בית הכנסת בווינסנס

בית הכנסת של וינסנס (באנגלית: Vincennes Synagogue) הוא אחד ממספר בתי כנסת שמומנו על ידי הפטרון הבנקאי דניאל איפלה בעיירה וינסנס הצמודה לפריז. בית הכנסת ממוקם בעיירה ווינסנס, הנמצאת בחבל איל-דה-פרנס מחוז ואל-דה-מארן. מצד דרום-מזרח העיירה גובלת בעיר הבירה הצרפתית, פריז. בית הכנסת ממוקם ברחוב 30 rue Céline-Robert. תחנת המטרו הקרובה ביותר לבית הכנסת היא Saint-Mandé-Tourelle קו 1. אחרי מלחמת צרפת–פרוסיה ( 19 ביולי 1870–10 במאי 1871), העיירות סן מנדה ווינסנס צמחו משמעותית כתוצאה מהגירה מחבל אלזס-לורן שהיה בשליטת הקיסרות הגרמנית, פרוסית. כתוצאה משינוי דמוגרפי זה החליטה רבנות הקהילה היהודית של פריז בשנת 1901, להקים קהילה יהודית עצמאית בסן-מנדה (אנ'), שתכלול יהודים מוינסנס (אנ') והמחוזות הסמוכים לה. בתחילה היו רוב היהודים מאלזס, שהובאו לאזור על ידי ממשלת צרפת ב-1870. בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הגיעו לוינסנס משפחות יהודיות רבות גם ממרכז אירופה, שנמלטו מעוני ופוגרומים. ב-31 במאי 1902 הרב הראשי של יהודי פריז דוד לאון מינה את הרב וילרד לעמוד בראש הקהילה החדשה. המימון לבניית הקהילה החדשה ובית הכנסת נתקבל מהפטרון הבנקאי דניאל איפלה שמימן הקמת בתי כנסת בעיר טור ובפריז. לבניית בית הכנסת דניאל איפלה הזמין את הארכיטקט ויקטור טונדו ומטעם קהילת יהדות פריז הוצב לוסיין היסס על הפיקוח. ב-13 בנובמבר 1903, הקהילה רכשה שטח אדמה ברחוב סלין רוברט 30, כדי לבנות עליו את בית הכנסת. טקס חנוכת בית הכנסת התקיים ב-5 בספטמבר 1907. התפילות התנהלו על פי המסורת ובסגנון עדות אשכנז. בית הכנסת היה אחד מבתי הכנסת הבודדים בצרפת שפעל כמעט ברציפות מאז הקמתו ועד היום, גם בתקופת ממשלת וישי. בית הכנסת יכול להכיל 160 איש. הוא ממוקם בחצר המאכלסת גם את ביתו ומשרדיו של רב הקהילה. מרפסת, עם מגן דוד חצוב על הגמלון, מובילה לחדר התפילה. חזית בית הכנסת מעוטרת בלוחות הברית המוצבים על ראש גמלון הגג. ארקדות עיוורות (עמודי קשתות עיוורים ללא אפשרות מעבר דרכם) וחלון ורד מאבן מעטרים את המבנה. מעל הכניסה בתוך בית הכנסת, נמצאת עזרת הנשים. גם בקומת הקרקע, באזור האחורי ישנם מקומות לנשים וילדים, שהופרדו ממקומות התפילה של הגברים באמצעות וילון. בקצה המזרחי של אולם התפילה נמצא ארון הקודש. כמקובל בבתי הכנסת של הרבנות הראשית האשכנזית, הבימה עומדת מול ארון הקודש. להארת אולם התפילה, ישנם שלושה חלונות קשתיים חצי עגולים עם ויטראז' הממוקמים בקיר המזרחי, מעל ארון הקודש ושלושה זוגות חלונות בקומה הראשונה בקיר המערבי, מאחורי עזרת הנשים. בשנת 1960, בעקבות זרם של פליטים יהודים שהגיעו מצפון אפריקה, אמצה קהילת וינסנס את סגנון התפילה והמסורת של עדות ספרד בשונה מהסגנון של עדות אשכנז שהיה מקובל עד אז במקום. סגנון התפילה שאומץ היה בעיקר תוניסאי. בפברואר 2005 נחנך בית הכנסת הספרדי, שנקרא "בית רפאל", במבנה הצמוד לבניין בית הכנסת האשכנזי. הכניסה לבית הכנסת היא מהצד הצפוני של החצר. סגנון בית הכנסת שונה בתכלית מסגנון בית הכנסת האשכנזי. הקירות לבנים טהורים, עם פמוטי כסף רבים על פי המסורת הספרדית, הבימה ממוקמת באמצע אולם התפילה. עזרת הנשים בקומה הראשונה, על קירות מערב, צפון ודרום, ללא מעקה, אך מוגנת בלוחות זכוכית. המרכז הקהילתי "תיקווה", הוקם ממול בית הכנסת מעבר לרחוב. המרכז כולל תלמוד תורה, כיתות "חדר" ואולמות אירועים. Dominique Jarrassé: Guide du Patrimoine Juif Parisien. Parigramme, Paris 2003, ISBN 2-84096-247-0, S. 91–92. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בווינסנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת "בית רפאל" הספרדי, בווינסנס (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת ההאשכנזי, בווינסנס (בצרפתית) בית הכנסת בווינסנס, ברשת החברתית פייסבוק בית הכנסת בווינסנס, ברשת החברתית פייסבוק מיקום בית הכנסת במפה תלת־ממדית של גוגל הכניסה לבית הכנסת מרחוב Céline Robert על פי Google Street View Synagogue, www.pop.culture.gouv.fr