רשמה סאוג'ני

רשמה סאוג'ני (באנגלית: Reshma Saujani) (נולדה ב-18 בנובמבר 1975) היא עורכת דין ופוליטיקאית אמריקנית ממוצא הודי, והמייסדת של הארגון הטכנולוגי "Girls Who Code". בבחירות של 2010 עבור בית הנבחרים מטעם המפלגה הדמוקרטית, סאוג'ני הפסידה לחברת הקונגרס קרוליין ב. מלוני (19%-81%). סאוג'ני הייתה האמריקנית ממוצא הודי הראשונה שהתמודדה בבחירות לקונגרס. היא הייתה מועמדת מטעם המפלגה הדמוקרטית לפרקליטות ניו יורק בשנת 2013, והגיעה שלישית במירוץ. סאוג'ני נולדה באילינוי. היא מצאצאי גאז'ארי. הוריה חיו באוגנדה, לפני שגורשו על ידי אידי אמין יחד עם צאצאים הודיים אחרים בשנת 1970. הם התיישבו בשיקגו. סאוג'ני למדה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין וסיימה תואר ראשון בשנת 1997 במדעי המדינה ותקשורת. היא המשיכה בלימודיה בבית הספר על שם ג'ון קנדי באוניברסיטת הרווארד, בו קיבלה את התואר השני בשנת 1999, ולאחר מכן את תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת ייל בשנת 2002. סאוג'ני עבדה במשרד עורכי הדין דייוויד פולק וורדוול, בו שימשה כעורכת דין מטעם ההגנה בתיקים של הונאה בניירות ערך בנוסף שירתה על בסיס פרו בונו בתיקים ציבוריים. בשנת 2005 היא הצטרפה לחברת ההשקעות קארט אסאט (Carret Asset Management). לאחר שעזבה, בעלי החברה הואשם בעבירות הונאה בנקאיות, והתברר שפעילות זו התרחשה, בין היתר, בזמן כהונתה של סאוג'מי בחברה. מאוחר יותר, סאוג'מה סיפרה לעיתונות שלא ידעה דבר על התנהגות לא חוקית שהתנהלה בחברת קארט. בהמשך הקריירה שלה, היא הצטרפה לחברת בלו וויב (Blue Wave Partners Management), חברת בת של קארלייל גרופ (The Carlyle Group), חברת הנכסים הבינלאומית המתמחה בקרנות השקעות פרטיות. ב"בלו וויב", קרן השקעות מרובת אסטרטגיות, היא שימשה כשותפה במועצה ושימש כיועצת המשפטית הראשית. לאחר המשבר הכלכלי העולמי של 2008 הקרן נסגרה. זמן קצר לפני שרצה לבחירות לקונגרס היא שימשה כיועצת המשפטית המחוזית של בית ההשקעות האמריקני המוביל פורטרס (Fortress Investment Group, LLC). ב-2012 היא הקימה את העמותה Girls Who Code, ארגון ללא מטרות רווח הפועל על מנת לצמצם את הפערים המגדריים בסביבה טכנולוגית. סאוג'ני מופיע תרמה בעבר לאתרים הפינגטון פוסט (The Huffington Post) ו-"WNYC", ומופיעה במגוון תוכניות אקטואליה ובערוצי חדשות, כגון NY1,‏ MSNBC,‏ FOX ו-CNBC. בשנת 2015 נכללה ברשימת 40 Under 40 של מגזין פורצ'ן. סאוג'ני הקימה את קבוצת "דרום-אסייתים למען קארי" במהלך הבחירות לנשיאות של 2004. סאוג'ני הייתה חברת דירקטוריון הלאומי הפיננסי עבור הילרי קילנטון במהלך קמפיין הבחירות שלה ב-2008. לאחר הבחירות המקדימות היא קיבלה את תפקיד סגנית ליו"ר המשלחת בניו יורק של הבחירות הלאומיות של המפלגה הדמוקרטית בדנוור. בספטמבר 2011, חברת המדיה האמריקנית סיטי הול (City Hall), הכניסה אותה לרשימת ה"40 מתחת ל-40" שדירגה את 40 הנשים הצעירות בעלות ההשפעה הגדולה ביותר בניו יורק. סאוג'ני התמודדה לתפקיד הנציגות של המפלגה הדמוקרטית מול קארוליין מאלוני (Carolyn B. Maloney) בבחירות לבית הנבחרים של 2010. עבודתה המוקדמת הקשורה לחברות המתמחות ב-וול סטריט היוותה מכשול לאמינותה מצד הבוחרים והתקבלה בפקפוק. סאוג'ני זכתה לתמיכתו של ג'ק דורסי, יו"ר החברה טוויטר וממקימיה, רנדי צוקרברג, אחותו של מייסד פייסבוק, מארק צוקרברג, אלקסיס מיינבנק, ממייסדי גילט גרופ (Gilt Groupe), חברת ה-e-commerce שמתמחה בקניות ברשת וכריס הוגס, מייסד שותף של פייסבוק. סאוג'ני הובילה את גיוס הכספים למסע הבחירות בשלהי 2009 ביחס של כמעט 2 ל-1 לטובתה, וקאלוני חדלה לגייס כספים בעקבות מוות בלתי צפוי של בעלה, קליפטון מאלוני בתאונה במהלך טיפוס הרים בהימלאיה. סאוג'ני המשיכה לקבל תמיכה ממגייסים פוליטיים ועסקיים. סקר שנערך באביב 2010 בידי מנהלי מסע הבחירות של מאלוני הראה כי היא מובילה משמעותית במספר הקולות. בתגובה, שלחו אנשי סאוג'ני עלונים לבוחרים עם הידיעה על כך שמאלוני היא אחת משמונה חברי בית הנבחרים הנערכים עליהם חקירה בנוגע למעורבותם בקבלת תרומות מיוחדות מגורמים בעלי עניין, מאוחר יותר, ידיעה זו הוכחה ככוזבת. מאלוני ניצחה בבחירות וקיבלה 81 אחוזי תמיכה מכלל הקולות, וניצחה באופן מובהק במנהאטן, קווינס ורוזוולט. סאוג'ני קיבלה 6,231 קולות בלבד, למרות גיוס של 1.3 מיליון דולר (ממוצע של 213 דולרים עבור קול של בוחר יחיד). מסע הבחירות של סאוג'ני היה הראשון שהשתמש בפלטפורמות טכנולוגיות. ב-2013 התמודדה סאוג'ני לתפקיד נציבת תלונות הציבור בניו יורק (New York Public Advocate), והגיעה למקום שלישי. היא שירתה בעבר כסגנית נציב תלונות הציבור. את הרעיון לארגון Girls Who Code הגתה סאוג'ני בזמן שרצה לבחירות לקונגרס ב-2010. כאשר ביקרה בבתי ספר במהלך מסע הבחירות, היא ראתה שהכיתות למדעי המחשב מלאות בבנים. היא החליטה שמחובתה לסייע לסגור את הפערים המגדריים בתחום הטכנולוגיה, וב-2012 יסדה את תוכנית לימודית בה תלמידות יכולות ללמוד עיצוב אתרים, רובוטיקה, ותכנות. בקורס הראשון השתתפו כ-20 תלמידות, ועד סוף 2014 המספר צמח ל-3,000, וממשיך לגדול. ישנם כבר יותר מ-150 סניפי Girls Who Code ברחבי ארצות הברית, והתוכנית שמה למטרה ללמד מיליון ילדות לתכנת עד שנת 2020. כ-95% מבוגרות הקורסים של העמותה ממשיכות ללימודי מדעי המחשב באוניברסיטה. סאוג'ני כתבה ספר בשם "נשים שלא מחכות בתור: שברו את תקרת הזכוכית, הנהיגו את הדרך" (Women who don't wait in line) שפורסם בשנת 2013. את הספר כתבה לאחר שהפסידה בבחירות לקונגרס, כדי לשפר את הרגשתה. סאוג'ני נשואה ליזם ניהאל מאטה (Nihal Mehta), שותף בחברת הסטארט אפ השיווקית LocalResponse. כמו כן, סאוג'ני מאמינה בהינדואיזם. מדיה וקבצים בנושא רשמה סאוג'ני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רשמה סאוג'ני רשמה סאוג'ני, ברשת החברתית פייסבוק רשמה סאוג'ני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רשמה סאוג'ני, ברשת החברתית אינסטגרם רשמה סאוג'ני, ברשת החברתית LinkedIn התוכנית הטכנולוגית של סאוג'ני, באתר הוול סטריט ג'ורנל Fortune Letitia James, Charting a New Path for Public Advocate, Holds Her Fire at City Hall, Observer, ‏7 October 2014 Seeking Role Unknown to Many, Public Advocate Candidates Spar in Debate, New York Times, ‏AUG. 25, 2013 RESHMA SAUJANI ON GETTING GIRLS TO CODE AND WHY ITS GOOD FOR BUSINESS, Fast Company, ‏August 11, 2014 Cracking the Girl Code: How to End the Tech Gender Gap, TIME, ‏July 31, 2014 Garcia, Alfredo. "Is Converting a Part of Politics?" Albany Times-Union, July 3, 2010. RESHMA: How A Daughter Of Refugees Taught Girls To Code, Won Over Tech Millionaires, And Pushed Her Way Into Politics, Business Insider, Aug. 23, 2013