laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמינייה (שוברט)

השמינייה בפה מז'ור, דויטש 803 הולחנה על ידי פרנץ שוברט במארס 1824. היא הוזמנה על ידי נגן הקלרינט הנודע פרדיננד טרויר ונכתבה באותה תקופה של שתיים מיצירותיו הקאמריות הגדולות האחרות של שוברט, רביעיות המיתרים 'רוזמונדה' ו'המוות והעלמה'. ביצוע היצירה נמשך כמעט שעה. לשמינייה שישה פרקים: אדג'יו – אלגרו – Più אלגרו אדג'יו אלגרו ויוצ'ה – טריו – אלגרו ויוצ'ה אנדנטה - וריאציות. Un poco più mosso – Più lento מנואט. אלגרטו – טריו – מנואט – קודה אנדנטה מולטו – אלגרו – אנדנטה מולטו – אלגרו מולטו בשמינייה משתתפים קלרינט, בסון, קרן יער, שני כינורות, ויולה, צ'לו וקונטרבס. הרכב זה דומה להרכב של השביעייה של בטהובן, בתוספת כינור שני. טרוייר ביקש משוברט לכתוב יצירה דומה לשביעייה של בטהובן והלחין את השמינייה בתחילת 1824. היצירה בוצעה לראשונה בביתו של המעסיק של טרוייר, הארכידוכס רודולף (ששלישיית הארכידוכס של בטהובן מוקדשת לו). בביצוע הבכורה של השמינייה השתתפו כמה מהנגנים שניגנוו לראשונה את השביעייה. המבנה הבסיסי של הפרקים דומה לזה של השביעייה של בטהובן. הנושא של הפרק הראשון נגזר משירת הנודד Der Wanderer של שוברט. הווריאציות של הפרק הרביעי מבוססות על נושא מתוך ה-Singspiel Die Freunde von Salamanka של שוברט. מדיה וקבצים בנושא השמינייה של שוברט בוויקישיתוף תווים לשמינייה בפרויקט ספריית התווים הבינלאומי ביצוע של השמינייה בכלים מודרניים על ידי המוזיקאים ממרלבורו ממוזיאון איזבלה סטיוארט גרדנר בפורמט MP3 Octet (Gibbs, Christopher (1997). The Cambridge Companion to Schubert. Cambridge Companions to Music. Cambridge University Press. pp188-190
קורמורן קמפבל

קורמורן קמפבל (שם מדעי: Leucocarbo campbelli) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן כחול-עין (כשבעבר השתייך לסוג קורמורן) האנדמי לאיי קמפבל שמדרום לניו זילנד בדרום האוקיינוס השקט. מין זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע ולפי הרשימה האדומה של IUCN נחשב ל"פגיע". קורמורן זה מגיע לאורך 63 ס"מ בממוצע, בעל מוטת כנפיים של 105 ס"מ ומגיע למשקל 1.6 עד 2 ק"ג. הוא בל חזית שחורה ובטן וחזה לבנים בדומה לפינגווין, גרונו שחור אך בעל פס לבן באמצעו ובעל פס לבן על הכנפיים. הוא בעל כפות רגליים ורודות עם קרומי שחייה. המקור אפור וארוך בעל עיקול בקצה ובעל עיניים כחולות ועור פנים כחול סביבם. הקורמורן הוא מעופף מגושם יחסית אך שחיין וצוללן מהיר בים. הקורמורנים מתרבים לאורך איי קמפבל אך ניזונים לרוב בים הפתוח או קרוב לחוף ויכולים לשחות עד 10 ק"מ מהחוף לכל כיוון. הם צוללים טובים המחפשים טרף לבד או בקבוצות בודדות מדגים, תולעים ימיות ורכיכות. זוג קורמורנים מקנן יחדיו על החופים במושבות של מעל 150 זוגות, לרוב בין מרץ לספטמבר. מין זה מצוי בסכנת הכחדה אף שגודל האוכלוסייה נאמד ב-8,000 פרטים בוגרים ב-1975. למרות שהמושבות יציבות ואינם נפגעות ביותר עדיין ישנה סכנה עתידים למין עקב בידודם וכמותם הקטנה יחסית. המושבות לא מופרעות מדי מחתולים או חולדות שפלשו לאיים אך הביצים והאפרוחים עדיין נחטפים בידי חמסנים חומים. מדיה וקבצים בנושא קורמורן קמפבל בוויקישיתוף קורמורן קמפבל, באתר ITIS (באנגלית) קורמורן קמפבל, באתר NCBI (באנגלית) קורמורן קמפבל, באתר GBIF (באנגלית) קורמורן קמפבל באתר הרשימה האדומה של IUCN
עלי זערור

עלי זערור (בערבית:علي زعرور; 1900–1972) היה צלם פלסטיני. עלי זערור נולד באלעיזריה בשנת 1900 למשפחת פלאחים. את עיקר הכשרתו המקצועית קיבל מידי צלם נוצרי בשם חנניא, שפעל בחנות בקרבת שער יפו בירושלים. לאחר מותו של חנינא הפעיל זערור את חנותו, עד לשנת 1948. בשנת 1940 החל לעבוד גם כצלם במסגרת הצבא הבריטי. לאחר תום המנדט הבריטי תיעד את מאורעות מלחמת העצמאות בירושלים מטעם צבא ירדן. לאחר המלחמה החל לעבוד כצלם של סוכנות הצילום "Associated Press", שימש צלם רשמי של בית המלוכה הירדני (1956-1950). בעת מלחמת ששת הימים ברח זערור עם משפחתו לירדן. עם שובו גילה כי ביתו נפרץ ומרבית ההדפסות של ארכיונו אבד. אוסף זה התגלגל לארכיון צה"ל והוחזר לבנו בשנת 2008. ארכיונו, הכולל את התשלילים שנשמרו ברשותו ואת התצלומים שהוחזרו לבנו, נמצא כיום בידי יורשיו. עלי זערור, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל דליה קרפל, נגטיב פוזיטיב, באתר הארץ, 9 באפריל 2008 ראו: דליה קרפל, נגטיב פוזיטיב, באתר הארץ, 9 באפריל 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עוגת מצות

עוגת מצות היא עוגה כשרה לפסח מהמטבח הישראלי. העוגה מורכבת ממצות מונחות זו על זו וביניהן מילוי, בדרך כלל קרם שוקולד. העוגה אינה אפויה, ולאחר הכנתה נשמרת בקירור. עוגת המצות קיימת מראשית ימי מדינת ישראל, כקינוח המתאים לשומרי כשרות הפסח. במקור, הוכנה העוגה מחומרים פשוטים ביותר שהיו זמינים בשנות החמישים: המצות המרובעות הוספגו ביין קידוש (יין אדום מתוק מאוד), והונחו זו על גבי זו, כשבין כל מצה ומצה מעיין "קרם" שהוכן ממרגרינה, שוקולד מומס או אבקת קקאו, סוכר וביצים. יתרון נוסף של המתכון המקורי הוא היותה של העוגה פרווה, דבר שאיפשר לאכול אותה כקינוח הן לארוחות בשריות והן לחלביות. עם התפתחות הכלכלה הישראלית, נוצרו גרסאות נוספות לעוגה, המבוססות על חומרי גלם איכותיים ומגוונים יותר. ליליאן קורנפלד, מתכונים לימי הפסח, הארץ, 28 במרץ 1950. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חדר קבלת הפנים הדיפלומטי (הבית הלבן)

חדר קבלת הפנים הדיפלומטי (באנגלית: The Diplomatic Reception Room) הוא חדר סגלגל גדול המצוי במרכז קומת הקרקע של הבית הלבן, משכנו של נשיא ארצות הברית המצוי בוושינגטון. חדר זה משמש כיום לצורך קבלת פנים לדיפלומטים וראשי מדינות זרים. לחדר ארבע דלתות המובילים לחדר המפות, המסדרון המרכזי של הבית הלבן, חדר כלי החרסינה ולמסדרון המוביל אל המדשאה הדרומית של הבית הלבן. חדר זה שימש עד שנת 1902 כחדר הבוילרים של מערכת ההסקה המרכזית של הבית הלבן. בשנת 1902 הפך החדר לחדר קבלת פנים. הנשיא פרנקלין רוזוולט השתמש בחדר לאירוח, ואהב לשבת לצד האח בחדר זה. כמו כן שימש חדר זה עבור רוזוולט לשידור סדרת שידורי הרדיו שיחות ליד האח. קירות החדר מעוטרות בטפטים המתארים נופים של ארצות הברית. טפטים אלה הודפסו בשנת 1834 וכוללים 32 סצנות המבוססות על תחריטים משנות ה-20 של המאה ה-19 המתארים את וירג'יניה, מפלי ניאגרה, מפרץ ניו יורק העליון, וסט פוינט ונמל בוסטון. בשנת 1960 רוהט החדר ברהיטים בסגנון פדרלי (1790 - 1820), בעיקר מעשי ידי עושי רהיטים מאזור ניו אינגלנד. בשנת 1971 נוספה לחדר נברשת בסגנון ריג'נסי. השטיח הנמצא בחדר נארג במיוחד עבורו בשנת 1983 ועליו סמלי 50 מדינות ארצות הברית. בשל מיקומו של חדר סגלגל זה, רבים סבורים בטעות כי המשרד הסגלגל מצוי במיקום של חדר זה. מדיה וקבצים בנושא חדר קבלת הפנים הדיפלומטי בוויקישיתוף חדר קבלת הפנים הדיפלומטי באתר הבית הלבן אתר מוזיאון הבית הלבן - תצלומים היסטוריים ושחזורים של חדר קבלת הפנים הדיפלומטי
סטנלי מוט

מייג'ור גנרל סטנלי מוט (באנגלית: Stanley Fielder Mott;‏ 12 בינואר 1873 – 4 בפברואר 1959) היה קצין בכיר בצבא בריטניה. השתתף במלחמת הבורים ובמלחמת העולם הראשונה במהלכה לחם, כמפקד בריגדה ובהמשך כמפקד דיוויזיה, במערכת גליפולי ובמערכה על סיני וארץ ישראל. מוט נולד באנגליה ב-1873 לאלברט מוט (1822–1909) ואמה לבית פילדר (1839–1901). לזוג נולדו 5 ילדים וסטנלי היה הרביעי. בנעוריו למד בבית הספר התיכון איטון קולג' ובהמשך למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. ב-1893, לאחר סיום לימודיו, התגייס וצורף לרגימנט הרובאים המלכותי (אנ') של צבא בריטניה שם הוצב בבטליון ה-60. בתקופה זו שירת כלכותה שבהודו, במלטה ובגיברלטר וב-1896 הועלה לדרגת לוטננט. ב-1897 עבר מוט לשרת בבטליון השני של הבריגדה ה-60 בדרום אפריקה ובהמשך חזר עם יחידתו להודו. עם פרוץ מלחמת הבורים ב-1899 חזר עם יחידתו לדרום אפריקה השתתף במערכה לשחרור העיר ליידיסמית (אנ') וכן בקרבות בנאטאל, טרנסוואל ומדינת אורנג' החופשית. במהלך מערכה זו הצטיין, קודם לדרגת קפטן ואף הומלץ לקידום לדרגת מייג'ור. ב-1902, לאחר סיום המלחמה, נשאר בדרום אפריקה והצטרף למשטרה הבריטית של המדינה בה שירת עד חזרתו לאנגליה שם הוצב בבטליון הרובאים הרביעי. ב-1907 מונה מוט למדריך במכללה צבאית לסגל קצונה שם שהה שנתיים ובסיום התקופה הועלה לדרגת מייג'ור. עקב רוחות השלום עזב ב-1909 את הצבא לטובת עיסוק בחקלאות אולם במסגרת ההכנות למלחמה הקרבה חזר לצבא. בתחילת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוצב כקצין מטה בדיוויזיית הרגלים הרכובה הראשונה (אנ') באנגליה. באוגוסט אותה שנה הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד בריגדת הרגלים ה-158 (אנ') ונלחם איתה במערכת גליפולי. בדצמבר אותה שנה התפנה עם הבריגדה למצרים לאחר שהבריגדה (והדיוויזיה אליה השתייכה) סבלה מנפגעים רבים במערכה בגליפולי. תקופת השהות במצרים נוצלה לתיגבור ההבריגדה ובאוגוסט 1916 השתתף איתה בקרב רומני ובהמשך, במרץ 1917, השתתף בקרב עזה הראשון. באפריל 1917 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-53. לאחר המינוי היה שותף בהתארגנות הצבא הבריטי לאחר המפלה בקרב עזה השני. באוקטובר 1917 לחם עם הדיוויזיה בקרב באר שבע ובקרב עזה השלישי. בהמשך אותה שנה הוביל את הדיוויזיה בקרב תל חווילפה וקרב תל א-שריעה ותל הוריירה. בדצמבר 1917 השתתף מוט עם הדיוויזיה בכיבוש ירושלים ובתחילת 1918 השתתף בקרבות להרחבת אחיזת הצבא הבריטי ברכס ההר מצפון לירושלים (קרב בעל חצור). במהלך קרב מגידו פעלה הדיוויזיה בגזרה המזרחית של הקורפוס ה-20. ביולי 1919, לאחר סיום המלחמה, פרש מהצבא. בעקבות הצטיינותו בקרב תל חווילפה (3–6 בנובמבר 1917) הוענק לו אות עמית במסדר האמבט. ב-1920 הוענק לו אות מסדר הנילוס (דרגה 2) אוזכר בשדרים 6 פעמים ב-1905 נישא מוט לאתל רובינסון (Ethel H Robinson) והתגרש ממנה ב-1906. ב-1909 נישא בשנית לסופי תרזה גיינור מבית שטרן (Sophie T Gaynor). לזוג נולד בן (תום). לאחר פרישתו גר מוט עם משפחתו בעיר לימינגטון (אנ') שבמחוז ווריקשייר שם המשיך לעסוק בחקלאות. בשנות ה-50 התמנה לנשיא איגוד הקצינים של הדיוויזיה הוולשית ה-53. נפטר ה-1959. סטנלי מוט, באתר livesofthefirstworldwar רשימת קצינים בריטים, באתר gulabin.com, עמודים 243, 540 אלברט מוט, באתר אנססטרי סטנלי מוט, באתר קולג' איטון תחת פיקוד הדיוויזיה ה-53 תחת הקורפוס ה-20 בפיקודו של גנרל פיליפ צ'טווד ההמלצה לקבלת אות מסדר האמבט, באתר The Australian War Memorial הענקת אות מסדר הנילוס, באתר "הגזט", 16 בינואר 1920, עמוד 698 סטנלי מוט, באתר livesofthefirstworldwar הספד למותו של סטנלי מוט, באתר britishbadgeforum.com
קורמורן באונטי

קורמורן באונטי (שם מדעי: Leucocarbo ranfurlyi) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן כחול-עין האנדמי לאיי באונטי שבדרום האוקיינוס השקט, כ-640 ק"מ מדרום-מזרח לניו זילנד. לרוב הקורמורן חי בים הפתוח שם הוא צולל אחרי טרף ימי כמו דגים. הקורמורן מגיע לאורך 71 ס"מ ולמשקל 2.3 עד 2.9 ק"ג בממוצע והוא בעל כסות שחורה-לבנה כשל פינגווין כשהגב בעל גוון שחור-כחול מתכתי וישנם כתמים לבנים על הכנפיים. הראש שחור עם עיניים כחולות, עור פנים כחול סביב העין והלחי, מקור אפור בעל קצה מעוקל וציצת ראש זקורה. הרגליים ורודות בעלות קרומי שחייה. בדומה לרוב הקורמורנים אין הבדלים גדולים בין הזכרים והנקבות, אף שהזכרים מעט כבדים יותר. תקופת הרבייה של הקורמורן היא בין אוקטובר לנובמבר כשהם מקננים יחדיו על החופים במושבות גדולות של זוגות השומרים על קיניהם, בו הנקבה מטילה 2 עד 3 ביצים. הקורמורן נחשב למין פגיע לפי הרשימה האדומה של IUCN עקב בידודם וגודל האוכלוסייה הקטנה היכולה להיפגע ביותר משינויים סטוכסטים ומהשפעות אנושיות כמו חיסול הדגה. עם זאת באיים אין כמעט אנשים ואין מינים פולשים טורפים והחל מ-1998 הוכרו איי באונטי כאתר מורשת עולמית, כך שהאוכלוסייה יציבה יחסית. מדיה וקבצים בנושא קורמורן באונטי בוויקישיתוף קורמורן באונטי, באתר ITIS (באנגלית) קורמורן באונטי, באתר NCBI (באנגלית) קורמורן באונטי, באתר GBIF (באנגלית) קורמורן באונטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ישיבת רכסים

ישיבת רכסים (קול אליהו) היא ישיבה גבוהה לבני ספרד ועדות המזרח. הישיבה שוכנת במושב רכסים. ראש הישיבה ומייסדה היה הרב רפאל אליהו ציון סופר, לאחר פטירתו מונה בנו הרב יצחק סופר לראשות הישיבה. הישיבה נוסדה בשנת ה'תשס"א על ידי הרב אליהו סופר ובסיועם של הרב משה תנעמי והרב יהודה מלמד, בקמפוס מוסדות "אור חדש" ברכסים. בראשיתה, נעזרה הישיבה בראשי ישיבת תפרח הרב יעקב פרידמן והרב אביעזר פילץ. בשנת 2019 נחנכו בניינים חדשים לישיבה ובמעמד חנוכת הבית קיבלה את שמה החדש "קול אליהו". העיסוק המרכזי בישיבה הוא לימוד התורה בעיון. המנהגים בישיבה הם על פי מנהגי ספרד ועדות המזרח. נוסח וניגון התפילות הוא ספרדי - ירושלמי. הנהגת הישיבה נמנעת ממעורבות בפוליטיקה. בצוות רבני הישיבה אין משגיח, וראש הישיבה מוסר שיעורים כלליים בסוגיות הנלמדות לצד מסירת שיחות וועדים ומפקח על הלך הרוח בישיבה. בצוות רבני הישיבה משמשים רמי"ם, משיבים וראשי קיבוץ. חלקם מתגוררים במרכז הארץ. בתחילת שנת הלימודים 2023 למדו בישיבה 722 תלמידים. יוסף טולידנו, בכותל המזרח, קול העיר בני ברק, גיליון 1359, 16 ביוני 2022. עמ' 20-22 בן 37 בלבד הוכתר לראש הישיבה הספרדית הגדולה בעולם - בחדרי חרדים, באתר www.bhol.co.il, ‏2024-04-04 רכסים מעמד חנוכת הבית והכנסת ספר תורה, סרטון בערוץ "שניאור שיף", באתר יוטיוב (אורך: 9:31) החגיגה של הישיבה הגדולה הספרדית, באתר בחדרי חרדים, 1 בינואר 2019 רכסים מעמד חנוכת הבית והכנסת ספר תורה, סרטון בערוץ "שניאור שיף", באתר יוטיוב (אורך: 9:31)
פסגת סירק (אנטארקטיקה)

פסגת סירק (באנגלית: Cirque Peak) היא פסגה ברכס מילן, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. פסגת סירק ממוקמת 1.8 קילומטרים מדרום לפסגת לה קוטור. שמה של הפסגה ניתן לה על ידי המחלקה הצפונית של משלחת הסקר הגאולוגית לאנטארקטיקה של ניו זילנד (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition בראשי תיבות: NZGSA) שחקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963. השם מתייחס למיקום הפסגה בקצהו של קרקס קרחוני גדול, בו מצוי חלק מהמקפא הקרחוני (נווה - névé) של קרחון פרל הארבור. באנגלית "סירק" (cirque) משמעו קרקס. פסגת סירק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת סירק (לפי גבהים) פסגת סירק באתר mindat גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי
פסגת סירק

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה פסגת סירק (אנטארקטיקה) – פסגה ברכס מילן, באזור חוף פנל, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה ניו זילנד פסגת סירק (ניו זילנד) – פסגה בחבל סאות'לנד שבאי הדרומי של ניו זילנד ארצות הברית פסגת סירק (קליפורניה) – פסגה בנקודת הגבול שבין היער הלאומי איניו, ואזור הפרא ג'ון מויר, בהרי סיירה נבדה, במחוז איניו במדינת קליפורניה שבארצות הברית קנדה פסגת סירק (אלברטה) – פסגה בפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה פסגת סירק (קולומביה הבריטית) – פסגה ברכס קיוש שברכסי לילואט, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה
פרס גראמי לביצוע סולו הקאנטרי הטוב ביותר

פרס הגראמי לביצוע סולו הקאנטרי הטוב ביותר הוא פרס המוענק בטקס פרסי הגראמי. על פי מדריך התיאורים של פרסי הגראמי ה-54 הוא מיועד לשירי קאנטרי סולו (ווקאליים או אינסטרומנטליים), והוא מוגבל לסינגלים או לרצועות בלבד. הפרס משלב את הקטגוריות הקודמות לפרס הגראמי לביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר ‑ אישה, פרס הגראמי לביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר ‑ גבר ופרס הגראמי על ביצוע הקאנטרי האינסטרומנטלי הטוב ביותר (אם מדובר בביצוע סולו אינסטרומנטלי). הארגון מחדש של הקטגוריות הללו היה תוצאה של רצונה של האקדמיה להקלטה לצמצם את רשימת הקטגוריות והפרסים ולבטל את ההבחנות בין הופעות גברים ונשים. פרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר האתר הרשמי של פרסי הגראמי "Grammy Awards at a Glance". Los Angeles Times. נבדק ב-24 באפריל 2010. {{cite news}}: (עזרה) "Category Mapper". National Academy of Recording Arts and Sciences. אורכב מ-המקור ב-יוני 4, 2012. נבדק ב-נובמבר 25, 2011. Grammy Awards restructuring "2011 – 54th Annual GRAMMY Awards Nominees And Winners: Country Field". The Recording Academy. 30 בנובמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "2012 – 55th Annual GRAMMY Awards Nominees And Winners: Country Field". The Recording Academy. 5 בדצמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) 2015 Nominees 2014 Nominees "Grammys 2017: Complete list of winners and nominees". Los Angeles Times. 12 בפברואר 2017. נבדק ב-30 בדצמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Grammy Awards Winners List: Updating Live". Variety. 28 בינואר 2018. נבדק ב-28 בינואר 2018. {{cite news}}: (עזרה) Grammy.com, 7 December 2018 https://www.grammy.com/grammys/news/2020-grammy-awards-complete-nominees-list#8 https://www.grammy.com/grammys/news/2021-grammys-complete-nominees-list 2022 GRAMMYs Awards Show: Complete Nominations List, www.grammy.com
לילית

האם התכוונתם ל... לילית (מיתולוגיה) – שֵׁדָה או אשתו הראשונה של אדם ולאחר מכן של המלאך סַמָּאֵל בני לילית (טולקין) – אחד הגזעים הבדיוניים בעולם הפנטזיה של ג'. ר. ר. טולקין לילית (כתב עת) – כתב עת רבעוני עצמאי, יהודי-אמריקאי ופמיניסטי (משנת 1976), קרוי על שם לילית המיתולוגית כסמל לעצמאות נשית לילית (סרט) – סרט משנת 1964 בבימויו של רוברט רוסן אישים לילית מקרצ'יאן (ילידת 1982) – שחמטאית ארמנית בדרגת אמן בין-לאומי לילית נגר (ילידת 1935) – שחקנית, זמרת ושדרנית ישראלית, בטלוויזיה הישראלית בערבית כונתה לילא נג'אר לילית פיפויאן (ילידת 1955) – מוזיקאית, זמרת ואדריכלית ארמנית דורסי לילה ממשפחת הינשופיים לילית (עוף) – סוג המצוי גם בישראל לפירוט המינים מהסוג לילית ראו לילית (עוף)#בסוג נכללים 25 מינים לדורסי לילה המכונים "לילית" אך אינם משתייכים לסוג, ראו לילית (עוף)#נקראים "לילית" אך אינם שייכים לסוג זה כך באגדות חז"ל ובספר הזוהר. כך במיתולוגיה היהודית המאוחרת. כך בתרגומה של רות לבנית. עמנואל לוטם תרגם "עלפים". באנגלית: Elves.
פסגת סירק (אלברטה)

פסגת סירק (באנגלית: Cirque Peak) היא פסגה בפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. הפסגה ממוקמת מערבית לנהר בואו, ברכסי הרי הרוקי הקנדיים, ומתנשאת לגובה 2,993 מטרים. הפסגה נקראת בשם זה מפני שצורתה יוצרת קרקס קרחוני. בהתאם לגאולוגיה באזור, הפסגה מורכבת מסלע משקע שנוצר בין עידן העל פרקמבריון לתור היורה. הסלע נוצר בימה רדודה ואט אט נדחף כלפי מעלה, מעל סלעים צעירים ממנו, עד ליצירת פסגה במהלך האורוגנזה הלרמידית. על פי שיטת קפן לסיווג אקלימים, הפסגה ממוקמת באקלים תת-ארקטי בעל חורף קר ומושלג וקיץ מתון. המעלות יכולות להגיע ל-20- °C, ואף ל-30- °C בעיתות סערה. Place-names of Alberta. Ottawa: Geographic Board of Canada. 1928. p. 34. נבדק ב-2019-06-08. Gadd, Ben (2008), Geology of the Rocky Mountains and Columbias Peel, M. C.; Finlayson, B. L. & McMahon, T. A. (2007). "Updated world map of the Köppen−Geiger climate classification". Hydrol. Earth Syst. Sci. 11: 1633–1644. ISSN 1027-5606.
פסגת סירק (קולומביה הבריטית)

פסגת סירק (באנגלית: Cirque Peak) היא פסגה ברכס קיוש שברכסי לילואט, בדרום מערב פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. הפסגה ממוקמת 19 ק"מ צפונית-מזרחית לפמברטון, 4.4 ק"מ צפונית-מערבית להר קאיוש ו-3.2 ק"מ דרומית-מזרחית להר גרדינר. היא מתנשאת לגובה 2,531 מטרים. הפסגה נקראת בשם זה מפני שצורתה יוצרת קרקס קרחוני. השם הוצע על ידי מטפס ההרים קארל ריקר, שהשתייך למועדון האלפיני של קנדה, וב-23 בינואר 1979 אומץ רשמית על ידי מועצת השמות הגאוגרפיים של קנדה. מי הנגר שזורמים מהפסגה, משתלבים ביובליו של הנהר פרייזר. על פי שיטת קפן לסיווג אקלימים, הפסגה ממוקמת באקלים תת-ארקטי המאפיין את מערב צפון אמריקה. מקורם של רוב חזיתות מזג האוויר הוא מהאוקיינוס השקט, וההתקלות בהרי החוף יוצרת עננות אורוגרפית, שמתבטאת בכמות משקעים גדולה, בעיקר בצורת שלג בחורף. המעלות יכולות להגיע ל-−20 °C, ואף ל-−30 °C בעיתות סערה. Peel, M. C.; Finlayson, B. L.; McMahon, T. A. (2007). "Updated world map of the Köppen−Geiger climate classification". Hydrol. Earth Syst. Sci. 11. ISSN 1027-5606.
רשימת קלעי 3 נקודות המובילים בתולדות ה-NBA

ליגת ה-NBA אימצה את קשת השלוש בעונת 1979/1980 וב-12 באוקטובר 1979 קלע כריס פורד מבוסטון סלטיקס את השלשה הראשונה בתולדות ה-NBA, בניצחון קבוצתו על יוסטון רוקטס. בשנים הראשונות היו שחקנים שהתמחו בקליעה מעבר לקשת השלוש נקודות, אך החדירה לסל עדיין נחשבה ליכולת המשמעותית במשחק. החל מתחילת שנות האלפיים חל שינוי ניכר באופן המשחק וחלה עלייה חדה בחשיבות השלשות, כחלק משיטת המשחק. בין הסיבות לשינוי ניתן למנות את ההסתמכות הנרחבת על סטטיסטיקה מתקדמת ושינויים באופי ההגנה שמקשים על החדירה לסל ומאלצים שחקנים לזרוק ממרחק גדול יותר. רשימת קלעי השלשות המובילים בתולדות ה-NBA כוללת את 50 השחקנים המובילים במספר הקליעות לשלוש נקודות בעונה הסדירה. סטפן קרי מוביל את הרשימה מאז דצמבר 2021. עודכן לאחרונה: סוף עונת 2022/2023 אליאב נבנצל, ניו יורק‏, השילוש הקדוש: חשיבות הקליעה משלוש ב-NBA גוברת, באתר וואלה, 13 במאי 2013 אוריאל דסקל, נקמה משולשת: המהפכה שמשנה את משחק הכדורסל, באתר כלכליסט, 9 באפריל 2019 מערכת ספורט היום, סטף קרי עבר את ריי אלן והפך למלך השלשות של ה-NBA, באתר ישראל היום, 15 בדצמבר 2021
שורטר

האם התכוונתם ל... ויין שורטר – סקסופוניסט ומלחין ג'אז אמריקאי נינו שורטר – רוכב אופני הרים שווייצרי פרנק שורטר – אתלט אמריקאי שורט שרטר
בטוניה

בטוניה (בהונגרית: Battonya) היא עיר בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בבטוניה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 7,385 תושבים ובשנת 2021 רק 5,494 תושבים. האזור מיושב מסביבות תקופת האבן, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1340. היישוב הפך לעיר רשמית בשנת 1989. הקהילה היהודית בבטוניה התפתחה במחצית השנייה של המאה ה-19 ורוב היהודים ביישוב היו סוחרים ותעשיינים. בזמן הקרע ביהדות הונגריה כאשר הקהילות היהודיות בהונגריה התפלגו לזרמים שונים אחרי קונגרס יהודי הונגריה משנת1868 ו-1869, הקהילה השתייכה לזרם קהילות ה"סטטוס קוו", קהילות שלא הצטרפו לזרם הנאולוגי ולא לזרם האורתודוקסי. בית הכנסת נבנה בשנת 1896 ובמקום פעלו חברה קדישא ובית ספר. בשנות ה-30 פעלה בקהילה תנועת "הכשרה" מטעם תנועת "מזרחי". בתקופת הטרור הלבן הוכו יהודים ברחובות העיר וחנויותיהם נשדדו. בשנת 1942 נשלחו צעירים יהודים רבים מהעיר לעבודות כפייה והועסקו בהכשרת שדות מטווחים. בשנת 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, נעצרו מיד ראש הקהל וכמה מנכבדי הקהילה, וב-13 במאי, רוכזו כל יהודי המקום במחסן תבואות ריק בעיר. כעבור שבועיים הועברו למשק סמוך, שם רוכזו יחד עם יהודים נוספים תושבי הכפרים הסמוכים. לאחר שלושה שבועות, הועברו לבקשצ'בה. יושבי המחנה חולקו לשתי קבוצות: האחת, ובה כמאה מיהודי בטוניה, נשלחה לשטראסהוף (STRASSHOF) שבאוסטריה, והשניה הובלה למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה, חזרו שלושה ניצולים מאושוויץ, שישה מעבודות הכפייה ושמונים מאוסטריה. הקהילה התארגנה מחדש, אך רבים התפזרו תוך זמן מה. בשנות השבעים ישבו במקום רק יהודים מעטים. בדף הקהילה של בטוניה נכתב כי בשנת 1944 יש בקהילה 129 חברים ורב הקהילה הוא ד"ר פינקאס. בטוניה בפנקס הקהילות הונגריה מדיה וקבצים בנושא בטוניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בטוניה (בהונגרית) קהילת בטוניה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי בטוניה שנרצחו בשואה דף קהילת בטוניה במפקד קהילות הונגריה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מדגיישג'האזה

מדגיישג'האזה (בהונגרית: Medgyesegyháza) היא עיר בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית. בשנת 1990 חיו בכפר 4,340 תושבים ובשנת 2021 רק 3,417 תושבים. מדגיישג'האזה מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1418. היישוב הפך לעיר רשמית בשנת 2009. יהודים החלו להתיישב במדגיישג'האזה במחצית השנייה של המאה ה-19 ורובם עסקו במסחר בתבואה. במקום היו בית קברות יהודי, בית כנסת שנבנה בשנת 1870 ובית ספר. הקהילה השתייכה לזרם הנאולוגי. בשנת 1942 נלקחו לעבודות כפייה צעירים יהודים ממדגיישג'האזה ונשלחו לחזית אוקראינה, שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים. ארבעה מבני העיירה נהרגו. במאי 1944, כחודשיים אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה, רוכזו יהודי העיירה ויהודי הכפרים שסביבה במשק סמוך ומשם הועברו כעבור שלושה שבועות לגיטו שנתחם בעיר בקשצ'בה והיה מקום ריכוז יהודי המחוז. כעבור זמן מה שולחו משם למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה חזרו לעיירה כ-20 יהודים ששרדו. ניסיון לשקם את חיי הקהילה לא עלה יפה, ותוך זמן קצר עזבו רובם את המקום. בשנת 1964 ישבה בעיירה משפחה יהודית אחת. מדגיישג'האזה בפנקס הקהילות הונגריה מדיה וקבצים בנושא מדגיישג'האזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדגיישג'האזה (בהונגרית) קהילת מדגיישג'האזה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי מדגיישג'האזה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אונטר דן לינדן

אונטר דן לינדן (בגרמנית: Unter den Linden, בעברית: "תחת עצי התרזה") היא שדרה ששימשה כמרכז ההיסטורי של ברלין ובמחצית השנייה של המאה העשרים גם כמרכזה של ברלין המזרחית. המוזיאונים, התיאטראות, מבני הממשל והכנסיות החשובים ביותר בעיר נבנו לאורכה מהמאה ה-18 עד המאה ה-20. בשנות העשרים של המאה העשרים היה צומת הרחובות אונטר דן לינדן ופרידריכשטראסה (כיום רחוב הקניות היוקרתי של ברלין) מוקד חיי הלילה, הבידור והתרבות של העיר. האזור נפגע במהלך ההפצצות על ברלין במלחמת העולם השנייה, אך שופץ בתקופה הקומוניסטית ולאחריה. כיום חוזרת שדרת אונטר דן לינדן לשמש כמוקד העיקרי של חיי התרבות והפוליטיקה של העיר. שדרת אונטר דן לינדן נמתחת מפאריזר פלאץ ושער ברנדנבורג בקצה האחד, ועד לאי המוזיאונים, הברלינר דום (הקתדרלה של ברלין) והמקום שבו עמד לפנים בניין ארמון הרפובליקה (בניין הפרלמנט של גרמניה המזרחית, שנהרס) בקצה השני, ושבו נִבְנֶה מחדש הארמון העירוני של ברלין. הארמון היה מושב החורף של מלכי פרוסיה ושל קיסרי גרמניה ועתיד לשמש כ"פורום הומבולדט" למדע, תרבות ואמנות. השדרה נמצאת בתחומי שכונת מִיטֶה. הספר הרחק מעצי התרזה עוסק בעברו של גיבור הספר באונטר דן לינדן, ומכאן שמו. פאריזר פלאץ (כיכר פריז) - כיכר ענקית מוקפת בבניינים בסגנונות שונים ובה ניצב שער ברנדנבורג המפורסם. מלון אדלון - נבנה על הריסותיו של מלון בעל שם זהה. בית המשמר החדש - מבנה נאו-קלאסי המשמש מצבת זיכרון לקורבנות המלחמה והרודנות ובו פסל מעשה ידי קתה קולוויץ. כיכר בבל (בֵּבּלפלאץ) - הכיכר שבה שרפו הנאצים ספרים ב-1933. לזכר אירוע זה הוקמה בכיכר אנדרטת הספרייה של האמן הישראלי מיכה אולמן. כיכר בבל גובלת בבניין האופרה, אוניברסיטת הומבולדט והכנסייה הקתולית של ברלין. המוזיאון הגרמני להיסטוריה (דויטשס היסטורישס מוזיאום) - השוכן במחסן־נשק ההיסטורי בסגנון הבארוק. האקדמיה הצבאית הפרוסית אונטר דן לינדן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)