laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שייב (הונגריה)

שייב (בהונגרית: Selyeb) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית שייב קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-510 תושבים בשנת 1990 עד 429 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-15%). בשייב חיו מעט יהודים ובמקום קיימים שרידים של מצבות יהודיות. ייתכן ובזמן השואה יהודים גורשו לכפר מדיה וקבצים בנושא שייב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שייב (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מצבות יהודיות בשייב סיפור חייו של יהודי בזמן השואה, בין היתר מספר על גירוש של משפחתו לכפר שייב מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ונדרר W24

ונדרר W24 (בגרמנית: Wanderer W24) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית ונדרר, חברת בת של Auto Union AG (אנ') אשר יוצרה בגרמניה. 2 דלתות - סלון. 4 דלתות - סלון. 2 דלתות, 4 נוסעים - קבריולה. 2 דלתות, 2 נוסעים - קבריולה. מנוע קדמי. מנוע בנזין. מנוע קירור מים. סוג הנעה: הנעה אחורית. מערכת חשמל - 6 וולט. רדיוס סיבוב - 4.5 מטר. "וונדראר W24", דגם 4 דלתות "וונדראר W24" "וונדראר W24", שנת 1939, דגם 2 דלתות "וונדראר W24" "וונדראר W24", שנת 1937, דגם קבריולה "וונדראר W24", שנת 1937, דגם קבריולה "וונדראר W24", דגם קבריולה וונדראר W21 וונדראר W22 מדיה וקבצים בנושא ונדרר W24 בוויקישיתוף ונדרר W24, סרטון באתר יוטיוב דגם "וונדראר W24" תצורת 4 דלתות, שנת 1939 - מפרט ומידות carfolio.com/specifications/models/car Werner Oswald, Deutsche Autos 1920-1945, Stoccarda, Motorbuch Verlag, 2001, ISBN 3-61302-170-6. "וונדראר W24" בתצורת 2 דלתות סלון, שנת 1938 classix.se/index.php/cars-for-sale/item/469-wanderer-w24-1938 "וונדראר W24", בתצורת 4 דלתות סלון - תמונה audi-mediacenter.com/en/photos/detail/wanderer-w24-saloon-1-8-litre-four-cylinder-inline-engine-42-hp "וונדראר W24" - קבריולה oldtimer-hunstock.de/restaurierung/wanderer/wanderer-w24-cabrio
סאספה

סאספה (בהונגרית: Szászfa) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית סאספה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-224 תושבים בשנת 1990 עד 108 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-51%). בסאספה חיו מעט יהודים ובמקום קיימות מצבות יהודיות. מדיה וקבצים בנושא סאספה בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מצבות יהודיות בסאספה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סרגיי טרטיאק

סרגיי וולודימירוביץ' טרטיאק (באוקראינית: Сергій Володимирович Трет`як; נולד ב-7 בספטמבר 1963) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעיקר בעמדת הבלם האחורי. טרטיאק מזוהה בעיקר עם קבוצת בית"ר ירושלים בה שיחק זמן רב, וכונה בפי אוהדיה "טיק-טאק". לאחר פרישתו קיבל אזרחות ישראלית והמשיך לאמן במחלקות הנוער של בית"ר ירושלים. טרטיאק החל את הקריירה שלו כמגן במועדון הסובייטי צ'רנומורץ אודסה. בשנת 1992 חתם בקבוצת בית"ר ירושלים. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בתואר האליפות. טרטיאק זכה בעוד שתי אליפויות עם הקבוצה, בעונות 1996/1997 ו-1997/1998. בעונת 2000/2001 עבר לקבוצת הכח רמת גן בה סיים את הקריירה שלו כשחקן פעיל. בשנת 2001 ניסה טרטיאק לקבל אזרחות מספר פעמים אך כל בקשותיו באותה השנה נדחו. לאחר מכן, בשנת 2003, התאזרח והפך לעוזר מאמן הנוער של בית"ר ירושלים. לאחר מכן שימש טרטיאק כמאמן במחלקות הנוער של בית"ר ירושלים. בעונת 2007/2008, בה זכתה בית"ר בדאבל, היה טרטיאק עוזרו של המאמן יצחק שום. לאחר מכן מונה טרטיאק לתפקיד מאמן קבוצת הנוער של בית"ר ירושלים. ב-22 ביולי 2014 מונה למאמנה של בית"ר נורדיה ירושלים כששיחקה בליגה ג'.. בנו, ארטיום טרטיאק, גם כן שיחק באותה עונה בקבוצה בעמדת הבלם. אליפויות (3): 1992/1993, 1996/1997, 1997/1998 גביע הטוטו (1): 1997/1998 סרגיי טרטיאק, באתר Transfermarkt סרגיי טרטיאק, באתר National Football Teams סרגיי טרטיאק, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt סרגיי טרטיאק באתר בית"ר.נט - אתר האוהדים אשר גולדברג, אובארוב, טרטיאק ומגאמדוב קיבלו אזרחות, באתר הארץ, 3 ביוני 2003 מערכת ONE, ‏סרגיי טרטיאק יאמן את בית"ר נורדיה ירושלים, באתר ONE‏, 23 ביולי 2013 זיו אמויאל, ‏שישי: משחק בכורה היסטורי לנורדיה ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 16 באוקטובר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמסטף

סטאפורדשייר טרייר אמריקאי (באנגלית: American Staffordshire Terrier), המכונה גם פיטבול אמסטף או בקיצור אמסטף (Amstaff), הוא גזע של כלב הבית מסוג טרייר. אבותיו הקדמונים של האמסטף טופחו לצורכי מלחמות כלבים על ידי הכלאה בין טרייר לבולדוג. אבותיו של האמסטף שימשו החל מהמאה ה-19 ככלבי חווה באמריקה, הן לשמירה והן לצייד. החל בשנות ה-30 של המאה ה-20, חל מפנה בטיפוח הגזע בעזרת רבייה סלקטיבית, והוא הפך לבן לוויה ולצורכי תצוגה, והורחק מהמורשת של כלב מלחמה. גזע כלבים זה הוכר רשמית ב-1936. גופו של האמסטף חזק ומוצק, הגולגולת רחבה, האוזניים והזנב בדרך כלל נחתכים (בניגוד לחוק צער בעלי חיים), האף שחור או ורוד, שרירי הלחיים מודגשים והלסת התחתונה חזקה במיוחד. שיערו של האמסטף קצר וזיפי והוא מופיע בצבעים מלאים שונים, ושילוב של שניים עד שלושה צבעים (מנומר). גובהו הטיפוסי של הגזע הוא 46-48 ס"מ עבור זכרים, ו-43-46 ס"מ עבור נקבות, והמשקל הטיפוסי הוא 30-18 ק"ג. האמסטף סומן כגזע מסוכן על ידי ממשלת ישראל ולכן חויבו כל מגדלי האמסטף לעקר או לסרס את כלבם כדי למנוע רבייה. האמסטף הוא גזע עקשן ונחוש. זהו כלב עירני מלא בסקרנות וידוע בנחישותו ובנאמנותו. ערך מורחב – חוק להסדרת הפיקוח על כלבים#כלב מסוכן בשנים האחרונות, נקשר שמו של כלב זה בתקיפות ואף הריגות של בני אדם ברחבי העולם, שהביאה מדינות רבות לחוקק איסורים כנגד גזע האמסטף ודומיו. בישראל, ידוע על מספר מקרים בהם נשך כלב מסוג זה ילדים או מבוגרים, עד שהביא לפציעה קשה ואשפוזם. בעקבות שורת מקרים קשים, ובהם הריגתה של ילדה בת ארבע בתל אביב שנגרמה מנשיכת כלב האמסטף המשפחתי שהשתתף בעברו בקרבות כלבים. בעקבות כך, נחקק בכנסת בשנת 2002 חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, שקובע שהאמסטף ביחד עם 7 גזעי כלבים נוספים, הוא כלב מסוכן, שחלה שורה של הגבלות על החזקתו בישראל, ביניהם איסור לייבאו, להרבותו, וכן למוכרו או למוסרו לזולת. תקנות אלו נועדו להכחיד את הגזע בסופו של דבר באזור ישראל, בדרך שאיננה אקטיבית. פיטבול American Kennel Club: American Staffordshire Terrier, תיאור תכונות הגזע (באנגלית) The Staffordshire Terrier Club of America, מועדון האמסטף האמריקאי (באנגלית) עיריית ת"א הכריזה מלחמה על האמסטף, באתר וואלה, 29 במאי 2004 צפת: אמסטף תקף אישה וילד - מצבם קל(הקישור אינו פעיל, 15.11.2018), 28.2.2006, אתר MSN תל אביב: כלב אמסטף נשך ילדה בת 12 בפניה, באתר ynet, 11 באוקטובר 2006 אלי לוי, אמסטף תקף ילד בן 5 בחיפה ופצע אותו בינוני, באתר nrg‏, 27 ביוני 2007 אלי אשכנזי, כלב אמסטף השחית את פניה של ילדה בת 6, באתר הארץ, 5 במאי 2008 אילנה קוריאל, בת 13 ננשכה בבאר שבע, מצבה בינוני, באתר ynet, 13 באפריל 2013 אמסטף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://www.bbc.co.uk/newsbeat/article/36367983/the-dog-breeds-that-are-banned-in-the-uk-and-why רוני זינגר, כלב אמסטף תקף בן 8; מצבו בינוני, באתר הארץ, 23 במאי 2004 רוני זינגר וצחר רותם, כלב אמסטף התנפל על בת ארבע והרג אותה, באתר הארץ, 18 ביוני 2004
ניקולאי קרסנוב

ניקולאי קרסנוב (ברוסית: Николай Петрович Краснов;‏ 5 בדצמבר 1864, באזור מוסקבה - 8 בדצמבר 1939 בלגרד) היה אדריכל רוסי שבנה מספר בניינים באימפריה הרוסית וממלכת יוגוסלביה. ניקולאי קרסנוב נולד בכפר בסביבת מוסקבה. בשנת 1876 הוא התחיל ללמוד אדריכלות בבית הספר לאמנות במוסקבה. במהלך הלימודים הוא קיבל מספר מדליות על הפרויקטים שעשה. בשנת 1885 הוא סיים את לימודיו. בשנת 1887 ניקולאי קרסנוב קיבל מינוי של האדריכל הראשי של יאלטה, עיר נופש בחצי האי קרים. הוא כיהן בתפקיד זה במשך 12 שנים. בתקופה זו קרסנוב פעל רבות לפיתוח העיר כולל הרחבת טיילת, בניית גשרים והרחבת הנמל. המבנה המפורסם שנבנה באותה תקופה לפי תוכנית של ניקולאי קרסנוב הוא ארמון ליבדיה. פרויקט זה בוצע בהזמנת ניקולאי השני. בארמון זה נערכה ועידת יאלטה בשנת 1945. על עבודה זו קרסנוב קיבל מספר עיטורים ופרסים. לאחר מהפכת אוקטובר, בשנת 1919 קרסנוב עם משפחתו עזב את רוסיה הסובייטית ומספר שנים התגורר במלטה. בשנת 1922 הוא עבר לבלגרד. בהיותו בבלגרד הוא תכנן מספר בנייני ממשל לרבות בניין משרד האוצר, בניין משרד החוץ ובניין ארכיון סרביה. מדיה וקבצים בנושא ניקולאי קרסנוב בוויקישיתוף תיאור עבודות של קרסנוב בחצי האי קרים
מישל לארוק

מישל לארוק (בצרפתית: Michèle Laroque; נולדה ב-15 ביוני 1960) היא שחקנית וקומיקאית צרפתייה. לארוק נולדה בניס, היא בתם של רקדנית וכנרית רומנייה שברחה מרומניה לצרפת בתקופת שלטונו הקומוניסטי של גאורגה גאורגיו-דז' ושל איש נדל"ן. היא למדה כלכלה ואנגלית באוניברסיטת ניס ובאותה תקופה גם לקחה שיעורי קומדיה באנטיב, לאחר מכן גם הלכה ללמוד באוסטין שבטקסס. היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בתוכנית ההומוריסטית "La Classe" בערוץ France 3 ב-1988, ובשנה אחר כך הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט "Suivez cet avion". בסרט "Le Mari de la coiffeuse" מ-1990 שהיה מועמד לפרס באפט"א לקולנוע בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר שיחקה תפקיד קטן. ב-1993 גילמה את הדוכסית אן ז'נבייב דה בורבון-קונדה בסרט "Louis, enfant roi" על חייו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. ב-1995 שיחקה בסרט נלי ומר ארנו. ב-1996 שיחקה בסרט "Le Plus Beau Métier du monde" שהוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה. היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס סזאר ב-1992 וב-1996. ב-2002 דובבה את קפטן אמיליה בדיבוב הצרפתי של הסרט "כוכב המטמון". ב-2019 שיחקה בתפקיד הראשי בקומדיה "תנו לפרוש בשקט". לארוק הייתה נשואה לבמאי התיאטרון דומיניק דשאן ומנישואים אלה נולדה לה בת. אתר האינטרנט הרשמי של מישל לארוק מדיה וקבצים בנושא מישל לארוק בוויקישיתוף מישל לארוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מישל לארוק, ברשת החברתית אינסטגרם מישל לארוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מישל לארוק, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מישל לארוק, באתר AllMovie (באנגלית) מישל לארוק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מישל לארוק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מישל לארוק, באתר Last.fm (באנגלית) מישל לארוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) מישל לארוק, באתר Discogs (באנגלית) Michele Laroque
ברנדט שיראק

ברנדט שיראק (בצרפתית: Bernadette Chirac; נולדה ב-18 במאי 1933) היא פוליטיקאית צרפתייה ואלמנתו של נשיא צרפת ז'אק שיראק. ברנדט נולדה בפריז למשפחה ממוצא אריסטוקרטי ולה אח ואחות, אביה נאסר בגרמניה עד סוף מלחמת העולם השנייה והיא ברחה עם אמה ללוט וגארון, לאחר חזרתו של אביה התיישבה המשפחה ברובע השישי של פריז. ב-1950 החלה ללמוד במכון למדע המדינה פריז שם הכירה את בעלה ז'אק שיראק, לו הייתה נשואה מ-1956 ועד למותו ב-2019. לאחר נישואיה לא השלימה את התואר, לזוג נולדו שתי בנות. ב-1971 החלה לשמש כחברת מועצה בעיירה סראן (צר') שבאקיטן החדשה, ב-1977 התמנתה לעוזרת של ראש המועצה. כאשר בעלה התמודד לנשיאות היא הייתה מעורבת רבות בקמפיין שלו, וב-1995 עם היבחרו לנשיאות החלה לשמש כגברת הראשונה של צרפת. ב-2001 החלה לשמש כפטרונית של הארגון פיאס ז'ון (צר') העוסק בצדקה ואיסוף תרומות לילדים הנמצאים בבתי חולים ברחבי צרפת. ב-2001 יצא הספר "ברנדט שיראק" שהתבסס על ראיונות מקיפים שנערכו עימה. ב-2007 התמנתה לנשיאת קרן ז'ורז' פומפידו. Actualités Bernadette Chirac, Femme Actuelle (בצרפתית) Bernadette Chirac : Elle ne regrette pas sa soirée au VIP Room... taille Balladur et cajole Carla Bruni !, www.purepeople.com (בצרפתית) כך נכשל פרויקט "חצאיות הזהב", באתר TheMarker‏, 9 במרץ 2018 ברנדט שיראק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Conseil d'Administration - Fondation Hôpitaux de Paris-Hôpitaux de France, Fondation des Hôpitaux de Paris Hôpitaux de France (בצרפתית)
פרס דייטון לספרות שלום

פרס דייטון לספרות שלום (באנגלית: Dayton Literary Peace Prize; "פרס דייטון") הוא פרס המוענק מדי שנה. הפרס מוענק עבור היצירה שתורמת לקידום השלום. הפרס הראשון הוענק בשנת 2006. הפרס מוענק לסופר על יצירה שפורסמה במהלך השנה האחרונה ועל "מפעל חיים". היקף הפרס הוא 10,000 דולד. ספר עיון סיפורת מפעל חיים פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. 2007 - אלי ויזל 2009 - ניקולאס כריסטוף 2010 - דייב אגרס 2015 - גלוריה סטיינם 2016 - מרילין רובינסון 2017 - ג'ון אירווינג 2018 - הלה עליאן 2019 - גולנאז האשמזאדה בונדה 2020 - אליס הופמן 2021 - אלכסנדר סטאריט אתר האינטרנט הרשמי של פרס דייטון לספרות שלום
מוטי ברשצקי

מוטי ברשצקי (נולד ב-6 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בבני יהודה תל אביב. ברשצקי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל רמת גן, וב-22 בנובמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק מול הפועל ירושלים בליגה הלאומית שהסתיים בתיקו 0–0. בעונת 2015/2016 הפך ברשצקי לשחקן הרכב בקבוצה, וב-15 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 על הפועל ירושלים. לזכותו של ברשצקי 14 הופעות במדי בנבחרת ישראל הצעירה, בהן כבש ארבעה שערים. ב-23 בינואר 2017 חתם בהפועל תל אביב, וב-12 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בליגת העל בכדורגל, כשפתח בהרכב בניצחון 2–0 על מ.ס. אשדוד. ב-18 במרץ 2017 כבש צמד בניצחון 3–2 על עירוני קריית שמונה, ובתום עונת 2016/2017 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2017/2018 כבש ברשצקי שישה שערים בליגה השנייה וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל. את עונת 2018/2019 פתח בהפועל תל אביב, אך ב-17 בספטמבר 2018 הושאל למכבי נתניה עד לסיום העונה. ב-22 באוקטובר 2018 כבש ברשצקי את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–0 על מכבי חיפה. בסך הכל כבש ארבעה שערי ליגה בעונה זו, העפיל עם הקבוצה לפלייאוף העליון ולגמר גביע המדינה, במהלכו נכנס כמחליף וכבש בבעיטות ההכרעה, אך קבוצתו הפסידה את הגביע לבני יהודה תל אביב. בתום העונה חזר ברשצקי להפועל תל אביב, ובעונת 2019/2020 ערך 26 הופעות בליגת העל וכבש שני שערים, בנוסף לשער אחד בגביע הטוטו ושער אחד בגביע המדינה. ברשצקי העפיל עם הקבוצה לפלייאוף העליון ולחצי גמר הגביע, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. ב-28 ביולי 2020 חתם לשנתיים בבני סכנין. ב-1 בפברואר 2022 חתם במ.ס. אשדוד וב-16 באוגוסט 2022 חתם במכבי פתח תקווה. ב-13 בינואר 2024 חתם בבני יהודה תל אביב. מאז אפריל 2020, ברשצקי נמצא בזוגיות עם עינב בוקוביץ. השניים מתגוררים בכפר סבא. מדיה וקבצים בנושא מוטי ברשצקי בוויקישיתוף מוטי ברשצקי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מוטי ברשצקי, באתר Transfermarkt מוטי ברשצקי, באתר Soccerway מוטי ברשצקי, באתר FootballDatabase.eu שירי אלג'ם, ‏ברשצקי חתם בהפועל ת"א ונכלל בסגל למכבי פ"ת, באתר ערוץ הספורט, 23 בינואר 2017 דקה אחר דקה, היום האחרון לההעברות בליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 17 בספטמבר 2018 שלמה וייס‏, בני סכנין: מוטי ברשצקי חתם לשנתיים, אוטין צפוי להגיע בהשאלה, באתר וואלה, 28 ביולי 2020 איציק כלפי, ‏רכש לבן שמעון: מוטי ברשצקי חתם במ.ס אשדוד, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2022 מוטי ברשצקי חתם לעונה אחת במכבי פתח תקוה, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2022 מוטי ברשצקי חתם בבני יהודה: "שמח להגיע למקום שמאוד רצה אותי", באתר וואלה, 13 בינואר 2024
ונדרר W22

ונדרר W22 (בגרמנית: Wanderer W22) היא מכונית סלון אשר יוצרה במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית ונדרר, חברת בת של Auto Union AG (אנ') אשר יוצרה בגרמניה בין השנים 1933–1938. "וודרר W22" - יוצרה בין השנים 1933–1935. "ונדרר W240" - יוצרה בין השנים 1935–1936. "וודרר W40" - יוצרה בין השנים 1936–1938. 4 דלתות - סלון (לימוזינה). 4 דלתות - סדאן. 2 דלתות - טורפדו (אנ'). 2 דלתות - קבריולה. יוצרו 5,355 יחידות. מנוע קדמי. מנוע בנזין 2.0 ליטר. מנוע קירור מים. סוג הנעה: הנעה אחורית. מערכת חשמל - 12 וולט. קיבולת מכל דלק - 54 ליטר. צמיגים: 5.25-17 אינץ'. קוטר סיבוב - 12 מטר. "ונדרר W22" סלון (לימוזינה) "וונדראר W22", בתצורת 2 דלתות "וודרר W22" "וונדראר W22" בתצורת סלון "ונדרר W22", שנת 1934 בתצורת סלון "ונדרר W22", שנת 1934 בתצורת סלון "וונדראר W240", שנת 1935 "וונדראר W240" "ונדרר W40" - קבריולט "ונדרר W22" - קבריולט וונדראר W21 וונדראר W24 מדיה וקבצים בנושא ונדרר W22 בוויקישיתוף ונדרר W22, סרטון באתר יוטיוב ונדרר W22, סרטון באתר יוטיוב Werner Oswald, Deutsche Autos 1920-1945, Stoccarda, Motorbuch Verlag, 2001, ISBN 3-61302-170-6 "וונדראר W22" - מפרט autogallery.org.ru/wand22 "וונדראר W22" לימוזינה - תמונה flickr.com/photos/photiste "וונדראר W22" - דגם סלון - תמונה .com/samara-russia-may-vintage-german-automobile-wanderer-w "וונדראר W22" - תמונות shutterstock.com/search/w22 "וונדראר W22" קבריולה - תמונה favcars.com/photos-wanderer-w22-cabriolet-1933-34
וילהלם ריכטר

וילהלם ריכטר (בגרמנית: Wilhelm Richter;‏ 1892–1971) היה גנרל גרמני ששירת בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. תפקידו הבולט ביותר היה בפיקוד על הדיוויזיה ה-716 במהלך הפלישה לנורמנדי ביוני 1944. וילהלם ריכטר היה בנו של ראש עיריית הירשברג ופרנקפורט על האודר גאורג ריכטר (1853–1925). בשנת 1913, שנה לפני תחילת מלחמת העולם הראשונה, הוא התגייס לצבא הגרמני בגיל 21, והשתתף בקרבות מלחמת העולם הראשונה. אחרי תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמה בנובמבר 1918 הוא נשאר בצבא והמשיך את הקריירה הצבאית שלו ברייכסווהר. בשנת 1937 מונה ריכטר למפקד רגימנט התותחנים ה-30 של הוורמאכט. הוא השתתף במערכה בפולין ב-1939 ובמערכה במערב ב-1940. ב-1941 הוא נלחם בחזית המזרחית נגד ברית המועצות. במרץ 1943 הוא מונה למפקד 716 בנורמנדי, שתפקידה היה להגן על חופי צרפת מפני תקיפה אמפיבית של בעלות הברית. הדיוויזיה של ריכטר הוצבה ממערב לבאייה, שם הוצבה חלק מהדיוויזיה ה-352 ממאי 1944, וממזרח לקן. ב-6 ביוני 1944 הותקפה הדיוויזיה בפיקודו של ריכטר, על ידי הדיוויזיות הבריטיות שנחתו בחופי גולד, ג'ונו וסורד, כחלק מהפלישה לנורמנדי. הדיוויזיה ספגה אבדות כבדות, וב-10 ביולי הועברה לדרום צרפת, כחלק מהארמייה ה-19. בספטמבר 1944, לאחר המערכה בנורמנדי, איבד ריכטר את הפיקוד על הדיוויזיה ה-716, ובמקום זאת מונה למפקד דיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-14 בנורווגיה הכבושה, שם שהה עד סוף המלחמה בלי לראות עוד קרב. הוא נפטר בשנת 1971 בגיל 79. "Wilhelm Richter - Biographie - Bataille de Normandie". www.dday-overlord.com. נבדק ב-2018-12-06. Ken Ford (2011). D-Day 1944 (3): Sword Beach & the British Airborne Landings. Bloomsbury Publishing. ISBN 978-1-84603-560-9.
רונאלדו ואסקס

רונאלדו ג'וניור ואסקס הראסמה (בספרדית: Ronaldo Junior Vásquez Herasme; נולד ב-30 ביוני 1999) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדומיניקנית המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אתלטיקו פאנטוחה. ואסקס התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של "לה מכה דל פוטבול" בארצו, ובגיל 14 הצטרף ל"FSB אסקולה סנטו דומינגו", קבוצה בת של ברצלונה ברפובליקה הדומיניקנית. בשנת 2016 הצטרף לקבוצת הנוער של אתלטיקו פאנטוחה, ובשנת 2017 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, איתה זכה בגביע הקריביים 2018. ב-22 במרץ 2018 ערך ואסקס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדומיניקנית, בניצחון 4–0 על איי טרקס וקייקוס, בו כבש את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת. במרץ 2019 הגיע ואסקס לישראל והחל להיבחן בהפועל תל אביב, וב-26 במאי 2019 חתם במועדון. ב-27 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל רעננה בגביע הטוטו. באוגוסט 2019 שוחרר מהמועדון. ב-2 באוקטובר 2020, ואסקס חתם באל אחידו. ב-21 בפברואר 2021, ואסקס חזר לאתלטיקו פאנטוחה. מדיה וקבצים בנושא רונאלדו ואסקס בוויקישיתוף רונאלדו ואסקס, באתר Transfermarkt רונאלדו ואסקס, באתר Soccerway רונאלדו ואסקס, באתר National Football Teams רונאלדו ואסקס, באתר FootballDatabase.eu מאור רחמני, ‏גרופר, ואסקס ואימורו חתמו בהפועל ת"א, באתר ONE‏, 26 במאי 2019 מאור רחמני, ‏אוהדי הפועל מחו על שחרור דמארי ופרצו לאימון, באתר ONE‏, 10 באוגוסט 2019 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רונאלדו ואסקס".
עמית מרקוס

עמית מרקוס (נולדה ב-13 בפברואר 2005) היא שחקנית ישראלית. בשנת 2015 השתתפה במחזה "חתולה על גג פח לוהט" בתיאטרון בית לסין. ב-2016 החל שידור הסדרה "Oboy" בה השתתפה בתפקיד אורח בתור אורליאלי קקון, בתו של שלומי קקון. באותה שנה גילמה את נגה בסדרה "שוורץ". ב-2018 החלה לגלם את הדמות של הדר בסדרה "לצבי יש בעיה", באותה שנה החלה לגלם את הדמות רומי גילמן (הקטנה) בסדרה "פוראבר". ב-2019 גילמה בסדרה "אלישע" את לירון זכאי. בשנה זו החלה לגלם את הדמות "נמי" בסדרה "אמא מביכה". ב-2020 שיחקה בהצצה לפסטיגל "Myפסטיגל" יחד עם שחר חסון. בשנת 2021 גילמה את הדמות של ליבת בסדרה "לבד בבית". בשנת 2023 גילמה את נוי בסדרה "מה הבעיה?". החלה לשחק בגיל 4 והשתתפה במספר רב של פרסומות לחברות שונות. יש לה אח אחד בשם דן[דרוש מקור]. עמית מרקוס, ברשת החברתית אינסטגרם עמית מרקוס, סרטונים בערוץ היוטיוב ראיון עם עמית מרקוס(הקישור אינו פעיל) ליאן הרשקוביץ, כוכבי "אמאמביכה" חושפים את הפאדיחות המשפחתיות, באתר פרוגי, 7 באפריל 2019 הילה זבולון, כוכבי "אלישע" בראיון ווטסאפ מצחיק במיוחד!, באתר פרוגי, 7 באפריל 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נורמן פאוול

נורמן וילמנקלבר פאוול (באנגלית: Norman Wilmancalber Powell; נולד ב-25 במאי 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA, בעמדת הקלע. פאוול נולד וגדל בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, ובשנת 2011 החל ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA"). בעונתו השלישית בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הפך לשחקן חמישייה קבוע וקלע 11.4 נקודות בממוצע למשחק עבור קבוצתו, אשר העפילה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות לראשונה מאז 2008. בעונתו האחרונה ב-UCLA,‏ 2014/2015, היה הקלע הבולט של הקבוצה עם ממוצע של 16.4 נקודות למשחק. בטורניר אליפות המכללות הוביל את הקבוצה, לצד קוון לוני, להופעה נוספת בשמינית הגמר, אך קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת גונזגה בתוצאה 62–74. בסיום העונה נבחר פאוול לחמישיית העונה של "מחוז Pac-12". ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת המכללות הם 9.8 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק. בדראפט ה-NBA 2015 נלקח פאוול בבחירה ה-46 על ידי מילווקי באקס, אך מיד הועבר בטרייד לטורונטו ראפטורס. לאורך עונת הרוקי שלו נשלח מספר פעמים לקבוצת הבת של הראפטורס מליגת הפיתוח, ראפטורס 905, וקלע במדיה 24.9 נקודות בממוצע למשחק. כשחקן טורונטו ראפטורס שותף ב-49 משחקים, קלע 5.6 נקודות למשחק וסייע לה לרשום את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדותיה, 56–26. במשחק האחרון של העונה הסדירה קבע פאוול שיא קריירה של 30 נקודות מול ברוקלין נטס. בפלייאוף 2016 העפילו הראפטורס לגמר האזור המזרחי, לראשונה בתולדות המועדון, בטרם הפסידו לקליבלנד קאבלירס (2–4). באוקטובר 2017 חתם על הארכת חוזה בטורונטו, אשר נכנסה לתוקף בתחילת עונת 2018/2019, ל-4 עונות עבור כ-42 מיליון דולר. בפלייאוף 2019 סייע לטורונטו להעפיל לגמר ה-NBA, לראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על מילווקי באקס (4–2) בסדרת גמר המזרח. לאורך הסדרה מול מילווקי היה פאוול הקלעי הרביעי של קבוצתו, עם ממוצע של 12.3 נקודות בממוצע למשחק. בסדרת הגמר גברה טורונטו על גולדן סטייט ווריורס, וזכתה באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה. בעונת 2019/2020 פרץ עם שיא קריירה של 16.0 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל בטורונטו, וסייע לקבוצה להשיג את המאזן השני בטיבו באזור המזרחי. במשחק מול הווריורס ב-5 במרץ 2020, שיפר פאוול את שיאו האישי כשקלע 37 נקודות, בניצחון קבוצתו בתוצאה 121–113. בפלייאוף 2020 המשיך להציג יכולת טובה, עם 13.4 נקודות למשחק, אך הראפטורס הודחו כבר בסיבוב השני, על ידי בוסטון סלטיקס. ב-25 במרץ 2021 הועבר פאוול בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס. בתמורה קיבלו הראפטורס את רודני הוד ואת גארי טרנט הבן. ב-6 באוגוסט 2021 חתם פאוול על הארכת חוזה ל-5 שנים בתמורה ל-90 מיליון דולר. ב-4 בפברואר 2022 הועבר פאוול בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס ביחד עם רוברט קובינגטון בתמורה לאריק בלדסו, קיון ג'ונסון, ג'סטיס וינסלו ובחירת דראפט בסיבוב השני. מדיה וקבצים בנושא נורמן פאוול בוויקישיתוף נורמן פאוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נורמן פאוול, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN סטטיסטיקות המכללות של פאוול, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 2015, באתר basketball-reference.com פאוול נשלח בטרייד לטורונטו, באתר Fox Sports,‏ 26 ביוני 2015 סטטיסטיקות המשחק בין טורונטו לברוקלין, באתר basketball-reference.com פאוול חותם על הארכת חוזה בטורונטו, באתר ESPN‏, 5 באוקטובר 2017 סטטיסטיקות הסדרה בין טורונטו למילווקי, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין הראפטורס לווריורס, באתר ESPN,‏ 6 במרץ 2020
פרס זוסמן (יד ושם)

פרס זוסמן הוענק על פי צוואתו של היינריך זוסמן לאמנים העוסקים ביצירתם בנושא השואה. זוסמן נולד בווינה ובשנת 1938 ברח עם אשתו לצרפת וירד למחתרת. בתום מלחמת העולם השנייה שב לווינה ושם היה צייר מצליח ופרופסור באקדמיה לאמנות בווינה. הוא הסמיך את יד ושם להעניק מלגה מעזבונו לאמנים ישראלים שיצירתם עוסקת בשואה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. קרן זוסמן נוסדה בשנת 1989. הפרס הוענק על ידי יד ושם החל מ-1989, ומאז 2010 בערך אינו מוענק על ידי יד ושם. במקביל, מעניקה קרן זוסמן פרסים לאמנים אוסטריים, ומשנת 2015 החלה להעניק פרסים גם לאמנים מחוץ לאוסטריה. יד ושם ירושלים, מגזין יד ושם, גיליון 4, 1997, עמוד 17 אתר קרן זוסמן (באנגלית) מתוך אתר קרן זוסמן (באנגלית) אתר גלריה נמה מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל חוה פרסבורגר, באתר יד ושם האתר של חיים מאור בחבר השופטים ישבו פרופ' מוטי עומר, מנהל מוזיאון תל אביב, ד"ר מיכה לוין, ראש היחידה ללימודים עיוניים בבצלאל, אבנר שלו, יו"ר הנהלת יד ושם ויהודית ענבר, אז מנהלת מחלקת המוזיאונים ביד ושם. יד ושם ירושלים, מגזין יד ושם, גיליון 4, 1997, עמוד 17 פרוטוקול הישיבה המאה-ושתיים של הכנסת השש-עשרה, יום שלישי, י"א בשבט התשס"ד (3 בפברואר 2004), ירושלים, הכנסת, שעה 16:01 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוון

דוון (בהונגרית: Dövény) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית דוון קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-329 תושבים בשנת 1990 עד 260 תושבים בשנת 201 2023 (ירידה של כ-22%). בדוון חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא דוון בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
דוביצ'אן

דוביצ'אן (בהונגרית: Dubicsány) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית דוביצ'אן קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-286 תושבים בשנת 1990 עד 203 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-29%). בדוביצ'אן חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי. מדיה וקבצים בנושא דוביצ'אן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוביצ'אן (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 בית הקברות היהודי בדוביצ'אן מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993