laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נובוספאסקויה

נובוספאסקויה (ברוסית: Новоспасское) היא יישוב עירוני שנמצא במחוז אוליאנובסק, רוסיה. הוא נוסד במאה ה-17 ונקרא בתחילה סולובצובו על שם בעל הכפר. לאחר פתיחת קו הרכבת ריאז'סק-סיזראן ב-1874, היישוב התפתח סביב תחנת תחנת הרכבת, ושמו שונה ב-1875 לנובוספאסקויה. שדות נפט התגלו באזור בשנות ה-60 של המאה ה-20, ונובוספאסקויה קיבלה מעמד של יישוב עירוני ב-1966. היישוב ממוקם כ-115 ק"מ מאוליאנובסק וכ-709 ק"מ ממוסקבה, בקרבת הנהר סיזרנקה (אנ'). הטמפרטורה הממוצעת היא 3 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (22 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא פברואר (-16 מעלות צלזיוס). היישוב העירוני ממוקם ליד הכביש M5. Novospasskoje (Ulyanovsk Oblast, Russia) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de Novospasskoye, Russia, www.geonames.org Novospasskoye, Mapcarta (באנגלית) Novospasskoye, Novospasskoye (באנגלית) נובוספסקויה, באתר האקדמיה הרוסית למדעים "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כבד (מאכל)

כבד של בעלי חיים הוא מאכל נפוץ, עשיר בחלבונים, ברזל וויטמינים. למטבחים שונים מגוון רחב מאוד של מאכלי כבד, הנצרך מרוב בעלי החיים המשמשים למאכל. לכבד גם טווח רחב מאוד של מחירים, כאשר כבד בקר הוא בין נתחי הבשר הזולים ביותר, ואילו כבד אווז נחשב לנתח יוקרתי ועלותו בהתאם. כיום ניתן למצוא כבד ברוב האטליזים והמרכולים. להכנת הכבד מגוון רחב של אפשרויות. ניתן להכין כבד באפייה, בישול, צלייה, טיגון, הקפצה, ואף לאכלו נא. כבד מוכן כממרח, משומר, קצוץ ועוד. פואה גרה כבד קצוץ שמן המופק מכבדי דג בקלה (ידוע גם כ"שמן דג קוד") משמש מקור חשוב בתעשיית המזון לויטמינים D, A ו-E ולשומן אומגה 3. בשל התכולה הגבוהה של ויטמין A, יש הטוענים כי בצריכת כמויות גדולות של כבד קיים סיכון להרעלת ויטמין A. על פי ההלכה היהודית מותר לאכול כבד רק לאחר שנצלה על רשת, על מנת שהדם שיוצא מן הכבד בזמן הצליה יתנקז כראוי ולא יספג בחזרה לתוך הכבד. יש שנהגו שלא לאכול מוח כבד ולב, כפי שכתב הבן איש חי בשם האר"י שחלקי בשר אלו "מטמטמים לבו של אדם" ולכן אין לאכלם, אולם המנהג הפשוט הוא שאוכלים. מדיה וקבצים בנושא כבד בוויקישיתוף האם זה בריא לאכול כבד?, באתר ד"ר דרור רובינסון – תזונה למניעת מחלות, ‏9 בנובמבר 2021 הלכות ב' אחרי מות יא א תשובות והנהגות חלק ה' סימן רמ"ג ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בכלוב (סדרת טלוויזיה)

בכלוב (ברוסית: В клетке) היא סדרת טלוויזיה רוסית בהפקת START, שעלתה לשידור ביוני 2019 ושודרה לאחר מכן גם ברשת NTV בשנת 2020. התפקידים הראשיים בסדרה גולמו על ידי ולדימיר יפיפאנצב ופאבל פרילוצ'ני. הצילומים נערכו בקלינינגרד. העונה השנייה עלתה ב-7 באוקטובר 2021 בשירות הסטרימינג Okko. אביו ובנו של יבדוקימוב חוזרים בו זמנית לקלינינגרד: סרגיי, המכונה וולצ'וק, עזב לאחר שבע שנות מאסר; אביו, אלכסנדר, נמלט לעיר הולדתו בשל בעיות במוסקבה. כשהוא חוזר הביתה, סרגיי לא מבין כיצד להמשיך לחיות - הוא מגלה שאמו הייתה שיכורה לחלוטין ואהבתו לשעבר, אולגה, לא חיכתה לו. נראה שרק האח הצעיר ג'ניה שמח לראות את השניים. וגם הדילר הוא חבר כיתתו לשעבר, שבשנים הבודדות בהן בילה סרגיי במושבת המאסר, עלה מעבריין פשוט למאפיונר שעומד בראש ארגון פשע מקומי. מרגע שהאב והבן נפגשים, יחל סיפור של התגברות על פגיעות משפחתיות, כאבים ותלות זה בזה. כעת, עליהם לבחור בין חובה לאהבה, בין חיים למוות. "בכלוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בכלוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרק הבכורה בערוץ היוטיוב של Start.ru בכלוב, באתר Kino-teatr.ru ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחיקה

מוּחיקה או מוֹחיקה הוא שם משפחה ממקור בסקי (Muxika) שקיים גם בקרב דוברי ספרדית ממוצא בסקי (בין היתר בצורות: Mujica, Mujika, Mugica, Mújico, Mugika, Moxica, Mojica). האם התכוונתם ל... מוחיקה (עיירה) – עיירה בחבל הבסקים בספרד אישים אנריקה מוחיקה – פוליטיקאי ועורך דין ספרדי ממוצא בסקי-יהודי ג'והאן מוחיקה – כדורגלן קולומביאני חוסה מוחיקה – פוליטיקאי אורוגוואי
לוריקטוזאורוס

לוריקטוזאורוס (שם מדעי: Loricatosaurus; מילולית: "loricatus" - משוריין, "sauros" - לטאה/זוחל, כלומר: "לטאה משוריינת") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הסטגוזאוריים, שחי במשך היורה התיכון של אירופה לפני 164.7 עד 161.2 מיליון שנה מזמננו. מאובני המין התגלו בצרפת ובאנגליה, והוא הוגדר בשנת 2008, לאחר שעצמותיו הוגדרו קודם כשייכים לסוג סטגוזאורוס או לסוג הקרוב לקסוביזאורוס. המין היחיד בסוג הוא Loricatosaurus priscus, שפירושו: ""עתיק". הלוריקטוזאורוס התגלה בתצורת חרסית אוקספורד (אנ') שבדורסט במערב אנגליה. הסוג הוגדר לראשונה ב-1911 בידי החוקר ההונגרי פרנץ נופצ'ה, אשר קבע שמדובר במין סטגוזאורוס תחת השם Stegosaurus priscus. עם זאת מבנה העצמות היה שונה בצורתו, בייחוד במבנה הזנב מהסטגוזאורוס המאוחר יותר, שחי ביורה העליון, והיה בעל מבנה זנב כבד ולוחיות עבות יותר. ממצאים נוספים התגלו בנורמנדי שבצרפת והכילו שרידי חוליות זנב, עצמות כתפיים וחלק מהלוחיות, אך לא נמצאה גולגולת של הדינוזאור. חוקרים אחרים הגדירו אותו כמין בסוג לקסוביזאורוס תחת השם Lexovisaurus priscus, אך אחרים ערערו על קיומו התקף של הלקסוביזאורוס, וב-2008 החוקרת סוזאנה מיינמנט וצוותה סיווגו אותו לסוג עצמאי במשפחת הסטגוזאוריים, הקרוב לטואוג'יאנגוזאורוס. מדיה וקבצים בנושא לוריקטוזאורוס בוויקישיתוף לוריקטוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
Class (סדרת טלוויזיה)

Class (בתרגום חופשי: כיתה) היא ספין אוף לתוכנית הטלוויזיה הבריטית "דוקטור הו". הסדרה שודרה בערוץ הדיגיטלי BBC3 ומאוחר יותר בשידורים חוזרים בערוץ המרכזי, BBC1. הסדרה פנתה לבני הנוער והתמקדה בקבוצת תלמידים בבית ספר תיכון שנלחמים בחייזרים שונים. התוכנית שודרה למשך עונה אחת. בשנת 2018, "ביג פיניש"(אנ') הפיקו תסכיתי אודיו שהמשיכו את עלילות הסדרה בכיכובם של השחקנים המקוריים. בשנת 2020 יצאה עונה שנייה לתסכיתים, אך קתרין קלי הוחלפה בדרוולה קירוואן ו-ויויאן אופארה(אנ') הוחלפה בג'ואנה מק'גיבון. עלילת הסדרה ממוקמת בבית הספר "קואל היל"(אנ'), מוסד חינוכי שהופיע לסירוגין ב"דוקטור הו" החל מהפרק הראשון בשנת 1963. הדמויות הראשיות הם ארבעה תלמידים ומורה בבית הספר. לארבעת התלמידים יש רצונות וסודות משלהם. הם כולם מתמודדים עם חיי היום-יום כנערים מתבגרים, בעיות עם חברים, מורים, הורים, בית ספר, סקס ועוד. כשמתברר שהדוקטור, בעקבות הביקורים התדירים שלו במקום, "שחק" את גבולות החלל והזמן, הם נאלצים להתחיל להתמודד גם עם מפלצות ואיומים שונים שמגיעים לפתח ביתם. צ'רלי סמית (גרג אוסטין) - חייזר המעמיד פנים שהוא נער אנושי ולומד בתיכון "קואל היל". הוא נסיך מהכוכב רודיה והאחרון מבני מינו. אחרי שהדוקטור הציל אותו מהשמדת הכוכב שלו בידי השאדו קין, הוא שינה את גופו שייראה אנושי והשתקע באנגליה כנער בן 17. ראם סינג (פאדי אלסייד) - תלמיד בתיכון "קואל היל". הוא קשוח, פופולרי וכדורגלן מוכשר. הוא מאבד את רגלו בפרק הראשון ומקבל רגל תותבת מהדוקטור. טניה אדיאולה (ויויאן אופארה(אנ')) - ילדת פלא שקפצה שלוש כיתות והחלה ללמוד בתיכון "קואל היל". ילידת ניגריה. אפריל מקלין (סופי הופקינס (אנ')) - תלמידה בתיכון "קואל היל". היא ביישנית ולא מיוחדת בשום צורה אך חייה משתנים לעד כשהיא פוגשת במלך של השאדו קין. אנדראה קוויל (קתרין קלי) - המורה לפיזיקה בתיכון "קואל היל". כמו צ'רלי, היא למעשה חוצנית והאחרונה מבני מינה, הקוויל. הגזע שלה היה במלחמה עם הגזע של צ'רלי אך שני הגזעים הושמדו בידי השאדו קין. היא ניצלה ממוות בעזרת הדוקטור וכעונש על תפקידה במלחמה בין שני הגזעים, על קוויל לשמש כמגינה של צ'רלי. מתאוס אנדזווסקי (ג'ורדן רנזו) - מושא האהבה של צ'רלי, ומאוחר יותר בן זוגו. יליד פולין. קורקינוס (פול מארק דייוויס(אנ')) - המלך של השאדו קין, האנטגוניסט הראשי. פרנסיס ארמיטג' (נייג'ל בטס(אנ')) - מנהל תיכון "קואל היל". הופיע בסדרת האם "דוקטור הו" בשלושה פרקים בעונה 8. דורות'יאה איימס (פוקי קווסנל) - המנהלת החדשה של תיכון "קואל היל". ג'קי מקלין (שאנון מוריי(אנ')) - אמא של אפריל. נעזרת בכיסא גלגלים. וורון סינג (ארון ניל) - אבא של ראם. ויויאן אדיאולה (נטשה גורדון (אנ')) - אמא של טניה. הדוקטור (פיטר קפלדי) - הדמות הראשית ב"דוקטור הו" בהתגלמות ה-12. אתר האינטרנט הרשמי של Class Class, ברשת החברתית פייסבוק Class, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Class, ברשת החברתית אינסטגרם "Class", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Class", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Class", באתר Metacritic (באנגלית) "Class", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Class", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) על אף העובדה שמעולם לא הופיע בכתוביות הפתיחה, פרסומים שונים של ה-BBC התייחסו אל הדמות כדמות ראשית.
Catch the Catch

Catch the Catch (בעברית: תפוס את התפיסה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת ההולנדית סי. סי. קאץ'. האלבום יצא לאור ב-28 באפריל 1986, על ידי חברת התקליטים הנסה רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "I Can Lose My Heart Tonight", ‏"'Cause You Are Young", ו-"Strangers by Night". עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השישי במצעד האלבומים שבגרמניה. ביולי 1986, הוציאה סי. סי. קאץ' את הסינגל הראשון מתוך האלבום "I Can Lose My Heart Tonight", אשר תיפקד גם כסינגל הראשון במהלך הקריירה שלה. השיר הפך ללהיט בינלאומי, שנכנס למקום השביעי במצעד השירים שבספרד וזאת, בנוסף לכך שנכנס למצעדים שבגרמניה, שווייץ ואוסטריה. בהמשך, הוציאה את השיר "'Cause You Are Young", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע אל המקום השישי במצעד שבספרד, תוך שהגיע למקום התשיעי במצעד שבגרמניה. לבסוף, יצא האלבום עצמו באפריל 1986, תוך שזכה לתשומת לב רבה מהציבור בעקבות הצלחת שני הסינגלים הראשונים מתוכו. באפריל 1986, יצא לאור הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום "Strangers by Night", אשר זכה להצלחה רבה והפך לאחד משיריה המזוהים ביותר של סי. סי. קאץ'. מידע על האלבום Catch the Catch באתר MusicBrainz האלבום Catch the Catch באתר Discogs C.C. Catch - Catch The Catch, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - Catch The Catch, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - I Can Lose My Heart Tonight, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - 'Cause You Are Young, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - Strangers By Night, Discogs (באנגלית) Home - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de spanishcharts.com - C.C. Catch - I Can Lose My Heart Tonight, spanishcharts.com Suche - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de [C. C. Catch - Strangers By Night C. C. Catch - Strangers By Night]
איליה איוואניוק

איליה דמיטרייביץ' איוואנוק (ברוסית: Илья Дмитриевич Иванюк; נולד ב-9 במרץ 1993) הוא אתלט רוסי, בעל מדליות ארד מאליפות העולם (דוחה 2019) ומאליפות אירופה (ברלין 2018) בקפיצה לגובה. באליפות העולם לנוער (עד גיל 19) שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2012 סיים איוואניוק במקום רביעי בקפיצה לגובה ביחד עם דמיטרי קרויטר מישראל בתוצאה של 2.21 מטר. באליפות אירופה (עד גיל 23) שנערכה בטאלין, אסטוניה ב-11 ביולי 2015 זכה איוואניוק במדליית זהב לאחר שקפץ לגובה של 2.30 מטר, לפני דמיטרי קרויטר (2.24 מטר). באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת ב-13 באוגוסט 2017 הוא סיים במקום שישי בתוצאה של 2.25 מטר. באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה ב-11 באוגוסט 2018 זכה איוואניוק במדליית ארד לאחר שקפץ לגובה של 2.31 מטר, אחרי מתאוס פריבקו מגרמניה (2.35 מטר) ומקסים נדסקאו מבלארוס (2.33 מטר). באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-4 באוקטובר 2019 זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.35 מטר, אחרי מועתז עיסא בראשים מקטר (2.37 מטר) ובן ארצו מיכאיל אקימנקו (2.35 מטר). קפיצה לגובה: 2.35 מטר (2019) קפיצה לגובה: 2.31 (2017) איליה איוואניוק, באתר olympedia.org איליה איוואניוק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית איליה איוואניוק, באתר Track and Field (גברים)
הדיוויזיה ה-708 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-708 הייתה דיוויזיה סטטית של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה, והיא לחמה במערכה בנורמנדי. הדיוויזיה הוקמה ב-3 במאי 1941, והועמדה תחת פיקוד ולטר דרובניג. ביוני 1941 הוצבה הדיוויזיה בבורדו שבצרפת. לאחר הפלישה לנורמנדי הועברה הדיוויזיה לעבר נורמנדי, אולם היא ספגה אבדות כבדות, וב-24 באוגוסט הושמדה הדיוויזיה סמוך ללה מאן, ושרידיה היוו את הבסיס לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-708. ולטר דרובניג (3 במאי 1941 - 1 במרץ 1942) הרמן וילק (1 במרץ 1942 - 30 ביולי 1943) אדגר ארנדט (30 ביולי 1943 - 24 באוגוסט 1944) אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht הוורמאכט החזיק לאורך החופים דיוויזיות הגנה סטטיות, שהורכבו מחיילים מבוגרים ומחיילים שלא היו כשירים למלחמת תנועה. תפקיד הדיוויזיות היה להגן בהגנה קשיחה על הגזרה שעליה היו מופקדים. בקיץ 1944 החזיק הוורמאכט ב-23 דיוויזיות כאלו.
סרג'יו צ'ליבידאקה

סרג'יו צ'ליבידאקה (ברומנית: Sergiu Celibidache (IPA-ro|ˈserd͡ʒju t͡ʃelibiˈdake) ‏;‏ 28 ביוני 1912, רומאן, רומניה – נפטר ב-14 באוגוסט 1996, נמור, צרפת) היה מנצח רומני ממוצא יווני. צ'ליבידאקה החל את לימודי המוזיקה שלו בנגינה בפסנתר. בהמשך למד מוזיקה, פילוסופיה ומתמטיקה בבוקרשט ובפריז. הוא הושפע עמוקות מהיכרותו עם מרטין שטיינקה, שבהיותו בקיא בבודהיזם הטביע את חותמו באופן ברור על השקפת עולמו של צ'ליבידאקה לשארית חייו. הוא למד בברלין. משנת 1945 עד 1952 היה מנצח ראשי של הפילהרמונית של ברלין. אחר כך עבד עם שורה של תזמורות רדיו בסטוקהולם, שטוטגרט ופריז. משנת 1979 עד מותו היה מנצח ראשי של הפילהרמונית של מינכן, ומשנת 1983 לימד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה. צ'ליבידאקה סלד מהקלטות והעדיף את המגע הבלתי-אמצעי של קונצרטים חיים. כתוצאה מכך, מספר זעום של הקלטות בניצוחו אושרו רשמית להפצה במהלך חייו, ואלה שהופצו מאז מותו הן בעיקר של קונצרטים משודרים. תקליטים ראויים להיזכר הם ביצועיו במינכן לבטהובן, ברהמס, ברוקנר, שומאן, באך, פורה וסדרת הקלטות מקונצרטים חיים עם התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא השתדל לכלול לפחות יצירה מודרנית אחת בכל תוכנית, אבל היו מלחינים שלא היה מוכן לנצח על יצירותיהם: רגר, שנברג, דיליוס, אלגר. לדבריו, אם היו מאלצים אותו לנצח אך ורק על באך ומוצרט, לא היה מצטער. צ'יליבידאקה פעל וסייע למנצחת זאהיה זיואני, (Zahia Ziouani) שגדלה בפרבר סן דני בצרפת, למדה אצלו ניצוח והקימה את התזמורת הסימפונית דיברטימנטו. התזמורת פעילה גם היום. הסרט "המנצחת" Divertimento" - (2022)" - מספר את הסיפור. את המנצח צ'יליבידאקה מגלם השחקן נילס ארסטרופ. נתן דונביץ, מאסטרו - גדולי המנצחים בכל הזמנים, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2006, הפרק "סרג'יו צ'ליבידאקה - שיגעון הגדלות של גאון רומני", עמ' 371–390. מדיה וקבצים בנושא סרג'יו צ'ליבידאקה בוויקישיתוף סרג'יו צ'ליבידאקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרג'יו צ'ליבידאקה, באתר AllMovie (באנגלית) סרג'יו צ'ליבידאקה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סרג'יו צ'ליבידאקה, באתר AllMusic (באנגלית) סרג'יו צ'ליבידאקה, באתר MusicBrainz (באנגלית) סרג'יו צ'ליבידאקה, באתר Discogs (באנגלית) סרג'יו צ'ליבידאקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מיכאל אוהד, "הפילהרמונית", ראיון עם צ'ליבידאקה, עמ' 61 אוהד, עמ' 60
Welcome to the Heartbreak Hotel

Welcome to the Heartbreak Hotel (בעברית: ברוך הבא למלון הלבבות השבורים) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת ההולנדית סי. סי. קאץ'. האלבום יצא לאור ב-8 בדצמבר 1986, על ידי חברת התקליטים הנסה רקורדס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Heartbreak Hotel", ו-"Heaven and Hell". עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום החמישי במצעד האלבומים שבספרד. ביולי 1986, הוציאה סי. סי. קאץ' את הסינגל הראשון מתוך האלבום "Heartbreak Hotel", אשר תיפקד גם כסינגל הרביעי במהלך הקריירה שלה. השיר הפך ללהיט בינלאומי, שנכנס למקום השלישי במצעד השירים שבספרד וזאת, בנוסף לכך שנכנס למצעדים שבגרמניה, שווייץ ואוסטריה. בהמשך, הוציאה את השיר "Heaven and Hell", כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע אל המקום השני במצעד שבספרד, תוך שהגיע למקום ה-13 במצעד שבגרמניה. איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לאלבום את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה. מידע על האלבום Welcome to the Heartbreak Hotel באתר MusicBrainz האלבום Welcome to the Heartbreak Hotel באתר Discogs C.C. Catch - Welcome To The Heartbreak Hotel, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - Heartbreak Hotel ·Room 69 - Mix·, Discogs (באנגלית) C.C. Catch - Heaven And Hell, Discogs (באנגלית) The Official Swiss Charts and Music Community, www.swisscharts.com Discographie C.C. Catch - austriancharts.at, austriancharts.at Suche - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de Spanish certifications for 1979-1990, MediaFire
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-708 (ורמאכט)

דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-708 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-27 ביולי 1944 הוקמה בסלובקיה דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-708 על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-573, שהוקמה כמה ימים קודם לכן, על בסיס שרידי הדיוויזיה ה-708, והועמדה תחת פיקוד יוזף קריגר. באוקטובר 1944 נשלחה הדיוויזיה להרי הווז' להחליף את דיוויזיית הפאנצר ה-21, אולם היא ספגה אבדות כבדות וחזיתה נפרצה. כתוצאה מכך, ב-15 בנובמבר 1944 הוחלף קריגר בוילהלם בלקוון. בדצמבר הועברה הדיוויזיה לאלזס, ובינואר 1945 היא השתתפה במבצע נורדווינד. הדיוויזיה ספגה גם במבצע זה אבדות כבדות, ובשל כך ב-11 בפברואר 1945 פורקה הדיוויזיה ושרידיה שולבו בדיוויזיות ה-106 וה-198. יוזף קריגר (15 בספטמבר 1944 – 15 בנובמבר 1944) וילהלם בלקוון (15 בנובמבר 1944 – 8 במאי 1945) דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-708 באתר lexikon-der-wehrmacht דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-573 באתר lexikon-der-wehrmacht
הגר טישמן

הגר טישמן (נולדה ב-6 באפריל 1989) היא שחקנית ישראלית. טישמן למדה במגמת תיאטרון בתיכון תלמה ילין. בוגרת בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים משנת 2013. ב-2006 השתתפה בסדרת הטלוויזיה "זומזום" ודיבבה את רטסו מידוריקאווה - מיו רטס בטוקיו מיו מיו. ב-2016 גילמה את הטבחית אגם בתאג"ד. ב-2018 גילמה את מאיה בסרט הקצר "פיניטה לה קומדיה", והשתתפה בסדרה "ד"ר קראז'" במכאן 33. גילמה את התפקיד הראשי בסרט הקצר "ביטר" בבימויה של דניאל שבלבויים. טישמן גילמה את "מאיה" בסרט הקצר "תא קולי" בבימויו של אמיר פרכדין (זוכה הסרט העצמאי הקצר בפסטיבל סרטי הסטודנטים הבינלאומי בת"א). ב-2018 גילמה את התפקיד הראשי במחזה "הרובוטית" בתיאטרון הבימה. משתתפת מדי פעם בתוכנית זהו זה מאז 2021. מלבד תפקידיה בטלוויזיה ובקולנוע, השתתפה בקליפ "מודה" של ניר גבע. ב-2016 זכתה בפרס "אוהלה הלוי" לשחקנית המבטיחה בתיאטרון הבימה. טישמן נשואה לשחקן דניאל סבג, אותו הכירה בסמינר הקיבוצים, והוא משחק לצידה בהצגות. הזוג הורים לבן. טישמן אחות של הכדורסלן נמרוד טישמן. הגר טישמן, ברשת החברתית אינסטגרם הגר טישמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הגר טישמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הגר טישמן באתר זוהר יעקובסון יואב בירנברג, משחקים אותה, באתר ynet, 26 בדצמבר 2018 הגר טישמן על "פיניטה לה קומדיה": "לראות את עצמי על המסך בעירום הרגיש לי לא טוב", onlife דינה חלוץ, השחקנים הגר ודניאל מתמודדים עם הריון ראשון בזמן אבטלת קורונה, באתר Xnet‏, 27 באוגוסט 2020
סונורה אוכיפיטאליס

סונורה אוכיפיטאליס (שם מדעי: Sonora occipitalis) הוא מין של נחש קטן בן למשפחת הזעמניים המצוי בטבע רק במערב אמריקה הצפונית בדרום-מערב ארצות הברית: באריזונה, קליפורניה ונבאדה ודרומה למקסיקו. נחש זה מגיע לאורך 25 עד 45 סנטימטרים, לרוב באורך 40 סנטימטרים. הוא בעל רצועות המזכירות בצורתם את רצועות זעמן האלמוגים עם קשקשים בהירים והרצועות כהות ובולטות לאורך הגב ופלג הגוף העליון. הוא בעל ראש נמוך וחוטם שטוח ומוארך שנתן לו את שמו האנגלי - Western shovelnose snake. הנחש מצוי בטבע באזורי חוליות, ערבות יבשות ומדבריות ובעיקר במדבר סונורה וכן לאורך מקסיקו. הוא פעיל בשעות בין הערביים ובלילה. הוא יוצא בגפו ממסתור מוצל תחת הצמחייה, לרוב צמחי לראה משולשת או ינבוט (Prosopis) ומחפש טרף של חסרי חוליות כמו עקרבים, עכבישי טרנטולה, חרקים גדולים וטרף דומה. הוא לא ארסי ומשתמש בלסתותיו כדי לתפוס ולבלוע את טרפו. הנחשים מתרבים במהלך האביב או תחילת הקיץ, אז מטילות הנקבות שתי ביצים מתחת לאדמה. מדיה וקבצים בנושא סונורה אוכיפיטאליס בוויקישיתוף סונורה אוכיפיטאליס, באתר ITIS (באנגלית) סונורה אוכיפיטאליס, באתר NCBI (באנגלית) סונורה אוכיפיטאליס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סונורה אוכיפיטאליס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סונורה אוכיפיטאליס, באתר GBIF (באנגלית) סונורה אוכיפיטאליס באתר הרשימה האדומה של IUCN
הדיוויזיה ה-337 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-337 (בגרמנית: 337. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-15 בנובמבר 1940, והועמדה תחת פיקוד קרל שפאנג. במאי 1941 הוצבה הדיוויזיה בצרפת, ולאחר מכן הוצבה בברטאן, כחלק מהארמייה השביעית. באוקטובר 1942 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בגזרה המרכזית, ואף השתתפה בקרב סמולנסק (1943) כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. ב-25 בנובמבר 1943 פורקה הדיוויזיה ה-113, ושרידיה צורפו לדיוויזיה ה-337. ביוני 1944 לחמה הדיוויזיה במבצע בגרטיון כחלק מקורפוס הפאנצר ה-39, וב-18 באוגוסט הושמדה הדיוויזיה. קרל שפאנג (15 בנובמבר 1940 – 19 במאי 1941) קורט פליגר (19 במאי 1941 – 15 במרץ 1942) אריך מרקס (15 במרץ 1942 – 5 באוקטובר 1942) אוטו שינמן (5 באוקטובר 1942 – 27 בדצמבר 1943) ולטר שלר (27 בדצמבר 1943 – 18 באוגוסט 1944) אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-337 (ורמאכט)

דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-337 (בגרמנית: 337. Volksgrenadier-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. ב-15 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-570, שהוקמה ב-25 באוגוסט של אותה שנה, והועמדה תחת פיקוד אברהרד קינצל. הדיוויזיה לחמה באזור ורשה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-46 במסגרת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן לחמה על הוויסלה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה השנייה. באפריל 1945 הושמדה הדיוויזיה באזור דנציג. דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-337 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-570 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
סנאי האנטילופה

סנאי האנטילופה (שם מדעי: Ammospermophilus) הוא סוג של מכרסמים קטנים ממשפחת הסנאיים, תת-משפחת סנאיי הקרקע החיים בטבע באמריקה הצפונית באזורי מדבר חמים ויבשים בדרום ארצות הברית ובצפון מקסיקו. סנאים אלה הם קרוביהם של הטמיאס, המרמיטה והסוסליק, והם מצויים לרוב על הקרקע וחיים במחילות באדמה, כשלעיתים הם משתלטים על מחילות של מכרסמים אחרים כמו עכבר הקנגורו. סנאים אלה מגיעים לאורך של 14 עד 17 סנטימטרים, אורך הזנב 6 עד 10 סנטימטרים ומשקלם 110 עד 150 גרם. הסנאים בעלי גפיים קטנות וארוכות, עיניים גדולות ועל צידיהם מהכתפיים עד הירך ישנם פסים שחורים בולטים וביניהם פס לבן. הם בעלי אוזניים קטנות וזנב רחב ושעיר העוזר לפרוש עליהם צל בשעות החמות. הסנאים פועלים לרוב כיחידים, אך בעונת הרבייה מתקבצים בזוגות שאינם מונוגמיים והקשר בין הזוגות הללו חלש, ושני הפרטים יזדווגו עם פרטים שונים. הם פעילי יום שאינם נכנסים לתרדמת קיץ. הם מצליחים להתמודד עם טמפרטורת גוף גבוהה של מעל 40 מעלות, אשר יכולה להרוג יונקים אחרים. ככל הנראה פיתח הסנאי אסטרטגיה זו במדבריות החמים, כאשר ממתינים מרבית הטורפים לתנאי הלילה הקרירים יותר. עם זאת, הוא עדיין חשוף למתקפה של עופות דורסים ושל נחשים הפועלים גם בחום היום. הסנאי מחפש במדבריות זרעים וחלקי צמחים שונים, אותם הוא מאחסן בכיסי הלחיים הגדולים שלו ומטמין באדמה לימי רעב. בנוסף, ניזון הסנאי מנבטים, פירות וחסרי חוליות כשהם נפוצים. סנאי אנטילופה האריס (Ammospermophilus harrisii) סנאי אנטילופה אספיריטו סאנטו (Ammospermophilus insularis) סנאי אנטילופה טקסני (Ammospermophilus interpres) סנאי אנטילופה לבן-זנב (Ammospermophilus leucurus) סנאי אנטילופה סאן חואקין (Ammospermophilus nelsoni) מדיה וקבצים בנושא סנאי האנטילופה בוויקישיתוף סנאי האנטילופה, באתר ITIS (באנגלית) סנאי האנטילופה, באתר NCBI (באנגלית) סנאי האנטילופה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סנאי האנטילופה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סנאי האנטילופה, באתר GBIF (באנגלית)
אמנון בירב

אמנון בירב (נולד ב-19 באפריל 1934‏) הוא סופר ועורך ספרים ישראלי. בעבר היה עורך השבועון "מעריב לנוער". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בירב ערך את "מעריב לנוער" במשך 21 שנים (בשנים 1972–1993). הוא הפך אותו משבועון שחור-לבן המודפס על 16 עמודי נייר עיתון בתפוצה של 4,000 עותקים, לשבועון צבעוני מהודר המודפס על 100 עמודי כרומו בתפוצת שיא של 100,000 עותקים. זאת הייתה תקופת השיא של העיתון. בשנות השמונים השבועון היה קרוב להפוך לשבועון הנפוץ בישראל ולעקוף בכך אפילו את שבועון הנשים הנפוץ "לאשה". אמנון בירב ייסד את מוסד "כתבי הנוער" (כ"נ) של השבועון, ממנו צמחו עשרות רבות של עיתונאים ואנשי תקשורת בישראל. בירב טיפח במשך שנים את התחרות לבחירת "צבר וצברית השנה" שתגמלה בני נוער על פעילות התנדבות חברתית וקהילתית. מ"תחרות הכישרונות הצעירים" השנתית של מעריב לנוער (ה"כוכב נולד" של השנים ההן) יצאו אמנים, זמרים ושחקנים מפורסמים רבים. הוא יזם את תחרות "נערת השנה" של מעריב לנוער שהייתה התשובה הצעירה לתחרות מלכת היופי וגילתה דוגמניות רבות, ביניהן שלי גפני (נערת השנה הראשונה) ורבות נוספות. בעבודתו כעורך "מעריב לנוער" טיפח בירב סופרים לנוער, שפרסמו סדרות וסיפורים קצרים בעיתון, ביניהם "פוצ'ו" (ישראל ויסלר), סמדר שיר, משה יהלום ואיטו אבירם. אמנון בירב היה העורך הראשון שהכניס את החינוך המיני לתקשורת הפונה לבני נוער. המדור "על בנים ועל בנות", שבפרסומו החל בשנות השבעים, היה הראשון שאיפשר לבני נוער לשאול סקסולוג ולקבל תשובות בנושאים שהיו "טאבו" לנוער באותה תקופה, כמו אוננות, קיום יחסי מין, וסת, הריון, אמצעי מניעה וכדומה. סביב פרסום המדור היה ויכוח ציבורי כאשר חלק מההורים התנגדו לחשיפה של ילדיהם לנושאים אלה בגילאים צעירים. המדור עצמו נהפך לפופולרי בעיתון וזכה לאלפי פניות בחודש. תחת עריכתו הציג "מעריב לנוער" ערכים חינוכיים והומניים בדרך קלילה וסיפורית שובת לב. בשנת 1993 סיים אמנון בירב את תפקידו בשבועון. לאחר פרישתו מ"מעריב לנוער" ערך אמנון בירב את מוספי העיתון הכלכלי "טלגרף" ויצא לפנסיה מתפקידו כעורך ראשי של הירחון "עולם האישה". לאחר פרישתו פנה אמנון בירב לכתיבה ועריכה של ספרים, בעיקר רומנים ומדריכים. ספרו "להיות סבא, להיות סבתא", שהווה מדריך לדור חדש של סבים וסבתות, הפך לרב מכר. בירב חיבר עד היום יותר מ-13 ספרים. הבולטים ביניהם הם "סקופ מושחת" בהוצאת זמורה ביתן, "תיק אריאלה" בהוצאת אביב, המדריך "הדרך לזוגיות מושלמת" בהוצאת אסטרולוג, "שתי אימהות" בהוצאת אביב, וכן "תיק אריאלה", "רומן מזדמן", "סיפור לא פשוט" "עשר אהבות", "המלחמה האחרונה" וספרים נוספים. בין שאר עיסוקיו, הקים בירב הוצאת ספרים בשם "מעיין". אמנון בירב, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רשימת הפרסומים של אמנון בירב, בקטלוג הספרייה הלאומית דודו כהן, על עיתוני הילדים של פעם (והיום), 19 באוקטובר 2008.