רג'י מילר

רג'ינלד ויין מילר (באנגלית: Reginald Wayne Miller; נולד ב-24 באוגוסט 1965 בריברסייד, קליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, הנחשב לאחד מגדולי הקלעים בתולדות ליגת ה-NBA. שיחק במשך כל הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אינדיאנה פייסרס. מילר מדורג רביעי (אחרי ריי אלן, סטפן קרי וג'יימס הארדן) בין קלעי השלשות בכל הזמנים של ה-NBA עם 2,560 קליעות לשלוש. הוא נודע גם בזכות היותו שחקן קלאץ' מהטובים בליגה, אשר קלע סלי ניצחון ברגעים המכריעים של המשחק פעמים רבות. בשנת 2012 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. מילר נולד בריברסייד, קליפורניה כאחד מחמישה ילדים במשפחה של ספורטאים. אחיו, דריל, שיחק בייסבול כתופס במייג'ור ליג, אחותו, תמי, שיחקה כדורעף באוניברסיטת קליפורניה סטייט ואחות נוספת, שריל, הייתה שחקנית כדורסל אשר אף נכנסה להיכל התהילה של הכדורסל ונחשבת לאחת מהשחקניות הגדולות בכל הזמנים. מילר נולד עם מום במפרק הירך שמנע ממנו את היכולת ללכת בצורה רגילה, ועד שהיה בן ארבע נאלץ לחזק וליישר את רגליו בעזרת התקן מתכת מיוחד. מילר שיחק בתיכון ריברסייד פוליטכניק בקליפורניה, ולאחר מכן החל לשחק באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). מילר היה מתאמן עם גדולי הnba ובנוסף היה מתאמן עם שחקנים מצטיינים ממקומות שונים בעולם כגון סם סטילר וג׳ק הורלר. לאחר שבעונת ה"פרשמן" שלו כמעט ולא שותף במשחקיה של הקבוצה, בעונתו השנייה עזר מילר לקבוצתו לזכות באליפות ה-NIT, עם ממוצעים של 15.2 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים. בעונת הסיניור עונת 1986/1987 הוביל את קבוצתו לאליפות הבית הפסיפי של המכללות (נקרא Pac-10). באותה השנה החל השימוש בקו השלוש ומילר קלע 69 שלשות מתוך 157 ניסיונות זריקה. מילר נבחר במקום ה-11 בדראפט של שנת 1987. בעונת הרוקי שלו, שימש מילר כמחליפו של ג'ון לונג, וקלע באותה העונה 10.0 נקודות למשחק ב-22.4 דקות למשחק. החל מעונתו השנייה במועדון, החל מילר לפתוח בחמישייה, ועזר לקבוצתו להתפתח לחברה קבועה בפלייאוף ה-NBA. בעונתו השלישית בליגה, עונת 1989/1990 פתח מילר לראשונה בכל 82 המשחקים של אינדיאנה בליגה, הוא קלע שיא קריירה בעונה הסדירה עם 24.6 נקודות למשחק, ואף נבחר למשחק האולסטאר לראשונה. את העונה, סיימה אינדיאנה במאזן על 42 ניצחונות מול 40 הפסדים, העפילו לפלייאוף, אך הודחו בסוויפ כבר בסיבוב הראשון מול דטרויט פיסטונס בשלושה משחקים. לאחר עזיבתו של צ'אק פרסון בסיום עונת 1991/1992, ביסס מילר את מעמדו כאיום הקליעה המרכזי של אינדיאנה. ב-28 בנובמבר 1992, רשם מילר את שיא הקליעה לשחקן במשחק של אותה העונה כאשר קלע 57 נקודות בניצחון החוץ של אינדיאנה 134-122 על שארלוט הורנטס. באותו המשחק קלע מילר 16 סלי שדה מתוך 29 ניסיונות, מהם 4 מ-11 מהשלוש ו-21 מ-23 מקו העונשין. בפלייאוף של אותה העונה קבע מילר את שיא הקריירה שלו כאשר קלע בממוצע 31.5 במשחקי הפלייאוף. מילר הפך לשם דבר כאשר ב-1 ביוני 1994, במשחק מספר 5 של סדרת גמר המזרח של ה-NBA, נגד הניו יורק ניקס במדיסון סקוור גארדן קלע 39 נקודות, מהן 25 נקודות ברבע המשחק האחרון, והוביל את קבוצתו לניצחון 93-86. במהלך הרבע האחרון קלע מילר מספר שלשות מטווח רחוק, תוך שהוא מקניט את אוהדה השרוף של הניקס ספייק לי, אשר ישב בשורה הראשונה, על יכולתו. הניצחון העלה את אינדיאנה ליתרון 3-2 בסדרה על יריבתה הפייבוריטית, אולם הניקס ניצחו בשני המשחקים הבאים והעפילו לגמר ה-NBA. בסיבוב השני של סדרת הפלייאוף של שנת 1995, פגשה אינדיאנה שנית את הניקס. ב-7 במאי, במפגש הראשון בסדרה במדיסון סקוור גארדן, כשנשארו 18.7 שניות לסיום המשחק, והניקס מובילים ב-6 נקודות על הפייסרס, קלע מילר שלשה, חטף את הוצאת הכדור מידיו של גרג אנתוני יצא מחוץ לקשת השלוש וקלע שלשה נוספת, והשווה את תוצאת המשחק. שחקני אינדיאנה ביצעו עבירה מהירה, אשר שלחה לקו העונשין את שחקנה של הניקס, ג'ון סטארקס שהחטיא את שתי הזריקות. אף על פי שהריבאונד נחת לידיו של פטריק יואינג, הוא החמיץ את הזריקה, ואת הכדור החוזר לקח מילר, שמיד בוצעה עליו עבירה. מילר קלע את שתי הזריקות החופשיות, ובכך קלע 8 נקודות ב-8.9 שניות בלבד והוליך את קבוצתו לניצחון 107-105. אינדיאנה הדיחה בסיום הסדרה את הניקס, אך הודחה בעצמה בשבעה משחקים בשלב הבא נגד אורלנדו מג'יק. בשנה שלאחר מכן, לקראת סיומה של עונת 1995/1996 נפצע מילר בעינו ונעדר מארבעת משחקי הפלייאוף הראשונים. הוא חזר לשחק בסיבוב הראשון בו התמודדה אינדיאנה נגד אטלנטה הוקס במשחק מספר חמש. מילר קלע 29 נקודות באותו המשחק, אך אינדיאנה הפסידה והודחה. הפייסרס הצליחו להעפיל לגמר המזרח שנית רק כעבור שלוש שנים, בפלייאוף 1998 במשחק מספר 4 בסדרת גמר המזרח, בה פגשה אינדיאנה את שיקגו בולס, כשהבולס ביתרון 2-1 בסדרה ו-94-93 במשחק וכשנותרו 3 שניות לסיום הזמן החוקי, הצליח מילר, שעלה לשחק עם נקע בקרסול, לחמוק מהשמירה של מייקל ג'ורדן, לקבל את המסירה מהוצאת הכדור של דרק מקי ולקלוע שלשת ניצחון שהשוותה את תוצאת הסדרה. קליעה שנבחרה לאחד מהרגעים הגדולים ביותר בפלייאוף בכל הזמנים, אינדיאנה הצליחה למתוח את הבולס, שלקחה את תואר האליפות בשנתיים הקודמות, לסדרה בת שבעה משחקים בה הפסידה לבסוף. הבולס המשיכו וניצחו גם בסדרת הגמר, וזכו באליפות שלישית ברציפות, עם ג'ורדן וסקוטי פיפן. בעונת 1998/1999 עונת שביתת השחקנים, נחשבה אינדיאנה לאחת מהפייבוריטיות לזכייה באליפות. היא העפילה עד לגמר המזרח, שם פגשה את יריבתה המרה הניו יורק ניקס. בסיום הסדרה ניצה הניקס בשישה משחקים, כאשר במשחק מספר 6 חווה מילר את הופעתו החלשה ביותר בקריירה, כאשר קלע רק 8 נקודות קלע שלושה סלי שדה מ-18 ניסיונות, בהם קליעת שלשה אחת מ-8 ניסיונות. בעונת 1999/2000 הוביל מילר את אינדיאנה למאזן של 56 ניצחונות מול 26 הפסדים. באותה העונה העפיל מילר לראשונה בתולדות המועדון עד לגמר ה-NBA, כשבדרך הקבוצה מדיחה את מילווקי באקס, פילדלפיה 76', כולל תצוגה של 40 נקודות של מילר, ואת ניו יורק ניקס. בגמר פגשו מילר והפייסרס את לוס אנג'לס לייקרס של קובי בראיינט ושאקיל אוניל. מילר הוביל את אינדיאנה בסדרת הגמר עם 24.3 נקודות בממוצע לערב, אך יכולתו האישית לא עזרה לקבוצתו שהפסידה את האליפות בשישה משחקים 4-2. בפלייאוף של שנת 2002, מילר כמעט והצליח להדיח את ניו ג'רזי נטס בכוחות עצמו. במשחק החמישי והמכריע של הסדרה, לאחר החטאת שתי זריקות עונשין של ריצ'רד ג'פרסון, קלע מילר שלשה מ-12 מטרים עם הבאזר ושלח את המשחק להארכה. בהארכה הראשונה, בפיגור של שתי נקודות, הטביע מילר מעל שלושה מגנים ושלח את המשחק להארכה שנייה בה ניצחו הנטס. יכולתו מילר ברגעים המכריעים עזרו להאדרת שמו של מילר כשחקן קלאץ'. בדמדומי הקריירה מילר חדל מלהיות הקלע המוביל של קבוצתו, וחברו לקבוצה ג'רמיין אוניל לקח את הפיקוד. עם זאת, המשיך מילר להיות האופציה המועדפת בהתקפה ברגעים המכריעים של המשחק. את הכבוד הרב שרכש לו אוניל ניתן לראות בניצחון על מילווקי ב-4 בינואר 2005. באותו המשחק, קלע אוניל 55 נקודות, אך ביקש להיות מוחלף כשנשארו 1:43 דקות לסיום, כדי שלא ישבור את שיא המועדון שהחזיק מילר עם 57 נקודות. בשנת 2005, והוא בן 39, הוכיח מילר כי הוא עדיין מסוגל לספק נקודות, כששלושה מחבריו לקבוצה, אוניל, סטיבן ג'קסון ורון ארטסט הורחקו מהמגרשים לתקופות ממושכות בעקבות מהומה אלימה במשחק נגד דטרויט (אוניל הורחק ל-15 משחקים, ג'קסון ל-30 משחקים וארטסט הורחק עד לסיום העונה, 86 משחקים, 73 בליגה ו-13 בפלייאוף; מילר עצמו הורחק בעקבות התקרית למשחק אחד). בהיעדרם של שלושת חבריו, הוביל מילר את קבוצתו כשקלע בממוצע כמעט 20 נקודות למשחק, כולל 39 נקודות נגד הלייקרס. ב-19 במאי 2005, במשחק מול דטרויט פיסטונס, הודיע מילר על פרישה מכדורסל לאחר 18 שנים. ב-30 במרץ 2006, נתלתה גופיית המשחק שלו, מספר 31, על התקרה באולם של אינדיאנה פייסרס לאות כבוד והערכה. מילר היה חבר בנבחרת ארצות הברית אשר זכתה במדליית הזהב באליפות העולם בכדורסל 1994 מילר קלע בטורניר 17.1 נקודות למשחק. מילר היה חבר גם בנבחרת ארצות הברית שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת אטלנטה. מילר קלע בטורניר 11.4 נקודות, ו-2.1 אסיסטים. הנבחרת ניצחה בטורניר בנקל, כשגברה על יריבותיה בהפרש ממוצע של 31.75 נקודות למשחק. מילר היה חבר גם בנבחרת שהתמודדה באליפות העולם בכדורסל 2002, מילר נפצע במהלך הטורניר ושותף מספר דקות מצומצם. הנבחרת כשלה בטורניר, והייתה לנבחרת האמריקאית הראשונה אשר חוזרת מטורניר אליפות העולם ללא מדליה. מילר השתתף כגרנד מארשל של תחרות האינדיאנפוליס 500 של שנת 2005 (תחרות ספורט מוטורי). הארכיבישוף הבנדיקטיני של אינדיאנה פתח את יום התחרויות בתפילת "שמור על הנהגים, ואלוהים יברך את רג'י!" לפני שמילר נפנף בדגל הירוק לתחילת התחרות. באוגוסט 2005 הודיע מילר כי יהיה פרשן של משחקי ה-NBA ברשת TNT. אחותו של מילר, שריל מילר - כדורסלנית עבר בעצמה, הנחשבת בעיני רבים לאחת הכדורסלניות הטובות בכל הזמנים - משמשת ברשת כשדרנית קווים. מילר גם שימש כמנחה אורח בתוכנית האירוח הטלוויזיונית Live with Regis and Kelly, לצידה של קלי ריפה, כשהמנחה הקבוע רג'יס פיבלין נעדר ממנה. ב-8 באוגוסט 2007, הציע לו מאמן הבוסטון סלטיקס, דוק ריברס, לחזור למשחק פעיל כשחקן מחליף בסגל המתחדש עם קווין גארנט, ריי אלן ופול פירס ולנסות להשיג את טבעת האליפות החסרה לו. ב-24 באוגוסט זה, ביום הולדתו ה-42, הודיע מילר כי לא יחזור לשחק בהצהרה כי: "פיזית, אני בטוח שהייתי מסוגל לעמוד בכך. אבל מנטלית, במהלך כזה אתה צריך להיות לחלוטין בפנים או לא להיכנס בכלל, ואני החלטתי שלא להיכנס". בחירות למשחק האוסטאר 1990, 1995, 1996, 1998, 2000 חמישיית העונה חמישייה שלישית: 1995, 1996, 1998 חמישיית הרוקיז השנייה 1988 חבר היכל התהילה של הכדורסל: 2012 ציוני דרך של הקריירה בכל הזמנים רק שני שחקנים הופיעו במדי קבוצה אחת מספר רב יותר של משחקים, ג'ון סטוקטון וקארל מלון ביוטה ג'אז מדורג שלישי ברשימת השלשות הרבות ביותר שנקלעו במשך הקריירה כולה, 2,560 שלשות. השיא שייך לסטפן קרי לאחר ששבר אותו בדצמבר 2022 מקום שמיני בכל הזמנים בקליעת שלשות בפלייאוף (320) שריי אלן שבר אותו ב-25 באפריל 2013. מדורג במקום ה-21 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA‏ (25,279) מדורג במקום ה-12 במספר המשחקים בהם שותף (1,323) אחד מששת השחקנים אשר השיגו לפחות 50% קליעה מהשדה, 40% קליעה מהשלוש ו-90% קליעה מקו העונשין בעונה אחת. מדיה וקבצים בנושא רג'י מילר בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA דף השחקן באתר NBA.com ביוגרפית השחקן באתר NBA History דף השחקן באתר Basketball-Reference.com אלעד זאבי, השבוע לפני 20 שנה | הערב בו רג'י מילר קלע 8 נקודות ב-8.9 שניות והשתיק את ניו יורק, באתר הארץ, 7 במאי 2015 Celtics call Miller, who is considering return to NBA,ESPN.con עפר שלח על רג`י מילר: מוריד הברזלים, באתר ynet, 1 ביוני 2000 עד עונת 2002/2003 הסיבוב הראשון התקיים בסדרת הטוב מחמישה משחקים, ומאותה עונה גם הסיבוב הראשון מתקיים בשיטת הטוב משבעה משחקים. The 60 Greatest Playoff Moments: Nos. 51-60 באתר NBA.com סטטיסטיקת סדרת הגמר 2000 דוח המשחק, espn.go.com סטטיסטיקות המשחקים בהם השתתף מילר עמודו של מילר באתר myspace.com. Who is the greatest women's basketball player ever?, באתר USA Today נגנז חלום הקאמבק של רג'י מילר, באתר וואלה, 24 באוגוסט 2007