laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חומר הזגה

חומר הֲזָגָה (באנגלית: Glazing agent או polishing agent) הוא חומר טבעי או סינתטי, המשמש כתוסף מזון בתעשיית המזון. חומר הזגה מספק מעטפת שעוותית אחידה לזיגוג מוצרי מזון, על מנת לשמור מאובדן לחות ולתת ברק. למשל, פירות רבים מצופים בשעווה להארכת חיי המדף שלהם, בתהליך הקרוי ״דינוג״. ניתן למצוא חומרי הזגה טבעיים בצמחים או מיוצרים על ידי חרקים, כבשים ובעלי חיים אחרים. בטבע, חומרים אלה משמשים לשמירת הלחות של האורגניזם, אך האדם מנצל תכונה זו לציפוי מזון. חומרי ההזגה הטבעיים מיוצרים מחומרים שונים המסווגים כשעווה. שעווה טבעית מוגדרת כימית כאסטר בעל שרשרת פחמימנית ארוכה מאוד הכוללת גם שרשרת כוהלית ארוכה. המדע יצר חומרי הזגה המחקים את חומרי הזגה הטבעיים. רכיבים אלה מוספים בשיעור משתנה להשגת זיגוג מיטבי למוצרים שונים. בתעשיות הקוסמטיקה, הרכב והמזון יש דרישה לחומרים בעלי התכונות הבאות: שימור - חומר ההזגה נדרש להגן על המוצר מפני איבוד מערכו. תכונה זו יכולה להאריך את חיי המדף של מזון באמצעות מניעת איבוד לחות, ושל מכונית באמצעות מניעת חלודה. יציבות - על חומר ההזגה להחזיק מעמד בתנאי לחץ וחום. צמיגות אחידה מבטיחה ציפוי מגן חזק בשכבה אחידה על המוצר. ייצור המוני נדרש כדי לספק את הכמויות העצומות של חומרי ההזגה לשימושם המסחרי. חומרי ההזגה המשמשים בתעשיית המזון מסומנים במספרי E, לדוגמה: אסטר של שרף (E445) חומצה סטירית (E570) דונג דבורים (E901) שעוות קנדלילה (E902) שעוות קרנובה (E903) שלאק, שעווה המיוצרת על ידי החרק לאק (E904) שעוות מיקרוקריסטלין או שעוות פרפין, המופקות מנפט (E905) שעוות קריסטלין, תוצר של נפט (E907) אסטרים של שעוות מונטאן (E912) לנולין, חומר המופרש על ידי כבשים (E913) שעוות תחמוצת פוליאתילן (E914) איזומלט (E953) דינוג (באנגלית waxing) הוא תהליך של ציפוי או הזגה של פירות וירקות בשעווה (דונג). ראשית מסירים את השעווה הטבעית של הפרי, לרוב בשטיפה, ולאחר מכן מצפים את הפרי בשעווה טבעית או סינתטית מבוססת-נפט. הסיבות העיקריות לדינוג הן מניעת איבוד לחות (המתרחשת, למשל, לאחר שטיפת השעווה הטבעית של פירות הדר ותפוחים) לצורך עיכוב התכווצות וריקבון, ושיפור מראה הפרי. לעיתים מוסיפים לשעווה קוטלי מזיקים או צבע לשיפור המראה. דינוג פירות ידוע כבר מהמאה ה-12 או ה-13, למטרת עידוד תסיסת הפרי. דינוג מסחרי של פירות הדר לצורך הארכת חיי המדף החל בשנות ה-20–30 של המאה העשרים, ומאז אסתטיקה הפכה לאחת הסיבות העיקריות, כשצרכנים מעדיפים פירות מבריקים. בנוסף לפירות, לעיתים מדנגים גם ירקות, כגון ירקות השורש מניהוט (קסאווה) ולפת, מלפפון ועגבניות ירוקות. ניתן להבחין בין שעווה למטרת אחסון, לשעווה למטרת מכירה מיידית ולשעווה עם דרגת ברק גבוהה לצורך אסתטי. חומרי ההזגה המשמשים לדינוג תלויים בחוקי הרגולציה במדינת היצרן והייצוא: משתמשים הן בשעווה טבעית (למשל מצמחים או חרקים) הן בשעווה סינתטית מבוססת-נפט. השעווה ניתנת לריסוס בצורת ממס נדיף מבוסס-נפט, אך כיום נפוצה יותר בתחליב מבוסס-מים. על ירקות מקובל להשתמש בשעוות פרפין בצורת שמן או משחה. זיגוג (אפייה) שעווה מספר E V. Thirupathi, S. Sasikala and Z. John Kennedy. "Preservation of fruits and vegetables by wax coating". Science Tech Entrepreneur August 2006. Online at scribd.com. Barbara Ritter, Jörg Schulte, Erhard Schulte and Hans-Peter Thier. "Detection of coating waxes on apples by differential scanning calorimetry"(הקישור אינו פעיל). European Food Research and Technology 212.5 (2000) 603–07 (pdf)
אפקט הקרקע

אפקט הקרקע או תּוֹצָא קַרְקָעִי (Ground Effect) הוא תופעה אווירודינמית בה קטן כוח הגרר (כוח המתנגד לתנועת המטוס באוויר) שכנפי מטוס מייצרות כאשר הן קרובות לקרקע או לים בגובה השווה בערך למוטת כנפי המטוס. שיא האפקט, המזכיר כרית אוויר, מתרחש כאשר המטוס מנמיך עוד עד לגובה השווה למחצית ממוטת הכנפיים שלו. הגרר הנמוך על כנפי המטוס בזמן ההמראה יכול לגרום למטוס "לצוף" אף על פי שמהירותו נמוכה מממהירות הטיפוס הממולצת (V2). אפקט זה מהווה סכנה לטייסים בלתי מנוסים בשעת המראה או נחיתה, אך מאפשר בנייה של כלי טיס מיוחדים שעברו התאמה לטיסה בגובה כה נמוך, כאשר כח הגרר קטן מאוד. כלי טיס שכזה יוצר באופן סדרתי בעיקר על ידי ברית המועצות וכונה אקרנופלן (Ekranoplans, ברוסית Экраноплан). הוא שייך למשפחת כלי התעופה המכונים באנגלית Ground Effect Vehicle (או GEV). עקב גובה הטיסה הנמוך, כלי טיס אלה יועדו לטוס במהירות של מאות קמ"ש מעל משטחים ישרים כמו ימים או מישורים רחבים, ועקב הגובה הנמוך גם לחמוק מקרני המכ"ם. כלי טיס ייעודיים כאלה תוכננו כך שלא יהיו מסוגלים להתרומם באוויר מעל לגובה המנצל את אפקט הקרקע. לכן הם אינם נחשבים למטוסים לכל דבר ובמקומות מסוימים אף לא נדרש רישיון טיס מלא כדי להטיס אותם. את התופעה תיאר לראשונה בשנת 1927 המדען הרוסי הנודע קונסטנטין ציולקובסקי, מאבות המסע לחלל. ציאולקובסקי סיפק הן את ההסבר התאורטי והן את הדרך לחשב את עוצמת "כרית האוויר" הנוצרת מתחת המטוס. באווירודינמיקה, כח העילוי מרים את כלי הטיס כלפי מעלה כאשר לחץ האוויר הנוצר מתחת הכנף גדול יותר מלחץ האוויר מעל הכנף. מערבולות קצה כנף הן תופעה של זרימת האוויר סביב כנף המטוס. האוויר זורם סביב קצה הכנף, מהאזור שתחת הכנף לאזור שמעליה, תוך יצירת מערבולת באוויר אשר נשארת מספר דקות לאחר מעבר כלי הטיס. תופעה זו נובעת מהפרש הלחצים מתחת ומעל לכנף. ככל שהפרש לחצים זה גדל, כך גדלה עוצמתן של מערבולות קצה הכנף, היוצרות כח בכיוון מוטה לאחור. כח זה נקרא "גרר מושרה" והוא אחד מהמרכיבים העיקריים של כח הגרר, המפחית את העילוי ויוצר התנגדות בניגוד לכיוון הטיסה. כאשר כלי הטיס מתקרב מספיק לקרקע או לים, אופן זרימת האוויר שנכלא בין כנפי המטוס לבין המשטח מתחתיו מנטרל חלק ניכר ממערבולת קצה הכנף ומפחית את כח הגרר עד כדי 40%. הערה: דרך אחרת להתגבר על אותה בעיה ולהפחית את מערבולות קצה הכנף היא באמצעות הארכת הכנפיים כמו בדאון, או שימוש בכנפונים. מערבולת קצה הכנף נחלשת ככל שהיחס בין אורך הכנף לבין רוחב קצה הכנף גדל. כאשר מטוס עמוס במיוחד ממריא, בשניות הראשונות להמראה כח העילוי מופרע פחות ממערבולת קצה הכנף, הודות לאפקט הקרקע. לאחר מכן כאשר המטוס מתרחק מהקרקע, הטייס צריך לתקן את זווית ההתקפה כדי להתחשב בכח הגרר שמתחזק באופן פתאומי. מספר תאונות של הזדקרות פתאומית והתרסקות הוסברו כך. מדיה וקבצים בנושא אפקט הקרקע בוויקישיתוף מונחי האקדמיה ללשון העברית
הברית הצרפתית-רוסית

הברית הצרפתית-רוסית הייתה ברית הגנה בין הרפובליקה הצרפתית השלישית ובין האימפריה הרוסית אשר התקיימה בין השנים 1892–1917. הברית שמה קץ לבידוד המדיני של צרפת לאחר תבוסתה במלחמת צרפת–פרוסיה (1870–1871) וערערה את העליונות של האימפריה הגרמנית באירופה. הברית המשולשת משנת 1882 בין הקיסרות הגרמנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת איטליה הותירו את האימפריה הרוסית בעמדה פגיעה, בזמן שתבוסתה של צרפת במלחמתה מול פרוסיה משנת 1870 (פרוסיה הפכה בשנת 1871 לגרמניה בעקבות איחוד גרמניה) הובילה לבידודה בזירה הדיפלומטית. בניגוד להבדלים בין צורות המשטר בין שתי המדינות, צרפת הרפובליקנית ורוסיה האוטוקרטית, נוצר בין השתיים חיבור מהיר וחזק. כבר משנת 1888 החלה צרפת להזרים הלוואות זולות לתעשייה הרוסית באמצעות הבורסה בפריז. בשנת 1890 פקע הסכם הברית בין רוסיה לגרמניה אשר נחתם על ידי אוטו פון ביסמרק ב-1887. הקיסר הגרמני, וילהלם השני, אשר פיטר את ביסמרק מתפקידו, לא הגיב לבקשות הרוסים לחדש את ההסכם. בכך עורר את חשדם כי פניו אינם לשלום ודחף ליצירת הברית עם הצרפתים, שנתפסה כברית הגנה מול הגוש המרכז-אירופאי החזק. על פי אחד מסעיפי הברית הוסכם כי הברית הצרפתית-רוסית תתקיים כל עוד מתקיים ההסכם המשולש במרכז היבשת. בשנת 1891 ביקרה משלחת של הצי הצרפתי ברוסיה והתקבלה בחמימות על ידי הצאר אלכסנדר השלישי. היה זה ביקור היסטורי אשר סימל את הפסקת העוינות בין שתי המדינות אשר התקיימה ביניהן מאז כיבושי נפוליאון. הברית שנחתמה ב-1892 נכנסה לתוקף ב-1894 והחזיקה מעמד עד לתום מלחמת העולם הראשונה. הברית הצרפתית-רוסית יצרה בנוסף בעקיפין גם הבנה מוסכמת ומשולשת עם בריטניה, אשר הייתה קשורה בהסכמי הבנה עם רוסיה בנושאים נוספים שהיו במחלוקת בין המדינות. יחד עם ההסכמה הלבבית בין צרפת לבריטניה, הפכו שלוש המדינות למאוגדות תחת ברית משותפת שכונתה ההסכמה המשולשת. מדיה וקבצים בנושא הברית הצרפתית-רוסית בוויקישיתוף הברית הצרפתית-רוסית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
SUV

SUV הן ראשי התיבות של Sport Utility Vehicle (מילולית: רכב ספורט־תועלת) הוא סוג של כלי רכב המשלב בין יכולות נסיעה בשטח כמו של רכב שטח לבין יכולות נסיעה בכביש כמו של מכונית נוסעים. לכן נקרא בעברית גם רכב "כביש-שטח" או רכב "פנאי-שטח" ואף "ג'יפ". רכב פנאי חולק איתו מאפיינים מסוימים של רכב שטח, כמו הנעה כפולה, נעילת דיפרנציאל וגלגל אחורי. בניגוד למכוניות קונבנציונליות, המונעות על ידי הנעה קדמית ולעיתים רחוקות יותר על ידי הנעה אחורית, לרכבי SUV יש בדרך כלל הנעה כפולה (4×4). רכבי SUV מסוימים כוללים גם יכולת גרירה של טנדר. העיצוב של רכב SUV כולל תא מנוע גדול יחסית, ובדרך כלל גם מנוע בנפח גדול. לעיתים קרובות לרכבי SUV יש גרסה ארוכה וגרסה קצרה. רכבי ה-SUV זכו לפופולריות גדולה בארצות הברית בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ובמהלך תחילת העשור הראשון של המאה ה-21. הפופולריות של רכבי SUV נמצאת בדעיכה מאז בעיקר בשל העלייה המשמעותית של מחירי הדלק והמשבר הכלכלי העולמי ב-2008. בשל כך, רכבי SUV מסורתיים שהתבססו על שלדת סולם בדומה לרכב שטח וטנדר, מוחלפים בהדרגה בסוג כלי רכב המכונה קרוסאובר, שהוא בעל שלדה אחודה בדומה למכונית נוסעים, שמשקלה נמוך יותר ותורמת לצריכת דלק טובה יותר. רכבי SUV ספגו ביקורת על צריכת הדלק הגבוהה, זיהום האוויר והסיכון המוגבר שהם גורמים לכלי רכב אחרים בעת תאונת דרכים. זאת בגלל הגודל, הקשיחות, והפגושים הגבוהים שלהם. קיימים גם רכבי SUV היברידיים כדוגמת הפורד אסקייפ ההיברידי, אולם מנוע הבעירה הפנימית שלהם גדול יותר מאשר במכונית היברידית, בשל המומנט הרב שצריך בנסיעה בשטח, והם מחייבים הפעלה רציפה שלו, עקב צריכת הסוללה הגבוהה, במיוחד בנסיעה בשטח וכן בגלל המרכב הכבד שלהם, כך שהחיסכון שלהם בדלק מוטל בספק. ביקורת הוטחה גם נגד רכבי SUV חשמליים, כיוון שייצור רכבי SUV, מזהם יותר את הסביבה מאשר ייצור מכוניות רגילות, כך שהם נראים יותר כמו גרינווש מאשר מאמץ לצמצום פליטת גזי החממה. בנוסף, הועלתה ביקורת על הפרסום של רכבי SUV בכך שהרכבים מופיעים כאשר הם מוצגים בשטח טבעי ובכך מהווה גרינווש. לדוגמה בשנת 2023 החליטה הרשות הבריטית האחראית לנוהלי פרסום, ה-ASA (ראשי תיבות של Advertising Standard Authority), לאסור על שידור פרסומות של חברת טויוטה, שלטענתה קידמו את השימוש בכלי הרכב באופן שאינו מתחשב בהשפעה שיש להם על הטבע והסביבה (אף כי הרכב שהופיע בפרסומות, טויוטה היילקס הוא טנדר ולא SUV). רכבי שטח ופנאי גדולים קרוסאובר (מכונית) מדיה וקבצים בנושא SUV בוויקישיתוף History, Kreisel Electric (באנגלית אמריקאית) Bigger is not better - how SUVs are killing the climate, Greenpeace International (באנגלית) "An Analysis of the Impact of Sport Utility Vehicles in the United States" (PDF). נבדק ב-2010-12-31. "2002 Vehicle Inventory and Use Survey". United States Census Bureau. בדצמבר 2004. {{cite web}}: (עזרה) צפריר רינת, פרסומות לרכבי שטח בבריטניה נפסלו בגלל "חוסר התחשבות בטבע", באתר הארץ, 27 בנובמבר 2023
סוכנות ביון ההגנה

המונח "סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני" מפנה לכאן. לערך העוסק בסוכנות המודיעין הצבאי של ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה, ראו חיל הריגול הנגדי של ארצות הברית. סוכנות ביון ההגנה (באנגלית: The Defense Intelligence Agency, בראשי תיבות: DIA מילולית: סוכנות מודיעין ההגנה) היא סוכנות הריגול הצבאית של ארצות הברית, הכפופה למחלקת ההגנה של ארצות הברית. הסוכנות הוקמה ב-1 באוקטובר 1961 על ידי הנשיא ג'ון פ. קנדי בהמלצת מזכיר ההגנה, רוברט מקנמארה. לאחר מלחמת העולם השנייה עד להקמת ה-DIA, שלוש מחלקות צבאיות (מודיעין הצי, מודיעין חיל האוויר ומודיעין הצבא) עסקו באיסוף, ייצור והפצת מודיעין לשימוש הזרוע שלהן בלבד. הדבר גרם לעבודה כפולה ויקרה, שהייתה לא יעילה וחסרת תיאום. ה-DIA כוללת שורת מנהלות האחראיות לאיסוף מודיעין צבאי בדרכים שונות, בהן: מנהלת המודיעין האנושי (DH, Directorate for Human Intelligence) - אחראית לאיסוף משאבים מודיעיניים באמצעות יומינט. מערך נספח ההגנה מנהלת מודיעין אותות ואמצעים ואיסוף טכני (DT, Directorate for MASINT and Technical Collection) - אחראית לפיקוח מכ"מים, מודיעין כימי וביולוגי וביון גרעיני. מנהלת הניתוח (DI, Directorate for Analysis) - אחראית לניתוח התפתחות פוליטיות במדינות זרות העלולות להשפיע על ארצות הברית ואינטרסיה מעבר לגבול. מקבילה לחטיבת המחקר של אגף המודיעין בישראל. המרכז הלאומי לביון רפואי, פורט דטריק, מרילנד מרכז מודיעין החלל והטילים, האנטסוויל, אלבמה כוח המשימה המודיעיני המשולב למלחמה בטרור מנהלת מודיעין המטות המשולבים (J2, Directorate for Intelligence Joint Staff) - אחראית לייעוץ ותמיכה בראשי המטות המשולבים לצורך איסוף מודיעין צבאי זר ותכנון המלחמה. המרכז לתיאום מבצעי ביון הגנתיים (DJ, Defense Intelligence Operations Coordination Center) - אחראית למודיעין אסטרטגי, טקטי ומבצעי. מכללת מודיעין ההגנה הלאומית. מרכז ניתוח ביון ההגנה, בסיס האוויר בולינג, וירג'יניה. הסוכנות לביטחון לאומי קהילת המודיעין האמריקנית מנהל המודיעין הלאומי מחלקת ההגנה האמריקנית אגף המודיעין(אמ"ן), המקבילה הישראלית מודיעין ההגנה, המקבילה הבריטית המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי, המקבילה הרוסית מדיה וקבצים בנושא סוכנות ביון ההגנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות ביון ההגנה (באנגלית) סוכנות ביון ההגנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר הרשמי של סוכנות הביון הצבאית של ארצות הברית סוכנות ביון ההגנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עמי רוחקס דומבה, מודיעין אמריקאי? ארצות הברית למדה על שיגור הסקאד לעבר סעודיה מטוויטר, "ישראל דיפנס", ‏ 03.08.2015.
דייוויד מקולי

דייוויד מקולי (באנגלית: David Macaulay; נולד ב-2 בדצמבר 1946) הוא סופר ומאייר אמריקאי. מקולי נולד בלנקשייר שבאנגליה, ובגיל 11 היגרה משפחתו לניו ג'רזי. הוא החל לצייר בגיל צעיר. בשנת 1964, לאחר שסיים תיכון, נרשם ללימודי ארכיטקטורה בבית הספר לעיצוב של רוד איילנד. את שנתו החמישית ללימודים עשה באיטליה. בשנת 1997 התאזרח בארצות הברית. על עבודתו קיבל מענק של עמיתי מקארתור. ספרו הראשון, Cathedral, משנת 1973, היה תיאור מאויר של הקמת קתדרלה גותית. ספרו המפורסם ביותר, The Way Things Work, משנת 1988, מתאר באיורים את מנגנוני הפעולה של רבות מהטכנולוגיות המוכרות לקורא מחיי היום יום. Cathedral: The Story of its Construction (1973) (winner of the 1975 Deutscher Jugendliteraturpreis for children's non-fiction) City: A Story of Roman Planning and Construction (1974) Pyramid (1975) Underground (1976) Castle (1977) Great Moments in Architecture (1978) Motel of The Mysteries (1979) Unbuilding (1980) Help! Let Me Out! (1982, David Porter (Author), David MacAulay (Illustrator)) Mill (1983) Baaa (1985) Why the Chicken Crossed the Road (1987) The Way Things Work (1988; text by David Macaulay and Neil Ardley; updated in 1998 as The New Way Things Work) Black and White (1990) Ship (1994) Shortcut (1995) Rome Antics (1997) The New Way Things Work (1998) Building the Book Cathedral (1999) Building Big (2000) Angelo (2002) Mosque (2003) The Way We Work (October 7, 2008) מדיה וקבצים בנושא דייוויד מקולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד מקולי (באנגלית) דייוויד מקולי, ברשת החברתית Goodreads ביוגרפיה קצרה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום שבתון

יום שבתון הוא יום שמרבית האוכלוסייה, או קבוצה מובחנת באוכלוסייה, אינה עובדת בו, עקב אירוע מיוחד שחל ביום זה. האירוע בגינו הוכרז יום שבתון יכול להיות מסוגים שונים: חג דתי, שעל פי מצוות הדת מאמיניה נדרשים שלא לעבוד בו אלא להקדישו לציון החג. חג לאומי, שעליו מכריזה המדינה כיום שבתון. יום המוקדש למטרה חשובה, שראוי להשבית למענה את המשק. דוגמה לכך בישראל הם ימי הבחירות לכנסת, והבחירות לרשויות המקומיות המוכרזים כשבתון כדי לאפשר לפנות את בתי הספר מתלמידיהם לשם מיקום קלפיות, ולאפשר לאזרחים להצביע בנחת ואף להקדיש מזמנם לפעילות הקשורה בבחירות, כגון ישיבה בוועדת קלפי. יום לציון אירוע חד-פעמי רב חשיבות. בקביעתו של יום שבתון שני מרכיבים: קביעת האוכלוסייה הפטורה מעבודה ביום זה או שאסור להעבידה ביום זה. במדינת ישראל אסור להעסיק יהודי בחגי ישראל (אלא בהיתר מטעם משרד התמ"ת) וכל התושבים פטורים מלעבוד ביום הבחירות לכנסת (למעט אלה שעבודתם חיונית לקיום הבחירות). קביעת התגמול שיינתן לעובדים שאינם עובדים ביום זה ולעובדים שבכל זאת יידרשו לעבוד ביום זה. שבת: יום אחד בשבוע ראש השנה: יומיים יום כיפור: יום אחד סוכות: יום אחד (ראשון של סוכות) שמחת תורה: יום אחד פסח: יומיים (ראשון ושביעי של פסח) יום העצמאות: יום אחד שבועות: יום אחד יום הבחירות לכנסת: יום אחד יום הבחירות לרשויות המקומיות (החל מ-2018): יום אחד ישנן חברות המעניקות לעובדיהן יום חופשה מלא גם בערבי חג. בישראל, חגי ישראל, שעל פי ההלכה המלאכה אסורה בהם, הם ימי מנוחה ליהודים, בהתאם לחוק שעות עבודה ומנוחה ופקודת סדרי השלטון והמשפט. זכותו של עובד לשכר בימים אלה, אף שאינו עובד בהם, מופיעה בצו הרחבה. חגים של בני דתות אחרות, שהם רשאים לראותם כימי מנוחה, מפורטים בהודעה שפרסמה הממשלה מכוח פקודת סדרי השלטון והמשפט. בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל היה אחד במאי יום שבתון במפעלי ההסתדרות. כמו כן בשנת 2017 חוקקה כנסת ישראל את חוק יום הניצחון, לרגל ניצחון בעלות הברית על גרמניה הנאצית. החוק מאפשר יום שבתון ב-9 במאי. יום שבתון פקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח-1948, באתר חילן צו הרחבה - הסכם מסגרת, באתר חילן
טנטור (כובע)

טנטור (בערבית: طنطور) הוא כובע מחודד בצורת קונוס אשר מקצהו משתלשל אריג משי או בד המיועד לנשים, בדומה להנין. הכובע היה פופולרי בקרב הנשים הנשואות מהמעמד הגבוה בלבנט במאה ה-19. טנטור טנטורה גבעת התיתורה מדיה וקבצים בנושא טנטור (כובע) בוויקישיתוף אודות הכובע, באתר מוזיאון טרק רג'אב אודות הכובע
עיניים שלי (אלבום)

עיניים שלי הוא אלבום הסולו הראשון של יהודה פוליקר. האלבום יצא בשנת 1985 בהוצאת CBS. כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי אמנים יוונים ותורגמו לעברית על ידי פוליקר ויעקב גלעד, פרט לקטע אינסטרומנטלי אחד שהלחין פוליקר בשם "שקיעה ים תיכונית". ב-1983, בעת חזרה לתוכנית רדיו של רשות השידור בה היו אמורים להשתתף להקות בנזין ותיסלם, שמעה העורכת המוזיקלית של התוכנית, ורדה איתי, את פוליקר מנגן להנאתו מנגינה יוונית. כבת לקהילת יוצאי קורפו, הדבר משך את התעניינותה והיא הציעה לו להקליט תוכנית המורכבת משירים יווניים מתורגמים. לאחר מאמצים, הם הצליחו לשכנע את יעקב גלעד, שהתנגד עד אותו שלב לשילוב מוזיקה יוונית במוזיקה של פוליקר ובנזין, להצטרף לפרויקט. תחילה תוכנן כי ישתתפו בפרויקט אמנים שונים וכל אחד מהם ישיר שיר יווני אחד המתורגם לעברית, אך הדבר לא הסתייע ופוליקר הפך את הפרויקט לתקליט סולו שלו. חברת התקליטים NMC העמידה לרשותו תקציב זעום שאילץ אותו לנגן בחלק גדול מהכלים בעצמו ואף לרכוש מכונת תופים ולהפעילה במקום שימוש במתופף. מיד עם יציאת האלבום הוא התקבל היטב והושמע רבות בתחנות הרדיו בישראל, אם כי מסע ההופעות שליווה את יציאתו היה מוצלח פחות. עד סוף שנות ה-80 מכר האלבום כ-70,000 עותקים. במקור ביוונית: "Μη μου θυμώνεις μάτια μου" ("אהובתי, אל תכעסי עלי") נכתב על ידי סטאוורוס קויומדזיס (Σταύρος Κουγιουμτζής) מהמלחינים היוונים הבולטים של המאה ה-20, עבור הזמר יאניס פולופולוס. האלבום המשיך מגמה של שילוב אלמנטים של רוק בשירים ים תיכוניים מתורגמים לעברית, כפי שנעשה על ידי דויד ברוזה ב"האישה שאיתי" שנתיים לפני כן. הצלחת האלבום הביאה לשינוי בהתייחסות למוזיקה היוונית שנתפסה עד אותו שלב כמוזיקה של מועדונים ושמחות והביאה אותה אל לב הזרם המרכזי במוזיקה הישראלית הפופולרית. כמו כן, האלבום היה עיסוק ראשון של גלעד ופוליקר בהיותם דור שני לניצולי שואה, וגלעד הסביר שאף שהשירים אינם עוסקים בנושא ישירות הוא מרחף מעל. הדברים נאמרו בתוכנית הרדיו של גלי צה"ל "אחרי המלחמה", שבה לראשונה דיברו פוליקר וגלעד על חייהם כדור שני, ותוכנית זו הולידה בהמשך את האלבום "אפר ואבק" והסרט "בגלל המלחמה ההיא". כך, החיבור לשירים היוונים שאותם הביאו ניצולי סלוניקי היה הפתח הראשון של גלעד ופוליקר בדרך ליצירה ששינתה את השיח הציבורי על הדור השני. יהודה פוליקר ניגן באלבום בגיטרות בוזוקי, גיטרה בס, בגלמה וקלידים ביצירת האלבום השתתפו מוזיקאים אחדים, ביניהם: אלון הלל - כלי הקשה ותוספות תופים משה לוי - קולות רקע עליזה עזיקרי - קולות רקע דני בסן - קולות רקע רמי קלינשטיין - קולות רקע דריו מלכי - סינטיסייזר תרגום השירים ביוונית נעשה בסיוען של טילדה איסאיאס ומרתה עזרא. האלבום הוקדש לורדה איתי (קלג). צילום העטיפה: מיכל היימן עיצוב העטיפה: תמיר להב-רדלמסר עיניים שלי בוקר יום ראשון רוחות מלחמה קחי אותי חזק הקנאה שקיעה ים תיכונית אלקו כפיים קללת הים עיר בשלכת אל הלילה עמוד האלבום באתר מומה עיניים שלי, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube בוקר יום ראשון, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube כפיים, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube יהודה פוליקר בריאיון עם שמעון פרנס בתוכנית "חלום לים התיכון", ערוץ 23, 29 באוקטובר 2010 ביוגרפיה של יהודה פוליקר, אתר מומה ראיון ב"חלום לים התיכון" על פי דברי שמעון פרנס בעת הראיון ב"חלום לים התיכון" ביוגרפיה של יהודה פוליקר ב"מומה" דברי שמעון פרנס ב"חלום לים התיכון" "חלום לים התיכון"
פורום ישראלי לאנרגיה

פורום ישראלי לאנרגיה הוא עמותה המקדמת משק אנרגיה בר-קיימא בישראל. מטרת הפורום היא לייצג את האינטרס האזרחי בתהליכי קבלת ההחלטות במשק האנרגיה. הפורום הוקם כדי להוות ציר מרכזי ומרכז ידע לנושאי האנרגיה בקרב ארגוני הסביבה והחברה. אמנם ישנם ארגונים רבים העוסקים בתחום האנרגיה, אך המורכבות הרבה של תחום האנרגיה מחייבת התמקדות והתמקצעות בתחום. לפורום מועצה ציבורית הכוללת אנשי אקדמיה ומומחים, אנשי תעשייה ועסקים המייעצת ותומכת בפעילות הפורום, ובהם פרופ' פנחס אלפרט מאוניברסיטת תל אביב. הפורום פועל בשלושה מישורים: התייעלות אנרגטית אנרגיה מתחדשת גז טבעי ועל פי דרכי הפעולה הבאות: איסוף מידע ופרסום דוחות מקצועיים בנושא מדיניות אנרגיה פעילות מול קובעי מדיניות כדי לקדם מדיניות התומכת ומתמרצת התייעלות אנרגטית במשק שיתוף פעולה עם גורמים שונים במשק האנרגיה - כגון חברת החשמל, התאחדות התעשיינים, ועוד - כדי לקדם את נושא ההתייעלות במשק עבודה עם גופים בחו"ל להבאת ידע וניסיון לישראל. פרסום שני דוחות המתנגדים להקמת תחנת הכוח הפחמית הנוספת באשקלון. הובלת 'שולחן עגול' בהשתתפות בכירי חברת החשמל וארגוני הסביבה בישראל, שהמליץ בפני שר התשתיות על מדיניות לקידום התייעלות אנרגטית בישראל. פרסום דוח אודות החסמים ליישום התייעלות אנרגטית בישראל, והמלצה על צעד עיקרי לקידום הנושא - העלאת מחיר החשמל והעברת הכספים לקופה ייעודית לתמיכה בפרויקטים של התייעלות. פרסום סקירה המראה כי השקעה בהתייעלות אנרגטית היא כלכלית פי 19 מהשקעה באנרגיות מתחדשות, וקריאה להשקעה מאוזנת יותר של כספי הציבור בין התייעלות ואנרגיות מתחדשות. הגשת בג"ץ 4374/15, יחד עם התנועה לאיכות השלטון בישראל ועמותת אדם טבע ודין כנגד מתווה הגז שפרסמה ממשלת ישראל (שזכה לכינוי בג"ץ מתווה הגז), ובפרט נגד "פסקת היציבות" שבו, לפיה גם ממשלות עתידיות תהיינה כבולות למתווה זה אתר האינטרנט הרשמי של פורום ישראלי לאנרגיה פורום ישראלי לאנרגיה, ברשת החברתית פייסבוק פורום ישראלי לאנרגיה, ברשת החברתית פייסבוק פורום ישראלי לאנרגיה, באתר "גיידסטאר ישראל" אייל דץ, הפורום הישראלי לאנרגיה: אין צורך בהקמת תחנה פחמית, באתר וואלה!, 10 באוגוסט 2009 יעל דראל, בחברת חשמל יעודדו את הצרכנים לחסוך?, באתר ynet, 25 בנובמבר 2009 נתי גרנץ, דוח הפורום הישראלי לאנרגיה: לייקר את חשבון החשמל באחוז לטובת התייעלות אנרגטית, 'תשתיות': פורטל האנרגיה הירוקה של ישראל, 29 בנובמבר 2009 דו"ח: חיסכון בחשמל משתלם יותר מ"חשמל ירוק", באתר ynet, 29 בנובמבר 2009 פסק הדין - מתווה הגז (ארכיון)
לעיניך הכחולות

לעיניך הכחולות הוא אלבומו החמישי כסולן של יהודה פוליקר. האלבום מורכב בעיקר מקטעים אינסטרומנטליים פרט לשני שירים המכילים מילים. האלבום יצא באפריל 1992 בחברת התקליטים NMC. האלבום נכתב בעקבות מותו של בן אחיו של פוליקר, קובי, שנהרג על ידי חבר ליחידתו בצבא. פוליקר גנז את האלבום עליו עבד קודם לכן, והחל לעבוד במקום על אלבום אינסטרומנטלי. האלבום היווה מעין רקוויאם לבן אחיו, שתמונתו מופיעה בעטיפת האלבום. הקטע המפורסם ביותר מהאלבום היה "סולם יעקב", בו נשמעת מקהלת "פרחי בית שאן". האלבום כלל גם שני פזמונים מושרים, "נד נד" שכתב יהונתן גפן ו"זינגואלה" שתרגם יעקב גלעד לפי שיר יווני של קזנג'ידיס. ביצירת האלבום השתתפו מוזיקאים אחדים, ביניהם: חיים רומנו - בוזוקי, גיטרה אקוסטית ניר צדקיהו - תופים וכלי הקשה, קולות רקע אמיר גבירצמן - זורנה, סקסופון, חמת חלילים, מפוחית טל הרצברג - גיטרה בס גלעד עצמון - כלי נשיפה וקלידים יהודית תמיר - קולות רקע שפי ישי - אקורדיון יוריק בן דוד - קולות רקע סולם יעקב - בהשתתפות מקהלת הילדים "פרחי בית שאן" עם הסולן אבי פרץ הם רקדו יחפים קיר המוות ילדי גן השיש לעיניך הכחולות שושנים של פחם שולחן לשניים כמה רחוק זה רחוק האוטובוס של החלומות היה שלום חבר טבעות עשן נד נד הקדוש והתמים חלום יעקב זינגואלה מידע על האלבום לעיניך הכחולות באתר MusicBrainz האלבום באתר הספרייה הלאומית אלקנה שור, מפגש בין אם שכולה לחייל שהרג את בנה, באתר nrg‏, 1 בספטמבר 2012 טל פרי, לזכר קובי, מעריב, 9 בפברואר 1992 לעיניך הכחולות, באתר www.plaot.com