laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סאלם חבשוש

מארי סאלם (שלום) בן יחיא חִבְּשׁוּשׁ (ה'תקפ"ה, 1825 – אדר ה'תרס"ה, מרץ 1905) היה מרבני צנעא שבתימן, וראש הישיבה הכללית האחרון בצנעא. מחבר הספר שושנת המלך, קיצור תשובות מהרי"ץ, חיבור מרכזי ביהדות תימן. מארי סאלם נולד בשנת ה'תקפ"ה (1825) לאביו יחיא ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן. למד תורה אצל הראב"ד מארי יוסף קארה, ואצל ראש הישיבה הכללית מארי יחיא בדיחי. לאחר פטירת ראש הישיבה מארי יחיא בדיחי בשנת ה'תרמ"ח (1888), נתמנה לכהן כראש הישיבה שהתקיימה בבית המדרש בית צאלח בעיר. כיהן כראש הישיבה עד לסוף פעילותה בשנת ה'תר"ס (1900), עקב מרד הערבים בראשות האימאם יחיא בשלטון הטורקי, ומאורעות חוזת אלנפר. מארי סאלם נחשב כממשיך דרכו של מהרי"ץ בפסיקת הלכה, זאת אף על פי שהיה מתפלל בנוסח השאמי בבית הכנסת בית כחלאני בעיר. חבריו כינו אותו "המכלול", מכיוון שהיה משיב בדייקנות על כל שאלה שהיה נשאל, בתוספת המיקומים המדויקים בספרים בהם כתובה התשובה. לאחר פטירת הראב"ד מארי סלימאן צאלח, כיהן כדיין יחיד מארי אברהם צאלח, וכשהיה צורך בשלושה דיינים צירף אליו את מארי סאלם חבשוש. היה שונא את השררה, והתרחק ממשרות ציבוריות. לפרנסתו עסק בצורפות כסף. נפטר בודד בביתו ברעב הגדול המכונה חוזת אלנפר, בחודש אדר בשנת ה'תרס"ה (1905). כשהגיע ר' סלימאן חבשוש לטפל בו להכינו לקבורה, מצא אותו יושב על מקומו ותפיליו מונחים לפניו, ולא הספיק לקפלם. בשעת הרחיצה הבחינו שכתב על זרועו דבר מה בדם, אך הרחיצה טשטשה את הכתוב. הרב עמרם קורח כתב עליו: אוי כי מזלעפות רעב נאסף זקן וישיש, פאר הדור, מורנו ראש הישיבה הכללית כמה"ר שלום בן יחיא חבשוש ז"ל, והוא בביתו לבדו, אין אצלו אפילו אחד מקרוביו, כי כל הנשארים מבני ביתו יצאו לשאול לחם בערים ובכפרים. — הרב עמרם קורח, סערת תימן, עמ' סג ידוע לנו על שלושה חיבורים שחיבר. השניים הראשונים היו נפוצים ביותר בתימן: שושנת המלך - קיצור תשובות מהרי"ץ בספרו פעולת צדיק לאוסף פסקים קצרים על סדר השולחן ערוך. נכתב בשנת ה'תרכ"ב (1862). קרבן תודה - פירוש לספר "מקור חיים" למהרי"ץ, שעוסק בדיני שחיטה. על פי ספרו הזה נבחנו רוב השוחטים בתימן. ליקוטי כתובים - טעמים על פי הקבלה (עדיין בכתב יד, בספריית הרב יוסף קאפח). יהדות צנעא מארי יוסף קארה הישיבה הכללית ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 135 יחיאל חבשוש, משפחת חבשוש, א, ה'תשמ"ו (1986), עמ' 90–92 תולדות רבינו שלום ב"ר יחיא חבשוש זלה"ה, באתר נוסח תימן ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 135 יחיאל חבשוש, משפחת חבשוש, א, ה'תשמ"ו (1986), עמ' 90–92 הרב עמרם קורח, סערת תימן, ירושלים, ה'תשי"ד (1954), פרק שני: התקופה התיכונה - משוב הגולים ממוזע עד חתימת בתי הדין בצנעא, עמ' יד-סב הרב עמרם קורח, סערת תימן, ירושלים, ה'תשי"ד (1954), פרק שלישי: הזמן האחרון - מחתימת בתי הדין הקבועים בצנעא ועד גאולת יהודי תימן, עמ' סג-פג
דוטר (זמרת)

יוהאנה מריה יאנסון (בשוודית: Johanna Maria Jansson; נולדה ב-10 ביוני 1987), ידועה בשם הבמה שלה דוטר, היא זמרת-יוצרת שוודית. היא הגיעה למקום השני במלודיפסטיבלן 2020 בהפרש של נקודה מהשיר הזוכה. דוטר נולדה ב-10 ביוני 1987 בעיר ארביקה במערב שוודיה. לאחר מכן, היא ומשפחתו עברו לסטוקהולם. בסטוקהולם, דוטר החלה ללמוד בבית הספר למוזיקה "קולטוראמה", שם בחרה את שם הבמה שלה "דוטר". דוטר הושפעה מג'פרסון איירפליין, ג'וני מיטשל, פירסט אייד קיט ופלורנס אנד דה משין. בשנת 2014, דוטר הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "My Flower". בשנת 2017, דוטר כתבה את השיר "A Million Years" שהשתתף בקדם השוודי לאירוויזיון 2017 בביצוע מרייט. בגמר, השיר זכה במקום הרביעי עם 99 נקודות. בשנת 2018, דוטר השתתפה במלודיפסטיבלן לאירוויזיון 2018 עם השיר "Cry". אף על פי שדוטר הייתה הזוכה הפוטנציאלית של הקדם, היא לא העפילה לגמר והודחה מהתחרות. בשנת 2019, דוטר כתבה את השיר "Victorious" שהשתתף במלודיפסטיבלן 2019 בביצוע לינה הדלונד. בגמר, השיר זכה במקום ה-11 עם 40 נקודות. בנוסף, דוטר הופיעה יחד עם הזמר מונס סלמרלוב בחצי הגמר השני של התחרות. דוטר חזרה לקדם בשנת 2020 עם השיר "Bulletproof". היא השתתפה ברבע הגמר השני והעפילה לגמר הגדול. בגמר, היא זכתה במקום השני עם 136 נקודות, נקודה אחת פחות מהזוכות The Mamas. ב-13 במרץ 2021, דוטר הגיעה למקום הרביעי בקדם השוודי לאירוויזיון 2021 עם השיר "Little Tot". בשנת 2024 חזרה לקדם האירוויזיון עם השיר "It's Not Easy To Write A Love Song", איתו הגיעה למקום ה-12 והאחרון. מדיה וקבצים בנושא דוטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוטר (באנגלית) דוטר, ברשת החברתית פייסבוק דוטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דוטר, ברשת החברתית אינסטגרם דוטר, סרטונים בערוץ היוטיוב דוטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דוטר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דוטר, באתר ספוטיפיי דוטר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) דוטר, באתר Last.fm (באנגלית) דוטר, באתר AllMusic (באנגלית) דוטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) דוטר, באתר דיזר דוטר, באתר Discogs (באנגלית) דוטר, באתר Songkick (באנגלית) דוטר, באתר Genius דוטר, באתר SecondHandSongs דוטר, באתר טיידל (באנגלית) Dotter Artisten Dotter skriver om miljön och har ett tydligt budskap Dotter är dubbelt aktuell Dotter singeldebuterar Dotter släpper idag debutsingeln "My Flower" Moder jords Dotter siktar internationellt En intervju med Dotter om Evolution och Melodifestivalen Hanna Fahl: Mariettes ”A million years” ett perfekt Melodifestivalnummer Melodifestivalen 2018: Dotter is the Semi-Final 3 act you’re most excited for Sweden: Martin Almgren and Jessica Andersson Advance To The Melodifestivalen 2018 Final Dotter tävlar i kvällens Mello Så gick det i Melodifestivalen - hela resultatet Andra chansen: Måns Zelmerlöw och Dotter framför ny singel i mellanakten Sweden: Melodifestivalen 2020 Semi-Final 2 Results The Mamas vinner Melodifestivalen 2020 Här är alla artister i Melodifestivalen 2021 Dotter discography - Swedish Charts
מויסיי

מויסיי (ברומנית: Moisei או Moiseu, מויסֵאוּ; בהונגרית: Majszin, מאיסין; ביידיש: מאסיף, מאסיב או מאסיעב) הוא כפר במחוז מרמורש שבצפון רומניה, באזור ההיסטורי טרנסילבניה. במויסיי התקיימה קהילה יהודית עד השואה. מקור שמו בצורה הרומנית של שמו של משה. מויסיי ממוקמת בין בורשה לווישאו דה סוס, כ-45 ק"מ דרומית-מזרחית לסיגט. הכפר נבנה על גדות נהר וישאו (אנ') בהרי מרמורש (רומ') ולמרגלות הרי רודנה (אנ') שב קרפטיים המזרחיים. הטמפרטורה הממוצעת במויסיי היא כ-6°. כאשר בשנות ה-50 של המאה ה-20 נרשמו טמפרטורות שיא של 39° בקיץ ו-31° מתחת לאפס בחורף. עדות ראשונה לקיומה של מויסיי קיימת משנת 1213. בשנת 1672 הוקם מחדש מנזר סמוך לכפר שהוקם כבר בראשית אותה מאה. המנזר היה שלוחה של מנזר פוטנה. מדי שנה, המנזר מהווה מוקד משיכה לצליינים בחג עליית מרים, ותהלוכות ססגוניות יוצאות אליו מיישובי האזור. ככל אזור מרמורש, השתייך הכפר לממלכת הונגריה במשך מאות שנים. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הועבר האזור לידי רומניה במסגרת חוזה ורסאי. תכתיב וינה מ-1940 החזיר את האזור לידי הונגריה. ב-14 באוקטובר 1944 טבחו חיילים הונגרים שעברו במויסיי בנסיגתם מפני הצבא האדום בכ-30 רומנים במויסיי, ושרפו כ-200 בתים. אנדרטה לחללי הטבח הוקמה במקום. לאחר מלחמת העולם השנייה הוחזר האזור לשליטה רומנית, עד ימינו. יהודים מגליציה החלו להתיישב במויסיי החל מסוף המאה ה-18, והתפרנסו מחקלאות, מסחר, טחנות קמח ותעשיית העץ. בראשית דרכה, הקהילה הייתה מסונפת מבחינה ארגונית לקהילת וישאו דה סוס. ב-1897 (ה'תרנ"ז) החליטו יהודי מויסיי להתנתק מקהילת וישאו דה סוס ולייסד קהילה עצמאית, והפסיקו לשלם את מסי הקהילה לווישאו דה סוס. מאורע זה גרם לסכסוך חריף בין שתי הקהילות, שהגיע עד לבית המשפט. ב-1899 הפעילה קהילת וישאו דה סוס את ההוצאה לפועל על קהילת מויסיי, וספרי התורה של מויסיי הוחרמו. בהמשך השלימו הקהילות, ועם השנים המתיחות שככה. בשנת 1941 מנתה הקהילה 1,069 נפש. במהלך מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, נלקחו כל הגברים בגילאי 20–42 לעבודות כפייה באוקראינה, ונספו שם. באפריל 1944 נשלחו היהודים שנותרו בכפר לגטו בווישאו דה סוס, ומשם גורשו לאושוויץ. מעט ניצולים חזרו למויסיי אחרי המלחמה, אך הם עזבו את הכפר לאחר זמן קצר. לאחר ייסוד הקהילה העצמאית במויסיי בשנת 1897, התמנה הרב חיים אלתר דאכנר. בשנת 1902 עבר לכהן כרבה של סירט. בסביבות שנת 1905 התמנה הרב יצחק מאיר וידמאן. נפטר בסביבות שנת 1940, ותחתיו מונה למורה צדק הרב יצחק בק, שנספה בשואה. בין ילידי מויסיי היו רבי אליעזר פיש - האדמו"ר מביקסאד; חבר הכנסת שלמה יעקב גרוס; הרב אברהם חיים איינהורן מצפת; הרב יוסף אריה פיש, דיין ומורה צדק בארד ובהיידושאמשון; ור' צבי הירש רוזנברג. שלמה יעקב גרוס, מאסיף, בתוך: שלמה יעקב גרוס ויצחק יוסף כהן (עורכים), "ספר מארמארוש" עמ' 164 - 177. שלמה שפיצר, קהילות הונגריה, מכון ירושלים ה'תשס"ט, עמ' 211. מדיה וקבצים בנושא מויסיי בוויקישיתוף קהילת יהודי מויסיי, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" ה. מ. זהבי, בין הקרפטים הרוסיים, הארץ, 31 באוקטובר 1932. "מויסיי", באתר JewishGen (באנגלית) מחבר הספרים "ברכת הבית", "עצי העולה" ו"שערי טוהר" בעל "דברי יוסף" בעל "מצות שבת"
משה לגיל

משה לגיל (לנגוויל) (30 באפריל 1938 – 16 בינואר 2021) היה שחקן ומאמן כדוריד ישראלי בקבוצות ובנבחרות ישראל השונות. זכה בתקופתו כשחקן ומאמן במספר אליפויות ואף זכה להשתתף במשחקי מכבי אירופה בשנת 1959 בדנמרק [דרושה הבהרה]. משה לגיל נולד למרדכי וזלדה ברמת גן, בה נולד והתחנך. היה נשוי לרבקה ואב לשלושה ילדים. לגיל עבד במשך ארבעה עשורים בתעשייה האווירית. בעקבות הקריירה הספורטיבית עבר לפתח תקווה ושם העביר את כל חייו הבוגרים. לגיל החל את דרכו הספורטיבית במכבי רמת גן בכדורסל, אך לאחר שראה אותו הספורטאי בן-ציון באייער שהיה פעיל במס' ענפי ספורט באגודה זו, המליץ לו לעבור לענף הכדוריד 11. בשנת 1959 השתתף במשחקי מכבי אירופה בקופנהגן במשחקיו הראשונים כשחקן כדוריד. במכבי רמת גן שיחק 3 עונות, במהלכן הוביל את הקבוצה לאליפות בשנת 1960 וגביע שנה לאחר מכן. בסוף עונת 1961 נרשם הפסד טכני למכבי רמת גן בדרבי בשל מחדל ארגוני וכתוצאה מכך הקבוצה הפסידה את תואר האליפות במחזור האחרון. הזעם והתסכול מאירוע זה הובילו את לגיל ואת שני חבריו לקבוצה- אמנון שפירא ודני ירושלמי, להיכנס להסגר של שנה כדי לעזוב את הקבוצה. באותה שנה בהסגר, שנת 1962, סיים משה קורס שופטי כדוריד ועבר לשפוט בליגה, תוך כדי כך שהוא שומר על הכושר במי שתהיה קבוצתו הבאה- הפועל פתח תקווה. בהפועל פתח תקווה שיחק בין השנים 1963–1970 ובהן זכה ב-3 אליפויות (1966,1967,1970), כאשר האחרונה שבן הייתה כמאמן-שחקן. את האליפות של שנת 1966 השיגה הפועל פתח תקווה לאחר קרב צמוד מול הפועל רחובות, כאשר במשחק האחרון והמכריע בניהם לגיל הבקיע 3 שערים דרמטיים (האחרון שבהם 10 שניות לפני סיום המשחק) שהשוו את התוצאה ל-14:14, תוצאה שהספיקה להפועל פתח תקווה לאליפות. לגיל פרש ממשחק פעיל ב-1970 לאחר האליפות האחרונה עם הפועל פתח תקווה. בנוסף ובמקביל לפעולתו כשחקן, בין השנים 1963–1967 אימן לגיל קבוצות מהליגה השנייה- מכבי הרצליה, הפועל חולון והפועל אזור (2 קדנציות), ואת כולן הצליח להעלות לליגה הראשונה בתקופת האימון שלו (אך לא היה יכול להמשיך איתן מכיוון שעלו לליגה שבה שיחק). בשנים 1969–1970 הוא אימן גם את נבחרת הקדטים של ישראל ובנוסף אימן את נבחרת הסטודנטים של ישראל באליפות העולם בצ'כיה 1970. לגיל פרש ממשחק פעיל ב-1970 ובשנה זו הוא נקרא לדגל והוצע לו לאמן את נבחרת ישראל. לגיל לא סירב לתפקיד ובמשך 4 שנים הוליך את הנבחרת (1970–1974). בשנת 1974 הוא מונה למאמן מכבי פתח תקווה והוליך אותה לתארים הראשונים שלה בהיסטוריה- גביע ב-1977 ואליפות שנה לאחר מכן, מה שהפך אותה לאימפריה באותן שנים והובילה לתארים נוספים לאחר עזיבתו. לאחר מכן אימן עונה אחת כמאמן הפועל פתח תקווה בה שיחק בעברו. בשנת 1980 חזר לאמן את נבחרת הקדטים עד שנת 1983, שבה גם חזר לאמן את נבחרת ישראל הבוגרת לעוד קדנציה. בשנת 1984 אימן עונה אחת את הפועל ראשון לציון ושנה לאחר מכן עבר ליריבתה העירונית מכבי ראשון לציון, איתה זכה בעונתו הראשונה באליפות ובעונתו השנייה באליפות וגביע המדינה. בשנת 1988 אימן בעוד קדנציה קצרה במכבי פתח תקווה ולפני פרישתו הספיק לאמן גם במכבי רעננה ובמחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, שלאחריהם פרש מאימון מקצועי בשנת 1993. כשחקן 4 אליפויות (1960 (מכבי רמת גן), 1966, 1967, 1970 (הפועל פתח תקווה). גביע המדינה (1961 (מכבי רמת גן). כמאמן 3 אליפויות (1978 (מכבי פתח תקווה), 1985, 1986 (מכבי ראשון לציון) . 2 גביעי המדינה (1977 (מכבי פתח תקווה), 1986 (מכבי ראשון לציון). מיינט פתח תקווה מלאבס פייסבוק איגוד הכדוריד
Fire Within

Fire Within הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הבריטית בירדי. האלבום יצא לאור ב-16 בספטמבר 2013, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ו-14 פלור רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים. אתר האינטרנט הרשמי של Fire Within מידע על האלבום Fire Within באתר MusicBrainz מידע על האלבום Fire Within באתר AllMusic האלבום Fire Within באתר Discogs האלבום Fire Within באתר ספוטיפיי האלבום Fire Within באתר דיזר האלבום Fire Within באתר אפל מיוזיק האלבום Fire Within באתר טיידל Fire Within, genius (באנגלית) Austrian album certifications – Birdy – Fire Within, ifpi, ‏2018-12-15 (בגרמנית) Certifications Albums – Année 2013, snepmusique, ‏2018-12-15 (באנגלית) Gold-/Platin-Datenbank (Birdy; 'Fire Within'), musikindustrie, ‏2018-12-15 (באנגלית) Adatbázis – Arany- és platinalemezek – 2014, slagerlistak, ‏2018-12-15 (באנגלית) The Official Swiss Charts and Music Community: Awards (Birdy; 'Fire Within'), swisscharts, ‏2018-12-15 (באנגלית) British album certifications – Birdy – Fire Within, bpi, ‏2018-12-15 (באנגלית) Fire Within by Birdy (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-01-23 Fire Within (Deluxe) by Birdy (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-01-23
גדעון רמז

גדעון רמז (נולד ב-2 ביוני 1946) הוא עיתונאי ישראלי ואנליסט בעניינים פוסט סובייטיים. הוא היה ראש דסק החוץ בקול ישראל, בנוסף לכך הוא היה עמית מחקר במכון למחקר ע"ש הרי ס. טרומן למען קידום השלום. גדעון רמז נולד בתל אביב ב-2 ביוני 1946. אביו, אהרן רמז, היה חבר הכנסת וקצין צה"ל, ששימש כמפקד השני של חיל האוויר הישראלי. סבו, דוד רמז היה אחד מחותמי מגילת העצמאות, שכיהן כשר התחבורה ושר החינוך. במסגרת תפקידו כעמית מחקר במכון טרומן פרסם עם בת זוגו, איזבלה גינור, מחקר על המעורבות הצבאית הסובייטי בסכסוך הישראלי-ערבי והמימד הגרעיני של מלחמת ששת הימים. המחקר נקרא "Foxbats Over Dimona". הספר זכה במדליית כסף לספר השנה לשנת 2008 של מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. ב-1993 קיבל את פרס נחום סוקולוב, ב-1999 קיבל את פרס בוריס סמולר מטעם הוועדה המשותפת לסיקור יחסי ישראל ויהדות התפוצות. שנה לאחר מכן הוא קיבל את פרס עיתונאי נוסף, פרס בני ברית ע"ש וולף והילדה מטרסדורף. גדעון רמז | הפרסטרויקה של אובמה, באתר הארץ, 24 במרץ 2010 גדעון רמז (1946-), דף שער בספרייה הלאומית Tom Segev, Freud's intriguing friend, Haaretz, June 25, 2010 הרוסים (כמעט) באים, באתר וואלה, 11 ביוני 2007P המלחמה שלא היתה (אף שהיתה), באתר הארץ, 19 בנובמבר 2007 "לק.ג.ב יש אפשרות לארגן", באתר וואלה, 26 באוגוסט 2019 אבנר כהן, הולכים על האופציה הגרעינית, באתר הארץ, 21 במאי 2007 Foxbat, עטלף בעברית, הוא הכינוי למטוס הקרב הסובייטי מדגם מיג 25 שהוטסו מעל לכור הגרעיני בדימונה במאי 1967 על ידי טייסים סובייטים לטענת המחברים ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חמישיית פסנתר

חמישיית פסנתר (באנגלית: Piano quintet) היא יצירה הכתובה להרכב קאמרי המורכב מפסנתר וארבעה כלים נוספים, לרוב רביעיית מיתרים – שני כינורות, ויולה וצ'לו. המונח "חמישיית פסנתר" מציין גם הרכב של חמישה נגנים המבצע יצירה מסוגה מוזיקלית זו. חמישיית הפסנתר של שומאן מ־1842 ביססה את חמישיית הפסנתר הכתובה לפסנתר ורביעיית מיתרים כסוגה נפרדת במוזיקה הקלאסית הרומנטית והרכב זה הפך להרכב המקובל עבור יצירות מסוגה זו. חמישיית הפסנתר של שומאן, אותה כתב ב"שנת המוזיקה הקאמרית" שלו, 1842, הייתה נקודת ציון בהתפחות חמישיות הפסנתר. חמישיות פסנתר נכתבו עוד לפני שומאן אך בהרכבים שונים. מוצארט ובטהובן כתבו כל אחד חמישיות פסנתר לפסנתר וכלי נשיפה – אבוב, קלרינט, קרן ובסון. מלחינים שחיברו בין הפסנתר לכלי מיתר כתבו לרוב להרכב של פסנתר, כינור, ויולה, צ'לו וקונטרבס, כמו חמישיית דג השמך מאת שוברט (1819) וחמישיית פסנתר מאת יוהאן נפומוק הומל (1802). במאה ה־18 נכתבו חמישיות לכלי מקלדת בליווי כלי מיתר, כשלרוב המלחין כתב יצירות אלה כדי שפטרונו, אם היה נגן חובב, יוכל להצטרף אליו בנגינה. בתקופתו של שומאן רביעיית המיתרים כבר קנתה לעצמה מקום מכובד בין ההרכבים הקאמריים. לכן היה זה אך טבעי מצדו של שומאן לצרף את הפסנתר להרכב זה, כמו שקונצ'רטו מחבר בין הפסנתר לתזמורת. היצירה זכתה להצלחה מיידית והציבה את חמישיית הפסנתר כסוגה נפרדת במוזיקה הקלאסית הרומנטית. יצירתו של שומאן העניקה השראה למלחינים רבים שהרחיבו את סוגת חמישיית הפסנתר. בין היצירות הידועות בסוגה זו: חמישיית פסנתר (אנ') מאת ברהמס, חמישיית פנסתר (אנ') מאת סזר פרנק, חמישיית הפסנתר השנייה של דבוז'אק וחמישיית פסנתר מאת שוסטקוביץ. הודות לרפרטואר העשיר, היוקרה של הסוגה והנוחות שבעבודה עם הרכב פעיל של רביעיית מיתרים, חמישיות פסנתר הפכו לסוגה קאמרית פופולרית בתחרויות פסנתר ידועות. Milner Fuller, Piano quintet, American Pianists Association
ג'ואן קרלייל

ג'ואן קרלייל (באנגלית: Joan Carlile; ‏1606 – 1679) הייתה ציירת דיוקנאות אנגלייה, נחשבת לאחת הנשים הראשונות שהתפרנסו מציור באופן מקצועי באנגליה. קרלייל נולדה ככל הנראה בשנת 1606 בשם ג'ואן פאלמר. אביה, ויליאם, היה בכיר בחברת הפארקים המלכותיים של לונדון. בשנת 1626 נישאה למחזאי והמשורר לודוויק קרלייל (אנ'), שהיה גם איש חצר המלוכה של המלך צ'ארלס ה-1. לזוג נולדו שישה ילדים, מתוכם ארבעה מתו בינקותם. מקורות הכשרתה של קרלייל בציור אינם ידועים וככל הנראה הייתה אוטודידקטית. הודות לקשריו של בעלה בחצרו של המלך צ'ארלס, קיבלה קרלייל גישה לאוסף האמנות המלכותי ונהגה להתנסות ברישום של אותן יצירות. בהמשך גם נשכרו שירותיה להכנת רפרודוקציות לחלק מיצירות אלה. בשנת 1654 עברו קרלייל ובעלה לקובנט גארדן כדי שתוכל לפתח את הקריירה שלה בציור, שכן המקום היה ידוע כמושבם של אמנים ידועים באותה עת. עם זאת בני הזוג שבו לביתם בריצ'מונד כעבור שנתיים בלבד. בשנת 1663 חזרו בני המשפחה להתגורר בלונדון. קרלייל נפטרה בשנת 1679, היא נקברה לצדו של בעלה שנפטר ארבע שנים לפניה. קרלייל הועסקה על ידי פטרונים ובני אצולה לצורך הכנת רפרודוקציות של ציורי הציירים האיטלקים הגדולים, לרוב כמיניאטורות. במקביל עסקה בציור דיוקנאות. ככל הנראה קיבלה השראה בעבודתה מהצייר אנתוני ואן דייק שהיה צייר החצר של המלך צ'ארלס הראשון, וככל הנראה גם הכירה את ואן דייק באופן אישי והוא אף שימש לה מדריך ביצירה. כדי להביע את הערכתו הרבה לעבודותיה, העניק המלך צ'ארלס הראשון לה ולואן דייק פיגמנט אולטרה מרין יקר ערך. בשנת 1658 נכללה קרלייל ברשימת ציירות בספרו של סר ויליאם סנדרסון אודות אמנות הציור, יחד עם מספר מצומצם של אמניות נוספות. בספרו משבח סנדרסון את כשרונה של קרלייל ולכישוריה בציורי שמן. בשנים האחרונות חלה עלייה מחודשת בהערכה של יצירתה של קרלייל ובמחקר אודות עבודותיה והטכניקה שלה, מספר דיוקנאות שלה נתגלו מחדש וזוהו כשלה וכיום אלה מוצגים בגלריות ומוזיאונים מובילים. הציור "דיוקן הליידי דורותי בראון וסר תומאס בראון" מוצג בגלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון. ציור נוסף המיוחס לקרלייל, דיוקן הדוכסית אליזבת מייטלנד, נמצא היום בבעלות ארגון קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי. בדיוקן מוצגת הדוכסית לצד בעלה ואחותה. דיוקן נוסף מאת קרלייל, דיוקן בגודל מלא של אישה שזהותה לא ידועה אשר צויר בין השנים 1650–1655, נרכש בשנת 2016 על ידי גלריית טייט בבריטניה. מדיה וקבצים בנושא ג'ואן קרלייל בוויקישיתוף Joan Carlile, Lyon and Turnbull Celebrating women artists in our collections, National Trust UK Portrait of a Lady wearing an oyster satin dress, Historical Portraits Helen Draper, Mary Beale and Art’s Lost Laborers, Early Modern Women Vol. 10, No. 1, Arizona State University, 2015 Cathy Hartley, A Historical Dictionary of British Women, Psychology Press, 2003, עמ' 166-167 Joan Carlile, Artist, National Portrait Gallery Portrait of an Unknown Lady, Tate Tate acquires rare Joan Carlile portrait, Art History News, ‏2016 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ואן קרלייל".
הבחירות לראשות העבודה (2021)

הבחירות לראשות מפלגת העבודה הישראלית נערכו ב-24 בינואר 2021 בין מתפקדי המפלגה. הבחירות נערכו לאחר הודעתו של יושב ראש המפלגה, עמיר פרץ, שניצח בבחירות הקודמות לראשות המפלגה בשנת 2019, שלא יתמודד בבחירות לכנסת העשרים וארבע. בבחירות אלה ניצחה חברת הכנסת מרב מיכאלי, לאחר שגרפה כ-77.54% מקולות הבוחרים. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע יו"ר המפלגה עמיר פרץ, הודיע על פרישתו מראשות המפלגה ומהחיים הפוליטיים. קודם לכן, בנובמבר 2020 העביר פרץ החלטה כי הרשימה לכנסת תורכב על ידי ועידת המפלגה ולא באמצעות בחירות מקדימות בקרב חברי המפלגה כפי שהיה נהוג עד כה. גם איציק שמולי שהיה חבר הכנסת ושר מטעם העבודה הודיע שיעזוב את המפלגה. בינואר 2021, שופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב, רחל ברקאי, קיבלה את עתירתה של מרב מיכאלי כנגד החלטה זו, וביטלה אותה. פרץ ערער על ההחלטה לבית המשפט העליון אך בית המשפט דחה את הערעור ופסק כי הפריימריז לראשות המפלגה יתקיימו ב-24 בינואר, בקרב כלל מתפקדי המפלגה. מרב מיכאלי – חברת כנסת מטעם מפלגת העבודה, בעברה הייתה אשת תקשורת ופובליציסטית. אבי שקד – איש עסקים, מבעלי חברת 888 אחזקות. גיל ביילין – עיתונאי, בנו של יוסי ביילין שהיה חבר הכנסת ושר מטעם מפלגת העבודה ובהמשך יושב ראש מרצ. יצחק טיים – פעיל חברתי, מייסד תנועת ש.ל.נ.ו. דוד לנדסמן – רקדן ומדריך ריקודים, התמודד גם בבחירות לראשות העבודה ב-2019. עופר סגמן – רואה חשבון נאווה פרוטכר כץ – חברת המועצה המקומית אפרת (מטעם סיעת "שומרי הסף אפרת"), פרוטכר כץ הייתה המתנחלת הראשונה שמתמודדת לראשות המפלגה. בבחירות אלה אחוז הצבעה היה נמוך במיוחד. סך הכול הצביעו 9,651 בעלי זכות בחירה, שהם 26.01% מכלל בעלי זכות ההצבעה. לאחר ניצחונה בבחירות, הודיעה מיכאלי כי תכנס את ועידת המפלגה, כדי שתקבל החלטה על פרישת המפלגה ושריה, עמיר פרץ ואיציק שמולי מהממשלה. עם זאת עמיר פרץ החליט לעזוב את המפלגה ולהישאר שר בממשלה מטעם כחול לבן. גם שמולי עזב את מפלגת העבודה. בעקבות הבחירות לכנסת הצטרפה העבודה לממשלה ה-36, ממשלת חילופים בראשות נפתלי בנט ויאיר לפיד, אך כעבור כשנה מהקמתה איבדה הממשלה את הרוב בכנסת והקואליציה נאלצה להקדים את הבחירות. בעקבות כך הכריזה מפלגת העבודה על בחירות חדשות לראשות המפלגה ולרשימתה לכנסת ב-18 ביולי 2022. בבחירות אלו זכתה מיכאלי בשנית בראשות המפלגה, הפעם הראשונה בה יו"ר זוכה לכהונה שנייה מאז הנהגת שיטת הפריימריז. כהונתה לא האריכה ימים ובדצמבר 2023 הכריזה מיכאלי על בחירות חדשות בהן היא לא תתמודד. מורן אזולאי, מרב מיכאלי נבחרה ליו"ר העבודה: "המפלגה מסתערת על עתיד ישראל", באתר ynet, 24 בינואר 2021 אריק בנדר, ‏שר הרווחה איציק שמולי הודיע: "עוזב את מפלגת העבודה", באתר מעריב אונליין, 19 בינואר 2021 טל שלו‏, ביהמ"ש הורה לקיים פריימריז בעבודה, מיכאלי תתמודד על ראשות המפלגה, באתר וואלה, 3 בינואר 2021 מורן אזולאי, העליון הכריע: יתקיימו פריימריז לראשות מפלגת העבודה, באתר ynet, 14 בינואר 2021 אלעד הומינר, חדשות כיפה, ‏חברת מועצה מקומית אפרת הגישה מועמדות לראשות מפלגת העבודה, באתר כיפה, 21 בינואר 2021 ערוץ 7, המנהיגה החדשה של מפלגת העבודה מבקשת להעביר בוועידת המפלגה החלטה שתאלץ את השרים עמיר פרץ ואיציק שמולי לפרוש מהממשלה., באתר ערוץ 7, 25 בינואר 2021 פרץ עוזב את מפלגת העבודה: יתפטר מהכנסת, ויישאר שר מטעם כחול לבן, באתר וואלה, 26 בינואר 2021 מורן אזולאי, מרב מיכאלי תפרוש בתום כהונת הכנסת - ומקדימה את הפריימריז לראשות העבודה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2023
Skin (שיר של סברינה קרפנטר)

"Skin" (בעברית: "עור") הוא סינגל שהוקלט על הזמרת-יוצרת האמריקאית סברינה קרפנטר. השיר יצא לאור ב-22 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. השיר נכתב על ידי סברינה קרפנטר, ריאן מקמהון, טיה סקולה והופק על ידי ריאן מקמהון. השיר הוא שיר בסגנון הסינת'-פופ. זהו שירה הראשון של קרפנטר לאחר שעזבה את חברת התקליטים הוליווד רקורדס בה פעלה משנת 2014. לאחר צאת השיר החלו לעלות השערות שמילות השיר מתרכזות סביב "משולש אהבה" המתוקשר בין קרפנטר, אוליביה רודריגו וג'ושוע באסט, הטענות הועלו בשל צאת כתגובה לסינגל של רודריגו "Drivers License". לאחר מכן הכחישה קרפנטר וטענה שהשיר הוא אינו שיר דיס והוא לא נכתב על מישהו מסוים. הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר בכיכובו של השחקן גאווין לת'רווד הועלה לערוץ היוטיוב של קרפנטר ב-2 בפברואר 2021. מידע על היצירה "Skin" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Skin" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Skin" באתר Genius סרטון השיר "Skin" באתר יוטיוב סברינה קרפנטר, ריאן מקמהון, טיה סקולה Sabrina Carpenter New Song 'Skin', Lyrics Explained, vulture, ‏2021-01-22 Sabrina Carpenter Drops Provocative New Song 'Skin', billboard, ‏2021-01-22 (באנגלית) Sabrina Carpenter Drops Drama-Inspired Single 'Skin', udiscovermusic, ‏2021-01-22 Skin Sabrina Carpenter (באנגלית), נבדק ב-2021-01-21 Sabrina Carpenter Addresses 'Drivers License' Drama in New Song, 'Skin', people Sabrina Carpenter Addresses Olivia Rodrigo Drama on New Song 'Skin': 'Don't Drive Yourself Insane', people Sabrina Carpenter 'Skin' Lyrics About Olivia Rodrigo and Joshua Bassett, cosmopolitan Sabrina Carpenter Denies Writing 'Skin' as a 'Diss Track' About Olivia Rodrigo: 'The Song Isn't Calling Out One Single Person', usmagazine Sabrina Carpenter - Skin, youtube Skin - Single by Sabrina Carpenter (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-01-21 Top 40/Mainstream > Future Releases (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-01-21
פרדריק ווד ג'ונס

פרדריק ווד ג'ונס (באנגלית: Frederic Wood Jones‏; 23 בינואר 1879 – 29 בספטמבר 1954) היה ביולוג בריטי אשר כמו עמיתו, הנרי פיירפילד אוסבורן, סבר כי מוצא האדם מאסיה ומאירופה ולא מאפריקה. בשנת 1897 נכנס ווד ג'ונס למכללה לרפואה של בית החולים בלונדון, שהפך בשנת 1900 לחלק מאוניברסיטת לונדון שם סיים את לימודיו (B.Sc, 1903; M.B., B.S., 1904; D.Sc., 1910). החל משנת 1904 הוא היה חבר במכללה המלכותית למנתחים, ונעשה עמית במכללה בשנת 1930. ווד ג'ונס צבר ניסיון כאנטומיסט אקדמי באמצעות משרות הוראה בבתי הספר לרפואה של לונדון, סנט תומאס ובתי החולים רויאל פריי ובאוניברסיטת מנצ'סטר. לשיטתו, אבות האדם התפצלו משאר הקופים לפני כ-60 מיליון שנה, מיד לאחר תחילת התמיינות הפרימטים לסוגיהם ולמיניהם ולפיכך שושלת האדם היא אחרת משושלת קופי האדם. מציאת גולגולתו המזויפת של איש פילטדאון חיזקה את השערתו זו. מדיה וקבצים בנושא פרדריק ווד ג'ונס בוויקישיתוף Monica MacCallum, Jones, Frederic Wood (1879–1954), AQustralian Dictionary of Biography, ‏1983 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.