laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקונגרס היהודי האמריקאי

הקונגרס היהודי האמריקאי (באנגלית: American Jewish Congress, או בראשי התיבות AJC, ובעיקר בשמו המקוצר למחצה: AJCongress) הוא ארגון שהוקם בשנות מלחמת העולם הראשונה, לאחר שמגעים להקמתו החלו עוד קודם לכן על ידי יהודים אמריקאים כדוגמת לואי ברנדייס, פליקס פרנקפורטר, לואי מרשל, שמואל בלום ואחרים, שהיו פקידי ציבור אמריקאים רמי מעלה (ברנדייס היה שופט שהתפרסם ב-1906 בסכסוך עובדי סדנאות-היזע בניו יורק; הוא ואחרים שימשו בתפקידים בכירים בממשל רוזוולט בשנות השלושים). בראש הקונגרס היהודי עמד תחילה לואיס ברנדייס, שנבחר בבחירות דמוקרטיות של הקהילה היהודית בארצות הברית. הוא הוקם בשל הרצון, בעיקר של יהודים שהיגרו ממזרח-אירופה, לייצוג דמוקרטי יותר של יהדות ארצות הברית, מאשר זה של הוועד היהודי-אמריקני שנחשב כ"אריסטוקרטי". אז גם נבחר לצרף א ת השם "קונגרס" (Congress), בהיותו בעל קונוטציה חיובית. לאחר מלחמת העולם הראשונה, נוסף גם צורך קונקרטי לייצוג היהודים בוועידת השלום בפריז (1919). ב–1918 נערכו בחירות כל-ארציות בהשתתפות כ-335,000 מצביעים. תחילה סוכם כי הארגון יתפזר לאחר סיום ועידת השלום. כאשר הגיע מועד הפיזור ב–1920 החליטו חלק מן הארגונים היהודיים, בעיקר ארגוני המהגרים ממזרח אירופה וארגונים ציוניים, להקים קונגרס קבוע, ואילו חלקים מן הקונגרס, כמו נציגי הוועד היהודי-אמריקני פרשו. הקונגרס, אשר חדל להיות אחרי ועידת השלום גוף המייצג את מרבית יהדות ארצות הברית, שם לו למטרה לפעול הן בענייני יהודי ארצות הברית, הן בענייני בניין הבית הלאומי וענייני יהדות העולם. AJCongress גילה נטייה ציונית מאז היווסדו, ובין ההוראות שניתנו ב-1918 למשלחתו לוועידת השלום, היו כאלה הנוגעות ליישום הצהרת בלפור. כדוגמה אחרת לנטייתו הציונית של הקונגרס, לראש הארגון נבחר החל מ-1930 הרב הרפורמי סטיבן שמואל וייז שהיה גם נשיא הפדרציה הציונית האמריקנית. יהדות ארצות הברית ועידת הנשיאים אביתר פריזל, התנועה הציונית בארצות-הברית בשנים 1897 - 1914. נאמן ארד, גולי. אמריקה, היהודים ועליית הנאציזם. תגובתם של קרובים-רחוקים. תל אביב: עם עובד. 2006. אתר האינטרנט הרשמי של הקונגרס היהודי האמריקאי (באנגלית) הקונגרס היהודי האמריקאי, ברשת החברתית פייסבוק הקונגרס היהודי האמריקאי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הקונגרס היהודי האמריקאי, סרטונים בערוץ היוטיוב שלמה שמיר, ‏נשיא הקונגרס היהודי-אמריקאי: "אין משבר בין הקהילה היהודית בארה"ב לישראל", באתר מעריב אונליין, 25 ביוני 2018 הקונגרס האמריקאי היהודי, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאב חבשי

זאב חַבָּשִׁי (שם מדעי: Canis simensis) הוא מין בסוג כלב, המצוי ברמות אתיופיה באזורים בגובה של כ-3,000 מטר מעל פני הים. הזאב החבשי הוא אחד הכלביים הנדירים ביותר והוא מצוי בסכנת הכחדה. מעריכים שרק כשש אוכלוסיות, שמונות ביחד כ-600 בוגרים, שרדו. הזאב החבשי מצוי ברמות ההרריות של אתיופיה באזורים עשבוניים. בשונה מהזאב המצוי, טורף לא מתמחה שצד בלהקות מיני פרסתנים, הזאב החבשי מתמחה בציד מכרסמים קטנים ובעיקר מהמין חולד גדול-ראש, להם הוא אורב בקרבת פתח מחילתו. טרף נוסף שלו הוא מיני עכברים שונים, כגון עכבר עשב אפריקאי, Arvicanthis blicki ו-Lophuromys melanonyx. הוא צד גם בבונים זנובים, ואפילו יעל אתיופי. אף על פי שהם צדים ביחידות, הזאבים מקיימים חיי חברה מפותחים. בזמן שכל אחד יוצא לציד, נשארת זאבה אחת לטפל בגורים, גם של נקבות אחרות. התפרצות כלבת ב-1990 הקטינה את האוכלוסייה הידועה הגדולה ביותר, שמצויה בפארק הלאומי הרי באלה, מ-440 פרטים לפחות ל-160 בשבועיים בלבד. אולם האוכלוסייה התאוששה מאז ובספירה שנערכה ב-2006 נמצאו 350 פרטים בפארק הלאומי. משערים שמוצא הזאב האתיופי באוכלוסייה קדומה שמזכירה את הזאב האפור שנדדה מאירואסיה לרמות אתיופיה הקרירות והתבססה שם. עקב שפע המכרסמים בסביבה זו התפתחה התמחות בציד שלהם והאוכלוסייה הסתעפה מהזאב המצוי, לפני כשני מיליון שנה. תוכנית שימור הזאב החבשי (EWCP- Ethiopian Wolf Conservation Program) היא מיזם משותף של ממשלת אתיופיה ואוניברסיטת אוקספורד הפועל לשימורו והצלתו של מין זה מסכנת הכחדה. סכנות רבות מרחפות מעל מין זה: מקום חיות הולך ומצטמצם. הזדווגות עם כלבי בית ציד מגפות כלבת וכלבלבת המועברות מכלבים נגועים שבאים במגע עם הזאבים. מדיה וקבצים בנושא זאב חבשי בוויקישיתוף זאב חבשי, באתר ITIS (באנגלית) זאב חבשי, באתר NCBI (באנגלית) זאב חבשי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זאב חבשי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זאב חבשי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זאב חבשי, באתר GBIF (באנגלית) זאב חבשי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אופקיות

המונח "אופקי" מפנה לכאן. לערך העוסק במוזיקאי ומתרגם פולני, ראו עלי אופקי. אופקיות היא הכיוון שמקביל לאופק, להבדיל מאנכיות, שהיא הכיוון הניצב לאופק. קו אופקי משתרע משמאל לימין (או להפך) בעוד שקו אנכי משתרע מלמעלה למטה. בקואורדינטות קרטזיות מהצורה (x,y), הציר האופקי משמש לרוב לציר ה-x, כשהמספרים החיוביים נמצאים בצד הימני של הציר. המשוואה y = c, כאשר c הוא קבוע, מייצגת קו אופקי. במישור המרוכב, הציר האופקי משמש לרכיב הממשי. בבנייה משתמשים בפלס בנאים כדי לבנות חלקים במבנה בצורה מדויקת. אנך אופקיות, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקור השכפול

בגנטיקה, מקור השכפול הוא אזור בכרומוזום שממנו מתחיל תהליך שכפול ה-DNA. מקור השכפול מסומן כ-Ori- קיצור של Origin of replication. בתאים פרוקריוטיים קיים בדרך כלל מקור שכפול יחיד המצוי על גבי הכרומוזום המעגלי היחיד, בעוד שבתאים איקריוטיים ניתן לרוב למצוא מספר רב של מקורות שכפול על גבי כל אחד מהכרומוזומים. מקורות שכפול רבים מגבירים את יעילות השכפול בכך שניתן לאתחלו ממספר מקומות בו-זמנית. אורך האזור הוא כמה עשרות עד כמה מאות זוגות בסיסים. מקור השכפול אינו מצוי בהכרח בתחילת הכרומוזום, כלומר—הנוקלאוטיד המסומן במספר 0 על גבי הכרומוזום אינו נמצא במקור השכפול; לעיתים הוא נמצא הרחק ממנו. בכרומוזומים מעגליים בדיוק מול מקור השכפול (כלומר, בזווית של 180 מעלות ממנו) נמצא אזור הסיום, בו מסתיים השכפול. תהליך השכפול מתרחש באופן דו-כיווני; ה-DNA מימין למקור השכפול ומשמאל למקור השכפול משתכפל בו-זמנית. בחיידק Escherichia coli מסומן מקור השכפול כ-oriC. אורכו 250 בסיסים והוא כולל מספר רצפים קבועים למדי, אותם ניתן לפגוש במקורות השכפול של רוב סוגי החיידקים. רצפים בעלי תפקיד דומה מצויים גם ביצורים איקריוטיים: ארבעה רצפים קבועים בני 9 נוקלאוטידים המשמשים אתרי קישור לחלבון DnaA, חלבון המשמש לאתחול תהליך השכפול. כעשרים חלבוני DnaA נקשרים למקור השכפול לפני תחילת התהליך. אתרי קישור לחלבונים IHF ו-FIS, המסייעים באתחול השכפול באמצעות כיפוף ה-DNA ויצירת מקום גישה לאנזים המשכפל, DNA פולימראז. שלושה רצפים בני 13 בסיסים כל אחד, השוכנים כמעט בצמידות האחד לשני בתחילת מקור השכפול. רצפים אלו עשירים באדנין ותימין ומשמשים להפרדה קלה של שני גדילי ה-DNA האחד מהשני בתחילת השכפול. בין תימין ואדנין קיימים שני קשרי מימן, זאת לעומת שלושה קשרי מימן בין גואנין וציטוזין; דבר זה מצריך אנרגיה פחותה בהפרדת הגדילים. למעלה מעשרה רצפי GATC (גואנין, אדנין, תימין, ציטוזין). ריכוז זה של רצפי GATC מצוי בשאר הגנום של E. coli בתדירות מקסימלית של פעמיים בכל 250 נוקלאוטידים (אורכו של מקור השכפול). האדנין שברצף ה-GATC מסוגל לעבור מתילציה. שכפול DNA נצרך רק פעם אחת במהלך חיי התא, כהכנה לחלוקת התא; לפיכך נדרש מנגנון אשר ימנע התחלה הולכת וחוזרת של השכפול ב-oriC. לכך משמשת המתילציה. לפני השכפול מציב האנזים Dam מתילאז קבוצות מתיל ב-oriC על גבי שני גדילי ה-DNA. כשה-DNA משתכפל נוצרים שני גדילים כפולים, אשר כל אחד מהם ממותל רק בגדיל אחד (הגדיל שהיה ממותל לפני השכפול). גדילים חצי-ממותלים אינם מסוגלים לעבור שכפול, וכך נמנע שכפול נוסף.
אדנין

אדנין (באנגלית: Adenine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פורין, המהווה מרכיב מרכזי בכל חומצות הגרעין. אדנין מסומן בגנטיקה באות A. כשאדנין נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד אדנוזין (Adenosine). כשאדנוזין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד אדנוזין חד-זרחתי או אדנוזין מונופוספט (AMP), המשתתף באופן ישיר בבניין RNA. הנוקלאוטיד המשתתף בבניין ה-DNA נבדל בכך שהפחמימה שבו, דאוקסיריבוז, חסרה אטום חמצן אחד. אדנין נקשר בזיווג בסיסים לתימין (במקרה של דנ"א) או לאורציל (במקרה של רנ"א) באמצעות שני קשרי מימן. כששלוש קבוצות זרחה קשורות לאדנוזין מתקבל הנוקלאוטיד אדנוזין תלת-זרחתי או אדנוזין טריפוספט (ATP), אחת התרכובות החשובות ביותר בכל היצורים החיים[דרוש מקור]. ATP משמש כ"מטבע אנרגיה" בתא; כשאחת מקבוצות הזרחה ניתקת ממנו מתקבל ADP ומשתחררת אנרגיה רבה, שהתא יכול להשתמש בה להתנעת תהליכים דורשי אנרגיה (תגובות אנדותרמיות). בנוסף, אדנין הוא חלק מהקואנזימים NAD ו-FAD, המשמשים כנשאי אלקטרונים ואשר חיוניים אף הם בכל היצורים החיים[דרוש מקור]. הנוקלאוטיד AMP מסוגל להיסגר לטבעת וליצור AMP מעגלי (cAMP). תרכובת זו משמשת כ"שליח" חשוב ביותר של אותות תוך-תאיים, ואף היא חיונית בכל היצורים החיים[דרוש מקור]. בעבר נחשב אדנין לוויטמין חיוני וסומן כ-B4, אבל היום הוא כבר לא נחשב לוויטמין. אדנין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דר. משה נחמני, ‏מידע חדש בנוגע לחומר הגנטי אדנין, באתר "הידען", אוגוסט 26, 2011
בסטיליה

הבסטיליה (צרפתית: Bastille; מילולית: מבצר) הייתה בסטיליית סן אנטואן שעמדה בפריז. הבסטיליה נבנתה בערך ב-1370 כחלק ממערך ההגנה של פריז, על מנת לבצר את החלק המזרחי של חומת פריז ולאבטח את הדרך אל ארמון המלך בסן פול שבדרום המארה. המבנה הוסב לכלא במאה ה-17 בידי לואי הארבעה עשר. באותה עת הוא כלא בעיקר אסירים פוליטיים, אך גם אסירי דת, כותבים מסיתים ופרחחים צעירים, שהוחזקו שם לבקשת משפחותיהם. היא החלה לרכוש מוניטין רע כשהפכה לכלא הראשי עבור אלו שנאסרו לפי "מכתבי החותם" שהפיצו המלכים הבורבונים. בסוף המאה ה-18 כלל המבנה שמונה מגדלים צמודים בני 5–7 קומות בגובה של כ-24 מטר, שהקיפו שתי חצרות פנימיות ונשקייה. האסירים הוחזקו במגדלים, בחדרים באורך 4.6 מטר, שהכילו מגוון רהיטים. התאים התת-קרקעיים המסריחים, רוחשי המכרסמים, המקקים והטפילים לא היו עוד בשימוש. למושל הכלא ניתנה קצבה יומית עבור האסירים לפי מעמדם - מ-19 ליברות ליום למדענים ולאקדמאיים ועד ל-3 עבור פשוטי העם. מבחינת התנאים היו בתי כלא רבים בצרפת שהיו גרועים מן הבסטיליה, אך הבסטיליה הייתה בעיני הכותבים הפופולריים מקום של אימה ודיכוי - סמל לאכזריות השלטון המלוכני. ערך מורחב – נפילת הבסטיליה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נפילת הבסטיליה, שהתרחשה ב-14 ביולי 1789, הייתה התפתחות מכרעת במהפכה הצרפתית, ולאחר מכן אף שימשה כסמל המהפכה ונקבעה לדורות כתאריך פרוץ המהפכה. למרות העובדה שבזמן כיבושה היו כלואים בבסטיליה רק שבעה אסירים, שימש בית הכלא המפורסם כסמל השלטון, ולכן כיבושה בידי המהפכנים היה אות הפתיחה של מרד גלוי. האירוע התרחש כאשר ההמון הזועם התקהל סביב המבצר ודרש ממפקד הכלא לתת להם את הנשק הנמצא בתוכה. מפקד הכלא ניסה לנהל עם ההמון משא ומתן ובשל אי־הבנה נורו כמה יריות וההמון הסתער על המבצר, הרג את מפקד הכלא ואת החיילים בתוכו. לאחר המהפכה הצרפתית, הפכה נפילת הבסטיליה לסמל המהפכה. אף על פי שכיבושה הוביל לאלימות ומעשי טרור, הריסת הבסטיליה ופיזור אבניה ברחבי צרפת, הפכו לסמל עולמי לחירות, לשחרור מעמדות, לשאיפה לשוויון ולהכרה בזכויות האדם. במקום בו עמדה הבסטיליה נמצאת כיום כיכר הבסטיליה ומעט משרידיה נראים בקרבת מקום. אופרה הבסטיליה, בנין האופרה החדש של פריז, ממוקם באזור. כיום הבסטיליה מוכרת בצרפת כמרכז תיירותי וחלק מההריסות מפוזרות בצרפת כדי להכריז על נפילת הבסטיליה. ולטר בנימין, רדיו בנימין, תרגם הראל קין, הוצאת תשע נשמות, 2016, הפרק "הבסטיליה, בית הכלא הממלכתי הישן של צרפת", עמ' 43–56. מדיה וקבצים בנושא בסטיליה בוויקישיתוף בסטיליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תן שחור-גב

תן שחור-גב (שם מדעי: Lupulella mesomelas) הוא מין של טורף מהסוג תן שבמשפחת הכלביים. התן שחור-הגב מצוי במזרח אפריקה ואפריקה הדרומית באזורים צחיחים פתוחים. משקלו של התן 7–13.5 ק"ג ואורך גופו 45–90 ס"מ. לתן פנים מחודדות, אוזניים גבוהות, גדולות ומחודדות וזנב עבה באורך של 26–40 ס"מ. יש לו שיער שחור המשתרע מגב צווארו עד לזנב. בית החזה לבן והחלקים התחתונים בצבע לבן עד לבן כסוף בעוד שצבע שאר הגוף יכול לנוע מחום אדמדם לג'ינג'י. בלוטות הריח מצויות על פניו, על פי הטבעת ובאזור אברי המין. אורך חייו של תן שחור-גב בטבע הוא 8 שנים ואילו בשבי הוא יכול להגיע ל-14 שנים. הוא מגיע לבגרות מינית בגיל 11 חודשים. ישנן שתי אוכלוסיות נפרדות של התן שחור-הגב: אוכלוסייה בדרום יבשת אפריקה כולל דרום אפריקה, נמיביה, בוטסואנה וזימבבואה. אוכלוסייה בחוף המזרחי כולל קניה, סומליה ואתיופיה. הפרדה זו נובעת מסיבות גאוגרפיות: בין שתי האוכלוסיות נמצא ערוץ אולדובאי (חלק מהשבר הסורי אפריקני) בצפון טנזניה. האזורים בהם חי התן מגוונים; הוא יכול לחיות בערים קטנות, בפרברים של ערים גדולות ובמדבר נמיב. התנים הם בעלי חיים חברתיים והם צדים בלהקות לעיתים קרובות. העבודה יחד מקלה את הקושי בהפלת טרף גדול. תנים שחורים עשויים גם לצוד לבד או עם בן זוגם. ההזדווגות של התן נעשית בין מאי ואוגוסט וההיריון נמשך כ-60 יום ונולדים בממוצע 4 גורים, אך רק 1–3 שורדים. במהלך ההיריון מספק הזכר מזון לנקבה. גם הזכר וגם הנקבה משתתפים בהאכלה ובגידול הצאצאים. לאחר הלידה מבלה האם כמעט את כל זמנה במאורה ועוסקת בטיפול בצאצאיה במהלך שלושת השבועות הראשונים של חייהם. היא מניקה את גוריה 5 פעמים ביום, וקוראת להם ביללה חרישית. הגורים פותחים את עיניהם בגיל 10 יום ובסביבות גיל חודש הם מתחילים לאכול מזון שהועלה בגרתם של הוריהם. האם משנה את מקום משכנם לעיתים תכופות כדי למנוע תשומת לבם של טורפים. הם נגמלים לחלוטין מיניקה בגיל שלושה חודשים ועוקבים אחר הוריהם. בגיל שישה חודשים הם מתחילים לצוד בעצמם. בגיל 6–8 חודשים רוב הגורים עוזבים כדי להקים טריטוריה משלהם. מדיה וקבצים בנושא תן שחור-גב בוויקישיתוף lioncrusher
בצל ירוק (להקה)

בצל ירוק הייתה להקת תיאטרון ובידור של יוצאי להקת הנח"ל שפעלה מסוף שנת 1957 ועד 1960. מן הבולטות ביותר בישראל בסוף שנות ה-50. חיים טופול, אורי זוהר, נחמה הנדל, גליה טופול, אליהו ברקאי (ברקו) והאקורדיוניסט יוסף (יוסל'ה) אורג, שהשתחררו מלהקת הנח"ל לאחר התוכנית "שמור על הגבול", היוו את הגרעין המייסד של "בצל ירוק". הלהקה החלה את דרכה בקיבוץ משמר דוד כ"קואופרטיב להצגות תיאטרון", אולם עברה תוך זמן קצר לתל אביב. הופעת הבכורה נערכה בסוף דצמבר 1957. התוכנית הראשונה הייתה הצלחה גדולה והועלתה למעלה מ-200 פעמים. (למרות זאת, מבקר התיאטרון חיים גמזו פרסם ביקורת שלילית עליה.[דרוש מקור]) אברהם דשא (פשנל) שימש כמפיק הלהקה מן התוכנית השנייה במסגרת "התיאטרון העממי" ושמואל בונים שימש כבמאי הראשון. בצל ירוק העלתה חמש תוכניות, וכן הוציאה אלבום משיריה בשנת 1959. הלהקה הפיקה את התוכניות, ואת החומר כתבו חיים חפר, דן בן אמוץ, דן אלמגור, סשה ארגוב, משה וילנסקי, פרנק פלג, מאיר נוי, יחיאל מוהר, אריה לבנון, עמוס אטינגר, פוצ'ו ואפרים קישון. נעמי שמר, ששירתה אף היא בנח"ל, כתבה ללהקה את השירים "זמר נודד", "הי טירילי" ו"נועה". הלהקה התפרקה בשנת 1960. "שמור על הגבול" – תוכנית זו הופקה על ידי מייסדי הלהקה בטרם שחרורם מלהקת הנח"ל. "כביסת הרש" (בכורה: ינואר 1958) – כתבו אפרים קישון, חיים חפר ונעמי שמר. ביים שמואל בונים. כולל את המערכון "זיגי וחבובה" והשירים "נועה" ו"שיר הנודד". "הופ עברנו" (בכורה: אוקטובר 1958) – כתבו דן בן אמוץ וחיים חפר, ביים שמואל בונים. כולל השירים "הי טירילי" ו"בראשית". "אף מילה למורגנשטיין" (בכורה: מרץ 1959) – את ההצגה כתב אפרים קישון והפזמונים נכתבו על ידי דן אלמגור והולחנו על ידי משה וילנסקי וסשה ארגוב. כולל השיר "ונצואלה". התוכנית שימשה בסיס לסרט באותו שם שיצא בשנת 1963. "ו...שלוש נקודות" (בכורה: אוקטובר 1959) – ביים אורי זוהר, כתבו חיים חפר ודן בן אמוץ. הלחין סשה ארגוב. כולל השירים "אדוני השופט", "הפרוצה החלוצה" ו"כשאנחנו נצא ביחד". "חתול בשק"­ (בכורה: אפריל 1960) – כתבו אפרים קישון, יחיאל מוהר. כולל השיר "ליפא העגלון". הרכב הלהקה לא היה קבוע. בין משתתפי הלהקה בזמנים שונים: שמואל בונים – במאי אברהם פשנל – מפיק אורי זוהר – זמר, שחקן ובמאי חיים טופול – זמר ושחקן נחמה הנדל – זמרת אריק איינשטיין – זמר ושחקן אילנה רובינא – זמרת ושחקנית יונה עטרי – זמרת ושחקנית שמעון ישראלי – זמר ושחקן זהרירה חריפאי – זמרת ושחקנית גבי עמרני – זמר ושחקן אפרים קישון – במאי ומחזאי חיים חפר – מחזאי ופזמונאי דן בן אמוץ – מחזאי נעמי שמר – פזמונאית ומלחינה יחיאל מוהר – פזמונאי יוסף (יוסל'ה) אורג – אקורדיוניסט גליה טופול – זמרת אליהו ברקאי (ברקו) (נהרג בתאונת דרכים ב-1960) – זמר ושחקן עודד קוטלר – זמר ושחקן רותי אטיאס – זמרת אברהם מור – שכיר בתוכנית הראשונה עליזה קאשי – זמרת מרטין ברכר – חצוצרה דוד אלשיך – תופים משה וילנסקי – מלחין סשה ארגוב – מלחין אריה לבנון – מלחין מדיה וקבצים בנושא בצל ירוק בוויקישיתוף בצל ירוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) בצל ירוק, באתר Discogs (באנגלית) בצל ירוק, דף שער בספרייה הלאומית בצל ירוק, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) נחום (נחצ'ה) היימן על בצל ירוק ש. ערן, הופעת בכורה של "בצל ירוק", דבר, 27 בדצמבר 1957 "בצל ירוק" מפסיק את הופעותיו, על המשמר, 10 ביולי 1960; הבצל עודנו ירוק?, למרחב, 17 באוקטובר 1960; אורי קיסרי, במות קטנות ויומרות גדולות, הארץ, 9 בדצמבר 1960. אלי אשד, “ונצואלה” על פי דן אלמגור, באתר "יקום תרבות", 10 במאי 2013 "בצל ירוק", דבר, 22 באפריל 1960
קלן פינקני

קלן פינקני (26 בספטמבר 1939 – 1 במרץ 2012) היא מפתחת "קלנטיקס" (Callanetics), שיטת התעמלות לפיתוח הגוף ושיפור הטונוס שהומצאה בשנות השישים של המאה ה-20 ונקראת על שמה. התעמלות הקלנטיקס מבוססת על הפעלה מבוקרת ומתוכננת של שרירי הגוף העמוקים ביותר, ומורכבת בעיקר מאוסף תנועות עדינות וממוקדות מתחום הבלט. השיטה מאפשרת להמשיך לאכול כרגיל, ועם זאת להקטין את מידת הבגדים בשתי מידות בשבועות ספורים[דרוש מקור]. שיטת החיטוב ועיצוב סטודיו סי מבוססת על שיטת הקלנטיקס. ספרה של פינקני, "להיראות צעירה ב-10 שנים" שהציג את השיטה, נמכר במיליוני עותקים, וצעד במשך למעלה משלש שנים ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס והסאנדיי טיימס. פינקני, קלן: "להיראות צעירה ב-10 שנים", תל אביב: הוצאת דניאלה די-נור, 1990. גלית ימיני, סטודיו C תציע זכיונות הפעלה ב-150 אלף דולר, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Headstrong

Headstrong הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית אשלי טיסדייל, שיצא ב-6 בפברואר 2007 על ידי וורנר רקורדס. במצעד הבילבורד האמריקאי, מוקם האלבום במקום החמישי עם מכירות של יותר מ-64,000 עותקים הנמכרו בשבוע הראשון למכירה. לעומת זאת במצעדי מכירות האלבומים בממלכה המאוחדת התברג האלבום אל המקום ה־155. בכל העולם עד היום, מכר האלבום מיליון עותקים בכל העולם והגיע למעמד אלבום זהב. הסינגל הראשון, "Be Good To Me", שודר רבות בתחנות הרדיו בקנדה ובארצות הברית. השיר מוקם במקום ה־16 במצעד הבילבורד. הסינגל השני, "He Said She Said", הגיע למקום ה־58 במצעד, הסינגל השלישי, "Not Like That",הגיע במצעד הבילבורד למקום 68. הסינגל הרביעי מן האלבום, אשר נקרא "Suddenly", התברג אל המקום הראשון לקליפ ב־MTV ברזיל. הסינגל החמישי "So Much For You" הגיעה למקום ה75 בברזיל. 1."Be Goog To Me" 2."Goin' Crazy" ( רק ברדיו דיסני) 3."We'll Be Toghether" (פרומו סינגל להיי סקול מיוזיקל: המופע) 4." He Said She Said" 5."Not Like That" 6."Suddenly" 7."So Much For You" 1."Be Goog To Me" הקליפ מראה את אשלי בהופעה בהיי סקול מיוזיקל: המופע. ערוץ דיסני ערך את הקליפ הזה כי הוא לא הסכים לשדר את "He Said She Said" בגלל שהקליפ לא מתאים לילדים. 2." He Said She Said" 3."Not Like That" 4."Suddenly" טיסדייל אמרה בראיון שהיא רצתה לצלם עוד 3 קליפים ל"So Much For You","Headstrong" ו- "Goin' Crazy". מידע על האלבום Headstrong באתר MusicBrainz האלבום Headstrong באתר Discogs האלבום Headstrong באתר יוטיוב "Wal-Mart Exclusive". Wal-Mart. ארכיון מ-24 בדצמבר 2016. נבדק ב-2010-10-03. {{cite web}}: (עזרה) "Headstrong by אשלי טיסדייל - Download Headstrong on iTunes". iTunes Store. נבדק ב-2010-10-03. "Amazon.co.jp:ヘッドストロング" (ביפנית). Amazon.co.jp. נבדק ב-2010-10-03.
מארג מזון

מארג מזון הוא מונח מתחום האקולוגיה המתאר מספר שרשרות מזון הקשורות ביניהן. בעלי חיים הנמצאים בסביבה אחת מקיימים ביניהם אינטראקציות רבות, ניזונים מתפריט מגוון ומהווים מזון להרבה יצורים חיים אחרים. לכן, לא ניתן להסתכל על שרשרת מזון בודדת, אלא על מספר שרשרות מזון בסביבה כלשהי, היוצרות מארג. דוגמה לשרשרת מזון: עלים, המשמשים מזון לצרצרים, המשמשים מזון ללטאות, שנטרפות על ידי עופות דורסים. דוגמה למארג מזון: עלים המשמשים כמזון לצרצרים, ארנבים ומכרסמים. הארנבות נטרפות על ידי עופות דורסים, תנים ושועלים. המכרסמים נטרפים על ידי שועלים, תנים ונחשים. בדוגמה זו ניתן לראות את הקשר בין מספר שרשרות מזון היוצרות רשת סבוכה של קשרי גומלין בין נטרפים וטורפים שונים. בטבע כמעט ואין דוגמאות לשרשרות מזון, אלא רוב הדוגמאות הן של מארגי מזון. פגיעה ברמה טרופית כלשהי היא בעלת השלכות על מגוון היצורים החיים השייכים לאותו מארג מזון. בדוגמה שמובאת לעיל, ירידה פתאומית בגודלה של אוכלוסיית הארנבים (עקב מחלות, פיזור רעלים וכו') תגרום לטורפים הניזונים מהם לחפש מזון אחר. כך שפתאום גם אוכלוסיית המכרסמים בסכנה, לאור העובדה שהם מהווים את עיקרי התפריט כעת. ייתכן גם מצב שבו אוכלוסיית התנים, מאחר שאינה מצליחה לטרוף ארנבים, תיאלץ להגר לסביבת חיים אחרת. עזיבת התנים עשויה לגרום לשינויים רבים גם בסביבה בה היו וגם בסביבה החדשה אליה יגיעו. כלומר כל שינוי עשוי להשפיע בקנה מידה רב על מגוון גדול של יצורים חיים, הנמצאים באיזון מתמיד בנישה האקולוגית שלהם. לעיתים מתערבים בני האדם במערכות האקולוגיות ומפירים את איזונן. התערבות זו מסוכנת ובעלת השלכות כבדות, הן על בעלי החיים והן על האדם. ניתן למצוא דוגמאות רבות שבהן האדם פוגע בנישות אקולוגיות שונות, הורס את מרקמן העדין, מכחיד חלק ממארגי מזון ולעיתים נפגע גם הוא. בשנות השבעים אירעו אחד המקרים המפורסמים, כאשר מוסדות בריאות בארצות הברית גילו שהשומנים בגופם של האמריקאים הכילו כמויות רבות של רעל בשם די-די-טי, וגם בחלב אם של אמריקאיות רבות נמצא רעל זה בשיעור גבוה. לתופעה לא הייתה השפעה מסכנת לטווח הקרוב, אך כמויות גדולות של הרעל עשויות לגרום לבעיות במערכת הנשימה. כשחיפשו מהו מקורו של הרעל גילו ששימש להדברת חרקים שונים, כגון עש הצמר. חומר זה הפך לנפוץ מאוד בחקלאות. בניגוד לחומרים מסוימים, שלעיתים משתנים ומתפרקים בגוף החי, רעל זה בעל מבנה קבוע שאינו משתנה, ולכן קל לזיהוי. כאשר חקרו כיצד הגיע הרעל לבני אדם הועלו מספר השערות. אחת ההשערות הייתה ששדות אספסת רוססו ברעל, הפרות ניזונו מהאספסת, הרעל הגיע לכל חלקי גופן (באמצעות מערכת הדם) ובני אדם, הניזונים מבשר פרות וכן משתמשים רבות בחלב פרות (כחלב או כבסיס להכנת גבינות ומוצרים שונים) ספגו את הרעל, שהתפשט לכל חלקי גופם בעזרת מערכת הדם. בהשאלה משתמשים בביטוי "שרשרת המזון" כדי לתאר מעמד חברתי. סרטון המתעד קשרי גומלין סבוכים בין תאו אפריקני, להקת כפירים ותניני יאור בפארק לאומי קרוגר בדרום אפריקה יובל היימר, "גליליאו צעיר", מדע לילדים: כיצד פועלת שרשרת המזון בטבע?, באתר ynet, 10 בפברואר 2008 רונה סגל, סחר הוגן, באתר nrg‏, 29 במרץ 2005
תעתוק

האם התכוונתם ל... שעתוק (ביולוגיה) וכן "תעתוק" ו"טרנסקריפציה" (Transcription) – יצירת מולקולת RNA לפי תבנית של מולקולת DNA תעתיק – מונח בבלשנות המתאר תהליך התאמת מלל לשיטת כתב שאינה שייכת לשפה שעתוק (פירושונים)
שמעון שנהר

שמעון שנהר (שלפנברג) (19 בספטמבר 1942 – 11 במרץ 2012) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי. שנהר נולד בחיפה. הוא בנו של אוטו שלפנברג, שחקן ומאמן במכבי חיפה בשנות ה-40, ה-50 וה-60 של המאה ה-20. שנהר התחיל את דרכו כשחקן של מכבי חיפה כבר בגיל צעיר, בבית הספר לכדורגל "קבלת שבת". נשלח בהמשך לקבוצת מכבי חדרה מהליגה השנייה. הוא נחשב לשחקן כשרוני וטכני. יוסף מרימוביץ', מגלה הכישרונות של נבחרת הנוער של ישראל, המליץ למאמן הנבחרת דאז גיולה מאנדי, לזמן את שנהר לסגל הנבחרת. אך שנהר לא הספיק לשחק במשחקים רשמיים במדי הנבחרת. ב-1962 הוחזר שנהר למכבי חיפה, על ידי מאמנה בעונה זו, אלכס פורבס. באותה עונה החמיץ את הזכייה הראשונה של מכבי חיפה בגביע המדינה (כשאביו, שהוזעק להחליף את פורבס, כיהן כמאמן), לאחר שלא הורשה לפי התקנון להשתתף במפעל זה, מכיוון שכבר הופיע בו באותה עונה במדי קבוצה אחרת. שנהר לא הספיק לשחק במשחקים רבים של הקבוצה, בגלל סדרת פציעות חמורות. לבסוף נאלץ, בגיל 26, לפרוש ממשחק, והוא החל בקריירה כמאמן. תחילה אימן בקבוצות הפועל תל חנן, בית"ר קריית טבעון, מכבי הר הכרמל, ואף את קבוצת הכדורסל בנשר. בהמשך שימש כקצין ספורט בחיל הים, ובמקביל החל לאמן ב-1971 את קבוצת הילדים של מכבי חיפה, וזכה עימה באליפות. ב-1976 הוזעק שנהר להחליף את ג'וני הרדי, שפרש מאימון קבוצת הבוגרים של מכבי חיפה. כמאמן הצליח לסייע למכבי חיפה להישאר בליגה הלאומית בתום עונה זו. באימון השתדל לשלב צעירים בסגל הקבוצה. אך בעונה הבאה, מכבי חיפה נקלעה שוב לקרבות תחתית בליגה הלאומית, וההנהלה החליטה להצמיד לשנהר יועץ מקצועי. שנהר התנגד להחלטה, וסיים את תפקידו כמאמן המועדון ב-1977. בהמשך אימן שנהר במועדונים נוספים. ב-6 ביוני 1979 הוביל את בית"ר ירושלים לזכייה בגביע המדינה. בנוסף, זכה עם מכבי תל אביב בגביע המדינה בשנת 1987, במשחק בו גברה תל אביב על מכבי חיפה, קבוצת העבר שלו. בעונת 1990/1991 מונה למאמן הפועל תל אביב תחת משה סיני ששימש כמנג'ר-שחקן, אך לאחר שלושה משחקים פוטר מתפקידו. ב-1999, במקביל להידוק היחסים הבינלאומיים בין מדינת ישראל למיקרונזיה, התבקש שנהר לייסד ולאמן את נבחרת מיקרונזיה בכדורגל. שנהר אימן שם באותה שנה, וחזר לארץ לשנה וחצי, בהן אימן את מועדון הנוער של הפועל כפר סבא. הוא התבקש לחזור ולאמן את מיקרונזיה ב-2001. הנבחרת המיקרונזית אמנם זכתה להצלחות מועטות תחת הדרכתו (בעיקר זכייה במקום הראשון בטורניר מול האיים השכנים), אך שליחותו זכתה להדים חיוביים בארץ. הבמאים יורם זק וחגי לפיד אף ערכו סרט בשם "אגדת דשא" על מסעו לאי המרוחק. שנהר זכה מהמיקרונזים לתואר קונסול כבוד של מיקרונזיה בישראל. בשנותיו האחרונות שימש בתפקידים שונים במכון וינגייט, כמו רכז בית הספר למאמנים. הלך לעולמו ב-11 במרץ 2012 לאחר שחלה בסרטן. הובא למנוחות בבית העלמין כפר נחמן ברעננה. היה נשוי למינה שנהר, לזוג נולדו ארבעה ילדים. עמוד השחקן(הקישור אינו פעיל), האתר הרשמי של מכבי חיפה המאמן שמעון שנהר הלך לעולמו בגיל 69, באתר ONE‏, 12 במרץ 2012 הסרט אגדת דשא באתר יוטיוב, חלק 2, חלק 3
תימין

תימין (באנגלית: Thymine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פירימידין, המהווה מרכיב מרכזי בחומצות הגרעין. תימין מסומן בגנטיקה באות T. הוא בודד לראשונה מתימוס ומכאן שמו. כשתימין נקשר לפחמימה דאוקסיריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד דאוקסיתימידין (Deoxythymidine). כשהלה נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד דאוקסיתימידין מונופוספט (dTMP); הלה משתתף באופן ישיר בבניין ה-DNA. תימין נקשר בזיווג בסיסים לאדנין באמצעות שני קשרי מימן. תימין הוא הבסיס היחידי אשר מופיע רק ב-DNA ולא ב-RNA (תימין לא מסוגל להיקשר לריבוז, הפחמימה המופיעה בנוקלאוטידים שב-RNA). במקום תימין מופיע ב-RNA הבסיס אורציל. הלה נבדל מתימין בקבוצת מתיל בודדת הקיימת בתימין ונעדרת מאורציל. מדיה וקבצים בנושא תימין בוויקישיתוף תימין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)