laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יער הזורע

יער הזורע (למפת הכרמל מוגדלת)   יער הזורע (למפת הכרמל רגילה)   יער הזורע (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער הזורע (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום יער הזורע יער הזורע הוא יער בישראל שמשתרע על שטח של כ-30,000 דונמים (30 קילומטרים רבועים) ומהווה חלק מפארק רמות מנשה ששטחו כ 84,000 דונם. יער הזורע נמצא מדרום ליקנעם. מספר העצים ביער נאמד בעשרים מיליון. בתחילה נטעה הקרן הקיימת לישראל ביער עצים מחטניים כמו עץ האורן שהוא עץ עמיד הצומח במהירות. משנות השמונים של המאה העשרים החלה לטעת עצים רחבי עלים בין עצי האורן. מייסדי קיבוץ הזורע החלו את נטיעת היערות עם הקרן הקיימת במקום בשנות ה-30 של המאה ה-20, זאת לאחר שיער הקיבוצים הסמוך החל להינטע בשנות העשרים של המאה העשרים, זאת בשיתוף הקרן הקיימת. ענף היעור היה הבסיס הכלכלי להיאחזות שלהם בקרקע. ביער נטועים עצי אורן, אקליפטוס, ברוש, חרוב ועוד. בוקיצה שעירה הוא עץ נדיר הצומח באופן טבעי בנחל גחר הנמצא ביער. יער הזורע הוא מוותיקי היערות הנטועים בארץ. בעבר היה האזור של רמות מנשה מכוסה ביערות של אלון התבור אך רוב היער העתיק נכחד ושרידים מעטים נמצאים באזור קיבוץ גלעד. יער הזורע בפרט ויערות מנשה בכלל משמשים לטיול ולנופש ודרכים רבות חוצות את היער. הכניסות ליער נמצאות בין קיבוץ הזורע לבין משמר העמק. בסביבה מספר חניוני נופש כמו הר גחר שהוא החניון המרכזי של יער הזורע וחניוני נחל השופט וכן חורשת המ"מים וחניון גלעד. הקרן הקיימת התקינה במקום שולחנות, מתקני פיקניק, מתקני נופש פעיל, מי שתייה ושירותים. ביער הזורע מתקיים מדי שנה מחנה קיץ של הצופים, שאותו מאבטחים צופי אש. כמו כן, ביער עובר שביל רמות מנשה. יער הזורע באתר סנונית פארק רמת מנשה
אגם טודוס לוס סנטוס

אגם טודוס לוס סנטוס (בספרדית: Lago Todos los Santos) הוא אגם הממוקם במחוז לוס לאגוס בדרום צ'ילה, 96 ק"מ צפונית מזרחית לבירה האזורית פוארטו מונט, ו-76 ק"מ מזרחית לפוארטו ואראס. האגם שוכן בשטח מוגן בתוך הפארק הלאומי ויסנטה פרס רוסאלס בגובה של 198 מטר מעל פני הים. גודלו של האגם הוא 178 קמ"ר, ועומקו המרבי 337 מטר. צורתו הנוכחית של האגם היא כתוצאה מתזוזת קרחונים וולקנים. שפת האגם מוקפת ביערות ממוזגים האופייניים לדרום צ'ילה, והאגם מוקף בעיקר בהרים תלולים ובמידה פחותה במישורים קטנים. שלושה הרים מושלגים ידועים סביב האגם: הר הגעש אוסורנו במערב, הר פונטיאגודו בצפון, והר טרונדור במזרח. על גדותיו של האגם שוכנות העיירות: פאולה, פטרוויי וקאיוּטוּ. האגם כונה על ידי האינדיאנים ילידי המפוצ'ה: פוראילה, פיצ'ילאוקון וקיוצ'וקוי. האירופאים הראשונים שביקרו באגם היו מסיונרים ישועים שהגיעו אליו בסביבות 1670, ועקב העובדה שהם השתמשו בו להטבלות האגם קיבל את השם "טודוס לוס סנטוס" (אגם "כל הקדושים"). האגם התגלה מחדש בשנת 1849 על ידי משלחת של ממשלת צ'ילה בראשות החוקר בנג'מין מוניוז גאמרו. האגם כונה על ידי המשלחת "אגם אמרלד" עקב צבע האזמרגד של מימיו. כיום, נעשה שימוש בשני השמות הללו עבור האגם. האגן של אגם טודוס לוס סנטוס משתרע על כ-3,036 קמ"ר. במרכז האגם ישנו אי קטן בשם מרגריטה שגודלו כ-2 קמ"ר. היובל העיקרי של האגם הוא נהר פאולה וריו נגרו (הנהר השחור); שני הנהרות הללו מתאחדים יחד בסמוך לעיירה פאולה, ואז נשפכים יחדיו לתוך האגם. נהר פאולה מנקז את האגף הצפוני של הר הגעש הרדום טרונדור, והנהר השחור מנקז עמק ארוך מכיוון צפון לדרום. היובל השני בחשיבותו הוא הנהר הלבן אשר מנקז את האגף הדרומי של הר הגעש טרונדור. הניקוז של מימי האגם החוצה ממוקם בסמוך לעיירה פטרוויי שבה נוצר נהר הקרוי על שמה, והזרימה של מימי האגם בנהר זה מגיעה למהירות של 270 מ"ק לשנייה. במרחק קצר מהעיירה, נהר פטרוויי נופל דרך מפלי פטרווויי הקרויים על שמו. גשמים כבדים באגן הניקוז של האגם עשויים להגביה את מימי האגם ב-3 מטרים נוספים, ועקב כך, הרמה שסביב האגם משמשת פעמים רבות כקו החוף שלו. האגם מוקף בגבעות תלולות המותירות מקום מועט עבור מספר מישורים קטנים. באגם יש שני נמלים: אחד בעיירה פטרוויי בקצהו המערבי, ואחד בעיירה פאולה בקצהו המזרחי. לשתי העיירות יש שרותי תיירות, ועקב העובדה שאין נתיב יבשתי המחבר ביניהם סביב האגם, התנועה ביניהם היא על ידי שיט במימי האגם. שיט זה מייצג חוליה אחת מתוך "מסלול האגמים" הנמשך מפוארטו מונט ופוארטו ואראס בצ'ילה, עד לסן קרלוס דה בארילוצ'ה על שפת אגם נאוול ואפי בארגנטינה. מדיה וקבצים בנושא אגם טודוס לוס סנטוס בוויקישיתוף ‏ מידע מפורט ומקיף אודות האגם ‏ מידע מקוצר אודות האגם (1) מידע באתר Footprint (אורכב 26.04.2016 בארכיון Wayback Machine) אגם טודוס לוס סנטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אצטדיון הצבא הפולני

האצטדיון העירוני מרשל יוזף פילסודסקי לגיה ורשה (בפולנית: Stadion Miejski Legii Warszawa im. Marszałka Józefa Piłsudskiego, מוכר יותר בשם אצטדיון הצבא הפולני) הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בצפון ורשה ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת לגיה ורשה. האצטדיון, אשר מכיל 31,800 מקומות ישיבה, הוא האצטדיון השני בגודלו בוורשה אחרי האצטדיון הלאומי, המכיל 58,000 מקומות ישיבה. בניית האצטדיון החלה ב-1927 והוא נפתח ב-1 באוגוסט 1930. מאז הקמתו משחקת באצטדיון קבוצת לגיה ורשה המקומית. בשנים 2008–2011 נבנה האצטדיון מחדש, כאשר רק חלק קטן מהאצטדיון המקורי נשמר. בשלב הראשוני נבנו שלושה יציעים מחדש, ב-7 באוגוסט 2010 נחנך האצטדיון מחדש במשחק ידידות נגד ארסנל. בהמשך נהרס היציע הנותר ונבנה גם הוא מחדש במתכונת זהה ליתר היציעים. העבודות הסתיימו ב-10 במאי 2011. בין השנים 2011–2015 נקרא האצטדיון "פפסי ארנה", על שם חברת פפסי, אשר רכשה את זכויות שיום האצטדיון לשנים הללו. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון הצבא הפולני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון הצבא הפולני
סיבוכיות תקשורת

המונח סיבוכיות תקשורת היא מונח במדעי המחשב: סיבוכיות שבה המדד הוא כמות המידע המועברת בתקשורת בין שני צדדים. המונח הוצג על ידי יאו בשנת 1979. סיבוכיות התקשורת בוחנת את המצב הבא: ישנם שני משתתפים אליס ובוב, אליס מקבלת מחרוזת של n-ביטים x ובוב מקבל מחרוזת ביטים אחרת y באותו האורך. מטרתם היא שאחד מהמשתתפים (נניח בוב) יחשב פונקציה מסוימת (f(x,y תוך כדי קיום תקשורת מינמלית בין המשתתפים. יש לציין שבהגדרה זו אין התחשבות במספר הצעדים החישוביים או בזיכרון הדרוש לכל אחד מהמשתתפים. סיבוכיות תקשורת נועדה לכמת את כמות המידע שנדרש להעביר על מנת לבצע חישוב מבוזר שכזה. כמובן, אליס ובוב יכולים לחשב את (f(x,y על ידי כך שאליס תשלח את כל n הביטים שהיא קיבלה לבוב, שלאחר קבלתם יוכל לחשב באופן מקומי את הפונקציה (f(x,y ללא עזרה נוספת מאליס. המטרה בחקר סיבוכיות תקשורת היא למצוא שיטות מתקדמות לחישוב f שדורשות העברה של פחות מ-n ביטים, או להוכיח שכמות מסוימת של ביטים הכרחית לחישוב f. הבעיה, והכללותיה למצבים בהם יותר משני משתתפים באה לידי ביטוי בהקשרים רבים: בעיצוב מעגלי VLSI למשל, רוצים למזער את האנרגיה שהמעגל צורך על ידי הפחתת מספר האותות המועברים בין רכיבים שונים. תחומים נוספים בהם באה הבעיה לידי ביטוי הם למשל מבני נתונים ואופטימיזציה של רשתות תקשורת. חסמים תחתונים על סיבוכיות התקשורת משמשים, בין היתר, להוכחת חסמים תחתונים למבני נתונים, אלגוריתמי זרימה, מעגלי VLSI ועוד. Kushilevitz, E. and N. Nisan. Communication complexity. Cambridge University Press, 1997. Brassard, G. Quantum communication complexity: a survey. http://arxiv.org/abs/quant-ph/0101005 Dietzfelbinger, M., J. Hromkovic, J., and G. Schnitger, "A comparison of two lower-bound methods for communication complexity", Theoret. Comput. Sci. 168, 1996. 39-51. Raz, Ran. "Circuit and Communication Complexity." In Computational Complexity Theory. Steven Rudich and Avi Wigderson, eds. American Mathematical Society Institute for Advanced Study, 2004. 129-137. A. C. Yao, "Some Complexity Questions Related to Distributed Computing", Proc. of 11th STOC, pp. 209–213, 1979. 14 I. Newman, Private vs. Common Random Bits in Communication Complexity, Information Processing Letters 39, 1991, pp. 67–71. Yao, A. C. (1979), "Some Complexity Questions Related to Distributed Computing", Proc. of 11th STOC, 14: 209–213 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
38 תוכים

38 תוכים (ברוסית: 38 попугаев) היא סדרה של עשרה סרטים מצוירים קצרים לילדים, אשר הפיק האולפן סויוזמולטפילם בברית המועצות בשנים 1976–1991. הסרטים כוללים אנימציה של בובות. הסדרה מתארת את הרפתקאותיהם של ארבעה חברים: מרטישקה (קופת גנון), סלוניונוק (פילון), פופוגאי (תוכי) ואוּדָב (פיתון). 38 תוכים זו סדרה לא המשכית, כלומר שאין בה עלילה שממשיכה מפרק לפרק. ברוב הפרקים הגיבורים פותרים פרדוקסים הקשורים לשפה ולמשמעות. למשל, באחד הפרקים, הם דנים במספר האגוזים שנדרש כדי ליצור ערימה. בפרק אחר, הם פותרים את הבעיה בכך שהם צריכים להעביר דרישת שלום במעבר בלי שתיעלם. הסדרה נוצרה על ידי הבמאי איוואן אופימצב והאמן לאוניד שוארצמאן. התסריט נכתב על ידי מחבר ספרי הילדים גריגורי אוסטר. הדמויות דובבו על ידי השחקנים נדז'דה רומניאצבע (מרטישקה), ראיסה מוחמאטשינה (מרטישקה; דיבבה אותה רק ב-"אי גילוי המאה"), מיכאיל קוזקוב (סלוניונוק), וסייבולוד לאריאונוב (פופוגאי), וסילי ליוואנוב (אוּדָב). הסדרה כוללת שירים שנכתבו על ידי גנדי גלדקוב ויורי אנטין. שם הסדרה, הוא גם שם הפרק הראשון, נוצר מתוך פתרון לחידה "מה אורכו של אוּדָב", כשהתשובה הנכונה היא, לחלופין "שלושה פילונים, חמש קופות גנון, 38 תוכים ועוד כנף תוכי אחת שניתן להתעלם ממנה". מרטישקה: הדמות הראשית של סדרת הסרטונים המצוירים. קופת גנון שובבה ואופטימית. סלוניונוק: גור של פיל אפריקני המרכיב משקפיים. מדבר בקול בכייני, וכמעט בכל משפט אומר "סליחה!" פופוגאי: תוכי שמגמגם כשהוא אומר את האות "R". אוּדָב: פיתון (לעיתים קרובות נחשב בטעות לבואה, זאת משום ששמו הוא "בואה", נחש בריח). הוא תמיד חושב על משהו. סדרת הסרטים זכו מספר פעמים: "38 תוכים": פרס ראשון בגביע הקריסטל בפסטיבל הסרטים בזאגרב (1975) ותעודת Χ CF בריגה (1977). "סבתא בואה": פרס בפסטיבל קולנוע בפורטוגל (1977). "ואם זה יצליח?": 2 פרסים ותעודת ΧΙΙ CF באשגבאט (1979). "38 תוכים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "38 תוכים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "סבתא בואה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איך לרפא אוּדָב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לאן הולך פילון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ואם זה יצליח?", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "היי לקופה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "התעמלות לזנב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מחר יהיה מחר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אי גילוי המאה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עזר אי הוראה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לריסה מאליוקובה, 38 תוכים ועוד כנף, "נוביה גאזטה", 30 ביוני 2003 קאפקוב ס., ריאיון עם לאוניד שוארצמאן, "גאזטה", 11 ביולי 2004 Уфимцев Иван Васильевич. КИНО: Энциклопедический словарь, М. Советская энциклопедия, 1987, с.83.
וארן

האם התכוונתם ל... וארן (מיריץ) – עיר בגרמניה וארן (צרפת) – Varennes-en-Argonne, עיר בצפון מזרח צרפת אליה נמלטה המשפחה המלכותית בתחילת המהפכה הצרפתית אישים גאטאן (אנתוני) וארן – כדורגלן צרפתי-ישראלי ליאונרד וארן – זמר אופרה אמריקאי עדה דה וארן – רעייתו של הנרי מסקוטלנד פרנסואה פייר לה וארן – שף צרפתי בן המאה ה-17 וורן
אליפות גרמניה בכדורגל 1959

אליפות גרמניה בכדורגל 1959 הייתה העונה ה-49 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1958/1959 בכדורגל הגרמני. התחרות הסתיימה בניצחון של איינטרכט פרנקפורט, וזאת בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות. היא הייתה הקבוצה הגרמנית הראשונה שהגיעה למשחק הגמר בגביע זה. התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות: אוברליגה צפון -המבורג, ורדר ברמן אוברליגה מערב - וסטפאליה הרנה, פ.צ. קלן אוברליגה ברלין - טסמניה 1900 ברלין אוברליגה דרום מערב - פירמסנס, בורוסיה נוינקירכן אוברליגה דרום - איינטרכט פרנקפורט, קיקרז אופנבך תחילה, ורדר ברמן ובורוסיה נוינקירכן התחרו על המקום השמיני בתחרות. ורדר ברמן ניצחו 6:3. הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר. אקהארד פייגנספן, איינטרכט פרנקפורט כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מאתר weltfussball
דרך חיים

האם התכוונתם ל... דרך חיים – חיבור על פרקי אבות מאת המהר"ל מפראג דרך החיים – ספר על דיני ביקור חולים ואבלות מאת הרב יהודה דוד אייזנשטיין דרך חיים – ספר מאת מנחם די לונזאנו בית מדרש דרך חיים – ישיבת הסדר חרדית טכנולוגית השוכנת בגן יבנה. ישיבת דרך חיים – ישיבה קטנה לאומית בראשות הרב מתניה אריאל השוכנת בשעלבים. ישיבת ההסדר דרך חיים – שלוחה של ישיבת אפיקי דעת בקריית גת. דרך חיים – תנועה ציבורית בנשיאות הרב יצחק גינזבורג דרך החיים – נתיב יבשתי ברוסיה, חיבר בין לנינגרד לברית המועצות דרך לחיים – אלבומו ה-13 של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-2010
ג'יימס וייט

ג'יימס וייט (באנגלית: James White; נולד ב-3 בפברואר 1992) הוא שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר בעמדת הרץ אחורי ששיחק בקבוצת ניו אינגלנד פטריוטס מליגת ה-NFL. וייט נולד בפורט לודרדייל שבפלורידה הצעיר מבין שני בנים של טיירון וליסה. אביו הוא שוטר ואמו קצינת מבחן. בשנים 2010–2013 למד ושיחק פוטבול באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, ב-4 העונות שלו בליגת המכללות השיג 4,015 יארד ו-13 טאצ'דאונים בריצה וכן 670 יארד ו-3 טאצ'דאונים בתפיסה. בדראפט ה-NFL של 2014 נבחר בסיבוב הרביעי במקום ה-130 על ידי ניו אינגלנד פטריוטס. בעונתו הראשונה שותף בשלושה משחקים בלבד בעונה הסדירה ולא שיחק בפלייאוף בו זכתה ניו אינגלנד בסופרבול XLIX. בעונת 2015 הפך לחלק משמעותי יותר ברוטציה של ניו אינגלנד בעיקר בעקבות פציעתם של עמיתיו דיון לואיס ולגארט בלאנט. הוא סיים את העונה עם 56 יארד ושני טאצ'דאונים בריצה ו-410 יארד ו-4 טאצ'דאונים בתפיסה. בעונת 2016 שותף בכל משחקי הקבוצה, והשיג 551 יארד ו-5 טאצ'דאונים בתפיסה. בסופרבול LI רשם את המשחק הטוב בקריירה שלו, כשקבע שיא סופרבול של 14 תפיסות, שיא של 20 נקודות והשווה את שיא הסופרבול עם 3 טאצ'דאונים, שניים בריצה ואחד בתפיסה. סך הכל השיג 110 יארד בתפיסה ועוד 29 יארד בריצה וכן הבקעת שתי נקודות בונוס. הוא גם השיג את הטאצ'דאון המכריע שקבע את הניצחון לניו אינגלנד בהארכה. טום בריידי שנבחר ל-MVP של משחק הסופרבול ציין כי לדעתו התואר מגיע לוייט. לאחר העונה הוארך חוזהו של וייט בפטריוטס עד 2020 בתמורה ל-12 מיליון דולר. בעונת 2017 סייע לקבוצה להעפיל לסופרבול LII בו השיג 21 יארד בתפיסה, 45 בריצה וטאצ'דאון אחד, בהפסד לפילדלפיה איגלס. בעונת 2018 זכה עם הקבוצה בסופרבול LIII. אחרי עונת 2021 פרש. נכון לסוף עונת 2021: עונה סדירה: פלייאוף: מדיה וקבצים בנושא ג'יימס וייט בוויקישיתוף ג'יימס וייט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יימס וייט באתר ניו אינגלנד פטריוטס ג'יימס וייט באתר pro-football-reference.com ג'יימס וייט באתר אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון Badgers football: James White's faithful Florida parents don't dare miss a down, ‏madison.com‏, 27 באוקטובר 2012 Tom Brady: I think James White deserves game MVP, אתר ה-NFL, ‏6 בפברואר 2016
טיטן (סדרת טילים)

טיטן (באנגלית: Titan) היא סדרת טילים בליסטיים ומשגרים ששימשה את ארצות הברית בתוכנית החלל שלה. הטילים פותחן על ידי חברת גלן ל. מרטין. הטילים היו בשימוש משנת 1959 עם שיגור הטיל הראשון בסדרה, הטיטן 1, עד לשנת 2005 עם הטיל האחרון בסדרה, טיטן 4. סך הכל שוגרו בשנים אלו 368 טילים מהסדרה. הטיטנים היו גם כן חלק מן ההרתעה האמריקאית (עד לסוף שנות ה-80) בכך שהיו טילים בליסטיים בין יבשתיים. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 טילים מדגם טיטן 1 היו כשליש של צי טילים בליסטיים של ארצות הברית. טיטן 2 היה מסוגל להביא ליעד משקל כפול מהדגם הקודם. הטילים שימשו בין היתר לשיגור חלליות ג'מיני בטיל טיטן 2 ולשיגור לווייני ריגול ומחקר. הטילים שימשו גם לשליחת לווייני מחקר אל הכוכבים מאדים, צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון. טיל "טיטן 4" היה מסוגל להביא למסלול חללית במשקל עד 21,600 ק"ג. בסוף שנות ה-80 פותח דגם לשיגורים מסחריים. עקב כך שעלות השיגור הייתה גבוהה מאופן משמעותי משיגור אריאן 4, לא היה ביקוש לשימוש בדגם זה. תוכנית ג'מיני מדיה וקבצים בנושא טיטן בוויקישיתוף טיטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כולם טיסה תת-מסלולית
עקב לבן (סוג)

עקב לבן (שם מדעי: Pseudastur) הוא סוג של עוף דורס ממשפחת הנציים המצוי באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית ביערות הגשם. בסוג שלושה מינים. אלו עופות דורסים בינוניים בגודלם השייכים לתת-משפחת העקבים וקרובים לעקב. הם בעלי נוצות לבנות, למעט בכנפיהם, מקורם ועיניהם והם פעילי יום הדואים מעל היערות הטרופיים. כמו מרבית הדורסים הם מחפשים טרף קטן עד בינוני אותו הם קוטלים בטופריהם הגדולים. הם ניזונים מזוחלים קטנים, חרקים, עופות ויונקים עד גודל של קפוצ'ין או חוטמן. עקב לבן (Pseudastur albicollis) עקב הגלימה (Pseudastur polionotus) עקב אפור-גב (Pseudastur occidentalis) מדיה וקבצים בנושא עקב לבן בוויקישיתוף עקב לבן, באתר NCBI (באנגלית) עקב לבן, באתר GBIF (באנגלית)
אליפות גרמניה בכדורגל 1960

אליפות גרמניה בכדורגל 1960 הייתה העונה ה-50 של התחרות. זה היה השלב האחרון של עונת 1959/1960 בכדורגל הגרמני. התחרות הסתיימה בניצחון של המבורג, וזאת בפעם השלישית בתולדות המועדון (הפעם הקודמת הייתה שנת 1928). בעקבות זכייה זו היא העפילה לגביע אירופה לאלופות. התחרות כללה 9 קבוצות שהעפילו מליגות אזוריות: אוברליגה צפון -המבורג, ורדר ברמן אוברליגה מערב - פ.צ. קלן, וסטפאליה הרנה אוברליגה ברלין - טסמניה 1900 ברלין אוברליגה דרום מערב - פירמסנס, בורוסיה נוינקירכן אוברליגה דרום - קרלסרוהה, קיקרז אופנבך תחילה, וסטפאליה הרנה וקיקרז אופנבך התחרו על המקום השמיני בתחרות. וסטפאליה הרנה ניצחו 0:1. הקבוצות חולקו לשני בתים. בכל בית המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחות הבתים נפגשו למשחק הגמר. אווה זלר, המבורג כבש 13 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מאתר weltfussball
עיט מצויץ

עיט מצויץ (שם מדעי: Harpyhaliaetus) הוא סוג מבוטל של דורס יום מתת-משפחת העקבים. בעבר הם שויכו לתת-משפחת העיטים. בגרסה 3.3 (2013) של רשימת המיון של הקונגרס האורניתולוגיה הבינלאומי הוחלט להעביר את המינים בסוג זה לסוג עקב שחור וסוג זה בוטל. השם מגיע מיוונית Haliaetus (עיט דגים) Harpy (הרפיה). אלו עופות באורך 60–80 ס"מ, מוטת כנפיים באורך 152–180 ס"מ ושוקלים עד 3 ק"ג. הם בעלי מקור קשוח ומעט מאונקל ונוצותיהם אפורות עד חומות. מאחורי ראשם ישנה ציצת נוצות קטנה מזדקרת. כפות הרגליים עירומות מנוצות וצהובות. הם חיים ביערות האמזונאס וצדים מגוון של בעלי חיים קטנים עליהם הם עטים מלמעלה. הם ניזונים בעיקר מיונקים קטנים עד גודל של קופים וטלאים וכן מעופות ומזוחלי יער שונים. הם יגוונו גם בדגים. מין עקב שחור מצוייץ (Harpyhaliaetus coronatus) מין עקב-שחור מתבודד (Harpyhaliaetus solitarius) מדיה וקבצים בנושא עיט מצויץ בוויקישיתוף עיט מצויץ, באתר ITIS (באנגלית) עיט מצויץ, באתר NCBI (באנגלית) עיט מצויץ, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עיט מצויץ, באתר GBIF (באנגלית)
פסטיבל הסרטים של שאנגחאי

פסטיבל הסרטים הבינלאומי של שנחאי (באנגלית: The Shanghai International Film Festival, בסינית: 上海国际电影节), בקיצור: SIFF הוא אחד מפסטיבלי הקולנוע הגדולים ביותר במזרח אסיה. לצד פסטיבל הסרטים הבינלאומי של טוקיו (אנ'), זהו אחד מפסטיבל הקולנוע הגדולים ביותר באסיה. פסטיבל שאנגחאי הראשון התקיים בין ה-7 ל-14 בפברואר 1993 והתקיים ברציפות עד לשנת 2001. בשנת 2003 בוטל הפסטיבל עקב התפרצות מגפת הסארס. מאז השקתו בשנת 1993, פסטיבל שנחאי נהפך להיות פסטיבל קולנוע בקטגוריית A. מדיה וקבצים בנושא פסטיבל הסרטים של שאנגחאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים של שאנגחאי פסטיבל הסרטים של שאנגחאי, ברשת החברתית פייסבוק פסטיבל הסרטים של שאנגחאי, ברשת החברתית אינסטגרם
עקב צד הדרך

עקב צד הדרך (שם מדעי: Rupornis magnirostris) הוא מין של דורס יום בינוני החי בטבע באמריקה הדרומית. עוף זה הוא מין יחיד בסוגו, וגם סווג לאחרונה כסוג יחיד בפני עצמו בתת-משפחת העקבים. אורכו של עקב צד הדרך 31–41 ס"מ ומשקלו 250–300 גרם. הוא בעל נוצות חומות עם ראש מעט סגול ומקור צהוב. החזה מנומר בלבן והרגליים ארוכות וצהובות. הגב והזנב מפוספסים בכמה שורות קווים. הנקבות גדולות מהזכרים ב-20% יותר. במראהו הוא מזכיר מאוד עקב. תפוצתו משתרעת ממקסיקו ודרומה עד למזרח הרי האנדים בארגנטינה. הוא מותאם למרבית בתי הגידול בתפוצתו, אך מתרחק מיערות צפופים וסבוכים. הוא מצוי גם בערים שונות. תזונתו הטבעית של העקב מורכבת מחרקים, קשקשאים וכן יונקים קטנים כמו מכרסמים או מרמוסטיים שאינם מבחינים בו. הוא ינסה לעיתים לצוד ציפורים אך אינו זריז דיו ולכן מסתמך על הסחת דעתן כדי לעוט עליהן. הוא ניזון גם מפגרים ולמד למצוא אותם בסביבת דרכים. להקות של עקבים אלה נוהגות להתאסף ליד בעלי-חיים שנהרגו בתאונות דרכים, והתנהגות זו הקנתה לעוף את שמו -"עקב צד הדרך". R. m. griseocauda R. m. conspectus R. m. gracilis R. m. sinushonduri R. m. petulans R. m. alius R. m. magnirostris R. m. occiduus R. m. saturatus R. m. nattereri R. m. magniplumis R. m. pucherani עקב צד הדרך בתעופה מדיה וקבצים בנושא עקב צד הדרך בוויקישיתוף עקב צד הדרך, באתר ITIS (באנגלית) עקב צד הדרך, באתר NCBI (באנגלית) עקב צד הדרך, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עקב צד הדרך, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עקב צד הדרך, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) עקב צד הדרך, באתר GBIF (באנגלית) עקב צד הדרך באתר הרשימה האדומה של IUCN
אוסטז'שוב

אוסטז'שוב (בפולנית: Ostrzeszów; בגרמנית: Schildberg) היא עיירה בפולין בפרובינציית פולין גדול. היא ממוקמת במרחק של כ-80 ק"מ מוורוצלב, 170 ק"מ מקטוביץ, ו-160 ק"מ מפוזנן. נכון לשנת 2011 מנתה אוכלוסיית העיר 14,659 נפש. העיר הוקמה במאה ה-13, ובמאה ה-14 תחת שלטונו של קז'ימייז' הראשון, מלך פולין, הוקם בה מבצר והיא הוקפה בחומה. בין המאות ה-16 וה-18 שימשה העיר כעיר מחוז, ובה פעלו בתי המשפט המחוזיים. בזמן המלחמה הצפונית הגדולה, שרפו השוודים את העיר והחריבו את חומותיה. במהלך המאה ה-19 החליפה העיר ידיים כמה פעמים, ועברה משלטון פולני לשלטון פרוסי, ובחזרה. היהודים הראשונים הגיעו לאזור שילדברג במחצית המאה ה-12, (טרם שהפכה לעיר) והיו סוחרי מלח. במשך כמה מאות שנים, לא נחשבו היהודים כבני המקום, וזאת בעקבות הסתייגותם של נזירים מהמנזר המקומי שהתנגדו לנוכחות יהודית בעיר. עם זאת חיו יהודים בכפר קטן בשם בּוֹרֶק, שלימים הפך פרוור של שילדברג. בגלל התנגדות הנזירים נבנו מבני הקהילה כגון בתי כנסת, מקווה טהרה, ותלמודי תורה, בפרוורים. בשנת 1820 נשרפה העיר, ועימה נשרף בית הכנסת עד היסוד, אך יהודי העיר אספו תרומות, ובשנת 1822 נחנך בית הכנסת החדש. על קיומם של בתי קברות, ידוע כבר מסוף המאה ה-18, לפני כן נקברו יהודי העיר בבית הקברות שבקֶמְפֶּן (בפולנית: Kępno) ובזה שבדוּרוֹכוֹב (בפולנית: Doruchów). בפרוטוקולים של אוסטז'שוב, מוזכרים יהודים החל משנת 1680, בתפקידי בנקאים, מוזיקאים, ספרים, ויצרני פאות. על פי פרוטוקול של גילדת החייטים של העיר, משנת 1800, עולה כי התגלע סכסוך בין חייטים נוצרים חברי גילדת החייטים, לבין חייטים יהודים. הסכסוך נפתר, בקבלת חייטים יהודים אחדים כחברים בגילדת החייטים של שידלוביץ. בית ספר יהודי היה קיים בעיר כבר בשנת 1841. בשנת 1870 למדו בבית הספר 73 תלמידים, מנהל בית הספר היה ד"ר ברנהרד קלמפנר. בשנת 1906 נבנה בניין חדש עבור בית הכנסת, אך בעקבות הגירה שלילית של יהודים מן העיר, למדו בו רק 20 תלמידים. הרבנים אשר כיהנו בשילדברג היו: הרב איסק לוי (נפטר בשנת 1858), הרב משה אהרון באך, הרב סלומון שרייבר, הרב ד"ר אשר (אדולף) זינגר (נפטר בשנת 1889), הרב מרמורשטיין, הרב ד"ר משה לייב במברגר, הרב ד"ר קראוס. לאחר מלחמת העולם הראשונה עזבו מרבית היהודים את העיר ועברו להתגורר בגרמניה. בעיר נשארו כמאה יהודים בלבד, אלה המשיכו להפעיל את מוסדות הקהילה, אשר דאגו לשחיטה, קבורה, תמיכה בעניים ועוד. בראש הקהילה עמד מר מכלוביץ', אשר בשנת 1922, עת עזב הרב קראוס את העיר, נטל על עצמו גם את סמכויותיו של הרב. בשנת 1939 היו בעיר כעשרים יהודים בלבד, ועם כניסת הנאצים לעיר, הם גורשו לגטו ורשה, ושם מצאו את מותם. מדיה וקבצים בנושא אוסטז'שוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסטז'שוב אוסטז'שוב - באתר - Jewish Records Indexing - Poland אוסטששוב (פולין), דף שער בספרייה הלאומית
יחיאל כהנא

יחיאל (חיליק) כהנא (18 באפריל 1929 – 29 באוגוסט 2021) היה ראש עיריית חדרה הרביעי. כיהן בתפקיד זה בשנים 1978–1989. כהנא נולד בחדרה ולמד בגימנסיה חדרה. הוריו אברהם, שהיה מפקד ההגנה של נפת חדרה, וחנה היו ממייסדי העיר. אחיו, אלי, נהרג בקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים. היה חבר בהגנה ובמלחמת העצמאות השתתף בקרבות בג'נין ובהגנה על משמר העמק. לאחר שירותו הצבאי למד הנדסה אזרחית בטכניון שם קיבל תואר מהנדס. עבד בסולל בונה וניהל את סניפי החברה בחדרה ובחיפה. לאחר מכן שימש כמנכ"ל קיסריה פולימרים, והקים חברות נוספות במגזר הפרטי. ב-1978 נבחר לראשות עיריית חדרה מטעם המערך, בבחירות שהיו לראשונה בחירות ישירות לראשות העיר. נבחר לכהן בשנית, ובבחירות בשנת 1989 הפסיד לנחמיה להב. לאחר שסיים כהונתו חזר לכהן בתפקידים בשוק הפרטי. נפטר ב-29 באוגוסט 2021. סיפורו של בית, באתר עיריית חדרה מרכז הצעירים העירוני בחדרה עובר למשכנו החדש, באתר local, ספטמבר 2013 חדרה: בית כהנא, ישופץ וישמש את מרכז הצעירים העירוני, באתר כאן נעים יולי 2012 תוצאות הבחירות לראשות עיריית חדרה, באתר ילקוט הפרסומים, 30 במרץ 1989 יחיאל כהנא: מודעת אבל באתר "אבלים"