laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי השני

טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי השני (באנגלית: Afioga Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Eti Sualauvi II; נולד ב-29 באפריל 1947) הוא פוליטיקאי סמואי המכהן כראש המדינה של סמואה מאז 2017. ביולי 1977 הוא מונה לתואר טמא-א-אייגה של טוימאלייפאנו, אחד מארבעת התארים החשובים ביותר בסמואה. טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי עבד כשוטר (במשטרת ניו זילנד), עורך דין וכמורה בבית ספר תיכון. בתור עורך דין, סואלובי עבד כסנגור ציבורי וכעורך דין בבית המשפט העליון של סמואה. בעבר, אף נשא דרשות באוסטרליה ובניו זילנד במסגרת הכנסייה של סמואה. הוא היה חבר במועצת הצירים בשנים 1993–2001 ומאז 2004. הוא הושבע לתפקיד ראש המדינה ב-21 ביולי 2017. במאי 2021, ניסה סואלאובי לבטל את תוצאות הבחירות ב-2021 ולקדם בחירות חדשות. החלטה זו בוטלה על ידי בית המשפט העליון בסמואה ב-17 במאי 2021. לאחר מכן ניסה סואלאובי למנוע מהאסיפה המחוקקת של סמואה להיפגש, מה שגרם למשבר חוקתי. ביולי 2022 הוארכה כהונתו בחודש. לסואלאובי תואר ראשון במשפטים (LLB) מהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה ותעודה בלימודים תאולוגיים מהמכללה התאולוגית מאלואה. מדיה וקבצים בנושא טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי השני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי השני "Tui A'ana Tuimaleali'ifano Va'aleto'a Sualauvi II". Government of Samoa. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2017. נבדק ב-5 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "O le Ao o le Malo". Government of Samoa. ארכיון מ-4 בדצמבר 2021. נבדק ב-9 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "New head of state for Samoa". Radio NZ. ארכיון מ-4 ביולי 2017. נבדק ב-6 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Tuimaleali'ifano Va'aleto'a Sualauvi II, is Samoa's fourth Head of State". Samoa Observer. 5 ביולי 2017. ארכיון מ-26 בפברואר 2019. נבדק ב-5 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Tui A'ana Tuimaleali'ifano Va'aleto'a Sualauvi II, is Samoa's fourth Head of State". Samoa Observer. 5 ביולי 2017. ארכיון מ-26 בפברואר 2019. נבדק ב-5 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "New Head of State takes his oath". Samoa Observer. 21 ביולי 2021. נבדק ב-6 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Head of State to call for second election in Samoa; FAST reacts with anger". RNZ. 4 במאי 2021. ארכיון מ-4 במאי 2021. נבדק ב-4 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Lanuola Tusani Tupufia - Ah Tong (4 במאי 2021). "H.O.S. declares April election void". Samoa Observer. ארכיון מ-4 במאי 2021. נבדק ב-4 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Lanuola Tusani Tupufia - Ah Tong (17 במאי 2021). "Court overrules fresh elections". Samoa Observer. ארכיון מ-17 במאי 2021. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Samoa court dismisses call for second election". RNZ. 17 במאי 2021. ארכיון מ-17 במאי 2021. נבדק ב-17 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Joyetter Feagaimaali'i (22 במאי 2021). "Head of State suspends Parliament". Samoa Observer. ארכיון מ-22 במאי 2021. נבדק ב-23 במאי 2021. Samoa has been thrown into a constitutional crisis {{cite web}}: (עזרה) Matai'a Lanuola Tusani T - Ah Tong (26 ביולי 2022). "Head of State's appointment extended". Samoa Observer. נבדק ב-26 ביולי 2022. {{cite news}}: (עזרה)
אדוארד נגירנטה

אדוארד נגירנטה (באנגלית: Édouard Ngirente; נולד ב-22 בפברואר 1973) הוא כלכלן ופוליטיקאי רואנדי, המכהן כראש ממשלת רואנדה מאז 30 באוגוסט 2017, לאחר שמונה על ידי נשיא רואנדה, פול קגאמה. אדוארד נגירנטה נולד ברואנדה ב-22 בפברואר 1973. הוא בעל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת לובן שבבלגיה. לפני מינויו מילא תפקידים שונים: יועץ בכיר למנכ"ל הבנק העולמי (2017); יועץ למנכ"ל הבנק העולמי (מ-2011 עד 2017); יועץ כלכלי בכיר למשרד האוצר והתכנון הכלכלי של רואנדה; מנכ"ל תכנון ומחקר פיתוח לאומי במשרד האוצר והתכנון הכלכלי; מרצה בכיר באוניברסיטה הלאומית לשעבר של רואנדה (כיום אוניברסיטת רואנדה) עד 2010; ראש החוג לכלכלה חקלאית באותה אוניברסיטה, יועץ עצמאי ומנהל פרויקטים. נגירנטה היה משתתף פעיל במחקר כלכלי בתקופתו בבנק העולמי, וחיבר מאמרים על שווקים ספציפיים באזור ועל אתגרים כלכליים עם התמקדות בשוקי החקלאות של רואנדה. נגירנטה מונה ליורשו של אנסטסה מורקזי ב-30 באוגוסט 2017. הוא הפך לראש הממשלה ה-11 של רואנדה והשישי מאז רצח העם ב-1994 שבוצע נגד הטוטסי. הוא היה בין כמה לא פוליטיקאים שהושבעו על ידי פול קגאמה לאחר הבחירות לנשיאות רואנדה ב-2017. נגירנטה נשוי ואב לשניים. נגירנטה קידם פרויקטים של מחקר ופיתוח בכלכלה בתשתיות, בתחבורה ובחינוך. בנוסף על כך, נגירנטה קידם גם קמפיינים לעידוד תשלום מיסים ושמירת הסביבה. נגירנטה נדד ברחבי העולם בקמפיין למען הגדלת ההשקעות הזרות במדינה. מדיה וקבצים בנושא אדוארד נגירנטה בוויקישיתוף אדוארד נגירנטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר ראש ממשלת רואנדה Kagire, Edmund (30 באוגוסט 2017). "President Kagame names little-known technocrat as PM". Nairobi. נבדק ב-30 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) Message from the Executive Director, worldbank, ‏2016 "In Departure From Politics, Kagame Names Technocrat as Prime Minister". KT PRESS (באנגלית אמריקאית). 2017-08-30. נבדק ב-2018-10-06. Quigley, Paul; Hawdon, James (2018-08-09). Reconciliation after Civil Wars: Global Perspectives (באנגלית). Routledge. ISBN 9781351141789. "Rwanda Launches Multi-Billion Research Fund". KT PRESS (באנגלית). 2018-06-13. נבדק ב-2018-10-06. "Rwanda Credited for Opening Air Space". KT PRESS (באנגלית). 2017-11-13. נבדק ב-2018-10-06. "Rwanda Launches $6M Technical Teacher Training Institute". KT PRESS (באנגלית). 2018-04-27. נבדק ב-2018-10-06. "Team set up to monitor rain-induced disasters". The New Times | Rwanda (באנגלית). 2018-05-12. נבדק ב-2018-10-12. "Premier calls for more tax compliance for self-reliance". The New Times | Rwanda (באנגלית). 2018-09-29. נבדק ב-2018-10-12. "Rwanda: Premier Ngirente in Istanbul for Turkey-Africa Business Forum". The New Times (Kigali). 2018-10-11. נבדק ב-2018-10-12.
אורי מרטינוביץ

אורי מרטינוביץ (נולד ב-27 במרץ 1946) הוא המטולוג ישראלי, מומחה לקרישת דם. סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. התמחה בהמטואונקולוגיה בבית החולים שיבא, ובהמופיליה וקרישה בבית החולים קינגס קולג' בלונדון. עמד במשך יותר משלושים שנה (1980 עד 2013) בראש המרכז הארצי להמופיליה ומכון הקרישה בבית החולים שיבא. הוא הפך את המרכז בתל השומר למרכז רב מקצועי לטיפול בחולי המופיליה. במהלך עבודתו פיתח את הדבק הביולוגי, המסייע לצמצום הדימום בהליכים כירורגיים שונים, בבעלי מחלות דמם ובחולים אחרים. בעניין הדבק הביולוגי הגישה מדינת ישראל תביעה נגד חברת אומריקס, ששווקה את התכשיר. המדינה טענה שיש לה זכויות קניין רוחני על הפיתוח, כי מרטינוביץ היה עובד שלה בעת פיתוח התכשיר. הפרשה הסתיימה בהסכם פשרה בין מדינת ישראל לחברת אומריקס, שקיבל תוקף של פסק דין בשנת 2016. מרטינוביץ מצא גם התוויה חדשה לפקטור 7 משופעל, ובכך הציל מאות נפגעי פיגועים, חיילים, יולדות ועוד, שסבלו מדימום מאסיבי והיו על סף מוות. על הישגיו אלה זכה, בין היתר, במגן הוקרה של הצבא האמריקאי, כיוון שחיילים רבים שלו ניצלו הודות לשימוש החדש שמצא מרטינוביץ לתרופה. מרטינוביץ הפך את המרכז הארצי להמופיליה בתל השומר למרכז הדרכה בינלאומי לטיפול בהמופיליה. בנוסף, סייע להקמה וקידום של מרכזי המופיליה בארצות מתפתחות. הוא זכה בפרס יושב ראש הכנסת למפעל חיים, בפרס מטעם הפדרציה העולמית להמופיליה (WFH) ובפרסים נוספים. מרטינוביץ שרת 17 שנה בחיל הרפואה בסדיר ובמילואים, ופרש בדרגת סגן אלוף. נשוי ואב לארבע בנות ובן, מתגורר ברמת גן, אחיו הוא קצין הרפואה הראשי לשעבר, גיורא מרטונוביץ'. קורות חיים פרשת "דבק ביולוגי" כתבה על סיום ההליך המשפטי והפשרה בעניין הדבק הביולוגי http://www.hemophilia.co.il/news.asp#expusefviii ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אורי מרטינוביץ".
ז'ורז'ה בום ז'זוס

ז'ורז'ה לופז בום ז'זוס (בפורטוגזית: Jorge Bom Jesus או בראשי תיבות JBJ; נולד ב-26 ביולי 1962) הוא בלשן ופוליטיקאי סנטומני המכהן כראש הממשלה ה-17 והנוכחי של סאו טומה ופרינסיפה. הוא חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. הוא מכהן כראש הממשלה מאז 3 בדצמבר 2018. ז'זוס נולד ב-26 ביולי 1962 בסאו טומה ופרינסיפה. בצעירותו נסע ללמוד באירופה. הוא סיים תואר ראשון ושני בספרות צרפתית ופורטוגזית באוניברסיטת טולוז בצרפת. בנוסף על כך, הוא בעל תואר Ph.D.‎ במנהל ציבורי מאוניברסיטת סאו טומה ופרינסיפה. לאחר לימודיו, כיהן ז'זוס במספר רב של תפקידים, ובהם: יועץ לשר התרבות והמדע, מזכ"ל הנציבות הלאומית לאונסק"ו, מנהל הספרייה הלאומית במדינה, מנהל בית הספר הלאומי להכשרת מורים ומחנכים ואף כמורה. בשנים 2008–2010 ובשנים 2012–2014 כיהן ז'זוס כשר החינוך, התרבות והמדע. בשנת 2018 נבחר ז'זוס להנהיג את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בבחירות שנערכו ב-2018 המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הייתה השנייה בגודלה, אך הצליחה להרכיב קואליציה רחבה וז'זוס מונה לראש הממשלה בדצמבר 2018, בתמיכת הנשיא אבריסטו קרבליו. במהלך כהונתו הצהיר כי אחת ממטרותיו המרכזיות היא המאבק בשחיתות. ז'זוס נשוי ואב ל-5 ילדים. מדיה וקבצים בנושא ז'ורז'ה בום ז'זוס בוויקישיתוף "PERFIL: São Tomé/Eleições: Jorge Bom Jesus chega ao Governo para liderar 'gerigonça'". www.dn.pt. Nón, Téla (1 ביולי 2018). "Jorge Bom Jesus novo Presidente do MLSTP". Téla Nón. {{cite web}}: (עזרה) "São Tomé e Príncipe: Jorge Bom Jesus toma posse segunda feira". RFI. 30 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Nón, Téla (14 בדצמבר 2018). "Luta contra a corrupção é bandeira do Governo « JBJ»". Téla Nón. {{cite web}}: (עזרה)
אריק אקוטו

אריק אקוטו (באנגלית: Eric Akoto; נולד ב-20 ביוני 1980) הוא כדורגלן עבר טוגולזי-גנאי ששיחק בעמדת הבלם. אקוטו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ליברטי פרופשיונלס מליגת העל הגנאית וכעבור חצי עונה בקבוצה הבוגרת חתם בגראצר א.ק. מליגת העל האוסטרית. ב-28 באוקטובר 1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד טירול. ב-10 באוקטובר 2001 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד ריד. בקיץ 2002 אקוטו חתם באוסטריה וינה. בקיץ 2004 חתם ברוט-וייס ארפורט מהבונדסליגה השנייה במדיה רשם רק 4 הפעות ושוחרר מהמועדון בסיום העונה. ב-1 ביוני 2005 חתם באדמירה ואקר מדלינג וכעבור שנה חזר לקדנציה שנייה בגראצר. ביולי 2007 חתם באינטרבלוק ליובליאנה מליגת העל הסלובנית וכעבור שנה חתם בקפפנברג. בקיץ 2009 חתם במכבי אחי נצרת מליגת העל במדיה שיחק 9 משחקים ושוחרר מהמועדון כעבור מספר חודשים וחתם ב-OFI כרתים. בהמשך הקריירה שיחק בנורת'רן קווינסלנד יונייטד, פלוריאנה ואוסטריה קלגנפורט. אקוטו נולד בגאנה אך בחר לייצג את טוגו. ב-8 באוקטובר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד אוגנדה. ב-6 במאי 2001 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-3 נגד זמביה. אקוטו השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אפריקה לאומות ובמונדיאל 2006. ב-8 בינואר 2010 היה נוכח באירוע תקיפת האוטובוס של הנבחרת בו נהרגו 3 אנשים ששהו בו. כתוצאה מכך, החליטה הנבחרת לפרוש מגביע אפריקה לאומות 2010. מדיה וקבצים בנושא אריק אקוטו בוויקישיתוף אריק אקוטו, באתר Transfermarkt אריק אקוטו, באתר National Football Teams אריק אקוטו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
רישטי ארדלהון

מוסטפא רישטי ארדלהון (בטורקית: Mustafa Rüştü Erdelhun; 1894 – 9 בנובמבר 1983) היה גנרל טורקי אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא טורקיה בין השנים 1958–1960. ארדלהון נולד באדירנה להורים ממוצא רומני. הוא למד באקדמיה הצבאית העות'מאנית, וב-1914 התגייס לצבא העות'מאני. הוא לחם במערכה הקווקזית במלחמת העולם הראשונה כמפקד סוללת ארטילריה. לאחר מכן חזר לאנטוליה והשתתף במלחמת העצמאות של טורקיה. לאחר המלחמה למד באקדמיה הצבאית הטורקית וסיים את לימודיו ב-1923. ב-1926 נכנס לשירות במטה הכללי, ועד 1945 מילא תפקידי מנהל ומטה שונים, וכן שימש כנספח צבאי בטוקיו, רומא ולונדון. ב-1945 הוא הועלה לדרגת בריגדיר ומונה למפקד הבריגדה ה-15. ב-1947 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ופיקד על הדיוויזיות ה-6 וה-51. ב-1952 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-18. ב-1956 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד הארמייה השנייה. ב-1 באוגוסט 1958 מונה למפקד כוחות היבשה הטורקיים, וב-23 באוגוסט של אותה שנה הפך לראש המטה הכללי. ב-23 בפברואר 1960 הוא מונה גם ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. בתפקידו כרמטכ"ל הצבא הטורקי נודע ארדלהון בנאמנותו הקיצונית לממשלת טורקיה. הוא תמך בכל פעולות הממשלה גם כאשר זו פעלה נגד החוקה. עמדותיו בנושא זה עוררו נגדו שנאה עזה מצד הקצונה הזוטרה יותר בצבא הטורקי. ארדלהון קיבל מידע מודיעיני על הקשר המתרקם, ודרש להכניס כוחות צבא נוספים לאנקרה כדי למנוע מהמרד לפרוץ. לרוע מזלו, שר ההגנה אטם מנדרס שיתף פעולה עם הקושרים ושכנע את ראש הממשלה אדנאן מנדרס כי הכנסת כוחות צבא נוספים לעיר הבירה תגביר את התסיסה החברתית. במטרה למנוע את המרד, ב-26 במאי 1960 הודיע ארדלהון על התפטרותו. יום למחרת השתלטו המורדים על אנקרה והפילו את הממשלה. ארדלהון הושלך למאסר. מנהיגי החונטה הצבאית ניגשו אל תאו והציעו לו להוביל את ההפיכה, אולם הוא סירב. הוא נשפט ונידון למוות, אולם מאוחר יותר הומתק עונשו למאסר עולם. ב-1964 העניק לו הנשיא ג'מל גירסל חנינה והוא שוחרר מהכלא. ביוגרפיה של רישטי ארדלהון, באתר Biyografya (בטורקית) ביוגרפיה של רישטי ארדלהון, באתר odatv4 (בטורקית)
חורחה סאנצ'ס

חורחה אדוארדו סאנצ'ס ראמוס (בספרדית: Jorge Eduardo Sánchez Ramos; נולד ב-10 בדצמבר 1997 בטוראון שבמקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת קרוס אסול ובנבחרת מקסיקו. סאנצ'ס גדל במחלקת הנוער של סנטוס לגונה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה ערך 32 הופעות במסגרת ליגת העל המקסיקנית. ב-6 ביוני 2018 חתם סאנצ'ס בקלוב אמריקה מליגת העל המקסיקנית. בסך הכל ערך במועדון 125 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים. ב-3 ביולי 2024 חזר למקסיקו וחתם בקרוס אסול תמורת 3.5 מיליון אירו. ב-26 במרץ 2019 ערך סאנצ'ס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, בניצחון 4-2 על נבחרת פרגוואי במשחק ידידות. הוא היה חלק מסגל נבחרת מקסיקו בטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021, וזכה עמה במדליית ארד. ב-7 באוקטובר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת מקסיקו לטורניר קופה אמריקה 2024. מדיה וקבצים בנושא חורחה סאנצ'ס בוויקישיתוף חורחה סאנצ'ס, באתר Transfermarkt חורחה סאנצ'ס, באתר Soccerway חורחה סאנצ'ס, באתר WorldFootball.net חורחה סאנצ'ס, באתר National Football Teams חורחה סאנצ'ס, באתר FootballDatabase.eu América anuncia el fichaje de Jorge Sánchez באתר Goal, ‏ 6 ביוני 2018 (בספרדית) ¡Oficial! Estos son los cinco jugadores de México que se quedaron fuera de la Copa América באתר Azteca Deportes, ‏ 11 ביוני 2024 (בספרדית)
הרפתקאותיו של פו הדב

הרפתקאותיו של פו הדב (באנגלית: The Many Adventures of Winnie-the-Pooh) הוא סרט מונפש של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים בשנת 1977. הסרט מבוסס על ספריו של א. א. מילן. הסרט הוא גרסה מאוחדת של שלושה סרטי פו הדב אותם הפיקה דיסני בעבר: "פו הדב ועץ הדבש" (1966), "פו הדב והיום הסוער" (1968) ו"פו הדב וטיגר גם" (1974). ב"פו הדב ועץ הדבש" פו, שתאוותו לדבש אינה יודעת גבול, מנסה להגיע לכוורת דבש עם בלון כחול אבל הדבורים רודפות אחריו והוא ניצל מהן בזכות ידידו כריסטופר רובין. אחר כך הוא הולך לביתו של ארנב, שם הוא אוכל כמות גדולה של דבש, נתקע בפתח המאורה, ורק לאחר שלושה שבועות מרזה ונחלץ משם. ב"פו הדב והיום הסוער" אנו פוגשים את חזרזיר. חזרזיר ופו עפים לתוך ביתו של ינשוף, שלאחר מכן נהרס לחלוטין. בלילה פו פוגש את טיגר, שמסביר לו שדבש, ובעיקר דבש גנוב, אהוב על יצורים הנקראים "פילנפילים" (פרפילים בגרסת הדיבוב) ו"תועלים" (שועלדונים בגרסת הדיבוב). כשפו ישן במיטתו, הוא חולם על פילנפילים ותועלים, ומתעורר כאשר כל ביתו מוצף. הוא מצליח להינצל מהשיטפון ואף להציל את חזרזיר, וכאשר השיטפון נגמר, כריסטופר רובין עושה מסיבה לכבוד פו, שהציל את חזרזיר, וחזרזיר, שנתן את ביתו לינשוף. ב"פו הדב וטיגר גם", לארנב נמאס מהניתורים של טיגר, והוא מחליט לעשות מעשה: לאבד את טיגר בערפל. הדבר לא מצליח. ימים רבים לאחר מכן, בחורף, טיגר נתקע על עץ, ומרוב מצוקה ופחד אומר שלא ינתר שוב לעולם, ולאחר מכן מפר את הבטחתו ומגורש מן היער בבושת פנים, למרבה שמחתו של ארנב, ולמרבה צערם של שאר חבריו (ובמיוחד רו). כדי לנחם את טיגר כולם מקפצים בשלג. בסוף הסרט, כאשר כריסטופר רובין הולך ללמוד בבית ספר, הוא ופו מדברים על העתיד. מדיה וקבצים בנושא הרפתקאותיו של פו הדב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרפתקאותיו של פו הדב "הרפתקאותיו של פו הדב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרפתקאותיו של פו הדב", באתר נטפליקס "הרפתקאותיו של פו הדב", באתר AllMovie (באנגלית) "הרפתקאותיו של פו הדב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הרפתקאותיו של פו הדב", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הרפתקאותיו של פו הדב", באתר Metacritic (באנגלית) "הרפתקאותיו של פו הדב", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "הרפתקאותיו של פו הדב", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "הרפתקאותיו של פו הדב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יחדיו חלמו, לחמו, אהבו וצחקו, מעריב, 28 ביוני 1968 בידור, מעריב, 17 באוגוסט 1972
הקורפוס הראשון (בלגיה)

הקורפוס הראשון (בצרפתית: 1er Corps d'Armée belge) היה קורפוס של צבא בלגיה אשר לחם במלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן פעל במהלך המלחמה הקרה ופורק ב-1995. הקורפוס הוקם במהלך הקרב על בלגיה במלחמת העולם השנייה. יחידותיו שמרו על קו הגנה ליד לייז', אולם הקו נשבר לנוכח מתקפה של הקורפוס הממונע ה-16 של הוורמאכט. לאחר המלחמה הוקם הקורפוס מחדש והיה חלק מהכוחות הבלגיים בגרמניה. במהלך המלחמה הקרה הוא הוצב בריינלנד כחלק מקבוצת הארמיות הצפונית של נאט"ו. הקורפוס כלל שתי דיוויזיות (ה-1 וה-16) אשר כללו שלוש בריגדות כל אחת. בשעות מלחמה, הקורפוס היה אמור להיות מתוגבר בכוחות אמריקניים וקנדיים. ב-1966 עבר הצבא הבלגי צמצום, וכל אחת מהדיוויזיות כללה רק שתי בריגדות. ב-1985 קיבלה כל אחת מהדיוויזיות בריגדת מילואים. בעקבות סיום המלחמה הקרה, ב-1995 פורק הקורפוס. שנה לאחר מכן הוחזרו החיילים הבלגים מגרמניה. De 17e Pantserbrigade - La 17ème Brigade Blindée (Televox 1987) (בצרפתית) Les FBA - Les Forces Belges en Allemagne 1946 - 2005 (בצרפתית)
הכתובת הפיניקית מאביניון

הכתובת הפיניקית מאביניון היא כתובת קבורה פיניקית שנמצאה ברובע אוסט (צר') באביניון, צרפת בשנת 1897, על ידי בנאי שחפר תעלה בעומק 2–3 מטרים על גבול נכס. היא פורסמה לראשונה על ידי מאייר למברט (אנ'). בשל דמיון לכתובות קבורה מקרתחדשת, יש המשערים שהכתובת יובאה משם, אך דעה זאת איננה קונצנזוס. הכתובת נמצאת כיום במוזיאון הארכאולוגיה הים־תיכונית (צר') במרסיי. הכתובת ידועה כ־KAI 70. קבר זיבקת הכהנ[ת ל]רבת [....]א בת עבדאשמן בן בעליתן בן עבדאשמן אשת בעלחנא מק[ם] אל[ם] עבדמלקרת בן חמלכת בן עבדאשמן אבל לפתח השם זיבקת מקביל לשמות הזכריים "זיבק" ו"זיבקם" שנמצאו גם הם בכתובות פיניקיות (למשל בכתובת גול). אותה זיבקת הייתה כהנת לאלה ששמה בן חמש האותיות, מהן שרדה רק א' בסוף, התהדר בתואר "רבת" (גבירה). ייתכן שמדובר באלת המקום. "מקם אלם" הוא תואר פולחני נפוץ בכתובות פיניקיות, שמשמעותו איננה ברורה. שתי המילים בסוף מזהירות לא לפתוח את הקבר: "אבל לפתח". רשימת כתובות כנעניות וארמיות Philippe Berger, Annonce de la découverte d'une inscription phénicienne à Avignon, Comptes rendus des séances de l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres 41, 1897, עמ' 672–672 doi: 10.3406/crai.1897.71073 Michel Armand Clerc, Note sur l'inscription phénicienne d'Avignon, Comptes rendus des séances de l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres 42, 1898, עמ' 446–452 doi: 10.3406/crai.1898.71205 Nouveau parcours archéologique en Méditerranée, MyProvence (בצרפתית) Berger Philippe. Annonce de la découverte d'une inscription phénicienne à Avignon. In: Comptes rendus des séances de l'Académie des Inscriptions et Belles-Lettres, 41e année, N. 6, 1897. p. 672. DOI : https://doi.org/10.3406/crai.1897.71073 נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 150 נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 151
רועי צברי

רועי צברי (נולד ב-13 בנובמבר 1979) הוא סטנדאפיסט, שחקן וקומיקאי ישראלי. צברי נולד בכפר סבא. בנעוריו למד בתיכון כצנלסון אך נשר ממנו לפני תום הלימודים. בצבא שירת בגדוד 12 של גולני ובחטיבת אלכסנדרוני. היה בצוות בידור בצעירותו ובגיל 25 החל לעשות סטנדאפ. צברי התחיל את דרכו בערבים של משה קול בצוותא, המשיך כאומן בית במועדון ה-zoa קומדי בר ולאחר מכן נהיה אומן בית בקאמל קומדי קלאב. למד משחק בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין. צברי כיכב והציג קטעי סטנדאפ בערוץ ביפ בתוכניות הסטנדאפ "עובר כל גבול", "תל אביב קומדי בר" ו-"ביפ קומדי האוס". השתתף כקומיקאי בתוכנית "מחוץ לחוק" בקומדי סנטרל. השתתף בתוכנית "סופרסטארט" בהנחיית רועי לוי, שם לוי הכריז עליו כסטנדאפיסט הבא של ישראל. היה סטנדאפיסט הבית בתוכנית של ניסים גרמה ששודרה בערוץ הראשון בשנים 2010 עד 2012. הוא הופיע גם במספר תוכניות בערוץ 24. בשנת 2018 היה פאנליסט בתוכנית הבידור "אהבה ושקרים" בהנחיית אילנית לוי בשידורי קשת, השתתף בתוכנית "ספיישל טדי סטנדאפ" בפרטנר TV וכן היה סטנדאפיסט אורח בספיישל זמר ים תיכוני (ערוץ 11). בשנת 2020 השתתף כפאנליסט ומתמודד באופן קבוע בתוכנית "קומדי סטאר" ברשת 13, יחד עם אשתו אלמוג שור. הוא התארח ועשה סטנדאפ בתוכנית "הפסקת צחוק" בהנחיית רועי לוי ברשת 13. באותה שנה השתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי "מתחילים מאפס" ששודרה בתאגיד השידור כאן, יחד עם אשתו אלמוג שור. בשנת 2011 שיחק בסדרה "גבוה וגרינבאום". בשנת 2019 הוא גילם חב"דניק שיוצא מהארון, בסדרה מתיר עגונות של תאגיד השידור הישראלי. בשנת 2020 שיחק בסדרה הנחלה. שיחק בסדרת הרשת פגום ששודרה בכאן 11 ובתפקידי אורח ב-"קופה ראשית" וב- "שנות ה-80". בשנת 2022 שיחק בסדרה "נאפס" של הוט. צברי היה קומיקאי קבוע בסדרת הרשת "הישראלים" מבית מאקו וקשת, שהיוותה מענה גברי לתוכנית הקשת המצליחה "הישראליות". נשוי לסטנדאפיסטית אלמוג שור החל מ-2016, והם מתגוררים בשכונת פלורנטין בתל אביב. באפריל 2024 נולד בנם. רועי צברי, ברשת החברתית פייסבוק רועי צברי, ברשת החברתית אינסטגרם רועי צברי, ברשת החברתית טיקטוק רועי צברי, סרטונים בערוץ היוטיוב רועי צברי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אתר האינטרנט הרשמי של רועי צברי רועי צברי בתוכנית "קומדי סטאר" "אני בוגרת לגילי, והוא אידיוט לגילו", כתבה בלאישה, 24 בפברואר 2020 אורי קידר, בדירה ריקה, בעירום מלא: הניסוי הטלוויזיוני של הסטנדאפיסטים רועי צברי ואלמוג שור, באתר mynet‏ בת ים, 30 באוגוסט 2020 יובל לוי, "התחלתי עם שלוש בנות ורק אלמוג זרמה. זה הסטוץ הכי ארוך שהיה לנו", באתר ynet, 14 בפברואר 2023 פוסט בעמוד שלה
פטראשקו הטוב

פטראשקו הטוב (ברומנית: Pătrașcu cel Bun,‏ (מת ב־24 בדצמבר 1557), היה וויווד (שליט) של ולאכיה בשנים 1554–1557. פטראשקו הוא בנו של ראדו הגדול. הוא כונה "הטוב" כי בתקופת שלטונות לא היו רדיפות נגד האצולה. בשנת 1554 הוא קיבל מסולימאן הראשון תפקיד של וויווד של ולאכיה במקום מירצ'ה הרועה שהיה אחיו. בפקודת הטורקים בשנת 1556 הוא פלש לטרנסילבניה במטרה להחזיר לשלטון את ג'ון סיגיזמונד, מלך הונגריה. ב-28 באוקטובר 1556 הוא היה בקלוז' ובחן את מצב בשטח. מכיוון האזור לא היה שקט היה צורך בפעילות צבאית נוספת. עקב מצב בריאותו הוא לא היה יכול להצטרף לצבא ועבר לאזור סיביו ובהמשך לבוקרשט בה נפטר בדצמבר 1557. הוא נטמן במנזר דאלו בקרבת טרגובישטה. קיימת השערה שפטראשקו הורעל על ידי מושל סוקול שבעצמו רצה להיות שליט ולאכיה. כאשר מירצ'ה הרועה קיבל את המינוי של וויווד והגיע לאזור, מושל סוקול עם בנו נמלטו לטרנסילבניה. לפטראשקו היו מספר ילדים. לפי חלק מההיסטוריונים פטרו צ'רצ'ל היה בנו והוא כיהן כשליט ולאכיה בשנים 1583–1588. לפי מסורות אחדות, בן נוסף מחוץ לנישואים שלו היה מיכאי האמיץ, שליט ולאכיה בשנים 1593–1601. אין ודאות שהשערה זו היא נכונה. מדיה וקבצים בנושא פטראשקו הטוב בוויקישיתוף ביוגרפיה נתוני משפחתו Studies in European History. Vol. 2. 1964. p. 10.
אורתוקרטולוגיה

אורתוקרטולוגיה (Orthokeratology), או בקיצור אורתו-קיי שיטה בה משתמשים בעדשות מגע קשות מיוחדות, בזמן השינה, לשם תיקון הראייה על ידי שינוי צורת הקרנית. השיטה יכולה לשמש לתיקון הראייה כתחליף לשימוש במשקפיים, עדשות מגע או לניתוח תשבורת. הרעיון של תיקון הראייה על ידי שינוי צורת הקרנית אינו חדש. רופאים דנו בו כבר בשנות ה-40. ג'ורג' יאסן יצר כנראה את העדשות האורתוקרטולוגיות הראשונות בשנות ה-60 של המאה ה-20 מהחומר PMMA, ושיווק אותן תחת השם "אורתופוקוס". דגמים ראשונים אלו סבלו מתוצאות בלתי צפויות, והובילו לדעה שהייתה רווחת בקרב רופאים כי האורתוקרטולוגיה הייתה טכניקה לא מדעית שהתבססה על מזל. התפתחות המחשב ומכשירי מדידה חדשים אפשרו את יישום התאוריה בנושא ליצירת עדשות עם תוצאות בנות שחזור. קיימת מחלוקת בשאלה מי היה הראשון לפתח עדשות אורתוקרטולוגיות מודרניות, אולם מקובל לייחס לד"ר ריצ'רד וולדיגה את הדגם הראשון בשיטת היפוך אזורי, בתחילת שנות ה-80. התקדמות חשובה חלה בשוק האמריקאי בשנת 2002 כאשר מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר לשימוש את הטיפול המכונה "טיפול תשבורת קרני" (CRT) שהיווה את הבסיס לטיפול של חברת פאראגון, חלוצה בתחום זה. בשנת 2004 אישר ה-FDA מספר טיפולים נוספים בטכניקה זו של חברות אמריקאיות נוספות. ענקית האופטיקה באוש אנד לומב הוציאה בשנת 2005 משפחת מוצרים אורתוקרטולוגי בשם ("VST ("Vision Shaping Treatment. העדשות משנות את צורת הקרנית על ידי הזזת תאי אפיתל שמכסים את משטח הקרנית. מחקרים מסוימים מצביעים על כך שתאי האפיתל נדחסים באזורים מסוימים של הקרנית בנוסף לתזוזתם. בבריטניה מוצע הטיפול כיום לתיקון ליקויי ראייה בין דיאופטר של 3.00+ ל-6.00-, ועד 8.5- במקרים מיוחדים. אישור ה-FDA הוא לטיפול עד ליקויי של 6.0-. ישנם רופאים המטפלים בהצלחה במטופלים בעלי מיופיה חריפה יותר באמצעות שימוש שלא על פי ההתוויה (Off Label) בעדשות אלו. הטיפול אינו מתאים לכל החולים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. כל עדשות המגע המשמשות לאורתוקרטולוגיה הן עדשות מגע קשות ונושמות (Rigid Gas Permable). יש חשיבות לסוג החומר ממנו עשויה העדשה לשמירה על בריאות העין בעת הטיפול. כיום מיוצרות עדשות אורתוקרטולוגיות על ידי חברות כמו "באוש אנד לומב" ו-"פאראגון ויז'ן סיינס". בארצות הברית, עלות טיפול אורתוקרטולוגי אופייני היא בין 800 ל-1,500 דולר, אולם יש בדרך כלל עלויות נוספת של מדידה והתאמה. בארץ, עלות הטיפול בעדשות אלו בסביבות ה-4000 ש"ח וישנו גם ביטוח שהוא בסביבות ה-200 ש"ח. לאחרונה חלו מקרים שטיפול אורתוקרטולוגי הסתבך והוביל לתוצאות קשות ואף לעיוורון [1],[2] . סיבוכים כאלה מתרחשים בדרך כלל עקב אי שמירה על הגיינה, אך יכולים לנבוע גם מחוסר חמצן בקרנית בשימוש ממושך במשך הלילה. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.