laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שניאור זלמן שניאורסון

האם התכוונתם ל... רבי שניאור זלמן מלאדי - בעל התניא ומייסד חסידות חב"ד ואבי משפחת שניאורסון שנקראת על שמו צאצאיו שנקראו על שמו: הרב שניאור זלמן שניאורסון (שזבנ"י) - רב ומנהל כולל חב"ד בירושלים - ‏שניאור זלמן שניאורסון (ירושלים)‏ (Q94721205). יליד קהילת חב"ד בחברון (בן שרה רבקה שניאורסון > בת משה שניאורי). אחיו הוא חיים צבי שניאורסון הרב שניאור זלמן שניאורסון (בוחמאט) – רבה של בוחמאט. (בן ברוך שמואל שניאורסון > בן רבי דובער שניאורי) הרב שניאור זלמן שניאורסון (רעפקא) – רב ברעפקא סטארדוב, והומיל - ‏שניאור זלמן שניאורסון (רעפקא)‏ (Q90392481). (בן שלום דובער שניאורסון - מרצ'יצ'ה). אביו של פרופסור פישל שניאורסון הרב שניאור זלמן שניאורסון (פריז) (אנ') (צר') – ניהל מוסד ליתומים בפריז. (בן הרב מנחם מענדל שניאורסון > בן הרב לוי יצחק שניאורסון > בן רבי ברוך שלום שניאורסון > בן רבי מנחם מנדל שניאורסון - הצמח צדק). יליד רעפקא (אין לבלבל עם אחד מעליו ברשימה). ברוסיה עד סביבות 1935. בפריז בסביבות השנים 1936–1960, ובניו יורק בשנים 1960–1980. צאצאים נוספים של רבי שניאור זלמן מלאדי שנקראו על שמו, עם שם נוסף על השם שניאור זלמן: רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון – האדמו"ר הראשון מחסידות ליאדי, ובנו של הצמח צדק הרב שניאור זלמן אהרן שניאורסון הרב מרדכי שניאור זלמן שניאורסון - רב בז'יטומיר - ‏מרדכי שניאור זלמן שניאורסון‏ (Q108193344) (בן רבי יוסף יצחק שניאורסון - מאוורוטש) עוד: הרב שניאור שניאורסון - (בן מנחם נחום שניאורסון (ייד')) חתן הצמח צדק ולאחר מכן חתן רבי ברוך שלום שניאורסון - ראו כאן הרב שניאור שניאורסון - (בן הרב יעקב > בן הצמח צדק) - חתן חיים שניאור זלמן שניאורסון - ראו כאן
ג'יימס אוגוסטוס סודם

ג'יימס אוגוסטוס סודם (באנגלית: James Augustus Suydam;‏ 27 במרץ 1819 – 15 בספטמבר 1865) היה אדריכל, עורך דין וצייר אמריקאי. הוא נחשב לאחד מבכירי ציירי הלומיניזם. הוא ידוע ברבים כצייר נוף אמריקאי ואחד המובילים מחברי אסכולת נהר הדסון. ג'יימס אוגוסטוס סודם נולד ב־27 במרץ 1819, צאצא למשפחת סוחרים הולנדית ותיקה בניו יורק. הוריו היו ג'יין וג'ון סודם. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת העיר ניו יורק (כיום אוניברסיטת ניו יורק - NYU), והחל את הקריירה שלו כאיש עסקים. באותו הזמן הפנה חלק משמעותי מזמנו לציור, למד אצל אמן מפורסם[דרושה הבהרה] וצייר דיוקנאות. בגיל שלושים נבחר למועדון אגודת המאה (אנ'). סודם היה גם חבר באגודת סנט ניקולס בעיר ניו יורק (אנ') וחבר לחיים באגודת התנ"ך של ניו יורק (כיום Biblica) (אנ'). סודם היה אחד הציירים הקבועים שהתקבצו לצייר בנורת' קונוויי (אנ'), ניו המפשייר, הוא הציג את הציור "האחו בקונוויי" באתנאום ניו יורק ובאתנאום בוסטון (אנ'). הוא פתח את הסטודיו שלו בבניין הסטודיו ברחוב העשירי (אנ'), בשנת 1858. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר כחבר כבוד באקדמיה הלאומית לעיצוב (אנ'), שהעניקה לו חברות מלאה בשנת 1861. סודם נפטר במפתיע בנורת' קונוויי בגיל 46. מכירת האחוזה שלו לאחר מותו חשפה כי היו ברשותו יצירות של ציירים כמו רמברנדט, אלברכט דירר, אדריאן ואן אוסטדה, רפאל ואמנים עכשוויים, ביניהם רוזה בונר, ארי שפר וג'ורג' כלב בינגהאם. בצוואתו, השאיר 50,000 דולר לאקדמיה הלאומית יחד עם אוסף 92 הציורים שכולל יצירות של אמנים אמריקאים מפורסמים כמו פרדריק אדווין צ'רץ', שארל אדואר פרר (אנ'), ג'ון פרדריק קנסט ואנדראס אכנבאך. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס אוגוסטוס סודם בוויקישיתוף Saint Nicholas Society of the City of New York, Genealogical Record, The Society, 1905. (באנגלית) Steve Shipp, American art colonies, 1850-1930 : a historical guide to America's original art colonies and their artists, Westport, Conn : Greenwood Press, 1996 The Saint Nicholas Society of the City of New York, 1916, p. 175 Annual Report, Issue 32, New York Bible Society, 1856, p. 57 "Funeral of James A. Suydam". The New York Times. 1865-09-20. p. 8. נבדק ב-2020-06-07. Metropolitan Museum of Art (New York N.Y.) (2000). Art and the Empire City: New York, 1825-1861. Metropolitan Museum of Art. p. 92. ISBN 9780870999574.
כי הרבית

כי הרבית הוא סינגל מסוגת מוזיקה חסידית, שהוציא אברהם פריד בשנת 2010. מילות השיר מתוך שיר הייחוד ליום ראשון. הרב אברהם מלוביצקי מלחין בולט מחסידות סלונים, הלחין את השיר שהיה ללהיט גדול במגזר הדתי. מילות השיר הן: ”כִּי הִרְבֵּיתָ טוֹבוֹת אֵלָי, כִּי הִגְדַּלְתָּ חַסְדְּךָ עָלָי. וּמָה אָשִׁיב לָךְ וְהַכֹּל שֶׁלָּךְ, לְךָ שָׁמַיִם אַף אֶרֶץ לָךְ. וַאֲנַחְנוּ עַמְּךָ וְצֹאנֶךָ, וַחֲפֵצִים לַעֲשוֹת רְצוֹנֶךָ:”. השיר עוסק בהודאה לאל על הטוב שעושה עם האדם ובהכרת האדם במלכותו. מתוך קטע שנאמר לפני יום הכיפורים. ביוטיוב השיר חצה את רף ה-3 מיליון צפיות ומושמע רבות בחתונות, אירועים ושמחות בית השואבה בציבור החרדי. השיר הושר בהתחלה בשמחת בית השואבה של חסידות סלונים, והושמע למנהלו של פריד, יובל סטופל ופריד וסטופל ניסו לשכנע את המלחין הרב אברהם מלוביצקי המלחין לתת להם רשות לבצע את השיר כסינגל, בסופו של דבר קיבלו הסכמה רק אם ישמרו על הלחן המסורתי. לחן השיר תואם למסורת, אך מלווה במקצב מהיר וכלים חדשניים יותר מהמקור. במצעד העשור למוזיקה החסידית שנערך על ידי תחנות הרדיו קול חי וקול חי מיוזיק בחול המועד סוכות תש"פ זכה השיר במקום ה-20 מתוך 30. מידע על היצירה "כי הרבית" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "כי הרבית" באתר מיוזיק בריינז "כי הרבית" באתר של אקו"ם Avraham Fried - Ki Hirbeisa | אברהם פריד - כי הרבית, סרטון בערוץ "Avraham Fried אברהם פריד", באתר יוטיוב (אורך: 05:12) יואב פרידמן, ניגונים סלונים, באתר ynet, 14 בינואר 2010 כִּי הִרְבֵּיתָ טוֹבוֹת אֵלָי • אברהם פריד, באתר בחדרי חרדים, 10 בינואר 2010 לדף השיר באתר הספרייה הלאומית יואב פרידמן, ניגונים סלונים, באתר ynet, 14 בינואר 2010 תוצאות מצעד העשור
עידו בן-משה

עידו בן-משה (נולד ב-1970) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון שירת כראש מספן הים בחיל הים. נולד וגדל במושבה זכרון יעקב, כבכור במשפחה בת שלושה אחים. הוריו ילידי ישראל. בן-משה הוא בוגר בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. בשנת 1988 התנדב בן-משה לקורס החובלים בחיל הים, שאותו סיים בשנת 1990, והחל לשרת בשייטת ספינות הטילים. בשנת 1997 קיבל את הפיקוד על ספינת הטילים אח"י יפו (סער 4.5) מהשקתה ועד אוגוסט 2000. מיולי 2004 ועד יולי 2006 פיקד על פלגה 916 באשדוד. באוקטובר 2006 קיבל פיקוד על ספינת הטילים אח"י להב (סער 5), ובאוגוסט 2008 קודם לתפקיד מפקד פלגה 33 בשייטת ספינות הטילים תפקיד אותו מילא עד אוגוסט 2010, אז יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. בסיום הלימודים במכללה בשנת 2011 הועמד בן-משה בראש מחלקת מבצעים במספן הים, בדרגת אלוף-משנה. במהלך תפקידו ניהל את מבצעי חיל הים במבצע עמוד ענן. במרץ 2014 קיבל את הפיקוד על זירת אשדוד ועמד בחזית הגנת החוף הדרומי בים התיכון כולל מבצע צוק איתן. במאי 2016 מונה בן-משה לראש מספן הים בחיל הים והועלה לדרגת תת-אלוף. לבן-משה תואר ראשון מהמרכז הבינתחומי הרצליה במדעי המחשב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. מאז שחרורו מצה"ל הוא משמש כשותף בחברת הזנק בתחום הסייבר הימי וכיועץ אסטרטגי בתחום הצבאי ימי. בן-משה נשוי לדפנה ואב לשלושה. מתגורר במושב במרכז ישראל. תא"ל עידו בן משה מבקר בחיל הים ההלני, פברואר 2017 תא"ל עידו בן משה מבקר בבסיס צי ארצות הברית בפרל הרבור, יולי 2018 גילוי מקורות אנרגיה בים – משמעויות ביטחוניות ואסטרטגיות למדינת ישראל - עבודת גמר במכללה לביטחון לאומי 2011 מדיה וקבצים בנושא עידו בן-משה בוויקישיתוף מתן חצרוני, ‏מפקד חדש לשייטת 13, באתר ‏מאקו‏, 4 בנובמבר 2013 תיעוד: צניחה ופשיטה בלב ים, באתר ‏מאקו‏, 5 באפריל 2017 יואב זייתון, חיל הים השתתף לראשונה בתרגיל ימי הגדול ביותר, אתר פוליטי-מדיני 22 באוגוסט 2018 גבריאל קונפינו, יום העצמאות של היוונים נחגג בחיפה על סיפון הפריגטה PSARA, אחר חי פה, 29 במרץ 2019
ג'יימס פלמר

ג'יימס וולטר פלמר (באנגלית: James Walter Plummer;‏ 29 בינואר 1920 - 16 בינואר 2013) היה מהנדס ואיש ממשל אמריקאי. ג'יימס פלמר נולד באיידהו ספרינגס, שבקולורדו. הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת מרילנד, שם הוא קיבל ב-1953 תואר מוסמך במדעים בהנדסת חשמל. הוא היה מנהל מיזם קורונה ומיזם לניארד של לוקהיד קורפוריישן. פלמר התמקד בפיתוח הדור הבא של הלוויינים של ארצות הברית, שהיו מבוסס מערכות אלקטרו-אופטיות. ב-21 בדצמבר 1973 הוא מונה כתת-מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית, ובמקביל שימש כמנהל משרד הסיור הלאומי. בתפקידים אלו הוא שימש עד 28 ביוני 1976. מה-24 בנובמבר 1975 ועד 1 בינואר 1976 הוא גם כיהן כמזכיר חיל האוויר בפועל. ב-2005 הוענק לו פרס צ'ארלס סטארק דרייפר על תרומתו למיזם קורונה. ג'יימס פלמר נפטר ב-16 בינואר 2013 במדפורד אורגון, בגיל 92. ביוגרפיה באתר חיל האוויר (באנגלית) היכל התהילה ליוזמה של אוניברסיטת מרילנד (באנגלית) ג'יימס פלמר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כמה טוב שנפגשנו (שיר)

כמה טוב שנפגשנו הוא פזמון עברי-ישראלי, שהוציא הזמר החסידי האמריקאי אברהם פריד בשנת 2011 כסינגל בודד, ולאחר 6 שנים נכלל באלבום על שמו, כמה טוב שנפגשנו. השיר נכתב על ידי חמוטל בן זאב והולחן על ידי מנהלו המוזיקלי של פריד יובל סטופל. פזמון השיר הוא: ”כמה טוב שנפגשנו, מה אני בלעדיכם; יחד התרגשנו, כל זה בשבילכם; כמה טוב שנפגשנו, כאן פנים אל פנים; השירים שאהבנו, תודה על השנים.”. פריד רצה להוציא שיר בהקדשה לקהל הישראלי, הקהל הגדול ביותר שלו, ללא הבדל בין דתיים וחילוניים. ב-2017 פורסם האלבום כמה טוב שנפגשנו, השיר הוא הרצועה האחרונה, מספר 13. השיר הוביל את פריד להגדרתו מחדש כזמר, בעבר היה ידוע כזמר חסידי בלבד ועכשיו הוא נכנס להגדרה של זמר יהודי מקורי, או זמר ישראלי, עם שירים בעלי מילים מקוריות ולא ציטוטים ממקורות. ביוטיוב השיר עומד על מעל 3 מיליון צפיות. השיר מושמע לרוב במסיבות סיום של בתי ספר, גם במגזר החילוני, והוא היווה סיפתח לאלבום הישראלי של אברהם פריד. באתר יוטיוב יש לא מעט גרסאות כיסוי לשיר בשירת המונים אך לא של זמר מסוים. השיר הוא שיר רגש והכרת תודה מצד אברהם פריד לקהל שלו בישראל. מנהלו המוזיקלי הישראלי, יובל סטופל, פנה למשוררת הישראלית חמוטל בן זאב שתכתוב מילים מתאימות להכרת תודה, סטופל הלחין את השיר, שצבר תאוצה ונמצא במקום החמישי מבחינת כמות הצפיות ביוטיוב לשירים של פריד. השיר הפך את פריד לאחד מהמובילים הבכירים של המוזיקה היהודית המקורית. במצעד השנתי לשנת ה'תשע"ב של תחנת קול חי ואתר כיכר השבת, זכה השיר במקום הראשון. מידע על היצירה "כמה טוב שנפגשנו" באתר מיוזיק בריינז כמה טוב שנפגשנו, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:23) לירון נגלר-כהן, שלמה ארצי, מאחוריך: אברהם פריד, באתר ynet, 26 ביוני 2011 ישראל חבר, אברהם פריד ממשיך עם המוסיקה הישראלית • להאזנה, באתר בחדרי חרדים, 26/06/2011 לירון נגלר-כהן, שלמה ארצי, מאחוריך: אברהם פריד, באתר ynet, 26 ביוני 2011 אחד. שני כמה טוב שנפגשנו, בביצוע מקהלת ראשית חכמה, סרטון באתר יוטיוב ישראל חבר, אברהם פריד ממשיך עם המוסיקה הישראלית • להאזנה, באתר בחדרי חרדים, 26/06/2011 אתם בחרתם: הגדולים במוזיקה החסידית, כיכר השבת
הדיוויזיה ה-105 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-105 (בגרמנית: 105. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-9 במאי 1915, ולמפקדה מונה גאורג קרל אוגוסט הילדברנדט. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, ולאחר מכן לחמה במהלך המערכה על סרביה. לאחר מכן הוחזרה הדיוויזיה לחזית המזרחית, ובאוקטובר 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-23 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה. גאורג קרל אוגוסט הילדברנדט (9 במאי 1915 - 30 במאי 1915) אדולף פון דר אש (1 ביוני 1915 - 18 בנובמבר 1915) ריכרד פון קראוול (19 בנובמבר 1915 - 5 בספטמבר 1916) קרל פון בהר (6 בספטמבר 1916 - 9 ביולי 1917) גאורג שאר (10 ביולי 1917 - 20 בנובמבר 1918) רודולף פון בוריס (21 בנובמבר 1918 - 4 בינואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
SEPG

SEPG (ראשי תיבות של: Software Engineering Process Group, תרגום: "קבוצת תהליך הנדסת תוכנה") הוא מוקד ידע ארגוני לטובת שיפור תהליכי פיתוח תוכנה או "מחזור חיים של פיתוח תוכנה" (SDLC). קבוצה זו מכילה אנשים המבצעים הערכה של יכולות הארגון, אחראים על תוכנית למימוש או הטמעה של שיפורים מתבקשים, תיאום המימוש של תוכניות אלו עם הזרועות בארגון והערכת היעילות של מאמצי השיפור. SECG הוא תפקיד הדורש ידע במספר תחומים מעבר להנדסת תוכנה "רגילה". מבין פעילויות SEPG ניתן למצוא את: קבלת ושימור תמיכה של כל דרגי ההנהלה בתהליך מאפשר הערכות של תהליכי פיתוח עבודה עם מנהלי קווים המושפעים משינויים בתהליכי פיתוח תוכנה, מתן הדרכה בראייה רחבה של השיפורים, וסיוע ביצירת ציפיות שמירת קשר עם מהנדסי תוכנה רלוונטיים, בפרט כדי לייצר, לתכנן עבור ולהטמיע טכניקות וטכנולוגיות חדשות ארגון הכשרות והשתלמויות הקשורות לשיפור תהליכים מעקב, ניטור ודווח על סטטוס מאמצי שיפור סיוע בשיפור ושימור הגדרות תהליכים בשיתוף עם ההנהלה וצוות הנדסי תחזוק בסיס נתונים תהליכי מתן ייעוץ תהליכי לפרויקטי פיתוח ולהנהלה לכל SEPG יש גישה והגדרות משימה שונים. להלן מקצת מהגישות: "עובד" - זהו SEPG אשר בפועל מפתח ופורס תהליך פיתוח או שיפור כסוג של צוות ייעוץ פנימי. "משגיח" - זהו SEPG אשר מפקח על התהליך הארכיטקטורה, מאשר אותם, מנהל שינויים, ומתעדף אותם (סוג CCB) "גורם" - זהו SEPG שמעודד דיון פתוח על התהליך, ומפתח אסטרטגיה ליצירת ארכיטקטורת התהליך ופריסתו "וירטואלי" - זהו SEPG המורכב מקבוצה של נציגים מתוך הדיסציפלינות השונות מרחבי הארגון, המקדישים חלק מזמנם למאמץ, והם אחראים על ההטמעה וההדרכה בארגון CMMI Software Engineering Institute European SEPG Fowler, Priscilla; Rifkin, Stanley (1990). "Software Engineering Process Group Guide". CMU/SEI-90-TR-024. Carnegie Mellon University. נבדק ב-2009-09-05. From the writings of Jeff Dalton, the author of "Agile CMMI"
פרויקט רילקס עם אברהם פריד

רילקס הם שני אלבומי גרסאות כיסוי של הזמר החסידי אברהם פריד. האלבום הראשון יצא במאי 2020. האלבום השני יצא במאי 2022. האלבומים שהופקו על ידי יוחי בריסקמן מכילים שירים בעברית ויידיש, שהם גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים של זמרים כמו ישי ריבו, מוטי שטיינמץ ומרדכי בן-דוד. אברהם פריד הוא הסולן הראשי באלבום כאשר הילד שולם בראדט מצטרף כסולן משני בחלק מהשירים. כל חמישה שירים מהווים מחרוזת, כל שיר המודגש ברשימת הרצועות הוא שיר שפותח מחרוזת חדשה. האלבום מורכב משירים כמו "הלב שלי", "נפשי" של ישי ריבו ומוטי שטיינמץ, "יעלה", "סוכה'לע" של מרדכי בן-דוד ו-"אבא" של אברהם פריד בעצמו. השירים הם שירים שקטים ולא קצביים לרוב, מלבד שני שירים מעט קצביים: "דאווענן"(מספר 10) ו-"אם אשכחך"(מספר 25). האלבום הוא בעצם חלק מסדרת הפרויקטים של יוחי בריסקמן, "רילקס", והוא מספר 37 של אברהם פריד במהלך הקריירה. חלק מהשירים הם במקור בעברית אך פריד תרגם אותם ליידיש עם שינוי קל במשמעות השירים עצמם לדוגמה: "הלב שלי". אברהם פריד הוא הסולן הראשי באלבום כאשר הילד בנצי קלצקין מצטרף כסולן משני בחלק מהשירים, כל חמישה שירים מהווים מחרוזת. רוב השירים הנם שירים שקטים, מלבד שני שירים קצביים: "סיבת הסיבות" (מספר 5 במחרוזת הראשונה) ו"ומניח"(מספר 5 במחרוזת האחרונה). חלק מהשירים הם במקור בעברית אך תורגמו ליידיש לדוגמה: "שבורי לב" (רביעי במחרוזת הרביעית). אברהם פריד בנצי קלצקין מקהלת ידידים חברי מקהלה: יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, גיל ישראלוב, מוטי רוטלר, שמוליק גולדשטיין, שלומי אסקל. האלבום להאזנה בספוטיפיי אליעזר חסיד, אלבום חדש: פרויקט רילקס עם גדול הזמר אברהם פריד, באתר בחדרי חרדים, 21 במאי 2020 הצצה לאלבום, בביצוע אברהם פריד, סרטון באתר יוטיוב מוצ"ש חי - אברהם פריד בראיון וידאו מיוחד, בביצוע אברהם פריד, סרטון באתר יוטיוב מידע על האלבום פרויקט רילקס עם אברהם פריד באתר MusicBrainz האלבום פרויקט רילקס עם אברהם פריד באתר ספוטיפיי תקציר האלבום 'פרויקט רילקס עם אברהם פריד 2', בביצוע אברהם פריד, בנצי קלצקין, סרטון באתר יוטיוב ראיון על האלבום החדש עם מנחם טוקר באתר יוטיוב
זה פוני

זה פוני (באנגלית: It's Pony) היא סדרת הנפשה בריטית לילדים מסוגת קומדיה, שנוצרה ונכתבה על ידי אנט בליידס. הסדרה עלתה לשידור בערוץ ניקלודיאון בארצות הברית ב-18 בינואר 2020, ובישראל היא משודרת בניקלודיאון החל מ-10 במאי באותה שנה. ב-28 במרץ 2024, הסדרה הוסרה מהפרמאונט+ כחלק מ"החלטה אסטרטגית להתמקד בתוכן עם משיכה גלובלית המונית." בישראל הסדרה הוסרה מהVOD של ערוץ ניקלודיאון בחודש מאי כנראה מאותה החלטה. הסדרה עוקבת אחר אנני בראמלי, ילדה אדומת שיער שחייה בעיר עם הוריה החקלאים, כאשר החווה שלהם נמצאת במרפסת דירתם. אנני יחד עם חיית המחמד שלה והחבר הטוב ביותר שלה, פוני, עוברת בכל פרק הרפתקאות ומסתבכת בצרות. אנני בראמלי (ג'סיקה דידיקו/יובל אופיר) - ילדה קווקזית אדומת שיער בת 9, חברה הטובה ביותר הוא חיית המחמד שלה, פוני. פוני בראמלי (ג'וש צוקרמן/ערן מור) - חיית המחמד של אנני, כשמו כן הוא, פוני. בעל נטייה לסבך את עצמו ואת הסובבים שלו בצרות, בעל יחסים מתוחים עם אבא של אנני, לאחר סדרת תאונות איתו. ג'ורג' בראמלי (אברהם בנרובי/שמחה ברבירו) - אביה של אנני, חקלאי ותיק שמגדל סוגים שונים של ירקות. הלן בראמלי (אינדיה דה בופורט/ענת ניב) - אימה של אנני, חקלאית שמגדלת סוגים שונים של ירקות. הלן נוהגת לדבר לתרנגולות שלה ומתנהגת אליהן כמו אל בנות משפחה. הסטון (ג'וש קייטון/יהונתן מגון) - אחד מידידיה הקרובים של אנני. ג'רי (נושיר דלאל/אורי זלצמן) - אחד מידידיה הקרובים של אנני, חכם, מסודר, ולרוב מצטרף בלי רצונו לבעיות של אנני ופוני. קלרה (טיילור פולידור/נעה קשפיצקי) - אחת מידידותיה הקרובים של אנני, לרוב עסוקה בחוגים וקורסים שהיא לוקחת. קלרה היא עשירה. אתר האינטרנט הרשמי של זה פוני (באנגלית) "זה פוני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זה פוני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זה פוני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שי שגב, "חדש בטלוויזיה: יום ראשון, 10 במאי 2020", באתר "ג'ירפה", 9 במאי 2020 Paramount+ Removes 10 Nickelodeon Titles Including ‘Blue’s Clues & You!’ & ‘Rugrats’ Series, DeadLine, ‏2024
אלכסנדר הלוויג וויאנט

אלכסנדר הלוויג וויאנט (באנגלית: Alexander Helwig Wyant;‏ 11 בינואר 1836 – 29 בנובמבר 1892) היה צייר נוף אמריקאי, שייך לסגנון הטונליזם. ופעיל כאמן בארקוויל, שבניו יורק. אלכסנדר וויאנט נולד בפורט וושינגטון, שבאוהיו. הוא התחיל לצייר כשהיה בסינסינטי, אוהיו. צייר נוף בסגנון ג'ורג' איננס, אותו פגש אחר כך בעיר ניו יורק. הציורים המוקדמים שלו עקבו מקרוב אחר המסורת של אסכולת נהר הדסון, ואילו המאוחרים - מייצגים את הטונליזם. אלכסנדר וויאנט, שגדל באוהיו, עבד במהלך שנות העשרה שלו כצייר שלטים בפורט וושינגטון הסמוכה. בשנת 1857 הוא התרשם מכמה ציורים של ג'ורג' איננס בתערוכה בסינסינטי ועד מהרה עבר לניו יורק כדי לפגוש את איננס. לאחר שחזר לסינסינטי, וויאנט הבטיח את תמיכתו של ניקולאס לונגוורת' והלך ללמוד בניו יורק בשנת 1860. הוא יצא לנסיעה באירופה שהחלה בפריז לפני שעבר לגרמניה. לאחר הפסקה של שנתיים בסינסינטי, הוא חזר לעיר ניו יורק בשנת 1863. הוא הציג לראשונה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1864 ונבחר לחבר בשנת 1868 ואקדמאי בשנת 1869. וויאנט נסע לאירופה בשנת 1865, למד כמה חודשים אצל הצייר הנורווגי הנס גוד בדיסלדורף ובקרלסרוהה, גרמניה, ועשה עצירות קצרות באנגליה ובאירלנד לפני שהתיישב שוב בניו יורק. לאחר 1866 עבר וויאנט בהדרגה לצבעי מים, תוך הסתמכות הולכת וגוברת על לוח צבעים המדגיש גוונים של לבן, אפור וצבעי האדמה. משנת 1867 הציג את צבעי המים שלו כמעט מדי שנה וסייע להקמתה של האגודה האמריקאית לצבעי מים בשנת 1878. אירוע מוחי חלקי בעת שהיה במשלחת ממשלתית באריזונה וניו מקסיקו בשנת 1873 הוביל לשיתוק זרועו הימנית. בין 1874–1880 עבד בסטודיו שלו בעיר ניו יורק, לימד את עצמו לצייר ביד שמאל. לאחר נישואיו בשנת 1880, החל לבלות את רוב זמנו בעמק קינן, ניו יורק. הוא עבר בשנת 1889 לארקוויל, ניו יורק (בהרי קטסקייל). הוא צייר לעיתים קרובות באדירונדאק וגם בקטסקייל . הוא נפטר בשנת 1892 בעיר ניו יורק זמן קצר לאחר שסיים את הציור ״נוף הסתיו של ארקוויל״, האחרון שלו. במהלך חייו זכה להערכה בינונית בלבד, אם כי לאחר מותו חיפשו את עבודותיו. סגנונו של וויאנט פותח לאט לאורך חייו. תרומות מיוחדות הגיעו ממגע ראשוני שלו עם איננס זמן קצר לאחר שהותו של אותו אמן בצרפת. חשיפתו של וויאנט לעבודות של ג'ון קונסטבל ויליאם טרנר בשנת 1873, האיץ את מעבר האמן לציור מפורט של עובדות הטבע, למשל, בציור " עמק המוהוק" שבאוסף המוזיאון המטרופוליטן לאמנות. בשנותיו המאוחרות יותר בדידותו של וויאנט, באה לידי ביטוי בציורי נופיו, ובמיוחד אלה מאזור ארקוויל. הוא היה חבר ב"סנטצ'רי אסוסיאיישן" ובאקדמיה הלאומית לעיצוב, אליהם נבחר בשנת 1869. תערוכות שלו נערכו במקומות הבאים: האקדמיה הלאומית לעיצוב, 1865–1892; האגודה לאמנות ברוקלין, 1867–1892; מועדון האמנות בוסטון, 1877–1882; האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, 1879–1881; מכון האמנות בשיקגו; והמוזיאון המטרופוליטן לאמנות. אוספים ציבוריים המחזיקים או מציגים את עבודותיו של ויאנט כוללים את המוזיאון הלאומי לאמנות אמריקאית, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון המטרופוליטן, מוזיאון טולדו לאמנות, מוזיאון מדינת טנסי, מכון דייטון לאמנות, מוזיאון האמנות בקנטאקי ומוזיאון סוויט לאמנות. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר הלוויג וויאנט בוויקישיתוף Chisholm, Hugh, ed., Wyant, Alexander H., 1911 Encyclopædia Britannica Volume 28 American Paradise: The World of the Hudson River School, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית) "Alexander Helwig Wyant", 1920. (באנגלית)
רון דונצ'י

רונלד איגלשם פורטר הידוע כרון דונצ'י (באנגלית: Ronald Eaglesham Porter; נולד ב-26 באפריל 1956) הוא שחקן סקוטי, הידוע בעיקר מתפקידו כג'ק גנר בסדרה "Rebus" מאת איאן רנקין, בטיטאניק בתור מאסטר הצבא, בעיבוד מ-1994 לספר הג'ונגל ובסדרות דוקטור הו ומשחקי הכס. דונצ'י נולד בדנדי בסקוטלנד וגדל בגלאזגו. הוא למד ספרות אנגלית ודרמה באוניברסיטת סנט אנדרוז ואוניברסיטת גלאזגו וסיים את התואר ב-1979. מאז הופיע במעל 80 סרטים וסדרות שונות וכן קיבל תפקידים בתיאטרון. מאז 1989 הוא נשוי לפיונה ביגר ואב לשני ילדים, ביניהם דניאל פורטמן (אשר שיחק לצידו במשחקי הכס). מדיה וקבצים בנושא רון דונצ'י בוויקישיתוף רון דונצ'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רון דונצ'י, באתר AllMovie (באנגלית)
הדיוויזיה ה-101 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-101 (בגרמנית: 101. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה בינואר 1918. הדיוויזיה הוקמה ב-9 במאי 1915, ולמפקדה מונה רודולף רייזר. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית, ולאחר מכן לחמה במהלך המערכה על סרביה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים של החזית המקדונית כחלק מהארמייה ה-11, וב-6 בפברואר 1918 פורקה הדיוויזיה. רודולף רייזר (9 במאי 1915 - 16 בספטמבר 1915) ריכרד פון קראוול (17 בספטמבר 1915 - 18 בנובמבר 1915) אדולף פון דר אש (19 בנובמבר 1915 - 22 במאי 1917) תיאודור מנגלביר (23 במאי 1917 - 6 בפברואר 1918) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
רות רפפורט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בית חולים רות רפפורט לילדים – בית חולים לרפואת ילדים בחיפה, חלק ממתחם המרכז הרפואי רמב"ם רות רפפורט – סופרת חרדית
אריה בחורף (סרט, 2003)

אריה בחורף (באנגלית: The Lion in Winter) היא גרסה מחודשת לטלוויזיה משנת 2003 של המחזה הבימתי משנת 1966 באותו שם ושל גרסת המסך המקורית של המחזה משנת 1968 שהציגה את פיטר או'טול וקתרין הפבורן. הגרסה המחודשת הוצגה לראשונה ב-26 בדצמבר 2003 בבריטניה והוקרנה בבכורה בטלוויזיה האמריקאית ב-26 במאי 2004. בסרט כיכבו פטריק סטיוארט וגלן קלוז, בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי. הסרט צולם במיקום טירת ספיש במזרח סלובקיה, פנים צולם בבודפשט, הונגריה. אנדרו האוורד, ג'ון לייט ורייף ספול שיחקו את האחים הלוחמים. ג'ונתן ריס מאיירס גילם את מלך צרפת ואת ג'וליה וויסוטסקאיה, אחותו ופילגשו של הנרי, הנסיכה אלאיס. "אריה בחורף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אריה בחורף", באתר נטפליקס "אריה בחורף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://www.rottentomatoes.com/m/1132751_lion_in_winter
Cadw

Cadw (קאדו, מוולשית: 'משמרים') היא סוכנות ממשלתית, המשתייכת לממשלת ויילס תחת משרד התרבות הוולשי, והיא אחראית על שימור וניהול מספר מבנים ואתרים בעלי חשיבות למורשת ולהיסטוריה הוולשית. הסוכנות מקבילה לארגון "המורשת האנגלית" (באנגליה), "שירות הסביבה והמורשת" (בצפון אירלנד) וארגון "סביבה היסטורית סקוטלנד" (בסקוטלנד). סוכנות Cadw הוקמה בשנת 1984 מתוך אגף "האתרים העתיקים" במשרד היצירות של הממלכה המאוחדת. הארגון מנהל ומתחזק את כל האתרים ההיסטוריים הנמצאים בבעלות הממשלה המקומית, ואחראי על רישום המבנים בויילס וקביעת דרגת שימורם (II ,I או II*). כיום נמצאים בבעלות הסוכנות 127 אתרים ומבנים. טירת בומריס ברין קל'י ד'י טירת קרנארבון טירת דולוויד'לן סגונטיום סביבה היסטורית סקוטלנד - הארגון המקביל בסקוטלנד המורשת האנגלית - הארגון המקביל באנגליה שירות הסביבה והמורשת - הארגון המקביל בצפון אירלנד מדיה וקבצים בנושא Cadw בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Cadw (באנגלית בריטית) אתר האינטרנט הרשמי של Cadw (בולשית) Cadw, ברשת החברתית פייסבוק Cadw, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
משירי תנועות הנוער

משירי תנועות הנוער הוא אלבום של שירי תנועות הנוער החלוציות שנאספו, בוצעו והוקלטו לראשונה לתוכנית הרדיו "דו, רה ומי עוד״ ששודרה בקול ישראל. את סדרת התוכניות "דו, רה ומי עוד" ערכה והפיקה דליה גוטמן. ב-1974 פנתה גוטמן למוזיקאית והמעבדת נעמי פולני כדי להקדיש אחת מתוכניות הסדרה לשירי תנועות הנוער. שתיהן התחילו לאסוף שירים ידועים יותר ופחות שהושרו בתנועות הנוער החלוציות והחליטו לתעד אותם. לפרויקט זה הן בחרו את הזמרים: אריק לביא, אילנה רובינא, חנן יובל, גידי גוב, רבקה זוהר. אלה עבדו כקבוצה ושרו את השירים בעיבוד הקולי של נעמי פולני שגם שימשה מנהלת מוזיקלית של הפרויקט, ובעיבוד הכלי של גיל אלדמע. השירים הוקלטו, אחרי חזרות ממושכות, בבית המורה בתל אביב ששימש אולפן הקלטות של קול ישראל. אחרי שידור התכנית, כשהשירים הושמעו בהצלחה מפתיעה ברדיו, החליטה חברת הד ארצי להוציא תקליט עם שירי התוכנית. התקליט הפך לרב מכר. בנוסף לאלבום זה, הופיע ב-1975 עוד תקליט ובו חידוש של שירים עבריים ישנים שהוקלטו לתוכנית "דו, רה ומי עוד" גם הם בהפקה ובעריכה של דליה גוטמן ובניהולו המוזיקלי של גיל אלדמע שגם ניגן באקורדיון. את כל תוכניות "דו, רה ומי עוד" הנחתה רבקה מיכאלי שעבדה אז בקול ישראל. בתקליט המקורי שירים 1-8 היו בצד א', שירים 9-14 היו בצד ב' נתן שחר, שירת הנוער : מה שרו בתנועות הנוער, יד יצחק בן צבי, ירושלים 2018. חני מינקובסקי (מלקטת), שירי תנועות הנוער, משרד החינוך, ירושלים תשמ"א מילים לשירים של שירי תנועות הנוער, באתר "שירונט" האלבום, באתר Discogs