laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כריסטיאן אוליבר

כריסטיאן אוליבר (בגרמנית: Christian Oliver; נולד ב-3 במרץ 1972) הוא שחקן גרמני. אוליבר נולד בסקסוניה התחתונה, הוא עבר לארצות הברית על מנת לעבוד שם כדוגמן וגם למד משחק בניו יורק ולוס אנג'לס. הוא שיחק בסדרת הבת של "הצלצול הגואל", "הצלצול הגואל: הכיתה החדשה", שם גילם את בריאן, נער שווייצרי הבא ללמוד בתיכון בייסייד במסגרת חילופי סטודנטים. ב-1995 שיחק בסרט הנעורים "The Baby-Sitters Club". בשנים 2002–2004 שיחק בסדרת המשטרה הגרמנית "Cobra 11". ב-2006 שיחק בסרט "הגרמני הטוב", העוסק בברלין שלאחר מלחמת העולם השנייה. באותה שנה גילם סטודנט לרפואה בסרט "Subject Two". ב-2008 הופיע בסדט "מבצע ואלקירי (סרט)". ב-2009 שיחק בסרט "Tribute", המבוסס על ספר מאת נורה רוברטס. ב-2011 גילם בן אצולה בסרט "שלושת המוסקטרים". מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן אוליבר בוויקישיתוף כריסטיאן אוליבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטיאן אוליבר, באתר AllMovie (באנגלית) כריסטיאן אוליבר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) כריסטיאן אוליבר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "כריסטיאן אוליבר".
נירנברג (כדורגל נשים)

קבוצת הנשים של נירנברג (בגרמנית: 1. FC Nürnberg Frauen) היא קבוצת כדורגל נשים גרמנית מהעיר נירנברג שבבוואריה, המשחקת בבונדסליגה לנשים, ליגת הנשים הבכירה בגרמניה. הקבוצה הוקמה בשנת 1988, ומשחקת את משחקיה הביתיים באצטדיון מקס מורלוק. מחלקת כדורגל הנשים בנירנברג נוסדה באוגוסט 1988, עת הקים המועדון קבוצות בוגרות ונערות. באביב 1995, כחלק משינויים מערכתיים במועדון והיפרדות הקבוצות השונות למועדונים עצמאיים, קבוצה בת 7 חברים ייסדה במתחם העסקי של המועדון קבוצה העצמאית בשם מועדון ספורט נירנברג לנשים ונערות. ב-1999, המועדון הצליח להעפיל לבונדסליגה לעונת 1999/2000(אנ'), עונה שהסתיימה בירידה לליגה השלישית(אנ'). בעונת 2003/04 ירדה הקבוצה לליגת באיירנליגה, ומשם ירדה לבאיירנליגה צפון. בשתי העונות הבאות העפילה הקבוצה ברציפות לבאיירנליגה ומשם לליגה השלישית. שנתיים לאחר מכן, ירדה הקבוצה שוב לבאיירנליגה, ובתום עונה זו עלתה שוב לליגה השלישית, שם נשארה בשמונה העונות הבאות. בעונת 2020/21(גר') העפילה הקבוצה לבונדסליגה השניה(אנ'), ובעונה לאחר מכן סיימה במקום השישי בטבלה. בעונת 2022/23(אנ') בגביע הגרמני לנשים, העפילה נירנברג לשמינית הגמר, בו הוגרלה נגד קבוצת הענק וולפסבורג. המשחק התקיים באצטדיון מקס מורלוק בנוכחות 17,302 צופים, ובכך קבע שיא צופים למשחק בית של קבוצת הנשים של נירנברג, וכן את שיא הצופים למשחק שאינו גמר בגביע הגרמני לנשים. ב-19 בנובמבר 2022, בועידה השנתית של המועדון, הוחלט על איחוד קבוצות הגברים והנשים של נירנברג, ללא קולות מתנגדים. ב-29 במאי 2023 העפילה הקבוצה לבונדסליגה לאחר 24 שנות היעדרות, בניצחון 3:0 על קבוצת המילואים של הופנהיים, למול 2,500 צופים. ב-10 במאי 2023, נמחק רישומה של הקבוצה מההתאחדות הגרמנית, ובכך הושלם איחוד הקבוצה עם קבוצת הגברים של נירנברג. לרגל עונת 2023/24, העבירה הקבוצה את משחקיה הביתיים מפארק הספורט וולצנרווייר לאצטדיון מקס מורלוק בעל 50,000 המושבים. בשנת 2012, קבוצת הנערות עד גיל 17 של נירנברג העפילה לליגת הנערות הדרומית(גר'), ובעונה שלאחר מכן סיימה במקום הרביעי בטבלה. בעונת 2022/23 סיימה הקבוצה במקום השני וכך העפילה לליגה הבכירה, זאת תחת אימונה של כדורגלנית העבר איזבל באואר. קבוצת הנוער השנייה של המועדון מתחרה בבאיירנליגה לנערות. קבוצת הנערות עד גיל 15 מתחרות נגד קבוצות בנים בליגה המחוזית השלישית, וקבוצת הנערות עד גיל 13 משחקות בליגה המחוזית הרביעית. מלבד קבוצת הנערות U17 שלעיתים משחקת בפארק הספורט וולצנרווייר כאצטדיון חלופי, הקבוצות מארחות את משחקיהן הביתיים במתקני הספורט של בית הספר ברטולט-ברכט(גר'). נכון ל-29 במרץ 2024 הבונדסליגה השנייה(אנ')(סגנות): 1998/1999, 2022/2023 רגיונליגה דרום(גר'): 2002, 2021 באיירנליגה לנשים: 1999, 2009, 2013 הגביע הבווארי(אנ'): 1998, 2002, 2014, 2015, 2016 מדיה וקבצים בנושא נירנברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נירנברג נירנברג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נירנברג, ברשת החברתית אינסטגרם היסטוריית המועדון, באתר נירנברג שיא צופים נקבע במשחקה של נירנברג, באתר express.de איחוד בנירנברג בין קבוצות הגברים והנשים, באתר עיתון בווארי נירנברג חגגה העפלה לבונדסליגה, באתר נירנברג הקבוצה עוברת לאצטדיון גדול, באתר br.dr רישום הקבוצה, באתר ההתאחדות לנוער רישום הקבוצה, באתר ההאתחדות לנוער מיקום הקבוצה, באתר ההתאחדות
אמריקו הירש

אמריקו הירש (בספרדית: Emérico Hirsch;‏ 11 ביוני 1900 – 23 בספטמבר 1973) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ארגנטינאי ממוצא יהודי-הונגרי. הוא נולד בשם אימרה הירשל (בהונגרית: Imre Hirschl). אין מספיק מידע על קריירת המשחק שלו, אך על פי רוב העדויות שיחק בפרנצווארוש ובהמשך גם בקבוצות מיוגוסלביה, צ'כוסלובקיה, אוסטריה וצרפת. עם זאת, אין ראיות לאף אחת מהטענות הללו. המועדון היחיד שבו יש רישומים לפי הוא שיחק למענו הוא הוסוס. (בין היתר נאלצה לרדת ליגה עקב שוחד באותה תקופה) היא המועדון היחיד שלפי הטענה יש לו רשומות כלשהן כשחקן. בשנת 1932 מונה למאמן חימנסיה לה פלאטה ובכך הפך למאמן הזר הראשון בארגנטינה. הוא היה המאמן הראשון שנתן את ההזדמנות לחוסה מנואל מורנו, אחד מגדולי הכדורגלנים של ארגנטינה. בהמשך אימן בריבר פלייט ואף לתקופה קצרה בנבחרת ארגנטינה. בשנת 1939 מונה למאמנה של רוסאריו סנטראל. בשנת 1941 מונה למאמן סן לורנצו אולם כעבור זמן קצר הוטלו עליו סנקציות בעקבות האשמות שוחד. בשנת 1949 מונה למאמנה של פניארול מליגת העל האורוגוואית. בסיום עונתו הראשונה זכה באליפות אורוגוואי וכך עשה גם בשנת 1951. 9 מהשחקנים שאימן בפניארול זכו במונדיאל 1950 עם נבחרת אורוגוואי. בתו גבריאלה, המשמשת כפסיכואנליטיקאית העידה כי לחם לצד הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה ובארץ ישראל שמהן ירש צלקות על ירך ופרק כף היד. במהלך מלחמת העולם השנייה הירש ניצל את מעמדו כידוען על מנת לקלוט בארגנטינה יהודים מאירופה שברחו מהנאצים. הוא עשה זאת תוך כדי יצירת קשרים עם ארגונים יהודים שהעבירו לו מידע על הגעת ספינות פליטים למדינה ובזמן שהיו צריכים להגיע לחופי ארגנטינה, דאג להגיע לנמל ולדבר עם העובדים והמנהלים כאחד העם. היהודים שהגיעו לחופים ניצלו זאת על מנת להיכנס לארגנטינה מבלי שאף אחד יבחין בכך. מאמציו הביאו להצלתם של מאות יהודים, בעוד שכל תשעת אחיו שנשארו בהונגריה נספו בשואה. ריבר פלייט ליגת העל הארגנטינאית: גביע האליפות (ארגנטינה) 1936, גביע זהב (ארגנטינה) 1936 קופה ד"ר קרלוס איבארגורן: 1937 גביע אלדאו: 1936, 1937 פניארול ליגת העל האורוגוואית: 1949, 1951 טורנאו קומפטנסיה: 1949, 1951 טורניר הכבוד: 1949, 1950, 1951 רועי ויינברג, ‏הכדורגל הציל אותו, והוא ניצל אותו כדי להציל יהודים, באתר ערוץ הספורט, 6 במאי 2024
המקום השלישי

בסוציולוגיה המונח המקום השלישי (באנגלית: Third place), מתייחס לסביבה החברתית אשר נבדלת מהבית ("המקום הראשון") ומקום העבודה ("המקום השני") בה אנשים נוהגים להתאסף, לקיים אינטראקציה זה עם זה, ובה יש בפועל חיי קהילה. דוגמאות למקומות מהסוג הזה כוללים בין היתר כנסיות, בתי קפה, ברים, מועדונים, מרכזים קהילתיים, ספריות ציבוריות, מכוני כושר, חנויות ספרים, פארקים, תיאטראות, ובתי אופרה. המונח נטבע במקור על ידי הסוציולוג האמריקני ריי אולדנבורג (אנ') בספרו "The Great Good Place" משנת 1989, בו אולדנבורג העלה את הטענה שמקומות מהסוג הזה חיוניים לחברה האזרחית, לדמוקרטיה, למעורבות אזרחית ושהם תורמים לכך שלמקומיים יש תחושת השתייכות לחברה. בחברות המודרניות, אשר הופכות יותר ויותר דיגיטליות ואינדיבידואליסטיות, החשיבות של מקומות מהסוג הזה הולכת וגדלה עם השנים. המקומות הללו מספקים לעיתים רבות פתרון לבידוד החברתי שרבים חווים, מהווים דרך לקידום הרווחה הנפשית של רבים, ומספקים למקומיים גם הזדמנויות רבות לאינטראקציות פנים אל פנים עם אנשים רבים אחרים. לפי אולדנבורג "המקום הראשון" עבור כל אדם הוא הבית שלו/ה והאנשים עימם הוא/היא חיים. לטענתו "המקום השני" הוא מקום העבודה של האדם, בו מרבית האנשים נמצאים במהלך רוב שעות היממה. "המקום השלישי" לטענתו הוא "המקום הפומבי אליו אתה הולך להירגע, ובו אתה נתקל בפנים מוכרות ומכיר אנשים חדשים". בספרו "The Great Good Place" משנת 1989 אולדנבורג ציין שלמקומות מהסוג יש לרוב שמונה מאופיינים: נמצא במיקום נייטרלי - לטענתו של אולדנבורג אלו צריכים להיות אזורים לא מסחריים בהם אנשים יכולים להתאסף ללא הלחצים או האילוצים של מוסדות פורמליים, וכי האנשים שפוקדים אותם חופשיים לבוא וללכת כאוות נפשם. כולם רצויים - במקומות מהסוג הזה אין חשיבות לסטטוס של הפרט בחברה. כולם רשאים לפקוד את המקום ללא דרישות מוקדמות כולשהן. פעילות עיקרית במקום השלישי הן שיחות - מקומות מהסוג הזה מעודדים לרוב את הנוכחים לקיים ביהם שיחות ואינטראקציה חיובית, למרות שהשיחות לא חייבות להיות הפעילויות היחידות שמתקיימות במקומות מהסוג הזה. נגישות - מקומות מהסוג הזה בדרך כלל פתוחים ונגישים לכל חברי הקהילה, הם מסבירי פנים, ולהיות מסוגלים לספק צרכים מסוימים עבוור כל מי שפוקד אותם. מכילים לרוב אנשים קבועים - מקומות מהסוג הזה מכילים לרוב מספר אנשים שנוהגים לפקוד את המקום באופן קבוע אשר תורמים רבות לאווירה במקום. אותם האנשים לעיתים רבות מהווים גם גורם משיכה לאנשים חדשים, והם נוטים גם לסייע לחדשים להרגיש רצויים ולסייע להם להתאקלם במקום. פרופיל נמוך - החלל הפנימי של מקומות מהסוג הזה הוא לרוב לא יוקרתי או גרנדיוזי מדיי והאווירה בו היא נינוחה ונעימה. סנוביזם ויומרנות לא יכולים לאפיין מקומות מהסוג. אווירה קלילה - האווירה במקומות מהסוג הזה אף פעם לא תאופיין במתח או בעוינות. במקום זאת, מקומות מהסוג הזה מאופיינים באווירה קלילה, שמעודדת את הנוכחים לשוחח עם האנשים האחרים במקום. בית רחוק מהבית - אנשים הפוקדים מקומות מהסוג הזה לרוב מרגישים תחושות של חום, והשתייכות למקום השלישי - תחושות הדומות לאופן בו הם מרגישים לגבי הבית. תכנון ערים ואזורים דניאל יהל, מהו "המקום השלישי" ולמה הוא נחוץ כל כך עבור מתבגרים?, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2024 רייספלד, סמדר (2012-11-02). "מכשכשים בזנב". הארץ. נבדק ב-2024-05-06. White, Rebekah (ביולי–באוגוסט 2018). "A third place". New Zealand Geographic (152): 6. {{cite journal}}: (עזרה)
המספר הראשוני של בלפגור

המספר הראשוני של בלפגור הוא מספר ראשוני פלינדרומי: 1,000,000,000,000,066,600,000,000,000,001 (1030+666X1014+1) את המספר ניתן לקרוא מתחילתו לסופו ולהפך, והוא מתחלק רק בעצמו וב-1. השם בלפגור (Belphegor) הוא השם הלועזי של בעל פעור, המופיע בנצרות כאחד משדי השאול. השם נטבע על ידי הסופר קליפורד איי. פיקובר (אנ'), לאור מספר מאפיינים של המספר המקושרים עם הרוע במיסטיקה הנוצרית – המספר 666 בלב המספר הראשוני המזוהה כ'מספר החיה' המייצג את אחד היצורים באפוקליפסה או את השטן. משני צידי המספר ישנם 13 אפסים, ומספר הספרות הכולל במספר הוא 31 (13 במהופך), מספר הנחשב חסר מזל בתרבות הנוצרית. את המספר נהוג לייצג באמצעות הסימן של האות פאי, כשהוא במהופך. המספר הראשוני של בלפגור הוא האלמנט ה-14 בסדרה הפלינדרומית Bn=102n+4+666X10n+1+1. המספר הראשון בסדרה זו הוא 16,661 (B0) שאף הוא מספר ראשוני. המספרים הראשוניים הבאים בסדרה הם עם 42 אפסים, 506 אפסים, 608 אפסים ו-2,472 אפסים – לפני ואחרי הרצף 666. מספרים ראשוניים פלינדרומיים המכילים את הרצף 666 במרכזם מכונים 'מספרים ראשוניים פלינדרומיים חייתיים' (beastly palindromic prime) מספר ראשוני פלינדרומי חייתי נוסף הוא 700666007.מספרים ראשוניים פלינדרומיים חייתיים נחקרו בין היתר על ידי המתמטיקאי והמהנדס האמריקאי הארווי דובנר (אנ'). המספר הראשוני של בלפגור, באתר MathWorld (באנגלית) Pickover, Clifford., [1] Mike Keith, The Number of the Beast 700666007, באתר prime curios Harvey Dubner, באתר Prime Bios
וולטר מדוק

וולטר ג'רמיה מדוק (באנגלית: Walter Jeremiah Maddock;‏ 13 בספטמבר 1880 – 25 בינואר 1951) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש הליגה הבלתי-מפלגתית, במסגרת המפלגה הרפובליקנית, ולאחר מכן המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של דקוטה הצפונית בשנים 1915–1923, כסגן מושל המדינה ה-14 מינואר 1925 ועד אוגוסט 1928, ומאז ועד ינואר 1929 כיהן מתוקף תפקידו כסגן המושל כמושל דקוטה הצפונית ה-15 במקומו של המושל ארתור סורלי שנפטר בעת כהונתו. וולטר מדוק נולד בגרנד פורקס שבטריטוריית דקוטה. הוא למד בקולג' לעסקים הצפון-מערבי שבדקוטה הצפונית. ב-1906 הוא נשא לאישה את מרגריט טירני, ולשניים נולדו חמישה ילדים. מעורבותו הראשונה של מדוק בפוליטיקה הייתה כאשר הוא היה אחד ממייסדי הליגה הבלתי-מפלגתית. בשנים 1915–1923 הוא היה חבר בית הנבחרים של דקוטה הצפונית. ב-1925 הוא נבחר כסגן מושל המדינה, ועם פטירתו של המושל ארתור סורלי ב-28 באוגוסט 1928 הוא הושבע במקומו כמושל דקוטה הצפונית. הוא כיהן כמושל עד לתום תקופת כהונתו המתוכננת של סורלי, וביקש להיבחר לתקופת כהונה נוספת בזכות עצמו, אך נוצח על ידי ג'ורג' שייפר. בבחירות של 1928 הוא נקט בצעד יוצא דופן כאשר עבר משורות המפלגה הרפובליקנית אל המפלגה הדמוקרטית. לאחר הפסדו בבחירות, שב מדוק לעסוק בחוואות, והיה פעיל בארגון הקואופרטיבים החקלאיים. הוא היה תומך נלהב של הליגה הבלתי-מפלגתית, וגם תמך בתעשיות בבעלות המדינה, כולל בנק דקוטה הצפונית וממגורת הדגנים המדינתית. ב-1933 הוא היה למנהל בכיר במנהל התיאום החקלאי האזורי. בשנים 1937 ועד פרישתו ב-1950, הוא שימש כראש משרד ניהול הביטחונות החקלאיים של דקוטה הצפונית. וולטר מדוק נפטר בביסמרק, בירת דקוטה הצפונית ב-25 בינואר 1951. הוא נטמן בבית הקברות סנט מרי שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1179-1180. וולטר מדוק באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) וולטר מדוק באתר The Political Graveyard (באנגלית) וולטר מדוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עממי האלדליה

עממי האלדליה הם שלושת עממי העלפים בלגנדריום של טולקין: הוניר, הנולדור והטלרי. הפילוג בין שלושת עממי העלפים התחיל ממש עם הגעת העלפים הראשונים לארדה. על אגם קויונן, היכן שהתעוררו העלפים לראשונה, התעוררו שלושה עלפים לפני כל השאר. הם היו ינגוה, פינוה ואלוה. שלושתם פגשו את הולא אורומה ביער, שהכריז על שלושתם כמלכים. עם התעוררות שאר העלפים, כל אחד מהמלכים קיבץ סביבו עדה, ועם הארגון הזה יצאו העלפים למסע באמן. כל אחד מהעממים השונים מתאפיין בתכונות שונות: הונייר מתייחדים בשירה ובניגון, ובכך הם מזכירים את מנוה, שהוא הולא הקרוב ביותר אליהם. הנולדור אוהבים את עבודת הכפיים, ובכך הם מזכירים את אאולה. הטלרי אוהבים את מלאכת הספנות והימאות, ובכך הם מזכירים את אולמו, שר הימים. כישרון הנולדור השפיע בצורה המקיפה ביותר על העלפים ועל העולם כולו, שכן בזכות כישרון זה נוצרו הסילמרילים, שעצם קיומם והרצון להחזיק בהם עיצבו את רוב ההיסטוריה של העידן הראשון, ובמידה מסוימת של כל ארדה. בין העמים השונים התרחשו כמה מקרי מלחמה ורצח, שהגדול ביניהם היה ככל הנראה הטבח של הנולדור בטלרי בזמן בריחתם מאמן. דבר נוסף שמייחד אותו ממלחמות דומות בין עלפים היא העובדה שהטבח היה של נולדור מול טלרי, ולא של ממלכה אחת באחרת או של קבוצה אחת באחרת. מהוניר ניתן למנות בעיקר את ינגוה ואחותו, ינדיס. ינגוה היה מלך הוניר באמן, ואף המלך העליון על כל העלפים. אחותו, ינדיס, הייתה אשתו של פינוה, מלך הנולדור. מהנולדור יצאו רבים מהעלפים המשפיעים ביותר. ניתן למנות את פינוה, פאנור, פינגולפין, פינרפין, פינרוד, גלדריאל, פינגון, טורגון, גיל גלד ורבים אחרים. מהטלרי יצאו כמה דמויות מרכזיות. המרכזיות ביותר הן תינגול, הלא הוא אלוה מלך הטלרי ובתו לותיין, שהיא בעלת תפקיד חשוב בעולמו של טולקין. בנוסף, ניתן למנות רבים מהעלפים המופיעים בסיפור ילדי הורין.
שוק טויוסו

שוק הדגים טויוסו (מבוטא "טוֹיוֹסֵה"; ביפנית: 豊洲市場) הוא שוק הדגים ופירות הים הסיטונאי הגדול בעולם, שנמצא בטוקיו, בירת יפן. שוק טויוסו הוא שוק דגים ופירות ים בטוקיו, שנחנך בסוף 2018, והחליף את השוק הסיטונאי העירוני המרכזי של טוקיו - שוק הדגים צוקיג'י, לקראת אולימפיאדת טוקיו בשנת 2020. מתחם השוק נמצא במבנה, שאורכו 2 ק"מ, ונמכרים בו כ-400 סוגי דגים שונים. בשוק מנהלים את המסחר, ומעבירים את הסחורה ליעדה. ניתן לצפות בתהליכי המסחר ובדגים מעמדות תצפית בקומה השנייה דרך מחיצות זכוכית. בסמוך לשוק נמצאים שוק פירות וירקות ומבחר מסעדות. השוק פתוח בכל יום למעט ימי ראשון ורביעי. מדיה וקבצים בנושא שוק טויוסו בוויקישיתוף אמיר מרום, 24 שעות בטוקיו, ידיעות אחרונות המוסף היומי מסלול, 1.5.2023, עמ' 4
Alias (פקודה)

alias היא פקודה נפוצה בממשקי שורת פקודה שונים (shell-ים), המאפשרת החלפה של מילה במחרוזת אחרת. הפקודה משמשת בעיקר לקיצורי פקודת מערכת, או להוספת ארגומנטים של ברירת מחדל לפקודות בשימוש תדיר. הפקודה alias זמינה במערכות יוניקס, דמויות יוניקס, לינוקס, Windows PowerShell ו-UEFI. פונקציונליות דומה למערכות MS-DOS ו-Windows קיימת בעזרת כלי DOSKey. הפקודה alias מחזיקה מעמד במשך כל הפעלה רציפה של ה-shell. לעיתים קרובות מגדירים alias-ים ("כינויים") בעזרת קובץ rc של ה-shell (כגון .bashrc ) כך שהם יהיו זמינים עם תחילת הפעלת ה-shell לאורך כל השימוש. פקודות ה-alias יכולות להיכתב בקובץ ה-rc ישירות או להרשם בקובץ נפרד בעזרת הפקודה source. בהתחלה ה-alias-ים הופיעו ב-Unix ב-csh ומשם המשיכו למעטפות נוספות כגון tcsh ו- bash. ב-csh הם הוגבלו לשורה אחת, מה שאפשר יצירת קיצורים פשוטים לפקודות לא מורכבות. גרסאות ישנות יותר של מעטפת Bourne לא הציעו alias, אבל במקום זה הן סיפקו יכולת כתיבת פונקציות שאפשרו גם העברת פרמטרים בנוסף לקיצור פקודות מורכבות. רק בגרסאות מתקדמות, כמו bash או ksh, נכנסה תמיכה גם בפונקציות וגם ב-alias. ניתן ליצור כינויים לא קבועים על ידי פקודת alias. התחביר הוא: alias gc='git commit' התחביר המתאים במעטפת C או tcsh הוא: alias gc "git commit" משמעות הכינוי היא שכאשר הפקודה gc תיקרא במעטפת, היא תוחלף ב- git commit והפקודה הזו תבוצע במקום. כדי ליצור כינוי חדש ב-Windows PowerShell, ניתן להשתמש ב-new-alias: new-alias ci copy-item זה יוצר כינוי חדש בשם ci שיוחלף ב-copy-item בעת ביצוע. ב- PowerShell, לא ניתן להשתמש ב-alias כדי להוסיף פרמטרים כברירת מחדל עבור פקודה. במקום זאת, יש לעשות זאת על ידי שינוי משתנים של המעטפת. כדי להציג כינויים מוגדרים ניתן להשתמש בפקודות הבאות: alias # Used without arguments; displays a list of all current aliases alias -p # List aliases in a way that allows re-creation by sourcing the output; not available in 4DOS/4NT and PowerShell alias myAlias # Displays the command for a defined alias במעטפות יוניקס, ניתן להתעלם מכינוי על ידי שימוש בגרש סביב הכינוי בעת השימוש. לדוגמה, אם יש את ההגדרה הבאה: alias ls='ls -la' ניתן להתעלם מההגדרה ולבצע את הפקודה ls כפי שהוגדרה במקור, על ידי התחביר הבא: 'ls' ב-Windows PowerShell אפשר להשתמש ב-set-alias כדי לשנות כינוי קיים: set-alias ci cls לאחר הפקודה הזו, ci יצביע כעת על הפקודה cls. במעטפות יוניקס ניתן להסיר כינויים על ידי ביצוע הפקודה unalias : unalias copy # Removes the copy alias unalias -a # The -a switch will remove all aliases; not available in 4DOS/4NT unalias * # 4DOS/4NT equivalent of `unalias -a` - wildcards are supported ב-Windows PowerShell, ניתן להסיר את הכינוי באמצעות remove-item: remove-item alias:ci # Removes the ci alias בדרך כלל alias מחליף רק את המילה הראשונה בפקודה. אבל חלק מהמעטפות, כגון bash ו- ksh, מאפשרות החלפת כמה מילים, מה שלא אפשרי בפונקציות. התחביר הרגיל על מנת לבצע את זה הוא הגדרת הכינוי הראשון עם תו רווח בסוף. לדוגמה, שימוש בשני הכינויים: alias list='ls ' # note the trailing space to trigger chaining alias long='-Flas' # options to ls for a long listing מאפשר: list long myfile # becomes "ls -Flas myfile" when run man alias - ספר ההוראות של הפקודה מדיה וקבצים בנושא Alias בוויקישיתוף
מחנה הריכוז האלה

מחנה הריכוז האלה היה ממוקם במוצליך, ליד העיר האלה. המחנה היה מחנה בו נאלצו אסיריו לעבוד בעבודות כפייה ליצרן המטוסים סיבל בהסכם שהייתה לחברה עם המשרד הראשי למשק ומנהל. ב-1944, לאחר שתהגברו הפצצת בעלות הברית על גרמניה, היא קיבלה אסירים רבים ממחנה בירקאן, תת-מחנה של מחנה בוכנוולד בגרמניה הנאצית. בעלות של שישה/ארבעה רייכסמרק ליום, עובדים מיומנים/לא מיומנים שימשו במחלקת עיבוד מתכת לבניית חלקים לכנפי מטוס. פועלים עבדו בסך הכל 166,364 שעות בדצמבר 1944. סיבל העסיקה בדצמבר של אותה השנה במחנה כ=10,159 עובדים "מיומנים" ו-4,965 עובדי עזר. יום העבודה במפעל היה באורך 10.5 שעות. המחנה כלל לפחות חמישה בלוקים למגורי אסירים ובלוק אחד לשומרי האס אס. בסוף יולי 1944, הועברו 525 אסירים ממחנה בוכנוולד להאלה עם 515 אסירים נוספים ממחנות אחרים, אף על פי שהרשימות הללו לא מספקות פירוט לפי לאום, נראה שרוב האסירים היו רוסים, פולנים ואולי צ'כים. שילוחי אסירים המשיכו להגיע להאלה במהלך החודשים הבאים ומספר האסירים הכלואים במחנה המשנה גדל וירד במרווחים שונים במהלך שמונה חודשי קיומו. בדרך כלל דפוס השילוחים הנכנסים גדל לאורך סתיו 1944 ועד ינואר 1945, חלק מהאסירים שעזבו את המחנה הועברו מהאלה למחנות משנה אחרים. שבעה אסירים גורשו מבוכנוולד להאלה ב-10 באוגוסט 1944, רובם אסירים פוליטיים מצרפת. שילוחים נוספים מבוכנוולד הגיעו לאורך כל אוגוסט וספטמבר, ומספר האסירים שהועברו להאלה בחודשים אלו עלה על כ-2,000 אסירים. עם זאת, מספרים אלה שונים מדוחות חודשיים מהאלה שהוגשו על ידי הנהלת האס אס של המחנה. לפי דו"חות חודשיים מ-14 באוגוסט 1944, היו במחנה כ-525 אסירים. בין ה-1 ל-20 בספטמבר 1944 הועברו לסיבל-האלה מבוכנוולד כ-1,000 אסירים נוספים (חמש מאות ב-2 בספטמבר, חמש מאות ב-12 בספטמבר) אך החל מינואר 1945 הועברו אסירים מהאלה בחזרה לאחד ממחנות המשנה של בוכנוולד. דיווח נוסף מ-25 במרץ 1945 מראה שב-1 בינואר 1945 היו במחה כ-633 אסירים וב-6 במרץ 1945, כחודשיים לפני כניעת גרמניה הנאצית, היו בה כ-528 אסירים. אסירים חולקו למספר קובצות שכללו פינוי הריסות מהתקפות אוויר, ביצוע עבודות בנייה ועבודות נוספות. עבירות כגון הזנחה או עזיבת עמדת העבודה גררו עונש, בדרך כלל שליחת ארוחת צהריים או שלילת הקצאת הסיגריות היומית. January 1945 report by Arbeitseinsatzführer or chief of labor allocation for the Buchenwald camp"
אנאנדי גופאל ג'ושי

אנאנדי גופאלראו ג'ושי (באנגלית: Anandibai Gopalrao Joshi ‏31 במרץ 1865 – 26 בפברואר 1887) הייתה הרופאה ההודית הראשונה שלמדה רפואה מערבית. היא הייתה האישה ההודית הראשונה שהוסמכה לרפואה בארצות הברית. נקראה גם בשמות נוספים, בהם אננדיבאי ג'ושי. שמה האמצעי, גופאל, הוא קיצור של גופאלראו, שמו הפרטי של בעלה. נולדה בשם יאמונה ג'ושי, וגדלה במשפחת ברהמינים באזור קונקן בהודו. בהתאם למנהגי התקופה והמשפחה, היא נישאה בגיל 9 לגופאלראו ג'ושי, אלמן שהיה מבוגר ממנה בעשרים שנה. לאחר הנישואין, בעלה של יאמונה שינה את שמה הפרטי לשם אנאנדי. היא נכנסה להריון בגיל 14, אך התינוק מת לאחר עשרה ימים עקב חוסר הזמינות של שירותי הטיפול הרפואי בהודו. אירוע זה הותיר בה טראומה וגרם לה להחליט ללמוד רפואה. לדבריה, אחת הסיבות המרכזיות לשיעורים הגבוהים של תמותת נשים ותמותת תינוקות בהודו הייתה משום שרוב הנשים שהודו באותה עת חששו לקבל טיפול רפואי מגבר, בגלל נורמות חברתיות. בשנת 1850 נפתחה בפילדלפיה, ביוזמת הקווייקרים, המכללה ללימודי רפואה לנשים, שהיה בית הספר הראשון בעולם שקיבל נשים ללימודי רפואה. נשים מרחבי העולם הגיעו ללמוד במכללה, בהן ג'ושי. היא החלה את לימודיה בשנת 1883, ושהותה בארצות הברית סוקרה רבות בעיתוני התקופה, כשהיא עונדת תכשיטים הינדיים מסורתיים, שנחשבו למראה אקזוטי. היא הייתה הסטודנטית הזרה הראשונה במכללה, ולימודיה מומנו על ידי תיאודישה קרפנטר, נדבנית ממדינת ניו יורק. היא למדה שם לצד קיי אוקאמי, שהגיעה מיפן, ותבאט אסלאמבולי, יהודיה-כורדית מסוריה. הן התפרסמו בתצלום משותף בו הן לבושות בבגדיהם המסורתיים. בכיתתה למדה גם סוזן לה פלש פיקוט. כשסיימה את לימודיה במרץ 1886 המלכה ויקטוריה, שהייתה גם קיסרית הודו, שלחה למכללה מכתב ברכה על ההישג. בסוף שנת 1886 שבה להודו, ועבדה כרופאת נשים במשך כחודשיים בבית חולים במהאראשטרה, אך בתחילת שנת 1887 חלתה בשחפת. ג'ושי מתה בפונה משחפת בגיל 21, ומילותיה האחרונות היו "עשיתי כל מה שיכולתי". בכל רחבי הודו התאבלו על מותה. האפר שלה נשלח לתיאודישה קרפנטר, שטמנה אותו בבית הקברות של משפחתה בפוקיספסי, ניו יורק. אף על פי שעסקה ברפואה זמן קצר בלבד, היא זכתה לתהילה בזכות נחישותה והשקעתה הרבה במקצוע. היא הייתה האישה הראשונה בהודו שלמדה רפואה מערבית, והיוותה השראה לנשים רבות בהודו שפנו לעסוק במקצועות הרפואה. סיפור חייה של ג'ושי תואר במספר ספרים, בהם ביוגרפיה שראתה אור זמן קצר לאחר מותה. מכון רפואי בלאקנאו מעניק מדי שנה פרס על שמה, וממשלת מהאראשטרה הקימה קרן על שמה, המעניקה מלגות לנשים ללימודי רפואה. מכתש בכוכב נוגה קרוי על שמה, ובמרץ 2018 צוינה בגוגל דודל. בשנת 2017 הועלה בהודו מחזה על חייה בשם "דוקטור אנאנדיבאי ג'ושי", שזכה בפרסים רבים. בשנת 2019 יצא סרט קולנוע במראטהית אודות חייה, שזכה אף הוא במספר פרסי קולנוע. מדיה וקבצים בנושא אנאנדי גופאל ג'ושי בוויקישיתוף Anandi Gopal Joshi, Kei Okami, Sabat Islambooly, Ignite - Global Fund for Women (באנגלית) Danielle Verghese, The Graduates, The Triangle, ‏2023 (באנגלית) Historical Photos Depict Women Medical Pioneers, The World from PRX, ‏14 באוגוסט 2013 (באנגלית)
יהונתן כרמין

יהונתן כרמין (נולד ב-13 ביוני 2001) הוא אתלט ישראלי. שיאן ישראל בריצת 1500 מטר. הוא מתאמן בקבוצת אתלטי הסמטה דרום תל אביב-יפו. באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף תל אביב ביוני 2021 זכה בשתי מדליות ארד, בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:53.61 דקות, אחרי דוד טאייצ'או ממכבי תל אביב (1:52.83 דקות) ואלון אברג'ל מהפועל עמק חפר הדסה נעורים (1:53.60 דקות) ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:51.11 דקות, אחרי דוד טאייצ'או (3:47.07 דקות) וימר גטהון ממכבי תל אביב (3:50.73 דקות). באליפות ישראל שנערכה באצטדיון גבעת רם ירושלים ביוני 2022 זכה בשתי מדליות כסף, בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:54.70 דקות, אחרי נועם ממו מהפועל עמק חפר הדסה נעורים (1:54.63 דקות) ולפני צ'וקריאנפון טיפ ממכבי חיפה כרמל (1:56.75 דקות) ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:49.55 דקות, אחרי חברו לקבוצה אדיסו גואדיה (3:48.25 דקות) ולפני תומר מועלם ממכבי ראשון לציון (3:57.70 דקות). בתחרות שנערכה בארקנסו, ארצות הברית ב-3 במאי 2024 סיים במקום חמישי בריצת 1500 מטר בשיא ישראלי חדש של 3:40.64 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 15 השנים של גזאצ'ו יוסף (3:40.90 דקות). ריצת 800 מטר: 1:52.24 דקות (2022) ריצת 1500 מטר: 3:40.64 דקות (2024), שיא ישראל ריצת מייל: 4:07.28 דקות (2024) ריצת 3000 מטר: 8:01.63 דקות (2024) ריצת 5000 מטר: 13:52.94 דקות (2022) יהונתן כרמין, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית