laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אינדיאנפוליס אולימפיאנס

אינדיאנפוליס אולימפיאנס (באנגלית: Indianapolis Olympians) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר אינדיאנפוליס אשר שיחקה בליגת ה-NBA בין השנים 1953-1949. עד שנת 1949 שיחקה בעיר אידיאנפוליס קבוצת אינדיאנפוליס ג'טס אשר השתתפה בליגת ה-BAA, בעוד מועדון האולימפיאנס הודיע על הצטרפותו המתוכננת לליגת ה-NBL המקבילה בעונת 1949/1950. בשנת 1949, לאחר שהוכרז על איחוד ליגות ה-BAA וה-NBL לליגת ה-NBA, הוחלט על סגירת מועדון הג'טס לטובת האולימפיאנס שלמעשה החליפו אותם כקבוצת הכדורסל של אינדיאנפוליס. בשתי העונות הראשונות לקיומה הובלה הקבוצה על ידי הסנטר אלכס גרוזה והרכז ראלף בירד, שניהם בוגרי אוניברסיטת קנטקי, שקלעו 22.5 ו-15.9 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. בשנת 1951, לאחר שנתיים בלבד כשחקנים מקצועיים, הודו שני השחקנים כי מכרו משחקים בהם השתתפו כשחקני מכללות, והושעו לצמיתות על ידי קומישינר הליגה מוריס פודולוף. הן גרוזה והן בירד, שנבחרו בעונות 1949 ו-1950 לחמישיות העונה של ה-NBA, לא חזרו לשחק כדורסל לאחר המקרה והותירו את האולימפיאנס עם סגר בינוני ונטול כוכבים. לאורך ארבע העונות של הקבוצה העמידה אינדיאנפוליס מאזן מצטבר של 132 ניצחונות לעומת 137 הפסדים, וניצחה סדרת פלייאוף אחת (בפלייאוף 1950) במהלך ארבעת טורנירי הפלייאוף אליהם העפילה. ב-6 בינואר 1951 לקחה הקבוצה חלק במשחק ה-NBA הארוך אי פעם, כשניצחה את קבוצת רוצ'סטר רויאלס בתוצאה 75-73 לאחר 6 הארכות. בסיום עונת 1952/1953 התפרקה הקבוצה ונערך "דראפט פיזור" על שחקניה. בשנת 1967 חזרה ליגת ה-NBA לעיר אינדיאנפוליס, לאחר שסופחה ל-NBA קבוצת אינדיאנה פייסרס מליגת ה-ABA. להלן חמשת הקלעים המובילים בתולדות המועדון: 1. אלכס גרוזה - 2,925 2. ליאו ברנהורסט - 2,333 3. פול וולטר - 2,176 4. ראלף בירד - 2,006 5. ג'ו גראבוסקי - 1,798 סיכום העונות של המועדון, באתר Basketball-reference.com דף השחקן של אלכס גרוזה, באתר basketball-reference.com דף השחקן של ראלף בירד, באתר basketball-reference.com ההודעה על מותו של גרוזה, באתר הניו יורק טיימס סיכום העונות של המועדון, באתר basketball-reference.com סיכום משחק ה-NBA הארוך אי פעם, באתר indystar.com דוח המשחק בין אינדיאנפוליס לרוצ'סטר, באתר basketball-reference.com נבחרי דראפט הפיזור של אינדיאנפוליס אולימפיאנס, באתר realgm.com המובילים הסטטיסטיים של המועדון, באתר basketball-reference.com
סאמי אל-עלאגוי

סאמי אל-עלאגוי (בערבית: سامي العلاقي, בגרמנית: Sami Allagui, נולד ב-28 במאי 1986 בדיסלדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר תוניסאי-גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. אל-עלאגוי שיחק בנבחרת תוניסיה בכדורגל, במדיה ערך 28 הופעות והבקיע חמישה שערים. אל-עלאגוי שיחק בנעוריו בפורטונה דיסלדורף ובאלמניה אאכן, והחל את קריירת הבוגרים באנדרלכט, אליה עבר בשנת 2005. אל-עלאגוי לא קיבל הזדמנויות כמעט באנדרלכט, ובעונת 2006/07 הושאל לרוסלארה מהליגה הבלגית, שם קיבל הזדמנות והופיע 15 פעמים. בעונת 2007/08 עבר אל-עלאגוי לקארל צייס יינה מהבונדסליגה השנייה, שם שיחק עונה אחת והבקיע שלושה שערים ב-15 משחקים. בתום עונה זו עבר אל-עלאגוי לגרויטר פירט, גם היא מהבונדסליגה השנייה, והחל את הפריצה שלו. בעונתו הראשונה בגרויטר פירט הבקיע אל-עלאגוי 12 שערים ובעונתו השנייה הבקיע עשרה שערים. לאחר שתי עונות בגרויטר פירט, חתם אל-עלאגוי במיינץ 05, ושיחק לראשונה בבונדסליגה. בעונתו הראשונה במיינץ הבקיע אל-עלאגוי עשרה שערים, אך בעונתו השנייה תפוקתו ירדה, והוא הבקיע ארבעה שערים בלבד. בתום עונת 2011/12 עזב אל-עלאגוי את מיינץ לאחר שתי עונות, ושב לבונדסליגה השנייה, כאשר חתם בהרטה ברלין. אל-עלאגוי הבקיע שישה שערים בעונת הבכורה שלו בהרטה ברלין, וסייע לה לזכות באליפות הבונדסליגה השנייה לעונת 2012/13, והעפיל עמה לבונדסליגה. בעונתו השנייה בהרטה ברלין, הפעם בבונדסליגה, הבקיע אל-עלאגוי תשעה שערים. את עונת 2014/15 החל אל-עלאגוי בהרטה ברלין, אך הושאל לקראת סגירת חלון ההעברות של הקיץ למיינץ 05, קבוצתו הקודמת. אל-עלאגוי שיחק במיינץ עונה אחת, והבקיע בה שני שערים בלבד. לקראת עונת 2015/16, סיים אל-עלאגוי את ההשאלה במיינץ, וחזר להרטה ברלין. ביוני 2017 חתם אל-עלאגוי בפ.צ. סנט פאולי מהבונדסליגה השנייה. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, 2017/18, הבקיע ארבעה שערים ב-31 הופעות. גם בעונתו השנייה, 2018/19, הבקיע אל-עלאגוי ארבעה שערים, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בקיץ 2019 חתם אל-עלאגוי במוסקרון. בשנת 2020 נאלץ אל-עלאגוי לפרוש בגין פציעות חוזרות. אל-עלאגוי החל לשחק בנבחרת תוניסיה בשנת 2008. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע במאי 2009 במשחק ידידות מול נבחרת סודאן. אל-עלאגוי השתתף עם נבחרת תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 2012, ממנו הודחה ברבע הגמר לאחר הפסד 2-1 לנבחרת גאנה. אל-עלאגוי לא נכלל בסגל לגביע אפריקה לאומות 2013 ולגביע אפריקה לאומות 2015, על אף שנבחרת תוניסיה העפילה לשני הטורנירים. עם הרטה ברלין: אליפות הבונדסליגה השנייה: 2012/13 מדיה וקבצים בנושא סאמי אל-עלאגוי בוויקישיתוף סאמי אל-עלאגוי, באתר Transfermarkt סאמי אל-עלאגוי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) סאמי אל-עלאגוי, באתר Soccerway סאמי אל-עלאגוי, באתר WorldFootball.net סאמי אל-עלאגוי, באתר National Football Teams סאמי אל-עלאגוי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
פיסת קרום

פיסת קרום (מאנגלית: Terrane) הוא מונח בגאולוגיה המתאר חתיכות קרום שנפרדו מלוח טקטוני אחד והתלכדו או אוחו עם קרום יבשתי של לוח טקטוני אחר. נקודת החיבור בין חתיכת הקרום לקרום עצמו נקראת בדרך כלל בשם העתק. פיסות של קרום יבשתי וכן מבנים יבשתיים בקרום אוקייני כגון קשתות איים, איים געשיים, הרי געש ימיים ועוד, נישאים על גבי הלוח האוקייני כחלק מטקטונית הלוחות. כאשר הלוח האוקייני נפגש עם לוח יבשתי באזור הפחתה, הלוח האוקייני נוחת מתחת ללוח היבשתי. פיסות הקרום שנישאו על הלוח האוקייני אינן נוחתות כיוון שהן עבות או קלות ממנו. פיסות הקרום מתנתקות מהלוח האוקייני ומתלכדות עם הלוח היבשתי. פיסות קרום שאוחו עם שולי יבשה באזור הפחתה מכונות פיסות קרום מלוכדות (accreted terranes). פיסות קרום שאוחו ומקורן לא ידוע מכונות פיסות קרום אקזוטיות (exotic terranes). פיסות הקרום עשויות להינשא על גבי הקרום האוקייני למרחק גדול, לעיתים אף אלפי קילומטרים בטרם התנגשו והתאחו. לתהליך זה חשיבות רבה בהגדלת שטח היבשות. לוח פרלון שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
לינדזי מרשל

לינדזי מרשל (באנגלית: Lyndsey Marshal; נולדה ב-16 ביוני 1978) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מהופעותיה בסרט "השעות", בדמות קלאופטרה בסדרת הטלוויזיה "רומא" של HBO, ובתפקיד ליידי שרה היל בדרמה התקופתית "Garrow's Law". מרשל נולדה במנצ'סטר שבאנגליה. היא למדה לימודים קלאסיים בקולג', ואחרי כן נרשמה לקולג' הוולשי המלכותי למוזיקה ודרמה (אנ'). התפקיד החשוב הראשון שלה היה במחזה "Fireface" בתיאטרון רויאל קורט, שאותו קבלה עוד לפני סיום הלימודים. ב-2001 זכתה בפרס חוג מבקרי התיאטרון לשחקנית החדשה הטובה ביותר על הופעתה במחזה "Redundant" בתיאטרון רויאל קורט, ובמחזה "Boston Marriage" בדונמאר ורהאוס. ב-2003 זכתה בפרס התיאטרון TMA לשחקנית המשנה הטובה ביותר במחזה "חלום ליל קיץ". מאז הופיעה בתפקידים ראשיים בהפקות תיאטרון שונות. ב-2009 שיחקה בהפקה בווסט אנד של המחזה "Three Days of Rain" לצדו של ג'יימס מק'אבוי. ב-2011 הופיעה במחזה "גרינלד" בתיאטרון הלאומי. מרשל שיחקה בסרט "השעות" לצדה של ניקול קידמן ובסרט "מכאן והלאה" בבימויו של קלינט איסטווד. מרשל גילמה את דמותה של קלאופטרה בסדרה ההיסטורית של HBO "רומא". מאז 2009 שיחקה בתפקיד ליידי שרה היל בשלוש עונות של סדרת הדרמה "Garrow's Law" של BBC One. יחד עם ג'ולי וולטרס השתתפה בדרמה "שהייה קצרה בשווייץ". היא כיכבה גם בסדרה החדשה של ITV על פי ספרי "גברת מרפל" מאת אגאתה כריסטי. בינואר 2013 שיחקה מרשל בתפקיד איילין בלייר אשתו של אריק בלייר בדרמה הרדיופונית "The Real George Orwell - Homage to Catalonia" ברדיו 4 של ה-BBC. מרשל חיה בקינגס קרוס שבלונדון עם בן זוגה, איש קולנוע העוסק בסרטים דוקומנטריים. 2006 - מועמדות לפרס איאן צ'ארלסון עבור הופעתה במחזה "The Hypochondriac" 2003 - פרס התיאטרון TMA לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה במחזה "חלום ליל קיץ") 2002 - מועמדות לפרס אוליבייה לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה במחזה "The Boston Marriage" 2002 - מועמדות לפרס איבנינג סטנדרד לשחקנית החדשה הטובה ביותר על "Redundant" ועל "The Boston Marriage" 2001 - פרס חוג מבקרי התיאטרון לשחקנית החדשה הטובה ביותר על "Redundant" ועל "The Boston Marriage לינדזי מרשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לינדזי מרשל, באתר AllMovie (באנגלית) לינדזי מרשל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Kennedy, Hannah (13 בדצמבר 2004), "20 Questions with ... Lyndsey Marshal", What's On Stage, אורכב מ-המקור ב-5 בפברואר 2012 {{citation}}: (עזרה) 20 Questions With ... Lyndsey Marshal - Sleeping Beauty at Barbican Centre - London - Interviews - Whatsonstage.com Lyndsey Marshal | Royal Welsh College of Music & Drama Barnett, Laura (26 בינואר 2011). "Lyndsey Marshal: 'Clint? Such a sweet man'". The Guardian. נבדק ב-2011-01-27. {{cite web}}: (עזרה)
קלרה קדם

קלרה קדם (נולדה ב-1948) היא מדענית מחשב ישראלית, פרופסור אמריטה למדעי המחשב באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומורה מן החוץ במדעי המחשב באוניברסיטת קורנל, אית'קה, ניו יורק. קדם קיבלה את תואר הדוקטור במדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, בהנחיית מיכה שריר בשנת 1989. עוסקת בסוגיות תאורטיות ומעשיות של גאומטריה חישובית. המחקרים הכי מצוטטים שלה הם בגאומטריה חישובית, חישוב תנועה, ודיאגרמת וורונוי. היא גם שיתפה פעולה עם פילוסופים ובלשנים בעבודתה על פרויקט פענוח כתב היד של כתבים בעברית מימי הביניים שעל גבם התגלו כיתובים בערבית. בין השנים 2000 ל- 2002 כיהנה כראש המחלקה למדעי המחשב. Kedem, Klara; Livné, Ron; Pach, János; Sharir, Micha (1986), "On the union of Jordan regions and collision-free translational motion amidst polygonal obstacles", Discrete & Computational Geometry 1 (1): 59–71, doi:10.1007/BF02187683, MR 824108 Huttenlocher, Daniel P.; Kedem, Klara; Sharir, Micha (1993), "The upper envelope of Voronoĭ surfaces and its applications", Discrete & Computational Geometry 9 (3): 267–291, doi:10.1007/BF02189323, MR 1204784 Arkin, Esther M.; Chew, L. Paul; Huttenlocher, Daniel P.; Kedem, Klara; Mitchell, Joseph S. B. (1991), "An Efficiently Computable Metric for Comparing Polygonal Shapes", IEEE Trans. Pattern Anal. Mach. Intell. 13 (3): 209–216, doi:10.1109/34.75509. אתר האינטרנט הרשמי של קלרה קדם קלרה קדם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה קלרה קדם, באתר dblp Faculty listing, Cornell University, retrieved 2012-09-30. גנאלוגיה מתמטית של קלרה קדם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Arkin et al. (1991). Kedem et al. (1986). Huttenlocher, Kedem & Sharir (1993). Fisher, Hannah (August 12, 2009), "Algorithms help unravel the secrets of ancient documents. B-G University project discovers Hebrew prayers under Arabic lettering", Jerusalem Post, (subscription required (help)). ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המפלגה האסלאמית של טורקיסטן

המפלגה האסלאמית של טורקיסטן (באויגורית: تۈركىستان ئىسلام پارتىيىسى, בערבית: الحزب الإسلامي التركستاني, "חיזבּ אל-אסלאמי אל-טורקיסטאני", באנגלית: Turkistan Islamic Party או TIP, בטורקית: Türkistan İslam Cemaati), נקראה בעבר גם המפלגה האסלאמית של מזרח-טורקיסטן, התנועה האסלאמית של מזרח טורקיסטן ובשמות נוספים, הוא שמו של ארגון מיליטנטי בדלני אסלאמי שנוסד על ידי ארגוני טרור אויגורים במערב סין. מנהיג הארגון מאז 2013, הוא עבדוללה מנסור. המטרות המוצהרות של הארגון הן: עצמאות של "מזרח-טורקיסטן" על שטח הנמצא במערב סין ייסוד מדינה אסלאמית על כל מרכז אסיה ייסוד ח'ליפות אסלאמית הממשל בסין מגדיר אותו ארגון טרור ובדו"ח שפרסם בשנת 2002 פורטו כ-200 מעשי טרור שבוצעו על ידי הארגון בין השנים 1990–2001, בהם נרצחו 162 אנשים ונפצעו 440. לאחר פיגועי 11 בספטמבר, הארגון הוגדר ארגון טרור גם על ידי אוזבקיסטן, קזחסטן, רוסיה, קירגיזסטן, איחוד האמירויות הערביות, אפגניסטן, פקיסטן וארצות הברית. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארגונים ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בטיטו

בטיטו הוא שם משפחה הנפוץ בקרב יהודי צפון אפריקה, ככל הנראה מדובר בשערוב של המילה הצרפתית "petit" שמתייחסת לאדם קטן ממדים. האם התכוונתם ל... לירון בטיטו – איש צבא ישראלי מרב בטיטו – עיתונאית ותחקירנית ישראלית נחמן בטיטו – ממלא מקום הראשון לציון והחכם באשי ואחד ממנהיגי העדה המערבית בירושלים ששון בטיטו – דמות בדיונית, גיבור קומדיית הטעויות "המובטל בטיטו" של זאב רווח
יונתן גורפינקל

יונתן גורפינקל (נולד ב־29 באוגוסט 1976) הוא במאי קולנוע, טלוויזיה ופרסומות ישראלי. יונתן גורפינקל נולד ומתגורר בתל אביב-יפו. אביו הוא צלם הקולנוע דוד גורפינקל ואחיו הבכור הוא עיתונאי האוכל חיליק גורפינקל. מכהן בהנהלת איגוד הבמאים. בתחילת דרכו עבד כצלם בסדרות הטלוויזיה הישרדות האיים הקריביים ואת העונה השלישית של אמא'לה. בשנת 2000 ביים את הדרמה "הבן שלי", דרמה משפחתית על אלימות בחברה הישראלית. "הבן שלי" שודרה במסגרת רצועת "ראשון בדרמה" בכבלים והייתה מועמדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בקטגוריית "הדרמה הטובה ביותר". ב-2001 היה במאי שותף וצלם בסרט הדוקומנטרי "הזירה", על הכיכר שהפכה מ"כיכר מלכי ישראל" לכיכר רבין. הסרט שודר בטלעד והוקרן בפסטיבלים ברחבי העולם. שיחק במספר תפקידים קטנים בסרטים: "חלומו של הנרי", "ראס פינה", ו"מדוזות". ביים את שידורי המהפכה, ובשנים 1998 עד 2003 ביים מערכונים בשלוש העונות הראשונות רק בישראל, וחזר ב-2001 לאחר ההפסקה לביים את העונה הרביעית. ב-2003 עד 2006 ביים את שלוש העונות הראשונות של ארץ נהדרת ובהם ביים מערכונים וצילומי אולפן. החל מ-2014 מביים את העונה ה-11 של התוכנית. בשנים 1998–2007 ביים פרומואים לרשת, שידורי קשת ופרסומות מפעל הפיס, תנובה, שופרסל, אל-על ופז. ב-2007 ביים את הסדרה מסכים אשר שודרה ב-yes. בשנת 2012 ביים את "שש פעמים" - סרט קולנוע בכיכובה של סיון לוי, עליו זכה בקטגוריית "סרט הביכורים העלילתי" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי סן סבסטיאן בקטגוריית "מבט אחר". ב-2014 ביים את מחר שבת עם צביקה הדר ואת גולסטאר. ביים את הטריילרים לסרטים הישראליים: סיפור על אהבה וחושך, את לי לילה, פלאפל אטומי וארץ פצועה. יונתן גורפינקל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יונתן גורפינקל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יונתן גורפינקל באתר קנלר ייצוג אמנים בעז גאון, יונתן גורפינקל, מדינת ישראל במצב שביר. בעז גאון ויונתן גורפינקל החליטו שהגיע הזמן לקום ולעשות משהו, באתר הארץ, 10 במרץ 2011 אורי קליין, "שש פעמים" הוא הסרט הבולט והנועז בפסטיבל הסרטים בחיפה, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2012 תחנות התרבות של יונתן גורפינקל, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2013 שני ליטמן, למה יונתן גורפינקל, הבמאי של "שש פעמים", יצר סרט על ניצול מיני, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2013 אמיר בוגן, הנוער לכאן! יונתן גורפינקל על "שש פעמים", באתר ynet, 11 בדצמבר 2013 לי-אור אברבך, ‏פרומו העירום של "ארץ נהדרת" עלה לגמר תחרות הפרומואים פרומקס, באתר גלובס, 31 במאי 2010 רותה קופפר, מותר להסתכל לתוך המצלמה, באתר הארץ, 26 ביוני 2007 אורי קליין, "שש פעמים" הוא הסרט הבולט והנועז בפסטיבל הסרטים בחיפה, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2012 נירית אנדרמן, הסרט "שש פעמים" התקבל לפסטיבל סן סבסטיאן, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2012
מחמוד ריאד

מחמוד ריאד (בערבית: محمود رياض; 8 בינואר 1917 – 25 בינואר 1992) שר החוץ של מצרים בשנים 1964–1972 ומזכיר הליגה הערבית בשנים 1972–1979. במלחמת העצמאות היה ריאד קצין תותחנים. בינואר 1949 נתמנה לנציג מצרים לשיחות שביתת הנשק עם ישראל, תפקיד בו כיהן עד שנת 1953. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים מונה ליועץ לענייני ישראל במשרד ההגנה המצרי ובאמצע 1954 מונה למנהל המחלקה הערבית במשרד החוץ המצרי. במקביל היה בשנים 1953–1954 במשלחת מצרים לעצרת האו"ם. בינואר 1955 מונה לשגריר מצרים בסוריה. הוא הצליח לקשור קשרים הדוקים עם הנהגת סוריה והיה מאבות הרפובליקה הערבית המאוחדת. בינואר 1962 מונה לשגריר מצרים באו"ם, ובמסגרת זאת היה החל מנובמבר 1962 נשיא תורן של מועצת הביטחון. בשנת 1964 מונה לשר החוץ של מצרים. ככזה היה זה שמסר באופן רשמי לאו תאנט את הבקשה לפינוי כוח החירום של האומות המאוחדות מסיני לפני מלחמת ששת הימים. לאחר עליית סאדאת לשלטון הועלה ריאד לדרגת סגן ראש הממשלה. במסגרת תפקידו ניהל בשנת 1971 שיחות שלום למזרח התיכון עם אבא אבן, שר החוץ של ישראל, בתיווכו של שליח האו"ם השוודי גונאר יארינג. ריאד נחשב למייצג הקו הנצי בממשלת מצרים והביע עמדה נגד הסדר ביניים עם ישראל. בינואר 1972, במסגרת שינוי בממשלת מצרים הוחלף ריאד ומונה ליועץ לענייני מדיניות חוץ. באמצע 1972 מונה למזכיר הכללי של הליגה הערבית. כמצרי הוא התפטר מהתפקיד בעקבות החרם של רבות ממדינות ערב על מצרים אחרי חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים. מדיה וקבצים בנושא מחמוד ריאד בוויקישיתוף מחמוד ריאד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ריאד:פגישות עם ישראלים, מעריב, 17 בינואר 1972 מצרים מקבלת עקרון איחוד, על המשמר, 21 בספטמבר 1949 דנו בתלונה מצרית, על המשמר, 1 בספטמבר 1953 מצרים מציעה שינויים בתקנון מטה המשקיפים, דבר, 30 באוגוסט 1954 מצרים תובעת כינוס וועדת העירעורים, דבר, 24 באוגוסט 1954 נציג מצרים העלה עניין הפליטים, מעריב, 5 בנובמבר 1953 זכי שלום, מן הארכיון ומסמכים נוספים, עיונים בתקומת ישראל 10, עמ' 765-769 שיחות בדמשק על הברית הצבאית הסורית מצרית, על המשמר, 9 במאי 1955 ריאד במקום לוטפי, חרות, 9 בינואר 1962 מצרי נשיא מועצת הבטחון, חרות, 1 בנובמבר 1962 בממשלה המצרית החדשה פחות קצינים, מעריב, 19 בנובמבר 1970 חלקו של הבית הלבן בטרפוד ההסדר החלקי בין ישראל למצרים בשנת 1971, ישראל 17, 2010, עמ' 91-130 מחמוד ריאד לסין, מעריב, 7 במרץ 1972 חסונה עומד להתפטר, דבר, 16 במאי 1972 המזכיר הכללי של הליגה הערבית (תמונה), דבר, 29 במרץ 1978
ארטור קוגן

ארטור קוגן (נולד ב-29 בינואר 1974) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן ומאמן שחמט בינלאומי. השיג דרגת אמן בינלאומי בשנת 1994 ורב-אמן משנת 1998. נכון לנובמבר 2021, מדורג במקום ה-22 בישראל לפי מד כושר. ארטור קוגן נולד בצ'רנוביץ שבאוקראינה, ועלה לישראל בגיל שנתיים. לאחר 20 שנה בישראל התגורר בצרפת (קאן, פריז וטולוז), שנה בצ'כיה (פראג) ומספר חודשים בסלובניה (ליובליאנה) ובהונגריה (בודפשט). כיום מתגורר בטראגונה, אשר בקטלוניה, ספרד. קוגן הוא פוליגלוט הדובר 8 שפות. נשוי לאמנית בינלאומית לנשים, טטיאנה פלאצ'קינובה. אב לשניים. קוגן מגדיר את סגנון משחקו כ"הרמוני" ומושפע מאלכסנדר אלכין, בובי פישר, וסילי סמיסלוב, מיכאל טל וגארי קספרוב. 1989-1981 – זכה באליפות הערים בת-ים, חולון, ראשון לציון, פתח תקווה. 1989 – זכה במדליית ארד באליפות העולם עד גיל 16. 1998 – זכה במקום ראשון בתחרות ליובליאנה. 1999 – זכה שוב במקום ראשון בתחרות ליובליאנה. 2000 – זכה במקום ראשון באליפות קוויבק הפתוחה. 2001 - זכה במקום הראשון באליפות סקנדינביה (לצד יבגני אגרסט) 2005 – זכה במקום ראשון באליפות פריז הפתוחה ובמקום ראשון באליפות טראגונה הפתוחה. 2006 – זכה במקום ראשון באליפות אשדוד הפתוחה. 2011 – זכה במקום ראשון בתחרות פתוחה בספרד. 2016 – חלק את המקום השני המשותף בתחרות שחמט מהיר באסטדיליה, ספרד, לאחר שצבר 7.5 נקודות מ-9 אפשריות. 1994 - אמן בינלאומי 1998 - רב-אמן. אליפות אירופה בשחמט 2015 קוגן ייסד חברה במסגרתה הוא מאמן שחמט בשם אולהלה (על שם הביטוי הצרפתי או-לה-לה, המביע התפעלות). אימן, בין היתר, מספר אלופים לאומיים (לגברים ולנשים) וכן אלופי עולם ואירופה לנוער. אימן באולימפיאדת השחמט ב-2006 בטורינו את נבחרת הנשים של איטליה ובאולימפיאדת השחמט ב-2010 בחנטי-מנסיסק שימש כקפטן-מאמן של נבחרת הגברים האיטלקית, שהגיעה להישג שיא היסטורי. אימן גם את נבחרת הנשים של הולנד באולימפיאדה. כותב במספר מגזיני שחמט, ביניהם צ'סבייס. מדיה וקבצים בנושא ארטור קוגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארטור קוגן ארטור קוגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארטור קוגן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ארטור קוגן, באתר פיד"ה (באנגלית) ארטור קוגן, באתר האיגוד הישראלי לשחמט ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרובידנס סטימרולרס

פרובידנס סטימרולרס (באנגלית: Providence Steamrollers) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר פרובידנס, רוד איילנד, אשר שיחקה בליגת ה-BAA בין השנים 1946–1949. נכון לשנת 2023, הסטימרולרס הם הקבוצה האחרונה ממדינת רוד איילנד שמשתתפת באחת מארבע ליגות הספורט המובילות בארצות הברית (MLB ,NHL ,NFL ו-NBA). הקבוצה הוקמה בשנת 1946, כאחת מ-11 הקבוצות שהשתתפו בעונת הבכורה של ליגת ה-BAA. לאורך שלוש שנות קיומה העמידה הקבוצה מאזן של 46 ניצחונות לעומת 122 הפסדים (27.4%), ולא העפילה לפלייאוף ה-BAA באף עונה. בעונתה השנייה, 1947/1948, ניצחה פרובידנס 6 מתוך 48 משחקי העונה הסדירה (12.5%), שזהו מספר הניצחונות הנמוך בתולדות ה-NBA לעונה שלמה, ואחוז הניצחונות הנמוך ביותר מלבד עונת 1972/1973 של פילדלפיה 76' (11.0%) ועונת 2011/2012 של שארלוט בובקאטס (10.6%). השחקן הבולט בקבוצה היה הרכז ארני קלברלי, שהוביל את טבלת מוסרי האסיסטים ב-BAA בשתי עונותיה הראשונות עם 3.4 ו-2.5 אסיסטים בממוצע למשחק, בהתאמה. ב-28 ינואר 1948, יומיים לפני יום הולדתו ה-46, שיתף עצמו מאמן הקבוצה נאט היקי כשחקן במשחק מול ניו יורק ניקס, ובכך הפך לשחקן המבוגר ביותר בתולדות ה-NBA. בסיום עונת 1948/1949, לאחר מיזוג ליגות ה-BAA וה-NBL ל-NBA, התפרקה הקבוצה ונערך "דראפט פיזור" על שחקניה. להלן חמשת הקלעים המובילים בתולדות המועדון: 1. ארני קלברלי - 1,961 (שחקן חמישיית העונה השנייה בעונת 1947) 2. קני סיילורס - 1,419 (שחקן חמישיית העונה השנייה בעונת 1949) 3. ארל שאנון - 1,151 4. האנק בינדרס - 856 5. ג'ורג' נוסטרנד - 845 סיכום העונות של המועדון, באתר Basketball-reference.com סיכום העונות של המועדון, באתר basketball-reference.com מאזני העונה הסדירה הנמוכים בתולדות ה-NBA, באתר landofbasketball.com דף השחקן של ארני קלברלי, באתר basketball-reference.com רשימת השחקנים המבוגרים בתולדות ה-NBA, באתר basketball-reference.com נבחרי דראפט הפיזור של פרובידנס סטימרולרס, באתר realgm.com המובילים הסטטיסטיים של המועדון, באתר basketball-reference.com
איתן סטיפל

איתן סטיפל (אנגלית: Ethan Stiefel; נולד ב-13 בפברואר 1973) הוא רקדן בלט אמריקאי לשעבר, כוריאוגרף ומנהל אמנותי. סטיפל היה רקדן ראשי בתיאטרון הבלט האמריקאי משנת 1997 עד יולי 2012. משנת 2011 עד 2014 היה מנהלה האמנותי של הבלט המלכותי ניו זילנד. סטיפל נולד בטיירון בבלייר, פנסילבניה בארצות הברית. סטיפל הוא בנו של המיניסטר הלותרני מניו יורק שהפך להיות סוהר. משמעות השם 'סטיפל' בגרמנית הוא: מגף. סטיפל החל את לימודי המחול שלו במדיסון, ויסקונסין, באקדמיה מונונה למחול בגיל 8. הוא החל לרקוד בלט קלאסי בעקבות אחותו, כשקודם לכן שניהם למדו התעמלות. מורו הראשון של איתן, ג׳ו ג׳ון רטרום, רצה שילמד בלט קלאסי משום שבנים בעולם המחול הקלאסי הוא דבר נדיר. סטיפל למד שנתיים בבית הספר לבלט של מילווקי במילווקי אצל טד קיביט ופול סות'רלנד ובמרכז הנוער לבלט בפנסילבניה לפני שעבר לניו יורק והצטרף לבית הספר לבלט האמריקאי במימוש מלגה בה זכה. שם, צירף סטנלי וויליאמס את סטיפל לשיעורים המיוחדים לגברים בו רקדו בין השאר הרקדנים המפורסמים רודולף נורייב, מיכאיל ברישניקוב ופרננדו בוחונס. הוא אף למד אצל ברישניקוב עצמו בבית ספר לבלט קלאסי על שמו של ברישניקוב, מוסד שפעל תקופה קצרה מאוד. סטיפל הוא אופנוען בזמנו הפנוי. בספטמבר 2015 נישא לרקדנית גיליאן מורפי. הבלט האמריקאי בשבילי, זה סטנלי וויליאמס. ברישניקוב היה ועודנו האליל שלי. הוא האיש. הוא האחד אליו שאפתי לאורך חיי. כשאפסיק לרקוד בלט, אעבוד עם אופנועים, יש ברשותי שניים. איתן סטיפל, ברשת החברתית פייסבוק איתן סטיפל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של איתן סטיפל
ג'ון מאריי

סר ג'ון מאריי (באנגלית: Sir John Murray;‏ 3 במרץ 1841 - 16 במרץ 1914) היה אוקיינוגרף, ביולוג ימי ולימונולוג סקוטי, חלוץ במחקרי. הוא נחשב לאבי האוקיינוגרפיה המודרנית. מאריי היה חבר בחברה המלכותית של לונדון ובחברה המלכותית של אדינבורו ונשא בתואר אביר מסדר המרחץ הבריטי. מאריי נולד בקובורג שבאונטריו, מערב קנדה, בנם השני של אליזבת מקפארלן ורוברט מאריי, רואה חשבון. הוריו היגרו מסקוטלנד לאונטריו בסביבות 1834. הוא למד בלונדון (אונטריו) ואחר בקובורג. בשנת 1858, בן שבע-עשרה, חזר לסקוטלנד לחיות בבית סבו, ג'ון מקפארלן, ולהמשיך בלימודים בסטירלינג. בשנת 1864 נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטת אדינבורו, אך לא השלים את לימודיו שם ולא קיבל תואר. בשנת 1868 עלה על ספינה של ציידי לווייתנים, "יאן מאיין", כרופא הספינה. בהפלגה זו ביקר בשפיצברגן ובאי יאן מאיין. במהלך המסע בן שבעת החודשים אסף דגימות בעלי חיים ימיים ותיעד זרמים, תנועות קרח ושינויי מזג אוויר באוקיינוס. בשובו לאדינבורו נרשם מחדש לאוניברסיטה להשלים את לימודיו (1872-1868) בגאולוגיה בהנחיית סר ארצ'יבלד גייקי; כמו כן עבד עם הפיזיקאי פיטר גאתרי טייט במחקר ופיתוח של מכשירים ימיים. בשנת 1872 סייע מאריי בהתקנת מכשיר מדעי למשלחת צ'אלנג'ר בהנחיית המדען הראשי של המשלחת, צ'ארלס ויוויל תומסון. כשהתפנתה משרה במשלחת, הצטרף מאריי לסגל כחוקר טבע. במהלך ארבע שנות המסע, סייע מאריי בחקר האוקיינוסים כולל איסוף דגימות ימיות, עריכת תצפיות ורישומן ושיכלול מכשירים ימיים. אחרי המשלחת מונה מאריי לעוזר ראשי במשרדי צ'אלנג'ר באדינבורו, שם עסק בטיפול וארגון האוסף. אחרי מות תומפסון בשנת 1882 התמנה למנהל המשרד ובשנת 1896 פרסם את ה"דין וחשבון על התוצאות המדעיות של מסע אוניית הוד מלכותה צ'אלנג'ר", עבודה שהקיפה יותר מ-50 כרכים של דו"חות. מאריי שינה את שם ביתו, בדרך בוזוול בצפון אדינבורו, ל"מעון צ'אלנג'ר" כהוקרה למשלחת. כיום שוכן בבית הוספיס סט. קולומבה. בשנת 1884הקים מאריי את המעבדה הימית בגרנטון, אדינבורו, הראשונה בסוגה בממלכה המאוחדת. בשנת 1894 הועברה המעבדה למילפורט, באי קומברה בשפך נהר קלייד, והייתה לתחנה האוניברסיטאית לביולוגיה ימית במילפורט, מבשרת החברה הסקוטית למדע ימי בארגייל וביוט. כף מאריי והאי מארי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נקראים על שמו. מדיה וקבצים בנושא ג'ון מאריי בוויקישיתוף ג'ון מאריי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://www.oxforddnb.com/view/article מילון אוקספורד לביוגרפיה לאומית מדריך הדואר של אדינבורו וליית 1906-1905 http://www.scottish-places.info/features/featurefirst10042.html Overview of Dunstaffnage ik Marine Laboratory