laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לופופאנס

לופופאנס (שם מדעי: Lophophanes) הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הירגזיים בו 2 מינים: ירגזי מצויץ וירגזי אפור-ציצה. הירגזי המצויץ מצוי באירופה, והירגזי אפור־הכיפה אנדמי לטיבט והימלאיה. הסוג לופופאנס תואר ב-1829 בידי החוקר הגרמני יוהאן יקוב קאופ אך במשך שנים נחשב לתת-סוג של הירגזי. אורכם 10–13 ס"מ ומסתם 10–14 גרם. לשניהם ראש גדול, אפור וגדול, לחיים בהירות המתוחמות בקו דק בצורת 7, וצווארון לבן. המקור קצר ושחור, קשתית העין אדומה כהה וכף הרגל אפורה. לירגזי המצויץ 10 אברות יד (הארוכה ביותר היא האמצעית, באורך 54.5 מ"מ והקצרה ביותר היא הקיצונית), 9 אברות אמה (הארוכה ביותר היא הקיצונית, באורך 46.5 מ"מ, והקצרה ביותר היא הפנימית) ו-12 אברות זנב. שני המינים הם עופות זריזים הניזונים מחסרי חוליות קטנים, והירגזי המצויץ אוכל גם זרעים ופירות בחורף. הסוג לופופאנס תואר ב-1829 בידי החוקר הגרמני יוהאן יקוב קאופ אך במשך שנים נחשב לתת-סוג של הירגזי. מחקר משנת 2005 (גיל, סליקאס ושלדסון, 2005) מבוסס נתונים גנטיים ומורפולוגיים תמך בהפרדת הסוג לופופאנס, כפי שביצעו גופים אחדים, בהם IUCN‏, ITIS‏, ו-IOC (אנ').‏ הסוג מכיל שני מינים: ירגזי מצויץ וירגזי אפור-ציצה. השם המדעי מורכב ממילים לופוס (ביוונית עתיקה – ציצה), ופאינו (ביוונית עתיקה – לחשוף, להראות). העץ הפילוגנטי של משפחת הירגזיים על פי יוהנסון ואחרים (2013): מדיה וקבצים בנושא לופופאנס בוויקישיתוף לופופאנס, באתר ITIS (באנגלית) לופופאנס, באתר NCBI (באנגלית) לופופאנס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לופופאנס, באתר GBIF (באנגלית) Frank B. Gill, Beth Slikas, Frederick H. Sheldon, Phylogeny of Titmice (Paridae): II. Species Relationships Based on Sequences of the Mitochondrial Cytochrome-B Gene, The Auk 122, 2005-01-01, עמ' 121–143 doi: 10.1093/auk/122.1.121 ירגזי אפור־ציצה, באתר הרשימה האדומה של IUCN ITIS - Report: Lophophanes dichrous, www.itis.gov Waxwings and allies, tits, penduline tits – IOC World Bird List (באנגלית אמריקאית) James A. Jobling, The Helm dictionary of scientific bird names [electronic resource : from aalge to zusii], London : Christopher Helm, 2010, ISBN 978-1-4081-3326-2 Ulf S. Johansson, Jan Ekman, Rauri C. K. Bowie, Peter Halvarsson, A complete multilocus species phylogeny of the tits and chickadees (Aves: Paridae), Molecular Phylogenetics and Evolution 69, 2013-12-01, עמ' 852–860 doi: 10.1016/j.ympev.2013.06.019
Back to Life (שיר של היילי סטיינפלד)

"Back to Life" (בעברית: בחזרה לחיים) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד, שיצא כסינגל מתוך פסקול הסרט באמבלבי, ב-2 בנובמבר 2018. נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-72 מיליון פעמים בספוטיפיי. סטיינפלד ביצעה את השיר בפרסי המוזיקה של MTV אירופה 2018, יומיים לאחר יציאת השיר. ב-10 בדצמבר 2018, היא הופיעה עם השיר בחצי הגמר של העונה ה-15 של תחרות השירה האמריקאית, The Voice. ניקול אנגלמן, מהמגזין בילבורד, אמרה כי השיר "דוחף את השירה של סטיינפלד לחזית, מחסה אותה בשכבות מעל פעימה סינטיסייזר כבדה מפתה עם כל הפוטנציאלים של להיט כמו על רחבת הריקודים". אנגלמן גם אמרה כי ככל הנראה הפזמון הוא חיקוי לשירים של הצמד האמריקאי, הצ'יינסמוקרס. מידע על הסינגל "Back to Life" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Back to Life" באתר יוטיוב "Hailee Steinfeld Contributes "Back To Life" To The 'Bumblebee' Soundtrack". Idolator. נבדק ב-9 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Back to Life (from "Bumblebee"), 2018-11-02, נבדק ב-2021-12-26 Hailee Steinfeld - Back To Life (Live from The Voice / 2018), נבדק ב-2021-12-26 Engelman, Nicole (2 בנובמבר 2018). "Hailee Steinfeld Releases Magnetic Single 'Back To Life' From 'Bumblebee' Soundtrack: Listen". Billboard. נבדק ב-5 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
מוביל ומוכר מים

מלאכת הובלת המים מהמקורות בהם הם זמינים אל הצרכנים ומכירתם מוכרת עוד מימי קדם והונצחה ביצירות אומנות. המלאכה בוצעה על ידי אנשים בודדים, שנשאו את המים בעצמם או בעזרת כלי רכב, שנדחפו על ידם או נמשכו בעזרת בהמות מסע. לצורך ביצוע המלאכה הותקנו כלי קיבול מתאימים וגם כלי רכב להובלת כלי הקיבול. העיסוק יצר כלים והכלים יצרו שמות לעיסוק. בעולם העות'מאני נוצר כלי המורכב מחבית על גלגלים, שנקרא SACA וממנו נגזר שמו של מוכר מי שתייה בעזרת כלי זה, סקג'יו. ה-SACA העות'מאנית עברה דרך ארצות ערב עד ספרד, שם שובש מעט השם והפכה ל-a-zacán אזאקאן, שמו של מוביל ומוכר המים בארצות דוברות ספרדית. מוכר מים צרפתי מתוך חבית על גלגלים בשנת 1892 סקג'יו רומני ב-1855 ציור של "אזאקאן" צעיר בטולדו, בסביבות 1880 מוכר מים אלבני המוביל את המים במריצה מוכר מים בקניה מוכר מים בקישינב בסביבות שנת 1900 מוכרי מים ארגנטינאים מדיה וקבצים בנושא מוביל ומוכר מים בוויקישיתוף מובילי מים (אנשים), דף שער בספרייה הלאומית sacagiu - explicat in DEX (ברומנית) azacán, na (בספרדית)
סאלי אוויי

סאלי אוויי (באנגלית: Sally Oey) (נולדה ב-1957) היא אסטרונומית אמריקאית. אווי התמחתה בחקר החזרים שונים מכוכבים חמים. על עבודתה זכתה בשנת 1999 בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה. אווי נולדה להורים ממוצא סיני ואינדונזי, בעיר אית'קה שבניו יורק. אוויי קיבלה את התואר הראשון שלה בפיזיקה ולטינית ממכללת ברין מאר בפנסילבניה ב-1986, ולאחר מכן קיבלה תואר דוקטור באסטרונומיה מאוניברסיטת אריזונה ב-1995. אווי וצוות המחקר שלה עוסקים בעיקר בכוכבים חמים, בסופרנובות ובהחזרים שונים המגיעים מכוכבים אלו. למשל, החזרים קרינתיים, כימיים או תנועתיים. אווי פרסמה לאורך השנים יותר מ-140 מאמרים . באחת מעבודות המחקר שערכה יחד עם צוותה, גילתה שלא קיימים כוכבים הגדולים מ-200 מסות שמש. מממצא זה הם הסיקו שקיימת מגבלה כלשהי על גודלם של כוכבים, שלא מאפשרת להם לגדול מעבר ל-200 מסות שמש. פרופסור לאסטרונומיה, המכללה לספרות, מדעים ואומנויות - הווה – 2013 פרופסור חברה לאסטרונומיה - 2013 – 2009 מרצה בכירה לאסטרונומיה - 2009 – 2004 אסטרונומית חברה - 2004 עוזרת אסטרונום - 2004 – 2001 עמיתת המכון - 2001 – 1998 עמיתת מחקר פוסט-דוקטורנטית במכון - 1998 – 1995 בשנת 1999 קיבלה אוויי את פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה מהאיגוד האמריקאי לנשות אוניברסיטה, בעקבות המלצה של החברה האמריקאית לאסטרונומיה. בשנת 2003, בהיותה עוזרת אסטרונומית במצפה הכוכבים לוול באריזונה, זכתה המחלקה שלה בפרס לפיתוח קריירה מוקדמת, פרס הניתן לאנשי מדע צעירים על מנת לעזור להם במחקרם ולעודד אותם להמשיך לחקור. הפרס ניתן על ידי הקרן הלאומית למדע בארצות הברית. אתר האינטרנט הרשמי של סאלי אוויי סאלי אוויי, באתר ResearchGate סאלי אוויי, באתר Academia.edu קורות חיים - סאלי אווי ראיון ב‏"Slacker astronomy"‏, 2006, דרך ‏"Web archive" Annie J. Cannon Award in Astronomy | American Astronomical Society, web.archive.org, ‏2010-11-19 Hubble Heritage, HubbleSite.org (באנגלית) Sally Oey- CV Bryn Mawr College- 2003 Newsletter Chez Sally, msoey.astro.lsa.umich.edu Researcher: M Sally Oey in Publications - Dimensions, app.dimensions.ai (באנגלית) Document unavailable - ProQuest, www.proquest.com (באנגלית)
סוזן קורי

סוזן קורי (באנגלית: Suzanne Cory‏; נולדה ב-12 במרץ 1942) היא ביולוגית מולקולרית אוסטרלית ופרופסורית למחקר באגף הגנטיקה המולקולרית של סרטן במכון WEHI (אנ') המתעסק במחקר רפואי. סוזן קורי נולדה במחוז קיו (אנ') בלונדון. אביה, דזמונד קורי, היה רואה חשבון ואמה הייתה סיביל ג'וי ארסקין קורי. סוזן נשואה למדען ג'רי אדמס (אנ'), לזוג נולדו שני ילדים. קורי גדלה בפרוורי מלבורן שבאוסטרליה. היא למדה בתיכון הבנות בקנטרברי (אנ') ולאחר מכן בתיכון האוניברסיטאי של מלבורן. ההשכלה הגבוהה שלה כללה תואר ראשון ושני במדעים באוניברסיטת מלבורן (1964–1965), ולאחר מכן בשנת 1966 יצאה ללמוד את הדוקטורט שלה במכון LMB (אנ') בקיימברידג', אנגליה. קורי למדה ב-LMB יחד עם מספר אישים חשובים בביולוגיה המודרנית, ביניהם זוכה פרס נובל פרנסיס קריק אשר זכה בפרס יחד עם ג'יימס ווטסון עבור גילוי המבנה של ה-DNA, ופרדריק סאר אשר פרץ דרך בתחום ריצוף חומצות הגרעין. במהלך עבודת הדוקטורט פורצת הדרך שלה היא נעזרה בתגליות של סאר כדי לחקור ולקבוע את הרצף של ה-tRNA. בזמן לימודיה ב-LMB היא הכירה את ג'רי אדמס, מדען וחוקר אמריקאי, אשר בהמשך יהיה בעלה ושותפה למספר מחקרים פורצי דרך בתחומי הביולוגיה המולקולרית. בפוסט-דוקטורט שלה, קורי ואדמס שהו באוניברסיטת ז'נבה, שם התמקדה קורי בריצוף ה-RNA של הבקטריופאג' R17 בתור מודל של mRNA. השניים פעלו בשותפות מחקרית שנמשכת עד היום. בשנת 1971 הגיעו למכון וולטר ואלייזה הול למחקר רפואי במלבורן, שם היו חלק מהקידום וההצגה של טכנולוגיית שיבוט הגנים באוסטרליה. במהלך העשור הראשון שלהם במלבורן, השניים חקרו את אחת השאלות הגדולות בתחום האימונולוגיה: כיצד הגוף מייצר את מגוון הנוגדנים הדרוש כדי להילחם בוירוסים שונים. המעבדה שלהם סייעה לחשוף את הפתרון: נוגדנים מקודדים בחתיכות קטנות שיכולות להשתלב ביחד במגוון רחב של דרכים כדי ליצור מגוון נוגדנים גדול בהרבה ממספר הגנים שמקודדים אל אותם הנוגדנים, ובכך להצליח להגן כנגד מגוון רחב מאוד של גורמים מזהמים. בשנת 1981 קורי ואדמס פנו לחקור את הקשר בין פגיעות גנטיות לסרטן. הם מצאו כי פגיעה בכרומוזומים יכולה להפעיל גנים ההמעודדים התפתחות של סרטן. הם איתרו את המוטציה הגנטית המובילה ל-לימפומת בירקיט. לאחר מכן, בעזרתו של אלן האריס, חקרו את השלבים המוקדמים של המחלה וזיהו מוטציות סינרגיסטיות. בימים אלו, מתמקד מחקרם של קורי ובעלה בדרך שבה תאים "מחליטים" האם לחיות או למות. בשנת 1988 חוקר בשם דייוויד ווקס גילה כי Bcl-2 (אנ'), הגן האחראי ללימפומה הזקיקית, מקדם הישרדות תאים. גילוי זה פתח דרך חשיבה חדשה לגמרי לגבי התפתחות הסרטן, שכן כל שאר האונקוגנים (גנים הגורמים לסרטן) שנמצאו היו מעודדי התרבות תאית. הוכח שיש גנים אחרים שדומים לגן bcl-2 וחלקם למעשה מקדמים אפופטוזיס (מוות של תאים) ולא הישרדות תאים. יחד עם מספר קולגות נוספות, קורי ובעלה מתמקדים בהבנה של כיצד משפחות גנים בעלות תפקוד מנוגד לזה של הגן bcl-2 תורמות לקבלת ההחלטות בנוגע לחיים ומוות תאיים. הידע הזה יוביל לפיתוח של תרופות יותר אפקטיביות לסרטן ולמחלות ניווניות. (1992) נבחרה כחברה בRoyal Society (2001) זכתה בפרס L'Oréal-UNESCO לנשים במדע (2009) נבחרה כאצילה של Legion of Honor (2011) נוסד בית ספר תיכון על שמה, בWerribee, Victoria (2011) זכתה במדליית Association for International Cancer Research Colin Thomson Medal אתר האינטרנט הרשמי של סוזן קורי סוזן קורי באתר הרויאל סוסייטי, באתר Royal Society סוזן קורי באינציקלופדית הנשים המובילות במאה ה20 באוסטרליה, באתר Woman Australia סוזן קורי באתר של בית הספר שהוקם על שמה, באתר Suzanne Cory High School
פולה סקודי

פולה סקודי (באנגלית: Paula Szkody; נולדה ב-17 ביולי 1948) היא אסטרונומית אמריקאית, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת וושינגטון בתחום האסטרונומיה, המתמחה בחקר מערכות כוכבים כפולות. מחקריה עוסקים בניתוח סוגים שונים של מערכות כפולות הכוללות העברת מסה בין ננסים לבנים. בשנת 1978, זכתה סקודי בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה, המוענק לחוקרות מתחום האסטרונומיה והאסטרופיזיקה מאז יוני 2020 היא מכהנת כנשיאת האגודה האסטרונומית האמריקאית. סקודי נולדה בעיר דטרויט, במדינת מישיגן שבארצות הברית לג'וליאן ופאולין סקודי. היא התחנכה בבית ספר פרטי לבנות במישיגן. ב-1970 היא קיבלה את התואר הראשון שלה באסטרופיזיקה מאוניברסיטת מישיגן בשנת 1972 סיימה תואר שני באסטרונומיה באוניברסיטת וושינגטון. ב-1975 מונתה לפרופסורית מן המניין באוניברסיטת וושינגטון. פרופ' סקודי משתמשת בשיטת ניתוח בשם "אורכי גל מרובים". בשיטה זו מנתחים סוגים שונים של אורכי גל על מנת לזהות תכונות שונות של כוכבים מרחוק. נושא המחקר העיקרי של פרופ' סקודי הן CV (Cataclysmic Variable Star) – מערכות שמתרחשת בהן העברה פעילה של מסה מן האובייקט המרוחק אל מרכז המערכת. בימים אלו המחקר שלה מערב קרינה אולטרה סגולה ואת טלסקופ החלל האבל בנוסף לטלסקופים ארציים מרחבי העולם. מטרת מחקרה נכון לשנת 2021, הוא לאתר מערכות CV עדינות וחלשות, על מנת לבחון את הטבע של העברת מסה והצטברותה לננסים לבנים ודסקיות ספיחה. נוסף על כך פרופ' סקודי חוקרת פליטת קרני רנטגן, עטרה כוכבית ואת ההשפעות של קרינה על השכבות העליונות של אטמוספירות מערכות הכוכבים. משנת 2000 סקודי לוקחת חלק פעיל בפרויקט SDSS ‏(Solan digital sky survey) למיפוי וניתוח השמיים בכלים אופטיים. בשנת 2019 נבחרה סקודי להיות נשיאת החברה האסטרונומית האמריקנית. היא נכנסה לתפקידה ביוני 2020. בנוסף, היא מילאה וממלאת תפקידים נוספים: חברת ועדת פרסומים, חברה בצוות ספרים אלקטרוניים, סגן נשיא, חברת צוות משימה עיתונאית, עורכת מדעים, חברת ועדת הפרסים ויועצת. סקודי מילאה תפקידים רבין גם באגודה האמריקנית לצפייה בכוכבי משתנים. היא כיהנה כנשיאת האיגוד בין השנים 2007 ל-2009 וכיהנה גם בתפקיד סגנית נשיאה וחברת מועצה. נוסף על כך סקודי כיהנה כחברת המועצה לצפייה בכוכבי משתנים, בעלת כיסא במועצה, חברת המועצה לצפייה ואבחון סולארי, NASA senior review, חברת הועידה לייעוץ אסטרונומי אסטרופיזיקאי והעורכת הראשית של כתב העת של החברה האסטרונומית הפסיפית. פרופ' סקודי פרסמה לאורך השנים יותר מ-600 מאמרים. מרבית מאמריה בשני העשורים האחרונים עוסקים בפרויקט המיפוי SDSS (Sloan Digital Sky Survey) ובמידע שהתקבל ממנו. דוגמה למאמריה שלא מתוכנית SDSS הם המאמרים הללו: The 1990 calan/tololo supernova search X-ray and optical observations of the ultrashort period dwarf nova SW Ursae Majoris-a likely new DQ Herculis star Tremendous outburst amplitude dwarf novae פרופ' סקודי נשואה לאסטרופיזיקאי ויש לה ילדים ונכדים. היא אוהבת לצאת לטיולי שטח ולחתור בקיאק. Shearer, Benjamin; Shearer, Barbara (1997). "Notable women in the physical sciences: a biographical dictionary". Westport, Connecticut: Greenwood Press. OCLC 644247606. Retrieved 25 March 2017. Szkody, Paula – Department of Astronomy (באנגלית אמריקאית) https://www.nsf.gov/mps/ast/aaac/members/2012-13_bios/Szkody.pdf CVnet - Paula Szkody, sites.google.com Candidate Statement: Paula Szkody | American Astronomical Society, aas.org
מרגרט מייאל

מרגרט וולטון מייאל (באנגלית: Margaret Walton Mayall‏; 27 בינואר 1902 – 6 בדצמבר 1995) הייתה אסטרונומית אמריקאית, מנהלת הארגון האמריקאי של משקיפי כוכבים משתנים (AAVSO)(אנ') משנת 1949 עד 1973. זכתה בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה בשנת 1958.. נולדה באיירון היל, מרילנד. בגיל שמונה הביעה לראשונה התעניינות בתחום האסטרונומיה, עת הזמין אותה אביה ללמוד עמו על הכוכבים ולצפות בהם. החלה ללמוד באוניברסיטת דלאוור לתואר ראשון במתמטיקה ובכימיה. הדוגמאות מעולם האסטרונומיה של שימוש במתמטיקה שניתנו על ידי ד"ר הארטר גרמו למייאל להתאהב בנושא האסטרונומיה. לכן, עברה לאחר שנתיים למכללת סווארת'מור ולמדה אסטרונומיה אצל ד"ר ג'ון מילר. בשנה השנייה במכללה למדה אצל ד"ר לזלי קומרי, שהיה מלא תשוקה לאסטרונומיה, ועזר למייאל להשיג עבודת קיץ במצפה הכוכבים של אוניברסיטת הרווארד. לאחר שסיימה את לימודיה במכללת סווארת'מור, חזרה למצפה הכוכבים בהרווארד ועבדה תחת אנני ג' קנון . בשנת 1926 פגשה את רוברט ניוטון מייאל, אדריכל וחבר באיגוד משקיפי כוכבים משתנים. השניים התחתנו בשנת 1927. בשנת 1928 קיבלה תואר שני ממכללת רדקליף. את מאמרה הראשון פרסמה בעלון הרווארד ב-1927, והמשיכה לפרסם מאמרים בהרווארד על כוכבים משתנים עד 1954. בשנת 1941, לאחר שנים של עבודה ביחד, מתה דוקטור קנון, דבר אשר הוביל את מייאל להמשיך את עבודתה בסיווג כוכבים בספר שמוכר ככרך הזיכרון לקנון. עבודתה בסיווג זה נעצרה עקב מלחמת העולם השנייה כשעבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בקבוצת כלי נשק מיוחדים. בשנת 1952 התנתק ארגון ה-AASVO מהרווארד. מייאל עבדה ללא משכורת מאותו רגע בכדי לתמוך בארגון. ב-1957 הוקמה תוכנית קיץ במצפה הכוכבים של מריה מיטשל למחקר סטודנטים על כוכבים משתנים, ומייאל עזרה לסטודנטים ופרסמה את מחקריהם ומאמריהם בעלון של AASVO. מייאל ובעלה פרסמו ותיקנו ספרי אסטרונומיה כדי לעזור לסטודנטים צעירים. בשנת 1958 קיבלה את פרס אנני ג'אמפ קנון באסטרונומיה. בין היתר, פיתחה שיטות עיבוד נתונים מודרניות ב-AASVO, עם דגש על מחשוב ומכונות. מייאל הייתה חברה באיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAU), והשתתפה בשתי ועדות: ועדה 27 על כוכבים משתנים, וועדה 29 בנושא כוכבי ספקטרה. בשנים האחרונות לעבודתה, התעוורה מייאל כמעט לחלוטין. בשנת 1973 פרשה לגמלאות. היא נפורה ב-6 בדצמבר 1995 מאי ספיקת לב. בעלה נפטר שש שנים לפניה, ללא ילדים. חודש לאחר מותה של מרגרט מייאל, הקימו לזכרה אנדרטה ביום הולדתה ה-94. Margaret Walton Mayall (1902 - 1995) | American Astronomical Society, web.archive.org, ‏2016-03-22 Margaret Mayall - Session I, www.aip.org, ‏2015-03-16 (באנגלית) Margaret W. Mayall | People | The Collection of Historical Scientific Instruments, waywiser.rc.fas.harvard.edu (באנגלית)
אודנסה

אודנסה (בדנית: Odense, ‏האזנה‏Ⓘ‏ היא העיר השלישית בגודלה בדנמרק (אחרי קופנהגן ואורהוס), הגדולה ביותר באי פין, ובין העתיקות ביותר בערי דנמרק. בעיר יושבת מועצת המחוז. אוכלוסיית העיר מונה כ-145,000 תושבים. משמעות השם "אודנסה" היא "אודין" - אל במיתולוגיה הנורדית. העיר שוכנת ליד פיורד אודנסה ונהר אודנסה. העיר ידועה במוזיאונים הרבים שלה. אודנסה היא אחת הערים העתיקות ביותר בדנמרק. מקדש סיינט קוּד שבעיר היה אחד ממקומות העלייה לרגל הגדולים ביותר של הצליינים בימי הביניים, ועוד לפני הנצרות הייתה מרכז דתי חשוב. במאה ה-16 הייתה העיר מקום מפגש של כמה פרלמנטים, ועד 1805 הייתה מקום מושבו של הפרלמנט המחוזי של האי פין. כיום אודנסה היא מרכז תעשייה משגשג ולאחר שנתחברה בתעלה אל הים במאה ה-19, הואץ תהליך פריחתה וצמיחתה. בזכות ההפרדה בין אזור התעשייה לבין הרובע העתיק ורובעי המגורים נעשתה עיר זו לאתר תיירות פופולרי. המבחר הגדול של אתרים ומוזיאונים, ואטרקציות מגוונות, במיוחד לילדים והוריהם, מושכים אל העיר רבבות תיירים מדי שנה בשנה. האתר המפורסם ביותר באודנסה היה אודינסטרנט (מגדל אודין), שהיה עד 1935 המגדל השני בגובהו באירופה, אחרי מגדל אייפל. המגדל פוצץ על ידי קבוצה נאצית ב-1944 ולא נבנה שוב, אך נבנה דגם מיניאטורי שלו באזור המגורים פארק אודין, המקום שבו עמד קודם לכן המגדל המקורי. הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן נולד בעיר ב-2 באפריל 1805. ביתו, שבחלק העתיק של העיר, הפך למוזיאון שבו אוסף גדול של עבודותיו וחפציו. המלחין הקלאסי קרל נילסן נולד ליד אודנסה, והעיר הקימה לכבודו מוזיאון. המלך קנוט הרביעי (1043-1086), נודע גם "כקנוט הצדיק" ו"קנוט הקדוש" לאחר שנרצח על ידי איכרים מיוטלנד. במרכז העיר נמצאת הקתדרלה שנבנתה במאה ה-12 על שרידי כנסיית קנוט הקדוש (Sankt Knuds Kirke). ישראל פתח תקווה, ישראל אתר האינטרנט הרשמי של אודנסה אתר המוזיאונים של אודנסה (באנגלית ובדנית) Odense - City of Hans Christian Andersen ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של דנמרק ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבקה דוהסון

רבקה (בקי) דוהסון (באנגלית: Rebekah (Beki) Dawson) היא אסטרונומית ואסטרופיזיקאית אמריקאית. היא פרופסורית חברה באוניברסיטת פנסילבניה (Pennsylvania State University). רוב מחקריה עוסקים בהיווצרות כוכבים מסוג "צדק חם". דוהסון היא מהחוקרות המובילות בתחום, ואף הציעה תיאוריה על הדרך שבה הם נוצרים. בשנת 2017 זכתה בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה על עבודתה ביצירת מודלים דינמיים של האינטראקציות בין כוכבי לכת במערכות שמש. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר, החלה דוהסון ללמוד במכללת וולזלי (Wellesley College) שבמסצ'וסטס. בשנת 2009 קיבלה את התואר הראשון שלה באסטרופיזיקה בהצטיינות יתרה. לאחר מכן עברה ללמוד באוניברסיטת הארוורד שבבוסטון. בשנת 2011 קיבלה את התואר השני שלה באסטרונומיה, ובשנת 2013 השלימה את הדוקטורט שלה באסטרופיזיקה ואסטרונומיה. לאחר מכן, החלה בעבודת מחקר ב-Miller Institute שבקליפורניה, לאחר שזכתה במענק מלגת המחקר של מילר (אנ'). שם פרסמה מספר מאמרים על הקשר בין מסלולם של כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש שלנו לבין הרכבם הכימי. היא המשיכה את מחקרה עד לסיומו ב-2015, ואז עברה לאוניברסיטת פנסילבניה שם ביצעה עבודת מחקר כעוזרת פרופסור עד יוני 2021, מועד בו קיבלה מינוי כפרופסורית חברה (Associate Professor). דוהסון פרסמה מספר רב של מאמרים, כשהבולטים שבהם: Origins of Hot Jupiters Precise transit and radial-velocity characterization of a resonant pair: a warm Jupiter TOI-216c and eccentric warm Neptune TOI-216b Robustly detecting changes in warm Jupiters’ transit impact parameters Correlations between Compositions and Orbits Established by the Giant Impact Era of Planet Formation A metallicity recipe for rocky planets A class of warm Jupiters with mutually inclined, apsidally misaligned close friends במהלך הקריירה שלה זכתה דהסון בפרסים רבים כשהחשובים מביניהם: פרס הלן ב. וורנר מטעם החברה האסטרונומית האמריקאית (2021) אגף האגודה האמריקאית לאסטרונומיה למדע הפלנטרי פרס הרולד סי אורי (2020) פרס בוק, המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת הרווארד (2018) פרס האקדמיה האמריקאית לאסטרונומיה פרס אנני ג'אמפ קאנון (2017) פרס כבאי, המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת הרווארד (2013) פרס בלוק, מרכז אספן לפיזיקה (2013) פרס נסיעות החברה האסטרונומית האמריקאית רודגר דוקסי (2013) אגף האגודה האמריקאית לאסטרונומיה לאסטרונומיה דינמית, פרס מלגה לסטודנטים (2011) האגודה האמריקאית לאסטרונומיה, הישגי אסטרונומיית הסטודנטים של צ'מבליס (2010) פרס צ'ארלס דאנקן לאסטרונומיה, מכללת וולסלי (2009) פרס פיליס פלמינג לפיזיקה, מכללת וולסלי (2009) חברת בית הכבוד האקדמית הלאומית של פי ביתא קאפה (2009) מחקר מדעי לאומי של סיגמא שי מכבד את החברה (2009) Rebekah I. Dawson Ruth A. Murray-Clavy and John Asher Johnson, THE PHOTOECCENTRIC EFFECT AND PROTO-HOT JUPITERS. III. A PAUCITY OF PROTO-HOT JUPITERS ON SUPER-ECCENTRIC ORBITS, 2015 January 10 Sam Sholtis, Rebekah Dawson awarded Annie Jump Cannon Award in Astronomy REBEKAH ILENE DAWSON — CURRICULUM VITAE Rebekah I. Dawson, Eve J. Lee, and Eugene Chiang, CORRELATIONS BETWEEN COMPOSITIONS AND ORBITS ESTABLISHED BY THE GIANT IMPACT ERA OF PLANET FORMATION, March 22, 2016 Rebekah (Bekki) Dawson
סנדרה שמיד

סנדרה לואיס שמיד (באנגלית: Sandra Louis Schmid; נולדה ב-7 במרץ 1958) היא פרופסור לביולוגיה המתמחה בחקר ביולוגיה של התא. היא הייתה ראש המחלקה לביולוגיה של התא בUniversity of Texas Southwestern Medical- Center והמדענית הראשית בצ'אן צוקרברג ביוהאב (אנ'), ארגון ללא מטרות רווח שמיועד למחקר. הייתה נשיאת American Society for Cell Biology. הייתה הראשונה לזהות את תפקיד הדינאמין באנדוציטוזה, תהליך בו מובאים חומרים לתוך התא דרך היווצרות של בועיות ממברנליות. עיקר עבודתה עסק בתהליך האנדוציטוזה בתיווך קלתרין, תהליך בו התאים סופגים לתוכם מטבוליטים, הורמונים ועוד. היא עסקה גם בתפקוד ובמבנה של דינאמין GTPase ותהליך ביקוע הממברנה. בנושאים אלו היא פרסמה מעל 150 מאמרים. שמיד נולדה בוונקובר, קנדה, אחת מבין 4 אחים. אביה היה מורה למדעים בתיכון ואמה הייתה ראש ארגון "קולומביה טראסט" שסייע למחוסרי בית. שמיד מתארת שאביה, שלימד מדעים, ותוכנית המחוננים אליה הלכה בצעירותה, אתגרו אותה לחשוב בצורה ביקורתית, לא לקחת דברים כמובן מאליהם, דבר שגרם לה להימשך לתחומי המדעים. ב-1980 קיבלה תואר ראשון בביולוגיה של התא באוניברסיטת קולומביה הבריטית. ב-1985 קיבלה תואר דוקטור בביוכימיה מאוניברסיטת סטנפורד. ב-2009 קיבלה תואר שני בניהול באוניברסיטת סן דייגו. שמיד התחתנה עם ביל בלאך ב-1984, לזוג יש שני ילדים. במשך כל הקריירה שמיד הקפידה לאזן בין משפחה ועבודה. בין השנים 1985–1988 שמיד עשתה פוסט דוקטורט במחלקה לביולוגיה של התא באוניברסיטת ייל, במעבדה של אירה מלמן. בנוסף, הייתה עורכת ראשית בכתב העת "Molecular Biology of the Cell" ועורכת בכתב העת "Traffic". בין השנים 1988–1994 הייתה חברה זוטרה במחלקה לביולוגיה של התא ב-TSRI וב-1994 קודמה לחברה בכירה שם. ב-1996 מונתה לפרופסור חבר עם קביעות ובשנת 2000 מונתה לפרופסור מן המניין וראש המחלקה לביולוגיה של התא שם. בשנת 2012 מונתה לראש המחלקה לביולוגיה של התא ב-Univerity of Texas Southwestern Medical Center. בשנת 2020 מונתה למדענית ראשית (CSO) ב"צ'אן צוקרברג ביוהאב", ארגון ללא מטרות רווח למען חקר המחלות באדם. המחקר העיקרי של שמיד עוסק באנדוציטוזה בתיווך קלתרין, תהליך בו התאים סופגים לתוכם חומרים חיצוניים על ידי יצירת בועיות מממברנת התא. התהליך קורה בעזרת חלבון הנקרא קלתרין. בתהליך הזה חלבון הקלתרין נאסף על המשטח הציטולי בממברנה (שפונה כלפי פנים התא) ויוצר בועיות מכוסות בקלתרין המביאות את המטען שלהן לתוך התא. המחקר הראה שדינאמין, ממשפחת האנזימים GTPase, חשוב מאוד באנדוציטוזה בתיווך קלתרין הן באמצעות בקרה על התהליך והן באמצעות הצטברות על הממברנה וסיוע בניתוק הבועית. מחקרה מקיף תחומים רבים ושונים כגון ביולוגיה מולקולרית של התא, ביוכימיה וביופיזיקה. הפרסים ותוארי הכבוד בהם שמיד זכתה בהם: "Junior Career Recognition Award from the American Society of Cell Biology", NIH MERIT Award, ,פרס שניתן בעבור הרבה עבודות בתחום מדעי החיים. "American Society for Biochemistry and Molecular Biology, William C. Rose Award" biophysical Society's Sir Bernard Katz Award. סנדרה שמיד, באתר ResearchGate סנדרה שמיד, באתר גוגל סקולר Sandra Schmid, PHD, CZ Biohub Sandra Schmid, PHD, CZ Biohub CZ Biohub Announces First Chief Scientific Officer, BENZINGA Sandra Schmid: Collaring endocytosis, Journal of cell biology Sandra Schmid Schmid Lab Four UTSW faculty elected to prestigious National Academy of Sciences
נח גורדון

נח גורדון (באנגלית: Noah Gordon; ‏11 בנובמבר 1926 – 22 בנובמבר 2021) היה סופר יהודי אמריקאי. גורדון נולד בווסטר שבמסצ'וסטס, ארצות הברית, בנם השני של רוברט ורוז גורדון, הוא נקרא על שם אביה של רוז, נח מלניקוף. בתקופת מלחמת העולם השנייה שירת בצבא ארצות הברית, למד רפואה ואז גילה משיכה לכתיבה ולמד גם עיתונאות. ב-1950 קיבל את התואר הראשון שלו בעיתונאות, ממנו המשיך לתואר שני בכתיבה יוצרת ובאנגלית. לאחר נישואיו והולדת בנו הראשון ולאחר תקופת מגורים בניו יורק, עבר לבוסטון והשתקע בה. במשך שנים ארוכות התפרנס מעבודתו בבוסטון הראלד (אנ'). רומן הביכורים שלו שבא אחרי סיפורים קצרים שפרסם בבמות שונות, היה ספרו "הרבי" (The Rabbi; בעברית בהוצאת לוין אפשטיין, תשכ"ט), שזכה להצלחה רבה מיד עם צאתו ועמד ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס במשך 26 שבועות ברציפות. הרומן עוסק בשלושה דורות של יהודים בארצות הברית מנקודת מבטו של הנכד, רב בכמה קהילות רפורמיות, למן ילדותו המוקדמת ועד לחייו הבוגרים. ספרו "הרופא" (The Physician) שראה אור ב-1986, ראשון בטרילוגיה על משפחת קול, שושלת רופאים בדיונית, פרסם אותו מאוד באירופה, בעיקר בגרמניה ובאיטליה. בשנת 2000 הוציא לאור את ספרו "אחרון היהודים" (The Last Jew, בעברית בהוצאת כתר, 2007), רומן היסטורי על חיי האנוסים תחת שליטת האינקוויזיציה הספרדית. ספרו האחרון, "היינן" או "הקטלוני" (באנגלית: בשמות "The Winemaker" (היינן), "The Bodega" (הבודגה (אנ')). בגרמנית: "Der Katalane" (גר')) מתרחש בין לנגדוק שבצרפת ובין כפר בדיוני בקטלוניה במחצית השנייה של המאה ה-19. גורדון נפטר ב-22 בנובמבר 2021 בגיל 95 בבית האבות שבו התגורר בשנותיו האחרונות עם אשתו לוריין. הוא הניח אחריו שלושה ילדים. אתר האינטרנט הרשמי של נח גורדון (באנגלית) נח גורדון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נח גורדון, ברשת החברתית Goodreads נח גורדון (1926-), דף שער בספרייה הלאומית אלכסנדרה קראפט, ריאיון עם נוח גורדון, באתר השבועון שטרן (בגרמנית)