laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוריה

האם התכוונתם ל... הר המוריה – אחד מכינוייו של הר הבית מוריה (צמח) – סוג של צמח הדומה בצורתו למנורת בית המקדש מוריה חברה לפיתוח ירושלים – חברה עירונית בירושלים מוריה (רשת בתי ספר) – רשת בתי-ספר חרדיים-לאומיים מוריה (מערכת איכון) – מערכת לאיכון טקטי של מטרות קרקעיות בייצור התעשייה האווירית לישראל כתבי עת והוצאת ספרים מוריה (עיתון) – יומון עברי שהופיע בארץ ישראל בין השנים 1910–1915 מוריה (כתב עת) – כתב עת תורני בהוצאת מכון ירושלים מוריה (הוצאת ספרים) – הוצאת ספרים שהוקמה על ידי ש. בן-ציון, חיים נחמן ביאליק ויהושע חנא רבניצקי, ראו דביר (הוצאת ספרים)#הוצאת "מוריה" ברוסיה סיפורת מוריה (טולקין) – מקום בארץ התיכונה, בעולם הדמיוני שיצר ג'.ר.ר. טולקין אישים שזה שם משפחתם שמואל מוריה (1924–2019) – היה איש השב"כ ו"המוסד" שולמית מוריה (1926–2013) – הייתה קריינית קול ישראל בערבית ובכירה ב"מוסד", אשתו של שמואל מוריה אישים ששמם הפרטי הוא מוריה הר המור (פירושונים) מורי (פירושונים)
דוליטל

האם התכוונתם ל... דוקטור דוליטל – הדמות המרכזית בסדרת הספרים של הסופר האנגלי יו לופטינג דוקטור דוליטל (סרט) – סרט משנת 1967 בכיכובו של רקס הריסון בתפקיד דוקטור דוליטל דוליטל (סרט) – סרט משנת 2020 בכיכובו של רוברט דאוני ג'וניור בתפקיד דוקטור דוליטל אלייזה דוליטל – הדמות הראשית במחזה "פיגמליון" ובעיבודו המוזיקלי למחזמר "גבירתי הנאווה" ג'יימס דוליטל – גנרל וטייס בחיל האוויר של ארצות הברית שתכנן והוביל את הפשיטה של דוליטל הפשיטה של דוליטל – הפצצה אמריקאית שבוצעה נגד אדמת יפן במלחמת העולם השנייה הילדה דוליטל – משוררת אמריקאית Doolittle - האלבום השני של להקת פיקסיז
מושל צ'ילה

מושל צ'ילה (בספרדית: Gobernador de Chile) היה המושל המנהלי, הצבאי והאזרחי של האזור הקולוניאלי באימפריה הספרדית שכונה ממלכת צ'ילה (Reino de Chile). מכיוון שכך נשא המושל של צ'ילה גם בדרגה הצבאית-מנהלית של קפטן-חנראל. במהלך התקופה הקולוניאלית בהיסטוריה הצ'יליאנית היו 66 מושלים בצ'ילה. בזמן קיומה של האודיינסייה המלכותית של צ'ילה (Real Audiencia de Chile; בשנים 1565–1575, 1609–1811, ו- 1815–1817) עמד המושל בראשה ונשא בתואר "נשיא" בית משפט זה. תואר זה דבק בבעל המשרה ולעיתים קרובות כונה מושל צ'ילה "נשיא". כאשר לא התקיימה אודיינסייה בצ'ילה, היה המושל החוסטיסיה מיור (justicia mayor) של הממלכה. מכיוון שכך נשא בעל המשרה בתואר "מושל" מתוקף היותו ראש המנהל והממסד הפוליטי המקומי; בתואר "קפטן-חנראל" כמפקד הצבאי העליון; ובתואר "נשיא האודיינסייה המלכותית", או לעיתים "נשיא" בלבד, מתוקף ישיבתו בראש מוסד זה. ריכוז סמכויות אלו העניקו למושלים כוח רב וחסר תחרות של ממש ברחבי צ'ילה. מכיוון שכך אחדים מהם ניצלו זאת לרעה ולתועלתם האישית. מאידך, במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18, תחת בית בורבון וכחלק מהשינויים המנהליים שנערכו ברחבי האימפריה הספרדית במסגרת הרפורמות הבורבוניות, קודמו ארבעה מתוך שבעת המושלים של צ'ילה לתפקיד הרם של משנה למלך במלכות המשנה של פרו, ואחד לתפקיד המשנה למלך של מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה. לאלו קדם מושל אחד בלבד אשר הפך למשנה למלך של פרו בסוף המאה ה-16, אולם הוא הגיע למשרה הודות להשפעתה של משפחת האצולה לה השתייך, ולא לכישרונו. כאשר התפנתה המשרה כתוצאה ממותו של המושל, התפטרותו או מכל סיבה אחרת, וכתוצאה מהניתוק היחסי של צ'ילה משאר חלקי האימפריה, נתמנה בדרך כלל ממלא מקום מקומי עד להגעת המושל הממונה החדש. ממלא המקום היה לרוב אחד הוקאלס (vocal), חבר באודיינסייה, בדרך כלל הוותיק שבהם (decano). כאשר לא תיפקדה האודיינסיה יכול היה להתמנות לתפקיד החוסטיסיה מיור או אחד מהוסינוס (vecino), תושב עיר בעל רכוש, של אחת משתי הערים המרכזיות בממלכה: סנטיאגו דה צ'ילה וקונספסיון, בהתאם למקום בו הפסיק נושא המשרה לכהן. נושא משרה זמני זה המתין לאישורו של הממונה הישיר עליו, המשנה למלך שבפרו. זה לרוב שלח מושל זמני מטעמו, עד שיגיע אחד שמונה ישירות על ידי המלך. בידודה של צ'ילה וריחוקה ממרכזי העוצמה הקולוניאליים והאימפריאליים הביאו למצב בו תקופות ארוכות מילאו את המשרה ממלאי מקום מקומיים. כך, למשל, במשך 23 שנות שלטונו של פליפה השלישי, רק אחד מתוך תשעת המושלים של צ'ילה מונה בידי המלך.
מקדם (מתמטיקה)

במתמטיקה, מְקַדֵּם הוא גורם המופיע בביטוי ומכפיל גורמים אחרים בביטוי. בדרך כלל המקדם הוא מספר. המקדם בפולינום הוא גורם הכופל את המשתנה (או המשתנים). דוגמה: בביטוי 7 x 2 − 3 x y + 1.5 + y {\displaystyle 7x^{2}-3xy+1.5+y} המספרים 7 ו-3 הם מקדמיהם של שני האיברים הראשונים, בהתאמה. האיבר השלישי, 1.5, הוא קבוע. לאיבר האחרון אין מקדם המוצג במפורש, והוא נחשב לבעל המקדם 1, משום שהכפלה ב-1 אינה משנה את ערכו של הנכפל. פעמים רבות המקדמים הם מספרים, אך לעיתים הם פרמטרים של הבעיה, למשל a,‏ b, ו-c בביטוי a x 2 + b x + c {\displaystyle ax^{2}+bx+c} שבו המקדמים אינם נחשבים למשתנים. בהתאם לכך, פולינום במשתנה יחיד,   x {\displaystyle \ x} , ייכתב בצורה a k x k + ⋯ + a 1 x 1 + a 0 {\displaystyle a_{k}x^{k}+\dotsb +a_{1}x^{1}+a_{0}} למספר טבעי כלשהו k {\displaystyle k} , כאשר a k , … , a 1 , a 0 {\displaystyle a_{k},\dotsc ,a_{1},a_{0}} הם מקדמים. כדי שביטוי זה ישקף את כל המקרים, יש להתיר גם מקדם 0. החזקה הגבוהה ביותר,   k {\displaystyle \ k} , שעבורה המקדם   a k {\displaystyle \ a_{k}} שונה מאפס, נקראת המעלה של הפולינום, ומסומנת deg ⁡ p ( x ) {\displaystyle \deg p(x)} . המקדם   a 0 {\displaystyle \ a_{0}} נקרא המקדם החופשי ו-   a k {\displaystyle \ a_{k}} נקרא המקדם המוביל של הפולינום. אם המקדם המוביל שווה ל-1, הפולינום נקרא פולינום מתוקן. דוגמה:   3 x 2 + 5 x + 12 {\displaystyle \ 3x^{2}+5x+12} הוא פולינום ממעלה שנייה, שהמקדם המוביל שלו הוא 3. 'פולינום ממשי' הוא פולינום שבו המקדמים הם מספרים ממשיים. באופן כללי יותר, המקדמים עשויים להיות איברים בשדה (או חוג) כלשהו F, ואז מדובר ב"פולינום מעל F". באלגברה ליניארית, המקדם המוביל של שורה במטריצה הוא האיבר הראשון שאינו 0. דוגמה: במטריצה: M = ( 1 2 0 6 0 5 9 4 0 0 0 4 0 0 0 0 ) {\displaystyle M={\begin{pmatrix}1&2&0&6\\0&5&9&4\\0&0&0&4\\0&0&0&0\end{pmatrix}}} המקדם המוביל של השורה הראשונה הוא 1, המקדם המוביל של השורה השנייה הוא 5, המקדם המוביל של השורה השלישית הוא 4, ולשורה הרביעית, שכולה אפסים, אין מקדם מוביל. אף שבאלגברה בסיסית מקדמים הם בדרך כלל קבועים, בראייה כללית יותר הם יכולים להיות משתנים. הקואורדינטות ( x 1 , x 2 , … , x n ) {\displaystyle (x_{1},x_{2},\dotsc ,x_{n})} של הווקטור v {\displaystyle v} במרחב וקטורי עם בסיס { e 1 , e 2 , … , e n } {\displaystyle \lbrace e_{1},e_{2},\dotsc ,e_{n}\rbrace } v = x 1 e 1 + x 2 e 2 + ⋯ + x n e n . {\displaystyle v=x_{1}e_{1}+x_{2}e_{2}+\dotsb +x_{n}e_{n}.} הם המקדמים של וקטורי הבסיס בביטוי. בנוסחה כימית, המקדם הוא מספר המייצג כמה מולקולות (או אטומים) מכל סוג משתתפים בתהליך. דוגמה: בנוסחה 2 H 2 + O 2 → 2 H 2 O {\displaystyle 2H_{2}+O_{2}\rightarrow 2H_{2}O} המספר 2 לפני H 2 {\displaystyle H_{2}} (מולקולת מימן) ולפני H 2 O {\displaystyle H_{2}O} (מולקולת מים) הם מקדמים סטויכיומטריים. מקדם (פיזיקה) מקדם, באתר MathWorld (באנגלית) שפת המתמטיקה ופעולות החשבון, באתר www.halomda.com - הלומדה פרק 5: תבניות מספר, פרק 6: כינוס איברים דומים, באתר /www.pet.ac.il - הנדסאים Eric W. Weisstein, Coefficient, mathworld.wolfram.com (באנגלית) מקדם - מה זה, הגדרה ומושג, באתר Economy-Pedia.com מקדם סטוכיומטרי (Stoichiometric coefficient) - כימיה ותעשייה כימית, ‏2019-05-23
לוויין המחקר WMAP

לוויין המחקר WMAP, או בשמו המלא Wilkinson Microwave Anisotropy Probe, הוא לוויין ששוגר על ידי נאס"א על מנת לסקור את קרינת הרקע הקוסמית הבאה מכל עבר על פני השמים. קרינת הרקע הקוסמית היא הקרינה השיורית מן המפץ הגדול. מטרת המשימה היא לגלות הפרשי טמפרטורה זעירים בקרינת הרקע הקוסמית כדי לאמת את התאוריות על היווצרות היקום. WMAP הוא היורש של לוויין המחקר COBE, ואחד משרשרת לווייני מחקר בגודל בינוני. WMAP שוגר ב-30 ביוני 2001 בעזרת משגר דלתא 2 מבסיס חיל האוויר בקייפ קנוורל שבפלורידה. מטרת המחקר של WMAP היא קרינה התואמת לגוף שחור בטמפרטורה של 3 מעלות קלווין בלבד (3 מעלות מעל האפס המוחלט), ולפיכך החליטו מתכנני המשימה להרחיקו מכדור הארץ ולמקמו ב נקודת לגראנז' L2, אשר בה כוחות הכבידה של כדור הארץ והשמש מבטלים את הכוח הצנטריפטלי. עיקר הקרינה בטמפרטורות האלו נופל בתחום של גלים מילימטריים, ולפיכך הלוויין מצויד בגלאים הסורקים את השמיים במספר תדרים בתחום, שהם 23, 33, 41, 61 ו-94 גיגה-הרץ. מדיה וקבצים בנושא לוויין המחקר WMAP בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוויין המחקר WMAP (באנגלית) ריכוז הידיעות אודות הלוויין WMAP ותגליותיו, באתר "הידען" אתר WMAP ב-NASA מיקומו של WMAP לוויין המחקר WMAP, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב אדריאנופול

האם התכוונתם ל... קרב אדריאנופול (313) – בין ליקינוס ומקסימינוס דאיה קרב אדריאנופול (324) – קונסטנטינוס מביס את ליקיניוס קרב אדריאנופול (378) – ואלנס ניגף מפני השבטים הגרמאניים קרב אדריאנופול (718) – במלחמה בין האימפריה הביזנטית לבין הבולגרים קרב אדריאנופול (813) – במלחמה בין האימפריה הביזנטית לבין הבולגרים קרב אדריאנופול (972) – במלחמה בין האימפריה הביזנטית לבין הרוסים קרב אדריאנופול (1205) (אנ') – הבולגרים מביסים את צלבני מסע הצלב הרביעי קרב אדריאנופול (1254) – במלחמה בין האימפריה הביזנטית לבין הבולגרים קרב אדריאנופול (1365) – כיבוש בידי העות'מאנים קרב אדריאנופול (1913) – במלחמת הבלקן הראשונה
בית ספר לונגי למוזיקה

בית ספר לונגי למוזיקה (באנגלית: Longy School of Music of Bard College) הוא קונסרבטוריון השוכן בהרווארד סקוור בקיימברידג', מסצ'וסטס. הוא נחשב לרביעי בטיבו בדירוג בתי הספר למוזיקה באזור בוסטון, שאינם מסונפים לאוניברסיטה (אחרי הקונסרבטוריון של ניו אינגלנד, מכללת ברקלי למוזיקה, והקונסרבטוריון של בוסטון). את בית הספר ייסד בשנת 1915 ז'ורז' לונגי, אבובן יליד צרפת, שהצטרף לתזמורת הסימפונית של בוסטון ב-1898. הקונסרבטוריון מציע לימודי תואר ותעודה לתואר ראשון ושני, לצד תוכנית מכינה לילדים ולתלמידי תיכון ושיעורים למוזיקאים חובבים מבוגרים. בשנת 1937 עבר בית ספר לונגי לבית אבן, שבנה איל הרכבות אדווין הייל בשנת 1889, וביסס את קשריו הקרובים עם אוניברסיטאות הרווארד ורדקליף. רבים מתלמידי המוזיקה המחוננים ביותר של הרווארד, ביניהם אליוט קרטר, דניאל פינקהם ורוברט פרימן, ביקרו דרך קבע בבית ספר לונגי הסמוך ללמוד אצל מורי הפקולטה ידועי השם, ביניהם המלחין וולטר פיסטון, נגן העוגב א. פאואר ביגס, במאית האופרה שרה קולדוול, הפסנתרן גרגורי טאקר וזמרת הסופרן אולגה אוורינו. הפדגוגית והתאורטיקאית הנודעת נדיה בולאנז'ה לימדה בלונגי בין 1938 ל-1944 הרמוניה, הלחנה וקונטרפונקט בקורסים למתקדמים וקבעה מסורת של התמקדות בתאוריה של המוזיקה ובהלחנה, שמאפיינת את בית הספר עד היום. המחנך והכנר רומן טוטנברג ניהל את המוסד משנת 1978 עד 1985 וממשיך ללמד שם גם כיום. אתר האינטרנט הרשמי של בית ספר לונגי למוזיקה (באנגלית) בית ספר לונגי למוזיקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
ליסה רנדל

ליסה רנדל (באנגלית: Lisa Randall; נולדה ב-18 ביוני 1962) היא פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת הרווארד, העוסקת בפיזיקת חלקיקים, בתורת המיתרים ובקוסמולוגיה. היא האישה הראשונה שקיבלה קביעות במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת פרינסטון והפיזיקאית התאורטית הראשונה שקיבלה קביעות ב-MIT ובהרווארד. רנדל למדה בתיכון סטויווסנט היוקרתי בניו יורק, בכיתה בה למד גם הפיזיקאי בריאן גרין, וסיימה את לימודיה ב-1980. היא קיבלה תואר BA מאוניברסיטת הרווארד ב-1983, ושם גם השלימה את עבודת הדוקטורט שלה ב-1987, בהנחייתו של הווארד ג'ורג'י (Howard Georgi). לאחר תקופה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, עבודת בתר-דוקטורט במעבדת לורנס ברקלי, ומשרת מרצה זוטר בהרווארד, הצטרפה ב-1991 לפקולטה לפיזיקה ב-MIT. בין 1998 ו-2000 שימשה כפרופסור במינוי משותף בפרינסטון וב-MIT, וב-2001 חזרה להרווארד כפרופסור מן המניין. היא חברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (American Academy of Arts and Sciences) ובחברה האמריקאית לפיזיקה (American Physical Society). בסתיו 2004 הייתה הפיזיקאי התאורטי המצוטט ביותר בחמש השנים הקודמות. מחקרה של רנדל עוסק בחלקיקים אלמנטריים ובכוחות היסוד, והיא מעורבת בחקר מגוון רחב של מודלים, האחרון שבהם כולל ממדי מרחב נוספים (Randall-Sundrum model). היא עסקה גם בסימטריית-על, observables של המודל הסטנדרטי, תפיחה קוסמית, באריוגנזה, התאוריה המאוחדת הגדולה, תורת היחסות הכללית ותורת המיתרים. לרנדל יצאו מוניטין גם מחוץ לעולם האקדמיה. הספר שכתבה, "מעברים מעוקמים: חשיפתה של תעלומת הממדים הנסתרים ביקום", נכלל ברשימת 100 הספרים הבולטים של הניו יורק טיימס לשנת 2005. מגזין ניוזוויק הגדיר אותה כ"אחת הפיזיקאים התאורטיים המבטיחים בדורה" ניוזוויק, גיליון 2 בינואר 2006. ביולי 2006 התפרסם ראיון אתה במגזין המדע הפופולרי Discover. במאי 2007 הופיעה רנדל ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר של הטיים מגזין (Time 100), בקבוצת "מדענים והוגי דעות". מדיה וקבצים בנושא ליסה רנדל בוויקישיתוף ליסה רנדל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליסה רנדל, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ליסה רנדל, באתר גוגל סקולר עידו אפרתי, הפיזיקאית שרוצה להאיר את העולם, באתר הארץ, 6 בפברואר 2018 Warped Passages: Unraveling the Mysteries of the Universe's Hidden Dimensions הריאיון עם ליסה רנדל במגזין Discover
מבול של צרות

מבול של צרות (באנגלית: Evan Almighty; בתרגום חופשי: אוון הכל-יכול) הוא סרט קולנועי מסוגת קומדיה שבוים על ידי טום שדיאק, והוא ספין אוף לסרט ברוס הגדול מכולם. הקרנת הבכורה בארצות הברית הייתה ב-22 ביוני 2007, ובישראל יצא לאקרנים בתחילת אוגוסט. אוון בקסטר (המגולם על ידי סטיב קארל) עוזב את עבודתו בטלוויזיה, שם הוא עבד כשדרן חדשות. הוא נבחר לקונגרס של ארצות הברית ושואף להיכנס עמוק לחיי הפוליטיקה. לשם מטרה זו הוא קונה רכב ועובר יחד עם משפחתו לפרוור שנמצא באזור וושינגטון. אוון מופתע למצוא בפתח ביתו החדש אוסף של כלים וקרשים. לאחר זמן מה מופיע גם שולח המשלוח - אלוהים, בכבודו ובעצמו (המגולם על ידי מורגן פרימן). אלוהים מצווה על אוון לבנות תיבה בדומה לתיבת נוח, מאחר שבקרוב עומד להגיע מבול שיציף את היבשה. לאחר ניסיונות רבים וכושלים של אוון להתחמק מן התפקיד, הוא נאלץ להסכים עם גורלו ומתחיל בבניית התיבה, כאשר הוא מוקף במאות בעלי חיים שונים. למרות הזלזול והלגלוג של הסובבים אותו, הוא מצליח לסיים את בניית התיבה בזמן יחד עם עזרת בני משפחתו ובעלי חיים רבים המתגייסים לעזרתו. היום הנבחר על ידי אלוהים, 22 בספטמבר, מגיע וה'מבול' הצפוי מתגלה כגשם רגיל, מה שגורר קריאות זלזול רבות מכלי התקשורת ושכניו. בנוסף, התיבה נקבעה כאובייקט בלתי חוקי המועמד להריסה. ברגע שהמכונה הגדולה עומדת לרסק את הספינה, נפרץ סכר של אגם ענק, החולש על העיר, וזרם מים אדיר שוטף את האדמה. האנשים שנמצאים מסביב לתיבה מופתעים מהשיטפון, וממהרים להיכנס לתוכה. גל עצום מרים את התיבה וסוחף אותה תוך כדי הריסת כל דבר העומד בדרכה, עד שהיא נתקעת בבניין הקונגרס. שם אוון יחד עם כל בעלי החיים ובני האדם שהציל, עומד מול הפוליטיקאים ההמומים, כאשר מתברר כי הסכר נפרץ בשל מחדלים ופשעים של פוליטיקאים. תקציבו של הסרט "מבול של צרות" היה כפול מתקציבו של "ברוס הגדול מכולם", לכן הציפיות לרווחים היו גבוהות יותר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו הוא הכניס 31 מיליון דולר, פחות מחצי מההכנסות של "ברוס הגדול מכולם" שהכניס בסוף השבוע הראשון להקרנתו 68 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא מבול של צרות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מבול של צרות "מבול של צרות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מבול של צרות", באתר נטפליקס "מבול של צרות", באתר AllMovie (באנגלית) "מבול של צרות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מבול של צרות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מבול של צרות", באתר Metacritic (באנגלית) "מבול של צרות", באתר אידיבי "מבול של צרות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ליגאז

ליגאז (באנגלית: Ligase) הוא שם כולל לקבוצה של אנזימים המזרזים תגובות איחוי בין שתי מולקולות. הליגאזות מהווים אחת משש הקבוצות שאליהן ממוינים כל האנזימים. קבוצת הליגאזות היא קבוצה מספר 6, ואנזימים המשתייכים אליה מסומנים EC 6.X.X.X. מקור השם ליגאז בלטינית: Ligare פירושו "לאחות". ליגאזות משתמשים בדרך כלל בפירוק מולקולה קטנה לשם הפקת האנרגיה הדרושה לאיחוי שתי מולקולות גדולות. המולקולה הקטנה היא במקרים רבים הנוקלאוטיד ATP, המשמש לעיתים קרובות כ"מטבע אנרגיה" בתא. קיימות חמש תת-קבוצות בקבוצת הליגאזות, לפי האטומים המשתתפים בתגובת האיחוי: EC 6.1: איחוי פחמן-חמצן. EC 6.2: איחוי פחמן-גופרית. EC 6.3: איחוי פחמן-חנקן. EC 6.4: איחוי פחמן-פחמן. EC 6.5: איחוי פוספודיאסטר. בשמם של ליגאזות רבים קיימת המילה ליגאז. ליגאזות אחרים קרויים סינתטאז (Synthetase); אין להתבלבל עם סינתאז (Synthase), קבוצת אנזימים המפרקת קשרים כימיים ללא שימוש ב-ATP ואשר משתייכת לקבוצה EC 4, קבוצת ליאז. ליגאז המאחה מולקולה כלשהי עם פחמן דו-חמצני קרוי קרבוקסילאז (Carboxylase). האנזים הידוע ביותר בקבוצת הליגאזות הוא DNA ליגאז. אנזים זה, המשתייך לקבוצה EC 6.5, חיוני בכל היצורים החיים לתיקון נזקים ב-DNA. בביולוגיה המולקולרית משמש האנזים במעבדה לאיחוי פיסות DNA; לעיתים קרובות מדובר בהכנסת פיסת DNA לתוך פלסמיד ולאחר מכן החדרת הפלסמיד לתא חיידק לשם ייצור עותקים רבים ממנו. קבוצה חשובה של אנזימים בקבוצה EC 6.1 היא אמינואציל tRNA סינתטאז—שם כולל לכעשרים אנזימים שתפקידם לחבר בין חומצת אמינו ובין מולקולת tRNA לקראת תהליך התרגום בתא. שני אנזימים חשובים בקבוצה EC 6.3 הם גלוטמין סינתטאז ואספרגין סינתטאז. אנזימים אלו מאחים מולקולת אמוניה עם חומצות האמינו גלוטמט ואספרטט ליצירת חומצות האמינו גלוטמין ואספרגין, בהתאמה. מדיה וקבצים בנושא ליגאז בוויקישיתוף ליגאז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יהודה כץ

יקותיאל יהודה נחמן כץ (נולד ב-18 ביולי 1959 נעדר ב-11 ביוני 1982, כ' בסיוון ה'תשמ"ב) הוא חייל צה"ל שהוגדר כאחד משלושת הנעדרים בעקבות קרב סולטאן יעקוב בלבנון, יחד עם זכריה באומל (שגופתו נמצאה בשנת 2019) וצבי פלדמן. כץ נולד ברמת-גן ליוסף ושרה כץ, ניצולי שואה. כילד גילה כישרונות בלימודים, ובעיקר ללימודי קודש. כץ למד בישיבת נחלים ובמשך בישיבת כרם ביבנה אצל הרב חיים יעקב גולדוויכט, ובהמשך הצטרף לשירות קרבי בחיל השריון. ערך מורחב – קרב סולטאן יעקוב כשפרצה מלחמת לבנון, הצטרף יהודה לחבריו שם ולחם בטנק יחד עם סגן זוהר ליפשיץ ששימש כמפקד הטנק. הם נשלחו לקרב סולטאן יעקוב, ב-11 ביוני 1982, עשרה ימים בלבד לפני מועד שחרורו מהצבא. בקרב שנערך מספר שעות לפני הפסקת האש, נהרגו 20 חיילים ישראלים ורבים נפצעו, לאחר שכוח צה"ל נקלע לתוך מתחם סורי גדול, וחולץ בקושי בסיוע ארטילרי כבד תוך שהוא משאיר מאחוריו מספר כלי רק"מ פגועים. בסיום הקרב, שישה חיילים הוכרזו נעדרים. מתוכם היו שני שבויים, שהוחזרו מאוחר יותר בחילופי שבויים, והרוג אחד - מפקד הטנק זוהר ליפשיץ - שגופתו הוחזרה. כץ, זכריה באומל וצבי פלדמן נחשבו במשך שנים רבות כנעדרי קרב סולטאן יעקוב. בשנת 2019 אותרה גופתו של באומל והובאה לישראל במרץ. גורלם של כץ ושל צבי פלדמן לא נודע עד היום. מאז הכרזתו של כץ כנעדר עסקו צה"ל ובני משפחתו בניסיונות שונים להשגת מידע על גורלו. מנגד, על פי אגף המודיעין של צה"ל, מי שהחזיקו בנעדרים ובמידע על גורלם היו גורמים פלסטיניים בסוריה, בהכוונת אש"ף ומנהיגו באותו עת, יאסר ערפאת, יחד עם סגנו לעניינים צבאים אבו ג'יהאד, שהוביל מאמץ הסתרה והונאה על מנת להקשות על צה"ל להשיג מידע על גורלו של כץ. בשנת 2004 החליט הרב הראשי הצבאי ישראל וייס להכריז על שלושת הנעדרים כ"חללים שמקום קבורתם לא נודע", אולם בעקבות מאבק המשפחות נמנע המהלך. ב-18 בדצמבר 2010 דיווח העיתון "ג'ואיש כרוניקל" כי ברשות ממשלת בריטניה דיווח משגריר בריטניה בסוריה, איוור לוקאס, שכלל עדות על שביית החיילים בידי הכוחות הסוריים. באב תשע"ד (2014) נפטר יוסף כץ, אביו של יהודה. מאז ועד היום נישאת תפילה יומית למענו על ידי דורות של תלמידים בישיבת "כרם ביבנה". ארוניתו של יהודה כץ בישיבה עדיין נושאת את שמו ואיש לא נגע בה מאז היעדרותו. בשנת תשס"ו נפתחה בתוך ספריית ישיבה כרם ביבנה ספריית "יהודה יעלה" לזכותו של יהודה, שנבנתה מספריו האישיים ומתרומת משפחתו. כמו כן משפחתו פתחה קרן לעידוד לכתיבת מאמרים תורניים אשר במסגרתה מחלקים מלגות בכל שנה בחנוכה לשלושה מתוך המאמרים הנבחרים. צה"ל לא להפקיר את גורלו - מבחינה לוגית הוא חיי מערכת אתר צה"ל, הסיפור המלא מאחורי המבצע להשבת גופתו של רס"ל זכריה באומל ז"ל, באתר צה"ל, 4 באפריל 2019 שלמה פיוטרקובסקי, אימו של הנעדר יהודה כ"ץ הלכה לעולמה, באתר ערוץ 7, 16 במרץ 2011 חדשות nana10, דיווח: בריטניה מסתירה מידע על נעדרי סולטן יעקב, באתר nana10‏, 18 בדצמבר 2010 שלמה פיוטרקובסקי, אביו של החייל הנעדר יהודה כ"ץ הלך לעולמו, באתר ערוץ 7, 3 באוגוסט 2014
פסקל (יחידת מידה)

פסקל היא יחידת מידה סטנדרטית, השייכת ליחידות SI, למדידת מאמץ הנדסי ולחץ. סימולה הוא P a {\displaystyle Pa} . פסקל אחד שווה לניוטון למטר רבוע. בניסוח מתמטי: P a = N m 2 {\displaystyle Pa={\frac {N}{m^{2}}}} . ההגדרה הבסיסית ביותר של פסקל, המבוססת על שבע היחידות הבסיסיות, היא:   k g m s 2 {\displaystyle \ {\frac {kg}{ms^{2}}}} . לרוב, המאמצים והלחצים הנמדדים הם בסדרי גודל של אלפי ומיליוני יחידות פסקל ולכן מרבים להשתמש ביחידות הנגזרות מיחידת הפסקל: הקילו-פסקל והמגה-פסקל המוגדרים כ-   k P a = 10 3 P a = N 10 c m 2 {\displaystyle \ kPa=10^{3}Pa={\frac {N}{10cm^{2}}}} ו-   M P a = 10 6 P a = N m m 2 {\displaystyle \ MPa=10^{6}Pa={\frac {N}{mm^{2}}}} בהתאמה; ואף בג'יגה-פסקל:   G P a = 10 9 P a = 10 3 N m m 2 {\displaystyle \ GPa=10^{9}Pa={\frac {10^{3}N}{mm^{2}}}} . כמו לתיאור מודול האלסטיות של חומרים שונים. מקרה פרטי כאשר הכח ניצב למישור החתך, המאמץ שווה   = F A {\displaystyle \ ={\frac {F}{A}}} σ ביחידות של פסקל. היחידה קרויה על שמו של המתמטיקאי הצרפתי בלז פסקל. אטמוספירה (יחידת מידה) PSI מערכת היחידות הבין-לאומית – SI יחידות מידה על שם אישים ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסואה דה מונמורנסי

פרנסואה דה מונמורנסי (בצרפתית: François de Montmorency;‏ 7 ביוני 1530 - 6 במאי 1579) היה איש צבא ומדינאי צרפתי. בן לבית מונמורנסי. פרנסואה היה בנו בכורו של אן דה מונמורנסי, המפקד העליון של הצבא הצרפתי בתקופתם של פרנסואה הראשון, אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי מלכי צרפת. במשך 15 שנה לחם פרנסואה לצד אביו, החל במערכה בחבל לורן נגד צבאו של קרל החמישי (1552) ועד קרב סן דני במלחמת הדת השנייה בצרפת, שבו נהרג אביו (1567). ב-1553, בקרב טרואן (באזור התעלה שבצפון צרפת) נפל בשבי הספרדים. כאשר השתחרר משביו ב-1556, התמנה למושל פריז וחבל איל-דה-פראנס. באותה שנה נשלח לעזרתו של האפיפיור פאולוס הרביעי במערכה נגד הספרדים באיטליה. ב-1557 השתתף בקרב סן-קנטן (בחבל פיקרדי שבצפון צרפת), שבו נפל אביו בשבי הספרדים, וב-1558 השתתף בכיבוש העיר קאלה שלחופי התעלה. ב-1559 השתתף בשיחות שהביאו לשלום קאטו-קמברסיס בין פליפה השני מלך ספרד לבין אנרי השני מלך צרפת. בהתאם להסכם זה נשארו בידי צרפת ערי המבצר לאורך הנהר סום (בצפון צרפת) והערים מץ, טול וורדן שבחבל לורן. אחרי מות אנרי השני נאלץ פרנסואה דה מונמורנסי לוותר על התואר "גראנד מייטר" (ראש בית המלך) לטובת פרנסואה, דוכס גיז, אך השתתף באספת המעמדות הצרפתית שהתקיימה באורליאן ב-1560 - 1561. פרנסואה דה מונמורנסי לחם לצד הקתולים בקרב דרה (19 בדצמבר 1562) שהיה הקרב הראשון במלחמות הדת בצרפת. אך היריבות בינו לבין בית גיז התגברה עד כדי דין ודברים וקרבות רחוב בפריז ב-1565 נגד שארל, קרדינל לורן, אחיו של פרנסואה, הדוכס מגיז. ב-1570, כמושל פריז, ניסה ללא הצלחה לשכנע את ההמון הפריזאי לתמוך בשלום סן-ז'רמן-אן-לה, שכלל ויתורים להוגנוטים. ב-1572 נשלח אל אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה כדי לחתום על ברית בין ממלכת צרפת לבין ממלכת אנגליה, וקיבל שם את אות מסדר הבירית (מסדר אבירים אנגלי). כאשר שב לפריז היה מאוד לא פופולרי בעיני ההמון הפריזאי. באי יכולתו להשתלט על ההמון שהתקומם נגד נישואי אנרי מלך נווארה ההוגנוטי למרגריט דה ולואה הקתולית, נאלץ פרנסואה דה מונמורנסי להתפטר מתפקידו כמושל פריז, מה שהותיר את שדה הפעולה בידי בית גיז. מאורעות אלה הביאו לטבח ליל ברתולומאוס הקדוש שהחל ב-24 באוגוסט 1572. ב-1574, המלך שארל התשיעי איפשר לפרנסואה דה מונמורנסי לתפוס את מקומו בחצר המלכות, אך היריבות עם בית גיז גרמה לו לנטוש אותה שוב. משום שלא נותר לו דבר להפסיד, הצטרף לקשר של פרנסואה, דוכס אנז'ו, נגד בית המלוכה. הקשר נתגלה והוא נעצר ונכלא בבסטיליה. הוא השתחרר מכלאו ב-1575, ומאז התגורר בארמונו שבו נפטר ב-1579. פרנסואה דה מונמורנסי נקבר בכנסיית סן מרטן דה מונמורנסי בחבל איל-דה-פראנס. מדיה וקבצים בנושא פרנסואה דה מונמורנסי בוויקישיתוף פרנסואה דה מונמורנסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פדראו

פדראו (בפורטוגזית: Padrão; ברבים: Padrões) היה עמוד אבן גדול עליו חרוט שלט האצולה של פורטוגל ועליו צלב, אשר הוצב במקומות שונים ברחבי העולם על מנת לציין תביעה לבעלות פורטוגלית על הקרקע. הפדרוייש הוצבו בידי מספר מגלי ארצות, ביניהם דיוגו קאו, בארתולומיאו דיאש וואסקו דה גאמה, במרוצת עידן התגליות הפורטוגלי (מראשית המאה ה-15 ועד לראשית המאה ה-17). החברה הגאוגרפית של ליסבון (Sociedade de Geografia de Lisboa) הצליחה לשחזר במהלך המאה ה-20 שלושה פדרוייש שהוצבו בידי דיוגו קאו ואחד של בארתולומיאו דיאש. אלו שהציב וסקו דה גמה נחשבים כיום לאבודים. מדיה וקבצים בנושא פדראו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פורטוגל ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רון ויליאמסון

רון ויליאמסון (3 בפברואר 1953 – 4 בדצמבר 2004) היה שחקן בייסבול ששיחק בתפקיד תופס ומגיש בליגת המשנה בארצות הברית. הוא הואשם על-לא-עוול-בכפו ברצח ובאונס, הורשע במשפטו, נדון למוות ב-1988, אך זוכה ב-1999. ויליאמסון נולד באוקלהומה. הוא היה הבחירה ה-41 בדראפט של ליגת ה-MLB ב-1971, בחירה שנעשתה על ידי קבוצת אוקלנד אתלטיקס בסיבוב השני. ב-1972 הוא שיחק בקבוצת המשנה של אוקלנד וחבט בממוצע של 265. ב-52 משחקים. עונת 1973 הייתה גרועה מבחינתו, והוא חבט בממוצע של 0.137 בלבד בקבוצת קי וסט קונצ'ס, כאשר ב-59 משחקים היו לו רק 13 Runs Produced. בעונות 1976–1977 שיחק בקבוצת המשנה של הניו יורק יאנקיז בתור מגיש. חייו של ויליאמסון החלו לנוע במעגלים לאחר מכן. הוא התמכר לאלכוהול ולסמים, וסבל ממחלות נפש, הפך לדיכאוני ועבר לגור עם אמו. חייו עברו את השינוי הגדול ביותר כאשר ב-1982 דברה סו קרטר, מלצרית בבר בעיר עדה שבאוקלהומה שבו הוא נהג לבקר באופן תדיר, נמצאה מתה בדירתה. חמש שנים לאחר מכן טענה משטרת עדה כי ויליאמסון, ביחד עם חברו דניס פריץ, הם החשודים ברצח של דברה קרטר. בעקבות זאת נשפטו השניים בבית המשפט בעדה. גזר דינו של ויליאמסון היה מוות בזריקת רעל, ואילו פריץ נדון למאסר עולם. לאחר 11 שנים באגף הנדונים למוות, ויליאמסון זוכה בעקבות בדיקת DNA, ושוחרר מהכלא. הוא נפטר חמש שנים לאחר שחרורו בבית חולים כתוצאה משחמת הכבד בעקבות התמכרותו ארוכת השנים לאלכוהול ולסמים. הסופר ג'ון גרישם קרא את ההספד שנכתב עליו בניו יורק טיימס וכתב עליו את ספרו הלא-בדיוני הראשון, שהפך לרב-מכר. ג'ון גרישם, חף מפשע, מודן הוצאה לאור, 2007 (יצא לאור באנגלית ב-2006) רון ויליאמסון, באתר The Baseball Cube