laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וינמאקה

וינמאקה (Winnemucca) היא עיר במחוז המבולדט במדינת נבדה שבארצות הברית. על פי הערכות רשמיות בעיר מתגוררים 7,396 תושבים (2010), עלייה של 3.1 אחוזים ממפקד אוכלוסין של שנת 2000. העיר נקראת על שם הצ'יף המקומי מהמאה ה-19 של שבטי הפאיוט אשר חיו באזור זה. בתו של הצ'יף, שרה וינמאקה, פעלה למען חינוך ויחס הוגן בשבטים המקומיים. המשפחה שלהם למדה אנגלית ושרה עבדה כמתורגמנית, תצפיתנית ושליחה של צבא ארצות הברית במלחמת באנוק בשנת 1878. ב-19 בספטמבר 1900 הכנופיה של בוץ' קסידי שדדה את הבנק הלאומי הראשון של וינמאקה בסכום של 32,640 דולר. שטחה הכולל של העיר הוא 24.3 קמ"ר, הכל שטחי יבשה. לפי מפקד אוכלוסין בשנת 2000 התגוררו בעיר 7,174 אנשים, 2,736 משקי בית ו-1,824 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 334.9 נפש לקמ"ר. מדיה וקבצים בנושא וינמאקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וינמאקה (באנגלית) וינמאקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פאנגיי

פנגאיי (בטונגאית: Pangai) הוא כפר המהווה את המרכז המנהלי של מחוז חאפאי (Ha'apai) שבטונגה. הכפר שוכן על חופו המערבי של האי ליפוקה (Lifuka) ומספר תושביו הוא 2,427 על פי מפקד שנערך ב-2011 . במרכז הכפר ניצבת כנסייה קתולית וכן כמה חנויות ושווקים ובנק אחד. כמה אתרים היסטוריים נמצאים בכפר כמו כמה כנסיות, בתים בסגנון קולוניאלי ובתי קברות. שדה התעופה של האי ממוקם 5 ק"מ מצפון לכפר. כמו כן פועל רציף לעגינת מעבורות. מפקד 2011
יאן קום

יאן קוּם (באנגלית: Jan Koum, באוקראינית: Ян Кум; נולד ב-24 בפברואר 1976) הוא יזם יהודי-אמריקאי, יליד ברית המועצות. מנכ"ל ומייסד חברת וואטסאפ, שבעקבות הצלחת היישומון שלה נרכשה ב-2014 על ידי חברת פייסבוק תמורת 19 מיליארד דולר, במזומן ובמניות. קום נולד וגדל בכפר קטן ליד פסטוב הסמוכה לקייב שבאוקראינה (בברית המועצות דאז), בן יחיד למשפחה יהודית. אמו הייתה עקרת בית ואילו אביו עבד בחברת בנייה, כמנהל עבודה. המשפחה הייתה ענייה ובבית לא היו אפילו מים חמים. בשנת 1992, בגלל האנטישמיות בה נתקלו באוקראינה מולדתם, היגר קום עם אמו לקליפורניה שבארצות הברית והשתקע באזור עמק הסיליקון, בעיירה מאונטיין וויו (Mountain View). אביו נשאר באוקראינה ומת ב-1997. משפחת קום הקטנה והענייה נאלצה להתמודד עם קשיים כלכליים גם במולדת החדשה. את דירתם בת שני החדרים רכשו בעזרה ממשלתית למהגרים עניים, האם עבדה כשמרטפית והבן כמנקה בחנות מכולת. לאוכל הם נעזרו בתלושי מזון של מחלקת הרווחה העירונית. קום סיים בית ספר תיכון והחל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטת סן חוזה סטייט, אך הפסיק את לימודיו בטרם השלים את התואר. ב-1997 הוא החל לעבוד ביאהו!, כמהנדס תוכנה, משרה שמצא בעזרת בריאן אקטון, מי שלימים יהפוך לשותפו בווטסאפ. אמו של קום נפטרה ממחלת הסרטן בשנת 2000. בשנת 2007, אחרי שקום עבד ביאהו! כעשר שנים, עזבו הוא ואקטון את החברה, טיילו כשנה בעולם והחלו לחפש שוב עבודה. שניהם ניסו להתקבל לפייסבוק ושניהם נכשלו. ב-2009 הקים קום את חברת וואטסאפ ותשעה חודשים אחרי הקמתה הצטרף גם אקטון. קרן הון סיכון סקויה קפיטל השקיעה בשלושה סבבים שונים כ-60 מיליון דולר. בעת המכירה לפייסבוק החזיק קום 45% ממניות החברה (אקטון 20%). באפריל 2018 הודיע על כוונתו לעזוב את ניהול החברה. באוקטובר 2021 הוערך הונו בכ-10.6 מיליארד דולר. מדיה וקבצים בנושא יאן קום בוויקישיתוף יאן קום, ברשת החברתית פייסבוק יאן קום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יאן קום, ברשת החברתית אינסטגרם עומר כביר, האיש שמאחורי אפליקציית המיליארדים, באתר כלכליסט, 20 בפברואר 2014 סוכנויות הידיעות, רויטרס, הכירו את מייסדי ווטסאפ: יהודי-אוקראיני שחי על תלושי מזון ומתכנת שלא התקבל לפייסבוק, באתר TheMarker‏, 20 בפברואר 2014 תמיר מורג, כך הפך מייסד ווטסאפ לאחד התורמים הגדולים למען ישראל, באתר ישראל היום, 23 ביולי 2022 הפרופיל של קום, באתר פורבס
לנה (תמונה)

לנה (באנגלית: Lenna) הוא שמה של תמונת ניסוי סטנדרטית (אנ') הנמצאת בשימוש החל משנת 1973, שלימים הפכה לאחת התמונות בעלות השימוש הרחב ביותר במחקרים אקדמיים הקשורים לעיבוד תמונה. פופולריות התמונה של לנה העניקה לה את הכינוי ההומוריסטי "הגברת הראשונה של האינטרנט". ממדי התמונה הם 512X512 פיקסלים, והיא נחתכה מתמונה שהתפרסמה במקור במגזין פלייבוי בשנת 1972. בתמונה מופיעה הדוגמנית השוודית לנה סודרברג, והיא צולמה על ידי הצלם דווייט הוקר. השימוש הרב בתמונה הוא ככל הנראה לצורך הדגמת אלגוריתמי עיבוד תמונה, לדוגמה, דחיסה או מניפולציות צבע. לאורך השנים הושמעה לעיתים ביקורת מסוימת אודות השימוש בתמונה זו. הטענות עסקו בשני עניינים עיקריים: זכויות היוצרים של פלייבוי, הידוע באגרסיביות בה פועל המגזין כלפי מפרי זכויות יוצרים המשתמשים ללא רשות בתמונותיו; והשימוש בתמונה ממגזין פורנוגרפי כדוגמה לסקסיזם במדע. בעקבות הביקורת החליטה קהילת en:IEEE Computer Society שלא לקבל מאמרים המתבססים או כוללים את התמונה. מדיה וקבצים בנושא לנה בוויקישיתוף Playboy centrefold photo shrunk to width of human hair, BBC News, 14 August 2012 https://www.geektime.co.il/studies-wont-show-lenna-image-anymore/ ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דסיקטור

דסיקטור (באנגלית: Desiccator) הוא מיכל העשוי מזכוכית, פלסטיק או מתכת, אשר משמש במעבדות לאחסון וייבוש סופי של חומרים מוצקים, במטרה לבודדם מלחות חיצונית ולייבשם לחלוטין ממולקולות המים הנמצאות בחומר. בתחתית הדסיקטור מציבים חומר "מייבש" (חומר הסופח לחות כגון סידן כלורי אלמימי או סיליקה ג'ל). כדי לאטום את הכלי, נוהגים למרוח בפתחו של הכלי מעט גריז. קיימים דסיקטורים בהם מותקן שסתום המאפשר יצירת ואקום בתוך המיכל. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמפור

קמפור (אנגלית: Camphor) הוא תרכובת אורגנית, דמוית שעווה, דליקה, מוצקה בטמפרטורת החדר, בצבע לבן או שקוף, ובעלת ריח חזק. התרכובת היא טרפנית בעלת הנוסחה הכימית C10H16O. היא מצויה בעץ הקמפור (Cinnamomum camphora) השייך למשפחת העראים, שהוא עץ גדול ירוק עד הגדל באסיה (בעיקר בסומטרה, בורנאו, וטאיוואן), וגם בעץ דריובלאנופס ארומטיקה (Dryobalanops aromatica) שהוא מענקי עצי היער בבורנאו. התרכובת מופיעה גם בעצים אחרים ממשפחת ה"עראים", וגם בצמחים אחרים, אם כי במידה פחותה. עלי רוזמרין מיובשים, מכילים בין 0.05 עד לחצי אחוז קמפור. ניתן גם לייצר קמפור באופן סינתטי, משמן טרפנטין. הקמפור משמש כמבשם בגלל ריחו הטוב, כמרכיב בבישול (בעיקר בהודו), כנוזל חניטה ושימור, לשימושים רפואיים, וטקסים דתיים. מקור נוסף עיקרי לקמפור באסיה, הוא הצמח "ריחן קמפור" הידוע גם בשמו ריחן אפריקני כחול (Ocimum kilimandscharicum). מדיה וקבצים בנושא קמפור בוויקישיתוף קמפור, באתר ראן צמחים קמפור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנימין מורמלשטיין

בנימין מורמלשטיין (9 ביוני 1905, למברג - 27 באוקטובר 1989, רומא) היה רב, פעיל יהודי וראש היודנראט בטרזיינשטט. לפי סרטו של קלוד לנצמן, "אחרון הלא-צדיקים" (2013), מורמלשטיין הוא ראש היודנראט היחיד בכל מזרח אירופה ששרד את מלחמת העולם השנייה והשואה ולכן לזיכרונותיו משמעות מיוחדת. בשנות ה-30 של המאה ה-20 מורמלשטיין היה רב אזורי בווינה וממנהיגי הקהילה היהודית. ב-1938, לאחר האנשלוס, נאלץ לעזור לאדולף אייכמן באיסוף מידע על יהדות העולם לצורך הקמת הלשכה המרכזית להגירת יהודים. בשל תפקידו היה בעל קשרים ענפים עם אייכמן, שהיה הממונה על נושא הגירת היהודים. לפי עדותו של מורמלשטיין בסרט, הוא היה אחד משני היהודים היחידים שהורשו לשבת בנוכחותו של אייכמן. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח מורמלשטיין עם קבוצה של יהודים להיות בין הראשונים שיכינו את הקרקע לתוכנית ניסקו-לובלין. מורמלשטיין נכח, לפי עדותו, בנאום של אייכמן בו איים במוות על קבוצת היסוד אם לא תבצע את עבודתה כראוי. בשל כך ביקר את העובדה שבמשפט אייכמן התייחסו בביטול לאירוע זה. המשימה ארכה מספר שבועות ולאחריה חזר מורמלשטיין לווינה. בהמשך נשלח מורמלשטיין לטרזיינשטט, שם מונה לחבר ביודנראט. בין השאר היה אחראי על תברואה ובינוי בגטו. ראש היודנראט הראשון, יעקב אדלשטיין, נשלח לאושוויץ ב-1943 ואת מקומו תפס פאול אפשטיין. לאחר שהגרמנים הוציאו להורג את אפשטיין בספטמבר 1944, מונה מורמלשטיין לתפקיד ראש היודנראט, תפקיד אותו מילא עד לשחרור הגטו במאי 1945. לאחר השחרור נשפט מורמלשטיין על שיתוף הפעולה שלו עם הגרמנים בבית משפט צ'כי ונמצא זכאי. הוא שקל לעלות לארץ ישראל אך לבסוף השתקע באיטליה, ברומא עם משפחתו. לתקופה קצרה שירת כרב של העיר טריאסטה, אך שב עם המשפחה והתיישב באופן קבוע ברומא שם חי עד מותו בשלהי 1989. מורמלשטיין פרסם ספר זיכרונות באיטלקית על גטו טרזיינשטט ועל אייכמן בשנת 1961 ורוב זמנו התפרנס ממכירת רהיטים. מורמלשטיין היה עד 1989 חבר פעיל (גם בפן המדעי) במכון האפיפיורי למקרא ברומא. ערך מורחב – אחרון הלא-צדיקים בשנות ה-70, במסגרת התחקיר לסרט "שואה", נפגש קלוד לנצמן עם מורמלשטיין בביתו ברומא. לנצמן צילם את הראיונות הממושכים שערך עם מורמלשטיין ובהם שאל וקיבל תשובות על החיים במהלך המלחמה, יחסיו של מורמלשטיין עם אייכמן ובמיוחד תקופת כהונתו כראש היודנראט בטרזיינשטט והדילמות שנלוו לה. מורמלשטיין התגלה כמרואיין אינטליגנטי ביותר, בעל זיכרון חד והבנה של התקופה בה חי. לבסוף לנצמן לא השתמש בחומר המצולם הזה במסגרת סרטו. רק בתחילת המאה ה-21, החליט לנצמן שהגיע הזמן לעשות שימוש בחומרים ויצר סרט ארוך, המבוסס בחלקו הגדול על הראיונות עם מורמלשטיין. הסרט, שנקרא אחרון הלא-צדיקים, יצא לאקרנים במחצית השנייה של 2013. אורי קליין, "אחרון הלא צדיקים": הרקוויאם העצמי של קלוד לנצמן, באתר הארץ, 27 בינואר 2014 אוספו הפרטי של מורמשלטיין בנימין, מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי. ביקורת סרט: שווה לפספס יום עבודה כדי לצפות ב״אחרון הלא צדיקים״, אנשי הספר בנימין מורמלשטיין (1905-1989), דף שער בספרייה הלאומית בנימין מורמלשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אואונואה

אואונואה (טונגאית: ʻOhonua) היא המרכז המנהלי של האי אוה שבטונגה. העיירה שוכנת על החוף הדרומי של האי. אוכלוסיית העיירה מונה 1,528 תושבים. ליד העיירה פועל שדה התעופה ובתוכה נמצאים קתדרלה והמרכז המנהלי של המחוז. מפקד 2011
אלכסיי נמוב

אלכסיי נמוב (ברוסית: Алексей Юрьевич Немов; ‏נולד ב-28 במאי 1976) הוא מתעמל רוסי בעבר. אלוף אולימפי בעל 12 מדליות, מהן 4 זהב ומספר מדליות באליפויות העולם במחצית השנייה של שנות ה-90. נמוב היה אחרון ברצף מתעמלים סובייטים ורוסים שהיו זוכים במספר רב של מדליות אולימפיות. לאחר פרישתו לא גדל ברוסיה מתעמל ברמתו. אלכסיי נמוב החל להתאמן בגיל חמש בבית הספר לספורטאים צעירים בעיר טוליאטי. בשנת 1989 הוא ניצח באליפות ברית המועצות לנוער. החל משנת 1990 הוא השתתף בתחרויות בינלאומיות תוך זכייה במדליות. בשנת 1994 נמוב ניצח באליפות רוסיה לבוגרים. בעקבות כך הוא נשלח לאליפות העולם ונכלל במשלחת ארצו לאולימפיאדה. במהלך סוף שנות ה-90 אלכסיי נמוב היה הכוכב של הנבחרת וזכה במספר מדליות באליפויות העולם. במשחקים אולימפיים בסידני הוא היה בין מובילי הנבחרת וזכה בשש מדליות. בשנת 2004 נמוב הגיע למשחקים אולימפיים לאחר פציעה ולא זכה באף מדליה. אומנם בעקבות פרשת השיפוט האיגוד הבינלאומי החליט על שינויים משמעותיים בשיטת הניקוד. בשנת 2005 נמוב פרש מתחרויות ועוסק בפעילות ציבורית. המשחקים הראשונים בהם השתתף נמוב היו אולימפיאדת אטלנטה (1996). במשחקים אלו נמוב זכה בשתי מדליות זהב, מדליית כסף ו-3 מדליות ארד. בסך הכול הוא זכה ב-7 מדליות במהלך התחרויות באטלנטה. את ההישג הזה שיחזר נמוב כעבור ארבע שנים באולימפיאדת סידני (2000). למשחקי אתונה בשנת 2004 הגיע נמוב ככוכב הנבחרת אף על פי שזמן קצר לפני המשחקים הוא נפצע. ההישג הגדול של נמוב במשחקים אלו היה המקום החמישי בתרגיל מקבילים. בתרגיל על מתח הוא ביצע תרגיל שכלל מספר אלמנטים קשים. שופטי התחרות נתנו לו ציון 9.725 בלבד. צופי התחרות לא נתנו יד להמשך התחרות והייתה מהומה באולם. לאחר רבע שעה הציון שונה ל-9.762 אך גם זה השאיר את נמוב מחוץ לטווח המדליות. הצופים לא נרגעו והמשיכו ברעש. רק לאחר שנמוב עצמו התייצב במרכז האולם וביקש מהצופים לתת אפשרות להמשיך בתחרות הצופים נרגעו. בעקבות המהומה, חלק משופטי התחרות הוצאו מחבר השופטים ונמוב קיבל התנצלות רשמית של התחרות. תקופה קצרה לאחר התחרות בוצעו שינויים מפליגים בשיטת הניקוד. מדיה וקבצים בנושא אלכסיי נמוב בוויקישיתוף אלכסיי נמוב, ביישום טלגרם אלכסיי נמוב, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסיי נמוב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלכסיי נמוב, באתר olympedia.org אלכסיי נמוב, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
מדיניות השכן הטוב

מדיניות השכן הטוב (באנגלית: Good Neighbor policy) היא מדיניות חוץ אמריקנית שהנהיג ממשל רוזוולט כלפי מדינות אמריקה הלטינית. למרות שמדיניות זו נקבעה בפועל על ידי רוזוולט, הרי מי שהגה וטבע את המונח, היה הנרי קליי. עקרון המדיניות הוא כי ארצות הברית לא תתערב ולא תשתתף בבעיות פנים של המדינות השכנות, דבר שיבטיח את אמון הממשל במדינות השונות. למעשה, מדיניות זו נחלה הצלחה מעטה יחסית. ערך מורחב – דוקטרינת מונרו נשיא ארצות הברית, ג'יימס מונרו, הציג ב-1823 את מדיניותה הבדלנית של ארצות הברית, על פיה לא תתערב במלחמות אירופאיות על טריטוריות דרום אמריקאיות. מדיניות זו, הייתה אבן הפינה למדיניות השכנות הטובה, כשהעיקרון המנחה בשניהם דומה: על ארצות הברית להימנע מלהוות גורם בעל הכרעה בעתידן של מדינות דרום אמריקה. אם כי בין שתי העמדות הבדלים רבים, בין השאר דוקטרינת מונרו הצהירה כי ניסיון כיבוש והקמת טריטוריה אירופית נוספת בשטחי דרום אמריקה תהווה צעד מלחמתי כנגד ארצות הברית. על פי עקרון השכנות הטובה, ארצות הברית לא אמורה להתערב כל עיקר במתרחש בתוככי שכנותיה. החל מסיום מלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898, התרחשו סדרת קרבות בהשתתפות כוחות חיל הנחתים של ארצות הברית ברחבי אמריקה הלטינית. קרבות אלו לעיתים נקראו "מלחמות הבננה" (Banana Wars) משום שהמניע העיקרי לקרבות אלו היה הדאגה להמשך אספקת פירות מרחבי האזור אל ארצות הברית. בין השאר הייתה ארצות הברית מעורבת בסכסוכים שונים בקובה, ניקרגואה, פנמה, האיטי, הונדורס ומקסיקו. רוזוולט עצמו דגל במדיניות פרגמטית, תוך הימנעות בשימוש בכוח אלא בעת הצורך. רוזוולט הכריז ב-4 במאי 1933 כי כוונתו לכבד את מדיניות הארצות השכנות ולא להתערב בענייניהן הפנימיים. מדיניות זו אושרה בשנית בהכרזתו של מזכיר המדינה דאז, קורדל הול בספטמבר באותה שנה: "מדיניותה המוחלטת של ארצות הברית מעתה והלאה היא להימנע מהתערבות צבאית כלשהי". בעקבות החלטה זו, סיימה ארצות הברית את הכיבוש בניקרגואה, הסיגה את כוחותיה מהאיטי ופעלה לשינוי תיקון פלאט במסגרת הסכם ההדדיות בין קובה לארצות הברית. תיקון פלאט בוטל סופית עם אישור חוקת קובה החדשה ב-1940. בנוסף, להחלטה הייתה משמעות תרבותית רבה על תפיסת החברה האמריקנית את העמים והתרבויות המרכז ודרום אמריקניות. עד לראשית המאה ה-20, למדינות אלו הייתה תדמית שלילית לרוב בקרב הציבור האמריקני, ובאופן סטריאוטיפי תושבי אמריקה הלטינית נתפסו כעצלנים, משונים ומוזרים. במהלך התקופה השתנתה הגישה במעט, והציבור האמריקני נחשף לפנים נוספות של העמים השונים. בין השאר אחראית לכך כרמן מירנדה, שהציגה והפכה את התרבות הדרום אמריקאית לפופולרית ומוכרת. בשנת 1939, כשמדיניות החוץ של רוזוולט הגיעה לשיאה, התקיימה בניו יורק התערוכה העולמית. מתוך הצגת ניגוד למצב המלחמתי ההולך ומתפתח בין עמי אירופה, בעקבות כיבושי ואיומי המשטר הנאצי, הציגה התערוכה את השלום השורר בין עמי אמריקה. ארגנטינה, ברזיל, וונצואלה, מקסיקו, ניקרגואה, צ'ילה, קובה וארגון מדינות אמריקה השתתפו בתערוכה והציגו ביתנים משלהם. מדיניות זו הסתיימה עם תחילת המלחמה הקרה, מתוך צורך להגן על השתלטות גורמים בעלי זיקה סובייטית על מדינות דרום אמריקאיות. בין השאר ניתן למנות את התערבות ה-CIA בהדחתו של חקובו ארבנס גוסמן נשיא גואטמלה, התמיכה האמריקנית במהלך הפלישה למפרץ החזירים בקובה, הדחת סלבדור איינדה נשיא צ'ילה והעלאת הרודן אוגוסטו פינושה לשלטון, ותמיכת ארצות הברית במורדים בניקרגואה (שהוביל לתביעת ארצות הברית על ידי הממשל הניקרגואי בבית הדין הבינלאומי לצדק). דוקטרינת מונרו מדיניות השכנות האירופית מדיניות השכן הטוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דניגומודו

דניגומודו (בנאורית: Denigomodu) הוא מחוז במדינת נאורו שבאוקיינוס השקט. המחוז ממוקם בחלקו המערבי של האי. במחוז קיים יישוב שבו מתגוררים עובדי כריית זרחה. כמו כן פועלים במחוז שני בתי חולים ובית מלון. שטח המחוז הוא 1.18 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 429 תושבים נכון לשנת 2006. מדיה וקבצים בנושא דניגומודו בוויקישיתוף GeoHive - Nauru population statistics ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגדה (ספר)

אגדה הוא ספר דיסטופי בז'אנר המדע הבדיוני, משנת 2013, מאת הסופרת מרי לו. הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס העתידית ומתמקד בשתי דמויות לסירוגין. יוני, בת לאצולה המקומית, היחידה באימפריה שקיבלה ציון מושלם במבדקים מיועדת להילחם בחזית נגד הקולוניות, ודיי, פושע מבוקש שברח לאחר שנכשל במבדקים. דרכיהם מצטלבות כאשר דיי מנסה לגנוב תרופות מגפה מבית החולים על מנת לעזור לאחיו החולה עדן שחלה במוטציה של המגפה. במהלך הבריחה הוא מטיל סכין באחיה הבכור של יוני, מיטיאס ומואשם בהריגתו. יוני מוצאת את התליון שלו (מטבע דולר אמריקני, מוגן במעטפת פלדה) ומשתמשת בו כדי למצוא אותו. לאחר "פגישת עסקים" עם דיי היא מתחילה לעקוב אחריו. במהלך החיפוש היא מצילה את ידידתו של דיי, טס, מקרב סקיץ (קרב ברים מאורגן). דיי חובש אותה וביחד הם משוטטים בעיר (מבלי להיות מודעים זה לזהותו של זה). לבסוף יוני מגלה שהוא דיי לאחר שהתנשקו, ומובילה אותו למלכודת שבמהלכה אמו נהרגת. לאחר שהוא נחקר הוא מספר לה שסכינו פגע בכתף של מיטיאס ולא בחזהו. לאחר זמן מה, כששותפה לתפקיד יורה באזרחים חפים מפשע היא מגלה צופן ביומניו של מיטיאס המוביל אותה לבלוג סודי שבו היא מגלה שהרפובליקה משתמשת בעניים כשפני ניסוי למגפה על מנת להשתמש בה נגד הקולוניות ובנוסף היא מגלה שדיי הוא עילוי מושלם. לאחר שכמה רמזים שהיא מוצאת קושרים את רצח אחיה לרפובליקה ולא לדיי, היא מחליטה לשחרר אותו ואת אחיו לפני מועד ההוצאה להורג. כורתת ברית עם המורדים הפטריוטים ומגלה שיום ההוצאה להורג הוקדם. במהלך ההסכם היא מוכרת להם אלקטרו-פצצה ולאור הגילוי היא נעצרת. הספר ממשיך בוולנסיה ושם מגלים שאחיו של דיי, ג'ון, התחלף איתו והוצא להורג במקומו. רוב הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס בעתיד. לפי הספר, שיטפונות פגעו בארצות הברית וגרמו לפיצול ארצות הברית לקולוניות ולרפובליקה. בין השתיים מתנהלת מלחמה עזה על שטחים. המגפה היא וירוס שמתפתח במפעלים תת-קרקעיים ומוזרם לאזורי העוני לניסויים ובדיקות. מעבר לכך, ברפובליקה קיימים מורדים המכונים פטריוטים. המבדקים הם סדרת מבחנים שכל ילד רפובליקה עובר בגיל 10 והציון הוא מתוך 1500. עילוי הוא כל אחד שבין 1400 ל-1499. עילוי מושלם הוא ילד שקיבל ציון של 1500, אך קיימים רק שניים כאלה, דיי ויוני. מתחת ל-1000 נכשלים. לפי דברי הרפובליקה, כל הנכשלים נשלחים למחנות עבודה, אך האמת היא שהם נשלחים לבתי חולים שם עושים עליהם ניסויים והורגים אותם. בסדרה יצאו מספר ספרים אגדה (ספר) עילוי (אנ')‏ אלוף (אנ')‏ בנוסף יצאו עוד מספר ספרים : Life Before Legend - תיאור העולם לפני הספר הראשון, טרם תורגם לעברית Life After Legend - תיאור העולם אחרי הספר השלישי, טרם תורגם לעברית Rebel - הספר הרביעי בסדרה, המתרחש עשר שנים לאחר אירועי אלוף, טרם תורגם לעברית הספר זכה לביקורות מעולות רבות. בעיתון הגרדיאן נכתב כי "הספר מדהים והשאיר אותי דבוק לכיסא לכל אורכו" באתר Goodreads הספר קיבל ציון של כ-4.2 על ידי כ-360,000 מצביעים. הספר, באתר בוקנט הספר "אגדה", באתר "סימניה" הסרט במסד הנתונים הקולנועיים IMDb. (באנגלית). אגדה, באתר OCLC (באנגלית) https://www.theguardian.com/childrens-books-site/2015/oct/26/legend-marie-lu-review https://www.goodreads.com/book/show/9275658-legend
מננג

מננג (בנאורית: Meneng) הוא מחוז בדרום מדינת האי נאורו. מספר תושבי המחוז הוא 1380 תושבים נכון לשנת 2011 ושטחו הוא 3.1 קמ"ר. במחוז פועל אחד משני מלונות התיירות שבמדינה. כמו כן שכן במחוז המעון הרשמי של נשיא נאורו, שנשרף ב-2001 על ידי המון זועם. במחוז נמצאים גם אצטדיון ומתקן מעצר למהגרים לאוסטרליה. מדיה וקבצים בנושא מננג בוויקישיתוף GeoHive - Nauru population statistics Nauru: The Country Without a Capital
אייוו

אייוו (בנאורית: Aiwo) היא מחוז במערב מדינת האי נאורו. שטח המחוז הוא 1.1 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 1,285 תושבים נכון לשנת 2006. למרות שאין לנאורו בירה ולרוב מתייחסים אל יארן כאל בירת נאורו, לעיתים מקובל להתייחס לאייוו כאל הבירה הבלתי רשמית של המדינה. רוב מפעלי התעשייה של נאורו מרוכזים במחוז. אתרים חשובים במחוז הם: נמל חדש, צ'יינהטאון, אחד משני מלונות התיירות במדינה, תחנת כוח, מנהל ממשלה המקומי של נאורו, ומתקנים של חברת הזרחה הנאורית. מדיה וקבצים בנושא אייוו בוויקישיתוף GeoHive - Nauru population statistics
חוצה כוכבים

חוצה כוכבים (באנגלית: Star-Crossed) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית, שנכתבה על ידי מרדית' אבריל (Meredith Averill). שידור הסדרה החל ב-17 בפברואר 2014 בערוץ CW, ב-8 במאי 2014 הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת ובה 13 פרקים. הסדרה מתחילה בכך שחייזרים נוחתים בכדור הארץ לאחר שברחו מכוכב האם שלהם. לאחר 10 שנים משולבים שבעה חייזרים (בני נוער), כחלק מניסוי, בבית ספר תיכון. העלילה ממשיכה בכך שמתפתח רומן בין נערה וחייזר. (בין אמרי לרומן שכאשר נחת בכדור הארץ שהיו בני 6 היא הצילה אותו, והייתה בת האדם הראשונה שהייתה נחמדה אליו). בין לבין יש עלילות נוספות שמתקשרות לבסוף לקשר בין רומן לבין אמרי. העלילה מתרחשת בשנת 2024. איימי טיגרדן - אמרי וויטהיל מאט לנטר - רומן מליס ג'ו - ג'וליה טיטוס מאקין ג'וניור - לוקאס גריי דיימון - גרייסון נטלי האל - טיילור צ'לסי גיליגן - טרי גרג פינלי - דרייק ברינה פלנסיה - סופיה מדיה וקבצים בנושא חוצה כוכבים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חוצה כוכבים (באנגלית) "חוצה כוכבים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חוצה כוכבים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חוצה כוכבים", באתר Metacritic (באנגלית) "חוצה כוכבים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר הסדרה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סינקרטיזם

סינקרטיזם (ביוונית: Συγκρητισμός, סינקרטיסמוס פירושו "איחוד קהילות כרתים") הוא מונח המתאר תהליך של יישוב בין אמונות שונות ואפילו מנוגדות על מנת ליצור מיזוג בין האסכולות השונות. השימוש במונח זה רווח בייחוד בקשר לתהליך בו נוצר מיזוג ואנלוגיות בין כמה מסורות שבמקורן נוצרו במקומות שונים, בעיקר בתאולוגיה ובמיתולוגיה של דת, ובכך לטעון לקיומו של בסיס משותף. דוגמה מודרנית לסינקרטיזם אפשר לראות בדת הקנדומבלה בברזיל בעלת הסממנים הפגאניים שמקורה אפריקני, אבל מאמיניה רואים עצמם גם כנוצרים קתולים לכל דבר. דוגמה מודרנית נוספת היא דת הקאו דאי בווייטנאם המשלבת בין דתות מזרחיות ומערביות שונות. אלכסנדר הגדול ניסה ליצור דת ממוזגת, הדת ההלניסטית. המיזוג התבטא בשילוב בין הדת היוונית לדתות המזרח כמו במציאת קווי דמיון בין משפחות האלים והתכונות של מרכיביהם. כך יצא שאלי יוון ודמויות מן המיתולוגיה היוונית ומקביליהם שבמזרח (שחלקם היו מזוהים עוד קודם) התמזגו. בספר מלכים א', פרק י"ח דורש אליהו מהעם להפסיק לדלג מאמונה לאמונה והוא יוצא כנגד התפיסה הזאת. ככלל, ספר מלכים הוא פולמוס כנגד הסינקרטיזם. נאום המחבר מביע את היחס של ה' לסינקרטיזם שרווח בממלכת יהודה ובממלכת ישראל. יזידים סיקיזם סינקרטיזם, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח סינקרטיזם (דת), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלמה של לינדלף

בטופולוגיה, הלמה של לינדלף היא למה הקובעת שמרחב מנייה שנייה הוא מרחב לינדלף. הלמה היא ניסוח כללי יותר של העיקרון לפיו כל קבוצה פתוחה בישר הממשי היא איחוד בן-מנייה של קטעים פתוחים. יהי X {\displaystyle X} מרחב מנייה שנייה, ויהי U {\displaystyle {\mathcal {U}}} כיסוי פתוח של X {\displaystyle X} . נראה שקיים לו תת-כיסוי בן מנייה. מהנתון, קיים ל- X {\displaystyle X} בסיס בן מנייה B = { B n } n = 1 ∞ {\displaystyle {\mathcal {B}}=\{B_{n}\}_{n=1}^{\infty }} . לכל n ∈ N {\displaystyle n\in \mathbb {N} } נבחר איזושהי קבוצה בכיסוי U {\displaystyle {\mathcal {U}}} המכילה את B n {\displaystyle B_{n}} , אם ישנה. נסמן את אוסף הקבוצות שהתקבל ב- U ′ {\displaystyle {\mathcal {U}}'} . הוא בן מנייה מעצם בנייתו, ונראה כעת שהוא כיסוי של X {\displaystyle X} . אכן, תהי x ∈ X {\displaystyle x\in X} . מהגדרת הכיסוי, קיימת איזושהי U ∈ U {\displaystyle U\in {\mathcal {U}}} כך ש- x ∈ U {\displaystyle x\in U} . זהו כיסוי פתוח, ולכן מהגדרת בסיס קיים n {\displaystyle n} עבורו x ∈ B n ⊆ U {\displaystyle x\in B_{n}\subseteq U} . אבל, מבניית U ′ {\displaystyle {\mathcal {U}}'} יש איזושהי קבוצה בו המכילה את B n {\displaystyle B_{n}} (ייתכן שזו U {\displaystyle U} , אמנם זה לא משנה) ולכן היא מכילה גם את x {\displaystyle x} . מכך נקבל ש- U ′ {\displaystyle {\mathcal {U}}'} תת-כיסוי בן מנייה כנדרש. ◼ {\displaystyle \blacksquare } הלמה של לינדלף בגרסתה הממשית, קובעת כי כל קבוצה פתוחה U ⊂ R {\displaystyle U\subset \mathbb {R} } היא איחוד בן-מנייה של קטעים פתוחים, שכן כל x ∈ U {\displaystyle x\in U} מוכל באיזה קטע ממשי x ∈ I x ⊂ U {\displaystyle x\in I_{x}\subset U} בעל קצוות רציונליים. היות שיש מספר בן-מניה של קטעים ממשיים בעלי קצוות רציונליים, ניתן לבחור ל- U {\displaystyle U} כיסוי בן-מניה של קטעים פתוחים.
פרובו

פרובו (באנגלית: Provo) היא העיר הגדולה ביותר במחוז יוטה, והשלישית בגודלה במדינת יוטה שבארצות הברית. העיר ממוקמת כ-69 קילומטרים דרומית לעיר הבירה של יוטה, סולט לייק סיטי. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, אוכלוסיית פרובו מנתה 112,488 אנשים ואוכלוסיית המטרופולין מנתה 526,810 תושבים, זו העיר השלישית בגודל המטרופולין שלה במדינת יוטה אחרי הערים סולט לייק סיטי ואוגדן-קלירפילד. בעיר נמצאת אוניברסיטת בריגהאם יאנג, אוניברסיטה פרטית להשכלה גבוהה אשר בבעלות הכנסייה המורמונית. משרדיה הראשיים של חברת נובל (חברה העוסקת בתוכנה ובטכנולוגיית מידע) שכנו אף הם בעיר. בשנת 2009 הופיעה פרובו ברשימת "היכן לגור ולשחק" במגזין National Geographic Adventure של הערוץ Nat Geo People כ'מרכז תרבותי'. ב-2010 מגזין "פורבס" דירג את פרובו כאחד מעשרת המקומות הטובים ביותר לגדל משפחה. לאחר מכן, בשנת 2013, "פורבס" דירג את פרובו במקום השני ברשימת 'המקומות הכי טובים לעסקים וקריירה'. ב-17 באפריל 2013 הכריזה על כך שתהיה אזור המטרופולין השלישי בארצות הברית שיארח את Google Fiber, ועל ידי כך תהיה עיר בעלת רשת סיבים אופטיים. סילבסטר אסקלנטה, חוקר פרנציסקני ספרדי, נחשב לחוקר האירופאי הראשון אשר ביקר באזור זה, בשנת 1776. פרובו נקראה במקור 'פורט יוטה', כשהחלה להיות מיושבת בשנת 1849 על ידי 33 משפחות מורמוניות מהעיר סולט לייק סיטי, אבל נקראה מחדש "פרובו" בשנת 1850, על שם אטיין פרובו, סוחר פרווה צרפתי-קנדי שהגיע לאזור בשנת 1825. בשנת 1872 העיר חובה למערכת מסילת רכבת והחל פיתוח תעשייתי של העיר. בשנת 1984 בעיר הוקמה חברה "נו סקין". מטה שלה עד היום ממוקם בעיר. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, 112,488 אנשים, 31,524 משקי בית, ו-21,166 משפחות התגוררו בעיר. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,042.5 נפש לקמ"ר. בעיר היו 84.8% לבנים, 0.7% שחורים או אפרו אמריקאים, 0.8% הודים אמריקאים, 2.5% אסיאתים 1.1% פאסיפים, 6.6% מגזעים אחרים ו-3.4% משני גזעים או יותר. מורמונים - 98.0% נוצרים קתולים - 1.1% נוצרים פרוטסטנטים - 0.8% אחר - 0.2% גרמניה מייסן, גרמניה הרפובליקה העממית של סין נאן-נינג, הרפובליקה העממית של סין מדיה וקבצים בנושא פרובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרובו (באנגלית) פרובו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)