laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורי חופי

אורי חופי (1935 – 14 במרץ 2023) היה אומן ישראלי, נפח מקיבוץ עין שמר, ומורה בעל שם עולמי בתחום הנפחות. חופי נולד בחיפה. לאחר גיוסו לנח"ל התגורר תקופה קצרה בקיבוץ מגן. אחרי שנשא לאישה את ניצה, חברת הקיבוץ עין שמר, עבר גם הוא לקיבוץ זה. תחילה עבד בפלחה ובמיכון חקלאי. שנתייים וחצי מאוחר יותר כשהוקמה התעשייה בעין שמר, עבד וניהל במשך 17 שנה את "מיניפלסט" ואת מפעל המגנטים. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 נסע חופי לכנס נפחים בארצות הברית והחליט ללמוד את התחום. לאחר מכן יצא לבדו לדרום אפריקה, שם עבד בחברה ישראלית בניהול מיזם חקלאי מספר שנים, חסך כסף וחזר לקיבוץ. בקיבוץ הקים נפחיה ב-1987, שגדלה והעסיקה מספר נפחים, חלקם חברי קיבוץ. לאחר שנה וחצי החלו מוצריו להתפרסם בארץ ובעולם, והוא הוזמן לראשונה לכנס נפחים באנגליה. אף על פי שהקו שהציג לא היה על פי המסורת הקלאסית של נפחות אירופאית, הוא זכה להתעניינות רבה. במשך השנים הוזמן חופי ללמד בסדנאות בארצות הברית ובאירופה ואף זכה לפרס מיוחד מטעמו של קאנצלר גרמניה. חופי לא החשיב את עצמו כאמן, אלא כאומן נפח. התמחותו ופרסומו הגיעו בשל שיטות העבודה החדשניות שפיתח, וכלי עבודה מיוחדים שיצר עבור הנפחים, על מנת לשמור על בריאותם ולהקל על עבודתם. המפורסם שבהם הוא פטיש שנקרא על שמו "פטיש חופי" – פטיש ארגונומי הנותן מענה בריא לעשרות אלפי הנפות פטיש שנפח מבצע ביום. הפטיש נמכר ברחבי העולם ורבים יצרו העתקים שלו. חופי פיתח גם סדנים מיוחדים לפטיש אוויר, המאפשרים את החישול האומנותי בדרך מהירה וקלה. ב-1992 פתח חופי בית ספר לנפחות בקיבוץ, בו למדו מאז אלפי תלמידים. הוא לימד גם בארצות הברית, ביפן ובגרמניה. נפחים רבים בארץ ובעולם עובדים על פי תורתו. בישראל הוא נחשב לאבי הנפחות הישראלית המודרנית. חופי נפטר ב-14 במרץ 2023, הותיר אחריו שלושה ילדים. חופי פיתח פטיש מיוחד: הפטיש הארגונומי (ידידותי לגוף), פטיש מאוזן. שיטת ההחזקה שלו היא שונה, בעלת מבנה אחר, וכל מי שעובד אתו מחוסן מהפגיעות בגוף. היום מעתיקים דגם זה בכל העולם וחלק גדול מפרנסתו של חופי היה ייצור הפטישים ומכירתם. הכינוי הנפוץ לכלי זה הוא "פטיש חופי". בשנה האחרונה, חופי הפסיק לייצר את הפטישים בעבודת יד. והחל לייצר את הפטישים במפעל, והיום הפטישים מגיעים מתבנית שמיוצרת ממפעל. פיסול יסוד, 1989, גלריית הקיבוץ אורי חופי, נפח ואומן בינלאומי, באתר קיבוץ עין שמר יעקב ליאור, עין שמר: הנפח האומן אורי חופי מעביר את הפטיש לנכדתו, באתר nrg‏, 30 באוגוסט 2010 יעקב ליאור, עין שמר: הנפח האומן אורי חופי מעביר את הפטיש לנכדתו, באתר nrg‏, 30 באוגוסט 2010 אורי חופי, נפח ואומן בינלאומי, באתר קיבוץ עין שמר
ערבות הדדית

ערבות הדדית היא אחריות של הקהילה כלפי כל אחד מחבריה, ושל כל אחד מחברי הקהילה כלפי הכלל. ביהדות נקבע על ידי חז"ל כלל מוסרי והלכתי לציון ערבות הדדית - כל ישראל ערבים זה לזה. משמעותו המקורית היא כי כל יהודי נושא באחריות על קיום המצוות של חברו. בעת החדשה רווח הביטוי במשמעות שונה, שלפיה כל יהודי אחראי על שלומו ורווחתו של חברו. הדוגמאות הבולטות לערבות ההדדית בימינו הן ארגוני ההתנדבות השונים בהם מוענק סיוע לאזרחים ללא תמורה. במאה ה-20 עקרון הערבות ההדדית בא לידי ביטוי באידאולוגיית הקואופרציה, המתבטאת בפועל במוסדות חברתיים קואופרטיביים. הקיבוץ בפרט, ויישובים שיתופיים אחרים בהתיישבות העובדת הוקמו על בסיס אידאולוגיה זו. בישראל התקיימו בעבר מגוון מוסדות קואופרטיביים, בתחומים שונים. חלקם קיימים עדיין, אם כי כיום רבים מהם כבר אינם מושתתים על עיקרון זה. בין השאר התקיימו קואופרטיבים בתחומי הבריאות (קופות חולים), התחבורה (אגד, דן), החקלאות (תנובה), הצרכנות (המשביר לצרכן, קו-אופ צפון), בנקאות קואופרטיבית (הלוואה וחיסכון). ההפך ממצב של "ערבות הדדית", הוא מצב של פיזור אחריות. בספר במדבר, פרק ל"ב, מסופר על שניים וחצי השבטים: בני שבט ראובן, שבט גד וחצי מבני שבט מנשה, שמבקשים ממשה להישאר מחוץ לארץ ישראל, בעבר הירדן המזרחי, מכיוון שאזור זה עשיר בצמחייה ומתאים למרעה הרב שהיה ברשותם. משה רבנו הסכים לבקשתם רק לאחר שהביעו את אחריותם כלפי שאר שבטי ישראל להגיע למטרה שהיא כיבוש נחלותיהם בארץ ישראל וההתיישבות בה. הם התחייבו לעזור קודם לאחיהם, שאר השבטים, לכבוש את נחלותיהם, כאשר הם יהיו החלוצים במלחמה, ורק אחרי שכולם יתיישבו, יוכלו לחזור אל נחלותיהם. השבטים הסכימו כי ישאירו את הנשים, הילדים והמרעה בצד המזרחי של הירדן והגברים הם אלו שיעברו עם שאר השבטים ויסייעו בידם לכבוש את ארץ ישראל. סולידריות חברתית מאמרים בנושא ערבות הדדית ביהדות, באתר "מדרשת" צאלה קוטלר הדרי, ‏אנשים כמונו: האם זה הסוף לערבות ההדדית של הישראלים?, באתר גלובס, 21 ביולי 2018 ד"ר מיכל פרם-כהן "מוסר של אחריות הדדית" השילוח 13, עמודים 36–37, פברואר 2019 (לא נכלל במהדורה המקוונת). ספר במדבר, פרק ל"ב, פסוקים א'–ה' ספר במדבר, פרק ל"ב, פסוקים כ'–כ"ג
לקות למידה בלתי-מילולית

לקות למידה בלתי-מילולית (noneverbal learning disabilities, בראשי תיבות: NVLD) היא לקות למידה התפתחותית נוירולוגית הכוללת מגוון לקויות אשר אינן פוגעות בהבעה המילולית של האדם אלא ביכולות הביצועיות ובדרך ההתנהלות שלו. כגון: הפרעת קשב וריכוז והיפראקטיביות (ADHD), הפרעת קשב וריכוז ADD, ליקוי בכתיבה (קושי גרפומוטורי), ליקוי בהתארגנות וקשיים בתפקודים ניהוליים. לקות זו מופיעה ב-DSM 5 כהפרעת תקשורת פרגמטית. היות שהמופע חופף למופע בספקטרום האוטיסטי, למעט הרכיב ההתנהגותי (חזרתיות מצומצמת בהתנהגות ובתחומי הפעילות). ההפרעה מתבטאת בקשיים חברתיים מילוליים ולא מילוליים, הבאים לידי ביטוי בהיבט התקשורתי. דוגמאות: ילדים שבמפגש הראשוני מאוד מרשימים בדיבורם הרהוט והבוגר, אולם בהמשך ניתן להבחין כי הם מדברים כך עם כולם באופן לא מובחן ולא מותאם. דוגמאות נוספות הן חוסר הבנה של הומור ומטפורות, קונקרטיזציה, וקושי בהבנת מסרים לא מפורשים ובדיבור בתורות וכו'.    ROURKE ב-1989 מגדיר את לקות הלמידה הלא מילולית כמכילה שלוש קבוצות של קשיים: הפרעות נוירופסיכולוגיות - קשיים בתפיסה חזותית ומישושית, בקואורדינציה פסיכו מוטורית ובקשב חזותי ומישושי. כמו כן עשוי להיות קושי בהיבטים מסוימים של דיבור ושפה. קשיים במיומנות אקדמאיות - הלמידה משתבשת בשל קשיים בחשיבה מתמטית, הבנת הנקרא וכתיבה. לקות חברתית או רגשית - הפרעה בתפיסה, בהדדיות ובהסתגלות חברתית. דרכי טיפול אפשריות כוללות: ריפוי בעיסוק, המסייע ביכולת ההתארגנות, התפקודים הניהוליים והלקות בכתיבה. קלינאית תקשורת אשר עשויה לסייע בתכנון מוטורי של הדיבור. תרפיה קבוצתית לקידום כישורים חברתיים, בהן ניתן ללמוד כלים להבנה והבעה של תקשורת לא מילולית. לימוד אסטרטגיות לקידום הערכה עצמית ופתרון בעיות. טיפול קוגניטיבי התנהגותי. תקשורת בלתי-מילולית מגי מיימן, הבנת לקויות למידה לא מילוליות, מדריך להורים ואנשי מקצוע, הוצאת אח גיל ופנינה מאור, לקות למידה בלתי-מילולית (NVLD) עירית כהן, לקות למידה לא מילולית: אבחנה מבדלת (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר אפי גוני לוין, לקויי למידה לא מילוליים תחומי קושי ומאפיינים עיקריים, פרספקטיבה, עמ' 49-55 לקות למידה לא מילולית: כיצד היא באה לידי ביטוי וכיצד ניתן לסייע לילד ולהורים, באתר בין הצלצולים, הסתגרות המורים מהי לקות למידה שאינה מילולית?, באתר המרכז להתפתחות הילד הפרעה חברתית תקשורתית: למה כל כך קשה לאבחן אותה?, באתר כללית ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה ובנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ריאד אל סונבאטי

ריאד מוחמד א-סונבאטי (בערבית: رياض السنباطي; 30 בנובמבר 1906–1981) מוזיקאי ומלחין מצרי, הנחשב לאחד המוזיקאים המצריים הבולטים ביותר ולזמר ערבי ייחודי. נולד בעיר פארסכּוּר שבמחוז דֻמְיַ֫אט שבמצרים, כבן הראשון והיחיד לאחר 8 בנות במשפחה. אביו, מוחמד א-סונבאטי היה מוזיקאי ונגן עוד מפורסם, שהיה לוקח את ריאד לקונצרטים השונים וממנו קיבל א-סונבאטי השראה לנגינה ושירה. לאחר לידתו עברה משפחתו לעיר אל-מנסורה בה הלך א-סונבאטי לבי"ס ולמד לימודי קריאה, כתיבה וקוראן. אביו שלח אותו ללמוד אצל המורה הידוע מוחמד שעבאן. פעמים רבות א-סונבאטי נמלט מבית הספר למקום שבו המבוגרים ניגנו עוד בשל אהבתו למוזיקה. רוב עבודתו הייתה עם הזמרת אום כולת'ום אותה פגש בשנת 1922. א-סונבאטי כתב את השיר הראשון שלו בשנת 1928 ועבר לקהיר שם החל לעבוד כמורה לעוד בבית ספר למוזיקה. בשנת 1936 כתב את אחד מהשירים המפורסמים ביותר שלו שפרסמו את אום כולת'ום בסרט "קח אותי לעירך אהובי". א-סונבאטי הכניס רוח חדשה במוזיקה של אותה תקופה, כמו שילוב יחד של הזמר והפזמון, הוא גם הציב את האקורדיון במקהלה, הפסנתר, מנדולינה, וכתב והלחין שירים לפי מקצבים אירופאיים ואמריקאים, כמו רומבה, ולרו, ואלס וטנגו. א-סונבאטי הביא את המוזיקה הערבית הקלאסית לפסגות ורמות חדשות, הוא נתן תרומה והשראת מיוחדת למיליוני אנשים בכל רחבי העולם עם ויצירותיו. א-סונבאטי נפטר בשנת 1981. מדיה וקבצים בנושא ריאד אל סונבאטי בוויקישיתוף ריאד אל סונבאטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריאד אל סונבאטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריאד אל סונבאטי, באתר Discogs (באנגלית)
אולורוטיטן

אולורוטיטן (שם מדעי: Olorotitan) הוא סוג של דינוזאור הדרוזאורי מתקופת הקרטיקון עליון שלפני 72 עד 66 מיליון שנה, עד להכחדת הקרטיקון הגדולה. מאובניו של הדינוזאור התגלו בתצורות אודורכוקאן (אנ') שבאמור, ברוסיה. החפירות הראשונות חשפו שלד כמעט שלם, שכלל גולגולת, עמוד שדרה, רגליים אחוריות וזנב. דינוזאור זה תואר ב-2003 בידי החוקר פסקל גוטפרויט (Pascal Godefroit) וצוותו. פירוש שמו הוא: "ברבור טיטאני". הסוג כלל מין אחד, Olorotitan arharensis. הוא היה בינוני בגודלו, אורכו המרבי הגיע ל-8 מטר ומשקלו ל-2–3 טון. החוקר תומאס הולץ הבן העריך ב-2012 שאורכו הכולל עלה על 12 מטרים, כך שהיה הדרוזאור ענקי. במראהו הוא דמה ללמבאוזאורוס או לפרזאורולופוס ואולי היה קרוב להדרוזאורים של אמריקה הצפונית. ייתכן שהוא היגר לעבר אמריקה דרך המעבר מרוסיה - ברינגיה, כדי למצוא נתיבי מרעה חדשים נקיים מתחרות. דינוזאור זה כמו קרוביו נכחד לפני 66 מיליון שנה, עם אחרוני הדינוזאורים. דינוזאור זה הופיע בסדרה כוכב פרהיסטורי ובמשחקי המחשב Jurassic World Evolution 2 וJurassic World Evolution. מדיה וקבצים בנושא אולורוטיטן בוויקישיתוף אולורוטיטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אולורוטיטן, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסלול גאוסטציונרי

מסלול גאוסטציונרי (באנגלית: Geostationary Earth Orbit - GEO) הוא מסלול מעגלי סביב כדור הארץ, מעל קו המשווה, והוא מרוחק 35,786 קילומטר מפני הארץ. תכונתו העיקרית של מסלול זה היא כי לוויין שיוצב עליו יוכל להישאר כל הזמן מעל אותה נקודה על פני כדור הארץ, ועל כן ייראה מכדור הארץ כנייח. תכונה זו מאפשרת להעביר שירותי תקשורת לאזורים מוגדרים על פני הארץ לאנטנות המכוונות בזווית קבועה לנקודה ספציפית בחלל. בניגוד ללווייני תקשורת, לווייני ריגול מוצבים ופועלים במסלולים בגובה מספר מאות קילומטרים מעל פני הקרקע, הם מקיפים את כדור הארץ מספר פעמים ביום ומיקומם בשמיים אינו קבוע. הרעיון של לוויינים גאוסטציונריים (וגאוסינכרוניים, שגאוסטציונריים הוא מקרה פרטי שלהם) פורסם לראשונה בשנת 1928 בידי הרמן פוטקניק. מסלולים גאוסינכרוניים וגאוסטציונריים עברו פופולריזציה בידי סופר המדע הבדיוני ארתור צ'ארלס קלארק ב-1945 כמסלולים שימושיים ללווייני תקשורת, ולכן הם נקראים לעיתים גם מסלולי קלארק על שמו. חגורת קלארק היא החלק בשמים בגובה של כ-35,786 קילומטר מעל פני הים במישור קו המשווה שבו ניתן להשיג מסלול קרוב לגאוסטציונרי. בשל השפעות רוח שמש סוטה לעיתים הלוויין ממסלולו, ולכן מופעלים מדי פעם מנועי הלוויין כדי להחזירו למקום הדרוש. כתוצאה מכך אורך חיי הלוויינים מוגבל. לאור העובדה כי קיים רק גובה מסלול גאוסינכרוני אחד הסובב את כדור הארץ, הוא מנוהל על ידי איגוד התקשורת הבינלאומי (באנגלית: ITU - International Telecommunication Union), אשר יוצר מסגרת לביצוע תהליכי תיאום תדרי הלוויינים בין רשתות לווייניות שונות במטרה למנוע הפרעות הדדיות. אך התיאום הראשוני שמבצע ITU, הוא הקצאת מקום פיזי ללוויין (קו אורך גאוגרפי), זאת כיוון שמספר הלויינים שאפשר לשבץ במסלול, מוגבל, כדי למנוע התנגשות. גובה הלווין שבו יתקבל מסלול גיאוסטציונארי הוא תוצאה של פתרון המשוואה שתאזן את הכוחות הפועלים על הלווין בהינתן שמהירותו הזוויתית חייבת להיות זהה למהירות הזוויתית בפני הכוכב (לדוגמה בכדור״א הקפה כל 24 שעות). מצד אחד כוח המשיכה, ומצד שני הכוח הצנטרפיטלי. ניתן לראות את החישוב המפורש כאן הקפה סינכרונית - כאשר מדברים על התנועה היחסית בין שני גרמי שמיים מונחים בחקר החלל מסלול לווייני נמוך מסלול לווייני בינוני מסלול קוטבי מסלול מולניה מדיה וקבצים בנושא מסלול גאוסטציונרי בוויקישיתוף מסלול גאוסטציונרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Flexi, חישוב מסלול גיאוסטציונארי, באתר CK12 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרדיננד דוויד

פרדיננד דויד (בגרמנית: Ferdinand David ‏ 19 ביוני 1810 – 18 ביולי 1873) היה כנר וירטואוז ומלחין גרמני. דויד נולד באותו בית בהמבורג שם נולד פליקס מנדלסון שנה קודם לכן. דויד גדל כיהודי אך בהמשך המיר את דתו לנצרות. אחותו לואיז (1811-1850) ניגנה בפסנתר והשניים נחשבו לילדי פלא. פרדיננד היה תלמידם של לואי שפור (כינור) ומוריץ האופטמן (תאוריה) בשנים 1823-4. בשנתיים שלאחר סיום לימודיו הופיעו הוא ולואיז בקופנהגן, לייפציג, דרזדן וברלין. בשנת 1826 היה לכנר בתיאטרון המלכותי של ברלין והתיידד עם מנדלסון והרבה לנגן מוזיקה קאמרית עמו ועם האחים ריץ, יוליוס ואדוארד.. ב-1829 היה לכנר הראשון ברביעיית מיתרים בדוֹרְפּאט שבאסטוניה ויצא למסעות קונצרטים בריגה, סנקט פטרבורג ומוסקבה. ב-1835 היה לקונצרטמייסטר בתזמורת הגוונדהאוס בלייפציג וב-1843 התמנה לפרופסור לכינור בקונסרבטוריון של לייפציג בניהולו של מנדלסון, משרה בה התמיד עד סוף חייו. במקביל גם ניצח על תזמורת התיאטרון העירוני ופיקח על המוזיקה הכנסייתית בלייפציג והיה לדמות חשובה בחוגי המוזיקה של העיר. באביב 1839 יצא דויד לביקור באנגליה, שם הופיע ברסיטלים עם איגנץ מושלס וניגן את הקונצ'רטי לכינור שלו עצמו עם האגודה הפילהרמונית, ב-18 וב-22 במרץ. מושלס כתב עליו: תלמיד ראוי זה של שפור ניגן את המוזיקה של מורו בסגנון הדור ואצילי, ביצע בווירטואוזיות ללא דופי את המוזיקה המזהירה שלו עצמו, ונגינתו ברביעייה בערְבּיוֹת של מוֹרי ובְּלאגרוֹב היסבה עונג לכל מי שניחן במידה כלשהי של טעם אמנותי אמיתי ביקורו הבא באנגליה, כעבור שנתיים, לא היה מוצלח כקודמו. אחרי שובו לגרמניה, ב-26-28 ביוני אותה שנה, ניגן דוויד בפסטיבל ליבק ולאחר זאת שב ללייפציג. כשנפתח הקונסרבטוריון של לייפציג ב-27 במרץ 1843, התמנה דויד לראש מחלקת הכינור. בין תלמידיו הראשונים היה יוזף יואכים, שהגיע אליו בהמלצת מנדלסון. ב-13 במרץ 1864 ביצע לראשונה את הקונצ'רטו לכינור של מנדלסון. המלחין הקדיש לו את היצירה, שהערותיו ועצותיו תרמו לא מעט להצלחתה. לאחר מות מנדלסון הציע לו אחיו, פאול מנדלסון, לחבור למושלס, האופטמן ויוליוס ריץ בעריכת כתבי היד של המלחין. דויד עבד גם כעורך יצירות לכינור, בהן יצירותיהם של פרנצ'סקו מריה וראצ'יני, פייטרו לוקטלי ויוהאן גוטליב גולדברג. הוא ערך את מכלול שלישיות הפסנתר של בטהובן להוצאת פיטרס. ב-1845 ערך את קובץ הסונאטות והפרטיטות של באך לכינור סולו. פרדיננד דויד מת באופן פתאומי בשנת 1873, בגיל 63, כשהיה בטיול הררי עם ילדיו, סמוך לקלוסטרס שבאזור גראובינדן בשווייץ. מדיה וקבצים בנושא פרדיננד דוויד בוויקישיתוף פרדיננד דוויד, באתר AllMusic (באנגלית) פרדיננד דוויד, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרדיננד דוויד, באתר Discogs (באנגלית) פרדיננד דוד (1810-1873), דף שער בספרייה הלאומית פרדיננד דוויד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלברט מל, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין. מקורות רבים מציינים את תאריך הלידה של דוויד כ-19 בינואר, אבל סביר יותר, ש-19 ביוני הוא התאריך הנכון גרוב גרוב גרוב
ניקלאס מויסאנדר

ניקלאס מויסאנדר (בפינית: Niklas Moisander; נולד ב-29 בספטמבר 1985 בטורקו שבפינלנד) הוא כדורגלן פיני המשחק במאלמה בתפקיד הבלם. ניקלאס הוא אחיו התאום של השוער הנריק מויסאנדר. מויסאנדר התחיל את הקריירה שלו ב-טורון פאלוסאורה. בשנת 2002 עלה לבוגרים, אך את קפיצת המדרגה שלו עשה בסוף העונה כאשר שיחק בכל 9 משחקי הקבוצה האחרונים בליגה בעונה זו. ב-2003 עבר מויסאנדר לאייאקס אמסטרדם. כרטיס השחקן שלו היה שייך לאייאקס במשך 3 שנים אך הוא מעולם לא זכה לשחק בשורותיה. ביולי 2006 עבר מויסאנדר לזוולה. עם 71 הופעות ו-5 שערים, מויסאנדר עורר עניין רב בקרב קבוצות בהולנד. ב-1 ביולי 2008 חתם בא.ז. אלקמאר. בעונתו הראשונה במועדון זכה מויסאנדר עם אלקמאר באליפות הולנד ועונה לאחר מכן זכה להשתתף עימה בליגת האלופות. ב-21 באוגוסט 2012 חזר מויסאנדר לאייאקס אמסטרדם כמחליפו של יאן ורטונגן שעבר לטוטנהאם הוטספר. ב-24 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי אייאקס בניצחון 1–3 על מנצ'סטר סיטי במסגרת של הבתים של ליגת האלופות. בקיץ 2015 חתם בסמפדוריה מהסרייה א' על חוזה לשלוש שנים. לאחר עונה אחת בסמפדוריה, נמכר מויסנדר לורדר ברמן מהבונדסליגה תמורת 1.7 מיליון אירו. ב-1 ביולי 2021 עבר למלאמה השוודית. ב-29 במאי 2008 ערך מויסאנדר את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת פינלנד במשחק ידידות נגד טורקיה. ב-10 באוקטובר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת בינלאומית נגד ויילס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ב-2011 הפך מויסאנדר לקפטן הנבחרת במקומו של פטרי פסאנן. א.ז. אלקמאר אליפות הולנד (1):2009 הסופרקאפ ההולנדי (1):2009 אייאקס אליפות הולנד (2): 2012/2013, 2013/2014 הגביע ההולנדי: 2005/2006 הסופר קאפ ההולנדי: 2013 אישיים שחקן השנה בפילנד (2): 2012, 2013 מדיה וקבצים בנושא ניקלאס מויסאנדר בוויקישיתוף ניקלאס מויסאנדר, באתר Transfermarkt ניקלאס מויסאנדר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ניקלאס מויסאנדר, באתר Soccerway ניקלאס מויסאנדר, באתר BDFutbol ניקלאס מויסאנדר, באתר WorldFootball.net ניקלאס מויסאנדר, באתר National Football Teams ניקלאס מויסאנדר, באתר FootballDatabase.eu ניקלאס מויסאנדר, באתר ESPN ניקלאס מויסאנדר באתר הרשמי של סאמפדוריה
הכלב של המדינה

הכלב של המדינה הייתה תוכנית מציאות ישראלית בו השתתפו בעלי חיים, ביחד עם ילדים, ששודרה בערוץ הילדים. את הסדרה הנחה עודד פז. באוקטובר 2018 נמכר פורמט הסדרה לפלטפורמת התוכן של פייסבוק. בתוכנית משתתפים ילדים ביחד עם כלבים מכל הסוגים. בשלב הראשון של התוכנית, הילדים עם הכלבים היו צריכים לעבור אודישן. השופטים באודישנים (ביניהם: אורן עדיקא, דודיק מזור ועוד) היו צריכים להחליט האם התרגיל שעשה הזוג היה טוב ואז היו מעבירים את הזוגות לשלב הבא בתוכנית. לאחר סיום האודישנים המנטורים היו צריכים לבחור את מי להמשיך ללמד תרגילים לשלבים הבאים. בשלב השני הזוגות היו צריכים להראות תרגילים שלימדו אותם המנטורים, כך נבחרו זוגות לשלב רבע הגמר. בשלב רבע הגמר היו צריכים הילדים לעלות לחצי הגמר ומשם לגמר. בגמר ניצח הזוג איל לוי וכלבת גולדן רטריבר שלו אלפא. גלי פיאלקוב, עכבר העיר, הכלב של המדינה: ששטוס, גרסת הכלבים, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2012 נתי טוקר, לראשונה: הפקת טלוויזיה ישראלית נמכרה לפייסבוק, באתר TheMarker‏, 18 באוקטובר 2018
מריט באטריק

מריט ר' באטריק (באנגלית: Merritt R. Butrick;‏ 3 בספטמבר 1959 – 17 במרץ 1989) היה שחקן קולנוע אמריקאי, הידוע בתפקידיו בגין תפקידיו בסיטקום הנוער "המרובעים" בשנת 1982, בשני סרטי קולנוע עלילתיים של "מסע בין כוכבים", ומגוון רחב של תפקידי משחק בשנות ה-80. באטריק נולד בגיינסוויל, פלורידה, והיה ילד יחיד. הוא סיים בשנת 1977 את לימודיו בבית ספר התיכון "טמלפייס" שבמיל-ואלי, קליפורניה. הוא החל ללמוד משחק במכון קליפורניה לאמנויות, אך הודח מבית הספר. תפקידו הראשון על המסך היה דמות של אנס בשני פרקים של דרמת המשטרה "Hill Street Blues", בשנת 1981. בשנת 1982 הוא לוהק לתפקיד "ג'וני סלאש" אולסביץ', דמות-משנה משמעותית, בסיטקום הנוער "המרובעים", שקיבלה שבחים רבים מצד המבקרים, אך בוטלה לאחר 20 פרקים בלבד (עונה אחת). עוד בטרם "המרובעים" עלתה לשידור לראשונה, בוטריק לוהק לגלם את דמותו של דייוויד מרקוס, בנו הפיזיקאי של ג'יימס ט' קירק (וויליאם שטנר) עם אהובתה לשעבר קרול מרקוס (ביבי בש), ב-"מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן". הוא המשיך בתפקיד זה בסרט ההמשך "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק", אשר במהלכו דמותו נהרגה. מאוחר יותר, הוא הופיע בדמותו של ת'ג'ון, קפטן של ספינת משא, אשר חולצה על ידי הצוות של ספינת החלל אנטרפרייז, בפרק "Symbiosis" משנת 1988 של "מסע בין כוכבים: הדור הבא". בין לבין, הוא הופיע בסרט הקומדיה משנת 1982 "!Zapped", סרט האימה משנת 1988 "ליל האימה 2", וכבנה של ברברה הרשי בדרמה משנת 1987 בשם "Shy People". היה לו מגוון של תפקידי אורח בפרקי טלוויזיה ובסרטי טלוויזיה. הוא זכה לשבחי ביקורת מהמגזין טיים על ביצועיו במחזה "kingfish" אשר הועלה על בימת Los Angeles Theatre Center, בו הוא שיחק זונה מטורללת, רגזנית ושרירנית ממין זכר. היה זה תפקידו האחרון. באטריק, שהיה חולה איידס, מת ממחלת הטוקסופלזמוזיס - מחלה קטלנית למדוכאי מערכת החיסון על רקע מחלת האיידס, ב-17 במרץ 1989 בגיל 29. הוא הונצח בלפחות שני מלבנים כחלק מפרויקט שמיכת הזיכרון, אשר מתייחסים אל תפקידו כדייוויד מרקוס. בשנת 2008 הופצה הסדרה "Square Pegs" על גבי DVD, שכללו כתוספת מיוחדת הקדשה ומחווה מצד עמיתיו לסדרה, השחקניות ג'אמי גרץ ושרה ג'סיקה פרקר, וכן יוצרת הסדרה אן ביטס. עמיתתו של באטריק בסרט "מסע בין כוכבים 3: החיפוש אחר ספוק" רובין קרטיס הקליטה מחווה דומה כתוספת ל-DVD של סרט זה. הבמאי ניקולס מאייר, שביים את בוטריק בסרט "מסע בין כוכבים 2: זעמו של חאן", כלל סצנה בסרט "מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת" (אשר צולם לאחר מותו של באטריק), שבו קפטן קירק מביט בתצלום המונח על שולחנו, בו נראה בנו דייוויד שנרצח. מריט באטריק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריט באטריק, באתר AllMovie (באנגלית) מריט באטריק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מריט באטריק, באתר Metacritic (באנגלית) מריט באטריק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מריט באטריק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מריט באטריק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Tamalpais High School Alumni Directory 2002. Purchase, New York: Bernard C. Harris Publishing Company. 2002. Donnelley, Paul (2005-11-01). Fade to Black: A Book of Movie Obituaries (3 ed.). Omnibus Press. pp. 225. ISBN 1-84449-430-6. Form View - search the quilt.fp5 Form View - search the quilt.fp5
מוזיאון הבנייה הלאומי

מוזיאון הבנייה הלאומי (באנגלית: National Building Museum) הוא מוזיאון בוושינגטון הבירה, ארצות הברית המוקדש לאדריכלות, אדריכלות נוף, עיצוב עירוני, הנדסה אזרחית, הנדסת מבנים, בנייה, ותכנון עירוני. המוזיאון נוסד על ידי הקונגרס האמריקאי בשנת 1980, בבניין עתיק בסגנון אר דקו בסמוך אל אנדרטת השוטרים הלאומית. המוזיאון מארח תערוכות מתחלפות בגלריית האולם המרכזי של הבניין. מבקרים מכל רחבי העולם מגיעים לתערוכות, תוכניות ציבוריות, פסטיבלים, וסיורים משפחתיים המתקיימים במוזיאון. בנוסף ישנן במוזיאון גם סדנאות שונות הכוללות גם פעילויות לילדים. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון הבנייה הלאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון הבנייה הלאומי (באנגלית) מוזיאון הבנייה הלאומי, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון הבנייה הלאומי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון הבנייה הלאומי, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון הבנייה הלאומי, ברשת החברתית LinkedIn מוזיאון הבנייה הלאומי, סרטונים בערוץ היוטיוב מוזיאון הבנייה הלאומי, סרטונים באתר Vimeo
עמרם יצחק זקס

הרב עמרם יצחק זקס (כ"ב בחשוון תרפ"ז, 30 באוקטובר 1926 – כ' בכסלו תשע"ג, 3 בדצמבר 2012) היה ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק במשך כשלושים שנה. נולד בירושלים, לחיים אליהו זלמן ולאסתר-לאה זקס. אביו שעסק לפרנסתו במכירת ספרים ותשמישי קדושה, הוא נינו של אברהם אלקנה זקס, ראש כולל הו"ד, בנו של השד"ר משה זקס, ראשון העולים לארץ ישראל מגרמניה במאה ה-19 שעלה ארצה בשנת תקע"א ממיינינגען שבגרמניה, (במחוז זאכסן אשר הוא מקור שם המשפחה: זקס) והיה תלמידו של החתם סופר, ונכדו של רבי צדוק הלוי קרויז. למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים בירושלים, כאשר רבותיו העיקריים שם היו: הרב שמואל גדליה ניימן והרב מרדכי דוד לוין. בין תלמידי הישיבה באותה תקופה היה הרב שאר ישוב כהן, לימים רבה של חיפה. בשנת ה'תש"ח (1948), עם פרוץ מלחמת השחרור, והמצב הביטחוני הקשה בירושלים שכלל הפגזות קשות על מערב העיר, עבר ללמוד בישיבת סלובודקה בבני ברק, שנוסדה שנה קודם לכן, היה מראשוני תלמידי הישיבה והיה מקורב לראש הישיבה הרב אייזיק שר. לימים עברו הוריו לגור בבני ברק. בשנת ה'תשי"א (1951) נשא את אסתר-רבקה, בתו של הרב מרדכי שולמן ונכדת הרב אייזיק שר. לאחר נישואיו למד בכולל של הישיבה. היה מקורב לחזון איש שהתגורר בסמוך לישיבה בגבעת רוקח. בשנת ה'תש"ך (1960) החל לכהן כר"מ בישיבת סלובודקה. לאחר פטירת חותנו ראש הישיבה הרב מרדכי שולמן בכ"ז בשבט ה'תשמ"ב, התמנה לראש הישיבה, לצד גיסיו הרב נתן שולמן והרב משה הלל הירש. הרב זקס היה חבר נשיאות מפעל הש"ס. בשנת ה'תש"ן (1989) נפטרה בתו דבורה ליבוביץ. זמן קצר לאחר מכן חלה ומאז לא שב לאיתנו. בכ' בכסלו תשע"ג הלך לעולמו ונקבר בבית הקברות פוניבז' בבני ברק. ביום השנה הראשון לפטירתו הוציאו תלמידיו לאור ספר זיכרון ובו נדפסו חידושים מתורתו, ודברי תורה שנכתבו לכבודו בידי ידידיו ותלמידיו. אשתו, הרבנית אסתר רבקה זקס, ניהלה במשך עשרות שנים את משק הבית ואת חדרי הפנימיה בישיבת סלובודקה (נפטרה ב-10 באוקטובר 2021). הם התגוררו בדירה צמודה לישיבה, ונולדו להם בן אחד וחמש בנות. חתנו, הרב יצחק שוורץ, מונה תחתיו לראשות הישיבה; בנו, הרב שמחה שמואל, ירש את זכויותיו בישיבה ומונה גם הוא לראש ישיבה בתואר; חתנו, הרב צבי אליהו שטיינברג (בנו של שרגא פייבל שטיינברג, ראש ישיבת תפארת ציון ומתלמידי החזון אי"ש), הוא ר"מ בישיבת אור יהודה; חתנו, הרב יצחק גפן, הוא ר"מ בישיבת סלבודקה לצעירים; חתנו, הרב בנימין שקוביצקי, הוא ראש כולל פתחי תשובה. אחיו הם: הרב אהרן זקס – כיהן כראש ישיבת סלבודקה לצעירים והיה חבר מועצת מכבי שירותי בריאות. היה גם גיסו של ראש הישיבה הרב דוב לנדו (נפטר במרץ 2017). הרב דב זקס – ר"מ בישיבת סלבודקה לצעירים. (נפטר באוקטובר 2020). מדיה וקבצים בנושא עמרם יצחק זקס בוויקישיתוף