laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרדינאים

סרדינאים (שם מדעי: Clupeiformes) היא סדרה של דג גרם ממחלקת מקריני סנפיר הנפוצים בעיקר בימים של צפון האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט, בים הבלטי ובים התיכון. הדגים המוכרים ביותר הם הסרדין, המליח והעפיאן (אנשובי). זוהי הסדרה היחידה בקבוצה Clupeomorpha אך שבעבר השתייכו אליה סדרות נוספות כמו Ellimmichthyiformes, (בתוכה הסוג דיפלומיסטוס). אלו הדגים החשובים ביותר למאכל אצל האדם ונוהלו אפילו מלחמות על שטחי הכינוס של דגים אלה. למעשה הם דגים קטנים יחסית אך מתקבצים בלהקות עצומות באזורים שונים בעולם כמו בצפון האוקיינוס האטלנטי וליד חופי דרום אפריקה. המוני הסרדינים מושכים אליהם טורפים רבים מדגים טורפים וכרישים ועד ללווייתנים גדולי-סנפיר ועופות ים. דגים אלה בעלי קשקשים כסופים על גופם, ראש קטן ופה בעל מערכת לסינון פלנקטון שהוא מזונם העיקרי. דּוֹרַבִּיִּים (Chirocentridae) סרדיניים (Clupeidae) Denticipitidae דוסמריים (Dussumieriidae) עפיאניים (Engraulidae) Pristigasteridae Sundasalangidae מדיה וקבצים בנושא סרדינאים בוויקישיתוף סרדינאים, באתר ITIS (באנגלית) סרדינאים, באתר NCBI (באנגלית) סרדינאים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סרדינאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סרדינאים, באתר GBIF (באנגלית) סרדינאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרפיוניים

קרפיוניים (שם מדעי: Cyprinidae) היא משפחה של דגי גרם החיים רק במים מתוקים, רבים מהם דגי מאכל נפוצים וגם דגי נוי כמו דג הזהב או הקוי. המאפיין הבולט של דגים אלה הוא הקשקשים הגרמיים שיש על גופם. הם בעלי סנפיר גב ראשי וסנפירי גחון קטנים יותר. רובם טובים בשחייה אבל חיים בנהרות רדודים וחלקם חיים על קרקעית הנהר. לקרפיונים ישנם "זיפים" מחוץ לפיהם המאפשרים להם לחוש את הסביבה כמו שפמנונים שהם קרוביהם הרחוקים. דגים אלה באים בגדלים, צבעים ובצורות שונות. דגים אלה חיים במים מתוקים בכל היבשות פרט לאוסטרליה ולדרום אמריקה. הם נפוצים ביותר בנהרות אסיה וחלקם חיים בבריכות גידול מלאכותיות, אותם מגדלים בשביל מזון או לנוי. המין הגדול ביותר במשפחה הוא קרפיון סיאמי ענק ששוקל עד 300 ק"ג. כמותו גדולים גם המינים משיר זהוב ומנגר שיכולים לשקול עד 140 ק"ג והמין קרפיון זאב קולורדו שאורכו מעל 1.8 מטר והוא הגדול שבקרפיוני אמריקה. דג מוכר במשפחה זו הוא קרפיון מצוי, ממנו עושים מאכלים שונים, כמו הגעפילטע פיש. Acheilognathinae Barbinae Cultrinae Cyprininae Danioninae Gobioninae Hypophthalmichthyinae Labeoninae Leuciscinae Psilorhynchinae Rasborinae Squaliobarbinae Tincinae דג זהב לש דג הצדפנון טינקה מדיה וקבצים בנושא קרפיוניים בוויקישיתוף קרפיוניים, באתר ITIS (באנגלית) קרפיוניים, באתר NCBI (באנגלית) קרפיוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קרפיוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרפיוניים, באתר GBIF (באנגלית)
איקלינגאס

איקלינגאס (באנגלית עתיקה: Iclingas) הייתה שושלת מלוכה אשר שלטה בממלכת מרסיה במשך למעלה ממאתיים שנה, בין ראשית המאה ה-6 לסוף המאה ה-8. בשנים אלו מלכו מטעם השושלת שישה עשר מלכים, אשר מהווים את מחציתם של מלכי מרסיה.      מלכי מרסיה         שליטים זרים הערה: בתרשים מוצגים רק אישים בעלי חשיבות היסטורית, לרבות כלל המלכים לבית איקלינגאס, כמו גם דמויות אחרות בעלות חשיבות בהבנת תולדות המשפחה. מקור: מלכי מרסיה ממלכת מרסיה The History of England, "Family Trees: 500-1066"
הילה אלרואי

הילה אלרואי (נולדה ב-1972) היא עיתונאית ישראלית. החל משנת 2008, עובדת כראש דסק הבריאות בחדשות 13. אלרואי נולדה בצרפת, ובנעוריה חיה מספר שנים בארצות הברית. אביה, יורם אלרואי, שימש בעבר כעובד בכיר ביבמ ישראל והיה ממקימי חברת שחל. בשנים 1999-1996 שימשה עורכת חדשות בגלי צה"ל. כמו כן עבדה ככתבת כללית בעיתון "ידיעות אחרונות". במסגרת זאת סיקרה את אסון המכבייה. בין השנים 2002–2008 למדה והוכשרה כפרמדיקית בבית הספר לרפואת חירום של מד"א. באותן שנים עבדה כראש דסק הבריאות של העיתון "מעריב". החל משנת 2008 משמשת ככתבת לענייני בריאות בחדשות 10. בשנת 2011 זכתה בפרס על שם רחל פרימור של הרשות השנייה על סדרת הכתבות "קריסת מערכות", ששודרה בחדשות 10. בנובמבר 2013 הוגשה תביעת דיבה כנגד מערכת חדשות 10 וכנגד אלרואי על ידי ד"ר שמעון מימון, בעקבות כתבתה של אלרואי ששודרה במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 10, בה יוחס למימון סירוב לטפל בחולה, אשר גרם לשיתוק בשתי רגליו. משרד הבריאות התלה את רישיונו של מימון לשלושה חודשים. במרץ 2017 הודיעה כי חלתה בסרטן השד. מיה איידן ליוותה אותה במצלמתה, תיעדה את ההתמודדות של אלרואי עם מחלתה, ויצרה את הסרט "הקרנת בכורה", ששודר לראשונה בערוץ 10 באוקטובר 2018. באוקטובר 2023, שבוע לאחר הטבח בקיבוץ רעים במלחמת חרבות ברזל, שיתף ערוץ הטלגרם של ארגון הטרור חמאס סרטון שבו היא אומרת בערוץ 13 "אנחנו לא נשכח את זה שהדם של כל הנרצחים הוא על הידיים של משפחת נתניהו". אלרואי ננזפה על כך. החל ב-7 במרץ 2024 היא מגישה, יחד עם נגה ניר נאמן, תוכנית בימי שישי בשעה 18:00 בערוץ 13. הייתה נשואה לשילה דה-בר ולזוג נולדו שני ילדים. השניים התגרשו ב-2006, לאחר עשר שנות נישואין. אלרואי מתגוררת ביהוד. הילה אלרואי, ברשת החברתית פייסבוק הילה אלרואי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הילה אלרואי, ברשת החברתית אינסטגרם הילה אלרואי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הילה אלרואי באתר חדשות 13 דוד אברהם‏, רופא בכיר באיכילוב תובע את חדשות 10: שלמו 800 אלף ש' לשון הרע, באתר וואלה, 19 בנובמבר 2012 אמירה לם, על בשרה, באתר "ידיעות אחרונות", 26 באוגוסט 2018 MM1986 in יבגני זרובינסקי Chat, באתר Telegram יבגני זרובינסקי, באתר Telegram גיל משעלי, ‏אחרי שאמרה ש"הדם על ידי נתניהו": פרשנית חדשות 13 ננזפה, באתר ‏מאקו‏, 15 באוקטובר 2023
ג'רמי טוליאן

ג'רמי טוליאן (בגרמנית: Jeremy Toljan, נולד ב-8 באוגוסט 1994 בשטוטגרט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בססואולו מהליגת העל האיטלקית בעמדת המגן הימני. טוליאן נולד בשטוטגרט, ושיחק כנער בקבוצות המקומיות, שטוטגרטר קיקרס ושטוטגרט. בשנת 2011 החל לשחק בנוער של הופנהיים, ובאוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה בבונדסליגה, כאשר שיחק 90 דקות בתיקו 2-2 מול מיינץ 05, וערך עוד תשע הופעות עד לתום עונת 2013/14. בעונת 2014/15 מיעט יחסית לשחק בקבוצה הבכירה, אך בעונת 2015/16 קיבל הזדמנויות רבות יותר, ושיתף פעולה בהגנת הקבוצה עם ניקלאס זולה, פביאן שר ופאבל קדראבק, כשהוא מציג יכולת טובה מאוד. ב-30 באוגוסט 2017 חתם טוליאן לחמש שנים בבורוסיה דורטמונד. בינואר 2019 הושאל טוליאן עד לסוף עונת 2018/19 לסלטיק מליגת העל הסקוטית. טוליאן ערך עשר הופעות עד לסיום העונה, וזכה עם סלטיק בדאבל מקומי. בסיום העונה, חזר טוליאן לדורטמונד. ב-10 ביולי 2019 הושאל לססואולו לעונה אחת. עבור טוליאן קיימת אפשרות לשחק בנבחרת ארצות הברית ועבור נבחרת קרואטיה, בזכות שורשיו. טוליאן דחה בקשה מארצות הברית להצטרף אל הנבחרת, מאחר שהוא מעוניין לשמור על האפשרות לייצג את גרמניה בנבחרת הבוגרת. טוליאן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ובאוגוסט 2016 השתתף עם נבחרת גרמניה האולימפית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, וזכה עמה במדליית כסף, לאחר הפסד בגמר לנבחרת ברזיל האולימפית בבעיטות הכרעה. עם נבחרת גרמניה האולימפית: אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף עם סלטיק: אליפות ליגת העל הסקוטית: 2018/19 הגביע הסקוטי: 2018/19 מדיה וקבצים בנושא ג'רמי טוליאן בוויקישיתוף ג'רמי טוליאן, באתר Transfermarkt ג'רמי טוליאן, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ג'רמי טוליאן, באתר Soccerway ג'רמי טוליאן, באתר WorldFootball.net ג'רמי טוליאן, באתר FootballDatabase.eu
הבוג המערבי

בּוּג או הבּוּג המערבי (בפולנית: Bug; באוקראינית: Західний Буг; בבלארוסית: Захо́дні Буг (בשפות אלה נקרא הנהר בּוּה), ברוסית: Западный Буг) (להבדיל מן הבּוּג הדרומי הנמצא כולו באוקראינה ונשפך לים השחור) הוא הנהר הרביעי באורכו בפולין (אחרי הוויסלה, האודר והוורטה). מקורותיו של הבוג הם במערב אוקראינה, הוא זורם מערבה לכוון פולין, פונה בפולין לכוון צפון לאורך גבולה עם אוקראינה, ממשיך לאורך גבול פולין-בלארוס פונה מערבה לכוון הוויסלה ונשפך (משמאל) לנהר נרב (הפונה מנקודה זו חדות מכוון צפון לכוון מערב). הנרב נשפך (משמאל) לוויסלה (הנשפך לים הבלטי). קטע הנרב משפך הבוג ועד לוויסלה (כ-30 קילומטר) נקרא גם "בוגו-נרב". אורכו הכולל של הבוג הוא 772 קילומטר מהם 587 קילומטר בתוך פולין. שטח אגן הניקוז שלו הוא 39,420 קמ"ר. בגבולותיה של פולין שלאחר מלחמת העולם הראשונה, היה הבוג ממוקם ברובו במרכז פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה עבר חלק ניכר ממנו לשטח אוקראינה שבברית המועצות והנהר נמצא כיום בחלקו הגדול בגבולה המזרחי של פולין. הבוג המערבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צ'ארלס סטרוס

צ'ארלס דייוויד ג'ורג' "צ'רלי" סטרוס (באנגלית: Charles David George "Charlie" Stross; נולד ב-18 באוקטובר 1964) הוא סופר בריטי, שעבודתו מתמקדת בסוגות המדע בדיוני, הפנטזיה והאימה. סטרוס נולד בלידס, אנגליה. בגיל 12 כתב את סיפור המדע הבדיוני הראשון שלו. בשנת 1986 קיבל תואר ראשון במדעי הרוקחות ובשנת 1987 הוסמך כרוקח. בשנת 1989 קיבל תואר במדעי המחשב מאוניברסיטת ברדפורד. בשנות ה-70 וה-80, פרסם סטרוס מאמרים במגזין הננס הלבן, בנושא משחק התפקידים מבוכים ודרקונים, חלק מהיצורים שהמציא התווספו לאחר מכן ליקום המשחק. בשנת 1987 הופיע במגזין איטרזון הסיפור הקצר הראשון שפרסם, "הבנים". בשנת 2002 יצא מקבץ סיפורים קצרים שכתב בשם "Toast: And Other Rusted Futures". בשנת 2003 התפרסם ספרו הראשון, "Singularity Sky" בהוצאת אייס והועמד לפרס הוגו. בשנת 2004 התפרסמה הנובלה "The Concrete Jungle" שכתב, ובשנת 2005 זכתה בפרס הוגו. בשנת 2006 זכה ספרו "Accelerando" בפרס לוקוס. בשנת 2007 זכה ספרו "Glasshouse" בפרס פרומיתאוס, והנובלה "Missile Gap" שכתב זכתה בפרס לוקוס. באוקטובר 2016 התארח כאורח הכבוד בפסטיבל אייקון בתל אביב-יפו. להלן רשימה של ספריו שתורגמו לעברית: "העסק המשפחתי" (2004) - יצא בעברית בהוצאת יניב בשנת 2013, בתרגומה של ורד טוכטרמן. "אקסלרנדו" (2005) - יצא בעברית בהוצאת יניב בשנת 2010, בתרגומו של אהוד מימון. "המשפחה הנסתרת" (2005) - יצא בעברית בהוצאת יניב בשנת 2015, בתרגומה של ורד טוכטרמן. ”השבט התאגידי” (2006) - יצא בעברית בהוצאת יניב בשנת 2016, בתרגומה של ורד טוכטרמן. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס סטרוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ארלס סטרוס (באנגלית) צ'ארלס סטרוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ארלס סטרוס, הבלוג הרשמי צ'ארלס סטרוס, ברשת החברתית Goodreads אורח הכבוד - צ'אלס סטרוס, באתר פסטיבל אייקון.
תל ברושים

תל-ברושים הייתה חווה חקלאית שנוסדה על ידי תנועת החלוץ באיטליה לצורך הכשרת בני נוער לעבודה חקלאית לקראת העלייה לארץ ישראל. גבעת הברושים (באיטלקית: La collina dei cipressi) היא גבעה הנמצאת מול היישוב צ'בולי כ-30 ק"מ מהעיר פיזה באיטליה. על גבעה זאת נבנתה בימי הביניים כנסייה שנודעה תחת השם סן מרקו סוביליאנה (איט'). ליד הכנסייה נבנתה אחוזה מפוארת עבור הבישוף, שכללה קרקעות חקלאיות רבות. במרוצת השנים, לאחר שחשיבותה של הכנסייה פחתה, האדמות החקלאיות נמכרו והאחוזה עברה לבעלותה של משפחת רוקח, משפחה יהודית עמידה מפירנצה. יואל (ג'וליו) רקח (באיטלקית: Giulio Racah), ציוני נלהב, עלה לארץ ישראל בשנת 1939 והתמנה לפרופסור מן המניין לפיזיקה עיונית בחוג לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם הקמת תנועת החלוץ באיטליה בשנת 1946, הוא העמיד לרשות התנועה את מתחם המגורים ואת המשק החקלאי לצורך הקמת חווה חקלאית להכשרת בני נוער לקראת העלייה לארץ ישראל. החווה, שכונתה בעברית "תל ברושים", פעלה בין השנים 1947 – 1958 והייתה חוות ההכשרה הידועה ביותר באיטליה. פעילות ההכשרה מומנה על ידי איגוד הקהילות היהודיות של איטליה, הצעירים עברו הכשרה של כשנה וחצי לחיי קיבוץ, למדו עברית וציונות, עבדו בחקלאות, ניהלו משק כלכלי קטן, והשתתפו והפיקו אירועים וכנסים ציוניים ברחבי איטליה. הם ערכו והוציאו לאור עיתון ציוני בשם "החלוץ", שהופץ ברחבי הקהילות היהודיות באיטליה. העיתון סיפר על הנעשה בארץ ישראל ואף הכיל מדור לילדים. עם סיום ההכשרה, חולקו הצעירים לגרעינים, ועלו במספר מחזורים אל ארץ ישראל והצטרפו לקיבוצים קיימים: רוחמה, רגבים וגבעת ברנר. חוויות מתקופת ההכשרה בתל ברושים מובאות בספרו של ישראל דה בנדטי "שנים של זעם ותקוות, 1938 - 1949 " ומספקות הצצה נדירה לתקופה זאת שלא זכתה לתיעוד נרחב. בין השנים 1990 - 2015 בית האחוזה שימש כבית מלון יוקרתי. במתחם נשארו ציורי קיר שצוירו על ידי חניכי ההכשרה. מאחורי בית האחוזה אפשר עדיין לראות את שרידי הכנסייה. נכון לספטמבר 2016 המתחם נעזב וננעל לציבור. תל ברושים 2016 – שדרת הברושים העולה לבית האחוזה בית החווה שער הכניסה הנעול למתחם תל-ברושים מדיה וקבצים בנושא תל ברושים בוויקישיתוף San Marco a Sovigliana: “la collina dei cipressi”, da Matilde di Toscana ai kibbutz di Palestina, Il Gazzettino delle Colline di Lari, ‏2021-01-19 (ב־) Marcella Simoni, “Young Italian Jews in Israel, and back. Voices from a generation (1945-1953),”, Italian Jewish Networks from the Seventeenth to the Twentieth Century, 2018-01-01 Tel Broshim Haggadah, www.moija.org Marcel Simono - Arturo Marzano, Roma e Gerusalemme" : Israele nella vita politica e culturale italiana (1949-2009) manuel, Corrado Israel De Benedetti, Israele.net, ‏2004-07-01 (באיטלקית)
פדרו השני, מלך פורטוגל

פדרו השני, מלך פורטוגל (בפורטוגזית: Pedro II de Portugal; ‏20 באפריל 1648 - 9 בדצמבר 1706), היה מלך פורטוגל בין השנים 1683–1706. פדרו השני נולד בליסבון ב-20 באפריל 1648, לז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל ולואיסה דה גוסמן, בתם של חואן מנואל פרס דה גוסמן, דוכס מדינה-סידוניה השמיני וחואנה לורנצה גומז דה סנדובל אי לה סרדה. בשנת 1666 השיג פדרו מספיק תמיכה כדי להכריח את אחיו אפונסו השישי, מלך פורטוגל לוותר על השלטון ולהגלות אותו לאיים האזוריים, ופדרו מונה לעוצר הממלכה. במהלך תקופת שלטונו כעוצר נחל פדרו שני ניצחונות חשובים על הספרדים, שהביאו בשנת 1668 לחתימה על הסכם ליסבון, בו הכירה ספרד בריבונותה של פורטוגל. בתמורה הכירה פורטוגל בריבונותה של ספרד במובלעת סאוטה שבמרוקו, כפי שתבעו תושבי המובלעת.. ב-12 בספטמבר 1683 מת אחיו אפונסו השישי, ופדרו עלה במקומו לשלטון. פדרו הצטיין בחריצותו ובתבונתו, ותמך בממלכת ספרד במאבקיה השונים באירופה. בתחילת מלחמת הירושה הספרדית תמך פדרו בצרפת וספרד, אך בשנת 1703 חתם על ברית עם ממלכת בריטניה הגדולה, ושלח את צבאו להילחם לצד אוסטריה ובריטניה בפלישתם לספרד. ב-9 בדצמבר 1706 תוך כדי המלחמה, מת פדרו השני באלקאנטרה, ובנו ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל עלה לשלטון במקומו. בשנת 1668 התחתן פדרו עם מריה פרנצ'סקה מסבויה, בתם של קרלו אמדאו, דוכס נמור ואליזבת דה בורבון, ממנה הייתה לו בת אחת: איזבל לואיזה, נסיכת ביירה (1669–1690) בשנת 1687 התחתן פדרו עם מריה סופיה מנויבורג, בתם של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, ממנה היו לו 7 ילדים: ז'ואאו, נסיך ברזיל (1688) ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל (1689–1750) פרנסיסקו, דוכס בז'ה (1691–1742) אנטוניו, נסיך פורטוגל (1695–1757) תרזה מריה (1696–1704) מנואל, רוזן אורם (1697–1766) פרנסיסקה ז'וזפה, נסיכת פורטוגל (1699–1736) בנוסף היו לפדרו כמה ילדים לא חוקיים מפילגשיו השונות. מדיה וקבצים בנושא פדרו השני, מלך פורטוגל בוויקישיתוף פדרו השני, מלך פורטוגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פדרו השני, מלך פורטוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי איחוד האמירויות הערביות – ירדן

יחסי איחוד האמירויות הערביות–ירדן (בערבית: العلاقات الأردنية الإماراتية) הם היחסים הבילטרליים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הממלכה הירדנית ההאשמית. בין המדינות שוררים יחסים טובים המבוססים על קרבה גאוגרפית ותרבותית. איחוד האמירויות הערביות מחזיק שגרירות ברבת עמון כאשר לירדן יש שגרירות באבו דאבי וקונסוליה בדובאי. שתי המדינות הן מדינות מזרח תיכוניות והן בעלות קשרים קרובים. דוגמה טובה לכך היא שכאשר ראש הפרלמנט הפדרלי של איחוד האמירויות הערביות קיבל נציגי פרלמנט מירדן במאי 2016, זה התקבל בכבוד ובתרועות. שתי המדינות חותרות לשלום כלל ערבי כמו שנאמר בפגישה. נסיכת דובאי, חיה בינת חוסיין אאל מכתום, היא ממוצא ירדני ויש למשפחתה קרבה למשפחה ההאשמית. Embassy of Jordan - Abu Dhabi UAE, Jordan legislative bodies enhance relations
גמא בקסיופאה

γ (גמא) בקסיופאה הוא כוכב הנמצא במרחק של 550 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים קסיופאה עם בהירות נראית שמשתנה בין דרגה 3.0 לדרגה 1.6. זהו אב טיפוס לסוג של כוכבים משתנים הנקראים על שמו משתני γ בקסיופאה. הכוכב נמצא במרכז האסטריזם בצורת W שמזוהה עם הקבוצה. למרות מיקומו הבולט בקבוצה עתיקה שמוכרת מימי קדם, הכוכב לא קיבל שם משלו והוא בין הכוכבים הבהירים ביותר שאין להם שם. γ בקסיופאה מסווג כתת-ענק כחול מטיפוס B0.5IVe, כלומר קרינתו מכילה ספקטרום פליטה נוסף על הקרינה הרגילה. בנוסף לכך, נפלטת ממנו קרינת X שמקורה אינו ידוע. לכוכב מסה המוערכת בכ-17 מסות שמש, רדיוסו כ-10 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-30,000 קלווין אך ככל הנראה היא אינה אחידה והכוכב חם יותר בקטביו מאשר באזור קו המשווה שלו. עוצמת ההארה של γ בקסיופאה היא פי 65,000 מאשר עוצמת ההארה של השמש אך כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול ובאור נראה הוא מאיר פי 5,000 מהשמש. הכוכב מסתובב על צירו במהירות גבוהה מאוד של כ-430 קילומטר בשנייה והוא משלים סיבוב אחד בפחות מ-30 שעות. כתוצאה מכך צורתו פחוסה, מה שגורם להבדלי טמפרטורה בין הקטבים ובין קו המשווה. הסיבוב המהיר גורם גם לזריקה של חומר מאזור קו המשווה ובשל כך נוצרה דיסקת חומר המקיפה את הכוכב. החומר בדיסקה מיונן מהקרינה העל-סגולה ויוצר את קווי הפליטה של מימן המאפיינים את הספקטרום של הכוכב. בהירות הכוכב משתנה בצורה לא צפויה והגיעה בשיאה לדרגה 1.6, אך נחלשה לאחר מכן לדרגה 3 ומאז שוב עלתה בהדרגה. כיום יש לכוכב דרגת בהירות 2.15, כלומר למעשה זהו כיום הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. העובדה שהכוכב לא קיבל שם בימי קדם למרות בהירותו, מרמזת שייתכן שהיה אז עמום בהרבה לעומת בהירותו הנוכחית. השינויים הפתאומיים בבהירות נובעים ככל הנראה מאירועי זריקת חומר מקו המשווה של הכוכב אל הדיסקה המקיפה אותו והתנגשות החומר הנזרק עם החומר המקיף גורמת להתחממות הדיסקה ולעלייה בבהירות. בגלל הקושי להבדיל בין הקרינה הנפלטת מהכוכב עצמו ובין הקרינה הנפלטת מהדיסקה נתוני המסה, הרדיוס והטמפרטורה של הכוכב אינם ודאיים. עם זאת נראה שמסתו גדולה מספיק על מנת שיסיים את חייו כסופרנובה. ל-γ בקסיופאה יש בן זוג ספקטרוסקופי, כלומר שלא ניתן לצפייה ישירה וקיומו הוסק ממדידות ספקטרוסקופיות של אור הכוכב. לבן הזוג מסה לא ידועה, אך היא קטנה בהרבה ממסתו של הכוכב הראשי והם מקיפים זה את זה בזמן הקפה של מעט יותר מ-200 ימים במרחק של פחות משתי יחידות אסטרונומיות. במרחק של כ-2 שניות קשת נמצא כוכב נוסף המסומן כ-γ בקסיופאה B שלו דרגת בהירות 11 והוא ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F6. הוא מקיף את הזוג γ בקסיופאה A במרחק של כ-370 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של לפחות 1,500 שנים. במרחק של כ-54 שניות קשת נמצא כוכב נוסף עם דרגת בהירות 13, המסומן כ-γ בקסיופאה C, אך הוא ככל הנראה לא קשור למערכת γ בקסיופאה ורק במקרה נמצא על אותו קו ראייה. מדיה וקבצים בנושא גמא בקסיופאה בוויקישיתוף γ בקסיופאה באתר של ג'ים קלר גמא בקסיופאה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
פדרו השלישי, מלך פורטוגל

פדרו השלישי (בפורטוגזית: Pedro III; ‏5 ביולי 1717 – 25 במאי 1786) היה מלך פורטוגל בין השנים 1777–1786. פדרו השלישי נולד בליסבון ב-5 ביולי 1717, לז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל ומריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואלאונורה מגדלנה מנויבורג. בשנת 1777 מת אחיו ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל, ופדרו הומלך יחד עם אשתו מריה הראשונה, מלכת פורטוגל, בתו של ז'וזה. פדרו לא השתתף כמעט בניהול הממלכה, והעביר את רוב זמנו בציד. פדרו הגן על האצולה הבכירה בפורטוגל, והתייחס באופן מתון לישועים. ב-25 במאי 1786 מת פדרו השלישי בקלוז, ואשתו מריה הראשונה, מלכת פורטוגל תפסה את השלטון לבדה. בשנת 1760 התחתן פדרו עם מריה הראשונה, מלכת פורטוגל, ממנה היו לו 7 ילדים: ז'וזה, נסיך ברזיל (1761–1788) ז'ואאו (1762) ז'ואאו פרנסיסקו (1763) ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל (1767–1826) מריאנה ויקטוריה, נסיכת פורטוגל (1768–1788) מריה קלמנטינה (1774–1776) מריה איזבל (1776–1777) מדיה וקבצים בנושא פדרו השלישי, מלך פורטוגל בוויקישיתוף פדרו השלישי, מלך פורטוגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פדרו השלישי, מלך פורטוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אבזיה

אַבַּזְיָה (בלועזית: Abasia; מיוונית: א-בסיס, ללא בסיס) היא חוסר היכולת ללכת בגלל ירידה בקואורדינציה המוטורית. המונח מכסה מגוון של הפרעות רפואיות כגון: אבזיה מחולית (abasia choreic) - נגרמת על ידי מחולית (כוריאה) של הרגליים. אבזיה שיתוקית - נגרמת בשל שיתוק של שרירי הרגליים. אבזיה ספסטית - נגרמת בשל התקשות ספסטית של שרירי הרגליים. אבזיית רעד - נגרמת בשל רעד ברגליים. אבזיה מלווה לעיתים קרובות על ידי אסטזיס (אנ'), חוסר יכולת לעמוד. שילוב של לקויות אלו המכונה אסטזיה-אבזיה (אנ'). מוכרת גם אבזיה ממניעים נפשיים, במצב זה אין כל ליקוי שרירי או עצבי, אך למרות זאת האדם אינו מסוגל ללכת. אטקסיה Reber, A., & Reber, E. (2001). The Penguin dictionary of psychology (3rd ed.). London: Penguin Books. Medical Definition of ABASIA, www.merriam-webster.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סנצ'ו השני, מלך קסטיליה

סנצ'ו השני (1036 - 6 באוקטובר 1072) היה מייסד ממלכת קסטיליה ומלך בין השנים 1065–1072, ומלך לאון בשנת 1072. סנצ'ו השני נולד בשנת 1047 לפרננדו הראשון, מלך לאון וסאנצ'ה מלאון, בתם של אלפונסו החמישי, מלך לאון ואלווירה מננדס. ב-24 בדצמבר 1065 מת פרננדו הראשון, ולאחר מותו פוצלה הממלכה בין בניו: סנצ'ו השני ירש את ממלכת קסטיליה, אלפונסו השישי, מלך לאון ירש את ממלכת לאון, גרסיה ירש את ממלכת גליסיה, אוראקה ירשה את העיר סמורה ואלווירה ירשה את טורו (Toro). בשנת 1069 כרת סנצ'ו השני ברית עם אלפונסו השישי, מלך לאון, ובשנת 1071 כבשו השניים את ממלכת גליסיה. סנצ'ו, אשר לא היה מרוצה מכך שבבעלותו נמצאות ממלכת קסטיליה וחצי מממלכת גליסיה, תקף בשנת 1072 את אלפונסו השישי ופלש לממלכת לאון בעזרתו של אל סיד. לאחר תבוסתו בגולפחרה שעל גדות נהר קריון, אילץ סנצ'ו את אלפונסו להימלט לעיר הווסאלים המורית טולדו, שם שלט מאמוּן. טורו, עירה של אחותו אלווירה, נפלה במהרה, ונדמה היה כי דבר לא יעצור את סנצ'ו. אחותו אוּרַאקַה נתנה לחלק הארי של הצבא הלאונזי למצוא מחסה בעיר שלה, סמורה. סנצ'ו הטיל מצור על העיר, אך ב-6 באוקטובר 1072 נרצח על ידי בלידו דולפוס, אציל גליסיאני, דבר שהוביל לנסיגת הכוחות הקסטיליאנים מן העיר. אלפונסו השישי, מלך לאון חזר כמעט לאלתר מהגלות בטולדו ותפס את מקום אחיו כמלך לאון וקסטיליה. היה זה האיחוד השני בין קסטיליה ללאון, אם כי שתי הממלכות נשארו עדיין שתי ישויות נפרדות המאוחדת יחדיו רק באיחוד פרסונלי. בקסטיליה נחשד אלפונסו בידי רבים, כנראה בצדק, במעורבות ברצח סנצ'ו. האגדה מספרת כי האצילים הקסטיליאנים, בראשות אל סיד ותריסר "עוזרים לשבועה", הכריחו את אלפונסו להישבע בפומבי, מול כנסיית גדיאה הקדושה בבורגוס, שלא היה מעורב בקנוניה לרצח סנצ'ו. בשנת 1069 התחתן סנצ'ו עם אלברטה מאנגליה, בתו של ויליאם הראשון, מלך אנגליה, אך לא היו לו ילדים ממנה. מדיה וקבצים בנושא סנצ'ו השני, מלך קסטיליה בוויקישיתוף סנצ'ו השני, מלך קסטיליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אי-שוויון ניוטון

במתמטיקה, אי-שוויון ניוטון (באנגלית: Newton's inequalities) מתייחס לקבוצה של אי-שוויונות הנקראים על שם אייזק ניוטון. ניוטון ניסח והוכיח את האי-שוויונות האלה בספרו אריתמטיקה אוניברסלית (1707), במסגרת ההרחבה שנתן לכלל הסימנים של דקארט. יהיו a1, a2, ..., an מספרים ממשיים. נסמן ב- σ k {\displaystyle \sigma _{k}} את הביטוי הסימטרי האלמנטרי ה-k במספרים אלו (כלומר ערכו של σ k {\displaystyle \sigma _{k}} הוא הערך של הפונקציה הסימטרית האלמנטרית ה-k כשמציבים במשתנים שלה את מספרים אלו), ונגדיר את הממוצעים הסימטריים האלמנטריים כ-: S k = σ k ( n k ) {\displaystyle S_{k}={\frac {\sigma _{k}}{\binom {n}{k}}}} . אי-שוויון ניוטון קובע כי הממוצעים הסימטריים מקיימים את האי-שוויון: S k − 1 S k + 1 ≤ S k 2 {\displaystyle S_{k-1}S_{k+1}\leq S_{k}^{2}} . כיוון שהערכים של הפונקציות הסימטריות האלמנטריות של קבוצה של n מספרים ממשיים הם למעשה המקדמים של פולינום ממעלה n ששורשיו הם המספרים הממשיים האלה, ניתן לנסח מחדש את האי-שוויון כטענה על מקדמי פולינום שכל שורשיו ממשיים: a k + 1 ⋅ a k − 1 ≤ a k 2 k k + 1 n − k n + 1 − k {\displaystyle a_{k+1}\cdot a_{k-1}\leq a_{k}^{2}{\frac {k}{k+1}}{\frac {n-k}{n+1-k}}} , כאשר a k {\displaystyle a_{k}} הוא מקדם הפולינום ה-k.
מירוסלב אנטונוב

מירוסלב אנטונוב (בבולגרית: Мирослав Антонов; נולד ב-10 במרץ 1986) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בגמונדן בעמדת החלוץ. אנטונוב התחיל את הקריירה שלו בקבוצות מונטנה ומיניור בוב דול. בקיץ 2008 הצטרף לספורטיסט סבוגה בה היה מלך שערי הקבוצה עם 15 שערים ב-29 משחקים והיה שותף לעלייה של הקבוצה לליגת העל הבולגרית. אנטונוב שיחק עם הקבוצה גם בליגת העל ועד לינואר הבקיע 5 שערים ב-15 משחקים. ב-4 בינואר 2010 חתם ל-3 שנים בלבסקי סופיה תמורת 50 אלף אירו. ב-7 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בלבסקי בניצחון 1–3 נגד מיניור פרניק. בתחילת עונת 2010 הושאל למונטנה עד לינואר. בינואר 2011 חתם בלודוגורץ ראזגרד מהליגה הבולגרית השנייה בה כבש 3 שערים ב-8 משחקים והיה שותף לעלייה של הקבוצה לליגת העל. בינואר 2012 הושאל למונטנה בה רשם קדנציה שלישית וכבש 7 שערים ב-14 משחקים. בינואר 2013 הצטרף לסלביה סופיה. בקיץ 2013 חזר למונטנה. בינואר 2014 עזב לראשונה את בולגריה וחתם במכבי יבנה מהליגה הלאומית. ב-20 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו ביבנה בהפסד 1–4 להפועל בני לוד. ב-3 בפברואר 2014 כבש את שער הבכורה שלו ביבנה בהפסד 1–2 למכבי אחי נצרת. ב-21 במרץ 2014 הבקיע שלושער בניצחון 1–9 נגד מכבי אום אל-פחם. בקיץ 2014 חזר לקדנציה חמישית במונטנה שירדה לליגה השנייה עונה קודם לכן. אנטונוב הוביל את הקבוצה עם 17 שערים ב-28 משחקים ודורג שני בטבלת מלך השערים של הליגה. בתום העונה מונטנה חזר לליגת העל. בקיץ 2015 חזר אנטונוב ליבנה. אף על פי שהיה סגן מלך שערי הקבוצה עם 16 שערים, יבנה ירדה לליגה א' ואנטונוב שוחרר מהמועדון. בקיץ 2016 חתם בהפועל בני לוד. בינואר 2017 חתם בהפועל ניר רמת השרון. ב-24 בינואר 2020, אנטונוב חתם באאוליקוס. מירוסלב אנטונוב, באתר Transfermarkt מירוסלב אנטונוב, באתר Soccerway מירוסלב אנטונוב, באתר WorldFootball.net מירוסלב אנטונוב, באתר FootballDatabase.eu
המקצוענים

המקצוענים (באנגלית: The Professionals) הייתה סדרת טלוויזיה בריטית משנות ה-70, שגיבוריה הם סוכני ci-5 - סוכנות ביון בדיונית בריטית. הסדרה צולמה ושודרה במשך חמש עונות בשנים 1977 עד 1983. הופקו 57 פרקים בני שעה ששודרו ברשת LWT. עלילת הסדרה מתרכזת בשניים מטובי סוכני המודיעין הבריטי - בודי ודויל ומפעילם ג’ורג’ קאולי. המשימות שניתנו ליחידה המובחרת היו בעיקר מלחמה בטרוריסטים ובפשעים חמורים. המפעיל קוולי בחן ובחר בעצמו את צוות הסוכנים. בודי היה צנחן לשעבר ושכיר חרב בעל טמפרמנט חם, לעומתו דויל הגיע ל-MI5 לאחר שירות רגיל במשטרה ואופיו היה סובלני ופתוח לרעיונות חדשים. היחסים בין שני הסוכנים היו לעיתים תכופות מלווים בוויכוחים אך כיוון שהיו המובחרים מכולם, נבחרו לפעול במשימות הקשות ביותר. "המקצוענים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המקצוענים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)