היסטוריה של הסוציולוגיה

היסטוריה של הסוציולוגיה היא סקירת התפתחותו של ענף הסוציולוגיה לאורך השנים, החל בהגות הרעיונית המוקדמת בנושא ועד ההתבססות כדיסציפלינה מדעית והתמורות שהגיעו לאחריה. הסוציולוגיה היא תורה אקדמית חדשה יחסית, כמו שאר מדעי החברה הכוללים כלכלה, מדע המדינה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה. לרעיונות מאחוריה יש, לעומת זאת, היסטוריה ארוכה ואפשר לייחס את מקורם לשילוב מוקדם של ידע אנושי, מחקרי ופילוסופי. כתבים הכוללים היבטים סוציולוגיים נכתבו כבר בימי יוון העתיקה - המשורר והפילוסוף קסנופנס מתח ביקורת בשירתו על התפיסה המקובלת של האלים כעשויים בצלמו ובדמותו של האדם. הוא טוען שכל עם מיחס לאלים את תכונותיו הגופניות שלו: התראקים מתארים את האלים כאדומי-שיער ותכולי-עיניים, ואילו האתיופים רואים אותם ככהי-עור ופחוסי-אף. הוא הוסיף כי לו היו לסוסים ולשוורים ידיים לפסל בהם אלילים, היו יוצרים אלו את אליהם בדמות סוסים, ואלו - בדמות שוורים. אבן ח'לדון, היסטוריון ערבי, כתב במאה ה-14 את ה"אקדמות למדע ההיסטוריה", אשר נחשב לאחד הספרים הראשונים המדברים על מדעי החברה, על לכידות חברתית וקונפליקט חברתי. הספר רחב היריעה נכתב כ-150 שנה לפני שבכלל צצו מדעי החברה באירופה, ועד היום רעיונות סוציולוגים רבים שמקורם בכתביו של אבן ח'לדון. מקורות מאוחרים יותר של הסוציולוגיה צצו בעידן הנאורות. פילוסופים רבים - ביניהם תומאס הובס, ג'ון לוק וז'אן-ז'אק רוסו - החלו לעסוק במבנה החברה, בסיבות צמיחתה ובאפשרות קיומה של חברה אחרת. בעקבות המהפכה המדעית, הרעיון של מדע העוסק בחברה, כדיסציפלינה נפרדת מהפילוסופיה, היה נפוץ מהמאה ה-19. אך הראשון שיישם רעיון זה בצורה מקיפה היה אוגוסט קונט, שאף טבע את המונח סוציולוגיה בשנת 1838 כהלחם המילה הלטינית socius, שמשמעותה חבר/עמית והמילה היוונית logia - תורה. קונט קיווה לאחד את רוב תחומי המדע של הטבע האנושי - כולל פסיכולוגיה, היסטוריה, וכלכלה. הסכמה הסוציולוגית שלו הייתה סטריאוטיפית למאה ה-19; הוא האמין כי כל חיי בני האדם עברו דרך אותם מכשולים היסטוריים ולכן, אם יוכל אדם לתפוס את התוכנית, הוא יוכל לדעת כיצד לתקן בעיות חברתיות. במקביל לאוגוסט קונט, פעל באירופה קרל מרקס, שלא הגדיר עצמו כסוציולוג אך אבחנותיו לגבי החברה האנושית השפיעו על רבים מהסוציולוגים שבאו בעקבותיו. הסוציולוגיה כתורה מדעית הגיחה בתחילת המאה ה-19 כתגובה אקדמית לאתגר המודרניות. סוציולוגים קיוו לא רק להבין מה מחזיק קבוצות חברתיות יחד, אלא גם לפתח 'תרופת נגד' להתרחקות החברתית. הספרים הראשונים עם המושג 'סוציולוגיה' בכותרתם נכתבו באמצע המאה ה-19 בידי הפילוסוף האנגלי הרברט ספנסר. בארצות הברית ספר זה נלמד לראשונה בקורס 'יסודות הסוציולוגיה' באוניברסיטת לורנס, קנזס ב-1890. ספרו של הסוציולוג הישראלי פרופ' אורי רם, "הסוציולוגיה הישראלית", סוקר את ההיסטוריה הרעיונית של הסוציולוגיה הישראלית, מתחילת ההתיישבות הציונית בארץ בשלהי המאה ה-19 עד סוף העשור השני של המאה ה-21. הספר יצא לאור בשנת 2020 על ידי מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות. בשנת 1998 יצא לאור כתב העת "סוציולוגיה ישראלית" מייסודו של החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, אוניברסיטת תל אביב. כתב העת מוקדש למאמרים סוציולוגיים והוא משמש במה לנושאים העומדים על סדר היום הסוציולוגי שרלוונטיים למציאות בישראל, וכן למחקרים מתקדמים בסוציולוגיה העולמית, תוך התמקדות בישראל. הקמת מחלקות לסוציולוגיה: המחלקה הראשונה לסוציולוגיה בישראל הוקמה באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1948-9, לאחר מלחמת העצמאות, המייסד וראש המחלקה היה הפילוסוף מרטין בובר המחלקה המלאה הראשונה באוניברסיטה בארצות הברית נפתחה ב-1892 באוניברסיטת שיקגו בידי אלביון וו. סמול, שב-1895 ייסד את המגזין האמריקאי לסוציולוגיה. המחלקה הראשונה לסוציולוגיה באירופה נוסדה ב-1895 באוניברסיטת בורדו בידי אמיל דורקהיים, שייסד אתL'Année Sociologique ב-1896. ב-1919 נוסדה מחלקה לסוציולוגיה בגרמניה באוניברסיטת לודוויג מאקסימיליאן במינכן, בידי מקס ובר. ב-1920 נוסדה מחלקה לסוציולוגיה בפולין בידי פלוריאן זנאניסקי. מחלקות הסוציולוגיה הראשונות בבריטניה נוסדו לאחר מלחמת העולם השנייה. אורי רם, הסוציולוגיה הישראלית | היסטוריה רעיונית, 2018-1882, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב סוציולוגיה ישראלית - כתב עת לחקר החברה הישראלית, אודות כתב העת, באתר אוניברסיטת תל אביב רונן שמיר ודן אבנון, מרטין בובר והסוציולוגיה הישראלית, באתר כתב העת תאוריה וביקורת נ' שטדלר, ג' יאיר, ו' עזריה ה' גולדברג, תולדות המחלקה, באתר המחלקה לסוציולוגיה, האוניברסיטה העברית בירושלים