laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יום יפה היום

יום יפה היום (באנגלית: It's Such a Beautiful Day) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בשנת 1954 בספר Star Science Fiction Stories No.3, קובץ סיפורים קצרים שנערך על ידי פרדריק פול. הסיפור תורגם לעברית, ויצא לאור בהוצאת מסדה בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט... בשם כל כך יפה היום, ושוב בהוצאת מובי דיק בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. הסיפור מתרחש בשנת 2117, במחוז א-3, שנבנה לאחרונה בפרבר של סן פרנסיסקו, והיא הקהילה הראשונה בעולם שמתניידת רק באמצעות דלתות, שיטה של נסיעה בעזרת טלפורטציה. כאשר הדלת שמשגרת אותו מהבית לבית הספר מתקלקלת, ריצ'רד "דיקי" הבן מפסיק לאהוב את השיטה ומתחיל לטייל בחוץ בשטח הפתוח. כאשר הוא מצטנן, אמו גברת הנשו מזדעזעת ומביאה אל ביתה את ד"ר סלואן, פסיכיאטר, מאחר שהיא חוששת כי הנדודים של הבן שלה ב"חוץ" נובעים מהפרעה נפשית. ד"ר סלואן מזמין את ריצ'רד ללכת איתו לטיול באוויר הפתוח, וסלואן לומד להבין ולהעריך את הסלידה של הנער מנסיעה על ידי טלפורטציה ואת העניין שלו באוויר הפתוח. ד"ר סלואן ממליץ לגברת הנשו לא להסתייג מהתחביב המוזר של ריצ'רד וכך להסיר את ההילה של מרד הנעורים מהמעשה, כך ריצ'רד יפסיק את התעסקותו בתחביב ויעבור לתחביבים יותר "נורמלים". בסוף הייעוץ של ד"ר סלואן לגברת הנשו, נכנע ד"ר סלואן להשקפתו של ריצ'רד ואומר, "את יודעת, יום יפה היום. נראה לי שאלך".
דוקום

דוקום (בהולנדית: Dokkum) היא עיר במחוז פריסלנד שבהולנד. ביצוריה של העיר השתמרו היטב. האירוע הידוע ביותר בהיסטוריה של דוקום הוא הרצח של בוניפציוס הקדוש ב-754. ב-1214 הטיף בדוקום אוליבר מקלן ליציאה למסע הצלב החמישי והעיר שלחה כוח שהצטרף למסע. חצי הסהר שמופיע בסמל העיר מתייחס לאירוע זה. ב-1298 הוענקו לדוקום זכויות העיר שלה. ב-1572 היא נבזזה על ידי הספרדים לאחר שהיא הצטרפה למרד ההולנדי. ב-1597 נוסדה בדוקום האדמירליות של פריסלנד, אך ב-1645 היא עברה להרלינגן. במאה ה-16 נבנתה כנסייתה מרטין הקדוש (Sint-Martinuskerk). ב-1610 נבנה בניין העירייה של דוקום. ב-1871 נבנתה הכנסייה על שם בוניפציוס הקדוש וב-1934 נבנתה הקפלה על שמו. ב-1901 חוברה דוקום לרשת הרכבות הארצית ושירותי נוסעים ומטען פעלו לסירוגין עד לשנות השבעים. דוקום היא נקודת הפנייה של מרוץ ההחלקה על הקרח באורך של 200 ק"מ הידוע בשם מסע 11 הערים. המשתתפים במרוץ המגיעים לדוקום פונים בחזרה לכוון לייוורדן. בעיר פעילות שתי קבוצות כדורגל. מדיה וקבצים בנושא דוקום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוקום
נפות טורקיה

על פי החלוקה המנהלית של טורקיה (נכון ל-2021) טורקיה מחולקת ל-7 מחוזות (חלוקה כללית, חסרת משמעות ממשלית) המחולקים ל-81 נפות (בטורקית: יחיד il, רבים iller). הנפות נושאות בדרך כלל את שמה של בירתן (İl Merkezi – "מרכז הנפה"). בראש הנפה, שנקראה בעבר בטורקית עות'מאנית "וילאייט" (vilayet), עומד מושל – "ואלי" ("vali"), ומִנְהֶלֶת הנפה נקראת "ואליליק" (valilik). בניגוד למחוזות, לנפות יש תפקיד מנהלי ולא סטטיסטי גרידא, והן מהוות גם את אזורי הבחירה בבחירות הכלליות במדינה. איסטנבול מחולקת לשלושה אזורי בחירה, ואילו איזמיר ואנקרה לשני אזורים כל אחת. לנפות ניתן קוד המשמש בין היתר על לוחיות רישוי לרכב שרישוין בנפה וכקידומת לכתובות המיקוד שבתחומה. מספרי הקוד של הנפות הושמו לפי סדר האלפבית הטורקי ביום הנהגת השיטה. הנפה האחרונה באותה עת הייתה נפת זונגולדק שמספרה 67, ולנפות שנוספו לאחר מכן הושמו מספרי קוד לפי סדר היווסדן (זהה לשיטה ולמצב בצרפת). מדיה וקבצים בנושא נפות טורקיה בוויקישיתוף בינגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אמת המים של פאדרה טמבלקה

אמת המים של פאדרה טמבלקה (שם רשמי בספרדית:: Sistema Hidráulico del Acueducto del Padre Tembleque) היא מוביל מים עתיק במדינות אידלגו ומקסיקו שבמקסיקו. בשנת 2015 הוכרזה כאתר מורשת עולמית. אמת המים נבנתה בין השנים 1553–1570 ומתמשכת לאורך 45 קילומטרים. רוב נתיבה עובר בשטח מישורי, אך חלק ממנה הוא תת-קרקעי או עובר מעל נקיקים ועמקים. לאורך אמת המים מצויות שלוש ארקדות: בראשונה 46 קשתות, בשנייה 13 ובשלישית 67. הארקדה האחרונה, הנקראת גם הארקדה הראשית נמתחת מעל נקיק פפלוטה (Papalote). הקשת הגבוהה ביותר בה מתנשאת לגובה של 38.75 מטרים. האתר הוסף לרשימת אתרי המורשת העולמיים הזמנית של אונסק"ו ב-20 בנובמבר 2001. ב-5 ביולי 2015 הוכר כאתר מורשת עולמית. מדיה וקבצים בנושא אמת המים של פאדרה טמבלקה בוויקישיתוף אמת המים, באתר אונסק"ו
מיכאל כהנוב

מיכאל כהנוב (29 באוקטובר 1936 – 10 במאי 2013) היה איש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, עמד בראש אגף "צומת" ובראש אגף "קשת". לאחר פרישתו כיהן כמנכ"ל חברת ברינקס ישראל. כהנוב נולד בתל אביב. שירת בצה"ל במהלך שנות ה-50 כמפעיל סוכנים ביחידה 504 של אגף המודיעין. לאחר שחרורו הצטרף למוסד ולאחר הכשרה שירת כקצין איסוף ביחידת צומת. בשלהי שנות השישים מונה לתפקיד ראש השלוחה ברומא. בתחילת שנות ה-70 הוא פיקד על אגף "קשת" לאחר פרישתו של צבי מלחין ונחשב כמי שתרם רבות להדרכת דור חדש של אנשי ביצוע. כהנוב שירת בארגון במשך כשלושים שנים במהלכם פיקד גם על אגף "צומת", האגף שמפעיל את קציני האיסוף ואת רשת הסוכנים של המוסד ברחבי העולם. גם לאחר פרישתו בשלהי שנת ה-80 הוזמן לתרום מניסיונו העשיר בתכנון וביצוע של מבצעים רבים בשנות ה-90 - כהנוב התנדב ושימש כיו"ר וועדת ביקורת במרכז למורשת המודיעין בגלילות. לאחר פרישתו מהמוסד הצטרף ב-1985 לחברת ברינקס ישראל וכיהן כראש אגף האבטחה. בשנים 1989 עד 2000 כיהן כמנכ"ל החברה. ב-2002 הורשע יחד עם החברה בהקמת קרטל לא חוקי לשילוח יהלומים. בהסדר טיעון הודה באחריות לביצוע העבירות ונגזרו עליו חמישה חודשי מאסר שהומרו לעבודות שירות וקנס של 100,000 ש"ח. כהנוב היה בעל תואר ראשון בפילוסופיה ובהיסטוריה של המזרח התיכון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני מאוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה של המזרח התיכון ובעל תואר שלישי מאוניברסיטת תל אביב בהיסטוריה של המזרח התיכון. עבודת הדוקטורט עסקה בקשר בין ערב הסעודית והסכסוך הישראלי-פלסטיני. העבודה שימשה בסיס לספרו "ערב הסעודית והסכסוך בפלסטין" שיצא ב-2012 בהוצאת כרמל. היה נשוי למיכל ואב לשני ילדים. נפטר ב-2013 והובא למנוחות בבית הקברות קריית שאול. מת ד"ר מיכאל כהנוב, אחד מבכירי המוסד לדורותיו, באתר וואלה, 12 במאי 2013 אפרים לפיד, מיכאל כהנוב הלך לעולמו, אתר ישראל דיפנס, 12 במאי 2015 מערכת דה פוסט, ‏הלך לעולמו בכיר המוסד לשעבר, ד"ר מיכאל כהנוב, באתר מעריב אונליין, 12 במאי 2013 אמיר הלמר, ביהמ"ש הטיל קנס של מיליון שקל על חברת ברינקס שהורשעה בעבירות קרטל, באתר TheMarker‏, 18 ביולי 2002 גזר הדין באתר הרשות להגבלים עסקיים דוד סולטן, הפרגמטיות של הממלכה הסעודית, באתר הארץ, 14 ביוני 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כהנוב

האם התכוונתם ל... ז'קלין כהנוב – סופרת, מבקרת ספרות ומסאית ישראלית יעקב כהנוב – חוקר ציוויליזציות ימית וכלי שיט עתיקים מיכאל כהנוב – ראש אגף "צומת" במוסד פייבל כהנוב – מראשוני העלייה הראשונה לארץ ישראל, כיהן כמנהל חברת עזרת ישראל ומפעילי בני ברית רות כהנוב – דיפלומטית ישראלית ושגרירת ישראל ביפן כהן כהנוביץ
אגם גרנד (קולורדו)

אגם גרנד (באנגלית: Grand Lake) הוא האגם הטבעי הגדול והעמוק ביותר במדינת קולורדו בארצות הברית. האגם שוכן במחוז גרנד, והוא אחד ממקורותיו של נהר הקולורדו. אורכו 2.4 קילומטרים, אורך חופיו 6.4 קילומטרים, גובהו 2,550 מטרים מעל פני הים, עומקו המקסימלי 81 מטרים, שטח פניו 2 קמ"ר וקיבולת המים כ-84 מיליון מטרים מעוקבים. על גדתו הצפונית שוכנת העיירה ההיסטורית הנושאת אותו שם גרנד לייק. האגם ממלא עמק שנוצר מפעולת קרחונים ונסכר בחלקו מטיל קרחוני מעידן הקרח האחרון, והוא בן פחות מ-12,000 שנים. היובלים הטבעיים של האגם הם הפלג הצפוני (North Inlet) והפלג המזרחי (East Inlet), שניהם זורמים מתוך הפארק הלאומי הרי הרוקי, המקיף את האגם משלושה צדדים. אגם גרנד שוכן כקילומטר וחצי מהכניסה המערבית לפארק. אגם גרנד נקרא בפי הילידים בני היוט "אגם הנשמות" משום שהם האמינו שהמים הקרים של האגם משמשים מגורים לנשמות הנפטרים. כחלק ממיזם קולורדו-ביג תומפסון (Colorado-Big Thompson Project, בראשי תיבות C-BT) יוצר אגם גרנד גוף מים רציף עם מאגר המים אגם שדואו מאונטיין (Shadow Mountain Lake), שבמצב טבעי זורם לתוך מאגר מים נוסף, אגם גרנבי (Lake Granby). גובה פני אגם גרנד נשמר בין 2,549.8 מטרים ל-2,550 מטרים מעל פני הים. כאשר מיזם קולורדו-ביג תומסון מטה מים לצפון-מזרח קולורדו, מים שנאגרו באגם גרנבי יכולים להישאב בחזרה לאגם שדואו מאונטיין וממנו בחזרה לאגם גרנד, ואז דרך הפארק הלאומי הרי הרוקי וקו פרשת המים של אמריקה דרך מנהרת אלווה ב. אדמס (Alva B. Adams Tunnel) לתוך הנהר ביג תומסון (Big Thompson River) במורדות המזרחיים של הרי הרוקי. משם המים זורמים לתוך הנהר סאות פלאט (South Platte River) ומשמשים לחקלאות, לתעשייה ולמי שתייה עבור המרכזים העירוניים שלמרגלות הרכס המזרחיים. המים המוטים משמשים גם להפעלת שש תחנות כוח הידרואלקטריות במורדות המזרחיים של הרי הרוקי של מדינת קולורדו. מיזם C-BT הוא הראשון מבין מיזמים של הטיית מים מאגן הניקוז של הקולורדו בין קולורדו למפרץ קליפורניה. משום שמיזם C-BT מוביל מים מאגן הקולורדו לאגן סאות פלאט, או בקנה מידה גדול יותר מנהר הקולורדו, הנשפך למפרץ קליפורניה אל נהר המיסיסיפי, הנשפך למפרץ מקסיקו, המיזם מוגדר כהטיה בין אגני ניקוז (transbasin diversion). מדיה וקבצים בנושא אגם גרנד בוויקישיתוף U.S. Bureau of Reclamation website on Colorado-Big Thompson Project Grand Lake Area Events Grand County Water Information Network Town of Grand Lake Homepage Grand County Government Homepage Arapaho National Recreation Area website Grand County Tourism Board website National Register of Historic Places listing for Grand County Rocky Mountain National Park website Pennak, R.W. 1955 Comparative Limnology of Eight Colorado Mountain Lakes. University of Colorado Studies, Series in Biology 2:1-71, Boulder, CO 1955
אדריאן פופה

אדריאן דומיטרו פופה (ברומנית: Adrian Dumitru Popa; נולד ב-24 ביולי 1988) הוא כדורגלן רומני, המשחק כקשרה בוולונטארי. פופה החל את הקריירה בקבוצת פוליטכניקה טימישוארה בשנת 2005. בשנת 2008, הושאל לקבוצת בופטיה במדיה שותף ב-11 משחקים וכבש 2 שערי ליגה. בשנה שלאחר מכן, 2009, הושאל שוב, הפעם לקבוצת גלוריה בוזאו. לאחר ששותף ב-12 משחקים, שב לקבוצת פוליטכניקה. ביולי 2009, חתם פופה עם אוניברסיטטה קלוז'. בסיום עונתו הראשונה בקבוצה, עזר למועדונו החדש להעפיל לליגת העל הרומנית, אך עקב סכסוך עם הנהלת המועדון נאלץ לעזוב. הוא חתם ב-2010 בקבוצת קונקורדיה קיאז'נה. פופה זכה להעפיל עם קבוצה שנייה לליגת העל הרומנית, שנה שנייה ברציפות, ובסיום העונה שלאחר מכן חתם במועדון הפאר הרומני סטיאווה בוקרשט, באוגוסט 2012. במדי סטיאווה, היה שותף פופה לזכייה בשלוש אליפויות רצופות, כאשר בעונת 2014-2015, אף היה שותף לזכייה בטרבל המקומי. ב-27 בינואר 2017 חתם ברדינג האנגלית. ב-28 בינואר 2018 הושאל לא-תעאון הסעודית. ב-20 בדצמבר 2018 הושאל ללודוגורץ ראזגרד הבולגרית. ב-16 באוגוסט 2019 חזר לסטיאווה בוקרשט והושאל עד לסוף העונה. ב-16 באוקטובר 2020 חתם בוולונטר. פופה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת רומניה ב-16 באוקטובר 2012, במשחק ההפסד 4:1 מול הולנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. שער הבכורה של פופה במדי רומניה, היה ב-14 בפברואר 2015, במשחק ידידות מול מולדובה בו ניצחה רומניה 2:1. הוא נכלל על סגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת. ליגת העל הרומנית: 2012-2013, 2013–2014, 2014–2015. הגביע הרומני: 2014-2015. סגנות: 2013–2014. הסופרקאפ הרומני: 2013. סגנות: 2014. גביע הליגה הרומנית: 2014–2015. מדיה וקבצים בנושא אדריאן פופה בוויקישיתוף אדריאן פופה, באתר Transfermarkt אדריאן פופה, באתר Soccerway אדריאן פופה, באתר WorldFootball.net אדריאן פופה, באתר National Football Teams אדריאן פופה, באתר FootballDatabase.eu
שאנון בוקס

שנון בוקס (אנגלית: Shannon Boxx; נולדה ב-29 ביוני 1977) היא כדורגלנית עבר אמריקאית. בוקס, ילידת קליפורניה, שיחקה בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת נוטרדאם. היא הייתה חלק מנבחרת ארצות הברית שזכתה במדליות הזהב באולימפיאדת אתונה (2004) ובאולימפיאדת בייג'ינג (2008). בשנת 2005, בוקס הייתה מועמדת לתואר כדורגלנית השנה בעולם, אבל סיימה במקום השלישי. בוקס היא הכדורגלנית האמריקאית היחידה שכבשה שער בכל אחת משלוש ההופעות הראשונות שלה בנבחרת. מדיה וקבצים בנושא שאנון בוקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאנון בוקס שאנון בוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שאנון בוקס, באתר Soccerdonna (בגרמנית) שאנון בוקס, באתר Soccerway שאנון בוקס, באתר WorldFootball.net שאנון בוקס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלו (נהר, קולורדו)

הנהר בלו (באנגלית: Blue River – "נהר כחול") הוא יובל של נהר הקולורדו במדינת קולורדו שבארצות הברית. אורכו 105 ק"מ, שטח אגן הניקוז שלו 1,761 קמ"ר וספיקתו הממוצעת 13 מ"ק לשנייה. מקור הנהר בדרום מחוז סאמט בצד המערבי של קו פרשת המים של אמריקה ברכס טנמייל (Tenmile Range – מילולית "רכס עשרת המיילים") בסמוך לפסגת קוואנדרי (Quandary Peak). הוא זורם צפונה בסמוך לעיירות בלו ריוור (Blue River) וברקנרידג', ואז דרך אגם דילן (Lake Dillon) בסמוך לעיירה דילן (Dillon). צפונית לדילן הוא זורם בכיוון צפון-צפון-מערב לאורך המורדות המזרחיים של רכס גור (Gore Range) ונשפך לקולורדו סמוך לעיירה קרמלינג במחוז גרנד. סכר גרין מאונטיין (Green Mountain Dam), 21 קילומטרים במעלה הנהר מקרמלינג, יוצר את מאגר גרין מאונטיין (Green Mountain Reservoir), מפעיל תחנת כוח הידרואלקטרית, ומטה מים לצורך השקיה, כחלק ממיזם קולורדו-ביג תומפסון. הסכר הוא חלק ממיזם בניהול לשכת הטיוב של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא בלו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלו Blue River באתר Geographic Names Information System
קולין בלייקלי

קולין ג'ורג' בלייקלי (באנגלית: Colin George Blakely; ‏23 בספטמבר 1930 – 7 במאי 1987) היה שחקן אופי צפון אירי. הוא היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בסרט "אקווס". בלייקלי נולד בבנגור שבמחוז דאון בצפון אירלנד. הוא למד בבית הספר סדברג (אנ') ביורקשייר. בגיל 18 החל לעבוד בחנות למוצרי ספורט של משפחתו, ואחר כך עבד כמטעין עצים ברכבת. ב-1957 אחרי שהשתתף בתיאטרון חובבים בבנגור, פנה למקצוע המשחק והצטרף ללהקת תיאטרון בבלפסט. בשנת 1957, כשהיה בן 27, הופיע בלייקלי בהופעת הבכורה שלו בתיאטרון בתפקיד דיק מק'קרדל במחזה "Master of the House". הוא גם שיחק במספר הפקות של "להקת תיאטרון אולסטר" בהן במחזה "Bonefire" מאת ג'ררד מק'לרנון (1958) ובמחזה "A Sparrow Falls" מאת פטרישה או'קונור (1959). בין השנים 1957 ו-1959 שיחק בתיאטרון רויאל קורט והופיע במחזה "Cock-A-Doodle Dandy", במחזה "Serjeant Musgrave's Dance" מאת ג'ון ארדן, ובמחזה "The Naming of Murderers Rock" שעליו קיבל ביקורות חיוביות. ב-1961 הצטרף ללהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד-אפון-אייבון. מ-1963 ועד 1968 היה חבר התיאטרון המלכותי הלאומי והופיע איתם בתיאטרון האולד ויק. ב-1969 זכה בלייקלי בהכרה רחבה כששיחק בתפקיד שנוי במחלוקת בדמותו של ישו במחזה "Son of Man" (אנ') מאת דניס פוטר. מאז הופיע בקביעות על מסכי הטלוויזיה הבריטית. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בעיבוד לרומן "The Way We Live Now" מאת אנתוני טרולופ. בין המחזות הרבים בהם הופיע בלייקלי היו "The Recruiting Officer", "ז'אן ד'ארק", "The Royal Hunt of the Sun", "פילומנה", "וולפונה" ו"אדיפוס". ב-1972 חזר להופיע עם הלהקה השייקספירית המלכותית ושיחק במחזה "Old Times" מאת הרולד פינטר, ובהמשך בהצגות רבות בווסט אנד. בקולנוע שיחק בלייקלי בתפקיד מוריס בריית'ווייט בסרט "This Sporting Life" (מ-1963), והלין בסרט "The Long Ships", דוקטור ווטסון לצדו של רוברט סטיבנס בתפקיד הולמס בסרט "החיים הפרטיים של שרלוק הולמס" (1970), יוסיף סטלין בסרט "Red Monarch" בבימויו של ג'ק גולד (1983). ב-1975 שיחק בתפקיד זיגפריד פרנון התמהוני בסרט "It Shouldn't Happen to a Vet" המבוסס על ספריו של ג'יימס הריוט. עוד השתתף בסרטים "אדם לכל עת" (1966), "וינסטון הצעיר" (1972), "The National Health" (מ-1973), "רצח באוריינט אקספרס" (1974), "הפנתר הוורוד מכה שנית" (1976), "אקווס" (1977), "כלבי המלחמה" (1980), "ניז'ינסקי" (1980), ו"רצח לאור השמש" (1982). כשחקן שייקספירי בולט הופיע בלייקלי במחזות שייקספיריים בטלוויזיה. ב-1981 שיחק בתפקיד אנטוניוס בעיבוד הטלוויזיוני של המחזה "אנטוניוס וקלאופטרה" בבימויו של ג'ונתן מילר, כחלק מסדרת המחזות השייקספיריים של ה-BBC. ב-1983 הופיע בתפקיד קנט בגרסה של "גרנדה טלוויז'ן" למחזה "המלך ליר" בכיכובו של לורנס אוליבייה בתפקיד ליר. עוד שיחק בתוכניות טלוויזיה שונות בהן "Loophole" (מ-1981), "Red Monarch" (מ-1983), "פרשת ביידרבק" (1985), הדרמה "Operation Julie" (מ-1985) וסדרת הטלוויזיה "Paradise Postponed" (מ-1986). בלייקלי היה נשוי לשחקנית הבריטית מרגרט ויטינג במשך 26 שנה. לבני הזוג היו שלושה בנים. הוא נפטר בגיל 56 ממחלת הלוקמיה. קולין בלייקלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קולין בלייקלי, באתר AllMovie (באנגלית) קולין בלייקלי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קולין בלייקלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קולין בלייקלי, באתר Discogs (באנגלית) קולין בלייקלי באתר TCM Movie Database WILBORN HAMPTON, COLIN BLAKELY, ACTOR, IS DEAD; A FAVORITE FIGURE IN BRITAIN, May 9, 1987
הגברים

הגברים (באנגלית: The Men‏ - בישראל הוא נקרא בזמנו "הנידונים לחיים") הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1950 בהפקתו של סטנלי קריימר ובבימויו של פרד זינמן. התסריט הוא של קארל פורמן שכתב אותו בעקבות סיפור קצר שלו. בתפקידים הראשיים מככבים מרלון ברנדו ותרזה רייט, זה סרט הבכורה של ברנדו לאחר שהתפרסם במשחקו בהצגה חשמלית ושמה תשוקה בברודוויי. קריימר שהתעסק בסרטיו בבעיות חברה בחר הפעם בבעיות פצועי המלחמה המשותקים ובעיות הסתגלותם למצבם החדש. הסרט מעלה את בעיותיהם הרבות כולל שליטה על הסוגרים ויכולתם להוליד, נושאים שלא הועלו עד אז בסרטים וגם את בעיותיהם של השתלבות בחברה של אנשים בריאים ובעיקר על עתיד יחסיהם עם חברותיהם. בתחילה מופיעה הכתובת: "בכל המלחמות מאז שחר ההיסטוריה, היו גברים שלחמו פעמיים. בפעם הראשונה לחמו באלה, חרב ומכונת ירייה. בפעם השנייה לא היו להם הכלים האלה אבל זה היה הקרב הגדול ביותר. הם נלחמו בו באמונה ובאומץ עד שהושג לבסוף הניצחון". הסרט צולם בבית החולים בירמינגהאם של המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית (VA) שהיה בואן נויס, לוס אנג'לס, ופעל בשנים 1944–1950 ובו טופלו אלפי פצועים משותקים מקרבות מלחמת העולם השנייה. מרלון ברנדו גר בבית החולים במשך חודש לפני תחילת ההפקה, אשפז את עצמו במחלקת משותקי הגפיים התחתונות וסיגל לעצמו מיומנוית בנסיעה בכסא גלגלים. בסרט משחקים את עצמם 45 מאושפזי המחלקה הזו. הסרט לא הצליח כלכלית, האמריקאים לא אהבו את הצד העגום הזה של תוצאות המלחמה. הבעיות המועלות בסרט דומות לבעיותיו של קטוע הידיים הומר פאריש מהסרט שנות חיינו היפות ביותר שגם בו השתתפה תרזה רייט. לוטננט קן וילצ'ק ("באד") (מרלון ברנדו) מאושפז זמן ממושך בבית חולים צבאי לאחר שנפצע בגבו בפעולה במלחמת העולם השנייה ונותר משותק בחצי גופו התחתון. הוא בדיכאון, מתקשה לקבל את מצבו החדש, אינו מתחבר לשאר המשותקים במחלקה, אינו משתף פעולה עם הצוות המטפל בראשות ד"ר ברוק (אוורט סלואן) ואינו רוצה בהמשך קשר עם חברתו. אלן ("אלי") (תרזה רייט) חברתו של קן, אוהבת אותו ורוצה למסד את הקשרים ביניהם למרות פציעתו אך הוא דוחה אותה כי אינו רוצה שתרחם עליו. רק לאחר פגישה במחלקה בו היא משכנעת אותו באהבתה אליו, הוא מתרצה ומתחיל בטיפול שיקומי כדי לחזק את שרירי גופו העליון וגם מתחיל להיות אופטימי לגבי העתיד ומסכים להתחתן אתה. "אלי" נחושה להתחתן עם קן למרות דעתם של הוריה המבקשים ממנה לוותר עליו לנוכח הסיכונים בנישואים כאלה. לבסוף הם מתחתנים. "באד" לא מצליח לעמוד בטקס ונופל. הוא מרוגז ומרגיש מושפל. בבית מתחילות רגליו להתכווץ, הוא מסתכל באשתו, רואה את מבטה הנפחד ובורח מהבית. הוא נכנס לבר, משתכר ועושה תאונה עם מכוניתו. לבקשת המשטרה הוא מוחזר לבית החולים ורוצה להישאר שם כל הזמן. כעבור חודשיים, בלחץ חבריו וד"ר ברוק, הוא משתכנע לחזור לביתו שם מחכה לו "אלי" המקבלת אותו בחיוך וחיבוק. "הגברים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הגברים", באתר נטפליקס "הגברים", באתר AllMovie (באנגלית) "הגברים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הגברים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הגברים (1950) במסד הנתונים TCM תמונות של מרלון ברנדו מבית החולים בתקופת צילומי הסרט "הגברים".
קיוזאק

האם התכוונתם ל... ג'ואן קיוזאק – שחקנית אמריקנית ג'ון קיוזאק – שחקן אמריקני, אחיה של ג'ואן קיוזאק ניב קיוזאק – שחקנית אירית, בתו של סיריל קיוזאק סורקה קיוזאק – שחקנית אירית, בתו של סיריל קיוזאק סיריל קיוזאק – שחקן אירי שינייד קיוזאק – שחקנית אירית, בתו של סיריל קיוזאק קוזאק
פורד מדוקס פורד

פורד מדוקס פורד (באנגלית: Ford Madox Ford;‏ 17 בדצמבר 1873 - 27 ביוני 1939), היה סופר, עורך ספרותי, מוציא לאור, ומבקר ספרות אנגלי. פורד, אשר נולד בווימבלדון בשם פורד הרמן הפר (באנגלית: Ford Hermann Hueffer), נודע בעיקר בזכות הטטרלוגיה "סוף המצעד" (באנגלית: Parade's End) אשר זכתה בשנים האחרונות גם לעיבוד טלוויזיוני בכיכובו של בנדיקט קאמברבאץ', בזכות הרומן "החייל הטוב" (באנגלית: The Good Soldier), וכן בזכות תרומתו להתפתחות כלל הספרות האנגלית של ראשית המאה ה-20 בכתבי העת שערך והוציא לאור. הוא היה נשוי מספר שנים לציירת האוסטרלית סטלה בואן, שממנה נולדה לו בת. סבו של פורד היה הצייר פורד מדוקס בראון, ועליו פורד כתב ספר ביוגרפי. פורד נפטר בצרפת בגיל 65. מדיה וקבצים בנושא פורד מדוקס פורד בוויקישיתוף אגודת פורד מדוקס פורד, אתר רשמי פורד מדוקס פורד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פורד מדוקס פורד בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אנטוורפן אוקטובר 1914 תרגום אבי גולדברג באתר יקום תרבותhttps://www.yekum.org/ פורד מדוקס פורד (1873-1939), דף שער בספרייה הלאומית פורד מדוקס פורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פורד מדוקס פורד, באתר MusicBrainz (באנגלית) פורד מדוקס פורד, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דויד גופן

דויד גופן (בצרפתית: David Goffin; נולד ב-7 בדצמבר 1990) הוא טניסאי בלגי. בשיאו (14 ביולי 2017) דורג שביעי בסבב ה-ATP. נכון למאי 2022 מדורג 60 בעולם. זכה בחמישה תארים ביחידים ו-תואר אחד בזוגות. גופן הוא יליד ברוקורט לייז'. בשנת 2015 הוביל את נבחרת גביע דייוויס של בלגיה למשחק הגמר נגד בריטניה, בפעם השנייה בהיסטוריה שלה (הפעם הראשונה הייתה בשנת 1904). בטורניר עצמו שנערך בגנט נבחרתו הפסידה 3-1. בשנת 2016 הגיע עד רבע הגמר באליפות צרפת הפתוחה שם הודח על ידי דומיניק תים. בשנת 2017 הגיע לרבע הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה שם הפסיד לגריגור דימיטרוב. מדיה וקבצים בנושא דויד גופן בוויקישיתוף דויד גופן, ברשת החברתית פייסבוק דויד גופן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דויד גופן, ברשת החברתית אינסטגרם דויד גופן, באתר olympedia.org דויד גופן, באתר ה-ATP דויד גופן, באתר ה-ITF דויד גופן, באתר גביע דייוויס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדריי פרפליצה

אנדריי פרפליצה (ברומנית: Andrei Prepeliță, נולד ב-8 בדצמבר 1985) הוא כדורגלן רומני המשחק כקשר הגנתי בקבוצת ארגס פיטסטי. פרפליצה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של מועדון נעוריו, ארג'ש פיטשט ב-2002. לאחר חמש שנים, בהן היה שחקן הרכב וצבר 112 הופעות ליגה, עבר פרפליצה לקבוצת אוניברסיטטה קראיובה בשנת 2007. בקראיובה, שיחק ארבע עונות כשחקן הרכב קבוע, דבר שהוביל למעבר למועדון הפאר הרומני, סטיאווה בוקרשט, ב-2 באוגוסט 2011. במדי סטיאווה, היה שותף לזכייתה בשלוש תוארי אליפות מקומיים, כולל עונת טרבל מופלאה ב-2014-2015. ב-1 ביולי 2015, עזב לראשונה את מולדתו, לאחר שחתם בקבוצת ליגת העל הבולגרית לודוגורץ ראזגרד. בסיום עונת הבכורה שלו בבולגריה, זכה בתואר אליפות מקומי, שבעצם היה לתואר האליפות הרביעי ברציפות שלו היה שותף. ב-31 באוגוסט פרפליצה חתם ברוסטוב. כבר במשחק הבכורה שלו בליגת העל הרוסית מול ריליה סובטוב הוא הבקיע את שער הניצחון (1:2). פרפליצה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת רומניה ב-18 בנובמבר 2014, במהלך משחק ידידות מול דנמרק, בו ניצחה רומניה 2-0. פרפליצה נמנה עם סגל הנבחרת הרומנית לקראת טורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת. רומניה סטיאווה בוקרשט אליפות רומניה: 2012-2013, 2013-2014, 2014-2015. הגביע הרומני: 2014-2015. הסופרקאפ הרומני: 2013. גביע הליגה הרומנית: 2014-2015. בולגריה לודוגורץ ראזגרד אליפות בולגריה: 2015-2016. מדיה וקבצים בנושא אנדריי פרפליצה בוויקישיתוף אנדריי פרפליצה, באתר Transfermarkt אנדריי פרפליצה, באתר Soccerway אנדריי פרפליצה, באתר WorldFootball.net אנדריי פרפליצה, באתר National Football Teams אנדריי פרפליצה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ולריקה גמאן

מריוס ולריו גמאן (ברומנית: Valerică Găman, נולד ב-25 בפברואר 1989) הוא כדורגלן רומני, המשחק כבלם בקבוצת א-שבאב. גאמאן החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת אוניברסיטטה קראיובה, בשנת 2006. לאחר ששימש כקפטן הקבוצה, ובילה בה 5 שנים, חתם לתקופת האביב בשנת 2011 כשחקן חופשי בדינמו בוקרשט, ולאחר ששותף ב-7 משחקים בלבד בשורות דינמו, שב מחדש לקראיובה ב-1 ביולי 2011. בעקבות תקופה זו, חל סכסוך בינו לבין הנהלת אוניברסיטטה קראיובה, דבר שהוביל לחתימתו באסטרה ג'יורג'יו ב-3 באוגוסט 2011, חודש בלבד לאחר ששב לקראיובה. בג'יורג'יו, חתם גאמאן על חוזה לחמש שנים. במדי אסטרה, היה שותף להצלחה היסטורית של המועדון, לאחר שזכה בתואר הגביע הרומני לראשונה בתולדותיו, בעונת 2013–2014, ושנתיים לאחר מכן אף זכו בתואר אליפות היסטורי. ב-16 ביוני 2016 חתם בקרדמיר קרבוקספור הטורקית. ב-19 בינואר 2018 חתם בסטיאווה בוקרשט. ב-1 ביולי 2018 חתם בא-שבאב הסעודית. משחק הבכורה של גאמאן במדי נבחרת רומניה היה ב-11 בנובמבר 2011, בו הפסידה רומניה בתוצאה 1–2 מול בלגיה. ב-11 בספטמבר 2012, כבש את שער הבכורה שלו עבור רומניה, כבש במשחק הניצחון 0–4 מול אנדורה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. גאמאן נכלל בסגל הנבחרת הרומנית לקראת טורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת. ליגת העל הרומנית: 2015-2015. הגביע הרומני: 2013-2014. הסופרקאפ הרומני: 2014. מדיה וקבצים בנושא ולריקה גמאן בוויקישיתוף ולריקה גמאן, באתר Transfermarkt ולריקה גמאן, באתר Soccerway ולריקה גמאן, באתר WorldFootball.net ולריקה גמאן, באתר National Football Teams ולריקה גמאן, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.