laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לגיון דוכס בראונשווייג

לגיון דוכס בראונשווייג (בגרמנית: Herzoglich Braunschweigisches Korps) הוא כוח צבאי מעורב שהוקם על ידי פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ב-1809 כתגובה למערכה של נפוליאון בונפרטה בגרמניה. הלגיון מוכר במיוחד עבור לחימתו לצד כוחות הקואליציה במהלך המלחמות הנפוליאוניות, הוא שירת ככוח צבאי התנדבותי של דוכסות בראונשווייג וגם תחת פיקוד הצבא הבריטי ובמחצית המאה ה-19 תחת פיקוד הצבא הפרוסי. לאורך כל ההיסטוריה של הלגיון, הוא היה מזוהה במיוחד עם צבע המדים השחור שאפיין את רוב חיילי הלגיון וסמל הגולגולת (טוטנקומף) שעיטר את כובעי השאקו שלהם. משום המדים השחורים, הלגיון זכה לכינוי שחורי בראונשווייג (Black Brunswickers) בעיקר על ידי הבריטים, ובפי הגרמנים כונה הכוח השחור (Schwarze Schar) או הלגיון השחור (Schwarze Legion). לגיון בראונשווייג הוקם על ידי פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל מכספו האישי, כאשר תחילה הורכב מכ-2,300 מתנדבים ברובם תושבי הדוכסות. בשלוש השנים הראשונות לקיומו, לחם לצד כוחות הקואליציה כנגד צבא נפוליאון עד ששטחי הדוכסות יחד עם שאר נסיכויות גרמניה נפלו לידי הרפובליקה הצרפתית. הלגיון הצליח להימלט מגרמניה ב-1809 אל מול הכיבוש הצרפתי ופונה על ידי הצי המלכותי הבריטי לממלכה המאוחדת. הוא נכנס לשרת תחת הצבא הבריטי והדוכס קיבל דרגת לוטננט גנרל כמפקד הכוח שפוצל לשני רגימנטים; רגימנט היגרים בראונשווייג-אולז (רגלים קלים) ורגימנט ההוסרים בראונשווייג-אולז. כחלק מחיל המשלוח הבריטי לחמו הרגימנטים הבראונשייגים בחצי האי האיברי ובהמשך במערכת ווטרלו, שם בקרב קאטר ברה נהרג דוכס בראונשווייג עצמו כשהוא מוביל את חייליו בשדה הקרב. לאחר הניצחון בקרב ווטרלו וסיומן של המלחמות הנפוליאוניות המשיך הלגיון לשרת את דוכסות בראונשווייג החופשית. בשנת 1866 הלגיון התמזג לשורות הצבא הפרוסי על שני הרגימנטים שלו בשם "רגימנט רגלים בראונשווייג מס' 92" ו-"רגימנט הוסרים בראונשווייג מס' 17". שני הרגימנטים המשיכו לשרת תחת הצבא הפרוסי ולאחר מכן תחת צבא האימפריה הגרמנית עד שפורקו סופית עם סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918. רגימנט ההוסרים בראונשווייג לצד רגימנט משמר ההוסרים הראשון והשני היו שלוש יחידות הפרשים היחידות במלחמת העולם הראשונה שעשו שימוש בסמל הטוטנקוף. רובאים ומאחוריהם חיילים רגליים, 1809. הוסר ואוהלנים, 1809. גדוד המשמר, 1843. פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל הלגיון הגרמני של המלך Otto Von Pivka, The Black Brunswickers, Oxford UK: Osprey Publishing, 1973. Von Pivka, 1973, עמ' 25. הלגיון נכנס לשורות הצבא הפרוסי ב-1866, אך שתי הרגימנטים המשיכו לשמר את השם, המסורות ותוארי הקרב של הלגיון עד שפורקו סופית בסוף מלחמת העולם הראשונה. Von Pivka, 1973, עמ' 30.
היי שקטה

היי שקטה הוא פזמון שכתבה רחל שפירא, הלחין יהודה פוליקר, וביצעה ריקי גל. השיר יצא לאור בשנת 1993. השיר נכלל באלבומה של ריקי גל "חפש בי", שאת רוב לחניו הלחין יהודה פוליקר. לדברי ריקי גל: "הטקסט היה בערך אצל כל הזמרות בארץ ללא לחן. הלכתי איתו ליהודה, הוא הסתכל על המילים ואמר 'רגע אחד, כבר הלחנתי את השיר הזה, אבל ריטה לא אהבה את הלחן, וכבר עשיתי מהמנגינה משהו אחר בשביל עצמי'. יהודה ראה פה הזדמנות נהדרת והוציא מאחת המגירות שלו קלטת עם לחן אחר. באופן מופלא, גם המנגינה הזאת שלו התלבשה כמו כפפה על הטקסט. אמרתי לרחל שפירא שתודיע לכל הזמרות שהשיר תפוס". במצעד בפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ד (1994) דורג השיר במקום ה-31. בשנת 2004 הוציאה הזמרת עדי כהן גרסת כיסוי של השיר במסגרת התכנית כוכב נולד. ומאז ביצעה כהן עד היום בהופעותייה. במרץ 2018, לכבוד יום האישה, ביצעה עדן אלנה גרסת כיסוי לשיר בדואט עם עברי לידר. ריקי גל - היי שקטה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:06) מילות השיר "היי שקטה", באתר שירונט רחל שפירא, "היי שקטה" בפרויקט בן-יהודה היי שקטה, באוסף המוזיקה הישראלית ניר גורלי ומאיה קוסובר, מגישים, היי שקטה | לייב בבית אבי חי #3, בפודקאסט "שיר אחד", 4 באפריל 2022 נערת הרוק חוגגת 70: "מחשבות על המוות זה נתון קבוע", באתר ynet, 10 ביולי 2020 עמי פרידמן, לשיר עם המנטור: עברי לידר ועדן אלנה בדואט, באתר ynet, 8 במרץ 2018 .
שתיקתה של העיר הלבנה

שתיקתה של העיר הלבנה (בספרדית: El silencio de la ciudad blanca) הוא רומן ספרותי משטרתי ספרדי משנת 2016, שנכתב על ידי אווה גרסיה סאנץ דה אורטורי.סאנץ דה אורטורי עבדה כאופטומטריסטית עד שהחליטה להקדיש את עצמה לספרות. לכתיבת רומן זה היא נכנסה לאקדמיה למשטרה להתאקלם וללמוד הן על עבודת המשטרה והן על פסיכולוגיה פלילית. הרומן מתרחש בוויטוריה, בשנת 2016. לפני 20 שנה פשעי פולחן טרגיים גרמו לבהלה בין העיר לפרובינציה עד להאשמת ארכאולוג מפורסם שנידון לכלא. אך כאשר הוא עומד להשתחרר, הפשעים מתחדשים באותו אופן פעולה: הקורבנות מוצגים במספרים אחדים עם פרחים המכונים אגוזקילוריות במקומות היסטוריים בעיר. לכל הקורבנות יש מכפיל גיל 5 ולהם שמות משפחה מורכבים. אונאי לופז דה איילה, מומחה צעיר לדיוקנים פליליים, מופקד על לכידת הרוצח בעודו מתמודד בפני טרגדיה אישית שהייתה לו בעבר בשנת 2019 הרומן עובד לסרט "רצח כפול: שתיקתה של העיר הלבנה". הפצת הסרט על ידי נטפליקס החלה במרץ 2020. התפקיד הראשי בסרט שוחק על ידי בלן רואדה. שתיקתה של העיר הלבנה, באתר כוכב הספרים Cadáveres en la ciudad blanca, ELMUNDO, ‏2016-05-24 (בספרדית) EL SILENCIO DE LA CIUDAD BLANCA (TRILOGIA DE LA CIUDAD BLANCA 1) de EVA GARCIA SAENZ DE URTURI | Casa del Libro, casadellibro, ‏2016-04-12 (ב־European Spanish)
ריחא לאו מילתא

ריחא לאו מילתא (מילולית: "ריח אינו דבר") הוא מושג בהלכה הקובע שריח של דבר שאסור באכילה אינו נחשב לדבר עצמו, ואם דבק במאכלים אחרים אינו אוסר אותם. במקרה של טענה הפוכה נזכר המושג "ריחא מילתא". בתלמוד במסכת פסחים מדובר על מקרה בו אוכל אסור התערבב במאכל כשר, ואף על פי שחתיכת האיסור הוצאה בשלמותה מהתערובת, המאכל אסור אם נותר בו טעם מורגש, כי טעם כעיקר. נחלקו אמוראים בגמרא בשתי חתיכות בשר אחת כשרה והשניה אסורה שנצלו באותו זמן בתנור אחד, אם ריח של איסור נחשב לדבר ממשי כמו טעם ואסור ("ריחא מילתא היא"), או שמא הוא מותר ("ריחא לאו מילתא היא"). בסוגיה אחרת נשאלת השאלה האם מותר להריח יין של גויים. אביי סובר שאסור שכן "ריחא מילתא", רבא סובר שמותר שכן "ריחא לאו מילתא", ומסביר שתנור שהוסק בצמח תבלין שניתן כתרומה, מותר לאכול את הפת שנאפתה בו, אפילו שהריח נכנס בה. אביי עונה כי כאן הדבר האסור נשרף טרם שריחו נכנס בפת, וזהו מקרה שונה מהרחת היין. להלכה יש בזה הרבה חילוקים, ובאופן כללי לכתחילה ריחא מילתא היא, אבל בדיעבד ריחא לאו מילתא היא. הכלל "ריחא לאו מילתא" מתייחס לאיסורי אכילה, אבל אם ריח של איסורי הנאה הותיר את רישומו, לדעת חלק מהפוסקים יש איסור בהרחתו אפילו אינו דבר שמיועד להריח, ולפוסקים אחרים יש איסור רק במה שמיועד להריח. הפוסקים דנו בשאלה מה קורה עם מאכל חלבי או בשרי שנאפה בתנור יחד עם מאכל פרווה - האם "ריחא מילתא" והמאכל הפרווה הופך להיות חלבי/בשרי? (בהתאם למאכל עימו נאפה). שיעור על הלכות כשרות ובו דיון על"ריחא לאו מילתא", הרב אלי טרגין, בית המדרש הווירטואלי ע"ש ישראל קושיצקי ריחא מילתא או לאו מילתא היא?, שיעור מצולם של הרב שי עובד מידע על ריחא מילתא בקטלוג הספרייה הלאומית תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ע"ו, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ס"ו, עמוד ב' שולחן ערוך, יורה דעה, סימן ק"ח, סעיף א' שולחן ערוך, יורה דעה, סימן ק"ח, סעיף ז' ש״ך ס״ק כז, וביאור הגר"א שם לז. פרווה שנאפה בו זמנית עם בשרי בתנור, סולמות ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Drive Slow

Drive Slow (בעברית: סע לאט) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, בשיתוף הראפרים האמריקאים פול וול ו-GLC, מתוך אלבום האולפן השני שלו, Late Registration. השיר יצא לאור ב-6 ביוני 2006, על ידי חברות התקליטים רוק-א-פלה רקורדס, סווישה האוס, אסיילום רקורדס ואטלנטיק רקורדס, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום. במקור, הייתה אמורה להתארח בשיר הראפרית הבריטית M.I.A., שלא יכלה להקליט את השיר עקב לוח זמנים עמוס. בדומה לרוב האלבום, הסינגל מסמן התפתחות משמעותית בהפקתו של וסט, המכיל בתוכו את סגנון הג'אז ראפ, לצד השפעות של מוזיקת נשמה. אף על פי שהשיר זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה, הסינגל לא נכנס למצעדי הפזמונים, עקב חוסר בהשמעות ברדיו. נכון ל-2020, השיר עומד על כ-36 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. את הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר ביים הייפ ויליאמס, והוא צולם ברינו ולאס וגאס. הקליפ, שהועלה בבכורה בתוכנית "Total Request Live" של MTV ב-23 במאי 2006, מלווה את גרסת הרמיקס של השיר, בה מתארח הראפר T.I. בנוסף, מיתרי כינור שסיפקה הכנרת הישראלית מירי בן-ארי נוספו לשיר, שהשתנה במקצת, תוך שתווים מסוימים התארכו והופכו לעיתים תכופות יותר. תקליטור סינגל (ארצות הברית) צד א' "We Major"‏ (Clean) "We Major"‏ (Dirty) "We Major"‏ (Instrumental) צד ב' "Drive Slow"‏ (Clean) "Drive Slow"‏ (Dirty) "Drive Slow"‏ (Instrumental) מידע על היצירה "Drive Slow" באתר מיוזיק בריינז קניה וסט, פול וול, GLC Kanye West Gives Media Early Peek At Late Registration In London | BallerStatus.com | NEWS, web.archive.org, ‏2009-02-16 First Night: Kanye West, Corn Exchange, Edinburgh, The Independent, ‏2007-08-17 (באנגלית) Kanye West On Awards Show Bum-Rush: 'It Was Just Out Of Raw Emotion', web.archive.org Drive Slow, נבדק ב-2020-08-11 "Drive Slow" feat. Paul Wall, GLC, and T.I., Zimbio (באנגלית) Drive Slow (רשימת רצועות). קניה וסט. רוק-א-פלה רקורדס. 2006. ROC-1201.
באריון

בפיזיקה, באריונים הם משפחת חלקיקים תת-אטומיים הכוללים את הפרוטון ואת הנייטרון (הנקראים נוקליאונים) ומספר חלקיקים כבדים יותר, אך פחות יציבים (הנקראים היפרונים). המונח "בַּארְיוֹן" (baryon) לקוח מהמלה היוונית באריס (barys), שמשמעותה "כבד", מכיוון שמסתם גדולה יותר בהשוואה לחברי שאר קבוצות החלקיקים הבולטות. באריונים הם חלקיקים בעלי ספין חצי שלם, כלומר מסווגים כפרמיונים, המגיבים לכוח הגרעיני החזק ומצייתים לעקרון האיסור של פאולי, ולכן התפלגותם מתוארת על ידי התפלגות פרמי-דיראק. זאת בניגוד לבוזונים, להם ספין שלם, ואינם מצייתים לעקרון האיסור, ולכן מתפלגים לפי התפלגות בוז-איינשטיין. באריונים, כמו גם מזונים, שייכים גם למשפחת ההאדרונים, שהם חלקיקים המורכבים מקווארקים. למעשה, באריונים הם פרמיונים המורכבים משלושה קווארקים, בעוד שמזונים הם בוזונים המורכבים מקווארק ומאנטי-קווארק. בנוסף לנוקליאונים (הפרוטון והנייטרון), חברים נוספים במשפחת הבאריונים הם חלקיקי ה-Ξ ,Σ ,Λ ,Δ וה-Ω הנקראים היפרונים. באריון דלתא (-Δ, ‏Δ0, ‏+Δ, ‏++Δ) מורכב מצירופי קווארקי למעלה ולמטה, ומתפרק לפאיון, ובנוסף פרוטון או נייטרון. באריון למדא (Λ+c ,Λ0) מורכב מקווארק למעלה אחד, למטה אחד, וקסום או מוזר אחד. חלקיק ה-Λ0 סיפק הוכחה נצפית ראשונה לקיומו של הקווארק המוזר. באריון סיגמא (-Σ‏, Σ0‏, +Σ) מורכב מקווארק מוזר אחד, וצירוף קווארקי למעלה ולמטה. לחלקיק ה-Σ0 יש אותו צירוף קווארקים כ-Λ0 (למעלה, למטה, מוזר), ומשום כך מתפרק מהר יותר מ-+Σ (למעלה, למעלה, מוזר) או מ--Σ (למטה, למטה, מוזר). באריון קסי (Ξ- ,Ξ0) מורכב משני קווארקי מוזר וקווארק למעלה או למטה אחד. ה-Ξ0, המורכב מקווארק למעלה אחד ושני מוזר, מתפרק והופך ל-Δ0 ו-π0, שהם עצמם מתפרקים והופכים לאלקטרון ולפוזיטרון; אלה מאיינים זה את זה, כך שבסופו של דבר מה שנראה הוא ש-Ξ0 מתפרק ל-Δ0 תוך שחרור קרינת גמא. באריון אומגה -Ω מורכב משלושה קווארקי מוזר. גילויו היה הצלחה אדירה בתחום חקר הקווארקים, כיוון שהוא נתגלה לאחר שקיומו, מסתו ותוצרי התפרקותו נחזו זה מכבר. פיזיקת חלקיקים מיון החלקיקים באריוגנזה באריון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – יפן

יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין יפן. הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין יפן כוננו ב-30 ביוני 1960, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מבלגיה. ז'וזף קבילה, נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (2005) פליקס צ'יסקדי, נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (2019) הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי, באמצעות קונסוליה רשמית אחת בעיקר קובה. יפן מיוצגת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקינשאסה, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – יפן בוויקישיתוף יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–יפן, באתר משרד החוץ היפני EMBASSY OF THE DEMOCRATIC REPUBLIC OF THE CONGO IN TOKYO, JAPAN CONSULATE OF THE DEMOCRATIC REPUBLIC OF THE CONGO IN KOBE, JAPAN EMBASSY OF JAPAN IN KINSHASA, THE DEMOCRATIC REPUBLIC OF THE CONGO
יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית

מאז עצמאותה ב-1991 של מקדוניה הצפונית, יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית התאפיינו בעיקר במאמציה של המדינה לזכות בחברות בארגונים בינלאומיים כמו נאט"ו והאיחוד האירופי ולזכות בהכרה בין-לאומית תחת שמה החוקת. למקדוניה הצפונית היה סכסוך על שם המדינה עם יוון השכנה. התנגדויות יווניות לשמה של המדינה הביאו אותה להתקבל לאו"ם ולמספר פורומים בין-לאומיים אחרים, אבל רק בשם הזמני, הרפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה. מקדוניה הצפונית נהייתה למדינה חברה באו"ם ב-8 באפריל 1993, כ-18 חודשים לאחר עצמאותה מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. שמה הזמני באו"ם היה "הרפובליקה היוגוסלבית לשעבר של מקדוניה", בהמתנה להחלטה, למחלוקת ארוכת השנים על שמה של המדינה. באופן יוצא דופן, דגל המדינה לא הונף במטה האו"ם כאשר המדינה הצטרפה לאו"ם. רק לאחר שינוי דגל המדינה הונף במטה האו"ם. גופים בין-לאומיים אחרים, כמו האיחוד האירופי, איגוד השידור האירופי, והוועד האולימפי הבינלאומי אימצו את אותה אמנת השמות. הארגון נאט"ו השתמש בשם זה גם במסמכים רשמיים, אך הוסיף הסבר על המדינות החברות שמכירות בשם החוקתי. כל המדינות החברות באו"ם מכירות כיום במקדוניה הצפונית כמדינה ריבונית. ארבעה מחמשת החברים הקבועים של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות (בריטניה, ארצות הברית, רוסיה, והרפובליקה העממית של סין) ומעל מ-130 המדינות החברות באו"ם אחרים הכירו במדינה בשמה החוקתי הקודם, הרפובליקה של מקדוניה, ולא לפי השם המוכר באו"ם. מדיה וקבצים בנושא יחסי החוץ של מקדוניה הצפונית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד החוץ של רפובליקת מקדוניה הצפונית (באנגלית) "FYROM Name Issue". www.mfa.gr. אורכב מ-המקור ב-15 באוקטובר 2011. נבדק ב-27 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה) "GREECE and THE FORMER YUGOSLAV REPUBLIC OF MACEDONIA - Interim Accord (with related letters and translations of the Interim Accord in the languages of the Contracting Parties). Signed at New York on 13 September 1995" (PDF). untreaty.un.org. 13 בספטמבר 1995. אורכב מ-המקור (PDF) ב-25 במרץ 2009. נבדק ב-27 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה) Article on Former Yugoslav states (אורכב 13.06.2010 בארכיון Wayback Machine) European Commission. "Background information – The former Yugoslav Republic of Macedonia". אורכב מ-המקור ב-23 בדצמבר 2007. נבדק ב-2006-10-01. {{cite web}}: (עזרה) European Broadcasting Union. "Members' Logos". אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2006. נבדק ב-2006-10-01. {{cite web}}: (עזרה) International Olympic Committee. "LIST OF NATIONAL OLYMPIC COMMITTEES PARTICIPATING IN THE XIX OLYMPIC WINTER GAMES IN SALT LAKE CITY" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-26 בפברואר 2008. נבדק ב-2006-10-01. {{cite web}}: (עזרה) North Atlantic Treaty Organisation. "The situation in the former Yugoslav Republic of Macedonia is critical". ארכיון מ-2006-09-29. נבדק ב-2006-10-01. "US snubs Greece over Macedonia". BBC News Online. 4 בנובמבר 2004. ארכיון מ-2006-11-12. נבדק ב-2006-10-01. {{cite news}}: (עזרה) MIA (אורכב 05.02.2010 בארכיון Wayback Machine) ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ ובנושא מקדוניה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד רונן

דוד (דודיק) רונן (כהן) (נולד ב-28 במאי 1928) הוא איש מערכת הביטחון הישראלית בדימוס, כיהן כסגן ראש שירות הביטחון הכללי וכמפקד מרחב ירושלים, יהודה ושומרון. רונן נולד בעיר העתיקה בירושלים. בגיל 14 הצטרף לארגון ההגנה, ב-1945 הצטרף לפלמ"ח והוצב במחלקת כנרת. ב-1947 שירת בש"י. ב-1948 חזר לשירות בפלמ"ח, עבר קורס מ"כים ושירת בפלוגה ד' של הגדוד הראשון. הוא השתתף בקרבות מלכיה, בקרב לטרון, קרב חוליקאת, קרב תל קוניטרה, קרב חרבת מחאז, וטריז בית חנון במבצע יואב. בספטמבר 1949 השתחרר מהשירות הצבאי והצטרף לקיבוץ צובה. ב-1952 התגייס לשירות הביטחון הכללי ועבד בו עד עזיבתו ב-1955. ב-1957 חזר לשב"כ, במהלך שירותו הושאל למוסד ופעל תחת זהות בדויה ערבית באיראן במשך חמש שנים. כאיש השב"כ היה מפעילו במשך שש שנים של רפעת אל גמאל, סוכן מצרי שהוכפל על ידי השב"כ אחרי שהגיע לישראל בשם "ז'אק ביטון" וקיבל את הכינוי "יתד" על ידי מפעיליו הישראלים. ב"יתד" נעשה שימוש לשם הונאת המצרים לפני מלחמת ששת הימים. בהמשך שירותו מונה רונן לראש מרחב ירושלים, יהודה ושומרון. כמו כן שימש סגן ראש השב"כ עד פרישתו ב-1988. רונן מונה לחבר הנהלה בחברת הכשרת היישוב של יעקב נמרודי אותו הכיר משירותם המשותף במערכת הביטחון ובאיראן. הוא שימש כסמנכ"ל החברה וכן אחראי על הביטחון בעיתון מעריב שתחת שליטתה. בעקבות חלקו בפרשת האזנות הסתר הורשע ב-1998 יחד עם מנכ"ל החברה עופר נמרודי בעבירות של האזנת סתר ושיבוש מהלכי משפט. הוא נידון לשישה חודשי עבודות שירות וקנס של 100,000 ש"ח. ב-2002 פרש מהחברה. על תקופת שירותו בשב"כ פרסם שני ספרים: "שנת שב"כ: ההיערכות ביהודה ושומרון, שנה ראשונה", הוצאת משרד הביטחון, 1989 "עקיצת הדבור: סיפורו של סוכן כפול", הוצאת מעריב-הד ארצי, 1998 - עלילת הספר קשורה לאירועי פרשת "יתד" דוד רונן, באתר הפלמ"ח יעקב נמרודי, "מסע חיי", הוצאת מעריב, 2003, עמ' 218 יוסי מלמן, "מבצע יתד" אחד ממבצעי ההונאה המוצלחים ביותר בתולדות המודיעין הישראלי, באתר הארץ, 31 במרץ 2011 ביהמ"ש גזר 8 חודשי מאסר בפועל על עופר נמרודי, באתר גלובס, 5 ביולי 1998
יחסי יפן–קמרון

יחסי יפן–קמרון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין הרפובליקה של קמרון. יפן והרפובליקה של קמרון מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין קמרון כוננו בשנת 1960. פול בייה, נשיא קמרון (2006) יפן מיוצגת בקמרון בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה ביאונדה, בירת המדינה. קמרון מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. יחסי יפן–קמרון, באתר משרד החוץ היפני EMBASSY OF JAPAN IN YAOUNDE, CAMEROON EMBASSY OF CAMEROON IN TOKYO, JAPAN
עג'מי אולן

ע'גמי אולן או עג'מי אוג'אי -( בטורקית: Acemi Ocağı "בית הזרים" או Acemi Oğlan - "הבנים הזרים") הוא שמם של הנערים והצעירים הנוצרים - יוונים, אלבנים, בולגרים, סרבים, ארמנים, צ'רקסים, גאורגים - שגויסו כדי לשרת כגוף רזרבי של היאניצ'רים העות'מאנים (ה"קאפי קולו" - kapı kulu "עבדי השער"). הם גויסו בהתחלה במלחמות, בדרך כלל חמישית מכלל העבדים שבויי מלחמות, ומאוחר יותר באמצעות מסעות גיוס הידועים כדוושירמה. גוף רזרבי זה הוקם בשנת 1362 על ידי "חוק החמישית" (penčik kanunu - פנצ'יק קאנונו") של הסולטאן מוראט הראשון. בראשם עמדו צ'נדרלי קארא חליל פאשה ומולה רוסטם. תחת השם pencik oğlanlanı ("בני החמישית") הובאו הילדים והנערים בני 8 עד 20, לרוב בני 14–18, לאיסטנבול, בקבוצות של מאות ובמדים מיוחדים, עברו ברית מילה ושמותיהם שונו לשמות טורקיים. אחר כך הם נשלחו לשרת אצל איכרים ובעלי אחוזות טורקים באנטוליה ורומליה, בדרך כלל במשפחות של בקטשים, למשך 3–4 עד 7 -5 שנים, כדי ללמוד את השפה הטורקית, את מנהגי הטורקים ואת מסורותיהם וכדי להתאסלם, תוך התנתקות מחייהם הקודמים. בתקופת החניכה הזאת הם קיבלו שכר סמלי. בהמשך בוגרי אנטוליה נרשמו כ" עג'מי אולנלאני" Acemi Oğlanlanı (הבנים הזרים - במובן של "הבנים המגויסים") לגוף צבאי שהיווה מעין מרכז גיוס: "אוג'אג" - עג'מי אוג'אע'י Acemi Ocağı - שבו קיבלו שכר של אקצ'ה אחת ליום ועברו אימונים צבאיים ולמדו חשבון, שפה ודת. בהתחלה האוג'אג נמצא בגליפולי, בפיקוד האע'א מגליבולו, וחולק ל־8 יחידות (כיום פלוגות - שנקראו בולוק (בלוק - bölük). מאוחר יותר במאה ה-17 עבר ה"אוג'אג" לאיסטנבול . חלקם שירתו גם באדירנה. באיסטנבול הוצבו ה"עג'מי אולן" בכמה ארמונות (סאראי) כמו "גלטסאראי " בשכונת פרה, אסכנדר צ'לבי סאראי על החוף האסיאטי בסקוטרי ואחרי הוצאתו להורג של הווזיר הגדול איברהים פאשה, בארמונו של יד ההיפודרום. כעבור זמן נוסף עברו הצעירים הנוצרים לשעבר לגוף היניצ'רים, שבו השכר היה שתי אקצ'ה ליום. באמצע המאה ה-14 היה מניין ה"עג'מי אולן" כ-3,000. במאה ה-15 מספרם הגיע ל-4,000 . חלק מובחר מהעג'מי אולן הוצבו לא באנטוליה אלא נדרשו לשרת כנושאי כלים שנקראו ic oğlan - איץ' אולן - "הבנים של הפנים" או איץ' אע'א - בסאראי "הפנים" "אנדרון" (enderun) של הסולטן או בסאראיות ה"חיצוניות" באיסטנבול, ועברו השתלמויות נוספות בבית הספר הקרוי גם כן "אנדרון". אלו נבחרו בעיקר מקרב הסרבים, האלבנים, הצ'קרסים וכו', מתוך הפיקחים וגבהי הקומה שבהם. אלה ששירתו בחדרי השינה או בחדרים הפרטיים של השליט יכלו לעלות בהיררכיה ולהגיע למעמד של ביילרביי או וזיר ואף וזיר גדול. גדודי הפרשים הראשיים - "פרשי החצר" kapıkulu süvarileri גויסו מקרב ה"איץ' אולן" וה"איץ' אע'א", ונקראו סיפאהים (sipah) ו- silahdar (סילאהדאר =- נושאי נשק) . גדודי הפרשים המשניים (olufdeci או gureba) גויסו מקרב ה"עג'מי אולן" הרגילים. מרבית ה"עג'מי אולן" שלא נבחרו לשרת בארמונות נועדו להיות יניצ'רים. הגוף הצבאי של עג'מי אולן איבד את חשיבותו בסוף המאה ה-17 אך התקיים מבחינה פורמלית עד שנת 1826. Ahmed Djevad - Tarihi-i-Asker-i Osmani ("תולדות הצבא העות'מאני"), איסטנבול, שנת 1299 להג'רה, 1882, Aurel Decei - Istoria Imperiului Otoman până la 1665 Editura Științifică și Enciclopedică, București 1978 (אאורל דצ'יי - תולדות האימפריה העות'מאנית עד שנת 1665) (ברומנית) Mustafa Ali Mehmed - Istoria turcilor, Editura Științifică și Enciclopedică, București 1976 (מוסטפא עלי מחמד - "תולדות הטורקים") (ברומנית) M.A. Mehmed 1976 עמ' 139 1978 A.Decei עמ' 41 A. Decei 1978 עמ' 215 A. Decei 1978 עמ' 216
ישעיהו ארנרייך

ישעיהו ארנרייך הוא איש ציבור חרדי־ישראלי, שהיה ראש מועצת עמנואל וסגן ראש עיריית בית שמש וחבר מועצת העיר מטעם אגודת ישראל. נולד לפנחס ארנרייך, עסקן חסיד גור, וממקימי העיר עמנואל. סבו הוא יצחק גרשטנקורן ממייסדי העיר בני ברק וראש העיר הראשון שלה. התחנך במוסדות חסידות גור. בשנת 2003, לקראת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל, התמודד לראשות מועצת עמנואל ונבחר. לקראת הבחירות בשנת 2008 עבר לבית שמש והוצב ברשימת אגודת ישראל כנציג חסידות גור. משנת 2010 כיהן כיושב ראש תאגיד המים העירוני "מי שמש". ביולי 2024 הודיע לראש העיר שמואל גרינברג על סיום תפקידו כיו"ר תאגיד מי שמש אחרי הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2013) קיבל את תיק החינוך בעיריית בית שמש. ב־2016 נעצר ונחשד בחקירה להטיית מכרזים. תיק החקירה נסגר במאי 2018. אחרי הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2018) נכנסה אגודת ישראל לקואליציה של ראש העיר הנבחרת עליזה בלוך, בניגוד לעמדתה של דגל התורה. ארנרייך קיבל שוב את תיק החינוך, ומונה לסגן ראש העיר בשכר למחצית הקדנציה ברוטציה עם שמעון גולדברג. לא התמודד בבחירות למועצת בית שמש בפברואר 2024. JDN, מקים ויו”ר תאגיד ‘מי שמש’ ישעיהו ארנרייך הודיע על סיום תפקידו, באתר JDN, ‏30.07.24 אריאל ליבא, ‏המשטרה: נסגר התיק נגד חבר המועצה החרדי ישעיהו ארנרייך, באתר כיכר השבת, 4 במאי 2018 צפו: מועצת עיריית בית שמש אישרה את מינוי ארנרייך לסגן ראש העיר באתר לדעת חברי המועצה היוצאים: הרב ישעיהו ארנרייך מסיים את תפקידו בעירייה, באתר שוס ניוז, ‏20 במרץ 2024
זייברט

האם התכוונתם ל... חנוך זייברט – פוליטיקאי ישראלי, כיהן כראש עיריית בני ברק ניקול (זמרת גרמנייה) – זמרת גרמנייה ששמה המלא הוא ניקול זייברט שטפן זייברט – דובר, איש ציבור ועיתונאי גרמני, כיהן כדובר ממשלת גרמניה וכשגריר גרמניה בישראל
טסים לריו

טסים לריו (באנגלית: Flying Down to Rio) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1933 עם גין ריימונד, פרד אסטר, ג'ינג'ר רוג'רס ודולורס דל ריו בתפקידים הראשיים. זה הסרט השני של פרד אסטר והסרט הראשון בו הוא רוקד עם ג'ינג'ר רוג'רס. זה הסרט היחיד בו מופיע שמה של רוג'רס מעל שמו של אסטר. הכוכבת דולורס דל ריו (אנ') מופיעה בסרט בפעם הראשונה בבגד ים של שני חלקים. המיוחד בסרט הוא מופע הבלט של צעירות על מטוסים מעל שמי ריו דה ז'ניירו. השיר הקצבי "קריוקה" הפך ללהיט עם ביצועים רבים המושר עד היום. מחבריו היו מועמדים לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בשנת 1934, הפעם הראשונה שחולק פרס בקטגוריה זאת. המלחין והמנצח רוג'ר בונד (ג'ין ריימונד) מופיע עם תזמרתו במלון "היביסקוס" במיאמי. פרד איירס (פרד אסטר) הוא אקורדיוניסט, זמר וסגנו של רוג'ר, האני היילס (ג'ינג'ר רוג'רס) היא הזמרת. בקהל המכובדים והרוקדים נמצאת בלינה דה רזנדה (דולורס דל ריו), יפהפייה עשירה מברזיל שהגיעה למיאמי עם מלווה שפוקחת עליה עיניים. רוג'ר מבחין בה, עוזב את התזמורת ומזמין אותה לריקוד. זה בניגוד לכללי המלון שאוסר על הצוות לרקוד עם האורחים. דונה אלנה (בלנש פרידריצי) המלווה של בלינה מתלוננת על "הג'יגולו" שנטפל לבת חסותה. רוג'ר מפוטר ואתו כל צוות הנגנים. חבר שלו ראול (חוליו ריבריו), מזמין אותם לנגן במלון אטלנטיקו בריו דה ז'ניירו. גם בלינה צריכה לחזור לשם ורוג'ר מציע להטיס אותה במטוסו הפרטי בדרך הוא נאלץ לנחות נחיתת אונס בהאיטי ליד פורט או פרנס. בלילה לאור הירח הם מתחבקים ומתנשקים אך ישנים בנפרד. בלינה מוסעת לבסוף לשדה תעופה סמוך ושניהם מגיעים בנפרד לריו דה ז'ניירו. בריו מתברר לצערו של רוג'ר כי ראול הוא הארוס של בלינה וכי המלון שייך לאביה, קרלוס (וולטר ווקר). במלון האורחים רוקדים "קריוקה" לצלילי תזמורת עם רקדנים. פרד והאני מתלהבים מהקצב ומתחילים לרקוד לכל תשואות הקהל. קרלוס מודיע להם כי למלון אין עדיין רישיון להופעות ובלעדי זה יצטרך לסגור אותו וכבר יש בנקאי יווני שרוצה לקנות אותו ממנו. רוג'ר ופרד מחליטים לעזור. רוג'ר מלחין את הנעימה "טסים לריו" ומארגן מטס של מטוסים כפולי כנפיים עליהם מבצעות מאתיים צעירות יפהפיות הקשורות בכבלים למטוסים, התעמלות קבוצתית ואקרובטיקה לצלילי המנגינה החדשה. המופע הזה סוחף את כל העיר וראש העיר מגיע למלון ונותן לו את הרישיון להפעלת הבידור. לאחר המופע האווירי עולה רוג'ר עם מטוס ימי לטיסה לבואנוס איירס. ראול מבין שבלינה מאוהבת ברוג'ר ומכניס אותה ביחד אתו למטוס, מאחל להם כל טוב וצונח מהמטוס עם מצנח. מדיה וקבצים בנושא טסים לריו בוויקישיתוף "טסים לריו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טסים לריו", באתר נטפליקס "טסים לריו", באתר AllMovie (באנגלית) "טסים לריו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טסים לריו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לטסים לריו, באתר יוטיוב המופע האווירי בטסים לריו, באתר יוטיוב פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס רוקדים קריוקה, באתר יוטיוב