laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ה'תרנ"ו

ה'תרנ"ו (5,656) ובקיצור תרנ"ו – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-19 בספטמבר 1895, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 7 בספטמבר 1896. המולד של תשרי חל ביום חמישי, 13 שעות ו-523 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השא. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנת שמיטה, ושנת 13 במחזור העיבור ה-298. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 28 (סימנה כחיבז) במחזור השמש ה-203. שנה זו היא שנת 1,827 לחורבן הבית, ושנת 2,207 לשטרות. י"א בטבת – האחים לומייר מבצעים את הקרנת הקולנוע הראשונה בתשלום. ל' בשבט – התפרסם ספרו של בנימין זאב הרצל, "מדינת היהודים" ה' בסיוון – נוסדה המושבה מטולה שהייתה אז המושבה היהודית הצפונית ביותר בארץ ישראל והודות לה נכלל שטחו של הגליל העליון בשטח המנדט הבריטי כ"ו בתשרי – בבה אידלסון, חברת הכנסת, ממנהיגות תנועת העבודה וממייסדות מועצת הפועלות (נפטרה ה'תשל"ו) ט"ז בכסלו – אנה פרויד, פסיכואנליטיקאית, בתו הצעירה של זיגמונד פרויד כ' בתמוז – ולטר בנימין, מבקר ספרות וסופר (נפטר ב-ה'ת"ש) ג' באב – מרדכי ארדון, מגדולי ציירי ישראל (נפטר ב-ה'תשנ"ב) יעקב אביגדור, רב וסופר-פולני ניצול שואה ממחנה הריכוז בוכנוואלד, היה הרב הראשי ליהדות מקסיקו (נפטר ב-ה'תשכ"ז) ט"ו בתשרי (סוכות) – רבי מרדכי לייפר, האדמו"ר מנדבורנא כ"א באדר – הרב יצחק אלחנן ספקטור (נולד ה'תקע"ז) להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת השא שנה מסוג השא, ובה 355 ימים. שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד. שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד. ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי. ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש. י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת. ה'תרנ"ו
ה'תרנ"ח

ה'תרנ"ח (5,658) ובקיצור תרנ"ח – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 בספטמבר 1897, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 1898. המולד של תשרי חל ביום ראשון, 19 שעות ו-908 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 15 במחזור העיבור ה-298. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 2 (סימנה בלהז) במחזור השמש ה-203. שנה זו היא שנת 1,829 לחורבן הבית, ושנת 2,209 לשטרות. י"ט בטבת - אמיל זולא מפרסם את "אני מאשים...!", שבו הוא יוצא נגד האנטישמיות של הממשל הצרפתי בעניין פרשת דרייפוס. ט"ו בשבט - אמיל זולא מועמד על כך למשפט. ב' בכסלו - שמחה בלאס, מתכנן מפעלי מים עיקריים של היישוב היהודי (נפטר ב-ה'תשמ"ג). ה' בכסלו – יצחק למדן - משורר עברי, מתרגם, עורך וחלוץ בארץ ישראל בימי היישוב (נפטר ה'תשט"ו} ד' בטבת - הרב יהושע פישל זקס, רב ואיש חינוך מאנשי היישוב הישן בירושלים. ח' בשבט - בצלאל בזק - מחשובי פעילי הציונות הדתית והסתדרות הפועל המזרחי. י"א באייר - גולדה מאיר, ראש הממשלה הרביעית של מדינת ישראל (נפטרה ב-ה'תשל"ט). י"א בסיוון - לייב גלאנץ, חזן ומלחין (נפטר ב-ה'תשכ"ד). כ"ט בטבת - הרב יהושע לייב דיסקין (נולד ב-ה'תקע"ט) י"ט בסיוון - הרב שמואל מוהליבר, מראשי הציונות הדתית (נולד ב-ה'תקפ"ד) ח' באב - רבי שמחה זיסל זיו (הסבא מקלם), ראש ה"תלמוד תורה" בקלם ומראשי תנועת המוסר (נולד ה'תקפ"ד). להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת בשה שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים. שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד. שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד. ה'תרנ"ח
ה'תרנ"ט

ה'תרנ"ט (5,659) ובקיצור תרנ"ט – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-17 בספטמבר 1898, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 6 בספטמבר 1899. המולד של תשרי חל ביום שישי, 4 שעות ו-704 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זחא. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-298. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 3 (סימנה גיוא) במחזור השמש ה-203. שנה זו היא שנת 1,830 לחורבן הבית, ושנת 2,210 לשטרות. ט"ו בתשרי - הצאר ניקולאי השני מצווה על גירוש יהודי רוסיה מהערים הגדולות של האימפריה הרוסית י"ז בחשוון - בנימין זאב הרצל, "חוזה המדינה", ביקר בירושלים ונפגש עם הקיסר הגרמני וילהלם השני במטרה לקדם את רעיון "ארץ ישראל ליהודים" י"ג בטבת - מארי ופייר קירי מצליחים לראשונה לבודד רדיום ט"ז בתשרי - רבי יצחק כדורי, זקן המקובלים (נפטר ב-ה'תשס"ו) י"ח בטבת - אליהו דובקין, ממנהיגיה של תנועת העבודה בארץ ישראל, חבר הנהלת הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, מחותמי מגילת העצמאות וממייסדי מוזיאון ישראל (נפטר ב-ה'תשל"ז) י"ט בטבת - הרב אלעזר מנחם מן שך. ראש ישיבת פוניבז', מייסד מפלגות ש"ס ודגל התורה ומנהיגה של הקהילה החרדית-ליטאית בישראל (נפטר ט"ז בחשוון ה'תשס"ב, 2 בנובמבר 2001) י"ד בשבט - יופ וסטרויל, חסיד אומות העולם הולנדי (נרצח ב-ה'תש"ד) י"ט באדר - זלמן ארן, שר החינוך והתרבות וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נפטר ב-ה'תש"ל) ד' בניסן - עקיבא ארנסט סימון, הוגה דעות ומרצה לחינוך באוניברסיטה העברית, זוכה פרס ישראל (נפטר ה'תשמ"ח) ה' בניסן - הלל אופנהיימר, בוטנאי ישראלי (נפטר ב-ה'תשל"א) כ"ב בניסן - זאב רכטר, אדריכל ישראלי י"ח בסיוון - דב יוסף, המושל הצבאי של ירושלים בזמן מלחמת העצמאות, שר וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נפטר ב-ה'תש"ם) כ"ו בסיוון - יעקב חזן, פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת, ממייסדי השומר הצעיר ומפ"ם (נפטר ב-ה'תשנ"ב) ה' בכסלו - הרב יהונתן אליאשברג - רבן של פומפיאן, מריאמפולה ווולקוביסק, מעסקני חובבי ציון. ו' בטבת - רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא. לוח לשנת תרנ"ט, היא שנת חמשת אלפים ושש מאות וחמישים ותשע, נערך על ידי אייזיק בן-טובים להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת זחא שנה מסוג זחא, ובה 353 ימים. שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד. שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש. י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת. ה'תרנ"ט
אפקט הלדיין

אפקט הלדיין הוא תופעה ביולוגית הקשורה לחלבון נושא החמצן המוגלובין. התופעה תוארה לראשונה על ידי הפיזיולוג הבריטי ג'ון סקוט הלדיין (אנ'). אפקט הלדיין הוא הגדלת כושר נשיאת הפחמן הדו-חמצני בנוכחות חמצן המשוחרר מהדם. באופן הפוך, לדם מחומצן (כלומר, לדם עשיר בחמצן) יש יכולת נשיאה מופחתת של פחמן דו-חמצני. תופעה זו היא תוצאה של העובדה שהמוגלובין מחוזר (הקרוי דאוקסיהמוגלובין) הוא מקבל פרוטונים (בסיס) יותר טוב מאשר הצורה המחומצנת (הנקראת אוקסיהמוגלובין). בתאי דם אדומים יש אנזים בשם קרבוניק אנהידראז. אנזים זה מזרז את הפיכת הפחמן הדו-חמצני המומס לחומצה פחמתית, שמתפרקת במהירות לביקרבונט ופרוטון חופשי כפי שמתואר במשוואה שלהלן: CO2 + H2O -> H2CO3 -> H+ + HCO3 לפי עקרון לה-שטלייה, כל דבר הגורם לכך שהפרוטון שהתקבל בתגובה הכימית שתוארה למעלה לא יגיב עם חומרים אחרים כלשהם הנמצאים בדם, יגרום להטיית התגובה ימינה (לכיוון התוצרים), וכתוצאה מכך גדלה זיקת ההמוגלובין המחומצן לפרוטונים. הגדלת הזיקה לחמצן מגבירה גם את ייצור הביקרבונט ובהתאמה את היכולת של תאי דם אדומים ששחררו חמצן לשאת פחמן דו-חמצני. רוב הפחמן הדו-חמצני בדם הוא בצורה של ביקרבונט. רק כמות קטנה ממנו מומסת בצורה של פחמן דו-חמצני טהור, ושאר הפחמן הדו-חמצני קשור להמוגלובין. בנוסף להגברת שחרור הפחמן הדו-חמצני מהרקמות צורכות החמצן, אפקט הלדיין גורם לשחרור מהיר ויעיל יותר של פחמן דו-חמצני מהמוגלובין כאשר יש נוכחות של חמצן. בנאדיות הריאה, שהן אזור עשיר בחמצן, תכונה זו גורמת למעבר הפחמן הדו-חמצני לפלזמה כשהדם העורקי נכנס אליהן והיא חיונית לחילופי הגזים שבריאות. המשוואה הכללית המתארת את אפקט הלדיין היא: H+ + HbO2 <-> H+-Hb + O2 באנשים החולים במחלות ריאה, הריאות עשויות לאבד את יכולתן להגדיל את אוורור הנאדיות בנוכחות כמות מוגדלת של פחמן דו-חמצני מומס בפלזמה. דבר זה מסביר באופן חלקי את הממצאים שנצפו בחלק מהחולים בנפחת (סוג של מחלת ריאה) שבהם יש עלייה ב- PaCO (הלחץ החלקי של פחמן דו-חמצני בעורק) בעקבות מתן תוספת חמצן. אפקט בוהר ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכחול

מִכְֿחוֹל (נקרא גם מַצְבוֹע) הוא מברשת המשמשת לציור וצביעה. בעבר הרחוק שימשו מכחולים גם לכתיבה. לדוגמה, את הכתב הסיני היו מציירים במברשת דמוית מכחול. קיימים מכחולים במבחר סוגים, הן לחובב והן למקצוען, מחומרי גלם שונים. המכחול מורכב משלושה חלקים: ידית, פחית מתכת וסיבים. הידית, שעשויה לרוב פלסטיק או עץ (בעבר גם שנהב), משמשת להחזקת המכחול. פחית המתכת מחברת בין הידית לסיבי-המכחול, ומחזיקה את הסיבים במקומם. תפקיד הסיבים הוא לקלוט חומר כמו צבע ולמשוח אותו. הסיבים עשויים מחומרים שונים, ובחירתם נעשית לפי מבניהם, תכונותיהם ותפקודם. רוב הסיבים כיום הם סינתטיים, אך במכחולים המקצועיים קיימים סיבים העשויים שערות מזנב סוס, פרוות סנאי, חמוס או שועל. קו (ציור) קסת דיו מרקם מכחול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אפקט בוהר

אפקט בוהר הוא מנגנון ויסות בבעלי חיים, המפחית את הנטייה של ההמוגלובין לקשור אליו מולקולות חמצן, כתגובה לעלייה בלחץ החלקי של הפחמן הדו-חמצני בדם. אפקט זה תואר לראשונה על ידי הפיזיולוג הדני כריסטיאן בוהר ב-1904. אפקט זה קובע כי בנוכחות פחמן דו-חמצני, היקשרות החמצן אל מולקולות פיגמנטים שונות, כגון ההמוגלובין פוחת ומולקולות החמצן נפרדות מההמוגלובין. בגלל אפקט בוהר, עלייה ברמת הפחמן הדו-חמצני, ירידה ב-pH או עלייה בטמפרטורת הגוף גורמים לזיקת החמצן להמוגלובין לרדת. אפקט זה מקל על העברת חמצן כאשר המוגלובין קושר חמצן בריאות, אבל משחרר אותו ברקמות, ובמיוחד ברקמות שצריכות חמצן בכמויות גדולות. כשרמת המטבוליזם של רקמה עולה, היא מייצרת יותר פחמן דו-חמצני. הפחמן הדו-חמצני הופך במהירות למולקולות ביקרבונט ופרוטונים חומציים על ידי האנזים קרבוניק אנהידראז: −CO2+ H2O ⇌ {\displaystyle \rightleftharpoons } H+ + HCO3 דבר זה גורם ל-pH ברקמה לרדת, ולפיכך מגדיל את שחרור החמצן מההמוגלובין, מה שמאפשר לרקמה לקבל כמות חמצן העונה על דרישותיה. עקומת הדיסוציאציה של חמצן נעה ימינה כאשר ריכוז פחמן דו-חמצני, טמפרטורה, או ריכוז יוני מימן גדל, דבר המקל על הגדלת שחרור החמצן. דבר זה הגיוני כיוון שריכוז פחמן דו-חמצני גבוה וסינתזה הולכת וגוברת של חומצה לקטית מתרחשים כאשר שרירים צריכים כמות חמצן גדולה. שינוי זיקת החמצן להמוגלובין היא דרכו של הגוף להסתגל במהירות לבעיה זו. בהמוגלובין הירושימה אפקט בוהר מעומעם באופן שלחמצן יש זיקה הרבה יותר גבוהה להמוגלובין ורקמות בגוף עשויות לסבול מחוסר חמצן בעקבות מאמץ גופני. אפקט הלדיין מדיה וקבצים בנושא אפקט בוהר בוויקישיתוף
הרמאפרודיטוס

הרמאפרודיטוס (מיוונית: ʽἙρμάφρόδιτός) הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, בנם של אפרודיטה והרמס (ומכאן שמו, שהוא הלחם של שמות הוריו). בשיטוטיו נתקל הרמאפרודיטוס בבריכתה של הניאדה (אנ') סלמקיס (אנ'), שניסתה לפתותו. לאחר שסירב, הערימה עליו סלמקיס וקפצה עליו בזמן שהתרחץ בבריכה, תוך שהיא נצמדת אליו בחוזקה ומתפללת לאלים כי גופיהם לא ייפרדו לעולם והם יהפכו לאחד. משאלתה התגשמה, וגופה הוטמע בתוך גופו, והם הפכו לאדם אחד דו-זוויגי – חציו גבר חציו אישה; גופו גוף נערה ואיבר המין זכרי. בצערו, הטיל הרמאפרודיטוס קללה על מי הברכה, כך שכל מי שיתרחץ בהם מעתה יעבור את השינוי שעבר עליו. גרסה זו לסיפור מופיעה ביצירתו של המשורר הרומי אובידיוס, "מטמורפוזות": כבר זרועותיה תפשוהו, דבקה, נצמדה אל חזהו - הוא נאבק - אך היא מתרפקת עליו מכל עבר עוד ילחם המסכן, ינסה לחמוק - עטרתו ותתעכן כנחש שאדון העופות חטפהו וירימנו אל על; הוא כופת את ראשו וכרעיהו ובזנבו יאסור את כנפיו הטופחות עוד באתר ככה ידבק הקיסוס אל גזע עבות בצל יער ... לא תמלט! הוי, אלים! אל יבוא נא היום ינתקנו! בל ניפרד לעולם! חברונו, קישרונו לנצח!' ותשמע תפילתה, כי חוברו גופיהם של השניים ... כך התמזגו אבריהם לאחדות מוצקה, לא היו עוד שני יצורים - אך כפול תארם, לא אישה ולא גבר, אין הוא כזה וכזאת - ואולם גם כזה וכזאת הוא — אובידיוס, מטמורפוזות, ספר רביעי. תרגום שלמה דיקמן לפי גרסה אחרת, הרמאפרודיטוס נולד עם איברי מין זכריים ונקביים, ולכן אימו (אפרודיטה) השליכה אותו מהאולימפוס. במחקר של יצירות ספרותיות משתמשים במושג "דמות הרמאפרודיטית" על מנת לתאר דמות בעלת מאפיינים גבריים ונשיים כאחד, בדרך כלל נער צעיר המהווה מוקד למשיכה הומוארוטית. דוגמה לכך היא דמותו של טאדז'ו בנובלה המפורסמת של תומאס מאן "מוות בוונציה". בביולוגיה משמש המונח "הרמאפרודיט" לציון בעל חיים המייצר הן תאי זרע והן תאי ביצית, כדוגמת חלזונות. סיפורו של הרמאפרודיטוס הוא הבסיס לשיר "The Fountain of Salmacis" של להקת ג'נסיס, באלבומם Nursery Cryme משנת 1971. מדיה וקבצים בנושא הרמאפרודיטוס בוויקישיתוף הרמאפרודיטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 482

כביש 482, הקרוי גם דרך הרצליה, הוא ציר אורך בין עירוני בישראל, המקשר בין צומת עלית ברמת גן לבין צומת הרחובות ארלוזורוב, הרב קוק ושדרות בן-גוריון בהרצליה - צומת בו הוא מתחבר לציר הרוחב כביש 541. הכביש נחשב לאחד החשובים בגוש דן ומשמש ציר כניסה לתל אביב מכיוון צפון מזרח. תוואי הכביש בחלקו המערבי מבוסס על תוואי הדרך ההיסטורית יפו-שכם. הצורך בסלילת הכביש עלה בעקבות המרד הערבי, אז נסגרה הדרך לתל אביב, שעברה דרך שייח' מוניס, ותושבי הרצליה ורמת השרון נאלצו לנסוע דרך רעננה, רמתיים, פתח תקווה ורמת גן, דרך שאורכה 35 ק"מ ונמשכה לעיתים יום שלם. ועדי היישובים החליטו על סלילת הכביש, שעלותו נאמדה ב-19 אלף לא"י. הרצליה מימנה כשני שלישים מהעלות, ורמת השרון את השליש הנותר. לשם כך, משכן הוועד של רמת השרון את מכון המים של המושבה. חברת סולל בונה התחילה בסלילה כבר בקיץ 1936, עם שדרוגו של גשר שרונה אך העבודות נתקלו בקשיים כבר מהרגע הראשון: הערבים התנגדו לכך שהכביש יעבור בשטחי הווקף, מושל המחוז עמד על כך שהכביש יעבור בשטחי שייח מוניס ולבסוף התברר כי העלויות גבוהות מהמשוער, והוועדים לא עמדו בהן. העבודות חודשו רק ב-1939, לאחר שהוועדים לקחו הלוואה, ולאחר שהוטל מס נסיעה על קווי אגד, לצורך מימון הסלילה. סוגיית הקרקעות נפתרה בסיועו של משה שרת. באוקטובר 1941 נחנך הכביש, בשם "דרך הרצליה", והדרך לתל אביב התקצרה ל-12 ק"מ. מצפון לדרום: הציר מתחיל, כשדרות בן-גוריון, במפגש הרחובות ארלוזורוב הרב קוק ושדרות בן-גוריון בהרצליה וממשיך לאורך שדרות בן-גוריון ורחוב סוקולוב ברמת השרון עד למחלף הכפר הירוק. מכאן ממשיך הכביש בתל אביב לכיוון רמת גן על דרך משה סנה ודרך פנחס רוזן חוצה את נחל הירקון ומסילת הירקון על גשר "מבצע קדש", וחולף ממזרח לקניון אילון. משם דרך רחוב ששת הימים בבני ברק הוא מתחבר לדרך אבא הלל סילבר ברמת גן וממשיך עד לצומת עלית שם הוא מתחבר עם כביש 481 הוא ציר ז'בוטינסקי. הכביש חוצה את מחלף הכפר הירוק ושני צמתים עם הפרדות מפלסיות - צומת הרחובות ולנברג ושטרית בתל אביב וצומת הרחובות ביאליק ואבא הלל סילבר ברמת גן. בעתיד מתוכנן מחלף נוסף בצומת הרחובות בני אפרים ודרך משה סנה בתל אביב והפרדה מפלסית/מחלף בצומת עם כביש הנופש העתידי, בין צומת קריית שאול ומחלף הכפר הירוק. בחודש אוגוסט 2015 החלו העבודות להקמת תחנת אבא הלל של הקו האדום של הרכבת הקלה של מטרופולין תל אביב בנקודה הדרומית ביותר בכביש, צומת עלית. את הכביש חוצים בעיקר צמתים בתוך הערים שבו הוא עובר. בנוסף, חוצה אותו מחלף הכפר הירוק, במפגש עם כביש 5. כבישי ישראל מרדכי נאור, סיפורי הרצליה - ממושבה חקלאית למרכז היי-טק ומה"באסה" ועד פארק הרצליה, הוצאת ספריית יהודה דקל, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2013, הפרק "נפתולי הכביש החדש לתל אביב", עמ' 98–102. מדיה וקבצים בנושא כביש 482 בוויקישיתוף הקמת גשר מוסררה על ואדי מוסררה בשנת 1936, חברה מבצעת - סולל בונה, בארכיון ההיסטורי של שיכון ובינוי עם פתיחת הכביש החדש הרצליה–רמת השרון–תל אביב, דבר, 16 באוקטובר 1941
מודינג

מודינג הוא שם כולל לשינוי מוצרים באופן מקורי וייחודי. עיבודים נפוצים כוללים חיתוך וכיפוף של מעטפת המוצר, צביעה של חלקים שונים בתוכו, שילוב גופי תאורה, שימוש בחומרים מגוונים, או הטמעה של חומרת המכשיר במארז שונה לגמרי (כגון כדורגל, מצנם, אקווריום, ועוד). מקור השם מודינג הוא במילה האנגלית modification, שפירושה התאמה או שינוי. המודינג נפוץ במיוחד במארזי מחשב, אך מתקיים גם בעבור מכשירים אחרים, כדוגמת טלפונים סלולריים, מכוניות, צעצועים, אופנועים, ועוד. בין המניעים להשקעה במודינג ניתן לזהות את הרצון להטביע חותם אישי במוצר צריכה המוני, שיהפוך אותו ליחיד מסוגו; הנאה מהאתגר הטכני הכרוך בשינוי המוצר; וכן את המשיכה להיבטים האמנותיים והאסתטיים של תהליך היצירה. BNC מאמר בנושא מודינג לפאלם. - תופעה ייחודית. גלריית מודינג באתר HWzone
אחוזת ברק

אחוזת ברק (אֲחֻזַּת בָּרָק) הוא יישוב קהילתי בעמק יזרעאל, כקילומטר אחד מזרחית לעפולה עילית, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל והוא היישוב השני בגודלו בה לאחר שמשית. היישוב הוקם על ידי היזם והקבלן שעיה חכשורי על אדמות פרטיות. אכלוסו החל בשנת 1998. באחוזת ברק גרים כ-2,400 תושבים (נכון לשנת 2022). בראשיתו, נקרא היישוב "אחוזת דברת", על שם הקיבוץ הסמוך דברת, אך היות שהשמות היו דומים, הוחלט לשנות את שמו ל"אחוזת ברק". מאז, קרוי היישוב על שם ברק בן אבינועם, שר צבאה של דבורה הנביאה, שעל-פי המסופר בספר שופטים, הביס בעמק יזרעאל את צבאו של יבין מלך חצור. אחוזת ברק הוקמה על אדמות עמק יזרעאל שהיו שייכות בעבר לקומונה של פועלי אגודת ישראל שנקראה "מחנה ישראל". האדמה עליה ישבה הקומונה נרכשה בשנת 1925. התוכנית הייתה להקים במקום עיר גנים לציבור החרדי ובה עתידים היו להתגורר כ-300 משפחות אשר תעסוקנה בחקלאות ובתעשייה זעירה. השטח נרכש מערביי הסביבה וחולק ל-300 חלקות. אלה נמכרו ליהודים ממזרח אירופה, רובם מהעיר לודז'. בשנת 1925 החלה ההתיישבות במקום, אך בשנת 1938 המתיישבים התפזרו והאדמות הועברו לחזקת הקרן הקיימת לישראל. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם במקום היישוב הקהילתי הנוכחי. משרד המכירות לבתי היישוב שכן במבנה של היישוב החרדי שנעזב. בראשית המאה ה-21 קלט היישוב קבוצה גדולה של עולים מדרום אמריקה. היישוב מיועד להגיע עד ל-720 משקי בית. ביישוב גני ילדים, מעון יום, בית ספר יסודי, בית כנסת ומגרשי ספורט למשחקי כדורסל וכדורגל וכן, לטניס. כמו כן, פועלים ביישוב סניפים של תנועות הנוער בני המושבים והתנועה החדשה. במלחמת חרבות ברזל, נרצחו בדם קר 7 צעירים מבני היישוב בטבח במסיבת הטבע ליד רעים. בין הנרצחים שני אבות ו-5 צעירים. אתר האינטרנט הרשמי של אחוזת ברק אחוזת ברק, באתר רום גליל אחוזת ברק, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור אלי אשכנזי‏, "נקום מתוך האסון": היישוב הקטן בעמק יזרעאל קובר שבעה נרצחים, באתר וואלה, 17 באוקטובר 2023 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ילקוט הפרסומים 5488 (עמ' 1482)
יעקב ואן דר הודן

פרופ' יעקב ואן דר הודן (בהולנדית: Jacob van der Hoeden; ‏27 ביולי 1891 – 1 בפברואר 1968) היה מיקרוביולוג וחוקר מדעי הווטרינריה. ואן דר הודן נולד בהולנד. הוא קיבל תואר דוקטור למדעים בשנת 1921. בין השנים 1924 ל-1929 כיהן כחוקר בכיר במכון הממלכתי לבריאות העם בהולנד והיה מרצה לווטרינריה באוניברסיטת אוטרכט. בשנת 1929 התמנה לעמוד בראש מעבדות בית החולים האוניברסיטאי ובשנת 1932 נבחר לאגודה ההולנדית למדעי הטבע. פרופסור ואן דר הודן היה בר-סמכא בעל שם בינלאומי למחלות זואונוטיות. יעקב ואן דר הודן ניצל, עם ארבעת ילדיו, בתקופת השואה הודות להולנדים נוצרים, שהסתירו את בני המשפחה במקומות שונים. אשתו נפטרה ממחלה לפני סוף מלחמת העולם השנייה. בשנת 1948 הזמין, אהרן ציזלינג, שר החקלאות בממשלה הזמנית של מדינת ישראל את פרופסור ואן דר הודן להקים בישראל את המכון הווטרינרי. במכון זה כיהן עד 1955, עת עבר אל המכון למחקר ביולוגי בישראל בנס ציונה, שם עבד עד לפרישתו בשנת 1966. בשנת 1968 הוא נפטר בישראל. החיידק Leptospira kirschneri serotype vanderhoedeni קרוי על שמו. פרס ישראל לחקלאות, 1961. פרס צימרמן, 1961 "ואיך קוראים לך עכשיו/לינקה" מאת תמי שם-טוב, על פי סיפורה של לינקה נילי גורן, הוצאת כנרת, זמורה, ביתן מדיה וקבצים בנושא יעקב ואן דר הודן בוויקישיתוף נרי ליבנה, אנה פרנק גרסת ה"הפי אנד", באתר הארץ, 13 באפריל 2007 יגאל וישינסקי, הומניסט גדול, באתר הארץ, 18 באפריל 2007 סיפור הצלתם של ואן דר הודן ומשפחתו בתקופת השואה, מפי בתו נילי גורן. יעקב ון דר הודן (1891-1968), דף שער בספרייה הלאומית שלושת חתני "פרס ישראל" למדע, דבר, 28 באפריל 1961
איקוסיטטרהדרון

איקוסיטטרהדרון דלתואידי הוא פאון קטלן בעל 24 פאות זהות, שצורתן דלתון (ולא טרפז - על אף שהפאון נקרא לפעמים, בטעות, "איקוסיטטרהדרון טרפזואידי"). צורתו של הפאון היא מעין קובייה מנופחת. הפאון הדואלי שלו הוא הרומביקוביקטהדרון. האיקוסיטטרהדרון הדלתואידי מופיע בטבע כצורה של גבישים כמו האנלציט ולפעמים גם הגארנט. בספרות העוסקת במינרלים, צורה זו נקראת לפעמים "טרפזוהדרון", על אף שעל-פי הטרמינולוגיה המקובלת בגאומטריית המרחב, השם טרפזוהדרון מתייחס למשפחה של פאונים שהפאות שלהם הן טרפזים. חבורת הסימטריות המלאה של הפאון היא מסדר 48, והיא פועלת באופן טרנזיטיבי על 24 הפאות; המייצב של פאה כולל, מלבד הפעולה הטריוויאלית, את שיקוף המרחב השומר על הפאה במקומה. דלתוהדרון מדיה וקבצים בנושא איקוסיטטרהדרון בוויקישיתוף איקוסיטטרהדרון, באתר MathWorld (באנגלית) Deltoidal icositetrahedron, באתר MathWorld (באנגלית)
הכנה לצה"ל

"הכנה לצה"ל" היא שם כולל לתהליכים שונים שעובר המועמד לשירות ביטחון (בראשי התיבות המקובלים, "מלש"ב") לקראת שירות בצה"ל. רוב הפעילויות מועברות ביוזמת צה"ל והאגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון, בשיתוף ופיקוח משרד החינוך, אך קיימים גופים פרטיים המקיימים קבוצות וקורסי הכנה לצה"ל ומכינות קדם-צבאיות דתיות וחילוניות (קיימים גם בתי ספר ומכללות שעיקרם הכנה לשירות בצה"ל-כמפקדים, כטכנאים וכו'). הפעילויות הנערכות מתחלקות ל: היכרות עם המערכת הצבאית - סדנאות הכנה בתיכונים, "יום בלשכת הגיוס", "שבוע התנסות בבסיס צבאי"-המכונה "גדנ"ע". תהליכים מקדימים לגיוס - מיונים לתפקידים שונים, גיבושים צבאיים. הכנה מקצועית - טיפוח כושר גופני וכושר קליעה, קורסים קדם צבאיים מקצועיים. הכנה ערכית - מורשת קרב, דיונים בסוגיות שונות הנמצאות במחלוקת ובהן עלול להיתקל המלש"ב במהלך שירותו (למשל-טוהר הנשק, שירות במחסומים, הבחנה בין פקודות חוקיות, בלתי חוקיות ובלתי חוקיות בעליל). פעילויות אלו הן ברובן התנדבותיות, כלומר ההשתתפות בהן תלויה ברצונו של המלש"ב, חלקן הן הכרח מכורח השתייכות למסגרת תיכונית, או מכוח צו צבאי, חלק מועט מבין הפעילויות ההתנדבותיות (כדוגמת קורסי הכושר הגופני) כרוך בתשלום. גוף ההכנה לשירות צבאי הראשון בישראל הוא הגדנ"ע - לפני קום המדינה ריכז פעולות שונות של "ההגנה" לרתימת הנוער ושיתופו במאמץ המלחמתי. לאחר מלחמת העצמאות ארגן את החוגים החיליים שמהם צה"ל גייס את אנשי המקצוע הראשונים שלו (לחילות כמו התותחנים והקשר) ומאוחר יותר גובשו והתנהלו באופן עצמאי בצה"ל. בהמשך הוקמו מסגרות שונות לעידוד בני נוער לעיסוק במקצועות דרושים בצבא כמו גדנ"ע אוויר, גדנ"ע קליעה וגדנ"ע מזרחנות. התוכנית הידועה ביותר להכנה לשירות בצה"ל היא "שבוע התנסות בבסיס צבאי". התוכנית מועברת על ידי חיל החינוך בפיקוח ושיתוף משרד החינוך ובמסגרתה תלמידי תיכון מתארחים במשך שבוע בבסיס צבאי (לרוב בסיס גדנ"ע), לובשים מדים, לומדים על שרשרת הגיוס וערכי צה"ל ומתנסים בהפעלת רובה שירות (בעשורים האחרונים היה זה ה-M16) ובשדאות. תכליתה של התוכנית להקל על המתגייסים לצה"ל בתהליך הקליטה בצבא בטרם התגייסו. מטרה זו מושגת באמצעות מתן שיעורי הסברה ויצירת הדמיה של החיים במסגרת הצבאית: תנאי מחיה, ניתוק מסביבה מוכרת לפרק זמן ממושך, משמעת, שגרה יומית ולוח זמנים צפוף, יחסי מפקד-פקוד (היררכיה ופקודות), תפקוד כפרט וכצוות, שמירה על ציוד והקפדה על זמנים. תוכנית "הדור הבא" של חיל החינוך והנוער הנה אחת הפעילויות האחרונות שתוכננו, במסגרתה תוכנן להצמיד לכל בית ספר תיכון קצין שיהיה אחראי על מוטיבציית התלמידים לשירות. תוכנית זו זכתה לפרסום בתקשורת בעיקר בעקבות התנגדותם של אנשי חינוך ואקדמיה לתוכנית, שבוצעה בסופו של דבר באופן חלקי בלבד. מורן זליקוביץ' וחנן גרינברג, "לבנת, אל תכניסי את הקצינים לבתי הספר", באתר ynet, 17 בדצמבר 2004 אנשיל פפר, חיל האוויר יוצא למלחמה בקורסי ההכנה הפרטיים לגיבוש הטיס, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2009 שוקי שדה, "שלא תיזרק באיזה גדוד": כמה עולה להוריד פרופיל, לצאת מקרבי ולהגיע ל-8200? המחירון נחשף, באתר TheMarker‏, 10 בדצמבר 2021 שרותי האגף הביטחוני-חברתי, באתר משרד הביטחון
כביש 541

כביש 541 הוא כביש רוחב אזורי בישראל, העובר בשטח בנוי בתחומי הערים הרצליה ורעננה. הכביש הוא אחד מצירי הרוחב החשובים בשרון הדרומי ומקשר בין צירי האורך הארציים - כביש 2, נתיבי איילון וכביש 4. אורכו של הכביש כ-9 ק"מ. כביש 541 מתחיל במערב במחלף הסירה, מקום בו הוא מצטלב עם כביש 2. כחצי קילומטר מזרחית לתחילתו, מצטלב הכביש עם נתיבי איילון במחלף שבעת הכוכבים ועובר מעל למסילת החוף. בתחומי העיר הרצליה עובר כביש 541 במספר רחובות משדרות שבעת הכוכבים, לרחוב הרב קוק, ובצומת הרב קוק וארלוזורוב מתחבר לקצה הצפוני של כביש 482 שקצהו הדרומי בצומת עלית ברמת גן ומשם פונה שמאלה לשדרות בן-גוריון ממשיך לרחוב סוקולוב, ולבסוף לדרך ירושלים. מעט לאחר כניסתו של כביש 541 לתחומי העיר רעננה הוא הופך לרח' אחוזה, רחובה הראשי של העיר, ומסתיים בצומת רעננה, מקום בו הוא פוגש את כביש 4 ואת כביש 402. בעתיד, יוסר הסימון של הכביש בתוואי הנוכחי ויוקם כביש חדש עם מספר זה. כביש 541 החדש יוקם על בסיס תוואי כביש 5503, מצומת ניר אליהו עד צומת בית ברל. מצומת בית ברל, הכביש ימשיך מאחורי מושב גן חיים ושכונת "כפר סבא הירוקה" אל עבר מחלף חדש בכביש 4. משם, הכביש ימשיך בתוואי דרך שמעון פרס ברעננה עד לחיבור חדש לחניון הנתיבים המהירים בכביש 20 ולכביש 2. כבישי ישראל מדיה וקבצים בנושא כביש 541 בוויקישיתוף פרויקט הצעירים - עיריית כפר סבא, באתר y-kfar saba כביש 541, באתר מושב רשפון - מערכת מעוף+