laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרדיגיון

קרדיגיון (בוולשית: Ceredigion) הוא מחוז בויילס, לשעבר נקרא קרדיגנשייר (Cardiganshire). מן המאה החמישית ועד המאה ה-13 היה המקום ממלכת קרדיגיון שעל שמה קרוי. המחוז הוא בעל אוכלוסייה כפרית בעיקר וכולל 50 ק"מ חוף ים לאורכו של מפרץ קרדיגן ופנים-ארץ הררי. במאה ה-18 וה-19 היה האזור מרכזי מבחינת מסחר ומכרות עופרת, כסף ואבץ. בנוסף, נשען האזור על כלכלת בקר לחלב. עם זאת, במהלך המאה ה-19 ומאה ה-20 הפכה כלכלת המחוז לרווחית פחות ואוכלוסייתו התדלדלה. תמיכה ממשלתית, תיירות ותמיכה בפנסיונרים שיבחרו במחוז להשתקעות לאחר פרישתם, שיפרו את מצב המחוז. בירת המחוז, אבריסטווית', היא עיר אוניברסיטאית, משכנה של הספרייה הלאומית של ויילס ומרכז תרבות ולשית. למעלה ממחצית תושבי המחוז דוברים ולשית. קיימות עדויות להתיישבות באזור מתקופת הברונזה. בהתקופה הרומית נכלל האזור במסגרת פרובינקיית האורדוביקים והיה בעל חשיבות כאתר מכרות זהב. לאחר השלטון הרומי, במאה ה-5, הפך האזור לממלכת קרדיגיון (שעל שמה נקרא המחוז). לפי ההיסטוריון נניוס, מקים הממלכה היה קרדיג, בנו של קונד'ה. רודרי הגדול איחד במאה ה-9 את קרדיגיון עם ממלכת גוויניד'. ב-1282 כבש אדוארד הראשון, מלך אנגליה את ויילס, חילק אותה למחוזות ויצר את מחוז קרדיגנשייר. במהלך ימי הביניים נודע האזור במלומדים שישבו במנזריו. במאה ה-18 הפך האזור למרכז מתודיסטי. העיר קרדיגן, בדרום המחוז, על גבול פמברוקשייר, הייתה בירתו והנמל החשוב ביותר של דרום ויילס. דרך הנמל יוצאו עופרת, כסף ואבץ שנכרו במחוז. בין 1790 ל-1860 היגרו ממנו לארצות הברית אלפי תושבים, דבר שגרם להתדלדלות אוכלוסייתו. ב-1974 נקבע בחלוקה של ויילס שהאזור יהיה נפה מנהלית בשם הוולשי המקורי, קרדיגיון ובירתו באברארון (אנ'). ב-1986 הוא הוכרז כמחוז. ב-1996 נקבעה אברסטווית' כבירת המחוז. המחוז שוכן על שפת מפרץ קרדיגן במרכז ויילס ורובו כולל את הרי קמבריאן (אנ') שהפסגה הגבוהה בהם, פלינלימון (אנ'), מתנשאת לגובה של 752 מטרים מעל פני הים. בצפונו הוא גובל עם מחוז גוויניד' (אך אין כל דרך ראשית למעבר ביניהם בשל תוואי השטח), בדרום עם פמברוקשייר, במזרח עם פוויס ובדרום-מערב עם קרמרת'נשייר (הגבול בין המחוזות הוא הנהר הגדול ביותר הזורם באזור נהר טייפי (אנ')). שטח המחוז 1,795 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה (נכון ל-2010) 76,938 נפש, מה ההופך אותו למחוז השני הכי דליל באוכלוסייה בוויילס. עם זאת, זהו המחוז הצומח ביותר מבחינת אוכלוסייה בווילס. אוכלוסייתו גדלה ב-19.5% בין 1999 ל-2003. מדיה וקבצים בנושא קרדיגיון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרדיגיון (בולשית ובאנגלית בריטית) קרדיגיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר תיירותי רשמי Peace and Religion Lloyd, Thomas; Orbach, Julian; Scourfield, Robert (2006). Carmarthenshire and Ceredigion. Yale University Press. pp. 2–3. ISBN 0-300-10179-1. מועצת המחוז Nienaber, Birte (2016). Globalization and Europe's Rural Regions. Routledge. pp. 76–83. ISBN 978-1-317-12709-3. Census shows Welsh language rise, 14 Febuary 2003
חיות שטח

חיות שטח היא סדרת טבע-תיעודית ישראלית על עולם החי והצומח בישראל, שמשודרת בערוץ כאן חינוכית. הסדרה מונחת על ידי לירי קירשנבאום ונעמי צור דרור. הסדרה מורכבת מ-20 פרקים כשכל פרק אורך כ-15 דקות, עוסק בנושא מסוים ומורכב משלושה חלקים, העוסקים בנושא מזוויות שונות, מתוך כוונה להעמיק את הידע באותו נושא. בין שלושת החלקים ישנן גם פינות קבועות כמו המלצות למסלולי טיול, הסבר על שמות ייחודיים לבעלי חיים ועובדות. הצילומים התקיימו מאילת והנגב ועד לצפון, בחופי הים התיכון, ביערות הארץ ובאזורים עירוניים. שלוליות: פרק העוקב אחר בריכות החורף בישראל. בפרק זה מוצגים בעלי החיים: צבים, שפיריות, צפרדעים ועוד. נודדים: פרק העוקב אחר נדידת הציפורים בישראל ואחר חולות נודדים. יער: פרק העוקב אחר החיים ביער כדוגמת: פטריות, אלונים ועוד. חיות ומספרים: פרק העוקב אחר ספירת בעלי חיים כמו צבאים, עופות מים ופרפרים. זוהרים: פרק העוקב אחר האור בעולם החי בישראל. מתח גבוה: פרק העוקב אחר החשמל בעולם החי בישראל. טורפים: פרק העוקב אחר הטורפים בישראל. החיים בים: פרק העוקב אחר עולם החי בים התיכון. ורוד: פרק העוקב אחר הפלמינגואים בישראל. החיים בזבל: פרק העוקב אחר בעלי החיים החיים ליד ובתוך הזבל. מדבר: פרק העוקב אחר בעלי החיים במדבר הישראלי. הישרדות: פרק העוקב אחר יכולות הישרדותיות של בעלי חיים כמו הסוואה. שבילים: פרק העוקב אחר שביל ישראל ושבילים אחרים בישראל. פולשים: פרק העוקב אחר בעלי חיים וצמחים פולשים בישראל. להקות: פרק העוקב אחר החיים בלהקה. מערות: פרק על מערות ומאורות. סימנים: פרק העוקב אחר סימנים בטבע. דורסים: פרק העוקב אחר דורסי יום ודורסי לילה בישראל. המקום הכי נמוך: פרק העוקב אחר החיים סביב ים המלח. לבן: פרק העוקב אחר בעלי חיים לבנים בישראל כמו התנשמת והראם הלבן. סרטים וסדרות אודות החי בארץ ישראל חיות שטח, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית חיות שטח באתר כאן חינוכית "חיות שטח" - סדרת טבע תיעודית לילדים ונוער ב-כאן חינוכית באתר הפורטל לחקלאות טבע וסביבה חיות שטח - סרטים של כאן חינוכית באתר רשות הטבע והגנים להב, ש' (2021). “חיות שטח”: סדרת טבע תיעודית לילדים ונוער ב- כאן חינוכית. family go. נאוב, ט' (2021). "חיות שטח", סדרת טבע תיעודית לילדים ונוער ב- כאן חינוכית. וולף, נ' (2021). טבע וקירשנבאום: הבן והנכד בדרכי מוטי. ישראל היום.
Bill Withers' Greatest Hits

Bill Withers' Greatest Hits (בעברית: הלהיטים הגדולים של ביל וית'רס) הוא אלבום האוסף הראשון שהוציא הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, וביסס את מעמדו כיוצר להיטים. האלבום זכה להצלחה מרובה, והכיל מקבץ מלהיטיו הגדולים ביותר של וית'רס. "Just the Two of Us" - שיר שהוקלט על ידי גרובר וושינגטון ג'וניור, ביל וית'רס, ראלף מקדונלד ווויליאם סאלטר, וזכה להצלחה עולמית; זהו השיר היחיד של וית'רס אשר הגיע למצעד הבילבורד גלובל 200. "Use Me" - אחד מלהיטיו הראשונים של וית'רס, אשר הגיע למקום ה-2 בבילבורד הוט 100. "Ain't No Sunshine" - מלהיטיו הגדולים והמוכרים של וית'רס, אשר נחשב על ידי רבים לידוע והמצליח ביותר. השיר הפך לקלאסיקה של ממש, ובין האמנים שביצעו לו גרסת כיסוי נמנים מייקל ג'קסון ובוריס גרדינר. "Lovely Day" - אף הוא נחשב לאחד מלהיטיו הגדולים של וית'רס. בשל האופטימיות והקצב הקליל שלו הפך השיר לשיאן מכירות ובישר את סגנון הדיסקו שהיה בהתהוותו. "I Want to Spend the Night" - אמנם לא שוחרר כסינגל, אך זכה להצלחה ושידורים מרובים בתחנות הרדיו. "Soul Shadows" - אף הוא לא יצא כסינגל. "Lean On Me" - להיט של וית'רס מתוך האלבום החלוצי שלו, Still Bill. הגיע למקום ה-1 בכל מצעדי הסינגלים של מגזין בילבורד. "Grandma's Hands" - שיר נוסטלגיה של וית'רס מאלבומו הראשון, Just as I Am, אשר הפך לקלאסיקה. לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות, ביניהן של אל ג'ארו, הסטייפל סינגרס, ברברה סטרייסנד, סימפלי רד ולוסיל קרו. "Hello Like Before" - אף הוא לא יצא כסינגל. "Who Is He" - להיט של וית'רס מאלבומו Still Bill. לשיר נעשו גרסאות כיסוי רבות, והוא אף שימש כחלק מהפסקול לסרטו של קוונטין טרנטינו, "ג'קי בראון". מידע על האלבום Bill Withers' Greatest Hits באתר MusicBrainz האלבום Bill Withers' Greatest Hits באתר Discogs "Greatest Hits - Bill Withers Bill Withers - BILLBOARD GLOBAL 200, Billboard Bill Withers | Biography, Albums, Streaming Links, AllMusic (באנגלית) Cash Box Top 100 7/22/72, web.archive.org, ‏2017-02-28 Grandma's Hands, נבדק ב-2021-05-13 Come Go With Me: The Stax Collection, נבדק ב-2021-05-13 Original versions of Grandma's Hands by Barbra Streisand | SecondHandSongs, secondhandsongs.com Simply Red - Granma's Hands Lyrics | AZLyrics.com, www.azlyrics.com (באנגלית) Lucille Crew - Grandma's hands (Bill withers cover) feat. Gal De Paz (באנגלית), נבדק ב-2021-05-13 Jackie Brown [Orginal Motion Picture Soundtrack] - Various Artists | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-05-13 "Billboard Albums". All Media Guide / Billboard. Retrieved 23 January 2014.
אדלברט דשו

אדלברט דשו (ברומנית: Adalbert Deșu, בהונגרית: Dezső Béla; ‏24 במרץ 1909 – 6 ביוני 1937) היה כדורגלן רומני, ששיחק בעמדת החלוץ שמאלי. דשו, ממוצא הונגרי, נולד בגטאייה שבהאימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1909. הוא התחיל לשחק כדורגל בעיר הולדתו. לאחר זמן מה עבר לעיר רשיצה שם שיחק במשך שנתיים ב-CSM רשיצה. יו"ר המועדון, וולפגנג אושניט, סירב לשלם לו משכורת במהלך המונדיאל ולאחריו דשו עזב כתוצאה מכך. הוא זומן לראשונה לנבחרת רומניה בשנת 1929 ובהופעת הבכורה שלו כבש במשחק ידידות נגד בולגריה. דשו נכלל בסגל למונדיאל 1930 שהיה לראשון בהיסטוריה, וגם כבש בניצחון 1–3 על פרו בשלב הבתים כבר בדקה ה-1'. עם שער זה היה לשחקן הרומני הראשון שכבש עבורה בתולדות התחרות. לאחר המשחק השני שלהם נגד המארחת אורוגוואי דשו פרש מהנבחרת. מאוחר יותר ב-1930 הצטרף למועדון בנאטול טימישוארה, אך נאלץ לפרוש מכדורגל כבר ב-1933 עקב מחלת דלקת ריאות. דשו בסופו של דבר נפטר מאותה מחלה ב-6 ביוני 1937 כשהוא בן 28 בלבד. אדלברט דשו, באתר Transfermarkt אדלברט דשו, באתר Soccerway אדלברט דשו, באתר WorldFootball.net אדלברט דשו, באתר National Football Teams אדלברט דשו, באתר FootballDatabase.eu
סאבו הדרומית

סאבו הדרומית (בפינית: Etelä-Savo; בשוודית: Södra Savolax) הוא אזור בדרום-מזרח פינלנד, ובירתו היא העיר מיקלי. סאבו הדרומית יחד עם סאבו הצפונית אוגדו שניהם בעבר תחת המחוז ההיסטורי סאבו. האזור גובל בסאבו הצפונית, צפון קרליה, דרום קרליה, קימנלקסו, פּאייט-המה ופינלנד המרכזית. הערים המרכזיות באזור הן מיקלי, סבונלינה ופייקסמאקי. תושבי המקום עוסקים בתעשיית העץ ובתחומי הטכנולוגיה. בתחום סאבו הדרומית שוכן אגם סאימה, האגם הגדול ביותר בפינלנד. האזור מחולק לשתים עשרה רשויות מקומית, מתוכן 3 ערים (מודגשות): אנונקוסקי (אוכלוסייה: 1,368) הירוונסלמי (אוכלוסייה: 2,149) ג'ובה (אוכלוסייה: 5,920) קנגסניימי (אוכלוסייה: 5,296) מיקלי (אוכלוסייה: 52,530) מנטיהריו (אוכלוסייה: 5,666) פרטונמאה (אוכלוסייה: 1,648) פייקסמאקי (אוכלוסייה: 17,373) פומאלה (אוכלוסייה: 2,123) רנטסלמי (אוכלוסייה: 3,362) סבונלינה (אוכלוסייה: 32,667) סולקבה (אוכלוסייה: 2,471) מדיה וקבצים בנושא סאבו הדרומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאבו הדרומית סאבו הדרומית, ברשת החברתית פייסבוק סאבו הדרומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סאבו הדרומית, ברשת החברתית LinkedIn סאבו הדרומית - מידע, באתר https://www.eastnorth.fi/ ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה ובנושא פינלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הספרייה הלאומית של ויילס

הספרייה הלאומית של ויילס (באנגלית: National Library of Wales; בולשית: Llyfrgell Genedlaethol Cymru) היא הספרייה הלאומית וספריית ההפקדה של ויילס. הספרייה, שנוסדה ב-1907 ממוקמת בעיר אברסטווית' (אנ'), בירת מחוז קרדיגיון. אוסף הספרייה מונה 5 מיליון ספרים, מיליון מפות, כ-800,000 תמונות ו-50,000 יצירות אמנות. משימתה העיקרית של הספרייה היא לשמר ולתעד את כל ההיבטים של התרבות וההיסטוריה הוולשית ולחשוף אותם לשימוש הציבור הכללי וציבור החוקרים האקדמאים. ב-1873 הוקמה ועדה שהמליצה להקמת ספרייה לאומית וולשית. ב-1905 הגדיר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת תקציב להקמת ספרייה לאומית ומוזיאון לאומי וולשי. דייוויד לויד ג'ורג' הציע למקם את הספרייה באברסטווית', כיוון שספריית אוניברסיטת אברסטווית' החלה כבר לגבש אוסף לאומי. ב-19 במרץ 1907 נחתם צ'ארטר מלכותי להקמת הספרייה. ב-15 ביולי 1909 הניח המלך ג'ורג' החמישי את אבן הפינה לבניין הספרייה שנפתח לציבור רק ביום דוד הקדוש, 1 במרץ 1916. חוק זכויות היוצרים משנת 1911 התיר לספרייה לבקש הפקדת עותק מכל חומר הרואה אור בממלכה המאוחדת בספרייה, אך היא יכלה לחייב הפקדה רק של חומרים בעלי זיקה לוויילס או לתרבות קלטית. בשנת 1987 הושווה מעמדה לזה של ספריות ההפקדה האחרות בממלכה המאוחדת: הספרייה הבודליינית באוקספורד, ספריית אוניברסיטת קיימברידג', ספריית טריניטי קולג' בדבלין והספרייה הלאומית של סקוטלנד. בשנת 1913 אימצה הספרייה את שיטת ספריית הקונגרס והייתה הראשונה בממלכה המאוחדת שאימצה שיטת קטלוג זו. במלחמת העולם השנייה, בין 18 ביולי 1940 ל-23 במאי 1945 שיכנה בריטניה את היצירות החשובות ביותר שברשות הממלכה במערה סודית בתוך הספרייה של ויילס. בין היצירות ששוכנו שם למשמרת בטוחה ניתן למנות כרוניקות קלטיות, המגנה כרטה, כתבי יד של ג'פרי צ'וסר, ג'ון ויקליף, ויליאם שייקספיר, ויליאם טרנר, לאונרדו דה וינצ'י ומיכלאנג'לו והתכתבויות של מלכי בריטניה עם אישים כפרנסיס דרייק, פרנסיס בייקון, אוליבר קרומוול, הוריישו נלסון, רוברט סקוט ואחרים. מדיה וקבצים בנושא הספרייה הלאומית של ויילס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית של ויילס (באנגלית) הספרייה הלאומית של ויילס, ברשת החברתית פייסבוק הספרייה הלאומית של ויילס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הספרייה הלאומית של ויילס, ברשת החברתית אינסטגרם הספרייה הלאומית של ויילס, סרטונים בערוץ היוטיוב הספרייה הלאומית של ויילס, באתר פליקר הספרייה הלאומית של ויילס, באתר פינטרסט The Knowledge for All Strategic Plan of the National Library of Wales 2014 - 2017 COLLECTIONS DEVELOPMENT POLICY 2010 Da Vinci art put in cave in WWII, אתר ה-BBC,‏ 9 בינואר 2009 מכתב מ-2 בפברואר 1944 בנוגע להערת הפריטים, אתר המוזיאון הבריטי
מור פריאוס

מור פריאוס (בהונגרית: Preusz Mór; אוז'הורוד, 14 בפברואר 1883 – גרמניה, קיץ 1944) היה מזכיר איגודים המקצועיים, פוליטיקאי, מנהל מפעל, מומחה דפוס יהודי-הונגרי, ממנהיגי מועצת הפועלים בבודפשט (מועצת הפועלים בבודפשט הייתה גוף קבלת החלטות תחת מהפכת החרציות והרפובליקה הסובייטית ההונגרית). מור פריאוס נולד במשפחה יהודית בזקרפטיה. אמו הייתה רוזה נוימן. הוא למד את כל מקצועות הדפוס בעיר הולדתו סדר, עריכה וכדומה). כבר בצעירותו נסע לאוסטריה ולגרמניה. הוא חזר להונגריה בשנת 1905 לעיר קושיצה, שם הפך למייסד כתב העת "הפועל של קושיצה" (A Kassai Munkás) ולאחד ממנהיגי התנועה הסוציאל-דמוקרטית המקומית. בשנת 1909 היה אחד מעורכי העיתון של איגוד עובדי הדפוס בשם "טיפוגרפיה", בבודפשט (עד 1920). מנובמבר 1918 ועד 21 במרץ 1919 היה חבר בוועד המנהל של קרן ביטוח העובדים הלאומית ואחד מנשיאי מועצת העובדים בבודפשט. בשבועות הראשונים של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הוא היה חבר בדירקטוריום (מנהלת) שניהלה את בודפשט, יחד עם שאנדור וינצה (ויינברגר) ולאסלו דיאנש ונשא נאום ב-14 באפריל 1919, כאשר האי מרגיט עבר ל"ידיים הפרולטריות". עד מהרה הפך למתוסכל מהרעיון ובשל סכסוכו עם הקומוניסטים התפטר מתפקיד קומיסר העם של בירת הונגריה. זמן קצר לאחר מכן חזר לערוך את כתב העת טיפוגרפיה. באותה תקופה היה חבר בוועדת הניהול המרכזית של הפדרציה ((ועדת הניהול המרכזית של הפדרציה (לעיתים נקראה גם ועדת הניהול של האספה הלאומית, בקיצור SZKIB) שהייתה הרשות מבצעת תחת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית מנתה לכל היותר 150 חברים)). אחרי נפילת הרפובליקה פריאוס היגר לווינה באפריל 1920. לאחר עזיבתו הוצאה נגדו הזמנה לחקירה בגין עבירת המרדה. מאוחר יותר חזר לעיר הולדתו (שבינתיים צורפה לצ'כוסלובקיה במסגרת חוזה טריאנון), שם הפך לבעלים של מפעל ארגזים. בשנת 1939, לאחר צירופה מחדש של זקרפטיה להונגריה הוא נעצר בגין תפקידו במהלך הרפובליקה הסובייטית ונידון לשנת מאסר. עם כניסת הוורמכט להונגריה (מבצע מרגרטה) בשנת 1944, הוא גורש מאוז'הורוד למחנה ריכוז גרמני ממנו לא שב. שני כיוונים – מטרה אחת (1917) שנתון הדפוס ומדריך טיולים לשנת 1913 (בודפשט, האגודה ההונגרית של עובדי מדפיסי הספרים ויוצקי האותיות, 1913) הנסיך הגדול (מאמר, הפועל של קושיצה, 1907) לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. אלברט וארי: קורבנות השלטון האדום בהונגריה, בודפשט מסת"ב 978 963 848 400 0 "Preusz Mór". Petőfi Irodalmi Múzeum. נבדק ב-2015-06-05. לקסיקון לתולדות תנועת העבודה ההונגרית הספר האדום 1919 (1993) לקסיקון ביוגרפי הונגרי III: כרך השלמה. עורכת ראשית. אגנש קניירש. בודפשט: . 1981 עמ' 441. ISBN 9630525003 Más források szerint nyomdatulajdonossá vált. "Két irány - egy cél". Fővárosi Szabó Ervin Könyvtár. "Nyomdász Évkönyv és Uti Kalauz az 1913. évre". Antikvarium.hu.
אגודת הכינור של אמריקה

אגודת הכינור של אמריקה (באנגלית: The Violin Society of America (VSA) הוא ארגון אמריקאי, המוקדש לבוני כינורות, ויולות וצ'לי. הארגון פתוח גם לנגנים בכלים אלה. האגודה נוסדה בשנת 1973 ותחילה שכנה בפּוֹקִיפְּסִי מדינת ניו יורק. כיום היא יושבת בדאלאס, טקסס. אגודת הכינור מקיימת כנס שנתי מאז 1974. היא מוציאה את "ז'ורנל אגודת הכינור של אמריקה" שלוש פעמים בשנה. Official Violin Society of America website האתר הרשמי של אגודת הכינור של אמריקה אגודת הכינור של אמריקה, תחרויות תוכנית הכנסים לשניחם 2020, 2021 ו-2022 אתר אגודת הכינור של אמריקה, ז'ורנלים ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאנוש קמינסקי

יאנוש קמינסקי (נולד ב-27 ביוני 1959 בפולין) הוא צלם אמריקאי פולני. קמינסקי נולד בז'יימביצה שבפולין. ב-1981 כשהיה בן 21, החליט להגר לארצות הברית לאחר שוויצ'ך ירוזלסקי הכריז על ממשל צבאי בפולין. מ-1982 ועד 1987 למד במכללת קולומביה בשיקגו והשלים שם תואר ראשון באמנות עם דגש על סרטים. הוא המשיך לתואר שני ב-AFI Conservatory. קמינסקי התחיל את דרכו כצלם בסרט ליידי אמריקה. מ-1993 החל לעבוד על סטיבן ספילברג. קמינסקי זכה באוסקר פעמיים בסרטים רשימת שינדלר ולהציל את טוראי ראיין. על צילומיו בסרטים היה מועמד לפרס גם בסרטים הפרפר ופעמון הצלילה, סוס מלחמה, לינקולן, אמיסטאד וסיפור הפרברים. קמינסקי צילם את הסרט מינכן. בנוסף לעבודתו עם ספילברג עבד קמינסקי גם עם קמרון קרואו, ג'יימס ל. ברוקס וג'וליאן שנאבל. קמינסקי היה חבר לאיגוד האמריקאית לצילומים והתפטר ב-2006. קמינסקי היה נשוי לשחקנית הולי האנטר והם נפרדו ב-2001. קמינסקי היה נשוי לרבקה רנקין והתגרש ב-2004. מדיה וקבצים בנושא יאנוש קמינסקי בוויקישיתוף סגנון הצילום של יאנוש קמינסקי - סרטון קולנוע באתר icinemaspot, באתר icinemaspot יאנוש קמינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יאנוש קמינסקי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יאנוש קמינסקי, באתר AllMovie (באנגלית) יאנוש קמינסקי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) יאנוש קמינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראלה קריבושי

ישראלה קריבושי (נולדה ב-1952) היא זמרת-עבר ומעצבת שמלות ישראלית. ישראלה קריבושי נולדה בשם ישראלה רמון וגדלה ברמת גן. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת פיקוד דרום בתוכנית "נשרים בערבה" ב-1971. קריבושי הייתה חלק מלהקת "האחים והאחיות" בין השנים 1976 –1982. במרץ 1978, לאחר פרישת ירדנה ארזי משלישיית "שוקולד מנטה מסטיק", ואחריה גם לאה לופטין, מכיוון שעדיין היו בתוקף חוזים להופעות של השלישייה מחוץ לישראל, הוקם הרכב שנסע להופיע בסקנדינביה וכלל את רותי הולצמן, עפרה חזה וישראלה קריבושי. עם שובן של השלוש מההופעות מחוץ לישראל, הוחלט לא להמשיך במתכונת זו והשלישייה פורקה סופית, כשההרכב בו השתתפה קריבושי כלל לא הופיע בישראל. ב-1979 השתתפה עם להקת האחים והאחיות ב"שירוויזיון לילדים מס' 1" עם השיר "ארנבות משוקולד" (לאה גולדברג - גידי קורן). בפסטיבל הזמר והפזמון 1980 זכתה במקום הראשון עם להקת "האחים והאחיות" בשיר "פזמון חוזר" (מילים ולחן: גידי קורן). בקדם-אירוויזיון 1982 הגיעה עם להקת "האחים והאחיות" למקום החמישי עם השיר "רומיאו ויוליה" (מילים ולחן: גידי קורן). בשנת 1983 פתחה בקריירה כזמרת עצמאית ופרסמה בתקליט שדרים שני שירים: "להיות איתך" (מירי גולדרט ודב אשדות - יוסי קריבושי) ו"ביחד", עם אילן טל (קובי לוי - יוסי קריבושי). בשנת 1985 הוציאה תקליט שדרים נוסף הכולל שני שירים: "דואט" (קובי לוי - יוסי קריבושי) ו"עד סוף המנגינה" (נתן יונתן - נחום היימן). בשנת 1986 פרסמה את השירים "מרחפת אל אותו מקום" (קובי לוי - יוסי קריבושי) ו"אל הים" (חמוטל בן זאב - יוסי קריבושי), אשר היה ללהיט המצליח ביותר שלה. שנה אחר כך, השתתפה בתחרות הקדם-אירוויזיון 1987 עם השיר "אירוביקה" (חנה גולדברג - יוסי קריבושי) וסיימה אותה במקום ה-13. עם להקת פיקוד דרום, כסולנית, הקליטה ב-1988 את השיר "אולי אולי מחר" (מילים ולחן: שייקה פייקוב). ב-1990 פרשה מעולם השירה, והחלה לעבוד כמעצבת שמלות. היא נשואה למעבד והמלחין יוסי קריבושי ומתגוררת בתל אביב. עלילות שובי דובי, 1977 (2005) ברבאבא, 1978 היפהפייה והיחפן, 1978 בכל מקום - שירי משוררים, 1979 חברי הדרקון אליוט, 1979 הרפתקאות ברנארד וביאנקה, 1979 מיטב שירי הילדים - אוסף, 1979 זלמן יש לו מכנסיים, 1980 (2005) במרחק שתי תקוות - שירי יהודה עמיחי, 1982 שירים עד כאן - עשר שנים - אוסף, 1982 בן לוקח בת, 1982 על ענפי שיטה - שירים שנשארים, 1982 אתר האינטרנט הרשמי של ישראלה קריבושי ערוץ היוטיוב הרשמי של ישראלה קריבושי סמדר שיר, "נוכיח שאנחנו טובות יותר מהשלישיה המקורית", מעריב, 21 בספטמבר 1978 ה' - האחרים והאחיות, מעריב, 10 בספטמבר 1980
יודיף

יודיף (ברוסית: Юди́фь; נולדה ב-23 בינואר 1973) היא זמרת יהודיה-רוסייה. יודיף נולדה במוסקבה בשם מאשה כץ, בגיל שלוש עשרה הייתה שותפה להקמת הרכב מוזיקלי וביחד עמם הופיעה בשירי רוק כבד, היא שימשה מספר שנים כזמרת ליווי של מספר זמרים והרכבים מוזיקליים ידועים ברוסיה. ב-1994 היא נהייתה לנציגה הראשונה של רוסיה באירוויזיון, עם השיר "Vyechniy stranik" סיימה במקום התשיעי עם 70 נקודות. באותה שנה גם הוציאה את אלבומה הראשון. היא הייתה חברה בצמד מוזיקלי עם מתופף הנקרא "היפה והחיה", ב-1997 החלה להיות חברה בהרכב מוזיקלי בשם "מרילנד" ובשנה לאחר מכן הם הוציאו אלבום ראשון. בסרט אנסטסיה העוסק בסיפורה של נסיכה רוסייה ביצעה את קטעי השירה של אנסטסיה בדיבוב הרוסי של הסרט. היא דיבבה את אמא גות'ל בדיבוב לרוסית של הסרט פלונטר. ב-2015 השתתפה בגרסה הרוסית של The Voice. מדיה וקבצים בנושא יודיף בוויקישיתוף יודיף, ברשת החברתית פייסבוק יודיף, סרטונים בערוץ היוטיוב יודיף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יודיף, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יודיף, באתר ספוטיפיי יודיף, באתר MusicBrainz (באנגלית) יודיף, באתר דיזר יודיף, באתר Discogs (באנגלית)
קרחון טוטן

קרחון טוטן (באנגלית: Totten Glacier) הוא זרם קרח גדול באזור חוף סברינה, שבארץ וילקס, הנמצאת בטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית, שבאנטארקטיקה. הקרחון מנקז שטח של 538,000 קילומטרים רבועים - חלק ניכר מיריעת הקרח האנטארקטית המזרחית. אורכו של הקרחון 74 קילומטרים, ורוחבו 37 קילומטרים. הקרחון זורם מיריעת הקרח לכיוון צפון-מזרח, ובקצהו משנה את כיוונו לכיוון צפון-מערב ונשפך אל חוף באד שבארץ וילקס, ממזרח ובסמוך לכף וולדרון; בהישפכו - הקרחון הופך ללשון הקרח טוטן, הנשפכת אל מדף הקרח טוטן. באם ימס הקרחון, כמות המים שבו יכולה להעלות את גובה פני הים ברחבי כדור הארץ ב־3.5 מטרים. הקרחון מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה. התצלומים צולמו בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שמו של ג'ורג' מ. טוטן (George M. Totten), פרח קצונה (מידשיפמן) ששירת בסלופ וינסנס (USS Vincennes), אשר שימשה את משלחת החקר של ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס. טוטן סייע לוילקס בהכנת המידע שנאסף על ידי המשלחת. • D. D. Blankenship, D. A. Young, T. G. Richter, J. L. Roberts, A. R. A. Aitken, B. Legresy, D. M. Schroeder, R. C. Warner, T. D. van Ommen & M. J. Siegert, Ocean access to a cavity beneath Totten Glacier in East Antarctica, Nature Geosci 8, 294–298 (2015). https://doi.org/10.1038/ngeo2388 • Xin Li, Eric Rignot, Jeremie Mouginot, Bernd Scheuchl, Ice flow dynamics and mass loss of Totten Glacier, East Antarctica, from 1989 to 2015, Volume 43, Issue 12, 28 June 2016, Pages 6366-6373. https://doi.org/10.1002/2016GL069173 • Donda, F., Leitchenkov, G., Brancolini, G., Romeo, R., De Santis, L., Escutia, C., . . . Cotterle, D. (2020), The influence of Totten Glacier on the Late Cenozoic sedimentary record, Antarctic Science, 32(4), 288-300. https://doi.org/10.1017/S0954102020000188 • Damian Carrington, East Antarctica glacial stronghold melting as seas warm, theguardian,Tue 11 Dec 2018 15.42 GMT קרחון טוטן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון טוטן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון טוטן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע על נסיגת הקרחונים באזור באתר נאס"א מידע גאוגרפי מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על הקרחון לפי מקור אחר אורכו של הקרחון 120 קילומטרים לפי מקור אחר רוחבו של הקרחון 30 קילומטרים ראו במאמר Ocean access to a cavity beneath Totten Glacier in East Antarctica, המפורט בפסקת "לקריאה נוספת" מידע על נסיגת קרחון טוטן באתר נאס"א
מארי ברגמן

מארי ברגמן (בשוודית: Marie Bergman; נולדה ב-21 בנובמבר 1950) היא זמרת שוודית. ברגמן נולדה בסטוקהולם, מ-1969 ועד 1972 הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "Family Four", ביחד איתם היא ייצגה את שוודיה באירוויזיון 1971 ואירוויזיון 1972. ב-1974 החלה בקריירת סולו והוציאה את האלבום הראשון שלה "Mitt ansikte". באירוויזיון 1994 ייצגה את שוודיה ביחד עם הזמר רוגר פונטארה והם היו במקום ה-13. היא דיבבה את פלגמנקוף בדיבוב השוודי של הסרט אנסטסיה. היא זכתה במספר פרסי מוזיקה, היא לימדה באקדמיה למוזיקה בקופנהגן ובאורהוס. היא נשואה בשנית ולה בת מבעלה הראשון. מדיה וקבצים בנושא מארי ברגמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארי ברגמן מארי ברגמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מארי ברגמן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מארי ברגמן, באתר ספוטיפיי מארי ברגמן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מארי ברגמן, באתר Last.fm (באנגלית) מארי ברגמן, באתר AllMusic (באנגלית) מארי ברגמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארי ברגמן, באתר דיזר מארי ברגמן, באתר Yandex.Music (ברוסית) מארי ברגמן, באתר Discogs (באנגלית) מארי ברגמן, באתר Songkick (באנגלית) מארי ברגמן, באתר Genius מארי ברגמן, באתר SecondHandSongs מארי ברגמן, באתר טיידל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגוד תעשיית ההקלטות הוונצואלי

איגוד תעשיית ההקלטות הוונצואלי (בספרדית: Asociación de Productores Fonográficos de Venezuela; באנגלית: Association of Venezuelan Phonograph Producers; בראשי תיבות: APFV) הוא הארגון המרכזי המייצג את ענף ההקלטות של ונצואלה. בין פעילותיו של האיגוד ניתן למנות את התחומים הבאים: קידום מכירות מוזיקה, אכיפת חוקי זכויות היוצרים, וביצוע מחקרים הקשורים לתעשיית המוזיקה בוונצואלה. האיגוד אחראי על הענקת דרגות הוקרה לאמנים על הישגים במכירות אלבומים בוונצואלה: זהב, פלטינה ויהלום. הפדרציה הבינלאומית לתעשייה הפונוגרפית רשימת שוקי המוזיקה המוקלטים הגדולים ביותר אתר האינטרנט הרשמי של איגוד תעשיית ההקלטות הוונצואלי (בספרדית) Sell 3,000 Units and You're Gold - Somewhere (ארכיון) World Sales Award for the Album ABBA Gold. (ארכיון) The Recording Industry in Japan English Edition 2005. (ארכיון) Certification Award Levels – Albums (unit sales required). (ארכיון)