laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שכונת יוסף אבאד

שכונת יוסף אבאד (בפרסית: محله یوسف‌آباد) היא שכונה הממוקמת ברובע ה-6 בחלק הצפוני של טהראן, בירת איראן. השכונה קרויה על שם מירזא יוסף אשתיאני (میرزا یوسف آشتیانی), בכיר בחצר הקאג'ארית. בשכונה מתגוררים בעיקר תושבים מן המעמד הבינוני-גבוה ועשירים. בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, יהודים רבים היגרו אל השכונה. מאז זו אחת מארבע השכונות בטהראן שקיימת בהן אוכלוסייה יהודית, יחד עם השכונות שייח חאדי, גורגאן וגישה. בשכונה נמצא בית הכנסת "סוכת שלום" הידוע בכינויו "בית הכנסת יוסף אבאד". הרחובות המרכזיים בשכונה הם יוסף-אבאד, אבן סינא, שהיד ג'האן-ארא, מהרם (מודאבר) ומוסתופי. בשכונה נמצא "מרכז שפק" שבו מרכז תרבות וספריה, בית הספר לבנות "בו עלי" ובית חולים. מדיה וקבצים בנושא שכונת יוסף אבאד בוויקישיתוף משה-חי הגיגת‏, מת יוסף המדאני כהן, הרב הראשי של איראן, באתר וואלה, 30 במרץ 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילהלם ריטר פון גוטמן

וִילְהֵלְם יִצְחָק ווֹלְף רַיְטֶר פּוֹן גּוּטְמָן (בגרמנית: Ritter Von Gutmann; ‏18 באוגוסט 1826, לייפניק, מוראביה – 17 במאי 1895, וינה) היה סוחר ונדבן יהודי אוסטרי, נשיא הקהילה היהודית וינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, מייסד וראש ועד בית המדרש לרבנים בווינה. פון גוטמן היה אביה של אליזבת פון גוטמן, נסיכת ליכטנשטיין. וילהלם גוטמן נולד בלַייפּניק שבמוראביה, אוסטריה (כיום צ'כיה), בן למאיר ליב מרכוס לאופולד גוטמן ודוברש לבית שפירא-פרנקל. פון גוטמן ואחיו, דוד פון גוטמן, נדרשו לסייע בכלכלת המשפחה, ועסקו בתעשיית הפחם. הוא חכר מכרות פחם ממשפחת רוטשילד וייסד מפעלים ברחבי האימפריה האוסטרו-הונגרית. פון גוטמן צבר רכוש רב והיה לנדבן ידוע. הוא ייסד בית יתומים לבנות בדובלינג, בית חולים לילדים ובית המדרש לרבנים בווינה. בינואר 1891 נבחר לנשיאות הקהילה היהודית בווינה. פון גוטמן היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים היו ללאונורה לצקו. הזוג הביא לעולם שלושה ילדים, אשר נקראו ברטולד, מקס ורוזה. ב-1869 נישא לאידה לבית וודיאנר, והזוג הביא לעולם שלושה ילדים נוספים. ב-19 במאי 1895 נטמן פון גוטמן בבית העלמין המרכזי בווינה. במסע הלוויה לקחו חלק מאות אנשים, ביניהם הרב אייזיק הירש וייס כמו גם ד"ר משה וולך, אשר נשאו הספדים, וכן הרב ד"ר אברהם שמידל: בית מדרש הרבנים בווין היה יליד רוח המנוח גוטמאן ומעשהו. הוא לא שם ליבו לכל המעצורים אשר מצא על דרכו זה העולה בית אל, ויקדיש את כחו וכספו להוציא לפעלות ידים את אשר הגה רוחו זה שנים מספר ואף חפצו הצליח: בית המדרש הרבנים מתנוסס כעת לתפארה בעיר מלוכת אוסטריה, תלמידים רבים מכל אפסי הממלכה יושבים בו ושותים בצמא את דברי מוריהם, ויחנכו בו אנשי תורה — יהודה ליב לנדא (היל"ל בן שכ"ר), ווילהלם ריטר פ. גוטמאן ז"ל, המגיד, 24 במאי 1895 מדיה וקבצים בנושא וילהלם ריטר פון גוטמן בוויקישיתוף מידע על במשפחה שלו החלקה בה נקבר המצבה שלו "דוד ריטר פון גוטמן, אחיו של וילהלם", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) בפרויקט ה-JOWBR של אתר הג'ואיש גן מידע אודות ילדיו וצאצאיהם כתבה בעיתון המגיד אודות פטירתו מידע באנגלית אודות משפחתו מודעת אבל בה הוא מוזכר וילהלם ריטר פון גוטמן בויקיגניה, המיזם הגנאלוגי העברי א. פינקעל, מבתיי סופיים. אשכנז*, המגיד, ‏12 בפברואר 1891 עזריאל גינציג, אוסטריה-אונגריה, המגיד, ‏15 בינואר 1891 מתוך תעודת הנישואין - מידע מהארכיון היהודי בווינה מידע מהארכיון היהודי בווינה
ואדים פאנוב

ואדים פאנוב (ברוסית: Вади́м Ю́рьевич Пано́в; נולד ב-15 בנובמבר 1972) הוא סופר מדע בדיוני רוסי. מחבר סדרת ספרים "העיר הסודית" (פנטזיה אורבנית), "המובלעות" (סייברפאנק), «La Mystique De Moscou» (פנטזיה אורבנית) ו"גרמטיקון" (סטימפאנק). ואדים פאנוב נולד ב-15 בנובמבר 1972. בילדותו לעיתים קרובות נאלץ להעתיק מקומות מגורים יחד עם משפחתו ולהחליף בתי ספר, עקב עבודתו של אביו, שהיה איש צבא. החל משנת 1983 מתגורר במוסקבה. בשנת 1989 התקבל ללימודים במכון לתעופה של מוסקבה, הפקולטה לרדיו, אלקטרוניקה וכלי טיס. בתקופת לימודיו השתתף בפעילות של תיאטרון הסטודנטים "ראי" (ברוסית «Зеркало»). בשנת 1995 סיים את לימודיו עם דיפלומה של מהנדס רדיו. את פעילותו הספרותית החל פאנוב בשנת 2001, כאשר יצא לאור רומן "מלחמות מתחילות על ידי מפסידנים" הראשון בסדרה "עיר סודית". כשיצא ספר הביכורים שלו לאור, היה פאנוב בן 29. פאנוב אב לשתי בנות. אשתו נטליה היא המבקרת הראשונה והקשוחה ביותר של כל יצירותיו. בנוסף לכתיבה ואדים פאנוב הוא איש עסקים. העיר הסודית (רו') - סדרת ספרים בסוגת פנטזיה אורבנית. מלחמות מתחילות על ידי מפסידנים, 2001 (Войны начинают неудачники) מפקד המלחמה, 2001 (Командор войны) התקפה על פי חוקים, 2002 (Атака по правилам) כל הגוונים של שחור, 2002 (Все оттенки черного) גם בגיהנום יש גיבורים, 2002 (И в аду есть герои) הפילגשים של שנאה, 2003 (Наложницы Ненависти) הגולם של התקווה האחרונה, 2003 (Куколка Последней Надежды) הצל של האינקוויזיטור, 2004 (Тень Инквизитора) חוג הנודדים, 2004 (Кафедра странников) כללים של דם (אוסף סיפורים קצרים), 2004 (Правила крови) הצלב המלכותי, 2005 (Королевский крест) מלך ההר, 2005 (Царь горы) היום של הדרקון, 2006 (День Дракона) הריח של פחד, 2008 (Запах Страха) רבוס של גאל, 2009 (Ребус Галла) קורי העימות (אוסף סיפורים קצרים), 2010 (Паутина противостояния) הסחרחורת, 2012 (Головокружение ) במעגל הזמנים, 2013 (В круге времён) מיסטיריה של נקמה (אוסף סיפורים קצרים), 2013 (Мистерия мести) הפרסים הפראים, 2014 (Дикие персы) צייד הרמין (אוסף סיפורים קצרים), 2014 (Охота на горностая) הגמביט הירוק, 2014 (Зеленый гамбит) המובלעות (רו') - סדרת ספרים בסוגת סייברפאנק. מועדון מוסקבה, 2005 (Московский клуб) המדריכים בפרשת דרכים, 2006 (Поводыри на распутье) המדורות על המזבחות, 2008 (Костры на алтарях) המוכרים של בלתי אפשרי, 2009 (Продавцы невозможного) כאוסשלמות, 2010 (Хаосовершенство) צומת טגנסקי (אוסף סיפורים קצרים) (Таганский перекресток) הפתרון הנכון (Правильное решение) המכשפה (Ведьма) החצאים (Половинки) חוג אוהבי האוכל (Круг любителей покушать) מבשרת הצרות (Горевестница) להקה פראית (Дикая стая) חוף הכוכבים הנופלים (Берег падающих звёзд) בונסאי (Бонсай) צומת טגנסקי (Таганский перекрёсток) מכניקה משעשעת (Занимательная механика) ילוך ידני (Ручной привод) הרמטיקון (רו') - סדרת ספרים בסוגת סטימפאנק האדמירל האחרון של זגראטה, 2011 (Последний адмирал Заграты) האבנים האדומים של הלבן, 2011 (Красные камни Белого) הרולטה של קרדוניה, 2012 (Кардонийская рулетка) הלולאה של קרדוניה, 2013 (Кардонийская петля) אתר האינטרנט הרשמי של ואדים פאנוב (ברוסית)
עוצבת אדירים

עוצבת אדירים (חטיבת האש 7338) היא חטיבת אש במילואים הכפופה לעוצבת הגליל. עם הקמת עוצבת הגליל בעקבות מבצע ליטני הוקמה מפקדת הסיוע של האוגדה בפיקודו של שמואל רשף. האגד השתתף במלחמת לבנון הראשונה ובמלחמת לבנון השנייה. במלחמת לבנון הראשונה הורכב האגד משני גדודי "רוכב": גדוד 411 וגדוד 402 ומגדוד איכון. האגד סיפק סיוע לחטיבה 211, לאוגדה 96 ולחטיבה 847. ב-19 באוקטובר 1988 במהלך פעילות מבצעית בלבנון נהרגו 5 לוחמים של העוצבה לאחר שמכונית תופת התפוצצה בסמוך לשיירת כלי רכב צבאיים לאחר שעברו את "שער פטמה". במלחמת לבנון השנייה, לחם האגד בכלל הגזרה. במבצע צוק איתן השתתף גדוד בז מהעוצבה[דרוש מקור]. בשנת 2021 הוסבה החטיבה מאגד ארטילרי לחטיבת אש.[דרוש מקור] פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אור הלר, "אפשר להפעיל כל כוח קרקעי או אווירי", באתר nrg‏, 31 במאי 2014 "עוצבת אדירים סיפורו של אגד ארטילריה 7338" ספר דיגיטלי באתר בית התותחן "הצלחתכם היא הצלחתי והצלחתנו זאת הברירה היחידה שלנו", טקס חילוף מפקד עוצבת "אדירים", באתר צה"ל, 20 ביוני 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחידות צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קינאי (עיר)

קינאי (אנגלית: Kenai) היא עיר במדינת אלסקה שבארצות הברית. קינאי היא העיר ה-14 בגודלה מבחינת אוכלוסייה באלסקה. על פי נתוני לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, אוכלוסיית קינאי מנתה 7,100 תושבים ב-2010. היישוב נקרא על שמו של חצי האי קינאי שבו נמצא היישוב. ראיות ארכאולוגיות שונות מצביעות על כך שהאזור היה מיושב עוד ב-1000 לפני הספירה. כאשר סוחרי פרוות רוסים הגיעו לראשונה לאזור ב-1741, התגוררו באזור כ-1,000 תושבים ילידים משבט הדיניינה (Dena'ina). הסוחרים הרוסים קראו לילידים בשם "אנשי קינאי". בשנת 1791 הקימו סוחרי הפרוות הרוסים את ההתיישבות "מצודת סנט ניקולאס" (Fort Nikolaevskaia), באזור בו נמצא כיום היישוב קינאי. מצודת סנט ניקולאס הוקמה לשם סחר בפרוות ודגים. זה היה יישוב הקבע האירופי הראשון שהוקם באלסקה. ההתיישבות הרוסית באזור הובילה להגברת המתיחות בין הילידים למתיישבים הרוסיים, ולעימותים אלימים שונים ביניהם, כאשר ב-1797 הילידים תקפו את מצודת סנט ניקולאס. באירוע זה נהרגו בסביבות 100 אנשים משני הצדדים. ב-1838 פרצה באזור מחלת אבעבועות שחורות אשר גרמה למותם של כמחצית מאוכלוסיית שבט הדניינה ששהה באזור. לאחר רכישת אלסקה ב-1869 צבא ארצות הברית הקים באזור מוצב בשם "פורט קינאי" (Fort Kenay). המתקן נסגר במהלך שנות ה-70 ובהמשך הועבר לבעלות מדינת אלסקה. המתקן משמש כיום כמתקן כליאה. בשנת 1888 מחפש זהב בשם אלכסנדר קינג מצא זהב באזור חצי האי קינאי. כמות הזהב הייתה קטנה בהשוואה לזהב שהתגלה בהמשך בקלונדייק, נום ופיירבנקס. בתחילת המאה ה-20 ההקמה של חברות ספנות באזור קינאי הפכה את היישוב בהמשך לעיר נמל. בשנת 1937 החלה ההקמה של נמל התעופה של קינאי. בשנת 1951 החל מיזם יצירת דרך העפר הראשונה שחיברה בין אנקורג' לקינאי. העבודה על הכביש הסתיימה ב-1956. הבסיס הצבאי "וילדווד" של חיל האוויר האמריקני הוקם בתחום היישוב בשנת 1953. בשנת 1957 התגלה נפט בנהר סוונסון, 20 קילומטרים צפון-מזרחית לקינאי. זו הייתה תגלית הנפט הגדולה הראשונה באלסקה. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיר 6,942 תושבים, 2,622 משקי בית ו-1,788 משפחות. 82.76% מהתושבים הם לבנים, 0.49% אפרו-אמריקאים, 8.74% אינדיאנים, 1.66% אסיאתים ו-1.12% מגזע אחר ו-5% משני גזעים או יותר. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $45,962 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $56,856. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $48,371 לעומת $27,112 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $20,789. בערך 8.2% מהמשפחות ו-9.8% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 12.5% מתחת לגיל 18 ו-4.2% מגיל 65 ומעלה. קינאי משתרעת על שטח של כ-92 קילומטרים רבועים, מתוכם 77.4 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-14.6 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת 22 מטרים מעל פני הים. מדיה וקבצים בנושא קינאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קינאי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קינאי (באנגלית)
פורמוזה (פירושונים)

פורמוזה (formosa) פירושו בפורטוגזית "יפה" (מלטינית formosus) האם התכוונתם ל... היסטוריה וגאוגרפיה: פורמוזה – שמה ההיסטורי או הקולוניאלי של טאיוואן; הפורטוגזים קראו לאי "האי היפה" (Ilha Formosa) הרפובליקה של פורמוזה – רפובליקה קצרת ימים שהתקיימה בשנת 1895 באי טאיוואן פורמוזה ההולנדית – פורמוזה תחת שלטון הולנד בשנים 1624–1662 מצר פורמוזה – שם חלופי למצר טאיוואן פורמוזה (גויאס) – עיר ורשות מקומית במדינת גויאס שבברזיל (לחצו לצפייה במיקומה בתוך מדינת גויאס ); שוכנת כ-75 ק"מ מבירת ברזיל ברזיליה פורמוזה (גינאה ביסאו) – אי בארכיפלג ביז'אגוש (Arquipélago dos Bijagós) באוקיינוס האטלנטי בסמוך לחופי גינאה ביסאו (לחצו לצפייה במפה ) שמו במקור של האי בִּיוֹקוֹ בגינאה המשוונית בפי מגלה הארצות והנווט הפורטוגזי פרנאו דו פו (Fernão do Pó) – ב-1472 גילה אותו וקרא לו "הפרח היפה" (Formosa Flora); מ-1494 ועד 1973 נקרא על שמו, "פרנאו דו פו" או "פרננדו פו"; בשנים 1973–1979 – "מסיאס נגוומה ביוגו", על שמו של פרנסיסקו מסיאס נגוומה (אנ'), ולבסוף "ביוקו" (לחצו לצפייה במיקומו של האי ) אחר: פורמוזה (יחידה צבאית) (Jednostka Wojskowa Formoza) – יחידת העלית (קומנדו ימי) של הכוחות המיוחדים של פולין (Wojska Specjalne); בשנים 1975–2008 הייתה חלק מהצי הפולני (צפו בסרטון ביוטיוב); בסיסה "פורמוזה" (בסמוך לבסיס/פלטפורמה לניסויי טורפדו של הלופטוואפה הנאצי – Torpedowaffenplatz Hexengrund, במלחמת העולם השנייה) ממוקם בגדיניה שפות פורמוזיות – שפת הילידים של טאיוואן (שמהווים כשני אחוזים מאוכלוסייתה; מרבית הילידים הם gāoshānzú) השייכת למשפחת השפות האוסטרונזיות סנטה מריה פורמוזה – כנסייה בוונציה שבאיטליה פאלאצו גרימאני די סנטה מריה פורמוזה – ארמון בוונציה שבאיטליה פורמוזה (תה) – סוג של תה מאי טאיוואן אישים: פליו פורמוזה – משורר קטלאני ירון פורמוזה – איש צבא ישראלי פורמוסה
שלמון

שלמון, או שַׂלְמָה, היה, על פי הסיפור המקראי, סב סבו של דוד המלך. שלמון היה בנו של נחשון בן עמינדב, נשיא שבט יהודה בתקופת המדבר, ואביו של בעז, בעלה של רות המואביה והסבא רבא של דוד המלך. וְאֵלֶּה תּוֹלְדוֹת פָּרֶץ, פֶּרֶץ הוֹלִיד אֶת חֶצְרוֹן. וְחֶצְרוֹן הוֹלִיד אֶת רָם, וְרָם הוֹלִיד אֶת עַמִּינָדָב. וְעַמִּינָדָב הוֹלִיד אֶת נַחְשׁוֹן, וְנַחְשׁוֹן הוֹלִיד אֶת שַׂלְמָה. וְשַׂלְמוֹן הוֹלִיד אֶת בֹּעַז, וּבֹעַז הוֹלִיד אֶת עוֹבֵד. וְעֹבֵד הוֹלִיד אֶת יִשָׁי, וְיִשַׁי הוֹלִיד אֶת דָּוִד. — מגילת רות, פרק ד', פסוקים י"ח–כ"ב ברשימת היחס בספר דברי הימים א', פרק ב', פסוק י"א מופיע השם שלמא. ברשימת היחס המופיע בספר דברי הימים א', פרק ב', פסוקים נ"א–נ"ד מצוין כי הוא בנו של כלב בן חור ו"אבי בית לחם". לדעת יאיר זקוביץ ואחרים, מעתיקי המגילה ביקשו לשמר את שני השמות, שלמה ושלמון. על פי הברית החדשה, שלמון ורחב הזונה הולידו את בעז. רם הוליד את עמינדב, עמינדב הוליד את נחשון ונחשון הוליד את שלמון. שלמון הוליד את בעז מרחב, בעז הוליד את עובד מרות ועובד הוליד את ישי. ישי הוליד את דוד המלך. — הברית החדשה, הבשורה על-פי מתי, פרק א', פסוקים 4–6 יאיר זקוביץ, מקרא לישראל: רות, ירושלים, מאגנס, 1990, עמ' 118. עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
רצון (פילוסופיה)

רצון הוא תכונה של התודעה ומאפיין של פעולות שהתבצעו בכוונה תחילה. בפילוסופיה, המונח רצון אינו מתייחס לתשוקה מסוימת או שאיפה לדבר מסוים, אלא ליכולת הכללית לקיים רגשות מסוג זה ולקבל החלטות המבוססות עליהן לצורך פעולות עתידיות. פעולות שנעשו בהתאם לרצונו של האדם נקראות "פעולות רצוניות". הרצון הוא מושג חשוב בפילוסופיה משום שהוא אחד החלקים המובחנים ביותר בתודעתו של האדם, כמו היגיון והבנה. לרצון יש חשיבות רבה גם במסגרת האתיקה, משום שהוא חייב להיות נוכח לצורך קיומה של פעולה מכוונת של האדם. ערך מורחב – התכוונות (פילוסופיה) התכוונות, רצוניות או אינטנציונאליות – מושג פילוסופי הבא להבחין בין החומרי לבין הרעיוני או רוחני כתופעות רגשיות או שכלתניות של המוח. לחומר ולמושגים פיזיים במציאות אין צורך ב'התכוונות', והם קיימים "כשלעצמם". בעוד שלמושגים אחרים – רעיוניים או שכליים – יש בהכרח ייחוס והתכוונות למשהו שמחוץ להם. בפסיכולוגיה ההתכוונות מובדלת מתהליכים אחרים בכך שנדרשת פעולה כלשהי של רצון מודע ליצירתם. במילה "רצון" נעשה שימוש במספר ביטויים ומושגים הקשורים אליה. ערך מורחב – בחירה חופשית בחירה חופשית או רצון חופשי הם ביטויים הבאים לציין שהתנהגותו של האדם (מעשיו, החלטותיו, מחשבותיו ורגשותיו) הם פרי רצון עצמאי ובן-חורין, ואינם קבועים מראש ומוכתבים בידי הסיבתיות הדטרמיניסטית ואף לא על ידי הגורל, או כוחות על-אנושיים. לפי תפיסה זו לאדם יש יכולת להחליט וחופש לבחור את מעשיו והלכי-רוחו, ובכך לקבוע במידה מסוימת את השתלשלות חייו. ערך מורחב – הרצון הכללי הרצון הכללי הוא מושג מתוך הפילוסופיה הפוליטית של ז'אן-ז'אק רוסו, המופיע בספרו "על האמנה החברתית". מושגי המפתח "הרצון הפרטי" ו"הרצון הכללי" מייצגים את הבידול הקיים בין האינטרס של היחיד לאינטרס הכולל של החברה. רצון, דף שער בספרייה הלאומית משה מנשהוף, חופש הרצון - כיוונים חדשים בסוגיית הבחירה החופשית, כתב הוצאה לאור, 2020. על ההבדל בין רצון לצורך, אתר למשכיל הבנת הרצון העצמי, אתר למשכיל   By Bargh, John A. Kazdin, Alan E. (Ed), (2000). Encyclopedia of psychology, Vol. 1., (pp. 347-348). Washington, DC, US: American Psychological Association; New York, NY, US: Oxford University Press, xiv, 495 pp.
שבעת המאורות של האדריכלות

"שבעת המאורות של האדריכלות" (The Seven Lamps of Architecture) הוא ספר שפורסם על ידי ג'ון רסקין בשנת 1849. ה"מאורות" הם עקרונות של ארכיטקטורה שבעזרתם ניתן ליצור ארכיטקטורה טובה, ואלו הם: הקרבה - הקדשת עבודת העיצוב של האדם עבור אלוהים כהוכחה ויזואלית לאהבת האדם וציינותו. אמת - תצוגה טהורה 'אמיתית' של החומר והסטרוקטורה. כח - יש לחשוב על מבנים במושגים של הצטופפות והשגת התרוממות של הטבע מעליהם וסידור של הכוחות הפיזיקליים ליצירת מבנים. יופי - הצורות הלקוחות מהטבע שואפות מאלוהים. חיים - מבנים צריכים להיעשות ביידים כך שהאושר של הבנאיים מגיע מתוך החופש שניתן להם. זיכרון - מבנים צריכים להתייחס לתרבות מהם הם נלקחו. צייתנות - לא לטובת התועלת האישית שלו אבל להתאים לערכים האנגליים. מדיה וקבצים בנושא שבעת המאורות של האדריכלות בוויקישיתוף הספר, בארכיון האינטרנט שבעת המאורות של האדריכלות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחבי-מקור

רחבי-מקור (שם מדעי: Eurylaimidae) היא משפחה של ציפורי שיר השוכנות באזורים הטרופיים של דרום-מזרח אסיה, עם מינים ספורים החיים גם באפריקה. לרחבי-המקור גוף בינוני-קטן וראש גדול בעל מקור רחב. הם ניכרים בצבעיהם הבוהקים, בגווני ירוק, כחול ואדום. עם זאת, הם שוכנים בעיקר ביערות גשם בעיקר בצמרות העצים, כך שלמרות צבעיהם הבולטים קשה לצפות בהם. הם ניזונים מפירות ומחרקים אותם הם תופסים באוויר. מעט ידוע על הרגלי הרבייה של רחבי מקור. משערים כי חלקם מונוגמיים וחלקם פוליגמיים. בשעת חיזור ובתצוגות ראווה, הם משמיעים קולות גבוהים שנשמעים למרחק רב. מרבית המינים חברותיים. משפחה רחבי-מקור (Eurylaimidae) תת-משפחה Smithornithinae סוג Smithornis - בו רחב-מקור אפריקני תת-משפחה Pseudocalyptomeninae סוג ומין יחיד Pseudocalyptomena graueri תת-משפחה Calyptomeninae - לעיתים מופרדת למשפחה עצמאית סוג Calyptomena - בו המין רחב-מקור ירוק תת-משפחה Eurylaiminae סוג Sapayoa סוג מין יחיד Corydon sumatranus סוג ומין יחיד Cymbirhynchus macrorhynchos סוג Eurylaimus סוג Sarcophanops סוג ומין יחיד Psarisomus dalhousiae סוג ומין יחיד Serilophus lunatus בעבר היו שייכים למשפחה גם המין ספיואה רחב-מקור (Sapayoa aenigma) שכיום שייך למשפחה עצמאית - ספיואות (Sapayoidae) וכן המשפחה צווחני מדגסקר (Philepittidae). מדיה וקבצים בנושא רחבי-מקור בוויקישיתוף רחבי-מקור, באתר ITIS (באנגלית) רחבי-מקור, באתר NCBI (באנגלית) רחבי-מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רחבי-מקור, באתר GBIF (באנגלית) רחבי-מקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צפון יורקשייר

צפון יורקשייר (באנגלית: North Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. רוב המחוז נמצא בשטחי אזור יורקשייר והאמבר, בעוד שחלק קטן ממנו מצוי באזור צפון-מזרח אנגליה. בירת המחוז היא העיר נורת'אלרטון וגודלו כ-8,657 קמ"ר מה שהופך אותו לגדול ביותר באנגליה. צפון יורקשייר מהווה את החלק העיקרי של אזור יורקשייר ההיסטורי ולכן מאוד מזוהה עם המאפיינים התרבותיים והחברתיים הייחודיים לו, בשטחי המחוז מצוין גם שני פארקים לאומיים צפון יורק מורס ויורקשייר דיילס. מחוז צפון יורקשייר מאופיין ברובו באזור כפרי, עם מספר מרכזים עירוניים בדרום סביב העיר יורק ובצפון-מזרח באזור שפך נהר הטייז. המחוז נמצא בחלקה הצפוני של אנגליה וגובל (בכיוון השעון החל מהגבול המערבי) בלנקשייר, קאמבריה, דרהאם, מזרח יורקשייר, דרום יורקשייר ומערב יורקשייר. רוב שטחי המחוז נכללים בפארק הלאומי צפון יורק מורס ממזרח והפארק הלאומי יורקשייר דיילס, שניהם מאופיינים באזורים הרריים ומאוכלסים בדלילות, אשר מהווים יעד תיירותי חשוב באזור. המחוז מחולק ל-11 נפות, מהן שלוש עצמאיות (יונטריות) כלומר בעלות שייכות טקסית למחוז צפון יורקשייר, אך בפועל מנוהלות אדמיניסטרטיבית באופן עצמאי. מדיה וקבצים בנושא צפון יורקשייר בוויקישיתוף צפון יורקשייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
On Suffocation

On Suffocation (עונש מוות בתלייה) הוא סרט קצר שוודי בן 8 דקות משנת 2012 בבימויה של ג'ניפר מלמקוויסט (Jenifer Malmqvist) המציג עונש מוות בתלייה של זוג הומוסקסואלים באיראן. הסרט שודר במקור בערוץ הטלוויזיה הגרמני ארטה ב-17 באוקטובר 2014. הסרט השתתף בפסטיבל סאנדנס 2013. בשנת 2014 קיבל את "פרס גולדבאגה" לסרט הקצר הטוב ביותר. "On Suffocation", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "On Suffocation", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) On Suffocation, באתר פסטיבל סאנדנס On Suffocation, באתר anagram.se ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פליפ וילסון

קלרו "פליפ" וילסון ג'וניור (באנגלית: .Clerow "Flip" Wilson Jr;‏ 8 בדצמבר 1933 - 25 בנובמבר 1998) היה קומיקאי ושחקן טלוויזיה אפרו-אמריקאי. וילסון שכונה "הכוכב השחור הראשון בטלוויזיה" היה לזוכה הראשון בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרה קומית על הנחיה ותפקידיו המגוונים בסדרת הבידור "המופע של פליפ וילסון". וילסון נולד בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי, בנם של קורנליה בולוק וקלירוו וילסון האב. וילסון החל את פועלו כקומיקאי ב"תיאטרון אפולו" שבהארלם וכאמן אורח בתוכנית המערכונים "Laugh-In". בשנת 1970 זכה וילסון בפרס גראמי על אלבום הקומדיה הטוב ביותר "The Devil Made Me Buy This Dress". בשנת 1970 עלתה לאוויר תוכנית הבידור "המופע של פליפ וילסון" בערוץ אן בי סי בהנחייתו של וילסון. וילסון הרבה לארח בתוכנית שחקנים ואומנים אפרו אמריקאים כגון חמישיית הג'קסונים. הסדרה שודרה במשך ארבע עונות שבמהלכן היא זכתה לפופולריות רבה. וילסון שהיה הכוכב הראשי ומכותבי הסדרה זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרה הקומית (השחקן הראשון שזכה בפרס זה) ובשני פרסי אמי על הכתיבה. וילסון נישא והתגרש פעמיים במהלך חייו והיה אב לילד אחד מנישואיו השניים לטואנצ'איי מקאנזיי. וילסון נפטר ב-26 בנובמבר 1998 ממחלת סרטן הכבד במאליבו בגיל 64. מדיה וקבצים בנושא פליפ וילסון בוויקישיתוף פליפ וילסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פליפ וילסון, באתר AllMovie (באנגלית) פליפ וילסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פליפ וילסון, באתר AllMusic (באנגלית) פליפ וילסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) פליפ וילסון, באתר Discogs (באנגלית) פליפ וילסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פליפ וילסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מספר מחומש

בתורת המספרים, מספר טבעי p הוא מספר מחומש אם אפשר לסדר p עצמים בצורת סדרה של מחומשים משוכללים בעלי קודקוד משותף. זהו מספר מצולע מסדר 5, בדומה למספר משולשי (סדר 3) ומספר ריבועי (סדר 4). לפי הנוסחה הכללית למספר מצולע, המספר המחומש ה-n הוא: p n = 3 n 2 − n 2 {\displaystyle p_{n}={\frac {3n^{2}-n}{2}}} 20 המספרים המחומשים הראשונים הם: 1, 5, 12, 22, 35, 51, 70, 92, 117, 145, 176, 210, 247, 287, 330, 376, 425, 477, 532, 590 (סדרה A000326 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים). אם מתירים גם n שאינם חיוביים מקבלים את סדרת המספרים המחומשים המוכללים. 20 המספרים המחומשים המוכללים הראשונים הם: 0, 1, 2, 5, 7, 12, 15, 22, 26, 35, 40, 51, 57, 70, 77, 92, 100, 117, 126, 145 (סדרה A001318 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים). לפי משפט המספרים המצולעים כל מספר טבעי הוא סכום של חמישה מספרים מחומשים (כולל 0). יש רק שישה מספרים טבעיים שאינם סכום של ארבעה מספרים מחומשים: 9, 21, 31, 43, 55, ו-89 (סדרה A133929 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים). משערים שיש רק 210 מספרים טבעיים שאינם סכום של שלושה מספרים מחומשים חשיבותם של מספרים מחומשים נובעת ממשפט המספרים המחומשים שהוכיח לאונרד אוילר: ∏ k = 1 ∞ ( 1 − x k ) = ∑ n = − ∞ ∞ ( − 1 ) n x p n {\displaystyle \prod _{k=1}^{\infty }\left(1-x^{k}\right)=\sum _{n=-\infty }^{\infty }\left(-1\right)^{n}x^{p_{n}}} מהמשפט נובע הקשר של מספרים אלו לפונקציית החלוקה: p ( n ) = ∑ k ∈ Z ∖ { 0 } ( − 1 ) k − 1 ⋅ p ( n − p k ) {\displaystyle p(n)=\sum _{k\in \mathbb {Z} \setminus \{0\}}(-1)^{k-1}\cdot p(n-p_{k})} מדיה וקבצים בנושא מספר מחומש בוויקישיתוף מספר מחומש, באתר MathWorld (באנגלית)
יהונתן בשן

יהונתן בשן (נולד ב-11 בפברואר 1990) הוא שחקן טלוויזיה ודוגמן ישראלי. בשן נולד וגדל בשכונת רמת אביב ג' בתל אביב. למד בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב. ב-2008 התגייס לצה"ל ושירת כמפקד מחלקה בגדוד חרוב. לאחר שחרורו השתתף בקורס "משחק מול מצלמה" בסטודיו של גלית רוזנשטיין. בשנת 2013 שיחק בעונה השנייה של סדרת הנוער "יומני החופש הגדול" ב-YES, וגילם את אדם, בן זוגה של אלינור אותה הכיר במשרדים של אביה. ביוני 2014 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים למנויי yes, שם מגלם את עמרי, נער אסרטיבי ודעתן, גולש ומנהיג את חבורת הגולשים. ביוני 2015 שב לשחק בעונה השנייה של הסדרה. באותה שנה גילם את אדם (מ"יומני החופש הגדול") במספר פרקים בספין אוף "כוכב הצפון" שגם היא משודרת בערוץ דיסני. החל ממרץ 2014 מוביל כפרזנטור של חברת "ספרינג טי". בספטמבר 2014 הצטלם יחד עם מורן אטיאס לקמפיין חורף של הוניגמן. בינואר 2015 הופיע בפסטיבל "ילדודס 5" ברשת מלוני ישרוטל במופע "המסיבה" לצד טל מוסרי ונוי והדר. בנובמבר 2015 שיחק בסדרת המתח של HOT "הצורף", שם גילם את מישל קוגמן (דמותו של יהושע סובול בצעירותו). בשנת 2016 שיחק בסדרת המתח "בני ערובה" בערוץ 10, בה גילם את יורי. בסוף ינואר 2017 הצטרף לצוות המנחים של ערוץ הילדים והחל להגיש בערוץ לצידה של לירון רביבו את העונה השנייה של התוכנית "הצלצול האמיתי". ב-2017 שיחק בסדרה "כדברא", ששודרה בערוץ ניקלודיאון, בתפקיד דני וסרמן, ובעונה השנייה של הסדרה "פולמון". ב-2021 השתתף בתוכנית הריאליטי "הישרדות VIP עונה 4", והודח בהדחה ה-13. יהונתן בשן, ברשת החברתית אינסטגרם יהונתן בשן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יהונתן בשן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יהונתן בשן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מושלמים: יהונתן בשן ומורן אטיאס מדגמנים ביחד
סכום ריק

במתמטיקה, סכום ריק הוא סכום שאין בו מחוברים. הוא מוגדר כשווה ל-0. עבור מספרים שלמים, הטענה נובעת מכך שאיחוד ריק שווה לקבוצה הריקה, וכך ∑ i ∈ ∅ | A i | = | ⋃ i ∈ ∅ A i | = | ∅ | = 0 {\displaystyle \sum _{i\in \emptyset }|A_{i}|={\biggl |}\bigcup _{i\in \emptyset }A_{i}{\biggr |}=|\emptyset |=0} ההגדרה של סכום ריק כאפס מאפשרת לנסח הגדרות ומשפטים, כך שיחולו גם על מקרים מנוונים. למשל, בזכות הגדרת הסכום הריק, הקבוצה הריקה היא הבסיס (היחיד) של מרחב האפס V = { 0 } {\displaystyle V=\{0\}} (מעל שדה F {\displaystyle F} ). מכפלה ריקה