laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדרו סאקס

אנדרו סאקס (נולד כ-Andreas Siegfried Sachs;‏ 7 באפריל 1930 – 23 בנובמבר 2016) היה שחקן בריטי, יליד גרמניה. ידוע בתפקידו "מנואל" בסדרה המלון של פולטי, תפקיד שבגינו היה מועמד לפרס באפט"א. סאקס נולד בשם אנדריאס זיגפריד סאקס לקטרינה, ספרנית, והנס אמיל, סוכן ביטוח בברלין, גרמניה. אביו היה יהודי יליד גרמניה ואמו הייתה קתולית ילידת אוסטריה. היו לו בנוסף אח ואחות גדולים ממנו. אנדרו סאקס סיפר שכאשר הנאצים עלו לשלטון והחלו החוקים הנוקשים נגד יהודים, אביו התקשר לאמו והתחזה לאיש דת איטלקי. הוא הציע לה להיפרד מהבעל היהודי שלה ולקבל בתמורה חיים נוחים ושקטים. אמו של סאקס סירבה כמובן ואף פרצה בבכי. כך האב ידע שהיא אוהבת אותו לעולמים. וכך בשנת 1938, זמן קצר לאחר אירועי ליל הבדולח, היגר עם משפחתו מגרמניה, בספינה שיצאה מנמל המבורג לנמל סאות'המפטון והם התיישבו בצפון לונדון, בריטניה. הופיע לראשונה בהצגה בתיאטרון בשנת 1958. בשנת 1960 נשא את מלודי לאנג (Melody Lang) ואימץ את שני בניה. לימים ,נולדה בת יחידה לבני הזוג. בניה של רעייתו ,שקודם לכן גדלו בצילו של אב אלים, אימצו את שם המשפחה של סאקס. דמותו של המלצר מנואל, אותה גילם בסדרה “המלון של פולטי “, הייתה מזוהה עימו עד יום מותו. הוא הופיע כמנואל גם זמן רב לאחר הפסקת צילומי הסדרה, בכל מיני אירועים ותוכניות אירוח טלוויזיוניות. מלודי רעייתו, הופיעה לצידו בפרק האחרון בסדרה "המלון של פולטי". בשנת 1998 דיבב בסדרת הילדים "חוות סוסי הפוני". תפקידו המשמעותי האחרון היה בשנת 2012 בסרטו הראשון של דסטין הופמן כבמאי, "קוורטט". סאקס התגורר רוב ימיו בשכונת קילברן, בצפון-מערב לונדון. משנת 2012 אובחן סאקס כחולה בדמנציה וסקולרית. עקב מחלתו היה משותק ברגליו ומוגבל בדיבורו. אנדרו סאקס נפטר בבית אבות סיעודי בלונדון. מדיה וקבצים בנושא אנדרו סאקס בוויקישיתוף אנדרו סאקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדרו סאקס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אנדרו סאקס, באתר AllMovie (באנגלית) אנדרו סאקס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אנדרו סאקס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנדרו סאקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדרו סאקס, באתר Discogs (באנגלית) איתמר זהר, מת השחקן אנדרו סאקס שגילם את מנואל בסדרה "המלון של פולטי", באתר הארץ, 2 בדצמבר 2016 אנדרו סאקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Fawlty Towers star Andrew Sachs dies aged 86". BBC News Online. BBC. 1 בדצמבר 2016. נבדק ב-1 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) רייצ'ל ויליאמס, Andrew Sachs: profile ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרור מדינתי

המונח טרור מדינתי (State Terrorism) מתייחס לפעולות שעשויות להיחשב לפעולות טרור שמבצעת מדינה כלשהי באופן ישיר, בהנחיה ממשלתית או ביוזמת מנגנוני הביטחון שלה, בין אם נגד אוכלוסייה אזרחית באותה ארץ או בארץ אחרת (למשל במקרים של ענישה קולקטיבית וגרימת הרג המוני). לעיתים משמש המונח גם לתיאור פעולות שמבצעות ממשלות נגד מנהיגים פוליטיים או גורמים צבאיים (למשל במקרים של התנקשויות). הגדרה זו משמשת לרוב כחלק משיח ביקורתי על אופיין ותכליתן של פעולות צבאיות שמבצעות מדינות והמונח עשוי לחפוף בחלק מהמקרים את ההגדרות של פשע מלחמה או פשע נגד האנושות. לוחמה אסימטרית דגל כוזב האשמת מדינת ישראל במתן חסות לטרור מדיה וקבצים בנושא טרור מדינתי בוויקישיתוף ניצן הורוביץ, למה פיצוץ מגדלי התאומים הוא טרור והפצצת בית חולים בקאבול לא?, הידען, 19 בנובמבר 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוזלינד

רוזלינד (באנגלית: Rosalind) הוא ירח של אורנוס. הירח נמצא קרוב לטבעת אפסילון של אורנוס, ונמצא בתהודה מסלולית של 3:5 עם הירח קורדיליה. הירח נתגלה מתמונות שנלקחו על ידי וויאג'ר 2 ב-13 בינואר 1986, וקיבל את הכינוי הזמני S/1986 U4. הוא ידוע גם בתור UranusXIII. כמו רוב ירחי אורנוס, שמו ניתן לו על שם דמות ממחזה של ויליאם שייקספיר. רוזלינד היא בתו של הדוכס הגולה במחזה כטוב בעיניכם. מדיה וקבצים בנושא רוזלינד בוויקישיתוף על הירח באתר של נאס"א על שמות הירחים באתר USGS
אופוס המגזין למוזיקה קלאסית

אוֹפּוּס המגזין למוזיקה קלאסית היה עיתון שהתעדכן באופן רציף באינטרנט, ופרסם חדשות ומאמרים עבריים ומתורגמים הנוגעים למוזיקה קלאסית ולאופרה. הוא נוסד בזכות שיתוף פעולה בין מוזיקאים ישראלים ובינלאומיים נודעים. בין הכותבים בו ניתן למנות את המנצח אליהו ענבל, המלחין אבנר דורמן, הפסנתרנים בוריס גילטבורג, יבגני קיסין, אסף זוהר ואריה ורדי, הכנרים שלמה מינץ, חגי שחם ואיתמר זורמן, ועוד. המגזין הכיל מאמרים, טורי דעה וחדשות עדכניות מהנעשה בעולם המוזיקה הקלאסית. כמו כן, הוא ריכז מידע בלוח אירועים אודות קונצרטים, כיתות אמן, רסיטלים וכדומה. המגזין שם לו למטרה להנגיש לקהל את דעותיהם של האמנים הבכירים בתחום המוזיקה הקלאסית, ולהציג באופן נהיר את האינפורמציה שרלוונטית לתחום המוזיקה הקלאסית. זאת על מנת לתרום להנאת המאזינים מהמוזיקה לה הם נחשפים ולחזק את מעמדו של התחום בקרב הקהל בישראל. המגזין עוצב בשנת 2014 על ידי הטיפוגרפים אברהם קורנפלד ונדב ברקן. פסטיבל אופוס היה פסטיבל קונצרטים אשר התקיים מדי שנה באולמות הקונצרטים שבמוזיאון תל אביב לאמנות והנרי קראון שבתיאטרון ירושלים, בדרך כלל במהלך חודש אפריל. במסגרת הפסטיבל התארחו בקונצרטים מדי שנה, אמנים מהשורה הראשונה בתחומם, ביניהם: הכנרים גיא בראונשטיין, ואדים גלוזמן, קוליה בלאכר ושלמה מינץ, החלילן עמנואל פהו, נגן קרן היער ראדק באבורק, נשפני הפילהרמונית של ברלין, זמרת הסופרן לורה קלייקום ואחרים. מרבית הקונצרטים שודרו בשידור חי בכאן קול המוזיקה. בנוסף לקונצרטים מקיימים חלק מהאמנים כיתות אמן בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב. הפסטיבל החל את דרכו ביולי 2015 בשיתוף עם הקאמרטה הישראלית ירושלים. הפסטיבל נערך והופק על ידי המגזין האינטרנטי "אופוס" ומנהלה המוזיקלי של הפסטיבל הוא המנצח אלכסנדר ברנשטיין. אמיר מנדל, המלצות קלאסיות: פסטיבל אופוס. הקאמרטה עם נשפני הפילהרמונית של ברלין, באתר הארץ, 20 באפריל 2017 יוסי שיפמן, קונצרט הפתיחה של פסטיבל 'אופוס' 2017, הפינה הקלאסית באתר מעריב, 21 באפריל 2017
המטוס המלזי

האם התכוונתם ל... טיסה 370 של מלזיה איירליינס – נעלמה מעל האוקיינוס ההודי, מרץ 2014 טיסה 17 של מלזיה איירליינס – הופלה מעל אוקראינה, יולי 2014 טיסה 8501 של אייר אסיה אינדונזיה – התרסקה מעל ים ג'אווה, דצמבר 2014
רוטשטיין

רוטשטיין הוא שם משפחה ממקור גרמני (Rothstein או Rotstein). האם התכוונתם ל... איגור רוטשטיין – רופא ישראלי וקצין רפואה במילואים בצה"ל, נהרג במלחמת לבנון השנייה. לאחר מותו הוענק לו עיטור המופת. אפרת רוטשטיין – שחיינית ישראלית אריק רוטשטיין – תסריטאי ובמאי ישראלי ארנולד רוטשטיין – עסקים יהודי מניו יורק, אבי הפשע המאורגן ארקדי רוטשטיין – שחמטאי יהודי אוקראיני-גרמני דב צבי רוטשטיין – רב ליטאי זאב רוטשטיין – מנכ"ל מרכז רפואי הדסה וקודם לכן מכ"ל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא מיקי פלג רוטשטיין – שחקנית ויוצרת ישראלית עמנואל רוטשטיין – שחיין ארץ ישראלי וטייס בחיל האוויר הישראלי, נהרג במלחמת העצמאות קיקי רוטשטיין – זמר, מלחין, מעבד וחבר ההרכבים להקת חיל התותחנים, "אף אוזן גרון" ו"הכל עובר חביבי" רוטשטיין נדל"ן – חברת נדל"ן ישראלית פיודור רוטשטיין – דיפלומט והיסטוריון סובייטי
קרסנויארסק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קרסנויארסק – עיר בסיביר ובירת מחוז קרסנויארסק שברוסיה מחוז קרסנויארסק – סובייקט בפדרציה הרוסית (край‏ kraj, קראי) קרסנויארסק (עיר אקדמית) – רובע/אזור אדמיניסטרטיבי (район, ראיון) בעיר קרסנויארסק המשמש כמרכז מדעי ראשי של סיביר קרסנויארסק-26 – שמה האחר (בתקופה הסובייטית) של העיר ז'לזנוגורסק (Железногорск) שבמחוז קרסנויארסק; שימשה כעיר סגורה בפיתוח תעשיית החלל הרוסית ובהעשרת האורניום והפקת פלוטוניום באיכות צבאית (WGP) עבור תוכנית הגרעין הסובייטית קרסנויארסק-45 – שמה הקודם של העיר זלנוגורסק (Зеленогорск) במחוז קרסנויארסק; עיר סגורה שהייתה מעורבת בהעשרת האורניום עבור תוכנית הגרעין הסובייטית קרסנויארסק (מטאוריט) – מטאוריט שהתגלה ב-1749 דרומית לעיר קרסנויארסק יניסיי קרסנויארסק – מועדון כדורסל רוסי מהעיר קרסנויארסק
כחליל הרימון

כַּחְלִיל הָרִמּוֹן (שם מדעי: Deudorix livia) הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים. הוא מין ממוצא אפרוטרופי אשר חודר לאזור ארץ ישראל מדרום. כחלילי הרימון בולטים בצבעם החום-נחושתי ובמעופם המהיר. הם בעלי דו-פרצופיות או דו-צורתיות זוויגית. הזכרים בעלי צבע נחושתי בגוון מתכתי בוהק וכנפיהם מסתיימות בשוליים לבנים. הנקבות חומות. חלקן התחתון של הכנפיים בהיר בגוון קרמי ומעוטר במעין דגם שיישי. בקצה הכנף התחתון ישנם כתמים שחורים בולטים כמעין עיניים מדומות המסתיימות במחושים מדומים, זאת על מנת להשלות טורפים פוטנציאלים אשר ינסו לתפוס חלק זה של הפרפר - זה האחרון ינוס במהרה ויינצל, לא פעם תוך אובדן חלק מכנפו. תפוצתו במרחב הטרופי והסובטרופי הכולל את אפריקה מצפון לקו המשווה (מצרים, סודאן), דרום חצי-האי ערב, סוריה, ארץ ישראל ולבנון. לעיתים חודר גם לאזור דרום איראן. בישראל הפרפר נפוץ בכל הארץ בעיקר בקיץ, החל מחודש מאי. בערבה הוא נמצא בכל השנה. בשל התחממות האקלים נצפה באזורים שונים של ארץ ישראל גם בזמנים שבעבר לא נראה בהם. ניתן לראותו בעיקר סביב עצי השיטים - בעיקר שיטת המשוכות, ינבוט, ושיחי רימון. הביצה: הנקבה מטילה כמה ביצים על פירות השיטה, על הינבוט ועל פירות הרימון. הביצה חצי עגולה ופחוסה, בעלת דגם מרושת וצבעה צהבהב-ירקרק. הזחל: הזחל מתפתח בתוך הפרי וניזון מזרעיו. זחלי כחליל הרימון נחשבים מזיקים לחקלאות בשל הפגיעה בפירות הרימון. הגולם: בדומה לגלמי מיני כחליליים רבים גם גולם כחליל הרימון הוא מטיפוס גולם החגורה. הזחל יוצא מהפרי ומתגלם מחוץ לפרי על הענפים או על הקרקע. דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, כתר, 2002, מהדורה שישית 2010, עמ' 165-164. דובי בנימיני, גינת הפרפרים בישראל, כתר, 2009, עמ' 214. יצחק איזנשטיין, פרפרי ארץ ישראל, הוצאת המחבר, 2003, עמ' 217-219. "זחלים" הוצאת "טבע ישראלי", עורך: נועם קירשנבאום - מדריכי כיס לזחלים של הפרפרים הנפוצים בארץ ישראל. יצחק איזנשטיין, על צמחים ופרפרים בירושלים, הוצאת הספרים של הסתדרות המורים בישראל, עמ' 168 יצחק איזנשטיין, על פרפרים וצמחים בארץ ישראל, הוצאת הספרים של משרד הביטחון, עמ' 115-117 מדיה וקבצים בנושא כחליל הרימון בוויקישיתוף כחליל הרימון, באתר NCBI (באנגלית) כחליל הרימון, באתר GBIF (באנגלית) "כחליל הרימון" באתר "פרפרים במדבר"- שדה בוקר - מאת אביתר פיינגולד "כחליל הרימון ושיטת המשוכות - עולם קטן בגדול -חרקים תצפיות פרפרים - אתר דיווח ומידע "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמ' 165-164 "גינת הפרפרים" מאת דובי בנימיני, 2009, עמ' 214 Kimmo Saarinen Pekka jalainen Hannu Aarinio Tari Haahtela p. 350 Buterflies of Britain and Europe יצחק איזנשטיין, "פרפרי ארץ ישראל", הוצאת המחבר, 2003, עמ' 217 "גינת הפרפרים" מאת דובי בנימיני, 2009, עמ' 214 "כחליל הרימון ושיטת המשוכות - עולם קטן בגדול -חרקים יצחק איזנשטיין, "פרפרי ארץ ישראל", הוצאת המחבר, 2003, עמ' 219-217 "זחלים" הוצאת טבע ישראלי, עורך: נועם קירשנבאום - מדריכי כיס לזחלים של הפרפרים הנפוצים בארץ ישראל. יצחק איזנשטיין, "פרפרי ארץ ישראל", הוצאת המחבר, 2003, עמ' 217-219 "גינת הפרפרים" מאת דובי בנימיני, 2009, עמ' 214 יצחק איזנשטיין, "פרפרי ארץ ישראל", הוצאת המחבר, 2003, עמ' 217-219
אליפות וימבלדון 1957

אליפות וימבלדון 1957 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-24 ביוני והסתיימה ב-5 ביולי.[דרושה הבהרה] תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים. בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן: לו הוד (אוסטרליה אוסטרליה), מנצח תחרות 1956, ניצח בתחרות אשלי קופר (אוסטרליה אוסטרליה), הפסיד במשחק הגמר הם ריצ'רדסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הראשון סוון דבידסון (שוודיה שוודיה), הודח בחצי הגמר ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בחצי הגמר ויק סיישס (ארצות הברית ארצות הברית), מנצח תחרות 1953, הודח ברבע הגמר הרברט פלם (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע הגמר מרווין רוז (אוסטרליה אוסטרליה), הודח ברבע הגמר במשחק הגמר, לו הוד מאוסטרליה נפגש עם בן ארצו אשלי קופר וניצח אותו ב-3 מערכות. בתחרות הנשים השתתפו 96 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. מנצחת תחרות 1956 שירלי פריי מארצות הברית לא השתתפה בתחרות. 8 טניסאיות זכו לדירוג: אלתיאה גיבסון (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחה בתחרות לואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת בשנים 1948–1950 ו-1955, הודחה ברבע הגמר שירלי בלומר (בריטניה בריטניה), הודחה בסיבוב הרביעי דורותי נוד (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה במשחק הגמר תלמה לונג (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב הראשון אנג'לה מורטימר ברט (בריטניה בריטניה), הודחה ברבע הגמר ורה פוזיובה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחה בסיבוב השלישי במשחק הגמר אלתיאה גיבסון (ארצות הברית) ניצחה את דרלין הארד גם היא מארצות הברית בשתי מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות ארצות הברית הפתוחה. בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1956 רק לו הוד השתתף בתחרות אך עם פרטנר חדש. 4 זוגות דורגו: ניל פרייזר ולו הוד (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידו במשחק הגמר ויק סיישס והם ריצ'רדסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי מל אנדרסון ואשלי קופר (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר ניקולה פטרנגל ואורלנדו סירולה (איטליה איטליה) הודחו בחצי הגמר במשחק הגמר גרדנר מלוי ובאדג' פאטי מארצות הברית שלא היו מדורגים שיחקו נגד נייל פרייזר ולו הוד מאוסטרליה וניצחו אותם ב-4 מערכות. בתחרות השתתפו 48 זוגות. מזוג מנצחות תחרות 1956 רק אלתיאה גיבסון השתתפה בתחרות זו. 4 זוגות קיבלו דירוג: אלתיאה גיבסון ודרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות מרי הוטון ותמלה לונג (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידו במשחק הגמר פאט וורד ואן שילקוק (בריטניה בריטניה), הודחו בסיבוב השלישי יולנדה רמירס ורוסי רייס (מקסיקו מקסיקו), הודחו בחצי הגמר במשחק הגמר אלתיאה גיבסון ודרלין הארד מארצות הברית ניצחו את מרי הוטון ותמלה לונג מאוסטרליה בשתי מערכות. בתחרות השתתפו 80 זוגות. מהזוג המנצח בשנים 1953–1956 רק ויק סייסס השתתף בתחרות. 4 זוגות קיבלו דירוג: ויק סיישס ולואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הרביעי ניל פרייזר (אוסטרליה אוסטרליה) ואלתיאה גיבסון (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו במשחק הגמר אירז'י יאבורסקי וּוֶרה פוזיובה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודחו בסיבוב השלישי מרווין רוז (אוסטרליה אוסטרליה) ודרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחו בתחרות במשחק הגמר מרווין רוז (אוסטרליה) ודרלין הארד (ארצות הברית) ניצחו בשתי מערכות את נייל פרייזר (אוסטרליה) ואלתיאה גיבסון (ארצות הברית). תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות גברים תוצאות משחקי נשים תוצאות משחקי זוגות נשים תוצאות משחקי זוגות מעורבים
עלירזא חקיקי

עלירזא חקיקי (בפרסית: علیرضا حقیقی; נולד ב-2 במאי 1988) הוא כדרוגלן איראני המשחק בעמדת השוער בקבוצת נסג'י מאזנדרן ונבחרת איראן. חקיקי נולד בטהראן שבאיראן לאבא מנהל בנק ואמא מורה. הוא עלה לקבוצה הבוגרת של קבוצת נעוריו פרספוליס כבר בגיל 16. ערך את הופעת הבכורה בקבוצה ב-17 באוקטובר 2006 נגד סייפה ובמשחק זה הדף בעיטת עונשין של השחקן עלי דאי. בעונת 2007/2008 החל כשוער שלישי בקבוצה. במהלך עונת 2008/2009 הפך לשוער הראשון של הקבוצה עקב פציעותיהם של שני השוערים הראשונים של הקבוצה. ב-11 בינואר 2012 חתם לארבע שנים ברובין קאזאן מהליגה הראשונה ברוסיה. לאחר כמה ימים ערך את הופעתו הבכורה במשחק ידידות, עם זאת הוא מעולם לא שיחק במשחק רשמי בקבוצה. ב-18 ביולי 2013 הושאל לחצי שנה לקבוצת נעוריו פרספוליס, בתקופה זו שיחק במשחקי גביע בלבד. בינואר 2014 לאחר שהסתיימה תקופת ההשאלה בפרספוליס, הושאל שוב והפעם לספורטינג קוביליה מהליגה הפורטוגזית השנייה, לאחר 14 הופעתו בקבוצה חזר לקאזאן. ב-24 באוגוסט 2014 הושאל לקבוצת פנאפייל מליגת העל הפורטוגזית. ב-2 בינואר חתם במאריטימו חוזה לשנתיים וחצי. ב-13 במרץ 2017 חתם באסקילסטונה, העולה החדשה לליגת העל השוודית עד לסיום העונה. חקיקי זומן לנבחרת הבוגרת של איראן ב-2010. החל לשחק בטורניר אליפות פדרציית הכדורגל של מערב אסיה בה ערך את הופעתו הבכורה נגד בחריין בתיקו 0-0. חקיקי נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2014 בו הודחה איראן בשלב הבתים. ב-16 ביוני 2014 עמד בשער הנבחרת נגד ניגריה במשחק שהסתיים בתוצאה 0-0. במשחק זה חקיקי הפך לשוער האיראני הראשון ששומר על רשת נקייה במשחק במסגרת המונדיאל. בנוסף שיחק גם בשני משחקיה הנותרים של הנבחרת במסגרת שלב הבתים. נגד ארגנטינה שמר על רשת נקייה עד הדקה ה-91 בה נכנע לליאו מסי, במשחק שהסתיים בהפסד 1-0, ונגד בוסניה והרצגובינה בו הפסידה נבחרתו בתוצאה 3-1. פרספוליס אליפות איראן: 2007/2008 גביע חאזפי: 2009/2010, 2010/2011 רובין קאזאן הגביע הרוסי: 2011/2012 הסופר קאפ הרוסי: 2012 מדיה וקבצים בנושא עלירזא חקיקי בוויקישיתוף עלירזא חקיקי, באתר Transfermarkt עלירזא חקיקי, באתר Soccerway עלירזא חקיקי, באתר WorldFootball.net עלירזא חקיקי, באתר National Football Teams עלירזא חקיקי, באתר FootballDatabase.eu עלירזא חקיקי, באתר ESPN
אלינור הודג'מן פורטר

אלינור הודג'מן פורטר (באנגלית: Eleanor Hodgman Porter;‏ 19 בדצמבר 1868 - 21 במאי 1920) הייתה סופרת אמריקאית. אלינור הודג'מן נולדה בליטלטון במדינת ניו המפשייר וחונכה להיות זמרת ואף הופיעה בקונצרטים ובמקהלות הכנסיות. היא למדה בקונסרבטוריון, אך מאוחר יותר עברה להיות סופרת, בעקבות סדרה של סיפוריה שפורסמה במגזינים פופולריים ובעיתונים. ההסבה המקצועית התבטאה בעיקר כשהוציאה את ספרה הראשון, "Cross Currents" ("זרמים מצטלבים"). בשנת 1892 נישאה לג'ון ליימן פורטר (ממנו קיבלה את שם משפחתה השני), ועברה למסצ'וסטס. הצלחה גדולה נוספת הגיעה בשנת 1911 כשהוציאה את "Miss Billy" (גברת בילי). אך ההצלחה האמיתית הייתה שנתיים לאחר מכן, בשנת 1913, כשהוציאה את הספר "פוליאנה". הספר קיבל תפוצה רחבה וכבר בשנתו הראשונה הודפסו ממנו מיליון עותקים. לאחר שנתיים כתבה פורטר ספר המשך שנקרא "פוליאנה וג'ימי" או "פוליאנה מתבגרת", שבו מטיילת הגיבורה באירופה וסוללת את דרכה החדשה. בשנת 1916 הומחז סיפורה של פוליאנה בברודוויי, ולאחר מכן בסרט בשנת 1920. בשנת 1960 (לאחר מותה של פורטר) נערך סרט על פי הספר בכיכובה של היילי מילס באולפני דיסני, והסרט פופולרי עד היום. מלבד ספרי הילדים והנוער, כתבה גם ספרי מבוגרים רבים, ובניהם "סיפורו של מרקו", "רק דוד", "מרי מתחתנת", "שחר", "כסף, אהבה וקייט" ועוד. פורטר נפטרה בקיימברידג', מסצ'וסטס ב-1920. לאחר מותה הופיעו ספרים נוספים על דמותה של פוליאנה ואף ספרי המשך, אותם כתבו מחברים אחרים. העלמה בילי (1911) — סיפורה הרגשני-אופטימי של נערה בת עיירה. החלטתה של העלמה בילי (1912) פוליאנה (1913. תר' אפרת כרמון, 1961; שולמית לפיד, 1977; יואב לביא, 1983; בינה אופק, 1992) — יתומה בת 11 מאמצת לעצמה "משחק עליז", למצוא בכל דבר את צדו החיובי, ובזכות רוחה הטובה וה"משחק" שלה מצליחה להפיח שמחת-חיים בליבם של אנשים קשי לב ומוכי גורל. נישואי העלמה בילי (1914) פוליאנה גדלה (1915. תר' אפרת כרמון בשם פוליאנה וג'ימי, 1964) רק דָּוִד (1916) הדרך להבנה (1916) חוות ששת הכוכבים (1916) הו, כסף! כסף! (1917) שחר (1919) מגדלו הקודר של קית (1919) סיפורו של מרקו (1920) מרי מתחתנת (1920) האחות סו (1921) החוטים הסבוכים (1923) כסף, אהבה וקייט (1924) מעבר לשנים (1924) מדיה וקבצים בנושא אלינור הודג'מן פורטר בוויקישיתוף עבודותיה של פורטר בפרויקט גוטנברג. אלינור הודג'מן פורטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלינור הודג'מן פורטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אלינור הודג'מן פורטר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אלינור הודג'מן פורטר (1868-1920), דף שער בספרייה הלאומית אלינור הודג'מן פורטר, ברשת החברתית Goodreads ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גל ברגר

גל ברגר (נולד ב-15 בדצמבר 1980) הוא עיתונאי ישראלי ומנהל כאן ב'. ברגר עשה את רוב שנותיו בתקשורת ככתב לענייני פלסטינים ברשת ב' של קול ישראל ובהמשך בכאן. בין השנים 2003–2005 שימש ברגר ככתב באתר האינטרנט חדשות מחלקה ראשונה, ומשנת 2006 ועד 2017 ככתב לענייני פלסטינים ברשת ב' של קול ישראל. בשנת 2009 זכה בפרס מנכ"ל רשות השידור, כשבנימוקי הפרס נכתב כי ברגר סיפק בשנות עבודתו בקול ישראל מידע חדשותי חשוב ומעניין למאזיני רשת ב', תרם רבות למערכת החדשות והוכיח יכולת וכישורים בתחומו. ביולי 2014, במהלך סיקור מהומות בשכונת שועפאט בעקבות רצח מוחמד אבו ח'דיר, נתפס עם כתב ynet על ידי רעולי פנים תושבי השכונה באחת מסמטאותיה. השניים הופרדו ושוחררו לאחר בדיקה גופנית ותחקור, ומשהציגו תעודת עיתונאי שהונפקה על ידי הרשות הפלסטינית. ביולי 2016 הצטרף ברגר לתאגיד השידור הישראלי שהיה אז בשלבי הקמה. במאי 2017 החל לשמש כראש התחום לענייני פלסטינים בתאגיד השידור הישראלי. במאי 2022 מונה ברגר למנהל כאן רשת ב' במקומו של עומר בן-רובי. גל ברגר, ברשת החברתית פייסבוק גל ברגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גל ברגר, ביישום טלגרם הבלוג קסבה 67 אלכסנדר כץ, אחרי עשור: הכתב לענייני פלסטינאים של קול ישראל גל ברגר פורש מרשות השידור, באתר אייס, 1 במאי 2016 לי-אור אברבך, זוכי פרס מנכ"ל רשות השידור: כרמלה מנשה וגל ברגר, באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2011 אלכסנדר כץ, שועפט: עיתונאים נתפסו ע"י רעולי פנים מקומיים, צלמים של וואלה ו-ynet נפגעו, באתר אייס נועה פרייס‏, המצעד נמשך: גל ברגר מצטרף לתאגיד, באתר וואלה, 7 ביולי 2016 דוד ורטהיים‏, מכתב תחום - למנהל הרדיו המואזן בישראל: גל ברגר ישמש כמנהל כאן רשת ב', באתר וואלה, 8 במאי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם ורד

אברהם ורד (25 בדצמבר 1923 – 20 בנובמבר 2015) היה צלם עיתונות ישראלי, שירת כצלם צבאי של עיתון במחנה בשנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20, והתמחה בצילומי מלחמה, עוטר בעיטור המופת על אומץ לבו. ורד (במקור רוזנשטינגל) נולד ב-1923 בווינה בירת אוסטריה, עלה לארץ ישראל ב-1940 במסגרת עליית הנוער, ולמד בבית הספר מקוה ישראל. במלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, שירת בפלוגת הובלה שצורפה לבריגדה היהודית ולחם במערכה במדבר המערבי, במלטה ובאיטליה. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת כרמלי. לאחר המלחמה שירת בצה"ל בשירות קבע בחיל המשטרה הצבאית כחוקר תאונות דרכים ומתעדם בצילום. ורד הצטרף למערכת במחנה כצלם צבאי והחל מצטרף לפעולות יחידות צה"ל. בין היחידות אותן תיעד היו יחידה 101 וחטיבת הצנחנים שליווה בפעולות התגמול, בהן מבצע לולב ומבצע שומרון. במלחמת סיני הצטרף לכוחות צה"ל בקרב המיתלה ותמונתו המנציחה את כוחות צה"ל מתארגנים בסמוך למצבת פרקר הייתה לתמונה המפורסמת ביותר מהמלחמה. ורד המשיך לתעד את חטיבת הצנחנים בפעולות ונטל חלק בעשרות אימוני צניחה. הוא השתתף עם כוחות חטיבת גולני במבצע חרגול ב-1960 ובמרץ 1962 התלווה לכוחות החטיבה במהלך מבצע סנונית, פשיטה על מוצבי צבא סוריה ברמת הגולן, על אומץ לבו זכה לתעודת הערכה מהרמטכ"ל, שמאוחר יותר הומרה לעיטור המופת. הוא המשיך לתעד את חיילי צה"ל גם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים בה הצטרף לאוגדה 143 בפיקודו של אריאל שרון ותיעד את צליחת תעלת סואץ במבצע אבירי לב. ורד התגורר בשיכון הצנחנים ברמת גן, היה נשוי לקטיה, אב לעו"ד ירון ורד. ב-2008 הוענק לו התואר יקיר העיר רמת גן. באוגוסט 2015 הדרדר מצבו הבריאותי והוא היה מורדם ומונשם. במשך חודשים נאבק על חייו בבית החולים שיבא, שם נפטר ב-20 בנובמבר 2015. הוא תרם את גופו למדע. מדיה וקבצים בנושא אברהם ורד בוויקישיתוף עיטור המופת שהוענק לאברהם ורד, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל עופר אדרת, אברהם ורד אחראי לזיכרון הצילומי של מדינת ישראל, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2015 עמנואל רוזן, מחוץ לתמונה, מעריב, 28 באוגוסט 1987 אלי לנדאו, הצלם הצבאי (לשעבר) זכה בפרס אזרחי, מעריב, 28 באוקטובר 1964 צלם במחנה זכה בהערכת הרמטכ"ל על התנהגותו בנוקייב, דבר, 3 באפריל 1962 האש והפלאש, באתר הגבורה, כתבה בבמחנה מובאת באתר הגבורה אברהם ורד, יקיר העיר רמת גן אור הלר, "לא ביקש אישור מאף אחד": הצלם הצבאי אברהם ורד הלך לעולמו בגיל 93, באתר nana10‏, 22 בנובמבר 2015 עופר אדרת, מת אברהם ורד, הצלם שתיעד את מלחמות ישראל, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2015 אייל לוי, ‏אריק שרון ותחבושת: הצלם שאחראי לתמונות איקוניות מהזכרון הישראלי הלך לעולמו, באתר מעריב אונליין, 23 בנובמבר 2015 יוסף עבו עברון, מבצע קדש: צילום תחת אש, אתר מזכר, 11 בנובמבר 2007 עמית דוידוב, האיש והסיפור מאחורי הסלפי הראשון בצה"ל, באתר צה"ל, 21 ביוני 2023 אברהם ורד, דף שער בספרייה הלאומית אייל לוי, ‏אריק שרון ותחבושת: הצלם שאחראי לתמונות איקוניות מהזכרון הישראלי הלך לעולמו, באתר מעריב אונליין, 23 בנובמבר 2015
קבלו אותי (סדרת טלוויזיה)

קבלו אותי (באנגלית: Please Like Me) היא דרמה קומית אוסטרלית, ששודרה לראשונה ברשת ABC2 האוסטרלית, ב-28 בפברואר 2013. הסדרה נוצרה בהשראת חייו של הקומיקאי האוסטרלי ג'וש תומאס שגם כתב את הסדרה ומככב בתפקיד הראשי, ומספרת את סיפורו של ג'וש שבערב הפרידה שלו מבת-זוגו קלייר נכנס למערכת יחסים עם ג'פרי, עמית לעבודה של שותפו לדירה טום. הסדרה זכתה לתגובות נלהבות ונקנתה על ידי רשתות שידור ברחבי העולם. העונה השנייה עלתה לשידור ב-8 באוגוסט 2014 באוסטרליה. ב-12 ביולי 2014 אישרה רשת ABC2 שהסדרה תמשיך לעונה שלישית.   בני-זוג של ג'וש   קרובי משפחה של ג'וש   חבריו של ג'וש ב-6 ביולי 2016, פרסם ג'וש תומאס סרטון טיזר לעונה הרביעית, שתשודר בהמשך השנה ותכלול שישה פרקים. תומאס יביים שלושה מהפרקים, וחלק מהדמויות החוזרות יהיו טום, האנה וארנולד (וכמובן ג'וש). כמו כן פורסם, שהסדרה תשודר לראשונה גם בבריטניה, כנראה דרך שירות הווידאו של אמזון. בסדרה משולבים שירים רבים, רבים מהם של להקות ואמנים אוסטרליים. מלבד שיר הפתיחה, המבוצע על ידי קלרי בראון והבנגינ' ראקטס, I'll Be Fine (אני אהיה בסדר), הושמעו בסדרה השירים הבאים: אתר האינטרנט הרשמי של קבלו אותי (באנגלית) קבלו אותי, ברשת החברתית אינסטגרם "קבלו אותי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קבלו אותי", באתר נטפליקס "קבלו אותי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קבלו אותי", באתר Metacritic (באנגלית) "קבלו אותי", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "קבלו אותי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רותה קופפר, קבלו אותי:עד 21 תגיע, באתר הארץ, 15 ביולי 2014 ג'וני דוב, "קבלו אותי": החיים חרא, בואו לצחוק על זה, באתר nrg מעריב, 16 ביולי 2014 The awkwardness returns: ABC’s Please Like Me begins production on season 4 | The Iris, iris.theaureview.com (ארכיון) Please Like Me Finally Arrives In The UK, & Josh Thomas Announces Season 4 Is Coming Soon - Big Gay Picture Show, ‏2016-07-09 (באנגלית)
פולנדם

פולנדם (בהולנדית: Volendam) היא עיירה השוכנת בשטח הרשות המקומית אדאם-פולנדם אשר במחוז צפון הולנד שבהולנד. העיירה שוכנת על גדות אגם מרקרמֶר. אגם מרקרמֶר היה בעבר מפרץ פנימי של הים הצפוני. במהלך ימי הביניים הוקם במקום נמלה של העיר אדאם הסמוכה. בהמשך התיישבו במקום דייגים ואיכרים וסביב הנמל התפתח יישוב מאורגן. בראשית המאה ה-20 הפכה פולנדם למקום מועדף על אמנים שונים אשר התגוררו בעיירה לתקופות מסוימות ובכללם פבלו פיקאסו ופייר-אוגוסט רנואר. בליל ה-1 בינואר 2001, במהלך חגיגות הסילבסטר פרצה שרפה באחד מבתי הקפה בעיירה. 14 איש נספו בדליקה וכ-200 נפצעו. פולנדם נחשבת ליעד תיירותי למבקרים בהולנד, בעיר פועל מוזיאון לתולדות ההיסטוריה של העיירה ובסמוך מתקיים יריד ובו מוצגים פרטי לבוש הולנדיים מקוריים. בעיירה פועלת קבוצת הכדורגל פ.צ פולנדם אשר משחקת בליגת העל ההולנדית. מדיה וקבצים בנושא פולנדם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולנדם פולנדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)