laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ורדוהי ורדניאן

ורדוהי ורדניאן (בארמנית: Վարդուհի Վարդանյան;‏ 26 ביוני 1976 – 15 באוקטובר 2006) הייתה זמרת ארמנית. היא השתתפה בתחרויות בינלאומיות רבות בהן זכתה בפרסים. היא זכתה בפרס הזמרת הטובה ביותר של ארמניה. היא נהרגה בתאונת דרכים ב-15 באוקטובר 2006. לאחר מותה, הוקדשו לה מספר תוכניות טלוויזיה. ורדניאן נולדה ב-26 ביוני 1976, בירוואן, ארמניה. היא הייתה אחת מתוך שלושה ילדים במשפחה. היא גילתה את תשוקתה לשירה בגיל צעיר. כשהקימו מקהלה בבית ספרה, כשהייתה בת 8, היא התחילה ללמוד שירה באופן רשמי. ב-1986 ורדיניאן החלה להופיע עם קבוצה ווקאלית, ואחר כך למדה בבית הספר למוזיקה על שם אלכסנדר ספנדריאן, וסיימה את לימודיה ב-1993. ב-1993 היא התחילה ללמוד אנגלית ומדעי המדינה באוניברסיטה. במהלך לימודיה, הצטרפה לתיאטרון המוזיקלי הלאומי. עם סיום לימודיה, התחילה ללמד אנגלית. היא חזרה ללימודי המוזיקה בקונסרבטוריון הלאומי בירוואן, וסיימה ב-2003. ב-1994, יחד עם ההרכב שלה "ג'אז-פופ", השתתפה ורדיניאן בתחרות בינלאומית שנערכה ביקטרינבורג וזכתה בגראן פרי. החל מ-1995 היא עבדה בתיאטרון המוזיקלי הלאומי. ב-1996 היא השתתפה בתחרות לזמרים צעירים "יאלטה - מוסקבה", בה זכתה בפרס עבור ההופעה הטובה ביותר. ב-1999 זכתה ורדיניאן בתואר הזמרת הטובה ביותר של ארמניה. בשנת 2000, היא השתתפה בתחרות "תגלית" שנערכה בבולגריה, ולקחה את פרס בחירת הקהל בנוסף לגראן פרי, ושוב זכתה בגראן פרי בתחרות במקדוניה באותה השנה. בפסטיבל הבינלאומי לאמנויות "סלאביאנסקי בזאר", היא זכתה במקום שני. בשנת 2001 היא השתתפה בפסטיבל הבינלאומי "Море друзей" ביאלטה וזכתה במקום השני. ורדיניאן נהרגה בתאונת דרכים שאירעה בכביש המהיר בסבאן-מרטוני, ב-15 באוקטובר 2006. היא נקברה בבית הקברות טוקמאח. ורדיניאן הייתה נשואה לאראם אבויאן, והיה להם בן אחד, רובן, אשר נולד בשנת 1998. Խառնաշփոթ, 2007 (בלגן) Только ты, 2007 (רק את) Իմն ես, 2011 (אתה שלי) אלבום מחווה, 13 שירים לוורדוהי ורדיניאן אתר האינטרנט הרשמי של ורדוהי ורדניאן ורדוהי ורדניאן, באתר AllMusic (באנגלית) http://avproduction.am/?ln=am&page=person&id=301 "Varduhi Vardanyan's official website". "Varduhi Vardanyan's official website". Hush.am cemetery record for Varduhi Vardanyan Baghdasaryan, Grigor. "Varduhi Vardanayn's official website". Varduhi Vardanayn's official website. WebStar Design!. אורכב מ-המקור ב-2018-11-25. נבדק ב-2020-05-31. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ורדוהי ורדניאן".
Egypt Station

Egypt Station הוא אלבום האולפן ה-17 של פול מקרטני, שיצא ב-7 בספטמבר 2018. זהו האלבום הראשון של מקרטני המכיל חומר מקורי, מאז אלבומו New שיצא בשנת 2013. האלבום, שהופק על ידי גרג קורסטין (פרט לשיר אחד, שהפיק ראיין טדר), חולק את שמו עם ציור של מקרטני מ-1988. שני שירים ראשונים מתוכו, "Come On to Me \ I Don't Know", יצאו כסינגל כפול ב-20 ביוני 2018. סינגל שלישי בשם "Fuh You", בהפקת ראיין טדר, יצא ב-15 באוגוסט 2018. האלבום זכה לביקורות נלהבות מהמבקרים ולהצלחה מסחרית. זהו אלבומו הראשון של מקרטני, מאז Tug Of War ב-1982, שהגיע למקום הראשון במצעד ה-Billboard 200. Egypt Station הוקלט באולפנים בלוס אנג'לס, בלונדון ובסאסקס. מקרטני החל לעבוד עם המפיק גרג קורסטין זמן מה לאחר שחרור אלבומו ב-2013, New, והזכיר את עבודתם מספר פעמים עד ההכרזה על צאת האלבום ב-20 ביוני 2018. מקרטני הקליט גם שלושה שירים עם ראיין טדר. שניים מהשירים, "Fuh You" ו-"Nothing for Free", שוחררו באלבום. השיר "Get Enough" הוקלט גם עם טדר עבור האלבום, אך במקום זאת שוחרר ביום השנה החדשה של 2019 בתור סינגל ללא אלבום. השיר "Back in Brazil" הוקלט באולפני KLB בעיר סאו פאולו. באלבום ישנם 14 שירים, בנוסף לשני קטעים אינסטרומנטליים בתחילתו ובסופו שייקראו "Station I" ו"Station II" בהתאמה. בין השירים באלבום מופיעים הסינגלים "I Don't Know" ו-"Come On to Me", השירים "Happy With you" ו-"People Want Peace", וכן יצירה מורכבת בשם "Despite Repeated Warnings" שמופיע בסוף האלבום. מידע על האלבום Egypt Station באתר MusicBrainz מידע על האלבום Egypt Station באתר AllMusic האלבום Egypt Station באתר Discogs האלבום Egypt Station באתר ספוטיפיי האלבום Egypt Station באתר דיזר האלבום Egypt Station באתר אפל מיוזיק האלבום Egypt Station באתר טיידל האלבום Egypt Station באתר יוטיוב שי להב, החדש של פול מקרטני: ההאזנה הכי נכונה לשנה החדשה, באתר ynet, 12 בספטמבר 2018 בן שלו, גם בגיל 76 לפול מקרטני יש את זה, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2018 "New Album 'Egypt Station' Arriving 7th September". PaulMcCartney.com. "Paul To Release All-New Double A Side Single". PaulMcCartney.com. 19 ביוני 2018. נבדק ב-20 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Paul McCartney Releases New Singles". Stereogum.
ברית יוסף יצחק

ברית יוסף יצחק הוא ארגון חסד יהודי בינלאומי העוסק במילת יהודים בכל גיל בחינם. הארגון הוקם בשנת ה'תשמ"ט על ידי ירון עמית בעקבות גל עלייה שהחל מברית המועצות. הרב עמית קיבל פנייה בבקשה לסייע בארגון שבע בריתות מילה עבור עולים חדשים, שהגיעו לישראל. הוא ערך מגבית בקבר יוסף, עבור תשלום לרופא ומימון לחדר ניתוח. לאחר כשבוע שוב התבקש לארגן בריתות וכך המשיך בארגון. לארגון מוהלים ורופאים מומחים בכל העולם אשר מבצעים בריתות מילה לפי ההלכה היהודית. הארגון גם מבצע תיקוני ברית מילה שבוצעו שלא כהלכה, אל הארגון מופנים נימולים בכל גיל על ידי רופאים ומוהלים לשם ביצוע תיקון ברית. בשנת תשע"ג (2013) פרסם הארגון שרבים מיהודי קהילת שיראז שבאיראן נימולו בקטנותם שלא כהלכה ולכן נחשבים כערלים. נכון לשנת תשפ"א (2021) ביצע הארגון למעלה מ-74,000 בריתות מילה בלמעלה מ-500 ערים בישראל וברחבי העולם. הנימול המבוגר ביותר שנמול במסגרת הארגון - היה יהודי בן תשעים ושתיים שנים. בשנת תשע"ח הוציא הארגון את הספר "נפלאות הברית" המספר על הקמת הארגון וסיפורי ניסים שאירעו במסגרת פעילות ארגון 'ברית יוסף יצחק' שנקרא על שם רבי יוסף יצחק שניאורסון. בנוסף לכך הוציא הארגון את הספר "נפלאות הצדיקים" (שני כרכים), בו יש סיפורים על גדולי ישראל לפי ימי פטירתם. וכמו כן הוציאו את הספר "נפלאות הנשיאים", בו יש סיפורים על נשיאי חסידות חב"ד ועל גדולי החסידות הכללית (חלקים רבים מן הספר הם תמלול של שיעורים של הרב יצחק גינזבורג, הכוללים מספר סיפורים ומסודרים לפי הספירות). אתר האינטרנט הרשמי של ברית יוסף יצחק(באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ברית יוסף יצחק (בעברית) ברית יוסף יצחק, באתר "גיידסטאר ישראל" ארגון 'ברית יוסף-יצחק' חגג 60,000 בריתות אתר col שבט תשע"ד ארגון ברית יוסף יצחק (כפר חב"ד), דף שער בספרייה הלאומית חשש: העולים מפרס לא נימולו כהלכה, nrg 26 באוגוסט 2013 ברית מילה לבן 92, באתר ynet, 13 בנובמבר 2014 בני טוקר, ברית מילה לקשיש בן 92, באתר ערוץ 7, 13 בנובמבר 2014
ולדימיר ליברזון

ולדימיר מיכאלוביץ' ליברזון (ברוסית: Владимир Михайлович Либерзон;‏ 23 במרץ 1937 - 4 באוגוסט 1996) היה שחמטאי בדרגת רב-אמן, והישראלי הראשון בעל דרגה זו. ליברזון נולד במוסקבה ועלה לארץ מברית המועצות ב-1973. ליברזון השיג את התואר רב אמן בשנת 1965, היה אלוף ישראל בשחמט בשנת 1974 וייצג את ישראל באולימפיאדות בשנים: 1974, 1976, 1978 ו-1980. במהלך הקריירה שלו התמודד ליברזון נגד שחמטאים ידועים, כגון: בוטביניק, קרס, סמיסלוב, טל, פטרוסיאן, גלר, קרפוב וקורצ'נוי. אף על פי שהחל לשחק בגיל שבע וכבר בגיל עשר שיחק ברמת הדרגה השלישית, החל ליברזון להשתתף בתחרויות נוער רק בגיל חמש עשרה. בגיל שש עשרה כבר היה מועמד לדרגת אמן. לימודיו בטכניון עיכבו את קבלת תואר זה. בהגיעו לגיל 22 זכה בתואר "אמן ברית-המועצות". חמש פעמים השתתף באליפות ברית המועצות והישגו הגבוה ביותר בתחרויות אלה היה המקום הרביעי. בשנת 1974 הוא זכה באליפות ישראל בשחמט. שבע פעמים סיים במקום הראשון בתחרויות בינלאומיות בין השנים 1977-1967 וחמש פעמים במקום השני בין השנים 1982-1965. בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20, כתב את הספר "שחמט", בהוצאת עם עובד, המיועד ללימוד עצמי של משחק השחמט למתחילים. בתחילת שנות התשעים כתב את הספר "עונג שחמט עם ולדימיר ליברזון" המתאר אוסף משחקים מרתקים להנאה והבנת משחק השחמט. הספר זכה להצלחה בקרב שחמטאי ישראל. סגנון משחקו של ליברזון היה קלאסי. בכל עמדה חיפש את המסע ההגיוני ונמנע מלהיכנס להרפתקאות. נפטר ב-4 באוגוסט 1996 בגיל 59. הוא הותיר אחריו שני ילדים: יאיר ורגינה. ולדימיר ליברזון השתתף בנבחרתה האולימפית של ישראל: מדיה וקבצים בנושא ולדימיר ליברזון בוויקישיתוף ולדימיר ליברזון, באתר צ'סגיימס (באנגלית) שאול הון, שותפים בצמרת באליפות הארץ, מעריב, 5 באפריל 1974 ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ייסון דמטריו

ג'ייסון דמטריו (ביוונית: Τζέισον Δημητρίου; נולד ב-18 בנובמבר 1987) הוא כדורגלן קפריסאי המשחק בסאות'אנד יונייטד בעמדת המגן הימני. דמטריו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לייטון אוריינט. ביולי 2006 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בנובמבר 2006 דמטריו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד יאוביל טאון. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, דמטריו רשם 24 הופעות בכל המסגרות. בעונת 2007/2008 נבחר לשחקן הצעיר של העונה בקבוצה, ועונה לאחר מכן נבחר לשחקן העונה של האוהדים. ב-2 ביוני 2010 דמטריו חתם בא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית. ב-28 ביוני 2013 דמטריו חתם באנורתוסיס פמגוסטה לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת. ב-1 ביולי 2015 דמטריו חזר לאנגליה וחתם בוולסול מהפוטבול ליג הראשונה. ב-22 ביוני 2016 דמטריו חתם בסאות'אנד יונייטד. דמטריו נולד באנגליה להורים ממוצא קפריסאי, ולכן היה רשאי לייצג את נבחרת קפריסין. ב-20 בינואר 2009 זומן לראשונה לסגל הנבחרת. ב-10 בפברואר של אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 לסרביה. יום לאחר מכן, דמטריו ערך את הופעתו השנייה בנבחרת בניצחון 2-3 נגד סלובקיה בו בישל שני שערים. ב-10 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד ישראל במסגרת מוקדמות יורו 2016. ג'ייסון דמטריו, באתר Transfermarkt ג'ייסון דמטריו, באתר Soccerway ג'ייסון דמטריו, באתר WorldFootball.net ג'ייסון דמטריו, באתר National Football Teams ג'ייסון דמטריו, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ייסון דמטריו".
יחסי סוריה–תימן

יחסי סוריה–תימן מתייחסים למערכת היחסים הנוכחית וההיסטורית בין סוריה ותימן. בין שתי המדינות בדרך כלל שוררים יחסים טובים. בינואר 2007 ראש ממשלת תימן עבד אל-קאדר באג'מאל הגיע לדמשק לביקור בן שלושה ימים ולפגישות המשותפות בין הוועד העליון של שתי המדינות במטרה להגביר את שיתוף הפעולה הבילטרלי של שתי המדינות. במאי 2008 חברי הוועד הסורי-תימני העליון התכנסו לפגישה בצנעא, שבראשה ישבו ראש ממשלת תימן ד"ר עלי מוחמד מוג'ור שלו וראש ממשלת סוריה, מוחמד נאג'י אל-עוטרי. שתי המדינות אישרו את תמיכתן בביסוס הביטחון והשלום במזרח התיכון. הישיבה העשירית של חברי הוועד העליון של הסורי-תימני הוועדה התקיימה באוגוסט 2010 ובה נחתמו 14 מסמכים הכוללים הסכמי שיתוף פעולה, תוכניות ופרוטוקולים. ביום השנה ה-20 לאיחוד תימן, שגריר תימן בדמשק, עבדל-ווהאב טוואף, אמר שאיחוד תימן הוא דוגמה ליחסים בין ערביים כפי שהם צריכים להיות, והוסיף כי אחדות זו איפשרה לתימן לשחק את תפקידה השואף לשפר את השותפות הערבית ושיתוף הפעולה עם המדינות הערביות החברות לה. טוואף שיבח את עמדותיה של סוריה לגבי יציבותה וביטחונה של תימן, והוסיף שהוא גאה במאמציו של נשיא סוריה בשאר אל-אסד בפתרון הבעיות וחיזוק שיתוף הפעולה הכולל בין כלל המדינות הערביות. בפברואר 2011 תימן וסוריה דנו על האפשרות של הרחבת היקף שיתוף הפעולה בין שתי המדינות בתחומים של תיאטרון וקולנוע. שר התרבות מוחמד אל-מפלחי ושגריר סוריה בתימן עבדול גאפור סבוני הראה כוונה לשלוח מאמנים סורים לאימון סגל תימני בתחומים של כתיבת תסריט, בימוי קולנוע ותיאטרון. תימן תומכת באופן מלא וללא תנאי בממשלה הסורית, והיא אחת מקומץ המדינות הערביות התומכות בנשיא בשאר אל-אסד. בנוסף, המיליציות השיעיות של תימן, כמו החות'ים הראו גם הם תמיכה באסד ושלחה אנשי צבא לסוריה כדי להילחם עבור הממשלה. חוץ מלבנון, תימן הייתה המדינה היחידה החברה בליגה הערבית ונעדרה מההצבעה על סילוק סוריה מהארגון. בפברואר 2012 חבר האופוזיציה בפרלמנט התימני, מוחמד נסאר אל-חמזי, תיאר את הצעד של סילוק השגרירים הסורים ממועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ והחזרתם של דיפלומטים מהמועצה ששהו בסוריה כצעד טוב וחיובי, בדרישה מממשלת תימן לנקוט בהליך דומה ולגרש את השגריר הסורי בתימן. חודש אחד מאוחר יותר, במרץ 2012 דיפלומט של משרד החוץ אמר שממשלת תימן יכולה לבקש מהשגריר הסורי לעזוב את תימן. כמו כן, מפגינים תימנים יצאו לרחובות, וגינו בחריפות את פעולות הממשלה הסורית ומעשי הטבח שבוצעו על ידי ממשלת סוריה נגד העם הסורי, בדרישה מממשלת תימן לגרש באופן מידי את השגריר הסורי. בשנת 2015, תימן ייצאה לסוריה סחורה בסך 130 אלף דולר שהיא בעיקר עורות של חיות (עור כבשים, עור סוסים ועור בקר), מאפים ושמן זית. באותה השנה, סוריה ייצאה לתימן סחורה בסך 12.3 מיליון דולר הכוללת בעיקר (71%) תרופות לא ארוזות, בנוסף היא ייצאה גם: תבלינים, קטניות מיובשות, מוצרי הנעלה, אבקת סוכר ועוד מגוון סחורה (אך בכמויות מזעריות יותר). "Yemeni prime minister in Damascus for talks" yobserver, May 13, 2008 Yemen, Syria sign 14 cooperation agreements, Yobserver Yemeni Ambassador in Damascus: Relations with Syria Ever-developing", Sana news agency, May 21, 2012 "Yemeni MP demands similar procedure Gulf states expel Syrian ambassadors", Yemen Fox "Yemen government considers expelling Syrian Ambassador", Yemen Post Products that Yemen exports to Syria (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Syria exports to Yemen (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון)
סוניה קסידי

סוניה קסידי (באנגלית: Sonya Cassidy; נולדה ב-1987/1988) היא שחקנית בריטית. קסידי מוכרת מהופעותיה בתפקיד קלרה בסדרת הדרמה התקופתית של ה-BBC "גן עדן לנשים", סלין אשוורת' בסדרה הבלשית "ורה", בדמות האורקל בסדרת הפנטזיה "אולימפוס", ובתפקיד הסטר בסדרת המדע בדיוני "אנושיים" של ערוץ 4. היא שיחקה בתפקיד הלן בסרט הקולנוע "Survivor". קסידי הופיעה גם על במות התיאטרון. סוניה קסידי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוניה קסידי, ברשת החברתית אינסטגרם סוניה קסידי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוניה קסידי, באתר AllMovie (באנגלית) סוניה קסידי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סוניה קסידי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Barbara Hodgson (9 בנובמבר 2013). "BBC drama The Paradise turns on the passion". The Journal. Newcastle upon Tyne, UK. נבדק ב-2016-08-20. ...while another cast member who’s a vocal chameleon is Sonya Cassidy (no relation) who plays Denise’s colleague Clara... {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל) Keith Uhlich (2 באפריל 2015). "'Olympus': TV Review". The Hollywood Reporter. נבדק ב-2016-08-20. {{cite web}}: (עזרה) Frances Taylor (30 באוקטובר 2016). "Humans series 2 cast: Who is Hester? An interview with actress Sonya Cassidy". BT TV. נבדק ב-2016-12-19. She gained consciousness and was taken in by Leo and Max, but just who is Hester in the Channel 4 drama? {{cite web}}: (עזרה) Michael Billington (4 במאי 2009). "Guardians/Muhmah". The Guardian. נבדק ב-2016-08-20. Denied a family wedding herself, Sonya Cassidy's wonderfully touching Molly sits alone desolately watching home movies of other people's nuptials. {{cite web}}: (עזרה) Ray Bennett (4 באוקטובר 2009). "Inherit the Wind -- Theater Review". The Hollywood Reporter. Associated Press. נבדק ב-2016-08-20. Sonya Cassidy has the most difficult task as the love interest for the man on trial, but she handles the character's earnest but clumsy speeches well. {{cite web}}: (עזרה) Michael Billington (15 בנובמבר 2011). "The Lion in Winter - review". The Guardian. נבדק ב-2016-08-20. Amongst the sons, Joseph Drake stands out, while Sonya Cassidy lends the mistress a delicately erotic presence. {{cite web}}: (עזרה) George Simpson (6 במאי 2016). "EXCLUSIVE TRAILER: Kelsey Grammer stars in new comedy Breaking the Bank". Daily Express. נבדק ב-2016-08-20. “To get mum back, you’ve got to get the bank back,” is the advice of his daughter Annabel, portrayed by the beautiful Sonya Cassidy. {{cite web}}: (עזרה) Alex Ritman (21 באפריל 2016). "Carrie-Anne Moss Joins AMC's A.I. Series 'Humans'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-2016-08-20. Other new additions announced Thursday include Marshall Allman (True Blood), Sonya Cassidy (The Paradise) and Letitia Wright (Cucumber/Banana)... {{cite web}}: (עזרה)
קולפורט

קולפורט (באנגלית: Coalport) היא עיירה בעמק איירונברידג' במחוז שרופשייר שבאזור מערב המידלנדס במערב אנגליה. העיירה היא חלק מאתר המורשת העולמית "עמק איירונברידג'". היא נכללה בהכרזה בשל "פוניקולר הדוברות" המחבר בין תעלת שרופשייר לתעלת קולפורט. קולפורט הוקמה על ידי חרש הברזל ויליאם ריינולדס, כ"עיר מתוכננת". בין השנים 1788 עד 1789 נבנו שם מפעלים, בתי מלאכה, מחסנים וגם מעונות לפועלים. ריינולדס גם בנה את תעלת שרופשייר שחיברה את מכרות הפחם של שרופשייר עם נהר סוורן. בקצה התעלה הוקם מזח לטעינת הפחם. מכאן גם השם שניתן לעיירה, קולפורט שפירושו נמל הפחם. ב-1795 הוקם בקולפורט מפעל חרסינה שייצר את "חרסינת קולפורט" ("Coalport porcelain") (אנ'). "פוניקולר הדוברות" (The Hay Inclined Plane) (אנ') - מערכת שאפשרה להעלות ולהוריד את דוברות הפחם בהפרש הגבהים של 63 מטר שבין תעלת שרופשייר לבין נהר הסוורן. המערכת פעלה כמאה שנה מ-1792 עד 1894. הבניין המקורי של מפעל החרסינה שייצר את "חרסינות קולפורט", המשמש כיום כאכסניית נוער. מוזיאון החרסינה של קולפורט (Coalport China Museum) מוזיאון מנהרת העטרן (Tar Tunnel) - המנהרה שימשה בעבר כמקור לביטומן. המבנה המקורי של מפעל "חרסינת קולפורט". פוניקולר הדוברות. תעלת קולפורט עם בניין הכניסה למנהרת העטרן, מאחור קצה פוניקולר הדוברות. צלחת מרק מתוצרת "חרסינת קולפורט" אתר תיירות (באנגלית) עמק איירונברידג' באתר אונסק"ו (באנגלית)
הרפובליקה האלבנית

הרפובליקה האלבנית (באלבנית: Republika Shqiptare) הייתה רפובליקה נשיאותית בחצי האי הבלקני, בטריטוריה בו התקיימה אלבניה, בין השנים 1925–1928. בשנת 1912, לאחר מלחמת הבלקן הראשונה הוכרזה אלבניה כמדינה עצמאית ומשטרה היה רפובליקני. בשנת 1914 הוקמה נסיכות אלבניה, ובראשה הועמד וילהלם, נסיך אלבניה מבית ויד. בשנת 1925 נבחר לנשיא אהמט זוגו, שהכריז על עצמו, בשנת 1928, כזוגו הראשון, מלך אלבניה ועל ארצו כממלכה חוקתית. ההכרזה אושרה בבית הנבחרים האלבני. ב-21 בינואר 1925 בחרה האספה המכוננת של אלבניה באהמט זוגו לנשיאה הראשון של המדינה, וב-1 בפברואר הוא נכנס לתפקידו. באותה העת היה המבנה הכלכלי-חברתי במדינה דומה למצב הנוהג בעת שהייתה חלק מהאימפריה העות'מאנית, כאשר הביים במדינה פועלים כפיאודלים. זוגו שאף להפוך את המדינה למודרנית יותר, בדומה למדינות אירופה. איטליה הייתה לבת בריתו העיקרית, ובתמורה נהנתה זו מהשפעה הולכת וגוברת על כלכלת המדינה. בנוסף, אסר על לבישת רעלות ויזם חוקים נגד התעללות בבעלי חיים. משטרו של מוסוליני תמך בתחילה בזוגו, והיחסים בין המדינות היו הדוקים. בשנת 1926, נחתמה אמנת טירנה הראשונה, ובשנת 1927 נחתמה אמנת טירנה השנייה, לפיה איטליה ואלבניה נכנסו לברית הגנה. הממשלה והכלכלה אלבנית היו הונעו בעזרת הלוואות איטלקיות, הצבא האלבני הוכשר על ידי מדריכים צבאיים איטלקים, והגירה איטלקית לאלבניה זכתה לעידוד שתי הממשלות. אולם למרות ההשפעה האיטלקית הרבה, זוגו הראשון, מלך אלבניה סירב להיכנע לחלוטין ללחץ האיטלקי. ב-1 בספטמבר 1928 הכריז על עצמו זוגו כמלך האלבנים (Mbret i Shqiptarëve) וכפילדמרשל בצבא אלבניה. במקביל, הכריז על כינונה של מונרכיה חוקתית במבנה דומה למבנה הנהוג באיטליה באותה העת. אמו הוכתרה כ"מלכה האם" של אלבניה, וגם אחיו קיבלו תוארי אצולה. כן ניצל את ייחוסו המשפחתי כדי להכריז על עצמו כממשיכו של סקנדרבג. יחסי ממלכת אלבניה עם איטליה הפשיסטית היו טובים מאוד והיו גם שראו באלבניה מין ארץ חסות של איטליה. למרות יחסים טובים אלה, ב-1939 החליט בניטו מוסוליני לפלוש ולכבוש את אלבניה כצעד נוסף בתוכניתו לבניית לאימפריה איטלקית. כיבוש זה שם קץ לעצמאות אלבניה, המלך הודח וויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה הוכרז גם כמלך אלבניה. ממלכת אלבניה Italian Penetration
קרסנודאר-2

מועדון הכדורגל קרסנודאר-2 (ברוסית: ФК Краснода́р-2) מהעיר קרסנודאר הוא מועדון כדורגל רוסי, קבוצת מילואים של מועדון הכדורגל קרסנודאר. הקבוצה הוקמה בשנת 2013 ביוזמת סרגיי גליצקי, איש עסקים מקומי.. היא התמודדה בליגה השלישית בחשיבותה במדינה לאחר שקיבלה מעמד של קבוצה מקצוענית מטעם מנהלי איגוד הקבוצות המקצועניות ברוסיה והתמודדה בה עד עונת 2017/2018. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו.      העפלה לליגה בכירה יותר אתר האינטרנט הרשמי של קרסנודאר-2 קרסנודאר-2, ביישום טלגרם קרסנודאר-2, ברשת החברתית VK פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר WorldFootball.net «Краснодар» создаст фарм-клуб, Спорт-Экспресс (19 февраля 2013) Сергей Галицкий: «Краснодар-2» заявлен во вторую лигу, Советский Спорт (27 мая 2013) Краснодар-2 − Черноморец (1:3), Sportbox (27 мая 2013)
וילהלם, נסיך אלבניה

וילהלם, נסיך אלבניה (בגרמנית: Wilhelm Friedrich Heinrich Fürst zu Wied;‏ וילהלם פרידריך היינריך, הנסיך מוויד;‏ 26 במרץ 1876 - 18 באפריל 1945), היה נסיך גרמני אשר שלט בנסיכות אלבניה. וילהלם נולד ב-26 במרץ 1876 בנויוויד, לוילהלם, נסיך ויד ולמריה, נסיכת הולנד, בתם של פרדריק, נסיך הולנד ולואיזה, נסיכת פרוסיה. וילהלם פרידריך היה נינם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ווילם הראשון, מלך הולנד, ואחיינה של אליסאבטה, מלכת רומניה. בצעירותו התגייס וילהלם לצבא הקיסרות הגרמנית כקצין פרשים, ובשנת 1913 צורף למטה הכללי הגרמני. ב-30 בנובמבר 1906 התחתן וילהלם עם סופיה, נסיכת שנבורג-ואלדנבורג, בתם של ויקטור, נסיך הכתר של שנבורג-ואלדנבורג ולוציה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, ממנה היו לו שני ילדים. בשנת 1913 קיבלה אלבניה את עצמאותה בהסכם לונדון (1913), והמעצמות הגדולות החלו לחפש אחר נסיך שישלוט במדינה החדשה. אליסאבטה, מלכת רומניה שלחה את טאקה יונסקו להציע את אחיינה לתפקיד, ואכן וילהלם נבחר לעמוד בראש המדינה החדשה. באביב 1913 קיבל וילהלם את ההצעה אולם דחה אותה, אולם האוסטרים לחצו עליו מאוד לקבל את ההצעה. ב-7 בפברואר 1914 הודיע וילהלם למעצמות הגדולות שהוא יקבל את כס המלוכה. ב-21 בפברואר 1914, משלחת של נכבדים אלבניים בראשות אסאד פאשה טופטאני וארברשה אלה (בראשות לואיג'י באפה ווינצ'נזו באפה טראשי), הציגה לו בקשה רשמית, וב-7 במרץ הוא הגיע לבירתו הזמנית בדורס והחל לארגן את ממשלתו, ומינה את טורהאן פאשה פארמטי להקים את הממשלה האלבנית הראשונה. מייד לאחר הגעתו פרצו באלבניה מרידות של מוסלמים נגד שר ההגנה שלו, אסאד פאשה, ונגד שליטה זרה שאיננה טורקית. יוון עודדה את הקמתה של ממשלה זמנית, נפרדת, בצפון אפירוס, למרות שהוסכם על הענקת זכויות יתר למיעוט היווני שם, הצבא ההלני כבש את דרום אלבניה למעט בראט וקורצ'ה. גם מעמדו של וילהלם התערער על ידי תומכיו, ובמיוחד אסאד פאשה עצמו, שקיבל כסף מאיטליה על מנת לממן מרד ולבצע הפיכה נגד וילהלם. העלילה נחשפה, פאשה נעצר ב-19 במאי 1914, הועמד לדין על בגידה ונידון למוות. רק התערבות של ממשלת איטליה הצילה את חייו והוא נמלט לגלות באיטליה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה דרשה ממנו האימפריה האוסטרו-הונגרית לשלוח חיילים אלבנים שיילחמו לצדם. כאשר סירב, בשל הנייטרליות של אלבניה כפי שסוכם באמנת לונדון, הופסקה התמיכה שקיבל מהם. ביולי 1914 פרצה מלחמת אזרחים בנסיכות, ובעקבות כך ברח וילהלם ב-3 בספטמבר לוונציה, ומשם חזר לגרמניה. וילהלם התגייס לצבא הגרמני תחת השם הרוזן פון קרויה, ולחם בקרבות השונים במלחמה. בשנת 1916 כבשו מעצמות המרכז את סרביה ומונטנגרו ווילהלם קיווה שיחזירוהו לשלטונו, אולם הגרמנים והאוסטרים סירבו לכך. לאחר המלחמה הציג וילהלם את תביעותיו בועידת השלום בפריז (1919), אולם בשל העובדה שלחם לצד מעצמות המרכז לא זכו תביעותיו להכרה. במשך כמה שנים לחמו פלגים שונים על השלטון באלבניה כעוצרי המדינה בשם וילהלם, אולם בשנת 1925 הוקמה הרפובליקה האלבנית ובוטל שלטונו. לאחר מכן חי וילהלם ברומניה עד מותו ב-18 באפריל 1945 בפרדיאל, ובנו קרול ויקטור, נסיך הכתר של אלבניה ירש את תאריו. ב-30 בנובמבר 1906 התחתן וילהלם עם סופיה, נסיכת שנבורג-ואלדנבורג, בתם של ויקטור, נסיך הכתר של שנבורג-ואלדנבורג ולוציה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, ממנה היו לו שני ילדים: מריה אלאונורה, נסיכת אלבניה (1909–1956) קרול ויקטור, נסיך הכתר של אלבניה (1913–1973) מדיה וקבצים בנושא וילהלם, נסיך אלבניה בוויקישיתוף וילהלם, נסיך אלבניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ויילי

האם התכוונתם ל... ויילי – זמר בריטי ארתור ויילי – חוקר מזרח אסיה אנגלי סמירה ויילי – שחקנית אמריקאית פיטר ויילי – צ'לן ומורה לצ'לו קהינדה ויילי – אמן אפרו-אמריקאי וייל