laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכסנדר אלכסנדרוב

אלכסנדר וסילייביץ' אלכסנדרוב (ברוסית: Александр Васильевич Александров‏ 8 ביולי 1883 - 13 באפריל 1946) היה מלחין סובייטי, ממייסדי מקהלת הצבא האדום ומלחין ההמנון של ברית המועצות. אלכסנדר אלכסנדרוב נולד בכפר פלקחינו, מדרום-מזרח למוסקבה. כבר בנעוריו התבלט בשירה ובגיל צעיר התקבל למקהלת קתדרלת קאזאן בעיר סנקט פטרבורג. אחר כך למד מוזיקה, הלחנה ונגינה אצל המלחין ונגן הפסנתר ניקולאי קארלוביץ' מטנר בקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג ובמוסקבה, שם קיבל בשנת 1918 תואר פרופסור. ב-1923 היה אלכסנדרוב ממייסדי מקהלת הצבא האדום, שהוקמה כדי לבדר את חיילי הצבא ששרתו במזרח הרחוק. ב-1941 הוא הלחין את השיר מלחמה קדושה (ברוסית: Священная война קרי: סְבְיָאשְצֶ'נָיָה ווֹיְנָה), שהפך למעין המנון קרב של חיילי הצבא האדום, וב-1943 הלחין את ההמנון הלאומי של ברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר אלכסנדרוב בוויקישיתוף אלכסנדר אלכסנדרוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר אלכסנדרוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר אלכסנדרוב, באתר Discogs (באנגלית) אלכסנדר אלכסנדרוב, דף שער בספרייה הלאומית אלכסנדר אלכסנדרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום הניצחון

במדינות שונות, יום הניצחון הוא כינוי ליום בו הושג ניצחון צבאי או אסטרטגי משמעותי שהכריע או סיים מלחמה בעלת חשיבות במהלך ההיסטוריה של אותן מדינות. יום הניצחון - במערב אירופה ובמזרחה מציין יום הניצחון את כניעת גרמניה הנאצית, ב-8 במאי 1945, וסיום מלחמת העולם השנייה. בחבר המדינות ובמדינות נוספות שהשתייכו בעבר לברית המועצות נהוג לציין את יום הניצחון ב-9 במאי בכל שנה. ב-7 במאי 1945 חתם הגנרל אלפרד יודל, מפקד המבצעים בפיקוד העליון הגרמני, על כתב הכניעה של הצבא הגרמני, במטהו של דווייט אייזנהאואר, המפקד העליון של בעלות הברית באירופה. ואולם על פי דרישתו של סטלין נערך ב-8 במאי, מעט לפני חצות, טקס כניעה נוסף, שבו חתם וילהלם קייטל יחד עם עוד שני בכירים בוורמאכט על כתב כניעה בברלין. בשעה זו במוסקבה ובארץ ישראל התאריך היה כבר 9 במאי. יום הניצחון באירופה - מצוין במדינות המערב ב-8 במאי יום הניצחון - צוין בברית המועצות וממשיך להיות מצוין בחבר המדינות ב-9 במאי. מצוין בישראל גם בתאריך זה. בווייטנאם מציינים ב-30 באפריל את יום הניצחון על ארצות הברית וסיום מלחמת וייטנאם. יום הניצחון מסמל את נפילתה של סייגון, בירת דרום וייטנאם. יום זה מצוין בווייטנאם כ"יום הניצחון", Ngày Chiến thắng, או כ"יום האיחוד", Ngày Thống nhất. בטורקיה מציינים ב-30 באוגוסט את "חג הניצחון ויום הצבא הטורקי" (Zafer Bayramı), היום בו הסתיים קרב דומלופינר, הקרב שסימן את סיום מלחמת העצמאות הטורקית, ב-1922. בהודו מציינים ב-16 בדצמבר את יום הניצחון על פקיסטן, במלחמת הודו-פקיסטן שהתחוללה ב-1971. יום הניצחון נקרא Vijay Diwas. גם בבנגלדש מציינים באותו יום את הניצחון על פקיסטן ב-1971. במלטה מציינים ב-8 בספטמבר את יום הניצחון של אבירי מסדר ההוספיטלרים, או בשמו המלא "מסדר יוחנן הקדוש של בית החולים בירושלים", על צבא האימפריה העות'מאנית במצור הגדול של שנת 1565. באותו תאריך מציינים גם את כניעת איטליה במלחמת העולם השנייה, ב-1943. במצרים מציינים ב-6 באוקטובר את יום הניצחון על ישראל במלחמת יום הכיפורים. תאריך זה מציין את יום ה-6 באוקטובר 1973, בו כבשו כוחות צבא מצרים את קו בר-לב. יום ההודיה לניצחון ולמולדת (קרואטית Dan pobjede i domovinske zahvalnosti) נחוג בקרואטיה מדי 5 באוגוסט לציון שחרור העיר קנין ב-1995 במבצע סופה (Operacija Oluja) במלחמת העצמאות של קרואטיה שהתנהלה בין השנים 1991-1995, נגד הצבא היוגוסלבי. בקוריאה הצפונית מציינים ב-27 ביולי את יום הניצחון במלחמת שחרור המולדת הגדולה. תאריך זה מציין את מועד החתימה על הסכם שביתת הנשק במלחמת קוריאה. מצעדי יום הניצחון במוסקבה יום הניצחון (שיר) יום השחרור וההצלה
מונרו

האם התכוונתם ל... אישים אליס מונרו – סופרת קנדית ארל מונרו – כדורסלן אמריקאי ברט מונרו – אופנוען מרוצים ניו זילנדי ג'ורג' מונרו – איש צבא בריטי ג'יימס מונרו (מזרחן) ג'יימס מונרו – נשיאה החמישי של ארצות הברית. אליזבת קורטרייט מונרו – אשת הנשיא האמריקני ג'יימס מונרו. דוקטרינת מונרו – מדיניות חוץ אמריקאית המזוהה עם ג'יימס מונרו. גרג מונרו – כדורסלן אמריקאי דייוויד מונרו – מוזיקאי והיסטוריון של מוזיקה עתיקה מרילין מונרו – שחקנית אמריקאית. צ'ארלס קרמייקל מונרו רנדל מונרו – אמן קומיקס אמריקאי מקומות מחוז מונרו – מחוזות ברחבי ארצות הברית מונרו (לואיזיאנה) – עיר בצפון מזרח לואיזיאנה, ארצות הברית. מונרו (ניו יורק) – עיירה במחוז אורנג' במדינת ניו יורק מונרו (קרוליינה הצפונית) – עיירה במחוז יוניון במדינת קרוליינה הצפונית, ארצות הברית. אחרים מונרו (חברה) – חברה אמריקאית העוסקת ביצור מכונות חישוב.
ניטרוצלולוזה

ניטרוצלולוזה (או: "כותנת הנפץ") היא חומר נפץ שמתקבל מניטרציה של צלולוזה (תאית). נוסחתה הכימית: C6H7N3O11. ניטרוצלולוזה בוערת מהר מאוד ויכולה לעבור גם דטונציה ספונטנית בעת הבעירה. את הניטרוצלולוזה גילה כריסטיאן שנביין (Christian Friedrich Schönbein) בשנת 1846 כאשר הטביל כותנה בחומצה חנקתית וחומצה גופרתית. ניטרוצלולוזה היא מרכיב חשוב באבק שרפה נטול עשן. ניטרוצלולוזה משמשת בקוסמות בתור "נייר נפץ", נייר שמיוצר מניטרוצלולוזה ובוער מהר מאוד כמעט ללא סימני שרפה. ניטרוצלולוזה נמצאת בלק ציפורניים. ניטרוצלולוזה שימשה בסרטי צילום עד המחצית השנייה של המאה העשרים. חומרי נפץ, הדף ופירוטכניקה , מאת לוי שגיב, הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב. topic/nitrate-film-stock, technology/guncotton ניטרוצלולוזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
העמותה ללוויינות זעירה בישראל

העמותה ללוויינות זעירה בישראל הוקמה בשנת 2006 על ידי קבוצת מהנדסי חלל מתעשיות החלל השונות של ישראל. מטרת העמותה - קידום העיסוק בלוויינות זעירה בישראל, תוך תכנון משימות חלל, בניה ושיגור של לוויינים זעירים, חינוך והתנעת דיון ציבורי בנושא הלוויינים הזעירים. נכון לשנת 2015, נראה שהעמותה אינה פעילה יותר. העמותה ללוויינות זעירה בישראל ביצעה מחקרי היתכנות עבור מספר פרויקטי חלל. ביניהם ניתן להזכיר את הפרויקטים הבאים: מערכת מיקום וניווט המבוססת על לוויינים זעירים (NAPS או CAPS) לוויין להוכחת רכיבי חלל ויצירת מורשת חללית (Heritage) למערכות (SQHN) קלוקסאט - Clocksat - לוויין להוכחה חללית של שעון אטומי מתוצרת חברת אקיוביט הישראלית לוויין מחקר נושא צרעות - Waspsat קיובסאט הוא שם כללי לפלטפורמה לוויינית זעירה, שפותחה במקור על ידי אוניברסיטת סטאנפורד מארצות הברית. התצורה של הלוויין הבסיסי במשפחה זו היא קובייה, בעלת ממדים של 10 ס"מ * 10 ס"מ * 10 ס"מ. מזה שנים ניתן להשיג שלד של לוויין, כולל מחשב ותוכנת הפעלה, במחירים נמוכים ובאופן מסחרי. העמותה ללוויינות זעירה בחרה - בשלב ראשון - להתבסס על הפלטפורמה של קיובסאט, בתצורה הגדולה יותר בעלת ממדים של 30 ס"מ * 10 ס"מ * 10 ס"מ. לעמותה הישראלית ללוויינות זעירה הסכם עם חברה מארצות הברית בשם Pumpkin המייצרת קיטים ללוויינים, ולפיו היא הנציגה בישראל של חברה זו. העמותה הישראלית ללוויינות זעירה זוכה לשיתוף פעולה הדוק עם תעשיות החלל של ישראל. במסגרת זו, קיבלה העמותה ללא תשלום רכיבי חלל חדשניים, דוגמת שעון אטומי ללוויינים מהחברה הישראלית אקיוביט. בנוסף, פועלת העמותה במרכז השילובים של חברת מבת-חלל של התעשייה האווירית, ובחדר הנקי שבמקום נמצאים שני אבות טיפוס ללוויינים. Inklajn-1 היה שיתוף פעולה בין התעשייה האווירית לבין העמותה ללוויינות זעירה בישראל. הלוויין הזעיר שתוכנן היה Inklajn-1 אשר נבנה על ידי מתנדבי העמותה ללווינות זעירה, ונמצא בחדר השילובים של התעשייה האווירית לישראל. הלוויין קרוי על שמו של חלוץ החלל הישראלי ד"ר מרסל קליין. גודלו של הלוויין 10X10X32 ס"מ והוא מתוכנן לנוע במסלול מסונכרן-שמש בגובה של כ-650 ק"מ ולהקיף את כדור הארץ בכל 90 דקות. הלוויין ישרת את קהילת חובבי הרדיו ויכיל מספר ניסויים מדעיים. נכון ל-2018, לא ידוע מועד השיגור. על מנת לקדם את מטרותיה, מקיימת העמותה הישראלית ללוויינות זעירה ימי עיון מקצועיים וכנסים. עד כה נערכו האירועים הפומביים הבאים: הצגת מיזם לווייני ניווט - יום עיון שנערך באוניברסיטת ת"א בשנת 2006 שבו הוצג הרעיון מול פורום מקצועי-טכני בכיר. המיזם הוצג מול פורומים מקצועיים אחרים בהזדמנות אחרות. יום העיון הראשון ללוויינות זעירה בישראל - נערך ב-15 במאי 2007, בבית חיל האוויר בהרצליה, בשיתוף מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל, חברת מבת-חלל, חברת אקיוביט ואגודת החלל הישראלית יום העיון השני ללוויינות זעירה בישראל - נערך ב-ינואר 2008, בבית חיל האוויר בהרצליה, בשיתוף מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל, במסגרת כנס החלל הבינלאומי על שם אילן רמון לוויין זעיר העמותה ללוויינות זעירה בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" התעשייה האווירית מפתחת ובונה ננו-לוויינים בשיתוף עם העמותה ללוויינות זעירה INSA, באתר התעשייה האווירית, 20 ביוני 2011 התעשייה האווירית בונה נאנו לוויינים בשיתוף עמותת INSA אתר techtime, מתאריך 16 במאי 2011
רוטב ברווז

רוטב ברווז (מאנגלית: Duck sauce) הוא רוטב צהוב מתוק המוגש במסעדות סיניות באירופה ובארצות הברית כרוטב לתיבול אגרולים וספרינג רולים. הרוטב עשוי משזיפים, משמשים או אפרסקים וכן סוכר, חומץ, זנגביל ופלפל צ'ילי. שמו של "רוטב הברווז" מקורו בשמו האנגלי: "duck sauce". ברוטב זה אין ברווז, אולם הוא הוגש במסעדות סיניות בארצות הברית שם הוגש כתוספת לברווז בנוסח פקינג במקום רוטב ההויסין המסורתי. מדיה וקבצים בנושא רוטב ברווז בוויקישיתוף דנה שיין‏, חמוץ מ?-ווק, באתר וואלה, 28 באוקטובר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליאור מולכו

ליאור מולכו (נולד ב-3 בדצמבר 1977) הוא במאי, מפיק ותסריטאי בענף הפקות הבידור הישראלי. במהלך השנים 2000-2007 הוביל מולכו צוות הפקה אשר הפיק וידאו-קליפים לאמנים ישראליים רבים, ביניהם קובי אוז, עידן רייכל, רמי קלינשטיין, שרית חדד, גד אלבז, קורין אלאל והלהקות משינה וטיפקס. בשנת 2005 זכה מולכו בפרס במאי השנה בתחום הקליפים בטקס פרסי עמ"י, של ערוץ 24 - ערוץ המוזיקה הישראלי. משנת 2007 עבד מולכו על סרט קולנוע עצמאי בשם "שני דגלים", כתסריטאי וכבמאי. הסרט, אשר עלילתו מתרחשת בעיר תל אביב טרום הקמת המדינה ממבט הילדים דאז. הסרט הוצג בהצלחה בפסטיבל הסרטים בקולורדו. בפברואר 2016 מולכו ביים את הקליפ לשיר Cheap Thrills של סיה ושון פול, שהפך במהרה ללהיט בינלאומי. באפריל 2018 ביים את הקליפ Flames של דייוויד גטה וסיה. בתחילת נובמבר 2020 ביים את הקליפ לשיר שהוציאה לכבוד חג המולד- סנאומן (snowman) של סיה. ליאור מולכו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאור מולכו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שגיא בן נון, מעפיל: הסרט "שני דגלים" זכה בשני פרסים בפסטיבל בארה"ב, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוטב הויסין

רוטב הויסין (בסינית מסורתית: 海鮮醬, בסינית מפושטת: 海鲜酱) הוא רוטב המשמש לתיבול של מאכלים רבים, כדגומת ברווז בנוסח פקינג, ספרינג רולס, אגרולס, חזיר מו שו ומאכלים נוספים במטבח הסיני ובמטבח הווייטנאמי, בו מכונה הרוטב "טיינג דן" – "רוטב שחור". הרוטב עשוי מפולי סויה מותססים בתוספת שום, חומץ ופלפלי צ'ילי. בנוסח המנדריני של רוטב זה הוא עשוי ממים, סוכר, פולי סויה מותססים, אורז, מלח, קמח מחיטה, שום ופלפלי צ'ילי. בניגוד לדעה הרווחת הרוטב אינו מכיל שזיפים. משמעות שם הרוטב בסינית – "רוטב מאכלי ים", מאחר שהרוטב שימש בעבר לתיבול מאכלים אלה. מדיה וקבצים בנושא רוטב הויסין בוויקישיתוף מתכון לרוטב הויסין באתר cookshare מידע על הרוטב ומתכונים (באנגלית) רוטב הויסין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אברהם שינקר

רבי אברהם שינקר (ר' אברמצ'יק תני'ס; תר"ו, 1846 - י"ג בניסן תרמ"ח, 1888), היה מהדמויות החשובות בדור הראשון של תנועת המוסר; מגדולי תלמידיו של רבי ישראל סלנטר. נולד בסלבודקה שבקובנה לאהרון ולבתיה מיכלה, שהייתה מצאצאי הרב אריה גינזבורג מווילנה, חותנו של רבי חיים מוולוז'ין. נשלח על ידי אביו ללמוד בישיבת וולוז'ין. נישא לבתו של אחד מנכבדי קובנה, תנחום שילמן, ועל שמו כונה ר' אברמצ'יק תני'ס (כלומר 'של תני', שם מקוצר של תנחום). בת אחרת של ר' תנחום, מלכה, נישאה לרב יהודה לייב פרנק. בקובנה הכיר את רבי ישראל סלנטר ודבק בו ובשיטתו המוסרית. יחד עם עמיתו הרב נתן צבי פינקל סייע בייסוד וניהול כולל האברכים בקובנה. כעבור כמה שנים סייע לרב פינקל בהקמת ישיבתו בסלבודקה והיה הר"מ הראשון בה. בין תלמידיו בישיבה היו הרב אהרן בקשט והרב שמואל נתן בוקנץ. כן היה זה שהזמין לצוות הישיבה את הרב יצחק בלאזר. בתחילת שנות השמונים של המאה ה-19 התמנה לרב באלקסוט, פרבר של קובנה. אולם כעבור זמן חלה ונאלץ לעזוב את רבנותו. לצורך ריפויו עזב את ליטא והתגורר שלוש שנים בעיר המרפא מרן שבאיטליה. נפטר בשנת תרמ"ח והוא בן 42. נקבר במקום שהותו בעיר מרן באיטליה. דברי תורתו לא השתמרו, ומעטים מהם הובאו בספרי חבריו. תלמידו המפורסם היה רבי יוסף יוזל הורוביץ, "הסבא מנובהרדוק". בנו הוא רבי שמואל הלל שינקר. בנו אהרון החליף את שם משפחתו משינקר לבהגר"א (ראשי תיבות: בן הגאון רבי אברהם). הרב שמואל הלל שינקר, למען האמת לא אחשה, דואר היום, 23 באוקטובר 1931, עמ' 7 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברווז בנוסח פקינג

ברווז בנוסח פקינג, ברווז פקינג או ברווז בייג'ינג (בסינית מסורתית: 北京烤鴨, בסינית מפושטת: 北京烤鸭) הוא מאכל מהמטבח המנדריני שמקורו בבייג'ינג שבסין. מאכל זה הפך עם השנים לאחד מסמליו של המטבח הסיני. מקור שמו במערב בשמה של הבירה "בייג'ינג", אשר נקראה שנים רבות "פקינג" על ידי תושבי אירופה. המאכל כולל ברווז צלוי, שעורו הפריך בשל הצלייה מהווה חלק בלתי נפרד מהמנה. הברווז עצמו, המכיל מעט בשר, מוגש עם חביתיות מסורתיות, רטבים וירקות. יתרת חלקי הברווז מוגשים בהמשך הארוחה, לאחר אכילת הברווז, כאיטריות או כ"סון צ'ו באו"- מנה של בשר ברווז בעלה חסה. מקורו של מאכל זה בתקופת שושלת יואן (1206–1368). במהלך המאה ה-15 הוא הפך למאכל פופולרי בחצר הקיסרית של שושלת מינג. המסעדות צְ'וַאנְג'וּדֶה ובְּיֵינְיִיפָאנג שבבייג'ינג מגישות מאכל זה למעלה ממאה שנים. הגרסאות המוגשות במסעדות באירופה וארצות הברית הן למעשה גרסאות של המאכל המוגש במסעדות אלה. לצורך הכנת ברווז בנוסח פקינג נעשה שימוש בברווז בשלמותו - לרבות ראשו של הברווז. מנפחים את הברווז באמצעות משאבת אוויר, על מנת להפריד בין עורו לבשרו (בעבר הדבר נעשה על ידי נשיפה באמצעות קשית מתחת לעורו של הברווז). לאחר ניפוח הברווז, שופכים על עורו מים רותחים על מנת לבשל את העור בלבד, ומכסים את העור בדבשה על מנת לתת לו את צבעו הכהה ואת ריח הקרמל. משרים את הברווז במשך כמה שעות (עד יום שלם) ולאחר מכן צולים אותו בתוך תנור מספר שעות כשהוא תלוי על מוט. בשל מורכבות הכנתו והצורך בתנור גדול במיוחד, נדיר למצוא את המנה במטבחים ביתיים, ונהוג לרכוש אותה ממסעדות המתמחות בכך. בסין נהוג להשתמש בברווזים מפוטמים על מנת ששכבת השומן מתחת לעורו של הברווז תהיה עבה במיוחד. באירופה ובארצות הברית מעדיפים להכין את המנה מברווזים שלא פוטמו. כמו כן, במהלך הצלייה נוהגים שפים במערב לחורר מספר חורים בחלקו התחתון של הברווז על מנת שהשומן יטפטף אל מחוץ לברווז. באופן מסורתי, מוגש עורו של הברווז, בעל המרקם הפריך, בחביתיות (פנקייק) המכונות "הֶיֵה בִּינג" (בסינית: 荷叶饼), בתוספת בצל ירוק ורוטב הויסין. הברווז והחביתיות מוגשים לאחר שנאכל מרק שהוכן מעצמות הברווז והבשר הנותרים. באירופה ובארצות הברית נהוג להגיש את העור קודם להגשת הבשר, ואת שניהם אוכלים בתוך חביתיות. כמו כן נהוג להגיש את המנה יחד עם מלפפון על מנת לעדן את הטעמים החזקים. גרסה של מנה זו המוכנה בנאנג'ינג מכונה "ברווז בנוסח נאנג'ינג". מקורה של גרסה זו בתקופת שושלת מינג ובה ממלאים את הברווז במים בעת צלייתו על מנת שחלקו הפנימי יבושל. בבריטניה התפתחה גרסה נוספת של המאכל בקרב הקהילה הסינית, הכוללת טיגון בשמן עמוק של הברווז לאחר שמצפים אותו בתערובת חמשת התבלינים. במסעדות סיניות בארצות הברית נוהגים להגיש את הברווז עם רוטב ברווז מתוק, במקום עם רוטב הויסין המסורתי. המטבח הסיני המטבח המנדריני מדיה וקבצים בנושא ברווז בנוסח פקינג בוויקישיתוף אנה וגנר, איך אומרים זונה בסינית, באתר ynet, 23 בדצמבר 2004 (הסבר על המתכון לברווז בנוסח פקינג) מידע על ברווז בנוסח פקינג (באנגלית) ברווז בנוסח פקינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סורת אל-פיל

סורת אל-פיל (בערבית: سورة الفيل), או סורת הפיל, היא סורה מספר 105 בקוראן. סורה קצרה זו מונה חמישה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (جبريل) במכה. לפי ספרו של אבּן אל-צֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אל-חֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-כאפרון ולפני סורת אל-פלק. שמה של הסורה נגזר מקבוצת אנשים בשם 'בעלי הפיל', שאליהם הסורה מתייחסת. בסורה מוצגת יכולתו הניסית של אללה, המסוגל להשמיד קבוצת אנשים באמצעות שליחת ציפורים ("אבאביל") שהשליכו עליהם אבנים קטנות. בהתאם לכך, מטרתה העיקרית של הסורה הייתה לחזק את האמונה בקרב המוסלמים בתקופת הרדיפות בעיר מכה, ולהציג את אללה ככוח עיקרי שיכול להתערב לטובתם ולהשמיד את אויביהם. בתקופת התגבשות ספרות הפרשנות הדתית לקוראן, התחילו חכמי הדת לקשור את הסורה עם רצונו של אברהא מושל תימן מטעם קיסרות אקסום הנוצרית, שבנה לערבים כנסייה בצנעא כדי להסיט את העלייה לרגל ממכה לכנסייה החדשה שבנה. מסורת זאת זיהתה את בעלי הפיל, שהציפורים השליכו עליהם את האבנים, עם צבאו של המושל החבשי של תימן שזמם להרוס את מקדש הכעבה, ובכך נקשרו פסוקי הקוראן עם המסורת המוסלמית החדשה. קשירת המסורת עם חבש הנוצרית הייתה על רקע המאבק הדתי והפוליטי בין המדינה המוסלמית ובין המדינה הביזנטית, ונועדה להראות כי הנוצרים ניסו לנצח את הערבים עוד בתקופה הטרום-אסלאמית. כמו כן, יש במסורת רעיון אפוקליפטי שמתאר את מאורעות אחרית הימים כמאבק דתי בין המוסלמים ובין הנוצרים, שבו הנוצרים ינסו להרוס את הכעבה. עם זאת, לא כל פרשני הדת המוסלמים ראו את הסורה כחלק מן הקוראן. חכמי דת שהשתייכו לזרמים התאולוגיים של המועתזילה ושל הח'וארג' וניסו לפרש את הפסוקים באופן רציונלי, טענו כי לא ניתן לקבל את הסורה משום שהיא מנוגדת להיגיון האנושי – ציפורים אינן יכולות להשמיד צבא באמצעות אבנים. כדי ליישב בעיה זו, פרשנים מסורתיים טענו כי האבנים היו קטנות מעדשים בגודלן, אך היה ביכולתן לחדור לתוך כל עצם. הסורה בעלת מאפייני קרב רבים ובהשראתה ניתנו שמות לאמצעי לחימה שונים כגון: סג'יל - טק"ק האיראני אבאביל - כטב"מ איראני אבאביל - טיל בליסטי פקיסטני מדיה וקבצים בנושא סורת אל-פיל בוויקישיתוף מובא אצל אורי רובין, "נספח א: סדר התגלות פרקי הקוראן", הקוראן, תרגם מערבית אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 552. כל הציטוטים להלן הם מתרגום זה. ראו למשל בפירוש תפסיר אל-ג'לאלין לאיה הראשונה ובתפסיר אבן עבאס לאיה זו. יש לציין כי באַ֫יַה השנייה מצוינת רק "מזימתם" באופן כללי, והפירושים הוסיפו את תיאור ניסיון הריסת הכעבה. ראו למשל בתפסיר אל-ג'לאלין לאיה השנייה. ראו כאן בתפסיר אבן-כאת'ר את מזימת המושל החבשי, ופה את תיאור הקרב הניסי. ראו למשל בתפסיר אל-ג'לאלין לאיה החמישית כאן.
ברווז פקין

האם התכוונתם ל... ברווז הבית – מכונה גם ברווז פקין, זן מבוית של ברווז שפותח בסין ברווז בנוסח פקינג – מתכון הכנה סיני של ברווז
מינץ

מינץ – שם משפחה יהודי אשכנזי שהוא שיבוש של שם העיר מיינץ שבגרמניה (מגנצא). השם מעיד על שורשים מן הקהילה היהודית של מגנצא. האם התכוונתם ל... אישים: אברהם מינץ – ראש ישיבה ופוסק הלכה אשכנזי שחי באיטליה במחצית הראשונה של המאה ה-16. בנו של מהר"י מינץ אופיר מינץ-מנור – פרופסור במדעי היהדות באוניברסיטה הפתוחה אורי כהן-מינץ – כדורסלן ישראלי, בנו של תנחום (ראה להלן) איסאק מינץ – היסטוריון סובייטי אלכס מינץ – פרופסור לקבלת החלטות בפוליטיקה ובממשל אלכסנדר מינץ – מהנדס סובייטי בנימין מינץ – פוליטיקאי ישראלי דוד מינץ – שופט בבית המשפט העליון לאה מג'רו-מינץ – פסלת וציירת ישראלית משה מינץ – רבה של בודפשט מתתיהו מינץ – פרופסור לתולדות עם ישראל עדי מינץ – חבר בהנהלת מועצת יש"ע פאול מינץ (Pauls Mincs ;1868–1941) - עורך דין ומשפטן יהודי-לטבי. נמנה עם כותבי החוקה, שימש כמבקר המדינה, סגן-שר ומרצה באוניברסיטה. מת בגולאג סובייטי. שלמה מינץ – כנר, ויולן ומנצח ישראלי תנחום כהן-מינץ – כדורסלן ישראלי תיאו מאינץ – תזונאי ופעיל ציבור מהר"י מינץ – ראשון, רבה של פדובה מהר"ם מינץ – ראשון, כיהן ברבנות אשכנז (גרמניה) ובפולין, בן דודו של מהר"י מינץ אחר: בית מינץ – מוזיאון לתולדות גדרה והביל"ויים מיינץ – עיר בגרמניה
מחוזות הרפובליקה העממית של סין

מחוז (בסינית 省, בפיניין Shěng) הוא החלוקה המנהלית הראשונה במעלה ברפובליקה העממית של סין, יחד עם מחוז עירוני, מחוז אוטונומי ואזור מנהלי מיוחד. בכל אחד מהמחוזות ממונה ועדה של המפלגה הקומוניסטית של סין, המנוהלת בידי מזכיר. בידי המזכיר נתונות כל הסמכויות הנדרשות, והוא ראשון במעלה אפילו יותר ממושל המחוז. הרפובליקה העממית של סין מחולקת לעשרים ושניים מחוזות, ארבעה מחוזות עירוניים, חמישה מחוזות אוטונומיים ושני אזורים מנהליים מיוחדים. האי טאיוואן, הנתון בפועל לשליטת הרפובליקה הסינית, נחשב למחוז העשרים ושלושה. לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה הרפובליקה העממית של סין - חלוקה מנהלית הסטטוס הפוליטי של טאיוואן מדיה וקבצים בנושא מחוזות הרפובליקה העממית של סין בוויקישיתוף
My Happy Ending

My Happy Ending הוא שיר רוק שנכתב והופק על ידי הזמרת אבריל לאבין ובוץ' ווקר עבור אלבומה השני של לאבין, Under My Skin. השיר הופץ כסינגל שני מתוך האלבום בשנת 2004 והפך ללהיט השלישי של לאבין בארצות הברית ובאוסטרליה, כאשר נכנס לעשרת המובילים במצעדי שתי המדינות. הסינגל קיבל מעמד פלטינה בינואר 2005, כאשר הפך לסינגל השני שקיבל מעמד פלטינה לאחר סינגל הבכורה שלה, "Complicated". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים במדינה. איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה. בארצות הברית, נמכר השיר בלמעלה מ-1.2 מיליון עותקים שאושרו על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. השיר הושמע בטריילר לקומדיה הרומנטית "הכי דומה לאהבה" (A Lot like Love) בכיכוב אמנדה פיט ואשטון קוצ'ר. מידע על היצירה "My Happy Ending" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "My Happy Ending" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "My Happy Ending" באתר Discogs סרטון השיר "My Happy Ending" באתר יוטיוב ARIA Charts - Accreditations - 2004 Singles, www.aria.com.au "Brazilian single certifications – Avril Lavigne – My Happy Ending" (in Portuguese). Associação Brasileira dos Produtores de Discos. Ask Billboard: Avril Lavigne's Best-Selling Songs & Albums, Billboard, ‏2015-09-06 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
מכוניות מתנגשות

מכוניות מתנגשות (באנגלית: Bumper cars או Dodgems) הן מתקן שעשועים נפוץ בו המשתתפים מתנגשים או מתחמקים זה מזה באמצעות מכוניות חשמליות קטנות. למכוניות חופש תנועה מוחלט בתוך רחבת המתקן. המכוניות מונעות במנוע חשמלי, המוזן בעזרת מברשת המותקנת על מוט שמחובר למכונית, ואוספת מתח חשמלי מתקרה העשויה רשת מתכת, ומברשת שנייה שנוגעת במשטח המוליך עליו נוסעות המכוניות. גוף המכונית מוקף כולו ברצועת גומי, וכיוון שהמכוניות זהות, רצועת הגומי במכונית אחת נמצאת בדיוק מול הרצועה בכל המכוניות האחרות, ובאופן זה נמנע מגע של גוף המכוניות אלו באלו, והזעזועים של ההתנגשויות נבלמים מעט. הגלגל המניע את המכונית מחובר להגה שיכול להסתובב לכל כיוון. באופן זה יכול נהג המכונית לכוונה לכל כיוון, כולל קדימה ואחורנית. ברוב המתקנים יש במכוניות מקום לשני אנשים. מדיה וקבצים בנושא מכוניות מתנגשות בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האמיני יום יבוא

האמיני יום יבוא הוא פזמון עברי שחובר במקור על ידי יצחק סמוטריץ' בשם: "לאהובה ביום מלחמה", ונערך על ידי רפאל קלצ'קין ב-1948, בזמן מלחמת העצמאות. הפזמון הפך אחד מסמלי המלחמה והתקופה, כיוון שביטא תקווה ואופטימיות לימים שיבואו אחרי שוך הקרבות במדינת ישראל החדשה. הפזמון הולחן על ידי מנשה בהרב (לפי גרסה אחרת הלחן לשיר הוא עממי), ובוצע על ידי "זמרת המלחמות" יפה ירקוני. במקביל, ביצעה את הפזמון גם מקבילתה המפורסמת בעת ההיא, שושנה דמארי. הפזמון נבחר לפתוח את האלבום המשולש לרגל שנת החמישים לישראל, "גדלנו יחד" בעריכת יואב קוטנר, בגלל היותו "השיר הישראלי הראשון" שהתפרסם מיד לאחר קום המדינה. לחן הפזמון משמש לעיתים כלחן אלטרנטיבי לירושלים של זהב, שחיברה נעמי שמר. השיר מופיע כ"סימפול" גם בשיר מה לעשות? שמבצעת דנה אינטרנשיונל. בפברואר 2016 הושק אלבום דיגיטלי ברשת ג' בשם "לשיר איתה" - אוסף מחווה לשושנה דמארי במלאת עשור למותה, בו השתתף אלי גורנשטיין בביצוע השיר. "האמיני יום יבוא" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "האמיני יום יבוא" והאזנה לו באתר זמרשת מילות השיר "האמיני יום יבוא" באתר שירונט יעקב בר-און, גווילי-האש של "הפנינים הכחולות", דבר, 23 ביולי 1969 לארצי/ לאהובה ביום המלחמה לשיר איתה, באתר ynet