laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרווין ברייסי

מרווין ברייסי-ויליאמס (באנגלית: Marvin Bracy-Williams; נולד ב-15 בדצמבר 1993) הוא אצן אמריקאי. סגן אלוף העולם (יוג'ין 2022) בריצת 100 מטר, סגן אלוף העולם באולם (סופוט 2014), זוכה מדליית ארד באליפות עולם באולם (בלגרד 2022) ו-3 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית (2014–2016) בריצת 60 מטר. נוסף לכך, הוא שחקן פוטבול מקצועני בעמדת תופס. באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט, פולין במרץ 2014 זכה במדליית כסף בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.51 שניות, אחרי ריצ'רד קילטי מבריטניה (6.49 שניות) ולפני פמי אוגונודה מקטר (6.52 שניות). במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכו ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2016 הוא זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.98 שניות, אחרי ג'סטין גטלין (9.80 שניות) וטרייבון ברומל (9.84 שניות). במשחקים האולימפיים עצמם הוא סיים במקום 14 בתוצאה של 10.06 שניות. באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, פולין במרץ 2022 זכה במדליית ארד בריצת 60 מטר בשיא אישי חדש של 6.44 שניות, אחרי מרסל ג'ייקובס מאיטליה (6.41 שניות) וחברו לנבחרת כריסטיאן קולמן (6.41 שניות). באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה זכה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.88 שניות, אחרי פרד קרלי (9.86 שניות) ולפני טרייבון ברומל (9.88 שניות), שניהם מארצות הברית. ב-2017 חתם בקבוצת אינדיאנפוליס קולטס מה-NFL כחלק מהסגל הרחב של הקבוצה, אך שוחרר טרם תחילת העונה. ב-2018 חתם בסיאטל סיהוקס אך שוב שוחרר טרם תחילת העונה. ב-2019 הצטרף לאורלנדו אפולו מליגת AAF כמחזיר בעיטות, הוא שותף במשחק אחד בטרם שוחרר. ריצת 100 מטר: 9.85 שניות (2021) ריצת 60 מטר: 6.44 שניות (2022) מדיה וקבצים בנושא מרווין ברייסי בוויקישיתוף מרווין ברייסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרווין ברייסי, ברשת החברתית אינסטגרם מרווין ברייסי, באתר olympedia.org מרווין ברייסי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מרווין ברייסי, באתר ליגת היהלום מרווין ברייסי, באתר Track and Field (גברים)
היינץ היטלר

היינריך "היינץ" היטלר (בגרמנית: Heinrich "Heinz" Hitler‏; 14 במרץ 1920 - 21 בפברואר 1942) היה אחיינו של אדולף היטלר, ונחשב ל"אחיין האהוב עליו". בנם הצעיר של אלויס היטלר הבן ואשתו השנייה הדוויג היידמן. הוא היה אחיו למחצה של ויליאם פטריק היטלר. היינץ היה תומך נלהב של הנאציזם. הוא למד בפנימייה מובחרת של מוסדות החינוך הפוליטיים-לאומיים בבלנשטט שבסקסוניה-אנהלט. כשהחלה מלחמת העולם השנייה, הוא התגייס לוורמאכט. בשאיפה להיות קצין, היינץ קיבל תפקיד פיקודי ביחידת האותות בגדוד התותחנים ה-23 של פוטסדאמר. בשנת 1941 נשלח לשרת בחזית המזרחית, והשתתף בפלישה לברית המועצות, במסגרת מבצע ברברוסה. ב-10 בינואר 1942 נצטווה לאסוף ציוד קשר מעמדה צבאית קדמית אשר ננטשה. היטלר נלקח בשבי על ידי כוחות הצבא האדום, ונכלא בכלא הצבאי בוטירקה במוסקבה. הוא עונה שם למוות בפברואר 1942. דודו, אדולף היטלר, אמנם אישר הצעת חילופי שבויים בחסות הצלב האדום השוודי, בו יוחזר היינץ לגרמניה בתמורה ליאקוב ג'וגאשווילי, בנו של סטלין, אולם סטלין כעס על בנו שנכנע, ולכן דחה את ההצעה. חברו לכיתה לשעבר הנס-וולף ורנר מתאר את רווחיו של היינץ מקשריו המשפחתיים עם אדולף היטלר: ”לאחד הבחורים הייתה מכונית. הם פרצו את מגדבורג ללא רישיון. המשטרה עצרה אותם והוא הראה את תעודת הזהות שלו: "היינץ היטלר". המשטרה הצדיעה ונתנה להם לנסוע” אחיו למחצה של הייניץ, ויליאם פטריק היטלר, לחם במסגרת צי ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. כך שלמעשה, שני האחים נלחמו משני צידי המתרס. היינץ היטלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Maser (1971), pp.60, 447 Heinrich “Heinz” Hitler, באתר Find a Grave (באנגלית) The Hitlers that Stalin Caught, סרטון בערוץ "Mark Felton Productions", באתר יוטיוב (אורך: 15:00)(באנגלית) Molotov Remembers: Inside Kremlin Politics "1944 HITLERS FAMILY - YouTube". YouTube. 29 בינואר 2021. אורכב מ-המקור ב-29 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
מיכאיל אדמוביץ'

מיכאיל מיכאילוביץ' אדמוביץ' (ברוסית: Михаил Михайлович Адамо́вич) היה צייר דקורטיבי ומונומנטלי רוסי ואמן פורצלן. הוא ידוע בעבודות החרסינה שלו ודימויים של אמנות סובייטית. אדמוביץ' נולד ב-1884. ב-1907 סיים את לימודיו בבית הספר לאמנות ועיצוב תעשייתי במוסקבה וזכה במלגה ללימודים באיטליה עד לשנת 1909, אז הוזמן לעצב ציורי קיר לבניינים בסנט פטרסבורג ומוסקבה. הוועדה המשמעותית הראשונה שלו הייתה עבור פסיפסים לקברו של המלך ג'ורג' הראשון מיוון. אדמוביץ' עבד בלנינגרד בעקבות המהפכה הרוסית ושירת שנתיים במשמר המהפכה. מפעל הפורצלן הקיסרי נוסד על ידי הקיסרית אליזבת פטרובנה בשנת 1744 כמפעל הפורצלן הראשון ברוסיה. ב-1918 שונה שמו למפעל הפורצלן הממלכתי ואדמוביץ' הועסק בו. הוא עיצב קרמיקה ששיקפה את מטרות הממשלה החדשה ברוסיה. הוא עבד שם מ-1918 עד 1919 וחזר ב-1921 לעוד שנתיים. מאוחר יותר המשיך אדמוביץ' לעבוד במפעל הקרמיקה וולכוב בנובגורוד. ב-1927 חזר למוסקבה כדי לעצב עבור מפעל הקרמיקה דולבו. הוא ידוע בעבודות החרסינה שלו ודימויים של אמנות סובייטית. אחד העיצובים של אדמוביץ' מ-1921, Kapital נבחר על ידי מנהל המוזיאון הבריטי ניל מקגרגור כאובייקט מייצג בתוך סדרת תוכניות רדיו שהחלה ב-2010 כשיתוף פעולה בין ה-BBC והמוזיאון הבריטי. הצלחת שנבחרה עוצבה בשנת 1921 ומציגה פועל סובייטי מטביע את המילה "קפיטל" בסגנון פוטוריסטי. האובייקט מייצג את עובד התורם את כוח התעשייה לטובת העם ולא לקפיטליסטים. העיצובים שלו משנת 1921 כוללים את הכרזה מי שלא עובד לא אוכל, מה שהמחיש את המחויבות למהפכה. בין העיצובים שיצר על צלחות פורצלן בגודל עשרה אינץ' הציגו את ראש לנין, הכוכב האדום. צלחות אלה נתפסו כצורת ביטוי חדשה של אמנות עבור העובד הרוסי. צלחת "קפיטל" שנבחרה עבור ה-BBC נוצרה למעשה עשרים שנה לפני כן, ב-1901, כאשר הייצור של מפעל הפורצלן היה שמור כולו למשפחת המלוכה הרוסית. הצלחות הללו נאספו והמתינו לקישוט. הצלחות מ־1921 הופקו על ידי בית החרושת הממלכתי לפורצלן וצוירו ביד על הזיגוג הקיים. הצלחות לא היו עבור שימוש קבוע ונועדו בעיקר לקישוט. הלוחות נשאו פטיש ומגל כסימן של יוצריהם, אך הם נשאו את הסימן גם של הייצור הקיסרי המקורי שלהם, שהוטבע עשרים שנה לפני כן. הייצור הקטן במפעלים בתקופה זו נועד לפחות בחלקו לייצוא. צוין כי עדיף לא לצבוע מעל סימני היצור המקוריים, שכן הם קיבלו ערך גבוה מרוכשים מחוץ לרוסיה. אדמוביץ' הועסק מאוחר יותר בציור עיצובים על בנייני במוסקבה. הוא מת בשנת 1947. בחייו הציג במספר תערוכות בינלאומיות, ובשנת 1925 זכה במדליה בתערוכה הבינלאומית בפריז. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל אדמוביץ' בוויקישיתוף Chris Arthur, A history of the world in 100 objects a joint venture between bbc radio and the british museum, Material Religion 7, 2011-07, עמ' 291–292 doi: 10.2752/175183411x13070210372346 Tom Cubbin, Adamovich, Mikhail Mikhailovich (1884–1947), The Bloomsbury Encyclopedia of Design, 2016 doi: 10.5040/9781472596178-bed-a013 Mikhail ADAMOVICH, web.archive.org, ‏2011-05-24 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיכאיל אדמוביץ'".
Shake It

האם התכוונתם ל... Shake It (שיר של סאקיס רובאס) Shake It (שיר של קיי פלוק) Shake It (שיר של מטרו סטיישן) (אנ') Shake It (מיני-אלבום) (אנ') - מיני-אלבום של Sistar (אנ') Shake It Off – שיר של טיילור סוויפט
קבלו אותי

האם התכוונתם ל... קבלו אותי (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה אוסטרלית ששודרה בשנים 2013-2016 קבלו אותי (סרט, 2022) – סרט קולנוע ישראלי משנת 2022
איך ידידות נפש

איך ידידות נפש היא קינה הנאמרת לרוב בשחרית של יום תשעה באב בקהילות הספרדים. יש האומרים אותה גם בשבעה עשר בתמוז. המקונן מבכה על מצבה של כנסת ישראל, ידידתו של הקב"ה, שבעקבות החרבן והגלות, ובמיוחד לאחר הצרות הרבות שאירעו לה בגלות ספרד, מפוזרת בכל קצוי הארץ ”תִבְכֶּה בֵּכָל אַפְסִי אֲגַפֶּיהָ”. הידידה נמצאת בין אויביה ומתייפחת ואבלה על כי אין לה מנהל - כלומר רועה שינחה אותה בדרך - ה'. צערה הגדול של כנסת ישראל מושווה בסיום הקינה ”כְּמַבְכִּירָה בְּעֵת לִידָה”, כלומר לאשה היולדת בפעם הראשונה. סיומו של כל בית מתחרז עם הפזמון: ”אֵין מְנַהֵל לָהּ וְאֵין מַחֲזִיק בְּיָדָהּ מִכָּל בָּנִים יָלָדָה:” המושר לאחריו על בסיס הפסוק ”אֵין מְנַהֵל לָהּ מִכָּל בָּנִים יָלָדָה וְאֵין מַחֲזִיק בְּיָדָהּ מִכָּל בָּנִים גִּדֵּלָה” (ספר ישעיה, פרק נ"א, פסוק י"ח). הקינה פורשה, בין היתר, על ידי רבי יעקב רקח בסדר "בית אב". שמעון ברנשטיין, על נהרות ספרד, ירושלים תשט"ז, עמוד 265. הפיוט איך ידידות נפש, באתר הפיוט והתפילה קינות/איך ידידות נפש, באתר ויקיטקסט כמו בספר ירמיה, פרק ד', פסוק ל"א סדר בית אב לארבע תעניות, ליוורנו תרל"ז, דף קז, באתר הספרייה הלאומית.
מסדר גבריאלה סילאנג

מסדר גבריאלה סילאנג הוא מסדר כבוד לנשים בפיליפינים, שנוסד בשנות ה־70, והוסדר מחדש בחוק ב־2003. הוא נקרא על שם הגיבורה הלאומית הפיליפינית, גבריאלה סילאנג. במסדר דרגה אחת, והוא מוענק לנשותיהם של ראשי מדינות או ראשי ממשלות, הן פיליפיניות והן זרות. על אף שנוסח הצו הנשיאותי שמכוחו נוצר המסדר מדבר על בני זוג (spouses) של ראשי מדינות, מה שלכאורה כולל גם גברים שהם בני זוג של ראשי מדינות, בפועל צורפו עד כה למסדר רק נשים, נכון ליולי 2022. סרט המסדר אדום עם מסגרת צהובה וכחולה. אלנה צ'אושסקו (9 באפריל 1975) עאליה אל־חוסיין, מלכת ירדן (1 במרץ 1976) ביאטריקס, מלכת הולנד סיריקיט קיטיאקון, מלכת תאילנד דניאל מיטראן (11 ביולי 1989) ג'וזפין בונגו (פאסיינס דבאני), הגברת הראשונה של הרפובליקה של גבון סופיה, מלכת ספרד (2 באפריל 1995)): מיצ'יקו, קיסרית יפן (3 בדצמבר 2002) לורה בוש, הגברת הראשונה של ארצות הברית של אמריקה (18 באוקטובר 2003) לוז מגסאיסאי, הגברת הראשונה של הפיליפינים (21 באוגוסט 2004) אאורורה קזון, הגברת הראשונה של הפיליפינים (28 באפריל 2005) ויקטוריה קירינו גונזאלס, הגברת הראשונה של הפיליפינים (5 בדצמבר 2005) מדיה וקבצים בנושא מסדר גבריאלה סילאנג בוויקישיתוף Executive Order No. 236, s. 2003 Official Gazette of the Republic of the Philippines. Retrieved 20 May 2020. The Philippines: Order of Gabriela Silang World Medals Index. Retrieved 13 April 2013. "President's Week in Review: April 7 – April 13, 1975". Official Gazette of the Republic of the Philippines. "President's Week in Review: March 1 – March 9, 1976". Official Gazette of the Republic of the Philippines. "Roster of Recipients of Presidential Awards". נבדק ב-2022-07-11.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Filipino recipients of Japanese decorations and Japanese recipients of Philippine decorations | GOVPH". Official Gazette of the Republic of the Philippines (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-05-20.
פנרתרופודה

פנרתרופודה (שם מדעי: Panarthropoda) היא קבוצה גדולה של חסרי חוליות מעל-מערכה אקדיסוזואה, הכוללת את פרוקי-רגליים וקרוביהם, המכילים גם את דובוני המים ואת נושאי הציפורניים וכן את הקבוצה הנכחדת (לפי דעת מספר חוקרים) לובופודיה. הקבוצה התקיימה מסוף הקמבריון עד היום והיא מכילה מגוון גדול של מינים, שרובם המובהק הוא פרוקי רגליים. המאפיין העיקרי של בני הקבוצה הוא מפרקי גוף מפולחים, מערכת עצבים חיצונית המקבילה לזו של עמוד שדרה ולרוב היא נוקשה יותר מהגוף וגפיים ארוכות מחוזקות. סוג Antennacanthopodia - נכחד. מערכה נושאי ציפורניים (Onychophora) מערכה דובוני מים (Tardigrada) מערכה פרוקי-רגליים (Arthropoda) מחלקה דינוקרידידה (Dinocaridida) - נכחדה. קבוצה לובופודיה (Lobopodia) - חלק מהחוקרים מפרידים את קבוצה זו ממיניה השונים בעוד אחרים מסווגים אותה לחלק מפרוקי הרגליים מדיה וקבצים בנושא פנרתרופודה בוויקישיתוף פנרתרופודה, באתר NCBI (באנגלית) פנרתרופודה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פנרתרופודה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
Lichess

Lichess הוא שרת שחמט אינטרנטי חינמי הכתוב בתוכנת קוד-פתוח המנוהל על ידי ארגון ללא מטרות רווח עם אותו השם. משתמשי האתר יכולים לשחק שחמט מקוון באופן אנונימי או לחלופין להירשם ולשחק משחקים מדורגים. אין כלל פרסומות ב-Lichess וכל התכונות זמינות בחינם, שכן האתר ממומן על ידי תרומות מתומכים . התכונות כוללות חידות שחמט, ניתוח ממוחשב, טורנירים וגרסאות שחמט. Lichess הוקם על ידי המתכנת הצרפתי תיבו דופלסי ב-2010. ב-2015 הושקה אפליקציית האתר בפלטפורמות המובייל אנדרואיד ו-IOS. לפי נתונים מ-11 בפברואר 2022, האתר lichess.org הוצב במקום ה-683 בדירוג הגלובלי של אלכסה. רוב מבקרי האתר הגיעו מארצות הברית, מהודו ומסין. לפי דירוג זה, האתר שני רק לChess.com כאחד משרתי השחמט האינטרנטיים הפופולריים ביותר. מדיה וקבצים בנושא Lichess בוויקישיתוף Lichess, ברשת החברתית פייסבוק Lichess, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Lichess, ביישום טלגרם Lichess, ברשת החברתית אינסטגרם Lichess, ברשת החברתית טיקטוק Lichess, סרטונים בערוץ היוטיוב Lichess, ערוץ באתר Twitch.tv Lichess, הבלוג הרשמי "Why is lichess free?". Lichess.org. נבדק ב-2 יולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Lichess Features". Lichess.org. נבדק ב-5 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Become a Patron of lichess.org". Lichess. נבדק ב-22 בנובמבר 2017. We are a non‑profit association because we believe in a free, world-class chess experience for anyone, anywhere. We rely on support from [lichess users] to make it possible. If you've gotten something out of lichess, please take a second to pitch in! {{cite web}}: (עזרה) אודות, באתר lichess.org סקירת האתר lichess.org, באתר alexa.org, ‏25.05.2019
מרקסס

מרקסס (שם מדעי: Meraxes) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים, אשר התקיים באמריקה הדרומית של הקרטיקון העליון שלפני 95 עד 93.9 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בתצורות הוינקול (אנ') שבפטגוניה, ארגנטינה. הסוג תואר מדע ב-2022 בידי Canale ועמיתיו והוא קרוי על שם הדרקון הבדיוני "מרקסס" מסדרת הפנטזיה שיר של אש ושל קרח של הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין. הסוג הכיל מין יחיד - Meraxes gigas, שמשמעותו מיוונית: "ענק". המרקסס היה טורף גדול שידוע מתצורות של ממצא אחד שלם ברובו, אשר דמה לזה של קרכרודונטוזאוריים, והשלד שנמצא ממנו היה המזוהה ביותר מממצאי המשפחה הידועים מחצי הכדור הדרומי והוא נמצא עם גולגולת חזקה ועוצמתית כמעט בשלמותה. במראהו וגודלו דמה לאקרוקנתוזאורוס מאמריקה הצפונית והיה טורף שהגיע לאורך של 12 מטרים ולמשקל של 3,196 עד 5,331 ק"ג בקירוב. מבנהו של דינוזאור זה מרמז שהיה טורף-על דומה לגיגאנוטוזאורוס, אשר אולי ניזון מנבלות ומטיטאנוזאורים שרעו סביבו.
ויליאם טוגי

ויליאם מל טוגי (בצרפתית: William Mel Togui; נולד ב-7 באוגוסט 1996 בלקוטה שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איבוארי, המשחק בעמדת החלוץ בטוזלספור מהליגה המשנה הטורקית. טוגי החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדונים מליגת העל של חוף השנהב וליגת העל המרוקאית. ב-1 ביולי 2018 חתם במכלן מהליגה הבלגית השנייה. בתום עונת 2018/2019 העפיל עם הקבוצה לליגת העל הבלגית. ב-1 בפברואר 2021 הושאל למשך חצי עונה לאספראנסה דה תוניס מליגת העל התוניסאית. ב-31 באוגוסט 2021 הושאל למשך עונה אחת ל-RWDM מהליגה הבלגית השנייה. ב-18 ביולי 2022 הושאל לעונה אחת להפועל ירושלים. ב-20 באוגוסט ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 1-1 מול הפועל חדרה. ב-18 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו, בניצחון 3–0 על מכבי חיפה. עונה לאחר מכן חתם בטוזלספור מהליגה המשנה הטורקית. ב-14 בינואר 2018 ערך טוגי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בהפסד 0–1 לנבחרת נמיביה, במסגרת אליפות האומות האפריקאיות 2018. אספראנסה דה תוניס ליגת העל התוניסאית (1): 2020/2021 מכלן הגביע הבלגי (1): 2018/2019 ויליאם טוגי, באתר Transfermarkt ויליאם טוגי, באתר Soccerway ויליאם טוגי, באתר National Football Teams ויליאם טוגי, באתר FootballDatabase.eu WILLIAM TOGUI SIGNE AU RWDM באתר הרשמי של RWDM, ‏ 31 באוגוסט 2021 (בצרפתית) החלוץ ווילאם טוגי חתם בהפועל ירושלים, באתר ONE‏, 18 ביולי 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויליאם טוגי".
תמות נפשי עם פלשתים

תָּמוֹת נַפְשִׁי עִם-פְּלִשְׁתִּים הוא ביטוי מקראי שמשמעותו היא: לאחר שראה אדם שלא יצליח לנצח את האויב שלו, הוא מחליט לנקום באויב ולגרום לכך שגם הוא וגם האויב שלו יינזקו. לפי מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל זהו השלב האחרון בהסלמת סכסוך, בו אדם מוכן להפסיד הכל, והעיקר להביס את יריבו. משמעות הביטוי בהקשר רחב יותר היא מצב שבו אדם מוכן להקריב את חייו או את טובתו האישית על מנת לגרום נזק לאויביו או לאלו שפגעו בו. לאחר שנתפס שמשון על ידי הפלשתים, עיניו נוקרו והוא הוחזק בבית הסוהר בעזה. לאחר מכן הביאו הפלשתים את שמשון למקדש דגון כדי לחגוג את ניצחונם. הוא נשען על עמודי הבית, אמר "תמות נפשי עם פלשתים", והטה את העמודים שבידיו בכוח. כתוצאה מכך הבית נפל על כל מי שהיה בתוכו. באירוע זה, היו הרוגים רבים יותר מאלה שהרג שמשון במהלך כל חייו, וביניהם גם סרני פלשתים. ”וַיִּלְפֹּת שִׁמְשׁוֹן אֶת שְׁנֵי עַמּוּדֵי הַתָּוֶךְ אֲשֶׁר הַבַּיִת נָכוֹן עֲלֵיהֶם, וַיִּסָּמֵךְ עֲלֵיהֶם אֶחָד בִּימִינוֹ וְאֶחָד בִּשְׂמֹאלוֹ. וַיֹּאמֶר שִׁמְשׁוֹן: תָּמוֹת נַפְשִׁי עִם פְּלִשְׁתִּים, וַיֵּט בְּכֹחַ וַיִּפֹּל הַבַּיִת עַל הַסְּרָנִים וְעַל כָּל הָעָם אֲשֶׁר בּוֹ. וַיִּהְיוּ הַמֵּתִים אֲשֶׁר הֵמִית בְּמוֹתוֹ רַבִּים מֵאֲשֶׁר הֵמִית בְּחַיָּיו.” בתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ק"כ מובא שאם צרה מעידה לחברתה שמת בעלה היא אינה נאמנת. ואפילו כאשר זו שאמרה שמת הבעל נישאה לאדם אחר, השנייה אינה מותרת להינשא, שכן אנו חושדים בראשונה שמא ”תמות נפשי עם פלשתים הוא דקעבדה”. ומסביר הרמב"ם: "אפילו נשאת זו תחלה אין אומרין אילו לא מת בעלה לא הייתה אוסרת עצמה עליו, שמא משנאתה בצרתה רוצה היא שיאסרו שתיהן עליו". משה ברזני ומאיר פיינשטיין נשפטו למוות על ידי הבריטים. משהבינו השניים כי לא יינצלו, ביקשו מחבריהם שיגניבו אליהם לכלא רימוני יד מוחבאים בתוך תפוזים. הם ביקשו לפגוע בבריטים בעזרת הרימון הראשון ולהתאבד בעזרת הרימון השני בעלותם לגרדום, בבחינת "תמות נפשי עם פלשתים", אך משהבינו כי בטקס התלייה יהיה נוכח גם רב הכלא, הרב יעקב גולדמן והוא עלול להיפגע, התאבדו השניים ערב קודם לכן בתאם. לתרחיש שבו תשתמש ישראל בנשק גרעיני בהימצאה על סף השמדתה הפיזית ובמצב שאין לה מה להפסיד, ניתן השם "ברירת שמשון" - סוג של נקמה בנוסח שמשון שהרג במותו רבים מאויביו, בקוראו: "תמות נפשי עם פלשתים". ספר שופטים, פרק ט"ז, פסוקים כ"ט–ל' משנה תורה לרמב"ם, ספר נשים, הלכות גירושין, פרק י"ב, הלכה כ"ד
מרדכי נדיבי

מרדכי נדיבי (כונה גם מוטק'ה; 20 בנובמבר 1924 - 20 באפריל 1971) היה פעיל ההגנה, עסק בעליה הבלתי-לגלית (עלייה ב'), היה מהמפקדים הראשונים של חיל הרגלים בצה"ל, סיים את חייו בעלותו על מוקש במהלך סיור כמפקד מחוז דן, בדרגת אלוף-משנה, והיה לאחד מחללי צה"ל הבכירים ביותר שנפלו בעת מילוי תפקידם. בן אלימלך ונחמה. נולד בבן שמן. אביו, אלימלך אבנר, היה בין מעצבי "ההגנה" במאבק נגד הבריטים ומראשוני האלופים בצה"ל. לאחר לידתו עברה המשפחה לקבוצת גבע, שם גדל. למד בבית החינוך בצפון תל אביב (במחזור הראשון) ובבית-הספר "תיכון חדש" בתל אביב. לאחר סיום בית-הספר התיכון, הוא החל ללמוד בטכניון העברי בחיפה. הוא גויס לחי"ש, עשה תפקידי אימון והדרכה והגיע לדרגת מ"מ. בשנת 1946, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הוא נשלח לגרמניה, מטעם ה"הגנה", כדי לסייע במאמצי העלייה הבלתי-ליגלית. הוא שהה בגרמניה כשנתיים במסגרת זו. עם פרוץ מלחמת העצמאות חזר מרדכי לישראל, גויס כאחד מראשוני חיל הרגלים והגיע לתפקיד מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. בתום המלחמה הוא שוחרר מצה"ל, אך כעבור תקופה קצרה נקרא שוב לצבא הקבע. במרץ 1951 נשא אישה. באותה השנה הוא עבר קורס מג"דים ומילא תפקידי הדרכה וחינוך. הוא עסק בקליטת העולים החדשים בצבא. בשנת 1955 שירת במחלקת ההדרכה במטה הכללי. באוקטובר 1958 סיים את בית-הספר לפיקוד ומטה ולאחר-מכן היה קצין מבצעים בחטיבת ירושלים ובהמשך מג"ד בחטיבה. עם סיום תפקידו בירושלים עבר לבית-הספר לקצינים בדרגת סגן-אלוף. במלחמת ששת הימים היה מפקד גדוד והשתתף בכיבוש השומרון. לאחר המלחמה נתמנה למדריך ראשי בבית-הספר לפיקוד ומטה. במאי 1970 הוענקה למרדכי דרגת אלוף-משנה והוא התמנה למפקד מחוז דן. ב-20 באפריל 1971 (כ"ה בניסן תשל"א) נהרג בעלותו על מוקש בשעת סיור מוקדם לאיתור שטחים לאימון. בסיור נהרגו 2 קצינים נוספים ונפצעו 3 חיילים. הוא הניח אישה וארבעה ילדים והובא לקבורה בבית-הקברות הצבאי בקריית שאול. באפקה הוקם בית על-שם אביו, האלוף אלימלך אבנר. בבית זה יוקדש חדר לזכר בנו מוטק'ה. אלימלך אבנר קורות החיים של מרדכי נדיבי, באתר "יזכור" של משרד הביטחון 3 קציני צה"ל נהרגו, 4 חיילים נפצעו, מעריב, 21 באפריל 1971 באתר הספרייה הלאומית מורן אריה, "דרך המוזיקה אני מצליח לשמר את זכרו של אבי", באתר ynet, 1 במאי 2006
חומיבבה (נמרה)

חומיבבה הייתה נמרה מתת-המין נמר המדבר שהתגוררה באזור נחל דוד בשמורת הטבע עין גדי שבמדבר יהודה. היא התפרסמה כנמרה הוותיקה ביותר במדבר יהודה, וכתבות רבות בתקשורת הישראלית עקבו אחר קורותיה לאורך השנים. בין השאר התפרסם בעיתון הנוער "סלעית" טור קבוע אודותיה, ואודות נמרים נוספים במדבר יהודה. פרסומה של חומיבבה בא לה בעיקר בעקבות מחקר ארוך שנים של הזואולוג גיורא אילני, שגם נתן לה את שמה, על שם חומבבה, שומר היער ב"עלילות גילגמש". אילני עקב אחרי אוכלוסיית הנמרים במדבר יהודה לאורך השנים, ובעיקר אחרי חומיבבה. במהלך שנות השמונים הוחלט לצמצם את אוכלוסיית הנמרים במדבר יהודה, מאחר שאלה הפריעו לתושבי קיבוץ עין גדי הסמוך לשמורה, ומספר נמרות פוריות נלכדו והועברו אל מחוץ לשמורה. בשמורה נותרו הנמרות חומיבבה ושלומציון. נוצרה ביניהן יריבות, שכן שלומציון הצעירה החלה לדחוק את חומיבבה המזדקנת אל מחוץ לטריטוריה אותה תבעה לעצמה. בסוף 1985 הצליחה חומיבבה להסיר את המשדר שהוצמד לה ושבאמצעותו עקבו אחריה החוקרים. בתחילת 1986 נפגעה חומיבבה בתאונה כשרכב שטח צבאי ובו חיילים פגע בה ופצע אותה. בהיעדר משדר שיאפשר לאתר אותה, למשך תקופה קצרה התעורר חשש שחומיבבה נהרגה בתאונה, אך לאחר זמן מה הופיעה מחדש. בספטמבר 1993 נהרגה חומיבבה, שגילה המוערך באותה עת היה כ-18–20 שנה, גיל הנחשב לזקנה מופלגת לנמר בטבע, כשנורתה על ידי קבוצת חיילים שטיילו באזור נחל דוד וחשו מאוימים כשנתקלו בה. מותה זכה לסיקור נרחב בתקשורת הישראלית, ועורר תרעומת בקרב שומרי הטבע. רותי (צבועה) דן קראוס, חיילים הרגו ביריות את הנמרה הוותיקה ביותר במדבר יהודה, חדשות, 19 בספטמבר 1993 אורי בינדר, ממרחק 70 מטר צפתה חומיבבה הנמרה איך מטפלים בבנה הלכוד, ⁨⁨מעריב⁩, 17 ספטמבר 1984⁩ עדי קסלר, הנה הרגו לה גור, הנה היא מתעוורת, הנה ירו בה, ⁨⁨חדשות⁩, 20 ספטמבר 1993⁩ אורי בינדר, סכנת נמרים? – חפש את החתול, מעריב, 17 אוקטובר 1986 אילנה קוריאל, האיש שתיעד את הנמרים האחרונים בעין גדי, באתר ynet, 1 בינואר 2022 אורי בינדר, האם החלה " 'מלחמת ירושה" בין נמרות?, ⁨⁨מעריב⁩, 14 נובמבר 1984⁩ נילי פרידלנדר, "קו אדום" – לנמרים, ⁨⁨מעריב⁩, 29 ינואר 1987⁩ אורי אבנרי, שימעון שלומציון ויצחק חומיבבה, העולם הזה, 7 בנובמבר 1984 אורן כהן, נמר התנגש בסיור צה״ל ונפצע, חדשות, 23 ינואר 1986 עמוס בר, הנמרה חומיבבה נפגעה בתאונה, מעריב, 14 פברואר 1986⁩ גיא בן פורת, אוי, מה עשינו לעוזניות ולעטלפים ולשועלים ולזאבים ולחתולי הבר, ⁨⁨חדשות⁩, 6 אוקטובר 1993⁩
הלווציה (הונגריה)

הלווציה (בהונגרית: Helvécia) הוא כפר גדול ויחסית חדש בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה. האזור מיושב מאות שנים, אך היישוב עצמו הוקם רק בשנת 1952 והוכרז ככפר עצמאי לאחר שנפרד מקצ'קמט. סרביה ורשאץ, סרביה רומניה קרצה (אנ'), רומניה שווייץ זירנך (אנ'), שווייץ הונגריה מנצ'היי, הונגריה מדיה וקבצים בנושא הלווציה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הלווציה נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוחו ואן דן ואל באקה

הוחו מאוריס ואן דן ואל באקה (בהולנדית: Hugo Maurice van den Wall Bake‏; 18 במרץ 1913 – 22 בינואר 1981) היה לוטננט אדמירל הולנדי אשר שימש כמפקד הצי המלכותי ההולנדי, ולאחר מכן כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל). באקה נולד בארנהם ב-18 במרץ 1913, כבן למשפחת אצולה ותיקה בעלת רקע צבאי עשיר. אביו שרת כקצין תותחנים בכיר, ואחיו הגדול הוא הגנרל אלכסנדר ואסמר ואן דן ואל באקה. ב-1930 הוא החל ללמוד באקדמיית הצי המלכותי ההולנדי, וב-1933 התגייס לצי המלכותי ההולנדי. ב-1930 החל את הכשרתו במכון הימי המלכותי ההולנדי. ב-1933 הוא נשלח לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים ושירת שם עד סוף מלחמת העולם השנייה. בין 1953–1954 הוא שימש כמפקד הספינה Hr.Ms. de Ruyter, ולאחר מכן שימש כמפקד ה-Hr.Ms. Evertsen עד 1955. ב-1961 הוא מונה למפקד הסיירת הקלה Hr.Ms. De Zeven Provinciën, וב-1963 נשלח לשמש כנספח הצבאי ההולנדי בארצות הברית, ובמקביל שימש כנציג הולנד במפקדת נאט"ו. ב-1967 הוא מונה למפקד הצי ההולנדי. ב-1968[דרושה הבהרה] הוא מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פרישתו ב-1972. הוחו ואן דן ואל באקה באתר geni