laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משה אריה קורץ

הרב ד"ר משה אריה קורץ (תר"ע, 22 בדצמבר 1909, יבוז'נה, גליציה, אוסטריה (פולין) – כ"ב בכסלו תשנ"ה, 25 בנובמבר 1994, ירושלים) היה פעיל בתנועת הפועל המזרחי ערב הקמתה של מדינת ישראל ונציג התנועה בארגון "ההגנה", מנכ"ל משרד הסעד בשנים 1960–1976. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. שימש בעוד מספר תפקידים בארגונים ציוניים שונים לפני 1960. משה אריה קורץ נולד בשנת 1909 בעיר יבוז'נה שבגליציה, אוסטריה (בעקבות מלחמת העולם הראשונה בפולין). היה ממייסדי תנועת הנוער השומר הדתי בפולין. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בעירו, נסע ללמוד בווינה, שם קיבל בשנת 1936 תואר דוקטור באוניברסיטת וינה וסמיכה לרבנות בבית המדרש לרבנים בעיר (בין ידידיו בווינה היה ישראל אלדד). קורץ היה ציר הקונגרס הציוני ה-19 בלוצרן בשנת תרצ"ה (1935) מטעם "החלוץ וצעירי המזרחי". ב-1936, עם סיום לימודיו, עלה לארץ ישראל. בארץ ישראל לימד יהדות במקווה ישראל ושימש מורה בבתי ספר תיכוניים בתל אביב. כמו כן, היה מפעילי ההגנה. היה פעיל בתנועת הפועל המזרחי ועם קום המדינה היה לאחראי לענייניה הפוליטיים. היה חבר הוועד המפקח על בתי הספר של המזרחי. כיהן כסגן יו"ר ועדת הבחירות המרכזית לכנסות השנייה, השלישית והרביעית. היה מעורב בעבודה סוציאלית במסגרות ממלכתיות. פרסם ספר בנושא פיתוח שירותי הסעד במדינת ישראל וכן מאמרים שונים בנושא. היה חבר בארגונים בינלאומיים העוסקים במדיניות רווחה ובשירותים סוציאליים. שימש מנכ"ל משרד הסעד משנת 1960 ועד פרישתו לגמלאות ב-1976, ותרם רבות לפיתוח התפקיד והמשרד. נמנה עם מחברי הערכים של האנציקלופדיה העברית. היה ממייסדי כפר ילדים "נרדים" בערד בשנת 1981. יזם גם את הקמת הכפר “מגדים”, שנפתח רק לאחר פטירתו. היה נשוי לחנה-מרים קורץ לבית שידלובסקי. בין ילדיו: פרופ' עמיה ליבליך, פסיכולוגית וסופרת; עו"ד שלומית רובין, מבקרת עיריית ירושלים לשעבר; אלישבע מאי, עורכת ספרותית ופעילה חברתית. משה אריה קורץ, שירותים סוציאליים בישראל: יעדים ומגמות: קובץ הרצאות ומאמרים, 1960–1975, ירושלים: משרד הסעד, תשל"ו-1975. מדיה וקבצים בנושא משה אריה קורץ בוויקישיתוף משה אריה קורץ, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים יוסף לפיד, היסטוריון – ועסקן דתי, מעריב, 5 באפריל 1960 משה אריה קורץ (1909-1994), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורט פון ברדלבן

קורט פון ברדלבן (בגרמנית: Curt von Bardeleben‏; 4 במרץ 1861, ברלין – 31 בינואר 1924, ברלין) היה רוזן ושחמטאי גרמני, אחד משחקני השחמט הטובים ביותר בסוף המאה ה-19. לשיא יכולתו הגיע בשנות ה-80 של המאה ה-19, כאשר דורג רביעי בעולם. ברדלבן דורג בין עשרת הטובים בעולם עד לשנת 1895. בשנת 1902 מוקם במקום ה-18 בעולם. פון ברדלבן הצטיין במשחק השחמט כבר בבית הספר, ובשנת 1881 זכה באליפות גרמניה ובתואר אמן שחמט. בשנת 1883 זכה בתחרות המשנה בלונדון, ב-1888 זכה במקום ראשון משותף בתחרות לייפציג, בקיל 1893 ובקובורג 1904. בשנת 1889 שיחק דו-קרב קצר מול הטוען לכתר אליפות העולם עמנואל לסקר בו הפסיד 1.5-2.5 (ניצחון, שני הפסדים ותיקו בודד). ב-1895 סיים בתיקו דו-קרב עם ג'וזף הנרי בלקברן +3 -3 =3 ובאותה שנה ניצח את ריצ'רד טייכמן +3 -1 =6. פון ברדלבן זכור במידה רבה בגלל הפסדו לאלוף העולם לשעבר וילהלם שטייניץ בתחרות הייסטינגס 1895, משום שהוא עזב את אולם התחרות במקום להיכנע. על משחק זה זכה שטייניץ בפרס היופי של התחרות, ויליאם אוורט נפייר אמר שזהו המשחק הטוב ביותר שראה מעודו. באותה תחרות זכה ברדלבן במשחקו נגד אלוף העולם לסקר. שטייניץ-ברדלבן הייסטינגס 1895: העמדה לאחר המסע ה-21 של השחור. שטייניץ בחר במסע 22. צ:ה7+!! המסע מרשים במיוחד משום שהצריך לחשב במדויק את המסעים עד וכולל המסע ה-35 של הלבן. המשחק נמשך 22..מו8 (המלכה לא יכולה להכות את הצריח משום 23. צ:ג8+) 23. צו7+ מז8 24. צז7+ (אם מו8 25. פ:ח7+ זוכה) בשלב זה הסתלק ברדלבן מהאולם ונתן לשעונו להתקדם עד שאזל הזמן ושטייניץ זכה בזמן. מיד לאחר מכן הדגים שטייניץ לצופים את המט שתכנן: 24..מח8 25. צ:ח7+ מז8 26. צז7 מח8 27. מהח4 מ:ז7 28. מהח7+ מו8 29. מהח8+ מה7 30. מהז7+ מה8 31. מהז8+ מה7 32. מהו7+ מד8 33. מהו8 מהה8 34. פו7+ מד7 35. מהד6 מט התאבד בברלין בשנת 1924 בקפיצה מחלון מהקומה הרביעית. חייו ומותו היוו בסיס לדמות הראשית בספרו של ולדימיר נבוקוב "ההגנה של לוז'ין" משנת 1930. ברדלבן חיבר חמישה ספרים בנושא שחמט: ביקורת על הפתיחה הספרדית, 1885 הפתיחה הווינאית, 1893 על גמביט המלכה, 1905 סיומי רגלים בשחמט, 1916 סיפורי שחמט, 1924 מדיה וקבצים בנושא קורט פון ברדלבן בוויקישיתוף קורט פון ברדלבן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מאמר סרוק משנת 1902 על פתיחת תחרות הנובר, הניו יורק טיימס מידע כללי וילהלם שטייניץ מול קורט פון ברדלבן, 17.8.1895, Bravest Rook in chess history - Steinitz's Immortal (Battle of Hastings) ‏Edward Winter, Chess in 1924, 1999 לירז אקסלרד, יורד להגנה, באתר ynet, 16 באוגוסט 2006
נתין

האם התכוונתם ל... נתינים – מעמד חברתי בישראל בתקופת שיבת ציון ובית המקדש השני. נתינות – מעמד משפטי של כפיפות לשלטון ללא אזרחות.
פרקש

פרקש הוא שם משפחה שמקורו בהונגרית ומשמעותו זאב. האם התכוונתם ל... אהרון פרקש – נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים אהרן זאבי-פרקש – אלוף בצה"ל ששימש בתפקידי ראש אגף המודיעין וראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה אורית פרקש-הכהן – שרה לשעבר בממשלות ישראל, חברת הכנסת ועורכת דין ישראלית, לשעבר יו"ר רשות החשמל דוד פרקש – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי דורית פרקש – זמרת, חלק מן הצמד שוקי ודורית, בתו של יעקב פרקש טלי פרקש – עיתונאית חרדית יעקב פרקש – קריקטוריסט ומאייר ישראלי, מוכר בכינויו האמנותי זאב יקותיאל פרקש – רב, מחבר ספרי הלכה, חסיד חב"ד ומו"צ קהילת חב"ד בירושלים לדיסלאוס פרקש – כימאי יהודי ומייסד המחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית נחמן פרקש – עבריין מפורסם, שכונה "אלוף הבריחות" בגלל הבריחות הנועזות שלו מהכלא עמית פרקש – שחקנית וזמרת ישראלית ילידת-קנדה ענת פרקש – שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה
מרתון

האם התכוונתם ל... מרתון (עיר) – עיר-מדינה ביוון העתיקה ועיירה ביוון המודרנית קרב מרתון – קרב שהתרחש בעיר מרתון בשנת 490 לפנה"ס בין אתונה לממלכת פרס ריצת מרתון – תחרות ריצה למרחק של 42.195 ק"מ, קרויה על שם אגדה הקשורה בקרב מרתון מרתון (פלורידה) (אנ') – עיירה בפלורידה קיז, במדינת פלורידה שבארצות הברית
טייסת

טייסת היא יחידה בסיסית בחילות האוויר בעולם. בדרך-כלל מדובר ביחידה המפעילה כלי טיס, אך גם יחידות המפעילות נשק אחר, כגון טילים, ואף יחידות מנהלה שונות, נקראות "טייסת". בראש טייסת עומד קצין בדרגת סגן-אלוף. טייסת טיסה מכילה לרוב 12 עד 24 מטוסים או מסוקים, בהתאם לסוג כלי התעופה ולמנהגי החיל המסוים. במרבית המקרים טייסת מכילה מטוסים, מסוקים או טילים מאותו הדגם. ביחידות קומנדו SAS של חבר העמים הבריטי טייסת היא מסגרת בסדר גודל של פלגה. בחיל האוויר הישראלי, טייסת היא יחידת משנה בבסיס טיסה. לכל טייסת יש סמל הייחודי לה. כל טייסת נחלקת למספר גפים: גף טיסה, גף טכני וגפים ייעודיים (גף בקרים בטייסת נחשון, גף סיירי אוויר בטייסת הראשונה, גף סיורי ים בטייסת ענקי המדבר וכדומה). בראש כל אחד מהגפים עומד קצין בדרגת רב-סרן או סרן. בכל בסיס טיסה קיימים ארבעה סוגי טייסות: טייסות טיסה - הטייסות המפעילות כלי טיס. בטייסות אלו משרתים אנשי צוות אוויר (בטייסות של כלי טיס מאוישים) או מפעילים (בטייסות של כלי טיס בלתי מאוישים). בנוסף משרתים בטייסות הללו טכנאי דרג א'. מפקד הטייסת הוא איש צוות אוויר בדרגת סא"ל, ולצדו משרתים סגני מפקד הטייסת: סמ"ט א' וסמ"ט ב' בדרגת רס"ן. מפקד כל טייסת נבחר ישירות על ידי מפקד חיל האוויר. לכל טייסת יש כינוי, למשל "טייסת העטלף", ומספר ייחודי, לרוב בן שלוש ספרות (יוצאת מכלל זה היא טייסת 69). טייסת תעופה - הגוף שאחראי, בין היתר, למתן שירותים לטייסות המבצעיות כגון: מגדל פיקוח, הגנה קרקעית, כיבוי-אש וכיוצא בזה. מפקד טייסת תעופה (מט"ת) הוא איש צוות אוויר בדרגת סא"ל. טייסת תחזוקה אווירית - הגוף שאחראי על תחזוקה של כלי הטיס של הבסיס בדרג ב'. מפקד טייסת תחזוקה אווירית (מטת"א) הוא איש המערך הטכני בדרגת סא"ל. טייסת מנהלה - הגוף שאחראי על ענייני המנהלה בבסיס כגון: רפואה, כוח אדם, מזון ואפסנאות. מפקד טייסת מנהלה (מט"מ) הוא קצין משא"ן בדרגת סא"ל. רשימת טייסות חיל האוויר הישראלי גף מדיה וקבצים בנושא טייסת בוויקישיתוף מיכל ויסברוד ומאי אפרת, ‏המדריך לסמ"ט, באתר חיל האוויר הישראלי, 9 במאי 2011 טייסת תעופה רמת דוד, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר גיא רימון, ‏תעופה 2000, בטאון חיל האוויר 172, דצמבר 1989, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
אלקטרופורזה דו-ממדית בג'ל

אלקטרופורזה דו-ממדית בג'ל (באנגלית: Two-dimensional gel electrophoresis; בקיצור 2DE או 2D electrophoresis) היא שיטה ביוכימית להפרדה אנליטית של חלבונים באמצעות הרצתם בשדה חשמלי (אלקטרופורזה). החלבונים מופרדים במקביל בשתי שיטות שונות (שני ממדים) על גבי הג'ל. שיטה זו היא למעשה שילוב של שתי שיטות הפרדה אחרות, במקביל. ראשית החלבונים מופרדים בשיטת מיקוד איזואלקטרי (isoelectric focusing) ולאחר מכן מתבצעת הפרדה גם אלקטרופורטית בנוכחות SDS (שיטת SDS-PAGE). בתום ההפרדה החלבונים מופרדים זה מזה גם על פי הבדלי המטען (הנקודה האיזואלקטרית) שלהם וגם בשל הבדלי המשקל. ערך מורחב – מיקוד איזואלקטרי ההפרדה הראשונה מתבססת על ההבדלים במטען הכללי של החלבונים השונים כתלות ב-pH של התמיסה בסביבתו. לכל חלבון הרכב חומצות אמינו שונה, ולכן המטען החשמלי של החלבונים שונה זה מזה. הנקודה האיזואלקטרית היא ערך ההגבה (pH) שבו סך המטען על החלבון שווה לאפס. לכן, זהו ערך ההגבה היחיד בו לחלבון לא תהיה מוביליות בשדה חשמלי. כדי להפריד את החלבונים על פי הבדלי הנקודות האיזואלקטריות שלהם החלבונים מורצים בשדה חשמלי על גבי ג'ל פוליאקרילאמיד בעל גרדיאנט pH (ודרגת החומציות של הג'ל משתנה באופן סמי-רציף לאורכו). כל חלבון ינוע לכיוון האלקטרודה המנוגדת לסך מטענו, ויעצר כאשר הוא מגיע לאזור בג'ל בו ה-pH זהה לנקודה האיזואלקטרית של החלבון. בסיום ההרצה החלבונים יופרדו על פי מטענם, אך ההפרדה עדיין אינה ברגישות גבוהה כיוון שחלבונים בעלי משקל מולקולרי שונה אך בעלי נקודות איזואלקטריות זהות לא יופרדו אחרי השלב הראשון. ההפרדה השנייה זהה בתכונותיה לשיטת SDS-PAGE. בשיטה זו החלבונים מופרדים בשדה חשמלי בתנאים דנטורטיביים לפי ההבדלים במסתם. רצועת הג'ל מההרצה הראשונה נטבלת בתמיסה המכילה β-מרקפטואתנול ו-SDS (החפ"ש sodium dodecyl sulfate). התוצאה היא דנטורציה – הרס הקיפול הטבעי של החלבונים והטענתם בצפיפות אחידה של מטען שלילי (שמקורו במולקולת ה־SDS). כעת, החלבונים אינם מקופלים וטעונים בצפיפות מטען זהה. במצב זה הן המטען הכללי על החלבון והן החיכוך המופעל בעת תנועת החלבון בג'ל פרופורציונליים למסת החלבון. לכן, שיטה זו מפרידה את החלבונים על פי מסתם. חלבונים גדולים ינועו לאט יותר בג'ל, לעומת חלבונים קטנים באותו שדה חשמלי. השדה החשמלי מופעל על הג'ל בזווית 90º, לעומת כיוון השדה של ההרצה הראשונה. התוצאה היא הפרדה נוספת של החלבונים, במימד שני של הג'ל, אנכי למימד הראשון. בתום ההפרדה השנייה החלבונים נמצאים במקומות שונים על גבי הג'ל, כאשר המיקום של כל חלבון בג'ל נקבע על פי הנקודה האיזואלקטרית שלו ועל פי מסתו. כיוון שיש סבירות נמוכה ששני חלבונים שונים זהים גם במסתם וגם במטענם החשמלי, עולה יכולת ההפרדה של השיטה ביחס לשיטות החד־ממדיות. כלומר, שיטה זו נחשבת רגישה מאוד וניתן להפריד באמצעותה באופן ברור מאות חלבונים על גבי ג'ל אחד. לאחר ההפרדה ניתן לצבוע את כלל החלבונים בג'ל, צביעה לא ספציפית, בצביעת קומסי בלו (Coomassie blue) או בצביעת כסף (Silver staining). ניתן גם להשתמש בשיטות צביעה ספציפיות יותר, כגון שימוש בנוגדנים ספציפיים. על אף הרגישות הגבוהה של שיטה זו, השימוש באלקטרופורזה במימד אחד, ובייחוד ב-SDS-PAGE נפוץ יותר, בעיקר משיקולי נוחות העבודה ומידת הצורך ברגישות ההפרדה. נקודה איזואלקטרית אלקטרופורזה מדיה וקבצים בנושא אלקטרופורזה דו-ממדית בג'ל בוויקישיתוף אלקטרופורזה דו-ממדית בג'ל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
That One Night: Live in Buenos Aires

That One Night: Live in Buenos Aires הוא מארז DVD להופעתה של הלהקה מגאדת' בבואנוס איירס. המארז יצא ב-6 במרץ 2007. ב-4 בספטמבר 2007 יצאה ההופעה במהדורת CD כפול. בגרסה המקוונת של iTunes מופיעים שלושה שירים שלא הופיעו במארז ה-DVD. "Blackmail The Universe" "Set The World Afire" "Wake Up Dead" "In My Darkest Hour" "She Wolf" "Reckoning Day" "A Tout Le Monde" "Hangar 18" & "Return To Hangar" "I'll Be There" "Tornado of Souls" "Trust" "Something That I'm Not" "Kick The Chair" "Coming Home" "Symphony of Destruction "Peace Sells "Holy Wars" גרסה אלטרנטיבית ל-"Symphony of Destruction" "Intro" "Blackmail The Universe" "Set The World Afire" "Skin o' My Teeth" "Wake Up Dead" "In My Darkest Hour" "Die Dead Enough" "She Wolf" "Reckoning Day" "A Tout le Monde" "Angry Again" "Hangar 18" "Return To Hangar" "I'll Be There" "Tornado of Souls" "Trust" "Something That I'm Not" "Kick The Chair" "Coming Home" "Symphony of Destruction "Peace Sells "Holy Wars" "The Scorpion" "Train of Consequences" "Of Mice and Men" "Sweating Bullets" דייב מאסטיין - גיטרה ושירה גלן דרובר - גיטרה ג'יימס מקדונו - בס שון דרובר - תופים מידע על האלבום That One Night: Live in Buenos Aires באתר MusicBrainz
תלמוס

התלמוס (Thalamus, מיוונית: "חדר פנימי") או הרמה הוא צביר נוירונים גדול, שלוחה של המוח הקדמי (דיאנצפלון). התלמוס מתפקד כתחנת ממסר של אינפורמציה המגיעה מהחושים (למעט חוש הריח), כמו כן הוא מעורב בעיבוד ראשוני של המידע. בנוסף לכך התלמוס גם מקבל קלט מהאזורים הגבוהים במוח והוא מעורב בבסיס המוחי לקשב. את התלמוס ניתן לחלק למספר גרעינים, בהם גרעין הברך הצדי (LGN) המעורב בתפיסה חזותית. התלמוס מקושר לקליפת המוח ומחבר בינה לבין אזורים תת-קורטיקליים. הוא מקושר לגרעין הזנבי הנמצא בסטריאטום אשר שייך לגרעיני הבסיס. התצורה הרשתית שולחת מידע חושי לתלמוס. התלמוס קולט ומעבד את מרבית המידע התחושתי והתנועתי שמגיע אל קליפת המוח, כמו למשל העברת קלט הראייה אל קליפת הראייה באונה העורפית, לשם עיבוד ופענוח. התלמוס מעורב גם בתפקודים רגשיים ויש לו חשיבות בהיבטים הרגשיים של התחושות. מידע הקשור לגירוי מסוים מעובד על ידי התלמוס ומועבר לאמיגדלה, ליצירת מוטיבציה ראשונית האם להיחשף לגירוי או להימנע ממנו. במקביל, אותו מידע מועבר מהתלמוס לעיבוד נוסף בפיתול החגורה הקדמי (ACC) והקורטקס האורביטופרונטלי (OFC). באמצעות האמיגדלה וה-OFC, המידע שמספק התלמוס מגיע אל ההיפותלמוס, המעורב ביצירת תגובות פיזיולוגיות. התלמוס מעורב בתהליכי העוררות והוא אחראי על הקשב. בנוסף, אחראי התלמוס על דחף השינה, וייתכן שלתלמוס יש תפקיד גם בזיכרון לטווח ארוך. בעיות רפואיות בתלמוס גורמות לבעיות קשב, מצב רוח ושינה: תסמונת התלמוס (Thalamic syndrome) הנגרמת עקב פגיעה טראומטית באזור זה במוח, או עקב שבץ, גורמת לתחושת צריבה כרונית בצד אחד של הגוף ובשינויים תכופים במצב הרוח. חוסר שינה תורשתי קטלני היא מחלה תורשתית נדירה הנגרמת על ידי חלבונים פריוניים. החולה מאבד את היכולת לישון, דבר הגורם לניוון הדרגתי של המוח ולמוות. מדיה וקבצים בנושא תלמוס בוויקישיתוף תלמוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) התלמוס באתר מכון דוידסון למדע ישי-קרין, נ. (2005). דיסלקסיה, רכיבה על סוסים והצרבלום. מתוך אתר פסיכולוגיה עברית. Mai, J. K., & Paxinos, G. (Eds.). (2012). The human nervous system. Academic Press. V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press. Hynd, G. W., Hern, K. L., Novey, E. S., Eliopulos, D., Marshall, R., Gonzalez, J. J., & Voeller, K. K. (1993). Attention deficit-hyperactivity disorder and asymmetry of the caudate nucleus. Journal of Child Neurology, 8(4), 339-347. גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד. Calkins, Susan D. (Ed); Bell, Martha Ann (Ed), (2010). Child development at the intersection of emotion and cognition. Human brain development. Washington, DC, US: American Psychological Association. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איית בן חדו

איית בן חדו (בערבית: آيت بن حدّو, בברברית: ⴰⵢⵜ ⵃⴰⴷⴷⵓ, בצרפתית: Aït-Ben-Haddou) הוא כפר מבוצר, או קסר (قصر) במרוקו, השוכן במרחק של כ-30 ק"מ צפונית-מערבית לורזאזאת. הכפר ממוקם ליד אפיק נחל וארזאזאת – לאורך נתיב השיירות העתיק בין הסהרה לבין העיר מרקש וחופי האוקיינוס האטלנטי. ליבו של הכפר – הקסר – שוכן במעלה גבעה מבוצרת שעליה בתי אדמה בנויים בצפיפות, והוא מוקף בחומות גבוהות שבפינותיהן מגדלי שמירה. רובע זה מכונה לעיתים גם בכינוי קסבה. רוב תושבי הכפר הם ברברים אשר החליפו את חיי הנוודות במגורי קבע. התקיימה ביישוב קהילה יהודית, אך אחרון הקהילה עזב את היישוב בשנות החמישים.במקום נשאר עדיין בית קברות יהודי. הכפר ידוע במספר גדול של סרטים היסטוריים אשר צולמו בתחומו, ובהם: לורנס איש ערב, יהלום הנילוס, ישו מנצרת, הפיתוי האחרון של ישו, גלדיאטור ואלכסנדר. גם חלקים מהסדרה משחקי הכס צולמו בכפר. איית בן חדו הוכרז בשנת 1987 כאתר מורשת עולמית בשל היותו דוגמה מצוינת לאדריכלות הסהרה המוקדמת ולאדריכלות בדרום מרוקו. למרות שהשתמרו באופן טוב במשך מאות שנים, עתידו של המקום ככפר מיושב וחי מוטל בספק, בשל ירידה בכמות המשקעים, עזיבת האוכלוסייה הצעירה וההשקעה הגבוהה הנדרשת בשימור מבני האדמה. מאידך, התגברות זרם התיירים למקום והכרזתו כאתר מורשת עולמית עשויים לשמר את אתריו, ולהפכו למעין מוזיאון פתוח. UNESCO World Heritage Centre, Ksar of Ait-Ben-Haddou, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא איית בן חדו בוויקישיתוף תמונה פנורמית של העיר
עוקץ (זואולוגיה)

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה עוקץ הוא איבר בגופם של חלק ממיני בעלי־החיים, המשמש לדקירת בעלי חיים אחרים ולהחדרת ארס אל גופם. מרבית בעלי העוקץ הם פרוקי-רגליים, לדוגמה דבורים, צרעות, נמלים, נדלים ועקרבים, אך גם אצל מספר חולייתנים כמו הברווזן, ואצל דגים מסוימים כמו הטריגונים, העוקצנוניים והאבנוניים. ליצורים רכים כמו מדוזות וצרעות ים ישנם איברים דמויי עוקץ בעלי תאים צורבים. דבורת הדבש הפועלת משתמשת בעוקץ לצורכי הגנה והתקפה. אצל מלכת הדבורים העוקץ הוא צינור ההטלה. הארס פעיל מאוד והורג מיד זבובים וחרקים קטנים. גם על בעלי חוליות השפעתו של הארס חזקה. העוקץ של הדבורה נמצא בקצה הבטן, ובנוי משלושה חלקים: נדן הוא החוד הדוקר בעת העקיצה. לנדן צמודים שתי מחטים משוננות העוזרות לחדירתו. כיוון שיני המחטים הוא כלפי הגוף הנעקץ. בית הקיבול לארס מחובר לעוקץ. הוא מתמלא על ידי בלוטה חומצית. בלוטת ארס שנייה מצויה בפתח בית הקיבול. תוכן הפרשתה הוא בסיסי. בשעת העקיצה מתערבבות ההפרשות של שתי הבלוטות ונוצר הארס. הרכבו העיקרי הוא חומצת נמלים. הדבורה יכולה לעקוץ דבורים אחרות וגם חרקים אחרים מבלי שהיא תיפגע. בעקיצת בעלי חוליות דבורת הדבש אינה יכולה למשוך את העוקץ המשונן חזרה מגוף בעל החיים. כאשר היא מנסה לעשות כן, העוקץ נשאר תקוע בתוך הגוף הנעקץ, נקרע מגוף הדבורה ויחד עמו חלק מן האיברים הפנימיים. הדבורה מתה כעבור מספר רגעים. כאשר הנדן נקרע הארס המחובר לו נשאר בגוף הנעקץ. כאשר הדבורה עוקצת, דבורים אחרות חשות בריח של הארס והוא מזרז אותן להמשיך לעקוץ במקום העקיצה הקודם או בסביבה שלו. תופעות אפשריות בעקבות עקיצת דבורה: כאב, נפיחות וגרד במקום העקיצה; תגובה אלרגית ברמות שונות המתבטאת בחום, אודם בעור או הופעת בהרות אדומות, צמרמורת בעקבות החום, הכבדת הנשימה, עילפון. השפעה מיידית של העקיצה נפיחות אודם פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ערך מורחב – עקיצת עקרב כל העקרבים (בני סדרת העקרבאים) נושאים עוקץ בולט בפרק האחרון של הבטן האחורית הצרה דמוית ה"זנב". פרק העוקץ בא מיד לאחר שלפוחית העוקץ שנושאת את הארס. ארס העקרב נועד לשתק ולעיתים גם להמית את הטרף שלו ובכך להקל על הציד ועל האכילה. הארס של חלק מהעקרבים מסוכן גם לאדם והארסיים שבהם יכולים אף להמיתו. העקצן הצהוב, שחי בישראל, נחשב לאחד העקרבים הארסיים והמסוכנים ביותר בעולם, ועקיצתו יכולה לקטול גם בני אדם. ב-2011 הרשות האמריקנית לתרופות ומזון (FDA) אישרה טיפול בשם Anascorp לטיפול בעקיצות עקרב. א. בן-נריה, גידול דבורים, הוצאת ארגון מגדלי הדבורים בישראל, תל אביב, תש"י מדיה וקבצים בנושא עוקץ בוויקישיתוף ד"ר ארנון גולדברג, עקיצות דבורים וצרעות, באתר "חבר'ה" פרופ' יואל דונחין ונתן קודינסקי, עקיצות, הכשות ונשיכות, מתוך "עזרה ראשונה להצלת חיים", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, באתר "סטארמד" אלון גמליאלי, מדובשה ומעוקצה, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2012 תמונות שיעזרו לכם לזהות עקיצות של חרקים שונים, באתר בא במייל, 16 בפברואר 2020 מקור: א. בן-נריה הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קבר אסקיה

לפי האמונה נחשב קבר אסקיה (צרפתית Tombeau des Askia) בעיר גאו שבמזרח מאלי לקברו של אסקיה מחמד הראשון, קיסר אימפריית סונגהאי הראשון. הקבר נבנה במאה ה-15 וכולל את פירמידת הקבר, שני מסגדים, בית קברות מוסלמי ואת החצר ההיקפית. הקבר הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2004, ולבקשת ממשלת מאלי נכלל ברשימת האתרים בסיכון בשנת 2012 בשל המאבק המזוין בצפון המדינה. העיר גאו שוכנת על גדות נהר ניז'ר ונחשבת לאחת הערים העתיקות באפריקה שמדרום לסהרה. העיר נוסדה ככל הנראה במאה ה-7 ונזכרה במקורות ערביים במאה ה-11 בשם קאו קאו. בשנת 1138 הייתה גאו לבירת סונגהאי, ואסקיה מחמד הראשון ייסד בה שושלת קיסרית ב-1492. מחמד הראשון המשיך בהרחבת גבולות הקיסרות, מלאכה בה החל דודו ושליט המדינה לפניו, ואלה הגיעו עד לאוקיינוס האטלנטי במערב ועד להרי אייר במזרח. עושרה של הקיסרות התבסס על שליטתה במסחר בזהב ובמלח שהתנהל לאורך דרכי המסחר בסהרה שמצפון לה ובדרכים המובילות ליערות הטרופיים מדרום. לפי המסורת חזה מחמד הראשון בפירמידות במצרים בדרכו למכה והדבר הביאו להקים לעצמו קבר בצורת פירמידה. מאידך, יכול גם שמבנה הקבר הושפע מהסגנון המקומי של תילי קבורה שלו עקבות כבר באלף הראשון לפנה"ס, או מסגנון הבנייה שרווח בדרומה של אלג'יריה של ימינו. מחמד הראשון מת ב-1529 ורבים מאמינים כי לא נקבר במבנה הקבר ואף לא בתחומי העיר גאו. קיסרות סונגהאי הגיעה לשיאה במאה ה-16 והחלה שוקעת בהדרגה בשל מאבקים פנימיים ועליית חשיבותן של דרכי המסחר הימיות. באמצע המאה ה-19 נותרו בגאו ביו 300 ל-400 בתים בלבד, וקבר אסקיה היה למבנה המונומנטלי היחיד שהעיד על זוהר עברה. מתחם הקבר שוכן בצפונה של העיר גאו ומשתרע על שטח של 42.5 דונם. המסגד ופירמידת הקבר מוקפים בחומה וסביבה שטח פתוח גדול המוקף בחומה נוספת: הקבר בצורת פירמידה נישא לגובה של 17 מטר ועשוי מלבני בוץ ומכוסה בטיח בוץ. בבסיסו אורכו 17 מטר ורוחבו 15 מטר, ומוטות עץ בולטים ממנו בכל עבריו. בצידו המזרחי גרם מדרגות המתפתל לאורך החזית ומוביל לשיאו של המבנה. באתר שני מסגדים - המסגד המזרחי כולל אולם תפילה לגברים בגודל של 50 על 15 מטר. גגו עשוי מקורות עץ ומכוסה בבוץ, והוא נתמך ב-69 עמודים מרובעים הערוכים בארבע שורות. במרכז הקיר המזרחי ניצב מחראב מערב אפריקני אופייני שלו שתי גומחות. המסגד הורחב בשלוש הזדמנויות במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20. בצידו המערבי של המתחם מסגד דומה לנשים אך בממדים קטנים יותר. בית הקברות שוכן מחוץ לחומה הפנימית ובו אסטלות אבן רבות הנושאות כיתובים. בית הקברות המשיך והיה בשימוש עד שנות ה-80 של המאה ה-20. הרחבה שמחוץ לחומה הפנימית משתרעת על שטח של 10 דונם ומשמשת לתפילות המוניות בעת פסטיבל טאבאסקי, חתונות ואירועים אחרים. מדיה וקבצים בנושא קבר אסקיה בוויקישיתוף Tomb of Askia באתר אונסק"ו
קפיטול מדינת ויומינג

קפיטול מדינת ויומינג (באנגלית: Wyoming State Capitol) הוא מבנה המשמש כמושב ממשלת מדינת ויומינג שבארצות הברית. המבנה ממוקם בבירת המדינה – שאיין, ונבנה בין השנים 1886–1890. במבנה ממוקמים משרדי בית המחוקקים של ויומינג וכן משרדי מושל המדינה. בשנת 1886 הורתה האספה המחוקקת התשיעית של טריטוריית ויומינג על הקמת קפיטול (מבנה בית מחוקקים) למדינה, בעלות שלא תעלה על 150,000 דולר אמריקאי. מושל הטריטוריה, פרנסיס אי. וורן מינה ועדה בת חמישה חברים, אשר בחרה ורכשה אתר בשאיין, וכן בחרה במשרד האדריכלים דייוויד וו. גיבס ושות' (David W. Gibbs & Company) לתכנן את המבנה. תוכניות המבנה אושרו ביולי 1886, ועבודות ההקמה החלו זמן קצר לאחר מכן על ידי חברת אדם פרייק ואחיו (Adam Freick & Brothers) בעקבות מכרז בו הציעו את ההצעה הנמוכה ביותר -בעלות של 136,275.12$. עבודות הכנת השטח החלו ב-9 בספטמבר 1886, ואבן הפינה הונחה ב-18 במאי 1887. בשנת 1888 התכנסה במבנה, אספת הטריטוריה העשירית (בעת שהמבנה עדיין היה בשלבי הקמה). הקמת אגפי המבנה המזרחיים והמערביים הסתיימה באפריל 1890 – עת שוויומינג הפכה למדינה. אספת המחוקקים הראשונה של המדינה התכנסה בנובמבר 1890. בשנת 1915 החליט בית המחוקקים על הקמת אולמות עבור הסנאט והבית התחתון של המדינה. עבודות ההקמה הושלמו במרץ 1917. שיפוץ המבנה החל בשנת 1974 והסתיים בשנת 1980 בעלות של 7.6 מיליון דולרים. בשנת 1987 הוכרז המבנה כאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית. בניין הקפיטול ממוקם בחלקו הצפוני של מרכז העיר שאיין. המבנה בנוי בסגנון קורינתי כאשר למבנה כיפה ואכסדרת עמודים המזכירה את מבנה קפיטול ארצות הברית. למבנה שלוש קומות מעל הקרקע, וקומה אחת תת-קרקעית. שתי הקומות הראשונות של המבנה עשויות אבן חול שנכרתה ליד פורט קולינס בקולורדו, והקומה השלישית מאבן חול שנכרתה ברולינגס שבויומינג. הכיפה מצופה עלי זהב 24 קרט. בשל השחיקה חודש ציפוי הכיפה שש פעמים בין השנים 1900 ו-1988. הציפוי חודש שוב בשנת 2018. גובהה של הכיפה 43 מטרים וקוטרה 15 מטרים. לאולם הכיפה חלונות ויטראז' שהובאו מאנגליה. חלונות אלה מוארים באמצעות תאורת חשמל, מאחר שהכיפה אטומה. בקומה הראשונה של המבנה נמצאים משרדי בעלי התפקידים הנבחרים של המדינה: המושל, מזכיר המדינה, מבקר המדינה וגיזבר המדינה. אולם הסנאט נמצא בקומתו השנייה של האגף המערבי. אולם זה מעוטר בציורי קיר מאת אלן טרו (Allen True) שצוירו בשנת 1917. ציורי הקיר מתארים את התרבות, ההיסטוריה והכלכלה של המדינה. אולם הבית התחתון נמצא באגפו המזרחי של המבנה. תקרת אולם הסנאט ואולם בית הנבחרים מעוטרת בזכוכית בסגנון טיפני המציגה את סמל מדינת ויומינג. בקומה השלישית של המבנה מצויות מרפסות המבקרים של הסנאט והבית התחתון. בחזית המבנה מצוי פסלה של אסתר הובארט מוריס אשר פעלה להשגת זכויות נשים בטריטוריות ויומינג. הפסל, מעשי ידי אוורד פיירבנקס מנציח את מוריס אשר פעלה להשגת זכות בחירה לנשים – ואכן הטריטוריה הייתה הטריטוריה הראשונה (ולמעשה המדינה הראשונה בעולם) שהעניקה לנשים זכות הצבעה (ב-10 בדצמבר 1869). מדיה וקבצים בנושא קפיטול מדינת ויומינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קפיטול מדינת ויומינג Capitol dome gilded in gold leaf, Wyoming Capitol Square Project, ‏9 October 2018
תקומה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תקומה – מושב בנגב המערבי מפלגת תקומה – מפלגה שהוקמה על ידי פורשי המפד"ל ב-1999 תקומה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה על תולדות מדינת ישראל, לרגל חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל מנהלת תקומה – גוף שהוקם על ידי ממשלת ישראל לשיקום יישובי עוטף עזה לאחר מתקפת הפתע על ישראל (2023) אח"י תקומה (סדרת דולפין) – צוללת ממסדרת דולפין המשרתת בחיל הים מאז שנת 2000 עוצבת התקומה – חטיבת האש 213 של צה"ל