laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1102

שנת 1102 היא השנה השנייה במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אר'סרתן השני מוכתר כמלך ממלכת קאחתי-הרתי עם פטירת אביו קוויריקה הרביעי הנוצרים עוזבים את ולנסיה. מוסלמים הרחיבו את שליטתם בחצי האי האיברי עד לסרגוסה. המסגד הראשי של טולדו הומר לכנסייה. מכל הממלכות של המורים רק סרגוסה, מיורקה ואלבסין נישארו עצמיות. כל היתר נמצאים תחת שליטתם של אלמורבידים. הקמת נסיכות טריפולי על ידי הצלבנים. 17 במאי – מסע הצלב הראשון: קרב רמלה השני הסתיים בתבוסה של הצלבנים, בלדווין הראשון הצליח להימלט מרמלה ליפו, כמחצית אביריו ולוחמיו מתו בקרב או נלקחו בשבי 7 בפברואר – מתילדה הקיסרית (נפטרה ב-1167) קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1102‎ נפטרים ב-1102‎ מדיה וקבצים בנושא 1102 בוויקישיתוף
1101

שנת 1101 היא השנה הראשונה במאה ה-12. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. דוד הבנאי כובש את מצודת זדזאני בקאחתי גאורגיה מידי קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי מסע הצלב של 1101 7 בספטמבר – מסע הצלב הראשון: קרב רמלה הראשון הסתיים בתבוסת הצבא הממלוכי 18 באוקטובר – איג דה ורמנדואה, ממנהיגי מסע הצלב הראשון (נולד ב-1053) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1101‎ נפטרים ב-1101‎ מדיה וקבצים בנושא 1101 בוויקישיתוף
1096

שנת 1096 היא השנה ה-96 במאה ה-11. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 18 במאי – הטבח בוורמס בו נרצחו מעל 800 יהודים על ידי הצלבנים 25 במאי – הטבח בוורמס מגיע אל סופו, כשהצלבנים פורצים את ארמונו של הבישוף ורוצחים את היהודים שם מאורעות תתנ"ו – טבח ביהודים ברחבי אירופה, טורקיה, סוריה, לבנון וארץ ישראל במסגרת מסע הצלב הראשון אל-מקתפי (נפטר ב-1160) איג מסן-ויקטור (נפטר ב-1141) מינאמוטו נו טמיושי (נפטר ב-1156) 11 בנובמבר – ורנר הראשון, רוזן הבסבורג להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1096‎ נפטרים ב-1096‎ מדיה וקבצים בנושא 1096 בוויקישיתוף
1093

שנת 1093 היא השנה ה-93 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אלמורבידים כבשו את ליסבון ובדחוס. ממלכת בדחוס הפסיקה להתקיים אל סיד כבש את ולנסיה מהמורים והקים ממלכה שרק באופן פורמלי הכירה בעליונות של קסטיליה. בצבא של הממלכה משרתים נוצרים ומוסלמים זה לצד זה. אלמורבידים החלו במצור על ולנסיה אך הובסו על ידי אל סיד. הפסד משמעותי ראשון של אלמורבידים בחצי האי האיברי. 13 באוקטובר – רובר הראשון, רוזן פלנדריה (נולד ב-1035) 13 בנובמבר – מלקולם השלישי מלך סקוטלנד (נולד ב-1031) 16 בנובמבר – מרגרט הקדושה, המלכה רעיה של סקוטלנד (נולדה ב-1045) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1093‎ נפטרים ב-1093‎ מדיה וקבצים בנושא 1093 בוויקישיתוף
1092

שנת 1092 היא השנה ה-92 במאה ה-11. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. העיר טולדו עברה לשליטה נוצרית באופן סופי. המדען הסיני סו סונג פרסם את מפת הכוכבים הראשונה המוכרת בהיסטוריה בדפוס. 14 באוקטובר – ניזאם אל-מולכ, מלומד פרסי ווזיר גדול בשושלת הסלג'וקית (נולד ב-1018) 19 בנובמבר – מלכשאה הראשון, סולטאן סלג'וקי (נולד ב-1055) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1092‎ נפטרים ב-1092‎ מדיה וקבצים בנושא 1092 בוויקישיתוף
1091

שנת 1091 היא השנה ה-91 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אלמורבידים השתלטו על קורדובה ועמק קואדל קיביר. הנוצרים ניסו לעזור לאמיר סביליה אך ללא הצלחה. במהלך השנה גם סביליה וערים נוספות עבור לשליטה של אלמורבידים. נורמנים כבשו את סיציליה. סיום שליטה מוסלמית על האי. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1091‎ נפטרים ב-1091‎ מדיה וקבצים בנושא 1091 בוויקישיתוף
1090

שנת 1090 היא השנה ה-90 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. מנהיג אלמורבידי יוסוף איבן טאשפין חזר לחצי האי האיברי בפעם השלישית. הוא כבש את הממלכות המוסלמיות בגרנדה ומאלגה וחזר לצפון אפריקה. בניגוד לעבר, הצבא נישאר בחצי האי בפיקוד נחדו המשיך בכיבושים. הנוצרים כבשו את ליסבון וסינטרה שבפורטוגל של היום. פריבילגיית וורמס ניתנה ליהודי חבל הריין. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1090‎ נפטרים ב-1090‎ מדיה וקבצים בנושא 1090 בוויקישיתוף
1089

שנת 1089 היא השנה ה-89 במאה ה-11. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1089‎ נפטרים ב-1089‎ מדיה וקבצים בנושא 1089 בוויקישיתוף
1088

שנת 1088 היא השנה ה-88 במאה ה-11. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. נוסדה האוניברסיטה הראשונה באירופה, אוניברסיטת בולוניה. צבא אלמורבידי חזר מצפון אפריקה והתחיל מצור על מבצר נוצרי באלדו שבמורסיה. לאחר מצור לא מוצלח שנמשך 4 חודשים הם חוזרים לצפון אפריקה ללא הצלחות. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1088‎ נפטרים ב-1088‎ מדיה וקבצים בנושא 1088 בוויקישיתוף
בוטרינט

בוטרינט (באלבנית: Butrint או Butrinti; ביוונית: Βουθρωτό; בלטינית: Buthrotum) היא עיר עתיקה ואתר ארכאולוגי בדרום אלבניה. המקום היה מיושב מאז התקופה הפרהיסטורית והיה עיר יוונית, רומית ומושב בישוף עד שנזנח. ב-1992 הכריז ארגון אונסק"ו על המקום כאתר מורשת עולמית. בוטרינט יושבת על גבעה מיוערת על חצי אי קטן שצורתו כשל עיגול בקוטר של חצי קילומטר, ומשקיפה אל תעלת ויוארי. תעלה זו שאורכה כ-5 ק"מ, מובילה ממצר קורפו החוצץ בין האי היווני קורפו לבין קו החוף של אפירוס, ומסתיימת בלגונה קטנה המכונה "אגם בוטרינט". שרידי העיר בוטרינט שוכנים על חופה הצפוני של התעלה ומוקפים על ידה מכל הכיוונים. מעבורת קטנה חוצה את התעלה מרציף השוכן בסמוך ממערב לאתר. האתר היה מיושב כבר במהלך התקופה הפלאוליתית התיכונה והעליונה, היינו לפני 50,000 עד 10,000 שנה, ונשמרו בו שרידים גם מתקופת הברונזה (משנת 2000 עד 500 לפנה"ס). מסוף המאה ה-7 לפנה"ס ועד הכרזתה כקולוניה רומית בשנת 44 לפנה"ס התגוררו בעיר יוונים חאונים. החאונים עמדו בקשר עם האילירים מצפון ועם המושבה הקורינתית בקורפו, והעיר הייתה בנויה בצורת פוליס יווני ובה תיאטרון, אגורה ומקדש חשוב לאסקלפיוס. בשנת 228 לפנה"ס היה האזור לשטח חסות רומי, ושלטונם בו התחזק לאחר המלחמה האילירית השנייה בשנת 219 לפנה"ס. בוטרינט הייתה לקולוניה רומית בפרובינקיה איליריקום בשנת 44 לפנה"ס, והתפשטה באופן ניכר בתקופת אוגוסטוס על אדמות שיובשו מביצות. בין היתר נבנו בה אמת מים, מרחצאות רומים, פורום ונימפאום. במאה ה-3 חרב חלק גדול מבוטרינט ברעידת אדמה, אך הממצאים הארכאולגים מגלים כי בשלב זה כבר הייתה העיר בנסיגה. במאה ה-6 הייתה בוטרינט למקום מושבו של בישוף וניבנו בה מספר מבנים נוצרים מוקדמים, ביניהם בזיליקות ובפטיסטריום. יוסטיניאנוס הראשון חיזק את חומותיה של העיר אך הדבר לא מנע מהאוסטרוגותים להחריבה בשנת 550. כאשר פלשו הסלאבים לאזור במאה ה-7 חדל היישוב האנושי במקום לזמן מה, אך הוא התחדש עם הכיבוש הביזנטי במאה ה-9. לאחר מסע הצלב הרביעי ב-1204 הייתה העיר לחלק מדספוטט אפירוס. במאה ה-14 באה בוטרינט תחת שלטונם של בית אנז'ו ולאחר מכן של ונציה. התקפות נמשכות מצד דספוטט אפירוס והאימפריה העות'מאנית הביאו לביצורה האינטנסיבי של העיר, ובין היתר הוקמו בתקופה זו הטירה, המצודה המשולשת על הגדה הדרומית של תעלת ויוארי וחומות העיר החדשות. בסוף המאה ה-15 השתלטו העות'מאנים על המקום, לאחר שהכריעו את ההתנגדות שהונהגה על ידי הגיבור הלאומי האלבני סקנדרבג, אך העיר הלכה וננטשה. עם עצמאות אלבניה ב-1912, הייתה בוטרינט לחלק ממנה, והיא שוכנת 5.5 ק"מ בלבד מצפון לגבול היווני. ב-1928 נערכו חפירות ארכאולוגיות ראשונות בעיר ואלה בוצעו על ידי ממשלת איטליה הפשיסטית ונמשכו עד 1943. לאחר מכן חקרו ארכאולוגים אלבנים את האתר, ועם נפילת השלטון הקומוניסטי במדינה ב-1992 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית. בשל תחזוקה לקויה, ביזה והזנחה הכליל אונסק"ו את האתר ברשימת האתרים הנמאים בסיכון ב-1997, אך במקביל ב-1999 הורחב השטח המוכרז כאתר מורשת. בשנת 2000 הכריזה ממשלת אלבניה על האזור כפארק לאומי וב-2005 הוסרה הכרזתה של בוטרינט מרשימת האתרים בסיכון. באתר מתקיים פסטיבל תיאטרון מדי שנה. מראה בבוטרינט מראה בבוטרינט מעבורת בתעלת ויוארי ליד בוטרינט הריסות האתר שרידי הבפטיסריום הבזיליקה בבוטרינט מדיה וקבצים בנושא בוטרינט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוטרינט אתר האינטרנט הרשמי של בוטרינט (באלבנית) בוטרינט באתר לשכת התיירות של אלבניה (אורכב 18.05.2014 בארכיון Wayback Machine) קרן בוטרינט בוטרינט (אלבניה), דף שער בספרייה הלאומית בוטרינט, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
אנדי ואן דר מיידה

אנדי ואן דר מיידה (בהולנדית: Andy van der Meyde; נולד ב-30 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן עבר הולנדי, ששיחק כקשר התקפי. היה שחקן כנף ימין עם יכולת לשחק כקשר כנף גם בשמאל. הוא החל את קריירת הכדורגל כאשר חתם כשחקן נוער בקבוצת האקדמיה של אייאקס אמסטרדם ההולנדית וערך את הופעת הבכורה בגיל 18 בקבוצה הבוגרת, בניצחון 0–1 על טוונטה אנסחדה ב-12 בנובמבר 1997. בשנת 1999, עבר לשחק בהרכב הראשון כמושאל אצל טוונטה. ואן דר מיידה פתח במדי טוונטה 32 פעמים מתוך 34 מחזורים בליגה ההולנדית הראשונה וכן כבש צמד שערים. לאחר מכן שב בעונת 2000/01 לאייאקס, שם ערך 86 הופעות בליגה הבכירה במשך שלוש עונות ושותף גם במשחקי ליגת האלופות. בשנת 2003, לאחר שכבש 11 שערים במשך העונה, נרכש על ידי מועדון הכדורגל אינטר מילאנו בסכום של 4 מיליון אירו. הוא ערך 15 הופעות במדי הקבוצה באותה עונה. לאחר 29 הופעות בשתי עונות במדי אינטר בעונת 2004/05, הוא שוחרר מהקבוצה. לאחר שמועות רבות באשר לעתידו המקצועי, והתעניינות של מונקו וטוטנהאם הוטספר, סיכם ב-31 באוגוסט 2005 במועדון האנגלי אברטון תמורת 2 מיליון אירו. בקיץ 2006, היה מוטל בספק עתידו בקבוצה, כאשר ערך רק 11 הופעות בעונתו הראשונה במדיה, בנוסף לטענת כלפיו על נטייה לשתיית אלכוהול ופציעות מרובות. הוא הכחיש כל קשר לטיעונים והודיע ביוני 2006 כי הוא מעוניין להמשיך באברטון עונה נוספת והצהיר על אהבתו לכדורגל האנגלי. ב-18 באוגוסט, ואן דר מיידה הושעה בעקבות "התנהגות בלתי הולמת" לאחר שלא נכח במספר ימי אימון ונקנס ב-50,000 אירו. במרץ 2010 עבר לתקופה קצרה לשחק בשורותיה של פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. ב-23 באפריל ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–3 במשחק הידידות מול ונלו. בסוף חודש פברואר 2011, כשהוא בן 31, הודיע על פרישה מכדורגל. הוא חזר בו בחודש דצמבר והצטרף לקבוצת WKE מהליגה השלישית בהולנד עד לסיום העונה, בה פרש סופית מכדורגל. בשנת 2000, הוזמן לסגל נבחרת הולנד בכדורגל על ידי המאמן דיק אדבוקאט. הוא ערך את הופעת הבכורה במדים הלאומיים במשחק מול נבחרת ארצות הברית בכדורגל במאי 2002 שהסתיים בניצחון 0–2. בקיץ 2004, הגיע עם הנבחרת לחצי גמר יורו 2004, שם הפסידה הנבחרת לפורטוגל. לאחר הטורניר, נבחר מרקו ואן באסטן לאימון הנבחרת וזה לא זימן את ואן דר מיידה לסגל הבכיר. ואן דר מיידה מתגורר באמסטרדם, הוא גרוש ולו שתי ילדות. בנובמבר 2012 קיים סדרה של ראיונות בהם התוודה כי במהלך הקריירה שלו בתור כדורגלן הייתה לו בעיה של אלכוהוליזם. בזמן שהיה שחקן באברטון הוא הצטרף לתוכנית גמילה של שישה חודשים שלא צלחה ואחריה חזר לאלכוהוליזם. מדיה וקבצים בנושא אנדי ואן דר מיידה בוויקישיתוף אנדי ואן דר מיידה, באתר Transfermarkt אנדי ואן דר מיידה, באתר BDFutbol אנדי ואן דר מיידה, באתר WorldFootball.net אנדי ואן דר מיידה, באתר National Football Teams אנדי ואן דר מיידה, באתר FootballDatabase.eu
אלילה דיאן

אלילה דיאן מניג (Alela Diane Menig; נולדה ב-20 באפריל 1983 בנבאדה סיטי, קליפורניה) היא זמרת ויוצרת אמריקאית המקושרת לסגנונות פסיכו-פולק ו-New Weird America. דיאן גדלה להורים מוזיקליים (אביה מנגן בלהקת מחווה לגרייטפול דד, ולפעמים מלווה אותה בהופעות בגיטרה או מנדולינה), ושרה במקהלת בית הספר. את ההקלטות הראשונות שלה הוציאה באופן עצמאי בתקליט "Forest Parade", כשהיא מכינה לכל עותק עטיפה בנפרד, על נייר חום. הופעותיה הראשונות היו כאורחת של חברת הילדות שלה, המוזיקאית ג'ואנה ניוסום. את השירים לאלבום האולפן המלא הראשון שלה, The Pirate's Gospel כתבה בטיול לאירופה. דיאן הקליטה אותם בסטודיו של אביה, הוציאה אותם לאור באופן עצמאי - ושוב הכינה בעצמה את עטיפות האלבום מנייר חום ותחרה, כתבה וציירה עליהן ביד. באוקטובר 2006 הלייבל "Holocene Music" הוציא לאור מחדש את האלבום עם שינויים בשירים ובסדר השירים. האלבום התקבל יפה בביקורות, בין השאר בטיימס וב-NME. שיר חדש, "Dry Grass and Shadows", יצא באוסף של מוזיקה מנבאדה סיטי. חמישה שירים נוספים יצאו לאור באוקטובר 2006 בבריטניה, במהדורה מוגבלת על גבי תקליט ויניל, "Songs Whistled Through White Teeth". ב-2008 תרמה את קולה לפרויקט The Silence of Love של הלהקה Headless Heroes בה חידשו, בין השאר, שירי פולק ישנים. אלבומה השני, To Be Still, יצא ב-2009 וזכה לביקורות טובות. דיאן הופיעה באירופה ובארצות הברית עם טום ברוסאו וכמופע פותח לדסמבריסטס, Akron/Family וושתי באניאן. אלבומה השלישי Alela Diane & Wild Divine יצא באפריל 2011. The Pirate's Gospel, Holocene Music, 2006 (רשימת שירים מורחבת) To Be Still, Rough Trade, 2009 Alela Diane & Wild Divine, Rough Trade, 2011 Forest Parade, 2003 The Pirate's Gospel, בהוצאה עצמית, 2004 מדיה וקבצים בנושא אלילה דיאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלילה דיאן אלילה דיאן, ברשת החברתית פייסבוק אלילה דיאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלילה דיאן, ברשת החברתית אינסטגרם אלילה דיאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלילה דיאן, באתר ספוטיפיי אלילה דיאן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלילה דיאן, באתר Last.fm (באנגלית) אלילה דיאן, באתר AllMusic (באנגלית) אלילה דיאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלילה דיאן, באתר דיזר אלילה דיאן, באתר Discogs (באנגלית) אלילה דיאן, באתר Songkick (באנגלית) אלילה דיאן, באתר Genius אלילה דיאן, באתר בילבורד (באנגלית)
דבנדרה בנהארט

דבנדרה אובי בנהארט (באנגלית: Devendra Obi Banhart; נולד ב-30 במאי 1981) הוא זמר-יוצר אמריקני המשויך לזרמי פולק שונים כמו פריק-פולק. בנהארט נולד ביוסטון שבטקסס לאם ונצוליאנית ולאב אמריקאי. הוא גדל בוונצואלה. בנהארט זכה להצלחה גוברת במהלך מגוריו בסן פרנסיסקו, כתלמיד במוסד לאמנות של סן פרנסיסקו, ולאחר מכן בניו יורק. בנוסף לקריירת הסולו שלו הוא חבר בלהקת Vetiver. את האלבום הראשון שלו, ("The Charles C. Leary"), ובו 24 שירים, הוציא בנהארט בלייבל הינה בשנת 2002. לאחר הוצאת האלבום גילה אותו מייקל ג'ירה מהלהקה Swans, אשר הוציא עבורו בלייבל שבבעלותו, "Young God Records", את ארבעת אלבומיו הבאים: "Oh Me Oh My...The Way the Day Goes By the Sun Is Setting Dogs Are Dreaming Lovesongs of the Christmas Spirit" ‏(2002) - נכללו בו 22 שירים, חלקם בהקלטה מחודשת מאלבומו הראשון. "The Black Babies" ‏(2003) - האלבום יצא בארצות הברית בלבד ובו 8 שירים. "Rejoicing in the Hands" ‏(2004) - ובו 16 שירים. "Niño Rojo" ‏(2004) - ובו 16 שירים. בשנת 2005 הקים בנהארט, יחד עם אנדי קביק מלהקת Vetiver, את הלייבל "Gnomonsong". באותה שנה יצא אלבומו השישי, "Cripple Crow", בלייבל "XL Recordings" ובו 22 שירים. אלבומו השביעי "Devendra Banhart/Jana Hunter" היה אלבום משותף עם הזמרת ג'אנה האנטר וכל אחד מהם הקליט בו חמישה שירים. בשנת 2007 יצא אלבומו השמיני של בנהארט, "Smokey Rolls Down Thunder Canyon", ובו 16 שירים. כיום בנהארט מופיע עם הרכב שמשנה את שמו לעיתים קרובות ושמו כרגע "Power Mineral". ב-14 ביוני 2010 הודיע בנהארט על ביטול הופעותיו המתוכננות בישראל מסיבות פוליטיות. ב-26 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Sirens". מדיה וקבצים בנושא דבנדרה בנהארט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דבנדרה בנהארט דבנדרה בנהארט, ברשת החברתית פייסבוק דבנדרה בנהארט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דבנדרה בנהארט, ברשת החברתית אינסטגרם דבנדרה בנהארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר ספוטיפיי דבנדרה בנהארט, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר Last.fm (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר AllMusic (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר MusicBrainz (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר דיזר דבנדרה בנהארט, באתר Yandex.Music (ברוסית) דבנדרה בנהארט, באתר Discogs (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר Songkick (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר בילבורד (באנגלית) דבנדרה בנהארט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סער גמזו, עכבר העיר אונליין, דבנדרה בנהארט: "נגיע ביום שבו זה ייחשב אירוע תרבותי ולא פוליטי", באתר הארץ, 15 ביוני 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טייבה (פירושונים)

טייבה (בערבית: الطيّبة, תעתיק מדויק: "אלטיּבה"), משמעותו בעברית "הטובה", משמש כשם למספר יישובים. האם התכוונתם ל... טייבה – עיר ערבית-מוסלמית במשולש, כ־9 ק"מ מצפון-מזרח לכפר סבא טייבה (בגליל) – כפר ערבי בעמק יזרעאל טייבה (נפת רמאללה ואל-בירה) – כפר ערבי-נוצרי בשומרון בירה טייבה – בירה המיוצרת בכפר. טייבה (לבנון) – כפר מתואלי בדרום לבנון מוצב טייבה – מוצב צה"ל לשעבר ברצועת הביטחון שבלבנון. טייבה (ירדן) – עיירה בירדן ח'רבת א-טייבה – כפר ממזרח לאום אל-פחם
יוסי סיאס

יוסי סיאס (נולד ב-24 באוקטובר 1960) הוא קריין, מגיש תוכניות רדיו ומנחה טלוויזיה. יוסי סיאס נולד ב-24 באוקטובר 1960. בהיותו בגיל שנה התגרשו הוריו, והוא עבר לבית סבתו ברמלה. את שירותו הצבאי עשה בצוות הווי ובידור של צה"ל. לאחר שחרורו עבר קורס קריינים והתקבל לעבודה בקול ישראל. בשנות ה-80 החל לעבוד ברשת ג', והגיש תוכניות מוזיקליות. ב-1988 החל להגיש מדי יום לפני הצהריים את התוכנית "אהבה יומיומית" שבה נוגנו שירים, וביניהם קרא מכתבים, לרוב מכתבי אהבה שכתבו מאזינים. המתכונת של תוכניתו הורחבה, הוא עבר לרשת ב' והגיש פעמיים בשבוע את התוכנית "מצב הרוח" שהחלה בחצות הלילה ונמשכה עד 5 בבוקר. במקביל לעבודתו ברדיו, הגיש בערוץ 2 תוכנית ארוח שעסקה בזוגיות, "יוסי סיאס", ובערוץ 3 בכבלים תוכנית בשם "סיפור אהבה עם יוסי סיאס" (1997-1998). כמו כן הוציא לאור ב-1988 ספר שנקרא "אהבה יומיומית" ובו קיבץ מבחר סיפורים אישיים על רקע עבודתו. סיאס נשוי ליעל, כלכלנית, ושניהם הורים לעשרה ילדים. בספטמבר 2003, עזב את עבודתו ברשות השידור. בחודש מאי 2004 עזב עם בני משפחתו למיאמי שבארצות הברית. ב-2005 הוחתם על חוזה עבודה עם רדיו ללא הפסקה בה שידר עד סוף 2014, ומאז הוא הגיש ממיאמי את התוכנית "שיחות לילה". תלמה אדמון, אהבה בצהריים, המשך, המשך ב, "מעריב סופשבוע", 18 בדצמבר 1987 משה גוזגל, מיאמי, הצילו את המציל, באתר ynet, 28 במאי 2004 קטעי ארכיון מתוכניתו של סיאס ברדיו ללא הפסקה יוסי סיאס - התוכנית האחרונה, חלק א', 103fm יוסי סיאס - התוכנית האחרונה, חלק ב', 103fm פס קול ישראל - 80 שנה לשידור העברי - יוסי סיאס, סרטון באתר יוטיוב
רשם החברות

רשם החברות היא יחידה ארגונית ברשות התאגידים העוסקת בהליכי הרישום של חברה בערבון מוגבל ושותפויות (ש"ר), ובאיסוף המידע שעליהן למסור בהתאם לחוק. רשם החברות פועל מכח חוק החברות, התשנ"ט 1999, (פרק שלישי), פקודת רישום העסק ופקודת השותפויות. עם הקמתו, פעל רשם החברות כאגף במשרד המשפטים. בשנת 2006, רשם החברות ורשמים נוספים במשרד המשפטים, אוגדו תחת רשות התאגידים הפועלת כגוף מפקח מטעם משרד המשפטים. פעולותיו של רשם החברות נועדו לאפשר לציבור לממש את חופש ההתאגדות, ובין תפקידיו: רישום פרטי חברות חדשות. רישום שעבודים כנגד חברות, סילוקם או עדכונם. טיפול בהליכי פירוק חברות. בחינה וטיפול באפשרות הגדלת הון רשום של חברות. תפקיד האגף, והעומד בראשו, הוא בעיקר אדמיניסטרטיבי – לקבוע אם נתמלאו הדרישות הקבועות בחוק לרישומי החברה. אך בכוחו מספר סמכויות אותן הוא יכול להפעיל ויכולות להשפיע על החברה. כגון: מתן שם לחברה – אם ראה הרשם כי השם מטעה או דומה לשם קיים אחר. כמו כן יכול הרשם לדרוש מחברה להעביר לידיו מסמכים הקשורים לפעולותיו. בסמכותו להפעיל סנקציות כמו קנס, במקרה והפרה חובות המוטלות עליה – כמו החובה להגיש דו"ח שנתי, ועוד. לרשות האגף עומד מאגר מידע הפתוח בחלקו בחינם לציבור הרחב ובחלקו תמורת אגרה, וזאת בהתאם למימוש עקרון הפומביות. כך יכול כל אדם המעוניין לקבל במשרדי הרשם, פרטים מסוימים על כל חברה – מי הם בעלי מניותיה, מנהליה, כתובתם ועיסוקם, מהו ההון העצמי של החברה, שנת הקמתה, הליכי פירוק, מועד הגשת מאזניה, והאם יש לחברה שעבודי נכסים או מחויבויות רשמיות אחרות. מימון פעולות האגף נעשה על ידי תשלום אגרה שנתית הנגבית מכל חברה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. רשם החברות ממונה על ידי שר המשפטים, והוא אדם אשר כשיר לשמש כשופט בית משפט השלום. אתר האינטרנט הרשמי של רשם החברות פעולות רשם החברות שי אספריל, כמה שווה מאגר המידע של רשם החברות, באתר כלכליסט, 25 ביולי 2013 הכונס הרשמי, חברות בפירוק, קובץ מיום 18.12.16
שכנים (סדרת טלוויזיה)

"שכנים" הייתה קומדיית מצבים שהופקה על ידי מחלקת השידורים בערבית של הערוץ הראשון. התוכנית שודרה בשנים 1988- 1993 בכל מוצאי שבת. הרעיון לתוכנית היה של מנהל המחלקה הערבית יוסף בראל. את הסדרה כתבה הזמרת דליה כהן וביים ויקטור קמר. הסדרה נוצרה ביוזמת יוסף בראל, יחד עם שאול עבדי, מנהל התוכניות, ויקטור קמר, מנהל תוכניות דת, ילדים ונוער ומיקה רביד, מנהלת מחלקת תוכניות הדרכה, הסברה ותעודה בטלוויזיה בערבית, שהחליטו להפיק דרמה של דו־קיום בעקבות פריצת האינתיפאדה הראשונה מצד אחד ועליית הכהניזם מצד שני שהביאו למתיחות ביחסי ערבים ויהודים. בראל הסביר:” "מה שהדאיג אותי, הוא מערכת היחסים ההולכת ומתערערת בין העמים. החדשות יוצרות לערביי ישראל דימוי של זורקי אבנים, מבעירי צמיגים ועוסקים בחבלה, או מצד שני, של חוטבי עצים ושואבי מים. וזה לא מייצג את הערבים במדינה”. הם פנו למספר תסריטאים ובחרו בתסריט שכתבה דליה כהן. הסדרה צולמה באולפני "טלעד" בירושלים ואחר כך באולפני ג.ג. בקריית התקשורת נווה אילן. פרק פיילוט ראשון שודר במאי 1988, העונה הראשונה שודרה בין נובמבר 1989 לינואר 1990. צילומי העונה השנייה החלו בסוף 1990, והיא שודרה במהלך 1991. העונה השלישית צולמה החל מאפריל 1993. עלילת הסדרה מתרחשת בסוף שנות השמונים בישראל ומתמקדת בזוג יהודים בשם איציק ודורית חרוב (גדי יגיל ועפרה ויינגרטן) ולהם שני ילדים, אשר גר בבית משותף מול דירתם של זוג ערבי בשם בסאם ומונה מדוור (בסאם זועמוט ומרלן בג'אלי) וגם להם שני ילדים. במהלך הסדרה לומדים השכנים להתגבר על הדעות הקדומות ובסופו של דבר לקבל זה את זה. בנוסף קיימים שכנים נוספים, כץ (אלי גורנשטיין), מזרחי (אלברט אילוז) ורוזנפלד (מיכאל כורש). בשנת 1993 הוחלפו דמויותיהם של הזוג הערבי בזוג אחר (יוסף אבו ורדה ואמל מורקוס) בנוסף לשינויים מהותיים אשר בוצעו בעלילת הסדרה. "שכנים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שכנים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גיל חובב, שתי דירות, שתי מדינות, חדשות, 17 בנובמבר 1989 -ריאיון עם בסאם זועמוט על הפקת הסדרה ביקורות רון מיברג, אין מצחיק מהאומללות - "שכנים"־, סדרה קומית בהפקת הטלוויזיה, חדשות, 26 בנובמבר 1989 סימה קדמון, ימי איציק, מעריב, 23 במאי 1988 "שכנים", סדרת דראמה חדשה, פרק ראשון; שישי, 17.30., כל העיר, 20 במאי 1988 רונית אנטלר, ארצ׳י בנקר משלנו, חדשות, 15 במאי 1988 יהודה גולן, שכנים רחוקים, מעריב, 8 בנובמבר 1990 אילנה באום, בית משותף, מעריב, 17 בנובמבר 1989 דוד לביא, 13 "שכנים" חדשים, מעריב, 30 בדצמבר 1990 ליקי אגינסקי, החלום שלי זה להיות וופי גולדברג, חדשות, 28 באפריל 1993 יעל הדיה, ה״קרובים קרובים" של האינתיפאדה, כל העיר, 13 במאי 1988
מכל הדחה

מכל הדחה (בסלנג: "ניאגרה") הוא מתקן לשטיפת האסלה בבתי שימוש. מכל ההדחה נמצא בשימוש החל מהמאה ה-20, והחליף את השיטה הקודמת לשטיפת האסלה – צינור שהגיע היישר ממקור מים והופעל על ידי ידית או חבל ללא הקצבת הכמות להדחה. מכל ההדחה בנוי ממכל העשוי מחומר פלסטי או חרסי, פתח לצינור מילוי מים בחלקו העליון, פתח יציאת מים בחלקו התחתון, ומנגנון הפעלה. אל מנגנון ההפעלה מחובר אמצעי הפעלה חיצוני - בדרך כלל ידית או לחצן. בשיטה הנפוצה המכל מותקן על הקיר מאחורי האסלה, ומתחבר אליה באמצעות צינור. שיטה אחרת היא אסלות "מונובלוק", העשויות כיחידה אחת, בהן מכל ההדחה מחובר לאסלה. שיטה נוספת היא התקנת מכלי הדחה סמויים בתוך הקיר (והסתרתם באמצעות אריחי קרמיקה), ורק ידית או כפתור ההפעלה הם חיצוניים. רוב מכלי ההדחה הם דו-כמותיים וכוללים מנגנון שטיפה מפוצל המאפשר הדחת מים ושטיפה בשתי כמויות שונות וקצובות למשל של 4.5 ליטר הדרושה לשטיפת נוזלים, ושל 6 ליטר לשטיפת מוצקים. בישראל כמויות אלה הוכרו כתקניות לשטיפת האסלה. קיימים גם מכלים בעלי מנגנון הדחה חד-כמותי. מנגנון הפעולה של מכל הדחה נועד לאפשר את הזרמת המים מהמכל לאסלה, לאפשר את מילוי המכל מחדש ולעצור את זרימת המים למכל בגמר המילוי. החלקים העיקריים של המנגנון הם: פעמון גומי המכסה את צינור יציאת המים, ומחובר למוט אנכי. מצוף מחובר למוט על ציר. שסתום כניסת מים הנסגר על ידי כפתור. כאשר המכל ריק, הפעמון מכסה את פתח יציאת המים, והמצוף נמצא במצבו הנמוך ביותר כשמשקלו לוחץ על הפעמון. במצב זה, הכפתור של שסתום הזרימה אינו לחוץ והמים זורמים בחופשיות אל תוך המכל. ככל שהמכל מתמלא במים, לוחץ משקלם את הפעמון כלפי פתח היציאה ובכך אוטם אותו, והמצוף הולך ועולה. בהדרגה, לוחץ המוט אליו מחובר המצוף על כפתור הסגירה של שסתום המים, עד לסגירתו המלאה כאשר כמות המים במכל מגיעה ליעדה. בשלב זה המכל מלא במים ומוכן להפעלה. לחיצה על אמצעי הפעלת המנגנון מסיטה זרוע שמרימה את מוט הפעמון. עם התרוממות הפעמון נפתח פתח היציאה והמים זורמים דרכו, כשעוצמת הזרם מונעת את סגירתו מחדש. בזמן הזרימה המצוף יורד במהירות, והשילוב של משקל המצוף עם היחלשות הזרם גורם לפעמון לצנוח ולאטום את פתח היציאה. כעת המכל ריק והתהליך חוזר על עצמו. מדיה וקבצים בנושא מכל הדחה בוויקישיתוף עידו גנדל, איך זה עובד: ניאגרה ביתית, באתר ynet, 20 בפברואר 2013