laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנרי טאוב

הנרי טאוב (20 בספטמבר 1927 - 31 במרץ 2011) היה איש עסקים ופילנתרופ יהודי אמריקאי. טאוב למד בבית הספר הגבוה סן חסינטו של אוניברסיטת יוסטון ובאוניברסיטת ניו יורק. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ניו יורק בשנת 1947 עם תואר בחשבונאות. בשנת 1949 הוא ייסד את החברה בשם (Automatic Payrolls Inc. (API, בצפון ניו ג'רזי, שעסקה במתן שרותי חשבונאות. היום החברה נקראת (Automatic Data Processing, Inc. (ADP, החברה מובילה בתחום המחשוב האינטגרטיבי בארצות הברית. באמצע שנות ה-80 הוא עזב את החברה. טאוב שימש כנשיא האגודה דורשי הטכניון בארצות הברית בשנים 1974–1976, ויו"ר הקורטוריון (חבר הנאמנים) הבינלאומי של הטכניון משנת 1990 עד 2003. בעת מותו ב-2011, הוא החזיק בתואר יו"ר כבוד של חבר הנאמנים הבינלאומי של הטכניון. הוא ואשתו מרילין הובילו פרויקטים רבים בטכניון, בהם המרכז למדע והטכנולוגיה על שם הנרי ומרילין טאוב והמשפחה, פיתוח קמפוס של הטכניון, בניין הפקולטה של מדעי המחשב, הנחשבת לאחת הטובות בעולם; תוכנית גיוס מנהיגים במדע וטכנולוגיה, וכן קרן לעתיד על שם הנרי ומרילין טאוב. על תרומתו הרבה הוענקו להנרי טאוב תואר דוקטור לשם כבוד, ביוני 1992, מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון. בשנת 2004 האגודה האמריקאית של דורשי הטכניון קיימה חגיגה מיוחדת במלון פלאזה בניו יורק כאות מחווה להנרי טאוב על מפעל החיים. על שמו מרכז טאוב בירושלים, שהוא מכון מחקר שעיקר עיסוקו בתחומי מדיניות ציבורית. הנרי טאוב, מגדולי התומכים בטכניון ויו"ר כבוד של הקורטוריון, הלך לעולמו מוטי בסוק, מת הנרי טאוב, ממייסדי מרכז טאוב בירושלים, באתר הארץ, 5 באפריל 2011 דוד רטנר, הטכניון מחפש נשיא שיחליף את לפידות, באתר הארץ, 16 במאי 2001 תרמו 1.4 מיליון ל"י לטכניון לפיתוח מרכז מחשבים, למרחב, 13 באפריל 1970 עתי"ם, אגרנט ופינקל יקבלו ד"ר כבוד מהאוניברסיטה בי־ם, חדשות, 9 בפברואר 1992
ונדי הילר

דיים ונדי מרגרט הילר (באנגלית: Wendy Margaret Hiller; ‏15 באוגוסט 1912 - 14 במאי 2003) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1958 על הופעתה בסרט "שולחנות נפרדים". הילר נולדה בברמהול שבמנצ'סטר רבתי למרי סטון ולפרנק וואטקין הילר. החלה את דרכה כשחקנית בתיאטרון הרפרטוארי שבמנצ'סטר בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 במחזה "האהבה על הצדקה" עליו קיבלה ביקורות אוהדות ברחבי אנגליה. החלה להתפרסם לראשונה בשנת 1938 בזכות הופעתה בסרטו של לסלי האווארד המבוסס על המחזה "פיגמליון". בסרט הופיעה הילר בתפקיד מוכרת הפרחים אלייזה דוליטל והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בהמשך דרכה התפרסמה בזכות הדרמות הבריטיות "המלח של המלך", "אני יודעת לאן אני נוסעת" בתפקיד הצעירה ההרפתקנית ג'ואן ובסטר ובסרטו של ריצ'רד ברוקס "משהו בעל ערך" לצידם של רוק הדסון וסידני פואטייה. בשנת 1959 זכתה הילר בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה של דלברט מאן "שולחנות נפרדים" בתפקיד מנהלת בית המלון פאט קופר. ב-1960 שיחקה הילר בסרטו של ג'ק קארדיף "בנים ואוהבים" בתפקיד גברת מורל ועל הופעתה הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר. ב-1963 הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בדרמה "צעצועים בעליית הגג" של ג'ורג' רוי היל בה שיחקה בתור אנה אחותו של הנשוי הטרי ג'וליאן ברנירס. ב-1966 שיחקה הילר בדרמה הקלאסית של פרד זינמן "אדם לכל עת" שזכתה בשישה פרסי אוסקר. הופעתה בתפקיד אליס מור זיכתה את הילר במועמדות שלישית בקריירה לפרס האוסקר ושנייה בקטגוריית שחקנית המשנה. ב-1974 השתתפה הילר במותחן המסתורין של סידני לומט "רצח על האוריינט אקספרס" בתפקיד הנסיכה הרוסייה נטליה דראגומיירוף ובדרמה "ספינת הארורים". ב-1980 הופיעה בסרטו השני והמצליח של דייוויד לינץ' "איש הפיל" בתור האחות הראשית בבית החולים בו מאושפז איש הפיל (ג'ון הארט). ב-1982 שיחקה בדרמה "לעשות אהבה" בתור וויני שכנתם המבוגרת של זאק וקלייר אליוט. ב-1986 הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הבריטית לשחקנית הטלוויזיה הטובה ביותר על הופעתה בסרט "All Passion Spent". ב-1987 התפרסמה הילר בפעם האחרונה בעיבוד הטלוויזיוני לספר "אן מאבונלי" ובדרמה הבריטית "התשוקה הבודדה של ג'ודית הרן". בשנת 1971 קיבלה הילר את תואר מסדר האימפריה הבריטית ובשנת 1975 הוכתרה כדיים. הילר נישאה בשנת 1937 למחזאי ולתסריטאי רונלד גו, לזוג נולדו בת, אן ובן אנטוני. בעלה נפטר בשנת 1993 והילר פרשה לאלתר מתחום המשחק מיד לאחר מכן. לאחר מותו של בעלה חייה הילר חיים אנונימיים למדי מחוץ לאור הזרקורים. הילר הייתה פעילה בשנותיה האחרונות במציאת כישרונות משחק צעירים חדשים והייתה לנשיאת חברת התיאטרון "Chiltern Shakespeare Company". הילר נפטרה בגיל 90 בביתה שבבקונשפילד בנסיבות טבעיות. פיגמליון (1938) מייג'ור ברברה (1941) אני יודעת לאן אני נוסעת (1945) מחוץ לאיים (1951) המלח של המלך (1953) דבר של ערך (1957) שולחנות נפרדים (1958) בנים ואוהבים (1960) צעצועים בעליית הגג (1963) אדם לכל עת (1966) רצח באוריינט אקספרס (1974) ספינת הארורים (1974) החתול והכנרית (1979) איש הפיל (1980) מדיה וקבצים בנושא ונדי הילר בוויקישיתוף ונדי הילר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ונדי הילר, באתר AllMovie (באנגלית) ונדי הילר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ונדי הילר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ונדי הילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סתאאאם!

סתאאאם! הייתה תוכנית מתיחות ישראלית ששודרה בערוץ הילדים, נוצרה ובוימה על ידי יגאל שילון. את התוכנית הנחה עודד פז והשתתפו בה טל מוסרי, יגאל שילון ודנה פרידר. התוכנית מהווה ספין אוף לתוכנית "פספוסים" שגם אותה יצר יגאל שילון. התוכנית עוסקת במתיחות, בה ידוענים מוזמנים לערוץ באמתלת שווא ומשמשים מטרה למתיחה (נמתח). ישנם שלושה חלקים בכל פרק. מתיחה טלפוניות- המנחה עודד פז מתחרה נגד טל מוסרי. בכל פרק, המותח (טל או עודד, מלבד הפרק האחרון, בו הילדים הם המותחים) רושם את הבסיס הרעיוני של המתיחה על לוח. הילד שמצליח לשוחח עם הנמתח במשך פרק הזמן הארוך ביותר, מנצח. בעונה השנייה נשמרה התחרות בין טל מוסרי לעודד פז שהפסיד בעונה הראשונה וקיבל את דנה פרידר כעזרה. בעונה השנייה ניצחו עודד פז ודנה פרידר. המתיחה - הנמתח מגיע לערוץ, לרוב לתוכנית המזויפת: "הכוכבים של דנה", בהגשתה של דנה פרידר. בעונה השנייה שונתה התוכנית והנמתח אינו יודע שמצלמים אותו מהרגע שהוא מגיע, עד הרגע שהוא מבין שהוא נמתח. בין הנמתחים במהלך העונה הראשונה נמצאים תובל שפיר, אנה ארונוב, אילנית לוי, מירב פלדמן, ימית סול, ליאור כהן, עידן יניב ועמית פרקש. בעונה השנייה נמתחו בין היתר משה דץ, אליאנה תדהר, אסף אשתר, מיקי מוכתר, יניב פולישוק, גיא סלניק, חיים אוסדון, ירדן הראל ויוליה פלוטקין. בעונה זו ילדים מבצעים את המתיחות ומותחים מפורסמים בעזרת חברו המפורסם של הנמתח המסייע במתיחה. בעונה השלישית נמתחו בין היתר אילן רוזנפלד, יהודה לוי, קובי פרג', עדי הימלבלוי, דון לני גבאי, שיר מורנו, לי בירן, רן דנקר, ג'יימס מאסלו ונינט טייב. הסרטון המצחיק ביותר (עונה ראשונה) - שני מוזמנים משכבת גיל שונה, אחד בן 16 - 22, והשני בן 9 - 14, מציגים סרטון "פספוס". הקהל בבית מצביע באתר האינטרנט של ערוץ הילדים, וקובע מהו הסרטון המצחיק יותר. יגאל שילון - אחראי ויצר מתיחות. עודד פז - מנחה, עזר ליגאל שילון במתיחות. דנה פרידר - בעונה הראשונה מתחה בעזרת תוכנית פיקטיבית בשם "הכוכבים של דנה" בעונה השנייה מתחה בטלפון. טל מוסרי - מתח בטלפון. הילדים: להב גולן, מאי סספורטס, אנדי פטשקה, אורי בן ברוך, אנאל פרץ, שחר טבוך, רוני ברקן, מאיה שבירנסקי, מאיה בן ארוש וימית קורפק והתאומות נוי והדר קרקו ומאיה רונן. פספוסים אמבוש (תוכנית טלוויזיה) "סתאאאם!", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
עת שערי רצון להפתח (אלבום)

עת שערי רצון להפתח הוא אלבום שיצא ב-1975. האלבום כולל 14 פיוטים לימים הנוראים. עם האמנים המבצעים באלבום נמנים שלמה ארצי, לוליק וגדעון גרייף. שם האלבום לקוח מהפיוט "עת שערי רצון להפתח" הנכלל בסליחות. רוב הפיוטים נכתבו על ידי מחברים לא ידועים והם מהמקורות למעט מה שמצוין. הלחן בכל הפיוטים הוא לחן עממי. עת שערי רצון להיפתח (1975), באתר סטריאו ומונו ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לשינדה דמוס

לשינדה מוניק דמוס (באנגלית: Lashinda Monique Demus; נולדה ב-10 במרץ 1983) היא אתלטית אמריקאית. היא אלופת עולם (טגו 2011) וסגנית אלופה אולימפית (לונדון 2012) בריצת 400 מטר משוכות. דמוס נולדה באינגלווד, קליפורניה. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בקינגסטון, ג'מייקה בשנת 2002 זכתה דמוס במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.70 שניות. באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה דמוס במקום תשיעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.32 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה דמוס במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 53.27 שניות, אחרי יוליה פצ'ונקינה מרוסיה (52.90 שניות) ולפני בת ארצה סנדרה גלובר שאף היא קבעה שיא אישי חדש של 53.32 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה דמוס בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם דבי דאן, אליסון פליקס וסניה ריצ'רדס בתוצאה של 3:17.83 דקות, לפני ג'מייקה (3:21.15 דקות) ורוסיה (3:21.64 דקות) ומדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 52.96 שניות, אחרי מליין ווקר מג'מייקה שקבעה את התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים (52.42 שניות) ולפני ג'וזאן לוקאס מטרינידד וטובגו (53.20 שניות). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה דמוס במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש ובתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים, 52.47 שניות, לפני מליין ווקר (52.73 שניות) ונטליה אנטיוך מרוסיה (53.85 שניות). באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה דמוס במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 52.77 שניות, אחרי נטליה אנטיוך (52.70 שניות) ולפני זוזאנה היינובה מצ'כיה (53.38 שניות). ריצת 200 מטר: 23.35 שניות (2008) ריצת 400 מטר: 51.09 שניות (2010) ריצת 800 מטר: 2:09.16 דקות (2004) ריצת 100 מטר משוכות: 12.96 שניות (2011) ריצת 400 מטר משוכות: 52.47 שניות (2011) מדיה וקבצים בנושא לשינדה דמוס בוויקישיתוף לשינדה דמוס, באתר olympedia.org לשינדה דמוס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית לשינדה דמוס, באתר ליגת היהלום לשינדה דמוס, באתר Track and Field (נשים) לשינדה דמוס, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
המצור על ארפלר

המצור על ארפלר, החל ב-18 באוגוסט 1415 והסתיים ב-22 בספטמבר בנפילת ארפלור (הנמצאת בנורמנדי) לידי האנגלים. ערך מורחב – מלחמת מאה השנים הנרי החמישי פלש לצרפת בעקבות כישלון המשא ומתן עם הצרפתים. הוא טען לכתר הצרפתי כירושה מאבי סבו אדוארד השלישי, למרות שבהתאם להסכם ברטיני, היו מוכנים המלכים האנגלים לוותר על הכתר, בתמורה להסכמת הצרפתים לשליטת אנגלית על מחוז אקיטן ושטחים אחרים. באביב 1414 הוא כינס את המועצה הגדולה באנגליה כדי לדון ביציאה למלחמה, אך הלורדים התעקשו שימשיך במשא ומתן וימתן את דרישותיו. בשיחות הנרי הסכים לוותר על טענתו לכתר הצרפתי, אם הצרפתים יסכימו לתשלום של 1.6 מיליון כתר ככופר עבור ז'אן השני (שנשבה בקרב פואטייה ב-1356), הסכמה לבעלות אנגלית על אדמות בנורמנדי, אנז'ו, טורן, בריטני ופלנדריה כמו גם אקיטן. הנרי ינשא לנסיכה קתרין, בתו הצעירה של שארל השישי ויקבל נדוניה של 2 מיליון כתרים. הצרפתים הסכימו אמנם לנישואין אך לנדוניה קטנה יותר של 600,000 כתרים, וכן בעלות מצומצמת על שטחים - אקיטן מורחבת. עד 1415 המשא ומתן הופסק כליל, כשהאנגלים טוענים כי צרפת לעגה לדרישותיהם וביזתה את הנרי עצמו. בדצמבר 1414, הפרלמנט האנגלי הסכים להעניק להנרי "סיבסוד כפול", מס בשיעור כפול מהרגיל, במקום הכספים שהיה אמור לקבל מהצרפתים. ב-19 באפריל 1415, הנרי כינס שוב את המועצה הגדולה, והפעם הם הסכימו ליציאה למלחמה עם צרפת. ביום שלישי 13 באוגוסט 1415, הנרי החמישי נחת בשפך נהר הסן. לאחר מכן תקף את ארפלור עם 2000 חיילים ו-6000 קשתים. חיל המצב הצרפתי שכלל 100 חיילים, תוגבר בשני אבירים מנוסים, האציל מאטוטויל (Sieur d'Estouteville) והאציל מגוקור (Sieur de Gaucourt), שהגיעו עם 300 חיילים נוספים ופיקדו על המערכה. ב-18 באוגוסט, תומאס מלנקסטר, דוכס קלרנס הוביל חלק מהצבא לחנות בצידה המזרחי, המרוחק יותר של העיירה. בכך כותר המקום ושיירת אספקה צרפתית, שהובילה תותחים, אבק שרפה, חצים וקשתות, נתפסה. הפרטים המדויקים על המצור אינם ידועים, אך נראה כי תאם לדפוס המצור הסטנדרטי בימי הביניים. חומות העיר נפגעו קשות לאחר הרעשה של שנים עשר התותחים הגדולים וציוד ארטילריה אנגלי נוסף. הנרי תכנן התקפה כוללת שתבוא חודש לאחר תחילת המצור, אך מפקד העיר ביקש לדון בכניעה אם הצבא הצרפתי לא יגיע עד 23 לחודש. ארפלר נכנעה לפולשים ב-22 בספטמבר. האצילים שוחררו בתנאי שיאספו כופר, ותושבי העיר שנשבעו אמונים להנרי הורשו להישאר בעוד כל השאר גורשו. במהלך המצור ואף לאחר סיומו, הצבא האנגלי סבל קשות מדיזנטריה. הנרי השאיר חיל מצב קטן בעיירה, וביום שני, 8 באוקטובר, יצא עם רוב צבאו לקאלה. הוא חיפש גשר לא מאובטח, או המוגן בידי כח קטן, על נהר הסום, בתקווה לחמוק בעד הצבא הצרפתי, אך למרות שהצליח לחצות את הנהר, נאלץ לפגוש בצבא הצרפתי ולהילחם בו בקרב אז'נקור. Juliet Barker (2005). Agincourt: The King, the Campaign, the Battle (U.S. Title: Agincourt : Henry V and the Battle That Made England.) London: Little, Brown. ISBN 978-0-316-72648-1.
יש לי אישה, ילדה ולמברטה ואני גר בתל אביב

יש לי אישה ילדה, ולַמְבְּרֶטָה ואני גר בתל אביב הוא אלבום האולפן העשירי של הזמר, המלחין והמוזיקאי שלמה ארצי שיצא ביוני 1977. מעבד שירי האלבום הוא אילן גלבוע. מתוך האלבום זכו להצלחה השירים "אני רוצה תמיד עיניים", "מקום היסטורי", "אהבה 1,5,2,5" (שהגיע למקום ה-29 במצעד הפזמונים של שנת תשל"ז (1977)) ו"יש לי אישה, ילדה ולמברטה". שלמה ארצי - כותב מילים, מלחין קובי כהן - גיטרה בס עמוס עבר-הדני - גיטרות יאיר שרגאי - גיטרות שלמה חממי - כלי הקשה אילן גלבוע - פסנתר, מוג, עיבוד יגאל מאירוב - גיטרות ארנון פלטי - גיטרה בס אצ'י שטרו - גיטרה בס שירי האלבום באתר YouTube יוסי חרסונסקי, שלמה ארצי: תקליט מס' 10 - איש עם למברטה שגר בתל אביב, מעריב, 6 ביוני 1977 בן שלו, שלמה ארצי, רגע לפני המרפסת, באתר הארץ, 18 באפריל 2008
ITunes Festival: London 2011 (מיני-אלבום של אדל)

iTunes Festival: London 2011 הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת הבריטית אדל. האלבום יצא לאור ב-13 ביולי 2011, על ידי חברת התקליטים XL. האלבום הוקלט במהלך הופעה חיה של אדל בבית העגול בלונדון ב-7 ביולי 2011 מידע על האלבום ITunes Festival: London 2011 באתר MusicBrainz מידע על האלבום ITunes Festival: London 2011 באתר AllMusic האלבום ITunes Festival: London 2011 באתר Discogs
ITunes Live from SoHo

iTunes Live from SoHo הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת הבריטית אדל. האלבום יצא לאור ב-3 בפברואר 2009, על ידי חברת התקליטים XL. האלבום דורג במקום ה-105 במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200. מידע על האלבום ITunes Live from SoHo באתר MusicBrainz מידע על האלבום ITunes Live from SoHo באתר AllMusic האלבום ITunes Live from SoHo באתר אפל מיוזיק [1]
Like a Virgin (שיר)

"Like a Virgin" (בעברית: "כְּמוֹ בְּתוּלָה") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. השיר יצא לאור ב-6 בנובמבר 1984 כסינגל הראשון מאלבום האולפן השני של מדונה, Like a Virgin. השיר הופיע באלבומי אוסף נוספים של מדונה, The Immaculate Collection, שיצא בשנת 1990 ו-Celebration שיצא בשנת 2009. השיר זכה לביקורות חיוביות והגיע למקומות גבוהים במצעדים רבים. "Like a Virgin" הוא הסינגל הראשון של מדונה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. הווידאו קליפ השיר בוים על ידי במאית הווידאו קליפים מרי למברט. וירד אל ינקוביק ביצע גרסה פארודית של השיר בשם "Like a Surgeon". השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר". מדיה וקבצים בנושא Like a Virgin בוויקישיתוף מידע על היצירה "Like a Virgin" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Like a Virgin" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Like a Virgin" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Like a Virgin" באתר ספוטיפיי מדונה: מערבבת פופ מתוחכם עם פרובוקציה זולה: פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "גיבור תרבות" בהגשת יונתן גת, דוד גורביץ' ודן ערב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Madonna's TIME Profile from 1985: Madonna Rocks the Land | Time, archive.ph, ‏2022-02-21 www.bpi.co.uk Madonna's lead singles ranked, www.officialcharts.com (באנגלית) ORICON NEWS, ORICON NEWS Oricon Album Chart Book: Complete Edition 1970–2005. Roppongi, Tokyo: Oricon Charts. 2006. ISBN 4-87131-077-9. Gary Trust, Gary Trust, Ask Billboard: ‘Glee’-ful About Madonna, Billboard, ‏2010-04-30 (באנגלית אמריקאית) "Madonna Mania Now Spreading All Over Europe" "Like a Virgin". Corriere della Sera (in Italian). April 16, 2019.
Celebration

Celebration (בעברית: חֲגִיגָה) הוא אלבום הלהיטים השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. האלבום יצא לאור ב-18 בספטמבר 2009. האלבום כולל 3 רצועות חדשות של מדונה, "Revolver" ו-"Celebration", שיצאו כסינגלים ו-"It's So Cool", שיצא כרצועת בונוס. מידע על האלבום Celebration באתר MusicBrainz מידע על האלבום Celebration באתר AllMusic האלבום Celebration באתר Discogs האלבום Celebration באתר ספוטיפיי האלבום Celebration באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Celebration באתר יוטיוב מידע על Celebration, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Celebration, באתר המצעד הגרמני מידע על Celebration, באתר מצעד דנמרק מידע על Celebration, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Celebration, באתר המצעד הספרדי מידע על Celebration, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Celebration, באתר המצעד הפיני מידע על Celebration, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Celebration, באתר המצעד השוודי
קרב שדה גרובניק

קרב שדה גרובניק היה קרב, שהתנהל בשנת 1242, בין כוח מונגולי, בפיקודו של קאדאן ובין צבא קרואטי. הקרב התנהל בשדה גרובניק, בקרבת רייקה, שבקרואטיה והסתיים בניצחון מוחץ של הקרואטים. המונגולים, בפיקודו של קאדאן, נשלחו על ידי באטו ח'אן לרדוף אחר בלה הרביעי, מלך הונגריה, שנמלט מפניהם. הם חיפשו אחריו אך לא מצאו אותו, כי הוא נמלט בינתיים לאי צ'יובו. בדרכם שטפו המונגולים את זגרב, את חבל ליקה ואת דלמטיה וניסו ללא הצלחה לכבוש את מבצר וינודול. צבא קרואטי הנחיל להם תבוסה בקרב שדה גרובניק ומשם המשיכו המונגולים לספליט ושם הגיע אליהם ההודעה על מותו של הח'אן הגדול, אוגדיי חאן, בשורה שגרמה להם לפנות את האזור ולשוב למולדתם. יש היסטוריונים המטילים ספק לגבי קיום הקרב ותוצאותיו. בשנת 1842, שש מאות שנים לאחר הקרב, כתב המשורר היווני-קרואטי דמטריוס דימיטריו פואמה רומנטית על הקרב.
פובליליוס סירוס

פובליליוס סירוס (לטינית: Publilius Syrus; בעברית: פובליליוס הסורי) (43-85 לפנה"ס) היה סופר ומחזאי ברומא העתיקה. פובליליוס סירוס נולד בסוריה והובא כעבד לאיטליה. שנינותו וכישרונותיו גרמו לאדוניו לשחררו ולדאוג לחינוכו. מחזותיו ההיתוליים, שבהם הוא עצמו שימש כשחקן, זכו להצלחה בערי השדה של איטליה, ובמשחקים הציבוריים שנערכו על ידי יוליוס קיסר ב-46 לפנה"ס. פובליליוס היה כנראה מפורסם יותר כמי שמסוגל להמציא חרוזים בו במקום ללא הכנה מראש. בתחרויות הדרמטיות, שבהן התעלה על כל מתחריו הוא קיבל את הפרס מיוליוס קיסר. כל מה ששרד מיצירותיו הוא אוסף של משפטים בצורת סידרה של אמרות מוסר. כל אמרה מורכבת מטור-שיר אחד (כלומר, שורה אחת כתובה במשקל שירי), והטורים ערוכים בסדר אלפביתי, בהתאם לאות הראשונה של כל שורה. במרוצת הזמן נוספו לטקסט משפטים שנלקחו ממחברים אחרים, ובעיקר משפטים של סנקה שמקוריותם מוטלת בספק. מספר הטורים המקוריים הוא כ-700, והם כוללים אמרות רבות, קצרות וקולעות למטרה כמו: "תוכנית רעה היא זו שלא ניתן לשנותה." "הנבער מדעת בלבד בז להשכלה." "יש להרשיע את השופט המזכה את האשם." "המזל כמוהו כזכוכית; הוא נשבר לרסיסים בעודנו מבריק." ברוך י. מני (עורך ומתרגם), חוכמתו של פובליליוס הסורי, כרמל ירושלים, יוני 2022 פובליליוס סירוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערכת ספריות

הערכת ספריות (באנגלית, Library Assessment or Performance Measurement) היא תהליך מובנה הנועד להעריך את איכות שירותי הספרייה בעיני המשתמשים. הנתונים והמידע הנרכשים בפעילות זו מאפשרים לספרייה לשפר את שירותיה ולזהות את צורכי המשתמשים בהיבטים רבים: הסביבה הפיזית, בחינת האוספים, בחינת ממשקי הגישה לתכנים והשירותים הניתנים על ידי הספרייה מתוך הספרייה ומרחוק. את נושא הערכת ספריות מוביל בעולם איגוד ספריות המחקר בארצות הברית (ARL) אשר מפרסם באופן שוטף מאמרים, קווים מנחים וכלים סטטיסטיים לפעילות זו. אחד מכלים אלו הוא ה-LibQUAL הבודק שלושה ממדי שירות: הספרייה כמקום (LP: Library as Place) שליטה במידע: איכות האוסף והממשקים (IC: Information Control) ואיכות השירות (AS: Affect of Service).‏ LibQUAL הפך לכלי הערכה הנפוץ ביותר בקרב ספריות אקדמיות ועשו בו שימוש יותר מאלף ספריות אקדמיות בעולם, רובן מצפון אמריקה ואירופה, אך גם בהונג קונג, דרום אפריקה, האמריות וישראל והוא תורגם ליותר מ-20 שפות כולל עברית. בנוסף לסקרי שביעות רצון, בפעולות הערכת ספריות כוללות: סקרי שימוש בספרייה, סקרי שמישות של כלי הגילוי ואתר הספרייה, תצפיות על דלפקי השירות, קבוצות מיקוד וראיונות. הספרייה האקדמית הראשונה בישראל בה החל תהליך שיטתי של פעילות הערכה משנת 2007 היא ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה. צוות הערכה בספרייה המורכב מנציגי כל היחידות בספרייה תרגם את שאלון LibQUAL לעברית ועושה בו שימוש מדי שלוש שנים בקרב קהל לקוחות הספרייה: סטודנטים, סגל אקדמי ומנהלי. הספרייה אף מבצעת באופן שוטף מגוון פעולות הערכה וסקרי שביעות רצון שונים ותוצאותיהם מתפרסמים באתר הספרייה ובאתר ייעודי לפעולות אלו. על פעילות ייחודית זו זכה צוות הערכה בספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה בפרס פינקלר למידע בשנת 2012. בלומה פרץ, שיטות סקר לפתרון בעיות מעשיות בספרייה. בתוך: "עלון אגודת הספריות המיוחדות ומרכזי המידע בישראל", י"א(2): 58–64, 1981 ג. מרי., טי.טי.טי. הון וק. וילימסון, סקר ניתוח צרכים של משתמשי ספרייה מוקלטת. בתוך: "ליקוטים: כתב-עת לענייני עיוורים ועיורון", 25: 34–40, 1996 אסתר שמש, הערכה של מערכת שרותי הספרייה: יעילות, חשיבות ושביעות רצון בעיני המשתמשים. עבודת מאסטר, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן, 2002 נורית רויטברג, הספרייה האקדמית: מספריה אלקטרונית למרכז למידה: שילוב שימושים מסורתיים וחדשים בספרייה ובמחשביה, עבודת דוקטורט, אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן, 2004 אדית פאלק ולובה גורנשטיין, הספרייה האקדמית בעיני החוקרים: הערכת שביעות רצונם של חברי הסגל האקדמי ותלמידים לתואר שלישי משירותי ספריות האוניברסיטה העברית. בתוך: "מידעת: כתב עת של קהילת המידע בישראל", 6: 31–45, 2010 מאמרים בעברית לין פורת, ישראל על המפה: פרויקט "מפת הספריות בעולם" של IFLA. בתוך: "מידעת: כתב עת של קהילת המידע בישראל", 14, 2019 אתרי הערכת ספריות בישראל ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה אתרי הערכת ספריות בחו"ל University of Washington, USA University of Virginia, USA כלים להערכה LibQUAL כנסים בינלאומיים Library Assessment Conference International Conference on Performance Measurement in Libraries קורסים בבתי ספר לספרנות בנושא הערכת ספריות Library Assessment course, University of Parma
פרדריק ריינס

פרדריק ריינס (באנגלית: Frederick Reines; 16 במרץ 1918 – 26 באוגוסט 1998) היה פיזיקאי אמריקאי יהודי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1995. פרדריק ריינס נולד בפטרסון שבניו ג'רזי למשפחת מהגרים יהודים מרוסיה, המקורבת ליצחק יעקב ריינס. קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת ניו יורק. שימש כחוקר במעבדה הלאומית לוס אלמוס, יחד עם ריצ'רד פיינמן. ב-1956 גילה את הנייטרינו. על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1995, יחד עם מרטין פרל. ב-1966 מונה לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. בשנת 1983 זכה במדליה הלאומית למדעים. Reines, F. & C. L. Cowan, Jr. "On the Detection of the Free Neutrino", Los Alamos National Laboratory (LANL) (through predecessor agency Los Alamos Scientific Laboratory), United States Department of Energy (through predecessor agency the Atomic Energy Commission), (August 6, 1953). Reines, F., Cowan, C. L. Jr., Carter, R. E., Wagner, J. J. & M. E. Wyman. "The Free Antineutrino Absorption Cross Section. Part I. Measurement of the Free Antineutrino Absorption Cross Section. Part II. Expected Cross Section from Measurements of Fission Fragment Electron Spectrum", Los Alamos National Laboratory (LANL) (through predecessor agency Los Alamos Scientific Laboratory), United States Department of Energy (through predecessor agency the Atomic Energy Commission), (June 1958). Reines, F., Gurr, H. S., Jenkins, T. L. & J. H. Munsee. "Neutrino Experiments at Reactors", University of California-Irvine, Case Western Reserve University, United States Department of Energy (through predecessor agency the Atomic Energy Commission), (September 9, 1968). Roberts, A., Blood, H., Learned, J. & F. Reines. "Status and Aims of the DUMAND Neutrino Project: the Ocean as a Neutrino Detector", Fermi National Accelerator Laboratory (FNAL), United States Department of Energy (through predecessor agency the Energy Research and Development Administration), (July 1976). Sobel, H. W., Reines, F. & E. Pasierb. "Neutrino Instability", University of California-Irvine, (1980). מדיה וקבצים בנושא פרדריק ריינס בוויקישיתוף פרדריק ריינס, באתר פרס נובל (באנגלית) מאמר על פרדריק ריינס ומחקריו באתר סנונית פרדריק ריינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרדריק ריינס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפויים

שפויים הוא האלבום ה-23 של הזמר היוצר הישראלי שלמה ארצי, שיצא ב-22 במרץ 2007. האלבום יצא חמש שנים לאחר צימאון (2002), מה שנתן לארצי זמן רב להקלטת האלבום (הוא החל להקליט מ-2004). כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי ארצי במקביל לסיבוב ההופעות המצליח עם שלום חנוך ולהופעות קטנות במועדון הזאפה. באלבום זה שיתף ארצי פעולה עם אמנים רבים, בהם: גילי פלדמן, לואי להב, דניאל סלומון, אבי סינגולדה, מוקי, פיטר רוט, יהודה עדר, אודי שמחון, נתן סלומון (בית הבובות), שלומי קינן וכן עם בנו, בן. הסינגלים הראשונים שיצאו מהאלבום הם "האמיתי", "איסלנד" ו"ניצמדנו". הסינגל תתארו לכם זכה להצלחה הגדולה ביותר משירי האלבום. האלבום זכה להצלחה משמכר 60,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו (כולל הזמנות מוקדמות) וזכה למעמד אלבום פלטינה כפולה. הופעת הבכורה של האלבום נערכה ב-14 ביולי 2007 באמפיתיאטרון קיסריה. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלמה ארצי.  משה לוי - אקורדיון, קונטרה-בס עדי רנרט - פלוגל-הורן רביב גזית - סינתי אבי סינגולדה - גיטרה קלאסית, גיטרה אקוסטית, בוזוקי, מפיק מוזיקלי לואי להב - מפיק מוזיקלי בן ארצי - פסנתר, ויולה, צ'לו, מפיק מוזיקלי שלמה ארצי - זמר, כותב מילים, מלחין, מפיק מוזיקלי פיטר רוט - בס אשר פדי - תופים יהודה עדר - מפיק מוזיקלי טל ברגמן - שייקר גיל פלדמן - מפיק מוזיקלי דניאל סלומון - קרנות-יער, מפיק מוזיקלי אבי אלבוחר - אקורדיון שלומי קינן - חמת חלילים טל פורר - פסנתר פנדר ניר מנצור - תופים ניצן-חן רזאל - כלי מיתר יועד ניר - צ'לו אודי שמחון - גיטרה חשמלית, מפיק מוזיקלי תתארו לכם - (במאי:highlander-prod) ניצמדנו - (במאי:ירון שילון) איסלנד - (במאי:ירון שילון) שירי האלבום באתר YouTube אקורדים לשירי האלבום באתר tab4u מילים ואקורדים לשירי האלבום באתר שירונט האלבום באתר mooma שפויים, באתר "פזמונט" אור ברנע, הצלחה לאלבום של שלמה ארצי, באתר ynet, 29 במרץ 2007