laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחום ביתן

נחום ביתן הוא איש עסקים ישראלי, הבעלים של רשתות המזון "יינות ביתן", "כמעט חינם" ו"מגה". ביתן נולד וגדל באשקלון. בנערותו עבד במאפייה שהייתה שייכת לאביו באשקלון, ועם שחרורו מצה"ל הקים בשיתוף עם גיסו מסעדת המבורגרים בעיר, אך לאחר מספר שנים עזב את תחום המזון המהיר ועבר לתחום הקמעונאות. בשנת 1993 החל את דרכו כסיטונאי, לאחר שפתח יחד עם אשתו נורית את "יינות ביתן", תחילה כחנות לממכר סיטונאי של יין. תוך זמן קצר נהפכה חנות היין לחנות משקאות כללית, ובשנת 1996 נפתח הסניף הראשון של הרשת הקמעונית "יינות ביתן" באשקלון. בעשור שלאחר מכן פתחו בני הזוג שלושה סניפים נוספים של הרשת. בשנת 2006 רכש ביתן ארבעה סניפים של רשת הסופרמרקטים "היפר רמה" תמורת 250 מיליון שקלים. בשנת 2007 רכש את הרשת הפרטית "יד יצחק", אשר כללה באותו זמן שלושה סניפים, תמורת 121 מיליון שקלים. ב-2008 רכש סניף של רשת המרכולים "משב מרקט" באילת. בשנת 2012 רכש ביתן את רשת הסופרמרקטים "כמעט חינם", אשר כללה 36 סניפים ברחבי הארץ, תמורת 350 מיליון שקלים. ביוני 2016 אושרה מכירת רשת הסופמרקטים "מגה" ליינות ביתן תמורת 455 מיליון שקלים. כתנאי לאישור המכירה על ידי הרשות להגבלים עסקיים, התחייב ביתן למכור את החזקותיו בחברת "ביכורי ביתן", אשר פועלת באופן בלעדי ברכישה ואספקה של פירות וירקות לחנויות "יינות ביתן". כמו כן נדרש ביתן למכור שמונה סניפים של רשת "מגה", באזורים בהם קיימת חפיפה עם סניפים של "יינות ביתן". החזקותיו של ביתן כוללות בנוסף את חברת "בסט מייסטר בשר", העוסקת בעיבוד ושיווק בשר, דגים וירקות קפואים, בין היתר גם ל"יינות ביתן". בנוסף מחזיק ביתן את חברת "מועב שירותי מזון", המספקת שירותי קייטרינג. ביתן הוא בעלים של מספר מרכזים מסחריים בכפר סבא, באשקלון ובאשדוד. היה שותף בפרויקט מגורים באשקלון שנמכר, וכיום בבעלותו פרויקט מגורים בחולון. ביתן נשוי לנורית, ששותפה לבעלות על רשת "יינות ביתן", ואב לשני ילדים. בנו יוסי משמש כמשנה למנכ"ל "יינות ביתן". גיל קליאן, מיהו בעל רשת יינות ביתן שעשוי להפוך לקמעונאי השלישי בגודלו בישראל, באתר כלכליסט, 15 ביולי 2012 אילנית חיות, ‏הקמעונאי מספר 2: מי אתה נחום ביתן, ומי המקורבים לו?, באתר גלובס, 7 ביולי 2016 חגי עמית ועדי דברת-מזריץ, חושים טובים וברכה של רב - כך נהפך נחום ביתן לאימפריית מזון, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2016 שני מוזס, חן מענית, ‏חידת ביתן: מה מסתתר באימפריה הקמעונאית שבנה נחום ביתן, באתר גלובס, 26 בינואר 2018 נורית קדוש, נחום ביתן יורד להגנה: "בשנה הקרובה נראה את האור במגה", באתר כלכליסט, 1 בפברואר 2018 שני מוזס, ‏בעלי קבוצת יינות ביתן-מגה: "אין לי מטרה לעקוף את שופרסל", באתר גלובס, 10 ביולי 2018 נורית קדוש, "יש מו"מ למכירת 40% לשותף זר, אבל לא אמכור שליטה", באתר כלכליסט, 18 באפריל 2019 נורית קדוש, שאלת 400 מיליון השקל: מאיפה ביתן יביא את הכסף, באתר כלכליסט, 11 במאי 2016 נורית קדוש, מגה עברה לבעלות נחום ביתן: "מודה לבורא עולם שזימן לי את העסקה הזו", באתר כלכליסט, 30 ביוני 2016 נורית קדוש, השוק של נחום ביתן: מוכר את חלקו בביכורי שדה - אך ימשיך לקנות ממנה, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2016
Goodbye Yellow Brick Road

Goodbye Yellow Brick Road (בתרגום חופשי: להתראות דרך האבנים הצהובות) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר אלטון ג'ון. האלבום כלל את הסינגל "Candle in the Wind", שנכתב לזכרה של מרילין מונרו. שם האלבום הוא אזכור לדרך האבנים הצהובות מסדרת ספרי עוץ מאת ל. פרנק באום. בשנת 2003, האלבום דורג במקום ה-91 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. ובנוסף, נכנס האלבום באותה השנה להיכל התהילה של גראמי. כל השירים באלבום נכתבו על ידי אלטון ג'ון וברני טופין מלבד "Funeral for a Friend/Love Lies Bleeding", שנכתב על ידי אלטון ג'ון. במהדורה הבאה של הרשימה, שנערכה בשנת 2020, האלבום דורג במקום ה-112 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. מידע על האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר MusicBrainz מידע על האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר AllMusic האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר Discogs האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר ספוטיפיי האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר דיזר האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר אפל מיוזיק האלבום Goodbye Yellow Brick Road באתר טיידל אלטון ג'ון, להתראות דרך האבנים הצהובות (1973), באתר של יוסי חרסונסקי Grammy Hall Of Fame, באתר הגראמי Rolling Stone, Rolling Stone, The 500 Greatest Albums of All Time, Rolling Stone, ‏2020-09-22 (באנגלית אמריקאית)
הראל טל

הראל דוד טל (נולד ב-10 לפברואר 1988) הוא מוזיקאי, זמר ומלחין ישראלי, המשתייך לזרם הנאו-חסידי שמרני בקהילת "תורת החיים". נולד בנווה דקלים ליפעת ולרב שמואל טל ראש ישיבת תורת החיים. למד בישיבת תורת החיים עוד בהיותה בגוש קטיף, ולאחר מכן מספר שנים בישיבתו של הרב אליעזר שלמה שיק ביבנאל. כילד למד בחוגי לימוד לחליל וגיטרה, ובנערותו הלחין מספר שירים. לאחר חתונתו למד בכולל מספר שנים, ולאחר מכן הקים להקת חתונות. בשנת 2008 פרסם אלבום סקיצות בשם "איה", יחד עם מרדכי גרנביץ'. בשנת 2013 הנחה חופה בבאר שבע, במהלכה הכה בו זרם חשמלי עז מכבל החשמל של מערכת ההגברה. הוא נפגע קשה וקיבל מכות חשמל ועיסויים והובהל לטיפול נמרץ. הוא התאושש מהפציעה ולאחר חודשים ספורים אף חזר להופיע. בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה נפשי בשאלתי. שיריו מבוססים על מילים מהמקורות וכן מילים שהוא עצמו כתב. חלק מהשירים הם לחנים חדשים לפיוטים עתיקים, כמו הביצוע לפיוט 'עת דודים כלה' המיוחס לרבי חיים בן סהל. כך גם השיר 'אני העבד' שכתב עוזי חיטמן, אותו הוא שר בלחן חדש. את האלבום הפיק אבי טל והוא מופץ באמצעות חברת "דברי שיר". השתתפו בו גם אבי סינגולדה, עמית יצחק, אבי אבידני ועדי חייט. שירו "תעיתי כשה אובד" זכה לגרסת כיסוי של ישי לפידות בשם "בקש עבדך". בשנת 2020 יצא לאור האלבום השני שלו, קראתי בכל לב. תריסר שירים מכיל האלבום, ביניהם: "תתן אחרית לעמך" (הלבשת לחן של שלמה קרליבך לפיוט מתפילות יום הכיפורים), "נעימה לי", "אנה אלך", ו"טוב ה' לכל" שיצאו כסינגלים. לשיר "אנה אלך" התפרסם קליפ. בשנת תשפ"ב הוציא יחד עם ישיבת תורת החיים את הסינגל "עוקד והנעקד"- פיוט קדום של רבי יהודה בן שמואל אבן עבאס. בשנת 2024 פרסם את השיר "ותן בנו" שבו משתתפים תלמידים מהישיבה לצעירים תורת החיים. וכן את הדואט "בנה ביתך" שבוצע עם פורת נוב. וכן את השיר "תורה ותפילה" בשירה יחד עם הזמר ישראל דגן. טל נשוי לשירה, לזוג שבעה ילדים. עד לתוכנית ההתנתקות התגורר בגוש קטיף, לאחריה התגורר ביבנאל וביצהר וכיום מתגורר ביד בנימין. מדיה וקבצים בנושא הראל טל בוויקישיתוף הראל טל, סרטונים בערוץ היוטיוב הראל טל, באתר ספוטיפיי הראל טל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליעזר היון, הראל טל מת פעמיים, וחי כדי לשיר על זה, באתר ynet, 5 באוגוסט 2015 הראל טל בערוץ 2 אצל מנחם טוקר. עוזי חיטמן כתב, הראל טל הלחין ושר, אתר ערוץ 7 כתבות על הראל טל, רדיו קול חי. כתבות על הראל טל, אתר כיפה. הראל טל: "24 שעות לא הפסקנו להתפלל", אתר הידברות. יהודה פרל, נגינה מחשמלת, מכל הלב, כתבת וידאו באתר הקול היהודי, י"ב אלול התשע"ה משה גלנץ, שירים שקרו באמת, באתר ערוץ 7, מתוך בשבע, י"א בתשרי תשע"ו, 24 בספטמבר 2015 עמנואל שילה, היופי של הפשטות, באתר ערוץ 7, מתוך טורו "שולחן עורך" בעיתון בשבע, כ"א באדר ב תשע"ו, 31 במרץ 2016 ידידיה מאיר, חדש עלינו מוזיקה טובה, באתר ערוץ 7, מתוך העיתון בשבע, י"א בתשרי תשע"ז, 13 באוקטובר 2016 אלחנן גרונר, "כנגן המנגן" - קצר ולעניין עם הראל טל, באתר הקול היהודי, ג' בניסן תשע"ח דביר עמר, שירו למלך, באתר ערוץ 7. הראל טל בערוץ הידברות - 'שרים בסלון' עם עמירן דביר. אליעזר היון, הראל טל מת פעמיים, וחי כדי לשיר על זה, באתר ynet, 5 באוגוסט 2015 הראל טל בביצוע עוצמתי לפיוט העתיק, באתר ערוץ 7, כ"ח בסיון תשע"ו, 4 ביולי 2016 הראל טל מבטא את זעקת החיפוש, באתר ערוץ 7, כ"א באדר תשע"ח, 8 במרץ 2018 עוקד והנעקד - הראל טל וישיבת תורת החיים (קליפ רשמי) | Oked Ve'hane'ekad - Harel Tal & Torat HaChaim, נבדק ב-2023-09-18 הראל טל ופורת נוב מבקשים: בנה ביתך, באתר קול חי מיוזיק
בגדי ספורט

בגדי ספורט הם פרטי הלבשה והנעלה, המשמשים לספורט או פעילות גופנית. נהוג להשתמש בבגדי ספורט ברוב ענפי הספורט וסוגי הפעילות הגופנית, מטעמים פרקטיים, נוחות או בטיחות.  בגדי ספורט טיפוסיים כוללים מכנסיים קצרים, אימוניות, חולצות, חולצות טניס וחולצות פולו. בגדי ספורט המותאמים לענפי ספציפיים כוללים חליפות צלילה (שחייה, צלילה או גלישה), חליפות סקי (סקי), בגדי הגוף (התעמלות). הנעלה ספורטיבית כוללת נעלי סניקרס. בגדי ספורט כוללים גם לבנים ופרטי לבוש תחתונים, כמו מגן ביצים וחזיית ספורט. בגדי ספורט משמשים גם כלבוש בלתי פורמלי.  עבור מרבית ענפי הספורט הספורטאים לובשים שילוב של פריטי בגדים שונים, למשל, נעלי ספורט, מכנסיים וחולצות. בכמה ענפי ספורט נדרש ציוד מגן, כגון קסדות או פוטבול אמריקאי שריון גוף. בגדי ספורט על פי רוב נועדו להיות קלילים כדי לא להכביד על הלובש. לפעילויות כמו רכיבה על אופניים, חשוב שהלבוש לא יהיה מגושם מדי ויצמצם את החיכוך עם הסביבה בזמן התנועה. מצד שני, בגדי ספורט צריכים להיות משוחררים מספיק כדי לא להגביל את התנועה. לחלק מענפי הספורט יש דרישות ייחודיות עבור סגנון הלבוש הנדרש, לדוגמה קייקוגי (keikogi) בשימוש קראטה. ציוד מגן נדרש עבור פעילויות ספורטיביות שעלולות להיות מסוכנות כמו סיף, פוטבול אמריקאי, או הוקי קרח.  בגדי ספורט מיועדים לתת מענה על צורכי הבידוד התרמי של הלובש. במצבים חמים בגד הספורט צריך לסייע לקירור הגוף, בעוד שבמצבים קרים, בגד הספורט צריך לסייע בשמירה על חום הגוף. ספורטאי ציוד שחייה אולם ספורט מדיה וקבצים בנושא בגדי ספורט בוויקישיתוף
מועדון מיקי מאוס

מועדון מיקי מאוס (באנגלית: The Mickey Mouse Club) הייתה תוכנית טלוויזיה אמריקנית לילדים שהופקה בידי אולפני וולט דיסני, ושודרה באופן לא רציף בשנים 1955–1996. התוכנית נוצרה בידי וולט דיסני, ושודרה לראשונה בשנים 1955- 1960 ברשת ABC. הסדרה הופקה שוב בשנים 1977- 1979 בסינדיקציה, ובשנים 1989- 1996 בערוץ דיסני. ילדים רבים שהשתתפו בתוכנית הפכו לכוכבים באמנות הבמה, בהם ג'סטין טימברלייק וג'יי סי שאזיי (להקת הבנים אן סינק), בריטני ספירס, כריסטינה אגילרה, ראיין גוסלינג וקרי ראסל. לסדרה הופק רימייק בשנת 2017. מועדון החברים של מיקי מאוס מדיה וקבצים בנושא מועדון מיקי מאוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועדון מיקי מאוס (באנגלית) "מועדון מיקי מאוס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מועדון מיקי מאוס", באתר Metacritic (באנגלית) "מועדון מיקי מאוס", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "מועדון מיקי מאוס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איש גורדון

איש גורדון (נולד ב-2 בספטמבר 1951) הוא אמן רב תחומי, צייר, אוצר, צלם, מעצב ומוזיקאי, אחד החלוצים בתחום הציור הדיגיטלי. איש גורדון נולד בשנת 1951 בישראל, בן להורים מעולי תוניסיה. השם שניתן לו בלידתו היה ראובן, על שמו של סבו אשר מת במחנות העבודה הנאציים בתוניסיה. בבגרותו בחר לעצמו את השם הייחודי איש, שנראה לו כיאה לאמן. בעלותם לארץ התיישבו הוריו במושבה יבנאל שם עסקו בחקלאות. בהיותו בן שבע עברה משפחתו לעפולה, שם עברו עליו שנות ילדותו. ושם למד לימודי אלקטרוניקה עד לגיוסו לצה"ל. בתחום זה שירת בצבא בשירות חובה ובקבע, במשך שש שנים. בעת שירותו הצבאי זכה בפרס ראשון במסגרת תחרות אמנים צעירים עם הציור "אישה וגיטרה" שצייר בסגנון קוביסטי. לאחר תום שירותו הצבאי למד אמנות ועיצוב גרפי במסגרת לימודי חוץ של הטכניון, בשנת 1977 הקים את המקומון "צפון 1" והיה העורך הראשון שלו. בהמשך עבד כמעצב גרפי במשרד פרסום. לאחר מכן שימש כמנהל אמנותי ברשת שוקן וברשת המקומונים של ידיעות אחרונות וכל העת עסק בצילום, בציור ובמוזיקה. בשנת 1994 הפיק, כתב והלחין את רוב שירי אלבומו הראשון "תלוי בחופש שלי" בשיתוף עם המוזיקאים שאול בן אמיתי, אלונה טוראל, תובל פטר ואחרים. מתוך האלבום התפרסמו השירים "דורינה", "שלג שחור" ו"קוסקוס", שיר שעסק בחוויות משפחתיות מילדותו של גורדון. מאז ומתמיד התמקד בציור פיגורטיבי ארוטי, פורטרטים ונופים מופשטים, והוא נחשב אחד החלוצים בתחום הציור הדיגיטלי, ציור המשלב עבודה על תוכנת ציור ונעשה בעזרת לוח אלקטרוני מיוחד המאפשר תרגום מדויק של תנועת היד של הצייר. איש גורדון השתתף ב-9 תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות רבות בארץ ובעולם. בשנת 2012 זכה במקום הראשון בתחרות הציור הדיגיטלי Wacom, ובשנת 2013 נבחר לייצג את ישראל בתערוכה בינלאומית בקאן שאצרה מרינה פיקאסו, נכדתו של פבלו פיקאסו. מדיה וקבצים בנושא איש גורדון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איש גורדון איש גורדון באתר ynet Art על איש גורדון באתר הגלריה העירונית לאמנות עפולה שירו "קוסקוס" מתוך האלבום "תלוי בחופש שלי" ב- YouTube.
טיאגו אילורי

טיאגו אילורי (בפורטוגזית: Tiago Ilori; נולד ב-26 בפברואר 1993 בהמפסטד שבאנגליה) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת המגן בקבוצת בלננסש. אילורי נולד בהמפסטד שבאנגליה לאב בריטי ממוצא ניגרי ולאם פורטוגלית. אילורי העביר את ילדותו בעיירה אלבופיירה שבדרום פורטוגל, שם החל לשחק כדורגל במועדון הילדים המקומי אימורטל די.סי. בקיץ 2006, הוא הצטרף למחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון ושיחק בעמדת החלוץ, הוא הושאל מאוחר יותר לאשטוריל מהעיר השכנה וחזר לאחר שלוש שנים לספורטינג כבלם. ב-6 בנובמבר 2011, אילורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ספורטינג כאשר שיחק 90 דקות מלאות בניצחון הבית 1–3 נגד אוניאו דשפורטיבה דה לייריה. ב-14 בדצמבר ערך אילורי את הופעת הבכורה שלו במשחק במפעל אירופי כאשר שיחק מול לאציו בהפסד החוץ 0–2 בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-16 בפברואר 2013, בהופעה הרביעית בלבד במדי ספורטינג, אילורי שוב שיחק 90 דקות בניצחון 2–3 נגד ז'יל ויסנטה ועזר לקבוצתו לנצח כאשר כבש את השער השני בדקה השישית של המשחק. ב-2 בספטמבר 2013, חתם אילורי בליברפול עבור סכום שלא פורסם בתקשורת אך מוערך בכ-7 מיליון יורו. דווח גם כי התאחדות הכדורגל האנגלית הייתה בשיחות עם הבלם על מנת לתת לו אזרחות אנגלית ולייצג את הנבחרת הלאומית מאחר שזו המדינה בה נולד. עוד לפני שערך הופעת בכורה במדי ליברפול, הושאל אילורי לגראנדה מהליגה הספרדית. ב-7 בפברואר 2014, שיחק לראשונה בגראנדה בהפסד 0–1 לאספניול, בסך הכל הספיק אילורי לערוך במדיה תשע הופעות לפני שהושאל לבורדו הצרפתית. ב-18 באוגוסט 2014, שוב הושאל אילורי, הפעם לבורדו מהליגה הצרפתית. אילורי כבש את שער הבכורה שלו בבורדו כבר בהופעת הליגה השלישית נגד סנט אטיין במשחק אשר הסתיים בתיקו 1-1. ב-1 בספטמבר 2015, אילורי הושאל לאסטון וילה מהפרמייר ליג לעונה אחת. ב-7 בינואר 2016, המעבר לאסטון וילה בוטל ואילורי חזר לליברפול, יום למחרת שיחק אילורי לראשונה במדי ליברפול בסיבוב השלישי של הגביע האנגלי בתיקו 2-2 נגד אקסטר סיטי. ב-18 בינואר 2017 חתם אילורי ברדינג מהצ'מפיונשיפ עבור 3.75 מיליון £. ב-21 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 2–3 לדרבי קאונטי. ב-15 בספטמבר 2018 כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–3 על פרסטון נורת' אנד. ב-29 בינואר 2019 חזר אילורי לספורטינג ליסבון וחתם לארבע וחצי שנים. ב-1 בפברואר 2021 הושאל אילורי ללוריאן. ב-19 באוגוסט 2021 הושאל לבואבישטה. ב-22 ביולי 2022 הושאל לפאסוס די פריירה. אילורי שיחק בכל נבחרות הנוער של פורטוגל וייצג את נבחרתו ביורו 2012 עד גיל 19, במונדיאל 2013 עד גיל 20 וביורו 2015 עד גיל 21. מדיה וקבצים בנושא טיאגו אילורי בוויקישיתוף טיאגו אילורי, באתר Transfermarkt טיאגו אילורי, באתר Soccerway טיאגו אילורי, באתר WorldFootball.net טיאגו אילורי, באתר FootballDatabase.eu
GJ 3737

GJ 3737 (נקרא גם בשם LHS 337) הוא ננס אדום בעל סיווג ספקטרלי של M4.5V אשר ממוקם בקבוצת הכוכבים קנטאור במרחק של 20.8 שנות אור (6.38 פארסק) מכדור הארץ. הכוכב בעל בהירות נראית של 12.74 מסה של 0.18 מסות שמש ועוצמת הארה הקטנה פי 0.00287 מעוצמת הארתה של השמש. GJ 3737, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים VizieR: LHS 337, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979) http://www.gdnordley.com/_files/Nearby%20Star%20Summary.html ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "GJ 3737".
עינת גיל-צובארי

עינת גיל-צובארי (נולדה ב-1969) היא קצינת משטרה ישראלית בדימוס בדרגת ניצב, שירתה כראש אגף משאבי אנוש. גיל–צובארי שירתה כקצינת חינוך וראש מחלק נוער בתחנת המשטרה ברמלה, במהלך פעילות מבצעית נורתה על ידי עבריין ונפגעה ממספר קליעים. שימשה בתפקיד דוברת מרחב שפלה, דוברת אגף התנועה ודוברת מחוז דרום. ב-2007 מונתה לדוברת משטרת ישראל. שירתה כקצינת אגף קהילה ומשמר אזרחי במחוז מרכז. בהמשך שימשה ראש מחלקת שיטור קהילתי באגף שיטור וביטחון. ביולי 2016 מונתה לראש חטיבת האבטחה והרישוי בדרגת תת-ניצב. בפברואר 2019 הועלתה לדרגת ניצב ומונתה לראש אגף משאבי אנוש. בדצמבר 2020 הודיעה על פרישתה מהמשטרה. היא סיימה את כהונתה בפברואר 2021. גיל-צובארי היא תושבת סביון, נשואה ואם לארבעה, בוגרת תואר ראשון בקרימינולוגיה ותואר שני בחינוך. היא בוגרת תוכנית המנהיגות של קרן וקסנר. מדיה וקבצים בנושא עינת גיל-צובארי בוויקישיתוף הזוועה ברמלה: הפדופיל הודה ב-21 מקרים נוספים, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2000 עמוד הפייסבוק של גלעד ארדן ליאור ליברובסקי, אחד מכתבי המטה הארצי: "מערכת היחסים ביניהם היתה קשה, וחוץ מאשר ללכת מכות - הכל קרה, כולל גידופים"; המטה הארצי: "בימים הקרובים ימ, באתר ביזפורטל, 14 בינואר 2008 מינויים חדשים בצמרת המשטרה, אתר משטרת ישראל, 4 ביולי 2016 מינויים חדשים לתפקידים בכירים במשטרת ישראל, אתר משטרת ישראל, 24 בפברואר 2019 משה נוסבאום, ‏אחרי מינוי המפכ"ל: ניצבים פורשים מהמשטרה, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2020
פליקס קנדל

פליקס סלומונוביץ' קנדל (נולד ב-21 באוקטובר 1932) הוא תסריטאי, סופר, מחזאי, ולדבריו "פופוליזטור" כמי שכתב ספרים בהיסטוריה שאינו היסטוריון. מוכר לרוב דוברי הרוסית בשל חלקו בכתיבת סדרת האנימציה "נוּ, פּוֹגוֹדִי!". עלה לישראל ב-1977 לאחר ארבע שנות איסור יציאה מברית המועצות. גר בשכונת רמות ב' בירושלים. קנדל נולד במוסקבה. אביו של קנדל היה חבר פעיל בקהילה היהודית בעיר. ב-1941 אימו והוא פונו להרי אורל מפני הצבא הנאצי בעוד אביו נשאר להגן על מוסקבה ואחיו הבכור שירת בצבא האדום. ב-1950 התקבל למכון להנדסת אווירונאוטיקה והשלים את לימודיו ב-1955. במהלך לימודיו באקדמיה יחד עם חבר לספסל הלימודים כתב מספר מערכונים ויחד ביימו קבוצת חובבי משחק, שהמשיכה לפעול גם לאחר שנות לימודיו. בשנים 1955 - 1962 עבד כמהנדס בתכנון הנעת טילים בשירות הצבא הסובייטי. במהלך אותן שנים המשיך לכתוב תחת שם העט "פליקס קמוב". בגיל 30 החליט קנדל להתמקד בכתיבה. ב-1958 נישא לתמרה אברינה, מהנדסת בוגרת אותו מכון בו למד קנדל. ב-1959 נולד בנם הבכור יבגני (יוג'ין) קנדל, וב-1967 נולד בנם השני לאוניד (אריה) קנדל. בסוף שנות ה-60 כתב יחד עם ארקדי חיאט ואלכסנדר קורליאנדסקי את סדרת האנימציה "נוּ, פּוֹגוֹדִי!" (ברוסית: !Ну, погоди) שלימים הפכה אגדה בקרב ילדי ברית המועצות. במהלך אותן שנים החל לגלות עניין בשורשיו היהודיים, וכתב את ספריו הראשונים על היסטוריית הקהילה היהודית ברוסיה, ספרים אלה מעולם לא יצאו לאור רשמית בברית המועצות. באוגוסט 1973 הגיש עם משפחתו בקשה להגר לישראל. משך ארבע שנים סורבו לעזוב את ברית המועצות, במהלכן סבלו מקושי כלכלי ומנידוי ממרכז החברה הסובייטית. באותן השנים לקח קנדל חלק בהפגנות נגד הממשל הסובייטי הקומוניסטי שערכו מספר פעילים ציוניים שביקשו להגר לישראל, בהם חברו נתן שרנסקי, ונכלא מספר פעמים בשל פעילות זו. בתקופה זו ערך יחד עם פרופ' בנימין פיין את הביטאון המחתרתי "תרבות". באותם הימים נאלץ קנדל לכתוב בשמות בדויים ולעשות לביתו כסופר צללים. באביב 1977 לאחר מעורבות בת שנתיים של גילדת התסריטאים מלוס אנג'לס והצבת האולטימטום להחרמת שיחות עם גורמי תרבות מקומיים, נאות הממשל לאשר את עזיבתו ועזיבת משפחתו לישראל. קנדל העיד שאלמלא סיוע זה סביר שהוא ומשפחתו היו נאלצים להישאר עוד כשמונה שנים בברית המועצות, בדומה לאסירי ציון אחרים. ספרי לימוד ההיסטוריה שכתב נלמדים בבתי הספר היהודיים במזרח אירופה, ואילו ספרי הפרוזה שכתב אהודים בקרב קוראי הרוסית בכל העולם. זכה מספר פעמים בפרסי הוקרה על עבודתו הספרותית. בנו יוג'ין כלכלן, פרופסור למימון בבית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 2009–2015 שימש כיו"ר המועצה הלאומית לכלכלה במשרד ראש הממשלה ובנו אריה רופא אורתופד מתגוררים גם הם בירושלים. אזור הנופש או חמש עשרה יממות להרהורים / קנדל פליקס - הוצאת הקיבוץ המאוחד שערי יציאת רוסיה / קנדל פליקס - הוצאת הקיבוץ המאוחד פליקס קנדל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/449/802.html
HD 132029

HD 132029 הוא כוכב אשר נמצא בחלקה הצפוני של קבוצת הכוכבים רועה דובים במרחק של 310 שנות אור (95 פארסק) מכדור הארץ. לכוכב רדיוס של 1.7 רדיוסי שמש, עוצמת הארה הגדולה פי 25.5 מזו של השמש וטמפרטורה של 8,276 קלווין. HD 132029, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים מידע על הכוכב ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "HD 132029".
מסע בהרי ההארץ

מסע בהרי ההארץ (בגרמנית: Die Harzreise) הוא יומן מסע מאת המשורר הגרמני היינריך היינה. היומן נכתב באביב 1824, ופורסם לראשונה בארבעה עשר המשכים במגזין "השותף" (Der Gesellschafter) על ידי פרידריך וילהלם גוביץ (Gubitz), בחודשים ינואר ופברואר 1826 ולאחר שעבר צנזורה חלקית. מאוחר יותר באותה שנה פורסם יומן המסע בחלקו הראשון של האוסף "תמונות ממסעות". לצורך כך ערך היינה מספר שינויים והתאמות, ובין היתר הוסיף את החלק המפורסם אודות גטינגן. היינה עצמו תיאר את עבודתו כפרגמנט ספרותי, כלומר סגנון כתיבה המאופיין ביחידות אוטונומיות קצרות מאוד. הייתה זו הפעם הראשונה שבה מפורסמת יצירה של היינה על ידי בית ההוצאה "הופמן וקמפה" (Hoffmann & Campe) מהמבורג, אשר לימים ישמש כמוציא לאור לכל יצירותיו של המשורר. ביצירתו מתאר היינה את מסעו בשנת 1820-1821 מגטינגן, שם התגורר בתקופת לימודיו כסטודנט באוניברסיטה, לאורכו ולרוחבו של רכס הרי ההארץ ובין היתר ההעפלה לפסגה הגבוהה בו, הר ברוקן, ועד לעיירה אילזנבורג (Ilsenburg). במהלך מסעו נפגש היינה עם תושבי המקום שחלקם מוכרים וחלקם אנונימיים. הוא מתאר אותם בפרטנות ועורך השוואות בינם לבין דמויות היסטוריות ידועות ואחרות. כך למשל, הוא נפגש בגטינגן עם רופא חבר האחווה היהודית בשם קרל מרקס (Karl Friedrich Heinrich Marx), ודן עמו בענייני רפואה ובחיבורו של האחרון אודות "גטיגן מנקודת השקפה רפואית פיזית והיסטורית". הטבע משמש גם הוא כנושא משמעותי ביומן המסע. היינה מפרט את כל אתרי המנוחה והלינה בהם ניתן לשהות לאורך המסלול, את מכרות רמלסברג, נהרות שחצה בדרכו ועוד. בפרק היומן אודות גטינגן מתאר היינה דו-קרב לא חוקי בין סטודנטים. היינה עצמו נאלץ להפסיק את לימודיו באוניברסיטה לאחר דו-קרב שערך על רקע אנטישמי. מסלול מסעו של היינה שארך כארבעה שבועות הפך למסלול תיירות מודרני שבו מטיילים יכולים לפקוד את האתרים המפורטים ביומן. היצירה מסע בהרי ההארץ נחשבת לעמוקה הרבה מעבר למצופה בדרך כלל מעבודתו המוקדמת של יוצר צעיר. היא מכילה בתוכה רבדים רבים של געגועים לרומנטיקה, אכזבה, אשליה ואירוניה, המשולבים ביצירה באופן טבעי וזורם. הינריך היינה, מסע הרץ; נוֹרדֶרנֶי; תרגם מגרמנית שמואל פרלמן, ירושלים – תל אביב: מוסד ביאליק על ידי מסדה ('לגבולם'), 1959.
דו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דו – תו בסולם התווים דו – מחוז בצרפת דו - קידומת עבור מילים, שמשמעותה שיש שניים מהדבר. אישים: סמואל דו – שליטה ה-21 של ליבריה דו פו – משורר סיני דאו D'oh!
כנסיית תומאס (לייפציג)

כנסיית תומאס (בגרמנית: Thomaskirche) היא כנסייה לותרנית בלייפציג המפורסמת בגלל העובדה שיוהאן סבסטיאן באך עבד בה כמלחין, מורה ומנצח מקהלה (קאפלמייסטר) במשך 27 שנה והוא גם קבור בה. הכנסייה הראשונה במקום נבנתה במאה ה-12 וב-1212–1222 הפכה למנזר של האוגוסטינים על שם תומאס הקדוש. הכנסייה הנוכחית נבנתה בסגנון גותי מאוחר והוקדשה ב-10 באפריל 1496. המגדל נבנה בשנת 1702 ובו 68 מדרגות. באך הגיע לכנסייה ב-1723 ועבד בה עד מותו ב-1750 במגוון תפקידים. כמלחין מוזיקה לתפילות בכנסייה, כמנצח ומדריך מקהלת הנערים סנט תומאס. הוא גר עם משפחתו בבית הספר הסמוך על שם תומאס (Alte Thomasschule - נהרס במלחמת העולם השנייה). לוחית זיכרון מציינת זאת על קיר הכנסייה, צמודה אליה לוחית זיכרון לאנה מגדלנה באך. ליד הכניסה לכנסייה יש פסל של באך שנחנך ב-1908. באך לא היה מפורסם בחייו. הוא מת ב-28 ביולי 1750 ונקבר בארון עץ בבית הקברות ליד כנסיית יוחנן (Johanniskirche). לאחר שהתפרסם הועלתה דרישה לקברו בכנסייה. הפתולוג וילהלם היס חיפש ומצא בבית הקברות של כנסיית יוחנן ארון קבורה מעץ ובו שלד שמתאים לפי גדלו לבאך. ב-16 ביולי 1900 הושמו העצמות האלה בתוך סרקופג ונקברו בכנסיית יוחנן. בעקבות הפצצת הכנסייה ב-4 בדצמבר 1943 הועברו העצמות לכנסיית תומאס. הקבר הנוכחי נכרה ליד המזבח בכנסייה ונחנך ב-18 ביולי 1950, במלאת 200 שנה למותו של באך. פליקס מנדלסון חיפש בארכיון של כנסיית תומאס, מצא את התווים של מתאוס פסיון ונפעם. הוא ניצח על היצירה בברלין ב-1829 ומאז התפרסם באך בכל אירופה. ב-1936 הרסו הנאצים את פסלו של מנדלסון שהיה ליד אולם הגוונדהאוס בלייפציג. ב-18 באוקטובר 2008, במלאת 200 שנה להולדתו נחנך פסל של מנדלסון ליד כנסיית תומאס שהוא העתק כמעט מושלם של הפסל המקורי. בטקס השתתף מנצח תזמורת הגוונדהאוס, קורט מזור. בנוסף לשני פסלי המלחינים הקשורים בכנסייה יש בה גם חלונות ויטראז' עם דמויותיהם. קבר באך בכנסיית תומאס המזבח וקבר באך בכנסיית תומאס העוגב בכנסיית תומאס אנדרטת באך בכניסה לכנסיית תומאס אנדרטת מנדלסון ליד כנסיית תומאס לוחית זיכרון לבאך ולבית הספר תומאס לוחית זיכרון לאנה מגדלנה באך שלט הסבר בכניסה לכנסייה מדיה וקבצים בנושא כנסיית תומאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית תומאס בעקבות י.ס.באך-לכנסיית תומאס בלייפציג, באתר "מילים".