laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל פלינר

ישראל ישראלייביץ' פלינר (ברוסית: Изра́иль Изра́илевич Пли́нер;‏ 1896 – 23 בפברואר 1939) היה אישיות בגופי הביטחון הממלכתיים של ברית המועצות, ראש הגולאג (1937–1938). הוא נולד בכפר פסטוי, מחוז וילנה במשפחה של פקיד יהודי. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר. הוא עבד במבשלה, כפקח רכבת, ולאחר מכן בשדה. בשנת 1919 התגייס לצבא האדום, בשנת 1922 - הצטרף למפלגה הקומוניסטית. מאז שנת 1922, שקד בפעילות מפלגתית וכלכלית. בשנת 1924 סיים את לימודיו באקדמיה הכלכלית הצבאית של הצבא האדום. בשנת 1926 מונה לראש מחלקת האספקה של המשטרה החשאית, ואז הפך לעוזרו של ראש המשרד המוסקבאי של אוגפא"ו. מאז 1933 - עוזר בכיר, מאז 1935 - סגן ראש הגולאג. באוקטובר 1936, מונה לראש מחלקת היישוב מחדש של הנ.ק.ו.ד. של ברית המועצות. מאז אפריל 1937 - שימש כיו"ר ועדת ההסמכה של גולאג. מאז 21 באוגוסט 1937 שימש כראש הגולאג. עם כניסתו לתפקיד הציב את מטרתו העיקרית לזהות את היסוד המהפכני במערכת המחנות. הוא היה אחד המקורבים העיקריים של ניקולאי יז'וב ומארגני הטרור ההמוני. הוא הוביל את גירוש הקוריאנים במזרח הרחוק בשנת 1937. לראש מועצת מחנות הריכוז הקומוניסטיים של הגולאג מונה ב-16 באוגוסט 1937, חמישה ימים לאחר תחילת המבצע הפולני של הנ.ק.ו.ד. (1937-1938) . על פי מסמכי שירותי הביטחון, בשנת 1937 הורשעו 139,835 פולנים, אזרחי ברית המועצות. מתוך המספר הזה נהרגו 111,091 פולנים, ו-28,744 פולנים נשלחו למחנות הריכוז של הגולאג. לאחר שמונה למשנה לראש הנקוו"ד לברנטי בריה, החלו הטיהורים. ב-14 בנובמבר 1938, פוטר, בשל היותו תומך של יז'וב ונעצר. הוא נשפט על ידי בית המשפט העליון של ברית המועצות ב-22 בפברואר 1939 בסעיף 1–58 "ב" לחוק הפלילי ("בגידה מצד אנשי צבא") וב-23 בפברואר 1939 נורה למוות בגיא ההריגה בקומונרקה. ביוגרפיה של פלינר
ג'קובה

האם התכוונתם ל... ג'קובה – עיר בקוסובו ג'קובה (אנ') – מחוז בקוסובו שדה התעופה ג'קובה (אנ') – שדה תעופה בקוסובו
קונטסה 900 ספרינט

קונטסה 900 ספרינט (ביפנית: 日野コンテッサ900スプリント, באנגלית: Contessa 900 Sprint, קרויה גם: Hino Contessa 900 Sprint) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב הינו מוטורס היפנית אשר יוצרה בשנת 1962 ביפן. דגם "קונטסה 900 ספרינט" נבנה על בסיס דגם קונטסה 900. דגם "קונטסה 900 ספרינט" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בטוקיו ("Tokyo Motor Show" (אנ')) (תערוכת המכוניות העשירית) שנערכה בין 25 באוקטובר 1962 ל-7 בנובמבר 1962 בטוקיו, בסוף 1982 הוצג הדגם בסלון המכוניות בטורינו ("Turin Auto Show" (אנ')) בטורינו. איטליה. בשנת 1963 הוצג הדגם בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק. 2 דלתות פסטבק (fastback). מספר נוסעים: 2+2. מנוע אחורי מתוצרת "היינו" בפוזיציה אורכית. סוג הנעה: הנעה אחורית. מנוע בנזין. מנוע קירור מים. תמסורת ידנית - 4 מהירויות. מאייד מתוצרת "Weber" מסוג "Weber DCO". מבנה הפגוש האחורי, הסורגים האחוריים והפנסים האחוריים הועבר לדגם קונטסה 1300 שיוצרה משנת 1964 והיה כמעט זהה. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 19.8 שניות. כדי שלא יהיו ספקות לגבי מקור עיצוב הדגם שעוצב על ידי מעצב המכוניות האיטלקי "Giovanni Michelotti" (אנ'), על לוחיות הזיהוי בתחתית פתחי הדלת נחרט "הינו-מיכלוטי" (Hino-Michelotti). הינו מוטורס קונטסה 900 קונטסה 1300 ספרינט קונטסה 1300 מדיה וקבצים בנושא קונטסה 900 ספרינט בוויקישיתוף קונטסה 900 ספרינט, סרטון באתר יוטיוב קונטסה 900 ספרינט, סרטון באתר יוטיוב קונטסה 900 ספרינט automobile-catalog.com/car/1962 Koch, Joachim (2000). Schrader-Motor-Chronik: Autos aus Japan, 1965–1985 [Japanese Cars, 1965—1985] (in German). Stuttgart, Germany: Schrader Verlag. pp. 16–17. ISBN 3-613-87198-X. "קונטסה 900 ספרינט" - קטלוג automobile-catalog.com/make/hino/contessa_pc/contessa_pc_sprint/1962 "קונטסה 900 ספרינט" - תמונה global.toyota/en/download "קונטסה 900 ספרינט" automobiles-japonaises.com/Hino/Contessa900Sprint
הלגיון הראשון

לגיון הוא שמה של היחידה הצבאית הבסיסית שהרכיבה את הצבא הרומי. האם התכוונתם ל... הלגיון הראשון ארמניקה הלגיון הראשון איטליקה הלגיון הראשון גרמניקה הלגיון הראשון איסאורה סאגיטריה הלגיון הראשון יוביה הלגיון הראשון מינרוויה הלגיון הראשון אדיוטריקס הלגיון הראשון מקריאנה ליבראטריקס הלגיון הראשון פרתיקה הלגיון הראשון יוליה אלפינה הלגיון הראשון פלביה קונסטנטיה הלגיון הראשון פלביה גאליקנה קונסטטיה הלגיון הראשון פלביה פאקיס הלגיון הראשון פלביה מרטיס הלגיון הראשון נוריקום הלגיון הראשון איליריקום הלגיון הראשון פונטיקה הלגיון הראשון מקסימיאנה
הלגיון השני

לגיון הוא שמה של היחידה הצבאית הבסיסית שהרכיבה את הצבא הרומי. האם התכוונתם ל... הלגיון השני טראיאנה הלגיון השני איסאורה הלגיון השני ארמניקה הלגיון השני הרקוליה הלגיון השני אוגוסטה הלגיון השני איטליקה הלגיון השני אדיוטריקס הלגיון השני פרתיקה הלגיון השני פלביה וירטוטיס הלגיון השני בריטניקה הלגיון השני פלביה קונסטנטיה הלגיון השני יוליה אלפינה הלגיון השני (פומפיוס)
הלגיון השלישי

האם התכוונתם ל... הלגיון השלישי גאליקה הלגיון השלישי איסאורה הלגיון השלישי אוגוסטה הלגיון השלישי איטליקה הלגיון השלישי קירנאיקה הלגיון השלישי יוליה אלפינה הלגיון השלישי דיוקלטיאנה הלגיון השלישי פרתיקה הלגיון השלישי פלביה סאלוטיס הלגיון השלישי הרקוליה
מיכאיל חולודקוב

מיכאיל ניקולאייביץ' חולודקוב (ברוסית: Михаи́л Никола́евич Холодко́в;‏ 14 בדצמבר 1904, עמ' זטווורנוי, מחוז ריאזאן – 3 ביולי 1980) היה מדינאי סובייטי, סגן שר הפנים של ברית המועצות, ראש הגולאג, המינהל הראשי למחנות עבודה לתיקון והמנהל הראשי למתקני מאסר במשרד הפנים של ברית המועצות. יליד הכפר זטבורנויה, פלך ריאזן. הצטרף למפלגה הבולשביקית בשנת 1932. 1938–1941 – לימודים בבית האקדמיה התעשייתית ע"ש לזר קגנוביץ'. 1941–1946 – שירות בצבא האדום. 1946–1951 – עבודה במפעל מספר 43. 1951–1956 – המזכיר הראשון של הוועדה המחוזית אוקטיברסקי של המפלגה הקומוניסטית במוסקבה. 1952 – נבחר כציר לקונגרס XIX של המפלגה. 1956 – נבחר כציר לקונגרס XX. מ-28 באפריל 1956 עד 7 באוגוסט 1959 – סגן שר הפנים של ברית המועצות. מ־6 במאי 1958 עד 31 במרץ 1960 – ראש הגולאג ומינהל מתקני המאסר של משרד הפנים ברית המועצות. ב-22 ביוני 1960, שוחרר לפנסיה. מת בגיל 75 בשנת 1980. חולודקוב מיכאיל ניקולאביץ' / ארכיון אלכסנדר יאקובלב, מילון ביוגרפי // אתר Alexanderyakovlev.org Холодков Михаил Николаевич / Биографический указатель наркомов (министров) внутренних дел и их заместителей (1934—1960 гг.) // Сайт Xliby.ru "Делегаты XIX съезда ВКП(б) // Сайт Knowbysight.info". אורכב מ-המקור ב-2012-09-21. נבדק ב-2017-08-18. "Делегаты XX-го съезда КПСС // Сайт Knowbysight.info". אורכב מ-המקור ב-2006-07-09. נבדק ב-2017-08-18. Постановление СМ СССР № 563 от 28 апреля 1956 г. Постановление СМ СССР № 911 от 7 августа 1959 г. Приказ МВД СССР № 516 от 6 мая 1958 г. Приказ МВД СССР № 93 от 4 апреля 1960 г.
גלב פילארטוב

גלב וסילייביץ' פילארטוב (1901, מחוז פרם – 1979, מוסקבה) היה מדינאי סובייטי, ראש הגולאג של הנ.ק.ו.ד. של ברית המועצות (1938–1939). נולד במחוז פרם. בשנת 1917 התגייס לצבא האדום, השתתף במלחמת האזרחים. בשנת 1922 הצטרף למפלגה הקומוניסטית. הוא עבד כמהנדס רכבת. משנת 1925 שימש כמזכיר ועדת המפלגה במפעל קרבאש. מאז שנת 1927, סגן מנהל המפעל המכני בנוויאנסק ובשנת 1929 היה למנכ"ל, ומאז 1931 סגן ראש איגוד "תעשיית הפיצוץ" לייצור חומרים נפיצים. מאז 1937, מנהל מפעל איזוליטור במוסקבה. בוגר האקדמיה התעשייתית על שם ל. מ. קגנוביץ' מאז ינואר 1938, סגן שר הפנים, ומחודש ספטמבר 1938 המפקח העממי על התעשייה ברוסיה הסובייטית. מ-4 באוקטובר 1938 עד 17 בפברואר 1939, סגן המשנה לשר הפנים של ברית המועצות. מ-16 בנובמבר 1938 עד 18 בפברואר 1939, שימש כראש מערך הגולאג של ברית המועצות. בשנים 1939–1942 שימש כמנהל מכון כלי המכונות במוסקבה. בשנת 1943 גורש מהמפלגה. הוא נקבר בבית הקברות נובודביצ'י. Петров Н. В., Скоркин К. В. Кто руководил НКВД 1934—1941, Москва, 1999 - ISBN 5-7870-0032-3 ספר על תולדות המפלגה הקומוניסטית וברית המועצות 1898-1991 תיתכן טעות בתאריך המוות ובמקום הקבורה, מאחר שקבורה שם אישיות בשם מלא עם תאריך לידה שונה.
סדרת ההישרדות (1996)

סדרת ההישרדות (1996) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-World Wrestling Federation‏ (ה-WWF, כיום ה-WWE). האירוע נערך ב-17 בנובמבר 1996, במדיסון סקוור גארדן שבמנהטן, ניו יורק, ניו יורק. האירוע היה האירוע העשירי בסדרת אירועי סדרת ההישרדות. שבעה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהוקלט לתוכנית Free for All. בקרב המרכזי, סייקו סיד ניצח את שון מייקלס וזכה באליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF. עוד ברשימת הקרבות, ברט הארט ניצח את סטון קולד סטיב אוסטין בקרב אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF, אנדרטייקר ניצח את מנקיינד ובמסגרת קרבות ההדחה המסורתיים: ג'ייק רוברטס, מארק מרו, רוקי מאיביה והסטוקר ניצחו את קראש, גולדאסט, ג'רי לולר והאנטר הרסט הלמסלי; דאג פרנאס, הנרי או. גודווין, פיל לאפון ופיניאס א. גודווין ניצחו את הבריטיש בולדוג, ליף קאסידי, מארטי ג'נטי ואואן הארט; קרב ההדחות בין דיזל, פארוק, רייזר ראמון וויידר לבין פלאש פאנק, ג'ימי סנוקה, סאביו ווגה ויוקוזונה הסתיים ללא הכרעה. סדרת ההישרדות הוא אירוע שלם וצפה שנתי, המופק על ידי ה-World Wrestling Federation‏ (ה-WWF, כיום ה-WWE) במתכונת של חודש נובמבר מאז שנת 1987. הוא אחד מארבעת אירועי השלם וצפה המקוריים של הארגון, לצד רסלמניה, רויאל ראמבל וסאמרסלאם; אירועים המכונים "ארבעת הגדולים". כמיטב המסורת, האירוע מכיל קרבות הדחה, שהם למעשה קרבות של שתי קבוצות המכילות ארבעה או חמישה מתאבקים, כשעל מתאבקי הקבוצה הראשונה להדיח את מתאבקי הקבוצה האחרת באחת משיטות ההדחה המקובלות. האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מהתוכנית השבועית Raw. 1 2 3 4 אתר האינטרנט הרשמי של סדרת ההישרדות סדרת ההישרדות, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תוצאות אירוע סדרת ההישרדות 1996 סיד ניצח את מייקלס והפך לאלוף העולם במשקל כבד החדש של ה-WWF
עונת 2020/2021 ב-KHL

עונת 2020/2021 היא העונה ה-13 במספר של ליגת ההוקי הקונטיננטלית. העונה הסדירה החלה בספטמבר 2020 והסתיימה בפברואר 2021. במרץ-אפריל נערך פלייאוף גביע גגארין. החל מעונת 2020/2021 מנהלת הליגה הציבה "תקרת שכר" של 900 מיליון רובל ו"קומת שכר "של 270 מיליון רובל בממוצע. סוגי ההכנסה הכלולים ב"תקרת השכר נקבעים על פי התקנה בדומה למה שהיה נהוג בעונות הקודמות: שכר; בונוסים אישיים, פיצויים - בסכום העולה על 20% משכר השחקן; בונוסים של הקבוצה - בסכום העולה על 20% מהשכר של כל שחקני הקבוצה; היתרונות המהותיים של שחקן ההוקי מרכישת המועדון ושווי השחקן, הכנסות לשחקן ההוקי וקרוביו (והוצאות כולל נסיעות, לינה, שירותי חינוך לילדיו וכו') לא נכלל ב"תקרת השכר": בונוסים אישיים, פיצוי הוצאות - בסכום שלא יעלה על 20% משכר השחקן; בונוסים בקבוצה - בסכום שלא יעלה על 20% משכרם של כל שחקני הקבוצה; פרסי קבוצות שסיימו במקומות 1–4 לפי תוצאות השלב השני באליפות KHL; בונוסים אישיים שמוענקים לשלושת השחקנים המובילים בליגה; הכנסות של שחקנים שנרשמו בליגה הצעירה (MHL) ובגיל 21 שנים ומטה, ששיחקו עבור הקבוצה הבוגרת ובמספר הנסיעות הנדרשות לאימונים במחנה האימונים של הקבוצה הבוגרת; הכנסות שחקן ההוקי כשהוא ברשימת הפצועים עם תאריך התאוששות לא לפני 1 במאי 2021; תזונה לשחקני הוקי וציוד ספורט. אדמירל ולדיווסטוק ב-3 בספטמבר קבוצת יוקריט סירבה לנסוע למשחק החוץ מול דינמו מינסק בעקבות ההפגנות בבלארוס, ליוקריט נפסק בשל כך הפסד טכני. בנוסף יוקריט אולצה להיכנס לבידוד של שבועיים לאחר שכמה משחקניה נמצאו חיוביים לנגיף COVID-19 ושאר משחקיה נדחו. כתב מודגש מתייחס לקבוצות שהעפילו לפלייאוף גביע גגארין. כתב נטוי מתייחס לקבוצות שלא העפילו לפלייאוף. משחקי הפלייאוף של גביע גגארין 2021 התחילו ב-2 במרץ, כאשר שמונה הקבוצות המובילות מכל אחת מהחטיבות מעפילות. הפלייאוף מתוכנן להסתיים עד ל-30 באפריל 2021 אם לא יהיו עיכובים על רקע המאבק במגפת הקורונה ברוסיה. אתר האינטרנט הרשמי של KHL (ברוסית) "«Йокериту» засчитано техническое поражение". КХЛ. 3 בספטמבר 2020. נבדק ב-4 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Спортивный регламент КХЛ. Сезоны 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021" (PDF). КХЛ. 2017-07-14. נבדק ב-2018-08-30.
מחלות זיהומיות (התמחות רפואית)

מומחיות למחלות זיהומיות (מוכרת באנגלית כ־infectology), היא התמחות רפואית, להתמודדות עם אבחון, בקרה וטיפול בזיהומים. רופא מומחה למחלות זיהומיות מתעסק במתן ייעוץ לאנשי הצוות הרפואי באבחון ובטיפול למגוון מחלות זיהומיות (אנ'), במסגרת בית חולים עשוי המומחה להתעסק בעיקר במחלות הנובעות מזיהום נוזוקומי ומתן ייעוץ לצוות הרפואי בהתמודדות מולן. רופא מומחה למחלות זיהומיות מכונה גם זיהומולוג או זִהוּמַאי. לצורך התמחות במחלות זיהומיות בישראל, נדרשת התמחות קודמת ברפואה פנימית או ברפואת ילדים. החל משנת 1999 ניתנת אפשרות גם למומחים ברפואת משפחה להתמחות במחלות זיהומיות. מדיה וקבצים בנושא מחלות זיהומיות בוויקישיתוף החלטות האקדמיה בישיבתה האחרונה (אייר תשפ"ב, מאי 2022), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏9 ביוני 2022 מחלות זיהומיות באתר ההסתדרות הרפואית בישראל הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מיי וג'ורג'

מיי וג'ורג' (באנגלית: Feel Good) היא מיני סדרת דרמה קומית בריטית של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-18 במרץ 2020. הסדרה עוקבת אחר מיי (מיי מרטין), סטנדאפיסטית קנדית מכורה לסמים לשעבר המבולבלת לגבי זהותה המגדרית, הנכנסת למערכת יחסים עם ג'ורג' (שארלוט ריצ'י), מורה סטרייטית שמתאהבת בה. העלילה מתמקדת במערכת היחסים שביניהן ובמערכות היחסים שלהן עם חבריהן ומשפחותיהן. מיי מרטין - מיי, סטנדאפיסטית קנדית מכורה לסמים לשעבר בעלת בלבול בזהותה המגדרית. שארלוט ריצ'י - ג'ורג' (ג'ורג'ינה), מורה סטרייטית שמתאהבת במיי. ליסה קודרו - אמה של מיי. סופי תומפסון - מגי, התומכת של מיי. פיל בורגרס - פול, השותף לדירה של ג'ורג'. טום אנדרוז - קווין. ריטו אריה - לבה (לורה), בתה של מגי. באתר Rotten Tomatoes דורגה הסדרה ב-100% עם ממוצע של 8.3/10, בהתבסס על 22 ביקורות. הסדרה זכתה להתייחסויות חיוביות נוספות רבות. "מיי וג'ורג'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיי וג'ורג'", באתר נטפליקס "מיי וג'ורג'", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיי וג'ורג'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות חן חדד, "מיי וג'ורג'": אין הרבה סדרות כנות וחשופות כמו זו, באתר הארץ, 6 ביוני 2021 טוויטר, באתר mobile.twitter.com "Rising Canadian Comedian Mae Martin Scores Scripted Comedy 'Mae & George' For Netflix & E4". Deadline Hollywood. 27 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Feel Good: Season 1". Rotten Tomatoes. נבדק ב-22 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) Caroline Framke, Netflix’s ‘Feel Good’: TV Review, Variety, ‏2020-03-19 (באנגלית)
מערכת הבריאות באיטליה

מערכת הבריאות באיטליה היא מערכת בריאות ציבורית בעיקרה, המבוססת על כספי מיסים ותקצוב ממשלתי, כאשר לכל אזרח או תושב איטלקי מוענקת הזכות לכיסוי רפואי בסיסי, אולם ניתן להרחיב את הכיסוי על ידי רכישת ביטוח בריאות משלים פרטי. המערכת הציבורית מנוהלת על בסיס חלוקה לשלושה מישורים - המישור הלאומי, המחוזי והמקומי, כאשר שירותי הבריאות בפועל ניתנים בידי יחידות הבריאות המקומיות. בראש המערכת, במישור הלאומי, עומד ארגון ה-SSN, שירות הבריאות הלאומי (Servizio Sanitario Nazionale), עליו מוטלת האחריות להבטיח לכל התושבים והאזרחים את הזכות לבריאות כפי שנקבע בחוקה האיטלקית. בכל אחד ממחוזות איטליה קיים שירות בריאות מחוזי, שתפקידו לרכז את יחידות הבריאות המקומיות וכן לנהל ולממן את שירותי הבריאות הנמצאים בתחומי שיפוטו של המחוז. שירותי הבריאות המחוזיים נהנים מאוטונומיה בקביעת מבנה המאקרו של יחידות הבריאות המקומיות ובראשו של כל אחד מהם עומד מנכ"ל, שממונה בידי מושל המחוז. המימון הציבורי של המערכת (באמצעות כספי מיסים) מהווה למעלה מ-75% מהמימון הכללי שלה, כאשר בשנת 2014, סך הוצאות שירותי הבריאות באיטליה עמד על 9.1% מהתמ"ג (מעט נמוך יותר מהממוצע במדינות ה-OECD שעמד על 9.3%). בשנת 2000 דורגה מערכת הבריאות האיטלקית על ידי ארגון הבריאות העולמי כמערכת הבריאות השנייה הטובה ביותר, כאשר לפי הארגון איטליה ממוקמת במקום השישי בין מדינות העולם במדינות עם תוחלת החיים הגבוהה ביותר. בשנת 2020, על רקע התפרצות נגיף הקורונה באיטליה, קרסה מערכת הבריאות הציבורית כאשר בתי החולים בצפון המדינה (בעיקר במחוזות לומברדיה וונטו), לא יכלו להתמודד עם עומס החולים המאושפזים במחלקות טיפול נמרץ, דבר שהוביל למותם של מאות אנשים מדי יום ולאחוזי תמותה גבוהים מאוד באיטליה ביחס ליתר מדינות העולם. מדיה וקבצים בנושא מערכת הבריאות באיטליה בוויקישיתוף "The World Health Organization's ranking of the world's health systems". Photius.com. נבדק ב-2020-03-25. ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא בריאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארק (חברה)

פארק (באנגלית: PARC - Palo Alto Research Center) היא חברה העוסקת במחקר ופיתוח. מקורה בחברת "זירוקס פארק" שנוסדה בשנת 1970 כמרכז המחקר של חברת זירוקס בפאלו אלטו, קליפורניה. החל מינואר 2002, היא פועלת כחברה עצמאית (Incorporated) בשם "PARC". המרכז עוסק במחקר בסיסי ובמחקר שימושי והוא המקור של אחדות מההמצאות החשובות של סוף המאה העשרים, ובהן: פיתוח של ממשק משתמש גרפי (GUI). ממשק המשתמש הגרפי החל להתפתח לפני כן, ועשה צעדים גדולים בפרויקט NLS (אנ'), שהיה חלק ממוסד SRI (אנ') באוניברסיטת סטנפורד, תחת דאגלס אנגלברט. עם סגירת NLS, עברו חלק מהחוקרים לפארק, שם המשיכו בפיתוח. המחשב הראשון שנבנה עם GUI כממשק המשתמש העיקרי, בשם אלטו (אנ') נבנה בפארק. WYSIWYG (ויזיוויג) להדפסה, ראשי תיבות באנגלית של "מה שרואים הוא מה שמקבלים" מדפסת לייזר שפת התכנות Smalltalk (מהשפות הראשונות לתכנות מונחה עצמים) רשת תקשורת מחשבים Ethernet (בשיתוף עם חברות אינטל ו-DEC - הפרוטוקול כונה בשלביו הראשונים DIX, ראשי התיבות של שמות החברות דיגיטל, אינטל וזירוס) במעבדה עבדו מספר אנשים נודעים כמו חתני פרס טיורינג אלן קיי, בטלר למפסון וצ'ארלס ת'אקר. לקראת אמצע שנות ה-1980, עזבו רבים מהחוקרים בפארק את זירוקס, וחלקם מצא מקומו בחברות כמו אפל ומיקרוסופט, והשפעתם על המשך התפתחות התעשייה ניכרת. פארק הוקמה הרחק מהנהלת זירוקס ששכנה בעיר רוצ'סטר שבניו יורק. המרחק אפשר לאנשי המעבדה חופש פעולה אך גם ניתק אותם מההנהלה שלא השכילה להפוך את ההמצאות האלה להצלחה מסחרית. חלק מהפיתוחים מעולם לא הבשילו בזירוקס לכלל "מוצר", והמוצרים שכן ייצרה זירוקס על סמך הפיתוח, לא נחלו הצלחה רבה, בייחוד בהשוואה להצלחה של הפיתוחים הללו מחוץ לזירוקס. חברות רבות אחרות נהנו מפירות הפיתוח בפארק, ונהוג לחשוב שזירוקס יכלה להפיק מהפיתוחים וההמצאות במרכז הפיתוח יותר משהפיקה, מבחינה מסחרית. זירוקס יצאה לשוק עם אחד המחשבים הראשונים שהציגו ממשק משתמש גרפי, בשם "סטאר", אך מחשב זה לא זכה להצלחה בשוק וזירוקס לא המשיכה להשקיע בקו הזה. ממשק המשתמש הגרפי הצליח יותר בתחנות עבודה של אפולו, סאן מיקרוסיסטמס, ואחרות, זכה לתפוצה נרחבת עם מחשב המקינטוש. מאז העשור האחרון של המאה ה-20, נדיר לפגוש מחשב חדש, או מערכת הפעלה חדשה, שלא כוללים ממשק משתמש גרפי. בתחום מדפסות הלייזר הצליחה זירוקס יותר, עם מדפסות גדולות יחסית, אך גם כאן, מרב ההצלחה נפל בחלקן של חברות אחרות, שיצאו עם מדפסות לייזר שולחניות, שהדפיסו בקצב של מספר דפים לדקה (לעומת המדפסות הגדולות של זירוקס שהדפיסו מאות דפים בדקה), ובמחיר שהיה שבריר ממחיר המדפסת של זירוקס, כמו קנון שייצרה את מנוע ההדפסה שרוב המדפסות השתמשו בו, ולקוחותיה, כמו חברת HP עם סדרת מדפסות LaserJet, ואפל עם LaserWriter, המדפסת הראשונה שתמכה בשפת פוסטסקריפט החדשה (שפותחה על ידי חוקרים שעזבו את פארק, ובמידה מסוימת מהווה המשך לעבודה שעשו בפארק). סביב רשת ה-Ethernet שפותחה בפארק קמה תעשייה שלמה, וחלקה של זירוקס בתעשייה זו לא היה ניכר. מרכז המחקר עבר מספר גלגולים, וב-2002 חברת זירוקס הפכה אותו לחברה נפרדת, בבעלות זירוקס. בעשור השלישי של המאה ה-21, המרכז מתרכז במספר תחומי מחקר, הממומנים בעיקר על ידי גופים שמעוניינים במחקרים ובתוצאותיהם, ומתרכז במספר תחומים, ביניהם בינה מלאכותית והאינטרנט של הדברים. מדיה וקבצים בנושא פארק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק (באנגלית) דבי קאופמן, בחזרה לעתיד עם זירוקס פארק, במקור, באתר ynet,‏ 30 באוקטובר 2000; כעת, מתוך ארכיון האינטרנט "archive.is" פארק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סינקופה

במוזיקה, סינקופה היא הטעמה של פעמה שאינה אמורה להיות מוטעמת, או אי נגינה של פעמה שאמורה להיות מוטעמת. לדוגמה, במשקל 4/4, הפעמה הראשונה והשלישית מודגשות בדרך כלל. אם נעביר את הדגש לפעמות השנייה והרביעית, ניצור סינקופה. על פי אותו עיקרון, אם נשאיר את הדגש על הפעמה השלישית, אך לא ננגן כלום בפעמה הראשונה כך שייווצר "חלל ריק" במקום שבו אמור להופיע התו - תיווצר סינקופה. מקרה נוסף שבו תופיע סינקופה הוא כאשר ההטעמה לא תבוא על פעמה (1-2-3-4) אלא בין הפעמות ("אוף-ביט"). לדוגמה, את משקל 4/4 ניתן לחלק ל-8 שמיניות: & 4 & 3 & 2 & 1. (יש להגות: אחד ו- שתיים ו- שלוש ו- ארבע ו-). כאשר תו מודגש יופיע בין הפעמות (על & במקום על מספר) הוא יקרא סינקופה. בתמונה, התו הראשון הוא שמינית, ולכן התו השני (לא משנה מה אורכו) ינוגן על ה-"אוף-ביט" של הפעמה הראשונה וישמע מוטעם. כל התווים חוץ מהראשון יוצרים סינקופה. צורה נוספת של סינקופה, שנגזרת מהצורה הקודמת, היא כאשר מנגנים תו מסוים קצת לפני או אחרי הפעמה (במרווח זמן קטן מאוד) וזאת במטרה ליצור הטעמה יש מאין. ניתן למצוא סינקופות בסגנונות מוזיקה רבים, מקלאסית ועד פופ ורוק, אך השימוש המסיבי ביותר קיים בג'אז וברגטיים, שם הסינקופות מופיעות על בסיס קבוע. מוזיקת ג'אז: כמעט בכל קטע ג'אז משולבות סינקופות. הנגן או הזמר מבצע סינקופה כמעט בכל פתיחת משפט מוזיקלי גם אם אין הדבר מצוין במפורש בתווים. מוזיקה ברזילאית: מקצב הליווי של קטעי סמבה ובוסה נובה מוזיקה קלאסית: הרקוויאם של מוצרט, בפרק ה-Domine Jesu: כל קטע ה-Quam olium Abrahae promisiti et semini ejus, ראוול, קונצ'רטו ליד שמאל. שירים ישראליים: - "טיפ טיפה" של אהוד בנאי (לאורך השיר כולו) - "שיר אהבה" ("כמו גלגל") של מתי כספי (לאורך השיר כולו) - "לא אגדה רעיי" (לאורך הפזמון: "הו שלהבת יה...") - "בלילות הקיץ החמים" של מתי כספי (לאורך השיר כולו) - "קומה אחא" (לאורך השיר כולו) - "שני שושנים" של מרדכי זעירא (לאורך השיר כולו) - "שיבולת בשדה" של מתתיהו שלם (לאורך השיר כולו) - "ביכורים" של שמואל בס ושרה לוי-תנאי (בפזמון) מונחים בתאוריית המוזיקה סינקופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פאבל באקין

פאבל ניקולאייביץ' באקין (נולד ב-1903 בדנייפרופטרובסק) היה ראש מערך הגולאג (רשמית, המינהל הראשי למחנות עבודה לתיקון ומושבות) של משרד הפנים של ברית המועצות בשנים 1956–1958. הוא נולד בדנייפרופטרובסק, שבאוקראינה. הצטרף למפלגה הבולשביקית בשנת 1930. בשנים 1916–1931 היה מנעולן וכבאי בדנייפרופטרובסק. בשנים 1931–1932 למד בבית הספר הגבוה של תנועת האיגודים של המועצה המרכזית לאיגודים מקצועיים במוסקבה. בשנים 1932–1937 עבד בוועד המרכזי של איגוד העובדים בתעשייה המטלורגית. בין השנים 1938–1939 היה סגן מזכיר ועדת המפלגה של הקומיסריון העממי לתעשייה הכבדה של ברית המועצות. בשנים 1939–1941 - מזכיר ועדת המפלגה לענייני תעשייה כבדה, במקביל בשנים 1941–1942, הוא היה המזכיר השלישי של הוועדה המחוזית במוסקבה. בשנים 1942–1953 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של מועצת מחוז מולטוב במוסקבה. בשנים 1953–1956 – כראש משרד הלוגיסטיקה של מועצת מחוז מולוטוב במוסקבה. מ-4 באפריל 1956 עד 31 במרץ 1958, שימש כראש המינהל הראשי של מחנות עבודה בכפייה ומושבות של משרד הפנים ברית המועצות (גולאג). פרש ב-1 במאי 1958 עקב מחלה. Начальники ГУЛАГа ОГПУ — НКВД — МВД СССР с 1930 по 1960 гг.
עמיחי בן-דרור

עמיחי "עמי" בן-דרור (9 באוגוסט 1929 – 11 באוגוסט 2015) היה ראש מועצת קריית טבעון (1974–1989) וממייסדי "הלשכה הצעירה" בישראל וכיהן כנשיאה. בן-דרור נולד וגדל במושב מרחביה, ילד רביעי לפניה ויחיאל. בוגר הטכניון. עבד בפיקוח בנייה ובהדרכת נוער. בן-דרור היה ממייסדי 'הלשכה הצעירה' בישראל וכיהן כנשיאה. בסוף שנת 1961 הוא הוביל שהכינוס העולמי של הלשכה הצעירה יתקיים בישראל בשנת 1963. הוא היה חבר במפא"י ואחר כך חבר ברפ"י. כיהן כראש וועד ההורים של קריית טבעון. ב-7 בפברואר 1974 נבחר בן-דרור ברוב קולות חברי המועצה (8–4) לראשות מועצת קריית טבעון לאחר שבבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו ב-31 בדצמבר 1973 הוא התמודד ברשימה עצמאית 'למען קריית טבעון' וניצח ברוב של חמישים אחוז מקולות הבוחרים את ראש המועצה המכהן כ-12 שנים, יצחק קלנברג שהתמודד מטעם המערך. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-7 בנובמבר 1978 זכה בן-דרור ברוב גדול של מעל 66% מהקולות כשהתמודד ברשימת 'למען קריית טבעון'. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-25 באוקטובר 1983 זכה בן-דרור ברוב של 50.5% מהקולות כשהתמודד ברשימת 'למען קריית טבעון'. בפברואר 1989 בחר בן-דרור שלא להתמודד שוב לראשות המועצה. חבר ועדת השיפוט של "התנועה לארץ ישראל טובה" "קמתי בבוקר" - ביוגרפיה מאת עמיחי בן-דרור, יצא לאור 2012 בן דרור התחתן עם חנה זכריה ממושב צופית ולזוג נולדו שלושה ילדים. עמיחי בן-דרור(הקישור אינו פעיל), באתר הספרייה ומרכז ההנצחה של קריית טבעון ש. שחורי, קרית טבעון ישוב ללא יומרות, דבר, 5 באוגוסט 1974 מכון לחקר איכות ראשון מסוגו בארץ ייפתח קרית טבעון, דבר, 20 בספטמבר 1977 אמיר גילת, תכנית מתאר של טבעון מכירה בבתים לא חוקיים שנבנו ע"י בדואים, מעריב, 22 בדצמבר 1988 צבי אלגת, ה"לשכה" הישראלית זכתה במרוץ, מעריב, 28 בדצמבר 1961 עמיחי בן-דרור – ראש מועצת קרית טבעון, מעריב, 10 בפברואר 1974 כך הם בחרו – במועצות המקומיות, מעריב, 8 בנובמבר 1978 ב-29 ישובים ייערך סיבוב שני, דבר, 27 באוקטובר 1983 אמיר גילת, טבעון, מעריב, 21 בפברואר 1989 גלית פרוסט כהן, עמיחי בן דרור מוציא ביוגרפיה מרשימה, באתר ycom‏, 18 במאי 2012