laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוקראובורונפרום

אוקראובורונפרום הוא שמו של קונצרן הכולל ארגונים רבים וחברות במגזרים שונים בתעשייה הביטחונית באוקראינה. הקונצרן כולל ארגונים הפועלים בפיתוח, ייצור, מכירה, תיקון, מודרניזציה ונטרול כלי נשק, ציוד צבאי ותחמושת מיוחדים ומשתתף פעולה עם מדינות זרות. לארגון תפקידים של תכנון אסטרטגי, אינטראקציה עם רשויות ציבוריות ותיאום עם חטיבות הייצור. גישה זו מאפשרת להנהלת בארגון להתמקד בהחלטות אסטרטגיות ובתוכניות ארוכות טווח של ענף הביטחון. על פי דיווחים מרובים רמת השחיתות נותרה גבוהה מאוד גם בהשוואה לחלקים אחרים במגזר הביטחון האוקראיני. השחיתות המערכית הגיעה לרמה כה גבוהה שהיא מערערת את מערכת היחסים של אוקראינה עם תומכיה החשובים ביותר. התאגיד הוקם בשנת 2010 ומתחילה איגד יצרניות תעופה ורק"מים ובהמשך כללה גם יצרניות של מערכות הגנה אווירית, תקשורת רדיו, ציוד ימי צבאי ומספנות. לשכת העיצוב לבניית מנועי חרקוב מרכז פרויקטים לחקר בניית ספינות מפעל כלי רכב מיוחדים בחרקוב מפעל לציוד הובלה של חרקוב לשכת העיצוב של חרקוב לייצור מנועים מפעל מאלישב בחרקוב לשכת מורוזוב לעיצוב בניית מכונות בחרקוב מפעל לתיקון כלי רכב בקייב מפעל לרכב קרבי משוריין בקייב KrAZ, מפעל הרכב בקרמנצ'וג מפעל לרכבים משוריינים בלבוב מפעל "מאיאק" בקייב מפעל לרכב משוריין במיקולאייב מפעל לרכבי הנדסה צבאית בניז'ין מתחם מחקר וייצור "פוטופרילאד" בצ'רקאסי מפעל לתיקון רכבים ברובנו מפעל שפטיבקה מספנת מיקולאייב מפעל הפלדה בחרסון מפעל "רובין" באומן מכון המחקר לרדיו-אלקטרוניקה בחרקוב לשכת העיצוב המרכזית "פרוטון" בחרקוב מכון המחקר "שטורם" באודסה מכון המחקר "בוראן" בקייב חברת אנטונוב בקייב מפעל הייצור אנטונוב מפעל 410 לתיקון מטוסים בקייב מפעל לייצור מטוסים בחרקוב מפעל 171 בצ'רניהיב מפעל לתיקון בצ'והוייב חברת המחקר "קונקס" בלבוב מפעל לתיקון מטוסים ממלכתי בלבוב מפעל לתיקון ציוד לתדרי רדיו בקרופיבניצקי מכון המחקר האוקראיני לטכנולוגיית תעופה בקייב מכון המחקר המרכזי לניווט ומינהל בקייב לשכת העיצוב לטכנולוגיית לייזר בקייב מפעל לתיקון מספר 732 בויניצה מפעל נובטור בחמלניצקי אתר האינטרנט הרשמי של אוקראובורונפרום (באנגלית) אתר נוסף אוקראובורונפרום, ברשת החברתית פייסבוק אוקראובורונפרום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוקראובורונפרום, ברשת החברתית אינסטגרם אוקראובורונפרום, סרטונים בערוץ היוטיוב Ukraine’s Toughest Fight: The Challenge of Military Reform Ukraine’s Anti-Corruption Agency Alleges Fraud in Arms Industry Registry of projects and adopting project numbers of ships (אורכב 07.04.2014 בארכיון Wayback Machine). Ukase #436, November 22, 2006. Ministry of Industrial Policy of Ukraine "LAVF. Lviv Armor Vehicle Factory". tank.lviv.ua. נבדק ב-29 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Lviv State Aircraft Repair Plant - Main page". www.lsarp.com.ua. אורכב מ-המקור ב-2001-10-15. נבדק ב-29 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה)
Un jour, un enfant

Un jour, un enfant (בעברית: יום, ילד) הוא אחד מארבעת השירים הזוכים בתחרות האירוויזיון של שנת 1969. הזמרת פרידה בוקארה שרה את השיר בצרפתית כנציגת צרפת. שלושת הזוכים האחרים היו "Vivo cantando" בביצוע סלומה נציגת ספרד, "Boom Bang-a-Bang" של לולו מהממלכה המאוחדת, והשיר נציג הולנד "De troubadour" בביצוע לני קור. השיר היה ה-14 בסדר השירים בערב התחרות, אחרי סיב מאלמקוויסט מגרמניה עם השיר "Primaballerina", ולפני השיר "Desfolhada portuguesa" בביצוע סימונה דה אוליביירה נציגת פורטוגל. עם תום ההצבעה קיבל השיר 18 נקודות, ודורג במקום הראשון מתוך 16. השיר הוא בלדה קלאסית, המתאר את פלאי העולם כפי שנראים בעיניו של ילד. בוקארה הקליטה את השיר בחמש שפות, צרפתית, אנגלית (בשם "Through the Eyes of a Child"), גרמנית ("Es schlägt ein Herz für dich"), ספרדית ("Un día, un niño"), ואיטלקית ("Canzone di un amore perduto"). ב-1970 הקליטה אנייטה פלטסקוג, מלהקת אבבא, גרסת כיסוי של השיר בשוודית בשם "Sov gott, min lilla vän" עבור אלבום הסולו שלה "Som jag är". גרסה אינסטרומנטלית של השיר בביצוע פול מורייה ותזמורתו שימשה כנעימת הנושא של סדרת הדרמה "Lovingly Yours, Helen" ששודרה בטלוויזיה הפיליפינית ב-1981. מדיה וקבצים בנושא Un jour, un enfant בוויקישיתוף מידע על היצירה "Un jour, un enfant" באתר מיוזיק בריינז Official Eurovision Song Contest site, history by year, 1969 Detailed info & lyrics, The Diggiloo Thrush, "Un jour, un enfant".
תאגיד הרכב האוקראיני

תאגיד הרכב האוקראיני (באוקראינית: Українська Автомобільна Корпорація; בראשי תיבות: УкрАВТО וידוע כ-UkrAVTO) היא יצרנית רכב אוקראינית, הנחשבת ליצרן הרכב הגדול באוקראינה. החברה הוקמה בשנת 1969 כ"מחלקת התחזוקה לרכבים ומנועים" - כחלק מארגון מחדש של ייצור מכוניות, חלקי חילוף, מכירות ותחזוקה באוקראינה הסובייטית. לאחר קבלת העצמאות האוקראינית, התאגיד, שהיה בבעלות ממשלתית הופרט, באופן מלא בשנת 1995. בשנת 2002, היא השתלטה על יצרנית הרכב האוקראינית AvtoZAZ, לאחר פשיטת הרגל של דייהו מוטורס. חטיבת ה-ZAZ הממוזגת שהתקבלה היא חברת הבת הגדולה ביותר של UkrAVTO. בשנת 2005, היא השתלטה על חברת הבת הפולנית של דייהו, פבריקה סמוחודוב אוסובוביץ' (FSO) שסיפקה לה חלקי רכב. UkrAVTO מחזיקה בבעלות על הרשת הגדולה ביותר של ייצור והרכבת מתקנים, תחנות שירות וסוכנויות רכב באוקראינה. כיום היא מייצרת מכוניות לג'נרל מוטורס (במיוחד דגמים שתוכננו במקור כדייהו) ומרכיבה מכוניות לדאצ'יה. Ukravto ייצרה בעבר מכוניות מדגמי סלאבוטה וטאבריה נובה - קווי ייצור שהיא קיבלה בירושה מהעידן הסובייטי. כמו כן, היא משמשת כמפיצה אוקראינית וכארגון שירות מורשה עבור מספר יצרני מכוניות, חלקי רכב ואביזרים זרים, כולל דיימלר קרייזלר, ג'נרל מוטורס, טויוטה, ניסאן, דאצ'יה, דונגפנג מוטורס הסינית וטאטא מוטורס ההודית. מאז 1983, Ukravto מנוהלת על ידי טריאל וסאדזה, שכעת הוא גם בעל השליטה בתאגיד, כמו גם של החברה כולה. אתר האינטרנט הרשמי של תאגיד הרכב האוקראיני (באוקראינית)
קסנוסמילוס

קסנוסמילוס (שם מדעי: Xenosmilus; מילולית: "אזמל מוזר") הוא סוג של חתול נכחד מתת-משפחת השנחרבים, שחי באמריקה הצפונית בתחילת הפליסטוקן שמלפני 1.8–0.3 מיליון שנה. הסוג כלל מין אחד - Xenosmilus hodsonae, אשר היווה את אחד מגדולי החתולים בתקופתו. סוג זה ידוע משני פרטים מאובנים שהתגלו ב-1983 (או ב-1981) בגיינסוויל, פלורידה. תחילה הוא נחשב לסוג של סמילודון, אך ב-1994 הוחלט שמדובר בסוג נפרד, אשר תואר לראשונה בשנת 2000. חתול נכחד זה הגיע לאורך 1.7-1.8 מטר ולמשקל 230 עד 400 קילוגרם, דומה מאוד לסמילודון. הוא נחשב לסוג פרימיטיבי יותר מהסמילודון, כיוון שהניבים שלו בלטו מפיו, אך היו קטנים בהרבה מהניבים של הסמילודון. אף על פי כן היה בעל מבנה גוף שרירי ורגליים קצרות יחסית, אשר התאימו לקבוצתו של הסמילודון ולא של מינים מוקדמים ובעלי רגליים קצרות יותר כמו הדינופליס וההומותריום. כיום משייכים אותו לשבט הטקסונומי Homotherini. הקסנוסמילוס התגלה לצד מאובנים רבים של עצמות פקאריים, וככל הנראה הוא היה הצייד העיקרי שלהם באזור חיותו. הוא השתמש בניביו הגדולות כדי לדקור את הטרף, אך בשיניים החותכות כדי לשסע אותו, דבר נדיר אצל השנחרבים שהיו בעלי יכולת נשיכה חלשה אך מדויקת. מדיה וקבצים בנושא קסנוסמילוס בוויקישיתוף קסנוסמילוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קסנוסמילוס, באתר GBIF (באנגלית)
קבוצת גא"ז

קבוצת גא"ז או GAZ Group היא קונצרן רכב רוסי, שבסיסו בניז'ני נובגורוד. הוא כולל 18 מתקני ייצור בשמונה אזורים ברוסיה וכן ארגוני מכירות ושירותים. קבוצת גא"ז היא היצרנית המובילה של כלי רכב מסחריים ברוסיה. קבוצת גא"ז מייצרת כלי רכב קלים מסחריים ובינוניים (GAZ), משאיות כבדות (UralAZ), אוטובוסים (PAZ, KAvZ, LiAZ), מכוניות, שלדת גלגלים (YAMZ ו-UMZ) וחלקי רכב. נתחי השוק של החברה: כ-50% מפלח כלי הרכב המסחרי הקל, 58% מכלל המשאיות הבינוניות, 42% מפלח המשאיות הכבדות וכ-65% מכלל האוטובוסים. קבוצת גא"ז היא חברת אחזקות, המאוחדת סביב יצרנית הרכב גא"ז, המאגדת מספר ענפי מכונות תעשייתיות, שהן בעיקר חברות-בת של גא"ז. קבוצת גא"ז הוקמה ב-28 בספטמבר 2006 והיא בבעלות מלאה של יצרנית הרכב גא"ז. קבוצת גא"ז הוקמה בשנת 2005 כתוצאה מארגון מחדש של נכסי הייצור של רוספרומאבטו, שהייתה קיימת משנת 2001. באוגוסט 2006 הוקמה יוזמה נפרדת של חברת לתעשייה צבאית שנועדה להפריד מיצרנית הרכב את כל החברות שכסקו בייצור כלי רכב צבאיים ולהתמקד בשוק האזרחי. בקיץ 2006 רכשה חברת "GAZ Group" את יצרנית המשאיות הקלות LDV Holdings (בירמינגהם) בבריטניה תמורת 40,670,000 דולר. באביב 2009 בעקבות המשבר הכלכלי העולמי, LDV Holdings הכריזה על פשיטת רגל ובתחילת מאי 2009 הסכימה חברת גא"ז למכור את חברת יצרנית הרכב המלזית ווסטסטאר. בשנת 2008, קבוצת גא"ז הסכימה לרכוש 50% מחברת VM Motori האיטלקית. סגירת העסקה התאפשרה לאחר אישור רשות ההגבלים העסקיים באיטליה. קבוצת GAZ התקשרה גם בהסכם עם ג'נרל מוטורס ששלטה ב-50% מ-VM Motori על בסיס בעלות משותפת על החברה האיטלקית. באמצע שנת 2009 בוטלה העסקה בעקבות המשבר הכלכלי. קבוצת גא"ז היא חברת מניות משותפת מנוהלת על ידי הדירקטוריון שיושב הראש שלו, מר וולף, הוא הגורם הביצועי היחיד בקבוצת הניהול של גא"ז. בעלי המניות הם: חברת "מכונות רוסיות" - 61.05% מהמניות; בעלי מניות מיעוט - 38.79%; ממשלת הפדרציה הרוסית - 0.16%. קבוצת גא"ז מחולקת לחמש חטיבות שהמבנה של כל אחת מהן הוא מפעלי ייצור וארגוני מכירות. חלקי רכב מפעל התבניות מפעל קאנאצקי לייצור לשלדות אוטובוסים. כלי רכב מסחריים מפעל הרכב גורקי (גא"ז) - החברה העיקרית, המהווה יותר ממחצית מהמחזור של כל קבוצת גא"ז. בשנת 2015 ייצרה 68,857 כלי רכב. מפעל המשאיות סרנסק מפעל המנועים אוליאנובסק מנועי ניז'ני נובגורוד חטיבת הכוח מפעל המנועים ירוסלבל מפעל ציוד דלק ירוסלבל מפעל ציוד דיזל ירוסלבל חטיבת האוטובוסים מפעל האוטובוסים של פבלובו - בשנת 2015 ייצר 5,872 אוטובוסים. KAvZ - ייצור בשנת 2015: 318 כלי רכב. מפעל האוטובוסים של ליקינסקי - ייצור בשנת 2015: 890 כלי רכב. מפעל האוטובוסים בגוליצין חטיבת המשאיות מפעל הרכב אוראל - ייצור בשנת 2015: 7,471 כלי רכב. Abakanvagonmash Berezka Bosal-GAZ CHZ-Turbo-Gaz Fuel Supply Systems Maxus Rus Pit-Arsenal Production Association Khtz Belgorod Remstroy Terex Rus Tver Excavator United Engineering Center Zavolzhsky Plant Of Caterpillar Tractors יצרני כלי רכב מדיה וקבצים בנושא קבוצת גא"ז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת גא"ז (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קבוצת גא"ז אתר המוצר הבינלאומי GAZ אתר תאגיד GAZ Group(הקישור אינו פעיל) Government - 0/16% "СПИСОК АФФИЛИРОВАННЫХ ЛИЦ" (PDF). GAZ Group. נבדק ב-9 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "World Vehicle Production - OICA correspondents survey" (PDF). OICA. נבדק ב-8 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
הר האן

הר האן (באנגלית: Mount Hahn) הוא הר הממוקם לחוף מפרץ שוקאלסקי, בצפון מזרח האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 1,100 מטרים מעל פני הים. ההר ממוקם בין קרחון וולטר וקרחון המפטון. הקרחון צולם מהאוויר על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948, ועל ידי סקר חסות איי פוקלנד בין השנים 1948–1950. הקרחון מופה בהתבסס על סקרים שנערכו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שמו של לוטטנט קומנדר ג'רלד ל. האן (Gerald L. Hahn) מצי ארצות הברית, טייס מטוס לוקהיד LC-130 במהלך מבצע קפיצה לגובה בשנים 1975 ו-1976. הר האן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר האן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
מספנת מיקולאייב

מספנת מיקולאייב (באוקראינית: Миколаївський суднобудівний завод) היא מספנה מרכזית בבעלות המדינה באמצעות תאגיד אוקראובורונפרום וממוקמת במיקולאייב שבאוקראינה. המספנה מכונה בדרך כלל המספנה הצפונית של מיקולאייב. עד 2017 היה ידוע כמספנה על שם הקומונארדים של באקו 61. בשנת 1788, האזור היה חלק מהאימפריה הרוסית כאשר האדמירליות ניקולאייב על גדות הנהר אינגול הייתה במרחק כ-89 קילומטרים מהים השחור. בשנה שלאחר מכן הושקה הפריגטה הראשונה עם 44 תותחים, ניקולאי הקדוש שמה. בשנים 1827–1829 נסגרה אדמירליות חרסון השכנה והתמזגה עם זו שבניקולייב (מיקולאייב). בשנת 1851 הורה המדינאי האדמירל מיכאיל לזארב לשפץ את המספנה. בשנת 1910 הממשלה החליטה להפסיק לבנות ספינות קרב ולסגור את המספנה, אך היא נפתחה מחדש בשנה שלאחר מכן כתאגיד בניית הספינות הרוסית בבעלות צרפתית (ונקרא בשם Russud,). בשנים 1911–1914 נבנו בגדה השמאלית של נהר אינגול שני דרגשי בנייה עם מסלולי החלקה, בית מלאכה להרכבה וריתוך, מספר מבנים ורציף הולם והיא שירתה את הצי הרוסי הקיסרי. בתחילת העידן הסובייטי, שונה שם המספנה ל"חצר אנדרה מרטי (צפון)". בשנת 1931 נקראה בשם המספנה על שם 61 קומונארדים. מכאן ואילך המספנה ייצרה סירות טורפדו, משחתות, סיירות קלות, צוללות; ספינות אספקה ימיות, כולל ספינות הצלה למטרות שונות המצוידות במערכות הפעלה במים עמוקים והייתה לאחת המספנות הגדולות במדינה. המספנה נקראה מספנה מספר 200 (על שם 61 קומונארדים) ב-30 בדצמבר 1936, ושמה שונה למספנה מספר 445 כשנפתחה מחדש לאחר תום מלחמת העולם השנייה ושימשה לייצור כלי שיט עבור הצי הסובייטי. מאז התפרקות ברית המועצות משמשת את הצי האוקראיני בשיפוץ אוניות וייצור ספינות קרב. סיירות קרב מסדרת קרונשטדט : 1 (יחד עם מספנת האדמירליות) סיירת קארה: 7 סיירת סלאבה: 4 משחתת סקורי: 18 צוללת כיתת שצ'וקה הקיסר אלכסנדר השלישי אימפרטריצה מריה הקיסר ניקולאי הראשון אימפרטריצה יקטרינה הגדולה מדיה וקבצים בנושא מספנת מיקולאייב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מספנת מיקולאייב Polmar, p. 407 Shipyard's office public website (אורכב 25.02.2018 בארכיון Wayback Machine), Accessed 6/9/2008 Hauner, pp. 87–120 Black Sea Fleet Information Resource Online
וולגה סייבר

וולגה סייבר (ברוסית: Волга Сайбер) היא מכונית סדאן בעלת ארבע דלתות, שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הרוסית GAZ. הרכב הוצג בסלון הרכב הבינלאומי במוסקבה בשנת 2007 ושווק בשנים 2008–2010. הרכב יוצר תחת רישיון מקרייזלר והשתמש בפלטפורמה מהדור השני של רכבי קרייזלר סברינג / דודג' סטראטוס. הסייבר הוצג עם תחילת המשבר הכלכלי העולמי של 2008, ואף על פי שתוכנן לייצור שנתי של 40,000 כלי רכב, המכירות לא עמדו בציפיות ו-9,000 יחידות יוצרו עד להפסקת הייצור לאחר שנת 2010. מדיה וקבצים בנושא וולגה סייבר בוויקישיתוף קהילת בעלי וולגה סייבר (ברוסית) גלריית תמונות של ה-GAZ Siber В названии новой модели «ГАЗа» сохранится слово «Волга»
גא"זאל

גא"זאל (ברוסית: ГАЗе́ль, באנגלית: GAZelle) היא סדרת כלי רכב מסחריים קלים: טנדרים, טנדרים ומיניבוסים תוצרת יצרן הרכב הרוסי GAZ. בזמן התפרקות ברית המועצות וההתפתחות מהירה בהמשך של כלכלת השוק התברר עד מהרה כי תעשיית הרכב הרוסית לא ייצרה אף אחת מהרכבים המבוקשים בדומה למכונית פורד טרנזיט או פולקסווגן T4. מפעל הרכבים בריגה, שייצר בעבר מיניבוסים לכל ברית המועצות כולה, נותר בלטביה וכעת דרש מכירת מכוניות לשוק הרוסי הזר למטבע קשה. בתגובה להזדמנות השוק הזו, GAZ פיתחה במהירות טנדר משלה בשם גא"זאל, אשר יחד עם גרסתו הקלה יותר סובול מהווה כיום את מרבית שוק רכבי הוואן והמשאיות הרוסיות ובעל עמדות חזקות בשוק הרכבים של חבר המדינות. הרכב מדורג כאחד המוצרים הפופולריים והמוצלחים ביותר של GAZ. בשנת 1999 החלה חברת GAZ בייצור גרסאות 4x4 של גא"זאל. עד 2005 נבנה הרכב המיליון של דגם זה. מלבד חבר המדינות ומרכז ומזרח אירופה, הרכב מיוצא לשווקים באסיה ובאפריקה, כולל מרוקו והפיליפינים. בשנים 2010 – 2011 עברה משפחת הגא"זאל שדרוג רציני. הדגם המשודרג שונה לגא"זאל ביזנס. השינויים השפיעו על 20 יחידות ומערכות רכב עיקריות, כולל היגוי, בלמים, תיבת הילוכים, מערכת קירור, תיבת הילוכים ופנים. בשנת 2013 חברת GAZ החלה בייצור סדרתי של הרכב המסחרי הקל גא"זאל נקסט מהדור החדש הכולל משאיות, ואן, מיניבוס וגרסאות אחרות בגדלים שונים. גרסת אמבולנס אוטובוס בית ספר של GAZelle 2705 מיניבוס המשמש כמונית מדגם GAZ-322133 אמבולנס בחרקוב אמבולנס בטומסק ‏GAZelle בפראג גא"ז סובול, הקצר יותר, בשירות המשטרה דגם GAZelle-Business ניידת כיבוי אש בסראטוב רכב Sobol GAZ-27527 רכב-ואן מבוסס סובול משאית זבל מדגם GAZ-330232 מדיה וקבצים בנושא גא"זאל בוויקישיתוף הדף הרשמי (באנגלית) האתר הרשמי של המפעל בטורקיה מועדון בעלי מכוניות הגא"זאל (ברוסית) "Поехали на рынок: продажи коммерческого транспорта в России растут | Бизнес". Forbes.ru (באנגלית אמריקאית). 2018-02-15. נבדק ב-2019-04-24. "Russia launches production of GAZelle Next commercial vehicle in Turkey". TASS (ברוסית). נבדק ב-2019-04-24. "Russian GAZ Launches Sales of its Commercial Vehicles in Morocco". The North Africa Post (באנגלית אמריקאית). 2018-07-06. נבדק ב-2019-04-24. "ГАЗ начал продажи коммерческой техники в Марокко". azgaz.ru (ברוסית). נבדק ב-2019-04-24. "Продажи микроавтобусов «ГАЗель NEXT» стартовали на Филиппинах". azgaz.ru (ברוסית). נבדק ב-2019-04-24. "GAZ Group has started serial production of upgraded GAZelle-Business" (Press release). GAZ Group. 2010-02-25. אורכב מ-המקור ב-2011-09-25. "Gorky Automobile plant to showcase its products at the International Motor Show in the Philippines | Automotive World". Automotive World (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-04-24. "ГАЗ представил в Европе новые модели для экспортных рынков". azgaz.ru (ברוסית). נבדק ב-2019-04-24.
ג'ים בוצ'ר

ג'ים בוצ'ר (נולד ב-26 באוקטובר 1971; באנגלית: Jim Butcher) הוא סופר פנטזיה אמריקאי. בוצ'ר זכה לפרסום והכרה עם פרסום "חזית סערה" בשנת 2000, ספרו הראשון בסדרה המצליחה בת 16 הספרים עד כה "תיקי דרזדן", העוקבת אחר הארי דרזדן, קוסם-בלש בשיקגו בת ימינו הנלחם עם יצורים לא טבעיים כגון ערפדים, אנשי זאב, קוסמים ועוד. בוצ'ר כתב בנוסף את סדרת "קודקס אלירה (2004-2009) וסדרת צריחי האפר (2015 ואילך). בוצ'ר נולד באינדפנדנס, שבמיזורי, ב-1971. הוא הצעיר מבין שלושה ילדים, יש לו שתי אחיות גדולות. בזמן שהיה חולה כילד, אחיותיו של בוצ'ר הכירו לו את "שר הטבעות" ואת סדרת ספרי "הרפתקאותיו של האן סולו" כדי להעביר את הזמן, וכך הניעו את ההתעניינות שלו בפנטזיה ומדע בדיוני. בגיל 19 הוא השלים את הספר הראשון שלו אולם לא היה מרוצה מהתוצאה, ובהמשך כתב שני ספרים נוספים - גם הם לא לשביעות רצונו - אולם הניסיון של כתיבת שלושה ספרים, סייע לו לחזור ולשכתב את הראשון, וכך ליצור את דמותו של הארי דרזדן. אחרי מספר ניסיונות כושלים לכתוב ולפרסם את יצירותיו בתחום הפנטזיה, בוצ'ר כתב בגיל 25, את הגרסה הראשונה של "חזית סערה", בתור תרגיל בקורס לכתיבה יוצרת שהשתתף בו ב-1996. "חזית הסערה", עתיד היה להיות הספר הראשון בסדרה מתוכננת של 20 ספרים, העוקבים אחר דמותו של הארי דרזדן, קוסם-בלש שפועל בשיקגו בת ימינו. במשך שנתיים בוצ'ר העביר את הטיוטה של "חזית הסערה" בין מוציאים לאור שונים ללא הצלחה ובמקביל המשיך לכתוב עוד שני ספרים בסדרה "ירח של שוטים" ו"רוח רעה". עד שהחליט להשתתף בכנסים ספרותיים כדי לנסות ליצור קשרים אישיים עם נציגים וסוכנים. לבסוף הצליח בוצ'ר באחד מכנסים אלו להיפגש פנים-אל-פנים עם ריסיה מיינהארט, סוכנת ספרות שגילתה את לורל המילטון ואחרים, אשר הסכימה לייצג אותו וכך התחילה את הקריירה שלו כסופר. מאז, בוצ'ר סיים את ההתקשרות שלו עם מיינהרט, והסוכנת הנוכחית שלו היא ג'ניפר ג'קסון. בוצ'ר כתב שלוש סדרות מתמשכות. תיקי דרזדן, בה הוא כתב 16 ספרים, ומתכנן לסיים אותה ב-20. קודקס אלירה, לה 6 ספרים סך הכל, ואת "צריחי האפר", אשר מתוכננת להיות טרילוגיה, בה פורסם רק ספר אחד - "כננת האווירונאוט" ב-2015. בנוסף הוא כותב סיפורים קצרים אשר הופיעו באנתולוגיות שונות, חלקם מתרחשים ביקום של "תיקי דרזדן". בוצ'ר התחתן עם הסופרת שאנון ק. בוצ'ר ולזוג נולד ילד בשם ג'יימס ג'וניור. ב-2013 בוצ'ר ושאנון התגרשו, ושנתיים מאוחר יותר בוצ'ר הציע נישואין לחברתו, קיטי קרל . מאוחר יותר ב-2018, בוצ'ר וקרל התחתנו רשמית ועברו לגור באזור הרי הרוקי, קולרדו מדיה וקבצים בנושא ג'ים בוצ'ר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ים בוצ'ר (באנגלית) ג'ים בוצ'ר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ים בוצ'ר, ברשת החברתית Goodreads ג'ים בוצ'ר באתר iMDB Jim Butcher ביוגרפיה מתוך אתר famousauthors.org (באנגלית) Butcher, Jim (2005). "Author's Note". Dead Beat. New York, NY: ROC Books. pp. 395–396 My Secret Is Out מהבלוג האישי של שאנון ק. בוצר, הסבר על השם החדש, אנה ארג'נט, שהיא חותמת על ספריה מאז הגירושים מג'ים ציוץ של Jim Butcher ברשת החברתית אקס (טוויטר), 23 ביולי 2015 Butcher, Jim (2018). "Author's Note". Brief Cases. New York, NY: ROC Books. pp. 395–396 Jim Butcher ביוגרפיה קצרה מאתר dresdenfiles.fandom.com
גא"זאל נקסט

גא"זאל נקסט (באנגלית: GAZelle NEXT) הוא גרסה משופרת של רכב ה-GAZelle המקורי המהווה משפחת כלי רכב של טנדרים ומשאיות בינוניות המיוצרות על ידי ענקית הרכב הרוסית GAZ. הוא מיוצר לצד GAZelle המקורי הידוע כיום בשם GAZelle Business. הדגם הזמין הראשון מצויד במנוע טורבו דיזל בן ארבעה צילינדרים מבית Cummings, בעל 129 כוחות סוס במהירות של 3600 סיבובים לדקה, עם צריכת דלק עירונית: 10,5 ליטר / 100 ק"מ. המנוע עומד בתקני הפליטה של Euro 4 ו-Euro 5. ב-10 באפריל 2013 החל ייצור סדרתי של GAZelle Next. ב-24 במרץ אותה שנה, החל ייצור גרסת האוטובוסים, Gazelle NEXT Cityline. במאי 2014 קיבלה GAZ אישור סוג רכב יחיד באירופה, מה שאיפשר לה למכור את הרכב גם למדינות האיחוד האירופי. בספטמבר 2015, כללה תערוכת Comtrans במוסקבה גרסת ואן ומיניבוס של גא"זאל נקסט. מכירות הרכב התחילו באפריל 2016 והמיניבוס בנובמבר 2016. GAZelle - המשאיות, הטנדרים והאוטובוסים הבינוניים המקוריים שנוצרו על ידי יצרנית הרכב הרוסית GAZ. מדיה וקבצים בנושא גא"זאל נקסט בוויקישיתוף הדף רשמי (באנגלית) מאפיינים באתר הרשמי של GAZ "Новая ГАЗель Next: фото, цена, характеристики". AUTOMPV (ברוסית). 16 בנובמבר 2012. נבדק ב-10 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) "На ГАЗе начато серийное производство "ГАЗели-Next"". Rossijskaja Gaseta (ברוסית). 10 באפריל 2013. נבדק ב-10 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) http://azgaz.ru/company/news/Gruppa_GAZ_poluchila_sertifikat_na_prodagu_avtomobiley_GAZel_NEXT_vo_vseh_stranah_Evropeyskogo_Soyuza_27052014 «Группа ГАЗ» получила сертификат на продажу автомобилей ГАЗель NEXT во всех странах Европейского Союза
אדינותריום

אדינותריום (שם מדעי: Adinotherium; משמעות השם: "לא דינותריום") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הטוקסודוניים, שחי באמריקה הדרומית במשך המיוקן שלפני 17.5–6.8 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בתצורת איטוסאינגו (אנ') ותצורת סנטה קרוז בארגנטינה ובתצורת ריו פריאס (אנ') ותצורת צ'וצאל בצ'ילה. הם הוגדרו ב-1887 בידי הפלאונטולוג הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו (אנ') ובו נכללו מספר מינים. יונק זה דמה במראהו לטוקסודון דמוי הקרנף, אך היה קטן בהרבה. הוא הגיע לאורך 1.5 מטר ולמשקל של 120 קילוגרם בממוצע. הגולגולת שלו הייתה רחבה עם שיניים טוחנות גדולות ובקצה העליון של הגולגולת הייתה קרן קטנה, שאולי שימשה להתנגחויות קטנות בין הזכרים על נקבות. המבנה שלו היה נמוך מאוד, דומה מעט לחזיר או פקארי והכתף הייתה באותו הגובה של הקרסול ושל קצה האגן. הוא היה אוכל צמחים רכים כמו עלים, פקעות ושורשים או צמחי מים אך הוא נאלץ להתפתח לחיים בערבות המיוקן. Adinotherium corriguenense Adinotherium ferum Adinotherium haplodontoides Adinotherium karaikense Adinotherium nitidum Adinotherium ovinum Adinotherium robustum Adinotherium splendidum מדיה וקבצים בנושא אדינותריום בוויקישיתוף אדינותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אדינותריום, באתר GBIF (באנגלית)
מגע של מינק

מגע של מינק (באנגלית: That Touch of Mink) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1962 בבימויו של דלברט מאן, עם קרי גרנט, דוריס דיי וגיג יאנג בתפקידים הראשיים. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על העיצוב האמנותי, התסריט המקורי והסאונד. קרי גרנט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי. פיליפ שיין (קרי גרנט) הוא איש עסקים עשיר ורווק מבוקש. הוא נוסע ברולס-רויס שלו ביחד עם מזכירו ועוזרו, רוג'ר (גיג יאנג). המכונית שלהם מתיזה בוץ על בגדיה של קתי טימברלייק (דוריס דיי) שנמצאת בדרכה לקבלת קצבת אבטלה. קתי מתקבלת על ידי פקיד הלשכה, ביסלי (ג'ון אסטין) שמציע לה הצעה מגונה לפני שנותן לה את ההמחאה והיא משיבה לו באופן בוטה. פיליפ מבחין מחלון משרדו בקתי ושולח את רוג'ר להביא אותה אליו לשם התנצלות. היא מגיעה כועסת אבל כשהיא רואה את פיליפ היפה היא מתרככת. מתחיל רומן ביניהם עם עליות וירידות. פיליפ קונה לה מעיל מינק, לוקח אותה למשחק בייסבול בו היא מתווכחת עם מיקי מנטל ויוגי ברה. הוא מציע לה להצטרף לסטיל באירופה. קתי מתייעצת עם שותפתה לדירה, קוני (אודרי מדוס) ומחליטה לסרב. לבסוף בעצת חברתה קוני היא מסכימה לטוס איתו לברמודה. כאשר היא רואה במלון את המיטה הכפולה היא מקבלת פריחה בעור מהתרגשות והם נאלצים לחזור. שוב בעצת קוני היא טסה בעצמה לברמודה ומתקשרת לפיליפ שיבוא. עד שהוא מגיע היא מספיקה לגמור בקבוק משקה אלכוהולי ולהשתכר קלות ושוב הם נאלצים לחזור לניו יורק. היחסים ביניהם ניתקים אבל אז משכנעים אותה קוני ורוג'ר להתקשר לביסלי השנוא עליה ולקבוע שהם ייסעו למוטל. רוג'ר מודיע זאת לפיליפ כדי להגביר את קנאתו והמזימה מצליחה. פיליפ רודף אחריהם במונית ולאחר כמה הסתבכויות משעשעות הוא פוגש אותה ומסלק את ביסלי. הם מתפייסים וכעת פיליפ מקבל פריחה מהתרגשות. לבסוף רואים אותם מטיילים בפארק עם תינוקם. "מגע של מינק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מגע של מינק", באתר נטפליקס "מגע של מינק", באתר AllMovie (באנגלית) "מגע של מינק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מגע של מינק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מגע של מינק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למגע של מינק, באתר יוטיוב מגע של מינק, באתר TCM
חוליה (צבא)

חולְיה (באנגלית: Fireteam) היא המבנה הצבאי הקטן ביותר מעל לרמת הפרט (חייל בודד). לרוב, מונה חוליה שלושה חיילים. חוליה בת שני לוחמים מכונה "חוליה מצומצמת" וחוליה בת ארבעה או חמישה לוחמים היא "חוליה מורחבת". בדרך כלל, חוליה לא תפעל בצורה עצמאית אלא תהווה חלק ממבנה רחב יותר של כיתה. הכיתה תכיל לרוב בין שתיים לארבע חוליות. חוליה היא בדרך כלל גוף שקיומו זמני והוגדר רק לצורך פעולה מסוימת. במצב כזה, אותה כיתה תתחלק לחוליות בכל פעם באופן אחר ומפקד החוליה יהיה החייל המקצועי או המנוסה יותר שנבחר באופן זמני. אולם, חוליות מצומצמות, בנות שני חיילים נוטות להיות בעלות הגדרה קבועה. מפקד חוליה כזו הוא לרוב חייל שהתמחה בהפעלת נשק מסוים וחייל שני שתרגל את הסיוע למפקד החוליה המצומצמת. דוגמאות: חוליית המרגמה הקלה, חוליית RPG, חוליית מקלע וכיוצא בזה. בחלוקת מחלקה (כוח המכיל לרוב שלוש כיתות) לחוליות מצומצמות אחד האלחוטנים של המחלקה הוא בן חולייתו של מפקד המחלקה (המפקד הוא לרוב קצין בדרגת סגן משנה) והאלחוטן השני הוא בן חולייתו של הסמל המחלקתי.