laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ההרג

ההרג (באנגלית: The Killing) הוא סרט פילם נואר משנת 1956 בבימויו של סטנלי קובריק, המבוסס על רומן הפשע Clean Break מאת ליונל וייט. הסרט נחשב לאחת מיצירות הפילם נואר החשובות ביותר של קובריק והיה לציון דרך בקריירה שלו, כשהוא מבסס את מעמדו כבמאי עם סגנון ייחודי ומורכב. העלילה מתמקדת בג'וני קליי (בגילומו של סטרלינג היידן), פושע ותיק המשתחרר מהכלא ומתכנן שוד מתוחכם במסלול מרוצים. קליי מגייס צוות פושעים בעלי רקע מגוון כדי לבצע את השוד הגדול במהלך מרוץ סוסים, כשהמטרה היא לגנוב סכום כסף משמעותי מתיק ההימורים. כל אחד מהחברים בצוות ממלא תפקיד מסוים בשוד, וכך העלילה מתפתחת לכדי דרמה מותחת ומסובכת, כאשר כל מהלך מובל על ידי תכנון מדוקדק של קליי. עם זאת, כמו במקרים רבים בסרטי פילם נואר, התוכנית המושלמת לא יוצאת לפועל כפי שתוכננה. בעיות פנימיות, בגידות ומזל רע מובילים להתרסקות התוכנית, כשהסרט מסתיים במפלתם הבלתי נמנעת של הדמויות המעורבות. סטרלינג היידן בתפקיד ג'וני קליי קולין גריי בתפקיד פיי ווינס אדוארדס בתפקיד ואל קניפי ג'יי. סי. פליפן בתפקיד מרווין אונדט מרי וינדזור בתפקיד שרי פיטווייל הסרט לא היה הצלחה מסחרית בזמנו, אך זכה לשבחים ממבקרי קולנוע, במיוחד על עבודתו של סטנלי קובריק כבמאי ועל הסגנון הייחודי שלו בנרטיב המורכב והעריכה המבריקה. עם השנים, הסרט הפך לקלאסיקה ולדוגמה מצוינת לסרטי פילם נואר. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 97% מצד המבקרים, שמעיד על אהדה רחבה. ובנוסף באתר Metacritic, הסרט זכה לציון של 89 מתוך 100. הסרט זכה להערכה על הדיאלוג המושחז, הסגנון הוויזואלי המרתק והמתח שנבנה לאורך כל העלילה. אחד האלמנטים שהופכים את הסרט לייחודי הוא הדרך בה הוא משתמש בזמנים חופפים כדי לתאר את השוד מזוויות שונות, דבר שהשפיע רבות על סרטים מודרניים יותר. "ההרג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ההרג", באתר נטפליקס "ההרג", באתר AllMovie (באנגלית) "ההרג", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ההרג", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ההרג", באתר Metacritic (באנגלית) "ההרג", באתר אידיבי "ההרג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מדיה וקבצים בנושא ההרג בוויקישיתוף "The 100 Best Film Noirs of All Time". Paste. 5 ביולי 2024. נבדק ב-24 ביולי 2024. {{cite web}}: (עזרה)
הכוורן

הכוורן (באנגלית: The Beekeeper) הוא סרט אקשן-מותחן משנת 2024 בבימויו של דייוויד אייר, בכיכובו של ג'ייסון סטיית'האם. הסרט מתמקד במסע נקמה אישי של אדם קליי, לשעבר חבר בארגון חשאי המכונה "הכוורנים", לאחר שמכרה קרובה שלו נופלת קורבן לתרמית אינטרנטית אכזרית. הסרט מציג שילוב של אקשן אינטנסיבי עם אלמנטים דרמטיים ומתח, תוך שהוא מתמקד בנושאים של צדק אישי ומאבק נגד תאגידים מושחתים. הסרט יצא לאור בארצות הברית על ידי אולפני אמזון תחת הלייבל מטרו גולדווין מאייר ב-12 בינואר 2024. והכניס 152.7 מיליון דולר ברחבי העולם. אדם קליי (ג'ייסון סטיית'האם) היה בעבר חלק מארגון סודי בשם "הכוורנים", שהוקם במטרה להביא צדק לאנשים הפשוטים. כשהמכרה הקרובה שלו, אלואיז (פישליה ראשאד), מאבדת את כל חסכונותיה לאחר שנפלה קורבן לתרמית פישינג, ומבצעת בעקבות כך התאבדות, אדם יוצא למסע נקמה. הוא חושף רשת פשע שמאחורי התרמית ומתחיל לחסל את האחראים לכך. במהלך המסע שלו, הוא מתמודד עם סוכנת FBI בשם ורונה פארקר (אמי רייבר-למפמן), שמנסה לעצור אותו בדרכו. ג'ייסון סטיית'האם בתפקיד אדם קליי פלישה ראשאד בתפקיד אלואיז אמי רייבר-למפמן בתפקיד ורונה פארקר, סוכנת ה-FBI ג'וש האצ'רסון בתפקיד דרק דנפורט, נוכל חלקלק שמסתבך עם אדם ג'רמי איירונס בתפקיד וואלאס וסטויילד, ראש החברה המושחתת מיני דרייבר בתפקיד ג'נט הרוורד דייוויד ויטס בתפקיד מיקי גארנט הסרט קיבל ביקורות מעורבות. הביקורות שיבחו את הופעתו של ג'ייסון סטיית'האם, אשר מביא לסרט אנרגיה וכריזמה תוך הצגת דמות קשוחה ואכזרית, לצד סצנות אקשן מרשימות. עם זאת, חלק מהמבקרים ציינו שהעלילה שטחית ואין פיתוח משמעותי של הדמויות. על אף זאת, הסרט מצליח לסחוף את הקהל בזכות הפעולה הבלתי פוסקת. הסרט קיבל ציון של 70% ב-Rotten Tomatoes ו-54 מתוך 100 באתר Metacritic הכוורן, ברשת החברתית אינסטגרם "הכוורן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הכוורן", באתר AllMovie (באנגלית) "הכוורן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הכוורן", באתר Metacritic (באנגלית) "הכוורן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של הכוורן (באנגלית) Film Review: THE BEEKEEPER (2024): David Ayer's Action Picture Features a Ferociously Entertaining Jason Statham Performance | FilmBook, ‏2024-01-12 (באנגלית אמריקאית)
הנדלובה

הנדלובה (בסלובקית: Handlová, בגרמנית: קריקרהאו – Krickerhau, בהונגרית: נייטרבאניה – Nyitrabánya) היא עיירה בנפת פרייבידזה, מחוז טרנצ'ין שבמרכז סלובקיה. העיירה ממוקמת במזרח מחוז טרנצ'ין, בעמק נחל הנדלובקה, ומוקפת ברכסי ההרים וטאצ'ניק במערב וז'יאר בדרום, במזרח ובצפון. העיירה נמצאת כ-15 קילומטרים מבירת הנפה פרייבידזה. מלבד היישוב הראשי, ב-1976 צורפו לעיירה היישובים מורובנו מצפון-מערב ונובה להוטה מדרום. העיירה הוקמה בשנת 1376 על ידי מתיישבים גרמנים בכתב היתר של לאיוש הראשון, מלך הונגריה. בתחילה חיו המתיישבים רק מגידולים וחקלאות, אך במאה ה-18 החלה כריית פחם באזור, שמטרתה הייתה לספק את צרכיה של טירת בויניצה (אנ') הסמוכה. בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, עברה הנדלובה את המהפך הגדול ביותר בהיסטוריה שלה. רוב תושביה הגרמנים גורשו מהעיירה בעקבות הצווים שהוציא נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש, ומתוך 12,800 התושבים שחיו בהנדלובה עד 1943, רק 4,000 נותרו בה עד 1945. כתוצאה מכך השתנה אופיו של היישוב, והוא קיבל תואר עיירה רק ב-1960. בשנת 2009, בעקבות פיצוץ במכרה סמוך לעיר (אנ'), נהרגו 20 בני אדם. ב-15 במאי 2024 בוצע מול בית התרבות בעיר ניסיון התנקשות בראש ממשלת סלובקיה רוברט פיצו, שנורה לאחר ישיבת ממשלה. הוא הובהל לבית החולים בעיר ולאחר מכן לבית החולים רוזוולט בבאנסקה ביסטריצה, שם עבר ניתוח וניצלו חייו. בעיר קבוצת כדורסל, באניק הנדלובה (אנ'), המשחקת בליגת העל הסלובקית בכדורסל. מרטין שקרטל, כדורגלן להנדלובה ברית ערים תאומות עם: פולין קונופיסקה, פולין הונגריה סאריסאפ, הונגריה גרמניה פורדה, גרמניה צ'כיה ז'אברך, צ'כיה מדיה וקבצים בנושא הנדלובה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הנדלובה Handlová’s changing fortunes, SME, ‏27 בספטמבר 2010 תיעוד: מתנקש ירה 5 פעמים לעבר ראש ממשלת סלובקיה, שנאבק על חייו, באתר ynet, 15 במאי 2024 גיא אלסטר‏, ר"מ סלובקיה יצא מסכנת חיים: "ניסיון ההתנקשות - על רקע פוליטי", באתר וואלה, 16 במאי 2024
הר קטע

הר קטע הוא הר געש רדום בצפון קו התלים הישראלי שבצפון רמת הגולן עליו בנוי היישוב נמרוד שהוא היישוב היהודי הגבוה בישראל וברמת הגולן, ההר בגובה 1,125 מטרים מעל פני הים, והוא בדרומו של רכס הר חרמון. ההר הוא סופו של המקטע הצפוני של שביל הגולן אשר מתחיל באנדרטת חטיבת גולני בחרמון. ההר הוא הפסגה ה-9 בגובהה ברכס קו התלים, על צלע ההר נמצא המעיין עין חרמון. נמרוד קו התלים הישראלי שביל הגולן עין חרמון ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דארקמן

דארקמן (באנגלית: Darkman) הוא סרט גיבורי-על משנת 1990 בבימויו של סם ריימי, בכיכובם של ליאם ניסן ופרנסס מקדורמנד. הסרט מתאר את סיפורו של מדען בשם פייטון וסטלייק שנכווה קשה בניסיון לרצוח אותו, ולאחר שעבר טיפול ניסיוני, הוא הופך לדמות נוקמת בשם "דארקמן". הסרט משלב אלמנטים של מדע בדיוני, אקשן ואימה, והוא אחד מסרטי גיבורי-העל המקוריים הראשונים שיצאו בתקופה שקדמה לשגשוג הסרטים המבוססים על חוברות קומיקס. הסרט מבוסס על סיפור קצר שכתב ריימי במחווה למפלצות יוניברסל, ובהשפעת רצונו לעבד את הצל. זהו סרט האקשן הראשון של ניסן בתפקיד הראשי וזכה לביקורות חיוביות בדרך כלל על ידי מבקרים והצליח מסחרית, והכניס 48 מיליון דולר, מעל תקציבו של 14 מיליון דולר. פייטון וסטלייק (ליאם ניסן) הוא מדען שעובד על פיתוח עור סינתטי עבור אנשים שנפגעו קשה. בעקבות הסתבכות עם כנופיית פושעים שמחפשים מסמכים חשובים שנמצאים ברשות חברתו ג'ולי (פרנסס מקדורמנד), מעבדתו מותקפת והוא סובל מכוויות קשות על פני כל גופו. לאחר שהוא עובר טיפול ניסיוני המנטרל את מערכת העצבים שלו, הוא מאבד את יכולתו לחוש כאב אך מפתח כוחות פיזיים בלתי רגילים ונטייה לזעם בלתי נשלט. בזמן שהוא מנסה להתאושש ולהמשיך לחיות, וסטלייק מתחיל לפתח זהות חדשה תחת השם "דארקמן". הוא יוצא לנקום בפושעים שתקפו אותו ונעזר בטכנולוגיית העור הסינתטי שלו כדי לשנות את מראהו ולהיטמע בין אויביו. ליאם ניסן בתפקיד פייטון וסטלייק/דארקמן פרנסס מקדורמנד בתפקיד ג'ולי הייסטינגס, חברתו של פייטון לארי דרייק בתפקיד רוברט ג. דוראנט, הנבל הראשי קולין פרילס בתפקיד לואי סטרק, איש עסקים מושחת שמעורב בפשע דארקמן זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, ששיבחו את הבימוי הייחודי של סם ריימי, סגנון האקשן הכהה והמשולב עם אימה, ואת הופעתו של ליאם ניסן בתפקיד הראשי. הסרט הפך להצלחה מסחרית עם הכנסות של כ-48 מיליון דולר לעומת תקציב של 16 מיליון דולר. הוא זכה למעמד של סרט פולחן, בעיקר בזכות היותו ייחודי ושונה מהסרטים המסורתיים בז'אנר גיבורי-העל. ב־Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 84% מצד המבקרים ובMetacritic הסרט קיבל ציון של 65 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות חיוביות אך מעורבות מצד חלק מהמבקרים. "דארקמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דארקמן", באתר נטפליקס "דארקמן", באתר AllMovie (באנגלית) "דארקמן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דארקמן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דארקמן", באתר Metacritic (באנגלית) "דארקמן", באתר אידיבי "דארקמן", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "דארקמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Parker, Ryan (20 באוגוסט 2020). "'Darkman' Turns 30: Liam Neeson, Frances McDormand and More Remember the Arduous Making of Sam Raimi's Influential Superhero Film". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-26 בדצמבר 2021. נבדק ב-28 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
טיוודאר פרידריך

טיוודאר פרידריך (בהונגרית: Friedrich Tivadar;‏ פשט, 8 באוקטובר 1862 – בודפשט, ארז'בטווארוש, 31 בינואר 1945) היה סופר בתחומים מקצועיים, עורך דין יהודי-הונגרי, עיתונאי, עורך עיתון. בעל תואר יועץ ממשלתי ראשי של ממשלת הונגריה נספה בשואה. טיוודאר פרידריך נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף פרידריך (1838–1921) שמאי בית עבוט, ושל יוליה בלוך (1837–1919). את לימודיו התיכוניים השלים בבית הספר התיכון בבודפשט ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). ב-1888 קיבל רישיון עורך דין. משנת 1883 היה עובד של העיתון היומי בשפה הגרמנית פסטר לויד שהופיע בבודפשט. במשך שני עשורים היה ראש הטור הפרלמנטרי, משנת 1907 היה עורך הטור הכלכלי, והיה העורך האחראי מאוחר יותר. משנת 1893 הוא ערך את מגזין "הונגריה" של איגוד תעשיית האפייה. בשנת 1928, כהוקרה על זכויותיו והישגיו העיתונאיים, הוענק לו התואר הממשלתי "יועץ ממשלתי ראשי". במשך זמן רב הוא דיווח וכתב על התנאים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים של הונגריה. כיוון שכתב בשלוש שפות הוא היה הכתב בהונגריה של עיתונים זרים חשובים רבים: Leipzig Illustrierte Zeitung Vienna Zeit London Morning Post New York Herald הוא מת כתוצאה מתשישות בגטו בודפשט. אשתו הייתה ארז'בט פיק (1872–1945), בתם של קבלן הבנייה שאמו פיק ושל מלווינה שיף, איתה התחתן ב-1892 בבודפשט. בנותיהם: אאוגניה פרידריך (1894–?), אשתו של עורך הדין ד"ר אמיל הרצוג (1887–?). אליס פרידריך (1895–1945), אשתו של המהנדס בנה ביהאר (ברגר) (1884–1945). שניהם נספו בשואה. מיסוי הבירה (בודפשט, 1899) Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái III. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים). Budapest: Hornyánszky. 1894. מדיה וקבצים בנושא טיוודאר פרידריך בוויקישיתוף טיוודאר פרידריך ב-1933 בעיתון העולם של טולנאי טיוודאר פרידריך באתר Arcanum עבודתו על מיסוי הבירה אישור עיתונאי בחתימת ידיו לאחד מכתבי פסטק לויד כעורך ראשי "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 826/1862. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. "Halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 3687/1945. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. "Friedrich József halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 214/1921. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. "Friedrich Józsefné halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1686/1919. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. "Friedrich Tivadarné halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 445/1945. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 52/1892. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. "Friedrich Eugénia házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 788/1921. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. "Friedrich Alice halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1847/1945. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-11. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טיוודאר פרידריך".
תחנת פלושצ'אד איליצ'ה

פלושצ'אד איליצ'ה (ברוסית: Площадь Ильича) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלינינסקאיה. פירוש שם התחנה – כיכר על שם איליץ' (ולדימיר איליץ' לנין). התחנה נמצאת ברובע טגנקה. הכניסות לתחנה ממוקמות מתחת לכיכר ומכאן שמה. בשנת 1991 שונה שמה של הכיכר ל"רוגוז'סקאיה זאסטאבה" (מחסום רוגוז'סקי – על שם נקודת ביקורת לנכנסים למוסקבה, אשר הוצבה באזור במאה ה-18). שמה של תחנת רכבת תחתית לא שונה, למרות שינוי שם הכיכר. התחנה נמצאת בעומק של 46 מטר מתחת לפני הקרקע. בתחנה ישנו מעבר ל: תחנת רימסקאיה של קו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה, לתחנה של קו 2 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה ולתחנה של קו 4 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה. תחנת פלושצ'אד איליצ'ה היא אחת מתוך שש התחנות הראשונות של קו קלינינסקאיה. הקו נבנה בשנים 1975–1979, כחלק מתוכנית הרחבת קווי רכבת לקראת אולימפיאדת מוסקבה. היא נפתחה לשימוש ביחד עם שאר התחנות בקו החדש ב-30 בדצמבר 1979. מדיה וקבצים בנושא תחנת פלושצ'אד איליצ'ה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הג'יגולו מת מצחוק

הג'יגולו מת מצחוק (באנגלית: Deuce Bigalow: Male Gigolo) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1999 בבימויו של מייק מיטשל ובכיכובו של רוב שניידר בתפקיד הראשי. הסרט עוסק בניסיונותיו המגוחכים של דוס ביגלו, מנקה אקווריומים לא מוצלח, להפוך בטעות לג'יגולו גברי על מנת לשלם על נזקים שגרם בביתו של ג'יגולו מקצועי. הסרט מפורסם בזכות ההומור השנון והסיטואציות האבסורדיות בהן הדמות הראשית נקלעת. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-10 בדצמבר 1999, על ידי סרטי אולפני וולט דיסני בעוד שהסרט ספג ביקורות שליליות מהמבקרים, הוא זכה להצלחה קופתית, והכניס למעלה מ-92 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 17 מיליון דולר. דוס ביגלו (רוב שניידר) הוא מנקה אקווריומים תמים ולא מוצלח בלוס אנג'לס. כאשר הוא פוגש ג'יגולו מקצועי בשם אנטואן (עודד פהר), דוס מתבקש לשמור על הבית של אנטואן בזמן שהוא יוצא לחו"ל. כאשר דוס גורם בטעות לנזקים יקרים בבית, הוא נאלץ להפוך בעצמו לג'יגולו כדי להרוויח מספיק כסף לתקן את הנזקים. לאורך הדרך הוא פוגש לקוחות שונות ומוזרות, ובסופו של דבר מגלה את האמת על עצמו ועל מה שחשוב לו באמת. רוב שניידר בתפקיד דוס ביגלו עודד פהר בתפקיד אנטואן לקונט ויליאם פורסטייר בתפקיד הבלש צ'אק פאוול אדי גריפין בתפקיד ט.ג'י. היקס ארנה מאירס בתפקיד קייט, הדמות הנשית המרכזית הסרט הג'יגולו מת מצחוק קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים, כאשר רוב הביקורות התמקדו בהומור הפשטני והעלילה הקלישאתית. מבקרים רבים ציינו שהסרט מכיל בדיחות שטחיות המכוונות לקהל צעיר ומי שמחפש קומדיה קלה בלבד. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון נמוך של 23% מצד המבקרים, המבוסס על 74 ביקורות. מצד שני, הקהל היה סלחני יותר, והסרט זכה לציון גבוה יותר של 59%. באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון של 30 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות שליליות מהמבקרים. למרות הביקורות השליליות, הסרט הצליח בקופות והפך להצלחה מסחרית מפתיעה, כשהוא הכניס כ-92 מיליון דולר ברחבי העולם, לעומת תקציב של 17 מיליון דולר. הסרט זכה לפופולריות בעיקר בקרב הקהל הרחב, והפך לסרט פולחן בזכות ההומור הפשוט והדמות המרכזית של רוב שניידר. "הג'יגולו מת מצחוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הג'יגולו מת מצחוק", באתר נטפליקס "הג'יגולו מת מצחוק", באתר AllMovie (באנגלית) "הג'יגולו מת מצחוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הג'יגולו מת מצחוק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הג'יגולו מת מצחוק", באתר Metacritic (באנגלית) "הג'יגולו מת מצחוק", באתר אידיבי "הג'יגולו מת מצחוק", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "הג'יגולו מת מצחוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Deuce Bigalow: Male Gigolo (1999)". Box Office Mojo. IMDb. ארכיון מ-4 במרץ 2016. נבדק ב-24 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה)
Loser (שיר של בק)

"Loser" הוא שיר משנת 1993 מאת המוזיקאי האמריקאי בק אשר יצא לשווקים כסינגל הבכורה של בק במרץ 1993. השיר נכלל גם באלבום הראשון של בק, "Mellow Gold", אשר יצא לשווקים בשנת 1994. השיר הפך ללהיט, והגיע בשיא הפופולריות למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 בשנת 1994. השיר שילב אלמנטים שונים של מוזיקת פולק, מוזיקת היפ-הופ ורוק אלטרנטיבי. בשנת 2023 מגזין בילבורד דירג את השיר ברשימת 500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים. השיר נוצר בשנת 1992 במהלך סשן הקלטות ספונטני בו השתתפו בק ומפיק התקליטים קרל סטפנסון. בק, אשר הרגיש חוסר שביעות רצון מביצוע הראפ שלו בשיר, אמר באופן ספונטני לסטפנסון, "אני לוזר, מותק, אז למה שלא תהרוג אותי", והשניים החליטו בעקבות כך להפוך את המשפט הזה לפזמון המכונן של השיר. השיר כלל גם ריף גיטרה, ונגינת סיטאר. השיר הפך בתחילה ללהיט בתחנות הרדיו שניגנו מוזיקת רוק אלטרנטיבי ובהמשך החל לצבור פופולריות במצעד הפזמונים האמריקני ובשיא הפופולריות הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100. השיר הצליח גם להגיע ל-Top 10 במצעדי הפזמונים של קנדה, בריטניה, ניו זילנד, נורווגיה, אוסטרליה, אוסטריה, איסלנד, ושוודיה. הווידאו קליפ דל התקציב של "Loser", אותו ביים חברו של בק, סטיב האנפט, צולם באמצעות סרט 16 מ"מ במיקומים שונים באזור לוס אנג'לס וכלל סצנות של בק מקיים הופעות במיקומים שונים ברחבי אזור לוס אנג'לס, כולל בבית קברות, במדבריות ובאזורים עירוניים שונים. הווידאו קליפ הופיע רבות בערוץ MTV והדבר גם תרם רבות לפופולריות הרבה לה זכה השיר ולהפיכתו של בק לאחד מאמני הרוק האלטרנטיבי הבולטים בשנות ה-90. מידע על היצירה "Loser" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Loser" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Loser" באתר Discogs סרטון השיר "Loser" באתר יוטיוב "The 500 Best Pop Songs: Staff List". Billboard. 19 באוקטובר 2023. נבדק ב-20 באוקטובר 2023. {{cite journal}}: (עזרה)
הקאדילק הוורוד

הקאדילק ורוד (באנגלית: Pink Cadillac) הוא סרט פעולה-קומדיה משנת 1989 בבימויו של באדי ואן הורן ובכיכובו של קלינט איסטווד. הסרט מתמקד בדמותו של צייד הראשים טומי נובאק, שמקבל על עצמו את המשימה לתפוס את לואן מקגוויין, אישה שנמלטת לאחר שהואשמה בהונאה ונוסעת ברכב קאדילק ורוד שמכיל כסף מזויף. במהלך הסרט, השניים מפתחים קשר אישי, מה שמוביל להרפתקה מרובת הפתעות. טומי נובאק (קלינט איסטווד) הוא צייד ראשים שנשכר כדי למצוא את לואן מקגוויין (ברנדן ויליאמס), אישה שנמלטה לאחר שבעלה הסתבך בפלילים והחביא כסף מזויף בקאדילק הורוד שלה. כשהיא מגלה את הסוד שמסתתר ברכב, היא מוצאת את עצמה נרדפת לא רק על ידי החוק, אלא גם על ידי פושעים המעוניינים בכסף. במהלך המסע המשותף שלה עם טומי, השניים נקלעים למצבים קומיים ואקשניים. קלינט איסטווד בתפקיד טומי נובאק ברנדן ויליאמס בתפקיד לואן מקגוויין ג'פרי לואיס בתפקיד ריק, בעלה של לואן ג'ים קארי בהופעה מוקדמת בתפקיד זמר קריוקי ברנדט פיטרס בתור לו אן מקגין ויליאם היקי בתור מר ברטון פרנסס פישר בתור דינה בריאן אדמס בתור דייל בתחנת דלק ג'יימס קרומוול בתור פקיד דסק מוטל קאדילק ורוד קיבל ביקורות שליליות ברובן מצד המבקרים. רבים מתחו ביקורת על העלילה הלא עקבית ועל הניסיון לשלב בין קומדיה לאקשן בצורה שלטענתם לא עבדה כהלכה. אף על פי שהסרט זכה להצלחה מסוימת בקופות בזכות נוכחותו של קלינט איסטווד, הוא לא נחשב לאחד מהסרטים הבולטים בקריירה שלו. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון נמוך של 21% על סמך ביקורות המבקרים, המעידות על חוסר שביעות רצון כללי מהסרט. באתר IMDb, הסרט זכה לציון של 5.4 מתוך 10, המבוסס על תגובות הקהל. "הקאדילק הוורוד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקאדילק הוורוד", באתר נטפליקס "הקאדילק הוורוד", באתר AllMovie (באנגלית) "הקאדילק הוורוד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקאדילק הוורוד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הקאדילק הוורוד", באתר אידיבי "הקאדילק הוורוד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
סדנה לעצבים (סרט)

סדנה לעצבים (באנגלית: Anger Management) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2003, בבימויו של פיטר סגל ובכיכובם של אדם סנדלר וג'ק ניקולסון. הסרט עוסק במפגש בין גבר שקט ומופנם לבין מטפל נוירוטי ומטורף, כשהשניים מנסים להתמודד עם בעיות של ניהול כעסים. הסרט זכה להצלחה מסחרית אך קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-11 באפריל 2003 על ידי סרטי קולומביה, והכניס 195 מיליון דולר מול תקציב של 75 מיליון דולר. העלילה מתמקדת בדייב בוזניק (אדם סנדלר), איש רגוע ופסיבי העובד כמנהל שיווק. לאחר תקרית קטנה בטיסה שמתפרשת כהתפרצות כעס, דייב נשלח לסדנת ניהול כעסים תחת השגחתו של ד"ר באדי ריידל (ג'ק ניקולסון), מטפל לא שגרתי עם גישה מיוחדת ובלתי צפויה. דרכו המיוחדת של ד"ר ריידל מובילה את דייב לשורה של מצבים קומיים מוזרים, כשהוא מנסה לעזור לו "לשלוט בכעסים" תוך כדי שהוא עצמו מעורר לא מעט כעס. במהלך הסרט, דייב מגלה שהטיפול אינו בדיוק כפי שהוא חשב ושאולי ישנם רבדים עמוקים יותר למפגש עם ד"ר ריידל. אדם סנדלר בתפקיד דייב בוזניק ג'ק ניקולסון בתפקיד ד"ר באדי ריידל מריסה טומיי בתפקיד לינדה, חברתו של דייב וודי הרלסון בתפקיד גלדיס, שוטר קרוס-דרסר הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים. חלקם שיבחו את הכימיה בין אדם סנדלר וג'ק ניקולסון ואת הביצועים הקומיים שלהם, בעוד שאחרים מתחו ביקורת על התסריט ועל השימוש בהומור פשטני. הסרט נחשב לאחת מההצלחות המסחריות הגדולות של סנדלר, כשהוא הכניס מעל 195 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 42% מצד המבקרים, המבוסס על 187 ביקורות. באתר Metacritic, הוא זכה לציון של 52 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות. למרות זאת, הקהל העניק לסרט ציון גבוה יותר, והוא הצליח להתבלט בזכות שילוב הכוכבים וההומור הייחודי של הסרט. אתר האינטרנט הרשמי של סדנה לעצבים (באנגלית) "סדנה לעצבים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סדנה לעצבים", באתר נטפליקס "סדנה לעצבים", באתר AllMovie (באנגלית) "סדנה לעצבים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סדנה לעצבים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סדנה לעצבים", באתר Metacritic (באנגלית) "סדנה לעצבים", באתר אידיבי "סדנה לעצבים", באתר סרט "סדנה לעצבים", באתר HBO Max (באנגלית) "סדנה לעצבים", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "סדנה לעצבים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תחנת רימסקאיה

רימסקאיה (ברוסית: Римская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה. פירוש שם התחנה – תחנה רומאית. התחנה נמצאת ברובע טגנקה. התחנה עוצבה בסגנון איטלקי על ידי שני ארכיטקטים איטלקיים – Giampaolo Imbrighi ו־Andrea Quattrocchi. בתוך התחנה ישנם פסלים המציגים דמויות הקשורות לרומא: פסלים של רמוס ורומולוס, עמודות רומיות ופסל המדונה והילד. בתחומי התחנה נמצאת מזרקה פעילה – המזרקה היחידה בכל תחנות הרכבת התחתית של מוסקבה. התחנה נמצאת בעומק של 54 מטר מתחת לפני הקרקע. בתחנה ישנו מעבר ל: תחנת פלושצ'אד איליצ'ה של קו קלינינסקאיה, לתחנה של קו 2 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה ולתחנה של קו 4 של הרכבת הפרוורית של מוסקבה. תחנת רימסקאיה נפתחה לשימוש ב-28 בדצמבר 1995. הפינה האיטלקית בתחנה – עמודים בסגנון רומי ופסליהם של רמוס ורומולוס פסל "המדונה והילד" על קיר התחנה מדיה וקבצים בנושא תחנת רימסקאיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טד מור

טד מור (באנגלית: Ted Moore;‏ 7 באוגוסט 1914 – 1987) היה צלם קולנוע בריטי הידוע בעבודתו בשבעה סרטים מסדרת סרטי ג'יימס בונד בשנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר על עבודתו בסרט "אדם לכל עת" של פרד זינמן, וכן פעמיים בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר עבור "אדם לכל עת" ו"מרוסיה באהבה". מור נולד בבאנוני, חאוטנג, איחוד דרום אפריקה. ב-1930 עבר עם משפחתו לבריטניה. ב-1939 התנדב לחיל האוויר המלכותי והיה חבר במחלקת הקולנוע של החיל. מור זכה בעיטור צלב המלחמה על תצלומי אוויר של מפקדת הגסטפו ובונקרים של צוללות גרמניות בטיסות אויב שצילם. ב-1941 היה מצלמי סרט התעמולה הבריטי "הקרובים הבאים". בשנות ה-50 של המאה ה-20 עבד על כמה סרטים שהפיק אלברט ברוקולי ולאחר מכן צילם שבעה סרטים מסדרת סרטי ג'יימס בונד שהפיק ברוקולי, יחד עם הארי זלצמן. נקודת שיא בקריירה שלו הייתה ב-1967, כאשר זכה בפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר על עבודתו בסרט "אדם לכל עת". הוא גם זכה פעמיים בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר עבור "אדם לכל עת" ו"מרוסיה באהבה". מלבד זאת הוא צילם את הסרטים "יומו של השלוש-רגל", "האביב של מיס ברודי" ו"התנגשות הטיטאנים" ועוד. מור מת בשנת 1987. טד מור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טד מור, באתר AllMovie (באנגלית) טד מור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טד מור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
עולם מערכה

עולם מערכה הוא בדרך כלל עולם בדיוני המשמש כבסיס למשחק תפקידים או משחקי מלחמה. עולם מערכה ספציפי מיועד ברוב המקרים למשחק ספציפי (כגון ממלכות נשכחות עבור מבוכים ודרקונים) או ז'אנר מסוים של משחק (כגון פנטזיה מימי הביניים או הרפתקה בחלל החיצוני/מדע בדיוני). ישנם עולמות מערכה רבים, כאשר לחלקם קיימים ספרים וחוברות קומיקס המתארים התרחשויות המתרחשות בעולם המערכה. בנוסף לעולמות המערכה הקיימים, מנחי משחקים רבים יוצרים עולמות מערכה משלהם. ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.