יואן מקגרגור

יואן גורדון מקגרגור (באנגלית: Ewan Gordon McGregor; נולד ב-31 במרץ 1971) הוא שחקן קולנוע סקוטי. מוכר בעיקר בזכות תפקידיו כמארק רנטון בסרט הקאלט טריינספוטינג, אובי ואן קנובי הצעיר בטרילוגיית הפריקוול של סרטי מלחמת הכוכבים, וכריסטיאן בסרט המוזיקלי מולין רוז'. מקגרגור אף זכה להערכה ותשבחות ממבקרים על הופעותיו בתיאטרון, בתפקיד ראשי בהפקות של ברנשים וחתיכות (2005–2007) ואותלו (2007–2008). מקגרגור ידוע בשל נכונותו והשתתפותו במגוון של סרטים שונים באופיים הן מבחינה הז'אנר והן מבחינת אופי ההפקה כגון סרטים עצמאיים, סרטים עתירי תקציב, סרטים מוזיקליים, דרמה, קומדיה, מדע בדיוני, מתח וכיוצא בזה. מקגרגור נולד בפרת', סקוטלנד שבממלכה המאוחדת. אמו, קרול דיאן (לבית לוסון), היא מורה ומנהלת בית ספר, ואביו, ג'יימס צ'ארלס סטיוארט מקגרגור, הוא מורה לחינוך גופני. דודו של מקגרגור הוא השחקן דניס לוסון שהופיע גם-כן בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים. אחיו של מקגרגור, קולין, הוא טייס במטוס "טורנדו" בחיל האוויר המלכותי של בריטניה. ב-1988 מקגרגור למד דרמה בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה. כחצי שנה לפני שסיים את לימודיו, קיבל את תפקידו הראשון במיני הסדרה של דניס פוטר "שפתון על צווארונך". תפקידו הראשון בקולנוע היה בסרט "להיות אנושי". שנה לאחר מכן, הוא הופיע בסרטו של דני בויל "חברים לרצח" ב-1994. סרטו השני היה אף הוא של בויל והעניק לו תהילה קולנועית – טריינספוטינג (1996). מקגרגור חבר אליו גם לסרטם ההוליוודי הראשון "חיים לא רגילים" (1997), קומדיה רומנטית בהשתתפותה של קמרון דיאז. מקגרגור הופיע ביצירות מגוונות כמו "כתוב בעור" של פיטר גרינוויי (1996), "התזמורת", "ולווט גולדמיין" של טוד היינז (1998). ב-1999 נבחר לגלם את תפקידו של אובי ואן קנובי בסרט מלחמת הכוכבים: אימת הפנטום, ושיחק את אותה הדמות גם בשני סרטי ההמשך ב-2002 ו-2005. מקגרגור לקח את התפקיד ברצינות וניסה להתאים את דמותו כמה שיותר קרוב למשחקו של סר אלק גינס שגילם את אובי וואן קנובי הזקן. ב-2001 שיחק לצד ניקול קידמן בסרט מולין רוז' והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו. הוא הופיע גם ב"בלאק הוק דאון" של רידלי סקוט, וכיכב לצידה של רנה זלווגר ב"לגמור עם האהבה". למקגרגור הוצע תפקידו של ג'יימס בונד בסרט קזינו רויאל אך סירב בשל חשש מהזדהות עם הדמות. ב-2005 השאיל מקגרגור את קולו ודיבב שני סרטי אנימציה. הוא דיבב את הרובוט הנאהב רודני קופרבוטום ב"רובוטס", שבו גם דיבבו האלי ברי ורובין ויליאמס. ואז הוא דיבב בסרט "פגוש את היונים" את גרי צ'אפמן. בנוסף ב-2005 מקגרוגר שיחק לצד סקרלט ג'והנסון בסרט "איילנד" ובמותחן הפסיכולוגי "הישאר!" לצד נעמי ווטס. שני הסרטים לא היו שוברי קופות ואף קיבלו ביקורת שלילית. ב-2007 מקגרגור שיחק לצד קולין פארל בסרטו של וודי אלן "חלומה של קסנדרה". ב-2009 שיחק בסרט "אני אוהב אותך פיליפ מוריס", המבוסס על סיפור אמיתי, לצדו של ג'ים קארי, בתור האסיר ההומוסקסואל פיליפ מוריס שמאוהב בסטיבן ג'יי ראסל. בשנת 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "היפה והחיה", המבוסס על סרט האנימציה של חברת וולט דיסני "היפה והחיה" מ-1991. באותה שנה חזר לגלם את דמותו של מארק רנטון בדרמה של דני בויל "טריינספוטינג 2" המשך לסרט משנת 1996, אשר מבוסס על הספר טריינספוטינג. בסרט הוא מככב לצד רוברט קרלייל וג'וני לי מילר. בשנה זו גם השתתף ב-10 פרקים בסדרה "פארגו", בתפקיד שבגינו זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הראשי הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה. בשנת 2021 לוהק לגלם את מעצב האופנה האגדי רוי הלסטון במיני-סדרת הדרמה "הלסטון" שיצר ראיין מרפי לשירות הזרמת המדיה של נטפליקס. מקגרוגר הוא אחד ממעט השחקנים שמסכימים להופיע בסרטים בעירום מלא. הוא הופיע בעירום בסרטים: "טריינספוטינג", "וולווט גולדמיין", "כתוב מעור" ו"הזר". הוא גם שיחק תפקידים של דמויות הומוסקסואליות או ביסקסואליות בסרטים "כתוב בעור" (פיטר גרינוויי) ו"וולווט גולדמיין" (טוד היינס) ואני אוהב אותך פיליפ מוריס. באוקטובר 2023, מקגרגור, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס. ב-1995 נישא למעצבת האמנותית היהודיה-יווניה-צרפתייה, איב מבראקיס. לזוג ארבע בנות, ביניהן השחקנית קלארה מקגרגור. שתיים מבנותיו מאומצות, אחת מהן ממונגוליה. הם מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה. מקגרגור סיפר שהם מגדלים את הילדות בדתה היהודית של אשתו. הזוג התגרש ב-2018 בעקבות רומן של מקגרגור עם מרי אליזבת' וינסטד ששיחקה לצידו בפארגו. ב-27 ביוני 2021 נולד בנם של מקגרגור ווינסטד, לאורי, וב-2022 בני הזוג התחתנו. ב-2010 הוענק לו תואר אבירות מממשלת צרפת. תחביבו הוא רכיבה על אופנוע והוא אף השתתף במספר מסעות אופנועים: מסקוטלנד לדרום אפריקה (שתועד בתוכנית Long Way Down), לאורך יבשת אירואסיה (Long Way Round שתועד בתוכנית) ולאורך יבשת אמריקה (שתועד בסדרת הטלוויזיה Long Way Up). יואן מקגרגור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יואן מקגרגור, ברשת החברתית אינסטגרם יואן מקגרגור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יואן מקגרגור, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יואן מקגרגור, באתר AllMovie (באנגלית) יואן מקגרגור, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) יואן מקגרגור, באתר Box Office Mojo (באנגלית) יואן מקגרגור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יואן מקגרגור, באתר AllMusic (באנגלית) יואן מקגרגור, באתר MusicBrainz (באנגלית) יואן מקגרגור, באתר Discogs (באנגלית) יואן מקגרגור, באתר Songkick (באנגלית) יואן מקגרגור, באתר Genius יואן מקגרגור, באתר בילבורד (באנגלית) אמיר קמינר, כוכב אחד מעז, באתר ynet, 20 בינואר 2010 איילת רוזן, קרבות אביר: יואן מקגרגור כבר מרגיש זקן, באתר nrg‏, 21 במרץ 2013 דרור עמיר, "היה לי ברור שאני רוצה לשוב לטריינספוטינג", באתר ynet, 1 ביוני 2016 שירית גל, יואן מקגרגור: "פחדתי לחזור לטריינספוטינג", באתר ynet, 22 בפברואר 2017 אור שקולניק, אחים ודם, באתר "ידיעות אחרונות", 12 באפריל 2017 מורין דאוד, ניו יורק טיימס, "לא היה לי מושג מי זה הלסטון": יואן מקגרגור נכנס לנעליו של מעצב האופנה הגרנדיוזי, באתר הארץ, 17 במאי 2021 אמיר קמינר, יואן מקגרגור: "אני מופיע בעירום כשזה רלוונטי לסרט. לא מבין למה זה כל כך מעניין אנשים", באתר ynet, 16 באוגוסט 2024 אמיר קמינר, ונציה, כוכב אחד מעז, באתר ynet, 20 בינואר 2010 רוברט סטנספילד, 007 ROLE OFFERED TO EWAN, דיילי מירור, 23 באוקטובר 2006 Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית) Yamato, Jen (2016-05-08). "Ewan McGregor on How a Non-Believer Found Jesus in 'Last Days in the Desert'" (באנגלית). נבדק ב-2019-12-27. מרב יודילוביץ', תואר אבירות לג'ים קרי ויואן מקגרגור, באתר ynet, 1 בפברואר 2010 חן חדד, "ג'נטלמן במוסקבה": המציאות האפלה של רוסיה נותרה בחוץ, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2024