laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אצטדיון ספרטק (ולדיקווקז)

אצטדיון ספרטק, רשמית האצטדיון הרפובליקני "ספרטק" (ברוסית: Республиканский стадион «Спарта́к») הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בעיר ולדיקווקז ומשמש כמגרש הבית של קבוצות הכדורגל ספרטק-ולדיקווקז ואלניה ולדיקווקז המשחקות בליגת הכדורגל המקצוענית. עד לתחילת שיפוץ האצטדיון במאי 2020, הכיל 32,646 מקומות ישיבה. האצטדיון נבנה בשנים 1960—1962. בשנים 1970—1991 קבוצת ספרטק אורדז'וניקידזה אירחה את משחקיה במסגרת הליגה הסובייטית. בשנים 1994—1996 האצטדיון אירח משחקי הגביע הנשיאותי, במסגרתו התארחו באצטדיון קבוצות כמו ג'נואה, בואבישטה, אוביידו, מכלן, אתלטיקו מדריד, ואסקו דה גאמה, ולנסיה, אוזר ובוטאפולגו. בשנת 2007 האצטדיון אירח את משחקיה של צסק"א מוסקבה במסגרת גביע אופ"א כשאירחה את מכבי חיפה ואת משחקה של צסק"א בגביע הרוסי נגד קריליה סובייטוב סמרה, שני המשחקים הסתיימו בשוויון מאופס. בשנת 2010 נערך שיפוץ באצטדיון ובמסגרתו הוחלף משטח הדשא, הותקן לוח אלקטרוני חדש, מושבים ומערכות חימום ונחנך מרכז תקשורת. במרץ 2011 נשיא אלניה ולדיקווקז ואלרי גזאייב הודיע כי הקבוצה שוקלת לבנות אצטדיון כדורגל חדש בעל תכולה של 37,000 מושבים. ברם התוכניות נזנחו בהמשך עם הכרזת הקבוצה על פשיטת רגל ופירוקה בשנת 2014. בשנת 2015 הקבוצה הוקמה מחדש ואירחה את משחקי הבית שלה עד סגירת האצטדיון במאי 2020 לצורך שיפוצים. אצטדיון ספרטק ולדיקווקז באתר WorldStadiums ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל רוסי ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לירון אורפלי

לירון אורפלי (מוכר בכינויו "טילטיל"; נולד ב-19 במאי 1975) הוא ידוען ונהג מונית ישראלי. הוא השתתף במספר תוכניות מציאות, ואף זכה במקום הראשון ובפרס הגדול ב"הישרדות הונדורס" בשנת 2016. אורפלי נולד וגדל בשכונת נחלת יצחק שבתל אביב, כבן יחיד להוריו. בגיל 17 עבד כלוטש יהלומים. לאחר מכן החל לעבוד כנהג מונית. את שירותו בצה"ל עשה כספק. בשנת 2014 שודרה העונה הרביעית של "המירוץ למיליון", בה השתתף בצוות עם חברו. השניים הודחו בהדחה הרביעית. ביולי 2015 השתתף בתוכנית "הישרדות" שצולמה בהונדורס. הוא זכה בתחרות לאחר שנבחר לאהוב הקהל ועל ידי חבר המושבעים בתוכנית. לאחר זכייתו בשנת 2016 הגיש את התוכנית "במונית של טילטיל" ששודרה בזכיינית רשת מדיה, תוכנית אירוח שהתרחשה במונית, ובה אירח ידוענים שונים. באותה השנה גם היה שופט אורח בתוכנית הקיץ של ערוץ הילדים "הבנים והבנות".   ב-2017 שיחק בסרט "מבצע ביצה" בתור מנהל חומוסייה. באותה השנה גם היה מנחה אורח בתוכנית הילדים של ערוץ טין ניק שנקראת ״טין ניק סטנדאפ שואו״. בשנת 2018 השתתף בעונה התשיעית של "האח הגדול" ששודרה ברשת 13 כדייר זמני, כחלק ממשימה סודית. בשנה זאת השתתף גם בעונה השלישית בתוכנית הריאלטי "היחידה", ששודרה בערוץ HOT3. השתתף גם בכמה פרסומות בניהם: השתתף עם בתו בפרסומת של "תנובה" ליום המשפחה, חברת המכוניות "switch", ובפרסומת של "המכללה למינהל". בנובמבר 2019 סיפר כי הוא משתמש במכשירי שמיעה. אורפלי נשוי לוורד, והם הורים לשניים. אביו, יוסי אורפלי, השתתף בעונה העשירית של "האח הגדול" והודח שלושה ימים בלבד לפני הגמר. לירון אורפלי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לירון אורפלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לירון אורפלי, ברשת החברתית אינסטגרם רן בוקר, טילטיל: "הריאליטי הציל לי את החיים", באתר ynet, 2 בספטמבר 2018 רחלי רוטנר‏, לירון "טילטיל" אורפלי מתכונן ל"הישרדות": "האסטרטגיה שלי? החיוך", באתר וואלה, 28 באוקטובר 2015 רן בוקר, טילטיל זכה בגמר "הישרדות", באתר ynet, 1 במרץ 2016 ינאי בן גיגי, "המונית של טילטיל": מביך לקחת על זה קרדיט, באתר nrg‏, 25 במאי 2016 טילטיל חושף: ״אני מאבד את השמיעה שלי״, בעמוד הפייסבוק של סיפור מבית רשת, 19 בנובמבר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קובי וייט

אלק ג'קובי "קובי" וייט (באנגלית: Alec Jacoby "Coby" White; נולד ב-16 בפברואר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז. וייט נולד בעיר גולדסבורו שבקרוליינה הצפונית, ולמד ב"תיכון גרינפילד" אשר בעיר וילסון הסמוכה. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של התיכון קלע 3,573 נקודות בסך הכול, ובכך הפך לשיאן הנקודות של ליגת התיכונים בקרוליינה הצפונית. בסיום עונתו האחרונה, בה העמיד ממוצעים של 30.7 נקודות, 10.3 ריבאונדים ו-9.2 אסיסטים למשחק, זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של קרוליינה הצפונית (North Carolina Mr. Basketball) וזומן להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בקיץ 2018 השתתף וייט בטורניר אליפות האמריקות בכדורסל עד גיל 18, כחבר נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליית הזהב. לאורך הטורניר הוביל את קלעי נבחרתו עם ממוצע של 15.3 נקודות למשחק, ובסיומו נבחר לחמיישיה המצטיינת. בשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם כוכב התיכונים נאסיר ליטל. בעונתו היחידה בליגת המכללות סייע לקבוצתו להעפיל לשמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), עם ממוצעים של 16.1 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 2019 נבחר וייט על ידי שיקגו בולס בבחירה השביעית, מעט לפני חבריו לקבוצה במכללות קמרון ג'ונסון (בחירה 11) ונאסיר ליטל (בחירה 25). לאורך עונתו הראשונה בשיקגו קלע 13.2 נקודות ומסר 2.7 אסיסטים בממוצע למשחק, כמחליפו מהספסל של תומאש סטורנסקי, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN וייט נבחר ל"מר כדורסל" של קרוליינה הצפונית, באתר charlotteobserver.com,‏ 3 באפריל 2018 וייט נבחר לחמישיית טורניר אליפות האמריקות, באתר אוניברסיטת קרוליינה הצפונית, 17 ביוני 2018 פרופיל, באתר USA Basketball סטטיסטיקות המכללות של וייט, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com
מקינזי

האם התכוונתם ל... בוורלי מקינזי – שחקנית אמריקאית דניס מקינזי – סופר אמריקאי מקינזי ושות' – תאגיד ייעוץ אסטרטגי גלובלי שבסיסו בארצות הברית סקוט מקינזי – במאי טלוויזיה אמריקאי פרס מקינזי – מוענק על ידי אוניברסיטת הרווארד
ריכרד וייס

רִיכַרד וַייס (בהונגרית: Weisz Richárd; בודפשט, 30 באפריל 1879 – בודפשט, 4 בדצמבר 1945) היה מתאבק ומרים משקולות יהודי-הונגרי, אלוף אולימפי (לונדון 1908) ו-7 פעמים ברציפות אלוף הונגריה (1903–1909) בהיאבקות בסגנון יווני-רומי במשקל כבד ו-4 פעמים ברציפות אלוף הונגריה (1905–1908) בהרמת משקולות. וייס נולד וגדל בבודפשט. הוא השתתף לראשונה בתחרות היאבקות בגיל 19. בשנת 1903, זכה באליפות ההיאבקות הרשמית הראשונה של הונגריה במשקל כבד. בשנים 1896 עד 1899 התאמן וייס בהיאבקות ובהרמת משקולות ב"מועדון האתלטיקה הונגריה" ולאחר מכן התאמן עד 1908 במועדון מ.ט.ק. בודפשט. באליפות העולם שנערכה בווינה בשנת 1904 הוא סיים במקום תשיעי. באולימפיאדת אתונה (1906) השתתף וייס בתחרות ההיאבקות אך לא זכה במדליה. באולימפיאדת לונדון (1908) הוא זכה במדליית זהב בהיאבקות בסגנון יווני-רומי במשקל כבד (מעל 93 ק"ג), לפני אלכסנדר פטרוב מרוסיה וסורן מרינוס ינסן מדנמברק, האלוף מאתונה 1906 ובכך היה לזוכה מדליית הזהב ההונגרית הראשונה בהיאבקות. לאחר ניצחונו האולימפי התמודד בבודפשט עם אלוף העולם המקצועני בהיאבקות, עקב כך זכויותיו כספורטאי חובב הושעו. לאחר מכן השתתף בתחרויות בעבור פרסים כספיים והופיע גם בקרקסים. באביב 1912 הוכר שוב כספורטאי חובב, אך הוא כבר היה מוכן לקבל על עצמו השתתפות באולימפיאדה. בסיום לימודיו בבית הספר שירת שנה בצי הקיסרי של אוסטרו-הונגריה. בהמשך ניהל את בית הקפה היפני בבודפשט ואחר כך עבד כמאמן וכשופט ספורט. בתחילת 1945 הוקם מחדש מועדון הספורט מ.ט.ק. בדירתו של וייס בבודפשט. ריכרד וייס נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. הדיפה בזרוע שמאל: 80 ק"ג (1905) הדיפה בזרוע ימין: 85 ק"ג (1903) הרמה עד לחזה בשתי הזרועות: 115 ק"ג הרמה והדיפה בשני שלבים עד למעלה בשתי הזרועות: 130 ק"ג ספר:מכירים אותם? הונגרים ידועי שם ממוצא יהודי. Reményi Gyenes István: Ismerjük őket? Zsidó származású nevezetes magyarok (Ex Libris Kiadó, Budapest, 2000) ISBN 963-85530-3-0 ריכרד וייס בדף הוועדה האולימפית ההונגרית (בהונגרית) Weisz Richárd a MOB honlapján (magyar nyelven). mob.hu. (Hozzáférés: 2012. december 10.) באתר של הספורט הלאומי ההונגרי. Polihisztor babérkoszorúval (magyar nyelven). nemzetisport.hu, 2003. november 14. (Hozzáférés: 2012. december 10.) מדיה וקבצים בנושא ריכרד וייס בוויקישיתוף ריכרד וייס, באתר olympedia.org ריכרד וייס, באתר United World Wrestling
אנדרואיד קיטקט

אנדרואיד קיטקט (באנגלית: Android KitKat) הוא שם הקוד למערכת ההפעלה למכשירים ניידים אנדרואיד, והגרסה ה-11 של אנדרואיד. היא נחשפה ב-3 בספטמבר 2013, והתמקדה בעיקר באופטימיזציה של מערכת ההפעלה, לשיפור הביצועים במכשירים עם משאבים מוגבלים. נתונים סטטיסטיים שהפיקה חברת גוגל במאי 2019, מצביעים על כך ש-6.9% ממכשירי האנדרואיד בעלי גישה ל-Google Play מריצים את גרסת קיטקט. אנדרואיד 4.4, "קיטקט" הוכרזה רשמית ב-3 בספטמבר 2013. הגרסה כונתה באופן פנימי גם בשם "פאי לימון"; ג'ון לגרלינג, מנהל שותפויות אנדרואיד וצוותו, החליטו לשנות את השם בטענה כי "מעט מאוד אנשים באמת מכירים את הטעם של פאי לימון". בקבוצה כיוונו לשם "כיפי ובלתי צפוי" ובין היתר הגיעו לשם "KitKat". לגרלינג התקשר לנציג חברת נסטלה, שהיא הבעלים של המותג ומייצרת את הממתק (מחוץ לארצות הברית, בה הוא מיוצר על ידי חברת הרשי ברישיון). השניים הגיעו עד מהרה לעסקה ראשונית לשיתוף פעולה לקידום מכירות, ובהמשך הושלמה בפגישה בקונגרס העולמי של מובייל בפברואר 2013. השותפות לא נחשפה באופן פומבי, ודאי שלעובדי גוגל ומפתחי אנדרואיד אחרים (שהמשיכו לכנות את הגרסה בשם "פאי לימון"). כחלק ממאמצי הקידום של הגרסה, יוצרו טבלאות קיטקט בצורת הרובוט של אנדרואיד, בעוד הרשי שמייצרת את החטיף בארצות הברית ניהלה תחרויות לזכייה במחשבי לוח מדגם נקסוס 7 ובאשראי לקנייה בחנות Google Play. מכשיר הנקסוס 5, שפותח על ידי LG, נחשף ב-30 בספטמבר 2013, כמכשיר ההשקה של אנדרואיד קיטקט. אנדרואיד קיטקט נתמכה עד אוקטובר 2017 על ידי גוגל, שסיפקה עדכוני אבטחה. הממשק צמצם עוד יותר את מראה ממשק Holo שהוצג בגרסה 4, והחליף את המקרים של גוונים כחולים לאפור ולבן (לדוגמה בשורת המצב). האפליקציות יכולות להשתמש במצב שקוף ולהראות את סרגל הניווט, או להפעיל מצב של מסך מלא (מצב Immersive) ולהסתירם לחלוטין. המשגר קיבל גם כן מראה חדש, עם יישום סרגל הניווט השקוף והחלפת הרקע השחור במגירת היישומים ברקע שקוף. בנוסף, לחצני התפריטים המוצעים תמיד נראים לעין, גם במכשירים עם מקש הניווט "תפריט" שהוצא משימוש. בתפריט ההגדרות, יכולים עתה המשתמשים לציין יישום ברירת מחדל ואפליקציות לשליחת טקסט. במכשירים במלאי, הוסרו אפליקציות המסרים וה-Studio; הראשונה הוחלפה על ידי Google Hangouts, התומכת ב-SMS. כמו כן, אפליקציית גלריה AOSP הוחלפה ב-Google+ Photos. אנדרואיד לוליפופ אנדרואיד פאי מדיה וקבצים בנושא אנדרואיד קיטקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרואיד קיטקט גרסאות פלטפורמות, באתר אנדרואיד, ‏7 במאי 2019 סקוט וובסטר, אנדרואיד 4.4 קיטקט: מה חשוב במיתוג מחדש?, באתר cnet, ‏3 בספטמבר 2013 ליאון קליון, אנדרואיד קיטקט נחשפה במהלך הפתעה של גוגל, באתר BBC, ‏3 בספטמבר 2013 אלן פ., תחרות קיטקט מתחילה, זכה באחד מ-1,000 מכשירי גוגל נקסוס 7 שמחולקים, באתר PhoneArena.com, ‏6 בספטמבר 2013 גוגל חושפת את נקסוס 5 עם אנדרואיד קיטקט 4.4, באתר PC Mag, ‏31 באוקטובר 2013 אנדרואיד אבטחה מובנית, באתר אנדרואיד, ‏2 באוקטובר 2017 עדכוני אבטחה ומשאבים, באתר אנדרואיד אנדרואיד אבטחה מובנית - אפריל 2017, באתר אנדרואיד
תכונה כימית

תכונה כימית היא אחת מתכונותיו של חומר המתגלה במהלך או לאחר תגובה כימית ניתן לקבוע תכונות אלו רק על ידי שינוי זהותו הכימית של החומר. אי אפשר לקבוע תכונות כימיות רק על ידי צפייה או נגיעה בחומר, יש להשפיע על המבנה הפנימי של החומר על מנת לחקור את תכונותיו הכימיות. כאשר חומר מגיב לתגובה כימית, התכונות ישתנו באופן דרסטי, וכתוצאה מכך יש שינוי כימי. עם זאת, תכונה קטליטית תהיה גם תכונה כימית. ניתן להבדיל בין תכונות כימיות לתכונות פיזיקליות, שאותן ניתן להבחין מבלי לשנות את מבנה החומר. עם זאת, עבור תכונות רבות בתחום הכימיה הפיזית ותחומים אחרים בגבול בין כימיה לפיזיקה, ההבחנה עשויה להיות עניין של פרספקטיבה של החוקרים. ניתן לראות בתכונות חומריות, גם פיזיות וגם כימיות כלומר משנית למציאות הבסיסית. כמה שכבות פיקוח הם אפשריים. ניתן להשתמש בתכונות כימיות לבניית סיווגים כימיים. הן יכולות גם להיות שימושיים לזיהוי חומר לא ידוע או להפרדתו או לטיהורו מחומרים אחרים. מדע החומרים ישקול בדרך כלל את התכונות הכימיות של חומר כדי להנחות את יישומיו. חום הבעירה. האנתלפיה של היווצרות. רעילות. יציבות כימית בסביבה נתונה. דליקות (יכולת צריבה). מצב חמצון מועדף. רכוש פיזי מבנה כימי תכונות חומריות פעילות ביולוגית כלל החמישה של ליפינסקי מדיה וקבצים בנושא תכונה כימית בוויקישיתוף
מדבר ויקטוריה הגדול

מדבר ויקטוריה הגדול הוא המדבר הגדול ביותר באוסטרליה והוא חוצה שני אזורים ביבשת, אוסטרליה המערבית ואוסטרליה הדרומית. מדבר ויקטוריה הגדול, המדבר הגדול ביותר מכל מדבריות אוסטרליה, מכיל דיונות חול רבות, ערבות יבשות, אבני מדבר ואגמי מלח. רוחבו (ממערב למזרח) מעל 700 קילומטרים והוא מכסה שטח של 348,750 קילומטרים רבועים. אזור שיחים ויערות נמצא ממערב למדבר, צפונית-מערבית אליו נמצא מדבר החול הקטן, מצפון מדבר גיבסון וממזרח מדבר טירארי. כמות המשקעים במדבר אינה עקבית ונעה בין 200 ל-250 מילימטרים בשנה. סופות ברקים נפוצות במדבר זה, הן מתרחשות בקירוב מדי חודש או בקצב של 15–20 סופות בשנה. הטמפרטורות בקיץ נעות מ-32 עד 40 מעלות צלזיוס ואילו בחורף הטמפרטורות נופלות ונעות בין 18 ל-23 מעלות. על אף שמדבר ויקטוריה נמצא באזור מרוחק וצחיח, ישנים כבישי עפר העוברים בשטחו. כמו כן, באזורים שונים שלו מתגוררים שבטי אבוריג'ינים ובהם הם מהווים רוב אבוריג'יני באוסטרליה. תושבי המדבר בריאים בממוצע יותר מאבורג'ינים באזורים אחרים של אוסטרליה. בשנות החמישים ובשנות השישים אנגליה ביצעה ניסויים בנשק גרעיני והטילה במדבר פצצות שהשאירו בשטח פסולת גרעינית ושיירי פלוטוניום-239. בשנת 1875, הבריטי ארנסט ג'ילס נהיה לאירופאי הראשון שחצה את המדבר. הוא זה שהעניק את השם למדבר על שם מי שהייתה דאז שליטת הממלכה המאוחדת, המלכה ויקטוריה. בשל החום העז והאדמה היבשה, רק צמחי מדבר עמידים ביותר יכולים לגדול במדבר ויקטוריה. מרבית צמחיית המדבר הם שיחים כהים ונמוכי קומה דוגמת Eucalyptus gongylocarpa ו-Eucalyptus youngiana. תנאיו הקשים של המדבר אינם מאפשרים קיום למיני בעלי חיים רבים ועל כן ניתן למצוא בו בעיקר ציפורים ומכרסמים. אולם, תנאיו מהווים תנאים מיטביים ללטאות ולחיות כיס דוגמת חומט המדבר הגדול, טאיפן מרחבי המרכז ומולגרה זנב-מברשת. מרבית החיות מתחבאות בחול בשעות היום ויוצאות לאוכל ולהתקרר בשעות הלילה, דוגמת הצפרדע סיקלורנה פלטיצפלה. בין העופות שניתן למצוא במדבר ניתן למנות את המין ליפואה מצויה. טורפי המדבר הם דינגו, כוח אוסטרלי וכוח החולות. מדיה וקבצים בנושא מדבר ויקטוריה הגדול בוויקישיתוף מדבר ויקטוריה הגדול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנטולי דיאטלוב

אנטולי סטפנוביץ' דיאטלוב (ברוסית: Анатолий Степанович Дятлов;‏ 3 במרץ 1931 – 13 בדצמבר 1995) היה סגן המהנדס הראשי בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל, המפקח על ניסוי הבטיחות שכשל וגרם לאסון צ'רנוביל בשנת 1986. הוא הורשע בהפרת תקנות הבטיחות ונידון לעשר שנות מאסר, מתוכן ריצה שלוש, עד החנינה הכללית ב-1990. דיאטלוב נולד בשנת 1931 בקרסנויארסק, ברפובליקה הסובייטית של רוסיה. הוריו היו איכרים שהתגוררו בסמוך לנהר יניסיי ויישובי העונשין בקרסנויארסק. הוא ברח מהבית בגיל 14. תחילה למד בבית ספר מקצועי ועבד כחשמלאי, בטרם התקבל למכון להנדסה ופיזיקה במוסקבה, בו סיים את לימודיו בשנת 1959. לאחר סיום לימודיו עבד במפעל לבניית ספינות בקומסומולסק ועבד בהקמת כורים בצוללות. במהלך תאונה גרעינית במקום, ספג דיאטלוב מנת קרינה של 200 רנטגן, שגורמת לחוליי קרינה קלים, הקאות, שלשולים, עייפות ועמידות פחותה בפני זיהומים. בשנת 1973 עבר דיאטלוב לפריפיאט שבאוקראינה כדי לעבוד בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל. ניסיונו בן 14 השנים בעבודה על כורים ימיים במזרח הפך אותו לאחד משלושת המנהלים הבכירים ביותר בכור, והוא היה אחראי על יחידות 3 ו-4. ב-26 באפריל 1986 פיקח על ניסוי בטיחות בכור 4 של תחנת הכוח, שהביא לאסון הגרעיני הגדול בהיסטוריה, והביאה לפגיעה חמורה בסביבה. במהלך התאונה, נחשף דיאטלוב למנת קרינה של 390 רנטגן, אשר גורמת ל-50% מקרי מוות, אולם הוא שרד. יחד עם ניקולאי פומין וויקטור בריוחאנוב הוא הועמד לדין בגין אי מילוי אחר תקנות הבטיחות. השלושה נמצאו אשמים ונידונו ל-10 שנות מאסר. כעבור 3 שנים קיבל חנינה. בהמשך הוא כתב ספר בו טען כי התכנון הלקוי, ולא אנשי הצוות, הוא האחראי העיקרי לתאונה. בדיווחים מאוחרים יותר נמצא כי דיאטלוב איים על מספר עובדים בתחנת הכוח בסיום תפקידם אם לא ימשיכו בניסוי באותו לילה. הוא נפטר מאי-ספיקת לב בשנת 1995. דיאטלוב הוצג על ידי איגור סלבינסקי בסדרה שעה אפס: אסון בצ'רנוביל שעלתה ב-2004. כמו כן הוצגה דמותו בסדרה צ'רנוביל שהפיקה HBO. זיכרונותיו של דיאטלוב הוקלטו זמן קצר לפני מותו. ההקלטה בוצעה על ידי אדם אנונימי ועלתה ליוטיוב ב-2016. מייקל דובס, השקרים "חסרי הבושה" על צ'רנוביל, וושינגטון פוסט אנטולי דיאטלוב, צ'רנוביל, איך זה קרה http://accidont.ru/memo/ChNPP.pdf הריאיון האמיתי של אנטולי דיאטלוב, באתר יוטיוב, ‏6 ביוני 2019
Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber

Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber (בעברית: שרה ברייטמן שרה את המוזיקה של אנדרו לויד ובר) הוא אלבום האולפן המשותף השני של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן והמלחין האנגלי אנדרו לויד ובר. האלבום יצא לאור ב-22 באפריל 1992, בהוצאת חברות התקליטים פולידור רקורדס ורילי יוזפול רקורדס. כמה שנים לאחר יציאתו, הצליח האלבום להגיע למקום ה-242 במצעד האלבומים שביפן. את כל שירי האלבום כתב אנדרו לויד ובר ביחד עם פזמונאים נוספים. בחלק מרחבי העולם הופץ האלבום בשם, Sings the Music of Andrew Lloyd Webber. עבור האלבום ביצעה ברייטמן מחדש שירים ידועים כמו "The Phantom of the Opera",‏ "Don't Cry for Me Argentina" ו-"Memory". ביפן, הופץ האלבום מחדש על גבי תקליטור, בגרסה שהצליחה להיכנס למצעד האלבומים של המדינה. מידע על האלבום Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber באתר MusicBrainz האלבום Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber באתר ספוטיפיי www.sarahbrightman.com (ארכיון) サラ・ブライトマンのアルバム売上ランキング 2ページ目 | ORICON STYLE, web.archive.org, ‏2016-10-22 Sarah Brightman Sings the Music of Andrew Lloyd Webber by Sarah Brightman, Genius (באנגלית) Sarah Brightman, Andrew Lloyd Webber - Sings The Music Of Andrew Lloyd Webber, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman, Andrew Lloyd Webber - Sings The Music Of Andrew Lloyd Webber, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman, Andrew Lloyd Webber - Sings The Music Of Andrew Lloyd Webber, Discogs (באנגלית)
איתנה טבקרו

איתנה טבקרו (נולדה ב-2 בפברואר 1962) היא כדורסלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה בעמדות הפאוור פורוורד וסנטר בנבחרת ישראל ובהפועל חיפה. טבקרו נולדה וגדלה בחיפה ואת לימודי החטיבה והתיכון עשתה בבסמ"ת, ב-1976 כשהייתה גיל 14 הצטרפה לקבוצה הנערות של הפועל חיפה וב-1978 הייתה חלק מנבחרת הקדטיות באליפות אירופה בקוונקה שבספרד, ב-1979 הייתה חלק מנבחרת הנערות בטורניר שהתקיים בישראל ולאחר מכן בעונת 1979/1980 הצטרפה לקבוצת הבוגרות של המועדון ובעונת הבכורה במועדון זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון דרמטי בתוצאה 86 - 82 אל מול אליצור תל אביב/חולון שהחזיקה בגביע שלוש שנים ברציפות וזכתה באליפות הליגה שבועיים קודם לכן לאחר שהביסה את חיפה, במהלך המשחק קלעה טבקרו 32 נק' ובעקבות משחק זה זומנה לסגל נבחרת ישראל לבוגרות במסגרת אליפות אירופה בויגו שבספרד. במקביל שירתה טבקרו כקצינת ת"ש בחיל האוויר ואף השתתפה באליפות החיל. על המשחק סיפרה טבקרו: ”הייתי אז בכיתה י"ב, הגענו למשחק באוטובוס עם האוהדים. אחד מהם ישב לידי והטריף אותי במשך כל הנסיעה. עליתי לפארקט באטרף וכל מה שעשיתי נכנס. שיחקתי 40 דקות וסיימתי את המשחק באפיסת כוחות”. טבקרו המשיכה בהפועל חיפה ל-3 עונות נוספות אשר במהלכן העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה שלוש עונות ברציפות אך הפסידה בהן פעמים לרמת חן ופעם נוספת לאליצור תל אביב. בעונת 1983–1984 עברה לשחק במכבי קריית מוצקין ובמדיה שיחקה כשלוש עונות. בעונת 1986/1987 שיחקה עונה בודדת בבני יהודה ולקראת סופה עברה לאליצור תל אביב ובארבע עונות בהן שיחקה במועדון זכתה הקבוצה ב-4 אליפות וב-3 גבעים, בסיום עונת 91 החליטה לפרוש עקב ריבוי שחקניות זרות בתפקידים בהם שיחקה. בשנת 2017 נבחרה על ידי ענת דרייגור נירקה קניון-ארבוב ושושי דמבינסקי ל"היכל התהילה של כדורסל הנשים בישראל". טבקרו שימשה במגוון תפקידים בתחום הפיזיותרפיה ומאז 1995 היא משמשת כמנהלת שירותי הפיזיותרפיה בבית חולים לוינשטיין. לטבקרו תואר ראשון בפיזיותרפיה ותיאר שני בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון. טבקרו אמא לשניים. התהילה של איתנה, באתר מקומי רעננה היכל התהילה בווידאו, באתר יוטיוב מי זוכר מי זוכר את כדורסלניות העבר?(הקישור אינו פעיל) ריאיון עם איתנה טבקרו לרגל כניסתה להיכל התהילה קטנה וענקית, באתר הארץ, 8 במרץ 2011 איתנה טבקרו בהיכל התהילה של הכדורסלניות הישראליות
אנטון ארחיפוב

אנטון אנטולייביץ' ארחיפוב (ברוסית: Анто́н Анато́льевич Архи́пов; נולד ב-4 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת החלוץ ברוסיה ובישראל. ארחיפוב החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת ספרטק שצ'לקובו מהליגה השנייה. כעבור שנה עבר לקבוצת המילואים של מועדון שיניק ירוסלבל. בהמשך שיחק בקבוצות סאטורן וספרטק צ'ליאבינסק מהליגה השנייה. בשנת 2006 חתם בקבוצת חימקי מליגת העל הרוסית ושולב בהרכב הפותח של הקבוצה. בעונה הבאה חתם על חוזה ל-3 שנים בקבוצת טום טומסק. למרות החוזה לא השלים את התקופה - ב-2009 הושאל לצ'רנומורץ נובורוסיסק וב-2010 לשיניק ירוסלבל. בעונת 2011/2012 שיחק כשחקן מן המניין בשיניק. בשנת 2012 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל רמת-גן, היה שותף בזכייה ההיסטורית של הקבוצה בגביע המדינה. בעונה לאחר מכן שיחק מספר משחקים בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית ובסוף 2013 שב לרוסיה. בשנת 2014 פרש ממשחק פעיל. הפועל רמת-גן גביע המדינה: 2012/2013 מדיה וקבצים בנושא אנטון ארחיפוב בוויקישיתוף אנטון ארחיפוב, באתר Transfermarkt אנטון ארחיפוב, באתר Soccerway אנטון ארחיפוב, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
A Timeless Evening with Sarah Brightman

A Timeless Evening with Sarah Brightman הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. סיבוב ההופעות החל ב-5 בספטמבר 1997, והסתיים ב-29 באוקטובר באותה השנה. כלפי סיבוב ההופעות הופנו שבחים וביקורות חיוביות משלל מבקרי מוזיקה שונים. להלן רשימת השירים אשר בוצעו במהלך סיבוב ההופעות: אתר האינטרנט הרשמי של A Timeless Evening with Sarah Brightman Sarah Brightman Concert Setlists, setlist.fm (באנגלית) Sarah Brightman Tour Statistics: A Timeless Evening With Sarah Brightman | setlist.fm, www.setlist.fm
הרי הנסיך צ'ארלס

הרי הנסיך צ'ארלס (באנגלית: Prince Charles Mountains) הם קבוצת רכסי הרים גדולה באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה. ההרים כוללים את הרכסים אתוס, פורתוס ואראמיס. שיא גובהם של ההרים הוא הר מנזיס, שגובהו 3,228 מטרים מעל פני הים. הרים נישאים נוספים הם הר איזאבל והר סטיניר (שגובהם 1,950 מטרים מעל פני הים). אורך קבוצת ההרים 380 קילומטרים, וצורתם כצורת קשת. ההרים התגלו לראשונה וצולמו ממרחק באמצעות תצלומי אוויר במהלך מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1947–1946. ההרים מופו על ידי המשלחת הלאומית האוסטרלית לחקר אנטארקטיקה שחקרה את האזור בין השנים 1961–1954. שמם של ההרים ניתן להם על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה בשנת 1956. ההרים נקראו על שמו של הנסיך צ'ארלס, הבן הבכור ויורש העצר של מלכת אוסטרליה אליזבת השנייה. כיום המלך צ'ארלס השלישי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הרי הנסיך צ'ארלס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי הנסיך צ'ארלס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה תיאור הרי הנסיך צ'ארלס (אורכב 02.04.2015 בארכיון Wayback Machine) באתר ממשלת אוסטרליה מפה גאולוגית של אזור הרי הנסיך צ'ארלס מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי והיסטורי על הר מנזיס מידע גאוגרפי על הר סטיניר מידע גאוגרפי על ההרים
טיים אנד טייד

Time and Tide (בתרגום חופשי: "הזמן והגאות") היה שבועון בריטי, שעסק בנושאיים פוליטיים ספרותיים ופמניסטים. הוא נוסד בשנת 1920 על ידי ליידי רונדה, מייסדת קבוצת שש נקודות. בתחילת הדרך הייתה לשבועון אג'נדה שמאלנית ופמיניסטית והיה הביטאון של קבוצת שש נקודות. מאוחר יותר, כשהתחלף הבעלים, אחרי שנת 1958, השבועון החל לנטות ימינה, אך תמיד תמך ונתן במה לכישרונות ספרותיים. העורכת הראשונה הייתה הלן ארצ'דייל (אנ'). בשנת 1926 השתלטה ליידי רונדה על התפקיד, ונשארה עורכת השבועון עד סוף חייה. בין הכותבים היו ננסי אסטור, מרגרט בונדפילד, ורה בריטיין, ג'ון ברופי, מרגרי קורבט-אשבי, אנתוני קרונין, א.מ. דלפילד, שארלוט דספרד, קריסטל איסטמן, ליאונורה איילס, אמה גולדמן, רוברט גרייבס, גרהם גרין, שרלוט הלדיין, מרי המילטון, ג'יי.מ הארווי, וויניפרד הולטבי, סטורם ג'יימסון, מקס קניון, ד.ה. לורנס, ק.ס. לואיס, פ.ל. לוקאס, רוז מקולי, נעמי מיטצ'יסון, אריק ניוטון, ג. ק. צ'סטרטון, ג'ורג' אורוול, אמלין פנקהרסט, אלינור ראת'בון, אליזבת רובינס, אוליב שריינר, ג'ורג' ברנרד שו, אתל סמית', הלנה סוונוויק, ארנסט טולר, רבקה וסט, אלן ווילקינסון, צ'ארלס ויליאמס, מרגרט וינטרינגהאם, וירג'יניה וולף ווינדהאם לואיס. בשנת 1940 פורסם בשבועון המאמר "הצורך בהתנהגות אבירית" מאת ק.ס. לואיס. המאמר בישר את תחילתו של קשר רציף של עשרים שנה בין לואיס לשבועון, והוא פרסם בו מאמרים וביקורות. מחזור השיא של השבועות הגיע ל-14,000 עותקים. ככל הנראה, הוא זכה לסבסוד מידי ליידי רונדה, בסכום של 500,000 ליש"ט, במשך שלושים ושמונה השנים שהיה בבעלותה. בשנת 1956 פרסם השבועון, ביחד עם אנדרה דויטש אנתולוגיה. באוסף שנקרא "האנתולוגיה של טיים אנד טייד" נכללו כתבים נבחרים שהתפרסמו בשבועון. את ההקדמה לספר כתבה ליידי רונדה, וערך אותו אנתוני לייג'ונה. אחרי מותה של ליידי רונדה בשנת 1958, השבועון עבר לשליטתם של הכומר טימוטי בומונט והעורך ג'ון תומפסון במרץ 1960 בתקופתם, "טיים אנד טייד" שינה כיוון והפך לשבועון חדשות פוליטי עם גוון נוצרי. הוא המשיך להפסיד 600 ליש"ט לשבוע, וביוני 1962 נמכר לחברת ההוצאה לאור בריטן. בשנת 1970 הפך המגזין לירחון ובשנת 1979 הוא נסגר. השם "Time and Tide" נרכש מאוחר יותר על ידי סידוויק וג'קסון, חברת בת של קבוצת המלונות Trust House Forte. משנת 1984–1986 החברה המשיכה להוציא לאור את המגזין כרבעון, מהמשרד הראשי הבינלאומי שלה בלונדון. אלכסנדר צ׳נסלור היה העורך. כמו בעבר, הירחון המשיך להתמך על ידי תורם עשיר, לורד פורטה מריפלי. Marina Camboni, Networking Women: Subjects, Places, Links Europe-America : Towards a Re-writing of Cultural History, 1890-1939. 2002. Storia e Letteratura, 2004 Chancellor, Alexander (27 פבר' 2002). "Class Meltdown". Slate.com. נבדק ב-2009-05-29. {{cite web}}: (עזרה) Sleeman, Elizabeth (2003). "Alexander Chancellor entry". The International Who's Who 2004 (67 ed.). Routledge (Europa Publications Limited). p. 297. ISBN 1-85743-217-7.