laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זקן חברי הכנסת

זקן חברי הכנסת הוא המבוגר ביותר מבין חבריה של כנסת מסוימת. עד לכנסת ה-16 הייתה לזקן חברי הכנסת הנוכחים בישיבתה הראשונה סמכות המעוגנת בחוק: לאחר פתיחת הישיבה הראשונה של הכנסת החדשה בידי נשיא המדינה, הופקד זקן חברי הכנסת הנוכחים על ניהול אותה ישיבה, עד לבחירת יושב הראש לאותה כנסת. בהיעדר נשיא המדינה פתח זקן חברי הכנסת הנוכחים את הישיבה. דרך פעולה זו נהגה למן התכנסות הכנסת השנייה ועד התכנסות הכנסת החמש עשרה. היא עוגנה בסעיף 4 לתקנון הכנסת ובהמשך בסעיף 13 לחוק יסוד: הכנסת. בעקבות תיקון חוק יסוד: הכנסת בשנת 2000 (תיקון מס' 27) נלקח מזקן חברי הכנסת תפקיד זה, והחל מפתיחת הכנסת השש עשרה החל למלא אותו ותיק חברי הכנסת, כלומר אותו חבר הכנסת שכיהן בכנסת את פרק הזמן הרב ביותר במצטבר; ובמקרה של שוויון, יבחר חבר הכנסת המבוגר יותר. בעקבות תיקון נוסף של חוק היסוד שנעשה על ידי יו"ר הכנסת דאז יולי אדלשטיין, בשנת 2016 (תיקון מס' 43), נקבע כי אם יושב ראש הכנסת הקודמת נבחר לכנסת החדשה הוא ימשיך למלא את התפקיד עד לבחירת יושב ראש קבוע. אם לא נבחר שוב, ימלא את התפקיד ותיק חברי הכנסת. חבר הכנסת שמעון פרס היה זקן חברי הכנסת במשך ארבע כנסות ברציפות, יותר מכל חבר כנסת אחר. הרשימה מפרטת את האישים שהיו זקני חברי הכנסת במועד התכנסותה של כל אחת מן הכנסות. ותיק חברי הכנסת סעיף 13 לחוק יסוד: הכנסת באתר נבו (בוטל) חוק יסוד: הכנסת (תיקון מס' 27) באתר נבו (ראו גם הצעת החוק) להבדיל מ"ותיק חברי הכנסת", שהוא חבר הכנסת הוותיק ביותר באותה הכנסת, וראה להלן ש. רוזנפלד, חג של נעילה וחולין של פתיחה, מעריב, 21 באוגוסט 1951 הכנסת השלישית נפתחה, הצופה, 16 באוגוסט 1955 זקן חברי הכנסת: ניר - ולא הרב נורוק, מעריב, 26 בנובמבר 1959 יהושע ביצור, הכנסת ה־-7 נפתחה - בטכס מאכזב, מעריב, 18 בנובמבר 1969 יוחנן בדר, אין גבול לשגעון, מעריב, 21 בנובמבר 1988 יוסף צוריאל ודורון מאירי, זקן הבית, יצחק שמיר, יפתח את מושב הכנסת ה-12, מעריב, 7 בנובמבר 1988 יוסף צוריאל, מכתב ישן הוכיח כי שפרינצק הוא זקן חברי הכנסת, מעריב, 9 בנובמבר 1988
עונת 1940 בליגה ב'

עונת 1940 בליגה ב' הייתה עונת כדורגל של ליגה ב' בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט. הליגה הייתה הליגה המשנית שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו. הליגה פוצלה לשלושה מחוזות: מחוז צפון, מחוז שומרון ומחוז דרום. העונה הסדירה החלה ב-27 בינואר 1940 והסתיימה ב-14 ביולי 1940. משחקי הפלייאוף שוחקו לאחר מכן. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדירוג בטבלה על פי ממוצע השערים. בליגה היו 26 קבוצות סך הכל, 8 במחוז צפון, 10 במחוז שומרון ו-8 במחוז דרום. לאחר העונה הסדירה נכנסו 3 הקבוצות הראשונות מכל מחוז לפלייאוף עלייה. הפלייאוף הורכב משלוש המנצחות של המחוזות: הפועל חדרה (אלופת מחוז צפון), דגל ציון תל אביב (אלופת מחוז שומרון) והפועל ראשון לציון (אלופת מחוז דרום). הפלייאוף הסתיים כאשר הפועל ראשון לציון ודגל ציון תל אביב במקומות הראשונים בבית ועל כן עלו לליגה הארצית בעונת 1941/1942. בהחלטת ההתאחדות ובגלל חלוקת הליגה הראשונה לאזורים הועלו לליגה הראשונה מחוז תל אביב בעונת 1941/1942 קבוצות נוספות: הפועל רמת גן, הפועל פתח תקווה, מכבי רחובות ומכבי ראשון לציון. בעונה זו לא היו ירידות ליגה. 8 קבוצות התחרו בליגה זו, כאשר הפועל חדרה ניצחה בכל משחקיה וסיימה עם מאזן מושלם של 14 ניצחונות ב-14 משחקים (28 נקודות) ויחס שערים 7-42. קבוצות המחוז: בר כוכבא חיפה בית"ר חיפה הפועל בנימינה הפועל חדרה (אלופי המחוז - העפילו לפלייאוף) מכבי בנימינה מכבי חדרה מכבי חיפה לוח ספורטיבי - תל אביב, עיתון הבוקר, Jpress, תאריך: 26.01.1940 "דגל ציון רבן ליגה ב' מחוז שומרון", עיתון הבוקר, Jpress, תאריך: 14.07.1940 ליגה ב' בתחרויות הסופיות, עיתון הבוקר, Jpress, תאריך: 05.07.1940
פסטיבל בשקל

"פסטיבל בשקל" היא עמותה הפועלת לשינוי חברתי לחיזוק הפריפריה הכלכלית, החברתית והגאוגרפית בישראל. העמותה פועלת בקרב הקהילות השונות והנוער על ידי העצמה ופעילות תרבותית. הכניסה וההשתתפות בכלל פעילויות העמותה היא במחיר סמלי של שקל אחד. בתשלום של שקל אחד יש אמירה חברתית על מחירי הכניסה הגבוהים למופעי בתרבות בארץ, המונעים מרבים ליהנות מהמופעים. התשלום הסמלי מבטיח שפעילויות העמותה יהיו נגישות באופן שווה לכל חברי הקהילה. מסר העמותה הוא שכל אדם זכאי לתרבות וכי תרבות איננה מותרות. מטרות העמותה הן הרחבת מעגל צריכת התרבות, קידום היצירה בקהילה המקומית בשכונות והקמת בסיס למפגש בין קצוות חברתיים. העמותה נוסדה בשנת 2001 על ידי קבוצת חברים ואמנים ובהם שאנן סטריט סולן להקת הדג נחש, מפיק הפסטיבל כרמי וורטמן, הזמר חיים אוליאל ועוד. הפסטיבל, נודד ברחבי הארץ ומקיים אחת לשנה במספר שכונות ויישובים בפריפריה, בשיתוף עם הרשות המקומית. בעזרת בני נוער מקומיים מעלים פסטיבל ססגוני שנותן במה ללהקות וכישרונות מקומיים וכן לטובי אומני ישראל בתחום המוזיקה בהם: ברי סחרוף, היהודים, הדג נחש, קרולינה, כנסיית השכל, מושיק עפיה, דודו טסה, מיכאל גריילסאמר, גבע אלון, חיים אוליאל, עידן יניב, מירי מסיקה, רמי פורטיס, טיפקס, סינרגיה, סגול 59 ועוד. משנת 2002 התקיימו פסטיבלים בשכונות ובישובי פריפריה כגון: שכונת הקטמונים, פסגת זאב ובקריית מנחם שבירושלים. קריית שמונה, עכו, מגדל העמק, בית שאן, מועצה אזורית גלבוע, בת ים, לוד, קריית גת, ירוחם, שדרות, דימונה, ערד, קריית מלאכי מעלות-תרשיחא ועוד. כמות המשתתפים הממוצעת באירועי העמותה עומדת על כ-7,000. ב-22 באוגוסט 2012 התארח הפסטיבל במעלות-תרשיחא, בפארק "ברוכים הבאים" שבכניסה לעיר. אל הפסטיבל הגיעו קרוב ל-8,000 משתתפים וברשימת המופיעים: תיאטרון רחוב לופטגישפט ומופע ילדים, ברי סחרוף, רמי פורטיס, מושיק עפיה, קרולינה, לוס כפרוס, מופע הארנבות של דוקטור קספר, טג', פלורנטין, עושאק אל שיח אימאם ו-Selfish Shepherd. בספטמבר 2013 התקיים הפסטיבל שוב במעלות-תרשיחא בהנחיית מודי בר-און. בשנת 2016 נערך הפסטיבל לראשונה גם בסחנין. מיכל רוזן, ‏היום לראשונה יגיע 'פסטיבל בשקל' לסח'נין, בחנוכה נהריה ומעלות יחגגו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 בנובמבר 2016 פסטיבל בשקל, באתר "גיידסטאר ישראל" מיכל רוזן, ‏היום לראשונה יגיע 'פסטיבל בשקל' לסח'נין, בחנוכה נהריה ומעלות יחגגו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 18 בנובמבר 2016
אוסטקהקה

אוסטת׳ורטה (בשוודית: Ostkaka; "אוסט" היא גבינה ו"ת׳ורטה היא עוגה בשוודית) או בשמותיה הנוספים "עוגת גבינה שוודית" או "עוגת לבן שוודית" היא קינוח שוודי. לאוסטקהקה שורשים בשני מחוזים שונים של שוודיה, האלסינגלנד שבמרכז המדינה וסמולנד שנמצא בדרום, אם כי לכל מחוז יש גרסה משלו לעוגה. המנה סמיכה ומעודנת, בעלת מרקם של קרם וכוללת גם שקדים. לרוב, תוגש העוגה חמימה עד פושרת לצד ריבות, דובדבנים או תותים, פירות שונים, קצפת ולעיתים רחוקות גם לצד גלידה. הסיבה שהעוגה מוגשת לסועדים חמימה היא שחום רב מדי יפגע בטעמה, ואילו קור יגרום למרכיביה להיות קשים ומוצקים מדי. למרות התרגום המילולי של הקינוח (גבינה ועוגה), האוסטקהקה היא אינה עוגת גבינה, שכן עוגה מסוג זה היא עוגת שכבות[דרושה הבהרה]. על כן בשוודיה, קוראים לעוגת גבינה בשם "עוגת גבינה אמריקאית" או מילולית בשם "צ'יזקייק". אף על פי כן, מסעדות בארצות סקנדינביה השונות מבלבלות לעיתים בין המנות. את האוסטקהקה מכינים על ידי הוספת אנזים הגבנה לחלב והמתנה עד שהקזאין מתגבש. קצפת, סוכר, ביצים, שקדים מתוקים ומרים מעורבלים יחד כי ליצור תבליל. הבלילה מוכנסת לתנור והמנה מוגשת פושרת שכן חום רב יפגע בטעם הייחודי של המרכיבים. לפי המסורת בשוודיה, במחוז סמונלד אופים את האוסטקהקה בסיר נחושת גדול. הרגל זה הוביל למנהג שאורחים שמוגשת להם המנה מסיר זה, מקבלים את החלקים שנאפו במרכז הסיר ולא קרוב לדפנות, כך שהם יקבלו את המנה המובחרת יותר ולא את המנות שמכילות שאריות של נחושת. מאז 2004, "יום האוסטקהקה" נחגג ב-14 בנובמבר בשוודיה. הוא הוקם על ידי "Ostkakans vänner" ("חברים של אוסטקהקה"), ארגון ללא מטרות רווח שנוסד באביב 2003. מאחר שתהליך הגבנת החלב אורך זמן ארוך יחסית, הוצעו רכיבים אחרים להכנת האוסטקהקה. באחת מן הגרסאות משתמשים בגבינת קוטג' במקום בחלב עם תוספים. במטבח האמריקאי והרוסי קיימים קינוחים דומים, אחד מהם מכונה עוגת לבן "דמעות המלאכים". מדיה וקבצים בנושא אוסטקהקה בוויקישיתוף Bernd Lindemann, Studio V19 AB, Bodafors, Startsidan - Ostkakans vänner, ostkakansvanner.se (בשוודית)
וינסנט רוצה לים

וינסנט רוצה לים (בגרמנית: Vincent will Meer) הוא שמו של סרט קולנוע, דרמה קומית גרמנית בבימויו של ראלף היוטנר. עלילת הסרט מספרת על וינסנט, בחור צעיר הסובל מתסמונת טורט. לאחר מות אמו הוא נשלח למורת רוחו למרפאה טיפולית – אך מחליט למלא את משאלתה האחרונה של אמו טרם מותה – לבקר בים באיטליה. הוא גונב מכונית, ויחד עם מארי האנורקטית ושותפו לחדר האובססיבי הם יוצאים למסע אל מעבר להרים ואל הים האיטלקי. בדרך הם ישדדו תחנת דלק, יחצו מעברי גבול, יברחו זה לזה, יריבו, וייאלצו להתמודד בפעם הראשונה גם עם בעיות של מישהו אחר מלבדם. בשנת 2013, פלוריאן דוד פיץ עיבד את הסרט לספר עלילתי. וינסנט, בחור בן 27, הוא אדם עם תסמונת טורט שנלקח לבית חולים פסיכיאטרי על ידי רוברט, אביו הפוליטיקאי לאחר מותה של אימו. עם שותפו לחדר אלכסנדר, ששיש לו הפרעה אובססיבית-כפייתית, והאנורקסית החבר החדש, מארי, הם גונבים מכונית השייכת לאחת הפסיכיאטריות של המקום הם נוסעים לאיטליה כדי להגשים את רצונה האחרון של אמו: לזרוק את אפרה בים התיכון במקום שבו היא ואביו של וינסנט יצאו לירח הדבש שלהם. ד"ר רוזה, הבעלים של הרכב הגנוב, יוצאת עם אביו של וינסנט כדי למצוא ולהחזיר אותם. במהלך הטיול, וינסנט ומארי מפתחים מערכת יחסים ורוברט מבין עד כמה הוא טיפל לא טוב בבנו. כאשר וינסנט, אלכסנדר ומארי מגיעים לים, מארי מתמוטטת מדום לב שנגרם לה עקב האנורקסיה בה היא לוקה. וינסנט ואלכסנדר מסיקים כי הטיול היה ניסיון התאבדות מצידה - היא זו שגנבה את המכונית והיא שיזמה את רעיון העזיבה. ד"ר רוז ורוברט לוקחים אלכסנדר ווינסנט הביתה בעוד מארי נלקחת לאשפוז. בדרך חזרה, וינסנט מחליט להחזיר את האפר של אמא שלו לאביו וחוזר אל העיר היכן שמארי מאושפזת כשאלכסנדר מלווה אותו. פלוריאן דויד פיץ - וינסנט קרולינה הרפורט - מארי היינו פרך - רוברט קתרינה מולר-אלמאו - ד"ר רוז. יוהנס אלמאייר - אלכסנדר קארין תאלר - מוניקה טים סייפי - שוטר איטלקי צילומי הסרט נערכו בבוואריה, גרמניה ובאיטליה מ-28 ביולי 2009 עד ל-15 בספטמבר 2009. ביוני 2014 נערכה הקרנת הבכורה של סרט קולנוע אמריקאי, המהווה עיבוד ישיר. עלילת הסרט בשם "The Road Within" מתרחשת במדינת קליפורניה ומככבים בו רוברט שיהאן כווינסנט, דב פאטל כאלכס, זואי קרביץ כמארי, רוברט פטריק כרוברט וקירה סדג'וויק כד"ר מיה רוז. לדברי הבמאית, גרן וולס, היא הושפעה מקדימון הסרט הגרמני בלבד ושהיא הפיקה את הסרט בעקבות הפרעות אכילה שהיו לה. קרביץ השילה ממשקלה 40 קילוגרם עבור הסרט. הסרט הוקרן בהקרנה מסחרית החל מאפריל 2015. "וינסנט רוצה לים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "וינסנט רוצה לים", באתר נטפליקס "וינסנט רוצה לים", באתר AllMovie (באנגלית) "וינסנט רוצה לים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "וינסנט רוצה לים", באתר Metacritic (באנגלית) "וינסנט רוצה לים", באתר אידיבי "וינסנט רוצה לים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) וינסנט רוצה לים באתר עין הדג קדימון הסרט בתרגום לעברית וינסנט רוצה לים באתר קולנוע לב וינסנט רוצה לים באתר seret.co.il איתן וייץ, וינסנט רוצה לים: אני רוצה יותר מאיר שניצר, ים של בעיות: על "וינסנט רוצה לים" [1] The Road Within באתר IMDb Silverstein, Melissa. "LAFF Women Directors: Meet Gren Wells (The Road Within)". אורכב מ-המקור ב-2015-05-27. נבדק ב-9 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) Donnely, Erin. "Zoe Kravitz Shrank Down To 90 Pounds For Her New Role". נבדק ב-9 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) Yamato, Jen. "Well Go USA Acquires Gren Wells' 'The Road Within'". נבדק ב-9 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה)
גנרל חיל הפרשים (גרמניה)

סמלי הדרגה גנרל חיל הרגלים (בגרמנית: General der Kavallerie) הייתה דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות היבשה הגרמניים (צבא הקיסרות הגרמנית, הרייכסווהר והוורמאכט), אשר הייתה בשימוש גם על ידי הצבא הפרוסי והצבא האוסטרו-הונגרי, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום. קצינים בדרגה מקבילה בחיל הרגלים נקראו גנרל חיל הרגלים ואלו בחיל התותחנים היו "גנרל חיל התותחנים". בשנת 1935 הוורמאכט הוסיף את הדרגות של "גנרל חיל השריון", "גנרל הכוחות ההרריים", "גנרל חיל הצנחנים", "גנרל חיל הקשר". בלופטוואפה, המקבילה לדרגה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב". הדרגה ציינה רק בכללית את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי.
פסגת ברבאו

פסגת ברבאו או פסגת ברבו (באנגלית: Barbeau Peak) הוא הר באזור קיקטאלוק, בטריטוריית נונאווט שבקנדה. ההר ממוקם באי אלסמיר, בקצהו הצפוני של האי, בשטח הפארק הלאומי קוטינירפאק. ההר ממוקם במרחק של 800 קילומטרים מהקוטב הצפוני. גובהו של ההר 2,616 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 2,616 מטרים מעל סביבתו (ההר הוא הגבוה בהתנשאותו בנונאווט). ההר הוא הגבוה בהרי נונאווט, ההר הוא הגבוה בהרי רכס האימפריה הבריטית, הגבוה בהרי הקורדילרה הארקטית, והגבוה בהרי צפון קנדה. ההר ידוע במזג האוויר הסוער שעליו, ובמדרונותיו התלולים  - המקשים מאוד על הטיפוס על ההר. הר ברבאו נצפה לראשונה על ידי החוקר אדולפוס גרילי בשנת 1882, אשר ראה אותו מאגם הייזן. עד אמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, היחידים שהגיעו לאגם אייזן היו משלחות חקר בדרכן אל הקוטב הצפוני, שהידועה בהן היא משלחתו של רוברט פירי בשנת 1906. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1969, והוא נקרא על שם האנתרופולוג הקנדי ד"ר מריוס ברבאו, אשר חקר את האומות הראשונות והאינואיטים, והיה החוקר המוביל בעולם בנושאים אלה. הראשון שטיפס על ההר היה הגאולוג הבריטי וחוקר הקרחונים ג'פרי האטרסלי-סמית', ב-7 ביוני 1967, כחלק ממשלחת חקר של חיל האוויר המלכותי, אשר העפילה לפסגת ההר ומדדה את גובהו. ההעפלה השנייה לפסגת ההר בוצעה על ידי שמונה מטפסים אמריקאים ביוני 1982. לאחר מכן בוצעו מספר ניסיונות להעפיל לפסגת ההר, ואולם עד שנת 2006 הצליחו להגיע לפסגת ההר שבע פעמים בלבד. • Jack Bennett, Not Won in a Day: Climbing Canada's Highpoints, PP 132 - 138 • Buckley, D., Barbeau Peak Expedition Report(הקישור אינו פעיל), 2012 • Chic Scott, Pushing the Limits: The Story of Canadian Mountaineering, P 300 • American Alpine Journal, 1997, P 213 מדיה וקבצים בנושא פסגת ברבאו בוויקישיתוף פסגת ברבאו באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית פסגת ברבאו באתר summitpost פסגת ברבאו באתר peakbagger פסגת ברבאו באתר summitsofcanada תיאור הטיפוס על פסגת ברבאו תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת ברבאו טיפוס על פסגת ברבאו, סרטון באתר יוטיוב מידע היסטורי וגאוגרפי מיקום פסגת ברבאו הרי נונאווט לפי גובהם Alan Rayburn, Naming Canada: Stories about Canadian Place Names, P 27
גנרל חיל ההנדסה

גנרל חיל ההנדסה (בגרמנית: General der Pioniere), הייתה דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר). סמלי הדרגה גנרל חיל ההנדסה היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1935, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על כוחות הנדסה בוורמאכט. קצינים בדרגה מקבילה בחיל הרגלים נקראו גנרל חיל הרגלים, בחיל הפרשים נקראו גנרל חיל הפרשים ואלו בחיל התותחנים היו גנרל חיל התותחנים. כמו כן היו קיימות הדרגות של גנרל הכוחות ההרריים, גנרל חיל השריון, גנרל חיל הצנחנים, גנרל חיל הקשר. הדרגה המקבילה בלופטוואפה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב". הדרגה ציינה את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי. אוטו-וילהלם פרסטר (1885–1966) ארווין ינקה (1890–1960) אלפרד יקוב (1883–1963) ולטר קונצה (1883–1960) קרל זקס (1886–1952/53) אוטו טימן (1890–1952)
היער העקום

היער העקום (בפולנית: Krzywy Las) הוא חורשה של עצי אורן בעלי גזעים עקומים במערב פולין. היער ממוקם בפרובינציית פומרניה המערבית, באזור הכפר נובה צ'רנובו ובקרבת העיר גריפינו הקרובה מאוד לגבול עם גרמניה. החורשה שכוללת כ-100 עצי אורן ניטעה בשנת 1930, כאשר האזור היה תחת שליטת גרמניה כחלק מחבל פומרניה. כל גזעי העצים בחורשה פונים בחדות בזווית של כ-90 מעלות, מעט מעל חיבור הגזע לארץ, לכיוון צפון. לאחר ה״שבירה״ מתעקלים הגזעים בצורה מעוגלת לאורך של 1 עד 3 מטרים, עד להתיישרות והמשך צמיחת הגזע במאונך לקרקע. ישנן סברות שהעצים ניטעו בתוך מתקנים שגרמו להם לצמוח עקום, איך אין לכך עדות או הסבר הגיוני. חוקרים העלו את ההשערה שהגזעים עוותו בכוונת תחילה כדי שיתאימו לחיתוך לרהיטים או לחלקי אוניות. אחרים טוענים כי סופת שלג קשה היא זו שגרמה לעצים להתעקם בצורה כזו, אך איש אינו יודע את הסיבה האמיתית. מדיה וקבצים בנושא היער העקום בוויקישיתוף דף תיירות של המקום (בפולנית) Wyborcza.pl, wyborcza.pl "In Poland's Crooked Forest, a Mystery With No Straight Answer" (באנגלית). נבדק ב-2018-09-25. "In Poland's Crooked Forest, a Mystery With No Straight Answer" (באנגלית). נבדק ב-2018-09-25. Times, The New York. "Puzzle in Poland: Who Bent the Trees?". NYTimes.com - Video. נבדק ב-2018-09-25. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "היער העקום".
רכס האימפריה הבריטית

רכס האימפריה הבריטית (באנגלית: British Empire Range) הוא רכס הרים באי אלסמיר בטריטוריית נונאווט שבקנדה. הרכס הוא הצפוני ברכסי הקורדילרה הארקטית אחד הרכסים הצפוניים בעולם (אחרי הרי צ'לנג'ר המצויים צפונית מערבית לרכס האימפריה הבריטית, ורכס ארצות הברית המצוי מזרחית לרכס האימפריה הבריטית). הגבוה בהרי הרכס הוא פסגת ברבאו, המתנשאת לגובה של 2,616 מטרים מעל פני הים. שטחו של הרכס 16,717 קמ"ר. הפסגות העיקריות של הרכס הן: שמו של ההר ניתן לו על ידי גורדון נואל המפריז, במהלך משלחת המחקר של אוניברסיטת אוקספורד לחקר האי אלסמר. אדוארד שקלטון, חבר המשלחת הסביר כי השם ניתן מאחר שחברי המשלחת היו תומכים של האימפריה הבריטית. • Jack Bennett, Not Won in a Day: Climbing Canada's Highpoints, PP 132 - 138 • Buckley, D., Barbeau Peak Expedition Report(הקישור אינו פעיל), 2012 • Lyle Dick, Muskox Land: Ellesmere Island in the Age of Contact, P 13 מדיה וקבצים בנושא רכס האימפריה הבריטית בוויקישיתוף רכס האימפריה הבריטית באתר peakbagger רכס האימפריה הבריטית באתר summitsearch תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עבור רכס האימפריה הבריטית סטטיסטיקות מזג אוויר עבור רכס האימפריה הבריטית מידע גאוגרפי
מלאכי (דג)

מַלְאָכִי המכונה דג מלאך (שם מדעי: Pterophyllum) הוא סוג של דג גרם ממשפחת האמנוניים החי במימי נהרות אגן הניקוז של האורינוקו ובאמזוניה באמריקה הדרומית. הם קרובים לסוג דיסקוס החי באותו אזור. בסוג זה ישנם שלושה מינים. דגים בעלי סנפירי גב ושת המגיעים לגובה 38 סנטימטרים אצל המין Pterophyllum altum, אך הגוף קצר יחסית. הראש קטן ובעל שפתיים משורבבות הפונות למעלה ועיניים אדומות בעלות טבעות. מתחת החזה ישנם כמה זיזי סנפיר ארוכים המשמשים למטרות חברתיות. דגים אלה צהובים עד כחולים, ובעלי פסים שחורים אופקיים לאורך הגוף. הם חיים בנהרות איטיים באזורים רדודים, שם הם מסתתרים בין צמחי מים מטורפים וגם אורבים לטרף קטן כמו דגים קטנים וחסרי חוליות שונים. הם מהווים דגי נוי נפוצים באקווריום, בייחוד המין מלאכי רביב (סקלר). Pterophyllum altum Pterophyllum leopoldi מלאכי רביב (סקלר) (Pterophyllum scalare) מדיה וקבצים בנושא מלאכי בוויקישיתוף מלאכי, באתר ITIS (באנגלית) מלאכי, באתר NCBI (באנגלית) מלאכי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מלאכי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מלאכי, באתר GBIF (באנגלית)
נוביני ברדובסקיה

נוביני ברדובסקיה (בפולנית: Nowiny Brdowskie) הוא כפר בגמינה באביאק במחוז קולו בפרובינציית פולין גדול בפולין. הכפר נמצא במרחק של כ-6 קילומטרים מערבית לבאביאק, בירת הגמינה, במרחק של כ-20 קילומטרים צפון-מזרחית לקולו, בירת המחוז, במרחק של כ-150 קילומטרים מזרחית לפוזנן, בירת הפרובינציה, ובמרחק של כ-180 קילומטרים מערבית לוורשה, בירת פולין. בכפר מתגוררים כ-70 תושבים (נכון ל-2011). ב-29 באפריל 1863, במהלך מרד ינואר של הפולנים כנגד שלטון האימפריה הרוסית באזור, התרחש ביער בין נוביני ברדובסקיה לכפר ברדוב (אנ') קרב (פול') שבו הפולנים הפסידו. בכפר ישנה אנדרטה המנציחה את עשרות הפולנים שנפלו בקרב. בסתיו 1940, בתקופה שפולין הייתה נתונה תחת כיבוש גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הכפרים בוגאי ונוביני ברדובסקיה, שלא הייתה בהם אוכלוסייה יהודית, הפכו לגטאות כפריים שאליהם הגרמנים גירשו בין 200 ל-300 משפחות (כ-800 איש) מגטאות קולו ובאביאק; כ-50 משפחות מקולו נשלחו לנוביני ברדובסקיה והיתר לבוגאי. הגטאות התפרשו על פני 300 הקטאר של אדמות ו-165 בתים שהיו קודם לכן בבעלות פולנית. הם תפקדו כמעין מושבות חקלאיות, כשהגרמנים אילצו את יושביהם לבצע עבודות חקלאיות בכל השדות באזור. החקלאים התפרנסו ממכירת מה שנותר מתבואתם לשכניהם הפולנים. ממכתב שנשלח מיושבי הגטו אל גטו ורשה באפריל 1941 עולה כי התנאים במבני הגטו היו קשים מאוד והמשק החי ברשות היהודים היה מצומצם מאוד: 7 סוסים וכ-20 עופות ועזים. בינואר 1942 הגטאות חוסלו כשיושביהם נשלחו למחנה ההשמדה חלמנו ונרצחו, כאשר ניצול היה ניצול בודד מבוגאי שהצליח להימלט מחלמנו. לאחר החיסול הגרמנים הורו להרוס את מבני הגטאות והוקם עליהם יער. עם סיום המלחמה האזור חזר לשליטת פולין. החל מ-1975 הכפר היה חלק מפרובינציית קונין, עד להקמת פרובינציית פולין גדול ב-1999. מדיה וקבצים בנושא נוביני ברדובסקיה בוויקישיתוף נוביני ברדובסקיה (Nowiny Brdowskie), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אוולין צגנהאגן ומרטין דין (אנ'), בוגאי (ונוביני ברדובסקיה), אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 47–48), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) נוביני ברדובסקיה באתר Polska w liczbach (בפולנית). אוולין צגנהאגן ומרטין דין (אנ'), בוגאי (ונוביני ברדובסקיה), אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 47–48), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) נוביני ברדובסקיה (Nowiny Brdowskie), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם היסטוריה של הקהילה היהודית בבאביאק באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית) היסטוריה של הקהילה היהודית בקולו באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית)
פאלאצו טייפולו

פאלאצו טייפולו (באיטלקית: Palazzo Tiepolo) הוא ארמון בסגנון הרנסאנס הממוקם בין פאלאצו סוראנצו פיזאני ופאלאצו פיזאני מורטה על גדת התעלה הגדולה, ברובע סן פולו, בוונציה שבאיטליה. הארמון נבנה במחצית השנייה של המאה ה-16 עבור משפחת טייפולו העשירה, במקום בו ניצב קודם לכן ארמון ישן של המשפחה.  חזית המבנה עוטרה בציורי קיר מעשה ידי אנדראה שיאוונה, אשר כיום ניתן לראות את שרידיהם.   פנים המבנה עוטר בציורי קיר מעשה ידי יאקופו גואראנה.  היסטוריה של המבנה (באיטלקית)
נטליה ליסובסקאיה

נטליה ונדיקטובנה ליסובסקאיה (ברוסית: Наталья Венедиктовна Лисовская, נולדה ב- 16 ביולי 1962) היא אתלטית עבר סובייטית, אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (רומא 1987), סגנית אלופת עולם (טוקיו 1991) ושיאנית העולם הנוכחית בהדיפת כדור ברזל, מאז שנת 1987. היא מחזיקה בארבע תוצאות הדיפת כדור ברזל הטובות ביותר לנשים. ליסובסקאיה נולדה וגדלה באלגזי שבבשקורטוסטן. היא התאמנה בקבוצת ספרטק מוסקבה. בתחרות שנערכה בסוצ'י, רוסיה ב-27 במאי 1984 קבעה בהדיפת כדור ברזל שיא עולם חדש של 22.53 מטר, שיפור לשיא העולם בן ה-4 שנים של אילונה סלופיאנק מגרמניה המזרחית (22.45 מטר). בגלל החרם של ברית המועצות על אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) נמנע ממנה לזכות במדליית זהב במשחקים אלה. במשחקים העולמיים באולם שנערכו בפריז בינואר 1985 זכתה ליסובסקאיה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.07 מטר, לפני אינס מילר מגרמניה המזרחית (19.68 מטר) ובת ארצה נונו אבשידזה (18.82 מטר). באליפות העולם באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה במרץ 1987 זכתה ליסובסקאיה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.52 מטר, לפני אילונה סלופיאנק (20.28 מטר) וקלאודיה לוש מגרמניה המערבית (20.14 מטר). בתחרות שנערכה במוסקבה ב-7 ביוני אותה שנה היא קבעה שיא עולם חדש של 22.60 מטר, אותו שיפרה והעמידה על 22.63 מטר (השיא הנוכחי). שלושה חודשים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה ברומא בתחילת ספטמבר היא זכתה במדליית זהב בשיא אליפות חדש של 21.24 מטר, לפני קתרין ניימקה ממזרח גרמניה (21.21 מטר) ואינס מילר (20.76 מטר), שתיהן ממזרח גרמניה. באולימפיאדת סיאול (1988) היא זכתה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 22.24 מטר, לפני קתרין ניימקה (21.07 מטר) ולי מייסו מהרפובליקה העממית של סין (21.06 מטר). באליפות אירופה שנערכה בספליט, קרואטיה בשנת 1990 היא זכתה במדליית כסף בתוצאה של 20.06 מטר, אחרי אסטריד קומברנוס (20.38 מטר) ולפני קתרין ניימקה (19.96 מטר), שתיהן מגרמניה המזרחית. באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכתה ליסובסקאיה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.29 מטר, אחרי הואנג צ'יהונג מהרפובליקה העממית של סין (20.83 מטר) ולפני סבטלנה קריבליובה בת ארצה (20.16 מטר). באולימפיאדת ברצלונה (1992) היא סיימה במקום תשיעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.60 מטר בלבד. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 19.58 מטר ועלתה שנייה לשלב הגמר. ליסובסקאיה נישאה לאלוף האולימפי, אלוף העולם ושיאן העולם הנוכחי ביידוי פטיש, יורי סדיך, ולזוג בת יחידה בשם אלכסיה. מתגוררים בפריז, צרפת. הדיפת כדור ברזל: 22.63 מטר (1987), שיא עולם זריקת דיסקוס: 61.94 מטר (1988) הדיפת כדור ברזל: 22.14 מטר (1987) התפתחות שיא העולם בהדיפת כדור ברזל לנשים (ויקיפדיה באנגלית) נטליה ליסובסקאיה, באתר olympedia.org נטליה ליסובסקאיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית נטליה ליסובסקאיה, באתר Track and Field (נשים)
האופטמן

האופטמן (בגרמנית: Hauptmann) היא מילה בגרמנית המתורגמת בדרך כלל כקפטן בצבאות הגרמני, האוסטרי, והשווייצרי. הדרגה היא שוות ערך לדרגת קפטן בצבא הבריטי ובצבא ארצות הברית, והיא מדורגת כ-OF-2 בנאט"ו. כיום Haupt משמעותה 'ראשית', אולם במקור משמעותה הייתה 'ראש', כלומר Hauptmann מילולית פירושה "האדם הראש", שהוא גם השורש האטימולוגי של קפטן (מלטינית caput, 'ראש'). באופן כללי יותר, המילה יכולה לשמש לציון ראש של כל קבוצת אנשים באופן היררכי, על פי רוב, כמילה מורכבת. לדוגמה, Feuerwehrhauptmann משמעותה הקפטן של מכבי אש, ואילו Räuberhauptmann מציין מנהיג של כנופיית שודדים. תארים אוסטריים וגרמניים רשמיים המשלבים את המילה כוללים Landeshauptmann, Bezirkshauptmann, Burghauptmann וBerghauptmann. בסקסוניה במהלך רפובליקת ויימאר, את התארים Kreishauptmann ו-Amtshauptmann נשאו עובדי מדינה בכירים. Hauptmann (מגרמנית גבוהה מוקדמת Heubtmann) מזוהה עם המילה השוודית hövitsman, אשר גם משמעותה במקור הייתה "האדם הראש" או "האדם בראש", והיא קשורה קשר הדוק לhövding, כלומר "מנהיג". מאז ימי הביניים, שני התארים שימשו למנהיגי מדינה, יותר מאשר אנשי צבא. Heubtmann יכול להיות גם מקורו האטימולוגי של התואר "הֶטמן", המשמש במרכז ובמזרח אירופה. על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש שלושה כוכבי כסף. הדרגה מקבילה לדרגת קפיטן-לויטננט בדויטשה מרינה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה דרגת אס אס האופטשטורמפיהרר הייתה שוות ערך להאופטמן. מדיה וקבצים בנושא האופטמן בוויקישיתוף