laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פורטוגסה

פורטוגסה (בספרדית: Portuguesa) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת במרכז ונצואלה, גובלת בלרה בצפון, בקוחדס במזרח, בברינס בדרום ובטרוחיו במערב. המדינה משתרעת על שטח של 15,200 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 876,496 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא גואנרה. מקור השם של המדינה הוא בנהר ריו פורטוגסה הזורם בה. השם הוא תואר בספרדית שמשמעותו "[אישה] פורטוגלית", והאגדה מספרת שהנהר קיבל את שמו לאחר שאישה פורטוגלית טבעה בו. הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ב-10 באפריל 1851, בהוראת נשיא ונצואלה חוסה גרגוריו מונגס, נוצרה באזור בו קיימת המדינה של היום פרובינציית פורטוגסה, כשבירתה היא גואנרה. ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת פורטוגסה. כעבור שנתיים היא אוחדה לתוך מדינת סמורה (כיום מדינות ברינס ואפורה). מאוחר יותר, בתקופת הנשיא אנטוניו גוסמאן בלנקו, מדינות סמורה וקוחדס אוחדו למדינת סור דה אוקסידנטה (מילולית: מדינת דרום-מערב) כחלק מתהליך האחדה של כלל מדינות ונצואלה ל-7 בלבד. בסופו של דבר פורטוגסה הפכה למדינה נפרדת לחלוטין ב-1909. כלכלת פורטוגסה מתבססת בעיקר על חקלאות וגידול מקנה, ובמידה פחותה יותר על תיירות והפקת נפט. מדיה וקבצים בנושא פורטוגסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורטוגסה פורטוגסה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור מדינת פורטוגסה, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית).
דיאנג'לו ראסל

דיאנג'לו דאנטה ראסל (באנגלית: D'Angelo Danté Russell; נולד ב-23 בפברואר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA ראסל נולד וגדל בלואיוויל שבקנטקי. החל ללמוד בתיכון מקומי, אך לאחר שנה אחר עבר לתיכון אקדמיית מונטורדה בפלורידה, המפורסם בטיפוח כדורסלנים. הוא שיחק לצד כוכב התיכון, האוסטרלי בן סימונס, וזכה עם הקבוצה פעמיים באליפות ארצות הברית לתיכונים, ב-2013 וב-2014. ב-2014 נבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בעונת 2014/2015 שיחק בנבחרת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של אוהיו, הוא פתח בכל המשחקים ורשם ממוצע של 19.3 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-5 אסיסטים למשחק. הוא נבחר לחמישיית העונה של ה-NCAA. ביוני 2015 נבחר בבחירה השנייה בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA על ידי לוס אנג'לס לייקרס. את העונה סיים עם ממוצע של 13.2 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב-NBA. את העונה השנייה סיים עם ממוצע של 15.6 נקודות. לאחר עונת 2016/2017 הועבר בטרייד לברוקלין נטס לצד טימופיי מוזגוב, תמורת ברוק לופז והזכויות להחתמתו של קייל קוזמה, הבחירה ה-27 בדראפט של אותה שנה. בעונת 2018/2019 נבחר בפעם הראשונה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, כמחליפו של ויקטור אולדיפו הפצוע. ביולי 2019 סיכם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס, והועבר אליה במסגרת עסקת "החתמה והעברה" (sign and trade), בתמורה לקווין דוראנט. בפברואר 2020, לאחר 33 משחקים בלבד בגולדן סטייט, הועבר יחד עם אומארי ספלמן וג'ייקוב אוואנס בטרייד למינסוטה טימברוולבס, בתמורה לאנדרו ויגינס ושתי בחירות דראפט עתידיות. ב-9 בפברואר 2023, עבר ראסל חזרה ללוס אנג'לס לייקרס במסגרת של טרייד משולש . מדיה וקבצים בנושא דיאנג'לו ראסל בוויקישיתוף דיאנג'לו ראסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיאנג'לו ראסל, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר אוניברסיטת המדינה של אוהיו Who’s That Guy? Ohio State’s D’Angelo Russell!, אתר grantland, ‏11 בפברואר 2015 BROOKLYN’S D’ANGELO RUSSELL NAMED 2019 NBA ALL-STAR גולדן סטייט מצרפת את ראסל, באתר הקבוצה, 7 ביולי 2019 [מינסוטה מצרפת את ראסל, ספלמן ואוואנס], באתר הקבוצה, 6 בפברואר 2020
כנבוזי השני

קָמְבּוּגִ'יַה השני (מפרסית עתיקה: 𐎣𐎲𐎢𐎪𐎡𐎹, מת ב-522 לפנה"ס), המוכר בעברית ככַּנְבּוּזִי (מארמית: 𐡊𐡍𐡁𐡅𐡆𐡉) ובלועזית כקַמְבִּיסֵס (מיוונית: Καμβύσης), היה בנו של כורש הגדול ומלך פרס אחריו. בתחילת ניסן בשנה האחרונה לשלטונו של כורש, ב-530 לפנה"ס, לפני שיצא למלחמה באמדסיה, הכתיר כורש את בנו כנבוזי למלך לצידו. הוא העביר לכנבוזי את התואר "מלך בבל", בעוד הוא עצמו שומר על התואר "מלך הארצות". כך הוכרו שניהם כמלכים במקביל במשך כמה חודשים, עד שבסתיו של אותה שנה הגיעו לבבל השמועות על מותו של כורש, וכנבוזי ירש את שני התארים והפך למלך יחיד. תחת שלטונו המשיכה מגמת ההתפשטות של הממלכה, וב-525 לפנה"ס כבש את מצרים, והוסיף לתאריו גם את תואר פרעה מלך מצרים. באחד המקורות על הקרב, סופר על הטקטיקה המקורית בה נקט כנבוזי בקרב מול צבא פרעה. מרגע שנוכחו החיילים המצרים שלצד החיילים הפרסים מתקדמים גם חתולים אין ספור, הם הפסיקו להמטיר חיצים. כנבוזי היה מודע לכך שהמצרים סוגדים לחתול כחיה קדושה, ויפחדו לפגוע בו. משנוכחו לדעת המצרים שעל מגני הפרסים מצוירות דמויות של חתולים, הם הפילו נשקיהם ונמלטו על נפשם. הפרסים דלקו בעקבותיהם והרגו רבים מהם. לפי ההיסטוריון היווני הרודוטוס, כנבוזי השני התחתן עם אחותו אטוסה לאחר המלכתו ב-530 לפנה"ס. החתונה בין אח ואחות לא היה נהוג באותה תקופה וכנבוזי השני שכנע את כל השופטים לתת תוקף משפטי לנישואין שלהם. על פי הרודוטוס, התנהג כנבוזי באכזריות רבה בהיותו במצרים. הוא הוציא להורג את פרעה פסמתיך השלישי, בנו של יעחמס השני (ביוונית - אמסיס) יחד עם אצילים נוספים, התעלל בשבויים, והרג נשים וילדים. בזז את המקדשים וחילל את קדשי המצרים. הוא ניסה להמשיך את כיבושיו גם ללוב, אך צבא גדול של כ-50,000 חיילים נעלם כלא היה. הרודוטוס טען שהצבא נספה בסופת חול מדבר, אך ממצאים חדשים אותם גילה פרופ' אולף קאפר (Olaf Kaper) מאוניברסיטת ליידן עולה כי הצבא הפרסי הובס על ידי הפרעה המצרי המורד פטובסטיס השלישי (Petubastis). לפי מסורת מצרית, שהשתמרה על ידי הרודוטוס, בהיותו במצרים נתקף בשגעון כעונש על כך שהרג את שור האפיס המקודש, שהיה מיועד לקורבן לאלים. בזמן שהותו במצרים, תפס את השלטון בפרס אמגוש בשם גאומתה, שהתחזה לאחיו של כנבוזי, ברדיה, וטען למלוכה בשמו. לפי גרסה אחרת ברדיה נרצח בידי כנבוזי עוד לפני צאתו למצרים בגלל פחדו של כנבוזי שאחיו ירש אותו בהיעדרו. כנבוזי יצא לתפוס בחזרה את השלטון, אבל טרם שהספיק להגיע לפרס, מת בחרבו שלו בהתאבדות מכוונת משום שרצח את אחיו לשווא וקם לו מתחזה, ואילו על-פי מקורות אחרים בתאונה. המחזאי המצרי אחמד שאוקי חיבר מחזה בשם "קמביז" העוסק במלך כנבוזי השני. מדיה וקבצים בנושא כנבוזי השני בוויקישיתוף Cambyses, באתר ליוויוס (באנגלית) (Muhammad A. Dandamayev, "Cambyses". In Ehsan Yarshater (ed.), Encyclopædia Iranica, ‏vol. 4, Routledge & Kegan Paul. כנבוזי השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כנבוזי השני, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) The Chronology of Cyrus and Cambyses ניל בר, שווים: סיפורה של ספרטה, ניל בר והוצאת זרש, 2021 "Atossa". Livius.org. נבדק ב-15 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Atossa - The Celestrial and Terrestrial Lady of Ancient Iran". Iran Chamber Society. Leiden Egyptologist unravels ancient mystery, Leiden University, 19 June 2014
קוחדס

קוחדס (בספרדית: Cojedes) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת במרכז ונצואלה, גובלת ביארקוי ובקרבובו בצפון, בגואריקו במזרח, בברינס בדרום, בפורטוגסה במערב ובלרה בצפון-מערב. המדינה משתרעת על שטח של 14,800 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 323,165 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סן קרלוס. הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. בשנות ה-20 של המאה ה-19, האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך להיות מחלק מפרובינציית קרבובו. ב-1855 נוצרה באזור בו קיימת המדינה של היום פרובינציית קוחדס. ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת קוחדס. בשנים שלאחר מכן, המדינה עברה איחודים עם מדינות שונות עד שבתחילת המאה ה-20 התקבע מעמדה כמדינה נפרדת. כלכלת קוחדס מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול תירס, יאם, מניהוט מצוי, ודורה, וכן על גידול מקנה. מדיה וקבצים בנושא קוחדס בוויקישיתוף קוחדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סן קרלוס

סנטה קרלוס (בספרדית: San Carlos) הוא שם שמשמעו "קרלוס הקדוש". האם התכוונתם ל... סן קרלוס (קליפורניה) – עיר במדינת קליפורניה בארצות הברית. סן קרלוס דה בארילוצ'ה – עיר בפרובינציית ריו נגרו בארגנטינה. סן קרלוס (ונצואלה) – בירת מדינת קוחדס בוונצואלה. בית הקברות הצבאי סן קרלוס – בית קברות צבאי בריטי באיי פוקלנד. אי סן קרלוס – אחד השמות שניתנו לאי הפסחא. סן קרלוס (ניקרגואה) – בירת מחוז ריו סן חואן בניקרגואה. סן קרלוס (צ'ילה) – עיר בצ'ילה. סן קרלוס (נגרוס אוקסידנטל) – עיר בפרובינציית נגרוס אוקסידנטל בפיליפינים. סן קרלוס (פנגסינן) – עיר בפרובינציית פנגסינן בפיליפינים. סן קרלוס (אורוגוואי) – עיר באורוגוואי.
לשון נופל על לשון

לשון נופל על לשון הוא צירוף לשוני שבו ישנן שתי מילים (או יותר) בעלות הגייה דומה (או אותיות שורש דומות) אך משמעותן שונה ולעיתים אף סותרת. צירופים אלו נועדו לשחק עם הלשון וליצור בלבול מסוים אצל הקורא, שכן משמעותן של המילים היא שונה. לדוגמה: צדקה-צעקה ומשפט-משפח (שתיהן של ישעיהו הנביא), או מקרה בולט של ניגוד: היננוּ-איננוּ. דוגמה: "אץ קוצץ", הפיוט לפורים של רבי אלעזר הקליר, מתחיל במילים: אָץ קוֹצֵץ בֶּן קוֹצֵץ / קְצוּצַי לְקַצֵּץ בְּדִבּוּר מְפוֹצֵץ / רְצוּצַי לְרַצֵּץ לֵץ בְּבוֹא לְלוֹצֵץ / פֻּלַּץ וְנִתְלוֹצֵץ כְּעָץ מְחַצְּצִים לְחַצֵּץ / כְּנֵץ עַל צִפּוֹר לְנַצֵּץ. דוגמה נוספת, משל חנניה רייכמן: אמרה צפרדע לא אגור עם עגור כי אגור מפני עגור אשר באין לו מלאי אגור צפרדעים בולע. דוגמה נוספת של עמנואל הרומי בשיר 'עלמה' מתוך הספר 'מחברות עמנואל' עַל מָה עַלְמָה, עַל מַעַל מָה/ עַלְמָהּ עֵת יִשְׁקֹט עֵת יִדּוֹד?/ אוֹ בּוֹ תַּחְפֹּץ, אוֹ יָד תִּקְפֹּץ/ וַתְּצַו לוֹ: לִין דּוֹד! אוֹ לִנְדוֹד דוגמה נוספת, משלט עירוני: כלב אסור – מותר כלב מותר – אסור עוד דוגמאות, מאמרות עממיות: אני רוצה אח קטן, אני רוצח קטן. שְׁלָּמָה שִׁלְּמָה שְׁלֹמֹה שַׂלְמָה שְׁלֵמָה? טוֹרְפִים טוֹרְפִים טוֹרְפִים. אִשָּׁה נַעֲלָה, נָעֲלָה נַעֲלָהּ, נָעֲלָה אֶת הַדֶּלֶת בִּפְנֵי בַּעֲלָהּ. מהספרות ידוע "מלך המלח" מהשיר אל מלא רחמים של יהודה עמיחי. בבידור, אסף אשתר ידוע ככותב בדיחות ומערכונים רבים המבססים על שעשועי לשון ובפרט על "לשון נופל לשון", בהם מערכוני "יש לי יש לי" מהקומדי סטור וכן מערכוני כפל משמעות, למשל: "להשקות את העציצים כל יומיים" או "להשקות את העציצים כל יום מים." בסרט "מבצע סבתא" ישנו המשפט "סבתא חיה מתה" האומר שהסבתא בסרט ששמה חיה - נפטרה. מצלול משפט שביל בגן דוגמאות ללשון נופל על לשון בתנ"ך בוויקיטקסט לשון נופל על לשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לשון נופל על לשון, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיניק

סיניק (Cynic) היא להקת פרוגרסיב מטאל אמריקאית. מקור הלהקה מטמפה שבפלורידה. היא הוקמה על ידי פול מסווידל הגיטריסט ושון ריינרט המתופף בשנת 1987. זמן מה לאחר מכן צורף ואן ארפ כבסיסט וג'ק קלי כסולן. בתחילת דרכה ניגנה הלהקה דת' מטאל כמיטב המסורת של להקת דת' כשהיא מושפעת מלהקות אחרות כגון קריאייטור ופוזסט. לבסוף עזב ג'ק את הלהקה, ג'ייסון גובל צורף כגיטריסט נוסף ופול שימש כזמר. החל משנת 1991 החלה הלהקה לשנות בהדרגה את הסגנון המוזיקלי, אשר שיאו הוא באלבומה הראשון של הלהקה, Focus, אשר הציג טכניקה מרשימה והשפעות נרחבות מעולם הג'אז והפיוז'ן. בשנת 1994 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות יחד עם להקת קאניבל קורפס האמריקאית ובסתיו של אותה שנה פורקה הלהקה בעקבות חילוקי דעות. ב-6 בספטמבר 2006 דווח שסיניק יעשו "קאמבק" באביב/קיץ 2007. אלבומה של הלהקה, Focus, שיצא לאור בשנת 1993, הביא את ז'אנר הדת' מטאל למקומות חדשים. לאחר הפסקה של קרוב ל-13 שנה, בנובמבר 2008, יצא לאור אלבומה השני של הלהקה - Traced In Air. הלהקה הוציאה ארבעה דמואים בשנים שבין 1988 ועד 1991. מדיה וקבצים בנושא סיניק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיניק סיניק, ברשת החברתית פייסבוק סיניק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיניק, באתר Last.fm (באנגלית) סיניק, באתר AllMusic (באנגלית) סיניק, באתר MusicBrainz (באנגלית) סיניק, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) סיניק, באתר Discogs (באנגלית) סיניק, באתר Songkick (באנגלית) סיניק, באתר בנדקמפ סיניק, באתר בילבורד (באנגלית)
EBM

EBM (מאנגלית: Electronic body music; באופן מילולי: "מוזיקת גוף אלקטרונית") הוא זרם של מוזיקה אלקטרונית אשר ניצניו בגל החדש ובסינת'-פופ האלקטרוניים של סוף שנות ה-70 של המאה ה-20. הזרם משלב בתוכו אלמנטים ממוזיקת הגל החדש, סינת'-פופ ופאנק ומזוהה כיום בעיקר עם תרבות הדארק. את המונח EBM תבעו חברי להקת Front 242 הבלגית כדי לתאר את סגנון המוזיקה הייחודי שלהם. כבר בתחילתו קיבל הסגנון גוון "דארק", וכיום רוב אירועי ה-EBM נערכים במועדונים בעלי אופי "אפלולי" ונון-קונפורמיסטי או מחתרתי. הסגנון המסורתי של המוזיקה נקרא "אולדסקול EBM" (מלשון Old school) והוא פותח על ידי להקות מרכז אירופאיות בעיקר. סגנון זה משלב בתוכו אלמנטים תרבותיים של מחתרתיות, אנרכיזם ופרודיה. במהלך שנות ה-90 התפתח מאוד הזרם ונוצר בו סגנון חדש בשם "ניוסקול EBM" (מלשון New school) הנחשב למתון יותר מבחינה מלודית וקרוב יותר קמעה לרוק גותי. הן לאולדסקול EBM והן לניוסקול EBM נוצרו תתי סגנונות משל עצמם (ראו בהמשך). אולדסקול EBM מהווה הסגנון המובחן הראשון של הזרם. שורשיו של סגנון זה ביצירותיה של להקת Front 242 הבלגית והוא פותח על ידי להקות גרמניות ושוודיות בעיקר. הרכבים המתמחים באולדסקול EBM הם למשל: Front242, Nitzer Ebb, Paranoid. אנהלט EBM (מגרמנית: Anhalt EBM) הוא תת-סגנון של האולדסקול EBM המתאפיין בהיותו מינימליסטי, מהיר וחוזרני יותר מן האולדסקול הרגיל, כמו גם בבאס ליין "כבד" יותר. שיריי האנהלט EBM הם בעיקר פרודיים וכוללים מסר מחתרתי, אנטי פשיסטי, אנטי מיליטריסטי וכן כזה המביע שנאה לתרבות הצריכה. חלוצי התחום הם ההרכב הגרמני D.A.F. הרכבים המתמחים באנהלט EBM הם למשל: Sturm Cafe, Pantser Fabriek וכן Jager90. ניוסקול EBM אשר מכונה לעיתים גם "EBM מסחרי" הסגנון המוזיקלי ה"גותי" יותר של הזרם. מלל השירים עוסק בעיקר באהבה שבין בני זוג "אפלוליים". הסגנון משלב מוטיבים של רוק גותי וכן עתידנות (ולכן הוא מכונה לעיתים גם "פיוצ'רפופ"). הרכבים המתמחים בניוסקול EBM הם למשל: Covenant, And One, Assemblage 23. אינדסטריאל EBM הוא תת-סגנון של הניוסקול EBM שהחל להתפתח בשנות ה-2000 המוקדמות של המאה ה-21 ומשלב בתוכו אלמנטים של מוזיקת האינדסטריאל והטראנס. מאפיין עיקרי שלו הוא ושירה בקריינות משונה של לחש-צעקני (Whisper scream). הקליפים של שירי EBM תעשייתי עושים שימוש במוטיבים גרפיים פוסט-אפוקליפטיים וכאלה מתחום הפיזיקה הגרעינית, הסייברפאנק והסייברגות'. הרכבים המתמחים באינדסטריאל EBM הם למשל: Your bunny rot (הרכב ישראלי), Agonize, וכן X-Fusion. הסצנה נפוצה במדינות גרמניה, שוודיה, בריטניה, איטליה, צרפת, מקסיקו, ברזיל, פרו וישראל. בגרמניה מתקיימים מדי שנה פסטיבלים הכוללים הופעות של הרכבים הממציאים מוזיקת EBM (בעיקר הרכבים המתמחים באולדסקול EBM ואנהלט EBM). נכון לשנת 2016, סצנת ה-EBM בישראל נפוצה אך ורק בערים תל אביב וחיפה; אין בישראל מועדונים המנגנים EBM באופן בלעדי, אך ישנם ליינים ייעודיים למוזיקה זו, וישנן כמה קבוצות פייסבוק ישראליות העוסקות במוזיקה בהן מפרסמים המארגנים השונים מסיבות EBM. המסיבות הייעודיות כוללות בעיקר אולדסקול ואנהלט EBM. כמו כן, מספר הרכבי EBM כמו הוסיקו, VNV NATION, אפופטיגמה ברזרק ומלוטרון, הגיעו להופעות בישראל. כמו כן, פעלו בישראל מספר להקות שהתכתבו עם הז'אנר, Observe & Control, PVC Prime‏ ו-Distention. מדיה וקבצים בנושא EBM בוויקישיתוף נכתב לעיתים "אולד סקול EBM". במקור מגרמנית: Alte schule EBM (אם כי גם בקרב דוברי גרמנית הצורה הנפוצה היא Old school EBM).
ג'ף פלייק

ג'פרי "ג'ף" ליין פלייק (באנגלית: Jeffry Lane "Jeff" Flake; נולד ב-31 בדצמבר 1962) הוא דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כשגריר ארצות הברית בטורקיה. פלייק כיהן כסנאטור מטעם מדינת אריזונה מינואר 2013 עד ינואר 2019, וקודם לכן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. פלייק נולד בחוות בקר בסנופלייק שבאריזונה. לאחר לימודי התיכון היה שליח הכנסייה המורמונית לדרום אפריקה ולזימבבואה. ב-1986 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת בריגהאם יאנג וב-1987 סיים תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת בריגהאם יאנג. בתום לימודיו החל לעבוד בוושינגטון די. סי. במשרד יחסי ציבור. בהמשך עבר לנמיביה באפריקה שם כיהן כמנהל המכון לדמוקרטיה. ב-1992 מונה למנהל מכון גולדווטר, מכון מחקר ליברטריאני-שמרני באריזונה. בשנת 2000 נבחר כנציג מחוז מס' 1 של אריזונה לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא הושבע לתפקיד בינואר 2001 ומאז נבחר לארבע כהונות נוספות. בנובמבר 2012 ניצח בבחירות לסנאט לאחר שזכה ל-49.2% מקולות המצביעים לעומת ריצ'רד קרמונה, חבר המפלגה הדמוקרטית שקיבל 46.2%. פלייק כיהן בסנאט כחבר בוועדת החוץ, ועדת האנרגיה ומשאבי הטבע, ועדת המשפט, והוועדה המיוחדת להזדקנות של הסנאט של ארצות הברית. במהלך הקדנציה שלו חבר פלייק לקבוצה של חברי סנאט משתי המפלגות, שכונתה "חבורת השמונה" (Gang of Eight), וכוללת בנוסף אליו את צ'אק שומר, לינדזי גרהאם, ג'ון מקיין, מרקו רוביו, דיק דרבין, רוברט מננדז ומייקל בנט, במטרה לקדם רפורמה בחוקי ההגירה לארצות הברית, שתסדיר בין השאר את מעמדם של כ-11 מיליון שוהים בלתי חוקיים. לאורך השנים תמך בהפשרת היחסים עם קובה, כחבר סנאט תמך ביוזמתו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה מ-2015 לנרמול היחסים הדיפלומטיים ואף היה חבר במשלחת הראשונה של הקונגרס לקובה. ב-13 באוגוסט 2015, עם פתיחתה הרשמית של שגרירות ארצות הברית בהוואנה, נכח פלייק במשלחת דו-מפלגתית יחד עם מזכיר המדינה ג'ון קרי בטקס הנפת הדגל האמריקאי. באוקטובר 2017 הודיע כי לא יתמודד לכהונה נוספת בסנאט, זאת לאחר שביקורתו על הנשיא דונלד טראמפ פגעה במעמדו במפלגה הרפובליקנית. בדצמבר 2021 מונה על ידי הנשיא ג'ו ביידן לשגריר בטורקיה. פלייק נשוי לשריל ואב לחמישה. מדיה וקבצים בנושא ג'ף פלייק בוויקישיתוף ג'ף פלייק, ברשת החברתית פייסבוק ג'ף פלייק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ף פלייק, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ף פלייק, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ף פלייק, ברשת החברתית Goodreads ג'ף פלייק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ף פלייק באתר הסנאט ג'ף פלייק באתר votesmart.org ג'ף פלייק באתר ontheissues.org ג'ף פלייק, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) טלי קרופקין, מקל בגלגלי המינוי של טראמפ: מיהו הסנאטור הרפובליקאי שעשוי להכריע אם קבאנו יאושר, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2018 Gang of Eight's strategy for winning immigration floor fight: Stick together, אתר thehill.com‏, 24 במאי 2013 הנדלסבלאט, ‏חזית הסירוב לקובה מתפוררת, באתר גלובס, 21 באפריל 2002 רויטרס, ארה"ב וקובה צפויות לכונן יחסים דיפלומטיים בראשית החודש הבא, באתר הארץ, 14 ביוני 2015 סוכנויות הידיעות, לראשונה מזה 54 שנה: דגל ארה"ב הונף מעל השגרירות החדשה בהוואנה, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2015 Cuba congressional delegation: Who traveled with John Kerry to Havana over embassy in Havana,‏ הוושינגטון פוסט, 15 באוגוסט 2015 Flake announces retirement as he denounces Trump, באתר פוליטיקו, 24 באוקטובר 2017 (באנגלית)
מעגל הגליוקסילט

מעגל הגליוקסילט (Glyoxylate) הוא מסלול מטבולי המתרחש בתאיהם של צמחים ושל מספר מיקרואורגניזמים, אך לא בבעלי חיים. מעגל הגליוקסילט מאפשר ליצורים אלו להפיק גלוקוז מחומצות שומן. בעלי חיים אינם מסוגלים לבצע זאת; הם מסוגלים לנצל את חומצות השומן לשם הפקת אנרגיה (באמצעות מעגל קרבס), אך אם נדרשת אספקה של פחמימות (המוח, למשל, הוא צרכן גדול של גלוקוז, והכמות הנצרכת במזון לא תמיד מספקת) משתמש הגוף בחלבונים ובחומרים אחרים (לקטט, פירובט, גליצרול) לשם הפקת גלוקוז, זאת באמצעות תהליך הגלוקונאוגנזה. בעלי חיים משתמשים במעגל קרבס לשם הפקת אנרגיה מחומצות שומן. החומצות בעלות השרשרת הפחמימנית הארוכה מתפרקות בתהליך הדרגתי (הקרוי חמצון בטא) לקבוצות אצטיל, בעלות שני אטומי פחמן בלבד. קבוצות האצטיל נכנסות ישירות למעגל קרבס, שם הן עוברות חמצון מלא והופכות לפחמן דו-חמצני (אשר נפלט דרך הריאות אל האוויר). החומר הסופי וההתחלתי כאחד של מעגל קרבס הוא אוקסאלואצטט. חומר זה, בעל ארבעה אטומי פחמן, מסוגל להיכנס לתהליך הגלוקונאוגנזה ולהביא ליצירת גלוקוז. למרות זאת, בבעלי חיים אין לחומצות השומן כל "הזדמנות" להפוך לאוקסאלואצטט, כיוון שהן נפלטות עוד לפני כן כפחמן דו-חמצני. האוקסאלואצטט המיוצר בסופו של מעגל קרבס הוא אותו אוקסאלואצטט שהתחיל את המעגל, כך שאין כל רווח נטו של אטומי פחמן בתהליך חמצון חומצות השומן. מעגל הגליוקסילט החסר בבעלי חיים, יוצר "דרך קיצור" למעגל קרבס ועוקף את הפיכת קבוצות האצטיל, שמקורן בחומצות השומן, לפחמן דו-חמצני. אטומי הפחמן נשמרים והופכים תוך מספר שלבים לאוקסאלואצטט, אשר מאוחר יותר מסוגל להיכנס לתהליך הגלוקונאוגנזה ולהביא ליצירת גלוקוז. אחד מתוצרי הביניים הוא גליוקסילט, ועל שמו קרוי המעגל. מיקרואורגניזמים בעלי מעגל גליוקסילט מסוגלים, אם כן, לגדול על מצע גידול המכיל שומנים בלבד, ולהמיר אותם לפחמימות הנחוצות לבניית התא. בעלי חיים, לעומת זאת, ובהם האדם, אינם מסוגלים לשרוד עם תזונה המבוססת על שומנים בלבד. מדיה וקבצים בנושא מעגל הגליוקסילט בוויקישיתוף
כריש גלאפגוס

כריש גלאפגוס (שם מדעי: Carcharhinus galapagensis) הוא מין של דג סחוס גדול ממשפחת הכרישיים, השוחה ברחבי האוקיינוס הפתוח ומגיע לשוניות וחופים מבודדים באיים באוקיינוס. לכריש גלאפגוס מבנה גוף וסנפירים כמו לרוב הכרישים שמובלט בעיקר בסנפיר הגב המעוגל בקצה. כריש זה נחשב לציד חברתי שאוכל בעיקר דגים קטנים, אבל יש לו מוניטין של חיה תוקפנית שעלולה לטרוף אנשים, אף שאינם טורפים אנשים כלל. הכריש חי ומתרבה בשוניות באיים שונים, בין השאר באיי גלאפגוס, אליהם הוא מגיע הרבה ומכאן שמו. אורכו 3-3.7 מטר, ומשקלו עד 195 ק"ג. כריש גלאפגוס ניזון בעיקר מדגי קרקעית ומדיונונים. לעיתים הפרטים הגדולים יצודו גם איגואנות ים, אריות ים, כרישים קטנים יותר ואפילו אשפה. הם צדים בעיקר בקבוצות בשונית בלילה, אז רב הדגים נחים. הטורפים העיקריים שלהם הם הקטלן ועמלץ לבן, אך שניהם אינם נפוצים באיים מרוחקים. עם זאת האויב העיקרי שלו הוא האדם שצד את הכרישים ומזהם את הימים והשוניות הנדירות. מדיה וקבצים בנושא כריש גלאפגוס בוויקישיתוף כריש גלאפגוס, באתר ITIS (באנגלית) כריש גלאפגוס, באתר NCBI (באנגלית) כריש גלאפגוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש גלאפגוס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כריש גלאפגוס, באתר FishBase (באנגלית) כריש גלאפגוס, באתר GBIF (באנגלית) כריש גלאפגוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
דיאג'יו

דיאג'יו (באנגלית: Diageo; נהגה: diːˈɑːʒiːoʊ. הגיות אחרות: daɪˈʌʒiːoʊ, או: diˈædʒioʊ) היא חברה בריטית לייצור ושיווק משקאות אלכוהוליים שבסיסה בלונדון. דיאג'יו היא יצרנית האלכוהול הגדולה בעולם, והמפיקה הגדולה ביותר של בירה ויין. דיאג'יו הוקמה בשנת 1997 ממיזוג של מבשלת גינס וחברת "גראנד מטרופוליטן". את הקמתה יזמו מנהלי גינס אנתוני גרינר ופיליפ ייאה יחד עם ג'ורג 'בול וג'ון מקגרת מגראנד מטרופוליטן. אנתוני גרינר היה יו"ר ההנהלה הראשון. מניות דיאג'יו החלו לסחור בבורסה בלונדון ב-17 בדצמבר 1997 לפי שווי בורסאי של 24 מיליארד ליש"ט. באותה עת החזיקה החברה הממוזגת בעסקים רבים ומסועפים, בין השאר ברשת מסעדות ההמבורגרים ברגר קינג, גלידות האגן דאז, חברת המזון פילסברי, בירת גינס, מותגי ג'וני ווקר, ג'יי אנד בי, גורדונ'ס ג'ין ווודקה סמירנוף. גם ספר השיאים של גינס היה בבעלותה באותה עת. בשנים שלאחר המיזוג התמקדה החברה בפעילות בתחום המשקאות, הנהנית משיעורי צמיחה גבוהים יותר, ומכרה את עסקי המזון והמסעדות שלה. ביולי 2000 מכרה את חברת המזון פילסבורי לחברת ג'נרל מילס תמורת 10.5 מיליארד דולר. בדצמבר 2002 מכרה את רשת ברגר-קינג תמורת כ-1.5 מיליארד דולר. בשנת 2000 רכשה חלק ממותגי המשקאות של חברת סיגראם ממשפחת ברונפמן. ביוני 2017 רכשה תמורת 700 מיליון דולר, משחקן הקולנוע ג'ורג' קלוני ושותפים נוספים את מותג הטקילה קאסאמיגוס (אנ') שהקימו רק 4 שנים קודם לכן. בספטמבר אותה שנה גם רכשה מותג ג'ין לא אלכוהולי. המותגים שבבעלות דיאג'יו הם מהנמכרים בסוגם בעולם, ובהם: סמירנוף - הוודקה הנמכרת ביותר בעולם ג'וני ווקר - הבלנדד ויסקי הסקוטי הנמכר ביותר בעולם בייליס אייריש קרים - הליקר הנמכר ביותר בעולם בירה גינס - הסטאוט הנמכר ביותר בעולם גורדונ'ס - הג'ין הנמכר ביותר בעולם דון חוליו - מותג טקילה מוכר קפטן מורגן - מותג רום מוכר טנקרי - מותג ג'ין דום פריניון Moët & Chandon דיאג'יו משווקת את מוצריה בלמעלה מ-181 מדינות ברחבי העולם ומפעילה משרדים בכ-80 מדינות. היא רשומה בבורסה לניירות ערך בלונדון והיא אחת החברות הכלולות במדד FTSE 100. מדיה וקבצים בנושא דיאג'יו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיאג'יו דיאג'יו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יצרנית האלכוהול הגדולה בעולם מקבלת הקלה של 2.7 מיליארד ד' מארה"ב, באתר TheMarker‏, 16 בינואר 2012 דיאג'יו, באתר הבורסה לניירות ערך בלונדון מידע עסקי על חברת דיאג'יו באתרים Yahoo! Finance, MarketWatch (באנגלית), גוגל פיננסים דיאג'יו, באתר Crunchbase (באנגלית) בלומברג, לונדון, ‏מיזוג גרנד מט-גינס אושר ע"י נציבות הסחר בארה"ב, באתר גלובס, 13 בדצמבר 1997 אליהו חסין, ‏דיאג'יו מעמידה למכירה את חברת המזון פילסבורי, בעלת מותגי גלידות האגן דאז ושימורי גרין ג'יאנטס, באתר גלובס, 10 ביולי 2000 דיאג'יו מוכרת את פילסבורי לג'נרל מילס בעיסקת 10.5 מיליארד ד'. תתמקד במשקאות, באתר גלובס, 15 ביולי 2000 דיאג'ו הסכימה להוריד את מחיר עיסקת ברגר-קינג בשליש לכ-1.5 מיליארד דולר, באתר גלובס, 11 בדצמבר 2002 רויטרס, לונדון, ‏דיאג'יו ופרנו רוכשות את משקאות סיגראם ב-8.2 מיליארד דולר, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2000 אליהו חסין, ‏משפחת ברונפמן איבדה עניין בחטיבת משקאות סיגראם, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2000 סוכנויות הידיעות, ג'ורג' קלוני נפרד מהאלכוהול - וגורף מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 20 ביוני 2017 הגרדיאן, האיש שמתעשר מלהוציא את החריף מהמשקה החריף, באתר TheMarker‏, 6 בספטמבר 2017 פורטפוליו המותגים של החברה באתר דיאג'יו. מדד לונדון פוטסי 100
אוסמניה

אוסמניה (בטורקית: Osmaniye) היא עיר בדרום טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז הים התיכון. לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 285,430 תושבים. אוסמניה שוכנת למרגלות רכס הרי הנור ובקצהו המזרחי של מישור מישור צ'וקורובה שבדרום-מרכז טורקיה, במרחק 433 ק"מ דרום-מזרחית לבירה אנקרה. היא מהווה נקודה חשובה בקשר שבין אנטליה וטורקיה לבין המזרח התיכון, בשל מיקומה על ציר דרך המשי המרכזי מהמזרח למערב. לכן היוותה נקודת התיישבות אסטרטגית של התרבויות והאימפריות שהתפתחו באזור. כיום שוכנת העיר במרכזו של אזור כפרי ופורה, ובשנים האחרונות משקיעה ממשלת טורקיה רבות בפיתוח התשתיות בעיר. בעיר נתגלו שרידים של ההתיישבות הרומאית העתיקה במקום ואלו העלו אותה על מפת התיירות. מדיה וקבצים בנושא אוסמניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסמניה (בטורקית) אוסמניה, ברשת החברתית אינסטגרם Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בטורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.