הפורט התשיעי

הפורט התשיעי היא מצודה, אחת מתוך מערכת מצודות שהוקמו בסוף המאה ה־19 סביב העיר קובנה שבליטא. לפני מלחמת העולם השנייה שימש הפורט התשיעי, כפורטים אחרים מסביב לקובנה, כבית סוהר. בתקופת הכיבוש הסובייטי (1940–1941) הפך לבית מעצר של הנ.ק.וו.ד. בתקופת הכיבוש הנאצי (1941–1944) שימש הפורט כאתר רציחתם של יהודים ותושבים אחרים מקובנה, יהודים מערים אחרות ושבויי מלחמה מהצבא האדום. באתר נטבחו כ-20,000 בני אדם, מתוכם יותר מ-15,000 יהודים. הפורט התשיעי שוכן כ־6 ק"מ ממרכז העיר. כיום משמש המקום כמוזיאון וכאתר הנצחה. בשנת 1902 החלה בנייתו של הפורט התשיעי. העבודות הסתיימו ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה. משנת 1924 שימש המקום כבית הסוהר העירוני. בשנים 1940–1941, במהלך הכיבוש הסובייטי, שימש הפורט כבית מעצר של הנ.ק.וו.ד, שפעל לעצור מי שנחשד בעמדות אנטי-קומוניסטיות. רבים מהם הועברו מזרחה למחנות עבודה בתוככי ברית המועצות. בעת הכיבוש הנאצי שימש הפורט, לבד ממתקן כליאה ועינויים, כאתר הריגה בשיטת בור ירי שבו נרצחו קרוב ל-20,000 איש (על פי האומדן הסובייטי, שכפי הנראה היה מעט מופרז, מספר הקורבנות היה כ-50,000 איש). הנרצחים הומתו ביריות על שפת תעלות שנחפרו במקום, ונקברו בקברי אחים המוניים. בין הנרצחים היו למעלה מ-15,000 יהודים שרובם הוצעדו למקום מגטו קובנה. להלן רשימה חלקית של פעולות ההרג אשר בוצעו במקום: ב־18 באוגוסט 1941 נרצחו למעלה מ-500 מאנשי האינטליגנציה. ב־26 בספטמבר 1941 נרצחו 1,200 גברים, נשים וטף כתגמול על ניסיון להתנקש בחייו של קוזלובסקי, המפקד הגרמני של משמר הגטו. ב־30 בספטמבר 1941 נרצחו בין 600 ל 1,000 יהודים. ב־4 באוקטובר 1941 נרצחו כ-1,800 איש: חולים, זקנים וילדים ששהו בבית החולים הכירורגי בגטו הקטן. ב־29 באוקטובר 1941 נרצחו 9,200 יהודים אשר גורשו באקציה הגדולה שהייתה בגטו הגדול. במרץ 1944 נרצחו 1,800 יהודים, רובם ילדים אשר גורשו ב"אקציית הילדים". ב־ 28 במרץ 1944, לקראת חיסול הגטו, נרצחו כ 40 מהשוטרים היהודים, ביניהם רוב מפקדי המשטרה היהודית של הגטו שהיו גם חברים במחתרות ציוניות. בנוסף, נרצחו במקום בין ה-25 ל-29 בנובמבר 1941 קרוב ל-5,000 מגורשים מיהודי וינה, ברלין, מינכן וברסלאו, שנשלחו לקובנה והוצעדו מתחנת הרכבת אל האתר. הרציחות הללו מתועדות בדו"ח יגר. כמו כן, נרצחו במקום שבויי מלחמה מן הצבא האדום. בסתיו 1943 הוחל במבצע 1005 ובטשטוש הראיות. באוקטובר 1943 הובא למקום קצין יהודי רוסי בשם קוליה ווסילנקו ממחנה שבויים קרוב. עם הגיעו החל מיד בתכנון דרך בריחה. היו מספר תוכניות שנכשלו אך לבסוף, למרות השמירה הקפדנית על היהודים והלא-יהודים שהועסקו במלאכה, ברחו כל 64 האסירים. בעקבות בריחתם נודע בעולם, כשנה לפני תום המלחמה, על מעללי הנאצים בפורט. כיום פועלים שני מוזיאונים במקום. האחד, הממוקם בתאי הכליאה במצודה עצמה, עוסק בכיבוש הנאצי בקובנה ובו כמה חדרי הנצחה ליהודים שנספו במקום וכן לחסידי אומות עולם מליטא, והשני מוקדש לליטא תחת הכיבוש הסובייטי לפני ואחרי מלחמת העולם השנייה. כמו כן, ישנו אתר הנצחה הממוקם על קבר האחים של רבבות הנספים במקום. בפתח האתר מונומנט הנצחה מרשים של האמנים אלפונסאס וינצנטאס אמברזיונאס (Alfonsas Vincentas Ambraziūnas) וגדימינאס באראוויקאס (Gediminas Baravykas). הפורט השביעי מדיה וקבצים בנושא הפורט התשיעי בוויקישיתוף הערך אודות הפורט התשיעי באנציקלופדיה של השואה באתר יד ושם איה בן-נפתלי, "הפורט התשיעי" - קורות אתר ההרג, משואה כז (תשנ"ט-1999), עמ' 283–301. דינה פורת, האגדה על מאבקם של יהודים מן הרייך בפורט התשיעי ליד קובנה, 1941–1942, משואה כ (תשנ"ב), עמ' 72–95 עדויות ניצולים על הרציחות בפורט התשיעי: גיטה יודילביץ' מאשה גרינבאום שלום אילתי Chris Webb, Executions in Fort Vll and Fort lX