laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התזמורת הממלכתית של ברלין

התזמורת הממלכתית של ברלין (בגרמנית: Staatskapelle Berlin) היא תזמורת האופרה של ברלין. ראשיתה של התזמורת בשנת 1570, כאשר יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ייסד תזמורת בחצרו. בשנת 1701 הוביל סיפוחם של הנסיכים הבוחרים מברנדנבורג למלך פרוסיה להגדרת התזמורת כ"תזמורת החצר של מלך פרוסיה" ("Königlich Preußische Hofkapelle") והיא כללה כ-30 נגנים. התזמורת התחברה אל אופרת החצר המלכותית, מייסודו של פרידריך הגדול בשנת 1742. בין המוזיקאים ידועי השם ששמם נקשר עם התזמורת היו קרל פיליפ עמנואל באך, פרנץ בנדה ויוהאן יואכים קוונץ. הקונצרט הראשון שנתן ההרכב לקהל רחב יותר, מחוץ לחצר המלכות, התקיים ב-1 במרץ 1783 ב"מלון פאריז", בניצוחו של יוהאן פרידריך רייכארדט, הקאפלמייסטר (מנהל מוזיקלי של ההרכב. אחרי כניסתו של ג'אקומו מאיירבר לתפקיד הקאפלמייסטר, משנת 1842, התרחב תפקיד התזמורת וסדרה שנתית ראשונה של קונצרטים למנויים יצאה לפועל. התזמורת ניגנה יצירות משל וגנר, מנדלסון ואוטו ניקולאי בביצועי בכורה, חלקם עולמיים וחלקם בגרמניה. המנהל המוזיקלי של התזמורת, ה"שטאטסקאפלמייסטר" (Staatskapellmeister), תופס משרה מקבילה באופרה של ברלין. כיום מחזיק בשתי המשרות, מאז 1992, דניאל בארנבוים. מאז שנת 2000 נושא בארנבוים בתואר "מנצח למשך חייו" של התזמורת. בארנבוים והתזמורת הממלכתית של ברלין ערכו כמה הקלטות לחברת טלדק. יוהאן פרידריך אגריקולה (1759 - 1775) יוהאן פרידריך רייכארדט (קאפלמייסטר של החצר) (1775 - 1794) ברנהרד אנסלם ובר (1816 - 1820) גספרה ספונטיני (1820 - 1841) ג'אקומו מאיירבר (1842 - 1846) אוטו ניקולאי (1848 - 1849) רוברט ראדקה (קאפלמייסטר של החצר) (1871 - 1887) יוזף שוכר (1888 - 1899) ריכרד שטראוס (1899 - 1913) לאו בלך (קאפלמייסטר של החצר) (1913 - 1920) אריך קלייבר (1923 - 1934) קלמנס קראוס (1935 - 1936) הרברט פון קאראיין (1941 - 1945) יוזף קיילברת (1948 - 1951) אריך קלייבר (1954 - 1955) פרנץ קונוויטשני (1955 - 1962) אוטמר זואיטנר (1964 - 1990) דניאל בארנבוים (1992 - 2023) כריסטיאן תילמן (מיועד, צפוי להתחיל מעונת 2024/25) מדיה וקבצים בנושא התזמורת הממלכתית של ברלין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הממלכתית של ברלין (בגרמנית ובאנגלית) התזמורת הממלכתית של ברלין, באתר ספוטיפיי התזמורת הממלכתית של ברלין, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הממלכתית של ברלין, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הממלכתית של ברלין, באתר Discogs (באנגלית) התזמורת הממלכתית של ברלין, באתר Songkick (באנגלית) התזמורת הממלכתית של ברלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Andrew Clements (2004-02-27). "Schumann: The Symphonies, Staatskapelle Berlin/ Barenboim". The Guardian. נבדק ב-2009-02-08. Anthony Holden (2006-04-02). "Classical CDs: Mahler". The Observer. נבדק ב-2009-02-08.
מכשיר רדיו

האם התכוונתם ל... מכשיר קשר – מכשיר המאפשר קשר רדיו דו-כיווני מקלט רדיו – מכשיר המאפשר קליטה והאזנה לשידורי רדיו משדר – מכשיר המאפשר שידור של גלי רדיו
אהרן פלדמן

הרב אהרן פלדמן (נולד בי"א בשבט ה'תרצ"ב, 18 בינואר 1932) הוא ראש ישיבת נר ישראל בבולטימור, מרילנד, וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית. נולד בארצות הברית לרב יוסף ושיינא גולדה פלדמן. אביו היה אחרון הרבנים הרשמיים האורתודוקסים בבולטימור. למד בישיבת חפץ חיים בבולטימור אצל הרב יעקב בוברובסקי, בישיבת בית התלמוד בארצות הברית, ולמד בחברותא עם ראש הישיבה הרב אריה לייב מאלין. כמו כן למד בישיבת נר ישראל בראשות הרב יעקב יצחק רודרמן וכן נחשב לתלמיד מובהק של הרב יצחק הוטנר. בשנת תשכ"א (1961) עלה לישראל והתגורר כשתים עשרה שנה בבני ברק, שם למד בכולל חזון איש. בשנים אלו התקרב לרב יעקב ישראל קניבסקי (ה"סטייפלר") והרב אלעזר מנחם שך. בשנת תשל"ג עקר לירושלים ושימש כראש המחלקה ליוצאי ארצות הברית בישיבת אור שמח. שימש גם כמשגיח בישיבת בית התלמוד בישראל. בשנים תשנ"ב-תשנ"ד כיהן כראש כולל לאברכים אמריקאים בירושלים, בבית המדרש של ישיבת כנסת בית אהרן שבראשות מחותנו הרב אפרים זורייבין. עם הקמת ישיבת באר התורה בקיץ תשנ"ד, בידי חתנו הרב גבריאל יוסף לוי, התמנה כנשיא הישיבה. בשנת 2001 נקרא לשמש כראש ישיבת נר ישראל בבולטימור. בשנת תשס"ה התארח אצל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש עם עוד 15 רבנים לדיון בלתי רשמי בבית הלבן בענייני החינוך התורני. בשנת תשס"ג התפרסמה תשובה שלו שבה כתב שאלה מבין חסידי חב"ד המאמינים שרבם יקום לתחייה כמשיח - אמונתם שקרית אך אינם אפיקורסים. לעומתם, המאמינים ש"עצם האלוקות" התלבשה ברבי מנחם מנדל שניאורסון ומתפללים אליו - הם כופרים ואין לצרפם למניין, אך הבהיר שהולכין אחר הרוב וסתם חסיד חב"ד אינו חשוד בזה. בשנת תשס"ה יצא בביקורת חריפה על הרב נתן סליפקין ותמך באיסור שיצא נגד ספריו. בשנת תשע"ג עורר סערה כשכינה את חבר הכנסת דב ליפמן "רשע", המנסה לכפות שינויים במערכת החינוך התורני ללא התייעצות עם גדולי התורה. מאוחר יותר חזר בו ואמר כי הוא מאמין שכוונותיו של ליפמן הן "לשם שמים". ב-2010, כתב הרב אהרן ליכטנשטיין ביקורת על כמה דברי השקפה שכתב בספרו "בעין הסערה". והרב פלדמן ענה לו, והרב ליכטנשטיין ענה לתשובתו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לא מצוינות בנותיו. אחיו עמנואל (מנחם) פלדמן - רב באטלנטה, ג'ורג'יה אחיו הצעיר, הרב יואל פלדמן - דיקן לתלמוד באקדמיה בבולטימור חתנו הרב גבריאל יוסף לוי - ראש ישיבת באר התורה בנו הרב שלמה - מחבר ספר "שערי דעת", חתן הרב אפרים זורייבין בנו הרב אליהו - מו"צ בשכונת הר נוף, מחבר הספר "אגור באהליך" על הלכות מזוזה וחתן הרב אבא מרדכי ברמן ראש ישיבת עיון התלמוד חתנו הרב אלימלך קורנפלד - רב קהילת הגר"א ברמת בית שמש א' חתנו הרב שלמה זלמן שפירא - ר"מ בישיבת בית מאיר בבני ברק. יד לפאה, י"ד סימנים בבאור עניינים חמורים במסכת פאה והלכות מתנות עניים - בני ברק תשכ"ז שלש שלומות הן: אושר בנשואין על פי התורה, ירושלים תשנ"ג רוח המושל: ביאורי אגדות חז"ל רבה בר בר חנה וסבי דבי אתונה ועוד, על פי הגאון מווילנא בספרו "פירוש על כמה אגדות, ירושלים תשנ"ז the eye of the storm (בעין הסערה), השקפת התורה על מאורעות ותופעות הזמנים המודרניים אהרן בן יוסף פלדמן (1932-), דף שער בספרייה הלאומית Brown, Ellen Schur. "Bush hosts discussion on Jewish education", Cleveland Jewish News, December 16, 2005 מכתבו לגיל סטודנט. ראו גם מכתבו של הרב פלדמן לדוד ברגר, מחבר הספר "הרבי מלך המשיח" שרי רוט, הגר"א פלדמן התנצל בפני ח"כ ליפמן: "הטעו אותי", באתר בחדרי חרדים הסרטון שפורסם ביוטיוב שבו חזר בו מהדברים Hands Across the Ocean: A Review of Rabbi Aharon Feldman’s The Eye of the Storm “Dear Reb Aharon”
קונספירציה

האם התכוונתם ל... קנוניה – קשר, מזימה הנרקמת בחשאי בין מספר אנשים, למשל כדי למרוד נגד השלטון, לפגוע באדם אחר או להתעשר באופן לא חוקי תאוריית קשר – הצגת קנוניה כהסבר למצב או אירוע, באופן המנוגד להסבר המקובל, על-בסיס ההנחה שגורמים רבי–כוח מסתירים את האמת ומונעים את חשיפתה לציבור הפתרון הסופי (סרט) (במקור Conspiracy, "קונספירציה") – סרט טלוויזיה משנת 2001 המתאר את ועידת ואנזה
טג'יקיסטן במשחקים האולימפיים

טג'יקיסטן משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996). עד אז, התחרו הספורטאים הטג'יקים במסגרת המשלחת הסובייטית, ובאולימפיאדת ברצלונה (1992) השתתפו, לצד ספורטאים מ-11 מדינות נוספות שהרכיבו בעבר את ברית המועצות, במשלחת מאוחדת (Unified Team). הספורטאי הראשון שזכה במדליה אולימפית היה הג'ודוקא ראסול בוקייב, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בהמשך אותם משחקים זכה המתאבק יוסופ עבדוסלומוב במדליית כסף. באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה המתאגרפת מבזונה צ'ורייבה במדליית ארד, והייתה לאישה הראשונה שזוכה במדליה אולימפית לזכות טג'יקיסטן. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היה האתלט דילשוד נזרוב לטג'יקי הראשון שזוכה במדליית זהב אולימפית, ביידוי פטיש. טג'יקיסטן השתתפה לראשונה באולימפיאדת חורף באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002). היא שלחה למשחקים גולש סקי אלפיני אחד, אנדריי דריגין, שהיה גם הספורטאי היחיד שייצג אותה בטורינו ובוונקובר. בשלוש האולימפיאדות לא הגיע דריגין להישגים משמעותיים. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: טג'יקיסטן במשחקים הפאראלימפיים טג'יקיסטן במשחקים האולימפיים לנוער ברית המועצות במשחקים האולימפיים המשלחת המאוחדת במשחקים האולימפיים אתר הוועד האולימפי הלאומי של הרפובליקה של טג'יקיסטן (בטג'יקית) "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-6 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-1 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
שיקוי

האם התכוונתם ל... שיקוי (כישוף) – נוזל קסום תרופה סירופ תרחיף, ראו קולואיד
ציון פיניאן

ציון פיניאן (נולד ב-26 בדצמבר 1951) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כחבר הכנסת ה-18 מטעם מפלגת הליכוד ולפני כן כסגן ראש עיריית טבריה. איש חינוך במקצועו. פיניאן נולד במרוקו ועלה ארצה עם משפחתו, בשנת 1956. הוא גדל והתחנך בטבריה. בילדותו לקה בפוליו ועד גיל אחת עשרה לא הצליח ללכת. הוא למד חינוך והוראה באוניברסיטת חיפה ועסק במשך שנים רבות בהוראה, כמורה, כמחנך וכמנהל בית ספר תיכון בטבריה. בשנת 1989 מונה על ידי שר השיכון, דוד לוי, למנהל "פרויקט שיקום השכונות" בצפון הארץ ואף זכה ב"פרס נשיא המדינה" בעקבות הצלחתו בתפקיד זה. לאחר מכן בין השנים 1992 – 2004 כיהן כסגן ראש עיריית טבריה. לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה (2003) הוצב פיניאן במקום ה-42 ברשימת הליכוד, אך הליכוד זכה ב-38 מנדטים בלבד ולא נבחר לכנסת. בינואר 2006, לאחר התפטרות צחי הנגבי לטובת קדימה הגיע תורו להיכנס לכנסת, אך בדומה לקודמו ברשימה אביגדור קהלני הוא ויתר על כניסה לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה שהתקיימו באותה שנה הוא נבחר במקום ה-24 ברשימת הליכוד, אך הליכוד זכה ב-12 מנדטים בלבד והוא לא נכנס לכנסת. בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב במקום ה-22 ברשימת הליכוד-אח"י לכנסת. הרשימה זכתה ב-27 מנדטים והוא נבחר לראשונה כחבר כנסת מן המניין ושימש כמרכז הקואליציה בוועדת הכספים. חוקק את חוק נפגעי הפוליו, שהעניק לו ולעוד כחמש מאות איש הטבות מופלגות. בבחירות לכנסת התשע עשרה הוצב פיניאן במקום ה-65 ברשימת הליכוד ישראל ביתנו לכנסת. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013, התמודד לראשות עיריית טבריה מול יוסי בן-דוד ורון קובי, אך לא נבחר. בבחירות אלה נבחר בן דוד ואילו פיניאן קיבל 2 מנדטים במועצת העיר וכיהן כיו"ר האופוזיציה. בבחירות המקומיות ב-2018, התמודד לראשות עיריית טבריה בשנית מול בן דוד וקובי, ללא הצלחה ונותר מחוץ למועצה. פיניאן נשוי ואב לשישה. מתגורר בטבריה. ציון פיניאן, באתר הכנסת ציון פיניאן, באתר כנסת פתוחה שרון רופא-אופיר, הזוכים האלמונים: מי אתה ציון פניאן?, באתר ynet, 9 בדצמבר 2008 שלום ירושלמי, כך טיפס ציון פיניאן מהמעברה לכנסת, באתר nrg‏, 19 בספטמבר 2009 נתי טוקר, ציון פיניאן קידם בכנסת את רשות השידור - מבלי לגלות שבניו קשורים אליה, באתר TheMarker‏, 2 במרץ 2013 רשימת הליכוד ישראל ביתנו לכנסת התשע עשרה באתר ועדת הבחירות המרכזית. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחל אדטו

רחל אדטו-לוי (נולדה ב-21 ביוני 1947) היא רופאה ישראלית ועורכת דין, שכיהנה כחברת הכנסת בכנסת ה-18 מטעם קדימה והתנועה. כלת פרס רפפורט לנשים פורצות דרך, 2020. רחל אדטו נולדה בחיפה ולמדה בבית הספר הריאלי בעיר. בעלת תואר דוקטור לרפואה מטעם בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים וכן בעלת תואר מוסמך במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית ותואר בוגר במשפטים מהקריה האקדמית אונו, הוסמכה כעורכת דין וחברה בלשכת עורכי הדין. בשנת 1980 הוסמכה כמומחית למחלות נשים ומיילדות. שימשה כרופאה בכירה במחלקת נשים בבית החולים הדסה הר הצופים. בשנת 1993 מונתה לתפקיד סגנית מנהל בית החולים הדסה עין כרם, וב-1995 לסמנכ"ל המרכז הרפואי שערי צדק, תפקיד אותו מילאה עד שנת 2006. בין השנים 2000–2004 הייתה סגנית יו"ר ארגון הרופאות בישראל. בין התפקידים הציבוריים שאותם מילאה אדטו: יועצת שר הבריאות לבריאות האשה (מאז 1997), יו"ר המועצה הלאומית לבריאות האשה, חברה במועצה הלאומית למיילדות וגינקולוגיה ובוועדה הציבורית לקביעת סל הבריאות (מאז 2000) וייצוג ישראל במשלחת לעצרת האו"ם בניו יורק. שימשה גם כחברת מועצת מבשרת ציון. מ-2017 מכהנת כדירקטורית בכלל ביטוח. לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה הוצבה במקום ה-35 ברשימת קדימה לכנסת. בבחירות זכתה קדימה ב-29 מנדטים ואדטו לא נבחרה לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה נבחרה למקום ה-22 ברשימת קדימה ונבחרה לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הצטרפה למפלגת התנועה בראשות ציפי לבני. עבודתה בכנסת התמקדה בנושאים החברתיים ובעיקר בתחום הבריאות. הייתה חברה בוועדת הכנסת ובוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ועמדה בראש השדולה לקידום בריאות האישה ואגודות הידידות הפרלמנטריות עם הודו ונפאל. עם החוקים שיזמה במהלך כהונתה בכנסת נמנים חוקים אלה: חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות. החוק קובע כי כתנאי להצגתה של פרסומת, יומצא אישור שהדוגמן אינו בתת-משקל, וכי בפרסומות שנעשה בהן שימוש בעריכה גרפית כדי להצר את היקפי גופו של הדוגמן, תופיע הבהרה בדבר עריכה זו (עם דני דנון). תיקון לחוק ביטוח בריאות ממלכתי המאפשר לילדים אוטיסטים לקבל טיפול גם על ידי עובד סוציאלי או פסיכולוג, כחלק מהקצבת שעות האבחון והטיפול שניתנות להם (יחד עם זאב בילסקי ודני דנון). תיקון לחוק ביטוח בריאות ממלכתי הקובע כי קופת חולים או בית מרקחת יספקו למבוטח תכשיר ששיווקו מותנה במרשם, באריזה הקרובה ביותר בכמותה למנת התכשיר המופיעה במרשם, וזאת כדי למנוע תשלום יתר של המבוטח בהשתתפות עצמית, המשולמת בנפרד על כל אריזת תרופה בודדת (עם חיים אורון ואמנון כהן). תיקון לחוק למניעת אלימות במוסדות רפואיים, המחיל את הוראותיו גם על מקומות שניתנים בהם שירותי רווחה. החוק מקנה סמכויות שונות לעובדי המקום ולמאבטחיו כלפי מי שנוקטים אלימות כלפי עובדי הרווחה (עם חיים כץ). אדטו היא אם לשני בנים מנישואיה הראשונים. החל משנת 2015 היא חיה בזוגיות עם אהרון ברנע. מדיה וקבצים בנושא רחל אדטו בוויקישיתוף רחל אדטו, באתר הכנסת רחל אדטו, סרטונים בערוץ היוטיוב רחל אדטו, באתר כנסת פתוחה כרטיס ביקור – רחל אדטו, בערוץ כנסת באתר יוטיוב אריאל נוי, ח"כ אדטו: "תוכנית הבריאות שאושרה - ביביבלוף", באתר וואלה,‏ 27 בפברואר 2011
חמד עמאר

חמד עמאר (בערבית: حمد عمار; נולד ב-5 בנובמבר 1964) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, המכהן כחבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו. בעבר כיהן כשר בלי תיק. חמד עמאר נולד לאזימי ולאנישי ב־5 בנובמבר 1964 בשפרעם. שירת בצה"ל בשנים 1982–1986. עבד כעוזרו של אביגדור ליברמן בעת שזה כיהן כשר התשתיות הלאומיות ושר התחבורה. בבחירות למועצת שפרעם ב־1998 הוצב במקום השני ברשימה עצמאית למועצה. הרשימה קיבלה 2 מנדטים ועמאר נבחר לחבר במועצת העיר שפרעם. הוא כיהן בתפקיד זה עד הבחירות הבאות ב-2003. ייסד את עמותת תנועת הנוער הדרוזי בישראל ואת העמותה לאמנויות לחימה בישראל, והוא אמן קראטה בעל חגורה שחורה דאן 5 בקראטה בסגנון שוטוקאן. בעל תואר ראשון במדעי החברה ממכללת צפת. סיים לימודי משפטים במכללת שערי משפט. עמד עבד ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 ב־2009 שובץ עמד במקום ה-12 ברשימת ישראל ביתנו, ונבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-19 הוצב במקום ה-10 ברשימה המשותפת הליכוד - ישראל ביתנו, ובבחירות לכנסת העשרים ומקום החמישי ברשימת ישראל ביתנו. בכנסת העשרים, לאחר כניסת המפלגה לקואליציה ביוני 2016, נבחר עמאר לשמש כסגן יושב ראש הכנסת. בבחירות לכנסת ה-21 שנערכו במרץ 2019 הוצב עמאר במקום השישי ברשימת המפלגה ולא נכנס לכנסת. בבחירות לכנסת ה-22 שנערכו בספטמבר של אותה שנה הוצב עמאר בשנית במקום השישי. בבחירות אלו זכתה המפלגה לשמונה מושבים ועמאר נבחר לכהונה רביעית בכנסת. בבחירות לכנסת ה-23 שנערכו במרץ 2020 הוצב בפעם השלישית במקום השישי ונבחר שוב. בכנסת ה-23 הוא כיהן כסגן יו"ר הכנסת מטעם מפלגתו. עם הקמת הממשלה ה-36 הוא הושבע לתפקיד שר במשרד האוצר, תחת יו"ר מפלגתו אביגדור ליברמן שכיהן כשר האוצר. בפועל, התיקון לחוק היסוד שנועד להסדיר את מעמדו לא התקבל, ולכן הוא נחשב כשר בלי תיק. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הוצב שוב במקום השישי ברשימת ישראל ביתנו לכנסת ונבחר לכנסת. עמאר הוא חבר הכנסת הדרוזי היחיד בכנסת ה-25. עמאר נשוי ואב לשלושה ילדים. תושב העיר שפרעם. מדיה וקבצים בנושא חמד עמאר בוויקישיתוף חמד עמאר, באתר ערוץ כנסת חמד עמאר, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) חמד עמאר, ברשת החברתית פייסבוק חמד עמאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חמד עמאר, ברשת החברתית אינסטגרם חמד עמאר, ברשת החברתית טיקטוק חמד עמאר, באתר כנסת פתוחה כרטיס ביקור – חמד עמאר, בערוץ כנסת באתר יוטיוב דוד בן בסט מראיין את חמד עמאר, "הנבחרים", באתר YouTube, ‏11 בנובמבר 2011 מזל מועלם, ח"כ עמאר: חושש שההקצנה הסונית תגיע לערביי ישראל, באתר אל-מוניטור, 1 ביולי 2014 דוד בן בסט מראיין את חמד עמאר, "הנבחרים", באתר YouTube, ‏8 ביולי 2016 חמד עמאר, באתר ישראל ביתנו מעריב, 24 בפברואר 2009, עמ' 11 כך הבהיר המשנה ליועץ המשפטי גיל לימון ב-14/12/2022 והמשנה ליועץ המשפטי אביטל סומפולינסקי ביום שלמחרת במהלך ישיבה בכנסת ב"ועדה מיוחדת לדיון בהצעות לתיקון חוק-יסוד: הממשלה". הדיון בכנסת בו נאמרו הדברים בערוץ היוטיוב של ח"כ שמחה רוטמן.
משה מטלון

משה "מוּץ" מטלון (נולד ב-12 במאי 1953, כ"ז באייר ה'תשי"ג בתל אביב) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם ישראל ביתנו בכנסת ה-18, המשמש יושב ראש הוועד הפאראלימפי הישראלי. מטלון התגייס לשירות צבאי במסגרת הנח"ל. בהיותו באימון מתקדם בגדוד 50 (שהשתייך אז לחטיבת הצנחנים) נפצע קשה בתאונת משאית עמוסה בתחמושת, פלג גופו התחתון נותר משותק והוא הוכר כנכה 100%, מאז מרותק מטלון לכסא גלגלים. הוא השתתף במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) בתחרויות הטלת כידון והדיפת כדור ברזל. מטלון שימש יועץ ליוצרי הסרט "לא שם זין" המתאר את התמודדותו של חייל צה"ל עם נכותו, ואף השתתף באחת הסצנות. מטלון למד קרימינולוגיה וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, וכן לימודי גמולוגיה, עסק בתחום היהלומים מספר שנים, היה בעל סוכנות נסיעות, חנות מזון וסוכן של המועצה להסדר ההימורים בספורט. בשנת 1994 הצטרף לליכוד וכיהן כחבר מועצת העיר הרצליה עד שנת 2000. מטלון כיהן בהנהלת אגודת הספורט מכבי הרצליה והיה ראש משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים באתונה 2004 ובייג'ינג 2008. בשנת 1992 הצטרף להנהלת ארגון נכי צה"ל, מאוחר יותר נבחר למזכיר מחוז תל אביב וב-2001 נבחר ליו"ר הארגון. בשנת 2008 התפטר מכהונתו בארגון נכי צה"ל לשם התמודדות ברשימת ישראל ביתנו בבחירות לכנסת ה-18, ושובץ במקום ה-13 ברשימה. עם כניסתו לכנסת היה האדם הראשון שמרותק דרך קבע לכיסא גלגלים שנבחר לכהונה כחבר כנסת. הדבר הצריך את הכנסת לשפר את נגישותה כדי לאפשר למטלון לתפקד כחבר כנסת. במהלך כהונתו הגיש מטלון הצעת חוק שנועדה לאפשר לרשתות המזון להציג מחירים על צגים אלקטרונים. ההצעה קודמה הודות למשרד הלובינג "גורן עמיר" העובד עם איגוד רשתות השיווק ונועדה להקל על הרשתות ולהפחית עלויות. בעקבות ביקורת ציבורית לא קודמה ההצעה. לאחר שהוצב במקום ה-44 הלא ריאלי ברשימת הליכוד-ביתנו לכנסת ה-19, פרש מטלון מפעילות פוליטית ומונה לדירקטוריון דיסקונט השקעות. לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הוצב מטלון במקום ה-16 ברשימת ישראל ביתנו לכנסת, אולם לא נבחר לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ב-6 מנדטים בלבד. לקראת הבחירות לכנסת ה־21 הצטרף למפלגת תל"ם של משה יעלון אשר התמודדה יחד עם יש עתיד וחוסן לישראל תחת השם כחול לבן והוצב במקום ה-36 ברשימה, אך לא נכנס לכנסת. גם בבחירות לכנסת ה-22 הוצב במקום ה-36 ברשימת "כחול לבן" ולא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת ה-23 לא נכלל ברשימת כחול לבן. ב-11 בספטמבר 2023 נבחר מטלון ליו"ר הוועד הפאראלימפי. מטלון מתגורר בהרצליה, נשוי בפעם השנייה ואב לארבעה. מאז שנת 2000 מתאמן ומתחרה באופני יד. מדיה וקבצים בנושא משה מטלון בוויקישיתוף משה מטלון - לחלום מחדש משה מטלון, באתר הכנסת משה מטלון, באתר כנסת פתוחה כרטיס ביקור – משה מטלון, בערוץ כנסת באתר יוטיוב פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) משה מטלון באתר "ישראל ביתנו" ליאת רון, פורטפוליו / משה (מוץ) מטלון, גלובס, 16 באוגוסט 2006 אמנון מרנדה, נבחנת בניית דוכן מותאם לח"כ בכסא הגלגלים, באתר ynet, 13 בפברואר 2009 אריק בנדר, מסתמן: הח"כ הנכה משה מטלון יזכה לנהג צמוד, nrg,‏ 5 ביולי 2009 דוד בן בסט מראיין את משה מטלון, "הנבחרים", באתר YouTube, ‏21 באוקטובר 2011 ריאיון עם ח"כ משה (מוץ) מטלון, אקטואלי, 31 בינואר 2012 זיו גולדפישר, ח"כ מוץ מטלון מופתע מהדחתו מרשימת "ישראל ביתנו", באתר nrg‏, 7 בדצמבר 2012 זיו גולדפישר, ח"כ משה מטלון: "ההחלטה אם להיות נכה או לא, היא בראש", זמן השרון, 17 ביולי 2011 צבי זרחיה, ח"כ לשעבר משה מטלון, שהגיש הצעת חוק שנועדה לסייע לשופרסל - ימונה לדירקטור בדסק"ש, באתר TheMarker‏, 7 באפריל 2013 אברהם תשובה, משה מוץ מטלון נבחר ליו"ר הוועד הפראלימפי, באתר ynet, 11 בספטמבר 2023
קאחה באינדוראשווילי

קאחָה בַּאינדוּראשווילי (בגאורגית: კახა ბაინდურაშვილი; נולד ב-26 בספטמבר 1978) הוא פוליטיקאי גאורגי שכיהן מפברואר 2009 ועד יוני 2011 כשר האוצר של גאורגיה. באינדוראשווילי נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). בשנת 2000 סיים את הפקולטה לכלכלה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בתואר מוסמך אוניברסיטה (MA), ובשנת 2006 קיבל תואר מוסמך אוניברסיטה (MA) ממכללת וויליאמס בוויליאמסטון שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. בין השנים 2004-2005 שימש באינדוראשווילי כיועץ לראש ממשלת גאורגיה. מיוני 2006 עד מרץ 2007 כיהן כראש מחלקת המיסים. ממרץ 2007 עד תחילת פברואר 2008 כיהן כסגן שר האוצר של גאורגיה. ב-6 בפברואר 2009, בעקבות מינויו של שר האוצר המכהן של גאורגיה, ניקה גילאורי, לתפקיד ראש הממשלה, מונה באינדוראשווילי לשר האוצר. הקבינט זוכה בהצבעת אמון, "סיביל גאורגיה", 6.2.2009, (באנגלית) קאחה אינדוראשווילי - ביוגרפיה, "סיביל גאורגיה", 30.1.2009, (באנגלית) קאחה באינדוראשווילי - ביוגרפיה רשמית, באתר משרד האוצר של גאורגיה, (בגאורגית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פשפש הנשפים

פשפש הנשפים (באנגלית: The Banquet Bug) הוא ספרה של הסופרת הסינית ין גה לינג, שהיגרה לארצות הברית בעקבות אירועי טיין-אן-מן. הספר פורסם בארצות הברית, באנגלית, בשנת 2006. הספר תורגם גם לעברית ויצא לאור בישראל בינואר 2009. בפשפש הנשפים מגלה דן דונג, פועל מובטל, נשפי פרסומת לעיתונאים של חברות מסחריות ובהן כיבוד עשיר ומיוחד וגם תשלום עבור הטרחה. ברקע הסיפור חיי העניים בסין, שחיתות אנשי השררה והשלטון ותרבות של ניצול מצד עשירי הארץ וחוסר האונים של האיכרים ושל הפועלים. ברקע מוזכרים מחשבים, האינטרנט והשימוש בטלפונים סלולריים. מה שמתחיל במקרה הופך אצל דן דונג להתמכרות למסיבות ולמעדנים המיוחדים המוגשים בהן. קנוניה וקשר של שתיקה הנחשפים לעיניו של דונג דוחפים אותו להפוך ממתחזה לעיתונאי חוקר עצמאי. תוצאות מרחיקות לכת של המהפך בהתנהגותו אינן מאחרות לבוא והן מטילות עליו עומס מצפוני. פשפש הנשפים הוא מסע ביקורת וסאטירה על השחיתות של החברה הסינית. הספר מתובל בטעמים וצבעים של המטבח הסיני המוצג לקורא בתפריטי הנשפים והמסעדות בהן מבקר דן. דן דונג מתקשה לשמוע ולעכל את המצוקה של האנשים שחושבים שהוא עיתונאי ומקווים שמאמר שנון פרי עטו באחד מכתבי העת המפורסמים ורבי התפוצה, יביא לפתרון מהיר של בעיותיהם. אושר, עיתונאית ותחקירנית עצמאית מנסה לנצל את יכולתו של דן ליצור קשרים עם המרואיינים כדי שיעזור לה בתחקירים ובאיסוף החומר ובתמורה היא מציעה לו עזרה בעריכת הכתבות החשובות לו ועזרה בפרסומן שכן היא מיטיבה לכתוב ומכירה את אנשי המפתח בתחום התקשורת. דן מתקשה מעט בכתיבה ונזקק לשימוש במילון. פשפש הנשפים הוא הרומן הראשון שפרסמה ין גה לינג באנגלית. היא פרסמה את ספרה הראשון בסין בשנת 1985. העלילה של פשפש הנשפים מורכבת ומפורטת, יש בה ענייני מין ורצח אבל הסוף נרמז ונראה צפוי. הפרקים אינם ממוספרים ואינם נושאים כותרות. הספר מציג את המטבח הסיני הכולל מאכלים מיוחדים כמו סנפירי כריש, רחם צפרדע, לשונות יונים, צדפות שונות ועוד. הספר מדגיש את הכוח של העיתונות שנציגיה מוזמנים לכנסים המתנהלים בצורת נשפים מפוארים עם אוכל עשיר, אירוח מפואר ותשלום עבור ההשתתפות. האנשים הפשוטים מאמינים בכוח המילה המודפסת בעיתון ובטוחים שכתבה שתציג את המקרה שלהם תביא לפתרון פלא. השחיתות ותחושת אי האמון מודגשים על ידי הצייר ים צ'ן החי בחברה הגבוהה ומקיים קשרים הדוקים עם בני המנהיגים. הצייר שונא את המצב הזה ומצר הוא על אובדן הערכים ואובדן התרבות הסינית מלבד ערך האכילה. בספר מוצגים ראשי כפרים הגונבים תרומות המיועדות לעניי הכפר והם משתמשים בכסף לבניית בתיהם המפוארים. מוצג קבלן שלא משלם משכורות לפועלים במשך שנים והם פוחדים שיוחלפו באחרים ושכרם לא ישולם לעולם, הקבלן עצמו חי חיי מותרות ועושר. פשפש הנשפים מאת ין גה לינג, מאנגלית לעברית ברוריה בן ברוך, ידיעות ספרים, 2009. במקור באנגלית The Banquet Bug by Geling Yan היפריון, ארצות הברית, 2006. The Banquet Bug by Geling Yan, סקירה באנגלית על ידי Abby Pollak The Banquet Bug by Geling Yan, סקירה באנגלית על ידי Elizabeth Burke-Dain, ע' 22 יונתן אסתרקין, על השחיתות, nrg ‏, 14 במרץ 2009
קונסטנטין ויגודציקוב

קונסטנטין ויגודציקוב (ברוסית: Константин Алексеевич Выгодчиков;‏ 1892–1941) היה שחמטאי יהודי-בלארוסי. אלוף בלארוס לשחמט בשנים 1926 ו-1928. ויגודציקוב ניצח באליפות השחמט השלישית של בלארוס בשנת 1926 (לאחר שסולומון רוזנטל ניצח באליפות הראשונה והשנייה), וחלק מקום ראשון עם אברהם מודל וולדיסלב סיליץ באליפות השחמט הרביעית של בלארוס בשנת 1928. בשנת 1908/1909 הפסיד ויגודציקוב משחק שחמט בהתכתבות לאלכסנדר אלכין. הוא חלק מקום ראשון עם קליאצקי באליפות ברית המועצות בשנת 1920, דרג ב'. בדו-קרב קצר ביניהם ניצח ויגודציקוב את קליאצקי 2:0. באליפות ברית המועצות השנייה חלק מקום 11–13 (ניצח: פטר רומנובסקי). ויגודציקוב חלק מקום 5–6 בתחרות מוסקבה 1928, באליפות ברית המועצות השלישית (ניצח: איזמאילוב). הוא חי בסמולנסק שם לימד את אחיינו סרגיי בלוונץ' ואת מיכאל יודוביץ. by Mike Fox and Richard The Internet Anorak, www.users.globalnet.co.uk ויגודציקוב זכה לתואר אמן שחמט בשנת 1929 לאחר שהשיג תוצאה זהה למיכאל בוטביניק במוקדמות אליפות ברית המועצות לשנת 1929. הוא הגיע למקום הרביעי בתחרות אודסה 1929, שלב חצי הגמר באליפות ברית המועצות. בשנת 1934 הגיע למקום השישי בתחרות מוסקבה 1934 (האליפות הרביעית של רוסיה, ניצח: סרגיי בלהונץ') וחלק מקום 11–12 בתחרות לנינגרד בשנת 1936 (אליפות האיגודים, ניצח: בודו). קונסטנטין ויגודציקוב, באתר צ'סגיימס (באנגלית) WebCite query result, www.webcitation.org WebCite query result, www.webcitation.org מידע על 1920, באתר web.archive.org http://www.thechesslibrary.com/files/ShortMatchesOf20thCentury.htm WebCite query result, www.webcitation.org מידע על 1936, באתר web.archive.org ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.