laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמיל הולם

אמיל אלפונס הולם (בשוודית: Emil Alfons Holm; נולד ב-13 במאי 2000 בגטבורג שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אטאלנטה מהסרייה א' ובנבחרת שוודיה. הולם גדל במחלקות הנוער של אנברגס IF וגטבורג. הוא ערך 37 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של גטבורג במסגרת ליגת העל השוודית, בהן הבקיע שני שערים. ב-27 בינואר 2021 חתם הולם בסונאוסקה פובולד מליגת העל הדנית. ב-26 באוגוסט 2021 חתם בספציה מהסרייה א', והושאל בחזרה לסונאוסקה פובולד לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 39 הופעות ליגה בסונאוסקה פובולד, בהן הבקיע ששה שערים. בעונת 2022/2023 שיחק הולם בספציה במסגרת הסרייה א'. הוא ערך 20 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד. ב-16 בנובמבר 2022 ערך הולם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה, בניצחון 2-1 על נבחרת מקסיקו במשחק ידידות. גטבורג הגביע השוודי (1): 2019/2020 אטאלנטה הליגה האירופית: 2023/2024 אמיל הולם, ברשת החברתית אינסטגרם אמיל הולם, באתר Transfermarkt אמיל הולם, באתר Soccerway אמיל הולם, באתר WorldFootball.net אמיל הולם, באתר National Football Teams אמיל הולם, באתר FootballDatabase.eu
תומאש צ'וואנצ'ארה

תומאש צַ'ווָאנְצַ'ארַה (בצ'כית: Tomáš Čvančara; נולד ב-13 באוגוסט 2000 בצ'כיה) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה ובנבחרת צ'כיה. צ'וואנצ'ארה גדל במחלקות הנוער של סלביה פראג, פ.ק. יבלונץ ואמפולי. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של פ.ק. יבלונץ במסגרת ליגת העל הצ'כית, בהן הבקיע ששה שערים. בנוסף, הושאל מהמועדון לסלבוי וישהראד מליגת המשנה הצ'כית, במדיה ערך 21 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים, ולאופבה מליגת העל הצ'כית, במדיה ערך עשר הופעות ליגה. ב-20 בדצמבר 2021 חתם צ'וואנצ'ארה בספרטה פראג מליגת העל הצ'כית. הוא שיחק במועדון במשך עונה וחצי, בהן ערך 39 הופעות ליגה והבקיע 19 שערים. ב-14 ביולי 2023 חתם צ'וואנצ'ארה על חוזה לחמש שנים בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 7-0 על ברזנביק במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת 2023/2024. במשחק זה הבקיע את צמד שערי הבכורה שלו במועדון. ב-24 במרץ 2023 ערך צ'וואנצ'ארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה, בניצחון 3-1 על נבחרת פולין במסגרת מוקדמות יורו 2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. ספרטה פראג אליפות צ'כיה (1): 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא תומאש צ'וואנצ'ארה בוויקישיתוף תומאש צ'וואנצ'ארה, באתר Transfermarkt תומאש צ'וואנצ'ארה, באתר Soccerway תומאש צ'וואנצ'ארה, באתר WorldFootball.net תומאש צ'וואנצ'ארה, באתר National Football Teams תומאש צ'וואנצ'ארה, באתר FootballDatabase.eu Tomáš Čvančara přestupuje do Sparty באתר הרשמי של ספרטה פראג, 20 בדצמבר 2021 (בצ'כית) Potvrzeno! Čvančara přestupuje do bundesligy, Spartě přistane na účtě pořádný balík באתר Sport, ‏ 14 ביולי 2023 (בצ'כית)
כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה

"כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה" הוא אלבום האוסף השביעי של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1994 לאור חברת התקליטים הד ארצי על גבי תקליטור בקטלוג 15684. הוא קרוי על שם השיר "כבר אחרי חצות", שיצא לאור עוד כשהייתה חלק מהצמד המוזיקלי אילן ואילנית. מידע על האלבום כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה באתר MusicBrainz אילנית* – כבר אחרי חצות, אוסף שירי אהבה, דיסקוגס כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה באתר סטריאו ומונו
פרידריך הונד

פרידריך הרמן הונד (בגרמנית: Friedrich Hermann Hund ; פברואר 1896 – 31 במרץ 1997) היה פיזיקאי גרמני מקרלסרוהה הידוע בעבודתו על אטומים ומולקולות. לאחר לימודיו במתמטיקה, פיזיקה וגאוגרפיה באוניברסיטת מרבורג ובגטינגן, עבד כמרצה פרטי לפיזיקה תאורטית בגטינגן (1925), פרופסור באוניברסיטת רוסטוק (1927), אוניברסיטת לייפציג (1929), אוניברסיטת פרידריך שילר בינה (1946), אוניברסיטת גתה בפרנקפורט (1951) ומ-1957 שוב באוניברסיטת גטינגן. בנוסף, הוא שהה בקופנהגן (1926) עם נילס בוהר והרצה על האטום באוניברסיטת הרווארד (1928). הוא עבד עם פיזיקאים מוערכים כמו ארווין שרדינגר, פול דיראק, ורנר הייזנברג, מקס בורן וולתר בותה. באותו זמן, הוא היה עוזרו של בורן, ועבד על פרשנות קוונטית של פס ספקטרום (אנ') של מולקולות דו-אטומיות. הוא פרסם יותר מ-250 מאמרים בסך הכל. הונד תרם תרומה מרכזית לתורת הקוונטים - במיוחד בנוגע למבנה האטום והספקטרום המולקולרי. בניגוד להייזנברג, הוא לא היה מעורב בפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. כאשר הייזנברג נסע לברלין בשנת 1942, הונד השתלט על המנהל במכון לפיזיקה של לייפציג. בשנת 1943, זמן קצר לפני פסקואל יורדן, הוא קיבל את מדליית מקס פלאנק, הפרס הגבוה ביותר לפיזיקה תאורטית של החברה הפיזית הגרמנית, שלא הוענקו מאז 1939. לאחר המלחמה הוא הפך לפרורקטור בלייפציג בשנת 1945. כאשר צבא ארצות הברית נסג מגרמניה בסוף יוני 1945, פרופסורים רבים נלקחו במשאיות. הונד מצא זאת על פי רישומיו כ"שליחה לעבדות". הוא זעם בטענה כי "פרופסורים הוחלפו כמו חלקי מכונה". הוא הסתתר כדי לא להיות מועבר למחסן בגרמניה המערבית. בשנת 1946 הפך הונד לפרופסור באוניברסיטת ינה. על פי הצהרותיו, הוא רצה להימנע מלבזבז את שארית חייו בבניית מכון חדש לפיזיקה בלייפציג. בניגוד ללייפציג, המכון בינה לא נהרס ועבדו בו עוד עמיתים. רוברט ס. מוליקן, שזכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1966 לתאוריית המסלול המולקולרי, הכריז תמיד על ההשפעה הגדולה שהייתה לעבודתו של הונד בעצמו ושהוא היה חולק בשמחה את פרס נובל עם הונד. מתוך הכרה בחשיבות התרומות של הונד, תאוריית המסלול המולקולרי מכונה לעיתים קרובות בתור תאוריית הונד-מוליקן. עקרון הריבוי המקסימלי של הונד נקרא גם כן על שמו, ובשנת 1926 גילה הונד את מה שנקרא אפקט המנהרה או מנהור קוונטי. הונד היה חבר באקדמיה הבינלאומית למדע מולקולרי קוונטי. הוא נישא למתמטיקאית אינגבורג סיינשה (1905–1994) ב-17 במרץ 1931. למשפחה נולדו שישה ילדים: השחמטאי והמתמטיקאי גרהרד הונד (נ' 1932), דיטריך (1933–1939), אירמגארד (נ' 1934), מרטין (1937–2018), אנדראס (נ' 1940) וארווין (1941–2022). ברברה הונד המחזיקה בדרגת רב-אמן בשחמט (נ' 1959) והשחמטאית איזבל הונד (ילידת 1962) הן נכדותיו. פרידריך הונד נפטר ב-31 במרץ 1997 ונקבר במינכן. בנוסף לכבוד הרב שניתנו לו, הפך פרידריך הונד לאזרח כבוד של ינה/סאלה, ועל שמו נקרא רחוב בינה. ביוני 2004, חלק מבניין חדש של המחלקה לפיזיקה בגטינגן קיבל את הכתובת Friedrich-Hund-Platz 1. אותו שם נבחר עבור המכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת גטינגן. מדיה וקבצים בנושא פרידריך הונד בוויקישיתוף פרידריך הונד, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פרידריך הונד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Unity Tour

Unity Tour היה סיבוב הופעות של להקת הג'קסונים שהתקיים כמעט שלושה עשורים לאחר התפרקותה של הלהקה. סיבוב ההופעות התקיים בשנים 2012–2013 והיה סיבוב ההופעות הראשון של הלהקה ללא האח מייקל ג'קסון, שנפטר בשנת 2009, וללא רנדי ג'קסון. "Can You Feel It" "Blame It on the Boogie" "I Wanna Be Where You Are" "Rock with You" "Show You the Way to Go" "Lovely One" "We're Here to Entertain You" (סרטון וידאו) "Good Times" "Lookin' Through the Windows" "Time Waits for No One" "Heaven Knows I Love You, Girl" "Push Me Away" "Man of War" "Gone Too Soon" "I Want You Back" / "ABC" / "The Love You Save" / "Never Can Say Goodbye" "All I Do Is Think of You" "I'll Be There" "Dynamite" "Let's Get Serious" "Do What You Do" "Can't Let Her Get Away" "This Place Hotel" הדרן "Wanna Be Startin' Somethin'" "Don't Stop 'Til You Get Enough" "Shake Your Body (Down to the Ground)" הערות השיר "Let's Get Serious" הוחלף בשיר "When the Rain Begins to Fall" בהופעות שהתקיימו באירופה. "The Jacksons will perform at Night of the Proms in Antwerp and Rotterdam". Night of the Proms. 22 במאי 2012. נבדק ב-21 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Remaining Jackson Five members to perform at Yas Island". Time Out Abu Dhabi. 13 בנובמבר 2012. נבדק ב-21 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
הנסיך וסינדרלה

הנסיך וסינדרלה (בנורווגית: Tre nøtter til Askepott) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה נורווגי משנת 2021. הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-12 בנובמבר 2021. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-20 ביולי 2023. מאז מות אביה, סינדרלה טובת הלב והאמיצה חיה עם אמה החורגת ואחותה החורגת דורה שמתייחסות אליה כמו משרתת. במהלך אחת הבריחות היומיות שלה ליער, סינדרלה מונעת מזוג נערים לצוד חיות בר. סינדרלה לא יודעת שאחד הנערים הוא הנסיך החתיך של הממלכה. הנסיך וסינדרלה מרגישים משהו מיוחד בקשר הקצר שנוצר ביניהם. הנסיך, כמו סינדרלה אוהב לברוח אל הטבע, ומסרב בכל תוקף ללכת בדרך שמתכנן לו אביו המלך. בנשף המלכותי הבא מתכנן המלך למצוא לנסיך את הכלה המיועדת. בינתיים בביתה של האם החורגת, האם ובתה מתכננות את השתתפותם בנשף, כדי שהבת תנסה לשבות את ליבו של הנסיך. לסינדרלה שמביטה מהצד מובהר שהנשף לא בשבילה ובכל מקרה אין היא יכולה להשתתף בנשף בבגדים הבלויים שלה. רק שהאם החורגת לא יודעת שלסינדרלה יש כמה חברים שיעשו הכל כדי לשמח אותה. סינדרלה מקבלת במתנה שלושה אגוזי לוז קסומים. האגוזים יגשימו את כל משאלותיה. הדיבוב העברי בוים על ידי לני כהן ושרון כהן, והופק על ידי שרון כהן. אליאנה תדהר - סינדרלה רועי ויינברג - הנסיך יעל עמית - האמא החורגת שחר ירון - דורה אדווה עדני - רוזה / מלכה קובי ליקורמן - בנדיק / ברון יואב יפת - מלך אלברט כהן - אלפרד אליעזר וייס - מורה / חוואי עמית יוסוביץ' - סמי / הראלד שרון כהן - סייס לני כהן - נערת כפר גל שמי - נער כפר אתר האינטרנט הרשמי של הנסיך וסינדרלה "הנסיך וסינדרלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנסיך וסינדרלה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנסיך וסינדרלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הנסיך וסינדרלה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
סיגליות

האם התכוונתם ל... סיגליות (שיר של דויד ברוזה) – שיר שתרגם יהונתן גפן לפי שיר ספרדי, וביצע דויד ברוזה סיגליות (שיר של אילן ואילנית) – סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית סיגלית – צמח רב-שנתי ממשפחת הסגליים הנקרא גם סיגל ריחני
חולמת

האם התכוונתם ל... חולמת (אלבום) – אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הישראלית נסרין קדרי חולמת (שיר) – סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דין דין אביב בהשתתפות מוש בן ארי חלום חולם
מעלה אהרן

מעלה אהרון הוא קיבוץ שעתיד להיווסד באזור העיר ערד וייקרא על שם אהרן ידלין, שר החינוך וחתן פרס ישראל. הגורם המבצע לבניית הקיבוץ יהיה החטיבה להתיישבות והוא יוקם בשיתוף עם תנועת הבוגרים של השומר הצעיר. ב-30 באוקטובר 2011 התקבלה החלטת ממשלה מספר 3782 ובה הוחלט על הקמת יישוב חדש בגזרה הצפון מזרחית של מטרופולין באר שבע, ב"מסגרת החזון הציוני להפרחת הנגב". בשנת 2014 המליצה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה על הקמת יישובים חדשים בחלק המזרחי של מבואות ערד, בין כביש 80 לכביש 31. בשנת 2022 קיבלה ממשלת ישראל השלושים ושש החלטה להקים את חמישה יישובים במבואות ערד. ביולי 2022 שרת הפנים אילת שקד החליטה כי אחד מן היישובים יהיה קיבוץ. בשנת 2023 ועדת השמות הממשלתית הודיעה כי היא מתנגדת לקריאת הקיבוץ על שמו של אהרן ידלין. מתן צורי, לראשונה אחרי 26 שנה: קיבוץ חדש בנגב, על שם חתן פרס ישראל, באתר ynet, 2 באוגוסט 2023 הקמת חבל התיישבות באזור מבואות ערד, באתר משרד ראש הממשלה, 30 באוקטובר 2011 אורי חודי, ‏הולנת"ע המליצה על הקמת יישובים חדשים במבואות ערד, באתר גלובס, 17 ביוני 2014 הקמת חבל התיישבות במרחב הנגב הצפוני - יישובי מבואות ערד | מספר החלטה 1325, באתר משרד ראש הממשלה קיבוץ חדש יקום במבואות ערד, באתר רשויות מתן צורי, בתנועה הקיבוצית חושדים: שם היישוב לא אושר כי בנו של ידלין מתנגד לחקיקה, באתר ynet, 10 באוגוסט 2023
ולרי טוקרב

ולרי טוקרב (ברוסית:Валерий Иванович Токарев ‏, נולד ב-29 באוקטובר 1952 בקפוסטין יאר) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית. לאחר פרישה מיחידת הקוסמונטואים עסק בפוליטיקה עירונית. ולרי טוקרב נולד בעיירה צבאית ליד קפוסטין יאר. בשנת 1969 הוא סיים לימודי בית ספר בעיר רוסטוב והחל קורס טיס בבית ספר צבאי. לאחר קבלת הסמכה טוקרב שירת ביחידת חיל האוויר הסובייטי שהייתה מוצבת באורנבורג. בשנת 1981 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי ושירת בבסיס בחצי האי קרים. בשנת 1981 טוקרב נקלט במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה במסגרת פרויקט "מעבורת החלל בוראן". לאחר סיום הקורס הוא חזר לשרת בסיס האם בקרים. באפריל 1991, בעקבות התפרקות ברית המועצות, האזור עבר לאוקראינה. טוקרב סירב להיקלט בחיל האוויר האוקראיני ועבר להתגורר ברוסיה. טוקרב היה טיס ניסוי של מכון לתעופה צבאית. בהמשך הוא הוחזר ליחידת הקוסמונאוטים. בשנת 1999 הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-96 (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות). המעבורת הביאה לתחנת החלל אספקה חדשה והייתה המעבורת הראשונה שעגנה בתחנת החלל. לאחר משימה זו טוקרב היה בצוות גיבוי של מספר משימות חלל. באוקטובר 2005 טוקרב היה מפקד טיסה של סויוז TMA-7 שהביאה לתחנת החלל משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד ויליאם מקארתור. הוא היה חבר צוות ובילה בתחנת החלל כחצי שנה. בתקופה זו צוות ביצע פעולות תחזוקה, ניסויים לפי תוכנית ופעמיים בוצע פעילות חוץ רכבית. בשנת 2008 טוקרב נבחר לראש ראיון רוסטוב. בשנת 2009 הוא התקבל למפלגת רוסיה המאוחדת. בשנת 2013 הוא נבחר לראש עיר הכוכבים וכיהן בתפקיד 5 שנים. בשנת 2018 טוקרב חזר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. מדיה וקבצים בנושא ולרי טוקרב בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי ביוגפריה (ברוסית)
אירידיום תקשורת

אירידיום תקשורת (באנגלית:Iridium Communications) היא חברה בתחום הטלפוניה המאפשרת תקשורת בין כל שתי נקודות על פני כדור הארץ, באמצעות מערך לוויינים. את המיזם הקימה באמצע שנות ה-90 חברת מוטורולה, בהשקעה של 5.5 מיליארד דולר. אירידיום אמורה הייתה להיות המיזם הראשון שיספק תקשורת לוויינית באופן מסחרי. לצורך מימוש המיזם יוצרו 66 לוויינים ששוגרו לחלל בשנים 1997 ו-1998, ואמורים היו לכסות כל נקודה על פני כדור הארץ. התכנון המקורי התבסס על 77 לוויינים ולכן נקרא המיזם אירידיום, כמספרו האטומי של היסוד הנקרא כך, אך מאוחר יותר הוקטן מספר הלוויינים ל-66 כדי להוריד את עלות המערכת. אירידיום נכשלה מסחרית בגלל עלות גבוהה מאוד למשתמש הקצה ומכשירי טלפון מסורבלים בהשוואה לטלפונים סלולריים. למרות שמוטורולה עמדה בהצלחה באתגר הטכני שבהפעלת מערך הלוויינים וביכולת לאפשר תקשורת לוויינית לכל נקודה, לא הצליחה החברה למכור את השירותים במחיר סביר לצרכן משום שנדרשה לעמוד בעלויות המימון הגבוהות של הקמת הפרויקט. לעומת זאת, חברות הסלולר הצליחו לייצר טכנולוגיות המאפשרות התקשרות במחירים נמוכים הרבה יותר על פני חלק ניכר מכדור הארץ (באמצעות הסכמי נדידה בין חברות שונות). לבסוף, לאחר פחות משנה של פעילות, אירידיום קרס כי ההכנסות לא כיסו את עלויות התפעול. ב-2001 רכשה קבוצת משקיעים בראשות חברת "בואינג" את החברה והיא מספקת שירותי טלפוניה בעיקר לצבאות שונים, ובהם צבא ארצות הברית. ב-10 בפברואר 2009 התנגש במקרה אחד מלווייני אירידיום בלוויין תקשורת רוסי, בגובה של כ-800 ק"מ מעל סיביר. הייתה זו ההתנגשות הראשונה בין שני לוויינים שהיו שלמים לפני ההתנגשות, אירוע שההסתברות להתרחשותו היא נמוכה ביותר. שני הלוויינים הושמדו לחלוטין. בגלל מבנה וחומר האנטנות של הלוויינים מהדור הראשון, לעיתים בשמי הלילה היה ניתן להבחין בהבזק (אנ') חזק הנובע מהחזרה של קרני השמש. ההבזק יכול להגיע לבהירות נראית של 8.0-, בהיר פי 20 ויותר מבהירותו המקסימלית של כוכב הלכת נוגה. לווייני הדור החדש בנויים באופן שונה, שאינו מחזיר את קרני השמש, ולכן תדירות ההבזקים תפחת עד שתעלם לחלוטין, עם השבתת מערך הלוויינים מהדור הראשון. בשנת 2017 החל שיגור של לוויינים מהדור השני שכולל 75 לוויינים. כל השיגורים בוצעו מבסיס חיל האוויר ונדנברג בעזרת משגר פלקון 9. השגורים הסתיימו בשנת 2019. הלוויינים נבנו על ידי Thales Alenia Space וצפויים לפעול במשך 15 שנים. מדיה וקבצים בנושא אירידיום תקשורת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אירידיום תקשורת (באנגלית) אירידיום תקשורת, ברשת החברתית פייסבוק אירידיום תקשורת, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אירידיום תקשורת, ברשת החברתית LinkedIn אירידיום תקשורת, סרטונים בערוץ היוטיוב אירידיום תקשורת, באתר פליקר האתר לחיזוי הבזקי אירידיום רשימת שיגורים U.S. And Russian Satellites Collide, CBSNews 12 בפברואר 2009 https://www.heavens-above.com/IridiumDemise.aspx
Six Feet Under

Six Feet Under, בתרגום חופשי: "בעומק שש רגליים" או "שש רגליים מתחת [לפני הקרקע]" (עומקו המסורתי של קבר, כ-183 ס"מ) הוא ביטוי לשון נקייה באנגלית לתיאור מצב של קבורה, או באופן כללי יותר, של מוות. האם התכוונתם ל... ‏Six Feet Under (להקה) (אנ') (מ–1993) – להקת דת' מטאל אמריקאית Six Feet Under (שיר של בילי אייליש) (2016) – סינגל הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש Six Feet Under (שיר של סמאש אינטו פיסז) (2023) – סינגל של הלהקה השוודית סמאש אינטו פיסז עמוק באדמה (Six Feet Under; ‏2001–2005) – סדרת דרמה אמריקאית Six Feet Under (פסקול) – פסקול הסדרה "עמוק באדמה"
אלן מריה ואש

אלן מריה ואש (או אלה מאריה ואש; בנורווגית: Ellen Marie Vars, בסאמית צפונית: Elle Márjá Vars;‏ נולדה ב-12 באוגוסט 1957) היא סופרת מקאוטוקיינו שכותבת בסאמית צפונית. ואש נולדה בכפר לאהפולופל בקאוטוקיינו בשנת 1957, למדה שם בבית ספר יסודי ותיכון, ולאחר מכן עברה לתיכון באלטה. באלטה המשיכה לבית ספר להכשרת מורים, משם עברה לטרומסה בה למדה נושאי יסוד סאמיים, ולבסוף חזרה אל הכפר קאוטוקיינו ללימודי עיתונות, חברה ופרשנות באוניברסיטה הסאמית. ואש עבדה כמורה בבתי ספר יסודיים בנורווגיה ובשוודיה, וכן גם בתפקידי ייעוץ לשוני, ובתור עיתונאית, מתרגמת ומתורגמנית. לאחר מכן שימשה עורכת במגזינים Áššu ו-Š, ושימשה מזכ"לית הארגון הסאמי הנורווגי (אנ') ומועצת האמנים הסאמית. ואש הייתה סגנית חבר במועצת הדוקסיה של צפון הלגולנד וחברה במועצת הלשון הסאמית בפרלמנט הסאמי. ואש פרצה לתודעה ב-1986, ומאז הוציאה 15 ספרי סיפורת, ולפיכך היא מהסופרים הסאמיים הפוריים ביותר. ספרה הראשון "קטיה" קיבל את פרס פריט אורד של הפרלמנט הסאמי ב-1986, תורגם לנורווגית ב-1988, והפך לאחד הספרים הסאמיים הנקראים ביותר בנורווגיה. היא קיבלה פעמיים את פרס הספרות של המועצה הסאמית, על רומן הנעורים הטוב ביותר בשפה הסאמית (2004), ועל ספר הילדים הטוב ביותר בשפה הסאמית (2007). ואש נחשבת חלוצה בתחום הספרות לנוער. ב-2012 קיבל התקליטור "Áidnen" שבו בין השאר טקסטים של אלן מריה ואש, מועמדות לספלמנפריסן (אנ') (המקביל הנורווגי לפרסי הגראמי.) שיריה של ואש פורסמו באנתולוגיות, הוקראו על ידיה ברדיו ואף פורסמו בדף הפייסבוק שלה. חלק מספריה תורגמו לנורווגית, וחלקם תורגמו גם לגרינלנדית ולשפות סאמיות אחרים. ואש הייתה כוח מניע בהבאת העיתון הסאמי "אסו (נו')" (Áššu) לקאוטוקיינו. ואש גם הקימה את מגזין הנוער הסאמי Š שיוצא בין השאר בקאוטוקיינו. בנוסף לכתיבתה פעילה ואש מזה כמה עשורים בארגוני אמנים סאמיים, ופועלת לשיפור תנאי העבודה ותוכניות המלגות של הסאמים. בתפקידה כמזכ"לית מועצת האמנים הסאמית היא הובילה את המאמץ להשגת הסכם נפרד לאמנים סאמים מול הפרלמנט הסאמי של נורווגיה. אלן מריה ואש היא אמה של סגנית נשיא הפרלמנט הסאמי לשעבר ועורכת הדין ד"ר ליילה סוסאנה ואש. מדיה וקבצים בנושא אלן מריה ואש בוויקישיתוף "Kátjá". skuvla.info. נבדק ב-2023-08-06. Skåden, Sigbjørn. "Ellen Marie Vars". In Bolstad, Erik (ed.). Store norske leksikon (בנורווגית). Oslo: Norsk nettleksikon. נבדק ב-12 בנובמבר 2017. {{cite encyclopedia}}: (עזרה)
פרידה ורקשטל

פרידה ורקשטל (3 בנובמבר 1921 – 1 באוגוסט 2023) הייתה לוחמת ארגון לח"י. פרידה נולדה בוילנה והייתה בתם היחידה של זליג ואדלה ברלין. אביה היה שותף בבנק שהיה בבעלות המשפחה. בנעוריה הצטרפה לתנועת הנוער היהודית רויזיוניסטית "מסדה" וזאת בניגוד לרצונו של אביה. היא למדה בגימנסיה היהודית והמשיכה ללמוד ביולוגיה באוניברסיטה. לאחר פלישת רוסיה לפולין הולאם הבנק של אביה על ידי השלטונות ותויג כ-"אויב העם" על ידי השלטון. בשנת 1941 פלשו הנאצים לוילנה, ואביה של פרידה נשלח למחנה השמדה. פרידה ואמה נשלחו נשלחו לגטו וילנה. כדי לשרוד נעזרה פרידה בחברים. בספטמבר 1943, חוסל הגטו, ואמה נשלחה למותה. פרידה נשלחה למחנה עבודה בריגה ומשם הועברה בין 12 מחנות עבודה שונים במשך שנתיים, עד ששוחררה על ידי הצבא האמריקני ממחנה דכאו, במאי 1945. פרידה קשרה קשר עם הבריגדה היהודית והחלה להיות פעילה בהעלאת ילדים לארץ. קרובי משפחה ממקסיקו הצליחו להשיג לה ויזה לאוסטרליה ולמקסיקו, אך פרידה החליטה לעלות לארץ. בנמל בברצלונה עלתה פרידה על אונייה ללא מסמכים מזהים כנוסעת סמויה, ועלתה לארץ. בארץ הצטרפה פרידה ללח"י. היא עברה קורס שהכשיר אותה להפעיל נשק והשתתפה בפעולות מבצעיות שונות, בהן פעולות החרמה בבנק "ברקליס", הפשיטה על מחנה הצבא הבריטי רחוב הירקון בת"א, וההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת בשנת 1946. בפעולה זו נהרגו 11 לוחמים. פרידה יחד עם 21 לוחמים נתפסה ונידונה למאסר עולם אותו היא ריצתה בכלא בבית לחם. בכלא נותחה עקב פציעה שעברה. בכלא היא טיפלה בפצועות וסיפקה להן נחמה שם היא גם למדה עברית. כינויה בלח"י היה "ברוריה". בסוף שנת 1947 העבירו הבריטים את פרידה ואסירות נוספות לכלא עתלית. בכלא היא פגשה את גבריאל ורקשטל "שמשון", לימים בעלה. ב-5 במאי 1948 ברחה פרידה יחד עם שלוש לוחמות לח"י מבית המעצר בפתח תקווה, והתחבאה מפני השלטונות הבריטים. היא התחילה לעבוד בעיתון "המברק". את ימי פעילותה בארגון הלח"י תיארה ורקשטל כך : הרגשתי בכל רגע שאני תורמת לעמי, ושום דבר לא היה קשה בשבילי לאחר הקמת המדינה פרידה התגייסה לצה"ל ושירתה יחד עם בעלה בגדוד 82 של חטיבה 8. הזוג נישא ב-1 באוקטובר 1948, בחתונה הצבאית הראשונה בישראל. לאחר החתונה עברה לשרת בחיל הרפואה. לאחר שחרורה עבדה כמנהלת חשבונות. פרידה השאירה אחריה שני ילדים, נכדים ונינים. אריאל בולשטיין, פרידה ורקשטל, זקנת חברי הלח"י, הלכה לעולמה בגיל 102, באתר ישראל היום, 1 באוגוסט 2023 הלח"י היו התקופה המאושרת בחיי, ריאיון עם פרידה ורקשטל, אתר ארגון הלח"י פרידה ורקשטל - ראיון מלא 1 מתוך 4, סרטון בערוץ "ToldotYisrael", באתר יוטיוב (אורך: 02:55:45) פרידה ורקשטל - ראיון מלא 2 מתוך 4, סרטון בערוץ "ToldotYisrael", באתר יוטיוב (אורך: 01:30:10) פרידה ורקשטל - ראיון מלא 3 מתוך 4, סרטון בערוץ "ToldotYisrael", באתר יוטיוב (אורך: 01:32:07) פרידה ורקשטל - ראיון מלא 4 מתוך 4, סרטון בערוץ "ToldotYisrael", באתר יוטיוב (אורך: 01:51:11)
טבריה – מתחת לקו האדום

טבריה – מתחת לקו האדום היא סדרה תיעודית ישראלית בת חמישה פרקים, הסוקרת את העיר טבריה ומשודרת בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי. הפרק הראשון של הסדרה שודר באוגוסט 2023. יוצרת הסדרה היא קרין קיינר והסדרה הופקה על ידי חברת קסטינה תקשורת. נכון ל-3 באוקטובר 2023, פרקי הסדרה צברו כ-362,000 צפיות ביוטיוב. הסדרה מועמדת לפרס הסדרה התיעודית הטובה ביותר של הפורום הדוקומנטרי בישראל. הפרק הראשון עוקב אחר הפוליטיקה העירונית וראש העירייה רון קובי, בדגש על יחסיו עם האוכלוסייה החרדית בעיר. על המאבק בין ש"ס לרון קובי כתב ד"ר מוטי גיגי ב-ynet עיתונאי מקור ראשון אלישיב רייכנר ביקר את הסדרה, וטען כי היא אמנם מעניינת בגלל הדמויות היצריות הפוליטיות המספקות דרמה אולם היא אינה מלמדת על העיר עצמה או כיצד הפוליטיקאים משני הצדדים מתכננים להצילה משקיעתה ולכן גם אינה משקפת המציאות הישראלית כפי שהבטיחו יוצריה. האתרים וואלה! ומאקו שיבחו את הסדרה. "טבריה – מתחת לקו האדום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טבריה – מתחת לקו האדום", באתר אידיבי טבריה - מתחת לקו האדום, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דף הסדרה, באתר כאן 11 מאיר גלבוע, מתמודד לראשות העיר דורש להפסיק לשדר תכנית על רון קובי, באתר בחדרי חרדים, 8 באוגוסט 2023 ד"ר מוטי גיגי, לא לפיד. מזרחים מסורתיים הם האיום של ש"ס, באתר ynet, 5 באוגוסט 2019 אלישיב רייכנר, ‏מאבקי קובי ודרעי לא מספרים את הסיפור של טבריה, בעיתון מקור ראשון, 2 באוגוסט 2023 בן בירון בראודה‏, הדוקו החדש של כאן 11 מבהיר לאן ישראל כנראה הולכת. זה פחד אלוהים, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2023 רועי אבן, ‏"טבריה – מתחת לקו האדום" היא המופע הכי טוב בעיר, באתר ‏מאקו‏, 2 באוגוסט 2023 תכניית גמר פרסי הטלוויזיה 2023.pdf
פריץ-יוליוס למפ

פריץ יוליוס למפ (בגרמנית: Fritz-Julius Lemp‏; 19 בפברואר 1913 – 9 במאי 1941) היה קפיטן-לויטננט בקריגסמרינה במהלך מלחמת העולם השנייה ומפקד U-28‏, U-30 ו-U-110. הוא הטביע את אוניית הנוסעים הבריטית SS את'ניה בספטמבר 1939, תוך הפרה של אמנות האג. אדמירל קרל דניץ והתעמולה הנאצית התנערו מאחריותה של גרמניה לטביעה. למפ מת ב-9 במאי 1941 כאשר הצוללת שעליה פיקד נלכדה. למפ נולד ב-19 בפברואר 1913 בצ'ינגדאו, והיה בנו של קצין שהוצב במה שהיה אז "הפרוטקטורט הגרמני" של קיאוטשו. ב-1 באפריל 1931 הצטרף לרייכסמרינה. לאחר אימוני חי"ר בשטרלזונד ואימונים על סיפון הסיירת הקלה קרלסרוהה, החל אימוני צוללות באפריל 1935. ב-1936 הפך לקצין משמרת ב-U-28, עליה פיקד כמפקד משנת 1938. ב-3 בספטמבר 1939, בזמן שפיקד על U-30, הטביע למפ את אוניית הנוסעים את'ניה בתפוסה של 13,581 טון, הספינה הבריטית הראשונה שהוטבעה במלחמת העולם השנייה. למפ טען מאוחר יותר שהעובדה שהיא ניהלה מסלול זיגזג שנראה כחורג בהרבה מנתיבי השיט הרגילים גרמה לו להאמין שהיא או ספינת צבא או סיירת סוחר חמושה; כשהבין את טעותו, הוא נקט בצעדים הראשונים להסתרת העובדות על ידי השמטת רישום ביומן של הצוללת, והשביע את צוותו לחשאיות. אדולף היטלר החליט שיש לשמור את התקרית בסוד מסיבות פוליטיות, והעיתון הגרמני פלקישר באובכטר פרסם מאמר שהאשים את אובדן האת'ניה על הבריטים, והאשים את וינסטון צ'רצ'יל, אז לורד האדמירליות הראשון, בהטבעת הספינה כדי להסיט את המדינות הנייטרליות נגד גרמניה הנאצית. האמת לא התגלתה עד ינואר 1946 במשפטי נירנברג, במהלך התיק נגד גרוס אדמירל אריך רדר, כאשר הוקראה הצהרה של אדמירל קרל דניץ שבה הוא הודה שאת'ניה טורפדה על ידי U-30 וכל מאמץ נעשה כדי להסתיר את זה, כולל הוראה ללמפ לשנות את ספר היומן שלו. ב-14 באוגוסט 1940 עוטר למפ בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-21 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד ה-U-110‏. U-110 ערכה שני סיורים, הטביעה שלוש ספינות במשקל כולל של 10,149 טון ופגעה בשתיים נוספות במשקל כולל של 8,675 טון. ב-23 במרץ 1941, תותח ה-105 מ"מ שעל סיפונה התפוצץ במהלך ירי, ושלושה אנשים נפצעו. U-110 נלכדה ב-9 במאי 1941 בצפון האוקיינוס האטלנטי מדרום לאיסלנד על ידי המשחתות אה"מ בולדוג, אה"מ ברודוויי והקורבטה הבריטית אה"מ אאובריטיה. לאחר מטעני עומק אילצו את הצוללת לעלות אל פני השטח, שם היא הופגזה, למפ הורה לצוות לנטוש את הספינה ולפתוח את פתחי האוורור על מנת להטביע את הצוללת הפגועה. למפ לא נמנה עם 34 הניצולים שחולצו על ידי כלי השיט של בעלות הברית, ואחד מתיאורי גורלו הוא ששחה בחזרה לצוללת כשהבין שמטעני ההשמדה העצמית לא עומדים להתפוצץ, או שנורה ונהרג על ידי חוליית ההשתלטות על הצוללת, אולם מפקד החוליה, באלמה הבטיח לעיתונאים גרמנים שלא נורתה ירייה בשום עת על ידי חולייתו. ג'ו בייקר-קרסוול, מפקד הבולדוג, הכחיש גם הוא שלמפ נורה, וההסבר הבריטי הרשמי נותר שלמפ התאבד בטביעה כשהבין את ההשלכות של כישלונו. חוליית ההשתלטות של באלמה עלתה על הצוללת, ולכדה מכונת אניגמה שלמה ואת ספרי הקוד, אשר יתרמו לפענוח הקודים הצבאיים הגרמניים על ידי המודיעין הבריטי שבסיסו בבלצ'לי פארק. מדיה וקבצים בנושא פריץ-יוליוס למפ בוויקישיתוף פריץ-יוליוס למפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Williams, Andrew, 2002. The Battle of the Atlantic, London: BBC.