laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלפית

אלפית היא יחידת מידה למדידת גודל של זווית, השווה בקירוב לאלפית הרדיאן. כיוון שבמעגל ישנם 2π רדיאנים, הרי שצריכות היו להיות בו כ-6,283 אלפיות. בפועל, מכיוון שרוב שימושיה של האלפית הם צבאיים, מעדיפים הצבאות המשתמשים ביחידת מידה זו להשתמש בחלוקה מעוגלת יותר: צבאות המערב מחלקים את המעגל ל-6,400 אלפיות. הצבא האדום מחלק את המעגל ל-6,000 אלפיות. צבא שוודיה מחלק את המעגל ל-6,300 אלפיות. החלוקה ל-6,400 אלפיות מסייעת מאוד בתרגום אזימוט שניתן באלפיות לכיוון במפה, שכן מספר זה מתחלק בקלות ל-4, 8 ואף 16. כך, למשל, אזימוט של 1,600 אלפיות הוא כיוון מזרח, ואזימוט של 2,400 אלפיות הוא דרום מזרח. צ פ ו ן 0 צפון מזרח | צפון מערב 800 | 5,600 | | מזרח | מערב 1,600 ---------- ---------- 4,800 | | | | | דרום מזרח דרום דרום מערב 2,400 3,200 4,000 האלפית משמשת לרוב בחישובים הנוגעים לטיווח. "חוק האלפית" קובע כי אלפית לקילומטר = מטר, דהיינו אורכו של המיתר בקשת שקצותיה מסומנים על ידי שתי הנקודות שבהן נחתכת זווית מרכזית, שגודלה אלפית, על פני מעגל שהרדיוס שלו הוא קילומטר, שווה למטר. במילים אחרות, מדובר באלפית הרדיאן. חוק האלפית קושר בין אורכו של עצם במטרים ובאלפיות ובין מרחקו של העצם מהצופה. אלפית X מרחק (בקילומטרים) = אורך העצם (במטרים)*. דוגמאות: עצם במרחק של 4 קילומטרים, נראה בגודל של 20 אלפיות דרך משקפת המתבונן, ולכן ניתן לקבוע כי אורכו של העצם הוא 80 מטרים. עצם נראה בגודל של 20 אלפיות דרך משקפת המתבונן, וידוע כי אורכו במציאות הוא 80 מטרים; נובע מכך כי העצם נמצא במרחק של 4 קילומטרים. הערכה זו שימושית ביותר בטיווח, ובמיוחד כאשר מדובר בתנאי שדה, ובמכשירים שאינם מאוד מדויקים, כגון משקפת שדה. השנתות בכוונות טלסקופיות של כלי נשק דוגמת רובי צלפים ומערכת הירי של טנקים מצוירות לרוב בגדלים ומרחקים המוגדרים במספר ידוע של אלפיות (ציור פני עדשה). סימון האלפיות משמש לשתי מטרות - הערכת טווח ותיקוני מסלול. בקביעה על פני כמה אלפיות משתרע אובייקט שגודלו ידוע, ניתן להעריך את המרחק אל האובייקט ברמה סבירה של דיוק. צלף מיומן יכול להשתמש בסימוני האלפיות המאונכים והמאוזנים על מנת לחשב טווח, ולהסתייע בכך לתיקונים הנוגעים למסלול הבליסטי של הכדור, ולסטייה הנובעת ממהירות הרוח. במידה ומשתמשים במשקפת עם מידת הגדלה גדולה נחלק את גודל העצם פי 5 שימוש בעקרון חוק האלפית מובא בתלמוד: ”תנא: שפופרת היתה לו לרבן גמליאל שהיה מביט וצופה בה אלפים אמה ביבשה, וכנגדה אלפים בים” (תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף מ"ג, עמוד ב'). וייקח יעקב אבן – שפופרת שפופרת של רבן גמליאל
אנטון שונין

אנטון ולדימירוביץ' שונין (ברוסית: Антон Владимирович Шунин; נולד ב-27 בינואר 1987) הוא שוער כדורגל רוסי, ששיחק לאחרונה במדי דינמו מוסקבה. החל משנת 2018 נשוי לדוגמנית יקטרינה גריגורייבה, בשנת 2020 לזוג נולד בן. שונין הוא בוגר בית הספר של דינמו מוסקבה. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-21 באפריל 2007 בניצחון 1–2 על חימקי. הוא משחק במדי דינמו מאז החל את קריירת המשחק שלו. ב-17 בנובמבר 2012, שונין הוכה על ידי חזיז שנזרק מהיציע במהלך משחק הפרמייר ליג נגד זניט, לאחר עצירת המשחק, אושר כי שונין ספג כווייה בקרנית העין. את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הלאומית הוא ערך ב-27 באוגוסט 2007 במשחק ידידות שהסתיים בתוצאה 2–2 מול פולין. לאחר הפסקה של 3 שנים, הוא נקרא שוב לנבחרת למשחק ידידות מול בלגיה ב-17 בנובמבר 2010. הוא נכלל בהרכב הנבחרת ליורו 2012 ב-25 במאי 2012, אך לא שיחק בפועל. לאחר 6 שנים נוספות ללא ניסיון משחק בנבחרת, הוא נכלל בסגל למשחקים נגד טורקיה וצ'כיה בספטמבר 2018, אך שוב לא עלה לשחק. ב-19 בנובמבר 2019 עלה לראשונה בהרכב הפותח של נבחרת רוסיה במשחק מוקדמות יורו 2020, זאת לאחר הפסקה של 8 שנים. סך הכל: 3 משחקים / ספג 3 שערים; 2 שוויונות; ניצחון אחד. דינמו מוסקבה אליפות ליגת הכדורגל הלאומית (1): 2016/17 . הגביע האטלנטי (1): 2015. רשימת 33 השחקנים המובילים בליגת העל הרוסית: 2011/12 (מקום 3) מדיה וקבצים בנושא אנטון שונין בוויקישיתוף אנטון שונין, ברשת החברתית אינסטגרם אנטון שונין, באתר Transfermarkt אנטון שונין, באתר Soccerway אנטון שונין, באתר WorldFootball.net אנטון שונין, באתר National Football Teams אנטון שונין, באתר FootballDatabase.eu "Fans throw firecrackers; match stopped". 17 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Шунин заменил в сборной Рыжикова "Advocaat announced the finalized Euro Squad" (ברוסית). 25 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה) Состав сборной России на Турцию и Чехию (ברוסית). Russian Football Union. 27 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) "2015 Atlantic Cup results". The Atlantic Cup. נבדק ב-10 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) РФС назвал 33-х лучших игроков чемпионата России (ברוסית). RBK Group. 15 במאי 2012. {{cite web}}: (עזרה)
למה זה מגיע לנו

"למה זה מגיע לנו" הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמר והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל בהשתתפות הזמר הישראלי ברי סחרוף. השיר יצא לאור ב-5 באוגוסט 2018 כסינגל החמישי מתוך אלבום הסולו השני של רייכל "ואם תבואי אליי", על ידי חברת התקליטים הליקון. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. כמו כן, הגיע השיר אל המקום ה-29 במצעד השנתי של גלגלצ. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל ובוצע על ידי ברי סחרוף. השיר הוא בסגנון פופ רוק. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר כמיליון השמעות. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של רייכל ב-5 באוגוסט 2018, בסמוך לצאתו כסינגל. נכון ליולי 2020 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4.9 מיליון. סרטון השיר "למה זה מגיע לנו" באתר יוטיוב מילות השיר "למה זה מגיע לנו" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית עידן רייכל מארח את ברי סחרוף, למה זה מגיע לנו, באתר יוסמיוסיק, ‏8 באוקטובר 2018 niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group למה זה מגיע לנו, נבדק ב-2019-11-19 עידן רייכל מארח את ברי סחרוף - למה זה מגיע לנו - Idan Raichel & Berry Sakharof, נבדק ב-2019-11-19
פסגת רג'יאנום

פסגת רג'יאנום (באנגלית: Regianum Peak; בבולגרית: връх Регианум) היא פסגה המכוסה ברובה קרח, בצפון-מזרח הרי סטריבוג באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 900 מטרים מעל פני הים. הפסגרה מתנשאת מעל קרחון פארה שמצפון לה, ומעל קרחון לאנק שמדרום לה. מרגלותיה הצפוניים של הפסגה מחוברים לרכס סטאוורצי שמצפון מזרח לפסגה, באמצעות אוכף ויאמטה. הפסגה ממוקמת 2.27 ק"מ מזרחית-צפונית לפסגת בלסנה; 4.25 ק"מ דרומית-מערבית להר קבזה; 7.7 ק"מ מערבית-מערבית לנקודת פטרוב; ו -5.9 ק"מ צפון-מערבית לפסגת אופיזו. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנית בשנת 2008. הפסגה נקראת על שם המבצר הרומי העתיק רג'יאנום בצפון מערב בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) פסגת רג'יאנום באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת רג'יאנום באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה צילום לוויין של אזור הפסגה, וסימון האתרים בקרבת הפסגה באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
היד החמה (שיר)

היד החמה הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי והזמר הישראלי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-11 בינואר 2016 כסינגל השלישי מתוך אלבום הסולו הראשון של עידן רייכל, "היד החמה", על ידי חברת התקליטים הליקון. עם יציאתו נכנס הסינגל אל המקום העשירי במצעד השבועי של מדיה פורסט, למקום החמישי במצעד השבועי של רשת ג' ולמקום ה-27 במצעד השבועי של רדיו אמצע הדרך. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל. השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם אשר מאפיין שירים נוספים מתוך האלבום. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל ל-300 אלף השמעות. טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, ב-11 בינואר 2016 העלה רייכל לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, בסמוך לצאת הסינגל. נכון לנובמבר 2019 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-436 אלף. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית עידן רייכל – היד החמה – סינגל חדש!, באתר הליקון, ‏10 בינואר 2016 niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group 4.2.2016 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il המצעד העברי השבועי של רדיו אמצע הדרך - פורום מצעדים וביקורת מוזיקה, באתר תפוז אנשים Ha'Yad Ha'Chama (The Warm Hand), נבדק ב-2020-03-27 Idan Raichel - Ha'Yad Ha'Chama (The Warm Hand) - עידן רייכל - היד החמה, נבדק ב-2019-11-19
פסגת אופיזו

פסגת אופיזו (באנגלית: Opizo Peak; בבולגרית: връх Опизо) היא פסגה המכוסה ברובה קרח, בקצה המערבי של רמת אוורולווה באי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 1,100 מטרים מעל פני הים. מדרונות הפסגה הצפוניים והצפוניים-מזרחיים תלולים, ובשל כך אינם מכוסים קרח בחלקם. הפסגה מתנשאת מעל קרחון סבטובראצ'נה שמדרום לה ומעל אוכף דוריונס שממערב- דרום-מערב לה. הפסגה נמצאת 5.84 ק"מ דרומית-מערבית לנקודת פטרוב; 3.2 ק"מ צפונית-מערבית להר גיוזלב; ו -11.5 ק"מ צפונית-מזרחית להר פארי. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנית בשנת 2008. הפסגה נקראת על שם המבצר הרומי העתיק אופיזו בדרום בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) פסגת אופיזו באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת אופיזו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה צילום לוויין של אזור הפסגה, וסימון האתרים בקרבת הפסגה באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
רמת אוורולווה

רמת אוורולווה או רמת אברולבה (באנגלית: Avroleva Heights; בבולגרית: Възвишения Авролева) היא רמה המכוסה בעיקרה קרח, בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. הרמה מתנשאת לגובה של 1,100 מטרים מעל פני הים. אורכה של הרמה 7.3 קילומטרים בכיוון צפון-דרום, ממפרץ היל ועד קרחון סבטובראצ'נה; ורוחבה של הרמה 7.3 קילומטרים בכיוון מזרח-מערב, בין נקודת מיטשל ועד לאוכף דוריונס (המחבר את הרמה למישור טאראן שבהרי סטריבוג). המדרונות הצפוניים והמזרחיים של הרמה תלולים, ובשל כך אינם מכוסים קרח. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ובשנית בשנת 2008. הרמה נקראת על שם מתקופת ימי הביניים של הר בדרום מזרח בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) רמת אוורולווה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רמת אוורולווה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה צילום לוויין של אזור הרמה, וסימון האתרים בקרבתה באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
אצטדיון יאן בריידל

אצטדיון יאן בריידל הוא אצטדיון רב-תכליתי בעיר ברוז', בלגיה. האצטדיון בבעלות העירייה המקומית משמש כמגרש הביתי של שתי קבוצות הכדורגל העירוניות: קלאב ברוז' וסרקל ברוז'. בנייתו של האצטדיון הושלמה בשנת 1975 והוא מכיל 29,042 מקומות ישיבה. עד לשנת 1999 היה ידוע המקום בשם "אולימפיהסטדיון" (האצטדיון האולימפי) ובו היו 18,000 מקומות ישיבה. במהלך אירועי יורו 2000 אירח האצטדיון ארבעה משחקים, 3 משחקים בשלב הבתים ואת משחק רבע הגמר בין נבחרת צרפת לנבחרת ספרד. האצטדיון קרוי על שם יאן בריידל (אנ'), ממובילי המרד נגד פיליפ הרביעי, מלך צרפת בתחילת המאה ה-14. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון יאן בריידל בוויקישיתוף
התמהוני

התמהוני הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1970, שנכתב ובוים בידי דן וולמן, סרטו העלילתי הארוך הראשון. בתפקידים הראשיים טוביה טבי, לאורה ריבלין וברטה ליטבינוב. הסרט נכשל בישראל אך התקבל לפסטיבל קאן בשם The Dreamer והוקרן בניו יורק במשך יותר משלושה חודשים. הסרט צולם בבית הסראייה בצפת ששימש אז כבית אבות של מלב"ן ובסמטאות צפת העתיקה. העלילה היא על בחור תמהוני הנמשך (אפלטונית) לקשישה, עד להופעתה של נערה צעירה ומושכת. תפקיד הקשישה הוצע בתחילה לאידה קמינסקה אך היא לא יכלה להופיע והמליצה על ידידתה, ברטה ליטבינוב, בת 74. אלי (טוביה טבי) עובד כסניטר בבית אבות ("בית זקנים") בצפת. הוא מגיש אוכל לקשישים, מאכיל ורוחץ אותם, מטפל בגינה ואחראי על התחזוקה בבניין תחת עינו של מנהל הבית הקשוח שטיין (שלמה בר-שביט). בזמנו החפשי הוא מצייר דיוקנאות של הקשישים ומנסה למכור אותם בגלריה סמוכה אך אין קונים לרישומים שלו. הוא כמעט אינו מדבר ונראה כתמהוני וכאשר הוא צועד מבית האבות לחדרו בעיר, מסתכלים עליו הילדים כתמהוני ובלתי שפוי. מכל הקשישים הוא נמשך דווקא לרחל (ברטה ליטבינוב), קשישה מקייב שמשוחחת איתו בעברית שגויה. שאר הקשישים מרכלים ביידיש על הקשר בין אלי לרחל. רחל מחבבת את אלי ורוצה לעזור לו. היא מתלבשת כתיירת, הולכת לגלריה וקונה את רישומיו של אלי. הוא שמח אמוד כי מישהו קנה את רישומיו ורחל מעודדת אותו שמצפה לו עתיד גדול. אחד מהקשישים נפטר ולבית האבות מגיעים שלושת בני משפחתו כדי לטפל בסידורי הקבורה. הנכדה היא צעירה יפה ומושכת (לאורה רבלין) שמגיעה ביחד עם אביה (נתן כוגן) ואימה (דבורה קידר). אלי מחליף מבטים עם הנערה ומתפתח קשר ביניהם המתהדק ומגיע ליחסים אינטימיים. בבית האבות מרכלים על כך הקשישים ורחל שומעת זאת ורואה את הנערה. היא מנתקת את הקשרים עם אלי וכאשר הוא דופק על דלת חדרה היא אינה פותחת לו. לבסוף חוזרת הנערה לתל אביב עם הוריה, רחל סולחת לאלי ובסוף הם מתהלכים ביחד בסמטאות צפת אלי מצייר ורחל משחקת עם הילדים הקטנים בגינת שעשועים. טוביה טבי - אלי לאורה ריבלין - הנערה ברטה ליטבינוב - רחל שלמה בר-שביט - מנהל בית זקנים נתן כוגן - אבא דבורה קידר - אמא ישראל סגל - מלצר במלון נתן וולפוביץ' - אינסטלטור "התמהוני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "התמהוני", באתר AllMovie (באנגלית) "התמהוני", באתר ספר הקולנוע הישראלי "התמהוני", באתר אידיבי "התמהוני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "התמהוני", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דן וולמן על התמהוני, באתר יוטיוב התמהוני, באתר פסטיבל קאן
האצטדיון הבין-לאומי חלב

האצטדיון הבין-לאומי חלב (בערבית: ملعب حلب الدولي) הוא אצטדיון רב-תכליתי בתקן אולימפי בעיר חלב, סוריה. האצטדיון נפתח בשנת 2007 והוא האצטדיון הגדול ביותר במדינה המשמש בעיקר למשחקי הכדורגל של קבוצת איתיחאד חלב ואירח מספר משחקים של הנבחרת הלאומית. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נפגע האצטדיון. בשנת 2017 החלה הממשלה הסורית בשיפוץ המקום בסיוע של ממשלת איראן. בניית האצטדיון החלה בשנת 1980 על פי תוכניות של סטניסלב קוש הפולני. על פי התכנון המקורי הבנייה הייתה אמורה להסתיים בשנת 1987 לקראת משחקי הים התיכון שהתקיימו במדינה באותה שנה, אך בעיות פיננסיות עצרו את התהליך למשך שני עשורים. בשנת 2003 חידש הממשל הסורי את פעילות הבנייה. אירוע הפתיחה התקיים ב-3 באפריל, במהלכו התקיים משחק ידידות בין קבוצת איתיחאד חלב המקומית לקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נפגע האצטדיון בצורה קשה: החזית וחלק ניכר מהמתקנים בתוך האצטדיון נהרסו בעקבות ירי מרגמות. בשנת 2017 החל הממשל הסורי, בסיוע ממשלת איראן, לשפץ את המקום. מדיה וקבצים בנושא האצטדיון הבין-לאומי חלב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סוריה ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבלאוזז

הבלאוזז (באנגלית: The Blauzes) הם שני איונים בנמל סיטי איילנד, צפונית לאי הארט בעיר ניו יורק. לאיונים צבע כחלחל וצורתם כחצי סהר. תושבי האיים השכנים מכנים את הבלאוזז בשם "החזה הכחול" בשל צורתם הדומה לחזה של אישה ובשל צבעם הכחול. מקור השם בצרפתית-בלגית ומשמעותו "הקטנים הכחולים". השם ניתן לאי על ידי ההוגנוטים הבלגים שהתיישבו באזור. מפת לוויין של הבלוזז ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המופע של בן שפירו

המופע של בן שפירו (באנגלית: The Ben Shapiro Show) הוא פודקאסט יומי ותוכנית רדיו בהפקת "The Daily Wire" ובהנחיית בן שפירו. התוכנית דורגה כשנייה הכי פופולרית בארצות הברית על ידי Podtrac במרץ 2019. רשת Westwood One החלה לשדר את הפודקאסט ברדיו באפריל 2018‏. בינואר 2019, הרחיבה Westwood One את הפודקאסט בן השעה לתוכנית נוספת בת שעתיים בשידור חי בכל יום. נכון למרץ 2019, על פי Westwood One, התוכנית של בן שפירו משודרת ביותר ממאתיים ערוצי שידור, כולל ב-9 מעשרת המובילים. בינואר 2019 זכתה התוכנית בתואר "Best News Podcast" (פודקאסט החדשות הטוב ביותר) בטקס הפרסים "Podcast Awards" של iHeartRadio‏. אתר האינטרנט הרשמי של המופע של בן שפירו המופע של בן שפירו, ברשת החברתית פייסבוק "המופע של בן שפירו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המופע של בן שפירו", באתר אפל פודקאסטים "המופע של בן שפירו", באתר Spotify "המופע של בן שפירו", באתר Deezer "המופע של בן שפירו", באתר גוגל פודקאסט "המופע של בן שפירו", באתר Pocket Casts "המופע של בן שפירו", פיד RSS "A Bounce For Ben Shapiro In March Says Podtrac". Inside Radio. 24 באפריל 2019. נבדק ב-11 ביוני 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Ben Shapiro to take his podcast to radio". POLITICO. נבדק ב-28 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Ben Shapiro Radio Show Expands To Three Hours Over The Air". Inside Radio. 24 בספטמבר 2018. נבדק ב-16 ביוני 2019. {{cite news}}: (עזרה) "The Ben Shapiro Show Experiences Explosive Station Growth and Ratings Success by Drawing Younger Listeners to Broadcast Radio". Westwood One. 6 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) "2019 iHeartRadio Podcast Awards: Full List of Winners". iHeartRadio. 19 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "'The Ben Shapiro Show' Wins iHeartRadio 'Best News Podcast' Award". The Daily Wire. 19 בינואר 2019. אורכב מ-המקור ב-2019-08-05. {{cite news}}: (עזרה)
מרגרט בובר-נוימן

מרגרט בובר-ניומן (בגרמנית: Margarete Buber-Neumann‏; 21 באוקטובר 1901 – 6 בנובמבר 1989) הייתה קומוניסטית גרמנייה, שישבה במעצר בברית המועצות ובגרמניה הנאצית. מרגרט טורינג נולדה בפוטסדם. בשנת 1919 היא נרשמה ללימודים בבית הספר למטפלות. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 היא נעשתה חברה בהמפלגה הקומוניסטית של גרמניה. בשנת 1922 היא התחתנה עם רפאל בובר, בנו של מרטין בובר. יהודית בובר בתם נולדה בשנת 1924. הזוג נפרד בשנת 1925 אך התגרש רשמית רק בשנת 1929. בשנת 1928 היא נפגשה עם היינץ נוימן, חבר במפלגה הקומוניסטית הגרמנית וברייכסטג. הם התחתנו בשנת 1929. הזוג התגורר בספרד וכאשר הנאצים הגיעו לשלטון, הם עברו לשווייץ ובשנת 1935 גורשו לברית המועצות. בשנת 1937, במהלך הטיהורים הגדולים בעלה של מרגרט בובר-נוימן נעצר והוצא להורג, היא נשלחה לגולאג ל-5 שנים. בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב בשנת 1940 היא גורשה לגרמניה הנאצית, נשפטה ונשלחה לראוונסבריק. בהיותה במחנה היא התיידדה עם אורלי ולד ומילנה יסנסקי, במחנה שימשה כעוזרת של יוהנה לנגפלד. לאחר שחרורה מהמחנה היא התגוררה תקופה קצרה בגרמניה ועברה לשוודיה. בשנת 1948 היא פרסמה ספר על תקופות המאסר בגרמניה ובברית המועצות. בשנת 1950 מרגרט בובר-נוימן חזרה לגרמניה ופעלה בארגונים אנטי-קומוניסטיים שונים לצד ארתור קסטלר. Under Two Dictators, translated by Edward Fitzgerald (1949) Von Potsdam nach Moskau: Stationen eines Irrweges (1957) מדיה וקבצים בנושא מרגרט בובר-נוימן בוויקישיתוף קורות חיים מרגרט בובר-נוימן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מרגרט בובר-נוימן (1901–1989), דף שער בספרייה הלאומית מרגרט בובר-נוימן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
קורי היגינס

קורדון "קורי" היגינס (באנגלית: Courdon "Cory" Higgins; נולד ב-14 ביוני 1989) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת ברצלונה, בעמדות הקלע והסמול פורוורד. בעונות 2016 ו-2019 זכה באליפות היורוליג כשחקן צסק"א מוסקבה. אביו, רוד היגינס, שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1982–1994, ושימש כג'נרל מנג'ר של שארלוט בובקאטס בין השנים 2007–2011. היגינס נולד בעיר דנוויל שבאזור מפרץ סן פרנסיסקו. הסנדק שלו היה מייקל ג'ורדן, אשר התחבר עם אביו רוד בעת ששיחקו יחדיו בשיקגו בולס. בין השנים 2007–2011 למד באוניברסיטת קולורדו, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה רשם ממוצעים של 15.2 נקודות, 4.1 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים ו-1.5 חטיפות למשחק. לאורך תקופתו בקבוצה קלע 2,001 נקודות בסך הכול, אשר השוו את שיאו של ריצ'רד רובי למספר הנקודות הרב ביותר של שחקן באוניברסיטת קולורדו. לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2011 נרשם היגינס לדראפט של ליגת הפיתוח של ה-NBA, ונבחר על ידי אירי בייהוקס. בחמשת משחקיו בקבוצה קלע 12.6 נקודות למשחק, בטרם זכה לחוזה בשארלוט בובקאטס מה-NBA. באותה עונה רשמו הבובקאטס את מאזן הניצחונות הגרוע בתולדות הליגה, 7–59‏ (10.6%). לאחר 6 משחקים בעונת 2012/2013 שוחרר היגינס מהקבוצה וחזר לשחק עבור הבייהוקס מליגת הפיתוח. ב-44 משחקיו ב-NBA קלע 3.7 נקודות בממוצע למשחק, וב-35 משחקיו בליגת הפיתוח קלע 18.5 נקודות למשחק. בעונת 2013/2014 שיחק עבור טריומף ליוברצי שבמוסקבה. הקבוצה סיימה את העונה במקום השישי בליגת ה-VTB, והעפילה לגמר ליגת היורוצ'לנג', בו הפסידה מול פלקנסטרו רג'אנה. ביוני 2014 חתם היגינס בגזיאנטפ, אשר סיימה את עונת 2014/2015 במקום העשירי (מתוך 16) בליגת העל הטורקית. לקראת עונת 2015/2016 הצטרף לצסק"א מוסקבה, אשר השתתפה ביורוליג ובליגת ה-VTB. בעונתו הראשונה במוסקבה סייע לקבוצה לזכות באליפות היורוליג השביעית של המועדון, והראשונה מזה 8 שנים. במשחק הגמר מול פנרבחצ'ה קלע היגינס 12 נקודות, בניצחון קבוצתו בהארכה בתוצאה 101–96. בשתי העונות העוקבות הודחה צסק"א בחצי גמר היורוליג על ידי אולימפיאקוס (78–82) וריאל מדריד (83–92), בהתאמה. בעונת 2018/2019 קלע 14.7 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את הקבוצה לצד ננדו דה קולו, ויל קלייבורן וסרחיו רודריגס לזכייה נוספת באליפות היורוליג. במשחק הגמר מול אנאדולו אפס הוליך את קלעי קבוצתו עם 20 נקודות (4 שלשות) בניצחון 91–83. כמו כן, בכל 4 עונותיו בצסק"א זכה עמה באליפות ליגת ה-VTB. לאורך תקופתו במוסקבה רשם ממוצעים של 12.1 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק ביורוליג, וממוצעים של 10.6 נקודות, 1.7 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים בליגת ה-VTB. ביולי 2019 חתם היגינס על חוזה בקבוצת ברצלונה. מדיה וקבצים בנושא קורי היגינס בוויקישיתוף קורי היגינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל השחקן, באתר big12sports.com,‏ 27 בדצמבר 2008 סטטיסטיקות המכללות של היגינס, באתר sports-reference.com ריאיון עם קורי היגינס, באתר דנוור נאגטס, 2 ביוני 2011 הסטטיסטיקות של היגינס ב-NBA, באתר הסטטיסטיקות של היגינס בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com היגינס חותם בצסק"א מוסקבה, באתר הקבוצה, 1 ביולי 2015 הסיכום משחק הגמר 2016, באתר היורוליג, 15 במאי 2016 סיכום משחק הגמר 2019, באתר היורוליג, 19 במאי 2019 סטטיסטיקות הקריירה של היגינס ביורוליג, באתר היורוליג קורי היגינס חתם בברצלונה, דארון היליארד בצסק"א, באתר וואלה, 3 ביולי 2019
טבע דלי

טבע דלי (בכיתוב לועזי: TEVA DELI) היא חברה ישראלית, המייצרת מוצרי מזון טבעוניים, הנחשבת לאחת היצרניות הבולטות בתחום ואחת החלוצות בנושא בישראל. מפעל החברה ממוקם בדימונה וקהילת העבריים מדימונה שותפה להכנת המאכלים. פעילות החברה החלה בשנת 1998, במטרה לייצר מוצרי מזון שתהליך הכנתם אינו פוגע בסביבה ובבעלי חיים. נכון לשנת 2021 מוצרי החברה משווקים ברחבי ישראל ברשתות מרכולים, המחזיקות מחלקות "טבע". נכון לשנת 2016 לחברה 60 עובדים ומחזור המכירות השנתי הממוצע שלה עומד על מיליוני שקלים אחדים. הפעילות של "טבע דלי" הוא שיתוף פעולה של בן קוליה, שותף ומנהל המפעל, מקהילת העבריים מדימונה ודניאל אדם מירושלים. תחילת דרכה של החברה בשנת 1998 בייצור מוצרי טופו וגבינות סויה. בשנת 2005 החלה החברה לפתח מוצרים טבעוניים שלא על בסיס סויה. המוצרים החדשים התבססו על חומרי גלם מבוססי גלוטן כגון סייטן, שמהם הוכנו תחליפי מנות פופולריות כמו שווארמה, בולונז וקבב וכן על חומרי גלם כגון קטניות מונבטות, פשתן ואורז מלא, מהם הוכנו המבורגרים. בשנת 2010 נעשו שינויי עיצוב וקווי מוצרים והחברה הוציאה לקהל הלקוחות את קווים מעודכנים של מנות עיקריות[דרושה הבהרה]. בורגר ה-BBQ של החברה יצא בתחילת 2012 והתפרסם לראשונה באירוע יום העצמאות הראשון של עמותת ויגן פרנדלי.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] עד לשלב זה מכירות החברה היו בהיקף קטן יחסית, אולם בשנים שלאחר מכן החלה לפעול בקנה מידה גדול יותר, לרבות הפצה קבועה ברשתות המזון, המחזיקות מחלקות מזון רלוונטיות דוגמת שופרסל גרין או עדן טבע מרקט. בשנת 2013 החלה רשת דומינו'ס פיצה בישראל לשווק פיצה עם תחליף גבינה טבעוני עשוי סויה שמיוצר על ידי "טבע דלי". בשנת 2019 השיקה רשת בורגר ראנץ' המבורגר טבעוני שפותח בשילוב חברת "טבע דלי". אתר האינטרנט הרשמי של טבע דלי טבע דלי, ברשת החברתית פייסבוק גיל קליאן, "למרות ההייפ השוק הטבעוני קטן, וזה אומר שצריך להמר", באתר כלכליסט, 4 במאי 2016 גיל קליאן, "למרות ההייפ השוק הטבעוני קטן, וזה אומר שצריך להמר", באתר כלכליסט, 4 במאי 2016 מערכת mako green, ‏מנגל טבעוני: עושים סדר בתחליפי הבשר, באתר ‏מאקו‏, 11 באפריל 2021 מירב קריסטל, דומינוס פיצה החלה למכור פיצה טבעונית, באתר ynet, 16 בדצמבר 2013 מיכל רז-חיימוביץ', ‏"כל השחקנים הגדולים מבינים שקהילת הטבעונים היא מנוע צמיחה שאי-אפשר להתעלם ממנו יותר", באתר גלובס, 29 באוגוסט 2019
מחסני כמעט חינם

מחסני כמעט חינם הייתה רשת מרכולים ישראלית שהוקמה ב-1999 על ידי האחים עדי ורני צים, ומאז 2012 היא בבעלות רשת יינות ביתן, הסניפים שונו לסניפי יינות ביתן לאחר שנרכשה. הרשת הוקמה על ידי האחים רני ועדי צים. עדי שנשר מלימודים כבר בגיל 15, פתח בשנת 1999, את החנות הראשונה שהייתה מכולת שכונתית ברחוב רמב"ם 23 בפתח תקווה. אחיו רני הצטרף אליו אחרי שסיים את שירותו הצבאי. מקור השם הוא בחנות תיקים וארנקים שהפעיל בשנות ה-60 סבם של האחים בשכונת התקווה שנקראה בעיראקית "יעני בלאש" - בתרגום מילולי "כמעט חינם". ברשת עבדו בני משפחה נוספים: האב עזרא צים שימש כמנהל האחזקה של הרשת, האם חסיה הייתה מנהלת משמרת ערב בסניף ירקונים, והאחות גלית שימשה כקניינית הנון-פוד ברשת. ב-2007 רכשה מחסני כמעט חינם את רשת "סופר מחיר" בעלת ה5 סניפים בבעלות ישראל איינהורן תמורת עשרות מיליוני שקלים. חמשת הסניפים הוסבו לסניפים של "כמעט חינם". הרשת הונפקה בבורסה בשנת 2010 והאחים משכו דיבידנד של 50 מיליון שקל מהחברה, ומכרו כ-15% מהמניות לציבור. במאי 2011 מכרו 10% נוספים מהמניות בידיהם למשקיעים מוסדיים תמורת 47 מיליון שקל. בשיאה צים שיווק הייתה בשווי של 650 מיליון שקל. לאחר חילוקי דעות מקצועיים באשר לניהול הרשת, החליטו האחים להיפרד עסקית והחלו להפריד את עסקיהם מחוץ לקמעונאות עוד ב-2010. בסוף 2010 הנפיקה הרשת מועדון לקוחות. ב-2012 מכרו האחים את רשת "כמעט חינם" שהייתה באותה עת רשת עם 35 סניפים בעיקר באזור הצפון, לרשת "יינות ביתן" של נחום ביתן, תמורת כ-350 מיליון שקל. האחים שהחזיקו ב-75% מהחברה קיבלו 210 מיליון שקל והשאר הלך לבעלי המניות. בעת המכירה סוכם כי מניית "צים שיווק" תיסגר ממסחר בבורסה ועל כן נמחקה המנייה מהבורסה בתל אביב בפברואר 2013. נווית זומר, פתח מכולת בגיל 15 והפך למולטי־מיליונר, באתר "ידיעות אחרונות", 20 ביוני 2016 אסף אוני, ‏רשת שיווק המזון "מחסני כמעט חינם" רכשה את רשת "סופר מחיר", באתר גלובס, 8 בפברואר 2007 שרון שפורר, האחים צים לקחו הביתה מכמעט חינם דיווידנדים בסכום של 50 מיליון שקל, באתר הארץ, 24 באוגוסט 2010 מירב קריסטל, מחסני כמעט חינם משיקה מועדון לקוחות, באתר ynet, 11 באוקטובר 2010 גולן חזני, כלכליסט, יינות ביתן רוכשת את כמעט חינם ב-350 מיליון, באתר ynet, 9 באוקטובר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.