laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארמן סרקיסיאן

ארמן סרקיסיאן או סרגסיאן (בארמנית: Արմեն Սարգսյան; נולד ב-23 ביוני 1953) הוא פוליטיקאי ודיפלומט ארמני, כיהן כנשיא ארמניה. מאפריל 2018 עד פברואר 2022. סרקיסיאן כיהן בעבר, בנובמבר 1996 - מרץ 1997, כראש הממשלה החמישי של ארמניה העצמאית. הוא פיזיקאי ומתמטיקאי בהכשרתו. ארמן סרקיסיאן נולד בירוואן. הוא בוגר תואר ראשון בפיזיקה תאורטית ובמתמטיקה מהאוניברסיטה הממלכתית בירוואן. בשנים 1976 עד 1984 לימד באוניברסיטה והוא מייסדה של המחלקה למודלים ממוחשבים של מערכות מורכבות. בשנים 1989–1991 שימש פרופסור אורח באוניברסיטת קיימברידג'. באוקטובר 1991 מונה לשגרירה הראשון של ארמניה בממלכה המאוחדת. במקביל שימש גם שגריר ארמניה לאיחוד האירופי, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג וקריית הוותיקן. בשנים 1995 עד 1996 שימש שגריר לאיחוד האירופי ולנאט"ו. בנובמבר 1996 נבחר לראש ממשלת ארמניה וכיהן בתפקיד עד מרץ 1997. בין הסיבות שהוזכרו להתפטרותו היו מחלוקת עם שר ההגנה וטיפולים שנאלץ לעבור עקב מחלה קשה. ב-1998 מונה שוב לשגריר ארמניה בממלכה המאוחדת וכיהן בתפקיד עד אפריל 2000. לאחר מכן שימש יועץ לחברות בהם BP, אלקטל-לוסנט, טלפוניקה ומריל לינץ'. בשנת 2000 ייסד את "Eurasia House International", ארגון שנועד לקדם קשרים עסקיים, מחקר ופיתוח מדיני באירואסיה. בספטמבר 2013 מונה בפעם השלישית לשגריר ארמניה בממלכה המאוחדת. במרץ 2018 נבחר על ידי הפרלמנט הארמני לנשיא. הוא החל את כהונתו ב-9 באפריל 2018 וכיהן עד פברואר 2022. הוא נשוי ואב לשני בנים. מדיה וקבצים בנושא ארמן סרקיסיאן בוויקישיתוף ארמן סרקיזיאן באתר Eurasia House International Entrepreneur, diplomat and ex-PM: Who is Armen Sarkissian, ‏news.am, ‏19 בינואר 2018 ארמן סרקיזיאן באתר הפורום הכלכלי העולמי ארמן סרקיסיאן, ברשת החברתית פייסבוק ארמן סרקיסיאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארמן סרקיסיאן, ביישום טלגרם ארמן סרקיסיאן, ברשת החברתית אינסטגרם ארמן סרקיסיאן, סרטונים בערוץ היוטיוב נשיא ארמניה הודיע כי הוא מתפטר מתפקידו, באתר ynet, 23 בינואר 2022
אליפות העולם בשחמט 1951

אליפות העולם בשחמט 1951 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. השלב הסופי בו נפגשו אלוף העולם מיכאל בוטביניק ודוד ברונשטיין החל ב-15 במרץ והסתיים ב-11 במאי 1951, בניצחון של מיכאל בוטביניק. בהתאם למתכונת שאושרה על ידי פיד"ה האליפות התקיימה במספר שלבים. בשלב הראשון התקיימו תחרויות אזוריות. בסיום שלב זה התקיימה בסטוקהולם תחרות בין-אזורית בהשתתפות 20 שחמטאים. החמישה הראשונים היו יכולים להתקדם לשלב השלישי - תחרות המועמדים. לשחמטאים אלו היו צריכים להצטרף וסילי סמיסלוב, פאול קרס, שמואל רשבסקי, ראובן פיין ומקס אויבה. אומנם שמואל רשבסקי, ראובן פיין לא הורשו להגיע לבודפשט על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית, מקס אויבה היה עסוק בהתחייבויות אחרות ואיגור בונדרבסקי היה חולה, ולכן הם הוחלפו על ידי שחמטאים אחרים. למנצח התחרות הייתה זכות לשחק בדו-קרב נגד אלוף העולם המכהן. אם דו-קרב היה מסתיים בתיקו, מיכאל בוטביניק היה נותר אלוף העולם. התחרות התקיימה בשנת 1950 בבודפשט שבהונגריה. מפני שלא הייתה הכרעה, במוסקבה נערכה תחרות חדשה בת 12 משחקים. דוד ברונשטיין. גם אחרי 12 משחקים לא הייתה הכרעה ולכן סוכם על משחקים נוספים עד לניצחון. במשחק ה-14 ניצח דוד ברונשטיין והוא קיבל זכות לשחק נגד אלוף העולם המכהן. הדו-קרב התקיים במהלך 15 במרץ-11 במאי 1951 במוסקבה. הוא כלל 24 משחקים. משחקי דו-קרב האליפות, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
החלטה 109 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 109 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב-14 בדצמבר 1955 על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות. ההצעה התקבלה לאחר שהונחה בקשה בפני העצרת הכללית של האומות המאוחדות לקבל את בקשת החברות של אלבניה, אוסטריה, בולגריה, קמבודיה, ציילון, פינלנד, הונגריה, אירלנד, איטליה, ירדן, לאוס, לוב, נפאל, פורטוגל, רומניה וספרד. בהחלטתה, המועצה המליצה לעצרת הכללית של האו"ם לקבל את כל המדינות שנבחרו בהחלטה. שמונה מדינות תמכו בהחלטה, 0 התנגדו ובלגיה, הרפובליקה של סין (טאיוואן) וארצות הברית נמנעו. החלטה 69 של מועצת הביטחון של האו"ם נוסח ההחלטה
בית המיסיון

האם התכוונתם ל... בישראל בית המיסיון (באר שבע) בית החולים של המיסיון האנגלי (ירושלים) בית המיסיון (ערטוף) – בהר-טוב בית בוסל – נבנה כבית המסיון של צפת מחוץ לישראל בית המיסיון (אוקלנד, ניו זילנד) בית המיסיון (איי קיימן) בית המיסיון (בת'אל, אלסקה) בית המיסיון (גרינלנד) בית המיסיון (דרום אפריקה) בית המיסיון (הוואי) בית המיסיון (מישיגן) בית המיסיון (מסצ'וסטס) בית המיסיון (ניו יורק) בית המיסיון (פורט יוקון, אלסקה) בית המיסיון (קריקרי, ניו זילנד)
כפר א-דיכ

כפר א-דיכ (בערבית: كفر الديك) הוא כפר פלסטיני, הממוקם במרחק של 9.5 ק"מ מערבית לסלפית, במחוז סלפית שבצפון יהודה ושומרון, ושמונה ק"מ מזרחית לקו הירוק. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת 2007 מנתה האוכלוסייה הפלסטינית בכפר 4,453 תושבים. בתקופה העות'מאנית, במאות ה-18 וה-19, נכלל הכפר א-דיכ בחבל הארץ שנקרא "ג'וֹרַת עַמְרַא" או "בילאד ג'מאעין." אזור זה היה ממוקם על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, והוא סבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העת'מאניים. כ-70% מתושבי כפר א-דיכ תלויים בחקלאות כמקור הכנסה עיקרי, ואילו 30% הנותרים עובדים במגזר הפרטי והציבורי. שיעור האבטלה הוא 60%. שטח הקרקע הכולל של הכפר הוא 15,228 דונם, מתוכם 578 דונם בנויים. עם זאת, 119 דונמים מתוך השטח הבנוי נמצאים מחוץ לשטח השיפוט של כפר א-דיכ. כתוצאה מהסכמי אוסלו, הרשות הפלסטינית שולטת בעניינים אזרחיים ב-1,953 דונמים מאדמות כפר א-דיכ – שטח B, ואילו 13,275 דונם מסווגים כשטח C שמשמעותו שליטה ישראלית אזרחית וצבאית. במהלך השנים הפקיעה ישראל 1,444 דונם מאדמות הכפר (9.3% מכלל השטח) להקמת שלוש התנחלויות: פדואל, עלי זהב, לשם ואזור תעשייה ליד עלי זהב. כמו כן הופקעו שטחים נוספים באמצעות צו אלוף לבניית גדר ההפרדה. גדר זו תוחמת 57.4% משטחי הכפר, שאינם נגישים לתושביו. בנובמבר 2019, במסגרת "פעולת תג מחיר", נוקבו 21 צמיגים של כלי רכב בעיירה ורוססו כתובות "קומי אורי" (מאחז בלתי-חוקי ליד יצהר) על אחד הרכבים. ביולי 2020 הוציא בית המשפט צו ביניים להפסקת בנייה בלתי חוקית בשטחי C היוצאת משטחי הכפר אל עבר היישוב פדואל, ובהם מבנים וכבישים חדשים. מדיה וקבצים בנושא כפר א-דיכ בוויקישיתוף Welcome To Kafr al-Dik Kufr ad-Dik, IWPS Survey of Western Palestine, Map 14: IAA, Wikimedia commons Kafr Ad Dik Town (Fact Sheet), המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Kafr ad Dik Town Profile, ARIJ Kafr ad Dik aerial photo, ARIJ Kfar Ad Dik and Deir Ballut in Salfit Governorate receive New Land confiscation Order 10, January, 2007, POICA רועי מרום, גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459, לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 29-26. Kafr ad Dik Town Profile, באתר המכון למחקר יישומי - ירושלים, ‏2013 (באנגלית). House Demolitions warnings in Kafr ad Dik village, על פי דו"ח של המכון למחקר יישומי - ירושלים, ‏2007 (באנגלית). הגר שיזף, אלמונים הציתו מכוניות וריססו כתובות גרפיטי בארבעה כפרים פלסטיניים בגדה, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2019 אליאור לוי, פשעי שנאה: עשרות כלי רכב פלסטיניים ניזוקו והוצתו, כתובות רוססו, באתר ynet, 22 בנובמבר 2019. אברהם בלוך, ‏המדינה מסרבת לאכוף בנייה ערבית לא חוקית בשטח C, באתר "סרוגים", 14 ביולי 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרדה (כפר)

מרדה (בערבית: مردة) הוא כפר פלסטיני, הממוקם במחוז סלפית, שבמרכז השומרון, כ-400 מטרים מצפון לאריאל וכ-18 ק"מ מדרום-מערב לשכם. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 1,992 תושבים ב-2007. הכפר מרדה נזכר בכתביו של ההיסטוריון השומרוני בן המאה ה-14 אבו אל-פתח. על פי ההיסטוריון רוני אלנבלום, לא התגלו בכפר שרידים מהתקופה הביזנטית. על פי יצחק בן-צבי, התקיים במקום ישוב שומרוני בימי השלטון הפאטמי. בכתבים שומרונים מוזכר אדם בשם יצחק בן אברהם בן יהושע שגר במקום, וכן כהן בשם מתנה, מבניו של בלע בן בנימים, שהתחתן בעזה והעתיק משכנו לשם. המלומד האסלאמי החנבלי בן התקופה הצלבנית דיאא א-דין מציין כי במקום אוכלוסייה מוסלמית, וכן כי בכפר התגוררו חסידים של התאולוג והסגפן האסלאמי אבן קדאמה. סבתו מצד אימו הגיעה ממרדה. הגאוגרף המוסלמי יאקות אל-חמאווי (1179–1229) ציין כי זהו "כפר ליד שכם". על פי יצחק בן-צבי, כהן בשם יצחק בן אברהם שגר במקום עבר לעזה, ככל הנראה בימי צלאח א-דין. הוא משער כי היישוב השומרוני במקום התקיים עד אותה התקופה. חרסים מהתקופה הצלבנית/האיובית ומהתקופה הממלוכית נתגלו בכפר. שופט חנבלי חשוב, אמין א-דין עבד א-רחמן, נולד בכפר בראשית המאה ה-15. תחת האימפריה העות'מאנית, נכלל מרדה בחבל הארץ שנקרא "ג'וֹרַת עַמְרַא" או "בילאד ג'מאעין," אזור החופף במידה ניכרת את נחלת שבט אפרים המקראית. אזור זה היה על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, והוא סבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים מעבר הירדן ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העות'מאניים. בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 470 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל היה 9,021 דונם, אשר מתוכם הוקצו 1,796 דונמים למטעים ואדמות השקיה, 3,176 לגידולי דגנים, ואילו 72 דונם סווגו כשטח בנוי. בעקבות מלחמת השחרור, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עברה מרדה משליטה בריטית לירדנית. בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה של מרדה 852 נפשות. בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, מרדה עברה משליטה ירדנית לישראלית. 15.8% מאדמות הכפר מוגדרות כשטח B, ואילו 84.2% הנותרים מוגדרים כשטח C. מדיה וקבצים בנושא מרדה בוויקישיתוף Welcome to Marda Survey of Western Palestine, Map 14: IAA, Wikimedia commons Marda Village (Fact Sheet), המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Marda Village Profile, ARIJ Marda, aerial photo, ARIJ Development Priorities and Needs in Marda, ARIJ Conder, 1876, p. 196 Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 286 Ellenblum, 2003, p. 263 יצחק בן-צבי, שמריהו טלמון, ישעיהו גפני (ע), ספר השומרונים, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 1976, עמ' 69 Ellenblum, 2003, p. 244 Talmon-Heller, 1994, pp. 110-111 Talmon-Heller, 2002, pp. 131, 141 Drory, 1988, p. 97 Drory, 1988, p. 108 Le Strange, 1890, p. 503 Finkelsten, 1997, pp. 481-2 Moudjir ed-dyn, 1876, p. 281; cited in Finkelstein, 1997, p. 482 Roy Marom, Jindās at Lydda’s Entrance: A Cornerstone of the Study of the City’s Rural Hinterland (1459 – 1948) גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1459–1948, לוד-דיוספוליס ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ההמהום

ההמהום (באנגלית: The Hum), המכונה גם זיהום רעש, הוא תופעת רעש, מעין זמזום מתמשך ופולשני, בעוצמה נמוכה בדרך כלל, שהטריד את מנוחתם של אלפי אנשים באזור מגוריהם ברחבי העולם. על התופעה דווח לראשונה בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 בעיר בריסטול בבריטניה. במהלך השנים ניתנו הסברים שונים לתופעה, הכוללים תאוריות קונספירציה שונות. חוקר האקוסטיקה ג'ף לבנטל שחקר את התופעה בשנת 2003 הגיע למסקנה כי רק 2 אנשים מתוך 100 אנשים המתגוררים באזורים שבהם דווח על התופעה, שומעים את הרעש. מחקר נוסף שפורסם בשנת 2013 ומומן על ידי ממשלת קנדה בראשות הפרופסור להנדסת מכונות מאוניברסיטת וינדזור קולין נובאק וחקר את התופעה בעיירה קנדית, אישר שההמהום הוא אכן תופעה קיימת וכי מקורה הוא ככל הנראה בפעולות פיצוץ מבוקרות בכבשנים במפעל הנמצא על האי זאג שבנהר דטרויט הסמוך. זמזום מסתורי ובלתי פוסק מוציא תושבים בעיר בקנדה מדעתם , באתר הארץ, 20 בפברואר 2018 בכפר האנגלי משתגעים: מנין בא "ההמהום" המסתורי?, באתר וואלה, 19 ביוני 2011 מהו ההמהום המסתורי של טאוס?, באתר אנציקלופדית אאוריקה
ברודית גדולה

ברודית גדולה (שם מדעי: Porzana porzana) היא מין עוף ממשפחת הרליתיים החי בביצות ומקווי מים עומדים. למרות שמה הברודית היא עוף קטן יחסית שאורכו מגיע ל-19-22 ס"מ, מוטת כנפיו ל-37-42 ס"מ ומשקלו ל-55-145 גרם. הברודית בעלת גוף עגלגל עם ראש קטן ומקור חרוטי צבוע צהוב ומעט כתום בקצהו. לברודית אין קרומי שחייה בין אצבעות הרגליים. צבעה חום, ראשה חום בהיר יותר ועל גופה נקודות אפורות. היא חיה בביצות ומקווי מים עומדים בסמוך לגדות המכוסות בעשבים ודגניים. היא חיה באירופה וצפון מערב אסיה ובחורף נודדת לכיוון תת-היבשת ההודית ואפריקה. הברודית מגיעה גם לישראל והיא אחת מ-3 ברודיות המבקרות בה (יחד עם ברודית גמדית וברודית קטנה). היא ניזונה בעיקר מחרקים ויצורים מים קטנים, שהיא חוטפת מהצמחים או מגדות המים. בעת סכנה מטורפים היא משתופפת ומנסה להסתוות בעזרת צבעיה המותאמים לצמחיית הגדה. מדיה וקבצים בנושא ברודית גדולה בוויקישיתוף ברודית גדולה, באתר ITIS (באנגלית) ברודית גדולה, באתר NCBI (באנגלית) ברודית גדולה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ברודית גדולה, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) ברודית גדולה, באתר GBIF (באנגלית) ברודית גדולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
פויר

פויר (באנגלית: Foer, Feuer) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ג'ונתן ספרן פויר – סופר אמריקאי, אחיהם של ג'ושוע ופרנקלין ג'ושוע פויר (אנ') – עיתונאי אמריקאי, אחיהם של ג'ונתן ופרנקלין דרור פויר – עיתונאי ישראלי לואיס סמואל פויר (אנ') – סוציולוג אמריקאי פרנקלין פויר (אנ') – עורך ועיתונאי אמריקאי. עורך הניו ריפבליק. אחיהם הבכור של ג'ונתן וג'ושוע
ברודית

ברודית (שם מדעי: Porzana) הוא סוג עופות ממשפחת הרליתיים. הברודיות הן עופות מים הקרובות לאגמיות ולסופיות אך קטנות יותר וחיות בעיקר על היבשה. גופן עגלגל ומקורן חרוטי וצהוב. לברודיות אין קרומי שחייה והן לא יכולות לשחות. הברודיות חיות בכל היבשות ובכמה מאיי האוקיינוס השקט ושלושה מינים מגיעים לישראל. הברודיות חיות בתנאים ממוזגים עד טרופיים ולא בקטבים. אתרי הקינון נמצאים בדרך כלל במקומות נסתרים בשולי המים, אך הם יכולים להיות בכל גוש צפוף של צמחייה בין מים רדודים ואדמה יבשה, כפי שהמצב דורש. הברודיות ניזונות מיצורים קטנים כמו חרקים ורכיכות מים שהן חוטפות מהמים או מהעלים. בעת מתקפה הן מסתתרות בסבך ומסתוות בעזרת צבען החום המנומר. כמו רוב העופות גם הברודיות הן מונוגמיות. ברודית גדולה (Porzana porzana) Porzana fluminea Porzana carolina ברודית קטנה (Porzana parva) ברודית גמדית (Porzana pusilla) Porzana fusca Porzana paykullii Porzana atra Porzana tabuensis Porzana spiloptera Porzana flaviventer מדיה וקבצים בנושא ברודית בוויקישיתוף ברודית, באתר ITIS (באנגלית) ברודית, באתר NCBI (באנגלית) ברודית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברודית, באתר GBIF (באנגלית)
פריזיה המזרחית

פריזיה המזרחית או מזרח פריזיה (בגרמנית: Ostfriesland) הוא אזור החוף של צפון-מערב מדינת סקסוניה התחתית בגרמניה. חבל זה מהווה את החלק המרכזי של פריזיה, והוא ממוקם בין פריזיה הצפונית (אנ') שבמדינת שלזוויג-הולשטיין ובין פריזיה המערבית שבהולנד. נכללת בו גם שרשרת איים, איי פריזיה המזרחית, הסמוכים לחוף. החל במחצית השנייה של המאה ה-16 פרחה הרוזנות של פריזיה מבחינה כלכלית, בשל הגירה המונית של סוחרים קלוויניסטים שנמלטו צפונה מארצות השפלה מאימת מלחמות הדת שהתחוללו בארצות אלו. במהלך המאה ה-17 הפכה הישות המדינית של פריזיה המזרחית מרוזנות לנסיכות, תחת נסיכי בית צירקסנה (אנ'). עם מות הנסיך האחרון לבית צירקסנה, קרל אדצארד (אנ'), ב-1744 השתלט פרידריך הגדול על הנסיכות וצירף אותה לפרוסיה. ב-1806 סופחה פריזיה המזרחית לממלכת הולנד, ממלכה קצרת-ימים שהקים נפוליאון בונפרטה, וב-1810 סופחה יחד עם כל ממלכת הולנד לצרפת. בתקופה הקצרה שבה נשלטה בעקיפין או במישרין בידי צרפת הנפוליאונית התחוללה בחברה המזרח-פריזית תמורות מהירות. השליטה המקומית נמסרה לידיהם של ראשי ערים, במקום מועצות זקנים, והתושבים אימצו לראשונה שמות משפחה. הפרוסים השתלטו מחדש על הנסיכות ב-1813. כעבור שנתיים, כחלק מהחלטות קונגרס וינה, מסרה אותה פרוסיה לממלכת הנובר, שהתאחדה בעצמה עם פרוסיה ב-1866. היהודים הראשונים התיישבו בפריזיה המזרחית במאה ה-16, ולקראת מחצית המאה התגבשו בה לראשונה גם קהילות יהודיות, בעיקר באמדן שהקהילה היהודית בה מנתה רשמית 186 איש בסוף המאה ה-17, אך גם בעיר הנמל נורדן (אנ'), בלר ובבירת הרוזנות, אאוריך (גר'). בתחילת המאה ה-18 היו בפריזיה המזרחית כ-160 משפחות יהודיות, ובתחילת המאה ה-19 נמנו בה כבר 1,384 יהודים. היישובים בפריזיה המזרחית שבהם התקיימה קהילה יהודית, היו: אאוריך, אזנס (אנ'), אמדן, בונדה (אנ'), דורנום (אנ'), ויטמונד (אנ'), ונר (אנ'), ימגום (אנ'), לר, נוישטטגדנס (גר') ונורדן. מדיה וקבצים בנושא פריזיה המזרחית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פריזיה המזרחית פריזיה המזרחית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פריסלנד המזרחית (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית לפי המקורות בפנקס הקהילות, גרמניה: כרך רביעי, חלק א, מבוא, עמ' 17. פנקס הקהילות, גרמניה: כרך רביעי, חלק א, מבוא, עמ' 17, הערה 52. ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולף קריסטרסון

אולף קריסטרסון (בשוודית: Ulf Kristersson; נולד ב-29 בדצמבר 1963) הוא ראש ממשלת שוודיה. קריסטרסון מכהן כמנהיג מפלגת המתונים והוא חבר בית הנבחרים השוודי מטעם מחוז סדרמנלנד. קריסטרסון נולד בלונד שבמחוז סקונה בדרום שוודיה. בשנים 1983–1984 שירת כמפקד מחלקת חי"ר בצבא שוודיה. ב-1988 סיים תואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה באוניברסיטת אופסלה. בשנים 1988–1992 כיהן כיו"ר צעירי מפלגת המתונים. שימש כחבר מועצת העיר סטוקהולם. ב-1994 נבחר לכהן כנציג מחוז סטוקהולם בבית הנבחרים השוודי וב-1998 נבחר לתקופת כהונה שנייה. בשנת 2000 התפטר ופרש מבית הנבחרים. ב-2002 מונה לגזבר בקומין Strängnäs וב-2006 מונה לסגן ראש עיריית סטוקהולם. באוקטובר 2010 מונה לשר לענייני ביטחון סוציאלי בממשלתו של פרדריק ריינפלט. בבחירות הכלליות בשוודיה 2014 נבחר לנציג בית הנבחרים מטעם מחוז סטוקהולם, בעקבות מפלת מפלגת המתונים, התפטר ריינפלט וממשלתו פוזרה. קריסטרסון מונה על ידי מנהיגת המפלגה החדשה אנה קינברג בטרה לשר האוצר בממשלת הצללים שלה. באוקטובר 2017 נבחר פה אחד באספת המפלגה, למנהיג מפלגת המתונים ולראש האופוזיציה בעקבות התפטרותה של בטרה. בבחירות הכלליות ב-2018 זכתה המפלגה בראשותו ב-70 מושבים, ירידה מ-84 המושבים במושב הקודם, בבחירות לא זכה אף גוש במספר מושבים מספק להקמה ממשלה שאינה ממשלת מיעוט. לאחר הצלחת הצבעת אי-אמון בראש הממשלה המכהן סטפן לוון, הוטלה בתחילת אוקטובר מלאכת הרכבת הממשלה החדשה על קריסטרסון, אך הוא לא צלח במשימה. במהלך הקדנציה הודיע קריסטרסון כי הוא פתוח לשיתוף פעולה עם הסיעה השוודים הדמוקרטים שהייתה עד אז מוקצת על ידי כלל הסיעות האחרות בבית הנבחרים. ב-2021 שוב צלחה הצבעת אי-אמון בראש הממשלה לוון, אך גם הפעם לא הצליח קריסטרסון להציג ממשלה חלופית. לאחר הבחירות בשנת 2022, הקים ממשלת מיעוט המורכבת ממפלגתו, מפלגת הנוצרים הדמוקרטים והמפלגה העממית הליברלית. ממשלה זו נשענה מבחוץ על השוודים הדמוקרטים. הוא הצהיר כי מספר מבקשי המקלט שיורשו להיכנס לשוודיה יצומצם, כמות הסיוע הבינלאומי שהמדינה תספק תקוצץ, ושאיפתה להיות פורצת דרך במעבר העולמי לאנרגיה מתחדשת תתמתן. ב-17 באוקטובר 2022 אישר הפרלמנט השוודי את מינויו של קריסטרסון לראש הממשלה ה-35 של שוודיה, והוא הוסמך לתפקיד על ידי מלך שוודיה בארוחת צהריים חגיגית שנערכה למחרת, לאחר שהציג את ממשלתו החדשה. קריסטרסון נשוי לבירגיטה והם הורים לשלושה ילדים מאומצים מסין. מדיה וקבצים בנושא אולף קריסטרסון בוויקישיתוף אולף קריסטרסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אולף קריסטרסון, ברשת החברתית אינסטגרם אולף קריסטרסון באתר הריקסדאג קורות חיים באתר ה-OECD Ulf Kristersson formally named new Moderate Party leader, רדיו שוודיה, 2 באוקטובר 2017 Mainstream Swedish party open to working with once-spurned nationalists, פיננשל טיימס, 5 בדצמבר 2019 Sweden’s incoming prime minister shifts right, POLITICO, ‏14 באוקטובר 2022 (באנגלית) Nyheter, S. V. T. (2022-08-11). "Sverige får en ny regering". SVT Nyheter (בשוודית). נבדק ב-2022-10-17. 5 saker du inte visste om Ulf Kristersson, באתר expressen.se,‏ 13 באוקטובר 2017 (בשוודית)
סיידא

האם התכוונתם ל... סיידא (בערבית: سعيدة) - עיר באלג'יריה סיידא (בערבית: صيدﺍ) - שמה הערבי של העיר הלבנונית צידון בני סיידא – בשלן ומחבר ספרי בישול ישראלי דני סיידא – פוליטיקאי ישראלי עבד אל-באסט סיידא – פוליטיקאי סורי-כורדי, נשיא המועצה הלאומית של סוריה
קירה (כפר)

קירה הוא כפר פלסטיני, בנפת סלפית, ממזרח ובצמוד לכיפל חארס, ממערב למרדה ומדרום לזיתא ג'מעין, בגובה של כ-470 מ' מעל פני הים. מדרום, מעבר לכביש 5 נבנתה העיר אריאל. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה כ-1,387 תושבים בשנת 2016. על פי מועצת הכפר יש חמישה מקורות אפשריים לשם הכפר: המילה קירה מקורה בשפה היוונית, ומשמעותה "הגברת היפה". בסורית, המשמעות היא "גברת שיולדת". יש אגדה המספרת ששמו של הכפר מקורו באישה קחטאנית (ער') בשם קיריס שגרה בכפר. השם מגיע מהמילה הערבית קרא (قرى) שמשמעותה אורח. השם נובע מהמילה הערבית קיר (قير) שמשמעותה זֶפֶת חומר ששימש למריחה על גמלים שקיבלו גרדת. לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר מיושב ברציפות החל מתקופת הברזל בארץ ישראל. בשנת 1870 ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, והעריך שגרו בו כ-300 תושבים, וכתב: ”בשעה שבע ועשר דקות ראינו לשמאלנו, בפאת דרום, עוד גבעה מכוסה חלקית עצי זית ועליה את הכפר כירה, מספר תושביו מגיע למאה וארבעים.”. במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בקירה אוכלוסייה של 87 מוסלמים. המספר גדל במפקד 1931 ל-102 נפש, אשר התגוררו ב-28 בתים. בשנת 1945 במפקד שערכו שלטונות המנדט הבריטי, האוכלוסייה בכפר הייתה 140 מוסלמים. בשנת 1961, האוכלוסייה של קירה מנתה 259 נפש. לאחר מלחמת ששת הימים, בשנת 1967, מנתה אוכלוסיית הכפר 256 נפשות. על פי סקר שערך המנדט הבריטי בשנת 1945, שטח הכפר הוא 2,249 דונם. מתוכם: הכפר עצמו היה בנוי על 14 דונם, לחקלאות שימשו 1,620 דונם והיתר – 615 דונם, היו אדמות בּוּר. בשנת 2013 (לאחר חלוקה מחדש של שטחי הכפרים בשנת 2012, על ידי הרשות הפלסטינית), היה שטח הכפר 2,451 דונם, מתוכם: הכפר היה בנוי על 156 דונם, 2,189 היו "ניתנים לעיבוד" והיתר – 106 דונם, היו אדמות בור. לאחר הסכמי אוסלו, סווגו אדמות הכפר. 2,393 דונם שהם מאדמות הכפר הוגדרו כשטח B, ו-58 דונם, 2.4% מהאדמות, הוגדרו כשטח C. גדר ההפרדה שהוקמה באזור אריאל, חוצצת בין קירה לבין עיר הנפה – סלפית, ומצריכה עיקוף המאריך את הדרך בכ-20 ק"מ. באוקטובר 2019, במסגרת "פעולת תג מחיר", השחיתו רעולי פנים מכוניות וריססו כתובות בכפר. מדיה וקבצים בנושא קירה בוויקישיתוף Survey of Western Palestine, Map 14: IAA, Wikimedia commons Qira Village (Fact Sheet), המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ) Qira aerial photo, ARIJ מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה The Applied Research Institute – Jerusalem, Qira Village Profile, 2013 בדומה ל"קָרוּא" בעברית ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך חמישי : השומרון (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1984 - עמוד: 120 זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 6632 قيره - Qira - קירה, באתר palestineremembered, ‏2007 ג'קי חורי, רעולי פנים השחיתו מכוניות וריססו כתובות בכפר ליד אריאל: "אין בארץ מקום לאויבים", באתר הארץ, 6 באוקטובר 2019
קולומנה (כדורגל)

קולומנה (ברוסית: Коломна) היא קבוצת כדורגל מקצוענית מהעיר קולומנה שבמחוז מוסקבה, המתמודדת בליגה השנייה (אזור "מערב"). מועדון הכדורגל קולומנה הוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים ביותר ברוסיה. הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1906 ושינתה את שמה פעמים רבות. ב-1997 התמזגה עם קבוצת "אוקה קולומנה" (שהוקמה ב-1923) וקיבלה את שמה הנוכחי. הקבוצה הוקמה לראשונה בקיץ 1906 בשם KGO (ראשי תיבות ברוסית של Коломенское гимнастическое Общество, חברת ההתעמלות של קולומנה), ביוזמת פועלי מפעל המכונות של קולומנה שבבעלות האחים סטרובה. בשנת 1919 שונה שם הקבוצה והיא הפכה לקבוצת SFK (ראשי תיבות ברוסית של Голутвинская секция физической культуры, חטיבת גולובטינו לתרבות פיזית). בשנת 1923 שונה שוב שם הקבוצה: "KFK" (ראשי תיבות ברוסית של Кружок физической Культуры, חוג תרבות הספורט). במקביל הוקמה קבוצת כדורגל נפרדת בשם "אוקה קולומנה". בשנת 1936 נקראה הקבוצה על שם ראש המשטרה החשאית הסובייטית דזרז'ינסקי ושמה היה "דזרז'ינץ" עד 1952 (למעט בשנים 1942–1945, כשנקראה בשם "טרקטור"). משנת 1953 היה שם הקבוצה "אוונגרד" (אף שבשנת 1993 נקראה "ויקטור-אוונגרד" ובשנים 1994–1997 נקראה "אוונגרד-קורטק"). בשנת 1997 התמזגה הקבוצה יחד עם קבוצת "אוקה" והוקמה קבוצת "קולומנה". ליגת העל הסובייטית בכדורגל מקום 3 (1923) הגביע הסובייטי 32 אחרונות (1936) גביע רוסיה הסובייטית חצי גמר (1990) הליגה השנייה סגנית: 1993, 1999 הגביע הרוסי בכדורגל 16 אחרונות: 1993 הליגה השלישית אלופה: 2012 גביע מחוז מוסקבה בכדורגל סגנית: 2011/2012, 2012 אתר האינטרנט הרשמי של קולומנה דף המועדון באתר Sportbox.ru המועדון באתר Sports.ru https://radota-indrin.livejournal.com/303603.html Официальный сайт ФК «Коломна» :: Информация о футбольном клубе
Greatest Hits (אלבום של אליס אין צ'יינס)

Greatest Hits הוא אלבום האוסף השני של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס. הוא כולל עשרה שירים שכולם יצאו כסינגלים. ב-2006 יצא אלבום אוסף כפול ומקיף יותר בשם The Essential Alice in Chains. מידע על האלבום Greatest Hits באתר MusicBrainz האלבום Greatest Hits באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2017 בגביע ליברטדורס

עונת 2017 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-58 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-23 בינואר 2017 והתחרות הסתיימה ב-29 בנובמבר 2017. בתחרות השתתפו 47 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון. התחרות הסתיימה בניצחון של גרמיו, וזאת בפעם השלישית בתולדות המועדון. בתחרות השתתפו 47 קבוצות. 10 קבוצות (זוכות במקום השלישי בשלב הבתים ו-2 הקבוצות הטובות של השלב השלישי) העפילו להמשך גביע סודאמריקנה. נשיא ליגת העל המקסיקנית הודיע שלאור שינוי המתכונת ואי-התאמה לתחרות הליגה, קבוצות ממקסיקו לא השתתפו בתחרות 2017. להלן הקבוצות שהעפילו לתחרות: מחזיקת הגביע מחזיקת גביע סודאמריקנה ברזיל - 7 ארגנטינה - 6 אקוודור, קולומביה, פרו, צ'ילה, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי, ונצואלה - 4 (כל אחת) בתחילה 19 קבוצות התחרו על 4 מקומות במשחקי הבתים. בהמשך הקבוצות חולקו ל-8 בתים, ושתי קבוצות מכל בית העפילו לשלבים הבאים. לאחר שלב הבתים הקבוצות שיחקו בשיטת גביע. בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, חוק שערי חוץ, בעיטות עונשין. בסדרת הגמר חוק שערי חוץ לא בתוקף. במקומו הייתה תוספת זמן ובעיטות עונשין במידת הצורך. הקבוצות דורגו בהתאם להישגיהן בשלב הבתים: 1-8 מנצחות הבית, 9-16 הקבוצות שסיימו במקום השני. מדיה וקבצים בנושא עונת 2017 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2017 בגביע ליברטדורס פרטים על התחרות