laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אקורד כוח

אקורד כוח (באנגלית: Power Chord או fifth chord) הוא אקורד המורכב מתו הבסיס (הטוניקה), ומהקווינטה (לדוגמה: דו וסול באקורד כוח C). למעשה הוא אקורד משולש ללא תו הטרצה, כך שלא ניתן לקבוע האם הוא מז'ורי או מינורי. אקורד זה מסומן לרוב ב־5. לדוגמה, אקורד כוח דו יסומן כ־"C5". אקורדים מסוג זה נפוצים מאוד במוזיקת רוק או האבי-מטאל אך לא מופיעים כלל במוזיקה קלאסית. מעבר בין אקורדים כאלה מחייב תנועת קווינטות ואוקטבות מקבילה, דבר האסור על פי חוקי הפוליפוניה, שתקופת הבארוק והמוזיקה הקלאסית מחויבים אליהם. למעשה, עצם ההתייחסות לאקורד כוח כאקורד היא בעייתית היות שאין לו שום אופי, או פונקציונליות, פרט לזו של תו הבסיס, כך שאין הבדל מהותי בינו לבין נגינת הבס בלבד. מכאן נגזר שמו, הוא מעניק "כוח" לצליל, ולא עומק. השימוש באקורדי כוח נפוץ בעיקר בגיטרה חשמלית, בדרך כלל בליווי דיסטורשן ואפקטים נוספים. אחת הסיבות לכך היא שבדיסטורשן מורגשים מאוד האוברטונים אשר במצב בו יש שלושה צלילים או יותר, יכולים ליצור צליל לא נעים, רועש ומוגזם. לעומת זאת שני תווים במרווח זך כמו קווינטה ואוקטבה, נשמעים "צלולים" יחסית בדיסטורשן. אחת היצירות המוזיקליות הראשונות שהשתמשה באקורדי כוח היא היצירות לגיטרה Preludes של הייטור וילה לובוס, מוזיקאי ומלחין ברזילאי שפעל בתחילת המאה העשרים. על אף שהיו שימושים קודמים לו באקורדי כוח, הטכניקה שלו היא זו שהשתמרה, וגיטריסטים משתמשים בה עד היום, במוזיקת רוק ומטאל. השימוש באקורדי כוח התרחב בשנות החמישים והשישים, עם עליית הפופולריות של הבלוז-רוק והרוקנרול. הטכניקה נהייתה פופולרית יותר ויותר, והשימוש בה הופיע אצל אמנים כמו צ'אק ברי בשיר "Johhny B. Goode", אלביס פרסלי בשיר "Jailhouse Rock", ומאוחר יותר השימוש הגיע גם לביטלס בשירם "I Want To Hold Your Hand". בשנות השבעים והשמונים, כשמוזיקת ההאבי מטאל גדלה, ובתוכה תת-הסוגות ת'ראש מטאל וגלאם מטאל, השימוש באקורדי כוח נהיה פופולרי והגיע לכל מקום, עד שכמעט ואין להקות או אמני רוק מהתקופה הזו שלא השתמשו כלל באקורדי כוח בשירים שלהם. הצליל המלוכלך ומלא הדיסטורשין שאופייני לתקופה הזאת, התאים מאוד לשימוש באקורדי כוח, ובין הלהקות המוכרות שהשימוש באקורדי כוח בולט אצלם נמצא את לד זפלין, בלאק סבאת', דיפ פרפל, איירון מיידן, גאנס אנד רוזס, וכמובן ארבע הלהקות הגדולות של הת'ראש מטאל - מטאליקה, מגאדת', סלייר ואנת'רקס. בשנות התשעים חלה ירידה בפופולריות ההאבי-מטאל, אך להקות הגראנג' עדיין השתמשו באקורדי כוח בשיריהן. השיר שנחשב לאחד הפופולריים באותה התקופה הוא "Smells Like Teen Spirit" של נירוונה, שריף הגיטרה העיקרי שבו משתמש באקורדי כוח. מדיה וקבצים בנושא אקורד כוח בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדגר דווידס

אדגר סטיבן דווידס (בהולנדית: Edgar Steven Davids ‏האזנה‏Ⓘ‏; נולד ב-13 במרץ 1973 בפרמריבו, שבסורינאם) הוא כדורגלן עבר הולנדי-סורינאמי ממוצא יהודי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום עוזר מאמן נבחרת הולנד. נולד בסורינאם, לאב אפרו-סורינאמי ולאם ממוצא יהודי חלקי מצד אמה. משפחתו עברה להולנד בינקותו. דווידס החל את הקריירה בקבוצת אייאקס בשנת 1991. כעבור חמש עונות בהן שיחק 120 פעם וכבש עשרים שערים עבר לקבוצת מילאן האיטלקית, שם לא הרבה לשחק ועבר לקבוצת יובנטוס בשנת 1998, שם שיחק 4 עונות. ב-17 במאי 2001 הושעה דווידס על ידי פיפ"א לאחר שבגופו נמצאו סטרואידים. כעבור עונה אחת כמושאל במועדון הספרדי ברצלונה, עבר לקבוצת אינטר מילאנו למשך עונה אחת ובאוגוסט 2005 עבר לקבוצת טוטנהאם הוטספר האנגלית בהעברה חופשית. לקראת שנת 2007 חזר לקבוצת נעוריו אייאקס אמסטרדם, עמה שיחק עונה אחת לפני שפרש ממשחק. דווידס נודע באופיו הבעייתי ונטייתו להסתכסך עם מאמנים כמו במקרה המתוקשר בו אמר דווידס למאמן נבחרת הולנד "שק לי בתחת!", וסולק מהנבחרת. עם זאת, הוא נחשב לאחד מכוכבי נבחרת הולנד על אף שמעולם לא זכה באף תואר במדים הכתומים. הישגו הגדול ביותר עם הנבחרת הגיע במונדיאל 1998 בצרפת, בסיבוב השני נגד נבחרת יוגוסלביה, שם הבקיע שער בוולה, מה שהעלה את הנבחרת לרבע הגמר שם ניצחו את ארגנטינה. בסופו של דבר הודחה הולנד בחצי הגמר במשחק נגד ברזיל. דווידס סובל מגלאוקומה, מה שאילץ אותו לשחק עם משקפיים. במרץ 2004 נבחר דווידס על ידי פלה לאחד מ-100 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם. באוגוסט 2010 חזר דווידס מהפרישה, וחתם בקבוצת קריסטל פאלאס האנגלית לעונה אחת בחוזה לפיו הוא מקבל שכר לפי מספר משחקיו. ב-8 בנובמבר 2010 עזב את הקבוצה כשהוא מודיע שזאת הייתה "אחת החוויות הגדולות של חייו". ב-11 באוקטובר 2012 שב דווידס לאחר היעדרות בת שנתיים לקבוצת בארנט בליגה הרביעית באנגליה, שם הוא שימש כמאמן/שחקן. בינואר 2014 עזב דוידס את תפקידו בקבוצה. באוגוסט 2020 מונה לעוזר מאמן בקבוצת SC Telstar מליגת המשנה ההולנדית. ב-4 בינואר 2021 מונה למאמנה של אולהאננסה מהליגה הפורטוגלית השלישית. ב-19 ביולי פוטר מתפקידו. במאי 2022 מונה לעוזר מאמן נבחרת הולנד. אייאקס אמסטרדם אליפות הולנד (3): 1994, 1995, 1996 הגביע ההולנדי (2): 1993, 2007 מגן יוהאן קרויף (4): 1993, 1994, 1995, 2007 ליגת האלופות (1): 1995 גביע אופ"א (1): 1992 הסופר קאפ האירופי (1): 1995 הגביע הבין-יבשתי (1): 1995 יובנטוס אליפות איטליה (3): 1998, 2002, 2003 הסופר קאפ האיטלקי (2): 2002 ,2003 אינטר מילאנו קופה איטליה (1): 2005 מדיה וקבצים בנושא אדגר דווידס בוויקישיתוף אדגר דווידס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדגר דווידס, ברשת החברתית אינסטגרם אדגר דווידס, באתר Transfermarkt אדגר דווידס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אדגר דווידס, באתר BDFutbol אדגר דווידס, באתר WorldFootball.net אדגר דווידס, באתר National Football Teams אדגר דווידס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt אופירה אסייג, ‏מוטי איווניר בודק אפשרות לצרף את אדגר דווידס, באתר ONE‏, 20 בפברואר 2011 אסף שלו, ‏אדגר חדש: דווידס חזר מפרישה וישחק בבארנט, באתר ONE‏, 12 באוקטובר 2012 מערכת ספורט היום, התגעגענו: המשרה החדשה של אדגר דווידס, באתר www.israelhayom.co.il, ‏11 בינואר 2021 Ruairidh Barlow, Edgar Davids joins Louis van Gaals Netherlands coaching staff, Football Espana, 7 May 2022
אנדראה ונדראמין

אנדראה ונדראמין (באיטלקית: Andrea Vendramin;‏ 1393 - 5 במאי 1478) היה הדוכס ה-71 של ונציה. ונדראמין כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1476, ועד פטירתו. אנדראה ונדראמין היה היחיד מבין משפחת ונדראמין העשירה אשר כיהן כדוג'ה. אימו הייתה מריה מיקלה, והוא נישא לרגינה גראדניגו - שתיהן בנות למשפחות אצולה ונציאניות אשר רבים מבניהן כיהנו כדוג'ים. בצעירותו עסק אנדראה במסחר, ויחד עם אחיו לוקה יבא סחורות מאלכסנדריה שבמצרים. קודם מינויו כיהן אנדראה ונדראמין כפרוקורטור ברומא. במהלך הבחירות למינויו התחלקו קולות המועצה הבוחרת בין שני מועמדים, וביקורת רבה הוטחה בבחירה. נטען כנגד ונדראמין כי השיא את שש בנותיו תוך מתן נדוניה גדולה לשש משפחות אצולה, על מנת לרכוש השפעה במועצה ולהביא לבחירתו. במהלך מרבית שנות כהונתו התנהלה בין ונציה לבין האימפריה העות'מאנית מלחמה על השליטה במזרח הים התיכון. ונדרמין נפטר מהמגפה השחורה. קברו נחשב לקבר המפואר ביותר בסגנון הרנסאנס המצוי בוונציה. הקבר ממוקם בבזיליקת סנטי ג'ובאני אי פאולו שבעיר. הקבר נבנה ברובו על ידי טוליו לומברדו ואת העבודה סיים אנדרה דל ורוקיו. לאחר מותו של אנדראה, נישאה אלמנתו לאחיו, לוקה. מדיה וקבצים בנושא אנדראה ונדראמין בוויקישיתוף אנדראה ונדראמין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נחום טברסקי

נחום טְבֶרְסקי (ט"ו בחשוון תרמ"ה, 3 בנובמבר 1884, סְקְוִוירַה, פלך קייב, האימפריה הרוסית (אוקראינה) – 10 באוקטובר 1953, תל אביב) היה איש העלייה השנייה, פעיל ציוני במולדובה, אז חלק מהאימפריה הרוסית ומו"ל ארץ-ישראלי. מראשוני הפועל הצעיר ומייסד ביטאונה, חבר הוועד הלאומי, מנהל הוצאת שטיבל בישראל ובעל הוצאת הספרים 'נ. טברסקי'. טברסקי נולד בעיירה סְקְוִוירַה (Сквира) שבפלך קייב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום במחוז קייב אוקראינה), בנם של זאב (וולוול), פעיל ציבור בקישינב (מצאצאי הבעל שם טוב ושושלת האדמו"רים מצ'רנוביל) והינדה בת משה שיכמן. גדל בקישינב. בצעירותו למד לימודי קודש, אך גם השכלה כללית. בהמשך השתתף בהקמת אגודת "צעירי ציון" בקישינב, והספרייה העברית בעיר (יחד עם יוסף שפרינצק). בשנת 1906 עלה לארץ ישראל ועבד כחקלאי בנס ציונה. בעקבות מחלתו עבר להתגורר בירושלים, ייסד את עיתון "הפועל הצעיר" ועבד כמנהל חשבונות. במהלך מלחמת העולם הראשונה נאסר על ידי השלטונות העות'מאניים. הוא הצליח לברוח מהכלא ולעבור את הגבול. הוא נבחר לכהן בוועד הלאומי מטעם העיר תל אביב, והיה חבר הנהלת בנק הפועלים. בשנת 1920 שימש טברסקי כציר בוועידת פראג של "צעירי ציון". שימש בתפקיד כציר בקונגרסים הציוניים מהקונגרס ה-11 עד הקונגרס ה-17. בשנת 1924 מונה טברסקי לנהל את סניף הוצאת שטיבל בישראל, ובשנת 1939 הפך לבעליה. לטברסקי שלושה ילדים מנישואיו לעדה קיפר: עמיהוד, שרה ורות. בן נוסף, דן, נולד מנישואיו לחוה. נפטר ב-1953 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב ועל שמו רחוב בעיר. בנו דן טברסקי, אשר המשיך לנהל את הוצאת הספרים טברסקי, נרצח בפיגוע בדיזנגוף סנטר בתל אביב בערב חג פורים 1996. שולמית בת אחותו חנה הייתה אשתו של דוד ליבוביץ, הנשק של "ההגנה", מראשי וממייסדי התעשייה הצבאית במחתרת לפני קום המדינה, מפתח ה"דָוִידְקָה". דוד תדהר (עורך), "נחום טברסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2955 נחום טברסקי באתר חברה קדישא ת"א–יפו נחום טברסקי, דבר, 11 באוקטובר 1953 (עם מותו) נ. טברסקי הובל למנוחות, דבר, 12 באוקטובר 1953 נחום טברסקי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מכתב אל המערכת, הפועל הצעיר, 7 בפברואר 1919 דף לזכר דן טברסקי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה דוד תדהר (עורך), "שמואל מולדבסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5706.
ג'ובאני מוצ'ניגו

ג'ובאני מוצג'ניגו (באיטלקית: Giovanni Mocenigo;‏ 1409 - 14 בספטמבר 1485) היה הדוכס ה-72 של ונציה. מוצ'ניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1478, ועד פטירתו. ג'ובאני מוצ'ניגו, בן למשפחת אצולה ונציאנית ותיקה ועשירה, היה אחיו של פייטרו מוצ'ניגו אשר כיהן כדוג'ה לפני קודמו של ג'ובאני, אנדראה ונדראמין. במרבית שנות כהונתו כדוג'ה נלחמה ונציה באימפריה העות'מאנית שבראשה עמד הסולטאן מהמט השני, בניסיון לשמור על שליטתה במזרח הים התיכון ובייחוד באיי יוון. במקביל נלחמה ונציה באותה עת בארקולדה ד'אסטה הראשון, דוכס פרארה. ניצחונותיה של ונציה הביאו לה את השליטה מחדש בעיר רוויגו ואזור פולזינה. מדיה וקבצים בנושא ג'ובאני מוצ'ניגו בוויקישיתוף ג'ובאני מוצ'ניגו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פתאום 30

פתאום 30 (בארצות הברית: 30‏ Going on‏ 13 ובאוסטרליה: Suddenly 30) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2004, מסוגת הקומדיה הרומנטית. את הסרט בכיכובה של ג'ניפר גארנר, ביים גארי ויניק. הסרט בתקציב של 37 מיליון דולר הפתיע בקופות והכניס 96.5 מיליון. בסוף 2004 דורג "פתאום 30" כסרט המרוויח של השנה ובסקר של חובבי קומדיות רומנטיות הוא נבחר במקום השני, אחרי "כשהארי פגש את סאלי". ג'נה רינק היא ילדה לא מקובלת שחוגגת את יום הולדתה ה-13 בשנת 1987. כל רצונה הוא להיות מקובלת, למורת רוחו של חברה, מאט פילקמן. ביום הולדתה היא מזמינה את הבנות המקובלות ביותר, וביניהן "טום-טום", מלכת הכיתה. טום-טום וחברותיה מבקשות מג'נה להמתין רגע בארון, ובינתיים מסתלקות עם כל האוכל. כשג'נה מגלה זאת, היא מסתגרת בארון ומבקשת משאלה: להיות בת 30. כאשר ג'נה מתעוררת, היא מוצאת את עצמה בת 30, בדיוק כמו שרצתה. בהתחלה היא נהנית מהעניין, מאחר שמתברר לה שהגשימה את כל חלומותיה, אך בהמשך היא נוכחת לדעת שבדרך להצלחה הפכה לאדם רע ובלתי נסבל, וכל רצונה הוא לחזור להיות ילדה בת 13. ג'ניפר גארנר - ג'נה רינק מארק רופאלו - מאט פלמהאף ג'ודי גריר - לוסי "טום טום" ויימן אנדי סירקיס - ריצ'רד נילנד קתי בייקר - בוורלי "בוו" רינק, אמא של ג'נה פיל ריבס - ויין רינק, אבא של ג'נה לין קולינס - ונדי, ארוסתו של מאט סמואל בול - אלכס קלרסון מארשה דה בוניס - ארלין כריסטה ב. אלן - ג'נה הצעירה ברי לארסון - ילדה בחבורת "שש החתיכות" מאז ג'ובראני גווינת' פלטרו, הילרי סוונק ורנה זלווגר היו אמורות במקור לגלם את ג'נה (2004). אוליביה מיטשל, סלינה גומז וגבריאלה וודאד היו אמורות במקור לגלם את ג'נה (1987). אתר האינטרנט הרשמי של פתאום 30 "פתאום 30", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פתאום 30", באתר נטפליקס "פתאום 30", באתר AllMovie (באנגלית) "פתאום 30", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פתאום 30", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פתאום 30", באתר Metacritic (באנגלית) "פתאום 30", באתר אידיבי "פתאום 30", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "פתאום 30", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "13 Going on (2004) Trivia". IMDb. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרקו בארבאריגו

מרקו בארבאריגו (באיטלקית: Marco Barbarigo;‏ סביבות 1413 -14 באוגוסט 1486) היה הדוכס ה-73 של ונציה. בארבאריגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1485, ועד פטירתו, זמן קצר לאחר מכן. לאחר פטירתו כיהן אחיו, אגוסטינו בארבאריגו כדוג'ה אחריו. הן מרקו והן אחיו אוגוסטינו נקברו באותה כנסייה, כנסיית סנטה מריה דלה צ'ריטה (כיום גלריית האקדמיה), וקברם המפואר עוטר על ידי אמן לא ידוע, המכונה על שמם אמן תבליטי בארבאריגו. מדיה וקבצים בנושא מרקו בארבאריגו בוויקישיתוף מרקו בארבאריגו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אמן תבליטי בארבאריגו

אמן תבליטי בארבאריגו (באנגלית: Master of the Barbarigo Reliefs) הוא כינויו של פסל איטלקי ונציאני אשר פעל בין השנים 1486–1515. שמו המלא ותאריכי לידתו ופטירתו אינם ידועים. מקור כינויו ביצירה הכוללת מספר תבליטים המתארים את הכתרתה ועלייתה של מרים אם ישו לשמים, וכן את שנים עשר השליחים. תבליטים אלה, המוצגים כיום במוזיאון קא' ד'אורו שבוונציה, היו בעבר חלק ממזבח אשר ניצב בקבר המשפחתי של משפחת בארבאריגו - משפחת אצולה ונציאנית, אשר היה ממוקם בכנסיית סנטה מריה דלה צ'ריטה (כיום גלריית האקדמיה). הקברים פורקו בשנת 1808 אולם התבליטים נשתמרו, ובהם תבליט שיש המתאר את הדוג'ה אגוסטינו בארבאריגו כורע על ברכו, תבליט אבן גיר המתאר את תחיית המתים, ותבליט המתאר את הדוג'ה מרקו בארבאריגו. מראה הקבר נשתמר בתחריט משנת 1692, ממנו ניתן ללמוד כי תבליטי הדוג'ים ניצבו משני צידי המזבח. מסמכים תקופתיים מלמדים כי העבודה על הקבר החלה בשנת 1486, לאחר מותו של מרקו בארבאריגו, והתבליטים הושלמו ככל הנראה בשנת 1515. מדיה וקבצים בנושא אמן תבליטי בארבאריגו בוויקישיתוף
גומחת תאי גזע

גומחת תאי גזע או נישת תאי גזע (באנגלית: Stem cell niche) היא אזור ברקמה המשמר את תכונות ההתחדשות של תאי גזע. במהלך ההתפתחות העוברית התנאים המשתנים בגומחות תאי הגזע, מעודדים חלוקה והתמיינות של תאי הגזע לקבלת הרקמות הבשלות השונות. אצל אנשים בוגרים הגומחות שומרות על תאי הגזע במצב שקט עד למצב פציעה בה תאי הגזע מופעלים לחדש את הרקמה הפגועה. דוגמאות לגומחות תאי גזע באדם בוגר הן במח העצם, בבסיס זקיקי השערות ובקריפטות של המעיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגוסטינו בארבאריגו

אגוסטינו בארבאריגו (באיטלקית: Agostino Barbarigo;‏ 1420 לערך - 20 בספטמבר 1501) היה הדוכס ה-74 של ונציה. בארבאריגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1486, ועד פטירתו. אגוסטינו נבחר לתפקיד הדוג'ה לאחר פטירתו של קודמו, אחיו, מרקו בארבאריגו. שניהם יחד ידועים, בין היתר, בזכות קברם המפואר שנעשה על ידי אמן לא ידוע, אשר נקרא על שם היצירה - אמן תבליטי בארבאריגו. בתקופת כהונתו, בשנת 1496 יזם אגוסטינו את הקמת הקואליציה של ערי איטליה במטרה להביא לנסיגת כוחותיו של שארל השמיני, מלך צרפת מאיטליה. נסיגה שהחלה בעקבות ניצחון האיטלקים קרב פורנובו. בתקופת כהונתו השתלטה ונציה על שטחים ברומנה שבאטליה, וספחה את האי קפריסין. בראשית שלטונו שמר על יחסים טובים עם סולטאן האימפריה העות'מאנית באיזיט השני, אולם היחסים התערערו החל משנת 1492 ומלחמה בין ונציה לבין האימפריה פרצה בשנת 1499 עת נאסרו הסוחרים הוונציאנים באיסטנבול וכוחות עות'מאנים פלשו מבוסניה לעבר דלמטיה וצרו על זארה. בקרב זונקיו נחל הצי הוונציאני תבוסה, ולפנטו עברה לשלטון העות'מאנים, ובמהרה גם מודונה וקורוני נכבשו. אובדן איים אלה אשר היוו תחנות עבור צי הסוחר הוונציאני בדרכו למזרח הים התיכון ולארצות המזרח התיכון פגעו בסחר הוונציאני. לאחר ארבע שנות מלחמה, נחתם בשנת 1503 הסכם שלום, אשר אפשר לוונציה לשלוט בנַאפְפְּלִיוֹ שבמוראה, בפטרס ובמונמבסיה. מדיה וקבצים בנושא אגוסטינו בארבאריגו בוויקישיתוף
צדקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... צדקה – עזרה וולונטארית חומרית לנזקקים אלזכאה – הצדקה באסלאם צדקה (יהדות) גבאי צדקה – האדם הממונה על ניהול ענייני הצדקה הקהילתיים מופע צדקה – קונצרט שרווחיו מיועדים למטרות צדקה אישים: יהודה צדקה – תלמיד חכם ספרדי, וראש ישיבת פורת יוסף סופי צדקה – שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית גדי צדקה – מחזאי, במאי, שחקן, מייסדו ומנהלו של התיאטרון העברי. תרומה צדק
שטח פרטי פתוח

שטח פרטי פתוח (בראשי תיבות: שפ"פ) הוא מושג תכנוני המציין שטח פתוח לציבור הנמצא בבעלות פרטית שאינו מיועד לבנייה. בשטח פרטי פתוח קיימת לבעליו הזכות לבחירת אופי הפיתוח והגינון של השטח זאת בשונה משטח ציבורי פתוח שהקמתו ותחזוקתו מוטלות על גוף ציבורי כגון רשות מקומית או עירייה. שפ"פ מתוכנן בדרך כלל בצמוד למגרש אחר שלגביו זכויות בניה (כגון חלקת מגורים, מסחר ומשרדים) ייתכן גם שפ"פ שמהווה חלק מפארק באזור מגורים ואף שפ"פ שהוא חלק מרחוב. השטח הפרטי הפתוח משפיע על אופיו של החלל הציבורי ועל צפיפות המגורים במקום. השפ"פ יופיע בדרך כלל בתוכנית בניין עיר כמגרש צבוע בצבע ירוק בהיר עם מסגרת בצבע ירוק כהה. לחלק קטן משטחי השפ"פ נקבעות זכויות בניה בשיעור נמוך של אחוזים אחדים. לעיתים אף מתאפשר ניצול הזכויות לשימוש בעל אופי מסחרי כגון קיוסק. צלי גרינברג, התושבים רצו פארק פרטי עכשיו הם צריכים לדאוג לתחזוקת הרחוב, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2005 שירה לובודה ליכטנבאום וגלעד רוזן, טרגדיית השפ"פים: אסטרטגיות מוניציפליות לניהול שטחים פתוחים משותפים באזורי מגורים, ירושלים: מחקרי פלורסהיימר, יולי 2018
חלילית אירית

חלילית אירית (באנגלית: tin whistle או penny whistle או Irish whistle או פשוט whistle, מכונה גם Clarke London Flageolet) היא חלילית עשויה צילינדר דק (קיים גם בצורה קונית) מעץ או מתכת. כיום מיוצרת בעיקר ממתכת ומכאן שמה (Tin הוא פח). אל הצילינדר מחוברת הפיה דמוית המשרוקית (whistle) אשר לרב כיום עשויה פלסטיק (מלבד בכלים מסורתיים או יקרים יותר שם היא עשויה מתכת או עץ). לחלילית האירית שישה חורים בגדלים משתנים על-פי הסולם בו נבנתה החלילית כאשר רוב החליליות הן בסולם D (רה מז'ור) מאחר שזהו הסולם הנפוץ ביותר במוזיקה האירית. בכל חלילית ניתן לנגן רק סולם אחד ללא אפשרות להחליף סולם תוך כדי נגינה ניתן לנגן שתי אוקטבות בחלילית. האוקטבה הגבוהה נוצרת באותו אצבוע כמו בנמוכה, ובנשיפה חזקה יותר עד ל"שבירת" הצליל. הבסיס אמנם פשוט אך כדי לקבל את האפקטים והצליל הייחודי של המוזיקה הקלטית ישנן מספר טכניקות מוכרות אשר משולבות תוך כדי הנגינה. באנגלית אפקטים אלו נקראים cuts, rolls, strikes, slides וכו'. אלו דרכים שונות לסתום ולשחרר חורים נוספים לצליל המנוגן במהירות ובכך ליצור צליל מתגלגל ומהיר יותר. חליל אירי מדיה וקבצים בנושא חלילית אירית בוויקישיתוף קָלִילִית אִירִית, ספר לימוד חופשי וחינמי לחלילית אירית בעברית, ובו כמאתיים מנגינות, מתוכן כשבעים שירים עבריים The Session, אתר קהילתי ותיק המרכז תווים ומידע אודות מנגינות איריות
מלחמת צ'צ'ניה

האם התכוונתם ל... מלחמת צ'צ'ניה הראשונה – מלחמה שהתרחשה בין רוסיה למחוז המורד צ'צ'ניה בין השנים 1994 – 1996 מלחמת צ'צ'ניה השנייה – מלחמה בה נלחמה הפדרציה הרוסית כנגד בדלנים מוסלמים קיצוניים ברפובליקה של צ'צ'ניה בין השנים 1999–2009
איטרבי

איטרבי (Ytterby) הוא כפר באי השוודי רסארה (Resarö) (אנ') שבמחוז סטוקהולם. שם הכפר ניתן למכרות המפורסמים הנמצאים בקרבתו, שם התגלו רבים מיסודות נדירים שקיימים על פני כדור הארץ. לא פחות מארבעה יסודות קרויים על שם הכפר: איטריום, איטרביום, טרביום וארביום. שמות של ארבעה יסודות נוספים נקבעו עקב גילויים הראשוני במכרות ליד הכפר: גדוליניום, הקרוי על שם המינרל גדוליניט שהתגלה במכרות איטרבי על ידי יוהאן גדולין; הולמיום, שמה הלטיני של סטוקהולם, המחוז בו נמצאים המכרות; סקנדיום, על שם סקנדינביה ותוליום, הקרוי על שם "תולה", שמם הלטיני של המדינות הנורדיות. בשנת 1989 הציבה האגודה האמריקנית הבינלאומית למתכות שלט בכניסה למכרה המציין את המכרה כ"נקודת ציון היסטורית". אתר האינטרנט הרשמי של איטרבי (בשוודית) מדיה וקבצים בנושא איטרבי בוויקישיתוף
גלישת מספר

במחשבים, גלישת מספר, היא בעיה הנגרמת על ידי שימוש במספר מועט מדי של סיביות לייצוג מידע כלשהו. ברוב המחשבים, בעת ביצוע פעולה הגורמת לגלישה, יישמרו הסיביות הפחות משמעותיות של התוצאה והספרה המשמעותית ביותר תאבד (תופעה זו נקראת "קיטום"). במעבדים מסוימים, ניסיון להגדיל את המספר מעבר לתוצאה המקסימלית המתאפשרת יחזיר את אותה תוצאה מקסימלית (תופעה זו נקראת "ספיגה"). גלישה עשויה להתבצע באמצעות הגדלת מספר מעבר לערך מקסימלי כלשהו (באמצעות פעולות חיבור או כפל, למשל) ואז נקראת הגלישה "גלישה מלמעלה" (Overflow), או באמצעות הקטנתו מתחת לערך מינימלי כלשהו (באמצעות פעולות חיסור או חילוק, למשל) ואז נקראת הגלישה חמיקה או "גלישה מלמטה" (Underflow). גלישה עלולה לגרום לתוצאות לא רצויות, בהתאם לסוג המשתנה בו קרתה הגלישה. בשפות תכנות לא בטוחות עלולה הגלישה לגרום לגלישת חוצץ ולהקטין את אמינות המערכת ובטיחותה. שיגור הניסוי הראשון של משגר הלוויינים אריאן 5, ב־4 ביוני 1996, הסתיים בהשמדה עצמית 40 שניות לאחר שהחל, כתוצאה מבאג של גלישת מספר במחשב הניווט של המשגר. הבאג נגרם כתוצאה מניסיון להעביר מספר בן 64 סיביות בנקודה צפה למספר שלם בן 16 סיביות; ניסיון שגרם להפסקת פעולתו של המחשב. עיגול (אריתמטיקה) באג 2000 באג 2038 2,147,483,647 חֲמִיקָה במילון טכנולוגיית המידע: אריתמטיקה ולוגיקה (תש"ן), באתר האקדמיה ללשון העברית A Bug and a Crash - Sometimes a Bug Is More Than a Nuisance,‏ James Gleick, הניו יורק טיימס, 1 בדצמבר 1996 (פרסום חוזר באתר אחר)
ניקולאי פרז'וואלסקי

ניקולאי מיכאילוביץ' פרז'וואלסקי (12 באפריל 1839 - 1 בנובמבר 1888) היה מגלה ארצות וביולוג רוסי, בין החוקרים הבולטים של מרכז אסיה. נולד בשנת 1839 בכפר קימבורובו במחוז סמולנסק במשפחת קצין בגמלאות בשם מיכאיל קוזימיץ' פרז'וואלסקי (מת בשנת 1846). האם הייתה ילנה אלקסייבנה לבית קרטניקוב. יישוב הולדתו של פרז'וואלסקי שכן כ-4 ק"מ מהכפר מריגינו, שבו הוצב אות הנצחה. עם סיום בית הספר החל את השירות הצבאי. משפחת פרז'וואלסקי השתייכה לאצילים מהשלאכטה הפולנית, שהחזיקו בסמל ההרלדי "קשת" והצטיינו בכיבוש פולוצק בעת המסע הצבאי של מלך פולין סטפאן באטורי נגד איוואן האיום. אחד מאבותיו של פרז'וואלסקי היה לוחם קוזקי מזפורוז'יה בשם קורניל אניסימוביץ' פארובלסקי ששירת את הכתר הפולני ושינה את שמו ל"פרז'וואלסקי". הוא הצטיין בימי מלחמת ליבוניה. בן משפחה אחר, לאון פרז'וואלסקי התגייס לצבא הפולני בפרובינציית ויטבסק בשנת 1698. במאה ה-19 התיישבה המשפחה בפלכים סמולנסק וויטבסק באימפריה הרוסית. הסב של ניקולאי פרז'וואלסקי התחנך בבית הספר הישועי בפולוצק אולם הפסיק את לימודיו שם, נמלט, המיר את דתו לנצרות האורתודוקסית ואימץ את השם קוזמה פומיץ'. בשנת 1867 פרז'וואלסקי נשלח למזרח הרחוק הרוסי. במהלך המסע חקר את אזור נהר אוסורי. בשנת 1871 התחיל את מסעו הראשון למרכז אסיה. הוא יצא מבייג'ינג לכיוון מזרח. במהלך המסע חקר את הרי סומה-הודי ואין-שאן כמו כן חקר את מקורות נהר היאנגצה. בהמשך הלך לכיוון טיבט ודרך מדבר צאידם הגיע למקורות היאנגצה. בשנת 1873 חצה את מדבר גובי וחזר לאחר מסע של כ-12 אלף ק"מ במהלך 3 שנים. במהלך המסע הוא אסף כ-5,000 צמחים, 1,000 ציפורים, 3,000 חרקים וכו'. בשנת 1876 התחיל מסע נוסף דרך הרי טיין שאן לכיוון אגם לופ נור. באזור זה חקר, בין היתר, את נדידת הציפורים וחקר צפרות ככלל. בשנת 1879 התחיל מסע חדש לכיוון טיבט. אך אף על פי שהיה רק כ-200 ק"מ מהעיר להסה הוא נאלץ לחזור בגלל המהומות שהיו במקום. בשנת 1883 החל המסע הרביעי לאזור. הפעם חקר את הרי טיבט ומקורות נהר היאנגצה. המסע הסתיים בשנת 1886 באזור אגם איסיק קול. פרז'וואלסקי נפטר מטיפוס זמן קצר לפני תחילת המסע החמישי למרכז אסיה. במהלך המסעות צוירו מפות רבות והוא גילה מספר בעלי חיים (סוס פרז'וואלסקי, אייל ת'ורולד, צבי יעלי פרז'וואלסקי, יאק הבר, גמל דו-דבשתי החי בטבע, פרוש פרז'וואלסקי, הדב הטיבטי) וכן נאספו אוספים עשירים של החי והצומח באזור הנחקר. לזכר המורשת שלו מחלקת החברה הגאוגרפית הרוסית מדליה על שמו. בשנת 1951 צולם סרט על חייו בבימויו של סרגיי יוטקביץ'. עד שנת 1992 נקראה העיר קרקול שבקירגיזסטן פרז'וואלסקי, על שמו של ניקולאי פרז'וואלסקי. ניקולאי פרז'וואלסקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
SPARC

SPARC (קיצור באנגלית של Scalable Processor ARChitecture ולעיתים נכתב כמו "spark" - ניצוץ) היא ארכיטקטורת מעבדי מחשב שפותחה בשנת 1985 על ידי סאן מיקרוסיסטמס (כיום בבעלות אורקל). השם SPARC הוא סימן רשום של תאגיד SPARC International, Inc, שהוקם ב־1989 לקידום SPARC ובחינתו. הודות לפעולתו ארכיטקטורת SPARC היא פתוחה ולא משויכת קניינית ליצרן כלשהו. ישנו יישום קוד פתוח שלה הנקרא LEON שנכתב ב־VHDL. בראשית היו מעבדי SPARC מיועדים לתחנות עבודה, אך לאחר מכן נפוצו יותר בשרתים מתוצרת סאן ופוג'יטסו, המריצים לרוב את מערכת ההפעלה סולאריס של סאן. ישנן גם גרסאות של לינוקס ו־FreeBSD למעבדי SPARC. בגרסה 9 של SPARC הוצגה תמיכה ב־64 ביט. הגרסאות עם התמיכה ב־64 ביטים נקראות UltraSPARC. מדיה וקבצים בנושא SPARC בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קריסטל אייג'

קריסטל אייג' (אנגלית: Crystal Age) היו להקת דת' מטאל שוודית שפעלה בשנים 1993 - 1995. הלהקה הוקמה ב-1993 על ידי הגיטריסט אוסקר דרוניאק שעזב את להקת הדת' מטאל צרמוניאל אות' (Ceremonial Oath), יחד עם האסה נילסן ומוֹזאֶז ג'ונתן. הם הקליטו גרסת כיסוי לשיר דמג' אינק (Damage Inc) של להקת מטאליקה, כחלק מאלבום המחווה "מטאל מיליטיה" (Metal Militia). ב-1995 הלהקה הוציאה לאור את אלבומה היחיד, אלבום הקונספט, Far Beyond Divine Horizons. בניגוד להרבה להקות מטאל, שמשלבות נושאי פנטסיה בשיריהן, קריסטל אייג' משלבים מדע בדיוני בשיריהם. לאחר מכן הלהקה פורקה מכיוון שאוסקר דרוניאק החליט להתמקד בהאמרפול (Hammerfall). Promo '94 - 1994 (דמו) Far Beyond Divine Horizons - 1995 (אלבום מלא) Oscar Dronjak - שירה, גיטרה Moses Jonathan - גיטרה Fredrik Larsson - באס Hans Nilsson - תופים קריסטל אייג', להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית)
הפרדוקס של בורלי-פורטי

הפרדוקס של בּוּרָלִי-פוֹרְטִי הוא פרדוקס שהציע המתמטיקאי האיטלקי צֶ'זָארֶה בּוּרָלִי-פוֹרְטִי בשנת 1897. הפרדוקס מראה כי אוסף כל הסודרים גדול מכדי להוות קבוצה בתורת הקבוצות, בדומה לפרדוקס קנטור שניתן להסיק ממנו שאוסף כל הקבוצות גדול מכדי להוות קבוצה. נניח בשלילה שהסודרים מהווים קבוצה A, עם סדר ההשוואה הרגיל. לפי התכונות היסודיות של הסודרים, הקבוצה A סדורה היטב, ויש סודר p המתאים לה. כמו כן לפי הגדרת A הסודר p שייך לה והוא גם איזומורפי לקבוצת כל הסודרים ב-A שקטנים מ-p, שהיא קטע התחלי אמיתי של A. כלומר קיבלנו ש-p איזומורפי גם לקבוצה A וגם לקטע התחלי אמיתי שלה. זוהי סתירה משום שקבוצה סדורה היטב אינה איזומורפית לאף קטע התחלי אמיתי שלה. הפרדוקס של ראסל הפרדוקס של בורלי-פורטי, באתר MathWorld (באנגלית) קטע התחלי של קבוצה סדורה ( Q , ≤ ) {\displaystyle (Q,\leq )} הוא קבוצה חלקית מהצורה S x = { y ∈ Q : y < x } {\displaystyle S_{x}=\left\{y\in Q:y<x\right\}}