רוי גייגר

גנרל רוי סטנלי גייגר (באנגלית: Roy Stanley Geiger;‏ 25 בינואר 1885 - ‏ 23 בינואר 1947) היה מפקד בכיר בחיל הנחתים של ארצות הברית אשר פיקד על הארמייה העשירית במהלך קרב אוקינאווה. גייגר נולד ב-25 בינואר 1885 בעיר מידלברג שבפלורידה, ארצות הברית. הוא השלים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת סטטסון, וב-2 בנובמבר 1907 התגייס כטוראי לחיל הנחתים של ארצות הברית. ב-5 בפברואר 1909 הוא הועלה לדרגת לוטננט שני. הוא עבר קורס קצינים ושרת על סיפון האנייה USS ויסקונסין ו-USS דלאוור. בין 1912–1916 הוא עבר הכשרה כטייס קרב, ושרת בניקרגואה הפיליפינים ובצירות האמריקאית בפקין. ביולי 1918 הוא נשלח לצרפת כדי להילחם בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה הוא פיקד על טייסת שהייתה חלק מ"קבוצת ההפצצות צפון", והשתתף במשימות הפצצה על צבא הקיסרות הגרמנית. בינואר 1919 הוא הוחזר לארצות הברית. על חלקו במלחמה קיבל את צלב הצי. בינואר 1921 הוא מונה למפקד טייסת שהייתה חלק מהבריגדה הימית הזמנית ה-1 אשר הוצבה בהאיטי. ב-1925 סיים בית ספר למפקדים בקנזס, ולאחר מכן נשלח שוב להאיטי כמפקד הטייסת ה-2. באוגוסט 1927 הוא נשלח לבסיס חיל הנחתים קוונטיקו, והוצב כמורה בבית ספר צבאי לנחתים. בין 1928–1939 טיפס בסולם הדרגות ומילא תפקידי מטה ומנהל שונים. לצד זאת, למד במכללות צבאיות שונות. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה באפריל 1941, עוד לפני הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, ביקר גייגר בגיברלטר ונפגש עם המושל הבריטי של האי. הביקור העלה מאוד את המורל בגיברלטר. לאחר מכן נשלח כמשקיף אל הארמייה הבריטית השמינית אשר לחמה בגרמנים בצפון אפריקה. באוגוסט של אותה שנה הוא מונה למפקד כנף הנחתים הראשונה, ובמסגרת זו הוא נמצא עם כניסת ארצות הברית למלחמה בדצמבר 1941. בספטמבר 1942 נשלח לאיי שלמה והשתתף בקרב גוודלקנל כמפקד כוח משולב של הנחתים חיל הים וחיל האוויר. על חלקו בקרב קיבל תוספת של כוכב זהב לצלב הצי שלו. בדו"ח של פעילותו נאמר: "למרות ההפגזה כמעט רצופה על ידי מטוסי אויב, כוחות ארטילריה עוינים וארטילריה מבוססת בחוף... יחידות חיל הים ויחידות חיל הנחתים המוצבים בגוודלקנל בפיקוד מייג'ור גנרל גייגר הצליחו להפיל 268 מטוסים יפנים בקרבות אוויר וגרמו נזק למספר גדול..הטביעו שש אוניות אויב, כולל סיירת כבדה, ואולי שיקעו שלוש משחתות כבדות, וגרמו נזק ל-18 ספינות אחרות, כולל סיירת כבדה וחמש סיירות קלות." גייגר חזר לארצות הברית במאי 1943, ובנובמבר של אותה שנה מונה למפקד קורפוס הנחתים ה-1. הוא הוביל את הקורפוס במהלך המערכה בבוגנוויל, עד 15 בדצמבר עת הוחלף בזירה בידי הקורפוס ה-14. על חלקו בקרב קיבל את מדליית השירות המצוין. באפריל 1944 הוא קיבל פיקוד על קורפוס הנחתים ה-3, והוביל עמו את כיבושה מחדש של גואם מידי היפנים בין יולי לאוגוסט ואת שחרור פלאו בין ספטמבר לאוקטובר 1944. על פעולותיו אלו הוספו שני כוכבי זהב למדליית השירות המצוין שלו. הקורפוס שלו נכלל בהמשך כחלק מהארמייה העשירית בפיקודו של סיימון בוליבר באקנר הבן. באפריל 1945 לחמה הארמייה בקרב אוקינאווה. קרב זה היה הגדול ביותר, הממושך ביותר, והעקוב מדם בכל ההיסטוריה הצבאית האמריקנית. ב-18 ביוני נהרג באקנר מפגיעת פגז, וגייגר תפס את הפיקוד על הארמייה. גייגר פיקד על הארמייה בימים האחרונים של הקרב, וב-23 ביוני העביר את הפיקוד לג'וזף סטילוול. גייגר היה הגנרל האמריקאי היחיד מחיל הנחתים, שאי פעם פיקד על ארמייה. ביולי 1945 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל (שלושה כוכבים), ומונה למפקד כוחות הנחתים בזירה הפסיפית. הוא ייצג את חיל הנחתים בטקס כניעת האימפריה היפנית על סיפון אוניית המלחמה USS מיזורי ב-2 בספטמבר של אותה שנה. גייגר נפטר בעיר בת'סדה שבמרילנד ב-23 בינואר 1947 מסרטן הריאה. הוא היה בן 61 במותו. לאחר המוות הוא הועלה לדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) על פי החלטת הקונגרס. מדיה וקבצים בנושא רוי גייגר בוויקישיתוף רוי גייגר (באנגלית) רוי גייגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)