laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אינפוטיינמנט

בתחום תקשורת ההמונים, המונח אינפוטיינמנט מתייחס באופן ביקורתי לתופעה של הטיית התוכן במהדורות החדשות לכיוון בידורי. אמצעי תקשורת ההמונים, מטבעם, לא יכולים לספק תמונה שלמה ומורכבת של המציאות לכל פרטיה ופניה. גם כאשר עיתונאים ועורכי חדשות שואפים לאובייקטיביות מרבית, בחירת חלקי המציאות שיוצגו בתקשורת ואופן הצגתם משקפים סדר יום ותפיסה חברתית-פוליטית מסוימת. כך, במשטרים או בתקופות שבהם התקשורת נשלטה על ידי הממשלה, תמונת המציאות שהוצגה בחדשות לעיתים קרובות הייתה מוטה או אף מגויסת לטובת סדר היום והאינטרס של הממשלה. גם תקשורת ההמונים הפרטית-מסחרית, מנגד, אינה חופשייה מהטיות, שהעיקרית שבהן היא ההטיה להעדפת תוכן שיבדר וישעשע את צרכני התקשורת. בערוצי תקשורת שקיומם תלוי בהכנסות מפרסום, קיים לחץ על מערכות החדשות לספק מידע שצפוי להגביר את אחוזי הצפייה ומכאן את החשיפה לפרסומות. על מנת להשיג נתוני מדרוג ("רייטינג") גבוהים יותר, אמצעי תקשורת רבים בוחרים להציג במהדורות החדשות את ה"מעניין" על פני ה"חשוב", את מה שיתפוס את הרגשות ותשומת הלב של מירב הקוראים או הצופים על פני מה שיסייע להם להכיר ולהבין את המציאות בה הם חיים, על מורכבותה. דוגמה לכך בעיתונות הכתובה היא הצהובונים, המאופיינים בכותרות ענק ובתמונות רבות, המגרות ומעצימות יצרים של מציצנות, רכילות זולה ופחדים קולקטיביים. אלו חדשות שמטרתן האמיתית היא לבדר. במקביל לאופי הבידורי שמקבלות תוכניות החדשות, תוכניות בידור וסאטירה מרכזיות מקבלות צביון "חדשותי" (כדוגמת "החרצופים" ו"ארץ נהדרת"). הדברים מגיעים לידי כך, שהחשיפה התקשורתית לה זוכות הדמויות הסאטיריות של פוליטיקאים ואישי ציבור היא לעיתים גדולה יותר מהחשיפה לה זוכות דמויותיהם האמיתיות. המונח הלועזי "אינפוטיינמנט" הוא הלחם של המילים Informaition (מידע) ו-Entertainment (בידור). מדיה וקבצים בנושא אינפוטיינמנט בוויקישיתוף משה רונן, אתיקה עיתונאית, העיתונות כאמצעי בידור אבשלום בן צבי, עמדת תצפית, כלב השמירה של ההון – כשלים מובנים בתקשורת מסחרית בבעלות פרטית הילה בניוביץ' הופמן, ואן דר גראף אחותך, הזכות להישרף, לדמם ולמות -על האופן שבו ז'אנר ה"ריאליטי" בתקשורת מסתיר את ה*מציאות* הפוליטית הקשה. שלומית ליר 'היי יפה ורק אז תדברי' על התופעה בהקשרן של בחירות 2019 א' אינפוטיינמנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תקופת בין המלכים

תקופת בין המלכים (בטורקית: Fetret Devri) או האינטרגנום העות'מאני (אנגלית Ottoman Interregnum) הוא שמה של תקופת אינטרגנום שהחלה לאחר קרב אנקרה שהתחולל ב-1402, ואשר בה לא היה סולטאן עות'מאני בפועל. בקרב אנקרה הובס צבאו של באיזיט הראשון בידי הטימורים בפיקודו של טימור לנג. הנסיכים העות'מאנים נהפכו לווסאלים של המונגולים, לאור שיטת השלטון המונגולית שהייתה עקיפה. כתוצאה מכך, במשך תקופה של 11 שנים (עד 1413) לא הייתה סולטנות עות'מאנית בפועל. לאחר מותו של טימור לנג בשנת 1405 החל מאבק ירושה ארוך בין שלושת בניו של ביאזיט, שבסופו עלה לשלטון מהמט הראשון. הוא הקים מחדש את המדינה העות'מאנית. ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה העות'מאנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בחישה

בחישה היא תהליך בו יוצרים תנועה בנוזל הנמצא במכל, הקבוע במקומו. מכל בחישה הוא בדרך כלל מכל גלילי אשר בו מורכב הבוחש (Impeller). הבוחש מחובר באמצעות ציר אל מנוע, המספק את האנרגיה הדרושה לסיבוב. הבחישה נוצרת כתוצאה מתנע המועבר לנוזל על ידי הבוחש. חיכוך הנוזל עם הבוחש יוצר התנגדות לתנועה, וכדי שהבוחש ימשיך להסתובב באותה מהירות נדרש המנוע לספק כוח קבוע אל הבוחש. בתהליך הבחישה ניתן לאפיין שלושה קווי זרימה עיקריים: זרימה רדיאלית (radial) - הנוזל נע ממרכז המכל לכיוון הדפנות. זרימה משיקית (tangential) - הנוזל נע בתנועה המשיקה לכיוון הרדיאלי. זרימה צירית (axial) - הנוזל נע בתנועה אנכית במקביל לציר הבוחש- בכיוון מעלה באזור דפנות המכל ובכיוון מטה באזור ציר הבוחש. הכוחות הפועלים על הבוחש הם ציפה, כבידה והציר. סוגי הבוחשים- מגוון הבוחשים הוא עצום. צורת הבוחש נגזרת ישירות משימושו. הבוחשים המסורתיים הם משוט, טורבינה ופרופלור. הבוחשים נבדלים זה מזה בצורתם, וכתוצאה מכך באופי הזרימה שהם יוצרים. קווי הזרימה של הבוחשים המסורתיים הם פשוטים יחסית וניתנים לתיאור על ידי קווי הזרימה שתוארו לעיל. בוחש משוט זהו בוחש הבנוי משניים או ארבעה משוטים על ציר אנכי, המקביל לציר הבוחש. הבוחש משמש לבעיות ערבוב פשוטות כמו פיזור חום הנפלט מגוף חימום בנוזל. בוחש המשוט מונע בדרך כלל במהירויות נמוכות, והמשוטים יוצרים קווי זרימה רדיאליים ומשיקיים, כך שהזרימה מתבצעת במעגלים שהולכים ומתרחקים מהמרכז. בוחש טורבינה זהו בוחש הדומה במבנהו לבוחש המשוט, אלא שהלהבים קצרים יותר ומספרם גדול יותר- ארבעה עד שישה. הלהבים יכולים להיות ישרים או מאונקלים, אנכיים או אופקיים והבוחש עצמו יכול להיות פתוח או מכוסה. הטורבינות יוצרות בעיקר קווי זרימה רדיאליים ומשיקיים אך גם קווי זרימה ציריים. הנוזל שנתקל בדופן המכל מתחלק לשני זרמים אנכיים - אחד למעלה ואחד למטה, שלאחר הסיבוב במכל חוזרים לבוחש. בוחשי הטורבינה יעילים לטווח רחב של צמיגויות נוזלים. בבוחש מדחף הלהבים הם בעלי משטח עקמומי ונמצאים בניצב לציר הבוחש. המדחף יוצר בעיקר קווי זרימה ציריים - הנוזל נע מהבוחש אל תחתית המכל, משם הוא זורם בצורה רדיאלית אל הדפנות, עולה למעלה לאורך הדפנות עד גובה פני הנוזל וחוזר אל הבוחש. בוחש המדחף משמש בעיקר לבחישת נוזלים בעלי צמיגות נמוכה ולהרחפת מוצקים בנוזל. בבחישה קיימת גם תופעת המערבולת (vortex) - זהו מצב בו המהירות המשיקית הנוצרת בבחישה היא גבוהה עד כדי כך שהכח הצנטריפוגלי גובר על כח הכובד. במצב זה הנוזל נזרק לכיוון דפנות המכל, מפלס הנוזל במרכז יורד ואילו בסמוך לדופן מפלסו עולה. במצב של ערבול (vortex) אין בחישה של הנוזל - כל הנוזל נע כגוף אחד בתנועה משיקית סביב הציר ואין ערבוב של שכבות אפקיות של הנוזל לאורך הציר. בנוסף, ירידת מפלס הנוזל במרכז עלולה לחשוף את הבוחש לאוויר ולהחדיר בועות למערכת, דבר שעשוי להפריע לבחישה ותופעות שליליות נוספות. במהירות נתונה המערבולת קטנה ככל שצמיגות הנוזל עולה, כיוון שחלק גדול מאנרגיית הסיבוב דרוש על מנת להתגבר על החיכוך בין שכבות הנוזל. ניתן למנוע היווצרות המערבולת במספר דרכים: הזזת הבוחש מציר הסימטריה של המכל או הצבתו בזווית לציר הסימטריה ובכך למנוע את הסימטריה הגלילית, דבר המקטין את הזרימה המשיקית במכל. הוספת מחציות (baffles) - במקביל לציר הבוחש, אשר מפריעות לזרימה המשיקית ומקטינות אותה. שימוש בבוחש מדחף בו הזרימה המשיקית משנית ולכן המערבולת נוצרת במהירויות בחישה גבוהות יחסית לבוחש הטורבינה.
בריסיי

בריסיי (באנגלית: Bressay) הוא אחד מאיי שטלנד, בצפונה של סקוטלנד. בבריסיי, ששטחו 28.5 קמ"ר (החמישי בגודלו מבין האיים) מתגוררים כ-400 תושבים. מרבית תושבי האי מתגוררים בחופו המערבי של האי - הפונה לעבר האי מיינלנד, בכפרים גלבה (Glebe), פולבורן (Fullaburn) ומריפילד (Maryfield). האי מקושר ללרוויק במעבורת. במריפילד נמצא מרכז תרבותי וכן בית אחוזה שנבנה בשנת 1724. באי נמצא מרכז התמסורת המרכזי של איי שטלנד, המאפשר קליטת שידורי רדיו וטלוויזיה באי. תחנת המימסור ממוקמת בראש הפסגה הגבוהה באי - פסגת שומר ברסיי (the Ward of Bressay) שגובהה 226 מטרים מעל פני הים, והיא כוללת שתי אנטנות תקשורת שגובהן 50 מטרים. מדיה וקבצים בנושא בריסיי בוויקישיתוף האי באתר Shetlopedia.com גלריית תמונות של אנטנת המימסור שבאי
שחטיור קרגנדה

שחטיור קרגנדה (בקזחית: футбол клубы‏ «Шахтер») הוא מועדון כדורגל מהעיר קראגנדי שבקזחסטן. עם הקמתו ב-1958, השתייך המועדון לסבב הליגות הסובייטיות ואף הגיע לליגת העל הסובייטית, ונחשב לאחד ממועדוני הכדורגל החזקים בקזחסטן שהיוותה חלק מברית המועצות. המועדון משתייך לליגת העל של קזחסטן, מאז הקמתה ב-1992 ועד היום. שחטיור זכתה ב-2 אליפויות בליגה הקזחית בעונות 2012 ו-2013. הקבוצה השתתפה בגביע האינטרטוטו בעונת 2006, אז פגשה בקבוצת פרטיזן מינסק מבלארוס, אך הפסידה לה בסיכום המשחקים והודחה מהטורניר. הישג השיא של הקבוצה הוא בעונת 2013/2014 כשהגיע לשלב הפלייאוף במוקדמות ליגת האלופות כשניצחה את סלטיק בקראגנדי 0-2, והפסידו ב-סלטיק פארק 0-3 כשאת השער האחרון שהעלה את הסקוטים נכבש בדקה ה-90. בעונת 2013/2014 הוגרלה הקבוצה עם מכבי חיפה בשלב הבתים של הליגה האירופית שם הקבוצות סיימו בתיקו 2-2 בקראגנדי והפסידה 1–2 במפגש בישראל ב-אצטדיון סמי עופר. בעונת 22\2021 הוגרלה הקבוצה עם מכבי תל אביב בפליאוף של הקונפרנס ליג שם הקבוצה סיימה בהפסד 2-1 בקראגנדי והפסידה 2-0 במפגש בישראל באצטדיון בלומפילד מדיה וקבצים בנושא שחטיור קרגנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שחטיור קרגנדה (ברוסית) פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא קזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה בן ערבי

הרב יעקב שלמה בן אראווי ("Iacob Salomo ben Aravi" או "Shlomo ibn Arvay", המכונה גם "Solomon ben Aroio"‏, 1549–1629) היה הרב הראשון של יהודי יאשי, אז בנסיכות מולדובה. בן ערבי נולד כנראה בתימן, הגיע ליאשי בשנת 1589 וכיהן בה במשך 40 שנים. לפי מקורות אחרים מוצאו ממשפחת ארביב מסלוניקי ומוצא המשפחה מעורב, איטלקי וצפון אפריקאי. בן ערבי אף עסק ברפואה ולפי דעתם של היסטוריונים מסוימים היה רופאו של נסיך מולדובה[דרוש מקור]. הוא עסק בלימודי הקבלה והיה בקי בפילוסופיה של אבן רושד. שמו נודע הודות לתלמידו רבי יוסף שלמה דלמדיגו (Josef S. Del Medigo), שביקר אצלו בסביבות שנת 1619, התרשם מידיעותיו ונשאר ללמוד אצלו רפואה וקבלה במשך 11 שנים. תלמידו של הרב דלמדיגו כתב עליו כך: "איש אלקים קדוש הרופא כמה"ר שלמה ן' ארואי, שהוא היה עסוק בחכמת הקבלה יותר ממ' שנה וחיבר ספרים בה". בן ערבי כתב ספרים על הקבלה ובזקנתו עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. אף אחד מכתביו לא שרד. Evreii din România în texte istoriografice "יהודי רומניה בטקסטים היסטוריוגרפיים", הוצאת הספר, בוקרשט, 2004. (ברומנית) Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație "תרומת יהודי רומניה לתרבות וציוויליזציה", הפרק על הרפואה שנכתב על ידי פרופסור גאורגה ברטסקו, הוצאת הספר, בוקרשט, 2004. (ברומנית) Prezențe rabinice în perimetrul românesc "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", מאת ברוך טרקטין ולוציאן-זאב הרשקוביץ', הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית) פנקסי קהילות: יאשי (באנגלית) אתר הקהילה היהודית הרומנית (ברומנית) היהודים ברומיניא, המליץ, 8 במאי 1888
טורקי (אוסטרליה)

טוֹרְקִי (באנגלית: Torquay) היא עיירה במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. טורקי נמצאת 21 ק"מ דרומית לג'ילונג ומהווה שער לדרך האוקיינוס הגדולה. בגבולה המערבי זורם נהר הספרינג קריק (Spring Creek) וחופיה כוללים את פויינט דיינג'ר ומפרץ זילי. אזור טורקי מפורסם בחופי הגלישה, בייחוד חוף בלס הממוקם דרומית מזרחית לעיר. רבות מחברות הגלישה המפורסמות בעולם פועלות מטורקי - ריפ קורל, פיפינג הוט וקוויקסילבר – כולן נמצאות בכיכר חוף הגלישה, המספקת שירותי קניות והסעדה ובה נמצא מוזיאון הגלישה העולמי. אוכלוסיית טורקי בדרך כלל גדלה פי שלושה בין ינואר לסוף פברואר, כאשר חופשת בתי הספר מסתיימת. מדיה וקבצים בנושא טורקי בוויקישיתוף מועדון הצלת גלישה של טורקי פארק ההרפתקאות העולמי טייגר מוט'
ריחן

האם התכוונתם ל... ריחן (מושב) – התנחלות ומושב עובדים בצפון השומרון ריחן (צמח) – בזיליקום; סוג של צמח תבלין ריחן (מתקן) – גלאי של ריח מוצב ריחן – לשעבר המוצב הצפוני ביותר של צה"ל ברצועת הביטחון ריחן (לבנון) – כפר בדרום לבנון. יער ריחן – חורש טבעי מצפון למושב ריחן ריחן (סוג) – סוג של צמח במשפחת השפתניים הכולל כ-60 מינים
פנחס צינוביץ

פנחס צינוביץ (13 בספטמבר 1943 – 27 בפברואר 2007) היה צייר ישראלי. צינוביץ נולד בקיבוץ דפנה בגליל העליון ב-13 בספטמבר 1943. בוגר בצלאל (1967 - 1970), ב-1967 למד עיצוב גרפי באולפן בתל חי, ב-1989 זכה בפרס בנק דיסקונט לאמן ישראלי מטעם מוזיאון ישראל בירושלים, וב-2002 זכה בפרס שר התרבות לאמן ישראלי. בשנת 1965, בזמן שירותו הצבאי נפגע קשה. פציעתו השפיעה על דרך חיו ויצירתו, תוך כדי השיקום הגופני והנפשי חזר לצייר והחליט להפוך את התחביב למקצוע. שלוש שנים אחר כך עבר להתגורר בקיבוץ צובה בהרי ירושלים והקים שם סטודיו לציור. בין השנים 1972–1979 עסק בעיקר בתחריט והדפס אמנותי ובין השנים 1979 עד 1993 צייר בצבעי שמן על דיקט ובד ובצבעי מים על נייר. צינוביץ השתתף והציג בתערוכות רבות בעיקר בארץ. בין תערוכותיו החשובות: ב-1993 הציג תערוכת יחיד גדולה במוזיאון תל אביב, ב-2005 הציג את התערוכה "ציור בורא" במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד, וכן תערוכות רבות בגלריה שלוש בתל אביב, בגלריה בתל חי, בגלריה גבעת חביבה, בגלריה לאמנות תל אביב, ובגלריה בקיבוץ כברי. צינוביץ צייר בסגנון מופשט. ציוריו הם מסוג אקספרסיוניזם עדין ומופשט. ציוריו היו מלאי המצאות וחידושים ציוריים. נפטר ב-27 בפברואר 2007. הגדה של פסח, בנוסח קיבוץ צובה, מערכת - רות קרן ואחרים, איורים - פנחס צינוביץ, קיבוץ צובה, תשס"ג 2003. פנחס צינוביץ’ - ציור בורא, קטלוג לתערוכה, עריכת טקסט עברית - עינת עדי, אוצר התערוכה ועורך הקטלוג - יניב שפירא, המשכן לאמנות עין חרוד, 2005. פנחס צינוביץ, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל סדנא בכברי דנה גילרמן, מת האמן פנחס צינוביץ, באתר הארץ, 28 בפברואר 2007 פנחס צינוביץ, דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves"
אריה הנדלר

הרב אליהו אריה הנדלר (נולד בי"א באייר ה'תשי"ט – 19 במאי 1959) הוא ראש ישיבת ההסדר ברמלה, אותה הקים בשנת ה'תשע"ה. לפני כן היה סגן ראש ישיבת שעלבים. הוא מתמחה בתחום החסידות, ובנוסף בתלמוד, מדרש, קבלה ומחשבת ישראל ומנחה מסעות לפולין. נולד בתל אביב, למד בישיבה התיכונית-חרדית היישוב החדש ("ישיבת הרב עמיאל"), ולאחר לימודיו התיכוניים עבר לישיבת ההסדר שעלבים. שירת בחיל השריון ולחם במלחמת שלום הגליל. עד שנת תשע"ג היה ר"מ בישיבת הסדר שעלבים, ומשך מספר שנים כיהן גם כסגן ראש הישיבה. בשנת תשע"ה הקים את ישיבת ההסדר רמלה ומאז עומד בראשה. בנוסף הוא מרצה במדרשה לנשים באוניברסיטת בר-אילן מאז שנת תשס"ב (2002) ומדריך מסעות בני נוער לפולין. התמחותו של הרב היא בתחום החסידות, ובעיקר ספרו של הרב יהודה אריה לייב אלתר, בעל ה"שפת אמת". נושא שעליו הוא מעביר שיעור שבועי. הרב כתב ספר המלקט בתוכו מאמרים לפרשת השבוע של השפת אמת, הנקרא "שפת הגן" – על נ"ג פרשיות השבוע. כתב ספר בשם חן מקום, וכן ספר דרשות השפת אמת על שבת הגדול, יום הכיפורים ועוד. בנוסף הוא מעביר שיעורים והרצאות בסיפורי מעשיות משנים קדמוניות של ר' נחמן מברסלב ועוד. ספרו מרחוק הוא ספר העוסק בנושאי אמונה אשר נכתב בעקבות שאלות שונות שהופנו אליו, בעיקר על ידי בני נוער, בעת מסעותיו לפולין. בעבר שידר פינה שבועית של סיפורי חסידים בערוץ שבע, וכתב מדור באותו נושא בעיתון בשבע. נשוי לד"ר חנה הנדלר, מרצה לספרות באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת אורות, בתו של הרב חיים ישעיהו הדרי ראש ומייסד ישיבת הכותל. לבני הזוג עשרה ילדים. בנו אלקנה הלך לעולמו בי"ד בתמוז ה'תשפ"ב בגיל 22 לאחר שעבר אירוע לב. בנו נשוי לסופרת מעיין הנדלר, בתו של הרב יהושע שפירא. שפת הג"ן – על השפת אמת מרחוק – פרקי אמונה במבחן משבר, תשע"א – התמודדות אמונית עם השואה חן מקום – מקומות ואתרים בספרות חז"ל ובמקורות אשיחה : שיחות על פרשיות השבוע מבית מדרשה של ישיבת ההסדר שעלבים / מאת: הרב יחזקאל יעקבסון והרב אריה הנדלר אתר שיעורי הרב הנדלר מאמרי הרב הנדלר באתר "ישיבה" (כולל המדור "סיפורי חסידים" מהעיתון בשבע). שאלות ותשובות לרב הנדלר(הקישור אינו פעיל) באתר "מוריה" שיעורי הרב הנדלר באתר ישיבת שעלבים http://www.iba.org.il/bet/bet.aspx?type=1&entity=697303 רשימת המאמרים של אריה הנדלר באתר רמב"י רשימת המאמרים של אריה הנדלר, באתר רמבי"ש רבקי גולדפינגר, הולך לפני המחנה, באתר ערוץ 7, 6 באוקטובר 2011 כל הכתבות על הרב יהודה עמיחי, באתר ערוץ 7 אריה הנדלר (1959-), דף שער בספרייה הלאומית אריה יואלי, ‏אלפים בניחום אבלים לבנו של הרב אריה הנדלר, באתר "סרוגים", 20 ביולי 2022
גופיף צהוב

הגופיף הצהוב (בלטינית: Corpus Luteum, גוף צהוב) הוא בלוטה אנדוקרינית הנוצרת מהזקיק השחלתי לאחר הביוץ . הגופיף הצהוב מכיל תאי גרנולוזה ותאי טקה (Theca interna) שעברו התמיינות (לוטאיניזציה), תאים אלו אחראים להפרשת הורמונים סטאואידים כגון פרוגסטרון ואסטרדיול. בנוסף מכיל הגופיף הצהוב תאים נוספים כגון תאים חיסונים ותאי אנדותל המדפנים את כלי הדם הרבים בבלוטה זו. הטריגר ההורמונלי להמשך קיומו של הגופיף הצהוב הוא ההורמון המופרש מבלוטת יותרת המוח (ההיפופיזה), LH (Leutinizing Hormone). הורמון זה משרה ייצור מוגבר של פרוגסטרון על ידי תאי הגרנולוזה של הגופיף הצהוב הנמצא בשחלה ובכך מונע ביוצים נוספים. בנוסף, LH יגרום לתאי הטקה להפריש אנדרוגנים שיהפכו באמצעות האנזים ארומטז לאסטרוגן שחלתי. הפרוגסטרון בעצמו ידכא המשך הפרשת LH כך שזהו מעגל של משוב שלילי שעתיד להסתיים כעבור 14 ימים - בתחילת הדימום המחזורי. תפקיד נוסף של הגופיף הצהוב הוא לשלוח הורמונים לרחם שגורמים להתעבות דופן הרחם וגורמים להיריון תקין. כאשר מתרחשת הפריה הגופיף הצהוב מקבל סיגנל הורמונלי שונה שגורם לו להמשיך להתקיים ולתפקד - וזהו ה-HCG - Human Chorionic Gonadotropin שמיוצר בעיקרו על ידי השליה. טריגר הורמונלי זה נמשך לאורך ההריון וגורם לגופיף הצהוב להמשיך ולהפריש פרוגסטרון הנחוץ לקיומו ומהלכו התקין של ההריון. בנוסף יפריש הגופיף הצהוב חומר נוסף הקרוי רלקסין (Relaxin), שיגרום להתרככות רצועות ומפרקים בגוף, כגון המפרק הסחוסי הנמצא בקדמת האגן - מאחה עצמות החיק (symphysis pubic), ובכך יקל על מהלך הלידה מבחינה מכנית. אם גופיף צהוב מוסר עד השבוע ה-12 להריון, הדבר יגרום להפלה של העובר. עם זאת, הגופיף הצהוב יתנוון בעצמו במהלך השבוע ה-13 עד השבוע ה-17 של ההיריון, ויֵיהָפֵךְ בסופו של דבר לרקמת צלקת לבנה או גופיף לבן. גופיף צהוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גופיף צהוב, דף שער בספרייה הלאומית J D O'Shea, Heterogeneous cell types in the corpus luteum of sheep, goats and cattle, J Reprod Fertil Suppl, 1987, עמ' 71-85 Guyton and Hall Textbook of Medical Physiology, p. 1060
המנון כווית

ההמנון הלאומי (בערבית: النشيد الوطني) הוא ההמנון הלאומי של כווית. מילותיו נכתבו על ידי אחמד אל-עדוואני, ואילו המנגינה הולחנה על ידי איבראהים א-סולה ועובדה על ידי אחמד עלי. ההמנון אומץ רשמית ב-25 בפברואר 1978. לפני חיבורו של ההמנון הנוכחי נעשה שימוש בשיר "המנון האמיר" (ערבית: السلام الأميري), שהולחן על ידי יוסף עדיס בשנת 1951, כהמנון הלאומי. בנוסף, שש התיבות הראשונות של ההמנון הנוכחי לקוחות ממנגינת "המנון האמיר". ההמנון הלאומי חובר במסגרת תחרות לכתיבת ההמנון הלאומי, אשר נוהלה בידי ועדה מטעם ממשלת כווית בראשות ראש הממשלה ויורש העצר דאז, שיח' ג'אבר אל-אחמד א-סבאח. המנון כווית כמעט אינו בשימוש בכווית, והשימוש בו נשמר לאירועים מיוחדים בלבד. לכן רוב הכוויתים כלל לא משתמשים בהמנון. דגל כווית סמל כווית מידע על היצירה "המנון כווית" באתר מיוזיק בריינז חדשות הבי.בי.סי - גרסה אינסטרומנטלית של ההמנון, להאזנה. אתר KUWAITinfo.
ולדימיר סטפניה

ולדימיר סטפניה (נולד ב-8 במאי 1976 בטביליסי, גאורגיה הסובייטית - כיום גאורגיה) הוא כדורסלן עבר גאורגי אשר שיחק בעמדת הסנטר בליגת ה-NBA, ביורוליג ובנבחרת גאורגיה. סטפניה החל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורסל הגאורגית דינמו טביליסי ושיחק בה עד שנת 1993. לאחר מכן חתם בקבוצה הסלובנית סלובן ליובליאנה בה שיחק במשך עונה אחת, שלאחריה חתם באולימפיה ליובליאנה, ולצדו של אריאל מקדונלד, השתתף ביורוליג. בעונתו השנייה, 1997/98, רשם ממוצע של 10 נקודות למשחק ו-5.7 ריבאונדים למשחק. בשנת 1998 נבחר בדראפט בסיבוב הראשון על ידי סיאטל סופרסוניקס, אולם בגלל השבתת הליגה המשיך לשחק באולימפיה ליובליאנה עד לאמצע עונת 1998/99 ורק אז עבר ל-NBA. סטפניה שיחק בתפקיד הסנטר בליגת ה-NBA במשך שש שנים בקבוצות סיאטל סופרסוניקס, ניו ג'רזי נטס, מיאמי היט ופורטלנד טרייל בלייזרס. העונה הטובה ביותר שלו הייתה עונת 2002/2003 עם מיאמי היט, בה ממוצעיו למשחק עמדו על 5.6 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק. הוא קלע במהלך קריירת ה-NBA שלו 1,118 נקודות. המשחק בו קלע את מספר הנקודות הגבוה ביותר היה 19 נקודות ב-16 בנובמבר 2001 במשחק נגד השרלוט הורנטס, ובמשחק זה גם קבע את שיא חסימות אישי בקריירה, 7 במספר. ב-19 בנובמבר 2002 במשחק נגד מילווקי באקס נזקפו לזכותו 15 ריבאונדים. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ולדימיר סטפניה באתר ה-NBA (www.nba.com) שירלי בר דיין, ברזילי יציע לסטפניה להיכנס כשותף בעסקיו בגרוּזיה, עיתון תל אביב ספורט 22.7.2005, ירון ארבל, ולדימיר סטפניה נוחת בספליט, סלניוז, 14.10.2003
קרלו אלברטו קסטיליאנו

קרלו אלברטו קסטיליאנו (איטלקית: Carlo Alberto Castigliano;‏ 9 בנובמבר 1847 - 25 באוקטובר 1884) היה מתמטיקאי, פיזיקאי ומהנדס איטלקי. קסטיליאנו נולד בקאסטי בצפון מערב איטליה. למד במכון הטכני של טרני משנת 1866 ועבד כמורה במשך ארבע שנים אחריהם עבר ללמוד בפוליטכניון של טורינו בשנת 1870. בשנת 1873, לאחר שלוש שנים בהן הכין עבודת מחקר בשם Intorno ai sistemi elastici במטרה שתשמש חומר עזר למהנדסים, עבודה שהפכה אותו לימים למפורסם ובה כתב את התאוריה שלו הידועה כיום כחוקי קסטיליאנו. העבודה פורסמה בספר בשנת 1875 אבל לא זכתה מיד להערכה רבה על ידי המהנדסים. בפרסום נוסף בשנת 1879 שכלל הוכחה מלאה זכתה השיטה של קסטיליאנו להכרה. הספר נערך מחדש על ידי קולניטי ותורגם לאנגלית בשנת 1919 על ידי אי אס אנדרוס. עם סיום הלימודים בטורין עבד בחברת מסילת הברזל של צפון איטליה והיה אחראי לעבודות אומנות, אחזקה ושירותים שם עבד עד יום מותו בגיל צעיר במילאנו. קסטיליאנו ידוע בשל תרומתו לחוזק החומרים ותורת המבנים. הוא פיתח את חוקי קסטיליאנו העוסקים בתזוזות ובכוחות של מבנים המתנהגים באופן אלסטי ליניארי. חוקי קסטיליאנו עוסקים בנגזרות חלקיות של פונקציית אנרגיית המעוות של מבנים. קסטיליאנו השתמש בשיטתו כדי לפתור בעיות של מבנים ובעיקר לפתרון מסבכים בהם הכוחות פועלים בצמתים המחברים את המוטות. קסטיליאנו פיתח בעזרת החוק הראשון שלו את עקרון העבודה המועטה (באנגלית Least Work Principle) בעזרתו ניתן לפתור מסבכים מורכבים. קסטיליאנו הכליל את השיטה לפתרון של גופים אלסטיים כלליים כדי לפתור בעיות בלתי מסוימות סטטית. בעיות בלתי מסוימות סטטית הן כאלה שאינן ניתנות לפתרון רק באמצעות משוואות שווי משקל וזקוקים למשוואה נוספת כי יש יותר נעלמים מאשר משוואות. קסטיליאנו הוכיח את עקרון העבודה המועטה שפורסמה לראשונה על ידי Menabrea שלא הצליח להוכיחה כראוי. Stephen P. Timoshenko, History of Strength of Materials, Dover 1983. pp 288 - 293 Castigliano, Carlo Aberto, Théorie de l'équilibre des systèmes élastiques et ses applications. Nero, Turin 1879 מדיה וקבצים בנושא קרלו אלברטו קסטיליאנו בוויקישיתוף קרלו אלברטו קסטיליאנו, באתר MacTutor (באנגלית) הביוגרפיה של קרלו אלברטו קסטיליאנו הביוגרפיה של קרלו אלברטו קסטיליאנו אלברטו קסטיליאנו מהנדס מסילות ברזל, חייו וזמנו(הקישור אינו פעיל)
לווחו

לְווֹחוּ (בסינית מפושטת: 罗湖, בסינית מסורתית: 羅湖, בפין-יין: luóhú) הוא אחד מששת[דרושה הבהרה] הרבעים של העיר שנג'ן במחוז גואנגדונג שבסין. העיר צמודה לנהר שנג'ן בדרומה, ומוקפת על ידי ארבעה מרובעי שנג'ן האחרים, פוטיין, באואן, לונגגאנג ויאנטיין. מן העבר האחר של נהר שנג'ן, מעבר לגבול עם הונג קונג, שוכן אזור לווחו ההונג קונגי. שטחה הכולל של לווחו הוא 78.9 קמ"ר, וכלולים בה 10 תת-רבעים. לווחו ממוקמת בלבו של האזור הכלכלי המיוחד שנג'ן, וגובלת בצדה הדרומי עם הונג קונג. רובו של התחום הררי. מעבר הגבול עם הונג קונג, ממוקם מעל לנהר סאם צ'אן (נהר שנג'ן), והוא הפעיל ביותר מבין ארבעת מעברי הגבול של שנג'ן. לווחו היא מרכז מסחרי ופיננסי. רובע לווחו הוקם באוקטובר 1979 והוא הרובע הראשון שהוקם בשנג'ן, לצורך בנייתו הוצרכו ליישר כמה גבעות. תחילה היה רובע אחד עם יאנטיין, אולם מהר מאוד - בנובמבר אותה שנה, הופרד יאנטיין והפך לרובע עצמאי. רחוב וונג פוי - 黄贝街道 רחוב ננהו - 南湖街道 רחוב הגבעה - 桂园街道 רחוב השער - 东门街道 רחוב שונגן - 笋岗街道 רחוב נהר צ'ינגשוי - 清水河街道 רחובות הבמבוק - 翠竹街道 רחוב דונגשיאו - 东晓街道 שכונת האגם המזרחי - 东湖街道 רחובות לין-טונג - 莲塘街道 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא לווחו בוויקישיתוף אתר הממשל (סינית)
נאנשאן

נאנשאן היא אחת משש רובעי העיר שנג'ן במחוז גואנגדונג שבסין העממית. בנאנשאן חיים כ-900,000 איש, ושטחה 182 קמ"ר. נאנשאן ממוקמת בחלק הדרומי של האזור הכלכלי המיוחד של שנג'ן. בנאנשאן גרים רוב הזרים של שנג'ן, ככל הנראה בשל העובדה שממוקמים שם שלושה בתי ספר בינלאומיים. מדיה וקבצים בנושא נאנשאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאנשאן ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ קוריו

מפרץ קוריו (Corio) הוא אחד ממספר מפרצים בפינה הדרום מערבית של מפרץ פורט פיליפ, שבמדינת ויקטוריה, אוסטרליה. העיר גילונג שוכנת במפרץ. המפרץ מהווה בית עבור מועדון היאכטות גילונג רויאל. כאשר המילטון הומי וויליאם הובל הגיעו לראשונה למפרץ בשנת 1824, פגשו את אנשי הוואט'אורונג המקומיים הקוראים למקום "ג'ילונג" ולאדמה המקיפה "קוראיו", אבל עד שהאזור נחקר בסוף 1830, נשכחו השמות האיבורגינים. כמו כן גם השמות "ג'ילונג" ו"קוראיו" שונו ל"קוריו" ו"גילונג". מדיה וקבצים בנושא מפרץ קוריו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוסטרליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטלאר

פטלאר (באנגלית: Fetlar) הוא אי בשרשרת איי נורת', באיי שטלנד, שבסקוטלנד. שטחו של האי 41 קמ"ר (האי הרביעי בגודלו באיי שטלנד) ומתגוררים בו כ-60 תושבים, מרביתם בכפר יובי (Hubie) שבחופו הדרומי של האי. חלקו הצפוני של האי מהווה שמורת טבע ובו מושבות קינון של לציפורי ים (ובהם ה-Arctic Skua, ה-Whimbrel וה-Red-necked Phalarope). מעבורת מקשרת בין נמל האמראז נס שבאי לנמל גוטצ'ר באי יל ולנמל בלמונט באי אונסט. סר ויליאם ווטסון שאיין אשר נולד באי היה פרופסור לרפואה בקינגס קולג' לונדון ומראשוני השימוש בחומרי חיטוי בניתוחים. מדיה וקבצים בנושא פטלאר בוויקישיתוף
המוזיאון האוסטרלי הלאומי לגלישה

מוזיאון הגלישה הלאומי של אוסטרליה (באנגלית: The Australian National Surfing Museum) הוא מוזיאון בעיירה טורקי, אוסטרליה, הנחשב למוזיאון הגלישה, תרבות החוף והיכל התהילה האוסטרלי של הגלישה. המוזיאון נפתח בדצמבר 1993 ובשנת 1994 זכה להכרה מטעם איגוד הגלישה הבינלאומי (ISA) כאחד ממרכזי מורשת הגלישה החשובים בעולם. אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון האוסטרלי הלאומי לגלישה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יל

יֶל (באנגלית: Yell) הוא אי בשרשרת איי נורת' באיי שטלנד שבסקוטלנד. באי, ששטחו 212 קמ"ר (השני בגודלו מבין איי שטלנד), מתגוררים 966 תושבים (2013). מעבורות מקשרות את נמל אולסטה (Ulsta) שעל האי לאי טופט, ואת נמל גוטצ'ר (Gutcher) לנמל בלמונט באי אונסט ונמל אודסטא באי פטלאר. לאורך חופי האי מקננות ציפורי ים רבות. באי התגלו שרידים רבים מתקופת הברזל ובהם שרידי מצודה, בבורגי גאוס (Burgi Geos). מדיה וקבצים בנושא יל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יל האי יל באתר Shetlopedia.com ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סקוטלנד ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.