ספרטק מוסקבה (כדורגל)

סְפַּרטָק מוסקבה (ברוסית: Футбольный Клуб «Спартак» Москва) הוא מועדון כדורגל רוסי מעיר הבירה מוסקבה, המשחק בליגת העל הרוסית, מהבולטים בכדורגל הרוסי ואחד הפופולריים ביותר במדינה. הוקם רשמית ב-18 באפריל 1922 כקבוצת-כדורגל של מעמד הפועלים בעיר מוסקבה, בחסות אגודת הספורט "ספרטק" ומזוהה עם העם ומכאן גם כינויה בתור "הקבוצה העממית" («„Спартак“ — народная команда»), בשל תמיכת הסתדרות הפועלים בתקופה הסובייטית. נחשב למועדון הכדורגל המעוטר ביותר ברוסיה ולאחת מקבוצות הכדורגל הרוסיות הפופולריות ביותר ואחת מעשרים הקבוצות הפופולריות ביותר באירופה. ספרטק זכתה 12 פעמים באליפות ברית המועצות (שנייה רק לדינמו קייב), וכמו כן זכתה בעשר אליפויות רוסיה, האחרונה בעונת 2016-17. בנוסף, ספרטק זכתה בגביע ברית המועצות 10 פעמים, בגביע הרוסי 4 פעמים, פעם אחת זכתה בסופרקאפ הרוסי, 6 פעמים בגביע חבר המדינות. הישגיה המרשימים ביותר במפעלי הכדורגל האירופאים הם הגעה לשלב חצי-הגמר בכל אחד משלושת המפעלים הגדולים: ליגת האלופות ב-1991, גביע המחזיקות ב-1993 וגביע אופ"א ב-1998 והיא הקבוצה הרוסית המצליחה ביותר בהיסטוריה של ליגת האלופות. 1883—1907 — חברת ההתעמלות הרוסית («Русское гимнастическое общество») 1907—1922 — סוקול («Русское гимнастическое общество „Сокол“») 1920—1923 — מועדון הספורט המוסקבאי (Московский кружок спорта) 1923—1925 — קרסניה פרסניה («Красная Пресня», Краснопресненский спортивный клуб РКСМ) 1926—1931 — פישצ'ביקי («Пищевики» Центральная команда имени Томского «Союза пищевиков») 1931 — פרומקואופרציה («Промкооперация») 1932—1933 — דוקאט («Дукат») 1934 — פרומקואופרציה 14 בנובמבר 1934 — ספרטק מוצאו של מועדון הכדורגל "ספרטק" מגיע מחברת ההתעמלות הרוסית RGO, שכונתה "סוקול", שנרשמה והוקמה רשמית ב-4 (16 במאי) 1883. מועדון הכדורגל של החברה הופיע בקיץ 1897. עיתון "המילה הרוסית" כתב ב-30 ביולי 1897: "אגודת ההתעמלות הרוסית, שלא מסתפקת בהתעמלות חורף בלבד, שוכרת כעת בית למטרה זו (פארק פטרובסקי, מעון הקיץ של איסטומין). במהלך קיץ זה ארגנה החברה כמה משחקים לילדים ולמבוגרים, שתמיד יש בהם הרבה. המבוגרים מתעניינים במיוחד במשחק הכדורגל האנגלי." באביב 1917, לאחר מהפכת פברואר, קיבלה קבוצת הכדורגל "סוקול" אצטדיון כדורגל משלה בפרסננסקי ברחוב בולשוי טישינסקי. לפני כן קבוצת הכדורגל נהגה לשכור מגרשי כדורגל ממועדוני כדורגל שונים במוסקבה. המקום כאצטדיון כדורגל לקבוצה הומלץ להנהגת החברה על ידי ניקולאי פטרוביץ' סטארוסטין בסתיו 1916, משום שמשפחת סטארוסטין התגוררה בבית משלה ליד שטח אדמה ריק שכונה "דליק" (Горючка), שהפך לשם הלא רשמי של אצטדיון הכדורגל של "סוקול". באליפות האביב של 1918 בשלב הבתים של אליפות מוסקבה "סוקול" סיימה במקום הרביעי מתוך 10 קבוצות. בסתיו 1919 זכתה קבוצת הכדורגל באליפות מוסקבה וזכתה בטורניר גביע מוסי. ב-1 באוגוסט 1920, "סוקול" שיחקה את המשחק הרשמי הראשון תחת שם החדש MKS ("חוג הספורט המוסקבאי"). הקבוצה אירחה בחמובניקי באצטדיון OFV שהכיל 500 מושבים ונבנה בשנת 1909, היא אירחה את קבוצת הכדורגל בלאגושי-2 וגברה עליה. בשנת 1921, "סוקול" העפילה לגמר גביע "KFS-קולומיאגי" (שהכריע מיהי אלופת מוסקבה). עם זאת, בגמר "סוקול" הפסידה 1:10 למועדון SKZ (מועדון הספורט "זמוסקובורצקי"). בשנת 1922 שוב העפילה לגמר הטורניר אך הובסה שוב, הפעם 2:4 על ידי OLLS ("אגודת חובבי ההחלקה"). לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 חברת ההתעמלות הרוסית פורקה. בשנת 1918 הוקמה קבוצת יוזמה להחייאת "סוקול". עם זאת, התוכנית ופעילותם לא התאימו לשלטונות רוסיה הסובייטית, שכן הם הופרדו ממשימות החינוך הכללי שהונהגו בצו הוועד הפועל המרכזי של רוסיה, בעוד חברי אגודת הספורט דבקו בעקרונות הסלבופיליזם. בשנת 1923, בהוראת מנהיגי מפלגת הבולשביקים קרל ברנגרדוביץ' ראדק וניקולאי איוואנוביץ' בוכרין, נאסר על פעילותה של "סוקול" ורבים ממנהיגיה שנותרו ברוסיה נעצרו. תנועת סוקול הרוסית המשיכה להתקיים בקרב הגולים הלבנים, במיוחד ביוגוסלביה ובצרפת. אירועי הספורט בחסות "סוקול" בברית המועצות בשנת 1924 הפכו לאירועי ספרטקיאדה. באביב 1922 שונה שם קבוצת הכדורגל "חוג הספורט המוסקבאי" (MKS בראשי תיבות). לפיכך, לאחר שהצליחה לשנות את שמה הקבוצה נמנעה מפירוק, דבר שלא הצליחו להימנע ממנו בשנת 1923 רוב מועדוני הכדורגל במוסקבה, שהיה להם עבר בורגני לפני המהפכה. ב-18 באפריל 1922, מועדון הכדורגל ערך את משחק הידידות הראשון בשם החדש עם מועדון הכדורגל ZKS ("מועדון הספורט זמוסקובורצקי"), כשהמשחק הסתיים בתוצאה 3:2 לטובת MKS. המשחק הרשמי הראשון לאחר שינוי השם התקיים ב-30 באפריל והסתיים בניצחונה של MKS על KSO (מועדון הספורט אורחובו) בתוצאה 3:1. כמה מכדורגלני הקבוצה - כמו האחים סטארוסטין (אלכסנדר, אנדריי, ניקולאי, פיוטר), לאוטה, קוואשנין, מיכייב - התעקשו להשאיר את השם "סוקול" בעוד ששחקני כדורגל מקבוצת KFS (מועדון הכדורגל סוקולניקי), בראשות ארטמייב, התעקשו לשנות את שם הקבוצה לקרסניה פרסניה. בהתחלה, שחקני חברת ההעמלות הרוסית ניצחו בסכסוך, מכיוון שהיו יותר משישים מהם והיו רק חמישה שחקנים מ-KFS, אך כולם היו חזקים והתאימו בדיוק לאופי של הקבוצה. כתוצאה מכך, כדורגלני "סוקול" הסכימו לפשרה כדי לא לאבד שחקנים חזקים שהגיעו KFS וקבוצת הכדורגל קיבלה את שם הפשרה "חוג הספורט המוסקבאי של נפת קרסנופרננסקי" (Московский кружок спорта Краснопресненского района). לאחר שבנו אצטדיון משלהם באביב 1922, הקבוצה החלה להתפרנס ממכירת כרטיסים למשחקים ותשלום עבור משחקי חוץ ברוסיה. בקיץ 1922 מועדון הכדורגל שינה את שמו ל"קרסנאיה פרסניה", שהתקבע באופן רשמי בשנת 1923. ב-1924 וב-1929 זכתה הקבוצה בגביע טוסמן (גביע האלופות של ערי הבירה) בכך שניצחה בגמר את ספרטק לנינגרד (3:1) ופישצ'בקוס לנינגרד (3:1), אחרי שב-1923 הפסידה בתוצאה 1:3 למועדון קולומיאגי פטרוגרד". כתוצאה מארגון הכדורגל מחדש בברית המועצות בשנת 1926, נאלץ ניקולאי סטארוסטין למשוך את איגוד יצרני המזון כנותן חסות למועדון והמועדון עבר לאצטדיון טומסקי, המיועד ל-13 אלף מושבים. לאחר מכן, הקבוצה החליפה את חסותה יותר מפעם אחת. בראשית שנות השלושים של המאה העשרים היה ניקולאי סטארוסטין קפטן נבחרת ברית המועצות. כספורטאי ברמה גבוהה, סטארוסטין התיידד במהרה עם המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של הקומסומול, אלכסנדר קוסארב, שעד אז הייתה לו השפעה מספקת על ענף הספורט ובאותה עת רצה לפתח אותו באופן פעיל. בנובמבר 1934, כשגייס כספים ממחלקת הנהלת החשבונות של מועדון פרומקואופרציה, שכר קוסארב את ניקולאי סטארוסטין ואחיו במטרה לחזק את קבוצתו. ערך מורחב – ספרטק (אגודת ספורט) בשנת 1935 החליט קוסארב ליצור אגודה לתרבות פיזית וספורט. לאחר שהמועצה הכללית לתרבות גופנית תחת הוועד הפועל המרכזי של ברית המועצות תמכה ברעיון להקים אגודה כזו, הוחלט להקים אותה על בסיס חוג הספורט "פרומקואופרציה". אל האגודה החדשה הוזמנו פיוטר איסקוב, איוואן פיליפוב, סטניסלב לאוטה, פיוטר פופוב ואחרים לדירתם של האחים סטארוסטין, שביקשו ליזום את תחייתה מחדש של "סוקול" בדמות האגודה החדשה. מספר אפשרויות נשקלו לשם האגודה "התקפה", "דגלון", "זבזדה", "פרמוקואופ", "סוקול", "סטרלה", "פיניקס" ו"שטורם" (סערה). החברים לא הצליחו להגיע להסכמה משותפת ואז עיניו של סטארוסטין נפלו בטעות על ספרו של רפאלו ג'ובאניולי האיטלקי "אספרתקוס", שהיה פופולרי מאוד בתקופת גיבוש המשטר הסובייטי, מונח על השולחן. ההצעה לקרוא למועדון לכבוד מנהיג המרד התאימה לכולם, מכיוון שמצד אחד הוא נשא גבורה עתיקה, ומצד שני הוא היה עקבי למדי מבחינה אידאולוגית. עד מהרה שרטט סטארוסטין עצמו את הלוגו - יהלום אדום ולבן עם האות ס הקירילית. הפס הלבן שבתוך היהלום האדום היה אז באלכסון שונה ממה שהוא מוכר כיום. הסמל רכש צורה מוכרת יותר בשנת 1949. ב-12 באפריל 1935, פרומקואופרציה שיחקה את המשחק הראשון לאחר ששמה שונה ל"ספרטק". במשחק עצמו "ספרטק" הובסה בתוצאה 7:1 על ידי "טריוחגורקה" (אלופת מוסקבה בשנים 1927, 1929). במשחק נכחו 5,000 צופים, באצטדיון "טריוחגורנאיה מאנופקטורה". הפעם השם החדש התגלה כקבוע. כמו שם הרומאים הקדום, שהפך לסמל המאבק לחופש, הגלדיאטור ספרטקוס, שהקים מרד עממי באימפריה הרומית, המועדון נתמך על ידי העם וההמונים, בניגוד לדינמו, שנתמכה על ידי נ.ק.ו.ד. (המשטרה), או צסק"א, שנתמכה על ידי הצבא הסובייטי. כל ארבעת האחים סטארוסטין שיחקו בקבוצה, בעוד ניקולאי עוסק בענייני הקבוצה. תחת המאמן הצ'כוסלובקי אנטונין פיוובר ספרטק הייתה ממייסדות ליגת העל הסובייטית בכדורגל בעונת 1936, כשספרטק סיימה כסגנית האלופה. לפני מלחמת העולם השנייה היא זכתה בשתי תוארי אליפות ובשנת 1937 זכתה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת הפועלים שנערכה באנטוורפן. בשנות ה-50 של המאה ה-20 ספרטק, יחד עם דינמו שלטה על הליגה וכאשר הנבחרת הלאומית זכתה במדליית זהב באולימפיאדת מלבורן, היא הורכבה ברובה משחקני ספרטק. קפטן ספרטק, איגור נטו היה קפטן הנבחרת בשנים 1954–1963. בשנות ה-60, כשהכדורגל החל להיות פופולרי בברית המועצות, ספרטק זכתה בשתי אליפויות, אך בשנת 1976 ירדה לליגה השנייה. הקהל של ספרטק המשיך לתמוך בה גם בעונה הבאה, וספרטק חזרה לליגה הסובייטית הבכירה כעבור שנה. כאשר בעונת 1977 הדריך אותה קונסטנטין בסקוב הוא זימן לסגל שחקנים צעירים בהם רינאט דסאייב וגאורגי יארצב וספרטק חזרה לזכות בתואר שנתיים מאוחר יותר, ב-1979, תוך שהיא מביסה את דינמו קייב, בתקופה שבה החלה להתגבש תנועת האוהדים של ספרטק. ב-20 באוקטובר 1982 אירע אסון באצטדיון לנין במוסקבה, בעת משחק בין ספרטק לקבוצה ההולנדית HFC הארלם במסגרת גביע אופ"א. 66 אנשים נדרסו למוות בעת מנוסת בהלה, במה שהיה אסון הספורט הגדול ביותר של רוסיה. בשנת 1989 ספרטק זכתה באליפות ברית המועצות האחרונה שלה כשהיא גוברת על יריבתה המשובעת דינמו קייב 2:1 במחזור האחרון. חלוצה של ספרטק, ולרי שמארוב הבקיע את שער הניצחון מבעיטת עונשין כתוספת הזמן. בעונה הבאה ספרטק העפילה עד לשלב חצי גמר גביע אלופות אירופה, אחרי שהדיחה קודם את נאפולי ואת ריאל מדריד, אך הפסידה בחצי למרסיי. פרק חדש במועדון החל כשברית המועצות נפלה, והוקמה הליגה הרוסית. ספרטק שהובלה על ידי המאמן הראשי אולג רומנצב, שלטה בליגה וזכתה בתשע אליפויות בעשר שנותיה הראשונות של הליג בשנים 1992–2001, כשהיא מייצגת את רוסיה פעם אחר פעם בליגת האלופות. פעם אחת בלבד הפסידה ספרטק את האליפות באותן שנים, בעונת 1995 כשזכתה בה קבוצת אלניה ולדיקווקז. הבעיות החלו עם פתיחת המאה ה-21, כאשר מספר משחקניה הגדולים כמו אנדריי טיכונוב ואיליה צימבלאר עזבו בעקבות סכסוך עם רומיאנצב, שבהמשך מכר את אחזקותיו בקבוצה לאיל הנפט אנדריי צ'רוויצ'נקו שהיה לנשיא הקבוצה בשנת 2003. השניים הסתכסכו ביניהם ולאחר עזיבתו של רומיאנצב צ'רוויצ'נקו מכר את אחזקותיו לחברת הנפט לוקאויל. בשנת 2003 ספרטק הוסיפה כוכב מוזהב ללוגו שלה כדי לציין את הזכייה בחמש האליפויות של השנים 1992, 1993, 1994, 1996 ו-1997. עם זאת אותה שנה הייתה לאחת הגרועות בתולדותיה, כשסיימה במקום 10 בטבלת הליגה. בשנת 2003 האוליגרך לאוניד פדון, שיחד עם איש העסקים ואגיט אלקפרוב מחזיק במניות חברת הנפט לוקאויל, רכש את מרבית מניות הקבוצה והפך לבעלים החדש. תחת פדון ספרטק זכתה באליפות העשירית שלה והראשונה אחרי 16 שנים וזכתה לראשונה בטורניר הסופרקאפ הרוסי בכדורגל. בשנת 2005 ובשנת 2006 סיימה ספרטק במקום השני בליגה הרוסית, תחת המאמן אלכסנדרס סטארקובס ואחר כך ולדימיר פדוטוב, לאחר שעברה בתצוגות מרשימות את לוקומוטיב מוסקבה, זניט סנקט פטרבורג ורובין קאזאן בדרך למקום השני ששלח נציגה לליגת האלופות. בשורות הקבוצה שיחק אז הקפטן הנודע דמיטרי אלניצ'ב. בתחילת שנת 2007 השתתפה ספרטק בטורניר "גביע הערוץ הראשון", שנערך בישראל. במהלך הטורניר, ניצחה ספרטק את מכבי חיפה הישראלית, ובסופו של דבר הפסידה את הגביע לצסק"א מוסקבה. ב-2013 מונה רומן אסחבאדזה למנכ"ל הקבוצה. בתקופתו, ספרטק הוסיפה כוכב נוסף ללוגו כדי לכלול גם את הזכייה באליפויות מהתקופה הסובייטית ובעונת 2012/2013 העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות אך סיימה אחרונה בבית שהכיל גם את ברצלונה, סלטיק ובנפיקה ליסבון. בליגה ספרטק סיימה רביעית והודחה מהגביע בשלב 16 האחרונות על ידי רוסטוב והשלימה בכך עונה מאכזבת למדי. בשלוש העונות הבאות (2013/14, 2014/15, 2015/16) היא הציגה מאזן דומה כשסיימה ששית או חמישית ולא השתתפה במפעלים האירופיים. ב-2014 הקבוצה עברה לאצטדיון אוטקריטיה ארנה, סמוך לשדה התעופה טושינו במוסקבה. האצטדיון מכיל 45,360 מקומות ישיבה ונבנה בעלות של מעל 400 מיליון דולרים במטרה לארח המשחקים במונדיאל 2018. ב-2015 מונה נאיל איזמאילוב למנכ"ל הקבוצה. ספרטק פתחה את עונת 2016/2017 בהחתמת מאסימו קאררה האיטלקי למאמן הקבוצה והבאת מספר שחקנים זרים מוכשרים כמו קווינסי פרומס, זה לואיש, לורנצו מלגארחו, דניס גלושאקוב ואיליה קוטפוב. כתוצאה מכך, במאי 2017 זכתה באליפות העשירית שלה, לאחר 16 שנות בצורת ללא תוארי אליפות וזכתה לראשונה בתולדותיה בטורניר הסופרקאפ הרוסי. הקבוצה הציגה משחק הגנתי לאורך רוב העונה במה שאיפשר לה להשתתף בעונת 2017/2018 בליגת האלופות בשלב הבתים של המפעל. עם זאת הקבוצה ספגה באותה עונה, ב-6 בדצמבר 2017, את התבוסה הגדולה ביותר בתולדותיה כשהובסה על ידי ליברפול בתוצאה 0–7, אף שהביסה קודם את סביליה בתוצאה 5–1. עם זאת, הקבוצה התקשתה לשמור על רצף ניצחונות ולאחר מכירת קווינסי פרומס לסביליה הספרדית ב־2018, ספרטק נכנסה למשבר. בתשעת המשחקים הראשונים ללא פרומס, המועדון השיג שני ניצחונות בלבד. בנוסף, ספרטק הייתה במרכז שערורייה עם הרחקתו של הקפטן דניס גלושאקוב מהנבחרת. הפרשנים טענו כי קאררה איבד שליטה על הקבוצה והתפטרותו של המאמן הייתה בלתי נמנעת. ב־21 באוקטובר 2018, ספרטק הפסידה 2–3 בבית לארסנל טולה ולאחר מכן קאררה פוטר. ב־23 באוקטובר פרסם ארגון האוהדים של ספרטק, Fratria, הצהרה בה הביע "אי הסכמה גורפת" עם החלטת ההנהלה לפטר את קאררה ודרש גם הוא להושיב על הספסל את גלושאקוב. ב־12 בנובמבר 2018 מונה אולג קונונוב למאמן ספרטק, לקבוצה הצטרפו סרגיי קוזנצוב, מיכאיל קוז'בניקוב, סנטיאגו סוארס, סטרגיוס פוטופולוס, שהיו בעבר במטה ארסנל טולה, כמו גם רמיל שריפוב, שהיה במטה של קאררה. לפני פגרת החורף זכתה ספרטק בשלושה ניצחונות באליפות והפסידה שני משחקים בליגה האירופית וסיימה במקום האחרון בבית. ב-18 בדצמבר עזב סרגיי רודיונוב את תפקיד המנכ"ל של ספרטק ומונה למנהל הספורטיבי של המועדון. בינואר 2019 זכתה ספרטק בטורניר הידידות של גביע Match Premier. ב־26 באפריל נעתרה מועצת המנהלים של ספרטק לבקשת סגן הנשיא נייל איזמאילוב וסרגיי רודיונוב להתפטר. כל אלה היו רק סממן למשבר בקבוצה, שבשאר העונה השיגה 6 ניצחונות, 3 תוצאות תיקו ו־4 הפסדים כולל הדחה מהגביע. ב־14 במאי, סוכן הכדורגל תומאס צורן מונה למנכ"ל החדש של ספרטק, וכן לראש מחלקת הספורט של המועדון. במחזור ה-30, ספרטק הפסידה בחוץ לאורנבורג (0:2), הקבוצה סיימה במקום החמישי, שהעניק לה את הזכות לשחק בליגה האירופית בעונת 2019/20, החל מסיבוב המוקדמות השלישי. עם זאת, ניצחון היה נותן מקום בשלב הבתים, אך בסופו של דבר עקפה אותם צסק"א. בקיץ 2019 עזבו מספר שחקנים בולטים, בהם המגן סלבטורה בוקטי, הקשרים פרננדו ודניס גלושקוב, כמו גם החלוצים לואיס אדריאנו וזה לואיש. את מקומם החליפו הקשרים המנוסים פחות אלכס קראל וגאוס ת'יל, כמו גם החלוצים אסקיאל פונסה וג'ורדן לרסון. ב־27 ביולי, ספרטק הפסידה 0:2 לטמבוב שזו הייתה עונת הבכורה שלה בליגה, במשחק החוץ השלישי בסרנסק, בעוד שבפועל לאורך כל המשחק נשמעו קריאות אוהדי ספרטק שדרשו את התפטרותו של אולג קונונוב והחזרתו של מאסימו קאררה. ב-29 באוגוסט סיימה ספרטק את הופעותיה בליגה האירופית, כשהיא מפסידה לבראגה בפלייאוף (0:1 בחוץ, 1:2 בבית). ב-20 בספטמבר ספגה ספרטק את התבוסה הרביעית ברציפות, הפעם מאופה (0:1). ב־29 בספטמבר 2019, היא הפסידה במשחק מול אורנבורג (1:2), אחרי ששיחקה את 20 הדקות האחרונות של המשחק ברוב, אך לא הצליחה לעשות דבר וזה כבר היה הפסד רביעי רצוף בליגה הרוסית, מה שלא קרה לה מאז 2010. לאחר המשחק התפטר קונונוב שהוכר כמאמן הגרוע ביותר בהיסטוריה של ספרטק. לאחר עזיבתו, סרגיי קוזנצוב, שימש כממלא מקום. ב־14 באוקטובר 2019 מונה מאמן ראשי חדש: דומניקו טדסקו בן ה-34 שהיה הגרמני הראשון בתולדות ספרטק. טדסקו שיחק את משחקו הראשון ב־19 באוקטובר 2019 במחזור ה־13 באליפות רוסיה 2019/20 מול רובין קאזאן (0:0). הוא זכה בניצחון הראשון שלו ב-27 באוקטובר במשחק החוץ במחזור 14 בדרבי מול לוקומוטיב (3:0), במשחק הזה טדסקו השתמש בשיטה עם שלושה מגנים מרכזיים. ב־8 בפברואר 2020 זכתה ספרטק בטורניר הידידות גביע Match Premier. ב-14 במרץ 2020, במשחק החוץ של המחזור ה-22 באליפות רוסיה מול אורנבורג (3:1), ספרטק העלתה למשחק עם ההרכב הצעיר ביותר של הקבוצה במאה ה-21 וסיים את העונה במקום השביעי וללא השתתפות במפעלים האירופיים. בגביע הרוסי הוא הוליך את ספרטק לחצי הגמר, שם הפסיד לזניט (1:2). ב־7 ביולי 2020 הודיע המועדון כי הדירקטוריון החליט לפטר את המנכ"ל תומאס צורן. ב-10 ביולי הודיעה הנהלת ספרטק על מינויו של שאמיל גזיזוב לתפקיד מנכ"ל המועדון. במהלך חלון ההעברות בקיץ הוחתמו חוזים עם החלוץ אלכסנדר קוקורין מזניט סנקט פטרבורג והקשר אוסטון אורונוב וחיזק היטב את ההתקפה של הקבוצה עם שחקנים כמו זלימחאן בקייב ואלכסנדר סובולב. החלוצים גאורגי מלקדזה ואלכסנדר רודנקו, כמו גם הקשר אלכסנדר לומוביצקי וארטיום טימופייב נשארו בהשאלה. לפני סגירת חלון ההעברות, הושאל הקשר ויקטור מוזס מצ'לסי. ב־9 באוגוסט 2020, ספרטק החלה את העונה החדשה במשחק בית מול סוצ'י (2:2), בו הייתה שערוריית שיפוט כאשר השופט וסילי קאזארצב שרק לשתי בעיטות עונשין שנויות במחלוקת. לאחר המשחק, ראש מחלקת השופטים בהתאחדות, ויקטור קשאי, הודיע כי העונש נקבע באופן שגוי בדקה ה-88 במשחק, ושופט המשחק קאזארצב הורחק מהשיפוט והוא, יחד עם שופט ה־VAR, אלכסיי אסקוב, יעברו בדיקת פוליגרף. ב-12 באוגוסט מסר לאוניד פדון הצהרה בה אמר כי ספרטק תמשיך לשחק באליפות רוסיה, אך אם השופט ימשיכו לפסוק נגדה במשחקים, הקבוצה מוכנה לעזוב את הליגה. ב-29 באוגוסט ניצחה ספרטק את ארסנל טולה (2:1) ויצאה לפגרת הנבחרות בת שבועיים כשהיא מוליכה את טבלת האליפות, לראשונה מאז 21 במאי 2017, כאשר זכתה באליפות. כך אתעונת 2020/2021 ספרטק פתחה עם 4 ניצחונות ו-2 שוויונות ולצד סוצ'י הייתה הקבוצה היחידה שטרם ספגה הפסד ובמחזור הששי כבר ניצבה בראש טבלת הליגה, לראשונה מאז עונת האליפות 2017. באותה עונה ספרטק הגיעה לרצף של 14 משחקים רצופים בהם היא מבקיעה, במה שהייתה לסדרה הארוכה ביותר בתולדות הליגה ב־26 בנובמבר חזר דמיטרי פופוב לתפקיד המנהל הספורטיבי. ב-5 בדצמבר ניצחה ספרטק את טמבוב (5:1) במשחק בית, ג'ורדן לרסון ואסקיאל פונסה כבשו 2 שערים במשחק הזה, לספרטק לא היו 2 שערים לשחקן במשחק מזה שבע שנים (הפעם הקודמת שזה קרה היה בדצמבר 2013). בנוסף, ספרטק כבשה חמישה שערים באליפות רוסיה לראשונה מזה שבע שנים. ב־8 בדצמבר פורסם כי גזיזוב עוזב את תפקיד המנכ"ל 151 ימים לאחר מינויו. ב-16 בדצמבר, לאחר משחק החוץ של המחזור ה-19 מול זניט (1:3) שבו ספרטק הפסידה, הודיע דומניקו טדסקו כי לא יחדש את חוזהו עם ספרטק ויעזוב במאי 2021. בינואר 2021, הקשר ההולנדי יוריט הנדריקס היה להעברה החורפית הראשונה של "הלבנים האדומים". מקסים גלושנקוב ואוסטון אורונוב הושאלו. ב-25 בפברואר 2021 הודיעה ספרטק רשמית על חזרתו של קווינסי פרומס, שחתם על חוזה ל-3.5 שנים. ב-7 במרץ ניצחה ספרטק 6:1 את קרסנודאר במשחק הביתי במחזור 21 שהיה הניצחון הגדול ביותר של המועדון באצטדיון אוטקריטיה בנק ארנה. ב־10 במאי 2021, במשחק הביתי של המחזור ה-29 באליפות רוסיה מול חימקי (2:1), היה משחק הבית האחרון של טדסקו. ב־16 במאי 2021, במשחק האחרון תחת טדסקו, ספרטק סיימה בתיקו עם אחמט גרוזני (2:2). תוצאה זו אפשרה ל"לבנים-אדומים" לתפוס את המקום השני בסוף העונה ולהעפיל לליגת האלופות. המקום השני בעונת 2020/21 היה התוצאה הטובה ביותר עבור ספרטק בארבע העונות האחרונות. ב-24 במאי 2021 אישר דירקטוריון קבוצת ספרטק את רוי ויטוריה כמאמן הקבוצה החדש. החוזה עם הפורטוגלי בן ה-51 נחתם לשנתיים. ב־6 ביוני מונה יבגני מלז'יקוב, לתפקיד המנכ"ל. למרות זכייה נוספת בטורניר הידידות גביע Match Premier, הקבוצה פתחה את עונת 2021/2022 בליגת העל הרוסית בכדורגל ב-־24 ביולי 2021, עם הפסד בחוץ לרובין קאזאן, בתוצאה 0–1. לספרטק זה היה הפסד ראשון במשחק הפתיחה של העונה לראשונה מזה 10 שנים וגם הפסידו לראשונה מזה שבע שנים בקאזאן. ב-30 ביולי 2021 השיגו את הניצחון הראשון שלהם בניצחון 1:0 בחוץ על קריליה סובייטוב כשאת השער היחיד מהנקודה הלבנה כבש אלכסנדר סובולב. ב־7 באוגוסט 2021 הפסידה הקבוצה לניז'ני נובגורוד בליגה (1:2) כשספרטק הפסידה שניים משלושת משחקי הפתיחה שלה בליגה בפעם הראשונה מאז עונת 2011/12, אז ואלרי קרפין היה המאמן. ב-14 באוגוסט 2021 ניצחו האדומים-לבנים את משחקם השני בעונה כשניצחו את אוראל (1-0). במהלך המשחק, אוהדי ספרטק קראו האשמות נגד הנהלת המועדון. ב-21 באוגוסט 2021, במשחק החוץ של המחזור החמישי באליפות רוסיה, ספרטק סיימה בתיקו 1:1 עם ארסנל טולה מתחתית טבלת הליגה. בכך, ספרטק השיגה 7 נקודות בלבד בחמישה מחזורים במה שהוא התוצאה הגרועה ביותר מאז 2011. ב-4 באוגוסט 2021, בהפסקת המחצית במשחק במסגרת שלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות מול בנפיקה ליסבון (שהסתיים בהפסד 0:2), הודיע המנהל הספורטיבי של המועדון דמיטרי פופוב על עזיבתו את המועדון. זאת בשל השפלה ציבורית מתמדת מצד אשתו של בעל המועדון זארמה סליחובה. אך רצף הכישלונות נמשך כאשר ב-4 וב-10 באוגוסט 2021 הפסידה ספרטק את שני משחקי המחזור השלישי של ליגת האלופות לבנפיקה ליסבון (0:2, 0:2) והודחה מהטורניר, ספרטק ירדה לשלב הבתים של הליגה האירופית. אלא שספרטק הפסידה גם במחזור הראשון של הליגה האירופית ללגיה ורשה בבית (במשחק שנערך ב־15 בספטמבר 2021) כשספגה שער בדקה 91. רצף הכישלונות נמשך גם במשחק הבית במחזור השישי באליפות רוסיה לסוצ'י (1:2) ועם שלוש תבוסות בשבעה משחקים זה היה השיא השלילי הגרוע של ספרטק מאז 2001. ב־24 באוקטובר 2021, ספרטק הפסידה בגזפרום ארנה 7:1 לזניט במסגרת "הקלאסיקו הרוסי", במה שהיה לתבוסה הגדולה ביותר בהיסטוריה של הליגה הרוסית והסובייטית. ההפסד הצטרף להפסד 4:3 ללסטר במסגרת הליגה האירופית ושוויון 2-2 מול דינמו מוסקבה, בכך ספגה 13 שערים בשלושה משחקים. ויטוריה הצליח אומנם להוביל את ספרטק להעפלה לשלב שמינית גמר הליגה האירופית, אך ב־26 המשחקים תחתיו בכל המסגרות, המועדון השיג 9 ניצחונות בלבד, 6 תוצאות תיקו ו־11 הפסדים וכשהיא ממוקמת במקום התשיעי בפער של 15 נקודות מהמוליכה, הוחלט להיפרד ממנו והוא פוטר בדצמבר 2021. לקראת פגרת החורף בליגה, בדצמבר 2021 מונה פאולו ואנולי האיטלקי למאמן הקבוצה. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה זרים בולטים עזבו את הקבוצה כמו אלכס קראל, לוקאס איירטון, ג'ורדון לארסון ואחרים. הקבוצה לא הציגה שיפור משמעותי והגיעה למאזן עגום של 3 ניצחונות בלבד, תיקו ו-3 הפסדים. עם זאת, ואנולי הצליח להוביל את ספרטק לזכייה בגביע הרוסי לראשונה מזה 19 שנים אחרי ניצחון על דינמו בגמר הגביע במאי 2022. ברם, בתום העונה עזב. לקראת עונת 2022/2023 מונה הספרדי גייה אבסקל למאמן הקבוצה. באוגוסט 2022, האוליגרך לאוניד פדון מכר את אחזקותיו בקבוצה לחברת הנפט לוקאויל שרכשה גם את אצטדיון אוטקריטיה בנק ארנה. את עונת 2022/23 ספרטק סיימה במקום השלישי, הטוב ביותר שלה מזה שנתיים. את עונת 2023/24, ספרטק פתחה עם חמישה ניצחונות רצופים בכל המסגרות, במה שמהווה הישג שיא בתולדותיה.      אליפות      סגנות      מקום שלישי כתב מודגש מתייחס לשחקן שהוכתר גם למלך השערים של הליגה. עד שנת 2014 ספרטק לא החזיקה באצטדיון משלה ולאורך ההיסטוריה שלה היא אירחה את משחקיה בשלל האצטדיונים של העיר מוסקבה (באצטדיון דינמו, אצטדיון טורפדו, באצטדיון לוקומוטיב ואף בקומפלקס הספורט אולימפיסקי), אך בעיקר בלוז'ניקי (מאז 6 בספטמבר 1956 עד 10 במאי 2013). אחרי שהמועדון נרכש על ידי אנדריי צ'רביצ'נקו בראשית שנות ה-2000, היו תוכניות לבניית אצטדיון כדורגל עבור הקבוצה, אך הוא לא נבנה. כשלאוניד פדון, בעל השליטה בחברת לוקאויל, רכש את המועדון בשנת 2006, הממשל העניק למועדון חלקת אדמה בטושינו לצורך בניית האצטדיון. האצטדיון תוכנן להכיל 42,000 איש ולכלול קומפלקס ספורט ובו גם מגרשי טניס, כדורעף, כדורסל וכדוריד. טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-2 ביוני 2007. ב-19 בפברואר 2013 נחתם הסכם עם בנק "אטקריטיה" לתקופה בת 6 שנים שבמסגרתה ייקרא האצטדיון "אטקריטיה ארנה" (באוגוסט 2018 החוזה חודש לחמש שנים נוספות). משחק הפתיחה נערך ב-5 בספטמבר 2014 כשספרטק אירחה את קבוצת הכוכב האדום בלגרד, מסרביה (במשחק שהסתיים בשוויון 1:1). משחק רשמי ראשון נערך ב-14 בספטמבר 2014, במסגרת המחזור השביעי של ליגת העל, כשספרטק גברה על טורפדו מוסקבה בתוצאה 3:1. מתקן האימונים של הקבוצה נמצא בטושינו שבמוסקבה. בעבר שימש הכפר טראסובקה שבמחוז מוסקבה כמתקן אימונים, בשנת 2011 המתקן שופץ ועוצב מחדש והוא היה אחד ממתקני האימונים הוותיקים במדינה ושימש את ספרטק מאז 1935 ועד 2019, כאשר המאמן דומניקו טדסקו דחף להעברת האימונים לטושינו, כדי לא להיתקע בפקקים בדרך ממתקן האימונים שבפרברים לאצטדיון הקבוצה בעיר. ארגוני האוהדים הראשונים בברית המועצות הוקמו סביב מועדון ספרטק. ארגון האוהדים הראשון הוקם בשנת 1972. משנת 2005 פועל ארגון Fratria כארגון אוהדים מרכזי. במאי 2012 הנהלת מועדון הכדורגל העניקה את מספר 72 לאוהדים ואף שחקן משורותיה לא הורדה ללבוש חולצה תחת מספר זה. ארגוני האולטראס של ספרטק הם Ultra Sever, B6 United, G-7 Ultras, Globus, U Brigade, Ziga-Zaga, Fratria ואחרים. לאוהדי ספרטק יחסים חמים עם אוהדי טורפדו מוסקבה, סאטורן ראמנסקויה, רוסטוב, ואוריול. לארגוני האוהדים יחסים טובים גם עם אוהדי הכוכב האדום בלגרד ועם אולימפיאקוס היוונית. אחד מאוהדיה הידועים של הקבוצה הוא השחקן דמיטרי נזארוב, שעובדת היותו אוהד ספרטק מהווה מרכיב בולט בסדרות הטלוויזיה שבכיכובו "המטבח" ו"המטבח: המלחמה על המלון". ערכים מורחבים – יריבות הכדורגל בין ספרטק לבין צסק"א, הדרבי הוותיק של מוסקבה, הדרבי של מוסקבה, דרבי ערי הבירה (רוסיה), היריבות בין זניט סנקט פטרבורג לבין ספרטק מוסקבה, היריבות בין דינמו קייב לבין ספרטק מוסקבה היריבות העיקריות של ספרטק כיום הן צסק"א מוסקבה וזניט סנקט פטרבורג, אף על פי שאלה יריבויות שהחלו מאז 1990. היריבות הוותיקה יותר היא היריבות עם דינמו מוסקבה, שנחלשה מאוד עקב הירידה ביכולת הקבוצה. משחקים נגד לוקומוטיב מוסקבה תמיד משכו קהל רב לאצטדיונים ויריבות גדולה שהלכה לאיבוד עם פירוק ברית המועצות היא היריבות עם דינמו קייב האוקראינית. ערך מורחב – ספרטק מוסקבה במפעלים האירופיים נכון ל-14 בפברואר 2024 גרמניה מלקולם באדו אוסטריה מרטין שטרנצל אלג'יריה סופיאן חאני בולגריה איבלין פופוב ברזיל זה לואיש ברזיל לואיס אדריאנו ברית המועצות איגור נטו ברית המועצות ניקיטה סימוניאן ברית המועצות רינאט דסאייב ברית המועצות פיודור צ'רנקוב ברית המועצות איגור שאלימוב ברית המועצות אלכסנדר מוסטובוי הולנד קווינסי פרומס מקדוניה איגור מיטרסקי סרביה מרקו פטקוביץ' סרביה נמניה וידיץ' פרגוואי לורנסו מלגארחו קרואטיה סטיפה פלטיקוסה רוסיה אלכסנדר קוקורין רוסיה רומן פבליוצ'נקו רוסיה סרגיי יוראן רוסיה פאבל פוגרבניאק רוסיה מקסים בוז'יקין רוסיה דמיטרי אלניצ'ב רוסיה ולדימיר בסצ'סטניך רוסיה ויקטור אונופקו רוסיה אלכסנדר טשאייב רוסיה אלכסנדר סמדוב שוודיה ג'ורדון לארסון מאז 2004: לספרטק אחת ממחלקות הנוער הגדולות והענפות ביותר ברוסיה. קבוצת הנוער הבכירה של המועדון, מובילה את טבלת הקבוצות הזוכות באליפות הנוער. עם זאת, הקבוצה הופיעה בליגת האלופות לנוער בעונת 2015/2016 ובעונת 2017/2018 אך לא העפילה לשלב הבתים בטורניר. אליפויות ברית המועצות לנוער / ליגת העל לנוער (15) - 1946, 1953, 1954, 1955, 1956, 1958, 1961, 1962, 1986, 2006, 2007, 2008, 2010, 2012/13, 2016/17 מחלקת הנוער זכתה גם באליפות מוסקבה לנוער בעונת 1927 ובגביע מוסקבה לנוער בעונת 1939. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: תרגמת, תחביר. מאז 1935 ספרטק מזוהה עם סמל המעוין האדום והשוליים הלבנים ובתוכו האות הקירילית С (המהווה קיצור ל"ספרטק"), שנחצה על ידי פס לבן, שעותב על ידי מייסד אגודת ספרטק ניקולאי סטארוסטין. ב־1949 הוחלף סמל הקבוצה, כשהפס הלבן בתוך המעוין שינה כיוון. בשנת 1987 פורקה אגודת "ספרטק", והבעלים היחיד של הזכויות על הסמל היה מועדון הכדורגל "ספרטק", שאורגן כחברת מניות ב־1989. בשנת 1991 הוקמה האגודה מחדש וניקולאי סטארוסטין העניק במחווה למועדון את הזכויות על הסמל. עם זאת, משא ומתן על הזכויות נמשך ללא הפסקה ולמועדון לא הייתה בעלות מלאה על הסמל שנמכר הציוד ספורט על ידי אינספור יזמים ומועדונים ברוסיה. ב־1998, כשהתברר שאי אפשר להגיע לקונצנזוס, החליטה הנהלת המועדון לשנות את הסמל הרשמי, שהוכתב בעיקר מכורח כלכלי. כתוצאה מכך הופיע סמל חדש כאשר נוסף עם כדורגל בתוך האות "C" (כשגם עיצוב האות השתנה). הצגת הסמל החדש התקיימה בפגישה של הקבוצה עם אוהדים בהיכל התרבות האבטומוביליסטים במרץ 1998 לאחר הניצחון על איאקס ברבע גמר גביע אופ"א. בשנת 2002, עם הקמת הפרמייר-ליג, קיבל המועדון את הזכות "לתלות" כוכב זהב על סמל המועדון לציון חמש זכיות באליפויות רוסיה (הקבוצה זכתה באליפות החמישית ב־1997, עד 2002 היו לה 9 אליפויות). בשנת 2003, הכוכב הצטמצם מעט. ב־10 ביוני 2013, באספה כללית של מועדוני ליגת העל הרוסית בכדורגל, הוחלט כי תוארי זכייה באליפויות ברית המועצות ייכללו ברשימת התארים של הקבוצות, מה שאפשר לספרטק "לתלות" ארבעה כוכבי זהב על סמל המועדון. ב־26 ביוני 2013, הוצג עיצוב מחודש של הלוגו כחלק מפרויקט גדול של מיתוג מחדש. ב־3 בפברואר 2018, המועדון חתם על הסכם רישוי ארוך טווח, לפיו קיבל מועדון ספרטק את הזכויות להשתמש בכל סימני המסחר של אגודת ספרטק, כולל הסמל עם המעוין ללא כדור במרכז. בעונת 2022/2023 "ספרטק" עוברת לגרסה מעודכנת של סמל המועדון, כאשר המעוין המסורתי יכלול עיצוב מחודש של האות "C" והכדור שבתוכו. סמל ספרטק בשנים 1935—1949 סמל ספרטק בשנים 1949—1997 סמל ספרטק מוסקבה בשנים 1998—2002 לוגו 2013 סמל ספרטק בשנים 2003—2013 סמל ספרטק בשנים 2013—2021 דגל הקבוצה סמל הקבוצה בשנת 2022, במלאת 100 שנה להקמת המועדון לוגו הקבוצה משנת 2022 במהלך שנות ה-90 הקבוצה נתמכה על ידי ספונסרים שונים כמו חברת אורנגוי גזפרום (חברה בת של גזפרום) שהצטרפה כמשקיעה בשנת 1996, בראש החברה עמד אוהד הקבוצה רים סוליימאנוב והחברה נדרשה לאישור הממשלה כדי להשקיע בקבוצה כיוון שהייתה חברה ממשלתית. בשנת 2000 נרכשה הקבוצה על ידי איש העסקים אנדריי צ'רוויצ'נקו, ששימש גם כנשיא הקבוצה. משנת 2004 עד 2022, הקבוצה הייתה בבעלות האוליגרך לאוניד פדון, המחזיק גם בבעלות חברת הנפט לוקאויל. בעונת 2019/2020 תקציב הקבוצה עמד על 122 מיליון דולר. בעונת 2020/2021 הוא עמד על 115,670,000 מיליון דולר (8.6 מיליארד רובל). ב-22 באוגוסט 2022, לוקאויל הודיעה על רכישת 100% ממניות ספרטק, כמו גם אצטדיון אטקריטיה ארנה. עוד פורסם כי ליאוניד פדון עזב את קבוצת בעלי המניות של המועדון, הוא התפטר מתפקידו כנשיא, חבר ויו"ר הדירקטוריון של המועדון ולא ייקח עוד חלק בניהול ספרטק. פדון החזיקה במועדון במשך 18 שנים ו-4 חודשים, במהלכם ספרטק הפכה פעם אחת לאלופת רוסיה, מחזיקת הגביע הרוסי והסופרקאפ הרוסי, שש פעמים זכתה במדליות כסף ופעם אחת בארד באליפות רוסיה בכדורגל. ארבע פעמים הגיע לשלב הבתים של ליגת האלופות. רוסיה יבגני מלז'יקוב — מנכ"ל רוסיה ארטיום רברוב — מתאם טכני רוסיה דמיטרי וולקוב — מנהל פיננסי רוסיה דמיטרי זלנוב — דובר הקבוצה ספונסר הקבוצה העיקרי הוא חברת הנפט הרוסית לוקאויל, כשהמלבישה בשנים 2005 עד 2022 הייתה חברת נייקי. ידיים באוויר ביציעים של ספרטק אוהדי ספרטק, 2010 ארגון האוהדים OUKB, במשחק נגד צסק"א, עונת 2008. אוהד ספרטק — אוטו פישר, בן ה-102. ארגון האוהדים פרטאריה שחקני הקבוצה "MKS" לפני שהפכה לספרטק, 1922 אוהדי ספרטק במהלך עידוד הקבוצה במשחק ליגה, 2010 ספרטק נחשבת למועדון הכדורגל המעוטר ביותר ברוסיה (35 תארים) והיא מחזיקה בשיא אליפויות רוסיה (10) וגביעי ברית המועצות (10). זוהי הקבוצה הסובייטית היחידה שהצליחה לזכות בדאבל (הן באליפות והן בגביע) במשך שנתיים רצופות (1938, 1939). הקבוצה גם נחשבת לקבוצת הרוסית המצליחה ביותר לאחר שהצליחה להעפיל לחצי גמר ליגת האלופות בעונת 1990/1991. בעונת 1995 אף השיגה את שיא הניצחונות בשלב הבתים של ליגת האלופות (6 ניצחונות מתוך 6 משחקים). אליפות ברית המועצות / אליפות רוסיה אלופה (22 פעמים): סתיו 1936, 1938, 1939, 1952, 1953, 1956, 1958, 1962, 1969, 1979, 1987, 1989, 1992, 1993, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2017 הגביע הסובייטי / הגביע הרוסי מחזיקת הגביע (14 פעמים): 1938, 1939, 1946, 1947, 1950, 1958, 1963, 1965, 1971, 1991/92, 1994, 1998, 2003, 2022 הסופר קאפ הרוסי מחזיקת הסופרקאפ (פעם אחת): 2017 גביע הפדרציה הסובייטי מחזיקת גביע (1): 1987 גביע אלופות אירופה / ליגת האלופות חצי גמר: 1991 רבע גמר (3 פעמים): 1981, 1994, 1996. גביע אופ"א / הליגה האירופית חצי גמר: 1998 רבע גמר (2 פעמים): 1984, 2011 גביע מחזיקות הגביע חצי גמר (1): 1993 רבע גמר (1): 1973 גביע חבר המדינות אלופה: 1993, 1994, 1995, 1999, 2000, 2001 גביע Match Premier אלופה: 2019, 2020, 2021 RPL Winter Cup אלופה: 2024 אתר האינטרנט הרשמי של ספרטק מוסקבה ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ספרטק מוסקבה, ביישום טלגרם ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית אינסטגרם ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית טיקטוק ספרטק מוסקבה, ברשת החברתית VK ספרטק מוסקבה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu יאיר צוקר, צור רוזנצוויג, ליאור ברטל ואור גואטה, ‏האחת במאי: הקבוצה האדומה, ספרטק מוסקבה, משחזרת ימים יפים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 12 במאי 2017 מיכאל יוכין, ‏‏ליברפול הרוסית: העלייה והקריסה של ספרטק, באתר ספורט1, 26 בספטמבר 2017 עוזי דן, האיטלקי שהפך את ספרטק מוסקבה לקבוצה עם בשר, באתר הארץ, 8 במאי 2017 ВЦИОМ: "Спартак" подтвердил реноме "народной команды" Исследования Яндекса — Нужен гол, нужно два: за кого болеют в разных регионах России, יאנדקס К началу нового сезона Премьер-лиги выяснили, за какие футбольные клубы болеют в России, vk.com «Яндекс» исследовал, за кого болеют в регионах. На первое место поставили «Спартак»‏, Sports.ru «Рейтинги популярности российских футбольных клубов и футболистов» «Спартак» — самая популярная команда среди ТВ-аудитории" 20 самых популярных клубов Европы. «Спартак» и «Зенит» в их числе‏, Sports.ru אלברט מוסטובוי, הנשק הסודי של ספרטק מוסקבה, באתר ynet, 24 בינואר 2017 Назван лучший клуб России в истории Лиги чемпионов, מדור הספורט של רי"א נובוסטי Сегодня – 95, завтра – 82, в мае - 133… Сколько «Спартаку» лет на самом деле? Сегодня — 95, завтра — 82, в мае — 133… Сколько «Спартаку» лет на самом деле? МЕСТО РОЖДЕНИЯ – ПРЕСНЯ Николай Петрович Старостин (ברוסית) Товарищеские матчи 1935. «Трёхгорка» Москва 1:7 «Спартак» Москва "הדבר האחרון שהם ראו היה כדורגל", מאמר על האסון באצטדיון לנין, כיום נקרא אצטדיון לוז'ניקי (אנגלית) Игорь Попов. "Красно-белый навсегда". ספרטק מוסקבה זכתה באליפות רוסיה לראשונה מאז 2001, באתר וואלה, 7 במאי 2017 «Спартак» досрочно стал чемпионом РФПЛ אחרי 16 שנים: ספרטק מוסקבה אלופת רוסיה, באתר ערוץ הספורט, 8 במאי 2017 «Спартак» забил в 14-м матче подряд. Это самая длинная серия среди клубов РПЛ Инсайды про Руя в «Спартаке»: мечтал развивать молодежь, после ухода Попова никому не доверял, ни разу не психанул «Спартак» и Руй Витория приняли решение о расставании У «Спартака» 3 поражения, 2 победы и 1 ничья при Ваноли לא נערכה אליפות אביב בשל עריכת טורניר נבחרות ואליפות הסתיו לא הושלמה. קרסנאיה פרסניה ניצבה בראשות הטבלה. אליפות האביב נערכה בשיטה אולימפית עם תוצאות סופיות של חמש הקבוצות הטובות ביותר. הקבוצה הוסרה מהתחרות. האליפות נקטעה עם פרוץ מלחמת המולדת הגדולה. האליפות פוצלה לשני סבבים. בעונת 1973 משחק שהסתיים בשוויון לאחר 90 דקות נכנס להארכה ולסדר בעיטות עונשין בעונת 1979 נקבעה מגבלה של 8 שוויונות, על כל שוויון תשיעי ומעלה לא הוענקו נקודות ונחשבו כהפסדים. בעונת 1987 הוקצבה מגבלה על מספר השוויונות המותר (10), חריגה ממספר השוויונות נחשבה כהפסד ולאף אחת מהקבוצות לא הוענקה נקודה. האליפות ההכרעה במשחק זהב שקבע את האלופה, במשחק שבין מוליכת הטבלה לסגניתה האליפות פוצלה לשני סבבים ונמשכה שנה וחצי (מרץ 2011 עד מאי 2012). ВСЕ ДОМАШНИЕ АРЕНЫ «СПАРТАКА» «Спартак»: домой с седьмой попытки Характеристики стадиона «Спартак»‏, קומרסאנט, 5 בינואר 2009 Спартаковский стадион будет носить название «Открытие-Арена» шесть лет ‏"Спартак" сыграл вничью с "Црвеной Звездой" в матче открытия своего стадиона‏, 5.9.2014 Тренировочная база "Спартака" в Тушине сдана в эксплуатацию «Спартак» прощается с Тарасовкой. Романцев ставил там забор, Бесков – покупал газонокосилку, Cкала – ходил в церковь ОНИ БЫЛИ ПЕРВЫМИ (1972—1976) «Спартак» закрепил 72-й номер за болельщиками לא יגיע לארץ: הבן של לארסון עבר לספרטק, באתר ‏מאקו‏, 2 באוגוסט 2019 רוסיה: רומאנצב התמוטט לאחר ויכוח עם שחקן עוזי דן, האיטלקי שהפך את ספרטק מוסקבה לקבוצה עם בשר, באתר הארץ, 8 במאי 2017 "СМИ: «Спартак» представит Ваноли в качестве главного тренера 17 декабря". Газета.Ru (ברוסית). נבדק ב-2021-12-15. Эволюция клубной эмблемы «Спартак», sports.ru Как менялась эмблема «Спартака». От рисунка Старостина до «беременного ромба» История эмблемы Спартак Москва Стало известно, как будет выглядеть спартаковский ромб с 2022 года, sport-express.ru ЛУКОЙЛ приобретает футбольный клуб «Спартак-Москва» Леонид Федун владел «Спартаком» 18 лет и 4 месяца, за это время команда выиграла 3 титула