laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכותבן

דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכותבן הוא האיסור לכתוב את התורה שבעל פה. מעיקר הדין, אסור היה לכתוב כל דבר תורה נוסף על התנ"ך, וכל שאר הפירושים, החידושים וההלכות צריכים להאמר בעל פה בלבד. ברבות השנים, בשל הכלל עת לעשות לה' הפרו תורתך, התירו לכתוב דברי תורה, כי ראו שאיסור הכתיבה עלול להוביל לשכחת התורה. כיום, נוהגים לכתוב דברי תורה ללא הגבלה. מקור הדין הוא במקרא על פי פירוש התלמוד: וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה: כְּתָב לְךָ אֶת הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה כִּי עַל פִּי הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה כָּרַתִּי אִתְּךָ בְּרִית וְאֶת יִשְׂרָאֵל. — ספר שמות, פרק ל"ד, פסוק כ"ז דרש רבי יהודה בר נחמני מתורגמניה דרבי שמעון בן לקיש: כתיב 'כתב לך את הדברים האלה' וכתיב 'כי על פי הדברים האלה'. הא כיצד? דברים שבכתב אי אתה רשאי לאומרם בעל פה, ודברים שבעל פה אי אתה רשאי לאומרם בכתב. — תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ס', עמוד ב' רבי יהודה בר נחמני דורש מהשינוי בפסוק בין כתיבה לבין אמירה בעל פה את ההלכה שדברים שבכתב אי אתה רשאי לאומרם בעל פה ואילו דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכתוב אותם. ישנה מחלוקת בפוסקים, האם איסור זה הוא מדאורייתא או מדרבנן או שאין בדבר איסור ממש. בטעם האיסור נחלקו המפרשים: הר"ן כותב שהטעם בכך הוא שלא ניתן לרדת לעומק הביאורים של התורה שבכתב כי אם על ידי מלאכת הלימוד של רב לתלמיד. אילו היו הדברים נכתבים בכתב, הייתה אפשרות של מכשול בכך שהתלמיד יסתפק ברמת הבנה הנקנית מן הכתובים, אף על פי שהבנה זו איננה שלמה. ר' צדוק הכהן מלובלין כתב שהמילה הכתובה אינה יכולה לכלול את עומקה של המילה המדוברת. לדבריו, המילה עוצמתה של המילה המדוברת היא בכך שהדיבור נובע מ"מעמקי הלב", ואילו דברים כתובים אינם יכולים לרדת לאותו עומק. הרב יהודה גרשוני כתב שהאיסור לכתוב תורה שבעל פה הוא בשביל שלא לעשות קיום מוחלט לפירוש התורה, אלא 'שתהיה התורה חיה עם האומה ומתפתחת עמה', כלומר שהחכמים בכל דור ודור יוכלו לפרש את התורה לפי השגתם. רש"י – דבר של חידוש מותר באופן פרטי. היתר זה מתבסס על דברי התלמוד: "דילמא מילתא חדתא שאני" (אולי חידוש שונה, ומותר לכתבו). הנצי"ב מוולוז'ין – מותר כתיבה לצורך היחיד, אך לא לשם לימוד ופרסום ברבים. היתר זה נזכר כבר ברמב"ם ונקרא בתלמוד בשם מגילת סתרים, מפני שנכתב בסתר ונועד לקריאה פרטית. חז"ל ראו שבמהלך הדורות נתקשו אנשים לדבוק בתלמוד תורה ולקיים את מצוותיה דבר שמעמיד בסכנה את שלמותה ודיוקה של התורה שבעל פה. מפני זה פסקו חכמים שהצורך לפקח על שמירתה של תורה דוחה את איסור כתיבתה, ודרשו זאת מלשון הכתוב: ”עֵת לַעֲשׂוֹת לַה' הֵפֵרוּ תּוֹרָתֶךָ.” חז"ל דרשו את המילים במובן של "עת לפעול למען ה', כיוון שהפרו העם את התורה". כדי להקל על לימוד התורה וקיומה, הותר ללמד את התורה שבעל-פה מתוך הכתב: ”מוטב תיעקר תורה, ואל תשתכח תורה [כולה] מישראל.” דברים שבכתב אי אתה רשאי לאמרם בעל פה עת לעשות לה' הפרו תורתך עבירה לשמה מיכאל ויגודה, כתיבת התורה שבעל-פה – איסור שהפך למצווה באתר דעת רבי אליעזר ממיץ, ספר יראים, מצווה רס"ח, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי. תוספות רא"ש, כרך סוטה מט: חידושי הר"ן, כרך מגילה, יד, א מדפי הרי"ף מחשבות חרוץ, עמ' קיג י' גרשוני, בירור במקורות דמוקרטיה ויהדות וזכויות העם, ירושלים תש"ן, עמ' תרכב רש"י, מסכת שבת, דף ו', עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף י"ד, עמוד ב' ג, אות י, קדמת העמק ספר תהלים, פרק קי"ט, פסוק קכ"ו תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף י"ד, עמוד ב'
Film.UA

Film.UA היא קבוצה משולבת הגדולה ביותר בתחום הפקות הקולנוע והטלוויזיה במזרח אירופה. הקבוצה מפתחת, מייצרת, מפיצה ומספקת תוכן אורקולי ומגוון שירותים בתחום הקולנוע. משרדיה ממוקמים ברחוב מיקולה זאקרבסקי 22 בקייב, אוקראינה. אולפן הקולנוע הוקם בנובמבר 2002. זהו המפיק הגדול ביותר של יצירות קולנוע באוקראינה. במרץ 2007 הפכה החברה לקבוצת Film.UA הכוללת חטיבת הפצה, חטיבה ייצור סרטי אנימציה ומגוון משאבים בתחום הפקת קולנוע וטלוויזיה. מתקני החברה מאפשרים לצלם סרטים, סדרות טלוויזיה, תוכניות טלוויזיה, תוכן למדיה חדשה בז'אנרים שונים ולקהלים שונים. Film.UA Production, חטיבת ההפקות Animagrad, הפקת אנימציה FILM.UA Postproduction, חטיבת פוסט פרודקשן POSTMODERN DCU Signal Red Tak Treba Production, חטיבת אפקטים ויזואליים CGI, VFX. FILM.UA Studio — מתחם קולנוע המשמ לצילומים וגודלו הוא 41,600 מ"ר. FILM.UA Distribution, חטיבת הפצת סרטים, המפיצה סרטי קולנוע אוקראיניים למדינות העולם ומשתתפת בפסטיבלים שונים כדוגמת: MIPTV, MIPCOM, Marché du Film, European Film Market בברלין, FILMART בהונג קונג, American Film Market בסנטה מוניקה ועוד. Broadcasting, חטיבת הפצת תוכן ערוצי טלוויזיה Bolt —   הפצת תוכן לטלוויזיה, בשיתוף פעולה עם Star Media. ערוץ דאצ'ה Epoque – ערוץ לסרטי תעודה «FILMUADRAMA» — הקרנת סרטים שהפיקה FILM.UA. "36,6" — ערוץ לתוכן רפואי. "FILMUALIVE" — ערוץ קולנוע המספק הצצה לתעשיית קולנוע האוקראינית. החברה מפעילה פקולטה לקולנוע ותומכת בבתי ספר לקולנוע באוקראינה. Kinorob, חברה להפקת סרטי קולנוע המצודה (2017) זכר ברקוט (2019) דופק (2020) מבקה: שיר היער (2020) אתר האינטרנט הרשמי של Film.UA (באוקראינית) Film.UA, ברשת החברתית פייסבוק Film.UA, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Film.UA, ביישום טלגרם Film.UA, ברשת החברתית אינסטגרם Film.UA, ברשת החברתית LinkedIn Film.UA, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דופק (סרט)

דופק (באוקראינית: Пульс) הוא שמה של דרמת ספורט אוקראינית באורך מלא בבימויו של סרגיי צ'בוטארנקו, המבוססת על סיפורה האמיתי של ספורטאית ואתלטית אוקראינית, אלופת המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008), שזכתה גם במדליות כסף וארד במשחקים הפאראלימפיים בקיץ 2008, 2012 ו-2016 - אוקסנה בוטורצ'וק. על הפצת הסרט אחראית חברת Film.UA שתכננה להפיץ את הסרט בחלק הראשון של שנת 2020, אך ההקרנה נדחתה למועד לא ידוע, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה באוקראינה, שהביאה לסגירת בתי הקולנוע במדינה. הספורטאית האוקראינית הצעירה, אוקסנה בוטורצ'וק, גרה בעיירה קטנה וחולמת להגיע לאולימפיאדה. הקריירה הספורטיבית שלה רק מתחילה והיא מציגה תוצאות טובות. אך כתוצאה מתאונת דרכים איומה, היא נפצעת קשה וכמעט מאבדת את ראייתה. כעת, אין לאוקסנה סיכוי לא רק להשתתף במשחקים האולימפיים, אלא גם לחיים נורמליים. עם זאת, היא לא מתכוונת לוותר ומנסה להוכיח שאין מכשולים בדרכה להגשים את החלום. נטליה באבנקו - אוקסנה ויקטוריה לבצ'נקו - אולנה, אחותו של אוקסנה נטליה דוליה - אמא אלכסנדר קובזר - אב סטניסלב בוקלן - מאמן ליליה רבריק - המאמנת אירינה אחטם סיטבלייב - רופא רומן יאסינובסקי - דמיטרו מקסים סמצ'יק - מקס סרגיי לוזנובסקי - סרגיי דריה בריאשווילי - אנה צילומי הסרט החלו בקייב במרץ 2019. שלב הצילומים השני התרחש ביולי, והשלב השלישי והאחרון, התרחש בספטמבר. על פי העלילה, האירועים המרכזיים מתקיימים באוקראינה, אך הרגע המכריע עבור אוקסנה הוא המשחקים הפראלימפיים בבייג'ינג. הצילומים התרחשן בקייב, כמו גם במחוז קייב - בערים ברווארך ובאוקראינקה. אוקסנה בוטורצ'וק לקחה חלק פעיל בעבודות על הפרויקט. הספורטאית ייעצה לתסריטאים ירוסלב וויצ'יץ' ומקסים צ'רניש במהלך כתיבת התסריט וכן עבדה עם השחקנים וצוות ההפקה כדי לשחזר בצורה מדויקת ככל האפשר את האימונים האמיתיים של ספורטאים מקצועיים, כמו גם את הדקויות של הכישורים המוטוריים הנדרשים והתנהגותו של אדם נכה חלקית. במהלך הצילומים נטליה באבנקו, המגלמת את אוקסנה בוטורצ'וק, התייעצה עם מאמני ריצה והתאמנה בחדר כושר כדי להשיג כושר טוב ולהבין טוב יותר את ענף הריצה והאתלטיקה. הסרט היה אמור לצאת באוקראינה ב-19 במרץ 2020, אך ב-11 במרץ 2020, דחו יוצרי הסרט את ההפצה למועד מאוחר יותר בגלל הסגר הכללי שהוטל בעקבות מגפת הקורונה. אתר האינטרנט הרשמי של דופק באתר Film.UA אתר האינטרנט הרשמי של דופק באתר Kinorob דופק, ברשת החברתית פייסבוק דופק, ברשת החברתית אינסטגרם "דופק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דופק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Прем'єри українських фільмів «Толока» та «Пульс» переносяться через карантин. ДМ, 12 березня 2020
הרמן מיכל

הרמן מיכל ‏האזנה‏Ⓘ‏‏ (1909 – 1984), היה נאצי וסמל באס אס. במהלך מלחמת העולם השנייה לקח חלק בהשמדת יהודים במחנה ההשמדה סוביבור במהלך מבצע ריינהרד. לפי מוזיאון מיידנק, אדם אחר בשם הרמן מיכל, יליד 23.04.1912 בפסאו, שירת בבוכנוולד, מיידנק וסקסנהאוזן. אדם זה נהרג בשנת 1944. מיכל נהג לנאום בפני הקורבנות המגיעים למחנה ועל ידי הונאה ושקרים להרגיעם. בעקבות כך כונה על ידי האסירים "בעל דרשן". הרמן מיכל נולד בשנת 1906 או 1909. מיקום המוצא המדויק שלו אינו ברור. באמצע שנות השלושים החל לעבוד כאח במרכז רפואי בברלין. בסוף שנות השלושים של המאה העשרים, יחד עם פרנץ שטנגל וכריסטיאן וירט, הוא עבד כאח ראשי במחנה ההשמדה בהרטים, שם הושמדו נכים ובעלי פיגור שכלי על ידי גז וזריקות קטלניות כחלק מתוכנית אותנסיה T-4 . באפריל 1942 מונה אס- אוברסטורמפורר (סגן ראשון) פרנץ שטנגל למפקד סוביבור. שטנגל מינה את ס.ס.-אוברשארפהרר הרמן מיכל לסגנו עקב יחסי העבודה הקודמים שלהם וניסיונו הרב בתוכניות "המתת חסד" בתוכנית אותנסיה. הרמן מיכל מתואר כאיש גבוה וחינני בעל תווי פנים עדינים וקול נעים. נאומו המנומס והמעודן זיכה אותו בכינוי "בעל דרשן". עדה ליכטמן, ניצולת סוביבור, תיארה כיצד מיכל הונה את המגיעים החדשים למחנה לפני רציחתם: שמענו מילה במילה כיצד אוברשארפהרר מיכל, עומד על שולחן קטן, ומשכנע את האנשים להירגע. הוא הבטיח להם שאחרי המרחצאות יוחזרו אליהם כל חפציהם ושהגיע הזמן שיהודים יהפכו ליסוד יצרני. נכון לעכשיו כולם ייסעו לאוקראינה לחיות ולעבוד. יעד זו עורר אמון והתלהבות בקרב האנשים. הם מחאו כפיים בספונטניות ולעיתים אפילו רקדו ושרו. לאחר נאום משכנע זה, האסירים הבריאים הופנו למסור את חפצי הערך שלהם, להתפשט ולגלח את שערן לפני שהובלו לתאי הגזים. קצין האס אס קורט בולנדר, מפקד מחנה סוביבור 3, העיד במשפטו כיצד פעל תהליך ההשמדה: לפני שהיהודים התפשטו, נשא אוברשרארפהרר הרמן מיכל נאום בפניהם. במעמד זה הוא נהג ללבוש מעיל לבן כדי ליצור רושם שהוא רופא. מיכל הודיע ליהודים שיישלחו לעבודה. אך לפני כן הם יצטרכו לעשות אמבטיות ולעבור חיטוי, כדי למנוע התפשטות של מחלות .... לאחר התפשטות, נלקחו היהודים דרך מה שמכונה Schlauch ("צינור"). הם הובלו לתאי הגזים לא על ידי הגרמנים אלא על ידי אוקראינים .... לאחר כניסת היהודים לתאי הגזים, האוקראינים סגרו את הדלתות .... המנוע שסיפק את הגז הופעל על ידי אוקראיני בשם אמיל ועל ידי נהג גרמני בשם אריך באואר מברלין. לאחר סיום פעולת הגזים נפתחו הדלתות והגוויות הוסרו על ידי קבוצת עובדים יהודים .... [2] ב־14 באוקטובר 1943, פרץ מרד אסירים בסוביבור שכלל בריחה המונית מהמחנה. עקב כך חוסל מחנה סוביבור ובא לקיצו מבצע ריינהרד. אנשי האס אס ששרדו את המרד (11 אנשי אס אס ומספר לא ידוע של שומרים אוקראינים חוסלו), כולל מיכל, הועברו לטריאסטה, איטליה, לניהול קרבות נגד פרטיזנים לכאורה. בזמן שהותו בכלא בשנת 1971, פרנץ שטנגל הצהיר בראיון, "היינו מבוכה עבור הממונים עלינו. הם רצו למצוא דרכים ואמצעים 'לשרוף' אותנו. " על פי פרנץ שטנגל הרמן מיכל שרד את מלחמת העולם השנייה ונמלט למצרים . כמה מקורות מציעים שמיכל נפטר ב־8 באוגוסט 1984, אך גורלו מעולם לא הוכח באופן סופי. Nizkor Web Site (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) Retrieved on 2009-04-09 Yitzhak Arad (1987). Belzec, Sobibor, Treblinka: The Operation Reinhard Death Camps, Bloomington: Indiana University Press, pp. 76-77 Gitta Sereny. Into That Darkness: An Examination of Conscience. Vintage, 1983. Sobibor Interviews: Biographies of SS-men
Kinorob

Kinorob (באוקראינית: Кінороб) היא חברת קולנוע אוקראינית המפיקה סרטים עלילתיים לקהל הרחב. מהווה חברה בת של קבוצת Film.UA והוקמה בשנת 2014. פרויקט הבכורה "הקרב על סבסטופול" הפך לסרט האוקראיני הראשון שהפיצה החברה האמריקאית פוקס המאה העשרים, הסרט שמגולל את סיפורה של צלפית ממלחמת העולם השנייה קיבל 19 פרסים ו-20 מועמדויות בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים, והזכויות להקרנת הסרט נמכרו ל-22 מדינות. מאז, Kinorob עובדת על פיתוח והפקה של פרויקטים אוקראינים וסרטים משותפים עם מדינות שונות להפקה המבוססים על תסריטים מקוריים ומבוססים על יצירות ספרותיות ידועות. הקרב על סבסטופול (2015) המצודה (2017) מחיר האמת (2019) פולינה (2019) זכר ברקוט (2019) דופק (2020) אן מקייב (2020) אתר האינטרנט הרשמי של Kinorob Kinorob, ברשת החברתית פייסבוק Про нас. kinorob.com/uk/, 2019
אמיליה ברייטמן

אמיליה ברייטמן (באנגלית: Amelia Brightman; נולדה ב-31 בינואר 1979) היא זמרת-יוצרת ופזמונאית אנגלייה, הידועה בזכות היותה חלק מהלהקה המצליחה, גרגוריאן. במהלך הקריירה שלה, הקליטה ברייטמן עשרות שירים ואלבומים, תוך שהוציאה שני אלבומי אולפן משל עצמה בשנת 2016 ו-2017. בשנת 2001, הקליטה ביחד עם גרגוריאן ואחותה שרה ברייטמן את הלהיט "Moment of Peace". אמיליה ברייטמן נולדה ב-31 בינואר 1979, לגרנוויל ג'פרי ברייטמן (1934–1992) ופולה ברייטמן (נולדה בשם: הול). ברייטמן נולדה למשפחה בת שישה ילדים. כמו כן, אחותה הגדולה היא שרה ברייטמן, שנחשבת לאחד מהאמנים המצליחים ביותר בכל הזמנים, עמה הקליטה שירים כמו "Moment of Peace". ברייטמן בדומה לאחותה שרה, שקיבלה חינוך מוזיקלי אינטנסיבי מגיל צעיר, וכבר בגיל 3 החלה ללמוד בלט, עסקה גם היא במוזיקה מגיל מאוד צעיר. ברייטמן חברה בגרגוריאן; להקה גרמנייה שהוקמה על ידי פרנק פיטרסון ומבצעת מזמורים גרגוריאניים, בהשראת שירי פופ ורוק מודרניים. הלהקה כוללת בתוכה הרמוניה קולית וליווי אינסטרומנטלי. חברי הלהקה התחרו על הניסיון לייצג את גרמניה בתחרות האירוויזיון 2016 בסטוקהולם, שוודיה. לבסוף, סיימה במקום החמישי, עם 9.06% קולות. במהלך הקריירה שלה, הוציאה הלקה עשרות אלבומי מוזיקה ואלבומי אוסף שונים, תוך שביקרה בישראל בשנת 2016. במהלך קריירת הסולו שלה, הוציאה ברייטמן את אלבום הבכורה שלה Amelia Brightman, בשנת 2016. האלבום זכה להצלחה. בהמשך, הוציאה את המהדורה המחודשת הראשונה שלה, The Fairest of the Seasons, שזכתה להצלחה נאה גם כן. בשנת 2017, השתתפה בסיבוב ההופעות של שרה, "Royal Christmas Gala". בשנת 2022 הוציאה את הסינגל "Sleeping Satellite". 2016: Amelia Brightman 2017: The Fairest of the Seasons אתר האינטרנט הרשמי של אמיליה ברייטמן (בגרמנית) מדיה וקבצים בנושא אמיליה ברייטמן בוויקישיתוף אמיליה ברייטמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמיליה ברייטמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיליה ברייטמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמיליה ברייטמן, באתר Discogs (באנגלית) Gregorian, Discogs (באנגלית) Amelia Brightman, Discogs (באנגלית) Masters Of Chant* - Moment Of Peace, Discogs (באנגלית) Gregorian – Moment of Peace (באנגלית), נבדק ב-2020-05-10 Gregorian - Moment Of Peace, Discogs (באנגלית) להקת גרגוריאן תופיע בישראל, באתר ynet, 12 ביולי 2016 Amelia Brightman - Amelia Brightman, Discogs (באנגלית) Amelia Brightman - The Fairest Of The Seasons, Discogs (באנגלית) Home, Sarah Brightman (באנגלית) Royal Christmas Gala - wielkie świąteczne widowisko. Sarah Brightman po raz pierwszy zaśpiewała w Polsce!, www.eska.pl (ארכיון) sallida, ROYAL CHRISTMAS GALA VIENNA 2017, Lemontrend, ‏2017-10-26 (באנגלית) (ארכיון) Royal Christmas Gala - Additional European Dates Announced, Sarah Brightman (באנגלית) Amelia Brightman - Sleeping Satellite OUT NOW!!!, נבדק ב-2022-08-27
אדוארד סטטיניוס

אדוארד ריילי סטטיניוס (באנגלית: Edward Reilly Stettinius;‏ 22 באוקטובר 1900 – 31 באוקטובר 1949) היה מזכיר המדינה של ארצות הברית תחת הנשיאים פרנקלין רוזוולט והארי טרומן בשנים 1944–1945 והשגריר הראשון של ארצות הברית באו"ם. סטטיניוס יליד שיקגו, למד בין השנים 1920 ו-1924 באוניברסיטת וירג'יניה. ב-1926 הפך לעוזרו של ג'ון לי פראט, סגן הנשיא של חברת ג'נרל מוטורס, וב-1931 ירש את פראט בתפקיד. בג'נרל מוטורס עבד על תוכנית עזרה למובטלים וכך הכיר את פרנקלין רוזוולט. ב-1934 התקבל למשרת מנהל בכיר בחברת "יו אס סטיל", אך לאחר היבחרו של רוזוולט לנשיא ארצות הברית, סטטיניוס התבקש על ידיו לעבור למשרה מנהלית בממשל האמריקאי. כעבור שנתיים הופקד על תוכנית השאל-החכר כעזרה ללוחמים במלחמת העולם השנייה. ב-1943 היה לסגן מזכיר המדינה ובנובמבר שנה לאחר מכן החליף את קורדל הול בתפקיד בגלל מצבו הבריאותי של הול. לסטטיניוס היה חלק בייסוד האומות המאוחדות, והוא נכח בטקס הייסוד הרשמי ב-26 ביוני 1945. כמזכיר המדינה, הוא קיבל החלטה להחזיר לברית המועצות ספר קודים רוסי שנמצא בפינלנד. החלטה זו עצרה את ניסיונות ארצות הברית לפענח קודים רוסיים, שרבים מהם הכילו מידע על פריסה רחבה של סוכנים סובייטים במשרות ממשלתיות בכירות בארצות הברית. זמן קצר לאחר מכן התפטר סטטיניוס מתפקיד מזכיר המדינה והפך לשגריר ארצות הברית באו"ם. מתפקיד זה התפטר ביוני 1946 לאחר שמתח ביקורת על סירובו של טרומן להיעזר באו"ם כדי להפיג את המתח עם ברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא אדוארד סטטיניוס בוויקישיתוף אדוארד סטטיניוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אדוארד סטטיניוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נחמן בלומנטל

נחמן בלומנטל (ה' באייר תרס"ב, 12 במאי 1902 בורשצ'יב - ב' בכסלו תשמ"ד, 8 בנובמבר 1983 תל אביב-יפו) היה היסטוריון פולני-יהודי וישראלי, שכיהן כראש המכון ההיסטורי היהודי בוורשה בין השנים 1947 - 1949. בלומנטל למד ספרות באוניברסיטת ורשה, שם קיבל תואר שני על עבודת גמר בשם "On Metaphor." הוא רכש מוניטין של דובר כמעט תריסר שפות, כולל עברית, יידיש, צרפתית, פולנית ואוקראינית. לאחר סיום לימודיו במכללה עבד כמורה בלובלין. מאמריו וביקורות ספרות פרי עטו הופיעו לפני מלחמת העולם השנייה בוורשה בעיתונים ובמגזינים ביידיש כמו Literarishe bleter, Vokhnblat, Arbeter- tsaytung, Foroys, לובלין טאגבלט ובדאס נייע לעבן בלודז'. הוא תרגם ליידיש גרסה מקוצרת של הרומן האיכרים (Chłopi) של חתן פרס נובל ולדיסלב ריימונט. במהלך הכיבוש הגרמני בפולין, הצליח בלומנטל להימלט לברית המועצות ושרד את השואה. אשתו הראשונה מריה ובנו אריאל, שנשארו בפולין, ניסו להתחזות לקתולים אך נבגדו, הוסגרו לנאצים ונרצחו בשנת 1943. בשנת 1944 חזר בלומנטל לפולין, שם הקים יחד עם מגוון היסטוריונים, אתנוגרפים ובלשנים את המכון ההיסטורי המרכזי. הם רשמו 3,000 עדויות ניצולי השואה בין 1944 ל 1947, נרתמו לחיפוש אחר מסמכים נאציים במשרדי הגסטפו הנטושים ושימרו בקפדנות קטעים תיעודיים של חיי הגטו היומיומיים. המכון ההיסטורי היהודי אורגן מחדש בשנת 1947, ובלומנטל הפך למנהלו. בסוף שנות הארבעים היה בלומנטל עד מומחה בשלושה ממשפטיהם של פושעי המלחמה הנאציים, כולל משפטו של רודולף הס, מפקד מחנה אושוויץ. בלומנטל בלט בתיעוד ותיאור שפת ההסוואה ששימשה את הנאצים, וה"לשון הנקייה" ששימשה אותם על מנת לטשטש את המכניקה של רצח ההמונים, כגון שימוש במונחים "פינוי" או "יציאה" עבור פעולות שבדרך כלל הביא למותו של ה"מפונה". בלומנטל תיעד את הרכב המילים הנאציות, בחן את אופן השימוש במונחים וגילה את המשמעות האמיתית העומדת מאחורי ביטויים רבים. בשנת 1947 פרסם את ספרו Slowa niewinne (מילים חפות מפשע), בו כיסה את המילים בין האותיות A עד I. היה זה הראשון מבין שני כרכים שתכנן, כרכי המילון הנאצי. במקרה, באותה שנה פרסם פילולוג ניצול אחר, ויקטור קלמפרר, את ספרו שפת הרייך השלישי, מפעל דומה המנתח את השימוש הנאצי במילים. בלומנטל מעולם לא השלים את הכרך השני שלו, אך מסמכיו מראים כיצד התמשך הפרויקט לאורך זמן, במיוחד כאשר זכה לגישה לחומרי מקור חדשים מארכיונים נאציים שזה עתה נפתחו. בשנת 1950 עלה נחמן בלומנטל לישראל, שם נישא בשנית והקדיש את שארית חייו למחקר השואה. בפברואר 2019 תרם בנו מירון בלומנטל 30 ארגזים של מסמכים אישיים של אביו, ובהם למעלה מ-200,000 מסמכים, למכון ייווא למחקר יהודי בניו יורק. לדברי מנהל ייווא, ג'ונתן ברנט, אוסף זה הוא "אחד הארכיונים האחרונים הגדולים שנותרו מהשואה." מאמר של נחמן בלומנטל על חידושים במחקר ההיסטורי לאור משפט אייכמן, באתר יד ושם נחמן בלומנטל, דף שער בספרייה הלאומית "The Holocaust Survivor Who Deciphered Nazi Doublespeak." The New York Times 24 June 2019. Retrieved 29 June 2019. "YIVO receives the archive of Nachman Blumental." YIVO Institute for Jewish Research 25 June 2019. Retreaved 29 June 2019.
נונאטאק קיי

נונאטאק קיי או נונאטאק קאי (באנגלית: Kay Nunatak) הוא נונאטק סלעי כהה בצד הדרומי של מפרץ מובילויל, בחוף באומן - בחוף המזרחי של חצי האי אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה. גובהו של הנונאטאק 500 מטרים מעל פני הים. הנונאטאק מהווה את הקצה הצפוני ביותר של רמת היצ'קוק. הנונאטאק צולם מהאוויר על ידי סר הוברט וילקינס ב־20 בדצמבר 1928, ועל ידי לינקולן אלזוורת' בשנת 1935. הנונאטאק נסקר על הקרקע על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בדצמבר 1958. שמו של הנונאטאק ניתן לו בשנת 1952 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הנונאטאק נקרא על שמו של ג'ון ד. קיי (John D. Kay), חבר האגודה הגאוגרפית האמריקאית, אשר השתמש בתצלומי האוויר להכנת מפת האזור לראשונה. נונאטאק קיי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נונאטאקי קיי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נונאטאק קיי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור נונאטאק קיי גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי
הווארד רוזנברג

הווארד אנתוני רוזנברג (באנגלית: Howard Anthony Rosenberg; נולד ב-10 ביוני 1942) הוא מבקר טלוויזיה אמריקאי. רוזנברג נולד בקנזס סיטי שבמיזורי. הוא סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת אוקלהומה (אנ') בשנת 1964 ותואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת מינסוטה (1966). בשנים 1965–1966, במהלך לימודיו במינסוטה, ערך את השבועון "White Bear Weekly", ולאחר מכן היה כתב ב-"Moline Dispatch" בשנים 1966–1968. הוא עבד ב"לואיוויל טיימס" (אנ') משנת 1968 ועד 1978, תחילה ככתב כללי, אחר כך ככתב פוליטי, ולבסוף כמבקר טלוויזיה. בשנת 1978 החל לעבוד ב"לוס אנג'לס טיימס", ושימש מבקר הטלוויזיה של העיתון במשך 25 שנה. בשנת 1985 זכה בפרס פוליצר לביקורת (אנ'). רוזנברג טבע את המונח "אמנויות לחימה משולבות", (MMA), בסקירה שלו לאירוע הראשון של האליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) ב"לוס אנג'לס טיימס" ב-15 בנובמבר 1993. בטור שפרסם זמן קצר לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, אמר רוזנברג כי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש נראה "נוקשה ונערי". זה הוביל לבקשות לפיטוריו והוא הצהיר שקיבל מכתבים שקראו לו "אוסמה בן רוזנברג" בגלל המחלוקת. באוגוסט 2003 פרש רוזנברג. רוזנברג היה שופט בחבר השופטים של פרס פיבודי משנת 1996 עד 2003. הוא חיבר אנתולוגיה של מאמריו, "Not So Prime Time: Chasing the Trivial on American Television" (2005), וכתב את הספר "No Time to Think: The Menace of Media Speed and the 24-Hour News Cycle" עם צ'ארלס פלדמן (2008). הוא מלמד מספר קורסים בביקורת טלוויזיה כמרצה מן החוץ (adjunct professor) בבית הספר לאומנויות הקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה. בתו של רוזנברג, קירסטן רוזנברג (אנ'), ניהלה מאפייה טבעונית בוושינגטון הבירה, והיא הזמרת הראשית של להקת המחווה הנשית "The Iron Maidens". אתר האינטרנט הרשמי של הווארד רוזנברג Fischer, Heinz-Dietrich; Fischer, Erika J. (2002). The Pulitzer Prize Archive. Vol. 16. K. G. Saur Verlag. p. 203. ISBN 3-598-30186-3. "Howard Rosenberg". pulitzer.org. Mark Gillespie, What's in a Name: Who Coined the Term 'MMA' First?, Fightland, ‏September 17, 2014 (באנגלית) "Rosenberg to retire Aug. 8," July 28, 2003, Los Angeles Times "George Foster Peabody Awards Board Members". "Howard Rosenberg - Biography". Official Website, Howard Rosenberg. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2010. {{cite web}}: (עזרה)
רמת היצ'קוק

רמת היצ'קוק (באנגלית: Hitchcock Heights) היא רמה הררית המכוסה ברובה קרח, בצידו הדרומי של מפרץ מובילויל, בחוף המזרחי של חצי האי האנטארקטי, באזור חוף באומן של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. גובהה של הרמה 1,800 מטרים מעל פני הים. הרמה ממוקמת בין קרחון מאייטלנד וקרחון אפולו. הרמה צולמה מהאוויר על ידי סר הוברט וילקינס ב־20 בדצמבר 1928, ועל ידי לינקולן אלזוורת' בשנת 1935. הרמה צולמה מהאוויר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1947; מיפוי נוסף בוצע על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בשנת 1958. שמה של הרמה ניתן לה בשנת 1952 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים; בתחילה ניתן השם "הר היצ'קוק" להר הגבוה ביותר ברמה. רק לאחר המיפוי של שנת 1958, ניתן שם ההר לרמה כולה. ההר (ואחריו הרמה) נקראו על שמו של צ'ארלס ב. היצ'קוק (Charles B. Hitchcock), חבר החברה הגאוגרפית האמריקאית, אשר השתמש בתצלומי האוויר להכנת מפת האזור לראשונה. רמת היצ'קוק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רמת היצ'קוק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רמת היצ'קוק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור רמת היצ'קוק גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי מידע היסטורי