laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סלעניים

סלעניים המכונים גם סרטני גורילה, סרטני חלוקים או סרטני הריסות (שם מדעי: Xanthidae) היא משפחה של סרטנים קצרי בטן השוכנים לאורך חופים שונים בכל היבשות. זוהי אחת מהגדולות שבמשפחות הסרטנים, כשהיא מכילה 14 תת-משפחות, 133 סוגים ו-572 מינים. הסלעניים קרויים כך עקב מנהגם לחיות קרוב לסלעים שונים, ביניהם הם חיים והם בעלי מבנה קשיח דומה לסלעים. הם חיים הן במים עמוקים והן ברדודים, לרוב בתוך הים ונוטים לשכון סביב חופים סלעיים או בשוניות אלמוגים. חלק מהמינים ניזונים משיריים או מאצות ואחדים מהם טורפים בעלי צבתות חזקות מאוד. מינים אלו הם מהרעילים ביותר שבסרטנים, כשהם מכילים בגופם טטרודוטוקסינים חזקים, המזכירים את רעלי הנפוחיתיים ונוצרים בידי חיידקי Vibrio החיים בסימביוזה איתם. רעלים אלה חסרי נוגדנים והם אינם נהרסים בבישול, מה שהופך אותם לחלק מהחזקים שברעלים. לא כל הסלעניים רעילים באופן שווה, כשהרעילים ביותר מצויים בסוגים: Zosimus‏, Lophozozymus‏, Atergatis‏, Platypodia ו-Demania. Actaeinae Antrocarcininae Chlorodiellinae Cymoinae - בה הסוג Cymo Etisinae Euxanthinae Glyptoxanthinae - בה הסוג Glyptoxanthus Kraussiinae Liomerinae Polydectinae Speocarcininae - בה הסוג Speocarcinus Xanthinae Zalasiinae Zosiminae מדיה וקבצים בנושא סלעניים בוויקישיתוף סלעניים, באתר ITIS (באנגלית) סלעניים, באתר NCBI (באנגלית) סלעניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סלעניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סלעניים, באתר GBIF (באנגלית) Sammy De Grave; N. Dean Pentcheff; Shane T. Ahyong; et al. (2009). "A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans" (PDF). Raffles Bulletin of Zoology. Suppl. 21: 1–109 Ria Tan (2008). "Xanthid crabs: Family Xanthidae". Wild Singapore. Retrieved January 11, 2010.
הטבח בחברון (1517)

הטבח בחברון אירע בעיר חברון בשנת 1517 לקראת סוף המלחמה העות'מאנית-ממלוכית (1516–1517), כאשר העות'מאנים הטורקים הביסו את הממלוכים וכבשו את סוריה העות'מאנית. הטבח פגע באנשי היישוב היהודי בחברון, והיווה למעשה פוגרום, מהסוג שכוון נגד יהודים בארצות רבות אחרות. תיאור של האירוע, שפורסם על ידי יפת בן מנשה, יהודי שגר ביוון בשנת 1518, מציין שאת המתקפה יזמו כוחות טורקים בראשות מוראד ביי, סגנו של הסולטן מירושלים. יהודים הותקפו והוכו ורבים נהרגו כאשר בתיהם ועסקיהם נבזזו ונשדדו. נטען כי מצבם הכלכלי היציב של יהודי חברון באותה תקופה הוא שמשך את החיילים הטורקים לעסוק בביזה ההמונית. אחרים מייחסים את הפוגרום להתקוממות של הממלוכים נגד השליטים העות'מאנים החדשים, שהיהודים היו מזוהים איתם. אלו ששרדו את האסון נמלטו לביירות ויהודים חזרו לחברון רק 16 שנים מאוחר יותר ב-1533. זאב ארליך מעריך שהטבח הביא לקצו את הקיום של קראים בחברון. טבח חברון (1929) "Hebron". The Encyclopedia of the Arab-Israeli Conflict. Santa Barbara, CA: ABC-CLIO. 2008. p. 436. ISBN 9781851098422. נבדק ב-21 במאי 2012. {{cite encyclopedia}}: (עזרה) Fred Skolnik; Michael Berenbaum (2007). Encyclopaedia Judaica. Macmillan Reference USA in association with the Keter Pub. House. p. 746. ISBN 978-0-02-865936-7. Jerold S. Auerbach (30 ביולי 2009). Hebron Jews: memory and conflict in the land of Israel. Rowman & Littlefield. p. 40. ISBN 978-0-7425-6615-6. {{cite book}}: (עזרה) The Solomon Goldman lectures. Spertus College of Judaica Press. 1999. p. 56. ISBN 978-0-935982-57-2. The Turks' conquest of the city in 1517, was marked by a violent pogrom of murder, rape, and plunder of Jewish homes. The surviving Jews fled to the "Land of Beirut", not to return until 1533. Alan David Crown (1989). The Samaritans. Mohr Siebeck. p. 114. ISBN 978-3-16-145237-6. זאב ח' (ז'אבו) ארליך, קהילת הקראים בחברון, כנס מחקרי חברון ויהודה השישי
הר אחרנר

הר אחרנר או הר אכרנר או הר אצ'רנר (באנגלית: Mount Achernar) הוא פסגה הממוקמת אזור חוף שקלטון של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. הר אחרנר מהווה את הקצה הצפון--מזרחי של גבעות מקאלפיין. הר אחרנר ממוקם לגדתו הדרומית של קרחון לואו. שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition; בראשי תיבות: NZGSAE), אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1961 - 1962. ההר נקרא על שם הכוכב אכרנר - הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים ארידנוס והוא גם הכוכב העשירי בבהירותו בכלל כיפת השמים, אשר שימש את משלחת הסקר בניווט אסטרונומי.
גביע דייוויס 2020/2021

גביע דייוויס 2020/2021 היא התחרות ה-109 במניין מאז ייסוד התחרות. התחרות אורגנה על ידי הפדרציה הבין-לאומית לטניס. לתחרות נרשמו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת Rakuten. כל המשחקים נערכו במתכונת של 2 משחקי יחידים ומשחק זוגות. בגלל מגפת הקורונה ב-26 ביוני 2020 הוחלט שמספר שלבים של התחרות יידחו ומשחקי הגמר ייערכו בנובמבר 2021. מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הגמר בהם השתתפו 18 נבחרות. למשחקי הגמר העפילו 4 משתתפי חצי הגמר של השנה הקודמת, 2 קבוצות שקיבלו הזמנה מיוחדת, 12 מנצחי של השלב המוקדם שנערך במרץ 2020. לשלב המוקדם העפילו 26 נבחרות: 14 נבחרות שסיימו במקום 5–18 במשחקי הגמר של גביע דייוויס 2019, 12 נבחרות שזכו במקומות הגבוהים בבית עליון. מ-26 נבחרות נבחרו בעלי כרטיס חופשי ("ויילד קארד") למשחקי הגמר, יתר 24 נבחרות החלו בתחרות. 12 קבוצות זכו לעלייה למשחקי הגמר, 12 נבחרות אחרות שובצו בבית עולמי של גביע דייוויס 2022. משחקים מוקדמים של שלבי הגמר נערכו ב-6 וב-7 במרץ 2020. במשחקים אלו שיחקו 14 נבחרות שהגיעו למקומות 5–18 במשחקי הגמר עונת 2019 ו-12 נבחרות שעלו ממשחקי בתים אזוריים של עונת 2019. נבחרות סרביה וצרפת קיבלו "ויילד קארט" ועלו למשחקי הגמר ללא השתתפות בתחרות. יתר 24 קבוצות התחרו על 12 מקומות להשתתפות במשחקי הגמר. 12 נבחרות שהפסידו שובצו בבית עולמי-1 בהמשך העונה. משחקי בית עולמי-1 נערכו במהלך אביב וסתיו 2021. הבית כלל 24 נבחרות. במשחקים השתתפו 12 נבחרות מפסידות של שלב המוקדם של משחקי הגמר ו-12 נבחרות שניצחו בפלייאוף. 8 נבחרות מנצחות הועלו למשחקים מוקדמים של משחקי הגמר בעונת עונת 2022. 4 נבחרות בעלי דירוג נמוך מהקבוצות המנצחות התחרו על 2 מקומות נוספות. 14 קבוצות שלא קודמו שובצו במשחקי פלייאוף של בית עולמי-1 בעונת 2022. 24 נבחרות שובצו בבית עולמי-2. המפגשים נערכו במהלך אביב וסתיו 2021. 12 קבוצות החזקות קודמו לפלייאוף עליה לבית עולמי-1 בעונת עונת 2022. 12 נבחרות החלשות שיחקו בפלייאוף הישרדות בבית עולמי-2 לקראת עונת 2022. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית עולמי-2. נבחרת ספרד שניצחה בגביע דייוויס 2019, לא הצליחה לעבור את שלב הבתים של משחקי הגמר. בתחרות ניצחה נבחרת רוסיה, בפעם השלישית בתולדותיה. 4 קבוצות העפילו ללא משחקים מוקדמים: קנדה, בריטניה, ספרד, רוסיה. בעקבות השלב מקודם 12 נבחרות העפילו למשחקי הגמר: אוסטרליה, אוסטריה, קולומביה, קרואטיה, צ'כיה, אקוודור, גרמניה, הונגריה, איטליה, קזחסטן, שוודיה, ארצות הברית שתי נבחרות נוספות קיבלו כרטיס חופשי ("ויילד קארד") על פי בחירת המארגנים: צרפת, סרביה. כל המשחקים נערכו במשטח קשה באינסברוק, טורינו ומדריד. 18 קבוצות חולקו ל-6 בתים מהם העפילו לשלב האחרון 8 נבחרות. בהתאם להישגי הנבחרות בבית עולמי-1 נקבעו 10 העולות למשחקי הגמר בגביע דייוויס 2022: בלגיה, ארגנטינה, יפן, הולנד, סלובקיה, פינלנד, נורווגיה, ברזיל, קוריאה הדרומית, רומניה. את העונה הנבחנת החלה עם משחק השרדות. בעקבות הניצחון זה הנבחרת שובצה בבית עולמי-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד אוקראינה והפסידה. בעקבות ההפסד הנבחרת החלה עונת 2022 עם משחק הישרדות. אתר התחרות
הליקון ארומה מיוזיק

הליקון ארומה מיוזיק (באנגלית: Helicon Aroma Music) הוא מותג העוסק בהפצה וקידום של מוזיקה ישראלית בחנויות המוזיקה המקוונות ושירותי הסטרימינג. החברה הוקמה בשנת 2021 כחברת מטרייה (אנ') של חברות המוזיקה הגדולות בישראל הליקון וארומה מיוזיק. באוגוסט 2021 פורסם כי חברות הליקון וארומה מיוזיק, שתי החברות הגדולות בשוק המוזיקה הישראלי לצד NMC, מנהלות משא ומתן למיזוג, הכולל מיזוג במניות החברות, כשחברת הליקון מחזיקה ברובן. המותג הממזג בין החברות הוקם כחודש לאחר מכן. בעקבות המיזוג, אתרה הרשמי של הליקון שונה בהתאם. אתר האינטרנט הרשמי של הליקון ארומה מיוזיק הליקון ארומה מיוזיק, ברשת החברתית אינסטגרם הליקון ארומה מיוזיק, ברשת החברתית אינסטגרם גולן חזני, הליקון וארומה מיוזיק בדרך למיזוג, באתר כלכליסט, 22 באוגוסט 2021 הליקון ארומה מיוזיק בע"מ - 516461852, באתר datacheck.co.il האתר הרשמי, בארכיון האינטרנט ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונטררס

האם התכוונתם ל... אנה ברנדה קונטררס – שחקנית מקסיקנית אנתוני קונטררס – כדורגלן קוסטה ריקאי חוסה קסטיינוס קונטררס – דיפלומט אל סלוודורי פבלו קונטררס – כדורגלן צ'יליאני קונטרס קונטראס
יחסי הוותיקן–הונגריה

יחסי הוותיקן–הונגריה הם יחסי החוץ בין הוותיקן להונגריה. הקשרים בין ממלכת הונגריה למדינת האפיפיור החלו לפני יותר מאלף שנים, כאשר האפיפיור סילבסטר השני הכיר באישטוואן הראשון, מלך הונגריה כמלך נוצרי, והביא לחיזוק הנצרות בהונגריה. בשנת 1920 הנונציו הראשון החל את תפקידו בבודפשט ונפתחה שגרירות הונגריה בכס הקדוש ברומא. היחסים נותקו באפריל 1945 בשלהי מלחמת העולם השנייה, כאשר הנזיר אנג'לו רוטה נאלץ לעזוב את בודפשט, אולם הדיאלוג הדיפלומטי מעולם לא פסק. היחסים הדיפלומטיים בין הונגריה והכס הקדוש התחדשו בפברואר 1990 לאחר תקופה במהלך המלחמה הקרה שבה התקיים דיאלוג. מאז, אבני דרך כוללות ביקורים בהונגריה של יוחנן פאולוס השני בשנים 1991 ו-1996, ובשנת 2001 אירח מוזיאון הוותיקן תערוכה המוקדשת לאלף שנות הנצרות ההונגרית. כבעלת הנשיאות התורנית של האיחוד האירופי ב-2011, ארגנה הונגריה קונצרט חגיגי בוותיקן לאפיפיור בנדיקטוס השישה עשר. אדוארד הבסבורג-לורן, שגריר הונגריה בכס הקדוש אמר כי בהזדמנויות הנדירות שפנה לאפיפיור, "האפיפיור פרנציסקוס השיב בהונגרית ואמר שאלוהים יברך את הונגריה". לרגל יום השנה ה-30 ליחסים בין המדינות, הנשיא יאנוש אדר ביקר בוותיקן, שם גם התקבל על ידי האפיפיור פרנציסקוס בספטמבר 2013. בשנת 2020 צוינו 100 שנים ליחסים הדיפלומטיים בין המדינות. מדיה וקבצים בנושא יחסי הוותיקן–הונגריה בוויקישיתוף Holy See Ties with Hungary Resumed 30 Years Ago באתר hungarytoday‏, 11 בפברואר 2020
אנדרס בלנטה

אנדרס פליפה בלנטה סיפואנטס (בספרדית: Andrés Felipe Balanta Cifuentes;‏ 18 בינואר 2000 – 29 בנובמבר 2022) היה כדורגלן קולומביאני ששיחק בעמדת הקשר האחורי. בלנטה גדל במחלקת הנוער של דפורטיבו קאלי. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקולומביאנית, ובסך הכל ערך 96 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-22 ביוני 2022 הושאל בלנטה למשך שנה אחת לאתלטיקו טוקומאן מליגת העל הארגנטינאית. ב-2 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על ולס סארספילד במסגרת עונת 2022. בסך הכל ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון עד למותו. בלנטה היה חלק מסגל הנבחרות הצעירות של קולומביה. ב-29 בנובמבר 2022 מת בלנטה בגיל 22 לאחר שהתמוטט במהלך אימון בשל דום לב. דפורטיבו קאלי אליפות קולומביה (1): 2021 קלאוסורה אנדרס בלנטה, ברשת החברתית אינסטגרם אנדרס בלנטה, באתר Transfermarkt אנדרס בלנטה, באתר Soccerway אנדרס בלנטה, באתר WorldFootball.net אנדרס בלנטה, באתר FootballDatabase.eu אנדרס בלנטה, באתר ESPN Clubes colombianos envían mensaje por fallecimiento de Andrés Balanta באתר Futbol Red, ‏ 29 בנובמבר 2022 (בספרדית)
ביטוח תאונות אישיות

ביטוח תאונות אישיות הוא ענף ביטוח המבטיח למבוטח סכום קבוע מראש במקרה של תאונה שמובילה למוות של המבוטח, לנזק לגופו או לצורך באשפוז. פוליסת ביטוח תאונות אישיות מפרטת את סוגי הנזקים המבוטחים ואת הסכום שישולם למבוטח במקרה שיתרחש אחד מנזקים אלה. בחלק מהנזקים ניתן לקבוע, בעת רכישת הביטוח, את גובה הפיצוי שישולם, ובהתאם לכך נקבע גובה הפרמיה הנדרשת. לעיתים נדרשת פרמיה נוספת לשם ביטול החרגה של תאונות מסוימות, כגון תאונה מחמת עיסוק בספורט אתגרי או ברכיבה על אופנוע. נזקים מקובלים בביטוח תאונות אישיות: מות המבוטח נכות של המבוטח אשפוז עקב תאונה מצב סיעודי עקב תאונה שברים וכוויות ניתוח אורתופדי. סכום הפיצוי בגין כל נזק קבוע מראש, בלי קשר להוצאה בפועל עקב מקרה הביטוח. במקרה של אשפוז הסכום תלוי במספר ימי האשפוז, אך הסכום ליום קבוע, בלי קשר להוצאה בגין האשפוז. הפיצוי בביטוח תאונות אישיות משולם בדרך כלל גם כאשר למבוטח ניתן פיצוי מגורם אחר מחמת אותה תאונה, למשל במקרה של תאונה המזכה בדמי מחלה מהמעסיק או במקרה של תאונת עבודה, שמזכה בדמי פגיעה מהמוסד לביטוח לאומי. ביטוח תאונות אישיות הוא בדרך כלל ביטוח וולונטרי, לפי רצון המבוטח. במקרים אחדים חלה חובה לכלול ביטוח תאונות אישיות בשירות הניתן: חוק לימוד חובה מחייב כל רשות חינוך מקומית לבטח בביטוח תאונות אישיות כל תלמיד הזכאי לחינוך חינם במסגרתה. תקנות מכוח חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות מחייב מפעיל של מעון יום לפעוטות לרכוש ביטוח תאונות אישיות לפעוטות שבהשגחתו. מתנדבים בשירות לאומי-אזרחי מבוטחים בביטוח תאונות אישיות על ידי ארגוני ההתנדבות המפעילים אותם. מהו ביטוח תאונות אישיות ואיך הוא מגן עליך | Supermarker, באתר Supermarker, ‏3 בינואר 2016 פוליסת ביטוח תאונות אישיות, באתר של חברת AIG ישראל עברתם תאונה אישית? מגיעה לכם גמלה גם מהמדינה, באתר שווים, ‏30 במאי 2023 מדריך לנפגעי תאונות תלמידים, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏16 במאי 2019 סעיף 6 לחוק לימוד חובה; ביטוח תאונות אישיות לתלמיד, באתר כל זכות ביטוח תאונות אישיות לילדים במעונות יום ומשפחתונים, באתר כל זכות ביטוח חיים וביטוח תאונות אישיות למתנדבים בשירות לאומי-אזרחי, באתר כל זכות סוגי הכיסויים הביטוחיים עבור מתנדבים בתקופת השירות, באתר רשות השירות הלאומי-אזרחי, ‏26 ביוני 2018
כס הטווס (קאג'ארי)

כס הטווס (בפרסית: تخت طاووس) הוא הכס המלכותי של איראן. בעבר נקרא "כס השמש" (تخت خورشید), בשל עיגול שמש בראשו. המונח "כס הטווס" הפך לכינוי לשושלת הקאג'ארית ולשפע שלה. הכס נבנה עבור פתח-עלי שאה קג'אר, מלך פרס, בתחילת המאה התשע-עשרה ושימש ככס ההכתרה מאז ואילך. על העבודה היו אמון האדריכל מוחמד חוסין ח'אן צדר אצפהאני, ובבנייתו השתתפו צורפים ואומנים מאצפהאן. הכס מעוטר באלפי אבני חן בצבעים שונים. בתחילה כונה הכס המלכותי "כס השמש" בזכות המראה העגולה במוצבת בראשו ומדמה את השמש הקורנת. ייתכן כי השם שונה כמחווה לכס הטווס המוגולי, אם כי סברה אחרת גורדסת כי כאשר נשא השאה את טאוס ח'אנום תאג' א-דוולה לאישה ב-1809, טקס הנישואין התקיים על כס המלכות, ומאז הכס קרוי על שמה. לכס המלכות צורה של במה מוגבהת אליה הובילו שתי מדרגות. המדרגות מציגות דימויים של חיות. מסביב לבמה מעקה זהב מעוטר בקליגרפיה של פסוקי קוראן. באמצע הבמה היה יושב השאה, מוגבה ורם. בכס הוצגו גם שתי ציפורים מפוסלות משני צדי השמש, כשפניהן מופנות אליה. עיטור זה הוסיף לסמליות של כס המלכות המוגבה, בכך שיצר תחושה כאילו הכס ניצב הרחק מהקרקע ונוטה לכיוון השמים. עד 1980 כס הטווס ניצב באולם המראה של ארמון גולסטן. ב-1980 הוחלט להעביר אותו לכספת של תכשיטי הכתר האיראניים בבנק המרכזי של איראן, שם הוא מוצג כעת. איור של כס השמש, 1892 נאסר א-דין שאה יושב על מדרגות כס השמש באולם המראה של ארמון גולסטן פתח-עלי שאה על כס השמש: ציור מסביבות 1835 מדיה וקבצים בנושא כס הטווס בוויקישיתוף Abbas Milani, The Shah, St. Martin's Publishing Group, 2011, p. 29. Abbas Amanat, Pivot of the Universe: Nasir Al-Din Shah Qajar and the Iranian Monarchy, University of California Press, 1997, PL. 27.
Asking for It

"Asking for It" (בעברית: מבקש את זה) הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. הסינגל יצא לאור ב-5 באפריל 2016 כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן החמישי שלהם, Threat to Survival. השיר הגיע למקום השני במצעד הרוק המיינסטרימי של מגזין הבילבורד. בחודש אפריל 2016, מעט לאחר שיצא לרדיו, הופיע השיר לראשונה בביצוע חי גם בטלוויזיה, כשהלהקה ביצעה אותו בתוכנית הטלוויזיה "ג'ימי קימל לייב". סולן הלהקה, ברנט סמית, סיפר שהשיר היה הראשון שנכתב בתהליך של כתיבת האלבום Threat to Survival. עוד צוין שנדיר ששיר שנכתב בשלבים המוקדמים של כתיבת האלבום מוצא את מקומו בתוצר הסופי, שכן הלהקה כותבת לרוב 40–60 שירים לאלבום, ולרוב החומרים המוקדמים יותר אינם נכנסים לאלבום. הווידאו קליפ לשיר ארך זמן רב יותר מהשיר עצמו והוגדר על ידי הלהקה כ"סרט קצר". בסרט לועגת הלהקה הן לעצמה והן לתעיית המוזיקה כולה. מטרת הלהקה הייתה ליצור משהו חדש ושונה שיבלוט ביוטיוב, ולא רק וידאו שיתבסס על הופעות חיות, דבר שהם חשו שנעשה פעמים רבות מדי ולא היה מקורי. סמית תיאר את משמעות השיר: "המשמעות ברורה למדי: תיזהר על הבהונות של מי אתה דורך, כי הן עלולות להיות מחוברות לתחת שתצטרך לנשק בהמשך. הכוונה היא שאתה צריך פשוט להיזהר באופן שבו אתה מתייחס לאנשים, ובקיצור, אל תהיה מניאק." המתופף ברי קרץ' הרחיב וציין שהשיר הושפע גם מכך שחברי הלהקה נאלצו לשקול את מילותיהם בראיונות ובהופעות, כי דברים שאמרו חזרו לרדוף אותם. קרץ' לא ציין דוגמה ספציפית. הווידאו של השיר סובב סביב דעות אמיתיות שהביעו אנשים שונים על הלהקה, כגון תלונות לפיהן הם אינם באמת להקת הבי מטאל, שהם לא באמת להקת רוק ושהם התמסחרו והיו טובים יותר כשהיו "נרקומנים עצלנים ושמנים", בהתייחס למאבקו של סמית בהתמכרות לסמים והשמנת יתר בסוף שנות ה-2000. סמית תיאר את סגנונו המוזיקלי של השיר כפאנק רוק, וציין את "Cheap Trick" ואת בילי ג'ואל כהשפעות. האתר AllMusic הגדיר את "Asking for It" ואת "Cut the Cord" כשני שיאי האלבום, ותיאר אותם כ"שניים מהשירים החזקים ביותר (ושנשמעים כקלאסיקות)...שניהם קליטים ו"פוצעים". גם האתר Loudwire שיבח את השיר וציין שמדובר בשיר קליט שעוצב באווירה שממשיכה את הסאונד של היצירות המוקדמות של הלהקה, אך גם דוחפת את הלהקה קדימה. שיינדאון ברנט סמית – שירה זק מאיירס – גיטרה אריק בס – בס ברי קרץ' – תופים מילות השיר "Asking for It" באתר Genius סרטון השיר "Asking for It" באתר יוטיוב Janna. "Shinedown's Brent Smith Talks New Song 'Asking For it', Grand Rapids Show, Axl Rose Fronting AC/DC + More with WGRD [Video]". 97.9 WGRD. Blabbermouth (2 ביוני 2016). "SHINEDOWN Releases 'Short Film' For 'Asking For It' Song". BLABBERMOUTH.NET. {{cite web}}: (עזרה) Childers, Chad. "Shinedown Skewer Selves, Industry in 'Asking for It' Video". Loudwire. Rock, Stef Lach 2016-06-12T18:26:00 163Z Classic. "Shinedown made fun of themselves and everyone else in Asking For It video". Classic Rock Magazine. Fell, James (12 בינואר 2013). "Brent Smith of Shinedown cleans up and slims down" – via LA Times. {{cite web}}: (עזרה) "Threat to Survival - Shinedown - Songs, Reviews, Credits". AllMusic. Bowar, Chad. "Shinedown, 'Threat To Survival' - Album Review". Loudwire. Billboard Canada Rock Billboard Hot Rock & Alternative Songs Billboard Hot Rock & Alternative Songs Billboard Rock Airplay 2016 YEAR-END CHARTS - Hot Rock & Alternative Songs 2016 YEAR-END CHARTS - Rock Airplay Songs
פרדיננד הראשון

האם התכוונתם ל... פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה – קיסר האימפריה הרומית הקדושה מ-1556 ועד 1564 פרדיננד הראשון מלך רומניה – מלך רומניה מ-1914 ועד 1927 פרדיננד הראשון, מלך בולגריה פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות פרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה – מלך הונגריה וקרואטיה משנת 1830, קיסר אוסטריה ומלך בוהמיה בשנים 1835-1848 פרננדו הראשון, מלך לאון – מלך לאון משנת 1037 ועד 1065 פרננדו הראשון, מלך פורטוגל
כס הטווס (נאדרי)

כס הטווס (בפרסית: تخت طاووس) הוא שמו של כס המלוכה המוגולי שנאדיר שאה הביא לאיראן מהודו כשלל מלחמה. הכס נבנה עבור שאה ג'האן, השליט המוגולי של הודו במאה ה-17 והוצב בדיוואן הפנימי במצודה האדומה בדלהי. האומן האחראי על עיטורי הזהב והכתב היה מוחמד סעיד לאהיג'י (מוכר גם כסעיד גילאני וכ"בי-בדל ח'אן"), קליגרף ואמן איראני. הכס כונה כך בשל שני טווסים המוצגים עליו, נוצותיהם מעוטרות באבני חן שונות, למשל אבני אודם, אמרלד, פנינים, ספיר. גודל הכס היה כ-2.5 מ' והוא התמשא לגובה של ארבעה מטרים. דפנותיו היו מקושטים ומשובצים גם הם באבני חן יקרות, ואל המושב המוגבה הובילו שלוש מדרגות. בניית הכס ארכה כשבע שנים, מתחילת שלטונו של ג'האן. בין אבני החן שעיטרו את כס הטווס מונים את הקוהינור, יהלום אכבר שאה(אנ'), יהלום השאה(אנ'), ספינל סאמרי(אנ') ואחרים, שנכללו מאוחר יותר בתכשיטי הכתר האיראניים(אנ'). הכס נחנך ברוב פאר ב-22 במרץ 1635 לציון שבע שנות מלוכה של שאה ג'האן. במועד זה נחוגו וצוינו גם עיד אל-פיטר וגם הנורוז, ראש השנה האיראני. המלך האחרון של האימפריה המוגולית הגדולה היה מוחמד שאה, שהובס על ידי נאדיר שאה אפשאר. נאדר שאה כבש את האימפריה המוגולית ב-1738 וחזר לאיראן ב-1739 עם שלל רב, בכללו כס הטווס. במהלך המהומות שבאו בעקבות ההתנקשות בנאדר שאה אפשאר ב-1747, כס הטווס נעלם, וכנראה שפורק לרכיביו. מאוחר יותר, בתקופת שלטונו של פתח עלי שאה קג'אר, נבנה כס מלכות חדש בשם כס הטווס, אך אין קשר מבני או צורני בין השניים. שאה ג'האן על כס הטווס, 1635 לערך שאה עלאם השני יושב על כס הטווס. ציור משנת 1800 לערך, אז כבר היה הכס אבוד ציור הודי המדמה את החלק הפנימי בארמון בו ניצב כס הטווס בדלהי, 1850 נאדר שאה יושב על כס הטווס מדיה וקבצים בנושא כס הטווס בוויקישיתוף כס הטווס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nicoll, Fergus (2009). Shah Jahan, London: Penguin Books, p. 207. Abraham Eraly, Emperors of the Peacock Throne: The Saga of the Great Mughals, p. 311. Streeter, Edwin W., The Great Diamonds of the World: Their History and Romance, London: George Bell & Sons, 1882 pp. 113, 200 Nicoll, Fergus (2009). Shah Jahan, pp. 205-206. James Fraser, Narrative of a Journey into Khorasan in the years 1821 and 1822 (n.p., 1825), p. 43.
מי מפחד ממדינה יהודית?

מי מפחד ממדינה יהודית? – היבט חוקתי ואידאולוגי הוא ספר עיון משפטי של החוקר יהודה כהן. הספר, בעריכתו של משה פלבר, יצא לאור ב-2001 על ידי ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין. אורכו של הספר 355 עמודים, והוא מחולק למבוא, שבעה פרקים ושלושה ונספחים. נושא הספר הוא המהפכה החוקתית הישראלית שהחלה ב-1995, כשכהן סוקר את התהליכים שהובילו למהפכה, את המהפכה עצמה ואת השלכותיה, תוך כדי הבעת ביקורת עליה והצעת פתרון שיתקן אותה. את הספר, כהן כתב בזמן לימודי הדוקטורט שלו. הספר, שנוקט בגישה שמרנית ביחס למשפט הציבורי, מקובל בקרב הימין הפוליטי בישראל, והצעת החוק המובאת בסופו הוכנה לבקשת חבר הכנסת מטעם מפלגת מפד"ל חיים דרוקמן. ב-2003, כהן הציג בועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת את מסקנות הספר, כחלק ממיזם "חוקה בהסכמה רחבה". הספר נפתח במבוא, בו כהן סוקר בקצרה את תוכן הספר. עוד במבוא, כהן מכווין את הקורא בחלוקת הספר על מנת שיוכל להתמצא בעמודיו ולבחור מה לקרוא ומה לא, היות שחלק מן הנספחים הם ניתוח משפטי-אקדמי שמיועד בעיקרו למשפטנים מקצועיים. הפרקים הראשונים עוסקים בהגדרת המשפט החוקתי בכללו ובישראל בפרט כראייתו של כהן, ולאחר מכן הם סוקרים את ההתומדדות בפועל של בית המשפט העליון עם המשפט החוקתי לעומת ההתמודדות הרצויה – תוך כדי הצעת פתרונות. כהן מביא בכתביו דוגמאות רבות לביסוס טענותיו, בהן למשל מחקר השוואתי להתנהלות בריטניה וניו זילנד בשיפוט חוקתי, היות שלשתיהן אין חוקה, בדומה לישראל. בנוסף, כהן מעלה על נס את מגילת העצמאות בקביעה כי היא נעלית מעל כל חוקי הכנסת, מביע ביקורת חריפה נגד נשיא בית המשפט העליון אהרן ברק (בעיקר על החלטתו להפר ביודעין ובמכוון את חוק יסודות המשפט) ותובע כי התנהלות בית המשפט העליון פוגעת בזהות היהודית של ישראל ומכרסמת בה. בנספח הראשון, כהן מבצע ניתוח לעומק של פסק דין בנק המזרחי, בו הוא מציג את פסק הדין של ברק ומפריך אותו, תוך כדי הענקת דגש לעמדת המיעוט של מישאל חשין, וכן מתייחס למאמרו התאורטי של קלוד קליין בנושא ומפריך גם אותו. עוד בנספח זה, כהן סוקר את מאמריהם של נפתלי הורנשטיין, אמנון רובינשטיין, יזהר טל, דוד קרצמר, רות גביזון, יעקב צמח ויצחק זמיר בנושא. בנספח השני, כהן מביא מחקר השוואתי פרי עטו של מצב המשפט החוקתי בישראל לעומת דמוקרטיות אחרות בעולם, ובהן קוריאה הדרומית, דרום אפריקה, סרי לנקה, ניו זילנד ובריטניה. בנספח השלישי, והאחרון, כהן מביא כפתרון לפלונטר המשפטי את הצעת החוק שלו, "חוק יסוד: חוקה". הספר "מי מפחד ממדינה יהודית?", באתר "סימניה" "מי מפחד ממדינה יהודית?", באתר הספרייה הלאומית אברהם קריתי, מי מפחד ממדינה יהודית? – היבט חוקתי ואידאולוגי עו"ד צבי נח, ‏כינון חוקה: מחפשים את נוסחת טנט, באתר גלובס, 1 ביולי 2001 אביעד בקשי, ד"ר יהודה כהן ז"ל – חלוץ מהפכת הנגד החוקתית, באתר ערוץ 7, 25 במאי 2020 יהודה כהן, מי מפחד ממדינה יהודית? – היבט חוקתי ואידאולוגי, הוצאת לשכת עורכי הדין, 2001; עמ' 18 משאל עם לאישור חוקה, חוקי היסוד כתשתית לחוקה, באתר הכנסת, 1 ביוני 2003