דוכסי ונציה

דוכסי ונציה - הדוג'ים, שלטו במשך תקופה של כ-1,000 שנה ברפובליקה של ונציה. 120 דוכסים נשאו בתואר זה. הדוג'ים עמדו בראש המערכת הפוליטית הוונציאנית, שימשו כראשי מערכת המשפט של העיר וכראשי הצבא והצי של רפובליקת ונציה. הדוג'ים נבחרו מבין אצילי העיר בשיטת בחירות מורכבת לכל ימי חייהם, אולם על מנת למנוע הפיכת הרפובליקה הוונציאנית למונרכיה, נבחרו אצילים באים בימים, על מנת שזמן שלטונם יהיה קצר, ומערכת של חוקים הגבילה את כוחם של הדוכסים (בניגוד לדוכסי העיר ג'נובה). פאולו לוצ'יו אנאפסטו (697–717) מרצ'לו טגאליאנו (717–726) אורסו איפאטו (726–737) נרצח; אינטרגנום (737–742) תאודאטו איפאטו (742–755) הודח, עוור, והוצא לגלות; גאלה גאולו (755–756) הודח, עוור והוצא לגלות; דומניקו מונגאריו (756–764) הודח, עוור והוצא לגלות; מאוריציו גאלבאיו (764–787) ג'ובאני גאלבאיו (787–804) נמלט למנטובה בטרם הודח. אובלריו אנטנוראו (804–811) הוצא לגלות. כאשר שב וניסה לתפוס השלטון, הוצא להורג בכריתת ראש בכיכר סן מרקו; אגנלו פרטיצ'יפאציו (811–827) הוצא לגלות ביוזמת בנו, ג'וסטיניאנו פרטיצ'יפאציו; ג'וסטיניאנו פרטיצ'יפאציו (827–829) ג'ובאני פרטיצ'יפאציו הראשון (829–837) נאסר, וגולח ראשו לאות בושה; פייטרו טראדוניקו (837–864) נרצח; אורסו פרטיצ'יפאציו הראשון (864–881) ג'ובאני פרטיצ'יפאציו השני (881–887) התפטר מתפקידו בשל בריאותו הלקויה; פייטרו קאנדיאנו הראשון (887–888) נהרג בקרב; פייטרו טריבונו (888–912) אורסו פרטיצ'יפאציו השני (912–932) פייטרו קאנדיאנו השני (932–939) פייטרו פרטיצ'יפאציו (939–942) פייטרו קאנדיאנו השלישי (942–959) פייטרו קאנדיאנו הרביעי (959–976) תושבי ונציה נעלו אותו בארמונו ושרפו את ביתו עליו ועל בנו; פייטרו אורסאולו הראשון (976–978) התפטר מתפקידו על מנת להפוך לנזיר במנזר סן מיגל דה קושה שבהרי הפירנאים; ויטאלה קאנדיאנו (978–979) טריבונו ממו (979–991) פייטרו אורסאולו השני (991–1009) התפטר מתפקידו והפך לנזיר. אוטונה אורסאולו (1009–1026) נאסר, גולח זקנו, והוגלה לקונסטנטינופול. אורסאולו היה אביו של פטר אורסאולו, מלך הונגריה. פייטרו בארבולאנו (1026–1032) אולץ להתפטר; דומניקו פלאבאניקו (1032–1043) דומניקו קונטאריני הראשון (1043–1071) דומניקו סלוו (1071–1084) הודח בעקבות תבוסת צי ונציה, והצטרף למנזר; ויטאלה פאליירו (1084–1096) ויטאלה מיקלה הראשון (1096–1102) אורדלאפו פאליירו (1102–1117) דומניקו מיקלה (1117–1130) פייטרו פולאני (1130–1148) דומניקו מורוזיני (1148–1156) ויטאלה מיקלה השני (1156–1172) סבסטיאנו ציאני (1172–1178) אוריו מאסטרופיירו (1178–1192) אנריקו דאנדולו (1192–1205) פייטרו ציאני (1205–1229) יאקופו טייפולו (1229–1249) מארינו מורוזיני (1249–1252) רניירו צנו (1252–1268) לורנצו טייפולו (1268–1275) יאקופו קונטאריני (1275–1280) ג'ובאני דאנדולו (1280–1289) פייטרו גראדניגו (1289–1311) מארינו צורצי (1311–1312) ג'ובאני סורנצו (1312–1328) פראנצ'סקו דאנדולו (1328–1339) ברתולומאו גראדניגו (1339–1342) אנדראה דאנדולו (1342–1354) מארינו פאליירו (1354–1355) - הורשע בבגידה והוצא להורג; ג'ובאני גראדניגו (1355–1356) ג'ובאני דלפינו (1356–1361) לורנצו צ'לסי (1361–1365) מרקו קורנארו (1365–1367) אנדראה קונטאריני (1367–1382) מיקלה מורוזיני (1382–1382) אנטוניו ונייר (1382–1400) מיקלה סטנו (1400–1413) תומאזו מוצ'ניגו (1413–1423) פרנצ'סקו פוסקארי (1423–1457) - אולץ להתפטר על ידי מועצת העשרה; פסקואלה מאלפיירו (1457–1462) כריסטופורו מורו (1462–1471) ניקולו טרון (1471–1473) ניקולו מרצ'לו (1473–1474) פייטרו מוצ'ניגו (1474–1476) אנדראה ונדראמין (1476–1478) ג'ובאני מוצ'ניגו (1478–1485) מרקו בארבאריגו (1485–1486) אגוסטינו בארבאריגו (1486–1501) לאונרדו לורדאן (1501–1521) אנטוניו גרימאני (1521–1523) אנדראה גריטי (1523–1538) פייטרו לאנדו (1538–1545) פרנצ'סקו דונאטו (1545–1553) מארקאנטוניו טריוויזן (1553–1554) פרנצ'סקו ונייר (1554–1556) לורנצו פריולי (1556–1559) ג'ירולמו פריולי (1559–1567) פייטרו לורדאן (1567–1570) אלוויזה מוצ'ניגו הראשון (1570–1577) סבסטיאנו ונייר (1577–1578) ניקולו דה פונטה (1578–1585) פאסקואלה צ'יקוניה (1585–1595) מארינו גרימאני (1595–1606) לאונרדו דונאטו (1606–1612) מארקאנטוניו ממו (1612–1615) ג'ובאני במבו (1615–1618) ניקולו דונאטו (1618–1618) אנטוניו פריולי (1618–1623) פרנצ'סקו קונטאריני (1623–1624) ג'ובאני קורנארו הראשון (1624–1630) ניקולו קונטאריני (1630–1631) פרנצ'סקו אריצו (1631–1646) פרנצ'סקו מולין (1646–1655) קארלו קונטאריני (1655–1656) פרנצ'סקו קורנארו (1656–1656) ברטוצ'ו ואליירו (1656–1658) ג'ובאני פזארו (1658–1659) דומניקו קונטאריני השני (1659–1674) ניקולו סאגרדו (1674–1676) אלוויזה קונטאריני (1676–1683) מארקאנטוניו ג'וסטיניאן (1683–1688) פרנצ'סקו מורוזיני (1688–1694) סליבסטרו ואליירו (1694–1700) אלוויזה מוצ'ניגו השני (1700–1709) ג'ובאני קורנר (1709–1722) סבאסטיאנו מוצ'ניגו (1722–1732) קארלו רוציני (1732–1735) אלוויזה פיזאני (1735–1741) פייטרו גרימאני (1741–1752) פרנצ'סקו לורדאן (1752–1762) מארקו פוסקאריני (1762–1763) אלוויזה ג'ובאני מוצ'ניגו (1763–1779) פאולו רנייר (1779–1789) לודוויקו מאנין (1789–1797) - אולץ לוותר על כיסאו על ידי נפוליאון בונפרטה.