דגמי רכבות

דגמי רכבות הם עצמים ששימושם העיקרי אינו לתחבורה והם דומים לרכבות נוסעים או לרכבות משא בתכונות הרלוונטיות לשימוש שלהן. שני הסוגים העיקריים של דגמי רכבות הם רכבות צעצוע ורכבות תצוגה. רכבות צעצוע יכולות להיות משחק המונע בידי ילדים ויכולות להיות מתקן בגן שעשועים. רכבות תצוגה משמשות אמצעי למשיכת תיירים – לרוב כחלק מדגמים המכילים גם דגמי בניינים וגנים ויכולות לשמש אמצעי תפאורה ופעלולים לקולנוע. דגמי רכבות יכולים להיות בגדלים שונים – דגם קטר מהגודל המקובל הקטן ביותר (1:220, סקלה Z) הוא כגודל זרת. דגם קטר מהגודל המקובל הגדול ביותר זהה לגודל קטר במציאות. כושר התנועה של דגמי רכבות מגוון גם הוא. חלק מדגמי הרכבות יכולים לשאת נוסעים. דגמי רכבות לתצוגה בגודל טבעי הן על פי רוב רכבות ישנות ששופצו והוצבו במוזיאונים. לגודמה, הפיוניר זפיר – רכבת הדיזל הראשונה שנסעה בצפון אמריקה, הוצבה לתצוגה, לאחר הפסקת השימוש התחבורתי בה, בחצר מוזיאון המדע והתעשייה בשיקגו כמות שהיא. במשך שלושים שנה היא התבלתה במזג האוויר של שיקגו, עד ששופצה והפכה לכלי תצוגה למופעים אור-קוליים, על אודות ההיסטוריה שלה והוצבה באולם הכניסה של המוזיאון. קטרים וקרונות בעלי חשיבות היסטורית, שחדלו לשמש ככלי תחבורה מוצגים גם במוזיאון ההיסטוריה של שיקגו ובמוזיאון ארץ ישראל. סוגים אחרים של דגמי רכבות לתצוגה בגודל טבעי הם שחזורים של רכבות שיכולים לנסוע ורכבות ישנות שמתוחזקות למרות חוסר הכדאיות התחבורתי שבדבר (בדומה לרכב אספנות). דגמי רכבות כאלה יכולים לשמש לנסיעות סמליות או לנסיעות קצרות למשיכת תיירים. דגמי רכבות לתצוגה המסיעים נוסעים משמשים לרוב הן להצגת עצמם והן כאמצעי תחבורתי בתוך אתר תיירות או לנסיעה לצורך שעשוע. הגודל המקובל הקטן ביותר לקרון ולקטר בדגמים כאלה הוא גודל 1:8. כל קרון בגודל זה דומה לגודלו של אופנוע והנוסעים רוכבים על הקרונות כמו על אופנועים. המיוחד בדגם בגודל זה הוא שניתן לצפות בקלות בעבודת הנהג. הנהג רוכב על הקרון הראשון בזמן שהוא מתפעל את הקטר. דוגמה לדגם כזה ניתן לראות באתר "שווייצריה הקטנה" על שפת אגם ז'נבה. דוגמאות נוספות[2] מופיעות בסדרת התעודה לילידים "I Love Toy Trains". דגמים קטנים יותר הניתנים לרכיבה אינם מקובלים אך קיימים. הם יכולים לשאת עליהם נוסעים בודדים או אף נוסע אחד בלבד. דגמים אלה הם לרוב חלק מדגם גדול יותר המכיל גם דגמי בניינים וגנים. על פי רוב, דגמים אלה דומים מאוד בצורתם החיצונית לרכבות אמיתיות ספציפיות והם יקרים ושבירים מדי כדי לשמש כצעצועים. דגמים כאלה ניתן לראות בגנים הבוטניים של שיקגו – שם הם נוסעים בין דגמי המבנים המפורסמים ביותר בארצות הברית ובמוזיאון המדע והתעשייה בשיקגו שם הם חלק מדגמי הערים שיקגו וסיאטל ודגם הדרך ביניהן. יצרני דגמים אלה מספקים גם דגמי בניינים, אנשים, מכוניות ועצמים נוספים להשלמת דגם תא השטח בו נוסעות הרכבות. כן מספקים היצרנים חומרי גלם וספרי הדרכה לבניית עצמים ודגם הנוף בו נוסעות הרכבות. ספרים אלה מסבירים כיצד לבנות דגמים של הרים, נהרות וכיוצא בזה. פריטים אלו, יחד עם דגמי הרכבות, משמשים אספנים. בדגמים המוצגים בתוך אולם, פסי הרכבת מונחים על שולחן התצוגה עצמו או על משטח עץ קל או קלקר[3]. פרטים אחרים בדגם שאינם קנויים בתורתם הסופית מוכנים מניר חזק, קרטון[4](הקישור אינו פעיל), או פלסטיק קל ומצופים בצבע אקרילי, לקה שמדמה מים וכיוצא בזה. דגם השטח בו נוסעים דגמי הרכבות הוא על פי רוב דגם של שטח קיים מסוים, דגם דומה לשטחים קיימים, דגם של שטח מסוים כפי שהיה בעבר או דגם של שטח שהוא יצירת פנטזיה. מקורות קנה מידה (דהיינו, גודל של רכבת אמיתית) 1:1. לא מוצג בתמונה. אם כזה קטר היה מוצג בתמונה, תא הנהג שלו היה גבוה מעט מגובהו של אדם וכלל הקטר גבוה בערך פי 2 מגובהו של אדם. השוואה נוספת לממדי גוף האדם: בקרון חד קומתי מקובל, מספר מקומות הישיבה דומה לזה של בין שניים לשלושה אוטובוסים. דהיינו, יש בו מקומות ישיבה עבור למעלה ממאה איש. רוחבה של מסילת ברזל תקנית הוא 1,435 מילימטר. לא בתמונה. רוחב פסים 254 מ"מ ומעלה. מגיע לגובה מותני אדם ומעלה. על פי רוב משמש כאמצעי לנסיעות קצרות בתוך אתרי תיירות לא מקוּרים. בקרון של רכבת בקנה מידה זה יהיו לרוב יותר מושבי נוסעים מאשר במכונית פרטית, אך פחות מאשר באוטובוס. התמונה שבראש הדף. קנה מידה 1:8. רוחב פסים 184 או 190 מ"מ. על פי רוב משמש להסעת נוסעים לשם הנאה. גובה כל דגם של קרון (חד קומתי) הוא כגובה ברך אדם ואורך כל קרון הוא כאורך ספסל. שלושה עד ארבעה נוסעים מוסעים ברכיבה על גג כל קרון כזה. קיימים גם דגמים קטנים יותר שיכולים להסיע נוסעים, אך הם אינם מקובלים. דמות הרכבת השנייה מלמעלה בשרטוט והראשונה מלמעלה, בתצלום הוויטרינה שבהמשך. קנה מידה זה קרוי גם I scale. זהו קנה מידה של 1:22.5 והוא לרוב משמש כחלק מדגם גדול שמוצג בגן פתוח. רוחב הפסים בקנה מידה זה הוא 45 מ"מ ובהשוואה לממדי גוף האדם, דגם קרון נוסעים בקנה מידה זה יהיה באורך זרועו או מרבית זרועו של אדם מבוגר. קנה מידה באירופה: 1:43.5 או 1:45. קנה מידה בארצות הברית 1:48. בתמונה 1:45. רוחב פסים 32 מ"מ. קנה מידה זה הוא די מקובל הן לדגמים המוצגים באולם והן לרכבות צעצוע. קנה מידה 1:64. רוחב פסים 22 מ"מ. מקובל לדגמים המוצגים בתוך אולם בעיקר בבריטניה קנה מידה 1:87. רוחב הפסים בקנה מידה זה הוא 16.5 מ"מ ודגם קרון נוסעים בקנה מידה זה הוא בערך באורך כף ידו של אדם מבוגר. זהו קנה המידה המקובל ביותר בעולם לדגמים המוצגים בתוך אולם. כל המידות זהות לאלה של ה-HO למעט אורך חלקי הרכבות, שקצר משמעותית מה-HO. גודל המקובל לצעצועים בלבד ולא לדגמי תצוגה משום שהוא לא פופורציונלי לרכבות אמיתיות. קנה מידה 1:160. רוחב פסים 9 מ"מ. הגודל השני הכי מקובל בעולם לדגמים המוצגים בתוך אולם והגודל המקובל בעולם לרכבות צעצוע. קנה מידה 1:220. רוחב פסים 6.5 מ"מ. הגודל הכי קטן בין הגדלים המקובלים לדגמי תצוגה ועד לא מזמן, הגודל הכי קטן שהיה קיים לדגמים לתצוגה. ערך מורחב – רכבת צעצוע בניגוד לדגמי רכבות מקצועיים, רכבות צעצוע הן על פי רוב זולות יותר, עמידות יותר, בטוחות יותר למשחק על ידי פעוטות ונראות פחות דומות לרכבות אמיתיות. רכבות צעצוע רבות הן חסרות מנוע והילד המשחק בהן מניע אותן בידיו או שהוא מושך אותן בחוט. הבדל נוסף בין דגמי הרכבות לרכבות הצעצוע הוא שרכבות צעצוע רבות מסוגלות לנוע ללא צורך במסילה. רכבות צעצוע נמכרות היטב וילדים רבים נהנים לשחק בהן. שניים מהסוגים הנמכרים ביותר של רכבות צעצוע הם דמויות בסגנון Brio מהסדרה "תומס הקטר וחברים" ורכבות לגו. לצד רבי מכר אלה נמכרות רכבות צעצוע רבות מסוגים אחרים. מוזיאון רכבת ישראל בחיפה כתב העת הבריטי לדגמי רכבות British Railway Modelling Magazine כתבי עת אחרים על דגמי רכבות סדרת התעודה לילדים I Love Toy Trains מרקלין [1], וגם ראו כאן