laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גבר ואישה

גבר ואשה (בצרפתית: Un homme et une femme) הוא סרט צרפתי משנת 1966. תסריט הסרט נכתב בידי קלוד ללוש ופייר אויטרהובן (Pierre Uytterhoeven) ובוים בידי ללוש. הסרט מיוחד בצילום השופע שלו (ללוש הוא בעל רקע בצילום פרסומות), שמציג מעברים חלקים בין צבע מלא, שחור-לבן, ותצלומים בגוון חום כהה, ובשל הפסקול שלו, אותו הלחין פרנסיס לה (Francis Lai). סרט המשך, "גבר ואישה: 20 שנים אחרי" (Un Homme et une Femme, 20 Ans Déjà),יצא לבתי הקולנוע בשנת 1986. הסרט מגולל את ספורם של אן, אלמנה צעירה (אנוק איימה), מפקחת תסריט בסרט, שבעלה המנוח (פייר ברוך) היה פעלולן ונהרג בתאונה באתר הצילומים, ושל אלמן, ז'אן-לואי (ז'אן-לואי טרנטיניאן), נהג מרוצים שאשתו שולחת יד בנפשה אחרי שז'אן-לואי התנסה בתאונה כמעט קטלנית במרוץ 24 השעות של לה מאן. הם נפגשים בבית הספר שבו לומדים ילדיהם בדוביל (Deauville). לילה אחד, אחרי שאן מחמיצה את הרכבת האחרונה, הם נוסעים ביחד לבית בפריז, והם מייד נמשכים זה לזה. הסיפור מתחקה אחר התפתחות הרומן ביניהם במהלך מספר נסיעות לדוביל והוא מתפתח חרף רגשות האשמה שאן חשה לגבי אובדן בעלה המנוח. אחרי שהם מבלים ביחד לילה בדוביל, אן נוכחת לדעת שהיא אינה נאמנה לזיכרון בעלה, ומחליטה לעזוב את ז'אן-לואי. בזמן שהיא נוסעת בחזרה לפריז ברכבת, ז'אן לואי נוסע במהירות כדי לפגוש אותה בתחנה, וכשהיא יורדת מהרכבת היא מופתעת לראותו שם. מאושרת מכך שאהובה שב אליה, הם מתחבקים כשהסרט מסתיים. המשך מערכת היחסים נותר פתוח לפרשנויות. אנוק איימה - אן גוטייה ז'אן-לואי טרנטיניאן - ז'אן-לואי דורוק פייר ברוך - פייר גוטייה (בעלה של אן) ואלרי לגראנז' - ואלרי דורוק (אשתו של ז'אן-לואי) אנטואן סיר - אנטואן דורוק (בנו של ז'אן-לואי) סואד אמידו - פרנסואה גוטייה (בתה של אן) סימון פארי - מנהלת הפנימיה גבר ואשה זכה בפרסים רבים, בכללם Grand Prix בפסטיבל קאן של 1966, פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, ובפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. איימה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וללוש לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. הפסקול נכתב בידי פרנסיס לה והיה מועמד לפסקול המקורי הטוב ביותר גם לפרס באפט"א וגם לפרס גלובוס הזהב ב-1967. שיר הנושא של הסרט, שהולחן אף הוא על ידי פרנסיס לה ומילותיו נכתבו בידי פייר ברוך, היה להיט גדול והיה מועמד ל"שיר המקורי ביותר בסרט קולנוע" בפרס גלובוס הזהב. פייר ברוך, שאף גילם את דמותו של הבעל המנוח, גם שר את השירים בפסקול. בהמשך הסרט, הוא מופיע מחדש לזמן קצר ושר את "Samba Saravah", גרסה צרפתית עם מילים שכתב ברוך בעצמו, המבוססת על השיר הברזילאי "Samba da Benção", שנכתב בידי באדן פאוול, עם מילים אותן חיבר ויניסיוס דה מוראיס. בשיר "Aujourd'hui C'est Toi", משתמשים כשיר הנושא לסדרת הטלוויזיה Panorama של ה-BBC. את שירי הדואט בסרט שרו הזמרת ניקול קרואזי ופייר ברוך. "גבר ואישה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גבר ואישה", באתר נטפליקס "גבר ואישה", באתר AllMovie (באנגלית) "גבר ואישה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גבר ואישה", באתר אידיבי "גבר ואישה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זאב רב-נוף, הצל הארוך של הזכרונות, דבר, 27 בינואר 1967 המשך עדית זרטל, ראיונות עם האנשים של "גבר ואשה", דבר, 27 בינואר 1967 המשך "פסטיבל קאן: גבר ואשה", festival-cannes.com גבר ואשה ב-IMDb "פייר ברוך שגריר לכל ימיו של ברזיל", rfimusique.com‏ 11.3.2005
שדה אוקלידי

בתורת השדות, שדה אוקלידי הוא שדה סדור, שבו לכל איבר חיובי יש שורש. לדוגמה, שדה המספרים הממשיים הוא אוקלידי, אבל שדה המספרים הרציונליים אינו אוקלידי. למרות הדמיון בשמות, אין לשדות אוקלידיים כל קשר עם חוגים אוקלידיים. השדות האוקלידיים הם מעין אנלוג סדור לשדות סגורים ריבועית, שבהם לכל האיברים יש שורש. אם אפשר לסדר שדה נתון באופן שהוא יעשה אוקלידי, אז יש רק דרך אחת לסדר אותו (משום שריבוע מוכרח להיות חיובי בכל סדר אפשרי). כל שדה אוקלידי הוא שדה פיתגורי (סדור), משום שסכום של ריבועים הוא תמיד ריבועי. לעומת זאת, לא כל שדה פיתגורי סדור הוא אוקלידי. כל שדה סגור ממשית הוא אוקלידי. כשמרחיבים שדה סדור בכל השורשים של איברים חיוביים, התוצאה היא שדה שגם אותו ניתן לסדר. אם חוזרים על התהליך, מתקבל באינדוקציה טרנספיניטית שדה אוקלידי, הנקרא הסגור האוקלידי של השדה המקורי. לדוגמה, הסגור האוקלידי של שדה המספרים הרציונליים מוכל בשדה המספרים הניתנים לבניה.
עמק שווה

עמק שווה הוא שמו של מקום פגישתם של אברהם ומלך סדום עם מלכי-צדק מלך שלם לאחר מלחמת ארבעת המלכים את החמישה, והוא מזוהה בתורה עם עמק המלך: ”וַיֵּצֵא מֶלֶךְ-סְדֹם לִקְרָאתוֹ, אַחֲרֵי שׁוּבוֹ מֵהַכּוֹת אֶת כְּדָרְלָעֹמֶר וְאֶת הַמְּלָכִים אֲשֶׁר אִתּוֹ, אֶל-עֵמֶק שָׁוֵה, הוּא עֵמֶק הַמֶּלֶךְ” (בראשית, י"ד, י"ז). "עמק המלך" מוזכר במקום אחד נוסף במקרא - מקום הצבתה של יד אבשלום על ידי אבשלום. אין ידיעה ברורה היכן נמצא אותו עמק, אך נראה שמקומו באזור ירושלים. יוספוס פלביוס כתב שהוא מרוחק שתי סטדיה (ריס) מירושלים. במגילה החיצונית לבראשית מזוהה המקום עם "בקעת בית הכרם". באנציקלופדיה המקראית הוצע זיהוי במקום הקרוב ל"גן המלך" בירושלים, ליד מקום המפגש של גיא בן הינום ונחל קדרון. ישעיהו פרס זיהה אותו עם עמק רפאים, ויהודה אליצור טען שמקומו הוא צפונית לשער שכם. מאידך מסורת הכנסייה היוונית אורתודוקסית מזהה את "עמק שווה" ואת מקום פגישתם של אברהם ומלכיצדק דווקא באזור הר תבור. על פסגת התבור נבנתה משום כך "קפלת מלכיצדק". הפסוק הנ"ל הוא מקור הביטוי "הגיעו לעמק השווה" במשמעות של "הסכימו, הגיעו לפשרה". מעבר לביטוי "הגיעו לעמק השווה", קיים גם ארגון בשם זה, הפועל למען זכויות תרבות ומורשת ושמירה על אתרי עתיקות כנכס ציבורי, ונאבק נגד השימוש באתרי מורשת ובשרידים ארכאולוגיים ככלי פוליטי בסכסוך בין ישראל והפלסטינים. מסלול טיול בעמק שווה, באתר קק"ל הרב יצחק לוי, פגישת אברם עם מלך סדום ועם מלכי-צדק, באתר בית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון אודותינו, באתר עמק שווה ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמק המלך

האם התכוונתם ל... עמק המלך – שמו של מקום פגישתם של אברהם אבינו ומלך סדום עם מלכי-צדק מלך שלם עמק המלך (ספר) – ספר קבלה בשיטת רבי ישראל סרוג, מגורי האר"י
ששת הימים (סרט)

"ששת הימים" הוא סרט קולנוע ישראלי רשמי על מלחמת ששת הימים שהופק זמן לא רב לאחר המלחמה. את הסרט הפיק ב-1968 שירות הסרטים הישראלי (שנקרא אז "שירות הסרטים הממשלתי") בראשות יגאל אפרתי, ביים אלפרד שטיינהרדט (במאי הסרט התיעודי הרשמי על מלחמת סיני) וערכה נלי גלעד. על הצלמים נמנו אמנון סלומון, יכין הירש, ומרקו יעקובי. אורך הסרט כשעה וחצי, ובתחילתו מקדים דברים ראש הממשלה אז, לוי אשכול. הסרט מלווה בדברי קריינות שכתב חיים חפר, וקורא יוסי בנאי. הוא כולל יומני קולנוע ישראליים וזרים וראיונות עם רב-אלוף יצחק רבין ואלופי הניצחון ישראל טל, דוד אלעזר ועוזי נרקיס. משתתפים בו מטוסי חיל האוויר וחיילי מילואים שגויסו להפקת הסרט, ורוב קטעי הקרבות בו משוחזרים בהשתתפות חיילי צה"ל שנטלו חלק בלחימה המקורית, כמו הקרב על גבעת התחמושת וכיבוש העיר העתיקה. הסרט "ששת הימים" יצא אל בתי הקולנוע במרץ 1968, בטרם החלו שידורי הטלוויזיה הישראלית, ונתן לצופיו לחזות באירועי המלחמה. צפו בו יותר מ-750,000 איש, והוא זכה להצלחה מסחרית והכניס יותר ממיליון ל"י. הסרט זכה לביקורות מעורבות. לאורך השנים שלאחר עשיית הסרט, קטעי הקרבות שנראים בו מוצגים בתוכניות טלוויזיה על מלחמת ששת הימים, בהיעדר די חומר מצולם אותנטי מן המלחמה. "ששת הימים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ששת הימים", באתר אידיבי הקרנת בכורה של הסרט ששת הימים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1968 אלפרד שטיינהרדט חתום כיועץ על הסרט ולא כבמאי. זאב רב-נוף, תעודה היסטורית, דבר, 29 במרץ 1968 מזרזים הפקת סרטים, מעריב, 20 במאי 1969 ששת הימים הכניס כמיליון לירות, דבר, 7 ביוני 1968 רם עברון, על בד הקולנוע - תשעה ירחי לידה - ("ששת הימים", "סינרמה", ת"א), למרחב, 29 במרץ 1968 זאב רב נוף, תעודה היסטורית, דבר, 29 במרץ 1968
אנציו, מלך סרדיניה

אנציו מסרדיניה (Enzo of Sardinia, ‏סביב 1220 - 14 במרץ 1272) היה בנו מחוץ לנישואים של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מעט מאוד ידוע על נסיבות הולדתו של אנציו, ידוע כי שם אימו היה אדלייד. שמו הוא הגרסה האיטלקית לשם הגרמני היינריך - שם אביו של הקיסר. הקיסר השיא אותו בשנת 1238, בעצת בני בריתו האיטלקים לאדלסייה מטורס שמשפחתה שלטה במחצית האי סרדיניה. בשנה בה נישא הכתיר אותו אביו כמלך סרדיניה. הכתרה זו לא הייתה מעשה טקסי או בעל עניין מקומי אלא חלק מהמאבק בין הקיסר לאפיפיור על השליטה באיטליה. תפיסת האי חיזקה את הקיסר על חשבון האפיפיור שראה בצעד כהתקפה ישירה על מדינת האפיפיור, והטיל חרם מחודש על הקיסר. הפעם היה פרידריך מוכן לחרם, והגיב בגירוש פקידים של הכס הקדוש. איטליה הייתה במצב של לחימה מתמדת, כאשר שתי קבוצות של ערים מחוץ לתחום השליטה הקיסרי התעמתו ביניהן. פלג הגואלפים ובראשו בולוניה וג'נובה נתמך על ידי הכס הקדוש, ופלג הגיבלינים בראשות פיזה וסיינה נתמך ותמך בקיסרות. קשרים אלו ליבו את האיבה בין הקיסר לאפיפיור, העמיקו את העימותים והגבירו את התהום הפעורה בין הצדדים. בשנת 1239 הוא מונה לתפקיד בא-כוח הקיסר בלומברדיה וברומאניה, והפך למעשה למושל-נציב בצפון איטליה, אזור בו הייתה ההתנגדות לקיסר עזה ביותר. מינוי זה גם לכך שאנציו עזב את האי סרדיניה, ממלכתו לכאורה, ואליו לא יחזור יותר. הוא ייצג את אביו הקיסר במסעות מלחמה כנגד הכס הקדוש. היעדרותו מסרדיניה הביאה להכרזה על ביטול נישואיו ואובדן התואר "מלך סרדיניה" בשנת 1245. ביום 26 במאי 1249 הוא עמד בראש הצבא הקיסרי מול צבא העיר בולוניה בקרב הידוע בשם קרב פוסלטה (איטלקית: Battaglia di Fossalta) לאחר יום של קרבות מרים ניצחו הבולונזים וצבא הקיסר נמלט משדה הקרב. אנציו, בן 31 בעת הקרב, נלכד והובל לבולוניה שם הושם בכלא - ארמון הקרוי על שמו עד ליום מותו בשנת 1272, והיה השליט האחרון לבית שטאופן. מדיה וקבצים בנושא אנציו, מלך סרדיניה בוויקישיתוף
ניצחון טכני

ניצחון טכני הוא ניצחון המושג בתחרות ספורט בעקבות החלטה שיפוטית ולא בדרך הרגילה של התגברות על היריב. ההכרזה על ניצחון טכני מגיעה בעקבות הפרה חמורה של כללים ותקנות, כגון אי התייצבות למשחק, שיתוף שחקן מורחק וכדומה. בענפי הספורט השונים ישנן הגדרות שונות בשאלה מהו הניקוד הניתן על ניצחון טכני. בשחמט ניצחון טכני נחשב כניצחון רגיל, אך אינו תורם למד הכושר של השחקן. בכדורגל משמעו ניצחון בתוצאה 3:0 וכמו כל ניצחון מוסיף 3 נקודות במשחק ליגה או מעבר שלב במשחק גביע. בכדורסל נחשב כניצחון של 20:0, כאשר הנקודות נרשמות לזכות קפטן הקבוצה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוט ד'אור

האם התכוונתם ל... קוט ד'אור (אזור גאוגרפי) – אזור גאוגרפי בחבל בורגון בצרפת הוסטלרי דה לה קוט ד'אור – מלון ומסעדה בעלת שלשה כוכבי "מישלן" בצרפת קוט-ד'אור (מחוז) – אחד ממחוזות צרפת שכולל את חבל הארץ, הנודע ביין האיכותי שלו חלק מגאנה של ימינו היה מושבה בריטית בשם קוט ד'אור קוט ד'אור (שוקולד) – חברה הידועה במותג שוקולד בעל שם זהה
המפענחת

המפענחת (אנגלית: The Closer) היא סדרת דרמה משטרתית שנוצרה על ידי רשת TNT האמריקאית. עלילת הסדרה עוקבת אחר היחידה לפשעים חמורים של משטרת לוס אנג'לס בראשותה של סגן ניצב ברנדה לי ג'ונסון (קירה סדג'וויק). הסדרה עלתה לאוויר ב-13 ביולי 2005 ושודרו בה שבע עונות. הסדרה משודרת בישראל בערוץ yes stars‏ action ו־hot zone. סדרת המשך: "המפענחת פשעים חמורים" (אנגלית: "Major Crimes"). הדמות הראשית היא סנ"צ ברנדה לי ג'ונסון, המנהלת את יחידת "רצח מיוחד" (לאחר מכן יחידת "פשעים חמורים") במשטרת לוס אנג'לס. לאחר שהסדרה המפענחת הגיעה לסיום שידוריה בשנת 2012, בתאריך ה-13 באוגוסט 2012 שחררה רשת TNT האמריקאית את סדרת הספין אוף המפענחת: פשעים חמורים (באנגלית : Major Crimes). הסדרה התחילה בכניסתה של רב פקד שרון ריידר (המגולמת על ידי מרי מק'דונל) לתפקיד ראש יחידת פשעים חמורים של משטרת לוס אנג'לס, לאחר עזיבתה של סגן ניצב ברנדה לי ג'ונסון. להלן רשימת השחקנים והדמויות אשר המשיכו בסדרת הספין אוף: מרי מק'דונל – שרון ריידר ג'ורג' ויליאם ביילי – לואי פרובנזה אנתוני דניסון – אנדי פלין מייקל פול צ'אן – מייקל טאו ריימונד קרוז – חוליו סנצ'אז פיליפ פ. קיין – באז ווטסון רוברט גוסט – ראסל טיילור אתר האינטרנט הרשמי של המפענחת אתר האינטרנט הרשמי של המפענחת: פשעים חמורים המפענחת, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "המפענחת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המפענחת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המפענחת", באתר Metacritic (באנגלית) "המפענחת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "As 'Closer' ends, 'Major Crimes' begins". USATODAY.COM. נבדק ב-2017-05-18. Reloaded, 2012-08-13, נבדק ב-2017-05-18 Major Crimes, 2012-08-13, נבדק ב-2017-05-18 The Closer, 2005-06-13, נבדק ב-2017-05-18 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צוללן קרטזי

צוללן קרטזי, הוא משחק מדעי המאפשר להדגים שני חוקים פיזיקליים: חוק ארכימדס וחוק בויל-מריוט. יצירת צוללן קרטזי היא הפעלה נפוצה במסגרת פסטיבלי מדע. הצוללן מורכב מגוף הנמצא בתוך נוזל (לרוב מים) במצב של ציפה נייטרלית. הגוף בעל צפיפות גבוהה במעט מזו של הנוזל, ובתוכו בועת גז. כאשר מופעל לחץ חיצוני על המכל, הלחץ בתוכו עולה. הלחץ הגובר של הנוזל דוחס את הגז שבתוך הצוללן ולכן צפיפותו של הגז עולה. במצב זה, כוח הציפה קטן וירידת כוח הציפה גורמת לצוללן לשקוע. מכיוון שלחץ הנוזל פוחת או גובר בהתאמה עם הקטנת או הגדלת העומק בו שרוי הצוללן הקרטזי, נפח הנוזל שהצוללן מתיק ממקומו יגדל או יקטן בהתאמה (ועמו גם כוח הציפה), ולכן מפלס הציפה הנייטרלית שלו מהווה נקודת שיווי משקל בלתי יציב, כלומר כל סטייה קטנה של הצוללן מהמפלס הנייטרלי תוציא אותו משיווי משקל. משמו של הצוללן ניתן לשער כי הוא קשור לרנה דקארט אולם ככל הנראה המצאתו קדומה יותר. חוק הגזים האידיאליים קושר בין גדלים פיזיקליים שונים בגז:   P V = n R T {\displaystyle \ PV=nRT} חוק בויל-מריוט הוא מקרה פרטי של חוק הגזים האידיאליים ומתייחס למצב בו כמות חלקיקי הגז והטמפרטורה נותרים קבועים, כלומר:   P V = K {\displaystyle \ PV=K} כאשר: P - לחץ הגז V - הנפח שהגז תופס n - כמות חלקיקי הגז במולים R - קבוע הגזים האוניברסלי (8.314472 J·K-1·mol-1) T - טמפרטורת הגז K - קבוע של כמות החלקיקים והטמפרטורה. מקשר זה ניתן לראות שבתהליך איזותרמי וללא שינוי בכמות החומר עליה בלחץ תגרום לירידה בנפח. את הצפיפות אפשר לחשב באמצעות הנוסחה: ρ = m V {\displaystyle \!\,\rho ={\frac {m}{V}}} כאשר: ρ {\displaystyle \!\,\rho } - צפיפות m {\displaystyle \!\,m} - מסה V {\displaystyle \!\,V} - נפח מכשיר נוסף שעובד באופן דומה הוא מד חום גלילאו בו משתנה הטמפרטורה וגורמת לשינוי בצפיפות המים. מדיה וקבצים בנושא צוללן קרטזי בוויקישיתוף דוגמה לצוללן קרטזי מפעילות "ליל המדענים" באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, סרטון באתר יוטיוב על ההיסטוריה והשם של הצוללן הקרטזי
הנרי דרייפוס

הנרי דרייפוס (באנגלית: Henry Dreyfuss; ‏ 2 במרץ 1904 - 5 באוקטובר 1972), היה מעצב תעשייתי. עיצוב המוצרים שתכנן בהתייחס לכללי ארגונומיה מדעיים השפיע על עיצוב המוצר במאה ה-20. לזכותו נזקף, בין היתר, עיצוב מכשיר הטלפון השולחני הסטנדרטי, "מודל 500". דרייפוס נולד בברוקלין, ניו יורק. הוא למד עיצוב אצל נורמן בל גדס, שיהפוך מאוחר יותר למתחרהו. בשנת 1929 פתח את משרדו בניו יורק. עם לקוחותיו נמנו מעבדות בל, שמכשירי הטלפון שעיצב עבורה (דגם Western Electric 302 ו"דגם 500") היו לאבות-טיפוס למכשירי טלפון רבים, חברת שואבי האבק "הובר", חברת הציוד המכני-חקלאי ג'ון דיר עבורה עיצב את הטרקטורים "מודל A" ו"מודל B" הפופולריים, סדרת העטים הנובעים Wahl-Eversharp Skyline ‏ (1940) ועוד. דרייפוס הקנה חשיבות לשימושיות המוצר, להתאמתו לאדם ולכללים הנדסיים ומדעיים. לפיכך עיצוביו מצטיינים בקו פשוט וצורה ברורה ופונקציונלית וללא קישוטים. עקב כך ספג ביקורת על כך שהוא "פרקטי מדי" וחסר סגנון. דוגמה לפרקטיות זו ולשימת הלב לפרטים ניתן למצוא בעיצוב הטלפון "דגם 500" (ב-1949), בו הוציא דרייפוס את הדפסת הספרות אל מחוץ לחוגה, על ההיקף. זאת בשל העובדה שכאשר הספרה הייתה מודפסת בתוך החוגה, היא נטתה להישחק לאחר חיוגים רבים. כך גם צמצם את טעויות החיוג שנגרמו בשל אצבע המחייג שהסתירה את הספרה בעת חיוג. בשנת 1955 כתב דרייפוס את ספרו האוטוביוגרפי Designing for People ("עיצוב למען האנשים"), בו הציג את השימוש בפרסונות "ג'ו" ו"ג'וזפין" כדוגמאות טיפוסיות לקהל היעד לו מתוכנן המוצר. בשנת 1960 פרסם את המדריך הארגונומי The Measure of Man ("מידת אנוש"). הוא נבחר לנשיא הראשון של איגוד העיצוב התעשייתי האמריקאי (IDSA). בשנת 1972 טרם מותו יצא לאור בהוצאת מקגרו ספרו המונומנטלי 'Symbol Sourcebook'. הספר מכיל 20,000 סמלים ופירושם. בשנת 1972 אובחן כחולה סופני בסרטן הכבד. ב-5 באוקטובר התאבד יחד עם רעייתו, דוריס מרקס, שהייתה חולה סופנית אף היא, בשאיפת גזי הפליטה ממכוניתם במוסך ביתם בדרום פסדנה, קליפורניה. החברה שהקים, Henry Dreyfuss Associates, המשיכה להתקיים לאחר מותו. Western Electric 302 1930 - 1950 Trimline 1965 שעון מעורר Westclox Big Ben קטר רכבת Twentieth Century Limited 1938 טרקטור ג'ון דיר מודל B 1938 Dreyfuss, Henry. Designing for People. Allworth Press; illustrated edition edition, 2003. ISBN 1581153120 Dreyfuss Henry. Symbol Sourcebook, McGraw Hill' 1972. Flinchum, Russell. Henry Dreyfuss, Industrial Designer: The Man in the Brown Suit. Rizzoli, 1997. ISBN 0-8478-2010-6 מדיה וקבצים בנושא הנרי דרייפוס בוויקישיתוף אתר הבית של Henry Dreyfuss Associates (באנגלית) הנרי דרייפוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עופר בן-צבי, קו הרקיע חד וחלק איתי להט, צרכנות למתקדמים Symbol Sourcebook: An Authoritative Guide to International Graphic Symbols, Logo Design Love, ‏25/2/2019 (באנגלית)
מרדכי שכטר

האם התכוונתם ל... איציע מרדכי שכטר – בלשן מרדכי שכטר (חוקר סביבה) – פרופסור באוניברסיטת חיפה, ראש המרכז לחקר משאבי טבע וסביבה
ישראל פרידמן

ישראל פרידמן הוא שמו של האדמו"ר הראשון מרוז'ין. כמה מצאצאיו נקראו גם הם בשם זה. האם התכוונתם ל... ישראל פרידמן מרוז'ין – מייסד שושלת רוז'ין ואדמו"רה הראשון ישראל פרידמן מהוסיאטין – נכדו של רבי ישראל מרוז'ין ישראל פרידמן מצ'ורטקוב – נכדו של רבי ישראל מרוז'ין ישראל פרידמן מסדיגורה – האדמו"ר מסדיגורה, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין ישראל שלום יוסף פרידמן – האדמו"ר השני בחסידות בוהוש, נינו של רבי ישראל מרוז'ין. ישראל פרידמן (בויאן) – אדמו"ר מבויאן, נינו של רבי ישראל מרוז'ין. ישראל משה פרידמן – האדמו"ר מסדיגורה בדור השביעי. ישראל פרידמן בן-שלום – ד"ר להיסטוריה וראש ישיבת ההסדר "אהבת ישראל" בנתיבות, מכונה האדמו"ר מפשקאן, מצאצאי ר' ישראל מרוז'ין. ישראל פרידמן (עיתונאי) – עורך עיתון יתד נאמן. ישראל פרידמן – ראש ישיבת אהלי תורה בשכונת קראון הייטס ישראל פרידמן, רב קהילת טשארטקוב, מח"ס 'שבט מישראל', מאנשעסטער
עצלני קרקע

עצלני קרקע או עצלני ענק הוא שם כולל למיני עצלנאים, שנכחדו. קבוצה זו אינה טקסונומית (פוליפילטיות) וכוללת כמה משפחות, כולל של העצלנים המודרניים. עצלני הקרקע התפתחו לפני 35 מיליון שנים ונכחדו לפני 10,000–5,000 שנים. השורדים האחרונים בקבוצה זו חיו באיים האנטילים, וקיימות טענות שהמשיכו לשרוד שם עד שנת 1550 לספירה, אף על פי שעל סמך תיארוך רדיומטרי, הפרט הצעיר ביותר שנמצא הוא בן 4,190 שנה. לעומת זאת, ביבשות אמריקה הצפונית והדרומית, עצלני הקרקע האחרונים נכחדו לפני 10,000 שנים או יותר. המושג "עצלני קרקע" משמש כשם כללי לכל העצלנים שנכחדו, בשל הגודל היחסי של הצורות הקדומות ביותר שנתגלו, להבדיל מעצלני העצים, הקטנים מהם משמעותית, אשר ממשיכים להתקיים ביערות אמריקה הדרומית. לפיכך, על אף שמם, לא כל עצלני הקרקע בילו את חייהם על פני האדמה. הגדול בעצלני הקרקע היה המגתריום, בגודל של פיל אסייתי ובגובה של 6 מטרים ומשקל של 4 טונות. פלאונטולוגים זיהו יותר משמונים סוגים של עצלני קרקע, בכמה משפחות: עצלני דו-אצבע (Megalonychidae) מגתריים (Megatheriidae) Nothrotheriidae מילודוניים (Mylodontidae) Orophodontidae? Scelidotheriinae? - בה הסקלידותריום Rathymotheriidae? מדיה וקבצים בנושא עצלני קרקע בוויקישיתוף עצמות עצלן קרקע קדום עשויות לחולל מהפכה היסטורית, מתוך "הזנב הארוך", 28 בנובמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי חלבו

רבי חלבו היה אמורא בדור השלישי. נראה שעלה מבבל לארץ ישראל. בבבל היה מתלמידיו החשובים של רב הונא ומסר מפיו כמה מאמרים באגדה. למד גם מפי רב חמא בר גוריא, תלמידו של רב ומסר בשמו שמועות רבות. בארץ ישראל למד אצל רבי שמואל בר נחמני ומסר בשמו מאמרים רבים באגדה. כן למד מפי רבי אמי, רבי יצחק נפחא ומסר משמם של עולא ביראה ורבי אבדימי דמן חיפה. חבריו בארץ ישראל היו רבי עוירא ורבי יוסי בר חנינא, וכן מוזכר שהיה בחברת רבי יהודה נשיאה (ר' יודן נשייא) באחת מתעניות הציבור. תלמידו היה רבי ברכיה, שהרבה למסור משמו, בעיקר באגדה. רבו, רב הונא היה מאריך בדרשותיו ובשיעוריו, ולכן רבים מתלמידיו, וביניהם רבי חלבו, התאפקו מלצאת לצורכיהם בשעת השיעור, כתוצאה מכך נעשו עקרים, ולא יכלו להוליד יותר. לכן, לרבי חלבו לא היו בנים ונראה שחי בבדידות. פעם אחת בעת שהיה חולה לא בא אף אחד לבקרו, עד שרב כהנא הודיע לחבריו על דבר מחלתו ושכנעם לבא לבקר אותו. לעולם יהא אדם זהיר בכבוד אשתו, שאין ברכה מצויה בתוך ביתו של אדם אלא בשביל אשתו. קשים גרים לישראל כספחת. כל הנהנה מסעודת חתן ואינו משמחו - עובר בחמשה קולות, שנאמר: קול ששון וקול שמחה קול חתן וקול כלה קול אומרים הודו את ה' צבאות. הרב אהרן הימן, "ר' חלבו", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ד, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ו', עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"ז, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף י"ט, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ה, עמוד א' תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה, פרק א', הלכה א' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קכ"ג, עמוד ב' בראשית רבה, פרשה ע"ח, פסקה א' ועוד תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים, פרק ט', הלכה ג' תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ס', עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ד', עמוד א' תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק ד', הלכה ד' תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף קי"ב, עמוד א' תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק ב', הלכה א' בראשית רבה, פרשה ע"ח, פסקה א' אמר רבי ברכיה השבתי את רבי חלבו וכו'. תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים, פרק ט', הלכה ג' תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק א', הלכה א' ועוד תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ד, עמוד ב'. אם כי יש שאמרו כי רבי ברכיה היה בנו. ראו: שדה צופים על מסכת יבמות. וכן ויקרא רבה, פרשה ל"ו, פסקה ו' תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ל"ט, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף נ"ט, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע', עמוד ב'
ממזרים ללא תהילה

ממזרים ללא תהילה (באנגלית: The Inglorious Bastards; באיטלקית: Quel maledetto treno blindato, מילולית: "הרכבת המשוריינת הארורה הזו") הוא שמו של סרט מלחמה איטלקי מסוג סרט ספגטי משנת 1978 המתחולל בצרפת מהלך מלחמת העולם השנייה. הסרט בוים בידי אנזו קסטלארי (Castellari) וכיכבו בו בו סוונסון (Svenson), פיטר הוטן (Hooten), פרד וויליאמסון (Williamson), מייקל פרגולני (Pergolani) וג'קי בסהארט (Basehart). את פס-קול הסרט הלחין פרנססקו דה מסי (De Masi). הסרט מספר על קבוצת עבריינים אמריקאים הנמלטים לחופשי בעת שהשיירה המובילה אותם לבית כלא צבאי מותקפת בידי הגרמנים. הקבוצה בת חמשת חיילים עושה את דרכה לכיוון שווייץ ובדרך מצטרף אליה עריק גרמני. החיילים הורגים בשגגה קבוצה של אמריקאים מחופשים לגרמנים שהיו בדרכם למבצע חשאי ולוקחים את מקומם. בשיתוף עם תנועת ההתנגדות הצרפתית הם מתנדבים למבצע מורכב של חטיפת רכבת גרמנית הנושאת טילי V-2 והעברתה לידי בעלות הברית. מארב גרמני מסכל את התוכנית אולם קצין אמריקאי מצליח להעביר לידי בעלות הברית את הגירוסקופ הסודי שחילץ מהטיל, ורוב חברי הקבוצה נהרגים בעת ביצוע המשימה. בשנת 2009 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד", ששאל את שמו מהסרט האיטלקי. "ממזרים ללא תהילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ממזרים ללא תהילה", באתר AllMovie (באנגלית) "ממזרים ללא תהילה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ממזרים ללא תהילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דרור עמיר, קצת כבוד לממזרים, באתר ynet, 14 בספטמבר 2009