laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בן יעקב

האם התכוונתם ל... אישים ששם אביהם הוא יעקב: אברהם בן יעקב (נוסע) – בן המאה ה-10 חיים בן יעקב אבולעפיה השני - רב, שד"ר ומדינאי ארץ ישראלי מחדש היישוב היהודי בטבריה יעקב בן יעקב משה לורברבום מליסא – רב אורתודוקסי, פוסק, ורבהּ של העיר ליסה (לשנו) שבפולין יצחק בן יעקב אלפסי – הרי"ף, מגדולי פוסקי התלמוד ומגדולי הפוסקים הספרדים משה בן יעקב אבן עזרא – משורר יהודי, פילוסוף ורב בתור הזהב של יהדות ספרד משה בן יעקב מקוצי – בן המאה ה-13, מבעלי התוספות, מחבר "ספר מצוות גדול" משה בן יעקב קורדובירו – מחשובי מקובלי צפת במאה ה-16, מחבר ספרי קבלה ורבו של האר"י משולם בן יעקב מלוניל – מגדולי חכמי פרובנס בצרפת נסים בן יעקב – רב עובדיה בן יעקב ספורנו מפרשני המקרא בן יעקב הוא שם משפחה יהודי. אברהם בן-יעקב (חוקר) – סופר, מחנך וחוקר יהודי בבל ארצי בן יעקב – משחקני מועדון הכדורגל בית"ר ירושלים זלמן בן-יעקב – חבר כנסת מטעם אגודת ישראל בכנסת השנייה והכנסת השלישית יוחנן בן יעקב (פסל) – פסל ישראלי, חתן פרס דיזנגוף יוחנן בן יעקב (מחנך) – איש כפר עציון, שימש מזכ"ל בני עקיבא, כתב ספרים רבים על גוש עציון ועל פרשת מחלקת הל"ה יצחק בן-יעקב – מאנשי העלייה השנייה, איש דגניה, מראשוני הטייסים ביישוב וממיסדי חברת אווירון יצחק אייזיק בן יעקב – ביבליוגרף יהודי ליטאי, שעסק גם בסחר והוצאה לאור של ספרים. ממנהיגי הקהילה היהודית בווילנה צבי בן יעקב – מבכירי ההגנה וצה"ל צבי בן יעקב (צנחן) – אחד מצנחני היישוב צבי רוזנבלט – בשמו העברי צבי בן יעקב ראו גם: בר יעקב – צורה מקבילה לשם המשפחה בן יעקב יעקובסון (יעקבסון, יאקובסון, יעקבזון, יעקובזון) – יעקובוביץ - צורות מקבילות בשפות הודו-אירופיות לשם המשפחה בן-יעקב יעקובוב – הצורה המקבילה בעדות בוכרה וקווקז לשם המשפחה בן-יעקב. רווחת בקרב יהדות עדות בוכרה וקווקז יעקובשווילי – הצורה המקבילה בגאורגית לשם המשפחה בן-יעקב. רווחת בקרב יהדות גאורגיה
יצחק בן-יעקב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יצחק בן-יעקב – מאנשי העלייה השנייה, איש דגניה, מראשוני הטייסים ביישוב וממייסדי חברת אווירון יצחק בן יעקב אלפאסי – מגדולי פוסקי התלמוד ומגדולי הפוסקים הספרדים רבינו יצחק בן יעקב "הלבן" – מגדולי בעלי התוספות, תלמיד רבנו תם יצחק אייזיק בן יעקב (1863-1801) - ביביליוגרף ומו"ל יהודי, ממנהיגי קהילת וילנה.
משה בן יעקב

האם התכוונתם ל... משה בן יעקב אבן עזרא – משורר יהודי, פילוסוף ורב בתור הזהב של יהדות ספרד משה בן יעקב מקוצי – בן המאה ה-13, מבעלי התוספות, מחבר "ספר מצוות גדול" משה הגולה מקיוב (השני) – רב בתחילת המאה ה-15 משה בן יעקב קורדובירו – מחשובי מקובלי צפת במאה ה-16, מחבר ספרי קבלה ורבו של האר"י משה בן יעקב (בית שאן) – ראש מועצת בית שאן
מד נאוטילוס

מד נאוטילוס (MedNautilus) היא מערכת כבלי תקשורת אופטיים תת-ימיים במזרח אגן הים התיכון. עד לראשית 2012, מערכת זו הייתה מערכת התקשורת העיקרית המחברת את ישראל לשדרת האינטרנט העולמי (כבל לב וכבל CIOS בבעלות חברת בזק סיפקו קיבולת נמוכה באופן משמעותי). רק בראשית 2012 נפרסו כבלים נוספים, שיצרו תחרות עם הכבל הקיים. מערכת הכבלים היא באורך כולל של 5,729 ק"מ, הוקמה על ידי חברת מד נאוטילוס האיטלקית והחלה לפעול בשנת 2001. הכבלים מקשרים בין קטניה שבסיציליה, חאניה שבכרתים, אתונה שביוון, איסטנבול שבטורקיה, פאנטסקינוס שבקפריסין, ותל אביב וחיפה שבישראל. המערכת הימית מחוברת לכבלי תקשורת יבשתיים פנים אירופאים, ודרכם לכבלים תת-ימיים המחברים בין מערב אירופה לצפון אמריקה. המערכת בנויה בצורה טבעתית, כאשר שני כבלים יוצאים מסיציליה, אחד צפוני ואחד דרומי, ומגיעים לחיפה ולתל אביב בהתאמה. הכבלים מחוברים ביניהם באמצעות כבל תת-ימי ובכבל יבשתי נוסף המחבר בין תל אביב לחיפה. צורת תכנון זו מסייעת לשרידות, שכן במקרה תקלה באחד הכבלים ניתן להשתמש בכבל השני כגיבוי. קצב העברת הנתונים במערכת הוא 3.84 טרה-ביט לשנייה, העוברים בשישה זוגות של סיבים אופטיים. עד לשנת 2012, עברה כמעט כל תעבורת התקשורת והאינטרנט בין ישראל לאירופה ולארצות הברית דרך צמד כבלים אלו, דבר שהפך את חברת מד נאוטילוס, בעלת השליטה בכבלים, למונופול בתחום תעבורת האינטרנט בין ישראל לעולם, ויצר בעיה פוטנציאלית חמורה במקרה של תקלה או חבלה בכבלים. מסיבות פוליטיות, ישראל חייבת להסמך על כבלים תת-ימיים, ואינה יכולה להתחבר לשדרת האינטרנט העולמי באמצעות חיבור יבשתי דרך שכנותיה. זאת למרות הסכמי השלום עם מצרים, ומעבר כבלים רבים בחצי האי סיני ובתעלת סואץ. בשל חיוניותה של המערכת לתקינות התקשורת בין ישראל לעולם, כלולים מתקני מד נאוטילוס בצו להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (2007), שמשמעו מתן הנחיות אבטחה פיזית וחמושה על ידי משטרת ישראל והנחיות אבטחת מידע על ידי השב"כ לתשתיות חיוניות בישראל. ספקיות האינטרנט חוכרות את החיבור לחו"ל בשני מודלים. באחד, החברות מבצעות חכירה של קו ברוחב-פס של 10 ג'יגה-ביט (המכונה גם "צבע") בחוזה של 15 שנה, תמורת כ-30 מיליון דולר. ספקיות אינטרנט החוכרות כיום במודל זה הן בזק בינלאומי, 012 סמייל ו-013 נטוויז'ן, החוכרות 150 ג'יגה-ביט, כלומר 15 קווים, בחלוקה שווה ביניהן. מרבית החוזים במודל זה סגורים עד שנת 2017. מודל אחר הוא שכירות חודשית של STM1 - יחידה בנפח 155 מגה-ביט. מודל זה בשימוש בעיקר על ידי ספקיות האינטרנט הקטנות.[דרוש מקור] כמה מדינות ערביות במזרח התיכון, כדוגמת לבנון, נמנעות מלהתחבר לכבל מסיבות פוליטיות, היות שהוא מחובר גם לישראל. אתר חברת מד נאוטילוס מפה של מערכת מד נאוטילוס http://www.knesset.gov.il/protocols/data/rtf/pnim/2007-05-01.rtf
ארקי-סוון טיור

ארקי-סוון טיור (באסטונית: Erkki-Sven Tüür; נולד ב-16 באוקטובר 1959) הוא מלחין אסטוני. נולד בקרדלה שעל האי האסטוני חיאומה. למד נגינה בחליל ובכלי הקשה בבית הספר למוזיקה בטאלין בשנים 1976 - 1980 והלחנה אצל יאן ראטס באקדמיה למוזיקה של טאלין ובאופן פרטי אצל לפו סומרה מ-1980 עד 1984. בין 1979 ל-1984 עמד בראש להקת הרוק אין ספה, שהייתה עד מהרה לאחת הפופולריות ביותר באסטוניה. טיור עזב את אין ספה כדי להתמקד בהלחנה ועם בוא הפרסטרויקה לא איחר למצוא קהל במערב. הפילהרמונית של הלסינקי, אנסמבל היליארד, רביעיית הסקסופון של סטוקהולם והתזמורת הסימפונית של ברמינגהאם הן בין ההרכבים שהזמינו אצלו יצירות. בשנים 1991 ו-1996 הוענק לו פרס התרבות של אסטוניה. הקונצ'רטו החדש שלו לוויולה ותזמורת, הקרוי "אילומנציו" נוגן על ידי תזמורת יוטלנד הדרומית באוקטובר 2008. מדיה וקבצים בנושא ארקי-סוון טיור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארקי-סוון טיור (באנגלית) ארקי-סוון טיור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארקי-סוון טיור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארקי-סוון טיור, באתר ספוטיפיי ארקי-סוון טיור, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט ארקי-סוון טיור, באתר AllMusic (באנגלית) ארקי-סוון טיור, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארקי-סוון טיור, באתר Discogs (באנגלית) ארקי-סוון טיור, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוכלי-צמחים

אוכלי-צמחים או הרביבורים (מלטינית: "herba" – צמח, "vorus" – בליעה) הם בעלי חיים הניזונים מאורגניזמים אוטוטרופיים. המונח מתייחס הן לאוכלי עלים והן לאוכלי החלקים האחרים של הצמח: פרחים, זרעים, פירות, פקעות, צוף, אבקת פרחים, ועצים. הם כוללים מגוון של מינים: רוב הפרסתנים, הרבה פרימטים, מכרסמים וארנבאים, עטלפי פרי, עופות כמו היען, התוכיים, היוניים, התרנגולאים והברווזיים, כמה זוחלים כמו צבים, חרדון צב ואיגואנה, רוב שבלולי היבשה ומאות אלפי מיני חרקים כמו חגבים, פרפרים, חיפושיות, כנימות, צרצרים, נמלים, טרמיטים ועוד. ההרביבורים עברו התאמה לאכילת צמחים ולא בשר. הם מהווים חוליה חשובה במארג המזון, מכיוון שהם הופכים את החומר האורגני, שהצמחים ייצרו מאנרגיית השמש, למזון היכול להיצרך על ידי אוכלי כל וטורפים. הם מכונים 'צרכנים ראשוניים'. צמחים שונים פיתחו הגנה מפני טריפה, כמו: קוצים, ריח דוחה או רעלים. כתגובה, פיתחו חלק מההרביבורים מנגנונים המסייעים להתגבר על הגנות אלה. מצב זה, בו הנטרף מתגונן והטורף לומד איך לעקוף את מנגנוני ההגנה של הנטרף, מכונה לעיתים מרוץ חימוש ביולוגי. גם מספר אנשים ניזונים מדיאטה צמחונית ונמנעים מתזונה מהחי (לרוב המונח כולל הימנעות מבשר יונקים ועופות אך לא ממאכלי ים או מביצים), אך בניגוד לבעלי החיים בני אדם הם אוכלי-כל מבחינת ההתמחות האקולוגית. התזונה הצמחונית או הטבעונית נובעת מהתנהגות או מהרגל ספציפי של הפרט ולא של כלל האוכלוסייה. ישנם מספר סוגים של הרביבורים המתחלקים על פי סוג מזונם, צורת השגתו והיחס בינם לבין הצמח – לא כולם "טורפים" את הצמחים. חלקם נותנים עבורם שירותים בתמורה למזון. טורפים אוכל-כול אוכלי פגרים יונקי צוף מדיה וקבצים בנושא אוכלי-צמחים בוויקישיתוף לא כל סוגי האצות נחשבים לצמחים אמיתיים, אך האוכלים אותם דומים בהתנהגותם לאוכלי צמחים אמיתיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרייט המרגלת

הרייט המרגלת (באנגלית: Harriet The Spy) הוא רומן נוער שנכתב על ידי הסופרת האמריקאית לואיז פיציו. הספר יצא לאור בשנת 1964, והפך לקלאסיקה. הספר תורגם לעברית בשנת 1984 ויצא לאור בסדרת מרגנית של הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר. הספר עובד לסרט קולנוע באותו שם בשנת 1996, בכיכובה של מישל טרכטנברג. הסיפור מספר את קורותיה של ילדה כבת 11, המתגוררת במנהטן, ניו יורק. הרייט היא בת יחידה בעלת עולם פנימי עשיר, שתחביביה העיקריים הם ריגול וכתיבה במחברת. הרייט נוהגת לכתוב את מחשבותיה במחברת שהיא נושאת לכל מקום, ואת שעות אחר-הצהרים היא מבלה בריגול אחר דמויות שונות המתגוררות בשכונה: זוג ערירי הנוהג לרכוש חפצים מיוחדים ולהזמין אורחים לצפות בהם; אישה השוכבת במיטתה כל היום; בונה כלובים המגדל עשרות חתולים; משפחה איטלקית בעלת מכולת. פרט למרגלת, שואפת הרייט, כשתהייה גדולה, להיות סופרת. שני אירועים מזעזעים את חייה של הרייט. הראשון הוא עזיבתה של האומנת שלה, שליוותה אותה מגיל צעיר, והשני הוא נפילת המחברת הסודית שלה לידי חבריה לכיתה. הרייט, שכל מחשבותיה הכמוסות (והלא תמיד מחמיאות) מצויות באותה מחברת, מעוררת את זעמם של חבריה לכיתה, הקמים נגדה. שני האירועים מחריבים את עולמה, ויחד עם האיסור שמוטל עליה לשאת את המחברת, מכניסים אותה למשבר עמוק, שאיתו היא צריכה להתמודד כמעט לבדה. זכויות עיבוד קולנועיות לרומן נקנו על ידי הרברט סופה בשנת 1964. "הרייט המרגלת" עובד לסרט קולנוע בשם "הרייט המרגלת" בשנת 1996. בסרט כיכבה השחקנית מישל טרכטנברג והוא היה לסרט הראשון שהופק על ידי חטיבת הסרטים העלילתיים של ניקלודיאון. במרץ 2010, ערוץ דיסני שידר לראשונה את העיבוד שלהם לסיפור, סרט הטלוויזיה "הרייט המרגלת: מלחמות הבלוגים". הסרט הוא בכיכובה של כוכבת סדרת הילדים "המכשפים מווייברלי פלייס", ג'ניפר סטון. בסרט זה הרייט מתחרה נגד מריון הות'ורן כדי לראות למי יש בלוג יותר טוב. באוגוסט 2020, עיבוד סדרת אנימציה המבוססת על הספר הוזמנה על ידי אפל TV בכיכובן של ביני פלדשטיין, ג'יין לינץ' ולייסי שאבר. המלצה על הספר באתר קידס "הרייט המרגלת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הרייט המרגלת, באתר OCLC (באנגלית) Weiler, A. H. (June 26, 1966). "On Bing Barnum's 'Moon'". The New York Times. Page D11. Alexandra Del Rosario (12 באוגוסט 2020). "'Harriet The Spy' Kids Animated Series Starring Beanie Feldstein, Jane Lynch & Lacey Chabert Ordered By Apple". Deadline. {{cite web}}: (עזרה)
כבל תקשורת

כֶּבֶל תקשורת הוא כבל חשמלי, המשמש כקו תקשורת ישיר בין שני התקני תקשורת נפרדים. קרוי גם נל"ן (ר"ת: "נקודה לנקודה"). כבלי התקשורת הפשוטים ביותר בנויים מתיילים מוליכים מבודדים, במספר תצורות בסיסיות: שזירה – חוטי המעגל החשמלי שזורים זה בזה, במארג המבטל את השדות המגנטיים שהם מחוללים. קואקסיאליות – אחד משני חוטי המעגל החשמלי הוא גליל חלול והשני, כולל שכבת הבידוד שלו, עובר בתוכו. התקן זה יקר יותר מהשזירה ויעיל ממנה לביטול השדות המגנטיים. שכבות בידוד חשמלי אחדות. סיכוך – מעטפת מוליכת חשמל הקולטת ומחלישה את השדה המגנטי. קבוצה נוספת של כבלי תקשורת היא קבוצת הסיבים האופטיים. סיב אופטי הוא סיב מחומר שקוף (לרוב זכוכית), המאפשר העברת אור מקצהו האחד לאחר, בהתבסס על עקרון פיזיקלי של החזרה גמורה (או החזרה מלאה) של קרן אור. מכיוון שסיבים אופטיים אינם יוצרים שדות מגנטיים, הם יעילים ואמינים יותר בהעברת אותות. על פי רוב, עלותם גבוהה מזו של כבלים מוליכי חשמל. מדיה וקבצים בנושא כבל תקשורת בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוזות תימן

מחוזות תימן הם המחוזות (محافظات מוחאפזאת) האדמיניסטרטיביים המרכיבים את תימן. נכון לשנת 2018 תימן כוללת 21 מחוזות ומועצה אחת של עיר הבירה צנעא (أمانة العاصمة). מדיה וקבצים בנושא מחוזות תימן בוויקישיתוף נתוני מפקד אוכלוסין, 2013
Britney: For the Record

Britney: For the Record (בעברית: בריטני: הצד שלה), הוא סרט תיעודי של זמרת הפופ האמריקאית, בריטני ספירס. הסרט חושף את תהליך השיקום של ספירס, התייחסותה לאירועים שפקדו אותה ותהליך העבודה שלה על אלבומה החדש. צוות הצלמים וההפקה ליווה את בריטני במשך 60 ימים, מ-5 בספטמבר 2008 עד ה-5 בנובמבר 2008. הסרט הוא סיכום התקופה הקשה אותה עברה ספירס והוא התלווה לחזרתה בתעשיית המוזיקה. בסרט מוצגים, בין השאר, צילומי וידאו קליפ לשירים "Circus" ו-"Womanizer". ספירס נראית חוגגת את ליל כל הקדושים עם משפחתה, מקליטה שירים, ובחזרות ריקודים. ספירס מספרת על שעבר עליה בשלוש שנים האחרונות, מדברת על ילדיה, בעלה לשעבר קווין פדרליין ועל צלמי הפפראצי. הסרט יצא לאור ב-30 בנובמבר 2008, יומיים לפני יציאת אלבומה השישי של בריטני; "Circus". בשנת 2009, יצא לאור ה-DVD של הסרט, שכולל רימקסים ללהיטים: Womanizer ,Circus. Britney: For the Record (בעברית: בריטני: הצד שלה), הוא סרט תיעודי אמריקאי, אודות זמרת הפופ בריטני ספירס. הסרט חושף את תהליך השיקום של ספירס, התייחסותה לאירועים שפקדו אותה ותהליך העבודה שלה על אלבומה החדש. צוות הצלמים וההפקה ליווה את בריטני במשך 60 ימים, מ-5 בספטמבר 2008 עד ה-5 בנובמבר 2008. ה-וידאו יצא לאור ב-17 באפריל 2009. "Britney: For the Record", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Britney: For the Record", באתר AllMovie (באנגלית) "Britney: For the Record", באתר Metacritic (באנגלית) "Britney: For the Record", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שלמה זאב קליין

הרב שלמה זאב (סלומון וולף) קליין (רש"ז קליין; Salomon Wolf Klein;‏ 14 באוקטובר 1814, ל' בתשרי ה'תקע"ה, בישהיים, אלזס – 10 בנובמבר 1867, י"ב בחשוון ה'תרכ"ח, קולמר, אלזס) היה אב בית הדין של קהילת יהדות קולמר וגליל הריין העליון בצרפת. קליין נולד בבישהיים הסמוכה לשטרסבורג. בגיל 18 החל את לימודיו האקדמיים בלטינית ויונית. ב-1839 קיבל הסמכה לרבנות מהסמינר הרבני של מץ. קליין שימש כרב בבישהיים, דורמנך וריקסהיים. ב-1846 היה מועמד למשרת הרב הראשי של פריז, אך נדחה בשל התנגדותו לכל שינוי בהלכה. לאחר פטירת רבי זליגמן גודשו, מונה תחתיו לרב ראשי בקולמר וכל הריין העליון. בשנת תרכ"ד (1863) כתב הרב קליין הקדמה מחורזת לסידור "עבודת ישראל" של יצחק בן אריה יוסף דוב. כמו כן כתב הסכמות לספרים נוספים, כולם בעברית מחורזת משולבת בלשון הפסוקים וחז"ל תוך שימוש במשחקי מילים, ביניהם לספר "שולחן ערוך למידות", לספר שערי שמחה, אמירה לבית ישראל של הרב מווירצבורג (שהיה מחותנו), ועוד. כתב מאמרים רבים וחידושי תורה בעיתון הלבנון. הרב קליין היה מראשי הרבנים האורתודוקסים שהתנגדו לשינויים בהלכה ולתנועה הרפורמית. ב-1859 הצטרף לרש"ר הירש והובילו קו תקיף נגד זכריה פרנקל עם פרסום ספרו "דרכי המשנה", בפולמוס שהביא לקרע עם ראשוני הקונסרבטיבים. בשנת תשס"ט קובצו מאמריו על ידי צאצאיו ויצאו לאור בספר בשם "אז אמר שלמה". מיכאל גרץ ביקר את פועלו ודעותיו של קליין בספרו "המהפכה הצרפתית והיהודים". Nouvelle grammaire hebraique raisonnee et comparee (1846) Guide du traducteur du Pentateuque (2 vols. 1852–53); Le Judaisme ou la Verite sur le Talmud (1859); Recueil de lettres pastorales et de discours d'inauguration (1863). מענה רך על עזות קשה (1846) מפני קושט - נגד זכריה פרנקל (1861) האמת והשלום אהבו (1861), on the position of S. J. Rapoport vis-a-vis Frankel. איסידור סינגר, ז'ק כהן, ‏"שלמה קליין", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) שלמה קליין באתר openlibrary כתבי שלמה קליין לצפייה ולהורדה בארכיון האינטרנט משה קטן (נינו של קליין), שלמה זאב קליין, המעין ל, ג (תשן), 7-28 משה קטן, שלמה זאב קליין (בצרפתית) על הספר "מפני קושט" ותקציר קורות חייו, אתר virtualjudaica (באנגלית) משה קטן, מאמר על יחסו לאמנסיפציה, באתר "דעת" רשימת צאצאיו (בצרפתית) (הקישור אינו פעיל) אליעזר כצמן, תולדות הרב שלמה זאב קליין, באתר אוצר החכמה שלמה זאב קליין (1814-1867), דף שער בספרייה הלאומית יקר סהדותא, סדור עבודת ישראל (רעדעלהיים, תרכ"ח). ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רגב דהן

רגב דהן הוא זמר, מלחין, כותב ומעבד מוזיקלי ישראלי. רגב, יליד מעלות, החל להתעניין במוזיקה בגיל 13, כשכתב והלחין שירים על פסנתר. מאוחר יותר התעניין במוזיקה אלקטרונית ומסונתזת. בגיל 16 הוציא אלבום תוצרת בית בשם 'מישהו', האלבום הכיל שירים אותם כתב והלחין רגב במרתף בביתו. עם גיוסו לצה"ל החל רגב לשרת בבסיס צבאי בחרמון, ולאחר כשנה התקבל ללהקה צבאית. בשנת 2002 כתב והלחין רגב לדנה אינטרנשיונל את השיר "יהיה טוב". יצירת השיר משכה את תשומת לבם של אנשי חברת התקליטים IMP רקורדס. שהחתימו את רגב על חוזה להפקת אלבום סולו. בשנת 2005 הוציא רגב את אלבום הבכורה שלו "שעת האפס" בשיתוף עם חברת התקליטים IMP רקורדס. בהפקה של האלבום השתתפו אסף אמדורסקי והמפיק Henree. השירה והקולות באלבום כולו הופקו על ידי המוזיקאי אורי כבירי. שלושה סינגלים יצאו מתוך האלבום לרדיו: 'אם', 'חבל שחור' ו'שמש פלסטינית'. שלושת הסינגלים לוו בווידאו קליפים שהגיעו למקומות הראשונים במצעד ערוץ 24 והקליפ לשיר 'אם', בו משתתפים עידו תדמור ולהקתו, הגיע למקום השישי המצעד האירופאי של MTV. השירים 'חבל שחור' ו'אם' טיפסו גבוהה במצעדי הפזמונים של רשת ג' ונכנסו לפלייליסט בתחנות הרדיו הארציות והאזוריות. בשנת 2005 הוכתר רגב על ידי המאזינים לתגלית השנה של רדיו '99 escape' לאחר שהסינגלים הגיעו למקומות הראשונים במצעד התחנה. בשנת 2009 הוציא רגב את אלבומו השני "הרדיו של סבתא". באלבום אירח רגב את חיים צינוביץ' בשיר 'המראה'. את האלבום כתב והלחין רגב ואף הפיק מוזיקלית ביחד עם אסף אמדורסקי. מהאלבום יצאו הסינגלים 'לחזור', 'מול כל העולם' ו'לתמיד'. האלבום לא הצליח מסחרית והסינגלים לא זכו לחשיפה ברדיו. לאחר צאת האלבום כתב והלחין רגב את הלהיט 'בלתי נשכח' לזמר עידן יניב, ואת 'אי אפשר איתך' לזמר אביהו שבת. בשנת 2011 הצטרף כמפיק מוזיקלי להרכב האלקטרוני Poison Ivy בברלין. ההרכב הופיע במועדוני הסצנה האלטרנטיבית והמחתרתית בעיר והתפרק אחרי שנתיים. בשנת 2017 כתב והלחין רגב את השיר 'רותי' לדנה אינטרנשיונל. השיר יצא כסינגל ראשון במסע הקאמבק של הזמרת וזכה להצלחה עם כניסתו לפלייליסט של תחנת הרדיו גלגלצ. מישהו (1995) שעת האפס (2005) הרדיו של סבתא (2009) מדיה וקבצים בנושא רגב דהן בוויקישיתוף רגב דהן, סרטונים בערוץ היוטיוב רגב דהן, באתר ספוטיפיי רגב דהן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
פראדה

פראדה (באיטלקית: Prada) הוא בית אופנה איטלקי המתמחה באופנה עילית לנשים וגברים. פראדה נחשב לאחד מבתי האופנה המשפיעים ביותר בתעשיית האופנה. המותג ידוע בעשר ובאיכות טובה, והפך לסמל סטטוס. כמו שאר מותגי האופנה העילית, פראדה נאבקים בזיופים וניתן להשיג את המותג המקורי רק בבוטיקים הרשמיים של המותג או ברכישה דרך האינטרנט. החברה נוסדה על ידי מריו פראדה ב-1913 כעסק משפחתי במילאנו שעסק בייצור מוצרי עור, עץ, שנהב, קריסטלים ותיקים ונקראה "האחים פראדה". בשנת 1978, נכדתו של מריו, מיוצ'ה פראדה, ירשה את החברה. בזמן שמיוצ'ה פראדה קיבלה על עצמה את בית האופנה פראדה, היא התחתנה עם פאטריציו ברטלי. ברטלי לקח על עצמו את התפקיד הניהולי של החברה ומיוצ'ה עסקה בעיקר בתחום של העיצוב ויצירת המראה החדש של פראדה. מיוצ'ה ייצרה תיקי גב שחורים אטומים מניילון שנקרא "פוקון" עוד משנת 1970. היא חשפה את תיק היד הקלאסי של פראדה שהיה פשוט, חלק, מבריק, מניילון שחור ואופנתי. מיוצ'ה לראשונה קיבלה את המוניטין שלה על יצירתיות ושימוש בחומרים, פשטות ומודרניות עם הליין שלה בשנת 1985 כשיצרה תיק שחור חלק מניילון. התיק המקורי הפך במהרה לנחשק והתחילו לייצר זיופים לסחורה של פראדה. בתצוגת אופנה סתיו-חורף, בשנת 1989, בעוד ששאר המותגים עיצבו בגדים שעסקו במיניות (חולצות עם מחשופים, מכנסיים קצרים, תחרה, צבעים בהירים), פראדה הפתיעו את כולם עם קולקציית ה-pret-a-porter (מוכן-ללבוש) בעיצובה של מיוצ'ה פראדה. הם הציגו בגדים קלאסיים, אלגנטיים, גזרות פשוטות עם צבעים נקיים, בדים איכותיים וצבעים בסיסיים. עולם האופנה הבחין בפראדה והפופולריות שלהם עלתה לשחקים. בשנת 1993 מיוצ'ה פראדה קיבלה מהמועצה למעצבי אופנה פרס על האקססוריז. ערך מורחב – מיו מיו מיו מיו (Miu Miu) היא חברת בת של בית האופנה פראדה עם מחירים נמוכים יותר מהחברה המקורית שמיועדת לקהל יעד צעיר יותר. הליין הוקם ב-1992 על ידי מיוצ'ה פראדה ושם הקולקציה הוא כינוי החיבה של מיוצ'ה פראדה. החברה ידועה בעיצוביה הנקיים והאופנתיים, שימוש בחומרים איכותיים ומחירים נגישים יותר לכלל האוכלוסייה. במאי 2007, פראדה שיתפו פעולה עם LG אלקטרוניקה בייצור LG Prada (KE850) phone אשר נמכר ב-800$. בשנת 2009 הושקה באירופה הגרסה השנייה של המכשיר, KF900. אתר האינטרנט הרשמי של פראדה פראדה, ברשת החברתית פייסבוק פראדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פראדה, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נתיב קריטי

נתיב קריטי (באנגלית: Critical Path) הוא מושג בניהול פרויקטים המתייחס לשרשרת פעילויות הקשורות זו בזו, אשר כל שינוי בתאריכים שלהן ישפיע על מועד סיום הפרויקט. בפרויקט בו כל המשימות תלויות זו בזו ולא מתבצעות פעולות במקביל, הפרויקט כולו נמצא בנתיב קריטי. בפרויקט בו מתבצעות פעולות במקביל, ישנם מספר נתיבים, נוצרים מרווחים (slacks), המאפשרים לדחות פעילויות מסוימות בלי לדחות את סיום הפרויקט. הנתיב הקריטי יוגדר כנתיב הארוך ביותר בפרויקט. מדיה וקבצים בנושא נתיב קריטי בוויקישיתוף נתיב קריטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תכנון בשיטת הנתיב הקריטי, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פשפש

האם התכוונתם ל... פִּשְׁפָּשׁ (דלת) – דלת קטנה או שער קטן בחומה או בגדר, בתוך דלת או שער גדולים יותר או בסמוך פִּשְׁפֵּשׁ – חרק ממשפחת הפשפשיים או מתת-סדרת הפִּשְׁפְּשִׁים פִּשְׁפֵּשׁ מיטה – מין טפיל במשפחת הפשפשיים המוצץ דם בעיקר מבני אדם
אבידע ליבני

אבידע ליבני (נולד ב-17 בנובמבר 1970) הוא במאי ותסריטאי ישראלי. ליבני, יליד לונדון, גדל באשקלון והוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב במגמות תסריטאות והפקה. מלבד לטלוויזיה מביים ליבני סרטים למוזיאונים ותערוכות והיה הבמאי הראשי בתערוכת הקבע של אנו - מוזיאון העם היהודי. סרטיו הוקרנו בפסטיבלים בישראל ובעולם. סדרות וסרטים תעודיים שביים: 2000 "שומרים על התקווה", המתאר את עונת ההישרדות של בני יהודה תל אביב בליגת העל בעונת 1999/2000 והוקרן בערוץ הספורט. 2003 - שלושה פרקים בסדרה התיעודית "במדינת היהודים - תולדות ההומור והבידור הישראלי" עבור הערוץ הראשון. 2008 - "חייב לזוז" - המתעד את חבלי הלידה של אלבומו הראשון של אהוד בנאי, "אהוד בנאי והפליטים" (HOT8) ובפסטיבל הקולנוע ירושלים. 2008 - "בלדרים" (סדרה בת 3 פרקים) ששודרה בערוץ 10, ועסקה בצעירים ישראלים שהעבירו סמים ממדינה למדינה עד שנתפסו. 2010-2012 "איפה האוכל עם אייל שני" (9 פרקים - שתי עונות) (HOT8). 2011-2012 "האלבומים" (10 פרקים - שתי עונות) (HOT8). 2011 "לאן נעלם משה גז", מסע חיפוש אחרי משה גז, במאי הסרט "המלאך היה שטן" שהוכתר כסרט הישראלי הגרוע בכל הזמנים (HOT8). 2012 "לשוב בחזרה - רבקה זהר חוזרת לניו יורק" (yes דוקו) ובפסטיבל דוקאביב. 2014 "שק של סנטימנטים" המתעד את איחוד להקת כוורת בקיץ 2013 (yes דוקו). 2014 "שם וכאן", על חיי ארבעה טייסים ישראלים שהגיעו לישראל כילדים פליטים והסתירו את עברם. הוקרן בערוץ 10 ובפסטיבל הקולנוע ירושלים. 2017 "אהבת חיי" (4 פרקים). סדרה בהנחיית שאנן סטריט על קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בישראל ששודרה בערוץ הספורט. 2017 "רון ארד: לא בלי כפפות לבנות", הוקרן בפסטיבל דוקאביב. 2017 "אריק איינשטיין - שיר אהבה סטנדרטי" (6 פרקים, זוכת פרס האקדמיה - הסדרה התיעודית של השנה), (yes דוקו). 2020 "רצח בקולנוע צפון" (נבחר על ידי פורום מבקרי הקולנוע כסרט התיעודי הטוב של השנה), על פרשת רצח המהנדס פיאטלי, (כאן 11). 2020 "הפסנתרן מרמאללה", על הפסנתרן הפלסטיני הצעיר מוחמד אל שייך (yes דוקו). 2022 "האגרוף", סדרה בת שלושה פרקים על היסטורית משחקי הדרבי של תל אביב דרך סיפורה של סדרת הגמר בעונת 1991/1992 בליגה הלאומית בכדורסל (yes דוקו). 2022 "סיני - בין חלום לצלקות". סרט בשני חלקים על בניית ופינוי יישובי סיני לרגל 40 שנים לפינוי סיני (כאן 11). 2023 "יוסי שריד" - על חמישים השבועות וחמשת הימים של יוסי שריד כשר חינוך (HOT8). 2023 "שריף שנטי - תיק רצח" (כאן 11). הוקרן בתחרות הרשמית של פסטיבל הקולנוע בירושלים, 2023. 2024 "חוזה עם השטן?" (HOT8). סיפור חתימת הסכמי ההעברה. רעיון מקורי: נאוה מיכאל-צברי, תסריטאי: שי להב, מפיקה: איילת אפרתי. סרטים עלילתים שכתב וביים: 2001 "אמא ו'" (תסריטאי ביחד עם שחר רוזן). 2003 "מוישה אדולף" (תסריט ובימוי, עלילתי קצר). 2006 "הימנית האחרונה של מכס בר" (תסריט ובימוי). אבידע ליבני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) על אבידע ליבני, ב-MSN סרטים (באנגלית) אבידע ליבני, באיגוד הבמאים והתסריטאים בישראל ביוגרפיה של אבידע ליבני(הקישור אינו פעיל), באתר פסטיבל הקולנוע היהודי בסן פרנסיסקו (באנגלית) על אבידע ליבני (באנגלית) ביוגרפיה קצרה של אבידע לבני, באתר פסטיבל ירושלים לקולנוע מורן שריר, פרס ישראל האחרת לקולנוע, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2011