הנזל וגרטל (אופרה)

הנזל וגרטל (בגרמנית: Hänsel und Gretel) היא אופרה גרמנית משנת 1893 בשלוש מערכות, באורך של כשעתיים, שכתב המלחין הגרמני אנגלברט הומפרדינק. הלברית נכתבה בידי אחותו, אדלהייד וטה. העלילה מבוססת על המעשיה "עמי ותמי" של האחים גרים. הצגת הבכורה נערכה בוויימאר ב-23 בדצמבר, לקראת חג המולד, בשנת 1893. על האופרה ניצח ריכרד שטראוס. האופרה היא אחת הבולטות בסוגת ה"אופרה לילדים" ופופולרית גם כיום. באירופה היא מועלית בעיקר בתקופת "הציפייה", שהם ארבעת השבועות שלפני חג המולד. בביתו הדל של המטאטאן עסוקים ילדיו, הנזל וגרטל בעבודה. הרעב מייסר את שניהם, משום שבמשך שבועות לא אכלו דבר מלבד לחם יבש. גרטל מגלה להנזל כי הערב, לשם שינוי, יזכו לאכול דייסת אורז, שכן השכנה נתנה להם סיר מלא חלב במתנה. בציפייה נלהבת מתחילים הילדים לרקוד ולשחק. כאשר מגיעה אמם הביתה עייפה ומותשת ומגלה שילדיה לא היו חרוצים מספיק, בכעסה עליהם היא נוטלת מוט ורוצה להכותם. בשגגה היא דוחפת את סיר החלב מן השולחן. מתוך זעם על אובדן החלב, שולחת האם את הנזל וגרטל ליער לאסוף תותי בר, כדי שיהיה להם משהו לאכול. לאחר שהיא מבכה את מר גורלה היא נרדמת. האב פטר מגיע שתוי הביתה. הפעם האיר לו המזל פנים, הוא מכר הרבה מטאטאים ובכסף שהרוויח קנה מלוא הסל מצרכי מזון. לאחר ששאל לשלום הילדים משתנה מצב רוחו והוא חושש לילדיו - הערב מתקרב ואולי יאבדו הילדים את דרכם ביער, יגיעו בטעות לאילזנשטייןויפלו בידיה של המכשפה? המכשפה עלולה לפתותם, לאפות מהם עוגיות זנגביל ולאכול אותן. מלאי חשש יוצאים האב והאם ליער בעקבות ילדיהם. פרלוד: "המכשפה רכובה על המטאטא" הילדים הצליחו למלא את הסל בפירות יער. הקוקייה נשמעת ביער והנזל מחקה אותה. השנים אוכלים במהרה את כל הפירות שבסל. הלילה כמעט ירד, חשוך מדי לחפש פירות יער נוספים וגם את הדרך חזרה הביתה השניים לא מוצאים. היער שנראה מוכר ולא הפחיד את הילדים באור היום נראה כעת זר ומפחיד. אורות מוזרים מנצנצים מסביב ואדי ערפל מתמרים. הנזל וגרטל מפוחדים מאוד. איש החול מופיע ומרגיע את השניים. הילדים מתפללים "תפילת הערב" ואחר כך נרדמים. ארבע עשר מלאכים יורדים ממרום כדי לשמור על שנתם. פרלוד: "בוקר של יער בחזית בית הממתקים" איש הטל מופיע ומעיר את הילדים. כמו מתוך חלום נוצץ לו בית הממתקים בקרני השמש עולה. כל קירות הבית מכוסים בעוגות ודברי מתיקה. כאשר הנזל וגרטל טועמים מן הממתקים יוצאת המכשפה מן הבית ומנסה לפתות אותם להיכנס. אולם השניים לא מתפתים, אלא דווקא מנסים להימלט. המכשפה משתמשת במטה הקסמים שלה לעצור את הילדים. לאחר מכן היא כולאת את הנזל בתוך כלוב ומפילה כישוף על הדלת במטרה לסגרה. על גרטל היא כופה לערוך את השולחן. המכשפה רוצה לפטם את הנזל לבשלו בתנור. לשם כך היא מסיקה את התנור ורוכבת במצב רוח מרומם על המטאטא שלה ברחבי הבית. גרטל, שהצליחה לשנן את הכישוף עמו נעלה המכשפה את הכלוב של הנזל, חוזרת על הכישוף ומשחררת את אחיה. המכשפה רוצה לדחוף את גרטל לתנור הלוהט אולם שני הילדים מתגברים עליה ומשליכים אותה לתוכו. הילדים מתחבקים באושר והתנור, שלתוכו נדחפה המכשפה, קורס ברעש רב ונהרס. מבין ההריסות מוציאים הנזל וגרטל עוגת זנגביל גדולה בדמותה של המכשפה. כעת מבחינים השניים שעוגיות הזנגביל הגדולות, ששימשו כגדר סביב הבית, שבות והופכות לילדים. כאשר גרטל נוגעת בהם, הם פוקחים את עיניהם. בעזרת מטה הקסמים מצליח הנזל להפיח חיים בילדים. מרחוק נשמעים קולותיהם של האבא והאמא של הנזל וגרטל, שעדיין מחפשים את השניים ביחד. כולם יחד שרים את מילותיו של האב: "כשהסבל במאודו, מושיט לנו האל ידו" האופרה הישראלית העלתה את הנזל וגרטל לראשונה במרץ 1973 ושנית בעונת 1980-1981. בשתי הפעמים הועלתה האופרה בשפה העברית בתרגומו של אפרים דרור. האופרה הישראלית החדשה העלתה את הנזל וגרטל ללברית שכתב אברהם עוז ב-1990 ובבימויה של רנה ירושלמי. מדיה וקבצים בנושא הנזל וגרטל בוויקישיתוף שחר לביא וטלי קצף על האופרה הנזל וגרטל הנזל וגרטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מצוק גרניט ברכס הרי ההארץ