laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדריי סליבנוב

אנדריי ניקולייביץ' סליבנוב (ברוסית: Андрей Николаевич Селиванов; 5 באוגוסט 1847 – 15 ביולי 1917) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על הארמייה ה־11 במלחמת העולם הראשונה. סליבנוב נולד ב־5 באוגוסט 1847. בשנת 1866 סיים את לימודיו בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי והוצב ברגימנט התותחנים ה־14. בין 1877–1878 הוא לחם במלחמה כנגד האימפריה העות'מאנית ולאחר מכן למד באקדמיית המטה הכללי ניקולייב. לאחר סיום לימודיו הוצב במטה בריגדת הפרשים ה־12. מ־20 בנובמבר 1881 עד 25 בנובמבר 1882 פיקד על גדוד ברגימנט ה־131 מטירספול. משנת 1880 שימש כקצין למטלות מיוחדות במטה הקורפוס ה־12, ובשנת 1884 הועבר למלא את אותו התפקיד במחוז הצבאי קייב, ואז הועבר למטה הכללי. מאז 1887 היה פקיד במשרדי ועדת הגיוס של המטכ"ל, ומשנת 1889 היה ראש מטה של דיוויזיית הפרשים ה־8. בשנים 1893–1895 היה מפקד רגימנט הרגלים ה־111 דון. ב־30 ביוני 1895 הוא מונה לראש מטה המחוז הצבאי וילנה. ב־10 במרץ 1899 הועבר למלא את אותו תפקיד במחוז הצבאי אמור. ב־1900 נשלח לסין והשתתף בדיכוי מרד הבוקסרים. ב־4 ביולי 1901 מונה למפקד הרגימנט ה־16, ב־24 בדצמבר 1903 הועבר לפקד על הרגימנט ה־13, ב־23 באוקטובר 1904 הועבר לפקד על הרגימנט ה־37 אשר עמו לחם במלחמת רוסיה–יפן. בסוף שנת 1905 מונה למפקד מבצר ולדיווסטוק, בו התרחשו אז מהומות מהפכניות. סליבנוב נקט יד קשה כנגד המהפכנים, וב־10 בינואר 1906 הם ירו בניסיון להתנקש בחייו והוא נפצע. מ־25 באפריל 1906 עד 21 ביולי 1910 הוא שימש כמושל כללי של העיר אירקוטסק, ובתפקיד זה שימש גם כמפקד כוחות הצבא באזור וכמפקד כוחות הקוזאקים של עבר הבייקל. ב־6 בדצמבר 1907 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב־21 ביולי 1910 הוא הפך לחבר המועצה המדינית. ערך מורחב – מלחמת העולם הראשונה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה סליבנוב למפקד הארמייה ה־11 ויחד עמה פלש לגליציה שהייתה בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. משימתה הראשונית של הארמייה הייתה כיבוש עיר המבצר פשמישל. סליבנוב הטיל מצור על פשמישל אבל במקום להתקיף הוא העדיף להדק את המצור ולהרעיב את הנצורים. בהמשך קיבל סליבנוב תגבורת ארטילריה והחל להפגיז ולמוטט את ביצורי המבצר. ב־22 במרץ 1915 נכנעה העיר. כיבוש העיר נחשב להישג כה מרהיב, עד שסליבנוב קיבל אוטומטית את אות מסדר גאורגיוס הקדוש דרגה שלישית, אף על פי שהחוק קבע כי לפני כן עליו לקבל את הדרגה הרביעית. עם זאת, ב־5 באפריל של אותה שנה הוא נאלץ לפרוש מהפיקוד על הארמייה בשל בעיות בריאותיות. הוא המשיך למלא את תפקידיו במועצת המדינה עד פטירתו ב־15 ביולי 1917. מדיה וקבצים בנושא אנדריי סליבנוב בוויקישיתוף אנדריי סליבנוב (ברוסית)
מצוקי ברן

מצוקי ברן (באנגלית: Burn Cliffs) הם שני מצוקים סלעיים במערב חלקו המרכזי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. גובהם של המצוקים 455 מטרים מעל פני הים. המצוקים מצויים ממערב להר אתלוולף שברכס דאגלס; במוצאו של מפרצון היידן. המצוקים מופו לראשונה על ידי סוכנות הסקר הבינלאומית הבריטית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1966, ועל ידי תצלומי לוויין שצולמו על ידי לווין לנדסאט בינואר 1974. שמם של המצוקים ניתן להם בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. המצוקים נקראים על שמו של ריצ'רד ויליאם ברן (Richard W. Burn), גאולוג של הסקר האנטארקטי הבריטי, אשר שהא בתחנת המחקר באי אדלייד, וחקר את צפון האי אלכסנדר בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1975–1976, ובעונת המחקר 1976–1977. מצוק ג'ורג'ן מצוקי טו סטפ מצוק ארס מצוקי קורנר מצוקי קליסטו מצוקי קנונבול מצוקי ברן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מצוקי ברן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מצוקי ברן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור מצוקי ברן מצוקי ברן באתר mindat מזג אוויר נוכחי במצוקי ברן תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור מצוקי ברן גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי
לין ונטה

לין ונטה (בהולנדית: Leen Vente;‏ 14 במאי 1911 – 9 בנובמבר 1989) היה כדורגלן הולנדי, ששיחק בעמדת החלוץ. השתתף עם נבחרת הולנד במונדיאל 1934. לין ונטה נולד ב-14 במאי 1911 ברוטרדם שבהולנד ושיחק את רוב הקריירה שלו בפיינורד. ב-1937 היה לאחד מהשחקנים שחנכו את אצטדיונה החדש של פיינורד, דה קויפ, וגם זכה להבקיע את השער הראשון באצטדיון בניצחון 2–5 על בארשוט הבלגית במשחק ידידות. בסך השתתף ב-82 משחקי ליגה עבור פיינורד וכבש 65 שערים. בנוסף לכך ששיחק במשחק הראשון באצטדיון דה קויפ ונטה גם שיחק במשחק הבינלאומי הראשון שנערך באצטדיון זה נגד בלגיה כשהבקיע את שער הניצחון במשחק שנגמר בתוצאה 0–1. למונדיאל 1934 הגיעו הולנד לאחר ניצחון על צפון אירלנד ובלגיה במוקדמות כשבשני המשחקים כבש ונטה שער אחד. בטורניר עצמו הולנד הפסידה במשחקה הראשון נגד שווייץ 3–2 כשהוא כובש את אחד מהשערים יחד עם קיק סמיט. אותו גביע עולם אחרי זה ב-1938 שוב פעם הולנד עפו בשמינית. ונטה ערך בסך הכל 21 הופעות בהם כבש 19 שערים לפני פרישתו מהמדים הלאומיים ב-1940. הוא נפטר ב-9 בנובמבר 1989 בגיל 78. נכדו של אחיו, דילן ונטה, הוא כדורגלן המשחק כיום בפיינורד. מדיה וקבצים בנושא לין ונטה בוויקישיתוף לין ונטה, באתר Transfermarkt לין ונטה, באתר Soccerway לין ונטה, באתר WorldFootball.net לין ונטה, באתר National Football Teams לין ונטה, באתר FootballDatabase.eu
פסגת בראון

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה פסגת בראון (אנטארקטיקה) – פסגה באי סטורג', באיי בנלי, שבאנטארקטיקה פסגות בראון – פסגות ממזרח לקרחון אמונדסן, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה ארצות הברית פסגת בראון (קליפורניה, מריפוסה) – הר במחוז מריפוסה במדינת קליפורניה שבארצות הברית פסגת בראון (קליפורניה, קרן) – הר במחוז קרן במדינת קליפורניה שבארצות הברית פסגת בראון (קליפורניה, איניו) – הר במחוז איניו במדינת קליפורניה שבארצות הברית פסגת בראון (קליפורניה, פרזנו) – הר במחוז פרזנו במדינת קליפורניה שבארצות הברית פסגת בראון (וושינגטון) – הר במחוז פירס במדינת וושינגטון (מדינה) שבארצות הברית פסגת בראון (אלסקה, מזרח אלושנז) – הר במחוז מזרח אלושנז במדינת ואלסקה שבארצות הברית פסגת בראון (אלסקה, חצי האי קנאי) – הר במחוז חצי האי קנאי במדינת ואלסקה שבארצות הברית הר בראון (פירושונים)
פסגות בראון

פסגות בראון (באנגלית: Brown Peaks) הם סדרה של פסגות נמוכות, ממזרח לקרחון אמונדסן, באזור חוף אמונדסן בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. אורכו של רכס הפסגות 7 קילומטרים. הפסגות מצויות 11 קילומטרים ממצוק רובינסון. גובהן של הפסגות 714 מטרים מעל פני הים. הפסגות מופו לראשונה בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו במהלך משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה, שנערכה בין השנים 1928–1930. שמם של הפסגות ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הפסגות נקראות על שמו של קנת' ר. בראון (Kenneth R. Brown), ביולוג ששהה בתחנת מקמרדו בחורף האנטארקטי של 1964. • I.B. Campbell, G.G.C. Claridge, Antarctica: Soils, Weathering Processes and Environment, P. 76 • D. O. Øvstedal, R. I. Lewis Smith, Lichens of Antarctica and South Georgia: A Guide to Their Identification and Ecology, P. 37 פסגות בראון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגות בראון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד פסגות בראון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגות בראון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור פסגות בראון גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
מאיה חנוך

מאיה חנוך (נולדה ב-1 בינואר 1970) היא סופרת, במאית ומעצבת ישראלית. חנוך נולדה וגדלה בתל אביב, לזמר שלום חנוך ולליהי חנוך (נכדתו של גדעון מר ובת-דודתו של ג'וליאנו מר). השיר "מאיה" של אביה נכתב עליה, עוד לפני שנולדה חנוך עוסקת ביצירה לטלוויזיה, כתיבה לילדים, ובתפקידי עיצוב שונים בתחומי הבמה בישראל. היא מעצבת אמנותית ומעצבת תפאורה בתוכניות טלוויזיה רבות, בין היתר בתוכנית המציאות הישראלית "הכוכב הבא", בתוכניות הראיונות גלית ואילנית, אופירה וברקוביץ' ועוד. בשנים 2000–2001 יצרה ביחד עם שירה גפן ואתי אנטה-שגב את תוכנית הטלוויזיה לילדים "הנימנומים", המציגה שלוש בובות כוכב חיות בשמיים בין העננים, ועוסקות בשאלה המגיעה מחדרו של ילד שגר בכדור הארץ. חנוך גם עיצבה את התפאורה והבובות ושימשה המנהלת האמנותית בסדרה. בשנת 1999 עיצבה חנוך את התפאורה בתחרות האירוויזיון ששודר בישראל. חנוך הייתה נשואה לדרור קרן, ולשניים שני בנים. בנה עמרי קרן הוא מוזיקאי. תפילילה, 2004, הוצאת ידיעות אחרונות - אחד מספרי הילדים הנמכרים ביותר בישראל. בסוף 2020 יצא בהליקון (חברה) האלבום "שרים תפילילה" ובו גרסאות מולחנות ומושרות לכל שירי הספר בביצוע שלום חנוך, אסתר רדא, מירי מסיקה, נינט טייב, אבי גרייניק, אלון עדר, בן ארצי וגיא מרוז. הפיק מוזיקלית ועיבד את האלבום יונתן בר גיורא. האלבום זכה בשנה הראשונה לצאתו ליותר מחצי מיליון האזנות בפלטפורמות השונות. כנפיים, 2009, הוצאת כנרת זמורה ביתן זה מה שאני חושב, מה דעתך?, 2013, הוצאת כנרת זמורה ביתן מאיה חנוך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מאיה חנוך, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאיה חנוך, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מאיה חנוך, בארכיון הבימה ספריה של מאיה חנוך באתר סימניה מאיה חנוך, באתר "עברית" שרים תפילילה - אלבום שירי הספר תפילילה שני בלקין, ‏הבת של שלום חנוך חושפת פרטים אינטימיים מחייה, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2015 103FM - שלום חנוך - מאיה, באתר 103fm.maariv.co.il שגיא בן נון‏, רומי חנוך, הבת של שלום: "כששואלים אותי 'מי זה אבא שלך?' אני אומרת: שלמה ארצי", באתר וואלה, 10 ביולי 2014 עמליה רוזנבלום, מאי מאי מאיה, באתר ynet, 21 במאי 2009 תפילילה, באתר "עברית" עדנה אברמסון, החיה המסתורית, והעברית של מאיה חנוך, באתר ynet, 4 בפברואר 2014 זה מה שאני חושב, מה דעתך? - מאיה חנוך
ז'אן ניקולס

ז'אן ניקולס (בצרפתית: Jean Edouard Marie Nicolas; ‏9 ביוני 1913 – 8 בספטמבר 1978) היה כדורגלן צרפתי, ששיחק בעמדת החלוץ. ניקולס נולד ב-9 ביוני 1913 בנאנטר שבצרפת. בצעירותו שיחק ונשאר במועדון רואן עד סוף הקריירה שלו, שם כבש בצרורות בשנות ה-30 של המאה העשרים. בגלל יכולת הכיבוש הגבוהה שלו ניקולס נכלל בסגל נבחרת צרפת כבר בגיל 19, בזמן שרואן עוד שיחקה בליגה השנייה בצרפת. ניקולס כבש 54 ו-30 שערים בעונות 1933/34 ו-1934/35 בהתאמה. ב-1936 קבוצתו זכתה בליגה השנייה בה כבשה 119 שערים לאורך העונה, 45 מהם כבש ניקולס לבדו בעוד שגם חבריו להתקפה, רוג'ר ריו, מרסו לרמיין וקארל דורספקט האוסטרי כבשו לא מעט. בשלוש השנים שלאחר מכן עד פרוץ מלחמת העולם השנייה רואן שיחקה בליגה הבכירה מ-1937. באותה שנה כבש ניקולס 27 שערים וב-1938 סיים כמלך שערי הליגה עם 26 שערים, 7 מהם נכבשו במשחק נגד ואלנסיין, שיא אישי לשחקן בליגה הראשונה שרק אנדרה אבגלן עשה זאת גם. ניקולס ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת בניצחון 0–4 על אוסטריה ב-1933. הוא היה צריך להילחם על עמדתו עם רוג'ר קורטויס מסושו. לקראת מונדיאל 1934 כבש רביעייה במשחק העלייה שלה נגד לוקסמבורג במוקדמות. בטורניר עצמו כבש נגד אוסטריה בשמינית הגמר בו גם נוצחה והודחה צרפת בהארכה. ארבע שנים אחר כך כבש צמד באותו שלב במונדיאל 1938 נגד בלגיה. גם בטורניר זה היה הודחה על ידי אוסטריה, הפעם ברבע הגמר. ניקולס ערך בסך 25 הופעות בהם כבש 21 שערים לפני פרישתו מהנבחרת ב-1938. מדיה וקבצים בנושא ז'אן ניקולס בוויקישיתוף ז'אן ניקולס, באתר Transfermarkt ז'אן ניקולס, באתר National Football Teams ז'אן ניקולס, באתר FootballDatabase.eu
מחוז סרמרסוק

סרמרסוק (בגרינלנדית: Sermersooq) הוא אחד מחמשת מחוזות גרינלנד, המחוז הוא המאוכלס ביותר בגרינלנד ומתגוררים בו כ-23,123 תושבים שהם יותר משליש מתושבי גרינלנד, כ-18,326 מהתושבים מתגוררים בבירת גרינלנד שהיא גם בירת המחוז - נוק; שטח המחוז כ-635.600 קמ"ר והוא המחוז הגדול ביותר בגרינלנד מבחינת שטח, אך הוא קטן יותר מהפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד, שאינו משתייך לאף מחוז ואינו מהווה מחוז בפני עצמו ואין בו תושבים כלל. מחוז סרמרסוק הוקם ב-1 בינואר 2009 באיחוד של מספר מחוזות שנשאו את שם היישוב הגדול ביותר בהם למחוז אחד גדול כחלק מרפורמה שנעשתה בחלוקה המנהלית של גרינלנד שחלקה מחדש את האי לחמישה מחוזות גדולים והפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד במקום מספר רב יותר של מחוזות קטנים. גבולות המחוז: הפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד, בצפון; המחוזות אוואנאטה, קקרטליכ, קקאטה, ים לברדור, במערב; מחוז כויאשק בדרום; והאוקיינוס האטלנטי הצפוני במזרח. שני חופי המחוז מלאים בפיורדים בהם גם פיורד קנגרטיטיווק שהוא הפיורד הגדול בעולם. פני השטח באזורי החוף ובמיוחד בחוף המזרחי גבוהים ומשתפלים עד למרכז האי הנמוך המכוסה קרח. במחוז סרמרסוק עובר קו הרוחב 66.5° צפון, שצפונית לו משתרע החוג הארקטי; האקלים במחוז סרמרסוק הוא אקלים ארקטי כמו בשאר גרינלנד והקרקע היא קפאת-עד ברובה. במחוז סרמרסוק כמו בשאר גרינלנד, לא קיימים כבישים למעט רחובות הערים מכיוון שההתיישבות קיימת רק באזורי החוף ומרכז האי אינו מיושב לחלוטין, נמצא שהתחבורה בין שלושת האזורים המיושבים במחוז סרמרסוק - נוק ופאמיוט בחוף המערבי, וטאסילאק בחוף המזרחי מתבצעת על ידי טיסות אותם מפעילה אייר גרינלנד בין הערים לנוק, אף שגם למחוז כויאשק בדרום יש חוף משני צדי האי, רק במחוז סרמרסוק קיימות טיסות סדירות בין שני החופים ובו נמצאים שדות-התעופה היחידים לחופה המזרחי של גרינלנד. מכיוון שלמחוז חוף במזרח ובמערב, דוברים בו הן את הניב המערבי - כַּלׇשִׂיסוּט (Kalaallisut) והן את המזרחי - טוּנוּמִיסוּט (tunumiusut) של השפה הגרינלנדית; ובעצם בו נמצאת עיקר האוכלוסייה הדוברת את הניב המזרחי. כמו כן, אף על פי שדנית כבר אינה שפה רשמית בגרינלנד, היא מדוברת בפי רוב התושבים ובמיוחד בערים הגדולות. מראה החוף המזרחי של סרמרסוק בסמיכות לקו-רוחב °N64 פיורד קנגרטיטיווק במחוז סרמרסוק העיר טאסילאק במזרח מחוז סרמרסוק מחוזות גרינלנד גרינלנד מחוזות דנמרק מדיה וקבצים בנושא מחוז סרמרסוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז סרמרסוק (בגרינלנדית ובדנית) מחוז סרמרסוק, ברשת החברתית פייסבוק מחוז סרמרסוק, ברשת החברתית אינסטגרם מחוז סרמרסוק, ברשת החברתית LinkedIn מחוז סרמרסוק, סרטונים בערוץ היוטיוב
מחוז אוואנאטה

אוואנאטה (בגרינלנדית: Avannaata) הוא אחד מחמשת מחוזות גרינלנד, מחוז אוואנאטה הוקם ב-1 בינואר 2018 על רוב שטחו של מחוז קאסואיצופ לשעבר שהוקם ב-1 בינואר 2009 כחלק מהרפורמה שחילקה מחדש את מחוזות גרינלנד עד שבוטל ב-31 בדצמבר 2017 והופרד לשלושה מחוזות בהם מחוז אוואנאטה המשתרע על 522,700 קמ"ר מתוך 660,000 קמ"ר של המחוז לשעבר (שהיה גדול יותר משטחה של צרפת לדוגמה) והוא המחוז השני בגודלו בגרינלנד לאחר מחוז סרמרסוק בדרום האי, אוכלוסיית המחוז מונה כ-10,726 תושבים והוא המחוז השני גם בכמות האוכלוסייה לאחר מחוז סרמרסוק; המחוז הוא השני בשטחו אף שהפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד גדול בשטחו ממחוז סרמרסוק - הוא אינו משתייך לאף מחוז ולא מתגוררים בו תושבים כלל. גבולות המחוז: מצר נארס בצפון, מפרץ באפין במערב, מחוז קקרטאליכ בדרום, והפארק הלאומי צפון-מזרח גרינלנד במזרח; בתעלת קנדי שבמצר נארס בצפון, המפרידה בין המחוז לאי אלסמיר, נמצא האי הנס העומד במרכז סכסוך גבולות בין דנמרק הטוענת שהוא מהווה חלק ממחוז אוואנאטה בגרינלנד, לקנדה הטוענת שהוא חלק מטריטוריית נונאווט. כמו בשאר חופי גרינלנד, מלאים חופי המחוז בפיורדים, ובאיים רבים, וכן במפרצים בהם מפרץ דיסקו, שלחופו נמצאת בירת המחוז והעיר השלישית בגודלה בגרינלנד - אילוליסאט, במפגש עם פיורד הנושא שם זהה. העיר הצפונית ביותר בגרינלנד היא קאנאק, בקרבת העיר נמצא בסיס חיל האוויר טול (אנ') שהוא הבסיס הצפוני ביותר של חיל האוויר של ארצות הברית ומשמש להגנה על שמי ארצות הברית מפני טילים בליסטיים בין-יבשתיים; מסלול-הטיסה היחיד באורך 3,000 מטרים להמראות ולנחיתות, והוא המסלול הארוך ביותר בגרינלנד ומשמש אף לטיסות פנים ולעיתים אף לטיסות לקופנהגן המבוצעות על ידי אייר גרינלנד, בשנת 1954 נבנה בבסיס מגדל תקשורת שהיה המבנה השלישי בגובהו בעולם והגבוה ביותר מחוץ לארצות-הברית, והוא נהרס בשנת 1992; מכיוון שאין בגרינלנד דרכים מלבד דרכי העיר, ההגעה לעיר תתבצע דרך שדה-התעופה בקאנאק. במחוז אין כבישים סלולים מלבד רחובות אילוליסאט. היישוב סיאורפלוק במחוז, הוא היישוב הצפוני ביותר בגרינלנד. במחוז אוואנאטה השוכן כולו מעבר לקו הרוחב N66.5° המסמל את החוג הארקטי שורר אקלים ארקטי המאפיין את גרינלנד, הקרקע במחוז היא קפאת-עד ברובה, חלק מצפון המחוז אינו מכוסה בקרחון בשל תנאי האקלים והלחות הנמוכה באזור זה שאינם מאפשרים יצירת שלג החיוני להיווצרות והמשך קיום הקרחון, הים באזור המחוז קופא לעיתים ולכן המעבר במפרץ באפין ומצר נארס במקרים רבים לא מתאפשר כלל. כמו בשאר גרינלנד, בשל מיקומו הצפוני של המחוז ניתן לחזות בו בזוהר הצפוני, וכן קיימות בו תופעות שמש החצות ולחלופין - ליל-הקוטב. רוב אוכלוסיית המחוז דוברת גרינלנדית מהניב המערבי - כלשיסוט (Kalaallisut) והשפה הדנית מובנת אף שכבר אינה השפה הרשמית בגרינלנד; בנוסף לגרינלנדית ודנית, באזור קאנאק וצפון המחוז מדוברת בפי האינוגואיטים שהם הקבוצה האינואיטית האחרונה שהיגרה מקנדה לגרינלנד שפת האִינוּכְּטוּן, המהווה ניב של אינוקטיטוט ואינה שייכת לאחד הניבים של השפה הגרינלנדית ואינה נלמדת בבתי הספר והיא חסרת אורתוגרפיה ואלפבית, כמו כן כל דוברי השפה דוברים גרינלנדית ורובם דוברים אף דנית. פוטומנטאז' של מחוז אוואנאטה מפרץ דיסקו באוואנאטה נקודת היישוב הצפונית בגרינלנד - סיוראפאלוק מחוזות גרינלנד גרינלנד מחוזות דנמרק מדיה וקבצים בנושא מחוז אוואנאטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז אוואנאטה (בגרינלנדית ובדנית) מחוז אוואנאטה, ברשת החברתית פייסבוק מחוז אוואנאטה, סרטונים בערוץ היוטיוב
סמל מחוז סרמרסוק

סמל מחוז סרמרסוק הוא הסמל הרשמי של מחוז סרמרסוק בגרינלנד. הסמל אומץ באוגוסט 2008 מעט לפני קביעת מעמדו הנוכחי של המחוז ב-1 בינואר 2009. הסמל כולל אינוקשוק כחול המוצב על-גבי רצועות לבנות-תכולות וכנגד שמש מוזהבת על רק תכלת, ומשמעותו: האינוקשוק על רקע השמש והשמיים הפתוחים - הוא עמוד אבן שצורתו משתנה ומטרתו הייתה לסמן דרכים כיוונים ומרחקים בקרב האינואיטים בגרינלנד ובקנדה מכיוון שהיה בולט במרחבי הקרח העצומים; הרצועה הלבנה מסמלת את כיפת-הקרח התמידית של גרינלנד; והחלק המפוספס מסמל את הים שמתחת למעטה הקרח. מידע על סמל מחוז סרמרסוק באתר סמלי העולם, באתר http://ngw.nl/heraldrywiki/index.php
לרדוף אחרי איימי

לרדוף אחרי איימי (באנגלית: Chasing Amy) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי וסרטו השלישי והמסכם של קווין סמית' ב"טרילוגיית ניו ג'רזי" שלו. הסרט כולל דיאלוגים בוטים בנושאי מין, ומושפע מסצנה בסרט גו פיש שביימה ידידה של סמית', גווינביר טרנר. בסצנה מתוודה לסבית כי היא מפחדת כי תיחשב בעיני חברותיה ל"בוגדת" אם יוודע שקיימה יחסי מין גם עם גבר. הוא גם מושפע מיחסים רומנטיים שהתקיימו בין סמית' לג'ואי לורן אדמס, המגלמת את אליסה. הולדן מק'ניל (בן אפלק) ובנקי אדוארדס (ג'ייסון לי) הם חברי ילדות השותפים ביצירת חוברת קומיקס מצליחה המבוססת על דמויותיהם של ג'יי ובוב השקט (ג'ייסון מיוז וקווין סמית', בהתאמה). במהלך כנס קומיקס הולדן פוגש את אליסה (ג'ואי לורן אדמס) - אמנית קומיקס עצמאית ולסבית. לאחר שבילו זמן רב ביחד, כידידים, הולדן מתאהב בה. במהלך הסרט מתמודד הולדן עם רגשותיו כלפי אליסיה, אשר בשלב מסוים מחזירה לו אהבה, כמו גם עם רגשותיו השליליים של חברו הטוב לגבי אליסה ועם תגליתו לגבי עברה הנועז של אליסיה בתיכון. במהלך הסרט, ג'יי ובוב השקט נפגשים עם הולדן לצורך קבלת תשלום על השימוש בדמויותיהם בקומיקס המצליח שלו ושל בנקי - Bluntman & Chronic. הולדן מספר על מערכת היחסים שלו עם אליסה, ובוב בתורו (במונולוג הארוך ביותר של בוב השקט בטרילוגיה) מגיב על סיפורו של הולדן בקביעה: "אתה רודף אחרי איימי", ומספר לו שבתקופה בה גר בלאס וגאס הכיר מישהי בשם איימי, כאשר גילה על עברה המפוקפק, לא יכל להתמודד עם כך. הוא נפרד ממנה והצטער על כך מאז. הוא יצא עם נשים אחרות, אבל לגביו כל מה שהוא באמת עושה - זה "לרדוף אחרי איימי". אתר האינטרנט הרשמי של לרדוף אחרי איימי "לרדוף אחרי איימי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לרדוף אחרי איימי", באתר AllMovie (באנגלית) "לרדוף אחרי איימי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לרדוף אחרי איימי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לרדוף אחרי איימי", באתר Metacritic (באנגלית) "לרדוף אחרי איימי", באתר אידיבי "לרדוף אחרי איימי", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "לרדוף אחרי איימי", באתר Prime Video (באנגלית) "לרדוף אחרי איימי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גלן פאוול

גלן תומאס פאוול ג'וניור (באנגלית: Glen Thomas Powell Jr.‎; נולד ב-21 באוקטובר 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. מוכר בעיקר בשל תפקידו בסדרה "מלכות הצעקה", ובסרטים "בלתי נשכחים 3", "הבוס שלי בדייט" ו"רק לא אתה". פאוול נולד, גדל והתחנך באוסטין, טקסס שבארצות הברית, לאב ממוצא ליפקא-טטרי מרקע מוסלמי(אנ') ופולני-נוצרי, ולאם נוצרייה. סבו של אביו היה מוסטפא (סטיבן) חוצקי. אחותו היא הזמרת-יוצרת לסלי פאוול. ב-2003 הופעתו הראשונה כשחקן הייתה בסרט "ספיי קידס 3: סוף המשחק", בתפקיד זוטר בתור הילד עם האצבעות הארוכות. לאחר שהגיע ללוס אנג'לס, שיחק בפרקים בודדים בסדרות דרמה כגון "ג'ק ובובי", "ריזולי ואיילס", "משחק השקרים", "ללא עקבות", "CSI: מיאמי" ו"NCIS". בשנים 2015–2016 שיחק בתפקיד משני בסדרת האימה הקומית "מלכות הצעקה". בשנת 2018 שיחק בסרט הקומדיה הרומנטית "הבוס שלי בדייט" מבית נטפליקס. באותה שנה שיחק גם בסרט הדרמה ההיסטורית "מועדון גרנזי לספרות ולפאי קליפות תפודים"(אנ'). בשנים 2020–2022, דיבב את דייב בסדרת האנימציה "עולם היורה: מחנה הקרטיקון". בנוסף ב-2022, שיחק בסרט האנימציה "אפולו ½10: הרפתקה בעידן החלל", ובסרט אהבה בשחקים: מאווריק בתור לוטננט ג'ייק "הנגמן" סרסיין, שמהווה סרט המשך לסרט משנת 1986. בשנת 2024 שיחק בסרט הקומדיה הרומנטית "רק לא אתה", ושיחק בסרט האסונות "טוויסטרס". בשנים 2019–2023 היה בזוגיות עם הדוגמנית ג'יג'י פריז. מדיה וקבצים בנושא גלן פאוול בוויקישיתוף גלן פאוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גלן פאוול, ברשת החברתית אינסטגרם גלן פאוול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גלן פאוול, באתר AllMovie (באנגלית) גלן פאוול, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) גלן פאוול, באתר Metacritic (באנגלית) גלן פאוול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דודי כספי, ‏"לא קל בהוליווד, המקצוע מלווה בהמון חרדה", באתר ‏מאקו‏, 23 במאי 2024 follers, Glen Powell, Ethnicity of Celebs | EthniCelebs.com, ‏2016-06-30 (באנגלית אמריקאית)
מיקולינצה

מיקולינצה (באוקראינית: Микулинці; בפולנית: Mikulińce; ביידיש: מיקולינץ, מיקולינצי, מיקלניץ, מיקוליניץ) הוא כפר בראיון טרבובליה (אנ') שבמחוז טרנופול במערב אוקראינה. העיירה שוכנת על גדות הנהר סרט (אנ'), יובל של הדניסטר, ובמרחק של כ-18.4 ק"מ מטרנופול. עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה היה בכפר ריכוז יהודי בולט, שהיה מעל מחצית מתושביו. יישוב בשם מיקולין (אוקראינית: Микулин) מוזכר לראשונה בסוף המאה ה-11 ב"הנחיות" (אוק') של ולדימיר השני, נסיך קייב בתקופת רוס של קייב, במיקום הזהה למיקום הנוכחי של העיירה. בשנת 1387 נקרא אז היישוב בשמו הנוכחי, והיה בשטחי גליציה. בשנת 1595 קיבלה מיקולינצה מעמד עיר כחלק מזכויות מגדבורג; אלו בוטלו לאחר מכן במהלך מלחמת פולין-טורקיה (אנ'), וחודשו על ידי אוגוסט השלישי, מלך פולין ב-16 בדצמבר 1758. בשנת 1840 הקים בה הרוזן מיצ'יסלב ריי (פול') מבשלה. בסוף המאה ה-19 התגוררו במיקולינצה כ-4,000 תושבים, שחציים היו יהודים, והשאר פולנים ואוקראינים. בחלוקה לפי דת: 946 קתולים-יוונים, 626 קתולים-רומיים, ו-1,770 יהודים. בשנת 1939 קיבל היישוב מעמד של יישוב עירוני. זכויותיה העירוניות נשללו ממנה שוב עם כיבושה על ידי רוסיה הסובייטית בסוף מלחמת העולם השנייה. בעיירה יש חורבות של טירה ישנה, המתוארכת לשנת 1610. הטירה נבנתה מחדש במאה ה-18, אך בראשית המאה ה-20 היא עמדה בלא כל שימוש, ועל כן לא השתמרה. במיקולינצה יש גם את כנסיית השילוש הבנויה בסגנון הבארוק, שתוכננה על ידי האדריכל הפולני אוגוסט מוסז'ינסקי. הכנסייה נבנתה בין השנים 1761–1779. בעיירה נמצא גם מיקולינצקי ברובר (אנ'), אחת המבשלות הוותיקות במדינה. בסוף המאה ה-19, ובחצי הראשון של המאה ה-20 היו יהודי העיר כחצי מאוכלוסייתה. הרב מרדכי שרגא פרידמן, האדמו"ר מהוסיאטין החל את אדמו"רותו במיקולינצה, במשך כשלוש שנים, עד שעבר לסטז'יז'וב. בעיר היה בית כנסת מפואר, שהיה מעוטר בציורי קיר (שצוירו על ידי שבתאי זך, מהאומנים הבולטים שבגליציה), בית מדרש, וכן קלויז של חסידי הוסיאטין. בעיר היו גם עוד חסידים נוספים, כמו סטרטין, רוז'ין ועוד. כמה מבני משפחת באב"ד כיהנו בעיר כאב"ד: הרב אברהם אריה באב"ד, שהיה דודו של הרב יוסף באב"ד (בעל ה"מנחת חינוך"), הרב יהושע השיל (אחיו של הרב יוסף באב"ד), ובנו הרב יוסף בן-ציון. בין ילידי העיר, נמנה הבמאי יאנוש מורגנשטרן. ב-1942 גורשו יהודי המקום למחנות השמדה. נוף פנורמי של מיקולינצה. ארמון פוטוצקי במיקולינצי. נבנה בשנות ה-60 של המאה ה-19. מהריסות הטירה במיקולינצה. ארמון במיקולינצה. יאנוש מורגנשטרן (1922–2011), במאי ומפיק קולנוע פולני. פולין סנדז'ישוב, פולין חיים פרשל (עורך), מיקולינצה: ספר יזכור, ארגון יוצאי מיקולינצה בישראל ובארצות הברית, תל אביב - יפו, תשמ"ה (1985) מדיה וקבצים בנושא מיקולינצה בוויקישיתוף אהובה שוחט, עיירתי מיקולינץ, בתוך: העבר, כ', תל אביב תשל"ג, עמ' 245–259, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) אנדרטת זיכרון ליהודי העיר, בבית הקברות בחולון מיקולינצה, באתר השטעטל הווירטואלי ארגון יוצאי מיקולינצה, בישראל וארצות הברית ukrcensus 2022