laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטניסלב שוויטל

ד"ר סטניסלב שוויטל (בפולנית: Śwital, Stanisław; 2 בינואר 1900 – 10 ביולי 1982) היה רופא פולני ומנהל בית חולים בפרברי ורשה, מחסידי אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה יהודים ממוות בידי הנאצים. ד"ר שוויטל הוסמך לרפואה ב־1939. היה פעיל בתנועת ההתנגדות הפולנית והשתתף במרד ורשה בסוף קיץ 1944. ב־15 בנובמבר 1944 פנתה אליו הרופאה היהודיה אלינה מרגוליס, שעבדה לצדו בבית החולים בתור נוצרייה, וביקשה שיעזור לסייע בהוצאת ניצולים יהודים, חברי הארגון היהודי הלוחם. הלוחמים, שהשתתפו במרד גטו ורשה ובמרד ורשה. הסתתרו במרתף ברחוב פרומיק ברובע זוליבורץ (אנ') בורשה. מחבואם היה בסכנת גילוי משום שהנאצים בנו ביצורים בקרבת מקום. ד"ר שוויטל אסף צוות של חמישה מעובדי בית החולים שניהל ושלח אותם אל העיר ההרוסה כדי להציל את אחרוני המורדים, תוך שימוש בתגים של הצלב האדום על זרועותיהם כסיפור כיסוי. חלק מהיהודים המסתתרים הועלו על אלונקות ופונו משם. בין הניצולים שפונו היו יצחק צוקרמן, צביה לובטקין, טוביה בוז'יקובסקי, ג'וליאן פישגרונד, זיגמונט ורמן ומארק אדלמן. שוויטל אשפז את הניצולים באחד מאולמות בית החולים כדי שהגסטפו לא ימצאו אותם, ובכך סיכן את עצמו. בנוסף לכך עמד בקשר הדוק עם הרופא יאנוש קורצ'אק, וסייע בארגון עזרה ליהודים בגטו. בקיץ 1943 טיפל במשך מספר שבועות בילד יהודי בן 3, שנכווה קשות במשך מספר שבועות. הוא מצא לו מקלט בטוח והעניק לו טיפול רפואי . ד"ר שוויטל סטניסלב המשיך להתגורר בברנוב ושימש כראש מרכז הבריאות המקומי וכרופא מחוזי. הוא שמר על קשר די הדוק עם הניצולים, במיוחד עם זיגמנוט ורמן, אך לאחר מותו של ורמן ב-1965 הקשר התרופף. ד''ר שוויטל הוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם ב-1 בינואר 1981 הטקס לזכרו התקיים בוורשה. בנוסף התקיים גם טקס ביד ושם וניטע עץ לזכרו. סטניסלב שוויטל, באתר יד ושם (באנגלית) שנר צבי (מראיין), עדויותיהן של אלינה מרגוליס - אדלמן ושל לובה גביסר - זילברג, באתר ארכיון בית לוחמי הגיטאות, קלטת שמע מס': 256 האלינה אדלמן, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השניה Śwital Stanisław, באתר יד ושם (באנגלית) tanisław Śwital, מוזיאון ההתנגדות, וורשה מכתב מתורגם מפולנית ליד ושם מאת ד"ר שוויטל, ורשה, 6 ביוני 1980, תיק M.31.2/1968, ארכיון יד ושם ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סטניסלב שוויטל".
אוביוס (צרעה)

Oobius (בתעתיק לעברית: אוביוס) הוא סוג של צרעה טפילית שאינה צורבת במשפחת האנקרטידאים. השם המדעי של סוג זה פורסם לראשונה בשנת 1963 על ידי ולדימיר טריאפיצין. Oobius agrili Oobius batocerae Oobius buprestidis Oobius dahlsteni Oobius depressus Oobius longoi Oobius minusculus Oobius nearcticus Oobius primorskyensis Oobius whiteorum אוביוס, באתר NCBI (באנגלית) אוביוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוביוס, באתר GBIF (באנגלית) Triapitsyn, Petrice, T.R., Gates, M.W., Bauer, L.S. 2015: Two new species of Oobius Trjapitzin (Hymenoptera, Encyrtidae) egg parasitoids of Agrilus spp. (Coleoptera, Buprestidae) from the US, including a key and taxonomic notes on other congeneric Nearctic taxa. Zookeys, 498: 29-50, doi:10.3897/zookeys.498.9357 Catalogue of Life - 2011 Annual Checklist :: Search all names, www.catalogueoflife.org ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יקטרינה קולסניקובה

יקטרינה קולסניקובה (ברוסית: Екатерина Колесникова‏; 5 בדצמבר 1907 – 10 במרץ 1993) הייתה איכרה רוסיה, שהצטרפה לשורות הפרטיזנים במהלך מלחמת העולם השנייה. הוכרה כחסידת אומות העולם על הצלת ילדה יהודיה ממוות בידי הנאצים בתקופת השואה. קולסניקובה התגוררה יחד עם בעלה ובנה בעיר סימפרופול שבחצי האי קרים. היא הייתה מיודדת עם אישה יהודייה בשם מריה פלדמן. בדצמבר 1941, כאשר ריכזו הגרמנים את כל יהודי העיר סימפרופול בגטו, ביקשה מריה מקולסניקובה להגן על בתה קטיה בת ה-11. קולסניקובה לקחה את הילדה היהודיה לביתה, והסתירה אותה במשך יותר משנתיים. הילדה זכתה לטיפול מסור. הגרמנים ערכו חיפושים תכופים בביתה של קולסניקובה, וקטיה, שהסתתרה מרבית ימיה בארון, הייתה יוצאת ממחבואה כדי לנשום אוויר צח רק בלילה. קולסניקובה ובעלה היו מעורבים גם בפעילות מחתרתית בעיר, ובמרץ 1944 הם לקחו את בנם ואת קטיה, והצטרפו לפרטיזנים ביערות, שם שהו עד השחרור, ב־13 באפריל. אחרי המלחמה, בעלה של קולסניקובה נעצר על ידי השלטונות הסובייטים והוגלה למרכז אסיה, והיא נותרה לבדה לטפל בבנה ובקטיה, שהתייתמה במהלך הכיבוש. מטעמים הומניטריים, ולמרות המצוקה הכלכלית שלה, קולסניקובה אימצה באופן חוקי את הילדה היהודיה, קטיה פלדמן, והמשיכה לגדל אותה באהבה, יחד עם בנה. ב-28 בפברואר 1993 הכיר יד ושם ביקטרינה קולסניקובה כחסידת אומות העולם ושמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם. בנוסף התקיים טקס במוסקבה. קולסניקובה נפטרה ב-10 במרץ 1993. יקטרינה קולסניקובה, באתר יד ושם (באנגלית)
בית הכנסת של צ'קישקה

בית הכנסת של צ'קישקה (בליטאית: Čekiškės sinagoga) הוא בית כנסת לשעבר בעיר צ'יקישקה, במחוז קובנה, ליטא. בית הכנסת הוא מבנה לבנים אדום לא מטויח. יש לו שני אולמות עיקריים, והוא מכוסה בגג גמלונים של יריעות אזבסט המונחות על גבי גג שלבקת חוגרת ישן. בבית הכנסת אולם תפילות רחב ידיים בצד המזרחי וכרך מערבי בן שתי קומות, שבקומת הקרקע יש אולם פרוזדור וחדר קטן אחד, ובקומה העליונה הייתה ממוקמת עזרת הנשים. הכניסה הראשית לבית הכנסת ממוקמת בחזיתו הדרומית של המבנה. גרם מדרגות עץ חיצוני המוביל לעזרת הנשים הוצמד ככל הנראה לחזית המערבית. החלק החיצוני של בית הכנסת השתמר. הפנים מחולק על ידי קירות לבנים לאולם התפילה המזרחי ולשני חדרים מערביים, שמעליהם הייתה ממוקמת עזרת הנשים. החדר הצפון מערבי שימש ככל הנראה כחדר תפילה ולימוד קטן, שכן בקיר המזרחי שלו יש גומחה עם מסגרת עץ בולטת שנראית כמו ארון תורה קטן. ב-22 ביולי 1887 פרצה שרפה בעיר. השרפה בצ'יקישקה הרסה את רוב התשתיות ונותרו רק 3 מבנים בעיר. רוב האוכלוסייה באותה תקופה הייתה אוכלוסייה יהודית. לאחר השרפה נבנה בית הכנסת צ'קישקה ונשאר ללא שינוי עד היום, אם כי הוא כבר לא בשימוש. לאחר מלחמת העולם השנייה, בית הכנסת ננטש במשך זמן רב. במהלך הכיבוש על ידי ברית המועצות הוסב הבניין לאסם. בשנת 2010 הבניין הוכרז כאתר מורשת תרבותית לשימור. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת של צ'קישקה בוויקישיתוף "Kauno rajono sinagogos - Čekiškės sinagoga". krsvbiblioteka.lt. "KAUNO RAJONE GERBIAMAS HOLOKAUSTO AUKŲ ATMINIMAS IR SAUGOMAS ŽYDŲ KULTŪROS PAVELDAS". diena.lt. "Daugiakultūrės praeities liudininkės. Čekiškės sinagoga". bernardinai.lt/. "Radijo dokumentika. Ciklas „Prarasti štetlai"". Lithuanian National Radio and Television. https://www.lostmural.org/litvak-roots "Čekiškės sinagogos pastatas". kvr.kpd.lt.
אמג'ד טאהא

אמג'ד טאהא (בערבית: أمجد طه, תעתיק מדויק: אמג'ד טה) הוא הפרשן האמירוּתי הפופולרי ביותר בתקשורת וברשתות החברתיות באזור המפרץ הפרסי, מקורב לצמרת הממשל בבחריין ותומך בנורמליזציה עם ישראל. אמג'ד טאהא משמש ראש "המרכז הבריטי ללימודים ולמחקרים בנושאי המזרח התיכון (AMRC)" בבחריין וחבר הנהלת Sharaka (בערבית: شراكة, בעברית: "שותפות"). ספרו של אמג'ד טאהא "ההונאה של האביב הערבי" (באנגלית: "The Deception of the Arab Spring"), עומד על הסיבות לכישלון "האביב הערבי". ככתב ופרשן, אמג'ד טאהא חתום על סקופים בנושאי ביטחון במזרח התיכון[דרוש מקור]. אמג'ד טאהא ביקר בישראל בשנת 2020 כחלק ממשלחת בחריינית, ופרסם סרטון בו תיאר את הישראלים כ"עם של טוב ונדיבות". במהלך ביקורו של טאהא בירושלים, ניסו צעירים ערבים לפגוע בו אמג'ד טאהא כותב רבות נגד האנטישמיות המודרנית, וביום השואה הבין-לאומי בתחילת שנת 2021 פרסם מאמר בעיתון ישראל היום תחת הכותרת "בין כווית ותוניסיה – האנטישמיות הצבועה בשיאה", ובו הוקיע את האנטישמיות החדשה המתבטאת בשנאה לישראל. במקביל, אמג'ד טאהא מותח ביקורת חריפה על אלימות מנגנוני השיטור ברשות הפלסטינית, על אלימותם בדיכוי הפגנות. ביחס לשואה, אמג'ד טאהא קורא לארצות ערב "להכניס לתוכנית הלימודים פרקים על רדיפת היהודים בידי הנאצים", ורואה במשטר האיראני כיום את "הנאצים של המזרח התיכון". נאג'את אל-סעיד אמג'ד טאהא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמג'ד טאהא, בין כווית ותוניסיה – האנטישמיות הצבועה בשיאה, באתר ישראל היום, 27 בינואר 2021 "אודות אמג'ד טאהא" (אנגלית) "מיהו אמג'ד טאהא?" - סרטון (אנגלית) אלדד בק, מקורב למנהיגי המפרץ בראיון ל"ישראל היום": "התמיכה בפלשתינים דועכת", באתר ישראל היום, 19 באוגוסט 2020 Aliqtisadi, من هو أمجد طه؟ | ملف الشخصية | من هم؟ (בערבית) (ערבית) أمجد طه... الصحافي المطبِّع في إسرائيل (ערבית) شاهد إستقبال المرتزق أمجد طه بالأحذية في القدس المحتلة وهرب تحت حماية جيش الإحتلال(ערבית) אמג'ד טאהא, "בין כווית ותוניסיה – האנטישמיות הצבועה בשיאה", באתר ישראל היום, 27 בינואר 2021 "עימותים אלימים בין מנגנוני הביטחון לפעילי פת"ח במחנות הפליטים" ערוץ 20 28 באוקטובר 2020 "עדות בזום מול מרוקאים, סעודים ואמירתים" דבר 28.01.2021 "מקורב למנהיגי המפרץ בראיון ל"ישראל היום": התמיכה בפלסטינים דועכת" ישראל היום 19.08.2020
Invisible (שיר של זארה לארסון)

Invisible (בעברית: בלתי נראה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת השוודית זארה לארסון. השיר יצא לאור ב-8 בנובמבר 2019, על ידי חברות התקליטים אפיק ו-TEN, כסינגל מתוך הפסקול, Klaus: Original Motion Picture Soundtrack. השיר נכתב על ידי זארה לארסון, ג'סטין טרנטר, קרוליין פנל, ג'וסיפר ואלפונסו גונזלס אגילאר והופק על ידי ג'וסיפר. לארסון תיארה את השיר כ"יפה" וככזה ש"מסר האדיבות שלו תואם בצורה מושלמת למסר של קלאוס (דמות מהסרט). אני חושבת שזה יכול לעורר את כולנו להיות קצת רחומים אחד כלפי השני". טרנטר סיפר "כי הבמאי סרג'יו פאבלוס חשף בפניהם את הנושא של הסרט קלאוס, והראה להם חלקים מהתכנון שלו. לאחר מכן, טרנטר החל לכתוב את מילות השיר עם דגש על נושא הסרט. פאבלוס רצה שהשיר יהיה בעל השפעות סקנדינביות מסורתיות, אז טרנטר עבד עם מפיק סקנדינבי במטרה להשיג את הצליל הרצוי". בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-19 מיליון השמעות. הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לארסון ב-15 בנובמבר 2019. סרטון השיר "Invisible" באתר יוטיוב זארה לארסון, ג'סטין טרנטר, קרוליין פנל, ג'וסיפר, אלפונסו גונזלס אגילאר Love Me Land Zara Larsson, genius (באנגלית) She's Back! Zara Larsson Announces New Single "Invisible", idolator Zara Larsson's 'Invisible' Music Video Pairs Perfectly with the New Netflix Film 'Klaus', readechoonline Invisible (from the Netflix Film Klaus), נבדק ב-2021-01-26 Zara Larsson - Invisible (from the Netflix Film Klaus) (Official Music Video) Invisible - Single by Zara Larsson (באנגלית), נבדק ב-2020-08-13
ערים (חברה)

ערים היא חברה ממשלתית האמונה על פיתוח אורבני במדינת ישראל. החברה הוקמה בשנת 1973 וכפופה למשרד הבינוי והשיכון ולמינהל מקרקעי ישראל. משרדי החברה שוכנים ברחוב יפו שבירושלים. יושב ראש הדירקטוריון הוא גבי יפרח והמנהל הכללי הוא אושיק בן עטר. בשנת 2019 היקף הפעילות השנתי עמד על כחצי מיליארד שקלים חדשים. בשנת 1998 הוצע להפריט את החברה, אך ניסיון זה לא צלח בסופו של דבר. בנובמבר 2020 פורסם כי משרד הבינוי ורשות החברות הממשלתיות מתכננים למזג את החברה עם חברה ממשלתית נוספת, "דירה להשכיר". נכון לשנת 2021, החברה מקיימת פרויקטים במספר מקומות, ובהם: באר שבע, לוד, שדרות, בית אריה-עופרים, אלפי מנשה ועמנואל. אתר האינטרנט הרשמי של ערים חברי הנהלה, באתר ערים אמיתי גזית, רשות מקרקעי ישראל צריכה להתכונן לתחרות, באתר כלכליסט, 11 בנובמבר 2020 מאת זאב קליין, ‏ועדת השרים לענייני הפרטה קיבלה הצעת לבני להפריט את חברת ערים, באתר גלובס, 17 בספטמבר 1998 פרויקטים בביצוע, באתר ערים
בית החולים הדסה בית שמש

המרכז הרפואי הדסה בית שמש הוא מרכז רפואי בעיר בית שמש. הפועל תחת מרכז רפואי הדסה. בית החולים צפוי לשרת את 360 אלף תושבי העיר בית שמש והמועצה אזורית מטה יהודה. שיתוף הפעולה בין המרכז הרפואי לבית שמש החל בשנת 2016, עם חתימת הסכם שהגביר את ההסעות בין העיר לבית החולים, וכן הנגיש את בדיקות ה-MRI לתושבי העיר. בהסכם זה נשקלה לראשונה האפשרות להקמת מרפאות של הדסה בבית שמש. ב-2 באוגוסט 2019 פרסמה ראש העיר עליזה בלוך את בחינת האפשרות להקים מרכז רפואי בעיר, וכי נפגשה עם מנהל הדסה זאב רוטשטיין על מנת לדון בנושא. במפגש זה הוכרז כי הבנייה אמורה להתחיל בפברואר 2021. בנוסף על כך, פורסם כי המרכז ימוקם ברמת בית שמש ויכלול מוקד לרפואה דחופה, חדרי ניתוח, יחידת דיאליזה, מרפאות מומחים ומרכז לאשפוז יום. המרכז והמרפאות הראשונות נחנכו בקניון נעימי ב-7 ביוני 2023. המרפאות והמחלקות הראשונות שהחלו לפעול הן מרפאות קרדיולוגיה, גסטרו, כירורגית נשים, המטולוגיה ילדים, מרפאת האכלה ומרפאת כאב. בעתיד עתידות להיפתח מחלקות לפסיכיאטריה, אשפוז יום, ריאות, נפרולוגיה, מרפאות עיניים, נשים, אלרגיה, פלסטיקה ואופטומטריה. בנוסף על כך, יופעלו במערך שני חדרי ניתוח. ב-26 ביוני 2023, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה החליטה להפקיד התוכנית להקמת בית החולים בעיר. על פי התכנון, בית החולים יכיל כ-5 מבנים בני 7 קומות ויכלול בין היתר מעבדות, מחלקות אשפוז, מכונים רפואיים, מלונית, מנחת מסוקים, שטחי מסחר ומרכז הכשרה למתמחים. מלבד זאת, בבית החולים יהיו כ-770 מיטות. עיריית בית שמש, פריצת דרך נוספת בשרותי הבריאות בבית שמש, באתר Facebook, ‏19 באפריל 2016 עליזה בלוך, לתושבי בית שמש מגיע בית חולים, באתר Facebook, ‏2 באוגוסט 2019 שלוחת "הדסה" בבית שמש: מרכז רפואי מורחב יוקם בעיר, באתר ערוץ 7 Shemeshphone | בקרוב; הקמת מרכז רפואי מורחב - שלוחת הדסה בעיר בית שמש, באתר www.shemesh.co.il מירב בן יאיר, זה קורה: שלוחת של בית החולים "הדסה" נפתחה בעיר, באתר שוס ניוז, ‏13 ביוני 2023 Rafi Gamish, הדסה מתרחבת: מרכז רפואי שלישי נפתח באזור ירושלים | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏2023-06-14 בית חולים חדש בישראל: זו העיר המפתיעה בה יוקם, באתר אייס, 27 ביוני 2023 ישי אלמקייס, ‏בית חולים חדש יוקם בבית שמש, בעיתון מקור ראשון, 26 ביוני 2023 יובל בגנו, ‏הוועדה המחוזית ירושלים החליטה: בית חולים חדש יוקם בבית שמש, באתר מעריב אונליין, 26 ביוני 2023
בית האופרה

האם התכוונתם ל... בית האופרה של וינה בית האופרה - יד זיכרון לנופלים בית האופרה הח'דיוי בית האופרה המטרופוליטנית (רחוב 39) בית האופרה המלכותי בית האופרה המלכותי (ולטה) בית האופרה המלכותי של מסקט בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בית האופרה העירוני בשיקגו בית האופרה של בודפשט בית האופרה של סידני בית האופרה של ציריך בית האופרה של קהיר
1969 במדע

רשימת אירועים מדעיים עיקריים שהתרחשו ב-1969. 15 בינואר – ברית המועצות משגרת את החללית סויוז 5 3 במרץ – שיגור חללית אפולו 9 על מנת לבחון את רכב הנחיתה הירחי. החללית חזרה ב-13 במרץ 16 במאי – הגשושית הסובייטית ונרה 5 נוחתת על כוכב הלכת נוגה 18 במאי – שיגור אפולו 10, משימה מאוישת שכללה את כל הפעולות שבוצעו לאחר מכן באפולו 11, למעט הנחיתה על הירח 20 ביולי – החללית אפולו 11 נוחתת על הירח. נחיתה ראשונה של אדם על הירח גילוי מבנה התלת-ממדי של אינסולין על ידי דורותי קרופוט הודג'קין. גילוי בקטריות המתקיימות בטמפרטורה של 60-80 מעלות צלזיוס במעיינות חמים. תחילת ייצור ומכירת שעוני קוורץ על ידי חברת סייקו. 7 באפריל – פרסום מסמך ראשון של Internet Engineering Task Force 29 באפריל – הפעלת רשת ARPANET פיתוח Unix, מערכת הפעלה לניהול רשתות והעברת מידע הפעלת תקן RS-232 תחילת ייצור מחשבי NOVA בחברת Data General. תוך מספר שנים נבנו 50 אלף מחשבים מדגם זה פיתוח סולם ספיר-סימפסון - סולם לדירוג עוצמתם של הוריקנים תיאור מתמטי של תורת המיתרים על ידי לאונרד סוסקינד ויויצ'ירו נאמבו (Yoichiro Nambu). 4 באפריל – השתלה ראשונה של לב מלאכותי ביוסטון שבארצות הברית קבלת מונח תסמונת מוות בעריסה פרס נובל פרס נובל לפיזיקה – מארי גל-מאן, על תרומותיו ותגליותיו באשר לסיווג החלקיקים האלמנטריים והאינטראקציות ביניהם פרס נובל לכימיה – דרק הארולד ריצ'רד ברטון ואוד האסל, על תרומותיהם לפיתוח הקונספט של קונפורמציה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה – מקס דלבריק, אלפרד הרשי וסלבדור לוריא - על עבודתם בתחום מנגנון השכפול והגנטיקה של וירוסים פרס ישראל מדעי החיים – שניאור ליפסון פרס טיורינג – מרווין מינסקי, על מחקרים בתחום הבינה המלאכותית 13 ביוני – גריגורי פרלמן, מתמטיקאי רוסי, הוכיח את השערת פואנקרה, זכה במדליית פילדס אותה סירב לקבל 26 ביולי – אנדריי אוקונקוב, מתמטיקאי רוסי זכה במדליית פילדס על תרומתו לגישור הסתברות, תורת הצגות וגאומטריה אלגברית 16 בדצמבר – אדם ריס, אסטרופיזיקאי אמריקאי חתן פרס נובל לפיזיקה (2011) על תרומתו לגילוי ההאצה בהתפשטות היקום 28 בדצמבר – לינוס טורבאלדס, מתכנת פיני, ידוע בזכות פיתוח מערכת לינוקס 17 באוגוסט – אוטו שטרן, פיזיקאי גרמני, יהודי, חתן פרס נובל לפיזיקה (1943) על תרומתו לפיתוח שיטת הקרן המולקולרית ועל גילוי המומנט המגנטי של הפרוטון (נולד ב-1888) 21 באוקטובר – ואצלב שרפינסקי, מתמטיקאי פולני (נולד ב-1882) מדיה וקבצים בנושא 1969 במדע בוויקישיתוף
גרטרוד קאודרס

גרטרוד "גרטל" קאודרס (בצ'כית: Gertruda Kaudersová‏; 26 באפריל 1883 – 17 במאי 1942) הייתה אמנית וציירת צ'כית. היא נספתה במיידנק. קאודרס נולדה וגדלה בפראג למשפחה יהודית אמידה, בתם של אמה "אמילי" קאודרס (בת למשפחת בנדה, 1858 - אפריל 1923) וד"ר יור סיגמונד קאודרס (נולד ב-1848). כסטודנטית מוכשרת ומוערכת לציור, זכתה ללמוד אצל האמן הנודע Otakar Nejedlý (צכ'), באקדמיה הצ'כית לאמנויות שבפראג (אנ'), ובילתה חופשות רבות בצרפת ובאיטליה. סגנון הציור שלה הושפע מהזרם האימפרסיוניסטי וניכר בצבעיו העזים ורבי ההבעה. ציוריה התמקדו בקומפוזיציות ובדיוקנאות. בשנת 1924 היא הציגה בתערוכה שנערכה ברודולפינום (אנ') בפראג ביחד עם איגוד הציירים הגרמנים. בינואר 1926 היא השתתפה בתערוכה של אגודת הסופרים והאמנים הגרמנים בבוהמיה שנערכה ב-Krasoumná jednota. היסטוריון האמנות ד"ר אוסקר שירר (גר') מתח ביקורת על התערוכה, אך שיבח את יצירותיה של קאודרס. ”יש להחליף את המילה "סקירה" במילה "דוגמאות". וההפגנות האלה לפעמים מבהילות. אך למרות זאת, ניתן לראות כאן כמה כישרונות משמחים. למשל, צבעי מים מבוצעים במיומנות רבה ומקסימים צבעוניים מאת גרטרוד קאודרס, אולי הדבר המצליח ביותר בתערוכה כולה, מכיוון שהם מושלמים בגבולותיהם. ...” יצירותיה הוצגו בכמה תערוכות יוקרתיות בפראג, לפני מלחמת העולם השנייה. במחצית השנייה של שנות השלושים, שניים מציורי השמן שלה, "קומפוזיציה" ו"סייסטה" הוצגו בשתי תערוכות שאורגנו על ידי Prager Secession (גר'), כיצירות של צייר אורח. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה וסיפוח צ'כסלובקיה, נמלטו רוב בני משפחתה מחוץ לצ'כיה, אך קאודרס עצמה סירבה לברוח. כדוברת גרמנית מלידה היא לא חששה שתסומן כאויב או כסיכון. לאחר זמן מה, כשהבינה שהיא נתונה בסכנה ממשית, החליטה להחביא את יצירות האמנות שלה. בעזרת חברתה הקרובה נטלי יהודקובה (Natalie Jahudkova), היא הסירה את הציורים מן המסגרות והטמינה את בדי הקנבס בקירות ומתחת לרצפה בביתה של יהודקובה בשכונה אחרת בעיר. ב-12 במאי 1942 עצרו הגרמנים את קאודרס והיא נשלחה למחנה טרזיינשטט. אחרי השהות הקצרה בטרזיינשטט היא נשלחה בטרנספורט למחנה המוות במיידנק, שם נספתה (תאריך משוער 17.5.1942). ציוריה של קאודרס נותרו מוסתרים בביתה של יהודקובה גם לאחר מותה ב-1977. בשנת 2018, במהלך שיפוץ בבית, התגלו כ-700 הציורים שהוחבאו שם. בעל הדירה, קרוב משפחתה של יהודקובה, סיפר כי במשפחתו סופר על אוצר חבוי בבית, אך מעולם לא העלו בדעתם שהסיפור אמיתי. Murdered Jewish Painter's Work Found Hidden In Prague House, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:47), 6 בנובמבר 2020 מבחר מציוריה של גרטרוד קאודרס מדיה וקבצים בנושא גרטרוד קאודרס בוויקישיתוף Gertrud Kauders, באתר geni (באנגלית) GERTRUDA KAUDERSOVÁ, באתר Holocaust.cz (באנגלית) תאריך משוער "Gertrud Kauders: A Long-Lost Terezin Artist," butterfliesintheghetto.com, January 6, 2021 Amos Chapple & Dana Katharina Vaskova, "Photo Exclusive: Hidden From The Nazis, Murdered Jewish Artist's Trove Of Paintings Discovered In Prague House ", Radio Free Europe/Radio Liberty, September 25, 2020. Gertruda Kaudersová עופר אדרת, הם באו לשפץ בית רעוע בפראג. מהתקרה ומהקירות צנחו עליהם 700 יצירות אמנות יפהפיות, באתר הארץ, 20 בינואר 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גרטרוד קאודרס".
אלברכט האוסהופר

אלברכט גאורג האוסהופר (בגרמנית: Albrecht Georg Haushofer‏; 7 בינואר 1903 – 23 באפריל 1945) היה גאוגרף, דיפלומט, סופר וחבר בהתנגדות הגרמנית לנאציזם. האוסהופר נולד במינכן, בנו של הגנרל והגאוגרף קרל האוסהופר (1869–1946) ואשתו מרתה, לבית מאייר-דוס (1877–1946). לאלברכט היה אח אחד, היינץ. הוא למד גאוגרפיה והיסטוריה באוניברסיטת מינכן. בשנת 1924 סיים את עבודת הגמר שלו על מדינות האלפים, אריך פון דרייגאלסקי (1865–1949) היה המדריך שלו. אלברכט עבד כעוזר של אלברכט פנק. סטודנט עמית בגאופוליטיקה היה רודולף הס, חסידו המוקדם מאוד של אדולף היטלר וידיד קרוב של אביו של אלברכט האוסהופר. קרל האוסהופר היה מבקר תכוף בכלא לנדסברג, שם נכלאו היטלר והס לאחר המרד הכושל בשנת 1923. מאוחר יותר, תחת חוקי נירנברג משנת 1935 (החל משנת 1936), אלברכט האוסהופר סווג כבן תערובת (אימו הייתה חצי יהודייה) ולכן הוחלט להנפיק לו תעודת דם גרמני, תעודה שניתנים למישלינג שאמנם לא היו גרמנים טהורים אך עדיין לא נחשבו לחלק מ"הגזע היהודי". אלברכט האוסהופר התמנה למזכיר הכללי של החברה הגאוגרפית Gesellschaft für Erdkunde בברלין ועורך כתב העת שלו. הוא מילא תפקיד זה בין השנים 1928 ל־1938. האוסהופר טייל ברחבי העולם בתפקידו הרשמי, הרצה וצבר ניסיון רב בעניינים בינלאומיים. הוא החל ללמד גאופוליטיקה באקדמיה הגרמנית לפוליטיקה בשנת 1933, שאיבד רבים ממוריו עם תפיסת השלטון על ידי הנאצים. כאשר שולבה האקדמיה באוניברסיטת ברלין בשנת 1940, הוא התמנה לפרופסור בפקולטה ללימודי חוץ. הוא שימש גם כיועץ במפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית משנת 1934 ועד 1938, אז פורקה הלשכה עם מינויו של יואכים פון ריבנטרופ לשר החוץ. האוסהופר עבד אז עד שנת 1941 לפעמים במחלקת התעמולה של משרד החוץ הגרמני (מחלקת המידע של משרד החוץ). תוך התובנה בפוליטיקה הלאומית-סוציאליסטית, האוסהופר מאמצע שנות השלושים ואילך התחבר לשני מעגלי התנגדות גרמנים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הצטרף האוסהופר למתנגדים השמרנים סביב שר האוצר הפרוסי יוהנס פופיץ. הוא נפגש גם עם פיטר יורק פון ורטנבורג והלמוט גרף פון מולטקה מהאופוזיציה של חוג קרייזאו, כמו גם אנשים מקבוצת "התזמורת האדומה", שראשיה בברלין לימדו גם ב"הוכשול לפוליטיקה". האוסהופר היה מעורב בניסיונותיו של הס לנהל משא ומתן לשלום עם הצרפתים והבריטים, ושימש כמתווך. משערים כי ייתכן שהוא עודד את טיסתו של הס משנת 1941 לסקוטלנד, שלאחריה מצבו של האוסהופר השתנה. בחשד שעזר להס הוא הושם בכלא במשך כמה שבועות ואז הושאר בפיקוח של הגסטפו. חברים בכירים במפלגה הנאצית הביטו במורת רוח על אמו היהודיה למחצה. הוא הגיע לתובנה שהדרך היחידה למנוע אסון צבאי ופוליטי מוחלט היא סילוק היטלר. לאחר מזימת הפצצה הכושלת בשנת 1944, הסתתר האוסהופר, אך נעצר בחווה בבוואריה ב־7 בדצמבר 1944. כלוא בכלא מואביט בברלין, כתב את סונטת המואביט שלו, שפורסמה לאחר מותו בשנת 1946. בליל 22 באפריל 1945, כשכוחות הצבא האדום כבר נכנסו לברלין, נורה אלברכט האוסהופר וכלואים אחרים כמו קלאוס בונהופר ורודיגר שלייכר על ידי חיילי אס אס באינוולידן שטראסה הסמוך. גופתו התגלתה על ידי אחיו היינץ ב־12 במאי 1945. מדיה וקבצים בנושא אלברכט האוסהופר בוויקישיתוף אלברכט האוסהופר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלברכט האוסהופר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלברכט האוסהופר, באתר Discogs (באנגלית) Albrecht Haushofer. (ארכיון) Albrecht Haushofer. Albrecht Haushofer und unbekannte Opfer des NS-Regimes – Gedenktafeln Berlin, berlingeschichte.de Moabiter Sonnete.
סקוט ברייר

סקוט דייוויד ברייר (באנגלית: Scott David Berrier) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כראש סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני. ברייר סיים ב-1983 תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת ויסקונסין-סטיבנס פוינט והתגייס לצבא ארצות הברית. הוכשר כקצין מודיעין, הוצב באלסקה ושירת בדיוויזיה החי"ר השישית. ב-1989 עבר לרגימנט הריינג'רס ה-75, שימש עוזר קמ"ן הרגימנט וקצין המודיעין של הגדוד השלישי. ב-1992 הוצב בגדוד המודיעין 107 של הדיוויזיה השביעית. ב-1997 מונה לקצין מבצעים בחטיבת המודיעין ה-504 של הקורפוס השלישי. ב-1999 עבר לפיקוד מרכז ושימש בין השאר קצין המודיעין של פיקוד המבצעים המיוחדים של הפיקוד במהלך מלחמת אפגניסטן. ב-2002 מונה למפקד גדוד המודיעין 110 בדיוויזיה ההררית העשירית. ב-2004 מונה לקצין המודיעין של הדיוויזיה ה-25. ב-2006 מונה למפקד חטיבת המודיעין 501 של הארמייה השמינית המוצבת בדרום קוריאה. ב-2011 מונה לקצין המודיעין של פיקוד המרכז. ב-2014 מונה לקצין המודיעין של כוחות הקואליציה והכוחות האמריקאים באפגניסטן. ב-2015 מונה למפקד המרכז למצוינות במודיעין בפורט הואצ'וקה שבאריזונה. ב-2018 מונה לקצין המודיעין של המטות המשולבים. ב-2020 מונה לראש סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני. ברייר בעל תואר שני באוניברסיטת מרכז מישיגן ותואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא. נשוי לאנני והם הורים לשני בנים. מדיה וקבצים בנושא סקוט ברייר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני ביוגרפיה
דויד מונסונגו

דויד מונסונגו (נולד ב-23 באוגוסט 1957) הוא אמן רב תחומי ישראלי. מונסונגו נולד וגדל בצפת. חלק ניכר מזמנו השקיע בכתיבה, ציור ובצילום, מסעותיו מתועדים ביומני מסע, אותם כתב במהלך המסעות, בהמתנות לבעלי החיים, ובהתכוונות. כמו כן הוא כתב מספר ספרי שירה. כמו כן, שיריו הולחנו ויצאו לאור בשני פרויקטים מוזיקליים: "עקבות בחול" ו"קולות תשובה". הוא צלם אוטודידקט, מאז ומעולם אהב להתבונן בעולם דרך העדשה. בתחילת דרכו חיפש את הדימויים המופשטים שבטבע, אולם עם השנים הלך והתמקצע בצילום טבע והוא שואף לתעד בעלי חיים וצמחים בסביבתם הטבעית. לאורך השנים רכש ניסיון כשהשתתף בסדנאות צילום טבע עם הצלמים המובילים בתחום. הוא מצלם רבות בשמורות הגדולות באפריקה, בארצות מזרח אסיה, ביערות הגשם של מרכז אמריקה ובאנטארקטיקה. מונסונגו תושב היישוב גן נר, נשוי ואב לשלושה ילדים, הוא עוסק גם בתחום ההייטק. היופי הזה שיש. ספר שירה וצילומים, הוצאת צבעונים, 2016. עריכה: יעל צבעוני חשוף לאור ירח, ספר שירה, הוצאת צבעונים, 2018. עריכה: טלי וייס מתקלף, ספר שירה וציורים. הוצאת צבעונים 2020. עריכה: טלי וייס "למלא בתוכן כל יום כאילו הוא היום האחרון", באתר חדשות 13, 22 בנובמבר 2020 ארז ארליכמן, "מתבונן בחיות בגובה העיניים", באתר ynet, 10 במאי 2008 ארז ארליכמן, המקרקר לצפרדעים, באתר ynet, 24 באפריל 2013 דויד מונסונגו באתר שירונט ליהיא גלמן רם. עקבות בחול: הפרויקט של דויד מונסונגו. מיינט רעננה, 3 באוקטובר 2018 מערכת הארץ אוןליין. "עקבות בחול" - דויד מונסונגו: מופע השקה ותערוכת צילומים דויד מונסונגו, אתר רשמי. דויד מונסונגו באתר הספרייה הלאומית ספרי דויד מונסונגו באתר סימניה דודי פטימר, ‏"כוכב נולד", הקריירה מעבר לים וחוק הלאום: מרים טוקאן מדברת על הכל, באתר מעריב אונליין, 25 בספטמבר 2018 דוד מונסונגו - "צלם ללא גבולות" / בית גבריאל אשר על הכנרת. אתר ארטביט. 24 בדצמבר 2012 שירה בעמק. עמק ניוז, 30 באוקטובר 2020 LOVE CARE & COMPASSION חורף יפני – צילומים ושירים – דויד מונסונגו. אמנים - אמנות ישראלית