אמסטרדם (אי באוקיינוס ההודי)

אי אמסטרדם (בצרפתית: Île Amsterdam) הוא אי הנמצא בדרומו של האוקיינוס ההודי, בערך במרכז המשולש שיוצרים חופיה המזרחיים של אפריקה, המערביים של אוסטרליה והצפוניים של אנטארקטיקה. האי נחשב מנהלית לחלק מן הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת. האי אמסטרדם, יחד עם האי סן פול, המרוחק ממנו 83 קילומטרים, מהווים יחדיו מחוז באותה מסגרת מנהלית. באי אין תושבים קבועים, אך בתחנת מחקר הנמצאת בו ישנם כ-30 אנשי צוות וחוקרים. באי אין תושבים קבועים, אך קיימת תחנת מחקר אשר נמצאת סמוך לקצהו הצפוני, ובה נמצאים כמה עשרות אנשי צוות וחוקרים. אלה מהווים אוכלוסייה מתחלפת. האי הוא אי געשי, אשר הפעילות בו נמשכת ומשנה את פניו עד ימינו. ההתפרצות הגעשית האחרונה בו אירעה ב-1792. שטח האי כ-55 קמ"ר וצורתו עגולה כמעט. עם זאת, אורכו מצפון לדרום (10 ק"מ), גדול מעט מרוחבו ממזרח למערב (7 ק"מ). פסגת ההר מון דה לה דיב (Mont de la Dives), שגובהה 867 מ', היא הנקודה הגבוהה באי. במרכז האי, מסביב לפסגה, משתרעת רמה שגובהה מעל 500 מ', ובה נמצא גם לוע ההר הגעשי. בחופו המערבי של האי מתנשאים צוקים שגובהם מעל 700 מ'. האי מתאפיין באקלים ימי, כאשר פערי הטמפרטורה בין עונות השנה, ובין יום ולילה קטנים. הטמפרטורה הממוצעת היא כ-13°C, כאשר טווח הטמפרטורות נע בין 9°C ל-20°C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא כ-1,100 מ"מ. כן מתאפיין האקלים באי ברוחות מערביות מתמידות ובלחות גבוהה. האי אמסטרדם נחשב למקום גידול בעל חשיבות עולמית לעופות. אלבטרוס אמסטרדם הוא עוף ים אנדמי לאי. עוד עוף אנדמי לאי היה אווז אמסטרדם, אלא שהוא נכחד במהלך המאה ה-19, בין אם על ידי ציידי כלבי ים, בין אם על ידי עכברים, חולדות וחתולים, אשר הגיעו למקום באמצעות ספינות חולפות, והשמידו, קרוב לוודאי, ביצים וגוזלים. מבין העופות האחרים, אשר נמצאים באי, ניתן למצוא שחפית אנטארקטית, חמסן גדול, פינגווין מצויץ מערבי ופינגווין לבן-אוזן. מינים שונים של אסטרילדיים, חלקם נמצאים באי, וחלקם נכחדו. כן מהווה האי מקום גידול חשוב לאלבטרוס צהוב-חרטום הודי. בין היונקים באי ניתן למצוא דוב ים תת-אנטארקטי ופיל ים דרומי. כן הגיעו לאי, יחד עם ספינות שעגנו לחופיו, עכבר מצוי, חולדת החוף וחתול רחוב. עד תחילת המאה ה-21 שוטטו באי כ-2,000 בני בקר, צאצאים של מספר בהמות שהותירו אחריהם מתיישבים אשר ניסו להיאחז במקום במאה ה-19 ונטשו (ראו להלן). כיוון שברעייתם השמידו חלק נכבד מן הצמחייה המקומית, וגרמו נזק למערכת האקולוגית המקומית, בשנים 1988 ו-1989 נבנתה גדר אשר הגבילה את תפוצתם לצפון האי. כמו כן, ניצודו מדי שנה כ-50 עד 80 זכרים בוגרים, ובשרם שימש כמזון ליושבי תחנת המחקר שבאי (ראו להלן). בהמשך, כאשר נראה היה כי במקומות שבהם פסקה רעיית הבקר, התאוששה הצמחייה המקומית, הוחלט ב-2007 להשמיד את כל הבקר, למרות היות בקר זה כשלעצמו גזע נדיר של בעלי חיים ביתיים שהתפראו. ואכן, חרף התנגדויות שונות, צעד זה בוצע בין 2008 ל-2010. תופעה ייחודית לאי היא חורשות ה-Phylica arborea, שיח או עץ הנמצא באזורים הנמוכים באי זה, בצוותא עם שרכנים. בנוסף, צומח זה מתקיים גם על האי גוף ועל האי טריסטן דה קוניה, אלא שבשני המקומות האחרים אין תפוצתו מגיעה עד כדי יצירת חורשות. בעבר תפוצת ה-Phylica arborea במקום הייתה נרחבת יותר, ולמעשה צומח זה כיסה את השטחים הנמוכים באי, אלא ששרפות שהוצתו על ידי ציידי כלבי ים דיללו את התפוצה במידה רבה. במקומות אחרים אדמת האי מכוסה בעשב. האי נתגלה ב-18 במרץ 1522 על ידי חואן סבסטיאן אלקנו, בעת שהמשיך את מסעו של פרדיננד מגלן מסביב לכדור הארץ, לאחר מותו של האחרון. עם זאת אלקנו לא קרא לאי בשם. ב-17 ביוני 1633 האי נתגלה לעיני אנתוני ון דימן (van Diemen), פקיד קולוניאלי הולנדי באותה העת, והוא קרא לו ניו אמסטרדם, על שם ספינתו, אשר מצדה נקראה כך על שם היישוב ההולנדי שהפך לימים לעיר ניו יורק. הנוסע הראשון אשר נחת על האי היה ההולנדי וילם דה פלמינג (de Vlamingh), בדצמבר 1696. כמאה שנים אחר כך, ב-28 במרץ 1792, ערך האדמירל הצרפתי ז'וזף אנטואן בריני ד'אנטרקאסטו (d'Entrecasteaux), יחד עם איאון דה קרמדק (Kermadec), סקר מקיף של החוף המזרחי. באותו זמן בקירוב טען רב החובל והסוחר הצרפתי פייר פרנסואה פרון (Péron) כי ננטש על האי כ-40 חודשים בשנים 1792 עד 1795. אולם ייתכן מאוד כי טעה בזיהוי האי, וכי המדובר באי הסמוך סן-פול. ב-11 באוקטובר 1833 נטרפה בחופי האי ספינת המפרש הבריטית 'ליידי מונרו' (Lady Munro). מבין 97 הנוסעים ואנשי הצוות, ניצלו 21, אשר נאספו כשבועיים אחר כך על ידי 'גנרל ג'קסון' (General Jackson), ספינה אמריקנית לציד כלבי ים. ב-18 בינואר 1871 נעשה ניסיון ראשון להתיישבות קבע באי. קבוצה בראשותו של חקלאי צרפתי, תושב ראוניון, בשם ארטן (Huertin), ערכה ניסיון לקיים חקלאות באי, וכן לגדל בו צאן ובקר. לאחר כשבעה חודשים, בני הקבוצה נואשו וב-19 באוגוסט הפליגו לראוניון, בהותירם את חיות המשק, כולל חמישה בני בקר, באי. בשנת 1843 הועלה לראשונה הרעיון להכריז על בעלותה של צרפת על האי, כמו גם על האי סן-פול, אולם בשל סירובו של מושל ראוניון, הדבר נעשה רק באוקטובר 1892. ב-1924 אותם איים הפכו למושבה צרפתית, ועד 1955, נשלטו פורמלית ממדגסקר. ב-31 בדצמבר 1949 הוקמה באי תחנת מחקר, אשר מאז ועד ימינו (2016) יושביה מתחלפים. אלה עוסקים במחקרים מטאורולוגיים, אקולוגיים, אורניתולוגיים (חקר עופות), סייסמיים ועוד. כן מופעלת מהאי תחנת רדיו לחובבים. למעשה, ספינת האספקה לתחנת המחקר היא הדרך הקונבנציונלית היחידה להגיע אליו. בשנת 2007 העלו גורמים באופוזיציה של מאוריציוס טענה לבעלות על האיים אמסטרדם וסן-פול. Cleef, Alfred van (2004). The Lost Island. Macmillan. ISBN 978-0-8050-7225-9. Pierre François Péron, Mémoires du Capitaine Péron, sur ses Voyages aux Côtes d’Afrique, en Arabie, a l’Île d’Amsterdam, aux Îles d’Anjouan et de Mayotte, aux Côtes Nord-Oeust de l’Amérique, aux Îles Sandwich, a la Chine, etc., Paris 1824 מדיה וקבצים בנושא אמסטרדם בוויקישיתוף "גלה את צרפת", אודות האיים אמסטרדם וסן-פול: French Colonies—Saint-Paul & Amsterdam Islands, Discover France (באנגלית) אתר אודות האיים אמסטרדם וסן-פול: "South Atlantic & Subantarctic Islands site, Amsterdam Island page". אורכב מ-המקור ב-2010-01-17. (באנגלית) אמסטרדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)