laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טיפול בדרמה

טיפול בדרמה זו שיטה בפסיכותרפיה בה נעשה שימוש בטכניקות מתחום התיאטרון, המשחק והמופע כדי להביא אנשים להתפתחות אישית ובריאות נפשית. זו אחת משיטות הטיפול בתחום טיפול באמנויות. טיפול זה משלב תאוריות מסורתיות של פסיכותרפיה, טכניקות מתחום הפסיכולוגיה ותאוריות הנוגעות לתהליכי יצירה על במה. בין התיאורטקנים הבולטים נמנים סו ג'נינגס (מודל ה-EPR) ורוברט לאנדי (מודל התפקיד). בתהליך הטיפולי נעשה שימוש בכלים שונים להרחקה, כמו כלים מתחום התיאטרון (אלתור, המחזה, מסכות, תיאטרון בובות), כלים מתחום הכתיבה (דימויים ומטפורות, אגדות וטקסטים דרמטיים), כלים מתחומים טיפוליים נושקים (ארגז חול, קלפים השלכתיים) ועוד. יצירת הרחקה בין המציאות לדמיון - התכנים המועלים אינם עוסקים במישרין בחיי המטופלים, אלא בסיפור מנותק מהמציאות האישית שלהם. הרחקה זו מונעת את החרדה העלולה לעלות מול חשיפה אפשרית. החיבור אל המציאות הפנימית של המטופל נעשה (במודע או לא) בתהליך הטיפולי. יצירת הבחנה בין המציאות לדמיון - יצירת ארגון פנימי והפרדות ברורות יותר, ומאידך, שימוש בדמיון ככלי להתמודדות עם המציאות. התפקיד – בדיקה של התפקידים אותם האדם ממלא בחייו והרחבת מנעד התפקידים שלו. להבדיל מתחום הפסיכודרמה, שיטת טיפול אחרת הנשענת גם היא על כלים מתחום המשחק והתיאטרון, עקרון ההרחקה מורה על עיסוק בתכנים שאינם נוגעים ישירות למטופל, להבדיל מטיפול בשיטת הפסיכודרמה המאפשרת העלאת חוויות קונקרטיות של המטופל, בדיקת חלופות ויצירת חוויה מתקנת. טיפול בדרמה הוא פסיכותרפיה חווייתית שבה המשתתפים משתמשים במשחקי תפקידים מודרכים כדי להשיג תובנות ולעבוד על בעיות אישיות ובין-אישיות, ועל פתרונות אפשריים. כמו כן, טיפול בדרמה נמצא יעיל בהפחתת חרדה ודיכאון, שיפור איכות החיים, התמודדות עם מצבי לחץ, ושיפור מצבי רוח. בנוסף, נמצא כי הדרמה יכולה לעזור בניהול וחידוש זהות, התאמה למצב החדש של החולה וטיפול בחוויות טראומטיות. תהליכי דרמה ותיאטרון משמשים ככלי ראשי להשגת צמיחה ושינוי פסיכולוגי. המחקר בתחום הטיפול בדרמה הוביל לתוצאות מבטיחות, המראות כי הטיפול בדרמה מציע טיפול אפקטיבי לאוכלוסיות שונות. כמו כן, טיפול זה יכול להיות יעיל עבור אנשים עם מוגבלויות פיזיות, נפשיות או שילוב של שניהם. תיאטרון פלייבק הארגון האמריקאי לטיפול בדרמה הארגון הבריטי למטפלים בדרמה ענת מנדלסון מכנס, מהי דרמה תרפיה ומה בין דרמה תרפיה לפסיכודרמה עדי רם, סיפורו של דני: התמודדות עם אובדן ואבל ילדים בעזרת דרמה תרפיה, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏25 ביולי 2005 Hod Orkibi, Rinat Feniger-Schaal, Integrative systematic review of psychodrama psychotherapy research: Trends and methodological implications, PLOS ONE 14, 19 בפבר׳ 2019, עמ' e0212575 doi: 10.1371/journal.pone.0212575 S. Archer, S. Buxton, D. Sheffield, The effect of creative psychological interventions on psychological outcomes for adult cancer patients: a systematic review of randomised controlled trials: CPIs for cancer patients: a review, Psycho-Oncology 24, 2015-01, עמ' 1–10 doi: 10.1002/pon.3607 Rinat Feniger-Schaal, Hod Orkibi, Integrative systematic review of drama therapy intervention research., Psychology of Aesthetics, Creativity, and the Arts 14, 2020-02, עמ' 68–80 doi: 10.1037/aca0000257 ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
402

שנת 402 היא השנה השנייה במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 402 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הגנרל הרומי סטיליקו קורא כוחות מגבולות האימפריה הרומית כדי להתגונן מפני פלישת הויזיגותים. ב-6 באפריל הוא מביס אותם בקרב פולנטיה קומרג'יבה מגיע לצ'נגן ומתחיל לתרגם טקסטים בודהיסטים לסינית להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 402‎ נפטרים ב-402‎ מדיה וקבצים בנושא 402 בוויקישיתוף
תל חי הנדסאים

תל חי הנדסאים (נקראה בעבר המכללה הטכנולוגית תל-חי) היא מכללה למדעים, תקשורת ועיצוב, מראשונות המכללות בישראל, ממוקמת באצבע הגליל, מצפון לקריית שמונה. המכללה נמצאת בקמפוס תל חי שבו נמצאת גם המכללה האקדמית תל-חי. בוגרי המכללה זכאים לדיפלומת הנדסאי. המכללה הטכנולוגית תל-חי כוללת כ-5 מגמות לימוד לתואר הנדסאי יישומי המאוגדות תחת שלוש חטיבות מדעים, תקשורת ועיצוב. בשנת 1957 הקימה המועצה אזורית הגליל העליון גוף בשם המכללה האזורית תל-חי להעשרת ידע למבוגרים, שכלל מכון לאומנויות, לימודי חוץ והשתלמויות. מתוך המכללה האזורית התפתחה בשנת 1976, בחסות המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע (מה"ט), המכללה הטכנולוגית תל חי למדעים, תקשורת ועיצוב. בשנת 1993 החלה לפעול בקמפוס גם המכללה האקדמית תל-חי. המכללה מוכרת על ידי המועצה להשכלה גבוהה (מל"ג) ומעניקה מלגות של 90% לחיילים משוחררים. קולנוע וטלוויזיה הדמיה ואנימציה צילום ומדיה דיגיטלית החטיבה לתקשורת עובדת בשיתוף פעולה עם ערוץ 10, סוכנות רויטרס, והמוזיאון הפתוח לצילום באזור התעשייה תל-חי. הנדסה אזרחית (בניין) אדריכלות ועיצוב פנים אדריכלות נוף מסלול משולב לבניין ואדריכלות חקלאות בעלי חיים - בוגרי מסלול זה יכולים להשתלב במקצועות אשר כוללים טיפול בבעלי חיים. הנדסת חשמל - בוגרי מסלול זה יכולים להמשיך שנה נוספת ולהשלים תואר הנדסאי אלקטרוניקה. הנדסת תוכנה - ניתן להתמחות ברשתות תקשורת ואינטרנט בעזרת קורסי השלמה הנדסת תעשייה וניהול הנדסת מכונות - מערכות יצור ממוחשבות. בוגרי מסלול זה יכולים להמשיך שנה נוספת ולהשלים לתואר הנדסאי מכונות רכב. הנדסת מכונות - רכב - מערכות מתקדמות הנדסת ביוטכנולוגיה - ניתן להשלים לתואר B.Sc בביוטכנולוגיה, זואולוגיה או תזונה. הנדסת כימיה ומזון - ניתן להתמחות ביצור שוקולד ולהשלים לימודים ל-B.Sc במדעי המזון. המכינה הטכנולוגית מכשירה את הסטודנטים לקראת לימודים לתואר הנדסאי במכללת תל-חי, ברוב מסלולי הלימוד דרישות הקבלה הן אישור ציון עובר בבחינות הבגרות במקצועות מתמטיקה ואנגלית ברמה של 3 יחידות לימוד ובנוסף הבעה ולשון או ספרות ברמה של 2 יחידות לימוד. העתודה האקדמית של צה"ל טכנאי (כיתה י"ג) הנדסאי (כיתה י"ד) אתר האינטרנט הרשמי של תל חי הנדסאים תל חי הנדסאים, ברשת החברתית פייסבוק אגודת הסטודנטים והסטודנטיות תל חי
קנדארם2

מערכת שירות נייד (Mobile Servicing System – MSS), הידועה יותר בשם של המרכיב העיקרי שלה קנדארם2 (Canadarm2), היא מערכת רובוטית וציוד נלווה על גבי תחנת החלל הבינלאומית. עם שיגורה לתחנה בשנת 2001 במהלך משימת STS-100, היא ממלאת תפקיד מרכזי בהרכבת התחנה ותחזוקתה, מעבירה ציוד ואספקה בתחנה ותומכת באסטרונאוטים אשר נמצאים בפעילות חוץ-רכבית, בנוסף היא מספקת שירותי מטען אחרים. האסטרונאוטים מקבלים הכשרה מיוחדת על מנת לאפשר להם לבצע פעולות אלה עם מערכות שונות של MSS. ה-MSS עוצבה ויוצרה על ידי MDA Space Missions ועבור סוכנות החלל הקנדית. קנדארם מדיה וקבצים בנושא קנדארם2 בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא מערכת שירות נייד (MSS) בוויקישיתוף Canadarm2 and the Mobile Servicing System, באתר נאס"א
מוסא חללה

מוסא (משה) כהן חללה (בערבית: موسى حلالا كوهين; 1921 – 1995) היה זמר יוצר, קומיקאי ושחקן יהודי מצרי וישראלי. מוסא חללה נולד בשנת 1921 בעיר קהיר שבמצרים למשפחה יהודית. חללה עבד בנפחות בעיקר בבקרים, ובערבים היה נוהג לשיר ולהופיע בתיאטראות ואירועים שונים במצרים (לרוב באזור קהיר). חללה עלה לישראל בשנת 1950 והתגורר בתל אביב, שם המשיך לעבוד כנפח (בעיקר בבקרים) וכמו במצרים היה נוהג לשיר ולהופיע (בעיקר בערבים). בין היתר, חללה היה נוהג להופיע ב"קפה נח", בשכונת כפר שלם בדרום העיר תל אביב ("קפה נח" חדל מלהתקיים ב-1990). הופיע מספר פעמים בקול ישראל בעברית ולעיתים גם עם תזמורת קול ישראל בערבית. בנוסף, הופיע מספר פעמים בערוץ 1 הישראלי. חללה מת בשנת 1995. ענבל פרלסון, שמחה גדולה הלילה, רסלינג תקציר הספר "שמחה גדולה הלילה" באתר רסלינג תקציר הספר "שמחה גדולה הלילה" באתר סימניה "סיפורו של פליקס" הפרק הראשון מתוך הספר "שמחה גדולה הלילה" קישור לאחד משיריו של מוסא חללה לשמיעה\הורדה בפורמט WMA‏ מוסא חללה באחת מהופעותיו האחרונות בתחילת שנות ה-90 באתר יוטיוב: | חלק 1 | חלק 2 | חלק 3 ענבל פרלסון, שמחה גדולה הלילה, רסלינג. [1] שירי עיראק (ושירים אחרים) [2]
403

שנת 403 היא השנה השלישית במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 403 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אלאריק הויזיגותי עוזב את איטליה אחרי ניסיון ראשון כושל לפלוש אליה יוחנן כריסוסטומוס, בישוף קונסטנטינופול מודח ומגורש אך נקרא לחזור שוב כעבור זמן קצר ומוגלה שוב הילריוס מארל, בישוף ארל להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 403‎ נפטרים ב-403‎ מדיה וקבצים בנושא 403 בוויקישיתוף
אמות

האם התכוונתם ל... אמות (כתב עת) – כתב עת ישראלי אמות (מיתולוגיה) – מפלצת מהמיתולוגיה המצרית אמות השקעות – חברת נדל"ן ישראלית אמות קריאה – אותיות המשמשות לציון תנועה אַמָה ברבים - יחידת מידה קדומה לאורך
ג'יימס לייטבודי

ג'יימס דייוויס "ג'ים" לייטבודי (באנגלית: James Davies "Jim" Lightbody; 16 במרץ 1882 – 2 במרץ 1953) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי בריצות למרחקים בינוניים (800 ו-1500 מטר), בעל 6 מדליות אולימפיות, מהן 4 מדליות זהב. לייטבודי נולד בפיטסבורג שבפנסילבניה. הוא בוגר אוניברסיטת שיקגו. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה לייטבודי ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ומדליית כסף אחת. מדליות זהב בריצת 800 מטר בשיא אולימפי חדש של 1:56.0 דקות, לפני הווארד ולנטיין (1:56.3 דקות) אמיל ברייטקרויץ (1:56.4 דקות) שניהם מארצות הברית, בריצת 1500 מטר בשיא עולם חדש של 4:05.4 דקות, לפני פרנק ורנר (4:06.8 דקות) ולייסי הרן שניהם מארצות הברית ובריצת 2590 מטר מכשולים בתוצאה של 7:39.6 דקות, לפני ג'ון דיילי מבריטניה (7:40.6 דקות) ובן ארצו ארתור ניוטון (7:45.6 דקות). מדליית כסף בריצה הקבוצתית ל-4 מייל כחבר בנבחרת שיקגו אליהם הצטרף אלבר קורה מצרפת. בריצה עצמה הוא סיים שני אחרי ניוטון ממועדון האתלטיקה של ניו יורק שזכו במדליית הזהב. באליפות איחוד אתלטים חובבים שנערכה בשנת 1905 זכה לייטבודי בשתי מדליות זהב בריצות ל-800 ול-1500 מטר. באולימפיאדת אתונה (1906) זכה לייטבודי בשתי מדליות, זהב וכסף. הוא הגן על תוארו וזכה במדליית זהב בריצה ל-1500 מטר בתוצאה של 4:12.0 דקות, לפני ג'ון מקגאו מבריטניה (4:12.6 דקות) וקריסטיאן הלסטרם משוודיה (4:13.4 דקות) ומדליית כסף בריצה ל-800 מטר כ-60 ס"מ אחרי בן ארצו פול פילגרם (2:01.5 דקות) ולפני וינדהם הלסוול מבריטניה. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי בריצת 400 מטר בתוצאה של 53.0 שניות. באולימפיאדת לונדון (1908) לא הצליח לייטבודי לעלות לשלב הגמר בריצות בהן השתתף ולא הצליח להגן על תאריו. הוא סיים במקום תשיעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.6 דקות, במקום עשירי בריצת 3200 מטר מכשולים. בשנת 1953 נפטר בצ'ארלסטון, דרום קרוליינה. ריצת 400 מטר: 53.0 שניות (1906) ריצת 800 מטר: 1:56.0 דקות (1904) ריצת 1500 מטר: 4:05.4 דקות (1904) ג'יימס לייטבודי, באתר olympedia.org ג'יימס לייטבודי, באתר Track and Field (גברים) ג'יימס לייטבודי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'יימס לייטבודי זכה ב-4 מדליות באולימפיאדה אחת (סנט לואיס 1904) ובעוד 2 מדליות באתונה 1906 שאינן נחשבות במניין המדליות, לפי הוועד האולימפי הבינלאומי.
מגדל העיר

מגדל העיר הוא מגדל משרדים הניצב במרכז העיר ירושלים, בקרן הרחובות בן-יהודה והמלך ג'ורג'. המגדל צמוד לבניין המשביר לצרכן, כשאחת מחזיתותיו פונה אל רחוב עליאש, והוא משקיף על מרכז העיר. מיקומו בקרבת אחת הנקודות הגבוהות בירושלים הפך אותו לתוואי נוף בולט בקו הרקיע שלה. הבניין, אשר הוקם במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20, תוכנן על ידי האדריכל דן איתן. הבניין הוא בן 21 קומות, בתוספת של שש קומות של חניון תחתיו. חתך קומותיו של הבניין הוא של ריבוע, שפינותיו קטומות. חזיתותיו בנויות בשילוב של קירות מסך ממתכת וזכוכית עם ציפוי של אבן נסורה. הוא ניצב בזווית של 45 מעלות ביחס לבניין המשביר, דבר המיועד לרכך את מראהו הנשקף מרחוב המלך ג'ורג' ורחוב בן יהודה. מפלס הכניסה של המגדל גבוה מזה של רחבת בניין המשביר, והוא מחובר אליה באמצעות דרגנועים. שטחו של הבניין הוא כ-16 אלף מטרים מרובעים. הוא מאכלס עסקים פרטיים, רבים מהם הם מרפאות משרדי רואי חשבון ועורכי דין, וכן שוכנות בו יחידות ממשלתיות שונות (כגון לשכת רישום המקרקעין של ירושלים ויחידה של רשות האוכלוסין, ההגירה ומעברי הגבול). עד 1989 פעל בו מלון מגדל איילון. על הבניין נמתחה ביקורת, שלפיה הוא איננו מצטיין באיכות העיצוב והגימור שלו. בתחילת העשור השני של המאה ה-21 נראו שינויים נרחבים בבניין עם קניית הקומה ה-20 על ידי יזמים הודים לשם הקמת מלון וקנייה של יזם קבלן את הקומה ה-21 והפיכתה לפרויקט יוקרה. דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים: הבנייה המודרנית מחוץ לחומות 1990-1948, ירושלים: כתר, 1991. מדיה וקבצים בנושא מגדל העיר בוויקישיתוף מצגת תמונות של המגדל, באתר משרד האדריכלים איתן – להב-ריג מיכאל יעקובסון: השינוי מתחיל למעלה, בקומה ה-21 של 'מגדל העיר' העגום בירושלים, 10 באוקטובר 2018, xnet בעבר היה צבעם של קירות המסך חום, אך הוא הוחלף לצבע בהיר בראשית המאה ה-21. קרויאנקר, עמ' 373. קרויאנקר, עמ' 346. קרויאנקר, עמ' 372. נמרוד בוסו, ירושלים: קבוצה הודית רכשה את הקומה ה-20 במגדל העיר לצורך הקמת מלון, באתר TheMarker‏, 17 באפריל 2012 The 21st Floor in the Heart of Jerusalem משה שטיינמץ, עוד גורד שחקים ייבנה במרכז ירושלים, באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2009.
שירות הביטחון של קוויבק

ביטחון קוויבק (בצרפתית: Sûreté du Québec, באנגלית: Québec Safety), הוא כוח משטרה לאומי בקוויבק, קנדה. הכוח מעסיק כ-5,100 שוטרים ומטהו ממוקם ברחוב פארטנאייס במונטריאול. מפקד המשטרה הוא רישאר דשן, הכפוף לשר לביטחון הציבור של קוויבק, ז'אק דיוּפּיוּאי. המשטרה אחראית לתפקידי שיטור ואכיפת חוק בקוויבק מאז הקמתה ב-1 במאי 1870, כשהוקמה בשם "משטרת הפרובינציה של קוויבק", על ידי הנציב הכללי השופט פייר אנטואן דוקֶה. בחלוף השנים הלך הכוח והתרחב והפך למשטרה העיקרית בחבל קוויבק. במהלך שנות ה-70 וה-80 נאבק הכוח בין השאר בארגון "החזית לשחרור קוויבק" ומאבקו להתבדלות קוויבק מקנדה. השוטרים עבורים הכשרה מקצועית באקדמיה הלאומית לשוטרים. מדיה וקבצים בנושא שירות הביטחון של קוויבק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שירות הביטחון של קוויבק שירות הביטחון של קוויבק, ברשת החברתית פייסבוק שירות הביטחון של קוויבק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
404

שנת 404 היא השנה הרביעית במאה ה-5. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 404 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 404 – אטיקוס מקונסטנטינופול הופך לפטריארך קונסטנטינופול 404 – הקיסר הונוריוס מעתיק את בירת האימפריה המערבית מרומא לרוונה 404 – טלמכוס הקדוש הופך למרטיר 1 בינואר – על-פי מסורת נוצרית, קץ תחרויות הגלדיאטורים ברומא פאולה הקדושה, גבירה עשירה מרומא העתיקה, הלכה אחר מורה הירונימוס הקדוש לארץ הקודש והתיישבה במנזר שהקימה בבית לחם 1 בינואר – טלמכוס הקדוש, נזיר 6 באוקטובר – אליה אודוקסיה, המלכה רעיה של ארקדיוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נולדה ב-404) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 404‎ נפטרים ב-404‎
הארי הילמן

הארי ליווינגסטון הילמן ג'וניור (באנגלית: Harry Livingston Hillman Jr.;‏ 8 בספטמבר 1881 – 9 באוגוסט 1945) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי בעל שלוש מדליות זהב מאולימפיאדת סנט לואיס (1904). הילמן נולד בברוקלין, ניו יורק. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה הילמן בשלוש מדליות זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.2 שניות, לפני פרנק וולר (49.9 שניות) והרמן גרומן (50.0 שניות); בריצת 200 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 24.6 שניות, לפני פרנק קסלמן (24.9 שניות) וג'ורג' פואייג'; ובריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 53.0 שניות, לפני פרנק וולר (53.2 שניות) וג'ורג' פואייג' (56.8 שניות), כולם מארצות הברית. התוצאה שקבע בריצת 400 מטר משוכות הייתה טובה מזו של שיא העולם, אך הוא הפיל את אחת המשוכות ולכן היא לא נחשבה לשיא עולם, וכמו כן המשוכות היו נמוכות יותר (76 ס"מ במקום 91.4 ס"מ). באולימפיאדת אתונה (1906) סיים הילמן רק במקום החמישי בריצת 400 מטר משוכות, הריצה היחידה בה השתתף, לאחר שהיה אחד משישה אתלטים שנפגעו מגל ענק ששטף את הסיפון בספינה שהביאה אותם ליוון. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה הילמן במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 55.3 שניות, אחרי בן ארצו צ'ארלס בייקון שקבע שיא עולם חדש של (55.0 שניות) ולפני ג'ימי טרמיר מבריטניה (57.0 שניות). הילמן זכה בארבעה תוארי אליפות של איגוד האתלטים החובבים, שניים מהם בריצת 200 מטר משוכות ושניים בריצת 400 מטר משוכות. לאחר שפרש מספורט תחרותי שימש הילמן מאמן אתלטיקה. בין היתר היה מאמן נבחרות ארצות הברית למשחקים האולימפיים בפריז 1924, באמסטרדם 1928 ובלוס אנג'לס 1932. אחד האתלטים המפורסמים שאימן היה ארל תומפסון מקנדה, האלוף האולימפי בריצת 110 מטר משוכות (אנטוורפן 1920). ריצת 400 מטר: 47.9 שניות (1908) ריצת 110 מטר משוכות: 15.4 שניות (1905) ריצת 400 מטר משוכות: 55.3 שניות (1908) מדיה וקבצים בנושא הארי הילמן בוויקישיתוף הארי הילמן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי הארי הילמן, באתר olympedia.org הארי הילמן, באתר Track and Field (גברים)
דגל סנט מארטן

דגל סנט מארטן הוא הדגל הלאומי של החלק ההולנדי של האי סנט מארטן, שהוא שטח אוטונומי בתוך ממלכת ארצות השפלה. הדגל אומץ ביוני 1985. הדגל מציג את סמל המדינה על משולש שווה-צלעות בצבע לבן בצד התורן. המחצית העליונה של האזור שנותר היא בצבע כחול והתחתונה בצבע אדום. יחס הממדים של הדגל הוא 2:1. מדיה וקבצים בנושא דגל סנט מארטן בוויקישיתוף דגל סנט מארטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדיוויזיה השביעית (סוריה)

הדיוויזיה הממוכנת השביעית היא דיוויזיה ממוכנת בצבא הסורי, המשתייכת לקורפוס הראשון. במהלך מלחמת יום הכיפורים, הוצבה הדיוויזיה, תחת פיקודו של עומאר אברש, בגזרה הצפונית של רמת הגולן, בין החרמון לקוניטרה. בשלבי הפתיחה של המלחמה, היא השתתפה במספר התקפות על כוחות חטיבה 7, שהגנה על הגזרה, ונטלה חלק בקרב עמק הבכא. ב-1973 עדיין הייתה הדיוויזיה דיוויזיית חי"ר, וכללה את חטיבת החי"ר 85, חטיבת החי"ר 68, החטיבה הממוכנת 121, אגד ארטילרי 70, חטיבת שריון עצמאית 78 (מסופחת לדיוויזיה), הכוח מרוקאי, וכן גדוד קומנדו 183. מצבת הכוחות של הדיוויזיה כללה כ-10,000 חיילים, 200 טנקים, 78 תותחים וכ-78 כלי נ"מ. בשלבים המאוחרים של המלחמה, סופחו גם חטיבת השריון 81 (מהדיוויזיה השלישית) והחטיבה הממוכנת המרוקאית ה-1 לשורות הדיוויזיה ולחמו במסגרתה. כיום הדיוויזיה נמצאת תחת פיקוד הקורפוס הראשון, אשר ממוקם באזור דמשק. הדיוויזיה עצמה נמצאת בבסיס הממוקם כ-15 ק"מ מהגבול הישראלי, בין רמת הגולן לדמשק, היא הדיוויזיה הממוקמת הכי קרוב לגבול לאורך כביש 7 שהוא הנתיב הכי מהיר לדמשק. משום כך, הדיוויזיה השביעית ניצבת בקו החזית מבין דיוויזיות הקורפוס הראשון להגנה על קו הגבול עם ישראל. לפי ההערכות שונות, הדיוויזיה מורכבת מארבע חטיבות; החטיבה הממוכנת ה-58, החטיבה הממוכנת ה-68, החטיבה המשוריינת ה-78, החטיבה הממוכנת ה-121 ורגימנט ארטילריה. מלובני, 2014, עמ' 295. פסח מלובני, מצפון תפתח הרעה: צבא סוריה - עלילותיו ומלחמותיו - מבט מדמשק, תל אביב: המכון לחקר מלחמות ישראל, 2014, עמ' 280. [1], עמ' 94 ד' אשר, ‏סיפורה של מפה, מערכות 366, אוקטובר 1999 Joseph Holliday, The Syrian Army: Doctorinal Order of Battle, US:Institute for the study of war, 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא סוריה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגאו מדר

אגאו מדר (למפת אתיופיה מוגדלת)   אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן קניה סומליה ג'יבוטי אגאו מדר (למפת אתיופיה רגילה)   אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן קניה סומליה ג'יבוטי אגאו מדר אגאו מדר (בגעז: አገው ምድር, תרגום: "ארץ האגאו") אזור בצפון אתיופיה שרוב תושביו הם אגאו. אחת מההשערות היא שזהו האזור אשר מוזכר אצל קוסמוס אינדיקופלוסטס במאה ה-6 בשם "אגאו". האגאו החיים באזור ובאזור השכן מתקל רואים את מוצאם משבעה אחים שהגיעו מאזורי לסתה וסוקוטה ואשר ייסדו את "שבעת בתי האגאו". לפי מסורת זו, האחים היגרו לאזור תחת הנהגתו של הקיסר המודח קאדוס חארב שהוא גם אביהם. האזור, בשמו הנוכחי מוזכר לראשונה אצל נזיר אתיופי נוצרי מהמאה ה-14 שהגיע לעשות נפשות במקומיים. במרוצות המאות ה-16 וה-17 השתלטו האתיופים על האזור ונוצרו קהילות נוצריות מקומיות. בשלהי המאה ה-17 האזור היה למקום שממנו יצאו מערכות צבאיות כנגד השנקלה ובמאה ה-19 שימש כבסיס תמיכה לקאסה היילו. במאה ה-20 האזור נכלל בתוך מחוז גוג'ם וכיום רוב שטחו של האזור כלול בתוך מחוז אגאו אוי שבאמהרה. James Quirin, "Agäw Mədər" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: A-C, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, ISBN 3447047461, p. 143-144 Taddesse Tamrat, "Process of Ethnic Interaction and Integration in Ethiopian History: The Case of the Agaw", The Journal of African History, Vol. 29, No. 1, Special Issue in Honour of Roland Oliver, 1988, pp. 5-18 J.W. McCrindle (Editor), Cosmas Indicopleustes, The Christian Topography of Cosmas, an Egyptian Monk - Translated from the Greek, and Edited with Notes and Introduction, Cambridge University Press, 2010, ISBN 1108012957, p. 52 Taddesse Tamrat, "Process of Ethnic Interaction and Integration in Ethiopian History: The Case of the Agaw", The Journal of African History, Vol. 29, No. 1, Special Issue in Honour of Roland Oliver, 1988, p. 11 James Quirin, "Agäw Mədər" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: A-C, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, ISBN 3447047461, p. 144
מרשל של חיל האוויר המלכותי

מרשל של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: Marshal of the Royal Air Force; בקיצור: MRAF; סימול נאט"ו: OF-10) היא דרגת הקצונה הגבוהה ביותר בחיל האוויר המלכותי (RAF). דרגה זו מוענקת בעתות שלום לקציני חיל האוויר המלכותי שנושאים בתפקיד רמטכ"ל הכוחות המזוינים של בריטניה (CDS) וכן למפקדי חיל האוויר המלכותי (CAS), יום לפני פרישתם מהתפקיד. הענקת דרגה זו הופסקה החל בשנות ה־90 של המאה ה־20, עקב קיצוצים בתקציב הביטחון של הממלכה המאוחדת, והדרגה הגבוהה ביותר בחיל האוויר הייתה מרשל אוויר ראשי. בשנת 2012 חודשה הענקת הדרגה כשניתנה לצ'ארלס, נסיך ויילס. מרשל חיל האוויר המלכותי היא דרגת חמישה כוכבים ומקבילה לדרגת פילדמרשל בצבאות היבשה ולדרגת אדמירל הצי בצי המלכותי הבריטי (RN). הדרגה הוקמה בשנת 1919 והקצין הראשון שקודם ל־MRAF היה סר יו טרנצ'רד בשנת 1927. מאז, כולל טרנצ'רד, היו 27 גברים שהחזיקו בדרגה. מתוכם, 22 היו קצינים מקצועיים של ה־RAF וחמישה היו ממשפחת המלוכה הבריטית. המלך ג'ורג' החמישי לא החזיק רשמית בדרגת מרשל של ה־RAF, אלא הוא קיבל את התואר "ראש חיל האוויר המלכותי". בתפקיד זה לבש מעת לעת את מדי חיל האוויר המלכותי עם סמל דרגות של מרשל של חיל האוויר המלכותי. הוא לבש לראשונה מדים כאלה בשנת 1935, שנה לפני מותו. למעט מלכים וחברי משפחת המלוכה, שני הקצינים היחידים של חיל האוויר המלכותי שהחזיקו אי פעם בדרגה מבלי לשרת כראש מטה האוויר היו: הלורד שולטו דאגלס וסר ארתור האריס. שניהם החזיקו בפיקוד העליון במהלך מלחמת העולם השנייה. דאגלס היה מפקד פיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי, מפקד פיקוד המזרח התיכון של חיל האוויר המלכותי ומפקד פיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי והאריס היה מפקד פיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי. דרגות הכוחות המזוינים הבריטיים ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית (CSAF) מדיה וקבצים בנושא מרשל של חיל האוויר המלכותי בוויקישיתוף "The King and the Sea", Time, 29 July 1935.
מריה, דוכסית מקלנבורג-שוורין

מריה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (14 במאי 1854 - 6 בדצמבר 1920), הידועה גם בשם מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, הייתה בתו של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ורעייתו של ולדימיר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בנו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. הדוכסית מריה אלכסנדרינה אליזבת אלאונורה נולדה ב-14 במאי 1854, ילדתם השלישית ובתם הראשונה של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ורעייתו הראשונה אוגוסטה, נסיכת רויס-קסטריץ. אמה מתה כשהייתה בת שמונה ואביה נישא פעמיים לאחר מותה. ב-28 באוגוסט 1874 נישאה מריה לולדימיר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ילדו החמישי ובנו השלישי של צאר רוסיה אלכסנדר השני. מריה, שהייתה לותרנית אדוקה, סירבה להמיר את דתה לדת הרוסית הפרובוסלבית, ולכן לקח שלוש שנים עד שהצאר נתן את הסכמתו לנישואים. מריה שמרה על דתה במהלך רוב נישואיה אולם המירה לבסוף את דתה שנים לאחר מכן, ככל הנראה כדי לתת לבנה קיריל סיכוי רב יותר לרשת את כס הקיסרות. לאחר המרתה היא קיבלה את השם הרוסי מריה פבלובנה. לזוג נולדו חמישה ילדים: אלכסנדר (1875-1877) - מת צעיר. קיריל (1876-1938) - לאחר המהפכה הרוסית ורציחתם של רבים מבני משפחת המלוכה שימש כראש שושלת רומנוב והכריז על עצמו כצאר. נישא לבת דודתו ויקטוריה מליטה, נסיכת סקסה-קובורג-גותה, נכדתה של המלכה ויקטוריה. בוריס (1877-1943) - קצין בכיר בצבא הרוסי הקיסרי. אנדריי (1879-1956) - נישא למאהבתו מתילדה קז'שינסקה, רקדנית בלט שהייתה גם מאהבתו של הצאר ניקולאי השני. אלנה (1882-1957) - נישאה לניקולאס, נסיך יוון ודנמרק, בנו של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים. המשפחה התגוררה בארמון ולדימיר שבסנט פטרבורג, שם ביססה מריה את שמה כאחת המארחות הטובות ביותר בעיר. הנסיכה לא הסתדרה עם גיסה הצאר ובמיוחד עם גיסתה, הצארינה, והיא הפכה את ארמון ולדימיר לחלופה לחצר המלוכה. בעלה ולדימיר מת בשנת 1909. מריה הייתה בת שושלת רומנוב האחרונה שהצליחה להימלט ללא פגע מרוסיה לאחר תחילת המהפכה. היא בילתה את השנה הראשונה למהפכה באזור הקווקז שכן עדיין קיוותה כי בנה קיריל ירש את הכתר. עם התקרבם של הבולשביקים לאזור בשנת 1918 ברחה המשפחה באמצעות סירה בים השחור לעיר אנאפה ולאחר שנה וחצי, כאשר הצבא הלבן היה על סף תבוסה סופית, עזבו את האזור לתמיד ושטו לוונציה. מריה המשיכה במסעה מוונציה דרך שווייץ לצרפת, שם החלה בריאותה להדרדר. היא נפטרה בעיירה קונטרסויל שבצפון-מזרח צרפת ב-6 בדצמבר 1920, בת 66, מוקפת על ידי משפחתה. בעזרתו של חבר המשפחה הוברח אוסף התכשיטים של מריה מחוץ לרוסיה וכיום אחד מנזריה נמצא בבעלותו של המלך צ'ארלס השלישי. מדיה וקבצים בנושא מריה, דוכסית מקלנבורג-שוורין בוויקישיתוף