laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Del Mar

Del Mar הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הפורטוריקני אוזונה בשיתוף הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט והזמרת האוסטרלית סיה. השיר יצא לאור ב-9 באוקטובר 2020, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ואאורה מיוזיק, כסינגל שישי מתוך האלבום Enoc. השיר הוזכר לראשונה על ידי סיה בראיון באוגוסט 2020, היא הצהירה שיש לה שיתוף פעולה עם אוזונה ו-דוג'ה קאט. בראיון שנערך עם מגזין בילבורד חשף אוזונה כי דוג'ה קאט וסיה שלחו לו את קולותיהם למסלול תוך פחות מ-24 שעות לאחר שביקש, ואפשרו לו לעשות איתם את כרצונו. "Del Mar", יצא לאור ב-4 בספטמבר 2020, ללא שום הכרזה מוקדמת, כרצועה בתוך האלבום "Enoc" של אוזונה. הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של אוזונה ב-15 באוקטובר 2020. מידע על השיר "Del Mar" באתר AllMusic מילות השיר "Del Mar" באתר Genius סרטון השיר "Del Mar" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Del Mar" באתר ספוטיפיי Del Mar Ozuna, Doja Cat & Sia, genius (באנגלית) Sia Open House Party, spotify, ‏2020-08-21 Ozuna Talks New Album 'ENOC,' Working With Doja Cat and Sia, Billboard, ‏2020-12-04 Ozuna x Doja Cat x Sia - Del Mar (Video Oficial) Ozuna x Doja Cat x Sia - Del Mar (באנגלית בריטית), נבדק ב-2020-12-04 Top40/Rhythmic - Future Releases (באנגלית בריטית), נבדק ב-2020-12-04
הליך ההדחה של דונלד טראמפ

הליך הדחה בארצות הברית מוחל כנגד נשיא מכהן כאשר יש חשש לביצוע עבירות מסוימות על ידו. לנשיא ה-45, דונלד טראמפ, נערכו שני הליכי הדחה: האם התכוונתם ל... הליך ההדחה של דונלד טראמפ (2019–2020) – הליך הדחה בחשד שחיתות שהחל לאור גילויי פרשת טראמפ–אוקראינה. הליך ההדחה של דונלד טראמפ (2021) – הליך הדחה בבית הנבחרים שהחל בעקבות ההסתערות על הקפיטול (2021).
ג'ים קוטלס

ג'ים קוטלס (מצרפתית: Jim Cutlass, נקרא גם Une aventure de Jim Cutlass), היא סדרת קומיקס צרפתית, שנוצרה בידיי הסופר ז'אן מישל שרלייה, הצייר ז'אן (גיר) ז'ירו והצבעית איזבל ביומניי-ג'ואנט. הספר הראשון בסדרה פורסם בשנת 1979, על ידי הוצאת הספרים של ז'ירו, Les Humanoïdes Associés. לאחר מותו של שרלייה עבר ז'אן ז'ירו לכתוב את התסריט והאמן הצעיר כריסטיאן רוסי ביצע את הציורים. במאי 1968 פרצה ברחבי צרפת שביתה כללית ובמסגרתה התפטרו עובדים רבים מתאגידים ברחבי המדינה. כחלק מכך, גם האמנים שיצרו עבור מגזין הקומיקס "פילוט" מחו על תנאי התעסוקה שלהם ורבים מהם התפטרו. בין אמנים אלה היו גם ז'אן מישל שרלייה וז'אן ז'ירו, כאשר האחרון היה אחד מיוזמי המחאה בעיתון. האמנים התקוממו כנגד המערכת ודרשו שיפור של זכויותיהם, ותוך כך פרשו ועברו לעבוד כפרילנסרים. שרלייה וז'ירו היו כעת ברשות עצמם, ובאותו זמן פרסמו את הקומיקס המצליח ביותר שלהם, "אוכמניות" בצורה עצמאית. עם זאת, הם נתקלו בבעיה: חלק מהזכויות על הקומיקס היו שייכות להוצאת דרגאוד, חברת האם של המגזין "פילוט". דרגאוד, שלא ראתה בעין יפה את התקוממות העובדים שיזם ז'ירו, הקשתה את פרסום הקומיקס. כדי להפעיל לחץ על ההוצאה, החליטו שרלייה וז'ירו לפרסם קומיקס צדדי, שלא תלוי בהוצאה, ובכך לפגוע בהכנסותיה בתקווה שהדבר יתרום להוצאה מחדש של "אוכמניות". על כן, בשנת 1976 החליטו שרלייה וז'ירו ליצור קומיקס מערבונים העוקב אחר דמות חדשה ומקורית: ג'ים קוטלס. השניים יצרו יחד את הקומיקס, אותו צבעה האמנית איזבל ביומניי-ג'ואנט, ופרסמו אותו בפרקים במגזין הקומיקס "פילוט" בתור פרילנסרים עצמאיים. במסגרת הפרסום בעיתון יצאו לאור 17 חלקים, שיחד אוגדו לספר בשנת 1979, עם הכותרת Mississippi River. אף על פי שהקומיקס יועד בתחילה לשמש כספין נגד הוצאת דרגאוד, הקומיקס זכה לפופולריות מה ושרלייה וז'ירו החלו לפרסם את הרפתקאותיו של ג'ים קוטלס באופן קבוע. עם זאת, עשר שנים מאוחר יותר (1989) נתקל הקומיקס בבעיה, מכיוון ששרלייה, אשר היה מבוגר מז'ירו בכמעט שני עשורים, נפטר והותיר את זכויותיו בקומיקס לבנו פיליפ. לצערו, ז'ירו מצא את עצמו אחראי להמשך הקומיקס, אליו התחייב יחד עם שרלייה האב לפרסם. על כן, האמן כריסטיאן רוסי הופקד לאייר את הקומיקס, בעוד שז'ירו החליף את שרלייה המנוח. ספר שני של הקומיקס יצא בשנת 1991, ואחריו יצאו עוד 5 ספרים נוספים במהלך שנות ה-90. הקומיקס עוקב אחר דמותו של ג'ים קוטלס, קצין אמריקאי לשעבר שירש מטע כותנה לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית. כתושב לואיזיאנה בדרום ארצות הברית של שלהי מלחמת האזרחים, הוא מוצא את עצמו נלחם יחד עם בת דודתו קרולין גרייסון נגד ארגון הקו קלוקס קלאן במטרה להגן על אזרחים כהי עור. במקביל, הוא נאלץ להגן על תושבים לבנים מפני אזרחים שחורים שרוצים לבצע פעולות נקם בלבנים, ועם זאת גם נלחם במספר תופעות על טבעיות שמופיעות סביבו, כדוגמת מכשפים, שדים, זומבים ועוד. בקומיקס מוצגת גם הממשלה הלא-מתפקדת של אותה תקופה, בצורה בעלת ביקורת רבה על התנהלות הממשל האמריקאי. (Mississippi River (1979 (L'Homme de La Nouvelle-Orléans (1990 (L'Alligator blanc, septembre (1992 (Tonnerre au Sud (1994 (Jusqu'au cou! (1997. (Colts, Fantômes et Zombies (1998 (Nuit noire (1999 פטריק גומר, "Dictionnaire mondial de la BD" פריז 2010 (ISBN 9782035843319), עמ' 454. קטע מידע על הקומיקס באתר paradoks (בפולנית) ז'אן פייר פורי, "Au nom du père, du fils et de St Blueberry", פורסם במגזין BoDoï הצרפתי בנובמבר 1999, עמ' 35–36, 38. Jean-Michel CHARLIER, scenariste BD - ALAIN ET CHRISTINE, www.jmcharlier.com Jim Cutlass Series by Mœbius, www.goodreads.com
כריסטיאן גריפנקרל

כריסטיאן גריפנקרל (בגרמנית: Christian Griepenkerl‏; 17 במרץ 1839 - 22 במרץ 1916) היה צייר ופרופסור גרמני באקדמיה לאמנויות יפות וינה. גריפנקרל נולד לאחת המשפחות העשירות באולדנבורג. כצעיר, הוא נעתר לעצתו של בן ארצו, צייר הנוף ארנסט וילרס, ונסע לוינה בסוף 1855 על מנת להירשם לבית הספר הפרטי לאמנות לציורים מונומנטליים שהוקם על ידי קרל ראל ארבע שנים קודם לכן. ראל איפשר לחלק מתלמידיו להשתתף ברישום וביצוע ציוריו ובכך עיצב את התפתחותם האמנותית האישית. הציור הראשון של גריפנקרל קיבל את אישורו של ראל, והוא היה מעורב לאחר מכן עם ראל ועם סטודנטים אחרים בציור ציורי קיר בגרם המדרגות הגדול של מוזיאון הנשק, בפאלה טודסקו בווינה, ובארמון העיר של הבנקאי סימון סיאנס. לאחר מותו של ראל בשנת 1865, הוא המשיך והשלים את המשימות הלא גמורות של המאסטר. בשנת 1874 מונה גריפנקרל לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם החל בשנת 1877 עמד בראש בית ספר מיוחד לציור היסטורי. המומחיות שלו הייתה הייצוג האלגורי תוך שימוש בנושאי המיתולוגיה הקלאסית ובפורטרטים. גריפנקרל לימד דור שלם של ציירים וינאים. בין תלמידיו המפורסמים ביותר הם קרל מול (1880–1881), אלפרד רולר, מקס קורצוויל, פרידריך קניג, קרל אוטו צ'שקה (1894–1899), ריכרד גרסטל (1898–1899), אגון שילה (1906–1908), אנטון פייסטאואר (1906– 1909), לאופולד שמוצלר ואורוש פרדיץ'. "השקפותיו השמרניות" הובילו להפגנות חוזרות ונשנות מצד תלמידיו ובהמשך אף לנסיגה, מה שהוביל בין היתר להקמתה של קבוצת האמנות החדשה. גריפנקרל התפרסם גם לאחר מותו בכך שדחה את בקשתו של אדולף היטלר להתאמן באקדמיה לאמנויות יפות בווינה. בשנת 1907, כאשר קיבל היטלר משימה להכין רישום לדוגמה, ציין גריפנקרל בחוות הדעת, "ציור לדוגמה לא מספק. מעט מדי ראשים." ובשנת 1908, פסק דינו היה ברור עוד יותר: "לא התקבל". אוסף גדול יותר של הקומפוזיציות שיצר ראל ושגריפנקרל השלים בעזרת אדוארד ביטרליך, הם בבית האופרה העירוני החדש באותם ימים. הם עבדו ארבע שנים על תקרת האודיטוריום ועל הוילון של במת האופרה. רק לאחר מותו של ראל בשנת 1865 קיבל גריפנקרל מטלות מונומנטליות משלו. האדריכל הנסן העסיק אותו לקישוט כמה ארמונות, ואילו פרנץ קליין שכר את גריפנקרל לטירת הורנשטיין ולארמון סינא בוונציה. שם הוא צייר על התקרה את פרסקו תהלוכת החתונה של פוסידון, עם שדי הסערה ורוחות הרפאים המגוננות של הים, שהן בעלות צורה אצילית וחיננית מאוד. אותה חשיבות יש לציורי הקיר באחוזה של הדוכסית הגדולה של טוסקנה וציורו "חתונת אפרודיטה ואדוניס" בחדר האוכל של אחוזת סיימון ליד היזינג, ונציה. גריפנקרל גם עשה את ציורי השמן הדקורטיביים (שהושלמו בשנת 1878) באולם המדרגות של אוגוסטום באולדנבורג. הציורים על התקרה מתארים את ונוס כאידיאל של כל היופי, מוקפת בארבעה נושאים מהמיתוס של פרומתאוס. ועל שלושת הקירות, מתוארת התכנסות של גיבורי האמנות של כל הזמנים ברצף היסטורי. אחריו הגיע מחזור של ציורים - המדגימים שוב נושאים ממיתוס פרומתאוס - ומובחנים בשלל צורות והרכב משתנה, באולם הכנסים של האקדמיה החדשה למדעים באתונה. אישה בפרופיל גנבת האש פרומתאוס הקשור ארמון בוינציה אולם האקדמיה באתונה מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן גריפנקרל בוויקישיתוף כריסטיאן גריפנקרל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Griepenkerl, Christian, de.wikisource.org Maler Christian Griepenkerl †., anno.onb.ac.at Brigitte Hamann, Hitler's Vienna. A Dictator's Apprenticeship. Oxford University Press, 1999. Griepenkerl, Christian
בית הכנסת בוורמס

בית הכנסת בוורמס, הידוע גם בשם רש"י שול, הוא בית כנסת מהמאה ה-11, והעתיק ביותר בגרמניה הממוקם בעיר וורמס. בית הכנסת הראשון הוקם בשנת 1034. את הבנייה מימנו יעקב בן דוד ואשתו רחל. ליד בית הכנסת עמדה ישיבה מפורסמת, שהעמידה תלמידי-חכמים ממדרגה ראשונה, ביניהם רש"י. לפי מידותיו (132.48 מ"ר) משוער שהיו בו בין 160–230 מקומות ישיבה. במהלך גזירות תתנ"ו ומסע הצלב השני נהרס בית הכנסת.[דרוש מקור] בשנת 1175 נבנה בית הכנסת מחדש בסגנון רומנסקי, ב-1185 נבנה מקווה במרתף שעל ידו, ובשנת 1212 נוסף מצידו הצפוני אגף נפרד לנשים. חמישה חלונות קטנים ודלת נעולה חיברו בין שני האגפים, ושליחת ציבור שעמדה צמוד לחלונות, הובילה את התפילה בנפרד. פרנס יהדות וורמס, דוד יהושע אופנהיים, הוסיף בו בשנת 1624 את האגף האחרון, שנועד לשמש כבית מדרש, ושזכה לכינוי 'בית המדרש של רש"י' (אף על פי שנבנה כ-500 שנים לאחר מותו). ניתן למצוא בו כיום את כיסא האבן בו, לפי המסורת, למד ולימד רש"י, אך מסורת זו אינה מדויקת היסטורית. באמצע המאה ה-19 עבר בית הכנסת שיפוץ נרחב, במהלכו אוחדו אגפי הגברים והנשים ובית הכנסת צויד בעוגב עליו ניגנו נוכרים בשבתות וחגים. ממול למבנה הוקם בית כנסת אורתודוקסי, שנהרס ולא שוקם לאחר המלחמה. בית הכנסת ובית המדרש הצמוד אליו הוצת וניזוק במהלך ליל הבדולח, ובהפצצות בסוף המלחמה הוא נהרס לחלוטין. בשנת 1949 יזם ארכיבאי העיר ד"ר אילרט, את הקמתו מחדש של שער הכניסה לבית-הכנסת העתיק, וב-1958 הוחל בשחזור בית-הכנסת במתכונתו העתיקה, בעלות של כחצי מיליון מארק גרמני במימונה של ממשלת גרמניה. בדצמבר 1961 הוא נחנך בטקס מרשים, בהשתתפותו של קנצלר גרמניה, אדנאואר, ואישים מרכזיים בקהילה לשעבר, לאחר ששוחזר בקפידה. הוא שוחזר בקפידה בשנת 1961, תוך שימוש בכמה שיותר מהאבנים המקוריות שניתן היה להציל. המקווה במרתף הבניין שרד את ההרס ונותר על תילו. כיום משמש בית הכנסת לתפילה לקומץ יהודי וורמס בעיקר בחגים. בשנת 2010 הוצת בית הכנסת על ידי אלמונים שפיזרו במקום עלונים עם הכיתוב "אם לא תעזבו את פלסטין בשקט, אנחנו לא נעזוב אתכם בשקט". פצצות האש הושלכו לעבר שמונה פינות של בניין האבן וכנגד חלון. הלהבות כובו במהירות על ידי תחנת הכיבוי המקומית. איש לא נפגע ולא דווח על נזק חמור למבנה. דגם מוקטן של בית הכנסת, בנוסף לדגם מדויק של בית המדרש, נמצא בבית התפוצות. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בוורמס בוויקישיתוף ראו: O. Bocher, Die alte Synagoge zu Worms, Festschrift zur Wiedereinweihung der alten Synagoge zu Worms, Frankfurt 1961, p. 27 חנה זמר, אלוהים כבר לא גר שם יותר, הוצאת כנרת, 1995 עם שריפת בית הכנסת של רש"י, דבר, 28 בדצמבר 1938 Sacred destinations: Worms Synagogue התביעות היהודיות בועידת ברלין, דבר, 31 בינואר 1954 Anti-Zionists Firebomb Kristallnacht Synagogue, Demand PA Peace בית המדרש של רש"י, וורמס, גרמניה, דגם בית התפוצות, באתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח
Don't Worry Bout Me

"Don't Worry Bout Me" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת השוודית זארה לארסון. השיר יצא לאור ב-28 במרץ 2019, על ידי חברות התקליטים אפיק, TEN, כסינגל שלא מתוך אלבום . הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של לארסון ב-25 באפריל 2019. Don't Worry Bout Me, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Don't Worry Bout Me, באתר Last.fm (באנגלית) מידע על הסינגל "Don't Worry Bout Me" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Don't Worry Bout Me" באתר Discogs מילות השיר "Don't Worry Bout Me" באתר Genius סרטון השיר "Don't Worry Bout Me" באתר יוטיוב זארה לארסון, טובה לו, רמי יעקב, וויטני פיליפס, נאה, לודוויג סדרברג Don't Worry Bout Me Zara Larsson, genius (באנגלית) Zara Larsson - Don't Worry Bout Me (Official Music Video) Don't Worry Bout Me by Zara Larsson (באנגלית), נבדק ב-2020-08-13
לואיס והאריס (אי)

לואיס והאריס (אנגלית: Lewis and Harris, גאלית סקוטית: Leòdhas agus na Hearadh) הוא אי סקוטי באיים ההברידיים החיצוניים, הגדול ביותר בארכיפלג האיים ההיברידיים והאי השלישי בגודלו באיים הבריטיים. חלקו הצפוני של האי נקרא לואיס (אנ') וחלקו הדרומי האריס (אנ') ובעבר נחשבו כאיים נפרדים עקב חלוקה שבטית. עדויות ראשונות להתיישבות אנושית מתוארכות לשנת 6000 לפנה"ס אך עדויות מובהקות להתיישבות קבע משויכות לאלף הראשון לפנה"ס כאשר הנודע שבהם הוא מעגל האבנים בקאלאניס (אנ') שנמצא בלואיס בחלקו הצפוני של האי. במאות הראשונות לספירה החלה התיישבות קלטית באי והוצגה לאי השפה הגאלית הסקוטית. במאה השישית לערך התנצרה האוכלוסייה כחלק מהתנועה הקולומבנית ובמקביל נכבש האי על ידי הפיקטים והחלה התיישבות פיקטית בעיקר בחלקו הדרומי. במאה התשיעית החלה התיישבות נורדית באי ובשנת 1098 הוכפף האי לשלטון נורדי באופן רשמי, כאשר בשנת 1156 הפך לחלק ממלכת מאן והאיים. בתקופה זאת נוצרה תרבות קלטית - נורדית (אנ') מעורבת שלהשפעותיה יש הדים אף בימינו כמו ברבים משמות היישובים ברחבי האי. שחמט לואיס אשר נמצא באי משויך לתקופה זו. בשנת 1266 הוחזר האי לשליטה סקוטית והאי ניתן ללורד האיים (תואר בו מחזיק היום ויליאם, נסיך ויילס). האי משתרע על שטח של 2178 קילומטר רבוע, ובכך מהווה את האי השלישי בגודלו באיים הבריטיים לאחר בריטניה ואירלנד, הוא מהווה קרוב לאחוז ביחס לשטחה של בריטניה. חלקו הצפוני של האי (לואיס) מישורי ואילו חלקו הדרומי (האריס) הררי, כאשר הנקודה הגבוהה ביותר באי היא הר קליסהאם (אנ') המתנשא לגובהה של 799 מטר. באי מתגוררים ע"פ מפקד האוכלוסין הסקוטי לשנת 2013 ,21,031 תושבים, כאשר למעלה ממחציתם מתגוררים בבירת האי סטורנווי (אנ'). השפה הגאלית סקוטית נפוצה מאוד באי כאשר ע"פ הערכות למעלה מ-60% מהאוכלוסייה דוברים אותה, דבר ההופך את האי בפרט ואת ההיברידים החצוניים בכלל לאזור עם האחוז הגבוהה ביותר של דוברי השפה. השבט המרכזי באי הוא קלאן מק'לאוד (אנ'). חלוקה למספר תתי שבטים כמו קלאן מק'לאוד מלואיס הובילו לחלוקת האי ללואיס ולהאריס כישויות נפרדות כאשר לואיס היה שייך למחוז רוס ואילו האריס למחוז אינוורנס. אולם בשנת 1975 אוחד האי תחת מועצת האיים המערביים (גאלית סקוטית: Comhairle nan Eilean Siar) הכוללת את כלל האיים ההיברידיים החיצוניים ולה ייצוג בפרלמנטים הסקוטי והבריטי. האי נודע בייצור בד הטוויד המשובח שלו המכונה טוויד האריס (אנ') המשמש לייצור תלבושות סקוטיות מסורתיות ונחשב לערך תרבותי מוגן. האיים ההברידיים קולומבה שחמט לואיס מדיה וקבצים בנושא לואיס והאריס בוויקישיתוף לואיס והאריס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) National Records of Scotland Web Team, National Records of Scotland, National Records of Scotland, ‏2013-05-31 (ב־) CnES Web, www.cne-siar.gov.uk (באנגלית)
A Brand New Day

"A Brand New Day" הוא סינגל של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS בשיתוף הזמרת השוודית זארה לארסון. השיר יצא לאור ב-14 ביוני 2019, על ידי חברות התקליטים ביג היט ו-TakeOne, כסינגל שני מתוך האלבום BTS World: Original Soundtrack. סרטון השיר "A Brand New Day" באתר יוטיוב A Brand New Day BTS & Zara Larsson, genius (באנגלית) A Brand New Day (BTS World Original Soundtrack) [Pt. 2] by BTS and Zara Larsson (באנגלית), נבדק ב-2020-08-13
NSU / פיאט וינסברג 500

NSU / פיאט וינסברג 500 (בגרמנית: NSU/Fiat Weinsberg 500, קרוי גם: Neckar Weinsberg 500 (משנת 1960) היא מכונית מיני מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית "NSU-Fiat" (אנ') בשיתוף Karosseriewerke Weinsberg (אנ'). שיוצרה ברישיון פיאט בין השנים 1963–1959 ב-גרמניה. יוצרו 6,190 יחידות תצורות: 2 דלתות סדאן, 2 דלתות קופה 4 מושבים (בדגם קופה 2 מושבים אחוריים לילדים עד גיל 7) שלדה: שפופרת גוף עשוי פלדה מנוע אחורי-אורכי 2 צילינדרים, מנוע בנזין מקורר אוויר סוג הנעה: הנעה אחורית מאייד: 1 מתוצרת "Weber" סוג 1 Weber IMB carburettor בלמים: הידראוליים מתלים: מתלה קדמי: קפיץ עלים, מתלה אחורי: סליל קיבולת מכל דלק: 21 ליטר מערכת חשמל: 12 וולט תאוצה בין 80-0 היא 37 שניות יחס כוח / משקל: 31.36 כ"ס ל-1,000 ק"ג מחיר היחידה בשנת 1959 עמד על 3,840 מארק גרמני (דגם בסיסי סדאן, בגרמניה) מחיר היחידה בשנת 1962 עמד על 3,620 מארק גרמני (דגם בסיסי סדאן, בגרמניה) מפעל הייצור בעיר היילברון נרכש על ידי "פיאט" מחברת NSU בשנת 1929 דגם "NSU / פיאט וינסברג 500" - קופה דגמי "NSU / פיאט וינסברג 500" - קופה דגם "NSU / פיאט וינסברג 500" - קופה דגם "NSU / פיאט וינסברג 500" דגם "NSU / פיאט וינסברג 500" דגם "NSU / פיאט וינסברג 500" - קופה פיאט פוך 500 מדיה וקבצים בנושא NSU / פיאט וינסברג 500 בוויקישיתוף דגם "NSU / פיאט וינסברג 500", שנת 1960 - מפרט carfolio.com/nsu-fiat-weinsberg-500 דגם "NSU / פיאט וינסברג 500" לימוזין microcarmuseum.com/tour/weinsberg דגמי "NSU / פיאט וינסברג 500" pinterest.com/MicrocarSource/nsufiat-weinsberg-500-limousette דגם "NSU / פיאט וינסברג 500" rmsothebys.com/en/auctions/bw13/the-bruce-weiner-microcar-museum/lots/r144-1960-fiat-weinsberg-500-limousette מפעל Neckar Automobilwerke AG 1929 webopac.hwwa.de/PresseMappe20E
ווסטון מקני

ווסטון ג'יימס ארל מקני (באנגלית: Weston James Earl McKennie; נולד ב-28 באוגוסט 1998) הוא כדורגלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקשר ביובנטוס, ובנבחרת ארצות הברית. מקני נולד בליטל אלם שבטקסס, בגיל שש עבר עם משפחתו לבסיס צבאי באוטרבך שבגרמניה בשל שירותו של אביו, ג'ון, בחיל האוויר האמריקאי. בגרמניה החל מקני לשחק כדורגל ושיחק בקבוצת הילדים המקומית של אוטרבך. שמקני היה בן תשע המשפחה חזרה לטקסס ומקני הצטרף לאקדמיה של דאלאס. כשהיה בן 17 דאלאס הציעה למקני חוזה מקצועי ומלגה באוניברסיטת וירג'יניה. עם זאת, שאלקה 04 מהבונדסליגה התעניינה במקני והציעה לו לחתום בשורותיה. לבסוף, מקני החליט להצטרף לשאלקה, והצטרף לקבוצת המילואים של הקבוצה. ב-20 במאי 2017 ערך מקני את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, מול אינגולשטאדט במשחק שנגמר בתוצאה 1-1. בעונת 2017/2018 מקני החל לשחק באופן תדיר בשאלקה ושיחק 25 משחקים, בעונה שבה שאלקה סיימה במקום השני בבונדסליגה והבטיחה מקום בליגת האלופות. ב-29 באוגוסט 2020 מקני עבר ליובנטוס מהסרייה א' בהשאלה לעונה אחת עם אופציה לרכישה של השחקן בסכום של 25 מיליון אירו, מקני הפך לשחקן האמריקאי הראשון בתולדות המועדון. מקני ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-20 בספטמבר כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על סמפדוריה במסגרת הסרייה א'. ב-5 בדצמבר 2020 מקני כבש את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 1–2 של יובנטוס, על יריבתה העירונית, טורינו. ב-23 באוגוסט 2024 האריך מקני את חוזהו ביובנטוס עד שנת 2026. ב-30 בינואר 2023 הושאל ללידס יונייטד מהפרמייר ליג עד לסיום העונה. ב-5 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נוטינגהאם פורסט שהסתיים בהפסד קבוצתו בתוצאה 0–1. מקני שיחק בנבחרות הצעירות של מולדתו, ארצות הברית, ובגיל 19 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-14 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול פורטוגל, וכבש באותו משחק שהסתיים בתוצאה 1-1. ב-12 באוקטובר 2019 מקני כבש שלושער תוך 15 דקות, בניצחון 0–7 של נבחרת ארצות הברית על נבחרת קובה. נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לטורניר מונדיאל 2022 ולקופה אמריקה 2024. מדיה וקבצים בנושא ווסטון מקני בוויקישיתוף ווסטון מקני, באתר Transfermarkt ווסטון מקני, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ווסטון מקני, באתר Soccerway ווסטון מקני, באתר BDFutbol ווסטון מקני, באתר WorldFootball.net ווסטון מקני, באתר National Football Teams ווסטון מקני, באתר FootballDatabase.eu ווסטון מקני, באתר ESPN Simon Stone, Weston McKennie: Leeds complete loan move for Juventus midfielder, BBC Sport. 30 January 2023 Sam Drury, Nottingham Forest 1 Leeds United 0, BBC Sport. 5 February 2023 Berhalter names 26 player USMNT roster for 2022 FIFA World Cup באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית) BERHALTER SELECTS 26-PLAYER ROSTER TO REPRESENT THE UNITED STATES IN 2024 COPA AMÉRICA באתר US Soccer,‏ 14 ביוני 2024, (באנגלית)
בית הכנסת בלנדאווה

בית הכנסת בלנדאווה הוא בית כנסת לשעבר, כיום מוזיאון. הוא ממוקם בעיירה לנדאווה שבסלובניה, הקרובה לגבול עם הונגריה. הוא נבנה במאה ה-18 וכיום מוצגת בו תערוכת קבע על תולדות היהודים בלנדאווה. ליד בית הכנסת היה בית ספר יהודי שפעל עד שנות העשרים של המאה העשרים ונהרס בסוף שנות התשעים כדי לאפשר הקמת מרכז תרבות הונגרי ובית קברות עם 176 מצבות, בערך 40 מהן מהמחצית השנייה של המאה ה-19. שאר המצבות הן מהמאה ה-20, ממוקמות מחוץ לעיירה. יהודים מהונגריה התיישבו בלנדאווה בשנת 1773. יהודים מקומיים בסוף המאה ה-18 התכנסו להתפלל בביתו של הפונדקאי בודוג וייס. בשנת 1837 שכרה הקהילה בית לשימוש אולם תפילה, בו היו 50 מושבים. בשנת 1843 שכרה הקהילה ואז רכשה בניין נוסף, שהיה בית הכנסת הראשון שלהם. בניית בית כנסת חדש החלה בשנת 1866, ובניין זה עדיין עומד במרכז העיר ספודניה אוליקה 5. זהו מבנה לבנים מלבני. הבניין נפגע קשה על ידי הנאצים ונמכר לעיירה לאחר מלחמת העולם השנייה על ידי הפדרציה היהודית של יוגוסלביה ושימש כמחסן. העבודות לשיפוץ בית הכנסת לשימוש כמרכז תרבות ובו תערוכת היסטוריה יהודית מקומית בעזרת נשים החלו בשנת 1994. האלמנטים הדקורטיביים הפנימיים היחידים שנותרו בבניין הם שישה עמודי ברזל יצוק מחורצים התומכים בגלריה שנבנתה מחדש, בתוספת מעקות מדרגות ונישה קטנה בחדר המדרגות. החלון העגול (הוורד) החד פעמי מעל הארון הוחלף לחלון מקושת, ושניים מחלונות הצד המקושתים (שקיימים בצד הדרומי בלבד) הוארכו והוגדלו. החלון השלישי (צד שמאל) בצד הדרומי נותר ככל הנראה בצורתו ובגודל המקוריים. בצד המערבי יש גם חלון מקושת מעל הדלת. יהדות סלובניה בית הכנסת במריבור מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בלנדאווה בוויקישיתוף Ruth Ellen Gruber, Jewish Heritage Travel: A Guide to Eastern Europe (National Geographic Books, 2007), ISBN 978-1426200465, pp. 284-285. Excerpts available at Google Books. סלובניה
נקודת ליסטה

נקודת ליסטה (באנגלית: Lista Point; בספרדית: cabo Lista) היא לשון יבשה בחוף הצפון-מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה. הנקודה ממוקמת 4.26 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית מנקודת גארמן; ו-2.54 קילומטרים צפונית- צפון-מזרחית מנקודת באטאק. הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009. שמה של הנקודה ניתן לה על ידי ארגנטינה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) נקודת ליסטה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מקור שם הנקודה הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
קרחון רודולף (ארץ גרהאם)

קרחון רודולף (באנגלית: Rudolph Glacier) הוא קרחון באזור חוף דנקו, של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. הקרחון נשפך אל מפרץ אנדוורד, דרומית לקרחון מוזר, בחוף המערבי של ארץ גרהאם. הקרחון מופה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש. שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הקרחון נקרא על שמו של פול רודולף (Paul Rudolph), מתמטיקאי ואופטיקאי גרמני, אשר פיתח את עדשות המצלמה שנעשה בהם שימוש על ידי חברת Zeiss בשנת 1889, ואת העדשות מסוג "Tessar" שחברת Zeiss עשתה בהן שימוש החל משנת 1902. שם זה ניתן לקרחון, בדומה לשנות אתרים נוספים באזור הקרויים על שם חלוצים בתחום הפוטוגרמטריה (כגון קרחון מוזר, וקרחון אראגו). קרחון רודולף באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון רודולף באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון רודולף באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון רודולף מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון רודולף לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי
מזלגוני

מזלגוני (באנגלית: Forky, "פוֹרְקִי") הוא דמות מזיכיון "צעצוע של סיפור", שהופיע לראשונה בסרט "צעצוע של סיפור 4". הדמות דובבה במקור על ידי טוני הייל, ובעברית על ידי דני לשמן. מזלגוני הוא מזלגון פלסטיק עם זוג עיניים מתגלגלות, פה עשוי פלסטיק כחול, שני חצאי מקל ארטיק בתור רגליים מודבקים בחימר, זרועות וידיים עשויים ממנקה מקטרות בצבע אדום, וגבות עשויות מפלסטיק בצבע אדום. שמה של בוני רשום ברגליו, ויש לו מדבקת קשת ברגלו הימנית. בסרט צעצוע של סיפור 4, לאחר שנכנסה לכיתה לשיעור מלאכה, וודי אסף מרכיבים מפח האשפה, כולל מזלגון. בוני הפכה את יצרה צעצוע חדש מהמזלגון וקראה לו מזלגוני (באנגלית: פורקי). פורקי קם לתחייה והתחיל לחשוב למה הוא חי, פורקי מסרב להאמין שהוא צעצוע ומכנה את עצמו "אשפה". כאשר מזלגוני הפך לצעצוע האהוב על בוני, וודי נאלץ לשמור על פורקי ולדאוג שלא יזרוק את עצמו לפח האשפה. כאשר המשפחה של בוני יצאה לטיול רכוב, מזלגוני קפץ מחוץ לחלון מעונוע ווודי ניסה לעצור אותו. לאחר שוודי הסביר לו כמה הוא חשוב לבוני, פורקי החליט לחזור אליה. ליד אתר ה-RV שם בוני ומשפחתה נשארו, וודי גילה את המנורה של בו-פיפ בחלון של חנות עתיקות ונכנס פנימה כדי לבדוק. בתוך החנות, הוא ומזלגוני גילו בובה מדברת בשם "גאבי גאבי", ובובות פיתום אשר עובדות בשבילה. גאבי הציעה שתיקח אותם אל בו, אולם היא חשפה את תוכניתה לקחת את התיבה הקולית של וודי על מנת לתקן את שלה, בגלל שאף ילד לא ירצה בובה עם תיבה קולית שבורה כמו שלה. וודי ברח מהפיתומים, אולם גאבי חטפה את מזלגוני. בחנות העתיקות מזלגוני התיידד עם גאבי גאבי וסיפר לה על וודי, והיא לימדה אותו שכיף להיות צעצוע. לאחר שוודי שחרר את מזלגוני תמורת התיבה הקולית, הוא אמר למזלגוני שיגיד לצעצועים להיפגש בקרוסלה. ולאחר מכן מזלגוני נפרד מוודי שהחליט לעזוב ולהיות עם בו פיפ. בסצנה לאחר הקרדיטים התיידד מזלגוני עם חברה חדשה עשויה סכין פלסטיק בשם "קרן בוורלי". ערך מורחב – מזלגוני שואל שאלה בסדרה זו מזלגוני חוזר בסדרת סרטונים קצרה אשר משודרת בדיסני+, שם הוא שואל חבריו הצעצועים שאלות על תפיסת עולמו. הצעצועים של בוני עוזרים לו ללמוד ולהבין דברים. מדיה וקבצים בנושא מזלגוני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרחון רודולף

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון רודולף (ארץ גרהאם) – קרחון באזור חוף דנקו, של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. קרחון רודולף (ארץ ויקטוריה) – קרחון באזור חוף בורכגרווינק בהרי ויקטורי בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה ניו זילנד קרחון רודולף (ניו זילנד) – קרחון באלפי הדרומיים בחבל קנטרברי שבאי הדרומי של ניו זילנד