laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רביע אל-אוול

רַבִּיעֻ (א)לְאַוַּל (בערבית: رَبِيعُ ٱلأَوَّل) הוא החודש השלישי בלוח השנה המוסלמי. משמעות השם היא "חודש האביב הראשון", אולם מאז שבוטל עיבור השנים בימי מוחמד יכול החודש לחול בכל אחת מעונות השנה. 8 ברביע אל-אוול - מת האימאם השיעי ה-11 חסן אל-עסכרי. ב-12 ברביע אל-אוול חלק מהסונים חוגגים את מוולד א-נבי לכבוד יום הולדתו של הנביא מוחמד. ב-17 ברביע אל-אוול השיעים חוגגים את יום הולדתו של הנביא מוחמד ושל האימאם השיעי השישי ג'עפר א-צאדק. 26 ברביע אל-אוול - נפטר דודו של הנביא מוחמד ואביו של עלי, אבו טאלב. מדיה וקבצים בנושא רביע אל-אוול בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
רביע א-ת'אני

רַבִּיעֻ (אל)תַ'אנִי או רביע אל-אַאחַ'ר (בערבית: رَبِيعُ ٱلثَّانِي، ربيع الآخر) הוא החודש הרביעי בלוח השנה המוסלמי. משמעות השם היא חודש האביב השני, אף כי מאז ביטול עיבור השנים בימי מוחמד עשוי החודש לחול בכל אחת מעונות השנה. 10 ברביע אל-ת'אני - נולד האימאם השיעי ה-11 חסן אל-עסכרי. מדיה וקבצים בנושא רביע א-ת'אני בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
ראש עיריית ירושלים

ראש עיריית ירושלים הוא ראש השלטון המקומי בעיר ירושלים, בירת מדינת ישראל. לשכת ראש העיר מנהלת את כל שירותי העירייה, רכוש הציבור, רוב הגורמים הציבוריים, ואוכפת את כל חוקי העיר והמדינה בתוך ירושלים. לשכת ראש העירייה ממוקמת בכיכר ספרא. יש לה סמכות שיפוט על כל שכונות העיר. ראש העירייה ממנה פקידים רבים, כולל דירקטורים העומדים בראש מחלקות העירייה, וסגני ראש העירייה שלו. מועצת העיר ירושלים הוקמה בשנת 1863 בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית בארץ ישראל. בין השנים 1948-1967, בתקופת ירושלים המחולקת, פעלו בעיר שתי רשויות: עירייה ישראלית סיפקה שירותים לשכונות המערביות של העיר ועירייה ירדנית לחלקיה המזרחיים. עד 1840 היוותה הקהילה היהודית את הקבוצה הדתית הגדולה היחידה בעיר. משנות ה-80 ואילך היוו היהודים את הרוב בתוך העיר . עם זאת, רק בשנת 1937, תחת שלטון המנדט הבריטי, מונה ראש העירייה היהודי הראשון. מאז 1948, לאחר הקמת מדינת ישראל, כל ראשי עיריית ירושלים היו יהודים. האימפריה העות'מאנית ראשי העירייה בתקופה העות'מאנית (1516–1917): 1838 (~)1863, אחמד אגחה דוזדר אל-אסאלי 1867 (~)1874, יוסף אל-ח'אלידי, קדנציה ראשונה 1874 (~)1876, ...... 1876 (~)1877, יוסף אל-ח'אלידי, קדנציה שנייה 1877 (~)1878, ....... 1878 (~)1879, יוסף אל-ח'אלידי, קדנציה שלישית 1879 (~)1882, עומר אל-חוסייני 1882 (~)1897, סלים אל-חוסייני 1897 (~)1899, יאסין אל-ח'אלידי 1899–1906, יוסף אל-ח'אלידי, חבר הפרלמנט העות'מאני ואיש בעל חשיבות באימפריה העות'מאנית 1906–1909, פיידי אל-עלמי 1909–1917, חוסיין אל-חוסייני הממלכה המאוחדת ראשי העירייה בתקופה המנדטורית (1917–1948): 1917–1918, עארף א-דג'אני 1918–1920, מוסא כאזם אל-חוסייני, פלסטיני, מונה והודח על ידי הבריטים בשל מעורבותו במאורעות תר"פ 1920–1934, ראע'ב נשאשיבי, פלסטיני פרו בריטי, מתנגדו העיקרי של חאג' אמין אל-חוסייני 1934–1937, חוסיין אל-ח'אלידי, פלסטיני פרו בריטי, רופא 1937–1938, דניאל אוסטר, יהודי, ממלא מקום 1938–1944, מוסטפא אל-ח'אלידי 1944–1945, דניאל אוסטר, ממלא מקום 1945–1949, ועדה מנדטורית שמנתה ראש עיר ושני סגנים ישראל ראשי עיריית ירושלים המאוחדת (מ-1967) 1967–1993, טדי קולק, חבר מפא"י ואחר כך רפ"י והעבודה, במערכות הבחירות האחרונות שלו התמודד ברשימה נפרדת - "ירושלים אחת" 1993–2003, אהוד אולמרט, פרש בעקבות בחירתו לכנסת מטעם הליכוד 2003–2008, אורי לופוליאנסקי 2008–2018, ניר ברקת 2018 ואילך, משה ליאון היסטוריה של ירושלים עיריית ירושלים ירושלים בתקופה העות'מאנית ירושלים בתקופת המנדט הבריטי מדיה וקבצים בנושא ראש עיריית ירושלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראש עיריית ירושלים ראשי עיריית ירושלים Grenville, John Ashley Soames. A History of the World from the 20th to the 21st Century; Routledge, 2005. pg. 456. ISBN 0-415-28955-6 Weiner, Justus Reid. Is Jerusalem Being "Judaized"?, Jewish Political Studies Review 15:1–2 (Spring 2003), citing Schmelz, U.O. "Modern Jerusalem's Demographic Evolution," Jewish Population Studies 20 (1987):9 Bovis, Eugene H., The Jerusalem Question, Hoover Policy Study No. 1, 1971, p. 33
ג'ומאדא אל-אולא

גֻ'מַאדַא (א)לְאוּלַא (בערבית: جُمَادَى ٱلأُولَى) הוא החודש החמישי בלוח השנה המוסלמי. מקור השם נובע מהתקופה שלפני האסלאם, שבה הלוח המוסלמי היה לוח ירחי-שמשי. המילה "ג'ומאדא" מתארת אדמה צחיחה שלא ירד עליה גשם, כך שמשמעות שם החודש היא החודש הצחיח הראשון. ב-15 בג'ומאדא אל-אולא נולד האימאם השיעי הרביעי עלי בן חוסיין. מדיה וקבצים בנושא ג'ומאדא אל-אולא בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
ג'ומאדא א-ת'אניה

גֻ'מַאדַא א-תַ'אנִיָה או ג'מאדא אל-אַאחִ'רַה (בערבית: جُمَادَى ٱلثَّانِيَة، جُمَادَى ٱلآخِرَة) הוא החודש השישי בלוח השנה המוסלמי. שם החודש מתאר את עונת היובש - המילה "ג'ומאדא" משמעה אדמה צחיחה שלא ירד עליה גשם, כך שמשמעות שם החודש הוא החודש הצחיח השני. מקור השם בתקופה שלפני התאסלמות הערבים. בימיו של מוחמד בוטל עיבור השנים וכיום חודש זה יכול לחול בכל אחת מעונות השנה. ב-3 בג'ומאדא א-ת'אניה שנת 11 להג'רה נולדה בתו של הנביא מוחמד פאטמה. ב-10 בג'ומאדא א-ת'אניה נערך קרב הגמל בין תומכי הח'ליף עלי בן אבו טאלב לאלמנתו של מוחמד עאישה. ב-20 בג'ומאדא א-ת'אניה מתה פאטמה, בתו של מוחמד. מדיה וקבצים בנושא ג'ומאדא א-ת'אניה בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
רג'ב

רַגַּ'בּ (בערבית: رَجَب) הוא החודש השביעי בלוח השנה המוסלמי. משמעות המילה רג'ב היא כבוד, ועל כן החודש מכונה "החודש המכובד". הערבים הפגאנים העריכו חודש זה (בדומה לחודש מוחרם) ולחימה במהלכו נאסרה. הנביא מוחמד טען כי מי שצם בחודש זה ישתה ממעיין החיים בגן עדן. מוסלמים אדוקים צמים ביום שישי הראשון בחודש רג'ב. ב-1 ברג'ב נולד האימאם השיעי החמישי מוחמד אל-באקר. ב-3 ברג'ב מת האימאם השיעי העשירי עלי אל-האדי. ב-5 ברג'ב נולד עלי אל-האדי. ב-7 ברג'ב השיעים התריסריים חוגגים את "יום האימאם מוסא אלכאט'ם" לכבוד האימאם השיעי השביעי. ב-9 ברג'ב מת האימאם השיעי התשיעי מוחמד א-תקי. 24 ברג'ב- ניצחון המוסלמים בקרב חייבר ב-25 ברג'ב מת מוסא אלכאט'ם. ב-27 ברג'ב הסונים (למעט הסלפים שבהם) חוגגים את המיראג' לכבוד המסע הלילי של מוחמד. ב-28 ברג'ב 1342 להג'רה פורקה האימפריה העות'מאנית. צלאח א-דין נכנס לירושלים במסע כיבושיו במהלך החודש רג'ב. קרב תבוכ נערך בשנה 9 להג'רה בין צבא המוסלמים בהנהגת מוחמד לביזנטים. זהו הקרב האחרון בו השתתף מוחמד טרם מותו. מדיה וקבצים בנושא רג'ב בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
שעבאן

שַׁעְבַּאן (בערבית: شَعْبَان) הוא החודש השמיני בלוח השנה המוסלמי. שם החודש בא מהשורש ש.ע.ב שמשמעותו להתפצל או להסתעף. החודש נקרא כך משום שבתקופה שהוא נקבע לראשונה, נהגו הערבים הפגאנים להתפצל ולתור אחר מים. ב-3 בשעבאן נולד האימאם השיעי השלישי חוסיין אבן עלי. ב-15 בחודש שעבאן: חלק מהסונים מאמינים כי חל "ליל שעב אל-ברעת" בו אללה רושם את מעשיהם של כל האנשים בשנה החולפת ומחליט מה יהיה גורלם בשנה הבאה. השיעים לעומת זאת מאמנים כי בתאריך זה נולד האימאם הנסתר מוחמד אל-מהדי. מדיה וקבצים בנושא שעבאן בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
שוואל

שַׁוַאל (בערבית: شَوَّال) הוא החודש העשירי בלוח השנה המוסלמי. פירוש המילה שוואל בערבית הוא נשיאה או הרמה, והחודש נקרא כך משום שבתקופה הערבית הפגאנית, כשהחודשים היו מסודרים לפי עונות השנה, זוהי תקופת ההתעברות של הנאקות. חודש שוואל בא לאחר חודש צום הרמדאן, ולפיכך מייחסים חשיבות מיוחדת לקביעת היום הראשון בחודש. היום הראשון של שוואל יכול לבוא לאחר היום ה-29 ברמדאן או לאחר היום ה-30 בו, לפי עדויות על ראיית מולד הירח. שלושת הימים הראשונים בשוואל הם ימי חג, המכונים עיד אל-פיטר (عيد الفطر – חג שבירת הצום). זהו אחד משני החגים המרכזיים באסלאם. יש מסורות מוסלמיות הממליצות לצום שישה ימים בשוואל, כמעין תוספת לצום רמדאן: מפי אבי איוב אל-אנסארי: 'אמר הנביא, עליו השלום והתפילה: "מי שצם ברמדאן ואחר כך הוסיף עליו שישה ימים משוואל, כאילו צם עידן ועידנים"' המקור בערבית عن ابى ايوب الانصارى: إنّ النّبىّ صلّى الله عليه وسلّم قال: من صام رمضان ثمّ أتبعة ستّاً من شوال فكأنّما صام الدّهر. — חסר מקור מהחדית' צום ששת הימים בשוואל הוא צום רשות בלבד (صيام التطوّع), וקיומו הוא ביטוי לאדיקות דתית. אפשר לקיים אותו באופן רצוף או להפריד בין ימי הצום, והוא מתקיים לאחר חג עיד אל-פיטר. שנת 1 להג'רה - מוחמד נשא את עאישה לאישה. שנה 2 להג'רה - התגלה קשר לרצוח את מוחמד, שבו היו מעורבים עמיר בן והב וספואן בן אמיה. מדיה וקבצים בנושא שוואל בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל. عمير بن وهب، صفوان بن أمية
לוקסאייר

לוקסאייר היא חברת התעופה הלאומית של לוקסמבורג. היא מפעילה טיסות ל-50 יעדים באירופה, צפון אפריקה, הים התיכון והמזרח התיכון. בסיסה נמצא בנמל התעופה לוקסמבורג-פינדל. לוקסאייר נוסדה בשנת 1961 והחליפה את חברת התעופה של לוקסמבורג שנוסדה בשנת 1948. החברה הוקמה כדי לעמוד בדרישות לטיסות מלוקסמבורג לבירות אירופאיות שונות. בשנת 1962 לוקסאייר ביצעה את הטיסה הראשונה שלה מלוקסמבורג לפריז עם מטוס פוקר F27. עד 1967 היו בבעלותה של לוקסאייר שלושה מטוסי פוקר ומטוס ויקרס ויקונט אחד. מטוס הוויקרס הוחלף ב-1970 ובמקומו הובא מטוס הסילון הראשון של החברה, Sud Aviation Caravelle. מטוס הבואינג הראשון של החברה, בואינג בואינג 737-200, נרכש ב-1977. במהלך השנים, לוקסאייר החליפה את המטוסים במטוסי סילון מודרניים כבואינג 737-400 ובואינג 737-500. החברה רכשה גם מטוסי פוקר 50 ומטוסי סילון של החברה אמבראר. בשנת 2003 לוקסאייר הזמינה שני מטוסי בואינג 737-700 כדי להחליף את הצי המזדקן שלה. ראשון המטוסים הגיע ב-18 בפברואר 2004. צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018: ב-1969 מטוס מסוג ויקרס ויקונטשל של החברה, פגע בשלג בנחיתה בשדה התעופה של לוקסמבורג. אף נוסע לא נפגע אבל המטוס נהרס. ב-2002 מטוס פוקר 50 של החברה שטס מברלין התרסק בשדה ליד כפר והרג 20 נוסעים. זאת הייתה התאונה הקטלנית הראשונה של לוקסאייר ב-40 שנותיה. בסוף שנת 2002, מטוס של חברת לוקסאייר איבד שליטה בעת הנחיתה וירד מהמסלול אל הדשא, המטוס נעצר בגדר אך לא היו נפגעים. מדיה וקבצים בנושא לוקסאייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוקסאייר (בשפות מרובות) מדיה וקבצים בנושא לוקסאייר באתר Airliners.net מגזין פלייט אינטרנשיונל, 3 באפריל 2007. "Luxair fleet". "luxair to acquire two used b737 700s".
דאגלס קופלנד

דאגלס קופלנד (באנגלית: Douglas Coupland, נולד ב-20 בדצמבר 1961) הוא סופר, מחזאי ואמן ויזואלי קנדי. רומן הבכורה שלו, "דור X: מעשיות לתרבות מואצת", אשר פורסם לראשונה בשנת 1991, הפך לרב מכר בינלאומי ובספר זה קופלנד טבע את המונח "דור ה-X" אשר הפך פופולרי בעקבות כך. ב-2013 זכה קופלנד לכבוד הגדול ביותר לאזרח קנדי, כאשר קיבל את אות מסדר קנדה. קופלנד נולד בבסיס נאט"ו בבאדן זולינגן, גרמניה המערבית וגדל בוונקובר שבקנדה. הוא למד אמנות ועיצוב תעשייתי בקנדה, באיטליה וביפן. הוא הומוסקסואל, והוא משמש ככתב ב"ניו יורק טיימס" בנושאי תרבות ואמנות. קופלנד חי כיום במערב ונקובר שבקולומביה הבריטית. דור X: מעשיות לתרבות מואצת, תרגמה שרית פרקול, בבל, תשנ"ה 1995. החיים על פי אלוהים, תרגם אסף גברון, מודן, 1995. כוכב הלכת שמפו, תרגמה ורד שוסמן, כנרת, 1996. נערה בתרדמת, תרגם דני אמיר, משכל ידיעות אחרונות, 2000. מדיה וקבצים בנושא דאגלס קופלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאגלס קופלנד דאגלס קופלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דאגלס קופלנד, ברשת החברתית Goodreads דאגלס קופלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Alonso Duralde, All the lonely people: artist and Generation X novelist Douglas Coupland talks about disaster movies, Google, and his new book, Eleanor Rigby. Oh, and he comes out, The Advocate, 1/2/2005 Decca Aitkenhead, Douglas Coupland: the writer who sees into the future, The Guardian, 7/9/2009 Kurutz, Steven (2009-08-12). "Saving the House Next Door". The New York Times. ארכיון מ-2012-02-25. נבדק ב-2009-10-21. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ד'ו אל-קעדה

ד'וּ אֶלְ-קַעְדָה (תעתיק מדויק: ד'וּ (א)לְקַעְדָה; בערבית: ذُو ٱلْقَعْدَة) הוא החודש האחד עשר בלוח השנה המוסלמי והראשון בארבעת החודשים הקדושים: ד'ו אל-קעדה, ד'ו אל-חיג'ה, מוחרם ורג'ב. משמעות הפועל "קעדה" הוא להימנע או להשתמט מלצאת לקרב, המילה "ד'ו" משמעותה "בעל", "בעלים", כך שמשמעות שם החודש היא "בעל שביתת הנשק". במהלך חודש זה נהגו הערבים הפגאנים שלא להילחם. ב-4 בד'ו אלקעדה שנת 7 לאחר ההג'רה אירעה העומרה (עלייה לרגל למכה שאינה במהלך תקופת החג') הראשונה של ראשוני המוסלמים מאל-מדינה. ב-11 בד'ו אלקעדה נולד האימאם השיעי השמיני עלי א-רידא. ב-29 בד'ו אלקעדה מת האימאם השיעי התשיעי מוחמד א-תקי. מדיה וקבצים בנושא ד'ו אל-קעדה בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
ד'ו אל-חיג'ה

ד'וּ אל-חִגָּ'ה (בערבית: ذُو ٱلْحِجَّة, תעתיק מדויק: ד'וּ (א)לְחִגָּ'ה) הוא החודש השנים-עשר והאחרון בלוח השנה המוסלמי. זהו החודש שבו נערך החג', העלייה לרגל לאתרים המקודשים לאסלאם במכה ובסביבותיה. משמעות שמו של החודש היא "בעל החג' ", כלומר, החודש שבו נערך החג' (העלייה לרגל). החג', שהוא אחת מחמש המצוות העיקריות באסלאם, יכול להתקיים רק בתאריכים הקבועים בחודש זה. עלייה לרגל במועד אחר, המכונה "עֻמְרָה" (عمرة), אינה נחשבת כקיום מצוות החג'. החג' מתקיים מראשית החודש, ומגיע לשיאו ביום התשיעי של החודש, הוא יום ערפאת (אנ'). ביום זה עומדים העולים לרגל למרגלות הר ערפאת הסמוך למכה ומאזינים לדרשה. טקס זה נחשב כטקס החשוב ביותר מבין טקסי החג', והוא שחזור של דרשתו של מוחמד למאמיניו ביום התשיעי של ד'ו אל-חיג'ה בשנת 10 להג'רה (שנת 632 לספירה), בזמן שערך את העלייה לרגל האחרונה לפני מותו (ראו: חיג'ת אל-ודאע). מהיום העשירי בחודש ובמשך ארבעה ימים נחוג עיד אל-אדחא (חג הקורבן), שהוא אחד משני החגים המרכזיים באסלאם. לפי המסורת המוסלמית, חג זה מציין את עקדת ישמעאל בידי אברהם (סיפור המופיע בקוראן ומקביל לסיפור עקדת יצחק בתנ"ך). ביום ה-18 לחודש ד'ו אל-חיג'ה חוגגים השיעים את חג ע'דיר ח'ם ("מעיין ח'ם"). חג זה נחוג לזכר אירוע שנזכר במסורת השיעית בלבד, לפיה ביום זה הכתיר מוחמד את עלי בן אבי טאלב ליורשו, ליד המעיין המכונה ח'ם. יש מסורות מוסלמיות הקובעות כי בחודש זה, עלי בן אבי טאלב, שהיה בן-דודו של מוחמד, נשא לאישה את בתו של מוחמד, פאטמה. מדיה וקבצים בנושא ד'ו אל-חיג'ה בוויקישיתוף בשנה הראשונה אדר ב', באחרונה אדר א' וביניהן אדר רגיל.
רק על עצמי

"רק על עצמי" הוא שיר מאת רחל המשוררת. נכתב בד' באדר תר"ץ, 4 במרץ 1930, כשנה לפני פטירתה משחפת. הוא אחד משיריה האחרונים. הובא לראשונה באסופת שיריה "נבו" שיצאה לאור בהוצאת דבר בתל אביב, בשנת 1932, שנה לאחר פטירתה. השיר נכלל במסגרת תוכנית הלימודים, לבגרות חובה בספרות בבתי הספר התיכוניים בחינוך הממלכתי בישראל. השיר נכתב ללא כותרת, המילים "רק על עצמי" פותחות אותו, ונלקחו לכותרתו בקובצי שירה שנדפסו לאחר פטירתה של המשוררת. יש המפרשים את השיר כארספואטיקה, ודיון עצמי אוטוביוגרפי על דרך חייה ויצירתה. בשיר משווה את עצמה רחל לנמלה בשלושה אופנים: עולמה הצר כנמלה, משאה הנפשי הכבד המשווה לגרגרי המזון אשר הנמלה סוחבת ואת המסע הקשה שלה להשגת מטרות כשם שהנמלה צריכה להעלות מזונה לראש העץ. בשיר ישנה גם קובלנה על הכוחות המקשים על הנמלה. השיר המחורז כולל שלושה בתים. בבית הראשון בשתי השורות הראשונות כתוב: "רק על עצמי לספר ידעתי" ו"צר עולמי כעולם נמלה", מקבילה רחל המשוררת את חייה ועולמה כאל חייה ועולמה של נמלה. השוואה המורה על צניעות ועל דימוי עצמי נמוך לכאורה, בשל זעירותו ופשטותו של החרק. בשתי השורות האחרונות כתוב: "גם משאי עמסתי כמוהָ" ו"רב וכבד מכתפי הדלה". בשורות אלו, מספרת הדוברת על משאה הנפשי והפיזי הכבד אשר נפשה וגופה אינם יכולים לעמוד בו. בבית השני כוללות ארבע השורות את המילים: "צמרת", "דרך מכאוב ודרך עמל", ו"יד ענקים זדונה ובוטחת". בשורות אלו, מספרת המשוררת על דרכה אל פסגת חלומותיה, "צמרת". אך ישויות איתנות, שלא בשליטתה, מונעות ממנה את הצלחתה לממש את רצונותיה. בבית השלישי מתארת הדוברת את אכזבתה, מהציפייה שזיכו אותה "חופי הפלא" ו"האורות הרחוקים". הדוברת מוסיפה ומתארת את פחדה מדבר שלא בשליטתה שהוא מחלת השחפת ואפילו הפחד מהמוות שיגרם ממחלתה. השיר נגמר בשתי שאלות רטוריות שמביעות את יאושה מהרדיפה אחר מילוי מאווייה ואף מתשוקת החיים. המילים: "רַק עַל עַצְמִי לְסַפֵּר יָדַעְתִּי", הפכו, כתוצאה מפרסום השיר, לביטוי בשפה העברית, בהקשרים של ענווה מול גאווה, והתכנסות פנימית לעומת פיאור הזולת והסביבה. השיר הולחן על ידי יוסי מוסטקי; על ידי נסים נסימוב ובוצע בשנת 1948; על ידי יצחק לוי; על ידי אלברט פיאמנטה. לחנו של פיאמנטה בוצע לראשונה על ידי חוה אלברשטיין ודני גרנות במופע "שירי רחל" ב-1968, בתקליטם בכותר זה ב-1969, ובביצוע משנת 2004. בגרסתם של אלברשטיין וגרנות הוחלפה בטעות בבית הראשון המלה "עמסתי" ב"מאסתי". רחל בלובשטיין, רק על עצמי, שירת רחל, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה 1935, עמ' קכב. "רק על עצמי" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "רק על עצמי" והאזנה לו באתר זמרשת אוסף שירי רחל בכתב-ידה, טיוטות ותרגומים, בארכיון מפלגת העבודה מילות השיר בפרויקט בן-יהודה ניתוח השיר באתר "כפר הנוער אלוני יצחק" יהושבע סמט-שינברג , רק על עצמה?!, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוקטובר 2018 רק על עצמי בביצוע חוה אלברשטיין ודני גרנות. לחן אלברט פיאמנטה. 1969 ראו למשל: שרון שטרית-ששון, רק על עצמי לספר ידעתי?!: עיצוב הזהות האישית והקולקטיבית בראי הכתיבה האוטוביוגרפית של היוצרות הפלסטיניות פדוא טוקאן וסחר ח'ליפה, עבודת דוקטור, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ח 2007. רק על עצמי לספר ידעתי, משירי רחל, באתר הספרייה הלאומית. רק על עצמי לספר ידעתי, באתר הספרייה הלאומית. רק על עצמי לספר ידעתי, שיר במתנה, באתר הספרייה הלאומית. רק על עצמי לספר ידעתי, באתר הספרייה הלאומית. רק על עצמי לחן פיאמנטה ביצוע חוה אברשטיין ודני גרנות 1969
A Love Supreme

A Love Supreme הוא אלבום מאת הסקסופוניסט ג'ון קולטריין אשר הוקלט ב-9 בדצמבר 1964 בניו ג'רזי ויצא לאור ב-1965. האלבום, המייצג חתירה לזיכוך רוחני, מוגדר לרוב בין אלבומי הג'אז המשובחים בכל הזמנים. האלבום מורכב מסוויטה בעלת ארבעה חלקים: הודיה (Acknowledgement), הכרעה (Resolution), התמדה (Pursuance) ומזמור (Psalm). היצירה הוקלטה באולפנו של טכנאי הקול רודי ון גלדר, שהקליט את ענקי הג'אז של שנות החמישים והשישים של המאה העשרים. למחרת, 10 בדצמבר 1964, הוקלטה גרסה שונה של החלק הפותח "הודיה" עם הסקסופוניסט ארצ'י שפ והקונטרבסיסט ארט דייוויס. שם האלבום משמש מנטרה מוזיקלית חוזרת לאורך "הודיה" ובסופה הנגנים גם שרים את המנטרה (בחלק מהביצועים). החלק האחרון, "מזמור", תואם את מילות שיר ההקדשה שחיבר קולטריין, המצורפות לאלבום. החופש ההרמוני המתבטא באלבום מתפתח ביצירותיו הבאות של קולטריין. האלבום מוגדר לרוב בין אלבומי הג'אז המשובחים בכל הזמנים. בין היתר דורג במקום ה-47 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. האלבום משמש השראה ליצירותיהם של אמנים רבים אחרים. ג'ון מקלפלין וקרלוס סנטנה חידשו את היצירה באלבומם Love Devotion Surrender משנת 1973. הזמר וויל דאונינג (Will Downing) הקליט שיר R&B המבוסס על "הודיה", בשיתוף עם אליס קולטריין, אלמנתו של ג'ון. שיר זה דורג במקום ה-14 במצעד הפזמונים הבריטי לשנת 1988. האמנים הבלגים פבריציו קסול וקריס דפורט הוציאו בשנת 1995 אלבום וריאציות על היצירה הנקרא Variations on A Love Supreme. ברנפורד מרסליס (Branford Marsalis) כיסה את היצירה באלבומו Footsteps of our Fathers משנת 2002. זמר הג'אז קורט אלינג שר את "הכרעה" באלבומו Man in the Air משנת 2003. בשנת 2002 הוציאה חברת התקליטים Impulse! Records אלבום כפול הכולל את הקלטת האולפן המקורית, שני ביצועים חלופיים ל"הודיה" ול"הכרעה" ובנוסף ביצוע חי של הסוויטה משנת 1965 בעיר אנטיב שבריביירה הצרפתית. בביצוע החי מסתיימת "התמדה" בסולו קונטרבס ייחודי ומרגש באורך שמונה דקות, בביצועו של ג'ימי גאריסון. לא ידוע על ביצועים חיים אחרים של היצירה על ידי קולטריין. ב-9 באוקטובר 2004 בוצעה היצירה במלואה במועדון הגדה השמאלית בתל אביב על ידי הרכב בראשותם של אהרל'ה קמינסקי ואבישי כהן, לציון ארבעים שנה להקלטת האלבום. בשנת 2020 דירג מגזין הרולינג סטון את האלבום במקום ה-66 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. "Part 1: Acknowledgement" – הודיה - 7:47 "Part 2: Resolution" – הכרעה - 7:22 "Part 3: Pursuance" – התמדה - 10:45 "Part 4: Psalm" – מזמור - 7:08 ג'ון קולטריין - סקסופון טנור מק'קוי טיינר - פסנתר ג'ימי גאריסון - קונטרבס אלווין ג'ונס - תופים ובביצוע החלופי שהוקלט למחרת ליצירה הפותחת "הודיה": ארצ'י שפ - סקסופון ארט דייוויס - קונטרבס Ashley Kahn, A Love Supreme: The Story of John Coltrane's Signature Album, foreword by Elvin Jones, 2002 for the first edition, Viking Penguin, USA, ISBN 0-670-03136-4 מדיה וקבצים בנושא A Love Supreme בוויקישיתוף מידע על האלבום A Love Supreme באתר MusicBrainz מידע על האלבום A Love Supreme באתר AllMusic האלבום A Love Supreme באתר Discogs האלבום A Love Supreme באתר ספוטיפיי [1] Custom chart: Best albums of all-time - RYM/Sonemic, sonemic
סינאפסידה

סינפאסידה (שם מדעי: Synapsida) היא קבוצה של חולייתנים יבשתיים מהקבוצה דמויי זוחלים, אשר להם גולגולת בעלת פתח צדע יחיד מאחורי ארובת העין. פתח זה גובל בעצם הקשקשת ובעצם העול. לרוב מתייחסים לסינאפסידים כקבוצה פרהיסטורית שנכחדה עם סוף הטריאס (למעט הקיינודונטיים), אף שחלק מצאצאיהם, היונקים, שרדו עד היום. קבוצת הסינאפסידה הפכה לדומיננטית ביותר מבין בעלי החיים היבשתיים, וכמה מנציגיה אף רכשו מיומנויות תעופה (עטלפים) ואורח חיים בסביבה אקווטית (יונקים ימיים שונים). עם זאת הם הפכו ליעילים רק לאחר הכחדת הקרטיקון והיעלמות זוחלים אחרים מאותם אזורים. הסינאפסידים המובהקים הקדומים ביותר הם האכינרפטון והארכאותיריס ואולי גם הפרוטוקלפסידרופס (שאולי השתייכו לסדרת הפליקוזאוריה) מתקופת הקרבון פנסילבני לפני כ-320 מיליון שנים שהתגלו בג'וגינס שבנובה סקוטיה. צאצאי הקבוצה, התראפסידה, משוערים לתקופת הפרם (אין מאובנים רבים של הקבוצה מתקופה זו) ואילו היונקים האמיתיים הופיעו רק בתור היורה. בזכות תיעוד המאובנים השמור יחסית, הפורה וארוך השנים, משמשת הקבוצה כדגם אבולוציוני וכעזר בהבנת תהליכים מקרואבולוציוניים. המאובנים מראים כי הסינאפסידים היו הראשונים להתמיין מתוך בעלי השפיר העוברי. במהרה הם הפכו לקבוצה רחבת התפוצה והמגוונת ביותר בתור הקרבון, ושמרו על דומיננטיות על פני האדמה עד לטריאס - התור בו יצאו הדו-חיים מן המים והתפתחו לזוחלים האמפיביים הראשונים. בקרבון ובתחילת הפרם, היו הסינאפסידים בתפוצה באזור המשווני והתת-משווני בלבד. אולם כבר בסוף הפרם, מראים המאובנים תפוצה קוסמופוליטית. הסינאפסידים הראשונים מציגים תנוחת גוף שרועה ומוחם היה קטן ביותר, בדומה לבעלי ארבע רגליים קדומים אחרים. התנוחה הפרסיגיטלית שמאפיינת את היונקים בימינו (כאשר ארבע הגפיים מאונכות לגוף), התפתחה בקבוצה זו בהדרגה. מבנה האגן והעצמות שמאפשר תנוחה זו, הופיע בתחילה בגפיים האחוריות ואפשר ישיבה חצי-שרועה, ואז הופיע גם בגפיים הקדמיות. ממדיהם של הסינאפסידים היו גדולים יחסית, 50 ס"מ עד 3 מטרים. הם היו בעיקר אוכלי עשב, אך חלקם היו טורפים ואוכלי חרקים. ניתן לשער שמרביתם הטילו ביצים בדומה ליונקי הביב, ורק מקצתם היו יונקי שלייה. לא ידוע אם היו בעלי בלוטות חלב או חסרו אותן, מאחר שממצא זה לא משתמר במאובן. הסינאפסידים הראשונים היו, ככל הנראה, פויקילותרמיים ("בעלי דם קר"), זאת משערים מגרם הגב דמוי המפרש (בדומה לספינוזאוריים -"לטאת המפרש") שרואים במאובנים רבים כשל הדימטרודון למשל. המפרש שריכז כלי דם רבים בשטח מצומצם ובולט מהגוף, סייע לחימום הגוף. ככל הנראה היו פריטים אלה נטולי שיער, שתפקידו הוא לבודד את הפרט מהסביבה, אולם, מנוכחות שיער ביונקים מאוחרים יותר ניתן לשער כי צמיחת שיער החלה בסינאפסידים יחד עם המעבר להומותרמיות. המאובנים אינם מראים מבנה עור קשקשי, בדומה לזה של הזוחלים, אולם נראה שפריטים אחדים שילבו בעורם לוחות גרמיים. סדרה Diadectomorpha? סוג אכינרפטון (Echinerpeton) סוג פרוטוקלפסידרופס (Protoclepsydrops)? סדרה Caseasauria קבוצה Eupelycosauria משפחה אופיאקודונטיים (Ophiacodontidae) משפחה Varanopidae? - בה האליוטסמיתיה קבוצה Haptodontiformes משפחה Edaphosauridae קבוצה Sphenacodontia משפחה Palaeohatteriidae קבוצה Sphenacodontoidea משפחה ספנקודונטיים (Sphenacodontidae) קבוצה תראפסידה (Therapsida) דמויי יונקים מדיה וקבצים בנושא סינאפסידה בוויקישיתוף סינאפסידה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סינאפסידה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)