laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יין מקגוניגל

ג'יין מקגוניגל (באנגלית: Jane McGonigal, נולדה ב-21 באוקטובר 1977) היא מעצבת משחקים וסופרת אמריקאית המקדמת את השימוש בטכנולוגיה דיגיטלית ובמכשירים ניידים כדי לתעל עמדות חיוביות וליצור שיתופי פעולה בעולם האמיתי. מקגוניגל גדלה בניו ג'רזי. הוריה היו מורים והדגישו בפניה את החשיבות של הישגים אינטלקטואליים. אחותה התאומה קלי (Kelly McGonigal) היא פסיכולוגית וסופרת. מקגוניגל השלימה תואר ראשון בשפה האנגלית מאוניברסיטת פורדהם (Fordham University) בשנת 1999, ואת הדוקטורט שלה ב-Performance studies באוניברסיטה של קליפורניה, ברקלי בשנת 2006. בתום לימודי התואר הראשון היא התחילה לפתח את המשחקים המסחריים הראשונים שלה, והמשיכה בכך גם לאחר לימודי הדוקטורט. בשנת 2009 היא סבלה מזעזוע מוח קשה, אשר סייע לה בפיתוח המשחק "ג'יין ציידת הזעזועים" (Jane the Concussion Slayer), לצורך התמודדות עם מצבה הרפואי ומצבים דומים. שם המשחק שונה בשלב מאוחר יותר ל"סופר-בטר" (SuperBetter). בשנת 2011 פורסם הספר הראשון שלה. מקגוניגל כותבת ומרצה על משחקים של מציאות אלטרנטיבית, MMO, בפרט על הדרך שבה ניתן לעודד יצירה של אינטליגנציה קולקטיבית ושימוש בה לצורך שיפור איכות החיים ולפתרון בעיות חברתיות. אף על פי שהיא הפכה לפנים הציבוריות של המשחוק, היא טוענת שהיא לא עוסקת במשחוק. זאת משום שהיא לא חושבת שצריך לנסות לגרום למשחקים לעורר מוטיבציה באנשים לעשות דברים שהם לא רוצים לעשות. לטענתה, אם המשחק אינו מכוון למטרה שלאדם יש מוטיבציה פנימית להשיג, זה לא יעבוד. מקגוניגל לימדה עיצוב משחקים במכון לאמנות של סן פרנסיסקו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. היא פיתחה משחקים מסחריים משנת 2006. בטבלה שלהלן מוצגות דוגמאות נבחרות: Reality Is Broken: Why Games Make Us Better and How They Can Change the World, ISBN 978-1-5942-0285-8, (20 January 2011) SuperBetter: A Revolutionary Approach to  Getting Stronger, Happier, Braver and More Resilient, ISBN 978-1594206368(15 September 2015). מדיה וקבצים בנושא ג'יין מקגוניגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יין מקגוניגל ג'יין מקגוניגל, ברשת החברתית פייסבוק ג'יין מקגוניגל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יין מקגוניגל, ברשת החברתית LinkedIn ג'יין מקגוניגל, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'יין מקגוניגל, ברשת החברתית Goodreads IT Conversations: Interview on Alternate Reality Gaming (2007) Game Changer: A Talk with Jane McGonigal (2011) Mother Jones: Wii Shall Overcome (2011) Hollywood Reporter: How Video Games Can Change Your Life (2012) How Gaming Can Make A Better World: Ted Talk (2010) "Graduate Alumni". tdps: theater dance & performance studies, University of California, Berkeley. נבדק ב-2 באוקטובר 2012. {{cite web}}: (עזרה) ?http://iftf.org/what-we-do/who-we-are/advisory-council/jane-mcgonigal/ Indvik, Lauren (1 באפריל 2011). "New York Public Library Invites 500 to Overnight Scavenger Hunt". Mashable, Inc. נבדק ב-2 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Contact, Credits". World Without Oil. נבדק ב-2013-06-14. "Vectors Journal: PlaceStorming". Vectors.usc.edu. נבדק ב-2013-06-14. "UC Berkeley Art, Technology, and Culture Colloquium - Bio: Jane McGonigal". Atc.berkeley.edu. נבדק ב-2013-06-14.
גוון ג'ורגנסן

גוון רוזמרי ג'ורגנסן (באנגלית: Gwen Rosemary Jorgensen; נולדה ב-25 באפריל 1986) היא טריאתלטית אמריקאית זוכת מדליית זהב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ואלופת העולם בשנים 2014 ו-2015. ג'ורגנסן נולדה וגדלה בווקשה שבויסקונסין, בתם של ננסי וג'ואל. היא סיימה תואר שני בחשבונאות באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון והוסמכה כרואת חשבון. לאחר לימודיה עבדה בחברת ארנסט אנד יאנג במילווקי. מנעוריה הייתה אתלטית ושחיינית מצטיינת. בתקופת לימודיה באוניברסיטה הייתה חברה במשך שלוש שנים בנבחרת השחייה ולאחר מכן עברה להתחרות באופן מלא בריצות ארוכות. היא השתתפה שלוש פעמים באליפות NCAA באתלטיקה ופעמיים באליפות NCAA בריצות שדה. ב-2009 זכתה באליפות ליגת הביג 10 בריצת 3000 מטר ובריצת 5000 מטר. ב-2010 במהלך שנתה האחרונה באוניברסיטה שוכנעה על ידי נציגי נבחרת ארצות הברית בטריאתלון לעבור להתחרות בענף זה. באליפות הפדרציה הבינלאומית לספורט אוניברסיטאי (FISU) בטריאתלון שהתקיימה בולנסיה שבספרד סיימה שנייה ובתום השנה נבחרה לטריאתלטית האמריקאית המצטיינת בשנתה הראשונה. במהלך 2012 הייתה חברה בסגל ארצות הברית לאולימפיאדת לונדון וסיימה במקום ה-38. בשנים 2013, 2014 ו-2015 זכתה באליפות ארצות הברית בטריאתלון ובשנים 2014 ו-2015 זכתה באליפות העולםתוך ניצחון על שרה טרו ואנדראה יואיט שזכו בשנתיים אלו במקומות שני ושלישי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה במדליית זהב. ג'ורגנסון היא טריאתלטית מאוזנת: שוחה היטב ורוכבת מצוין, על אף ניסיונה היחסית מצומצם בענף זה. מה שהפך אותה לספורטאית הבולטת והמצליחה ביותר בעולם בשנים האחרונות היא יכולת הריצה והסיומת החזקים ובעיקר "התנועה" שלה, יכולת הבריחה שמשאירה את יריבותיה ללא יכולת תגובה כלשהי על מסלול הריצה במהלך תחרות הטריאתלון. ג'ורגנסן נישאה לפטריק למיו ב-2014. היא הודיעה בתום המשחקים האולימפיים בריו, על כוונתה להתחרות במרתון ניו יורק במהלך חודש נובמבר 2016 וכן על תוכניותיה להתמקד בהקמת משפחה ולאחר מכן בהכנות למשחקים האולימפיים של טוקיו 2020 במרתון. במרתון סיימה במקום ה-14 בתוצאה של 2:41:01 שעות.. בינואר 2017 הודיעה כי היא בהריון ובנה הבכור נולד באוגוסט אותה שנה. מדיה וקבצים בנושא גוון ג'ורגנסן בוויקישיתוף כתבה בעברית באתר RUNPANEL: גוון יורגנסון "הסינדרלה מהטריאתלון" שעברה למרתון. אתר האינטרנט הרשמי של גוון ג'ורגנסן גוון ג'ורגנסן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גוון ג'ורגנסן, באתר olympedia.org גוון ג'ורגנסן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית גוון ג'ורנסן באתר נבחרת ארצות הברית בטריאתלון Olympic Triathlon Champ Gwen Jorgensen 14th at NYC Marathon, ‏running.competitor.com, ‏6 בנובמבר 2016
הישר הממשי המורחב

במתמטיקה, הישר הממשי המורחב הוא המרחב הטופולוגי R ∪ { − ∞ , ∞ } {\displaystyle \mathbb {R} \cup \left\{-\infty ,\infty \right\}} (כאשר − ∞ , ∞ {\displaystyle -\infty ,\infty } הם איברים פורמליים) המסומן על ידי [ − ∞ , ∞ ] {\displaystyle \left[-\infty ,\infty \right]} או R ¯ {\displaystyle {\overline {\mathbb {R} }}} , עם הטופולוגיה הנוצרת על ידי הבסיס לקבוצות הפתוחות { ( a , b ) ∣ a , b ∈ R } ∪ { ( a , ∞ ] ∣ a ∈ R } ∪ { [ − ∞ , a ) ∣ a ∈ R } {\displaystyle \left\{\left(a,b\right)\mid a,b\in \mathbb {R} \right\}\cup \left\{\left(a,\infty \right]\mid a\in \mathbb {R} \right\}\cup \left\{\left[-\infty ,a\right)\mid a\in \mathbb {R} \right\}} . אחת המוטיבציות להגדרת מרחב זה, היא האפשרות להכליל באופן פורמלי את מושג הגבול האינסופי. כך למשל ניתן להתבונן בפונקציה f ( x ) = 1 / x 2 {\displaystyle f(x)=1/x^{2}} כפונקציה מהצורה f : R → R ¯ {\displaystyle f:\mathbb {R} \to {\overline {\mathbb {R} }}} , ואז הסימון המקובל lim x → 0 f ( x ) = ∞ {\displaystyle \lim _{x\to 0}f(x)=\infty } מקבל משמעות טופולוגית מוגדרת. מוטיבציה ברוח דומה היא בתורת המידה, שם נהוג להשתמש באינטגרל לבג כאופרטור מהצורה L 1 ( X , F , μ ) → R ¯ {\displaystyle L^{1}(X,{\mathcal {F}},\mu )\to {\overline {\mathbb {R} }}} , ובכך לכלול בתחום ההגדרה של אופרטור האינטגרל גם פונקציות שהאינטגרל שלהן אינסופי. ניתן להראות כי הישר הממשי המוכלל הוא קומפקטי. יתרה מזאת, הוא הומאומורפי לכל קטע ממשי סגור לא טריוויאלי. למשל ϕ : [ − π 2 , π 2 ] → R ¯ {\displaystyle \phi :\left[-{\frac {\pi }{2}},{\frac {\pi }{2}}\right]\to {\overline {\mathbb {R} }}} המוגדרת על ידי ϕ ( t ) = { arctan ⁡ ( t ) , if  t ∈ ( − π 2 , π 2 ) − ∞ , if  t = − π 2 ∞ , if  t = π 2 {\displaystyle \phi (t)=\left\{{\begin{matrix}\arctan(t),&{\mbox{if }}t\in \left(-{\frac {\pi }{2}},{\frac {\pi }{2}}\right)\\-\infty ,&{\mbox{if }}t=-{\frac {\pi }{2}}\\\infty ,&{\mbox{if }}t={\frac {\pi }{2}}\end{matrix}}\right.} היא הומאומורפיזם. הישר הממשי המורחב, באתר MathWorld (באנגלית) סימון זה של קטעים פתוחים בעלי קצוות אינסופיים מוגדר ( a , ∞ ] := { t ∈ R | t > a } ∪ { ∞ } {\displaystyle \left(a,\infty \right]:=\left\{t\in \mathbb {R} |t>a\right\}\cup \left\{\infty \right\}} ובאופן דומה [ − ∞ , a ) = { t ∈ R | t < a } ∪ { − ∞ } {\displaystyle \left[-\infty ,a\right)=\left\{t\in \mathbb {R} |t<a\right\}\cup \left\{-\infty \right\}}
מנסרה (אופטיקה)

מנסרה (גם: פְּרִיזְמָה) באופטיקה היא רכיב אופטי המשמש לשבירת והחזרת קרני אור ולעיתים גם לפירוק האור לספקטרום אורכי הגל השונים שלו. עקרון הפעולה של המנסרה מבוסס על החזרות ושבירות שנובעות מכך שמקדם השבירה שלה גדול יותר מזה של האוויר. מנסרות רבות עשויות מחומרים בהן יש תופעת נפיצה: מקדם השבירה תלוי באורך הגל (לחלופין: בתדירות) של האור הפוגע, וכתוצאה מכך אורכי גל שונים נשברים בצורה שונה. למנסרה האופטית כמה יתרונות על מראות: 1.למראה יש בלאי גדול יותר של פני השטח. 2.את המנסרה קל לייצר בצורה שתקל על הנחתה במערכת האופטית בצורה יציבה. 3.למנסרה לרוב איבוד אור קטן יותר בכל החזרה. מקדם השבירה n יחס נפיצה: כיצד משתנה מקדם השבירה כתלות באורך הגל. המבנה הגאומטרי זווית ההסטה: הזווית בין קרן האור הפוגעת במנסרה לבין קרן האור היוצאת ממנה אחרי שעברה שבירות והחזרות. זווית זו תלויה באיזה חלק של המנסרה פוגע האור. מנסרה בעלת זוויות 45, 45, 90 מעלות כך שהאור נכנס דרך אחת השוקיים, עובר שיקוף דרך הבסיס ויוצא בהסטה של 90 מעלות. מנסרה זו דומה למנסרת זווית ישרה אך בה האור נכנס דרך הבסיס, מוחזר דרך שתי השוקיים ויוצא חזרה דרך הבסיס. הפריזמה יוצרת היפוך עם הסטה של 180 מעלות. מקובל להשתמש גם בזוג מנסרות פורו מאונכות אחת לשנייה. הפריזמות יוצרות היפוך של האור ללא הסטה. מנסרה בצורת טרפז שהאור נכנס אליה דרך אחת השוקיים מוחזר דרך הבסיס ונשבר חזרה החוצה דרך השוק השנייה. הפריזמה יוצרת שיקוף ללא סטייה של הקרן. פריזמה הדומה בצורתה לפריזמת ישרת זווית אבל בסיסה מורכב משתי פאות מאונכות. מנסרה בצורת פינת קובייה. האור נכנס דרך הבסיס, מוחזר דרך שלוש הפיאות הנוספות ויוצא חזרה דרך הבסיס. הפריזמה יוצרת היפוך והסטה של 180 מעלות. המיוחד בפריזמה זו הוא שהיא מחזירה כל קרן בכיוון ממנו הגיעה. ראו גם מחזיר פינתי. מנסרה בעלת זווית ראש קטנה בעלת זווית הסטה של   ( n − 1 ) q {\displaystyle \ (n-1)q} כאשר q היא זווית הראש ו-n מקדם השבירה של המנסרה ביחס לאוויר. המנסרה הופיעה על האלבום המצליח "The Dark Side of the Moon" של פינק פלויד, ובשם אלבומה של הזמרת קייטי פרי, "Prism". דיסק ניוטון
איתן מזרחי

איתן מזרחי (נולד ב-22 בינואר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי ומאמן כדורגל בהווה, אשר שיחק בעמדת המגן. מזרחי שיחק את רוב שנותיו ככדורגלן במדי קבוצת בית"ר ירושלים. לאחר פרישתו הפך למאמן בקבוצת הנוער וסקאוט של המועדון. מזרחי נולד בשכונת ארמון הנציב בירושלים והיה שחקן צעיר בנוער של בית"ר כבר מגיל 7. היה חלק מנבחרת הנוער של ישראל, שמנתה את יניב כהן, אביבי זוהר ואייל ברקוביץ', שהעפילה לחצי הגמר במסגרת אליפות אירופה לנוער. כבר בגיל 16 וחצי, בעונת 1989/1990, התחיל את הקריירה המקצוענית בבוגרים, כאשר עשה את הופעת הבכורה במשחק הגביע נגד בית"ר רמלה ואף הבקיע שער. מזרחי תיפקד במגרש במגוון תפקידים החל מעמדת המגן הימני והמגן השמאלי ואף לפעמים תפקד כקשר הגנתי או קשר התקפי, אך את רוב הקריירה העביר בעמדת המגן הימני. בעונת 1992/1993 איבד את אחיו, יחזקאל (חזי) מזרחי בפיגוע בתחנת האוטובוס הקרובה למקום מגוריו, כאשר מחבל דקר אותו ועוד מספר אנשים שהיו באזור. למרות הטרגדיה הצליח איתן לחזור להרכב בית"ר ובאותה עונה שימש בורג משמעותי באליפות. בנוסף היה שותף לאליפויות הקבוצה בעונות 1996/1997 ו-1997/1998. בעונת 1999 החליט מאמן בית"ר דאז אלי אוחנה להשאיל אותו למכבי הרצליה, ולאחר עונה חזר לבית"ר לעוד שנתיים. את עונת הפרישה שלו עשה בהכח רמת גן. מזרחי ששיחק כ-15 עונות במצטבר בבית"ר רשם לזכותו 299 הופעות ו-12 שערים בקבוצה והוא במקום ה-9 בשיאני ההופעות נכון ל-2016. לאחר פרישתו שימש מזרחי במספר תפקידים תחילה בנוער של בית"ר כמאמן, לאחר מכן מנהל האקדמיה לכדורגל, אחראי על מחלקת הנוער וסקאוט של קבוצת הנוער. במסגרת תפקידו גילה כישרונות צעירים ומבטיחים, והביא אותם למחלקת הנוער של בית"ר, בין היתר אחראי להעברה של אלי דסה ועידן ורד למחלקת הנוער. אותם שחקנים הפכו בהמשך לשחקני הרכב בבוגרים, ושיחקו במספר קבוצות בליגת העל. לאחר מכן שימש גם סקאוט של הקבוצה הבוגרת, והביא מספר זרים שהרשימו בקבוצה כמו סבסטיאן אבראו ודייוויד גומז. כיום עובד איתן מזרחי כסוכן שחקני כדורגל באופן פרטי. בנו של איתן, לי און מזרחי, כדורגלן אף הוא, אשר נכון לעונת 2024/2025 משחק בבית"ר ירושלים. אחיו של איתן, חזי, נרצח בשנת 1992 בפיגוע בארמון הנציב בירושלים. בית"ר ירושלים אליפות המדינה: 1992/1993, 1996/1997, 1997/1998 איתן מזרחי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איתן מזרחי, באתר WorldFootball.net איתן מזרחי, באתר FootballDatabase.eu אשר גולדברג‏, "שרף וברקוביץ' חיבקו אותי, קיבלתי בלק אאוט", באתר וואלה, 21 בספטמבר 2023 אביתר בן מרקו וליאור כהנים, ‏‏"המחבל הפתיע את חזי בתחנה ודקר אותו בלב", באתר ספורט1, 22 באפריל 2015 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק שנים-עשר, איתן מזרחי, עמוד 195, הוצאת Media41LTD עושים כבוד: איתן מזרחי באתר הרשמי של בית"ר ירושלים
חסידות אדז'וד

חסידות אדז'וד הייתה חצר חסידית, ענף של בית רוז'ין. תחילתה של החסידות באדז'וד ברומניה, ובהמשך בגאלאץ. מייסד החסידות היה רבי אברהם יהושע השיל פרידמן. רבי אברהם יהושע השיל פרידמן (? - ט"ו באלול ת"ש, 1940), נינו של מייסד חסידות רוז'ין רבי ישראל מרוז'ין, היה בנם של שיינא רחל ורבי יצחק פרידמן מבוהוש. לאחר פטירת אביו, בשנת תרנ"ו (1896), החל לכהן באדמו"רות באדז'וד, רומניה. אשתו הראשונה בת שבע הייתה בתו של רבי מנחם נחום פרידמן משטפינשט (חתן רבי אלעזר קושאנסקי) (בן רבי ישראל פרידמן מרוז'ין), והשנייה הייתה בתו של רבי זלמן הרונשטיין. בהמשך עבר רבי אברהם יהושע השיל לגאלאץ, שבמזרח רומניה שם קבע את מושבו, בקרבת העיר בראילה ברומניה. לאחר שהתיישב באדז'וד, הפכה זו למרכז חסידי גדול והמוני חסידים היו פוקדים אותה. בניו של רבי אברהם יהושע השיל פרידמן מאדז'וד לא המשיכוהו באדמו"ורות: רבי מנחם נחום פרידמן, בנו הגדול והיה עתיד למלאות מקום דודו בשטפנישט. מאמריו כונסו בספרי "דברי מנחם", "פירוש על פרקי אבות", "החלום ופתרונו", "על האמת והשקר", "על היופי" ו"על האדם". נולד בשטפינשט בשנת תר"מ, נשא את מרים בת רבי ישראל מטשורטקוב. נפטר בכ"א בסיון תרצ"ג. הרב אהרן מתתיהו פרידמן, נסתלק בצעירותו בחיי אביו. היה חתן דודו זקנו רבי משה יהודה לייב מפאשקאן (חתן רבי מנחם דובער מסאדיגורה). בתו הייתה חיה שיינא פרידמן. הרב יצחק פרידמן, התגורר בפריז. לאחר פטירתו של רבי אברהם יהושע השיל נתמנה אחיינו רבי יעקב יוסף שלמה הלפרין, בנו של רבי חיים דב מוסלוי למלאות את מקומו בגאלאץ כאדמו"ר לחסידות אדז'וד. האדמו"ר השני, רבי יעקב יוסף שלמה, עלה לארץ ישראל. הקים בית מדרש על-שם החסידות ולזכרה בתל אביב. באדמו"ריותו שילב המשך של שלש חסידויות: אדז'וד, שטפנישט ווסלוי. עם פטירתו בשנת תשמ"ה ממלא את מקומו בנו יחידו האדמו"ר רבי אברהם שמשון שלום, אשר גם הוא כאביו משלב שלוש אדמורויו"ת: האדמו"ר מוואסלוי שטעפאנעשט אדז'וד. יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, דעת יוסף, 1995 שאול גרינשטיין, ערכו של הפרט – על פי מתתיהו אהרן פרידמן, צאצא למשפחת חסידי בּוּהוּש ידועה., בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 05.07.2017 פריטים ארכיוניים: התכתבות ברומית וכתב יד ביידיש של המאמר "וואהין? (בעברית: "לאן?") של מתתיהו אהרן פרידמן בארכיון הספרייה הלאומית (רישום באנגלית)
קליופי

קליופי בוקלה (במקדונית: Калиопи Букле; נולדה ב-28 בדצמבר 1966) היא זמרת-יוצרת מקדונית, הידועה בשמה הפרטי. קליופי נולדה באוחריד שבמקדוניה. בשנות ה-80 התפרסמה כזמרת סולו בזכות קולה הייחודי, וכך נודעה בכינוי "דיוות הפופ" במדינות יוגוסלביה לשעבר. היא זכתה בגמר הלאומי לייצוג מקדוניה באירוויזיון 1996, אולם שירה לא עבר לאחר שנופתה בשלב הסינון המקדים. בשנת 2011 הוזמנה להצטרף לפאנל השופטים בהפקה המקדונית של "אמריקן איידול" (המקבילה ל"כוכב נולד"). באותה שנה הודיע איגוד השידור המקדוני (MRT) שבאירוויזיון 2012 בבאקו תייצג את מדינתה עם השיר "Crno i belo" ("שחור ולבן"). היא התחרתה כשיר השני בחצי הגמר השני, עלתה לגמר כשיר מספר 22 וסיימה במקום ה-12 עם 71 נקודות (בשוויון עם רומניה). בשנת 2016 נבחרה בשנית בבחירה פנימית לייצג את מקדוניה באירוויזיון 2016 שנערך בסטוקהולם בשוודיה, עם השיר "Dona" (דונה). קליופי התחרתה בחצי הגמר השני שהתקיים ב-12 במאי, אולם לא העפילה לגמר. מדיה וקבצים בנושא קליופי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קליופי קליופי, ברשת החברתית פייסבוק קליופי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קליופי, ברשת החברתית אינסטגרם קליופי, ברשת החברתית טיקטוק קליופי, סרטונים בערוץ היוטיוב קליופי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קליופי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קליופי, באתר ספוטיפיי קליופי, באתר Last.fm (באנגלית) קליופי, באתר AllMusic (באנגלית) קליופי, באתר MusicBrainz (באנגלית) קליופי, באתר דיזר קליופי, באתר Yandex.Music (ברוסית) קליופי, באתר Discogs (באנגלית) קליופי, באתר Genius קליופי, באתר SecondHandSongs קליופי, באתר טיידל (באנגלית)
אקרוטאטוס הראשון

אקרוטאטוס הראשון (ביוונית: Ακρότατος; המאה ה-4 לפנה"ס) היה נסיך מצביא ומדינאי ספרטני. אקרוטאטוס היה בנו של קלאומנס השני, מלך ספרטה מהשושלת האגידית. היה לו אח צעיר בשם קלאונימוס. לאחר קרב מגלופוליס, הוא התנגד להצעה לנדות את הספרטנים ניצולי הקרב. לפיכך, כדי שלא ייתפס כמזלזל בחוקים, הוא העניש רבים אחרים שעברו על חוקים. מעשה זה הפך אותו למאוד לא פופולרי בעיר, והוא אף הוכה בידי קבוצת אנשים. למזלו, בשנת 315/316 לפנה"ס, הגיעו שליחים מהעיר אקרגס שבסיציליה, אשר ביקשו עזרה ספרטנית במאבקם נגד סירקוסאי. אקרוטאטוס שש על ההזדמנות לשקם את כבודו האבוד, ויצא בראש כוח צבאי עם השליחים מאקרגס. לטענת דיודורוס סיקולוס, הוא אף לא קיבל אישור לכך ממועצת האפורים. ספינותיו נסחפו אל הים האדריאטי, והוא עגן באפולוניה. באותו הזמן הותקפה העיר בידי האילירים, אולם אקרוטאטוס הצליח לתווך בין הצדדים, וביוזמתו הם כרתו ברית שלום. לאחר מכן הוא הפליג לאיטליה, ושם שכנע את העיר טאראנטום לשלוח עזרה צבאית לאקרגס. בעוד הטאראנטינים מתכוננים, אקרוטאטוס הגיע לאקרגס ומיד קיבל שם את הפיקוד על הצבא. בתחילה הוא זכה לפופולריות רבה, והבטיח להמוני העם השמדה כללית של האויב. עם זאת, בפועל הוא לא עשה דבר. יתר על כן, "הוא הפך להיות צמא דם יותר מכל העריצים... הוא נטש את צורת החיים של מולדתו והתמסר לתענוגות בלי מעצורים עד שהוא נראה פרסי יותר מאשר ספרטני". בני אקרגס שמאסו בו, שללו ממנו את תואר המפקד, ומאוחר יותר ניסו להתנקש בחייו. מבועת, אקרוטאטוס נמלט בחזרה לספרטה. בהמשך, בתיווך קרתגו, הגיעו סירקוסאי ואקרגס להסכם שלום. הוא מת בתאריך לא ידוע כשאביו עוד היה בחיים. לאחר מותו של קלאומנס בשנת 309 לפנה"ס נבחר בנו הצעיר אראוס הראשון למלך בידי מועצת האפורים, כשהם מדלגים בכך על אחיו הצעיר של אקרוטאטוס, קלאונימוס. דיודורוס, ספר תשעה עשר, 70. דיודורוס, ספר תשעה עשר, 71. פאוסניאס, "תיאורה של יוון", 3.6.2. פאוסניאס, "תיאורה של יוון", 3.6.3.
ברבי באגם הברבורים

ברבי באגם הברבורים הוא סרט אנימציה ממוחשבת משנת 2003. זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי ברבי שנוצרו באנימציה ממוחשבת, והסרט השני שעובד על פי בלט של צ'ייקובסקי (הראשון הוא "ברבי במפצח האגוזים"). עלילת הסרט עובדה על פי הבלט "אגם הברבורים". ברבי מספרת סיפור לאחותה, קלי, שחוששת לישון בלילה במחנה בפעם הראשונה. הסיפור מתחיל כאשר אודט רוקדת במאפייה של אביה, ועוקבת אחר חד קרן אל תוך היער הקסום. רוברט, המכשף הרע הופך את אודט לברבור. מלכת הפיות מקלה על הכישוף, ומאפשרת לאודט להישאר בת אדם בלילות וברבור בימים. "ברבי באגם הברבורים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ברבי באגם הברבורים", באתר נטפליקס "ברבי באגם הברבורים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דנטון

האם התכוונתם ל... אישים ז'ורז' דנטון – ממנהיגי המהפכה הצרפתית דנטון (סרט) – סרט קולנוע על אודות ז'ורז' דנטון ג'יימס דנטון – שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ניקולס דנטון – שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי מקומות דנטון (טקסס) – עיר במדינת טקסס בארצות הברית
אקרוטאטוס השני

אקרוטאטוס השני (ביוונית: Ακρότατος;‏ ? - 262 לפנה"ס) היה מלך ספרטה מהשושלת האגידית. מלך משנת 265 לפנה"ס עד שנת 262 לפנה"ס. אקרוטאטוס היה בנו של אראוס הראשון, מלך ספרטה מהשושלת האגידית. סבו היה אקרוטאטוס הראשון, שמעולם לא עלה על כס המלכות. לאקרוטאטוס הייתה מערכת יחסים לא חוקית עם הנסיכה כילוניס מהשושלת האאוריפונטידית. כילוניס הייתה אשתו של המצביא קלאונימוס, דוד של אביו של אקרוטאטוס. פלוטרכוס כותב שכילוניס התאהבה באקרוטאטוס "באופן נואש" ושקלאונימוס נודע כ"בעל מזג אלים ושרירותי" ושזלזל באשתו. מערכת יחסים זו, כמו גם העובדה שקלאונימוס לא נבחר למלך לאחר מותו של קלאומנס השני, גרמו לכך שקלאונימוס הסית את פירוס מלך אפירוס לתקוף את ספרטה. כאשר פירוס תקף, שהה אראוס אביו של אקרוטאטוס בכרתים, ומשום כך אקרוטאטוס הנהיג את הגנת העיר. בספרטה הרוחות סערו והיו שהציעו להבריח את הנשים מחוץ לעיר. תוכנית זו נתקלה בהתנגדות, שכן לא ייתכן שהנשים יחיו בעוד ספרטה תיפול. הנשים והגברים עמלו יחד לחפור תעלה נגד פילי הקרב של פירוס. במהלך יום הקרב הראשון, אקרוטאטוס סיכל ניסיון של פירוס לאגף את התעלה, על ידי כך שאיגף בעצמו את הכוח התוקף והסב לו אבדות כבדות. פלוטרכוס מספר שבסוף היום נכנס אקרוטאטוס מכוסה בדם לספרטה, ונראה נאה יותר מתמיד. כל נשות ספרטה קינאו בכילוניס, וזקני העיר ביקשו ממנו לעזוב את הקרב ולהינשא לה באופן חוקי כדי שיוליד ילדים נוספים כמוהו. במשך יומיים הצליחו התושבים לעמוד נגד ההתקפות החוזרות ונשנות של פירוס, ולאחר מכן שלח אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון גיס שכירים שלו תחת פיקודו של אמינאס איש פוקיס לעזרת העיר. ואראוס חזר מכרתים עם 2,000 חיילים. מצבו של פירוס היה בכי רע והוא נאלץ לנטוש את המצור על ספרטה. הדבר אינו מצוין במפורש במקורות, אולם נראה שלאחר הקרב נשא אקרוטאטוס את כילוניס לאשה באופן חוקי. בשנת 265 לפנה"ס, מת אראוס, ואקרוטאטוס ירש אותו כמלך. תקופת מלכותו הייתה קצרה, ולא ידוע עליה הרבה. פאוסניאס כותב שבשנת 262 לפנה"ס (או 265 לפנה"ס), הצבא הספרטני פלש למגלופוליס בפיקודו של "אקרוטאטוס בן קלאומנס". התחולל קרב קשה שפרטיו אינם ידועים, ושני הצדדים ספגו אבדות כבדות. עם זאת, צבא מגלופוליס בפיקודו של אריסטודמוס ("הטוב") הנחיל מפלה לספרטנים שנאלצו לסגת. בין ההרוגים היה גם אקרוטאטוס. השם "אקרוטאטוס בן קלאומנס" מצביע כפשוטו על אקרוטאטוס הראשון, עם זאת סביר להניח שהכוונה לאקרוטאטוס השני ופאוסניאס התבלבל בשמות. מחזקת השערה זו היא העובדה שפלוטרכוס מציין במפורש שאקרוטאטוס השני מת בקרב מול אריסטודמוס ממגלופוליס. פילרכוס מאשים את אקרוטאטוס ואת אביו אראוס כמי שייבאו לספרטה מנהגים רעים כמו פאר ובזבוז, שגרמו להשחתת המידות של בני ספרטה. בנו, אראוס השני, נולד זמן קצר לאחר שמת, ומלך עד גיל שמונה (שנת 254 לפנה"ס), אז מת ממחלה. פלוטרכוס, "חיי פירוס", 26. פאוסניאס, "תיאורה של יוון", 3.6.3. פלוטרכוס, "חיי פירוס", 28. Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, volume 1, "Acro'tatus", 1873 פאוסניאס, "תיאורה של יוון", 8.27.11. פלוטרכוס, "חיי אגיס", 3. מצוטט אצל: אתנאיוס, "משתה החכמים", ספר חמישי, 20.
רעידות האדמה ביפן (2016)

רעידות האדמה ביפן או רעידות האדמה בקוממוטו הן סדרת רעידות אדמה בדרגה 7.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט שאירעו ב-16 באפריל 2016 מתחת לעיר קוממוטו במחוז קוממוטו באי קיושו שביפן. רעידת האדמה הגדולה ביותר התרחשה בעומק 10 קילומטרים, וקדמה לה רעידת אדמה ב-14 באפריל בעומק 11 קילומטרים את המדינה פקדו עוד 130 רעשי משנה שלא גרמו לנזקים, אולם הובילו להתרעות צונאמי ברעידות האדמה נהרגו כ-50 איש, ונפצעו כ-3,000. בנוסף, כ-44,000 איש פונו מבתיהם. הרעידות גרמו נזק חמור למבנים במחוזות קוממטו ואויטה. כתוצאה מרעידות האדמה, העיר קוממוטו כולה נותרה ללא מים. תושבי הכפר נישאיארה במחוז קוממוטו פונו מהכפר מחשש שהסכר הסמוך עומד להתמוטט. נמל התעופה קוממוטו נסגר פרט לטיסות דחופות. ושירות השינקנסן של קיושו הושעה לאחר שרכבת ירדה מהפסים כתוצאה מרעידת האדמה מבנים רבים קרסו או עלו באש. פקידי ממשל העריכו שלפחות 1,000 מבנים ניזוקו ברצינות ולפחות 90 נהרסו כליל. בית החולים בן 500 המיטות בעיר קוממוטו הופל מעל יסודותיו, מה שאילץ לפנות את החולים. לפחות 60 אנשים נלכדו בבית אבות בעיר. מפולות רבות התרחשו על פני ההרים של קיושו, והסלעים שנפלו גרמו לכמה כבישים להיות בלתי עבירים, גשר אסו הגדול, על הכביש הלאומי של יפן, קרס אל נהר קורוקאווה. לפחות 20 אלף חיילים הוזעקו לאי קיושו על מנת לסייע בפעולות החילוץ. ראש ממשלת יפן, שינזו אבה, הזהיר כי מזג האוויר הגשום שצפוי באזור בימים הקרובים עלול להקשות מאוד על החילוץ. בהר הגעש אסו נצפתה התפרצות קלה כתוצאה מרעידת האדמה. מדיה וקבצים בנושא רעידות האדמה ביפן בוויקישיתוף M7.0 - 1km WSW of Kumamoto-shi, Japan רעידת אדמה שנייה בתוך יממה בדרום יפן: עשרות נהרגו ומאות נפצעו, באתר הארץ, 16 באפריל 2016 平成２８年４月１４日２１時２６分頃の熊本県熊本地方の地震について 2nd Japanese earthquake leaves at least 6 dead, 400 injured Aftershocks rattle southwestern Japan after quake kills nine Japanese Quake Death Toll Rises, U.S. Helps Deliver Aid Magnitude-5.4 quake hits Japan Saturday morning Rescue crews seek survivors of 2nd Japanese quake; at least 16 dead Stronger Japan Earthquake Triggers Landslides and Collapses Homes Large road bridge collapses as new quake hits Kumamoto רעידת אדמה ביפן: התפרצות קלה נצפתה בהר הגעש אסו, באתר ynet, 16 באפריל 2016
9 שעות ושיר

9 שעות ושיר הייתה תוכנית טלוויזיה מוזיקלית ששודרה בערוץ 24 בשנת 2004. התוכנית שודרה ארבעה חודשים אחרי שערוץ 24 החל בשידוריו, כחלק מהמחויבות של הערוץ לתמוך במוזיקה ישראלית. בתוכנית השתתפו אמנים שנדרשו להלחין ולהקליט שיר חדש, לפי מילים כתובות מראש, בתוך תשע שעות. בסיום כל פרק הוקרן קליפ לשיר החדש. התוכנית מפגשיר, שעלתה בערוץ 24 בשנת 2005, הייתה המשך לסדרה זו. התוכנית קוריינה על ידי במאי התוכנית, יואב רודה וזהר וגנר, והשתתפו בה יוצרים כאלון אולארצ'יק, מוקי, פילוני ושב"ק מיוזיק, חמי רודנר, ירמי קפלן, נימרוד לב ולהקת RBS, צביקה פיק, חיים צינוביץ', יוסי בנאי, אפרים שמיר ואחרים. השיר האחרון לפני מותו שהקליט יוסי בנאי עם מיכה שטרית היה השיר "תרנגול כפרות". שירים נוספים שהתפרסמו בעקבות התוכנית: "כל כך טוב להיות לבד" של ירמי קפלן, "אש בנשמה" של פילוני ושב"ק מיוזיק, "שוב לא יהיה לי רגע" של חמי רודנר ו"בואי נתחבק" של אלון אולארצ'יק. שירים להורדה באתר של חמי רודנר, ביניהם השיר שהוקלט בתוכנית. שגיא בן נון, חמי רודנר ב"9 שעות ושיר" בערוץ המוסיקה, באתר הארץ, 28 בינואר 2004 לוח שידורים חדש, מיום ראשון בערוץ המוסיקה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2003 שגיא בן נון, להתקדם תוך כדי תנומה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2003 גלעד רייך, ‏שיגעון המוזיקה, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2003 אור ברנע ועמית קוטלר, מוכרחים להמשיך לנגן, באתר ynet, 13 במרץ 2009 תמר סוקניק, גם עצוב זה בסדר, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2006