laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הספרייה הציבורית של ברגן

הספרייה הציבורית של ברגן (בנורווגית: Bergen Offentlige Bibliotek) היא ספרייה בברגן שבנורווגיה. בימי הביניים הערים ברגן וטרונדהיים היוו את מרכז הספרות של נורווגיה, מנזרים וכנסיות בערים אלו הכילו ספרים רבים, כנסיית סאנט מארי בעיר החזיקה אוסף ספרים אשר היה פתוח לקהל הרחב, ב-1766 הויקאר דויד שונפלד תרם כמות גדולה של ספרים למקום, דבר שהוביל את הכנסייה לפתוח מבנה נפרד לספרייה. ב-1869 ספרן האוניברסיטה פול בוטן-האנסן החליט להציע בסביבות 12,000 עותקי ספרים למכירה, בעקבות כך קמה אגודה שהחליטה להקים ספרייה ציבורית בעיר המבוססת על ספריו של בוטן-האנסן והאגודה הציעה לעירייה לרכוש את ספרים אלה ולעביר אותם לבעלותה, בניין הספרייה הראשון הוקם במבנה שבו שכנה בעבר מבשלת בירה. ב-1876 הועברו אוספי ספריית הכנסייה לספרייה הציבורית של ברגן שם נשמרו עד שהועברו מאוחר יותר לספריית אוניברסיטת ברגן. המבנה הנוכחי הוקם ב-1917 על ידי אולף נורדהגן. מדיה וקבצים בנושא הספרייה הציבורית של ברגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הציבורית של ברגן (בנורווגית) [1]
Romance com Safadeza

Romance com Safadeza (באנגלית: Romance With Naughtiness, ובעברית: רומנטיקה עם שטויות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר וסלי סאפאדו ביחד עם הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה. השיר יצא לאור ב-13 באפריל 2018. השיר הגיע למקום ה-14 במצעד שבברזיל. השיר נכתב על ידי תאלס לסה, ג'וניור פפאטו, ג'וניור אנג'לים, לארי פריירה ורפא בורחס והופק על ידי וסלי סאפאדו, רוד באלה וכולי. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרוני, המשלב בתוכו גם את סגנון הפוחו. בנוסף לכך, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של וסלי סאפאדו ב-13 באפריל 2018. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את סאפאדו עולה לבמה. לאחר מכן, הוא מתחיל לשיר את השיר, תוך שאניטה שרה את השיר גם כן. נכון לפברואר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-221 מיליון צפיות. מידע על הסינגל "Romance com Safadeza" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Romance com Safadeza" באתר Genius סרטון השיר "Romance com Safadeza" באתר יוטיוב Wesley Safadão (2018-04-13), Wesley Safadão e Anitta - Romance Com Safadeza (Clipe Oficial), נבדק ב-2019-02-27 billboard.uol.com.br (ארכיון) Wesley Safadão (Ft. Anitta) – Romance com Safadeza (באנגלית), נבדק ב-2019-02-27 Romance Com Safadeza (באנגלית), נבדק ב-2019-02-27 Wesley Safadão (2018-04-13), Wesley Safadão e Anitta - Romance Com Safadeza (Clipe Oficial), נבדק ב-2019-02-27
שארושפטק

שארושפטק (בהונגרית: Sárospatak; ביידיש: שאַראָשפּאָטאָק) היא עיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בשנת 1954 חלק מהעיר הוכרז ככפר נפרד בשם גיירג'טרלו. היישוב נמצא על דרך רבני הפלאים (הונגריה). יהודים החלו להתיישב במקום במחצית הראשונה של המאה ה-18 והקהילה היהודית התארגנה בסוף המאה ה-18. במקום כיהן רב ובין מוסדות הקהילה היו בית ספר, ישיבה, תלמוד תורה ומוסדות סעד. בשנת 1930 חיו במקום 1,096 יהודים, ובשנת 1944 היו במקום 910 יהודים. בשנת 1939 גורשו אל מעבר לגבול ארבע משפחות יהודיות שלא הייתה להן אזרחות הונגרית. אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה נעצרו יהודים אמידים וחברי הנהלת הקהילה ונכלאו במחנה ריכוז. בשנת 1940 נאסר על היהודים למכור יין וטבק ולהחזיק במקלטי-רדיו. משנת 1941 שימשה שארושפטק למרכז לעבודות כפייה במסגרת הצבא ההונגרי. הצעירים היהודים שגויסו נשלחו ברובם לאוקראינה וחלקם הועסקו בהקמת שדה תעופה בקרבת מקום. ב-15 באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הוקם גטו זמני בבניין בית הספר היהודי בעיר שם עונו האמידים שביהודי המקום כדי לסחוט מהם הודאות על הטמנת רכוש. כעבור ימים אחדים הועברו ברכבת לגטו שאטוראליאויהיי ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. לאחר המלחמה חזרו כ-100 יהודים לעיר והקהילה התארגנה מחדש. כמה מהחוזרים עלו במשך השנים לישראל ובשנות השישים למאה ה-20 נותרו במקום תשע משפחות יהודיות. פולין קרוסנו, פולין טורקיה טקירדא, טורקיה גרמניה אייזנך, גרמניה גאבור סאבו (1927 – 1996) היה רופא יהודי-הונגרי, פרופסור, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים אליזבת מתורינגיה, קדושה בנצרות. יוחנן עמוס קומניוס, הוגה דעות צ'כי. ז'וז'אנה לוראנטפי, אצילה הונגרית. שארושפטק בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 523 שארוש-פאטאק, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 408–409. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא שארושפטק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שארושפטק קהילת שארושפטק, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" "שארושפטק", באתר JewishGen (באנגלית) שארושפטק בפנקס קהילות הונגריה בארכיון יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מטאטא

מַטְאֲטֵא הוא כלי לניקוי המורכב מסיבים חזקים, המחוברים למקל. המילה "מַטְאֲטֵא" היא מילה יחידאית בתנ"ך, ומוזכרת בספר ישעיהו, פרק י"ד, פסוק כ"ג: ”וְשַׂמְתִּיהָ לְמוֹרַשׁ קִפֹּד, וְאַגְמֵי-מָיִם; וְטֵאטֵאתִיהָ בְּמַטְאֲטֵא הַשְׁמֵד, נְאֻם ה' צְבָאוֹת”. בתלמוד הבבלי מסופר כי החכמים התקשו בהבנת המילה מטאטא, ולבסוף הבינו אותה מתוך שיחתה של שפחתו של רבי. על פי מילון אבן שושן, מטאטא נקרא גם מכבד, מכיוון שהיה עשוי ממכבדת שהוא ענף התומר הנושא את הפרחים והפירות. מכאן הביטוי: לכבד את הרצפה. המטאטא עבר שינויים מבניים משמעותיים, מאז הימים בהם הוכן מסיבים טבעיים וקרשים. במקור היו כל המטאטאים עגולים, ואף שלא היו יעילים במיוחד, היה קל להכינם. כיום כולל המטאטא ידית קצרה, שמטרתה שיהיה נגיש יחסית, או ידית ארוכה לניקוי רצפות או אחים. סיבי מטאטא עשויים כיום בעיקר מעשבי דורה. עשבים אלו נמצאו כמתאימים ביותר להכנת מטאטאים – הם קשים, ישרים, עמידים, וגדלים בטבע כשהם קשורים זה לזה. השינוי הגדול ביותר שעברו המטאטאים היה במאה השבע-עשרה, עם המצאת המטאטאים הישרים, אשר בשל רוחבם הם יעילים יותר לניקוי אבק. המטאטאים הישרים הפכו עד מהרה את שאר המטאטאים לחסרי תכלית וכיום כמעט כל המטאטאים מיוצרים באופן זה. מטאטאים היו מקושרים זה זמן רב עם קסמים. בהקשר זה כמעט תמיד מוצגים מטאטאים עגולים מתקופת ימי הביניים ובקישור עם מכשפות, כאשר לרוב הוא משמש אותן כאמצעי תחבורה. כיום משמש המטאטא ככלי עזר בטקסים פגאניים רבים. מטאטא מונח לעיתים בפתח מקום בו מתבצע מפגש מכשפות, כייצוג לאלמנט האוויר, או ככלי לטיהור האזור. השימוש במטאטאים נעשה על ידי טאטוא סמלי של האוויר במעגל. הכהן או הכוהנת הגבוהים הולכים במעגל עם כיוון השעון, ממלמלים את הלחש ומטאטאים כמה סנטימטרים מעל האדמה. השימוש הזה בא לעיתים במקום הדלקת קטורת כאשר אחד המשתתפים אלרגי או אם במקום בו נערך הטקס אסור להבעיר אש. בספרות מטאטאים מוצגים תכופות כאמצעי תחבורה אווירית למכשפות. בסדרת ספרי "הארי פוטר", לדוגמה, מטאטאים משמשים קוסמים ומכשפות במשחק הקווידיץ'. מטאטא כבישים מגב על המילה 'מטאטא', באתר האקדמיה ללשון העברית תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ו, עמוד ב'
אינדול

אינדול (באנגלית: Indole) הוא שמה של תרכובת אורגנית המכילה שתי טבעות, ובנוסף הוא שמה של קבוצת תרכובות אורגניות המבוססות על תרכובת זו. כל האינדולים הם תרכובות ארומטיות המורכבות משתי טבעות מאוחות: טבעת בנזן משושה וטבעת פירול מחומשת. טבעת הפירול מכילה אטום חנקן בודד. נוסחתו של אינדול, התרכובת הבסיסית, היא C8H7N. לשאר האינדולים מבנה זהה, כשלטבעות קשורים אטומים וקבוצות פונקציונליות שונות. היות שטבעת הפירול של אינדול מכילה קבוצת אמין, והיות ואינדול מיוצר בין השאר על ידי צמחים, נחשבים האינדולים לאלקלואידים. אינדולים רבים משמשים בתפקידים חשובים בכל היצורים החיים. אינדול בתוספת קבוצת מתילן (CH2) מהווה את השייר הצדדי של חומצת האמינו טריפטופן, חומצת האמינו הגדולה והנדירה ביותר; כמעט כל האינדולים מסונתזים בטבע מטריפטופן. האוקסינים, ההורמונים הצמחיים החשובים ביותר, הם ברובם אינדולים. האוקסין הנפוץ ביותר, אשר מצוי בכל הצמחים ללא יוצא מן הכלל, הוא אינדול-3-חומצה אצטית, המסומן בקיצור IAA. אוקסין זה מורכבת מחומצה אצטית הקשורה לטבעת הפירול של אינדול. מדיה וקבצים בנושא אינדול בוויקישיתוף אינדול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אריה לייבוש הורוביץ

הרב אריה לייבוש הלוי איש הורוויץ (ט"ו באב ה'תר"ז 1847 – כ"א בסיון ה'תרס"ט 1909) היה רב ואב"ד של קהילת סטאניסלב, ומחבר שו"ת "הרי בשמים". נולד לרבי יצחק הלוי איש הורוויץ, שהיה אב"ד בשלוש קהילות: אוטיניה, זורובנה, וסטאניסלב, ומחבר שו"ת "תולדות יצחק" וספר "מאה שערים" על סוגיות התלמוד. נקרא על שם רבי אריה ליבש הורוויץ, אב"ד סטאניסלב, אביו של סבו, אבי אביו, רבי משולם ישכר הורוביץ, רבה של סטניסלב ומחבר שו"ת "בר ליואי", ונכדם של רבי יצחק מהמבורג ורבי שאול מאמסטרדם. אמו הייתה נכדת רבי יעקב מליסא, רבי שאול ואהל, ורבי צבי הלברשטאדט. למד אצל סבו, רבי משולם יששכר הורוויץ, ונסמך להוראה מבעל "שואל ומשיב" ומבעל "דברי חיים". נשא את בתו של רבי משה וואקס מסירט. בהיותו כבן 24, בשנת תרל״ג נבחר לכהן כרבה של זלאזיץ, ואחר כך בשנת ה'תרל"ח, בהיותו כבן 30 ומחצה, נבחר לכהן כרבה של סטרי. בשנת ה'תרס"ד נקרא למלא מקומו של אביו כרבה של סטאניסלב. נפטר בכ"א סיון, ה'תרס"ט (1908). הרי בשמים - שו"ת חלק ראשון וחלק שני, לבוב, תרמ"ג, באתר היברובוקס הרי בשמים, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי גבורות ארי, באתר היברובוקס אריה ליבוש בן יצחק הורביץ (1847-1909), דף שער בספרייה הלאומית תלמידו רבי מיכאל ברוור בגבורות ארי כתב שנולד בשנת תר״ח. אריה ליבש הורוויץ, הרי בשמים, באתר היברובוקס זכרונות המאור, חלק שני. p. רלה. נכדו כתב שנפטר בסיון, הרי בשמים, הקדמה לתוצאה השנייה אות ט. וכן כתב תלמידו רבי מיכאל ברוור בגבורות ארי
טי-רקס: בחזרה לקרטיקון

טי-רקס: בחזרה לקרטיקון (באנגלית: T-Rex: Back to the Cretaceous) הוא סרט הרפתקאות חינוכי שיצא ב-23 באוקטובר 1998 בידי חברת IMAX בתלת-מימד. הסרט בן 45 דקות, ומככבים בו השחקנים ליז שטאובר, פיטר הורטון וקרי קולמן. הוא מתאר את חיי הדינוזאורים ואת החוקרים והציירים החשובים שהתעסקו בהם, בייחוד את הצייר צ'ארלס ר. קנייט והחוקר ברנום בראון. סרט זה קיבל ביקורות חיוביות מהאתר Rotten Tomatoes והרוויח 104 מיליון דולר. אלי היידן היא נערה בת 16 ובתו של ד"ר דונלד היידן, פלאונטולוג בעל שם עולמי המשמש כאוצר מוזיאון. אביה מוצא ביצה פרהיסטורית בין הסלעים במהלך חיפוש מאובנים וד"ר היידן לצד עוזרתו אליזבת סמפל, מביא אותה למוזיאון. יום אחד אלי מגיעה למוזיאון של אביה ומבקשת ממנו להתלוות אליו במסעותיו לחקר המאובנים אך הוא מסרב ומשאיר אותה במוזיאון. היא נשארת ומחליטה לחקור את הביצה המוזרה אך מפילה אותה בטעות ויוצרת אנרגיה חזקה הגוררת אותה אחורה בזמן אל הקרטיקון העליון, שם היא נתקלת בפרטי פרזאורולופוסים המחפשים מזון בסביבתם. היא פוגשת גם פטרנודון תוקפני אך כשהיא נבהלת היא נגררת חזרה למוזיאון ולא מבינה מה קרה. בעוד היא מסתכלת על איור של 2 דריפטוזאורוסים נאבקים ביניהם היא נשאבת אל התמונה, בה הדינוזאורים חיים כשמאחוריהם נראה הצייר המפורסם צ'ארלס ר. קנייט עסוק בציורם. כשהוא רואה את אלי הוא מסביר לה איך הוא משחזר את היצורים על סמך המאובנים. אז היא עוברת לתוך אוהל ובו החוקר האמריקאי המפורסם ברנום בראון. היא מודיעה לו כמה היא נרגשת לפגוש באדם מפורסם כמוהו, אך הוא לא מבין אותה כלל (מאחר שבאותה תקופה לא היה מאוד מפורסם) וחוזר לחפירת מאובנים. משם היא עוברת שוב לקרטיקון, ומגלה לקן מלא בביצים עגולות. היא מתקרבת אליו ואז רואה אורניתומימוס המתקרב לקן במטרה לחטוף את אחת הביצים. ההורה של הקן מגיע - טירנוזאורוס ומבריח את האורניתומימוס אך לא לפני שהוא מצליח לגנוב את אחת הביצים. הטירנוזאורוס רודף אחריו, מחלץ את הביצה ומטיח אותו הרחק. בדיוק באותו הרגע מתפוצץ מטאור ענקי המסיים את עידן הדינוזאורים. בנקודה זו אלי חוזרת למציאות ואביה והמאבטח, אשר חיפשו אותה במשך זמן רב נתקלים בה וחוזרים לבית. לאחר שהם עוזבים, נשאר רק חתלתול במוזיאון ובאותו רגע הביצה בוקעת ומגיח ממנה טירנוזאורוס צעיר, מבלי שמישהו ידע. ליז שטאובר - אלי היידן פיטר הורטון - ד"ר דונלד היידן, אביה של אלי קרי קולמן - אליזבת סמפל צ'ארלן סשוק - ג'סי היידן דן ליבמן - מאבטח המוזיאון טאק מיליגאן - הצייר צ'ארלס ר. קנייט לארווי מורדוך - ברנום בראון אתר האינטרנט הרשמי של טי-רקס: בחזרה לקרטיקון "טי-רקס: בחזרה לקרטיקון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טי-רקס: בחזרה לקרטיקון", באתר AllMovie (באנגלית) "טי-רקס: בחזרה לקרטיקון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טי-רקס: בחזרה לקרטיקון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "טי-רקס: בחזרה לקרטיקון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הסרט באתר Rotten Tomatoes מידע על רווחי הסרט באתר box office mojo
וילהלם וכטל

וילהלם (זאב) וכטל (בפולנית: Wilhelm Wachtel; ‏12 באוגוסט 1875 – 30 בדצמבר 1942) היה צייר, מאייר וגרפיקאי יהודי שפעל בעיקר בפולין, אוסטריה וישראל. יצירותיו עסקו בנושאי יהדות וציונות בסגנון סימבוליזם אימפרסיוניזם ואר נובו. מרבית יצירותיו אבדו במהלך מלחמת העולם השנייה, אך חלקן נמצאות במוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, המוזיאון הלאומי לבוב (אנ') ובגלריה לאמנות לאומית בלבוב (אנ'). וכטל נולד וגדל בלבוב, למשפחה יהודית אורתודוקסית, בשנים 1894–1899 הוא למד באקדמיה לאמנות יפה בקרקוב. בין מוריו הידועים: ליאון ויצ'ולקובסקי ולאופולד לופלר. הוא המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנות יפה במינכן בשנת 1900 בהדרכתו של ניקולאס גיסיס (גר'). בשנים 1900–1907 הציג את יצירותיו באגוד חברים לאמנות בלבוב ובקרקוב. יצירותיו התפרסמו במגזין Ost und West, ובכתב העת היהודי בו הוא עבד, האלמנך הציוני Rocznik Żydowski ("האלמנך היהודי"). בשנת 1923 הוא עבד בכתב העת מנורה בווינה. במהלך השנים 1908–1914 הציג וכטל בתערוכות באיגוד לעידוד אמנות יפה בוורשה. בשנת 1910 הוא עבר להתגורר בווינה כאשר בשנת 1911 הוא חי תקופה בפריז וחזר לסטודיו שלו בווינה ומשם הוא יוצא ומציג בתערוכות המתקיימות בלבוב, קרקוב ובוורשה. לאחר שובו ממסע בארץ ישראל, בשנת 1922, הוא הציג סדרת ציורים המתארים את חייהם הקשים של החלוצים, החלוץ. הוא ביקר מספר פעמים בארץ ישראל עד לעלייתו בשנת 1936. טרם עלייתו, פרסם וכטל את אוסף הליטוגרפיות "פרידה מגָלות". בתקופת מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית וב-30 בדצמבר 1942 נהרג בתאונת דרכים. בבית הכנסת - כל נדרי, 1900 אסתר, 1910 נצרת, 1932 חנה בתפילה Jerzy Malinowski, Barbara Brus-Malinowska, The Catalogue Of works By Polish Artists And Jewish Artists From Poland In The Museums In Israel, Paintings, Sculpture, Drawing, POLIN Museum Of The History Of Polish Jews And Polish Institute Of World Art Studies, 2017, Poland Isabella Gartner, Menorah, Lüdisches Familienblatt Für Wissenschaft, Kunst und Literatur 1923-1932 Materiatur zum geeshichte einer wiener Zionistischen zeitschrift, k&n,2009,p 141 הצייר וילהלם וכטל, דואר היום, 10 במאי 1932 The Museum of the History of Polish Jews launched the Central Judaica Database, מגזין Ost und West, מהדורה 8-9 אוגוסט 1916 University Library Frankfurt am Main (בגרמנית) The Leo Baeck Institute the Edythe Griffinger Art Catalog (אורכב 28.02.2019 בארכיון Wayback Machine) וילהלם וכטל - גלות (תיק של 14 הדפסי-אבן) הדפס-אבן על נייר, אוסף "פרידה מגָלות", מוזיאון ישראל, ירושלים. וכטל, וילהלם, מוזיאון העם היהודי - בית התפוצות, תל אביב. תיאודור הרצל, דיוקן, וילהלם וכטל, 1930 והולוגרמה לדיוקן זה, המוזיאון היהודי בווינה שרה בן ראובן, סיפורו של ציור הדיוקן של מרים ילן-שטקליס, באתר הארץ, 13 בינואר 2014 וילהלם וכטל (1875-1942), דף שער בספרייה הלאומית הצייר וילהלם וכטל, דואר היום, 10 במאי 1932 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "וילהלם וכטל".
אנגוסטינריפטרוס

אנגוסטינריפטרוס (שם מדעי: Angustinaripterus; משמעות השם: "כנף קצרת-נחיר") הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הרמפורינקוסיים אשר חי באזור סין באמצע תור היורה. הוא נקרא בידי החוקר הי שינלו ב-1983 כשהמאובנים התגלו בתצורות דשנפו (אנ') שבסצ'ואן, סין. נמצאו ממנו רק שרידי גולגולת וחלק מהלסת התחתונה. פטרוזאור זה היה קרוב משפחה של הרמפורינקוס והיה בעל מוטת כנפיים באורך 1.6 מטר בעוד אורך הגולגולת הגיע ל-16.5 ס"מ. הגולגולת הייתה צרה בעלת פתח נחיריים מוארך ולסת בעלת שורות של שיניים מחודדות ששימשו לציד ותפיסת דגים. השיניים הקדמיות היו ארוכות מאוד. בעבר סברו שעקב מאובניו שנמצאו מזרחה בהרבה מרוב בני משפחתו האירופאים הוא השתייך למשפחה אחרת. כיום רואים בו בן למשפחת הרמפרורינקוסיים הקרוב בעיקר לסוג דוריגנתוס. מדיה וקבצים בנושא אנגוסטינריפטרוס בוויקישיתוף אנגוסטינריפטרוס, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיפולוזאורוס

דיפולוזאורוס (שם מדעי: Dyoplosaurus; מילולית: "לטאה כפולת שריון") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האנקילוזאוריים אשר חי בתור הקרטיקון לפני 76.5 מיליון שנה. דומה בצורתו לטרכיאה ולאאופלוצפלוס. המאובנים שלו התגלו באלברטה, קנדה. הדיפולוזאורוס הגיע לאורך 4–4.5 מטרים ולגובה ממוצע של 1.7 מטר והיה בעל רגליים קצרות, גוף משוריין עשוי אוסטאודרם וזנב ארוך בעל "אלה" כבדה בקצהו. עם זאת, יחסית לאנקילוזאורים אחרים, הזנב היה דק יותר. הוא היה נמוך יותר אך בעל מבנה לוחיות מחוזק יותר שהגן עליו מטריפה. הגולגולת הייתה קטנה ומשוריינת והיו עליה 4 קרניים בקצוות. נמצאו רק ממצאים בודדים מדינוזאור זה, אשר התגלו ב-1924 ליד הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה. הממצאים כללו שרידים מעטים של חלקי שלד, גולגולת קצרה ולסתות שבורות והשתייכו למין Dyoplosaurus acutosquameus. מדיה וקבצים בנושא דיפולוזאורוס בוויקישיתוף דיפולוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דיפולוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
ניצן

בבוטניקה, ניצן הוא שמו של כל אחד מקודקודי הצמיחה בגבעולי הצמחים בעלי הזרע. מניצן עשוי להתפתח ענף או פרח. הניצן עשוי להישאר רדום למשך זמן מה. רוב הניצנים, בעיקר של צמחים הגדלים באזורים קרים מוגנים על ידי חפים חיצוניים. לרוב, כאשר הניצן מתפתח, החפים נושרים, אך ישנם מקרים שהם מתפתחים ומעטרים את המקום בו היה הניצן. במקרים בהם נושרים העלים נוצרות "צלקות" על הענף ובאמצעות צלקות אלה ניתן להעריך את גילו של כל ענף. ישנם גם מקרים בהם אין חפים המגוננים על הניצן. לעיתים, בצמחים האלה הניצן מוגן על ידי סיבים קטנים בחלקו החיצוני. הניצן הוא איבר וגטטיבי בצמח, בדומה לעלה, גבעול ושורש. כלומר, איבר שאינו קשור ברבייה מינית. כל ניצן הוא גבעול בפוטנציה, אך קיימת גם התמיינות ניצנים לפרחים. הניצן הראשי מתפתח מן הנצרון (הגבעול העוברי), ולאחר מכן מתפתחים ניצנים צדדיים. בתופעה הנקראת "שלטון הקודקוד", קודקוד הצמיחה הנמצא בקצה ענף מעכב את ההתפתחות הניצנים הצדדים הכי קרובים אליו. דרגת העיכוב יורדת ככל שמתרחקים מהניצן הראשי. דבר זה משפיע על צורת הצמח בהתבגרותו. בהשאלה, משמשת המילה לציון תחילתו של תהליך או מגמה, דוגמת "ניצני התיישבות" לציון ניסיונות התיישבות ראשוניים. ניצן קודקודי: ניצן שנמצא בקצה גבעול. ניצן פריחה: ניצן שנושא התחל של פרח. ניצן חיקי: ניצן היוצא מחיק של עלה (הזווית שבין עלה לגבעול שממנו הוא צומח). ניצן התחדשות: ניצן במצב רדום, שמחדש את צמיחתו כאשר תנאי הסביבה מאפשרים. ניצן וגטטיבי: ניצן המתפתח לגבעול נושא עלים. ניצן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אסתי אנגל, לקסיקון מפה - ביולוגיה, תל אביב: מפה, 2007, עמ' 188
הברית הצרפתית-פולנית (1921)

הברית הצרפתית-פולנית הייתה ברית צבאית בין הרפובליקה הפולנית השנייה לרפובליקה הצרפתית השלישית שהתקיימה בין 1921 ל-1940. ההסכם היה אחד מאבני היסוד של מדיניות החוץ של צרפת בתקופת בין המלחמות, ויחד עם ההסכמה הלבבית היווה הסכם זה בסיס להקמת בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. במהלך יריבות שהתקיימה בין בית הבסבורג לממלכת צרפת במאה ה-16 תרה צרפת אחר בעלות ברית למזרחה של אוסטריה, וייחלה להתאחד עם פולין. ליאן השלישי סובייסקי, מלך פולין, גם הוא, הייתה השאיפה להתאחד עם צרפת כנגד האיום האוסטרי ולבוא עימם יחד בברית, אך איום חמור יותר הציבה האימפריה העות'מאנית המוסלמית העולה והמתגברת לקיומה של הנצרות, אשר הוביל לקרב וינה. במאה ה-18 חולקה פולין על ידי ממלכת רוסיה, פרוסיה ואוסטריה, אך נפוליאון ייסד מחדש מדינה פולנית בדוכסות ורשה. עלייתה של האימפריה הגרמנית במאה ה-19 היוותה עבור שתי המדינות אויב משותף חדש. בעת המלחמה הפולנית-סובייטית הייתה צרפת התומכת העיקרית של פולין, ושלחה גדודים מיוחדים כדי לסייע להם בלחימה בזירה הפולנית. בפברואר 1920 דנו מנהיגי שתי המדינות – אלכסנדר מילרנד ויוזף פילסודסקי, בנושאי כלכלה, פוליטיקה והסכמים צבאיים. הברית הצרפתית-פולנית נחתמה ב-19 בפברואר 1921, בין שר החוץ הפולני אוסטאכי ספייהה לבין ראש ממשלת צרפת אריסטיד בריאן, במהלך תקופת נוהלי המשא ומתן שהובילו לחתימת הסכם ריגה. בשורת ההסכמים חתמו שני הצדדים על מדיניות חוץ משותפת, קידום מגעים כלכליים דו-צדדיים, וסיוע הדדי במקרה של תקיפה. יומיים לאחר החתימה חתמו המדינות על הסכם צבאי סודי על התמודדות מפני תקיפה אפשרית מצד רפובליקת ויימאר ומצד ברית המועצות. ההסכם אושר עם חתימתו של הסכם כלכלי אשר נחתם ב-2 באוגוסט 1923. שנתיים לאחר ההסכם הכלכלי הורחב ההסכם במסגרת הסכמי לוקרנו (אשר הוביל ליציבות בגרמניה ולכניסתה לחבר הלאומים ב-1926), ושתי המדינות חברו לצ'כוסלובקיה כדי לבוא עימה יחד בברית משולשת, ולהניא את הגרמנים מהשתלטות בכוח על שטחים. אולם ברית משולשת זו לא נכנסה לתוקף בכל מאודה והצ'כוסלובקים מעולם לא התאחדו באופן רשמי עם הפולנים מכיוון שלא רצו לנקוט באף צד בסכסוכים הטריטוריאליים בין גרמניה לפולין. לפיכך צרפת סירבה לתמוך בפיתוח התעשייה הפולנית ובצבא צ'כוסלובקיה, או להגדיל את הסכמי הסחר שלהם. הברית הצרפתית-פולנית הראשונית נמשכה עד להתחמשותה של גרמניה הנאצית. תחת האיום הנאצי ההולך ומתגבר ובשאיפה להגיע להסכם שיתופי צבאי חדש, נחתם הסכם צבאי שיתופי ב-19 במאי 1939 בפריז, על ידי הגנרלים מוריס גמלאן וטדאוש קספז'יצקי. הוא אושר על ידי ממשלת צרפת ב-4 בספטמבר, לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין.
טאטא סופר אס

טאטא סופר אס (באנגלית: Tata Super Ace) הוא טנדר, מתוצרת טאטא מוטורס, חברת בת של קבוצת טאטא המיוצר בהודו משנת 2009 ועד היום. "טאטא מוטורס" הוא תאגיד ייצור רכב הודי בינלאומי הממוקם במומבאי שבהודו. טנדר - 2 דלתות. מסחרית. קבינה: 2 מושבים (נהג+נוסע). 2 דלתות. מידות ארגז מטען: אורך: 2,630 מ"מ, רוחב: 1,460 מ"מ, עומק: 300 מ"מ. קיבולת מכל דלק - 38 ליטר. טווח נסיעה - 440 ק"מ. רדיו סיבוב - 5.1 מטר. צמיגי טיובלס (ללא פנימית). מידות צמיגים: 175R14 LT – 8PR. מערכת חשמל - 12 ואט. בלוח מחוונים - שעון דיגיטלי. 2 חלונות חשמל. הזזה מושבים עם משענת ראש מתכווננת וסידור מתקפל. "טאטא סופר אס" - מסחרית "טאטא סופר אס" - מסחרית "טאטא סופר אס" - טנדר "טאטא סופר אס" - טנדר "טאטא סופר אס" - טנדר טאטא אס מדיה וקבצים בנושא טאטא סופר אס בוויקישיתוף טאטא סופר אס, סרטון באתר יוטיוב טאטא סופר אס, סרטון באתר יוטיוב טאטא מוטורס - דגמים ace.tatamotors "טאטא סופר אס" - מפרט ומידות tatamotors.ph/product/small-trucks/cargo/super-ace "טאטא סופר אס" tatasuperace.com/media/delhi_auto_expo "טאטא סופר אס מינט" superacemint.tatamotors.com/tata-trucks/tata-super-ace-mint
מר קו

מר קו (באיטלקית: La Linea) היא סדרת סרטוני הנפשה איטלקית שנוצרה על ידי הקריקטוריסט וכותב הפרסומות האיטלקי אוסוולדו קוונדולי. הסדרה בת 90 פרקים שמוספרו כ-225 פרקים באורך של שתים וחצי דקות כל אחד שהופקו במקור לשידור בערוץ RAI האיטלקי בשנים 1971–1986. בהתחלה, במשך שנים, הדמות הופיעה בפרסומות של חברה איטלקית ליצור סירים. לאור ההצלחה האדירה של הפרסומת, הדמות החלה להופיע בסדרה עצמאית שנקראה באיטליה "הקו" ודרכה התפרסמה ברוב העולם. לאורך השנים שודרה הסדרה בלמעלה מ-40 מדינות ברחבי העולם. כל פרקי הסדרה נמכרים כיום בגרסת DVD והדמות ממשיכה עדיין להופיע בפרסומות למוצרים שונים. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בערוץ הראשון במהלך שנות ה-80 במסגרת התוכנית "חברים מצוירים" שהגישה גילת אנקורי. החל משנת 2009 הסדרה משודרת בערוץ ג'וניור. המוזיקה המנוגנת ברקע סרטוני הסדרה נוצרה על ידי פרנקו גודי בנוסח המזכיר ג'אז. הדמות של מר קו מדברת בג'יבריש, תערובת של קולות ומילמול אשר בתוכו ניתן לזהות מילים באיטלקית במבטא של מילאנו ולעיתים מילים באנגלית, במבטא איטלקי בולט. בכל הפרקים, הקולות מבוצעים על ידי קרלו בונומי. אישיותו של מר קו מאופיינת כטיפוס ים-תיכוני חם-מזג וקצר-רוח, בטלן, שובב והרפתקן. התנהגותו ילדותית משהו, שזורה בתגובות מעוררות גיחוך, ומצב רוחו משתנה בקלות לפי הנסיבות שבהן הוא מצוי והמצבים שנקלע אליהם. יש לו נטייה להסתבך בקלות עם כל דבר שנתקל בו ועם כל מי שנקרה בדרכו. הוא מביע את תחושותיו בהבלטה מוגזמת. סימן ההיכר העיקרי שלו אלה פרצי הצחוק הפרועים עם נטפי רוק מרובים, המביעים לגלוג וזלזול. כל אלה משתלבים יפה בקלילות ובעליזות של העלילה. מר קו הוא איש מצויר ההולך לאורך קו אופקי אינסופי, כאשר הוא מהווה, באותו הזמן, חלק מהקו שעליו הוא הולך. קו ההליכה מוגדר ומוגבל רק על ידי רצונו של הצייר והעיפרון שלו אשר גם מספקים למר קו לאורך התקדמות העלילה את האביזרים הנחוצים לו (או הלא נחוצים לו) ויוצרים למעשה את היקום שבו הוא חי. כמו כן, בכל פעם שמר קו נתקל בדרכו במכשולים הוא נוהג לפנות לצייר על מנת שזה יצייר עבורו את הפתרון. אם מר קו אינו מרוצה מהפתרונות של המצייר ומהחפצים והמכשולים שזה מעמיד לפניו, הוא מתרגז ורוטן ופותח את פיו במילות זעם וקללות בשפתו הלא-מובנת. צבע הרקע משתנה בהתאם לרגשות ולאווירה שמר קו מרגיש, אם כי רוב הסדרה אופיינה בצבעים לבן, כחול ושחור. העלילה סובבת סביב מבנה קבוע של "מרוצה - מופתע - חסר שביעות רצון - מתוסכל - זועף - מקטר" וכו', במעברים חדים ביניהם. בסוף כל פרק נוהג הצייר, לרוב, לגרום לקטיעת הקו האופקי שעליו הדמות הולכת ובכך לגרום למר קו ליפול לתוך תהום ולאחר מכן לכתוב "הסוף" על התהום אליו מר קו נופל. ב־2005, יצא ווידאו־קליפ לשיר של להקת ג'מירוקוואיי, Don't) Give Hate a Chance) שהיה מעין מחווה לסדרת סרטוני מר קו. הווידאו־קליפ הוא מעין פירוש מונפש למלחמה בטרור ומציג דמויות תלת־ממדיות בדמותו של מר קו וכמו כן גם ידו של הצייר אשר מופיעה מספר פעמים במהלך הווידאו-קליפ. סרטוני מר קו משודרים בקביעות בתחנות הרכבת התחתית במספר ערים בגרמניה ובשוודיה. אתר האינטרנט הרשמי של מר קו (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מר קו (באיטלקית) "מר קו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מר קו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עורק השחלה

עוֹרֵק הַשַּׁחֲלָה (TA: arteria ovarica) הוא עורק בבטן ובאגן האישה היוצא מאבי העורקים ומספק דם לשחלה, לחצוצרה ולחלק מהשופכן. עורק השחלה יוצא מאבי העורקים מתחת לעורק הכליה ומשמעותית מעל לעורק מתלה המעי התחתון. הוא יורד באלכסון מטה והצדה, בצמוד לצפק הדופני ומלפני השופכן. בחלק זה מסתעפים ממנו ענפים קטנים המזינים את השופכן הבטני והאגני. בהיכנסו לאגן הקטן הוא חוצה את מוצא עורק הכסל החיצון ונכנס בכיוון תיכון לתוך רצועת תלי השחלה, עד להתפצלותו לענף השחלה, המספק דם לשחלה, ולענף החצוצרה, המספק דם לחצוצרה. ענפים אלה משיקים עם ענפים בעלי אותו שם שמקורם בעורק הרחם. בעת ניתוח כריתת השחלה, בשל הקרבה של השופכן לעורק השחלה, ניסיון לקשירת העורק עלול להסתבך עם פגיעה בשופכן. עורק האשך Moore, Keith L.,, 3, Clinically oriented anatomy, Seventh edition, Philadelphia: Lippincot, Williams & Wilkins, עמ' 355, 361, 384 ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.