דבורייה

דבורייה (בערבית: دبورية) היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל, השוכנת בשולי עמק יזרעאל ולמרגלות הר תבור. דבורייה בנויה על צלע הר תבור, בחיבור בינו למישור בקעת כסולות הצמוד אליו. רוב היישוב, שתושביו ערבים מוסלמים, בנוי על שיפועים תלולים יחסית. צורת הבנייה בו היא כפרית מסורתית, ומתאפיינת במבנים בעלי קומה אחת עד ארבע קומות. היישוב נמצא באזור העיר המקראית דָּבְרַת, הנזכרת מספר פעמים בתנ"ך, אשר התקיימה כיישוב יהודי גם בתקופת בית שני, וככל הנראה משמר את שמה. יש המניחים כי מקור השם דבורייה מהמילה הכנענית "דבר" שפירושה מקום לרעיית הצאן, ואכן סביבת הכפר עשירה במקומות מרעה. במהלך חפירת יסודות לבית בשנות ה-60, נמצאו שברי חרסים עתיקים. החרסים תוארכו לתקופת הברזל, תקופת התלמוד והתקופה המוסלמית הקדומה. המקום נזכר בכתבי אוסביוס (תחילת המאה ה-4) כ"כפר של יהודים". במחצית השנייה של המאה ה-19 התגוררו בכפר כ-200 נפשות, כולם מוסלמים, בבתים רעועים מופרדים בסמטאות צרות ובמערות. במפקד האוכלוסין של שנת 1922 נמנו בכפר 602 נפשות. במפקד האוכלוסין של 1931 נמנו בכפר 747 נפשות, ב-170 בתים מיושבים, כולם מוסלמים למעט 15 גברים וארבע נשים שככל הנראה התגוררו במנזר על הר תבור שתושביו נמנו עם תושבי דבורייה. בסקר הכפרים 1945 בארץ ישראל נאמד מספר תושבי הכפר בכ-1,290 נפש ושטחו נרשם כ-18,185 דונם, מתוכם 4,241 דונם של אדמה ציבורית ו-571 דונם אדמה בבעלות יהודית. היישוב הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1961. בין השנים 2013-2024 ראש המועצה היה זוהיר יוספיה, ב-2024 זכה בבחירות המועמד ריפעת עזאיזה. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בדבורייה 11,022 תושבים (מקום 169 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.3%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 63.2%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 8,156 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). אתר האינטרנט הרשמי של דבורייה פרופיל דבורייה נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס מידע על אתר דבורייה, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות דבוריה באתר הרשות לפיתוח הגליל יואל אליצור, ‏דבורה ודבוריה למרגלות התבור – לפשר השם הכפול ומקורו, קתדרה 54, טבת תש"ן, דצמבר 1989, עמ' 16-3 נדב נאמן, ‏האמנם נתקיימה עיר בשם תבור בימי הבית הראשון?, קתדרה 60, יוני 1991, עמ' 185-182 יואל אליצור, ‏תגובה, קתדרה 60, יוני 1991, עמ' 188-186 רבקה שפק-ליסק, הכפר הערבי דבוריה היה בעבר יישוב יהודי באתר אימגו דבורייה (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. לטבלת הדירוג המלא. הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 נחמיה צורי, שרידים מן התקופה הישראלית בדבוריה, חדשות ארכיאולוגיות טו, תשכ"ה, עמ' 11-10 נחמיה צורי, נחלת יששכר, ירושלים: החברה לחקירת ארץ־ישראל ועתיקותיה, תשל"ז, עמ' 108 Sharon, Moshe (1997). "DABBŪRIYAH". Corpus inscriptionum Arabicarum Palaestinae (CIAP). Vol. 3: D-F. Leiden: Brill. ISBN 978-90-04-11006-9. OCLC 36892812. יהושע בן אריה ועמירם אורן, יישובי הגליל ערב מפעל ההתיישבות הציוני, בתוך: ארצות הגליל, כרך א', אוניברסיטת חיפה, 1983, עמ' 339-340 Census of Palestine 1931. Population of villages, towns and administrative areas, Jerusalem, 1932 באתר ה- Internet Archives , עמ' 73 הדאווי, סקר הכפרים, עמ' 62 פרופיל דבורייה באתר הלמ"ס