laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נורם מקדונלד

נורם מקדונלד (באנגלית: Norm Macdonald; 17 באוקטובר 1959 – 14 בספטמבר 2021) היה קומיקאי, סופר, שחקן, סטנדאפיסט ומפיק קולנוע קנדי. מקדונלד נולד בקוויבק, לפרסי ופרן מקדונלד יש לו אח בשם ניל מקדונלד שהוא עיתונאי ברשת החדשות CBS. הופעותיו הראשונות היו במופעי סטנד-אפ במועדונים באוטווה וב-1987 הופיע בפסטיבל "Just for Laughs". ב-1993 הוא לוהק לתוכנית "סאטרדיי נייט לייב" ושם ביצע חיקויים של דמויות שונות במשך 5 עונות, עד שפוטר ב-1998. באותה שנה כיכב בסרט "עבודה מלוכלכת" של בוב סאגט. בשנת 1992 הצטרף מקדונלד לצוות הכותבים של התוכנית רוזאן והופיע בהופעת אורח בתוכניות "המופע של דרו קארי" ו-"news Radio". ב-1999 יצר את הסדרה בכיכובו "המופע של נורם". ב-2000 השתתף בשעשועון "מי רוצה להיות מיליונר", וזכה בחצי מיליון דולר שאותם תרם לצדקה. ב-2003 לוהק לתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "A Minute with Stan Hooper" של רשת פוקס שבוטלה אחרי שישה פרקים. ב-2010 לוהק לסדרה "מקום טוב באמצע" כאחיו של אב המשפחה. בקולנוע הוא דיבב בין היתר בשני סרטים בסדרת "ד"ר דוליטל" ובסרט "הצד הגס של הפינגווינים" מ-2007. מקדונלד בין היתר ידוע גם בהופעות אורח שלו בסרטי אדם סנדלר: "אנשים מצחיקים", "ג'ק וג'יל", "מגודלים", "בילי מדיסון, ו-"the ridiculous 6". בין 2014–2018 השתתף מקדונלד בסדרה המצוירת "Mike Tyson mysterys". ב-2013 התחיל מקדונלד פודקאסט ביוטיוב "Norm Macdonald live". שבו הוא מראיין מפורסמים במשך שעה. ב-2017 נטפליקס רכשה את הזכויות לפודקאסט וחדשה את התוכנית בשם norm Macdonald has a show שעלתה ב-2018 ל-10 פרקים. ב-2016 דיבב דמות של חוצן ג'לטיני בעונה הראשונה של "האורוויל", סדרת דרמה קומית מדע בדיונית אמריקאית שנוצרה על ידי סת' מקפרלן, ועלתה לשידור ברשת פוקס בעונת 2017–2018. מקדולנד נפטר ב-14 בספטמבר 2021, בגיל 61, בתום תשע שנים בהן נאבק במחלת הלוקמיה. הוא הקפיד על פרטיותו, ולא גילה את דבר המחלה למשפחתו, חבריו ומעריציו. מדיה וקבצים בנושא נורם מקדונלד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נורם מקדונלד (באנגלית) נורם מקדונלד, ברשת החברתית פייסבוק נורם מקדונלד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נורם מקדונלד, סרטונים בערוץ היוטיוב נורם מקדונלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נורם מקדונלד, באתר AllMovie (באנגלית) נורם מקדונלד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נורם מקדונלד, באתר MusicBrainz (באנגלית) נורם מקדונלד, באתר Discogs (באנגלית) נורם מקדונלד, באתר Songkick (באנגלית) נורם מקדונלד, באתר בילבורד (באנגלית) מורן שריר, גאון, ילדותי, קומיקאי בנשמה: פרידה מנורם מקדונלד, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2021 Evans, Greg (September 14, 2021). Norm Macdonald Dies: Influential Comedian & Former ‘SNL’ Weekend Update Anchor Was 61. Deadline Hollywood. Retrieved September 14, 2021
מעשה בשני גורו

"למה כן ולמה לא או מַעשֶׂה בִּשנֵי גורו" הוא שיר מאת אברהם שלונסקי. השיר נכלל בספר השירים אני וטלי בארץ הלמה, בהוצאת ספרית פועלים, 1974 (שיצא במהדורה מחודשת ומקוצרת ב-2003 עם איוריו של דני קרמן), ואחר כך, ב-2012, בספר כן-גוּרוּ ולא-גוּרוּ, מלווה באיוריו של אביאל בסיל. השיר הוא סיפור משעשע, קצבי ומחורז בווירטואוזיות. מורכב משורות קצרות בחריזה. הצליל של המילה "לא" מופיע הרבה בשיר גם במילים אחרות: הבדלו, לסבלו, כהרגלו. השיר מספר על כן-גורו, הגור הנחמד והצייתן, שאומר תמיד "כן", ועל לא-גורו, הגור השני, המרדן, שמתנהג באופן בלתי נסבל ואומר תמיד "לא". בני המשפחה מסבירים ללא-גורו שהעולם מחבב את אומרי ה"כן", ולא-גורו משתכנע ומסכים. מַעשֶׂה בִּשנֵי גורו: כֵּן גוּרוּ וְלֹא גוּרוּ, זוּג נֶחְמָד וְהֶבדֵלו כַּהֶבְדֵל בֵין כֵּן לְלֹא. הָאֶחָד הוּא גוּר חָביב, והַכֵּן לא מָש מפּיו ואָחִיהוּ עַקשָני הוּא וְהַלֹא לא מָש מִפּיהוּ. עדנה אברמסון, שלונסקי לילדים: במקום דובון, קנגורו, באתר ynet, 11 בנובמבר 2012 השיר ודפי עבודה עליו לתלמידים, החל מעמוד 57, באתר כותר כן-גורו ולא-גורו, באתר דףדף דר' רותי קלמן, כן-גורו ולא-גורו וגם נקודה למחשבה, באתר הספרייה העירונית דימונה כן-גוּרוּ ולא-גוּרוּ / אברהם שלונסקי, באתר ספריית הפועלים ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1937/1938 בפוטבול ליג

עונת 1937/1938 הייתה העונה ה-46 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-28 באוגוסט 1937 והסתיימה ב-7 במאי 1938. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לסטר סיטי ובלקפול היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. אברטון זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו מנצ'סטר סיטי ווסט ברומיץ' אלביון. במקומן לליגה הבכירה עלו אסטון וילה ומנצ'סטר יונייטד. טומי לאוטון (אברטון כבש 28 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
יצחק דאנציג

הרב יצחק דאנציג (י"ז בשבט ה'תקצ"ז, ינואר 1837 - י"ד בטבת ה'תרע"ז, ינואר 1917) היה רב, פוסק, דרשן ונואם, בערים וקהילות שונות באירופה ובסוף ימיו בארץ ישראל. דרושיו ודברי תורתו מאוגדים בספרים הרבים והנודעים שכתב. נולד בסלונים שבבלארוס ב-1837 למנחם מאניש דאנציג. בצעירותו התחנך בישיבות שבעירו, סלונים, ומה'תרי"ב (1852) למד בישיבת וולוז'ין. לצד לימודיו בהלכה ותלמוד, נמשך במיוחד למחקר ודרוש, והתעניין בספר העיקרים. בהיותו בגיל 17 נפטר אביו, לאחר זמן קצר התחתן ועסק בפסיקת הלכה ודרשנות. בתחילה התגורר בערים שונות עד שנדד לעיר יאנובה שבליטא, שם מינוהו לפוסק ומגיד מישרים לאנשי העיר. בה'תרכ"ט (1869) מונה למגיד המישרים של העיר מלאווה שבפולין, לאחר זמן ניסה לעסוק במסחר, אך לא הצליח. הוא פנה שוב לדרשנות ומונה לדרשן העיר מוהילב שבבלארוס. בה'תרל"ט (1879) עבר לעיר סנקט פטרבורג בירת רוסיה, שם היה לאחד מרבני העיר, רב בית הכנסת הגדול "אובחובסקי", דרשן ומגיד מישרים. בה'תרע"ב (1912) עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים. הוא מונה למגיד המישרים של בית הכנסת זיכרון משה ובבית המדרש וישיבת מאה שערים. נפטר בי"ד בטבת ה'תרע"ז, 1917, נקבר בהר הזיתים. בית יצחק, דרושים, דפוס וילנא ה'תרכ"ו. באר יצחק, פירוש על הגדה של פסח, ורשא ה'תר"ל. מחזה הנפש, וילנא ה'תרל"ב. אלון בכות, ספר הספד על המלבי"ם, פטרבורג ה'תר"ם. יסודי העיקרים - חלק א', דרושים לפי פרשיות התורה וחמש מגילות, ורשא ה'תרמ"ח. מצבת אבן, ספר הספדים, פטרבורג ה'תר"ן. יסודי העיקרים - חלק ב', פטרבורג ה'תרנ"ב. גבעת בנימין, ספר הספד על רב העיר קייב, ברדיטשוב ה'תרנ"ו. בית יצחק, על שולחן ערוך, ורשא ה'תרנ"ט. בתי הנפש (הודפס בכתב יד בצירוף הספר הקודם), על שיר השירים. קובץ הפיוטים. קונטרס שו"ת. תבנית יד, הגהות על תלמוד ירושלמי, מדרשים ויורה דעה. תשובות מהרי"ד, תשובות בהלכה. ווארשא, ה'תר"ע. יסודי הדת, ירושלים ה'תרע"ו. בן-ציון אייזנשטט, יצחק דאנציג, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק א, באתר היברובוקס (ותמונתו שם בעמוד האחרון) יצחק בן מנחם מניש דאנציג (1837-1917), דף שער בספרייה הלאומית
רנו Type FK

רנו Type FK (בצרפתית: Renault Type FK) היא מכונית קבריולה מסוג טורפדו המיועדת לארבעה אנשים, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1917–1918. קבריולה - 4 מושבים לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) - 4 מושבים מדיה וקבצים בנושא רנו Type FK בוויקישיתוף רנו Type FK, סרטון באתר יוטיוב סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים רנו Type FK voitures.renault רנו Type FK les-renault-d-avant-guerre.com/t1303-Renault-FK-1912 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רנו Type CQ

רנו Type CQ (בצרפתית: Renault Type CQ) היא מכונית בתצורת קבריולה, (2 מושבים + 2 מאחור), מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1912–1913. בדגמים מסוימים גג הבד היה מכסה רק את החלק הקדמי של הרכב (את שני המושבים הקדמיים בלבד) ובדגמים אחרים גג הבד היה מכסה את כל ארבעת המושבים. רנו Type CQ, שנת 1912 - (2 מושבים + 2 מאחור) רנו Type CQ רנו Type CQ, שנת 1912 - מבט לתא הנהג מדיה וקבצים בנושא רנו Type CQ בוויקישיתוף רנו Type CQ ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספנדרל (ביולוגיה)

בביולוגיה, ספנדרל (באנגלית: spandrel) הוא תכונה פנוטיפית שהיא תוצר לוואי של האבולוציה של מאפיין אחר, בניגוד לתכונה שהיא תוצר של ברירה טבעית. המונח נטבע על ידי סטיבן ג'יי גולד וריצ'רד לוונטין שהשתמשו בתיאור הספנדרל כמשל. הספנדרל הוא המרווח שבין הקשת ובין המסגרת האנכית והאופקית בה היא מצויה, בבנייה באדריכלות ימי הביניים, מרווח שהתמלא בעיטורים באדריכלות הרנסאנס. מילוי זה, לטענת גולד ולוונטין היה לא כתוצאה משיקולי צורך אלא כתוצאה מניסיון לעצב את הרווח שבין הקשת ובין המסגרת. באותו אופן, לטענת גולד ולוונטין, קיימות התפתחויות אבולוציוניות שאינן נובעות מהתאמה לסביבה ומעקרון הברירה הטבעית. איברים רבים בגופיהם של בעלי חיים התפתחו מ"ספנדרל", כלומר שימשו לצורך מסוים, ולאחר מכן "התלבש" עליהם שימוש נוסף – שבהדרגה הפך לשימוש העיקרי. התפתחות כנפי הציפור נבררה באבולוציה כי הכנפיים שיפרו את קליטת חום השמש וחימום הגוף, אך בהדרגה החלו הכנפיים לשמש גם לתעופה, ושימוש משני זה הפך לשימוש עיקרי. משטחים נוקשים על ראשיהם וגבם של הטריצרטופס, הסטגוזאור ודינוזאורים צמחוניים אחרים הגדילו את שטח הפנים של הגוף וכך השתפרה קליטת חום השמש, אך בזכות קשיחותם החלו משטחים אלה לשמש גם כאיברי ניגוח בקרב. זנב הלוויתן, חלק מעמוד השדרה, התפתח לאור היתרונות שהיו לו עבור תנועת הלוויתן, אך עם הזמן החל לשמש גם כאמצעי לפיזור חום הגוף ולקירור הגוף. באותו אופן, השינוי במוח האנושי אפשר גיבוי למצבי עומס חום – הצורך המקורי שעליו ענה השינוי – אך בהמשך יצר שינוי זה קשרים רבים יותר בין נוירונים, וכך נוצרו תפקודים מנטליים מסוג חדש: שפה, תקשורת באמצעות סמלים ותודעה. הכמות יצרה איכות. הגפיים והאצבעות של הפרימטים, שבמקור היו יונקים שוכני עצים ביערות טרופיים וסובטרופיים, הסתגלו במקור ללפיתת ענפים, בעיקר עם התפתחות האגודל הנגדי, אך בדיעבד הסתברו גפיים ואצבעות אלה כיעילים לטיפול עדין בכלים. לפרימטים עיניים גדולות שפונות קדימה ולא לצדדים כמו במרבית היונקים, ומאפשרות להם ראייה סטראוסקופית ואומדן מרחקים מדויק. העיניים האלה מעידות על הסתגלות לתנועה בזינוק בין ענפים, אך בדיעבד הסתברו כיעילות לצורך בחינה מדוקדקת של עצמים וטיפול בכלים. השיער התפתח בפרימטים מכיוון שקיומו היווה יתרון בתפקידים שונים. לא ידוע איזה מבין התפקידים הבאים נתן יתרון ראשוני לשיער ואילו מביניהם הסתפחו בתור ספנדרלים: שמירת חום הגוף באמצעות כליאת שכבת אוויר מבודדת הקרובה לעור. הרחקת עצמים זרים וחיידקים מפתחי הגוף (ריסים, שערות תעלת האוזן, איברי המין, שפם, שערות האף ועוד). הגנה מפני קרינת השמש (שיער הראש באדם). הרחקת נוזלים והפרשות (גבות). נידוף זיעה (שיער בית השחי) תפקיד תקשורתי וסמלי, למשל הופעת שיער הערווה ובית השחי באדם מסמלים בגרות מינית, וגבו המעוטר בפרווה כסופה של זכר הגורילה הדומיננטי הוא סמל לשלטון. תקשורת באמצעות ריח. גופם של בעלי חיים שונים (ובני אדם בפרט) משחרר פרומונים היוצרים לכל פרט ריח ייחודי. שיער הגוף שומר שריח הגוף יישאר לאורך זמן וכך מאפשר לפרטים אחרים להגיב אליו. שיער בצבעים שונים מקל על ההסוואה של היונק בסביבתו והתחמקות מטורפים או מהבחנה מוקדמת בו על ידי טרפו. יופי וחן. ריצ'רד דוקינס טען שאין דרך לבדוק או להוכיח את תאוריית הספנדרל, כמו גם תורות אבולוציוניות אחרות שמתוות תהליכים שאינם כרוכים בהתאמה. כריסטופר מקדוגל, נולדנו לרוץ, אחוזת בית, 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גס היימן

גס היימן (באנגלית: Gus Heyman; ‏ 1915 - ?) היה אתלט אמריקאי-יהודי. אלוף המכביה הראשונה (1932) בריצת 100 מטר. היימן גדל בניו יורק ולמד בסיטי קולג' של ניו יורק. במכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 היה היימן צעיר המשתתפים במשלחת האמריקאית. הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בריצת 100 מטר לפני פריץ גרבר ופליקס זימנאואר, שניהם מגרמניה. מדליות כסף, בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.2 שניות, אחרי פריץ דויטשר מאוסטריה (50.9 שניות) ולפני לאון פאסי מיוון (51.4 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 44.0 שניות, אחרי גרמניה (43.6 שניות) ולפני ארץ ישראל (44.4 שניות). בשנת 1934 סבל היימן מפציעה ברגלו שמנעה ממנו להתאמן. Maccabiah Games before World War II (באנגלית) טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 U.S. Team out to Win ’35 Maccabiad, Jewish Telegraphic Agency,‏ January 9, 1935 (באנגלית) אברהם ב. ריבלין, המכביה העבריה הראשונה - עם סיום המכביה, דואר היום, 3 באפריל 1932 מתוצאות ההתחרויות, דואר היום, 1 באפריל 1932 המנצחים במכביה הראשונה והישגיהם, דואר היום, 2 באפריל 1935
העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה

העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה, תרומה יוצאת דופן לתנועה המודרנית (באנגלית: The Architectural Work of Le Corbusier, an Outstanding Contribution to the Modern Movement) הוא שמו של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו שהוכרז ב-2016. האתר מאגד 17 מבנים או קומפלקסים, רובם בצרפת ומקצתם מפוזרים בארגנטינה, בבלגיה, בגרמניה, בהודו, ביפן ובשווייץ, שתוכננו על ידי האדריכל השווייצרי לה קורבוזיה ומייצגים את עבודתו ואת מאפייני האדריכלות המודרנית שיישם. לה קורבוזיה נחשב על ידי רבים לאדריכל המשפיע ביותר בתולדות האדריכלות המודרנית. העקרונות שטבע וחידושיו בצורה, בחומר, במבנה ובתוכנית השפיעו ומשפיעים עד היום השפעה מכרעת על האדריכלות והתכנון העירוני, ויצרו צורת התבוננות חדשה על הצרכים השימושיים והאסתטיים שממלאים הבית והעיר. המבנים שנבחרו, מסוגים ושימושים שונים - בתי מגורים, בית חרושת ומבני דת, תרבות ושלטון - משקפים את החדשנות של לה קורבוזיה ואת יישום העקרונות והחידושים של האדריכלות המודרנית, שרבים מהם נטבעו על ידו. בין אלו נמנים העמדת הבניין מעל קומת עמודים פתוחה (פילוטי), הבאה לידי ביטוי בווילה סבואה; עירוב השימושים בבניין והשימוש ב"מודולור" הבאים לידי ביטוי ביחידת מגורים במרסיי; התכנון העירוני המודולארי והמרווח במתחם הקפיטול בצ'אנדיגאר; והקונסטרוקציה הפיסולית והבטון החשוף המוצגים בכנסיית נוטרדאם די או. להלן המבנים לפי המספר הסידורי שלהם באונסק"ו: מדיה וקבצים בנושא העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה העבודה האדריכלית של לה קורבוזיה, תרומה יוצאת דופן לתנועה המודרנית באתר אונסק"ו (באנגלית) הילה שמר, 17 מבנים של האדריכל לה קורבוזיה נכנסו לרשימת המורשת של אונסק"ו, באתר Xnet‏, 20 ביולי 2016 אסתר זנדברג, האדריכל המשפיע של המאה ה-20 עדיין שנוי במחלוקת, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2016 נעם דביר, עכבר העיר אונליין, לה קורבוזיה: בשנה הבאה בצ'אנדיגאר הבנויה, באתר הארץ, 29 ביוני 2009 רשימת האתרים באתר אונסק"ו (באנגלית).
אוניברסיטת מלבורן

אוניברסיטת מלבורן (באנגלית: The University of Melbourne) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת במלבורן שבאוסטרליה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1853, והיא השנייה בעתיקותה באוסטרליה (אחרי אוניברסיטת סידני ולפני אוניברסיטת אדלייד), והוותיקה ביותר בוויקטוריה. הקמפוס הראשי ממוקם בפארקוויל שהוא פרבר פנימי צפונית למרכז העסקים הראשי של מלבורן ובנוסף ישנם מספר קמפוסי משנה ברחבי ויקטוריה. הגוף העליון באוניברסיטה הוא מועצה הבוחרת את מנהל האוניברסיטה ואת סגן הנשיא, מנהלת את האוניברסיטה באופן שוטף ואחראית על הכוונת התקציב. הפקולטה לאדריכלות, בניה ותכנון הפקולה לאמנויות (אנ') הפקולטה לעסקים וכלכלה הפקולטה לאומנות ומוזיקה (אנ') הפקולטה לרפואה, רפואת שיניים ומדעי הבריאות (אנ') הפקולטה למדעים (אנ') הפקולטה למדעי וטרינריה וחקלאות (אנ') בית הספר להנדסה (אנ') בית הספר לחינוך בית הספר למשפטים (אנ') דירוג שאנגחאי: מקום 35 (2023) Times Higher Education: מקום 37 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 13 (2024) U.S. News & World Report: מקום 27 (2024) דירוג ליידן CWTS: מקום 33 (2024) דירוג שאנגחאי: מקום 1 (2023) Times Higher Education: מקום 1 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 1 (2024) U.S. News & World Report: מקום 1 (2024) דירוג ליידן CWTS: מקום 1 (2024) האוניברסיטה שייכת ל"קבוצת השמונה", חברה בארגון האוסטרלי אוניברסיטאות אוסטרליה (אנ'), ושותפה בחברה הפרטית "אסטרונומי אוסטרליה" שהיא מוסד ללא כוונת רווח שחבריה כוללים אוניברסיטאות אוסטרליות וארגוני מחקר עם יכולת מחקר משמעותית באסטרונומיה. בנוסף, היא שייכת לקבוצה הלא רשמית בעלת הכינוי "אוניברסיטאות אבן החול' באוסטרליה. האוניברסיטה חברה במספר ארגונים בין-לאומיים; חברה ברשת אוניברסיטאס 21, באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט וברשת אוניברסיטאות אוסטרליה אפריקה (באנגלית: Australia Africa Universities Network, בראשי תיבות: AAUN) המחברת בין חוקרים אנשי אקדמיה וסטודנטים משתי היבשות כדי להתמודד עם אתגרים משותפים. מבין תלמידי האוניברסיטה או חברי הסגל שלה, ניתן למנות: שבעה זוכי פרס נובל: : אליזבת בלקברן, סר ג'יימס מירליס, סר ג'ון אקלס (אנ'), סר מקפרלן ברנט (אנ'), יהושע לדרברג, הווארד וולטר פלורי, ברט זקמן. ארבעה ראשי ממשלת אוסטרליה: אלפרד דיקין, ג'וליה גילארד, הרולד הולט ורוברט מנזיס. חמישה מושלים כלליים: ריצ'רד קייסי, זלמן כהן, פיטר הולינגוורת', אייזק אייזקס וניניאן סטיבן. בוגרים נוספים: קייט בלאנשט, גוטייה, ג'רמיין גריר, ג'וליאן אסאנג', ביל שורטן, מארק רגב, פורשיה דה רוסי, ריימונד גייטה, פיטר סינגר, אליזבת דביקי, אלן מורהד, ג'ון בלותל (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת מלבורן בוויקישיתוף אתרים רשמיים אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מלבורן (באנגלית) אוניברסיטת מלבורן, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת מלבורן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת מלבורן, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת מלבורן, ברשת החברתית טיקטוק אוניברסיטת מלבורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתרי מדיה ועיתונות אתר האוניברסיטה ביוטיוב (באנגלית) אתר האוניברסיטה ברשת החברתית פייסבוק (באנגלית) אתר האוניברסיטה ברשת החברתית טוויטר (באנגלית) אתר האוניברסיטה ברשת החברתית לינקדאין (באנגלית) אתר האוניברסיטה באתר שיתוף התמונות אינסטגרם (באנגלית) אתר האוניברסיטה באתר שיתוף התמונות פליקר (באנגלית) University of Melbourne, About us, Facts and figures, Quick facts 2018/2019 brochure. Rachid Annab, Research and industry leaders at the University of Melbourne, About us, ‏2019-03-05 (באנגלית)
רנו Type DM

רנו Type DM (בצרפתית: Renault Type DM) היא מכונית סלון מהודרת, מסוג טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1913–1914. סדאן (5 מושבים) קבריולה לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) רנו Type DM, שנת 1913 רנו Type DM, טורפדו, קבריולט, שנת 1914 רנו Type DM, שנת 1913 לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) רנו לואי רנו רנו Type A רנו Type B רנו Type C רנו Type D רנו Type E רנו Type G רנו Type E רנו Type EU רנו Type EF רנו Type AX מדיה וקבצים בנושא רנו Type DM בוויקישיתוף רנו Type DM ( Les Renault d'avant guerre : Type DM - 1913) סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים
ארנסט בדיאן

ארנסט בדיאן (בגרמנית: Ernst Badian‏; 8 באוגוסט 1925 - 1 בפברואר 2011) היה היסטוריון אמריקאי-יהודי יליד אוסטריה, אשר התמחה בהיסטוריה של יוון ורומא. שימש כפרופסור באוניברסיטת הרווארד בין השנים 1971-1998. בדיאן נולד ב-8 באוגוסט 1925 בווינה בירת אוסטריה. לאחר האנשלוס ב-1938, עת החריפו הרדיפות כנגד היהודים באוסטריה, עברה משפחתו לניו זילנד. בדיאן למד בקנטרברי קולג' (אנ'), והשלים תואר ראשון ב-1945. לאחר מכן למד כסטודנט-אורח ביוניברסיטי קולג' (אנ') באוקספורד אצל הפרופסור ג'ורג' קוקוול (אנ'). הוא קיבל תואר דוקטור ב-1962. עבודת הדוקטורט שלו נכתבה בהדרכתו של רונלד סיים, ומאוחר יותר בדיאן עיבד אותה לספרו הראשון (יצא לאור ב-1958). בהמשך ערך בדיאן שניים מתוך שבעת הכרכים של ספרו של סיים, "Roman papers". בדיאן כתב 5 ספרים העוסקים ברומא העתיקה, וכמאתיים מאמרים בכתבי עת וכרכים מרוכזים. מפורסם במיוחד הוא אחד ממאמריו הבוחן בצורה ביקורתית את פועלו של אלכסנדר הגדול. ב-1971 מונה לפרופסור להיסטוריה קלאסית באוניברסיטת הרווארד. ב-1974 נבחר לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, ופעל רבות לקידום חקר העת העתיקה בארצות הברית. ב-1974 הוא סייע בהקמת "איגוד ההיסטוריונים של העת העתיקה" (Association of Ancient Historians), ב-1976 עזר להקים את "כתב העת האמריקאי להיסטוריה עתיקה" (American Journal of Ancient History) והוא שימש כעורך שלו עד 2001. ב-1998 הפך לפרופסור אמריטוס בהרווארד, וב-1999 העניקה לו ממשלת אוסטריה את "העיטור האוסטרי למדע ואומנות" (אנ'). הוא גם היה חבר באקדמיה הבריטית, האקדמיה למדעים באוסטריה, המכון הארכאולוגי הגרמני, האקדמיה הפינית למדעים, והחברה הרומית בלונדון. באחרית ימיו, חי בדיאן בעיר קווינסי שבמדינת מסצ'וסטס. הוא נפטר ב-1 בפברואר 2011, בגיל 85, כתוצאה מפצעים שספג מנפילה. הוא נחשב בידי רבים מעמיתיו לאחד מגדולי החוקרים של העת העתיקה במאה ה-20. אוסף המטבעות הרומיים שלו נתרם עוד בחייו לספריית אוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי. אוסף זה כולל 1,200 פריטים, והוא רב חשיבות כיוון שהוא מתעד את האבולוציה של המטבעות והכלכלה ברפובליקה הרומית. במפגש של איגוד ההיסטוריונים של העת העתיקה בשנת 2012, נישאו דברים לזכרו, אשר ב-2013 יצאו לאור כספר בן 100 עמודים בשם "The Legacy of Ernst Badian". Foreign Clientelae 264–70 B.C., Clarendon Press, Oxford, 1958 Studies in Greek and Roman History, Blackwell, Oxford, 1964 Roman Imperialism in the Late Republic, 2nd ed. (1st commercial ed.) Blackwell, Oxford/Cornell University Press, 1968 Publicans and Sinners, Blackwell, Oxford/Cornell University Press, 1972, reprinted, with corrections and critical bibliography, Cornell University Press, 1983 From Plataea to Potidaea, Johns Hopkins University Press, 1993 Zöllner und Sünder, Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt, 1997 ארנסט בדיאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Ernst Badian, professor of history emeritus, 85 Ronald Syme Roman papers, edited by E. Badian, and Anthony R. Birley, Oxford, Clarendon Press, 1979-1991. d.m. Ernst Badian Ernst Badian, 85, noted scholar on ancient Rome מידע על האוסף באתר האוניברסיטה Carol G. Thomas (2013). The Legacy of Ernst Badian. ISBN 978-0-615-79212-5.
רנו Type HG

רנו Type HG (בצרפתית: Renault Type HG) היא מכונית סלון מהודרת, מסוג טורפדו, אשר יוצרה על ידי חברת רנו הצרפתית בין השנים 1920–1921. סדאן קבריולה רנו לואי רנו רנו Type A רנו Type B רנו Type C רנו Type D רנו Type E רנו Type G רנו Type E רנו Type EU רנו Type EF רנו Type AX רנו Type IG רנו Type II רנו Type MT רנו NN רנו Type KR מדיה וקבצים בנושא רנו Type HG בוויקישיתוף סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים
רנו Type IG

רנו Type IG (בצרפתית: Renault Type IG) היא מכונית משפחתית, מסוג טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1920–1921. סדאן קבריולה רנו Type IG, טורפדו רנו לואי רנו רנו Type A רנו Type B רנו Type C רנו Type D רנו Type E רנו Type G רנו Type E רנו Type EU רנו Type EF רנו Type AX רנו Type HG רנו Type II מדיה וקבצים בנושא רנו Type IG בוויקישיתוף סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים
לאוניד מיכלסון

לאוניד ויקטורוביץ' מיכלסון (ברוסית: Леонид Михельсон; נולד ב-11 באוגוסט 1955) הוא איש עסקים יהודי-רוסי, יו"ר ומנכ"ל חברת הגז הרוסית נובאטק. לפי המגזין בלומברג ב-2021, נאמד הונו האישי ב-33.6 מיליארד דולר והוא האדם העשיר ברוסיה, ו-39 מבין עשירי העולם. נולד בקספיסק (אנ') למשפחה יהודית, לאחר שסיים לימודי הנדסה אזרחית תעשייתית במכון סמארה להנדסה אזרחית ב-1977 החל לעבוד כמהנדס בחברה במחוז טיומן באורל, ובהמשך כמנהל עבודה בחברת בנייה. אחד הפרויקטים הראשונים שלו היה צינור הגז בין שדה הגז אורנגוי (אנ') לעיר צ'ליאבינסק. ב-1985 מונה למהנדס הראשי של חברת "ריאזאנטרובופרובודסטרוי" (Рязаньтрубопроводстрой; מילולית: חברת בניית הצנרת של ריאזאן) וב-1987 מונה כמנכ"ל "קויבישבטרובופרובודסטרוי" (Куйбышевтрубопроводстрой; מילולית: חברת בניית הצנרת של קויבישב, היא סמארה). ב-1991 הייתה החברה בקויבישב אחת הראשונות שעברה הפרטה במסגרת פירוק ברית המועצות. לאחר ההפרטה המשיך מיכלזון בתפקידו כמנכ"ל החברה ששמה שונה אז ל"נובה". באוקטובר 1994 התמנה למנכ"ל חברת ההחזקות של נובה, "נובהפיניבסט" (Новафининвест), שנודעה לימי כ"נובאטק". מיכלסון מחזיק ב-57.5% מבעלות חברת הפטרוכימיה ועיבוד הגז "SIBUR" (אנ') המפעילה 26 אתרי ייצור ברחבי רוסיה ובניין המטה שלה שוכן בבירה מוסקבה. מדיה וקבצים בנושא לאוניד מיכלסון בוויקישיתוף "Bloomberg Billionaires Index". Bloomberg.com (באנגלית). נבדק ב-2021-10-24. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רנו Type II

רנו Type II (בצרפתית: Renault Type II) היא מכונית סלון, מסוג טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1921–1923. טורפדו - 3 מושבים טורפדו - 4 מושבים לימוזינה - 3 מושבים לימוזינה - 4 מושבים לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) - 4 מושבים קבריולה קופה ואן רנו לואי רנו רנו Type A רנו Type B רנו Type C רנו Type D רנו Type E רנו Type G רנו Type E רנו Type EU רנו Type EF רנו Type AX רנו Type HG רנו Type JP רנו Type MG רנו Type MT רנו Type KJ רנו NN רנו Type II ( Renault Type II | Renault Classic) רנו Type II מדיה וקבצים בנושא רנו Type II בוויקישיתוף סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים René Bellu: Toutes les Renault. Des origines à nos jours. Éditions Jean-Pierre Delville, Paris 1979, ISBN 2-85922-023-2