laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המשטרה הלאומית (דנמרק)

המשטרה הלאומית של דנמרק (בדנית: Rigspolitiet) היא משטרת דנמרק והגוף הלאומי לענייני שיטור בדנמרק, גרינלנד ואיי פארו. המשטרה מנוהלת על פי מסגרת חוקים המוכתבים על ידי ה"פולקטינג" (הפרלמנט הדני) ושר המשפטים של הממשלה ותחומי שיפוטה כוללים את כל האזורים שנשלטים על ידי דנמרק, כולל איי פארו וגרינלנד. המשטרה נשלטת על ידי שר המשפטים באמצעות הנציב הלאומי של המשטרה, שבתורו פועל מעל מספר ניצבים ומחלקות במשרד הנציב הלאומי. מחלקות אלה כוללות: תקציבים וחשבונות, מחלקת הערכות, מחלקת הנתונים, מחלקת התעבורה, כוח אדם וגיוס, מחלקת המשטרה, המכללה המשטרתית, מחלקת זרים ושירות הביון והביטחון הדני. משרד הנציב הלאומי מורכב גם מנציבי המשטרה של שנים עשר מחוזות המשטרה של דנמרק, והשטחים שהיא שולטת בהם, וכן קצינים מינהליים של כוחות המשטרה הקהילתיים התומכים ביחידות הסדירות. לכל מחוז מטה משטרה מרכזי אחד, כמו גם מספר תחנות משנה, תלוי בגודל המחוז. בראש כל מחוז עומד נציב משטרה העובד כחלק ממשרד הנציב הלאומי ונתמך על ידי עוזרי נציבים שונים, שכולם נדרשים להחזיר בתארים במשפטים. בראש כל מחוז עומדת מפקדת ראשית. מחלקת משטרת קופנהגן מאורגנת באופן שונה במקצת, בשל גודלו ומורכבותו של האזור כבירת המדינה, עם שלושה סגני נציבים שמסייעים למפכ"ל הראשי. המשטרה נדרשת לבצע מספר תפקידים: למנוע עבירות פליליות, הפרות הסדר הציבורי וסכנה לשלומם של יחידים וביטחון הציבור; למנוע כל סכנה של הפרת הסדר הציבורי וכל סכנה לביטחונם של יחידים וביטחון הציבור; לשים קץ לפעילות פלילית ולחקור ולהעמיד לדין מבצעי עבירות פליליות; לסייע לאזרחים במצבים מסוכנים אחרים; לבצע בדיקות, בקרות ופיקוח; לסייע לרשויות אחרות; לבצע תפקידים אחרים הקשורים לפעילות המשטרה. בנוסף לתפקידי אכיפת החוק, מוטלת על המשטרה גם חובות מנהליות, לרבות ניהול מבחני נהיגה, הנפקת רישיונות נשק ורישיונות רכב וכן הוצאת אישורי משטרה ותיק פלילי. כל הפונים לגיוס חייבים להיות אזרחים דנים ולהיות מעל גיל 21, עם בריאות טובה, ראייה ושמיעה, כמו גם הסמכה להצלת חיים או עזרה ראשונה. צוערי המשטרה מאומנים במשך תשעה חודשים לפני שהם מתחילים בתפקיד ואחריהם שמונה עשר חודשים באימונים רציפים בזמן שהם מבצעים את תפקידם. אחריו קורס שני בן תשעה חודשים ובחינה יחד עם שירות חובה ביחידת התמיכה של משטרת קופנהגן. לאחר הכשרה בסיסית זו, המשטרה מציעה קורסים רציפים לאורך קריירת השוטרים. אופנועי משטרת דנמרק. אופנועי משטר הדנים מלווים אמבולנס בקופנהגן. שוטרי תנועה דנים פרשים ברחבת הארמון המלכותי בקופנהגן שוטרים דנים מבצעים מעצר של אזרח אוטובוס להובלת עצורים של משטרת דנמרק תזמורת המשטרה שוטר דני מיחידת האופניים שוטר מיחידת האופנועים שירות הביון והביטחון של דנמרק אתר האינטרנט הרשמי של המשטרה הלאומית (בדנית) המשטרה הלאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Rigspolitiet home site, Police Personnel and Finance retrieved on April 4, 2007 Rigspolitiet home site, retrieved on April 3, 2007 Rigspolitiet home site, Duties of the Police retrieved on April 3, 2007 Rigspolitiet home site, How to become a Police Officer retrieved on April 3, 2007
Turn It Up (אלבום)

Turn It Up (בעברית: להגביר) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הבריטית פיקסי לוט. האלבום יצא לאור ב-11 בספטמבר 2009 על ידי חברת התקליטים מרקורי רקורדס. מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים, כולל הלהיט "Mama Do (Uh Oh, Uh Oh)". האלבום הגיע למקום השישי במצעד האלבומים הבריטי. אתר האינטרנט הרשמי של Turn It Up (באנגלית) מידע על האלבום Turn It Up באתר MusicBrainz האלבום Turn It Up באתר Discogs האלבום Turn It Up באתר ספוטיפיי האלבום Turn It Up באתר יוטיוב כריס ברייד, טובי גד, מאדס האוגה, גרג קורסטין, הארווי מייסון ג'וניור, ג'ון שנקס, פיל ת'ורנאלי, פיטר זיצו Turn It Up, discogs (באנגלית) Official Albums Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) "British album certifications – Pixie Lott – Turn It Up". British Phonographic Industry. Select albums in the Format field. Select Platinum in the Certification field. Type Turn It Up in the "Search BPI Awards" field and then press Enter. Nico & Vinz's Am I Wrong sells over 100k to top singles chart | News | Music Week, www.musicweek.com
אבשלום אריאל

אבשלום אריאל (נולד ב-1992) הוא פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי. נולד ב-1992 לרות קנר ושלמה אריאל. בגיל 10 התחיל ללמוד גיטרה חשמלית. למד בתיכון תלמה ילין במגמת הג'אז. במהלך הלימודים, הקים יחד עם המוזיקאי תומר אלדור את ההרכב "לילה אקפלה אנסמבל", ויצא איתו לסיבוב הופעות בניו יורק, ניו ג'רזי וטנסי. בהיותו בתיכון, היה חלק מלהקת הרוק סאל חרדלי יחד עם יהונתן שמילוביץ, שאול ברקן, אורי קוטנר וטום בוליג. האלבום של הלהקה, "סאל חרדלי" יצא בשנת 2017 בלייבל נוער אבוד. בשנת 2011 כשהיה בן 18 יצר את אופרת הרוק "מקהלת הנערות של Love ביץ'" בהשתתפות 11 נגנים וזמרים ביניהם נגה ארז, בן טברסקי ועומר שונברגר. האלבום של היצירה יצא ב-2012. בין 2012 ל-2016 למד קומפוזיציה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב. במהלך הלימודים הלחין יצירות ושיתף פעולה עם אנסמבלים רבים בישראל ובעולם. בשנת 2014 נבחר להיות הנציג הישראלי של איגוד הקומפוזיטורים בישראל בפסטיבל ה-32 של איגוד הקומפוזיטורים האסיאתי בטוקיו יפן. באותה שנה קיבל את הפרס ע"ש אברהם קלון למלחינים צעירים. יצירותיו בוצעו בין השאר בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטט ופסטיבל צליל מעודכן. ב-2018 השתתף בהפקה של השיר זוכה האירוויזיון "Toy". עבור השיר, זכה אריאל בפרס אקו"ם להישג יוצא דופן בזירה הבינלאומית, יחד עם שאר יוצרי השיר סתיו בגר ודורון מדלי, וברזילי עצמה. ב-2019 הוציא את האלבום "ריצה", שיצר בשיתוף קבוצת התיאטרון של אימו, רות קנר. האלבום מבוסס על הסיפור "ריצה אל הים", שנכתב על ידי ס. יזהר. באלבום מתארחת זוכת האירוויזיון נטע ברזילי, איתה עבד אריאל על האלבום טרם פורסמה. באותה השנה, השתתף בכתיבה והלחנה של שירה של ברזילי, "באסה סבבה". בהמשך אותה שנה כתב יחד עם עומר אדם, נטע ברזילי, דורון מדלי והפיק לצד ינון יהל את השיר "Beg" של עומר אדם ונטע ברזילי. ב-2020 יצא שירה של נטע ברזילי "Ricki Lake", שהפיק לצד צמד המפיקים האמריקאים האריסטוקרטים. ב-2021 כתב יחד עם סטטיק, ג׳ורדי, נטע ברזילי ויסמין מועלם את השיר "אפס מאמץ", מתוך אלבום הבכורה של סטטיק ובן-אל תבורי, שבעה ירחים. כמו כן, הוא כתב והפיק את השירים CEO ו-DUM, יחד עם נטע ברזילי, איתי שמעוני ובועז ואן דה ביטס. בשנת 2022 הפיק את "I Love My Nails" ואת "Playground Politica". אריאל מתגורר בבת ים. אבשלום אריאל, באתר ספוטיפיי דריה אלופי, מהאקדמיה למוזיקה לאירוויזיון: ריאיון עם המפיק המוזיקלי של נטע ברזילי, באתר Time Out תל אביב, ‏21 באפריל 2018 אבשלום אריאל, באתר "פזמונט" אבי פיטשון, הסאונד ייחודי, אך הבוסריות של "סאל חרדלי" הורסת את החוויה, באתר הארץ, 1 במרץ 2017 אורי באום, סאל חרדלי לוקחים את ההומור שלהם ברצינות ומשיקים אלבום בכורה, באתר TimeOut, ‏1 במרץ 2017 שגיא בן נון‏, "שומר על פשטות": הרגע שבו חוה אלברשטיין ריגשה את אהוד בנאי, באתר וואלה, 31 במאי 2018 דודי פטימר, ‏שירה החדש של נטע ברזילי מציג אותה באור פתטי, באתר מעריב אונליין, 7 בפברואר 2020
אינוקנטי סמוחוואלוב

אינוקנטי סרגייביץ' סמוחוואלוב (ברוסית: Иннокентий Сергеевич Самохвалов; 3 באוקטובר 1997 – 20 באפריל 2020) היה כדורגלן רוסי, ששיחק במדי קאזאנקה, קבוצת הבת של לוקומוטיב מוסקבה בעמדת הקשר. התפרסם בכלי התקשורת ברוסיה, לאחר שנודע כי מת בפתאומיות מאי ספיקת לב במהלך אימון בוקר בגיל 22. הוא גדל במיטישצ'י שבמחוז מוסקבה ושיחק באקדמיית הכדורגל של לוקומוטיב מוסקבה ב-3 במרץ 2015 עבר לקבוצה הבוגרת והיה אחד השחקנים המובילים בקבוצת הנוער של הקבוצה. בעונת 2017/2018 הושאל למשך עונה אחת לקבוצת טקסטילשצ'יק איוואנובו. בעונת 2018/2019 עבר לקבוצת הבת של לוקומוטיב מוסקבה, קאזאנקה מוסקבה, מליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. הוא נחשב לשחקן מבטיח ואף זומן להרכב נבחרת רוסיה בכדורגל, אך לא זכה לשחק בשורותיה. יחד עם קבוצת הנוער של לוקומוטיב זכה באליפות רוסיה בכדורגל לנוער בעונת 2015/16 והיה בהרכב הקבוצה הבוגרת כשהיא זכתה בגביע הרוסי בכדורגל בעונת 2019. ב-20 באפריל 2020 מת במוסקבה במפתיע במהלך ריצת בוקר, מותו דווח בכלל אמצעי התקשורת במדינה שדיווחו כי סיבת המוות הייתה אי ספיקת לב. הותיר מאחוריו אישה ובת. אינוקנטי סמוחוואלוב, באתר Transfermarkt אינוקנטי סמוחוואלוב, באתר FootballDatabase.eu אינוקנטי סמוחוואלוב, באתר ליגת העל הרוסית בכדורגל אינוקנטי סמוחוואלוב, באתר לוקומוטיב מוסקבה אינוקנטי סמוחוואלוב, באתר sports.ru אינוקנטי סומחוואלוב, באתר sportbox.ru 13 игроков «Локомотива» вызваны в сборные 22-летний игрок «Казанки» Иннокентий Самохвалов скончался во время индивидуальной тренировки ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם וינברג (בני ברק)

הרב אברהם וינברג (נולד בכ"ט בחשוון ה'תש"ה, נובמבר 1944) הוא אחד משני אדמו"רי סלונים הנוכחיים. שם חצרו מאוית בכתיב יידי "סלאנים" כדי להבדיל מהחצר שבראשה עמד רבי שלום נח ברזובסקי ושמה מאוית "סלונים". נולד למיכל אהרן וינברג-צאצא בן אחרי בן מהאדמור הראשון מסלונים ר' אברהם ויינברג דרך בנו יחיאל מיכל אהרן, ולחיה גליקמן-פורוש. בילדותו למד בתלמוד תורה "סיני" בירושלים ובבחרותו בישיבת בית אברהם. נישא לבתו של שמואל וינברג בנו של האדמו"ר רבי אברהם וינברג ה"ברכת אברהם". בין השנים תשל"ג-תשמ"ב כיהן כר"מ בישיבת תומכי תמימים לוד. מתגורר בבני ברק אך בחגים ובשבתות מיוחדות הוא נמצא במרכז החסידות בשכונת קריית צאנז בירושלים. בשנת תשמ"א (1981) כחודש לפני פטירת האדמו"ר רבי אברהם, הכתירו רוב החסידים את חתנו רבי שלום נח ברזובסקי לאדמו"ר, קבוצה מהחסידים התנגדו להכתרה ולאחר פטירת רבי אברהם פרשו מן החסידות, ולאדמו"ר הכתירו את הרב וינברג. על רקע הפרישה ניצתה מחלוקת בין הפלגים, שלא שככה עד היום. פלג זה מאיית את שם החסידות בכתיב יידי "סלאנים", בעוד הפלג המרכזי נוהג לכתוב סלונים. (בסלנג הפנים-חרדי מקובל לכנות את סלונים "ווייסע" (הלבנים) ואת סלאנים "שווארצע" (השחורים)) חצרו נחשבת לשמרנית יחסית לחסידות סלונים, שתחת נשיאות רבי שלום נח הפכה לפתוחה יותר.[דרוש מקור] בתקופת כהונתו הוקמו קהילות ומוסדות של החסידות בירושלים, בני ברק, בית שמש, אלעד, אשדוד, ובטבריה; וכן בארצות הברית (בורו פארק, ויליאמסבורג ומונסי) ובאנגליה. ב-2016 היו בחצר 732 בתי אב.. בשנת 2022 מנתה הקהילה 1270 בתי אב. הוא אינו מצביע בבחירות בישראל, אך אינו אוסר על חסידיו להצביע, שכן מחד גיסא היה ה"ברכת אברהם" מראשי אגודת ישראל אולם מאידך גיסא היה רבי מרדכי חיים סלונים מתנגד חריף למדינת ישראל ואסר את ההשתתפות בבחירות. בין חסידיו חלקם מצביעים וחלקם אינם מצביעים, בעיקר צאצאי המשפחות ה"טברייניות" שהתחנכו אצל הרמ"ח. לקראת הבחירות לכנסת ה-23 קרא לחסידיו לא להצביע לאגודת ישראל, עקב כניסתה לממשלה ולקיחת תפקיד שר עבור יעקב ליצמן, בעוד שלטענתו גדולי ישראל הורו לאגודת ישראל להימנע מלקחת תפקידי שרים כבר בשנת תשל"ז, כשנכנסה לקואליציה של מנחם בגין. לאחר שנפגש עם רבי ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ וחבר נשיאות מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל קרא להצביע, בנימוק שקיבל התחייבות שאגודת ישראל לא תיקח יותר תפקידי שרים. עם זאת, לאחר שהוחלט על מינויו של ליצמן לשר השיכון תקף הרב וינברג את חברי הכנסת של אגודת ישראל, ואמר שהוא מתחרט על קריאתו להצביע. והחל מהבחירות הבאות חסידיו אינם משתתפים בבחירות. בשנים הבאות המשיך להקצין את עמדותיו, ובשנת תשפ"ג הודיע על הקמת תלמוד תורה חדש לחסידיו בבית שמש, שלא יקבל תקציבים מקופת המדינה. מרדכי מנשה לאופר, "יחידות סלאנים", גיליון התקשרות 974. באתר chabad.org.il שלמה מן, הר"מ בלוד, שהפך לאדמו"ר, פגש ב-770 את תלמידיו. כך הגיב הרבי, באתר חב"ד און ליין. Marcin Wodziński, Historical Atlas of Hasidism, הוצאת אוניברסיטת פרינסטון, 2018. עמ' 199. לפי קובץ רשימת אנ"ש של חסידי סלאנים, יו"ל בחודש אלול בשנת תשפ"ב שמואל חיים פפנהיים, ‏הלהט החסידי שהתפרץ, באתר כיכר השבת, 16 ביוני 2010 הוראה בסלאנים בבחירות: המצב חוזר לקדמותו - בחדרי חרדים, באתר חדרי חרדים חשיפה: ברקע ההתנגדות ל'שר'; שליחים מיוחדים מהרבי מויז'ניץ אל הרבי מסלאנים, באתר בחדרי חרדים חריף ביותר: הרבי מסלאנים על אגודה "הייתי צריך להורות לא להצביע", באתר בחדרי חרדים על טהרת הקודש • האד' מסלאנים וועט צום קומענדיגן שנת הלימודים עפענן אייגענע מוסדות אין בית שמש, באתר בחצרות הקודש, י"ח תמוז תשפ"ג
היכל התהילה של ה-WWE לשנת 2010

היכל התהילה של ה-WWE‏ (2010) היה טקס הוקרה למחזור ה-11 במסגרת טקסי היכל התהילה של ה-WWE המסורתיים. האירוע הופק על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, World Wrestling Entertainment‏ (WWE) ב-27 במרץ 2010 בתיאטרון דודג', שבפיניקס, אריזונה. האירוע היה חלק מסוף השבוע של רסלמניה 26. האירוע הונחה על ידי ג'רי לולר. גרסה של שעה אחת מהטקס שודרה בערוץ הטלוויזיה USA. כמו כן, במרץ 2015, הטקס התווסף לתוכן ערוץ הטלוויזיה של ה-WWE Network. הכוכבים הראשיים של המחזור מופיעים בכתב מודגש אתר האינטרנט הרשמי של היכל התהילה של ה-WWE ערוץ ה-WWE Network הוסיף לתכנים שלו את טקסי היכל התהילה "איש מיליון הדולר" טד דיביאסי באתר World Wrestling Entertainment אנטוניו אינוקי באתר World Wrestling Entertainment וונדי ריכטר באתר World Wrestling Entertainment מאוריס "מד דוג" ואשון באתר World Wrestling Entertainment גורג'ס ג'ורג' באתר World Wrestling Entertainment סטו הארט באתר World Wrestling Entertainment בוב יוקר באתר World Wrestling Entertainment
קרל-הנס לונגרסהאוזן

קרל-הנס לונגרסהאוזן (בגרמנית: Carl Hans Lungershausen;‏ 20 ביולי 1896 – 27 בדצמבר 1975) היה גנרל בצבא הגרמני שפיקד על כוחות שריון במלחמת העולם השנייה. לונגרסהאוזן נולד ב-20 ביולי 1896 בדרמשטאדט, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-14, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות הוענק לו עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה נותר לונגרסהאוזן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הפרשים ה-8, וב-1 בפברואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. לונגרסהאוזן לחם עם גדודו במהלך הפלישה לפולין והמערכה על צרפת, וב-1 בנובמבר 1940 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 ביוני 1941 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצרגרנדיר ה-7, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-7, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. ב-1 באפריל 1942 הוא מונה למפקד חטיבת הפאנצרגרנדיר ה-7, וב-1 באוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. ב-13 ביולי 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-90, וב-10 באוגוסט הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-164. ב-1 באוקטובר הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובסוף אותו חודש לחם עם הדיוויזיה בקרב אל עלמיין השני. לאחר מכן לחם עם הדיוויזיה במערך המערכה בתוניסיה, וב-23 במאי 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית סרדיניה, וב-6 ביולי 1943 שונה שמה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-90. ביולי 1944 הוא מונה למפקח על היחידות האיטלקיות של הוורמאכט שפעלו ב"OB Südwest" תחת פיקודו של אלברט קסלרינג עד ה-1 במרץ 1945. לאחר המלחמה הוא חזר להתגורר בדרמשטאדט, עד מותו ב-27 בדצמבר 1975. קרל-הנס לונגרסהאוזן באתר feldgrau
קדיש (סרט, 2019)

קדיש (ברוסית: Кадиш) הוא סרט קולנוע רוסי משנת 2019 בבימויו של קונסטנטין פם. כמו סרטו הקודם של קונסטנטין, גם סרט זה מוקדש לזכר קרבנות השואה. עדותו של אסיר לשעבר במחנה הריכוז מתעמתת והופכת את חייהם של שני צעירים מעולמות שונים סביבם ושופכת אור על ההיסטוריה הטרגית של משפחתם. לן קודרג'וויצקי – ליאוניד מריה קינג – רחל ולדימיר קושבוי – ליאו מיכאיל גורווי – ריצ'רד ויאצ'סלב צ'פורצ'נקו – קורט אנז'ליקה קשירינה – קטיה עלים קנדור – שלמה ויאצ'סלב גננקו – משה הסרט צולם בהפקה משותפת רוסית-בלארוסית. הצילומים נערכו במוסקבה, ניו יורק, פראג, ברסט, מינסק והסתיימו בישראל. הסרט נוצר בתמיכתו הכספית של משרד התרבות של רוסיה, כמו גם פילנתרופים פרטיים. הסרט הוקרן בבכורה כחלק מתוכנית התחרות של פסטיבל סרטי ECG הראשון בלונדון ביוני 2019, שם הסרט זכה בגראן פרי. הסרט גם התמודד על פרס גלובוס הזהב בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר". קונסטנטין פם נכנס גם לרשימה הארוכה של פרס נשר הזהב של האקדמיה הלאומית לקולנוע של רוסיה לשנת 2019 בקטגוריית "הבמאי הטוב ביותר". הסרט "קדיש" גם נבחן גם על ידי ועדת האוסקר בבלארוס, אך לא נבחר. פסטיבל סרטי ECG הראשון בלונדון, גראן פרי. פסטיבל סרטי סתיו של אמור, בבלאגובשצ'נסק, רוסיה - 2019, התסריט הטוב ביותר, בחירת המדיה. פסטיבל הסרטים הבינלאומי של סוצ'י 2019, פרס המוזיקה הטובה ביותר. פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה. הקונגרס היהודי-רוסי. חב"ד אודסה. "קדיש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קדיש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Последние слова мамы: Я – еврейка". jewish.ru. "Российско-белорусский фильм о Холокосте вошел в список претендентов на "Золотой глобус". interfax.by. "First Eurasian film festival in London". eurasianfilmfestival.uk. "Foreign Film Submissions - 77th Golden Globe Awards". goldenglobes.com. "Рекомендательный список Экспертного совета за 2019 год". kinoacademy.ru. "От Беларуси на "Оскар" поедет документальный фильм о женской колонии". udf.by. "Фильм "Кадиш" стал лауреатом кинофестиваля "Амурская осень"". lechaim.ru. 2019-09-27. "В Сочи подвели итоги международного кинофестиваля SIFFA". rg.ru/. "Фильм "Кадиш" вошел в список претендентов на "Золотой глобус"". feor.ru. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קדיש (סרט, 2019)".
ישראל מאיה

ישראל מאיה (נולד ב-25 בדצמבר 1964) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הקשר ומגן שמאלי. מאיה היה בעל שליטה טובה בכדור, שיחק גם כקשר אחורי וגם כמגן שמאלי. התחיל בגיל 10 במחלקת הנוער של שמשון תל אביב. בגיל 17 העלה אותו המאמן יצחק שניאור לקבוצת הבוגרים. בגיל 19 שחרר אותו שניאור משמשון בטענה של חוסר רצינות באימונים. מאיה הצטרף לקבוצת הפועל יהוד בליגה הלאומית למשך לעונה אחת. לאחר מכן החליט להפסיק לשחק ונסע לארצות הברית במטרה לעבוד ולגור עם אחיו. מאיה חזר לישראל בשנת 1985 בעקבות מחלת אימו. לאחר מכן שב לארצות הברית ואימו חלתה שוב ונפטרה כעבור חודש וחצי. בעונת 1986–1987 שב לישראל וחזר לשחק כדורגל בקבוצת הפועל לוד אצל המאמן צבי רוזן. בעונת 1987–1988 הגיע לבית"ר תל אביב, שם שיחק במשך שתי עונות במהלכן הייתה לו תקרית אלימה עם השוער אריה חביב. למרות שכנועיו של ארצי בן-יעקב, יושב ראש בית"ר תל אביב שלא יעזוב, חתם מאיה בעונת 1989–1990 בהפועל ירושלים בליגה הלאומית, אך באמצע העונה עזב את הקבוצה בעקבות חילופי האשמות בינו לבין יושב הראש יואב דוגה. מאיה הצטרף להפועל תל אביב שהייתה בעיצומו של מאבק העלייה בליגה הארצית וסוף העונה חגג איתה את החזרה ללאומית. בעונת 1990–1991 חזר לבית"ר תל אביב וחתם על חוזה לשלוש עונות. מאיה נפצע לאחר מספר מחזורים מתיקול של יוסי זאנה בבני יהודה תל אביב והושבת לתקופה של 5 חודשים. מאיה חזר לשחק בפברואר ושוב הסתכסך עם הנהלת בית"ר תל אביב, התנצל ונקנס לאחר חודש השעיה וחזר לשחק. באמצע עונת 1991–1992 הושאל להפועל תל אביב, איתה סיים את העונה במקום ה-9 בטבלה. בעונת 1992–1993 חזר לבית"ר תל אביב ושיחק עונה אחת, שבסיומה ירדה הקבוצה לליגה הארצית מבמקום האחרון. בעונת 1993–1994 הצטרף לקבוצת צפרירים חולון בליגה הלאומית, בה שיחק עונה וחצי. לאחר מכן עבר לחצי עונה לקבוצת מכבי עירוני אשדוד ובסוף עונת 1994–1995 ירד איתה לליגה הארצית במחזור האחרון. בעונת 1995–1996 הצטרף להפועל בת ים מהליגה הארצית, בה שיחק מספר עונות ופרש ממשחק בגיל 35. מאיה השתתף בכדורגל באולמות עם אבירי בת ים בתחילת שנות האלפיים. כיום לוקח מאיה חלק בקבוצת הוותיקים של הפועל תל אביב. ישראל מאיה, באתר "ויקיפועל" עובר לשווא, בעיתון מעריב 7 בדצמבר 1989 כוכב-כסף ישראל מאיה, מעריב 27 ביולי 1989 מאיה: נגמרה הנדנדה - חתם ב...הפועל תל אביב, מעריב 30 בנובמבר 1989 מאיה מושבת לשלושה וחצי חודשים, מעריב 14 באוקטובר 1990 מאיה חזר לכושר: איים לפגוע בארצי, שום ובמשפחותיהם, מעריב 27 בפברואר 1991 מאיה נקנס ב*3,000 דולר. על תנאי, מעריב 5 במרץ 1991
סאמאן קודוס

סייד סאמאן קודוס (בפרסית: سید سامان قدّوس, בשוודית: Saman Ghoddos; נולד ב-6 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן איראני-שוודי, המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת כלבה ובנבחרת איראן. קודוס נולד בשוודיה, להורים שהיגרו למאלמה מהעיר אהוואז שבאיראן. קודוס התחיל את הקריירה שלו בלימהאמן בונקפלו וטרלבורג מהליגה השלישית בשוודיה. לפני עונת 2014, חתם בסיריאנסקה מהליגה השוודית השנייה, בה שיחק בשנתיים. בעונת 2016, חתם באסטרסונד מליגת העל השוודית. בעונת הבכורה שלו במועדון כבש 10 שערים, דבר שעורר עניין מצידם של הרטה ברלין ואייאקס. בעונת 2017, זכה עם אסטרסונד בגביע השוודי, בו קודוס תרם 7 שערים. קודוס אף היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לשלב הבתים של הליגה האירופית עונה לאחר מכן. בסיום העונה, נבחר לשחקן ההתקפה של העונה בשוודיה. ב-23 באוגוסט 2018, קודוס חתם באמיין מליגת העל הצרפתית תמורת כ-3.8 מיליון אירו. סכום זה, העמיד את קודוס במקום השלישי ברשימת הכדורגלנים היקרים בתולדות הליגה השוודית אחרי אלכסנדר איסאק וזלאטן איברהימוביץ'. יומיים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד ריימס. במשחק זה, אף כבש בדקה ה-58 של המשחק, והפך לכדורגלן האיראני הראשון שכובש בליגה הצרפתית הראשונה. ב-29 באוגוסט 2019, פיפ"א השעתה את קודוס מפעילות ובנוסף הטילה עליו כנס בגובה של 4 מיליון אירו, בגין חתימתו בווסקה טרם הצטרפותו לאמיין. ב-21 בספטמבר 2020 הושאל קודוס לברנטפורד מהצ'מפיונשיפ. ב-14 בינואר השלים את מעברו לברנטפורד באופן קבוע. ב-29 בספטמבר 2024 חתם בכלבה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. קודוס היה זכאי לייצג גם את שוודיה מולדתו, ואת איראן בזכות שורשיו. בדצמבר 2016 קודוס זומן לסגל נבחרת שוודיה לקראת משחקי ידידות נגד חוף השנהב וסלובקיה. ב-8 בינואר 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת וארבעה ימים לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. מאחר שדקות המשחק שרשם בנבחרת שוודיה היו במשחקי ידידות, קודוס היה יכול לייצג נבחרת אחרת אותה הוא זכאי לייצג. ביוני 2017 קיבל פנייה מההתאחדות לכדורגל באיראן, לייצג את הנבחרת המקומית. ב-26 באוגוסט 2017 הודיע קודוס בחשבון האינסטגרם כי בכוונתו לייצג את איראן, לאחר שלא קיבל זימון לסגל נבחרת שוודיה. למרות זאת, ב-27 בספטמבר קיבל זימון מנבחרת שוודיה לקראת המשחקים נגד לוקסמבורג והולנד, אך קודוס בחר לסרב לזימון על מנת לייצג את איראן. ב-5 באוקטובר 2017, קודוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן בניצחון 0–2 נגד תבנית:בנחרת. ב-9 בנובמבר, הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת משחק נגד פנמה. קודוס נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 וגביע אסיה בכדורגל 2019. נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר גביע אסיה 2023. אסטרסונד הגביע השוודי: 2016/2017 אישיים שחקן ההתקפה של השנה: 2017 כדורגלן החודש בליגה השוודית: יולי 2018 מדיה וקבצים בנושא סאמאן קודוס בוויקישיתוף סאמאן קודוס, באתר Transfermarkt סאמאן קודוס, באתר Soccerway סאמאן קודוס, באתר BDFutbol סאמאן קודוס, באתר WorldFootball.net סאמאן קודוס, באתר National Football Teams סאמאן קודוס, באתר FootballDatabase.eu معرفی ۲۵ بازیکن تیم ملی برای حضور در جام جهانی באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית, 13 בנובמבר 2022 (בפרסית) بخش رسانه‌ای تیم ملی فهرست نهایی این تیم برای حضور .در رقابتهای جام ملتهای آسیا را اعلام کرد באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיראנית, 2 בינואר 2024 (בפרסית)
אישה מכה נאו-נאצי עם תיק יד

אישה מכה נאו-נאצי עם תיק יד (בשוודית: Kvinnan med handväskan; תרגום מילולי: "האישה עם התיק") הוא תצלום מפורסם, שצולם בעיר וקשה שבשוודיה ב-13 באפריל 1985 על ידי הצלם האנס רונסון. התצלום מתעד את דנוטה דניאלסון (בשוודית: Danuta Danielsson), אישה שוודית ממוצא יהודי כבת 38, בשעה שהיא מכה נאו-נאצי באמצעות תיק יד במהלך תהלוכת רחוב של תומכי המפלגה הלאומית הנורדית הנאו-נאצית. התצלום של רונסון נבחר כתצלום השנה בשוודיה לשנת 1985, ובהמשך כתצלום המאה על ידי מגזין Vi והאגודה לצילומים היסטוריים של שוודיה. דנוטה דניאלסון, האישה המתועדת בתצלום, נולדה בשנת 1947 בפולין לאם ניצולת שואה ממוצא יהודי-פולני, אשר נכלאה במחנה הריכוז מיידנק במהלך מלחמת העולם השנייה. בבגרותה, התאהבה דניאלסון בגבר ממוצא שוודי אותו הכירה במסגרת פסטיבל ג'אז, ובהמשך עברה יחד עמו להתגורר בשוודיה. ב-13 באפריל 1985, חברים במפלגה הלאומית הנורדית, קבוצה נאו-נאצית קיצונית, קיימו צעדה פומבית ברחובות וקשה, עיר מגוריה של דניאלסון. הצעדה תוכננה כתגובה להופעה של ראש המפלגה הקומוניסטית ותקריות החלו עוד בבוקר. דניאלסון התגנבה מאחורי אחד מהצועדים בתהלוכה, סאפו סלוסקה - חבר במפלגה הלאומית הנורדית ופעיל נאו-נאצי, והכתה אותו באמצעות תיק היד שלה - אירוע שהוביל לפיצוץ ההפגנה. התקרית תועדה על ידי הצלם האנס רונסון שהיה במקום, ופרסם את הצילום בעיתון השוודי הנפוץ דגנס ניהטר כבר ביום למחרת. בהמשך, התצלום פורסם גם בעיתונים בריטיים שונים. לאחר פרסומו, עורר התצלום דיון ציבורי בשוודיה בדבר ה"אלימות שמופנית נגד מפגינים חפים מפשע". בעקבות פרסום התמונה, הפכה דניאלסון לידוענית בעיר מגוריה. ב-1988 התאבדה דניאלסון באמצעות קפיצה ממגדל מים. סלוסקה עצמו הורשע מאוחר יותר באותה שנה בעינוי וברצח הומוסקסואל יהודי. בהמשך, הוקם בעיר ורברג שבשוודיה פסל לזכרה של דניאלסון. המפלגה הלאומית הנורדית מדיה וקבצים בנושא אישה מכה נאו-נאצי עם תיק יד בוויקישיתוף התמונה באתר הרשמי של האנס רונסון התמונה באתר "תמונות היסטוריות נדירות" "Berättelsen om det förra århundradets bästa foto" (בשוודית). Dagens Nyheter. 15 בפברואר 2014. אורכב מ-המקור ב-17 בפברואר 2015. נבדק ב-18 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Iconic 1985 protest photo goes viral in 2016 for obvious reasons". Women in the World (באנגלית אמריקאית). 2016-12-13. אורכב מ-המקור ב-2019-04-22. נבדק ב-2019-04-22. Haggren, Kerstin (2016-05-08). "Sonen: "Jag önskar att bilden aldrig funnits"". Smålandsposten (בשוודית). נבדק ב-2020-02-01. The image that won’t go away, מתוך אתר BBC (באנגלית) Damen med väskan blev en symbol, מתוך אתר אפטונבלודט (בשוודית) "A woman hitting a neo-Nazi with her handbag, 1985". Rare Historical Photos (באנגלית אמריקאית). 2015-10-10. נבדק ב-2019-04-22. Swedish town nixes statue of woman hitting neo-Nazi, by Judah Ari Gross; in the Times of Israel; published March 1, 2015; retrieved December 9, 2016 ""Tanten med väskan" blir staty i brons" (בשוודית). Dagens Nyheter. 1 באפריל 2014. נבדק ב-18 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Snart blir "Tanten med väskan" staty" (בשוודית). SVT Nyheter. 18 בנובמבר 2014. נבדק ב-18 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Tantstaty stoppas i Växjö" (בשוודית). Sveriges radio, Studio Ett. נבדק ב-18 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)