laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שעה היסטורית

שעה היסטורית הייתה תוכנית רדיו שהוגשה בכל יום שישי בגלי צה"ל, בין השעות 19:00 – 20:00. התוכנית עסקה בנושאים היסטוריים, כל תוכנית עסקה בנושא אחר. מטרת התוכנית הייתה להביא את ההיסטוריה בפני המאזינים בסגנון סיפורי משעשע ומעניין. שידור התוכנית החל בשנת 1983 והיא שודרה ברציפות עד קיץ 2013 (כולל שידורים חוזרים). התוכנית הוקמה ביוזמת של דן פרת ואלכס אנסקי. במשך השנים הוגשו למעלה מ-600 תוכניות (עד ל-7 באוגוסט 2009 שודרו 628 תוכניות). את התוכנית הנחה פרופ' מיכאל הרסגור, היסטוריון שהתמחה בהיסטוריה של ימי הביניים באירופה. לצד הרסגור הנחו במשך השנים שלושה שדרנים. המנחה השותף הראשון היה אלכס אנסקי, אשר הנחה את התוכנית במשך 21 שנים עד לפרישתו לגמלאות מגלי צה"ל בשנת 2005. את אנסקי החליף השדרן ערן סבאג אשר היה מנחה שותף למשך שנה ופרש ללימודי דוקטורט. לאחר פרישתו הנחתה את התוכנית השדרנית ליעד מודריק. בתוכנית שהוגשה ב-27 בספטמבר 2003 חגגה התוכנית 20 שנה. התוכנית הוגשה בסגנון של שיחה בין ההיסטוריון מיכאל הרסגור למנחה הנוסף שהוא השואל התם שאינו מתמצא בנושא. הוא שואל את השאלות והרסגור עונה ומסביר. הרסגור ירד לפרטים קטנים, אבל עם זאת הגיש את התמונה כולה בשילוב של הומור. בתוכנית שולבו קטעי מוזיקה המותאמים לנושא התוכנית הספציפית. התוכניות שהוגשו לאורך השנים עסקו בעיקר בהיסטוריה של אירופה. התוכנית זכתה להומאז' סאטירי שהפך לפינה קבועה בתוכנית הערב של שרון טייכר וערן זרחוביץ' ברדיו תל אביב. לאחר פטירתו של הרסגור ב-2011, התוכנית המשיכה את רצף השידור, על ידי שידור חוזר של פרקים ישנים עד קיץ 2013. קטעים בהיסטוריה שעה היסטורית – התוכניות האחרונות, באתר גלי צה"ל הפודקאסט שעה היסטורית, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי" שעה היסטורית באתר Apple Podcasts שעה היסטורית באתר Omny.fm שעה היסטורית עם מיכאל הרסגור פרקים 1 עד 400 לפי הסדר, באתר יוטיוב שעה היסטורית עם מיכאל הרסגור – הקלטות כל הפרקים, באתר ארכיון האינטרנט ההיסטוריה של מאחורי הקלעים של שעה היסטורית(הקישור אינו פעיל) פרופ' מיכאל הרסגור וליעד מודריק שעה היסטורית, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אבנר עפרת, שעה היסטורית: התיבול של ערב שבת, באתר ynet, 10 בפברואר 2011
If I Fell

"If I Fell" (בעברית: "אם אפול", או עם המשך השורה - "in Love with You": "אם אתאהב בך") הוא שיר רוק אנד רול ומרזיביט של להקת הביטלס מהאלבום A Hard Day's Night, שנכתב בעיקר על ידי ג'ון לנון, אך הקרדיט ניתן ללנון-מקרטני. השיר מתאפיין במבנה בלתי רגיל הכולל הקדמה שלא חוזרת במהלך השיר ולאחריה בתים רצופים (בלי פזמון מובהק), כשכל אחד מהם מתרחב מעט מקודמו. ההרמוניה בשיר מורכבת משני חלקים נפרדים המורכבים כל אחד ממהלך הרמוני נפרד. המרכז הטונאלי מתחלף במהלך השיר בין רה במול מז'ור לרה מז'ור. בהקלטה שרים לנון ומקרטני ביחד לתוך מיקרופון אחד. השיר נפתח בקטע מבוא שלנון לא שר. לכל פסוק שקדם לקטע ב' (גשר או אמצע שמונה) יש סיומת מעט שונה, מה שיוצר מעבר חלק בין השניים. שאר השיר משתמש בהרמוניה של שני חלקים, כאשר לנון שר את התווים הנמוכים בעוד מקרטני שר את התווים הגבוהים יותר. הוא כולל את שינויי האקורדים המורכבים של לנון: השינויים העיקריים ממי במול מינור לרה מז'ור בסוף המבוא, המנוגנים בסדרה של אקורדים יורדים; שאר היצירה משתמשת בעיקר באקורדים פתוחים, כולל D תשיעית יוצאת דופן דומיננטית. לנון ומקרטני חלקו מיקרופון אחד "בשביל ההרמוניות הקרובות של האחים אברלי". כמו רוב היצירות המוקדמות של הביטלס, השיר יצא בשני מיקסים שונים למונו וסטריאו. שירת הפתיחה של לנון היא חד-פעמית במונו, אך כפולה במיקס הסטריאו. "If I Fell" היה חלק מהרפרטואר של הביטלס במהלך סיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית ובקנדה בשנת 1964. הלהקה בדרך כלל ביצעה את השיר מהר יותר מגרסת האולפן, ולנון ומקרטני שרו אותו לעיתים קרובות בצחוק מודחק בקושי. יותר מפעם אחת הוא הוצג כ"If I Fell Over". "If I Fell" שוחרר כבי-סייד של הסינגל האמריקאי "And I Love Her" בקפיטול 5235. בתור הבי-סייד, הוא הגיע למקום ה-53 במצעד הבילבורד הוט 100. למקום ה-28 בקנדה. גם כסינגל בנורווגיה, שם הגיע למקום הראשון. בבריטניה, הוא יצא לאור ב-4 בדצמבר 1964 כ-A-side של סינגל "Tell Me Why" ב-Parlophone DP 562. הסינגל היה מיועד לייצוא, אך כמה קמעונאים מכרו אותו בבריטניה בכל מקרה. השיר לא נכנס למצעדים שם ובדרך כלל אינו נחשב לסינגל "רשמי" בבריטניה. מארון 5 הוציאו גרסה אקוסטית של השיר באלבומם "Acoustic 22.1.03". אוון רייצ'ל ווד שרה את השיר בסרט "מעבר ליקום". בסרטו של אלן פארקר, "ימים אחרונים של אהבה" (Shoot the Moon) שרה דיאן קיטון את השיר באמבטיה כבהסח הדעת, בשעה שמילות השיר מתארות במדויק את הסיטואציה בה היא נמצאת בחייה. ג'ון לנון - שירה וגיטרה אקוסטית. פול מקרטני - שירה וגיטרה בס. ג'ורג' האריסון - גיטרה מובילה. רינגו סטאר - תופים וכלי הקשה. מידע על היצירה "If I Fell" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "If I Fell" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"If I Fell" באתר SecondHandSongs
יסמין רפשה

יסמין רפשה (סרבו-קרואטית: Jasmin Repeša; נולד ב-1 ביוני 1961 בקפז'ינה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר, ומאמן בוסני-קרואטי המשמש כמאמן קבוצת פורטיטודו בולוניה. אימן בעבר את נבחרת קרואטיה בכדורסל. נחשב לאחד המאמנים הבולטים והמנוסים בקרואטיה ובאירופה. רפשה שיחק כדורסל במשך כשש שנים לפני פציעה שקטעה לו את קריירת המשחק. רפשה פנה לקריירת אימון ואימן קבוצות נוער בקרואטיה ובאיטליה לפני עבודתו כמאמנה הראשי של קבוצת הבוגרים של ציבונה זאגרב, אותה אימן במשך שנתיים כשתחת הדרכתו זכתה בשתי אליפויות ליגה ובגביע אחד, כשבעונת 1995/96 קבוצתו זוכה בדאבל. לאחר מכן, אימן את טופאש בורסה הטורקית עימה הוביל לשתי אליפויות רצופות (1998/99 ו-1999/00). לאחר שלוש שנים בטורקיה אימן את ספליט ולאחר מכן אימן חצי עונה בקבוצה הפולנית, שלאסק ורוצלב וזכה עימה באליפות הליגה. לאחר מספר שנים בקבוצות לא-קרואטיות, חזר לאמן את ציבונה זאגרב וזכה עימה בדאבל שני והוביל אותה להישג השיא שלה בשנים האחרונות באירופה, לאחר שהעפיל עימה לשלב הבתים השני של היורוליג, הטופ 16. בעקבות הצלחותיו עם ציבונה, התמנה כמאמנה של פורטיטודו בולוניה. תחת הדרכתו, רשמה פורטיטודו בולוניה את אחת התבוסות הקשות במפעלים בה שיחקה, כשבגמר פיינל פור היורוליג, הובסה על ידי מכבי תל אביב, 118:74. למרות זאת, רפשה המשיך לאמנה ואף הוביל אותה לדאבל איטלקי (אליפות וגביע) בשנת 2005. רפשה קיבל באותה שנה את משרת המאמן הראשי של נבחרת קרואטיה הבוגרת, והוביל אותה לשלוש אליפויות אירופה. לאחר שנה ללא אימון קבוצה בוגרת, רפשה התמנה כמאמן לוטומטיקה רומא תחת הג'נרל מנג'ר, דיאן בודירוגה. תחת הדרכתו רומא הובלה לגמר אליפות איטליה אך נוצחה פעמיים בגמר על ידי מונטפסקי סיינה. בקיץ 2012 התמנה לתפקיד המאמן בקבוצת אוניקאחה מאלגה מהליגה הספרדית. בשנת 2018 מונה למאמן קבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה מהיורוליג. מדיה וקבצים בנושא יסמין רפשה בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org
רע"ש - זכויות הגבר במשפחה

רע"ש (התמודדה תחת השמות רע"ש – זכויות הגבר במשפחה וצדק לכל – רע"ש) היא מפלגה שהוקמה בשנת 1986 על ידי יעקב שלוסר העומד מאז בראשה. מטרתה המוצהרת של המפלגה היא להשוות את הזכויות בין גברים לנשים בנושא דיני משפחה לטובת המשפחה כולה, וכן לחוקק חוקים למען זוגות צעירים, גמלאים, נהגי מוניות והסעים ופגועי נפש. יו"ר המפלגה, שלוסר, טוען בספרו "זכויות הגבר במשפחה?", שלמעשה דיני המשפחה הקיימים כיום במדינת ישראל מפלים באופן חמור את הגברים, ושלגבר אין הגנה במערכת השיפוט האזרחית, כיוון שזו, מנסה "לאזן" וליצור אפליה מתקנת כנגד בתי הדין הרבניים. עוד מצביע שלוסר על חוקים ופסקי דין מפלים לכאורה, הקיימים כנגד הגבר בדיני משפחה. בהקשר למפלגתו, טוען שלוסר לצורך ב"מאבק בתוך בית המחוקקים לשינוי העוולות והחוקים." ובעצם ליישום פוליטי של ספרו. מצע מפלגת רע"ש הוא מצע חילוני העוסק בתחומים שונים, כאשר דגש המצע ניצב על התחום החברתי. המצע החברתי כולל בתוכו חוקים בעלי זיקה גברית – השואף לשוויון זכויות אזרחי וחוקתי בין נשים וגברים, לצד זכויות עובדים, חיקוק חוקים "ירוקים" למען איכות הסביבה וסעיפים חברתיים נוספים הלקוחים מקצוות שונות של הקשת הפוליטית. המפלגה התמודדה מאז הבחירות לכנסת ה-14 ועד הבחירות לכנסת ה-18, אך מעולם לא עברה את אחוז החסימה. המפלגה התמודדה לראשונה בבחירות לכנסת ה-14 בה קיבלה 2,388 קולות (פחות מעשירית האחוז מסך קולות המצביעים) בבחירות שלאחר מכן הושגו התוצאות הבאות: הבחירות לכנסת ה-15: 1,257 קולות הבחירות לכנסת ה-16: 1,284 קולות הבחירות לכנסת ה-17: 3,819 קולות הבחירות לכנסת ה-18: 921 קולות התנועה לזכויות הגבר א' זה אבא אפליית גברים יעקב שלוסר - מפלגת זכויות הגבר, באתר וואלה, 16 בינואר 2003 דניאל אדלסון, זכויות הגבר במרוץ: "אם אשה שולטת, הילד הומו", באתר ynet, 11 בדצמבר 2008 שלוסר, י. (1996), זכויות הגבר במשפחה?, "שלוסר":תל אביב. גיא פישקין, יור מפלגת זכויות הגבר: אני שווה לפחות 10 מנדטים, באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2012 מצע מפלגת זכויות הגבר במשפחה - רע"ש, באתר הכנסת. תוצאות הבחירות לכנסת ה-15, באתר הכנסת. תוצאות הבחירות לכנסת ה-16, באתר הכנסת. תוצאות הבחירות לכנסת ה-17, באתר הכנסת. תוצאות הבחירות לכנסת ה-18, באתר הכנסת.
דלה איינוגבה

במידלה מת'יו איינוגבה (באנגלית: Bamidele Mathew Aiyenugba; נולד ב-20 בנובמבר 1983) הוא כדורגלן ניגרי אשר משחק בעמדת השוער בקאוורה סטארס. איינוגבה התחיל את הקריירה המקצועית בשנת 1998 במדי קאוורה סטארס. ב-2001 עבר לקבוצת אניימבה ושימש תחילה כמחליפו של וינסנט אניימה. עם עזיבתו של אניימה לבני יהודה תל אביב ב-2005 קיבל איינוגבה את אפודת השוער הראשון. בשנת 2007 עבר איינוגבה גם הוא לבני יהודה לאחר שאניימה עבר להפועל תל אביב ואיינוגבה הובא כמחליפו. במאי 2012 האריך בשנתיים את חוזהו בבני יהודה. בתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן העפיל עמה בחזרה לליגת העל. ב-28 ביולי הפועל אשקלון הודיעו על החתמתו של איינוגבה. ולאחר יום הודיע שהוא נשאר. ב-2 באוגוסט חתם רשמית בהפועל אשקלון. ב-25 ביולי 2018 חתם איינוגבה בהפועל אכסאל מהליגה הלאומית. ב-3 באוקטובר 2019 חתם איינוגבה בהפועל עפולה. בחודש ינואר של אותה עונה שוחרר מהמועדון. ב-12 באוגוסט 2020 חזר איינוגבה לאחר 13 שנה בישראל לניגריה, וחתם בקבוצת נעוריו קאוורה סטארס. בנבחרת ניגריה משחק איינוגבה מאז 2005. בשנת 2011 שוערה הראשון של הנבחרת, וינסנט אניימה, רב עם מאמן הנבחרת סמסון סיאסיה ונשאר מחוץ לסגל לקראת המשחק נגד מדגסקר במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה. בעקבות זאת, הפך איינוגבה לשוערה הראשון של הנבחרת לאחר שפתח בשער ולא ספג, וגרם לניצחונה של הנבחרת. מדיה וקבצים בנושא דלה איינוגבה בוויקישיתוף דלה איינוגבה, ברשת החברתית אינסטגרם דלה איינוגבה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל דלה איינוגבה, באתר Transfermarkt דלה איינוגבה, באתר Soccerway דלה איינוגבה, באתר WorldFootball.net דלה איינוגבה, באתר National Football Teams דלה איינוגבה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא ניגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאלון (נבדה)

פאלון (באנגלית: Fallon) היא עיר במחוז צ'רצ'יל שבמדינת נבדה, ארצות הברית. שטח שיפוטה הוא 7.9 קמ"ר, ובשנת 2000 התגוררו בה 7,536 תושבים. העיר ממוקמת בעמק להונטן. העיר ידועה בכינוי "נווה המדבר של נבדה". ההתיישבות הראשונה במקום החלה בזמן הבהלה לזהב, לאחר שרבים נעצרו במקום לאחר שחצו את נהר קרסון. המקום זכה אז לכינוי "צומת מאובק" שחיבר בין בין סנט קלייר לסטילווטר. בשנים לאחר מכן המקום התפתח והמקומיים כינו אותו "העיירה של ג'ים", על שמו של ג'ים ריצ'רדס שבשנת 1896 היה בעל חנות בסמוך לבית החווה ולדואר של מייק ואליזה פאלון. בשנת 1903, סנטור המדינה וורן ו. ויליאמס העביר רשמית את מושב המחוז מסטילווטר לעיירה החדשה פאלון, עובדה שהובילה לצמיחה מהירה של המקום במקום עדיין קיימים בתים משוחזרים, בין היתר ביתו של רוברט ל. דגלאס שנבנה בשנת 1904 ושימש בעבר כבית חולים, ובית המשפט של מחוז צ'רצ'יל שנבנה בשנת 1903. ממזרח לפאלון נמצא האתר הארכאולוגי גריימז פוינט בו נמצאו פטרוגליפים שנוצרו על ידי העמים שישבו באזור לפני ההתיישבות האירופית. ענף הייצור הראשוני בפאלון הוא אספסת המשמשת למספוא. כמו כן, מועסקים רבים מתושבי העיר בבסיס האווירי של הצי האמריקני. במרכז העיר חולף כביש מספר 50, הידוע כדרך הבודדה באמריקה, ובעיר עסקים רבים המשמשים את העוברים בדרך זו. העיר היא בירת מחוז צ'רצ'יל ובה ממוקמים משרדי ההנהלה ובית המשפט המחוזי. האקלים בפאלון ממוזג ויבש. הקיץ מאופיין בטמפרטורות גבוהות, מעל 30 מעלות ביום, והחורפים קרים ומושלגים. שמורת הטבע ממוקמת בעמק להונטן שבצפון מרכז נבאדה בסמוך לפאלון, שישים קילומטרים ממזרח לרינו. השמורה מהווה מוקד משיכה מרכזי למינים רבים של ציפורים, בין היתר חרטומנית ארוכת-מקור, תמירון שחור-צוואר, סייפן אמריקאי, שקנאי אמריקני, קורמורן מצויץ, מגלן לבן-פנים ומינים שונים של אנפתיים, שחפיתיים ועופות מים אחרים. המעבדה הלאומית לוס אלמוס בשיתוף מחלקת ההגנה של ארצות הברית ביצעו ניסוי תת-קרקעי כ-45 ק"מ דרום מזרחית לפאלון ב-26 באוקטובר 1963. במהלך הניסוי בפרויקט "שואל", שהיה חלק מפרויקט ולה, בוצע פיצוץ של פצצה במשקל 12.5 קילוטון כ-360 מטרים מתחת לפני השטח. גאורגיה ואני, גאורגיה מדיה וקבצים בנושא פאלון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאלון (באנגלית) פאלון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) History of Fallon, https://www.fallonchamber.com/ ההיסטוריה של פאלון, באתר visitfallonnevada.com National Wildlife Refuge | Nevada Project Shoal - PSA, https://ndep.nv.gov/ Plowshare/Vela Uniform, https://www.energy.gov/ ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבונה החופשי

העיתון הבונה החופשי הוא ביטאונה של הלשכה הגדולה של הבונים החופשים במדינת ישראל. בביטאון מאמרים הקשורים למסדר, דבר הנשיא, תמונות מאירועים ועדכונים מהלשכות במסדר. בעיתון מאמרים בשפות שונות (בעיקר בעברית, באנגלית, בספרדית ובערבית). הגיליון הראשון הופיע בינואר 1933, תוצר של עבודתם של האחים למסדר חיים הררי ורפאל אבולעפיה (כמוציא לאור) ומאז הוא הופיע ברציפות במשך 5 שנים. בשנים 1938–1948 הייתה הופעתו בלתי סדירה, עקב קשיים כספיים והמצב הפוליטי המעורער. כך עד לאיחוד הלשכות של הבונים החופשים בישראל, בשנת 1953 ובחסותה של הלשכה הגדולה של סקוטלנד, מאז החל לצאת באופן סדיר, עד היום. המקרה הראשון של קבלת יהודי לבונים החופשיים אירע בשנת 1732 בלונדון. השם של הבונה החופשי היהודי הראשון שמוזכר באותה תקופה הוא Edmon Rose. יש מספר עדויות על כך שגם בגרמניה בשנת 1762 נתקבלו יהודים לסניפי הבונים החופשים. חברות בבונים החופשיים הקנתה היכרות וקשרים עם חוגים שלא היו פתוחים בפני היהודים, שכן היהודים באנגליה חיו בשולי החברה האנגלית. היו מספר לשכות של יהודים גם בהולנד ובצרפת. עדויות ראשונות לקיומם של בונים חופשיים בארץ קיימות משנת 1868. הלשכה הלאומית הגדולה בישראל הוקמה בשנת 1933. כיום יש במדינת ישראל לשכה מרכזית של הבונים החופשים שהוקמה ב-1953. גוף זה מאחד תחתיו את כל לשכות הבונים החופשים במדינת ישראל. יש כיום כשש לשכות סדירות במדינת ישראל: לשכות באזור הצפון, לשכות בחיפה, לשכות בגליל, בדרום, באזור השרון ובאזור המרכז. בין עורכי הביטאון במהלך השנים היו: חיים הררי- 1933 - יצחק ילין (?) יצחק פתאי אליעזר דובינסקי שלמה זרנקין משה שהם (שטיינפלד) צבי לוין: 1960–1977 וגם 1987. בן ציון חיים איילון: 1978–1979. יהושע הדרי: 1983–1989. ליאון זלדיס: 1992–2001 וגם 2005–2007. שמואל נבו: 2002. שלמה ספיר: 2003–2004. שוקה כהנא ומוטי צבירן: 2008–2009. הבונה החופשי, בקטלוג המאוחד לכתבי-עת (ULS) יעקב כ"ץ, הפולמוס הראשון על קבלת יהודים בקרב הבונים החופשיים, החברה ההיסטורית הישראלית, 1965, עמ' 171-205 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבו (כתב עת)

שְׁבוֹ הוא כתב עת ספרותי ישראלי, המיועד בעיקר לשירה עברית ומתורגמת וכן למאמרים קצרים בענייני שירה. כתב העת נוסד על ידי הוצאת הספרים הביבליופילית "אבן חושן" בשנת 1994, ועד שנת 2015 הופיעו 30 גיליונות. כל חוברת מאוירת או מלווה ביצירות אמנות מתחום הציור, הרישום, הצילום וטכניקות ההדפס השונות של אמן מלווה יחיד. המייסד והעורך הוא עוזי אגסי, בעליה של הוצאת הספרים "אבן חושן". הספרים היוצאים בהוצאה מועטים, ממוספרים וחתומים, בדומה לנהוג ביצירות אמנות פלסטית. חוברות כתב העת מעוצבות כיצירות אמנות כשלעצמן, עם אמן מלווה לכל חוברת. "שבו" הוא כתב העת הביבליופילי היחיד היוצא לאור בעברית ובישראל. בין משתתפי כתב העת נמנים משוררים רבים, צעירים ומבוגרים, מוכרים ושאינם מוכרים. אתר המרשתת של אבן חושן דפנה שחורי, שגעת מכונות הדפוס, באתר nrg‏, 24 בפברואר 2006 אילן ברקוביץ', היכן את מניחה את יופייך כשאת הולכת לישון?, באתר הארץ, 29 באפריל 2008 מוריה בן ברק, גלגול הנשמות של יוסי שריד, באתר nrg‏, 15 בנובמבר 2009 אלי הירש, על גיליון 22-23, ידיעות אחרונות, 14 בינואר 2011 מנחם בן, קו המשווה: הגשר הסורי-פרסי, באתר nrg‏, 24 בדצמבר 2010 אילן ברקוביץ', איך נראה משורר שבואי, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2011
WIZ (כתב עת)

WIZ (קרי: "ויז") היה כתב עת ישראלי, שעסק במשחקי מחשב וקונסולות משחק, אינטרנט ומשחקי תפקידים. המגזין יצא לאור משנת 1991 ועד אוקטובר 2001 והיה הראשון בארץ שסקר את הנושא. בנוסף לסקירת המשחקים הוא הכיל בשלב מסוים משחקים שניתנו חינם בכל חודש. מחירו היה 25 ש"ח. במהלך השנים היו לעיתון מספר עורכים וביניהם סיגל בן-ארצי, דינה בן-קיקי, קובי סיט, ניר צוק ואורן רביב. בין הכתבים היו גם דוד זילברשטיין וערן בן סער. זילברשטיין התחיל ככתב במדור ה-PC של המגזין, ולאחר כשנה הפך לעורך המדור. בן-סער, כתב וערך את מדור משחקי התפקידים של העיתון. במדור זה, נהג לכתוב באופן קבוע טור הומוריסטי בשם "שיחות עם מורגן לה פיי", שבין השאר ענה גם על שאלות בנושא משחקי תפקידים. המגזין יצא לאור על ידי חברת "באג" עד שנקנתה על ידי הוצאת הספרים "מודן" שהחליטה לסגור את WIZ. ביקורות גרסו, כי הכתבות ב-WIZ נוטות לקטול משחקים שיובאו על ידי יריבותיה של "באג", ״הד-ארצי״ ו״מחשבת״. ייתכן וביקורות אלו היו נכונות לפני כניסתו של קובי סיט לתפקיד העורך (ב-1995). לאחר כניסתו של סיט לתפקיד, נראה היה שהביקורות התמתנו. עם זאת, מתחריו של כתב העת טענו שהמשחקים הפחות מוצלחים שיובאו על ידי "באג", היו זוכים לביקורות עדינות ומרוככות יותר מאשר המשחקים שיובאו על ידי המתחרים. על אף המחלוקות הרבות, WIZ היה כתב העת הישראלי למשחקי מחשב האחרון שנסגר. מתחריו "פריק" ו"זומביט" נסגרו שנים מעטות קודם לכן. ניתן למצוא עוד מעלילותיה של מורגן לה פיי באתרו של ערן בן סער, "שדים מתחת לכיור". דוקטור WIZ - מדור אליו הפנו הקוראים שאלות בנושאי מחשבים, שהדוקטור, שזהותו לא נחשפה מעולם, היה עונה להם. סודות מחדר התמיכה - מדור שפורסמו בו טיפים וצ'יטים וענו על שאלות הקוראים בנושאי ההתקדמות במשחקים. ספיישלים - בשנותיו האחרונות של הגיליון, היה נתנאל מורי מפרסם ספיישלים שונים על משחקי מחשב, כמו כתבות על פמיניזם במשחקי מחשב, אינטליגנציה מלאכותית, סקירה על טכנולוגיות תלת מימד ועוד. זומביט (כתב עת) פריק (מגזין) ארכיון WIZ במאגר המגזינים הישנים שדים מתחת לכיור איתי ברנר, WIZ, מגזין המשחקים הישראלי הוותיק מכולם, נענע10 מאגר המגזינים הישנים, אתר המכיל סריקות של מספר גליונות וויז 1991 סיגל WIZ, סרטון בערוץ "GIDI at GMAIL", באתר יוטיוב (אורך: 10:16) "נוסטלגיה: WIZ, מגזין המשחקים הישראלי הוותיק מכולם". נענע 10 - גיימר. אורכב מ-המקור ב-2017-10-25. נבדק ב-2017-10-25. אסף גנדלר, וויז: מגזין המשחקים הישראלי נסגר, אתר גיימר, 21 בנובמבר 2001
קלינוזואיסיט

קלינוזואיסיט הוא מינרל סורוסיליקטי (סורו ביוונית ערימה - סיליקט במבנה טטרהדרונים כפולים) מורכב של סידן ואלומיניום השייך לקבוצת האפידוט. נוסחת המבנה הכימי של הקלינוזואיסיט היא (Ca2Al3SiO4Si2O7O (OH. הקלינוזואיסיט הוא פולימורף של המינרל זואיסיט, כלומר לשניהם הרכב כימי זהה, אך בעוד שהקלינוזואיסיט הוא מונוקליני הזואיסיט הוא אורתורומבי. הקלינוזואיסיט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" 2 / m   {\displaystyle 2/m\ } , וחבורת סימטריות מרחבית P21/m. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=8.879‏, b=5.583Å‏, c=10.155Å, וגודלה של זווית β הוא 115.5°. הקלינוזואיסיט מופיע בטבע בדרך כלל כגרגרים בגודל משתנה המשובצים בסלעי יסוד. הגבישים סיביים או פריזמתיים מוארכים ומשורטטים. תופעת גבישים תאומים קיימת, אך אינה נפוצה. לקלינוזואיסיט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד, והוא נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית-גבוהה, 7-6.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 3.34. אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הקלינוזואיסיט הם: nα=1.706-1.724‏, nβ=1.708-1.729‏ ו-nγ=1.712-1.735. גבישי הקלינוזואיסיט שקופים עד שקופים למחצה, והם בדרך כלל חסרי צבע, אבל החלפה של קטיונים של ברזל (Fe+3) במקום האלומיניום תגרום לגוונים של ירוק, ירוק בהיר, ירוק צהבהב או צהוב בהיר. במקרים נדירים מחליפים קטיונים של מנגן (Mn+2) את הסידן ואז מופיע גוון אדמדם ורדרד. הקלינוזואיסיט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש. הוא נראה חסר צבע, ירוק צהבהב או צהוב ירקרק מזווית אחת, חסר צבע, ירוק או ורוד מזווית שנייה וחסר צבע, ירוק או אדום מזווית שלישית. המינרל קלינוזואיסיט התגלה לראשונה ב-1896 בגסלסואנד (Gösleswand) ליד העיירה פראגרטן (Prägraten) במזרח טירול שבאוסטריה. מקור השם בדמיונו למינרל זואיסיט ולצורתו המונוקלינית. הקלינוזואיסיט מופיע בסלעי יסוד ובסלעי משקע שעברו התמרה אזורית בלחץ ובחום נמוכים עד בינוניים; כמו כן מהתמרת מגע של סלעי משקע עשירים בסידן, כמו כן מפלגיוקלז במהלך סאוסוריטיזציה. הקלינוזואיסיט הוא מינרל נפוץ למדי. מקומות בהם ניתן למצוא גבישי קלינוזואיסיט באיכות טובה כוללים את גסלסואנד (Gösleswand) ליד העיירה פראגרטן (Prägraten) במזרח טירול שבאוסטריה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה); ורנירוביצ'ה (Vernirovice) שבצ'כיה; ארנדל שבנורווגיה; הר קמאדרי (Camaderry) במחוז ויקלאו באירלנד; אמבורומפוטסי במדגסקר; מחצבות הר בלוודיר בלובל (Lowell) במחוז אורליאנס (Orleans) שבורמונט, וקניון נורת' ספייד (Spade Spring Canyon) במחוז לוס אנג'לס בקליפורניה שבארצות הברית; ובמדינות באחה קליפורניה, אואחאקה וסונורה שבמקסיקו. Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman. (1986). Rock-forming minerals: Volume 1B, Second Edition, Disilicates and ring silicates. Pages 44-134. Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., Wiley, ISBN 0-471-80580-7 קלינוזואיסיט באתר WebMineral קלינוזואיסיט באתר Mindat קלינוזואיסיט בפרויקט rruff W.A. Dollase, Refinement and comparison of the structures of zoisite and clinozoisite, מקור: American Mineralogist‏, 53 עמ' 1898-1882 P. Comodi, P. F. Zanazzi:, The pressure behavior of clionzoisite and zoisite: An x-ray diffraction study, מקור: American Mineralogist‏, 82 עמ' 68-61 תהליך בו הופך פלגיוקלז לתערובת של מינרלים המכונה סאוסוריט (זואיסיט, כלוריט, אמפיבול ופחמות), בעזרת נוזלים שיוריים במהלך השלבים האחרונים של התגבשות המאגמה. לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
שבי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כליאה שבוי – חייל המוחזק על ידי האויב (ראו גם שבויי צה"ל) חטיפה – תפיסת אדם שאינו חייל ולקיחתו ממקומו בכוח בן ערובה – אדם המוחזק בניגוד לרצונו או בשבי, במטרה לסחוט התנהגות מסוימת או תמורה מסוימת ממי שאדם זה יקר ללבו מונחים הלכתיים: פדיון שבויים – מצווה לפדות שבויים יהודים מיד שוביהם איסור שבויה – איסור על כהן להינשא לאישה אם בעבר נשבתה בידי נכרים של בעלי חיים: בעלי חיים בשביה – כליאתם של בעלי חיים מחוץ למקום מחייתם הטבעי שב"י ("שחרור בעלי חיים ישראל") – עמותה ישראלית הפועלת לקידום ההכרה בזכויות בעלי חיים אישים תמיר שאבי (יליד 1950) – איש ציבור ישראלי, לשעבר ראש עיריית אור יהודה (בשנים 1993–1998) שָׂבִי גביזון (יליד 1960) – במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי, פרופסור נלווה בחוג לקולנוע של אוניברסיטת תל אביב שַׁבִּי זרעיה (יליד 1972) – בדרן ויוצר ישראלי שבי בן נחש – דמות מקראית אחר שַבִּי – דמות השבלול בתוכנית הילדים "פרפר נחמד", ראו פרפר נחמד#דמויות שֶבִי (Chevy) – כינויה של מכונית השברולט שם המשפחה "שאבי" מצוי בקרב יהדות עיראק. השם הפרטי "שבי" הוא לרוב קיצור של השם שבתאי.
דבקון

דִּבְקוֹן (שם מדעי: Viscum; באנגלית: Mistletoe) הוא צמח טפיל הגדל על ענפיהם של עצים ושיחים גדולים. הדבקון מנצל את העץ הפונדקאי כדי להשיג מים וחומרי הזנה, וגם כדי להעניק לעצמו בסיס לצמיחה, אולם הוא מקיים בעליו שלו פוטוסינתזה עצמאית ולכן נחשב "טפיל למחצה". קיימים מספר מיני דבקון. בישראל, בעיקר בצפון, נפוץ דבקון הזית, החוסה בעיקר תחת עץ הזית, הדרים, שקד ואשחר. עם גדילתו, הדבקון יוצר סבך צפוף הנקרא מטאטא מכשפה. השם דבקון התייחס לראשונה למין הדבקון הלבן (Viscum album), שהיה נפוץ באירופה ובריטניה. כיום ידוע כי ישנן מספר משפחות דבקונים. למשפחה הגדולה ביותר, Loranthaceae, כ-73 סוגים וכ-900 מינים. כמו כן ישנם את ההרנוגיים ואת הסנטליים. לדבקון שני מחזורי פריחה בשנה, אחד מהם בחורף, וזאת ללא קשר למחזורי הפריחה ולמקצב החיים של הצמח הפונדקאי שלו. הדבר בולט במיוחד בסתיו ובחורף, כאשר הצמח הפונדקאי עומד בשלכת או ערום מעלים, ואילו את עליו הירוקים של צמח הדבקון ניתן לראות במלוא חיותם. הדבקון האירופאי (הלבן) היה נוכח במיתולוגיה היוונית באופן בולט. למשל ורגיליוס מדמה את זמורת הזהב של איניאס, האבא המיתולוגי של הרומאים, לדבקון. בלדר, אל היופי במיתולוגיה נורדית, נהרג באמצעות דבקון. צמח הדבקון הוא בין הפריטים הנפוצים בשימוש קישוטי חג המולד, ייתכן שבשל היותו ירוק ופורח בתקופת הסתיו והחורף, בה רוב צמחי הבר אינם פורחים. ידוע כי ענפי הצמח, עליו ופרחיו, שימשו כפריטים דקורטיביים כבר מאתיים שנים לפני הספירה, על ידי הדרואידים, כדי לקשט את בתיהם בתקופת החורף ולחגוג את חגיגות החורף. הדרואידים האמינו כי לעליו הירוקים של הדבקון, המופיעים בתקופה המתה והקרה של החורף, יש יכולת להביא מזל טוב ולהדוף רוחות רעות. בנוסף, האמונה העממית ראתה בעליו הירוקים של הדבקון יכולת ריפוי גבוהה, החל מריפוי פצעים ועד להגברת פוריות. המסורת מחשיבה עד היום את הדבקון הלבן (האירופאי) כצמח מרפא, בין השאר כנגד מחלת הסרטן, וקיימים מחקרים מדעיים התומכים בכך. עמי סקנדינביה ראו בדבקון סמל לשלום והרמוניה, והוא מקושר עם פריג, אלת האהבה במיתולוגיה הנורדית, אשתו של אודין ואימו של בלדר. כנקמה על מותו של בנה בלדר, סירבה פריג לאפשר לחורף להסתיים, וכדי לשכנע אותה להסיר את רוע החלטתה ולהביא את האביב, הובא צמח הדבקון על מנת להחזיר אותו לחיים. לפי המסורת, עד היום מסרב החורף להשתחרר מתפקידו ולפנות את מקומו לאביב, והוא מתרצה רק לאחר שזוג אוהבים מתנשק מתחת לדבקון. דבקון הזית הוא שיח ירוק עד דוביתי, שפונדקאיו הם ענפי הזית, או ענפי עצים אחרים, עליו הם נגדיים ומוארכים ופרחיו הם ירוקים ובעלי עטיף פשוט בן שלושה - ארבעה עלים. פריו הוא ענבה מדומה בעלת ציפה דביקה, המכילה עד שלושה זרעים. וכאשר ציפור האוכלת את הפרי מנקה את מקורה מן הציפה הדביקה בענף של עץ, נדבק אחד הזרעים אל קליפת הענף. הזרע נובט בקליפה והנבט שולח שורשים החודרים עד לצינורות העצה. ובעוד ששורשים אלה מספקים לדבקון מים ותמיסות מלחים וזה הולך ומתפתח לשיח, הפונדקאי הולך ומדלדל, פרחיו ופירותיו מתמעטים ולבסוף הוא מתייבש ומת בגלל חוסר מים ומזון. מדיה וקבצים בנושא דבקון בוויקישיתוף דבקון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרכז הדבקון, באתר שירות היערות האמריקאי אודות הדבקון, .Mistletoe.org.uk ד"ר רחלי עינב, דבקון הזית, טבע הדברים, גיליון 182 שרה ג'ייסון, מאיפה מגיעות מסורות חג המולד, נשים וחגים גיל בר-סלע, מחקרים חדשים על הצמח שמסייע לחולי סרטן, באתר הארץ, 6 במאי 2018 Angiosperm Phylogeny Website, www.mobot.org