laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כריסטיאן גוטלוב נפה

כריסטיאן גוטלוב נפה (בגרמנית: Christian Gottlob Neefe;‏ 5 בפברואר 1748, קמניץ – 28 בינואר 1798) היה מלחין ומנצח גרמני. הוא כתב מספר יצירות מוזיקליות וידוע כמורה ראשון של לודוויג ואן בטהובן. נפה נולד בקמניץ שבסקסוניה. הוא התחיל להלחין בגיל 12. נפה למד משפטים באוניברסיטת לייפציג אך חזר לעיסוק במוזיקה והיה תלמיד של יוהאן אדם הילר. בהדרכתו הוא כתב את האופרה הראשונה שהוצגה בלייפציג בשנת 1771. בשנת 1776 הוא עבר לדרזדן וירש את התפקיד של מנהל מוזיקלי ממורו. נפה התחתן עם השחקנית סוזנה זינק בלייפציג. איתה היו לו שלוש בנות, ביניהן מרגרטה, שלימים הייתה אשתו של השחקן לודוויג דבריאנט, והיו לה שלושה בנים, ביניהם הצייר הרמן יוזף נפה. בשנת 1779 להקת "תיאטרון סיילר" בה נפה עבד נאלצה להגיש בקשה לפשיטת רגל למרות הישגים והצלחות אמנותיות יוצאות דופן. באותה שנה קיבל נפה עבודה כמלחין ומנהל מוזיקלי בהרכב של גוסטב גרוסמן וקארל הלמות' בתיאטרון הלאומי האלקטורלי בבון. שם הוא מונה בשנת 1781 ל"עוגב החצר". במקביל לנגינת בעוגב הוא היה המורה הראשון של לודוויג ואן בטהובן. נפה היה ראש סניף אילומינטי בבון. בשנת 1780 הוא כתב לברית לאופרה "Schauspiel mit Gesang" לפי לברית של גוסטב גרוסמן. בנוסף לאופרות הוא כתב מספר יצירות מוזיקליות שונות. כאשר חיילים צרפתים כבשו את חבל הריין ב-1794 שלטון השתנה ונפה איבד את עבודתו בבון בגיל 46. לאחר מספר בקשות שלא צלחו, אחת מבנותיו הצליחה להביא אותו לדסאו ב-1796, שם נפה קיבל משרה של מנהל המוזיקלי של להקת התיאטרון. הוא החזיק בתפקיד זה עד סוף ימיו. ב-26 בינואר 1798 נפה נפטר בדסאו בגיל 49. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן גוטלוב נפה בוויקישיתוף מידע על יצירות עבודות באתר הספרייה הגרמנית כריסטיאן גוטלוב נפה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כריסטיאן גוטלוב נפה, באתר ספוטיפיי כריסטיאן גוטלוב נפה, באתר AllMusic (באנגלית) כריסטיאן גוטלוב נפה, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריסטיאן גוטלוב נפה, באתר Discogs (באנגלית)
אנטארקטיקה (סרט, 2008)

אנטארקטיקה הוא סרט להט"בי ישראל משנת 2008, בכתיבה ובימוי של יאיר הוכנר, עם גיא זוארץ, לוסי דובינצ'יק ותומר אילן בתפקידים הראשיים. העלילה מתרחשת בקרב צעירים להטב"ים בתל אביב המבלים ביחד ב"קפה פולה" ומחליפים מדי פעם בני זוג. הסרט זכה בפרס האריה הקווירי בפסטיבל הקולנוע בוונציה. נועם הוברמן הידוע כדראג קווין מיס לילה קרי משחק בסרט תפקיד כפול של גבר ואישה. בועז (עופר רגירר) הוא רקדן בלט לשעבר שכעת הוא מורה לריקוד. הוא הומוסקסואל מוצהר שמחליף בני זוג לעיתים תכופות. עומר (תומר אילן) עומד לחגוג יום הולדת שלושים ועדיין לא יודע בדיוק מה הוא מחפש. הוא מעדיף לאבד את עצמו בין הספרים בספרייה העירונית שבה הוא עובד. מדי פעם הוא יוצא לבליינד דייטים, באחד מהם הוא פוגש בדני (יפתח מזרחי), בחור הצעיר ממנו בעשר שנים שחולם להיות רקדן. אחותו שירלי (לוסי דובינצ'יק) היא לסבית שעובדת בקפה פולה ביחד עם יעלי (יעל דקלבאום). בעבר היה לה קשר הדוק עם בעלת הקפה מיכל (ליאת אקטע) והן חשבו להתחתן. מיכל רוצה לחדש את הקשר וכשהיא שומעת ששירלי חולמת על טיול לאנטארקטיקה היא מפתיעה אותה בכרטיס טיול לאנטארקטיקה (מכאן שם הסרט). רונן (גיא זוארץ) הוא עיתונאי שעומד לכתוב כתבה על חייזרים. לשם כך הוא נפגש עם מתילדה המומחית לחייזרים (רבקה נוימן). הוא נמצא בקשר עם מיקי (יובל רז) וכאשר הוא מגיע לספריה כדי לחפש חומר על חייזרים הוא פוגש בעומר ומיד "נדלק" עליו. שושנה (מיס לילה קרי) היא אמם של עומר ושירלי. היא אינה מתביישת שיש לה בן הומו ובת לסבית ומתכננת את מסיבת ההפתעה ליום ההולדת של עומר בו תגלה את רצונה להתחתן עם עמרם (מיס לילה קרי בתפקיד כפול). לבסוף כולם ממתינים למופע החייזרים בתל אביב שיפשירו את ליבם הקפוא. "אנטארקטיקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנטארקטיקה", באתר AllMovie (באנגלית) "אנטארקטיקה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אנטארקטיקה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אנטארקטיקה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "אנטארקטיקה", באתר אידיבי "אנטארקטיקה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "אנטארקטיקה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אנטארקטיקה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אנטרקטיקה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית קדימון לאנטארקטיקה, באתר יוטיוב קדימון באנגלית לאנטארקטיקה, באתר יוטיוב קדימון בגרמנית לאנטאראקטיקה, באתר יוטיוב אנטארקטיקה, באתר קרן הקולנוע הישראלי ביקורת על אנטארקטיקה, באתר "סינמסקופ"
אליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23

אליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23 היא תחרות שמאורגנת על ידי התאחדות האתלטיקה האירופאית (European Athletics). באליפות, שמתקיימת אחת לשנתיים, מתחרים אתלטים ואתלטיות אירופאים עד גיל 23 (בני 23 ומטה ב-31 בדצמבר בשנת התחרות). בעת הקמתה הייתה ידועה התחרות כגביע אירופה באתלטיקה עד גיל 23, והמדינות המשתתפות חולקו לשתי תחרויות נפרדות לפי דרגים. בשנת 1997 שונה שמה לאליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23, וכל המדינות רוכזו לתחרות אחת. מבחינה היסטורית, האליפות מתקיימת במדינות צפון-מזרח אירופה (המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות) או במדינות מרכז אירופה. הטבלה כוללת מדליות מ-1997 ועד 2023. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23 (באנגלית) האתר הרשמי
אביב אמיר

אביב אמיר (נולד ב-1986) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה מפקד על חטיבת הבקעה. בשנת 2004 התגייס לצה"ל לחיל ההנדסה הקרבית שם ביצע מספר תפקידי פיקוד, כמו כן הוא בוגר המלט"ק. בין השנים 2010–2012 התמנה למפקד פלוגה מבצעית בגדוד 605 ולאחר מכן בין השנים 2013–2014 ביצע תפקיד מפקד פלגה בקורס מכ"ים, עם סיום תפקיד ההדרכה עבר לתפקיד מבצעי בין השנים 2014–2016 כמפקד פלגת סמור ביחידת יהל"ם אותו ביצע במסגרת מבצע צוק איתן וקיבל מצטיין שר הביטחון במסגרת תפקידו ביהל"ם. עם סיום תפקידו ביחידת יהל"ם, יצא אביב בין השנים 2017–2018 לפו"ם אלון. בשנת 2018 עלה לדרגת סגן-אלוף ושובץ לתפקיד ראש ענף תת-קרקע בפיקוד הצפון אותו עשה בין השנים 2018–2020 והיה ממובילי מבצע מגן צפוני. בין השנים 2020–2021 שימש כראש ענף הנדסה בהמרכז הלאומי לאימונים ביבשה בין השנים 2021–2023 היה מפקד גדוד 603 ותחת פיקודו זכה הגדוד בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות, אות הערכה מטעם הרמטכ"ל והצטיינות פיקודית במבצע שובר גלים. ביולי 2023 נכנס אביב לתפקיד מפקד חטיבת הבקעה. אביב נשוי למאי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בגני תקווה. מדיה וקבצים בנושא אביב אמיר בוויקישיתוף
מחרוזת ענבר

מחרוזת ענבר הוא ספר רשימות וזכרונות מימי חייו של המחבר, הסופר אלי עמיר. יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 2023. הספר מלווה את חייו של הסופר מילדותו בבגדאד דרך ההגירה לישראל, נערותו שעברה עליו בכפר העוורים ובקיבוץ משמר העמק. מכאן לתפקידיו בסוכנות היהודית ובעליית הנוער. ניסיונו הפחות מוצלח בפוליטיקה הישראלית, זכרונות מאישים שונים שאליהם היה מקורב כמו שמעון פרס, לובה אליאב, אריאל שרון ועוד. חלק חשוב מהספר מוקדש לתרבות שעליה הוא גדל בעיראק ושנדחתה על ידי הממסד הישראלי של המדינה שזה עתה קמה. עמיר מדגיש במספר מקומות את היותו "אִבְּן עַרְבּ" (בן ערב). המחבר מספר אהבתו לשירי אום כולתום ומוחמד אבו אל טלב כמו למוזיקאים היהודים הגדולים שהיו בעיראק ובראשם האחים סאלח ודאוד אל-כוויתי והזמרת לילה מוראד. ומנגד – הבושה וההסתרה שלו ושל חבריו באהבתם לאותה תרבות ערבית שהם נטשו מאחוריהם. הוא מספר על קשריו עם אנשי תרבות בעולם הערבי כמו הסופר המצרי נג'יב מחפוז וסיפור תרגומם של ספריו לשפה הערבית והפצתם בארצות ערב. מחרוזת ענבר. הסופר אלי עמיר משוחח עם הסופרת ציונית פתאל קופרווסר על ספרו החדש : מחרוזת ענבר, סרטון באתר יוטיוב על הספר באתר סימניה על הספר באתר נוריתה
מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית

מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית (באנגלית: United States Army Command and General Staff College, או בקיצור CGSC) היא בית ספר לתארים מתקדמים הממוקם בפורט לוונוורת', קנזס, ארצות הברית. המכללה מיועדת לקצינים בצבא ארצות הברית ואנשי כוחות הביטחון. המכללה הוקמה בשנת 1881 על ידי ויליאם שרמן כבית הספר לחיל רגלים ופרשים. בשנת 1907 הוא שינה את תוארו לבית הספר של הקו. תוכנית הלימודים התרחבה לאורך מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה ומלחמת וייטנאם וממשיכה להתעדכן לפי הצורך. בנוסף לקמפוס הראשי בקנזס, למכללה יש קמפוסים לווייניים בווירג'יניה, ג'ורג'יה ואלבמה. במכללה אף יש לימודים מרחוק לעיתים. המכללה מורכבת מארבעה בתי ספר: בית הספר לפיקוד ולמטכ"ל, בית הספר ללימודים צבאיים מתקדמים, בית הספר להכנה פיקודית ובית הספר למנהיגות וטקטיקה מתקדמת. בשנים 1916–1920 המכללה נסגרה ורוב צוות בית הספר נשלח לצרפת על מנת לעזור במלחמת העולם הראשונה. מדיה וקבצים בנושא מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית בוויקישיתוף מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Otis, E. S. (1882). "8.—Report of Col. E. S. Otis". In United States War Department (ed.). Report of the Secretary of War; being part of the message and documents communicated to the two Houses of Congress at the beginning of the second session of the Forty-seventh Congress. In four volumes. Vol. I. Washington: GPO. pp. 173–177. ארכיון מ-27 באוקטובר 2015. נבדק ב-11 באוגוסט 2013. (p.173): "As directed by the General of the Army, in communication of September 27, I have the honor to submit the annual report of proceedings and results at the United States infantry and cavalry school here located, or for the period from December 1, last, the date of its organization, to the present time. The school was organized under the provisions of General Orders No. 42, War Department, of May 7, 1881, which provided that the commanding general of the Department of the Missouri should, as soon as the requisite number of companies could be assembled at Fort Leavenworth, take measures to establish a school for infantry and cavalry similar to that in operation at Fort Monroe for the artillery arm of the service." {{cite book}}: (עזרה) "About the Command and General Staff College". U.S. Army Command and General Staff College. ארכיון מ-12 בספטמבר 2013. נבדק ב-11 באוגוסט 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Archived copy" (PDF). ארכיון (PDF) מ-19 בפברואר 2017. נבדק ב-2017-05-09. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה)
פיטר ברק

פיטר ברק (באנגלית: Ulick Peter Burke; נולד ב-16 באוגוסט 1937) הוא היסטוריון ופרופסור בריטי. נולד לאב קתולי ולאם יהודייה (שהמירה את דתה לקתוליות). מ-1962 עד 1979 עבד בבית הספר ללימודי אירופה באוניברסיטת סאסקס ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת קיימברידג', שם הוא מכהן כפרופסור אמריטוס לתולדות התרבות ועמית ממכללת עמנואל, קיימברידג'. ברק ידוע כהיסטוריון של העת החדשה המוקדמת אשר מדגיש את הרלוונטיות של ההיסטוריה החברתית והתרבותית לנושאים עכשוויים. הוא נשוי להיסטוריונית הברזילאית מריה לוסיה גרסיה פאלארס-בורקה אשר פרסמה שני ספרים (באחד מהם שיתפה פעולה עם בעלה). הוא למד אצל הישועים ובסנט ג'ון קולג', אוקספורד והיה מועמד לדוקטורט בסנט אנטוני'ס קולג', אוקספורד. בורק ידוע לא רק בזכות עבודתו על העידן המודרני, אלא גם בזכות מחקריו על ההיסטוריה התרבותית על כל הקשת שלה. כפוליגלוט, הצליח מצד אחד לשלב מידע מאזורים שונים באירופה ומצד שני להשיג תפוצה רחבה של ספריו. הספרים תורגמו ליותר משלושים שפות. ב-1998 הוענק לו מדליית ארסמוס של האקדמיה האירופית, והוא דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות לונד, קופנהגן ובוקרשט. בין יצירותיו החשובות ביותר: הרנסאנס האיטלקי (1972) תרבות פופולרית באירופה המודרנית המוקדמת (1978) סוציולוגיה והיסטוריה (1980) הרנסאנס (1987) המהפכה ההיסטורית הצרפתית: בית הספר אנאלס 1929–89 (1990) היסטוריה ותיאוריה חברתית (1991) נקודות מבט חדשות על כתיבה היסטורית (1991) (עורך ותורם) יצירתו של לואי ה-14 (1992) אמנות השיחה (1993) מזלו של החצרן: קבלת הפנים האירופית של קורטגיאנו של קסטיליונה (1995) מגוון תולדות תרבות (1997) הרנסאנס האירופי: מרכזים ופריפריות (1998) היסטוריה חברתית של ידע (2000) עדי ראייה (2000) היסטוריה חברתית של המדיה: מגוטנברג לאינטרנט (2002) (עם אסא בריגס ) מהי תולדות תרבות? (2004) שפות וקהילות באירופה המודרנית המוקדמת (2004) ז'ילברטו פרייה: תיאוריה חברתית באזורים הטרופיים (2008) (עם מריה לוסיה גרסיה פאלארס-בורקה) היברידיות תרבותית (2009) היסטוריה חברתית של ידע כרך ב': האנציקלופדיה הגדולה (2012) מהי תולדות הידע? (2015) The Polymath: A Cultural History from Leonardo Da Vinci to Susan Sontag‏ (2020) "Burke, Professor Ulick Peter (1937–)". Making History. The Institute of Historical Research. נבדק ב-21 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Professor Peter Burke". Emmanuel College, Cambridge. נבדק ב-2020-05-14. "Academy of Europe: Erasmus Medal Erasmus Medal". www.ae-info.org. נבדק ב-2020-05-14. מדיה וקבצים בנושא פיטר ברק בוויקישיתוף ביוגרפיה של מכללת עמנואל ראיון על ידי אלן מקפרלן ב-31 ביולי 2004 (וידאו)
פוטון (סדרת לוויינים)

פוטון (ברוסית:Фотон) היא סדרת לוויינים שפותחה בברית המועצות ושיגורים נמשכו ברוסיה. הלוויינים היו מיועדים למחקרים שונים בעיקר בתחום הנדסת חומרים והתרחבו לניסויים בתחום ביולוגיה. הלוויין האחרון בסדרה שוגר בשנת 2014. הלוויינים כוללים יחידת נחיתה. הלוויינים פותחו במרכז הטילים והחלל פרוגרס על בסיס לוויין זניט 2M. משקל הלווין היה 5,400 ק"ג. השיגור הראשון בוצע בשנת 1983. בסך הכול מהדור הראשון בוצעו 12 שיגורים. השיגורים הראשונים שוגרו תחת שם "קוסמוס". בשנת 2002 החלו שיגורים של דגם משופר "פוטון M". לאחר התפרקות ברית המועצות החל שיתוף מדינות נוספות בניסויים. למעט השיגרו האחרון, משך פעילות הלוויין הייתה כשבועיים. עד לשנת 2002 כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום פלסצק בעזרת משגר לוויינים וחלליות מסדרת סויוז. בשנת 2005 שיגורים עברו לקוסמודרום בייקונור. מדיה וקבצים בנושא פוטון בוויקישיתוף תיאור מפורט של הלוויינים פוטון M (ברוסית) תיאור ניסויים
יערה גולדמן

יערה גולדמן (נולדה ב-26 באוגוסט 1993) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הקשרית בבנות יהודה מהליגה הלאומית. החלה את דרכה בעונת 2005/06 בקבוצת הילדות של מכבי באר שבע, המועדון בו המשיכה בנערות ובעונת 2009/10 עלתה לקבוצה הבוגרת, איתה נעה בין הליגה הראשונה לשנייה. בעונת 2019/20 עברה לשחק בבית"ר בנות מעלה אדומים, בליגה הלאומית. עם פתיחת עונת 2020/21 חתמה בהפועל קטמון ירושלים, שקבוצת הבוגרות שלה הוקמה אז, ותוך שנתיים טיפסה עמה מהליגה הארצית לליגה הלאומית ולליגת העל, כשהיא משמשת כקפטנית משותפת של הקבוצה. עם פתיחת עונת 2022/23 בליגת העל, גולדמן איבדה את מקומה הקבוע בהרכב, ומיעטה לשחק. בדצמבר 2022 החלה לשחק בהרכב, אך לאחר שפתחה בשלושה משחקים ברצף, נפצעה וסיימה את העונה, עם קרע ברצועה הצולבת. גולדמן פתחה את עונת 2023/24 במדי הפועל קטמון ירושלים, כאשר היא ממשיכה את ההתאוששות מהפציעה, אך כאשר עמדה לחזור לסגל הקבוצה התברר שתקלה ברישום מונעת את שיתופה, והיא הושאלה לקבוצת בנות יהודה מהליגה הלאומית. בשנת 2009, בגיל 16, זומנה לראשונה לנבחרת ישראל עד גיל 17, ובמדיה השתתפה בשני משחקים בטורניר הנערות של משחקי המכביה השמונה-עשרה ובמשחק מול איסלנד במוקדמות יורו 2010 לנערות עד גיל 17. נכון ל-2023 היא לא השתתפה במשחקים נוספים בנבחרות ישראל. פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ההתאחדות לכדורגל בישראל – רשימת משחקים לשחקן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
הילי שלום

הילי שלום (נולדה ב-28 באפריל 2003) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת המגינה הימנית בהפועל קטמון ירושלים מליגת העל ובנבחרת ישראל. בעונות 2016/17-2018/19 שיחקה בקבוצת הנערות של הפועל קטמון ירושלים, עמה זכתה באליפות המדינה לנערות בעונת 2016/17, ובגביע המדינה לנערות בעונת 2018/19. בעונת 2019/20 קבוצת הפועל פתח תקווה צירפה אותה לשורותיה, והיא שיחקה במקביל בקבוצת הנערות ובקבוצת הבוגרות בליגה הלאומית. עוד באותה העונה עברה לקבוצת הבוגרות של מכבי חולון, במדיה ערכה הופעת בכורה בליגת העל, בגיל 16 ו-8 חודשים. בעונת 2020/21 עברה שלום למ.ס. קריית גת, שם שיחקה במקביל בקבוצת הנערות ובקבוצה הבוגרת במשך שנתיים, ובעונה נוספת בקבוצת הבוגרות בלבד. במהלך תקופתה במועדון זכתה עם הקבוצה שלוש פעמים באליפות, פעמיים בגביע, ושלוש פעמים בגביע אתנה. לקראת עונת 2023/24 חתמה בהפועל קטמון ירושלים, המועדון בו החלה את דרכה בכדורגל. במהלך עונת 2023/24 צברה 19 הופעות בליגת העל (עם שער ו-3 בישולים), 2 הופעות בגביע המדינה, ו-5 הופעות בגביע אתנה, בו כבשה שער אחד, כאשר הקבוצה זוכה בגביע אתנה. שלום הופיעה 6 פעמים במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה במדי הנבחרת ב-9 באפריל 2019, בניצחון 1:0 על מולדובה בטורניר הפיתוח ברומניה. בהמשך צברה 8 הופעות במדי נבחרת ישראל עד גיל 17, ו-5 הופעות במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 19. שלום ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ב-7 באפריל 2023, בהפסד 3:1 מול נבחרת הונגריה בממשחק ידידות. במהלך עונת 2023/2024, ויתרה על זימונים למשחקי הנבחרת בשל שירות המילואים שלה במהלך מלחמת חרבות ברזל. אליפות: 2020/21, 2021/22, 2022/23 גביע המדינה: 2020/21, 2021/22 גביע אתנה: 2020/21, 2021/22, 2022/23 הפועל קטמון ירושלים גביע אתנה: 2023/24 פרופיל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איתי קאשי, ‏שבה לבירה: הילי שלום חתמה בהפועל ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 29 ביוני 2023 איתי קאשי, ‏מתייצבות לדגל: הספורטאיות שעלו על מדים, באתר ערוץ הספורט, 8 במרץ 2024 הילי כוכבת עולה בכדורגל ושומרת על המדינה במילואים, סרטון בערוץ "כאן | דיגיטל", באתר יוטיוב, 8 ביולי 2024 ההתאחדות לכדורגל בישראל – פרטי משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איתי קאשי, ‏שבה לבירה: הילי שלום חתמה בהפועל ירושלים, באתר ערוץ הספורט, 29 ביוני 2023 ההתאחדות לכדורגל בישראל – עמוד משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ההתאחדות לכדורגל בישראל – שחקן נבחרת, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ההתאחדות לכדורגל בישראל – עמוד משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איתי קאשי, ‏מתייצבות לדגל: הספורטאיות שעלו על מדים, באתר ערוץ הספורט, 8 במרץ 2024
פדאנג

פדאנג (באינדונזית: Padang) היא בירת מחוז מערב סומטרה שבאינדונזיה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בעיר 909,040 תושבים, מה שהופך אותה לעיר החמישית בגודלה על האי סומטרה (אחרי מדן, פלמבאנג, בנדר למפונג ופקאנבארו). במטרופולין שלה, מתגוררים כ-1.43 מיליון תושבים. פדאנג ידועה בתרבות מינאנגקבאו, המטבח העשיר וחופי השקיעה שלה. היסטורית, העיר היוותה מרכז מסחר מאז העידן הקדם-קולוניאלי, ונסחרה בפלפל וזהב. ההולנדים יצרו קשר עם העיר באמצע המאה ה-17, ובסופו של דבר הקימו מבצר והשתלטו על העיר מידי סולטאן מינאנגקבו. מלבד כמה הפרעות לשלטון הבריטי, פדאנג נותרה חלק מאיי הודו המזרחית של הולנד כאחת הערים הגדולות שלה עד לעצמאות אינדונזיה. בשנת 1906 הפכו פדאנג ופלמבאנג למקומות המאוכלסים הראשונים בסומטרה שהשיגו מעמד של עיר (קהילה). פדאנג הייתה מרכז סחר מאז המאה ה-16, לאחר שנשלטה על ידי ממלכת פגארויונג וסולטנות אצ'ה. במהלך המאות המאה ה-16 וה-17 גידלו פלפל וסחרו עם הודו, פורטוגל, בריטניה והולנד. בשנת 1663 העיר נקלעה לסמכותם של ההולנדים ונבנה עמדת מסחר בשנת 1680. העיר נכנסה לפעמיים תחת האימפריה הבריטית, ראשית בין השנים 1781 ל-1784 במהלך מלחמת הולנד–אנגליה הרביעית, ושוב בין השנים 1795 עד 1819 במהלך תקופת המלחמות הנפוליאוניות. בשנת 1819 הועברה העיר חזרה להולנד. עד לסביבות 1780 מוצר הסחר החשוב ביותר היה זהב שמקורו במכרות זהב באזור. כשמוצו את המכרות, המוקד פנה למוצרים אחרים כמו קפה, מלחים וטקסטיל. בשנת 1797 הוצפה פדאנג על ידי צונאמי בעל עומק זרימה משוער של 5–10 מטר, בעקבות רעידת אדמה, שהוערכה בכ-8.5–8.7 בסולם ריכטר, שהתרחשה מחוץ לחוף. הרעידה גרמה לנזק ניכר ולמותם של שני אנשים, ואילו הצונאמי הביא לכיבוי של כמה בתים ולכמה מקרי מוות בכפר אייר מאניס. סירות שעוגנות בנהר אראו נסחפו לחוף, כולל ספינת מפרש במשקל 200 טון שעגנה כקילומטר במעלה הזרם. בשנת 1833 שטף צונאמי נוסף את פדאנג עם עומק זרימה משוער של 3–4 מטר כתוצאה מרעידת אדמה, המוערכת בכ־8.6–8.9 ריכטר, שהתרחשה מול בנגקולו. הרעידות גרמו לנזק ניכר בעיר. אוכלוסיית פדאנג מנתה 28,754 בשנת 1920, והייתה העיר השנייה בגודלה בסומטרה אחרי פלמבאנג. בזמן העצמאות בשנות הארבעים היו בעיר כ-50,000 תושבים. הקפה היה עדיין חשוב, אך הקופרה הייתה גם פריט מרכזי שיוצרו על ידי חקלאים בעורף. גידול האוכלוסייה מאז נבע בחלקו כתוצאה מגידול באזור העיר, אך במידה רבה הוא תוצאה של ההגירה לערים הגדולות שנראו בכל כך הרבה מדינות מתפתחות. משנת 1950 התפתח שדה הפחם אומבילין והנמל בפדאנג שימש כנמל מוצא. כמה משקיפים ראו זאת כמשקפים את הקולוניזציה הכלכלית והפוליטית של אינדונזיה. ב־30 בספטמבר 2009, רעידת אדמה בעוצמה 7.9 בסולם ריכטר פגעה כ-50 קילומטרים מחופי פדאנג. היו יותר מ-1,100 הרוגים, 313 מהם בפדאנג עצמה. מדיה וקבצים בנושא פדאנג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פדאנג פדאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Pemerintah Kota Padang Indonesia: West Sumatra Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de A.J. Gooszen; A Demographic History of the Indonesian Archipelago, 1880–1942; KITLV Press, 1999 Telly Nathalia (30 בספטמבר 2009). "Indonesian quake toll at 100–200: disaster agency". Reuters. נבדק ב-28 בספטמבר 2011. {{cite news}}: (עזרה) "Indonesia quake deaths pass 700". BBC. 1 באוקטובר 2009. נבדק ב-28 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) B Kunto Wibisono (14 אוקטובר 2009). "Number of fatalities in W Sumatra quake now 1,115". ANTARA News. אורכב מ-המקור ב-15 אוקטובר 2009. נבדק ב-28 ספטמבר 2011.
מיקאל בירון

מיקאל כריסטוף בירון (נולד ב-26 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן מרטיניקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק ואף משמש כקפטן נבחרת מרטיניק. בירון נולד בדוקו, מרטיניק. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצות מקומיות מליגת העל במרטיניק. לאחר מכן שיחק במספר קבוצות בליגה הצרפתית השנייה, בניהן: סאס אפינל ונאנסי. בקיץ 2019 חתם בירון בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק מליגת המשנה הבלגית. ב-5 ביוני 2018, ערך בירון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרטיניק במשחק ידידות נגד גיאנה הצרפתית. הוא כבש את שני השערים הראשונים במשחק, שהובילו לניצחון 0-3 לטובת מרטיניק. מיקאל בירון, באתר Transfermarkt מיקאל בירון, באתר Soccerway מיקאל בירון, באתר National Football Teams מיקאל בירון, באתר FootballDatabase.eu
אלכס רוברטסון

אלכסנדר שון פאבלו רוברטסון (נולד ב-17 באפריל 2003) הוא כדורגלן אוסטרלי ממוצא סקוטי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג ובנבחרת אוסטרליה. רוברטסון נולד בדנדי, סקוטלנד, וגדל בבית שבו הכדורגל היה חלק מהחיים. אביו, מארק, היה כדורגלן מקצועי ששיחק בקבוצות שונות בסקוטלנד ובאנגליה. סבו, אלק, גם היה כדורגלן מקצועי ששיחק בנבחרת אוסטרליה. רוברטסון החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הכח סידני, משם עבר למחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד ומשם עבר למחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי. ב-24 במרץ 2023, ערך רוברטסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה במשחק ידידות נגד נבחרת אקוודור. כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-62. אלכס רוברטסון, באתר Transfermarkt אלכס רוברטסון, באתר Soccerway אלכס רוברטסון, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלכס רוברטסון".
שאנדור רשופסקי

שאנדור רשופסקי, במקור דוד רשופסקי, בהונגרית: Reschofsky Sándor;‏ טמשוואר, 15 בפברואר 1887 – בודפשט, 2 באפריל 1972) היה מלחין, פסנתרן יהודי-הונגרי, פרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. דוד רשופסקי נולד במשפחה יהודית כבנם של מור רשופסקי (1843–1929) ושל רוזה לוינגר (1855–1933). הוא השלים את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט אצל ארפאד סנדי ויאנוש קוסלר. משנת 1926 היה מורה לפסנתר בבית הספר למוזיקה פודור. הוא כתב את "בית הספר לפסנתר" שיצא לאור ב-1913, על ידי המוציא לאור המוזיקלי המפורסם ביותר בהונגריה (קיים עד היום) רוז'אוולדי ושות' (Rózsavölgyi és Társa) יחד עם המלחין ההונגרי הידוע ביותר בעולם בלה בארטוק. הוא היה המחבר של המחקרים הטכניים והתרגילים, בעוד בארטוק הלחין 48 יצירות ביצוע קטנות. שניים מאוספי המוזיקה שלו פורסמו תחת הכותרת "מוזיקת פסנתר למתחילים" (בודפשט, 1929) ו"נוער מנגן בפסנתר". יצירותיו הן שירים, יצירות קאמריות לנבל ולהרכב כלי קשת וכן להרכב נבל וכלי נשיפה. הוא כתב גם את הטקסט של שתי האופרות שלו "קלאופטרה" ו"חלום מזרחי". כיהודי, בתקופת מלחמת העולם השנייה לא היה יכול לעבוד בשום מקום למעט כמורה בבית הספר למוזיקה גולדמארק שהיה מיועד לתלמידים יהודים בלבד. לאחר המלחמה, בין השנים 1946–1958 היה פרופסור לפסנתר באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. רשופסקי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי) הספד לשאנדור רשופסקי (1972. 1 ביוני) Muzsika, 15. évfolyam, 6. szám Szabolcsi Bence-Tóth Aladár: Zenei lexikon I-III. Átdolgozott új kiadás. Főszerk. dr. Bartha Dénes, szerk. Tóth Margit. Budapest, Zeneműkiadó Vállalat, 1965. (בנצה סאבולצ'י-אלדאר טוט : לקסיקון מוזיקה I-III. מהדורה חדשה מתוקנת. עורך ראשי. ד"ר. דנש ברטה, עורכת מרגיט טוט. בודפשט, Zeneműkiadó הוצאת Vallalat, 1965) שאנדור רשופסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) שאנדור רשופסקי, באתר Discogs (באנגלית) Concerts in the University of Edinburgh from 1841 שאנדור רשופסקי יצירות של שאנדור רשופסקי באתר prestomusic שאנדור רשופסקי באתר open.spotify Reschofsky Sándor: Quintetfor 3 trumpets, trombone and tuba שאנדור רשופסקי באתר Arcanum שאנדור רשופסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 373/1972. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-17. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שאנדור רשופסקי".