אולי אלכסנדר

אוליבר אלכסנדר תורנטון (באנגלית: Oliver Alexander Thornton; נולד ב-15 ביולי 1990) הוא מוזיקאי, זמר-יוצר ושחקן אנגלי. פרץ לתודעה כסולן להקת הסינת'פופ יירס אנד יירס. בין השנים 2021–2023 המשיך להוציא שירים תחת השם יירס אנד יירס, עד לפירוקה הסופי של הלהקה. במסגרת קריירת המשחק שלו במקביל, בלט אלכסנדר בתפקידו כריצ'י טוזר בסדרת הדרמה "החטא" של ערוץ 4, אשר עליו זכה לשבחים רבים וכן היה מועמד לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר ולפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר. אלכסנדר נולד בהרוגייט, צפון יורקשייר. אמו, ויקי תורנטון, הייתה ממייסדי פסטיבל קולפורד למוזיקה. אלכסנדר למד בבית הספר היסודי סנט ג'ונס בקולפורד ובבית הספר המקיף מונמות'. במהלך לימודיו בבית הספר המקיף מונמות', הוא שיחק בשתי הצגות בית ספר: "ברנשים וחתיכות", בתפקיד בני, ו"מעגל הגיר הקווקזי", בתפקיד רב-טוראי. לאחר שסיים את לימודי ה-GCSE שלו, למד אלכסנדר אמנויות הבמה במכללת הרפורד לאמנויות. את שירו הראשון הוא כתב בגיל 10, במקלדת הקסיו של אביו. הוריו נפרדו כשהיה בן 13, ולאחר מכן הוא גדל רק עם אמו. כשהיה בן 16 הוא קיבל את שירותיו של סוכן, בזמן שנבחן לתפקיד בסדרת הטלוויזיה הבריטית "סקינס". בסרטון בערוץ היוטיוב של המגזין האמריקאי Nylon, אמר אלכסנדר כי הוא עזב את מכללת הרפורד לאמנויות כדי להמשיך בקריירת המשחק שלו כשהוצעו לו תפקידים, ואמר: "התחלתי לשחק כשהייתי צעיר; זה פשוט סוג של קרה. עזבתי את בית הספר כדי לעבוד ברחבי העולם, וזה היה מדהים". "מאוד רציתי להיות זמר או מוזיקאי... ופתאום אני שחקן. זה אף פעם לא היה משהו שהחלטתי להיות. אני עדיין מנסה לעבוד על זה... שנאתי ממש את בית הספר כי היו מתעללים בי המון. אבל אף פעם לא מציקים לך בשיעור דרמה, כי הילדים המוזרים מצליחים בשיעורי הדרמה. זה מקום בטוח". אלכסנדר רואיין בנושא בריאותו הנפשית על ידי אוון ג'ונס, בעל טור בגרדיאן. הוא הרחיב עוד על הבריונות, הבולימיה וחוויות נעוריו בריאיון עם הגרדיאן בשנת 2021. קריירת המשחק של אלכסנדר החלה בסדרת הילדים "סאמרהיל" (אנ') ששודרה לראשונה בשנת 2008. סרטו הבא, כוכב בהיר, היה מועמד לפרס האוסקר בארצות הברית לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. הוא שיחק בסרטים "Tormented" (אנ') שיצא לאקרנים בשנת 2009, בכיכובו של אלכס פטיפר, וב-"Enter the Void" (אנ'). בשנת 2010 שיחק את אוון בהפקה "The Aliens" של תיאטרון בוש בלונדון. אלכסנדר תרם לתסריט ולפסקול של הסרט העצמאי "The Dish &amp; the Spoon" (אנ'), שיצא לאקרנים בתחילת 2011. בשנת 2012 הופיע בהפקת התיאטרון "Mercury Fur", בה גילם את נאז, בפאב ותיאטרון השוליים The Old Red Lion באיזלינגטון. ממרץ עד יוני 2013 כיכב אלכסנדר בתפקיד פיטר פן במחזה של וסט-אנד "Peter and Alice" (אנ') לצד בן וישו וג'ודי דנץ'. אלכסנדר שיחק גם בתפקיד משנה בעונה האחרונה של הסדרה "סקינס", בה שיחק את הסטוקר של קאסי איינסוורת' בפרק הכפול "Skins Pure" (אנ') ששודר ביולי 2013. כמו כן, בשנת 2013 פרסמה גוגל אנליטיקס סרטון תאגידי פנימי בהשתתפות אלכסנדר, בו הוא מגלם קונה תובעני, תחת כותרת המשנה "זה מה שקורה כשאתה חוסך בשימושיות". אלכסנדר גילם את אחת הדמויות הראשיות בסרט העלילתי המוזיקלי משנת 2014, "God Help the Girl" (אנ'), בו הוא גם שר ומנגן בגיטרה. הסרט נכתב וביים על ידי סטיוארט מרדוק (אנ'), סולן הלהקה בל וסבסטיאן, כחלק מהפרויקט "God Help the Girl" (אנ'). אלכסנדר הופיע גם בסרט "The Riot Club", העיבוד הקולנועי למחזה "Posh" מאת לורה וייד, לצד השחקנים הבריטים סם קלאפלין, מקס איירונס ודאגלס בות'. אלכסנדר גילם בקצרה את דמותו של הערפד פנטון בסדרת האימה הבריטית-אמריקאית פני דרדפול בפרקים ששודרו בשנת 2014. בסרט העצמאי "Funny Bunny", שהוקרן לראשונה בפסטיבל SXSW לשנת 2015, אלכסנדר מגלם את טיטי, נער מתוסבך בדרמה הקומית. הסרט בוים ונכתב על ידי אליסון בגנל, שביימה את "The Dish & the Spoon", בעוד אלכסנדר היה שותף לכתיבת הסרט, יחד עם שני הכותבים האחרים. הסרט הוצג בבתי אמנות במהלך הקיץ, ויצא לאקרנים ב-13 בנובמבר 2015. בינואר 2021 הופיע אלכסנדר בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של ראסל טי דייוויס בערוץ 4 וב-HBO Max‏, "החטא", המתארת את חיי ההומואים בשנות השמונים. הסדרה, כמו כן השתתפותו של אלכסנדר, זכו לשבחי הביקורת, וכמה מהמבקרים הביעו את רצונם שאלכסנדר יזכה בפרס באפט"א על הופעתו. בשנת 2010 הוקמה להקת הסינת'פופ הבריטית יירס אנד יירס, ואלכסנדר הצטרף אליה כסולנה, לאחר שחבר הלהקה מייקי גולדסוורת'י שמע אותו שר במקלחת ואהב את קולו. סינגל הבכורה של הלהקה, "I Wish I Knew", יצא לאור ביולי 2012 על ידי חברת התקליטים Good Bait, כאשר בלהקה חמישה חברים. בשנת 2013 חתמה הלהקה על עסקה עם חברת התקליטים הצרפתית קיטסונה (אנ') כאשר נשארו בה שלושה חברים, והוציאה את הסינגל השני שלה, "Traps" בספטמבר 2013 שהשיג תמיכה מרדיו 1 ורדיו 6, וכן מכתבי עת רבים באינטרנט כגון הגרדיאן ודה פיידר (אנ'). "Traps" מופיע גם באוסף ה-15 של חברת התקליטים, מייסון קיטסונה. בפברואר 2014 הלהקה הוציאה את הסינגל השני שלה, "Real", על ידי חברת התקליטים קיסטונה ובאייטונס. בקליפ של השיר מופיעים בן וישו, ששיחק לצד אלכסנדר במחזה "Peter and Alice", ושחקן הסדרה "עברייני על" לשעבר, נייתן סטיוארט-ג'ארט. לאחר שסיפר את הסיפור במאמר בעיתון האינדפנדנט מ-28 ביולי 2015, של אפקט בן וישו (השחקן האחרון של הדמות Q מסרטי ג'יימס בונד), הקליפ קיבל שמונה וחצי מיליון צפיות ברשת, ובשנת 2014 הם גם עברו מחברת התקליטים הצרפתית הקטנה קיטסונה לפולידור רקורדס, לאחר שזכו להכרה. בינואר 2015 הם הוכרזו כזוכים בהצבעה Sound of... (אנ') של ה-BBC. הסינגל המצליח ביותר של יירס אנד יירס, "King" שיצא לאור על ידי חברת התקליטים פולידור, הגיע היישר למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי במרץ 2015, והקנה ללהקה הכרה ארצית. אלבום הבכורה שלהם, Communion, יצא לאור ב-10 ביולי 2015, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. ככותב שירים הומוסקסואל, אלכסנדר הצהיר בראיונות שהוא רוצה לראות שימוש רב יותר בכינוי הגוף הגברי המתאים במוזיקה. הוא הסביר כי בכל פעם שהוא היה כותב יומן, הוא היה מתייחס ל"אתה ואני" (you and I) מכיוון שרצה להסתיר על מי הוא כותב. כמה מהשירים של יירס אנד יירס כוללים כינויי גוף זכריים. "זה די עצוב בעיניי שאין לנו כוכבי פופ הומוסקסואלים ששרים על גברים תוך שימוש בכינויי גוף זכריים", אמר לאתר חדשות הבידור דיגיטל ספיי, "אבל זה יכול להשתנות, אני מקווה". אף על פי שבעבודתו עם יירס אנד יירס הוא מתייחס בגלוי למיניותו, אלכסנדר "לא יכול לדבר בשם כל האנשים ההומואים, מכיוון שיש כל כך הרבה סוגיות וחוויות שונות, וצורות וגדלים שונים. אבל אני יכול לדבר בשם עצמי, וזה מה שאני עושה אם אני הולך לכתוב שירים ולהתראיין, אני רוצה להיות מסוגל לדבר על משהו שחשוב לי". אלבום האולפן השני של יירס אנד יירס, Palo Santo, יצא לאור ב-6 ביולי 2018, ובו להיטים כמו "If You're Over Me" ו-"Sanctify". ב-14 באוגוסט 2018, "If You're Over Me" הגיע למעמד זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, והדבר הוכרז בחשבון הטוויטר של הלהקה. ב-17 בספטמבר 2018 יירס אנד יירס פרסמה את הקליפ הרשמי של השיר "All For You", ובו מופיעה גרסה מלאכית של אלכסנדר רוקד בתוך מחסן נטוש, לפני שהפך לגרסה דמונית של עצמו ועורך תחרות ריקודים עם אנדרואיד. אלכסנדר שיתף פעולה עם הצמד פט שופ בויז בסינגל שלהם משנת 2019, "Dreamland", ובהמשך הוציא גרסת כיסוי ללהיט שלהם "It's a Sin" במקביל לתפקידו המככב בסדרת הדרמה בעלת אותו השם. ב-18 במרץ 2021 נודע כי יירס אנד יירס תמשיך כפרויקט סולו של אולי אלכסנדר. ביולי 2021 נודע כי אלכסנדר יהיה אחד מחמשת המוזיקאים שינחו את תוכנית הרדיו Future Sounds בתחנה BBC Radio 1, לחודשים אוגוסט ותחילת ספטמבר, לצד ארלו פארקס (אנ'), יאנגבלאד, צ'ארלי XCX וטום גרנן. ב-16 בדצמבר 2023, הוכרז שאלכסנדר ייצג את בריטניה באירוויזיון 2024. בעקבות ההכרזה, הוא סיפר בריאיון ל-BBC כי הוא היה מעוניין לעשות זאת כבר זמן מה וכן כי הוא הרגיש ש"זה היה הזמן הנכון להתחיל להוציא מוזיקה תחת השם שלי". באותה עת הוחלף השם "Years & Years" בפלטפורמות הזרמת המוזיקה השונות ל-"Olly Alexander (Years & Years)". בהמשך נחשף שם השיר "Dizzy", והוא יצא לאור ב-1 במרץ 2024. זהו שירו הראשון של אלכסנדר תחת שמו. בראיונות שונים שהעניק ובקמפיינים לארגוני צדקה בהם השתתף, אלכסנדר נהג לקדם רעיונות כדוגמת קיום מין בטוח והיבדקות ל-HIV, וכן יוזמות המתנגדות לבריונות נגד להט"ב. בנוסף, הוא התבטא בגלוי על התמודדויותיו עם דיכאון, פגיעה עצמית, הפרעות אכילה וחרדות משנות הנעורים. אלכסנדר הוא הומוסקסואל מוצהר. בשנת 2017 הוא השתתף בסרט תיעודי של ערוץ BBC Three, העוסק בשאלה מדוע הקהילה הגאה פגיעה יותר לבעיות פסיכולוגיות, ובו הוא מספר על התמודדותו עם מחלת הבולימיה ועל מאבקו ארוך-השנים עם דיכאון. בשנת 2018, אלכסנדר השתתף באירוע הצדקה Sport Relief, שאורגן מתוך ניסיון להעלות את המודעות לבריאות הנפש, לצד הידוענים האחרים נדיה חוסיין וסטיבן פריי. אלכסנדר כינה את עצמו "שמאלני אמיתי" ואמר ב-2016 כי הוא "היה דלוק על" מנהיג מפלגת הלייבור ג'רמי קורבין. ממאי 2015 ניהל אלכסנדר מערכת יחסים עם המוזיקאי ניל מילאן אמין-סמית', שהיה חבר בלהקת קלין בנדיט. עקב התנגשויות בזמנים במהלך סיבובי ההופעות וההקלטות, הם נפרדו בסוף שנת 2015. בפסטיבל גלסטונברי 2016 עלה אלכסנדר לבמה עם להקתו יירס אנד יירס בתלבושת קשת בענן בחגיגת שבוע הגאווה, ועורר עניין רב לאחר שנשא בלהט הרגע נאום לאור הירי במועדון הלילה באורלנדו. בחודש ספטמבר 2018 זכה אלכסנדר בפרס "ההופעה החיה של השנה" של מגזין GQ. הפרס הוענק לו על ידי הזמרת הצרפתייה אלואיז לטיסייה (אנ'), ובנאום הזכייה שלו הוא הביע תמיכה בקהילת הלהט"ב ובחודש המודעות לבריאות הנפש, במיוחד לגבי גברים. באותו חודש, אלכסנדר השתתף בקמפיין הווידאו "הדגל שאנחנו לא צריכים להיות גאים בו" במסגרת היום העולמי למניעת התאבדויות, והניף דגל קשת ששני צבעים נקרעו ממנו, וקרא "זה הדגל שאנחנו לא צריכים להיות גאים בו. דגל שמייצג את השניים מתוך שישה להט"בים שאנו מסתכנים לאבדם להתאבדות". באוקטובר 2018 פרסם המגזין British GQ ריאיון של אלכסנדר לאלסטייר קמפבל, בו דיבר על מאבקיו בפגיעה עצמית ובהפרעות אכילה, על חוויותיו עם גילויי הומופוביה, על דעותיו הפוליטיות על הברקזיט ודונלד טראמפ. בריאיון אמר שהצביע בעד הישארות (Remain) במשאל האיחוד האירופי שהתקיים בשנת 2016, תמך בקורבין לתפקיד ראש הממשלה וכינה את טראמפ "מגעיל" ו"דוחה". במהלך הופעתם של יירס אנד יירס על בימת הפירמידה בפסטיבל גלסטונברי 2019, נשא אלכסנדר נאום המקדם זכויות להט"ב, וקרא לחסל את הגזענות, היכולתנות והסקסיזם. הנאום זכה לשבחים מצד המעריצים והתקשורת. במהלך מלחמת חרבות ברזל, חתם אלכסנדר על מכתב מאת עמותת הלהט"ב Voices4London, שהאשימה את ישראל באפרטהייד ובביצוע רצח עם נגד פלסטינים. נציגים ישראלים ואנשי "הקמפיין נגד אנטישמיות" (אנ') מתחו ביקורת על דעותיו של אלכסנדר ודרשו מה-BBC שלא יאשר את השתתפותו באירוויזיון 2024; ה-BBC דחה את הדרישה, והעיר כי אין ביכולתו לנתק קשרים עם מישהו שאינו עיתונאי. ביוני 2020, לכבוד יום השנה ה-50 למצעד הגאווה הראשון של קהילת הלהט"ב, מגזין הלהט"ב Queerty (אנ') כלל אותו בין 50 הגיבורים "המובילים את האומה לעבר שוויון, קבלה וכבוד לכל בני האדם". בנובמבר 2020 זכה אלכסנדר בפרס "הסלבריטאי הלהט"ב של השנה" בטקס פרסי הלהט"ב הבריטי (אנ'). על תפקידו הראשי בסדרה "החטא", היה אלכסנדר מועמד לפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר בסרט/מיני-סדרה ולפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר. 2015: Communion 2018: Palo Santo מדיה וקבצים בנושא אולי אלכסנדר בוויקישיתוף אולי אלכסנדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אולי אלכסנדר, ברשת החברתית אינסטגרם אולי אלכסנדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אולי אלכסנדר, באתר AllMovie (באנגלית) אולי אלכסנדר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אולי אלכסנדר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אולי אלכסנדר, באתר Last.fm (באנגלית) אולי אלכסנדר, באתר AllMusic (באנגלית) אולי אלכסנדר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אולי אלכסנדר, באתר Discogs (באנגלית) אולי אלכסנדר, באתר SecondHandSongs "Hot kids on the block: Years & Years interview". Evening Standard (באנגלית בריטית). נבדק ב-21 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Happy birthday, Olly Alexander!". Gay Times. 15 ביולי 2016. אורכב מ-המקור ב-2018-09-16. נבדק ב-7 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Olly Alexander reveals name and release date of UK Eurovision 2024 entry". Official Charts (באנגלית). 6 בפברואר 2024. נבדק ב-16 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "the insider: olly alexander". NYLON. נבדק ב-21 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Sullivan, Caroline (5 במרץ 2015). "Years & Years: from Riot Club posh boys to No 1 stars". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-21 בפברואר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Alexander, Olly (ביוני 2015). "Vicki Thornton & Olly Alexander – Backstage at performance of Years & Years Shephards Bush Theatre". Instagram. אורכב מ-המקור ב-24 ביוני 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Good golly, Olly's off to Hollywood!". Gloucester Citizen. 4 ביוני 2009. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2015. נבדק ב-11 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Chart joy for Years and Years as Coleford singer Olly Alexander's group hits top spot". Gloucester Citizen. 9 במרץ 2015. אורכב מ-המקור ב-2015-11-24. נבדק ב-11 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Staddon, Katie. "Curtis Brown Representation CV of Olly Alexander". curtisbrown.co.uk. נבדק ב-27 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Hereford College of Arts website. "Hereford College of Arts – Olly Alexander from Years & Years". Hereford College of Arts. 23 בדצמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2015. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Schou, Solvey (1 ביולי 2015). "Olly Alexander Releases His Debut Album With Years & Years". הניו יורק טיימס. נבדק ב-11 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Robinson, Peter (9 ביולי 2015). "I'm a Convincingly Happy Human Being". Pop Justice. נבדק ב-11 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Young Hollywood 2010 — Olly Alexander. YouTube. 10 במאי 2010. {{cite AV media}}: (עזרה) Morgan, Ruth (בפברואר 2015). "Singing in the shower got me the Job". redbulletin.com. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Chang, Kee (26 באוגוסט 2014). "Q&A with Olly Alexander". Anthemmagazine.com. נבדק ב-10 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) Jones, Owen (26 בינואר 2016). 'My mental health is a positive part of me' — Owen Jones meets Olly Alexander. YouTube. נבדק ב-27 בינואר 2016. {{cite AV media}}: (עזרה) Jones, Owen (26 בינואר 2016). "Olly Alexander: 'You start to think you're alone and crazy but help is out there'". The Guardian. נבדק ב-27 בינואר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Olly Alexander on success, sanity and It's a Sin: 'All those hot guys. I loved it!', the Guardian, ‏2021-01-11 (באנגלית) "The 82nd Academy Awards 2010". Oscars.Org. 7 במרץ 2010. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Olly wows the critics in The Aliens". Gloucestercitizen.co.uk. 30 בספטמבר 2010. אורכב מ-המקור ב-2015-11-19. נבדק ב-27 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Interview – The Aliens at The Bush Theatre". The Bush Theatre. 15 בספטמבר 2010. נבדק ב-27 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Music from The Dish & the Spoon: The Whale (Single) (2011) Music by Olly Alexander". Soundtrack.Net. 25 בפברואר 2013. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Bayes, Honour (5 באפריל 2012). "Mercury Fur – Love among the ruins". Exeuntmagazine.com. נבדק ב-27 באוגוסט 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Google Analytics In Real Life Site Search". Google Corporate Material. 11 בספטמבר 2013. נבדק ב-27 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Barton, Steve (12 בינואר 2015). "Penny Dreadful". Dread Central. נבדק ב-11 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Salovaara, Sarah (13 במרץ 2015). ""You Can't Make This Stuff Up": Alison Bagnall on Funny Bunny". Filmmaker Magazine. נבדק ב-23 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Goolsby, Joshua. "Funny Bunny by Alison Bagnall". Indie Film Picks. אורכב מ-המקור ב-2017-02-22. נבדק ב-15 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Funny Bunny". Indiewire.com. נבדק ב-23 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Olly Alexander on 'It's A Sin': "There's not been a British Aids drama on this scale ever"". NME | Music, Film, TV, Gaming & Pop Culture News (באנגלית בריטית). 21 בינואר 2021. נבדק ב-15 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Murray, Peter (26 במרץ 2015). "A Frank Conversation with Years & Years Frontman Olly Alexander". The GeorgeTowner. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Kitsuné (8 באוגוסט 2013). "Years & Years new EP 'Traps' out on Kitsuné September 9th + exclusive stream on the Guardian!". Kitsuné. אורכב מ-המקור ב-2018-07-01. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Friedlander, Emilie (10 בספטמבר 2013). "Stream: Years & Years, "You & I"". The Fader. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Kitsuné Maison Compilation 15 to be released October 21st!". Kitsuné. 9 בספטמבר 2013. אורכב מ-המקור ב-2018-07-01. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Duerden, Nick (28 ביולי 2015). "Years & Years: From feeling like the weird kid at school and studying architecture to the Ben Whishaw effect". The Independent. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Ortiz, Edwin (4 בפברואר 2014). "Years & Years Inspire a Dance-Off In Their New Music Video for "Real"". Complex.Com. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Youngs, Ian (9 בינואר 2015). "Years & Years top BBC Sound Of 2015 list". British Broadcasting Corporation. נבדק ב-29 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Years & Years' King wins Official Singles Chart Number 1 crown". The Official UK Charts Company. 8 במרץ 2015. נבדק ב-5 באוגוסט 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Years & Years' debut at Number 1: "This is the best day of our lives"". The Official UK Charts Company. 17 ביולי 2015. נבדק ב-17 ביולי 2015. {{cite news}}: (עזרה) Murray, Peter (24 במרץ 2015). "A Frank Conversation with Years & Years Frontman Olly Alexander". The Downtowner. Washington, D.C. נבדק ב-24 ביוני 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Shining Stars: An interview with Years and Years' Olly Alexander – Metro Weekly". Metro Weekly (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-21 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Flyyn, Paul (7 ביולי 2015). "Best Years Ever: With gay frontman Olly Alexander, Years & Years hits pop's sweet spot". Out.com. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Corner, Lewis (8 ביולי 2015). "Years & Years Interview: It's sad we don't have gay male popstars using male pronouns". Digital Spy. נבדק ב-31 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Olly Alexander Throws Some Serious Shapes In Years & Years' 'All For You' Video". Capital (באנגלית). נבדק ב-18 בספטמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) Nick Reilly, Years & Years to continue as "solo project" for Olly Alexander, NME, ‏2021-03-18 (באנגלית בריטית) "Olly Alexander Will Represent The United Kingdom At Eurovision 2024". BBC. 2023-12-16. נבדק ב-2023-12-16. Geraghty, Hollie (18 בדצמבר 2023). "Olly Alexander wants to 'fly the flag for the country in the gayest way possible' at Eurovision 2024". NME. {{cite web}}: (עזרה) "this was very difficult to keep quiet omg !! so excited to announce that I'm the uk's @eurovision entry for 2024 💕 !!! i've wanted to do this for a long long time and it feels like the right moment to start releasing music under my own name 🥺 i'm determined to give it everything i've got!! i shall put on an excellent and unforgettable performance for you all! lets do this!!! #eurovision 🏳️‍🌈 ❤️". Instagram. 16 בדצמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Olly Alexander releases Eurovision 2024 entry Dizzy" (באנגלית בריטית). BBC. 1 במרץ 2024. נבדק ב-1 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Rettig, James (1 במרץ 2024). "Years & Years' Olly Alexander Releases Debut Solo Single "Dizzy": Listen". Stereogum. נבדק ב-1 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Dunn, Francesca (25 באוגוסט 2015). "Years & Years dream big and predict the future". i-d.vice.com. נבדק ב-24 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Duffy, Nick (17 באוגוסט 2015). "Years & Years singer Olly Alexander backs anti-bullying campaign". Pinknews.co.uk. נבדק ב-24 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Olly Alexander: 'Homophobic bullying at school drove me to self-harm'". Evening Standard (באנגלית בריטית). נבדק ב-29 באוגוסט 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Years & Years frontman Olly Alexander says he had body issues 'for a decade'". The Independent (באנגלית בריטית). נבדק ב-29 באוגוסט 2018. {{cite news}}: (עזרה) Hattersley, Giles (28 ביוני 2015). "Sound of summer". The Sunday Times. London. נבדק ב-30 ביוני 2015. {{cite news}}: (עזרה) Duffy, Nick (2 בדצמבר 2015). "Years & Years singer Olly Alexander opens up about suffering from anxiety". Pink News. נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Jones, Owen (26 בינואר 2016). "Mental Health: This is the NHS: Olly Alexander: 'You start to think you're alone and crazy but help is out there'". The Guardian. London. נבדק ב-26 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Nadiya Hussain and Stephen Fry reveal their mental health battles in moving Sport Relief film". Metro. 24 במרץ 2018. נבדק ב-24 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Years and Years singer Olly Alexander reveals his rather unlikely crush... – PinkNews · PinkNews". www.pinknews.co.uk. "Years & Years' Olly Alexander talks fighting gay abuse". Evening Standard. 9 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Olly Alexander tells Attitude why he and Neil Milan have called it a day". Attitude.co.uk (באנגלית). 3 בדצמבר 2015. נבדק ב-29 באוגוסט 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Years & Years' Olly Alexander says he cried backstage at Glastonbury after much praised prejudice speech". NME (באנגלית אמריקאית). 7 באפריל 2018. נבדק ב-6 בספטמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "All the winners from the GQ Men of the Year Awards 2018". GQ. נבדק ב-6 בספטמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Olly Alexander: 'Men don't talk about their feelings' | GQ Awards 2018", GQ, 5 בספטמבר 2018, נבדק ב-6 בספטמבר 2018 {{citation}}: (עזרה) "Olly Alexander reveals 'the flag we shouldn't be proud of' this World Suicide Prevention Day". Gay Times (באנגלית בריטית). 1 בספטמבר 2018. נבדק ב-18 בספטמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) British GQ (3 באוקטובר 2018), Olly Alexander: "I'm surprised that more people aren't talking about male suicide" | British GQ, נבדק ב-10 בנובמבר 2018 {{citation}}: (עזרה) "Olly Alexander – Years and Years interviewed by Alastair Campbell". GQ. 17 בינואר 2019. נבדק ב-13 בפברואר 2021. {{cite journal}}: (עזרה) Fans are praising Olly Alexander's powerful speech about LGBTQ+ rights, Capital, ‏2019-06-28 (באנגלית) Dominic Penna, ‏BBC urged to sack Eurovision entrant who called Israel an ‘apartheid state’, The Telegraph, 21 December 2023 "UK Eurovision act Olly Alexander criticised for signing statement calling Israel an 'apartheid state' and accusing it of genocide". Sky News. 21 בדצמבר 2023. {{cite news}}: (עזרה) Dominic Penna, ‏BBC will not stop Eurovision contestant expressing his political views, The Telegraph, 22 December 2023 "Queerty Pride50 2020 Honorees". Queerty (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-30 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) Tracer, Daniel (1 ביולי 2020). "These musicians became queer role models young fans need, and they're changing the world for good". Queerty. נבדק ב-2 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) The Amazing Olly Alexander Implores You To Look After Your Mental Health, נבדק ב-2023-12-18 "Critics Choice TV Nominations: 'Succession' Leads Field as HBO Edges Netflix". 6 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Bafta TV awards 2022: Full list of nominations". The Guardian. 30 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Mackenzie Crook cast in The Aliens at the Bush Theatre". LondonTheatre.co.uk. 13 באוגוסט 2010. נבדק ב-11 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה)