laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עד לאן שהלב לוקח

עד לאן שהלב לוקח הוא אלבום הסולו השמיני של הזמרת יהודית רביץ. האלבום יצא בשנת 1994 בחברת הליקון. שירי האלבום הוקלטו במהלך אותה שנה במסגרת מספר הופעות שביצעה רביץ באותה עת: מסע ההופעות שליווה את הופעת האלבום "ומאוד לא פשוט לחכות", ההופעה "סטנדרט מקומי" שעלתה במסגרת פסטיבל הג'אז שהתקיים בסינמטק תל אביב, וכן מופע משותף שערכה עם גידי גוב ונקרא "יהודית רביץ וגידי גוב במופע משותף מאד". האלבום כולל מבחר שירים ישנים של רביץ ושירים של מוזיקאים אחרים שזכו כולם לעיבוד עדכני. האלבום נפתח בשיר "באה מאהבה" בביצוע משותף עם גידי גוב, בהפקת ועיבוד רמי קלינשטיין שגם ניגן וביצע קולות רקע בשיר. גם השיר "לקחת את ידי בידך" בוצע במסגרת המופע המשותף עם גוב בהפקת ועיבוד קלינשטיין. יהודית רביץ - שירה, גיטרות, קלידים, קולות, הפקה מוזיקלית רמי קלינשטיין - קלידים, קולות עדי רנרט - קלידים רביב גזית - קלידים צוף פילוסוף - גיטרה בס קובי איזנמן - גיטרה חשמלית, גיטרה קלאסית, קולות עמוס הדני - גיטרות זהר פרסקו - כלי הקשה גורי אגמון - בס קלרינט יוראי אורון - בס אלכס פולק - גיטרות, קולות ליאור יקותיאלי - גיטרות מישל עמר - תופים יקי לוי - תופים אלי מגן - קונטרבס אלון הלל - כלי הקשה, תופים מידע על האלבום עד לאן שהלב לוקח באתר MusicBrainz
אלכסנדרוס צורבאס

אלכסנדרוס צורבאס (ביוונית: Αλέξανδρος Τζόρβας; נולד ב-12 באוגוסט 1982) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בעמדת השוער. צורבאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פנאתינאיקוס. אף על פי שנחשב להבטחה גדולה, הוא התקשה למצוא את מקומו בהרכב הקבוצה הראשונה והושאל לאגיוס ניקולאוס, מרקופולו וטרסיוולוס. בשנת 2007 שוחרר מפנאתינייקוס וחתם בOFI כרתים. בסיום העונה הגיע למקום השני בתחרות שוער השנה ביוון. בקיץ 2008 חזר לפנאתינאיקוס. את החודש הראשון שלו במועדון, הוא התחיל כשחקן ספסל ולאחר מכן הפך לשחקן הרכב. בעונת 2009/2010 זכה עם המועדון בדאבל. ב-26 באוגוסט 2011 חתם בפלרמו לשנתיים תמורת 700 אלף אירו. ב-11 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי פאלרמו בניצחון 3-4 נגד אינטר מילאנו. לאחר מינויו של דאביס מנגייה למאמן, צורבאס ירד לספסל ובקיץ 2012 חתם בגנואה עד לסיום העונה אך גם בה שימש כשוער שני. ב-17 במרץ 2013 צורבאס ערך את ההופעה היחידה שלו בגנואה נגד פיורנטינה. ב-9 ביולי 2013 חזר ליוון וחתם לשנתיים באפולון סמירני ששיחקה אז בליגה השנייה. לאחר שהרשים במדי סמירני, הוא אף הצליח לחזור לסגל נבחרת יוון אף על פי ששיחק בליגה השנייה בארצו. ב-1 בספטמבר 2014 חתם בנורת'איסט יונייטד מהסופר ליג ההודית. ב-23 בדצמבר עזב את המועדון. ב-21 במרץ 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת יוון לקראת משחק הידידות נגד פורטוגל. ב-19 בנובמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד איטליה. במונדיאל 2010 שימש כשוער הראשון של הנבחרת. אולם לאחר שאיבד את מקומו בהרכב של פאלרמו, איבד גם את מקומו בהרכב הנבחרת. אלכסנדרוס צורבאס, באתר Transfermarkt אלכסנדרוס צורבאס, באתר Soccerway אלכסנדרוס צורבאס, באתר WorldFootball.net אלכסנדרוס צורבאס, באתר National Football Teams אלכסנדרוס צורבאס, באתר FootballDatabase.eu
ניצן דמארי

ניצן דמארי (נולד ב-13 בינואר 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה. אחיו הוא הכדורגלן עומר דמארי. דמארי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-19 באוגוסט 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–1 לבית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-4 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 0–2 למ.ס. אשדוד. ב-3 במרץ 2007 פתח דמארי לראשונה בהרכב הקבוצה, בניצחון 4–2 נגד מכבי הרצליה. לזכותו של דמארי 10 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, ובשנת 2007 הוא השתתף עמה באליפות אירופה לנבחרות צעירות בפעם הראשונה שהנבחרת העפילה לטורניר. ב-19 בדצמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 2–3 נגד הפועל עכו. בעונת 2009/2010 הפך דמארי לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, אך בעונה שלאחר מכן שותף רק ב-17 משחקי ליגה. בעונת 2011/2012 ירדה מכבי פתח תקווה לליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן חזר דמארי להרכב הפותח וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל. במרץ 2014 קיבל דמארי את סרט הקפטן במקומו של עומר גולן שפרש ממשחק פעיל. בקיץ 2014 סיים דמארי את חוזהו במכבי פתח תקווה, וחתם במכבי הרצליה מהליגה הלאומית. לאחר עונה אחת בקבוצה פרש דמארי ממשחק פעיל. בשנת 2016 מונה דמארי למאמן קבוצת נערים ג' של מכבי פתח תקווה, ובשנת 2017 החל לשמש כעוזרו של אורי אוזן, מאמן קבוצת הנוער של המועדון. בפברואר 2018, בעקבות התפטרותו של אוזן, מונה דמארי למאמן הראשי של קבוצת הנוער. כיום דמארי משמש כאיש צוות בבית הספר מעוף שבפתח תקווה. ניצן דמארי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ניצן דמארי, באתר Transfermarkt ניצן דמארי, באתר Soccerway ניצן דמארי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
איציק עזוז

יצחק (איציק) עזוז (נולד ב-30 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות המגן הימני והבלם בבני יהודה תל אביב ושימש גם כקפטן שלה וכיום מנהלה של הקבוצה. עזוז גדל בשכונת כפר שלם שבתל אביב, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב. ב-27 בנובמבר 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהפסד 0–3 להפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו. ב-13 בספטמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 על מכבי נתניה, ואף בישל את השער השני. בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת הוא סיים עם 18 הופעות. בעונת 2005/2006 היה שותף להעפלתה של הקבוצה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 0–1 להפועל תל אביב במשחק הגמר. עזוז היה שותף עם בני יהודה כשחקן הרכב בהופעותיה בגביע אופ"א בעונת 2006/2007 (מול לוקומוטיב סופיה), ולאחר מכן בארבע עונות ברציפות במוקדמות הליגה האירופית. בעונת 2009/2010 בישל לאלירן עטר את שער המספרת אשר זכה במקום הרביעי בתור "שער השנה" של פיפ"א. באותה העונה היה שותף עם הקבוצה להעפלתה לגמר גביע המדינה בו הפסידה 1–3 להפועל תל אביב. בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ב-15 באוגוסט 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 3–3 נגד מכבי הרצליה במסגרת גביע הטוטו. ב-17 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הלאומית, בניצחון 4–0 על מכבי אחי נצרת, ובתום עונת 2014/2015 העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל. בעונת 2016/2017 היה שותף לזכייתה של בני יהודה בגביע המדינה, לאחר שגברה 4–3 על מכבי תל אביב בפנדלים במשחק הגמר. היה זה גביע המדינה השלישי בתולדות המועדון והראשון מזה 36 שנים, וכקפטן הקבוצה הניף עזוז את הגביע. בעונת 2017/2018 היה עזוז שותף לקמפיין האירופי של בני יהודה במוקדמות הליגה האירופית, בו נעצרה בסיבוב השלישי עלי ידי מועדון הפאר הרוסי זניט סנקט פטרבורג. בעונת 2018/2019 זכה עם הקבוצה שוב בגביע המדינה, לאחר שגברה במשחק הגמר 5–4 על מכבי נתניה בפנדלים. ב-14 במאי 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. משמש כעוזר מאמן בקבוצה הבוגרת ומאמן אחת מקבוצות הנערים של המועדון. בעל תואר ראשון בחינוך וחברה עם התמקדות בהכשרות בספורט בקריה האקדמית אונו. ב-1 בפברואר 2024 מונה למנהל קבוצת בני יהודה תל אביב. בני יהודה תל אביב גביע המדינה: 2016/2017, 2018/2019 מדיה וקבצים בנושא איציק עזוז בוויקישיתוף איציק עזוז, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איציק עזוז, באתר Transfermarkt איציק עזוז, באתר Soccerway איציק עזוז, באתר FootballDatabase.eu אשר גולדברג‏, "הייתי מנותק מבני יהודה מאז הפרישה", באתר וואלה, 28 ביוני 2024 מאור זכריה, ‏תהיו איציק: כיצד עזוז הפך לסמל בבני יהודה?, באתר ערוץ הספורט, 20 באוגוסט 2016 לירן ביטון, עזוז: "לא הצלחתי לדמיין את עצמי לובש צבע אחר, באתר ynet, 14 במאי 2020 מאור רחמני, ‏איציק עזוז יפרוש וימונה לעוזר מאמן בני יהודה, באתר ONE‏, 12 במאי 2020 מהאצטדיון לספסל הלימודים, haifahaifa ‏4 בנובמבר 2018 יאיר צוקר, ‏עובדים בספורט / "ליום שאחרי הפרישה": ארגון שחקני ושחקניות הכדורגל יזם מסלול לימודים אקדמי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 בספטמבר 2020
נס זמיר

נס ניסים זמיר (נולד ב-31 באוקטובר 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי במכבי עמישב פתח תקווה. זמיר שיחק במחלקות הנוער של גדנ"ע יהודה (תל אביב), הפועל צפרירים חולון ובית"ר טוברוק (נתניה), ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של חטאפה הספרדית, ומשם עבר לזו של אלבסטה הספרדית. לאחר שהיה קרוב לחתום באתלטיקו מדריד הספרדית, צה"ל הערים קשיים כיוון שלא זכה למעמד של "ספורטאי עילוי". לאחר שהוציא דרכון ספרדי, ב-28 ביולי 2011 חתם בריאל סרגוסה הספרדית, אך גם שם שיחק רק במדי קבוצת המילואים של המועדון הספרדי. ב-30 בינואר 2012 חזר לישראל על מנת להשלים את שירותו בצה"ל, לאחר שלא הצליח לקבל מעמד של ספורטאי מצטיין, והושאל למכבי פתח תקווה. ב-4 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–1 על מכבי תל אביב. בסך הכל ערך זמיר 12 הופעות עד סיום העונה, והקבוצה ירדה לליגה הלאומית. בקיץ 2012 חתם בבני יהודה תל אביב. ב-3 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 נגד מכבי חיפה. בסיום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2014/2015 כבש ארבעה שערים וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל. ב-15 ביוני 2015 חתם לשלוש שנים בבית"ר ירושלים. ב-4 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 למכבי נתניה בגביע הטוטו. בסך הכל ערך 14 הופעות בכל המסגרות בעונת 2015/2016, בהן כבש שער אחד, ובסופה שוחרר מהמועדון. ב-18 באוגוסט 2016 חתם בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, במדיה כבש תשעה שערים בעונת 2016/2017. ב-16 ביולי 2017 חתם בהפועל פתח תקווה, ובמדיה כבש שישה שערים בליגה הלאומית בעונת 2017/2018. ב-10 ביולי 2018 חזר לליגת העל וחתם בקבוצת הפועל חיפה. ב-28 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון על הפועל באר שבע במשחק אלוף האלופים. במחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 כבש צמד והוסיף שני בישולים בניצחון 5–0 על מכבי נתניה, ואת העונה הוא סיים עם שישה שערים ושישה בישולים. ב-13 ביולי 2022 חתם בסקציה נס ציונה. ב-1 בפברואר 2023 חתם בהפועל חדרה. ב-30 באוגוסט חזר להפועל ראשון לציון. בשנים 2010–2011 ערך זמיר 12 הופעות במדי נבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל. את שערו היחיד במדי הנבחרת הצעירה כבש בניצחון 2–0 על גאורגיה עד גיל 21. מדיה וקבצים בנושא נס זמיר בוויקישיתוף נס זמיר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל נס זמיר, באתר Transfermarkt נס זמיר, באתר Soccerway נס זמיר, באתר ESPN רענן ברנובסקי‏, נס זמיר חתם בסקציה נס ציונה: "מודה על האמון בי", באתר וואלה, 13 ביולי 2022 ליאב נחמני, הפועל חדרה מתחזקת: נס זמיר והקשר אלברט איופי חתמו, באתר ישראל היום, 1 בפברואר 2023 חוזר לקדנציה שנייה: נס זמיר חתם בהפועל ראשון לציון, באתר וואלה, 30 באוגוסט 2023 נס ניסים זמיר - נתוני השחקן בנבחרת, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
עזרא אלחסיד

עזרא אלחסיד (ברומנית: Esdra Alhasid או Ezra Alhasid, ‏ 5 בפברואר 1912 – אוקטובר 2005) היה מתרגם, סופר והיספניסט יהודי-רומני, בשנותיו האחרונות ראש הקהילה הספרדית של בוקרשט. היה כלכלן בהכשרתו. עזרא אלחסיד נולד בשנת 1912 בסיליסטרה שסופחה זמנית לרומניה, אחרי שהייתה קודם וחזרה להיות מאוחר יותר חלק מבולגריה. הוריו היו במקור מאדירנה. אלחסיד בילה את ילדותו בסיליסטרה ולמד לדבר בצורה שוטפת, פרט ללדינו, יותר נכון ז'ודזמו, שפת הוריו, ורומנית, גם בולגרית וטורקית. ובגיל 17 התיישב בבוקרשט, בה התגוררה אחותו. למד כלכלה בבוקרשט. בימי המשטר הקומוניסטי ברומניה עבד בתפקיד כלכלי בהוצאה לאור למוזיקה Editura muzicală. התחתן עם אחותה של עמליה רוקנשטיין, שהייתה לימים אשתו של הרב דוד משה רוזן ונולדו להם בן, רמון. עזרא אלחסיד תרם רבות להפצת הספרות הספרדית והדרום-אמריקאית ברומניה, על ידי תרגומים מרומנים ומספרי עיון רבים מהשפה הספרדית. בין השאר תרגם גם ספרים על תולדות יהודי ספרד. ערך מונוגרפיה של בית העלמין הספרדי בבוקרשט. היה חבר באיגוד הסופרים של רומניה. פרסם מאמרים ותרגומים גם על דפי עיתוני התרבות ברומניה. התגורר ברחוב ברזויאנו בבוקרשט. 5 בינואר 1987 - העיטור להצטיינות אזרחית של ספרד -הוענק לו על ידי המלך חואן קרלוס הראשון, אסקיאל מרטינס אסטראדה ואחרים. מיצירות מאת חורחה לואיס בורחס, גבריאל גרסיה מרקס, אלחו קרפנטייה, ויסטנה בלאסקו איבאנס, חוסה אורטגה אי גאסט, ואחרים "תולדות היהודים הספרדים" (Historia de los Sefarditas) מאת פליפה טורובה ברנאלדו דה קירוס, Cimitirul evreiesc sefard din București (Le cimetiere juif sefardi de Bucarest). In: BCMA, 1998, p.178-181. (בית העלמין היהודי- ספרדי של בוקרשט) הפרק Evreii sefarzi (spanioli) "היהודים הספרדים" בספר "תרומת יהודי רומניה לתרבות ולציוויליזציה" בעריכת הרי קולר ואחרים, פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, ההוצאה לאור "הספר", בוקרשט 2004 Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație עמודים 798–806 ,La difference assimilatrice ראיון מאת ויקטור רדולסקו עם עזרא אלחסיד,ב- Martor, כתב עת לאנתרופולוגיה של מוזיאון, האיכר הרומני בבוקרשט, 2002
ציוד לעיבוד נתונים

ציוד לעיבוד נתונים הוא קבוצה של מכונות אלקטרו-מכניות ששימשו לעיבוד נתונים באמצעות כרטיסים מנוקבים. מכונות אלה שימשו כלי עיקרי לעיבוד נתונים, החל מהמצאתן בשלהי המאה ה-19 ועד להחלפתן במחשבים בשנות ה-60 של המאה ה-20. היצרנית הדומיננטית של מכונות אלה הייתה חברת IBM. הכרטיס המנוקב כאמצעי לעיבוד נתונים הומצא בשנת 1887 על ידי האמריקאי הרמן הולרית', והוא נכנס לשימוש במפקד האוכלוסין שנערך בארצות הברית בשנת 1890. מכונות אלה כללו: ממיינת: שימשה למיון הכרטיסים בסדר עולה או יורד, בהתאם לטורים בכרטיס שנבחרו למטרה זו. מעתיקה: שימשה להעתקה של חבילת כרטיסים מנוקבים (למשל לשם יצירת עותק גיבוי). ממזגת: מכונה שקיבלה כקלט חבילות אחדות של כרטיסים מנוקבים ממוינים לפי טורים מסוימים, ומיזגה אותם לחבילה ממוינת אחת. מלווחת: מכונה שהדפיסה את תוכנם של הכרטיסים המנוקבים, כולל אפשרות לסכם את המספרים שבחבילת הכרטיסים המנוקבים. רכיב בסיסי בכל אחת ממכונות אלה היה תא הזנה, שבו ניתן היה לטעון בבת אחת אלפי כרטיסים, שנקראו על ידי המכונה. תוך כדי פעולת המכונה ניתן היה להזין אותה בכרטיסים נוספים. תהליך של עיבוד נתונים כלל הפעלה מתואמת של מכונות אחדות. דוגמה: תהליך של קליטת מתגייסים חדשים ביחידה צבאית כלל: מכונת ניקוב: ניקוב פרטיו של כל מתגייס בכרטיס מנוקב. ממיינת: מיון הכרטיסים של כל המתגייסים לפי מספר אישי עולה. ממזגת: מיזוג הכרטיסים של המתגייסים עם הכרטיסים של החיילים הוותיקים ביחידה, לקבלת חבילת כרטיסים של כל חיילי היחידה. מלווחת: הדפסת רשימה של כל חיילי היחידה. תהליכים מורכבים כאלה תועדו באמצעות תרשימי זרימה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלו מחשבים להחליף את הציוד לעיבוד נתונים כאמצעי לעיבוד נתונים. עם זאת, כיוון שנמשך השימוש בכרטיסים מנוקבים כאמצעי קלט למחשב (ובמידה פחותה גם כאמצעי פלט), נמשך השימוש במכונות לצד המחשב (בתקופה זו הן נקראו "ציוד קונבנציונלי"). השימוש במכונות אלה הסתיים בשנות ה-70 של המאה ה-20, עם הפסקת השימוש בכרטיסים מנוקבים (שהוחלפו על ידי התקליטון). מדיה וקבצים בנושא ציוד לעיבוד נתונים בוויקישיתוף יצחק עמיהוד, המחשב האלקטרוני ועבוד הנתונים, הוצאת הוד-עמי, 1968, הפרק "מכונות לעבוד נתונים בשיטת הכרטיס המנוקב", עמ' 31–42. מכונות IBM במשרדי אל-על, יומני גבע, 1960, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
סוקו (זמרת)

סטפני אלכסנדרה מינה סוקולנסקי, (באנגלית: Stéphanie Alexandra Mina Sokolinski; נולדה ב-26 באוקטובר 1985), הידועה בשם הבמה סוקו (SoKo), היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית ושחקנית צרפתייה. סוקולנסקי נולדה בבורדו שבצרפת, לאב ממוצא רוסי-פולני ולאם צרפתייה-איטלקייה. היא עזבה את הבית ואת בית הספר בגיל 16, ועברה לפריז. היא המשיכה את לימודיה במספר בתי ספר שונים, אבל מהר מאוד נשרה. מאוחר יותר הופיעה בכמה סרטים צרפתיים והחלה לכתוב שירים. בשנת 2007 הוציאה להיט בדנמרק בשם "I Will Kill Her" ותוכנית רדיו בשם "הצופים השחורים" שבדנמרק החלה לקדם אותו. השיר הפך ללהיט גם באוסטרליה, בלגיה והולנד. בחודש אוקטובר 2007 הופיעה בתצוגת האופנה של סטלה מקרטני בפריז. בסוף שנת 2007 היא חיממה את הזמרת M.I.A בסיבוב ההופעות שלה. אלבום הבכורה שלה "I Thought I Was An Alien" יצא בחודש פברואר 2012, ומתוכו יצאו הסינגלים "I Thought I Was An Alien" ו"First Love Never Die". בשנת 2014, השיר "We Might Be Dead by Tomorrow" מתוך האלבום משנת 2012 הופיע בסרטון ויראלי בשם "הנשיקה הראשונה", שזכה ליותר מ-100 מיליון צפיות ביוטיוב. סוקו גם הופיעה בסרטון. אלבומה השני "My Dreams Dictate My Reality" יצא בחודש מרץ 2015. הסינגל הראשון "Who Wears the Pants??" יצא ב-7 בינואר. בשנת 2015 שיחקה בסרט האמריקאי "תמיד ראוי" לצידם של ג'ייסון ריטר ושאנולה המפטון. בשנת 2016 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט הצרפתי "הרקדנית". בשנת 2021 שיחקה בדרמה הרומנטית הבדיונית "Little Fish" לצדם של אוליביה קוק וג'ק אוקונל, ובדרמת הפעולה "Mayday". סוקו היא טבעונית. סוקו גם מחשיבה את עצמה כ"גותית לבנה", והיא תומכת בזכויות בעלי חיים. בשנת 2012 הצהירה כי היא ביסקסואלית. בראיון למגזין האופנה האמריקאי "W" משנת 2016; לדבריה "תמיד הייתי פתוחה עם המיניות שלי, כלומר לא ממש אכפת לי ממגדר." היא גם אישרה את יחסיה עם השחקנית האמריקאית קריסטן סטיוארט באותו מאמר. ב-5 במאי 2016, המגזין השבועי Us Weekly אישר כי סטיוארט וסוקו נפרדו לאחר כמה חודשים של זוגיות. בנובמבר 2018 ילדה את בנה הבכור, אינדיגו בלו האני סוקולנסקי (קרוי על שם שיר של להקת "The Clean") 2012 - "I Thought I Was an Alien" 2015 - "My Dreams Dictate My Reality" 2020 - "Feel Feelings" 2007 - "Not Sokute" מדיה וקבצים בנושא סוקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוקו סוקו, ברשת החברתית פייסבוק סוקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוקו, ברשת החברתית אינסטגרם סוקו, סרטונים בערוץ היוטיוב סוקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סוקו, באתר AllMovie (באנגלית) סוקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סוקו, באתר ספוטיפיי סוקו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) סוקו, באתר AllMusic (באנגלית) סוקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) סוקו, באתר דיזר סוקו, באתר Yandex.Music (ברוסית) סוקו, באתר Discogs (באנגלית) סוקו, באתר Songkick (באנגלית) סוקו, באתר בנדקמפ סוקו, באתר בילבורד (באנגלית) איתי יעקב, פירשו את השטיח השחור וקבלו את סוקו, האנטי איט גירל המושלמת, באתר ynet, 19 באוגוסט 2016 SoKo on Why She Loves Being Vegan, PETA UK, August 18, 2015
התאבדויות חקלאים בהודו

התאבדות חקלאים בהודו זוכה לתשומת לב ציבורית, עקב היקפה ומניעיה. בשנת 2012 המשרד לרישום פשעים בהודו דווח על 13,754 התאבדויות של חקלאים. יחס המתאבדים נע בין 1.4-1.8 לכל 100,000 תושבים במשך תקופה של 10 שנים מ-2005. ביחס לשאר האוכלוסייה גבוה שעור ההתאבדות אצל חקלאים בכ-23%. בהודו, כ-60% מהאוכלוסייה נשען על חקלאות כמקור פרנסה ישיר או עקיף, והיא מהווה כ-18% מהתוצר המקומי הגולמי. התאבדות חקלאים מהווה 11.2% מכלל ההתאבדויות במדינה. חוקרים העלו השערות שונות ולפעמים סותרות באשר לסיבה לתופעה, ביניהן אנומליות בגשמי המונסון, לחץ נפשי עקב חובות גדולים, גידולים מהונדסים גנטית, מדיניות ממשלתית, בריאות נפשית, בעיות משפחה, הרגלי שתייה והימורים ועוד. בשנת 2020 חלה עלייה במקרי ההתאבדויות של חקלאים בהודו, וזו הייתה אחד הגורמים למחאת החקלאים. "226 חקלאים התאבדו בשלשה החדשים האחרונים", באתר Times Of India, אפריל 2015 מחאת החקלאים בהודו (2020–2021) "מדוע מגדלי הכותנה בהודו מתאבדים?", באתר CNN, אפריל 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתרין קייב

קתרין קייב (באנגלית: Kathryn Cave; נולדה ב-1948 באלדרשוט, המפשייר, אנגליה), היא סופרת ילדים בריטית, כלת פרס אונסקו הבינלאומי הראשון בספרות ילדים למען הסובלנות שהוענק לה עבור ספרה משהו אחר . בעברה עבדה כעורכת בהוצאות הספרים פינגווין. כיום היא עובדת כעורכת בהוצאות ספרים ומנחה סדנאות כתיבה. לקייב שלושה ילדים. היא מתגוררת בהמפסטד, צפון לונדון. 1997 - פרס אונסקו הבינלאומי הראשון בספרות ילדים למען הסובלנות עבור הספר משהו אחר. אתר האינטרנט הרשמי של קתרין קייב קתרין קייב באתר סימניה אזכור הספר משהו אחר באתר כותר של מטח קתרין קייב, ברשת החברתית Goodreads http://www.unesco.org/culture/toleranceliterature/html/win97.htm
ח'אלד חוסני זועבי

ח'אלד חוסני זועבי (בערבית: خالد حسني زعبي; נולד ב-10 בנובמבר 1952) הוא עורך דין ערבי מוסלמי; כיהן כיושב ראש ועד מחוז הצפון בלשכת עורכי הדין בישראל (2003–2019) וכיהן כחבר הוועדה לבחירת שופטים (2011–2018), פעיל זכויות אדם. ח'אלד חוסני זועבי נולד בשנת 1952 בנצרת. גדל בעיר זאת ובה למד את לימודיו היסודיים והתיכוניים. בשנים 1971 עד 1975 למד בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים. בסיום לימודיו הוענק לו התואר תואר בוגר במשפטים. את התמחותו עשה במשרד עורכי דין בירושלים, ולאחר מכן בבית המשפט המחוזי בנצרת, כמתמחה של נשיאו הראשון, יוסף בהלול. בשנת 1976 הוסמך כעורך דין, ובאותה שנה פתח את משרדו בנצרת. כעורך דין עסק בתחום המשפט האזרחי בעיקר בנושאי מקרקעין, בנקאות, כינוס נכסים, גישור ובוררות ועניינים אחרים. במשרד מועסקים עורכי דין נוספים. בשנת 1993 הוסמך להיות נוטריון. ח'אלד חוסני זועבי נשוי ואב לחמישה ילדים בוגרים, שאחד מהם בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת וושינגטון בארצות הברית. עו"ד זועבי היה חבר הוועד המקומי של לשכת עורכי הדין בנצרת, בטרם הוקם מחוז הצפון של לשכת עורכי הדין. היה חבר במשך שתי קדנציות בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין במחוז חיפה. עם הקמת מחוז הצפון של הלשכה בשנת 2003 נבחר לקדנציה הראשונה של ועד המחוז הצפון ונבחר להיות יושב הראש הראשון של ועד המחוז למשך 4 שנים. לאחר מכן נבחר פעמיים נוספות לתפקיד בשנת 2007 ובשנת 2011 עד יוני 2019. כיושב בראש הראשון של ועד המחוז השתתף בהקמת מוסדות הלשכה במחוז והקמת הוועדות הסטטוטריות, ועדת האתיקה ובית הדין המשמעתי. בעקבות פרסום בעיתון "כלכליסט" הגיש במאי 2019, יחד עם מנכ"ל מחוז הצפון, עו"ד פארוק עומרי, תביעת דיבה בסכום כולל מיליון ש"ח נגד העיתון ושלושה מעובדיו. במאי 2022 נדחתה התביעה. בשנת 2003 נבחר על ידי המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין כסגן ראש לשכת עורכי הדין בישראל למשך 4 שנים ובשנת 2007 נבחר לתפקיד זה לתקופת כהונה נוספת. בשנת 2004 נבחר על ידי המועצה הארצית של לשכת עורכי הדין כנציג לשכת עורכי הדין בוועדה למינוי קאדים לבתי הדין השרעים. עו"ד זועבי חבר בצוות הכנס השנתי של לשכת עורכי הדין המתקיים באילת ויו"ר פנל בחלק מהכנסים. בשנת 2011 נבחר זועבי כחבר הוועדה לבחירת שופטים בישראל בשנת 2011 ונבחר בשנית לקדנציה נוספת בשנת 2015. עו"ד זועבי מכהן כממלא מקום של יושב ראש ועדת ההשמה בלשכת עורכי הדין וכן כחבר נשיאות במוסד לבוררות של הלשכה. עו"ד זועבי פעיל זכויות אדם. מרב מיכאלי, "חאלד זועבי, אפשר לעצור את המתקפה על העליון?", באתר הארץ, 25 בנובמבר 2011 - ריאיון עם חאלד זועבי אמיר זיו, נדחתה תביעת דיבה במיליון שקל נגד כלכליסט: "הנתבעים ביצעו את עבודתם העיתונאית", באתר כלכליסט, 22 במאי 2022; אורן פרסיקו, "ביצעו את עבודתם העיתונאית", באתר העין השביעית, 18 במאי 2022 יסמין גואטה, לשכת עורכי הדין בחרה את אילנה סקר וחאלד חוסני זועבי לוועדה לבחירת שופטים, באתר TheMarker‏, 27 בינואר 2015
יחידות מיוחדות

האם התכוונתם ל... כוחות מיוחדים – כוחות מיוחדים בצבא באופן כללי יחידה משטרתית טקטית – כוחות מיוחדים במשטרה יחידות מובחרות בצה"ל – יחידות מיוחדות בישראל מערך המבצעים המיוחדים – יחידה תחת אגף המודיעין של צה"ל.
Gevolt

Gevolt (געוואָלט) היא להקת הבי מטאל ישראלית. סגנונה משלב בין אינדסטריאל מטאל לבין פולק מטאל. שירי הלהקה הם בשפות יידיש ורוסית. הלהקה הוקמה ב-2001 על ידי הסולן אנטולי בונדר, הגיטריסט יבגני קושניר, המתופף אולג שומסקי והבסיסט מקס מאן, עולים מחבר המדינות. כעבור שלוש שנים, הצטרפה ללהקה הזמרת דינה שולמן, לתקופה קצרה. ב-2005 הכנרת מרינה קליאונסקי הצטרפה גם היא. ב-2006, הלהקה הוציא את אלבומה הבכורה שלה, Sidur (על שם סידור) בהוצאה עצמית. האלבום נכתב בשפה הרוסית ונושאיו הם בעיקר מיסטיקה. באותה שנה מתופף הלהקה התחלף לוואדים ויינסיין, וכעבור שנה קלידן דמיטרי ליפשיץ הצטרף. ב-2007 הוציאו סינגל מטאל ביידיש הנושא את השם Yiddish Metal. ב-2008 האלבום הראשון, Sidur יצא לאור בארצות הברית וקנדה. באותה השנה, כנרית הלהקה התחלפה לאווה יפרמוב. ב-2009 הגיטריסט התחלף למיכאל גימרוורט וב-2010 הבסיסט התחלף למארק לקוויטסר. ב-2011 האלבום השני AlefBase (אנ') יצא לאור. אלבום זה הוא ביידיש ומורכב מגרסאות כיסוי לשירים יידיים ידועים רבים, כמו ביי מיר ביסטו שיין, טום בללייקה, אויפן פריפעטשיק ושיר הפרטיזנים. ב-2012 הבסיסט עזב את הלהקה והוחלף על ידי אנטון סקורוחודוב כעבור שנה. באותה השנה גם הגיטריסט התחלף לוואדים רייטסס. ב-2015 הוציאה הלהקה סינגל נוסף ביידיש בשם Khokhotshet. אנטולי בונדר (סולן) ואדים רייטסס (גיטרה) אנטון סקורוחודוב (גיטרת בס) דמיטרי ליפשיץ (קלידים) אווה יפרמוב (כינור) ואדים ווינשטיין (תופים) מכיאל גימרוורט (גיטרה): 2010-2013 מארק לקוויטסר (גיטרת באס): 2010-2012 מקס מאן (גיטרת באס): 2001-2010 יבגני קושניר (גיטרה): 2001-2009 מרינה קליאונסקי (כינור): 2005-2008 אנה אגרה (כינור): 2008-2009 אולג שומסקי (תופים): 2001-2006 דינה שולמן (שירת אופרה): 2004-2005 Sidur (אלבום מלא) - 2006 Yiddish Project (סינגל) - 2008 AlefBase (אלבום מלא) - 2011 Khokhotshet (סינגל) - 2015 אתר האינטרנט הרשמי של Gevolt אור ברנע, א יידישע מטאלמן, באתר ynet, 11 באפריל 2011 "געוואָלט": אינדוסטריעלע־מעטאַל-מוזיק אויף ייִדיש (ביידיש) Interview: Here’s for You “The first Yiddish Metal band” GEVOLT! (באנגלית) ביקורת על אלבום Sidur (ברוסית) תוכנית מספר 256 של מת על מטאל, באירוח של להקת Gevolt Gevolt, ברשת החברתית פייסבוק Gevolt, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Gevolt, באתר Last.fm (באנגלית) Gevolt, באתר MusicBrainz (באנגלית) Gevolt, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Gevolt, באתר Discogs (באנגלית) מגזין מטאליסט
מיכל ברזיס

מיכל ברזיס (נולדה בשנת 1977) היא במאית ותסריטאית ישראלית. ברזיס העבירה את שנות ילדותה בין ירושלים, פריז ובוסטון. לאחר סיום לימודיה בתיכון פלך בירושלים התגייסה לחיל המודיעין. לאחר סיום שירותה הצבאי החלה את לימודיה לתואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית, אותו סיימה בהצטיינות. בשנת 2008 החלה את לימודיה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, שם פגשה את בעלה ושותפה המקצועי, עודד בן נון. יחד הם עבדו על סרטי הגמר "עונג שבת" ו"הנשים של יום שלישי", המבוסס על סיפורו הקצר של הרוקי מורקמי. לאחר סיום לימודיה בהצטיינות, המשיכה את עבודתה עם בן נון, ויחד הם ביימו את הסרט הקצר "גן עדן אבוד", אשר השתתף בלמעלה מ-100 פסטיבלים בינלאומיים, וזכה ב-20 פרסים, ביניהם בפרס הראשון בפסטיבל קוסטנדורף בהנהלת הבמאי אמיר קוסטוריצה, ואף זכה להיכלל ב-long list (רשימת הסרטים הזכאים) לאוסקר בקטגוריית הסרט הקצר. השניים חברו לאחר מכן לקולנוען תום שובל וכתבו יחד איתו את הסרט הקצר "איה". הסרט יצר תקדים בשנת 2012 כאשר היה לסרט הקצר הראשון שמוקרן ומופץ באופן מסחרי בבתי הקולנוע לצד סרטים באורך מלא. הסרט זכה באותה שנה בפרס הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר, ובשנת 2015 היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר. עודד בן נון איה (סרט) אתר האינטרנט הרשמי של מיכל ברזיס מיכל ברזיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיכל ברזיס, באתר AllMovie (באנגלית) מיכל ברזיס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עונג שבת, באתר בית הספר סם שפיגל אתר האינטרנט של ברזיס ובן נון אמיר קמינר, זוג מהסרטים, באתר "ידיעות אחרונות", 24 בספטמבר 2018 אורון שמיר, תקדים "איה": תקווה לסרט הישראלי הקצר, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2012