laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שברק

שברק (שם מדעי: Ononis) הוא סוג בתת-משפחת הפרפרניים שבמשפחת הקטניות. סוג זה מכיל כ-70-80 מיני עשבים ובני-שיח. ניכרים בו שערות בלוטיות על איברי הצמח השונים, וריח מאפיין. שמו העברי של הסוג נגזר משמו בערבית- שבּרק. שמו האנגלי העממי הוא restharrows, בתרגום חופשי- 'מפסיקי המחרשות'. שם זה מעיד על נטיית חלק מהמינים לגדול בשדות ובתי גידול מופרעים, שם הגבעולים של המינים הרב-שנתיים עלולים לעצור את פעולת המחרשה. השברק משמש כצמח מרפא למניעת דימום, בעיות ריאה ועוד. החומרים הפעילים בו הם שמנים וטאנינים. עם זאת, ניתן לומר שחשיבותו הכלכלית של הסוג לאדם היא מועטה. מיני שברק שונים מהווים פונדקאי לזחלים של פרפרים שונים. מעמדו הסיסטמטי של הסוג הוא קרוב בשבט (שבט בסיסטמטיקה פירושו כמה סוגים קרובים במשפחה) התלתניים. תפוצת הסוג היא בחצי הכדור הצפוני, כאשר רוב המינים גדלים באזורים שלחופי הים התיכון. בארץ הסוג מיוצג על ידי 15 מינים. בסוג זה נכללים בעיקר עשבים, וגם בני-שיח ושיחים, קוצניים במקרים רבים, ולרוב מכוסים שערות בלוטיות- כלומר, שערות בעלות בליטה, מעין עיגול, בקצותם. לחלק מהמינים ריח אופייני, שנחשב ללא נעים- אך לעומת זאת, נחשב כריח שמייצג את ה'יציאה לטבע'. עלה השברק הוא מורכב, כלומר- מופרד לכמה עלעלים, לרוב שלושה ('עלה תלתני'). העלעלים משוננים. הפרחים ערוכים בצורות שונות, צבעי כותרת הפרח הנפוצים הם גוני ורוד וצהוב. פרי השברק הוא מטיפוס תרמיל, אופייני למשפחה. כאמור, הסוג שברק מיוצג על ידי 15 מינים בארץ ישראל. 10 מהמינים אופייניים לשדות ובתי גידול מופרעים. המינים מובאים על פי סדר סיסטמטי שברק קוצני (Ononis spinosa) שברק ססגוני (Ononis variegata) שברק פעוט (Ononis pusilla) שברק דביק (Ononis alopecuroides) שברק נטוי (Ononis reclinata) שברק מלבין (Ononis mitissima) שברק הקרקפת (Ononis phyllocephala) שברק שעיר (Ononis hirta) שברק משונן (Ononis serrata) שברק מנודן (Ononis vaginalis) שברק מצוי (Ononis matrix)- מבחינים בו ב-3 תת-מינים שברק משונץ (Ononis ornithopodioides) שברק לבן (Ononis biflora) שברק קצר-פרח (Ononis viscosa) שברק סיצילי (Ononis sicula) נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמודים 335-339. (הספר בקטלוג ULI) עזי פליטמן, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמודים 171-172. מדיה וקבצים בנושא שברק בוויקישיתוף שברק, באתר ITIS (באנגלית) שברק, באתר NCBI (באנגלית) שברק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שברק, באתר צמחיית ישראל וסביבתה שברק, באתר Tropicos (באנגלית) שברק, באתר GBIF (באנגלית) שברק, באתר IPNI (באנגלית) שברק באתר צמחיית פקיסטן (באנגלית)
בית רבקה (בית חולים)

בית רבקה, מרכז רפואי שיקומי גריאטרי, מקבוצת כללית, נוסד בשנת 1956 עת הפך מבית יולדות לבית חולים על ידי קופת חולים הכללית וקרן נכות. בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 הוקם בפתח תקווה בניין בן שלושה חדרים שנועד לטיפול במחלות ממושכות, ובסוף שנות ה-40 התווספו לו 27 חדרים והוא הוסב לבית היולדות העירוני. בשנת 1956 נסגר בית היולדות, וביוזמתו של ראש העיר פנחס רשיש, הפך הבניין לבית חולים למחלות ממושכות וגריאטריה. יצחק שוורץ מונה כמנהל בית החולים, והרופא הראשי היה ד"ר לויטוס. בית החולים נקרא על שמה של רבקה נוביק, עובדת סוציאלית במקצועה ויו"ר ויצו, וכן חברת מועצת העיר השנייה בפתח תקווה. ב-7 ביולי 1971 נפגע בית החולים בהתקפת הקטיושות על פתח תקווה. בשנת 1988 זכה בית החולים בפרס קפלן. בבית החולים חמישה אגפי אשפוז ובהם כ־300 מיטות המחולקות ב־10 מחלקות לפי תחומי התמחות: שיקום נוירולוגי – לאחר אירוע מוחי. שיקום אורתופדי – לאחר שבר במפרק הירך, ניתוחי החלפות מפרקים או קטיעת גפיים. שיקום כללי וטיפול תומך – לאחר אשפוז ממושך בבית חולים כללי. שיקום נשימתי והנשמה ממושכת – טיפול בחולים מונשמים. למחלקה שיעורי גמילה ממנשם מהגבוהים בארץ. מחלקות סיעוד מורכב. מחלקת אשפוז יום לשיקום. מדיה וקבצים בנושא בית רבקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית רבקה בית רבקה, סרטונים בערוץ היוטיוב בית ההולים הגריאטרי בית רבקה ומפעלים עתירי מדע זכו בפרס קפלן, מעריב, 27 ביוני 1988 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רופא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רופא – אדם העוסק במקצוע הרפואה אישים ששמם רופא: אלכסנדר רופא – חוקר מקרא ישראלי ממוצא איטלקי דרור רופא – איש צבא ישראלי חוסיין רופא – מורה רוחני בריטי צביאל רופא – פעיל זכויות אדם, סופר ומרצה ישראלי
פוטוגרמטריה

פוטוגרמטריה היא טכניקה למיפוי ומדידות המתבצעים בעזרת תצלומי אוויר, ובמיוחד - מודלים לשחזור מיקום עמדת הצילום לצורך מיפוי מרחבי. מקור השם: phos ,photo - אור, gramma - תכתיב או שרטוט, metrain - מדידה. תצלום אוויר כולל בתוכו מידע מרחבי בהיקף נרחב כמו גם תיאור סמנטי, מידע מצבי ומידע גאומטרי. משני תצלומי אוויר שבחלקם חופפים ניתן להפיק מודל סטריאוסקופי. מאחר שכל תצלום מצולם בזווית שונה, ניתן לחברם לתמונה תלת־ממדית אחת. עיקרון זה מחקה את העיקרון שלפיו פועלת מערכת הראייה האנושית: שתי עיניים רואות את אותו העצם מזווית שונה, והמידע השונה המגיע משתי העיניים מאפשר תפישה תלת-ממדית. הזווית הנוצרת בין שתי קרני האור מן העיניים לאובייקט נקראת זווית פרלקטית והיא קובעת את ממד העומק של התמונה המגיעה אל המוח. בעזרת ידיעת מיקום המצלמה בכל אחד מהתצלומים נעשה חיתוך הקרניים כאשר הזווית הפרלקטית קובעת את העומק אל הנקודה. בפוטוגרמטריה שני תחומים עיקריים: פוטוגרמטריה מטרית - תהליך הוצאת אינפורמציה מדידתית. פוטוגרמטריה פרשנית - אינטרפרטציה של התצלום, זיהוי והגדרה של אובייקטים, חישה מרחוק. ISPRS הנדסת מיפוי וגאו אינפורמציה מדידה (מקצוע) מערכת מידע גאוגרפי פריסקופ ראייה ממוחשבת התהליך הפוטוגרמטרי באתר של הטכניון פוטוגרמטריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פוטוגרמטריה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית רבקה

האם התכוונתם ל... בית רבקה (בית חולים) – בית חולים שיקומי - גריאטרי בפתח תקווה. מכללת בית רבקה – מכללה חרדית לבנות השייכת לחסידות חב"ד.
ג'יימי-לין סיגלר

ג'יימי-לין סיגלר (באנגלית: Jamie-Lynn Sigler; נולדה ב-15 במאי 1981) היא שחקנית וזמרת אמריקאית-יהודיה. סיגלר ידועה בעיקר בזכות משחקה כמדו סופרנו בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס" ובזכות משחקה בסדרה הדרמה-קומית "הפמליה", שגם היא מופקת על ידי HBO. סיגלר נולדה בעיירה קטנה בשם ג'ריקו בלונג איילנד שבניו יורק. הוריה הם סטיב סיגלר, יהודי בן למהגרים מיוון ורומניה, וקוני סיגלר, גיורת ממוצא קובני. סיגלר גדלה בלונג איילנד והחלה לשחק ולשיר בגיל 7. את תפקיד המשחק הראשון שלה ביצעה סיגלר ב-1997, בסרט הפשע "מדינת ברוקלין" לצידם של טוני דנזה וג'ניפר אספוזיטו, בתפקיד אנג'י הנערה. בשנת 2001 שיחקה בסרט האימה "סיפורי קמפ-פייר" בתפקי' נטלי, לצידם של אביגיל ספנסר וצ'ארלי דיי. בשנת 2002 השתתפה סיגלר בוידאו קליפ לשירה של מריה קארי "Through the Rain". בשנת 2003 שיחקה בקומדיה "Death of a Dynasty", לצידם של קווין הארט וראשידה ג'ונס בבימויו של דיימון דאש. באותה שנה השתתפה בווידאו קליפ לשיר "Sunrise" של הלהקה סימפלי רד. בשנת 2012 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע הקומי "הזמנה לגירושין", ושיחקה בסרט העצמאי "למצוא את האחת" לצידה של ג'ניפר לאב יואיט. בשנת 2018 גילמה את טוני בחידוש לסדרת הטלוויזיה "מגנום, בלש פרטי" ברשת CBS. בספטמבר 2019 החלה להנחות פודקאסט בשם "Pajama Pants" לצד רוברט אילר, שותפה לסדרה "הסופרנוס" והיוטיובר קאסם ג'י. בשנת 2020 שיחקה בסיטקום "Beef House" של רשת Adult Swim. ב-1 ביולי 2003, נישאה סיגלר לסוכן שלה "איי. ג'יי." דיסקאלה. בספטמבר 2005, נפרדו בני הזוג. ב-2012 התחילה קשר עם שחקן הבייסבול Cutter Dykstra. ב-2013 נולד בנם הראשון. הם התחתנו ב-2016. בנם השני נולד ב-2018. ב-2016 גילתה כי אובחנה בטרשת נפוצה כאשר הייתה בת 20. בינואר 2008 ביקרה סיגלר בישראל באמצעות פרויקט תגלית, היא הייתה מלאת התפעלות מהסיור וקראה לישראל "אחד המקומות היפים והמעוררים השראה שאי פעם ביקרתי בהם". בהמשך היא הוסיפה שהטיול גרם לה לרצות לשמר את זהותה היהודית ואחרי שיחה עם חיילים שהשתתפו בטיול, היא הביעה סולידריות עם הקשיים עמם מתמודדים חיילים צעירים בצבא הישראלי. מדיה וקבצים בנושא ג'יימי-לין סיגלר בוויקישיתוף ג'יימי-לין סיגלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יימי-לין סיגלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימי-לין סיגלר, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימי-לין סיגלר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'יימי-לין סיגלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יימי-לין סיגלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יימי-לין סיגלר, באתר Discogs (באנגלית) ג'יימי-לין סיגלר, באתר בילבורד (באנגלית)
אנדמיות (ביולוגיה)

בטקסונומיה, אֶנְדֵּמִיּוּת היא מצב בו טקסון כלשהו, בדרך-כלל מין, מתקיים באזור תפוצה מצומצם ומוגדר היטב. לדוגמה לבנון הירקון הוא דג אנדמי לישראל ואינו גדל באופן טבעי בשום מקום אחר בעולם. התנאים הפיזיים בתחום תפוצתו של טקסון אנדמי שונים מהתנאים באזור הסובב (מטריקס), שבו לא נמצא הטקסון. מינים אנדמיים נתונים לעיתים קרובות בסכנת הכחדה גבוהה, שכן שינוי אקולוגי באזור מוגבל אחד יכול להביא להכחדתם. המונח "אנדמי" מקורו ביוונית, בשילוב של en (בתוך) עם demos (אוכלוסייה). אנדמיות צעירה (Neoendemism) נוצרת כאשר טקסון חדש נגזר מטקסון-אם והוא מוגבל בתפוצתו לאזור בו נוצר. במקרה זה האנדמיות היא תוצאה של העובדה שהטקסון החדש עדיין לא הופץ לאזורים שמחוץ לאזור בו נוצר, או שעדיין לא התפתחו בו תכונות שיאפשרו לו לגדול ולהתחרות בטקסון המוצא שלו באזורי המטריקס. דוגמאות לכך בצמחית הארץ הם סביון יפו ותורמוס ארץ-ישראלי. אנדמיות עתיקה (Paleoendemism) נוצרת כאשר טקסון עתיק שהיה רחב תפוצה בעבר הוכחד ממרבית תחום התפוצה העתיק שלו וחי כיום בסביבה מצומצמת ומבודדת עם מחסומים שלא נותנים לו להתפשט בחזרה אל תחום התפוצה שהיה לו בעבר (לדוגמה, חיות כיס של אוסטרליה); או שטקסון עתיק שהיה רחב תפוצה בעבר הצטמצם לתחום תפוצה קטן בגלל תחרות עם מינים אחרים או משום שתחום התפוצה של סביבתו האקולוגית הצטמצם (לדוגמה, סקוויה נאה, או למשל שיטת הנגב שבעבר הייתה נפוצה בכל מרחבי הנגב, ועקב שינויי אקלים הצטמצמה לתוואי נחלים). תת-אנדמי הוא מין אנדמי לאזור מסוים אשר שייך מבחינה פוליטית ליותר ממדינה אחת. למשל מינים המוגבלים לים המלח הם תת-אנדמיים לישראל מכיוון שהם קיימים גם בצד הירדני. מדיה וקבצים בנושא אנדמיות בוויקישיתוף Merriam-Webster Dictionary, endemic רק בישראל: צמחים ובעלי חיים אנדמיים, באתר מסע אחר. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עיד אל-פיטר

עיד אל-פיטר (בערבית: عيد الفطر, בתעתיק מדויק: "עיד אלפטר", "חג שבירת הצום"; מכונה גם العيد الصغير, "החג הקטן") הוא חג מוסלמי לכבוד סיום חודש רמדאן הקדוש. הוא חל בשלושת הימים הראשונים של החודש הבא בלוח המוסלמי, חודש שוואל. עיד אל-פיטר הוא אחד משני החגים העיקריים באסלאם. הוא מכונה "החג הקטן" כיוון שהוא קצר ביום אחד מהחג העיקרי השני, עיד אל-אדחא (عيد الأضحى). הוא נחוג בכל הקהילות המוסלמיות, בקרב סונים ושיעים. הדרוזים אינם חוגגים אותו משום שאינם מציינים את חודש רמדאן. אחת המסורות מייחסת לחג את המועד שבו הסתיימה כתיבת הקוראן. בנוסף לכך, עיד אל-פיטר הוא חג של מחילה, שלום, קהילתיות ואחווה. לכן במהלך החג המוסלמים מרבים לבקר את חבריהם וקרוביהם, וזוהי הזדמנות ליישוב מריבות ומחלוקות. בעיד אל-פיטר מקובל לקום מוקדם בבוקר וללבוש בגדים חגיגיים, רצוי חדשים. לאחר מכן מתפללים המוסלמים תפילות מיוחדות לרגל החג, אשר נערכות בקהל גדול. אחרי התפילה מתחילות החגיגות עצמן. מנהג נוסף של החג כולל נתינת מתנות לנשים ולילדים. בעיד אל-פיטר חובה על כל מוסלמי שיש בידו המינימום המספיק למחיה לתת בשמו ובשם בני משפחתו צדקה מיוחדת (הקרויה זכאת אל-פיטר زكاة الفطر). מטרת צדקה זו היא לטהר את המוסלמי מטעויות שעשה במהלך הצום כגון דברי שטות שאמר (لغو) או ניבול פה (رفث), וכן לעזור לעניים ולמסכנים לחגוג את החג. את הצדקה הזאת מקיימים בדרך כלל בנתינת מזון כגון אורז, קמח או כסף. ניתן לתת זאת משקיעת השמש של היום האחרון בחודש הרמדאן ועד תפילת החג. ערך מורחב – הלוח המוסלמי מועדו המדויק של עיד אל-פיטר, כמו גם המועד המדויק של תחילת חודש רמדאן, נקבע בכל קהילה מוסלמית בנפרד, על-פי עדויות על ראיית מולד הירח. אם במוצאי היום ה-29 של רמדאן נראה מולד הירח, מכריזים על תחילת החג. אם טרם נראה המולד, דוחים את החג ביום אחד. מאחר שלא כל הקהילות הכריזו על תחילת צום רמדאן באותו היום, ולא בכולן שוררת הסכמה לגבי אורכו של חודש רמדאן בשנה הנדונה, ייתכנו הבדלים של יום או יומיים במועד החג בין מדינות או קהילות מוסלמיות שונות. צום הרמדאן עשוי להימשך 29 או 30 יום, ולפיכך היום הראשון של עיד אל-פיטר חל ביום ה-30 או ביום ה-31 לאחר ההכרזה על ראשית הצום בקהילה מוסלמית מסוימת. לדוגמה, בשנת 2022 חל החג בתקופה של 01.05.2022 עד 03.05.2022 (או מ־02.05.2022 עד 04.05.2022). עיד אל-פיטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע על עיד אל-פיטר בקטלוג הספרייה הלאומית עיד אל פיטר (חג סיום צום הרמדאן), באתר כל זכות
H-II B (משגר לוויינים)

H-IIB ‏(H2B) היה משגר מטען כבד (HLLV) רב־שלבי שפותח במשותף על ידי הסוכנות היפנית לחקר החלל (JAXA) ומיצובישי תעשיות כבדות (MHI). המשגר אשר היה מסוג מערכת שיגור מתכלה (ELV), יועד לשאת מטענים כבדים לחלל, ובהם חללית המטען HTV עבור תחנת החלל הבינלאומית (ISS). המשגר כלל רקטה המונעת בדלק נוזלי, עם מאיצים בדלק מוצק ושוגר ממרכז החלל טנגשימה (TNSC), בדרום יפן. ה־H-IIB היה מסוגל לשאת מטען של עד 8,000 ק"ג למסלול גאוסטציונרי (GEO) בהשוואה למטען של 4000–6000 ק"ג עבור ה־H-IIA, בתכנון הקודם. הביצועים שלו למסלול לווייני נמוך (LEO) הספיקו עבור נשיאת חללית אספקה בלתי מאוישת עם 16,500 ק"ג לתחנת החלל. H-IIB ביצע את השיגור הראשון בשנת 2009, ובסך הכל ביצע תשע שיגורים עד 2020 ללא תקלות. גובה: 56 מטר קוטר השלב הראשון: 5.20 מטר משקל בשיגור: 551,000 ק"ג כושר שיגור למסלול גיאוסינכרוני: 8,000 ק"ג כושר שיגור לתחנת החלל הבינלאומית: 16,500 ק"ג כושר שיגור למסלול נמוך: 19,000 ק"ג כל השיגורים בוצעו מכן השיגור LC-Y2 במרכז החלל טנגשימה. תאריכי השיגור מפורטים ב־UTC. מדיה וקבצים בנושא H-II B בוויקישיתוף מידע על המשגר באתר סוכנות החלל היפנית (אורכב 26.03.2014 בארכיון Wayback Machine)
חוף הכרמל

האם התכוונתם ל... מישור חוף הכרמל – חלק ממישור החוף הצפוני. מועצה אזורית חוף הכרמל – מועצה אזורית בין הכרמל וחופי הים התיכון. מרכזית חוף הכרמל – אחת מתחנות האוטובוס המרכזיות של חיפה. שוכנת ביציאה הדרומית מהעיר. תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל – תחנת הרכבת בכניסה הדרומית לחיפה.
דגל תלת-פסי

דגל תלת-פסי, הידוע גם כטריבנד הוא אחד העיצובים הנפוצים ביותר לדגלים ומשמש כבסיס לעיצובם של כשליש מהדגלים הלאומיים. דגל תלת-פסי הוא דגל שהמרכיב העיקרי שלו הוא שלושה פסים צבעוניים. אחד סוגים המוכרים של טריבנד הוא טריקולור, בו קיימים שלושה צבעים, בעוד טריבנד כולל כל דגל בעל שלושה פסים, גם כשהם מאותו צבע. בצורתו הבסיסית ביותר הטריבנד מורכב משלושה פסים אופקיים או אנכיים השווים בעוביים. לדוגמה דגלי אוסטריה וגרמניה האופקיים ודגלי ניגריה וצרפת האנכיים. טריבנד אלכסוניים קיימים גם כן אך פחות נפוצים. דוגמה לכך היא דגל הרפובליקה של קונגו. דגלים שכאלה לא מכונים טריבנד על ידי וקסילולוגים אלא מתוארים כבעלי פס אלכסוני פשוט (המכונה בנד בהרלדיקה) על שדה בצבע אחד או שניים. עיצובים מורכבים יותר כוללים דגלים אשר מוטענים או מוטבעים עליהם סמל כלשהו כדוגמת הדגל הקרואטי או דגל עם פסים לא שווים כדגלה של קולומביה. אחד העיצובים המפורסמים ביותר הוא דגל קנדה אשר מוטען בעלה עץ האדר ושלושה פסים לא שווים בעוביים. יחס פסי הדגל הוא 1:2:1, סגנון זה מכונה פס קנדי. הפסים עשויים להיות בעלי רוחב שווה, או בעלי רוחב שונה. דגלים שהפס האמצעי בהם שווה לרוחבם של שני הפסים האחרים מכונים פס ספרדי, על שם דגל ספרד, שהוא המופע המוכר של הצורה.
וינסנט פסטורה

וינסנט פסטורה (באנגלית: Vincent Pastore, נולד ב-14 ביולי 1946) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בעיקר בשל תפקידו כסאלוואטור "ביג פוסי" בונפנסיירו בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס". פסטורה נולד ברובע הברונקס שבניו יורק. הוא למד באוניברסיטת פייס במשך 3 שנים לפני שפנה לתעשיית הבידור אחרי שהתיידד עם מאט וקווין דילון. פסטורה גרוש, הוא היה נשוי לננסי בייקר. הוא התיידד עם בעלה השני של בייקר, מיטשל, ותרם את כספי הזכייה על תפקידו ב-Apprentice לצדקה בשמו. נכון להיום (2009) הוא עדיין גר ברובע הברונקס. ב-2009 השתתף בתוכנית המציאות "המתמחה", בגרסת הVIP שלה, וזכה בתקציב של $50,000. את קריירת המשחק שלו החל פסטורה בגיל מאוחר יותר, כאשר גילם את אביו של טוני בסרט האימה "ורדים שחורים" מ-1988. שנה לאחר מכן, ב-1989 שיחק בסרט "אהבת אמת" לצידה של איידה טורטורו. בשנת 1990 שיחק בסרט הפשע "החבר'ה הטובים", ובשנת 1993 שיחק בסרט "דרכו של קרליטו" בכיכובם של אל פצ'ינו ושון פן. בשנת 1996 שיחק בסרטה של ניקול הולופסנר "הולכים ומדברים" ובסרט "הדירה של ג'ו". בשנת 1997 שיחק בדרמת הפשע "מדינת ברוקלין", לצידם של טוני דנזה וג'יימי-לין סיגלר ובסרט הסאטירי "המעדנייה" לצד אייס-טי. בשנת 1999 שיחק בסרט "מקרה קל של רצח" לצד פליסיטי האפמן וויליאם ה. מייסי. בשנת 2006 השתתף בסרט הקומי "מסיבת רווקים בווגאס". בשנת 2018 שיחק בסרט הדרמה "פאפא". בשנת 2019 שיחק בסרט "המשימה" לצד תיאו רוסי. בהמשך השנה שיחק גם בסדרת הטלוויזיה "וו טאנג קלאן: סאגה אמריקאית" ברשת הולו. בשנת 2021 שיחק במותחן הפשע "עוגת יום הולדת'" לצד יואן מקגרגור. מדיה וקבצים בנושא וינסנט פסטורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וינסנט פסטורה וינסנט פסטורה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וינסנט פסטורה, באתר AllMovie (באנגלית) וינסנט פסטורה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) וינסנט פסטורה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) וינסנט פסטורה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריגי

האם התכוונתם ל... פריגי – אדם מממלכת פריגיה הקדומה, ששכנה במערב חלקה המרכזי של אסיה הקטנה עד לאמצע המאה ה-6 פריגית – שפה הודו-אירופית נכחדת, שדוברה בעבר בממלכת פריגיה מצנפת פריגית – כובע רך ואדום בצורת חרוט, שראשו משוך קדימה, שנהגו בני ממלכת פריגיה ללבוש; באמנות, משמש סמל לחירות ולמאבק למענהּ מודוס פריגי – משבעת המודוסים ה"טבעיים" (הכנסייתיים); סולם מינורי עם דרגה שנייה מונמכת (סקונדה קטנה במקום גדולה)
אברהם שוורצבאום

אברהם (אלן) שוורצבאום (1940–2007) היה סוציולוג יהודי-אמריקאי שעלה לישראל. שוורצבאום היה ראש המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת קורנל, ארצות הברית. שוורצבאום נולד בניו יורק להורים חילוניים. למד סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת ניו יורק, ושם עשה דוקטורט ולאחר מכן אף מונה לפרופסור. לאחר שנות מחקר בטאיוואן, שמומנו על ידי תוכנית פולברייט, שב לארצות הברית ומונה לראש המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת קורנל. בטאיוואן הוא גילה תינוקת נטושה ואימצה לו לבת. בשובו לארצות הברית חפץ לגיירה ועקב כך נחשף ליהדות וחזר בתשובה. על המאורע הזה הוא חיבר את ספרו "עריסת הבמבוק (אנ')". ספר זה היה לרב-מכר בציבור הדתי, ומשמש רבות את המצדדים בעד הגיור האורתודוקסי. Avraham Schwartzbaum, The bamboo cradle: a Jewish father’s story, Jerusalem: Feldheim, 1988. אברהם שוורצבאום, מסין לסיני: עריסת הבמבוק, ירושלים: פלדהיים, (תשמ"ט, 1988). עריסת הבמבוק(הקישור אינו פעיל), באתר לה"ו - ספרי קודש ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגודה

האם התכוונתם ל... התארגנות קבוצתית: אגודה מקצועית אגודה שיתופית אגודת סטודנטים אגודת סתרים ספר אגודה – ספרו של רבי אלכסנדרי זוסלין הכהן. מספרי ההלכה החשובים של ראשוני יהדות אשכנז. אגודת ישראל – מפלגה חרדית שהוקמה כארגון אורתודוקסי בתחילת המאה ה-20 אגודת הלהט"ב – שידועה גם בשם "האגודה" במתמטיקה: אגודה (מבנה אלגברי) – מבנה מתמטי שיש בו פעולה אסוציאטיבית אחת Agoda – חברה להזמנת מלונות אונליין
תל כודאדי

תל כּוּדָאדִי הוא תל השוכן על הגדה הצפונית של נחל הירקון בתל אביב, בסמוך לשפכו אל הים. בתל אתר ארכאולוגי, שנחשף לראשונה בשנת 1934, בעת ביצוע עבודות לבניית המגדלור שבשפך. השרידים נחפרו בשנים 1936–1938 במסגרת חפירות הצלה שנערכו לקראת בניית תחנת הכוח רדינג בסמוך. רוב השרידים נפגעו כתוצאה מעבודות הבניה והשטחת התל, וכמעט שאינם נראים עוד בשטח. החפירות חשפו שרידי שתי מצודות, ובמשך עשרות שנים ייחסו אותן החוקרים בשגגה לממלכת ישראל. אולם דבר זה הסתבר מאוחר יותר כטעות, וכיום מקובל כי מדובר במצודות מהמאה ה־8 לפנה"ס, אשר שימשו כשלוחה קדמית של הנמל ששכן סמוך לתל קסילה. המצודות הגנו על שפך הירקון ובעת שלום שימשו כתחנת סחר. החוקרים אורן טל ואלכסנדר פאנטלקין משערים כי "המצודה של תל כודאדי שייכת לסדרה של מצודות אשוריות אשר נבנו לאורך החוף". המצודה חרבה בשנת 732 לפנה"ס בעת מסעו של מלך אשור תגלת־פלאסר השלישי. במקום התגלו גם שרידי יישוב שהתקיים החל מהתקופה הפרסית ובו נוכחית פיניקית, וחרב בסוף התקופה הביזנטית. במלחמת העולם הראשונה שימש השפך כאחת משלוש נקודות צליחת הירקון על ידי הצבא הבריטי, ובתל כודאדי ניצב אחד משלושת עמודי הזיכרון לציון הצליחה. בשנת 2007 ערכה רשות העתיקות עבודות שימור וחיזוק באתר, והוא הוקף ברציף עץ. מראה מצפון: תל כודאדי בלב רציף העץ ובמרכזו העמוד המציין את הצליחה תל כודאדי (מאחוריו מגדלור תל אביב ומימין להם תחנת הכוח רדינג) התל ועמוד הצליחה על רקע הים מדיה וקבצים בנושא תל כודאדי בוויקישיתוף תל כודאדי באתר רשות העתיקות יגאל חנתייב, תל כודאדי (תל א־שוני): שימור ראשוני, באתר רשות העתיקות – מינהל שימור, 2007 תל כודאדי, באתר האינטרנט של רשות העתיקות. Josette Elayi, Studies in Phoenician Geography during the Persian Period, Journal of Near Eastern Studies 41, 1982, עמ' 102
ערוץ הקבלה

ערוץ "קבלה לעם" הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי, שהחל את פעילותו ב-24 בנובמבר 2008. הערוץ משדר חינם, וכולל בעיקר תכנים על רקע תורת הקבלה. התוכניות - אקטואליה, לימוד, אירוח, משפחה, בידור, ילדים ועוד - מבוססות כולן על קבלה, ומיועדות לצפייה ללא הגבלת גיל. כל התוכניות מופקות ומשודרות מאולפני הטלוויזיה של "קבלה לעם", ונקלטות באפיק מספר 97[דרוש מקור] של HOT ודרך אתר האינטרנט של עמותת "קבלה לעם". היו"ר ומקים הארגון - ד"ר מיכאל לייטמן, הוא גם האישיות המובילה את כלל השידורים. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבילה הגיעה

"חבילה הגיעה" הוא משחק קופסה שהגה אפרים קישון בשנות ה-60 של המאה ה-20. זהו משחק סאטירי המבקר את עודף הבירוקרטיה הנדרשת מהאזרח לצורך ביצוע פעולות פשוטות. המשחק מתרחש בישראל הביורוקרטית, כאשר מגיעה חבילה מחו"ל. על מנת להשיגה, על השחקן לנוע במשעול מתפתל של בירוקרטיה כדי להשיג ממיטב תעודות ישראל. ייתכן שיהיה עליו להשיג תעודת יושר מהמשטרה (שבה נאמר כי "מחזיק התעודה הוא בסדר גמור"), וייתכן שיזדקק לתעודת זהות, ולשם כך יצטרך קודם כול להצטלם - ולשם כך יצטרך להסתפר קודם לכן. ייתכן שיישלח לפארק על מנת להמתין קמעה, וכך הלאה. לאחר שיצטייד באוסף אישורים חלקי (שהרי כל השחקנים מתחרים ביניהם על השגת החבילה), עליו להגיע לנמל, ולהצטייד לפני כן באישור כניסה לנמל. ייתכן כי אוסף התעודות לא יספיק גם שם, ושהוא יתבקש באחד המשרדים להביא תעודה אחרת (תעודות נוספות שהונפקו במשחק: אישור נישואין של סבתא, תעודת לידה, פנקס מילואים, דרכון, אישור על תשלום מס הכנסה ואישור על חיסון נגד כלבת). אם עבר את כל התחנות - הוא נדרש לשלם מכס. במקרה שאכן יש בידיו הסכום המתאים - החבילה בידו והוא מוכרז כמנצח. בדומה למשחקים כגון מונופול, המשחק כולל כרטיסי "הפתעה" וכן אפשרות המתנה ממושכת בבית הסוהר. המשחק מיועד לשניים עד ארבעה משתתפים, אך למעשה לא קיימת במהלך המשחק כל השפעה שהיא בין המשתתפים, אלא תחרות בלבד בה כל משתתף לעצמו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארי (עם)

המארי הם בני עם שחיים ליד גדות הנהרות הוולגה והקאמה ברוסיה. כיום מתגוררים מרבית המארי ברפובליקת מארי-אל שבפדרציה הרוסית. אוכלוסיית מארי משמעותית ניתן למצוא גם ברפובליקות טטרסטן ובשקיריה. לפי מפקד האוכלוסין הרוסי, הזדהו 604,298 אזרחים כמארי. המארי מדברים שפה ייחודית הנקראת מארי, השייכת למשפחת השפות הפינו-אוגריות, ונכתבת באלפבית הקירילי. הדת המקומית של אנשי המארי הייתה דת פגנית המדגישה את חיבור של האדם עם הטבע. בדת פנתאון אלים, כשהחשוב שבהם הוא האל הלבן הגדול, ובנוסף אליו נמצאים בין השאר גם אל האש, אל הרוח. בנוסף קיימות בדת דמויות של חצי-אל חצי-אדם, הבולט שבהם הוא צ'ומבולט, מנהיג ולוחם דגול. במאה ה-16, בני המארי התנצרו, לאחר שהאזור סופח לאימפריה הרוסית בעקבות כיבושיו של הצאר איוון האיום. עם זאת, חלק מהאוכלוסייה עדיין נוהג במנהגים פגנים של הדת המקומית, או דובק במארלה, שילוב של נצרות עם מנהגים פגנים. מדיה וקבצים בנושא מארי בוויקישיתוף מארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אקולייד

בימי הביניים באירופה, אקולייד היה טקס מעבר שבו מוענק לאדם תואר אבירות, בדרך כלל על ידי טפיחת חרב על כתפיו. לטקס האקולייד מספר צורות. בצורתו השכיחה המועמד לתואר כורע ברך מול איש המלוכה. אז מעניק האבירות טופח בעדינות על כתפו הימנית של המועמד עם צידה השטוח של החרב, מעביר אותה מעל ראשו וטופח על כתפו השמאלית. לאחר שעשה זאת, נעמד האביר והמלך מעניק לו את הסמל של מסדר האבירות אליו צורף. במהלך השנים, שונה הטקס מפעם לפעם. קיימת אי הסכמה בין היסטוריונים, הן לגבי הטקס עצמו והן לגבי התקופה בה התקיים. טפיחת החרב על הצוואר הייתה כפי הנראה מזכרת מתקופות קודמות, בהן נהוג היה להכות בחוזקה באגרוף חשוף בצווארו של המועמד לתואר, מעמד שמבטא את כפיפותו לאיש המלוכה ועל מנת שיטבע בזיכרונו. במהלך הזמן הוסבה תנועה זו לטפיחה קלה של החרב בצוואר המועמד, ובהמשך בכתפיו, כפי שעדיין מקובל בטקסי הכתרה בבריטניה כיום. הטקסים עברו גלגולים ושינויים במרוצת השנים. טקס מעבר גרמני עתיק, של הצגת בני נוער על ידי הצבעה עליהם תוך שימוש בנשקם, הפך במאה ה-10 וה-11 לטקס בו מובהר כי אותו צעיר כבר אינו קטין אלא בוגר. מקור אחר לטקס הוא בהבהרת המחויבות המוחלטת של המועמד כלפי המנהיג, כאשר גם לאחר קבלת מכה בעורפו או בצווארו הוא נשאר רכון ומקבל את מרות המנהיג. בשטיח באייה משנת 1077 מתואר טקס הכתרתו כאביר של הרולד השני, מלך אנגליה על ידי ויליאם הראשון, אולם ברקמה זו לא מתואר במלואו פירוט הטקס. להנפת החרב נלוותה אמירת טקסטים קבועים ובעלי חשיבות. מדיה וקבצים בנושא אקולייד בוויקישיתוף