laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוראביטון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מוראביטון – שושלת מוסלמית ממוצא בֶּרְבֶּרִי, אשר ייסדה במאה ה-11 אימפריה רחבה, שהשתרעה על פני המגרב ואל-אנדלוס אל-מוראביטון (ארגון טרור) – ארגון טרור מוסלמי הפועל במדינות מאלי, ניז'ר ולוב אל-מוראביטון (מפלגה לבנונית) – מפלגה לבנונית שנוסדה ב-1957 מוראביטון (חמאס) – יחידה בגדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של חמאס מוראביטון (התנועה האיסלאמית) – ארגון של הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית הפועל בהר הבית
המכון הבריטי ללימודי עיראק

המכון הבריטי ללימודי עיראק (BISI) (בעבר נקרא בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בעיראק) הוא הגוף היחיד בממלכה המאוחדת שמוקדש למחקר התרבויות והשפות העתיקות של מסופוטמיה. בית הספר רשום כארגון צדקה והמשרדים שלו שוכנים באקדמיה הבריטית במבנה קרלטון האוס טראס (Carlton House Terrace) בלונדון. בית הספר נוסד בשנת 1932 כזיכרון לחייה ועבודתה של גרטרוד בל, אזרחית בריטית שהייתה מעורבת בהקמת מדינת עיראק, וייסדה את המוזיאון הלאומי של עיראק. מטרת הקמת המוסד הייתה לעודד, לתמוך ולבצע מחקרים ארכאולוגיים בעיראק ובמדינות השכנות. המחקרים עסקו בטווח הזמן מהתקופות הקדומות ביותר ועד שנת 1700 לספירה. מאז 1934 המוסד מפרסם כתב עת בשם Iraq המפורסם כעת אחת לשנה בחודשים נובמבר/דצמבר. בית הספר ערך חפירות ארכאולוגיות בעיראק לפני מלחמת העולם השנייה. פעילותו התחדשה ב-1948 והוא המשיך להיות פעיל בחפירות עד 1990. מסיבות פוליטיות הפסיק בית הספר לבצע מחקרים באתרים בעיראק.  המוסד שמר על קשרים עם מחלקת העתיקות של עיראק, וביקורים באתרים נעשו על בסיס פרטי. בתקופה שלאחר מלחמת עיראק שהתרחשה ב-2003, בית הספר הקדיש משאבים כספיים כדי לסייע בשיקום המורשת של עיראק. המכון מקבל מימון מממשלת בריטניה. בנוסף  מקבל מימון ממקורות פרטיים. יש לו כ-650 חברים, והגוף מנוהל על ידי מועצה שנפגשת בלונדון אחת לשנה. חבריה נבחרים אחת לשנה על פי התקנון הקיים מאז 1932. ב-12 בדצמבר 2007, החליט המוסד לשנות את שמו לשם הנוכחי המכון הבריטי ללימודי עיראק (לזכרה של גרטרוד בל). בבעלות המכון היה אוסף של 6,000 שנהבים שנחפרו בתל נמרוד (כלח) בעיראק שתוארכו למאות ה7-9 לפנה"ס. שנהבים אלה התגלו בין השנים 1963-1949 בחפירות ארכאולוגיות שנוהלו על ידי מקס מלוואן. בשנת 2011 מכר המכון שליש מאוסף שנהבי נמרוד ( Nimrud Ivories) שהיו ברשותו. האוסף נמכר למוזיאון הבריטי תמורת סכום של 1.7 מיליון ליש"ט. שליש נוסף נתרם למוזיאון הבריטי מתוך הכרה על כך שהמוזיאון אחסן את האוסף מעל 24 שנים. השליש האחרון מתוכנן להיות מוחזר בעתיד לעיראק. מבחר מאוסף השנהבים הוצגו במוזיאון הבריטי בשנת 2011. מקס מלוואן מ-1947 - ? דייוויד אוטס (David Oates) בין השנים 1969-1965 ניקולס פוסטגייט (Nicholas Postgate) בין השנים 1981-1975 רוג'ר מתיוס (Roger Matthews) בין השנים 1995-1988 אתר האינטרנט הרשמי של המכון הבריטי ללימודי עיראק (באנגלית ובערבית) המכון הבריטי ללימודי עיראק, ברשת החברתית פייסבוק British School of Archaeology in Iraq - A new organisation for a new era Christie ivories to go on show at British Museum באתר BBC בתאריך 8 במרץ 2011
ואט פרה קוו

ואט פרה קוו (בתאית: วัดพระแก้ว, בתרגום לעברית: "מקדש הבודהה מאמרלד") הוא מקדש בודהיסטי (ואט) בבנגקוק הנחשב לקדוש ביותר בתאילנד. פסל בודהה מברקת (אמרלד) ממוקם במבנה המרכזי בתוך מתחם המקדש, והוא נחשב דמות מגינה על החברה התאית, וסמל דתי-פוליטי. המקדש ממוקם במרכז ההיסטורי של בנגקוק, בתוך מתחם הארמון הגדול. המבנה המרכזי במתחם המקדש הוא קודש הקודשים, בו ממוקם פסל הבודהה ובו מתפללים המאמינים. על פי האגדה, מקורה של דמותו של בודהה האמרלד הוא בהודו, בה החכם הבודהיסטי נגסנה (בערך בשנת 150 לפני הספירה), ניבא כי הבודהה מאמרלד יביא שגשוג ודומיננטיות לכל מדינה בה הוא יוצב. כך הפכה דמותו לדמות המגינה על תאילנד, על פי האמונה. עם זאת, על פי ממצאים ועדויות היסטוריות, הפסל התגלה בצ'אנג ראי במאה ה-15, ולאחר מספר מקומות בהם שכן, הוא הועבר במאה ה-18 לבנגקוק, שם מוקם בוואט פרה קוו ב-1782, במהלך תקופת מלכותו של ראמה הראשון, מלך תאילנד. פסל הבודהה עשוי מברקת ירוקה-כהה, בגובה 66 סנטימטרים, והוא עוצב מאבן ברקת שלמה אחת. הדמות בפסל נמצאת בתנוחת מדיטציה, בסגנון אסכולת "לאנה" מצפון תאילנד. מלבד מלך תאילנד, איש לא רשאי לגעת בפסל. המלך מחליף את הגלימה העוטפת את הפסל שלוש פעמים בשנה, בהתאמה לעונות הקיץ, החורף, והעונה הגשומה, בטקס חשוב שנועד להבטיח מזל טוב למדינה לאורך העונה הקרובה. ואט פרה קוו, במתחם הארמון הגדול בבנגקוק פסל הבודהה מאמרלד במבנה המרכזי במקדש מדיה וקבצים בנושא ואט פרה קוו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ואט פרה קוו Eric Roeder, Explorations in Southeast Asian Studies: The Origin and Significance of the Emerald Buddha. A Journal of the Southeast Asian Studies Student Association. 1999. Wat Phra Kaew, Bangkok. Sacred Destinations
ברנד דורנברגר

ברנהארד "ברנד" דורנברגר (בגרמנית: Bernhard "Bernd" Dürnberger; נולד ב-17 בספטמבר 1953 בקירשנשורינג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק בעמדת הקשר האחורי בבאיירן מינכן. דורנברגר העביר בבאיירן מינכן את כל קריירת הבוגרים שלו, שנמשכה 13 עונות. הוא שיחק 375 משחקים והבקיע 38 שערים, ונמצא במקום השביעי ברשימת שיאני ההופעות בבאיירן מינכן בכל הזמנים (נכון ל-2015). דורנברגר היה חלק מבאיירן מינכן שזכתה בשלושה טורנירים רצופים של גביע אירופה לאלופות בין השנים 1974-1976, ולזכותו חמש אליפויות בבונדסליגה ושני גביעים. דורנברגר זכה בנוסף בטורניר הגביע הביניבשתי עם באיירן מינכן בשנת 1976, לאחר ניצחון מצטבר 2-0 במפגש כפול מול קרוזיירו הברזילאית. דורנברגר שיחק בנבחרות הצעירות ונבחרות החובבים של גרמניה הבוגרת, אך מעולם לא שיחק בנבחרת גרמניה המערבית הבכירה. עובדה זו מקנה לו שיא במשותף עם שוער העבר הגרמני של אייאקס אמסטרדם היינץ סטוי. שניהם זכו ב-11 תארים קבוצתיים מבלי לשחק ולו משחק אחד בנבחרת. בונדסליגה: 1972/73, 1973/74, 1979/80, 1980/81, 1984/85 הגביע הגרמני: 1981/82, 1983/84 גביע אירופה לאלופות: 1973/74, 1974/75, 1975/76 הגביע הביניבשתי: 1976 ברנד דורנברגר, באתר Transfermarkt ברנד דורנברגר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ברנד דורנברגר, באתר WorldFootball.net ברנד דורנברגר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתב נוער

כתב נוער הוא ילד או נער המשתתף בכתיבת עיתון ילדים או עיתון נוער. המונח "כתב נוער" (בראשי תיבות: כ"נ) שימש בשבועון "מעריב לנוער", ובעיתוני ילדים אחרים היו מונחים דומים. כך למשל, המקבילה ב"הארץ שלנו" הייתה "עיתונאי קטן" (ע"ק), ב"ראש אחד" - "כתב צעיר" (כת"צ), וב"כולנו" - "עיתונאי צעיר" (ע"צ). גם בטלוויזיה, בתוכניות אקטואליה לילדים (למשל בתוכנית האקטואליה "חמש וחצי" ששודרה בערוץ הילדים), משתתפים לעיתים כתבים צעירים. בשבועון "מעריב לנוער" כתבו במרוצת השנים מאות כתבי נוער, וחלקם המשיכו לעולם התקשורת. ביניהם ניתן למנות את אורי אלוני, חנן עזרן, צחי הנגבי, עמנואל רוזן, יוסי ביילין, שרה נתניהו, מנחם בן, יעקב אילון, יואל אסתרון, יגאל גלאי, יאיר בן-דוד, יקיר אביב, אמיר גבע, אבשלום קור, עופר טלר, עופרה עופר, סמדר שיר, רפי מן, ירון פריד, גיא בכור וכן את האחים בלפור והרצל חקק. כתבי הנוער במדינת ישראל מאוגדים תחת "ארגון העיתונאים הצעירים", הדואג לזכויותיהם. סיון רהב, המדריך לעיתונאי הצעיר של ערוץ הילדים, הוצאת כתר, 1998 דפנה ארד, יש בני נוער שלא נואשו מהעיתונות, באתר הארץ, 27 בינואר 2014 ארגון העיתונאים הצעירים, ארגון העיתונאים הצעירים עובר לבית חדש!, ‏2018-06-17
ג'ורג' טאון

האם התכוונתם ל... ג'ורג' טאון (איי קיימן) – בירת איי קיימן ג'ורג' טאון (מלזיה) – בירת פננג במלזיה ג'ורג' טאון (צ'נאי) – שכונה היסטורית במבצר סנט ג'ורג' בצ'נאי, בהודו ג'ורג' טאון (בהאמאס) – בירת מחוז אקזומה באיי בהאמאס ג'ורג' טאון (טזמניה) – עיר בטזמניה ג'ורג'טאון (פירושונים)
דליה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דליה – פרח רב שנתי בעל פקעות השייכת למשפחת המורכבים דליה (קיבוץ) – קיבוץ ברמות מנשה נחל דליה – נחל סמוך לקיבוץ דליה דליה חברות אנרגיה – חברה ישראלית בתעשייתה חשמל תחנת הכוח דליה – תחנת כוח פרטית ליד כפר מנחם דלית אל-כרמל – יישוב דרוזי-ישראלי בכרמל אישים ששמם הפרטי הוא דליה דלי (פירושונים) דליות (פירושונים)
גרשום לוינסון

גרשם (גרגור) לוינסון (ד' בטבת, תש"ן, 1 בינואר 1900 – י"ט בסיון התש"כ, 14 ביוני 1960) היה מבכירי הוועד הפועל בהסתדרות העובדים ושימש כגזבר ההסתדרות בפועל שנים ארוכות. לוינסון נולד בלודז' שבפולין למשפחה ציונית, ועלה לארץ בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. מספר שנים לאחר עלייתו ארצה, התמנה למנהל הכספים ושימש כגזבר בפועל של הוועד הפועל של ההסתדרות, תפקיד בו כיהן עד לסמוך למועד פטירתו. במסגרת עבודתו פעל רבות להקמת מפעלי התיישבות, כלכלה, תעשייה, עבודה ואמנות בארץ. במהלך תפקידו עבד תחת דוד בן-גוריון. מרבית משפחתו של לוינסון נספתה בשואה. אחיו, שעלה לארץ כמה שנים אחריו, היה המשורר, הסופר וההיסטוריון אברהם לוינסון. לוינסון היה נשוי לדבורה (דולי) פינקלשטיין; לבני הזוג נולד בן אחד, יעקב לוינסון (1932), לימים מנכ"ל בנק הפועלים. לאחר מותה של רעייתו הראשונה בשנת 1943, נשא לאישה את שושנה וילנאי לבית ליטוין, ונולדו להם שני ילדים, דוד לוינסון (1946), בנקאי, ויואב לוינסון (1950), עורך דין ומשפטן. גרשם לוינסון נפטר בשנת 1960 בדרך לקונצרט, בגיל 60, ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק בתל אביב. לאחר פטירתו הציעה הסתדרות העובדים להנציח את שמו בשמו של אצטדיון הכדורסל שהוקם ברחוב אוסישקין בתל אביב (לימים "אולם אוסישקין"), אך משפחתו סירבה. לימים בית התרבות בקיבוץ ראש הנקרה נקרא על שמו של לוינסון. אריה אבנרי, רצח אופי: חייו ומותו של יעקב לוינסון, הוצאת זמורה ביתן, 1985 [דרושה הבהרה] הודעת פטירתו, באתר הספרייה הלאומית גרשום לוינסון באתר GRAVEZ
גיום מוסו

גיום מוסו (בצרפתית: Guillaume Musso; נולד ב-6 ביוני 1974) הוא סופר צרפתי, שכתב ספרים רבים, חלקם מסוגת הפנטזיה. רוב ספריו הפכו רבי מכר, ותורגמו לעשרות שפות. מוסו נחשב לאחד מהסופרים הצרפתיים הפופולריים ביותר בעולם . מוסו נולד ב-1974 בעיר אנטיב, שבריביירה, דרום מזרח צרפת. אמו הייתה ספרנית ואחיו הצעיר ולנטין מוסו (נולד ב-1977), גם הוא סופר. האח ידוע בעיקר בשל ספרי הבלשים שלו. בהיותו בן עשר כתב מוסו את סיפורו הקצר הראשון, סיפור רומנטי - פנטסטי, שזכה במקום הראשון בתחרות סיפורים קצרים שארגן מורה הכיתה בה למד. לאחר סיום לימודי התיכון נסע גיום מוסו לארצות הברית וגר בניו יורק כמה חודשים, שם התפרנס כמוכר גלידה. חזר לצרפת ולמד וסיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת ניס, אף היא בריביירה הצרפתית, סמוך לעיר הולדתו. לאחר קבלת התואר החל ללמד כלכלה בבתי ספר תיכוניים. ב-2001, כשהיה בן 27 התפרסם ספרו הראשון, רומן מתח בשם "Skidamarink" בהוצאת "Anne Carrière", אז הוצאה פריזאית חדשה בת שנים אחדות בלבד. הספר לא זכה להצלחה מסחררת במיוחד ואת ספריו הבאים העביר מוסו להוצאה לאור אחרת. זמן מה לאחר פרסום ספרו הראשון עבר מוסו תאונת דרכים קשה, בה כמעט נהרג. בהשפעת תוצאותיה של תאונה זו הוא כתב את ספרו השני, "Et après", על ילד החוזר מן המתים, ספרו הראשון בעל הגוונים הפנטסטיים. ספר זה, שפורסם ב-2004, בהוצאת "XO éditions" היה לרב-מכר כשתורגם ליותר מעשרים ושתיים שפות ונמכר ביותר משני מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-2008 הוא אף עובד לסרט קולנוע קנדי - אמריקאי דובר אנגלית בשם "Afterwards", בכיכובם של ג'ון מלקוביץ' ואוונג'לין לילי. ב-2009 יצאה לסרט גם גרסה צרפתית. הצלחתו של הספר סללה את המשך דרכו הספרותית של מוסו, שהפסיק לעבוד כמורה והיה לסופר במשרה מלאה, הכותב ומוציא לאור ספר חדש מדי שנה, כולם על ידי "XO éditions", אותה הוצאה לאור שהוציאה את ספרו השני, המצליח כל כך. שלושה מספריו עובדו לסרטים ולסדרות. מאז 2004 זכה מוסו בפרסים ספרותיים אחדים 2012 אף הוכתר כאביר מסדר האמנויות והספרות הצרפתי. ספרו "החיים הסודיים של הסופרים", היה לספר הנמכר ביותר בצרפת בתקופת סגר הקורונה, ועמד על 400,000 עותקים גיום מוסו, מחר, כנרת, זמורה - ביתן, 2015 (הספר בקטלוג ULI) גיום מוסו, קולו של המלאך, כנרת, זמורה - ביתן, 2011(הספר בקטלוג ULI) גיום מוסו, משחק על זמן, ידיעות ספרים, 2007(הספר בקטלוג ULI) גיום מוסו, סנטרל פארק, כנרת, זמורה-ביתן, 2016(הספר בקטלוג ULI) גיום מוסו, הנערה מברוקלין, כנרת, זמורה-ביתן, 2017(הספר בקטלוג ULI) גיום מוסו, דירה בפריז, כנרת, זמורה-ביתן, 2018(הספר בקטלוג ULI) אתר האינטרנט הרשמי של גיום מוסו (בצרפתית) גיום מוסו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גיום מוסו, ברשת החברתית Goodreads האתר של גיום מוסו (באנגלית) רשימת הפרסומים של גיום מוסו, בקטלוג הספרייה הלאומית גיום מוסו (1974-), דף שער בספרייה הלאומית How did you become a writer? ביקורת על הסרט, 16 בינואר 2009, רויטרס תמר שבק, אפשרות של אי, ידיעות אחרונות גיליון 13/01/2022
ג'י הנליוס

ז'נביב נייט הנליוס (באנגלית: Genevieve Knight Hannelius; נולדה ב-22 בדצמבר 1998), הידועה כג'י הנליוס (באנגלית: G Hannelius) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. היא ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור אייברי ג'נינגס בסדרה "דוג בלוג" בערוץ דיסני, ובזכות תפקידה בתור רוזבאד מסדרת הסרטים "איירבאד". ג'י הנליוס נולדה ב-22 בדצמבר 1998 בבוסטון, מסצ'וסטס. אביה הוא שוודי. היא עברה להתגורר בעיירה יארמאות', מיין בגיל 3 ולאחר מכן בגיל 9 עברה עם משפחתה ללוס אנג'לס כדי לקדם את קריירת המשחק שלה. במאי 2017 סיימה את לימודיה התיכוניים בבית ספר סיירה קניון בלוס אנג'לס. התפרסמה לראשונה בשנת 2009 כאשר שיחקה בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה "האנה מונטנה" ששודרה בערוץ דיסני, ובכיכובה של מיילי סיירוס, וכאשר שיחקה בסדרה "תנו לסוני צ'אנס" באותו ערוץ ,שם גילמה את דמותה של דקוטה קונדור, ילדה בת 9 אשר מנצלת את מעמדה של אביה בתור מנהל האולפנים. בשנת 2010 שיחקה בסרט "מדריך בהפרעה" סרט מקורי של ערוץ דיסני, וכן, שיחקה בסרט "החיפוש אחר הכפות של סנטה", גם הוא סרט של ערוץ דיסני. 2011 – Staying Up All Night 2011 – Two In a Billion 2011 – Just Watch Me 2012 – Sun In My Hand 2012 – Paper Cut 2014 – Moonlight 2014 – Stay Away 2014 – Friends Do (מדוג בלוג) 2014 – 4:45 2016 – Lighthouse מדיה וקבצים בנושא ג'י הנליוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'י הנליוס ג'י הנליוס, ברשת החברתית פייסבוק ג'י הנליוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'י הנליוס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'י הנליוס, ברשת החברתית LinkedIn ג'י הנליוס, באתר פינטרסט ג'י הנליוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר Metacritic (באנגלית) ג'י הנליוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'י הנליוס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר ספוטיפיי ג'י הנליוס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר Last.fm (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר AllMusic (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'י הנליוס, באתר דיזר ג'י הנליוס, באתר Genius
אנדרטת גדוד 55 גבעתי

אנדרטת גדוד 55 של חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות נמצאת בגינה קטנה במפגש הרחובות שדרות ח"ן והרצל ברחובות. ב-15 במאי 1948 הטיל שמעון אבידן על רפאל ורדי שהיה מפקד הלה"ד (לשכת ההדרכה) החטיבתית, להקים תוך 24 שעות גדוד חמישי בחטיבה שייקרא גדוד 55 שתפקידו יהיה למלא את החלל בגזרה הצפונית של מרחב החטיבה (נפת "אפרים") נגד הצבא המצרי. הגדוד הורכב ממגויסי רחובות, נס ציונה, וראשון לציון וכן ממדריכי לה"ד. אבידן נפגש עם ראשי היישובים בנפה ושכנע אותם, לא בקלות, למסור את הנשק שברשותם לגדוד החדש. הגדוד החדש החזיק וייצב את החזית בקו עיינות- נטעים, שלט על כך נמצא בכניסה לעיינות. ביחד עם גדוד 51 השתתף בכיבוש יבנא. השתתף במבצע יואב לפריצת הדרך לנגב. לוחמי הגדוד נכנסו ראשונים ליד מרדכי. כן השתתף הגדוד במצור על כיס פלוג'ה. ב-12 בדצמבר 1948 פורק הגדוד ופלוגותיו פוזרו בחטיבה. פלוגה אחת השתתפה בכיבוש משלטי רמת הכובש והדפה את התקפות העיראקים, רוב חללי הגדוד הם מקרבות אלה. בהתחלה היה האתר מורכב רק מסלע שחם אדום עליו חקוקות המילים גדוד 55 ופירוט הקרבות בהן השתתף הגדוד: זרנוגה, קוביבה, מע'אר, גזר, יבנה ברקה, בית דראס, איסדוד, חתה, כרתיה, כאוכבה פלוג'ה, עיראק אל מנשיה, עיראק סואידן, ברברה, יד מרדכי. לאחר מכן נוספו לוחות זיכרון עם פירוט הקרבות וכן שמות הנופלים. מרדכי בר-און, 'גבעתי' כמו כולם: קורות גדוד 55 במלחמת העצמאות, העמותה לחקר כוח המגן על שם ישראל גלילי, 2009 חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, עמ' 554 - 556, 1959. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת גדוד 55 גבעתי בוויקישיתוף גדוד 55 - באתר "גבעתי" גלעד לחללי גדוד 55 מחטיבת גבעתי במלחמת העצמאות, רחובות, באתר "יזכור"
חטיבת התכנון (זרוע היבשה)

חטיבת התכנון (בשמה המלא: חטיבת תכנון והתעצמות) בזרוע היבשה היא חטיבה שאחראית לתכנן וליישם את התכנון של עבודת זרוע היבשה, לרכז את עבודת המטה של הזרוע ולנהל את התקציב של זרוע היבשה. בראש החטיבה עומד ראש מטה זרוע יבשה תא״ל אבירם סלע. מחלקת דיגיטל - אחראית על תכנון ויישום תוכניות התקשוב מחלקת תכנון (לשעבר תוא"ר) - אחראית על תכנון אמצעים, כח האדם, הכשרה ומוכנות כוחות היבשה מחלקת ארגון - אחריאית על ארגון ומבנה כוחות היבשה מחלקת אמצעי לחימה - אחראית על תכנון ההצטיידות באמצעי הלחימה המשמשים את הזרוע. על הובלת הפיתוח מתהליך הייזום אמונה החטיבה הטכנולוגית ליבשה. מחלקת תקציבים - אחראית על תכנון התקציב ועל שאר ההיבטים הכספיים ענף קשרי חוץ - אחראי על קשרים עם צבאות זרים ונספחי צה"ל בעולם פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. החטיבה באתר מז"י
חטיבת התכנון

האם התכוונתם ל... בצה"ל קיימים מספר גופים שנקראים חטיבת התכנון: חטיבת התכנון (זרוע היבשה) – חטיבת התכנון בזרוע היבשה חטיבת תכנון ומנהל כח האדם – באגף כוח האדם חטיבת התכנון (אגף התכנון) – חטיבת התכנון באגף התכנון ובניין הכוח הרב-זרועי במטכ"ל
ג'וש הופקינס

ויליאם ג'ושוע הופקינס (באנגלית: William Joshua Hopkins; נולד ב-12 בספטמבר 1970) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בין היתר מתפקידיו בתור ריימונד מילברי בעונה האחרונה של הסדרה "אלי מקביל" (2001–2002), בתור גרייסון אליס בסיטקום "קוגר טאון" (2009–2015), ובתור ליאם או'קונור בסדרה "קוונטיקו" (2015–2016). הופקינס נולד בלקסינגטון, קנטקי. בנם של קרוליין פניבייקר ולארי ג'יי. הופקינס (אנ'), איש עסקים וחבר קונגרס לשעבר. יש לו גם שתי אחיות, טארה ושיי. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון סייר (אנ'), למד הופקינס באוניברסיטת אובורן באלבמה. בשנת 1995 שיחק לראשונה בסרט הדרמה הלהט"בי "Parallel Sons" לצדו של גבריאל מאן. שנה לאחר מכן הופיע בתפקיד אורח בסדרה "חוק וסדר", וב-1997 גילם תפקיד משנה בסרט "ג'י איי ג'יין". ב-1998 קיבל לראשונה תפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה, כשלוהק לתפקיד הבלש אלק סטון בעונה הרביעית והאחרונה של סדרת הדרמה המשטרתית "New York Undercover" של רשת פוקס. בין 1998 ל-1999 השתתף גם במספר פרקים של הקומדיה "ג'ק וג'יל". בשנת 2000 גילם תפקיד משנה בסרט "הסערה המושלמת". בשנת 2001 השתתף בסרט "One Eyed King". באותה שנה קיבל תפקיד ראשי נוסף בסדרת טלוויזיה, כשהצטרף לעונה החמישית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "אלי מקביל", בה גילם את דמותו של ריימונד מילברי. ב-2002 השתתף במספר פרקים של סדרת הטלוויזיה "פשע מן העבר", וב-2004 השתתף בכמה פרקים של אופרת הסבון "החוף הצפוני". ב-2006 גילם את דמותו של שדרן הטלוויזיה צ'ארלי באבקוק בסדרה הקומית "פפר דניס" של רשת The WB, שירדה מהמרקעים לאחר עונה אחת. באותה שנה השתתף גם במספר פרקים של סדרות הטלוויזיה "נעלמים" ו"אחים ואחיות". ב-2008 גילם את דמותו של רוג'ר תומפסון בסדרה "עיר ההוללות" של רשת CBS, שאף היא ירדה מהמרקעים לאחר עונה אחת. בנוסף, בשנה זו שיחק בסרט "אנשים יפים מכוערים". בשנת 2009 לוהק הופקינס לסדרה הקומית "קוגר טאון" של רשת ABC. הוא גילם את אחת הדמויות הראשיות, גרייסון אליס, במשך כל שש העונות בה שודרה הסדרה, עד ירידתה מהמרקעים בשנת 2015, וכן ביים שניים מפרקי הסדרה. לאחר ירידה הסדרה, לוהק לתפקיד ראשי בעונה הראשונה של הסדרה "קוונטיקו" של רשת ABC, בתפקיד סוכן ה-FBI ליאם או'קונור. בשנת 2014 שיחק בסרט "המין השני" ובתפקיד קטן בסרט הביוגרפי "קומו על הרגליים" אותו חיו של ג'יימס בראון, ושיחק בסיטקום "הלוזרים" ב-NBC בתפקיד אורח. בשנת 2019 שיחק לצד לורן כהן בסדרה "וויסקי קוואליר" בתפקיד ריי פרינס, סוכן FBI. הופקינס עובד כיום על פודקאסט בשם "The Rex Chapman Show", שעלה לראשונה ב-Basketballnews.com ב-16 במרץ 2021 עם שחקן ה-NBA לשעבר רקס צ'פמן. מדיה וקבצים בנושא ג'וש הופקינס בוויקישיתוף ג'וש הופקינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וש הופקינס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'וש הופקינס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'וש הופקינס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
Widerstehe doch der Sünde, רי"ב 54

Widerstehe doch der Sünde (בעברית: עמוד נא בפני החטא), רי"ב 54, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר. התאריכים המדויקים של ההלחנה והביצוע הראשון שנויים במחלוקת, אבל מוסכם שהיה זה בין השנים 1713–1715. הקנטטה קצרה יחסית לשאר הקנטטות של באך, והיא בין הבודדות שנועדו לביצוע על ידי סולן יחיד. הטקסט נכתב על ידי המשורר הגרמני גאורג כריסטיאן להמס (Georg Christian Lehms) לכבוד יום ראשון השלישי של התענית, ופורסם ב-1711. הוא מתמקד בהימנעות מהחטא ובחלקו השלישי ציטוטים מאיגרת יעקב ומאיגרת יוחנן הראשונה. באך מונה למנהל המוזיקה בחצר הדוכס מוויימאר ב-2 במרץ 1714. על פי חלק מהסברות הוא ביצע את הקנטטה ביום ראשון השלישי של התענית בשנת 1714 או 1715. מועד זה ב-1714 חל יומיים לאחר מינויו לתפקיד, ועל כן מניחים שהוא הלחין אותה תקופה מסוימת לפני כן ורק ביצע אותה אז. הנחה אחרת היא שהוא ביצע אותה בשנה שלאחר מכן. חוקרים אחרים ובראשם אלפרד דירר סבורים שהביצוע היה ביום ראשון השביעי שלאחר חג השילוש הקדוש, 1714 ומחשיבים אותה כקנטטה החמישית מתוך שמונה שהלחין באותה שנה לאחר רי"ב 182, רי"ב 12, רי"ב 172 ורי"ב 21. באך השתמש באריה הראשונה ביצירתו מרקוס פסיון (רי"ב 247). הקנטטה נכתבה עבור הרכב מצומצם של סולן אלט אחד, שני כינורות, שתי ויולות ובאסו קונטינואו. בקנטטה שלושה חלקים: אריה: Widerstehe doch der Sünde (עמוד נא בפני החטא) רצ'יטטיב: Die Art verruchter Sünden (חטא נתעב נראה) אריה: Wer Sünde tut, der ist vom Teufel (כל מי שחוטא הוא איש השטן) שתי האריות מבוצעות בסולם מי במול מז'ור. היצירה הוקלטה כ-50 פעמים על ידי מנצחים רבים, בהם הרמן שרכן (ב-1952), גוסטב ליאונהארדט (ב-1954), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1996) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). מדיה וקבצים בנושא Widerstehe doch der Sünde, רי"ב 54 בוויקישיתוף פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) The Cantatas of J. S. Bach: With Their Librettos in German-English Parallel Text, Alfred Dürr, Richard D. P. Jones, עמוד 254 איגרת יעקב, פרק ד, 7 איגרת יוחנן הראשונה, פרק ג, 8 רי"ב 54, עמוד 9, ג'ון אליוט גרדינר Mincham, Julian קטלוג זוואנג באתר Bach-Digital רשימת הקלטות באתר קנטטות באך
חלק ממך

"חלק ממך" (או "Now That You're Gone" בגרסה האנגלית) הוא סינגל של הזמרת שירי מימון, איתו הופיעה על בימת MTV במסגרת טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לשנת 2008. שתי הגרסאות שוחררו יחד ב-4 בנובמבר 2008 אל תחנות הרדיו, וזכו להצלחה רבה. השיר היה לאחד מהשירים המושמעים ביותר בחודשים נובמבר ודצמבר 2008, ואף הגיע למקום ה-3 במצעד השבועי של גלגלצ ורשת ג'. בסוף שנת תשע"ט הגיע למקומות 29 ו-30 במצעדים השנתיים של גלגלצ ורשת ג' בהתאמה. את הגרסה העברית חיברו שירי מימון עצמה יחד עם דור דניאל (אשר כתב והלחין למימון בעבר את אהבה קטנה), שגם הלחין את השיר. מיכל בכר עיבדה את הטקסט. את המילים לגרסה האנגלית חיברו איתן בן חורין (שהלחין למימון בעבר את ורציתי שתדעי) וג'וש סניידר (שכתב את הגרסה האנגלית לשיר יותר טוב לסלוח של מימון). בתחילת 2008 הוציאה מימון את אלבומה השני רגע לפני ש..., והייתה מועמדת לאמן הישראלי הטוב של השנה במסגרת MTV ישראל שרק החל את דרכו (Best Israeli Act). מימון זכתה בתואר, וזכתה להתמודד בתואר "האמן האירופאי של השנה" ("Favorite Act") במסגרת תחרות EMA של MTV. כחודש לפני הטקס עצמו, התוודעה מימון שעלתה לחמישייה הסופית בקטגוריה זו וכן שתזכה להופיע על בימת הטקס. לכבוד הטקס הוחלט להפיק שיר חדש בשפה האנגלית, ואתו להופיע, וכן לשחרר לו גם גרסה בעברית לקהל בישראל. מימון עצמה הופיעה בסוף הטקס רגע לפני פרסום הזוכה בקטגוריה. לבסוף, מימון דורגה במקום השלישי, לאחר שעקפה את ליאונה לואיס ודימה בילאן, זוכה האירוויזיון 2008 של אותה שנה. מימון זכתה להצטלם על השטיח האדום, להתראיין לכתבים זרים וכן לפגוש אמנים מחו"ל כדוגמת קייטי פרי [1] ופינק [2]. בשנת 2011 נכלל השיר בעברית בגרסה אקוסטית לאלבום הופעה חיה של שירי מימון ושמעון בוסקילה. מימון היא האמנית הישראלית היחידה שהופיעה בטקס זה ויחד עם עפרה חזה היא אחת משתי האמניות הישראליות היחידות שהופיעו ב-MTV. מילות השיר "חלק ממך" באתר שירונט הגרסה העברית לשיר, סרטון באתר יוטיוב הגרסה האנגלית לשיר, סרטון באתר יוטיוב
מלחמת לבנון

האם התכוונתם ל... מלחמת לבנון הראשונה – מלחמה שהתרחשה בין ישראל לסוריה ולארגוני טרור פלסטיניים שישבו בלבנון ונערכה בין 6 ביוני 1982 ל-29 בספטמבר 1982 מלחמת לבנון השנייה – מלחמה שהתנהלה בין ישראל לחזבאללה בקיץ 2006 בלבנון ובצפון ישראל.
זכות קדימה

האם התכוונתם ל... זכות קדימה (תחבורה) – זכות שעל נוהגים ברכב לתת למשתמשים אחרים בדרך זכות קדימה (מקרקעין) – זכות במקרקעין המקנה לבעליה קדימות במקרה של מכירת זכות בנכס
ארסניוש רומנוביץ

ארסניוש רומנוביץ (בפולנית: Arseniusz Romanowicz; ‏30 באוגוסט 1910 – 9 בפברואר 2008) היה אדריכל פולני שהתפרסם בעיקר הודות לתכנון תחנות הרכבת בוורשה ובכלל זה התחנה המרכזית. רומנוביץ נולד בהרוביישוב ללידיה וז'וזף שעבד ברשות המיסים הממשלתית. ב-1930 החל את לימודי האדריכלות בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטה לטכנולוגיה בוורשה יחד עם פיוטר שימניאק שהפך בהמשך לשותפו המקצועי. עם השלמת לימודיו עבד כשכיר במספר משרדי אדריכלים. זמן קצר קודם לפרוץ המלחמה זכה יחד עם חברו שימניאק בתחרות לתכנון מסעדה בזאקופנה. עם פרוץ המלחמה והכיבוש הגרמני, עבדו השניים ברשות הרכבות הגרמנית בורשה ותכננו בין השאר את תחנת הרכבת המרכזית של העיר. לאחר המלחמה, הצטרפו רומנוביץ ושימניאק המאמץ הלאומי ועבדו על חידוש העיר שנהרסה כמעט כליל במהלך המלחמה. ב-1946 זכו השניים בפרס הראשון בתחרות לתכנון התחנה המרכזית של העיר. הפרויקט נבנה בסוף רק בתחילת שנות השבעים והושלם ב-1976, אך עד אז תכננו את שאר שבע התחנות לאורך הקו. במקביל תכננו גם מספר מבנים שאינם קשורים לתחום הרכבות, כמו מרכז לספורט ימי עבור ימק"א ומתחם מגורים (שניהם בורשה). ב-1967 נפטר לפתע שימניאק ורומנוביץ המשיך לעבוד, תוך שהוא מתמקד בהמשך השלמת פרויקט תחנות הרכבת וכן כיועץ בתחום תכנון מתקני רכבות בפולין ובשאר מדינות באירופה. בניין התחנה המרכזית בורשה (ורשאבה צנטראלנה) שנחנך ב-1976 לאחר עיכובים רבים, הוא נקודת ציון עירונית בבירת פולין ומרכז תחבורתי המשלב תחנות רכבת ארציות ופרבריות. מאז זכייתם בתחרות, עברה התוכנית שינויים משמעותיים, אך העיצוב הסופי נותר נאמן להצעה האחרונה שהספיקו השניים להציג, קודם לפטירתו של שימניאק. מאז פתיחתה חלו מספר שינויים בבניין, אך הם לא פגעו בצורתו החיצונית. עליית ערך הקרקע במרכז העיר הביא ליוזמות להריסת הבניין, אך התחזקות המודעות למורשת האדריכלית הפולנית פסלו את היוזמות והבניין נחשב היום לאחד מהמבנים הייצוגיים ביותר לאדריכלות הפולנית של המאה העשרים. ב-2008 הוא ניפטר. מדיה וקבצים בנושא ארסניוש רומנוביץ בוויקישיתוף מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית מצולמת של בניין תחנת הרכבת ורשבה פובישלה בורשה, באתר 'חלון אחורי', 25 בנובמבר 2015