ריצ'רד אוקונור

ריצ'רד אוקונור (באנגלית: Sir Richard Nunget O'connor;‏ 21 באוגוסט 1889 - 17 ביוני 1981) היה גנרל בריטי, שהתפרסם במלחמת העולם השנייה בהצלחתו להדוף את צבא איטליה בתחילת המערכה במדבר המערבי, בנפילתו בשבי ובריחתו לאחר מכן. ריצ'רד אוקונור נולד בסרינגר בקשמיר שם היה אביו מייג'ור בגדוד בריטי. בגיל צעיר עבר לבריטניה, סיים את המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט ב-1909 והוצב כקצין קשר ב-1910 בקולצ'סטר ואחר כך במלטה. במלחמת העולם הראשונה השתתף אוקונור כקצין ביחידות חי"ר ובמרץ 1915 השתתף בקרבות בגזרת אראס. הוא עוטר על כך באות השירות המצוין. ביוני 1917 הועלה לדרגת לוטננט קולונל וקיבל פיקוד על הגדוד ה-2. בנובמבר 1917 הועבר עם גדודו לחזית איטליה כדי לחזק האת האיטלקים בקרב הנהר פיאווה. על כך עוטר באות האומץ האיטלקי. לאחר המלחמה עלה בסולם הדרגות, שימש כמפקד על יחידות במצרים ובהודו וכן בתפקידי מטה במשרד המלחמה. בספטמבר 1938 מונה כמפקד הדיוויזיה ה-7 בארץ ישראל והמפקד הצבאי של ירושלים. כשאצ"ל התקיף את קולנוע רקס הוא הורה לסגור את כל בתי הקולנוע היהודים בירושלים למספר ימים. בנובמבר 1939 הפכה הדיוויזיה ה-7 שבפיקודו לדיוויזיה ה-6. איטליה נכנסה למלחמה ב-10 ביוני 1940 וזמן קצר לאחר מכן מינה מפקד הצבא הבריטי במצרים וסודאן, גנרל הנרי מייטלנד וילסון, את אוקונור למפקד כוחות חבר העמים הבריטי במדבר המערבי, שכללו את הדיוויזיה המשוריינת הבריטית ה-7 והדיוויזיה ההודית ה-4 והעלה אותו לדרגת לוטננט גנרל. מיד לאחר כניסת איטליה למלחמה, הורה מוסוליני למפקד כוחות צבא איטליה בצפון אפריקה, גנרל רודולפו גרציאני, לפלוש למצרים ולכבוש אותה מידי הבריטים. ב-13 ביוני 1940 פלש למצרים כוח איטלקי גדול שכלל כ-200.000 חיילים, אך חסר כוח משוריין וממונע מתאים. האיטלקים נתקלו בהתנגדות בריטית קלה והתקדמו כ-100 ק"מ עד שנעצרו באזור סידי באראני. ב-9 בדצמבר 1940 תקף צבאו של אוקונור את הכוח האיטלקי שפלש למצרים במסגרת מבצע מצפן, הביס אותו תוך זמן קצר, ותוך חודשיים התקדם כ-1300 ק"מ והגיע על לאל עגיילה. הארמייה האיטלקית העשירית חדלה מלהתקיים ככוח לוחם ו-130.000 איטלקים נפלו בשבי. זה היה ניצחון מזהיר בתקופה שבעלות הברית סבלו רק מפלות. על ניצחון זה הוענק לאוקונור תואר אביר מפקד במסדר האמבט. למרות הניצחון הבריטי המכריע, המתקפה הסתיימה ללא גירוש האיטלקים מצפון אפריקה. כשהגיעו הכוחות התוקפים למיצר היבשה של אל עגיילה הורה ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל לפיקוד הבריטי בזירת המזרח התיכון לעצור את המשך המתקפה, כדי שניתן יהיה לשלוח חלק מכוחות שהשתתפו בה ליוון, על מנת למנוע את נפילתה לידי כוחות הציר. בכך הוחמצה הזדמנות פז לסיים את המערכה בצפון אפריקה כבר בראשית 1941, וכיבוש חופי צפון אפריקה נדחה בלמעלה משנתיים, והושלם רק במאי 1943. המבצע הופסק ב-9 בפברואר 1941, וזמן קצר קודם לכן הפך הכוח שבפיקודו לקורפוס ה-13. אוקונור הועבר למפקדה בקהיר ולוטננט גנרל פיליפ נים מונה כמחליפו. בפברואר 1941 ְשלח היטלר כוח צבאי גרמני, שקיבל את השם קורפוס אפריקה, בפיקוד גנרל ארווין רומל, כדי לסייע לבן בריתו מוסוליני ולמנוע את נפילת צפון אפריקה כולה ליּּדי הבריטים. רומל פתח במתקפה ב-31 במרץ 1941. מולו נמצאה הדיוויזיה המשוריינת ה-2 וכוחות נוספים של חבר העמים הבריטי בפיקוד פיליפ נים. לאור התקדמותו של רומל שלח ויוול את אוקונור מהמפקדה בקהיר לייעץ לנים. ב-6 באפריל 1941 בעת שסיירו ב-ג'יפ בחזית, הם נשבו בידי יחידת סיור גרמנית והועברו לידי האיטלקים. אוקונור עשה את השנתיים וחצי הבאות כשבוי מלחמה במבצר Vincigliata ליד פירנצה ביחד עם נים וקצינים בכירים נוספים. הוא ניסה להימלט פעמיים. בפעם הראשונה ניסה לטפס על חומות המבצר אך נתפס ונידון לחודש כליאה בצינוק. בפעם השנייה ניסה לברוח עם עוד מספר קצינים דרך מערה שחפרו. חלק הצליחו להגיע ברגל לשווייץ אבל אוקונור נתפס כעבור שבוע ליד בולוניה ושוב הוחזר לכלא ונכלא חודש בצינוק. הבריחה השלישית הייתה -ספטמבר 1943 לאחר פרישת איטליה מהמלחמה. אוקונור ונים הוברחו על ידי חברי מחתרת איטלקים. הם הועברו בסירה מטרמולי לבארי שם נתקבלו כאורחים על ידי גנרל הרולד אלכסנדר. בשובו לבריטניה הועלה לדרגת לוטננט גנרל וקיבל פיקוד על הקורפוס ה-8. הקורפוס ה-8 בפיקודו של אוקונר נטל חלק במספר מבצעים צבאיים, שנערכו במסגרת המערכה סביב העיר קן, כולל מבצע אפסום, מבצע יופיטר, מבצע גודווד ומבצע בלוקוט וזכה במספר הישגים מקומיים, אך אוקונר לא הצליח לשחזר את הצלחתו הגדולה במבצע מצפן. בספטמבר 1944 השתתף הקורפוס בפיקודו גם במבצע מרקט גארדן הכושל בהולנד. בסוף 1944 הועבר אוקונר להודו וב-27 בנובמבר 1944 מונה למפקד החזית המזרחית. באפריל 1945 הוא הועלה לדרגת גנרל. באוקטובר 1945 מונה למפקד החזית המערבית בהודו. לאחר מחלוקת עם מונטגומרי בקשר לפירוק הכוחות במזרח הרחוק פרש מתפקיד זה ב-1948. אחרי פרישתו מהצבא הבריטי מילא שורה של תפקידים ציבוריים בעלי הקשר צבאי. ביולי 1971 מונה לאביר במסדר הדרדר, השני בחשיבותו בממלכה המאוחדת. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד אוקונור בוויקישיתוף ריצ'רד אוקונור, באתר world war II