הבנק המרכזי של ארמניה

הבנק המרכזי של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Հանրապետության Կենտրոնական Բանկ; באנגלית: Central Bank of Armenia; בראשי תיבות: CBA) הוא הבנק המרכזי של ארמניה שנוסד ב-27 באפריל 1993. בראש הבנק עומד מרטין גלסטיאן מיוני 2020. הבנק המרכזי של ארמניה פועל בפיתוח מדיניות הכללה הפיננסית (אנ') וחבר בברית להכללה פיננסית (אנ'). לפני שהוקם הבנק המרכזי של ארמניה, פעל הבנק הלאומי של ארמניה מדצמבר 1991 ועד ל-27 באפריל 1993. ב-3 ביולי 2012, הבנק המרכזי של ארמניה הודיע על התחייבויות ספציפיות להכללה פיננסית במסגרת הצהרת מאיה. ב-28 בספטמבר 2012, בפורום המדיניות הגלובלית 2012, התחייב הבנק על התחייבות נוספת במסגרת הצהרת מאיה לעודד השקת מוצרים מהמגזר הפרטי העונים לצורכי העניים, בדגש על ערוצים חדשניים כמו סלולר וכסף אלקטרוני. וגם להטמיע מערכת מהירה, יעילה וחינמית לטיפול בתלונות באמצעות משרד המתווך הפיננסי, ולשפר את המסגרת הרגולטורית כך שלצרכנים תהיה המידע, ההגנה והיכולת לגשת לכל השירותים. הנגיד הנוכחי של ה-CBA הוא מרטין גלסטיאן. מועצת הבנק המרכזי היא הגוף העליון של הנהלת הבנק המרכזי. מועצת הבנק המרכזי מורכבת מהיו"ר, שני סגניו ו-5 חברי דירקטוריון. יו"ר הבנק המרכזי וסגני יו"ר הבנק המרכזי נכללים במועצת הבנק המרכזי לפי תפקיד. יו"ר הבנק המרכזי הוא הפקיד העליון של הבנק המרכזי. היו"ר אחראי להגשמת המטרות שנקבעו בחוק זה. בהיעדרו של היושב ראש או אם אינו מסוגל למלא את תפקידו, הוא מוחלף על ידי אחד מסגניו, ובמקרה של היעדרות או אי-אפשרות למשול על ידי הסגנים, יפעל החבר הבכור במועצת הבנק המרכזי. המקום שלו. היו"ר ממונה על ידי האספה הלאומית, בהצגת הנשיא, לתקופה של 6 שנים, וסגני היו"ר ממונים על ידי הנשיא לתקופה של 6 שנים. חברי מועצת הבנק המרכזי מתמנים על ידי נשיא ארמניה לתקופה של 5 שנים. חברי מועצת הבנק המרכזי אינם יכולים למלא תפקיד אחר בשכר בבנק המרכזי. יו"ר הבנק המרכזי מתאם ומבטיח את עבודתו של הבנק המרכזי, מייצג את הבנק המרכזי ברפובליקה ומחוצה לה, כמו גם בארגונים הבינלאומיים, מיישם זכויות אחרות המוקצות באופן בלעדי לדירקטוריון הבנק המרכזי. היו"ר, סגניו וכן חברי מועצת המנהלים אינם יכולים להיות חברים בהנהלה של מפלגה כלשהי, אינם רשאים להחזיק בתואר מדינה אחר או לבצע עבודה אחרת בתשלום, למעט פעילויות המחקר המדעיות, הפדגוגיות והיצירתיות. הגוף העיקרי האחראי על היציבות הפיננסית בארמניה הוא הבנק המרכזי, כפי שנקבע בחוק הרפובליקה של ארמניה "על הבנק המרכזי". אחת ממטרות ה-CBA היא שמירה על היציבות והתפקוד הראוי של המערכת הפיננסית של ארמניה, לרבות מתן יציבות, נזילות, כושר פירעון ותפקוד מתאים של המערכת הבנקאית. הבנק המרכזי של ארמניה מיישם את המשימה שהוזכרה לעיל באמצעות מאמצי הערכת סיכונים והפחתת סיכונים, פונקציות רגולציה ופיקוח על המערכת הפיננסית, פיקוח על מערכת התשלומים, ובנסיבות חריגות, על ידי פעולתו כמלווה של מוצא אחרון, ועבודת פתרון להתמודדות עם בנקים במצוקה. הבנק המרכזי של ארמניה מגדיר יציבות פיננסית כתנאי שבו המערכת הפיננסית מסוגלת לעמוד בפני זעזועים ושיבושים כך שהמערכת שומרת על רמת נזילות מספקת, מבצעת בצורה נאותה עסקאות והעברות ומקלה על הקצאת חסכונות להזדמנויות השקעה במשק. בהגדרתה השכיחה ביותר, יציבות פיננסית פירושה יציבות של מוסדות פיננסיים מרכזיים ושל שווקים פיננסיים, ואינה שוללת בשום אופן פשיטת רגל מצד מוסד פיננסי בודד וכן תנודות חמורות בערכי הנכסים. יציבות פיננסית מרמזת על זיהוי מקורות של סיכונים גדולים, ניהול סיכונים פיננסיים לא זהירים, תמחור לא יעיל של נכסים ויישום מדיניות מתאימה. מערכת פיננסית יציבה היא מרכיב מרכזי לכלכלה בריאה ומוצלחת. כולם צריכים להיות בטוחים שהמערכת בטוחה ויציבה, ותפקודים נאותים כדי לספק שירותים חיוניים למשק. שמירה ושמירה על יציבות המערכת הפיננסית היא בעלת חשיבות עיקרית לבנקים המרכזיים של רוב המדינות. הסיבה לכך היא אינפלציה נמוכה ואבטלה וצמיחה כלכלית מהירה, כיעדים משותפים של רשויות מוניטריות ואחרות, לא ניתן להשיג בכלכלה המודרנית ללא מערכת פיננסית מפותחת ויציבה שבאמצעותה ניתן לתעל את ההשפעות של צעדי המדיניות המוניטרית ביעילות מגזרים כלכליים. לבנק המרכזי מגוון מכשירים לשמירה על יציבות פיננסית. מכשירים כאלה הם: ניתוח והערכת סיכונים מודיעין שוק, כלומר יצירת שקיפות נרחבת ביחס ליעדי הבנק המרכזי, זיהוי סיכונים בפומבי, עידוד משתתפים בשוק הפיננסי להגביר את מודעותם לסיכונים אלה לפעול בהתאם. פיקוח ופיתוח של מערכת התשלומים פעולות שוק וסיוע בנזילות פועל כמלווה של מוצא אחרון ועדת היציבות הפיננסית אַחֵר על מנת לזהות סיכונים סבירים המשפיעים על המערכת הפיננסית, הבנק המרכזי מנתח מספר אינדיקטורים של המערכת הפיננסית המקומית והחיצונית, כמו גם של המגזר הריאלי, עוקב אחר השווקים הפיננסיים ומפקח על מערכות התשלומים. בשלב זה, הבנק המרכזי מנתח את עמודי התווך של המערכת הפיננסית (מוסדות פיננסיים, תשתית שוק פיננסי ושווקים פיננסיים), וכן התפתחויות בכלכלה המאקרו. הבנק המרכזי מסתמך על ניתוח של כל הגורמים העלולים להשפיע במישרין או בעקיפין על תפקוד יציב של המערכת הפיננסית. כלי חשוב נוסף להערכת היציבות הפיננסית הוא אינדיקטורים לאיתנות פיננסית שאושרה על ידי קרן המטבע הבינלאומית. הבנק המרכזי משתמש גם במודלים של מבחני קיצון ידועים בעולם כדי להעריך את הפגיעות של המערכת הפיננסית בזמן של התממשות סיכונים סבירים. תרחישי לחץ הם אירועי "מה אם" פשוטים, המאפשרים להעריך את העלויות של המערכת הפיננסית או משתתפים בודדים. בשמירה על יציבות המערכת הפיננסית היבט חשוב הוא בקרת סיכונים. הבנק המרכזי מבצע בקרת סיכונים באמצעות יישום מדיניות זהירות ומקרו, וכן פיקוח על המערכת הפיננסית. רגולציה זהירה מניחה קביעת מסגרת רגולטורית מסוימת עבור מוסד בודד על מנת לשמור על סיכונים המשפיעים על יציבות מוסד בודד תחת מגבלות ניתנות לניהול. מדיניות זהירות מאקרו עצמה פירושה שימוש בכלים זהירים, שיספקו את היציבות של המערכת הפיננסית כולה. רגולציה מאקרו זהירות נועדה למזער סיכונים מערכתיים. מדיניות הבנק המרכזי לשמירה על יציבות פיננסית מתחלקת לשלושה סוגים. כאשר המערכת הפיננסית מאופיינת כיציבה, או במילים אחרות התנודות של המדדים העיקריים נמצאים בטווח המותר, יהיה צורך ליישם מדיניות מונעת. יישום מדיניות כזו כרוך במעקב שוטף אחר מספר מדדים מקרו-פרודנציאליים. יש צורך ללכוד את החשיפות הבינלאומיות הישירות והעקיפות של המגזר הפיננסי במונחים כמותיים ואיכותיים כאחד. מדיניות מונעת מכוונת ליציבות פיננסית על ידי שימוש בכלים פיקוחיים ורגולטוריים זמינים. כאשר תנודות המערכת הפיננסית נמצאות בטווח היעד אך נוטות להפר אותה, מה שעלול לגרום לתנודתיות גבוהה במגזרים פיננסיים או לא פיננסיים מסוימים, אזי תופעל מדיניות מתקנת. הפעולות הנובעות מהמדיניות הנ"ל מכסות פעילויות כגון בחינת מכשירים חדשים בשוק הפיננסי ושיטות ניתוח סיכונים, לימוד נוהלי מתן הפסדי הלוואות, דיון בדרישות הלימות הון חדשות ואימוץ רפורמות בינלאומיות ויישום תוספות מתאימות. זה למעשה מספק הזדמנות להרחיב את הכלים הזמינים ולשפר את המסגרת הרגולטורית. במקרה שהתנודות של המערכת הפיננסית הן מעבר לרמה המותרת והמערכת אינה מסוגלת לבצע את תפקידיה העיקריים, תיושם מדיניות הבראה. אמצעי ההתאוששות כוללים בדרך כלל מגוון רחב של אמצעים נגד משבר. צעדים יוצאי דופן נגד משבר שנקט הבנק המרכזי הם: הזדמנויות מורחבות לבנקים ללוות מהבנק המרכזי, מדיניות של הקלה כמותית, סיוע בנזילות חירום במסגרת תפקידו כמלווה של מוצא אחרון וכו'. בשנת 2011 הקים הבנק המרכזי גוף מייעץ שהוא הוועדה ליציבות פיננסית. המשימה העיקרית של הוועדה היא הערכת היציבות הפיננסית. הוועדה מזהה סיכונים סבירים המאיימים על היציבות הפיננסית ואת ערוצי השפעתה העיקריים, דנה באמצעים העיקריים המופנים להבטחת יציבות פיננסית, מציעה את היקף כיווני מדיניות נוספים ופעולות נחוצות אחרות. ישיבות הוועדה מתקיימות מדי רבעון. במצבים חריגים מתכנסת מושב מיוחד על בסיס החלטת היו"ר בעל פה. מבנה הוועדה מורכב מבעלי התפקידים הבאים: יו"ר הוועדה נגיד הבנק המרכזי סגן יו"ר הוועדה סגן נגיד הבנק המרכזי חברי הוועדה ראש מחלקת יציבות ופיתוח מערכת פיננסית ראש מחלקת מדיניות מוניטרית ראש מחלקת פיקוח פיננסי ראש המחלקה הפיננסית ראש מחלקת רגולציה של המערכת פיננסית דראם ארמני מדיה וקבצים בנושא הבנק המרכזי של ארמניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבנק המרכזי של ארמניה Armenian Constitution ABC Finance Central Bank Visitor Centre ArCa Armenian Card Financial System Mediator Armenian Legal Information Centre Central Bank, Central Bank Mr. Arthur Javadyan, CBA Alliance for Financial Inclusion - Members, Alliance for Financial Inclusion (באנגלית)