בחזרה אל הבונקר

בחזרה אל הבונקר הוא רומן היסטורי לנוער מאת אורה מורג, העוסק בידידות הנרקמת בין נער גרמני לנערה יהודייה על רקע משפטי נירנברג ומעשי הנוקמים. הקטעים בספר העוסקים בקרב על ברלין כמו גם בהרעלה בסטלג 13 הם היסטוריים לחלוטין, אם כי עצירת משפטי נירנברג עד שתימצא ראיה לכך שהיטלר מת ומציאת עצם מגופו של היטלר, לא התרחשה במציאות. 1945, גרמניה הנאצית קורסת. פטר מילר, נער גרמני בן 14, מתגייס להגן על ברלין מפני הצבא האדום. חרף התנגדות הוריו, הוא מוצב בדיוויזיית פאנצר אס אס היטלריוגנד, ומשתתף בקרב על ברלין. כאשר הוא נמלט מהסובייטים, הוא מגיע בטעות לפיהררבונקר ומסתתר בו. בבונקר נרקמים יחסי ידידות בינו לבין הלגה גבלס, בתם של יוזף ומגדה גבלס, והוא אף מתאהב בה. פטר חוזה בקריסת השלטון הנאצי, וב-30 באפריל אף שומע במו אוזניו את היטלר יורה בעצמו. כאשר ב-1 במאי מתאבדים הזוג גבלס, מגדה מרעילה את כל ילדיה כדי למנוע מהם לפול בשבי הסובייטי. פטר מנסה להציל את הלגה, אולם נכשל בכך. לאחר כיבוש הבונקר בידי הסובייטים, פטר מוצא את הלסת של היטלר לאחר שהגופה כולה נשרפה. הוא מחביא את הלסת בבונקר כדי למנוע ממנה לפול בידי הסובייטים, הנחושים למצוא ראיה שהיטלר אכן מת. פטר מגלה שהוריו נרצחו בידי הנאצים, כי תלו דגל לבן על ביתם. פטר עובר לגור אצל דודתו בעיר נירנברג, שם הוא מגלה שאחיו היינץ, אשר שרת במהלך המלחמה כקצין בוורמאכט, כלוא במחנה השבויים סטלאג 13 ליד נירנברג. הוא מצליח ליצור עמו קשר. במקביל, עוקבת העלילה אחר עפרה קליין, נערה ארץ-ישראלית ילידת גרמניה. אביה של עפרה, האופה אריה, מקבל מכתב מסתורי מאחיו הרמן החי בנירנברג, המבקש ממנו לבוא לגרמניה במהירות כיוון שדרוש אופה יהודי. עפרה אינה מתלהבת לעזוב את הארץ, ובלית ברירה באה עם הוריה לגרמניה. בנירנברג, מתוודע אריה לסיבה אמיתית שלשמה הוזמן: אחיו הרמן הצטרף לקבוצת הנוקמים בהנהגתו של יוסף חרמץ, והם מתכננים להרעיל את הלחם שמוגש לשבויים הגרמנים בסטלאג 13. אריה מצטרף אל המשימה בהתלהבות. בינתיים, עפרה נפגשת עם פטר והם מתיידדים. שניהם מצליחים להתנגב ולהיות נוכחים במשפטי נירנברג. היינץ מספר לפטר על ארגון נאו-נאצי בשם "אודסה" המנסה לשחרר את בכירי השלטון הנאצי העומדים למשפט. ואכן, למחרת עוצר עורך הדין הגרמני של הנאשמים את המשפט בטענה שיש להעמיד לדין גם את היטלר עצמו, או להביא ראיה לכך שהוא אכן מת. בשל טענתו, המשפט נעצר למשך 20 יום. פטר מבין שזו תחבולה של הנאו-נאצים כדי לעכב את המשפט עד שצוללת תגיע ובאמצעותה יוברחו הנאשמים. הוא מספר לנוקמים על כך, ויחד עם עפרה בם חוזרים לבונקר בברלין ומוציאים מתוכו את הלסת שפטר החביא. מומחים קובעים שזו אכן הלסת של היטלר, והיא מהווה ראיה מוחצת לכך שהוא אכן מת. המשפט ממשיך, והנאו-נאצים נאלצים לגנוז את תוכניתם. בעזרתו של אריה, הנוקמים מחדירים את כיכרות הלחם המורעלים למחנה השבויים וגורמים לתחלואה ומוות המוניים. פטר מגלה זאת מאוחר מדי, ולשמחתו מתבשר שאחיו נמלט מהמחנה עוד לפי כן ולפיכך לא הורעל. בסצנת הסיום עפרה חוזרת לישראל ומספרת לחבריה על חלק מההרפתקאות שעברה. עפרה קליין - נערה ארץ-ישראלית ילידת גרמניה, בתם של אריה ויהודית. חברת השומר הצעיר. נוסעת יחד עם הוריה לגרמניה ומתיידדת שם עם פטר. יחד הם מספקים את ההוכחה שהיטלר אכן מת. פטר מילר - נער גרמני בוגר ההיטלריוגנד, אשר מתחבא בפיהררבונקר לקראת סוף המלחמה. נגמל מהאידאולוגיה הנאצית שלו לאחר שהוריו נרצחו. הופך לידיד של עפרה. אריה קליין - אביה של עפרה, בעלה של יהודית, אחיו של הרמן. אופה ילד גרמניה אשר עלה לישראל שנה לאחר עליית הנאצים לשלטון. באמצעותו מצליחים הנוקמים להחדיר את הלחם המורעל למחנה השבויים. דמותו מבוססת על דמות אמיתית בשם אריה דיסטל. יהודית קליין - אשתו של אריה ואמה של עפרה. ילידת גרמניה. כל משפחתה הושמדה בשואה. הרמן קליין - אחיו של אריה. נותר בגרמניה תחת שלטון הנאצים, ובמהלך מלחמת העולם השנייה חי ביערות כפרטיזן. לאחר המלחה הצטרף לתנועת הנוקמים. יוסף חרמץ - דמות היסטורית. מנהיג קן הנוקמים בנירנברג. היינץ מילר - אחיו הגדול של פטר. שרת בוורמאכט בדרגת מיור (רב-סרן). בניגוד לפטר, לא נגמל מהאידאולוגיה הנאצית גם לאחר שנודע לו על רצח הוריו. אף נרמז בספר שביצע פשעי מלחמה. נמלט ממחנה סטלאג 13, זמן קצר לפני שמתבצעת בו ההרעלה הגדולה. הלגה גבלס - דמות היסטורית. בתם של יוזף ומגדה גבלס. מתיידדת עם פטר במהלך שהותם המשותפת בפיהררבונקר. אמה רוצחת אותה כדי למנוע ממנה לפול בשבי הסובייטי. כמו כן בספר מופיעות באקראי דמויות היסטוריות רבות. ביניהן: אווה בראון, פטר שפר, גוטהרד היינריצי, ארתור אקסמן, לודוויג שטומפפגר, הרמן גרינג, יוסיף סטלין, גאורגי ז'וקוב, איוואן קונייב ודווייט אייזנהאואר. הפרק הראשון בספר באתר עברית בחזרה אל הבונקר באתר סימניה אורה מורג, בחזרה אל הבונקר, ידיעות ספרים, 2012. עמ' 28. "הוא ירד עם עוד עשרות ילדים בני גילו, ויחד התקדמו לעבר המחנה על שם גרינג. מעל שער הכניסה היה נעוץ שלט מאיר עיניים: דיוויזיית הנוער ההיטלראי" אורה מורג, בחזרה אל הבונקר, ידיעות ספרים, 2012. על הכריכה האחורית של הספר. "היה. ראיתי אותו ואפילו שמעתי את הירייה שירה לעצמו בראש" אורה מורג, בחזרה אל הבונקר, ידיעות ספרים, 2012. עמ' 125. "מכל אהוביה שליוו אותה, את בעלה ואת התינוקת לנמל, שנה לאחר שהיטלר תפס את השלטון" אורה מורג, בחזרה אל הבונקר, ידיעות ספרים, 2012. עמ' 223.