laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיבין (מרג' עיון)

דיבּ֫ין (בערבית: دبين, בתעתיק מדויק: דבּין) הוא כפר לבנוני בנפת מרג' עיון במחוז א-נבטיה. הכפר שוכן מצפון ובצמוד למרג' עיון, בגובה 650 מטר מעל פני הים. בשנת 2014 היו בכפר 2,135 בוגרים, בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. בשנת 1838 ביקר במקום המיסיונר האמריקאי עלי סמית וציין במחקרו שתושבי דיבין היו מתואלים ונוצרים יוונים. תל דיבין (Tell Dibbine): שוכן 3 קילומטר דרומית ליישוב. יש המזהים את התל עם שרידי העיר המקראית עיון, הנזכרת פעמיים בספר מלכים: ”וַיִּשְׁמַע בֶּן הֲדַד אֶל הַמֶּלֶךְ אָסָא וַיִּשְׁלַח אֶת שָׂרֵי הַחֲיָלִים אֲשֶׁר לוֹ עַל עָרֵי יִשְׂרָאֵל וַיַּךְ אֶת עִיּוֹן וְאֶת דָּן וְאֵת...”. וכן: ”בִּימֵי פֶּקַח מֶֽלֶךְ יִשְׂרָאֵ֗ל בָּא תִּגְלַ֣ת פִּלְאֶסֶר מֶ֣לֶךְ אַשּׁוּר וַיִּקַּ֣ח אֶת־עִיּוֹן וְאֶת...”. בסיסי יוניפי"ל: כשני קילומטרים (בקו אווירי) צפונית מזרחית ליישוב נמצאים שני בסיסים של יוניפי"ל. הגדול שבהם נבנה על ידי כוח ספרדי שנפרס בגזרה ונקרא על שם מיגל דה סֶרוואנטס. معلومات عن بلدة دبين - Dibbine،, إعْرَفْ لبنان Robinson, E.; Smith, E, Biblical Researches in Palestine, Mount Sinai and Arabia Petraea: A Journal of Travels in the year 1838. Vol. 3., Crocker & Brewster, 1841, עמ' 137 ספר מלכים א', פרק ט"ו, פסוק כ' ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוק כ"ט Robinson, Edward; Smith, Eli, Biblical Researches in Palestine, Mount Sinai and Arabia Petraea: A Journal of Travels in the year 1838. Vol. 3. : ., Crocker & Brewster, 1841, עמ' 375 אנציקלופדיה מקראית, עיון, ביאליק, תש"י, עמ' כרך ו', 185-184
ג'ון מילר (מושל דקוטה הצפונית)

ג'ון מילר (באנגלית: John Miller;‏ 29 באוקטובר 1843 – 26 באוקטובר 1908) היה חוואי, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הצפונית הראשון בשנים 1889–1891, לאחר קבלתה כמדינה בארצות הברית. ג'ון מילר נולד בכפר דריידן שבאזור אגמי האצבעות, שבאפסטייט ניו יורק, שם הוא היה לחוואי. בסוף המאה ה-19 מכרה הממשלה שטחי אדמה נרחבים במחירים נמוכים בטריטוריית דקוטה לאחר שחיסלה את דרישותיהם של האינדיאנים, ומילר הצטרף לאלפי אנשים שעברו לשם. רבים מאנשים אלו הגיעו מהמדינות הצפוניות של ארצות הברית, והם הקימו מבנה פוליטי וחברתי דומה לזה של מדינת ניו יורק, המדינה הצפון מערבית ביותר של ניו אינגלנד. מילר הגיע לטריטוריית דקוטה ב-1878 יחד עם ג'רמי ו. דווייט, ורכש שטח אדמה פורה של 17,000 אקרים (69 קמ"ר) בעמק הנהר האדום (אנ') במחוז ריצ'לנד. כבעלי חוות ענק (Bonanza farm), הקימו השניים את חברת החווה והקרקעות דווייט, ומכרו חלק מהקרקעות למתווכים. הם צברו עושר כתוצאה מגידול חיטה כיבול מניב רווחים. ב-1882 נשא מילר לאישה את אדי ס. טאקר, ולשניים נולדו שתי בנות. ב-1888 נבחר מילר למועצת טריטוריית דקוטה, בית המחוקקים שלה. ב-1889 הוא השתתף בוועידת החוקה של דקוטה הצפונית, שכתוצאה ממנה היא התקבלה כמדינה בארצות הברית. באותה שנה הוא היה למועמד המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל דקוטה הצפונית. למילר לא היו שאיפות לתפקיד זה, אך הרפובליקנים במדינה שכנעו אותו שהוא היה המועמד היחידי שיוכל לשמור על אחדות המפלגה. מילר פיתח מוניטין של אדם הגון כאשר התנגד לשדלנים ולאחרים שניסו לקדם מהלכים מועדפים עליהם במועצת הטריטוריה באמצעות שוחד והתנהגויות מושחתות אחרות. כשהוא השתכנע שאם הוא לא יתמודד על התפקיד, הרפובליקנים יפסידו, הוא הסכים להציג את מועמדותו, ובבחירות הכלליות הוא ניצח. ב-1890 מנתה אוכלוסיית דקוטה הצפונית הלבנה 190,983 איש, לאחר שב-1870 מנה החלק היחסי שלה בטריטוריית דקוטה 2,405 איש. במהלך שתי שנות תקופת כהונתו של מילר כמושל, הוקמה המדינה. עם תום תקופת כהונתו הוא סירב להתמודד בבחירות לתקופת כהונה שנייה או לכל משרה נבחרת אחרת. מילר שב לעסקי החוואות שלו, וגידל חיטה ודגנים בהיקף תעשייתי. ב-1896 הוא הקים את חברת הקרקעות ג'ון מילר. ב-1906 היה מילר לנשיא חברת צ'פי-מילר שהוקמה אז. יחד עם שותפו, הרברט פ. צ'פי, הוא עסק בטחינת קמח, וסיפק מזון ושירותים חקלאיים נוספים. לחברה היו משרדים בדקוטה הצפונית ובדולות' שבמינסוטה. ג'ון מילר נפטר בדולות' ב-26 באוקטובר 1908. הוא נטמן בבית הקברות גרין הילס שבעיירת הולדתו דריידן שבמדינת ניו יורק. ב-1910 הוקמה מצבת גרניט על קברו, שם נקברו בהמשך בתו ושתי בנותיו. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1171. ג'ון מילר באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'ון מילר באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'ון מילר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) North Dakota State University. "North Dakota Historical Population". Archived from the original on October 14, 2021.
ויקה ג'יגולינה

ויקה ג'יגולינה (באנגלית: Vika Jigulina; נולדה ב-18 בפברואר 1986, בשם ויקטוריה קורנבה) היא מפיקה מוזיקלית, זמרת ודי ג'יית מולדובית-רומנייה. ויקטוריה קורנבה נולדה בקאחול, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית (מולדובה). היא בולגרייה מצד אמה ורוסייה מצד אביה. בשנת 2000 עברה ג'יגולינה לטימישוארה, רומניה והמשיכה את לימודיה בה. היא עבדה במועדונים מקומיים שונים ולבסוף עבדה בעיר הבירה בוקרשט. היא השתתפה בתוכניות שבועיות בתחנות רדיו רומניות שזכו לחשיפה ולתהילה ארצית. בשנת 2010 הפכה ג'יגולינה רשמית לאזרחית במדינה. בהמשך לכך, עבדה כדי ג'יית ברדיו 21 רומניה ובווייב FM. ג'יגולינה עבדה עם ATB ואמנים נוספים. היא ידועה בכך שהקליטה את הלהיט הבין-לאומי "Stereo Love" של המפיק והמוזיקאי הרומני אדוארד מאיה. הוא יצא בשנת 2009 והפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר באותה השנה. סינגל הסולו הראשון שלה, "Memories", יצא לאור ב-29 בספטמבר 2012. היא גם הופיעה על השער של המהדורה הרומנית של פלייבוי במרץ 2012. ג'יגולינה נבחרה לדובב את קולה של אלתיאה בסרט האנימציה "קדימה" (2020). שיתופי פעולה נוספים עם מאיה יצאו בהמשך. אתר האינטרנט הרשמי של ויקה ג'יגולינה מדיה וקבצים בנושא ויקה ג'יגולינה בוויקישיתוף ויקה ג'יגולינה, ברשת החברתית פייסבוק ויקה ג'יגולינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויקה ג'יגולינה, ברשת החברתית אינסטגרם ויקה ג'יגולינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויקה ג'יגולינה, באתר ספוטיפיי ויקה ג'יגולינה, באתר AllMusic (באנגלית) ויקה ג'יגולינה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויקה ג'יגולינה, באתר Yandex.Music (ברוסית) ויקה ג'יגולינה, באתר Discogs (באנגלית) ויקה ג'יגולינה, באתר Songkick (באנגלית) ויקה ג'יגולינה, באתר בילבורד (באנגלית) Vika Jigulina | Bio, Age, Featurings & Socials - Pianity, pianity.com (באנגלית) Vika Jigulina, Spotify Edward Maya & Vika Jigulina - Stereo Love (Official Music Video), נבדק ב-2024-04-23 Vika Jigulina - Memories (Official single), נבדק ב-2024-04-23 PLAYBOY Romania Covers of 2012, web.archive.org, ‏2019-10-20 Onward, 2020-03-06, נבדק ב-2024-04-23 Edward Maya ft. Vika Jigulina - This Is My Life, נבדק ב-2024-04-23 Edward Maya & Vika Jigulina - Love Of My Life (UK Radio Edit), נבדק ב-2024-04-23
אמנון זך

אמנון זך (נולד ב־1947) הוא עורך דין ופוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית אזור בין השנים 1989–2008. זך נולד בשנת 1947 בתל אביב ועבר בשנת 1955 עם משפחתו לאזור ע"פ קריאתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון "לצאת מהעיר אל הכפר". לפני כניסתו לפוליטיקה, כיהן כ-15 שנים בתור מנהל מחלקת החינוך העירונית באזור. זך הוא עורך דין בתחום המקרקעין ויועץ לרשויות בנושא. הוציא ספר ביוגרפי על כהונתו כראש המועצה ועל אזור. נשוי לגילה ואב לשלושה ילדים. לקראת בחירות 1983, שובץ זך במקום השלישי ברשימת המערך (העבודה ומפ"ם) למועצת העיר אזור. הרשימה הוכרזה כרשימה זוכה מאחר שהייתה היחידה שנרשמה להתמודדות ומילאה את כל 11 המושבים במועצה. בתום הבחירות מונה זך לסגנו של ראש המועצה יצחק אלישיב, שנבחר גם הוא כמועמד יחיד. לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה, ולאחר 15 שנות כהונה כראש המועצה, החליט יצחק אלישיב להתמודד על מקום ברשימת המערך לכנסת ולפנות את מקומו כראש המועצה. זך נבחר במקומו כמועמד המערך לראשות המועצה וזכה לרוב גדול של 69.9% מקולות הבוחרים. בבחירות 1993, חבר זך לרשימת מרצ העירונית ולמפלגת העבודה בה הוא חבר והשתיים הריצו רשימה משותפת בראשותו למועצה כשהוא מועמדן לראשות המועצה. במועצה, זך ורשימתו הצליחו לשחזר את ההישג מהבחירות הקודמות - 6 מנדטים וזך עצמו הגדיל את תמיכתו בראשות המועצה כשהוא זוכה ב-71% מקולות הבוחרים. בבחירות 1998, תמיכתו של זך לראשות המועצה ירדה לכ-55%, אך זה היה רוב שהספיק לקדנציה שלישית כראש המועצה. רשימתו, העבודה-מרצ, זכתה פעם נוספת ב-6 מנדטים. במהלך קדנציה זו נבחרה ממשלת ברק, שהיה ממפלגתו של זך והוא אפילו שובץ במקום ה-93 והלא ריאלי ברשימת ישראל אחת לכנסת. ב-2001, עת הייתה מפלגת העבודה בממשלת שרון, טען כי שרי המפלגה מצביעים בעד חוקים שלא יטיבו עם הרשויות המקומיות והיה לסגן יו"ר מרכז השלטון המקומי תחת עדי אלדר. בבחירות 2003, ניסה זך להגדיל את התמיכה בו וצירף לרשימתו את מפלגת עם אחד וזכה לתמיכת הרשימות החרדיות בהתמודדות על ראשות המועצה. זך זכה בבחירות אלו ל-48.5% מקולות הבוחרים ונבחר לקדנציה רביעית. רשימתו, "העבודה-עם אחד-מרצ", ירדה מכוחה למרות האיחוד ל-4 מנדטים. לקראת בחירות 2008, החליט זך שלא להתמודד לקדנציה נוספת ותמך במועמדותו של סגנו, אריה פכטר. זך חבר מפלגת העבודה משנת 1983 ונחשב בזמנו לאחד ממקורביו של בנימין בן אליעזר. זך שובץ מטעם מפלגת העבודה במקומות לא ריאליים ברשימותיה לכנסת: ב-1999 שובץ במקום ה-93, ב-2003 שובץ במקום ה-75, ב-2006 שובץ במקום ה-50, ב-2009 שובץ במקום ה-47 וב-2015 שובץ במקום ה-103 ברשימת המחנה הציוני. ספרו של אמנון זך-ראש מועצת אזור לשעבר, באתר BizmakeBiz אמנון זך - מרכז השלטון המקומי נבו - המאגר המשפטי, באתר www.nevo.co.il ⁨!**יו 'ר ירוץ במקום אלישיב באזור ... ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 12 יוני 1988 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il נבו - המאגר המשפטי, באתר www.nevo.co.il נבו - המאגר המשפטי, באתר www.nevo.co.il נבו - המאגר המשפטי, באתר www.nevo.co.il רטר, מאת יוסי (2001-06-22). "ראשי רשויות מהעבודה: הח"כים מזלזלים בנו". הארץ. נבדק ב-2024-04-23. נבו - המאגר המשפטי, באתר www.nevo.co.il רטר, מאת יוסי (2002-11-30). "החל המאבק בין מצנע לבן אליעזר על הרכב הרשימה". הארץ. נבדק ב-2024-04-23. זיתון, אטילה שומפלבי ויואב (2011-03-08). "בן-אליעזר מורדם: "מכאן המצב נראה פחות שחור"". Ynet. נבדק ב-2024-04-23.
וניל עוגיות

וניל עוגיות (באנגלית: Cookies and Cream או Cookies 'n Cream) הוא טעם של גלידה, מילקשייק וקינוחים קפואים נוספים, המבוסס על וניל ושברי עוגיות שוקולד. הגרסה הנפוצה והמוכרת היא שברי עוגיות אוראו. ניתן למצוא גרסאות נוספות בהן במקום וניל משתמשים בטעמי שוקולד, קפה או מנטה. קיימות מספר סברות לגבי מקורו של הטעם וזהותו של הראשון שהמציא ושיווק את הגלידה. מלקולם סטוגו, מומחה לגלידה, טוען כי המציא את הטעם בין השנים 1978-1976. אוניברסיטת דקוטה הדרומית טוענת כי המפעל החלבי של האוניברסיטה, אשר מייצר גבינות, חמאה, גלידות ומוצרי חלב נוספים, המציא את הטעם בשנת 1979. בשנת 2005, חברת הגלידות "בלו בל" טענה כי היא החברה הראשונה אשר ייצרה לראשונה בשנת 1980 באופן המוני את טעם הגלידה. בשנת 2006, "הניו יורק טיימס" דיווח כי "בלו בל" אכן היו חלוצים בשיווק טעם הגלידה, אך לא המציאו אותו. בשנת 1981 חברת "בלו בל" רשמה זכויות יוצרים על הטעם וניל עוגיות. ג'ון האריסון, הטועם הראשי בחברת "Dreyer's", טוען כי המציא את הטעם עבור החברה, בשנת 1982. סטיב הארל, מחברת הגלידות "Herrell's Ice Cream", טוען גם הוא כי המציא את הטעם. בשנת 1983, וניל עוגיות הפך לאחד מחמשת הטעמים הנמכרים ביותר של גלידה. מדיה וקבצים בנושא וניל עוגיות בוויקישיתוף Malcolm's Ice cream, web.archive.org, ‏2016-10-30 Justin Rocket Silverman, ‘Godfather of Ice Cream’ introducing made-in-Astoria nondairy frozen desserts, New York Daily News, ‏2014-05-14 (באנגלית אמריקאית) History of SDSU Ice Cream | South Dakota State University, www.sdstate.edu (באנגלית) SDSU celebrates invention of Cookies 'n Cream flavor 40 years later, https://www.dakotanewsnow.com, ‏2019-04-16 (באנגלית) The Extraordinary History of Ice Cream, Dream Scoops, ‏2021-03-30 (באנגלית אמריקאית)
האצ'ירו אריטה

האצ'ירו אריטה (ביפנית: 有田 八郎;‏ 21 בספטמבר 1884 – 4 במרץ 1965) היה פוליטיקאי ודיפלומט יפני שכיהן כשר החוץ של האימפריה היפנית בשלוש כהונות לא רצופות. הוא ידוע בתור מי שפיתח את מרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי, שהיווה התפיסה הרשמית שהוצגה ובגינה האימפריה היפנית שאפה להתרחב. אריטה נולד באי סאדו. ב-1909, אחרי שסיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באוניברסיטת טוקיו של ימינו, הצטרף למשרד החוץ היפני וביסס את מעמדו כמומחה לענייני אסיה. ב-1919 אריטה השתתף במשלחת היפנית לוועידה בה נחתם חוזה ורסאי ובתחילת הקריירה שלו הוצב גם לתקופות בהונולולו ובשניאנג. ב-1930 התמנה לשגריר יפן באוסטריה. ב-1932 שב ליפן כדי לשמש כסגן שר החוץ, וב-1933 הוצב שוב באירופה כשגריר בבלגיה. אריטה מונה לראשונה לשר החוץ ב-1936 בממשלתו של קוקי הירוטה, והמשיך לכהן בתפקיד זה גם בממשלותיהם של פומימרו קונואה, הירנומה קיאצ'ירו ויונאי מיצומאסה. ב-1938 נבחר לבית האצילים של יפן וכן לדיאט. אריטה התנגד להסכם התלת-צדדי שנחתם עם גרמניה ואיטליה, ובמקום זאת תמך בשיפור היחסים עם ארצות הברית. אולם, עם עליית כוחו של הצבא ביפן, נאלץ אריטה להתפשר עוד ועוד בעמדותיו. בין 1938 ל-1940 עבד יחד עם קונואה כדי ליצור את "מרחב השגשוג המשותף", חזון שנוצר בעיקר לצורכי תעמולה. בהוראתו של יוסוקה מצואוקה, אריטה שם דגש על הפן הכלכלי בעוד קונואה הדגיש את החשיבות של האחדות הפאן–אסיאתית. ב-1953, אחרי המלחמה וכניעת יפן, נבחר אריטה לבית הנבחרים היפני. ב-1955 ושוב ב-1959 התמודד לתפקיד מושל טוקיו, אך הפסיד בהתמודדויות. אריטה נפטר ב-1965 ונקבר בבית הקברות טאמה שבטוקיו. אריטה שהיה דמות פוליטית ידועה, וב-1960 פורסם שקיים רומן עם מארחת במועדון לילה בשכונת גינזה. לאחר הפרסום תבע את הכתב וב-1963 זכה במשפט. זו הייתה הפעם הראשונה ביפן שבה בית המשפט הכיר בזכותו של איש ציבור לפרטיות. מדיה וקבצים בנושא האצ'ירו אריטה בוויקישיתוף Hachiro Arita, Find a Grave Japanese Minister of Overseas Affairs Hachiro Arita attends the opening ceremony of a school during World War II ., getty images האצ'ירו אריטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נימפיה ווינד

נימפיה ווינד (באנגלית: Nymphia Wind; נולד ב-23 ביולי 1995), הוא שם הבמה של ליאו טסאו (בסינית: 曹米駬), מלכת דראג אמריקאית ילידת טאיוואן, המוכרת בזכות זכייתה בעונה ה-16 של תוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רו פול". ווינד היא מלכת הדראג המזרח-אסייתית הראשונה הזוכה בתוכנית, ומלכת הדראג השנייה ממוצא אסייתי הזוכה בתוכנית, לאחר ראג'ה. ווינד נולדה וגדלה בטאיוואן. החל משנת 2018, ווינד מופיעה כמלכת דראג בטאיפיי, ובסוף שנת 2022 עברה לברוקלין, שם היא מתגוררת ומופיעה כיום. הצבע השולט בבגדיה של ווינד הוא צהוב, והיא משלבת אלמנטים בצורת בננה בבגדיה ובמופעיה. היא מכנה את עצמה "בננה בודהה", ואת קהל מעריציה בשם "מאמיני הבננה". כמו כן, היא משלבת טקסים ובגדים מסורתיים מהתרבות הסינית והטאיוונית במופעיה. ווינד בעלת תואר בעיצוב אופנה מאוניברסיטת "University for the Creative Arts", אשר ברוצ'סטר שבבריטניה. בשנת 2024, זכתה ווינד במקום הראשון בעונה ה-16 של תוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רו פול". טסאו מזדהה כהומוסקסואל. מתגורר בברוקלין, ניו יורק. מדיה וקבצים בנושא נימפיה ווינד בוויקישיתוף נימפיה ווינד, ברשת החברתית פייסבוק נימפיה ווינד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נימפיה ווינד, ברשת החברתית אינסטגרם נימפיה ווינד, ברשת החברתית טיקטוק נימפיה ווינד, סרטונים בערוץ היוטיוב נימפיה ווינד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נימפיה ווינד, באתר MusicBrainz (באנגלית) Nymphia Wind Shares Her Thoughts on Taiwan’s Rising Drag Scene – Taiwan Scene, taiwan-scene.com On Point With: Nymphia Wind, Thotyssey, ‏2023-03-02 (באנגלית) Dazed, These photographs lift the lid on Taipei’s growing, energetic drag scene, Dazed, ‏2019-05-10 (באנגלית) Nymphia Wind blows into RuPaul's Drag Race as the First Taiwanese Queen - Focus Taiwan, Focus Taiwan - CNA English News, ‏2023-12-22 (באנגלית אמריקאית) "Guess Who: My Bestie Mom". TaiwanPlus. 2022-01-24. "Leo & Nymphia". QUEER EAST FESTIVAL. "'RuPaul's Drag Race' season 16 cast revealed: Meet the new queens". Entertainment Weekly (באנגלית). ארכיון מ-2023-12-06. נבדק ב-2023-12-06.
אנדרו ברק

אנדרו הוראס בֶרק (באנגלית: Andrew Horace Burke;‏ 15 במאי 1850 – 17 בנובמבר 1918) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הצפונית השני בשנים 1891–1893. אנדרו ברק נולד בעיר ניו יורק. בגיל ארבע הוא התייתם מהוריו, וגדל באגודת העזרה לילדים (Children's Aid). כנער הוא מכר עיתונים, ולאחר מכן הוא אומץ על ידי משפחת חוואים ליד נובלסוויל שבאינדיאנה. ב-17 ביולי 1862, לאחר פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, בגיל 12, הוא התגייס כמתופף צבאי לרגימנט של אינדיאנה. לאחר שובו לאינדיאנה, הוא סיים את חוק לימודיו, ולמד במשך שנתיים במה שהיה לימים אוניברסיטת דה פאו. ב-1880, לאחר שנשא לאישה את קרוליין קליבלנד, הוא עבר לקאסלטון שבטריטוריית דקוטה (כיום בתחומי דקוטה הצפונית), והיה למנהל חשבונות בחנות כלבו מקומית. לאחר מכן היה ברק קופאי בבנק הלאומי הראשון בקאסלטון, ולאחר מכן, במשך שש שנים הגזבר של מחוז קאס. ב-1890 נבחר ברק מטעם המפלגה הרפובליקנית כמושל דקוטה הצפונית השני, וכיהן בתפקיד מ-7 בינואר 1891 ועד 3 בינואר 1893. במהלך תקופת כהונתו התברר שלדקוטה הצפונית לא היו חוקים לבחירת חבר האלקטורים. ברק זימן מושב מיוחד של בית המחוקקים המדינתי ב-1 ביוני 1891, ודאג לחקיקת החוק. המדינה השתתפה בבחירות לנשיאות של 1892, כאשר נבחר גרובר קליבלנד לתקופת כהונתו השנייה כנשיא ארצות הברית. בהתבסס על סך קולות המצביעים במדינה, שבה ניצח בהפרש קל מועמד המפלגה הפופוליסטית ג'יימס ויבר, נבחרו שני אלקטורים רפובליקנים ושני אלקטורים פופוליסטים. האלקטור הרפובליקני הצביע בעד הנשיא המכהן בנג'מין הריסון, ושני האלקטורים האחרים התפצלו בהצבעתם כשאחד הצביע בעד קליבלנד והשני לוויבר. הקריירה הפוליטית של ברק הסתיימה כאשר הוא איבד את תמיכת חקלאי המדינה בעקבות הטלת וטו על הצעת חוק שהייתה אמורה לכפות על חברות הרכבת לחכור אתרים ליד מסילות הברזל לבניית מעליות לדגנים ומחסנים על פי תנאם שלא היו מקובלים על חברות הרכבות. בבחירות של 1892 הוא לא נבחר לתקופת כהונה נוספת ושב לחייו הפרטיים לאחר עיסוק בלתי מוצלח בעסקי הדגנים במינסוטה. הוא היה מפקח במשרד הקרקעות של ארצות הברית והתגורר בוושינגטון די. סי., בקולורדו ובניו מקסיקו. אנדרו ברק נפטר ברוזוול, ניו מקסיקו ב-17 בנובמבר 1918. הוא נטמן בבית הקברות סאות' פארק שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1171-1172. אנדרו ברק באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) אנדרו ברק באתר The Political Graveyard (באנגלית) אנדרו ברק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Masculine Mention". The Rockland Courier Gazette. Vol. 47, no. 42. October 25, 1892. p.5, col. 4 – via DigitalMaine Repository. Lounsberry, Clement A. (1919). "XXVI: The State". Early history of North Dakota essential outlines of American history. Washington, D.C.: Liberty Press. pp. 425-426.
אדוארד מאיה

אדוארד מריאן אילי (באנגלית: Eduard Marian Ilie; נולד ב-29 ביוני 1986) הידוע יותר בשם הבמה שלו אדוארד מאיה (באנגלית: Edward Maya), הוא מוזיקאי, מפיק מוזיקלי, די ג'יי, זמר ופזמונאי רומני. הוא ידוע בזכות הסינגל שלו "Stereo Love" מ-2009 בו השתתפה הזמרת ויקה ג'יגולינה. בשנת 2006 ולאורכה, מאיה עבד עם אמנים רומנים כמו הלהקה אקסנט והזמרת ויקה ג'יגולינה. הוא גם עבד על השיר "Tornerò", שבוצע על ידי הזמר הרומני מיכאי טראיסטאריו במסגרת אירוויזיון 2006. הוא הוסיף בריאיון שפורסם באתר Beat-Town.com ששיר זה ”היה תחילת הקריירה שלי”. בקיץ 2009 השיק מאיה את השיר הראשון שלו כאמן, "Stereo Love", שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הרומני. מאוחר יותר באותה שנה, "Stereo Love" הפך ללהיט בין-לאומי במועדונים ברחבי העולם. בעוד שהצלחה זו גררה הופעות שונות ברחבי העולם, השיר עצמו נכנס לחמישיות הפותחות באוסטריה, דנמרק, פינלנד, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, הולנד, נורווגיה, ספרד, שוודיה, שווייץ והממלכה המאוחדת. "Stereo Love" צבר למעלה מ-610 מיליון צפיות ביוטיוב נכון לאפריל 2024. ב-13 במאי 2010, מאיה הוציא את הסינגל השני שלו "This Is My Life" – גם הוא בהשתתפות הזמרת ג'יגולינה. באותה העת, הקים חברת תקליטים. מאיה הוציא את השיר והווידאו קליפ לסינגל השלישי שלו "Desert Rain" בערב חג המולד ברחבי העולם. בריאיון דיבר על סיבוב ההופעות שלו במדבר, וציין שהוא יתחיל עם הודו ובהמשך הוא יופיע באירופה, ארצות הברית, דרום אפריקה ופקיסטן. הסינגל הרביעי שלו "Mono in Love" פורסם ב-29 בנובמבר 2012 בהשתתפות ג'יגולינה. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון למוזיקה ג'ורג' אנסקו בבוקרשט והמשיך בתור סטודנט בשנה האחרונה בקונסרבטוריון בוקרשט. מאיה נבחר לדובב את הקול של גראג בסרט האנימציה "קדימה" (2020). 2013: The Stereo Love Show 2014: Angels אתר האינטרנט הרשמי של אדוארד מאיה מדיה וקבצים בנושא אדוארד מאיה בוויקישיתוף אדוארד מאיה, ברשת החברתית פייסבוק אדוארד מאיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדוארד מאיה, ברשת החברתית אינסטגרם אדוארד מאיה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדוארד מאיה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אדוארד מאיה, באתר ספוטיפיי אדוארד מאיה, באתר AllMusic (באנגלית) אדוארד מאיה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד מאיה, באתר Discogs (באנגלית) אדוארד מאיה, באתר Songkick (באנגלית) אדוארד מאיה, באתר Genius אדוארד מאיה, באתר בילבורד (באנגלית) Edward Maya & Vika Jigulina - Stereo Love (Official Music Video), נבדק ב-2024-04-24 Mihai Traistariu - Tornerò - 🇷🇴 Romania - Grand Final - Eurovision 2006, נבדק ב-2024-04-24 "Edward Maya speaks to Beat-Town" (in English and Greek). Beat-Town. ANT1 WEB TV / VIDEO ΧΡΗΣΤΩΝ / Stereo Love – Edward Maya & Vika Jigulina / ΜΟΥΣΙΚΗ "Edward Maya & Vika Jigulina: Stereo Love (Nummer)". Hung Medien. "Chartverfolgung / Maya, Edward Feat. Jigulina, Vika / Single". Musicline.de. "Search the Charts". irishcharts.ie. "The Official Charts Company: Edward Maya & Vika Jigulina". Official Charts Company. Edward Maya ft. Vika Jigulina - This Is My Life, נבדק ב-2024-04-24 Deming, Mark. "Edward Maya > Biography". Allmusic. Rovi Corporation. "Exclusive Interview with Edward Maya". Mizzo. "Edward Maya's concert in Pakistan". EDWARD MAYA - Mono In Love feat. Vika Jigulina [Official video], נבדק ב-2024-04-24 Edward Maya – www.edwardmaya.com (באנגלית אמריקאית) 20 de ani de magie de la primul film Disney dublat în limba română - CineMagia.ro, m.cinemagia.ro
שיר הנשמרת

"שיר הנשמרת" הוא שיר מאת תרצה אתר. השיר יצא בספר השירים של אתר, "בין סוף לבין סתיו" שיצא בשנת 1972, שנתיים לאחר מות אביה. השיר הולחן על ידי נפתלי אלטר ובוצע לראשונה על ידי נורית גלרון. שירה של אתר מתכתב ועונה לשירו של אביה, נתן אלתרמן "שיר משמר". בשיר מבקש אביה מבתו לשמור על עצמה. בשירו פונה אלתרמן האב לבתו בבקשה ובתחנונים שתשמור על עצמה. הוא מבקש שתשמור על עצמה מהסכנות הרבות האורבות לה. אלתרמן מפרט בשיר את יופיים של החיים ומעודד אותה. השיר פורסם בספר השירה "חגיגת קיץ" שיצא לאור ב-1965. השיר הולחן על ידי סשה ארגוב, שבחר להלחין רק חלק מ-13 בתיו. בשיר אתר פונה אל אביה. אתר כותבת לאביה כי היא שומרת על עצמה, נפשה, היא שורדת, ומצליחה להסתדר. בשיר המשוררת לא מסתירה הקושי הנפשי בו היא מצויה, אך מבטיחה לשמור על עצמה. ייתכן שהמשוררת הייתה מלאה בפחדים, ועל כך עולה מן הכתוב: "בתריסים כל מיני רוחות מכים / כל מיני עופות מדברים", רמז לרוח והציפור המופיעים ב"שיר משמר". אתר כותבת כי היא "...נזהרת מדברים נופלים מאש, מרוח, משירים״, ובכך ספק רומזת ספק מבקשת מאביה שישמור עליה ושיריו לא מספקים את ההגנה לה היא זקוקה. בשנת 2011 הוקלט דואט של שיר המשלב בתים משני השירים של אלתרמן ואתר, בשם "שיר משמר שיר הנשמרת". השיר הולחן בידי גידי קורן ובוצע על ידי מיכה ביטון וחני דינור. השיר בוצע לראשונה בערב בו הוענקו פרסים על שם נתן יונתן, למלחינים הכותבים מוזיקה לשירי משוררים. שיר הנשמרת, סרטון בערוץ "נורית גלרון", באתר יוטיוב (אורך: 04:53) שיר משמר שיר הנשמרת, סרטון בערוץ "latuselal", באתר יוטיוב (אורך: 03:24) שיר הנשמרת – מילים וביצועים | אלטר, נפתלי, 1947- מלחין | מוזיקה | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il שיר משמר - שמרי נפשך / נתן אלתרמן - השיר שכתב לבתו | הספרנים, באתר הספרנים, ‏20 באוגוסט 2017 heitner, פינתי השבועית ברדיו: שיר הנשמרת, באתר הבלוג של אורי הייטנר, ‏2017-08-07 חנוך דאום ואריאל הרטמן, נפש יהודית, תל אביב: משכל (ידיעות אחרונות), 2017, עמ' 121 אסף נבו, ‏חני דינור שרה פוליקר: "אני לא יודעת", באתר ‏מאקו‏, 5 באוגוסט 2012 מיכה ביטון חני דינור -- "שיר משמר שיר הנשמרת", נבדק ב-2024-04-25
המינהל הראשי לענייני ספרות והוצאות לאור

המינהל הראשי לענייני ספרות והוצאות לאור (ברוסית: Гла́вное управле́ние по дела́м литерату́ры и изда́тельств; בקיצור: Главлит) היה גוף ממשלתי בברית המועצות, שעסק בצנזורה ובהגנה על סודות מדינה באמצעי התקשורת. הגוף התקיים בשנים 1922–1991. הגוף הוקם במטרה לאחד את כל סוגי הצנזורה של יצירות מודפסות. כך, המינהל גיבש את העקרונות הכלליים שעליהם הייתה אמורה לחול איסור על פרסום או הפצה של יצירות בעלות תעמולה נגד המשטר הסובייטי, לאסור חשיפת הסודות הצבאיים, למנוע הפצת חומר שעלול לעורר את דעת הקהל על ידי דיווח על מידע כוזב, הסתה לקנאות לאומנית ודתית, מניעת הפצת חומר בעל אופי פורנוגרפי. בהמשך הורחבו משמעותית עקרונות הצנזורה והובדלו בתחומים שונים. בשנת 1991, הארגון פורק לגמרי. ב־2024, הוקם ברוסיה גוף מקביל בעל תפקידים דומים לגוף ההיסטורי בשם ״מרכז המומחים להערכת ספרים״ (Экспертный Центр по Оценке Книг на Соответствие Законам, בקיצור ЭЦОКСЗ), שאסר בין השאר על הפצת ספרים על קהילת הלהט"ב. סאמיזדאט ועדת הצנזורה רוסקומנדזור המינהל הראשי לענייני דפוס מדיה וקבצים בנושא המינהל הראשי לענייני ספרות והוצאות לאור בוויקישיתוף Дмитрий Игнатьев, В России создан экспертный центр для проверки книг на соответствие законам, ‏23/04/2024