laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טום וולף (פוליטיקאי)

תומאס וסטרמן "טום" וולף (באנגלית: Thomas Westerman "Tom" Wolf; נולד ב-17 בנובמבר 1948) הוא איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל פנסילבניה בשנים 2015–2023. וולף נולד ביורק שבפנסילבניה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים ב-1967. לאחר מכן סיים תואר ראשון בדרטמות' קולג' ב-1972, תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת לונדון ב-1978, ולבסוף דוקטורט מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ב-1981. לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד וולף עבור "Wolf Organization Inc.", חברה בבעלות משפחתו העוסקת בבניית חומרים ובסיסה ביורק. ב-1985 רכש את החברה יחד עם שני שותפים. הוא גם שימש כחבר במועצת פיתוח כלכלי בוועדה החקיקתית לבתי ספר עירוניים של פנסילבניה. לאחר שמכר את חברתו לחברת השקעות ב-2006, מונה על ידי המושל הדמוקרטי של פנסילבניה, אד רנדל, למזכיר מחלקת המיסים של פנסילבניה, ושירת בתפקיד זה מאפריל 2007 עד נובמבר 2008. בכוונתו הייתה להתמודד למשרת מושל פנסילבניה ב-2010, אך מיאן לעשות כן בעקבות שאיפתו לרכוש מחדש את חברתו הקודמת, שעמדה בפני פשיטת רגל. לבסוף רכש וולף את החברה וניהל אותה. באפריל 2013 הודיע על כוונתו לרוץ בבחירות למושל פנסילבניה. לאחר שזכה במועמדות הדמוקרטית, הביס את המושל המכהן טום קורבט, חבר המפלגה הרפובליקנית, ברוב של 54.93% ממניין הקולות מול 45.07% ליריבו. ב-20 בינואר 2015 הושבע רשמית לתפקידו, נבחר פעם נוספת בבחירות 2018. לאחר שמונה שנים בתפקיד, עקב הגבלת קדנציות, תמה כהונתו כמושל. במהלך כהונתו קידם לגליזציה של מריחואנה רפואית וחתם על 2,540 חנינות, יותר מכל מושל אחר בתולדות המדינה, רוב החנינות הוענקו לאסירים שנשפטו על עבירות סמים ובפרט עבירות על החזקה ושימוש במריחואנה. כמו כן, קידם חוק שאוסר על רשויות במדינה להתקשר עם עסקים המחרימים את ישראל. וולף נשוי לפרנסס, אומנית וציירת שמן. הם התחתנו ב-1975 לזוג שתי בנות. הוא חבר בכנסייה האפיסקופלית. ב-2016 הודיע כי אובחן בסרטן הערמונית בשלב מוקדם ולכן זה לא משפיע על שגרת העבודה שלו. הוא טופל וב-2017 הודיע כי הרופאים אישרו שהוא בריא לחלוטין. [1] מדיה וקבצים בנושא טום וולף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טום וולף טום וולף, ברשת החברתית פייסבוק טום וולף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טום וולף, ברשת החברתית אינסטגרם טום וולף, סרטונים בערוץ היוטיוב טום וולף, מושל מדינת פנסילבניה טום וולף, בפייסבוק Pennsylvania governor tops state record of pardons granted, Associated Press, ‏2023-01-13 (באנגלית אמריקאית) קרן משפחת רודרמן, [https://rudermanfoundation.org/wp-content/uploads/2019/01/%D7%9E%D7%A1%D7%9E%D7%9A-%D7%97%D7%A8%D7%9E%D7%95%D7%AA-bds-%D7%90%D7%95%D7%9F%D7%9C%D7%99%D7%99%D7%9F.pdf#page=30 יהדות ארצות הברית ומאבקה בחרם נגד ישראל תמונת מצב על מעורבותה של היהדות המאורגנת בארצות הברית בחקיקה נגד חרמות על ישראל], 2018, עמ' 30
דישה

דישה, או דַיש, היא פעולה חקלאית שמטרתה הפרדת המוץ מן הדגן. בעבר (ובמקומות מסוימים בעולם עדיין) הפרדת מוץ החיטה מגרגרי החיטה נעשתה בעזרת מורג הרתום לבהמה ונגרר במעגלים בגורן על השיבולים. לאחר פעולה זו נדרשת פעולת הזרייה כדי לסלק את המוץ ולהישאר עם הדגן הנקי. בשנות האלפיים, פעולה זאת נעשית בצורה מכנית באמצעות קומביין תבואות, בעת הקציר. המלה דיש הפכה למטבע לשון והביטוי "לחזור ולדוש בדבר" נובע מפעולת הדייש המחזורית ולכאורה בלתי נגמרת. באמצעות מורג דריכה בגורן ברגלי בהמה כבדה חביטת השיבולים במחבט מלאכת דש מדיה וקבצים בנושא דישה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ת'אד קוקרן

ת'אד קוקרן (באנגלית: Thad Cochran;‏ 7 בדצמבר 1937 – 30 במאי 2019) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כסנאטור מטעם מדינת מיסיסיפי מאז 1978 ועד 2018 וכיו"ר ועדת ההקצבות של הסנאט מינואר 2015. ב-5 במרץ 2018 הודיע על התפטרותו מהסנאט בחודש לאחר מכן, לאחר כהונה של 39 שנים. קוקרן נולד בעיירה פונטוטוק שבמיסיסיפי. ב-1959 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה ובמדע המדינה באוניברסיטת מיסיסיפי. הוא התנדב לתוכנית שירות המילואים של צי ארצות הברית וסיים קורס קצינים בבית הספר למשפטים של הצי בניופורט שברוד איילנד. שירת במשך שנה וחצי, עד ינואר 1961, כקצין המשפטים של הסיירת הכבדה USS MACON וכמוסמך לקצין משמרת. הוא השלים שנתיים של שירות צבאי במטה מחוזי של הצי בניו אורלינס. ב-1965 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת מיסיסיפי. במהלך התואר זכה למלגה מטעם רוטרי ללימודים באוניברסיטת דבלין שבאירלנד. במהלך חופשות הקיץ שירת בצי האמריקאי כמרצה בבית הספר לקצינים וקודם לדרגת לוטננט. בתום לימודי המשפטים עבד במשרד עורכי הדין Watkins & Eager שבג'קסון והפך לשותף לאחר שנתיים וחצי. ב-1972 נבחר לנציג המחוז הרביעי בבית הנבחרים של ארצות הברית. שימש חבר ועדת התשתיות והתחבורה בבית הנבחרים ונבחר לכהונות נוספות ב-1974 וב-1976 כשהוא זוכה ברוב של 76%. ב-1978 זכה בבחירות לסנאט של ארצות הברית. ניצח גם בבחירות לכהונות נוספות ב-1984, 1990, 1996, 2002, 2008 וב-2014. במערכת הבחירות ב-2014 נתקל בהתמודדות קשה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, מול מועמד תנועת מסיבת התה כריס מקדניאל, וניצח רק בסיבוב השני ברוב של 51%. במהלך הבחירות היה נתון לביקורת מצד יריבו על רומן שניהל כביכול עם עוזרתו הפוליטית בשעה שרעייתו גוססת, במהלך הקמפיין פרצו מספר מתומכי מקדניאל לבית האבות בו אושפזה רעייתו של קוקרן וצילמו אותה כשהיא על ערש דווי. בבחירות הכלליות זכה ב-60% מקולות המצביעים. קוקרן כיהן כראש הוועידה הרפובליקנית בסנאט השנים 1991 עד 1997. בשנים 2003 עד 2005 כיהן כיו"ר ועדת החקלאות של הסנאט. משנת 2015 כיהן כיו"ר ועדת ההקצבות, כמו כן כיהן כחבר בוועדת החקלאות, התזונה והיערנות וכחבר בוועדת הכללים והמינהל של הסנאט. היה בסוף כהונתו הסנאטור השלישי מבחינת הוותק בסנאט לאחר פטריק ליהי ואורין האץ'. בשנת 1964 נישא לרוז קלייטון שנפטרה בדצמבר 2014. לזוג שני ילדים. במאי 2015 נישא לקיי וובר ששימשה במשך שנים עוזרתו בסנאט. נפטר ב-30 במאי 2019. מדיה וקבצים בנושא ת'אד קוקרן בוויקישיתוף ת'אד קוקרן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ת'אד קוקרן, סרטונים בערוץ היוטיוב ת'אד קוקרן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ת'אד קוקרן באתר הסנאט אתר הבחירות של ת'אד קוקרן ת'אד קוקרן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Three more arrested over photo of Sen. Thad Cochran’s wife, אתר msnbc.com, ‏22 ביוני 2014 Thad Cochran marries longtime aide, ‏CNN, ‏ 26 במאי 2015
ג'ון הובן

ג'ון הובן (באנגלית: John Hoeven; נולד ב-13 במרץ 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. מכהן כסנאטור מטעם מדינת דקוטה הצפונית מאז 2011. קודם לכן כיהן כמושל דקוטה הצפונית. הובן נולד בביסמרק שבדקוטה הצפונית. ב-1978 סיים תואר ראשון בדרטמות' קולג' וב-1981 סיים תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת נורת'ווסטרן. עבד כבנקאי, בשנים 1986 עד 1993 שימש סגן נשיא בבנק במיינוט ובשנים 1993 עד 2000 כיהן כנשיא וכמנכ"ל בנק המדינה של דקוטה הצפונית. בשנת 2000 ניצח בבחירות למשרת מושל דקוטה הצפונית, כשגבר על יריבתו מהמפלגה הדמוקרטית היידי הייטקאמפ, ברוב של 55%. הוא נבחר לתפקיד פעמיים נוספות ב-2004 וב-2008. בנובמבר 2010 ניצח בבחירות לסנאט של ארצות הברית ברוב של 76%. בנובמבר 2016 נבחר לכהונה נוספת. הוא מכהן כחבר בוועדת ההקצבות ומשמש יו"ר ועדת המשנה לביטחון המולדת, מכהן כחבר בוועדת האנרגיה ומשאבי הטבע, כחבר בוועדת החקלאות, התזונה והיערנות ויושב ראש הוועדה לענייני אינדיאנים. הובן נשוי ואב לשניים. מדיה וקבצים בנושא ג'ון הובן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון הובן ג'ון הובן, ברשת החברתית פייסבוק ג'ון הובן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון הובן, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ון הובן, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ון הובן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון הובן באתר הסנאט ג'ון הובן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
אלברכט, מלך שוודיה

אלברכט (בשוודית: Albrekt av Mecklenburg, בגרמנית: Albrecht III, Herzog zu Mecklenburg; ‏1338 לערך – 1 באפריל 1412) היה מלך שוודיה בין השנים 1364 – 1389 ודוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1384 – 1412 תחת השם אלברכט השלישי. אלברכט היה בנם השני של אלברכט השני, דוכס מקלנבורג ושל יופימיה, בתו של אריק מגנוסון, דוכס סדרמנלנד ואחותו של מגנוס הרביעי, מלך שוודיה. הוא נישא לריקרדיס, בתו של אוטו, רוזן שוורין. ריקרדיס מתה ב-1377. ב-1384 הוא ירש את תואר דוכס מקלנבורג ואיחד את הדוכסות עם שוודיה באוניה פרסונלית. אלברכט ביסס את תביעתו לכתר השוודי על סמך שני קשרי משפחה עם בית סברקר, שניהם דרך משפחתה של אמו, ובדרך זו הוא מוקם ראשון בסדר הירושה השוודי. בנוסף הוא היה צאצא של כריסטינה, בתו של סברקר השני ("סברקר הצעיר"), שמלך בשוודיה בין השנים 1208-1196. ב-1363 הגיעו חברי מועצת האצולה של שוודיה, בהנהגתו של בו יונסון גריפ לחצר דוכסות מקלנבורג. הם גורשו משוודיה לאחר מרד כנגד מגנוס הרביעי שהיה בלתי פופולרי בקרב האצולה. על פי בקשת האצילים, שיגר אלברכט פלישה לשוודיה שנתמכה על ידי כמה דוכסים ורוזנים גרמנים. כמה מערי ערי הנזה ודוכסים מצפון גרמניה הביעו את תמיכתם במלך החדש. אלברכט הוכרז כמלך שוודיה והוכתר רשמית ב-18 בפברואר 1364. טקס ההכתרה התקיים ב"אבני מורה" (Mora stenar). הגעתו של אלברכט לשוודיה החלה שמונה שנים של מלחמת אזרחים בין תומכיו של אלברכט לבין תומכיו של מגנוס הרביעי. בקרב שנערך ב-1365 ליד אנקופין (Enköping) בין כוחותיו הגרמנים של אלברכט לבין כוחותיו של מגניוס, בתמיכת הוקון השישי, מלך נורווגיה (בנו של מגנוס), הובס מגנוס ונלקח בשבי על ידי אלברכט. לאחר תבוסה זו, התערב ולדמר הרביעי, מלך דנמרק לטובתם של מגנוס והוקון ולכוחותיו של ולדמאר הצטרפו איכרים שתמכו במגנוס. מלבד המעוזים הגרמנים כמו סטוקהולם, אלברכט לא זכה לאהדה בקרב השוודים שלא היו שבעי רצון מכך שהוא מינה גרמנים לתפקידים רשמיים במחוזות הממלכה. בסיועם של בעלי בריתו הדנים והשוודים, הצליח הוקון להביס את אלברכט וב-1371 הוא הטיל מצור על סטוקהולם. אף על פי כן, המצור היה קצר ימים. בסיוע של האצולה השוודית בסטוקהולם, הצליח אלברכט להביס את הנורווגים והדנים. נחתם הסדר שלום ועל פיו שוחרר מגנוס והותר לו לשוב לנורווגיה, שם הוא בילה את שארית חייו. אלברכט הבטיח לעצמו את כס המלכות השוודי, אך הוא גם אולץ לשאת שבועת הכתרה מאוחרת שבה הוא הסכים לוויתורים נרחבים לטובת האצולה השוודית במועצת הממלכה. בו יונסון ניצל את הסמכות הזאת כדי לתפוס בכוח 1,500 חוות ועד מהרה הוא היה לבעל הקרקעות הגדול ביותר בשוודיה. אלברכט ניסה לצמצם את שטח האחוזות של האצולה השוודית, עד שהוא איבד את התמיכה שלו בסטוקהולם. ב-1389, לנוכח אובדן היקף החזקות הקרקע ואובדן העושר, פנתה המועצה המלכותית למרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק בבקשה לעזרה בהדחתו של אלברכט. בפברואר 1389 שיגרה מרגרטה כוחות והדנים הביסו את אלברכט בקרב אוסל (Åsle). הוא נשבה, הודח ונשלח לטירת לינדהולמן שבסקונה, שם הוא בילה את שש השנים הבאות. ב-1395, לאחר 16 ימים של משא ומתן הוא שוחרר בתנאי שיוותר על סטוקהולם או שישלם סכום כסף גדול תוך שלוש שנים. בחלוף זמן זה בחר אלברכט לוותר על סטוקהולם ולא לשלם את הסכום וב-1398 נכנס ההסכם לתוקף ומרגרטה קיבלה את הבעלות על סטוקהולם. אלברכט מת ב-1412 ונקבר במנזר דוברן (Doberan) שבמקלנבורג. מדיה וקבצים בנושא אלברכט, מלך שוודיה בוויקישיתוף אלברכט, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עונת 1966/1967 ב-NBA

עונת 1966/1967 היא העונה ה-21 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השנייה בסך הכול של פילדלפיה 76' בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את סן פרנסיסקו ווריורס בתוצאה 4-2 ובכך קטעה את רצף שמונה האליפויות הרצופות של בוסטון סלטיקס. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה וילט צ'מברלין מפילדלפיה 76' בפעם השנייה ברציפות והשלישית בקריירה, כשרשם ממוצעים של 24.1 נקודות ו-24.2 ריבאונדים למשחק והוביל את קבוצתו למאזן הטוב בליגה (68-13). בשנת 1996 נבחרה פילדלפיה של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA. בתחילת העונה הצטרפה ל-NBA קבוצת שיקגו בולס, שהגדילה את מספר קבוצות הליגה ל-10 בסך הכול. במקביל, מספר הקבוצות המעפילות לפלייאוף עלה משישה לשמונה. מתוך 19 הסיבובים בדראפט 1966, שמונת הראשונים התקיימו ב-11 במאי וה-11 הנותרים ביום שלמחרת, כולם בעיר ניו יורק. דראפט זה הוא הראשון בו לא התבצעו בחירות טריטוריאליות, והבוחרת הראשונה בדראפט נקבעה על פי הגרלה; שתי הקבוצות שסיימו אחרונות בבית שלהן בעונה הקודמת שובצו כשתי הבוחרות הראשונות, והסדר ביניהן נקבע לפי הטלת מטבע. בהגרלה זכתה ניו יורק ניקס, ובחרה את קאזי ראסל, שלקח חלק חשוב באליפות הקבוצה בעונת 1970. בבחירה השנייה נלקח חבר היכל התהילה לעתיד דייב בינג על ידי דטרויט פיסטונס, שבסיום העונה זכה בתואר רוקי השנה. מלבד שתי הבחירות הראשונות, נבחרו לאורך הדראפט חמישה שחקני אולסטאר נוספים: קלייד לי (בחירה שלישית), לו האדסון (4), ג'ק מארין (5), ג'ון בלוק (27) וארצ'י קלארק (37). להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 19 סיבובים): משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-10 בינואר 1967 בסן פרנסיסקו, קליפורניה. המאמנים במשחק היו פרד שאוס מלוס אנג'לס לייקרס ורד אאורבך מבוסטון סלטיקס, שאימן במשחק למרות שפרש בסיום העונה הקודמת. אאורבך אף הפך למאמן הראשון שמורחק במהלך משחק אולסטאר, לאחר שהתעמת עם השופטים. נבחרת המזרח, שהגיעה למשחק כפייבוריטית ברורה, העמידה חמישייה שכללה את אוסקר רוברטסון, האל גריר, ביילי האוול, ויליס ריד ו-וילט צ'מברלין, ומספסל הקבוצה עלו כוכבים כגון ביל ראסל, ג'ון האבליצ'ק וג'רי לוקאס. חמישיית המערב כללה את גאי רוג'רס, ג'רי וסט, ריק בארי, אלג'ין ביילור ונייט ת'ורמונד, וכמחליפים עלו בין היתר לני וילקינס, דייב דבושר וג'רי סלואן. במשחק עצמו הפתיעה קבוצת המערב וניצחה בתוצאה 135-120. בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ריק בארי, שחקנה של הקבוצה המקומית סן פרנסיסקו ווריורס, שקלע 38 נקודות עבור הקבוצה המנצחת. ‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף. MVP של העונה הסדירה - וילט צ'מברלין, פילדלפיה 76' רוקי השנה - דייב בינג, דטרויט פיסטונס מאמן העונה - ג'וני קר, שיקגו בולס חמישיות העונה חמישיית הרוקיז דייב בינג (דטרויט פיסטונס) לו האדסון (סנט לואיס הוקס) קאזי ראסל (ניו יורק ניקס) ג'ק מארין (בולטימור בולטס) ארווין מואלר (שיקגו בולס) סגל האלופה, פילדלפיה 76': וילט צ'מברלין, האל גריר, צ'ט ווקר, לוציוס ג'קסון, ואלי ג'ונס, בילי קנינגהם, מאט גוקאס, לארי קוסטלו, ביל מלקיוני, דייב גאמבי ובוב וייס. מאמן ראשי: אלכס האנום. סיכום עונת 1966/1967, באתר nba.com סיכום עונת 1966/1967, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1966, באתר basketball-reference.com סיכום משחק האולסטאר 1967, באתר nba.com דו"ח משחק האולסטאר 1967, באתר basketball-reference.com
ויליאם אוטרד

ויליאם אוטרד (באנגלית: William Oughtred;‏ 5 במרץ 1574 - 30 ביוני 1660) היה נזיר ומתמטיקאי אנגלי, שידוע בעיקר בזכות המצאת הסימן × לכפל והמצאת סרגל חישוב. ויליאם נולד בעיר אטון שבדרום מזרח אנגליה ב-5 במרץ 1574. הוא למד באיטון קולג' ובקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. הוא למד מתמטיקה וקיבל את התואר הראשון בשנת 1596, את התואר השני ב-1600 והוסמך לכמורה אנגליקנית ב-1603. בשנת 1603 עזב את אוניברסיטת קיימברידג'. הוא השתקע באלברי בשנת 1610 לאחר שהתמנה לרקטור באוניברסיטה בעיר. הוא נשאר לגור בעיר עד יום מותו. בשנת 1628 תומאס הווארד מארנדל מינה את ויליאם ללמד את בנו מתמטיקה. הוא לימד מתמטיקה באוניברסיטה בחינם, דבר שמשך אליו כמה מהמוחות המבריקים של אנגליה שלאחר מספר שנים יהיו מתמטיקאים מובילים. הוא נפטר באלברי ב-30 ביוני 1660. בשנת 1631 הוא פרסם את הספר "המפתח למתמטיקה" (בלטינית "Clavis Mathematicae"). הספר נהפך לקלאסיקה ושימש להוראת מתמטיקה זמן רב ואף נדפס במספר מהדורות. בשנת 1632 הוא פרסם את הספר "עיגולים בעלי פרופורציה ומד אופק (Circles of Proportion and the Horizontal Instrument). בשנת 1657 הוא פרסם את הספר "טריגונומטריה וקוסינוס סינס" (Trigonometria with Canones sinuum). בשנת 1620 הוא שכלל גרסה מוקדמת של סרגל החישוב לגרסה דומה למה שאנו מכירים כיום. ההבדל העיקרי בין הסרגל שלו לסרגל המשמש כיום הוא שהסרגל שלו היה מעגלי בזמן שהסרגל של היום ליניארי. ויליאם יצר את הקיצורים "tan", "cos", "sin". את הסימן × לסימון כפל המציא בשנת 1631. מדיה וקבצים בנושא ויליאם אוטרד בוויקישיתוף ויליאם אוטרד, באתר MacTutor (באנגלית) פלוריאן קג'ורי, ‏William Oughtred: A Great Seventeenth-Century Teacher of Mathematics, בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ויליאם אוטרד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויליאם אוטרד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Edward Wedlake Brayley; John Britton (1841). A topographical history of Surrey, by E.W. Brayley assisted by J. Britton and E.W. Brayley, jun. The geological section by G. Mantell. p. 161.
מורג (כלי חקלאי)

מורג הוא כלי חקלאי מסורתי. הוא משמש לפעולת הדישה, כמתואר באחד משני האזכורים שלו בתנ"ך, בספר ישעיהו פרק מ"א ט"ו: ”הִנֵּה שַׂמְתִּיךְ, לְמוֹרַג חָרוּץ חָדָשׁ--בַּעַל, פִּיפִיּוֹת; תָּדוּשׁ הָרִים וְתָדֹק, וּגְבָעוֹת כַּמֹּץ תָּשִׂים”. המורג הוא לוח גדול, על-פי רוב עשוי עץ, ובצידו התחתון נעוצים להבים קצרים מרובים; במורג הקדום יותר להבים אלו היו עשויים אבן צור ובמורג המודרני יותר הותקנו להבי ברזל. לוח זה נרתם לבהמה ונגרר במעגלים בגורן על מנת להפריד את הדגן מן המוץ, האיכר נהג בבהמה במושכות כאשר הוא עומד על המורג. מאז פותח הקומביין, בחקלאות המודרנית נפסק השימוש במורג במדינות רבות, אולם ישנן מדינות בהן עדיין משתמשים בכלי זה באופן המסורתי. מורג (כלי נשק) מדיה וקבצים בנושא מורג בוויקישיתוף דיש, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח מורג לדיש תבואה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח דיש בגורן בעזרת מורג, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח דיש בעזרת מורג לוח, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח האזכור השני של המורג בתנ"ך הוא בדברי הימים א פרק כ"א כ"ג: "וַיֹּאמֶר אָרְנָן אֶל-דָּוִיד קַח-לָךְ, וְיַעַשׂ אֲדֹנִי הַמֶּלֶךְ הַטּוֹב בְּעֵינָיו; רְאֵה נָתַתִּי הַבָּקָר לָעֹלוֹת, וְהַמּוֹרִגִּים לָעֵצִים וְהַחִטִּים לַמִּנְחָה--הַכֹּל נָתָתִּי". ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר

פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (באנגלית: Golden Globe Award for Best Screenplay) הוא פרס הניתן מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד (HFPA).   הערה: הזוכה מסומן בתכלת הערה: סרט עם הסימן † זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר הערה: סרט עם הסימן ‡ זכה בפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר הערה: סרט עם הסימן § זכה בפרס גלובוס הזהב ולא היה מועמד לפרס אוסקר. אתר האינטרנט הרשמי של פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר אתר טקס גלובוס הזהב (באנגלית) פרס גלובוס הזהב במסד הנתונים IMDb (באנגלית)
יורם

יורם הוא שם עברי נפוץ לגברים. האם התכוונתם ל... יורם (יהורם) בן אחאב – מלך ישראל יורם (יהורם) בן יהושפט – מלך יהודה יורם בן תועי מלך חמת חנון – מעמד חברתי יורם (אורטוריה) – יצירה מוזיקלית. יורם (שיר) – שיר מאת עלי מוהר מבצע יורם – מבצע במלחמת העצמאות אישים ששמם הפרטי הוא יורם יורם כהן (פירושונים) יהורם
מיסטי קופלנד

מיסטי קופלנד (באנגלית: Misty Copeland; נולדה ב-10 בספטמבר 1982) היא רקדנית בלט אמריקאית. היא הפרימה בלרינה של תיאטרון הבלט האמריקאי, הראשונה ממוצא אפריקאי אמריקאי בתפקיד זה. קופלנד נולד בקנזס סיטי שבמיזורי. בגיל שנתיים התגרשו הוריה והיא נדדה עם אמה וחמשת אחיה בשכונות שונות בלוס אנג'לס שבקליפורניה. החלה לרקוד בלט בגיל 13 בסטודיו בסן פדרו, היא עברה להתגורר בבית מורתה לבלט סידני בראדלי ועד מהרה התפתחה לרקדנית מצטיינת. בגיל 15 הוכתרה על ידי העיתון לוס אנג'לס טיימס לרקדנית הצעירה הטובה ביותר באזור לוס אנג'לס רבתי וזכתה למלגת לימודים בבלט סן פרנסיסקו. אמה של קופלנד דרשה שתחזור להתגורר בביתה ובתגובה הגישה קופלנד בקשה לבית המשפט לזכות בעצמאות מאמה. הסכסוך זכה לתשומת לב תקשורתית רבה. לאחר חודשיים הוסרה התביעה והיא חזרה להתגורר עם אמה, שהתחייבה כי לא תמנע ממנה לרקוד בלט. בשנת 2000 התקבלה קופלנד לתיאטרון הבלט האמריקאי, באוגוסט 2007 קודמה לדרגת רקדנית סולנית, ב-2012 כיכבה לראשונה בתפקיד ראשי בהצגה מרכזית כשגילמה את דמותה של "ציפור האש" במופע "ציפור האש" וזכתה לשבחי הביקורת. היא נאלצה להיעדר כשבעה חודשים מהופעות בעקבות סדרת שברי מאמץ בעצם השוקה. לאחר שובה לבמה כיכבה בין השאר בתפקידים הראשיים בהצגות הבלט "אגם הברבורים", "קופליה", "לה ביידר" ו"מאנון". ביוני 2015 נבחרה לרקדנית הראשית של התיאטרון. באותה שנה נבחרה לככב במחזמר בברודוויי "יום בניו יורק" ("On the Town") מאת ליאונרד ברנשטיין על בסיס רעיונו של ג'רום רובינס. ב-2014 צורפה לוועדה המייעצת לנשיא ארצות הברית ברק אובמה בענייני כושר גופני, ספורט ותזונה. ב-2015 נבחרה לרשימת האנשים המשפיעים ביותר בעולם על ידי טיים מגזין. קופלנד היא פרזנטורית של חברת הלבשת הספורט אנדר ארמור, פרסומת בכיכובה זכתה להצלחה גדולה ולמעל 9 מיליון צפיות ב-YouTube. בסרטון מקריאה ילדה מכתבי דחייה שקיבלה קופלנד ובהם מצוין שהיא אינה מתאימה להיות רקדנית בלט עקב מבנה גופה וגילה, על רקע ביצועים מרהיבים של קופלנד. היא חיברה אוטוביוגרפיה בשם Life in Motion שיצאה לאור בהוצאת סיימון ושוסטר ב-2014 וספר ילדים בשם "Firebird". ביולי 2016 נישאה לבן זוגה אולו אוונס. מדיה וקבצים בנושא מיסטי קופלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיסטי קופלנד מיסטי קופלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיסטי קופלנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיסטי קופלנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) מיסטי קופלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיסטי קופלנד באתר תיאטרון הבלט האמריקאי כתבה בתוכנית 60 דקות מובאת באתר רואים עולם נטעלי גבירץ, ברבור שחור, גרסת המציאות, באתר mako‏, 22 בפברואר 2016 גיאה קורלאס, הניו יורק טיימס, הבלרינה שמותחת את גבולות הגזע, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2015 גיל נוה, לראשונה: בלרינה ראשית שחורה בתיאטרון הבלט האמריקאי, באתר הארץ, 1 ביולי 2015 נדיה קומנץ', מיסטי קופלנד, טיים 100 An Unlikely Ballerina, ניו יורקר, 22 בספטמבר 2014 Misty Copeland to Star in On the Town on Broadway, טיים מגזין, 5 ביולי 2015 President Obama added basketball players, a ballerina and a celebrity chef to his administration today, וושינגטון פוסט, 24 באפריל 2015 Misty Copeland - I WILL WHAT I WANT, הסרטון באתר YouTube
ליאון קורניצר

ליאון קורניצר (בגרמנית: Leon Kornitzer; ‏ 4 במאי 1875 – 1947) היה חזן ומלחין יהודי-אוסטרי במוצאו שפעל כ-9 שנים בארץ ישראל. קורניצר נולד בווינה למרי (לבית דומן) ולאדולף קנטור, בני משפחה מוזיקלית שהוציאה מקרבה מספר חזנים. הוא החל את לימודיו המוזיקליים אצל אביו ולאחר מכן למד בווינה (אצל אונגר) ובברנו (אצל שמידט) השכלתו המוזיקלית כללה נגינה על פסנתר, שירה, חזנות עיבוד וניצוח. בשנת 1900 לערך נישא לברטה לבית שמידט ונולדה להם בתם ליזי (לוינזון). ב-1939 עלה לארץ ישראל והתגורר בחיפה. ב-1898 היה מנצח המקהלה בבית הכנסת של ייהלבה, ב-1899–1905 היה החזן הראשי בקלטאו (אנ') ובשאטק (אנ') שבצ'כיה, ב-1906–1913 היה החזן הראשי של בית הכנסת הגדול "ירושלים" שבפראג, וב-1913 מונה כחזן הראשי בבית הכנסת הגדול של המבורג. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס כקצין לצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1918 שוחרר מהשירות ושב להמבורג למשרת החזן הראשי. הקים והיה העורך הראשי של כתב העת הדו-חודשי "החזן היהודי" (Der jüdische Kantor) שיצא לאור בהמבורג ובברלין בין אפריל 1927 לאוגוסט 1938, שם פרסם מאמרים בנושא שאלות מעשיות בקשר בין החזן לשפה, בין הכותבים בכתב העת היה החזן מגנוס דוידזון (אנ'). ב-1926 פרסם את הספר "רוממות אל" הכולל תווים לפרקי חזנות עם ובלי ליווי של עוגב וכן פרקי מקהלה, הן מקהלת גברים בלבד והן מקהלה מעורבת של גברים ונשים. ב-1933 הוציא לאור בהוצאת לסמן (Lessmann) ספר בשם "קולות יהודים" (Jüdische Klänge) ובו פרסם גם יצירות של מלחינים אחרים. קורניצר כיהן גם כיו"ר איגוד החזנים היהודים בגרמניה (Allgemeiner Deutscher Kantoren-Verband) ושל התאחדות החזנים היהודים (Vereinigung jüdischer Kantoren). עמדה זו עזרה לו להשיג סרטיפיקט שבעזרתו הצליח בשנת 1939 לצאת את גרמניה לארץ ישראל. לאחר עלייתו הוא התגורר בחיפה ועבד כחזן ומנצח המקהלה בבית הכנסת המרכזי בחיפה. בתקופה זו הוא פרסם יצירות נוספות וכן ערך ושידר תוכניות על מוזיקה בשירות השידור של פלשתינה מירושלים (אנ'). ליאון קורניצר, באתר Discogs (באנגלית) ליאון קורניצר באתר האוניברסיטה העברית רוממות אל לאון קורניצר (1875-1947), דף שער בספרייה הלאומית Leon Kornitzer עיתון בשם דומה יצא בפרוסיה למשך מספר שנים החל בשנת 1879, ועורכו היה א. בלאושטיין Zweimonatsschrift Kornitzer, Leon
גרעיני חמנית

גרעיני חמנית או גרעיני חמנייה, המכונים גם גרעינים שחורים, הם זירעוני צמח החמנית. כל זירעון מכיל זרע אחד, והזרעים משמשים למאכל ולהפקת שמן. בשימוש שנעשה בגרעיני חמנית למטרות מסחריות, נהוג לסווג אותם על פי הקליפה שלהם. קליפה בצבע שחור חלק, מצביעה לרוב על זרעים המשמשים להפקת שמן החמניות. זרעי חמניות עם פסים עליהם, משמשים בעיקר למאכל. נהוג לאכול גרעיני חמנית כחטיף או כמרכיב במאכלים שונים וניתן לרכוש את הזרעים בקליפתם או מקולפים, קלויים או לא קלויים. כאשר הגרעינים נרכשים בתוך קליפתם, נהוג לפצח אותם עם השיניים תוך הוצאת הקליפה ואכילת ליבת הגרעין בלבד. גרעיני חמנית פופולריים במדינות הים התיכון ובהן ישראל, וכמו כן גם במדינות אסיה. לעיתים נהוג להוסיף גרעיני חמנית ללחם ומאפים מגוונים. גרעיני חמנית משמשים גם כמזון לחיות מחמד (במיוחד למכרסמים) ועופות בר. פיצוחים אוסנת הראל, פיצוחים: מי מהם בריא ואיך לשלבם בדיאטה, באתר ynet, 29 בדצמבר 2004 פיליס גלזר, חמנייה - נותנים כבוד לגרעינים השחורים, באתר ynet, 11 בפברואר 2007 אבי פרימו, האמריקאים פיצחו את הגרעין האוקראיני, באתר TheMarker‏, 7 באוקטובר 2015 FAOSTAT, www.fao.org