laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברווז (סוג)

ברווז (שם מדעי: Anas) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הברווזיים הכולל הרבה ברווזים נפוצים ומוכרים, ביניהם הברכייה, ממנה בוית ברווז הבית. מינים אלה בעלי מקור ארוך ושטוח, בעלי צוואר בינוני באורכו ורגליים ארוכות בעלות קרומי שחייה. הם ניזונים מסינון של צמחי מים, פלנקטון ובעלי חיים מימיים קטנים. מינים אלה בעלי תפוצה נרחבת ורבים מהם נודדים למרחקים גדולים. חלקם חיים בישראל. סוג זה כלל מינים רבים בעלי מראה דומה, אך לפי בדיקות מולקולריות שנערכו ב-2009 החליטו חוקרים שונים לסווג את מיני הסוג לסוגים אחרים. המינים שדמו למרית עברו לסוג מרית והמינים שדמו לברווז צהוב המצח עברו לסוג מריקה. ישנה מחלוקת גם על שיוכם של המינים ברווז באיקל, ברווז מצויץ וברווז כנף-ברונזה לסוג או להפרידם לסוגים עצמאיים. כיום כלולים בסוג 31 מינים, נוסף לברווז מאוריציוס (Anas theodori) ולברכיית מריאנה (Anas oustaleti) שנכחדו: Anas sp - סוף המיוקן של סין Anas sp - סוף המיוקן של הונגריה Anas greeni Anas ogallalae Anas pullulans Anas cheuen Anas bunkeri Anas pachyscelus Anas schneideri Anas elapsum Anas gracilipes Anas moldovica Anas sansaniensis Anas strenuum Anas itchtucknee Anas kisatibiensis Anas kurochkini Anas lambrechti מדיה וקבצים בנושא ברווז בוויקישיתוף ברווז, באתר ITIS (באנגלית) ברווז, באתר NCBI (באנגלית) ברווז, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ברווז, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז, באתר GBIF (באנגלית) Johnson, Kevin P. & Sorenson, Michael D. (1999): Phylogeny and biogeography of dabbling ducks (genus Anas): a comparison of molecular and morphological evidence. Auk 116(3): 792–805. Johnson, Kevin P. McKinney, Frank; Wilson, Robert & Sorenson, Michael D. (2000): The evolution of postcopulatory displays in dabbling ducks (Anatini): a phylogenetic perspective. Animal Behaviour 59(5): 953–963
ג'ואיש כרוניקל

הג'ואיש כרוניקל (באנגלית: Jewish Chronicle) הוא העיתון המרכזי של יהדות בריטניה. הוא נוסד ב-1841 בלונדון, ולפיכך הוא העיתון היהודי הוותיק בעולם שעודנו מופיע. עורך העיתון מאז דצמבר 2021 הוא ג'ייק ואליס סימונס. בתחילת דרכו של העיתון מיד עם הקמתו בשנת 1841 הגיע ללונדון אברהם בייניש על מנת לשכנע את היהודים להתיישב בארץ ישראל, ובשנת 1855 הוא נתמנה לעורכו של העיתון וכתב בו חדשות מארץ ישראל ועל מפעל ההתיישבות ועל פעולות חובבי ציון ועוד. בין כותבי המאמרים בעיתון היו מרדכי עמנואל נח, משה הס, הרב יהודה חי אלקלעי ואחרים. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 שלח חובב הציונות הבריטי לורנס אוליפנט סדרת מאמרים לעיתון ובהם עודד את הקוראים לתרום כספים ולתמוך בעולי העלייה הראשונה. בשנת 1896 פורסם בעיתון מאמרו של הרצל "פתרון לבעיה היהודית". בתקופת מלחמת העולם הראשונה תמך העיתון בעמדה הציונית המדינית. בשנת 1934 העיתון התמזג עם העיתון ג'ואיש וורלד שנוסד בשנת 1873. בעליו העיקרי של העיתון בשנות ה-30' של המאה ה-20 היה ליאופולד קסלר, מעוזריו הנאמנים והבכירים של הרצל. העיתון יוצא לאור מדי יום שישי בתפוצה של למעלה מ-30,000 עותקים, מספק חדשות, דעות, מאמרים וטורים בנושאי חברה, תרבות וספורט, וכמו כן מגוון רחב של דעות ממכתבי הקוראים. בכך מילא, ועדיין ממלא גם כיום, תפקיד מרכזי בהתפתחות יהדות בריטניה ובחיי הקהילה היהודית שם. העיתון נמצא בבעלות "קרן קסלר" - קרן תרומות ששולטת שליטה מלאה בעיתון, במטרה למנוע השתלטות בעלי אינטרסים פרטיים על העיתון. זהות המממנים של הקרן אינה ידועה לציבור. בשנת 2024 פרסם העיתון חדשות כזב, לפיהן נחשף מסמך ברצועת עזה לפיו מנהיג חמאס יחיא סנוואר תכנן להבריח את עצמו וחלק מהחטופים הישראלים מעזה דרך ציר פילדלפי ומשם לאיראן. בעקבות חשיפת הכזב הפסיק העיתון את העסקתו של אילון פרי, העיתונאי שכתב ידיעה זו. בעקבות חשיפת הפרסום הכוזב עיתונאים בולטים אחדים ניתקו את קשריהם עם העיתון, ועלה לדיון ציבורי נושא חוסר השקיפות בבעלות על העיתון. מדיה וקבצים בנושא ג'ואיש כרוניקל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואיש כרוניקל ג'ואיש כרוניקל, ברשת החברתית פייסבוק ג'ואיש כרוניקל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ואיש כרוניקל, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ואיש כרוניקל, ברשת החברתית LinkedIn ג'ואיש כרוניקל, סרטונים באתר Vimeo ג'ואיש כרוניקל, באתר פינטרסט יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 449. בר שפר, ‏העיתון היהודי הוותיק בעולם מתפרק: גל עזיבות בג'ואיש כרוניקל בעקבות סיפור מפוברק על חטופים, באתר מעריב אונליין, 15 בספטמבר 2024 עידו דוד כהן, "ג'ואיש כרוניקל" היה מוסד עיתונות מ-1841. איך הוא הפך לזרוע של נתניהו?, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2024
David Live

David Live הוא אלבום ההופעה החיה הראשון והכפול של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי שיצא בשנת 1974. האלבום הוקלט במסגרת מסע ההופעות השאפתני שערך בואי בארצות הברית בעקבות האלבום Diamond Dogs. המסע מייצג את המעבר של בואי מדמותו של זיגי סטארדסט אל האווירה של אלבומו הבא, Young Americans. מרבית השירים הם מאלבומיו האחרונים ורק שיר אחד מאלבומו השני. הוצאתו לאור של האלבום הכפול נבעה מהרצון למקסם רווחים מהצלחתו של בואי באותה עת. באופן חריג, למרות קפדנותו של בואי, הוקלטה ההופעה באופן רשלני באמצעות טייפ ובאיכות נמוכה שדרשה לשוב ולהקליט חלקים ממנו באולפן. למרות זאת, עמדו מכירות האלבום בציפיות והוא הגיע למקום השני במצעד מכירות האלבומים הבריטי, מקום 5 בקנדה ומקום 8 בארצות הברית. מהאלבום יצא הסינגל Knock on Wood, גרסה חדשה של בואי לשיר סול שהוקלט לראשונה ב-1966. בשנת 2005 יצאה מהדורה חדשה של האלבום, ארוכה ב-22 דקות מהמהדורה המקורית שיצאה ב-1974. לבד מתוספת שירים, בושלו ההקלטות מחדש על ידי המפיק המקורי של האלבום טוני ויסקונטי. 1984 Rebel Rebel Moonage Daydream Sweet Thing Changes Suffragette City Aladdin Sane All the Young Dudes Cracked Actor Rock 'n' Roll with Me Watch That Man Knock on Wood Diamond Dogs Big Brother The Width of a Circle The Jean Genie Rock 'n' Roll Suicide במהדורת 2005 נוספו השירים: Here Today, Gone Tomorrow Space Oddity דייוויד בואי – קולות, קלידים ארל סליק – גיטרה הרבי פלאורס – גיטרה בס מייקל קיימן - פסנתר חשמלי, מוג, אבוב, עיבודים טוני ניומן – תופים, כלי הקשה פבלו רוסריו - כלי הקשה דייוויד סנבורן - סקסופון, חליל ריצ'רד גרנדו - סקסופון מייק גרסון - פסנתר, מלוטרון ג'וי אנדריסוני - קולות רקע וורן פיס - קולות רקע מידע על האלבום David Live באתר MusicBrainz האלבום David Live באתר Discogs
אגם אברהם

אגם אברהם (באנגלית: Abraham Lake) הוא אגם מלאכותי בנהר ססקצ'ואן הצפוני, במערב אלברטה שבקנדה. שטח הפנים של האגם הוא 53.7 קילומטרים רבועים, ואורכו 32 קילומטרים. אגם אברהם נבנה בחלק העליון של נהר ססקצ'ואן הצפוני, למרגלות הרי הרוקי הקנדיים. הוא נוצר בשנת 1972, עם הקמת סכר ביגהורן. ממשלת אלברטה נתנה חסות לתחרות על קביעת שם האגם בפברואר 1972 עם סיום בניית הסכר, ותלמידים במחוז התבקשו לשלוח שמות תוך התחשבות ב"משמעות ההיסטורית, אישים בולטים, גאוגרפיה וטופוגרפיה והערך של האגם". לבסוף, האגם נקרא על שם סילאס אברהם, תושב עמק נהר ססקצ'ואן בשנות התשעים. אף על פי שנבנה על ידי בני־אדם, לאגם צבע כחול האופייני לאגמים אחרים בהרי רוקי שנוצרו בתקופת הקרח. צבע זה נגרם בעקבות קמח סלעים שקיים בכל אותם אגמים. תמונות מאגם אברהם בעונת החורף הפכו לאהודות מאוד ברשת האינטרנט,  עקב תופעה טבעית שיוצרת "בועות קפואות" מתחת לקרח. הצמחים שבתחתית האגם משחררים גז מתאן, שקופא ככל שהוא מתקרב אל פני שטח האגם. בחורף, כשמזג האוויר נהיה קר יותר, נערמות הבועות הקפואות אחת מתחת לשנייה. בעקבות התופעה, הפך אגם אברהם יעד מועדף לצלמים. מדיה וקבצים בנושא אגם אברהם בוויקישיתוף תצלומי אגם אברהם והר מיצ'נר אגם אברהם וסכר ביגהורן, סרטון באתר יוטיוב בועות מתאן קפואות באגם אברהם, סרטון באתר יוטיוב מה נראה כמדוזות קפואות באגם אברהם?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה The Edmonton Journal, 16 February 1972 Travel Nordegg - Abraham Lake https://www.reddit.com/r/EarthPorn/comments/1z5mz9/trapped_methane_bubbles_at_abraham_lake_canada/?sort=top http://www.mymodernmet.com/profiles/blogs/ice-bubbles-abraham-lake
אלכסנדר לוריא

אלכסנדר רומנוביץ' לוריא (ברוסית: Алекса́ндр Рома́нович Лу́рия; 3 ביולי 1902 (יוליאני) – 14 באוגוסט 1977) היה נוירופסיכולוג יהודי סובייטי ופסיכולוג התפתחותי. אחד המייסדים של הפסיכולוגיה ההיסטורית-תרבותית ומוביל של חוג ויגוצקי. המגנום אופוס של לוריא הוא "התפקודים הקורטיקליים הגבוהים באדם" (1962, Higher Cortical Functions in Man), ספר לימוד פסיכולוגי שתורגם לשפות רבות ושנוסף לו "המוח העובד" (The Working Brain) בשנות השבעים.  כחלק מעבודתו עם לב ויגוצקי, לוריא מפורסם בשל שני מקרי בוחן פסיכולוגיים יוצאי דופן: הראשון הוא של אדם עם זיכרון מפותח במיוחד, פורסם תחת השם "מוח של זכרן" (לא תורגם לעברית, The Mind of a Mnemonist); השני הוא של אדם עם פציעת מוח טראומטית, פורסם תחת השם "עולמו המנופץ: תולדות פציעה אחת" (יצא לאור בעברית בשנת 1979 בהוצאת ספרית פועלים, The Man with a Shattered World). במהלך הקריירה שלו, לוריא עסק במגוון רחב של תחומי מדע במוסדות כגון: האקדמיה לחינוך קומוניסטי (1930-1920), המכון הדפקטולוגי הניסויי (1930-1920, 1960-1950, שניהם במוסקבה), האקדמיה הפסיכו-נוירולוגית האוקראינית (חרקוב, שנות השלושים המוקדמות), המכון המאוחד לרפואה ניסויית ומכון בורדנקו לנוירוכירורגיה (שנות השלושים המאוחרות). סקירה של ה-Review of General Psychology, שפורסמה בשנת 2002, דירגה את לוריא במקום ה-69 ברשימת הפסיכולוגים הכי מצוטטים של המאה העשרים. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר לוריא בוויקישיתוף אלכסנדר לוריא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Yasnitsky, A. (2018). Vygotsky: An Intellectual Biography. London and New York: Routledge BOOK PREVIEW Haggbloom, Steven J.; Renee; Warnick, Jason E.; Jones, Vinessa K.; Yarbrough, Gary L.; Russell, Tenea M.; Borecky, Chris M.; McGahhey, Reagan; et al. (2002). "The 100 most eminent psychologists of the 20th century". Review of General Psychology. 6 (2): 139–152. doi:10.1037/1089-2680.6.2.139.
מתיאס הרגט

מתיאס הרגט (בגרמנית: Matthias Herget, נולד ב-14 בנובמבר 1955 באנאברג-בוכהולץ שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק במספר קבוצות בגרמניה ובעיקר בבאייר אורדינגן בה שימש קפטן, ובנבחרת גרמניה המערבית, בעמדות הבלם והקשר. עם נבחרת גרמניה המערבית השתתף במונדיאל 1986 וביורו 1988. הרגט החל את קריירת הבוגרים שלו בבוכום בעונת 1976/77. הרגט שיחק בבוכום כבלם במשך שתי עונות כאשר הקבוצה שיחקה בבונדסליגה, ובשתיהן היה שחקן מפתח בקבוצה. בקיץ 1978 עזב הרגט את בוכום, וחתם ברוט-וייס אסן מליגת הבונדסליגה השנייה. באסן הרגט שיחק בתפקיד התקפי יותר, והבקיע מספר רב של שערים, 34 שערים בארבע עונות, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. לקראת עונת 1982/83 חתם הרגט בבאייר אורדינגן מהבונדסליגה השנייה, ושב לשחק בעמדת הבלם, בה שיחק בבוכום, וכך גם הבקיע פחות שערים, אך תפס תפקיד חשוב בהגנת הקבוצה. כבר בעונתו הראשונה באורדינגן, הרגט העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונת 1984/85 זכה הרגט עם באייר אורדינגן בתואר היחידי בהיסטוריה של המועדון, הגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על באיירן מינכן, בו שיחק הרגט 90 דקות. בעונת 1985/86 הגיע הרגט עם אורדינגן למקום השלישי, שהוא מיקום השיא של הקבוצה בבונדסליגה, מרחק ארבע נקודות מהאלופה באיירן מינכן ומסגניתה ורדר ברמן. עונת 1988/89 הייתה האחרונה של הרגט באורדינגן. בתום עונה זו, עזב הרגט את אורדינגן לאחר שבע עונות, בהן הבקיע 29 שערי ליגה ב-208 הופעות, ועבר לעונת פרישה בשאלקה 04, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. הרגט הופיע בעונה זו 19 פעמים, ולא הצליח לעלות עם הקבוצה לבונדסליגה. בתום עונת 1989/90 פרש הרגט ממשחק פעיל. הופעת הבכורה של הרגט בנבחרת גרמניה המערבית נערכה באוקטובר 1983 בניצחון 5-1 על נבחרת טורקיה במוקדמות יורו 1984. במשחק זה החליף הרגט את האנס-פיטר בריגל. הרגט השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1986, בו סיימה הנבחרת במקום השני לאחר הפסד 3-2 במשחק הגמר לנבחרת ארגנטינה, אך שותף רק פעם אחת, בהפסד 2-0 לנבחרת דנמרק בשלב הבתים. הרגט השתתף עם נבחרת גרמניה המערבית גם ביורו 1988 הביתי, בו שיתף פעולה בהגנה עם יורגן קולר, והנבחרת הודחה בחצי הגמר. לאחר הטורניר, לא שיחק עוד בנבחרת. להרגט 39 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע ארבעה שערים. הרגט אימן לאחר פרישתו מספר מועדוני חובבים, ובעונת 1997/98 אימן את פ.צ. בוכהולט. עם באייר אורדינגן: הגביע הגרמני: 1984/85 מדיה וקבצים בנושא מתיאס הרגט בוויקישיתוף מתיאס הרגט, באתר Transfermarkt מתיאס הרגט, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מתיאס הרגט, באתר WorldFootball.net מתיאס הרגט, באתר National Football Teams מתיאס הרגט, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
גדוד 79

האם התכוונתם ל... גדוד 79 (חטיבה 7) – לתולדות הגדוד במסגרת חטיבה 7 גדוד 79 (חטיבה 401) – לתולדות הגדוד במסגרת חטיבה 401 גדוד 79 (חטיבה 14) – לתולדות הגדוד במסגרת חטיבה 14 אתר הבית של גדוד 79 – סופה סרן דן שני, באתר הגבורה
אוליבר פורד דייוויס

אוליבר רוברט פורד דייוויס (באנגלית: Oliver Robert Ford Davies; נולד ב-12 באוגוסט 1939) הוא שחקן וסופר אנגלי. הוא מוכר בעיקר מתפקידו כסיו ביבל (Sio Bibble) בסדרת סרטי "מלחמת הכוכבים". דייוויס נולד באילינג שבמידלסקס, אנגליה. הוא למד בבית הספר "King's School" בקנטרברי, וקיבל מלגת לימודים ב"מרטון קולג'" באוניברסיטת אוקספורד שם למד היסטוריה. הוא היה נשיא אגודת הדרמה של אוניברסיטת אוקספורד. אחרי סיום לימודי תואר דוקטור (D Phil) עבד כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת אדינבורו, עד שהתחיל בקריירת משחק בשנת 1967. דייוויס שיחק בתפקיד הפרקליט פיטר פוקסקוט בסדרת הדרמה המשפטית "קאוואנה QC". הוא גם הופיע בדרמה הטלוויזיונית "The Uninvited" של ITV. ב-2002 שיחק בפרק בסדרה הפופולרית "המלחמה של פויל". תפקידו הבולט ביותר הוא כנראה סיו ביבל בסרטי הפריקוול של "מלחמת הכוכבים" שיצאו לאקרנים ב-1999, ב-2002 וב-2005. בתיאטרון שיחק דייוויס בתפקיד פולוניוס במחזה "המלט" בהפקת הלהקה השייקספירית המלכותית לצדם של דייוויד טננט ופטריק סטיוארט. ב-2009 הופיע בתפקיד מלך צרפת במחזה "סוף טוב הכול טוב" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2010 גילם את בלפור במחזה "ההבטחה" מאת בן בראון העוסק בהצהרת בלפור. ב-2012 שיחק בעיבוד התיאטרלי לספר "Goodnight Mister Tom" מאת מישל מגוריאן (אנ'), בו גילם את הדמות המרכזית, תומאס אוקלי. ב-2014 שיחק שוב עם הלהקה השייקספירית המלכותית במחזה "הנרי הרביעי, חלק שני". ב-1990 זכה דייוויס בפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזה חדש על תפקידו במחזה "Racing Demon". פעמיים נוספות היה מועמד לפרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה, ב-2003 עבור תפקידו במחזה "Absolutely! (perhaps)" בתיאטרון וינדהאם, וב-2009 על תפקידו כפולוניוס בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "המלט" בתיאטרון נובלו. דייוויס נשוי לג'ניפר ארמיטאג' מאז 1977. ספרו של דייוויס "Playing Lear" מתאר את חוויותיו בגילום דמותו של המלך ליר בתיאטרון אלמיידה. ספר נוסף שכתב הוא "Performing Shakespeare". שני הספרים יצאו לאור בהוצאת "ניק הרן בוקס". מדיה וקבצים בנושא אוליבר פורד דייוויס בוויקישיתוף אוליבר פורד דייוויס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוליבר פורד דייוויס, באתר AllMovie (באנגלית) אוליבר פורד דייוויס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אוליבר פורד דייוויס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוליבר פורד דייוויס, באתר Discogs (באנגלית) אוליבר פורד דייוויס במסד הנתונים IBDB (באנגלית) ספריו של דייוויס באתר ההוצאה "Nick Hern Books" Profile at ftvdb.bfi.org.uk Levens, R.G.C., ed. (1964). Merton College Register 1900-1964. Oxford: Basil Blackwell. p. 503. Naxos Audiobooks: Oliver Ford Davies; accessed 22 March 2013 "Oliver Ford Davies, actor – portrait of the artist", The Guardian, 18 December 2012. Accessed 22 March 2013
קריאמיים

קריאמיים (שם מדעי: Cariamidae) היא משפחה של עופות מאמריקה הדרומית, בעלי רגליים ארוכות ומקור מחודד. הם חיים בעיקר על הקרקע, וניזונים מבשר. הם קרוביהם הרחוקים של עופות האימה הנכחדים. מרבית המינים השייכים למשפחה נכחדו ונותרו רק שני מינים, ושניהם מינים יחידים בסוג: קריאמה אדומת-רגל וקריאמה שחורת-רגל, הקטנה יותר. שניהם מצויים באדמות העשבוניות שבמזרח אמריקה הדרומית בברזיל, ארגנטינה ופרגוואי. משפחת קריאמיים (Cariamidae) סוג ומין יחיד: קריאמה אדומת-רגל (Cariama cristata) סוג ומין יחיד: קריאמה שחורת-רגל (Chunga burmeisteri) סוג Noriegavis - נכחד מדיה וקבצים בנושא קריאמיים בוויקישיתוף קריאמיים, באתר ITIS (באנגלית) קריאמיים, באתר NCBI (באנגלית) קריאמיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קריאמיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קריאמיים, באתר GBIF (באנגלית) קריאמיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אבנר בירון

אבנר בירון (נולד ב-1948) הוא מנצח וחלילן ישראלי, המשמש כמנהלה המוזיקלי של הקאמרטה הישראלית ירושלים שאותה הוא הקים בשנת 1984. אבנר בירון למד ביולוגיה לתואר שני באוניברסיטה העברית ירושלים וגישתו למוזיקה ולאינטרפרטציה מושפעת מהשכלתו במוזיקה ובמדע. השתלם בניצוח באקדמיה למוזיקה בווינה ובמוצרטיאום של זלצבורג. אבנר בירון כיהן בעבר כמנהל המוזיקלי של פסטיבל אבו גוש ושל פסטיבל "ימי מוזיקה וטבע" בגליל. במסגרת זו הקים את "אנסמבל סולני הגליל" – הרכב וירטואוזי אשר זכה להצלחה בינלאומית בזמן קצר, והוזמן לסיורי קונצרטים ברחבי העולם. אבנר בירון כיהן כראש האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בין השנים 1994–2003. במהלך כהונתו יזם בירון פתיחת מחלקה למוזיקה מזרחית, הקים מחלקה למוזיקה רב תחומית וכן גופי ביצוע ברמה גבוהה באקדמיה. נבחר לכהן כחבר הוועדה המתמדת של ארגון האקדמיות הגבוהות למוזיקה באירופה (AEC). אבנר בירון ניגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, והתמנה לחלילן ראשון בתזמורת הקאמרית הישראלית עימה אף הופיע כסולן. הרבה להופיע ברסיטלים ובהרכבים קאמריים. במקביל ניהל ולימד כיתות אמן רבות משתתפים לחלילנים ולמורים לחליל בישראל ומחוצה לה. כמורה וכמחנך העמיד בירון דור צעיר של חלילנים ומורים בכירים לחליל. אבנר ניצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ומוזמן לנצח על תזמורות ברחבי העולם. בשנת 2005 זכה בירון בפרס שרת החינוך על מצוינות ועשייה אמנותית רבת שנים בתחום המוזיקה. בשנת 2013 הוענק לבירון פרס אריק איינשטיין ליוצרים שתרמו להתפתחות התרבות הישראלית לדורותיה. בירון מתגורר ברחובות. הוא נשוי ואב לשלושה: נעה בירון (שחקנית), מור בירון (נגן בסון, לשעבר נגן בפילהרמונית של ברלין) ושרית (פסנתרנית ומנצחת המתגוררת בלונדון). עומר שומרוני, ריאיון עם פרופ' אבנר בירון, מתוך אתר של עומר שומרוני, פורסם בגלובס, 10 באוקטובר 2006 ריאיון עם אבנר בירון, באתר הבמה, 14 בנובמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלחמת יוון–טורקיה (פירושונים)

בין יוון לבין טורקיה או האימפריה העות'מאנית התחוללו מספר מלחמות במרוצת ההיסטוריה. האם התכוונתם ל... מלחמת העצמאות היוונית (1821-1832) המלחמה היוונית-עות'מאנית (1897) החזית היוונית במלחמת הבלקן הראשונה (1912-1913) מלחמת יוון–טורקיה במסגרת מלחמת העצמאות של טורקיה (1919-1922) פלישת טורקיה לקפריסין
קונקווסט

האם התכוונתם ל... אלברט אדוארד קונקווסט – מפקד הבולשת הבריטית בחיפה שנהרג על ידי הלח"י רוברט קונקווסט – היסטוריון בריטי-אמריקאי
יששכרוף

האם התכוונתם ל... אבי יששכרוף – עיתונאי ישראלי ג'רמי יששכרוף – דיפלומט ישראלי
אבן בשחקים

אבן בשחקים (באנגלית: Pebble in the Sky) הוא סיפור מדע בדיוני מאת הסופר האמריקאי אייזק אסימוב. הסיפור נכתב לראשונה בקיץ 1947 תחת הכותרת "Grow Old with Me" בעידודו של עורך המגזין "Startling Stories" שהזמין מאסימוב סיפור באורך של ארבעת אלפים מילים. הכותרת היא ציטוט משירו של רוברט בראונינג בשם "Rabbi Ben Ezra". בסופו של דבר החליט המגזין לדחות את הסיפור ולא לפרסמו. בהמלצתו של פרדריק פול קיבלה על עצמה הוצאת האור Doubleday לפרסם אותו והוא יצא לאור בינואר 1950 תחת השם "Pebble in the Sky". אחד מהקטעים האהובים על אסימוב בספר[דרוש מקור] הוא משחק שחמט שמהלכיו, המובאים בספר במלואם, מבוססים על המשחק בין גריגורי לבנפיש (בשחור) לבוריס ורלינסקי (בלבן) שנערך במוסקבה ב-1924 וזכה ב-Brilliancy Prize. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אנלוגיה היסטורית מתבקשת היא בין כדור הארץ בסיפור ואזור יהודה תחת האימפריה הרומית. לאימפריה הגלקטית מאפיינים רומאים ברורים כגון הפרומגיסטראט שמוצב בכדור הארץ למניעת מרידות והחיילים הגלאקטים ששומרים על הסדר. תושבי כדור הארץ מתוארים כקנאים דתיים המאמינים שהם מקור הגזע האנושי ואינן מוכנים לחיות תחת חוקי האימפריה אף אם מהלך זה יביא להשמדתם, בדומה לאירועי המרד הגדול בין הקנאים לרומאים בשנת 66. בניגוד לתוצאות אירועי המרד הגדול בסיפור ג'וזף שוורץ, מצליח להציל את תושבי כדור הארץ מעצמם ומגורל טרגי דומה. הספר יצא לאור על ידי הוצאת אודיסיאה, בשנת 2001 ובתרגומו של אסף כהן. שווק לחנויות בינואר 2002. הספר קיבל עיצוב מחודש לכריכה במהדורה שנייה ויצא גם כחלק מאוסף שכולל את כל ספרי האימפריה "שלישיית אסימוב: האלים עצמם + אבן בשחקים + זרמי חלל". הספר "אבן בשחקים (מחודש)", באתר "סימניה" הספר "אבן בשחקים", באתר "סימניה"
יגאל צרפתי

יגאל צרפתי הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כמנהל מינהל אזורי תעשייה במשרד הכלכלה והתעשייה, כראש מועצת מגדל תפן וכמנכ"ל משרד הפנים. צרפתי בעל תואר ראשון במדע המדינה וגאוגרפיה, בעל תואר מגיסטר במקרקעין מהטכניון, בעל תואר שני בהצטיינות בגאוגרפיה עם התמחות בלימודים עירוניים ואזוריים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני נוסף במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד בה למד במסגרת תוכנית וקסנר. הוא שימש סמנכ"ל משרד החינוך ומנהל מינהל הפיתוח במשרד. באפריל 2013 מונה למנכ"ל משרד הפנים ובדצמבר 2013 מונה לראש מועצת מגדל תפן. בפברואר 2016 מונה למנהל מינהל אזורי פיתוח במשרד הכלכלה והתעשייה. צרפתי נשוי ואב לשלושה. בשנת 1998 זכה בפרס גינטר עבור כתיבת עבודת מחקר על אודות התפתחות השטח הבנוי של שכונת בקעה בירושלים. בשנת 1999 זכה במלגת וקסנר לעובדים מצטיינים במגזר הציבורי. בשנת 2012 זכה בפרס מצוינות בניהול בדרג בכיר מטעם נציב שירות המדינה. הממשלה אישרה את מינוי יגאל צרפתי למנכ"ל משרד הפנים, אתר משרד הפנים הממשלה אישרה בתאריך 21.4.13 פה אחד את מינויו של מר יגאל צרפתי לתפקיד מנכ"ל משרד הפנים. אתר האינטרנט הרשמי של משרד הפנים ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיב צ'רונדולו

סטיבן אמיל "סטיב" צ'רונדולו (באנגלית: Steven Emil "Steve" Cherundolo, נולד ב-19 בפברואר 1979 ברוקפורד, אילינוי שבארצות הברית) הוא כדורגלן עבר אמריקאי ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בהנובר 96 ובנבחרת ארצות הברית בעמדת המגן הימני. צ'רונדולו החל לשחק בהנובר 96 בעונת 1998/99, כאשר זו שיחקה בליגת הבונדסליגה השנייה. בעונתו הראשונה סבל מפציעה ארוכה, אך בהמשך הפך צ'רונדולו למגן הימני הקבוע של הקבוצה ולשחקן מפתח בהרכב. בעונת 2001/02 סיימו הנובר וצ'רונדולו במקום הראשון בבונדסליגה השנייה בפער של עשר נקודות מהמקום השני, והעפילו אל הבונדסליגה. צ'רונדולו המשיך לשחק במועדון עוד 12 עונות רצופות בבונדסליגה, כאשר ברוב המקרים הקבוצה מוקמה בסוף העונה במרכז הטבלה. לקראת עונת 2010/11 מונה צ'רונדולו לקפטן הקבוצה, במקומו של האנו באליטש שעזב. בשנת 2013 צ'רונדולו הפך לשחקן הפעיל הוותיק ביותר בבונדסליגה. במרץ 2014 הודיע צ'רונדולו על פרישה ממשחק פעיל, בגין פציעה ארוכה. צ'רונדולו שיחק 370 משחקי ליגה בהנובר, מתוכם 302 בבונדסליגה, והוא שיאן ההופעות של הנובר בבונדסליגה בכל הזמנים, נכון ל-2016. עם פרישתו הפך צ'רונדולו לחלק מהצוות המקצועי של הנובר, תחילה כמאמן קבוצת החובבים, ולאחר מכן כעוזר המאמן בקבוצה הבכירה. צ'רונדולו ערך את הבכורה בנבחרת ארצות הברית בספטמבר 1999, במשחק מול נבחרת ג'מייקה. צ'רונדולו זומן ברגע האחרון למונדיאל 2002 ונכלל בסגל בגין פציעתו של כריס ארמאס, אך נפצע גם הוא ולא שותף באף משחק. בשנת 2006 השתתף צ'רונדולו עם הבנבחרת במונדיאל 2006, בו שותף בכל המשחקים, אך נבחרתו הודחה בתום שלב הבתים. גם במונדיאל 2010 צ'רונדולו שותף בכל המשחקים, ונבחרתו הודחה בשמינית הגמר מול נבחרת גאנה. בנוסף למונדיאלים, צ'רונדולו השתתף עם נבחרת ארצות הברית גם בגביע הקונפדרציות 2003, וגם בטורנירי גביע הזהב של CONCACAF בשנת 2005, בו זכתה הנבחרת האמריקאית בתואר, וגם בשנים 2009 ו-2011. צ'רונדולו החמיץ את הטורניר של 2007 בגין פציעה. עם הנובר 96: אליפות הבונדסליגה השנייה: 2001/02 עם נבחרת ארצות הברית: גביע הזהב של CONCACAF: 2005 מדיה וקבצים בנושא סטיב צ'רונדולו בוויקישיתוף סטיב צ'רונדולו, באתר Transfermarkt סטיב צ'רונדולו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) סטיב צ'רונדולו, באתר Soccerway סטיב צ'רונדולו, באתר BDFutbol סטיב צ'רונדולו, באתר WorldFootball.net סטיב צ'רונדולו, באתר National Football Teams סטיב צ'רונדולו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt טבלת שיאני ההופעות של הנובר 96 בבונדסליגה באתר worldfootball.net
אילנית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אילנית – זמרת ישראלית (במקור: חנה דרזנר) אילנית לוי – מנחה ישראלית ומלכת היופי של ישראל לשנת 2001 אילניתיים – משפחת בעלי חיים בסדרת חסרי הזנב אילנית מצויה – מין יחיד בסוג "אילנית" שבמשפחת האילניתיים אילנית אוסטרלית לבנה – מין בסוג ליטוריה שבמשפחת האילניתיים פייגה אילנית – חברת הכנסת בכנסת הראשונה מטעם מפ"ם אילנית (אלבום, 1972) – אלבום האולפן הרביעי של אילנית אילנית (אלבום, 1974) – אלבום האולפן החמישי של אילנית אישים ששמם הפרטי הוא אילנית אילן (פירושונים)
גלקסיית לוויין

גלקסיית לוויין (באנגלית: Satellite Galaxy) היא גלקסיה המקיפה גלקסיה גדולה ממנה בהשפעת כוח הכבידה. גלקסיות הנמצאות בסמיכות זו לזו יוצרות אינטראקציות של משיכה הדדית עקב כוחות כבידה. במקרה ששתי הגלקסיות הן בעלות מסה דומה, הן יוצרות מערכת כפולה, שבה שתיהן נעות סביב מרכז מסה הנמצא ביניהן. כאשר אחת הגלקסיות גדולה בצורה ניכרת מהאחרת, הגדולה היא ה"ראשית" והקטנה יותר היא גלקסיית הלוויין שלה, מרכז המסה של המערכת נמצא קרוב למרכזה של הגדולה יותר. גלקסיות לווייניות עשויות להיווצר כתוצאה מהתנגשות של שתי גלקסיות שהסתובבו אחת סביב השנייה והתמזגו. במהלך ההתמזגות נוצרה גלקסיה גדולה, ובזמן היווצרותה הועף חומר משתי הגלקסיות והתחיל להסתובב סביב הגלקסיה הממוזגת. לשביל החלב יש כמה גלקסיות לוויין, הגדולה ביותר היא ענן מגלן הגדול. הגלקסיה נמצאת במרחק של כ- 163,000 שנות אור מאיתנו ובעלת מסה של כ-0.1 ממסת שביל החלב. בשונה מגלקסיית שביל החלב, גלקסיה זו היא גלקסיה לא-סדורה. במונחים של מרחק, יש שני מתמודדים לגלקסיית הלוויין הקרובה ביותר אל שביל החלב: גלקסיית קשת האליפסואידית הננסית נמצאת במרחק של כ-88,000 שנות אור ממערכת השמש וכ-50,000 שנות אור ממרכז שביל החלב. אזור עשיר בכוכבים שנמצא בקבוצת כלב גדול נמצא במרחק של כ-25,000 שנות אור בלבד ממרכז שביל החלב, אך לא ידוע אם מדובר בגלקסיה ננסית ממש או רק בחלק משביל החלב עצמו. הקבוצה המקומית מסה אפלה What determines satellite galaxy disruption?, אתר mnras Where do the satellites galaxies come from ? What Is a Satellite Galaxy?