laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נוטוצ'לון

נוטוצ'לון (שם מדעי: Notochelone) הוא סוג נכחד של צב ים נכחד שחי בקרטיקון של אוסטרליה לפני 109 עד 99 מיליון שנה מזמננו, עד ראשית הקרטיקון העליון. זוחל זה לפי ממצאי המאובנים היה הזוחל הימי הנפוץ ביותר לאורך חופי קווינסלנד, אוסטרליה. צב זה השתייך למשפחת הפרוטוסטגיים, בעלי המינים הענקיים והוא תואר למדע לראשונה בידי החוקר האנגלי הידוע ריצ'רד אואן ב-1882, תחת השם המדעי: Notochelys costata. עם זאת שם הסוג ניתן למין הקיים צב שטוח-שריון מלאי ( Notochelys platynota), ובהמשך שונה שם הסוג בידי ריצ'רד לידקר (אנ') בשנת 1889. הסוג הכיל מין בודד - N. costata. צב זה היה בעל לסתות קרניות כשריון וראש מעט מוארך ביחס לקרוביו החיים. הלסתות התחתונות היו גבוהות יותר בחלקם הקדמי, מה שגרם לסנטר להזדקר קדימה. במראהו לא היה גדול כמו קרוביו הארכלון או הפרוטוסטגה אך עדיין הגיע לגודל של צב ים ירוק מודרני באורך משוער של 2 מטרים ומשקל של מעל 400 ק"ג. לפי מספר חוקרים הוא היה גדול עוד יותר, מאחר שהממצאים היו של פרט צעיר שעוד לא הגיע לשיא גודלו. לפי מחקרים אנליטיים הוא ניזון על קרקעית הים מטרף של חסרי חוליות ימיים כמו צדפות, חלזונות וסרטנים שונים. בתורו כנראה הוא נטרף בידי כרישים גדולים או מוזאזאוריים. מדיה וקבצים בנושא נוטוצ'לון בוויקישיתוף נוטוצ'לון, באתר GBIF (באנגלית) www.kronosaurus.com.au Archived 2008-07-19 at the Wayback Machine Retrieved on May 12th, 2008. R. Lydekker. 1889. Note on some points in the nomenclature of fossil reptiles and amphibians, with preliminary notices of two new species. Geological Magazine, decade 3 6:325-326
פוספטוזאורוס

פוספטוזאורוס (שם מדעי: Phosphatosaurus; מילולית: "לטאת זרחן") הוא סוג נכחד של דמוי-תנין אשר התקיים בתחילת תקופת האאוקן בצפון אפריקה שלפני 48.6 מיליון שנה מזמננו. התנין הקדום השתייך למשפחה הקדומה דריוזאוריים (Dyrosauridae), הקרובה לפולידוזאוריים. זהו סוג שתואר ב-1955 בידי Bergounioux ונכלל מין אחד - Phosphatosaurus gavialoides, הקרוי עקב מבנהו הדומה לגוויאל. המאובנים שלו התגלו בתוניסיה, מאלי, אף שנמצאו מאובנים לא מזוהים מניז'ר שאולי השתייכו לסוג זה, אך הדבר לא ברור לחלוטין. הפוספטוזאורוס היה הגדול שבבני משפחתו באורך של 9 מטרים, מה שהופך אותו בקלות לאחד מהגדולים שבתניני הפלאוגן. היו לו לסתות צרות אך בעלות שיניים עבות וקהות יחסית, בעל חוטם עם קצה עגלגל ומספר שקעי שיניים זוגיות לאורך הלסת התחתונה, מה שכנראה עזר לבעליה לתפוס דגים. הוא דמה מאוד לסוג Sokotosuchus מהקרטיקון, מה שהופך אותו למעין טקסון לזרוס, שנעלם מהממצאים עד האאוקן. דמוי-תנין זה היה דומה אולי בהתנהגותו לגוויאל הודי וניזון בעיקר מדיג, אם כי גודלו עזר לו גם להתגבר על טרף יבשתי לאורך הנהרות צפון של אפריקה הקדומה. מדיה וקבצים בנושא פוספטוזאורוס בוויקישיתוף פוספטוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Bergounioux, F. M. (1956). "Les reptiles fossiles des dépôts phosphatés sud tunisiens". Annales des Mines et de la Géologie. 15: 105 Hill, R. V.; McCartney, J. A.; Roberts, E. M.; Bouaré, M. L.; Sissoko, F.; O'Leary, M. A. (2008). "Dyrosaurid (Crocodyliformes: Mesoeucrocodylia) fossils from the Upper Cretaceous and Paleogene of Mali: implications for phylogeny and survivorship across the K/T Boundary" (PDF). American Museum Novitates (3631): 15–17. doi:10.1206/598.1. S2CID 56118152.
דריוזאוריים (דמויי-תנין)

דריוזאוריים (שם מדעי: Dyrosauridae) היא משפחה נכחדת של זוחלים דמויי-תנינאים שהתקיימו בין הקרטיקון העליון לאאוקן מלפני 83.5 עד 47 מיליון שנה מזמננו. משפחהה זו מרובת סוגים והיא תוארה לראשונה ב-1903 בידי de Stefano. משפחה זו דמתה לגוויאליים והייתה בעלת לסתות צרות יחסית עם שיניים זוגיות זקורות מעט בקדמת הלסת. הם היו קרוביהם של הפולידוזאוריים, ביניהם גם הסרקוסוכוס הענק. מעריכים שמינים רבים בקבוצה היו שוכני ימים שנעו באוקיינוס הפתוח. מרביתם הגיעו עד לאורך 6 מטרים אך הגדול מביניהם, הפוספטוזאורוס הגיע לאורך של 9 מטרים. בעבר סברו שבני המשפחה היו בעלי מוצא אפריקני, אך בהמשך התגלו מאובנים שלהם בכל היבשות. סוג ללא מקור Anthracosuchus סוג ללא מקור Cerrejonisuchus סוג ללא מקור Chenanisuchus סוג ללא מקור Guarinisuchus סוג ללא מקור Rodeosuchus תת-משפחה Phosphatosaurinae סוג פוספטוזאורוס (Phosphatosaurus) סוג Sokotosuchus תת-משפחה Hyposaurinae סוג Acherontisuchus סוג Aigialosuchus סוג Arambourgisuchus סוג Atlantosuchus סוג Brachiosuchus סוג Congosaurus סוג Dorbignysuchus סוג Dyrosaurus סוג Hyposaurus סוג Luciasuchus סוג Rhabdognathus סוג Tilemsisuchus מדיה וקבצים בנושא דריוזאוריים בוויקישיתוף דריוזאוריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דריוזאוריים, באתר GBIF (באנגלית)
בשם האהבה

בשם האהבה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1994 בבימויה של עידית שחורי, עם שפרה מילשטיין ומיכל ורד בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי עידית שחורי וציפורה דולן והוא מבוסס על המחזה "צלקת" שהן כתבו ועידית שחורי ביימה בפסטיבל עכו בשנת 1991. העלילה מתרחשת בדירה אחת בליל קיץ לוהט בה נפגשים חמישה אנשים: בת אחת, אם אחת, שני מאהבים ואישה נבגדת, אשר כל אחד מהם שואף לממש את האהבה הגדולה של חייו ונאלץ לבגוד ולפגוע ביקרים לו ביותר. הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה וזכה לפרס הסרט הטוב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במיניאפוליס - סיינט פול. לאורך הסרט נשמעת נגינת נוקטורנים לפסנתר של פרדריק שופן. גליה (דורי נאומנקו) נשואה למושיק (דן תורג'מן) ויש להם בת קטנה. מושיק הוא עורך דין שהתקדם במקצועו לאחר שאביה של גליה קבל אותו כשותף במשרד עורכי הדין שלו. חיי הנישואין שלהם התנהלו בסדר עד שהיא הביאה את חברתה מהלימודים שמעונה (מונה) (מיכל ורד) ומושיק התאהב בה. הרומן הזה נמשך כבר שלוש שנים והם עומדים לפני גירושים אך גליה לא מעוניינת להתגרש ומגיעה לחנה (שפרה מילשטיין), אמה של שמעונה, כדי שתשפיע על בתה שתפסיק את הקשר עם מושיק. שמעונה מגיעה ומתחילה להתווכח עם גליה על אהבתה למושיק. היא גם מגלה לה כי היא בהיריון ממושיק וגליה מפצירה בה לעבור הפלה מלאכותית. כשגליה עוזבת נשארות חנה ושמעונה ומתחילות לריב. חנה אומרת לשמעונה כי היא לא הצליחה בכל מה שלמדה וכי כעת יש לה אפשרות להקים משפחה. שמעונה מטיחה באמה כי לא הראתה לה אף פעם יחס של אהבה וכי הייתה מכה אותה בילדותה ובאחת הפעמים בה ברחה ממנה, היא נפלה ונזקקה לאשפוז. לדירה מגיע ידיד המשפחה, רובין (יעקב אלפרין) שהוא אחיו של בעלה המנוח, פסח. שמעונה מגלה מכתבים שכתב רובין לחנה ומגלה שבין רובין וחנה היה רומן. פסח היה ניצול שואה שבור בנפשו שאשתו וילדיו נרצחו בשואה והוא לא הפסיק לחפש אחריהם. רובין לעומתו היה צעיר ומלא מרץ והיא נמשכה אחריה ללא ידיעתו של פסח. שמעונה בטוחה שהיא בתו של רובין אך חנה לא מוכנה להודות בכך. לדירה מגיע מושיק ומשתף את שמעונה בהתלבטויות שלו בקשר לאשתו ובתו. הם מקיימים סקס (סצנה אירוטית) ולאחר מכן הוא עוזב ומנתק את הטלפון בדירתו. חנה ושמעונה מותשות מהריב, שמעונה רוצה לישון וחנה מודיעה לה כי תלווה אותה לוועדה להפסקת היריון. "בשם האהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בשם האהבה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "בשם האהבה", באתר אידיבי "בשם האהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בשם האהבה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית בשם האהבה, בספר הקולנוע הישראלי האהבה בשם האהבה, באתר קרן הקולנוע הישראלי בשם האהבה, בארכיון הסרטים הישראלי עידית שחורי משוחחת על בשם האהבה, באתר "מאגר העדויות של הקולנוע הישראלי"
תאונת כרייה

תאונת כרייה היא תאונה המתרחשת במהלך תהליך כריית מינרלים או מתכות. מדי שנה מתים בתאונות כרייה אלפי כורים, בענפי כריית הפחם, אם כי תאונות מתרחשות גם בכריית סלעים קשים. רוב מקרי המוות בימינו מתרחשים במדינות מתפתחות, ובחלקים הכפריים של מדינות מפותחות, בהן אין הקפדה על יישום כל אמצעי הבטיחות הנחוצים. אסון כרייה הוא נחשב לכזה כאשר ישנם חמישה הרוגים או יותר באירוע. תאונות כרייה עלולות להתרחש ממגוון סיבות, כולל דליפות של גזים רעילים כגון מימן גופרתי או גזים טבעיים נפיצים, במיוחד מתאן, רעידות אדמה מושרות שנגרמו במהלך תהליך הכרייה, הצפות, או שגיאות מכניות כלליות, כתוצאה מציוד כרייה שלא נעשה בו שימוש נכון או שהיה פגום. שימוש בחומרי הנפץ הלא נכונים באזורים תת-קרקעיים עלול גם לגרום לפיצוצי גז מתאן. ב-26 באפריל 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, במכרה הפחם "בנשיהו" (Benxihu) אשר במחוז ליאונינג שבסין, אירע אסון הכרייה החמור ביותר בהיסטוריה האנושית, אשר גבה את חייהם של מעל ל-1,500 בני אדם. האסון התרחש באזור בו נמצאת כיום סין, אך באותה העת מיקום זה הייתה במדינה שנמצאה תחת שליטת ממשלת הבובות מנצ'וקוו אשר שהוקמה על ידי האימפריה היפנית, לאחר שזו פלשה וכבשה את אזור צפון-מזרח סין בשנות ה-30 של המאה ה-20. המנהלים היפנים של המכרה אילצו פועלים סינים לבצע את עבודת כרייה בתנאים קשים. האסון החל כאשר פרצה שרפה במכרה. על מנת לכבות את השריפה חסמו היפנים את פתחי האוורור של המכרה, על מנת לוודא שהלהבות לא יקבלו חמצן. אף על פי כן, רוב העובדים לא פונו לפני שהוחלט לנקוט בצעד זה, ובשל כך הם נלכדו באזור הסגור של המכרה, ונחנקו למוות מהרעלת פחמן חד-חמצני. לאחר שהשריפה כובתה והמכרה נפתח מחדש, העובדים היו צריכים לעבוד במשך עשרה ימים על מנת להוציא מהמכרה פסולת, בכדי להגיע לגופותיהם של הכורים שנלכדו בתוך המכרה. מניין ההרוגים כלל 1,518 סינים ו-31 יפנים. רוב הגופות נקברו מאוחר יותר בקבר אחים. האסון נחקר היטב לאחר המלחמה, וכיבוש האזור על ידי ברית המועצות. הדו"ח הסובייטי הגיע למסקנה שרוב מקרי המוות לא נגרמו ישירות מהשריפה הראשונית, אלא היו תוצאה של הרעלת פחמן חד-חמצני וחנק, שנגרמו כתוצאה מהחלטות של היפנים. זוהי רשימה חלקית של תאונות כרייה בולטות: 30 בינואר 2000: דליפת הציאניד בבאיה מארה - במהלך הלילה התמוטט סכר בבאיה מארה שברומניה ומאה טון מים מזוהמים בציאניד נשפכו על פני השדות ומשם זרמו אל הנחל "לפוש" המקומי, ממנו אל סומש ומהסומש הגיעו לטיסה ומשם לדנובה. הציאניד שבמים גרם למות כמות גדולה מאוד של דגים ובעלי חיים אחרים בנהרות אלה, ברומניה, בהונגריה וביוגוסלביה. אסון אקולוגי זה כונה בשם "צ'רנוביל השני". 5 באוגוסט 2010: תאונת המכרה בצ'ילה - במכרה נחושת-זהב בקרבת העיר קופיאפו שבצפון צ'ילה התרחשה תאונה בעקבות התמוטטות סלעים בהיקף של מאות טונות. התאונה גרמה ללכידתם של 33 כורים בעומק המכרה. כל הכורים חולצו בשלום ב-13 באוקטובר 2010 באמצעות התקן חילוץ מיוחד שנבנה למטרה זו, לאחר ששהו לכודים במכרה במשך 69 יום בעומק של כ־700 מטר, האסון ומאמצי החילוץ זכו לעניין תקשורתי רב ברחבי העולם, אשר שיאו בפעולות החילוץ אשר שודרו בשידור חי במספר מדינות. 13 במאי 2014: אסון המכרה בסומה - האסון אירע במכרה פחם בעיר סומה שבמערב טורקיה. באסון נהרגו 301 כורים והוא אסון המכרה הכבד ביותר בתולדות טורקיה, והכבד ביותר במאה ה-21 עד כה. 25 בנובמבר 2021: השרפה במכרה ליסטוויאסז'נאיה - האסון אירע במכרה ליסטוויאז'נאיה אשר במחוז קמרובו שברוסיה. באסון נהרגו 51 אנשים כולל חמישה מחלצים, ו-72 נפצעו. 21 בספטבמבר 2024: אסון המכרה בטאבאס התרחש באיראן, ונהרגו בו יותר מ-50 אנשים. מדיה וקבצים בנושא תאונת כרייה בוויקישיתוף
Don't Shut Me Down

"Don't Shut Me Down" הוא שיר של להקת הפופ השוודית אבבא. הוא יצא לאור כסינגל ב-2 בספטמבר 2021 כסינגל כפול לצד "I Still Have Faith in You". שני השירים הם מתוך אלבום האולפן התשיעי של הלהקה והראשון מזה 40 שנה, Voyage. אנייטה פלטסקוג היא סולנית השיר. זה הפך להיות השיר הראשון של אבבא בראש מצעד הסינגלים השוודי מאז "Summer Night City" בשנת 1978. השיר קיבל מועמדות בקטגוריות הקלטת השנה וביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה בטקס פרסי גראמי ה-65. מידע על הסינגל "Don't Shut Me Down" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Don't Shut Me Down" באתר יוטיוב BRIT Certified, BPI (באנגלית)
אמבריתוזאורוס

אמבריתוזאורוס (שם מדעי: Embrithosaurus; מילולית: "לטאה עבה") הוא סוג של זוחל גדול נכחד מסדרת הפרוקולופונומורפה, אשר חי באמצע הפרם של דרום אפריקה שלפני 265 עד 206 מיליון שנה מזמננו. סוג זה קרוב מאוד לברדיזאורוס ולעיתים נחשב לחלק מאותו הסוג, כשרוב המאפיינים שלהם דומים ושניההם תוארו ב-1914 בידי החוקר ד. מ. ס. ווטסון (אנ'). ידועים ממנו 3 מינים תקפים: Embrithosaurus alexanderi‏ (Haughton and Boonstra, 1929) - בעבר נחשב לבן לסוגים אחרים כמו הברדיזאורוס. Embrithosaurus schwarzi‏ (Watson, 1914) Embrithosaurus strubeni‏ (Broom, 1924) האמבריטהוזאורוס היה זוחל מגושם דומה מעט לקרנף או לצב ענק, אשר הגיע לאורך 3 מטרים ולמשקל של 600 ק"ג בקירוב, מה שעזר לו הן לשמור על טמפרטורה קבועה והן להתגונן מטורפים. הייתה לו גולגולת כבדה אך צרה יחסית עם לסתות עבות ששימשו לטחינת צמחייה. הגוף היה מצופה בחיפוי של אוסטאודרם להגנה נגד טורפים כמו גורגונופסיים. אמבריתוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Marco Romano, Fabio Manucci, Bruce Rubidge, Marc J. Van den Brandt (17 June 2021). "Volumetric Body Mass Estimate and in vivo Reconstruction of the Russian Pareiasaur Scutosaurus karpinskii". Frontiers in Ecology and Evolution. 9. doi:10.3389/fevo.2021.692035
טפנוזאורוס

טפנוזאורוס (שם מדעי: Tappenosaurus; מילולית: "הלטאה של טפן") הוא סוג של בעל חיים קדום מקבוצת הסינאפסידה, אשר חי במשך הפרם התיכון שלפני . המאובנים שלו התגלו בתצורות סן אנגלו (אנ') שבטקסס והוא תואר למדע ב-1953 בידי החוקרים: אוורסט ס. אולסון (Everett C. Olson) וג'יימס בארבאואר (James Beerbower). הוא ידוע משלושה דגימות שהתגלו באותם ממצאים ואלה רמזו שהיה קרוב לדימטרודון, הספנקודון ושאר פליקוזאורים. הסוג הכיל מין אחד - Tappenosaurus magnus, שפירושו: ""עצום". ממצאיו של טורף קדום זה ידועים ממספר שלדים מקוטעים בעלי חלקים שונים מהגולגולת, פיסות של מספר שיניים וצלעות, חוליות שונות, קטעים מעמוד השדרה, חלקי ירך ואגן וחלק מהדגימות ידועות רק מצלעות. לפי ממצאיו נראה שהיצור היה גדול אף יותר מהדימטרודון ואולי הוא הכיל מפרש גבי לייצוב או לשימור טמפטורה. לפי ההערכות הוא הגיע לאורך של 5.5 מטרים, גדול כמו הגדולים שבדינוצפאלים המתקדמים והמאוחרים יותר. ככל הנראה היה זה טורף-על בתקופתו בטקסס הקדומה, אשר ניזון בדומה לדימטרודון מזוחלים קטנים, סינאפסידים אחרים ואולי גם מפגרים. טפנוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
חיים ירמיהו פלנסברג

הרב חיים ירמיהו פלנסברג (בכתיב יידי: פלענסבערג; 1842 – ה'תרע"ד, 1914) היה רב ליטאי שעסק גם בפילוסופיה יהודית, ומחבר ספרים. נולד בקיידאן. אמו לא זכתה לפרי בטן ובשל כך התגרשה מבעלה ונישאה לאלמן בשם אברהם פלנסברג. בגיל קרוב לחמישים נולד לה בנה הראשון, והיא קראה לו "חיים" על שם אביה, ו"ירמיהו" על שם ירמיהו הנביא שלדבריה נגלה אליה בחלום ובישר לה שתלד בן ובת. לאחר לידתו אכן נולדה גם בת לזוג. לאחר בר המצווה נסע ללמוד אצל הרב לייב חריף בריטובה. לאחר שנה הגיע לישיבת וולוז'ין ונתחבב על ראשה – הנצי"ב. בישיבה שהה עד גיל שבע עשרה. משנת ה'תרל"ג (1873) החל לשמש ברבנות בדרשונישוק ולאחר מכן בבלבירישוק, ומשנת ה'תרמ"ט (1889) ועד מותו בשנת ה'תרע"ד (1914) שימש כרב הקהילה בעיר שאקי. בשנת ה'תרנ"ח (1899) הוציא את ספר השאלות ותשובות "שאלות חיים". מלבד ספר זה הוא כתב ספרי דרשות. כמו כן, עסק רבות בספרי פילוסופיה יהודית וגם הכללית. במיוחד הוא הקדיש זמן לספר "אור השם" של רבי חסדאי קרשקש. הרב פלנסברג היה הראשון שכתב לחלק מהספר פירוש בעברית. הרב פלנסברג ראה בדרך מחשבתו של רח"ק דרך מקורית שאינה נשענת על הפילוסופיה האריסטוטלית, והיא "הדרך שתעמוד לעד" לדבריו. ספרו, שהגיע לידיהם של אברהם אליהו הרכבי וד"ר אברהם ברלינר כנראה השפיע על הוגים רבים בהם הברון דוד גינזבורג שלימד ספר זה באקדמיה בסנט פטרבורג. כמו כן הוא כתב בכתבי עת שונים כמו הלבנון, המגיד והמליץ. ידועה ביותר היא סדרה בת תריסר מאמרים שפרסם בשם "מורי נבוכי הזמן החדש" בכתב העת "הלבנון". נפטר בכ"א בתמוז ה'תרע"ד, ונקבר בשאקי. נישא לאיטה, אחות אשתו של הרב זכריה מנדל כ"ץ לימים רבה של ראדין. בתו, אסתר רובינשטיין, פעילת ציבור בווילנה ואשתו של הרב יצחק רובינשטיין, רבה של וילנה. וחבר הסיים והסנאט בפולין. נכדו ד"ר יוסף אבן-אודם היה הרופא של הרצליה ובלשן. שו"ת שאלות חיים, וילנה, תרנ"ח, באתר היברובוקס דברי ירמיהו, וילנה, תרנ"ח, באתר היברובוקס - (דרושים) דברי ירמיהו על בראשית, חלק שני, וילנה, תרס"ט, באתר היברובוקס דברי ירמיהו על התורה, ספר שמות, וילנה, תרפ"ז (עם הקדמת בן המחבר ובה תולדות חיי אביו) נזר הנצחון, וילנה, תרמ"ג, באתר היברובוקס - ובויקיטקסט - על ויכוח רבי יהושע בן חנניה עם "סבי דאתונא". שיר השירים עם ביאור מרכבות עמי, וילנה, תר"ע – קישור לספר באתר הספרייה הלאומית ספר אור ה' עם פירוש אוצר חיים, וילנה, תרס"ה-תרס"ט קישור לספר באתר הספרייה הלאומית נתן אופיר (אופנבכר), "ההתעניינות בספר אור ה' לר' חסדאי קרשקש בראשית המאה העשרים והיחס האוהד של הרב ח"י פלענסבערג, הרב הנזיר והראי"ה קוק", בתוך: אסתי אייזנמן וזאב הרוי (עורכים), אור השם מספרד – חייו, פועלו והגותו של ר' חסדאי קרשקש, מרכז זלמן שזר, ירושלים, תש"ף, עמ' 302-305.
מיילס קאברדייל

מַיילְס קַאבֶרְדֵיל (באנגלית: Myles Coverdale, או גם Miles Coverdale‏; 1488 – 20 בינואר 1569) היה מלומד אנגלי, מתרגם הביבליה שהוציא לאור את התרגום המודפס הראשון לאנגלית של הברית הישנה והחדשה. הוא כנראה נולד במחוז קאבר דייל (עמק קאבר), בצפון רידינג (יורקשייר) בסביבות 1488. הוא למד באוניברסיטת קיימברידג', שם קיבל תואר ראשון במשפט קאנוני ב-1531. הוא הפך לכומר הקהילה של נוריץ' ב-1514, ואז ב-1523 הצטרף למנזר האוגוסטיני בקיימברידג', שאב המנזר שלו קודם לכן היה רוברט בארנס. הוא כנראה היה גורם חשוב בהחלטה של קאברדייל להצטרף לרפורמה. כאשר בארנס, שהואשם בכפירה, הועלה על המוקד בשנת 1526, לקח קאברדייל חלק בהגנתו לפני שעזב את המנזר והתמסר כולו להטפה. מ-1528 עד 1535 נראה שהוא בילה את רוב זמנו ביבשת. בשנת 1535 הוא פרסם את המהדורה המלאה הראשונה של הביבליה באנגלית, הידועה בשם הביבליה של קאברדייל. מכיוון שקאברדייל לא ידע יוונית עתיקה או עברית מקראית, הוא הסתמך על חמישה טקסטים מקוריים בלטינית, אנגלית וגרמנית, כולל תרגום הברית החדשה של ויליאם טינדייל (מהדורת אנטוורפן, מתוארכת 1535), ותרגומיו החלקיים לברית הישנה, החומש וספר יונה. הספר הודפס באנטוורפן, במימון חלקי על ידי יאקוב ואן מטרן. בשנת 1537 שולבו תרגומיו בביבליה של מתיו (אנ'). בשנת 1538 הוא התגורר בפריז, ופיקח על הדפסת הביבליה הגדולה (אנ'), בעוד שבאותה שנה הופיעו בלונדון ובפריז מהדורות של הברית החדשה בלטינית ואנגלית, האחרונה על ידי קאברדייל. התנ"ך הזה משנת 1538 הוא מהדורה דו-לשונית, המקבילה את תרגום הוולגטה לתרגום של קאברדייל לאנגלית. הוא חזר לאנגליה בשנת 1539, והתיישב לזמן מה בניוברי (אנ') בברקשייר, ממנה הוא נאלץ לברוח לאחר הוצאתו להורג של חברו ומגנו תומאס קרומוול. הוא חי בגלות בטיבינגן ובין השנים 1527–1540 כיהן ככומר ומורה בית ספר בברגצאברן (היום באד ברגצאברן, Bad Bergzabern) שבנסיכות הבוחר מפפאלץ. אלו שנים של אומללות עבורו. במרץ 1548, הוא חזר לאנגליה שם התקבל היטב בחצרו של המלך הפרוטסטנטי החדש, אדוארד השישי. הוא מונה לכומר המלך ולכומר למלכה האם קתרין פאר. בשנת 1551, הוא מונה לבישוף של אקסטר, אך נאלץ לוותר על תואר זה כאשר מרי הראשונה, מלכת אנגליה הקתולית עלתה על כס המלכות. לאחר מכן עבר לממלכת דנמרק, שם גיסו היה הכומר של המלך, לאחר מכן לעיר וסל (אנ') (בגרמניה של ימינו), לפני שחזר לברגצאברן. בשנת 1553 הוא חזר לאנגליה שם לא חזר לתפקידיו כבישוף. מ-1564 עד 1566 הוא שימש כרקטור (כומר קהילה) של כנסיית סנט מגנוס, לא רחוק מגשר לונדון. קאברדייל מת בלונדון ב-19 בפברואר 1568,ונקבר בכנסיית סיינט ברתולומיאו (אנ'). התרגום שלו לפסלטר (בנצרות, ספר תהילים וכן תפילות נוספות) המשיך לשמש בספר התפילה (אנ') של הכנסייה האנגליקנית עד סוף המאה ה-20, והוא נותר התרגום המוכר ביותר של המזמורים עבור אנגליקנים רבים. עיבודים מוזיקליים רבים לתהילים מבוססים על תרגומו. התרגום שלו לקאנון של המיסה (אנ') נמצא עדיין בשימוש בכמה כנסיות קתוליות של אנגליקנים שהמירו דתם לקתוליות. מדיה וקבצים בנושא מיילס קאברדייל בוויקישיתוף מיילס קאברדייל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מיילס קאברדייל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Dictionary of National Biography, 1885-1900/Coverdale, Miles 1911 Encyclopædia Britannica/Coverdale, Miles Coverdale Bible online Miles Coverdale – Find a Grave site Royal Berkshire History: Miles Coverdale (1488–1569) Works by Myles Coverdale at Post-Reformation Digital Library
טיה וסלינה

טיה וסלינה (בגרמנית: Teya & Salena) הן צמד מוזיקלי אוסטרי, שנוסד על ידי טאודורה שפיריק וסלינה-מאריה אדבאוור. הצמד התחרה באירוויזיון 2023 עם השיר "Who the Hell is Edgar?". שפיריק ואדבאוור נפגשו בשנת 2021, כשנבחנו לתחרות הכישרונות Starmania. אדבאוור הודחה בשלב חצי הגמר, ואילו שפיריק סיימה את התחרות במקום השני. הראשונה מביניהן השתתפה ב-2017 בעונה השביעית של "The Voice of Germany", שם זכתה לליוויו של סמו הבר. ב-31 בינואר 2023 הוכרז על ידי ORF כי הצמד עתיד לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת. שתיהן השתתפו בעברן במספר אירועי קדם של אוסטריה לאירוויזיון: שפיריק ב-2020 עם "Judgment Day" ואדבאוור ב-2019 עם "Behind The Waterfall".‏ שפיריק אף השתתפה עם שירה גם בקדם הסרבי, לאחר שלא נבחרה על ידי רשות השידור האוסטרית. היא הגיעה למקום העשירי מתוך שנים-עשר משתתפים. שירו של הצמד לתחרות, "Who the Hell is Edgar?", יצא לאור ב-8 במרץ. ב-11 במאי 2023 ביצע הצמד את "Who the Hell is Edgar?" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אוסטריה הופיעה ראשונה, לפני פורטוגל. Geheimnis gelüftet: Ex-Starmaniacs singen für Österreich 🇦🇹 Austria: Teya and Salena to Eurovision 2023 Teya & Salena - Fab Two für Liverpool Eurovision 2023 Semi-final 2 Results Eurovision 2023: Running order in the Grand Final
סכימנוזאורוס

סכימנוזאורוס (שם מדעי: Scymnosaurus; מיוונית עתיקה: "לטאת גור אריות") הוא סוג נכחד של תראפסיד מקבוצת התרוצפליה אשר חי בדרום אפריקה במשך הפרם עד לתחילת הטריאס שלפני 265 עד 250 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1903 על ידי החוקר הסקוטי דרום-אפריקני רוברט ברום (אנ') והוא נחשב לבן למשפחה Scylacosauridae או ה-Lycosuchidae. כיום מזוהים 3 מינים מאומתים שלו: S. ferox‏, S. watsoni ו-S. major, בעוד מין רביעי מוצא: S. warreni, נחשב לעיתים למשוייך לסוג מוסכורינוס. מאובניהם של מרבית הפריטים לא היו מזוהות למעט הימצאתם ברחבי דרום אפריקה, מה שמקשה על איתורם המדויק. עם זאת הם הגיעו אל החוקר ברום, אשר עסק בזיהוים של תראפסידים שונים בין 1903 ל-1950. היה זה התרוצפל הגדול ביותר, בייחוד אצל המין: S. major, אשר היה בעל גולגולת עבה ומוארכת באורך 210 מ"מ. היצור עצמו הגיע לגודל של צבוע מודרני והיה בעל מבנה שיניים ארוכות מכוסות אמייל שהותאם לקריעת טרף. הוא היה כנראה יצור חם דם עם מטבוליזם גבוה כמו אצל יונקים ועופות, על פי המבנה של פיו. סכימנוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) J. Van Den Heever (1987), Dissertation Presented for the Degree of Doctor of Philosophy at the University of Stellenbosch Hancox, P.J; Rubidge, B.S (2001). "Breakthroughs in the biodiversity, biogeography, biostratigraphy, and basin analysis of the Beaufort group". Journal of African Earth Sciences. 33 (3–4): 563–577. doi:10.1016/s0899-5362(01)00081-1. ISSN 1464-343X.
סטרפסודוס

סטרפסודוס (שם מדעי: Strepsodus; מילולית מיוונית עתיקה: "שן עקומה") הוא סוג נכחד דג מהמחלקה בעלי סנפירים בשרניים, אשר התקיים במשך הקרבון שלפני 345 עד 306.9 מיליון שנה באמריקה הצפונית ואוסטרליה. הסוג התגלה בתצורות מספר מאובנים בפנסילבניה, וירג'יניה המערבית, בריטניה ואירלנד והוא נאסף בידי החוקרים למוזיאון לגאולוגיה שבלונדון. הסוג תואר בשנת 1865 בידי החוקרים האנגלים: תומאס הנרי האקסלי ורוברט את׳רידג׳ (אנ'). בסוג זה נכלל מין יחיד - Strepsodus sauroides. דג זה היה טורף גדול יחסית וקרובו של הריזודוס, אשר היה בעל גוף באורך של 3 עד 5 מטרים, כך שהיה אחד מהגדולים בבני קבוצתו אך קטן מהריזודוס, דבר הידוע בעיקר מקשקשיו שהגיעו לאורך 40 מ"מ. בדומה לריזודוס ומינים קרובים הוא היה דג בעל מבנה חצי-אמפיבי והייתה לו לסת עבה וגבוהה בעלת ניבים מזדקרים, עיניים קטנות וסנפירים קטנים שהתאימו כנראה לתנועה על קרקעית הים. היה זה כנראה טורף אורב שתפס דגים אחרים, רכיכות וסרטנים ובעלי ארבע רגליים קטנים. מדיה וקבצים בנושא סטרפסודוס בוויקישיתוף סטרפסודוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סטרפסודוס, באתר GBIF (באנגלית) Fossilworks: Strepsodus, www.fossilworks.org Jonathan E. Jeffery, THE CARBONIFEROUS FISH GENERA STREPSODUS AND ARCHICHTHYS (SARCOPTERYGII: RHIZODONTIDA): CLARIFYING 150 YEARS OF CONFUSION, Palaeontology 49, 2006-01, עמ' 113–132 doi: 10.1111/j.1475-4983.2005.00531.x
הטלה (ביולוגיה)

הטלה היא אופן הולדה של בעלי חיים מטילי ביצים, המאפשר לעובר להתפתח מחוץ וללא תלות בגוף ההורה. זאת בניגוד לבעלי חיים משריצים אשר אשר מולידים צאצאים מפותחים יחסית. אופן הולדה זה מצוי אצל רוב הדגים, דו-חיים, רוב הזוחלים, וכל הפטרוזאוריה, הדינוזאורים (כולל עופות) יונקי הביב, החרקים, רכיכות ועכבישנים. באופן מסורתי נהגו מבחינה ביולוגית להתייחס לכל בעלי החיים מטילי הביצים כקבוצה אחת לעומת בעלי חיים שמשריצים צאצאים חיים. עם זאת, הביולוג Thierry Lodé (2001) הציע לחלק את הקטגוריה המסורתית של הטלה לקטגוריות משנה. הטלה (ovuliparity) והטלה אמיתי (oviparity) בהתבסס על הקשר בין הזיגוטה (ביצית מופרית) לבין ההורים : הטלה (Ovuliparity): הפריה חיצונית. הביצים שהנקבה משחררת לסביבה מכילות ביצים שאינם מופרות, והזכר מפרה אותן מחוץ לגופה. הביצים של רוב המינים ברוב המקרים הביצים מכילות כמות ניכרת של חלמון לתמיכה בצמיחת העובר ובפעילותו לאחר ההפריה, ולעיתים גם למשך זמן מה לאחר הבקיעה. הולדה זו נחשבת לצורת ההולדה העתיקה ביותר ממנה התפתחו הצורות האחרות. צורה הולדה זו קיימת בקרב חולייתיות רוב הדגים ורוב הדו-חיים. כמו גם בקרב צורבים, מסרקנים, קווצי עור, רכיכות, ועוד כמה מערכות אחרות. הטלה אמיתית (Oviparity): הפריה פנימית. בצורת הטלה זו ההפריה מתרחשת בתוך גוף האם. בין אם הזכר מחדיר את הזרע לנקבה ובין אם היא קולטת אותו באופן אקטיבי או פסיבי - הנקבה מטילה ביצים המכילות זיגוטות עם כמות ניכרת של חלמון כדי להאכיל את העובר בזמן שהוא נשאר בביצה. הביצה אינה נשמרת בגוף במשך רוב תקופת ההתפתחות של העובר. הטלה אמיתית מתרחשת בכל הציפורים, ברוב הזוחלים, בחלק מהדגים וברוב פרוקי הרגליים. מבין היונקים ארבעה מינים של יונקי הביב (ברווזן קיפודניים) הם מטילי ביצים אמיתיים. הטלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Lode, Thierry (2012). "Oviparity or viviparity? That is the question ...". Reproductive Biology. 12: 259–264. doi:10.1016/j.repbio.2012.09.001. PMID 23153695. Thierry Lodé (2001). Les stratégies de reproduction des animaux (Reproduction Strategies in Animal Kingdom). Eds. Dunod Sciences. Paris.