הקרב האחרון של ביסמרק

הקרב האחרון של אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק התרחש באוקיינוס האטלנטי כ-300 מיילים ימיים (560 ק"מ) ממערב לברסט, צרפת, ב-26–27 במאי 1941 בין אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק וגורמים ימיים ואוויריים של הצי המלכותי הבריטי. למרות שזו הייתה פעולה מכרעת בין אוניות ראשה, אין לה שם מקובל. זה היה שיאו של מבצע רייניבונג שבו נכשל הניסיון של שתי אוניות גרמניות לשבש את השיירות האטלנטיות לבריטניה עם הטבעת הביסמרק. הקרב האחרון כלל ארבעה שלבים עיקריים. השלב הראשון בשלהי 26 במאי כלל מתקפות אוויריות של מפציצי טורפדו של נושאת המטוסים הבריטית ארק רויאל, אשר השביתה את ציוד ההיגוי של ביסמרק, תקעה את ההגאים שלה במצב פנייה ומנעה את בריחתה. השלב השני היה מעקב והטרדה של ביסמרק בלילה של 26/27 במאי על ידי משחתות בריטיות ופולניות, ללא נזק רציני לאף ספינה. השלב השלישי בבוקר 27 במאי היה מתקפה של אוניות המערכה הבריטיות קינג ג'ורג' החמישי ורודני שנתמכו על ידי הסיירות הכבדות נורפוק ודורסטשייר. לאחר כ-100 דקות של לחימה, ביסמרק הוטבעה על ידי ההשפעות המשולבות של ירי פגזים, פגיעות טורפדו והטבעה עצמית. בצד הבריטי, רודני נפגעה קלות מהחטאות פגזים ומהשפעות הפיצוץ של התותחים שלה. ספינות מלחמה בריטיות חילצו 110 ניצולים מביסמרק לפני שנאלצו לסגת בגלל תצפית לכאורה של צוללת, והותירו כמה מאות אנשים לגורלם. צוללת וספינת מזג אוויר גרמנית הצילו עוד חמישה ניצולים. בשלב האחרון, הספינות הבריטיות הנסוגות הותקפו למחרת ב-28 במאי על ידי מטוסי הלופטוואפה, וכתוצאה מכך אובדן המשחתת אה"מ מאשונה. בפיקודו של מפקד הצי גינתר ליטיינס, אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק והסיירת הכבדה פרינץ אויגן ניסו לפרוץ לאוקיינוס האטלנטי כדי לתקוף שיירות. הספינות יורטו על ידי כוח בריטי מצי הבית. בקרב מצר דנמרק שהתרחש ב-24 במאי, ניזוקו מכלי הדלק של ביסמרק וכמה תאי מכונות, כולל חדר דוודים, הוצפו. כוונת הקפטן שלה הייתה להגיע לנמל ברסט לתיקון. נחוש לנקום את טביעת "גאוות הצי" אה"מ הוד בקרב מצר דנמרק, הבריטים התחייבו לכל יחידה אפשרית לצוד את ביסמרק. אוניית המערכה הישנה מסדרת רוונג', אה"מ ראמיליס נותקה מתפקידה בשיירה דרומית מזרחית לגרינלנד והצטוותה לקבוע מסלול ליירט את ביסמרק אם תנסה לפשוט על נתיבי הים מול צפון אמריקה. אה"מ פרינס אוף ויילס הפגועה והסיירות נורפוק וסאפוק עדיין היו במגע עם הספינות הגרמניות לאחר קרב מצר דנמרק. שאר צי הבית, המורכב מאוניית המערכה אה"מ קינג ג'ורג' החמישי, מסיירת המערכה אה"מ ריפאלס, נושאת המטוסים אה"מ ויקטוריוס, ארבע סיירות קלות ומלוותיהן, כבר יצאו להפלגה מסקפה פלו לפני אובדן הוד. אוניית המערכה אה"מ רודני נותקה מתפקידי הליווי ממערב לאירלנד וקבעה מסלול יירוט לביסמרק. כוח H כבר יצא מגיברלטר עם נושאת המטוסים אה"מ ארק רויאל, סיירת המערכה אה"מ רינואון והסיירת הקלה אה"מ שפילד ב-23 במאי כדי להשתלט על תפקידי הליווי של ספינות אחרות, אבל ברגע שהתברר שהביסמרק פונה לצרפת, הכוח פנה לכיוון צרפת ליירט את ביסמרק. הסיירת הכבדה אה"מ לונדון ליוותה שיירה מגיברלטר לבריטניה וגם קיבלה הוראה ליירט. גם הסיירת הקלה אה"מ אדינבורו שחיפשה רצי מצור באזור ממערב לכף פיניסטר קיבלה הוראה להצטרף לציד. בשעות הערב המוקדמות של 24 במאי פנתה ביסמרק לזמן קצר לעבר רודפיה (פרינס אוף ויילס והסיירות הכבדות נורפוק וסאפוק) כדי לחפות על בריחת בת לווייתה, הסיירת הכבדה פרינץ אויגן להמשיך הלאה אל האוקיינוס האטלנטי. בשעות הערב המאוחרות של אותו היום, בוצעה התקפה על ידי קבוצה קטנה של מפציצי טורפדו דו-כנפיים פיירי סורדפיש של טייסת אוויר 825 בפיקודו של יוג'ין אסמונדה מנושאת המטוסים ויקטוריוס. פגיעה אחת הושגה, אך גרמה רק נזק שטחי לחגורת השריון של ביסמרק. בתחילת 25 במאי הכוחות הבריטיים איבדו את המגע עם ביסמרק, אשר פנתה לכיוון צרפת בזמן שהבריטים חיפשו צפון מזרחה, בהנחה שהיא חוזרת לנורווגיה. מאוחר יותר ב-25 במאי מפקד הכוח הגרמני, אדמירל גינתר ליטיינס, ככל הנראה לא מודע לכך שאיבד את רודפיו, שבר את שתיקת הרדיו כדי לשלוח הודעה מוצפנת לגרמניה. זה איפשר לבריטים לבחון את מיקומה המשוער של ביסמרק ולהסיק שאוניית המערכה הגרמנית פונה לצרפת. אולם עד עכשיו, הדלק הפך לדאגה גדולה לשני הצדדים: עקב נזקי הקרב, אובדן הדלק שלאחר מכן ובגלל שביסמרק לא תדלקה בנורווגיה וגם לא ממכלית בזמן שהייתה בנסיעה לצפון האוקיינוס האטלנטי, ליטיינס נאלץ לשמור על מהירות חסכונית של 21 קשרים במקום להפליג במהירות שיא לצרפת. מצי הבית הרודף, פרינס אוף ויילס, ריפאלס, ויקטוריוס וארבעת הסיירות והסאפוק נאלצו לנתק מגע. רק קינג ג'ורג' החמישי ונורפוק הצליחו להמשיך לעקוב אחריה. מכיוון שגם מסך המשחתות של קינג ג'ורג' החמישי חסרו דלק, שייטת המשחתת הרביעית המורכבת מהמשחתות קוסאק, סיק, מאורי וזולו, והמשחתת הפולנית פיורון, בפיקודו של קפטן פיליפ ויאן קיבלו הוראה להתנתק משיירת WS-8B ולמסך את קינג ג'ורג' החמישי. בשעה 10:30 ב-26 במאי זוהתה ביסמרק על ידי מטוס סיור קטלינה של פיקוד החופים מטייסת 209 RAF שטס מעל האוקיינוס האטלנטי מבסיסו ב-Lough Erne בצפון אירלנד מעבר לפרוזדור דונגאל. הוא הוטס על ידי קצין הטיסה הבריטי דניס בריגס ועל ידי משקיף הצי האמריקני צוער לאונרד ב. סמית'. סמית' היה בשליטה כאשר הבחין בביסמרק (דרך כתם שמן נגרר ממכל הדלק הפגוע של האונייה) ודיווח על מיקומה לאדמירליות. מעט לפני בשעה 09:00 שיגרה ארק רויאל מטוסי סיור וחצי שעה אחרי הקטלינה, שני מטוסי סורדפיש מצאו גם את הביסמרק. מכאן ואילך, מיקום האונייה הגרמנית היה ידוע לבריטים, אם כי יהיה צורך להאט את האויב במידה ניכרת אם יחידות כבדות יקוו להילחם בה מחוץ לטווח המטוסים הגרמניים היבשתיים. עם קבלת ההודעה מהקטלינה, החליט ויאן לא להצטרף לאוניות המערכה הבריטיות הרודפות, אלא לנווט ישירות לביסמרק. כל התקוות הבריטיות נתלו כעת בכוח H ובמשחתות הללו. בשעה 14:50 ב-26 במאי בתנאי מזג אוויר נוראיים, ארק רויאל שיגרה 15 מטוסי סורדפיש להתקפה על הביסמרק. המטוסים לא הוזהרו שהסיירת שפילד נשלחה קדימה כדי לעקוב אחר הביסמרק, במקום זאת נאמר להם שאין ספינות אחרות בסביבה. מטוסי הסורדפיש תקפו בראות גרועה את הסיירת שפילד, אך לחלק מהטורפדות שלהם היו מרעומים מגנטיים פגומים שגרמו להתפוצצותם בפגיעה בגלים, וניתן היה להתחמק מהטורפדות הנותרות. בשעה 19:10 שוגרו אותם כלי טיס להתקפה שנייה עם טורפדות עם מרעומי מגע. בשעה 19:50 דהר כוח H לעבר ה-U-556 שהשיגה תנוחת ירי מושלמת כדי לפגוע גם בארון רויאל וגם ברינואון, אבל הצוללת ירתה את כל הטורפדות שלה בפעולות קודמות ולא יכלה לתקוף. המטוסים יצרו כעת קשר ראשון עם השפילד בשעה 20:00, מה שכיוון אותם לביסמרק. למרות יד העזרה הזו ומכ"מי ה-ASV II שלהם, הם לא הצליחו למצוא את האונייה הגרמנית. כעבור חצי שעה הם נאלצו ליצור קשר מחדש עם השפילד שיכלה סוף סוף לשלוח אותם לביסמרק. המתקפה החלה בשעה 20:47 ונמשכה חצי שעה. שלושה מטוסים נאלצו ליצור קשר מחדש עם השפילד בפעם השלישית. לפגיעה ראשונה באמצע האונייה הייתה השפעה מועטה, אבל פגיעה שנייה מאחור תקעה את ההגה ואת ציוד ההיגוי של ביסמרק ב-12° לכיוון שמאל. זה הביא לכך שהיא הייתה מסוגלת, בתחילה, להפליג רק במעגל גדול. ביסמרק ירתה עם החימוש הראשי והמשני שלה נגד המטוס התוקף, תוך ניסיון לפגוע במטוסי הטורפדו הנמוכים עם ניתזי הפגזים. לאחר שההתקפה הסתיימה, ביסמרק ירתה עם הסוללה הראשית שלה לעבר שפילד שעקבה אחריה. המטח הראשונה פספס בקילומטר אחד, אולם המטח השני נחת סביב הסיירת. רסיסי פגזים נחתו על שפילד, הרגו שלושה אנשי צוות ופצעו שניים אחרים. ארבעה מטחים נוספים נורו אך לא נרשמו פגיעות. שפילד נסוגה במהירות בחסות מסך עשן. שפילד איבדה את המגע עם ביסמרק בראות הנמוכה, אך מעט לפני השעה 22:00 היא פגשה את קבוצת חמשת המשחתות של ויאן והצליחה להכווין אותן לביסמרק. קינג ג'ורג' החמישי ורודני הצטרפו בסביבות השעה 18:00 והתקרבו מצפון-מערב. מכיוון שהמשחתות של ויאן שמרו על קשר עם הביסמרק ועקבו אחריה כל הלילה, הוא החליט לנווט דרומה, אפילו לדרום מערב וליצור מעגל כדי להיות מסוגל להילחם בביסמרק בבוקר בצללית נגד מזרח. גם הסיירת הכבדה נורפוק והסיירת הקלה אדינבורו התקרבו בנפרד מצפון-מערב. אדינבורו נאלצה לנטוש את המרדף בגלל מחסור בדלק אבל נורפוק תפסה עמדה מצפון לביסמרק. סיירת כבדה אחרת דורסטשייר התקרבה ממערב ותיצור קשר למחרת בבוקר. לאחר שאספה את מטוסיה, ארק רויאל וכוח H החזיקו תחילה מצפון לביסמרק, אך במהלך הלילה הפליגו דרומה ונשארו בסביבה. מאמצי התיקון של הצוות לשחרר את ההגה כשלו. ביסמרק ניסתה לנווט על ידי חילופי כוחם של שלושת צירי המדחף שלה, מה שבמצב הרוח והים בעוצמה 8, הביא לכך שהאונייה נאלצה להפליג לעבר קינג ג'ורג' החמישי ורודני, שתי אוניות מערכה בריטיות שרדפו אחרי ביסמרק מכיוון מערב. בשעה 23:40 ב-26 במאי, אדמירל ליטיינס מסר לקבוצה מערב, בסיס הפיקוד הגרמני, את האות "האונייה בלתי ניתנת לתמרון. אנחנו נילחם עד הפגז האחרון. יחי הפיהרר". שעה לאחר התקפת מטוסי הסורדפיש, המשחתות מאורי ופיורון יצרו מגע עם הביסמרק בשעה 22:38. פיורון תקפה מיד, וסימנה את זהותה כספינה פולנית, אך לא הצליחה לשגר טורפדו. היא התקרבה מספיק קרוב כדי לירות לעבר ביסמרק עם התותחים שלה, אבל אז איבדה מגע ולא מילאה עוד תפקיד בקרב. התדרדרות מזג האוויר הפכה התקפה מרוכזת לבלתי אפשרית. לאורך אותו הלילה, ביסמרק הייתה יעד להתקפות טורפדו לסירוגין על ידי המשחתות של ויאן. בעשר גישות בין 22:38 ל-06:56 ירו קוסאק, מאורי, זולו וסיק 16 טורפדות אך אף אחד לא פגע. אחד הפגזים של ביסמרק גזז מהאנטנה של קוסאק ושלושה פגזים אחרים פגעו מסביב לזולו ופצעו שלושה אנשי צוות. בין השעות 02:30 ל-03:00 ירו המשחתות פגזי תאורה לבקשתו של טובי על מנת להפוך את מיקומה לגלויה עבור אוניות המערכה. טקטיקת ההטרדה המתמדת של המשחתות עזרה לשחוק את המורל של הגרמנים והעמיקה את העייפות של הצוות שהיה כבר תשוש. בין השעות 05:00 ל-06:00, הורה ליטיינס על שיגור מטוס צף אראדו Ar 196 לחוף הצרפתי, כדי לאבטח את יומן המלחמה של האונייה, צילומי הקרב עם הוד ומסמכים חשובים נוספים. רק אז התגלה שמעוט המטוס לא פועל עקב נזקי קרב שקרו ב-24 מפגיעות של פרינס אוף ויילס. לאחר מכן נדחק המטוס עם דלק מלא מעל הסיפון כדי להפחית את הסיכון לשריפה בקרב הקרוב. לאחר מכן, ליטיינס שלח שדר רדיו בשעה 07:10 כדי שצוללת תיפגש עם הביסמרק כדי להביא את המסמכים הללו. ה-U-556 הוקצתה מיד למשימה זו, אך הצוללת החמיצה את הפקודה ששודרה כי היא הייתה בצלילה. ה-U-556 ממילא הייתה קצרה מדי בדלק כדי להיות מסוגלת לבצע את הפקודה. המשימה הועברה לאחר מכן ל-U-74 אבל עד אז הביסמרק כבר טבעה. כשהיחידות הבריטיות התכנסו למיקומה של ביסמרק, טובי נתן את הוראותיו לקרב האחרון. תחילה הוא הורה לרינואון שצמצמה למרחק של 17 מיילים מהביסמרק, לא להשתתף בקרב. רינואון הייתה משוריינת באופן דומה להוד, וטובי לא רצה להסתכן שוב. הוא הורה למפקד של רודני להתקרב ל-15,000 יארד (14,000 מטר) כמה שיותר מהר, ואף שעליו להתאים באופן כללי לתנועותיה של קינג ג'ורג החמישי, הוא היה חופשי לתמרן באופן עצמאי. בוקר יום שלישי, 27 במאי 1941, הביא שמים אפורים כבדים, ים סוער ורוח חזקה מצפון-מערב. בגלל סערה צפון-מערבית זו, טובי דחה את המתקפה הסופית מהזריחה עד לאור יום בהיר והגיע למסקנה שהתקפה על ביסמרק מכיוון הרוח אינה רצויה. הוא החליט להתקרב במישור צפון-מערבי לפני הפריסה. נורפוק הייתה הספינה הראשונה שראתה את הביסמרק בבוקר 27 במאי. בראות גרועה נקלעה הסיירת לעבר ספינה לא מזוהה, והבהבה אותות זיהוי לפני שהבינה שזו אוניית המערכה הגרמנית. נורפוק פנתה במהירות ויצרה קשר עם אוניות המערכה הבריטיות לפני שהצטרפה לקרב האחרון. בשעה 08:43, תצפיות על קינג ג'ורג' החמישי הבחינו בביסמרק, כ-25,000 יארד (23,000 מטר) משם; רודני פתחה באש ראשונה בשעה 08:47, ואחריה במהירות קינג ג'ורג' החמישי. ביסמרק לא הצליחה לנווט עקב נזקי הטורפדו להגאים, והתנועות הבלתי צפויות שנבעו מכך הפכו את האונייה לפלטפורמת תותחים לא יציבה ויצרו בעיית ירי קשה. זה היה מסובך עוד יותר בגלל הסערה החזקה. עם זאת, ביסמרק השיבה אש בשעה 08:50 עם התותחים הקדמיים שלה, ועם המטח השני שלה, היא החלה לפגוע מסביב לרודני. זה היה הכי קרוב שהיא הגיעה לקלוע פגיעה בכל ספינת מלחמה בריטית בקרב האחרון, כי בשעה 09:02, מטח פגזים 16 אינץ' (406 מילימטרים) מרודני פגע במבנה העילי הקדמי, בגשר ובמנהל בקרת האש הראשי והרג את רוב הקצינים הבכירים. המטח גם פגע בצריחי הסוללה הראשית הקדמית. תחנת בקרת האש האחורית השתלטה על כיוון הצריחים האחוריים, אך לאחר שלושה מטחים הושבתו גם הם. כששתי תחנות בקרת האש יצאו מפעילות, הירי של ביסמרק הפך ליותר ויותר לא יציב, מה שאיפשר לבריטים לצמצם את הטווח. נורפוק ודורסטשייר צמצמו טווח והחלו לירות עם תותחי 8 אינץ' (203 מילימטרים) שלהם. בסביבות השעה 09:10 נורפוק ירתה ארבעה טורפדות ורודני ירתה שישה טורפדות ממרחק של יותר מ-10 ק"מ, אך לא נצפו פגיעות. בסביבות השעה 09:31 כל ארבעת צריחי הסוללה העיקריים של הביסמרק הושבתו מפעילות. כשהאונייה כבר לא מסוגלת להשיב מלחמה, הקצין הראשון הנס אלס, הקצין הבכיר ששרד, הוציא אז את הפקודה להטביע את הביסמרק. על הפסקת כל אמצעי בקרת הנזקים, על פתיחת כל הדלתות האטומות למים, על כך שצוות חדר המכונות יכין מטעני הטבעה, והצוות ינטוש את האונייה. אלס עבר דרך האונייה, וחזר על הפקודות הללו לכל מי שפגש, עד בסביבות השעה 10:00 כאשר פגז מקינג ג'ורג' החמישי חדר לחגורת המצודה העליונה והתפוצץ במזנון האחורי של האונייה, והרג את אלס וכמאה אחרים. גרהרד יונאק, קצין ההנדסה הבכיר ששרד, הורה לאנשיו להגדיר את מטעני ההטבעה עם פתיל של 9 דקות. מערכת האינטרקום בחדר המנועים התקלקלה אז הוא שלח שליח כדי לאשר את הפקודה לפוצץ את המטענים, אך כשהשליח לא חזר מעולם לא חזר יונאק דרך את המטענים והורה לצוות ההנדסה לנטוש את האונייה. ברגע שכל ארבעת צריחי הסוללה הראשיים של ביסמרק יצאו מכלל פעולה (בסביבות השעה 09:31), רודני צמצמה טווח לסביבות 3,000 יארד (2,700 מטר) ללא מניעה לירות בתותחים שלה בטווח נקודתי לתוך המבנה העילי של ביסמרק. קינג ג'ורג' החמישי נשארה במרחק גדול יותר כדי להגביר את האפשרות שהפגזים הצוללים שלה יפגעו בסיפונים של ביסמרק בצורה אנכית ויחדרו פנימה. בשעה 10:05 שיגרה רודני ארבע טורפדות לעבר ביסמרק, וטענה לפגיעה אחת. עד 10:20 לאוניות המערכה הבריטיות אזל הדלק. הביסמרק שקעה בירכתיים עקב הצפה בלתי מבוקרת מתקדמת ונטתה 20 מעלות לשמאל, אז טובי הורה לדורסטשייר לצמצם טווח ולטרפד את ביסמרק הנכה בזמן שקינג ג'ורג' החמישי ורודני ניתקו מגע ופנו לשמאל. בזמן שהתקפות הטורפדו התרחשו, ביסמרק כבר נטתה בצורה כל כך גרועה שהסיפון כבר נשטף חלקית. דורסטשייר ירתה זוג טורפדות לצד הימני של ביסמרק, שאחד מהם פגע. לאחר מכן, דורסטשייר נעה לצד השמאלי שלה וירתה טורפדו נוסף, שגם הוא פגע. בהתבסס על בדיקה שלאחר מכן של השרידים, נראה שהטורפדו האחרון התפוצץ כנגד המבנה העילי של ביסמרק בצד השמאלי, שהיה אז כבר מתחת למים. ביסמרק החלה להתהפך בערך בשעה 10:35, ובשעה 10:40 החליקה מתחת לגלים, כאשר הירכתיים תחילה. במהלך הקרב ירו שתי אוניות המערכה הבריטיות כ-700 פגזים בעלי קליבר גדול בביסמרק, ובסך הכל, קינג ג'ורג' החמישי, רודני, דורסטשייר ונורפוק ירו ביחד כ-2,800 פגזים, וקלעו בסביבות 400 פגיעות. הלופטוואפה לא הצליח להתערב ב-26 במאי בגלל מזג אוויר גרוע. רק כמה טיסות סיור בוצעו על ידי כמה מטוסי פוקה-וולף Fw 200 קונדור שיכולים היו לאתר את הרודני. ב-27 וב-28 במאי נעשו כמה ניסיונות לתקוף את הספינות הבריטיות. בבוקר 27 במאי היינקל He 111 החטיא את ארק רויאל עם כמה פצצות ורק ארבעה מפציצים מצאו את אוניות המערכה הבריטיות אך לא הצליחו לרשום פגיעה. ב-28 במאי הפליגו המשחתות מאשונה וטרטר לכיוון צפון אירלנד במהירות חסכונית בשל מלאי הדלק הנמוכים שלהן והותקפו ב-28 במאי בבוקר על ידי מפציצים. בשעה 09:00 ספגה מאשונה פגיעה, וננטשה עם אובדן של 46 אנשי צוות. ניסיון ראשון להטביע אותה בטורפדו שנורה מטרטר נכשל אך אז היא הוטבעה מירי של משחתות אחרות שהגיעו למקום. גם המשחתת מאורי נפגעה ממפציצים. דורסטשייר ומאורי אספו 85 ו-25 ניצולים בהתאמה. בשעה 11:40 תצפית על דורסטשייר זיהתה פריסקופ ומאמץ החילוץ נזנח בזמן שמאות ניצולי ביסמרק עדיין היו במים. בזמן שהסיירת הבריטית דורסטשייר הייתה עסוקה בחילוץ ניצולים מהמים, הפרח קצונה ג'ו ברוקס קפץ מעבר לדופן האונייה כדי לעזור לגרמנים פצועים לטפס במעלה דופן ספינתו. מלח גרמני אחד איבד את שתי זרועותיו ונתלה על חבל בשיניו; ברוקס ניסה להציל אותו אך נכשל. ברוקס כמעט נותר מאחור כאשר ניתנה אזעקת הצוללת והדורסטשייר החלה להתרחק כשהוא עדיין במים, אך הוא נזרק בשורה על ידי חבריו לספינה ונשלף לסיפון. לאחר הקרב, חזרו ספינות המלחמה הבריטיות לבריטניה עם 109 ניצולי ביסמרק, שכן ניצול אחד (גרהרד לוטיץ') מת מפצעיו למחרת הצלתו ונקבר בים ב-28 במאי 1941 בטקס צבאי מלא על ידי הצוות של דורסטשייר. באותו ערב בשעה 19:30, U-74, אספה שלושה ניצולים מסירת הצלה (הרצוג, האנטש ומאנטיי) ולמחרת בשעה 22:45 אספה סירת מזג האוויר הגרמנית זקסנוואלד שני ניצולים מרפסודה (לורנזן ומאוס). גם הסיירת הכבדה הספרדית הנייטרלית Canarias הגיעה לזירת הטביעה אך לא מצאה ניצולים. מתוך צוות של למעלה מ-2,200 איש, רק 114 שרדו. לאחר הטביעה, אדמירל ג'ון טובי אמר, "הביסמרק ניהלה קרב אמיץ ביותר נגד סיכויים בלתי אפשריים שראויים לימים הישנים של הצי הקיסרי הגרמני, והיא ירדה למצולות כדגליה מתנופפים". מועצת האדמירליות פרסמה הודעת תודה למעורבים: הלורדים מברכים את מפקד צי הבית, ואת כל הנוגעים בדבר במרדף הבלתי פוסק ובהשמדה מוצלחת של ספינת המלחמה החזקה ביותר של האויב. אובדן אה"מ הוד והצוות שלה, שכל כך מתחרטים עליה, ננקמו אפוא והאוקיינוס האטלנטי נעשה בטוח יותר עבור המסחר שלנו ושל בעלי בריתנו. מהמידע הזמין כעת ללורדים, אין ספק שאלמלא הגבורה, המיומנות והמסירות לתפקידה של זרוע הצי האווירית בוויקטוריוס ובארק רויאל, ייתכן שהמטרה שלנו לא הייתה מושגת. מבלי שידעו על גורלה של האונייה, המשיכה קבוצת מערב, בסיס הפיקוד הגרמני, לשדר לביסמרק במשך כמה שעות, עד שסוכנות רויטרס דיווחה על ידיעות מבריטניה כי האונייה הוטבעה. בבריטניה הודיעו לבית הנבחרים על הטביעה מוקדם באותו אחר הצהריים. אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק אוניות המערכה קינג ג'ורג' החמישי ורודני הסיירות הכבדות נורפוק ודורסטשייר 15 מטוסי פיירי סורדפיש של נושאת המטוסים ארק רויאל הסיירת הקלה שפילד המשחתות קוסאק, סיק, זולו, מאורי המשחתת הפולנית פיורון נושאת המטוסים ארק רויאל סיירת המערכה רינואון המשחתות מאשונה, טרטר מדיה וקבצים בנושא הקרב האחרון של ביסמרק בוויקישיתוף