laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בובי ליץ'

בובי ליץ' (באנגלית: Bobby Leach; ‏1858, קורנוול, אנגליה - 26 באפריל 1926, ניו זילנד) היה הגבר הראשון והאדם השני, לאחר אנני טיילור, שחצה את מפלי ניאגרה בתוך חבית. הוא ביצע את הפעלול ב-25 ביולי 1911. בנפילתו, סדק ליץ' את לסתו ושבר את שתי פיקות ברכיו. כתוצאה מכך אושפז למשך שישה חודשים בבית חולים. ליץ' עבד בקרקס של ברנום וביילי (Barnum and Bailey Circus) ולכן פעלולנות לא הייתה זרה לו. קודם לפעלולו במפלי ניאגרה, היה ליץ' בעל מסעדה ברחוב ברידג' והתרברב מול לקוחותיו שכל מה שאנני (טיילור) יכולה לעשות, הוא יכול לעשות יותר טוב. בניגוד לאנני טיילור לפניו, בובי ליץ' נהנה מהצלחה עקב פעלולו. במשך כמה שנים הוא סייר בקנדה, ארצות הברית ואנגליה, סיפר על הרפתקתו במופעי וודביל ואולמות הרצאה, הציג והצטלם עם החבית בה חצה את המפלים. ליץ' חזר למפלי ניאגרה, ניו יורק ב-1920 וניהל בריכת שחייה. בשנות השישים שלו ניסה לשחות דרך המערבולות שבתחתית המפלים אבל נכשל לאחר כמה ניסיונות. בניסיונתיו הכושלים, הציל אותו אדם בשם ויליאם "רד" היל, שהכיר את המפלים והיה ידוע באזור לאחר מכן עקב פעולות ההצלה הרבות שביצע. ב-1926, בזמן סיור פומבי בניו זילנד, ליץ' פצע את רגלו כשהחליק על קליפת תפוז (יש אומרים שהייתה זו קליפת בננה). רגלו הזדהמה, ועקב נמק נאלצו לכרות אותה. למרות הכריתה, ליץ' נפטר מפצעיו חודשיים לאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא בובי ליץ' בוויקישיתוף https://web.archive.org/web/20080723192615/http://reservationsystems.com/niagara_daredevils/bobby_leach.html בובי ליץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ינשוף הרעמה

ינשוף הרעמה (שם מדעי: Jubula lettii) הוא סוג ומין יחיד של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים אשר אנדמי ליערות גשם באפריקה. הינשוף נדיר לצפייה, ולכן רבים מהיבטי אורח חייו לוטים באפלה. משערים כי הוא נמצא תחת סיכון מסוים לקיומו, בשל כריתת יערות, חקלאות ואיבוד בתי גידול. זהו ינשוף בגודל בינוני שאורכו נע בין 30 ל-44 ס"מ, אשר קיבל את שמו מציצות האוזניים ונוצות הצוואר המוארכות שלו, המקנות לראשו מראה "רעמתי". גופו מקושט בפסים וכתמים, וצבוע בחלקיו העליונים בצבע הערמון, בצבע אדמוני בחלקיו התחתונים, ובצבע לבנבן בבטנו. צבע רגליו מקורו צהוב חיוור. משוער כי ינשוף הרעמה מעדיף יערות גשם בעלי עצים גבוהים וחופה צפופה (ראו פירוש:), ולא יערות ירוקי-עד למחצה (ראו פירוש:). יתר על כן, הוא לעולם לא נצפה מחוץ ליער או לקרחת היער. המין מעדיף במיוחד אזורים בהם צמחים מטפסים וחרקים נפוצים בשפע (כמו ליד נהרות). ינשוף הרעמה נצפה במספר מקומות: ליבריה (נימבה ובזבדרו שנמצאת בגרנד קדה; ראו מחוזות ליבריה), חוף השנהב (הפארק הלאומי טאי), גאנה (תצפית ישנה בלבד), קמרון (הפארק הלאומי Korup,‏הר Rata ו-Rumpi Hills,‏ הר Cameroon‏ ו-Mokoko-Onge), גינאה המשוונית, גבון (Gamba, לופה-אוקנדה, Ipassa), הרפובליקה של קונגו (Dimonika ו-Lower Kouilou) והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו (שמורת אוקאפי, Itombwe). נכון לשנת 2012, תחום תפוצתו אינו ידוע במלואו, בנוסף לנדירותו וחוסר המידע עליו. כמו כן, גודל האוכלוסייה אינו ידוע, אך משוער כי הוא נדיר יותר במערב שטח תפוצתו, ונפוץ יותר במזרחו. זהו יצור לילי, המגיח ממקום מושבו בין הצמחים המטפסים עם בואה של שעת בין הערביים כדי לצוד במרחבים הפתוחים. משוער כי חיפושיות וחגביים מהווים את רוב פריטי תפריטו (נמצאו גם ירקות וירק בבטנו של ינשוף צעיר). רגליו ומקורו החלשים כנראה אינם מסוגלים לצוד טרף גדול מכך. זוג ינשופים וגוזלים מבוגרים נצפו בחודש פברואר בהר לימבה, ליבריה; מה שהוביל את החוקרים להשערה כי הנקבה מטילה ביצים בחלל בתוך או בקן ענפים (בין חדש או ישן של עוף אחר) בין מרץ למאי ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. כמו כן נצפו פרחונים בשלהי דצמבר ובינואר בקמרון ובגבון. Jubula lettii (Maned Owl), IUCN Duncan, J.R. (2003) Owls of the World: Their Lives, Behavior and Survival. Key Porter Books, Toronto, Canada del Hoyo, J., Elliott, A. and Sargatal, J. (1999) Handbook of the Birds of the World. Volume 5: Barn-Owls to Hummingbirds. Lynx Edicions, Barcelona ינשוף הרעמה, באתר ITIS (באנגלית) ינשוף הרעמה, באתר NCBI (באנגלית) ינשוף הרעמה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ינשוף הרעמה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) ינשוף הרעמה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ינשוף הרעמה, באתר GBIF (באנגלית) תמונה: ינשוף הרעמה בגמבה (צולם על ידי James Halton) ינשוף הרעמה באתר הרשימה האדומה של IUCN המושג "חופת יער" מתאר את החלק העליון של היער; אוסף צמרות העצים וענפיהם העליונים. סוג עצים זה משיר את רוב עליו בחורפים קשים, אך בחורפים קלים הוא ישמור עליהם.
ינשוף שדוני

ינשוף שדוני (שם מדעי: Micrathene whitneyi) הוא סוג ומין יחיד של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים. זהו הינשוף הקטן בעולם (גודלו כגודל אגרוף אנושי, ראו תמונות בקישורים החיצוניים): אורכו לא עולה על 15 ס"מ, ומשקלו המרבי הוא כ-42 גרמים (הנקבות גדולות במעט מהזכרים). מופע נוצותיו חום-אפרפר, אשר אלו מנוקדות בלבן בצמחו ובכנפיו. זנבו קצר מאוד, ראשו רחב וחסר ציצות אוזניים (כמו הלילית), וצבעו חום-כתמתם. בטנו וחלקיו התחתונים לבנים, וכן גם גבותיו המתקשתות מעל עיניו הצהובות. הינשוף השדוני הוא צייד לילי בעל רגליים חלשות, כך שתפריטו כולל יצורים כמו נדלים, עכבישאים, חיפושיות, עשים, צרצריים ועקרבאים, עליהם הוא עט תוך כדי תעופה אחרי שזינק ממקום מושבו. לעיתים קרובות הם נצפים מעופפים ליד קומזיצים וזרקורים, במטרה לחטוף את היצורים המתאגדים מסביב למקור האור. אחרי שהוא לכד טרף, הוא לוקח אותו למקום נוח לאכילה, ומעבד אותו בזהירות כדי שיהיה ראוי למאכל ינשוף שדוני (לדוגמה: הינשוף השדוני מפשיט מעשים את כנפיהם ומעקרבים את עוקציהם). הינשוף השדוני מתגורר בחללים שתוכנם נוקר והוצא על ידי נקרים, כמו המינים נקר חילה ונקר זהוב. הוא מעדיף חללים שנעשו בקקטוס סגווארו, כנראה מכיוון שקוציו מרחיקים טורפים. אחרי שהזכר מוצא לו מקום מגורים טוב, הוא נכנס פנימה ומתחיל לקרוא בקול רם. המין אינו בדיוק הומה כיתר הינשופים: הזכר צווח בקול גבוה "יְיִפ יְיִפ יְיִפ" (yip yip yip, בדומה ליללותיו של גור כלבים), ואם הירח בהיר, הוא מסוגל להמשיך בכך במשך כל הלילה. אם הוא הצליח במשימתו ומשך נקבה מסוקרנת, הוא פורץ ממקומו ופותח במופע הכולל נפנוף וחבטות כנפיים וקולות שונים (ראו חיזור). גודל התטולה נע בין ביצה אחת עד חמש, עליהן היא דוגרת במשך כ-21–24 ימים. הפרחון מתרחש כשהגוזלים מגיעים לגיל 28–33 יום. ידוע כי האוכלוסיות צפוניות נודדות דרומה עם בוא החורף, אך המידע על הדרך או הזמן אינו בנמצא. הינשוף השדוני נפוץ במקסיקו ובדרום-מערב ארצות הברית. הוא חי במדבריות, דוגמת מדבר סונורה, בהם גדל קקטוס הסגווארו המשמש לו גם כמקום מגורים, שיחים קוצניים ועצי ינבוט. כמו כן, הוא שוכן ביערות הגדלים ליד גיאיות, קניונים ומדרונות הרריים. Micrathene whitneyi graysoni ‏ (Ridgway, 1886) – אנדמי לאי סוקורו (אנ'), אחד מאיי ארכיפלג רבייאחיחדו. לא נצפה מאז 1931, ככל הנראה נכחד. Micrathene whitneyi idonea ‏(Ridgway, 1914) Micrathene whitneyi sanfordi ‏(Ridgway, 1914) Micrathene whitneyi whitneyi ‏(J. G. Cooper, 1861) שם הסוג ,Micrathene, הוא הלחם בסיסים של המילים היווניות "μικρός" ‏(mikros/Micra – "קטן") ו- "Αθηνά" ‏(Athena, אלת החכמה היוונית אתנה), ושם המין מהווה אות הוקרה לגאולוג ולחוקר Josiah Dwight Whitney. שמו העממי של המין, Elf Owl (ינשוף שדוני), מתייחס לגודלו הזערורי. Cynthia Berger, Wild Guide Owls, P. 90, Stackpole Books, 2005. ISBN 9780811732130. מדיה וקבצים בנושא ינשוף שדוני בוויקישיתוף ינשוף שדוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ינשוף שדוני, באתר ITIS (באנגלית) ינשוף שדוני, באתר NCBI (באנגלית) ינשוף שדוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ינשוף שדוני, באתר GBIF (באנגלית) תמונות: גודלו כגודל אגרוף אנושי ינשוף שדוני מוחזק ביד Micrathene whitneyi (Elf Owl), IUCN ינשוף שדוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
תמי ביטון

תמר (תמי) ביטון (נולדה ב-1 באוקטובר 1971), היא אשת חינוך ישראלית, ראש מדרשת באר בירוחם ובאשדוד. נולדה בירושלים, בת בכורה לפרופסור אביעזר ורות רביצקי. למדה בבית הספר התיכון לבנות פלך. הגיעה לירוחם במסגרת שירותה הצבאי בגרעין נח"ל של בני עקיבא ונשארה להשתקע בה. בוגרת תואר שני במדרש ואגדה מהחוג לספרות עברית של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת תשנ"ז (1997) הקימה יחד עם דבורה גולן את "במידבר – בית מדרש יוצר בירוחם", כבית מדרש קהילתי – מרכז ללימוד פלורליסטי של המורשת היהודית-ישראלית, יחד עם יצירה אמנותית ועשיה חברתית. בשנת תשס"ג (2003) הקימה את המדרשה התורנית-קהילתית לנשים "באר", בראשה היא עומדת עד היום. המדרשה הייתה הראשונה ששילבה לימוד תורה בית-מדרשי עם חיים ועשייה בקהילה, יחד עם שירות צבאי מלא לבנות. בשנת תשס"ז (2007) הקימה יחד עם שולה לוי את מדרשיית "קמה", תיכון לבנות דתיות בירוחם. בשנת תשע"ו (2016) הקימה שלוחה נוספת למדרשת באר ברבעים הוותיקים של העיר אשדוד, ולצידה את הקהילה הצעירה "ימה". נשואה לד"ר דוד ביטון, היסטוריון וראש תוכנית ללימודי יהדות בקריה האקדמית אונו, ואם לארבעה. ביטון היא חברת מועצת החמ"ד, המועצת הרוחנית של רשת אמי"ת, וארגון רבני ורבניות בית הלל. תשובות בשו"ת "משיבת נפש" של ארגון בית הלל. מאמריה באתר מדרשת באר. דברי תורה על חומש דברים, באתר מקור ראשון. תמי ביטון, ‏שירת הבארות - על מדרשת "באר" בירוחם, עמודים 705, תמוז-אב תשס"ו תמר ביטון, "מהחל חרמש בקמה" על חינוך אינטגרטיבי - סיפורה של מדרשיית "קמה" בירוחם, דעות, 42, אייר תשס"ט. תמר ודוד ביטון, "שומר הפתח" - אתגר החינוך הלא ממיין, אתר קולך, 20 בינואר 2009. תמי ביטון, "שאל אביך ויגדך זקנך ויאמרו לך?" - הרהורים על חינוך פנימייתי, במחשבה תחילה, 73, אייר תשע"ב, עמ' 109–114. תמר ביטון, למען משורריי, מוסף 'שבת', מקור ראשון, ה' תשרי תשע"ג. תמר ביטון, סיבת עילויה - טקס בת מצווה כמחולל שינוי בקהילה, בת מצווה ובר מצווה, בעריכת עלמה כהן-ורדי, תל אביב 2004. תמר ביטון, רננה רביצקי פילזר, שלומית רביצקי טור-פז, רואי רביצקי, אחרי הרעש, מקור ראשון, מוסף "שבת", 18 בספטמבר 2015. תמר ביטון, ובלבד שחזרת, ילדי, מקור ראשון, מוסף "שבת", 7 באוקטובר 2016. תמי ביטון, כדור של בנות, דעות, 74, אדר ב'- ניסן תשע"ו. תמי ביטון, כל אחד לפי כוחו, מוסף נאמני תורה ועבודה. אז תרצה הארץ, מדרש מודרני על השמיטה באתר טבע עברי. תשובות במסגרת פרויקט "חדר השאלות", רשימת השמעה באתר יוטיוב. דברים בערב העיון לרגל צאת ספר היובל לכבוד פרופ' אביעזר רביצקי, סרטון באתר יוטיוב. פתיחת כנס 'טעמי התורה', סרטון באתר יוטיוב. דבי גולן, במידבר, בית מדרש יוצר בירוחם, כדוגמה להתמודדות חינוך מבוגרים עם בעיות חברתיות, גדיש -ביטאון לחינוך מבוגרים, גיליון י' תשס"ו, עמ' 236-237 רותי סיני, עוד מיזם של תמי ביטון: חטיבת ביניים פמיניסטית לדתיות, באתר הארץ, 2 במרץ 2006
נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל

נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל ייצגה את מדינת גרמניה המזרחית עד איחוד גרמניה בשנת 1990. נבחרת הכדורגל לא הייתה נבחרת מצליחה כמו שכנתה מהמערב. לזכותה של הנבחרת הופעה אחת בלבד בגביע העולם בכדורגל, ב־1974 שהתקיים במערב גרמניה, שגם זכתה בתואר. באותו טורניר הדהימה גרמניה המזרחית את שכנתה מהמערב, בתוצאה 1:0 בשלב הבתים, במשחק פוליטי טעון. כמו כן, הנבחרת מעולם לא הצליחה להעפיל לטורניר אליפות אירופה בכדורגל. לעומת זאת, הנבחרת קצרה הצלחות באולימפיאדות: באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה גרמניה המזרחית במדליית ארד, באולימפיאדת מונטריאול (1976) במדליית הזהב, ובאולימפיאדת מוסקבה (1980) במדליית כסף, לאחר ניצחון על נבחרת ברית המועצות בחצי הגמר. 1960 עד 1988 - לא העפילה יואכים שטרייך יורגן קרוי יורגן שפארווסר לוץ אייגנדורף האנס-יורגן דורנר אובה רוסלר רנה מילר אנדראס טראוטמן מתיאס זאמר (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת) אולף קירסטן (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת) אנדראס תום (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת) דריוש ווש (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת) תומאס דול (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת) אולף מארשל (שיחק גם בנבחרת גרמניה המאוחדת) מדיה וקבצים בנושא נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת גרמניה המזרחית בכדורגל (בגרמנית) זאב אברהמי, שברו את החומה: כשמזרח גרמניה ניצחה את המערב במונדיאל 1974, באתר ynet, 1 ביוני 2024
ים המשברים

ים המשברים (בלטינית: Mare Crisium - "מארה קריסיום") הוא ים ירחי הממוקם באזור אגן המשברים על הירח, צפונית-מזרחית לים השלווה. בדומה לשאר ימות הירח, אין מדובר בים, אלא בעמק המכוסה בזלת. אגן המשברים נוצר בעידן הפרה-אימבריאני - לפני כ-4 מיליארד שנים. קוטרו של ים המשברים כ-555 ק"מ, ושטחו 176,000 קמ"ר. אזור ים המשברים מישורי. בדרום המישור מצויים שרידי מכתשים, שכוסו בזלת ("מכתשי רפאים"). בדומה למרבית ימות הירח, שמו של ים המשברים ניתן לו על ידי ג'ובאני ריצ'ולי בשנת 1651. השם קיבל תוקף בינלאומי בשנת 1935. במהלך המאה ה-17 כונה ים המשברים בשם "הים הכספי" על ידי תומאס הריוט, פייר גסנדי ומיכאל פון לאנגרן, בשל מיקומו היחסי על פני הירח (הממוקם במיקום המקביל למיקום הים הכספי על פני כדור הארץ). האסטרונום האנגלי ויליאם גילברט כינה את ים המשברים בשם "בריטניה" על שם בריטניה הגדולה. בשנת 1969 התרסקה בים המשברים החללית הסובייטית לונה 15. ב-22 באוגוסט 1976 במסגרת משימת לונה 24 הובאו לכדור הארץ דגימות קרקע מים המשברים. ים המשברים הוא אתר ההתרחשות של עלילת ספר המדע הבדיוני "עריצה היא הלבנה" מאת רוברט היינליין. כמו כן עלילת הסיפור הקצר "The Sentinel" ("הזקיף") של ארתור סי. קלארק עליו מבוסס הסרט 2001: אודיסיאה בחלל מתרחש בים המשברים. נתוני ים המשברים באתר USGS
נאום מעלית

נאום מעלית (באנגלית: elevator speech. הביטוי הרווח באנגלית הוא elevator pitch, וקיימת גם הצורה elevator statement) הוא סיכום קצר שמטרתו להגדיר בפשטות ובמהירות אדם, מקצוע, מוצר, שירות, ארגון או אירוע ואת הערך אותו מציע. המונח משקף את הרעיון שיש להעביר את הסיכום במשך זמן נסיעה במעלית, המוערך בשלושים שניות עד שתי דקות. המונח נגזר מתרחיש של פגישה מקרית עם אישיות חשובה במעלית. אם השיחה בתוך המעלית בפרק זמן זה מעניינת ומציעה ערך מוסף, היא עשויה להימשך גם לאחר היציאה מהמעלית, ולהסתיים בהחלפת כרטיס ביקור או בקביעת פגישה עתידית. קתלין פגאנה (אנ'), נואמת וחוקרת בתחום הסיעוד, ממליצה שהנואם יציג את עצמו בקצרה. בנוסף, פגאנה מדגישה כי חשוב לדבר בהתלהבות ובתשוקה כדי שהקהל יהיה קשוב לנואם, ולהתאים את הנאום לקהל היעד. המלצתה הנוספת היא לתרגל את הנאום מראש ולסיים אותו בתזכורת מה הנואם מבקש מהקהל. תקציר מנהלים רישות עסקי הפיץ׳ המושלם במעלית של עזריאלי: Elevator World Tour מגיע לישראל, באתר גיקטיים מדריך להכנת נאום מעליות, באתר Grubman.org Pagana, K. D, Ride to the top with a good elevator speech, American Nurse Today, 3 8, 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Battlefield (סדרת משחקים)

Battlefield היא סדרת משחקי וידאו בקטגוריית משחקי פעולה מגוף ראשון שעלילתה מתבססת על קו זמן חלופי (כלומר, כל משחק מדבר על תקופה אחרת). הסדרה כוללת 25 משחקים (כולל משחקי הרחבות). סדרת המשחקים כוללת את הפלטפורמות: Microsoft Windows, Mac OS, Xbox, Xbox 360, Xbox One, פלייסטיישן 2, פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, Wii U Call of Duty Counter-Strike Assassin's Creed מדיה וקבצים בנושא Battlefield בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Battlefield (באנגלית) Battlefield, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Battlefield, סרטונים בערוץ היוטיוב הבלוג של סדרת המשחקים (באנגלית) Battlefield 3 בפלייסטיישן 3 (באנגלית)
אנדריי פטרוב

אנדריי פטרוב (ברוסית: Андрей Павлович Петров;‏ 2 בספטמבר 1930, לנינגרד - 15 בפברואר 2006, סנקט פטרבורג) היה מלחין רוסי וסובייטי. בשנת 1980 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות ופעמיים הוענק לו פרס ברית המועצות. על תרומתו בתחום המוזיקה הוענקו לאנדריי פטרוב מספר עיטורים. אנדריי פטרוב נולד בלנינגרד לאב רופא. במהלך מלחמת העולם השנייה נמלטה המשפחה לסיביר וחזרה בשנת 1944. לפי דבריו, הוא החליט להיות מלחין בשנת 1945, בהשפעת סרט על יוהאן שטראוס האב ויוהאן שטראוס הבן. בשנים 1949-1954 למד בקונסרבטוריון לנינגרד והתמחה בהלחנה. לאחר סיום הלימודים עבד כמורה למוזיקה. בשנת 1959 כתב פטרוב בלט, שהועלה על במת תיאטרון מריאינסקי. בהמשך התרכז פטרוב בהלחנת מוזיקה לסרטים. הוא כתב מוזיקה ושירים למספר סרטים, לרבות האדם האמפיבי, שזכו לפופולריות גדולה. על פעילות זו זכה בשנת 1967 בפרס ברית המועצות. בשנת 1967 כתב אנדריי פטרוב אופרטה ובשנת 1975 אופרה, "פיוטר הגדול". על אופרה זו זכה בפרס ברית המועצות לשנת 1976. בהמשך כתב אופרות על חייהם של אלכסנדר פושקין וולדימיר מאיאקובסקי. בשנת 1971 הועלה על במת תיאטרון מריאינסקי הבלט "בריאת העולם", שהמלחין כתב על בסיס איורים של הצייר הצרפתי ז'אן אפל. בלט זה הועלה על הבמה בתיאטראות רבים ברחבי העולם. בשנות ה-80' וה-90' חזר פטרוב להלחין מוזיקה לסרטים. בסך הכול כתב מוזיקה לכ-80 סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה. בשנת 2001 כתב מחזמר, שהועלה בתיאטרון מוזיקלי בברודוויי ובשנת 2002 גם ברוסיה. בשנים האחרונות שיתף פטרוב שיתף את בתו בהלחנה. בשנת 1985 צולם באולפני לנפילם סרט מוזיקלי על בסיס שירים שהלחין אנדריי פטרוב. בנוסף לפעילות מוזיקלית, פטרוב היה פעיל ציבורי וכיהן בתפקידים ניהוליים באיגוד המלחינים הסובייטי. במשך תקופה ארוכה הוא היה יושב ראש הסניף הלנינגרדי של הארגון. החל משנת 2007 מתקיימת תחרות שנתית למלחינים צעירים על שם פטרוב ובהתאם להחלטת העירייה, מוענקות שתי מלגות לסטודנטים. מדיה וקבצים בנושא אנדריי פטרוב בוויקישיתוף אנדריי פטרוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדריי פטרוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדריי פטרוב, באתר Discogs (באנגלית) אנדריי פטרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דוררת

דוררת (שם מדעי: Verticillium Wilt, בעברית ידועה גם בשם "קמילת הוורטיציליום") היא מחלה פטרייתית קשה הפוגעת ביותר מ-300 סוגים של צמחים. הרשימה מטה מציגה צמחים הרגישים לדוררת. אבוטילון אדר אוקובה אילנתה בלוטית אקוניטון אשכרוע בוטן בלדונה במיה ברברית חזרת הגינה כרוב הבר לוע-ארי גדול לפתית ערמונית הסוסים תודרנית לבנה מדיה וקבצים בנושא דוררת בוויקישיתוף מחלת הדוררת באתר צמח ישראלי התמודדות עם מחלת הדוררת בזית - כרם רביבים, באתר משרד החקלאות ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקתדרלה של אנגולם

קתדרלת פטרוס הקדוש של אנגולם (בצרפתית: Cathédrale Saint-Pierre d'Angoulême) היא קתדרלה קתולית בעיר אנגולם שבדרום-מערב צרפת. הקתדרלה, שהוקמה בין 1110 ל-1128, מהווה דוגמה לאדריכלות ואמנות רומנסקית. הקתדרלה הוקמה באתר בו התקיימה כנסיית-בישוף כבר מהמאה ה-4. עוד לפני כן התקיים במקום אתר פולחן פגני. יוזם הבנייה היה בישוף אנגולם, ג'ירארד השני (Girard II). המבנה היה במצב כה טוב עד כי לא נזקק לשיפוץ והרחבה בתקופה הגותית ונותר כמבנה רומנסקי טהור נדיר, שעה שקתדרלות רבות באזור נבנו מחדש או שופצו בסגנון גותי. מעל הצטלבות הטרנספט והספינה ניצבת כיפה מחודדת על גבי פנדנטיבה מתומנת שהוקמה במאה ה-19, הכיפה המקורית של המבנה נהרסה במאה ה-16 בעת מלחמות הדת בצרפת גובה הכיפה 32 מטרים וקוטרה 8 מטרים. מעל הכנף הצפונית של הטרנספט ניצב מגדל פעמונים ריבועי בגובה 49 מטרים, מגדל נוסף שהיה קיים במבנה המקורי מעל הכנף הדרומית נהרס ב-1568 מידי פגז תותח של חיל ההוגנוטים של גאספאר דה קוליני השני. בשנים 1866–1885 נערכו בקתדרלה שיפוצים נרחבים בראשות האדריכל פול אבדי (Paul Abadie), השינוי החיצוני הגדול ביותר שנערך במסגרת שיפוץ זה, מלבד הקמת הכיפה המחודדת הדומה לזו שהקים אבדי בבזיליקת הלב הקדוש במונמארטר, היה הוספת שני מגדלונים בעלי כיפות מחודדות מעל שני צידי החזית. כן הסיר אבדי קפלות ומבנים אחרים שנסמכו במהלך השנים למבנה המקורי. חזית הקתדרלה מעוטרת בכ-70 פסלים המתארים את יום הדין ועליית ישו לשמיים וכן דמויות של קדושים, אבירים ועבודות יום יום כולל עבודות חקלאיות וסצנת ציד. התיאור הריאליסטי של האבירים והעובדים מאפשר לקבל מושג על מראם, לבושם ודרכי רכיבתם של אבירים במאה ה-12 ועל דרכי הביצוע של מלאכות שונות באותה עת. פנים המבנה נקי מעבודות אמנות ומסוייד לבן, הריהוט פשוט ועשוי עץ כהה. הספינה המרכזית כוללת שלוש כיפות, עד להצטלבות עם הטרנספט, מעליה ניצבת הכיפה הגבוהה. בצדה המזרחי של הקתדרלה, בבית המקהלה המשולב עם האפסיס המעוגל, נמצאות ארבע קפלות. ג'ורג' הקדוש בלבוש אביר קרב אבירים ברומח, תיאור תמונה משירת רולאן ישו בתוך הילה ומלאכים על הקתדרלה באתר העיר אנגולם (בצרפתית) ו(באנגלית) דף נתונים (בצרפתית) צילום של הקתדרלה במהלך השיפוצים של אבדי, ללא מגדלוני החזית ז'אק לה גוף, אמנון לינדר (ע), תרגום: אהרן אמיר, ימי הביניים בשיאם, תל אביב: דביר, תשנ"ג 1993, עמ' 54
ינשוף ננסי

ינשוף ננסי (שם מדעי: Glaucidium) הוא סוג של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים. המינים בסוג הם ינשופים קטנים, ורובם צדים חרקים גדולים וטרף קטן אחר. בסוג 25 מינים: ינשוף פנינה ננסי (Glaucidium perlatum) Glaucidium bolivianum ינשוף פנינה פרוגינוס (Glaucidium brasilianum) Glaucidium brodiei Glaucidium californicum Glaucidium cobanense Glaucidium costaricanum Glaucidium gnoma Glaucidium griseiceps Glaucidium hardyi Glaucidium hoskinsii Glaucidium jardinii Glaucidium minutissimum Glaucidium nana Glaucidium nubicola Glaucidium palmarum Glaucidium parkeri Glaucidium passerinum Glaucidium peruanum Glaucidium ridgwayi Glaucidium sicki Glaucidium siju Glaucidium sanchezi ינשוף אדום-חזה (Glaucidium tephronotum) Glaucidium tucumanum ינשוף ננסי, באתר ITIS (באנגלית) ינשוף ננסי, באתר NCBI (באנגלית) ינשוף ננסי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ינשוף ננסי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ינשוף ננסי, באתר GBIF (באנגלית) ינשוף ננסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארגן (עץ)

ארגן הוא מין יחיד של עצים בסוג ארגן ממשפחת הספוטיים. העץ אנדמי באזור החצי מדברי של דרום מערב מרוקו, ובמחוז טינדוף באלג'יריה. עץ הארגן, שמקורו במרוקו, נחשב לעץ חזק ועמיד מאוד באקלים מדברי קשה, הן מבחינת טמפרטורה, הן מבחינת לחות באוויר והן מבחינת אספקת מים שוטפת. למעשה, עץ הארגן חזק ועמיד עד כדי כך שכינויו הלטיני היה בעבר "עץ הברזל". עצי הארגן גדלים לגובה 8–10 מטרים, וחיים 150–200 שנה. הגזע מסוקס וקוצני. העלים קטנים וסגלגלים, באורך 2–4 סנטימטרים. הפריחה באפריל, בפרחים קטנים, בעלי 5 עלי כותרת בצבע צהוב-ירוק חיוור. הפרי באורך 2–4 סנטימטרים ובקוטר 1.5–3 סנטימטרים, בעלי קליפה עבה ומרה שמתחתיה ציפה בעלת ריח מתקתק, אך טעם דוחה, ואגוז קשה המכיל זרע קטן (לעיתים רחוקות 2–3 זרעים) עשיר בשמנים. הפרי מבשיל רק כעבור יותר משנה, בין יוני ליולי של השנה שאחרי הפריחה. ניתן לראות בישראל עצי ארגן ואת תהליך הפקת השמן ב"משק אורן" אשר נמצא במושב נתיב הגדוד שבבקעת הירדן. בכמה אזורים במרוקו, אצל הברברים, מהווים עצי הארגן מקור לשמן, לעץ לבניין ולהסקה, ולמאכל בהמות, בדומה לעץ הזית באגן הים התיכון. במרוקו משתמשים בעיזים שעולות על עצי הארגן כדי לאסוף את הזרעים מצמרות העצים – העיזים אוכלות את הפירות ומאוחר יותר יורקות את הזרעים בזמן שהן מעלות גירה. במרוקו מכסים יערות הארגן שטח של כ-8,300 קמ"ר, והם מוגדרים שמורה ביוספרית של אונסק"ו. שטחם הצטמק בכמחצית במשך מאה השנים האחרונות, עקב ניצול על ידי התושבים המקומיים. לאחרונה מתפתח שוק בין-לאומי לשמן הארגן, ודבר זה מהווה תמריץ למקומיים לשמר את העץ. זן מיוחד של העץ פותח משנות ה-80 בישראל. כיום מגדלים זן זה בצורה מסחרית להפקת שמן בערבה, ברתמים בנגב ובאזור אשקלון. שמן ארגן ארגן, באתר NCBI (באנגלית) ארגן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארגן, באתר Tropicos (באנגלית) ארגן, באתר GBIF (באנגלית) ארגן, באתר IPNI (באנגלית) רונית ורד, החווה הקטנה בנגב שמייצרת את אחד השמנים היקרים בעולם, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2020 ארגן באתר הרשימה האדומה של IUCN "Super strain argan oil now made in Israel"
עין זיוון (כפר)

עין זיוון (בערבית: عين زوان; עין זיואן) הוא כפר צ'רקסי נטוש בצפון רמת הגולן. הכפר שוכן כארבעה קילומטרים דרומית לקוניטרה וכשני קילומטרים מזרחית לקיבוץ עין זיוון אשר קרוי על שמו. הכפר נקרא כך על שם עשב הזון ('זִיוּאָן' בערבית), צמח בר מזיק הנפוץ בשדות תבואה. כפר עין זיוון יוּשב, בדומה לכפרים צ'רקסים אחרים במרכז רמת הגולן, לקראת סוף המאה ה-19. באזור הכפר היו מספר כפרים צ'רקסים כגון צורמן, ג'ויזה וחושנייה אשר יושבו כולם באותה התקופה על ידי בני העדה הצ'רקסית לאחר שאדמותיהם נכבשו בידי רוסיה וניתנו להם אדמות בין היתר במרכז הגולן על ידי השלטון העות'מאני. בשנת 1960 מנתה אוכלוסיית הכפר 796 תושבים, ערב מלחמת ששת הימים בשנת 1967 האוכלוסייה מנתה 993 תושבים (הערכה). לאחר המלחמה והכיבוש הישראלי של הגולן, בעוד שהרוב המוחלט של ההתיישבויות הסוריות בגולן ננטשו, בעין זיוון נשארו כ-100 משפחות בימים הראשונים לשלטון הישראלי. עם זאת, היה חשש רב בין תושבי הכפר שהשלטון הסורי יחזור לגולן ואז הם יתפסו כבוגדים, לכן תקופה קצרה לאחר המלחמה הוחלט לנטוש את הכפר ולעזוב לסוריה. מספר חודשים לאחר מכן בתי הכפר הנטושים שימשו התיישבות זמנית לגרעין המתיישבים של קיבוץ עין זיוון העתידי אשר ישבו במקום במשך כשנתיים, עד אשר עברו ליישוב קבע באזור הבסיס הסורי הנטוש כשני קילומטרים מערבית משם (היכן ששוכן כיום הקיבוץ). בחלקו הצפוני של הכפר נמצאת בריכת מים עונתית המכונה "עין מוקש", על שם המיקוש הרב באזור הכפר ובסביבת הבריכה. הבריכה היא עגולה בקוטר של כ-10 מטרים ומתוחמת על ידי קירות אבני בזלת. עומק המים בבריכה נע בין שישה לשמונה מטרים והמים לרוב צלולים ובעלי גוון ירקרק. בעבר שימשה הבריכה את תושבי הכפר, לאחר כיבוש רמת הגולן ונטישת הכפר על ידי מתיישביו הצ'רקסים, הבריכה שימשה את גרעין המתיישבים שעלו בהמשך לאדמות הקיבוץ. במהלך שנים אלו אף התייבשה הבריכה בתקופות היבשות ותושבי הגרעין נאלצו לעשות שימוש בכבאיות להובלה ומילוי הבריכה במים. בשנים האחרונות התבצעו בסביבת הבריכה פעולות לפינוי מוקשים, סידור הגישה וגידור גבוה סביב הבריכה. גידור הבריכה מונע את התנועה בינה לבין הריסות הכפר, כך שהגישה היחידה אליה כיום היא מכיוון צפון. ההגעה למקום היא דרך כביש 98, כקילומטר לאחר צומת זיוון. במקום הוסדר שביל שמוביל ישירות לבריכה המתוחמת. ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן מנחם רהט, קיבוץ בגולן משלם 450 ל"י ליום דמי הובלת מי שתיה, מעריב, 18 בנובמבר 1968 קיבוץ עין זיוון לא ישנה את שמו, מעריב, 10 באפריל 1969 המאבק על עמק הבטיחה, דבר, 23 בדצמבר 1969 קיבוץ עין זיוון נקרא על שם הכפר ואף מתיישביו הראשונים גרו תקופה קצרה בבתי הכפר, אך הקיבוץ עצמו הוקם כשני קילומטרים מערבית משם בבסיס סורי נטוש. יגאל קיפניס, המפה הישובית של הגולן ערב מלחמת ששת הימים, קתדרה 116, 2000. עשב הזון; Lolium temulentum (זון משכר). זאב וילנאי, גולן וחרמון, ירושלים:הוצאת אחיעבד, 1970. יעקב ארז, ברחו, השתגעו וברחו ..., מעריב, 18 באוגוסט 1967.