יוהאן לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-דורנבורג

יוהאן לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-דורנבורג (בגרמנית: Johann Ludwig I. von Anhalt-Dornburg;‏ 4 במאי 1656 – 1 בנובמבר 1704), היה נסיך אנהלט-דורנבורג בין השנים 1667–1704, וסבה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה. יוהאן לודוויג נולד ב-4 במאי 1656 בצרבסט שהשתייכה לנסיכות אנהלט-צרבסט, ליוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט, ולסופיה אוגוסטה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת מסקסוניה. בשנת 1667 מת אביו יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט, ובעקבות כך חולקה נחלתו בין בניו: קרל ירש את נסיכות אנהלט-צרבסט, אנטון גינטר ירש את נסיכות אנהלט-מיהלינגן, ואילו יוהאן לודוויג ירש את נסיכות אנהלט-דורנבורג. בשנת 1672 החל יוהאן לודוויג בטיול הגדול עם אחיו הבכור קרל ברגנסבורג, שם הם התאחדו עם האחים האחרים שלהם אנטון גינטר ויוהאן אדולף, שחזרו זה עתה ממסע לאיטליה. ארבעת הנסיכים נסעו לווינה, שם הם היו אורחים נכבדים של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף הורשו לנשק את ידו. במהלך שהותם בחצר הקיסרית, יוהאן לודוויג ואחיו ניצלו את ההזדמנות כדי ליצור קשרים ולהרחיב את הידע שלהם, ולאחר מכן חזרו האחים הצעירים לצרבסט. מסע נוסף שתוכנן עבור יוהאן לודוויג בשנת 1674 לאיטליה עם הנסיך אוגוסט פרידריך, בנו הבכור ויורשו של אנטון אולריך, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל בוטל, משום שיוהאן לודוויג שבר את רגלו. בשלוש השנים הבאות הוא סבל מכאב חמור, הרופאים לא הצליחו לקבע את עצמותיו כראוי ורק נתנו לו משככי כאבים, אולם לבסוף, הנסיך התאושש לחלוטין. בינתיים השתלט אחיו קרל וילהלם על ממשלת אנהלט-צרבסט, ועל משמורתם של האחים והאחות שעדיין היו קטינים. במהלך שהייתו בווינה טייל יוהאן לודוויג גם בהונגריה, שהייתה חלק מממלכת הבסבורג, שם הוא בחן את מבצרי ראב (כיום גיור, צפון-מערב הונגריה) וקומורה (כיום קומארום, בגבול עם סלובקיה). מווינה הוא נסע דרך זלצבורג וטירול לוונציה ורומא, שם הוא נפגש עם כמה קרדינלים, ואף עם האפיפיור אינוקנטיוס האחד עשר. בשנת 1678 ביקר יוהאן לודוויג בנאפולי, סיציליה, ומלטה, שם הוא מונה לראש מסדר יוחנן הקדוש, ובנובמבר אותה שנה הוא חזר לביתו. בדרכו הוא עבר בליוורנו ובפירנצה, שם פגש את קוזימו השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה. לאחר מכן הוא עבר שוב בוונציה, ולאחר מכן הוא ביקר במנטובה, מודנה, פארמה וג'נובה. לאחר מכן הוא ביקר במונפראטו ובטורינו, שם נפגש עם מריה תרסה, נסיכת ספרד, אשתו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. לאחר שבילה שנתיים באיטליה חזר יוהאן לודוויג לצרבסט, שם התקבל על ידי אחיו הבכור קרל בהתלהבות. בתחילת שנת 1681 הוא ביקר בהולנד ובצרפת, וכעבור שנתיים חזר הביתה. בשנת 1684 הוא הצטרף לצבא הקיסרי בדרגת קפטן. הוא שירת ברגימנט בפיקודו של גנרל פון שרפנברג, והשתתף במלחמה נגד העות'מאנים בהונגריה. כעבור זמן קצר הוא חזר לביתו, שם הוא החל לבנות את ארמון דורנבורג. ב-23 ביולי 1687 התחתן יוהאן לודוויג עם כריסטינה אלאונורה פון צויטש, בתם של גאורג וולראט פון צויטש וכריסטינה פון וייסנבאך, ממנה היו לו 7 ילדים. בשנת 1689 השיג יוהאן לודוויג אישור מהקיסר, המכיר בילדיו כיורשים לגיטימיים, ובשנת 1698 אף אושרה זכותם לרשת את נסיכות אנהלט-צרבסט. ב-1 בנובמבר 1704 מת יוהאן לודוויג בדורנבורג, ובניו ירשו את נחלתו במשותף. נכדתו של יוהאן לודוויג הייתה יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה. ב-23 ביולי 1687 התחתן יוהאן לודוויג עם כריסטינה אלאונורה פון צויטש, בתם של גאורג וולראט פון צויטש וכריסטינה פון וייסנבאך, ממנה היו לו 7 ילדים: יוהאן לודוויג השני, נסיך אנהלט-צרבסט (1688–1746). יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-דורנבורג (1689–1709). כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט (1690–1747). כריסטיאן לודוויג, נסיך אנהלט-דורנבורג (1691–1710]. סופיה כריסטינה, נסיכת אנהלט-דורנבורג (1692–1747). אלאונורה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-דורנבורג (1694–1704). יוהאן פרידריך, נסיך אנהלט-דורנבורג (1695–1742). בית אסקניה