laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרב רמלה

"קרב רמלה" מתייחס לשלושה קרבות שונים שנערכו בתחילת המאה ה-12 בין צבא ממלכת ירושלים לצבא הח'ליפות הפטמית של מצריים. הקרבות היו חלק מסדרת עימותים כוללת ומאמץ עקר של הח'ליפות להחזיר לידה את השליטה על ארץ הקודש וירושלים. האם התכוונתם ל... קרב רמלה הראשון – קרב שנערך ביום 7 בספטמבר 1101 בין צבא ממלכת ירושלים הצלבנית לצבא מצרים הפטמית והסתיים בניצחון צלבני. קרב רמלה השני – סדרת קרבות שהתחוללו בחודש מאי 1102 בין צבא ממלכת ירושלים לצבא מצרים הפטמית והסתיים בניצחון צלבני קרב רמלה השלישי – קרב שנערך ביום 27 באוגוסט 1105 בין צבא ממלכת ירושלים לצבא מצרים הפטמית והסתיים בניצחון צלבני
עמירם עולמי

הרב עמירם (עמי) עולמי (כ"א בתמוז תש"ך, 16 ביולי 1960 – כ"ד בכסלו תשנ"ה, 27 בנובמבר 1994) נמנה עם מייסדי ישיבת עתניאל ושימש כר"מ בישיבה וכרב היישוב עתניאל עד שנרצח בפיגוע בבית חגי. נולד לפסח ולרבקה עולמי וגדל בכפר השיתופי שבי ציון. למד בתיכון דתי יבנה בחיפה ולאחר מכן בישיבת הכותל, במסגרתה שירת בצה"ל בחיל השריון, ובישיבה הגבוהה מקור חיים, שם הוסמך לרבנות. הוא היה תלמידם של הרב שג"ר והרב עדין אבן ישראל-שטיינזלץ. במהלך 1988 הקים הרב עולמי את ישיבת עתניאל יחד עם הרב בנימין קלמנזון והיה אחראי במידה רבה לאופייה האמנותי-חסידי של הישיבה, כאשר בתקופה זאת לא הייתה מקובלת גישה זאת בישיבת הסדר. בנוסף כיהן הרב עולמי כרב היישוב עתניאל. הרב עולמי נרצח בפיגוע ירי סמוך לבית חג"י, בכ"ד בכסלו תשנ"ה (27 בנובמבר 1994). הפיגוע בוצע בידי חוליית חמאס שרצחה במאי 1994 את מרגלית שוחט ורפאל יאירי ליד בית חג"י. הוא הותיר אחריו אישה בהריון וחמישה ילדים. כשבעה חדשים אחרי הירצחו נולדה בתו ונקראה על שמו: נחמה בת-עמי. הרב רא"ם הכהן, שנכנס לכהן כראש הישיבה מעט לפני הפיגוע, החליף אותו לאחר זמן כרב היישוב. הרב עמי עולמי באתר קריית ארבע. הרב עמי עולמי הי"ד - דף לזכרו באתר ישיבת עתניאל דף לזכר עמירם עולמי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה רשימת המאמרים של עמירם עולמי באתר רמב"י רשימת המאמרים של עמירם עולמי, באתר רמבי"ש מאמרים של הרב עמירם עולמי, באתר ספריית אסיף הרב עמיחי סמט, השיר שנשאתי מתוך הגמרא - עיון בדרכי הלימוד של הרב עמי עולמי, באתר ספריית אסיף (מתוך 'אביע' 23, קיץ תשע"ז)
ולדימיר וייס

ולדימיר וייס (בסלובקית: Vladimír Weiss; נולד ב-22 בספטמבר 1964) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל סלובקי, המאמן את סלובן ברטיסלאבה. כשחקן פעיל, שיחק וייס את מרבית הקריירה שלו בליגת העל הסלובקית. הוא שיחק עבור נבחרת צ'כוסלובקיה 19 משחקים כולל השתתפות במסגרת מונדיאל 1990. בנוסף שיחק וייס 12 משחקים עבור נבחרת סלובקיה. כמאמן קבוצת ארטמדיה ברטיסלאבה, זכה וייס באליפות ליגת העל הסלובקית, ואף הוליך אותה בעונת 2005/2006 לשלב הבתים של ליגת האלופות. בעונת 2006/2007 אימן וייס בקבוצת סאטורן ראמנסקו הרוסית, והביא עמו לקבוצה מספר שחקנים סלובקים מקבוצתו הקודמת. בסיום העונה חזר וייס לאמן את קבוצתו הקודמת, ארטמדיה ברטיסלאבה. בשנת 2008 מונה וייס למאמן נבחרת סלובקיה. ב-14 באוקטובר 2009, הוליך את נבחרת סלובקיה למונדיאל ראשון בתולדותיה, לאחר שניצח את נבחרת פולין 1-0 במחזור האחרון במוקדמות מונדיאל 2010. בטורניר המונדיאל הוליך וייס את סלובקיה עד לשלב שמינית הגמר, כאשר הדיחה נבחרתו את אלופת העולם, איטליה כאשר ניצחה אותה בתוצאה 2–3 בשלב הבתים של הטורניר. בנו, ולדימיר וייס, הוא כדורגלנה של סלובן ברטיסלבה הסלובקית. אביו, ששמו גם כן ולדימיר וייס, היה שחקן נבחרת צ'כוסלובקיה בכדורגל אף הוא. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר וייס בוויקישיתוף ולדימיר וייס, באתר Transfermarkt ולדימיר וייס, באתר WorldFootball.net ולדימיר וייס, באתר National Football Teams ולדימיר וייס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בניין עיריית טורונטו

בניין העירייה של העיר טורונטו (באנגלית: Toronto City Hall), שנמצאת באונטריו, קנדה הוא אחד מסמליה המובהקים של העיר. הבניין עוצב על ידי ויליו רבל (Viljo Revell) ותוכנן על ידי האנס-קארל בנדל (Hanns karl Bandel). בנייתו החלה בשנת 1961. הוא נבנה כדי להחליף את בניין העירייה הישן של העיר שנבנה בשנת 1899. במהלך השנים התעניינה עיריית טורונטו בבניית בניין עירייה מודרני. בשנת 1951 נבחרו שלוש מחברות האדריכלים הגדולות בטורונטו לעצב תוכנית, התוצאה הייתה מבנה שמרני בצורה קיצונית אשר נדחה על ידי האוכלוסייה המקומית. ראש העיר נתן פיליפס החליט בשנת 1958 לקיים תחרות בינלאומית כדי לבחור את העיצוב החדש. החלטה זו גרמה למרמור בקרב חלק מהתושבים אשר טענו שהעבודה צריכה להיעשות על ידי קנדים. למעלה מ-500 תוכניות נשלחו, והזוכים היו הפינים ויליו רבל ואירו סארינן (Eero Saarinen). התוכנית גרמה לוויכוחים רבים, אך הבנייה התחילה בשנת 1961 והסתיימה בשנת 1965. הבניין ממוקם בצד הצפוני של Queen Street West chi בין Bay Street ו-Osgoode Hall. באזור בו שכן הרובע הסיני הראשון של העיר. תושבי אזור זה הועברו ברובם לצפון-מערב המחוז. בעוד שבסיס הבניין הוא מלבני, שני המגדלים שלו מעוגלים בחתך-רוחבי ועולים לגבהים שונים. בין המגדלים חדר תחתי דמוי צלוחית, וארגונו הכללי דומה במקצת לשתי ידיים המערסלות את החדר. משטח הבטון החיצוני של המגדלים חוזק כדי למנוע קריסה של המבנה, כתוצאה מהתרחבות של פני השטח החיצוניים וקריעת המבנה כתוצאה מלחץ אוויר שונה בשני הצדדים של המגדל דמוי הכנפיים, בעקבות הרוח העזה שמגיעה מהימות הגדולות. בחזית המבנה המרכזי ממוקמת כיכר נתן פיליפס, מרחב ציבורי המכיל זירה להחלקת סקייטבורד. עוד ישנה מצבת זיכרון להחרבת העיר היפנית הירושימה בנשק גרעיני שמיוצגת על ידי פסל ברונזה של הנרי מור. הכיכר מוקפת בטיילת מוגבהת, המובילה לבניין העירייה. כיכר זו ומלון שרתון חוצים את Queen Street. מדיה וקבצים בנושא בניין עיריית טורונטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בניין עיריית טורונטו
בוכנה פנאומטית

בוכנה פנאומטית (הידועה גם בתור בוכנת אוויר), היא מכשיר אשר משתמש בלחץ של גז (לרוב אוויר) ליצירת תנועה קווית או הפעלת כוח, בדומה לבוכנה הידראולית שפועלת באמצעות נוזל. בוכנות פנאומטיות מעבירות כוח על ידי המרת אנרגיה פוטנציאלית של גז דחוס לאנרגיה קינטית. פעולה זו מושגת על ידי גז דחוס המתפשט עקב הפרשי לחצים בין תא הבוכנה לבין החלל שמצידו השני של תא הבוכנה. התפשטות הגז גורמת לבוכנה לנוע לכיוון רצוי. הבוכנה מורכבת מדיסק או גליל, ומוט הבוכנה מעביר את הכוח אשר היא מייצרת לאובייקט שצריך להזיז. לרוב, בוכנות פנאומטיות שימושיות ליישומים עם פעולות עדינות יחסית, בעוד בוכנות הידראוליות משמשות במקומות שבהם מופעל כוח גדול יותר (גז דחיס). בוכנה הידראולית בוכנה בולם זעזועים
רוברט קורן

רוברט קורן (בסלובנית: Robert Koren; נולד ב-20 בספטמבר 1980) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הקשר. קורן החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מועדון הכדורגל דרבוגרד, ובין 1996 ל-2001 שיחק בקבוצה הבוגרת. לאחר מכן חתם על חוזה במועדון צליה, ובשנת 2004 עבר ללילסטרום מליגת העל הנורווגית. הוא היה אחד השחקנים הטובים בליגה, ושלוש פעמים סיים עם קבוצתו במקום הרביעי, פעם אחת העפיל עמה עד גמר גביע הנורווגי, בעונת 2006/2007 זכה עמה בגביע, והעפיל עמה לגמר גביע האינטרטוטו ב-2006. ב-4 בינואר 2007 עבר קורן בווסט ברומיץ' אלביון בהעברת בוסמן, וחתם על חוזה ל-18 חודשים עם אפשרות של המועדון להאריך את החוזה בשנה נוספת. הוא ערך את הופעת הבכורה יומיים לאחר מכן, כאשר עלה כמחליף בניצחון 3 - 1 על לידס יונייטד בסיבוב השלישי של גביע ה-FA. קורן הבקיע את שערו הראשון במועדון בניצחון 7 - 0 על בארנסלי ב-6 במאי 2007, במסגרת המחזור האחרון של הליגה, שבזכותו הבטיחה הקבוצה את מקומה בפלייאוף הצ'מפיונשיפ על ההעפלה לפרמייר ליג. קורן פתח בכל שלושת משחקי הפלייאוף, בהם גברה אלביון על וולבס בשני משחקי חצי הגמר והפסידה לדרבי קאונטי במשחק הגמר שנערך באצטדיון ומבלי. ביולי 2007 נפצע קורן כאשר כדור המשחק פגע בעינו בזמן אימון, וגרם לדימום פנימי ולאובדן זמני של הראייה, ממנו התאושש לחלוטין בסופו של דבר. בגלל הפציעה הוא החמיץ את תחילת עונת 2007/2008, אך חזר להרכב בשלהי אוגוסט כמחליף במשחק גביע הליגה נגד פיטרבורו יונייטד. באמצע ספטמבר הוא חתם על חוזה חדש לשנתיים באלביון, וגם הפעם הותיר להנהלת הקבוצה את האפשרות להאריך אותו בשנה. בהפסד החוץ 2 - 3 לסאות'המפטון באוקטובר 2007 הוא הבקיע שני שערים, ובזכות כך נבחר לקבוצת האלופים של השבוע. שערו הראשון בפרמייר ליג הובקע בניצחון 3 - 0 על מידלסברו ב-17 בינואר 2009, והוא נבחר לשחקן המצטיין במשחק. השער שהבקיע בתיקו 2 - 2 מול ברנלי בגביע ה-FA נבחר לשער הסיבוב על ידי רשת ITV. בעונת 2008/2009 היה קורן לשחקן השדה בעל מספר ההופעות הגבוה ביותר בווסט ברומיץ', כשרק לשוער סקוט קארסון יש יותר הופעות ממנו. ב-17 במאי 2010 שוחרר קורן מווסט ברומיץ', לאחר שההנהלה בחרה לא להאריך את החוזה שלו. בשנת 2010 חתם בהאל סיטי. ב-3 באוגוסט 2014 חתם במלבורן סיטי האוסטרלית. קורן ערך 12 הופעות והבקיע שער אחד במדי הנבחרת עד גיל 21. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במשחק ההפסד 2 - 3 לנבחרת נורווגיה במוקדמות מונדיאל 2006, שנערך ב-3 בספטמבר 2005. הוא הוביל את נבחרת סלובניה כקפטן במוקדמות מונדיאל 2010, כולל בפלייאוף ההעפלה שבו גברה סלובניה על נבחרת רוסיה. סלובניה הוגרלה לבית ג' ביחד עם אנגליה, ארצות הברית ואלג'יריה. במשחק הפתיחה של שלב הבתים, מול אלג'יריה, הבקיע את שער הניצחון. מדיה וקבצים בנושא רוברט קורן בוויקישיתוף רוברט קורן, באתר Transfermarkt רוברט קורן, באתר Soccerway רוברט קורן, באתר BDFutbol רוברט קורן, באתר WorldFootball.net רוברט קורן, באתר National Football Teams רוברט קורן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל באתר התאחדות הכדורגל הסלובנית
ישכר דב בארון

רבי ישכר דוב (בער) בארון מרדושיץ מכונה גם הסבא קדישא מרדושיץ (ה'תקכ"ה-י"ח בסיוון ה'תר"ג) היה אדמו"ר חסידי, אבי שושלת רדושיץ ורב ברדושיץ ובפשדבורז. נולד בשנת ה'תקכ"ה לרבי יצחק, שהיה משב"ק אצל המגיד ממעזריטש. כאשר הגיע רבי יצחק לפרקו, הפציר בו המגיד ממעזריטש שישא לאישה את מרים, המשרתת המכוערת והחולנית שלו. בתמורה למעשה זה הבטיח המגיד לרבי יצחק שיוולד לו בן שיאיר את העולם. בצעירותו התגורר רבי ישכר דב בחמלניק שם שירת את רבי אליעזר ליפא וויסבלום שהתגורר שם. באותה תקופה עוד לא התפרסם שמו, והוא חי בעוני. למד אצל רבי אלימלך מליז'נסקרבי משה לייב מסאסוב, החוזה מלובלין, המגיד מקוזניץ, רבי מנחם מנדל מרימנוב, היהודי הקדוש מפשיסחא ורבי אברהם יהושע השיל מאפטא. היה ידוע בדורו כבעל מופת גדול ורבים נהרו לפתחו. אחד מצאצאיו הוציא את הספר 'נפלאות הסבא קדישא', בו יש עדויות על רפוי חולים למעלה מדרך הטבע, ועל תחיה של מתים. הסבא קדישא נפטר ביום שישי ערב שבת פרשת שלח, י"ח בסיוון ה'תר"ג. רבי ישראל יצחק - מילא את מקומו באדמו"רות. רבי מאיר משידלובצא רבי ברוך, אשר נישא לאסתר - בתו של הרב דוב בעריש הרציגר חתנו רבי יצחק פינקלר חתנו רבי חיים יוסף רבי חיים מאיר יחיאל ממוגלניצא רבי אליעזר מדז'יקוב רבי יוסף ברוך מניישטאט רבי אהרן מקראקא רבי שלמה מרדומסק בעל ה"תפארת שלמה" רבי נתן דוד משידלובצא רבי יחזקאל שרגא משינאווא רבי יעקב צבי מפוריסוב רבי אלימלך שפירא מגרודז'יסק רבי יעקב בידרמן מאפטא רבי אליעזר מניישטט, נכדו של החוזה מלובלין. נפטר מעט זמן אחרי פטירת רבי ישכר בער מרוב עוגמת נפש. רבי דוד הלברשטאם מקשאנוב ראובן חיים אלכסנדר צארניכע, נפלאות הסבא קדישא - חלק א, באתר היברובוקס ראובן חיים אלכסנדר צארניכע, נפלאות הסבא קדישא - חלק ב, באתר היברובוקס יששכר בר בן יצחק (1765-1843), מרדושיץ, דף שער בספרייה הלאומית נפלאות הסבא קדישא ח"ב, עמ' קסב. נפלאות הסבא קדישא בפרק על ריפוי חולים ובפרק על תחיית המתים.
המהפכה הרוסית

האם התכוונתם ל... מהפכת 1905 – מהפכת נפל שיזמו מהפכנים סוציאליסטים ברוסיה בין 1905 ל־1907. העיתוי לפריצתה הושפע מתבוסתה של רוסיה במלחמת רוסיה–יפן. המהפכה הרוסית 1917 – סדרה של שתי מהפכות שהתרחשו באימפריה הרוסית במהלך שנת 1917. מהפכת פברואר (1917) - מהפכה אשר במהלכה הודח הצאר מן השלטון ברוסיה, ונתפס השלטון במדינה על ידי מהפכנים הסוציאל-דמוקרטים. מהפכת אוקטובר (1917) - המהפכה בה תפסו מהפכנים קומוניסטים בולשביקים את השלטון, לאחר שהדיחו את הסוציאל-דמוקרטים. שלטונם נמשך עד שנת 1991.
סזאר ריץ

סזאר ריץ (בצרפתית: César Ritz; ‏23 בפברואר 1850 – 24 באוקטובר 1918) היה מלונאי שווייצרי ידוע ומייסדם של בתי מלון, המפורסמים שבהם הם מלון ריץ בפריז ומלון ריץ בלונדון. כינויו היה: "מלך המלונאים ומלונאי המלכים". ריץ נולד בנידרוואלד, שווייץ, למשפחת חוואים. הוא החל את הקריירה שלו בלה ספלנדיד, בית מלון בפריז, ושימש כמאטר ד'אוטל (רב-המלצרים) בשה וואזן (Chez Voisin), מסעדה שנסגרה בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה של 1870. ב-1878 מונה לתפקיד מנהל של מלון גראנד הוטל נשיונל בלוצרן, במקביל לניהול מלון גראנד הוטל במונקו, עד ל-1888. ריץ היה חלוץ בפיתוח מלונאות התענוגות, ידע כיצד לפתות לקוחות עשירים והשיג לעצמו במהירות מוניטין של טעם טוב ואלגנטיות. ב-1888 פתח עם אוגוסט אסקופייה מסעדה בבאדן-באדן, והשניים הוזמנו ללונדון בידי ריצ'רד ד'וילי קארט, כדי להתמנות למנהל ולשף הראשונים של מלון סבוי, משרות בהן החזיקו מ-1889 עד 1897. ריץ הרכיב את מה שהוא מתאר כ"צבא קטן של אנשי מלון לצורך כיבושה של לונדון". מלון סבוי נחל הצלחה בן לילה, משך לקוחות עתירי ממון ומפורסמים, כשהבולט בהם היה הנסיך מוויילס. ב-1898 פתח את מלון ריץ הידוע, בכיכר ונדום שבפריז, צרפת. הוא המשיך ופתח את מלון ריץ בלונדון, בריטניה ב-1906, שנהפך למקום המפגש הפופולרי ביותר באותה עת של האליטה הלונדונית. מלון ריץ במדריד שבספרד, נפתח ב-1910, בעידודו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, שהשתוקק לבנות מלון יוקרה שיתחרה עם הריץ שבפריז. ריץ נהנה משותפות ארוכה עם אסקופייה, השף הצרפתי הידוע ואבי הבישול הצרפתי המודרני. ריץ סבל מהתמוטטות עצבים בשנת 1902, ולא היה מסוגל לעבוד ב-15 השנים האחרונות לחייו, והמלונות שנוסדו אחרי ההתמוטטות נוהלו בידי אחרים. ריץ הלך לעולמו בקיסנאכט, ליד לוצרן שבשווייץ, ונקבר בכפר הולדתו. שארל ריץ, בנו, ירש את עסקיו. מדיה וקבצים בנושא סזאר ריץ בוויקישיתוף אתר המוקדש לחייו של סזאר ריץ סזאר ריץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טנור

טנור הוא חלק ממנעד, הגבוה מבין הקולות הגבריים הטבעיים (היינו, מבלי להחשיב קסטראטי וקולות המשתמשים בטכניקת הפאלסטו) ומעל לקול הבריטון. בהרמוניה המקהלתית המסורתית בארבעה קולות, זו האופיינית בעיקר לכורלים, הטנור הוא הקו המוזיקלי השני מלמטה, כלומר זה הבא לאחר קו הבס. אחריו באים האלט והסופרן. המנעד האופייני לקול הטנור משתרע מדו באוקטבה השלישית ועד לדו באוקטבה החמישית. מקור השם "טנור" בימי הביניים; במוזיקה של ימי הביניים והרנסאנס התייחס השם טנור לתפקיד מסוים במוזיקה רב-קולית, בדרך כלל התפקיד הגבוה בדרגה אחת מן התפקיד הנמוך ביותר (תפקיד בס). עד תקופת הרנסאנס זה היה התפקיד ששר או ניגן את המנגינה העיקרית (קנטוס פירמוס), ומכאן שמו - המילה "טנור" נגזרת מן המילה הלטינית "tenere", שפירושה "להחזיק". כל תקופת הרנסאנס התייחס המונח "טנור" לתפקיד מוזיקלי ולא לכלי או קול מסוים, ורק בתחילת הבארוק התפתחה בהדרגה המשמעות המוכרת יותר כיום, של קול גברי גבוה. פעמים רבות משתמשים במונח "טנור" גם בהקשר של כלי נגינה. מינוח שכזה בא לציין את מנעדו של הכלי (כגון "סקסופון טנור") או את תפקידו המוזיקלי במאזן מנעדי סך הכלים המשתתפים; כך לדוגמה נוכל לשמוע כי ברביעיית מיתרים, הויולה מנגנת את תפקיד ה"טנור". בתחום מוזיקת ה"ברברשופ" משתמשים במונח טנור, בשונה מאשר במוזיקה הקלאסית, לציון הקול הגבוה ביותר, אשר שר בטכניקת פלסטו, מעל לקול המוביל (ה-"lead"). בתחום האופרה לרוב נכתבים התפקידים הגבריים הראשיים לקולות טנור. בתחום זה נהוג לקטלג תפקידי טנור וזמרי טנור על פי אופיים (צבע הקול, אופיו של התפקיד והדרישות הטכניות שהוא מציב בפני הזמר): טנור לירי מלא - קול מלא ורך הנועד לתפקידים ליריים באופיים. דוגמה: תפקיד רודולפו באופרה "לה בוהם" מאת ג'אקומו פוצ'יני. טנור לירי לג'רו (לירי קל) - קול המאופיין בחן, בגמישות ובזריזות. מנעדו בצלילים הגבוהים עולה על זה של שאר סוגי הטנור. דוגמה: תפקיד הנסיך רמירו באופרה "לכלוכית" מאת ג'ואקינו רוסיני. טנור דרמטי - קול חזק בעל איכויות תיאטרליות. דוגמה: תפקיד אותלו באופרה הנושאת שם זה מאת ג'וזפה ורדי. לעיתים יש נטייה לטעות ולחשוב שגוון הדרמטי הוא בריטון. טנור הרואי (מכונה בגרמנית "Heldentenor") - טנור דרמטי בעל גוון אפל ונמוך יותר. משמש בעיקר באופרות גרמניות. דוגמה: תפקיד "טנהויזר" באופרה הנושאת שם זה מאת ריכרד וגנר. טנור בּוּפוֹ (מכונה בגרמנית שְׁפִּילטנור) - קול אשר לרוב אינו ניחן במנעד רחב במיוחד ואף לא בגוון ערב לאוזן. משמש בתפקידים קומיים משניים. דוגמה: תפקיד מונוסטטוס באופרה "חליל הקסם" מאת וולפגנג אמדאוס מוצארט. טנור ספינטו (או "ליריקו-ספינטו") - טנור לירי בעל חספוס ובעל עוצמה רבה יותר מזה של הטנור הלירי המלא. מעין סינתזה בין הטנור הלירי-המלא לטנור הדרמטי. דוגמה: תפקיד "קאניו" באופרה "ליצנים" מאת רוג'רו לאונקוואלו. קונטרה טנור הוא קול גברי גבוה המשתייך אל הקבוצה של קול הטנור, אך הגבוה מבין כולם. הקונטרה טנור מקביל במנעדו הקולי לקול האלט והמצו-סופרן, ולעיתים נדירות אף לסופרן, בדרך כלל בשימוש בפלסט. מדיה וקבצים בנושא טנור בוויקישיתוף טנור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'וזף יובו

ג'וזף פיליפ יובו (באנגלית: Joseph Phillip Yobo; נולד ב-6 בספטמבר 1980), הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הבלם. יובו עזב את ניגריה בשנת 1998 והצטרף לקבוצת סטנדרד ליאז' הבלגית, בשורותיה שיחק סך הכל 46 משחקי ליגה. בשנת 2001 עבר למרסיי. זמן קצר לאחר הופעת הבכורה שלו בקבוצה, עבר יובו בהשאלה לטנריפה. ביולי 2002 הצטרף יובו לקבוצת אברטון מהפרמייר ליג, בה הפך לבורג מרכזי במועדון. ב-25 באוקטובר 2007, במשחק נגד לאריסה במסגרת גביע אופ"א קיבל יובו לראשונה את סרט הקפטן של קבוצתו, בעקבות היעדרותו של הקפטן הקבוע פיל נוויל. באוגוסט 2010 הושאל יובו לשנתיים לקבוצת פנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. בתום תקופת ההשאלה, נרכש יובו על ידי הטורקים. בשנת 2014 הושאל לנוריץ' סיטי עד לתום העונה ומאוחר יותר פרש ממשחק פעיל. יובו שיחק סך הכל 101 משחקים במדים הלאומיים, בהם כבש שבעה שערים. הוא גם שותף בכל שלושת משחקיה של ניגריה במונדיאל 2002, ואף בישל את השער היחיד לזכות ארצו בטורניר. לאחר מכן נכלל בסגל למונדיאל 2010 ו-2014. בקיץ 2014 פרש מהנבחרת כשיאן ההופעות שלה בכל הזמנים. אחיו הגדול, אלברט יובו, הוא כדורגלן עבר, אשר שיחק במדי נבחרת ניגריה משחק בודד. ביולי 2008 נחטף אחיו הצעיר של יובו, נורום, בפורט הרקורט בעבור דרישת כופר, אולם שוחרר כעבור 12 ימים. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף יובו בוויקישיתוף ג'וזף יובו, באתר Transfermarkt ג'וזף יובו, באתר Soccerway ג'וזף יובו, באתר BDFutbol ג'וזף יובו, באתר WorldFootball.net ג'וזף יובו, באתר National Football Teams ג'וזף יובו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ג'וזף יובו הניגרי חתם באברטון עד 2007, באתר ynet, 17 ביולי 2002 העברות בעולם - 5.8, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2012 אחיו של ג'וזף יובו נחטף בניגריה, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא ניגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדם קנת

אדם קנת (נולד ב-12 במרץ 1995) הוא שחקן ומדבב ישראלי. קנת הוא בנו של הזמר, מלחין ומדבב גיורא קנת. קנת התחיל לדבב בשנת 2005, בעודו בן 10 בלבד, הוא דיבב בתוכנית הילדים "ד"ש מבסטר" (סדרת בת של "ארתור" בה דיבב אביו, גיורא קנת), בכל פרק מישהו אחר (בדרך כלל ילדים). בשנת 2007 דיבב את הארי בסדרת הילדים "הארי ודלי הדינוזאורים", ומכיוון שקולו התחלף בעונה השנייה דיבב את הדמות ברק ברויטמן. עוד באותה שנה דיבב קנת את האח בסדרה "מתי מגיעים?" בערוץ הופ!. בשנת 2008 דיבב את קייטו בסדרת הילדים "אליוט", באותה שנה הוא גם עשה קולות בסדרת הילדים "הניצוצות של מאור". בשנת 2008 גילם את רותם בסרט הקולנוע הישראלי "אילי ובן". בשנת 2010 החל לשחק את אסף זך בסדרת הדרמה "חטופים". אדם קנת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אדם קנת, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדם קנת, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אדם קנת, באתר ספר הקולנוע הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב סינופ

קרב סינופ (ברוסית: Синопское сражение, בטורקית: Sinop Baskını) הוא קרב ימי שניטש ב-30 בנובמבר 1853, בתחילת מלחמת קרים (1853–1856), בין אוניות הצי הרוסי הקיסרי לאוניות הצי העות'מאני. סינופ הוא נמל-ים בחוף הדרומי של הים השחור, אז חלק מהאימפריה העות'מאנית וכיום חלק מטורקיה. שייטת רוסית תקפה שייטת עות'מאנית שעגנה בתוך הנמל והשמידה אותה לגמרי. השייטת הרוסית מנתה שש אוניות קו, שתי פריגטות ושלוש אוניות משוטה חמושות בפיקודו של אדמירל פאבל נחימוב. השייטת העות'מאנית, המסוגרת בתוך הנמל, מנתה שבע פריגטות, שלוש קורבטות ושתי אוניות משוטה חמושות בפיקוד אדמירל-משנה עות'מאן פאשה (אנ'). בתקופה שקדמה לקרב הכניסו הרוסים לשימוש באוניותיהם תותחים ימיים היורים פגזים נפיצים, ונשק זה הוא שהעניק להם את היתרון המכריע בקרב. כל הפריגטות והקורבטות העות'מאניות טבעו או עלו על החוף כדי להציל את עצמן; אוניית קיטור אחת הצליחה להימלט. הרוסים לא איבדו אף אונייה. קרוב ל-3,000 טורקים נהרגו בהפגזה הרוסית על העיר לאחר הקרב. תבוסת העות'מאנים בקרב הייתה אחד הגורמים לכניסת צרפת ובריטניה למלחמה לצדו של הסולטאן. הקרב גם מסמל את קיצה של אוניית המפרשים המלחמתית העשויה עץ ואת הולדת אוניית הקיטור המלחמתית מחופת השריון. הסיבה היא, כי הפגזים הנפיצים חדרו ללא קושי בעד גופי העץ של האוניות ואחר כך התפוצצו כשהם גורמים לאבידות ולשריפה בתוך האונייה עצמה. בהתאם לפקודת הנסיך מנשיקוב, נשלח לחופי טורקיה פאבל נחימוב שפיקד על קבוצת אוניות. היו ידיעות שבאזור סינופ מכנסים הטורקים כוח צבאי במטרה להנחיתו באזור סוחומי. כאשר קרב הצי הרוסי לעיר, הבחין נחימוב שבנמל עוגנות מספר אוניות טורקיות והנמל מוגן היטב על ידי תותחי החוף. הוא החליט להמתין עד קבלת תגבורת. ב-28 בנובמבר 1853 הצטרפו לנחימוב מספר אוניות רוסיות נוספות. הקרב החל ב-30 בנובמבר בשעות הצהריים. ירי הטורקים הסב נזק כבד לאחת האוניות הרוסיות. למרות הפגיעה המשיכה האונייה להתקדם לכיוון הטורקים, ובסופו של דבר הצליחה להצית ולהטביע שתי אוניות טורקיות. אונייה רוסית נוספת הצליחה להטביע שתי אוניות טורקיות וגם לשתק סוללת תותחי חוף. תוך שעה וחצי של הקרב הוטבעו אוניות טורקיות נוספות וכל סוללות החוף נוטרלו. עקב שריפת האוניות התפשטה האש גם לעיר עצמה. אחת האוניות הטורקיות הצליחה לפרוץ את המצור ולעזוב את הנמל. לאור יתרון במהירות היא הצליחה להתרחק מהאוניות הרוסיות ולהגיע לקונסטנטינופול. יתר האוניות הטורקיות הוטבעו ומפקד הצי הטורקי נשבה. עם סיום הקרב הצי הרוסי החל בתיקונים וב-2 בדצמבר החל לנוע לכיוון סבסטופול. מדיה וקבצים בנושא קרב סינופ בוויקישיתוף Mikaberidze, Alexander (2011). Conflict and Conquest in the Islamic World: A Historical Encyclopedia. Vol. 1. Tucker, Spencer C. (2011). Battles that Changed World History. ABC-CLIO. Pitt, Lieutenant Commander William M. (1971). "The Use of Seapower in Countering the Strategy of Interposition". US Naval War College. Potter, E.B. (1981). Sea Power – A Naval History. Annapolis, Maryland, Naval Institute Press. p. 118. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וס סטודי

וסלי "וס" סטודי (באנגלית: Wesley "Wes" Studi; נולד ב-17 בדצמבר 1947) הוא שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא צ'רוקי, מופיע בסרטים בעיקר בדמותם של אינדיאנים. התבלט בזכות תפקידיו בסרטים "רוקד עם זאבים" "המוהיקני האחרון", "ג'רונימו", "העולם החדש" ו"אווטאר". סטודי נולד במחוז צ'רוקי שבאוקלהומה למגי ואנדי סטודי, למד בבית ספר חקלאי ולמד לדבר רק בשפת הצ'רוקי עד אשר סיים את לימודיו. סטודי שירת במשך 18 חודשים בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת וייטנאם, לאחר שסיים את שירותו הצבאי למד סטודי בקולג' בטולסה. סטודי התפרסם כשחקן קולנוע בתחילת שנות ה-90 עם הופעות בתור אינדיאני בסרטים "רוקד עם זאבים של קווין קוסטנר ו"המוהיקני האחרון" בו הופיע בתור צ'יף, מנהיג שבט מקומי בשם מגוואה. תפקידו המוערך ביותר של סטודי היה בסרט "ג'רונימו", בו גילם את דמותו הביוגרפית של מנהיג לוחמי אפאצ'י ג'רונימו. גילום דמותם של מנהיגי שבטים אינדיאנים הובילו את סטודי להשתתף בשני שוברי קופות: "היט" בו גילם בלש ו"סטריט פייטר" המבוסס על סדרת משחקי הווידאו הפופולריים "סטריט פייטר", בו הופיע בדמותו של סאגט בעל הרטייה. לאחר מכן שיחק סטודי בתפקיד ראשי בסרט האימה "שוכני המצולות" ובקומדיית האקשן "אנשי המסתורין" בו התפרסם כגיבור העל המוערך, ספינקס. ב-2005 הופיע סטודי בדרמה הרומנטית של טרנס מאליק "העולם החדש" בסרט גילם סטודי את ראש שבט פאוואטאן. בשנת 2006 גילם את דמותו של שרון במערבון "מלאכים נופלים" לצד ליאם ניסן ופירס ברוסנן.  בשנת 2009 לוהק סטודי לסרטו זוכה שלושה פרסי האוסקר של ג'יימס קמרון "אווטאר", בסרט גילם סטודי את דמותו של אייטוקן, מנהיג שבט האומטקייה ואביה של גיבורת הסרט נייטירי (זואי סלדנה). בשנת 2019 הוענק לו פרס אוסקר לשם כבוד. רוקד עם זאבים (1990) הדלתות (1991) המוהיקני האחרון (1992) ג'רונימו(אנ') (1993) סטריט פייטר (1994) היט (1995) שוכני המצולות (1998) הלוחש לסוסים (1998) אנשי המסתורין (1999) כוכב קרח (2001) אלוף ללא עוררין (2002) הפרש הבודד (2003) - סרט טלוויזיה חיה (2005) העולם החדש (2005) מלאכים נופלים (2006) הדרך (2008) אווטאר (2009) שוגר (2013) הדרך לפלומה (2014) מטוסים 2: לוחמי האש (2014) - דיבוב מיליון דרכים להתפגר (2014) אויבים (2017) בלה שובי הביתה (2019) שיר אהבה (2022) Mending the Line‏ (2022) Canyon Del Muerto‏ (TBA) Yesteryear‏ (TBA) The Midway Point‏ (TBA) אל המערב (2005) ליבי קבור בברך פצועה (2007) - סרט טלוויזיה ירח קומנצ'ה (2008) - מיני-סדרה מלכים (2009) הדרך האדומה (2015) פני דרדפול (2016) Woke ‏ (2020) האנטומיה של גריי (2021) עובדי אלוהים (2021) Reservation Dogs‏ (2022-2021) שומרי הרוחות (2022) - דיבוב מדיה וקבצים בנושא וס סטודי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וס סטודי וס סטודי, ברשת החברתית פייסבוק וס סטודי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וס סטודי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וס סטודי, באתר AllMovie (באנגלית) וס סטודי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) וס סטודי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) וס סטודי, באתר MusicBrainz (באנגלית)