laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טרנסגלוטמינאז

טרנסגלוטמינאז, המכונה "דבק בשר", משמש בתעשיית המזון לחיבור של נתחי בשר לקבלת מרקם אחיד. זהו שם שניתן למשפחת אנזימים המזרזים היווצרות של קשרים איזופפטידיים בין קבוצת אמינים חופשיים (למשל, חלבון או פפטיד ליזין) לבין קבוצת אציל, בסוף שייר של חלבון או של פפטיד גלוטמין; בתגובה המייצרת גם מולקולת אמוניה. אנזים זה מסווג בתור EC. טרנסגלוטמינאז תועד לראשונה בשנת 1959. פעילותו הביו-כימית המדויקת התגלתה במנגנון קרישת הדם, בחלבון פקטור XIII, ב-1968. טרנסגלוטמינאז מייצר פולימרים של חלבונים בעלי קשרים רבים במיוחד ובלתי מסיסים. חשיבותם של פולימרים ביולוגיים אלה לאורגניזמים לא תסולא בפז, שכן הם מאפשרים לייצר חסמים ומבנים יציבים, כגון קרישי דם (פקטור XIII בקרישת דם), עור ושיער. התגובה לאנזים נחשבת לבלתי הפיכה, ולכן כל שימוש רפואי בו חייב להיעשות תוך שימוש במנגנוני בקרה מקיפים. טרנסגלוטמינאז מופק בתהליך של התססת בקטריות מסוג Streptomyces mobaraensis בכמויות מסחריות, או מדם בעלי חיים. בתעשיית המזון המסחרית נעשה בו שימוש כדי לחבר חלבונים ולמעשה ניתן להשתמש בו כ"דבק", כדי לשפר מרקמים של מיני מזון עשירים בחלבון, כמו סורימי (תחליף בשר סרטן) או נקניקים. האנזים משמש גם בתהליכים נוספים, כמו ייצור בשר מעובד וקציצות דגים. טרנסגלוטמינאז הוא רכיב נפוץ גם במטבח המולקולרי, שם משתמשים בו בעיקר כדי לשלב מרקמים חדשים עם טעמים קיימים. הסטון בלומנטל, שף בריטי מפורסם וממובילי הגסטרונומיה המולקולרית בעולם, הוא הראשון שהכניס את הטרנסגלוטמינאז למטבח המודרני; ווילי דופרסן, שף אמריקאי שעוסק גם הוא בגסטרונומיה מולקולרית, המציא בעזרתו "פסטה" שעשויה כמעט לגמרי מבשר חסילונים. 2.3.2.13 וקשרים שנוצרו באמצעותו מאופיינים בהתנגדות גבוהה לחיתוך פרוטאוליטי (פרוטאוליזה) Clarke DD; Mycek MJ; Neidle A; Waelsch H (1959). "The Incorporation of Amines Into Proteins". Arch Biochem Biophys. 79: 338–354. doi:10.1016/0003-9861(59)90413-8. Pisano, JJ; Finlayson, JS; Peyton, MP (1968). "[Cross-link in fibrin polymerized by factor 13: epsilon-(gamma-glutamyl)lysine.]". Science. 160 (3830): 892–3. doi:10.1126/science.160.3830.892. PMID 4967475. Griffin M; Casadio R; Bergamini CM (2002). "Transglutaminases: nature's biological glues". Biochem J. 368 (Pt 2): 377–96. doi:10.1042/BJ20021234. PMC 1223021. PMID 12366374. אורכב מ-המקור ב-2006-04-20. Köhler, Wim (2008-08-22). "Gelijmde slavink" (בהולנדית). NRC Handelsblad. נבדק ב-2009-03-05. Yokoyama K; Nio N; Kikuchi Y (2004). "Properties and applications of microbial transglutaminase". Appl. Microbiol. Biotechnol. 64 (4): 447–54. doi:10.1007/s00253-003-1539-5. PMID 14740191.
לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (קונסול 16 לפנה"ס)

לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (בלטינית: Lucius Domitius Ahenobarbus;‏ ? - מת בשנת 25 לספירה) היה מגיסטראט רומאי שפעל בתחילת תקופת הקיסרות, וסבו של נירון קיסר. הוא היה בנו היחיד של הקונסול גנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס, ושל אמיליה לפידה. סבתו מצד האב הייתה פורקיה קאטוניס, אחותו של קאטו הצעיר. בצעירותו, הוא נודע בכישרונו בנהיגת מרכבות. בסביבות שנת 22 לפנה"ס התארס לאנטוניה הזקנה, בתם של מרקוס אנטוניוס ואוקטביה, ואחייניתו של אוקטביאנוס. האירוסין נערכו בטאראנטום, לעיניהם של אנטוניוס ואוקטביאנוס. בשנת 22 לפנה"ס הוא היה איידיל, ובשנת 16 לפנה"ס נבחר כקונסול. בין השנים 12-13 לפנה"ס שימש כמושל אפריקה, ולאחר מכן קיבל פיקוד על הצבא הרומי בגרמניה, ככל הנראה כיורשו של טיבריוס. במסגרת תפקידו זה, הוא חצה את האלבה, הקים מזבח לאוגוסטוס, ו"חדר עמוק יותר לתוך גרמניה מכל רומי לפניו". הוא גם היה האיש שהוציא לפועל את צוואתו של אוגוסטוס לאחר מותו של זה. סווטוניוס מתאר אותו בצורה שלילית ביותר וטוען שהוא היה "שחצן פזרן וגס רוח". עוד בהיותו איידיל הכריח קנסור לפנות לו את דרכו ברחוב, ובמהלך תקופת כהונתו כקונסול, הוא ערך מופעים ראוותניים ואכזריים של חיות פרא בכל העיר, והציג קרבות גלדיאטורים ברבריים כל כך, עד שאוגוסטוס נאלץ לנזוף בו בפרטיות, ולאחר מכן לרסן אותו באמצעות צו ציבורי. הוא מת בשנת 25 לספירה. מאנטוניה היו לו שלושה ילדים: דומיטיה הזקנה, דומיטיה לפידה הצעירה (אמה של הקיסרית מסלינה), וגנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס (אביו הביולוגי של הקיסר נירון). מדיה וקבצים בנושא לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס בוויקישיתוף סוויטוניוס, "נירון האלוהי", 4. Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Ahenobarbus", 1873 טקיטוס, "ספרי השנים", ספר רביעי, 44.
יום היציאה מהארון הבין-לאומי

יום היציאה מהארון הבין-לאומי (באנגלית: National Coming Out Day; בראשי תיבות: NCOD) הוא יום מודעות שנתי של הקהילה הלהטבפא"קית אשר מצוין ב-11 באוקטובר. התאריך נקבע ב-1988, מתוך אמונה כי הצורה הבסיסית ביותר של אקטיביזם למען מתן שיוון זכויות לקהילה הגאה היא יציאה מהארון בפני משפחה, חברים ומכרים, לחיות בתור להטבפא"ק מוצהר - מתוך התפיסה שהיסוד של להט"בפוביה היא עננת טאבו, התעלמות ושתיקה, כי ברגע שאנשים ידעו כי הקרובים אליהם להטבפא"קים, הסבירות שהם יטפחו עמדות להט"בפוביות נמוכה. המונח "יציאה מהארון" מתייחס לחשיפה של נטייה מינית או זהות מגדרית החורגת מההטרונורמטיבית. היום נקבע ב-1988 על ידי רוברט איצ'ברג, פסיכולוג מניו מקסיקו, וג'ין אולירי, פעילה לסבית למען זכויות להט"ב. התאריך 11 באוקטובר נקבע על יום השנה להפגנה גדולה למען זכויות להט"ב שנערכה ב-1987 בוושינגטון. ”רוב האנשים חושבים שהם לא מכירים אדם הומוסקסואל ולמעשה, כולם מכירים. יציאה מהארון חיונית בפני אנשים שאנו מכירים, לתת להם לדעת מי אנחנו ולשחרר אותם מהפחדים והסטריאוטיפים שלהם” (רוברט איצ'נברג, 1993) הציטוט מלמד על אסטרטגיה פסיכולוגית המבקשת ליצור הזדהות מתוך היכרות. תחילה יום היציאה מהארון הבינלאומי מנוהל על ידי המשרד לזכיות משפטיות של הקהילה גאה במערב הוליווד, ובפעם הראשונה לציונו הוא מקבל הכרה משמונה עשרה מדינות ארצות הברית. בשנה השנייה לציון יום זה, המטה של יום היציאה מהארון הבינלאומי עבר לסנטה פה והוא מקבל הכרה מעשרים ואחת מדינות בארצות הברית. אחרי אזכורים במדיה של יום זה ב-1990, הוא מוכר בכל חמישים המדינות בארצות הברית באותה התקופה (כיום חמישים ואחת) ואף בעוד שבע מדינות אחרות. החל מ-1990 המטה החל לשתף פעולה יחד עם הקמפיין לזכויות אדם להכרה ומודעות. יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין אחת לשנה על מנת לחגוג יציאה מהארון, העלאת מודעות לקהילה הגאה ולזכויות הלהט"ב. בעשורים הראשונים לציון יום זה, יום היציאה מהארון הבין לאומי צוין על ידי אנשים פרטיים או ציבוריים, לרוב באמצעות המדיה. בשנים האחרונות בהן נושאים העוסקים בקהילה הגאה עולים יותר על סדר היום הציבורי ומקבלים יותר מודעות, יום היציאה מהארון הבינלאומי מצוין כיום חג של הקהילה הלהט"בית, החוגגים את היום מציינים אותו לרוב באמצעות סמלי להט"ב כגון דגל גאווה או משולש ורוד. בארצות הברית הקמפיין לזכויות אדם תומך ביום היציאה מהארון הבינלאומי דרך ה"פרויקט ליציאה מהארון" בחסותם המציע משאבים לזוגות, משפחות להט"ביות ולמכריהם, על מנת לקדם מודעות למשפחות להט"ביות החיות אורח חיים כנה, פתוח ונורמטיבי. מדיה וקבצים בנושא יום היציאה מהארון הבין-לאומי בוויקישיתוף "History of National Coming Out Day". Human Rights Campaign.
אצטדיון דאודורו

אצטדיון דאודורו הוא שמו של מתקן ספורט זמני שנבנה בדאדורו אולימפיק פארק בריו דה ז'ניירו לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) על שטחו של מגרש פולו הסמוך למטווח האולימפי דאודורו ובקרבת מקום להיפודרום האולימפי ולמרכז ההוקי האולימפי של ריו. האצטדיון נועד תחילה לארח רק חלק מתחרויות הקרב חמש מודרני האולימפיות והוא חלק מהפארק לקרב חמש של ריו שכולל גם את ארנה דאודורו ובריכת השחייה של מרכז ספורט המים דאודורו (שבעבר אירחה חלק מתחרויות הקרב חמש גם בהמשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה העיר ב-2007). אולם לאחר שנדחתה התוכנית לקיים את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי הראשון, (באולימפיאדה נערכו עד 1924 טורנירי רוגבי יוניון בלבד), באצטדיון סאו ז'נואריו, הוחלט כי אצטדיון דאודורו יארח גם את משחקי הרוגבי שביעיות של האולימפיאדה. לאחר האולימפיאדה יציעיו יפורקו. האצטדיון מכיל 15,000 מושבים ביציעים זמניים המקיפים את המגרש מכל צדדיו ויארח את משחקי ה"רוגבי שביעיות" האולימפיים ואת תחרויות הקפיצות ראווה על סוסים, הריצת שדה שחלקה ייעשה באצטדיון והירי בתנועה, (שהחל מאולימפיאדת לונדון משולב בריצת השדה ושונה לירי באקדח אוויר), שמהווים חלק מקרב חמש מודרני. כמו כן יארח האצטדיון חלק מהתחרויות של המשחקים הפראלימפיים בענפים המקבילים. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון דאודורו בוויקישיתוף אצטדיון דאודורו באתר הרשמי של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו
אנדרה ברגדולמו

אנדרה ברגדולמו (בנורווגית: André Bergdølmo, נולד ב-13 באוקטובר 1971 באוסלו שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת הבלם. לברגדולמו 63 הופעות במדי נבחרת נורווגיה. ברגדולמו נבחר ככדורגלן השנה בנורווגיה לשנת 2002. כיום ברגדולמו הוא מאמן קבוצת הכדורגל הנורווגית קונגסווינגר מליגת המשנה הנורווגית. ברגדולמו החל את קריירת הבוגרים בשנת 1991 בלילסטרום מליגת העל הנורווגית, בה שיחק עד לשנת 1996, והפך לאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בנורווגיה. בשנת 1996 עזב ברגדולמו את לילסטרום, בה צבר 119 הופעות ליגה והבקיע שישה שערים, וחתם בשורותיה של רוזנבורג, שללא עוררין הייתה הקבוצה החזקה ביותר בנורווגיה באותן שנים. ברגדולמו שיחק שלוש עונות ברוזנבורג, ובשלושתן זכה באליפויות ליגת העל הנורווגית. בשנת 1999 הוסיף ברגדולמו זכייה בגביע הנורווגי. לאחר שהציג יכולת טובה ביורו 2000 במדי נבחרת נורווגיה, נרכש ברגדולמו על ידי אייאקס אמסטרדם. ברגדולמו הפך עד מהרה לבלם הקבוע של אייאקס, שם שיתף פעולה בהגנה עם חאתם טרבלסי, כריסטיאן קיבו ופטרי פסאנן. בעונת 2001/02 זכה ברגדולמו עם אייאקס בדאבל, ונבחר ככדורגלן השנה בנורווגיה. בקיץ 2003 עזב ברגדולמו את אייאקס, וחתם בשורות בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה, שם שיתף פעולה בהגנה עם שטפן רויטר, כריסטיאן ורנס וניקלאס ינסן. ברגדולמו לא התאקלם בדורטמונד, ובשתי עונות בקבוצה ערך 28 הופעות בלבד, ולעיתים אף ירד לשחק בקבוצת המילואים. בקיץ 2005 חתם ברגדולמו בפ.צ. קופנהגן, עמה זכה באליפות ליגת העל הדנית, והשתתף עמה בליגת האלופות בעונת 2006/07. בשנת 2007 עבר ברגדולמו לסטרומסגודסט הנורווגית, שם חתם לשנתיים. למרות זאת, פרש בשנת 2008, והמשיך לשחק כדורגל ברמות חובבניות, כאשר חתם בסורום מהליגה הנורווגית השמינית, שם שיחק מספר משחקים. ברגדולמו ערך את הבכורה במדי נבחרת נורווגיה בשנת 1997, אך לא זומן לסגל הנורווגי למונדיאל 1998. לקראת סוף שנות ה-90 הפך ברגדולמו לבלם קבוע בסגל הנורווגי, ופתח בשלושת משחקיה של נורווגיה ביורו 2000. ברגדולמו הציג יכולת מצוינת בטורניר, אך נורווגיה הודחה כבר בשלב הבתים, על אף ניצחון על נבחרת ספרד, ועל אף שספגה שער אחד בלבד, בהפסד 0–1 לנבחרת יוגוסלביה, שהתברר כקריטי מאחר שיוגוסלביה סיימה עם מספר נקודות זהה לזה של נורווגיה, וניצחון זה נתן לה עדיפות במקום השני שמעפיל לרבע הגמר. ברגדולמו המשיך לשחק בנבחרת נורווגיה באופן קבוע עד למרץ 2005, אז ערך את הופעתו ה-63 והאחרונה במדים הלאומיים. לאחר פרישתו, מילא ברגדולמו תפקידי אימון בלילסטרום, שם שימש עוזר מאמן ומאמן נוער. בשנת 2014 חתם ברגדולמו בקונגסווינגר ששיחקה אז בליגה הנורווגית השלישית בהייררכיה. בשנת 2015 העלה ברגדולמו את הקבוצה לליגת המשנה הנורווגית. עם רוזנבורג: אליפות ליגת העל הנורווגית (3): 1997, 1998, 1999 הגביע הנורווגי: 1999 עם אייאקס אמסטרדם: אליפות ליגת העל ההולנדית: 2001/02 הגביע ההולנדי: 2001/02 עם פ.צ. קופנהגן: אליפות ליגת העל הדנית: 2005/06 תארים אישיים: כדורגלן השנה בנורווגיה: 2002 אנדרה ברגדולמו, באתר Transfermarkt אנדרה ברגדולמו, באתר National Football Teams אנדרה ברגדולמו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ארג'ון סימן 2

ארג'ון סימן 2 הוא טנק מערכה עיקרי הנמצא בשירות בצבא הודו. פותח על ידי הסוכנות ההודית למחקר ופיתוח הגנה (DRDO). הטנק מונע בידי מנוע דיזל בהספק של 1500 כוחות סוס, המאפשר לטנק נסיעה בשטח במהירות של 67 קמ"ש. לטנק טווח פעולה של 500 ק"מ ובנוסף, ישנה אפשרות להוסיף מכלי דלק בירכתי הטנק, במטרה להגדיל את טווח הפעולה. כמו כן, הטנק יכול לצלוח נהרות רדודים ללא הכנה מוקדמת. שמו של שריון הטנק הוא "Kanchan" ("זהב"). שריון זה הוא שריון מורכב ומודולרי, דבר המאפשר החלפה מהירה של חלקים פגועים בשדה הקרב. לטנק גם פלטות בזוקה להגנה על המזקו"ם. השריון עצמו משופע, עם דגש על הצריח, במטרה להעניק הגנה מקסימלית, וכמו כן, בחלקים מהטנק יש מיגון ריאקטיבי, במטרה להגן מפני איומי מטען חלול. בנוסף, ישנם פלטות מיגון נוספות בגחון הטנק, להגנה מקסימלית מפני מטעני גחון וישנם מדוכות עשן בצדי הצריח למטרות מיסוך והטעייה של נשק מונחה לייזר. הארג'ון סימן 2 גם נמוך באופן יחסי לטנקים מקבילים, דבר המגדיל את שרידות הטנק. לטנק תותח 120 מ"מ היורה תחמושת מגוונת, בנוסף לטיל הלהט שניתן לשיגור מתותח הטנק. לטנק גם מקלע כבד 12.7 מ"מ (0.5 אינץ') ומקלע בינוני בקוטר 7.62 מ"מ. מערכת בקרת האש של התותח היא מערכת דיגיטלית מודרנית ומתקדמת, שפותחה בשיתוף עם אלביט מערכות. המערכת מייצבת ומכוונת את התותח באופן אוטומטי. בנוסף לכך, לתותחן מד טווח לייזר, מערכת ראייה פנורמית המאפשרת גם ראיית לילה, מערכת דימות תרמי ומערכת זיהוי עמית-טורף. Type 96 T-84 Oplot-M  שיפורים בטנק ההודי ארג'ון 2 באתר יד לשריון
אוראלאן אליסטה

אוראלאן אליסטה (ברוסית: Футбольный клуб «Уралан» Элиста) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר אליסטה, בירת קלמיקיה. הוקם ב-1958 לראשונה בשם "אוראלאן" אם כי פורק מספר פעמים מאז. בגלגולו האחרון הוקם בשנת 2021. המועדון זכה באליפות ליגת המשנה הרוסית בכדורגל בעונת 1997 והתמודד בליגת העל הרוסית בכדורגל במשך מספר עונות. בעונת 1999/2000 הקבוצה העפילה עד לשלב חצי גמר הגביע הרוסי בכדורגל. לקבוצה הוענק השם אוראלאן שמשמעותו בקלמיקית "קדימה". המועדון הוקם לראשונה ב-1958 על ידי פועלי מפעל הרכבים מספר 9 של חברת "קלמסטרוי" בעיר אליסטה. הקבוצה השתתפה באליפויות הרפובליקה בקלמיקיה וזכתה בגביעי קלמיקיה עד 1966. ב-1967 התמודד המועדון בליגה ב', הליגה הסובייטית השנייה. בעונת 1991 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה ועונה לאחר מכן הייתה ממייסדות ליגת המשנה הרוסית. ב-1997 הייתה לאלופת ליגת המשנה והעפילה לראשונה לליגת העל הרוסית. הישג השיא של הקבוצה היה מקום 8 בליגה הבכירה. הקבוצה התמודדה בליגה הבכירה במשך 3 עונות ובעונת 2000 בליגת העל הרוסית סיימה במקום האחרון ונשרה לליגת המשנה. בסוף העונה סיימה כסגנית אלופת ליגת המשנה וחזרה לליגה הבכירה אך לא החזיקה מעבר לשתי עונות ובעונת 2003 בליגת העל הרוסית נשרה שוב. בעונת 2004 נקלעה הקבוצה לקשיים פיננסיים ופורקה. בשנת 2005 הוקמה מחדש בשם מועדון הכדורגל אליסטה. הקבוצה החלה להתמודד בליגה החובבנית וסיימה במקום השני באזור שלה בעונת הבכורה שלה והעפילה לליגה הרוסית השנייה, אך שוב נתקלה בקשיים פיננסיים ובסוף 2006 פורקה שוב. הקבוצה הוקמה מחדש ב-18 במאי 2014 בחסות ממשלת קלמיקיה והחלה להתמודד באזור צפון הקווקז-דרום רוסיה של הליגה הרוסית השלישית. ברם, ב-2015 הקבוצה פורקה שוב. במאי 2021 ממשלת קלמיקיה יזמה שוב את הקמת המועדון מחדש, שהחל להתמודד בליגה השלישית בעונת 2021 וסיימה את העונה במקום השביעי. הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון העירוני "אוראלאן" שעד שנת 1998 נקרא בשם אצטדיון ספרטק. תכולתו מגיעה ל-10,300 מושבים והוא ממוקם ברחוב לנין 218 בעיר אליסטה. סמל קבוצת אליסטה בשנים 2005-2006 לוגו הקבוצה עד 2015. אצטדיון אוראלאן בעיר אליסטה. ליגת המשנה הרוסית בכדורגל זכייה (1): 1997 אוראלאן אליסטה, ברשת החברתית VK אוראלאן אליסטה באתר ליגת העל הרוסית (ברוסית) Клуб «Уралан» возвращается Калмыцкая футбольная команда «Уралан» заявлена в третьем дивизионе Профиль «Уралана»-д на сайте wildstat.ru
ג'ואנה קרופה

ג'ואנה קרופה (בפולנית ובאנגלית: Joanna Krupa, נהגה בפולנית: יואנה קרופה; נולדה ב-23 באפריל 1979) היא שחקנית ודוגמנית פולנייה-אמריקאית. קרופה נולדה בוורשה ומשפחתה היגרה לאילינוי כשהייתה בת חמש. היא הופיעה על מספר מגזיני אופנה ומגזין מקסים כינה אותה "דוגמנית בגדי הים הסקסית בעולם" ובגרסה הגרמנית של מקסים היא נבחרה לדוגמנית השנה בשנים 2004–2005. היא הופיעה פעמיים על השער של פלייבוי ושימשה כדוגמנית הבית של חברת הלבשה תחתונה, כשחקנית היא הופיעה בסרט "כוכב הקופים" ובסדרות הטלוויזיה "לאס וגאס" ו-"CSI", ב-2009 השתתפה בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים" וב-2010 החלה להנחות את התוכנית "הטופ מודל הבאה של פולין". היא השתתפה בקמפיינים של ארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים למען אימוץ כלבים וכנגד שימוש בפרווה. נישאה לרומיין זאגו, איש עסקים ובעל מועדון, ב-13 ביוני 2013. יש לה אחות צעירה בשם מרטה, שגם היא דוגמנית. מדיה וקבצים בנושא ג'ואנה קרופה בוויקישיתוף ג'ואנה קרופה, ברשת החברתית פייסבוק ג'ואנה קרופה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ואנה קרופה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ואנה קרופה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ואנה קרופה, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ואנה קרופה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דונלד בלקברן

דונלד ס. בלקברן (אנגלית: Donald C. "Don" Blackburn; ‏14 בספטמבר 1916 - 24 במאי 2008) היה גנרל בצבא ארצות הברית. בלקברן עמד בראש צוות התכנון של מבצע חוף השנהב במלחמת וייטנאם. בלקברן נולד וגדל ב בפלורידה. הוא עבר קורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית ב-1940 והוסמך כקצין חיל רגלים. לאחר מכן נשלח בלקברן לפיליפינים לשמש כיועץ לגדוד רגלים פיליפיני. לאחר פלישת יפן לפיליפינים סירב בלקברן להיכנע לכוח הכיבוש היפני והצטרף לכוחות הגרילה הפיליפיניים. כוחות אלו שהונהגו על ידי קצינים אמריקניים הסבו אבדות כבדות לכוח היפני. בלקברן עצמו סייע בארגון הכוח הלוחם ולבסוף פיקד על חטיבה של לוחמים משבט האיגורוט. על פעולותיו במלחמה הוענק לו עיטור כוכב הכסף. עם תום המלחמה, והוא כבר קולונל נשלח בלקברן להשתלם בשורה של בתי ספר צבאיים. בהמשך שירותו הוצב בפורט בראג, עבר אימוני צניחה והשתתף בהקמתם של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. בהמשך פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים ה-77 שעסקה בייעוץ צבאי בלאוס. בשנים 1965–1966 פיקד על קבוצת המבצעים המיוחדים שהוציאה לפועל שורה של משימות חשאיות במהלך מלחמת וייטנאם. עם שובו מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 ולאחר מכן מונה לעוזר יושב ראש המטות המשולבים למבצעים מיוחדים. בשנת 1970 הוביל את תכנון מבצע חוף השנהב שמטרתו הייתה חילוץ שבויי מלחמה אמריקנים ממחנה השבויים סון טאי שבצפון וייטנאם. הוא פרש משירות צבאי בשנה שלאחר מכן. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977. מדיה וקבצים בנושא דונלד בלקברן בוויקישיתוף דונלד בלקברן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977, עמוד 54. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977, עמודים 47-53. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לורה לייטון

לורה לייטון (באנגלית: Laura Leighton; נולדה ב-24 ביולי 1968) היא שחקנית אמריקאית. לייטון נולדה באיווה סיטי. ב-1993 היא החלה לשחק את תפקידה של סדני אנדרוז בסדרת הטלוויזיה מלרוז פלייס שבה התפרסמה. ב-1994 הופיעה על שער רולינג סטון ביחד עם הת'ר לוקליר. ב-1997 הפסיקה לשחק במלרוז פלייס, ולאחר מכן הופיעה במספר פרקים של בוורלי הילס 90210 כשחקנית מתחילה המנהלת רומן עם דייוויד סילבר, שגולם על ידי בריאן אוסטין גרין. היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה בגבולות המסתורין ובוסטון ליגל. בשנת 2000 שיחקה בקומדיה "השמיים נופלים" לצד שון אסטין. בשנת 2003 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Skin" של רשת FOX, לייטון גילמה את סינתיה פטרסון בסדרה שירדה משידור לאחר עונה אחת.   בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את לסלי טאון. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ואריק מביוס. ב-2009 הופיעה בגרסה המחודשת של מלרוז פלייס, וב-2010 החלה לשחק את אמה של האנה בסדרה שקרניות קטנות ויפות. ב-1998 נישאה לשחקן דאג סאוואנט ולהם נולדו שני ילדים. לורה לייטון, ברשת החברתית אינסטגרם לורה לייטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לורה לייטון, באתר AllMovie (באנגלית) לורה לייטון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לורה לייטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שי ארזואן, לא רע לייטון: לורה לייטון עדיין ג'ינג'ית ועדיין לוהטת, באתר nrg‏, 7 בפברואר 2012
טיסה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טיסה – תנועה באמצעות כלי טיס טיסה (נהר) – נהר במזרח אירופה קלמן טיסה – מראשי ממשלת הונגריה
יחסי הממלכה המאוחדת – קטר

יחסי הממלכה המאוחדת–קטר הם היחסים הדיפלומטים, הרשמיים והמלאים שבין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לבין מדינת קטר. המדינות משתפות פעולה בנושאים רבים. בשנת 1868 לוטננט גנרל סר לואיס פלי הגיע לבחריין כדי להגן על האינטרסים הבריטיים בחצי האי קטר והאי בחריין. פלי הגיע לבחריין עקב פשיטות של שבטים רבים מחצי האי קטר אל בחריין והתמרדות בשלטון בית ח'ליפה, נחתם הסכם הפסקת אש כששבט בנו תמים שהפך לימים לבית ת'אני, שולט בחצי האי קטר תחת חסות בריטית. מוחמד בן ת'אני שהיה בתקופה ההיא מנהיג שבט בנו תמים, הוא זה שחתם על ההסכם, ניצחונם של בית ת'אני במלחמה נגד בית ח'ליפה, היה הסממן הראשון לכך שקטר היא מדינה עצמאית ונפרדת מבחריין, קצת לאחר חתימת ההסכם, הממלכה המאוחדת הכירה בעצמאותה של קטר. בהמשך, העות'מאנים כבשו את קטר והם זכו להתמרדויות רבות מצד תושבי המקום ואמיר קטר הראשון, ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני. בתקופת מלוכתו של בנו מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני שהיה דווקא אוהד העות'מאנים, הם ויתרו על השלטון והעבירו אותו לבריטים. יש לציין שלאחר העברת שלטון קטר לבריטים גם מוחמד בן ג'אסם אאל ת'אני, שהיה באותו הזמן האמיר, ויתר על תוארו והעבירו לאחיו, עבדאללה בן ג'אסם אאל ת'אני. השליט החדש חתם על הסכם מנדטורי עם הבריטים, שלא כמו עם ישראל, בסופו של דבר קיימו הבטחותיהם והמנדט הבריטי נגמר כצפוי. בתחילת השלטון הבריטי בקטר הבריטים נתנו לקטרים שלטון עצמי ואוטונומיה מורחבת מבלי לערב עצמם בענייני המדינה. עם זאת, כאשר נמצא נפט בקטר בשנת 1930, חברת הנפט האנגלו-פרסית החלה לחפור באזור ולגזול מקטר את משאביה הטבעיים. אותו המקרה קרה גם עם הנפט שהתגלה בשנת 1938. היחסים הבילטראליים בין שתי המדינות כוננו עם פתיחת שגרירות בריטניה בדוחה בשנת 1949 שהייתה הראשונה שנפתחה בדוחה ובקטר בכלל אי פעם, השגריר הראשון לקטר היה סר ג'ון וולטון. השגרירות נפתחה כדי לתחזק את היחסים בין המשטר לעם, לשם היו ניגשים אנשים שרוצים לשנות משהו במשטר או בכלכלת המדינה, לשם היו ניגשים אנשים שהיו מרגישים בטוח, או לא בטוח במדינה ומסבירים למה, המשטר היה מקבל את תמונת המצב והיה פועל כדי לשנותה. השגריר הנוכחי של הממלכה המאוחדת בקטר הוא ניקולס הופטון. באוקטובר בשנת 2010 אמיר קטר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, נסע לביקור רשמי בן שלושה ימים בממלכה המאוחדת עם אשתו שייח'ה מוזה, ובתגובה ראש ממשלת בריטניה דאז, דייוויד קמרון, ביקר בקטר בשנת 2011. בשנת 2013, צ'ארלס, נסיך ויילס ביקר בקטר בביקור רשמי. אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני ביקר בבריטניה בשנת 2014. "A PORTRAIT OF SIR LEWIS PELLY" טות', אנתוני (1993), Qatar Historical Background A country Study "The Qatar Oil Discoveries" "Maritime Delimitation and Territorial Questions between Qatar and Bahrain" "British Embassy Doha: Policy" Queen rolls out red carpet for emir of Qatar's state visit Cameron’s footie sheikh-up in Qatar Prince Charles and Camilla begin visit to Qatar "PM Cameron appeals to Qatar emir for more investment"
יוזף הפנר

יוזף קרדינל הפנר (בגרמנית: Joseph Kardinal Höffner;‏ 1906, הורהאוזן (אנ')‏ שבחבל ריינלנד-פפאלץ בגרמניה – 1987, קלן) היה קרדינל, הארכיבישוף של קלן, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה. נולד בדצמבר 1906 לפאול הפנר, איכר, ולאשתו הלנה לבית שוג, הבכור מבין שבעה אחים ואחיות במשפחתו. הוא היה תלמיד מחונן, ולאחר שסיים את לימודיו בבית הספר בטריר בשנת 1926, למד באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ברומא. בשנת 1929 קיבל תואר דוקטור - אחד מבין ארבעה תוארי "דוקטור" שקיבל במהלך חייו. בשנת 1932 קיבל את ההסמכה לתואר כומר ברומא, ובשנת 1934 סיים עבודה נוספת לתואר דוקטור, בנושא "צדק חברתי ואהבה חברתית" (Soziale Gerechtigkeit und soziale Liebe). הפנר שב לגרמניה והתמנה לכומר בזארבריקן. בשנת 1937 המשיך את לימודי התאולוגיה באוניברסיטת פרייבורג, ובשנת 1938 סיים אותם עם תואר דוקטור נוסף. במבוא לדוקטורט שכתב הביע התנגדות לתורת הגזע של הנציונל-סוציאליזם. משנת 1939 ועד 1943 היה הפנר כומר קהילתי בקייל שבריינלנד-פפאלץ במערב גרמניה. בשנת 1942, במסגרת פינוי ילדים מהערים הגדולות בגרמניה עקב המלחמה (גר'), הגיעה להפנר קבוצת ילדים. בין הילדים הייתה ילדה יהודייה בת שמונה, אסתר מאיירוביץ, שזהותה הוסתרה במסווה של זהות נוצרית ושם נוצרי: כריסטה קוך. הפנר טיפל בה ולא הסגיר את זהותה האמיתית, גם לא לאחותו, שטיפלה בה אף היא. באפריל 1943 הוצב הפנר בטריר. הוא לא יכול היה לקחת את מאיירוביץ איתו בלי לעורר חשד, ולכן שיכן אותה בביתם של איכרים בקייל. מאיירוביץ שרדה את השואה בלא שזהותה התגלתה. במקרה אחר ביקש הפנר מאחותו, הלנה הפנר-הסלר, לשכן בביתה שבהורהאוזן יהודייה מברלין, וכן את בעלה הנוצרי של אותה יהודייה. כך הצליחו בני הזוג להתחמק מהגסטפו בשנת 1943 למשך שישה חודשים. האישה שרדה בשואה. באוקטובר 1945 פנה הפנר לשלטונות הכיבוש האמריקאיים בטריר וביקש אישור להעברתה של אסתר מאיירוביץ לברלין, בליווי אדם מבוגר. כך התאפשר לאסתר להתאחד עם אמה, ששרדה אף היא בשואה. משנת 1962 היה הפנר הבישוף של מינסטר. משנת 1969 היה הארכיבישוף של קלן. משנת 1976 היה יושב ראש ועידת הבישופים הגרמניים (אנ'). הוא התפטר ממשרת הארכיבישופות ב-14 בספטמבר 1987, חודש לפני מותו. הפנר נקבר בקתדרלת קלן. בשנת 2003 הכיר יד ושם ביוזף הפנר בתור חסיד אומות העולם. בשנת 2006, לרגל מאה שנה להולדתו של הפנר, הונפק בול גרמני לזכרו. מדיה וקבצים בנושא יוזף הפנר בוויקישיתוף יוזף הפנר, באתר יד ושם (באנגלית) יוזף הפנר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוזף הפנר, באתר Discogs (באנגלית)
נפליגט

נפליגט (בהונגרית: Népliget, ידוע גם כ"פארק האנשים") הוא הפארק הגדול ביותר בבודפשט, הונגריה. הפארק, שתוכנן בשנת 1860, משתרע של פני שטח של 110 דונם בדרום-מזרח העיר, בין המחוז השמיני והמחוז התשיעי. בשנת 1936 התקיים בפארק גרנד פרי הונגריה. מרוצי מכוניות המשיכו להתקיים בפארק עד שהופסקו בשנת 1972. בפארק מצויים אנדרטאות ופסלים רבים, רובם הוצבו בפארק לציון מאה שנים לאיחוד הערים בודה, פשט ואובודה והפיכתם לעיר בודפשט בשנת 1873. בפארק ישנו פלנטריום שעל כיפתו מוקרנות הופעות לייזר בליווי מוזיקה. בחלקו הדרומי של הפארק נמצאת תחנת האוטובוס נפליגט, המהווה מרכז לאוטובוסים בין מדינתיים רבים. מדיה וקבצים בנושא נפליגט בוויקישיתוף כתבה על מסלול המרוצים שהיה בפארק באתר Circuits of the past. פארק נפליגט באתר עכבר העיר ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.