משפטו של בילי מיטשל

משפטו של בילי מיטשל (באנגלית: The Court-Martial of Billy Mitchell) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1955 בבימויו של אוטו פרמינגר, עם גרי קופר, ראלף בלאמי, צ'ארלס ביקפורד, ורוד שטייגר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על המשפט הצבאי שנערך לקולונל בילי מיטשל שנאשים בביזיון הצבא והצי האמריקאי. התסריט של מילטון ספלינג ואמט לאוורי היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. יולי 1921, בריגדיר גנרל בילי מיטשל הוא סגן מפקד שירות האוויר של צבא ארצות הברית. הוא מנסה לקדם את שירות האוויר כזרוע נפרדת בצבא ארצות הברית ומנסה להוכיח כי מטוסיו יכולים להטביע את אוניית המערכה הגרמנית "אוסטפרייסלנד" שהובאה כשלל מלחמה מול חופי וירג'יניה. מפקדו הישיר הוא מייגור גנרל גאת'רי (צ'ארלס ביקפורד), איש חיל רגלים שמפקפק ביכולותיו של מיטשל. בניסוי הראשון נכשלים מטוסיו בהטבעת הספינה. הוא מבקש הזדמנות נוספת וגאת'רי מאשר לו בתנאי שלא יחרוג מהפקודות - טיסה מעל 5000 רגל ופצצות של 1,000 פאונדס בלבד. מיטשל חורג מהפקודות, ומורה לחמש כל מטוס בשתי פצצות של 2,000 פאונדס ולטוס בגובה 1500 רגל. בניסיון זה הם מצליחים לטבע את האנייה אך גנרל פרשינג (רוברט הייס) שהיה ראש מטה צבא ארצות הברית מחליט להוריד את מיטשל לדרגת קולונל ולשלוח אותו לתפקיד אדמיניסטרטיבי בבסיס חיל האוויר בסן אנטוניו, טקסס. מיטשל נפרד מטייסיו. הוא קשור בעיקר לטייס קפטן זקרי "זאק" לנסדאון (ג'ק לורד) ולאשתו מרגרט (אליזבת מונטגומרי). זאק מקבל משימה להטיס את ספינת האוויר "שננדואה" למטרת פרסומת לצבא. מיטשל מזהיר את זאק כי יש בעיות רבות של בטיחות בטיסה אך זאק יודע זאת ואינו יכול להתריע על כך בפני הממונים עליו כי הוא חושש לעתידו הצבאי. ה"שננדואה" מתרסקת עם 14 מטייסיה וזמן קצר לאחר מכן מתרסקים ששה מטוסים וטייסיהם נהרגים. מיטשל יודע כי האשם הוא בפיקוד הצבא וחיל הים שאינם רוצים לפתח את חיל האוויר ולהשקיע במטוסים חדישים ובטוחים. הוא מזמן את ראשי העיתונאים ומכתיב להם הצהרה בה הוא מאשים את ראשי הצבא בהזנחה פושעת. המשפט נערך במחסן גדול בוושינגטון. בראש השופטים יושב גנרל גאת'רי ובין האחרים נמצא גם גנרל דגלאס מקארתור שתומך במיטשל. איש הקוגרס פרנק ריד (ראלף בלאמי) מתנדב להגן על מיטשל בנוסף לסניגור הצבאי הרברט ווייט (ג'יימס דייוי). התובע קולונל מורלנד (פרד קלארק), מתרכז רק בעובדה שמיטשל חרג מסמכותו בפנותו לתקשורת ללא אישור. בתחילת המשפט נאמר למיטשל כי הוא נשפט אך ורק על פי האם מסר הצהרות לא מורשות לעיתונות ומסורבת לו ההזדמנות לטעון את תקפות הצהרותיו. ריד מביא עדים להגנתו של מיטשל כמו מייגור קרל ספאץ, מייג'ור הנרי ארנולד, פיורלו לה גוארדיה ובעיקר עושה רושם עדותה של האלמנה מרגרט לנסדאון המעידה כי הופעל עליה לחץ מהצבא לא להגיע לעדות המשפט לטובת מיטשל. פאנל השופטים מציע לשחרר את מיטשל בנזיפה בתמורה לביטול הצהרותיו, אך מיטשל מסרב, מתוך אמונה שהוא פועל לטובת המדינה ריד מבקש להביא לעדות את הנשיא קלווין קולידג' אך זה מסרב ובמקום זה ממנה את התובע הצבאי המיומן ביותר, אלן גוליון (אנ') (רוד שטייגר) לחזק את התביעה. גוליון קורא לבית המשפט קטעים ממכתביו של מיטשל, תוך שהוא מגחך למקרא הצעותיו של מיטשל לפיהם שלוש זרועות של השירותים המזוינים, צבא, צי וחיל אוויר, ישולבו תחת מחלקת מלחמה אחת, ושתיבנה אקדמיה דומה לווסט פוינט עבור אנשי אוויר.. בטענה שהנאשם הוא חולם ומגלה עתידות, גוליון קורא את התחזיות של מיטשל לגבי התקפות אוויר, מקלטים ומטוסים שטסים מהר יותר ממהירות הקול בטיסות חוצה אוקיינוס ללא הפסקה. הוא מוצא את התחזית המגוחכת של מיטשל שהוואי (פרל הארבור) תהיה נמל חשוב במלחמה עתידית הדרושה לשליטה באוקיינוס השקט, ותהיה חשופה להתקפות אוויריות. לאחר שהעלה מקרים קודמים של אי ציות של מיטשל לממונים עליו, גוליון מסכם בכך שמיטשל הוא רק אדם שוחר פרסום שאינו כפוף. בהפרכתו, מיטשל, שנאבק מהשפעות המלריה, מצהיר שאם עתידה של ארצו דורש זאת, עליו להמשיך להיות "קצין רע". בהצבעה חשאית בכתב, מיטשל נמצא אשם ונידון להשעיה של חמש שנים. מיטשל לובש בגדים אזרחיים ונפרד מטייסיו. בחוץ הוא צופה על מטס כבוד של מטוסים דו-כנפיים שמתחלפים למטוסי סילון מודרניים. "משפטו של בילי מיטשל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "משפטו של בילי מיטשל", באתר נטפליקס "משפטו של בילי מיטשל", באתר AllMovie (באנגלית) "משפטו של בילי מיטשל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "משפטו של בילי מיטשל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) משפטו של בילי מיטשל, באתר TCM. החלק הסופי של המשפט, באתר יוטיוב בישראל הוא נקרא "משפטו של מורד"