laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלעזר הזקן

אלעזר הזקן הוא דמות המופיעה בספר מקבים ב', שם מסופר שניסו להאכיל אותו בשר חזיר, ולאחר שסירב נהרג. על פי ספר מקבים ב', בתחילת חורף שנת 167 לפנה"ס פרסם אנטיוכוס הרביעי שורה ארוכה של גזרות (גזירות השמד) שכוונו נגד הדת היהודית: הן נועדו למנוע את קיום המצוות, ולהכריח יהודים לעבוד עבודה זרה. כחלק מגזרות אנטיוכוס, הכריחו השלטונות את היהודים לעבוד לאלילים ולהקריב להם קורבנות ואף לאכול בשר חזיר. אלעזר הזקן, שהיה אחד מנכבדי העם, צווה לאכול מבשר החזיר וסירב; הציעו לו לאכול בשר טהור, אולם הוא סירב משום מראית עין, ובשל סירובו זה הוצא להורג: (כא) איש נבון ויודע ספר היה בישראל, והוא זקן ובא בימים ויפה מראה, ושמו אלעזר. (כב) ויפתחו את פיו בחוזקה להאכילו בשר חזיר, ויקא אותו לעיניהם. (כג) כי בחרה נפשו לתת את גוו למכים ולמות ביושר לבבו, מחיות חיי תמרורים. (כד) כי זאת תורת האדם אשר יראת ה' בלבבו, עת כי יאלצהו לשקץ את נפשו. (כה) והאנשים אשר הופקדו על התועבות האלה ידעוהו מימים רבים, ויוליכו אותו במסתרים, ויאמרו לו. (כו) הנה נביא אליך בשר טהור וממנו תאכל, והיה כל רואיך יאמרו כי מבשר הקורבן אכלת, כאשר ציווה המלך. (כז) ויאמרו לו כדברים האלה למען הציל אותו ממות, כי נכמרו רחמיהם עליו באהבתם אותו. (כח) ויען האיש כאשר יכון לשיבתו, ולדרך אשר הלך בו מנעוריו לשמור את מצוות ה'. (כט) ויאמר הורידו נא את שיבתי שאולה. (ל) כי לא יאות לישיש כמוני לכחש, ולמה יאמרו הצעירים ממני לימים, הן אלעזר בן תשעים שנה נהפך גם הוא לעובד אלילים. (לא) ולמה אתעה את עמי בכחשי, למען האריך ימי המעטים ולשימם לחרפת שיבתי. (לב) ומה בצע כי אחלץ ממות נפשי, האוכל הימלט מיד ה' אם חי אנוכי או מת. (לג) לכן הנני הולך למות בטוב לב, כאשר יאות לזקן כמוני. (לד) והייתי לאות ולמשל לכל בני עמי להערות למוות נפשם שמחים וטובי לב, על תורת ה' וחוקותיו. (לה) ויהי ככלותו לדבר ויחלו לענותו ותיהפך אהבתם לאיבה עזה, כי אמרו איש קשה עורף הוא. (לו) ויהי בהכותם אותו מכות רצח, ויאנח ויאמר: ה' אלוהים לך נגלו כל תעלומות. (לז) אתה יודע כי יכולתי להינצל ממכאובי האנושים האלה, אך בנפש חפצה אסבלם למען שמך הגדול. ותצא רוחו וימות. (לח) ויהי במותו משל ומוסר לנער ולזקן, לאהבה את ה' וליראה אותו. — פרק ו', כא-לח הסיפור נזכר גם בספר מקבים ד'. בשני הספרים, מקבים ב' וד', מיד אחרי סיפורו של אלעזר מופיע סיפורה של האישה ושבעת בניה, שניהם כמופת למוות על קידוש השם. בפיוט "אודך כי אנפת בי ותשב" מהיוצרות לשבת חנוכה המתאר את גזרות היוונים וההצלה מהם, מופיע סיפורו של אלעזר הזקן. בנצרות הקתולית והאורתודוקסית, נחשבים אלעזר, חנה ובניה לקדושים, ויום החג שלהם הוא 1 באוגוסט. פרק ו, פסוקים יח–לא. ספר מקבים ד, פרקים ה–ז; וכן פרק א, פסוקים ח–ט; פרק ח, פסוקים ב, ה; פרק ט, פסוקים ה–ו; פרק יז, פסוקים ח–טו.
אקי ירושלים

אקי ירושלים (לאדינו Aki Yerushalayim - "כאן ירושלים") הוא כתב עת בלאדינו, אחת היוזמות של עמותת "ספרד" - העמותה לשימור, טיפוח ולהפצת המורשת היהודית-ספרדית של מגורשי ספרד וארצות פזוריהם. עיתונים בלאדינו יצאו לאור בעבר הרחוק בריכוזים בהם חיו יהודים ספרדיים דוברי לאדינו. אך שלא כמו אותם עיתונים שהביאו בעיקר דברי חדשות לצרכני השפה ולדובריה, מביא כתב העת "אקי ירושלים" תיעוד תרבותי, ספרותי ופולקלורי אודות תרבות הלאדינו עצמה ותולדותיה, מתוך רצון לשמר את הזיכרון ואת התרבות. כתב העת יצא לאור ב-4 באפריל 1979 כביטאון של מדור הלאדינו ברשת הרדיו של קול ישראל. החל משנת 1986 הופיעה עמותת "ספרד" כשותפה בהוצאת הביטאון ומשנת 1992 עד 2015 עמדה מאחורי הוצאתו. מאז הקמתו עורך את הביטאון משה שאול ששימש כמנהל שידורי הלאדינו בקול ישראל, ושימש כסגן יו"ר הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו. בחלוף השנים התרחב כתב העת, שיפר את עיצובו הגרפי והגביר את תדירות הופעתו: כשלושה גיליונות בשנה בני יותר ממאה עמודים. במקביל לכך משמש הביטאון במה ליוצרים ותיקים וחדשים בלאדינו ומתפרסמים בו מאמרים קצרים, מדורי תרבות, סקירות על פעילויות בתחום חקר ותרבות הלאדינו וכן שירים וסיפורים מקוריים. הביטאון הוא כתב העת היחיד בעולם המופיע כולו בשפת הלאדינו. כתב העת יוצא בתעתיק של אלפבית לטיני. בזמן מגפת הקורונה דווחה עלייה בשימוש באתר המגזין, לאור התעוררות מחדש של העניין בשפה. שלום (כתב עת) אתר האינטרנט הרשמי של אקי ירושלים (בלאדינו) Çilli, Kenan Cruz (5 בינואר 2021). "'Ladino's Renaissance': For This Dying Jewish Language, COVID Has Been an Unlikely Lifesaver". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2021-12-16. {{cite news}}: (עזרה)
מסלניצה

מסלניצה (ברוסית: Ма́сленица, ברוסינית: Fašengy) הוא חג סלאבי עממי הנחוג ברוסיה, באוקראינה, בלארוס וארצות סלאביות נוספות בשבוע האחרון שלפני התענית (היינו בשבוע השביעי שלפני חג הפסחא). החג קדום ביותר, מקורותיו פגניים וקדמו להתפשטות הנצרות ברוסיה. על פי המיתולוגיה הסלאבית, מוקדש החג לשמש, ומסמל את ניצחונה ואת סיום החורף. בעקבות הגעת הנצרות לרוסיה הפך החג לחלק מחגי התענית. על פי המסורת הנוצרית הרוסית אורתודוקסית, כבר בשבוע זה מתחילים לקבל את חלק ממנהגי התענית (בשל צליבת ישו), ואכילת בשר אסורה. מסיבה זו מכונה החג "מיָאסוֹפוּסטנָאיָה נִדֵליָה" ("мясопустная неделя") - "שבוע צום-הבשר". המאכל המסורתי של החג משתנה מאזור לאזור. בין הנפוצים הם הבליני, מעין פנקייקים ממולאים בגבינה, וכן מאכלי חלב שונים נוספים. מקורה של אכילת מחבתיות בחג קדומה, וככל הנראה קשורה למקורו הפגאני של החג כחג השמש - המאכל העגול והזהוב מסמל את השמש. המחבתיות עשויות מחמאה, ביצים וחלב, אשר אכילתם אסורה בשבוע לאחר מכן - בשל התענית. מנהגים נוספים של החג כוללים נשף מסיכות ומרוץ מזחלות. באזורים שונים של רוסיה התפתחו מסורות שונות לימי השבוע, כגון יום אחד המוקדש לביקור קרובים, יום אחר לביקור חברים, יום בו נערכת תהלוכה עם בובות קש ויום המוקדש למרוץ המזחלות. מנהג אחר כולל שריפת בובת הקש המכונה "הגברת מסלניצה" ביום האחרון של השבוע, ערב תחילת התענית. היום האחרון של השבוע מכונה "יום ראשון של הסליחה", והוא מסמל את תחילת התענית. על פי המנהג, בתפילת הערבית של יום זה מבקשים המתפללים סליחה אחד מרעהו, ומכאן שמו של היום. יום זה הוא היום האחרון בו מותר לנוצרים הרוסים-אורתודוקסים לאכול מוצרי חלב (בשל התענית), ולכן הוא נקרא גם "יום ראשון של מוצרי החלב". במהלך שנות השלטון הקומוניסטי בברית המועצות לא ראו השלטונות בעין יפה את חגיגת החג, אולם מנהגי אכילת מאכלי חלב בשבוע זה נשתמרו. בעקבות נפילת ברית המועצות חודשו התהלוכות בערים שונות ברוסיה, אולם חידוש התהלוכות נעשה כפסטיבל חילוני ולא כחלק מטקסים דתיים. בארצות בהם מהגרים רוסים רבים נערכות תהלוכות מסלניצה, כחלק משימור התרבות הרוסית בקרב המהגרים. תהלוכות אלה נערכות לעיתים במועדים השונים ממועדי החג הדתי, והן חילוניות באופיין. מרדי גרא - הגרסה של החג בנצרות הקתולית מדיה וקבצים בנושא מסלניצה בוויקישיתוף תיאור הפסטיבל (באנגלית) תיאור הפסטיבל (באנגלית) מנהגי החג(הקישור אינו פעיל), וואלה תל אביב מאיה לוין, יש לך שמש, באתר הארץ, 6 בפברואר 2008
The Man Who Sold the World (אלבום)

The Man Who Sold the World הוא אלבום אולפן של המוזיקאי האנגלי דייוויד בואי משנת 1970. רבים רואים באלבום זה את מבשר הפאנק. אחרי Space Oddity שאופיין בצלילים אקוסטיים, פגש בואי את הגיטריסט מיק רונסון והוציא אלבום רווי גיטרות בסגנון רוק כבד. בהקלטת אלבום זה גיבש סביבו את הלהקה שתהפך לימים ללהקת "העכבישים ממאדים". על עטיפת האלבום מצולם בואי עם שמלה, מהלך שאליו דחפה אשתו דאז אנג'י. צילום זה גרם להתעסקות מוגברת בזהותו המגדרית של בואי. בשנת 1994 חידשה להקת נירוונה את שיר הנושא באלבומה MTV Unplugged in New York, גרסה שהנחילה לשיר הצלחה מחודשת. הכתיבה והחזרות לאלבום היו בביתו של בואי באולם האדון, קנהאם, בית אחוזה אדוארדי שהוסב לבניין דירות אשר תואר כבעל אווירה כמו "סלון של דרקולה". כשבואי היה שקוע עם אשתו החדשה אנג'י באותה תקופה, המוזיקה הייתה מסודרת במידה רבה על ידי הגיטריסט מיק רונסון והבסיסט / מפיק טוני ויסקונטי. אף על פי שבואי מזוהה באופן רשמי כמלחין של כל המוזיקה באלבום, הביוגרף פיטר דוגט ציטט את ויסקונטי ואמר כי "השירים נכתבו על ידי ארבעתנו, היינו מתמקמים במרתף, ובואי היה אומר רק אם הוא מחבב אותם או לא". בסיפורו של דוגט, "הלהקה (לפעמים בואי תרם עם גיטרה, לפעמים לא) הייתה מקליטה רצועה אינסטרומנטלית, שאולי או לא מבוססת על רעיון מקורי של בואי, ואז, ברגע האחרון, בואי היה מתרברב על הספה שעליה הוא ישב עם אשתו, וחשב על המילים". למרות המטרד שלו עם הקיבעון של בואי בחיי הנישואין במהלך ההקלטות של The Man Who Sold the World, ויסקונטי עדיין דירג את זה כעבודה הטובה ביותר שלו עם בואי עד 1980 עם Scary Monsters (And Super Creeps). בואי עצמו ציטט בראיון ב-1998 ואמר: "באמת התנגדתי לרושם שאני לא כותב את השירים של The Man Who Sold the World. אלא רק בדקתי את השינויים באקורדים, אף אחד לא כותב שינויי אקורדים ככה". לדוגמה, "The Width of a Circle" ו-"The Supermen" כבר היו קיימים לפני המפגשים. ראלף מייס ניגן סינתיסייזר מודולרי של מואג שהושאל מג'ורג' האריסון. מייס היה פסנתרן בן 40, שהיה גם מנהל מחלקת המוזיקה הקלאסית של מרקורי רקורדס. דייוויד בואי - שירה, גיטרה, סטיילופון מיק רונסון - גיטרה, קולות טוני ויסקונטי - בס, פסנתר, גיטרה, מפיק מיק וודמנסי - תופים, כלי הקשה ראלף מייס - מוג סינתיסייזר קן סקוט - טכנאי קול מידע על האלבום The Man Who Sold the World באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Man Who Sold the World באתר AllMusic האלבום The Man Who Sold the World באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלובדיב (מחוז)

מחוז (אובלסט) פלובדיב (בבולגרית: Област Пловдив) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה ובירתו היא העיר פלובדיב. מחוז פלובדיב ממוקם בדרום מרכז בולגריה, באזור אשר במשך מאות שנים כונה פלך רומליה, עת שלטה במקום האימפריה העות'מאנית. בשטח המחוז נכללות 18 רשויות מקומיות. במחוז פלובדיב מצוי מישור תראקיה העילי, השטח המישורי שבעמק הנהר מריצה וכן חלק מרכס הבלקן המרכזי, אשר תחילתו במעבר ההרים Arabakonak והוא מגיע עד למעבר ההרים Vratnik. הנקודה הגבוהה ביותר לאורך 207 הקילומטרים שלו, היא פסגת בוטב (2,376 מ'), שהיא הפסגה הגבוהה ברכס הבלקן כולו. האזור יושב בתקופת ממלכת אודריסה, במאה ה-6 לפנה"ס ונכבש על ידי פיליפוס השני מלך מוקדון בשנים 343-342 לפני הספירה. החל מ-42 לפנה"ס ועד 1346 נשלט האזור על ידי האימפריה הרומית המערבית ואחר כך המזרחית, כאשר בתווך נשלט מעת לעת על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. ב-1346 כבש את האזור הסולטאן העות'מאני מוראט הראשון ועד ל-1878 היה החבל, חלק מאיילט ואחר כך ווילאייט רומליה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכללו שטחי המחוז בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 סופחו שטחי המחוז לנסיכות הבולגרית, אשר בהמשך הפכה למדינת הלאום, בולגריה. באזור נבנו סכרים רבים המשמשים לחקלאות, השקיה ואגירה והוא שופע מעיינות מרפא. כלכלת המחוז נסמכת על חקלאות שלחין, אשר במסגרתה מגדלים פירות וירקות וכן חיטה ואורז. כמו כן, יש באזור ההררי כרמים ובהם מגדלים ענבים לתעשיית יין מקומית. במקביל התפתחה תעשיית מזון ענפה, המתבססת על הגידולים החקלאיים. בעשור הראשון של המאה ה-21 מיצב עצמו המחוז גם כמחוז תיירותי, בעיקר בתחום תיירות המרפא. מדיה וקבצים בנושא פלובדיב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלובדיב
רפה נוי (סרט)

רפה-נוי (באנגלית: Rapa-Nui) הוא סרט קולנוע מסוגת הדרמה התקופתית שהופק בשנת 1994 בידי קווין קוסטנר. הסרט מבוסס באופן רופף על השערות הקשורות לתעלומת אי הפסחא. בסרט מתואר משולש אהבה בין בן מעמד האדונים ("ארוכי האוזניים"), בן מעמד העבדים ("קצרי האוזניים") ובין אישה ששניהם מאוהבים בה, גם היא ממעמד העבדים. במהלך הסרט ניתן לראות כיצד בני מעמד האדונים משעבדים את בני מעמד העבדים לבנות עבורם פסלי אבן ענקיים המכונים "מואי". הסרט מתאר גם את "פולחן איש הציפור" בו אנשים מקבוצות שונות מתחרים זה בזה מי יביא ראשון ביצה של ציפור מיוחדת שחיה באי. הפולחן הופך בסוף גם לקרב על ליבה של בת המעמד הנמוך אשר במרכז משולש האהבה. בן מעמד האדונים זוכה בתחרות ובליבה של הנערה. הסרט מתייחס גם לעובדה שעצים רבים נכרתים על מנת לבנות מזחלות להובלת פסלי המואי. בסוף הסרט, בני מעמד העבדים מורדים בבני מעמד האדונים ומפילים חלק מפסלי המואי. הנערה ממשולש האהבה יולדת ובסוף היא, התינוק ובן מעמד האדונים בורחים מהאי בסירה קטנה. "רפה נוי" הוא שמו הפולינזי של אי הפסחא מאז אמצע המאה ה-19, קודם לכן כינו אותו הילידים "טה פיטו או טה הנואה" (Te Pito O Te Henua) שפירושו "טבור העולם". האי מוכר יותר בעולם בשם שנתן לו חוקר הארצות ההולנדי יאקוב רוחבן, משום שהאי התגלה לו לראשונה בחג הפסחא (5 באפריל 1722). "רפה נוי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רפה נוי", באתר נטפליקס "רפה נוי", באתר AllMovie (באנגלית) "רפה נוי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רפה נוי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רפה נוי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הקדימון של הסרט, קדימון הסרט באתר יוטיוב
Never Let Me Down (אלבום)

Never Let Me Down הוא אלבום אולפן משנת 1987 של המוזיקאי דייוויד בואי. מבקרי המוזיקה העניקו לאלבום ביקורת שלילית והמכירות היו נמוכות ביחס לאלבומיו הקודמים. לימים סיפר בואי בראיון כי לדעתו זה האלבום הגרוע ביותר שלו. השחקן מיקי רורק שר קטע ראפ בשיר (Shining Star (Makin' My Love‏. לאחר הוצאת האלבום יצא בואי לסיבוב ההופעות העולמי Glass Spider. המופע היה תיאטרלי ורב משתתפים, והתרחש תחת תפאורת עכביש ענק. הוא היה גדוש בלהיטי עבר וזכה להצלחה מסחרית. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייוויד בואי (למעט היכן שמצוין אחרת).  דייוויד בואי - שירה, גיטרה, קלידים, תוף, קולות רקע קרלוס אלומר - גיטרה, סינתיסייזר גיטרה, תוף, קולות רקע ארדל קיזילקאי - קלידים, תוף, בס, חצוצרה, קולות רקע, כינור פיטר פרמפטון - גיטרה פיליפ סייס - פסנתר, קלידים כרמינה רוחאס - בס ארל גרדנר - פלוגלהורן מרצה בנט - כלי הקשה סטן הריסון - סקסופון אלט לורי פרינק - חצוצרה סטיב אלסון - סקסופון בריטון לני פיקט - סקסופון טנור רובין קלארק, לוני גרובס, דיווה גריי, גורדון גורדי - קולות רקע מקדינס סיד - גיטרה בשירים Bang Bang, Time Will Crawl, Day-In Day-Out מיקי רורק - קטע ראפ בשיר (Shining Star (Makin' My Love מפיקים: דייוויד בואי, דייוויד ריצ'רדס מידע על האלבום Never Let Me Down באתר MusicBrainz האלבום Never Let Me Down באתר Discogs
הרכב כימי

הרכב כימי של חומר מתאר את מרכיביו היסודיים. חומר טהור עשוי ממולקולות שכולן זהות זו לזו, ההרכב הכימי שלו ניתן על ידי הנוסחה הכימית של המולקולה, המתארת את האטומים המרכיבים את המולקולה. דוגמאות:   H 2 O {\displaystyle \ \mathrm {H_{2}O} } (מולקולת מים; מורכבת משני אטומי מימן ואטום חמצן אחד).   N H 3 {\displaystyle \ \mathrm {NH_{3}} } (מולקולת אמוניה; מורכבת משלושה אטומי מימן ואטום חנקן אחד).   N a O H {\displaystyle \ \mathrm {NaOH} } (מולקולת נתרן הידרוקסידי; מורכבת מאטום נתרן, אטום חמצן ואטום מימן). תערובת מכילה מולקולות שלא כולן זהות זו לזו, ההרכב הכימי של תערובת ניתן על ידי פירוט זהות המולקולות שהתערובת מכילה ואת חלקן היחסי בתערובת. בירור ההרכב הכימי של חומר נתון קרוי אנליזה כימית. לכך משמשות טכניקות שונות, כגון ספקטרומטר אופטי. מדיה וקבצים בנושא הרכב כימי בוויקישיתוף
קיוסטנדיל (מחוז)

מחוז (אובלסט) קיוסטנדיל (בבולגרית: Област Кюстендил) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום מערב המדינה. המחוז משתרע על כ 2.7% משטח המדינה ועיר הבירה שלו היא קיוסטנדיל. במערבו של המחוז עובר הגבול בין בולגריה לסרביה ומקדוניה הצפונית. מבחינה טופוגרפית בדרום המחוז נמצא הר אוסוגובו, שפסגתו הגבוהה ביותר, רואן, מתנשאת לגובה של 2,251 מטרים, אשר למראשיתו עמקי הנהרות באריצה ודרגוביצה, שהם יובלים של הנהר סטרומה ובצפון מערבו רכס הרי רילה. במחוז שורר אקלים ממוזג, והיערות מורכבים ברובם מעצים נשירים. המחוז כולל 9 ערים ו 182 יישובים, אשר 95.1 אחוזים מתושביהם הם בני הדת הנוצרית אורתודוקסית. מבחינת התמהיל האתני עולה, כי94 אחוזים הם בולגרים וכ-5 אחוזים הם צוענים. שמו של המחוז כשמה של עיר הבירה, נגזר משמו של שליט מקומי (הדספוט) קונסטנטין דראגאש, אשר היה ממוצא סרבי ושלט באזור בין 1379 ל-1395. האזור יושב בתקופת הממלכה התראקית, במאה ה-6 לפנה"ס. מ-46 לספירה ועד ראשית המאה ה-11 היה האזור פרובינציה רומית ואחר כך ביזנטית. במועד זה הפך האזור חלק מהאימפריה הבולגרית השנייה. ב-1372 הפך המחוז חלק מהאימפריה העות'מאנית, עת נכבש על ידי צבאותיו של הסולטאן מוראט הראשון. עד ל-29 בינואר 1878, היה האזור נפה עות'מאנית (סנג'ק) שהייתה חלק מאיילט (מחוז), אשר נקראה בתחילה איילט רומליה ואחר כך וילאייט הדנובה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכללו שטחי המחוז בתוך נסיכות בולגריה, התוקף סיכומי קונגרס ברלין. האזור עשיר בעפרה, חרסית, גרניט, פחם חום, וכבול. חלק מהמחצבים, נכרים במכרות המצויים במחוז לשימושים תעשייתיים וביתיים. המחוז מפורסם במעיינות המרפא שבו, המושכים תיירים, בעיקר ממדינות אירופה. במחוז נמצא מנזר רילה, שהוא אתר מורשת עולמית. מדיה וקבצים בנושא קיוסטנדיל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קיוסטנדיל Shaw, Stanford J. and Shaw, Ezel Kural (1976) History of the Ottoman Empire and Modern Turkey, volume 1 + volume 2, Cambridge University Press, Cambridge, England
David Bowie (אלבום, 1967)

David Bowie הוא אלבום האולפן הראשון של המוזיקאי האנגלי דייוויד בואי, משנת 1967. האלבום זכה לביקורות פושרות, ובואי ראה את הצלחתו רק שנתיים לאחר מכן, עם האלבום Space Oddity. ההשפעות על בואי בזמן כתיבת האלבום כללו את התיאטרון, אליו היה מחובר בתקופת הלימודים, והלהקות פינק פלויד, הרולינג סטונז והביטלס. באופן מקרי יצא האלבום בדיוק ביום בו יצא לאור, לאחר ציפייה ובניית מתח ארוכה, האלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band של הביטלס ולפיכך לא משך בשעתו כל תשומת לב. כל השירים נכתבו בידי דייוויד בואי Uncle Arthur – 2:07 Sell Me a Coat – 2:58 Rubber Band – 2:17 Love You Till Tuesday – 3:09 There Is a Happy Land – 3:11 We Are Hungry Men – 2:58 When I Live My Dream – 3:22 Little Bombardier – 3:24 Silly Boy Blue – 4:36 Come and Buy My Toys – 2:07 Join the Gang – 2:17 She's Got Medals – 2:23 Maid of Bond Street – 1:43 Please Mr. Gravedigger – 2:35 דייוויד בואי - שירה, גיטרה, סקסופון בויס דרק - אורגן חשמלי דק פרנלי - גיטרה בס ג 'ון להוט - תופים מייק ורנון - מפיק מוזיקלי גאס דג'דון - מהנדס קול מידע על האלבום David Bowie באתר MusicBrainz מידע על האלבום David Bowie באתר AllMusic האלבום David Bowie באתר Discogs האלבום David Bowie באתר ספוטיפיי ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וסטלנד לייסנדר

וסטלנד לייסנדר (באנגלית: Westland Lysander) הוא מטוס סיור בריטי. טיסתו הראשונה הייתה ב-15 ביוני 1936, והמטוס נמסר לשירות חיל האוויר המלכותי החל מיוני 1938. עם כניסת בריטניה למלחמת העולם השנייה, ובייחוד עם נפילת צרפת לידי הגרמנים ב-1940, שימש המטוס להעברת סוכנים בריטים לצרפת וממנה, זאת משום שיכול היה לנחות על משטח קצר ביותר של 100 מטר. נוסף לכך, העבירו בו נשק עבור המחתרת הצרפתית. יתרון גדול נוסף היה למטוס זה שהמנוע היה יחסית שקט. היה לו אמנם רעש בדומה לזימזום של אלפי דבורים, אולם רעש זה לא הסגיר את התקרבותו לאויב. המטוס היה בעל יכולת נשיאה של שלושה נוסעים או מכל דלק נתיק שמספיק לכ־300 ק"מ ומקלע M1919 בראונינג עם 2,000 קליעים. בנוסף, ניתן היה לחבר לכן הנסע מיתלה ל-8 פצצות במשקל של כ-20 ק"ג כל אחת. שתי טייסות של מטוסים מסוג זה, נמסרו לחיל האוויר המלכותי המצרי בשנת 1939. טייסת אחת של וסטלנד לייסנדר צורפה לחיל המשלוח המצרי, ופעלה במסגרתו החל מה-15 במאי 1948. בסיסה היה באל עריש. מלחמת העצמאות הייתה פעילותו המבצעית האחרונה של הלייסנדר. מבנה של לייסנדרים מעל מדגסקר, 1942 לייסנדר עובר תחזוקה בבסיסו באנגליה, 1940 לייסנדר של טייסת 2 במהלך טיסת אימון. התקנת מצלמה לגוף המטוס למשימות תצפית וצילום אווירי, 1940 לייסנדר לקראת המראה מצרפת במהלך המערכה בצרפת, 1940 Pillarisetti, Jagan. The Westland Lysander in Indian Air Force Service. P.V.S. Jagan Mohan, 2010 מדיה וקבצים בנושא וסטלנד לייסנדר בוויקישיתוף חיל האוויר המלכותי ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
M10

M10 (מ-Messier 10, נקרא גם NGC 6254) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נושא הנחש הנמצא במרחק של כ-14,300 שנות אור ממערכת השמש. זהו צביר דחוס למדי עם קוטר קטן יחסית. הצביר ממוקם במרכז הקבוצה, כ-11 מעלות ממזרח לכוכב δ בנושא הנחש וכשלוש מעלות מדרום מזרח לצביר הכדורי M12. הצביר התגלה על ידי שארל מסיה בשנת 1764 ותואר על ידיו בקטלוג מסיה כ"ערפילית חסרת כוכבים". רק בשנת 1783 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר, ותיאר אותו כ"דחוס במיוחד". בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 6.6 וניתן להבחין בו בקלות באמצעות משקפת בה הוא נראה ככתם מעורפל שגודלו כשליש מגודלו של הירח המלא. למעשה, גודלו יותר מכפול, אך מכיוון שרוב מוחלט של כוכביו נמצא במחצית הרדיוס של הצביר, נחוץ טלסקופ מקצועי כדי להבחין בצביר במלואו. קוטרו של M10 הוא כ-83 שנות אור, אך בתצפית באמצעות ציוד חובבים נראה שגודלו הוא פחות ממחצית, שכן כמעט כל כוכביו מרוכזים בקוטר של כ-35 שנות אור. מרחקו ממערכת השמש הוא כ-14,300 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-20 דקות קשת - כשני שלישים מגודלו הזוויתי של הירח המלא. צפיפותו גבוהה במיוחד במרכזו ועד היום התגלו בו 4 כוכבים משתנים בלבד. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא רק פי 38,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F3. מדיה וקבצים בנושא M10 בוויקישיתוף M10 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M10, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים O. Y. Gnedin, H. Mok Lee & J. P. Ostriker: EFFECTS OF TIDAL SHOCKS ON THE EVOLUTION OF GLOBULAR CLUSTERS, THE ASTROPHYSICAL JOURNAL, September 10, 1999, p. 939
אימונית

אימונית (בסלנג: טרנינג; מאנגלית: Training Suits - בגד אימון) היא בגד אשר מורכב בדרך כלל משני חלקים: מכנסיים ומקטורן (ז'קט). האימונית עשויה מכותנה, מסיב סינתטי (לרוב פוליאסטר) או מתערובות שלהם. המקטורן כולל רוכסן וכיסים. האימוניות מיוצרות בשלל צבעים ועיצובים. מכנסי האימונית עשויים בדרך כלל מכותנה ובאופן מסורתי הם מיוצרים בצבע אפור אף על פי שכיום הם זמינים למעשה במגוון רחב של צבעים ועיצובים. המאפיין הבולט ברוב מכנסי הטרנינג הוא הרצועה האלסטית הממוקמת באזור המותן. הגזרה הרחבה והרופפת של המכנסיים מעניקים למכנסיים גמישות ונוחות יתרה. בשל רמת הנוחיות שהם מספקות, מכנסי הטרנינג הפכו עם השנים לפריט לבוש נפוץ. האימונית נועדה במקור לשימוש בספורט - ספורטאים נוהגים ללבוש את האימוניות מעל לביגוד אותו הם לובשים בתחרויות (כגון חולצות ריצה ומכנסיים קצרים או בגדי ים) על מנת לשמור על חום הגוף ונוהגים להסיר את האימוניות לפני התחרות עצמה. עם השנים הפכה האימונית לפריט לבוש אופנתי נפוץ הן בקרב צעירים והן בקרב מבוגרים. האימוניות זכו לפופולריות רבה במיוחד בשנות השמונים כאשר הפכו לפריט לבוש אופנתי בקרב אמני היפ הופ וברייקדאנס רבים. לאורך הסרט "משחק המוות" משנת 1978 לובשת דמותו של ברוס לי אימונית צהובה במקום בגדי הקונג פו המסורתיים. ברוס לי טען כי עשה זאת על מנת להוכיח שאמנות הלחימה ג'יט קון דו אותה הוא פיתח הייתה אמנות הלחימה המודרנית הפרקטית ביותר ואיננה יומרנית כמו אומנות הקונג פו המסורתית. בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס", דמויות חברי המאפייה של ניו ג'רזי נוהגים בדרך כלל ללבוש חליפות עסקים או אימוניות. טרנינגים של חברת אדידס הן פריט שמזוהה עם תרבות הגופניקים הסלאבית. ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדריי נסמצ'ני

אנדריי מיקוליוביץ' נסמצ'ני (באוקראינית: Андрій Миколайович Несмачний; נולד ב-28 בפברואר 1979 בבריאנסק) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת המגן בקבוצת דינמו קייב. כמו כן, הוא שיחק בנבחרת אוקראינה. נסמצ'ני היה שחקן רב יכולות שתפקד הן כמגן והן כבלם וכקשר שמאלי. נסמצ'ני הוא בוגר בית הספר לכדורגל של טבריה סימפרופול. ב-1997 הוא הצטרף למועדון הבכיר דינמו קייב וערך את הופעת הבכורה שלו באותה שנה, אך במשך שלוש השנים הבאות הוא שיחק בעיקר במסגרת קבוצות משנה של דינמו קייב. בעונת 2000/2001 הוא הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת של דינמו, בה הוא משחק עד היום. הוא ביסס את מעמדו כאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה וכאחד מטובי המגנים בכדורגל האוקראיני, מה שהתבטא בבחירתו לנבחרת השנה באוקראינה ב-2007. במהלך שנותיו בקבוצה זכה נסמצ'ני עם דינמו קייב בתארים רבים: שש אליפויות ליגת העל האוקראינית בשנים 2000, 2001, 2003, 2004, 2007 ו-2009, וחמישה גביעים אוקראיניים בשנים 2000, 2003, 2005, 2006 ו-2007. הוא השתתף עם הקבוצה בקביעות גם בליגת האלופות, והיה שותף להעפלתה לחצי גמר גביע אופ"א ב-2009 ולהיותה הקבוצה האוקראינית הראשונה שעושה זאת, יחד עם שחטיור דונצק. ב-2011 פרש ממשחק פעיל. בנבחרת אוקראינה ערך נסמצ'ני את הופעת הבכורה שלו במשחק מול בולגריה באפריל 2000, ומאז היה לשחקן קבע בנבחרת. הוא היה שותף להעפלה הראשונה בתולדות הנבחרת לגביע העולם, ב-2006. במונדיאל עצמו הוא שותף בכל דקות המשחק של נבחרתו, וסייע לה להעפיל עד לרבע הגמר. הוא הודיע על פרישה מהנבחרת בשנת 2009, בטענה כי הוא הפך לאחד מעדי יהוה וגם כדי להקדיש יותר זמן למשפחתו. מדיה וקבצים בנושא אנדריי נסמצ'ני בוויקישיתוף אנדריי נסמצ'ני, באתר Transfermarkt אנדריי נסמצ'ני, באתר Soccerway אנדריי נסמצ'ני, באתר WorldFootball.net אנדריי נסמצ'ני, באתר National Football Teams אנדריי נסמצ'ני, באתר FootballDatabase.eu דף השחקן באתר דינמו קייב פרופיל באתר Goal.com
1633

שנת 1633 היא השנה ה-33 במאה ה-17. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1633 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-10 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 22 ביוני – גלילאו גליליי אולץ על ידי האפיפיור לסגת מדעותיו לגבי כדור הארץ שמקיף את השמש 23 בפברואר – סמיואל פיפס, עובד מדינה בריטי, כתב יומן מפורסם (נפטר ב-1703) 4 באוקטובר – ברנרדינו רמציני, רופא איטלקי (נפטר ב-1714) 14 באוקטובר – ג'יימס השני, מלך אנגליה (נפטר ב-1701) 12 באוגוסט – יאקופו פרי, מלחין איטלקי (נולד ב-1551) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1633 התחילה ביום כ"ט בטבת ה'שצ"ג (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 10 ימים מוקדם יותר, ב-י"ט בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1633 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1633‎ נפטרים ב-1633‎ מדיה וקבצים בנושא 1633 בוויקישיתוף