laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיר קלעה

דיר קלעה הוא אתר ארכאולוגי מהתקופה הביזנטית, 100 מטר מערבית ליישוב פדואל במערב השומרון. האתר נמצא בשנת 1873 על ידי עורכי הסקר הבריטי לארץ ישראל המערבית מטעם הקרן לחקר ארץ ישראל. הם גילו שרידי כנסייה בעלת אפסיס וחווה חקלאית על הדרך העתיקה מאנטיפטרוס לסבסטיה. מגדל השמירה שהתגלה במקום מעיד שהיה לתושבי המקום גם תפקיד בשמירת הדרך. מן האתר ניתן לצפות על שפלת החוף וגוש דן. למרגלות האתר נמצא האפיק של נחל שילה. המבנה בנוי במפלסים אחדים, ממדיו 47 מטר על 45 מטר וקירו החיצוני בנוי אבני גזית. בפתח משקוף גדול שעליו נחקק צלב. ברצפת המבנה אותרו אבני פסיפס צבעוניים. מתחת למבנה מרתפים, וערביי האזור טוענים שאפשר להגיע דרכם לרגלי ההר דרך מנהרה. במקום נמצאו חקוקים באבן צלבי שמונת הקצוות, שהם "צלבי מלטה" של ההוספיטלרים אך לא ברור האם אכן ישבו במקום והאם מקור הצלבים בהם. לאור שרידי הטרסות, בריכות מים המטויחות ושרידי בית בד וגת מניחים כי הייתה במקום חווה חקלאית. הימצאות מערות קבורה מעיד על קיום יישוב במקום. יואל אליצור וחיים בן דוד מעלים את ההשערה כי אתר דיר קלעה ואתר קרוב לו, חורבת דיר סמען, ואולי עוד שלושה אתרים, ששמם מופיע בכתובות אך לא נמצא עדות למקורם בשטח, שימשו כעין קו גבול בין האזור השומרוני מצפון לבין האזור הנוצרי בדרום. סך הכל נמצאו 12 אתרים הנושאים את הקידומת "דיר" במורדות הדרומיים–המערביים של השומרון. הארכאולוג יזהר הירשפלד העלה את ההשערה כי המנזרים הוקמו במאה ה-6, לאחר חורבן האזור על ידי האימפריה הביזנטית בעקבות מרידות השומרונים. הם הוקמו בתור תגובה על הרס הכנסיות באזור הצפוני של השומרון. ועל כך מעידה העובדה כי בכל אזור השומרון נמצאו 28 אתרים הנושאים את הקידומת "דיר" אך רק בדרום השומרון נשמרו השרידים הנוצריים. התוצאה הייתה שמדרום לנחל שילה התרכזה אוכלוסייה נוצרית מהתקופה הצלבנית עד העת החדשה. מעידות על כך הריכוזים הנוצריים והכנסיות ביישובים טייבה (ברמת חצור ליד עפרה), סינג'יל ועאבוד, המצויים בדרום-מערב השומרון. לדעת ארכאולוגים המקום יושב לראשונה על ידי הרומאים, שם הקימו מבצר, שהוא הבסיס ליישוב הביזנטי. הקרקע שייכת לפלסטינים מדיר בלוט. בשנת 2020 הוציא המנהל האזרחי צו המפקיע את האדמה מידי בעליה. הקיר הדרומי, 12/08 פנים המתחם, 12/08 שרידי בית בד, 12/08 שרידים בדיר קלעה, 12/08 רצפת פסיפס מדיר קלעה במוזיאון השומרוני הטוב י' שומרון, דיר קלעה ומנזרי מערב השומרון, י' בן אריה א' ריינר (עורכים), וזאת ליהודה, יד בן צבי, ירושלים תשס"ג, עמ' 209 – 252 יואל אליצור וחיים בן דוד, דֵיר ונווה ושמות מקומות מטיפוס דֵיר-X בארץ-ישראל, בתוך קתדרה גיליון 123, ניסן תשס"ז מדיה וקבצים בנושא דיר קלעה בוויקישיתוף דיר קלעה - מערב השומרון - מדרשת חלקת שדה - אלון מורה. דיר קלעה - ליד פדואל, "לבן- כתום- לבן" - אתר טיולים בשומרון. מידע על אתר דיר קלעה, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות
ז'ק שוורץ

ז'ק שוורץ (בגרמנית: Jacques Schwarz;‏ ינואר 1856 - 13 ביוני 1921) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי. בשנת 1880 חלק שוורץ מקום 5–6 בתחרות גראץ (ניצחו: אדולף שוורץ, יוהנס מינקויץ' מקס וייס). בשנת 1881 חלק מקום 7–8 בתחרות ברלין (ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן). בשנת 1883 הגיע שוורץ למקום התשיעי בתחרות נירנברג (ניצח: שמעון אברמוביץ וינוור). בשנת 1889 הגיע למקום השלישי בתחרות דסאו. בשנת 1890 חלק מקום 6–7 בתחרות וינה (ניצח: מקס וייס). בשנת 1893 ניצח בתחרות וינה, לפני גאורג מרקו. בשנת 1895 הגיע למקום החמישי בווינה (ניצחו: קרל שלכטר ומקס וייס). ז'ק שוורץ, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אומדן מד כושר של שוורץ ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחבת חניה (מטוס)

רחבת חניה למטוס (אנגלית Airport ramp או Apron) היא חלק בשדה תעופה המיועד לחניית מטוסים, ובה עולים הנוסעים אל המטוסים ויורדים מהם, מטען וכבודה מועמסים עליהם ונפרקים מהם, וכן מתבצעות בה פעולות נוספות הקשורות בתחזוקת המטוסים כמו תדלוק. בעת חניית מטוסים קלים ברחבת החניה, ולעיתים גם מטוסים גדולים, מוצמד לגלגליהם מתקן עגינה המונע מהם לנוע באופן אקראי. רחבת החניה עשויה להיות ממוקמת בצמוד לבניין הטרמינל, דבר המאפשר את עליית הנוסעים אל המטוסים באמצעות גשרי עלייה למטוס או במרחק ניכר מהם, ואז נדרשת העברתם בכלי רכב כלשהו. שירותי קרקע למטוס נוסעים שער עלייה למטוס דיר תת-קרקעי מדיה וקבצים בנושא רחבת חניה בוויקישיתוף ספר פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) המפורסם על ידי מנהל התעופה האזרחית מכח הוראות תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ"ב-1981. ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניצנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ניצנה – קהילה חינוכית-התיישבותית דרומית-מערבית לבאר שבע תל ניצנה – ישוב נבטי קדום על דרך הבשמים מעבר ניצנה – מעבר גבול בין ישראל למצרים כתף ניצנה – אזור בנגב המערבי נחל ניצנה – נחל בנגב המערבי פתחת ניצנה – אזור גאוגרפי במערב הנגב, על גבול מצרים. גשר הרכבת הטורקי על נחל ניצנה
פלוס

פלוס ופאלוס הם התעתיקים בעברית של מספר שמות ומונחים. האם התכוונתם ל... מתמטיקה פלוס – סימן במתמטיקה, ראו פלוס ומינוס סימן החיבור, אחת מארבע פעולות החשבון הבסיסיות סימן אריתמטי המציין כי מספר הוא חיובי, ראו פונקציית הסימן, מספרים חיוביים ושליליים אישים טאבו פלוס – שם הבמה של הראפר והמוזיקאי הישראלי יוסי שמריך פְלוֹס (עיירה) (אנ') (Floß) – עיירה במזרח בוואריה שבגרמניה פַֿאלוּס (Phallus) – איבר המין הזכרי בעת זקפה או חפץ בעל צורה דומה פַּ֫אלוֹס דה לה פרונטרה (אנ') (Palos) – עיר בקהילה האוטונומית אנדלוסיה שבספרד מינוס (פירושונים) פלס (פירושונים) ראו Palos באנגלית למשמעויות נוספות
עיפרון מסיס במים

עיפרון מסיס במים (Water Soluble Pencil) הוא עיפרון המכיל פיגמנט או גרפיט שמגיבים ללחות ורטיבות. הרכב ה"עופרת" של העיפרון שונה מזה של עפרונות גרפיט או עפרונות צבעוניים, בכך שהגורם המאגד (Binder) מסיס במים. עיפרון מסיס במים ניתן לשימוש בעודו יבש על נייר יבש, בתוצאה דומה או זהה לזו של עיפרון גרפיט או עיפרון צבעוני; ניתן להשתמש בו לאחר שחודו הורטב, לאפקטים של קו רך ובעל גוון חזק אחיד; ניתן להשתמש בו על נייר רטוב, לאפקטים הדומים למכחול; וניתן לעבור על משטח שנרשם בעיפרון יבש באמצעות מכחול לח, לאפקטים של צבעי מים או רישומי פחם. קיימים מספר סוגים של עפרונות מסיסים במים, המתחלקים לשלוש קטגוריות: עפרונות צבעי מים: לרוב עפרונות צבעוניים שמבוססים על חומר מאגד ופיגמנטים של צבעי מים ומגיבים בצורה דומה. לאחר שהצבע הונח על הדף ויבש, עדיין ניתן להרטיבו להרימו מהדף; עפרונות גרפיט מסיס: בהם תערובת הגרפיט שונה מזו של עיפרון רגיל והרטבתה גורמת למשטחים של אפור רטוב, הדומה למריחה עדינה של פחם או צבע אפור. ניתן להרים את הגוון ולמחקו על ידי הרטבה חוזרת, כמו גם על ידי מחיקה במחק; עפרונות דיו: המבוססים על דיו אקרילי: ניתן להרטיבם על מנת ליצור אפקט הדומה לעפרונות צבעי מים, אך הם קבועים ולא ניתנים לשינוי לאחר ייבושם על ידי הרטבה חוזרת. קיימים עפרונות המשלבים בין הקטגוריות. Derwent: סדרת AquaTone: עפרונות צבעי מים נטולי מסגרת עץ סדרת Graphitint: עפרונות גרפיט מסיס עם פיגמנט מוסף סדרת Graphitone: עפרונות גרפיט מסיס סדרת Inktense: עפרונות דיו סדרת Watercolour: עפרונות צבעי מים Prismacolor: סדרת Watercolor: עפרונות צבעי מים סדרת Water-Soluble Graphite: עפרונות גרפיט מסיס Caran d'Ache: סדרת TECHNALO: עפרונות גרפיט מסיס סדרת CLASSICOLOR: עפרונות צבעי מים סדרת SUPRACOLOR Soft Aquarelle: עפרונות צבעי מים סדרת PRISMALO Aquarelle: עפרונות צבעי מים Lyra: סדרת REMBRANDT AQUARELL: עפרונות צבעי מים Royal Talens: סדרת Van Gogh Water colour: עפרונות צבעי מים Faber-Castell סדרת ALBERECHT DURER WATERCOULOR עפרונות מים.
צבא הונגריה

צבא הונגריה, או הכוחות המזוינים של הונגריה (בהונגרית: Magyar Honvédség) הוא שמם של כלל הכוחות החמושים ההונגריים. לצבא ההונגרי שתי זרועות: חיל היבשה ההונגרי - חיל הרגלים ההונגרי, ידוע כ"חיילות ההגנה על המולדת" (Honvédség). חיל האוויר ההונגרי - משמש כזרוע האווירית של הצבא. ערך מורחב – הארמייה השנייה של הונגריה עוד בעידן העתיק החלו להיווצר כוחות צבאיים באזור הונגריה אך גדולתה הצבאית של הונגריה החלה רק בזמן המהפכה ההונגרית של 1848 ולאחר מכן בהקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית. הצבא ההונגרי השתתף במספר מלחמות, ובהן מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה וכן בדיכוי המרד ההונגרי בשנת 1956. הצבא ההונגרי הפחית את מספר הטנקים שברשותו בצורה דרסטית, חלק ניכר ממשאיות ההובלה שלו וחלק מגדודי המשמר שלו הוצאו משימוש. בשנת 1997 השקיעה הונגריה כ-560 מיליון דולר על הגנה. הונגריה אף התקבלה כחברה בברית נאט"ו ב-12 במרץ 1999. בשנת 2001 החליט חיל האוויר ההונגרי לרכוש 14 מטוסי קרב מסוג סאאב JAS 39 גריפן, רכישה אשר שיפרה באופן ניכר את יכולותיו. גיוס החובה בוטל ביוני 2004. קודם לכך הייתה התחייבות לשישה חודשי שירות, עם התחייבות למילואים עד גיל 50. כוח היבשה כולל: כ-50 טנקים, 12 תותחים נגררים מדגם הוביצר D-20 ‏152 מ"מ, 23 תותחים מתנייעים מדגם Panzerhaubitze 2000 וכ-1,200 כלי רכב משוריינים. צי המטוסים של החיל כולל: 14 מטוסי קרב JAS-39 גריפן, שמונה מטוסי אימון, שמונה מסוקי קרב מיל מי 24, 31 מסוקי תובלה, ועוד מספר מטוסי תובלה. בנוסף לזה יש לחיל גם מערכות הגנה אווירית. מדיה וקבצים בנושא צבא הונגריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צבא הונגריה
בית ספר יסודי

בית ספר יסודי הוא מוסד ידע ומיומנויות בו לומדים הילדים בדרך כלל במשך שש שנים, והוא בדרך כלל מסגרת חובתית לאחר הגן ולפני חטיבת הביניים. כדי לעמוד בציפיות של החינוך המוקדם, על הילדים להפגין רמה נאותה של עוררות רגשית ומוטיבציונית, אשר תסייע ולא תפריע ליישום של תפקודים ניהוליים הנדרשים לצורך ביצוע של מטלות לימודיות. לצורך כך, תהליך המוכנות מתחיל כבר בגן הילדים, עוד לפני הכניסה לבית הספר. אחת הדרכים לתרגל את הקואורדינציה ותיאום עין-יד שעליהן מתבססת הכתיבה היא שימוש בספרי צביעה. בשנים הראשונות למדינה, בית הספר היסודי נקרא "בית ספר עממי" והיה שמונה-שנתי, מכיתה א' עד כיתה ח', ואחריו עלו לבית הספר התיכון הארבע-שנתי, מכיתה ט' ועד י"ב. כיום, במרבית[דרוש מקור] מוסדות מערכת החינוך, בית הספר היסודי הוא שש-שנתי (כיתות א'–ו'), ולאחריו חטיבת ביניים תלת-שנתית (ז'–ט'), ולבסוף בית ספר תיכון תלת-שנתי (י'–י"ב). בכמה בתי ספר בארץ מאורגן החינוך ההתחלתי במסגרת של חטיבה צעירה, הכוללת גן חובה, כיתה א' וכיתה ב'. בשנת הלימודים תשע"ג רשומים בחינוך היסודי בארץ 942,057 תלמידים(הקישור אינו פעיל), שינוי של 2.09% משנת תשע"ב. לפני קום המדינה היו במערכת החינוך שלושה זרמים, מפלגתיים באופיים: הזרם "הכללי", זרם "המזרחי" (הדתי), ו"זרם העובדים" של מפלגת העבודה. לאחר קום המדינה המשיכו זרמים אלה להתקיים, וב-1949 נוסף להם הזרם של אגודת ישראל. משנת 1953, עם חקיקת חוק החינוך הממלכתי, אוחדו שני הזרמים החילוניים, "הכללי" ו"זרם העובדים", לחינוך הממלכתי, ואילו הזרם הדתי נותר עצמאי ונקרא "חינוך ממלכתי דתי". בתי הספר של החרדים ושל אגודת ישראל נותרו מחוץ למסגרת הממלכתית. בית ספר תיכון האגף לחינוך יסודי, באתר משרד החינוך האגף לתוכניות לימודים, תוכנית הלימודים בית הספר היסודי, באתר משרד החינוך והתרבות "הגיל הרך", מתוך "פרקים בתולדות החינוך בישראל", באתר משרד החינוך שירה בסר-בירון, "הסתגלות ילדים לבית הספר היסודי - השוואה בין ילדים שהתחנכו בחטיבה צעירה וילדים שהתחנכו בגן רגיל לאורך שתי השנים הראשונות בבית הספר", באתר "הגיל הרך" בית ספר יסודי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בתי ספר יסודיים, דף שער בספרייה הלאומית Calkins, Susan D. (Ed); Bell, Martha Ann (Ed), (2010). Child development at the intersection of emotion and cognition. Human brain development. Washington, DC, US: American Psychological Association. באתר משרד החינוך
תובלה

תובלה פירושה העברת בני אדם וסחורות ממקום למקום. בלשון הדיבור משמש מונח זה בעיקר לתיאור העברת סחורות ומטענים במסגרת מסחרית או צבאית. האם התכוונתם ל... תחבורה – כלל התשתיות והאמצעים להעברת בני אדם ומטענים ספנות (הובלה ימית) – העברת בני אדם ומטענים דרך הים הובלת מטענים – העברת מטענים באופן מסחרי דרך הים, האוויר, היבשה או שילוב שלהם תובלה צבאית – העברת חיילים, ציוד ואספקה במסגרת פעילות צבאית (בכל דרך שהיא) תובלה אווירית – תובלה צבאית באמצעות כלי טיס מטוס תובלה / מטוס מטען מסוק תובלה (בישראל נקרא "מסוק סער") לוגיסטיקה קטגוריה:שינוע פיקוד התובלה של ארצות הברית חיל הלוגיסטיקה של צה"ל כל הערכים שמכילים "תובלה" בשמם
הוגו זיכטינג

הוגו זיכטינג (בגרמנית: Hugo Süchting);‏ 8 באוקטובר 1874 - 27 בדצמבר 1916) היה שחמטאי גרמני. זיכטינג ניצח בתחרות קיל בשנת 1893 [1], הגיע למקום ה-13 בתחרות לייפציג 1894 (ניצח: זיגברט טאראש), חלק מקום שני עם איגנץ פון פופיל אחרי רוברט בארנס בתחרות אייזנאך 1896 והגיע למקום ה-15 בתחרות ברלין 1897 (ניצח: רודולף שארושק) [2]. זיכטינג הגיע למקום השני בתחרות אלטונה 1897 וחלק מקום ראשון פעמיים - בתחרות אלמסהורן 1898 ובתחרות קיל 1900 (עם אוסקר אנטצה). בתחרות הנובר 1902 חלק זיכטינג מקום 14-15 (ניצח: דוד ינובסקי), זיכטינג ניצח בתחרות המבורג 1903, חלק מקום 8-9 בתחרות קובורג 1904 (ניצחו: רודולף סוידרסקי, קורט פון ברדלבן וקרל שלכטר), חלק מקום 11-12 בתחרות ברמן 1905 (ניצחו: גזה מארוצי ודוד ינובסקי), חלק מקום 5-6 בתחרות סטוקהולם 1906 (ניצחו: אוסיפ ברנשטיין וקרל שלכטר), חלק מקום 18-19 בתחרות אוסטנדה 1907 (ניצחו: אוסיפ ברנשטיין ועקיבא רובינשטיין), חלק מקום 13-14 בתחרות פראג 1908 (ניצחו: אולדריך דוראס וקרל שלכטר), חלק מקום 16-18 בתחרות וינה] 1908 (ניצחו: אולדריך דוראס, גזה מארוצי וקרל שלכטר), חלק מקום 6-7 בתחרות דיסלדורף 1908 (ניצח: פרנק מרשל) [3] וחלק מקום 14-16 בתחרות קרלסבד 1911 (ניצח: ריצ'רד טייכמן) [4]. זיכטינג ניצח בשני דו-קרבות את פאול לאונהרדט 2.5-1.5 ואת קארל קארלס 2-1. שני הדו-קרבות התקיימו בהמבורג בשנת 1911. שנה לאחר מכן סיים בתיקו דו-קרב גומלין עם פאול לאונהרדט בתוצאה 2-2. הוגו זיכטינג, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מידע כללי
תסמונת בלום

תסמונת בלום היא הפרעה תורשתית נדירה ורצסיבית שמאפייניה הם על פי רוב שברים ושינויי סדר בכרומוזומים של האדם הלוקה בה. התסמונת נתגלתה ותוארה לראשונה על ידי הדרמטולוג ד"ר דייוויד בלום בשנת 1954. אנשים הלוקים בתסמונת בלום נמוכים מהממוצע, ולרוב מתאפיינים בקול גבוה, מבנה פנים ארוך וצר, אף ואוזניים בולטות. יש להם נטייה לשינויים בפיגמנטים ולהתרחבות כלי הדם בעור, במיוחד בהשפעת חשיפה לשמש. שינויים אלה מופיעים כפריחה אדומה בצורת פרפר על הפנים. השינויים בצבע העור עשויים להופיע גם על הזרועות. תופעות נוספות שעשויות להופיע כוללות קשיי למידה, פיגור שכלי (אם כי לרוב האינטליגנציה תקינה), רגישות בדרכי הנשימה, סוכרת וכשל חיסוני שעלול לגרום להופעות חוזרות של דלקת ריאות ודלקות אוזניים. גברים הלוקים בתסמונת לא מייצרים בדרך כלל תאי זרע ולכן בדרך כלל הם עקרים. אצל נשים עם תסמונת בלום נפסק בדרך כלל המחזור החודשי בגיל צעיר יחסית. אי יציבות כרומוזומית בתסמונת בלום גורמת לסיכון גבוה לחלות בסרטן, בדרך כלל כבר בעשור השני לחייו של הלוקה בתסמונת. תסמונת בלום מופיעה בעיקר אצל יהודים ממוצא אשכנזי. אחד מכל מאה יהודים אשכנזים נושא את האלל האחראי לתסמונת, אולם אלל זה הוא רציסיבי ולכן רק במצב הומוזיגוטי הוא יתבטא, כלומר, רק אם האלל קיים אצל שני ההורים יש לילדם סיכוי בשיעור של 25% ללקות בתסמונת. אם אחד או שני ההורים הם נשאים, לילדם יש סיכוי של 50% גם לשאת את האלל הלא-תקין. בסקר שנעשה בישראל בסוף שנות ה-70 נמצא כי שכיחות הלוקים בתסמונת בלום בקרב האוכלוסייה האשכנזית בישראל - שבה התסמונת היא השכיחה ביותר - היא 1:98,000 לידות. גילוי נשאות האלל שגורם לתסמונת בלום נעשה על ידי בדיקת סקר גנטית. עקב נדירות התסמונת באוכלוסיות לא אשכנזיות, קיימת תועלת בביצוע בדיקות סקר באוכלוסיות אשכנזיות בלבד . מסיבה זו מוצעת כיום הבדיקה רק לבני זוג ששניהם אשכנזים או אשכנזים באופן חלקי. אם הבדיקה מעלה ששני בני הזוג הם נשאים, מומלץ לבצע בדיקת מי שפיר או בדיקת סיסי שיליה כדי לבדוק אם הוולד צפוי ללקות בתסמונת. המחלה אינה ניתנת לריפוי, לכן הסובלים ממנה חייבים להיות במערב צמוד של רופא המומחה למחלה. המחלה גורמת לתחלואה ותמותה בגיל צעיר יחסית. מדיה וקבצים בנושא תסמונת בלום בוויקישיתוף German J, Bloom D, Passarge E, Fried K, Goodman RM, Katzenellenbogen I, Laron Z, et al. Bloom’s syndrome. VI. The disorder in Israel and an estimation of the gene frequency in the Ashkenazim. Am J Hum Genet 1977;29:553–562, . Lei Li, Christine Eng, Robert J. Desnick, James German, Nathan A. Ellis, Carrier Frequency of the Bloom Syndrome blmAsh Mutation in the Ashkenazi Jewish Population. Molecular Genetics and Metabolism 1998;64,286–290. תסמונת בלום באתר יולדת. תסמונת בלום הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
כישור (טווייה)

כישור הוא מכשיר ששימש לטווייה כבר בעת העתיקה ואחר כך בתקופת ימי הביניים, ביחד עם פלך או עם גלגל טווייה. טוויית הצמר, שהייתה אחת מהמלאכות העיקריות שניצבו בפני הנשים בתקופה זו, נעשתה על ידי סיבוב הפלך ופיתול סיבי הצמר סביבו, דבר שגרם להם להתלפף לכדי חוט אחיד. הכישור עוזר לשמור ולאחסן את הסיבים שעדיין לא נטוו, כך שלא יסתבכו ושיהיו קלים לטווייה. השימוש בכישור חשוב במיוחד כאשר טווים פשתן, שכן סיביו ארוכים ונוטים יותר מסיבים קצרים יותר להסתבך אחד בשני. כישור פשוט הוא מקל ארוך, אך במהלך ההיסטוריה פותח הכישור ובאזורים שונים בעולם נפוצו צורות שונות של כישור, כדוגמת כישור בצורך קלשון בעל שיניים שעזרו להחזיק את הסיב הנטווה, או כישור בצורת מחתה, בעל ראש רחב ושטוח. בחלק מגלגלי הטוויה, ניתן למצוא כישור מובנה עליו יכולה הטווה לקשור את סיביה בזמן הטוויה. מיומנות הטוויה הייתה מיומנות נדרשת ביותר במהלך, ולכן כל אדם למד לטוות, ונדרש לעשות זאת על מנת לעזור בנטל הכנת הבגדים לבני הבית, וכן להגדלת ההכנסה המשפחתית ממכירת החוטים המוכנים. עם המהפכה התעשייתית והמצאת מנוע הקיטור, הוחלפו הכישור והפלך, שהיו עד אז הדרך היחידה לטוויית חוטים לבגדים, על ידי המכונות, והטוויה במכשירים אלו כיום הוא בעיקר כתחביב. הכישור והפלך מסמלים מלאכה נשית, מאחר שבעבר כמעט כל אישה ידעה לטוות (להבדיל מאריגה שהייתה מסובכת יותר). במעשייה "היפהפייה הנרדמת", מטילה המכשפה הרעה קללה על הנסיכה, ואומרת שתידקר על ידי פלך. למעשה, בפלך אין חלק חד שיכול לדקור, והוא מופיע כאלמנט הדקירה רק בעיבוד מאוחר של האגדה. באגדה המקורית הנסיכה אכן נדקרת במהלך הטוויה, אך לא מפלך, אלא מסיבי פשתן שחודרים תחת ציפורנה. במהלך שנתה, מגיע הנסיך ואונס אותה. הנסיכה מתעוררת רק כאשר התאומים שילדה יונקים את אצבעה ומוציאים את הסיבים. פשתן הוא סיב חזק שפוצע בקלות את היד, ונהוג להרטיבו לפני הטווייה. אגדה נוספת שבה מוזכרים הכישור והפלך היא "עוץ לי גוץ לי", שבה הייתה צריכה בת הטוחן לטוות זהב מקש. בעיבוד המחזה לעברית שכתב אברהם שלונסקי נכתב: "(בת הטוחן): מה זאת נטפל עליי המלך?/ שוב עליי לטוות בפלך/לטוות מקש זהב טהור/ואיזה לילה, איזה קור." הכישור מוזכר במקרא פעם אחת בלבד (מילה יחידאית), בשיר המפורסם הפותח במילים "אשת חיל מי ימצא" (משלי פרק לא) שבו נאמר (פסוק יט): "יָדֶיהָ שִׁלְּחָה בַכִּישׁוֹר וְכַפֶּיהָ תָּמְכוּ פָלֶך". גלגל טוויה הוא גם סמלה של הודו. עד לשנת 1947 הוצג במרכזו של דגל הודו ה"צ'רקהה" (Charkha) שסימל את גלגל טווייה של מהאטמה גנדי. לאחר מכן הוחלף לגלגל אחר בשם "אשוקה צ'קרה". אריגה סריגה אמנות סיבים רקמה מדיה וקבצים בנושא כישור בוויקישיתוף כישור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) במקרא נזכרות הנשים כמי שעוסקות במלאכת הטווייה: ”וכל אשה חכמת לב בידיה טוו” (ספר שמות, פרק ל"ה, פסוק כ"ה), ”וכל הנשים בחכמה [...] טוו את העזים” (ספר שמות, פרק ל"ה, פסוק כ"ו) וכן: ”ידיה שלחה בכישור וכפיה תמכו פלך” (ספר משלי, פרק ל"א, פסוק י"ט). Sleeping Beauty is Based on a Story Where a Married King Finds a Girl Asleep and Can't Wake Her, So Rapes Her Instead, Today I Found Out, ‏2012-10-30 (באנגלית אמריקאית) By Steven Ford, Original story of Sleeping Beauty would have terrified even Maleficent, orlandosentinel.com ערך זה הוא קצרמר בנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבא סרביה

צבא סרביה (בסרבית: Војска Србије או Vojska Srbije) הוא שמם של כלל הכוחות החמושים המאורגנים הסרביים של רפובליקת סרביה. הצבא מבצע את פעולותיו לפי החוקים והתקנות של רפובליקת סרביה. לצבא הסרבי שלושה שלבים מאורגנים: אסטרטגי, מבצעי וטקטי. הצבא הסרבי מורכב מהכוחות: כוחות היבשה הסרביים חיל האוויר הסרבי פיקוד האימונים של הצבא הסרבי יחידות תחת פיקוד ישיר של המטה הכללי: בסיס מרכז הלוגיסטיקה חיל המשמר הסרבי בריגדת סינגל כוחות היבשה הסרביים הוא החיל הגדול ביותר בצבא הסרבי והראשון שהוקם בו. הוא מכיל את חיל הרגלים הסרבי, חיל השריון ומספר בסיסי אימונים. חיל האוויר הסרבי הוא החיל אחרון שהוקם בצבא הסרבי. תפקידו של החיל הוא להגן על השטח הטריטוריאלי האווירי של סרביה ולספק כוח הרתעה נגד איומים חיצוניים. חיל האוויר הסרבי מונה כ-3,000 אנשי צוות, כ-170 מטוסים בשבע טייסות ובשני בסיסים. הטייסות של החייל משתמשות בכלי הטיס הבאים: טייסת אחת של מטוסי קרב מסוג מיג-21 ומיג 29 מתוצרת סובייטית. טייסת אחת של מטוסי קרב מסוג J-22 אוראו מתוצרת סרביה. טייסת אחת של מטוסים מסוג Utva 75 ו-סופר גאלב. טייסת אחת של מסוקים מסוג Gazelle Gama נגד טנקים. טייסת אחת של מסוקים מסוג מי-8 וגאזל. טייסת אחת של מטוסי תובלה מסוג אנטונוב An-26 ומסוקי תובלה מסוג מי-8. הפיקוד הוקם ב-23 באפריל 2007 ותפקידו לאמן את הטירונים המגיעים לצבא הסרבי וכן לבצע אימונים ביחידות בעלות ניסיון. בסוף שנת 2003 החל הצבא הסרבי מתהליך מודרניזציה לכל חיילות הצבא. טנקים ישנים מסוג T-55 יוצאו משירות וימכרו. חלק מהטנקים מסוג T-72 ימכרו וחלק ישמשו לאימונים. טנקים מסוג M-84 יוחלפו בטנקים מסוג M-2001. חיל האוויר הסרבי יחליף את המטוסים הישנים מסוג MiG-21 ו- J-22 במטוסים חדישים יותר עד שנת 2010. שר הביטחון הסרבי מתכנן להגדיל את תקציב הצבא בשנים הבאות כדי לספק עזרה ומודרניזציה לחיל האוויר הסרבי. חיל האוויר יקבל 30 מטוסים חדשים שיחליפו חלק ממטוסיו הישנים, 20 מסוקים חדשים יחליפו את מסוקי ה-Mi-8 וכ-4 מטוסי תובלה שיחליפו את מטוסי התובלה הישנים AN-26 ו-AN-2. כיום סרביה מבצעת מבצעים של שמירת שלום עולמי כחלק מכוחות הפועלים באפריקה. משימות לשמירה על שלום עולמי: בליבריה – 6 קצינים כמשקיפים צבאיים. בחוף השנהב – 3 קצינים כמשקיפים צבאיים. ברפובליקה של קונגו – 2 קציני רפואה וארבעה טכנאים רפואיים. הצבא העממי היוגוסלבי אתר האינטרנט הרשמי של צבא סרביה 2024 Serbia Military Strength, Global Firepower
סמל ויקטוריה

סמל ויקטוריה הוא הסמל הרשמי של מדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. ויקטוריה הייתה הראשונה מבין מדינות אוסטרליה שקיבלה סמל רשמי. הסמל הוענק למדינה ב-6 ביוני 1910 על ידי המלך ג'ורג' החמישי. הסמל הוענק בעקבות בקשה של ממשלת המדינה למשרד המושבות בשנת 1909. במסגרת מכתב הבקשה, ביקשה המדינה כי הסמל ישלב אלמנטים שסימלו את המדינה מאז שנת 1877 - ובהם הצלב הדרומי. כמו כן ראש ממשלת המדינה, ג'ון מוריי, ביקש כי בסמל יעשה שימוש בכתר ה"אימפריאלי" (ככל הנראה מאחר שחשב שמדובר בכתר של האימפריה - ואולם מדובר בסמל מתקופת בית טיודור, שאין לו כל קשר לאימפריה הבריטית. על פי הנוהג, נעשה שימוש בסמלים בכתר אדוארד הקדוש, כאשר בכתר אדוארד הקדוש חצאי הקשת עולים משולי הכתר ואז יורדים לעבר מרכז הכתר למקום חיבורם מתחת המונד, בעוד שבכתר אימפריאלי חצאי הקשת עולים לעבר מקום המפגש במרכז הכתר למקום חיבורים מתחת המונד. בשנת 1958 הפך האימפרסה (Epacris impressa Labill) לפרח הרשמי של המדינה, והוחלט לשלבו בסמל. ב-28 במרץ 1973 חתמה המלכה אליזבת השנייה מלכת אוסטרליה על צו מלכותי המוסיף את הפרח לגבעת הדשא שבבסיס הסמל, משני צידי שלט האצולה. במסגרת צו זה נקבע שהכתר שיחזיק הקנגורו יהיה כתר אדוארד הקדוש, כמקובל. במרכז הסמל שלט אצולה כחול שעליו חמישה כוכבים לבנים המסמלים את הצלב הדרומי. בציצת הסמל, מעל הקסדה חצי קנגורו מחזיק בידיו את כתר אדוארד הקדוש. משני צידי שלט האצולה שני תומכים: השמאלית - אישה לובשת גלימה כחולה, המחזיקה ענף עץ זית בידה המרוחקת משלט האצולה (היד הימנית), לראשה זר עלי דפנה, והמסמלת שלום; והימנית - אישה הלובשת גלימה אדומה המחזיקה בידה המרוחקת משלט האצולה (היד השמאלית) קרן שפע, לראשה זר עשוי שיבות, והמסמלת רווחה. מתחת לסמל מופיע מוטו המדינה באנגלית: שלום ורווחה. מוטו זה, היה המוטו הראשון של גוף ממשלתי באוסטרליה שעשה שימוש בשפה האנגלית. סמל אוסטרליה דגל ויקטוריה מדיה וקבצים בנושא סמל ויקטוריה בוויקישיתוף סמל ויקטוריה באתר ממשלת ויקטוריה (באנגלית) סמלי מדינות אוסטרליה באתר ממשלת אוסטרליה (באנגלית)
סמל טריטוריית האי נורפוק

סמל טריטוריית האי נורפוק (באנגלית: Coat of arms of Norfolk Island) הוא הסמל הרשמי של האי נורפוק, אחד מטריטוריות אוסטרליה. הסמל הוענק רשמית לאי בצו של המלכה אליזבת השנייה, מלכת אוסטרליה ב-20 באוקטובר 1980. במרכז הסמל נמצא שלט אצולה שבמרכזו משולש לבן על רקע סגול. על המשולש מצויר עץ אראוקריה רמה המסמל את האי נורפוק, ועל הרקע הסגול, משני צידי המשולש הלבן מצוירים כוכבים לבנים. בתחתית שלט האצולה הר סלעי, המסמל את האי, וספר פתוח המסמל את התנ"ך. לשלט האצולה שני תומכים: משמאל אריה המסמל את הקשר לממלכה המאוחדת ומימין קנגורו המסמל את הקשר לאוסטרליה. כפתו השמאלית של האריה תומכת בשלט ובכפתו הימנית הוא אוחז בעוגן. בהתאם כפתו הימנית של הקנגורו תומכת בשלט ובימנית הוא אוחז בעוגן. העוגנים מסמלים את העבר הימי של המתיישבים הראשונים של האי - שורדי המרד על הבאונטי. בציצת הסמל - אריה האחוז בידיו כוס מכוסה. בתחתית הסמל מופיע מוטו האי באנגלית: "INASMUCH" ("לכן..." או "היות ש...") דגל טריטוריית האי נורפוק
קנה סוף

נהוג לחשוב שהמונח קְנֵה סוּף הוא טעות נפוצה, אך לא כך הדבר. אכן קנה הוא בין היתר שם של צמח, ועם זאת המילה קנה מתארת גם מקל. לפיכך קנה סוכר וקנה סוף הם ביטויים נכונים בעברית. האם התכוונתם ל... קָנֶה סוּף
מרקוס רוזנברג

נילס מרקוס רוזנברג (שוודית: Nils Markus Rosenberg; נולד ב-27 בספטמבר 1982 במאלמה, שוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת חלוץ. רוזנברג נולד וגדל במאלמה. בצעירותו שיחק בקבוצות הנוער של המועדון העירוני המפורסם. בשנת 2001 ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת, במשחק מחצית מול יפלה במסגרת הגביע השוודי. רוזנברג שיחק במאלמה במשך ארבע עונות, בהן השתתף ב-52 משחקים והבקיע 19 שערים. בעונת 2004/2005 מיעט לשחק במדי קבוצתו, ובסופה הושאל להאלמסטד לעונה אחת. בהאלמסטד הוא הציג יכולת מרשימה, ובחלון ההעברות בחודש ינואר עבר למועדון הכדורגל אייאקס אמסטרדם. רוזנברג הפך לאהוד בקרב האוהדים והעיתונאים ברחבי שוודיה, הולנד ושאר אירופה. בעונתו הראשונה באייאקס זומן לראשונה לסגל הבוגר של נבחרת שוודיה. באייאקס כבש 12 שערים, במהלך 40 הופעות במדי המועדון. במשך תקופתו באייאקס זכתה הקבוצה פעמיים בגביע ההולנדי. רוזנברג עזב את אייאקס בעקבות סכסוך עם מאמנו, האנק טן קאטה, ועבר למועדון ורדר ברמן. הוא היה תחת חוזה עם הגרמנים במשך חמש שנים, מתוכן שיחק 4 בקבוצה ועוד אחת כמושאל לראסינג סנטנדר הספרדית. כשחקנה של ברמן, העפיל רוזנברג בעונת 2008/2009 עד לגמר גביע אופ"א, שם פתח בהרכב בהפסד קבוצתו 2–1 לשחטאר דונצק. בשנת 2012 תם חוזהו של רוזנברג בורדר ברמן והוא עבר לוסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג. רוזנברג לא זכה להצלחה רבה בווסט ברומיץ', ובפברואר 2014 חתם במאלמה. בנבחרת שוודיה, רוזנברג נמנה בסגל לטורנירי מונדיאל 2006, יורו 2008 ויורו 2012. מדיה וקבצים בנושא מרקוס רוזנברג בוויקישיתוף מרקוס רוזנברג, באתר Transfermarkt מרקוס רוזנברג, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מרקוס רוזנברג, באתר Soccerway מרקוס רוזנברג, באתר BDFutbol מרקוס רוזנברג, באתר WorldFootball.net מרקוס רוזנברג, באתר National Football Teams מרקוס רוזנברג, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר הרשמי של ורדר ברמן פרופיל באתר Goal