laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עולם האנרגיה (אפקוט)

עולם האנרגיה (באנגלית: Universe of Energy) הוא ביתן לשעבר בפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה. בעבר היה המתקן בחסות חברת אקסון. במתקן היה מוצג המופע "הרפתקאת האנרגיה של אלן" (Ellen's Energy Adventure) בהשתתפות השחקנים אלן דג'נרס, ביל ניי, אלכס טרבק וג'יימי לי קרטיס. כיום הביתן מאכלס את רכבת ההרים החדשה באפקוט "שומרי הגלקסיה - חזרה קוסמית". המופע מציג את ההיסטוריה של היווצרות מקורות האנרגיה על פני כדור הארץ (בעיקר פחם, נפט וגז טבעי) ודן בשימושי אנרגיה. גג המתקן מכוסה בלוחות סולריים המספקים את האנרגיה להפעלת המתקן. המבקרים יושבים בתיאטרון שחלקיו השונים מתנייעים ברחבי המתקן. פתיחה: 1 באוקטובר 1982 (עם פתיחת פארק השעשועים אפקוט) פתיחה מחודשת: 15 בספטמבר 1996 מתכנן: WED מיזמים האורך הכולל של המופע: 45 דקות (תחילת מופע חדש מידי 17 דקות) אורך המופע המקדים: 8 דקות מספר מבקרים כולל: 6 רכבי תיאטרון, 97-מבקרים בכל תיאטרון מספר בובות אודיו אנימטרוניקס: 36 סוג המתקן: תיאטרון נע במתקן מוצג מופע "עולם האנרגיה של אלן". המופע המקדים מציג את אלן דג'נרס בתפקיד עצמה, הנרדמת ומוצאת את עצמה בשעשועון הטלוויזיה "ג'פרדי!" (הוצג בישראל בגרסה בשם "מלך הטריוויה"), בהנחייתו של אלכס טרבק מנחה תוכנית השעשועים. אלן מתמודדת עם ג'יימי לי קרטיס ועם אלברט איינשטיין. בהמשך היא יוצאת למסע בעקבות מקורות האנרגיה עם ביל ניי. סרט זה מהווה הסרט העיקרי של המתקן. בעקבות הסרט התיאטראות נוסעים לתוך המתקן שבו שש דיורמות המציגות דינוזאורים (בובות אודיו אנימטרוניקס). במופע הסיום חוזרת אלן למשחק ג'פרדי ומנצחת את המשחק בעקבות הידע שרכשה. 1 באוקטובר 1982 — פתיחת המתקן עם מופע "עולם האנרגיה" המקורי, המשתמש באותו שיטת תיאטרון של המופע הנוכחי. המידע שהוצג היה אותו מידע, אולם הסרט היה הרבה יותר רציני ולימודי מהסרט הנוכחי. חלק הדינוזאורים (אודיו אינמטרוניקס) זהה למופע הנוכחי, למעט הקטעים הקומיים שנוספו מאוחר יותר. ב-2 בינואר 1996 נסגר המתקן לשיפוצים ונפתח שוב ב-15 בספטמבר 1996 בשם "משבר האנרגיה של אלן" (Ellen's Energy Crisis). השם שונה זמן קצר מאוחר יותר ל"הרפתקת האנרגיה של אלן" (Ellen's Energy Adventure). מדיה וקבצים בנושא עולם האנרגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עולם האנרגיה (באנגלית)
אילורודון

אילורודון (שם מדעי: Aelurodon) הוא סוג יונק נכחד ממשפחת הכלביים, שחי במהלך תקופת המיוקן באמריקה הצפונית לפני 16 עד 53 מיליון שנים מזמננו. הוא הוגדר ב-1858 בידי החוקר ג'וזף ליידי ובסוגו נכללו 6 מינים. טורף זה היה נפוץ מאוד בתקופתו וזאת לפי ממצאי מאובנים שהתגלו במדינות רבות ביניהם: טקסס, נברסקה, נבדה, קולורדו, קליפורניה, מונטנה, קנזס ופלורידה. האילורודון הגיע לאורך של מטר וחצי ולמשקל של 40 קילוגרם בקירוב. הוא היה בעל חוטם קצר מאוד, שונה מכל כלב מודרני והיה בעל חוש ריח גרוע יותר. עם זאת היו לו לסתות חזקות כמו לסתות צבוע שאיתן היה יכול ללנשוך בעוצמה רבה. מבנה זה רמז שהוא ניזון כהיפרקרניבור והתבסס בעיקר על בשר חיות קטנות עד בינוניות במישורים. להקת כלבים יכלה להרוג טרף הגדול מהן בהרבה. עם זאת בדומה לצבועים אולי הוא ניזון בעיקר מנבלות שהיו פזורות במישורים ועם לסתותיו היה יכול לרסק עצמות. הוא היה אחד מאחרוני בני תת-משפחת הבורופגיים - תת-משפחת כלביים קדומה שהכילה טורפים בעלי לסתות חזקות, כמו האפיסיון והבורופאגוס. קבוצה זו התפתחה באמריקה הצפונית לאורך הערבות והפרריה הקדומה, בה רעו אייליים, גמליים קדומים ואף מפריטי פרסה כמו סוסים וקרנפים קדומים. כלבים אלה שלטו בערבה, אך החלו להיכחד עקב תחרות עם הטורפים המקומיים, ובהם שנחרבים, צבועים, הדוב הקדום אינדרקטוס (אנ') וגם כלבים קטנים יותר מהסוג כלב שהחלו לגדול בסוף המיוקן. מדיה וקבצים בנושא אילורודון בוויקישיתוף אילורודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אילורודון, באתר GBIF (באנגלית)
איסכירוקיון

איסכירוקיון (שם מדעי: Ischyrocyon) הוא סוג נכחד של טורף מהמשפחה כלבי דב, אשר חי באמצע תקופת המיוקן שלפני 13.6 עד 10.3 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו בארצות הברית והוגדרו ב-1904 בידי החוקרים מתיו וגידלי. בסוג זה היו שני מינים: Ischyrocyon gidleyi שהוגדרו ב-1902 ו-Ischyrocyon hyaenodus שהוגדר ב-1904. האיסכירוקיון היה טורף בגודל של דוב והוא הגיע לאורך 2.2 מטרים ולמשקל של 300 קילוגרמים. היו לו רגליים חזקות, זנב קצר ועצמות לסת גדולות שיכלו לשבור עצמות ועזרו לו להרוג טרף ביעילות. הוא היה קרוב לאמפיקיון אך קטן יותר ובמראהו דמה מעט לדוב. המבנה של טורף זה הותאם למרדפים קצרים אחרי טרף. הוא היה איטי יותר ממרבית החתוליים ונראה שצד ממארב. ייתכן גם שחטף טרף לטורפים נוספים שחיו באזור כמו כלביים קדומים או ההאינדון דמוי הצבוע. מאובני האיסכירוקיון התגלו באזורים הבאים: צומת בלייר, מחוז אזמרלדה (אנ'), נבדה מחצבת המיקיון, סן ברנרדינו, קליפורניה חוות אדם ריסלי מחוז דונליי (אנ'), טקסס וואקיניי (אתר C), מחוז טרגו (אנ'), קנזס גבעת אולקוט, מחוז סיוקס (אנ'), נברסקה אתר קניון איירון (אנ'), מחוז קרן, קליפורניה מחצבת בלוג'אי, מחוז אנטילופ (אנ'), נברסקה איסכירוקיון, באתר GBIF (באנגלית)
ניטריפיקציה

ניטריפיקציה (באנגלית: Nitrification, בעברית נקרא גם חנקון) היא תגובה כימית שבה חנקן מחוזר הופך מחומצן. דה-ניטריפיקציה (או דניטריפיקציה, Denitrification) הוא תהליך בו חנקן זמין הופך אטמוספירי. תהליכי ניטריפיקציה ודניטריפיקציה שכיחים למדי בעולם החיידקים. קיימים שני אופנים בהם חיידקים מחנקנים מבצעים ניטריפיקציה: המרת אמוניה (NH3) לניטריט (-NO2). חיידקים אלו משתמשים באמוניה כתורם אלקטרונים ובחמצן כקולט אלקטרונים (כלומר, הם אווירניים; ראו גם: מטבוליזם). התוצר של חמצון האמוניה הוא יון ניטריט. חיידקים אלו נקראים באנגלית Nitrosifyers, ושמות הסוגים שלהם מתחילים בדרך כלל ב-Nitroso. כמה סוגים חשובים: Nitrosomonas Nitrosospira Nitrosococcus Nitrosovibrio Nitrosolobus המרת ניטריט (חנקית -NO2) לניטרט (חנקה, -NO3). חיידקים אלו, אווירניים אף הם, משתמשים בניטריט כתורם אלקטרונים; תוצר החמצון הוא יון ניטרט—תרכובת החנקן המחומצנת ביותר. חיידקים אלו נקראים באנגלית Nitrifyers, ושמות סוגיהם מתחילים בדרך כלל ב-Nitro: Nitrobacter Nitrospina Nitrococcus Nitrospira לאחרונה התגלה חיידק המסוגל לבצע חמצון מלא של אמוניה לחנקה. מקור המושג "ניטריפיקציה" במילה ניטרוגן (Nitrogen), השם הלועזי של חנקן, וליתר דיוק בשמותיהם של יוני הניטריט והניטרט. ניטריפיקציה היא, לפיכך, הפיכת תרכובות חנקן מחוזרות ליוני ניטרט וניטריט. דה-ניטריפיקציה היא תהליך שבו יוני הניטרט (או תרכובות חנקן אחרות) מפורקים והחנקן משוחרר כחנקן אטמוספירי. התהליך מבוצע על ידי חיידקים שונים כגון פסאודומונס. אחת הסיבות לשם "דניטריפיקציה" היא: תוצרי החיזור של יוני הניטריט והניטרט הם חנקן גזי (N2), חנקן תת-חמצני (N2O) או חנקן חד-חמצני (NO), אף הם גזים. ראשית התהליך הוא בחנקות מוצקות הנמצאות באדמה, וסופו בגזים המשתחררים אל האטמוספירה ומביאים להידלדלות מאגר החנקן באדמה—מכאן "דניטריפיקציה", "הברחת חנקן". Maartje A.H.J. van Kessel, Daan R. Speth, Mads Albertsen, Per H. Nielsen, Complete nitrification by a single microorganism, Nature 528, 2015-12-24, עמ' 555–559 doi: 10.1038/nature16459
מגאריקיון

מגאריקיון (שם מדעי: Magericyon) הוא סוג נכחד של יונק טורף, שחי באירופה של תקופת המיוקן לפני 10 עד 9 מיליון שנה מזמננו. יונק זה היה בעל דמיון לכלביים ולדוביים, אך השתייך למשפחה נפרדת - כלבי דב. המאובנים של טורף זה התגלו בספרד המודרנית ותוארו בשנת 2008. הסוג כולל שני מינים: Magericyon anceps ו-Magericyon castellanus. טורף זה היה היפרקרניבור גדול מאוד באורך של 2.2 מטרים ומשקל של עד 200 קילוגרם. הוא היה בעל רגליים חזקות שצוידו בטפרים רחבים, אך לא התאימו לריצה מהירה, והיה בעל לסתות דומות ללסתות של זאב או שועל, אך היו חזקות בהרבה. השיניים הטוחנות שלו היו שטוחות והניבים היו רחבים וקצרים יחסית, אך מחודדים ומותאמים לניפוץ עצמות. טורף זה היה בעל עוצמת נשיכה חזקה משל צבועיים, בשל מבנה שרירי הלסת והצוואר החזקים. השלד של יונק זה נחשף במהלך 1981 במדריד בספרד, והוא נחשב תחילה לממצא של אמפיקיון, טורף קרוב מאותה המשפחה. בהמשך העבירו אותו לסוג נפרד. הטורף הקדום חי ביערות ושטחי המרעה העשבוניים של ספרד הקדומה שבאותו זמן קיימה עדרי פרסתנים כמו הקרנף אצרתריום, ההיפריון, החזיר Microstonyx והפילאי Tetralophodon וכן כמה מיני אנטילופות וג'ירפיים. במישורים אלה התקיימו גם טורפים כמו המכיירודוס ועוד שנחרבים, דוביים כמו האגריותריום והאינדרקטוס והצבוע הקדום פרוטיקטיתריום. מרבית טורפים אלה היו זריזים יותר מהמגאריקיון, ואולי הוא חטף להם את טרפם בהנחה שצדו בכמות גדולה יחסית לגופו. התחרות עם טורפים מוצלחים כמו השנחרבים עיצבה את יחסי הגומלין בין שתי הקבוצות והובילה לשגשוג הדדי. מדיה וקבצים בנושא מגאריקיון בוויקישיתוף מגאריקיון, באתר GBIF (באנגלית) The Bite of the Bear Dog באתר ה-סיינטיפיק אמריקן
מועדון דג הזהב

מועדון דג הזהב (באנגלית: Goldfish Club) הוא מועדון בינלאומי המאגד אנשים שניצלו ממטוסים מתפוצצים על ידי צניחה לתוך המים, או שכלי הטיס שלהם התרסק במים וחייהם נצלו על ידי חגורת הצלה, סירה מתנפחת וכדומה. הסמליל של המועדון הוא דג זהב עם כנפיים לבנות שעף מעל שני גלים כחולים. המטרה העיקרית של המועדון היא "לשמור על רוח החברה המיוחדת המשותפת לעוברי חוויית השרדות". מועדון דג הזהב הוקם בנובמבר 1942 על ידי C.A.‎ רוברטסון, בריטי שעבר באחת מחברות הייצור הגדולות בעולם של ציוד הצלה אווירי לשורדי התרסקויות. לאחר ששמע על חוויותיהם של אנשי טיסה ששרדו התרסקות בים, החליט רוברטסון להקים מועדון אקסקלוסיבי לאנשי האוויר שחייבים את חייהם לחגורות הצלה, מועדון שיאפשר לשורדים להיפגש ולהחליף חוויות. בתמיכת החברה, נקרא המועדון "מועדון דג הזהב": זהב לערך החיים, ודגים למים. כל אחד מהחברים קיבל כרטיס חבר ותג רקום על בגדו, אך תקנות לבוש אחידות אסרו לענוד את טלאי דג הזהב על מדים בריטיים ואמריקאיים. בשל כך, רבים מחיילי חיל האוויר האמריקאי וחיל האוויר המלכותי שלחמו במלחמת העולם השנייה תפרו את התג לחגורת ההצלה שלהם. למועדון הצטרפו גם טייסים ממלחמת העולם הראשונה, שמטוסיהם הופלו יותר מעשרים שנה לפני שהמועדון התחיל. לאחר המלחמה היו במועדון כ-9,000 חברים מכל סניפי כוחות בעלות הברית. המועדון ניסה לסיים את מתן החברות, אך בקשות המשיכו להגיע. כאשר עזב רוברטסון את עבודתו בשנת 1947, הוא שמר על רשומות המועדון והמשיך להפעיל אותו על חשבונו. במועדון ישנו חבר איטלקי אחד, משום שהציל טייס של בנות הברית לאחר שמטוסיהם הופלו מעל הים התיכון. במועדון גם חבר גרמני אחד, שמטוס ה-F-104 סטארפייטר שלו התרסק במשימת נאט"ו ב-1971. נכון ל-2013 יש במועדון כ-500 חברים. המועדון הוזכר במספר כתבות בעיתונות ואורגנו מטעמו מספר "ארוחות ערב איחוד". כמו כן היו מספר מועדונים שנפתחו מטעמו. על המועדון פורסמו שני ספרים: "'Down in the Drink" ו-"The Goldfish Club". הסבר על המועדון, באתר 303rdbg welcome, web.archive.org, ‏2013-03-04 Westcott, Hayley (2020-01-30). "The club you can't join without getting wet". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2020-02-09. club history, web.archive.org, ‏2013-09-11 Danziger, Danny (2012). The Goldfish Club. Sphere. ISBN 1847444679.
טסט טרק

טסט טרק (באנגלית: Test Track) הוא ביתן המצוי בפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה. המתקן ממומן על ידי ג'נרל מוטורס והוא אחד משלושת המתקנים הפופולריים ביותר בפארק (יחד עם המשימה: חלל וסוארין). המתקן נפתח לציבור ב-19 בדצמבר 1998 לאחר עיכובים רבים, והחליף את מתקן עולם התנועה שקדם לו (הפתיחה הרשמית נערכה ב-17 במרץ 1999). המבקרים במתקן רוכבים על מכוניות ניסוי של ג'נרל מוטורס הבודקת את תגובת המכונית דרך סדרת מבדקים הכוללת האצה, האטה, פניות, חימום וקירור. החלק הפופולרי במתקן הוא מבדק ההאצה למהירות של 105 קמ"ש המתרחש מחוץ למתקן. פתיחה: 17 במרץ 1999 מתכנן: וולט דיסני אימג'ינירינג מממן: ג'נרל מוטורס מהירות מקסימלית: 105 קמ"ש אורך המסלול: כ- 1.5 ק"מ. שטח המבנה: 14,000 מ"ר חלקי המתקן: עלייה על גבעה בדיקת קפיצים בדיקת בלמים בדיקת תנאי סביבה: חדר חם - 60 מעלות צלזיוס; חדר קר - 4 מעלות צלזיוס. בדיקת נהיגה: 32 - 40 קמ"ש בדיקת מהירות גבוהה: 105 קמ"ש אורך הנסיעה במתקן: 5:04 דקות מתקן הקודם במיקום זה: עולם התנועה סוג המתקן: סימולטור בדיקת רכב מהיר Florida, DK Eyewitness Travel Guides, 2004, pg 150 אתר האינטרנט הרשמי של טסט טרק
דפואנודון

דפואנודון (שם מדעי: Daphoenodon) הוא סוג נכחד של יונק טורף בן למשפחה כלבי דוב, שחי בתקופת המיוקן באמריקה הצפונית שלפני 20.43 עד 15.97 מיליון שנה מזמננו. הוא היה קרובו של האמפיקיון, אך היה בעל מבנה מותאם לריצה מהירה יותר. המאובנים של היונק התגלו בשטחי המדינות: נברסקה, טקסס, ויומינג, ניו מקסיקו, אורגון, קליפורניה ופלורידה והוגדרו ב-1909 בידי החוקר פיטרסון. במקור נקרא הסוג בשם Borocyon. סוג זה כלל חמישה מינים שונים. משמעות שמו היא: "שיני דפואנוס" - סוג קרוב. הדפואנודון היה טורף בעל מבנה גוף של זאב, אך היה בעל רגליים חזקות שיכלו להאיץ קדימה. הוא הגיע למשקל של 100 קילוגרם ולגובה 80 סנטימטרים וראשו הזכיר מעט צבוע עם לסתות חזקות קצרות וחוטם קצר. הממצאים הכילו דו-צורתיות זוויגית בה הזכרים היו גדולים בהרבה מהנקבות שמבנם התאים יותר לריצה מהירה, ואולי הוא חי בלהקה דומה ללהקת אריות. טורפים אלה צדו בחבורות קטנות במישורי אמריקה, בהם שוטטו מיני פרסתנים שונים והיו הרבה טורפים כמו ההאינדון, מינים של כלביים ושל שנחרבים. באמצעות מבנה הלסתות והשיניים הרחבות שלהם הם היו טורפים קשוחים מאוד. איור שלד של דפואנודון גולגולת של דפואנודון מדיה וקבצים בנושא דפואנודון בוויקישיתוף דפואנודון, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דפואנוס

דפואנוס (שם מדעי: Daphoenus) הוא סוג נכחד של יונק טורף בן למשפחה כלבי דוב. הוא חי מאמצע האאוקן עד לאמצע המיוקן שלפני 42 עד 16.3 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו נמצאו באמריקה הצפונית. הם הוגדרו בידי החוקר ג'וזף ליידי ב-1853 והם היו נפוצים סביב המישורים הגדולים. המאובנים התגלו מאלברטה, קנדה בצפון עד לפלורידה וקליפורניה בדרום. סוג זה הוא הקדום ביותר בבני משפחתו והוא היה בעל מבנה דומה לשועל או לקויוט. הוא היה בינוני בגודלו במשקל 10 עד 25 ק"ג בממוצע והיו לו רגליים חזקות אך קצרות שהתאימו לתנועה זריזה אך לא לריצה למרחקים כמו זאבים. מעריכים שטורף זה ארב בסבך לטרפו ואז האיץ לעברו וייתכן שגם ניזון מנבלות. הגולגולת שלו הגיעה לאורך 20 ס"מ והייתה בעלת ניבים גדולים ושיניים טוחנות רחבות יחסית, מבנה שהתאים לקריעת בשר. הוא הילך על הכפות הגדולות שלו שדמו לכפות דובים. בשל גודלו הקטן הוא חפר מחילות לגוריו כדי להגן עליהם מטורפים. הדפואנוס היה אחד הפרימיטיביים בין כלבי הדוב שהיו בעלי מאפיינים הן של כלביים והן של דוביים. משפחה זו הייתה בעלת נציגים גדולים כמו האמפיקיון שהיה גדול מדוב קוטב, אך המינים הראשונים היו קטנים בהרבה. הוא התפתח לטורפים מותאמים יותר למרדף אחרי טרף כמו הדפואנודון והברכירינכוקיון (אנ'). מדיה וקבצים בנושא דפואנוס בוויקישיתוף דפואנוס, באתר GBIF (באנגלית)
סאמותריום

סאמותריום (שם מדעי: Samotherium; מילולית: "הבהמה של סאמוס") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים, אשר חי במשך המיוקן והפליוקן באירואסיה ובאפריקה. יונק זה הוגדר ב-1888 והוא נקרא על שם הימצאו באי סאמוס שביוון לראשונה. מאובנים נוספים התגלו בקזחסטן, מונגוליה, אוקראינה, מולדובה ובאפריקה. הסאמותריום היה ג'ירף קדום בעל צוואר באורך בינוני, שלב מעבר בין האוקפי לג'ירף מודרני והיה קרוב לסוג הנכחד שאנסיתריום. הוא הגיע עד לגובה 1.9–2.3 מטרים והגיע למשקל 300 עד 650 קילוגרם אצל המינים הגדולים ביותר. היו לו רגליים חזקות וארוכות שעזרו לו לרוץ במהירות מטורפים ובקדמת ראשו היו זוג קרניים דקות וחדות. קרניים אלה דמו לקרני ג'ירף אך היו ישרות יותר עם דמיון לקרני אנטילופה. אורח חייו של הסאמותריום התאים ללעיסת עלים וצמחייה נמוכה עד בינונית, אך המינים הגדולים יכלו לרעות מצמרות עצים נמוכים, מה שהוביל להשתרשות הצוואר הארוך שלהם. המבנה של הטוחנות שהיה בעל מחיצה גבוהה הותאם גם ללעיסת צמחים קשיחים יחסית ונראה שהייתה לו גם לשון ארוכה. התאמה זו עזרה לג'ירף לשרוד בתקופה בה נעלמו מרבית היערות השופעים ואת מקומם תפסו סוואנות בעלות מעט עלים ועצים. מדיה וקבצים בנושא סאמותריום בוויקישיתוף סאמותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סאמותריום, באתר GBIF (באנגלית)
יחסי יוון–צ'ילה

יחסי יוון–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה ההלנית. הפזורה היוונית בצ'ילה היא הגדולה ביותר באמריקה הלטינית, עם כ-120 אלף ממוצא יווני. היחסים בין שתי המדינות החלו בתחילת המאה ה-20, עם הגירה מסיבית של היוונים לצ'ילה, אשר התיישבו בעיקר בערי החוף של אנטופגסטה, לה סרנה וולפראיסו. זרם הגירה זה הביא ליצירתה של קהילה יוונית שנמצאת בצ'ילה עד ימינו, ובא לידי ביטוי באמצעות מוסדות סוציו-תרבותיים שונים, כמו גם יסוד הכנסייה היוונית האורתודוקסית של סנט קונסטנטין ואלנה, הכנסייה הראשונה בצ'ילה, שהוקמה לכבוד היחסים הטובים בין שתי המדינות. בשנת 1968 הוקם המרכז ללימודים יוונים, ביזנטיים ונאו-הלניים של אוניברסיטת צ'ילה, אשר לקח כמטרותיו פרסום מאמרים, מחקר והפצת תרבות והיסטוריה של אומות הבלקן במדינות דרום אמריקה. על פי נתוני המכון הלאומי לסטטיסטיקה של צ'ילה, בשנת 2005 התגוררו ביוון 612 אזרחי צ'ילה, בגלל השיעור הנמוך של ההגירה הצ'יליאנית, זו אחת מ-40 הקהילות הגדולות ביותר של צ'יליאנים בעולם. יחסי המסחר היווניים נשלטים על ידי הסכם השותפות הכלכלית הצ'יליאני (EPA) שנחתם עם האיחוד האירופי בשנת 2002, ונכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2003. בנוסף, "הסכם להגנת הקידום הדדי של השקעות" בין וממשלות יוון וצ'ילה נחתם ביולי 1996. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (OECD). בתחום התיירות, אזרחים יוונים וצ'יליאנים רשאים להיכנס באופן חופשי ממדינה אחת לשנייה, מאז שצ'ילה הצטרפה לוויתור על ויזה למשך 90 ימים עד 180 ימים בתוך אזור שנגן, שבו יוון חברה כחלק מחברותה באיחוד האירופי. ממשלת צ'ילה מצידה, כחלק מעקרון ההדדיות, מעניקה פטור למשך 90 יום לאזרחי יוון. היחסים הדיפלומטיים ההדדיים הושעו ברמת השגרירות בתגובה להפיכה בצ'ילה בשנת 1973, וכוננו מחדש בשנת 1992. יוון מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה, ו-2 קונסוליות באנטופגסטה וולפראיסו. מאידך, צ'ילה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה ו-3 קונסוליות בפיראוס, רודוס וסלוניקי. מדיה וקבצים בנושא יחסי יוון–צ'ילה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
מיטילנותריום

מיטילנותריום (שם מדעי: Mitilanotherium) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים, אשר חי בתקופות הפליוקן ובתחילת הפליסטוקן. המאובנים של המיטילנותריום התגלו ביוון, רומניה, אוקראינה וספרד והם הוגדרו ב-1981. סוג זה כלל מין אחד - Mitilanotherium inexpectatum. המיטילנותריום היה פרסתן בגובה 1.7 מטר ובמשקל של 370 קילוגרם שהזכיר במראהו את האוקפי המודרני, אך הוא היה בעל רגליים חזקות וארוכות יותר ובעל קרניים רחבות ומוארכות שצמחו מהמצח קדימה, ישר מעל העיניים. המבנה שלו הותאם לאכילת עלים נמוכים, כאשר הצוואר שלו היה קצר יחסית בהשוואה לג'ירף ולמיני ג'ירפיים מתקופתו. הוא היה קרוב בעיקר להלדותריום האפריקני. ממצאיו של המיטילנותריום נפוצו באזורים מפוזרים לאורך אירופה, כנראה עקב התאמתו של היצור לחיים באזורים יבשים ומדבריים בהם לא נפוצו הרבה מאובנים. מדיה וקבצים בנושא מיטילנותריום בוויקישיתוף מיטילנותריום, באתר GBIF (באנגלית)
בן מנספילד

בן מנספילד (באנגלית: Ben Mansfield; נולד ב-29 במאי 1983) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד קפטן בקר בסדרת המדע בדיוני "בראשית" של רשת ITV. מנספילד נולד בלונדון. הוא גילם את קפטן בקר בסדרת המדע בדיוני "בראשית", קפטן מהיחידות המיוחדות בצבא שעובד עם צוות ה-ARC. מנספילד נבחר לתפקיד כשנבחן עבור התפקיד של ארתור בסדרת הטלוויזיה "מרלין" של ה-BBC. הוא היה בין שני המועמדים האחרונים, אבל לבסוף נבחר בראדלי ג'יימס לגלם את הדמות. המלהק של "מרלין", שעבד גם בליהוק עבור הסדרה "בראשית", הציע לו להיבחן לתפקיד קפטן בקר. מנספילד הצטרף לצוות שחקני הסדרה בעונה השלישית ב-2009. ביול 2014 הודיע מנספילד בטוויטר על הופעתו בתפקיד אלכס בקומדיה "Not Safe For Work" של ערוץ 4 (שנקראה בתחילה בשם "CUT"). ב-2016 הופיע מנספילד בפרק בעונה השלישית של הסדרה "אנדוור", ששודר ב-3 בינואר 2016. תפקידיו בתיאטרון כוללים את: "French Without Tears" מאת טרנס רטינגן (תיאטרון English Touring Theatre). תפקיד ראשי: אלן הווארד. "Jenufa" מאת טימברלייק ורטנבייקר (תיאטרון ארקולה) "מהומה רבה על לא דבר" מאת ויליאם שייקספיר (הלהקה השייקספירית החדשה בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק) "חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר (בבימויו של פיטר הול, בתיאטרון רוז) "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר (בבימויו של פיטר הול בתיאטרון הלאומי) "הנרי הרביעי, חלק ראשון וחלק שני" מאת ויליאם שייקספיר (בתפקיד הוטספור ופיסטול. בבימויו של פיטר הול בתיאטרון רויאל בבאת') "One Man, Two Guvnors" בתיאטרון רויאל היימרקט, לונדון "Relative Values" בתיאטרון רויאל בבאת' ובתיאטרון הרולד פינטר "Great Britain" בתיאטרון היימרקט בין ה-12 ל-29 ביוני 2013 הופיע מנספילד במחזה "Relative Values" מאת נואל קאוורד, בתפקיד דון לוקאס. את ההפקה ביים סר טרוור נאן, והיא הוצגה בסיור הופעות שיצאה מבאת' עד בריסטול. החל מ-19 במרץ ועד 21 ביוני 2014 הועלה המחזה בתיאטרון הרולד פינטר. בן מנספילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בן מנספילד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Wilkes, Neil (2008-07-30). "Meet the new boy on 'Primeval'". Digital Spy. נבדק ב-2012-03-09. Twitter Status "Westend Frame: Sneak peek at new cast". אורכב מ-המקור ב-14 בספטמבר 2014. נבדק ב-14 בספטמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) WhatsOnStage: 'Great Britain' Cast Changes "Theatre Royal Bath". אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2014. נבדק ב-13 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה)
יחסי דרום אפריקה – תאילנד

יחסי דרום אפריקה–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין ממלכת תאילנד. לדרום אפריקה שגרירות בבנגקוק, ואילו לתאילנד שגרירות ביוהנסבורג. שתי המדינות ייסדו יחסים קונסולריים ב-9 במרץ 1992. כחצי שנה מאוחר יותר, בספטמבר, פתחה דרום אפריקה קונסוליה-כללית בבנגקוק. חודש אחר כך פתחה תאילנד קונסוליה-כללית ביוהנסבורג, שהייתה באותה עת המרכז הפיננסי של דרום אפריקה. יחסים דיפלומטיים מלאים כוננו ב-9 בדצמבר 1993, ובתאריך זה שודרגו גם שתי הקונסוליות לשגרירויות, תוך שתאילנד פותחת שגרירות בפרטוריה שהחליפה את הקונסוליה הכללית שביוהנסבורג. בשנת 2018 ציינו שתי המדינות חצי יובל לכינון היחסים הדיפלומטיים. בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על 3.8 מיליארד דולר. עיקר הסחורות שייבאה דרום אפריקה מתאילנד בשווי כולל של כ-2.9 מיליארד דולר הוא כלי רכב ודגנים; עיקר הסחורות שייבאה תאילנד מדרום אפריקה בשווי כולל של כ-930 מיליון דולר הוא פנינים ואבנים יקרות ואלומיניום. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – תאילנד בוויקישיתוף שגרירות תאילנד בפרטוריה, דרום אפריקה שגרירות דרום אפריקה בבנגקוק, תאילנד 25th Anniversary of Diplomatic Relations between Thailand and South Africa: Thailand and South Africa celebrate the Silver Jubilee of Friendship, באתר שגרירות תאילנד בדרום אפריקה South Africa imports from Thailand, Trading Economics Thailand imports from South Africa, Trading Economics
יחסי יוון–מקסיקו

יחסי יוון–מקסיקו הם היחסים ההיסטוריים והנוכחיים ומערכת היחסים הבילטרלית בין יוון ומקסיקו. שתי המדינות הן חברות הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאו"ם. היחסים הדיפלומטיים בין יוון ומקסיקו כוננו ב-12 באוגוסט 1939, עם כניסתו לתוקף של "הסכם החברות". בין השנים 1955–1964 נערכו יחסים דיפלומטיים בין המדינות באמצעות שגרירות מקסיקו ברומא, איטליה ושגרירות יוון בוושינגטון די. סי., ארצות הברית; ובאמצעות הקונסוליות. בשנת 1965 החליפו שתי המדינות שגרירויות. בשנת 1963, הנשיא אדולפו לופס מטאוס היה ראש המדינה המקסיקני הראשון שביקר ביוון. במאי 1986, שר החוץ המקסיקני ברנרדו ספולבדה אמור ביקר ביוון וחתם על הסכמים דו-צדדיים בין שתי המדינות. באוגוסט 1986, ראש ממשלת יוון אנדראס פפנדראו ערך ביקור רשמי במקסיקו. ב-1991, שר החוץ היווני (ובעתיד ראש הממשלה) אנטוניס סמאראס ביקר במקסיקו. היו מספר ביקורים נוספים על ידי שרי החוץ של שתי המדינות ובכך חיזקו את הקשר בין יוון ומקסיקו. באוגוסט 2016, נורו יריות על שגרירות מקסיקו באתונה. ראש ממשלת יוון אנדראס פפנדראו (1986) שר החוץ היווני אנטוניס סמאראס (1991) שר החוץ היווני תאודורוס פאנגאלוס (1998) נשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס (1963) שר החוץ המקסיקני ברנרדו ספולבדה אמור (1986) שר החוץ המקסיקני פרננדו סולנה (1992) שר החוץ המקסיקני רוסאריו גרין (1999) שר החוץ המקסיקני לואיס ארנסטו דרבס (2003) שר החוץ המקסיקני פטריסיה אספינוסה (2012) שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים דו צדדיים, ביניהם חוזה ידידות (1938); אמנת סחר (1960); הסכם בנושא חינוך ושיתוף פעולה תרבותי (1982); הסכם שיתוף פעולה בתיירות (1992); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1999); אמנת ההסגרה (1999); הסכם בנושא סיוע משפטי הדדי בעניינים פליליים (1999); הסכם לקידום והגנה על השקעות (2000); הסכם למניעת מיסוי כפול והעלמת מיסים (2004) והסכם שיתוף פעולה בין שתי המדינות המוסדות הדיפלומטיים (2009). בשנת 2000, מקסיקו חתמה על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את יוון). מאז שנת 2000, הסחר בין שתי המדינות גדל במידה ניכרת. בשנת 2018, הסתכם הסחר הדו-כיווני בין שתי המדינות ב-217 מיליון דולר. היצוא היווני למקסיקו כולל: חלקים ואביזרים למטר ואט; סכיני גילוח ולהבים. היצוא המקסיקני ליוון כולל: טקילה, יחידות תהליכים, חומוס, יחידות זיכרון ובירה מאלט. סך ההשקעה המצטברת של יוון במקסיקו בין 1999 ל-2016 הייתה 1.3 מיליון דולר. יוון מחזיקה במקסיקו שגרירות במקסיקו סיטי, ו-2 קונסוליות במונטריי ומרידה. מאידך, מקסיקו מחזיקה ביוון שגרירות באתונה וקונסוליה כללית בסלוניקי. מדיה וקבצים בנושא יחסי יוון–מקסיקו בוויקישיתוף Bilateral relations between Mexico and Greece (in Spanish) History of diplomatic relations between Mexico and Greece (in Spanish) Balean embajada de México en Grecia; SRE exige investigación (in Spanish) Relaciones México-Grecia (in Spanish) Mexican Ministry of Economy: Greece (in Spanish) (אורכב 28.07.2019 בארכיון Wayback Machine) אתר על יחסי מדינות
יחסי יוון–קובה

יחסי יוון–קובה הם יחסי החוץ בין קובה ליוון. עמדות יוון בנושאים הנוגעים לקובה מתואמות במשותף עם חברי האיחוד האירופי האחרים. בקובה חיים בין 30 ל-50 איש ממוצא יווני. הם ממוקמים בעיקר בהוואנה, שם יש שגרירות יוונית. בשנת 2004 בנתה קובה את הכנסייה הראשונה שלה מזה 43 שנה, הכנסייה האורתודוקסית היוונית סנט ניקולאוס בהוואנה העתיקה. זה משרת את 8,000 הנוצרים האורתודוקסים של הוואנה, מהם 50 יוונים. הכנסייה היוונית האורתודוקסית הראשונה של קובה, סנט קונסטנטין והלן, נבנתה בשנת 1950, אך מעולם לא שימשה לשירותי כנסייה. החל משנת 2004 היא הפכה לביתה של להקת תיאטרון ילדים, למרות המאמצים הדיפלומטיים של ג'ורגוס קוסטולאס, שגריר יוון בקובה, להחזיר את הכנסייה למטרתה המקורית. יוון מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה בלבד, מאידך, קובה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה בלבד. מדיה וקבצים בנושא יחסי יוון–קובה בוויקישיתוף "Cuba: First church to open in 43 years". אורכב מ-המקור ב-2011-06-10. נבדק ב-2009-05-08. "Behind-the-scenes of an Orthodox church in Havana". AsiaNews. נבדק ב-2009-05-08. Metropolitan Athenagoras admits that Cuba's generous gesture toward the Greek Orthodox community may appear incomprehensible. Most Cuban Christians are Catholics and of the few thousand Orthodox residents in Cuba, only 50 are Greek. אתר על יחסי מדינות