שיטפון חג המולד של 1964

שיטפון חג המולד של 1964 (באנגלית: Christmas flood of 1964) היה שיטפון גדול באזור הפסיפיק נורת' וסט של ארצות הברית ובחלק מצפון קליפורניה בין 18 בדצמבר 1964 ל-7 בינואר 1965, שנפרש על פני חופשת חג המולד. הוא נחשב לשיטפון שמתרחש פעם ב-100 שנים, זה היה השיטפון הגרוע ביותר בהיסטוריה המתועדת של כמעט נחל ונהר מרכזי בחוף צפון קליפורניה ואחד הקשים ביותר בנהר וילאמט באורגון. הוא גרם נזקים גם על חלקים מדרום-מערב וושינגטון, איידהו ונבדה. באורגון, 17 או 18 בני אדם מתו כתוצאה מהאסון, והוא גרם לנזק של מאות מיליוני דולרים. השיטפון בווילאמט כיסה שטח בן 618.315 קילומטרים רבועים. שירות מזג האוויר הלאומי (אנ') דירג את השיטפון כאירוע מזג האוויר החמישי הכי הרסני באורגון במאה ה-20. מושל קליפורניה, פט בראון (אנ'), צוטט כמי שאמר כי שיטפון בעל פרופורציות דומות יכול "להתרחש רק פעם אחת ב-1,000 שנים", ולעיתים קרובות הוא כונה מאוחר יותר כ"שיטפון אלף השנים". בשיטפון נספו 19 בני אדם, הוא גרם נזק כבד או הרס לחלוטין לפחות 10 עיירות, הרס את כל או חלקיהם של יותר מ-20 גשרי כבישים מהירים וכבישים מחוזיים, סחף מיליוני מטרים רבועים של לוחות עץ ובולי עץ ממנסרות, הרס עשרות אלפי דונמים של קרקע חקלאית, הרג 4,000 ראשי משק וגרם נזק של 100 מיליון דולר במחוז המבולדט בקליפורניה לבדו. תקופת קור בלתי טיפוסית החלה באורגון ב-13 בדצמבר 1964, שהקפיאה את האדמה, ואחריה הגיע שלג כבד בצורה יוצאת דופן. לאחר מכן, נהר אטמוספרי הביא גשם בלתי פוסק, כבד וחם. הטמפרטורה עלתה ב-17 עד 22 מעלות צלזיוס והמיסה את השלג, אבל האדמה נותרה קפואה ואטומה לחלחול. מקומות מסוימים קיבלו כמות שווה של גשם של שנה תוך ימים ספורים. באולבני (אנ') ירדו 330 מילימטרים של גשם בדצמבר, כמעט כפול מכמות הגשם הממוצעת בדצמבר של 200 מילימטרים. בדטרויט (אנ') נרשמה כמות של 460 מילימטרים של גשם, ובקרייטר לייק, שם כמות המשקעים הרגילה הממוצעת בדצמבר היא 300 מילימטרים, ירדו יותר מ-970 מילימטרים של גשם. כאשר נהרות ונחלים עלו על גדותיהם והאדמה הפכה רוויה, התרחשו מפולות בוץ, כבישים נסגרו ומאגרים עלו על גדותיהם. עיירות רבות היו מבודדות. בסוף השיטפון, כל נהר באורגון היה מעל רמת שיטפון, ויותר מ-30 גשרים מרכזיים היו בלתי עבירים. גשם חם כבד ושלג נמס גרמו להצפות נוספות בשלהי ינואר 1965, לאחר שהמים החלו לסגת מהשיטפון בדצמבר. יותר מפולות בוץ אירעו במקומות שעמדו בשיטפונות דצמבר, והיו יותר מקרי מוות. נחלים רבים בצפון עמק סן חואקין (אנ') הגיעו לספיקות גבוהות יותר מאשר בדצמבר. שיטפון חג המולד של 1964 היה "סופת הגשמים הקשה ביותר שאי פעם התרחשה מעל מרכז אורגון, ובין הקשות ביותר במערב אורגון מאז סוף שנות ה-70", על פי משרד שירות מזג האוויר הלאומי (אנ') בפורטלנד. כמה ממפולות הבוץ הקשות ביותר התרחשו במסדרון הר הוד (אנ'), ואדם אחד מת במפולת בוץ ושברי סלעים ליד רודודנדרון (אנ') שהרסה 15 בתים. מקרי מוות אחרים אירעו מטביעה והתחשמלות, ואדם אחד מת כאשר גשר ג'ון דיי (אנ') החדש קרס. מחוז יאמהיל (אנ') נפגע קשות. גשר כביש 219 (אנ') של אורגון בין ניוברג (אנ') לסנט פול (אנ'), וכביש וילסונוויל בין ניוברג לווילסונוויל (אנ') נסגר, ומאות אנשים נלכדו. בחוף אורגון (אנ'), מרכז העיר רידספורט (אנ') הוצף ב-2.4 מטרים של מים, ובקוס ביי (אנ'), פקק אדיר של גזעי עצים תרם להצפות חמורות. הנמלים בגולד ביץ' (אנ') וברוקינגס (אנ') נהרסו. בעיר אורגון סיטי (אנ') לא ניתן היה לזהות את מפלי וילאמט (אנ'), והעיר הוצפה בכמה מטרים של מים. בפורטלנד, הסיפון התחתון של גשר הפלדה (אנ') היה מתחת למים וגם נפגע מרפסודת בולי עץ המורכבת מכ-1,000 בולי עץ. הרפסודה פגעה קשות גם בגשר הותורן (אנ'), וסגרה אותו למשך שנה. בגובה 3.7 מטרים מעל סימון השיטפון, ההצפה של נהר וילאמט בפורטלנד ב-1964 הייתה שנייה רק לשיטפון של הקולומביה ב-1948 (אנ') שחיסל את העיר ואנפורט (אנ'). בשיאם, המים היו בחלק העליון של חומת הים (אנ') של מרכז העיר פורטלנד. קו הרכבת של חברת סאות'רן פסיפיק בין פורטלנד לסן פרנסיסקו הושבת למשך שמונה עשר ימים כאשר הצוותים תיקנו נזקים ממפולות קרקע ליד היישוב קסקייד סאמיט (אנ') בגובה 1,489 מטרים; והכביש המהיר המקביל נחסם במעבר וילאמט (אנ') למספר ימים. היובל סולט קריק (אנ') סחף 40 קילומטרים מכביש 58 (אנ') של אורגון וערער את היסודות של מעבר המים של מסילת הרכבת של סאות'רן פסיפיק. מפולות קרקע כיסו 210 מטרים של מסילת הרכבת של סאות'רן פסיפיק ליד אוקרידג' (אנ'), וסחפו 40 מטרים מגשר נויזי קריק (Noisy Creek) כ-30 קילומטרים צפונית לאגם קרסנט (אנ'). נהר וילאמט סחף 90 מטרים של מסילת הרכבת בין פורטלנד לאולבני (אנ'). החל מ-21 בדצמבר גרמו גשמי זלעפות עזים בכל רחבי צפון קליפורניה להצפות של נחלים רבים, רבים מהם עד לרמות שיא. מושל קליפורניה בראון הכריז על 34 מחוזות באזור כ"אזורי אסון". יחד, מחוזות דל נורטה, המבולדט, מנדוסינו, סיסקיו, טריניטי וסונומה ספגו נזק רב יותר מ-28 המחוזות האחרים ביחד. עשרים ושישה מדי ספיקה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) נהרסו. הנהרות איל (אנ'), סמית, קלאמת, טריניטי, סלמון ומד, כמו גם נהרות אחרים ונחלים גדולים, כולם התרחבו הרבה מעבר לשלב המוגדר כשיטפון והגיעו לשיא כמעט בו-זמנית בסביבות 21 ו-22 בדצמבר, ושברו שיאים קודמים (בעיקר אלה שנקבעו ב"שיטפון המתרחש פעם במאה שנה" של 1955 ברוב המקרים). 16 גשרי כבישים מהירים נהרסו במחוז הקונגרס הראשון של קליפורניה, רובם על כביש 101 של ארצות הברית, ועוד עשרה גשרים מחוזיים נהרסו במחוז המבולדט. השיטפון הרס 60 קילומטרים של מסילת הברזל החוצה נחלים ונהרות מרובים של מסילת הברזל נורת'וסטרן פסיפיק (אנ') דרך קניון הנהר איל, מסילת הברזל הגדולה היחידה של האזור. קהילות רבות של מחוזות דל נורטה והמבולדט סבלו מהפסקות חשמל נרחבות ונשארו מבודדות או מנותקות לחלוטין משאר המדינה לתקופה מסוימת, כולל האזורים המאוכלסים הגדולים יותר של האזור סביב מפרץ המבולדט (אנ'), כמו יוריקה (אנ') וארקטה (אנ'), למרות העובדה שערים הללו היו ממוקמות על קרקע גבוהה יותר ולא בנתיב של נהרות גועשים. קהילות על שפת הנהר כמו קלאמת, אורלינס, מאיירס פלאט (אנ'), ואוט (אנ'), סאות' פורק (אנ'), שיוולי (אנ'), פפרווד (אנ'), סטאפורד (אנ') וטי-בר (Ti-Bar) נהרסו לחלוטין במי השיטפונות; חלקם מעולם לא נבנו מחדש ואף אחד מהם לא חזר למעמדו הקודם. מטרופוליטן (אנ'), ריו דל (אנ') וסקוטיה (אנ') נפגעו באופן משמעותי. המנסרה של חברת Pacific Lumber Company (אנ') בסקוטיה איבדה 94,000 מטרים מעוקבים של בולי עץ ולוחות עץ שנסחפו במורד הזרם. קרסנט סיטי, שעדיין התאוששה מהצונאמי שנוצר בעקבות רעידת האדמה באלסקה (1964) רק תשעה חודשים קודם לכן, סבלה גם היא מהשיטפונות. יותר מ-550 מילימטרים של גשם ירדו על אגן הנהר איל בתוך יומיים. עד 23 בדצמבר זרמו 21,300 מטרים מעוקבים בשנייה של מים במורד הנהר איל בסקוטיה (עדיין במעלה הזרם מהמפגש עם הנהר ואן דוזן (אנ')), 5,660 מטרים מעוקבים בשנייה יותר מהשיטפון של 1955, ויותר מהספיקה הממוצעת של כל אגן נהר המיסיסיפי. קצת פחות מ-200,000 רגל מעוקב לשנייה (5,660 מטרים מעוקבים בשנייה) של מים זרמו במורד "המזלג הדרומי של הנהר איל" (South Fork Eel River), יובל ראשי של הנהר איל, לבדו, וגרמו לנזק חמור לכל אורכו. כל מדי הספיקה בנהר איל הושמדו. שיא השיטפון במירנדה (אנ') היה בגובה של 14 מטרים. מאוחר יותר הוצבו שלטים על גבי עמודים גבוהים לציון גובהם החריג של המים. הנהר סמית, השוכן במחוז דל נורטה סמוך לגבול אורגון, הגיע לספיקות של 6,460 מטרים מעוקבים בשנייה בהיוצ'י (אנ'), ועבר בקלות את השיא הקודם של השיטפון של 1955 של 4,670 מטרים מעוקבים בשנייה. בעיירה גאסקט (אנ') ירדו 676 מילימטרים של גשם במשך שמונה ימים, ובקרסנט סיטי ירדו 230 מילימטרים. הנהר קלאמת הגיע לספיקות של 15,800 מטרים מעוקבים בשנייה, והטביע את העיירה קלאמת מתחת ל-4.6 מטרים מים. הנהר טריניטי, אחד מיובליו הגדולים ביותר של הקלאמת, הוצף אף הוא וגרם להרס לאורכו. הטריניטי, לעומת זאת, לא שבר את שיאי השיטפון של 1955 בשל סכר טריניטי החדש שנבנה, שאגר 459,100,000 מטרים מעוקבים של נגר מהסופה. אף על פי כן, כמות מים מרשימה של 6,540 מטרים מעוקבים בשנייה זרמו במורד הנהר בהופה (אנ'). בין 20 בדצמבר ל-26 בדצמבר, זרמו 12.82 קילומטרים מעוקבים של מים לאוקיינוס השקט מהנהרות והנחלים בחוף הצפוני. בעמק המרכזי הוצף עמק יוסמיטי, ותושבי העיר יובה סיטי (אנ') פונו. שיטפונות התרחשו בנחלים רבים, כולל הנהרות פדר (אנ'), יובה (אנ'), אמריקן (אנ'), קוטונווד קריק (אנ') וביוט קריק (אנ'). השיטפון גרם להתמוטטות של סכר הל הול (אנ') שלא הושלם על הנהר רוביקון (אנ'), ושלח עוד יותר מים במורד הזרם. בסך הכל הוצפו 1,520 קילומטרים רבועים מהעמק המרכזי. בדרום-מערב וושינגטון, הנהרות הגואים איימו על סנטרליה (אנ') ולונגוויו (אנ')–קלסו (אנ') וסגרו את כביש בין-מדינתי 5 ואת כל מסילות הרכבת בקלמה (אנ') המוצפת במשך יותר משבוע. בנבדה, הנהר טרוקאי (אנ') איים על רינו. מדיה וקבצים בנושא שיטפון חג המולד של 1964 בוויקישיתוף The Christmas Flood of 1964 – USGS site 1964 Flood – Portland District - U.S. Army Remembering the 1964 Christmas Day Flood – Morrisons Rogue Wilderness Adventures Images of the 1964 flood in Corvallis from the University of Oregon Library digital archives Images of the 1964 Eel River Flood near Van Arsdale Reservoir from the Potter Valley Irrigation District "Lower Columbia River Basin" (PDF). United States Army Corps of Engineers. אורכב מ-המקור (PDF) ב-16 ביוני 2011. {{cite web}}: (עזרה) Gregory, Stan; Ashkenas, L.; Jett, S.; Wildman, R. (2002). Willamette River Basin Planning Atlas - Flood Inundations/FEMA Floodplains (PDF) (2nd ed.). Corvallis, Oregon: Oregon State University Press. p. 28. ISBN 978-0-87071-542-6. OCLC 50591046. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 בדצמבר 2017. {{cite book}}: (עזרה) "Oregon's Top 10 Weather Events of 1900s: Floods of December 1964 to January 1965". Portland, Oregon: National Weather Service Forecast Office. Note: Surpassed only by the Heppner Flood of 1903, the Vanport Flood of 1948, the Columbus Day Storm of 1962, and the Tillamook Burn of 1933, 1939, 1945, and 1951. "11477000 Eel River at Scotia, California" (PDF). United States Geological Survey. pp. 11-1–11-2. California Department of Water Resources (בינואר 1965). Flood! December 1964 to January 1965 (Report). Sacramento, California: California Department of Water Resources. OCLC 8135568. {{cite report}}: (עזרה) "1964 Christmas Flood". Oregon Department of Transportation. אורכב מ-המקור ב-2 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Kammerer, J.C. (במאי 1990). "Largest Rivers in the United States". United States Geological Survey. {{cite web}}: (עזרה) "The Eel River Floods of 1955 and 1964". California Department of Parks and Recreation. "11532500 Smith River Near Crescent City, CA" (PDF). United States Geological Survey. 2005. "11530500 Klamath River Near Klamath, CA" (PDF). United States Geological Survey. 2005. "11530000 Trinity River At Hoopa, CA" (PDF). United States Geological Survey. 2005.