laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סדרות הרמדאן

סדרות הרמדאן (קרויות בערבית: مسلسل رمضان, "מוסלסל רמדאן" או ברבים "מוסלסלאת רמדאן") הן סדרות טלוויזיה שנוצרות ומוקרנות במיוחד בתקופת הרמדאן בעולם הערבי. סגנונן של סדרות אלו הוא לרוב כשל טלנובלה דרום אמריקאיות ולעיתים קרובות אלו אפוסים היסטוריים על דמויות אסלאמיות או סיפורי אהבה הקשורים לסכסוך מעמדי ותככים. בשעות הערב של חודש הרמדאן, לאחר ארוחת שבירת הצום של האפטאר, משפחות מכל רחבי העולם הערבי יושבות לצפות בדרמות מיוחדות אלה בטלוויזיה. ערוצי הלווין הערבים משדרות תוכניות אלו בכל ערב במשך הרמדאן, ומושכות לתוכן את המשפחות שמתאספות כדי לשבור את הצום שלהם. רוב ה"מוסלסלאת" האלו בנויות מכ-30 פרקים, או פרק אחד בממוצע לכל לילה של הרמדאן. סדרת טלוויזיה אלה הן חלק בלתי נפרד ממסורת הרמדאן, באותה הדרך שבה ה"חכוואתי" (מספר הסיפורים), שסיפר סיפורים ומיתוסים, היה חלק מלילות הרמדאן בעבר. הסדרה הראשונה שהחלה סוגה זו הייתה "לילות חלמייה" ששודרה במצרים ב-1987. על פי מחקר של חברת Ipsos למחקרי שוק, בשבועות הראשונים של חודש הרמדאן 2011, אחוזי הרייטינג של ערוצי טלוויזיה ברחבי המזרח התיכון עלו ב-30%, וכמות של כ-100 סדרות מיוחדות אלו שודרו בערוצים הממלכתיים והפרטיים כאחד. עונת הרמדאן כבר הושוותה לא פעם לעונת החודש של הסופרבול, כגודל חשיבותה בשוק הטלוויזיה בעולם הערבי. בתקופה זו, מדרגי הטלוויזיה נשארים גבוהים גם אל תוך הלילה, ועלות של פרסומת בת 30 שניות בשעות צפיית השיא של הרמדאן עשויה להיות יותר מכפול מהשיעור הרגיל. על פי מרכז המחקר הפאן הערבי (PARC), הסכום שהוצא ברמדאן בשנת 2012 לפרסום בטלוויזיה אף חרג מהתחזיות של 420 מיליון דולרים, וכל זאת מתוך הסכום המשוער 1.98 מיליארד דולר עבור שוק הפרסום בטלוויזיה בעולם הערבי בכל אותה השנה. בשנת 2020 הופקה בכווית סדרה בה מוצגות חיי היהודים במדינה בשנות ה-40 של המאה ה-20 "אם אהרון" וסדרת "מוצא 7" המעודדת יחסים עם ישראל. לעומת זאת, במצרים הופקה סדרה "הסוף" בה הוצג עולם עתידי של שנת 2120 ללא מדינת ישראל. צבי בראל, שידורי אלף לילה ולילה: תכניות הטלוויזיה הערביות במהלך חודש הרמדאן, באתר הארץ, 21 באוגוסא 2010 רועי קייס, שייקספיר והסנדק. עונת סדרות הרמדאן בפתח, באתר ynet, 20 ביוני 2015 איל שגיא ביזאוי, סדרת הרמדאן שמציגה רומן בין יהודייה למוסלמי מסעירה את מצרים, באתר הארץ, 3 בילוי 2015 אילת לוי, סדרות רמדאן והיחסים המורכבים בין מדינות ערב, באתר הפורום לחשיבה אזורית, 26 ביוני 2018 SHARON WAXMAN, Ideas & Trends: Ramadan Nights; Traditions Old (Fasting) and New (Soap Operas), NY Times, November 23, 2003 Ramadan soap opera boom for Egypt, BBC, 17 August 2012 DALIA NAMMARI, Syrian Soap Opera Captivates Arab World, The Washington Post, October 12, 2007 Syria's Subversive Soap Operas, www.theatlantic.com Soap operas: a Ramadan family favorite, www.saidaonline.com איל שגיא ביזאוי, סדרת הרמדאן שמציגה רומן בין יהודייה למוסלמי מסעירה את מצרים, באתר הארץ, 3 בילוי 2015 Ramadan TV: Your ultimate guide to the best of the month’s television programmes, gulfnews.com Ramadan shows give TV revenue a big boost | The National, www.thenational.ae ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוריה (כדורגלן)

מתאוס דוריה מאסדו (בפורטוגזית: Matheus Dória Macedo; נולד ב-8 בנובמבר 1994, סאו גונסאו, ברזיל), הידוע בקיצור כדוריה, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סנטוס לגונה מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת ברזיל. ב-27 במאי 2012 דוריה ערך את הופעת הבכורה שלו בבוטפוגו, בניצחון קבוצתו נגד קוריטיבה בתוצאה 2–3 במסגרת ליגת העל הברזילאית. ב-1 בספטמבר 2014 חתם במרסיי, ובהמשך העונה הושאל לסאו פאולו. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לגרנדה הספרדית. ב-27 בינואר 2018 הושאל למלאטיספור הטורקית. ב-27 ביולי 2018 חתם בסנטוס לגונה המקסיקנית. דוריה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל ב-6 באפריל 2013, כשהחליף את דדה בדקה ה-87 במשחק נגד נבחרת בוליביה. בחודש יוני 2013 זומן דוריה לנבחרת ברזיל עד גיל 20 כקפטן הנבחרת שזכתה בטורניר טולון 2013. מדיה וקבצים בנושא דוריה בוויקישיתוף דוריה, באתר Transfermarkt דוריה, באתר Soccerway דוריה, באתר WorldFootball.net דוריה, באתר National Football Teams דוריה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית שליט

בית שליט הוא בית מגורים בראשון לציון שנבנה ב-1883 על ידי אליעזר אלחנן ושרה שליט שהיו ממייסדי המושבה. משפחת שליט גרה בבית במשך כ-40 שנה. הבית נרכש על ידי עיריית ראשון לציון, שופץ ומהווה חלק מהמוזיאון לתולדות ראשון לציון. אליעזר אלחנן ואשתו שרה שליט הגיעו ארצה ב-1882 מהעיר פולטבה שבאוקראינה יחד עם חמשת ילדיהם. ההחלטה לעלות ארצה התקבלה על ידי המשפחה בעקבות פרעות סופות בנגב שפגעו בעסקי המשפחה. בהגיעם ארצה התיישבו ביפו ושליט הצטרף לקבוצת חלוצים בשם "ועד חלוצי יסוד המעלה" ויחד עם קבוצה זו עלה להתיישב בראשון לציון. משפחת שליט עסקה בחקלאות (כרמים, זיתים, שקדים ועוד). ההורים גידלו בבית זה את תשעת ילדיהם. ב-1915 חלה אבי המשפחה, נסע לברלין להירפא אך שם נפטר. משפחת שליט המשיכה להתגורר בבית עד שנות השלושים של המאה העשרים. בית שליט כלל 3 חדרים בקומה אחת כשבחזיתו מרפסת קטנה ובעורפו מטבח. הבית נבנה מאבני כורכר, שנחצבו ממחצבה קרובה, וקירותיו החיצוניים טויחו. הגג כוסה ברעפי מרסיי. לבית נבנה מרתף שנחסם עם השנים. בשנים הראשונות היה הבית חסר רצפה ותקרה ובלתי מטויח ורהיטיו נבנו על ידי בני הבית אך עם השנים שופר מראהו ונקנו רהיטים נוחים יותר. עם נישואי הילדים הורחב הבית ונוסף לו אגף מגורים בצידו הדרום מזרחי. בחצרו של הבית נבנתה אורווה מאבני כורכר חשופות בשטח של כ-80 מטר מרובע כשגם הגג של מבנה זה כוסה ברעפי מרסיי. בנוסף למקום לסוסים ובקר שימשה האורווה כמתבן. לאחר מכירת הבית שימשו חדריו כחנויות שפנו לרחוב והאורווה שימשה כמחסן סחורות. ב-1985 רכשה עיריית ראשון לציון את המבנה ואת האורווה אולם רק באוקטובר 2000 הסתיימו השיפוצים ובית שליט המשופץ נחנך. חלק מהוצאות השיפוץ נתרמו על ידי אלי שליט, נכדו של אליעזר אלחנן. הבית המשוחזר מארח תערוכות קבע הכוללות רהיטים, כלי בית ופריטי לבוש האופייניים לתקופת ייסוד המושבה. אחד מחדרי הבית, הנקרא "אולם המייסדים", הוקדש ל-17 המייסדים ועל קירותיו נתלו דיוקנותיהם שהוכנו על ידי האמן פרנק מייזלר. גם האורווה שופצה והוקמה בה תערוכת "כוח סוס" (על התפתחות התחבורה מראשית ההתיישבות עד ימינו). ליד האורווה הוצב שיחזור של דיליז'נס כדוגמת זה ששימש את המתיישבים לנסיעות ליפו. רן אהרנסון, לכו ונלכה: סיורים במושבות העלייה הראשונה, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשס"ד (2004), עמ' 24–25, מסת"ב 965-217-230-8 מדיה וקבצים בנושא בית שליט בוויקישיתוף רון פז, ‏נחנך "בית שליט" במוזיאון ראשון לציון, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2000 אליעזר אלחנן שליט באתר "אלבום משפחות ראשון לציון" בית שליט באתר מוזיאון ראשון לציון תצוגת בית שליט באתר מוזיאון ראשון לציון דוד תדהר (עורך), "אליעזר אלחנן שליט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 190 תקוה וינשטוק, אני נוסע לארץ ישראל למען הנכדים שלי, מעריב, 1 באוקטובר 1964 הלל ריבלין, אחד מבוני הישוב שמת בגולה, דואר היום, 25 במרץ 1932 משה ימין, אלי שליט ז"ל – האיש והאגדה, הלך השבוע לעולמו, באתר ynet, 19 במרץ 2015 משפחות אחרות החליטו להישאר בעיר ולשקם את עיסקיהם מתוך תשעת הילדים חמישה נולדו באוקראינה וארבעה בארץ ב-1971 הובאה גופתו מברלין לראשון לציון ונקברה בבית הקברות הישן הדיליז'נס שוחזר על פי דגם מקורי ובתהליך השחזור נעשה שימוש בחלק מהמרכבות המקוריות דוד הכהן, הדיליג'נס חזר לראשון לציון, באתר ynet, 30 באוקטובר 2000
כף בנאים

כף בנאים היא כלי עבודה, המיועד לשימוש בעבודות בנייה שונות. מוכרת גם בשם "מסטרינה". הכף עשויה מתכת וצורתה משולש עם קצוות מעוגלים או צורת מלבנית עם קצוות חדים. הידית עשויה לרוב מעץ. שימושים: טיוח קירות תוך השלכת הטיח על הקיר מריחת מלט על לבנים ערבוב, מריחה ויישור חומרים כמו טיח, מלט, דבק ומוצקים שונים מריחת טיח או חומר הדבקה אחר על אריחי קיר ורצפה חפירה בקרקע והסרת אדמה מממצאים. ארכאולוגים רבים משמשים בכף בעלת קצה מחודד כף הבנאים היא גם מוטיב נפוץ בהרלדיקה ומכאן מופיעה בסמלי יישובים. כף בעלת משטח מלבני וקצוות חדים שתי כפות בעלות משטח משולש, לאחת קצוות מעוגלים ולאחרת קצה מחודד (כף ארכיאולוגים) כף בעלת משטח משולש וקצוות מעוגלים. משמשת לרוב לטיוח בנאי מורח מלט על לבנים טייח משליך טיח על קיר כפות בנאים מתקופת הרומאים
קלייטרכוס

קלייטרכוס (ביוונית: Κλείταρχος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה היסטוריון יווני. הביוגרפיה שכתב על אלכסנדר הגדול שימשה אחד המקורות העיקריים לכותבים מאוחרים יותר. מעט מאוד ידוע על חייו, הוא היה בנו של ההיסטוריון המפורסם דינון, וחי באלכסנדריה שבמצרים, בתקופת שלטונו של תלמי הראשון או מעט אחריה. הוא כתב ספר היסטוריה על אלכסנדר הגדול, כשהוא מסתמך על חיבורו של קליסתנס שהתלווה אל אלכסנדר, ושל חיילים בצבאו. ספרו, אף שלא שרד עד ימינו השפיע רבות על כותבים מאוחרים יותר כגון טימגנס, קטעים מהספר אף שרדו אצל כותבים מאוחרים אף יותר, במיוחד אצל דיודורוס, וקורטיוס רופוס, וציטוטים השתמרו גם אצל סטראבון, ואתנאיוס. פלוטרכוס מציין סיפור המובא בשמו של קלייטרכוס וסופרים נוספים, לפיו אלכסנדר ביקר בממלכת האמזונות. פלוטרכוס מוסיף שכאשר סיפרו לליסימכוס, שומר ראשו של אלכסנדר, את הסיפור, הוא חייך ושאל: "ואיפה אני הייתי אז? כמו כן אתנאיוס גם מוסר בשמו שהטאירה בשם תאיס הסיתה את אלכסנדר לשרוף את ארמונות מלכי פרס בפרספוליס. גם דיודורוס ופלוטרכוס מצטטים אותו בנושא זה, אם כי אריאנוס המצטט את תלמי טוען שהשריפה בוצעה לאחר דיון במועצת המלחמה של אלכסנדר. חוקרים מודרניים שבחנו את הציטוטים המובאים בשם קלייטרכוס, הצליחו לקבוע את דיוקן ספרו. קלייטרכוס התמקד בספר בעיקר באנקדוטות פנטסטיות ורומנטיות, ולעיתים קרובות הקריב את הדיוק ההיסטורי לשם כך. קלייטרכוס ראה באלכסנדר אדם טוב מיסודו, שהלך והתקלקל והפך לאלכוהוליסט, רודן, ואכזרי, בעל מידות ותאוות מגונות. קלייטרכוס באתר ליוויוס פלוטרכוס, "חיי אלכסנדר", 46. אתנאיוס, "משתה החכמים", ספר שלוש עשרה, 576e לדיון מפורט בנושא ולהשוואת מקורות ראו: זאב רובינזון, האשה והמסורת על שריפת פרספוליס, זמנים חוברת 15, עמ' 71-61.
ניל ג'ונסטון

דונלד ניל ג'ונסטון (באנגלית: Donald Neil Johnston; ‏4 בפברואר 1929 - 28 בספטמבר 1978) היה כדורסלן אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר בקבוצת פילדלפיה ווריורס מליגת ה-NBA ומאמן כדורסל שאימן את הקבוצה במשך כשנתיים. ג'ונסטון היה אחד מבכירי הסנטרים בתקופתו. הוא היה מלך הסלים של ה-NBA במשך שלוש שנים רצופות, נבחר שש פעמים למשחק האולסטאר, ארבע פעמים לחמישיית העונה ב-NBA ופעם אחת לחמישייה השנייה. בשנת 1990 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. לאחר סיום לימודיו התיכוניים בחר ג'ונסטון ללמוד באוניברסיטת המדינה של אוהיו, בה כיכב במדי קבוצות הכדורסל והבייסבול. לאחר לימודיו באוניברסיטה, המשיך ג'ונסטון ושיחק בייסבול במיינור ליג במשך כשנתיים וחצי. בשנת 1951 חתם ג'ונסטון על חוזה בקבוצת פילדלפיה ווריורס. בעונת הבכורה שלו, עונת 1951/1952, שותף ג'ונסטון ב-15.5 דקות בלבד למשחק, בהן תרם 6.0 נקודות כמחליפו של אד מיקן. בעונתו השנייה בליגה חלו שינויים משמעותיים בקבוצה. פול אריזין, הקלעי המצטיין וקוטף הריבאונדים המוביל של הקבוצה, גויס לחיל הנחתים האמריקני בזמן מלחמת קוריאה, ומיקן נמכר באמצע השנה לאינדיאנפוליס אולימפיאנס. עם עזיבתו של אריזין, הפך ג'ונסטון לשחקן המוביל של הקבוצה. הוא היה למלך הסלים של ה-NBA עם 1,564 נקודות, ולקוטף הריבאונדים המצטיין של קבוצתו עם 976 לאורך העונה. הוא נבחר לראשונה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA ולחמישיית העונה הראשונה, אך פילדלפיה סיימה את העונה עם 12 ניצחונות בלבד מול 57 הפסדים, והייתה לקבוצה בעלת המאזן הגרוע ביותר בליגה. ג'ונסטון המשיך והיה למלך הסלים של ליגת ה-NBA גם בשנתיים הבאות, כשבעונת 1954/1955, על אף שובו של אריזין לקבוצה, היה גם מלך הריבאונדים של הליגה עם 1,085 כדורים חוזרים לאורך העונה; אולם פילדלפיה המשיכה והייתה לאחת הקבוצות החלשות בליגה, ולא הצליחה להעפיל לפלייאוף כל אותן השנים. בעונת 1955/1956 שב אריזין לכושר המשחק שאפיין אותו, וחזר להיות הקלעי המוביל של פילדלפיה. ג'ונסטון, שהמשיך ותרם באותה העונה 22.1 נקודות למשחק, שלישי בליגה אחרי אריזין ובוב פטיט, סייע לקבוצתו לסיים את העונה במאזן הטוב ביותר בליגה, לקראת עונת 1959/1960 בחרה פילדלפיה ווריורס את וילט צ'מברלין בדראפט ה-NBA על מנת שיחליף את ג'ונסטון שסבל מפציעות רבות בברכיו. אדי גוטליב, בעליה של הקבוצה, ריחם על ג'ונסטון שאיבד את פרנסתו, ומינה אותו למאמנה של הקבוצה. בשנת 1966 מונה לעוזר המאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וייק פורסט תחת ג'ק מקלוסקי, ובהמשך הקריירה אימן גם את פיטסבורג רנס מליגת ה-NBL. ב-28 בספטמבר 1978, בעת משחק כדורסל בטקסס נפטר ג'ונסטון מהתקף לב. בשנת 1990 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ניל ג'ונסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Hayes, 3 other, inductedinto Hall 1951-52 Philadelphia Warriors Roster and Stats 1952-53 Philadelphia Warriors Transactions עד עונת 1968/1969 תואר מלך הסלים של הליגה ניתן על פי סך הנקודות בעונה. החל מעונה זו ניתן התואר לשחקן בעל ממוצע הקליעה למשחק הגבוה ביותר, בתנאי ששיחק לפחות 70 משחקים וקלע לפחות 1,400 נקודות 1955-56 NBA Leaders Robert Cherry, Wilt: Larger than life p.90 "Neil Johnston Joins Wake Coaching Staff" HISTORY OF THE AMERICAN BASKETBALL LEAGUE
מכ"ם מונופולס

מכ"ם מונופולס (באנגלית: Monopulse radar) הוא מכ"ם אשר עורך השוואה בין אות נקלט מפולס בודד של מכ"ם כנגד עצמו כדי להשוות את האות כפי שיראה בכיוונים שונים, קיטובים שונים או שינויים אחרים. הטכנולוגיה הוצגה לראשונה על ידי הפיזיקאי רוברט מוריס פייג'(אנ') בשנת 1943 בניסוי של ה-NRL(אנ'), מעבדת המחקר של חיל הים האמריקאי. המקרה הנפוץ ביותר הוא הסתגלות של סריקה קונית אשר משווה את ההחזר מכוונים שונים כדי למדוד במדויק את מיקום המטרה. צורה זו מנטרלת את הצורך בפענוח הקיים במערכות סריקה קונית רגילות אשר רגישות לשינויים מהירים בעצמת האות. מערכת מכ"ם הפועלת בשיטה זו גם מקשה יותר את פעולת החוסמים. מרבית המכ"מים שתוכננו מאז 1960 פועלים בשיטה זו. במכ"ם מונופולס ייווצר ערוץ נוסף לערוץ הרגיל, זהו ערוץ סינתטי שבעזרתו יחולק שטח קליטת המכ"ם לזוג חלקים שווים בציר כלשהו (צידוד או הגבהה), בערוץ הרגיל תתבצע סכימה רגילה (ערוץ סכימה), ואילו בערוץ החדש, יבוצע חיסור של חצאי האנטנה (ערוץ הפרש), מההבדל בין ערוץ הסכימה לערוץ ההפרש ניתן לדייק בציר הנבחר את הזווית שנמדדה. פעולת המונופולס משפרת את דיוק המכם בסדר גודל. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוריה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דוריה – משפחת אצולה איטלקית מג'נובה אנדראה דוריה – אדמירל איטלקי בן המאה ה-16, משליטי ג'נובה ג'ובאני אנדריאה דוריה – אדמירל איטלקי בן המאה ה-16 אנדריאה דוריה (אונייה) – אוניית נוסעים איטלקית שנקראה על שם אנדראה דוריה, וטבעה ב-1956 ג'אקומו דוריה – חוקר טבע איטלקי דוריה (כדורגלן) – כדורגלן ברזילאי מרקו דוריה – פוליטיקאי איטלקי המכהן כראש עיריית ג'נובה
מכ"ם בקרת אש

מכ"ם בקרת אש או FCR (ראשי תיבות של: Fire-Control Radar) הוא מכ"ם אשר תוכנן לספק מידע, בעיקר אזימוט, זווית הגבהה, טווח ומהירות של מטרה, למערכת בקרת אש כדי לחשב פתרון יירוט. לדוגמה מידע המאפשר לחשב כיצד לכוון את מערכת הנשק, או המיירט, כדי שתהיה פגיעה במטרה. מכ"ם מסוג זה בדרך כלל פולט אלומה צרה ועצמתית של גלי רדיו כדי להבטיח עקיבה מדויקת ולמזער את הסיכוי לאיבוד נתיב המטרה. לחלק מהמכ"מים המודרניים יכולת משולבת עקיבה-סריקה. יכולת זו מרחיבה את טווח הפעילות של המכ"ם והוא יכול לתפקד גם כמכ"ם חיפוש. מכ"ם כזה יכול לעבור בין מצב של "טאטוא" גזרת החיפוש לבין פולסים מדויקים המכוונים למיקום מסוים (של המטרה הנעקבת), או להשתמש באנטנת מערך מופע כדי לייצר שתי אלומות דיסקרטיות (או יותר) ולחלק אותן בין המשימות. אחת מהמערכות המוצלחות שפותחו לראשונה, ה-SCR-584 הייתה בשימוש נרחב על ידי בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה עבור חימוש נגד מטוסים. מאז צבא ארצות הברית פיתח מכ"מים לשימוש למערכות יירוט מטוסים עם טילים כגון "MIM-23 Hawk", ‏סדרת "Nike" (אנ') ו "MIM-104 פטריוט". דוגמאות למכ"ם בקרת אש המותקן על סיפון ספינות חיל הים האמריקאי: Mk-95 - ‏"Continuous Wave Illuminator" Mk-92 - ‏ "Combined Antenna System" AN/SPG-62 - ‏"Continuous Wave Illuminator"‏ (AEGIS) AN/SPQ-9B(אנ') - ‏"Pulse Doppler" ‏ לאחר מלחמת העולם השנייה, החלו מערכות מכ"ם מוטסות להתפתח ממערכת "AN/APG-36" הפשוטה לשליטה בתותחים ורקטות ששימשה את F-86D אל עבר מערכות סריקה אלקטרוניות אקטיביות המבוססים AN/APG-81 עבור מטוס F-35. נעילה מדיה וקבצים בנושא מכ"ם בקרת אש בוויקישיתוף
המאור

האם התכוונתם ל... המאור הגדול (בקיצור: המאור) - ספרו של "בעל המאור", רבי זרחיה הלוי המאור (כתב עת) – שמם של מספר כתבי עת תורניים המאור (הוצאת ספרים) – מו"ל ישראלי של ספרים תורניים המאור (ברוקלין) – כתב עת תורני שיוצא לאור בברוקלין, ניו יורק שו"ת המאור - ספר שאלות ותשובות של הרב אלעזר מאיר פרייל המאור ושמש המאור עיניים
רחמנא אידכר לן

רחמנא אידכר לן, היא תפילה בארמית הנאמרת על ידי שליח ציבור, והקהל עונים אחריו "בדיל ויעבור", שפירושה שיזכור לנו הקב"ה את זכויות אבותינו, בגלל הפסוק "ויעבור ד' על פניו ויקרא", המרמז על שלוש עשרה מידות הרחמים שהבטיח הקב"ה שבכל עת שאומרים אותם בציבור, הקב"ה מושיעם. בחלק מקהילות האשכנזים אומרים אותה בתפילת יום כיפור קטן, ובני עדות המזרח והתימנים אומרים אותה בימים נוראים, בתוספת בתים נוספים. בפיוט מבקשים מאלוהים, כי יזכור את זכותיהם של אבות האומה והצדיקים, בזכות אמריתנו את י"ג מידות של רחמים: בספר בית יוסף כתוב שסליחה זו נאמרת בלשון ארמית, כיוון שזו שפה שאין המלאכים מבינים, ולכן מבקשים שהקב"ה יזכור לנו את זכותו של אברהם אפילו שביקש "במה אדע", וזכותו של יצחק אפילו שכבר הצילו בעבור זה הקב"ה מעקידתו, וזכותו של יעקב אף על פי שכבר הביאו הקב"ה שלם אל אביו, וזכותו של דוד המלך למרות המעשה של בת שבע, וכיון שכל אלו היו מוכרחים להיכתב בלשון ארמית, כתבו את כולם בלשון ארמית. התוספת שנאמרת בקהילות התימנים בימים נוראים היא: מחזור עתיק באתר היברובוקס בדיל ויעבור, באתר ויקיטקסט יש הגורסים גם כאן קְיָמֵהּ במקום קַנָּאוּתֵהּ יש שאינם גורסים כאן בדיל ויעבור"
ריצת מייל

ריצת מייל היא תחרות ריצה למרחק מייל (5,280 רגל, או 1,609.344 מטר, אולם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית מחשיבה את המייל בתחרות זו כ-1,609.32 מטר). מקורה של תחרות זו מאנגליה, שם הייתה נהוגה יחידת מידה זו. במשך תקופה ארוכה הייתה מטרה נודעת של ריצת מייל בפחות מארבע דקות. שבירת מחסום ארבע הדקות למייל בוצעה לראשונה על ידי רוג'ר בניסטר ב-1954 ומאז נשבר פעמים רבות. הראשון שירד מתחת ל-3:50 דקות היה ג'ון ווקר מניו זילנד. כיום תחרות זו היא היחידה מבין כל התחרויות המתקיימות על ידי התאחדות האתלטיקה העולמית שנמדדת ביחידה האימפריאלית ולא ביחידה מן השיטה המטרית. שיא העולם לנשים שייך לפיית' קיפייגון (קניה קניה), בתוצאה של 4:07.64 דקות, נקבע בתחרות ליגת היהלום במונקו ב-2023 שיא העולם לגברים שייך להישאם אל גרוז' (מרוקו מרוקו), בתוצאה של 3:43.13 דקות, נקבע ברומא ב-1999. מחסום פסיכולוגי וריצת הארבע דקות למייל, באתר פסיכולוגיית ספורט. הסיפור שמאחורי ריצת המייל, באתר אפלטון. סרטון שבירת השיא של בניסטר. ערך זה הוא קצרמר בנושא אתלטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלנד

מחוז הלנד (בשוודית: Hallands län) הוא מחוז בדרומה של שוודיה. המחוז תואם כמעט במלואו בגבולותיו בחבל הלנד. עיר הבירה של המחוז היא האלמסטד. מחוז הלנד גובל במחוז סקונה מדרום, מחוזות קרונוברי וינשפין במזרח, מחוז וסטרַה יֶיטלנד מצפון ובים הבלטי ממערב. מדיה וקבצים בנושא הלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הלנד (בשוודית) מושלי מחוז הלנד, (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Live 2003

Live 2003 (בעברית: לייב 2003) הוא אלבום הופעה מאת להקת הרוק הבריטית קולדפליי. האלבום הוקלט בסידני, אוסטרליה בימים 21–22 ביולי 2003, בזמן מסע ההופעות העולמי של האלבום A Rush Of Blood To The Head. האלבום מכיל שירים של קולדפליי שהושמעו קודם לכן באלבומים: Parachutes - 2000 A Rush Of Blood To The Head - 2002 עם זאת, ישנם 2 שירים לא חדשים שלא הופיעו באלבומים הנ"ל: One I Love, שהופיע כביסייד בסינגל של השיר In My Place, שיצא ב-2002. See You Soon, שהופיע במיני-אלבום The Blue Room, שיצא ב-2000. האלבום מכיל שיר חדש, בשם Moses. השיר לא הושמע קודם לכן. האלבום מכיל 2 דיסקים - דיסק DVD של ההופעה ודיסק רגיל (CD). הגרסה היפנית של האלבום כוללת תיעוד דוקומנטרי של מסע ההופעות ומבט אל מאחורי הקלעים. דיסק זה מכיל את ההופעה עצמה (וידאו). השירים בסדר הבא: אתר האינטרנט הרשמי של Live 2003 (באנגלית) מידע על האלבום Live 2003 באתר MusicBrainz מידע על האלבום Live 2003 באתר AllMusic האלבום Live 2003 באתר Discogs האלבום Live 2003 באתר ספוטיפיי האלבום Live 2003 באתר דיזר האלבום Live 2003 באתר אפל מיוזיק האלבום Live 2003 באתר טיידל
פרידברג

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה: פרידברג (בוואריה) (אנ') – עיירה במחוז אייכאך-פרידברג שבבוואריה, גרמניה אייכאך-פרידברג (אנ') – מחוז בבוואריה, גרמניה פרידברג (הסן) (אנ') – עיירה בהסן, גרמניה פרידברג (שטיריה) (אנ') – עיירה בשטיריה, אוסטריה יישובים שנקראו בעבר בשם זה: ז'ולובה (אנ') (בשמה הגרמני: Friedeberg) – עיירה בצ'כיה מירסק (אנ') (בעבר פרידברג, Friedeberg am Queis) – עיירה במחוז שלזיה תחתית בפולין סטשֶלצֶה קרָאיֶנסקיֶיה (אנ') (בעבר פרידברג, Friedeberg in der Neumark) – עיירה במחוז לובוש בפולין פרימבורק (אנ') – עיירת שוק בצ'כיה אישים ששמם פרידברג: אברהם שלום פרידברג – סופר ועורך עברי משכיל אמנון פרידברג – אנטומולוג ישראלי היינריך פון פרידברג (אנ') – משפטן ומדינאי גרמני הרמן פרידברג (אנ') – מנתח ורופא משפטי יהודי-גרמני חיים דב (ברנרד) פרידברג – ביבליוגרף עברי אוסטרי-ישראלי וביוגרף של משפחות רבנים יהודה פריהר (פרידברג) – קצין צה"ל ששירת כנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה וכמפקד בית הספר לפיקוד ומטה פדרו פרידברג – אמן ומעצב סוריאליסטי יהודי-מקסיקני רפאל פרידברג (אנ') – אנרכיסט יהודי-גרמני ד"ר דב פרידברג – איל הון קנדי, יזם ומממן פרויקט פרידברג לחקר הגניזה אחר: פרויקט פרידברג לחקר הגניזה – פרויקט למחשוב כתבי היד של גניזת קהיר
זליג סגל

זליג (עזריאל) סגל (1933 – 3 בפברואר 2015) היה מעצב, פסל, צייר ואמן יודאיקה ישראלי. זליג סגל נולד בשנת 1933 בירושלים במשפחה חרדית וגדל בשכונת בית ישראל. סבתו הייתה המיילדת של היישוב היהודי בחברון ואביו היה מלמד בתלמוד תורה "עץ חיים" בשכונת מזכרת משה. בילדותו למד ב"חדר" ובישיבת "מרכז הרב" וישיבת תורת אמת של חב"ד. בשנת 1949 החל ללמוד במחלקה למתכת ב"בצלאל החדש". סגל התגורר בירושלים ופעל בסדנה במתחם "חוצות היוצר" בעיר. סגל היה נשוי עד מותו לאביבה, והיה אב לשני בנים: שחר סגל, במאי, ועידו סגל, יזם הייטק. נפטר ב-2015 לאחר מחלה קשה, בגיל 82. נקבר בירושלים. עיקר יצירותיו של זליג סגל היה בתחום העיצוב. יצירותיו עשו שימוש בשפות שפיתחו העיצוב המודרניסטי והאמנות המינימליסטית בתוך מסגרת של יודאיקה מודרנית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עסק גם בציור ובפיסול מופשט. 1954-1949 - בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים. 1968-1964 - מנהל, המחלקה למלאכת מתכת, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים. 1954-1949 - מלגת לימודים מטעם דוד בן-גוריון 1954 - מדליית ארד, טריאנלה לאמנות שימושית, מילנו, איטליה 1955 - מקום ראשון, תחרות לעיצוב סמל האוניברסיטה העברית 1964 - מקום ראשון, תחרות לעיצוב כרזת הקונגרס הציוני הכ"ו 1966 - פרס ראשון, תחרות לעיצוב מטבע יום העצמאות תשכ"ו, י"ח למדינה, בנק ישראל 1968 - פרס ראשון, תחרות לעיצוב מטבע יום העצמאות תשכ"ט, בנק ישראל 1969 - פרס ראשון, עיצוב תכשיטים, המכון הישראלי לטכנולוגיה 1987 - פרס יסלזון לעיצוב אמנות יהודית בת-זמננו, מוזיאון ישראל, ירושלים. אתר האמן (באנגלית) זליג סגל, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל גדעון עפרת, זליג סגל: יודאיקה עכשיו, באתר "המחסן של גדעון עפרת", 15 בספטמבר 2012 שני ליטמן, מת האמן זליג סגל, באתר הארץ, 4 בפברואר 2015
פאוורוול

פאוורוול (באנגלית: Powerwall) היא סוללת ליתיום נטענת המיוצרת על ידי חברת טסלה לשימוש ביתי, בעיקר במפעל גיגה נבדה. היא מאחסנת חשמל לשימוש ביתי, לוויסות עומסים וכמקור מתח חלופי. לסוללה, שהוצגה באפריל 2015, יש וריאציה תעשייתית הנקראת "פאוורפק" (Powerpack) המסוגלת לאחסן עד kWh100. באפריל 2015 הוכרזה הסוללה בפומבי והוצהר כי מודל של 7kWh יעלה $3,000 ו-10kWh יעלה $3,500 (לעומת הערכות אנליסטים לפני הפרסום, שעמדו על $13,000). הסוללה יכולה לשמש רכבים חשמליים ובתים פרטיים וכבר הוצהרה עסקה עם חברות כגון ELCR ‏(Electric Car Company of Missouri) ו-SolarCity. הפאוורפק, סוללה לשימוש תעשייתי של 100kWh יכולה לעלות $25,000. כבר במאי 2015, חודש לאחר ההכרזה, הוזמנו סוללות פאוורוול עבור יכולת הייצור של המפעל עד אמצע 2016 בסכום של כ-180 מיליון דולר וסוללות פאוורפק בכ-625 מיליון דולר. מאז 2016 היה מודל יחיד של 6.4 קילוואט-שעה לשימוש יומי,, כאשר לאחר מכן הוצג Powerwall 2: טסלה מגה-פק מדיה וקבצים בנושא פאוורוול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאוורוול (באנגלית) "הסוללה שחשפה טסלה עשויה בהחלט לשנות את העולם", באתר Geektime אחרי שחישמל את המכוניות, אילון מאסק רוצה לחשמל את הבתים, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2015 "Tesla Powerwall". Tesla Motors. נבדק ב-9 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Lambert, Fred (31 באוקטובר 2016). "Tesla Powerwall 2 has no competition – comparison with LG Resu and SonnenBatterie". Electrek. נבדק ב-1 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Powerwall Performance & Mechanical Specification" (PDF).{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.