laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אביבי זוהר

אביבי זוהר (נולד ב-4 בדצמבר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר התקפי ומאמן הפועל אזור מליגה א'. זוהר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי יפו. בגיל 17, זוהר הצטרף לקבוצה הבוגרת בה שיחק ארבע עונות. בשנת 1993 הצטרף להפועל חיפה ששיחקה אז בליגה הראשונה. בשנת 1996 זוהר חזר לליגה הארצית כאשר חתם בהפועל אשקלון, עימה רשם עלייה לליגה הלאומית לראשונה בהיסטוריה של המועדון. בהמשך הקריירה, זוהר שיחק בהפועל בית שאן, הכח רמת גן ובית"ר באר שבע בה פרש בגיל 30. בשנת 2007, זוהר חזר לשחק כדורגל כאשר הצטרף לא.ס. רמת אליהו, קבוצה שהתאחדה עם מכבי יפו. לקראת עונת 2008/2009 אוהדי מכבי יפו הקימו את הקבוצה מחדש בשם "מכבי קביליו יפו" בליגה ג', אליה הצטרף זוהר בתחילת העונה. זוהר היה לשחקן הראשון ששיחק בקבוצה בגלגולה הקודם ובגלגולה הנוכחי. בעונה זו, זוהר כבש 32 שערים ב-27 משחקי ליגה והיה שותף לעלייה של הקבוצה לליגה ב'. בתום העונה זוהר פרש מכדורגל בשנית. עם פרישתו מכדורגל בשנית, מונה זוהר למאמן מכבי יפו, אך בתחילת העונה פוטר מתפקידו עקב היכולת הנמוכה שהציגה הקבוצה. ב-2016 זוהר אימן במחלקת הנוער של מכבי עירוני בת ים. לאחר שעזב את בת ים, שימש זוהר כמאמן מנטלי ובמקביל מנהל את חברת סוכנות השחקנים "רוברטו ספורט" ביחד עם הסוכן רוברטו בן שושן. במסגרת עבודתו כמאמן מנטלי, שימש אביבי זוהר כמאמן מנטלי במחלקות הנוער של הפועל ניר רמת השרון ושל מכבי עירוני בת ים. ב-8 ביוני 2020, מונה למאמן הפועל לוד. ב-1 ביולי 2021, זוהר חתם במ.כ. חולון ירמיהו, אך ב-1 בדצמבר הודיע על התפטרותו מאימון הקבוצה. ב-18 בדצמבר מונה למאמן הפועל אזור. אחיו הגדול הוא כדורגלן העבר והפרשן איציק זוהר. השניים גדלו במעברת בת ים. נשוי ואב לילדים. אביבי זוהר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אביבי זוהר, באתר Transfermarkt גדי בלום, "אם היה לי מאמן מנטלי, כמוני היום, יכולתי לשחק באירופה", באתר isport, 2 ביולי 2016 איילת רוטה-גבאי, הכסף גדול והתרסקות גדולה: רכבת ההרים של אביבי זוהר, באתר mynet‏ בת ים, 2 באפריל 2018 מיכאל וייסרמן, אביבי זוהר מונה למאמן הפועל לוד, באתר דאבל פס, 8 ביוני 2020 מערכת אתר דאבל פס, אביבי זוהר מונה למאמן ירמיהו חולון, באתר דאבל פס, 1 ביולי 2021 ויברח? אביבי זוהר התפטר מאימון ירמיהו חולון, באתר דאבל פס, 1 בדצמבר 2021 אביבי זוהר מונה למאמן הפועל אזור, באתר דאבל פס, 18 בדצמבר 2021 איילת רוטה-גבאי, הכסף גדול והתרסקות גדולה: רכבת ההרים של אביבי זוהר, באתר mynet, ‏ 2 באפריל 2018
אלכסנדרינה, נסיכת באדן

אלכסנדרינה, נסיכת באדן (בגרמנית: Prinzessin Alexandrine von Baden‏, 6 בדצמבר 1820 - 20 בדצמבר 1904), הייתה בתו של לאופולד, הדוכס הגדול של באדן, ואשתו של ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה. אלכסנדרינה נולדה בקרלסרוהה ב-6 בדצמבר 1820, ללאופולד, הדוכס הגדול של באדן ולסופיה, נסיכת שוודיה, בתם של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה ופרדריקה מבאדן. בצעירותה חיזר אחריה אלכסנדר ניקולאייביץ', הצארביץ' של רוסיה, אולם לבסוף הוא נפגש בהסן עם מריה, נסיכת הסן והתחתן עמה. ב-13 במאי 1842 התחתנה אלכסנדרינה עם ארנסט, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה, ואחיו של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה - בעלה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובשנת 1844 נסעו לבקר בבריטניה את אלברט וויקטוריה. בשנת 1844 מת חמיה ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, ובעלה עלה לשלטון במקומו. ארנסט לא שמר על אמונים לאלכסנדרינה, והחל משנת 1859 אף לא התעניין בה עוד, אך היא שמרה על אמונים לארנסט, מכיוון שהרגישה רגשות אשמה על עקרותה, על אף שנראה שהייתה זו אשמתו, בשל היותו חולה קודם לכן במחלת מין. בשנת 1891 מת בעלה ארנסט, וב-20 בדצמבר 1904 מתה אלכסנדרינה בקובורג. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרינה, נסיכת באדן בוויקישיתוף אלכסנדרינה, נסיכת באדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי איראן–סנגל

יחסי איראן–סנגל הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין רפובליקת סנגל. ב-23 בפברואר 2011, סנגל ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם איראן. בשנת 1971, שר החוץ האיראני ביקר בסנגל, במהלך הביקור שתי המדינות הביעו את התעניינותם בהרחבת הקשרים בין המדינות. ב-30 בספטמבר 2009, נפתחה השגרירות האיראנית בדקר. שנה לאחר מכן, מונה השגריר האיראני לסנגל. גם ממשלת סנגל הביעה רצון לפתוח שגרירות בטהראן. נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד ונשיא סנגל, עבדוליי ואד קיימו מסיבת עיתונאים יחד עם פגישה משותפת בפברואר 2008 במשהד, שני השרים התחייבו להרחיב את הקשרים הבילטראליים בתחומי הכלכלה, התיירות והפוליטיקה. יחד עם הגברת שיתוף הפעולה במסגרת הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. בפברואר 2010, ממשלת סנגל החליטה לנתק את קשריה הפוליטיים עם איראן, לאחר שהאשימה את ממשלת איראן בשליחת נשק וסיוע למורדים בדרום המדינה. ב-1 במרץ 2010, שלושה חיילים אזוריים נהרגו בגבול הדרומי של סנגל באזור קזמנס באמצעות נשק שנשלח מאיראן. בפברואר 2012, במהלך פסגת ארגון שיתוף הפעולה האסלאמי במצרים, נפגשו נשיאי שתי המדינות על מנת לחדש את היחסים בין המדינות. יצרנית הרכב האיראנית, איראן חודרו, סייעה בהקמת קו הרכבה לייצור מכוניות שמקורן באיראן בסנגל ולהעבירן לשווקים האפריקאים ישירות מדקר. חברה זו בעלת כוח ייצור של 10,000 מכוניות בשנה. Senegal Severs Diplomatic Ties with Iran, english.cri.cn Iran-Khodro Starts Samand Assembly in Senegal, www.payvand.com Iran Daily - Domestic Economy - 12/04/08, ‏2009-09-29
יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן

יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (גרמנית: Johann I. von Pfalz-Zweibrücken; ‏8 במאי 1550 – 12 באוגוסט 1604), היה רוזן פפאלץ-צווייבריקן בין השנים 1569–1604. יוהאן נולד ב-8 במאי 1550 במייזנהיים, לוולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ולאנה מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה. בשנת 1569 נהרג אביו וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, במהלך מלחמות הדת בצרפת. לאחר מותו חילקו בניו את נחלותיו ביניהם: פיליפ לודוויג קיבל את פפאלץ-נויבורג, יוהאן קיבל את פפאלץ-צווייבריקן, אוטו היינריך קיבל את פפאלץ-זולצבאך, פרידריך קיבל את פפאלץ-צווייבריקן-ווהנשטראוס-פארקשטיין וקרל קיבל את פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד. בשנת 1588 החליף יוהאן את דת המדינה, מלותרניזם לקלוויניזם. ב-12 באוגוסט 1604 מת יוהאן, ובניו חילקו את נחלותיו: יוהאן קיבל את פפאלץ-צווייבריקן, פרידריך קזימיר קיבל את פפאלץ-צווייבריקן-לנדסברג, ואילו יוהאן קזימיר קיבל את פפאלץ-קלבורג. ב-23 בפברואר 1590 התחתן קרל עם מגדלנה מיוליך-קלווה-ברג, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה מאוסטריה, דוכסית יוליך-קלווה-ברג, ממנה נולדו לו 9 ילדים: לודוויג וילהלם מפפאלץ-צווייבריקן (1580–1581) מריה אליזבת מפפאלץ-צווייבריקן (1581–1637), התחתנה עם גאורג גוסטב, רוזן פפאלץ-ואלדנץ אנה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן (1583) יוהאן השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן (1584–1635) פרידריך קזימיר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-לנדסברג (1585–1645) יוהאן קזימיר, רוזן פפאלץ-קלבורג (1589–1652) אמליה יקובה הנרייטה מפפאלץ-צווייבריקן (1592–1655), התחתנה עם יאקוב פרנץ, רוזן פסטקלדה אליזבת דורותיאה מפפאלץ-צווייבריקן (1593) אנה קתרינה מפפאלץ-צווייבריקן (1597) מדיה וקבצים בנושא יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן בוויקישיתוף יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן יוהאן הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הבחירות הכלליות בבריטניה 1950

הבחירות הכלליות בבריטניה ב-1950 נערכו ב-23 בפברואר 1950. אלו היו הבחירות הראשונות בתולדות הממלכה המאוחדת שהתקיימו לאחר כהונה מלאה של ממשלת הלייבור בהנהגת קלמנט אטלי. מפלגת הלייבור בהנהגת אטלי אמנם קיבלה כ-1.2 מיליון קולות יותר מאשר קיבלה בבחירות 1945, אך הפסידה כעשרות מושבים בבית הנבחרים הבריטי. המפלגה השמרנית בהנהגת וינסטון צ'רצ'יל גדלה באופן משמעותי בבחירות אלו. הבחירות ב-1950 היו הבחירות הראשונות שסוקרו בטלוויזיה. בבחירות אלו התקיימו גם כ-170 שינויים במחוזות הבחירה ברחבי הממלכה. בסופו של דבר, מפלגת הלייבור הצליחה להקים ממשלה צרה של כ-315 מושבים מתוך כ-625 חברי פרלמנט. חברי פרלמנט בולטים שנבחרו לראשונה בבחירות אלו הם איאן מקלאוד ואדוארד הית' אחוז ההצבעה עמד על כ-83.9%. בסך הכל הצביעו כ-28,771,124 אזרחים מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1950 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בחירות ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1903 במוזיקה

ערך מורחב – 1903 11 בפברואר – בכורה של הסימפוניה ה-9 מאת אנטון ברוקנר בווינה אנריקו קארוזו מצטרף למטרופוליטן אופרה ומקליט את תקליט הבכורה בויקטור טוקינג משין מיסיסיפי ג'ון הארט מתחיל להופיע בכורה של "בובות בארץ הצעצועים" מאת ויקטור הרברט פרדריק דיליוס – Sea Drift אדוארד אלגר – The Apostles (אורטוריה) ג'ורג'ה אנסקו – סוויטה לפסנתר מס' 2, אופוס 10 קרל נילסן – Helios Overture מוריס ראוול – רביעיית מיתרים 6 בפברואר – קלאודיו אראו, פסנתרן (נפטר ב-1991) 10 במרץ – ביקס ביידרבק, מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-1931) 3 במאי – בינג קרוסבי, זמר ושחקן אמריקאי (נפטר ב-1977) 12 במאי – לנוקס ברקלי, מלחין (נפטר ב-1989) 6 ביוני – אראם חאצ'טוריאן, מלחין (נפטר ב-1978) 1 באוקטובר – ולדימיר הורוביץ, פסנתרן (נפטר ב-1989) 10 באוקטובר – ורנון דיוק, מלחין (נפטר ב-1969) 22 בפברואר – הוגו וולף, מלחין אוסטרלי 4 בספטמבר – הרמן צומפה, מנצח ומלחין מדיה וקבצים בנושא 1903 במוזיקה בוויקישיתוף
מונטיפיורי

מונטיפיורי הוא שם משפחה יהודי-איטלקי (ממשפחה ענפה מרקע יהודי-ספרדי). פירוש השם בעברית הוא הר הפרחים. האם התכוונתם ל... אישים משה מונטיפיורי – סר בריטי, נדבן ושתדלן יהודי מאנגליה, שהקדיש את חייו לסיוע ליהודים רבים בארצות שונות המרכבה של מונטיפיורי יהודית מונטיפיורי – רעייתו של סר משה מונטיפיורי יו סבאג מונטיפיורי – סופר והיסטוריון אנגלי סיימון סבאג מונטיפיורי – היסטוריון וסופר בריטי קלוד מונטיפיורי – הוגה רפורמי בולט מקומות שכונת מונטיפיורי – שכונה בתל אביב המשתרעת בין מרכז עזריאלי בצפון, ובין רחוב יצחק שדה בדרום בית אוסף ספרים אשר למונטיפיורי – ספרייה שהוקמה ב-1875 בירושלים ופעלה במשך כשנתיים מונטיפיורי מכירות פומביות – גלריה ובית מכירות לאמנות בית הקברות מונטיפיורי – בית קברות יהודי השוכן בגרינפילדס גרדנס, בשכונת קמבריה הייטס שבקווינס, ניו יורק בית הכנסת מונטיפיורי – מבנה מהמאה ה-19 שנמצא ברמסגייט שבמחוז קנט, אנגליה
מוזיאון פברז'ה (סנקט פטרבורג)

מוזיאון פברז'ה הוא מוזיאון פרטי בסנקט פטרבורג הממוקם בארמון נרישקין-שובאלוב, המכיל אוסף ייחודי של תכשיטים דקורטיביים. האוסף החשוב והמפורסם במוזיאון הם תשעת ביצי פברז'ה קיסריים, שנוצרו על ידי פטר קארל פברז'ה. באוסף המוזיאון, נמצאים הביצים הראשונות והאחרונות שנעשו. המוזיאון נפתח ב-19 בנובמבר 2013. את שעריו לציבור המוזיאון פתח באפריל 2014. המוזיאון פתוח מדי יום למעט ביום שישי, מ-9:30 עד 20:45. הארגון המייסד של המוזיאון הוא קרן "קשר הזמנים" שנוסדה בשנת 2004 על ידי היזם ויקטור וקסלברג. אוצר המוזיאון הוא ולדימיר וורונצ'נקו. המוזיאון נוצר לצורך איסוף, הצגה ופופולריזציה של יצירות מופת ואמנות רוסית. מטרת המוזיאון היא לא למטרת רווח, אלא השבת יצירות מופת של אמנות רוסית אבודה. המוזיאון גם מפעיל אירועי תרבות ומדע, מארח בקביעות אירועים שמטרתם לחנך וללמד את ההיסטוריה של האמנות שיצר קרל גוסטב פברז'ה. מה-3 בפברואר עד ה-2 במאי 2016 במוזיאון הוצגה התערוכה הראשונה ברוסיה של האמנית המקסיקנית פרידה קאלו. המוזיאון מורכב מ-11 חדרים: חדר האבירים, חדר האירוח האדום, חדר האירוח הכחול, חדר האירוח המוזהב, חדר התצוגה, חדר האירוח הלבן, האולם הגותי, המזנון העליון, אולם הבז'. מייסד המוזיאון, ויקטור וקסלברג, צבר כארבעת אלפים פריטים מהמאה ה-19 ותחילת המאה העשרים והחליט להקים את המוזיאון בעיר הולדתו, פטרבורג. בשנת 2004, אוסף של 200 פריטים מתוצרת פברז'ה, שהיו שייכים לאיש העסקים האמריקאי מלקולם פורבס ובתוכם תשע ביצים, עמדו למכירה פומבית בסוכנות סותבי'ס בניו יורק. וקסלברג הקדים, שילם כ-120 מיליון דולר ורכש את הפריטים במטרה להחזירם לרוסיה. מדרגות המבואה למוזיאון ביצת "התרנגולת" מאוסף ביצי פברז'ה במוזיאון בסנקט פטרבורג. ביצת "רנסאנס" ביצת "ניצת הוורד". מבנה המוזיאון מדיה וקבצים בנושא מוזיאון פברז'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון פברז'ה מוזיאון פברז'ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Музей Фаберже - Санкт-Петербург | Mustvisit". Mustvisit.world. Mustvisit. אורכב מ-המקור ב-2020-06-08. נבדק ב-2017-06-20. מוזיאון פברז'ה – סנקט פטרבורג, רוסיה בבלוג חכמות בנתה ביתה ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות הכלליות בבריטניה 1951

הבחירות הכלליות בבריטניה ב-1951 נערכו ב-25 באוקטובר 1951. בחירות אלו התקיימו כעשרים חודשים בלבד לאחר הבחירות הקודמות, שהתקיימו בפברואר 1950 (שבהן מפלגת הלייבור שלטה ברוב קטן בבית הנבחרים). ממשלת הלייבור הקדימה את הבחירות במטרה לזכות ברוב גדול יותר בפרלמנט ולאחר שהממשלה החלה להתרופף ולאבד אישים חשובים כגון ארנסט בווין וסטפורד קריפס שפרשו בשל גילם. אף שמפלגת הלייבור אכן זכתה ביותר קולות, המפלגה השמרנית זכתה ברוב המושבים. בחירות אלו שלחו את הלייבור ל-13 שנים באופוזיציה והשיבו את וינסטון צ'רצ'יל לכהן כראש ממשלת בריטניה במקום קלמנט אטלי שכיהן בתפקיד כ-6 שנים. אלו היו גם הבחירות האחרונות שנערכו תחת ג'ורג' השישי כמלך בריטניה, לפני שנפטר והוחלף על ידי בתו אליזבת השנייה. זו הייתה הפעם הרביעית במאה ה-20 (מתוך 5) שבה המפלגה שהרכיבה את הממשלה זכתה בפחות קולות ממפלגת האופוזיציה. אחוז ההצבעה עמד על כ-82.6%. בסך הכל הצביעו כ-28,596,594 אזרחים. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1951 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בחירות ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמון נרישקין-שובאלוב

ארמון נרישקין-שובאלוב (ברוסית: Дворец Нарышкиных-Шуваловых) הוא מבנה מהמאה התשע עשרה בסנקט פטרבורג, הממוקם בפינה שבין גדות הפונטנקה 21, לרחוב האיטלקי 39. המבנה בנוי בסגנון נאו-קלאסי והוא טיפוסי לאדריכלות האקלקטית (שילוב של אלמנטים מאדריכלות הקלאסיציזם והנאו-רנסאנס). הרעיון לבניית הארמון נהגה בסוף המאה ה-18 על ידי הרוזן וורונצוב שהפקיד את המלאכה בידי האדריכל האיטלקי, ג'קומו קברנגי. בשנת 1799 הארמון עבר לבעלותה של הרוזנת מריה נרישקינה ובעלה גדש את הארמון בחפצי מותרות כגון פסלי שיש, מטבעות עתיקים, כלי נשק, יצירות אמנות. הארמון אירח נשפים רבים והנשף המפורסם ביותר שהתקיים בו היה לכבוד יום הולדתו של יורש העצר, לימים הצאר אלכסנדר השני, ב-29 באפריל 1834. הארמון במתכונתו הנוכחית נבנה במספר שלבים. החלק השמאלי של הבניין נבנה בשנות 1780 על פי פרויקט של אדריכל לא ידוע. החזית הימנית של הבית הישן נבנתה בשנים 1821–1822 על ידי הבעלים החדשים של הארמון, דמיטרי נרישקין (כנראה על פי פרויקט של קארלו רוסי). עמנואל נרישקין מכר את הארמון לבן דודו לב נרישקין, שמימן שחזור החלל הפנימי (בפרויקט של האדריכל ברנרד דה סימון), בשנים 1844–1849 נערך שיפוץ מקיף נוסף בניהול האדריכל ניקולאי יפימוב. מאז 1846, הארמון היה בבעלותה של סופיה נרישקינה ובעלה פיוטר שובאלוב, ולאחר מכן בנם וכלתו. בשנת 1914 שימש הארמון כבית חולים צבאי. לאחר מהפכת אוקטובר ועד 1925 הארמון הולאם והפך למוזיאון. בשנים 1919–1925 שכן בו מוזיאון לחיים האריסטוקרטיים. אחר כך פעלו בו בית דפוס ומכון לעיצוב. בתקופת מלחמת העולם השנייה, בזמן המצור על לנינגרד, ניזוק הארמון באורח קשה ביותר ואגפים שלמים נהרסו כליל. אחרי 1965 שימש כבית השלום והידידות עם עמי מדינות זרות. בשנת 2006 נרכש המבנה על ידי האוליגרך ויקטור וקסלברג שמימן בו שיפוץ ושחזור כללי שנועד להשיב לארמון את מראהו המפואר מתקופת המאה ה-19. ב-19 בנובמבר 2013, לאחר שבע שנות שיפוץ, נפתח רשמית מוזיאון פברז'ה, שהיה למוזיאון הפרטי הראשון ברוסיה בעל חשיבות פדרלית. המוזיאון מציג את ביצי הפברז'ה בטרקלין הכחול של הארמון. בחדרים אחרים, מוצגים אוספי פורצלן, אמייל, אבני גילוף, תכשיטים, סמלים רוסים, ציורים, כלי כסף ופריטים יקרים אחרים.. מדיה וקבצים בנושא ארמון נרישקין-שובאלוב בוויקישיתוף מוזיאון פברז'ה – סנקט פטרבורג, רוסיה בבלוג חכמות בנתה ביתה С. В. Боглачев Шуваловых (Нарышкиных) дворец "В музее Фаберже в Петербурге покажут тысячи предметов старины". Ирина Осипова. Новые русские музеи|Фаберже и русские ювелиры в воссозданных интерьерах // Эксперт. — М., 2014. — № 29. — С. 67-68.
WWE: Walk with Elias

WWE: Walk with Elias הוא מיני אלבום (EP) בביצוע המתאבק האמריקאי של ארגון ה-WWE, אליאס (או בשמו במציאות: ג'פרי לוגאן שולו). מיני אלבום יצא לאור ב-23 ביולי 2018 על ידי ה-WWE Music Group. שולו ביצע את כל השירים שלו כדמות של נווד המנגן בגיטרה (באנגלית: Drifter). האלבום הגיע למקום ה-13 מתוך מאה האלבומים הראשונים של ארצות הברית בחנות ה-iTunes ביום הראשון ליציאתו. כל השירים בוצעו על ידי אליאס. כל השירים הופקו על ידי ג'ון פול אליקסטרו ומייקל קונראד לאורי, הידועים בשם $CFO (מפיקי המוזיקה של ארגון ה-WWE). מידע על האלבום WWE: Walk with Elias באתר MusicBrainz WWE: Walk With Elias WWE: Walk With Elias - מיני אלבום בביצוע אליאס בחנות ה-iTunes של חברת Apple כוכב ה-WWE, אליאס משיק את אלבום הבכורה שלו באתר הרשמי של העיתון הבריטי - הסאן מצעד הטופ 100 של האלבומים בארצות הברית "Walk With Elias" הוא להיט בהתהוות סטפני מקמהן מברכת את אליאס בטוויטר $CFO מברכים את אליאס על יציאת האלבום בטוויטר היסטוריית המצעד של אליאס (האלבומים הדיגיטליים). בילבורד. היסטוריית המצעד של אליאס (האלבומים המבוקשים החמים ביותר). בילבורד. היסטוריית המצעד של אליאס (האלבומים העצמאיים). בילבורד. היסטוריית המצעד של אליאס (האלבומים הנמכרים ביותר). בילבורד.
מוזיאון פברז'ה (באדן-באדן)

מוזיאון פברז'ה בבאדן-באדן הוא המוזיאון הראשון בעולם המוקדש ליצירותיו של הצורף פטר קארל פברז'ה. הוקם בשנת 2009 על ידי האספן אלכסנדר איוואנוב, בעיר הנופש הגרמנית באדן-באדן. אוסף המוזיאון מכיל למעלה מ-1,500 פריטים שיצר פטר פברז'ה, לרבות אוספים של ביצת פברז'ה כדוגמת התרזה הקארליאנית וצביר הכוכבים. הביצים מוצגות במוזיאון שנבנה על ידי אלכסנדר איוואנוב בעלות של 17 מיליון יורו. לטענת איוואנוב הוא בחר לפתוח את המוזיאון בעיר הנופש באדן-באדן בשל מיקומה הנוח וכי לא היה יכול לפתוח את המוזיאון ברוסיה בשל מחסומים ביורוקרטיים באפריל 2009 חברה בשם פברז'ה בע"מ הרשומה באיי קיימן תבעה בעלות על מותג פברז'ה ובשל כך בשנתו הראשונה נאסר על המוזיאון לפרסם תחת השם פברז'ה. בינואר 2010 בית המשפט בגרמניה אישר למוזיאון להשתמש בשם פברז'ה. במאי 2012, נפתחה תערוכת Gold of the World המכילה יותר ממאה פריטי זהב טהור מתקופות שונות. עד 2014, הפריט החשוב ביותר במוזיאון היה ביצת הפברז'ה רוטשילד, שהייתה מתנתה של ביאטריס רוטשילד לכלת אחיה. איוואנוב רכש את הביצה תמורת 18.5 מיליון דולר במכירה פומבית שנערכה בבית כריסטי'ס ב-28 בנובמבר 2007. בשנת 2014 תרם איוואנוב את הביצה לממשלת רוסיה ובדצמבר 2014, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין העניק את הביצה כמתנה למוזיאון ארמיטאז' שבסנקט פטרבורג, רוסיה במלאת 250 שנה למוזיאון. ימים לפני הענקת המתנה, אנשי מכס בריטים וגרמניים פשטו על מוזיאון הפברז'ה בחיפוש אחר הביצה. המוזיאון הצהיר במחאה כי פעולת אנשי המכס הייתה מוטת פוליטית, בעקבות המתיחות בין רוסיה למדינות המערב על רקע משבר אוקראינה. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון פברז'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון פברז'ה Открытие Музея Фаберже Russian billionaire feathers his Fabergé nest egg, Independent Ivanov Vies Faberge, Boosts $2 Billion Museum Collection, Bloomberg "Fabergé Museum opens a new permanent exhibition dedicated to gold jewelry over the past 2,500 years", Art Daily AP, הביצה של רוטשילד גרפה 18.5 מיליון דולר, באתר ynet, 28 בנובמבר 2007 Matlack, Carol (15 בדצמבר 2014). "Putin, the Oligarch, and the Tax Dispute Over a $14 Million Fabergé Egg". Bloomberg Business. נבדק ב-11 במרץ 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Interview with Alexander Ivanov". Moskovskij Komsomolets. 9 בדצמבר 2014. נבדק ב-12 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Putin, the Oligarch, and the Tax Dispute Over a $14 Million Fabergé Egg". 16 בדצמבר 2014 – via www.bloomberg.com. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביפרידן

ביפרידן (Biperiden, התרופה משווקת בישראל תחת השם דקינט, Dekinet) היא תרופה אנטיכולרגנית המשמשת בעיקר לטיפול במחלת פרקינסון ובהפרעות תנועה שמקורן בצריכת סמים או תרופות (בעיקר תרופות אנטי-פסיכוטיות). התרופה מהווה אנטגוניסט סינתטי לנוירוטרנסמיטור אצטילכולין, ומופיעה ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. ביפרידן משמש בעיקר לטיפול ברעידות שמקורן בשימוש בתרופות ובסמים או במחלת פרקינסון על כל סוגיה. כך לדוגמה, התרופה משמשת להקלה בתופעות הלוואי החוץ-פירמידליות של נטילת תרופות אנטי-פסיכוטיות (למשל זוקלופנתיקסול). תופעות כמו אטקסיה, טריזמוס, אקתיזיה, רעד, תסמונת ארנב וכדומה. שימוש נוסף אך נפוץ פחות של ביפרידן הוא הפחתת הזעה וייצור רוק מוגברים שמקורם בצריכת תרופות כגון מתאדון או קלוזאפין. תופעות הלוואי השכיחות ביותר של התרופה כוללות נמנום, טשטוש ראייה, יובש בפה, הזעה מופחתת, כאבי בטן, ורטיגו, כאבי ראש וסחרחורות. במינונים גבוהים עשויות להופיע תופעות לוואי חמורות יותר כדוגמת אגיטציה, נדודי שינה, חרדה ואי-שקט. במקרים נדירים שימוש ממושך בתרופה עלול להתבטא בדליריום ובפגיעה בשנת ה-REM. יש להפסיק את השימוש ולפנות מיד לקבלת עזרה רפואית דחופה אם מופיעות תגובות אלרגיות, עלייה בנטייה לפרכוסים, הפרעות תנועה לא רצוניות, ליקויים בתיאום התנועות (קואורדינציה) והפרעות בדיבור, עלייה בלחץ תוך עיני (גלאוקומה), האטת קצב הלב או קושי בריקון שלפוחית השתן. התרופה נמצאת בקטגוריית סיכון בהריון C, כלומר אין מספיק נתונים או מחקרים אמינים דיים על מנת להסיק את השפעת נטילת התרופה על האם והעובר ולכן יש להשתמש בתרופה בזהירות במהלך הריון. ביפרידן חודר לחלב האם, ולכן מומלץ להימנע מנטילת התרופה בעת הנקה. במחקר עם 34 מטופלים בתרופות אנטי-פסיכוטיות מדור-שני, הטיפול בביפרידן הופסק בביטחה ברובם, ולא נצפו תסמינים חוץ-פירמידליים. נמצאו שיפור משמעותי בקשב, במהירות עיבוד ובמצב הנפשי-חברתי שלהם. הוסק כי הפסקת השימוש בביפרידן לטווח ארוך עשויה להיות מוצדקת מכיוון שהיא עשויה לשפר את התפקוד הקוגניטיבי, את איכות החיים הסובייקטיבית ואת התסמינים הפסיכיאטריים, ללא השפעות שליליות משמעותיות. מדיה וקבצים בנושא ביפרידן בוויקישיתוף ביפרידן באתר infomed רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי משנת 2017 מעבדות רפא בע"מ, עלון לצרכן - דקינט, באתר משרד הבריאות - מאגר התרופות, ‏6/2022 Shin Ogino, Seiya Miyamoto, Tomomi Tenjin, Rei Kitajima, Kazuaki Ojima, Nobumi Miyake, Yasuyuki Funamoto, Jun Arai, Sachiko Tsukahara, Yukie Ito, Masanori Tadokoro, Kiriko Anai, Shinobu Tatsunami, Hiroshi Kubota, Yasuhiro Kaneda, Noboru Yamaguchi, Effects of discontinuation of long-term biperiden use on cognitive function and quality of life in schizophrenia, Progress in Neuro-Psychopharmacology & Biological Psychiatry 35, 2011-01-15, עמ' 78–83 doi: 10.1016/j.pnpbp.2010.08.030 (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דן בוס (כדורגל)

דן בוס הוא מועדון כדורגל מקצועני הולנדי מהעיר דן בוס, המתמודד בליגת המשנה ההולנדית. המועדון נוסד ב-18 באוגוסט 1965 כקבוצת BVV בעקבות מיזוג בין שתי קבוצות כדורגל קודמות: BVV (1906) ומועדון וילהלמינה (1890). רוד ואן ניסטלרוי התחיל את הקריירה שלו במועדון. הקבוצה מעולם לא זכתה בתואר לאומי (אם כי מייחסים לה את הזכייה באליפות של קבוצת BBV בעונת 1948) והישג השיא הוא העפלה לגמר הגביע ההולנדי בעונת 1991. באפריל 2018 החלו מגעים בין הנהלת הקבוצה לאוליגרך הגאורגי קחי ג'ורדניה, בעלי חברת הנפט Oil Energy Group, לרכישת 99% ממניות מועדון הכדורגל. אליפות הולנד זכייה: 1948 (כקבוצת BVV) הגביע ההולנדי סגנות: 1991 מדיה וקבצים בנושא דן בוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דן בוס דן בוס, ברשת החברתית פייסבוק דן בוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דן בוס, ברשת החברתית אינסטגרם דן בוס, ברשת החברתית טיקטוק דן בוס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu FC DEN BOSCH EN KAKHI JORDANIA BEREIKEN AKKOORD OVER OVERNAME, KNVB OM TOESTEMMING GEVRAAGD ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחידה מעורבת (סדרת טלוויזיה)

יחידה מעורבת - אריות הירדן הייתה תוכנית מציאות תיעודית ישראלית, העוקבת אחר טירונות קרבית ביחידה מעורבת (חיילים וחיילות) בגדוד "אריות הירדן" בבסיס מחנה מגן סיירים בדרום הארץ. התוכנית שודרה בין ה-15 ביולי עד ה-3 בספטמבר 2018 בכאן 11 וכללה 10 פרקים. הסדרה עוקבת אחר השירות המשותף בגדוד אריות הירדן, אחד מתוך ארבעת הגדודים המעורבים בצה"ל במהלך תקופת הכשרתו והעלאתו לקו בשירות הסדיר. הסדרה מתעדת מקרוב את תהליך השירות המעורב, עוסקת בשוויון מגדרי ובאופן ביטויו בשטח. תמהיל הדמויות בסדרה מורכב מחמישה בנים וחמש בנות מכל קצוות הארץ, שונים ומגוונים בעלי אג'נדות שונות. כל דמות בסדרה מביאה למסך את עולם הערכים שלה יחד עם קונפליקט אישי המעלה בטירונים סימני שאלה במסגרת הצבאית ומחוצה לה. על הטירונים ממונה סגל המפקדים ומפקדת מחלקה אחת, רגישה ונחושה להנחיל לחייליה את מורשת הגדוד ואת חשיבות השירות המעורב. מתחם יחידה מעורבת, כל הפרקים באתר כאן. מערכת, יחידה מעורבת | בקרוב, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 26 ביוני 2018 רן בוקר, "בחורה לא יכולה להילחם כמו גבר", 15 ביולי 2018 לראשונה: הסדרה שתחשוף את הקשיים של החיילים ביחידה מעורבת, באתר "סרוגים", 4 ביולי 2018 נדב מנוחין‏, "יחידה מעורבת": בצה"ל לא יכלו לקוות לפרסומת טובה יותר, באתר וואלה, 16 ביולי 2018 עדי רובינשטיין, להט"ב בצה"ל: השירות המשמעותי של "יחידה מעורבת", באתר ישראל היום, 23 ביולי 2018 אסף משניות, חיל חינוך - ביקורת טלוויזיה, באתר ערוץ 7 "אריות", בביצוע לורן דה-פז