laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אולם סאראוואק

אולם סאראוואק הוא מערת ענק הנמצאת בגואה נסיב בגוס (Gua Nasib Bagus), שפירושו "מערת המזל הטוב", וממוקמת בפארק הלאומי גונונג מולו הנמצא על האי בורנאו שבמלזיה. האולם נחשב לאולם התת-קרקעי הגדול ביותר בעולם. האולם התגלה על ידי שלושה אנגלים בשנת 1981. אנדי אויס, דייב צ'קלי וטוני ווייט חקרו את האזור הצפוף והלא-מיושב של הג'ונגל בסביבת הפארק הלאומי גונונג מולו, הנמצא בצפון בורנאו, במשלחת בראשותו של האנגלי בן ליון. בזמן שהם סקרו חלק מן המערות החדשות באזור הם נקלעו למשהו שנראה כמו מערה ענקית. גם לאור העששיות שלהם הם לא ראו את קצה האולם; הם נכנסו למה שנודע כמרחב הסגור הגדול בעולם. האולם, שנקרא מאוחר יותר אולם סאראוואק, גדול פי שלושה מהאולם הגדול שבמערת קרלסבד בניו מקסיקו, שנחשבה עד אז לאולם הגדול ביותר. אולם סאראוואק הוא באורך 700 מטר, ברוחב 400 מטר וגובהו לפחות 70 מטר. האולם נחשב כיום באופן רשמי לגדול ביותר בעולם. החלל גדול דיו כדי להכיל את כל בזיליקת פטרוס הקדוש שבקריית הוותיקן או כמה מטוסי נוסעים מדגם בואינג 747. המערה נמצאת באזור מלא במערות חדשות שרק נתגלו בתוך הפארק הלאומי גונונג מולו, וספציפית בזו הקרויה גואה נסיב בגוס. על מנת להגיע לאולם סאראוואק נדרשים לעקוב במעלה הנהר היוצא מפתח המערה. למעבר הארוך הזה יש תקרה בגובה של 60 מטר לפחות ונדרשת קצת שחייה וחצייה של הקצה. האולם קיים הודות לשני גורמים: הראשון הוא עליית הקרקע שקרתה לפני 2 עד 5 מיליון שנים. השני הוא הסחף של סלע הגיר הרך ועוד סוגי סלעים בשילוב עם גשמים רבים מיערות הגשם המקיפים. שני גורמים אלה יצרו את האולם שאנו רואים כיום.
BlackBerry Tablet OS

BlackBerry Tablet OS היא מערכת הפעלה של חברת בלקברי (לשעבר RIM) המיועדת למכשירי ה-BlackBerry PlayBook של החברה. מערכת ההפעלה מבוססת QNX ומעוצבת להריץ אדובי אייר ואפליקציות BlackBerry WebWorks. גרסה 1.0.1 - הוספת סימניות לאינטרנט. גרסה 1.0.3 - תמיכה ב-BlackBerry Bridge המאפשרת חיבור למכשירי הסמארטפון של החברה באמצעות בלוטות', תמיכה בשיחות וידאו עם מכשירי BlackBerry PlayBook אחרים. גרסה 1.0.5 - תמיכה בשפות נוספות, רכישת תוכן בתוך אפליקציות, שיפורי טעינה, שיפור קליטת WiFi. גרסה 1.0.6 - עדכון אדובי פלאש לגרסה 10.3, עדכון אדובי אייר לגרסה 2.7. גרסה 1.0.7 - נוספו שיפורים ל-BlackBerry Bridge, נוספו שיפורי מולטימדיה, נוספה תמיכה בשפות נוספות, שופר חיבור ה-WiFi, נוספה אפשרות למצב טיסה, נוספה תמיכה באפליקציות שנוצרו דרך BlackBerry NDK. גרסה 1.0.8 - עדכון אדובי פלאש לגרסה 11.1, עדכון אדובי אייר לגרסה 3.1, עדכון תוכנת ה-WiFi והבלוטות', תיקוני בעיות. גרסה 2.0 - אפליקציית מייל מובנית, אפליקציית לוח שנה מובנית, אפליקציית אנשי קשר מובנית, תמיכה באפליקציות אנדרואיד 2.3, עיצוב מחודש לאפליקציית השיחות וידאו, שיפורים בדפדפן, שיפורים בחנות האפליקציות ה-BlackBerry World, אינטגרציה עם רשתות חברתיות כמו פייסבוק, טוויטר, לינקדאין, נוספה אפשרות PrintToGo, נוסף מנהל קבצים, נוספה חנות וידאו (לארצות הברית בלבד). גרסה 2.0.1 - תמיכה משופרת באפליקציות האנדרואיד, שיפורי דפדפן, שיפורים באפליקציית שיחות הווידאו, PIM ואפליקציית ה-BlackBerry Bridge. גרסה 2.1.0 (בטא) - שיפור התמיכה ב-HTML5, תמיכה במצב דיוקן לאפליקציות המייל, הלוח שנה ואנשי הקשר, שיפור תקיות, רכישות בתוך אפליקציות באמצעות BlackBerry Payment SDK. אתר האינטרנט הרשמי של BlackBerry Tablet OS
הלגונה הכחולה

הלגונה הכחולה (באנגלית: The Blue Lagoon) הוא סרט הרפתקאות רומנטי אמריקאי משנת 1980, בבימויו של רנדל קייזלר ובכיכובם של ברוק שילדס, כריסטופר אטקינס, ליאו מק'קרן וויליאם דניאלס. התסריט לסרט נכתב על ידי דאגלס דיי סטיוארט, אשר התבסס על רומן מאת הנרי דה ורה סטקפול באותו השם. את המוזיקה המקורית לסרט הלחין באזיל פולדאוריס ואת הצילום ביצע נסטור אלמנדרוס. הסרט מתאר את סיפורם של ילד וילדה צעירים, הננטשים על אי טרופי בדרום האוקיינוס השקט. ללא הנחיות או מגבלות מצד החברה, השניים מתאהבים זה בזו נוכח תחושות רגשיות עזות המתעוררות במקביל לשינויים פיזיים, כאשר הילדים מגיעים לגיל ההתבגרות. ברוק שילדס הייתה בת 14 בלבד בעת הצילומים, ובהמשך העידה בפני הקונגרס האמריקני כי נעשה שימוש בכפילת גוף בת 32 בשם קתי טראוט לצילומי כל סצנות העירום שלה. כמו כן, לאורך כל הסרט - בצילומים פרונטליים של שילדס, שדיה תמיד היו מכוסים בשיער ראשה הארוך, או בדרכים אחרות. נטען כי שערה של שילדס היה דבוק לשדיה במהלך סצנות רבות בהן הופיעה טופלס. בארצות הברית הסרט הוגבל לצפייה באולמות הקולנוע לגילאי 17 ומעלה. משנת 2021 הסרט זמין לצפייה בנטפליקס-ישראל, ומומלץ לצפייה מגיל 16 ומעלה. הסרט צולם בג'מייקה ובאי נאנויה לוו, שבארכיפלג יאסווה, פיג'י. בתחילת הסרט ספינה שהייתה בדרכה לסן פרנסיסקו שוקעת בלב ים והניצולים היחידים ממנה הם ספן זקן ושני ילדים קטנים שהם בני דודים - ילד בשם ריצ'רד וילדה בשם אמליין (אם). לאחר שהם נסחפים בים במשך מספר שעות הם מגיעים לבסוף לאי בודד טרופי בלב האוקיינוס השקט. הספן הזקן מלמד את הילדים את כל מה שהם צריכים לדעת כדי לשרוד בטבע. לאחר זמן מה הספן הזקן נפטר. מספר שנים לאחר מכן ריצ'רד לסטריינג' (מגולם על ידי כריסטופר אטקינס) ואמליין לסטריינג' (מגולמת על ידי ברוק שילדס) גדלו כבר והגיעו לגיל ההתבגרות. השניים מתחילים להתאהב ולחוות משיכה מינית זה לזו. בהמשך הסרט הם הופכים להורים ומגדלים באי את בנם. הסרט הצליח קופתית והיה לסרט התשיעי ברשימת שוברי הקופות של 1980 בארצות הברית וקנדה, על פי הכנסות של 58,853,106 דולר במדינות אלו. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט מחזיק בציון 11 (מתוך 100) בהתבסס על 18 ביקורות, אך באתר imdb הסרט מחזיק בציון 5.7 (מתוך 10) בהתבסס על מעל 50,000 ביקורות. לסרט הופקו שני סרטי המשך "בחזרה ללגונה הכחולה" ו"הלגונה הכחולה - התעוררות". ילד פרא מדיה וקבצים בנושא הלגונה הכחולה בוויקישיתוף "הלגונה הכחולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הלגונה הכחולה", באתר נטפליקס "הלגונה הכחולה", באתר AllMovie (באנגלית) "הלגונה הכחולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הלגונה הכחולה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הלגונה הכחולה", באתר Metacritic (באנגלית) "הלגונה הכחולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הלגונה הכחולה, קדימון הסרט באתר יוטיוב עדי בוסיבא, חלום כחול: 30 שנה ל"הלגונה הכחולה", באתר nrg‏, 16 ביוני 2010 The Blue Lagoon (DVD special edition) Released October 5, 1999 1980 DOMESTIC GROSSES, באתר Box Office Mojo "The Blue Lagoon‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
פרעה בפיג'מה

פרעה בפיג'מה באמצע הלילה הוא שיר ילדים היתולי מיצירתו של כוכב הילדים החרדי רבי אלתר, המתאר את הלעג של ילדי ישראל בליל יציאת מצרים כלפי פרעה. רבי אלתר סיפר, שאת ההשראה לשיר קיבל בביקורו ב"חדר" ירושלמי, שם המלמד המחיש לילדים את פרעה מסתובב בלילה עם גטקס. השיר מתאר את ההתרוצצות של פרעה לבוש בפיג'מה בליל יציאת מצרים, מיד אחרי מכת בכורות, כדי לחפש את משה ואהרון, ואת ילדי ישראל שלועגים לו מחלונות בתיהם ומכוונים אותו לכיוונים סותרים. המוטיב המרכזי של השיר הוא הלעג לפרעה, וההמחשה אשל היפוך היוצרות שהתרחש בליל יציאת מצרים, כאשר פרעה שהיה מושא העריצות והעביד את בני ישראל במשך מאות שנים הפך ללעג בידי ילדי ישראל. השיר הפך לנפוץ מאוד בציבור החרדי. גננות חרדיות נהגו ללמד את השיר לילדים לקראת חג הפסח או בשבוע של פרשת בא העוסקת ביציאת מצרים. מנגינת השיר היא ניגון לשמחת תורה וכן לתיקון ליל שבועות מישיבות ליטא על המילים "ברוך אלקינו שבראנו לכבודו" מתוך תפילת ובא לציון. מילות השיר מבוססות על דברי מכילתא דרבי ישמעאל לפסוק ”ויקרא למשה ולאהרן לילה” בקטע המתאר את מכת בכורות: ”מגיד שהיה פרעה מחזר ושואל בכל ארץ מצרים, היכן משה שרוי, היכן אהרן שרוי”. המדרש מתאר כי באותו לילה בני ישראל שיטו בפרעה ולא גילו לו היכן משה ואהרון גרים. וַיִּקְרָא לְמֹשֶׁה וּלְאַהֲרֹן. היה הולך וקורא בלילה בכל שוק ושוק ואומר היכן הוא משה והיכן הוא דר, והיו בניהם של ישראל משחקין בו, ואומרים לו פרעה להיכן אתה הולך, והוא אומר להם למשה אני מבקש, והם אומרים לו כאן הוא דר ומשחקים בו. עד שעמד עליו [א"ל פרעה] קוּמוּ צְּאוּ מִתּוֹךְ עַמִּי. — מדרש תנחומא (בובר) פרשת בא סימן יט פרעה בפיג'מה בביצוע ר' אלתר, באתר YouTube אדר ג': 'שלפינג נחת' מציגים את "פרעה בפיג'מה", באתר רדיו קול חי יונתן ריגלר, פרעה בפיג'מה באמצע מיאמי, קול פליי גיליון מס' 9 ניסן ה'תשפ"א, עמודים 56- 59 מוסף שבת קודש סוכות תשע"א, באתר אוצר החכמה ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ל"א מדרש אגדה (בובר) שמות פרשת בא סימן יט
עטרות אדר

עַטְרוֹת אַדָּר (גם עטרות או עטרות הארכי) הוא יישוב המוזכר בספר יהושע בגבול בין נחלת שבט בנימין לנחלת שבט אפרים. על פי המסופר בספר יהושע, היא נמצאה בגבול שבט בנימין ושבט אפרים: וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל לִבְנֵי יוֹסֵף... וְיָצָא מִבֵּית אֵל לוּזָה וְעָבַר אֶל גְּבוּל הָאַרְכִּי עֲטָרוֹת. — יהושע, ט"ז, א'–ב' וַיְהִי גְּבוּל בְּנֵי אֶפְרַיִם לְמִשְׁפְּחֹתָם, וַיְהִי גְּבוּל נַחֲלָתָם מִזְרָחָה עַטְרוֹת אַדָּר עַד בֵּית חוֹרֹן עֶלְיוֹן. — יהושע, ט"ז, ה' וַיַּעַל גּוֹרַל מַטֵּה בְנֵי בִנְיָמִן לְמִשְׁפְּחֹתָם וַיֵּצֵא גְּבוּל גּוֹרָלָם בֵּין בְּנֵי יְהוּדָה וּבֵין בְּנֵי יוֹסֵף... וְעָבַר מִשָּׁם הַגְּבוּל לוּזָה אֶל כֶּתֶף לוּזָה נֶגְבָּה הִיא בֵּית אֵל וְיָרַד הַגְּבוּל עַטְרוֹת אַדָּר עַל הָהָר אֲשֶׁר מִנֶּגֶב לְבֵית חֹרוֹן תַּחְתּוֹן. — יהושע, י"ח, י"א–י"ג הדעות חלוקות לגבי השם העיקרי של המקום. היו שטענו שהשם העיקרי הוא עטרות ארך, על שם הארכי, וש"עטרות אדר" הוא טעות שנבע מחילופי אותיות. אחרים טענו ששם המקום הוא "עטרות אדר" המתייחס למשפחת ארד של שבט בנימין, הנקרא על שם בנו של בלע בן בנימין, הנקרא בספר דברי הימים אַדָּר. תרגום יונתן מתרגם את תמר דבורה בשופטים, ד' ה': "עטרות דבורה". הירונימוס מזכיר את עטרות ומציין שהיא סמוכה לרמה. אוסביוס מקיסריה מציין שהיו שני מקומות בשם עטרות ליד ירושלים. עטרות הקדומה המוזכרת בספר יהושע מזוהה עם "ח'רבת עטארה" (או אלעטארה בנ"צ 170143) על תוואי נחל שכם מדרום לתל א-נצבה, המזוהה עם העיר המקראית מצפה. אולם, היו ששללו זיהוי זה בגלל שבמקום נמצאו ממצאים ארכאולוגיים רק מתקופות מאוחרות יותר. אלברכט אלט הציע לזהות את עטרות עם שם אחר של מצפה וייחס את שינוי השם למעבר העיר בין ממלכות ישראל ויהודה. פליקס-מרי אבל זיהה את עטרות בכפר עקב. יהודה אליצור מזהה את עטרות הקדומה בחרבת רדנה (בנ"צ 169146) כקילומטר מצפון לראמאללה. בחפירות שנערכו באתר זה נמצאו שרידי יישוב מהתקופה הישראלית לפי זיהוי זה, אמנם לא השתמר השם עטרות במקום העתיק אך נדידת שם קדום למרחק של ארבעה ק"מ (המרחק לחרבת עטארה) אינה מקרה נדיר. הוצע גם לזהותה בא-טירֶה מדרום מזרח ליישוב בית חורון תחתון, או בחרבת א-דריֶה מדרום מערב לו. מושב עטרות נקרא על שם היישוב הקדום. הערך: עטרות אדר, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א'-ב', תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמוד 696. יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמוד 53. יהודה אליצור, עמוס פרומקין (ע), גבולות נחלת אפרים- יהושע טז- יח, (באתר דעת), החברה להגנת הטבע, בית ספר שדה עפרה, תשל"ח זכריה קלאי, עטרות, עטרות הארכי, עטרות אדר, אנציקלופדיה מקראית, כרך ו', עמודים 167-168 ”וּבִנְיָמִן הוֹלִיד אֶת בֶּלַע בְּכֹרוֹ, אַשְׁבֵּל הַשֵּׁנִי וְאַחְרַח הַשְּׁלִישִׁי. נוֹחָה הָרְבִיעִי וְרָפָא הַחֲמִישִׁי. וַיִּהְיוּ בָנִים לְבָלַע – אַדָּר, וְגֵרָא וַאֲבִיהוּ.” (ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוקים א'–ג') גבולות נחלת אפרים, ע' פרומקין (עורך), החברה להגנת הטבע, בית ספר שדה עפרה, ירושלים תשל"ח, באתר דעת חדשות ארכאולוגיות, ל"א-ל"ב, רשות העתיקות ירושלים 1969 עמוד 14.
ציון אבן דנאן

הרב ציון אבן דנאן (תרע"א, 1910 - י' באב תש"ס, אוגוסט 2000) היה רב ודיין ואב בית דין ברבאט ובאוג'דא. נולד בפאס שבמרוקו. כיהן כדיין במשך 40 שנה, ישב על כיסא אביו הרב משה אבן דנאן, וסבו הרב שלמה אבן דנאן מחבר שו"ת 'אשר לשלמה' ו'ביקש שלמה'. היה הדיין האחרון בשושלת 23 דיינים במשפחה זאת. למד אצל רבו - הרב מאיר ישראל, ובגיל 35 קיבל סמיכה לדיינות. שימש כמוהל, שו"ב, וכיהן כספרא דדיינא בבית הדין הרבני שבפאס. בשנת ה'תש"ה מילא את מקום אביו בדיינות בית הדין. כיהן כראב"ד באוג'דה ולאחר תקופה עבר לכהן ברבאט. בגיל 76 יצא לגמלאות והתיישב בפריז. נקבר בהר המנוחות בירושלים. עיין בספר "זוכר ברית אבות" עמוד 212 מקור: ספר "אבן דנאן" - 1,000 שנות היסטוריה, שבהוצאת מכון 'בני יששכר' ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לי רדזיוויל

קרוליין לי בובייה קנפילד רדזיוויל רוס (באנגלית: Caroline Lee Bouvier Canfield Radziwill Ross;‏ 3 במרץ 1933 - 15 בפברואר 2019) הייתה אשת חברה אמריקאית, מנהלת יחסי ציבור ושחקנית. היא הייתה אחותה של הגברת הראשונה של ארצות הברית ג'קלין קנדי-אונאסיס, וגיסתו של נשיא ארצות הברית, ג'ון פ. קנדי. רדזיוויל נולדה בסאות'המפטון, לונג איילנד למשפחה ניו יורקית מן החברה הגבוהה. היא בתם השנייה של ג'ון ורנו בובייה השלישי (1891–1957) סוכן בורסה ממוצא צרפתי (אשר אבותיו עזבו את צרפת לאחר תבוסת נפוליאון), ואשתו ג'נט נורטון לי (1906–1989), בתו של נשיא בנק ממוצא אירי. כשהייתה בת שבע התגרשו הוריה, וזמן קצר לאחר מכן נישאה אמה בשנית לאיל ההון יו אושינקלוס, ומנישואין אלו נולדו לה אחות ואח למחצה. היא ואחותה, ז'קלין קנדי, גדלו איתם ביחד עם אימם ואביהם החורג. בשנות ה-60 ניסתה רדזיוויל ללא הצלחה לפתח קריירת משחק, היא הופיעה במחזה "סיפור פילדלפיה" ובסרט "לורה" ולאחר מכן פרשה. היא התלוותה לאחותה ג'קלין במהלך ביקוריה הממלכתיים כגברת הראשונה בהודו ובפקיסטן. רדזיוויל עבדה כמנהלת יחסי הציבור של המעצב האיטלקי ג'ורג'ו ארמני, ועסקה בין היתר בעיצוב פנים. ב-2008 זכתה בפרס לגיון הכבוד מטעם ממשלת צרפת על הדירות שעיצבה במנהטן ובפריז. רדזיוויל הייתה נשואה שלוש פעמים: בעלה הראשון מייקל טמפל קנפילד (1959–1953)-פרסומאי, בנה של הידוענית קיקי פרסטון, ולפי שמועות בנו הביולוגי של ג'ורג', דוכס קנט. בעלה השני סטניסלב אלברכט רדזיוויל (1959–1974), אציל פולני, בנו של יאנוש רדזיוויל ממשפחת רדזיוויל הידועה המקורבת אל המלוכה באירופה, מנישואין אלו נולד לה בן, אנתוני (קולנוען, נפטר מסרטן חודש לאחר מותו של בן דודו ג'ון קנדי ג'וניור) ובת, אנה קריסטינה. בעלה השלישי הרברט רוס (2001–1988), במאי וכוריאוגרף. הם התגרשו זמן קצר לפני מותו. בנוסף לנישואיה ניהלה גם קשר רומנטי עם המעצב ג'ורג'ו ארמני בזמן שעבדה עמו. נפטרה ב-15 בפברואר 2019. מדיה וקבצים בנושא לי רדזיוויל בוויקישיתוף לי רדזיוויל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לי רדזיוויל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איתי יעקב, נסיכה, אשת אופנה ואחותה של ג'קי קנדי: לי רדזיוויל הלכה לעולמה, 17 בפברואר 2019, באתר ynet לי רדזיוויל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פרס אנדי

"פרס אנדי" או "פרס אנדראה ברונפמן לאומנויות עכשוויות" הוענק בין השנים 2015-2006, לאומן ישראלי בתחומי הקרמיקה, הצורפות, הטקסטיל, עיצוב זכוכית או עיצוב אופנה. הפרס ניתן על ידי צ'ארלס ברונפמן במסגרת מוזיאון תל אביב לאמנות. הפרס כלל מענק של 50,000 ש"ח; תערוכה בליווי קטלוג במוזיאון תל אביב לאומנות. בנוסף, נרכשו שתי עבודות והוענקו למוזיאון תל אביב לאומנות ולמוזיאון ישראל, ירושלים. 2006 - הדס רוזנברג-ניר (קרמיקה) 2007 - איתי נוי (צורפות) 2008 - אסתר קנובל (צורפות) 2009 - עירית אבא (קרמיקה) 2010 - צורי גואטה (עיצוב טקסטיל) 2012 - שירלי בר-אמוץ (צורפות) 2013 - מיה מוצ'בסקי פרנס (קרמיקה) וגלי כנעני (עיצוב טקסטיל) שזכתה גם בפרס קרן אדמונד דה רוטשילד לעיצוב ב-2022 2014 - עתי חן (צורפות) 2015 - ורד קמינסקי (צורפות) לי דניאל, הזוכים בפרס אדמונד דה רוטשילד לשנת 2022, באתר ynet, 11 בינואר 2023
קוריטיבה (כדורגל)

מועדון כדור רגל קוֹריטיבה (פורטוגזית: Coritiba Foot Ball Club) הוא מועדון כדורגל מהעיר קוּריטיבה שבמדינת פרנה, ברזיל. קבוצת קוריטיבה היא אחת משתי קבוצות הכדורגל הגדולות במדינת פרנה, לצד אתלטיקו פרנאאנסה. קוריטיבה נוסד בשנת 1909 על ידי מהגרים גרמנים והוא בין הקבוצות הוותיקות בברזיל והוותיקה במדינת פרנה. היא מונה 38 זכיות באליפות פרנה, יותר מאילו של כל יריבותיה גם יחד. ליגת העל הברזילאית: 1985. אליפות פרנה - מקום ראשון 38 פעמים. הגביע הברזילאי: סגנות - 2011, 2012. ברזיל אדריאנו קלארו ברזיל דירסאו ברזיל ראפיניה מדיה וקבצים בנושא קוריטיבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוריטיבה (בפורטוגזית, בגרמנית, בספרדית, באנגלית ובאיטלקית) קוריטיבה, ברשת החברתית פייסבוק קוריטיבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דולז'

דולז' (ברומנית: Dolj) הוא מחוז בדרום רומניה באזור אולטניה. בירת המחוז היא העיר קראיובה וסימונו הוא DJ. מחוז דולז' נמצא בדרומה של אולטניה, באזור פורה במיוחד, הודות לתנאי אקלים וקרקע המבורכים. שטח המחוז הוא כ-7,414 קילומטרים רבועים. דולז' נמצא בדרום מערבה של רומניה, ונחצה על ידי החלק התחתון של הנהר ז'יו, ממנו נובע גם שמו - ממקור סלאבי - דולז', שמשמעותו - הז'יו התחתון או מורד הז'יו. שטח המחוז משתרע בין 43°43' ו-44°42' רוחב צפוני, ובין 22° 50' ו-24° 16' אורך מזרחי. מחוז אולט במזרח מחוז מחדינצי במערב מחוז גורז' ומחוז ולצ'אה בצפון בולגריה בדרום - מחוז וידין בדרום מערב, מחוז מונטנה ומחוז וראצה בדרום בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 660,544 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 89/קמ"ר. רומנים - 96% צוענים - 3% אחרים - 1% מועצת מחוז דולז', שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-36 חברים ("יועצים"). ההרכב הפוליטי של מועצת המחוז הוא כלהלן: המחוז מחולק ל-3 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 4 ערים ו-104 כפרים גדולים (קומונות): בלשטי - Băilești קאלאפאט קראיובה בקט - Bechet דבולני - Dăbuleni פיליאשי - Filiași סגרסיאה - Segarcea בקראיובה, בירת המחוז, יש תעשיות מכונות, מתכות וכימיות. טקסטיל, מוצרי עור, מוצרי עץ וחומרי בניין מיוצרים בקראיובה ובכמה עיירות קטנות יותר, כולל טרגו ג'יו, פיליאיי ואילניה. שדה פחם מעובד בפטרואני, ומפעל הידרואלקטרי פועל בנהר ג'יו שליד קראיובה. אתר האינטרנט הרשמי של דולז' דולז', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, Dolj, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוגלית

האם התכוונתם ל... רוגלית (מושב) – מושב שהיה באזור בית שמש, עכשיו - נווה מיכאל אנדרטה לזכר יהודי צרפת – אנדרטה הנמצאת ביער רוגלית ומכונה "אנדרטת רוגלית" רוגלית – גפן השרועה קרוב לקרקע
סרטים (אתר אינטרנט)

סרטים או Sratim הוא אתר אינטרנט המכיל מסד נתונים מקוון של מידע בעברית על סרטים, בתי קולנוע בישראל, סדרות, שחקני קולנוע, צוותי הפקה ותוכניות טלוויזיה. המידע על הכותרים השונים כולל את שמות השחקנים, הבמאי, תקציר עלילה, פרטי הפסקול, ביקורות וקישורים לסרטים נוספים. באתר ישנם גם דפים על שחקנים, במאים ותסריטאים, המפרטים את הפילמוגרפיה שלהם ולעיתים גם פרטים ביוגרפיים. האתר מציע חדשות ועדכונים בנושאים כגון: קולנוע ורכילות, ביקורות של גולשים לסרטים וסדרות, וקהילת פורומים רחבה. כדי לקחת חלק ולקבל גישה מלאה לכל תוכני האתר יש להירשם אליו בחינם או להתחבר באמצעות פייסבוק.[דרושה הבהרה] אתר סרטים התחיל את פועלו בשם "דונקי" (ובכתובת: www.Donkey.co.il), בשנת 2002. לאחר תקופה של 5 שנים בהם האתר צבר תאוצה וקהילת הסרטים באתר דונקי גדלה עד כדי יותר מ-200 אלף גולשים רשומים, התקבלה ההחלטה לשנות את שמו ולפקס את המידע בו לסרטים וסדרות. אתר סרטים החל את פעילותו בשנת 2007 וכלל ביקורות של גולשים על סרטים שהוקרנו בבתי הקולנוע השונים בישראל. באוקטובר 2010 עבר האתר ריענון עיצובי, ונוספו לו חדשות על סרטים אשר מגיעים לקולנוע בקרוב או מוקרנים כבר, חדשות רכילות ועדכונים יומיים לאתר אשר נכתבים על ידי צוות האתר, ומדור בתי קולנוע אשר מציג זמני הקרנות לסרטים המוקרנים בבתי הקולנוע בישראל. בנובמבר 2023 ולאחר פיתוח של יותר משלוש שנים הושק האתר החדש. האתר הוא האתר היחידי בישראל המכיל את כל ההקרנות מבתי הקולנוע הגדולים באתר אחד, סינמה סיטי, רב-חן, פלאנט, הוט סינמה ומובילנד. סרט (אתר אינטרנט) אתר האינטרנט הרשמי של סרטים
רסיפה (כדורגל)

ספורט קלוב רסיפה (במקור: Sport Club do Recife) הוא מועדון ספורט וקבוצת כדורגל מהעיר רסיפה שבמדינת פרנמבוקו, ברזיל. קבוצת ספורט היא אחת קבוצות הכדורגל הגדולות במדינת פרנמבוקו, לצד נאוטיקו, סנטה קרוז ואמריקה רסיפה. לספורט המספר הרב ביותר של זכיות באליפות פרנמבוקו (39) והיא הקבוצה היחידה באזורי הצפון והצפון-מזרח של ברזיל אשר זכתה בגביע הברזילאי (2008). היא גם אחת משתי הקבוצות היחידות (לצד באהיה) מהאזורים הללו אשר זכתה בליגת העל הברזילאית. זכייתה של ספורט בליגת העל ב-1987 הייתה שנויה במחלוקת בגלל משבר הקופה אוניאו, בו פלמנגו ואינטרנסיונל סירבו לשחק בטורניר הגמר כפי שדרשה קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. בשנת 2012 החליטה הקונפדרציה לחלק את תואר אלופת 1987 בין ספורט ופלמנגו. ליגת העל הברזילאית: 1987. הגביע הברזילאי - 2008. אליפות פרנמבוקו - מקום ראשון 39 פעמים. ברזיל ואוה ברזיל אדמיר ברזיל ז'וניניו ברזיל אמרסון לאאו ברזיל מאנגה ברזיל מרסליניו פראיבה מדיה וקבצים בנושא רסיפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רסיפה (בפורטוגזית) רסיפה, ברשת החברתית פייסבוק רסיפה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רסיפה, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס הוז לספורט

פרס דב הוז לספורט הוא פרס המוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו, בהתאם להחלטת מועצת העיר, החל מה-26 בינואר 1941 להעניק פרס על שמו של דב הוז שהיה מראשי תנועת העבודה, ממייסדי ארגון "ההגנה" ומחלוצי הטיס העברי בארץ ישראל ובמהלך כהונת כסגן ראש עיריית תל אביב נספה בתאונת דרכים. הפרס מוענק במטרה לטפח, לעודד ולשכלל את הספורט בישראל על כל ענפיו. הפרס ניתן ליחיד או ארגון או תנועת ספורט על הישגים ספורטיביים בענפי ספורט, הכוללים את ענף חינוך לתעופה ושחמט. ולמחברים העוסקים בתחום הדרכת הספורט ולחיבורים בנושא בשפה העברית. ועדת השופטים לפרס מורכבת מחמישה שופטים: שניים מטעם עיריית תל אביב, אחד מטעם התאחדות הספורט ואחד מטעם בתי הספר לחינוך בישראל. בנוסף, יושב בוועדה מנהל פרסי העירייה, אך הוא אינו בעל זכות הצבעה. אתר האינטרנט הרשמי של פרס הוז לספורט רשימת הזוכים בפרס(הקישור אינו פעיל), נכון ל-2012 "פרס דב הוז" לרחל בן-צבי וא. מיכאלי, דבר, 19 בדצמבר 1960.
בית ילין (מוצא)

בית יהושע ילין, המוכר בקיצור כבית ילין, הוא הבית הראשון שנבנה על ידי יהודים בעמק מוצא. לימים קמה לצידו המושבה מוצא הסמוכה לירושלים. כיום הוא משמש כמרכז מבקרים וסיורים לתולדות ההתיישבות במוצא ובסביבתה. בית ילין ניצב בלב נחלה חקלאית על הדרך מירושלים מערבה לכיוון השפלה ומישור החוף, סמוך למקום בו שכן הכפר הערבי קאלוניה. הקרקע נרכשה בשנת 1860 מערביי הכפר על ידי דוד טביא ילין (אביו של יהושע ילין), שעלה לארץ מלומז'ה שבפולין ב-1834, ושאול יהודה, בנו של הרב הגביר שלמה יחזקאל יהודה, שעלה לארץ ב-1857 מבגדאד שבעיראק. זו הייתה רכישת קרקע בארץ ישראל שנבעה מהחזון ומהתשוקה לחדש את ההתיישבות היהודית בה לאחר שנות הגלות. קניית קרקע זו הייתה הרכישה הפרטית הראשונה שנעשתה בארץ ישראל בתקופת השלטון העות'מאני, והייתה המשך למהלך "היציאה מהחומות" שיצר מהפכה בתולדות היישוב בארץ ישראל. המעשה התאפשר לאחר נישואי יהושע בן ה-13, בנו של דוד טביא, לשרח בת ה-12, בתו של שלמה יחזקאל יהודה, שהיה באותן שנים עשיר מאוד. נישואים אלו היוו מעשה פורץ-דרך באותם ימים, בשל העובדה שאשכנזים וספרדים בירושלים של היישוב הישן לא נהגו להינשא אלה לאלה. בשטח הנחלה מצא ילין שרידי מבנה ביזנטי עתיק, ובתרל"א (1871) הוא בנה עליו קומה נוספת ושיפץ אותו לשימוש כחאן דרכים לעוברים בדרך יפו–ירושלים. זה היה המבנה היהודי הראשון בעת החדשה באזור זה. הבית (בית הכנסת העתיק מוצא) משמש כבית כנסת לתושבי האזור הפועל בימי שישי ושבת, ובשאר ימות השבוע משמש כחלק ממרכז המבקרים. בשנת תר"ן (1890) בנה יהושע ילין מאחורי מבנה החאן את ביתו הפרטי, בו התגורר עם אשתו שרח. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 עודד ילין גופי התיישבות והתארגנויות שונות לרכישת קרקעות נוספות באזור. ארגון "בני ברית" רכש חלק מהקרקעות באזור לשם הקמת מושבה יהודית, ובשנת 1894 הגיעו ארבע משפחות ראשונות להתיישב במקום והקימו בו מושבה חקלאית. יהושע ילין התגורר בבית במוצא עד שלהי מלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן ננטש הבית, נזנח והפך חורבה. בשנת 2006, לאחר שנים שבהן עמד הבית נטוש וחרב, תרמה משפחת ילין את המבנה ואת הנחלה שסביבו לשם שיקומו והפעלתו כמרכז מורשת והנחלת ערכי החלוציות. בתרומת משפחת ילין ובתרומה נכבדה של לאונרד כאהן מארצות הברית בעזרת קק"ל, שיקמה המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל את הבית, ובעיקר את מרתפו שחרב לגמרי. המבנה כולל שלושה חדרים, חדר נוסף על הגג, חלל תת-קרקעי גדול ששימש כרפת, ולידו באר מים. בקיץ 2013 התבצעה במקום חפירה ארכאולוגית שבה נחשף המרתף אשר התגלה כאולם רחב ממדים מהתקופה הצלבנית. חלק זה של הבית אינו פתוח לציבור. בית ילין משמש מאז מרכז מבקרים היסטורי, הפתוח לקבוצות וליחידים לביקורים ולסיורים. במקום מוצגת תערוכת קבע הכוללת סרטון קצר על תולדותיו, ומתקיימות בו פעילויות שונות. יהושע ילין, זיכרונות לבן ירושלים, ירושלים, תרפ"ד מהדורה מצולמת - הוצאת אריאל ירושלים, ירושלים 1991 רונית קרק, ההתיישבות היהודית במוצא בשנים 1860-1925 בתוך: ירושלים וארץ ישראל, הוצאת אריאל, ינואר 1990, עמ' 68-70 מאיר ברוזה, מוצא - סיפורם של המתנחלים בהר בתוך: מו"ל הוצאת משרד הביטחון, סיפורי מושבות, 1996 מוצא- סיפור ארץ ישראלי- מאיר וצורי ברוזה. הוצאת כנה.1994 רבקה אלפר, המתנחלים בהר, ירושלים: הוצאת אריאל, 2000 מדיה וקבצים בנושא בית ילין בוויקישיתוף בית ילין במוצא, באתר המועצה לשימור אתרים בית ילין במוצא באתר תיירות ירושלים סיפורו של בית הכנסת שהיה החאן והיה בית הספר במוצא. רון פז , ‏יש מוצא להצלת בית ילין, באתר גלובס, 10 בדצמבר 2006
אי-תלות

האם התכוונתם ל... אי תלות (הסתברות) – בהסתברות, בין מאורעות הסתברותיים או משתנים מקריים אי-תלות אלגברית – מושג במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה קומוטטיבית אי-תלות באפשרויות לא רלוונטיות – בתורת המשחקים, תכונה שניתן לדרוש מפונקציית רווחה חברתית אי-תלות ברקע – תנאי בפיזיקה תאורטית, המחייב את המשוואות המגדירות של התיאוריה להיות בלתי תלויות בצורתו בפועל של המרחב ובערך השדות השונים בתוך המרחב תלות