יהודה זרחיה אזולאי

יהודה זרחיה אזולאי היה חכם מרוקאי בן המאה ה-19, שעלה לירושלים ויצא בשליחותה מספר פעמים כשד"ר. כן היה אספן ומדפיס ומגיה של כתבים רבניים. החזיק ברשותו כתבי יד וספרים רבים ואף עסק בהדפסה של כמה מהם, ובראשם את ספריית החיד"א. על פי הקדמה שכתב אזולאי לשו"ת הרדב"ז, נולד לרב משה בן הרב דוד. לפי מסורת בני המשפחה אמו הייתה בתו של אחת מבני החיד"א. יחוס זה לא התקבל על ידי יעקב משה טולידאנו. גם החוקר מאיר בניהו לא קיבל ייחוס זה, בהסתמך על דבריו של טולידאנו. גדל והתחנך בעיר מוגדור שבמרוקו. בשנת ה'תקע"ב (1812) קיבל המלצות מחכמי עירו ומחכמי מרקש וג'יברלטר לסייע לו לממש את שאיפתו לעלות ולהשתקע בארץ ישראל, והוא קיבל על עצמו לנסוע לארץ ישראל בלבד בתמורה לסיוע מנדיבי מרקש. בהיותו בקהיר קיבל על עצמו תפקיד למשך שנה בקהילה, אך התחרט כעבור כחצי שנה עקב שבועתו ועזב את התפקיד. בספר קנין הגוף נאמא כי בשהותו במצרים בשנת ה'תקע"ה (1815) אירס אשה בשם חנה ברכה, וגירשה ולעת כתיבת הגט סיפר שבהיותו בערי אדום הוסיף לעצמו את השם 'זרחיה', "יען שבערי אדום שונאים את השם יהודה" ומאז חתם בשם יהודה זרחיה. באלול ה'תקע"ד (1814) יצא מירושלים בשליחות עצמו לאסוף כספים. חכמי העיר כתבו בהמלצתם כי הוא ניסה בכל כוחו להשתקע בירושלים ולישא שם אישה וכי הדבר לא הסתייע בידו, בשנת ה'תקע"ו (1816) שהה באיזמיר. באותה שנה הגיע לתוניס ושם הוא כתב תשובה הלכתית בנושא ספק ממזר. חכמי המקום כתבו לו הסכמה לשו"ת רדב"ז חלק חמישי שאותו הגיה. בשנת ה'תקע"ח (1818) הגיע לליבורנו והדפיס שם מכתב יד את שו"ת הרדב"ז חלק שישי בתוספות הגהותיו הרבות, כשבסוף הכרך הוא הדפיס את שו"ת מן השמים ותשובה הלכתית בעניין גט מעושה. הוא רכש בליבורנו מספר כתבי יד. בשנת התקפ"ו היה בצפת. בשנת ה'תקפ"ז (1827) הוא קבל המלצה מחכמי ירושלים להדפיס את פירושי רבי שלמה סיריליו לתלמוד ירושלמי. נשא לאישה את לאה יפה ממשפחה מיוחסת בקהילה האשכנזית בחברון ממנה נולד לו בנו הגדול רבי חיים יוסף דוד אזולאי מחכמי חב"ד בחברון. בשנת ה'תק"ץ (1830) יצא כשד"ר בשליחות כולל הספרדים בירושלים למרוקו. באייר תקצ"ד, בעודו במרוקו, נפטרה אשתו באיסטנבול עקב מגפה. הרב אזולאי שב לירושלים, אך יצא ממנה בשנית בשליחות למרוקו בטבת התקצ"ה. בחשוון ה'תקצ"ט נשא לאשה באיסטנבול את שרה בת רבי ירוחם הכהן. בשנה זו היה גם בטריאסטה, אייזנשטט, מטרסדורף וקרמנד שבאימפריה האוסטרית. הוא החל להדפיס את פירוש רבי שלמה סיריליו על התלמוד הירושלמי בווינה, אך ההדפסה נעצרה לאחר שני גליונות. לאחר שנת ה'ת"ר (1840) הביא לדפוס בסלוניקי את פירושי רבי יעקב בירב על משנה תורה לרמב"ם, אך גם ממנו נדפס רק גיליון אחד. בשנת ה'תר"ב היה בליבורנו. בשנת ה'תר"ג (1843) הוא שב לארץ והתגורר בחברון. בשנת ה'תר"ח (1843) היה בצפון אפריקה, בפאס ובג'יברלטר. נשא אישה נוספת בשם רחל ונולד לו ממנה בן בשם חזקיהו. בשנת ה'תרט"ו (1856) הוא נמצא באלג'יר ונמצא גם ובשנת ה'תרכ"ח (1868) נמצא באוראן. בסוף ימיו שב לארץ ישראל, וחלה בה. עד לפטירתו בכ' באב ה'תר"ל (1870). נקבר בבית הקברות בכפר יאסיף. יעקב משה טולידאנו, תעודות לתולדות ר' יהודה זרחיה אזולאי, ירושלים שנה ג, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"א, עמ' קמא, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 718 - 720, מוסד הרב קוק, ירושלים, תשי"א. שלמה מ. ד. וועאקנין, תולדות רבי יהודה זרחיה אזולאי זצ"ל, עץ חיים טז, טבת תשע"ב, עמ' מט–ע, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) א. וינגרטן תפארת בנים אבותם באתר פורום לתורה רבי יעקב משה טולידאנו, אוצר גנזים, מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"כ, אגרת סא, באתר היברובוקס יהודה זרחיה אזולאי (1794-1870), דף שער בספרייה הלאומית ארכיון יהודה זרחיה אזולאי, בספרייה הלאומית עיתון החבצלת, 1870 בית צדיקים יעמוד ראחמיסטריווקא ח"ב, עמ' רמ"ז מאיר בניהו, "רבי חיים יוסף דוד אזולאי", מכון בן-צבי ומוסד הרב קוק, ירושלים תשי"ט עמוד תקא הערה 41 יעקב משה טולידאנו, תעודות לתולדות ר' יהודה זרחיה אזולאי, ירושלים שנה ג, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"א, עמ' קמא, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) שלמה מ. ד. וועאקנין, תולדות רבי יהודה זרחיה אזולאי זצ"ל, עץ חיים טז, טבת תשע"ב, עמ' מט–ע, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) נתן עמרם, קנין הגוף, ליורנו, 1830, עמ' י"ז