laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוהאן וילהלם קורנליוס פון קניגסלב

יוהאן וילהלם קורנליוס פון קניגסלב (בגרמנית: Johann Wilhelm Cornelius von Königslöw;‏ 16 במרץ 1745, המבורג – 14 במאי 1833, ליבק) היה נגן עוגב ומלחין גרמני, שפעל מעל חמישים שנה בכנסיית "מריינקירכה" בליבק. כמנהל הקונצרטים "ערביות מוזיקליות" בליבק תרם לקידום ז'אנר האורטוריה. בילדותו בהמבורג למד קניגסלב נגינה בפסנתר ופיתוח קול אצל אביו, יוהאן כריסטוף בורכארד פון קניגסלב. בשנת 1758 הביא אותו אדולף קארל קונצן, נגן העוגב של מריינקירכה, כדי שילמד ויופיע כנער סופרן ("דיסקנטיסט" לפי המושגים של אז) בכנסייה, לרבות ב"ערביות המוזיקליות" (Abendmusiken). קניגסלב היה תלמידו של קונצן להלחנה, נגינה בעוגב ובכינור. בשנת 1772 לקה קונצן באירוע מוחי ובהמשך לכך התמנה קניגסלב לסגנו ומחליפו. אחרי פטירת מורו בשנת 1781 ירש קניגסלב, באישור מועצת העיר ליבק, את תפקידו כנגן עוגב ומנהל המוזיקה ("ורקמייסטר") של הכנסייה. קניגסלב ארגן לראשונה בליבק קונצרטים על טהרת המוזיקה לעוגב. כמו כן המשיך בניהול הקונצרטים השנתיים, הקרויים "ערביות מוזיקליות" (Abendmusiken) שהתקיימו בימי א' בסביבות חג השילוש הקדוש ולפני חג הפסחא במריינקירכה. קונצרטים אלה היו מבוססים על אורטוריות כנסייתיות, שכותבי הלברית להן היו, בין היתר, אחדים מנכבדי העיר. ערביות מוזיקליות התנהלו כסדרן עד לכיבוש הצרפתי בליבק בשנת 1810. בעשור הראשון של המאה ה-19 לא כלל הרפרטואר של קונצרטים אלה קטעי מוזיקה מקוריים חדשים, אלא יצירות ישנות או זרות בלבד. בימי שישי קדמו להם חזרות כלליות בנוכחות קהל. אחרי פרישת הקנטור יוהאן הרמן שנובל לגמלאות בשנת 1801 התמנה קניגסלב גם למנהל מוזיקלי של העיר. מעבר להתחייבויות אלה, קיבל עליו קניגסלב לארגן סדרת קונצרטים לחובבי המוזיקה וקונצרטים לימי החורף. בנוסף למוזיקאים מקצועיים, שקיבלו את שכרם מעיריית ליבק, נעזר קניגסלב גם במוזיקאים חובבים. לצורך השתלמות בביצוע אורטוריות של מלחינים ידועים כמו הנדל, היידן ואחרים ומוזיקה קולית אחרת, הקים קניגסלב מכון לפיתוח קול. תחת ניצוחו בוצעו בליבק "משיח" מאת הנדל בשנת 1791, האורטוריה "בריאת העולם" מאת היידן ב-1802 ובשנת 1804 האורטוריה "העונות" של אותו המלחין. אורטוריות "הכתרתו של דוד" Davids Thronbesteigung ‏(1785, ליבק). ביצועה ב"ערבית מוזיקלית" כלל ציטוט קטעי המקהלה "הללויה" ו"אמן" מהאורטוריה "המשיח" מאת הנדל. "יוסף" (1784, סנט פטרבורג) "Der gebor'ne Weltheiland" - אורטוריה לחג המולד,‏ (1788) (פרסומי הספרייה של העיר ליבק 2003 ) כלל גם ציטוט קטעי המקהלה Uns ist ein Kind geborn ו-Ehre sei Gott מ"המשיח" של הנדל. Die Rettung des Kindes Mose ("הצלת הילד משה") "קינת דוד על החרמון" (Davids Klage am Hermon;‏ 1793) (פרסומי הספרייה של העיר ליבק 2006) מוזיקה לעוגב מבוא ופוגה ברה ומבוא ופוגה בדו לשני עוגבים - ב"ספר העוגב של ליבק" (Lübecker Orgelbuch; פורסם ב-2000) מבוא ופוגה בדו מז'ור ומבוא ופוגה בפה מז'ור (פורסם ב-2003) מדיה וקבצים בנושא יוהאן וילהלם קורנליוס פון קניגסלב בוויקישיתוף יוהאן וילהלם קורנליוס פון קניגסלב, באתר AllMusic (באנגלית) מידע על קניגסלב בקטלוג הספרייה הלאומית הגרמנית - Howard E. Smither - A History of the Oratorio The Oratorio in the nineteenth and the twentieth centuries University of North Carolina Press, 2000 vol,4
פשוט נהדרת

פשוט נהדרת (באנגלית: Absolutely Fabulous, לעיתים גם Ab Fab) היא קומדיית מצבים בריטית, ששודרה ברשת הטלוויזיה BBC בין 1992 ל-1996, בין 2001 ל-2004 ואילך, עד ל-2012 לסירוגין, בפרקים מיוחדים. הדמות הראשית בסדרה היא אדינה מונסון (בגילומה של ג'ניפר סונדרס, שגם הגתה וכתבה אותה), אשת יחסי ציבור בשנות ה-40 לחייה, שמקדישה את מרבית זמנה לניסיונות להיות אופנתית ומעודכנת, ומתנהגת כאילו היא עדיין בשנות ה-20 לחייה. אדינה חיה לצד בתה, ספרון (ג'וליה סוואלה), חנונית ציניקנית בעלת אופי בוגר ואחראי משל אמה. חברתה הקרובה של אדינה, פטסי סטון (ג'ואנה לאמלי), היא עורכת מגזין אופנה בעלת חיבה יתרה לאלכוהול, שמנסה לחיות את נעוריה באופן מוקצן אף יותר מאשר אדינה. דמות בולטת נוספת בסדרה היא אמה השמרנית של אדינה (ג'ון ויטפילד). הסדרה שודרה במשך שלוש עונות, בין 1992 ל-1995. ב-1996 לא שודרה עונה מלאה, אלא סרט טלוויזיה בן שני חלקים, בשם "The Last Shout" ("הצעקה האחרונה"). ב-2001 הוחל בשידורן של שתי עונות נוספות, שאף הן כללו סרט טלוויזיה אחד, "Absolutely Fabulous in New York" ("פשוט נהדרת בניו יורק"), שמאוחר יותר שונה שמו ל-"Gay". ב-2004 וב-2005 שודרו שני פרקי ספיישל. בסך הכול כללה הסדרה לאורך כל עונותיה 40 פרקים. הסדרה שודרה במדינות שונות בעולם, בהן אירלנד, אסטוניה, ארצות הברית, בלגיה, ברזיל, גרמניה, הולנד, ישראל, מקדוניה, סרביה, פולין, פורטוגל, צרפת, קנדה ושוודיה. בצרפת הופקה ב-2001 גם גרסה מקומית של הסדרה, בכיכובן של ז'וזיאן בלסקו ונטלי ביי. ב-2009 שודר גם פיילוט אמריקאי ברשת פוקס, בכיכובן של קתרין האן וקריסטן ג'ונסון, אך הרשת החליטה שלא להמשיך בהפקת הסדרה. לאורך השנים זכתה הסדרה בפרסים הן בממלכה המאוחדת והן מחוצה לה. ב-1993 הוענק לה פרס באפט"א בקטגוריית הסדרה הקומית הטובה ביותר וב-1994 זכה הפרק "Hospital" בפרס אמי הבין-לאומי. ג'ואנה לאמלי זכתה ב-1993 וב-1995 בפרס באפט"א בקטגוריית ההופעה הקומית הטובה ביותר, וכן בפרס הקומדיה הבריטית לשנת 1993 בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. התסריט זיכה את ג'ניפר סונדרס בפרס גילדת התסריטאים הבריטית לשנת 1993 בקטגוריית קומדיות המצבים. ב-25 בדצמבר 2011 חזרה הסדרה לחיים כחלק מספיישל של שלושה פרקים. הפרק השני שודר ב-1 בינואר 2012, והפרק השלישי שודר במהלך משחקי האולימפיאדה שהתקיימו בלונדון. בשנת 2016, יצא לאקרנים סרט המשך לסדרה. אתר האינטרנט הרשמי של פשוט נהדרת (באנגלית) "פשוט נהדרת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פשוט נהדרת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פשוט נהדרת", באתר Metacritic (באנגלית) "פשוט נהדרת", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "פשוט נהדרת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פשוט נהדרת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלסנדרה סטנלי, הניו יורק טיימס, "פשוט נהדרת", למרות המיתון, באתר TheMarker‏, 23 בינואר 2012 "פשוט נהדרת: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
דומיניקה במשחקים האולימפיים

דומיניקה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996). עד כה, התחרו ספורטאים מטעמה רק בענפי האתלטיקה והשחייה. את ההישג הגבוה ביותר רשם ז'רום רומן, שהעפיל לגמר הקפיצה המשולשת באטלנטה, וסיים במקום ה-12. השתתפותה הראשונה באולימפיאדת חורף הייתה באולימפיאדת סוצ'י (2014). באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט 2024 זכתה האתלטית תיאה נואליבה לפונד (באנגלית: Thea Noeliva LaFond, במדליית זהב בקפיצה משולשת. דומיניקה במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא דומיניקה במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי של דומיניקה
טומאת גולל ודופק

בהלכות טומאה וטהרה, גולל ודופק הם שני חפצים הקשורים לקבורת מת, והם מטמאים אדם בטומאת אב הטומאה, מסיבה זו הם נחשבים לאבי אבות הטומאה. בתורה כתוב וְכֹל אֲשֶׁר יִגַּע עַל פְּנֵי הַשָּׂדֶה בַּחֲלַל חֶרֶב אוֹ בְמֵת אוֹ בְעֶצֶם אָדָם אוֹ בְקָבֶר יִטְמָא שִׁבְעַת יָמִים — ספר במדבר, פרק י"ט, פסוק ט"ז . לפי רבי עקיבא, המילים "וְכֹל אֲשֶׁר יִגַּע עַל פְּנֵי הַשָּׂדֶה" מיותרות לכאורה, שהרי התורה פירטה בפסוק את כל מיני הטומאות הקשורות לטומאת מת: קבר, טומאת הנגרמת על ידי נגיעה במת או באחד מאבריו, וטומאת כלי מתכת הנלמדת מ"חרב". המילים "על פני השדה" מלמדים כי קיימת טומאה נוספת הקשורה לטומאת מת, והיא טומאת גולל ודופק. רבי ישמעאל, חלוק על רבי עקיבא, ולפיו הפסוק בא ללמד הלכה אחרת שקשורה לטומאת מת, למעט עובר מת, שאינו מטמא כל עוד שהוא במעי אמו, מכיוון שכתוב "על פני השדה" שמשמע שמדובר בטומאה גלויה ולא בטומאה כזו שאיננה גלויה. טומאת גולל ודופק, לדבריו, אינה פסוק מפורש, אלא הלכה למשה מסיני. הראשונים נחלקו מהו גולל ומהו ודופק. לפי רש"י גולל הוא כיסוי הארון של המת, ודופק הוא דף של עץ שמניחים בצד הארון. כך סוברים גם בעלי התוספות במסכת ברכות שמוסיפים שרק הצד החיצון של הדופק - במקרה זה הארון - מטמא. לעומת זאת, בעלי התוספות במסכת שבת אינם מסכימים עם פירוש רש"י, והם מפרשים שהגולל היא מצבה - ”אבן גדולה שעל ארונו של מת שקורין מצבה וגוללין אותה שם הקרובים לסימן”. התוספות מביאים מספר ראיות לדבריהם, האחת - כי הלשון גולל נופל באבן כאמור: "וגללו את האבן". ראיה נוספת, מהלשון "על פני השדה" שמשמע שמדובר בדבר גלוי כמו מצבה, ולא בדבר שמונח בתוך הקבר - ארון המת. דופק, לשיטת התוספות, הן שתי אבנים שנותנים אחת לראשו ואחת לרגליו לסימן. בנוסף נחלקו הראשונים, מה דינם של גולל ודופק לאחר שסיימו את תפקידם, ואינם משמשים למת. לפי רש"י גם במקרה זה הם טמאים וכן דעת הרשב"א, שמסביר זאת בכך שהפסוק כולל טומאה זו וטומאת חרב שנגעה במת בבת אחת, וכמו שחרב מטמאת אדם גם לאחר שנגעה במת, כך גם גולל ודופק. רבי מאיר שפירא מעיר כי טעם זה הוא דווקא לפי רבי עקיבא, אבל לפי רבי ישמעאל שנלמד מהלכה למשה מסיני, ייתכן שהגולל ודופק אינו מטמא לאחר שהפסיק לשמש בתפקידו. אבל דעת הרמב"ם היא שלאחר שפירש הגולל והדופק מתפקידו, אין הוא מטמא עוד. האנציקלופדיה התלמודית, כרך חמישי "גולל ודופק" הערך "גולל ודופק", באתר ויקישיבה מתוך הספר "אנציקלופדיה תורנית מרוכזת" רבי מאיר שפירא, פלפול בדין גולל ודופק בספר "זיכרון מאיר" אתר hebrewbooks כל זמן שראשו במעי אמו הוא נחשב כעובר. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ע"ב, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ט, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ב, עמוד ב'. ספר בראשית, פרק כ"ט תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ט"ו, עמוד א' שו"ת הרשב"א סימן תע"ו ראו קישור ב"קישורים חיצוניים" משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות טומאת מת, פרק ו', הלכה ד'.
ג'נוסייד (סרט)

ג'נוסייד (באנגלית: Genocide) הוא סרט תיעודי משנת 1982 של הבמאי ארנולד שוורצמן אודות שואת יהודי אירופה במלחמת העולם השנייה. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר. באמצעות יומני חדשות, מונטאז' תמונות סטילס וקטעי אנימציה, הסרט מגולל את מהלך האירועים מגילויי האנטישמיות, דרך עליית הנאצים לשלטון ועד הפתרון הסופי. הקריינות בסרט מוגשת על ידי השחקנית אליזבת' טיילור והבמאי אורסון וולס (האזרח קיין). הסרט הופק בשיתוף מרכז ויזנטל, ותורגם ל-15 שפות. בביקורת של הניו יורק טיימס נכתב על הסרט כי הוא "אינו יכול לשפוך אור חדש על השואה, אבל הוא מאשש את הזוועה בפירוט חד, המקדם את מטרתו המושבעת של מר ויזנטל שלא לאפשר לשכוח זאת". "ג'נוסייד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'נוסייד", באתר נטפליקס "ג'נוסייד", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'נוסייד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ג'נוסייד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) באתר הניו יורק טיימס, 14 במרץ 1982(באנגלית)
חומץ שרי

חומץ שרי הוא חומץ בן יין העשוי מיין שרי ומיוצר בספרד במחוז קדיס, ובמשולש שבין העיר חרס דה לה פרונטרה לעיירות סאנלוקאר דה באראמדה (ספ') ואל פוארטו דה סנטה מריה (ספ') הידוע בשם "משולש השרי". על פי החוק, על מנת לשאת את השם "חומץ שרי מחרס דה לה פרונטרה" הספרדי, החומץ חייב לעבור יישון בעצי אלון אמריקאיים במשך לפחות שישה חודשים. את תקופת היישון עליו לעבור ב"משולש השרי" וחייב שיהיה לו מינימום של 7 מעלות חומציות. רוב חומצי השרי מיושנים באותה מערכת בה מיושן הברנדי המיוצר באזור. הייצור והאיכות של חומץ השרי מנוטר ומבוקר על ידי גוף ממשלתי המפקח על אזור גידול היין של משולש השרי. הגדרתו של חומץ השרי מאזור חרס מוסדרת על ידי החוק הספרדי והאיחוד האירופי. חומץ שרי קיים מאז שהחל יצור השרי בחרס, כאשר היינות שעברו בטעות תהליך החמצה נחשבו כהרוסים. אומנם רק משנת 1950 החלו להתייחס לחומץ השרי, כמוצר בפני עצמו. מייצריו אף החלו ליישן אותו, באותה הדרך בה יישנו יין. חביות המכילות חומץ הוסרו במהירות מחנויות היין, כדי למנוע מהיין להפוך לחומץ. חבית שהכילה חומץ, לא יכולה לאחסן יין שוב, בשל הסיכון לתסיסה חומצית. בעבר החומץ ניתן לצוות העובדים ומשפחתו של בעל החנות. או שהיה נמכר בסמוך לדלת חנות היינות. רבים מהם אוחסנו ונשכחו ונמצאו לאחר שנים רבות ומגלים אותם גם היום. חומץ השרי "התגלה" במקור על ידי שפים צרפתיים. צרפת הייתה השוק הגדול ביותר עבור חומץ שרי בשנת 2008. ויניגרט מחומץ שרי הוא עשיר בטעם מיוחד ומתאים למאכלים רבים. לא רק לסלטים. אלא גם לאספרגוס או ארטישוק מאודים. המאכל "רינונס אל חרס" (Riñones al Jerez) הוא מאכל מסורתי של אזור חרס המכיל: כליות כבש עם רוטב העשוי מיין שרי וחומץ שרי. לחומצי השרי האיכותיים ביותר יש טעם עמוק ומורכב המאפשר לחזק טעמים של מרקים, תבשילים, רטבים ותבשילי קדרה. קיימים מספר זני ענבים המשמשים לייצור היין ממנו מכינים את החומץ: פלומינו: רוב חומצי השרי מופקים מיינות מעינב הפלומינו. כאשר נעשה שימוש ביין צעיר או שהתיישן. אל פדרו סימנז: יינות המופקים מפדרו סימנז, הם יינות מתוקים, ולעיתים אף מתוקים מאוד. לכן חומץ המופק מיינות אלה בדרך כלל יהיה מתוק יותר מחומצים אחרים. מוסקט : כמויות קטנות של חומץ שרי מופקים מענבי מוסקט. מדיה וקבצים בנושא חומץ שרי בוויקישיתוף החוק הספרדי המסדיר את חומץ השרי (בספרדית)
קתדרלת גאורגיוס הקדוש (אדיס אבבה)

קתדרלת גאורגיוס הקדוש (געז ቅዱስ ጊዮርጊስ ቤተክርስቲያን) היא קתדרלה אתיופית, המוקדשת לגאורגיוס הקדוש, והשוכנת בחלקו הצפוני של מרכז העיר אדיס אבבה באתיופיה. המבנה ניצב סמוך לכיכר מנליק השני שבו ניצב פסלו של הקיסר, ולבית העירייה שבקצה הצפוני של שדרות וינסטון צ'רצ'יל. הקיסר מנליק השני הקים את הקתדרלה בשנת 1896, זמן לא רב לאחר ייסודה של העיר. היא תוכננה בידי האדריכל סבסטיאנו קסטניה (Sebastiano Castagna) ואמנים הודים, יוונים וארמנים, הופקדו על יצירות האמנות שבה. המבנה עצמו נבנה על ידי שבויי מלחמה איטלקים שנשבו בקרב עדווה. קרב זה התחולל ב-1 במרץ 1896 בין האימפריה האתיופית לממלכת איטליה סמוך לעיירה עדווה שבמחוז תיגראי, וסיים את המלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה בניצחונה של אתיופיה. תבות המוקדש לגאורגיוס הקדוש, הקדוש המגן של אתיופיה, נישא על ידי הכוחות אל שדה הקרב, והקתדרלה הוקמה לאחר מכן כאות תודה על הניצחון. תבות זה מופקד במזבח שבמבנה. בקתדרלה הוכתרו שניים מקיסרי אתיופיה - זאודיתו בשנת 1916 והיילה סלאסי ב-1930. המבנה הוצת ב-1937 על ידי השלטון האיטלקי באתיופיה, אך שוחזר לאחר שחרורה של המדינה ב-1941. הוא משמש מקום עלייה לרגל למאמיני תנועת הראסטפארי. המבנה, נאו-קלאסי בסגנונו, מתנשא לגובה של שלוש קומות, כולן מתומנות, ונושא כיפה. בכל אחת מארבע החזיתות העיקריות קבועים דלת וחלון בכל אחד מצדדיה, בעוד שבארבע החזיתות האחרות קבועים שלושה חלונות בלבד. הדלתות מעוטרות בגמלונים הנושאים צלבים. לגגות הכנסייה גוון כחלחל והכיפה מוכספת. כתר ההכתרה של היילה סלאסי מוצג בקתדרלה, ובמוזיאון הקטן הסמוך לה, מוצגים, בין היתר, כס מלכות אתיופי וכלי נשק ממלחמת איטליה-אתיופיה, כמו גם תשמישי קדושה רבים. האמן האתיופי אפוורק תקלה צייר את הציורים בכנסייה לאחר שחזורה. אלה מתארים, בין היתר, את הכתרת היילה סלאסי, את מלכת שבא והמלך שלמה, ואת יום הדין האחרון. פסיפס של הצלוב כשידיו פרוסות לצדדים קבוע על הקיר המזרחי. מדיה וקבצים בנושא קתדרלת גאורגיוס הקדוש בוויקישיתוף St. George's Cathedral, Addis Ababa
משחק מזל

משחק מזל הוא משחק שתוצאותיו מושפעות במידה רבה על ידי אמצעי המדמה אקראיות. אמצעים נפוצים ליישום אקראיות כוללים קוביות, קלפי משחק, רולטה ועוד. כל משחק מזל שבו מעורב ערך כספי כלשהו נקרא משחק הימורים. יסוד המזל מוסיף מתח ועניין למשחק ומשחרר מאחריות לכישלון. עם זאת, חלק ממשחקי המזל יכולים לכלול גם מידה מסוימת של מיומנות. הדבר נכון כאשר יש צורך שהשחקן יזום החלטות על בסיס מהלכים קודמים, כמו למשל במשחקי הקלפים פוקר ובלק ג'ק. ואולם, המצב שונה במשחקים הומים לרולטה, שם השחקן יכול לבחור רק בסכום ההימור, ובדבר עליו הוא רוצה להמר. במשחקים כאלה אין צורך בכישורים כלשהם, ולכן הם מתבססים במידה רבה יותר על מזל בלבד. המזל מאפשר מצבים בהם שחקנים "חלשים" יכולים לגבור על שחקנים "חזקים" יותר, וכך לצבור חוויות חיוביות של הצלחה. תורת ההסתברות תהליך סטוכסטי משחק חשיבה הימורים מזל חמוטל ארבל, דנוש לחמן, נורה אפשטיין, הגר קאופמן, דינה קבלינסקי בן דור (2011). למידה באמצעות משחקים. אאוריקה, 32.
זוסמן

האם התכוונתם ל... הרב זוסמן ריגר – אב בית הדין בחיפה, ממייסדי מכון הרי פישל, ראש ישיבת אלומה וממייסדיה איילת זוסמן – מתעמתלת עבר, מאמנת התעמלות ישראלית יואל זוסמן – הנשיא הרביעי של בית המשפט העליון יובל זוסמן – כדורסלן ישראלי יעקב זוסמן – חוקר תלמוד ישראלי, חתן פרס ישראל לחקר התלמוד יצחק זוסמן – ממקימי המושבה באר יעקב יוסף זוסמן – ממקימי המושבה באר יעקב, בנו של יצחק זוסמן עזרא זוסמן – משורר עברי, מתרגם, עורך ומבקר תיאטרון פנחס זוסמן – מנכ"ל משרד הביטחון, פרופסור לכלכלה חקלאית בפקולטה לחקלאות ברחובות צבי זוסמן – כלכלן ישראלי, משנה לנגיד בנק ישראל ופרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב נתן זוסמן – כלכלן ישראלי, פרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית מנהל מחלקת המחקר של בנק ישראל, בנו של צבי זוסמן רוזלין זוסמן יאלו – פיזיקאית רפואית אמריקאית, כלת פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה ריימונד זוסמן – קצין שריון יהודי בצבא ארצות הברית, על פעולותיו במלחמת העולם השנייה הוענקה לו לאחר מותו מדליית הכבוד בית זוסמן – מוסד לכבדי שמיעה בירושלים זיסמן
אנדרטת מנליק השני

אנדרטה מנליק השני היא אנדרטה הניצבת בכיכר מנליק השני (ምኒልክ አደባባይ - "מנליק השני אדבבאי"), סמוך לקתדרלת גאורגיוס הקדוש ולבית העירייה, בחלקו הצפוני של מרכז העיר אדיס אבבה, בירת אתיופיה. האנדרטה היא קילומטר האפס של אתיופיה, וממנה נמדדים כל המרחקים במדינה. הקיסר מנליק השני (שלט בין השנים 1889-1913) נראה כשהוא רכוב על סוסו. האנדרטה הוקמה על ידי הקיסר היילה סלאסי ונחנכה ב-1 בנובמבר 1930, יום לפני הכתרתו של האחרון לקיסר. מדי שנה ב-1 במרץ, יום ניצחונו של הצבא האתיופי בהנהגת מנליק השני בקרב עדווה בשנת 1896, נהג הקיסר היילה סלאסי להשתתף במיסה בקתדרלה הסמוכה, ולאחר מכן להניח זר למרגלות האנדרטה. מנגיסטו היילה מריאם המשיך בנוהג הנחת הזר, לאחר שעלה לשלטון ב-1991. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת מנליק השני בוויקישיתוף Imperial Monuments of Ethiopia
אנדרטת מיאזיה 27

אנדרטה מיאזיה 27 (געז: ሚያዝያ ፳፯), היינו, אנדרטת "ה־27 (בחודש) מיאזיה", המקביל ל־5 במאי בלוח השנה הגרגוריאני, היא אנדרטה באדיס אבבה, בירת אתיופיה, המנציחה את שחרורה של העיר מהכיבוש האיטלקי, ב־5 במאי 1941. ביום זה, חמש שנים בדיוק לאחר כיבוש העיר בידי האיטלקים, נכנס ההיילה סלאסי אל העיר. האנדרטה ניצבת בכיכר הנושאת את אותו שם (ሚያዝያ ፳፯ አደባባይ - "מיאזיה 27 אדבבאי"); אולם, באופן לא רשמי היא מכונה "אראת קילו", כלומר "ארבעה קילומטרים", המציינים את המרחק, לכאורה, ממרכז העיר. האזור סביב הכיכר מכונה גם הוא בשם "אראת קילו" והוא משמש כרובע השלטוני של המדינה. בכיכר נפגשים, בין היתר, רחוב המלך ג'ורג' השישי, המוביל צפונה לעבר הרי אנטוטו שבגבולה הצפון-מזרחי של אדיס אבבה, ורחוב ניז'ר, המוביל בשמות שונים דרומה אל כיכר מסקל, והלאה עד לנמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה. ממזרח לכיכר שוכן אחד הקמפוסים של אוניברסיטת אדיס אבבה והמוזיאון להיסטוריה של הטבע. עוד שוכן בכיכר בניין משרד החינוך של אתיופיה. האנדרטה בצורת עמוד מתומן, ניצבת על בסיס עגול, הנח בתורו על ארבעה עמודים. בראש האנדרטה שעון, ובקצה העמוד נראה סמלם של אתיופיה עד 1991 ושל הקיסר, אריה "פוסע" (Passant) הפונה שמאלה. לראשו כתר וברגלו הקדמית הימנית הוא אוחז במוט המסתיים בצלב. על האנדרטה הותקן תבליט של הקיסר אוחז בדגל אתיופיה. בתקופת החונטה הצבאית האתיופית הוחלפה דמות הקיסר בדמות לוחם, אך לאחר מלחמת האזרחים האתיופית הושב המצב לקדמותו. על ארבעת העמודים נראים תבליטי דמויות, ולוחות הנצחה נקבעו על הבסיס העגול. החונטה הצבאית שינתה את מועד חגיגות הניצחון ליום בו נכנסו כוחות הצבא הבריטי אל העיר, אך לאחר הדחתה מהשלטון, הושב ציון האירוע למועד המקורי. בעת ביקורים ממלכתיים של ראשי מדינות זרות באתיופיה, הם מניחים זר למרגלות האנדרטה. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת מיאזיה 27 בוויקישיתוף Selamta 6 במאי בשנה מעוברת.
סרט טבע

סרט טבע הוא סרט תיעודי על הטבע או על בעלי חיים, צמחים וכל יצור חי שאיננו בן-אדם. במרבית המקרים מצולם הסרט בסביבת המחיה הטבעית של האובייקט המצולם. רוב סרטי הטבע מצולמים עבור הטלוויזיה, ומשודרים בערוצי שידור ציבורי, אולם קיימים סרטי טבע שנעשו ישירות עבור קולנוע או חברות סטרימינג דוגמת נטפליקס. סרטוני טבע קצרים מועלים גם ליוטיוב. מאפייניו של סרט הטבע הוא שימוש באמצעים אמנותיים רבים הקשורים לצילום, זאת כדי לתעד את הטבע על כל צורותיו. לפיכך רוב סרטי הטבע מכילים צילומי נופים מרהיבים במגוון אזורים רבים ושונים ברחבי העולם. מעבר לערך החינוכי והרחבת הדעת, לסרטי טבע יש לפעמים גם ערך מדעי בתיעוד הטבע ובחשיפת תופעות או התנהגויות שטרם נחקרו. לעיתים מצולם סרט הטבע כאשר צוות צילום מתלווה לחוקר טבע ומתעד אותו מבצע מחקר, לצד תיעוד מושא המחקר. פעמים רבות מסייעים סרטי הטבע במימון המחקר ולעיתים הם גם מאפשרים לחוקר גישה לציוד מתקדם ויקר שמסייע מאוד למחקר. ארגון הנשיונל ג'יאוגרפיק - העוסק בחקר הטבע והגאוגרפיה ובחינוך בנושאים אלה - מפיק סרטי וסדרות טבע רבות, שרובם משודרים בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, ובישראל בערוץ Nat Geo Wild. גם ה-BBC יוצר ומפיק סרטי טבע (באמצעות חטיבת BBC Earth), כאשר הבולטים שבהם הם בהפקתו ו/או בהנחייתו של סר דייוויד אטנבורו, בהם צילומי טבע מרהיבים ונדירים. בין סרטים אלה בולטים: עולם מופלא, הכוכב הכחול, עולם קפוא, המצוד, סיפור החיים ועוד רבים. צילום טבע דייוויד אטנבורו - מחלוצי סרטי הטבע העולמיים ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לי דה פורסט

לי דה פורסט (באנגלית: Lee De Forest;‏ 26 באוגוסט 1873 - 30 ביוני 1961) הוא ממציא אמריקאי שרשם במהלך חייו יותר מ-180 פטנטים. בין השאר נודע בשל המצאת האודיון (שפופרת ריק המגבירה זרמים אלקטרוניים), הטריודה, תוספות שונות לדיודה, מגבר מנורות ושפופרת קתודית, ועוד. בבעלות דה פורסט היו 25 חברות. הוא הוציא חלק ניכר מכספו על תביעות משפטיות לגבי פטנטים. מספר שותפים בעסקיו הונו אותו, והוא נחשד כמי שהונה אחרים בעצמו. הוא היה חבר ב"אגודת מהנדסי הרדיו" האמריקני, שהתמזג בהמשך ל-Institute of Electrical and Electronics Engineers. ב-1922 זכה לאות הוקרה מאגודה זו, מדליית ה-IEEE, על תרומתו להתפתחות הרדיו, וב-1946 קיבל את "מדליית אדיסון" של האגודה. על שמו נקראת מדליה חשובה של אגודה זו, "מדליית דה פורסט", המוענקת מדי שנה למהנדסים. דה פורסט נישא ארבע פעמים במהלך חייו. ב-1906 נישא ללוסי שרדאון, אך הם התגרשו בהמשך אותה שנה. ב-1907 נישא למהנדסת והאדריכלית נורה סטנטון בלאץ' ברני, ונולדה להם בת בשם הארייט; הם התגרשו ב-1911. בסוף 1912 נישא למארי מאיו, וב-1919 נולדה בתם דינה; הם התגרשו ב-1930. בהמשך אותה שנה נישא לשחקנית הצעירה מארי מוסקיני, ששיחקה בסרטים אילמים, והם נותרו נשואים עד מותו ב-1961. מדיה וקבצים בנושא לי דה פורסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לי דה פורסט לי דה פורסט, באתר מוזיאון המדע בירושלים לי דה פורסט, אתר אודותיו (באנגלית) לי דה פורסט, באתר IEEE (באנגלית) לי דה פורסט, באתר National Inventors Hall of Fame (באנגלית) לי דה פורסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לי דה פורסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לי דה פורסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לי דה פורסט, באתר MusicBrainz (באנגלית)
גלאס

האם התכוונתם ל... גוגל גלאס – מיזם של חברת X ליצירת אבטיפוס של משקפיים עם מסך תצוגה גלאס (חברה) – חברה גרמנית מבוואריה (Hans Glas GmbH) לייצור מכונות חקלאיות, אופנועים ורכבים. נרכשה ב-1966 על ידי BMW: גלאס 1004 – מכונית סופרמיני גלאס 1700 – מכונית משפחתית גלאס איסר – מכונית מיני גלאס גוגו – קטנוע ודגם של תלת אופן להובלת מטען גלאס GT – מכונית ספורט בתצורת קופה גלאס V8 – מכונית ספורט דמי גלאס – סוג של רוטב חום המשמש במטבח הצרפתי משפחת גלאס – משפחה בדיונית המופיעה במספר סיפורים קצרים מאת ג.ד. סלינג'ר מיסטר גלאס – סרט גיבורי-על אמריקאי משנת 2019 שם משפחה שמקורו באנגלית או בגרמנית ומשמעותו זכוכית. אימרה בקש גלאס – חבר ופעיל במפלגה הקומוניסטית של צרפת ולוחם בתנועת ההתנגדות הצרפתית, יהודי-הונגרי האנה גלאס – כדורגלנית שוודית חורחה גלאס – פוליטיקאי ומהנדס חשמל אקוודורי ערי גלאס – גרפיקאי וצלם ישראלי פיליפ גלאס – מלחין אמריקאי קרטר גלאס – מוציא לאור ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית גלס
אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה

אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה (בסלובקית: Univerzita Komenského v Bratislave) היא האוניברסיטה הגדולה בסלובקיה. רוב הפקולטות של האוניברסיטה פועלות בעיר הבירה ברטיסלאבה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1919, זמן קצר לאחר שנוסדה צ'כוסלובקיה. האוניברסיטה קרויה על שמו של יאן עמוס קומניוס, מורה ופילוסוף צ'כי בן המאה ה-17. בשנת 2006 היו באוניברסיטת קומניוס כ-2000 חברי סגל ולמדו בה יותר מ-30 אלף תלמידים. מקור עיקר תקציבה של האוניברסיטה הוא ממשלתי ותלמידים סלובקים הלומדים בה פטורים משכר לימוד. אוניברסיטת קומניוס נוסדה בשנת 1919 בעזרת אוניברסיטת קארל בפראג. אוניברסיטה זו באה במקומה של אוניברסיטה הונגרית אשר פעלה בברטיסלאבה החל משנת 1914. בשנותיה הראשונות, רבים מן המרצים באוניברסיטה, כולל הרקטור הראשון בה, היו צ'כים, כיוון שבקרב העם הסלובקי לא הייתה אותה עת שכבה משכילה מתוכה ניתן היה לגייס חברי סגל סלובקים. כבר בשנת היווסדה נפתחה באוניברסיטה פקולטה לרפואה, בשנת 1921 נפתחו פקולטות למשפטים ולפילוסופיה. בפקולטה לפילוסופיה פעלו חוגים בתחום מדעי הרוח ומדעי החברה וכן תוכניות להכשרת מורים לבתי ספר תיכון. בשנת 1937 נחנך בניין חדש לפקולטות למשפטים ולפילוסופיה במרכז העיר ברטיסלאבה. בבניין קיים אולם מרכזי בו נערכים טקסי הבוגרים וטקסים רשמיים אחרים. בעקבות הסכם מינכן במרץ 1939 הכריזה סלובקיה על עצמאות, אך למעשה הייתה גרורה של גרמניה הנאצית. בתקופה זו הוטלו הגבלות רבות על החופש האקדמי באוניברסיטה והמרצים ממוצא צ'כי שעבדו בה אולצו להתפטר. שמה של האוניברסיטה שונה בשנת 1939 והיא נקראה "האוניברסיטה הסלובקית". שמה המקורי הושב לה בשנת 1954. בשנת 1940 נפתחה הפקולטה למדעים ובשנת 1941 נפתחה הפקולטה לתאולוגיה. בשנת 1948 עלו הקומוניסטים לשלטון בצ'כוסלובקיה וכל מוסדות החינוך האקדמיים במדינה אולצו להכפיף עצמם לאידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית תוך הגבלות חדשות על החופש האקדמי. על הלימודים בפקולטה לתאולוגיה הוטל פיקוח ישיר של משרד החינוך הצ'כוסלובקי. אף לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה האוניברסיטה להתפתח. בשנת 1946 נוסדה בה הפקולטה לחינוך, הפקולטה לרוקחות נפתחה בשנת 1952, ובשנת 1960 נפתחה פקולטה לחינוך גופני וספורט. בשנת 1969 נפתחה פקולטה לרפואה בעיר מרטין בצפון סלובקיה, ובשנת 1980 נפתחה פקולטה למתמטיקה ולפיזיקה. לאחר מהפכת הקטיפה בשנת 1989, האוניברסיטה יסדה מוסדות שלטון עצמי דמוקרטי וקורסי חובה באידאולוגיה המרקסיסטית בוטלו. הפקולטה לתאולוגיה קתולית והפקולטה לתאולוגיה אוונגליסטית הצטרפו לאוניברסיטה. מעבר הכלכלה הסלובקית לכלכלת שוק יצר צורך באנשי מקצוע בתחום הניהול והכלכלה ובשנת 1991 נפתחה פקולטה לניהול. בשנת 2002 נפתחה פקולטה למדעי הכלכלה והחברה. השיטה האירופית לצבירה והעברת ניקוד אקדמי יושמה באוניברסיטה בשנת 2000 כדי לשפר את יכולת תלמידיה ללמוד במוסדות חינוך אירופאים אחרים. פקולטה לרפואה פקולטה לרפואה ע"ש יסניוס בעיר מרטין פקולטה לרוקחות פקולטה למשפטים פקולטה לפילוסופיה פקולטה למדעי הטבע פקולטה למתמטיקה, פיזיקה ומידע פקולטה לחינוך גופני וספורט פקולטה לחינוך פקולטה לניהול פקולטה למדעי החברה וכלכלה פקולטה לתאולוגיה אוונגליסטית פקולטה לתאולוגיה קתולית-רומית ע"ש קירילוס ומתודיוס מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה, ברשת החברתית פייסבוק אתר אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה (בסלובקית) ו(באנגלית)