laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנס סווארובסקי

הנס סווארובסקי (בגרמנית: Hans Swarowsky;‏ 16 בספטמבר 1899 בבודפשט, הונגריה – 10 בספטמבר 1975 בזלצבורג, אוסטריה) היה מנצח אוסטרי. כמו כן היה פרופסור לניצוח באוניברסיטה למוזיקה של וינה. בית ספר זה הוציא מתוכו רבים מן המנצחים המפורסמים ביותר של ימינו אלה ושל המאה שעברה גם יחד, ביניהם קלאודיו אבאדו, אוּלְף סוֹדֶרבּלוֹם, ז'אק דלאקוט, אדם ואיוואן פישר, מאריס יאנסונס, חסוס לופז-קובוס, זובין מהטה פטר שניידר וברונו וייל. הרצאותיו ומאמריו של סווארווסקי נאספו בקובץ הנושא את השם "Keeping Shape" המשמש כיום כפוסק עליון בשאלות ביצוע וניצוח. מדיה וקבצים בנושא הנס סווארובסקי בוויקישיתוף הנס סווארובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הנס סווארובסקי, באתר AllMusic (באנגלית) הנס סווארובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) הנס סווארובסקי, באתר Discogs (באנגלית)
טטרדרכמה

טטרדרכמה (ביוונית: "ארבע דרכמאות"; בכתיב עברי ארכאי: טטרדרכמא) הייתה מטבע חשוב בעת העתיקה שמקורו ביוון, בערך של ארבע דרכמאות. הטטרדרכמה האתונאית נעשה במאה ה־5 לפנה"ס למטבע הנפוץ בשוקי העולם. השפעת הטטרדרכמה האתונאית הפכה אותה לאביטיפוס להטבעות מקומיות עירוניות – כך למשל בעזה, מהמרכזים הכלכליים החשובים בלבנט באותה תקופה, טבעו טטרדרכמות שבצדן האחד ראש גבר חבוש קסדה ועטור עלי זית (בהשראת ראש אתנה חבושת הקסדה ועטורת עלי הזית מהטטרדרכמה האתונאית), ובצדן השני דגם שבפניותיו ענפי זית (גם הם בהשראת הטטרדרכמה היוונית). בגרסתו האתונאית, על מטבע זה היה פרופיל ראשה של האלה אתנה בחזיתו, וינשוף סמל החוכמה וסמל האלה, בגבו. בלשון הדיבור כונו המטבעות גלאוקיי (γλαῦκαι – ינשופים). בספרות חז"ל כונה המטבע המקביל "סלע". מדיה וקבצים בנושא טטרדרכמה בוויקישיתוף יעקב משורר, מטבעות עתיקים, כתר, 1979, עמ' 26 יעקב משורר, מטבעות עתיקים, כתר, 1979, עמ' 16 יעקב משורר, מטבעות עתיקים, כתר, 1979, עמ' 18–20 ערך זה הוא קצרמר בנושא יוון העתיקה ובנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חלב סויה

חלב סויה הוא נוזל המופק מפולי סויה. חלב הסויה הומצא בסין לפני יותר מ-2,000 שנה, וכיום הוא נמכר ומשווק ברחבי העולם. לפי המסורת הסינית, חלב הסויה וגם טופו הומצאו על ידי הנסיך ליו אן (劉安‏, Líu Ān), משושלת האן הקיסרית, בערך בשנת 164 לפני הספירה, אולם אין עדות היסטורית נוספת שמבססת את המסורת הזאת. אחרי כ-900 שנה יוצאו הטופו והסויה ליפן, ולאחר מכן יוצאו לרחבי ארצות המזרח. במאה ה-20 הגיע חלב הסויה בתפוצה רחבה גם למדינות המערביות, בעיקר לחנויות טבע. משנות ה-90 של המאה העשרים ועד היום חלה עליה בצריכת הסויה והטופו בעולם המערבי. תהליך הכנת חלב הסויה כולל מספר שלבים עיקריים: טחינה של פולי הסויה הפרדה בין החלק המסיס במים לבין זה שאינו מסיס הוספת מים לחלק המסיס ניתן לבצע את התהליך בעזרת מכשיר חלב סויה. הנוזל הלבנבן שמתקבל מכונה חלב סויה טרי. מקורו בפולי סויה ומראהו דומה למראה של חלב פרה אך הוא שונה לחלוטין בטעמו. הוא עשיר בחלבון מלא, בסידן ובמינרלים שונים אחרים. להכנת טופו מוסיפים בדרך כלל לחלב הסויה מלח ניגרי טבעי, המשמש כמגבן. הוספת מגבן גורמת להיפרדות החלבון מהנוזל. בתהליך המסורתי מועבר החלב, במצבו זה, לתבניות מחוררות שבתוכן בד כותנה, ונדחס לגושים. מותגי חלב סויה מסוימים נחשבים כמזון אולטרה-מעובד (לפי הגדרות משרד הבריאות). ערכו התזונתי של חלב סויה דומה לערכו התזונתי של חלב. כמות החלבונים דומה, אך קיים הבדל בהרכב השומנים. בפולי הסויה שהם מוצר מהצומח, אין כולסטרול אשר נמצא בחלב יונקים. בחלב סויה יש מעט יותר סידן, אם כי ספיגתו נמוכה יותר. יחסית לצמחים אחרים סויה מכילה יותר פיטואסטרוגנים. פיטואסטרוגנים מועילים למערכות שונות בגוף כגון מערכת השלד והלב. משרד הבריאות ממליץ על צריכת סויה, כולל משקאות סויה ללא סוכר מוסף. סקירת מחקרים חדשה שפרסם קובעת כי צריכת סויה אינה גורמת להתפתחות מינית מוקדמת (כפי שחששו בעבר), וכי אינה מעלה את הסיכון להתפתחות סרטן השד אלא להפך, היא עשויה לסייע במניעת סרטן השד וקשורה בהפחתת הסיכון לתמותה ולהישנות הגידול בקרב חולות ושורדות המחלה. פיטואסטרוגנים History of Soymilk and Dairy-like Soymilk Products, באתר soyinfocenter.com משרד הבריאות, קבוצות מזון לפי רמת עיבוד, באתר www.health.gov.il קרן וולקומיר, חלב פרה, עיזים, אורז או סויה: מה עדיף?, באתר ynet, 22 במאי 2012 מהו סידן ולמה הוא חשוב? איפה משיגים וכיצד צורכים? - http://hospitals.clalit.co.il/Hospitals/kaplan/he-il/CustomerInfo/Articles/Pages/CalciumArticle.aspx (הקישור אינו פעיל) מידע מעודכן בנושא צריכת סויה והשפעות בריאותיות, משרד הבריאות, מאי 2017
שריר הסובך

שריר הסובך (סֹבֶךְ, TA: Musculus gastrocnemius) הוא שריר חזק הממוקם בחלקה האחורי של השוק. השריר הגדול והתת עורי נותן לשוק את צורתה המוכרת. לשריר הסובך שני ראשים (שהקנו לו את הכינוי העממי "שריר התאומים") ויש המתייחסים אליו כחלק משריר גדול יותר בשם שריר הסובך השלש ראשי (הכולל גם את שריר הסוליה). שריר הסובך הוא כופף כפי (מניע את כף הרגל כלפי מטה) עיקרי של הקרסול אליו הוא מחובר דרך גיד אכילס וכן הוא כופף של הברך. ככופף כפי, שריר הסובך משתתף בכל פעולה הדורשת את הרמת העקב מהקרקע, כגון הליכה, ריצה, ניתור ועמידה על קצות האצבעות וכן בעמידה עצמה. שריר הסובך ממוקם ביחד עם שריר הסוליה במדור האחורי השטחי של השוק. שני ראשיו, הראש הצידי (Caput laterale musclus gastrocnemii) והראש התיכון (Caput mediale musclus gastrocnemii) מחוברים בחלקם העליון לעילית העלי הצידי של עצם הירך ולעילית העלי התיכון של עצם הירך בהתאמה. חלקו התחתון של השריר נאחז בעצם העקב דרך גיד אכילס. שריר הסובך מאופיין בסיבים מהירים (סיבים לבנים) באחוז גבוה, בשל הצורך שלו לפעילויות אנ-אירוביות יומיומיות (כמוזכר לעיל). מכיל MHC מסוג 2, בכמות גבוהה. כמות גבוהה של SR, המאפשר שחרור יוני סידן בקצב גבוה המאפשר כוח מתפרץ גבוה (לצורך קפיצה\ריצה וכדומה) שריר הסובך מעוצבב על ידי שורשי העצב של העצה הראשון והשני (S1, S2) דרך עצב השוקה. עווית שריר לילית - תופעה שכיחה שמנגנונה אינו ידוע, בה בעת היקיצה השריר מתכווץ וגורם לכאבים עזים. ההתכווצות נמשכת בין מספר שניות למספר דקות וגורמת לכאבים עזים. העווית נובעת ממגוון סיבות, כגון צריכת תרופות לטיפול במחלות לב ולחץ דם או צריכת אלכוהול, אך בדרך כלל ללא כל סיבה ידועה. בעת התכווצות כדאי לדרוך על הרגל ולהפעיל עליה הרבה ממשקל הגוף וזה יפסיק את הכאב. אם השריר נשאר מעט תפוס (מה שלא קורה בהכרח), ניתן להקל את הכאב בעזרת משככי כאבים ולסיוע בתהליך ההחלמה מומלץ לבצע עיסויים לשריר וכן מתן קומפרסים חמים. לעיתים השריר מתכווץ עקב חוסר איזון בין ריכוז המגנזיום לסידן, אך תופעה זו יכולה לקרות בכל שריר. מתיחה או קרע של השריר (באנגלית Muscle strain) הניגרם בד״כ ממתיחת השריר והפעלת לחץ כבד על השריר. טנדינופטיה של גיד אכילס תסמונת מדור אחורי. אנטומיה - מונחים שורש כף הרגל גיד מדיה וקבצים בנושא שריר הסובך בוויקישיתוף שריר הסובך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הוא קרע את התאומים ברגל!, נבדק ב-2021-09-13
פיניקס יווני

הפיניקס (ביוונית: φοίνιξ) היה המטבע הראשון בו נעשה שימוש ביוון המודרנית. המטבע הונהג לראשונה בשנת 1828 על ידי המושל (ראש הממשלה) יואניס קפודיסטריאס. המטבע נחלק ל-100 לפטא או לפטונים. המטבע נקרא על שם היצור המיתולוגי ה"פיניקס". ציפור אגדית זו נבחרה על מנת לסמל את הולדתה מחדש של יוון המודרנית לאחר יותר מ-2,000 שנים של שעבוד מדיני. הפיניקס החליף את הלירה הטורקית ביחס של 6 פיניקס ללירה טורקית אחת. בפועל הוטבעו מספר מועט של מטבעות, בשל מחסור במתכות שהיו בידי הממשל היווני, ומרבית הסחר ביוון התבצע באמצעות מטבעות זרים. בשנת 1831 הנפיקה ממשלת יוון 300,000 שטרות של פיניקס, מבלי בסיס מוניטרי להנפקה, וכתוצאה מצעד זה הפך המטבע חסר ערך. בשנת 1832, בעקבות רפורמה מוניטרית, הוחלף הפיניקס בדרכמה. מדיה וקבצים בנושא פיניקס יווני בוויקישיתוף היסטוריה של שטרות יווניים
לפטון יווני

לפטון וברבים לפטא או לפטונים (ביוונית, ביחיד - Λεπτόν וברבים Λεπτά) הוא שם תת-המטבע של מטבעות יווניים שונים הן ביוון העתיקה והן ביוון המודרנית. משמעות המילה "לפטון" ביוונית הוא "קטן" או "רזה", ובהתאם, ערכו של המטבע היה הקטן ביותר מבין המטבעות שנעשה בהם שימוש. ברומא העתיקה נהגו לעיתים בקרב העם לכנות את מטבע המייט בשם "לפטון", באזורים דוברי היוונית של האימפריה הרומית (כינוי המופיע בברית החדשה). ביוון המודרנית ערכו של הלפטון (או לפטו - Λεπτό) היה 1/100 מערך המטבעות היווניים המודרניים ובהם הפניקס (1827–1832), הדרכמא (1832–2001) והאירו (2002 - ימינו), אף שכיום מכונה המטבע "אירוסנט", בדומה למטבעות דומים אחרים בגוש האירו. הסימון הלא-רשמי של המטבע הוא Λ. מדיה וקבצים בנושא לפטון יווני בוויקישיתוף תיאור של מטבעות 50 לפטא יווניים מידע קטלוגי של מטבעות לפטא
רנטגן

האם התכוונתם ל... אישים: וילהלם רנטגן – פיזיקאי גרמני, מגלה הקרינה יוליוס רנטגן – מלחין מוזיקה קלאסית מהמאה ה-19 יעקב ישראל איפרגן – מכונה בציבור "הרנטגן" אחר: רנטגן (יחידת מידה) – יחידת מידה למדידת קרינה מייננת קרני רנטגן – סוג של קרינה אלקטרומגנטית צילום רנטגן – צילום באמצעות קרני רנטגן ראיית רנטגן – בסיפורי מדע בדיוני: יכולת ראייה דרך עצמים אטומים, בדומה לצילום רנטגן
ניאיהאו

ניאיהאו (Niʻihau) הוא האי השביעי בגודלו בין כל איי הוואי, שטחו הוא 180 קמ"ר. בשנת 2009 חיים באי כ-130 איש, כולם פולינזים דוברי הוואית. אולם עד שנת 2020 האוכלוסייה התמעטה, ובשנה זו גרו שם רק 84 איש. שטח האי הוא רכוש פרטי ולאיש אין אישור להיכנס אליו, למעט אוניות אשר מביאות אספקה. סמלי האי הם הצבע הלבן ובפרח פופו שלס. בני ניאיהאו משמרים טוב יותר מכל שאר בני הוואי את הלשון ההוואית. זו השפה הראשונה שלומדים הילדים באי. בני ניאיהאו מסוגלים לדבר הן בהוואית התקנית הכללית, והן בלהג המקומי. מדיה וקבצים בנושא ניאיהאו בוויקישיתוף ניאיהאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הוואי ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לנאיה

הלניאה היה פסטיבל דרמטי שנערך באתונה ובאיוניה שביוון העתיקה. הפסטיבל נערך בחודש גמליון (ינואר) לכבוד האל היווני דיוניסוס, על מנת לציין את קומו לתחייה לאחר הרצחו על ידי הקיקלופים. מקור שם הפסטיבל מהמילה "לנאיי" - שמם של המנאידות - נשים שעבדו את האל דיוניסוס. הפסטיבל מתואר על ידי מספר רב של כדי חרס שנשמרו עד ימינו. בכדים אלה ניתן לראות מנאידות, וכן טקסים של עירוב יין וניסוך יין. במסגרת הפסטיבל נערכה תערוכה וכן העלו קורבנות לאל. באתונה נערך הפסטיבל במקום שנקרא לנאיון - ככל הנראה שמו של תיאטרון, או שם אתר באגורה של העיר. החל מהמאה החמישית לפנה"ס הוצגו בפסטיבל מחזות תיאטרון, בדומה לאלה שהוצגו בפסטיבל הדיוניסיה המאוחר יותר, אולם בניגוד לדיוניסיה, רק אזרחים אתונאים הורשו לצפות במחזה. בלנאיה הוצגו בעיקר קומדיות (לעיתים נדירות הוצגו טרגדיות). מרבית הקומדיות של אריסטופאנס הוצגו לראשונה במהלך פסטיבל הלניאה. במהלך הפסטיבל נהגו להציג חמש קומדיות (למעט בתקופת המלחמה הפלפונזית בה הוצגו רק שלוש קומדיות בכל פסטיבל) וכן נערכו תחרויות שירה. חשיבות הפסטיבל הלכה ופחתה במהלך השנים. לא ידוע מתי הופסק הפסטיבל אולם במאה השנייה לפנה"ס נותרו ממנו רק תחרויות הקראת שירה, וזמן קצר לאחר מכן פסק הפסטיבל לחלוטין. * Pickard-Cambridge, Sir Arthur. The Dramatic Festivals of Athens. Oxford: Clarendon Press, 1953. 2nd edition 1968.
גאולוגיה ימית

גאולוגיה ימית היא מדע העוסק בחקר קרקעית הים ורצועות החוף. גאולוגיה ימית קשורה קשר הדוק לאוקיינוגרפיה פיזיקלית ולטקטוניקת הלוחות. התחומים בהן נוגעת הגאולוגיה הימית הם: גאופיזיקה, גאוכימיה, סדימנטולוגיה, ופלאונטולוגיה של קרקעית הים והסביבות הקרובות אליה. science/marine-geophysics גאולוגיה ימית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גאולוגיה תת ימית, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כרתווליס דדה

כַּרתְוְוליס דֶדָה (בגאורגית: ქართვლის დედა; מילולית: "אם הגאורגים") הוא פסל מונומנטלי הניצב בטביליסי, בירת גאורגיה, שהפך לאחד מסמלי העיר. הפסל הוקם בפסגת הר הסולולקי בשנת 1958, כאשר טביליסי חגגה את חגיגות יום השנה ה-1,500 להקמתה. הפסל הוא פסל ענק, המתנוסס לגובה של 20 מטר. מפוסלת דמות של אישה העשויה מאלומיניום. יוצר הפסל אלגוג'ה אמשוקלי, הוא פסל גאורגי בולט, אשר בשנת 1965 העניקה לו גאורגיה על תכנון הפסל הזה את פרס שותא רוסתוולי היוקרתי. בפסל, אם הגאורגים לבושה בלבוש הלאומי הגאורגי, והיא מסמלת את הדמות הלאומית הגאורגית: בידה השמאלית היא מחזיקה קערת יין רחבה, על מנת לקדם בחמימות ובהכנסת אורחים גאורגית אופיינית את פני אלה הבאים כחברים. בידה הימנית היא מחזיקה אם הגאורגים חרב גדולה – להתגונן, ולתקוף את אלה המגיעים לטביליסי כאויבים. יוצר הפסל העניק לכרתווליס דדה חיוך. כרתלי הוא שמה העתיק של מדינת כרתלי, בה ממוקמת בעבר הרחוק העיר טביליסי, ומשם זה נגזר שמה של כרתווליס דדה. הפסל הפך לכרטיס ביקור של טביליסי, ונחשב לסמלה של העיר. הפסל מוצב על הר סולולקי הגבוה ותלול המדרון, במקום הנראה לעין מטביליסי כולה ומסביבתה הקרובה, וממנו ניתן גם לצפות על נוף פנורמי של האזור כולו, על טביליסי ועל נהר המטקוורי (קורה), על מבצר נריקלה, ועל הגנים הבוטניים מהצד הנגדי. עקב מיקומה המיוחד של קוורתליס דדה בראש הגבעה, ההגעה והעזיבה מתאפשרים בשתי דרכים. ניתן לעלות לפסל רגלית, דרך סמטאות העיר העתיקה וגבוה יותר דרך שבילי הר סלולוקי. העלייה והירידה תלולות. אפשרות נוחה יותר היא עליה באמצעות רכבל. ברכבל תאים סגורים, היכולים להכיל עד 6 מבוגרים. תחנת היציאה של רכבל לכוון הגבעה נמצאת בצד הרחוק של הנהר, בפארק ריקה (Rike), בסמוך לכיכר אירופה. רשמית, הרכבל פעיל כל השנה, אך הפעלתו תלויית מזג אוויר, וכשמסתיימת עונת התיירות, התדירות יורדת מאד. כשתנאי מזג האוויר רוח, גשם או שלג מחמירים - פעילות הרכבל מופסקת. טביליסי העתיקה פנתאון מתאצמינדה מצודת נאריקלה גן החיות של טביליסי מדיה וקבצים בנושא כרתווליס דדה בוויקישיתוף Mother of Georgia | The story of Kartlis Deda, סרטון בערוץ "Nomad Entrepreneur", באתר יוטיוב (אורך: 00:48) Eduard Pesov, Awarding Shota Rustaveli State Prize, Sputnik Mediabank, ‏1965-11-01 (באנגלית) מדריך מטרופוליס טביליסי, מגזין ארץ הצבי, מעבר יבוק 5 תל-אביב: ידין רומן, 2010, עמ' 64 - 65 העולם:גיאורגיה, ארמניה ואזרבייג'אן, פארק ספיר, נתניה: שטיינהרט קציר, 2009, עמ' 62 Monuments and Sculptures in Tbilisi, My Geo (באנגלית) Kartlis Deda (Mother of Kartli), Georgian Travel Guide (באנגלית) Tbilisi Cable Car - TBILISI LOCAL GUIDE - Georgia, TBILISI LOCAL GUIDE (באנגלית אמריקאית)
ויקטור דולידזה

ויקטור דולידזה (בגאורגית: ვიქტორ დოლიძე, ברוסית: Виктор Исидорович Долидзе‏; 18 ביולי 1890 – 25 במאי 1933) היה מלחין גאורגי-סובייטי שהלחין אופרות וסימפוניות. דולידזה נולד בעיר אוזורגתי שבגאורגיה, ובילה את ילדותו בגוריה. כישרונו המוזיקלי התגלה בגיל צעיר. הוא ניגן בגיטרה ובמנדולינה, ואף זכה בתחרות למנדולינות בטביליסי שבגאורגיה בשנת 1910. הוא למד תחילה במכללה למסחר בטביליסי, וסיים את חוק לימודיו ב-1917 במכללה למסחר בקייב שבאוקראינה. הוא למד סימולטנית לנגן בכינור במכללה למוזיקה שבקייב. הוא חזר לגאורגיה בשנת 1917, ובשנת 1918 הלחין את האופרה "כתו וקוטה". האופרה, שהתפרסמה מאוד בגאורגיה ומחוצה לה, הייתה הבסיס לסרט באותו שם. כמו כן הלחין את האופרות "ליילה" בשנת 1922 ו"ציסנה" בשנת 1929, את הסימפוניות "אזרבייג'ן" בשנים 1931,1932, ואת הפנטזיה הסימפונית "איבריאדה" בשנת 1925, ומספר רומנסות. ביקורו של דולידזה באוסטיה הניב אוסף שירי פולקלור. הוא התכוון לשלב אותם באופרה "זַמירה" משנת 1931. אך לא הצליח להשלים את העבודה. הוא נפטר ב-25 במאי 1933 בטביליסי. מדיה וקבצים בנושא ויקטור דולידזה בוויקישיתוף ויקטור דולידזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויקטור דולידזה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויקטור דולידזה, באתר Discogs (באנגלית) ויקטור דולידזה באתר, georgian-music.com, באנגלית ויקטור דולידזה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דולידזה

האם התכוונתם ל... דולידזה (שם משפחה) (დოლიძე) - שם משפחה גאורגי אישים: איזידורה דולידזה – משפטן והיסטוריון של התחום המשפטי אנדרו דולידזה – מהפכן גאורגי ארצ'יל דולידזה – מהפכן גאורגי דימיטרי דולידזה – מדען גאורגי בתחום הבינוי ויקטור דולידזה – מלחין גאורגי ולדימיר דולידזה – מהנדס גאורגי יוסב דולידזה – חוקר גאורגי ניקולוז דולידזה – מהפכן גאורגי סימון דולידזה – מנצח גאורגי
כתו וקוטה (סרט)

כֶּתוֹ וֶקוֹטה (בגאורגית: ქეთო და კოტე) היא קומדיה משנת 1948 בבימויו של שלווה גדוואנישווילי ווחטנג טבליאשווילי, המבוססת על האופרה של ויקטור דולידזה כתו וקוטה. מדיה וקבצים בנושא כתו וקוטה בוויקישיתוף "כתו וקוטה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כתו וקוטה", באתר AllMovie (באנגלית) "כתו וקוטה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) באתר, www.kinoexpert.ru, ברוסית ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ובנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתו וקוטה (אופרה)

כֶּתוֹ וֶקוֹטה (בגאורגית: ქეთო და კოტე, מילולית: כֶּתוֹ דא קוֹטה) היא אופרה קומית מפורסמת שכתב ויקטור דולידזה בשנת 1918. האופרה בת שלוש המערכות כתובה בסגנון אופרה בופה, ומבוססת על קומדיה מפורסמת של אווקסנטי צגרלי "חנומה". האופרה נחשבת לאופרה הקומית הראשונה בגאורגיה. הפרמיירה נערכה בטביליסי ב-11 באוקטובר 1919. סיפור העלילה נסב על זוג צעירים ממשפחות אצילים גאורגית החיים בשנות השמונים של המאה ה-19. הבחורה כתו והבחור קוטה מכירים אחת את השני במהלך לימודיהם בסנקט פטרבורג. כששבים השניים למולדתם הם רוצים להינשא אך נתקלים בסירוב חד משמעי של ההורים. התערבותה של השדכנית, חַנוּמה, עוזרת בסופו של דבר לזוג להתחתן, והם נישאים בשידוך, בדרך הנישואים המקובלת באותם ימים. יש שמוצאים עלילה הקבלה לניסונם של הארמנים להיקלט בחברה הגאורגית בטביליסי של אותם ימים. המוזיקה של דולידזה בעלת יסודות מוסלמיים איראניים עם מוזיקה מערבית נוצרית והשפעות רוסיות. בשנת 1948 יצא סרט, של הבמאים וחטנג טבליאשווילי ושלווה גדוואנישווילי המבוסס על העלילה והמוזיקה של האופרה. ציפי שוחט, האופרה הגרוזית "קטו וקוטה" בפסטיבל האביב בראשון לציון, באתר הארץ, 25 במרץ 2003 כתו וקוטה באתר בית האופרה של טביליסי ע"ש פליאשווילי, (באנגלית) ויקטור דולידזה - כתו וקוטה, (באנגלית) ריקוד קינטאורי מתוך האופרה באתר יוטיוב ריקוד הכארתולי מתוך האופרה באתר יוטיוב אווקסנטי צָגַרֶלי (1857–1902) - מחזאי קומי ודרמטורג גאורגי, שנקרא גם "הדוסטויבסקי הגאורגי". טטיאנה אגורובה (1997), הקולנוע המוזיקלי בברית המועצות: סקירה היסטורית, עמ' 89-90, ISBN 3718659107, (באנגלית)
כתו וקוטה

האם התכוונתם ל... כתו וקוטה (אופרה) – אופרה קומית של ויקטור דולידזה כתו וקוטה (סרט) – קומדיה של הבמאי הגאורגי שלווה גדוואנישווילי ווחטנג טבליאשווילי המבוסס על כתו וקוטה (אופרה)
הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של עבר הקווקז

הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של עבר הקווקז (ברוסית: Закавказская демократическая Федеративная Республика) הידועה גם בשם הפדרציה של עבר הקווקז (פברואר 1918 – מאי 1918) הייתה מדינה שהתקיימה זמן קצר בלבד וכללה את האזורים שבהן משתרעות כיום ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה. אחרי מהפכת פברואר, ממשלת המעבר הרוסית כוננה הוועדה המיוחדת של עבר-הקווקז ((Особый Закавказский Комитет (ОЗАКОМ), כדי שתשלוט באזור. לאחר מהפכת אוקטובר היא הוחלפה על ידי הרפובליקה של עבר הקווקז, ובראשה הקומיסריון של עבר הקווקז, וזו האחרונה הוחלפה ברפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של עבר הקווקז. ב-10 בפברואר 1918 כונס הסיים של עבר הקווקז שבראשו עמד המנשביק הגאורגי, ניקולאי צ'לידזה. ב-24 בפברואר הכריז הסיים כעל עבר הקווקז כפדרציה דמוקרטית ועצמאית. טורקיה החלה בפלישה לשטחים שהיו בשליטת הרפובליקה הצעירה ותוך זמן קצר החלה גם פלישה גרמנית לגאורגיה. נוכח הקושי להתמודד בו זמנית עם פלישות מבחוץ ועם בעיות פנים, הפדרציה התפרקה באופן רשמי כאשר גאורגיה הכריזה בטביליסי על עצמאותה ב-26 במאי. כעבור יומיים, ב-28 במאי, הכריזו גם ארמניה ואזרבייג'ן על עצמאותן. הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה רפובליקת ארמניה הרפובליקה של אזרבייג'ן ערך זה הוא קצרמר בנושא קווקז ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הליגה הבויוטית

הליגה הבויוטית הייתה ברית פולייס בחבל בויוטיה, ביוון התיכונה, בתקופה הארכאית והקלאסית ביוון העתיקה. בניגוד לערי מדינה גדולות אחרות דוגמת אתונה וספרטה לא התאחדה ביוטיה לכדי פוליס גדולה אחת, אלא נותרה קונפדרציה רופפת של מספר ערים שהתחרו ביניהן על השליטה בליגה. רוב הזמן תבאי הייתה הפוליס הדומיננטית בליגה. הליגה הגיעה לשיא פריחתה באמצע המאה ה־4 לפנה"ס תחת הנהגתו של אפמינונדס, אך כשלה בהשגת הגמוניה ביוון. הליגה נחלשה במהלך מלחמת הקודש השלישית ופורקה על ידי אלכסנדר הגדול בעקבות הריסת תבאי בשנת 335 לפנה"ס. ערי הליגה המשיכו לשמור על קשרים ביניהם עד אשר שולבה בויוטיה במאה ה־3 לפנה"ס בליגה האיטולית. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אומברטו ג'ורדאנו

אומברטו ג'ורדאנו (באיטלקית: Umberto Giordano;‏ 28 באוגוסט 1867 - 12 בנובמבר 1948) היה מלחין איטלקי. ג'ורדאנו נולד בעיר פוג'ה באיטליה. הוא למד בקונסרבטוריון של נאפולי. את האופרה הראשונה שלו כתב במסגרת תחרות בסיום לימודיו. זו הייתה אופרה בת מערכה אחת בשם "מרינה". הצלחת אופרה זו דרבנה אותו לכתוב בשנת 1892 אופרה נוספת בשם "Mala Vita" בסגנון הוריזמו. האופרה זכתה להצלחה מועטה. ב-1894 חיבר אופרה נוספת בשם "Regina Diaz", שירדה מהבמה לאחר שתי הצגות. ג'ורדאנו עבר למילאנו, וכאן החל מזלו להאיר לו פנים. הוא כתב את האופרה המפורסמת ביותר שלו, "אנדראה שנייה", שהועלתה לראשונה בתיאטרון לה סקאלה במילאנו ב-28 במרץ 1896. האופרה מבוססת על חייו של המשורר ולוחם החופש אנדרה שנייה (30 באוקטובר 1762–25 ביולי 1794), שהוצא להורג בגיליוטינה בהוראת רובספייר. הוא היה מאחרוני המוצאים להורג במהפכה הצרפתית. שלושה ימים לאחר מותו, נאסר רובספייר, ראשו נערף, ובכך בא הקץ לטרור המהפכני. בעקבות הצלחת אופרה זו הלחין את האופרה "פדורה" ב-1896, בהשתתפות טנור צעיר ולא ידוע בשם אנריקו קארוזו. "אנדראה שנייה" ו"פדורה" הן האופרות המפורסמות ביותר של ג'ורדאנו ומועלות עד ימינו. שאר יצירותיו לא זכו להצלחה. בעיר הולדתו פוג'ה נקראים התיאטרון ואחת הכיכרות על שמו של ג'ורדאנו. שלמה הד:אופרה-סיפורן של 120 האופרות הגדולות,1991. מדיה וקבצים בנושא אומברטו ג'ורדאנו בוויקישיתוף אומברטו ג'ורדאנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר AllMovie (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר ספוטיפיי אומברטו ג'ורדאנו, באתר Last.fm (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר AllMusic (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר Discogs (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אומברטו ג'ורדאנו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נקריים

נקריים (שם מדעי: Picidae) היא משפחה בסדרת הנקראים. זוהי המשפחה הגדולה בסדרה, ולה שני נציגים בישראל: נקר סורי וסבראש מצוי. הגדול במשפחה הוא נקר סלטי גדול (Mulleripicus pulverulentus) שאורכו 50 ס"מ ומשקלו 450 גרם, זאת בהנחה שנכחד המין נקר אימפריאלי שמגיע לאורך 60–65 ס"מ. הקטן במשפחה הוא נקר בר-חזה (Picumnus aurifrons) שאורכו 8 ס"מ ומשקלו 7 גרם. לנקריים יש בלוטות רוק מיוחדות המסייעות לתפיסת חרקים על ידי הלשון. במשפחה יש 4 תת-משפחות בהם 30 סוגים ו-200 מינים. תת-משפחת Jynginae סוג סבראש (Jynx) בו 2 מינים - בו המין סבראש מצוי תת-משפחת Picumninae סוג פיקולט אמריקאי (Picumnus) בו 27 מינים. סוג פיקולט אסייתי (Sasia) בו 3 מינים. תת-משפחת Nesoctitinae מין יחיד פיקולט אנטילי (Nesoctites micromegas) תת-משפחת נקרים (Picinae) סוג Palaeonerpes - נכחד סוג Pliopicus - נכחד סוג Colaptes - בו נקר קמפו שבט Dendropicini סוג נקר מטפס שחור (Melanerpes) בו 22 מינים. סוג נקר מוצץ (Sphyrapicus) בו 4 מינים - בו נקר מוצץ אדום-חזה מין יחיד נקר קובני ירוק (Xiphidiopicus percussus). מין יחיד נקר צהוב-כתר (Leiopicus mahrattensis). סוג Dendrocoptes - בו 3 מינים. סוג Yungipicus - בו 7 מינים. סוג Leuconotopicus - בו 6 מינים. סוג Dryobates - בו 6 מינים. סוג Dendropicos בו 15 מינים. סוג Mesopicos בו 3 מינים. סוג Melanerpes - בו המין נקר בלוטים סוג Dendrocopos בו 25 מינים - בו נקר סורי סוג Picoides בו 12 מינים. סוג Veniliornis בו 14 מינים. שבט Malarpicini סוג Campethera בו 12 מינים - בו נקר זהוב-זנב מין יחיד נקר קרקעי (Geocolaptes olivaceus). סוג נקר גב-אש (Dinopium) בו 5 מינים. סוג Meiglyptes בו 3 מינים. סוג Hemicircus בו 2 מינים. מין יחיד נקר אדמוני (Micropternus brachyurus). שבט Picini סוג Chrysophlegma - בו 3 מינים. סוג Picus בו 15 מינים - בו נקר ירוק סוג Mulleripicus בו 3 מינים. סוג Dryocopus בו 6 מינים - בו נקר שחור ונקר מצויץ סוג Celeus בו 11 מינים. סוג Piculus בו 7 מינים. סוג נקר פליקר (Colaptes) בו 12 מינים. שבט Megapicini סוג Campephilus בו 11 מינים - בו נקר מגלני והמין הנכחד נקר שנהבי סוג Chrysocolaptes בו 8 מינים. מין יחיד נקר כתום-גב (Reinwardtipicus validus). סוג Blythipicus בו 2 מינים. סוג Gecinulus בו 2 מינים. ייתכן שמוח הנקר נפגע מהחבטות. לצד זה, קיימות תיאוריות אחדות המנסות להסביר התמודדות אפשרית של מוחו עם חבטות. לפי אחת מהן, יש לו מערכת של בולמי זעזועים: בראשו נמצאים מבנים ספוגיים. הוצע שגם לשונו הארוכה במיוחד מתקפלת באופן המגן על הגולגולת. מדענים אחרים טוענים שבלימת זעזועים הייתה מפחיתה מיעילות הניקור ושראש הציפור נע אף הוא במהירות. ועוד הוצע שלמוח הציפור יש פחות מקום לזוז בתוך הגולגולת ולכן הוא נחבט פחות חזק. Celeus flavescens נקר שחור Colaptes auratus Campephilus pollens נקר מוצץ מנקר עץ Dendrocopos macei סבראש אירופאי Melanerpes erythrocephalus נקר בלוטים מדיה וקבצים בנושא נקריים בוויקישיתוף נקריים, באתר ITIS (באנגלית) נקריים, באתר NCBI (באנגלית) נקריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נקריים, באתר GBIF (באנגלית) נקריים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יואב מה-טוב, האם הנקר יכול לספר לנו משהו על מניעת נזק מוחי?, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2022
שיחה צפופה

שיחה צפופה היא תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ ניקלודאון, בעונתה הראשונה הנחו אותה אביב אלוש, דנה פרידר והדר עוזרי ובעונתה השנייה הנחו אותה מייקל לואיס ומיכל גבריאלוב. בכל תוכנית משתתפים חמישה ילדים, אשר מראיינים יחד עם המנחים ידוענים ישראליים. העונה השנייה של התוכנית עלתה לשידור ב-9 במאי 2007. לעונה הצטרפו המנחים מייקל לואיס ומיכל גבריאלוב אשר החליפו את שלושת המנחים הקודמים אביב אלוש, דנה פרידר והדר עוזרי. בעונה השנייה היו 18 פרקים ובנוסף להם תוכניות מיוחדות לכבוד מועדים. "שיחה צפופה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טל היינריך, הסלבז חושפים, באתר nana10‏, 19 במרץ 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משפחה – מוסד חברתי המאגד יחידים לקבוצות שיתופיות משפחה (שבועון) – שבועון חרדי משפחה (טקסונומיה) – סיווג של בעלי חיים וצמחים משפחה (סרט) – סרט קולנוע ישראלי של רוני קידר שיצא לאקרנים ב-2018