רופרט אוורט

רופרט ג'יימס הקטור אוורט (באנגלית: Rupert James Hector Everett; נולד ב-29 במאי 1959) הוא שחקן אנגלי. התגלה לראשונה ב-1981 כשלוהק למחזה "ארץ אחרת" מאת ג'וליאן מיטשל בתפקיד הסטודנט ההומוסקסואל בפנימיה באנגליה. בהמשך הופיע בסרטי קולנוע רבים בהם "החתונה של החבר שלי", "הדבר הטוב הבא", "בעל אידיאלי" ובסרטי ההמשך לסרט "שרק". רופרט אוורט נולד בנורפוק, אמו היא שרה לבית מקלין ואביו מייג'ור אנתוני מייקל אוורט, היה איש עסקים ושירת בצבא הבריטי. מצד אמו הוא צאצא למשפחת הברונט ויוויאן מטרלווארן ומשפחת הברון הגרמני פון שמידרן. הוא אחיין של דונלד מקלין שהיה מרגל וסוכן כפול עבור הסובייטים, ושל הפוליטיקאי סר דונלד מקלין. מגיל שבע התחנך בבית הספר פארלי שבהמפשייר, מאוחר יותר למד ב"אמפלפורת' קולג'" בית ספר של נזירים בנדיקטים ביורקשייר. בגיל 15 נשר מבית הספר ונסע ללונדון כשבכוונתו להיות שחקן. בריאיון ל-US magazine סיפר שעבד למחייתו כזונה ממין זכר עבור כסף וסמים. הוא סולק מבית הספר "Central School of Speech and Drama" בגלל מרדנות, נסע לסקוטלנד ומצא עבודה ב"תיאטרון סיטיזן" בגלאזגו. הפריצה בקריירה שלו הייתה ב-1981 כששיחק במחזה "ארץ אחרת" בתפקיד תלמיד הומוסקסואל, לצידו של קנת בראנה. אחר כך גילם את אותה דמות בסרט הקולנוע באותו שם בהשתתפות קולין פירת'. ב-1985 שיחק בסרט "לרקוד עם זר" ועתידו הקולנועי נראה מבטיח. ב-1987 השתתף בסרט "לבבות האש" שהיה כישלון קופתי. באותה תקופה הקליט אוורט אלבום פופ בשם "Generation Of Loneliness" הקהל לא קיבל את השינוי בברכה. עד מהרה עזב את עולם הפופ, וחזר אליו רק בעקיפין כשהקליט קולות רקע לביצוע של מדונה לשיר "American Pie" ולשירו של רובי ויליאמס "They Can't Take That Away from Me". ב-1989 עבר אוורט להתגורר בפריז שם כתב רומן בשם "Hello, Darling, Are You Working?". ב-1990 חזר לקולנוע בסרט "תשוקה זרה", ובהמשך הופיע במספר סרטים נוספים במידה שונה של הצלחה. בשנות התשעים שימשה דמותו של אוורט השראה לקומיקס האיטלקי דילן דוג, של טיציאנו סקלאבי. ב-1995 פרסם רומן נוסף בשם "The Hairdressers of St. Tropez". הקריירה שלו קבלה חיזוק כשגילם את החבר ההומו בסרט "החתונה של החבר שלי" בכיכובה של ג'וליה רוברטס. ב-1999 שוב שיחק כהומוסקסואל בדמות ראשית בסרטה של מדונה "הדבר הטוב הבא". מאז הופיע בסרטים בדרך כלל בתפקיד ראשי. בשנות האלפיים חזר אוורט לכתיבה. הוא כותב ועורך במגזין "ואניטי פייר". עוד כתב תסריט ומחזה על שנותיו האחרונות של אוסקר ויילד. בשנת 2006 פרסם אוטוביוגרפיה בשם "Red Carpets and Other Banana Skins", בו סיפר בין השאר על מערכת היחסים שהייתה לו עם שדרנית הטלוויזיה הבריטית פאולה ייטס. ב-2007 הוביל אוורט את המצעד של המרדי גרא ההומו-לסבי בסידני. הוא השתתף בתפקיד כפול בסרט "טירוף של קולג'", והופיע בתוכניות טלוויזיה אחדות. ב-2009 הנחה תוכנית דוקומנטרית על המשורר לורד ביירון ששודרה בצ'אנל 4, בתוכנית הוא משחזר את צעדי המשורר בארצות הים התיכון ובאירופה. עוד ב-2009 שיחק בקומדיה "Wild Target" בכיכובו של ביל ניי. הופעת הבכורה שלו בברודוויי הייתה בתיאטרון שוברט, במחזה "Blithe Spirit" מאת נואל קאוורד לצידה של אנג'לה לאנסברי. רופרט אוורט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רופרט אוורט, באתר AllMovie (באנגלית) רופרט אוורט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רופרט אוורט, באתר Metacritic (באנגלית) רופרט אוורט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רופרט אוורט, באתר MusicBrainz (באנגלית) רופרט אוורט, באתר Discogs (באנגלית) רופרט אוורט, באתר Genius אמה ברוקס, רופרט אוורט: הרומנטיקן המר, באתר הארץ, 28 ביולי 2009 ג'יל לולס, מדריך לחיי הזוהר והרפש, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2006 דקה אייטקנהד, הגרדיאן, רופרט אוורט כועס על כולם, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2012 מיכאל הנדלזלץ, לרופרט אוורט אין מה להסתיר, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2012 רופרט אוורט, דף שער בספרייה הלאומית