laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tom Pillibi

Tom Pillibi (בעברית: טום פיליבי) הוא שיר בצרפתית, בביצוע ז'קלין בואייה, שייצג את צרפת באירוויזיון 1960 וזכה במקום הראשון. השיר בוצע 13 בסדר ההופעות, אחרי איטליה עם השיר "Romantica". עם סיכום הנקודות, הגיעה צרפת למקום הראשון עם 32 נקודות ובכך ניצחה בתחרות שהתקיימה באותה השנה בלונדון, הממלכה המאוחדת. השיר הוא שיר אפ-טמפו מתון, שמתייחס למאהבה של הזמרת, בעל אותו השם. בואייה מתארת עושר כספי של אהובה לאורך כל השיר, עד שבסופו טוענת שהוא שקרן, וששום דבר ממה שהוא אמר לא נכון. בכל זאת, טוענת בואייה כי היא עדיין אוהבת אותו. לשיר יצאו גם גרסאות באנגלית ובגרמנית עם ניתוח מעט שונה של המילים. צרפת באירוויזיון מידע על היצירה "Tom Pillibi" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Tom Pillibi" באתר יוטיוב Official Eurovision Song Contest site, history by year, 1960 Detailed info & lyrics, The Diggiloo Thrush, "Tom Pillibi".
סיטרואן B14

סיטרואן B14 (בצרפתית: Citroën B14) היא מכונית שיוצרה ב-12 תצורות גוף הכוללות: מכונית משפחתית, מכונית קופה, קבריולה, לנדולט וטנדרים. דגמי "סיטרואן סוג B14" הם מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרו בין השנים 1926–1928 בצרפת. "Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן, 4 חלונות צד. "Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן עם גג מתקפל. "Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן, 6 חלונות צד ותא מטען. "Torpedo" בתצורה פתוחה (קבריולה). "Conduite Intérieure" (saloon/sedan)" (תצורה של 4 דלתות, 6 חלונות צד ותא מטען, גם מוניות). "Coupé De Ville". קבריולה (2 דלתות, 3-2-4 מושבים). לנדולט (מוניות). טנדר. יוצרו 119,467 יחידות. הצתה: הצתה קבועה מראש באמצעות מגנט. מנוע: מנוע בנזין קדמי-אורכי, 4 צילינדרים בטור. מנוע קירור מים ללא משאבה, הכולל רדיאטור ומאוורר. סוג הנעה: הנעה אחורית. מאייד תוצרת "Solex" דגמי מאייד: 26HBFG - 26GHF (בדגם "B14"), דגם מאייד: 26BFHG בדגמים: B14F ,B14G. מערכת בלימה: בלמי תופים בשליטה מכנית. צמיגי: מישלן. מצבר: 6 וולט, 60 אמפר. "סיטרואן B14" "סיטרואן B14" בתצורה 2 דלתות "סיטרואן B14" "סיטרואן B14" "סיטרואן B14" - קבריולה "סיטרואן B14" - קבריולה "סיטרואן B14" "סיטרואן B14G" טנדר "סיטרואן B14G" טנדר - מבט לתא הנהג "סיטרואן B14G" טנדר - מבט ללוח מחוונים סיטרואן סיטרואן סוג B15 מדיה וקבצים בנושא סיטרואן B14 בוויקישיתוף סיטרואן B14, סרטון באתר יוטיוב "סיטרואן B14" citroenet.org.uk/passenger-cars/ac/b14/type-b14 "סיטרואן B14", שנת 1926 rmsothebys.com/en/auctions "סיטרואן B14", שנת 1928 – תמונה classicdriver.com/en/car/citroen/b14 "סיטרואן B14", טורפדו, שנת 1927 – תמונה classicdriver.com/en/car/citroen/b14/1927 רשימת דגמי סיטרואן / ראו "סיטרואן B14" citroenet.org.uk/passenger-cars/passenger-cars-index
הים התראקי

הים התראקי (ביוונית: Θρακικό Πέλαγος, בטורקית: Trakya Denizi) הוא ים שולי בים האגאי והחלק הצפוני ביותר בו. האזורים המקיפים ים זה הם מקדוניה ותראקיה ביוון וצפון מערב טורקיה. ממערב למזרח הוא משתרע מחצי האי כלקידיקי ועד חצי האי גליפולי. הנהרות אסטרימון, נסטוס ומריצה זורמים לים התראקי. הנמלים העיקריים בים נמצאים בערים היווניות אלכסנדרופולי, קוואלה ותאסוס. יש אתר נופש על שפת הים, שנקרא לוטרה אלפטרון, ליד קוואלה. מדיה וקבצים בנושא הים התראקי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חאפז (אסלאם)

חאפז (בערבית: حافظ, תעתיק: חאפט') הוא מונח המשמש מוסלמים לתאר את מי ששינן לחלוטין את הקוראן. חאפזה (حافظة) היא המקבילה הנשית. אנשים רבים לאורך ההיסטוריה שיננו את כל כל קוראן וזכרו אותו בעל פה, אנשים אלו מכונים בלשון רבים חֻפאז (حُفَّاظ). ביניהם ניתן למצוא את אלו שלהלן: הנביא מוחמד עלי בן אבי טאלב האימאם מוחמד אבן אדריס א-שאפעי אבן ח'לדון חאפז ג'לאל א-דין א-סויוטי השייח' יוסוף אל-קרדאווי סייד קוטב טה חוסיין אורנגזב ריצ'רד פרנסיס ברטון מדיה וקבצים בנושא חאפז בוויקישיתוף Adamec, Ludwig W., Historical dictionary of Islam, 2nd ed, Lanham, Md.: Scarecrow Press, 2009, ISBN 978-0-8108-6303-3 Wikizero - List of people who memorized the Quran, www.wikizero.com Project Gutenberg, List of Hafiz | Project Gutenberg Self-Publishing - eBooks | Read eBooks online, www.gutenberg.us Literary Structures of Religious Meaning in the Qu'ran, עמ' 355 The Days: An Egyptian Childhood, עמ' 25
הים האיקרי

הים האיקרי (ביוונית: Ικάριο Πέλαγος) הוא ים שולי בים התיכון השוכן בין האיים הקיקלאדיים לאסיה הקטנה. גבולות הים לא מוגדרים במדויק אך לרוב הוא מתואר כחלק מן הים האגאי מדרום לכיוס, ממזרח לקיקלאדות המזרחיות וממערב לאסיה הקטנה. הוא מכיל האיים של סאמוס, קוס, פטמוס, לרוס ואיקריה. הים האיקרי הוא הים במיתולוגיה היוונית אליו איקרוס נפל את נפילתו הקטלנית מהשמים במהלך טיסתו מכרתים עם אביו דדלוס. שמו של הים מגיע משם האי איקריה המגיע מאיקרוס. מדיה וקבצים בנושא הים האיקרי בוויקישיתוף LacusCurtius • Strabo's Geography — Book X Chapter 5, penelope.uchicago.edu ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היינריך פוגלר

היינריך פוגלר (בגרמנית: Heinrich Vogeler;‏ 12 בדצמבר 1872 – 14 ביוני 1942) היה צייר, מעצב ואדריכל גרמני, המזוהה עם בית הספר לציור בדיסלדורף. הוא נולד בברמן, ולמד בדיסלדורף בין השנים 1890–1895. לימודיו האמנותיים בתקופה זו כללו ביקורים בבלגיה ובאיטליה. פוגלר היה חבר מרכזי במושבת האמנים המקורית בורפסוידה (Worpswede), אליה הצטרף בשנת 1894. בשנת 1895 קנה פוגלר שם קוטג' ושתל סביבו עצי ליבנה, שהעניקו לביתו את שמו החדש: ברקנהוף. בשנת 1901 הוא התחתן עם מרתה שרודר. הוא יצר איורי ספרים בסגנון אר-נובו, וביצע ציורים דקורטיביים לבית העירייה של ברמן זמן קצר לפני שנסע לציילון בשנת 1906. במהלך ביקור בלודז' הוא הכיר את עבודותיו של מקסים גורקי, מה שהביא לפיתוח הזדהות עמוקה שלו עם מעמד הפועלים. תחושה זו הגיעה לשיאים נוספים כאשר ראה את החיים בשכונות העוני של גלאזגו ומנצ'סטר במהלך ביקור שם. בשנת 1908 הוא ואחיו פרנץ הקימו את מפעל שייצר חפצים ביתיים. ציוריו שיקפו יותר ויותר את אהדתו למעמד הפועלים. הוא התנדב לשירות צבאי במלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, ונשלח לחזית המזרחית בשנת 1915. שם פוגלר התוודע לאידאולוגיה של הבולשביקים בחזית וכן דרך מסעותיו בפולין, רומניה, ורוסיה. לאחר שהגיש פנייה בכתב לקיסר גרמניה, הוא נשלח לזמן קצר לבית חולים לחולי נפש בברמן לפני ששוחרר משירות צבאי. לאחר המלחמה הוא הפך לפציפיסט. במהלך המהפכה הגרמנית בין השנים 1918–1919 הצטרף למועצת הפועלים והחיילים של הרפובליקה הסובייטית של ברמן יחד עם חברו קורט שטורמר. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה (KPD), אך כשהיא התפצלה הוא הצטרף למפלגת העובדים הקומוניסטית של גרמניה (KAPD). לאחר תום המהפכה הוא נעצר למשך זמן מה. באותה תקופה הוא ואשתו מרתה התגרשו. מאותה נקודה ואילך הוא רצה לעבוד אידאולוגית, והרומנטיקה של עבודתו הקודמת פינתה את מקומה לתוכן פרולטרי. בשנת 1931 היגרו לרוסיה פוגלר ואשתו השנייה סוניה מרצ'לבסקה, בתו של יוליאן מרצ'לבסקי. לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות הוא גורש יחד עם אזרחים גרמנים אחרים בשנת 1941 לקזחסטן על ידי השלטונות הסובייטים, ומת שם בשנת 1942. מנהיג ה-KPD, וילהלם פייק, רצה כנראה למנוע את גירושו, אך פוגלר עצמו סירב ליחס מועדף. מכיוון שאשתו סופיה ובנו יאן היו אזרחים פולנים, הם גויסו במקום להיות מגורשים עמו. עד מהרה הפך יאן לחבר מייסד בוועד הלאומי לגרמניה החופשית ולאחר קריירה אקדמית ארוכה לאחר המלחמה במוסקבה נפטר בוורפסווידה בשנת 2005. סוניה היגרה לפולין ומתה בוורשה בשנת 1983. בינתיים ביתו של הצייר ברקנהוף הפך לבית ילדים. הבית שוחזר ונפתח מחדש כמוזיאון היינריך פוגלר בשנת 2004. עובדי המספנה הרייך השלישי קיץ בית הצייר ברקהוף חלום חלום מדיה וקבצים בנושא היינריך פוגלר בוויקישיתוף כתבי היינריך פוגלר בפרויקט גוטנברג (באנגלית) היינריך פוגלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) היינריך פוגלר, באתר Discogs (באנגלית) Heinrich Vogeler Biography – Infos for Sellers and Buyers, www.heinrich-vogeler.com "Lexikon des deutschen Rätekommunismus"
S band

S-Band (תרגום מאנגלית: תחום S) היא הגדרה של המכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE) עבור חלק תחום תדרי המיקרוגל בספקטרום האלקטרומגנטי המכסה את התדרים 2–4 ג'יגה הרץ (GHz). לפי הגדרה זו, הרצועה למעשה חוצה את הגבול המקובל בין הרצועות UHF ו-SHF ב-3.0 GHz. רצועת S משמשת מכ"ם פיקוח על שדה תעופה לבקרת תעבורה אווירית, מכ"ם מזג אוויר, מכ"ם של ספינות וכן כמה לווייני תקשורת, במיוחד כאלה המשמשים את נאס"א לתקשורת עם תחנת החלל הבינלאומית. הפס הקצר, בן ה-10 ס"מ של מכ"ם נע בערך בין 1.55 ל־5.2 GHz. ההגדרה S-Band מכילה גם את 2.4–2.483 GHz שהם תדרים ללא רישוי, בשימוש נרחב, למשל: מכשירי מיקרוגל אוזניות אלחוטיות (Bluetooth) רשת אלחוטית (WiFi) פתיחת דלתות מוסך מנעולים לרכב ללא מפתח צגים לתינוקות (Baby Monitors) מכונות רפואת דיאתרמיה תנורי מיקרוגל (בדרך כלל ב-2.495 GHz) רשת הניווט הלווינית האזורית של הודו (IRNSS) - משדרת ב-2.483778 עד 2.500278 GHz. TerreStar Networks (Nasdaq: TSTR) zarya.info - S-band satellite telemetry and housekeeping frequencies utexas.edu - Pioneer 10 & 11 Abstract (archive.org) https://www.isro.gov.in/sites/default/files/irnss_sps_icd_version1.1-2017.pdf
מצר רודוס

מצר רודוס (ביוונית: Στενό της Ρόδου) הוא המצר המזרחי ביותר בים האגאי. המיצר המחבר את הים האגאי לים התיכון ומבדיל בין טורקיה ויוון. בצידו הצפוני של המצר נמצא האי היווני סימי וחצי האי בוזבורון שבאסיה הקטנה, ודרומית לו האי היווני רודוס שעל שמו נקרא המצר. מבחינה אדמיניסטרטיבית, איי יוון שייכים לאזור דרום הים האגאי. עומקו המרבי של המצר הוא 350 מטר. גאוגרפיה של המצר ערך זה הוא קצרמר בנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה

הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה (DSA) (באנגלית: Democratic Socialists of America) הוא ארגון פוליטי סוציאליסטי דמוקרטי הפעיל בזירות מגוונות מכוון לתחום העבודה בארצות הברית. האידאולוגיות של חברי התנועה נעות בין סוציאל-דמוקרטיה לסוציאליזם דמוקרטי. התנועה הוקמה בשנת 1982. שורשיה ההיסטוריים במפלגה הסוציאליסטית של אמריקה, שמנהיגיה היו יוג'ין דבס, נורמן תומאס ומיכאל הרינגטון. הרינגטון הקים את התנועה לאחר שינויים במפלגה הסוציאליסטית של אמריקה ואיחוד עם תנועות סוציאליסטיות אחרות. המטרה המוצהרת של ה-DSA היא להשתתף ב"מאבקים למען רפורמות שיחלישו היום את כוחם של תאגידים ויגדילו את כוחם של אנשים העובדים", ובעתיד להוביל לבעלות חברתית על הייצור במפעלים ציבוריים באמצעות חברות ממשלתיות, קואופרטיב עובדים (אנ') או תכנון מבוזר. מדיה וקבצים בנושא הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה (באנגלית) הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה, ברשת החברתית פייסבוק הסוציאליסטים הדמוקרטיים של אמריקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Stockman, Farah (2018-04-20). "'Yes, I'm Running as a Socialist.' Why Candidates Are Embracing the Label in 2018". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-12-30. Maria Svart, Let’s Talk Democratic Socialism, Already - In These Times, web.archive.org, ‏2018-10-30 Emily Stewart, What Bernie Sanders’s movement does now, Vox, ‏2020-03-13 (באנגלית) Danielle Kurtzleben , Kenny Malone, What You Need To Know About The Democratic Socialists Of America, npr, ‏July 26, 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אכלואוס

אכלואוס (נקרא גם אכלוס; ביוונית: Αχελώος) הוא נהר במערב יוון הנשפך לים היוני. אורכו הוא 220 קילומטרים. הוא היווה את הגבול בין אקארנאניה לאטוליה בעת העתיקה. הנהר זורם בדרך כלל דרומה. על הנהר יש חמישה סכרים. ממעלה הזרם למורד הזרם נמצא סכר מסוכורה, שהושלם בשנת 2001. מתחתיו נמצא סכר סיקיה, שנבנה בחלקו. בהמשך נמצא הקרמסטה (1965), קסטרקי (1969) וסטרטוס (1989). הרודוטוס, שהבחין בכוחו המשתנה של קו החוף של נהר האכלוס, אף השווה אותו לנילוס. בימי קדם, הנהר היה הנהר הגדול והמפורסם ביותר ביוון. הוא היווה את הגבול בין אקרנניה לאטוליה. הנהר לרוב נקרא בשטחה של אקרנניה, אך לפעמים הוא מוקצה לאטוליה. מימיו הם בצבע צהוב לבן או שמנת, שממנו נגזר שם מאוחר יותר אספרופוטמו או הנהר הלבן. בשנת 1359 התרחש קרב אכלואוס בין כוחות אלבנים בפיקודו של פיטר לושה לבין אפירוס ליד נהר אכלואוס. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אל הנהר שנקרא על שם נהר זה היה, לפי הסיודוס, הוא היה בנם של הטיטאנים אוקיינוס ותטיס. נאמר גם שבין ילדיו נמנות הסירנות וכן נימפות אחדות. אכלואוס יכול היה לשנות את צורתו, וכשהיה בדמות שור הוא נאבק בהרקלס על הזכות להינשא לדיאנירה, אך הפסיד. מדיה וקבצים בנושא אכלואוס בוויקישיתוף אכלואוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Greece in Figures January - March 2018, p. 12 Dionysius Periegetes, Description of the World, 432. Van Antwerp, John (1994). The Late Medieval Balkans: A Critical Survey from the Late Twelfth Century to the Ottoman Conquest. University of Michigan Press. pp. 348â 51. ISBN 978-0-472-08260-5.
שורת המיליארדרים

שורת המיליארדרים (באנגלית: Billionaires' Row) היא מערך גורדי שחקים יוקרתיים במיוחד למגורים, שנבנו או נמצאים בתכנון, וממוקמים לאורך הקצה הדרומי של סנטרל פארק במנהטן, ניו יורק. כמה מבניינים אלה הם בקטגוריית "Supertall"‏ (אנ'), כלומר גובה של מעל 1,000 רגל (304.8 מטר) והם בין הבניינים הגבוהים בעולם. מכיוון שרוב המגדלים בנויים או מוצעים ברחוב 57, המונח שימש גם כשם חלופי לרחוב עצמו. מגדל סטיינווי (111 מערב, רחוב 57), שלו יחס דקיקות של 24:1, הוא מגדל העיפרון הדק בעולם. גורד השחקים העיקום הגדול נמצא בשלבי תכנון. נעמה ריבה, חדש בקו הרקיע של ניו יורק: המגדל הדק בעולם, באתר הארץ, 11 באפריל 2022
לימונן

לימונן (Limonene) הוא תרכובת אָלִיפַטית כיראלית המהווה את המרכיב העיקרי בשמן קליפות ההדרים. החומר הוא נוזל שקוף בטמפרטורת החדר, איזומר R (איזומר D) הוא הנפוץ יותר בטבע בעל ארומת תפוז ומשמש כחומר גלם לחומרי טעם בתעשיית המזון וכממס לצורכי ניקוי: הסרת דבקים וניקוי שמן מחלקי מכונה. איזומר S (איזומר L) נמצא בשמן מנטה והארומה שלו דמוית טרפנטין. לימונן הוא המרכיב הנדיף הלא טרפני העיקרי בשרף האורניים. מדיה וקבצים בנושא לימונן בוויקישיתוף לימונן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניסוי בייתי: פיצוץ בלון בעזרת לימונן, בביצוע Children's Museum Houston, סרטון באתר יוטיוב PubChem, Limonene, pubchem.ncbi.nlm.nih.gov (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקס פולקהרט

מקס פולקהרט (בגרמנית: Max Volkhart‏; 17 באוקטובר 1848 – 29 במרץ 1924) היה צייר גרמני מבית הספר לציור בדיסלדורף. מקס פולקהרט היה בנו של הצייר וילהלם פולקהרט. כמו אביו, הוא קיבל הכשרה אמנותית באקדמיה המלכותית לאמנות פרוסית בדיסלדורף. הוא למד בעיקר אצל היינריך לונשטיין, אנדראס מילר ויוליוס רוטינג, הוא גם למד באופן פרטי אצל אדוארד פון גבהרט. תמונותיו הידועות הראשונות נוצרו בהשפעתו. מאוחר יותר הוא נסע לבלגיה והולנד לפרקי זמן ארוכים, שם צייר תמונות ובחלקו מהזמן עשה ציורים מהטבע. ברוטרדם בשנת 1881 הוא ביצע פנורמה גדולה המתארת את ניצחונו של נסיך אורנג' על הספרדים בקרב היבשתי והים בניואופורט. במרץ 1883 הצטרף פולקהרט למועדון החתירה של דיסלדורף, שנוסד בשנת 1880. מאז 1883 היה לאגודה זו בית סירות קבוע בנמל. בניגוד לציירים אחרים במועדון, פולקהרט, כמו ארנסט רובר ופרדריק פוזין, היה שותף חלקי באירועי חתירה. כמו אביו, פולקהרט היה גם חבר בעמותת האמנים מלכסטן. שם הוא השתתף ציורים שונים: ב"פסטיבל הגן בחגיגת קורנליוס "ב־24 ביוני 1879, ב"פסטיבל המסכות" בפברואר 1888", "חלום ליל החורף "ובפסטיבל יום השנה" ביולי 1898 ציוריו ותחריטים רבים שלו מראים לעיתים קרובות סצנות פשוטות מהמאות ה -18 עד ה -20, תוך התחשבות באופי התקופה בה מוצג תוכן התמונה. עבודתו מאופיינת במשיחות מכחול מדויקות ובטיפול זהיר בחומר על בסיס הסגנון ההולנדי הישן. חדשות טובות מסר האהבה אצל הנוטריון שתי חברות מדיה וקבצים בנושא מקס פולקהרט בוויקישיתוף Biographical notes, runeberg.org, ‏1887 (בשוודית) Max Volkhart in Düsseldorfer Ruderverein 1880, Mitglieder im Jahre 1887, digital.ub.uni-duesseldorf.de, ‏1887 (בגרמנית) Eine Doppelhochzeitsfeier : Festspiel zum fünfzigjährigen Jubiläum des "Malkasten" am Sonntag, den 3. Juli 1898 ; [Programmheft], 1898. (בגרמנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מקס פולקהרט".
ארכתוס

ארכתוס (ביוונית: Άραχθος) הוא נהר במזרח אפירוס, יוון. הוא מתחיל בהרי פינדוס, דרומית-מזרחית לעיירה מצובו שליד יואנינה. אורכו של הנהר הוא 110 קילומטרים שטחו של אגן הניקוז של הנהר הוא 2,209 קילומטרים רבועים. הוא זורם לכיוון דרום-מערב. הנהר זורם דרך מישור קטן ובאזור עם עשב וביצות והוא מוקף בחוות. הוא נשפך לבסוף למפרץ אמברקיה (אנ') בקומנו, דרומית לארטה. מדיה וקבצים בנושא ארכתוס בוויקישיתוף Greece in Figures January - March 2018, p. 12 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפלגת המרכז (נורווגיה)

מפלגת המרכז (בנורווגית: Senterpartiet, Sp) היא מפלגת מרכז אגררית בנורווגיה. המפלגה הוקמה ב-1920 בתור מפלגה נורדית אגררית וקראו לה בתרגום חופשי המפלגה הנורדית אגררית של החוואים (בנורווגית: Bondepartiet, Bp). אידאולוגיית המפלגה לא הייתה מבוססת על אף אידאולוגיה חשובה במאה ה-19 או במאה ה-20. הייתה לה מטרה להחל ביזור כלכלי וקבלת החלטות פוליטיות משותפות. מאז הקמתה ועד שנות ה-2000, מפלגת המרכז הצטרפה רק למפלגות שלא יושבות תחת מפלגת העבודה הנורווגית, אף על פי שתמכה באידאולוגיית העבודה ב-1930, אך דבר זה השתנה ב-2005 לאחר שהמפלגה הצטרפה לקואליציה האדומה-ירוקה שהייתה בשליטת מפלגת העבודה. מפלגת המרכז מראה עמדה ברורה נגד חברות נורווגית באיחוד האירופי, והראתה זאת בקמפיין שלה ב-1972 וב-1994. מדיה וקבצים בנושא מפלגת המרכז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת המרכז (בנורווגית) מפלגת המרכז, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת המרכז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מפלגת המרכז, ברשת החברתית אינסטגרם מפלגת המרכז, באתר פליקר ערך זה הוא קצרמר בנושא מפלגות ובנושא נורווגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בת 28

בת 28 הוא סינגל של הזמר הישראלי אליעד נחום, אשר יצא לאור ב-31 בינואר 2021, יום הולדתו ה-31 של נחום. השיר נכתב והולחן על ידי משה בן אברהם, אופק יקותיאל וסתיו שמש והופק על ידי נחום עצמו יחד עם אופק יקותיאל ומשה בן אברהם. השיר הוא שירו השלישי בקריירה של נחום שלא נכתב או הולחן על ידו, לאחר "פרפרים" מתוך האלבום סימן שנכתב והולחן על ידי רועי מכלוף ו"איפה את", שנכתב והולחן על ידי מורן דוד ואבישי רם. בראיון למאקו, אמר נחום כי "מעטים השירים שאני לא כותב ומלחין, וכשהגיע אליי למייל השיר הזה ידעתי מיד שאני חייב להקליט אותו. אופק, משה וסתיו דייקו וכתבו את הלב של כל אישה בשנות ה-20 המאוחרות שלה, ותיארו במדויק את המאבקים שלה להגשמת החלומות, מציאת אהבה וזוגיות", והוסיף כי "הפעם אני אחראי על העיבוד וההפקה יחד עם אופק ומשה. לעומת שירים אחרים שלי - הפעם הלכנו על סאונד חשוף ומינימלי, הכל כדי להבליט את הסיפור ולהוציא אותו כמה שיותר החוצה". הווידאו קליפ של השיר הוקרן בבכורה בערוצו של נחום ביוטיוב בסמוך לצאת הסינגל ובוים על ידי סאשה פרילוצקי. השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט וצבר באותו השבוע כ-162 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. מערכת mako מוזיקה, ‏ביום הולדתו ה-31: אליעד חוגג ומשחרר את "בת 28", באתר ‏מאקו‏, 1 בפברואר 2021 אליעד - בת 28 | Eliad - 28 YO, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:29) המצעד השבועי, שבוע 06, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל
קלווין דייוויס

קלווין גלן דייוויס (באנגלית: Kelvin Glen Davis; נולד ב-2 במרץ 1967) הוא פוליטיקאי ניו זילנדי וחבר בבית הנבחרים הניו זילנדי, שמכהן כסגן מנהיג מפלגת הלייבור של ניו זילנד מאז 1 באוגוסט 2017. מורה לשעבר, דייוויס כיהן בתור חבר פרלמנט מ-2008 עד 2011 ואז שוב ב-2014, הוא ניצח את מחוז הבחירה של נורת'לנד בבחירות הניו זילנדיות של 2014. דייוויס נבחר כסגן הנשיא של מנהיג מפלגת הלייבור חודשיים לאחר בחירות 2017, מה שהפך אותו לסגן הנשיא הראשון ממוצא מאורי מטעם מפלגת הלייבור של ניו זילנד. כרגע, הוא במקום השלישי של ממשלת העבודה השישית. דייוויס מכהן בתור השר לענייני אכיפת חוק ובתי סוהר והשר ליחסי המאורים של ניו זילנד מאז 2017. מדיה וקבצים בנושא קלווין דייוויס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלווין דייוויס קלווין דייוויס, ברשת החברתית פייסבוק קלווין דייוויס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלווין דייוויס, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא ניו זילנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאל הארי

פאל הארי (במקור פאל הירשל, בהונגרית: Hári Pál; פשט, 29 באוגוסט 1869 – בודפשט, 10 במאי 1933) היה רופא יהודי-הונגרי, ביוכימאי, פרופסור באוניברסיטה. הוא היה אחיינו של אגושט קאהן, רופא עיניים, פרופסור. פאל הארי נולד במשפחה יהודית כבנם של הנריק הארי (הירשל) (1832–1915) סוחר דגן, ושל רוזליה מילר. הוא סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטאות בבודפשט ובווינה בשנת 1894. מאותה השנה עבד במכון לכימיה רפואית. בשנת 1906 הפך למרצה לאבחון בכימיה רפואית. בשנת 1915, כמרצה בכיר, מונה לראש המחלקה לכימיה רפואית ולפתולוגיה בבודפשט. משנת 1919 היה פרופסור. הוא פיתח את המתודולוגיה של הקלורימטריה. ערך מחקר משמעותי בנושא המטבוליזם, ניתוח ספקטרופוטומטרי של המוגלובין ונגזרותיו. פאל הארי הוא אחד ממייסדי המחקר הביוכימי בהונגריה. גיסו היה רופא הילדים ארנה דויטש שניספה בשואה. קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (5B-11-25). ספיגת ברזל בקיבה ובתריסריון (בודפשט, 1899) חקירות בפיזיולוגיה של ויסות החום (אגר, 1908) נתונים על חילוף החומרים של יונקים בשנת חורף (בודפשט, 1909) השפעת עירוי הדם על זרימת החומרים והאנרגיה (Eger, 1910) ספר לימוד של חיים ופתולוגיה (בודפשט, 1913) לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1978–1991 לקסיקון יהודי הונגרי לקסיקון ביוגרפיה רפואית הונגרית זולטאן אסודי: פאל הארי (שבועון רפואי, 1959) י. סקאץ'.: לזכרו של פאל הארי (שבועון רפואי, 1983) אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים. בודפשט, מכבי, 2001. פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים הלקסיקון של העידן האחרון של הונגריה. בודפשט, 1930 הלקסיקון החדש של רוואי 2002 ISBN 963-927-268-X לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש מסת"ב 963-547-414-8 מדיה וקבצים בנושא פאל הארי בוויקישיתוף "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 958/1869. folyószáma alatt". Gyászjelentése "Hári Henrik halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi állami halotti akv. 173/1915. folyószáma alatt". Halálesete bejegyezve a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 1032/1933. folyószám alatt.
הקהילה המדעית

המונח הקהילה המדעית מתייחס לכלל המדענים המקיימים ביניהם פעילות גומלין. הקהילה המדעית מחולקת באופן טבעי לתת קהילות בהתאם לנושאי המחקר. תכליתה של הקהילה לאפשר דיון, שיתוף מידע והפריה הדדית, המסייעים לייעול שיטות מחקר ושיפור הישגי מחקר. ההשתייכות לקהילה המדעית היא תולדה של השכלה, מעמד תעסוקתי, או השתייכות למוסד אקדמי. המעמד בתוך הקהילה מושפע בעיקר ממספר ואיכות הפרסומים (מאמרים וספרים) של המדען, אם כי ממחקרים סוציולוגיים שבוצעו בקרב קהילות מדעיות עולה כי מין, גזע, או מעמד חברתי עלולים להשפיע על הקבלה לקהילה. חברי אותה קהילה מדעית אינם בהכרח שותפים לצוות מחקר. התקשורת בין המדענים מבוססת בעיקרה על הפצת עבודות מחקר באמצעות פרסום מאמרים בכתבי עת בתחומי המחקר השונים, או על ידי השתתפות בכנסים בהם מוצגים מחקרים ורעיונות חדשים. ועידת TED פילוסופיה של המדע השיטה המדעית העידן החדש פרדיגמה מדע תקני ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחלף גבעת כ"ח

מחלף גבעת כ"ח הוא מחלף המיועד לחבר בין כביש 6 לכבישי 444 ו-465, במשולב עם צומת גבעת כח המחברת כיום בין הכבישים 444 ו-465, בסמוך לגבעת כ"ח ולבית אריה-עופרים. בשנת 2004‏ אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את הארכתו של הכביש 461 לכיוון מזרח, עד למחלף גבעת כ"ח העתידי שם הוא יתחבר לכביש 6. במסגרת הפרויקט מתוכננת גם בניית מחלף הטייסים במקומו של צומת הטייסים. במהלך שנת 2021 חברת כביש חוצה ישראל צפויה לפרסם מכרז לביצוע המחלף, ועלותו נאמדת בכ-700 מיליון ש"ח. על פי אישור תוכנית מתאר תת"ל 3/3, מיום 27 ביוני 2004 מחלף גבעת כ"ח וכביש 46 באתר חברת חוצה ישראל רותי בוסידן, בשורה חשובה לנהגים: מחלף גבעת כח ליד שוהם יוצא לדרך, באתר מיינט מודיעין, ‏8 בינואר 2020 מחלף גבעת כ"ח וכביש 46, באתר חוצה ישראל
אדולף פרידריך פולמר

אדולף פרידריך פולמר (בגרמנית: Adolph Friedrich Vollmer;‏ 17 בדצמבר 1806 – 12 בפברואר 1875) היה צייר נוף וגרפיקאי גרמני. הוא ובן זמנו, הצייר כריסטיאן מורגנשטרן, היו חלוצים בהמבורג של הריאליזם המוקדם בציור. בן של מנהל חשבונות בהמבורג, פולמר גדל בסביבה צנועה. הוא היה נחוש להיות צייר בניגוד לרצונו של אביו, הוא הפך לחניך של האחים זור שבבעלותם היה בית מלאכה גרפי המייצר הדפסי פנורמה. כמו מורגנשטרן לפניו, פולמר טייל ברחבי גרמניה עם אחד האחים, קורנליוס זור, במשך שנה וחצי. בשנת 1826 הציג אותו סוחר האמנות בהמבורג ארנסט הארזן בפני קרל פרידריך פון רומוהר, אריסטוקרט עשיר, שהיה פטרון לאמנים צעירים רבים בהמבורג ביניהם מורגנשטרן ואוטו ספקטר. כנראה בעצתו של רומוהר פולמר השלים את לימודיו אצל כריסטופר וילהלם אקרסברג באקדמיה הדנית המלכותית לאמנויות יפות בקופנהגן. לאחר מכן עבר למינכן משם ערך מסעות לאגם קונסטנץ, האלפים האוסטרים והשווייצרים, ונציה, והולנד. בשנת 1839 חזר פולמר להמבורג והתיישב שם. הוא איבד את ראייתו בשנת 1866 ומת בהמבורג. אחד מבניו, יוהנס פולמר, היה אדריכל בולט של כנסיות פרוטסטנטיות. נכדו הנס פולמר היה היסטוריון אמנות אשר ערך במשך שנים רבות את "טימה-בקר קונסטלר לקסיקון". נופיו של פולמר ונופי נמל המבורג אינם מושפעים מהרומנטיקה. הם מצוירים במסורתם של גדולי ציירי הנוף ההולנדים במאה ה-17. בציוריו הטובים ביותר, למרות הפורמט הקטן בדרך כלל, הוא מצליח ליצור קומפוזיציות מאוזנות בקפידה לתת תחושת עומק ומרחב. האיורים בשרטוטים ובתחריטים שלו הם לעיתים קרובות זעירים, בגודל מילימטרים. עם זאת, באמצעות קווים דקים מאוד הוא מסוגל להציג תיאורים של אנשים בעבודה ובפנאי. יצירותיו של אדולף פרידריך פולמר ניתן למצוא, בין השאר, באוספים בהמבורג, במוזיאון ארמיטאז' בסנט פטרסבורג, במוזיאון סטטנס לאמנות בקופנהגן ובמוזיאון הבריטי. מוזיאון פילדלפיה לאמנות מחזיק סט שלם של תחריטים ידועים שלו. נמל המבורג נוף בהולשטיין על נהר האלבה נמל המבורג שייט דייגים אלסטר מדיה וקבצים בנושא אדולף פרידריך פולמר בוויקישיתוף "Vollmer: Adolf Friedrich", daten.digitale-sammlungen.de Georg Kasper Nagler, Neues allgemeines künstler-lexicon; oder, Nachrichten von dem leben und den werken der maler, bildhauer, baumeister, kupferstecher, etc, München, E. A. Fleischmann, 1835