laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרידריך הראשון, דוכס אנהלט

פרידריך הראשון, דוכס אנהלט (בגרמנית: Friedrich I. von Anhalt;‏ 29 באפריל 1831 - 24 בינואר 1904) היה דוכס אנהלט בין השנים 1871 - 1904. פרידריך נולד ב-29 באפריל 1831 בדסאו, ללאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו ופרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה, בתם של לודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1851 התגייס פרידריך לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-1. במהלך מלחמת שלזוויג השנייה לחם פרידריך תחת פיקודו של גיסו פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה השתתף פרידריך בדרגת גנרל מיור, ולחם בקרבות טול וסדאן. לאחר מכן השתתף פרידריך בטקס ההכרזה על הקמת הקיסרות הגרמנית בארמון ורסאי, כשליח מטעם אביו. בשנת 1871 מת אביו לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1876 מינה אותו וילהלם הראשון, קיסר גרמניה למפקד הכבוד של רגימנט הרגלים ה-93 (אנהלט), ובשנת 1879 הועלה פרידריך לדרגת גנרל חיל הרגלים. בנוסף עוטר פרידריך בעיטור אביר מסדר העיט השחור ובעיטור מסדר העיט האדום עם חרבות, וכן עוטר בעיטור הצלב הגדול של עיטור מסדר לאופולד. ב-24 בינואר 1904 מת פרידריך בעיר באלנשטדט, ובנו פרידריך השני, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו. ב-22 באפריל 1854 התחתן פרידריך עם אנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן, ונולדו לו ממנה 6 ילדים: לאופולד, נסיך הכתר של אנהלט (1855–1886) פרידריך השני, דוכס אנהלט (1856–1918) אליזבת, נסיכת אנהלט (1857–1933), התחתנה עם אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ אדוארד, דוכס אנהלט (1861–1918) אריברט, נסיך אנהלט (1866–1933) אלכסנדרה, נסיכת אנהלט (1868–1958), התחתנה עם זיצו, נסיך שוורצבורג מדיה וקבצים בנושא פרידריך הראשון, דוכס אנהלט בוויקישיתוף פרידריך הראשון, דוכס אנהלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זולטן זבסקן

זולטן זבסקן (בגרמנית: Zoltán Sebescen, בהונגרית: Sebestyén Zoltán, נהגה שבשצ'ן, נולד ב-1 באוקטובר 1975 באהינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא הונגרי ששיחק בעמדות המגן הימני והקשר הימני, והצליח בעיקר בבאייר לברקוזן, עמה השתתף בגמר ליגת האלופות 2002. לזבסקן הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה. זבסקן החל את הקריירה בשטוטגרטר קיקרס, בה שיחק מאז שהיה בן שבע. בשנת 1994 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של שטוטגרטר קיקרס, ששיחקה אז בליגה השלישית בגרמניה. בעונת 1995/96 העפיל זבסקן עם שטוטגרטר קיקרס לבונדסליגה השנייה. זבסקן שיחק שלוש עונות נוספות עם שטוטגרטר קיקרס בבונדסליגה השנייה, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בקיץ 1999 עזב זבסקן את שטוטגרטר קיקרס, בה שיחק 17 שנים, וחתם בוולפסבורג מהבונדסליגה. עונת הבכורה של זבסקן בוולפסבורג, 1999/00, הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר הוא הבקיע שישה שערי ליגה וסייע לקבוצתו לסיים במקום השביעי המפתיע, כשהוא משתף פעולה עם אנדז'יי יוסקוביאק, ג'ונתן אקפובורייה, דורינל מונטאנו ויורגן רישה. בעונת 2000/01 הבקיע זבסקן ארבעה שערי ליגה, וקבוצתו סיימה במקום התשיעי. בקיץ 2001, לאחר שתי עונות בוולפסבורג, חתם זבסקן בבאייר לברקוזן שהייתה באותן שנים המתחרה העיקרית של באיירן מינכן בצמרת הבונדסליגה, ושיתף פעולה בקישור עם מיכאל באלאק, ברנד שניידר, זה רוברטו, קארסטן ראמלו ויילדיריי בשטורק. עונת הבכורה של זבסקן בבאייר לברקוזן, 2001/02, הייתה מוצלחת מאוד עבורו מבחינה אישית, כאשר הוא ערך 25 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. עם זאת, עונה זו הסתיימה במפח נפש עבור באייר לברקוזן, שאיבדה את כל התארים על אף שהייתה קרובה אליהם. זבסקן ובאייר לברקוזן איבדו את ההובלה בבונדסליגה במחזור האחרון, והפסידו הן בגמר הגביע הגרמני בתוצאה 4-2 לשאלקה 04, במשחק בו זבסקן לא שיחק, והן בגמר ליגת האלופות 2002 לריאל מדריד. בגמר זה זבסקן פתח בהרכב, והוחלף בדקה ה-65 במצב של 2-1 לריאל מדריד על ידי אולף קירסטן, אך התוצאה נשארה בעינה. בעונת 2002/03 ערך זבסקן שבע הופעות ליגה בלבד במדי לברקוזן, מאחר שסבל מפציעות רבות בברכיו, שנגרמו בין השאר כתוצאה ממחלת ליים. הופעתו האחרונה של זבסקן בבונדסליגה נערכה בפברואר 2003, בהפסד באייר לברקוזן בתוצאה 2-1 לבוכום. באוגוסט 2005 הצהיר זבסקן על פרישתו ממשחק פעיל באופן סופי בגיל 29 בלבד, לאחר שלא שיחק תקופה ארוכה. זבסקן הוא השחקן הראשון בהיסטוריה של מועדון הכדורגל וולפסבורג ששיחק בנבחרת גרמניה. משחקו היחיד של זבסקן בנבחרת גרמניה היה בהפסד 2-1 מול נבחרת הולנד במשחק ידידות. זבסקן פתח בהרכב במשחק זה והוצב בעמדה זרה לו. הופעתו של זבסקן במשחק זה הייתה חלשה, כאשר כשל בשמירתו על ההולנדי בודווין זנדן, והוחלף במחצית המשחק. לאחר משחק זה, לא זומן זבסקן שוב לנבחרת. לזבסקן שלוש הופעות בנבחרת המשנה של גרמניה. החל מיולי 2007 זבסקן מועסק במועדון נעוריו שטוטגרטר קיקרס כמתאם נוער. זולטן זבסקן, באתר Transfermarkt זולטן זבסקן, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) זולטן זבסקן, באתר WorldFootball.net זולטן זבסקן, באתר National Football Teams זולטן זבסקן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
פרידריך השני, דוכס אנהלט

פרידריך השני, דוכס אנהלט (גרמנית: Friedrich II. von Anhalt;‏ 19 באוגוסט 1856 - 21 באפריל 1918) היה דוכס אנהלט בין השנים 1904–1918. פרידריך נולד ב-19 באוגוסט 1856 בדסאו, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו-קתן ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן. בצעירותו יצא פרידריך לטיול עם אחיו לאופולד, נסיך הכתר של אנהלט, וביקרו בז'נבה, בון ומינכן. לאחר מכן התגייסו השניים לצבא האימפריה הגרמנית, ושירתו בו עד לשנת 1883. בשנת 1886 מת אחיו לאופולד, ופרידריך מונה לנסיך הכתר, והחל להתוודע לצורכי הממשל במדינה. ב-2 ביולי 1889 התחתן פרידריך עם מריה, נסיכת באדן, בתם של וילהלם, נסיך באדן ומריה מקסימיליאנובה, נסיכת לויכטנברג, אך לא היו לו ילדים ממנה. בשנת 1904 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס אנהלט, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. פרידריך אהב מאוד מוזיקה, ובמהלך שלטונו טיפח מאוד את התיאטרון במדינה. פרידריך קיבל את תואר אביר מסדר העיט השחור, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה הקים את עיטור צלב פרידריך. ב-21 באפריל 1918 מת פרידריך בעיר באלנשטדט, ואחיו אדוארד, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו. מדיה וקבצים בנושא פרידריך השני, דוכס אנהלט בוויקישיתוף פרידריך השני, דוכס אנהלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנג'לה ארנטס

אנג'לה ארנטס (באנגלית: Angela Ahrendts; נולדה ב-7 ביוני 1960) היא מנהלת אמריקאית. כיהנה כסמנכ"לית בכירה לקמעונאות ומכירות אונליין בחברת אפל וכמנכ"לית חברת האופנה ברברי. ארנטס נולדה בעיירה באינדיאנה. ב-1982 סיימה תואר ראשון בשיווק מאוניברסיטת המדינה בול באינדיאנה. עבדה בחברת ההלבשה התחתונה "וורנאקו" (Warnaco), בשנים 1989–1996 עבדה בחברת האופנה של דונה קארן והתקדמה עד לתפקיד נשיאת החברה. בשנים 1996–1998 עבדה ברשת חנויות האופנה "הנרי בנדל" (Henri Bendel) בניו יורק. ב-1998 הצטרפה לחברת האופנה של ליז קלייבורן, ב-2001 מונתה לסגנית נשיא החברה האחראית לפיתוח זכינויות מותגי החברה וב-2002 קיבלה אחריות לפיתוח כל מוצרי ושירותי החברה. ב-2006 מונתה למנכ"לית חברת האופנה הבריטית ברברי ועברה לאנגליה. היא פעלה לניעור מותגי החברה, מיצובה כבית אופנה יוקרתי וביטלה את שיטת הזכיינויות למותגיה בה פעלה החברה עד לבואה. בעקבות המיתון העולמי שהחל ב-2008 וירידה של 14% בהכנסות ברבעון אחד, נאלצה ארנטס להקפיא את תוכניתניותיה להתפתחות החברה וליישם תוכנית הבראה שכללה הקפאת משכורות, פיטורי 10% מכוח האדם, שינוי בשיטת השילוח וקיצוץ בהוצאות ההנהלה וכלליות. לאחר ייצוב החברה קידמה שינויים טכנולוגיים ואסטרטגיה דיגיטלית שעשתה שימוש ברשתות חברתיות לקידומה. ניהולה הביא לצמיחה חדה בפעילות החברה, ובעקבותיה לפתיחת עשרות חנויות חדשות בעיקר בסין ובארצות הברית. שווי השוק של החברה צמח בתקופת כהונתה מ-2 מיליארד פאונד ל-7 מיליארד פאונד. במאי 2014 מונתה לסמנכ"לית בכירה לקמעונאות ומכירות אונליין בחברת אפל. היא אחראית למערך חנויות אפל וכן למכירות דרך אינטרנט ולמרכזי השירות של החברה. שכרה השנתי הסתכם בכ-83 מיליון דולר באותה שנה. היא סיימה את כהונתה באפריל 2019. ארנטס הייתה חברה במועצה המייעצת לראש ממשלת בריטניה. היא זכתה לתואר הכבוד גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית על תרומתה לכלכלה הבריטית. זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת המדינה בול, זכתה בתואר עמיתת כבוד של מכללת שנקר ומאז 2006 נכללת ברשימת הנשים החזקות ביותר של מגזין פורבס. ארנטס נשואה לגרג ואם לשלושה. מדיה וקבצים בנושא אנג'לה ארנטס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנג'לה ארנטס אנג'לה ארנטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנג'לה ארנטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוני רז-פורטוגלי, גלגולו של מעיל, באתר כלכליסט, 7 ביולי 2011 מיה אפשטיין, ‏איך היא עשתה את זה? האישה עם השכר הגבוה בעולם, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2015 אנג'לה ארנטס באתר פורבס טרייסי רוז'ון, גברים בפסים, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2003 ג'וליה ורדיגר, הניו יורק טיימס, גם מעיל גשם צריך פייסבוק, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2009 קובי מויסה, ‏הטרנד של הטרנץ', באתר גלובס, 7 ביולי 2016 מיה אפשטיין, ‏נגסה בתפוח, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2015 סוכנויות הידיעות, ‏גאווה לברברי: המנכ"לית היוצאת, אנג'לה אהרנטס, תקבל תואר כבוד מהאימפריה הבריטית, באתר גלובס, 7 באפריל 2014
מאיר ציפסר

הרב מאיר ציפסר (בכתיב יידי: ציפסער; ח' באב ה'תקע"ה, 14 באוגוסט 1815 - ו' בטבת ה'תר"ל, 10 בדצמבר 1869) היה רב והיסטוריון הונגרי. בראשית דרכו היה מזוהה עם האורתודוקסים, אך במהלך הקריירה הרבנית שלו נטה לנאולוגים. נולד בבלשג'רמט. למד בישיבות שונות, בין רבותיו: רבי בנימין זאב וולף בוסקוביץ ורבי מאיר איזנשטטר. הוא רכש השכלה כללית באופן עצמאי ובסיוע הרב הנאולוגי ליב שוואב. משנת 1843 כיהן כרב בסקשפהרוואר (בשמה הגרמני: שטול-ווייסנבורג). ב-1849 פרץ סכסוך בעיר, כאשר הנפיק גט לאישה במקום בניגוד לנוהג שלא לעשות כן, בגלל שמה הסבוך של העיר. הרב ציפסר ניסה להסביר את עמדתו בפמפלט "מי השילוח" (פשט תרי"ג) בהסכמת הרב ליב שוואב, אך ללא הועיל, הרב ידידיה גוטליב פישר מתלמידי החת"ם סופר וסוחר מצליח (לימים רבה האורתודוקסי של העיר), פרסם את החיבור "דלתים ובריח" נגד הסבריו של הרב ציפסר, והוא אולץ להתפטר. במקומו התמנה הרב יוסף גוגנהיים, חתנו של רש"ר הירש. בעקבות הפרשה, סומן הרב ציפסר כנאולוג. הכתב סופר כינה אותו במליצה במכתבים לרבני הערים הסמוכות: "סורר ומורה לעדתו" (מכתב לרבה של שרבוגראד, אברהם צבי אבלס); "רב החובל פרוץ ומקולקל" (מכתב לרבה של קמרן, פנחס ליב פרידן). בחוברת "דלתים ובריח" שזכתה להסכמתם של רבנים ידועי שם כמו הרב חיים יוסף פולק, האריך המחבר בהקדמתו למצוא רמזים בכתביו הלועזיים של ציפסר לכך שהוא "מכת החדשים אשר מקרוב באו". הרב ציפסר עבר לכהן כרבה של רכניץ, שבה כיהן למעלה מעשור עד לפטירתו בשנת 1869. נתנאל קצבורג, ההיסטוריוגרפיה היהודית בהונגריה, סיני, מ, תשי"ז. הפרק על 'מאיר ציפסר', עמ' קכ-קכא. מדיה וקבצים בנושא מאיר ציפסר בוויקישיתוף "ציפסר, מאייר", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מאיר ציפסער (1815-1869), דף שער בספרייה הלאומית גוטליב פישר, דלתים ובריח למי השילוח, וינה תרט"ו, באתר היברובוקס. להרחבה על הפרשה ראו: יעקב כ"ץ, הקרע שלא נתאחה, ירושלים תשנ"ה, עמ' 65–68. שו"ת כתב סופר, אבן העזר סימן מ"ח. שו"ת כתב סופר, אבן העזר סימן מ"ט.
תפוח הפילים

תפוח הפילים (שם מדעי: Limonia acidissima), הוא מין של עץ פרי נשיר במשפחת הפיגמיים מוצאו מהודו. עץ תפוח הפילים גדל לגובה 9 מטרים, קליפתו מחוספסת והענפים מעוטרים בקוצים. העלים קטנים וצבעם ירוק כהה ובעת הלבלוב העלים בצבע אדום כהה. הפריחה באשכולות צהובים ואדומים. הפרי בגודל רימון בצבע חום עם קליפה קשה בקוטר 1-2 סנטימטר. נדרש שימוש בפטיש או אבן כדי לפצח את הקליפה. ציפת הפרי מתוקה רכה בצבע חום ובעלת זרעים לבנים קטנים. מקורו של פרי הפילים מהודו אך הוא נפוץ גם בסרי לנקה, פקיסטן, בנגלדש, תאילנד, אינדונזיה, ואזורים שונים בהודו סין. פרי הפילים נאכל טרי משמש להכנת משקאות וגלידות. הזרעים מכילים חומצות שומן בלתי רוויות. גזע העץ משמש בבניה ופיסול. מדיה וקבצים בנושא תפוח הפילים בוויקישיתוף תפוח הפילים, באתר ITIS (באנגלית) תפוח הפילים, באתר NCBI (באנגלית) תפוח הפילים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תפוח הפילים, באתר Tropicos (באנגלית) תפוח הפילים, באתר GBIF (באנגלית) תפוח הפילים, באתר The Plant List (באנגלית) תפוח הפילים, באתר IPNI (באנגלית) מידע על תפוח הפילים (1) מידע על תפוח הפילים (2)
אצטדיון ארתור אש

אצטדיון ארתור אש (באנגלית: Arthur Ashe Stadium) הוא אצטדיון הטניס המרכזי של מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג בניו יורק. האצטדיון מכיל 23,771 מקומות ישיבה והוא אצטדיון הטניס הגדול ביותר בעולם. האצטדיון קרוי על שם הטניסאי ארתור אש, הנחשב לאחד הטניסאים החשובים בעולם, והטניסאי האפרו-אמריקאי הבולט הראשון בכל הזמנים. האצטדיון נפתח בשנת 1997 והחליף את המגרש המרכזי במרכז - אצטדיון לואיס ארמסטרונג. אירוע הבכורה של האצטדיון התקיים ב-25 באוגוסט 1997 ובו הזמרת ויטני יוסטון שרה את השיר One Moment in Time. ב-19 ביולי 2008 נערך לראשונה משחק כדורסל באצטדיון. המשחק במסגרת ליגת ה-WNBA היה בין ניו יורק ליברטי לבין אינדיאנה פיבר (משחק גמר), ובמשחק אינדיאנה ניצחה את ניו יורק ליברטי 55–71 האצטדיון מארח כל שנה חלק ממשחקי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון ארתור אש בוויקישיתוף
אוראוסידיים

אוראוסידיים (שם מדעי: Oreoicidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיות באוסטרליה ובגינאה החדשה, ובה שלושה סוגים ושלושה מינים. הם נחשבו בעבר כתת-משפחה של סבכיים או של מעובי ראש אך הופרדו למשפחה עצמאית. עם זאת ישנם חוקרים שלא מכירים במשפחה העצמאית. אלו ציפורים באורך של 20 ס"מ בממוצע ובעלי ציצה אפורה בולטת ועיניים צהובות עם פנים בעלי "מסיכה" שחורה. הן חיות בקבוצות קטנות ברחבי האזורים הטרופיים של אוסטרליה וגינאה החדשה וצדים חרקים או אוכלים זרעים. משפחה אוראוסידיים (Oreoicidae) סוג ומין יחיד פעמונית מצוייצת (Oreoica gutturalis) סוג ומין יחיד Ornorectes cristatus סוג ומין יחיד Aleadryas rufinucha מדיה וקבצים בנושא אוראוסידיים בוויקישיתוף אוראוסידיים, באתר ITIS (באנגלית) אוראוסידיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוראוסידיים, באתר GBIF (באנגלית)
כך ברא אותך הטבע

"כך ברא אותך הטבע" הוא שיר אותו כתב והלחין ארז הלוי. השיר יצא בשנת 1984 באלבום "הלילה". חשיבותו של השיר למאזינים רבים נעוצה בשילוב בין קולו הייחודי של הלוי, הלחן המעגלי והמילים שהמסר העיקרי שהן נושאות הוא קבלת העצמי. השיר נפתח בפנייה שהיא סוג של תשובה לאדם שאליו ממוען השיר – "כי כך ברא אותך הטבע". קביעה זאת מניחה את קיומה של עצמיות מהותנית כתוצר טבעי של הקיום. לאמירה המהותנית "ככה אתה כי ככה בראו אותך" מתווספת אמירה נוספת על היכולת לדמיון ולמחשבה חופשית. דמות הדובר בשיר מעודדת את שני ההיבטים הללו בקרב נמען השיר מתוך פניית בקשה: "תן לזה לגדול מהתחלה בבקשה" – אשר ניתן לראות בה קריאה לחזרה למקור הפנימי וצמיחה ממנו. הבית השני של השיר מחזק את מוטיב הקושי של קבלת העצמי הפנימי. פנייתו של הדובר לא להילחם בעצמי ולא לנסות להשתנות מעידה על מתח ועל קושי בקבלת הזהות הפנימית המוביל לרצון בלתי אפשרי להשתנות. כנגד זאת ניתן למצוא בשיר עידוד לקבלת העצמי מתוך הבנה שמי שאתה הוא מי שאתה אמור להיות, ואין כל מקום וכל צורך להשתנות. היבטים של מחאה כנגד מערך חברתי הפועל כנגד העצמי ניתן למצוא בפירוש שנתן הלוי לשיר, לרגל צאת אלבום מחווה לשיריו: "[...] השיר נכתב נגד ממסד באשר הוא. כל מי שרוצה למחות נגד מציאות אותה מנסים להכתיב מזדהה איתו. בקיץ שעבר הלכתי למאהל המחאה בשדרות רוטשילד, וחמישה חבר'ה עם גיטרות שרו את 'כך ברא אותך הטבע'". גם בריאיון למגזין הבמה חיזק הלוי את התפיסה שהשיר יוצא כנגד ציפיות החברה ואחרים מאיתנו: "[...] אנשים אמרו לי, 'דחילק, אתה תימני משעריים, מה זה הדבר הזה, מה זה השירים האלה, תעשה לנו מזרחית'. את 'כך ברא אותך הטבע' כתבתי בעצם כתגובה לדברים האלה שאמרו לי". המסרים שמצויים בשיר המדבר בזכות הקבלה העצמית הפכו את השיר לאחד מהחביבים על הקהילה הלהט"בית. הבקשה לקבלת העצמי כדבר טבעי נתפסת כמסר מחזק שאימצו רבים בקהילה. במקרים רבים השיר, לצד שירים נוספים, משמש מעין המנון שמושמע כחלק מהמאבק לשוויון זכויות ולקבלת מי שנחשבים אחרים ושונים בחברה. עם השנים זכה השיר לכמה ביצועים נוספים. עם אלו ניתן למנות את זה של דודו טסה ואת זה של עברי לידר. כמו כן ביצוע של האמן החזותי פדי מרגי, משנת 2000, זכה להצלחה מינורית. דויד פרץ, ניתוח השיר 'כך ברא אותך הטבע', באתר "תרבות•il" "כך ברא אותך הטבע", סרטון באתר יוטיוב טל פרי, ‏ארז הלוי: "עשיתי באלבום אחד מה שאמנים אחרים לא השיגו בעשור", באתר גלובס, 13 בנובמבר 2012 טל גורדון, הטבע של ארז הלוי, באתר הבמה, 30 ביוני 2008
זנבני מניפה

זנבני מניפה (שם מדעי: Rhipiduridae) היא משפחה מסדרת ציפורי שיר. במשפחה זו שלושה סוגים, לאחר שבעבר כללה סוג יחיד (Rhipidura). היא קרובה למשפחת המונרכיתיים ומזכירים גם את מיני הנחליאלי בזנבם. המין Chaetorhynchus papuensis שויך במקור למשפחת העדניים והמין Chaetorhynchus papuensis שויך במקור למשפחת הדרונגיים. בני משפחה זו חיים בדרום-מזרח אסיה ובאוסטרליה ולהם זנב מנופח דמוי-מניפה. הם עופות קטנים החיים ביערות הגשם הטרופיים וניזונים מחרקים ומזרעים. אורכם הממוצע 12–20 ס"מ והם בעלי מקור קצר, "כיפה" צבעונית וזנבות ארוכים. משפחה זנבני מניפה (Rhipiduridae) סוג זנבן מניפה (Rhipidura) - בו 40 מינים סוג ומין יחיד Chaetorhynchus papuensis סוג ומין יחיד Eutrichomyias rowleyi סוג Lamprolia מדיה וקבצים בנושא זנבני מניפה בוויקישיתוף זנבני מניפה, באתר ITIS (באנגלית) זנבני מניפה, באתר NCBI (באנגלית) זנבני מניפה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זנבני מניפה, באתר GBIF (באנגלית)
Max

האם התכוונתם ל... MAX (מדעי המחשב) – פונקציה למציאת המקסימום בשפות תכנות שונות, ראו חסם (מתמטיקה) מקס Q (הנדסת אווירונאוטיקה) – נקודת הלחץ הדינמי המקסימלי max – המותג של מקס איט פיננסים, חברת כרטיסי אשראי ישראלית (לשעבר "לאומי קארד") MAX – המותג של מקס סטוק, רשת חנויות ישראלית המוכרת מוצרי צריכה מוזלים תוכנות ומשחק מחשב מקס (תוכנה) (וכן Max/Msp/Jitter) – תוכנה העושה שימוש בתכנות ויזואלי עבור מוזיקה ומולטימדיה, פיתוחה החל בשנת 1985 3ds Max – תוכנת גרפיקה ממוחשבת תלת־ממדית שפותחה על ידי חברת Autodesk מקס פיין 3 (Max Payne 3) – משחק וידאו מסוגת פעולה בגוף שלישי שיצא בשנת 2012 טכנולוגיות שידור (טלוויזיה וקולנוע) Max (שירות הזרמת מדיה) – שירות הזרמת מדיה שירש את HBO Max The MAX – בית קולנוע שפעל באילת והקרין סרטים בטכנולוגיית IMAX יחד עם סרטים בטכנולוגיה רגילה קולנוע וטלוויזיה מקס הזועם (זיכיון קולנועי) – סדרת סרטי פעולה ומדע בדיוני: מקס הזועם (סרט) (1979) מקס הלוחם בדרכים (1981) מקס הזועם וכיפת הרעם (אנ') (1985) מקס הזועם: כביש הזעם (2015) מקס (סרט) (אנ') – סרט קולנוע משנת 2002 מייטי מקס – סדרת טלוויזיה מצוירת שהופקה בארצות הברית בשנים 1993–1994 מוצרים אחרים פפסי מקס (אנ') – מותג קולה דלת קלוריות של חברת פפסיקו בואינג 737 MAX – סדרת מטוסים מסחריים המפותחים על ידי חברת בואינג אישים שזה כינוים או שמם הפרטי MAX – שם הבמה של מקסוול ג'ורג' שניידר (יליד 1992), זמר-יוצר ושחקן יהודי אמריקאי אישים ששמם הפרטי הוא מקס אישים שזה שם משפחתם אווה מקס (ילידת 1994) – שם הבמה של אמנדה אווה קוצי, זמרת-יוצרת אמריקאית גבריאל פון מקס (1840–1915) – היה צייר אוסטרי יליד פראג מרטין מקס (יליד 1968) – כדורגלן עבר גרמני פיליפ מקס (יליד 1993) – כדורגלן גרמני מקסימיליאן (פירושונים)
קפצני הסלע

קפצני הסלע (שם מדעי: Chaetopidae) היא משפחה של ציפורי שיר מדרום אפריקה ובה סוג יחיד – קפצן סלע (Chaetops) ובו 2 מינים. מינים אלה הם קרוביהם הרחוקים של משפחת הפיקטרטיים, למרות הדמיון לסבכיים או לטימליים. הם נחשבים לציפורי שיר פרימיטיביים יחסית. אורכם 23–25 ס"מ והם בעלי ראשים קטנים, מקורים נוקשים ואפורים ופניהם מפוספסות מעט בשחור. העיניים כתומות וכך גם החזה. הזנב ארוך ומזדקר למעלה והרגליים ארוכות ועוזרות להם לנוע על הקרקע במהירות. צבע הבטן חום והכנפיים שחורות. הם מצויים באזורים ההרריים של דרום אפריקה ובלסוטו ובעיקר ברמת לסוטו (Lesotho Highlands). הם מותאמים לחיים על הקרקע וכמעט שאינם עפים – דבר נדיר אצל ציפורי שיר. הם חיים בין העשבים והשיחים ההרריים ומקפצים בין הסלעים. הם חוטפים חרקים שונים שהם מוצאים על הקרקע או על העלים – מזחלים, חגבים, עשים, חיפושיות וכן גם עכבישים, תולעים ולטאות קטנות. קפצן סלע הכף (Chaetops frenatus) קפצן סלע כתום-חזה (Chaetops aurantius) מדיה וקבצים בנושא קפצני הסלע בוויקישיתוף קפצני הסלע, באתר ITIS (באנגלית) קפצני הסלע, באתר NCBI (באנגלית) קפצני הסלע, באתר GBIF (באנגלית)
סיטות אוסטרליות

סיטות אוסטרליות (שם מדעי: Neosittidae) היא משפחה מסדרת ציפורי שיר, שמתוכה זוהה סוג יחיד - סיטה אוסטרלית (Daphoenositta), ובו שני מינים. מינים אלה חיים רק באוסטרליה ובגינאה החדשה. אלו מינים הדומים מעט לסיטות מהעולם הישן ובעבר נחשבו לחלק מהם אך כיום מסווגים כמשפחה עצמאית. למעשה, נמצא, שהם קרוביהם של המלנוכריים ושל הדבשניים מאוסטרליה הטרופית. מנים אלה בעלי מקור ארוך וצר, איתו הם שולפים חרקים מחורי העצים. הם בעלי טפרים ארוכים איתם הם מטפסים. צבעם אפור עם זנבות וקצוות כנפיים שחורים ואצבעות רגליים צהובות. הראש גדול והעיניים בולטות. אורכם 10–14 ס"מ. הזוויגים דומים מאוד אחד לשני. משפחה סיטות אוסטרליות (Neosittidae) סוג סיטה אוסטרלית (Daphoenositta) מין סיטה אוסטרלית שחורה (Daphoenositta miranda) מין סיטה אוסטרלית לבנה (Daphoenositta chrysoptera) מדיה וקבצים בנושא סיטות אוסטרליות בוויקישיתוף סיטות אוסטרליות, באתר ITIS (באנגלית) סיטות אוסטרליות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סיטות אוסטרליות, באתר GBIF (באנגלית)
אדוארד, דוכס אנהלט

אדוארד, דוכס אנהלט (בגרמנית: Eduard von Anhalt;‏ 18 באפריל 1861 - 13 בספטמבר 1918), היה דוכס אנהלט לתקופה קצרה בשנת 1918. אדוארד נולד ב-18 באפריל 1861 בדסאו, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו-קתן ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן. ב-6 בפברואר 1895 התחתן אדוארד באלטנבורג עם לואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ממנה נולדו לו 6 ילדים. בשנת 1904 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס אנהלט, ואחיו פרידריך השני, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו. ב-21 באפריל 1918 מת פרידריך השני, ואדוארד עלה לשלטון במקומו, אולם ב-13 בספטמבר אותה שנה מת אדוארד, ובנו יואכים ארנסט, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו. ב-6 בפברואר 1895 התחתן אדוארד עם לואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, ממנה נולדו לו 6 ילדים: פרדריקה, נסיכת אנהלט (1896) לאופולד, נסיך אנהלט (1897–1898) מריה אוגוסטה, נסיכת אנהלט (1898–1983), התחתנה עם יואכים, נסיך פרוסיה יואכים ארנסט, דוכס אנהלט (1901–1947) אויגן, נסיך אנהלט (1903–1980) וולפגנג, נסיך אנהלט (1912–1936) מדיה וקבצים בנושא אדוארד, דוכס אנהלט בוויקישיתוף אדוארד, דוכס אנהלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מלמפיטיים

מלמפיטיים (שם מדעי: Melampittidae) היא משפחה מסדרת ציפורי שיר בתוכה סוג יחיד מלמפיטה (Melampitta) שבו שני מינים. ציפורים אלה חיות רק בגינאה החדשה. עופות אלה דומים מאוד לבני משפחת הפיטיים, אך שונים מהם ולמעשה אינם שייכים לאותה תת-סדרה. למעשה הם קרובים למשפחות הקורקורקסים, לוונגות ולעדניים האוסטרליים. הם דומים לפיטות מאסיה הטרופית ואוסטרליה, ובעלי נוצות כהות לגמרי ורגליים חזקות ויציבות. הם שוכני קרקעית של יערות גשם ואורכם 18-29 ס"מ. המקור שלהם נוקשה ומעוקל מעט. הבדלים העיקריים בין הזכרים לנקבות הם בצבע העיניים שאדום יותר צל הזכרים. ציפורים אלה שוכנות קרקע שיעדיפו לעופף רק כמפלט אחרון. משפחה מלמפיטיים (Melampittidae) סוג מלמפיטה (Melampitta) מין Melampitta gigantea מין Melampitta lugubris מדיה וקבצים בנושא מלמפיטיים בוויקישיתוף מלמפיטיים, באתר ITIS (באנגלית) מלמפיטיים, באתר NCBI (באנגלית) מלמפיטיים, באתר GBIF (באנגלית)
יואכים ארנסט, דוכס אנהלט

יואכים ארנסט, דוכס אנהלט (בגרמנית: Joachim Ernst von Anhalt;‏ 11 בינואר 1901 - 18 בפברואר 1947), היה דוכס אנהלט לתקופה קצרה בשנת 1918. יואכים ארנסט נולד ב-11 בינואר 1901 בבאלנשטדט, לאדוארד, נסיך אנהלט ולואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן. ב-21 באפריל 1918 מת דודו פרידריך השני, דוכס אנהלט ללא ילדים, ואביו אדוארד, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו, אולם ב-13 בספטמבר אותה שנה מת אדוארד, ויואכים ארנסט עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, שימש דודו אריברט, נסיך אנהלט כעוצר הדוכסות. ב-12 בנובמבר 1918 התפטר יואכים ארנסט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן התגורר יואכים ארנסט עם משפחתו בטירת המשפחה, ובה גידל את ילדיו. מכיוון שהתנגד לנאצים, נעצר יואכים ארנסט בינואר 1944 ונשלח לדכאו. בספטמבר 1945 לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, נעצר יואכים ארנסט שוב על ידי הכוחות הסובייטיים ונשלח לבוכנוואלד, שם מת מתשישות ב-18 בפברואר 1947. בשנת 1992 טוהר שמו על ידי הפרקליטות הרוסית, ובשנת 2007 במלאת 60 שנה למותו, הוצבה מצבה על שמו במחנה בוכנוואלד. לאחר מותו פרצה מחלוקת בין בנו פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט לאחיו אויגן, נסיך אנהלט על ראשות בית אנהלט, בעקבות טענתו של אויגן שהוא צריך לקבל את ראשות הבית, מכיוון שיואכים ארנסט התחתן בנישואים מורגנטיים. ב-3 במרץ 1927 התחתן יואכים ארנסט עם אליזבת שטריקרודט, שקיבלה את התואר "רוזנת אסקניה", אולם בשנת 1929 התגרשו השניים ללא ילדים. ב-15 באוקטובר 1929 התחתן יואכים ארנסט עם אדה שרלוטה פון סטפני-מארוויץ, ממנה נולדו לו 5 ילדים: מריה אנטוינטה, נסיכת אנהלט (1930–1993), התחתנה עם קרל היינץ גוטמן, ולאחריו התחתנה עם מקס רידרר אנה לואיזה, נסיכת אנהלט (1933–2003), התחתנה עם תומאס בירך פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט (1938–1963) אדה, נסיכת אנהלט (נולדה ב-1940), התחתנה עם אלברט דארבופן אדוארד, נסיך אנהלט (נולד ב-1941) מדיה וקבצים בנושא יואכים ארנסט, דוכס אנהלט בוויקישיתוף בית אנהלט (בגרמנית) יואכים ארנסט, דוכס אנהלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דבלולן מקור-מחרשה

דבלולן מקור-מחרשה (שם מדעי: Eulacestoma nigropectus) היא ציפור שיר והציפור היחידה במשפחה דבלולני מחרשה (Eulacestomidae). הוא מצוי בטבע ביערות בהרי גינאה החדשה. אורכו של הדבלולן 14 ס"מ והוא בעל מקור גדול וכהה בעל עיטורים ורודים דמויי-מחרשה בצידי המקור, דבר הקיים רק אצל הזכרים. המקור הגדול עוזר לדבלולן לחטט בין ענפים מתים וקליפות בחיפוש אחר חרקים. זכרי הדבלולן גדולים וכהים יותר (בעיקר בחזה ובכנפיים) מהנקבות שצבעם העיקרי ירוק-זית והם חסרי ה"מחרשה" הכותרתית. תזונתם העיקרית היא מחרקים. Eulacestoma nigropectus clara Eulacestoma nigropectus nigropectus מדיה וקבצים בנושא דבלולן מקור-מחרשה בוויקישיתוף דבלולן מקור-מחרשה, באתר ITIS (באנגלית) דבלולן מקור-מחרשה, באתר NCBI (באנגלית) דבלולן מקור-מחרשה, באתר GBIF (באנגלית) דבלולן מקור-מחרשה באתר הרשימה האדומה של IUCN