laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנגרי בירדס - הסרט

אנגרי בירדס - הסרט (באנגלית: The Angry Birds Movie) הוא סרט אנימציה קומי, המבוסס על המשחק "אנגרי בירדס". הסרט בוים על ידי קליי קייטיס ופרגל ריילי, הופק על ידי ג'ון כהן וקת'רין ווינדר, ואת התסריט כתב ג'ון וויטי. את הדמויות בסרט מדבבים ג'ייסון סודייקיס, ג'וש גד, דני מקברייד, מאיה רודולף, ביל היידר, ופיטר דינקלג'. כמו כן, יש מדבבים אורחים, בהם צמד הקומיקאים "סמוש" מיוטיוב. תקציב הסרט הוא 73 מיליון דולר. באי מרוחק שנקרא "אי הציפורים" גרות ציפורים מאושרות, חוץ מרד (ג'ייסון סודייקיס), הציפור הכי עצבנית באי הציפורים שאינה משתלבת בחברה. יחד עם רד והציפורים האחרות, גרים גם צ'אק (ג'וש גד), שמסוגל לזוז במהירות מטורפת, ובומבה (דני מקברייד), שמסוגל להתפוצץ, לא מכעס, אלא באמת להתפוצץ. הכול משתבש ברגע שהחזירים, ובראשם לאונרד (ביל היידר) פולשים מאי החזירים לאי הציפורים. הם לוקחים את הביצים של הציפורים ומפליגים לכיוון האי שלהם. ברגע ששאר הציפורים מגלות את זה, רד, צ'אק, בומב, מטילדה (מאיה רודולף), טרנס (שון פן), סטלה (קייט מקינון) ושאר הציפורים מנסות לקחת את הביצים בחזרה לאי הציפורים. בנוסף לכך, הם מזעיקים לעזרה גם את הנשר האדיר (פיטר דינקלג'), נשר אגדי שגר במאורה משלו, אך מגלים שהוא כיום לא יותר מבטלן שחצן ואנוכי. ערך מורחב – אנגרי בירדס - הסרט 2 באוגוסט 2016, חברת Rovio התחילה לעבוד על סרט המשך. הסרט יצא ב-20 בספטמבר 2019, במקביל לציון 10 שנים למשחק המקורי. הסרט בוים על ידי תורופ ואן אורמן וג'ון רייס, הופק על ידי ג'ון כהן, ואת התסריט כתב פיטר אקרמן. סודייקיס, גד, היידר, מקברייד ודינקלג' הוכרזו כמדבבים חוזרים, בעוד החדשים כוללים את רייצ'ל בלום, סטרלינג קיי בראון, יוג'ניו דרבז, זאק וודס, נורה לום, ליל ריי האוורי, דאב קמרון, בק בנט וברוקלין פרינס. לזלי ג'ונס מדבבת את הנבל. האנימציה בוצעה שוב על ידי Sony Pictures Imageworks, בשיתוף עם Sony Pictures Animation. מדיה וקבצים בנושא אנגרי בירדס - הסרט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של "אנגרי בירדס - הסרט" אנגרי בירדס - הסרט, ברשת החברתית פייסבוק "אנגרי בירדס - הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנגרי בירדס - הסרט", באתר נטפליקס "אנגרי בירדס - הסרט", באתר AllMovie (באנגלית) "אנגרי בירדס - הסרט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אנגרי בירדס - הסרט", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אנגרי בירדס - הסרט", באתר Metacritic (באנגלית) "אנגרי בירדס - הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנגרי בירדס: הסרט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הטריילר הראשון, מדובב לעברית, באתר יוטיוב תומר קמרלינג, ‏ציפורים מסתובבות: 3 פעמים ש"אנגרי בירדס: הסרט" העיף לי את המוח, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2016 ארז דבורה, "אנגרי בירדס": מעצבן שעושים סרטים כאלה, 15 במאי 2016 ישי קיצ'לס, "אנגרי בירדס" בקולנוע: כלום שנמשך שעה וחצי, באתר nrg‏, 19 במאי 2016 נקרא בומבה בדיבוב לעברית. McNary, Dave (25 באוגוסט 2016). "'Angry Birds Movie' Sequel in the Works at Rovio". Variety. נבדק ב-2 במרץ 2018. {{cite news}}: (עזרה) McNary, Dave (20 באפריל 2018). "Jason Sudeikis, Josh Gad to Return for 'Angry Birds Movie 2' Voice Cast". Variety. נבדק ב-20 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) Siegel, Tatiana (20 באפריל 2018). "Leslie Jones, Rachel Bloom, Sterling K. Brown Join Voice Cast of 'Angry Birds 2'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-20 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) McNary, Dave (22 במאי 2017). "Sony Sets 'Angry Birds 2' Movie for Landing in September, 2019". Variety. נבדק ב-2 במרץ 2018. {{cite news}}: (עזרה)
עמי-צדוקה

עַמִּי-צַדוּקָה (או עַמִּיצַדוּקָה, עַמִּי-זדוּגָה) היה מלך מהשושלת הבבלית הראשונה שמוצאה היה אמורי (בערך 1646–1626 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה, ובערך 1582–1562 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה הנמוכה). כמה משמות-השנים עבור עשרים ואחת שנותיו שרדו, ביניהם עבור השבע עשרה הראשונות. השמות מצביעים על כך שהשנים האלו היו שנים שלוות בממלכה בשיפוץ והרחבת המקדשים, ומפעלי בנייה נוספים כמו בניית חומה על שפת הפרת בשנת מלכותו האחד-עשר. מתקופתו נשתמרה סדרה של תצפיות אסטרונומיות של כוכב נוגה, ועל פיה נקבעו האפשרויות השונות לתארוך הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק. בנו שמשו-דיתנה היה המלך האחרון בשושלת הראשונה של בבל. מלכי בבל לוחות נוגה של עמי-צדוקה (אנ') Year-names for Ammi-Sadduqa Mesopotamian Chronology - Livius, www.livius.org
וולומין

וולומין (בפולנית: Wołomin) היא עיר בפרובינציית מזוביה שבפולין, כ-20 ק"מ מזרחית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. וולומין נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1919 קיבלה זכויות עיר. בשנת 1920 נערכה בסמוך לעיר המתקפה הפולנית בקרב ורשה. יהודים החלו לשבת בוולומין בסוף המאה ה-19, והקימו מספר מפעלי תעשייה במקום. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקעו בעיר פליטים יהודים רבים, ונמנו בה כ-3,079 יהודים, כמחצית מתושביה. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיר, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות וקיבוץ הכשרה, לצד פעילות של אגודת ישראל. בסוף שנות השלושים סבלו יהודי העיר ממספר תקיפות אנטישמיות, לרבות הפגנות נגדם וחילול בית העלמין היהודי בעיר. וולומין נכבשה בידי הגרמנים ב-13 בספטמבר 1939, ואלו החלו מיד להתעלל ביהודיה, ולחטוף אותם לעבודות כפייה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. בד בבד מונה בעיר יודנרט, בראשות יעקב בלומברג, ובנובמבר 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו, אליו הועברו גם מאות יהודים מהסביבה. מהגטו נלקחו היהודים למחנות עבודה בסביבת העיר. באביב 1941, עת שהו בגטו כ-3,000 יהודים, הוא גודר בגדר תיל ונסגר. ב-4 באוקטובר 1942 חוסל גטו וולומין, כאשר יושביו גורשו לרדזימין, ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה. ילדי בית היתומים בגטו נרצחו במקום. מדיה וקבצים בנושא וולומין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וולומין ספר יזכור לקהילת וולומין, בספריית העיר ניו יורק וולומין ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין וולומין (Wołomin - Sosnówka), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "וולומין", באתר השטעטל הווירטואלי סמואל פישמן ומרטין דין, וולומין (ידוע גם כסוסנובקה), אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 467–469), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
ברביקן קרקוב

ברביקן קרקוב (בפולנית: barbakan krakowski) הוא מבנה ברביקן מבוצר שהיווה את אחד השערים שהובילו לעיר העתיקה של קרקוב בדרום פולין. הברביקן של קרקוב הוא בין הביצורים הבודדים מבין אלה שהקיפו את העיר ושרדו עד ימינו, והיה בעבר חלק בלתי נפרד מחומות העיר. כיום משמש המבנה כאתר תיירות וכמקום אירוח לתערוכות. הברביקן, הבנוי בסגנון גותי והוקם בסביבות שנת 1498, הוא אחד משלושה ביצורים מסוג זה באירופה ששרדו עד ימינו, והשמור מביניהם. הברביקן הוא מבנה לבנים מעוגל, מוקף חפיר, ובמרכזו חצר בקוטר 24.4 מטרים. למבנה שבעה צריחים, עובי קירותיו כ-3 מטרים ובתוכם 130 אשנבי ירי. הברביקן היה במקור מחובר לחומות העיר באמצעות מעבר מקורה שהוביל לשער פלוריאן הקדוש. על צדו המזרחי של הברביקן תלוי שלט זיכרון למרצ'ין אורצביץ', תושב העיר, שלפי האגדה, במהלך המאבק בין קונפדרציית באר לכוחות הרוסים שצרו על העיר ב-1768, טען את הרובים של מגני העיר, שנגמרה להם התחמושת, בכפתורי מתכת, וכך הצליח להרוג את מפקד הכוח הרוסי. הברביקן בקרקוב הברביקן ושער פלוריאן הקדוש בצורתם לפני המאה ה-19 מדיה וקבצים בנושא ברביקן קרקוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברביקן קרקוב
ביף טאנן

ביף האוורד טאנן (באנגלית: Biff Howard Tannen) הוא דמות בדיונית בטרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד". תומאס פ. וילסון מגלם את דמותו של ביף בכל שלושת הסרטים, כמו גם בבחזרה לעתיד: מתקן השעשועים שבאולפני יוניברסל, ומדבב את הדמות המצוירת, בסדרת האנימציה. ביף הוא בריון גדול, גס רוח, יהיר ואלים שמשיג מה שהוא רוצה על ידי רמאות או באמצעות הפחדה של אחרים (למשל: על מנת שיעשו את העבודה שלו בשבילו). לו ולבני משפחתו יש נטייה לשבש מטבעות לשון, באופן שגורם להם להיראות טיפשים ומגוחכים, אף על פי שכוונתם הייתה להעליב או להפחיד. כל בני המשפחה סולדים מזבל. הקללה האהובה עליו ביותר היא "ראש תחת" ("Butthead"). ביף נולד בהיל ואלי, קליפורניה. הוא נינו של ביופורד טאנן, וסבו של גריף (גריף קורא לביף "סבא". שם משפחתו של גריף לא נאמר). במקום ללמוד בבית-הספר התיכון, הוא מעדיף לאיים על ג'ורג מק'פליי, על מנת שזה יעשה עבורו את שיעורי הבית שלו במקומו, בזמן שהוא שותה ומבלה עם חבריו. רוב חבריו ללימודים של ביף פוחדים ממנו. עם זאת, הוא פחות אמיץ כשהוא לבדו, ללא חברי הכנופיה שלו (מאטץ', סקינהד, ו-D‏-3). על פי טיוטת תסריט ראשונית, שמו האמצעי של ביף הוא "הווארד". על פי הסרט השני, הוא גר ביחד עם הסבתא שלו, גרטרוד טאנן, ברחוב מייסון 1809, היל ואלי (נכון לנובמבר 1955). בשנת 1955, ביף היה דלוק על לוריין ביינס (בעוד היא, מצידה, לא סובלת אותו). עם זאת, בשנת 1985 החלופית נחשף כי בסופו של דבר לוריין טאנן התחתנה עם ביף, על מנת שלילדיה (מג'ורג' מק'פליי המנוח) יהיו חיים טובים יותר. בשנת 1985 המקורית, המצב המשפחתי של ביף איננו ידוע; בכל הטרילוגיה לא נעשה כל אזכור אודות אישה או ילדים. נכון לשנת 2015, לביף יש נכד בגיל העשרה, גריף טאנן, עובדה המעידה על כך שלביף יש לפחות ילד אחד בשנת 1985. בסדרת האנימציה נחשף כי לביף יש בן, בשם ביף ג'וניור. ביף טאנן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Back To The Future". Scifiscripts.com. 1952-03-18. אורכב מ-המקור ב-2015-09-24. נבדק ב-2015-09-26.
בית בכפר

רשת "בית בכפר" היא רשת דיור מוגן לבני הגיל השלישי - סיעודיים וכאלה המוגדרים עצמאיים. בבתי הדיור המוגן כ-1,000 יחידות דיור וכ-1,500 דיירים. הרשת נוסדה בשנת 1990 על ידי משפחת בלושטיין. היא מספקת פעילויות חברתיות ותרבותיות, פעילות גופנית, מחשבים, קפיטריה וספרייה. הרשת מפעילה חמישה בתי דיור מוגן: שניים בכפר סבא, בגדרה, בביתן אהרון וסמוך לגינוסר. כפר סבא - בית הדיור המוגן הראשון שהוקם ברשת, בסמוך לקאנטרי קלאב בעיר. בבית 104 יחידות דיור. ביתן אהרון - בעמק חפר שבשרון, סמוך לפרדסים ולנוף פתוח. מכיל כ-240 יחידות דיור ואודיטוריום. במקום מופעלות שתי מחלקות סיעודיות. הדרים - בשנת 1996 נבנה בית בכפר הדרים שבכפר סבא, מכיל 175 יחידות דיור ומחלקה סיעודית בת 36 מיטות. גדרה - נבנה בשנת 2005. מכיל 216 יחידות דיור. במקום גם מחלקה סיעודית. חוף כנרת - נבנה בשנת 2011, על שפת הכנרת, בסמוך לקיבוץ גינוסר ובו 300 יחידות דיור. אתר האינטרנט הרשמי של בית בכפר
וולנוב

וולנוב (בפולנית: Wolanów) הוא כפר במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. וולנוב החל ככפר קטן, שבשנת 1662 מנה 52 תושבים. לוולנוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1773, אך אלה ניטלו ממנו בשנת 1869. יהודים החלו לשבת בכפר בתחילת המאה ה-19, ובאמצע המאה ה-19 הוקם ביישוב בית כנסת. בשנות השלושים התקיימה בכפר פעילות ציונית, ותנועת הנוער הגדולה במקום הייתה בית"ר. בתקופה זו נמנו בכפר 313 יהודים, רוב תושביו. ב-5 בספטמבר 1939 נכנסו לכפר הגרמנים. כשבוע לאחר מכן, בעת תפילת ראש השנה, פרצו לבית הכנסת המקומי חיילים גרמנים ופולנים מקומיים, גררו את היהודים לרחובות הכפר, ושם הכו והשפילו אותם. בימים שלאחר מכן, נלקחו יהודים מהכפר לעבודות כפייה, תוך הוצאה להורג של מספר יהודים. בהמשך, הוקם בכפר יודנרט, בראשות משה ברנהולץ, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים. בדצמבר 1940 רצחו איכרים פולנים שני אחים יהודים בכפר. באביב 1941 הגיעו לכפר עשרות משפחות יהודיות שגורשו מפשיטיק, ומספר היהודים בכפר הגיע לכ-500. בשלב זה מינו הגרמנים יודנרט חדש בכפר, בראשות יעקב ברקוביץ'. ביולי 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אשר ממנו הועברו ביולי 1942 לשידלוביץ, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום. עם חיסול הגטו ביישוב, הועברו כמה עשרות בעלי מקצוע יהודים מוולנוב למחנה עבודה שהוקם בסמיכות ליישוב, בו הוחזקו מאות יהודים נוספים מהסביבה. בספטמבר 1942 שולחו הנשים והילדים ממחנה זה לטרבלינקה, בתחילת 1943 נרצחו 20 חולים בבית החולים שהוקם בו, ובאפריל 1943 נרצחו כ-420 יהודים נוספים בו. מחנה זה חוסל סופית ביולי 1943. מדיה וקבצים בנושא וולנוב בוויקישיתוף וולנוב ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין וולנוב (Wolanów), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "וולנוב", באתר השטעטל הווירטואלי סבסטיאן פיונטקובסקי (פול'), וולנוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 346–347), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
סאונדקלאוד

סאונדקלאוד (באנגלית: SoundCloud) היא פלטפורמה מקוונת להפצת אודיו. לאתר ישנו גם בלוג, ערוצי שידור וקבוצות. החברה הוקמה בשנת 2007 ואתר האינטרנט שלה הוקם ב-7 באוקטובר 2008. מנהלי החברה הם אלכסנדר ליונג ואריק וואלפורס. באתר מועלים שירים, הרצאות, פודקאסטים, ושידורים חיים. SoundCloud הוקמה בברלין בשנת 2007 על ידי מעצב הקול (אנ') השוודי אלכסנדר יונג והאמן השוודי אריק וואלפורס, ואתר האינטרנט שלה הושק בסוף 2008. במקור נועד האתר להקל על מוזיקאים לשתף פעולה על ידי הקלת שיתוף הקלטות ראשוניות ודיון עליהן, אך מאוחר יותר הפך לאתר להוצאה לאור של שירים. במאי 2010, הודיעה SoundCloud כי רשומים לשירות כמיליון משתמשים. ב־15 בינוי דיווחה SoundCloud על 5 מיליון משתמשים רשומים, ובתחילת 2012 דיווחה על 10 מיליון משתמשים רשומים. במאי 2012 הוכרז כי ל־SoundCloud רשומים 15 מיליון משתמשים ושקצב גידול המשתמשים עולה ב־1.5 מיליון משתמשים בכל חודש. במאי 2019 חצה האתר את רף ה־175 מיליון משתמשים. בספטמבר 2024, סאונדקלאוד השיקו את תוכנית הפיתוח האומנותי "Ascending", המעניקה חשיפה והזדמנויות התפתחות לאמנים מתפתחים. מדיה וקבצים בנושא סאונדקלאוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאונדקלאוד סאונדקלאוד, ברשת החברתית פייסבוק סאונדקלאוד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סאונדקלאוד, ביישום טלגרם סאונדקלאוד, ברשת החברתית אינסטגרם סאונדקלאוד, ברשת החברתית LinkedIn סאונדקלאוד, סרטונים בערוץ היוטיוב סאונדקלאוד, ערוץ באתר Twitch.tv סאונדקלאוד, הבלוג הרשמי נדב רביד, איך תשפיע ההתרסקות של סאונדקלאוד על האופן שבו אנחנו צורכים מוזיקה?, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2017 15+ SoundCloud Statistics That Will AMAZE You in May 2020, Leftronic, ‏14 באוקטובר 2019 Thania Garcia,Jem Aswad, Music Industry Moves: Def Jam Launches in Sweden; Lily Golightly Joins Alex Baker’s High Rise PR, Variety, ‏2024-09-12 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Precision Time Protocol

Precision Time Protocol (ידוע גם כ-PTP) הוא פרוטוקול המשמש לסינכרון שעונים עבור רשתות מחשבים. ברשת LAN, הוא משיג דיוק בטווח של מיקרו-שניות המתאים למערכות בקרה ומדידה. הפרוטוקול הוגדר במקור על ידי תקן IEEE 1588-2002 בשנת 2002 (הידוע בשם PTP Version 1). בשנת 2008 פורסם תקן חדש יותר (הידוע בשם PTP Version 2), המשפר את הדיוק והחסינות אבל אינו תואם לגרסה הקודמת משנת 2002. הוא ממלא נישה שלא קיימת בתקני הסינכרון NTP ו-GPS בשל הדיוק הגדול יותר (לעומת NTP) או העלות של שימוש ב-GPS. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באנוויל

האם התכוונתם ל... ג'ון באנוויל – סופר, מחזאי ותסריטאי אירי ז'אק בנוויל – היסטוריון ועיתונאי צרפתי תאודור דה באנוויל – משורר וסופר צרפתי
וונבולניצה

וונבולניצה (בפולנית: Wąwolnica) הוא כפר במחוז פולווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. וונבולניצה נזכר לראשונה בראשית המאה ה-11, ובמאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נחרב היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. בעקבות חלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בימי מרד ינואר היה היישוב אחד ממעוזי המורדים הפולנים, וזכויותיו העירוניות ניטלו ממנו בידי הרוסים. יהודים החלו לשבת בוונבולניצה במאה ה-17, ובסוף המאה ה-18 הוטלו הגבלות על מגורי היהודים ביישוב. במחצית הראשונה של המאה ה-19 אסרו השלטונות הרוסיים על התיישבות יהודים חדשים ביישוב. לאחר מלחמת העולם הראשונה גדל מספר היהודים בכפר, אך הצטמצם בשנות השלושים, אז הורע מצבם הכלכלי של יהודי היישוב, ונערכו נגדם פרעות מצד האוכלוסייה הפולנית. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 1,043 יהודים, למעלה משליש מתושביו. בתקופה זו פעלו בכפר חוגים ציוניים, לצד אגודת ישראל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, ובאמצע ספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, והוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה. בתחילת 1940 נמנו ביישוב כ-2,000 יהודים. בפברואר 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, וב-22 במרץ 1942 רצחו הגרמנים כ-120 מיהודי הגטו, ובהם חברי היודנרט. כמו כן, נרצחו יהודים שהסתתרו בבתי פולנים. ב-31 במרץ 1942 שולחו כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ, למעט קבוצת גברים שהועברה למחנות עבודה באוז'נדוב. האנדרטה בבית הקברות היהודי כיום נותרו בבית הקברות היהודי רק מספר שברים בודדים מהמצבות. בשנת 1993, שרה טרגרמן-ריטרסקי (1917-2011), שאביה ואחיה נרצחו בטבח של מרץ 1942, הקימה אנדרטה (51°17′44″N 22°09′35″E﻿ / ﻿51.2955°N 22.1597°E﻿ / 51.2955; 22.1597) לזכר האירוע. על האנדרטה כיתוב בפולנית ובעברית. הכיתוב בפולנית הוא הקדשה לזכרם הנצחי של הקורבנות ולאחד הגברים שקם מבין הגופות, התחנן על חייו ובתמורה נורה למוות. הכיתוב בעברית הוא הקדשה לקורבנות משפחת טרגרמן, אותם היא נשאה לבית הקברות וקברה בידיה: האב דוד ואחיה אברהם הירש, רפאל מרדכי ופסח נח. מדיה וקבצים בנושא וונבולניצה בוויקישיתוף וונבולניצה ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין וונבולניצה (Wąwolnica), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "וונבולניצה", באתר השטעטל הווירטואלי לאורה קרגו, וונבולניצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 726–728), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
וונחוצק

וונחוצק (בפולנית: ‏Wąchock‏Ⓘ‏) היא עיירה במחוז סטרחוביצה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. וונחוצק החלה כמנזר בנדיקטיני שהוקם במאה ה-12, ובאמצע המאה ה-15 עברה לבעלות מלוכה, עת הוענקו לה זכויות עיר בידי קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין. במהלך השנים נהרס היישוב בידי הפולשים המונגולים, השוודים והטרנסילבנים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 468 יהודים. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-20 בספטמבר 1942, רוכזו כ-600 יהודים בכיכר המרכזית בעיירה, ונערכה בהם סלקציה. מספר צעירים נשלחו למחנה עבודה, וכל היתר הובלו לחורשה ליד בית העירייה ביישוב, ונרצחו. מדיה וקבצים בנושא וונחוצק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וונחוצק וונחוצק באתר מרכז מורשת יהדות פולין "וונחוצק", באתר השטעטל הווירטואלי
וונסוש

וונסוש (בפולנית: Wąsosz) הוא כפר במחוז גרייבו שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. בשנת 1436 קיבל היישוב זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בידי הרוסים בשנת 1870. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. בכפר כנסייה גותית משנת 1508. עד סוף המאה ה-18 התקיימה בוונסוש קהילה יהודית קטנה. קהילה זו גדלה במהלך המאה ה-19, ובראשית המאה ה-20 נבנה במקום בית מדרש. בעת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה, עזבו את היישוב יהודים רבים. במהלך שנות השלושים סבלו יהודי היישוב מתקיפות אנטישמיות ומקריאות לחרם על עסקיהם. בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולטוב הועבר הכפר לשליטה סובייטית בספטמבר 1939. בפרוץ מבצע ברברוסה נכנסו ליישוב כוחות גרמניים, ובאותה עת התגוררו בו בין 400 ל-600 יהודים, חלקם פליטים. ב-5 ביולי 1941, לאחר שהחיילים הגרמנים יצאו מהיישוב, והותירו את השליטה בו בידי המשטרה הפולנית, כיתרו הפולנים את היישוב, כדי שהיהודים לא יוכלו לצאת ממנו. או אז, עברו חוליות של פולנים מבית לבית בכפר, ורצחו באכזריות רבה את כל יהודי היישוב, תוך אונס נשים, ביתור אנשים וריצוץ גולגולות של ילדים. את רכוש היהודים חילקו ביניהם תושבי הכפר הפולנים, תוך הוצאת שיני זהב וטבעות מגופות היהודים, והטמנת הנרצחים בקבר אחים. רק 15 יהודים מהכפר שרדו את הפוגרום, ואלו נלקחו ממנו בידי הגרמנים למחנות עבודה, אשר מהם שולחו למחנות השמדה. יומיים לאחר הפוגרום בכפר ערכו פולנים מקומיים פוגרום דומה, ורחב היקף יותר, ביהודי היישוב הסמוך רדזילוב. פוגרומים אכזריים נוספים בוצעו באותו השבוע גם ביהודי היישובים הסמוכים ידוובנה וסטאוויסקי. מדיה וקבצים בנושא וונסוש בוויקישיתוף וונסוש ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין "וונסוש", באתר השטעטל הווירטואלי
וידאווה

וידאווה (בפולנית: Widawa) הוא כפר במחוז לסק שבפרובינציית לודז' בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. בשנת 1388 הוענקו לווידאווה זכויות עיר. במחצית המאה ה-17 נשרף היישוב כתוצאה מפלישת השוודים. לאחר מכן השתקם היישוב, והתקיימו בו ירידים שנתיים. בשנת 1870 ניטלו מהיישוב זכויות העיר. בשנת 1764 נמנו ביישוב 43 משפחות יהודיות, ועד אמצע המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית ביישוב. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, וכן של אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בכפר 728 יהודים, כשליש מתושביו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, עזבו את הכפר יהודים רבים, בעיקר לבלחטוב, ובמקביל הגיעו אליו פליטים יהודים. עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים, שרפו אלו בחיים את רב היישוב, אברהם מרדכי מארוקו, עם ספר תורה. בשנת 1940 רוכזו כ-100 המשפחות היהודיות שנותרו בכפר בגטו שהוקם בו, ממנו גורשו בדצמבר 1941 25 משפחות לבלחטוב. בקיץ 1942 שולחו יהודי הגטו הנותרים למחנה ההשמדה חלמנו. מדיה וקבצים בנושא וידאווה בוויקישיתוף וידאווה באתר מרכז מורשת יהדות פולין וידווה (Widawa), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "וידאווה", באתר השטעטל הווירטואלי אוולין צגנהאגן, וידאווה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 113–114), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) וידווה (לודז, פולין), דף שער בספרייה הלאומית
ויז'ווה נובה

ויז'ווה נובה (באוקראינית: Нова Вижва, נובה ויז'ווה; בפולנית: Wyżwa Nowa) הוא כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על מסילת הרכבת ברסט-קובל, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. הכפר ויז'ווה נוסד בתחילת המאה ה-16, ובשנת 1548 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך. עם בניית תחנת רכבת בכפר בסוף המאה ה-19 הואץ פיתוחו הכלכלי של היישוב. יהודים התיישבו בוויז'ווה מראשיתו. לאחר פרעות ת"ח ות"ט השתקמה הקהילה ביישוב, והייתה כפופה לקהילת קובל. במהלך המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית ביישוב, והגיעה לכמחצית תושביו. בשנת 1897 נמנו בכפר כ-500 יהודים, ופעלו בו שני בתי כנסת. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-400 יהודים, והתקיימה בו פעילות ציונית. ב-27 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, והפקידו את השליטה בו בידי המשטרה האוקראינית. זו ביצעה מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודי הכפר. בד בבד, הוטלו על יהודי הכפר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, הגבלות תנועה, איסור מגע עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה. ב-5 באוגוסט 1941 רוכזו יהודי הכפר בבית הכנסת בו, וכ-260 מתוכם נרצחו מחוץ ליישוב. בספטמבר ובדצמבר 1941 הוטלו על יהודי הכפר הנותרים תשלומי כופר גבוהים. בקיץ 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אליו הובאו יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אוגוסט 1942 נרצחו כל יושבי הגטו. לפני האקציה הספיקו עשרות יהודים מהגטו להימלט ממנו, תוך הצתת בתיהם, אך רובם נתפסו בידי אוקראינים ונרצחו. מדיה וקבצים בנושא ויז'ווה נובה בוויקישיתוף ויז'ווה באתר מרכז מורשת יהדות פולין ויז'ווה (Wyżwa), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
דרון אג'מולו

קמר דָרוֹן אַגֵ'מוֹלוּ (בטורקית: Kamer Daron Acemoğlu, הגייה: [aˈdʒemoːɫu]; נולד ב-3 בספטמבר 1967) הוא כלכלן טורקי-אמריקאי, מכהן כפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. מהכלכלנים המשפיעים והמצוטטים ביותר בעולם. עוסק בצמיחה כלכלית, בפיתוח כלכלי, בכלכלת עבודה, ובכלכלה פוליטית. זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, בפרס נמרס לכלכלה ובפרס נובל לכלכלה. אג'מולו נולד באיסטנבול שבטורקיה, בן למשפחה ממוצא ארמני. אביו היה פרופסור למשפטים ואמו מורה. ב-1989 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת יורק שבבריטניה, ב-1990 סיים תואר שני בכלכלה בבית הספר לכלכלה של לונדון, וב-1992 סיים תואר שלישי בבית הספר לכלכלה של לונדון. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "Essays in Microfoundations of Macroeconomics: Contracts and Economic Performance". הוא עבר לארצות הברית והחל לעבוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ב-1997 מונה לפרופסור חבר ב-MIT, בשנת 2000 מונה לפרופסור מן המניין לכלכלה יישומית, ומשנת 2010 מחזיק בקתדרה על שם אליזבת' וגיימס קיליאן ב-MIT. אג'מולו עמית בחברה האקונומטרית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, באקדמיה הטורקית למדעים, וב-2021 נבחר לעמית זר באקדמיה הבריטית. הוא זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק ב-2005, בפרס נמרס לכלכלה ב-2012, בפרס ג'ון פון נוימן ב-2007, ובפרס הגדול של נשיא טורקיה לתרבות ואמנויות. ב-2024 זכה בפרס נובל לכלכלה ביחד עם ג'יימס א. רובינסון וסיימון ג'ונסון. מאמריו המצוטטים ביותר עוסקים בסוגיות של צמיחה כלכלית וכיצד מוסדות כלכליים ופוליטיים השפיעו על רמת הפיתוח הכלכלי במדינות שונות. (With James Robinson) Economic Origins of Dictatorship and Democracy, Cambridge University Press, January 2006. Introduction to Modern Economic Growth, Princeton University Press, January 2009. (With James Robinson) Why Nations Fail: Origins of Power, Poverty and Prosperity, Crown Publishers (Random House), March 2012. (With David Laibson and John List) Principles of Economics, Pearson New York NY, 2014 . מדיה וקבצים בנושא דרון אג'מולו בוויקישיתוף דרון אג'מולו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דרון אג'מולו, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דרון אג'מולו, באתר גוגל סקולר דרון אג'מולו, באתר SSRN עמודו של דרון אג'מולו באתר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס דרון אג'מולו באתר מדליית ג'ון בייטס קלארק שירות כלכליסט, הכלכלן המשפיע ביותר בעולם: דרון אסמוגלו, באתר כלכליסט, 2 באוגוסט 2015 אורי פסובסקי, למה האחרונים תמיד בסוף, באתר כלכליסט, 2 באוקטובר 2015 אורי פסובסקי, ‏למה הכלכלן המשפיע בעולם בטוח שאנחנו טסים במהירות האור לכיוון הלא נכון?, באתר גלובס, 25 ביוני 2021 אדריאן פילוט, "ביבי הוא האב המייסד של הפופוליזם הימני עליו נבנו טראמפ ולה־פן", באתר כלכליסט, 25 בספטמבר 2022 מכתביו דרון אסמוגלו וג'יימס רובינסון, האם הקפיטליזם הממשלתי מנצח?, באתר TheMarker‏, 15 ביולי 2013 ynet, זוכי פרס נובל בכלכלה: חוקרים שבדקו את הסיבות לפערים כלכליים בין מדינות, באתר ynet, 14 באוקטובר 2024