laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עץ ראש השנה

יולקה (ברוסית: Ёлка, באוקראינית: Йо́лка או Ялинка, בבלארוסית: Ялiнка או Ёлка, בפולנית: Choinka) הוא שם המקובל במזרח אירופה לעץ מקושט המוצב בימי החגים לרגל תחילת השנה – נובי גוד או חג המולד – כשלרוב נעשה שימוש בעץ אשוח. מקובל לזהות את השם עם העצים אורן, אשוח ואשוחית, אבל כל עץ ממשפחת המחטניים יכול לשמש בתפקיד. נהוג לקשט את העץ בבית בקישוטי זכוכית או פלסטיק, ולהציב מתנות מתחת לעץ. קיימים מספר סוגים לשימוש יולקה בחגים:[דרוש מקור] נובי גוד – שימושים תרבותיים, המובססים על סממני החג בתקופת הכנסייה הפרבוסלאבית. חג מולד – שימוש דתי נוצרי ידוע כעץ חג המולד. במערב, השימוש בעץ כסמל חגיגי קיים בצורות שונות ובתרבויות שונות. בארצות הברית ובאירופה המערבית, נהוג להשתמש בעץ אשוח או אורן כחלק מחגיגות חג המולד. קיימת אף מנהג של "עץ החגים", המיועד להכיל סממנים ממגוון חגים ותרבויות. ביפן, לדוגמה, ישנו מנהג של קישוט עץ בראש השנה האזרחית, אך זהו יותר השפעה מערבית מאשר מנהג מקומי. בהודו, חג הדיוואלי כולל גם קישוטים ואורות, אך לא באותו האופן של עץ חג המולד. באפריקה, במיוחד במדינות עם השפעה נוצרית, קיים גם מנהג של קישוט עץ בחג המולד. בכל זאת, ברוב המקרים הקישוטים יכולים להיות שונים ולכלול חומרים מקומיים כמו קשתות ופירות. באמריקה הלטינית, כחלק מחגיגות חג המולד (בספרדית: Navidad), נהוג גם לקשט עצים. כאן גם יכולים להיות קישוטים כמו דמויות של קדושה ורגלים,[דרושה הבהרה] בנוסף לכוכבים ואורות. השנה הטורקית החדשה – באזורים שהיו תחת שלטון טורקי או בעלי השפעה טורקית ארוכה לאחר 1920 השימוש בשם Yılbaşı Ağacı ירד, והשתמשו בשם יולקה. [דרוש מקור] על פי הנהוג אין הבדל בין מראהו של יולקה לחג כזה או אחר, זה קשור יותר באיזה חג העץ יוצג (אותו העץ עם אותם הקישוטים רק בחגים שונים). חוקי בשנת 1699 המלך פיוטר הראשון ציווה על העם לקשט יולקה לכבוד חג המולד. בשנת 1935 הועלה לפני המפלגה הקומוניסטית קישוט יולקה לכבוד הנובי גוד פגאני[דרוש מקור: מאיפה יודעים שיש קשר?] פולחן החורף (אנ') פולחן דיוניסוס פולחן Yule – כתות גרמאניות היו חוגגות את תקופת ה-Yule על ידי קישוט עצים ושריפת בולי עץ. כדורי זכוכית סרטים המדמים שלג בראש העץ מוצב סמל החג (כוכב בחג המולד) בשנת 2011 היה משבר דיפלומטי בין ריגה לטאלין סביב השאלה באיזו משתי הערים הללו התחיל השימוש בעץ מקושט כחגיגה דתית. עץ חג המולד טאלין: היולקה הראשונה הייתה אצלנו!, הטלגרף
אולטראבוק

אולטראבוק (מאנגלית: Ultrabook) הוא תקן של חברת אינטל למחשב נייד בעל ביצועים גבוהים וממדים פיזיים קטנים: עובי דק, צלע קדמית דקה ביחס לאחורית, חיי סוללה ארוכים ומשקל מועט ביחס למחשבים ניידים אחרים. המפרט המינימלי ההכרחי של האולטראבוק הוגדר במקור ובצורה רשמית על ידי אינטל, והשם "אולטראבוק" הוא סימן מסחרי בבעלותה. אף על פי כן, השם "אולטראבוק" הפך לשם גנרי למחשבים ניידים מסוג זה. האולטראבוק מתיימר[דרוש מקור] להוות מתחרה למחשבי המקבוק אייר של אפל שיצאו קודם להכרזה על הקטגוריה. יחד עם פרסום המפרט, אינטל נתנה ליצרני המחשבים הניידים מספר עיצובים מושכי עין לאולטראבוקים כדי לעודד אותם לתכנון וייצור המחשבים הנכנסים לקטגוריה. עם יציאתם של הדגמים החדשים של מעבדי אינטל למחשבים ניידים: Sandy Bridge, Ivy Bridge ו-Haswell, צפויים שלושה מופעים של מפרט האולטראבוק שאינטל קבעה. דק - עוביו פחות מעשרים מילימטרים. קל - משקלו קטן מ-1.4 קילוגרמים. חיי סוללה ארוכים - חמש עד שמונה שעות פעילות. אתחול מהיר באורך של כחמש שניות. מחיר לצרכן כאלף דולר. אינו מצויד בכונן אופטי. אמצעי אחסון מבוססי פלאש. מתח עבודה נמוך במיוחד של המעבד במעבדים מסדרת Sandy Bridge של אינטל. (Core i5-2467M (1.6 GHz (Core i5-2557M (1.7 GHz (Core i7-2637M (1.7 GHz (Core i7-2677M (1.8 GHz משתמש במעבד גרפי של אינטל מדגם HD 3000. משתמש במעבד עם מתח נמוך במיוחד למכשירים ניידים תוצרת אינטל מסדרת Ivy Bridge. צפויים להיות שיפור בביצועים הגרפיים בכ-30% יותר ושיפורים בביצועי המעבד בכ-20%. USB 3.0 PCI 3.0 אקספרס משתמש במעבד עם מתח נמוך במיוחד למחשבים ניידים תוצרת אינטל מסדרת Haswell. מערכת חדשה ומתקדמת לחסכון בחשמל- מעבדים צפוים לצרוך כמחצית מצריכת החשמל. משתמש במעבדים בעלי 15W TDP - חבילת שבבים מרובים כמו דגמי סדרת Westmere. גודל ממוצע של 13.3" ו 14" 5 שעות סוללה ומעלה מעבדי BroadWell סדרת U בעלי 15W TDP וכונן SSD שמחליף את הכונן הקשיח המכני HDD מעבדי Skylake סדרת U בעלי 15W TDP וליבה גרפית מתקדמת מדגמי HD520 HD530 ו IRIS 540 דוגמאות: i7 6500u, i5 6200u בדור זה נעלמה סדרת M של מעבדי אינטל בעלי TDP 35W והוחלפה לחלוטין על ידי סדרה U בעלי TDP של 15W, שנחשבים בעלי מתח נמוך ביותר (ביצועים מקבילים ל-i3 שולחני בדגם הבכיר i7 6500u) ערכת שבבים מדיה וקבצים בנושא אולטראבוק בוויקישיתוף IDG, האולטראבוק: כל מה שרציתם לדעת, באתר TheMarker‏, 24 בספטמבר 2011
מצפה אשתמוע

מִצְפֶּה אֶשְׁתְּמוֹעַ הוא התנחלות המוגדרת כשכונה צפונית של ההתנחלות שמעה בהר חברון, ממערב לכפר הערבי א-סמוע. בשנת 2002 הוקם היישוב כמאחז, ובינואר 2013 אושר כשכונה של שמעה על ידי ועדת המשנה להתיישבות במועצת התכנון העליונה. למעשה המקום מתנהל כיישוב קהילתי דתי עצמאי השייך למועצה אזורית הר חברון. מצפה אשתמוע הוקם כמאחז בשנת 2002 על ידי קבוצת בחורי ישיבה מהיישוב עתניאל, ושמו ניתן לו כיוון שהוא צופה אל המקום בו התקיימה עיר הלווים אשתמוע (כיום הכפר א-סמוע). בתחילה הוקם המאחז באמצע הדרך בין היישוב עתניאל ליישוב שמעה, כדי ליצור רצף התיישבות יהודית מכיוון דרום לעתניאל. בעקבות הסדר עם משרד הביטחון, פונה המאחז בהסכמה במרחשוון תשס"ג בתמורה להכרה חוקית בנקודה הנעזבת, והוקם זמנית בנקודה הנוכחית בשטחו של היישוב שמעה. היעוד הראשוני של הקבוצה היה הקמת ישוב מעורב לדתיים וחילוניים ברוח הרב קוק. בשיאו מנה הגרעין כ-10 משפחות, אך בעקבות ההתנגדות הפוליטית והקשיים של תקופת ההתנתקות, נגנז רעיון היישוב והגרעין התפרק. בתמוז תשס"ו עברה ליישוב ישיבת הר שלום ומילאה את מקום הגרעין. ב-2011 הושחתו 45 עצי זית פלסטיניים סמוך לאשתמוע בפעולת תג מחיר. ב-2013 הוחלף ראש הישיבה ובמקביל הפכה הישיבה לישיבת הסדר. באותה תקופה החלו להגיע משפחות נוספות ליישוב ונקבע צביונו כיישוב דתי סביב פעילות הישיבה. ב-2020 התחוללה שריפה באזור שבמהלכה פונו התושבים, ושגרמה נזק לתשתיות היישוב. ב-2021 נעקרו עצי זית של פלסטינים בסמוך למאחז. נכון ל-2022 יש ביישוב כחמש עשרה משפחות. היישוב בקליטת עליה. ערך מורחב – ישיבת הר שלום הישיבה נקראת על שם שלום (שולי) הר מלך, שנרצח על ידי מחבלים והיה בין מקימי הישיבה. הישיבה נוסדה ביישוב חומש באלול התשס"ב, כשלוחה של הישיבה הגבוהה באלון מורה. המניע להקמת הישיבה בחומש היה חיזוק היישוב אחרי גל הטרור שפקד אותו. אחרי הפינוי מחומש בעקבות תוכנית ההתנתקות עברה הישיבה למצפה אשתמוע. שר הביטחון אהוד ברק אישר ביולי 2008 את מעמדה בתור ישיבת הסדר. האישור מקנה לישיבה החדשה מעמד עצמאי ואפשרות לגיוס תלמידים ל"מסלול ההסדר". הבקשה נבדקה על ידי ועדת רבנים של איגוד ישיבות ההסדר, הישיבה עמדה בקריטריונים התורניים והמנהליים המנחים את ישיבות ההסדר ואושרה על ידי שר הביטחון. בתמוז תשס"ח חנכה הישיבה את מבנה הקבע הראשון במקומה החדש. מדיה וקבצים בנושא מצפה אשתמוע בוויקישיתוף "מצפה אשתמוע" באתר מועצת יש"ע יהושע בריינר‏, תג מחיר בגדה: הושחתו 45 עצי זית של פלסטינים, באתר וואלה, 29 בספטמבר 2011 דבר, ‏בארץ / שריפה ביישוב אשתמוע בדרום הר חברון, כ-60 משפחות פונו מבתיהן, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 5 ביוני 2020 ח'. שוויכה, מחוז חברון: מתנחלים עקרו 100 שתילי זית עוזי ברוך, ברק אישר הקמת ישיבה באשתמוע, באתר ערוץ 7, 17 ביולי 2008 קובי נחשוני, ישיבת ההסדר מחומש חוזרת בהר-חברון, באתר ynet, 17 ביולי 2008
סלט אוליבייה

סלט אוליבייה (ברוסית: Салат Оливье) הוא סלט תפוחי אדמה רוסי אשר ידוע בעולם על שמו של הטבח לוסיאן אוליבייה, שהיה גם הבעלים והשף של מסעדת הרמיטאז', אחת המסעדות המפורסמות ביותר במוסקבה בשעתה. לוסיאן הציג מנה זו לראשונה במהלך המאה ה-19 (1860-1861) כאשר הגרסה המקורית הכילה מלפפונים טריים, דגים, וחלקי סרטנים. הגרסאות הסובייטיות מכילות מיונז, תפוחי אדמה, אפונה, ביצים, גזר מבושל, מלפפונים חמוצים, עוף או נקניקיות מבושלות וחתוכות. הכל נחתך לקוביות ומעורבב היטב ומושאר במקרר למספר שעות בכלי סגור. המתכון המוקדם ביותר לסלט זה פורסם במגזין Наша пища (בתרגום לעברית: המזון שלנו) בשנת 1897. הגרסה הרומנית היא סלט דה בף והספרדית, שפופולרית במיוחד במסעדות הטאפאס של מדריד ואנדלוסיה קרויה אנסלאדייה רוסה וכוללת טונה בשמן, שמפורקת ומשמשת כחלק מרוטב הסלט. סלט מיונז או סלט רוסי הוא סלט ישראלי שמקורו במטבח האשכנזי, והוא גרסה של סלט המוכר בעולם כסלט רוסי מסורתי, אוליבייה. מרכיביו הבסיסיים הם תפוחי אדמה, גזר ואפונה מבושלים, חתוכים לקוביות, שלאחר שהתקררו מעורבים עם מיונז. יש המוסיפים גם ביצה קשה קצוצה. אצל יהודי רומניה מוסיפים לו בשר עוף מבושל קצוץ ומלפפון חמוץ קצוץ, מחליקים את פני הסלט, מורחים שכבת מיונז עליונה ומקשטים מעליה בפלחי ביצה קשה ובגמבה. הסלט מוגש קר. גרסה פשוטה שלו - סלט תפוחי אדמה - מכילה רק תפוחי אדמה, בצל יבש או ירוק (או שניהם) ומיונז. לסלט רוסי המוגש במדינות אחרות מוסיפים לעיתים בשרים קרים נוספים, כגון לשון כבושה, שינקן, נקניקים שונים, לובסטר. מעטרים אותו לעיתים בצלפים ופילטים של אנשובי. בשנת 2009 החלו בעיתונות הרוסית להתייחס ל"מדד אוליבייה" שמכיל מרכיבי מזון בסיסי לתקופה הזאת המהווה מדד בלתי פורמלי לשווי כוח הקנייה של מטבעות, וגם מדד להערכת שערי חליפין ועלויות סחורה במדינה, בדומה למדד ביג מק. סלט תפוחי אדמה מדיה וקבצים בנושא סלט אוליבייה בוויקישיתוף רועי ירושלמי, סלט אוליבייה - היסטוריה ומתכון, באתר Rex.co.il
אחיעם שושני

אחיעם שושני (10 בפברואר 1916 – 26 במרץ 2005) היה פסל ישראלי שפיסל באבן. מ-1947 ולאורך רוב חייו התגורר בצרפת. שושני נולד בשנת 1916 בסמוך למושבה יבנאל. לפני מותו ציווה חלק מיצירותיו, למעלה מתשעים פסלי אבן, ברונזה ועץ, לקק"ל, על מנת שזו תקים מוזיאון לזכרו. בשנת 2003 נפתח מוזיאון אחיעם לפיסול בפארק שוני בבנימינה, ובו מוצגים פסליו. לפי בקשתו של האמן, ובהתאם למשנתו, מותר לגעת בכל הפסלים במוזיאון. זאת כיוון שהאמין שלא ניתן לחוות פסל דרך חוש הראיה, אלא רק "דרך הידיים". שושני, על אף שחי ויצר את יצירותיו בצרפת, הגדיר עצמו כפסל ישראלי, שמקורו בישראל, והִרבה לפסל דמויות מספר התנ"ך. למרות שיש דמיון בין סגנונו של שושני לבין הסגנון שאפיין את התנועה הכנענית, מעולם לא השתייך לתנועה זו. חלק מיצירותיו מוצגות גם במוזיאון הפתוח תפן. אחיעם שושני, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל איתי טטרו, המוזיאון סגור ולא לרגל שיפוצים", במקומון "גפן", 26 במרץ 2010 פסלים! נא לגעת!, סיפור הקמת מוזיאון אחיעם שושני, מקומון "גפן", 27.2.12 אחיעם שושני, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רני סער

רני (רן) סער (נולד ב-5 ביוני 1969) הוא במאי טלוויזיה וקולנוע ישראלי. בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב וכיום מרצה בחוג ומלמד בימוי טלוויזיה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נמצא בזוגיות עם גאיה נחמני. גרוש ואב לילדה. "פוראבר" 2018 "רוצחות מבית טוב" 2018 "אובוי" 2016 "נעלמים" - 2016 "זגורי אימפריה" - 2014 "חברות" - 2013 "יום האם" - 2012 "עניין של זמן": גרסה מחודשת - 2012 "עספור" 2011–2010 "הצרות שלי עם נשים" -2011 "אין מה לראות" - 2009 "חשופים" - 2009 " רמזור" - 2008 "כפיות" - 2008 המאסטרו "גומרות הולכות" - 2007 "בלאגן ועד אילת "- 2006 "יצפאן" - 2006 דאבל דייט "זומזום" - 2006 "אקזיט" - 2006 "קצרים" 2004–2007 "ויקי ואני" - 2017 "ספיידרז" - 2020 "סבנה" - 2015 רני סער, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רני סער, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רני סער, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שני (יישוב)

שָׁנִי (לִבְנָה) הוא יישוב קהילתי שרובו התנחלות בחבל יתיר שבדרום הר חברון. היישוב הוא בעל אופי חילוני. שמו הזמני של היישוב נגזר מפסוק בספר יהושע המתייחס לעיר מקלט שניתנה ללויים: ”וְלִבְנֵי אַהֲרֹן הַכֹּהֵן נָתְנוּ אֶת עִיר מִקְלַט הָרֹצֵחַ אֶת-חֶבְרוֹן וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת לִבְנָה וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת יַתִּר וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת אֶשְׁתְּמֹעַ וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ”. עם זאת, לפי הסברה המקובלת כיום, ולאור יתר אזכוריה של לבנה המקראית בתנ"ך, עיר זו שכנה בשפלת יהודה ולא בהר חברון. חברי הגרעין ביקשו את השם שָנִי על שם שני שחם, בנם של חברי הגרעין שנהרג במהלך שירותו הצבאי. ועדת השמות, שעל פי עקרונותיה לא קוראת יישובים לזכר נופלים, קיבלה רק את הסיבה הנוספת שהגישו חברי היישוב - שם סמלי, הקשור לחוט השני שקשרה המיילדת על ידו של זרח בן יהודה ותמר: ”וַיְהִי בְלִדְתָּהּ וַיִּתֶּן יָד וַתִּקַּח הַמְיַלֶּדֶת וַתִּקְשֹׁר עַל יָדוֹ שָׁנִי לֵאמֹר זֶה יָצָא רִאשֹׁנָה”. גרעין ליבנה עלה בשנת 1982, בניגוד לדעת תנועת אמנה, למחנה יתיר, שבו ישב אז גרעין בית יתיר. שני הגרעינים חיו ביישוב ביחד, עד שגרעין בית יתיר עבר ליישוב הקבע שלו. במשך השנים שלאחר מכן, המתינו חברי ליבנה לאישור לעלות ליישוב הקבע שלהם, על גבעה במערב יער יתיר. עד שנת 1989 בנו בנקודת הקבע את הבתים הראשונים, ואז נאלצו תושבי ליבנה, כ-30 משפחות אז, לעלות ליישוב לפני סיום בניית התשתית, בגלל פלסטינים שהחלו לחרוש ולזרוע בשדות הסמוכים ליישוב. דיונים משפטיים בקשר לאדמות היישוב הביאו לפסק דין שקבע שחלקן אינן אדמות מדינה, אך היישוב שייך לאדמות המדינה, ולכן נבנה היישוב בשונה מתוכניתו המקורית.[דרוש מקור] בסמוך ליישוב נמצאת חורבת ענים התחתונה וחורבת ענים העליונה - שרידי עיירה יהודית ועיירה נוצרית מימי המשנה והתלמוד, אשר שימרו את שם העיר המקראית "ענים" הנזכרת בספר יהושע באזור זה. בהתאם לעונה מתקיימים ביישוב אירועי קטיף ברוקולי ופטל. חורבת ענים התחתונה חורבת ענים העליונה יער יתיר מדיה וקבצים בנושא שני בוויקישיתוף שני ליבנה, באתר מועצה אזורית הר חברון מאיה הורודניצ'אנו ויניר יגנה‏, בין שתי מועצות: ההחלטה השערורייתית שחילקה ישוב ישראלי אחד, באתר וואלה, 2 במרץ 2019 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. בין שתי מועצות: ההחלטה השערורייתית שחילקה ישוב ישראלי אחד - וואלה חדשות, באתר וואלה, ‏2019-03-02 הישוב שני ליבנה, באתר Homee ספר יהושע, פרק כ"א, פסוקים י"ג–י"ד אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ד', 421–423 שני שחם באתר יזכור ספר בראשית, פרק ל"ח, פסוק כ"ח ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק נ'
אדלווייס אייר

אדלווייס אייר (בגרמנית: Edelweiss Air) היא חברת תעופה סדירה אשר מפעילה טיסות עונתיות וחברת בת של סוויס הפועלת מנמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן. שם החברה נובע משמו של הפרח האלפיני אדלווייס, אשר מופיע גם בלוגו החברה. החברה מפעילה טיסות ל-65 יעדים באירופה, אמריקה הצפונית, המזרח הרחוק, המזרח התיכון, האיים הקריביים ואפריקה. צי המטוסים של החברה נכון לספטמבר 2020: החל מ-28 באוקטובר 2018 ועד מרץ 2019 הפעילה החברה קו שבועי בין נמל התעופה ציריך קלוטן לנמל התעופה עובדה באיירבוס A320. מדיה וקבצים בנושא אדלווייס אייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדלווייס אייר אתר האינטרנט הרשמי של אדלווייס אייר אתר האינטרנט הרשמי של אדלווייס אייר (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של אדלווייס אייר (באנגלית) פרטי צי המטוסים של אדלווייס אייר, באתר airfleets.net (באנגלית) השווייצרים באים: חברת התעופה אדלוויס תחל לטוס מציריך לאילת, באתר וואלה, 15 במרץ 2018
בר דרורא

האם התכוונתם ל... אהרן שמואל ליברמן – סופר עברי, עיתונאי ומהפכן, חלוץ הסוציאליזם היהודי. יששכר-דב בר-דרורא – מעורכי דאר היום וממייסדי נחלת בנימין.
חבל יתיר

חבל יתיר הוא חבל ארץ בדרום יהודה, הגובל בצפון-מזרח הנגב מדרום וממזרח, בהר חברון מצפון ובקצה הצפוני של הערבה. בחבל ארץ זה השוכן משני צדי הקו הירוק, מצויים היישובים בית יתיר, ליבנה, הר עמשא, מיתר, טנא עומרים, שמעה, עשהאל, כרמים ומחנה יתיר, שבגלל מרחקם ואופיים לא נחשבים כגוש התיישבות אחד. כמו כן, שוכן בו יער יתיר, הגדול שביערות הנטועים בארץ ישראל. ישנן עדויות להתיישבות באזור כבר מהתקופה הפלאוליתית. לפי המקרא[דרוש מקור], בזמן ממלכת ישראל התקיימו במקום ערים של שבט יהודה וכן שכנו במקום ערים של שבט לוי כמו אשתמוע ויתיר. לכאן ברח דוד המלך משאול המלך (מדבר זיף), וכאן פגש את בני העיר אשתמוע שסילקוהו ממנה. במקום ישנם מספר תילים ארכאולוגיים כגון תל עירא, חורבת יתיר, תל שוקת תל ערד ועוד. האזור היה מאז ומתמיד אזור גידול למספר מינים של בעלי חיים מסוימים בגלל תנאי השטח במקום. חיים בו מספר בעלי חיים הנמצאים בסכנת הכחדה כגון יונת הסלעים, הבז האדום והעיט הזהוב. אקלימו של חבל זה הוא אקלים צחיח למחצה ובו כמות המשקעים בין 250–400 מ"מ. גובהו של החבל הוא בין 400–900 מטר מעל פני הים, בחורף לעיתים יורד שלג בפסגותיו הגבוהות. תיירות חבל יתיר עוסקת בחשיפה ופיתוח של המרחב מארבעה כיוונים: הקמת תשתיות תיירותיות, הפעלת פורום תיירנים, שיווק ואירועי תיירות. אתרי תיירות בולטים: יער יתיר- היער הנטוע הגדול ביותר בישראל והיער הגדול ביותר בעולם שניטע על ידי אדם באזור מדברי למחצה. משתרע על פני 40,000 דונם. נטיעתו החלה ב-1964 על ידי קק"ל. בתחום היער נמצאים מאגר מים, חורבת ענים, חורבת יתיר, שביל התקנים החקלאיים, בית היערן ומצפור קריות ע"ש יצחק ערמוני. ספר המדבר- חבל יתיר גובל במזרחו עם מדבר יהודה. תצפיות למדבר יהודה: "מצפור קריות" המשקיף על בקעת ערד ודרום המדבר. אום דרג' ברמת המדבר, מצפה יאיר- הסמוכה ליישוב סוסיא. במקום פועל בית הקפה "קפה רונאל", מצפה כנרת- צופה למדבר יהודה מכיוון מושב כרמל. הוקם לזכרה של כנרת מנדל בת היישוב. סוסיא הקדומה אתר מורשת לאומי. עיירה יהודית קדומה שהתגוררו בה כ-3000 תושבים במאות ה4-9. במקום נותרו שרידים ארכאולוגיים המתארים את חיי היהודים בתקופת התלמוד: בתי מגורים, רחובות, בית בד, חומות, מערות קבורה ובית כנסת מפואר הכולל פסיפסים וכתובות עבריות. מעיינות- המעיין הנסתר באביגיל, מעיין עשהאל, בירכת כרמיל ומעיינות זיף. יקבים- עוד מימי קדם שופע אזור ההר כרמי ענבים בשל כך פועלים באזור מספר יקבים המייצרים יין ומארחים מבקרים: יקב יתיר, יקב דרימיה ויקב לבני מדיה וקבצים בנושא חבל יתיר בוויקישיתוף חבל יתיר -סקר נוף וטבע, אתר דש"א אריאלה אפללו‏, ואהבתם את הגר: הגויים שמצאו את היהדות והתיירות, באתר וואלה, 21 במאי 2015 דן בר-דוב, כדאי להכיר את חבל יתיר, באתר מגפון, 14 במאי 2018 שרי מקובר-בליקוב, הדובדבנים הראשונים, באתר "ידיעות אחרונות", 7 במאי 2019 מיטל שרעבי, ‏במרחק חצי שעה ממרכז הארץ, מחכה יעד שכולו חוץ לארץ, באתר מעריב אונליין, 17 במאי 2019 אילן ארנון, לטייל באזור חבל יתיר, באתר mako‏, 5 במאי 2023 חישוב מספר תושבי עשהאל נעשה בצורה לא מדויקת נעם בר, ‏יתיר, כפיים: הגיע הזמן להכיר את חבל יתיר בדרום הארץ, באתר מעריב אונליין, 14 בפברואר 2020
אקין

אקין (בקזחית: ақын, בקירגיזית, רוסית: акын) הוא "בארד" עממי, משורר וזמר-יוצר מאלתר בתרבות עמי קזחסטן וקירגיזסטן. האקינים נבדלים מהזמרים הקרויים "ז'יראו" המשמשים משוררים אפיים, מספרי סיפורים ומבצעי שירים. האקינים מאלתרים בצורת רצ'יטטיב מלודי, תכופות בקול גרוני, כשמלווים את עצמם בדומברה - אצל הקזחים, או בקומוז (בקזחית:קיל-קוביז) אצל הקירגיזים. הרפרטואר שלהם כולל שירים הקרויים "טרמה" או "טולגאו", וגם כן שירים אפיים. אצל אוכלוסיות אנלפבתיות ברובן ושניהלו סגנון חיים נוודי, בתקופות שלפני המשטר הסובייטי, שיחקו האקינים תפקיד חשוב בביטוי המחשבות והרגשות, חשיפת העוולות והילול הגבורים. בימינו האקינים ידועים בביצוע שירי אייטיס או אייטיש - דואו תחרותי בין שני זמרים. אצל עמים טורקים ומונגולים היו קיימים עוד שמות נרדפים למילה "אקין", כמו "בחשי", "אשיק", "שמאן" או "קאם". אצל בשקירים זמרים-יוצרים דומים נקראים "סֶסֶנים". השם "חאפז" ניתן למי שיודע לדקלם את הקוראן בעל פה. בשנת 2014 הכיר ארגון אונסק"ו באמנות הנגינה בדומברה בקזחסטן כמורשת תרבותית בלתי מוחשית. ז'איאו מוסא בייז'אנוב (1929-1835), מהמבט אוטמיסוב (1846-1804), שרניאז ז'ארילגאסוב (1881-1917), סויונבאי אורנולי (1898-1815), בירז'אן-סאל קוז'אגולוב (1897-1834), קוראמסאולי אקאן-סרי (1913-1843), ז'מבול ז'באיולי, ידוע גם כ-ג'מבול ג'באייב (1945-1846), גזיז פמייזוללה (מת ב-1930), קנן אזרבאייב (1976-1884). ז'איסאן טוקטוגולרצ'י (מאה ה-13-14) טוגולוק מולדו (1942-1860) טוקטוגול סטילגאנוב קוירוצ'ו (קודאיברגן אומורזאק אואולו) (1866-1941) קאליק אקייב (1953-1883) בארפי אליקולוב ("ז'ניז'וק" -"חסר השרוולים") (1949-1884) Nurmakhan, Zhanash: Kazaktyn 5000 akyn-zhyrauy. Almaty 2008. ISBN 9965-742-70-7 (בקזחית) הקלטות של האפוס "אלפאמיש" בביצוע אקינים קזחים בארכיון לשירה אפית עממית טורקית ע"ש אויסל-ווקר של האוניברסיטה הטכנית טקסס (אורכב 05.01.2012 בארכיון Wayback Machine) על הזהות המרכז-אסיאטית בימי השלטון הרוסי .2002 Etienne Bours - Dictionnaire thématique des Musiques du monde, Fazard,Paris ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנסנה

סַנְסַנָּה היא התנחלות דתית במתכונת של יישוב קהילתי בגבול צפון הנגב והר חברון, הממוקם ברובו ממזרח לקו הירוק, אך ממערב לגדר ההפרדה, ומשתייך למועצה אזורית הר חברון ולתנועת אמנה. מצפון, מעברה השני של גדר ההפרדה מצויים הכפר רמאדין וההתנחלות אשכולות. קיבוץ כרמים והיישובים מיתר וכרמית מצויים דרומית־מזרחית לסנסנה. מדרום-מערב לסנסנה מצוי היישוב לקייה ומצפון-מערב נמצא קיבוץ להב. היישוב נקרא על שמה של עיר מקראית בשם סנסנה, המוזכרת בפסוק: ”וְצִקְלַג וּמַדְמַנָּה וְסַנְסַנָּה” כחלק מנחלת שבט יהודה, ושרידיה נמצאים כ-2 ק"מ מהיישוב. על פי ההשערות, נקראת העיר הקדומה על שם כיפת עץ התמר כפי שנכתב במגילת שיר השירים: ”אָמַרְתִּי אֶעֱלֶה בְתָמָר אֹחֲזָה בְּסַנְסִנָּיו”. בשנת 1997 הוקמה במקום היאחזות נח"ל בהתאם להחלטה 2049 של הממשלה ה-27 מ-23 במאי 1997. לאחר כשנה החליטה הממשלה על הקמת יישוב הקבע בתחום מועצה אזורית בני שמעון, אך בפועל היישוב הוקם מעבר לקו הירוק. ביום העצמאות ה'תשנ"ט, 21 באפריל 1999 הגיעה קבוצת הקבע הראשונה, ובפברואר 2000 אוזרח המקום. בשנת 2001 נסלל כביש הגישה ליישוב, בשנת 2005 התחילה בניית הקבע בשנת 2007 הוקמה "טיילת האחים". בשנת 2007 דנה הוועדה המחוזית של מחוז דרום בתוכנית מתאר של היישוב, אולם החליטה שלא ניתן לאשרה מכיוון שהיישוב לא נמצא בתחום אחריותה והעביר את הטיפול למועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי. בתחילת 2012 החליטה המועצה לדחות את התוכנית מכיוון שהוגשה כהרחבה של אשכולות, אשר היו לה, לדעתה, די והותר עתודות תכנוניות. בעקבות זאת, ב-23 באפריל 2012 החליט צוות שרים בראשותו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לפעול להסדרת המעמד של סנסנה כיישוב עצמאי. ביולי 2014 אושרה תוכנית מתאר ליישוב ועתירה לבג"ץ נגד האישור נדחתה. ביישוב פועל בית ספר יסודי בגישת חינוך אנטרופוסופית, וסניף של תנועת הנוער בני עקיבא. אתר האינטרנט הרשמי של סנסנה סנסנה, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור סנסנה באתר המועצה האזורית הר חברון אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק ל"א מגילת שיר השירים, פרק ז', פסוק ט' דו"ח שנתי 51א של מבקר המדינה, 1 באוקטובר 2000, פרק משרד הביטחון, עמוד 72 עמרי נחמיאס, צוות השרים של הממשלה החליט להסדיר מעמדן של סנסנה, רחלים וברוכין, באתר nana10‏, 23 באפריל 2012 בג"ץ 7590/14 "במקום" – מתכננים למען זכויות תכנון נ' ועדת המשנה להתנגדויות של מועצת התכנון העליונה במינהל האזרחי ואחרים, ניתן ב־18 באוגוסט 2015.
Sudo

sudo היא פקודה במערכות הפעלה דמויות יוניקס, המאפשרת להריץ תוכניות תחת משתמש אחר, בדרך כלל מנהל. השם הוא שילוב של המילים su (פקודת הרשאות ביוניקס, ר"ת SUPER USER) ו-do אשר פירושה באנגלית "ביצוע". הפעלת הפקודה תדרוש אימות סיסמה מהמשתמש, ולאחר מכן תופעל התוכנית הרצויה בהרשאה המתאימה. כך לדוגמה הקלדת הפקודה "sudo nautilus" במסוף תוביל לפתיחת הנאוטילוס (תוכנת ניהול קבצים) בהרשאות שונות מרמת המשתמש הרגיל. בניגוד לפקודה הדומה su, המשתמש חייב, כברירת מחדל, לספק את ססמתו האישית על מנת לבצע אימות, להבדיל מהסיסמה של משתמש היעד. לאחר שימוש ב-sudo, למשתמש ניתנת תקופת חסד קצרה (בדרך כלל 5 דקות) במסגרתה הוא יכול להריץ פקודות sudo נוספות מבלי לספק ססמה. מדיה וקבצים בנושא Sudo בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Sudo (באנגלית) Sudo, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניתן לראות את הרישיון כאן: http://www.sudo.ws/sudo/license.html "About Unix sudo and su commands". University Information Technology Services. 18 ביוני 2019. נבדק ב-10 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Evolution

Evolution היא תוכנת דואר אלקטרוני וניהול מידע אישי של GNOME. התוכנה כוללת דואר אלקטרוני, לוח שנה, פנקס כתובות וממשק לרשימת משימות. התוכנה פותחה במקור על ידי חברת Ximian שסימלה הוא קוף, ומכאן השם. בשנת 2003 נקנתה החברה על ידי חברת נובל וזו המשיכה להיות המפתחת העיקרית. היא הפכה להיות תוכנת הדואר הרשמית של סביבת העבודה גנום בגרסה 2.8 בספטמבר 2004. התוכנה עצמה פותחה עם רישיון חופשי (GPL), אולם התוסף Ximian Connector, שאיפשר חיבור לשרתי Microsoft Exchange היה תוכנה קניינית. רק בעקבות קנייתה של Ximian (ושל הפצת הלינוקס סוזה) על ידי נובל שוחרר גם התוסף ברישיון GPL. ממשק המשתמש של Evolution דומה לזה של מיקרוסופט אאוטלוק. תכונותיו כוללות אינדקסציה של הדואר הנכנס, מסנני דואר זבל חזקים (לזמנם) הכתובים בשפת Scheme, ותמיכה ב-icalander (פורמט קובץ המאפשר שליחת בקשות פגישה ומשימות למשתמשים אחרים על גבי הרשת). מדיה וקבצים בנושא Evolution בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Evolution (באנגלית) נובל מכריזה על Evolution 2.0 ועל ה־Connector ברישיון חופשי - הודעה לעיתונות של חברת נובל. ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.