laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מגפת הקורונה באוקראינה

מגפת הקורונה התפשטה לאוקראינה ב-3 במרץ 2020, כאשר דווח על המקרה המאושר הראשון במחוז צ'רנוביץ. את המאבק בנגיף מרכזים המועצה לביטחון לאומי והגנה, השירות הממלכתי לתברואה ומגפות (Державна санітарно-епідеміологічна служба України), משרד הבריאות של אוקראינה, שירותי הבריאות הלאומיים והמכון לגנטיקה וביולוגיה מולקולרית של האקדמיה האוקראינית למדעים. 3 במרץ - דיווח על חולה ראשון. 13 במרץ - מקרה מוות ראשון כתוצאה מהמחלה. 25 במרץ - הרשויות באוקראינה הודיעו כי כל גבולות המדינה, היבשתיים והאווירים, ייסגרו החל מ-27 במרץ בעקבות התפשטות הנגיף. 26 ביוני - לראשונה מספר חולים חדשים היומי עבר את 1000 מקרים. ספטמבר - לאור מצב במדינה ובתאום עם ראש העיר אומן אולכסנדר צברי ובתמיכת רשויות בישראל הוכרז על איסור הגעת חסידים לתחומי המדינה 9 בנובמבר - נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי חלה בקורונה. 9 בדצמבר - הכרזה על מגבלות חדשות 19 בדצמבר - מספר חולים יומי מעל ל-11700 חולים. 23 בדצמבר - מספר חולים כולל עבר את המיליון חולים מתחילת המגפה 8 בינואר - הארכת סגר עד ל-24 בינואר 23 בפברואר - החיסון הבריטי, AZD1222, של AstraZeneca אושר לשימוש באישור חירום על ידי משרד הבריאות האוקראיני מדיה וקבצים בנושא מגפת הקורונה באוקראינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מגפת הקורונה באוקראינה (באוקראינית) אתר האינטרנט הרשמי של מגפת הקורונה באוקראינה (באנגלית) COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל קורונה באוקראינה: המדינה תסגור את כל גבולותיה החל מיום שישי, באתר מעריב אונליין, 25 במרץ 2020
הארי קלארק

הארי פטריק קלארק (באנגלית: Henry Patrick Clarke ;‏ 17 במרץ 1889, דבלין - 6 בינואר 1931, כור) היה מאייר ויוצר ויטראז'ים אירי. הוא היה בין נציגי הבולטים של תנועת האמנויות והאומנויות באירלנד. הארי קלארק נולד בדבלין למשפחת מעצב כנסיות. הוא למד בבית הספר לאמנות בעיר וסיים אותה בשנת 1905. בשנת 1910 ויטראז' שהוא יצר זכה במדליית זהב בתחרות ארצית. במהלך לימודיו הוא את מרגרט קלארק והם התחתנו בשנת 1914. זמן קצר לאחר מכך עבר הזוג ללונדון והארי קלארק החל לעבוד כמאייר. בשנת 1916 פורסם ספר של הנס כריסטיאן אנדרסן עם איוריו. בהמשך אייר מספר ספרים נוספים. בשנת 1921 הוא התחיל לעבוד בבית מלאכה של אביו ביחד עם אחיו. הם יצרו מספר רב של ויטראז'ים למוסדות שונות בבריטניה. בשנת 1929 אובחנה אצל קלארק מחלת השחפת והוא עבר לדבוס. הוא חשש למות מחוץ למולדת ולכן בשנת 1931 החל בנסיעה לדבלין אך נפטר בדרך. 1916 1922-24 מדיה וקבצים בנושא הארי קלארק בוויקישיתוף קורות חיים ויצירות כתבי הארי קלארק בפרויקט גוטנברג (באנגלית) הארי קלארק, באתר Discogs (באנגלית)
מערכת טלפוניה ניידת עולמית

מערכת הטלפוניה הניידת העולמית (באנגלית: Universal Mobile Telecommunication System ובר"ת: UMTS) היא אחת מטכנולוגיות דור 3 של הטלפוניה הסלולרית. היא מתבססת על טכנולוגיית W-CDMA, תוכננה על ידי הארגון 3GPP ומייצגת את התשובה האירופאית/יפנית לדרישות המופיעות ב-IMT-2000 של ITU עבור מערכות תקשורת סלולריות. על מנת להבדיל את UMTS מטכנולוגיות רשת אחרות, UMTS משווקת לעיתים כ-3GSM, שם המדגיש את היותה שייכת לדור השלישי ואת העובדה שהיא תוכננה להחליף את תקן ה-GSM מהדור השני. UMTS תומך בקצבי העברת נתונים של 1920Kbps (ולא 2Mbps כפי שרואים תדיר), אף על פי שכרגע משתמשים ברשתות יכולים לצפות לביצועים המגיעים לכל היותר ל-384kbps, ביפן נעשות הכנות לשדרוג ל-3mbps. בכל אופן זה עדיין מהיר יותר באופן משמעותי מהקצב הקודם - 14.4kbps שהתקבלו ב-GSM או ב-HSCSD. כמו כן מערכת זו מאפשרת גישה לאינטרנט ושירותי מידע ניידים נוספים. לדור השלישי קדמו מערכות שונות מהדור השני כגון GSM, CDMA, PDC, PHS וכן טכנולוגיות נוספות שנפרשו במדינות שונות. כאשר מדובר ב-GSM ישנו מסלול התפתחות מהדור השני - ה-GPRS המוכר גם כדור 2.5. GPRS תומך בקצבי העברת מידע הרבה יותר טובים (עד למקסימום תאורטי של 140.8kbps, אף כי קצבים טיפוסיים קרובים יותר ל-56kbps) ועובד במיתוג מנות ולא במיתוג מעגלים. המערכת פרושה במקומות רבים בהם נעשה שימוש ב-GSM. ה-E-GPRS, או EDGE, היא התפתחות של ה-GPRS ומבוססת על "שיטות קידוד" חדשות. עם EDGE קצבי העברת החבילות יכולים להגיע באופן מעשי ל-180kbps. מערכות EDGE לעיתים נקראות דור 2.75. בתחילת שנת 2005 רשת פרטנר השיקה רשמית את הדור השלישי עם כיסוי של רוב הארץ, במאי 2006 השיקה גם סלקום את הדור השלישי. בתחילת שנת 2009 השיקה גם פלאפון תקשורת רשמית את הדור השלישי לאחר שבמשך השנים שקדמו לה השתמשה חברת פלאפון בטכנולוגיות מבוססות CDMA (בניגוד לסלקום ופרטנר/אורנג' שהשתמשו ב-GSM). ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אונורה השלישי, נסיך מונקו

אונורה השלישי, נסיך מונקו היה נסיך מונקו במשך 62 שנה. אונורה השלישי נולד ב-10 בנובמבר 1720 בפריז, והיה בנם של ז'אק פרנסואה ליאונורה גרימאלדי-גויון דה מתניון, רוזן טוריני, ושל לואיז איפוליט, נסיכת מונקו, נסיכת מונקו ודוכסית ולנטיגנוס. בשנת 1732, הוא עבר עם אביו להוט מאטיניון בפריס ונשאר שם גם לאחר שהוכרז כנסיך מונקו. בשנת 1792 הוכרזה הרפובליקה הצרפתית הראשונה, והאידיאליסטים המורדים הודיעו כי בכל מקום בו יצעדו הכוחות הצרפתים הם יכפו את המשטר הרפובליקני ואת החופש בקרב העמים. הנסיך אונורה השלישי הוא נעצר ונכלא, ובכך איבד את כס המלכות. הוא התחתן עם מריה קטלינה בריגול סייל ב-5 ביולי 1757, אך התגרש בשנת 1770. נולדו להם שני בנים: הנסיך אונורה הרביעי והנסיך ז'וזף. למהפכה הצרפתית היו אפוא השלכות משמעותיות על משפחתו. הזכויות הוסרו והבעלות על אדמותיהם בצרפת הופקעה. למרות הסכם פרונה מ-1641 המבטיח את עצמאות המדינה, המהפכה תפסה אחיזה גם במונקו. המפלגה הרפובליקנית במונקו דרשה השתייכות לצרפת ובפברואר 1793 כבשו הכוחות הצרפתים את מונקו. הנסיך אונורה נתפס ומת בצינוק פריזאי בשנת 1795. כלתו, אשתו של בנו יוסף, נפטרה בשנת 1793 תחת הגיליוטינה ושאר בני המשפחה חיו בשבי חלקי, בין השאר בתנאים קשים בצרפת. מדיה וקבצים בנושא אונורה השלישי, נסיך מונקו בוויקישיתוף אונורה השלישי, נסיך מונקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
KaiOS

KaiOS היא מערכת הפעלה לטלפונים סלולריים מבוססת לינוקס ועל אחד ממיזמי ההמשך של Firefox OS הקרוי Boot to Gecko OS. מערכת ההפעלה, המבוססת על יישומי רשת, מיועדת לטלפונים סלולריים ללא מסך מגע. מערכת ההפעלה משתמשת ביישומי רשת מבוססים HTML5. בחנות האפליקציות שלה, נכון למרץ 2020, מוצעים 456 יישומים, ביניהם Whatsapp, פייסבוק ויישומים בסיסיים של גוגל דוגמת יוטיוב, גוגל מפות ו־Google Assistant – הסייעת הקולית של גוגל. מערכת ההפעלה גם תומכת בטכנולוגיות תקשורת נתונים כגון Wi-Fi, NFC ו-4G/LTE. מערכת ההפעלה יועדה עבור טלפונים סלולריים ישנים יותר וללא מסך מגע, והודות לעובדה שהיא מתבססת על יישומי רשת, היא יכולה לפעול על מכשירים אלו, ולפעול אפילו עם מפרט נמוך במיוחד- החל מ-256MB של RAM בלבד. לפי אתר מערכת ההפעלה ישנם 56 מכשירים שניתן להריץ אותה עליהם. (נכון לפברואר 2022) באמצע 2019 נחשבה למערכת ההפעלה השנייה הכי פופולרית בהודו. כמו כן, היא רשמה הצלחה גם במדינות מתפתחות נוספות, דוגמת אינדונזיה, רואנדה וניגריה. אנדרואיד (מערכת הפעלה) iOS מדיה וקבצים בנושא KaiOS phones בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של KaiOS (באנגלית) KaiOS, ברשת החברתית פייסבוק KaiOS, ברשת החברתית אקס (טוויטר) What Is KaiOS and Why Is It the 3rd Most Popular Mobile OS?, מתוך אתר makeuseof.com רשימת האפליקציות, מתוך אתר מערכת ההפעלה How to get WhatsApp on KaiOS phones in 2020, מתוך אתר androidpit.com KaiOS to get Google Maps, YouTube, Search and Assistant as Google invests in company, מתוך אתר gsmarena.com Explore KaiOS-enabled phones, מתוך אתר מערכת ההפעלה I spent a week with a $17 KaiOS phone – here’s what I learned, מתוך אתר androidauthoritiy.com How KaiOS is beating Apple and Android to the next billion cellphone users, מתוך אתר fastcompany.com ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינטוריסט

אינטוריסט (ברוסית: Интурист, קיצור של иностранный турист, תייר זר) היא חברת תיירות, שהמטה שלה נמצא במוסקבה. החברה הייתה בבעלות של 50.1% על ידי קבוצת תומאס קוק עד שזו קרסה בספטמבר 2019. בנובמבר 2019 רכשה "אנקס תיירות" את חלקה של קבוצת תומאס קוק. אינטוריסט הייתה סוכנות הנסיעות הרשמית של ברית המועצות. היא נוסדה ב-1929. אינטוריסט הייתה אחראית על ניהול רוב הגישה לתיירים אל ברית המועצות ובתוכה. במשך חלק ניכר מההיסטוריה של 81 שנה, חברת אינטוריסט מנתה את קציני הק.ג.ב בין עובדיה. זו היה הדרך היחידה לזרים לבקר בברית המועצות, שם הם נשלחו למלונות אפורים גדולים, עם חדרים מוארים עמומים וסדינים לא מתאימים. בשנת 1933 אהרון שיינמן החל לעבוד בשביל אינטוריסט בלונדון ומילא את מיקומו של המנהל מ-1937 עד 1939. כאשר שוחרר מתפקידו הוא סירב לחזור למוסקבה, וקיבל אזרחות בריטית באותה שנה. החברה הופרטה ב-1992. ב-2011 אינטוריסט הקימה יוזמה משותפת עם קבוצת תומאס קוק כאשר 50.1% ממניות אינטוריסט היו שייכות לה. העסקה בסך 45 מיליון דולר העניקה לתומאס קוק 50.1 אחוז משני שלישים של החברה שהיו בבעלות JSFC סיסטמה, קונצרן הנפט והטלקום של המיליארדר הרוסי ולדימיר אווטושנקוב שרשום בלונדון, ושליש בבעלות ממשלת העיר מוסקבה. העסקה העניקה לתומאס קוק דריסת רגל בשוק הצומח עבור משפחות רוסיות המחפשות חופשות בטורקיה, מצרים ומדינות נוספות בעלות אקלים חם. ב-15 בנובמבר 2019, נסת קוקר, יושב ראש של חברת התיירות הטורקית אנקס טורס, קנה את מניות החברה מקבוצת תומאס קוק. סוכנות התיירות הפדרלית מדיה וקבצים בנושא אינטוריסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אינטוריסט (ברוסית) בקרו בחצי האי קרים במוסקבה: אינטוריסט, 1930 "Aaron Lwowitch SCHEINMAN, aliases SHEIMANN, CHEINMAN: Russian/British. A revolutionary". The National Archives. נבדק ב-26 במאי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Mark Wembridge and Roger Blitz, Stalin-era tour operator comes in from the cold, FINACIAL TIMES, ‏25-11-2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
An Evening with the Dixie Chicks

An Evening with the Dixie Chicks (בעברית: ערב עם הדיסקי צ'יקס) הוא סרט אלבום הופעה חיה-דוקומנטרי של להקת הקאנטרי דיקסי צ'יקס אשר יצא ב-10 בדצמבר 2002. הסרט זכה להצלחה רבה כאשר תוך 3 חודשים בלבד הוא מכר 2 מיליון עותקים בארצות הברית ובכך הגיע למעמד פלטינה כפולה. הסרט צולם במשך שני לילות בתיאטרון דולבי שבהוליווד ובו נראית הלהקה מנגנת את מיטב להיטיה בהופעה אינטימית במשך כשעה וחצי. בארצות הברית, זכה אלבום הווידאו להצלחה רבה כאשר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו ב-13 במרץ 2003, את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מאלבומי הווידאו הנמכרים ביותר במדינה באותה השנה. כמו כן, נמכר האלבום בלמעלה משני מיליון עותקים בארצות הברית. דן מקינטוש מ-CTV Atlantic, כתב כי: "המופע מראה את אהבתן של דיקסי צ'יקס לשורשי הקאנטרי עם הרבה מיומנויות מוזיקליות". מידע על האלבום An Evening with the Dixie Chicks באתר MusicBrainz "An Evening with the Dixie Chicks", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "An Evening with the Dixie Chicks", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Macintosh, Dan. (2003) DVD Reviews - Dixie Chicks: An Evening With The Dixie Chicks Archived 5 February 2007 at the Wayback Machine Audio Video Revolution. Accessed 24 April 2007. (ארכיון)
נמל התעופה אומסק-צנטראלני

נמל התעופה אומסק-צנטראלני (ברוסית: Аэропорт имени Дмитрия Карбышева) הוא נמל תעופה השוכן כ-5 ק"מ דרומית-מערבית לעיר אומסק שבסיביר, רוסיה. נמל התעופה נפתח באופן רשמי ב-17 במאי 1929, באותו יום נחתו שם שני מטוסים. ב-15 במאי 1931 נפתחה תנועה אווירית של נוסעים בין מוסקבה לנובוסיבירסק, דרך אומסק, במטוסי ANT-9 (אנ') בעלי שלושה מנועים. המטוסים היו מצוידים בתא נוסעים נוח ל-11 מושבים. משך הטיסה מאומסק למוסקבה היה 14 שעות, מאומסק לנובוסיבירסק 3 שעות. השנה הפכה האווירוסטיזציה של אומסק לרכזת. בחורף 1931–1932, לראשונה, יוצאים מטוסים מאומסק לאובדורסק דרך טבדה. במהלך שנים אלה, הטייס הצעיר ו'מולוקוב, מראשוני הטייסים גיבורי ברית המועצות, שלט בדרכי הנשימה החדשות. בנייני שדה התעופה הראשונים היו מבני המטחנה הלא פעילה של הסוחר אמליאנוב. באותה שנה, באומסק, נוצר קישור תעופה מיוחד שהכפוף לניתוק הטיסות 210 של נובוסיבירסק. מאז פברואר 1933 נכלל שדה תעופה אומסק בשירות תנועת הנוסעים החורפיים והובלת דואר. בשנת 1934 הפך שדה התעופה אומסק למוקד מרכז בנתיב הכביש המערבי סיבירי. מספר עובדי סדנאות המטוסים מגיע ליותר מ-200 איש. ב-8 באוקטובר 1958 נפתח טרמינל שדה תעופה חדש (לימים הפך בניין זה לטרמינל לטיסות פנים). היו שם חדר המתנה עם 100 מקומות ישיבה, מסעדה, דלפק מידע, שולחנות מזומנים, משרד לשמירת מזוודות וטלגרף. במקביל נבנה בניין בית מלון. בשנת 1970 נבנה טרמינל חדש שנועד לשרת 700 נוסעים בשעה. בשנת 1991 כמעט למיליון איש בשנה עברו בשדה התעופה. בקיץ נחתו יותר ממאה טיסות ביום. בסוף שנות ה-80 הפך נמל תעופה אומסק לאחד הגדולים במזרח הרחוק הרוסי. ערי הצפון הרחוק, מרכז אסיה דרך אומסק חוברו דרך שדה תעופה זה. העיר הייתה קשורה ליותר מ-80 ערים של ברית המועצות. מטוסי ה-An-2 שהמריאו מנמל התעופה שימשו לא רק לתובלה אווירית של הנוסעים, אלא גם בעת ביצוע עבודות תעופה (משימות לביצוע טיפול רפואי חירום, הגנה על יערות מפני אש וכו'). מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה אומסק-צנטראלני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה אומסק-צנטראלני (ברוסית) (הקישור אינו פעיל, 9 בינואר 2021) נמל התעופה אומסק-צנטראלני, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Top of the World Tour: Live (וידאו)

Top of the World Tour: Live (DVD) הוא אלבום די וי די של להקת הבנות האמריקאית דיקסי צ'יקס אשר יצא לאור ב-21 בנובמבר 2003 על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. האלבום הוא אלבום וידאו אשר מתעד את מספר הופעות מתוך סיבוב ההופעות שלהן, "Top of the World Tour". ב-16 בדצמבר 2003. האלבום זכה להצלחה כאשר זכה במעמד "אלבום פלטינה" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. באוסטרליה קיבל פלטינה מרובעת. "Goodbye Earl" "Some Days You Gotta Dance" "There's Your Trouble" "Long Time Gone" "Tortured, Tangled Hearts" "Travelin' Soldier" "Hello Mr. Heartache" "Cold Day in July" "White Trash Wedding" "Lil' Jack Slade" "A Home" "If I Fall You're Going Down With Me" "Cowboy Take Me Away" "Godspeed (Sweet Dreams)" "Landslide" "Ready to Run" "Wide Open Spaces" "Sin Wagon" Bonus "Top of the World" Video האלבום Top of the World Tour: Live באתר Discogs "Top of the World Tour: Live", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ARIA (ארכיון)
סטרפלס (סרט)

סטרפלס (באנגלית: Strapless) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1989, שהוקרן לראשונה בפסטיבל קאן. רופאה אמריקאית שגלתה ללונדון מרשה לעצמה לשחרר עכבות כשאחותה חסרת הגבולות ואדם מסתורי נכנסים לחייה. לאחר מכן לומדת הרופאה כי לחופש יש מחיר. בלייר בראון – ד"ר ליליאן המפל ברונו גנץ – ריימונד פורבס ברידג'ט פונדה – אמי המפלס אלן האוורד – מר קופר מייקל גוף – דאגלס ברודי יו לורי – קולין דנה גילספי – ג'ולי קובאגו ספנסר ליי – האס אלכסנדרה פיג – הלן הסרט הוקרן לראשונה במסגרת פסטיבל קאן ב-14 במאי 1989. הוא עלה לאקרנים בארצות הברית במאי 1990 ולאחר מכן הופץ בארצות הברית ובקנדה גם כקלטת וידאו. בשנת 2000 הופץ הסרט גם כ-DVD. "סטרפלס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סטרפלס", באתר נטפליקס "סטרפלס", באתר AllMovie (באנגלית) "סטרפלס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סטרפלס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Strapless - Official Site - Miramax". miramax.com. נבדק ב-1 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
DCX MMXVI World Tour

DCX MMXVI World Tour הוא סיבוב ההופעות החמישי של להקת הבנות האמריקאית, דיקסי צ'יקס, אשר התחיל ב-16 באפריל 2016 בבלגיה והסתיים שנה לאחר מכן בקנדה. זהו גם היה סיבוב ההופעות הראשון מזה 10 שנים בה הלהקה הופיעה באוסטרליה ובניו זילנד זו הייתה הפעם הראשונה בהן הופיעו חברות הלהקה אי פעם. ב-2017 השם של סיבוב ההופעות השתנה ל-DCX MMXVII World Tour. ביגוד להופעות הקודמות שלהן הדגש בסיבוב ההופעות זה היה על מוזיקת רוק אנ' רול וגיטריות חשמליות כאשר הן עשו עיבודים חדשים לשיריהן אשר יתאימו לצלילי הרוק והגיטרות החשמליות. בנוסף הן גם ביצעו במופע גרסאות כיסוי לשירים של מספר אמנים ביניהם לנה דל ריי, פרינס וביונסה. בנוסף הן גם שילבו במופע מסרים פולטיים דרך קטעי וידאו. ב-1 בספטמבר 2017 יצא למופע DVD. ה-DVD הוקלט במספר תאריכים שונים כאשר מכל מופע נלקחו מס' קטעים שחוברו יחד כ-DVD. להלן רשימת השירים שבוצעו במהלך סיבוב ההופעות: "The Long Way Around" "Lubbock or Leave It" "Truth #2" (קאבר של פטי גריפין) "Easy Silence" "Everybody Knows" / "Favorite Year" / "Some Days You Gotta Dance" "Long Time Gone" "Video Games" (קאבר של לנה דל ריי) \ "Nothing Compares 2 U" (קאבר של פרינס) "Top of the World" "Goodbye Earl" "Travelin' Soldier" "Daddy Lessons" (קאבר של ביונסה) "Don't Let Me Die in Florida" (קאבר של פטי גריפין) "White Trash Wedding" "Ready to Run" "Mississippi" (קאבר של בוב דילן) "Landslide" "Silent House" "I Like It" "Cowboy Take Me Away" "Wide Open Spaces" "Sin Wagon" הדרן "Not Ready to Make Nice" "Better Way" (קאבר של בן הרפר) אתר האינטרנט הרשמי של דיקסי צ'יקס Verleysen, Anastasia (22 באפריל 2016). "Parts Tweet Google+ Mail shares REVIEW. Dixie Chicks lead country with balls". Het Nieuwsblad. Media Hus. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Dixie Chicks Setlist at Hallenstadion, Zurich, Switzerland". setlist.fm. Setlist.fm. נבדק ב-1 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Dixie Chicks announce 2016 world tour". countrymusicontour.com. countrymusicontour.com. נבדק ב-23 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה)
פיטו

פִּיטוֹ (בצרפתית: Puteaux) היא קומונה בפרברים המערביים של פריז שבצרפת. היא ממוקמת בלבו של מחוז רמות הסן. תושבי פיטו נקראים בצרפתית "פוטאולייה". נכון ל-2016, מתגוררים בה כ-44 אלף תושבים. פיטו נוסדה בשנת 1148 על ידי אבוט סוז'ר, שגם נתן לה את שמה הראשוני "פוטיוז". ב-1790 נבחר לראשונה ראש עיר (ראש מועצה) לפיטו, גיום נזו. לה דפאנס, מרכז העסקים הראשי של פריז, בו שוכנים הבניינים הגבוהים ביותר באזור המטרופולין שמסביבו, מתפרס על חלקה הצפוני של פיטו ועל חלקים מהקומונות השכנות- קורבווה ונאנטר. מועצת פיטו תרמה ליישוב הישראלי, גן יבנה, את הגן הציבורי בשכונת "נאות הדרים", וכן את האגף לתרבות צרפת בספריית בית ספר אורט רבין. ישראל גן יבנה, ישראל (מ־1973) פורטוגל בראגה, פורטוגל (מ־2001) מאלי קטי, מאלי (מ־1985) אוסטריה מדלינג, אוסטריה (מ־1956) לוקסמבורג אש-סור-אלזטה, לוקסמבורג (מ־1956) גרמניה אופנבך על המיין, הסן, גרמניה (מ־1955) איטליה ולטרי, לאציו, איטליה (מ־1958) סרביה זמון, סרביה (מ־1956) צ'כיה אופוצ'נו, צ'כיה מדיה וקבצים בנושא פיטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטו (בצרפתית) פיטו, ברשת החברתית פייסבוק פיטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיטו, ברשת החברתית אינסטגרם פיטו, ברשת החברתית LinkedIn פיטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פוטו (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית ערים תאומות באתר המועצה גן יבנה ערים תאומות באתר המועצה גן יבנה ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטרפלס

האם התכוונתם ל... חולצת סטרפלס – חולצה ללא כתפיות חזיית סטרפלס – חזייה ללא כתפיות שמלת סטרפלס – שמלה ללא כתפיות סטרפלס (סרט) – סרט בריטי משנת 1989
רוח הרפאים מהביצה

רוח הרפאים מהביצה (באנגלית: Swamp Ghost) הוא כינוי שניתן למפציץ אמריקאי מדגם B-17E ששירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. בפברואר 1942, לאחר גיחת תקיפה של בסיס יפני במערב האוקיינוס השקט, אזל הדלק במטוס וטייסיו הנחיתו אותו בנחיתת חירום בביצה בפפואה גינאה החדשה. צוותו ניצל. בשנת 1965 התגלה המטוס הנטוש מחדש. בשנת 2006 הוצא ממקומו ומאז 2013 הוא נמצא במוזיאון התעופה של פרל הארבור שבהוואי. המטוס, שמספרו 41–2446, נמסר לחילות האוויר של צבא ארצות הברית בדצמבר 1941. בפברואר 1942 יצא המטוס מהוואי והגיע דרך פיג'י לבסיס אוויר בקווינסלנד שבאוסטרליה. טייסיו היו סרן פרדריק איטון (Frederick C. Eaton, ‏1917-‏1994) וסרן הנרי הרלו (Henry Maynard Harlow, ‏1916-‏1976). ב-23 בפברואר 1942 יצא המטוס ביחד עם חמישה מפציצים נוספים לגיחת ההפצצה האמריקאית הראשונה של הבסיס היפני ברבאול שבמזרח פפואה גינאה החדשה. לפי התכנית היה על המטוסים לנחות לאחר ההתקפה בשדה תעופה שליד פורט מורסבי כדי לתדלק ולהמשיך משם בחזרה לבסיסם באוסטרליה. חמישה מפציצים בלבד הגיעו ליעדם ברבאול. מעל המטרה ספג המטוס נזק קרבי ממטוסי קרב יפנים. בדרכו חזרה לבסיסו אזל בו הדלק שדלף מחורים שניבעו במכליו. טייסיו ערכו נחיתת גחון במה שנראה להם כשדה פתוח. למעשה הייתה זו ביצת אגאיאמבו (Agaiambo) בצפון-מזרח פפואה גינאה החדשה. המטוס נחת מבלי שגופו נשבר. תשעת אנשי צוות המטוס שרדו את הנחיתה. הם יצאו מהמקום במסע רגלי מפרך. נדרשו להם שלושה ימים וארבעה לילות על מנת לעבור שמונה קילומטר בביצה ולהגיע לשטח יבש. הם הסתייעו בכפריים ובפקיד אוסטרלי שנשלח לחפשם. הם הגיעו לחוף הים והמשיכו לפורט מורסבי, אליה הגיעו דרך הים 36 ימים לאחר הנחיתה בביצה. הם חזרו לאוסטרליה והמשיכו בשירות קרבי. בשנת 1965 נערך ביקור בשרידי המטוס לראשונה מאז שנחת וננטש בביצה. בשנת 1972 התגלה המטוס מחדש על ידי חיילים אוסטרלים שהתאמנו באזורו ונמצא במצב טוב יחסית, עם נזק ללהבי המדחפים וחלונות הפרספקס שלו בלבד. כל המיכשור, המקלעים והתחמושת שלו נמצאו במקומם. אז זכה לכינוי "רוח הרפאים מהביצה". במהלך השנים הגיעו מבקרים מספר פעמים אל המטוס במסוקים ונטלו עמם פריטים מציודו. פורסמו אודותיו ידיעות בעיתונים ואף במגזין נשיונל ג'יאוגרפיק. הרעיון לחלצו ולהציג אותו לראווה במוזיאון הועלה מספר פעמים. בשנת 2006 חולץ המטוס מהביצה במבצע שמומן על ידי תרומות פרטיות. המטוס פורק למספר חלקים שהוטסו מהביצה באמצעות מסוק, הועמסו על דוברה והובאו לנמל לאה. שלטונות פפואה גינאה החדשה קבעו כי הוא חולץ מהביצה ללא רשות. כעבור ארבע שנים, ב-2010, הושג הסכם שבמסגרתו התירו השלטונות את הוצאת המטוס מפפואה גינאה החדשה כנגד תמורה כספית. המטוס הובא בדרך הים דרך ניו זילנד לארצות הברית והוצג במוזיאון תעופה בעיר צ'ינו שבקליפורניה. בשנת 2013 נמסר המטוס למוזיאון התעופה של האוקיינוס השקט בפרל הארבור. הוא מוצג שם ועובר תהליכי שימור. Lady Be Good מדיה וקבצים בנושא רוח הרפאים מהביצה בוויקישיתוף אתר The Swamp Ghost על המטוס, באתר Pcific Wrecks על המטוס, באתר Aero Archaelogy צילום אוויר של המטוס בביצה, באתר גוגל מפות המטוס (אורכב 21.03.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר מוזיאון התעופה של פרל הארבור הודעה לעיתונות על מסירת המטוס למוזיאון
Ilomilo

"Ilomilo" הוא סינגל שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, ומופיע באלבום הבכורה שלה, When We All Fall Asleep, Where Do We Go?. השיר יצא לאור ב-29 במרץ 2019, על ידי חברות התקליטים דארק-רום רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, ביחד עם האלבום עצמו. בשנת 2020, יצא לאור כסינגל השביעי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-62 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר בדומה ל-"You Should See Me in a Crown", "Bad Guy" ו-"Wish You Were Gay" נכתב על ידי בילי אייליש, ביחד עם פיניאס או'קנול שגם הפיק אותו. בקנדה קיבל השיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה. בארצות הברית קיבל את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה. כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאת האלבום. במרץ 2019, עלה האודיו הרשמי של השיר לערוץ היוטיוב של בילי אייליש. באודיו ניתן לראות את עטיפת האלבום בו נכלל השיר. נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של האודיו עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות. קליפ המילים של השיר צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות. בין היתר, הצליח השיר לצבור למעלה מ-300 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. מידע על הסינגל "Ilomilo" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Ilomilo" באתר Genius סרטון השיר "Ilomilo" באתר יוטיוב WHEN WE ALL FALL ASLEEP, WHERE DO WE GO? by Billie Eilish, Genius (באנגלית) BILLIE EILISH "ilomilo" | (Radio Date: 10/04/2020), radiodate.it (באנגלית) Billie Eilish, Billboard Billie Eilish – you should see me in a crown (באנגלית), נבדק ב-2019-09-06 Billie Eilish – idontwannabeyouanymore (באנגלית), נבדק ב-2019-09-06 Billie Eilish – ilomilo (באנגלית), נבדק ב-2020-03-21 Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) ilomilo, נבדק ב-2020-03-21 ilomilo Billie Eilish - ilomilo (Lyrics) http://www.aria.com.au/pages/SinglesAccreds2019.htm, www.aria.com.au Future Releases on Alternative Radio Stations, Independent Artist Song Releases | ..., web.archive.org, ‏2020-05-09
נקודת אולדן

נקודת אלדן (באנגלית: Point Alden) היא לשון יבשה מכוסה קרח בחוף ג'ורג' החמישי, בארץ ג'ורג' החמישי, שבאנטארקטיקה. בלשון היבשה סלעים חשופים הבולטים מעל הקרח. הנקודה מהווה את הצד המערבי של הכניסה למפרץ קומונוולת', וכן את נקודת ההפרדה בין חוף אדלי, וחוף ג'ורג' החמישי. הנקודה התגלתה ב-30 בינואר 1840 על ידי משלחת החקר של ארצות הברית, בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס. וילקס קרא ללשון היבשה על שמו של לוטננט ג'יימס אולדן (James Alden), שהיה קצין בספינת הדגל של משלחת החקר - האוניה וינסנס (Vincennes). • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 412 • Kurt Stüwe, Robin Oliver, Geological history of Adélie Land and King George V Land, Antarctica: Evidence for a polycyclic metamorphic evolution, Precambrian Research Volume 43, Issue 4, June 1989, Pages 317-334, https://doi.org/10.1016/0301-9268(89)90063-6 נקודת אולדן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת אולדן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת אולדן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה ארץ וילקס (ונקודת אולדן) באתר mindat מידע גאוגרפי והיסטורי