laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גדימינים

גדימינים או שושלת הגדימינים (בליטאית:Gediminaičiai, בסמוגיטית: Gedėmėnātē, בבלארוסית: Гедзімінавічы, באוקראינית: Гедиміновичі,ברוסית: Гедиминовичи) הייתה שושלת מונרכים ששלטה במאות 14–16 בדוכסות הגדולה של ליטא. נציגיו של ענף צעיר בשושלת הליטאית הזאת, הידועה כשושלת יאגיילו או היאגלונים, שלטו גם בממלכת פולין (1385–1569) ובאיחוד פולין-ליטא, ובתקופות מסוימות בממלכת הונגריה וממלכת בוהמיה. כמה ענפים נוספים שלה מיוצגים במשפחות אריסטוקרטיות ברוסיה ובפולין עד לזמנים המודרניים. התואר המונרכי של הגדימינים היה בהתחלה "דוכס הדוכסים" (kunigų kunigas), מאוחר יותר "דוכס גדול" או "דוכס עליון" (didysis kunigas) או פשוט, karalius או kunigaikštis במאה ה-18 נפוץ התואר didysis kunigaikštis שתורגם גם כן כ"דוכס גדול" או "נסיך גדול". סביב מוצאם של הגדימינים בליטא נסובו חילוקי דעות רבים. היו מקורות, אולי מגמתיים, שהציגו את גדימינאס, אבי השושלת כמשרת או נושא כלים של הדוכס הגדול ויטניס, ושחמס את השלטון מידי אדונו. אחרי הציגו אותו שאיכר פשוט במוצאו. היסטוריונים אחרים החשיבו את גדימינאס כבן או חתן של הדוכס סקלמנטאס ממשפחת היאטווינגים. רוב החוקרים מסכימים שגדימינאס היה אחיו או בן דודו של הדוכס הגדול ויטניס גדימינאס יאונוטיס אלגירדאס יוגאילה קייסטוטיס ויטאוטאס הגדול - מלך/דוכס גדול (1430-1392) שוויטריגאילה סיגיסמונד קייסטוטאיטיס קז'ימייז' הרביעי יאגיילו אלכסנדר יגיילו זיגמונט הזקן זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין ענפים של המשפחה שאימצו את הנצרות האורתודוקסית דיברו לרוב את השפה הרוסינית או רוטנית. כמה מהמשפחות שהשתייכו להם (למשל משפחת צ'רטוריסקי) המירו מאוחר יותר את דתם לנצרות הרומית-קתולית, עברו פולוניזציה ונטמעו באריסטוקרטיה הפולנית. אחרות (משפחת גליצין וכו') עברו לנסיכות הגדולה של מוסקבה ועבר רוסיפיקציה. בפולין, רוב המשפחות ממוצא גדימיני (כמו אוללקוביץ'-סלוצקי, וישניובייצקי, זבאראסקי) נכחדו. כמה מהן שורדות עד לימינו: חובאנסקי, צ'רטוריסקי, סנגושקו, שסיצקי, דובמונט-שסיצקי וקוריאטוביץ'-קורצביץ'. עם המשפחות הגדימיניות ברוסיה נמנות המשפחות בולגקוב, גוליצין, חובאנסקי, טרובצקוי, מסטיסלבסקי, בלסקי וולינסקי. מקורות עיקריים: A.Nikžentaitis - Gediminas, Vyriausioji enciklopedijų redakcija, Vilnius 1989 pp.7—16 S. C.Rowell .Lithuania Ascending: A Pagan Empire Within East-Central Europe, 1295–1345 Series,Cambridge University Press, Studies in Medieval Lifeand Thought: Fourth, 1994 pp. 32—38 - isbn=9780521450119 מדיה וקבצים בנושא גדימינים בוויקישיתוף Miroslav Marek in Genealogy.EU - Gediminids הגזימינים - האנציקלופדיה הליטאית Jan Tęgowski, "Pierwsze pokolenia Gedyminowiczów", 1999
מחווה לירושלים

מחווה לירושלים – סטאביל הוא פסל המהווה מיצב סביבתי רחב ממדים המוצב בכיכר הולנד שבהר הרצל במערב ירושלים, בפינת הרחובות הפסגה, קריית היובל ועין כרם. הכינוי העממי של הפסל הוא "הפסל האדום". הפסל הוקם ב־1977 והוא הפסל האחרון מעשה ידי הפסל האמריקאי אלכסנדר קלדר. הוא מורכב משש קשתות פלדה אדומות במשקל כולל של כ-65 טון, המחוברות במסמרות. הקשתות מהוות הד צורני להרים סביב ואמורות להזכיר לצופה את נוף הרי ירושלים, תוך שהצופה מסוגל לראות את ההרים מבעד לקשתות. צבע הפסל נועד להוות ניגוד לנוף ההרים הירוק שסביבו. ממערב לפסל משתרע יער החיים שמהווה חלק מיער ירושלים. מיקום הפסל נבחר על ידי קלדר וד"ר מרטין וייל, אולם קלדר לא זכה לראות אותו מוצב במקום שנה לאחר שנפטר . במשך העבודות לבניית הרכבת הקלה בירושלים בשדרות הרצל הועבר הפסל באופן זמני למגרש פנוי בשדרות הרצל פינת רחוב שמואל בייט הסמוך למרכז הרפואי שערי צדק. באביב 2008 הוחזר הפסל למקומו המקורי, נצבע מחדש בצבע "אדום קלדר" שהוזמן מחו"ל במיוחד לשם כך, והוצב מעל בניין חניון שנבנה כחלק מפרויקט הקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים. מיקומו החדש של הפסל נמצא בנקודת תצפית הצופה אל יער ירושלים ואל עין כרם סמוך אל תחנת הרכבת הקלה. ב- 7 בפברואר 1995, השירות הבולאי הנפיק סדרה של שלושה בולי דאר שהוקדשו לפסלי חוצות של שלושה פסלים ישראלים: יצחק דנציגר, דוד פלומבו ואלכסנדר קלדר. האמן אד ואן אויין עיצב את סדרת הבולים. על אחד משלושת הבולים בסדרה מופיע הפסל "מחווה לירושלים - סטאביל" שפיסל קלדר. נקודת תצפית אל יער ירושלים ואל עין כרם שלט הסבר לזכרו של הפסל אלכסנדר קלדר דוד קרויאנקר, ירושלים - מבט ארכיטקטוני, כתר הוצאה לאור, 1996. מדיה וקבצים בנושא מחווה לירושלים בוויקישיתוף פסל קלדר חוזר הביתה באתר הקרן לירושלים עלון סטאביל, הר הרצל, ירושלים, 1977, באתר התאחדות בולאי ישראל
ואדי אל מפג'ר

ואדי אל מפג'ר (בערבית: وادي الفجر, מילולית: עמק השחר) הוא נחל אכזב קטן במדבר יהודה. הנחל יורד מההתנחלות מעלה מכמש, ונשפך לבקעת הירדן מדרום ליריחו, סמוך לנחל פרת. אורכו של הנחל כ-18 ק"מ, ושטח אגן ההיקוות שלו כ-20 קמ"ר. הנחל רדוד ברובו, ואינו מתחתר אפילו בתחום במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה הבנויה מסלע קשה. בנחל ישנה אמת מים קדומה, הפועלת עד היום, המוליכה את מי השיטפונות למערכת מאגרי המים של מנזר קרנטל. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירואסייתים

ההסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירואסייתים, או הסכם עופות המים האפריקאי-אירואסייתי (AEWA) היא אמנה בינלאומית עצמאית שפותחה בחסות האמנה למינים נודדים של תוכנית הסביבה של האו"ם. היא נוסדה כדי לתאם מאמצים לשימור מיני ציפורים הנודדים בין מדינות אירופה ואפריקה, והיקפה הנוכחי משתרע מהקוטב הצפוני ועד דרום אפריקה, ומקיף את הארכיפלג הקנדי והמזרח התיכון וכן את אירופה ואפריקה. ההסכם מתמקד במיני ציפורים התלויים באזורי ביצות לפחות חלק ממחזור חייהם וחוצים גבולות בינלאומיים במסלולי הנדידה שלהם. כיום הוא מכסה 254 מינים. המדינות החברות מתאספות אחת לכמה שנים. עד כה נערכו שבעה כנסים: 7–9 בנובמבר 1999 בקייפטאון, דרום אפריקה 25–27 בספטמבר 2002 בבון, גרמניה 23–27 באוקטובר 2005 בדקר, סנגל 15-19 בספטמבר 2008 באנטננריבו, מדגסקר 14–18 במאי 2012 בלה רושל, צרפת 9–14 בנובמבר 2015 בבון, גרמניה 4-8 בדצמבר 2018 בדרבן, דרום אפריקה השימוש בכדורי עופרת על אדמת ביצות נאסר על ידי החותמים על האמנה בשל ההרעלה שהוא גורם. אמנת רמסר אתר ההסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירואסייתים אתר מיזם כנפיים מעל ביצות (WOW) אתר יום נדידת העופות הבינלאומי (WMBD) אתר האמנה לשימור מינים נודדים של חיות בר (CMS) "Species | AEWA". אורכב מ-המקור ב-6 בדצמבר 2017. נבדק ב-30 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Protecting Waterfowl From Lead in Wetlands: A Practical Guide to the Lead Shot Regulations in Northern Ireland" (PDF). Ireland: Countryside Alliance. 24 באפריל 2009. אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 בפברואר 2013. נבדק ב-24 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Phasing Out The Use of Lead Shot For Hunting in Wetlands: Experiences Made and Lessons Learned By AEWA Range States" (PDF). AEWA. 5 בנובמבר 2009. p. 3. נבדק ב-25 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה)
עונת 2017/2018 בליגה האדריאטית

עונת 2017/2018 בליגה האדריאטית הייתה העונה ה-17 של תחרות לקבוצות כדורסל. זו הייתה השנה הראשונה בה תחרויות התקיימו ב-2 חטיבות. בחטיבה הראשונה (עליונה) השתתפו קבוצות מהמדינות הבאות: סלובניה - קבוצה בודדת, קרואטיה - 3 קבוצות, בוסניה והרצגובינה - קבוצה בודדת, סרביה - 4 קבוצות, מונטנגרו - 2 קבוצות, מקדוניה - קבוצה בודדת. המשחק הראשון התקיים ב-29 בספטמבר 2017 ותחרות הסתיימה ב-12 במרץ 2018. בתחרות השתתפו 12 קבוצות. התחרות כללה העונה הסדירה (22 סיבובים) ושלב הפיינל פור במתכונת של משחקי בית ומשחקי חוץ עד ל-2 ניצחונות. העונה הסתיימה בניצחון של בודוצ'נוסט פודגוריצה ממונטנגרו, בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסיום העונה מזט סקופיה ממקדוניה ירדה לחטיבה השנייה של הליגה. נתוני העונה מאתר יורובסקט
ויסנטה

ויסנטה (Vicente) הוא שם משפחה ספרדי, פורטוגזי ואיטלקי שמקורו בשם הלטיני Vincentius שמשמעותו כובש. האם התכוונתם ל... ז'יל ויסנטה – משורר ומחזאי פורטוגזי מריה ויסנטה – אתלטית ספרדייה סן ויסנטה (פירושונים) סאו ויסנטה
וליד רגראגי

וליד רגראגי (בערבית מרוקאית: وليد الرڭراڭي; נולד ב-23 בספטמבר 1975) הוא מאמן כדורגל צרפתי-מרוקאי המאמן את נבחרת מרוקו. בעברו היה כדורגלן ושיחק כמגן ימני. רגראגי נולד בקורביל שבצרפת להורים שהיגרו ממרוקו. הוא התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית. בקיץ 1998 חתם בראסינג פריז מהליגה הרביעית וכעבור שנה חתם בטולוז מהליגה הצרפתית השנייה, עמה רשם עליה לליגה הראשונה כבר בעונתו הראשונה. בקיץ 2001 רגראגי חתם באז'אקסיו עמה רשם עלייה שנייה בקריירה לליגה הראשונה. בקיץ 2004 עזב את צרפת וחתם בראסינג סנטנדר מליגת העל הספרדית במדיה שיחק שנתיים. בהמשך הקריירה שיחק בדיז'ון, גרנובל ומגרב תטואן. בזכות שורשיו המרוקאים, רגראגי היה זכאי לייצג את נבחרת מרוקו. ב-28 בינואר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד מצרים. רגראגי השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות. בשנת 2013 רגראגי התחיל לעבוד כאנליסט בערוץ ביין ספורט הצרפתי. בשנת 2014 קיבל תעודת מאמן A והתחיל לאמן את רבאט. ברבאט, רגראגי היה אחראי על ההחלטה לפיה כל קבוצות הנוער והילדים של המועדון ישחקו באותה שיטה. בעונתו הראשונה במועדון זכה עמה בגביע וכעבור שנה הגיע עמה שוב לגמר המפעל, אך הפסידה בגמר. בעונת 2015/2016 הוביל את המועדון לזכייה באליפות הראשונה בתולדותיו. בזכות הזכייה, קיבל מדליית כבוד ממוחמד החמישי, מלך מרוקו. ב-22 בינואר 2020 עזב את רבאט וכעבור זמן קצר מונה למאמנה של א-דוחייל הקטרית במדיה אימן עד אוקטובר 2020. ב-10 באוגוסט 2021 חזר למרוקו ומונה למאמנה של וידאד קזבלנקה. בעונתו היחידה במועדון הוביל אותו לאליפות ולזכייה בליגת האלופות האפריקאית. ב-31 באוגוסט 2022 מונה למאמנה של נבחרת מרוקו לאחר פיטוריו של המאמן וחיד חלילהודז'יץ'. הוא הוביל את מרוקו במונדיאל 2022 ורשם עמה עלייה ראשונה לשלב הנוקאאוט מאז 1986. בהמשך, הוביל אותה לחצי הגמר וכך הפכה מרוקו לנבחרת הערבית הראשונה, וכן הנבחרת האפריקאית הראשונה, המגיעה למעמד זה. כשחקן אז'אקסיו הליגה הצרפתית השנייה: 2001/2002 כמאמן רבאט הגביע המרוקאי: 2013/2014 ליגת העל המרוקאית: 2015/2016 א-דוחייל ליגת העל הקטרית: 2019/2020 וידאד קזבלנקה ליגת העל המרוקאית: 2021/2022 ליגת האלופות האפריקאית: 2021/2022 אישיים מאמן השנה בליגת העל המרוקאית: 2015/2016, 2021/2022 מדיה וקבצים בנושא וליד רגראגי בוויקישיתוף וליד רגראגי, באתר Transfermarkt וליד רגראגי, באתר Soccerway וליד רגראגי, באתר BDFutbol וליד רגראגי, באתר National Football Teams וליד רגראגי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
עונת 2018/2019 בליגה האדריאטית

עונת 2018/2019 בליגה האדריאטית הייתה העונה ה-18 של תחרות לקבוצות כדורסל. תחרויות התקיימו ב-2 חטיבות. בחטיבה הראשונה (עליונה) השתתפו קבוצות מהמדינות הבאות: סלובניה - 2 קבוצות, קרואטיה - 3 קבוצות, בוסניה והרצגובינה - קבוצה בודדת, סרביה - 4 קבוצות, מונטנגרו - 2 קבוצות. המשחק הראשון התקיים ב-28 בספטמבר 2018 ותחרות הסתיימה ב-22 באפריל 2019. בתחרות השתתפו 12 קבוצות. התחרות כללה העונה הסדירה (22 סיבובים) ושלב הפיינל פור במתכונת של משחקי בית ומשחקי חוץ עד ל-2 ניצחונות. בסיום העונה הקודמת מזט סקופיה ממקדוניה ירדה לחטיבה השנייה של הליגה. במקומה עלתה לחטיבה הראשונה קרקה נובו מסטו מקרואטיה. העונה הסתיימה בניצחון של הכוכב האדום בלגרד מסרביה, בפעם הרביעית בתולדות המועדון. בסיום העונה פטרול אולימפיה מסלובניה ירדה לחטיבה השנייה של הליגה. זאדאר מקרואטיה שיחקה במשחקי מבחן, ניצחה ונותרה בליגה. משחקי הגמר נערכו עד ל-3 ניצחונות. נתוני העונה מאתר יורובסקט
בוא לטוס איתי

בוא לטוס איתי (באנגלית: Come Fly with Me) הוא סרט בריטי משנת 1963, המתבסס על רומן הצ'יק ליט "Girl on a Wing" מאת ברנרד גלמסר, לסרט יש אלמנטים של אופרת סבון, הוא קידם את התדמית הזוהרת של התעופה בתקופת מנוע סילון ואת היוקרה של העבודה של דיילות אוויר. דונה, קרול והילדה הן שלוש דיילות אוויר המבצעות טיסות סדירות מניו יורק לפריז ולווינה, במהלך טיסה דונה מכירה את הברון האוסטרי פרנץ פון אלזינגן, המתגלה כמבריח יהלומים, קרול מאוהבת בטייס ריי ווינסלי, המנהל רומן עם אישה נשואה, הילדה טסה את תשומת לבו של וולטר לוקאס, מולטי מיליונר מטקסס. "בוא לטוס איתי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בוא לטוס איתי", באתר AllMovie (באנגלית) "בוא לטוס איתי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בוא לטוס איתי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
איתן ליס

איתן ליס (21 ביולי 1945 – יוני 2022) היה ראש מועצה אזורית גולן השני, מ-1979 עד שנת 1988, בתקופה שבה נחקק חוק רמת הגולן. ממייסדי מושב רמות. נולד בקבוצת דגניה א'. למד בתיכון בית ירח והיה שחיין בקבוצת הפועל דגניה א'. ב-1971 היה בגרעין המייסד של מושב רמות שבמורדות רמת הגולן, בואכה הכנרת, ומילא בו תפקידים מרכזיים כרכז משק וגזבר. הקים את "מדר"ג: מפעלי דרום הגולן" – גוף שאיגד את התעשייה באזור דרום רמת הגולן (שהיה מסופח אז למועצה אזורית עמק הירדן). פעל להקמת רשות מוניציפלית עצמאית ליישובי רמת הגולן. כשזו הוקמה ב-1979, נבחר לסגנו של ראש המועצה משה גורליק. כשלושה חודשים לאחר מכן התפטר גורליק מהתפקיד, וליס נבחר על ידי חברי המועצה לעמוד בראשות המועצה. כיהן גם כיו"ר חבר המנהלים של אתר החרמון. יחד עם סמי בר לב, הקים את בית הספר האזורי "נופי גולן" בקצרין. היה פעיל בתנועת גוש אמונים. כיהן בתפקיד עד 1988. היה נשוי לרותי, שניהלה בעבר את מתנ"ס רמת הגולן ואת מתנ"ס מבואות החרמון, ולהם ארבעה ילדים. כך קמה המועצה האזורית גולן אתר "שישי בגולן" 37 שחיינים מזנקים הבוקר לצליחת הכנרת, דבר, 14 באוקטובר 1965 כניסה בשבת – 140 שקל, מעריב, 5 בינואר 1983 אמנון רז, פאר-לי שחר, יאיר פידל, הדרג המדיני אישר מעצר לוינגר, חדשות, 14 במאי 1984 אתר החברה למתנ"סים
דגל ערב הסעודית

דגל ערב הסעודית (בערבית: علم السعودية – עַלַם א-סעודִ֫יה) הוא דגלה הלאומי של ערב הסעודית. עיצובו רקע ירוק, ועליו כתובת ה"שהאדה" בערבית וחרב המסמלת צדק, שניהם בצבע לבן. דגל ערב הסעודית מקורו בדגל התנועה הוואהבית, שהוקמה בתחילת המאה ה-18. מספר מדינות סעודיות קדומות, בהם אמירות א-דִּרְעִיה (1727–1818), אמירות נג'ד (1822–1891) ואמירות ריאד (1902–1921) החזיקו בדגל ירוק ששלישו הימני לבן, ועליו השהאדה. ב-1912, לאחר כיבוש אל-אחסא והקמת אמירות ריאד ואל-אחסה, הוסיף אבן סעוד לדגלו שתי חרבות לבנות מוצלבות מעל השהאדה, לסמל את כיבושיו וחוזקו. ב-1921, לאחר הקמת סולטנות נג'ד, הוסרה חרב אחת מהדגל, כיוון ששם המדינה כלל רק מילה אחת. ב-1926, לאחר הקמת ממלכת נג'ד וחג'אז, הועברה החרב לתחתית הדגל ונוסף לו הכיתוב "نصر من الله وفتح قريب", הלקוח מסורת א-צף, ומתורגם בתרגום אורי רובין כ"ניצחון מעם אלוהים והכרעה קרבה ובאה". עם הקמת ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932 אימצה הממלכה דגל שכלל רק את השהאדה, כתובה בקליגרפיה, ותחתיה חרב. בשנים שלאחר המדינה הוצר הפס הלבן שמימין לדגל ב-1934, והוסר ב-1937. בשנת 1978 קיבל הדגל את עיצובו הנוכחי, עם החלפת החרב שעל הדגל. ב-2007 הוצע לקבל דגל אזרחי נוסף לערב הסעודית, שישמש את הממלכה לצורכי חול, בנוסף לדגל הרשמי שעליו כתובה השהאדה. על הדגל כתובות בקליגרפיה ערבית את ה"שהאדה" – הצהרת האמונה האיסלמית: لا إله إلا الله محمد رسول الله ובתעתוק לעברית: לַא אִלַהַ אִלַּא (א)לְלַה מֻחַמַּד רַסוּל (א)ללַּה שפירושן: אין אלוהים מלבדי אללה ומוחמד שליח אללה הפסוק נחשב לקדוש ולפיכך נאסרת הדפסתו של הדגל על אביזרי לבוש יומיים או עצמים אחרים. ברוח זו מחתה ערב הסעודית נגד כוונת התאחדות הכדורגל העולמית (פיפ"א) להטביע את דגלה על כדורי רגל הכוללים את כל דגלי המדינות שהשתתפו בגביע העולם בכדורגל בשנת 2002. בעיטה בכדור ועליו הפסוק המקודש נתפסה כבושה למוחמד ולאסלאם ולכן כבלתי נסבלת. בנוסף, כיוון שהדגל נושא את "דבר האל", לעולם אינו מורד אל חצי התורן כסימן אבל, מעשה שייתפס ככפירה בפסוק. בניגוד לרוב הדגלים, מודפס הדגל הסעודי משני צידיו כך שכאשר הוא מונף ניתן תמיד לקרוא את פסוק השאהדה מימין לשמאל וחודה של החרב פונה שמאלה. דגלים ירוקים הנושאים טקסט זה או טקסטים אחרים בערבית נפוצים ברחבי עולם האסלאמי (השווה, למשל, את דגל תנועת החמאס), ואין לבלבל בינם לבין דגל ערב הסעודית. יצוין, כי דגלים אלו לרוב אינם נושאים את סמל החרב. צבעו הירוק של הדגל הוא הצבע המסורתי שמזוהה עם האסלאם, ובדומה לדגלים אסלאמיים אחרים, הצבע נגזר, על פי המסורת, מהגלימה הירוקה שעטה הנביא מוחמד. בגרסותיו המוקדמות של הדגל סימלה החרב את כיבושיו הנרחבים של אִבְּן סָעוּד, אבי שושלת המלכה הסעודית, בתחילת המאה ה-20. דגל זה מכיל את הריכוז הגבוה ביותר של הצבע הירוק – 91.6% ממנו צבועים בירוק. דגל אמירות א-דִּרְעִיה, אמירות נג'ד ואמירות ריאד דגל ערב הסעודית (1938–1973) דגל סולטנות נג'ד (1921–1926) דגל ממלכת נג'ד וחג'אז (1926–1932) דגל אמירות ריאד ואל-חסה דגל מלכותי של ערב הסעודית סמל ערב הסעודית המנון ערב הסעודית מדיה וקבצים בנושא דגל ערב הסעודית בוויקישיתוף דגל ערב הסעודית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דגל ערב הסעודית, באתר דגלי העולם (באנגלית) סורה 61, פסוק יד 2 Flags for Saudi Arabia - WALEG, web.archive.org, ‏2008-02-25 המלך הסעודי פהד מובא למנוחות באתר ה- BBC ‏(5 באוגוסט 2005)
פלאנט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פלאנט – רשת בתי קולנוע ישראלית פלאנט טרור – סרט אימה משנת 2007 שבוים ונכתב על ידי רוברט רודריגז פלאנט שין – סדרת טלוויזיה, ספין אוף של הסדרה "הרפתקאותיו של ג'ימי ניוטרון: ילד גאון", ושל הסרט "ג'ימי ניוטרון" פלאנט 51 – סרט אנימציה משנת 2009 בבימויו של חורחה בלאנקו קפטן פלאנט – סדרת אנימציה אשר נוצרה כדי לקדם את נושאי איכות הסביבה לונלי פלאנט – הוצאת ספרים למדריכי טיולים רמת פלאנט – רמה של פסגות שאינן מכוסות קרח, בחלקו המזרחי של האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה ז'רדן דה פלאנט – הגן הבוטני המרכזי של צרפת רוברט פלאנט – מוזיקאי אנגלי פלנט
פלנט

האם התכוונתם ל... אמי פלנט – איש צבא ישראלי ששירת כקצין שריון ראשי וכמפקד אוגדה בדרגת תת-אלוף דניאל פלנט – סופר, גרפיקאי, מאייר, וצייר קומיקס ישראלי פלאנט (פירושונים)
עונת 2019/2020 בליגה האדריאטית

עונת 2019/2020 בליגה האדריאטית הייתה העונה ה-19 של תחרות לקבוצות כדורסל. תחרויות התקיימו ב-2 חטיבות. בחטיבה הראשונה (עליונה) השתתפו קבוצות מהמדינות הבאות: סרביה - 4 קבוצות, סלובניה - 3 קבוצות, קרואטיה - 2 קבוצות, בוסניה והרצגובינה - קבוצה בודדת, מונטנגרו - 2 קבוצות. המשחק הראשון התקיים ב-4 באוקטובר 2019. בעקבות מגפת הקורונה הוחלט לעצור את התחרות ב-22 במרץ 2020. ב-27 במאי הוחלט לא לחדש את התחרות. סוכם שלא ייקבע מנצחת התחרות ואף קבוצה לא תרד לחטיבה השנייה. בתחרות השתתפו 12 קבוצות. בסיום העונה הקודמת פטרול אולימפיה מסלובניה ירדה לחטיבה השנייה של הליגה. במקומה עלתה בת ארצה קופר פרימורסקה. התחרות הייתה מתוכננת לעונה הסדירה (22 סיבובים) ושלב הפיינל פור במתכונת של משחקי בית ומשחקי חוץ עד ל-2 ניצחונות בשלב חצי הגמר ועד ל-3 ניצחונות בשלב הגמר. בוטל בעקבות הפסקת התחרות כתוצאה ממגפת הקורונה. נתוני העונה מאתר יורובסקט
פוטבול דגלים

פוטבול דגלים הוא גרסה של פוטבול אמריקאי שבו, במקום להפיל שחקנים לקרקע, על קבוצת ההגנה להסיר דגל או דגלים ממנשא הדגלים הנלבש על כל שחקן בצורת חגורה ("הסרת דגל"), ובמקביל שחקן אחד רץ עם הכדור עד לשטח הקיצוני של המגרש בכדי לסיים דאון . לספורט יש קהל חובבני חזק וכמה תחרויות לאומיות ובינלאומיות מדי שנה בחסות אגודות שונות. בפוטבול דגלים המגע מוגבל בין שחקנים. הגוף המנהל הבינלאומי של הספורט הוא הפדרציה הבינלאומית לכדורגל אמריקאי (IFAF). בשנת 2022 נבחר פוטבול דגלים כאחד מהענפים החדשים שיתווספו לאולימפיאדת לוס אנג'לס (2028). מדיה וקבצים בנושא פוטבול דגלים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'יאן (כדורגלן)

ז'יאן דוס סנטוס מרטינס (בפורטוגזית: Gian dos Santos Martins; נולד ב-2 באפריל 1993 בפורטו אלגרה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת עירוני קריית שמונה. ז'יאן גדל במחלקת הנוער של גרמיו אספורטיבו ברזיל. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סנחואננסה מהליגה הפורטוגלית השלישית, בהמשך שיחק באוניאו דה מדיירה ובפאסוס די פריירה במסגרת ליגת העל הפורטוגלית והליגה הפורטוגלית השנייה. ב-6 במרץ 2019 חתם ז'יאן בטראז מליגת העל הקזחית. הוא ערך 31 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-27 בינואר 2020 חתם ז'יאן באוקז'טפס מליגת העל הקזחית עד לתום עונת 2020. הוא ערך 19 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-12 במרץ 2021 חתם ז'יאן באטיראו מליגת העל הקזחית. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-21 בינואר 2022 חתם ז'יאן בקיז'ילאר מליגת העל הקזחית. ז'יאן, באתר Transfermarkt ז'יאן, באתר Soccerway ז'יאן, באתר FootballDatabase.eu Официально: Жиан дос Сантос Мартинс игрок ФК Окжетпес באתר הרשמי של אוקז'טפס, 27 בינואר 2020 (ברוסית) Қош келдің באתר הרשמי של קיז'ילאר, 21 בינואר 2022 (בקזחית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'יאן (כדורגלן)".
איתמר גולדווסר

איתמר גולדווסר (נולד ב-28 במאי 1987) הוא מוזיקאי ועורך קולנוע ישראלי וזוכה פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2020 עבור עריכת הסדרה הישראלית - "הטבח". גולדווסר נולד וגדל בתל אביב, בנם של יעקב גולדווסר והציירת מירה צדר-גולדווסר. בילדותו, כבן למשפחת אמנים, גולדווסר פיתח אהבה למוזיקה והחל לעסוק בתיפוף החל מגיל צעיר. בשנת 2008 הצטרף כמתופף להרכב הרוק הכבד הישראלי "קאיזן" וכשנה לאחר מכן עבר ללהקת הרוק המצליחה Earlyrise בה הופיע מספר שנים. את דרכו כעורך בתעשייה החל בשנת 2016 עם תוכנית הטלוויזיה אנשים בהנחיית קורין גדעון ודרור גלוברמן ובהמשך אותה שנה ערך את תוכנית הבישול משחקי השף והסדרה להרוג את הסבתא. בשנת 2018 ערך ביחד עם אביו את הסרט שרוכים אשר זכה בפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובוסס על מערכת היחסים שבין אביו ינקול, ואחיו של איתמר ובנו של ינקול, אורי. בשנת 2019 ערך את סדרתו הקומית של אילן פלד הנוכלות ובשנת 2020 ערך את סדרת הדרמה הישראלית שעת נעילה שהועמדה לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בתחום העריכה ובאותה השנה ערך גם את הסדרה הטבח עבורה זכה בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020 בקטגוריית עריכת תמונה בסדרה עלילתית. בשנת 2021 ערך עבור Yes את הסדרה "בני אור". מאז 2020, גולדווסר עורך את הסדרה הקומית המצליחה צומת מילר ולקראת סוף שנת 2022 ערך עבור תאגיד השידור הישראלי את הסדרה "קרתגו" אשר עלתה לשידור בדצמבר 2022. איתמר גולדווסר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איתמר גולדווסר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נירית אנדרמן, רק בגיל 70 העז ינקול גולדווסר לעשות את הסרט "שרוכים", המתבסס על יחסיו עם בנו בעל הצרכים המיוחדים, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2018
עידון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סובלימציה – הפניית הכוחות המנטליים של האדם מפעילויות שנתפסות כשליליות אל עבר פעילויות חיוביות ומקובלות מבחינה חברתית, בעברית, עידון עידון של חלוקה – חלוקה שכל איבריה מוכלים באיברים של חלוקה שנייה של אותה הקבוצה לשון המעטה
מריה גרינשטט (חליפיטקו)

מריה גרינשטט (חליפיטקו) (באנגלית: Mariya Grinshtat (Khlipitko); ספטמבר 1918 – 13 בספטמבר 2004), חסידת אומות העולם ילידת אוקראינה, שהצילה יהודים במלחמת העולם השנייה ונפטרה בישראל. מריה גרינשטט (חליפיטקו) הייתה אלמנה אוקראינית צעירה שהתגוררה עם אמה אנטונינה דובז'נסקיה ובנה התינוק ליאוניד בעיר נובוהרד-וולינסקי במחוז ז'יטומיר. במהלך הכיבוש הגרמני, לאחר שעות העבודה, נהגה לצאת אל הכפרים הסמוכים בכדי להחליף מוצרים תמורת אוכל. מריה סייעה ליהודים לברוח מן הגטו. היא התקינה פרצה בגדר כדי שיהודים יוכלו לברוח בלילה מהגטו, וכן דאגה לסדר לנמלטים מקומות מסתור. באוקטובר 1942 לאחר חיסול הגטו במידזירזץ' (אנ'), במהלך אחת מנסיעותיה, כשהייתה במרחק של מעל 50 ק"מ מביתה, פגשה מריה את האחיות היהודיות סוניה, ריטה וג'ניה והציעה ל-3 האחיות מקום מסתור בביתן. מריה פגשה חייל יהודי סובייטי בשם אברהם גרינשטט שנמלט מהשבי הגרמני, וגם אותו דאגה להסתיר לסירוגין בעליית הגג ובמרתף הבית יחד עם 3 האחיות. חודש לאחר מכן הצטרפו למחבוא 2 החייטים האחים קיליקייבסקי שברחו מהגטו. בעזרת ידיד שהיה חבר במחתרת, הצליחה מריה להבריח את 3 הגברים ליחידת פרטיזנים ביער. 3 האחיות נשארו בביתה של מריה עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום ב-3 בינואר 1944. גרינשטט, שהיה חייל בצבא האדום, הצטרף למחתרת הפרטיזנית ולחם עד לכניעת גרמניה. בקיץ 1945 חזר אברהם גרינשטט לנובוהרד-וולינסקי ונשא את מריה לאישה. בשנת 1996 עלה הזוג לישראל, והתגוררו באשדוד. בהצהרה שמסרו ליד ושם בנותיו של יצחק קיליקייבסקי, שהוסתר על ידי מריה, העידו הבנות על כך שאביהן נהג לספר להן שבזמן מלחמת העולם השנייה מריה הצילה אותו מהוצאה להורג על ידי הנאצים. ב-14 במאי 1997 הכיר יד ושם במריה ובאמה אנטונינה דובז'נסקיה כחסידות אומות העולם. הטקס התקיים ביד ושם ושמן נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. מריה נפטרה ב-2004 ונקברה בבית העלמין החדש באשקלון. סיפורה של מריה נחקר במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושירות הביטחון הכללי שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב). מריה חליפוטקו-גרינשטט ז”ל ואברהם גרינשטט, באתר עצו"ם עבודות צדקה ומשפט מריה גרינשטט, באתר יד ושם (באנגלית) ארכיון יד ושם, תיק חסידת אומות העולם מס' M.31.2/7364 אור הלר, "חסד אחרון": המבצע של שב"כ ויד ושם להנצחת חסידי אומות העולם, באתר חדשות 13, 7 באפריל 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מריה גרינשטט (חליפיטקו)".
טרל תומאס

טרל מונדאסיה תומאס (באנגלית: Terell Mondasia Thomas; נולד ב-18 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן סנט לוסי המשחק בעמדת הבלם בקרלייל יונייטד. נולד בריינהאם שנמצאת בפאתי לונדון. תומאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ארסנל ובגיל 14 הצטרף לזו של צ'רלטון את'לטיק. בקיץ 2015 חתם לשנתיים בקבוצה הבוגרת, אולם ב-31 באוגוסט הושאל לווקינג מהנשיונל ליג לחודש אחד ובאותו יום ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד וולינג יונייטד. בסיום התקופה הוחלט להשאירו בקבוצה עד ינואר 2016. ב-20 באוקטובר הושאל בשנית לווקינג עד לינואר, ובינואר הוארכה תקופת השאלתו עד לסיום העונה. ב-14 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-2 נגד סוליהול מור. ב-16 ביוני 2017 חתם בוויגאן את'לטיק מהליגה האנגלית הראשונה. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד מילטון קיינס דונס. ב-29 בדצמבר חזר לליגה הלאומית כאשר הושאל ל-28 יום לסוטון יונייטד, בסיומן הושאל עד לסיום העונה. ב-16 ביולי 2018 חתם בוימבלדון מהליגה הראשונה. ב-4 בספטמבר ערל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת גביע הפוטבול ליג. ב-12 באוגוסט 2021 חתם בקרו אלכסנדרה. ב-24 במרץ הושאל לרדינג עד לסיום העונה. ב-7 בספטמבר 2022 תומאס חזר לצ'רלטון את'לטיק. ביוני 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת סנט לוסיה. ב-9 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד דומיניקה. מדיה וקבצים בנושא טרל תומאס בוויקישיתוף טרל תומאס, באתר Transfermarkt טרל תומאס, באתר Soccerway טרל תומאס, באתר National Football Teams טרל תומאס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טרל תומאס".