laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נאדאם

נאדאם (Наадам) הוא החג הלאומי של מונגוליה, הנערך מה־11 עד ל־13 ביולי, ומקושר מאז 1921 למהפכה העממית במונגוליה. פירוש המילה נאדאם במונגולית הוא "משחק", "שעשוע", "חגיגה", ואכן נערכות בחג זה תחרויות ב־3 ענפי ספורט מסורתיים המסמלים את רוחה של מונגוליה: היאבקות, קליעה בקשת, ומרוצי סוסים. התחרויות נערכות ברחבי המדינה שבוע לפני הנאדאם, על מנת שאלופי כל מחוז יוכלו להתחרות בגמר בעיר הבירה אולן בטור. מלבד התחרויות, נוהגים המונגולים לערוך תהלוכות ססגוניות ברחבי הערים. חוקי ההיאבקות המונגולית פשוטים: המתחרה רשאי לעשות הכול, ובלבד שאף חלק מגופו, פרט לגפיים, לא ייגע באדמה. מספר המשתתפים בתחרות משתנה משנה לשנה, והגיע לשיאים של 1000 משתתפים ב־1929 ו־1024 ב־1934, אך בשנים האחרונות הוא עומד על ממוצע של כ־512 משתתפים. רק אלופי המחוזות רשאים להתקבל לתחרות הגמר, הנערכת באולן בטור ב־10 וב־11 ביולי. עם זאת, אין בענף ספורט זה הגבלות של משקל וגיל. התארים הבסיסיים בנאדאם הם בז, פיל, אריה וענק, וככל שמתאבק צובר ניצחונות הוא צובר עוד ועוד תארים. אלוף היאבקות נאדאם הגדול בכל הזמנים, חורלוגין באיינמונח (נולד ב־1944) צבר לזכותו למעלה מ־20 תארים, המתאפיינים בשמות ססגוניים כמו "הטוב מבין עשרת אלפים", "בעל הכוח הבלתי מנוצח", "הטיטאן הקדוש", "גיבור העובדים המונגולי", "החזק והנאמן" וכן הלאה. קליעה בקשת היא הפחות פופולרית מבין שלושת הענפים. מבנה הקשתות לא השתנה בהרבה במאות השנים האחרונות. גילאי המשתתפים נעים בין 40 ל־50, ולרוב משתתפים בתחרות פוליטיקאים, ביניהם ראש הממשלה לשעבר בייאמבסורן. בניגוד להיאבקות, מחולקים המתחרים במרוץ הסוסים ל־6 קטגוריות על פי גילו של הסוס. אורך המסלול משתנה בהתאם לקטגוריה, ונע בין 15 ל־30 ק"מ. בקטגוריה הנמוכה ביותר מתחרים ילדים בני גיל 4–7, וזהו לרוב טקס התבגרות בחברה המונגולית. המרוץ בקטגוריות הבוגרות מלווה באמבולנס של הצלב האדום, מכיוון שהוא נחשב לאחד המסוכנים בעולם.[דרוש מקור] הסוסים מאומנים להמשיך לדהור גם כשהרוכב נופל, מכיוון שהזוכה במרוץ הוא הסוס, ולא הרוכב. האולימפיאדה האלטרנטיבית נאדאם 2003
איגור, נסיך קייב

איגור (ברוסית: Игорь‏; 878–945) היה הנסיך הראשון של נסיכות קייב (912–945). אין מידע רב אודות איגור, אך שמו ידוע גם ממקורות ביזנטיים. איגור היה בנו של רוריק, המלך הראשון של רוס של קייב. אביו מת בעודו צעיר ומינה באופן זמני את קרוב משפחתו, אולג, כמושל נובגורוד וכאפוטרופוס על בנו איגור. תחת שלטונו של אולג נכבשה קייב מידי מושליה הקודמים, אסקולד ודיר. לאחר מותו של אולג קיבל לידיו איגור את השלטון. בשנת 914 נלחם נגד הדרבליאנים וניצחם. כעבור שנה כרת ברית עם הפצ'נגים שהגיעו לעיר מהאימפריה הביזנטית, אך היחסים ביניהם הסלימו לידי לחימה ב-920 וזו הסתיימה בעבור תשלום כופר מצידם. בין השנים 941–945 ערך איגור מסע לקונסטנטינופול. איגור ויועציו נרצחו על ידי הדרבליאנים בגין המיסים שהטיל עליהם, מותו תואר על ידי כרוניקנן ביזנטי, הרוצחים כופפו שני עצי שדר וקשרו את איגור לשניהם וכך כשהעצים יישרו את עצמם איגור נקרע לגזרים. אלמנתו, אולגה מפסקוב, נקמה את מותו והענישה את הדרבליאנים. הכרוניקה הראשית אשר מתארת את חייו מאשימה את מותו בתאוות הבצע שלו. לאחר מותו אולגה שינתה את מערכת גביית המיסים במה שנחשב לאחת מרפורמות המס הראשונות במזרח אירופה. רוסים רבים נקראים בשמו עד היום. על שמו נקרא שיר הגבורה "משא מלחמת איגור", וכן האופרה "הנסיך איגור" של בורודין ש"מחולות פולובציים" הוא הקטע הידוע ממנה. מדיה וקבצים בנושא איגור, נסיך קייב בוויקישיתוף איגור, נסיך קייב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קידמה ועבודה

קידמה ועבודה הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה, בדומה לשאר המפלגות הערביות בזמנה, מפלגת לווין של מפא"י. המפלגה זכתה למנדט אחד בבחירות לכנסת השנייה, והייתה חברה בקואליציה. בבחירות לכנסת השלישית הגדילה המפלגה את כוחה לשני מנדטים, והייתה שוב חברה בקואליציה. לקראת הבחירות לכנסת הרביעית פרש סאלח-חסן ח'ניפס מהמפלגה והקים את מפלגת "סיעה עצמאית לערביי ישראל", שקיבלה 3,818 קולות ולא עברה את אחוז החסימה. מפלגת קידמה ועבודה אף היא התמודדה לכנסת ה-4 וקיבלה 4,651 קולות, וגם היא לא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת החמישית התמודדה המפלגה שוב וקיבלה 3,561 קולות ושוב, לא עברה את אחוז החסימה. הכנסת השנייה (1951) מנדט אחד: סאלח-חסן ח'ניפס לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן הכנסת השלישית (1955) 2 מנדטים: סאלח-חסן ח'ניפס, צאלח סלימאן לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן אתר האינטרנט הרשמי של קידמה ועבודה סיעת קידמה ועבודה בכנסת השלישית, באתר הכנסת לרשימת מועמדים מלאה לכנסת הרביעית ראו כאן לרשימת מועמדים מלאה לכנסת החמישית ראו כאן
שיתוף ופיתוח

שיתוף ופיתוח הייתה סיעה קצרת ימים שכיהנה בכנסת השישית. הסיעה נוצרה ביולי 1966 כאיחוד בין המפלגות הערביות שיתוף ואחווה וקידמה ופיתוח. שתי המפלגות היו חברות בקואליציה ללא ייצוג בממשלה בטרם האיחוד, ומצב זה נשאר על כנו גם לאחריו. בינואר 1967 חזרו ונפרדו המפלגות לשתי סיעות נפרדות. סיעת קידמה ופיתוח בכנסת השישית, באתר הכנסת
רוברט שו (שחקן)

רוברט שו (באנגלית: Robert Shaw;‏ 9 באוגוסט 1927 - 28 באוגוסט 1978) היה שחקן, סופר ומחזאי בריטי. שו נולד בווסטהוטון, לנקשייר. אביו הרופא התאבד כשהיה בן 12. שו היה נשוי שלוש פעמים והיו לו עשרה ילדים מכל נשותיו. נפטר מהתקף לב בהיותו בן 51 בלבד. שו למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. קריירת התיאטרון של שו הייתה קצרה, אך לעומת זאת, בקולנוע התבלט מיד בהופעתו המרשימה וביכולתו לגלם הן גיבורים והן נבלים. ב-1955 השתתף בתפקיד קטן של טייס בסרט פורצי הסכרים. בין סרטיו הבולטים: "וינסטון הצעיר", "מרוסיה באהבה", "מלתעות", "יום לפני הכניעה" (Battle of the Bulge), "חטיפת פלהם 123", "העוקץ", "הציד המלכותי של השמש", "אדם לכל עת" ורבים אחרים. שו ביקר בישראל באמצע שנות ה-70, ושיחק בתפקיד הראשי בסרטו של מנחם גולן, "יהלומים". לצד הקריירה הבין-לאומית שלו כשחקן, היה שו סופר ומחזאי. "מקום מחבוא" "רופא השמש" "האיש בתא הזכוכית" - על יהדות ונאציזם; עובד גם להצגה ידועה וסרט קולנוע "הדגל" "קלף מרוקאי" מדיה וקבצים בנושא רוברט שו בוויקישיתוף רוברט שו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט שו, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט שו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רוברט שו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוברט שו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רוברט שו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגנאץ הירשלר

פרופסור איגנץ הירשלר (בהונגרית: Hirschler Ignác‏; 1823–1891) היה רופא עיניים ופרופסור לרפואה, נשיא הקהילה היהודית של פשט ויושב ראש הקונגרס של יהדות הונגריה בשנים 1868–1869, בתקופה בה התרחש הקרע ביהדות הונגריה. חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים. בשנת 1866, בפשט, טיפל בצייר ההונגרי מיהאי מונקאצ'י והאחרון העניק לו כאות תודה את הציור "קדרה הפוכה". בשנת 1885, ממשלת הונגריה העניקה לו חברות בבית העליון של הפרלמנט. בן אחיו היה אגושטון הירשלר רופא פנימי, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. מדיה וקבצים בנושא איגנאץ הירשלר בוויקישיתוף אתר המציג את תמונתו של איגנץ הירשפלד (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) אוספו הפרטי של איגנץ הירשלר, מאופי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
רשימה דמוקרטית לערביי ישראל

רשימה דמוקרטית לערביי ישראל הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה כמפלגת לווין של מפא"י, בדומה לשאר המפלגות הערביות בשנות המדינה הראשונות. המפלגה נבחרה לכנסת השנייה והשלישית, ובשתיהן הייתה חברה בקואליציה אך ללא ייצוג בממשלה. בבחירות לכנסת הרביעית קיבלה הרשימה 3,369 קולות, לא עברה את אחוז החסימה, ולאחר מכן לא שבה עוד אל המפה הפוליטית. לימים שבו שניים מנציגיה אל הכנסת במסגרת מפלגות אחרות: ג'בר מועדי נבחר לכנסת החמישית במסגרת מפלגת שיתוף ואחווה, ואילו סיף-אלדין אל-זועבי שב לכנסת השישית במסגרת מפלגת קידמה ופיתוח. ב-1966 במהלך הכנסת השישית אף התאחדו השניים לזמן קצר בעת הקמתה של סיעת שיתוף ופיתוח שהייתה איחוד של שתי המפלגות, אז זו התפרקה לאחר חודשים ספורים. לקראת הבחירות לכנסת השביעית הצטרף מועדי לרשימת קידמה ופיתוח, ובכנסת השביעית והשמינית כיהנו אל-זועבי ומועדי כנציגיה הבלעדיים בכנסת. אתר האינטרנט הרשמי של רשימה דמוקרטית לערביי ישראל סיעת רשימה דמוקרטית לערביי ישראל בכנסת השנייה, באתר הכנסת כיהן בכנסת הראשונה מטעם הרשימה הדמוקרטית של נצרת
טורקיז (צבע)

טורקיז הוא גוון שמתקבל מערבוב מסוים של הצבעים ירוק ותכלת. שמו ניתן על בסיס שמה של אבן חן יקרה למחצה, טורקיז, שזהו גם שם צבעה. קיימים גוונים רבים בין ירוק לכחול שאינם טורקיז. הציאן, המשמש במכונות דפוס, מתקבל מערבוב כמויות שוות של כחול וירוק. הטורקיז מתקבל מערבוב כמות גדולה יותר של ירוק, ובנוסף הוא כהה יותר (כלומר, נוטה יותר לשחור). גוונים אחרים זכו לשמות שונים, כגון ירוק בקבוק או כחול פרוסי. השם הופיע לראשונה במסמך מתועד באנגלית ב-1573, בספר "A Dictionary of Color" מאת מיירז ופול (Maerz and Paul). בין לוחות הצבעים המודפסים הופיע בעמוד 73 לוח של טורקיז (גוון ירוק). יש המזהים את הצבע "כרתי" המוזכר במשנה (למשל, ברכות א, ב) עם גוון הקרוב לצבע טורקיז. יעקב צ. מאיר, העץ הוא ירוק?, באתר "פורטל הדף היומי"
ישראל קצובר

ישראל קצובר (נולד בשנת 1946) הוא עיתונאי ישראלי. כיום משמש כפרשן הצבאי והמדיני של עיתון המודיע (בשם העט א. פאר). קצובר נולד לזוג ניצולי שואה במחנה-עקורים אוסטריה. אחיו הבכור שלמה ברוך נעלם בשואה, ובגיל שנה עלתה משפחתו לישראל. מגיל 3 החל ללמוד ב"חדר" של חסידות סאטמר, אך הוריו שלא היו מרוצים בעקבות מכות שספג מהמלמד, העבירו אותו לבית ספר דתי סמוך לביתו. הוא דילג על כיתה א' והתחיל את לימודיו בכיתה ב'. בגיל 16 החל לכתוב ב"ידיעות ירושלים", בנושאי דת. בשנות ה-70 היה מראשי המדור להווי ומסורת יהודית בקול ישראל וערך תוכניות דת ומסורת, בהן התוכנית "קבלת שבת" ששודרה מדי יום שישי ו"מצעד הזמירות החסידי". במקביל שימש עיתונאי בעיתון שערים, ביטאונה של תנועת פא"י, שבו כיסה את התחום הצבאי. התפרסם בשנת 1976, כאשר חשף את העובדה כי הטקס לציון הגעתם של מטוסי ה-F-15 הראשונים של חיל האוויר יגרום לחילול שבת של המשתתפים בו. חשיפה זו הובילה להצעת אי-אמון שהוגשה בכנסת ב-14 בדצמבר 1976 על ידי החזית הדתית התורתית (אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל), צעד שגרם לתרגיל המבריק של יצחק רבין והוביל בעקיפין למהפך בבחירות 1977. כשנשאל קצובר על ידי מנחם בגין מה יוכל להעניק לו לכשיבחר לראש ממשלה תחת רבין, ביקש כי יעניק לו את הראיון הראשון שלו כראש ממשלה, וכך היה[דרוש מקור]. בשנות ה-80 ייסד וערך (יחד עם יצחק נחשוני) את העיתון "ערב שבת", ששינה את שמו בהמשך ל"יום השישי". בשנות ה-90 הצטרף לסגל הכותבים בעיתון "המודיע", והוא משמש כפרשנו הצבאי והמדיני. בריאיון רדיו אמר קצובר: "”כתב צבאי בעיתון חרדי לא יודע אם הוא נציג צה"ל בציבור הדתי או נציג הציבור הדתי בצה"ל. אני קצין קישור. הרב עובדיה יוסף לדוגמה, היה מעדיף לקבל את התדרוכים ממישהו שיושב על הגדר ולא ממישהו שלובש מדים. עד היום אני מוזמן מדי שבוע כמעט, לאדמו"ר הזה ולאדמו"ר האחר כדי לעדכן אותם בנושאים צבאיים”. היה נשוי לאיטה (מייזליש) ממנה התאלמן ב-23 בספטמבר 2024. הוא אב לחמישה. מתגורר בירושלים. נחמן סלצר, אינסיידר (Insider), 2021 מדיה וקבצים בנושא ישראל קצובר בוויקישיתוף וואלה ברנז'ה‏, לא מה שחשבתם: הפרשן הצבאי הותיק בישראל הוא בכלל חרדי, באתר וואלה, 10 בספטמבר 2015 רדיו תל אביב, "תעודת עיתונאי" עם ישראל קצובר, רועי כ"ץ, 11 ספטמבר 2015 אליעזר שולמן, בעקבות אחי האובד, באתר עיתון משפחה, ‏י' כסלו התשפ"ב, אוקטובר 2021 אמנון לוי, החרדים, ירושלים: כתר, 1988, עמ' 250 ריאיון בתוכנית "תעודת עיתונאי" ברדיו תל אביב ישראל קצובר, "צר לי עליך אחי דוד", עיתון "מרכז העניינים", כ"ז בחשון ה'תשע"ט, עמוד 18 כיצד הכתב הצבאי "א. פאר" הפיל את הממשלה, באתר מקור ראשון ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סויומבו

הסויומבו (במונגולית:Соёмбо, ᠰᠣᠶᠤᠮᠪᠤ) הוא הסמל הרשמי של מונגוליה. הסויומבו הוא סימן ניקוד המציין את תחילת הטקסט בכתב סויומבו, כתב שהומצא ב-1686 ומטרתו לפרש מילים בודהיסטיות בטיבטית למונגולית, דבר שהיה בלתי אפשרי בכתב המונגולי. צורת הסויומבו היא להבה שמתחתיה שמש וירח, משולש ומלבן, וסמל היין-יאנג. הלהבה מסמלת את העתיד, ההווה והעבר. השמש והירח מסמלים את השמים. המלבנים מסמנים נאמנות ונתינה. המשולשים מסמלים חרב וחץ. מעגל היין-יאנג מסמל את הצד הנקבי והצד הזכרי. כיום ניתן לראות את הסויומבו ברחבי מונגוליה, החל מקירות של מקדשים וכלי קודש ועד לשטרות המטבע המונגולי טוגרוג, ואפילו על דגל המדינה. מדיה וקבצים בנושא סויומבו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מונגוליה ובנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה יצחק שטמפפר

שלמה יצחק שטַמפּפֶר (7 ביולי 1877 – 13 במרץ 1961) היה ראש העיר הראשון של פתח תקווה. בנו של יהושע שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה. למד במחזור הראשון של בית הספר נצח ישראל בפתח תקווה, ובצעירותו נסע להונגריה כדי ללמוד תורה במקום שלמד אביו. כאשר חזר לפתח תקווה ניהל את עסקי "פרדס שטמפפר", הפרדס הראשון שניטע בפתח תקווה, והקדיש את עצמו במסירות ובדאגה לצורכי המושבה ותושביה. במלחמת העולם הראשונה היה ביתו פתוח לכל נצרך, ובעיקר לפליטי הרעב ששרר בירושלים ולמגורשים מיפו ומכפר סבא. אחרי המלחמה החליף את פנחס מאירי במשרת ראש הוועד. בהיותו בראש הוועד נמנה עם הגוש האזרחי, אולם בניגוד לחבריו שהתנגדו ב-1934 להפיכת פתח תקווה לעיר הוא תמך במהלך, דבר שיצר קרע בינו ובין חבריו וקרב אותו למפלגות הפועלים. בסופו של דבר קיבלה פתח תקווה מעמד של עיר ב-1937, ושטמפפר היה לראש העיר הראשון שלה. ביולי 1940 התקיימו בחירות למועצת העיר והפעם שטמפפר התמודד במסגרת רשימת החרדים. בבחירות בתוך המועצה לראשות העיר שטמפפר הודיע שלא יתמודד על התפקיד בגלל שהשלטונות אינם רואים בו מועמד. במקום זאת נבחר שטמפפר לתפקיד סגן ראש העיר. הוא עצמו הצביע בעד נציג סיעות הפועלים, מאיר גרבובסקי, לראשות העיר, אולם יוסף ספיר זכה לבסוף בתפקיד. שטמפפר היה בין המתנגדים לאחריות של עירית פתח תקווה על גני הילדים. לאחר מכן כיהן מספר שנים כיו"ר המועצה הדתית. היה פעיל במוסדות ציבור ובהם בהנהלת "החקלאי", קופת מלווה חקלאית, וכן פעל להקמת מוסדות חינוך כלליים ודתיים. עודד יוזמות כלכליות והקמת מפעלי תעשייה. שטמפפר היה איש ספר ותלמיד חכם. ביתו שהיה צריף עץ בדמי מפתח (כדי לא ליהנות מכספי ציבור), היה בית ועד לחכמים. האיר פנים לכל אדם והיה ידוע בטוהר כפיו, בצניעותו, ביושרו ובמעשי הצדקה שעשה. נפטר ב-13 במרץ 1961 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. אשתו הראשונה, אסתר-איטה שטמפפר, הייתה בת של גולדה רוזנטל, מרַפאה ומיילדת בירושלים (אחותו של הצלם צדוק בסן) ולזוג נולדו שישה ילדים. לאחר פטירתה נישא לשרה פייגה. שנים מילדיו נישאו לילדיו של הרב צבי פסח פרנק: אליהו דוד שטמפפר (רב באקרון שבמדינת אוהיו) נישא לנחמה פרנק, ושושנה שטמפפר נישאה לשמואל תנחום פרנק. בנו בנימין שטמפפר היה ממייסדי נתניה, ובתו יהודית הייתה מחלוצות העבודה הסוציאלית בארץ. בין נכדיו: פרופ' יהושע בן אריה (בן בתו רבקה). בין נינייו: הראש הישיבה דוד כהן וההיסטוריון פרופ' שאול שטמפפר. מדיה וקבצים בנושא שלמה יצחק שטמפפר בוויקישיתוף שלמה-יצחק שטמפפר, מוזיאון הראשונים פתח תקווה מיהו הרוב בפתח תקווה שמרד בהנהלת הסוכנות, דבר, 8 בדצמבר 1934 דעות שקולות בבחירות ראש עיריית פתח תקווה מ. גרבובסקי וי. ספיר קיבלו 7 קולות כל אחד, דבר, 25 ביולי 1940 להמשיך באחריות העיריה לגני הילדים, דבר, 29 בספטמבר 1940 אתר בית העלמין סגולה פתח תקווה שלמה יצחק שטמפפר באתר GRAVEZ
דימום מהאף

דימום מהאף או אפיסטקסיס (מיוונית: ἐπιστάζω ‏(אפיסטזו) לדמם מהאף: ἐπί (אפי) עלית – "מעל", "על" + στάζω (סטאזו) – "לטפטף מהנחיריים") הוא תופעה של דימום המופרש מהנחיריים שאינה בהכרח תסמין למחלה. דימום מהאף הוא נפוץ יחסית, בדרך כלל שמים לב כאשר הדם מנקז החוצה דרך הנחיריים. ישנם שני סוגים: קדמי (הנפוץ ביותר), ואחורי (פחות שכיח, דורש טיפול רפואי). במקרים חמורים יכול הדם להתנקז החוצה מן העין. דם טרי ודם קרוש יכולים גם לזרום למטה לקיבה ולגרום לבחילות והקאות. לדימום מהאף סיבות אפשריות רבות: יובש הרירית אשר גורם להיסדקותה ולפגיעה בנימים פגיעה פיזית באף (קינוח אף, מכה, חבלות חוזרות עקב חיטוט באף, חדירת עצם וכיוצא באלה) אלרגיה בעיות בקרישת דם מחלת הצפדינה הנגרמת ממחסור בוויטמין C זיהומים מקומיים: דלקת הפרוזדורים סינוסיטיס (דלקת הגַּת) הפרעות הנגרמות מנטייה לדימומים: אנמיה אפלסטית לוקמיה ספירה נמוכה של טסיות מחלות כבד הפרעות תורשתיות בדם, כגון המופיליה דימום כתוצאה מהתרחבות תורשתית של כלי דם קטנים דימום מהאף נגרם כתוצאה מקרע של כלי דם בתוך רירית האף. קרע יכול להיות ספונטני או כתוצאה מטראומה. 60% מהאוכלוסייה מדווחים על דימום מהאף עם שכיחות שיא באלה מתחת לגיל עשר ומעל גיל 50 ומופיע אצל גברים יותר מאשר נשים. עלייה בלחץ דם נוטה להאריך את משך הזמן של דימום מאף ספונטני. תרופות והפרעות של קרישת דם נוגדות קרישה יכולים לקדם ולהאריך את הדימום. דימום ספונטני מהאף הוא שכיח יותר אצל קשישים כי רירית האף הופכת להיות יבשה ודקה ולחץ דם נוטה להיות גבוה יותר. גם משך זמן הדימום אצל הקשישים הוא ארוך כי כלי הדם שלהם הם פחות מסוגלים להצר ולשלוט בדימום.[דרוש מקור] ברוב המקרים, הדם מגיע מאזור קיסלבך, המצוי בחלק הקדמי של החיץ והמכיל כלי דם רבים. בדרך כלל אפשר להשתלט על הדימום ולהפסיק אותו על ידי לחיצה על שני צידי האף במשך לפחות חמש דקות ועד 20 דקות; הטיית הראש קדימה (מטה) תעזור להקטין את הסיכוי של בחילה וחסימה בדרכי הנשימה, בליעת דם עודף יכולה לגרות את הקיבה ולגרום להקאות. תרופות oxymetazoline או phenylephrine שהן תרסיסים לאף שמיועדים לטיפול בנזלת אלרגית, ועשויים גם לשמש למטרה זו. אם אמצעים פשוטים אלה לא עובדים אז ייתכן שיש צורך בהתערבות רפואית כדי לעצור את הדימום על ידי כווייה כימית של כל כלי הדם הקדמיים של האף. טיפול זה נעשה אך ורק על ידי איש מקצוע רפואי. זהו הליך כירורגי וצריך להזריק חומר הרדמה ברירית האף, רצוי בתוספת של אדרנלין אקטואלי להפחית דימום נוסף. למניעת הישנות דימום קדמי, רופאי אא״ג ממליצים לעיתים על מריחת שכבה דקה של וזלין בחלק הקדמי של המחיצה. בקומיקסים יפניים, כגון אנימה ומאנגה, דימום פתאומי מהאף מצביע בדרך כלל על כך שהאדם מגורה מבחינה מינית. תיאור זה מבוסס על אמונה עממית יפנית לפיה דימום מהאף הוא סימן לריגוש מיני. אמונה רווחת בפיליפינים היא שדימום מהאף נובע מהיתקלות של האדם בבעיה מורכבת, בדרך כלל קשיים בדיבור באנגלית. דוגמאות אחרות יכולות להיות בחינה, ראיון, או ניתוח דו"ח שמשתמש במונחים טכניים. מדיה וקבצים בנושא דימום מהאף בוויקישיתוף הערך דימום מהאף, באתר InfoMed דימום מהאף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nosebleeds, www.fraserhealth.ca (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פיום שופכה

פיום שופכה (אורתרוסטומיה) הוא הליך כירורגי במהלכו פוערים פתח בשופכה. הליך כירורגי זה בוצע מאות שנים בידי חברות שבטיות כחלק מטקס החניכה של נערים והכנסתם לעולם המבוגרים. כיום, הקבוצות האחרונות המקיימות טקס פיום שופכה מתגוררות באוסטרליה. בשנים האחרונות עולה מספר הגברים העוברים הליך זה בצורה וולונטרית, ומבלי שתהיה לו עבורם משמעות תרבותית. על פי רוב, כאשר הליך זה מבוצע מחוץ להקשר התרבותי שלו, הוא מבוצע על מנת להשיג עונג מיני מוגבר או לשם אסתטיקה, כחלק ממגמת ה-Body modification. ניתוח פיום שופכה מתבצע לעיתים גם לצרכים רפואיים, כאשר יש היצרות של השופכה עד כדי חסימה מלאה או כמעט מלאה. חסרונות פיום השופכה כוללים את הסיכון שבניתוח (המבוצע לעיתים על ידי צוות שאינו מקצועי, או על ידי האדם עצמו כחלק מהטקס). איבר מין שעבר פיום שופכה הוא בסיכון מוגבר להעברת מחלות מין, והיכולת לעבר מופחתת. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
למור

האם התכוונתם ל... למורים (על-משפחה) – על-משפחה של פרימטים קטנים הנפוצים רק באי מדגסקר למוריים – אחת המשפחות בעל משפחת הלמורים למור זנב-טבעת – המין היחיד בסוג למור שבמשפחת הלמוריים למור אמיתי – סוג במשפחת הלמוריים, בו נפוץ בין היתר המין למור חום למור צווארון – סוג במשפחת הלמוריים למור עדין – סוג במשפחת הלמוריים גלשנאים – סדרת יונקים, נקראים גם "למורים מעופפים" למוריה
קברניתיים

קברניתיים (שם מדעי: Silphidae) היא משפחת חרקים מסדרת החיפושיות. במשפחה כ-200 מינים, מרביתם טורפים - מספר סוגים הם ציידי חלזונות כמו ציידת השבלולים, אחרים ניזונים מרקבובית או מפגרים, כמו הקברנית הטומנת. מדיה וקבצים בנושא קברניתיים בוויקישיתוף קברניתיים, באתר ITIS (באנגלית) קברניתיים, באתר NCBI (באנגלית) קברניתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קברניתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קברניתיים, באתר GBIF (באנגלית) קברניתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקלט סופרהטרודין

מקלט סופרהטרודין (באנגלית: Superheterodyne receiver), הוא סוג של מעגל חשמלי המשמש לקליטה של אותות רדיו (RF). סוג מקלט זה הוא המקובל והנפוץ וייחודו הוא בכך שתדר האות הנקלט, עובר שינוי בתחילת תהליך הקליטה. מקלט סופרהטרודין הוא מקלט רדיו שיש בו שלב של המרת תדר - התדר הנקלט מומר לתדר קבוע, כלומר במקום שהמקלט יגביר את התדר שנקלט מהאנטנה שעשוי להיות תדר שונה בכל פעם, הוא הופך אותו לתדר קבוע אשר נקרא תדר ביניים והוא נמוך, בדרך כלל מהתדר הנקלט. האיור שבצד שמאל הוא תרשים מלבנים של מקלט סופרהטרודין. מלבן 1 הוא מגבר קדם (נקרא גם מגבר תדר רדיו, או מגבר RF). תפקידו להגביר את האות הנקלט מהאנטנה ובכך לשפר את רגישות הקליטה. יש תכנונים שאינם כוללים מגבר זה. מלבן 2 הוא ערבל שתפקידו ליצור את תדר הביניים שהוא תדר ההפרש בין התדר הנקלט לתדר המתנד המקומי (מלבן 6) שהוא בר שינוי - לצורך שינוי תדר הקליטה - מעבר בין תחנות. פעולה זו נעשית על ידי ערבול בין שני תדרים, מכאן השם ערבל. לאחר ביצוע המרת התדר בערבל שתוצאתה היא תדר הביניים, האות עובר הגברה במגבר תדר הביניים (3), גילוי (פענוח המידע) בגלאי (4) והגברת אות המידע במגבר אות (5), למשל מגבר שמע. לתהליך המרת התדר במקלטי סופרהטרודין יש מספר יתרונות: ברירות טובה יותר - הפחתת הפרעות מתחנות בתדר קרוב (הסבר בהמשך). פישוט של המגבר - שמכוון רק לתדר הביניים ולא נדרש לעבור בין תדרים שונים. קלות מימוש המגבר - בעבר היה יותר קל לממש מגברים ככל שהתדר הפעולה שלהם היה נמוך יותר. חיסרון עיקרי למקלטי סופרהטרודין הוא המבנה היותר מורכב שלהם (בהשוואה לסוגי המקלטים האחרים - ראה לעיל). אך חיסרון זה זניח בימינו. בנוסף, ביצוע ההמרה על ידי הערבול, גורם לייצור אותות נוספים בתוך המקלט, מה שיכול ליצור עוד הפרעות. כמו כן הערבול עלול לגרום לקליטת תדרים שהמקלט לא מוכוון אליהם, ביניהן - קליטה אפשרית של תדר בבואה המפריע לקליטת התדר הרצוי. יצוין שמקלט סופרהטרודין בעל המרה כפולה, מתגבר על הבעיה של הפרעת תדר בבואה. מקלט סופרהטרודין מאפשר יכולת טובה יותר לברור בין התדר הרצוי לבין תדרים מפריעים, אפילו אם הם קרובים מאוד לתדר הרצוי. הסיבה לכך היא שיעילות של מסנן תדר מושפעת באופן ישיר מהיחס בין המרחק מהתדר המפריע (Fn), לבין התדר הרצוי: Fn-Fc) / Fc). לפיכך, מעבר לתדרים יותר נמוכים גורם ליחס בין התדרים להיות גדול יותר, והמסנן יכול להפריד ביניהם בצורה טובה יותר. לדוגמה, תחנה בתדר 30MHz עם הפרעה בתדר 30.1MHz. היחס ביניהם הוא 0.33%. אך אחרי המרה לתדר ביניים של 500KHz יביא את ההפרעה לתדר של 400KHz. הפעם היחס הוא 20% ויעילות הסינון גבוהה בהרבה. מקלט הסופרהטרודין הומצא בתקופת מלחמת העולם הראשונה. ייחודו לעומת סוגי מקלטים אחרים (מקלט ישיר - TRF, מקלט רגנרטיבי ומקלט סופררגנרטיבי) הוא שתדר האות הנקלט, עובר שינוי בתחילת תהליך הקליטה. המצאתו של סוג מקלט זה מיוחסת לאדווין ארמסטרונג שלזכותו נזקפות גם המצאת סוגים אחרים של מקלטים והמצאת ה-FM. טכניקת הסופרהטרודין מצויה כמעט בכל מקלט או בחלק המקלט של התקן קשר רדיו ובכלל זה רדיו רגיל, טלוויזיה, מכשירי קשר, טלפון סלולרי, מכ"ם, GPS והתקני קשר רדיו אחרים. קליטה, מקלט, אפנון מעגל אלקטרוני אנלוגי ברירות מדיה וקבצים בנושא מקלט סופרהטרודין בוויקישיתוף כיצד פועל מקלט סופרהטרודין? יוסף, באתר מכון דוידסון
הגשה ללא מענה (טניס)

בטניס, הגשה ללא מענה או אייס (באנגלית: Ace) היא הגשה של אחד השחקנים שנכנסה לתחום "ריבוע ההגשה" של השחקן היריב, ואותו שחקן לא הצליח אפילו לגעת עם המחבט בכדור בתגובה. בטניס המקצועני ההגשות ללא מענה הן דבר שכיח מאוד אשר כמעט תמיד מבוצע במהלך ההגשה הראשונה של השחקן לה הוא יכול להוסיף את עוצמתו המרבית ללא חשש שיאבד את הנקודה במידה שיחטיא (מכיוון שיש לו עוד ניסיון במידה וייכשל). רובן המוחלט של החבטות ללא מענה נחבטות בשתי צורות: הראשונה היא הגשה ישרה (אופקית) בעלת עוצמה חזקה מאוד המכוונת לנקודת האמצע של "ריבוע הגשה" (נקודת ה-T). חבטה זו מאופיינת על ידי שחקנים גבוהים אשר קל להם לחבוט אותה עם עוצמה חזקה וזווית טובה. הצורה השנייה היא הגשה מסובבת (עם חיתוך קל) אשר "דוחפת" את היריב מחוץ למגרש ובכך מקשה עליו מאוד להחזיר את הכדור או לגעת בו. את ההגשות ללא מענה החלו למנות באופן רשמי רק משנת-1991; לכן, השיאים הם רק ממשחקים שנערכו רק לאחר שנה זו. השחקן המחזיק בשיא ההגשות ללא מענה במשחק אחד בסבב ה-ATP הוא ג'ון איזנר עם 113 הגשות ללא מענה. השיא הושג במשחק הארוך בתולדות הטניס, שבו שיחק נגד ניקולס מאהו באליפות וימבלדון בשנת 2010. מאהו מחזיק במקום השני עם 103 הגשות ללא מענה שהשיג באותו משחק. איסנר מחזיק גם במקום השמיני ברשימה עם 52 חבטות ללא מענה. במקום השלישי נמצא איבו קרלוביץ' הקרואטי עם 78 הגשות ללא מענה במשחק שנערך בשנת 2009; קרלוביץ' נמצא גם במקום הרביעי, השישי, השביעי והתשיעי ברשימה עם 61, 55, 53, 51 הגשות ללא מענה, בהתאמה. במקום החמישי ברשימה נמצא אלבנו אוליווטי עם 56 הגשות ללא מענה. במקומם התשיעי נמצאים יואכים יוהנסון השוודי, איבו קרלוביץ' וגילס מולר עם 51 הגשות ללא מענה במשחק. השחקנים איבו קרלוביץ', ג'ון איסנר וגורן איוואנישביץ' הגישו מעל 1000 הגשות ללא מענה במשך עונה אחת ארבע פעמים; מילוש ראוניץ' עשה זאת פעמים. השחקנית המחזיקה בשיא ההגשות ללא מענה במשחק אחד בסבב ה-WTA היא קריסטינה פליסקובה עם 31 הגשות ללא מענה. במקום השני נמצאת סבינה ליזיקי עם 27 הגשות ללא מענה. במקום השלישי נמצאות קאיה קאנפי וסרינה ויליאמס עם 24 הגשות ללא מענה כל אחת. השחקנים הקרואטים איבו קרלוביץ', איבן ליוביצ'יץ' ומאריו אנצ'יץ' הם מחובטי ההגשות ללא מענה הטובים ביותר כיום בסבב ה-ATP, בנוסף לאנדי רודיק האמריקאי. השחקן המזוהה ביותר בתחום ההגשות ללא מענה הוא גורן איוואנישביץ', גם הוא שחקן קרואטי אשר מחזיק בשיא של כמות ההגשות ללא מענה בשנה אחת עם 1477 הגשות בשנת 1996. שחקן בולט נוסף בתחום זה הוא אנדי רודיק אשר מחזיק ביציבות בלתי רגילה עם נתון של בין 17 ל-26 הגשות ללא מענה בממוצע למשחק עד היום והוא גם השחקן היחידי אשר הוכר כ"שחקן אשר הצלחותיו נובעות מההגשה" לאחר תקופת איוואנישביץ'. ארצות הברית ג'ון איסנר שווייץ רוג'ר פדרר ארצות הברית פיט סמפראס קרואטיה איבן ליוביצ'יץ' ארצות הברית אנדי רודיק קרואטיה איבו קרלוביץ' ארצות הברית ג'ון מקנרו קרואטיה גורן איוואנישביץ' קרואטיה מאריו אנצ'יץ' קנדה מילוש ראוניץ'