laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנרי פלייש

הנרי פלייש (1 בינואר 1904 – 10 בפברואר 1985) היה כומר, ארכאולוג צרפתי, מיסיונר ומזרחן, ידוע בעבודתו על השפה הערבית הקלאסית והניב הלבנוני ועל תקופת הפרהיסטוריה בלבנון. פלייש הקדיש שנים לתיעוד ולשחזור של כלי אבן מאתרים ארכאולוגיים פרהיסטוריים בלבנון וב-1954, אושר שהוא גילה את התרבות פרוטו-נאוליתית בלבנון, שלא הייתה ידועה קודם לכן, אותה כינה "תרבות קרעון". התרבות השתמשה בתעשיית צור שהוא כינה "נאוליתית כבדה". פלייש נולד בז'ונוול (אוט-סון) בצרפת. הוא הצטרף לחבר במסדר הישועים של הכנסייה הקתולית בליון בספטמבר 1921 והוסמך לכומר קתולי ב-24 באוגוסט 1933, הוא חגג את מיסתו הראשונה בז'ונוול ב-27 באוגוסט. פלייש היה אוטודידקט והתמחה בלימודי מזרח. על כך קיבל תואר דוקטור מהסורבון במאי 1943 עם עבודת תזה שפורסמה תחת הכותרת "עבודה וזיכרונות מהמכון לאתנולוגיה בפריז". הוא ערך מספר רב של נסיעות מחוץ לצרפת והתיישב בלבנון, שם גילה בביקפאיה בשנים 1923–1926. את שירותו הצבאי עשה בסוריה ונפצע במהלך עימות. גויס בשנת 1939, נלכד בשבי ב-19 ביוני 1940 והוחזק בסטלג XII, ממנו שוחרר בפברואר 1941. החל מאוגוסט 1945 לימד ב"אינסטיטוט דה לטר אוריאנטל" של אוניברסיטת סנט ג'וזף בביירות. זהו המקום שבו אוחסנו רבים ממצאיו הארכאולוגיים, ובשנת 2000 הם היוו את בסיס למוזיאון הפרהיסטוריה הלבנוני, שם אוחסנו והוצגו רבים ממצאיו. המוזיאון חגג את יום השנה העשירי להקמתו עם תערוכה שלאחר מותו של פלייש, שהציגה את צילומיו ועבודתו בנושא "פרהיסטוריה מול אורבניזציה". הוא נפטר בגיל 81 בלבנון, שם גם נקבר. הוא חיבר מעל למאתיים ארבעים פרסומים, כולל על הניבים המזרחיים, והיה מומחה לערבית, יוונית, לטינית, סורית ועברית. כתב גם חוברת קטנה על על אוצר המילים האזורי הצרפתי של ז'ונוול ב-1951. הוא היה מחבר של הסכם הפילולוגיה הערבית בשנים 1961 ו-1977. הוא בלט בשילוב מחקר של פרהיסטוריה וגאולוגיה, גילה את אתר נעמה וביצע עבודות בטל ג'סר וראס ביירות. היצירות המפורסמות ביותר של פלייש הן "מבוא ללימוד שפות שמיות" (1947), "הערבית הקלאסית" (1968) ו"טרטט לפילולוגיה ערבית, 1-2" (1961–1979). Glynendal - Henri Fleisch Henri Fleisch (1904-1985) on the website of Museum of Lebanese Prehistory. - The obituary P. Henry FLEISCH SJ. (1904-1985) in Paléorient. 1985, Vol. 11 No. 1. p. 5. Sfeir, Mia., Femme Magazine - Préhistoire VS Urbanisation, le témoignage d'Henri Fleisch - Issue 206 - P.70 Published June 1, 2010 (אורכב 12.08.2011 בארכיון Wayback Machine) Henri Fleisch (1947). Introduction à l'étude des langues sémitiques: éléments de bibliographie. Librairie d'Amérique et d'Orient. נבדק ב-31 במרץ 2011. {{cite book}}: (עזרה) Henri Fleisch (1968). L'arabe classique: esquisse d'une structure linguistique. Dar el-Machreq. נבדק ב-31 במרץ 2011. {{cite book}}: (עזרה) Henri Fleisch (1961). Traité de philologie arabe. Impr. catholique. ISBN 9782721456038. נבדק ב-31 במרץ 2011. {{cite book}}: (עזרה)
ועידת העשוקים

ועידת העשוקים או בשמה הרשמי "הוועידה לצדק חברתי", היא הפגנה הנערכת מדי שנה (מאז שנת 2000) מול מלון "דייוויד אינטרקונטיננטל" בתל אביב בעת שנערכת בו "ועידת העסקים" של העיתון גלובס. המפגינים מוחים על המפגש של פוליטיקאים ואנשי עסקים המתרחש בוועידה ללא כל התייחסות לנושא העוני בישראל. ועידת העשוקים מאורגנת על ידי השומר הצעיר והפורום למאבק באבטלה אך מגיעים אליה מפגינים גם מתנועות נוער וארגונים חברתיים אחרים (בעיקר מהנוער העובד והלומד ומברית הנוער הקומוניסטי הישראלי). ההפגנה, בניגוד להפגנות חברתיות אחרות, מתאפיינת באופי הומוריסטי המשלב מערכונים של חניכי השומר הצעיר המבקרים את מפגש ההון והשלטון. בנוסף למערכונים, ישנם מספר נואמים מתנועות הנוער, מהתנועה הקיבוצית ומההסתדרות. פעמים רבות במהלך ההפגנה מנסים חלק מהמפגינים להיכנס למלון, כדי להפריע לקיום הוועידה ולמשוך תשומת לב. במהלך ההפגנה בשנת 2003 נכנסו שלושה ממארגני ההפגנה והפריעו לנאומו של שר האוצר דאז, בנימין נתניהו. כתבת ווידאו על ההפגנה ב - 2005, הטלוויזיה החברתית כתבת ווידאו פרומו לקראת וועידת העשוקים ב - 2006, הטלוויזיה החברתית כתבת ווידאו על וועידת העשוקים ב - 2008, הטלוויזיה החברתית מירי חסון, מאות הפגינו ב"ועידת העשוקים", 4 נעצרו, באתר ynet, 10 בדצמבר 2006 מפגינים קטעו נאום נתניהו בוועידת העסקים
בית הכנסת וולפה

בית הכנסת וולפה (באנגלית: Wolpa Synagogue) היה בית כנסת בעיירה וולפה (אנ') שכיום במערב בלארוס. בית כנסת זה נחשב ליפה ביותר מבין בתי הכנסת מעץ של חבר העמים הפולני-ליטאי, ויצירת מופת של אדריכלות עממית מעץ . בית הכנסת נבנה בשנת 1643, ועבר שינויים מינוריים מספר פעמים. בשנת 1929 נרשם המבנה כאנדרטה לתרבות הפולנית. הוא נשרף על ידי חיילי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. על פי ההערכה היה זה בנובמבר 1942. האולם המרכזי של בית הכנסת היה בגודל 13 על 12.8 מטרים, עם תקרה מקומרת המתוארת כ"מפוארת ביותר מכל תקרות העץ הידועות" באירופה. מכיוון שהנוצרים יכלו לבנות מלבנים ומאבן, המבנים האירופאים שנבנו מעץ בקנה מידה של בית הכנסת בוולפה היו מעטים. קירות האולם המרכזי היו בגובה 7.2 מטרים. הקמרונות, מתחת לגג תלת-קומתי, התנשאו לגובה של ארבעה עשר מטרים בשלוש קומות המסומנות במעקות מהודרות. כל שכבה הורכבה מכמה חלקים מתעקלים שפניהם בחיפוי עץ כדי ליצור כיפה מדורגת ומקומרת. התקרה המקומרת נתמכה בארבעת עמודי העץ הפינתיים שעלו מהבימה.. ארון הקודש היה מבנה רב-שכבתי מעץ צבוע ומגולף עם עמודים, חנוכיות בתבליט, אגרטלים, פרחים, מגדלים מקורים, לוחות הברית ונשר. בתחילת המאה התשע-עשרה נצבעה התקרה המקומרת בצבע ספיר עם כוכבי זהב. הקירות נצבעו בסגנון טרומפ-לויל כדי לדמותו לסגנון בנייה קלאסי. בשנת 1997 מרכז הספרים היידישאי בקמפוס של המפשייר קולג' באמהרסט שבמסצ'וסטס, שהינו מאגר הספרים ביידיש הגדול בעולם, השתמש במבנה בית הכנסת כפרזנטור. בשנת 2015 נבנה העתק מדויק של בית הכנסת וולפה בבילגוריי שבפולין. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת וולפה בוויקישיתוף On Old Wooden Synagogues in Poland Volpa, Belarus - Original Linocut
אלפונסו ארנה

אלפונסו ארנה, באנגלית: Alfonso Arana (31 במרץ 1927 – 18 בנובמבר 2005) היה צייר ממוצא מקסיקני ופורטו ריקני שנולד בעיר ניו יורק. בצעירותו, ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה תואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון די.סי. ארנה נולד בניו יורק ב-31 במרץ 1927 לאב מקסיקני ולאם פורטו-ריקנית. כשהיה צעיר עברה המשפחה לסן סבסטיאן, פוארטו ריקו, שם בילה את נעוריו. בגיל שש, ארנה צייר את התמונה הראשונה שלו והציג אותה לאמו. אביו, איש עסקים, לא רצה שבנו יהפוך לאמן, מחלוקת שגרמה לקרע גדול בין אב ובנו. ארנה למד אמנות במקסיקו באטלייה דה ז'וזה ברדסאנו, בבית הספר לאמנויות במנהטן בניו יורק, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ועשה עבודה לתואר שני באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון הבירה. ארנה נודע בציור עיניים בצורת שקדים, חלולות אך אקספרסיביות בפנים ללא גולגולת ועם גוף מעט גדול מדי. הוא גם ידוע בזכות השימוש שלו בצבעים בהירים, מתוחכמים וכמעט שקופים. ארנה עצמו הגדיר את סגנונו כאקספרסיוניזם ומנייריזם. האמן הסביר פעם שלדמויות האנושיות החיות והאקספרסיביות שלו אין גולגולות משום ש"הן כלי קיבול של הדברים הפעילים בעולם כמו אלוהים, הטבע, החיים ". יצירותיו המיוחדות, מטרידות לעיתים קרובות את המתבוננים בדמויותיו. רוב הצופים בסגנונו עשויים למצוא בציוריו מיטרדים. עם זאת, לאחר התבוננות ראשונית, הצופים בציוריו מוצאים לעיתים קרובות יופי בתוכן. ארנה הציג את עבודותיו בטוקיו, פריז, ניו יורק, מקסיקו סיטי, פוארטו ריקו וספרד. בשנת 1986, הוא הקים ארגון המוקדש לטיפוח אמנות. פעם בשנה, הארגון מעניק לסטודנט מצטיין לאמנות מלגה לחיות וללמוד בפריז. ארנה סבל ממחלת פרקינסון במשך לא מעט שנים ומת מסיבוכים נלווים ב-18 בנובמבר 2005 בביתו בפריז בחברת אשתו סימון כריסטוף ובתו רוזה מלנדז איבארה. על האמנות שלו, ארנה אמר: לדמויות שלי יש אלמנטים של חיים ואור. האור פולש לגוף הוא הצד הרוחני של היצורים האלה ואני אוהב לצייר במרחב הרוחני הזה. כל דמות מתעלה על החיים שמעבר לחיים האמיתיים ואני מרגיש שהישויות באות מתוכי ואני, בעצמי, הופך לחלק מעולמן. הם אמיתיים עבורי, הם חברים שלי. ארנה לימד את בתו, רוזה איבארה, שגם המשיכה ללמוד ולהציג אמנות בפריז, צרפת. IMAGEN HISPANA - Revista Hispana de Variedades, web.archive.org, ‏2007-09-28 Exposición de pinturas de Alfonso Arana by Museo de Historia, Antropología y Arte - Issuu, issuu.com, ‏1961-08-29 (באנגלית) El Museo de Arte de Puerto Rico presenta una travesía por los paisajes de Puerto Rico del siglo 20, El Nuevo Día, ‏2021-10-22 (בספרדית) EL VOCERO de Puerto Rico, web.archive.org, ‏2005-09-20 Elizabeth Román | eroman@repub.com, Work by Puerto Rican painter Rosa Ibarra featured at D'Amour Museum of Fine Arts in honor of Hispanic Heritage Month, masslive, ‏2012-09-22 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלפונסו ארנה".
I Hear You

I Hear You (בעברית: אני שומעת אותך) הוא אלבום הבכורה של התקליטנית והמפיקה הדרום קוריאנית פגי גו. האלבום יצא לאור ב-7 ביוני 2024, על ידי חברות התקליטים אקס-אל רקורדינגס. האלבום כולל את הסינגלים שלה "I Go ", ‏"(It Goes Like) Nanana", ‏"I Believe in Love Again" ביחד עם לני קרביץ ו-"1+1=11". גו כינתה I Hear You "יותר מסתם אלבום הבכורה [שלה]" מכיוון שהיא הרגישה שהוא "מגלם אינספור שעות של מסירות במסע [שלה] ליצור משהו נצחי". האלבום הושפע בעיקר מוזיקת האוס של שנות ה-90. גו הוציאה את "1+1=11" כסינגל בעת הכרזת צאת האלבום באפריל 2024, שנועד לייצג את הנושא המתנהל של האלבום של "ביחד". גו שיתפה פעולה עם האמן האיסלנדי-דני אולאפור אליאסון בסרטון "1+1=11", אשר גם עיצב את המראות הזוויות שהיא עונדת סביב אוזניה על עטיפת הסינגל, ותרם את שירו "Your Planet Seen from Within" אשר יופיע ברצועה הראשונה, "Your Art". האלבום כולל את הסינגל "I Go" של גו משנת 2021, כמו גם את השיר המצליח ביותר שלה, "(It Goes Like) Nanana" שיצא לאור בשנת 2023. בנוסף גם את שיתוף הפעולה שלה עם לני קרביץ, "I Believe in Love Again", גו את הוציאה הסינגל המוביל, "1+1=11", באפריל 2024. האלבום I Hear You באתר אפל מיוזיק "Dance DJ/Producer Peggy Gou Readies Debut LP, I Hear You". Spin. 4 באפריל 2024. נבדק ב-7 באפריל 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Monroe, Jazz (4 באפריל 2024). "Peggy Gou Announces Debut Album I Hear You, Shares New Song and Video: Watch". Pitchfork. נבדק ב-7 באפריל 2024. {{cite web}}: (עזרה) Go, Mayks (5 באפריל 2024). "Peggy Gou Unveils Single '1+1=11', To Release Debut Album This June". Billboard Philippines. נבדק ב-7 באפריל 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Buckle, Becky (4 באפריל 2024). "Peggy Gou announces debut album I Hear You – News". Mixmag. נבדק ב-7 באפריל 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Guttridge-Hewitt, Martin (4 באפריל 2024). "Peggy Gou announces debut album, I Hear You, shares single: Listen". DJ Mag. נבדק ב-7 באפריל 2024. {{cite journal}}: (עזרה)
קרן קצפת

קרן קצפת, (באיטלקית: Cannoncini; בגרמנית: Schillerlocke) היא עוגיה העשויה מבצק עלים וקצפת. אפשר להכין גם עם מקצפת (מרנג) והוא נקרא אז "קרן מרנג". צורת הקרן מעוצבת על ידי גלגול רצועות מאפה חופפות סביב תבנית חרוטית, שיכולה להיות מתכת או סיליקון או עשויה מנייר אפייה, שיכול להכיל רקיק קפוא בפנים, כדי לעצב אותו. לאחר האפייה מוסיפים מעט ריבה או פירות וממלאים את העוגיוה בקצפת. ניתן גם להרטיב את העוגיוה ולפזר עליהן סוכר לפני האפייה לגימור פריך ומתוק. קרני קצפת ידועות כ-cannoncini באיטליה, כ-canoncitos בארגנטינה ובאורוגוואי וכ-kornedákia (ביוונית: κορνεδάκια) ביוון. Schillerlocken או Schaumrollen הם מוצרי קונדיטוריה אוסטרית מקורית. הם למעשה זהים לקרן קצפת במדינות אחרות ומורכבים כאמור מקונוס או צינור של בצק עלים במילוי קצפת או מרנג. רוחבם כ-7.6 ס"מ. הם נעשים על ידי עטיפה של רצועות מאפה דקות סביב צינור מתכת בצורת חרוט. לאחר האפייה ממלאים אותם ב"קצף", שהוא לרוב קצפת או מרנג ממותקת. את צינורות המאפה מגלגלים לרוב בסוכר גס או באבקת סוכר לפני האפייה, ליתר מתיקות ומרקם פריך. קרן הקצפת הובאה לאמריקה הצפונית על ידי מנונים מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא היה פופולרי גם בקרב מהגרים מאזור הדנובה (כגון השוואבים של הדנובה). ניתן להכין את ה-Schaumrollen או Schillerlocken באורך של עד חמישה סנטימטרים והם מוגשים כפינוק בחגים גדולים כמו חג המולד, כמו כן גם בחתונות ובחגיגות. באוסטריה צורכים אותם לאורך כל השנה כפינוק או חטיף אחר הצהריים, לצד כוס קפה. קינוח טורפדו (אנ') מדיה וקבצים בנושא קרן קצפת בוויקישיתוף קרן קצפת, בביצוע Cuerno de merengue murciano, סרטון באתר יוטיוב (בספרדית) תבניות קרן קצפת Good Housekeeping Institute, ed. (1966). Good Housekeeping's Cookery Book. Principal: Carol Macartney. Londres: The Hearst Corporation. p. 327. "Schillerlocken (a.k.a. Cream Horns)". Carolynn's Recipe Box. n.d. נבדק ב-13 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Duhatschek, Katharina; Duhatschek, Monica (2019). The Danube Swabian Cookbook (באנגלית) (2nd ed.). "Schaumrollen/Schillerlocken (Showm-rol-len) – Cream Rolls". Donauschwaben Villages Helping Hands: Remembering Our Danube Swabian Ancestors. 31 בדצמבר 2007. נבדק ב-13 במאי 2014. {{cite web}}: (עזרה)
Nobody Told Me

"Nobody Told Me" (בעברית: "אף אחד לא אמר לי") הוא שיר של הזמר ג'ון לנון. הבי-סייד שלו כולל את "O' Sanity" של יוקו אונו. שניהם נמצאים באלבום Milk and Honey. קליפ הפרומו לסינגל הורכב מקטעים מקליפים אחרים של לנון, כמו רוב הקליפים של לנון לאחר מותו. המילים מתייחסות לאליל הצהוב בשירו של ג'יי מילטון הייז "The Green Eye of the Yellow God". הבית הראשון של השיר אומר: "יש אליל צהוב בעל עין אחת מצפון לקטמנדו". שורה נוספת בשיר היא "יש עב"מים מעל ניו יורק ואני לא מופתע יותר מדי". בהערות לאלבומו משנת 1974, Walls and Bridges, כתב לנון: "ב-23 באוגוסט 1974 בשעה 9 ראיתי עב"מ". מיי פאנג, חברתו של ג'ון באותה תקופה, תיארה את האירוע בספרה "Loving John", כאשר שניהם ראו "עצם בצורת צלוחית מוקף באורות לבנים מהבהבים המחליקים בשמיים". השורות "אף אחד לא אמר לי שיהיו ימים כאלה / אכן ימים מוזרים / הכי מוזר, אמא" מנוגדות לפתגם הישן "אמא שלי אמרה לי שיהיו ימים כאלה" (כמו בשיר "Mama Said" של השירלים). יוקו אונו כינתה את השיר "סוג של שיר כיפי". היא אמרה ל-Uncut ב-1998: "אני חושבת שבמיוחד באותה תקופה הוא הרגיש ששוב, העולם איבד את המסלול שלו, את הכיוון שלו. אני באמת חושבת שזה קשור, לא בלבול אלא להתחיל ללמוד שהחיים תמיד יהיו תעלומה". השיר הוקלט אך לא הושלם זמן קצר לפני מותו בשנת 1980, אלא הושלם מאוחר יותר על ידי אלמנתו של לנון, יוקו אונו, בשנת 1983 ושוחרר כסינגל הראשון מתוך אלבומם של לנון ואונו Milk and Honey בשנת 1984. השיר יצא מחדש בבריטניה בשנת 1990 עם השיר "I'm Stepping Out" בבי-סייד. השיר נכתב במקור עבור רינגו סטאר כדי לכלול אותו באלבומו משנת 1981, Stop and Smell the Roses, אך עקב מותו של לנון, סטאר החליט לא להקליט אותו. קליפ פרומו לשיר "Nobody Told Me" נערך בשנת 2003 עבור ה-DVD Lennon Legend: The Very Best of John Lennon, בהשתתפות לנון ואונו בקטעי ארכיון מתחילת שנות ה-70. רוב תוכן הקליפ נערך מצילומים חדשים שהועברו וצילומים מסרטם של לנון ואונו משנת 1972, Imagine. בקליפ מופיעים גם פיל ספקטור, ג'ורג' האריסון, דיק קאבט, פרד אסטר, אנדי וורהול ומיילס דייוויס. קאש בוקס אמר כי "הכלאה מלודית בין '(Just Like) Starting Over' ל-'Instant Karma!', השיר מתחיל ב-'אחת-שתיים-שלוש-ארבע' לבבי ונפתח בשיר הלל מעורר השראה, סנטימנטלי ובלתי נשכח לעולם, למין האנושי ולתודעה של לנון עצמו". ג'ון לנון - שירה, גיטרת קצב ארל סליק, יו מקראקן - גיטרה מובילה טוני לוין - גיטרה בס ג'ורג' סמול - קלידים אנדי ניומארק - תופים ארתור ג'נקינס - כלי הקשה מידע על היצירה "Nobody Told Me" באתר מיוזיק בריינז Nobody Told Me, The Beatles Bible, ‏2010-08-23 (באנגלית בריטית) The Green Eye of the Yellow God Lennon, John; Ono, Yoko. Milk and Honey. 2001 Digitally Remastered Edition. CD booklet liner notes (song lyrics). EMI. Pang, May; Edwards, Henry (1983). Loving John. New York: Warner Books. pp. 247–248. "John Lennon & Yoko Ono - Nobody Told Me Lyrics", musiXmatch Nobody Told Me / I'm Stepping Out by John Lennon - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2024-04-07 "Reviews"
רודולף דסלר

רודולף "רודי" דסלר (26 במרץ 1898 - 27 באוקטובר 1974) היה מייסד חברת הביגוד פומה ואחיו הבוגר של אדולף "אדי" דסלר. בעקבות עליית הנאצים לשלטון הצטרפו שני האחים למפלגה. האחים דסלר היו שותפים בחברת נעליים שהקים אדולף "חברת האחים דסלר". עם זאת, לאחר שהתפתח ביניהם סכסוך בעקבות מלחמת העולם השנייה, האחים פנו לדרכים נפרדות והקימו את החברות הנפרדות שלהם ב-1948. נולד בעיר הפרנקונית הרצוגנאורך לכריסטוף, פועל במפעל נעליים ופאולין, מנהלת מכבסה. לאחר מלחמת העולם הראשונה החל רודולף לייצר סוליות לנעליים. במקביל אליו, החל אחיו הצעיר של רודולף, אדולף, לייצר נעלי ספורט במטבח של אמם של השניים ובהמשך הקים עסק בשם "מפעל הנעליים של האחים דסלר" (בגרמנית: Gebrüder Dassler Schuhfabrik), אליו הצטרף רודולף ב-1924. ספורטאים רבים נעלו את נעלי החברה במהלך אולימפיאדת אמסטרדם, דבר שפרסם את החברה. הספורטאי ג'סי אוונס נעל את נעלי החברה במהלך ריצה באולימפיאדת ברלין, אולימפיאדה שבה זכה בארבע מדליות זהב, למגינת לבו של היטלר. עם עלייתו לשלטון של אדולף היטלר בשנות ה-30, שני האחים דסלר הצטרפו למפלגה הנאצית, כאשר רודולף היה נחשב לתומך נלהב יותר בעקרונות המפלגה. במהלך מלחמת העולם השנייה נוצר קרע בין האחים: ב-1943 נכנסו אדולף ואשתו למקלט במהלך הפצצה של בעלות הברית, מקלט שאליו נכנסו, קודם לכן, רודולף ומשפחתו. אדולף אמר "הממזרים המטונפים חזרו", בהתייחסו, ככל הנראה, למטוסיהן של בעלות הברית, אלא שרודולף היה משוכנע כי אדולף מתייחס אליו ואל משפחתו. לאחר שרודולף נפל בשבי הצבא האמריקני, ונחשד כאיש אס אס, החריפה היריבות בין שני האחים, משום שרודולף סבר כי החשד בו נבע ממידע שהדליף אחיו. בתקופת שביו של רודולף, אדולף המשיך בפיתוח החברה, וקידם מכירת מגפיים לוורמאכט. בשנת 1948 הריב בין השניים הגיע לנתק מוחלט. רודולף ניתק את השותפות והקים את חברת פומה, ואדי שינה את שמה של חברת הנעליים ל-"אדידס" על שם עצמו (Adi Dassler). רודולף דסלר נפטר ב-27 באוקטובר 1974 מסרטן ריאות בגיל 76. תחת הנהלתו, פומה נשארה חברה מקומית וקטנה. רק בהנהלת בנו, ארמין דסלר (אנ'), היא הפכה לחברה המוכרת שהיא כיום . Carbone, Nick (2011-08-23). "Adidas vs. Puma – Top 10 Family Feuds – TIME". Content.time.com. נבדק ב-2014-05-28. Kirschbaum, Erik (2005-11-08). "How Adidas and Puma were born". The Journal. נבדק ב-2008-07-14. Fortune, The hatred and bitterness behind two of the world’s most popular brands, Omar Akhtar, March 22, 2013 DW, Business, FOCUS ON BUSINESS, The Town that Sibling Rivalry Built, and Divided, Kyle James, July 3, 2006 Adidas, Allan Hall, ‏Adidas and Puma bury the hatchet after 60 years of brothers' feud, The Telegraph, 21 September 2009 Tagliabue, John (1984-09-03). "ADIDAS, THE SPORT SHOE GIANT, IS ADAPTING TO NEW DEMANDS". The New York Times. נבדק ב-2014-05-26. Tagliabue, John (1981-02-15). "ADIDAS, PUMA: THE BAVARIAN SHOEMAKERS; HERZOGENAURACH, West Germany". The New York Times. נבדק ב-2014-05-26.
מוריץ היינריך רומברג

הַינְרִיךְ מוֹרִיץ רוֹמְבֶּרְג (בגרמנית: Moritz Heinrich Romberg; 11 בנובמבר 1795 – 16 ביוני 1873) היה רופא ונוירולוג יהודי גרמני שפרסם ספר לימוד קלאסי רב-כרכים בין 1840 ל-1846. נחשב לחלוץ הנוירולוגיה, הוא היה הראשון שתיאר את מבחן רומברג, סימן רפואי לפגיעה בפרופריוספציה בחולה. רומברג נולד במיינינגן, עיירה בתורינגיה בגרמניה. רומברג התמודד עם קשיים מוקדמים עם מותו של אביו, סוחר יהודי. בעקבות הטרגדיה הזו, עברה אמו עם רומברג ואחותו הצעירה לברלין. בברלין בילה רומברג את שארית חייו, ובסופו של דבר תרם תרומה משמעותית בתחום הנוירולוגיה. רומברג למד רפואה בברלין, שם קיבל את הדוקטורט שלו ב-1817 עם תזה על רככת. לאחר מכן שהה בווינה למטרות לימודים. לאחר מכן חי ועבד רומברג בברלין-מיטה במשך שנים רבות, כולל כרופא לעניים מ-1820 עד 1845. בשנת 1830 סיים את ההביליטציה שלו בפתולוגיה. הוא היה ראש הפוליקליניקה הרפואית בברלין-שאריטה ונחשב למייסד שותף של "האסכולה הנוירולוגית הגרמנית" ומייסד הנוירולוגיה הקלינית כדיסציפלינה מדעית. הוא תיאר את מה שמכונה כיום מבחן רומברג בתיאור המקורי שלו על שדפת (אנ') (מחלה הנגרמת על ידי עגבת הפוגעת בחלק האחורי של עמוד השדרה). הוא סיפר על תסמינים מוקדמים כ:”כפות הרגליים מרגישות קהות בעמידה, בהליכה או בשכיבה, ולמטופל יש תחושה כאילו היו מכוסות בפרווה; ההתנגדות של הקרקע אינה מורגשת” את מבחן רומברג הוא תיאר כ:”ההליכה מתחילה להיות לא בטוחה... הוא מניח את רגליו בכוח רב יותר... הפרט שומר את עיניו על רגליו כדי למנוע מהתנועות שלו להפוך עוד יותר לא יציבות. אם הוא הוא מצווה לעצום את עיניו כשהוא במנח זקוף, הוא מתחיל מיד להתנודד מצד לצד; חוסר הביטחון בהליכתו גם בולט יותר בחושך”. רומברג לא הבחין בכך בשיתוקים אחרים. חוסר היציבות בעיניים עצומות (אטקסיה חושית), מתייחס לאובדן תחושת המיקום ברגליים ובכפות הרגליים שבדרך כלל מפצה עליהן המטופל המשתמש בראייה כדי לספק מידע זה. אבל כשהעיניים עצומות או בחושך, אובדן תחושת המיקום גורם לחוסר יציבות ולעיתים לנפילה, כפי שתיאר רומברג. רומברג גם תיאר את תסמונת פארי-רומברג יחד עם המדען הבריטי כיילב הילייר פארי (אנ'). הוא היה אחד ממספר מספר בודד של נוירולוגים חדשניים באירופה שבתקופה 1820–1850 הכניסו לשימוש תצפית קלינית והיסק למה שהיה אז דיסציפלינה בסיסית. מיוחס לו כי היה "הנוירולוג הקליני הראשון". אחיינו של רומברג, אדוארד היינריך הנוך (אנ'), היה רופא שנודע בתיאור ארגמנת על שם שונליין-הנוך. מדיה וקבצים בנושא מוריץ היינריך רומברג בוויקישיתוף ROMBERG, MORITZ HEINRICH: in the Jewish Encyclopedia שַׁדֶּפֶת היא ההצעה של האקדמיה העברית ל-Tabes dorsalis, מכונה גם סיפיליס שלישוני Schiffter, Roland (2010-08-01). "Moritz Heinrich Romberg (1795–1873)". Journal of Neurology (באנגלית). 257 (8): 1409–1410. doi:10.1007/s00415-010-5552-1. ISSN 1432-1459.
קארל גנדרסון

קארל גנדרסון (באנגלית: Carl Gunderson;‏ 20 ביוני 1864 – 16 בפברואר 1933) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הדרומית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הדרומית ה-11 בשנים 1925–1927. לפני כן, החל מ-1921, הוא כיהן כסגן מושל המדינה ה-13. קארל גנדרסון נולד בבקתת עץ במחוז קליי שבטריטוריית דקוטה, ליד העיר ורמיליון. כבחור צעיר הוא הקים בית על חלקת קרקע שאותה הוא החזיק כל ימי חייו, ועד יומו האחרון הוא זיהה עצמו כחוואי. הוא למד באוניברסיטת דקוטה הדרומית ובאוניברסיטת קורנל, ונכנס לעסקי מסחר בוורמיליון. גנדרסון נשא לאישה את גרטרוד ברטלסון, ולשניים נולדו ארבעה ילדים. גנדרסון נבחר חמש פעמים לסנאט של דקוטה הדרומית, וכיהן בו בשנים 1893–1894, בשנים 1897–1902 ובשנים 1917–1918. במושב הסנאט של 1899 הוא שימש כנשיאו הזמני. בשנים 1921–1925 הוא כיהן כסגן מושל המדינה תחת המושל ויליאם מקמסטר. ב-1924, כאשר מקמסטר ביקש שלא להיבחר לכהונה נוספת, התמודד גנדרסון בהצלחה ונבחר כמושל דקוטה הדרומית לאחר שהביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית ויליאם בולו. עם זאת, ב-1926 הוא נוצח על ידי בולו בהפרש קטן, דומה לזה שבו הוא ניצח אותו שנתיים קודם לכן. ב-1930 הוא התמודד שוב על משרת המושל. בבחירות המקדימות של הרפובליקנים של אותה שנה אף אחד מהמועמדים לא זכה ב-35 אחוזים מהקולות, ועל פי חוקי המדינה, מועמד המפלגה היה אמור להיבחר על ידי הוועידה המדינתית של המפלגה. אף על פי שהגיע שני בבחירות המקדימות, ההצבעה לטובתו של גנדרסון בוועידה הייתה נמוכה יחסית. התמיכה בו קרסה עד מהרה, ושמו יצא מרשימת המועמדים לאחר כמה סבבי הצבעה. ב-1932 ניסה גנדרסון שוב להיבחר כמועמד המפלגה מול המושל המכהן וורן גרין, אך הובס בהפרש גדול. קארל גרדרסון נפטר בביתו שבמיטשל, דקוטה הדרומית ב-26 בפברואר 1933. הוא נטמן בבית הקברות בלאף ויו שבוורמיליון. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1453. מדיה וקבצים בנושא קארל גנדרסון בוויקישיתוף קארל גנדרסון באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) קארל גנדרסון באתר The Political Graveyard (באנגלית) קארל גנדרסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דורי טפר

דורי טפר (נולד ב-5 במרץ 1973) הוא שחקן, מדבב ועורך ישראלי. טפר בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב בשנת 1998. טפר שימש כמארח בערוץ הילדים (1998-2001), לצד ליאת אחירון, מיכל ינאי, נמרוד רשף, יעל בר זוהר ו-ארז בן הרוש. בשנת 1998 הוא שיחק בסדרה "עולמו המופלא של אוגוסטוס אגדתי" שכתבה שרון קנטור וביים נתן גור לוי. באותה שנה השתתף בסדרה המופע של גורו וגוגול. ושיחק בסדרת הטלוויזיה המצליחה טירונות, אברמל'ה מלמד, חייל ממשפחה חרדית שניתקה איתו קשר על רקע גיוסו לצבא. בשנים 1999–2000, הוא שיחק את טומי במחזמר "בילבי". ב-1999 הוא שיחקה בסרט הילדים "הכבש השישה עשר" על פי שיריו של יהונתן גפן לצד כוכבי ערוץ הילדים. באותה שנה השתתף כשחקן ומחבר מוזיקה מקורית לפסנתר בהצגה "ואז התחבקנו" שזכתה במקום הראשון בפסטיבל עכו. ב-2000 הוא שיחק כוכבי ערוץ הילדים שוב בסרט הילדים "כובע קסמים" על פי שירי משוררים קלאסיים. בשנת 2001 שיחק בסרט הילדים "ורק אני לא" המבוסס על שירי יהודה אטלס לצד כוכבי ערוץ הילדים. אותה שנה שיחק בתיאטרון חיפה בהצגה אירמה לה דוס ב-2005 הוא גם השתתף בספיישל הפרידה "לעודד באהבה" בערוץ הילדים. בנוסף לקריירת המשחק שלו, טפר דיבב בסדרות ובסרטים כמו החיים על פי דאג ו-"החיים על פי דאג - הסרט". מ-2005 שימש כעורך טלוויזיה, כאשר ערך בין היתר את זומזום,רמזור, עניין של זמן, כדברא וסקיי. ב-2020 היה מועמד לפרס אופיר לעריכה הטובה ביותר על "שאיפה לחיים" וב-2021 שימש כעורך ראשי בתוכנית הטלוויזיה שוסטר ושוסטר. דורי טפר, ברשת החברתית פייסבוק דורי טפר, סרטונים בערוץ היוטיוב דורי טפר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דורי טפר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דורי טפר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דורי טפר, באתר ספר הקולנוע הישראלי דורי טפר, בארכיון הבימה ניסן נתיב-בית הספר למשחק, ניסן נתיב - בית הספר למשחק - מחזור ל"ב 1998 - דורי טפר, באתר ניסן נתיב - בית הספר למשחק דורי טפר, באתר הבימה ואז התחבקנו, באתר פסטיבל עכו אירמה לה-דוס, תיאטרון חיפה, 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.