laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זריקת אלה

זריקת אלה הוא ענף ספורט פאראלימפי מתחום האתלטיקה שבו המטרה לזרוק כמה שיותר רחוק אלה מעץ, הענף הוא אחד מארבעת ענפי הזריקה יחד עם הענפים: זריקת דיסקוס, הדיפת כדור ברזל ויידוי פטיש. הענף הוצג לראשונה גם לגברים וגם לנשים במשחקים הפאראלימפיים שנערכו ברומא בשנת 1960. הענף הורד מהמשחקים הפאראלימפיים רק לנשים במשחקים הפאראלימפיים בברצלונה שנערכו בשנת 1992, הענף הוחזר במשחקים הפאראלימפיים בלונדון שנערכו בשנת 2012. כמו ענפי זריקה אחרים גם בענף הזה המטרה היא לזרוק כמה שיותר רחוק, אבל כשהתחרות משוחקת עם נכים בין רמות נכות שונות התוצאה מוחלפת בנקודות. האלה שוקלת לפחות 397 גרם, לרוב האלה מיוצרת מעץ על בסיס מתכת. לפני הזריקה על האתלטים להיכנס לתוך עיגול מסומן. אחוזי נכות עד 31, קבע: מוארד אידודי, תוצאה: 35.77 מטר.[דרוש מקור] אחוזי נכות עד 51, קבע: ראדים בלס, תוצאה: 26.00 מטר.[דרוש מקור] אחוזי נכות עד 31, קבעה: קיוקו סאטו, תוצאה: 21.39 מטר.[דרוש מקור] אחוזי נכות עד 51, קבעה: קתרין אוניל, תוצאה: 15.83 מטר.[דרוש מקור]
חתול נמרי שטוח-ראש

חתול נמרי שטוח-ראש (שם מדעי: Prionailurus planiceps) הוא מין של חתול מהסוג חתול נמרי החי בטבע באזור דרום-מזרח אסיה בחצי האי המלאי ובאיי סומטרה ובורנאו שבאינדונזיה, והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה. החתול קטן מאוד, אורכו 41–50 סנטימטרים ומשקלו 2.5-1.5 קילוגרם. הוא בעל פרווה זהובה והראש השטוח, שנתן לו את שמו, כתום עוד יותר משאר הגוף ובעל 2 פסים בהירים לאורך הראש. עיניו הירוקות בוהקות והאוזניים משוטחות מעט. זנבו הארוך כהה מעט משאר הגוף, ואורכו 13–15 סנטימטרים. תפוצה: הוא חי בטבע רק בקצה של דרום-מזרח אסיה בתאילנד, במלזיה במדינות: סבה, סראוואק וברוניי, בסומטרה ובבורנאו שבאינדונזיה, ביערות גשם ואזורי ביצות שונים. הוא טוב בשחייה ויודע לטפס טוב על העצים. מזון: החתול הוא טורף הצד ממארב, וניזון כמעט לגמרי מדגים קטנים בביצות ובאגמים. באזורים יבשים הוא ניזון גם מיונקים קטנים, עופות, דו-חיים וזוחלים קטנים. איומים: החתול מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד, פגיעה באזור חיותו ואוכלוסיות מקוטעות, ובטבע נותרו לא יותר מ-2,500 פרטים. הוא מוכר כחיה מוגנת במדינות בהם הוא חי. המין קשה לגידול בתנאי שבי, מה שמוסיף על מצבו הקשה. מדיה וקבצים בנושא חתול נמרי שטוח-ראש בוויקישיתוף חתול נמרי שטוח-ראש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חתול נמרי שטוח-ראש, באתר ITIS (באנגלית) חתול נמרי שטוח-ראש, באתר NCBI (באנגלית) חתול נמרי שטוח-ראש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חתול נמרי שטוח-ראש, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חתול נמרי שטוח-ראש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חתול נמרי שטוח-ראש, באתר GBIF (באנגלית) חתול נמרי שטוח-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
חתול נמרי

חתול נמרי (שם מדעי: Prionailurus) הוא סוג ממשפחת החתוליים של טורפים קטנים החיים בדרום-מזרח אסיה. אלו חתולים קטנים ביותר ומנומרים החיים בעיקר ביערות טרופיים ומוסווים בהם והם יודעים לטפס על העצים ולצוד חיות קטנות, בעיקר עופות ויונקים קטנים עליהם וכן לצוד יצורי מים כמו דגים וגם לשחות. חתול נמרי כהה (Prionailurus rubiginosus) - מצוי בדרומה של הודו ובסרי לנקה חתול נמרי בנגלי (Prionailurus bengalensis) - מצוי בטבע ברחבי רוב אזור מזרח אסיה מרוסיה וסין בצפון עד לאינדונזיה ולפיליפינים בדרום חתול דגים נמרי (Prionailurus viverrinus) - מצוי בטבע מהודו ועד מלזיה ובאי ג'אווה חתול נמרי שטוח-ראש (Prionailurus planiceps) - מצוי בטבע במלזיה וכן באיים סומטרה ובורנאו שבאינדונזיה חתול נמרי סונדי (Prionailurus javanensis) - הופרד לאחרונה מהמין חתול נמרי בנגלי המינים חתול דגים נמרי, חתול נמרי כהה וחתול נמרי שטוח-ראש, נמצאים בסכנת הכחדה עקב פגיעה ביערות בהם הם חיים ועקב ציד. מדיה וקבצים בנושא חתול נמרי בוויקישיתוף חתול נמרי, באתר ITIS (באנגלית) חתול נמרי, באתר NCBI (באנגלית) חתול נמרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חתול נמרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חתול נמרי, באתר GBIF (באנגלית)
ביטוח ישיר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ביטוח ישיר – שיטה לתפעול חברת ביטוח, שבה מתקיים קשר ישיר (ולא באמצעות סוכן ביטוח) בין חברת הביטוח ובין הלקוח איי.די.איי. חברה לביטוח – חברת ביטוח ישראלית, המוכרת במותג "ביטוח ישיר" ביטוח ישיר - השקעות פיננסיות – חברת האם של איי.די.איי. חברה לביטוח ביטוח ישיר (מותג) – המותג "ביטוח ישיר" השייך לחברת איי.די.איי
רוגר 10/22

רוגר 10/22 (באנגלית: Ruger 10/22) הוא רובה חצי-אוטומטי קל בקליבר 0.22LR (קוטר 5.56 מ"מ), שנועד בעיקר לשימוש אזרחי. על פי רוב, משמש הנשק לקליעה, ירי ספורטיבי וציד של חיות קטנות. מכיוון שמדובר ברובה קל, קומפקטי, מדויק ובעל רתע נמוך, הוא מתאים במיוחד ליורים מתחילים. את הרובה מייצרת חברת סטורם רוגר האמריקאית. ייצורו נמשך ברציפות מ-1964 ועד היום, כשלמעלה מחמישה מיליון רובים יוצרו. הרובה ידוע בישראל בעיקר בשל שימושו בידי כוחות הביטחון כאמצעי לפיזור הפגנות. באמצעותו יורים כדורי 0.22 אינץ'. כדורים אלה הם בקוטר דומה לתחמושת חיה אך בעלי כמות פחותה של אבק שרפה ולכן עוצמתם נמוכה משמעותית. את הירי מבצעים קלעים, בדרך כלל לטווחים של כ-100 מטר. הירי ברוב המקרים גורם לפציעת המטרה ולעיתים להריגתה. הוא סווג על ידי מדור קליעה וצליפה בצה"ל כ"נשק פחות מקטלני", אף על פי שלפחות 14 פלסטינים נהרגו מירי רוגר משנת 2015 עד 2021. הרוגר נכנס לשימוש כוחות הביטחון של ישראל ב-1976 והופעל בעיקר באינתיפאדה הראשונה ובתחילת האינתיפאדה השנייה. בעקבות מספר מקרים של פורעים ומפגינים אלימים שנהרגו מירי רוגר בשנת 2000, הוא סווג מחדש ב-2001 כנשק קטלני, והוראות הפתיחה באש בו הוחמרו וכתוצאה מכך השימוש בו הוגבל באופן ניכר. ב-2010 נודע כי למרות זאת, נעשה בו שימוש נרחב. בעקבות גל הטרור הפלסטיני בירושלים ויהודה ושומרון ב-2015 שהתבטא באלפי פיגועי טרור פלסטיני שכללו יידוי אבנים ובקבוקי תבערה הוחלט להחזיר את השימוש ברוגר כנגד פורעים אלימים (כגון מיידי אבנים ובקבוקי תבערה) המהווים סכנת חיים. בעשור השני של המאה ה-21 רכשו צה"ל ומשטרת ישראל ערכת הסבה הכוללת מעצה, מתפסים וקת מודרניים דמויי M4 קרבין לרוגר 10/22. ב-2015 החלו בצה"ל להצטייד ברובי רוגר SR-22, גרסה צבאית תקנית לרוגר 10/22 עם מעצה מודרני. בפברואר 2021 נהרג חייל צה"ל יונתן גרנות מירי רוגר עקב משחק בנשק של חברו ליחידה. במאי 2021 השתמשו כוחות משמר הגבול בנשק זה כנגד משליכי בקבוקי תבערה במהומות בלוד. בעקבות אירועי המהומות בישראל החליט מפכ"ל המשטרה קובי שבתאי על שינויים בשימוש בכלים לפיזור הפגנות, ובין השאר התיר שימוש ברובי רוגר לשימוש בכל מקום במדינת ישראל. מדיה וקבצים בנושא רוגר 10/22 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוגר 10/22 אתר המוקדש לרוגר 10/22 הרוגר 10/22 בשימוש ישראל באתר Ruger1022 אלכסנדרה לוקש, "הרוגר הורג": מומחה מזהיר מהנשק החדש-ישן לפיזור הפגנות, באתר ynet, 21 בספטמבר 2015 בישראל הגר שיזף, צה"ל הגביר את השימוש בירי חי שהוגדר "אל-הרג", לפחות 4 פלסטינים נהרגו ממאי, באתר הארץ, 30 ביוני 2021. חיים לוינסון, צה"ל מפזר הפגנות בקליע שנאסר לשימוש על ידי הפרקליט הצבאי, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2010 איתי בלומנטל איתי בלומנטל, היורה בסמ"ר יונתן גרנות הורשע בהמתה בקלות דעת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 באפריל 2022 הרוג מפגיעה ברמת גן, נפילות ליד נתב"ג, בגבעת שמואל ובשומרון, באתר ynet, 15 במאי 2021. משה שטיינמץ, הרפורמה של המפכ"ל: שימוש באלה – על דעת השוטר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 ביוני 2021.
סמל הולנד

סמל הולנד מבוסס על סמלהּ של הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, שאומץ עם הקמתה ב-1815. בסמל מופיע אריה מוזהב שטפריו ולשונו אדומים ובידו חרב, על גבי מגן כחול עם משבצות מוזהבות. במגן תומכים שני אריות זקופים, ומעליו מופיע כתר הולנד. מתחת למגן מופיע המוטו ההולנדי, בצרפתית: "Je maintiendrai" (אני אתגבר). ברקע הסמל - גלימה מלכותית שצדה החיצוני ארגמן, צדה הפנימי פרוות סמור, וכתר נוסף בראשה. דגל הולנד המנון הולנד מדיה וקבצים בנושא סמל הולנד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגוסטין מגאלדי

אגוסטין מגאלדי קוביאלו (בספרדית: Agustín Magaldi Coviello; ‏1 בדצמבר 1898 – 8 בספטמבר 1938) היה זמר טנגו ומילונגה ארגנטינאי. הוא זכה לכינוי "הקול הסנטימנטלי של בואנוס איירס" ("La voz sentimental de Buenos Aires"). הוא השתתף בשידורי הפתיחה של תחנת הרדיו LOY Radio Nacional ביולי 1924.‏ הוא נקבר בבית הקברות לה צ'קריטה שבצפון-מרכז בואנוס איירס. דמותו של אגוסטין מגאלדי מופיעה במחזמר "אוויטה" מאת אנדרו לויד ובר וטים רייס, שהוצג בווסט אנד ובברודוויי. במחזמר מוצג מגאלדי כמי שהביא את אוויטה לבואנוס איירס, ולפיכך "הגבר הראשון שנוצל בידי אווה דוארטה". עם זאת, קיימים חילוקי דעות בנוגע לתפקיד שמגאלדי מילא בחייה של אווה. לדוגמה, בביוגרפיה "Evita: The Real Life of Eva Perón" מאת ניקולס פרייזר ומריסה נבארו נכתב שאין כל תיעוד כי מגאלדי הופיע בחונין, עיר מגוריה של אווה, במהלך השנה שבה השניים, לכאורה, נפגשו לראשונה. "על פי רוב העדויות אודות חיי היומיום של אוויטה, היא התאהבה באבק הכוכבים שדבק בדמותו של מגאלדי, או שהיא החליטה לפתות אותו על מנת לנצל אותו; בכל מקרה, היא הוצגה בפניו, ביקשה ממנו לקחת אותה איתו לבואנוס איירס, וכשהוא התלבט, היא נכנסה בכוח אל תוך תאו שבקרון הרכבת, ונסעה איתו אל העיר, כשהיא משאירה מאחור את משפחתה ובכך גם הופכת להיות פילגשו של גבר נשוי. עם זאת, אין כל תיעוד לכך שזמר הטנגו אכן שהה בחונין באותה השנה. מגאלדי נהג לקחת איתו את אשתו לסיבובי ההופעות שלו, וקשה להבין מה מצא באווה-מריה הצעירה והרזה. אם אכן עזר לה לעזוב את חונין, סביר להניח כי עזרתו הייתה תמימה לחלוטין. אחותה של אוויטה טוענת שדונה-חואנה, לאחר שכנועיו של דון פפה, ליוותה את אוויטה לעיר. על פי עדות זו, האם והבת ביקרו יחדיו בתחנות רדיו רבות ושונות, עד אשר מצאו תוכנית, שהיה בה צורך בנערה צעירה". הנקודה העיקרית הפוגעת באמינותה של הגרסה של הסיפור, כפי שהוצג במחזמר "אוויטה" (ובסרט הקולנוע המבוסס עליו), היא שבהמשך העלילה מוצג מגאלדי כמי שהופיע בקונצרט צדקה שנועד לסייע לנפגעי רעידת אדמה שהתרחשה ב-15 בינואר 1944 בסן חואן, ארגנטינה; במהלך הקונצרט, שהתקיים ב-22 בינואר 1944, אווה דוארטה פוגשת, כמעט בוודאות, בחואן פרון. עם זאת, לא ייתכן כי מגאלדי הופיע בקונצרט זה, שכן הוא נפטר מפריטוניטיס בבואנוס איירס, למעלה מחמש שנים קודם לכן. מדיה וקבצים בנושא אגוסטין מגאלדי בוויקישיתוף אגוסטין מגאלדי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אגוסטין מגאלדי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אגוסטין מגאלדי, באתר Discogs (באנגלית) אגוסטין מגאלדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The film industry in Argentina: an illustrated cultural history Jorge Finkielman p. 112, McFarland & Company Frommer's Buenos Aires Michael Luongo p. 152 John Wiley & Sons Navarro, Marysa. Fraser, Nicholas. Evita: The Real Life of Eva Perón. Page 11. "Agustín Magaldi". Myetymology.com. נבדק ב-2014-08-08. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוטוזו יאמאדה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא יאמאדה. אוטוזו יאמאדה (ביפנית: 山田乙三;‏ 6 בנובמבר 1881 - 18 ביולי 1965) היה גנרל יפני, שפיקד על הדיוויזיה ה-12 של צבא יפן, וכן על צבא קוואנטונג, בתקופת מלחמת העולם השנייה. יאמאדה נולד במחוז נאגנו שבאימפריה היפנית. הוא הצטרף לצבא הקיסרי בשנת 1903, ושנתיים לאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט. הוא שימש כמדריך באקדמיה הצבאית הקיסרית, ובשנת 1912 הועלה לדרגת קפטן. עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה בשנת 1937, מונה כמפקד הדיוויזיה ה-12 במנצ'וריה. באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל והוחזר ליפן. ביולי 1944 מונה כמפקד צבא קוואנטונג (関東軍), קבוצת ארמיות יוקרתית של הצבא היפני. ב-8 באוגוסט 1945 הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן, ופתחה במבצע סערת אוגוסט, במהלכו פלש הצבא האדום למנצ'וריה, מונגוליה, סחלין, איי קוריל וקוריאה. הארמיות של יאמאדה היו הכוח היחיד באזור זה. יאמאדה טען לפני כן בפני המטה הקיסרי שהוא אינו יכול לשמור על הגבול הרוסי עם הכוח שהוקצה לו, ולכן גייס בחופזה אלפי מנצ'ורים ומונגולים. צבאו כלל סך הכל 1,217,000 חיילים, מתוכם 993,000 יפנים. אך מרבית החיילים היו מגויסים חדשים, שחסרו ניסיון וציוד, והיו מאומנים בעיקר בלחימת אנטי-גרילה והגנה על הגבול, ולא עמדו בפני הפלישה המסיבית של כוחות השריון וחיל רגלים ממוכן של הסובייטים, שריכזו 1,577,225 לוחמים. הצבא המאולתר של יאמאדה התפרק תוך 3 שבועות מול הכוח הרוסי העדיף, ב-16 באוגוסט 1945, יום לאחר הודעתו של הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן, הורה אוטוזה לחייליו להיכנע. יאמאדה נכנע בפני הרוסים, ונלקח בשבי לחברובסק. הוא הואשם בפשעי המלחמה שביצעו אנשי יחידה 731, ונגזרו עליו 25 שנות עבודת פרך במחנה מעצר רוסי. בשנת 1956 הוא שוחרר וחזר ליפן. הוא חי בטוקיו עד מותו בשנת 1965. (Frank, Richard B. (2001). Downfall: The End of the Imperial Japanese Empire. Penguin (Non-Classics. Fuller, Richard (1992). Shokan: Hirohito's Samurai. London: Arms and Armor. Hayashi, Saburo; Cox, Alvin D (1959). Kogun: The Japanese Army in the Pacific War. Quantico, VA: The Marine Corps Association. מדיה וקבצים בנושא אוטוזו יאמאדה בוויקישיתוף אוטוזה יאמאדה באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה מפקדי צבא קוואנטונג
Forever, Michael

Forever, Michael הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר מייקל ג'קסון שיצא בשנת 1975. האלבום יצא בסמוך לסיום החוזה של ג'קסון בחברת מוטאון ולכן החברה לא השקיעה כלל בקידום האלבום. הדבר בא לידי ביטוי במכירות הנמוכות של האלבום, ביחס לאלבומים הקודמים. האלבום לא הופיע במצעדי המכירות, למעט שבוע אחד בו הגיע למקום ה-101 במצעד ה-בילבורד200. האלבום היה מוכן כבר בתחילת שנת 1974, אך בשל ההצלחה הגדולה של האלבום "Dancing Machine" של "חמישיית ג'קסון" שיצא באותה השנה הוחלט לדחות את הוצאת האלבום לינואר 1975. שירי האלבום הופקו על ידי 5 מפיקים: האחים אדוארד ובראין הולנד, האל דייוויס, פרדי פרן וסאם בראון. הסגנון המוזיקלי של האלבום היה שונה מאוד מסגנון הדיסקו שאפיין את האלבום שהוציאה "חמישיית ג'קסון" ונטה יותר לבלדות רכות ולסגנון R&B. 3 משירי האלבום יצאו כסינגלים: "We're Almost There" שיצא בפברואר 1975, "Just A Little Bit Of You" שיצא באפריל אותה שנה ו-"One Day In Your Life". האחרון יצא שוב כסינגל באפריל 1981, כחלק מאלבום אוסף שיצא על ידי חברת "מוטאון". בשנת 1994 יצא האלבום במהדורה מחודשת על גבי תקליטור. מידע על האלבום Forever, Michael באתר MusicBrainz מידע על האלבום Forever, Michael באתר AllMusic האלבום Forever, Michael באתר Discogs האלבום Forever, Michael באתר ספוטיפיי האלבום Forever, Michael באתר יוטיוב Graham Betts, Motown Encyclopedia, AC Publishing, 2014 Forever Michael באתר Allmusic.com
אלפרד מאייר-ולדק

אלפרד וילהלם מוריץ מאייר (בגרמנית: Alfred Wilhelm Moritz Meyer; נולד ב-27 בנובמבר 1864 בסנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית (כיום רוסיה) – מת ב-25 באוגוסט 1928 בבאד קיסינגן, רפובליקת וויימאר) היה אדמירל בצי הקיסרי הגרמני שפיקד על הכוחות הגרמנים במהלך המצור על צ'ינגדאו. נולד בשם אלפרד מאייר, בסנט פטרסבורג שבאימפריה הרוסית, שם שימש אביו כשגריר. ב-21 באפריל 1884 הצטרף לצי הקיסרי הגרמני, ואת הכשרתו הבסיסית רכש בפריגטה "SMS Niobe". הוא טיפס במהירות בסולם הדרגות ובשנת 1890 כבר החזיק בדרגת לוטננט. בשנת 1903 הוסיף את השם "ולדק" לשם משפחתו. בשנת 1911 הועלה לדרגת קפטן. באותה שנה החליף את אוסקר פון טרופל (Oskar von Truppel), בתפקיד המושל של שאדונג (כיום צ'ינגדאו) שבסין, שהייתה אז קולוניה גרמנית. ב-23 באוגוסט 1914, במסגרת מלחמת העולם הראשונה, חברה האימפריה היפנית לבריטניה והכריזה מלחמה על גרמניה. ולדק ידע שלא יוכל לעמוד באיום היפני-בריטי המשותף, וביקש תגבורת מהקייזר. משזו לא ניתנה, הורה לכנס בשאדונג את כל כוחות הצבא הגרמניים שבסין. מדינות ההסכמה, פעלו, כמובן, כדי למנוע זאת. בהתאם להוראתו של ולדק, עשו דרכן לנמל כל ספינות המלחמה שהצליחו להתחמק מן הכתר של מדינות ההסכמה: שתי ספינות תותחים ומשחתת, וכן צוותים של ספינות שנעצרו בדרכן. אזרחים גרמנים עשו דרכם אף הם לשאדונג, ומלאו תפקידים שונים כאנשי מילואים במערך הגנתה. לאלה נוספה ספינת המלחמה האוסטרו - הונגרית "קייזרין אליזבת" (Kaiserin Elisabeth), שחלק מצוותה ומחימושה צורף למגינים. לאחר כמה שבועות של מלחמה, כשהגיע למסקנה שלא יתוגבר יותר עקב ההסגר שהוטל על שאדונג על ידי מדינות ההסכמה, החל ולדק להכין את שאדונג למצור. ההכנות כללו הנחת מוקשים ימיים ויבשתיים, אימון הכוחות, שמנו 3,625 חיילים, חיזוק הביצורים וכיוצא בזה. ב-31 באוקטובר פתחו הבריטים והיפנים בהתקפה (המצור על צ'ינגדאו), המצור נמשך עד ה-7 בנובמבר אז הוכרעו הגרמנים בידי העליונות המספרית הבולטת של אויביהם. ולדק עצמו נכנע ליפנים, ונכלא במחנה בעיר פוקואוקה. בסוף דצמבר 1919 שוחרר מהשבי, אולם עזב את יפן רק ב-25 במרץ 1920. הוא פרש משירות צבאי באותה שנה, וחי בעיר באד קיסינגן שברפובליקת ויימאר עד מותו בשנת 1928. (Charles B. Burdick: The Japanese Siege of Tsingtao (1976 Cyril Fallsm: The Great War, (1960). S. 98-99 (Edwin P. Hoyt: The Fall of Tsingtao (1975 Marinekabinett (Hrsg.): Rangliste der Kaiserlich Deutschen Marine. E.S. Mittler & Sohn, Berlin 1914, S. 110. מדיה וקבצים בנושא אלפרד מאייר-ולדק בוויקישיתוף Tsingtao Campaign - מאמר העוסק בקרב בצ'ינגדאו The siege of Tsingtao - אתר העוסק בקרב בצ'ינגדאו מ-1903 נקרא מאייר-ולדק.
מרכז מנורה

מרכז מנורה הוא המרכז הקהילתי היהודי ובית חב"ד הגדול בעולם. המרכז שוכן ברחוב שלום עליכם בעיר דניפרו שבאוקראינה. זהו קומפלקס מבנים, בעל צורה של שבעה קנים מחוברים, מזכיר את המנורה אשר הייתה בבית המקדש ונושא את השם 'בניין מנורה'. הוא הוקם על ידי הרב הראשי לדניפרו שבאוקראינה הרב שמואל קמינצקי, המכהן גם כשליח חב"ד ראשי בעיר. הקומפלקס משתרע על פני 54 אלף מטר רבוע. הוא כולל בתוכו בית כנסת גדול, בית חב"ד, בית ספר וגני ילדים, בית אבות, בית רפואה, אולם שמחות לאלפיים משתתפים, מלון עם 101 סוויטות, ספריה, מסעדות כשרות, מקוואות ומוזיאון לזכר השואה. רוב המימון של בניית המבנה נתרם על ידי גנאדי בוגולובוב ואיגור קולומויסקי. מדיה וקבצים בנושא מרכז מנורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז מנורה "The Menorah Center: Largest Jewish complex in world" באתר ג'רוזלם פוסט "מנורה" מרכז חב"ד הגדול בעולם נחנך בטקס מרשים באתר col תשע"ג אנשיל פפר, ימים של חג ליהודי אוקראינה, באתר הארץ, 4 ביוני 2014 לקריאה המאמר המלא ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות ובנושא אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Reverence

Reverence (בעברית: יראת כבוד) הוא אלבום הבכורה של להקת Faithless הבריטית. "Salva Mea" ו-Insomnia" היו 2 סינגלים מתוך האלבום שזכו להצלחה רבה במצעדים וברחבות המועדונים. האלבום יצא לראשונה באפריל 1996 ויצא שוב באוקטובר באותה שנה בגרסה שכללה את "Irreverence" - דיסק נוסף ובו רמיקסים לשירי האלבום. האלבום זכה להכרה בעיקר בשל 2 הסינגלים "Salva Mea" ו-Insomnia" שהפכו ללהיטים במצעדי המוזיקה האלקטרונית ורחבות המועדונים, אך באלבום עצמו ניתן למצוא מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים. השיר "Don't Leave" שיצא כסינגל הוא בלדת טריפ הופ שבה מתארחת הזמרת פאולין טיילור. "Angeline" היא בלדת רוק נוספת, המושרת על ידי חבר הלהקה, ג'ימי קאטו. בשיר "Flowerstand Man" מתארחת הזמרת דיידו ארמסטרונג, אחותו של רולו, הדמות המרכזית בלהקה. למעשה, זהו השיר הראשון שהקליטה הזמרת, בטרם פרצה בקריירת סולו. האלבום מסתיים בשיר "Drifting Away" - המשלב בין שירת אופרה ומוזיקת אמביינט. מידע על האלבום Reverence באתר MusicBrainz מידע על האלבום Reverence באתר AllMusic האלבום Reverence באתר Discogs האלבום Reverence באתר ספוטיפיי
סלנויה

סלנויה (שם מדעי: Salanoia) הוא סוג של טורפים ממשפחת טורפי מדגסקר החיים במזרחו של האי מדגסקר. מינים אלה הם בעלי פרווה חומה וזנב ארוך, שיניים חדות והם חיים על הקרקע ביערות או בביצות שונים שם הם מחפשים יצורים קטנים לאכול. לא ידוע הרבה אודותיהם. בעבר היה רק מין אחד בסוג, אך ב-2010 התגלה המין סלנוית דורל למדע, באזור אגם אלאוטרה שבמרכז מדגסקר והוא שויך לסוג זה. ישנם 2 מינים בסוג: סלנויה חומת-זנב (Salanoia concolor) - מצויה בסכנה בטבע סלנוית דורל (Salanoia durrelli) מדיה וקבצים בנושא סלנויה בוויקישיתוף סלנויה, באתר ITIS (באנגלית) סלנויה, באתר NCBI (באנגלית) סלנויה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סלנויה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סלנויה, באתר GBIF (באנגלית)
נמייה מלגשית

נמייה מלגשית (שם מדעי: Galidictis) היא בעל חיים דמוי נמייה שחי באי מדגסקר ושייך למשפחה עצמאית - טורפי מדגסקר. נמיות אלה מפוספסות עם גוף לבן בעל פסים שחורים לאורכם עד לזנב עבה בקצה. הן חיות ביערות של מדגסקר וצדות חרקים ויצורים קטנים אחרים. בסוג שני מינים: נמייה מלגשית רחבת-פסים (Galidictis fasciata) Galidictis fasciata fasciata Galidictis fasciata striata נמייה מפוספסת ענקית (Galidictis grandidieri) נמיות אלו עלולות להימצא בסכנת הכחדה עקב פגיעה באזור המחיה ועקב תחרות עם מינים שהובאו על ידי האדם כמו חתולים וכלבים. מדיה וקבצים בנושא נמייה מלגשית בוויקישיתוף נמייה מלגשית, באתר ITIS (באנגלית) נמייה מלגשית, באתר NCBI (באנגלית) נמייה מלגשית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נמייה מלגשית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמייה מלגשית, באתר GBIF (באנגלית)
דובצ'יצה

דובצ'יצה (בפולנית: Dobczyce; ביידיש: דאבזשיץ) היא עיירה במחוז מישלניצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. דובצ'יצה, השוכנת על גדת נהר ראבה (Raba), נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובמחצית הראשונה של המאה ה-14 קיבלה זכויות עיר. בתקופה זו הוקפה העיירה בחומות, ונבנתה בסמוך אליה טירה מלכותית, העומדת על תלה עד היום. במאה ה-15 התגורר בטירה זו ההיסטוריון והמחנך הפולני יאן דלוגוש. בין מלחמות העולם הייתה העיירה למקום קיט מועדף על תושבי קרקוב הסמוכה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-16. במחצית השנייה של המאה ה-18 גדל היישוב היהודי בעיירה, ולקראת סוף המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה עצמאית. בנובמבר 1918 נערכו ביהודי העיירה פרעות מצד פולנים מקומיים. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות שונות, וכן קיבוץ הכשרה של תנועת עקיבא. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, והם נלקחו לעבודות כפייה. באוגוסט 1942 גורשו יהודי העיירה לגטו וייליצ'קה, ממנו שולחו להשמדה עוד באותו החודש. מדיה וקבצים בנושא דובצ'יצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דובצ'יצה דובצ'יצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "דובצ'יצה", באתר השטעטל הווירטואלי "דובצ'יצה", באתר JewishGen (באנגלית)
בלנקו

בלנקו (Blanco) הוא שם משפחה ספרדי שמשמעותו לבן. האם התכוונתם ל... איגנסיו מטה בלנקו – פסיכואנליטיקאי צ'יליאני אלברטו בלאנקו – כדורגלן פנמי גריסלדה בלנקו – ברונית סמים קולומביאנית ויקטור בלנקו – טייס סובייטי שערק למערב לואיס קאררו בלאנקו – מראשי ממשלת ספרד ריצ'רד בלנקו – משורר אמריקאי היספני קוואוטמוק בלנקו – כדורגלן מקסיקני בלנק
דוברה (פולין גדול)

דוברה (בפולנית: Dobra) היא עיירה במחוז טורק שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. התיעוד הראשון לדוברה הוא מהמאה ה-14, ובתקופה זו הוענקו לה זכויות עיר. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מראשית המאה ה-17, וקהילת המקום הייתה פעילה בוועד ארבע הארצות. מראשית המאה ה-20 פעל בעיירה תלמוד תורה. בין מלחמות העולם הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה, ורבים מהם עזבו אותה. בעוד שבמפקד 1926 נמנו בעיירה 1,589 יהודים, קרוב למחצית אוכלוסייתה, טרם מלחמת העולם השנייה התגוררו בה כ-1,000 יהודים. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. ביוני 1937 נערכו בסוחרים יהודים בעיירה פרעות מצד פולנים מקומיים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, והם נלקחו לעבודות כפייה, במהלכן הוכו. בדצמבר 1939 מונה בעיירה יודנרט, בראשות מרדכי פרנצוז, ובשנת 1940 רוכזו יהודי המקום בגטו. באוקטובר 1941 הועברו יהודי העיירה לגטו באזור קובלה פנסקיה, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. מדיה וקבצים בנושא דוברה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוברה דוברה באתר מרכז מורשת יהדות פולין דוברה (Dobra), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "דוברה", באתר השטעטל הווירטואלי יולנטה קריימר, דוברה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 51–52), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
סמל איסלנד

סמל איסלנד (Skjaldamerkið, באיסלנדית) מתאר את ארבעת השומרים של איסלנד על פי מחזור העולם, עומדים על לוח בזלת עם דגל איסלנד במאונך, בחזית. השור הוא השומר של דרום מערב איסלנד, העיט הוא השומר של צפון מערב איסלנד, הדרקון הוא שומר צפון מזרח איסלנד וענק הסלעים שומר על דרום מזרח איסלנד. הם מתוארים בסמל לפי הסדר הזה. הממשלה האיסלנדית היא היחידה שרשאית להשתמש בסמל הזה על גבי הדגל. הסמל מופיע על גבי המטבעות באיסלנד ועל המסמכים הרשמיים של המדינה. דגל איסלנד המנון איסלנד מדיה וקבצים בנושא סמל איסלנד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא איסלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Fate of Norns

Fate of Norns (מאנגלית: גורלם של הנורדים) הוא האלבום החמישי של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'. האלבום יצא לאור בספטמבר 2004. אמון אמארת' יוהאן הג - שירה אולאבי מיקונן - גיטרה יוהאן סדרברג - גיטרה טד לונדסטרם - גיטרה בס פרדריק אנדרסון - תופים מידע על האלבום Fate of Norns באתר MusicBrainz האלבום Fate of Norns באתר Discogs ביקורת על האלבום באתר Allmusic ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דונגפנג 21

דונגפנג 21 או DF-21 (במנדרינית: 东风; פירוש "רוח מזרחית", באנגלית: Dong-Feng 21) הוא טיל בליסטי סיני דו-שלבי עם מנוע רקטי בעל הודף מוצק וראש קרב יחיד. הוא פותח על ידי "Changfeng Mechanics and Electronics Technology Academ". טיל זה מבוסס על הטיל הבליסטי JL-1 שיועד לשיגור מצוללת. ב-2008 העריכה ארצות הברית כי לסין מעל 60 משגרים. הטיל מיועד לנשק קונבנציונלי כמו גם לגרעיני. לטיל גרסה חדשה, "DF-21D" אשר מיועדת לתקיפת ספינות (ASBM) וישנן הערכות כי לטיל החדש יכולות תקיפת לוויינים. בשנת 2014 טילים מסוג זה נמכרו לערב הסעודית והוצבו בבסיס הטילים אל-ואטח. על בסיס טילים אלו פותח משגר "קואיג'ואו". מדיה וקבצים בנושא דונגפנג 21 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.