laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היכל המשפט תל אביב

היכל המשפט בתל אביב, השוכן ברחוב ויצמן 1, הוא המבנה המשמש את בית המשפט המחוזי בתל אביב ואת בית משפט השלום הגדול והחשוב במחוז תל אביב. המבנה שוכן בין רחוב ויצמן ממזרח לכיכר מוזיאון תל אביב ממערב; ובין שדרות שאול המלך מדרום לרחוב ברקוביץ' מצפון. מעבר לרחוב ברקוביץ' ניצב מגדל המוזיאון והיכל המשפט מחובר אליו באמצעות גשר להולכי רגל. הבניין תוכנן על ידי האדריכלים זאב רכטר, משה זרחי ויעקב רכטר בשנים 1959–1960. בנייתו הסתיימה בשנת 1966. עד לאותו מועד שכן בית משפט השלום בתל אביב ברחוב יהודה הלוי 14. סגנונו של היכל המשפט ברוטליסטי והוא משלב משטחי בטון חשופים, גם במעטפת החיצונית וגם בחללו הפנימי של הבניין. בקירות הבטון החשופים בתוך הבניין משולבים תבליטים של דוגמאות גאומטריות ושל פסוקים הקשורים בדין ובמשפט. היכל המשפט בנוי משני מבנים נפרדים הניצבים על קומת מסד משותפת שלה שני שערים הניצבים זה מול זה. שער שלישי נמצא בקומת המרתף ופונה אל צדו הצפוני של הבניין. מרכזה של קומת המסד נמצא בין שני המבנים הנפרדים ומשתרעת בו מבואה גבוהה ורחבת ידיים. במבנה הצפוני שניצב על קומת המסד שש קומות והוא משמש את בית המשפט המחוזי. עד שנת 2008 לא פעל במחוז מרכז בית משפט מחוזי, ובית המשפט המחוזי בתל אביב שירת את שני המחוזות. בשנת 2008 הוקם בית המשפט המחוזי מרכז בפתח תקווה, שעבר לימים ללוד. המבנה הדרומי רבוע ובו ארבע קומות. מבנה זה משמש את בית משפט השלום ובמרכזו חצר פנימית גדולה. בית משפט השלום לנוער ובית משפט השלום לתעבורה שכנו ברחוב שוקן בדרום העיר והועברו לבת ים, בית המשפט לענייני משפחה נמצא ברמת גן ובשנים האחרונות הועבר חלק מהאגף האזרחי של בית המשפט לבית אסיה הסמוך. בשל מצוקת המקום בהיכל המשפט והפיכתו של הבניין המיושן במידה רבה לבלתי מתאים לייעודו החלה המדינה בשנת 2011 בבנייתו של מבנה חדש שממנו יפעלו בתי המשפט המחוזי והשלום בתל אביב ברחוב ברקוביץ'. היכל המשפט החדש נחנך בסוף 2014. יש בו 22 קומות מעל הקרקע ושש קומות תת-קרקעיות. בבניין יש 52 אולמות דיונים ו–78 לשכות שופטים. בקומות התחתונות פועל בית משפט השלום. ההוצאה לפועל, שבעבר פעלה גם היא בהיכל המשפט בתל אביב ברחוב ויצמן עברה בשנת 2017 לרחוב המסגר בתל אביב. היכל המשפט הקודם עובר שיפוץ מקיף וישמש את הנהלת בתי המשפט. ההשקעה במבנה בית המשפט מסתכמת ב-575 מיליון ש"ח, שכוללים את עלות הבנייה והתחזוקה של הבניין לתקופה של 20 שנה. שיטת המימון של ההקמה היא PFI - פרויקט זכייני שבו המדינה היא שנושאת בהחזר ההשקעה - את המגדל בנתה חברת סולל בונה והמדינה תשכור אותו ל-20 שנה. בתום התקופה הנכס יועבר לידי המדינה. המדינה נתנה לחברה מענק הקמה 175 מיליון ש"ח, ובמשך 20 שנה תעביר לחברה תשלומים שנתיים של 20 מיליון ש"ח הכוללים את השלמת עלות הבנייה ותחזוקה שוטפת. מדיה וקבצים בנושא היכל המשפט בוויקישיתוף אתר בית המשפט המחוזי בתל אביב אתר בית משפט השלום בתל אביב רז סמולסקי, עושים צדק בבנייה: איך ייראו בתי המשפט החדשים של ישראל?, באתר TheMarker‏, 20 בספטמבר 2011 קשת רוזנבלום, הזהות הכפולה של מגדל בית המשפט החדש בתל אביב, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2014 יסמין גואטה, "השקיעו במגדל הזה יותר מחצי מיליארד שקל - אבל זה בית משפט לא נוח", באתר TheMarker‏, 13 בנובמבר 2014 במבנה ששימש את בית המשפט לנוער ותעבורה ברחוב שוקן שוכן כיום בית משפט השלום - מחוז תל אביב
מחוזות קולומביה

קולומביה מחולקת מבחינה מנהלית ל־33 יחידות: 32 מחוזות (departamento, דפרטמנטו) ואזור הבירה (Distrito Capital). המחוזות מחולקים לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות קולומביה בוויקישיתוף COLOMBIA: Departments
פנחס פרידמן

המונח "פנחס פרידמן" מפנה לכאן. לערך העוסק ברב ומלחין חסיד בעלז, ראו פנחס פרידמן (בעלז). פנחס פרידמן (חוטין, בסרביה, 30 בדצמבר 1865 - תל אביב ,20 בדצמבר 1937) היה סוחר ופעיל ציוני, ממייסדי תל אביב. פנחס פרידמן נולד לאברהם בעיירה חוטין שעל גבול בסרביה ורומניה. את חינוכו קנה באודסה, שם התקרב לחוגי חובבי ציון ולפעילים הציונים יהודה לייב פינסקר ומשה לייב ליליינבלום. הקים את אגודת "שערי ציון" והיה מראשוני המצטרפים לאגודת בני משה שארגן אחד העם. כמו אחד העם, היה סוכן של חברת התה ויסוצקי, ובמסגרת זו ביקר לראשונה בארץ ישראל בשנת 1889 ופתח את סניף החברה ביפו. בביקור זה ייסד יחד עם יחזקאל דנין (סוכובולסקי) את ספריית שער ציון. פרידמן נשא לאשה באודסה את אלקה בת יצחק ברקנפלד ולזוג נולדו שלושה ילדים. הוא עסק במסחר ובפעילות ציבורית ונסע הלוך ושוב בין רוסיה וארץ ישראל. בשנת 1905 העביר את משפחתו לארץ ישראל, כדי שילדיו ילמדו בגימנסיה הרצליה, בנו הצעיר, הרצל, נפטר ממחלה. פרידמן עצמו המשיך לנוע בין ביתו באודסה לבית משפחתו ביפו. בשנת 1909 הייתה אלקה פרידמן בין 66 חברי אגודת אחוזת בית שנוסדה לשם בניית פרוור עברי צפונית ליפו ובהגרלת המגרשים לאחוזת בית הגרילה את המגרש בשדרות רוטשילד 4. בשנת 1912 השתקע פנחס פרידמן סופית בתל אביב. במלחמת העולם הראשונה היה פעיל בוועד להקמת הגדודים העבריים. בנו אברהם היה מראשוני המתנדבים לגדודים ולאחר המלחמה היה פעיל ציוני בארצות הברית. בין השנים 1922 ו-1932 שהה גם פנחס פרידמן עצמו בארצות הברית מטעם חברת הכשרת היישוב. הוא חבר ללואי ברנדייס והיה פעיל בגיוס כספים. כמו כן היה פעיל בחוגי הציונים הכלליים. נפטר בכ"ז בטבת תרצ"ח, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור. משפחת פרידמן, באתר משפחות מייסדי תל אביב מרדכי נאור, עמית לוינסון, מי היו 66 מייסדי תל אביב?, תל אביב בראשיתה: 1909-1934: מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, יד יצחק בן-צבי 1984, באתר מט"ח באתר משפחות מייסדי תל אביב נכתב בטעות (בהשוואה לתאריך העברי) 1866 ו-1938 בהתאמה
רמון סבונד

רמון סבונד (קטלאנית: Ramon Sibiuda; סוף המאה הארבע עשרה - 1436), תאולוג, פילוסוף ורופא קטלוני. נולד בברצלונה שהייתה בירת ממלכת אראגון. שימש כפרופסור לרפואה ולפילוסופיה באוניברסיטה של טולוז. נודע בשל ספרו "תאולוגיה טבעית" שנכתב בין 1434 ו- 1436. ספר זה שנכתב בלטינית הכיל מילים רבות שהושפעו מן הלשון הקטלאנית. הספר נערך בלטינית קלאסית על ידי חסידי תורתו והופיע שוב ב-1487, 1496 ו-1509. בספרו זה סבונד כתב כי אלוהים נתן לאדם שני ספרים: את ספר היצירה (כלומר את הטבע) ואת הכתבים הקדושים. הוא טען כי באמצעות לימוד של ספר היצירה (או הטבע) ובעזרת "הארה" אלוהית ניתן ללמוד ולהבין את הכתבים הקדושים. הספר מכוון נגד הטיעון כי קיים ניגוד בלתי ניתן לגישור בין התבונה לבין האמונה, או בין הפילוסופיה לבין התאולוגיה. הוא המשיך וטען כי ניתן לעשות שימוש בתבונה האנושית כדי לחזק ולהבהיר את האמונה הנוצרית, וכי הטבע והתנ"ך שניהם כרוכים בהתגלות האלוהית. ב-1559 ספר זה הוכנס לרשימת הספרים האסורים על ידי הכנסייה הקתולית באמצעות צו של האפיפיור פאולוס הרביעי, בגלל טענתו של סבונד כי הכתבים הקדושים אינם מהווים את המקור היחיד של ההתגלות האלוהית. הספר תורגם לצרפתית על ידי מחבר המסות מישל דה מונטן שהכניס בו שינויים שהתקבלו על דעתה של הצנזורה של הכנסייה (פריז, 1569). ב- 1595 המבוא המקורי של סבונד הוכנס שוב לרשימת הספרים האסורים. את הסיבה להכנסת ספר זה לרשימת הספרים האסורים ניתן למצוא גם בתחילתה של המסה הפילוסופית הגדולה "סנגוריה על רמון סבונד" שנכתבה על ידי מישל דה מונטן בין 1575 ו 1580 (ספר 2, פרק 12): "הביקורת העיקרית שאנשים מטיחים ביצירה זו [של סבונד] היא שהנוצרים גורמים לעצמם עוול כאשר הם מנסים למצוא סימוכין לאמונתם בתבונה האנושית. הם טוענים כי הנצרות נתפסת רק באמצעות אמונה והשראה מיוחדת במינה של החסד האלוהי." מישל דה מונטן ניסה ללמד סנגוריה על ספר זה ועל מחברו וכתב: "מצאתי כי מחשבותיו של סופר זה נעלות, כי ספרו ערוך היטב וכוונותיו מלאות יראת שמים... מטרתו של סופר זה אמיצה ונועזת, כי הוא לוקח על עצמו להטיח באתאיסטים את כל עקרונות הדת הנוצרית באמצעות חוקי הטבע והתבונה האנושית... רמון סבונד טרח כדי להוכיח לנו כי בעולם הזה אין בנמצא דבר מנוגד ליוצרו." כמו רמון סבונד, מונטן חוקר את מצבה של ההכרה האנושית, אך מצביע על כך כי הידע והתבונה האנושית מוטלים בספק, ולכן גורס כי מוטב להישען על האמונה. רמון סבונד זכה לאחרונה בתשומת לב רבה במסגרת לימודי מונטן בצרפת ובארצות הברית. סבונד רמון (נפטר 1436), דף שער בספרייה הלאומית
לברדור רטריבר

לברדור רטריבר (או, בקיצור: לברדור) הוא גזע של תת-המין כלב הבית. הלברדור הוא גזע הכלב הנפוץ ביותר בקנדה, בממלכה המאוחדת, בניו זילנד ובמדינות מערביות נוספות. הוא משרת באופן נרחב ככלב נחייה, ומשמש משטרות רבות ברחבי העולם ככלב משטרתי לגישוש, גילוי חומרי נפץ ולמטרות שונות נוספות. ללברדור "יצר הבאה" (Retrieve Drive - במקור הבאת הטרף ללהקה) גדול. בדרך כלל הם כלבים ידידותיים ורגועים, שאוהבים לשחות ולשחק, והם בעלי מזג נוח עם ילדים ומבוגרים. משערים כי מוצאו של הלברדור מהאי ניופאונדלנד (מכונה "ניופאונדלנד קטן"), אך ייתכן שהובא לשם על ידי דייגים שיישבו את האזור כדי לעזור להם בציד. הדייגים היו לוקחים את כלבי הלברדור בסירותיהם, והם היו מביאים את הדגים שהיו נופלים מהרשתות. בזכות אופיו הטוב ויכולות הציד והשחייה שלו, האנגלים הביאו אותו עמם לאנגליה בסוף המאה ה-18, אך תחילה לא הייתה הקפדה על טוהר הגזע. הלברדור-רטריבר הוכר לראשונה כגזע על ידי ההתאחדות האנגלית לכלבנות ב-1903. הגזע נרשם בהתאחדות האמריקאית ב-1917. כיום, משמשים לברדורים ככלבי נחייה לעיוורים, כלבי שירות וגם ככלבי חיפוש והצלה וכמגלי חומרי נפץ וסמים, וזאת בזכות אפם הרגיש, חכמתם, ויצר ההבאה שלהם יחד עם רצון לרצות ולשמח את בעליהם. הלברדורים הם כלבים גדולים יחסית. הזכרים מגיעים בדרך כלל למשקל של 29 - 41 ק"ג, ונקבות ל-25 - 32 ק"ג. קיימים שני סוגים של לברדורים, אנגלי ואמריקאי. שני הסוגים קיימים בשתי המדינות, אך לא קיימת הפרדה רשמית ביניהם. הלברדור האנגלי נמוך במקצת מהאמריקאי, בעל פנים מלאות ומזג רגוע יותר בדרך כלל. שיער הלברדור קצר וישר. הלברדור משיר את שערו פעמיים בשנה, או באופן קבוע, תלוי באקלים. בזכות הקרום בכפות רגליו, וזנבו הרחב והחזק, הלברדור הוא שחיין מצוין. הקרום עוזר ללברדור גם באקלים מושלג, כך שהשלג לא יכנס בין אצבעותיו. הגזע כולל מספר צבעים: שחור, חום (כהה כמו שוקולד) ולבן-צהוב (המזכיר מעט אפור). מבחינה גנטית יש ללברדורים שלושה מופעים, כולל שוקולד, שחור ולבן-צהוב. בארצות הברית קיימים 30 גוני צבע רשמיים ללברדור רטריבר, בהם לבן (כמו שלג), צהוב (בלונד), דבש, אפור ווריאציות שונות של קשת צבעים זו. בדרך כלל הלברדור יהיה בעל צבע אחד עם אוזניים כהות יותר ודוגמה דמוית אוכף על גבו כהה מעט יותר. לברדור שחור מתאפיין גם בכפות רגליים לבנות ומעט פרווה לבנה באזור החזה. הלברדורים הם כלבים מאריכי ימים, תוחלת החיים של הלברדור היא 12 - 16 שנים, אולם ישנם לברדורים שמאריכים ימים עד 18 שנים. הלברדור הוא כלב בית ממשפחת כלבי הציד. כדבר אופייני לכלבים ממשפחה זו, גם כלבי הלברדור הם צמודי בעלים - כלומר זקוקים להובלתו והנהגתו של הבעלים שלהם על מנת לבצע את תפקידם. עקב כך, כלבים אלה קשורים מאוד לבעליהם, ובגידול וניהול לא נכון יכולים לפתח תלות מוגברת בבעלים. במקרים חמורים, כלבים בוגרים יכולים להגיע גם לחרדת נטישה. על מנת למנוע בעיה זו יש לדאוג לפתח לכלב ביטחון עצמי, ולמידה של הישארות לבד בשגרת יום כבר מגיל צעיר מאוד. גולדן רטריבר רטריבר חלק-שיער לברדודל סרט: לברדור רטריבר, באתר Animal Planet לברדור רטריבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לברדור רטריבר, מדריך גזעי כלבים באתר doglife.co.il Chantelle Fowler, 10 Most Popular Dog Breeds in Canada (2023 Update), Hepper, ‏2022-04-08 (באנגלית אמריקאית) UK: top 20 dog breeds by registered number 2021, Statista (באנגלית) New Zealand: leading dog breeds, Statista (באנגלית)
שדרות קסטיאנה

שדרת קסטיאנה (בספרדית: Paseo de la Castellana) היא שדרה מרכזית במדריד, בירת ספרד. השדרה ממשיכה בצפון את שדרת פראדו ושדרת רקולטוס, ומרכיבה יחד איתן את הציר החוצה את מדריד מצפון לדרום. שדרת קסטיאנה היא הרחוב הארוך והרחב במדריד, תחילתה בפלאסה דה קולון וסיומה ביציאה הצפונית ממדריד. לאורך השדרה ממוקמים מבני עסקים ובנקאות רבים, בהם מגדלי שער אירופה בפלאסה דה קסטייה ואזורי העסקים הגדולים AZCA ו-CTBA. בשדרה ממוקמים גם מתחם הממשלה נואבוס מיניסטריוס ושגרירויות רבות, לצד אצטדיון סנטיאגו ברנבאו המשמש את ריאל מדריד. אזור העסקים CTBA השדרה ואזור העסקים AZCA מנהרה תת-קרקעית בשדרה השדרה ומגדלי שער אירופה בערב מדיה וקבצים בנושא שדרות קסטיאנה בוויקישיתוף
עגלה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עגלה – כלי תחבורה בעל גלגלים וחסר מנוע המונע על ידי אדם, בהמה או רכב ממונע הנמצא מחוצה לו. עגלת קניות עגלת תינוק עגלה עם סוס עגלה – מנשות דוד עֶגְלָה – פרה צעירה העגלה הגדולה (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים, ידועה גם בשם "הדובה הגדולה" העגלה הקטנה (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים, ידועה גם בשם "הדובה הקטנה"
נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של רוסיה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית. הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים. הנבחרת הרוסית היא יורשת נבחרת ברית המועצות בכדורגל עד גיל 21, שזכתה באליפות אירופה עד גיל 23 בשנים, 1974–1976, בשנים 1978–1980 ובשנים 1988–1990. בכל מקרה, הנבחרת הצעירה של רוסיה הוקמה בשנת 1992, לאחר התפרקותה ופיצולה של ברית המועצות. מאמנה הראשון היה בוריס איגנטייב, שעזב את הנבחרת ב-1993. היא השתתפה לראשונה אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 1994, והגיעה להישג נאה כאשר העפילה לרבע הגמר, שם הפסידה 3-0 לצרפת עד גיל 21 בסיכום שני המפגשים. אף על פי כן, במוקדמות האליפות שלאחר מכן, ב-1996, היא סיימה במקום השלישי בלבד בבית ולא העפילה כלל לטורניר. ב-1998 הגיעה רוסיה פעם נוספת לרבע הגמר באליפות אירופה, שם הפסידה לספרד עד גיל 21. היא ניצחה 1–2 את רומניה עד גיל 21, ובעקבות כך סיימה במקום השביעי בטורניר. הישג זה, יחד עם ההישג של 1994, הם התוצאות הטובות ביותר בתולדותיה של הנבחרת הרוסית הצעירה באליפות אירופה עד גיל 21. במוקדמות האליפות של שנת 2000 היא הפסידה במשחק בפלייאוף על ההעפלה, ולא הצליחה להעפיל גם לאליפויות שלאחר מכן. במוקדמות האליפות של 2006 הגיעה רוסיה למשחק הפלייאוף מול דנמרק עד גיל 21, אך הפסידה 4-1 בסיכום שני המפגשים. היא הייתה קרובה מאוד להעפיל לאליפות אירופה 2007: היא הציגה יכולת מרשימה וסיימה במקום הראשון בשלב הבתים במוקדמות. בפלייאוף על ההעפלה, היא ניצחה 1–4 במשחק הביתי מול פורטוגל עד גיל 21, אך הפסידה 3-0 במשחק השני ולא העפילה בשל יחס שערי חוץ. גם ב-2009 היא לא העפילה לאליפות. הנבחרת גברה על סרביה עד גיל 21 במוקדמות יורו הצעירה והעפילה לאליפות אירופה עד גיל 21 שתיערך בשנת 2021, זאת לראשונה מאז 2013. להלן רשימת השחקנים ששותפו במשחקי מוקדמות יורו לנוער 2021 (נתוני הופעות ושערים נכונים ל-8 בספטמבר 2020): גביע חבר המדינות: 2012, 2013, 2016 נבחרת רוסיה בכדורגל נבחרת רוסיה עד גיל 21 באתר אופ"א אתר נבחרת רוסיה עד גיל 21 (ברוסית)
נואבוס מיניסטריוס

נואבוס מיניסטריוס (בספרדית Nuevos Ministerios, משרדי ממשלה חדשים) הוא מתחם ממשלתי המאכלס מספר משרדי ממשלה וממוקם בשדרת קסטיאנה במדריד, בירת ספרד. בשנות העשרים של המאה העשרים עבר מספר התושבים במדריד את רף המיליון והעיר צמחה במהירות. עיקר הצמיחה היה בפרבריה של מדריד וללא סדר או תכנון ייעודי. בשנת 1929 פרסמה עיריית מדריד מכרז בינלאומי לניהול העיר, במטרה להשתלט על קצב הצמיחה ולטפל בבעיות התנועה הגואות, אך ללא הצלחה. זמן קצר אחרי ייסוד הרפובליקה הספרדית השנייה, פנתה העירייה לאגף הפיתוח העירוני בבקשה לקבל תוכנית לפיתוח עתידי של העיר. בתוך זמן קצר הומצאה תוכנית שהתבססה על אחד התכנונים שהוגשו למכרז לניהול העיר שנים ספורות לפני כן, על ידי האדריכל סקונדינו סואסו (Secundino Zuazo). ממשלת הרפובליקה נתנה עדיפות למודרניזציה של העיר, וב-1932 אישרה בחוק את מדריד כעיר הבירה. שנה לאחר מכן, אישר משרד הפנים את תוכנית הפיתוח כמעט במלואה. במהלך 2018-2019 צולמה במקום העונה השלישית של סדרת הפשע הספרדית בית הנייר, ששוחררה ב-19 ביולי 2019. מטרת התוכנית העיקרית הייתה להרחיב את העיר לכיוון צפון סביב שדרת קסטיאנה, וכחלק ממנה נהרס באזור מסלול מרוצים ישן. נקודת ציון נוספת בתוכנית הייתה קישור של תחנות הרכבת בעיר באמצעות הרכבת התחתית של מדריד, במטרה להתגבר על הצפיפות במרכז העיר וברחוב גראן ויה בפרט. לאחר הריסת מסלול המרוצים, הונחה ב-15 באפריל 1933 אבן הפינה של מתחם ממשלה חדש וכן הונחו התשתיות להעברת קו רכבת תחתית מתחנת אטוצ'ה לתחנה החדשה בצפון העיר - תחנת צ'מרטין. התוכנית לבניית מתחם הממשלה הוגשה על ידי השר לעבודות ציבוריות, אינדיקיו פרייטו, והתבססה בחלקה על תוכניתו של סואסו שהוגשה בעבר למכרז. התוכנית כללה במרכז המתחם חצר ובה מספר כיכרות, בריכות מים ומזרקות ובנייתו של המתחם התאפיינה בקשתות רבות. מתחת לחצר המתחם בוצעה חפירה שמשמשת כיום לתחנה של הרכבת הפרברית של מדריד. עד תחילת מלחמת האזרחים הספרדית לא הושלמה בניית המתחם, וסואסו שגלה במהלכה לצרפת לא יכול היה להמשיך את הפרויקט. הבנייה הושלמה לבסוף על ידי קבוצת אדריכלים המזוהים עם הממשל הדיקטטורי ששינו והשמיטו מהתוכנית אלמנטים רבים ובהם גורד שחקים שתוכנן בצדו הצפוני של המתחם. העבודות הושלמו בשנת 1942, אך המשרד לעבודות ציבוריות עבר למבנה רק בשנת 1958. מדיה וקבצים בנושא נואבוס מיניסטריוס בוויקישיתוף
גן החשמל

גן החשמל, ובשמו הרשמי ההיסטורי: גינת השרון, הוא גן ציבורי בדרום תל אביב, בין הרחובות החשמל, ברזילי וליבונטין (לשעבר רחוב השרון), ששטחו 4.5 דונמים. הגן והרחוב הסמוך נקראים על שם תחנת הכוח הראשונה של תל אביב, שהוקמה בסמוך להם בשנת 1923 במסגרת חשמול תל אביב. זהו הגן הציבורי השני שניטע בעיר, והגן הוותיק ביותר שעודו עומד על כנו (הראשון, גן גרוזנברג, הוסב לימים לחניון). ראשיתו של הגן עם הקמתה של שכונת רמת השרון ההיסטורית בתל אביב הקטנה בראשית שנות ה-20. הגן ניטע בלב השכונה בשנת 1925 על ידי מחלקת הנטיעות העירונית. היה זה גן עירוני נאה, ששימש למשחקי ילדים ולאירועים ציבוריים בשכונה. הוא חסה בצילם של עצי דקל וצאלון, שאפשרו לזוגות צעירים להתבודד בו, עד כי כונה בידי תושבי השכונה "גינת הנשיקות". במהלך השנים שינתה השכונה את פניה; את דייריה האמידים החליפו משרדים ותעשייה זעירה, ורבים מהמבנים בה הוזנחו. גן החשמל הפך בהדרגה ממקום נעים ורומנטי למוקד של נרקומנים וזונות ממין זכר, רבים מהם קטינים. בראשית המאה ה-21 עבר גן החשמל מתיחת פנים, ותוכנן מחדש בידי האדריכל אריה קוץ. העצים הוותיקים נעקרו לטובת מראה מואר יותר, המקשה על פעילות מפוקפקת כבעבר, ואת המדשאות החליפו רחבות מרוצפות. כן הוקם בו מגרש כדורסל קטן וגינת כלבים. מתחת לגן הוקם חניון תת-קרקעי. במקביל לשינוי הארכיטקטוני, התמקמו במתחם הסובב את גן החשמל מספר חנויות מעצבים, וכן הוקמו בו כמה מועדונים. לא הכל היו שבעי רצון מהשינוי שעבר הגן. מבקרת האדריכלות אסתר זנדברג מתחה ביקורת על התכנון החדש, טענה כי "התוצאה האומללה דוקרת בלב ובעיניים" וכינתה אותו "אוקיינוסים של אריחי אקרשטיין, מטראז' היסטרי של קירות, קורות, מפלסים, פרגולות, טריבונות ופתחי אוורור כעורים, שורה מבהילה של גדרות, מעקות וספסלי ישיבה מתכתיים אכזריים, וערב רב של פרטי בנייה עילגים בביצוע ירוד." מתכנן הגן אמר בתגובה כי את הגן יש לבחון לאורך זמן, וכי העצים הצעירים שניטעו בו יגדלו עם הזמן. אחרים מתחו ביקורת על כך שהעירייה דוחקת מקרבה את תרבות השוליים. גינת השרון, 1938 מדיה וקבצים בנושא גן החשמל בוויקישיתוף דני רכט, גינת השרון (גן החשמל), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" אלישבע זלצר, לבונטין נולדת מחדש, באתר ynet, 31 במרץ 2004 אסתי לנדא, "מתחם גן החשמל היה לגינת השרון" ורד לי, נערים וגברים שעובדים בזנות, מתקשים למצוא את הדרך החוצה. תיעוד, באתר הארץ, 7 באפריל 2011 אסתר זנדברג, נורת אזהרה בגן החשמל, באתר הארץ, 23 בפברואר 2006 יעל אלואיל, חשמל זורם בכפות ידיך, באתר nana10‏, 15 בדצמבר 2002.
נחל גובתה

נַחַל גּוּבְתָה (בערבית: "ואדי ג'ובתא") הוא נחל היורד מן החרמון בין שלוחת שׂריון לבין כתף חרמון, מקבל בהמשכו את מימיו של נחל חזורי, ונשפך אל נחל חרמון כ-300 מ' ממערב לעין בניאס. ראשיתו סמוך לתחנה העליונה של הרכבל באתר החרמון, והוא נמשך לדרום-מערב ומנצל למסלולו קו ברור במבנה החרמון, כנראה קו-שבר עם העתק אופקי לאורכו. הנחל עובר מצפון לנווה אטי"ב (הבנויה על חורבותיו של הכפר הסורי ג'ובתא א-זית, אשר נתן לנחל את שמו הערבי). תשתיתו של הנחל מחלחלת ואין בו כל זרימת מים עד למפגש עם נחל חזורי, שם מתחיל נחל גובתה תחתון. בדרכו מצטרף אליו נחל חזור שראשיתו במג'דל שמס, והוא מעמיק ויוצר קניון מרשים סמוך לנבי חזורי (חניון נחמן אלכסנדרון, אתר ההנצחה לחללי סיירת אגוז). נחל חזור, אף ששטח אגן הניקוז שלו קטן בהרבה מזה של נחל גובתה, תורם את מרבית המים הזורמים בנחל גובתה התחתון, כי תשתיתו מחלחלת פחות. הנחל ממשיך מערבה מצפון למבצר נמרוד עד למפגש עם נחל חרמון סמוך לבניאס. הצומח של נחל גובתה ויובליו אופייני לחורש של מרגלות החרמון. זאת ביסודה חברת הצומח של אלון מצוי ואלה ארצישראלית, עם הרבה ער אציל. בקטע שמתחת למצודת נמרוד גדל גם מעט אדר סורי, ונמוך יותר – גם חרוב מצוי ודולב מזרחי. לאורך ערוץ הנחל שולט הרדוף הנחלים, ואילו פטל קדוש דליל יותר, ושיח אברהם חסר כליל. צמחים מיוחדים בנחל הם שרכיה אשונה במדרון תלול במפנה צפוני, בקעצור בקירות-סלע במפנה צפוני, ובשולי האפיק – מישויה פעמונית ואורנין ההרים. מנחם מרקוס, "נחלי הגולן מצפון לדרום", בתוך "נחלים ומים בגולן", עמ' 258. ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוב החיוך

שוב החיוך הוא אלבומה השני של להקת בית הבובות שהוקלט ב-2006 ו-2007 ויצא בספטמבר 2007. האלבום, שבא לאחר אלבום הבכורה של הלהקה מ-2005, זכה להצלחה יחסית ותוך כעשרה ימים נמכרו ממנו כ-10,000 עותקים. כל שירי האלבום נכתבו על ידי אמיר אטיאס, מלבד השירים "כי אם לא אז בשביל מה", "משחק סימולטני" ו"חלומות שפיספסת" שנכתבו על ידי גיטריסט הלהקה איתי שיף, והשיר "ליד הגורל" שנכתב על ידי בן פרגר. טרם יציאת האלבום יצאו לרדיו הסינגלים "אל תדאג" ו"עד שבאת". בניגוד לאלבומה הקודם של בית הבובות "מדפים", באלבום זה המבצעים זהים בכל השירים. השירים "עד שבאת" ו"אל תדאג" זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו. קטע מעבר שוב החיוך כי אם לא אז בשביל מה ליד הגורל עד שבאת משחק סימולטני אני בפנים אל תדאג לא איתה ילד ירוק הפעם חלומות שפיספסת מידע על האלבום שוב החיוך באתר MusicBrainz
דגל סקסוניה

דגל סקסוניה משמש כדגלה של המדינה הגרמנית סקסוניה. עיצובו הוא ביקולור לבן-ירוק בדומה לדגל המדינה האוסטרית שטיריה. הדגל מונף בשתי גרסאות; האזרחית - ביקולור חלק, והמדינית המושחתת בסמל סקסוניה. צבעי הדגל הוכרו כצבעי סקסוניה בשנת 1815 והיו בשימוש עד שננטשו ב-1935 עם הקמתו של הרייך השלישי. הדגל אומץ מחדש לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1947 וננטש בשנית עם הקמתה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית וביטול המדינות אשר הרכיבו אותה. עם איחוד גרמניה אומץ הדגל בשנית כדגל המדינה הגרמנית החדשה. סמל סקסוניה מדיה וקבצים בנושא דגל סקסוניה בוויקישיתוף סקסוניה, באתר דגלי העולם (באנגלית) סקסוניה (1947 - 1952), באתר דגלי העולם (באנגלית)
רמת הטייסים

רמת הטייסים היא שכונה בדרום-מזרח תל אביב. היא תחומה בין הרחובות דרך השלום, דרך הטייסים ועודד. ממערב לה פארק וולפסון, מדרום כפר שלם וממזרח שכונת רמת חן שברמת גן. השכונה נוסדה בשנות ה-50 ונקראה על שם שלושה טייסי חיל האוויר שנפלו בהגנה על תל אביב במהלך מלחמת העצמאות, מודי אלון, מתתיהו סוקניק ואהרן דוד שפרינצק. השכונה כוללת 45 בתי שיכון בני שתיים עד שלוש קומות, מוקפים בגינות ובעלי גגות רעפים. שטחה 134 דונם, ובשנת 2008 התגוררו בה כ-2,200 תושבים. היא כוללת מרכז מסחרי, סניף של קופת חולים הכללית, מרפאה לבריאות הנפש ובית ספר. שדרה ירוקה חוצה אותה לרוחבה, בין רחוב עודד לפארק וולפסון. במהלך מלחמת המפרץ פגע בשכונה טיל סקאד. בשנת 2008 החלה עיריית תל אביב-יפו בניסוי של הטמנת פחי אשפה מתחת לקרקע, במטרה לבחון את האפשרות לנהוג כך במקומות נוספים בעיר. האנדרטה לשלושת הטייסים מוקמה ברחוב עודד בסמוך למרכז המסחרי בשכונה. לידה נמצאה אנדרטה קטנה לזכר בני השכונה שנפלו במערכות ישראל. היות שמקודם פרויקט הכולל הריסת המרכז המסחרי, בשנת 2022 הוזזה האנדרטה לגינה המרכזית בשכונה. בשנת 2021 אושר מסמך מדיניות תכנונית לשכונה המציע מתווה להתחדשותה באמצעות תוכניות בניין עיר. אנדרטת הטייסים (גן העצמאות) מדיה וקבצים בנושא רמת הטייסים בוויקישיתוף מצגת של תושבי רמת הטייסים אודות השכונה(הקישור אינו פעיל) באתר של חברת מועצת עיריית תל אביב, מיטל להבי נתונים סטטיסטיים על רבעים ושכונות בתל אביב-יפו (2012), באתר עיריית תל אביב-יפו תל אביב-יפו קורות החיים של מתתיהו סוקניק, באתר "יזכור" של משרד הביטחון קורות החיים של אהרן דוד שפרינצק, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
עיטים טרופיים

עיטים טרופיים היא קבוצה שאינה מוגדרת מבחינה סיסטמטית. כלומר, אינה מהווה שבט, משפחה או תת-משפחה במיון עולם הטבע, אך יש למינים אלו מכנה משותף אשר בגללו קושרים אותם לקבוצה. הם כלולים יחד עם שאר העיט במשפחת הנציים. ככלל אלו סוגים בהם מין בודד לבד מהסוג עיט מצויץ, בו יש את המינים עקב שחור מצויץ (Harpyhaliaetus coronatus) ועיט הררי מצויץ (Harpyhaliaetus solitarius). אלה הם דורסים גדולים וחזקים, בין העיטים גודלם בינוני עד כביר (ההרפיה הדרום אמריקנית היא העיט השני בגודלו לאחר העיטם הענק). טפריהם מאונקלים, חדים וחזקים. מקורם ארוך או קצר ורב עוצמה. רבים מהם צדים טרף גדול מהם. הם חיים, כפי ששמם מעיד, באזורים טרופים: אפריקה, גינאה החדשה ועוד. להלן העיטים הטרופיים: סוג ומין יחיד הרפיה (Harpia harpyja) סוג ומין יחיד עיט פיליפיני (Pithecophaga jefferyi) סוג עיט כתר (Stephanoaetus) מין עיט כתר (Stephanoaetus coronatus) מין עיט כתר מלגשי (Stephanoaetus mahery) - נכחד סוג עיט מצויץ (Harpyhaliaetus) - ככל הנראה שייך לסוג עקב שחור מין עקב שחור מצוייץ (Harpyhaliaetus coronatus) מין עקב שחור מתבודד (Harpyhaliaetus solitarius) סוג ומין יחיד הרפיה ניו גינאית (Harpyopsis novaeguinea) סוג ומין יחיד עיט גואני מצויץ (Morphnus guianensis) עקב שחור מצויץ עקב שחור מתבודד עיט כתר טורף גונון ירוק הרפיה עיט פיליפיני הרפיה ניו גינאית עיט גואני מצויץ אוכל נחש
חברותא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חברותא – צורת לימוד מקובלת של תלמוד והלכה חברותא - הומואים דתיים – עמותה למען להט"בים דתיים בישראל ישיבת חברותא – ישיבה תיכונית בכפר בתיה שברעננה חברותא (בית ספר) – בית ספר פרטי המצוי ליד המרכז האקדמי רופין חברותא (תוכנית לימוד) חברותא (ארגון חינוך) חברותא (פירוש) – פירוש על התלמוד שנפוץ באינטרנט בחינם