laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 2019/2020 ביורופקאפ

עונת 2019/2020 ביורופקאפ היא העונה החמישית של המפעל השני בחשיבותו של תחרות פיב"א לקבוצות כדורסל, והשנייה לאחר ליגת האלופות בכדורסל אם היא כי נחשבת לרביעית בחשיבותה לאחר היורליג והיורוקאפ. העונה נפתחה ב-2 באוקטובר 2019 והסתיימה ב-29 באפריל 2020 ללא זוכה, כיוון שהמפעל הופסק בעקבות התפרצות מגפת הקורונה העולמית וחוסר יכולת להשלים את המפעל בעונה זו. למעשה ב-12 במרץ 2020, הודיעה פיב"א שהיא השעתה את קיום כל התחרויות שלה כולל ליגת האלופות והיורופקאפ. ב-16 ביוני 2020 הכריזה פיב"א כי העונה הסתיימה ללא המשך התחרויות שלה וללא זוכות בעקבות התפרצות המגפה. בתחילה שוחק שלב המוקדמות למפעל בהשתתפות 10 קבוצות, שכלל 2 מפגשים בין קבוצות מדורגות ל-לא מדורגות. 5 הקבוצות שעלו לשלב הבתים הצטרפו ל-15 המפסידות משלבי המוקדמות של ליגת האלופות בכדורסל, ול-12 הקבוצות שהעפילו ישירות לשלב הבתים של המפעל. הקבוצות (סך הכל 32) חולקו לשמונה בתים שהיה לשלב הבתים הראשון במפעל. לאחר מכן שתי הקבוצות שסיימו ראשונות מכל בית (סך הכל 16 קבוצות), חולקו ל-4 בתים, שהיה לשלב הבתים השני. לאחר מכן 2 הראשונות מכל בית (סך הכל 8 קבוצות) העפילו לשלב הפלייאוף (רבע-הגמר) ששוחק בסדרות של 3 משחקים. לאחר מכן היה אמור להיות שלב חצי גמר ושלב הגמר, אך לאחר סיום שלב רבע הגמר, התחרות הסתיימה ללא זוכה עקב התפרצות נגיף הקורונה. ההגרלה נערכה ב-24 ביולי 2019, במטה פיב"א במינכן, גרמניה. הקבוצות חולקו לקבוצות מדורגות, וקבוצות לא מדורגות, ע"פ דירוג הקבוצות של פיב"א והישגיהם בשנים הקודמות, והוגרלו למפגש כפול (בית וחוץ), כאשר המשחק השני שוחק בבית של הקבוצה המדורגת. בסך הכל 10 קבוצות שיחקו בשלב זה. המחזור הראשון שוחק ב-2 באוקטובר 2019, והמחזור השני שוחק ב-9 באוקטובר 2019. שתי הקבוצות שסיימו ראשונות בשלב הבתים הראשון, העפילו לשלב בתים שני - הטופ 16 (סך הכל 16 קבוצות), והן חולקו לארבעת הבתים הבאים. לשלב הפלייאוף עלו 2 המובילות מכל בית לאחר סיום שלב הבתים השני (סך הכל 8 קבוצות), שהוצלבו ביניהן כך שהקבוצה שסיימה ראשונה תקבל קבוצה שסיימה שנייה בהגרלה. שלב הפלייאוף הופסק לאחר שלב רבע הגמר שנערך באפריל 2020, וזאת בעקבות התפרצות נגיף הקורונה העולמי. לאחר זמן מה, הכריזה פיב"א כי היא מוותרת על תחרות היורופקאפ לעונה זו, ותשאיר את המפעל ללא זוכות בעונת 2019/2020, על מנת שהקבוצות תחלנה את ההכנות לעונת המשחקים הבאה. פירוט התחרות באתר התחרות הטורניר הופסק בעקבות התפרצות מגפת הקורונה העולמית
יריד רחוב קסטרו

יריד רחוב קסטרו (באנגלית: Castro Street Fair) הוא יריד ופסטיבל רחוב להט"בי, שמתקיים, בדרך כלל, ביום הראשון של אוקטובר, בשכונת הקסטרו, סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית. היריד כולל בידורים בשידור חי, די ג'יים, דוכני אוכל, דוכנים קהילתיים, וכן סמטת אומנים. עקב לחץ קהילתי, היריד אורגן מחדש, והוא משתתף באיסוף תרומות, דרך דוכני האוכל, עם ארגוני צדקה מקומיים. יריד רחוב קסטרו הוקם על ידי הארווי מילק, והקבוצה שהוביל, עמותת עמק קסטרו, ב-1974. באותה שנה, היו למעלה מ-5,000 מבקרים. הפופולריות של האירוע צמחה במהירות, וב-1977 היו כ-70,000 מבקרים. זרם המבקרים סייע לקדם את ענף התיירות ההולך וגדל של שכונת הקסטרו. יריד רחוב קסטרו הוא אחד מירידי הרחוב הרבים שמתקיימים בסן פרנסיסקו, קליפורניה. יריד רחוב קסטרו הוא אחד מהאירועים השנתיים הגדולים ביותר בסן פרנסיסקו, לצד מצעד הגאווה בסן פרנסיסקו (אנ'), פסטיבל רחוב פולסום, השבת הוורודה (אנ'), ופסטיבל רחוב יוניון. בשל מגפת הקורונה בארצות הברית, יריד זה, לצד אירועים להט"בים רבים אחרים שהושפעו מהמגפה, בוטלו ב-2020. היריד חזר לפעילות ב-2021. מדיה וקבצים בנושא יריד רחוב קסטרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יריד רחוב קסטרו (באנגלית) Shilts, Randy (1988). The Mayor of Castro Street: The Life and Times of Harvey Milk. Macmillan. pp. 89–90. ISBN 978-0-312-01900-6. ארכיון מ-2020-02-15. נבדק ב-2008-07-14. Boyd, Nan Alamilla (2011-09-01). "San Francisco's Castro district: from gay liberation to tourist destination". Journal of Tourism and Cultural Change. 9 (3): 237–248. doi:10.1080/14766825.2011.620122. ISSN 1476-6825.
אלברט קנר

אלברט קנר (בהונגרית: Kner Albert;‏ 19 בפברואר 1899, גיומנדרד – 21 באוגוסט 1976, שיקגו) היה מדפיס, גרפיקאי יהודי-הונגרי, אחד מבני משפחת קנר. אלברט קנר נולד במשפחה יהודית כילד השישי במשפחת המדפיס המפורסם, איזידור קנר. המסורות המשפחתיות השפיעו רבות על ילדותו ועד מהרה נתגלה הכישרון, המיומנות והיצירתיות של אלברט, אך הוא ירש גם את נחישותו וקשיחותו של אביו. בשנים 1915–1916 למד גרפיקה אצל אישטוואן אורקני, גרפיקאי ומורה בבית הספר לאמנות שימושית. לאחר שירותו בחזית, במלחמת העולם הראשונה, למד בבית הדפוס של אביו בכפר הולדתו, אחר כך היה חניך של ה-Graphische Lehr- und Versuchsanstalt בווינה, תלמידו של רודולף לאריש (Rudolf Larisch) ובשנת 1923 היה סטודנט בלייפציג של פרופסור גיאורג בלווה (Georg Belwe) ב-Akademie für graphische Künste und Buchgewerbe. לאחר לימודיו יצר תחילה חיתוכי עץ לאוסף חוכמת החיים ההודי הפנצ'טנטרה (Panchtanatra), ולאחר מכן לצמד של הספר "הבדיחות של הודג'ה הטורקי". הוא השתמש במוטיבים הודים וטורקים בטעם ובמידה סבירה. הוא ביצע ניסיונות ליישם כריכות, עיצב גיליונות נייר עמילניים צבעוניים, עיצב את הצבע שהומס בעמילן בעזרת כלי מסרק. בהמשך עיצב אלברט גם את נייר הכריכה המקושט של קנר. כישרונו התפתח אף בצילו של אחיו הגדול, אך הוא ייחל ליותר. בשנת 1924 סיים את התמחותו בבית הדפוס גלובוס בבודפשט. או אז שמו הופיע לראשונה בפרסומי קנר. בשנת 1925 הפך למנהל האמנותי של בית הדפוס הליקון בטימישוארה. משנת 1926 היה המנהל האמנותי ואחר כך מנהל החברה של "דפוס הונגריה" בבודפשט. הוא עבד באופן קבוע גם בדפוס קנר בכפר. משנת 1927 היה עמית בכיר בכתב העת "מדיאר גרפיקה". הוא היה חבר מייסד ב"אגודת אמני הדפסת הספרים והפרסום ההונגרי" שהוקמה בשנת 1928. בשנת 1934 נבחר לחבר ב"אגודת המדפסים ההונגרים". בשנות ה-30 של המאה ה-20 השתתף בהקמת בית הספר החופשי של דז'ה אורבן, ה"אַטַלִיֶה", שם לימד גרפיקה. הוא התחתן עם סוזן בראון בשנת 1933, בנם אנדראש נולד בשנת 1935, ובתם אנה בשנת 1937. בגלל החוק האנטי יהודי שהתקבל בשנת 1938, החליט לעזוב את הונגריה מחשש למשפחתו. מכיוון שאשתו הייתה אזרחית אמריקאית, לא היה בכך שום מכשול. בשנת 1940 הוא ומשפחתו היגרו לשיקגו, שם היה ראש מעבדת העיצוב בחברת טכנולוגיית האריזות Container Corporation עד 1965, עד לפרישתו. בשנת 1973 זכה בפרס "האנשים המפורסמים של האריזה". משנות ה-60 היה יועץ מערכת עבור כתבי העת הניו יורקיים Print és a Packaging Design. מדיאר גרפיקה גיליון מיוחד לנובמבר 2004 אינדקס ביוגרפי הונגרי Gyomaendrődi ki kicsoda? Szerk. Szilágyiné Németh Eszter, Kovácsné Nagy Katalin. Gyomaendrőd, Honismereti Egyesület-Szülőföld Baráti Kör, 2004. Magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Bp., Akadémiai Kiadó, 1981. Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000. Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-. Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-. Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub. Népszabadság (Bp.) ; 1999. aug. 14. (Erdész Á.) לקסיקון ביוגרפי הונגרי ביוגרפיה של אלברט קנר, מוזיאון הדפוס הווירטואלי
מוחמד רזא פלאח זאדה

מוחמד רזא פלאח זאדה (בפרסית: محمد رضا فلاح زاده, בתעתיק מדויק: מחמד רצ'א פלאח זאדה; נולד ב-1962), המוכר גם בכינויו "אבו בכר", הוא מפקד צבאי איראני במשמרות המהפכה האסלאמית וסגן מפקד כוח קודס. על פי דיווח כוויתי משמש בפועל כאחראי על ארגון הטרור חזבאללה, מאז ההתנקשות בחסן נסראללה במבצע סדר חדש. פלאח זאדה נולד בשנת 1962, באברוקה (אנ') שבפרובינציית יזד באיראן. פלאח זאדה החל את שירותו הצבאי בתקופת מלחמת איראן–עיראק בתפקידים זוטרים. אחיו, מוחמד בכר, נהרג באחד מהקרבות של מלחמת איראן–עיראק. בין תפקידיו במשמרות המהפכה היה פלאח זאדה ראש פרובינציית אספהאן (שם פיקד על חטיבת אל-מהדי ה-33 (אנ')), ראש פרובינציית פארס (חטיבת פאג'ר ה-19) וראש פרובינציית יזד. בין השנים 2007–2013 שימש פלאח זאדה כמושל פרובינציית יזד, מקום הולדתו, במינוי פוליטי תחת נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד. פלאח זאדה עצמו הואשם בכך שהחליף עובדי מדינה מקצועיים בפרובינציה באנשי משמרות המהפכה, ושבזבז יותר זמן בקידום הקריירה האישית שלו בטהראן מאשר בשירות הקהילה המקומית. הסיקור על תקופת כהונתו בשפה האנגלית התמקד בעיקר במשלחות מגאנה, צרפת ויפן שביקרו ביזד כדי לבחון אפשרויות השקעה, אך אף אחת מהן לא התממשה. כאשר הנשיא חסן רוחאני פיטר את פלאח זאדה בשנת 2013, מחליפו טיהר את קציני משמרות המהפכה שמינה מהמנהל הפרובינציאלי והחזיר את עובדי המדינה. לאחר שפוטר, חזר פלאח זאדה לשורות משמרות המהפכה, תחילה בתפקיד ניהולי – הוא מונה למפקד Karbala Roads and Urban Development, חברה-בת של Khatam-al Anbiya Construction Headquarters (אנ'), חברת הבנייה הגדולה באיראן. אולם בתוך בתוך חודשים ספורים הוא הוצא מתפקיד זה והוצב בסוריה כמפקד צבאי. הוא שימש כעוזרו של מפקד כוח קודס לענייני תיאום, תחת קאסם סולימאני. באפריל 2016 סיים פלאח זאדה את שירותו בסוריה לאחר שנפצע בלחימה. בינואר 2017 הוא התאושש ונשלח לשיחות השלום הסוריות באסטנה, בירת קזחסטן, כיועצו של סגן שר החוץ האיראני, חוסיין ג'אברי אנסארי. בתחילת 2019, בהתבסס על ביצועיו בקרבות בחלב, המליץ סולימאני על קידומו של פלאח זאדה לדרגת בריגדיר גנרל ומינה אותו לתפקיד ראש מטה כוח קודס. ב-18 באפריל 2021 מת בעקבות התקף לב סגן מפקד כוח קודס במשמרות המהפכה של איראן, מוחמד חג'אזי. יום לאחר מכן, ב-19 באפריל, בהמלצתו של חוסיין סלאמי, מפקד משמרות המהפכה ולאחר אישורו של המנהיג העליון עלי ח'אמנאי, התמנה פלאח זאדה לתפקיד סגן מפקד כוח קודס במקום חג'אזי. על פי דיווח כוויתי, בספטמבר 2024 מונה פלאח זאדה לנהל את ארגון הטרור חזבאללה לאחר ההתנקשות בחסן נסראללה במבצע סדר חדש, עד למינוי מזכ"ל קבוע. ב-11 באוקטובר 2024 מונה למזכ"ל הארגון. מדיה וקבצים בנושא מוחמד רזא פלאח זאדה בוויקישיתוף Ali Alfoneh, Who Is Mohammad Reza Fallahzadeh, the New Deputy Commander of Iran’s Qods Force?, The Washington Institute for Near East Policy, ‏20 April 2021 Yaghoub Fazeli, Iran appoints new deputy commander for IRGC’s Quds Force, Al Arabiya English, ‏19 April 2021 General Fallahzadeh named IRGC Quds Force deputy chief, Tehran Times, ‏20 April 2021 יענקי פרבר, בכיר נוסף במשמרות המהפכה מת מקורונה, באתר בחדרי חרדים, ‏21 באפריל 2021 חיסול נסראללה: איראן עוברת לנהל את החיזבאללה, גם בפועל, באתר מעריב אונליין, 11 באוקטובר 2024
אסף קריספיס

אסף קריספיס (נולד ב־27 באפריל 1984) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר. קריספיס החל לשחק כדורגל במחלקת נוער של מכבי תל אביב, ובעונת 2001/2002 הוביל את קבוצת הנוער לזכייה בדאבל. את הופעת הבכורה של קריספיס בגביע הטוטו ערך בגיל 17.5 בלבד ובו כבש צמד נגד מכבי פתח-תקווה, לאחר מכן ערך את משחק הליגה הראשון וכבש שער בכורה חשוב בעונת האליפות של הקבוצה הבוגרת בשנת 2002/2003 נגד בני יהודה, עונה שהוכרעה לפי הפרש שערים. בינואר 2005 עבר לשחק בקבוצת עירוני קריית שמונה. במדיה שיחק עונה וחצי 42 משחקים וכבש 9 שערים. את תחילת עונה 2006/2007 החל בהפועל אשקלון ובמדיה שיחק מספר חודשים לא מרשימים במיוחד ועבר לשחק באותה עונה בהפועל ירושלים. בעונת 2007/2008 חתם במכבי הרצליה במדיה שיחק במשך 7 עונת ב-254 משחקים וכבש 19 שערים. קריספיס אף שיחק בנבחרת הנערים ובנבחרת בנוער ב-8 משחקים וכבש 2 שערים. אסף קריספיס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אסף קריספיס, באתר Transfermarkt אסף קריספיס, באתר FootballDatabase.eu תומר גנור, קריספיס, הרצליה: "לא היה נעים לשמוע את האנשים ברחוב", באתר ynet, 1 במאי 2008 https://m.ynet.co.il/Articles/2707654 ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי שחקן, באתר www.football.org.il
קמפו גראנדה

קמפו גראנדה (פורטוגזית: Campo Grande) היא בירת המדינה הברזילאית מאטו גרוסו דו סול ומונה כ-900,000 תושבים. העיר נוסדה ב-20 באוגוסט 1899 והיוותה מוקד למטיילים אשר היו בדרכם מסאו פאולו ומינאס ז'ראיס אל עבר מדינת מאטו גרוסו. בתחילת המאה ה-20, קמפו גראנדה הפכה למפקדה צבאית של צבא ברזיל ובכך הפכה למרכז צבאי חשוב. ההתפתחויות הכלכליות שחלו בברזיל הפכו את העיר למרכז מסחרי חשוב, ובכך אוכלוסייתה גדלה מ-140,000 תושבים בשנת 1970 לכ-700,000 בשנת 2000. בשנת 1977 חולקה מדינת מאטו גרוסו לשניים, ובכך הפכה קמפו גראנדה לעיר הבירה של מדינת מאטו גרוסו דו סול. כיום, לעיר עצמה כבר יש תרבות משל עצמה, העשויה מתרבותם של אותם הנוסעים מאזורי סאו פאולו ומינאס ז'ראיס, דרך שירים, אוכל ואנשים שונים, אשר יצרו תרבות ייחודית מכל חלקי ברזיל ומרחבי העולם. פרגוואי פדרו חואן קבאיירו, פרגוואי גרמניה גלזנקירכן, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה (מ־2007) מדיה וקבצים בנושא קמפו גראנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קמפו גראנדה קמפו גראנדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיכאיל מיכאילוב (חסיד אומות העולם)

מיכאיל גאורגייב מיכאילוב (בבולגרית: Михаил Георгиев Михайлов‏; 1917, סופיה, ממלכת בולגריה – 27 בינואר 1991, תל אביב-יפו, ישראל) היה חסיד אומות העולם, אשר תמך ביהודים רבים במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הצטרפות בולגריה למדינות הציר, עם חתימתה על ההסכם התלת-צדדי. הוא עלה לישראל בגפו בשנת 1969, והוכר כחסיד אומות העולם על ידי "יד ושם" בשנת 1971. בשנת 1988 זכה באות יקיר העיר תל אביב, בה התגורר, יחד עם חסידי אומות עולם נוספים. מיכאילוב היה רואה חשבון אשר התגורר בסופיה, בולגריה. הוא התגורר בשכונה יהודית, ועל כן על מכריו וחבריו נמנו יהודים רבים. לאחר פלישת גרמניה הנאצית לבולגריה, נשלחו חלק מחבריו למחנות לעבודות כפייה. בכדי לעזור להם, מיכאלוב סיכן את חייו והסתנן לתוך המחנות והביא להם אוכל, ביגוד ותרופות. ניצול השואה דוד יוסף אזיסוב סיפר כי מיכאילוב הציל אותו ואת אביו כאשר נאסרו על ידי השלטונות, בכך שהצליח לגרום לשחרורם. ניצולי השואה דניאל ותמרה אמריליו מספרים, כי במאי 1943, כאשר השלטונות גרשו את היהודים מסופיה לאזור הכפרי (פאזארג'יק) הפקידו בידו את ביתם וכל רכושם. מיכאילוב ביקרם לעיתים קרובות במקום מושבם החדש, ואיתו הביא תרופות ומזון שהיו נחוצים. גם חבריו היהודים האחרים שכללו את הניצולים לוסי אלסעיד, משפחת לוי ומשפחת בוני הפקידו בידיו את רכושם. אחרי המלחמה כאשר חזרו לסופיה, כל היהודים קיבלו את רכושם, עד הפרט האחרון ומבלי שמיכאילוב קיבל על כך כל תמורה. לא ידועות קורותיו של מיכאילוב עד עלייתו ארצה. בשנת 1969 מיכאילוב, שראה עצמו חלק מהמדינה והחליט לקשור את גורלו בגורל המדינה היהודית הצעירה, עלה לישראל בגפו. ב-1971 הוכר כחסיד אומות העולם על ידי "יד ושם", לאחר עדות הניצולים על החסד שעשה עמם. ב-1988 זכה, יחד עם חסידי אומות עולם אחרים, באות יקיר העיר תל אביב. על אף חסדיו עם העם היהודי בתקופת השואה, חייו של מיכאילוב בישראל לא היו קלים: הוא סבל מעוני והתגורר בתנאים קשים בבת ים, בדירה צפופה אשר שכנה בתוך מקלט ולעיתים אף בחדר מדרגות. הוא סבל מהתעמרויות משכניו היהודים שידעו שאינו יהודי, והיו מציירים צלבי קרס מחוץ למקום מגוריו. שמו של מיכאילוב עלה בתחקיר "כלבוטק" משנת 1986 אשר התרכז בתנאים המחפירים בהם חיים חסידי אומות עולם בישראל. לאחר שידור התחקיר אשר עורר הד רב, ביוזמת ראש עיריית תל אביב-יפו שלמה להט, הוצא מיכאילוב הוצא ממקום מגוריו בבת-ים, והועבר לדירה ראויה אשר סופקה על ידי עיריית תל אביב לכל חסידי אומות העולם ששהו במצב דומה. בעקבות התכנית, נחקק "חוק חסידי אומות העולם", שהעניק להם קצבה חודשית בגובה השכר הממוצע במשק. על התחקיר הזה אמר רפי גינת כי "מדובר בגויים נוצרים שבמהלך מלחמת העולם השנייה חירפו את נפשם וסיכנו את משפחתם כדי להציל יהודים. בהתחלה קיבלו אותם יפה בארץ ואפילו נטעו עץ על שמם, אבל אחר כך זרקו אותם לכלבים. הם חיו כאן בלי זכויות, וזו פשוט הייתה חרפה לאומית. כשחשפנו את הסיפור ישב אז באולפן נשיא המדינה חיים הרצוג, ואנחנו הזלנו ביחד דמעה. לדעתי זה ההישג האנושי הכי גדול של 'כלבוטק' בתולדותיה". מיכאילוב נפטר בשנת 1991 ונקבר בבית הקברות האורתודוקסי ביפו. קברו מסומן כקבר של חסיד אומות העולם. מיכאיל מיכאילוב, באתר יד ושם (באנגלית) מעריב, גיליון 18 בינואר 1987, עמ' 27 (מאורכב)
מקון

מקון (בצרפתית: Mâcon), הידועה גם בשם מאסקון (בצרפתית: Mascon), היא עיר בחבל בורגון-פראנש-קונטה, צרפת. העיר מוכרת בשל היין הייחודי שלה, מקונה (אנ'). העיר נמצאת כ-113 ק"מ מבירת החבל בורגון-פראנש-קונטה, דיז'ון, וכ-339 ק"מ מבירת צרפת, פריז. בנוסף, העיר נמצאת ליד הנהר סון. גרמניה נוישטאדט אן דר ויינשטראסה, ריינלנד-פפאלץ, גרמניה (מ־26 ביוני 1956) הממלכה המאוחדת קרו ונאנטוויץ' (אנ'), הממלכה המאוחדת (מ־1957) בלגיה אוברייסה (אנ'), בלגיה (מ־28 באוגוסט 1960) ארצות הברית מייקון, ג'ורג'יה, ארצות הברית (מ־1972) איטליה לקו, איטליה (מ־12 במאי 1973) ספרד אלקאסר דה סן חואן (אנ'), ספרד (מ־15 במרץ 1980) הונגריה אגר, הונגריה (מ־11 במאי 1985) פינלנד פורי, פינלנד (מ־11 במאי 1990) פורטוגל סנטו טירסו (אנ'), פורטוגל (מ־20 ביוני 1992) טור דה פראנס 2006 עובר ליד העיר מקון כנסיית פירס הקדוש, מקון כיכר השלום, מקון מראה רחוב במקון כנסיית מקון (אנ') מדיה וקבצים בנושא מקון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקון (בצרפתית) מקון, ברשת החברתית פייסבוק מקון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מקון, ברשת החברתית אינסטגרם מקון, ברשת החברתית LinkedIn מקון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Populations légales 2018 − Ces données sont disponibles sur toutes les communes de France hors Mayotte | Insee, www.insee.fr Mâcon, Mâcon (באנגלית) Robinson, Jancis (2006). The Oxford Companion to Wine, third edition. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-860990-2. Coordinate Distance Calculator, boulter.com Coordinate Distance Calculator, boulter.com "Données climatiques de la station de Macon" (בצרפתית). Meteo France. נבדק ב-30 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Climat Bourgogne" (בצרפתית). Meteo France. נבדק ב-30 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Normes et records 1961-1990: Mâcon - Charnay (71) - altitude 216m" (בצרפתית). Infoclimat. נבדק ב-30 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ח'ירבת כרמה

ח'ירבת כרמה (בערבית: كرمة) הוא כפר פלסטיני, הממוקם כתשעה קילומטרים דרומית-מערבית לחברון. הכפר ממוקם בנפת חברון שבחלק הדרומי של יהודה ושומרון. ב-1883 מפת הקרן לחקר ארץ ישראל מצאה עקבות של שרידים, מה שהם כינו "Traces of ruins". על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, בכפר הייתה אוכלוסייה של 1,386 אנשים בשנת 2007. מפת IAA של מערב יהודה ושומרון כפר כרמה (גיליון עובדות) כפר כרמה (פרופיל), ARIJ סדר העדיפויות והצרכים לפיתוח בכפר קארמה המבוססת על הערכת הקהילה והרשויות המקומיות, ARI C. R. (Claude Reignier) Conder, Horatio Herbert Kitchener Kitchener, Edward Henry Palmer, Walter Besant, The survey of western Palestine : memoirs of the topography, orography, hydrography, and archaeology, London : Committee of the Palestine exploration fund, 1881-1883 Palestinian Central Bureau of Statistics, web.archive.org ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
M-Systems

M-Systems Ltd הייתה יצרנית ישראלית של מוצרי אחסון זיכרון הבזק שהוקמה בשנת 1989 על ידי דב מורן ואריה מרגי ושכנה בכפר סבא. בשנת 1993 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר בנאסד"ק. החברה נודעה בעיקר בפיתוח ורישום פטנט של כונן ההבזק הראשון, ששווק בשנת 1995 בשם DiskOnChip (DoC) ושימש בטלפונים סלולריים. DiskOnChip פותח במרכז המו"פ שהוקם על ידי M-Systems בשם EUROM. ריק יוריליו, רוני לוי ודייוויד דייטשר היו האנשים שעבדו על פיתוח ושיווק DOC הראשון של 2 מגה בייט. מוצר זה המשיך לקבל את הפרס החדשני ביותר מ-EDN בשנת 1995 ובהמשך הפך לכונן ההבזק ו-DiskOnKey. לקראת סוף המאה העשרים הצטמצמו הכנסות החברה, אך בשנת 2000 הציגה החברה את כונן הבזק מסוג USB הראשון, ששווק בשם DiskOnKey (דיסק און קי). התקן זה, בנפח אחסון של 8, 16 ו-32 מגה בייט, החליף את התקליטונים והתקליטורים לצריבה (CD-RW וכן DVD-RW) וכן החסנים שליפים כמו ZIP ו-JAZZ של חברת Iomega כאמצעי להעברת נתונים בין מחשבים וזכה להצלחה רבה, אך גם למתחרים רבים, עקב הגנת פטנט מוגבלת. ההתקן מתוצרת M-Systems נמכר גם על ידי חברת IBM. בחצי הראשון של העשור הראשון של המאה ה-21 זכתה החברה להכנסות גבוהות ממכירת DiskOnChip לטלפונים סלולריים ומכשירים ניידים נוספים. החברה יצרה גם את מערכת הגשת הפלאש האמיתית (TrueFFS), שהציגה את זיכרון ההבזק ככונן דיסק למחשב. בשנת 2006, לאחר 17 שנות פעילות, נרכשה החברה על ידי המתחרה שלהם, SanDisk, תמורת 1.55 מיליארד דולר. לאחר רכישתה המשיכה החברה לפעול מכפר סבא. באוקטובר 2015 הודיעה וסטרן דיגיטל על רכישת סנדיסק תמורת 19 מיליארד דולר, והרכישה הושלמה ב-12 במאי 2016. הרכישה כללה גם את הפעילות בכפר סבא, שממשיכה כמרכז פיתוח של וסטרן דיגיטל. דב מורן, 100 דלתות - מבוא ליזמות, הוצאת ידיעות אחרונות, 2016 גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "זיכרון לטווח קצר", עמ' 282–287 מדיה וקבצים בנושא M-Systems בוויקישיתוף ריאיון עם דב מורן ואריה מרגי, מוזיאון היסטוריית המחשב פרס על מפעל חיים, Flash Memory Summit Chris Oh, M-Systems DiskOnKey, SLCentral, August 17th, 2001 8MB USB Memory Key - Overview, באתר לנובו שירלי יום-טוב, אם סיסטמס מישראל נרכשת ב-1.5 מיליארד דולר, באתר הארץ, 31 ביולי 2006 הראל עילם, כלכליסט, ווסטרן דיגיטל קונה את סאנדיסק ב-16 מיליארד דולר, באתר ynet, 21 באוקטובר 2015 Western Digital To Aquire SanDisk For $19 Billion, באתר TechCrunch, אוקטובר 2015
שי צוקר

שי צוקר (נולד ב-1963) הוא פרופסור למדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב. משמש ראש בית הספר לסביבה ולמדעי כדור הארץ באוניברסיטה. נולד בתל אביב בשנת 1963. למד לתואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שם גם המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בתחום האסטרופיזיקה תחת הנחייתו של פרופסור צבי מזא"ה. בתקופה זו פרסם את האלגוריתמים TODCOR ו-BLS, שהפכו לכלים סטנדרטיים בחקר כוכבים כפולים ובחיפוש כוכבי לכת חוץ שמשיים על ידי ליקויים, בהתאמה. כמו כן היה חבר בצוות שגילה בשנת 2001 את האקזופלנטה HD209458b, שהתבררה כפלנטה הידועה הראשונה המבצעת ליקוי של כוכב האם שלה. את הפוסט-דוקטורט שלו ביצע באוניברסיטת ז'נבה, במעבדתם של מי שזכו לאחר מכן בפרס נובל מישל מאיור ודידיה קלו, ובהמשך במכון ויצמן למדע, שם עבד עם טל אלכסנדר בשיתוף פעולה עם צוותו של ריינהרד גנצל בגרמניה. במחקריהם חזו כי ניתן לאשש כמה מיסודות תורת היחסות באמצעות תצפיות על מסלוליהם של כוכבים סביב החור השחור במרכז גלקסיית שביל החלב, טענה שאושרה תצפיתית כעבור כעשור במחקר שהביא לזכייתו של ריינהרד גנצל בפרס נובל. בשנת 2005 שי צוקר מונה למרצה בכיר בחוג לגיאופיזיקה ולמדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב, ולפרופסור מן המניין בחוג בשנת 2014. הוא פרסם יותר ממאה פרסומים מדעיים העוסקים במגוון תופעות אסטרונומיות, ובעיקר כוכבים כפולים וכוכבי לכת חוץ שמשיים. מרבית המחקרים שלו עושים שימוש בשיטות סטטיסטיות ושיטות עיבוד נתונים מתקדמות באסטרונומיה ("אסטרוסטטיסטיקה"). צוקר חבר בקונסורציום DPAC (אנ'), הממונה על עיבוד הנתונים מטלסקופ החלל גאיה של סוכנות החלל האירופית. במסגרת זו הוא מתמקד באפשרות גילויים של כוכבי לכת חוץ שמשיים באמצעות נתוני החללית. בשנת 2021 המאמצים החלו לשאת פרי ו-DPAC הכריז על גילויה של פלנטה ראשונה באמצעות גאיה, על ידי צוותו של שי צוקר. ביוני 2022 הצוות אפיין בפירוט את שתי הפלנטות הראשונות של גאיה שאף זכו אז לקבל שמות רשמיים - Gaia-1b ו-Gaia-2b. בנוסף, פורסם כי צוותו של צוקר מוביל, יחד עם צבי מזא"ה, שיתוף פעולה טרנס אטלנטי בין טלסקופ החלל גאיה של סוכנות החלל האירופאית לבין טלסקופ החלל TESS של נאס"א. שיתוף פעולה זה צפוי להניב גילויים רבים של כוכבי לכת חוץ שמשיים. שי צוקר מתגורר בגבעתיים, נשוי לד"ר מיכל צוקר ואב לשני ילדים. אתר האינטרנט הרשמי של שי צוקר שי צוקר, באתר גוגל סקולר הרצאה של שי צוקר בנושא טלסקופ החלל גאיה הרצאה של שי צוקר בנושא פלנטות מחוץ למערכת השמש Shay Zucker, scholar.google.co.il פרסום באתר של סוכנות החלל האירופית על גילוי הפלנטה הראשונה באמצעות גאיה. ידיעה ב-ynet על שתי הפלנטות הראשונות של גאיה. כתבה על שיתוף הפעולה באתר ynet.
Hammer to Fall

"Hammer to Fall" הוא סינגל של להקת הרוק הבריטית קווין. השיר, שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי, נכלל באלבום The Works משנת 1984. זהו הסינגל הרביעי והאחרון באלבום. השיר הגיע למקום השלישי בדרום אפריקה, מקום 13 במצעד הסינגלים בבריטניה, מקום 24 בפולין ולמקום ה-55 באוסטרליה. הקליפ של השיר צולם בבריסל במהלך The Works Tour. "Hammer to Fall" היה השיר השלישי שהלהקה ביצעה בהופעה שלה בלייב אייד בשנת 1985. מידע על היצירה "Hammer to Fall" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Hammer to Fall" באתר יוטיוב
רקת

תל רקת (למפת הגליל העליון מוגדלת)   תל רקת (למפת הגליל העליון רגילה)   תל רקת (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל רקת (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תל רקת רַקַּת הייתה עיר "מִבְצָר" בנחלת שבט נַפְתָּלִי, והיא נזכרת בין ערי המִבְצָר חַמַּת וכִנָּרֶת (שגם הן משוערות כיושבות על החוף המערבי של הכנרת): ”לִבְנֵי נַפְתָּלִי יָצָא הַגּוֹרָל הַשִּׁשִּׁי, לִבְנֵי נַפְתָּלִי לְמִשְׁפְּחֹתָם. [...] וְעָרֵי מִבְצָר: הַצִּדִּים, צֵר וְחַמַּת, רַקַּת וְכִנָּרֶת.” שאלת הזיהוי של רַקַּת ופרשנות שמה העסיקה את חכמי התלמוד, כיוון שבהיותה עיר "מבצר" מוקפת חומה, חלות עליה הלכות מיוחדות לערים שכאלה. התלמוד בדרך כלל מזהה את רקת עם טבריה ואחת הפרשנויות לשמה הוא ”שאפילו ריקנין שבה מלאין מצות כרִמון.” כיום מקובל הזיהוי של רַקַּת עם ח'רבת אל־קֻנֵיטְרָה/תל אִקְלַטִיֶה. אתר זה נמצא סמוך לחוף הכנרת כ־2 ק"מ מצפון לטבריה, במקום השולט, כראוי ל"מבצר", על הדרך שעברה למטה על חוף האגם (ראו במפה). לרגלי התל, על שפת הכנרת, נובעים ארבעה מעיינות (עינות רקת/אל־אלפליה) ששימשו להשקיה גם בימי קדם. בתל עצמו נמצאו עדויות ליישוב בתקופה הכנענית (ברונזה) והישראלית (ברזל), בעיקר בצורת חרסים ושרידי מבנים. ספר יהושע, פרק י"ט, פסוקים ל"ב–ל"ה תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ו', עמוד א' עולם התנ"ך, ספר יהושע, מאת גרשון גליל ויאיר זקוביץ. "דברי הימים" הוצאה לאור בע"מ, 1999, עמ' 187 רקת – התל והמעיינות. באתר איגוד ערים כנרת.