ג'וריש

ג'וּרִ֫ישׁ (בערבית: جُورِيش) הוא כפר פלסטיני בנפת שכם, הממוקם כ-27 ק"מ דרום-מזרחית לשכם, בגובה של כ-800 מ' מעל פני הים. ממערב לכפר, שוכנת העיירה קבלאן, מדרום – הכפר קוסרה, ומצפון הכפרים עקרבא ואוסרין. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), אוכלוסיית העיר מנתה 1,541 תושבים בשנת 2017. בג'וריש נמצאו שרידים מתקופת הברונזה, הברזל, התקופה ההלניסטית, הרומית, העבאסית, הממלוכית והעות'מאנית. ישנן סברות כי ג'וריש היה מקום הולדתו של מנהיג המורדים העברי שמעון בר גיורא, וכי המקום נהרס מאוחר יותר על ידי הגנרל הרומאי אספסיאנוס. לדברי התושבים, הכפר נוסד במאה ה-16 על ידי תושבים מהכפרים הסמוכים. במהלך המאה ה-16 הכפר כלל 16 משקי בית. התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על מוצרים חקלאיים, הכנסות מזדמנות ומס קבוע לאנשי אזור שכם. בסך הכל התושבים שילמו מס בסכום של כ-2,000 אקצ'ות. בשנת 1852, אדוארד רובינסון, שעבר דרך "כל כך הרבה אדמה טובה; כל כך הרבה קרקעות משובחות ומתאימות לחקלאות, אם כי אין מישורים גדולים", הזכיר את ג'וריש וציין שהיא נמצאת על גבעה דרומית. באותה שנה, ואן דה ולדה תיאר אדמות ליד ג'וריש כ"יפיפיות ופוריות במיוחד. עברתי פה במשך כשעה בעמקים בעלי יופי כה נדיר ועושר טבעי, שאני מרגיש שאני לא מסוגל לתאר את זה כהלכה". בשנת 1870 הגיע החוקר ויקטור גרן מצפון, וציין תחילה את חורבות כפר עטיה, שם נזרע תירס בין ההריסות. לאחר מכן הוא הגיע למעיין עין ג'וריש. לאחר מכן המשיך גרן לראש הגבעה שבה שכן הכפר ג'וריש. גרן תיאר כפר עם כ-20 בתים מיושבים. המקאם הוקדש לשייח' חאתם. מפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 תיארה את ג'וריש כ"כפר קטן על ראש גבעה, עם זיתים במזרחו." במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל משנת 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנתה ג'וריש 195 תושבים. במפקד האוכלוסין בשנת 1931 התגוררו בכפר 239 תושבים שהתגוררו ב-59 בתים. בסקר הכפרים של שנת 1945 אוכלוסיית ג'וריש (עם כפר עטיה) מנתה 340 מוסלמים. לפי מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961, בג'וריש התגוררו 419 תושבים. במפקד שנעשה לאחר מלחמת ששת הימים נמצאו בכפר 464 נפשות. בסקר הכפרים של שנת 1945 נמצא ששטח הקרקע של הכפר היה 8,207 דונם. מתוך שטח זה השטח הבנוי של הכפר היה 14 דונם, 1,358 דונם הוקצו למטעים וקרקע להשקיה, 4,249 לדגנים, והיתר – 2,586 דונם – היו אדמות בּוּר. לאחר הסכמי אוסלו הוגדרו 5,070 דונם משטחי הכפר (62%) כשטח B, ו-3,138 דונם (38%) הוגדרו כשטח C. בשנת 1984 הופקעו 17 דונם מאדמות הכפר לצורך הקמת ההתנחלות מגדלים (שטח נוסף להתנחלות הופקע מקוסרה). מאוחר יותר הופקעו אדמות לצורך סלילת כביש עוקף 505. הכביש עובר באדמות הכפר לאורך שני ק"מ ומכל צד של הכביש קיים "אזור חיץ" ברוחב של כ-75 מ'. סה"כ כ-300 דונם. ח'ירבת כפר עטיה: ממזרח לכפר. חורבה קדומה ובה כמה מבנים חדשים יחסית, סביב קבר שייח'. בחפירות התגלו חרסים מן התקופה ההלניסטית והרומית הקדומה וכן מערת מסתור ובה ממצאים מתקופת מרד בר כוכבא. ח'ירבת קרקפה: מדרום לכפר. חורבה על ראש גבעה ובה נמצאו חרסים מתקופות שונות. באזור החורבה יש מערות קבורת ובור מים. מדיה וקבצים בנושא ג'וריש בוויקישיתוף Finkelstein et al, 1997, p. 759 Avi Yonah, 1976, p. 61 Tsafrir et al., 1994, p. 133 Jurish Village Profile, ARIJ Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 135 Robinson and Smith, 1856, p. 296 van de Velde, 1854, p. 314 Guérin, 1875, pp. 12-13 Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 386 Barron, 1923, Table IX, p. 25 Mills, 1932, p. 62 Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 18 Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 25 זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, 1976, עמ' 1533 Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 60 Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 156 Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 106 جوريش - Jurish (ג'וריש), באתר palestine remembered, ‏2007 חורבת כפר עטיה, באתר Family Wiki