laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'מה וורד

ג'מה לואיז וורד (באנגלית: Gemma Louise Ward; נולדה ב-3 בנובמבר 1987) היא דוגמנית ושחקנית אוסטרלית. וורד נולדה בפרת', אוסטרליה לגרי וקלייר וורד. כמו אחותה הגדולה, סופיה וורד, פנתה לדוגמנות. למדה ב-"Presbyterian Ladies' College, Perth". כבר בגיל 15 דגמנה בתצוגת אופנה בשבוע האופנה האוסטרלי. מאז דגמנה בתצוגות אופנה רבות, הופיעה בפרסומות לחברות נחשבות והצטלמה לשערי מגזינים, הייתה הדוגמנית הצעירה ביותר שהופיעה על שער עיתון האופנה ווג ומאוחר יותר על שער טיים מגזין. היא הייתה הדוגמנית הראשונה מאז קייט מוס שייצגה את הבושם "Obsession Night" של קלווין קליין. באוקטובר 2006 וורד זכתה בתואר "דוגמנית הרגע". השאיפה של וורד מאז ילדותה הייתה ללמוד משחק ולהופיע בדרמות, היא לוהקה לסרט האוסטרלי "הבלון השחור". בנוסף היא לוהקה למותחן "הזרים" ולשודדי הקאריביים: זרמים זרים (2011). היא הופיעה בקליפ "בנות" (Daughters) של ג'ון מאייר. נכון ליולי 2007 הרוויחה 3 מיליון דולר בשנה. הירחון פורבס דרג אותה במקום ה-10 כדוגמנית המרוויחה ביותר בעולם. בשנת 2018 כיכבה בסרט האימה "טרף לילי" של הבמאי הבריטי יוהנס רוברטס לצד כריסטינה הנדריקס ומרטין הנדרסון. בשנת 2023 כיכבה בגרסה אוסטרלית למחזה "2:22 A Ghost Story" בתפקיד הראשי של ג'ני. וורד חיה בניו יורק. היא חברה קרובה של הדוגמניות לילי דונלדסון, קרוליין וינברג, דריה ורבובי ולילי קול. בתחילת 2008 היא נראתה עם השחקן הית' לדג'ר זמן מה לפני מותו הפתאומי ב-22 בינואר. פיג'מות ורודות (2001) הבלון השחור (2008) הזרים (2008) שודדי הקאריביים: זרמים זרים (2011) טרף לילי (2018) גבירותיי בשחור (אנ') (TBA) מדיה וקבצים בנושא ג'מה וורד בוויקישיתוף ג'מה וורד, ברשת החברתית אינסטגרם ג'מה וורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'מה וורד, באתר AllMovie (באנגלית) ג'מה וורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'מה וורד במדריך הדוגמניות מיכל הניג, מיס וורד: על ג'מה וורד, באתר nrg‏, 7 בפברואר 2011 איתי יעקב, הכי 2008: הדוגמנית ג'מה וורד חוזרת לאופנה אחרי שש שנים של שתיקה, באתר Xnet‏, 3 בנובמבר 2014
קלרה רוחאס

קלרה רוחאס (בספרדית: Clara Rojas; נולדה ב-20 בדצמבר 1964, בוגוטה) היא קולומביאנית, מנהלת קמפיין הבחירות של אינגריד בטנקור, מועמדת לנשיאות קולומביה. שתיהן נחטפו ב-23 בפברואר 2002 על ידי אנשי הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה, והוחזקו בשבי עד שחרורה של רוחאס ב-10 בינואר 2008 ושחרורה של בטנקור על ידי צבא קולומביה ב-2 ביולי 2008. קלרה רוחאס נראתה ביחד עם בטנקור בקלטת וידאו ששחררו החוטפים באוגוסט 2003. על פי עדותו של חואן (ג'ון) פרנק פינצ'או, שוטר קולומביאני שברח משבי ה-FARC לאחר שהיה כלוא שמונה שנים, רוחאס ילדה בשבי בן, לאחד מסוהריה. הילד, עמנואל, נלקח ממנה מיד לאחר הלידה ונמסר לידי משפחה אומנת בבוגוטה. במהלך הזמן שהייתה בשבי ניסתה להימלט יחד עם בטנקור, אולם ניסיון ההמלטות לא צלח מפני שהן לא יכלו לנווט בג'ונגל בחשכה ולבסוף נלכדו מחדש על ידי ה-FARC. כעונש על ניסיון הבריחה הן ננעלו בצריף ביחד עם נחשיים ארסיים. בדצמבר 2007 חלה התפתחות דרמטית בפרשה כאשר סוכנות הידיעות הקובנית הודיעה בשם ארגון ה-FARC כי הוא מתכוון לשחרר שלושה בני ערובה: את קלרה רוחאס, את בנה עמנואל וחברת הקונגרס הקולומביאנית קונסואלו גונזלס שהוחזקו עמם בשבי. על פי ההודעה רוחאס, בנה וחבר הקונגרס אמורים להמסר לידיו של נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס. ב-10 בינואר 2008 שוחררה רוחאס יחד עם גונזלס והתאחדה עם בנה. מדיה וקבצים בנושא קלרה רוחאס בוויקישיתוף בלוג הקורא לשחרור קלרה רוחאס ובנה עמנואל פואמה בצרפתית לכבודה של קלרה על קלרה + תמונות בלוג למען שחרור אינגריד וקלרה מכתב לקלרה
נארין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נארין – כפר במחוז דניגול שבצפון אירלנד נארין - במונגולית: צעיר, משני, זוטר נארין קלה – מצודה עתיקה, המשקיפה על טביליסי, בירת גאורגיה, ועל נהר הקורה דוד השישי נארין – מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, והמלך הראשון של ממלכת אימרתי נרין – נהר במרכז אסיה נרין (עיר) – עיר בקירגיזסטן השוכנת על גדות הנהר
ריי בראון

ריימונד מתיוס בראון (אנגלית: Raymond Matthews Brown;‏ 13 באוקטובר 1926 - 2 ביולי 2002) היה נגן קונטרבס ג'אז אמריקאי חשוב אשר השתתף במהפכת הבי בופ. רבים סבורים שבראון הוא גדול נגני הבס של כל הזמנים, זאת בזכות יכולתו הקצבית שכמעט ואין שנייה לה, והיכולת הטכנית הכמעט מושלמת שלו. ריי בראון, יליד פיטסבורג, החל ללמוד לנגן בפסנתר בגיל שמונה. משראה בראון כמה פסנתרנים לומדים בבית הספר התיכון שלו, הוא החליט להחליף כלי. תחילה תכנן לעבור לטרומבון אך לא יכול היה להרשות לעצמו לרכוש את הכלי. בעזרת מלגה מבית הספר, רכש קונטרבס והחל לנגן בכלי. הוא הושפע מאוד מהבסיסט ג'ימי בלנטון שניגן עם דיוק אלינגטון. בשנות בית הספר התיכון שלו התנסה עם כמה הרכבים אזוריים, וכשסיים ללמוד עבר לגור בניו יורק שם הפסנתרן הנק ג'ונס הכיר לו את דיזי גילספי שחיפש בסיסט באותו זמן. בזכות כך יצא לבראון לנגן עם ענקים נוספים כמו ארט טאטום וצ'ארלי פארקר. בלהקה של גילספי הוא ניגן בין 1946–1951 בשנים האלה הוא הכיר את המתופף קני קלארק ומילט ג'קסון נגן הוויברפון, והפסנתרן ג'ון לואיס, שהיוו את חטיבת הקצב של גילספי. יחד איתם ינגן לימים ברביעיית הג'אז המודרני. ב-1947 הכיר בראון את הזמרת אלה פיצג'רלד שהצטרפה להרכב של גילספי למסע הופעות. הם התחתנו באותה השנה ויחד הם אימצו את ילדתה של אחותה למחצה של אלה. השנים התגרשו ב-1952. לאחר שניגן בג'אז בפילהרמונית במספר הרכבים שונים, הצטמד בראון למשך מספר שנים עם הפסנתרן אוסקר פיטרסון וכן עם מתופפים מתחלפים. לבסוף, ב-1966 עזב את הטריו ונהיה המנהל של ההרכב. בערוב ימיו השתקע בלוס אנג'לס שם היה למנהל המוזיקלי של מספר הרכבים, ביניהם רביעיית הג'אז המודרני, כמו כן הוא קידם מוזקאים צעירים כמו קווינסי ג'ונס. במישור המקצועי בראון הופיע בתזמורות שהיו בתקופה ההיא בתוכניות טלוויזיה, וכן עם כמה מהמוזיקאים הפופולרים בתקופה, כגון פרנק סינטרה. הוא כתב ספרי לימוד של בס, וכן פיתח שיטות נגינת צ'לו בבס. בתקופה הזו בראון זכה בפרס גראמי על אחת היצירות שהוא כתב בשביל סרט קולנוע. בעשורים האחרונים של חייו, בראון המשיך לעבוד במגוון רחב של הרכבים, מפתח את סגנונו האישי ואת תפקיד הבס בג'אז. מדיה וקבצים בנושא ריי בראון בוויקישיתוף ריי בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריי בראון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ריי בראון, באתר ספוטיפיי ריי בראון, באתר AllMusic (באנגלית) ריי בראון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריי בראון, באתר Discogs (באנגלית) ריי בראון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ריי בראון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
זינפנדל

זינפנדל (zinfandel או פרימיטיבו) הוא ענב יין ממוצא איטלקי (שם קרוי היין בשם Primitivo di Gioia) או קרואטי (שם היין קרוי בשם Crljenak). הגידול הגיע לארצות הברית עם מהגרים מדרום איטליה באמצע המאה ה-19, ומשמש כיום לייצור יינות אדומים וליינות סמוקים בעלי פופולריות גבוהה בארצות הברית המכונים זינפנדל לבן. השם זינפנדל מקורו בזיהוי שגוי עם היין האוסטרי Zierfändler ושיבוש קל של השם. זן הזינפנדל עשיר בסוכר, ולכן היינות המיוצרים ממנו מאופיינים באחוז אלכוהול גבוה יחסית, שיכול להיות גבוה מ-15%. יינות הזינפנדל מאופיינים בטעם בשל, מתוק ופירותי, ובגוף מלא, ולעיתים מכונים "יינות חמים" בשל בשלותם הרבה ואחוז האלכוהול הגבוה. הזן קשה לגידול, אך הוא נפוץ בצפון קליפורניה, בעמק נאפה ובסונומה. בישראל יש כיום מספר קטן של יקבים שמייצרים יינות מזן הזינפנדל, כגון יקב בנימינה מאזור זכרון יעקב, יקב דלתון מהגליל ויקב סוסון ים מהרי יהודה שמייצרים יין זַנִּי מזינפנדל. מדיה וקבצים בנושא זינפנדל בוויקישיתוף זינפנדל מול פרימיטיבו - הקרב הגדול(הקישור אינו פעיל), באתר בקבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנואל מרולנדה

מנואל מרולנדה ולס (בספרדית: Manuel Marulanda Vélez;‏ 13 במאי 1928 – 26 במרץ 2008), המכונה "טירופיחו" (בספרדית: Tirofijo), היה איש גרילה קולומביאני, מנהיג המחתרת המרקסיסטית FARC. מנואל מארולנדה הוא שמו המחתרתי של פדרו אנטוניו מרין (בספרדית: Pedro Antonio Marín), המייסד והמנהיג הראשי של ארגון הגרילה הקולומביאני "הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה" (FARC), האחראי לחטיפתה של המועמדת לנשיאות אינגריד בטנקור ועוד אלפי אזרחים קולומביאנים וזרים. ארצות הברית הציבה במרץ 2006 פרס של 5 מיליון דולר על ראשו. ב-26 במרץ 2008 מת מוות טבעי, כתוצאה מהתקף לב. קולומביה: בכיר ב-FARC אישר כי ראש הארגון מת, באתר ynet, 25 במאי 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרוב להפליא ורועש להחריד

קרוב להפליא ורועש להחריד (באנגלית: Extremely Loud and Incredibly Close) הוא ספרו השני של הסופר האמריקני ג'ונתן ספרן פויר. הרומן עוקב אחר מסע חיפושיו של בנו של אחד מהרוגי הפיגוע במגדלי התאומים אחר מנעול ברחבי ניו יורק. הספר יצא לאור בניו יורק בשנת 2005. בעברית יצא הספר לאור בשנת 2007, בתרגומו של אסף גברון, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר. ב־2011 עובד הספר לסרט קולנוע. אוסקר של הוא בנו של תומאס, שנהרג בפיגוע התאומים. אוסקר הוא ילד בן תשע, אינטליגנטי ובעל דמיון מפותח. ביום הפיגוע הוא חזר הביתה ושמע את ההודעות האחרונות שהותיר אביו במשיבון, לפני שהבניין התמוטט. יום אחד, לאחר כשנתיים, הוא מוצא מפתח מסתורי שהיה שייך לאביו, ומחליט לחפש את המנעול התואם את המפתח הזה. בכל סוף שבוע הוא יוצא מהבית לבתים שונים בעיר ניו יורק, לתשאול אנשים שאולי היו קשורים למפתח, ולבדוק אם הם יכולים לגלות דבר מה. מלבד סיפורו של אוסקר, מסופר סיפורם של סבו וסבתו, שניהם מניצולי הפצצת בעלות הברית על דרזדן במלחמת העולם השנייה. הטראומה שעברה על הסב גרמה לו לחוסר יכולת לדבר, ולפחד מהחיים. במהלך הסיפור, הנפרש מבעד לעיניהם של השניים, נחשפים חיי אהבה פלאית אומללים. הספר כתוב מנקודת מבטו של אוסקר, ובכך גם שפתו ומשלבו מתאימים לדמות. בנוסף, הספר נוקט במגוון אמצעים החורגים מהנורמה הספרותית הרגילה - מלבד שילוב תמונות רבות בין עמודיו, לעיתים מופיעים עמודים ובהם מספר מילים מועט - ציטוטים מיומנו של סבו של אוסקר - או מילים שבגלל אופן הדפסתן המכוון לא ניתן לפענח. בשנת 2011 הופק, בהתבסס על הספר, סרט הקולנוע "קרוב להפליא ורועש להחריד" בבימויו של סטיבן דלדרי ובכיכובם של טום הנקס, סנדרה בולוק ומקס פון סידוב (שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על גילומו את תפקיד דייר המשנה השתקן). הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר. הכול מואר הנני הספר "קרוב להפליא ורועש להחריד", באתר "סימניה" קרוב להפליא ורועש להחריד, באתר OCLC (באנגלית)
דרום גונדר

דרום גונדר הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה. גובל בצפונו במחוז צפון גונדר, בצפון-מערבו במחוז וג המרה, במערבו במחוז צפון וולו, בדרום-מערבו במחוז דרום וולו, בדרומו במחוז מערב גוג'ם, בדרום-מזרחו במחוז מזרח גוג'ם ובמזרחו באגם טאנה. עד שנת 1991 נכלל במחוז בגמדר אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה. בימי הביניים ועד 1991 הייתה חלק מהמחוז ההיסטורי, בגמדר, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 בגמדר התפצלה לשני אזורי עיקרים ואזור קטן בצפונו שברובו מאוכלס בתגרים סופח למחוז המערבי שבמדינת תיגראי כמו כן רצועה קטנה סופחה למדינת בנישנגול-גומאז: יתר המחוז חולקה לשני מחוזות צפון גונדר שמכיל את חלק הארי של המחוז, וחלק בדרום שהפך לגונדר הדרומית. במחוז ישנן עשר נפות ובנוסף להם העיר דברה תבור שלה מעמד של נפה. מדיה וקבצים בנושא דרום גונדר בוויקישיתוף
ג'ון ואליס

ג'ון ואליס (באנגלית: John Wallis;‏ 23 בנובמבר 1616 - 28 באוקטובר 1703), מתמטיקאי אנגלי שלזכותו נזקף חלק מפיתוח החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי המודרני. ואליס נולד באשפורד שבמחוז קנט. הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1632. בין השנים 1643 ו-1689 כיהן כקריפטוגרף ראשי עבור הפרלמנט של בריטניה ומאוחר יותר עבור חצר המלכות. בשנת 1645 הגיע ללונדון והשתתף בפגישות שבועיות עם מספר מדענים. בהמשך, קבוצה זו הקימה את החברה המלכותית. בשנת 1649 קיבל משרה של פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד. הסיבה למינוי הייתה בעיקרה פוליטית - הוא היה תומך ידוע של הפרלמנט של בריטניה. הוא החזיק במשרה באוניברסיטת אוקספורד במשך 50 שנים ונפטר באוקספורד. על שמו קרויים מכפלת ואליס, האסטרואיד 31982 ג'ון ואליס. לוואליס גם מיוחס השימוש בסימן   ∞ {\displaystyle \ \infty } לציון אינסוף. מדיה וקבצים בנושא ג'ון ואליס בוויקישיתוף ג'ון ואליס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ון ואליס, באתר MacTutor (באנגלית) ג'ון ואליס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ג'ון ואליס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'ון ואליס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית מטבחיים חמש

בית מטבחיים חמש או "מסע הצלב של הילדים, מחול חובה עם המוות" (באנגלית: Slaughterhouse-Five, or, The Children's Crusade: A Duty-Dance with Death) הוא רומן סאטירי פוסטמודרני מאת הסופר האמריקני קורט וונגוט. הרומן מספר על הפצצת דרזדן במלחמת העולם השנייה, על חייו של שבוי שניצל מהטבח, ועוסק גם בבחירה חופשית וגורל. הספר מבוסס על חוויותיו האישיות של וונגוט, שהיה בעצמו שבוי אמריקני בדרזדן בזמן הפצצתה. הספר תורגם לעברית על ידי יורם קניוק, נכלל ברשימת "100 הספרים הטובים ביותר" של "טיים מגזין", ועובד לסרט קולנוע. ב-2016 העלה תיאטרון האינקובטור מחזמר פסיכדלי באותו שם המבוסס על הספר. בילי פילגרים (נשמע כמו המילה האנגלית שמשמעותה "צליין" או "עולה רגל") הוא עוזר כומר צבאי שנשלח להשתתף בקרב על הבליטה במלחמת העולם השנייה. הוא נשבה בידי הגרמנים, מועבר לעיר דרזדן שבגרמניה ומועסק שם בעבודות שבי. בזמן ההפצצה על דרזדן הוא נמצא בבית מטבחיים מתחת לאדמה, וכך ניצל. לאחר המלחמה הוא חוזר לאמריקה, מתחתן וחי את חייו. במהלך חייו חווה בילי שיוטים בזמן, אל העבר, העתיד ובחזרה. כך בילי מגלה ויודע את כל עתידו, ולכן הוא חסר מוטיבציה ליזום כל פעולה. בילי נחטף בידי חייזרים מכוכב הלכת טרלפאמדור, אשר כמוהו מכירים גם הם את העבר והעתיד על כל צורותיהם. כך, למשל, הם יודעים כיצד העולם בא אל סופו: הוא יתפוצץ במהלך ניסוי ראשון בדלק חדש להנעה בין-כוכבית. בילי לומד שאין רע או טוב, אין בחירה חופשית, והעתיד ידוע מראש. הוא יודע כיצד ימות, וכיצד יראה המוות: אור סגול, וזמזום. מוטיב מרכזי החוזר לאורך כל הסיפור, הוא ההתייחסות האדישה למוות. בכל פעם שמוזכר מותו של יצור חי כלשהו, מובאות המילים "ככה זה" (so it goes). האדישות כלפי המוות נובעת מההכרה כי מדובר אחרי הכול ברגע מסוים שבו היצור אינו במצב טוב כל כך, בעוד שברגעים אחרים אותו יצור מרגיש מצוין. הביטוי, כמו ביטויים רבים בספריו של וונגוט, הפך למטבע לשון בקרב מעריציו. בספר מעורבבים הערות וסיפורים אישיים של וונגוט, וגם גיבורו הקבוע, הסופר קילגור טראוט. הספר אף מוקדש לידידו של וונגוט מתקופת המלחמה, ברנרד ב. אוהייר, ששמו מופיע בכמה מיצירותיו האחרות של וונגוט. כותרת המשנה של הספר היא "מסע הצלב של הילדים". וונגוט מסביר את הבחירה הזאת בפרק הראשון של הספר, כהבטחה לאשתו של אוהייר שהספר לא יאדיר את המלחמה ויזכיר שהחיילים, ברובם הגדול, הם רק ילדים. קורט וונגוט עריסת חתול אתר האינטרנט הרשמי של בית מטבחיים חמש (באנגלית) בית מטבחיים חמש, באתר OCLC (באנגלית) בית מטבחיים חמש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאיוס אטיליוס רגולוס

גאיוס אטיליוס רגולוס סראנוס (לטינית: Gaius Atilius Regulus Serranus) היה קונסול ומצביא רומאי במלחמה הפונית הראשונה (241 - 264 לפנה"ס). גאיוס אטיליוס נבחר לקונסול בפעם הראשונה ב-257 לפנה"ס, בשנה השמינית למלחמה. עמיתו למשרה היה גנאיוס קורנליוס בלאסיו (Gnaeus Cornelius Blasio). אטיליוס, שפיקד על הצי המלחמתי, ניצח את הצי של קרתגו בקרב טינדאריס, כבש את ליפארה (ליפארי) ואת מליטה (מלטה) ונתכבד בשובו לרומא בטריומף ימי. ב-251 לפנה"ס החליטו הרומאים להקים שוב צי מלחמה ולנסות, זו הפעם השלישית, להעביר את המלחמה מסיקיליה (סיציליה) אל אפריקה, ולהכריעה על אדמת קרתגו. לשם כך בחרו לקונסולים של שנת 250/249 את גאיוס אטיליוס ואת לוקיוס מאנליוס וולסו (Lucius Manlius Vulso), שהיו בעלי ניסיון בקרבות ימיים – אטיליוס בקרב טינדאריס ולוקיוס מנליוס בקרב אקנומוס. מכל מאחזי הקרתגים באי נותרו בידיהם באותו זמן רק ערי הנמל דרפאנה (טרפאני) וליליבאיום (מרסלה). הרומאים הכירו בחשיבותה האסטרטגית של ליליבאיום להצלחת הפלישה, ועל כן נצטוו הקונסולים לכובשה קודם שיצאו אל אפריקה. אטיליוס ומנליוס הטילו מצור על העיר, אך כל מאמציהם להכריעה עלו בתוהו בשל התנגדותם העיקשת של הקרתגים הנצורים. סופו של דבר, לאחר שרבים מצוותי האוניות הרומיות שהשתתפו במלאכת המצור נהרגו, חדלו הקונסולים מן הניסיון לבקע את חומות העיר. הם הידקו את ההסגר סביבה, ונערכו להכריעה על ידי הרעבתה. שנת הקונסולאט של אטיליוס ועמיתו הסתיימה אפוא ללא הניצחון המקווה. פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות: בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991. Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925. s.v. "Regulus, Atilius" (4) in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized copy in: Perseus.
ג'ף הנמן

ג'ף הנמן (אנגלית: Jeff Hanneman;‏ 31 בינואר 1964 - 2 במאי 2013) היה גיטריסט אמריקאי ואחד ממקימי להקת הת'ראש מטאל סלייר. הנמן גדל בלוס אנג'לס במשפחה של יוצאי קרבות, כאשר אביו לחם בנורמנדי במלחמת העולם השנייה ואחיו במלחמת וייטנאם, וכתוצאה מכך הוא נמשך להיסטוריה צבאית החל מילדותו. הנמן, יליד אוקלנד, קליפורניה, נפגש עם קרי קינג ב-1981 בעת ששניהם נבחנו ללהקה, וסלייר נולדה לאחר שקינג הציע להנמן שהם יקימו להקה יחד. הוא וסולן סלייר טום אראיה היו מכורים בעבר לקוקאין. התעניינותו במדליות מלחמה נאציות ובהיסטוריה של גרמניה הנאצית באה לידי ביטוי בשירים שכתב, דבר שפורש כראיה לכך שהוא, יחד עם שאר חברי הלהקה, הם אוהדי הנאציזם. משיכתו לנושא החלה לאחר שאביו העניק לו מדליות שחלקן נלקחו כשלל מחייל נאצי הרוג. המדליה הנדירה ביותר שברשותו היא "צלב האביר", אותה רכש עבור 1,000 דולרים ממעריץ של סלייר. השיר "Angel of Death" שכתב הנמן עוסק ביוזף מנגלה וגרר את רוב ההאשמות בנאציזם. הלהקה ציינה מספר פעמים שחבריה אינם מעודדים נאציזם ואך מגלים התעניינות בנושא. חשוב לציין, כי הלהקה תרמה כסף למכון לחקר השואה והכחישה את כל האשמות נגדיה וחבריה כנאו נאצים. אמנים שהשפיעו על המוזיקה של הנמן הם בעיקר אמני פאנק רוק, דבר שתרם ליציאתו של האלבום Undisputed Attitude מ-1996 שכולל ברובו גרסאות כיסוי של סלייר לשירי פאנק. בין הלהקות שהנמן ציין שהשפיעו עליו הן איירון מיידן, ג'ודס פריסט, לד זפלין, אקספלויטד, ורבאל אביוז, בלאק פלאג, דד קנדיז ו-.T.S.O.L. יאנגוי מאלמסטין ומייקל שנקר מלהקת סקורפיונז השפיעו על סגנון נגינתו, כולל השרדינג שמזוהה עם מאלמסטין. סולואי הגיטרה המשותפים של הנמן ושל קינג זכו לתיאור "כאוטיים באופן פראי" ו"מעוותים באורח גאוני". הנמן וקינג מדרגים שניהם במקום העשירי ברשימת "100 נגני הגיטרה הגדולים בכל הזמנים בהבי מטאל" של המגזין "Guitar World". הנמן תרם מילים ולחנים לכל אחד מאלבומיה של סלייר. הנמן חדל מלהשתתף במסע ההופעות של להקתו מתחילת 2011 עקב דלקת רקמות נמקית. בשנת 2012 יצאה הודעה כי החלים, אך בפברואר 2013 הודיע חברו ללהקה קרי קינג כי הוא עדיין סובל מבעיות בריאותיות המונעות ממנו לשוב ולעבוד עם סלייר. ב-2 במאי 2013 הנמן הלך לעולמו בצפון קליפורניה, לאחר שאושפז בבית חולים מקומי עקב סיבוך רפואי. במותו הותיר אחריו את רעייתו קתי, אחותו קטי ואחיו מייקל ולארי. מדיה וקבצים בנושא ג'ף הנמן בוויקישיתוף ג'ף הנמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ף הנמן, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ף הנמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ף הנמן, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ג'ף הנמן, באתר Discogs (באנגלית) ג'ף הנמן, באתר Songkick (באנגלית) ג'ף הנמן, באתר SecondHandSongs ג'ף הנמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ריאיון עם ג'ף הנמן, באתר knac.com (אנגלית) Reign In Blood, באתר All Music Guide (אנגלית) סלייר - Reign In Blood, באתר Kickedintheface.com (אנגלית) 100 נגני הגיטרה הגדולים בכל הזמנים בהבי מטאל, באתר Blabbermouth.net (אנגלית)
מיוזיקל

האם התכוונתם ל... מחזמר – מחזה מוזיקלי סרט מוזיקלי – ז'אנר של סרטים שבהם משולבת שירה
האוניברסיטה הלאומית של קולומביה

האוניברסיטה הלאומית של קולומביה (בספרדית: Universidad Nacional de Colombia) היא המוסד האקדמי החשוב והגדול בקולומביה שבאמריקה הדרומית. הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה ממוקם בבוגוטה, בירת קולומביה, וקמפוסים נוספים נמצאים במדיין, מניסלס, פלמירה, לטיסיה, אראוקה ובאי סן אנדרס. המתחם המרכזי שבבוגוטה שימש בעבר כנציגות של קיסר צרפת דאז נפוליאון, בימי שלטונו על ספרד ומושבותיה ברחבי יבשת אמריקה הדרומית, ובשנת 1819 הולאם המבנה לצורך אחזקת כלי נשק ואמצעי לחימה אחרים שבהם הקולומביאנים השתמשו כנגד ספרד וצרפת בשנים אלה. המבנה הוסב לאוניברסיטה בשנת 1867. האוניברסיטה נחשבת למוסד האקדמי הטוב ביותר בקולומביה, ואף בכל אמריקה הלטינית. הלימודים האקדמיים באוניברסיטה מגוונים ומכסים את כל תחומי הידע. יש בה כ-98 תוכניות לימודים לתואר ראשון, 88 סוגי התמחויות שונות, 118 תוכניות לימודים לתואר מוסמך ב-40 תחומים שונים ו-30 תוכניות לימודים לתואר שלישי. זוהי אחת האוניברסיטאות היחידות במדינה שבהן מתרחש תהליך של פוסט-דוקטורט. בסך הכל, ישנן כ-430 תוכניות לימוד. אוכלוסיית הסטודנטים כוללת קרוב ל-40,000 סטודנטים הלומדים לתואר ראשון וקרוב ל-4,000 סטודנטים לתארים מתקדמים. בין בוגרי האוניברסיטה הידועים ניתן למנות את: פרננדו בוטרו וגבריאל גארסיה מארקס. הרב דוד שרבני שימש כמרצה באוניברסיטה בקתדרה לעברית. בניין בקמפוס של האוניברסיטה הלאומית של קולומביה במדיין. הבניין הוגדר כנכס תרבותי של קולומביה. ניתן להבחין בסגנון המלוכני-צרפתי השולט בעיצוב בניין זה כיכר בקמפוס המרכזי בבוגוטה מצפה כוכבים בקמפוס של מניסלס בניין בקמפוס של מדיין מדיה וקבצים בנושא האוניברסיטה הלאומית של קולומביה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הלאומית של קולומביה (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הלאומית של קולומביה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא קולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גן השומרון

גַּן השׁוֹמְרוֹן הוא מושב חילוני, שבמסגרתו חיים חקלאים ובעלי נחלות לצד תושבים שאינם עוסקים בתחום. היישוב שוכן דרום מזרחית לצומת כרכור. שמו של היישוב ניתן לו בתקופה בה כונה אזור השרון - "שומרון" ואין קשר בינו לאזור השומרון. היישוב משתייך למועצה אזורית מנשה שבמחוז חיפה. כביש 6403 חוצה את היישוב לצדדים מערב ומזרח. היישוב נוסד באביב 1934 על ידי יוצאי גרמניה, בני המעמד הבינוני, אקדמאים או סוחרים עמידים, ללא רקע בחקלאות. המקימים סברו שלמקצועותיהם בארץ אין סיכוי וברוח התקופה פנו לחקלאות. בשל הרקע התרבותי המשותף הם בחרו להקים כפר משלהם, עברו הכשרה בנהלל ובקיבוץ עין שמר ובפסח 1934 הונחה אבן הפינה לבית הראשון. בשנת 1946 נוספו למקום מתיישבים ממשוחררי הצבא הבריטי. בשנת 1954 בוצעה הרחבה נוספת באמצעות התנועה "מן העיר אל הכפר", ובשנת 1957 קלט היישוב קבוצה גדולה של עולי פולין. בתחילה היה שטח היישוב 600 דונם, ולאחר מספר שנים נוספו עוד 400 דונם. גן השומרון הוא מהישובים הראשונים שהוקמו על ידי האיחוד החקלאי. ביישוב קיימת "אגודת עובדי אדמה" המאגדת התושבים שהם בעלי קרקע חקלאית. היישוב הוא אחד ממספר יישובים בארץ, כמו כפר שמריהו, רמות השבים ובית יצחק, להם קרקעות פרטיות שנקנו לפני קום המדינה הנמצאות בבעלות פרטית. זכויות הבעלות על הקרקע ביישוב הן שונות: שטחים בבעלות מינהל מקרקעי ישראל בחכירה לפרטיים או לאגודה, שטחים בבעלות המועצה האזורית מנשה, שטחים של אגודת המושב וגם שטחים בבעלות פרטית. כתוצאה מכך, גם סוגי המגרשים הקיימים במושב הם שונים. נכון לסוף שנת 2022 חיים בכפר כ־900 תושבים, מרביתם עוסקים בעבודות מחוץ למושב ויזמות פרטית אך ישנם עדין תושבים אשר מטפחים משקים חקלאיים שונים. תושבים רבים עוסקים במגוון מקצועות חפשיים. במקום יש מספר גני ילדים, מועדון לנוער, מגרשי ספורט ובריכת שחייה הפתוחה למינויים והישוב מפעיל ועדות שונות הדואגות לתפעולה התקין של הקהילה מבחינת חינוך, תרבות, כלכלה, איכות סביבה, ביטחון ועוד. במקום צמחו, בין היתר, ספורטאים שהשתתפו והביאו מדליות מאליפויות עולם ואירופה - דן פרויליך כשייט בתחום המפרשיות, גפן פרימו ואחותה הצעירה כרם פרימו, בתחום הג'ודו. מדיה וקבצים בנושא גן השומרון בוויקישיתוף גן השומרון באתר מועצה אזורית מנשה גן השומרון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית גן השומרון באתר תנועת האיחוד החקלאי אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מושב גן השומרון, חיפה וחוף הכרמל, באתר www.homee.co.il גן השומרון, באתר מועצה אזורית מנשה "טוב מראה עיניים" גן השומרון חוגג 75 שנים ראשונות, 2010 שי פאוזנר, המדינה אישרה, באתר כלכליסט, 16 ביוני 2010 מושב גן השומרון, לשונית תעסוקה, באתר www.homee.co.il
מהירות מסוכנת

מהירות מסוכנת (באנגלית: 10 LB. Penalty) הוא ספר מתח מאת הסופר הבריטי דיק פרנסיס. בנדיקט בן ה-17 הוא בנו של איש העסקים המצליח ג'ורג' ג'וליארד. אמו נפטרה בלידתו. בנדיקט השתתף במרוצי סוסים וניצח בשלושה מהם. הוא מעוניין להפוך את התחביב לקריירה מקצועית לאחר לימודיו באוניברסיטה. לאחר סיום לימודיו התיכוניים – שלושה שבועות טרם היותו בן 18, אביו החזיר אותו לקרקע המציאות. תחילה, מאמנו של בנדיקט מאשים אותו בשימוש בסמים ועל כן מפטר אותו. ובהמשך אותו יום, מגיע לפגישה עם אביו בו הוא אומר לו: "אני רוצה שתבוא לעבוד עבורי". ג'ורג' ג'וליארד החליט להיכנס לפוליטיקה. חבר הפרלמנט דני נייגל נפטר, וועדת הבחירה של המפלגה לה השתייך בחרה בג'וליארד כמועמדה להחלפתו בפרלמנט. לשם כך ביקש ג'וליארד מבנו, שישמש לו כיד ימינו, שיהיה לצידו במהלך מערכת הבחירות. בנדיקט נחשף לעולם שלא הכיר: הוא מגלה את הצביעות והציניות, התככנות וכמו גם השקרים של הפוליטיקה. את ניסיונות השכנוע הרבים בזכות כנסים, חלוקת עלונים וביקור בבתים של אזרחים. באזור הבחירה חיים 70,000 איש ועל כן המאבק בין ג'וליארד ליריבו – פול בתיון, מועמד האופוזיציה, קשה וצמוד. במהלך מערכת הבחירות הזו מתרחשים מספר אירועים פליליים הפוגמים בביטחון העצמי הרב של ג'וליארד. הוא היה קורבן לשלושה ניסיונות לסיים את מועמדותו: חבלה במכוניתו, שריפת מטה הבחירות וניסיון התנקשות כושל בכיכר העיר. מסע ההתבגרות אשר עובר בנדיקט במהלך תקופה אינטנסיבית זו, משנה את חייו.