laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המנון מדינת אורנג' החופשית

פוׁלְקְסְלִיד וָאן דֶה אוׁרַנְיֵיה פְרִייסְטַאט (בהולנדית: Volkslied van de Oranje Vrijstaat, ההמנון הלאומי של מדינת אורנג' החופשית; באפריקאנס: Vrystaatse Volkslied, ההמנון הלאומי של המדינה החופשית) הוא ההמנון הרשמי של מדינת אורנג' החופשית. בשנותיה הראשונות של המדינה, אשר הוקמה בשנת 1854, היא נעדרה המנון רשמי. לקראת שנת ה-12 לעצמאותה של המדינה, הוחלט על חיבור המנון כזה. ההשמעה הרשמית הראשונה של ההמנון הייתה ב-23 באוגוסט 1866, במסגרת חגיגות יום העצמאות ה-12 של מדינת אורנג' החופשית. הוא היה בתוקף עד סופה של המדינה בשנת 1902, אז היא הפסידה לבריטים במלחמת הבורים. ההמנון משקף היטב את אופייה השמרני והנוצרי של מדינת אורנג' החופשית, היות שבמהותו הוא מעין תפילה. בהמנון, מבקשים אלו השרים אותו מהאל שיתמוך במאמציהם להפוך את מדינתם לטובה יותר. הבית הראשון הוא המבוא להמנון ובו מובעים התקווה לחירות משלטון זר, הרצון לקבל מעמד שווה בין אומות העולם כאומה העומדת בזכות עצמה, וכן השאיפה לשמר את קהילת מדינת אורנג' החופשית ככזאת המבוססת על "סדר, חוק וצדק". הבית השני עוסק בפנייה אל האל, הבעת אמונה וביטחון בצדקתו והקדמה לבקשות ממנו. בבית השלישי מתבטאת הבקשה מהאל לברך את נשיא המדינה ובבית הרביעי את מועצת העם - שני מוסדות השלטון העיקריים של מדינת אורנג' החופשית. הבית החמישי הוא בית מסכם, הכולל חזרה על הבקשות מהאל והבעת תקווה לעתיד של שגשוג וצדק למאות שנים קדימה. מדיה וקבצים בנושא המנון מדינת אורנג' החופשית בוויקישיתוף המנון הטרנסוואל המנון דרום אפריקה האזנה להמנון מדינת אורנג' החופשית, סרטון באתר יוטיוב מדינת אורנג' החופשית, באתר National Anthems.info "Orange Free State", National Anthems.info
בורק-אן-ברס

בורק-אן-ברס (בצרפתית: Bourg-en-Bresse) היא עיר צרפתית, בירת מחוז אן שבחבל אוברן-רון-אלפ. העיר ממוקמת כ-66 קילומטרים מצפון לליון וכ-100 קילומטרים ממערב לז'נבה, במישור ברס שממערב להרי היורה, בגובה של 220–273 מטרים מעל פני הים. את העיר חוצה נהר הרייסוז, שנשפך בהמשך לסון. האקלים בעיר הוא אקלים יבשתי. העיר מקושרת לשתי אוטוסטרדות המחברות אותה לרשת הכבישים הארצית ולערים החשובות הקרובות – ז'נבה, ליון ודיז'ון. נכון ל-2009 סלולים בעיר כ-24 קילומטרים של שבילי אופניים. במרכז העיר נמצאת תחנת הרכבת, בה עוברים קו רכבת פרברית-אזורית המחבר את העיר לליון, וקו TGV מפריז לז'נבה. בעתיד צפוי שירות ה-TGV לעיר להשתפר בעקבות סלילת מסילה למהירויות גבוהות המתוכננת בין פריז לדיז'ון. בסמוך לעיר שדה תעופה קטן. מרכז העיר הוא גם החלק העתיק והצפוף של העיר, מימי הביניים. בצפונו נמצא חניון ענק המשמש גם לירידים. סביבו טבעת כבישים ראשונה, לאורכה נמצאים חניונים, פארקים ומבני ציבור מודרניים. סביב הטבעת הראשונה, במרחק של 25–800 מטרים, נמצאת טבעת שנייה, חלקית, שעל קצה המערבי ממוקמת תחנת הרכבת. ככל שגדל המרחק ממרכז העיר יורדת צפיפות הבינוי. שטח העיר מחולק ל-17 רבעים. מחוץ לעיר נמצאים פרוורים רבים ואזורי תעשייה. נמצאו שרידים מעטים המעידים על קיום התיישבות במקום כבר בתקופה הרומית, ככל הנראה חווה חקלאית. בימי הביניים התפתח היישוב במקום והפך לעיר, ובמאה ה-15 נבחר על ידי שליטי האזור, דוכסי חבל סבויה, לשמש כבירת אזור ברס. בשנת 1505 הוחל בבניית מנזר וכנסייה גדולים, ביוזמת שליטי סבויה ומרגרטה לבית הבסבורג, בת מלוכה אוסטרית הקבורה בעיר. בשנת 1535 בוצרה העיר, ביצורים שהוכיחו את עצמם בעת המצור שהטיל אנרי הרביעי, מלך צרפת, על העיר בשנת 1600, למשך שישה חודשים. בשנת 1601 עברה העיר, יחד עם האזור כולו, לידי צרפת, כחלק מהסכם שלום בין צרפת לסבויה. במאות הבאות שמרה העיר על חשיבותה האזורית. בסוף המאה ה-19 חוברה לרשת הרכבות, כחלק מהתרחבות רשת מסילות הברזל בעקבות המהפכה התעשייתית. לבורק-אן-ברס עיר תאומה אחת. היא מקיימת גם שיתופי פעולה עם ערים שונות באירופה ובצפון אפריקה. גרמניה באד קרויצנאך, גרמניה (מ־1963) הכנסיה במנזר מימי הביניים רחוב מרכזי בעיר, ברקע הקתדרלה תחנת הרכבת התיאטרון העירוני מדיה וקבצים בנושא בורק-אן-ברס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בורק-אן-ברס (בצרפתית) בורק-אן-ברס, ברשת החברתית פייסבוק בורק-אן-ברס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בורק-אן-ברס, ברשת החברתית אינסטגרם בורק-אן-ברס, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט של התיירות בעיר (באנגלית) בורק-אן-ברס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פודרגיים

פודרגיים (שם מדעי: Podargidae) הם משפחה של עופות מסדרת התחמסאים. הפודרגיים חיים בטווח שמתת-היבשת ההודית, דרום-מזרח אסיה וגינאה החדשה ועד אוסטרליה, טסמניה ואיים קטנים באוקיינוס השקט. הם מומחים בהסוואה - דבר נדיר אצל עופות, ובעלי פה ענקי היכול להיפער עד לעיניהם העצומות והצהובות בעלות העפעפיים הענקיות. הם מזכירים במראם ינשופים, אך אינם קרובים לינשופים מבחינה טקסונומית, והמראה הדומה נובע מאבולוציה מתכנסת ולא מקרבה גנטית. מקורם ישר ומוארך יותר ממקורם של ינשופים והם פעילים גם במשך היום. הבדל נוסף הם פעילים ביום ובלילה ויוצאים לצוד חרקים שונים. המינים הגדולים גם טורפים חולייתנים קטנים כמו קרפדות, לטאות ועכברים אליהם הוא מסתער בדממה מהעץ. משפחה פודרגיים (Podargidae) סוג Podargus מין פודרגוס ינשופי (Podargus strigoides) מין Podargus ocellatus מין Podargus papuensis סוג Batrachostomus מין Batrachostomus auritus מין Batrachostomus harterti מין Batrachostomus septimus מין Batrachostomus stellatus מין Batrachostomus moniliger מין Batrachostomus hodgsoni מין Batrachostomus poliolophus מין תחמס ג'אווה (Batrachostomus javensis) מין Batrachostomus affinis מין Batrachostomus cornutus סוג ומין יחיד פרוגמאוס שלמה (Rigidipenna inexpectata) מדיה וקבצים בנושא פודרגיים בוויקישיתוף פודרגיים, באתר ITIS (באנגלית) פודרגיים, באתר NCBI (באנגלית) פודרגיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פודרגיים, באתר GBIF (באנגלית) פודרגיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תחמסוניים

תחמסוניים (שם מדעי: Nyctibiidae) הם משפחה של עופות מסדרת התחמסאים ובהם סוג יחיד - תחמסון (Nyctibius) ובו שבעה מינים. התחמסוניים חיים באמריקה הדרומית והמרכזית ביערות הגשם והם דומים להפליא לענף של עץ כשהם משתמשים בהסוואה הטובה שלהם. בני משפחה זו דומים לתחמסיים, אך חסרים את זיפי השערות סביב המקור והם בעלי גוף צר, מקור מוארך הדומה לעלה ועפעפיים כבדים. הם נחים במשך היום בצמוד לענף וברגע סכנה נצמדים ככל האפשר לעץ, מסתמכים על הסוואתם הטובה וסוגרים את עיניהם. הם מתעופפים ובורחים רק כמוצא אחרון, דבר שעשוי מאוד להפתיע את פולש שלא הבחין בעוף. תחמסון זנוב (Nyctibius aethereus) תחמסון אדמדם (Nyctibius bracteatus) - לעיתים משויך לסוג נפרד, Phyllaemulor תחמסון גדול (Nyctibius grandis) תחמסון מצוי (Nyctibius griseus) תחמסון צפוני (Nyctibius jamaicensis) תחמסון לבן כנף (Nyctibius leucopterus) תחמסון האנדים (Nyctibius maculosus) מדיה וקבצים בנושא תחמסוניים בוויקישיתוף תחמסוניים, באתר ITIS (באנגלית) תחמסוניים, באתר NCBI (באנגלית) תחמסוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תחמסוניים, באתר GBIF (באנגלית) תחמסוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שריף אסמאעיל

שריף אִסמאעיל מוחמד (בערבית: شريف إسماعيل;‏ 6 ביולי 1955 – 4 בפברואר 2023) היה מהנדס ופוליטיקאי מצרי, שכיהן כראש ממשלת מצרים בשנים 2015–2018. לפני כן שימש כשר הנפט של מצרים, בשנים 2013–2015. אסמאעיל סיים תואר בהנדסת מכונות באוניברסיטת עין שמס בקהיר ב-1978. כיהן במספר תפקידי ניהול בחברות ממשלתיות לנפט וגז טבעי. שימש כיושב ראש החברה המצרית לאחזקות נפט (ECHEMׂ) שנוסדה ב-2002, ולאחר מכן כיושב ראש החברה המצרית לאחזקות גז טבעי (EGAS). כן עבד בהנהלת החברה הממשלתית לאחזקות שמנים, "גאנוב אל ואדי" (GANOPE), והפך ליושב ראש שלה. ב-16 ביולי 2013 מונה לתפקיד שר הנפט של מצרים, בממשלתו של חאזם אל-בבלאווי; הוא החליף בתפקידו את שריף חסן הדארה. במהלך כהונתו הוביל מספר רפורמות בתחום האנרגיה, בהן קיצוץ בסובסידיות במחירי החשמל. ב-19 בספטמבר 2015, לאחר שממשלת מצרים בראשות אבראהים מחלב פוזרה בעקבות פרשת שחיתות, מונה אסמאעיל לראשות הממשלה, תחת הנהגתו של נשיא מצרים א-סיסי. ביוני 2018 התפטר שריף מראשות ממשלת מצרים והוחלף במוסטפא מדבולי. נפטר ב-4 בפברואר 2023. שרים אשר שירותו תחת הממשלה הקודמת בהנהגת אבראהים מחלב.* מדיה וקבצים בנושא שריף אסמאעיל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מצרים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוטו

האם התכוונתם ל... פוטו (Photo) – אור פוטופוביה – פוביה הנובעת מרגישות יתר לאור וסלידה מהשמש או ממקומות מוארים מדי פוטוסינתזה או הטמעה – תהליך של הפיכת אור למזון אצל צמחים תא פוטו-וולטאי – התקן סולארי להפקה ישירה של חשמל על ידי קליטת קרינה אלקטרומגנטית מן השמש פוטו (Photo) – תמונה מצולמת פוטושופ – תוכנת עריכה גרפית חדשנית העוזרת לתקן או לשנות במחשב את צילומי המצלמה פוטומונטז' – תהליך של עיבוד כמה תמונות לתמונה אחת בעלי חיים תת-משפחת הפוטויים (Perodicticinae) פוטו מצוי (Perodicticus potto) – מין של פרימט יחידי בסוגו החי באפריקה. פוטו חקיין (Pseudopotto martini) – מין פרימט יחידי בסוגו המזכיר בצורתו את הפוטו פוטו זהוב (Arctocebus ) – סוג של פרימטים הדומים מאוד לפוטו. פוטו - שמו המדעי של דביבון הקינקז'ו (Potos flavus) משפחת התחמסוניים (Potoo) תחמסון מצוי (Common Potoo) פירושים אחרים פוטו (אמנות) – דמות ילד זכר שמנמן פוטו (צרפת) (Puteaux) – קומונה ממערב לפריז פוטו באקט – אתר אינטרנט שמתמחה בהעלאת תמונות וקובצי וידאו לאינטרנט
אלכסנדר השני, מלך אפירוס

אלכסנדר השני (ביוונית: Αλέξανδρος Β;‏ ? - 242 לפנה"ס) היה מלך אפירוס. בנו של פירוס הראשון, ואביו של פירוס השני. אלכסנדר נולד סביב שנת 294 לפנה"ס. הוא היה בנו השלישי של פירוס הראשון מלך אפירוס, ואשתו לאנאסה, בתו של אגתוקלס טיראן סירקוסאי. הייתה לו אחות גדולה למחצה בשם אולימפיאס, ואח גדול למחצה בשם תלמי. כמו כן היה לו אח קטן בשם הלנוס. תלמי נהרג במהלך המצור על ספרטה, כך שהדרך לכתר הייתה פתוחה לפני אלכסנדר. בשנת 272 לפנה"ס, מת פירוס, ואלכסנדר ירש את מקומו. אלכסנדר נישא לאחותו למחצה אולימפיאס, שהייתה מבוגרת ממנו. מעשה אופייני למלכים הלניסטיים. היא ילדה לו את פירוס ותלמי, ובת בשם פתיה. המלחמה הכרמונידית, שבה התאחדו אתונה ספרטה ומצרים נגד מוקדון, פתחה בפני אלכסנדר חלון הזדמנויות חדש. עיקר הגייסות המוקדוניים עברו דרומה לאטיקה כדי למנוע נחיתה מצרית שם. אלכסנדר החליט לחדש את המאבק שהחל בו אביו, והכריז מלחמה על אנטיגונוס השני גונאטס, מלך מוקדון. בעידודו של תלמי השני מלך מצרים, אלכסנדר פלש אל מוקדון דרך מעלה הנהר אאוס (aoos). אנטיגונוס סב על עקביו צפונה, והפריש גיס בפיקוד בנו דמטריוס למערכה מול אלכסנדר. לאחר מכן חזר דרומה אל יוון. אלכסנדר הובס על ידי דמטריוס ובקש לכרות איתו הסכם שלום. בניגוד לשאר אויביו, אנטיגונוס מיצה עם אפירוס את הדין עד הסוף, ונטל ממנה מספר חבלי ארץ חשובים מאוד באזור האגן העליון של נהר אאוס. השפלה זו גרמה לערעור מצבה הפנימי של אפירוס. ממלכת אפירוס הייתה מורכבת משבטים רבים, ומרביתם לא היו מרוצים מבזבזנותו ומסעות המלחמה של פירוס, אביו של אלכסנדר, שהקשו על האוצר. בנוסף על כך התעוררו בממלכה גורמים שדרשו להפוך את אפירוס ממונרכיה לרפובליקה. כאשר אלכסנדר חזר לאפירוס, התמרדו הרפובליקנים והוא נמלט לאקרנאניה. אפירוס הפכה לרפובליקה למשך זמן קצר, אלא שאז האקרנאנים, בסיוע המלוכנים האפירוטים וייתכן שגם הליגה האיטולית, הצליחו להחזיר את אלכסנדר לכס המלכות. בין פעולותיו בשנות מלכותו האחרונות, ניתן למנות חתימת חוזה עם הליגה האיטולית, שבמסגרתו חולקו ערי אקרנאניה בינו לבין האיטולים. אם כי לאחר מותו, האיטולים הפרו את החוזה. הוא מלך עד מותו בשנת 242 לפנה"ס. דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, מהדורה ראשונה תשמ"ג, מהדורה שנייה תשמ"ז. Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Alexander Ii", 1873 מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר השני, מלך אפירוס בוויקישיתוף פלוטרכוס, "חיי פירוס", 9. יוסטינוס, ספר עשרים ושישה, 2. גולן, עמ' 149. גולן, עמ' 150. Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, "Alexander Ii", 1873 יוסטינוס, ספר עשרים ושישה, 3. פוליביוס, ספר שני, 45. וגם ספר תשיעי, 34.
הקרב האחרון (סרט)

הקרב האחרון (בצרפתית: Le Dernier Combat) הוא סרט קולנוע צרפתי שבויים בשנת 1983 על ידי הבמאי הצרפתי לוק בסון. הסרט הוא סרט אפל שמתאר הישרדות בעולם פוסט אפוקליפטי, בו כל הערים הרוסות ורק אנשים מעטים שרדו - והם אינם יודעים לדבר. הסרט מצולם בשחור-לבן, ללא דיאלוג, ובו רק שתי דקות של מוזיקה. "הקרב האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקרב האחרון", באתר נטפליקס "הקרב האחרון", באתר AllMovie (באנגלית) "הקרב האחרון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקרב האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אירוסטופודים

אירוסטופודים או תחמסים אוזננים (שם מדעי: Eurostopodinae) הם תת-משפחה במשפחת התחמסיים שבסדרת התחמסאים. בעבר הם היו משפחה עצמאית (Eurostopodidae). תחמסים אלה בעלי ציצות נוצה דמויות אוזניים והם פעילים בשעות הלילה. תפוצתם ביערות ואזורי שיחים מסין ודרום-מזרח אסיה עד אוסטרליה ואיי האוקיינוס השקט. הם בעלי כנפיים רחבות ואברות ארוכות בעלי צבעי הסוואה כשהם נחים על הקרקע ובעלי מקור קצר היכול להיפער לרוחב מרשים. עיניהם גדולות ומותאמות לראיית לילה והם פעילים בלילה וצדים חרקים שונים באוויר, צדים אותם במהירות. תת-משפחת אירוסטופודים (Eurostopodinae) Eurostopodus מין Eurostopodus argus מין Eurostopodus mystacalis מין Eurostopodus nigripennis מין Eurostopodus exul - ייתכן שנכחד מין Eurostopodus diabolicus מין Eurostopodus papuensis מין Eurostopodus archboldi Lyncornis מין Lyncornis temminckii מין Lyncornis macrotis
אירוויזיון 1986

אירוויזיון 1986, התחרות השלושים ואחת במספר, נערך ב-3 במאי 1986 בברגן, נורווגיה, לאחר ניצחון נורווגיה באירוויזיון 1985. המנחה של התחרות הייתה הזמרת אוסה קלבלנד (שייצגה את נורווגיה באירוויזיון 1966) והמנצחת הייתה הזמרת הבלגית סנדרה קים עם השיר "J'aime la vie" (אני אוהבת את החיים). זו הייתה הזכייה הראשונה של בלגיה בתחרות. במקום השני זכתה שווייץ עם Pas pour moi ("לא בשבילי") של דניאלה סימונס (Daniela Simons) עם 140 נקודות ואילו במקום השלישי זכתה לוקסמבורג עם L'amour de ma vie (אהבת חיי) של שריס לורנס (Cherisse Laurence) עם 117 נקודות. אירוויזיון 1986 היה האירוויזיון הראשון שבעת שידורו נכחה באולם משפחת מלוכה. האראלד החמישי, מלך נורווגיה, המלכה סוניה, מרתה לואיז, נסיכת נורווגיה, והוקון, נסיך נורווגיה ארבעתם הוזמנו לצפות בנורווגיה מארחת בפעם הראשונה את תחרות הזמר האירופאית. סנדרה קים, שהייתה בת 13 בעת זכייתה בתחרות, היא הזוכה הצעירה ביותר אי פעם. אחרי אירוויזיון 1989 שנודע כ"אירוויזיון הילדים", נקבע כי הזמרים המשתתפים חייבים להיות בני 16 ומעלה, כך שנראה כי שיאה של קים לא יישבר. במילות השיר טוענת קים שהיא בעצם בת 15, אבל רק אחרי התחרות התגלה גילה האמיתי. שווייץ ערערה על הזכייה של קים ודרשה לבטל אותו, אך ערעורה נדחה. את ישראל ייצגו שרי צוריאל ומוטי גלעדי עם השיר "יבוא יום". השיר הגיע למקום ה-19 (הלפני אחרון) בתחרות, עם 7 נקודות בלבד. נוכחות ישראלית נוספת נרשמה כשהזמרת תמנה בראואר ייצגה את אוסטריה בשיר "Die Zeit ist einsam" ("הזמן בודד הוא") וזכתה במקום ה-18 מתוך 20 משתתפות ועם 12 נקודות בלבד. בשנה זו הופיעה איסלנד בפעם הראשונה עם השיר "Gleðibankinn" של להקת ICY. עד לשנת אירוויזיון 1985, נורווגיה זכתה בתואר המשפיל בהיותה "מדינת הנול פואה", כשסיימה לא פחות מ-3 פעמים עם 0 נקודות והגיעה למקום האחרון במשך 6 פעמים. כשסוף סוף ניצחה ב-1985, היה זה מקור גאווה למעריצים הנורווגיים, והשדרנית הנורווגית, NRK, ניצלה את מיטב משאביה להראות לעולם את הישגיה של נורווגיה אל מול 500 מיליון צופי טלוויזיה. עד סתיו 1985, NRK החליטה לארח את התחרות הקרבה בהיכל גריג בברגן, כשהיא דוחה את אוסלו, סטוונגר, סנדנס וטרונדהיים. כיוון שהייתה זו הפעם הראשונה שנורווגיה אירחה את האירוויזיון, NRK סיפקה תקציב עצום לאירוע הזה, והפכה את היכל גריג למן ספינת ויקינגים למופע החי, שהושלם בניאונים דמויי פסטל לבן. בנוסף, NRK הלבישה את המנחה, אוסה קלבלנד, בשמלת יהלומים מיוחדת לתחילת המופע. השמלה, ששקלה 15 פאונד (בערך 6.8 ק"ג), עדיין קיימת ונמצאת במרתף ההלבשה של NRK באוסלו. קלבלנד ונאמבר בפתיחה התלת-לשונית "Welcome to Music", שילבו בעיקר אנגלית וצרפתית, בנוסף לשאר השפות האירופאיות. במשך נאום הפתיחה שלה, ציינה קלבלנד: "לאלו מכם שעקבו אחר נורווגיה במשך ההיסטוריה של התחרות, תיווכחו לדעת שהיא מדינה די "קוצנית". אז, דמיינו את ההנאה שלנו כשזכינו לבסוף בשנה שעברה, והתענוג שאנו חשים היום, ביכולתנו לברך 700 מיליון צופים לצמרת האירופאית, לנורווגיה ולברגן". אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון 1986 (באנגלית) אירוויזיון 1986, באתר האירוויזיון הרשמי היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1986 אירוויזיון 1986, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רוברט קאוואנה

רוברט קאוואנה (באנגלית: Robert Cavanah; נולד ב-20 בדצמבר 1965) הוא שחקן, תסריטאי, במאי ומפיק סקוטי. קאוואנה נולד בעיר אדינבורו. הוא למד בבית הספר התיכון ג'יימס גילספי באדינבורו. הוא למד באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה, ועזב את הלימודים אחרי סמסטר אחד ב-1986, אבל ב-1994 השלים לימודי התואר אחרי שלוש שנות לימודים בבית הספר "דרמה סנטר לונדון", שהוא חלק מ-University of the Arts London (אנ'). קאוואנה כתב, הפיק וביים את הסרטים הקצרים "Soldier's Leap" (מ-1999), "Fish" (מ-2001) ו-"Trumps" (מ-2001). סרט הקולנוע באורך מלא הראשון שביים היה "Pimp" אותו גם כתב ושיחק בתפקיד הראשי. סרטים נוספים שכתב להם את התסריט הם "Invisible" ו-"Wreckage". קאוואנה הופיע בתפקידים שונים בתוכניות הטלוויזיה "המפצח", "Blue Dove", "קדפאל", "האמיש מקבת'", "קאוואנה QC", "רוז ומלוני", "רבוס", "עדות אילמת", "איש הנצח: העורב", "חדר מיון", "פקד בילוש באנקס", "דרך ווטרלו", "The Bill", "הבורג'ס" ובמיני-סדרה "הטפילד ומק'קוי" העוסקת בסכסוך הטפילד-מק'קוי. הוא שיחק בתפקיד אדם קרנגי בסדרת הדרמה "The Royal" של ITV1 במשך שלוש עונות, והופיע בתפקיד טומי גרנט באופרת הסבון של BBC One "איסטאנדרס". ב-1998 כיכב בתפקיד היתקליף בעיבוד של ITV לרומן "אנקת גבהים" בסרט טלוויזיה באותו שם. באופרת הסבון "אמרדייל" הופיע בתפקיד איאן. ב-2015 שיחק בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה "זרה". בקולנוע הופיע קאוואנה בסרטים: "אם הכדורגל", "יום הולדת", "The Fall of the Essex Boys", "טומב ריידר 2: סוד החיים", "AB Negative" והסרט "סהרה" המבוסס על הספר באותו שם. בתיאטרון שיחק קאוואנה בעונה 2010 / 2011 בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "Men Should Weep" מאת אנה למונט סטיוארט (אנ') בתפקיד ג'ון מוריסון לצדה של שרון סמול. בפברואר 2012 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "מקבת'" בבימויו של דייוויד ת'אקר בתיאטרון אוקטגון בבולטון. ב-2015 וב-2016 שיחק בתפקיד ג'ון צ'רצ'יל בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית למחזה "המלכה אן" מאת הלן אדמונדסון, ובתפקיד סקנדל במחזה "Love For Love" בהפקת RSC. קאוואנה חי באנגליה והוא אב לשני ילדים. אתר האינטרנט הרשמי של רוברט קאוואנה רוברט קאוואנה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Robert Cavanah at the Internet Movie Database RSC official website, rsc.org.uk; accessed 8 February 2016.
עורך (פירושונים)

עורך הוא מי שעוסק בעריכה. עריכה נעשית בתחומים רבים, ופעמים רבות, בפרט בהקשר של עריכת כתב עת, משמש התיאור "עורך" בלבד, ללא ציון תחום העריכה. האם התכוונתם ל... עריכה – עורך הוא מי שעוסק בעריכה עורך ראשי – בעיתון וכתב עת: מי שממונה על כל צוות העורכים עורך ספרותי – מי שמבצע עריכה ספרותית עורך (קולנוע) – מי שעוסק בעריכה של סרט קולנוע עורך תסריט – בעל תפקיד, בדרך להפקת סרט קולנוע, או סדרת טלוויזיה, התורם לשיפור התסריט על ידי מתן הערות והצעות מבניות לקיצורי סצנות או דיאלוגים, מחיקת סצנות, תיקוני סגנון, הצעות לדיאלוגים, הערות בונות והארות על העלילה, הדמויות, הדיאלוגים וכל אלמנט אחר הקשור לכתיבה, ומתן משוב ליוצר עורך פטנטים – אדם בעל הסמכה משפטית וטכנולוגית המאפשרת לו לסייע לאנשים לרשום זכויות קניין רוחני, ובראשן פטנטים עורך דין – אדם שלמד משפטים ומורשה לעסוק בעריכת דין תוכנה: עורך טקסט – תוכנה המשמשת ליצירה ולעריכה של קובצי טקסט עורך תמונה – תוכנה המשמשת ליצירה ולעריכה של קובצי תמונה עורך קוד מקור – תוכנה המשמשת ליצירה ולעריכה של קובצי קוד מקור עורך HTML – תוכנה המשמשת ליצירה ולעריכה של דפי HTML עורך XML – תוכנה המשמשת ליצירה ולעריכה של קובצי XML
פרשת פינטו

האם התכוונתם ל... פרשת דניאל פינטו – התרחשה בשנת 1979 בישראל, ובמסגרתה הורשע קצין הצנחנים דניאל פינטו ברצח ארבעה אזרחים לבנונים במהלך מבצע ליטני, נדון לשמונה שנות מאסר והרמטכ"ל, רפאל איתן, קיצר עונשו לשנתיים מאסר פרשת יאשיהו פינטו – במרכזה עמד הרב יאשיהו פינטו, שהורשע במתן שוחד ונדון לשנת מאסר, לאחר הסדר טיעון עמו, לפיו ישמש עד מדינה נגד ניצב מנשה ארביב, שנאלץ לפרוש מהמשטרה עקב כך
אג'יג'אה

אג'יג'אה (ברומנית: Agigea) היא מועצה אזורית, נמל ואגם הממוקמים מדרום לקונסטנצה, בצומת דרכים יבשתי ועל גדת תעלת דנובה–הים השחור, בחבל דוברוג'ה, רומניה. המועצה כוללת שני כפרים, כפר אג'יג'אה וכפר לאזו ושני מוסדות בעלי מעמד מיוחד, סנטוריום אג'יג'אה והתחנה לזואולוגיה ימית אג'יג'אה. בשטח המועצה נמצא גם תא שיט אג'יג'אה (Ecluza Agigea) המאפשר מעבר כלי שיט מהים השחור לתעלת דנובה–הים השחור. המעמד של מועצה אזורית עצמאית נקבע ב-1989. במפקד אוכלוסין שנערך במועצה ב-2011, נמצא כי 90% מתושביה הם רומנים, 6% טאטארים, ו-1% טורקים. מדיה וקבצים בנושא אג'יג'אה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אג'יג'אה Constanta County at the 2011 census. INSSE (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנון ישראלי

אמנון ישראלי (נולד ב-1947) הוא קדר ואמן קרמיקה ישראלי. אמנון ישראלי נולד בשנת 1947 באשדות יעקב. לאחר שירותו הצבאי עבר להתגורר בתל אביב-יפו. באותה עת החל ללמוד קדרות אצל הדוויג גרוסמן. לאחר מכן עבד כשנה במפעל הקרמי "לפיד". עבודותיו המוקדמות של ישראלי נעשו ב"חמר מוצא" שנשרף לטמפרטורה נמוכה של כ-֯950 מעלות. עבודות אלו חופו בצבעי אנגוב, בהשפעת גרוסמן. בעבודותיו המאוחרות עושה ישראלי שימוש בהטבעות ובדימויים בסגנון ארכאולוגי, כשהו מצפה את הכלים בגלזורה. ישראלי הוא חבר בקואופרטיב האמנים "רוח כדים", ופועל בירושלים. קדרות, אצל הדוויג גרוסמן, המכון האומנותי - בית שניידרמן, גבעתיים רישום, אצל פרופ' שוורצמן אמנון ישראלי באתר Israel Art Guide (באנגלית) רחל אנגל, שלוש תערוכות אביב במוזיאון הארץ, מעריב, 13 באפריל 1973
הפיגוע בקו 26

הפיגוע בקו 26 היה פיגוע התאבדות שאירע ב-21 באוגוסט 1995 באוטובוס קו 26 בשכונת רמת אשכול בירושלים. 5 נהרגו ויותר ממאה נפצעו. חמאס נטל אחריות לפיגוע. ב-21 באוגוסט 1995, בשעה 7:57, פוצץ עצמו מחבל מתאבד באוטובוס אגד בקו 26 שיצא משכונת רמת שרת. כשעבר האוטובוס בשדרות לוי אשכול ליד בית הספר רנה קסין בשכונת רמת אשכול בירושלים אירע פיצוץ בחלקו האחורי של האוטובוס, בדיוק כאשר אוטובוס אחר, בקו 9, עקף את האוטובוס בקו 26, מיד לאחר שחלפו האוטובוסים על פני צומת קרל נטר לכיוון מזרח. בכמה הודעות, חלקן סותרות זו את זו, נטלו גדודי עז א-דין אל-קסאם את האחריות לפיגוע. גורמי ביטחון ישראלים העריכו כי מאחורי הפיגוע עמד "המהנדס" יחיא עיאש. הפיגוע תוכנן על ידי עבד אל-מג'יד דודין, ראש הזרוע הצבאית של חמאס בדרום הר חברון, זה גייס את סופיאן צביח, המחבל המתאבד. דודין, שהיה אחראי גם לפיגוע בקו 20 ברמת גן היה כלוא בידי כוחות הביטחון הפלסטינים ביריחו משך כמה שנים עד פרוץ אינתיפאדת אל-אקצה, אז שוחרר וחזר להיות ממפקדי הזרוע הצבאית של חמאס. בסוף שנות התשעים הרס צה"ל את ביתו. הוא עצמו נהרג על ידי לוחמי ימ"מ 14 שנים מאוחר יותר ליד הכפר דיר אל עסל א-תחתא. פיגועי התאבדות בישראל ליאת רותם מלמד, "זה לא גורל. זאת מקריות", ידיעות אחרונות, מוסף יום הזיכרון, 27 באפריל 2009, עמודים 10–11 יעל גרטי, "גם לנשום זה לא מובן מאליו", שבועון לאשה, 26 בנובמבר 2018, עמודים 38–43 סיון רהב-מאיר, שש, חדשות 2, ‏האם והבת איבדו את החצי השני שלהן, באתר ‏מאקו‏, 9 במאי 2011 יעל גרטי, "נפצעה אנוש בפיגוע, והיום היא רופאה הנלחמת על חייהם של אחרים", באתר Xnet‏, 27 בספטמבר 2018 יוסי לוי, יעקב גלנטי ובן כספית, "במוקד החקירה: שתי גופות שלא זוהו - של גבר ואשה", 22 באוגוסט 1995, מעריב, עמוד 2 עודד גרנות, "פרשנות / הודעות סותרות מדמשק", 22 באוגוסט 1995, מעריב, עמוד 2 דורון מאירי, "7:57 בבוקר. שוב אותם המראות. הפעם בירושלים", 22 באוגוסט 1995, ידיעות אחרונות, עמוד 4 איתן רבין, "בהודעה מדמשק קיבל חמאס אחריות לפיגועים בירושלים וברמת גן", 22 באוגוסט 1995, הארץ, עמוד 1 אורי ניר ולילי גלילי, "המנגנון הופעל ברגע העקיפה כדי לפגוע בשני האוטובוסים", 22 באוגוסט 1995, הארץ, עמוד 2 אפרת וייס וחנן גרינברג, החשבון נסגר: ימ"מ הרג מחבל חמאס בכיר, באתר ynet, 28 במאי 2009 אבי יששכרוף, כוח מיוחד הרג את מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בחברון, עבד אל-מג'יד דודין, באתר הארץ, 28 במאי 2009
מר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מר – אחד מן הטעמים מר – פניה לאדם בוגר לאות כבוד אישים: בני מר – עיתונאי וסופר ישראלי גדעון מר – מיקרוביולוג ישראלי ג'וליאנו מר – שחקן ישראלי גיא מר – מוזיקאי ישראלי, חבר להקת הדג נחש יחיאל מר – משורר ופזמונאי ישראלי מאר מור המר
בן בן יאיר

בן בן יאיר (נולד ב-23 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בהפועל בני לוד בעמדת הקיצוני. בן יאיר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי מודיעין ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-19 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד בני סכנין במסגרת גביע הטוטו. ב-27 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד מכבי חיפה. בינואר 2013 הושאל להפועל רמת-גן גבעתיים עד לסיום העונה. ב-26 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בגביע המדינה נגד הפועל עפולה. בן יאיר נכנס בדקה ה-105 של המשחק במצב של 3-3 בין הקבוצות, ובדקה ה-120 הבקיע את השער החמישי עבור קבוצתו שהיה גם שער הבכורה שלו במועדון. אף על פי שירד עם הקבוצה לליגה הלאומית זכה עמה בגביע בתום העונה. בקיץ 2013 הושאל להפועל ניר רמת השרון עד לסיום העונה. ב-4 בינואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד הפועל רעננה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ובן יאיר עזב את המועדון. בקיץ 2014 חתם לארבע שנים במכבי תל אביב והושאל מיידית למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. למרות שמאמן הקבוצה רן בן שמעון נתן הזדמנות לשחקנים הצעירים של המועדון, בן יאיר לא קיבל דקות משחק רבות ובינואר 2015 עזב ליריבה העירונית הפועל בה רשם ירידת ליגה שלישית ברציפות בקריירה. ב-13 בספטמבר 2015 חזר לקדנציה שנייה ברמת השרון. ב-4 בספטמבר 2016 חזר לליגת העל כאשר חתם במ.ס. אשדוד עד לסיום העונה. בספטמבר 2018 חתם בהפועל בני לוד. ב-28 בדצמבר 2020 חתם עד סיום העונה בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית ב-9 בפברואר חזר להפועל בני לוד מליגה א.. הפועל רמת-גן גבעתיים גביע המדינה: 2012/2013 בן בן יאיר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל בן בן יאיר, באתר Transfermarkt בן בן יאיר, באתר Soccerway בן בן יאיר, באתר FootballDatabase.eu מערכת ONE, ‏בן יאיר חתם לארבע עונות במכבי, ויושאל למכבי פ"ת, באתר ONE‏, 11 ביולי 2014 רז אמיר, ‏קובי מוסא ובן בן יאיר חתמו לעונה ברמת השרון, באתר ONE‏, 13 בספטמבר 2015 יניב טוכמן‏, מ.ס. אשדוד: הקשר בן בן יאיר חתם לעונה, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2016 כתבי אתר דאבל פס, רגע לפני סגירה: העברות בליגה הלאומית, באתר דאבל פס, 17 בספטמבר 2018 לירון סובול, הרכש הראשון של שאבו: בן בן יאיר חתם בהפועל פתח תקווה, באתר מלאבס, 28 בדצמבר 2020