laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברקנית האשל

ברקנית האשל (שם מדעי: Steraspis squamosa) היא חיפושית בת משפחת הברקניתיים. צבעה של ברקנית האשל ירוק מתכתי ואורכה 27 עד 37 מילימטר. מחזור החיים של חיפושית זו מתקיים על עץ האשל ומכאן שמה. הקידוח של זחל הברקנית בגזע האשל מזיק לעץ. ברקנית האשל מטילה את הביצים בין חיבורי הענפים של עץ האשל. הזחל הבוקע מהביצה קודח חור בגזע העץ לכל אורכו עד להתגלמותו. בסוף תהליך הקידוח החרק פורץ את קליפת העץ ומתחיל מחזור חיים חדש. אל תוך חלל העץ שהותיר זחל ברקנית האשל חודרת באזור ים המלח אורגת האשלים הטווה את קינה לאורך הקדח שנותר בגזע העץ. ברקנית האשל מקימה דור אחד בשנתיים. הביצים בצבע חום בגודל 6x4 מילימטר. הזחל בוקע אחרי חודשיים מההפריה. הזחל משאיר במחילה נסורת דחוסה. ישנן צרעות התוקפות את הביצים וישנן צרעות התוקפות את הזחלים. גוף החיפושית נחלק לראש, חזה ובטן. באזור הראש ישנם זוג עיניים מורכבות, מחושים וגפי פה נושכים. אל החזה מחוברים שני זוגות כנפיים ושלושה זוגות רגליים. החיפושית משילה ומחליפה את השריון שלה מספר פעמים בעת גידולה. ברקנית האשל נפוצה בחלק הצפוני של אפריקה בסיני ובישראל. החיפושית הבוגרת פעילה בעונת האביב בחודש אפריל. עזריה אלון, החי והצומח של ארץ ישראל. כרך 3 חרקים בעריכת יהושוע קוגלר. עמוד 186. הוצאת משרד הביטחון והחברה להגנת הטבע, 1989. מדיה וקבצים בנושא ברקנית האשל בוויקישיתוף ברקנית האשל, באתר GBIF (באנגלית) תמונה והסבר קצר על ברקנית האשל עוז ריטנר, חיפושיות או לא להיות
ציקלון נארגיס

ציקלון "נארגיס" (Cyclone Nargis) הוא שמה של סופת ציקלון בדרגה 4 בסולם ספיר-סימפסון שפגעה במיאנמר בראשית מאי 2008. הייתה זו הסופה הראשונה בעונת הציקלונים של שנת 2008 בצפון האוקיינוס ההודי שניתן לה שם. נארגיס החלה להתפתח ב-27 באפריל במפרץ בנגל והחלה להתקדם צפונה ולהתחזק. אוויר יבש החליש את הציקלון ב-29 באפריל אולם לאחר שהחלה לנוע מזרחה התחזק הציקלון בשנית והגיע למהירויות של לפחות 165 קמ"ש ולחץ ברומטרי של 962 מיליבר ב-2 במאי. נארגיס פגעה בחוף באזור מחוז אייארוודי (Ayeyarwady) שבמיאנמר בעודה בשיא עוצמתה, חלפה בסמוך ליאנגון, העיר הגדולה במדינה, ואזי נחלשה בהדרגה עד שהתפוגגה בסמוך לגבול מיאנמר-תאילנד. נארגיס פגעה קשות במיאנמר והותירה אחריה, לפי המניין הרשמי הנוכחי, כ-78,000 הרוגים וכ-56,000 נעדרים. מקורות האו"ם והצלב האדום העריכו כי מספר ההרוגים עולה על 100,000 בני-אדם. ארגוני סיוע הביעו את חששם לחייהם של כמיליון וחצי בני אדם בשל מחלות אם לא יסופקו מים ומוצרי והיגיינה בסיסיים בהקדם. על הקשיים האופייניים לאסונות טבע גדולים היתווספו המכשולים שהעמידה החונטה השלטת במיאנמר בפני משלחות סיוע מרחבי העולם. כניסתם של אנשי משלחות סיוע מטעם מדינות זרות לא אושרה, וגם אנשי ארגוני סיוע ואנשי האו"ם התקשו לקבל היתרי כניסה ופעילותם בתוך המדינה נתונה למגבלות קשות. Burmese storm toll 'tops 10,000' דיווח וסרטונים מאזור האסון ב-BBC רויטרס, מיאנמר: מניין ההרוגים עלול להגיע ל-100 אלף, באתר ynet, 8 במאי 2008 מגיפות מאיימות על חיי מיליונים בבורמה, באתר הארץ, 11 במאי 2008 תוך יממה: מ-43 אלף לכ-78 אלף הרוגים בבורמה, באתר הארץ, 16 במאי 2008 גבי גולדמן, מיאנמר, המלאכים הישראלים של הניצולים במיאנמר, באתר nrg‏, 25 במאי 2008 - סיפורה של משלחת הצלה וסיוע מישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנרי בירד

הנרי בירד (באנגלית: Henry Edward Bird;‏ 14 ביולי 1830, המפשייר - 11 באפריל 1908, לונדון) היה שחמטאי אנגלי וסופר שחמט. בגיל 21 הוזמן בירד לתחרות הבינלאומית הראשונה שהתקיימה בלונדון, 1851. הוא השתתף גם בתחרויות שהתקיימו בווינה ובניו ג'רזי. בשנת 1858 הפסיד בירד בדו-קרב לפול מורפי. למרות הפסדו זה המשיך בירד לשחק ברמה גבוהה במשך 50 שנים נוספות. בירד היה רואה חשבון במקצועו ולא שחמטאי מקצועי אך נאמר עליו ש"הוא חי בשביל השחמט, והיה מוכן לשחק עם כל אחד, בכל מקום, בכל שעה, ובכל תנאי". בתחרות ניו-יורק 1876 קיבל בירד את פרס היופי הראשון שהוענק אי פעם, עבור משחקו מול ג'יימס מייסון. בשנת 1874 הציע בירד וריאנט חדש לשחמט, על לוח של 8*10 משבצות בצירוף שני כלים חדשים, האחד מאחד את מסעי הצריח והפרש והשני מאחד את מסעי הרץ והפרש. רעיונו של בירד גרם לחוסה ראול קפבלנקה להגות וריאנט אחר של שחמט הקרוי על שמו והמבוסס על אותם שני כלים שהגה בירד אך נבדל בעמדת הפתיחה. בירד היה סופר פורה הן בנושאי שחמט והן בנושאים חשבונאיים. בין היתר כתב ספר על ההיסטוריה של השחמט וספר המנתח את רשת פסי הרכבת בממלכה המאוחדת. בירד הביא לפופולריות של הפתיחה הידועה היום כפתיחת בירד (1. ו4) וכן להגנת בירד בפתיחה הספרדית (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 פד4). פתיחת בירד נחשבת יציבה, אם כי לא בגדר ניסיון להשיג יתרון משלב הפתיחה. הגנת בירד נחשבת לנחותה מעט, אך מאפשרת לטמון מלכודות ללבן. Bird, Henry Edward. The Chess openings Considered Critically and Practically (London: Dean, 1877) Bird, Henry. Chess Masterpieces (London: 1875) Bird, Henry. Chess History and Reminiscences (London: 1893) Bird, Henry. Modern Chess Bird, Henry. Chess for Beginners Bird, Henry. Chess Novelties (London: 1895) מדיה וקבצים בנושא הנרי בירד בוויקישיתוף הנרי בירד, באתר צ'סגיימס (באנגלית) כתבי הנרי בירד בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אפשרות להורדת 22 משחקי שחמט של בירד, supreme-chess.com סטטיסטיקות על תוצאותיו השחמטאיות,chessworld.net מאמר על בירד,astercity.net מידע כללי הנרי בירד מול ג'וזף הנרי בלקברן, 16.7.1886, Early Bird gets the..Checkmate? :) Harold C. Schoenberg, Grandmasters of Chess, W.W. Norton & Co., New York, Rev. Ed. 1981, p. 66.
מבצע רוטב

מבצע רוטב ומבצע דורבן היו סדרת גיחות של מטוסי תובלה של חיל האוויר הישראלי לתימן בשנים 1964–1966 כדי להצניח כלי נשק וציוד אחר למורדים המלוכניים שנלחמו נגד צבא מצרים בתקופת מלחמת האזרחים בתימן. ב-1962 נרצח אימאם תימן אחמד בן יחיא חמיד אלדין, וכשבוע לאחר מכן בוצעה הפיכה צבאית בהשראת נאצר נגד יורשו, מוחמד אל-בדר, שהביא לפרוץ מלחמת האזרחים של צפון תימן. במלחמה תמכו הבריטים, ששלטו בעדן, וערב הסעודית בכוחות המלוכנים בראשות מוחמד אל-בדר, בעוד מצרים תמכה ברפובליקנים. בעקבות כך, ראתה ישראל הזדמנות לגרום להכבדה על הכוחות המצריים, על מנת להחליש אותם ולמנוע מהם את היכולת לתקוף גם את ישראל. בדצמבר 1963 פגש מנכ"ל משרד החוץ יעקב הרצוג את שר האוצר של אל-בדר, יחיא אל-חרסי, בלונדון. השר ביקש סיוע מישראל, ואף ביקר בישראל ב-20 בדצמבר ופגש באישים שונים, בהם שרת החוץ גולדה מאיר. סוכם בין הצדדים כי ישראל תסייע לתימן המישור המדיני וההסברתי, היכן שבכוחה לעשות זאת. על מנת לאפשר קשר ישיר בין הצדדים, סוכם כי המלוכנים יפתחו נציגות רשמית בפריז וכי ישראל תשא בהוצאות במשך ששה חודשים. בתמורה התחייבו המלוכנים כי במידה ויעלה בידם לבסס שליטה על הממלכה, תכיר ממלכת תימן בישראל. עבד אל-רחמן, דודו של האימאם ששימש כשליחו בלונדון, מסר דרך חבר הפרלמנט הבריטי סיר פיצרוי מקלין לנספח הצבאי הישראלי בלונדון, כי האימאם מוכן לקבל נשק מישראל. מקלין קישר בין הנספח לבין שני קולונלים בריטיים בדימוס שפעלו לטובת המלוכנים, שביקרו בישראל בפברואר 1964 וביקשו סיוע בפתרון בעיה לוגיסטית: קווי האספקה המלוכנים לא הצליחו לספק סיוע לכוחות הנסיך עבדאללה בן חסן, שפעלו כ-30 ק"מ ממזרח לצנעא, ולדעתם הדרך היחידה לסייע להם הייתה בהצנחת סיוע מוטס. המטוסים טסו לתימן בשעות הלילה לאורך חופי סעודיה, ולאחר שהצניחו את הציוד המשיכו לג'יבוטי, שהייתה אז תחת שלטון צרפתי, חנו שם לתדלוק, וחזרו לישראל. במבצעים "רוטב ו"דורבן" השתתפו מטוסי סטרטוקרוזר, שקיימו 14 טיסות מבסיס תל נוף לתימן. הטיסה הראשונה בפיקודו של מפקד טייסת 120 יצאה ב-31 במרץ 1964 והטיסה האחרונה יצאה ב-5 במאי 1966. מבצעים אלה, שנערכו בתיאום עם שירות הביון החשאי הבריטי, נועדו לסייע לרתק לתימן כוחות צבא מצריים כדי להרחיקם מקו החזית מול ישראל. במהלך המבצעים הציע המתאם הבריטי, טוני בויל, שמטוסי חיל האוויר הישראלי יפציצו את שדה התעופה של צנעא. מפקד חיל האוויר עזר ויצמן הסכים לבצע זאת, אך ראש הממשלה לוי אשכול אסר על כך. במבצעים השתתפו ארבעה אלחוטנים מיחידה 8200 שנועדו לעזור באבטחת המטוסים באמצעות האזנה ולהתריע מפני התקרבות מטוסי אויב. על כך קיבלו תעודת הערכה מהרמטכ"ל יצחק רבין. באותה הזדמנות החדיר המוסד סוכנים לתימן, בעיקר כדי להשיג מידע מודיעיני על הצבא המצרי. דבר קיומם של המבצעים "רוטב" ו"דורבן" נחשף רשמית בישראל בשנות האלפיים. משה רונן, תהומות ושחקים (חייו של אל"ם (מיל) זאב לירון), ידיעות ספרים, 2013, עמ' 186-180 יואב שטרן, כך התערבה ישראל במלחמת האזרחים בתימן, באתר הארץ, 26 ביולי 2004 יוגב אלבז, 'אויב אויבי הוא ידידי': מעורבות ישראל בתימן כחלק מהמלחמה הקרה בין ישראל למצרים, 1967-1956, היה היה, גיליון 10 (חורף 2014), עמ' 93-71 רס"ן לירן ורס"ב אבי זוכבאיה, ‏מבצעי "רוטב" ו"דורבן" - הצנחת נשק וציוד בתימן 1964-19, מערכות 479, אוגוסט 2018 יוסי מלמן, נשיא תימני משלנו, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2008 יעל בר וליאור אסטליין, ‏המרכיב הסודי של הרוטב, באתר חיל האוויר הישראלי, אפריל 2008 מבצעי "רוטב ו"דורבן", באתר עמותת בוגרי 8200
מכון התקנים

האם התכוונתם ל... מכון התקנים הישראלי המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה – NIST, מכון התקנים של ארצות הברית מכון התקנים האמריקני – ANSI, מכון תקנים פרטי בארצות הברית מכון התקנים הבריטי – BSI, מכון התקנים הבריטי מכון התקנים הגרמני – DIN, מכון התקנים הגרמני
זיהוי סלעים

סלעים נבדלים זה מזה בתכונות שונות הניתנות לזיהוי באמצעים פשוטים. זיהוי נכון של סלע מאפשר הבנה של אופן היווצרותו וסביבת היווצרותו ושל התהליכים שהביאו להימצאותו במקום מסוים. חושים – ראייה, מישוש, טעם – סלעים נבדלים זה מזה בצבעם, בצורתם, בתכונות הפצילות שלהם, בגודל גבישי המינרלים המרכיבים אותם, במרקמם ובטעמם. זכוכית מגדלת או "לופה" – מסייעת להגדיר את גודל הגבישים המרכיבים את הסלע. ציפורן, שיניים ומסמר – מסייעים להגדיר את קשיות הסלע. חומצה מלחית בריכוז נמוך (5%-6%) – מבדילה בין סלעים המכילים קלציט לסלעים שאינם מכילים חומר זה. מגנט – משמש להגדרת תכונות מגנטיות של סלעים. האמצעים המפורטים למעלה מאפשרים זיהוי ראשוני של סלעים, אולם רק בדיקה מעמיקה במעבדה תאמת או תפריך את הזיהוי. צבע – קיימים סלעים המופיעים רק בצבע אחד (בזלת שחורה, למשל) אך אחרים מופיעים בשלל צבעים. הגדרת הצבע היא השלב הראשון בזיהוי סלע. מרקם – התבוננות נוספת זו תגלה את גודל הגבישים המרכיבים את הסלע ואת נקבוביותו. זה המקום להשתמש בזכוכית מגדלת או ב"לופה". דוגמאות: סלע גבישי עשוי להיות גרניט סלע גבישי בתצורת פסים עשוי להיות גנייס סלע מסיבי שלא ניתן לראות את גבישיו – עשוי להיות אבן גיר סלע גרגירי עשוי להיות אבן חול סלע המתפצל ללוחות דקיקים עשוי להיות צפחה סלע נקבובי עשוי להיות סקוריה או פומיס גריסה – בדיקה זו מסייעת לזהות את הרכב הסלע באמצעות גריסה בין השיניים: התנגדות לגריסה – קיימים גבישים קשים בחומר אין התנגדות לגריסה – החומר פריך ורך טעם – מליחות מאפיינת סלעי מלח עיסתיות – הרטבת החומר ולישתו ובדיקה האם הסלע נדבק ללשון. עיסתיות והידבקות הן תכונות אופייניות לחרסית ולסלעים המכילים אותה. תסיסה – חומצה מלחית בריכוז נמוך (5%-6%) יוצרת בועות תסיסה. רק סלעים המכילים קלציט יתססו, למשל: אבן גיר, חוואר וקירטון. קשיות – בדיקה ראשונית באמצעות הציפורן ובדיקה משנית באמצעות מסמר: רך – נחרץ בציפורן בינוני – לא נחרץ בציפורן אך נחרץ במסמר קשה – לא נחרץ במסמר מגנטיות – אבקת בזלת תימשך למגנט בגלל הימצאות מגנטיט בכמויות קטנות. צירוף של כמה תכונות ידועות מאפשר להגדיר סלע מסוים. אבן חול – מרקם גרגירי, התנגדות לגריסה בזלת – צבע שחור, קשה לחריצה, אבקה מגנטית אבן גיר – תסיסה בחומצה מלחית בריכוז נמוך חוואר – עיסתי בשל נוכחות חרסית מלח – טעמו מלוח צפחה – מתפצלת ללוחות עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
ספרא דצניעותא

סִפְרָא דִּצְנִיעוּתָא הוא שמו הארמי של חלק מספר הזוהר, הנמצא בסוף פרשת תרומה. העוסק בעקרי הקבלה בלשון מרומזת ותמציתית. הרחבה של ספרא דצניעותא הם האדרא רבא והאדרא זוטא. מילולית, פירוש המילים בעברית הוא "ספר ההעלמה" (כלומר ספר הנסתרות), אם כי אפשר שהכוונה גם אל "הספר המוצנע" (כלומר הספר הנסתר). הספר מחולק לחמשה פרקים, שלפי האר"י והגר"א מקבילים לחמשת חומשי התורה. פירושים רבים נכתבו לספר. המפורסמים שבהם הם של האר"י והגר"א. לדידו של הגר"א, היחס בין "ספרא דצניעותא" לבין שאר חלקי ספר הזוהר הוא יחס של מקור להרחבותיו, בדומה ליחס הקיים בין המשנה לבין התלמוד. יהודה דוד אייזנשטיין, ספרא דצניעותא, אוצר המדרשים 2 פירוש ספרא דצניעותא פירוש האריז"ל לספר מידע על ספרא דצניעותא בקטלוג הספרייה הלאומית ספרא דצניעותא, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית ראו בהקדמת רבי חיים מוולוז'ין לביאור הגר"א לספרא דצניעותא ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטביליסי

פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטביליסי (בגאורגית: თბილისის საერთაშორისო კინოფეატივალი) הוא פסטיבל הסרטים החשוב ביותר בגאורגיה, והוא מתקיים באוקטובר מדי שנה בטביליסי. שני הפסטיבלים הראשונים, בשנים 2000 ו-2001, התקיימו במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לאמנויות שהתקיים בטביליסי; ומשנת 2002, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטביליסי. מארגן הפסטיבל הוא "המרכז לאמנות הקולנוע פרומתאוס"; ובין השותפים העיקריים נמנה פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין. המימון לפסטיבל ניתן על ידי "המרכז הלאומי לסינמטוגרפיה", "איגוד יוצרי הסרטים", עיריית טביליסי, משרד התרבות הגאורגי ומכון גתה. מטרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטביליסי הוא לקדם את תעשיית הסרטים הגאורגית ולעודד קשרים בתחום עם מדינות אחרות. הפסטיבל מציג כ-50 סרטים באורך מלא, סרטים דוקומנטריים וסרטים קצרים; וניתנים בו פרסים על פי הקטגוריות הבאות: "תחרות סרטים בינלאומית", "הבמה לקולנוע האירופאי", "פנורמה גאורגית", "דוקומנטריים", "סרטי רטרו" ו"ביצוע מיוחד". לכבוד התחרות נבחרים עשרה שופטים. השופטים נחלקים לשלוש צוותות המחליטות על הסרטים הזוכים בפרסים: "פרומתאוס הזהב" עבור הסרט הטוב ביותר ו"פרומתאוס הכסף" עבור הבימוי הטוב ביותר. "פרומתאוס הזהב" עבור הסרט הטוב ביותר "פרומתאוס הכסף" עבור הבימוי הטוב ביותר אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטביליסי פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטביליסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סינמטוגרפיה - צילום סרטי קולנוע.
רוג'ר וולקוט ספרי

רוג'ר וולקוט ספרי (באנגלית: Roger Wolcott Sperry; ‏20 באוגוסט 1913 - 17 באפריל 1994) היה נוירופסיכולוג ונוירוביולוג אמריקאי שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה יחד עם דייוויד הובל וטורסטן ויזל בשנת 1981. ספרי זכה בפרס זה על מחקרו לגבי חצויי־מוח, בעיקר אנשים שבשל מחלת הנפילה כרתו להם את כפיס המוח, המחבר בין שתי ההמיספרות של המוח. ספרי נולד בהרטפורד לפרנסיס בושנל ופלורנס קריימר ספרי. אביו עבד כבנקאי ואימו לימדה בבית ספר לעסקים. לספרי היה אח אחד. אביו נפטר כאשר היה ספרי בן 11. לאחר מכן, אימו מונתה לסגנית מנהלת של בית ספר תיכון מקומי. בנעוריו נחשב ספרי לתלמיד מוכשר ולאתלט מצטיין בכמה תחומי ספורט. הוא זכה במלגה לאוברלין קולג', שם גם היה קפטן של נבחרת הכדורסל, וכן השתתף במשחקי פוטבול, במשחקי בייסבול ובריצה. ספרי סיים תואר ראשון באנגלית ב-1935 ותואר שני בפסיכולוגיה ב-1937. ב-1941 הוא השיג תואר דוקטור בזואולוגיה (Ph.D.) מאוניברסיטת שיקגו (המנחה שלו בעבודת הדוקטורט היה פאול אלפרד וייס). בהמשך ביצע את מחקר הפוסט-דוקטורט עם קרל לאשלי באוניברסיטת הרווארד. ב-1942 החל לעבוד במרכז הלאומי של ירקס לחקר יונקים ולאחר מכן באוניברסיטת הרווארד. ב-1954 התמנה לפרופסור בפסיכוביולוגיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה (קאלטק) ובו ביצע את מחקריו עד שנת 1984. במכון זה ביצע את הניסוי המפורסם ביותר שלו עם תלמידו באותה תקופה, מייקל גזניגה. בנוסף לפרס נובל, זכה ספרי גם בפרס וולף לרפואה ב-1979. באותה שנה זכה גם בפרס לסקר. מדיה וקבצים בנושא רוג'ר וולקוט ספרי בוויקישיתוף רוג'ר וולקוט ספרי, באתר פרס נובל (באנגלית) מידע על מחקרו זוכה הנובל של ספרי באתר "סנונית" רוג'ר וולקוט ספרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מנס סאנה סיינה

מנס סאנה סיינה (באיטלקית: Mens Sana Basketball Academy, הידועה גם בשם Mens Sana Siena או בקיצור Mens Sana, ובשנים 2000–2014 – מונטפסקי סיינה) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר סיינה, המתמודדת בליגה האיטלקית הרביעית. אולם הבית של הקבוצה הוא פאלאספורט מנס סאנה המכיל 7,025 מקומות. המועדון נוסד ב-1871 כמועדון רוגבי ואתלטיקה, ורק ב-1893 נוסדה קבוצת כדורסל למועדון ובשל כך הוא אחד ממועדוני הכדורסל הראשונים באירופה, והראשון במדינתו שלו, איטליה. המועדון שיחק שנים רבות בליגה השנייה ורק ב-1994 עלה לליגה הראשונה שם הוא שיחק עד עונת 2013/14. מתחילת שנות האלפיים המועדון נהפך למועדון המוביל באיטליה כאשר הבנק האיטלקי הוותיק מונטה-פסקי די סיינה החל לשמש כספונסר המועדון ואפשר רכישה של שחקנים מובילים. בעונת 2003/2004 זכתה סיינה באליפות איטליה לראשונה. בעונת 2006/2007 זכה המועדון בפעם השנייה באליפות ובאותה עונה זכה גם בסופר קאפ האיטלקי. לאחר עונה זו המשיכה סיינה לזכות ב-6 אליפויות נוספות רצופות, וב-5 "דאבלים" לאחר שזכתה גם בגביע המדינה. סיינה גם זכתה בגביע ספורטה לעונת 2002. בעונות 2003, 2004, 2008 ו-2011 היא העפילה לפיינל פור היורוליג, כאשר בכל המקרים הפסידה בחצי הגמר. מאמן הקבוצה בתקופה זו היה סימונה פיאנג'יאני. בעונת 2013/14 עזב פיאנג'יאני ותקציב הקבוצה ירד משמעותית. הקבוצה הפסידה לראשונה בגמר הגביע האיטלקי ובהמשך גם את האליפות, בסדרת הגמר לקבוצת אולימפיה מילאנו, לראשונה לאחר 7 שנים. היא גם הודחה כבר בשלב הראשון ביורוליג. הקבוצה נכנסה לחובות לאחר עזיבת הספונסר, הואשמה באי תשלום מס ואף בשוחד. בחודש יולי 2014 הכריזה הנהלת המועדון על פשיטת רגל והקבוצה הורדה לליגה השלישית. שנה לאחר מכן עלתה לליגה השנייה. ב-2019 הקבוצה ירדה פעם נוספת ליגה ומאז לא חזרה לליגת המשנה. הליגה האיטלקית: אליפות (6): 2004, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 מקום שני: 2014 חצי גמר: 2003 הגביע האיטלקי: זכייה (3): 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 גמר: 2002, 2014 חצי גמר: 2006, 2007 הסופר קאפ האיטלקי: זכייה (6): 2004, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013 גמר: 2013 יורוליג: פיינל פור: 2003, 2004, 2008, 2011 גביע ספורטה: זכייה (1): 2002 ג'ון טרנר לארי מידלטון סנדרו דלאנג'לו ג'ימי אוליבר אשראף אמייה ג'רי ריינולדס רוברטו צ'ייסיג חרמן סקרונה ורביקה סטפנוב מינדאוגס זוקאוסקאס מיכאליס קקיוזיס אלפונסו פורד מירסאד טורצ'אן דייוויד אנדרסן הנרי דומרקאנט בנג'מין אזה ולדימיר בויסה רימאנטס קאוקינאס ג'וזף פורד טרל מקנטייר רומיין סאטו שון סטונרוק קשישטוף לברינוביץ' בוטסי ת'ורנטון מדיה וקבצים בנושא מנס סאנה סיינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנס סאנה סיינה (באיטלקית) בעקבות חקירה בגין הונאה חשבונאית ותכנון מס, ביטלה התאחדות הכדורסל האיטלקית את כל התארים המקומיים שמונטפסקי סיינה זכתה במהלך העונות 2011-12 ו-2012-13
קתדרלת אלכסנדר נבסקי (טביליסי)

הקתדרלה הצבאית אלכסנדר נבסקי בטיפליס (בגאורגית: ტფილისის სამხედრო ტაძარი, טפּיליסיס סָמחֶדרוֹ טָדזַרי; ברוסית: Тифлисский Александро-Невский военный собор) הייתה קתדרלה נוצרת אורתודוקסית במרכז העיר טיפליס (כיום טביליסי) גאורגיה, שנבנתה בתקופת שלטון האימפריה הרוסית בגאורגיה במחצית השנייה של המאה ה-19 ונהרסה בידי השלטונות הסובייטים בשנות ה-30 של המאה ה-20. הקתדרלה הוקמה במטרה להנציח את הניצחון הרוסי במלחמת קווקז כנגד עמי צפון הקווקז ונקראה על שם הקדוש הרוסי מימי הביניים, אלכסנדר נבסקי. היא עוצבה בסגנון נאו-ביזנטי בידי האדריכל ד. גרים. מבנה הקתדרלה נחנך ב-16 באפריל 1871 בחלק העליון של גן אלכסנדר בכיכר גוניב (כיום כיכר סובורני בשדרות רוסתוולי). ב-21 במאי 1897, קודשה הקתדרלה על ידי האקסרך, ולדימיר מגאורגיה. הקתדרלה נוהלה על ידי האיפרכיה של גאורגיה עד לשנת 1917 כאשר היא עברה לאוטוקפליהשל הפטריארכיה הגאורגית האורתודוקסית. בפברואר 1921, בעקבות פלישת הצבא האדום לגאורגיה וכיבוש טביליסי, הפך בית הקברות של הקתדרלה לאחוזת הקבר של הצבא הרוסי. בשנת 1930 נהרסה הכנסייה על ידי הממשל הסובייטי בגאורגיה שבנה במקומו את בית הממשל הגאורגי (שימש גם בתקופת גאורגיה הסובייטית). כיום משמש כמבנה הפרלמנט של גאורגיה. תנגיז קווירקוורילה (1985), מקור שמות המקומות בטביליסי העתיקה, עמ' 28, בגאורגית ציטוביץ' (1913), הצבא וצי הכנסיות, עמ' 399-400, ברוסית מדיה וקבצים בנושא קתדרלת אלכסנדר נבסקי בוויקישיתוף אקסרך - דרגה אחת מתחת לפטריארך בכנסייה המזרחית. אוטוקפליה - כנסייה היררכית עצמאית, במיוחד בכנסייה המזרחית. בראש ההיררכיה הכנסייתית עומד בישוף.
קתדרלת אלכסנדר נבסקי

האם התכוונתם ל... כנסיית אלכסנדר נבסקי – בירושלים קתדרלת אלכסנדר נבסקי (טביליסי) – בטביליסי שבגאורגיה קתדרלת אלכסנדר נבסקי (באקו) – בבאקו שבאזרבייג'ן קתדרלת אלכסנדר נבסקי (בלגרד) – בבלגרד שבסרביה קתדרלת אלכסנדר נבסקי (מוסקבה) – במוסקבה שברוסיה (לא הושלמה עד היום) קתדרלת אלכסנדר נבסקי (סופיה) – בסופיה שבבולגריה קתדרלת אלכסנדר נבסקי (טאלין) – בטאלין שבאסטוניה קתדרלת אלכסנדר נבסקי (ורשה) – בוורשה שבפולין קתדרלת אלכסנדר נבסקי (יאלטה) – ביאלטה שבאוקראינה קתדרלת אלכסנדר נבסקי (לודז') – בלודז' שבפולין ראו גם אלכסנדר נבסקי מנזר אלכסנדר נבסקי
בלוק ספרדי

בלוק ספרדי הוא שם לשיטה למשיכה עצם כלשהו בכוח רב בעזרת שני מוטות וחבל ארוך. הבלוק משמש למשיכת חבל הכרוך סביב חפץ כבד על מנת למשוך אותו (בדרך כלל מכונית השקועה בבוץ או למכלית מים) ולא על מנת למתוח חבל (לכך נדרש בלוק נהגים). מוט אחד מונח בניצב לרצפה והמוט השני עומד בניצב לו (כך שנוצרת צורת צלב). את החבל קושרים בצד אחד לעצם נייח, כגון עץ או עמוד, ובצידו השני לעצם הכבד אותו רוצים למשוך. סביב המוטות (העומד והניצב) כורכים את החבל חצי סיבוב, כאשר החבל עובר מעל ומתחת למוט הניצב. את המתיחה החזקה יוצרים על ידי סיבוב המוט הניצב.
הר וושבורן

הר וושבורן (אנגלית: Mount Washburn) הוא הר בפארק הלאומי ילוסטון שבמדינת ויומינג בארצות הברית. ההר נקרא על שם הנרי וושבורן שגילה אותו. וושבורן היה הסוקר הכללי של מונטנה אחרי שכיהן כגנרל במלחמת האזרחים, ובעברו הוא גם היה חבר בקונגרס. מפסגת ההר ניתן לצפות ברוב החלק הצפוני של פארק ילוסטון, ובימים שבהם מזג האוויר בהיר ניתן לראות גם את רכס טיטון. בשבילי ההר מבקרים תיירים רבים, ובתקופת הקיץ הם עמוסים במיוחד. ההעפלה ממעבר דאנראבן לפסגת ההר היא באורך 4.8 ק"מ, והיא מסתיימת בגובה 424 מטרים מעל נקודת ההתחלה. באזור חניית צ'יטנדן יש שביל נוסף שאורכו 3.6 ק"מ, המגיע עד לגובה של 454 מטרים. בפסגת ההר נמצא אחד משלושת מגדלי בקרת האש הפעילים בפארק. בקומה הראשונה של המגדל יש מרכז מבקרים קטן וכמה חדרי אירוח, בקומה השנייה יש מרפסת תצפית, ובקומה השלישית הסגורה לציבור נמצאים מגורי הסיירים. מדיה וקבצים בנושא הר וושבורן בוויקישיתוף מצלמת רשת הנמצאת על פסגת ההר מידע על מגדל בקרת האש(הקישור אינו פעיל)
רכס גאלאטין

רכס גאלאטין (אנגלית: Gallatin Range) נמצא במדינות מונטנה וויומינג שבארצות הברית. רכס גאלאטין כולל למעלה מ-10 הרים שגובהם הוא מעל 3,048 מטרים (10,000 רגל). הנקודה הגבוהה ביותר ברכס היא פסגת אלקטריק שגובהה 3,343 מטרים. רכס גאלאטין נקרא על שם אלברט גאלאטין, שהיה מזכיר האוצר של ארצות הברית שכיהן בתפקידו למשך הזמן הארוך ביותר, והיה חבר בצוות המשא ומתן בין בריטניה לארצות הברית שבו נקבע הגבול בין אלסקה לקנדה. אורכו של הרכס הוא 120 ק"מ מצפון לדרום, ורוחבו הממוצע הוא 32 ק"מ. הפסגות הדרומיות של הרכס נמצאות בחלק הצפוני של הפארק הלאומי ילוסטון, אך רוב הרכס נמצא ביער הלאומי גאלאטין. נהר ילוסטון זורם צפונה דרך האגף המזרחי של הרכס. רכס מדיסון מקביל לגאלאטין במערב. הקצה הצפוני של הרכס נמצא ליד העיירה ליבינגסטון שבמונטנה, ומעבר בוזמן מפריד בין גאלאטין לבין הרי ברידג'ר שבמערב. הרכס הוא חלק מהמערכת האקולוגית ילוסטון רבתי ויש בו דובי גריזלי, זאבים ומינים אחרים המצויים בסכנת הכחדה. ברכס גאלאטין נמצא אחד מהיערות המאובנים הגדולים ביותר מהאאוקן. העצים המאובנים הם מאובנים מינרליים של מה שבעבר היה גזעי עצים. העצים המאובנים שברכס מכוסים בלבה וזרמים פירוקלסטיים מהפעילות הגעשית שהתרחשה לפני כ-50 מיליוני שנים. שירות היערות של ארצות הברית בנה שביל באורך 3.2 ק"מ שבו ניתן לצפות בעצים המאובנים. מדיה וקבצים בנושא רכס גאלאטין בוויקישיתוף Gallatin Range, Peakbagger, Retrieved on 2007-03-18 Electric Peak, USGS Electric Peak (MT,WY) Topo Map, Topozone, Retrieved on 2007-03-18 title The Gallatin Petrified Forest, A Hike Through a 50 Million Year Old Forest, Earthmaps, Retrieved on 2007-03-18
הרי ברטות'

הרי ברטות' (באנגלית: Beartooth Mountains) הם רכס הרים בדרום-מרכז מונטנה שבארצות הברית, והם חלק מאזור טבע בראשיתי בשם אזור הטבע הבראשיתי אבסארוקה-ברטות' ששטחה 3,600 קמ"ר, הכוללת בתוכה את היערות הלאומיים גאלאטין וקאסטר. הנקודה הגבוהה ביותר ברכס היא פסגת הגרניט שגובהה 3,901 מטרים, והיא הנקודה הגבוהה ביותר במדינת מונטנה. ההרים נמצאים צפונית לפארק הלאומי ילוסטון, והם חלק מהמערכת האקולוגית ילוסטון רבתי. ההרים נחצים על ידי הכביש המהיר ברטות', המגיע עד למעבר ברטות' בגובה 3,345 מטרים. שמם של ההרים מיוחס לפסגת הר מבותרת הדומה לשן של דוב (Bear's tooth). כיוון שאזור ההרים מרוחק ממקומות היישוב של האדם, הם לא נחקרו עד לשנות ה-70 של המאה ה-19. שבט האינדיאנים קרואו ניצל את העמקים שבין ההרים לצורך ציד בעלי חיים וכמקלט בחורף מפני הרוחות העזות של המישורים. אף על פי שציידים הגיעו לאזור כבר בשנות ה-30 של המאה ה-19, המחקר הרשמי הראשון מטעם הממשל האמריקני התרחש רק ב-1878. החל מאותה שנה התגלו בהרים כ-400 מינים של צמחים. הרי ברטות' הם אחד האזורים האחרונים מחוץ לאלסקה וקנדה שבהם נותרה אוכלוסייה של דובי גריזלי. בהרים גדלים בעלי חיים נוספים כגון דוב שחור אמריקני, יעל ההרים, כבש גדול-קרניים, אייל קנדי, אייל קורא, גרגרן, פומה ושונר. בשנת 2000 נצפו באזורי ההרים זאבים, שהגיעו אליו ככל הנראה מהפארק הלאומי ילוסטון. רוב הצמחייה והדשא גדלים בגובה של מעל 2,700 מטרים, והיא כוללת את האשוחית, אשוח, ומספר מינים של אורן. הרי ברטות' מורכבים מגרניט פרקמבריוני וסלעים מותמרים שגילם המשוער הוא כארבעה מיליארדי שנים, וככל הנראה אלו הסלעים העתיקים ביותר בכדור הארץ. בהרים נמצא המאגר הגדול ביותר של פלטינה וכרום בארצות הברית, וכן המאגר השני בגודלו של ניקל. בגבהים של עד 3,048 מטרים (10,000 רגל) יש מישורים רבים שעליהם פסגות המתנשאות לגובה של 3,658 מטרים (12,000 רגל). בהרים יש מעל ל-300 אגמים בתוליים ומפלי מים שגובהם הוא עד 91 מטרים. האזורים האלפיניים הגבוהים רגישים מאוד לפגיעה כתוצאה מניצול משאבי טבע הנצרכים על ידי האדם, ולעיתים לוקח להם עשרות שנים להתאושש בגלל עונת הגדילה הקצרה. החורפים הם קשים מאוד והם מאופיינים בשלגים עזים ורוחות חזקות. בהרים יש כ-25 קרחונים. מדיה וקבצים בנושא הרי ברטות' בוויקישיתוף מידע על ההרים באתר היער הלאומי קאסטר אזור הטבע הבראשיתי אבסארוקה-ברטות' באתר המערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי הרי ברטות', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)