laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... וֶיִי או ואי (Veii) - עיר אטרוסקית היסטורית ווִיי – רוח הנושאת את המוות, על פי המיתולוגיה הסלאבית וויי (סיפור) – סיפור מאת ניקולאי גוגול, מתוך קובץ "הסיפורים האוקראיניים" וויי – סרט אימה סובייטי המבוסס על סיפורו של ניקולאי גוגול וויי – סרט שובר קופות פנטזיה קומי, המבוסס על סיפורו של גוגול המסע לסין: סוד מסכת הברזל – סרט פנטזיה, סרט המשך לוויי Wii – קונסולת משחקים של חברת נינטנדו אישים: ויי ג'ינגשנג – פעיל זכויות אדם סיני ג'רארד ויי – סולן הלהקה מיי כמיקל רומנס דני ויי – גולש סקייטבורד אמריקני מייקי ויי – גיטריסט מיי כמיקל רומנס, אחיו הצעיר של ג'רארד וי ואי (פירושונים)
גניוס

האם התכוונתם ל... גאון או גאונות (בלטינית) הגניוס היהודי – מונח המתאר טענה שלפיה בקרב בני העם היהודי בעת החדשה אחר תקופת ההשכלה יצא מספר רב של מדענים, הוגי דעות, סופרים ושאר מעצבי התרבות האנושית גניוס (מיתולוגיה) (אנ') – במיתולוגיה הרומית, רוח אישית השומרת על גבר (הרוח השומרת על אישה נקראה בשם יונו, כשמה של מלכת האלים יונו) גניוס לוקי (genius loci) - רוח המקום. רוח השומרת על מקום מסוים. בהשאלה, משמש המושג לתיאור צביונו של מקום מסוים ואווירתו.
קולגיום

קוֹלֶגיוּם (לטינית: collegium ביחיד; collegia ברבים) הוא מושג ששימש ברומא העתיקה לציון התאגדות בעלת אופי חוקי. התאגדות זו נשאה אופי של גילדה או מועדון חברתי. ארגון הקולגיום שאל את מבנהו מגופי ממשל אזרחים כאשר הסנאט הרומי שימש לעיתים כמודל ואולם האספה של הקולגיום נקרא לעיתים קוריה. תולדות הקולגיה נעוצות עוד בתקופת המלוכה. פלוטרכוס מייחס למלך נומה פומפיליוס את הקמתן של הקולגיה המקצועיות, כגון: בעלי המלאכה, האומנים והסוחרים, ואף קולגיום קבורה (collegia funeraticia). קולגיות עתיקות וחשובות אף יותר היו אלו של הכוהנים. מדיה וקבצים בנושא קולגיום בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלארוסית

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה בלארוסית היא שפה סלאבית מזרחית מקבוצת השפות הסלאביות במשפחת השפות ההודו־אירופיות וככזו היא קרובה לאוקראינית, רותנית (רוסינית), פולנית (בגלל השפעת הפולנית בתקופת האיחוד הפולני-ליטאי) ורוסית. הבלארוסית מדוברת בפי כ-6 מיליון בני אדם ברחבי העולם. בהיותה השפה הרשמית של בלארוס, מדוברת הבלארוסית בפי 7,905,000 בני אדם במדינה המהווים 98% מהאוכלוסייה שהם גם דו לשוניים עם הרוסית. הבלארוסית העתיקה (בבלארוסית: "Старабеларуская мова", ברוסית: "Западнорусский письменный язык") הייתה השפה הרשמית בדוכסות הגדולה של ליטא ובשפה זו נכתבה חוקתה. בתקופת רוסיה הצארית ובימי האימפריה הרוסית הייתה הבלארוסית לשון איכרים, ולא שימשה את המעמד המשכיל. לכן, במהלך המאה העשרים, חל פיחות במעמדה ובתפוצתה בחינוך, במוסדות ציבור ובתקשורת לטובת הרוסית, בין היתר גם בגלל המדיניות הממשלתית שהעדיפה את הרוסית. בנוסף, שלטונות ברית המועצות ערכו במהלך המאה העשרים מספר רפורמות בשפה, כדי לקרב את אוצר המילים שלה, את הגייתה ואת אופן כתיבתה לאלה של הרוסית. כיום, ממשלת בלארוס מכירה רק בבלארוסית הסובייטית כשפה הרשמית, בעוד חלק ניכר מאתרי האינטרנט של תנועות האופוזיציה והבלוגרים משתמשים בבלארוסית המסורתית מלפני הרפורמות (נקראת גם "טרשקביצה", "Тарашкевiца" – על שם מחבר ספר הדקדוק האחרון לפני הרפורמה של שנת 1933) ותומכים בהשבתה. גם לוויקיפדיה הבלארוסית יש כיום שתי גרסאות מתחרות – בלארוסית רשמית ובלארוסית מסורתית. הבלארוסית נכתבת באמצעות האלפבית הקירילי, אך קיימת גם מסורת כתיבה באמצעות האלפבית הלטיני, שנקראת "בֶלַארוּסְקַאיַה לַצינְקַה" ("Беларуская лацінка" או "Biełaruskaja Łacinka"). "כרוניקה בּיכוֹבְצַה" (1550–1570; "כרוניקה של בּיכוֹבֶץ", בבלארוסית העתיקה: "Kronika Bychowca") הוא המקור הכתוב הראשון, שנכתב בבלארוסית העתיקה בכתב הלטיני. השימוש הרחב באלפבית הלטיני בשפה הבלארוסית התחיל במאה השבע עשרה על ידי הבלארוסים הקתולים, וזה במקביל לשימוש על ידם באלפבית הקירילי. במאה השמונה עשרה נכתבו כמה יצירות ספרות בלארוסיות בשימוש מעורב בשני האלפביתים. במאה התשע עשרה השתמשו בכתב הלטיני בעיקר הסופרים הבלארוסים, שהייתה להם זיקה לתרבות הפולנית. בכתב הלטיני השתמש העיתון הבלארוסי "מוּז'יצְקַאיַה פּרַאודַּה" ("Mużyckaja prauda"), שיצא לאור בשנים 1862–1863. בתחילת המאה העשרים העיתונים המעטים שיצאו לאור בשפה הבלארוסית, השתמשו לרוב באלפבית הקירילי, אך היו מקרים, כאשר בעיתון אחד מאמרים הודפסו במקביל בשני האלפביתים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 השימוש בכתב הלטיני נאסר על ידי השלטון ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס, אך בבלארוס המערבית, שבאותה תקופה הייתה שייכת לפולין, כ-35% מהעיתונים השתמשו באלפבית הלטיני. לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת בלארוס העצמאית, במיוחד עם תחילת עידן האינטרנט, השימוש בכתב הלטיני חודש, אך עדיין רוב דוברי השפה משתמשים באלפבית הקירילי. לפני מאות שנים נכתבה הבלארוסית גם באלפבית הערבי על ידי הטטרים המוסלמים, שהתיישבו בבלארוס. Ьь – סימן רך, מרכך את העיצור שמופיע לפניו. ' – סימן קשה, מפריד בין עיצור רגיל לבין תנועה מרוככת. אתר על השפה הבלארוסית (באנגלית) בלארוסית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מוכרת כשפת מיעוט רשמית באוקראינה ובצ'כיה לפני a e o u או לבד
שמן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שמן – נוזל שמנוני שמני מאכל: שמן זית – שמן המופק מזית שמן קנולה – שמן המופק מלפתית שמן קנאביס – שמן המופק מקנאביס תרסיס שמן – מכל תרסיס של שמן בישול צמחי גריז – שמן ממסרות, שמן גיר - מוצרי שומן לא למאכל הדרושים למכונות צבע שמן – צבע העשוי מים המעורבבים עם שמן שָמֵן – אדם הסובל מהשמנה, בעל עודף משקל שמן תעשיות – בית חרושת לשמנים וסבון שמן משאבי נפט וגז – חברה לחיפושי נפט וגז שמאן – אדם העוסק בתקשור עם רוחות Shaman – אלבום האולפן ה-19 של להקת סנטנה אישים: יוסף שמן – מגדולי רבני תימן בדורו שלום שמן ("הרב") – רב, ראש ישיבה, דיין ופוסק, מגדולי רבני צנעא בירת תימן שומן (פירושונים)
נמל התעופה הבין-לאומי קורפו יואניס קפודיסטריאס

נמל התעופה הבינלאומי-קורפו "יואניס קפודיסטריאס" (ביוונית: Κρατικός Αερολιμένας Κέρκυρας «Ιωάννης Καποδίστριας») הוא נמל תעופה בינלאומי באי קורפו, השוכן כשלושה ק"מ מדרום לעיר קורפו. המטוס הראשון נחת בנמל ב-22 במרץ 1937, אך מבנה הטרמינל הוקם רק ב-1962. ב-1965 הפך השדה לנמל תעופה בינלאומי, והטרמינל הנוכחי, בשטח של 27,000 מ"ר, הושלם ב-1972. בשדה מסלול טיסה בודד (17/35) באורך של 7,792 רגל (2,375 מטר) וברוחב של 45 מטרים. חלק מהמסלול נסלל על רצועת קרקע שיובשה בלגונת חלקיופולוס, וחלק מהלגונה הכלואה, בין המסלול והחוף, הפכה לבריכה סגורה. בשדה רחבות חניה לעשרה מטוסים, ושטחן הכולל הוא 70,450 מ"ר. במקום פועל שירות אוטובוס ומוניות. מנמל התעופה יוצאות טיסות סדירות לרחבי יוון, המופעלות על ידי חברות התעופה היווניות אולימפיק אייר ואג'יאן איירליינס, ולמספר ערים ברחבי אירופה. אולם עיקר נפח התנועה הוא בטיסות שכר, במיוחד לממלכה המאוחדת ולגרמניה, ועומס מורגש בשדה בעונת הקיץ, בין החודשים אפריל לאוקטובר. השדה נקרא על שם יואניס קפודיסטריאס, דיפלומט יליד קורפו וראש הממשלה הראשון של יוון העצמאית. מדיה וקבצים בנושא שדה התעופה הבינלאומי קורפו יואניס קפודיסטריאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי קורפו יואניס קפודיסטריאס (ביוונית ובאנגלית) שדה התעופה ברשות התעופה האזרחית ההלנית אודות שדה התעופה השדה באתר World Aero Data נחיתת מטוסים בשדה, סרטון באתר יוטיוב רשות התעופה האזרחית ההלנית World Aero Data
קרל רובן

קרל רובן (בדנית: Carl (Karl) Ruben‏; 4 באוגוסט 1903–1938), שחמטאי יהודי-דני. רובן זכה בדו-קרב נגד יוהנס פדרסן 1.5-0.5 באלבורג, בשנת 1927, חלק מקום 2-3 באליפות דנמרק לשחמט בשנת 1927 (ניצח: אריק אנדרסן), חלק מקום שני בתחרות קופנהגן (ניצח: גזה מארוצי), חלק מקום 5- בתחרות קופנהגן 1928 (ניצח: אהרון נימצוביץ'), חלק מקום 7-9 בתחרות סונדבורג 1930 (אליפות דנמרק, ניצח: אריק אנדרסן), ניצח את אלוף העולם אלכסנדר אלכין, ככל הנראה במשחק סימולטני בשנת 1930. רובן שיחק בנבחרתה האולימפית של דנמרק בארבע אולימפיאדות רשמיות: באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +7 -3 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), דנמרק זכתה במדליית הכסף באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +6 -4 =6 באולימפיאדת השחמט 1930, האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, בלוח השני השיג תוצאה של +9 -3 =3 באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +3 -7 =4 קרל רובן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מידע כללי Aron Nimzowitsch, באתר Viking Chess Alexander Alekhine vs Karl Ruben (1930), באתר chessgames.com 1st Chess Olympiad: London 1927, Denmark, באתר OlimpBase 2nd Chess Olympiad: The Hague 1928, Denmark, באתר OlimpBase 3rd Chess Olympiad: Hamburg 1930, Denmark, באתר OlimpBase 4th Chess Olympiad: Prague 1931, Denmark, באתר OlimpBase
הנרי וינינק

הנרי וינינק בהולנדית: Henri Gerard Marie Weenink ‏; 17 באוקטובר 1892, אמסטרדם - 2 בדצמבר 1931), שחמטאי הולנדי ומחבר בעיות. וינינק הגיע שני, אחרי פיק, בתחרות אמסטרדם 1918, חלק מקום 4-5 בתחרות אמסטרדם 1919 (ניצחו: ריכרד רטי ומקס מארשנד), חלק מקום 3-6 בתחרות רוטרדם 1919 (ניצח: ריכרד רטי), חלק מקום שני, אחרי אברהם שפייר בתחרות אמסטרדם 1919. וינינק הגיע שישי בתחרות אמסטרדם 1920 (ניצח: ריכרד רטי) [1], חלק מקום 2-3 בתחרות אמסטרדם 1921, חלק מקום 13 בתחרות שבינגן 1923 (ניצחו: רודולף שפילמן ופאול יונר) [2], חלק מקום 3-4 בתחרות אמסטרדם 1925, חלק מקום 2-3 עם שלמה לנדאו אחרי מקס אויבה באליפות השחמט של הולנד לשנת 1929. [3] חלק מקום 8-9 בתחרות ליאז' בשנת 1930 (ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר) [4] וניצח, לפני מקס אויבה ורודולף שפילמן בתחרות אמסטרדם 1930. [5] וינינק שיחק בנבחרתה האולימפית של הולנד בארבע אולימפיאדות רשמיות:1 באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח השני השיג תוצאה של +5 -7 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו)[6] באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +3 -6 =7 [7] באולימפיאדת השחמט 1930, האולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +7 -3 =6 [8] באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח הראשון השיג תוצאה של +2 -9 =6 [9] מת משחפת בגיל 39. הנרי וינינק, באתר צ'סגיימס (באנגלית) תוצאות של משחקי השחמט באולימפיאדות של הנרי וינינק אומדן מד כושר של הנרי וינינק בעיית שחמט של וינינק(הקישור אינו פעיל) מידע כללי הנרי וינינק באתר www.chessgames.com
גד (אל)

גַּד הוא אל מזל שמי, המוזכר בכתבים עתיקים בארם וארצות ערב. מוזכר גם בספר ישעיהו בתור אל שעבדו יהודים בגלות בבל: וְאַתֶּם עֹזְבֵי ה' הַשְּׁכֵחִים אֶת הַר קָדְשִׁי, הַעֹרְכִים לַגַּד שֻׁלְחָן וְהַמְמַלְאִים לַמְנִי מִמְסָךְ. — ישעיהו, ס"ה, י"א בין פרשני המקרא המסורתיים יש הקושרים את גד לאחד מן הכוכבים, ואף המזהים אותו עם כוכב הלכת צדק, לפי האטימולוגיה בערבית. פירוש המילה גד, קרוב לחצייה או חריצה, קשור לתפיסה כי גורל האדם נחרץ. אמנם, אל הגורל השמי מזוהה כאל אחר בשם 'מני'. ייתכן ויש לפרש את בחירתה של לאה בשמו של גד בן יעקב המורה על מזל טוב, בהקשר לאל גד: וַתֹּאמֶר לֵאָה: בָּא גָד, וַתִּקְרָא אֶת שְׁמוֹ גָּד. — בראשית, ל', י"א שתי ערים בארץ ישראל היו קרויות על שם האל גד: בעל-גד בבקעת הלבנון למרגלות החרמון (יהושע, י"ג, ה'; י"ב, ז') ומגדל-גד בנחלת שבט יהודה (יהושע, ט"ו, ל"ז). בנוסף, השם מוזכר ברמז בשמות המרגלים גדי וגדיאל, נציגי השבטים מנשה וזבולון (במדבר, י"ג, י'–י"א). ייתכן שהשמות אינם רומזים לאל נפרד אלא משמשים בביטוי בתור תואר לאל חזק יותר, כלומר 'האל נותן המזל'. האל מוכר גם מתוך השם התאופורי הכנעני "בדגד". בעל גד נחל עזגד van der Toorn, Karel; Becking, Bob; Willem van der Horst, Pieter (1999). Dictionary of Deities and Demons in the Bible. Wm. B. Eerdmans Publishing. ISBN 9780802824912. רד"ק ומצודות דוד על ישעיהו, ס"ה, י"א KAI 297
רמברנדטפליין

רמברנדטפליין (בהולנדית: Rembrandtplein – "כיכר רמברנדט") היא כיכר במרכז אמסטרדם שבהולנד, על שם הצייר רמברנדט ואן ריין. הכיכר הוקמה במקום בו היה שוק חמאה. במהלך המאה ה-20 התפתחה לאתר בילויים וחיי לילה, ולאתר תיירות, וסביבה הוקמו מלונות ובתי קפה רבים. במרכז הכיכר ניצב פסל דמותו של רמברנדט. בשנת 2006 מוקמו ליד פסלו של רמברנט 22 דמויות ברונזה, מעשה ידי הפסלים הרוסים אלכסנדר טארטיונוב ומיכאיל דרונוב, המציגות בתלת-ממד את הדמויות ביצירתו המפורסמת של רמברנדט "משמר הלילה" המוצגת ברייקסמוזיאום שבעיר. בשנת 2009 הדמויות הועברו לניו יורק, בשנת 2010 למוסקבה ובשנת 2011 לעיר אוריינבאום ברוסיה. ב-2012 הוחזרו הדמויות לכיכר. פסל רמברנדט ו"משמר הלילה" כפי שנראה בעבר פסל רמברנדט ו"משמר הלילה", 2014 חלק מהדמויות המרכיבות את הפסל מדיה וקבצים בנושא רמברנדטפליין בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איטר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... איטר יד ימינו – שמאלי, אדם המיומן בשימוש בידו השמאלית יותר מאשר בידו הימנית פרויקט איטר – פרויקט בינלאומי לבניית כור היתוך גרעיני נסיוני להפקת אנרגיה איטר - עיירה במחוז קיצביהל באוסטריה
מוזאומפליין

מוזאומפליין (בהולנדית: Museumplein - "כיכר המוזיאון" או "כיכר המוזיאונים") היא כיכר באמסטרדם שבהולנד, הקרויה על שם המוזיאונים המצויים סביבה: הרייקסמוזאום, מוזיאון ואן גוך, מוזיאון סטדלייק ומוזיאון היהלומים. הכיכר כוללת שטח ירוק נרחב המשמש למופעים, הפגנות, ירידים, ואירועים ציבוריים. בשנת 1999 שופצה הכיכר על פי תוכניתו של אדריכל הנוף השוודי-דני סוון-אינגוואר אנדרסון והוקם בה חניון תת-קרקעי, וסופרמרקט תת-קרקעי. בכיכר בריכה אשר בחודשי החורף הופכת לאתר החלקה על הקרח.
וטרלופליין

וטרלופליין (בהולנדית: Waterlooplein - "כיכר ווטרלו") היא כיכר הממוקמת במרכז אמסטרדם שבהולנד, בסמוך לנהר האמסטל. הכיכר מהווה אתר תיירות פופולרי, ונערך בה מדי יום שוק פשפשים. בכיכר ממוקמים בניין הסטופרה המשמש כבניין עיריית אמסטרדם וכבית האופרה של העיר. כמו כן ממוקמת בסמוך כנסיית מוזס אן אארונקרק (כנסיית משה ואהרון). כיכר וטרלו הוקמה בשנת 1882 בעקבות מילויין של התעלות לפרוזנחראכט (Leprozengracht) והוטחראכט (Houtgracht). בעת הקמת הכיכר הוחלט לקרוא לה על שם קרב ווטרלו שנערך בשנת 1815. הכיכר הפכה לכיכר שוק כאשר עיריית אמסטרדם הורתה לסוחרים היהודיים שפעלו קודם לכן ביודנבריסטראאט (Jodenbreestraat) וסינט אנטוניבריסטראאט להעביר את דוכניהם לכיכר. בעקבות הוראה זו הוקם בכיכר שוק, שהחל לפעול מדי יום (למעט ימי שבת) החל משנת 1893. במהלך מלחמת העולם השנייה וגירוש הסוחרים היהודים שפעלו למחנות ריכוז, ובהמשך למחנות השמדה פסק השוק מלפעול. לאחר מלחמת העולם השנייה נותר הרובע היהודי של העיר ריק מיהודים, ובכיכר החל לפעול שוק פשפשים מדי יום א'. בשנת 2005 הציג המוזיאון להיסטוריה יהודית תערוכה של תצלומים וציורים של הכיכר והשוק שפעל בה, ובין היתר הוצגו ציורים של וולפגאנג סוצ'יטצקי, מקס ליברמן ואוסקר קוקושקה. בכיכר ממוקמת תחנה של הרכבת התחתית של אמסטרדם, ובסמוך לכיכר ממוקמים מוזיאון בית רמברנדט, בית הכנסת הפורטוגזי, המוזיאון להיסטוריה יהודית וההרמיטז' אמסטרדם. קרב ווטרלו ניומארקט מדיה וקבצים בנושא וטרלופליין בוויקישיתוף כיכר ווטרלו תיאור הכיכר באתר המוזיאון היהודי
נורדרמארקט

נורדרמארקט (בהולנדית: Noordermarkt - "השוק הצפוני") הוא שמה של כיכר ברובע יורדאן של אמסטרדם שבהולנד. הנורדרמארקט החל לפעול בשנת 1616. באותה עת נקרא השום בשם "פרינסנמארקט" (שוק הנסיך - "Prinsenmarkt") על שם הפרינסנחראכט - "תעלת הנסיך" הסמוכה (Prinsengracht). בשנת 1623 הוקמה בכיכר הנורדרקרק (הכנסייה הצפונית), שונה שם הכיכר והשוק והוא החל להיקרא בשם "נורדרמארקט" על שם הכנסייה. עד שנת 1655 שימש מרבית השטח המשמש כיום את הכיכר כשטח בית הקברות של הכנסייה. בשנת 1941, בעת שהייתה הולנד כבושה על ידי גרמניה הנאצית, נערכה בכיכר הפגנה שהחלה את שביתת פברואר - מחאה על גירושם של יהודי הולנד (למחנות ריכוז, ובהמשך נרצחו בשואה). לוח זיכרון בחלקה הדרומי של הכיכר מזכיר הפגנת מחאה זו. ניומארקט מדיה וקבצים בנושא נורדרמארקט בוויקישיתוף תמונות היסטוריות של הכיכר
מוזיאון ואן גוך

מוזיאון ואן גוך (בהולנדית: Van Gogh Museum) הוא מוזיאון, הנמצא באמסטרדם שבהולנד. המוזיאון מוקדש ליצירותיו של האמן ההולנדי וינסנט ואן גוך ובני תקופתו, ומציג את האוסף הגדול ביותר של יצירותיו של ואן גוך. התצוגה המרכזית של המוזיאון מציגה את יצירותיו באופן כרונולוגי, תוך הצגת התקופות השונות בחייו של ואן גוך ואירועים שהשפיעו על יצירותיו. בין היצירות העיקריות של המוזיאון מוצגות "אוכלי תפוחי האדמה" (1885), "חדר שינה בארל" (1888), ואחד משלושת ציורי "החמניות" (1889). המוזיאון הוקם בשנת 1973 במבנה שתוכנן עבורו על ידי האדריכל חריט ריטפלד. בשנת 1999 נוסף אגף תערוכות חדש בתכנונו של האדריכל קישו קורוקווה. ב-7 בדצמבר 2002 נגנבו מהמוזיאון שתי יצירות: "מבט על הים בסכוונינגן" (Zeegezicht bij Scheveningen) ו"הקהילה עוזבת את בית הקהילה בנונן" (Het uitgaan van de hervormde kerk te Nuenen). ב-12 בדצמבר 2003 נעצר אוקטאב דורהאם (Octave Durham) בפוארטו באנוס שבספרד, בגין גנבת היצירות. במקביל נעצר שותפו, האנק ביסליין (Henk Bieslijn) באמסטרדם. ב-8 באפריל 2005 הורשעו שניהם, דורהאם נידון ל-4.5 שנות מאסר וביסליין ל-4 שנות מאסר. כמו כן הוטל על שניהם קנס של 350,000 אירו, אולם השניים סירבו להשיב את היצירות למוזיאון ולגלות את מקום מחבוא היצירות. הציורים נמצאו ב-2016. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון ואן גוך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון ואן גוך מוזיאון ואן גוך, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון ואן גוך, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון ואן גוך, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון ואן גוך, סרטונים בערוץ היוטיוב מוזיאון ואן גוך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מוזיאון סטדלק

מוזיאון סטֵדלֶק אמסטרדם (בהולנדית: Stedelijk Museum Amsterdam; "המוזיאון העירוני אמסטרדם") הוא מוזיאון לאמנות מודרנית הנמצא באמסטרדם שבהולנד. מבנה המוזיאון העיקרי ממוקם בכיכר המוזיאונים בסמוך לרייקסמוזיאום ולמוזיאון ואן גוך. המוזיאון הוקם בשנת 1895 במטרה לשמש כמוזיאון לאמנות מודרנית ולהציג את האמנות המתקדמת ביותר לשועי העיר. בעת הקמתו הציג המוזיאון חדרים תקופתיים, ריהוט, מטבעות, תכשיטים, שעונים ואמנות שימושית. במוזיאון הוצגו חדרים תקופתיים מבתי שנהרסו בעת מילוי התעלות לצורך הקמת דרכי תחבורה. בשנת 1895 הפסיק ה"איגוד לגיבוש אוסף ציבורי של אמנות מודרנית" (Vereeniging tot het Vormen van een Openbare Verzameling van Hedendaagsche Kunst) את העברת היצירות לרייקסמוזיאום והחל להעבירן למוזיאון סטדליק. במהרה החל להיצבר במוזיאון אוסף גדול של יצירות שונות - החל מכרזות ושלטי חנויות וכלה באמנות שימושית כגון כלים המשמשים ברפואה וברוקחות. בשנת 1910 קיבל המוזיאון מספר אוספים מאספנים פרטיים אשר הרחיבו את האוסף באופן משמעותי. בין יצירות אלה היו מספר יצירות של וינסנט ואן גוך אשר הועברו למוזיאון ואן גוך בשנת 1972. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945 החל המוזיאון, שבראשו עמד אז האוצר והמעצב וילם סנדברג להציג יצירות של תנועת קוברה (CoBrA) וכן גדלו היצירות בסגנון האקספרסיוניזם הגרמני וההולנדי. בשנת 1958 רכש המוזיאון אוסף של עבודות האמן קאזימיר מלביץ'. רק בראשית שנות ה-70 החל המוזיאון להתמקד באמנות מודרנית פר סה (ולא באמנות שימושית). בין השנים 1963-1985 כיהן אדי דה וילדה (Edy de Wilde) כאוצר המוזיאון. בתקופה זו שם המוזיאון דגש על הגדלת האוספים, ונרכשו יצירות שונות, בין היתר של אמני פופ ארט אמריקאים. מאז שנות ה-80 החל המוזיאון לרכוש יצירות אמנות וידאו, ולהציג תערוכות של אמנות וידאו. בשל שיפוצים במבנה המוזיאון עבר המוזיאון באופן זמני לבניין הדואר המרכזי בסמוך לתחנת הרכבת המרכזית. ב-23 בספטמבר 2012 שב המוזיאון למשכנו שהורחב ונוסף לו אגף חדש. 1895–1906 יאן אדוארד ון סומרן בראנד (Jan Eduard van Someren Brand) 1906 – 1936: קורנליס באארד (Cornelis Baard) 1936 – 1945: דויד רואל (David Roëll) 1945 – 1963: וילם סנדברג (Willem Sandberg) 1963 – 1985: אדי דה וילדה (Edy de Wilde) 1985 – 1993: וים בירן (Wim Beeren) 1993 – 2003: רודי פוכס (Rudi Fuchs) 2003 – 2005: האנס ואן בירס (Hans van Beers) 2005 - 2009: חייס ואן טאול (Gijs van Tuyl) 2010 ואילך: אן גולדשטיין (Ann Goldstein) מדיה וקבצים בנושא מוזיאון סטדלק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון סטדלק מוזיאון סטדלק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מוזיאון סטדלק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון סטדלק, ברשת החברתית אינסטגרם
יורדאן

יורדאן (בהולנדית: Jordaan) היא שכונה במרכז אמסטרדם. האזור ידוע בגלריית האמנות הרבות שלו, בשווקים שנערכים בנורדרמארקט, בוסטרסטראאט ובלינדחראכט וכן בכך שבית אנה פרנק בו הסתתרה אנה פרנק במלחמת העולם השנייה נמצא בקצהו המערבי של הרובע, בסמוך לתעלת פרינסנחראכט. הצייר רמברנדט שהתגורר בשלהי חייו בשכונה, בסמוך לתעלת רוזנחראכט, קבור בכנסיית וסטרקרק הסמוכה לשכונה. מקור שם השכונה הוא ככל הנראה במילה "Jardin" (בצרפתית: גן), שכן התעלות הרבות בשכונה נושאות שמות עצים ופרחים; הסבר אחר משייך זאת לגינות החצרות הפנימיות שמצויות ברבים מבתי הרובע. הסבר נוסף לשם השכונה מייחס אותו לשמה הקודם של תעלת פרינסנחראכט העוברת בשכונה – "ירדן" – על שם נהר הירדן. השכונה נבנתה במחצית הראשונה של המאה ה-17 כשכונת מגורים למעמד הפועלים והתגוררו בה בני המעמדות הנמוכים ביותר באמסטרדם (כיום היא אחת משכונות היוקרה המבוקשות ביותר באמסטרדם). הקמת הרובע החלה בשנת 1612, עם חפירת התעלות בהתאם למסלול השבילים שהיו באזור קודם לכן. במהלך המאה ה-19 מולאו בעפר שש מתעלות השכונה (בהן הרוזנחראכט) במטרה לסלול בה כבישים. בשל היותה מקום מגורים לבני מעמדות נמוכים ומעמד הפועלים, ניכרה בה השפעת תנועות פועלים. הפגנות ומהומות פרצו בשכונה בשנים 1835, 1886, 1917, 1934 ושביתת פברואר של 1941 החלה בהפגנה שנערכה בכיכר נורדרמארקט שבשכונה. כיום יש בשכונה גלריות אמנות רבות ומועדוני מוזיקה. מדי שנה נערך בשכונה ה"יורדאנפסטיבל" (Jordaanfestival) – פסטיבל יורדאן למוזיקה. מידע על שכונת יורדאן אמנות בשכונת יורדאן תיאור שכונת יורדאן אתר "יורדאנאינפו" - מידע על השכונה Jordaan – ירדן בהולנדית
שליח (ציונות)

שליח ציוני הוא נציג ישראלי הנשלח על ידי ארגון יהודי-ציוני לקהילה יהודית בתפוצות. רוב השליחים נשלחים על ידי הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית העולמית או על ידי תנועת נוער כגון, הצופים העבריים, בני עקיבא העולמית ועוד. חלק מהשליחים הם מורים-שליחים וחלקם שליחים קהילתיים, שליחים תנועתיים או שליחי עלייה. ערך מורחב – שד"ר בעבר נשלחו שד"רים (שלוחי דרבנן) על ידי הקהילה היהודית בארץ, כדי לשמור על קשר עם הגולה, ובעיקר כדי לגייס תרומות עבור היישוב היהודי בארץ ישראל. כיום, משמשים השליחים כנציגים רשמיים של מדינת ישראל. המורה השליח הוא מורה מוסמך בעל ניסיון, המשמש כחלק מצוות ההוראה בבית ספר יהודי בגולה. הסוכנות היהודית משמשת כ"שדכן" בין השליחים לבתי הספר המחפשים מורים ישראלים. הסיבות לקליטת מורים ישראלים בצוותי ההוראה של בתי הספר בחו"ל הן בדרך כלל לימוד השפה העברית והכנסת ציונות לבתי הספר. סוג נוסף של שליח הוא שליח הפועל במסגרת מוסדות הקהילה היהודית, ולא בבתי הספר. שליח הנשלח לתנועות הנוער היהודיות בתפוצות על מנת ללמד על ישראל ולעודד את בני הנוער להגיע לתוכניות חינוכיות בישראל. בשנת 2003 חתמה הסוכנות היהודית הסכם עם ארגון הלל בינלאומי לשיגור שליחי לבתי הלל באוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית. בשנת 2009 החליטו יושב ראש הסוכנות היהודית, נתן שרנסקי, להרחיב את מספר שליחי הלל לקמפוסים בארצות הברית מ-19 בשנת 2009, לארבעים בשנת 2010 במטרה להגיע עד שנת 2012 למאה שליחי הסוכנות היהודית בקמפוסים בארצות הברית. תפקידו של שליח הלל להביא סטודנטים לישראל לתוכניות קצרות וארוכות טווח ולהוות את הפנים הישראליות בקמפוס. שליח עלייה נשלח לקהילה בתפוצות על מנת לעודד יהודים לעלות ארצה. הוא מסייע בין היתר גם במתן מידע טכני הקשור לעלייה ולמציאת עבודה. מדי קיץ שולחת הסוכנות היהודית למעלה מ-1,200 צעירים ישראלים לשליחויות קצרות באורך של כ- 8 עד 10 שבועות למחנות הקיץ היהודיים בצפון אמריקה. השליחים נשלחים דרך תוכנית השליחים למחנות הקיץ בחו"ל של היחידה לשליחים ועמיתי ישראל בסוכנות היהודית. לאורך השנים נמתחה ביקורת על חוסר יכולתם של חלק מהשליחים להבין את התרבות והרב-גוניות של הקהילה היהודית בתפוצות. היו שאף טענו כי השליחים "ישראלים מדי". עם התפתחות ארגון נפש בנפש וקבלת מימון לארגון בידי ממשלת ישראל פחת באופן משמעותי מספר שליחי העלייה בצפון אמריקה, שם הועברה האחריות ל"נפש בנפש", שלא משתמשת בשליחים, אלא בעולים ותיקים תושבי ישראל, שבסיסם בארץ. שליחי העלייה נותרו אחראים על בדיקת הזכאות לעלייה. במדינות אחרות נותרו שליחי העלייה כפי שהיו. שליח שנת שירות תורה מציון עמיאל "נשלחנו כך", סדרת הסכתים של יובל מלחי, על שליחי הסוכנות היהודית על כל המשתמע מכך, כולל זכות הצבעה בבחירות לכנסת. הסוכנות היהודית דורשת לפחות 3 שנות ניסיון לפני השליחות. חוזה העבודה נחתם בדרך כלל ישירות בין המורים לבתי הספר. כגון הפדרציה היהודית המקומית או האזורית, משרד החינוך היהודי (BJE) וארגוני הסטודנטים היהודיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המגון

המונח "הומוגניזציה" מפנה לכאן. לערך העוסק בתהליך חברתי, ראו הומוגניזציה (מדעי החברה). המגון (בלעז: הומוגניזציה) הוא תהליך הגורם לתערובת מסוימת להפוך לאחידה (הומוגנית). חלב שעומד זמן מסוים לאחר החליבה נפרד למרכיביו הטבעיים: חלבון, שומן ונוזל. היפרדות זו אינה מקלקלת את החלב אך יוצרת בו גושים ומשקעים. על מנת שהחלב יהיה אחיד במרקמו, יורים את החלב דרך צינור מיקרוסקופי בלחץ גבוה מאוד על מנת לרסק באופן מכני את כדוריות השומן הגדולות, לכדוריות קטנות שנטמעות בנוזל. כדוריות אלו מאבדות את כושרן להתרכז מחדש. חלב שעבר המגון נקרא חלב הומוגני, בו מתחלק השומן באופן יחסי שווה בכל חלקי החלב. המגון נעשה גם למוצרים נוספים כמו משקאות קלים ומיצים טבעיים. המגון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כוספא

כוספא (כֻּסְפָּה) היא שם כולל לפתיתי מזון עשירים בחלבון לבעלי חיים הנוצרים מעיבוד תעשייתי של גרעינים ומיצוי השמן מהם. הכוספא משמשת להעשרת מזון בעלי החיים בחלבון מן הצומח. הכוספא הנפוצה ביותר כיום היא מסויה, ובנוסף קיימות כוספאות מהגרעינים הבאים (מן הנפוץ לנפוץ פחות): תירס, לפתית, חיטה, שעורה, חמניות ועוד. הכוספא היא סחורה (commodity) הנסחרת בבורסת הנגזרות של שיקגו (CBOT) כלומר, מחירה מושפע מהיצע וביקוש עולמיים, מזג אוויר, מחירי אמצעי ייצור כגון נפט ומתנועות ספקולטיביות שונות. בתהליך הייצור של השמן מן הגרעינים נוצר כתוצר לואי חומר מוצק בעל תכולת חלבון גבוהה. תהליך ייצור הכוספא מהחומר כולל מספר שלבים ובהם: מיצוי השמן מהגרעינים (סוג של סחיטה) הוצאת רעלים וחומרים שנועדו למיצוי השמנים מתוך המסה שנותרה קלייה של החומר קירור החומר באמצעות מים וייבושו ניפוי וגריסה של החומר לפתיתים בגודל של כ-4 מילימטרים בתלמוד מופיעה המילה "כוספא" לתיאור שארית מוצקה של פרי או צמח שנסחטו ממנו הנוזלים. (למשל במסכת שבת דף נ' ע"א, ורש"י תרגם מופע זה כ"פסולת שומשומין" כלומר פסולת מוצקה שנותרה מסחיטת שמן משומשום). כמו כן מוכר הביטוי "כוספא דתמרי" כלומר גוש מוצק של תמרים, שהיווה מזון מרוכז ועשיר ושימש נוודים. מדיה וקבצים בנושא כוספא בוויקישיתוף איך מייצרים כוספא? באתר חברת "שמן" כוספא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)