בטכרברג

בטכרברג (בגרמנית: Böttcherberg) היא גבעה מיוערת, חלק מפארק קליין-גליניקה השוכן בפרבר ואנזה שברובע שטגליץ-צלנדורף של ברלין, בירת גרמניה. הפארק הוא חלק בקבוצה של אתרים היסטוריים אדריכליים, אמנותיים ותרבותיים מהמחצית הראשונה של המאה ה-19, המשתרעת מאי הטווסים בצפון עד ורדר (אנ') בדרום המכונה "המכלול התרבותי של הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין" שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1990. גובהה של גבעת בטכרברג הוא 67 מטרים מעל גובה פני הים והיא שוכנת בפרבר ואנזה שברובע שטגליץ-צלנדורף סמוך לכביש ברלין-פוטסדאם (קניגשטראסה) בין פארק קליין-גליניקה לפארק בבלסברג בפוטסדאם. הכפר לשעבר, ורובע הווילות של היום קליין גליניקה למרגלות הגבעה שייך, בניגוד לפארק העממי בעל אותו השם, לפוטסדאם. בשנים 1791–1804 הייתה גבעת בטכרברג בבעלות כריסטיאן בטכר (Christian Böttcher), שעל שמו היא קרויה כיום (מילולית "גבעת בטכר"). עד 1791 קראו לה "אלטר ויינברג" (Alter Weinberg, מילולית "הכרם הישן") בגלל הגפנים ליין שגדלו על מורדותיו לפני כן, כששימש עדיין לחקלאות, הוא נקרא "אקרברג" (Ackerberg, מילולית "גבעת השדות החקלאיים"). קרל, נסיך פרוסיה הזמין את פטר יוזף לנה לתכנן את פארק גליניקה. לנה, שרצה להפוך את אזור פוטסדאם ליצירת אמנות כוללת, כלל את בטכרברג בתוכניות עיצוב הגן. בהתבסס על תכנון משנת 1832, תכנן לנה לראשונה בניית קוטג '- נקודת תצפית הכוללת את קווי הראייה (Sichtachse) האופייניים ליצירתו של לנה, המובילים אל אגמי יונגפרנזה, וייסר זה (אנ'), קרמפניצר זה (Krampnitzer See) וגריבניצזה (אנ'). בשנות ה-60 של המאה ה-19 השם רונדל או הפכו מקובלים לנקודת התצפית. בנקודה הגבוהה ביותר בגבעה הוקמה לוג'יה אלככסנדרה. הגבעה שייכת לברלין מאז 1928. לוג'יה אלכסנדרה (Loggia Alexandra) היא בלוודרה בפסגת גבעת בטכרברג. הלוג'יה הקטנה בסגנון הרנסאנס המוקדם של פירנצה בנויה כחצי עיגול פתוח לכיוון פוטסדאם עם קווי ראייה לארמון בבלסברג ולמרכז פוטסדאם. הקיר המקושת הפתוח מכיל ציורי קיר בסגנון פומפיי ופנלים מעץ דקורטיבי וכעת הוא אינו נגיש, משום שהוא מוגן על ידי קיר זכוכית. רצפת אולם העמודים מצוידת ברצפת שיש, באמצע הקיר המקושת יש דלת עם הכותרת "אלכסנדרה". השם מזכיר את שרלוטה, נסיכת פרוסיה (1798–1860), לאחר שהתחתנה עם הצאר מאוחר יותר ניקולאי הראשון, קיבלה על עצמה את השם "אלכסנדרה פיודורובנה". אחיה, קרל, נסיך פרוסיה הקים את הבניין בשנים 1869–1870 כמקום לתה ואתר תצפית לזכר אחותו המנוחה האהובה. הפסל אלכסנדר ג'ילי (Alexander Gilli) והבנאי ארנסט פצהולץ (Ernst Petzholtz) היו אחראים על העיצובים. הנסיך קרל בחר בתאריך הבנייה עשר שנים לאחר מות אחותו כדי להנציח את טורניר האבירים המפורסם "בלאנש פלר" (Blanche Fleur) 40 שנה קודם לכן, שהתקיים ב-13 ביולי 1829 מול הארמון החדש בסנסוסי שהיה שיא חגיגות יום ההולדת לכבוד הצארינה. "בלאנש פלר" או "הקסם של הוורד הלבן" (Der Zauber der weißen Rose) התייחס לכינוי המשפחתי של שרלוט. הדלת, הנראית רק דרך זגוגיות הבטיחות, ולכן אינה נגישה, מובילה לחלל פנים צר שבו הוצבה פרוטומה משיש של הצארינה, שאינה קיימת עוד. גרם מדרגות מוביל מחדר זה לרציף תצפית עם מעקה מחולק. צריח צמוד לצד אחד של הלוג'יה. במקור רצה אדריכל הגן פטר יוזף לנה לבנות קוטג' באתר זה, כפי שעולה מתכנון משנת 1831. לנה תכנן את פארק בבלסברג ממול וכלל את הבטכרברג בעבודתו. מבנה הלבנים עבר שיקום מקיף בשנים 1997–2000, שקדמו לו מחקרים אמנותיים-היסטוריים אינטנסיביים, כך שציורי הקיר והפסיפסים בפרט הוחזרו במידה רבה למצבם המקורי. כיסויי האבץ של המעקה והצריח זכו לשיפוץ עבודות יד מסורתיות. העלות הכוללת הייתה סביב 1.7 מיליון מארקים גרמניים, שחלקם גויסו על ידי קרנות פרטיות. עד 1997 רק גדר שער ברזל יצוק הגנה בחוסר הצלחה על המבנה. כדי למנוע ונדליזם ולהגן על המבנה מפגעי מזג האוויר, החליטה מדינת ברלין להשתמש בזגוגיות הביטחון של ימינו. מדיה וקבצים בנושא בטכרברג בוויקישיתוף לוג'יה אלכסנדרה (בגרמנית) בטכרברג ולוג'יה אלכסנדרה (בגרמנית)