laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קיטי קראות'ר

קיטי קראות'ר (Kitty Crowther ; נולדה ב-4 באפריל 1970) היא מאיירת וסופרת ילדים בלגית, אשר זכתה בפרס "עיפרון הכסף" לשנת 2003 ו-2005, ובשנת 2010 בפרס היוקרתי לספרות ילדים על שם אסטריד לינגרן. ספריה של קראות'ר מתייחדים בעיסוק בידידות, בדידות, אובדן של אדם אהוב ועוד. קיטי קראות'ר נולדה בבריסל ברביעי לאפריל 1970 לאם שוודית ואב בריטי. קראות'ר נולדה כבדת שמיעה והתחילה לדבר רק בגיל ארבע. בבגרותה פנתה קראות'ר ללמוד אמנות גרפית במכון סנט לוק בבריסל, לאחר מכן החלה לאייר, בעיקר ספרים בצרפתית ולעיתים בהולנדית. נכון לשנת 2010, הוציאה לאור כ-35 ספרים משלה, וכן איירה ספרים של סופרים אחרים. כיום היא ובן זוגה גרים בבלנמונט עם שני בניהם. ספריה של קראות'ר נודעים כבעלי עומק פסיכולוגי והיא מעבירה דרכם "מסרים לחיים". קראות'ר נוהגת בספריה למעט במילים ומבקשת להעביר את מסריה בעיקר באמצעות איורים, המצוירים בעדינות באמצעות עיפרון, עט או צבעי מים, בסגנון נאיבי עם דמויות ידידותיות לילדים. קראות'ר זכתה בפרסים רבים עבור יצירותיה, בשנת 2003 זכתה בפרס "עיפרון הכסף" עבור ספרה "In het pikkedonker", ובשנת 2006 זכתה שוב באותו הפרס עבור ספרה "Kleine Dood en hetmeise". ב-2010 הוענק לקראות'ר, על ידי המועצה השוודית לאומנויות, הפרס על שם אסטריד לינגרן, הנחשב לפרס האיור הגבוה ביותר האפשרי בעולם ספרות הילדים. 1994: Mon royaume 1995: Va faire un tour 1996: Mon ami Jim: תורגם לאנגלית כ"jack and jim" ב-2010 1997: Lily au royaume des nuages 2000: Moi et rien 2001: Le Bain d’Elias 2002: Scritch scratch dip clapote! 2003: L'Enfant racine 2004: Petits meurtres et autres tendresses 2005: La Visite de Petite Mort 2005: Le grand désordre 2008: ?Alors 2009: Annie du lac 2010: "Le petit homme et Dieu" מדיה וקבצים בנושא קיטי קראות'ר בוויקישיתוף קיטי קראות'ר, ברשת החברתית Goodreads מידע על קיטי קראות'ר מתוך האתר-http://www.frenchpicturebooks.com/kitty-crowther/ מידע על קיטי קראות'ר מתוך האתר http://blog.picturebookmakers.com/post/100580798276/kitty-crowther
אנדרואיד האניקומב

אנדרואיד "האניקומב" (Honeycomb; "חלת דבש") הוא שם קוד לפלטפורמת אנדרואיד שתוכננה עבור מכשירים עם מסכים גדולים יותר, ובייחוד למחשבי לוח. היא אינה נתמכת עוד. האניקומב הושק לראשונה למוטורולה זום בפברואר 2011. מלבד תוספת של תכונות חדשות, האניקומב הציג ערכת נושא חדשה בממשק משתמש שכונתה "הולוגרפית" ומודל אינטראקציה שנבנה על התכונות העיקריות של מכשירי אנדרואיד, כמו ריבוי משימות, התראות ווידג'טים. תכונות חדשות שהוצגו עם הגרסה כוללות את הפעולות הבאות: שימוש בממשק משתמש דו-חלוני באפליקציות הדוא"ל ואנשי הקשר. יישום הגלריה מאפשר למשתמשים להציג אלבומים, ואוספים אחרים במצב מסך מלא, ותמונות ממוזערות של התמונות האחרות באוסף. ביישום הדפדפן, החלפת חלונות הדפדפן בלשוניות, הוספת מצב גלישה בסתר לצורך גלישה אנונימית, והצגת סימניות והיסטוריה בתצוגה אחת, בין תכונות נוספות. עיצוב מחדש של המקלדת, כדי להקל על ההקלדה במכשירים בעלי מסך גדול כמו מחשבי לוח. תצוגה של האפליקציות האחרונות לצורך ריבוי משימות. מסכי בית ניתנים להתאמה (עד חמש). מדיה וקבצים בנושא אנדרואיד האניקומב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרואיד האניקומב (באנגלית) "What is Android 3.0 Honeycomb? - Definition from WhatIs.com". נבדק ב-29 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Google announces Android 3.1, available on Verizon Xoom today". Engadget. Engadget. נבדק ב-29 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) John Brandon. "Android 3.0 (Honeycomb) review". TechRadar. נבדק ב-13 בספטמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
קזויו סג'ימה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא סג'ימה. קזויו סג'ימה (ביפנית: 妹島 和世; נולדה ב-29 באוקטובר 1956) היא אדריכלית יפנית בינלאומית. בין עבודותיה המרכזיות נכללים המוזיאון החדש לאמנות עכשווית בניו יורק ומרכז הלמידה של רולקס באוניברסיטת EPFL שבשווייץ. הייתה האישה השנייה שזכתה בפרס פריצקר לאדריכלות. ב-1981 סיימה סג'ימה תואר שני באדריכלות באוניברסיטת יפן לנשים (אנ'). לאחר חניכות אצל האדריכל היפני טויו איטו היא פתחה חברה משלה ב-1987 בשם Kazuyo Sejima and Associates. היא פתחה את החברה יחד עם ריואה נשיזאווה (אנ'), שהיה אדריכל נוסף אצל איטו, וקנתה לעצמה מוניטין לאומי כאשר בשנת 1992 זכתה בתואר "אדריכלית השנה" על-פי מכון האדריכלים היפני (אנ'). נישיזאווה רצה לפתוח משרד משלו ב-1990, אך סג'ימה שכנעה אותו להישאר בחברה ובשנת 1995 הם הקימו את חברת Sejima and Nishizawa and Associates, או בקיצור SANAA (אנ'). ב-1997 כל אחד מהם הקים משרד משלו ועסק בפרויקטים בקנה מידה קטן בעוד שבזמן השותפות עבדו על פרויקטים שאפתניים וגדולים. דוגמה לכך היא ה-O-Museum שנבנה בעיר נאגנו בין השנים 1995–1999. כמו ברוב העבודות המשותפות של השניים היה קשה להצביע של מי הרעיונות וההצעות כיוון שעבדו באופן צמוד ואינטנסיבי. פרויקט נוסף עליו עבדו יחד היה מוזיאון המאה ה-21 לאומנות מודרנית בקנאזווה, שנבנה בין השנים 1999–2004, שמאופיין בעיצוב עגול עם חזית זכוכית. המראה הפנורמי והקומות העגולות עודדו את המבקרים לבחור מסלול משלהם מנגד למוזיאונים הליניארים הרבים הקיימים. בשנת 2001 סג'ימה לקחה על עצמה משרת הוראה באוניברסיטת קיו של טוקיו. באותו הזמן SANAA החלו את הפרויקטים הראשונים שלהם מחוץ ליפן: בית הספר צולפריין לניהול ועיצוב בגרמניה ומוזיאון טולדו לאומנות (אנ') שבאוהיו. עבודות בינלאומיות אחרות הראויות לציון כוללות את המוזיאון החדש לאומנות עכשווית בניו יורק שנבנה בין השנים 2003–2007, תיאטרון ומרכז התרבות של דה קונסטליני (El Kunstlinie) שנבנה בהולנד בין השנים 1998–2007, מרכז הלמידה של רולקס (אנ') באוניברסיטת שווייץ לטכנולוגיה בלוזאן ("EPFL Learning Centre") שנבנה בין השנים 2005–2009 ומוזיאון הלובר בלאנס (אנ'), צרפת שעוצב ב-2005 ונפתח לקהל הרחב ב-2012. במהלך הקריירה שלה, קזויו סג'ימה וריו נישיזאווה זכו בפרסים רבים. בין הבולטים שהם זכו יחדיו נכללים: 2002 - מדליית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות לזכרו של ארנולד בורנר (אנ'). 2006 - פרס עיצוב מהמכון האדריכלי ביפן (אנ'). 2007 - פרס האמנות של ברלין (אנ'). 2010 - פרס פריצקר יחד עם ריואה נשיזאווה. 2022 - פרס פרמיום אימפריאלה יחד עם ריואה נשיזאווה. סג'ימה התבקשה לתכנן את הרכבות והעיצוב הפנימי של רכבת האקספרס החדשה של חברת שיבו רכבות (אנ'). רכבת זו תהיה "רכבת הדגל של העתיד" של החברה. כ-56 קרונות יבנו עד השנה 2018 עם עיצובה של סג'ימה. טויו איטו מדיה וקבצים בנושא קזויו סג'ימה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קזויו סג'ימה (ביפנית ובאנגלית) האתר הרשמי של SANAA (ביפנית) פרס פריצקר 2010 דרך תקרת הזכוכית arcspace קזויו סג'ימה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מופיע ביוגרפיה הסבר על זכיות קודמות ., באתר פרס פיצקר 2010 ביוגרפיה ועבודות מרכזיות., באתר אנציקלופדיה בריטניקה מוסבר על פרויקט הרכבות של סג'ימה., באתר railway hobidas
אוסטין K2/Y

אוסטין K2/Y (באנגלית: Austin K2/Y) - היא משאית צבאית, הנעה 4x2, מתוצרת יצרנית הרכבה-בריטית חברת "Austin Motor Company" אשר יוצרה בין השנים 1939–1945. חברת ייצור המטוסים הבריטית Mann Egerton" (Mann, Egerton & Company Ltd.)" שפעלה מ-נוריץ' תרמה את חלקה בייצור המרכב של דגם ה-"אוסטין K2/Y". דגם משאית ה-"אוסטין K2/Y" שירתה את חבר העמים הבריטי ואת הצבא הבריטי, ותרמה למאמץ המלחמתי ב-מלחמת העולם השנייה, בעיקר כ-אמבולנס צבאי וכמשאית מטען. מהדגם יוצרו 13,102 יחידות. משאית מטען אמבולנס צבאי (בתקופת מלחמת העולם השנייה, אמבולנס "אוסטין K2/Y" כונה על ידי חיילי הכוחות הלוחמים של בעלות הברית "Katie") 4 אלונקות או 10 פצועים (במצב ישיבה) הנסיכה אליזבת (מאוחר יותר אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת) בחזית אוסטין K2/Y הנסיכה אליזבת בתקופת מלחמת העולם השנייה, בזמן שירותה הצבאי ב-Auxiliary Territorial" Service" בצבא הבריטי, כנהגת משאית, מימין: אמבולנס אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y - מבט לתא הנהג אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y (צולם ב-צרפת, 1940) אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y אוסטין K2/Y, שנת 1943 אוסטין K2/Y, שנת 1941 אוסטין K2/Y, שנת 1941 - מבט למנוע אוסטין K2/Y אוסטין צ'אמפ אוסטין ג'יפסי אוסטין K5 אוסטין לואוד סטאר אוסטין 18 מדיה וקבצים בנושא אוסטין K2/Y בוויקישיתוף אוסטין K2/Y (1:00), יו-טיוב הנסיכה אליזבת נוהגת באמבולנס אוסטין K2/Y (0:59), יו-טיוב הנסיכה אליזבת כחיילת ביחידת אמבולנסים מסוג אוסטין K2/Y (4:24 דקות), יו-טיוב אוסטין K2/Y armyvehicles אוסטין K2/Ywheelsofvictory.com אוסטין K2/Y ancasterinsurance - The Austin K2/Y Ambulance
ירדנה ארזי (אלבום)

ירדנה ארזי הוא אלבום הבכורה של הזמרת ירדנה ארזי, שיצא בשנת 1982. בשנת 1978 פרשה ארזי משלישיית שוקולד מנטה מסטיק והחלה לקדם קריירת סולו עצמאית. באותה שנה הכירה את חברה לחיים נתן תומר, הזוג נישא ב-1983. לאחר שהנחתה את תחרות אירוויזיון 1979 יצאה לשנה של הקלטות והופעות בחברת התקליטים הגרמנית אריולה אריסטה אך שבה לישראל עקב רצונה להינשא לתומר והצטרפה לצוות המחזמר ברנשים וחלומות שזכה להצלחה גדולה בשנת 1981. רק עם סיום הצגות המחזמר החלה ארזי בעבודה על אריך נגן ופנתה לחברות התקליטים השונות. הגם שזכתה עד לאותו שלב להצלחה גדולה וטיפחה קריירה מוזיקלית למעלה מעשור, חברות התקליטים לא מיהרו להאמין בפוטנציאל המכירות של ארזי וביקשו להכתיב לה סגנונות מוזיקליים שלא היו לרוחה. בשלב זה הציע תומר להקים עבורה ואיתה חברת תקליטים עצמאית ולאפשר לה חופש אמנותי מלא. בשנת 1982 הוציאה ארזי את אלבום הסולו הראשון שלה, המתאפיין במקצבי רוק/פופ-רוק והוא הרוקיסטי ביותר של ארזי מכל אלבומי שנות ה-80. אריק רודיך חברם הקרוב של הזוג ובעלה דאז של לאה לופטין חברתה לשלישיית שוקולד מנטה מסטיק, היה אחראי על ההפקה המוזיקלית, הלחנים והעיבודים (מלבד שיר אחד). האלבום נחל כישלון מסחרי, אך למרות זאת בלטו מתוכו מספר שירים כגון: "בלי דמעות", "אני לא גרטה גרבו" (בו שרה ארזי בסגנונה של קייט בוש), ו"מוזיקה נשארת" שעמו השתתפה ארזי לראשונה בתחרות הקדם אירוויזיון והגיעה למקום השני. כמו כן, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השבועי והגיע למקום השמיני במצעד הפזמונים העברי השנתי. התקליט הופץ על ידי חברת התקליטים "הד ארצי", כאשר כל הבאים אחריו הופצו כבר על ידי NTE חברת התקליטים העצמאית של ארזי ובעלה נתן תומר (לא כולל את "מתוך שאהבתי" מ-1995 והוצאות מחודשות על גבי תקליטור של האלבומים הישנים). מחול מערבולות - יצא ב-9 בספטמבר 1980. שהה 13 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השביעי. לשיר צולמו שני סרטונים, האחד צולם על שפת הים והשני באולפן עטוי מרבדים דמוי אוהל בדואי. בשני הסרטים הופיעה ירדנה ארזי יחפה מוזיקה נשארת - יצא ב-13 באפריל 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג', הגיע לראש המצעד ודורג 8 במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ב. בלי דמעות - יצא ב-10 באוגוסט 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום החמישי. אני לא גרטה גרבו - יצא ב-16 בנובמבר 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השלישי. כל הלחנים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת", לחן - הנרי ברטר) בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים: 6–10 - צד ב'. הפקה מוזיקלית ועיבודים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת" - הנרי ברטר). מיקי שביב - גיטרה בס. חיים רומנו - גיטרות חשמליות ואקוסטיות. מאיר ישראל - תופים וכלי הקשה. שם טוב לוי - חליליות וחליל. אריק רודיך - פסנתר אקוסטי Yamaha, פסנתר חשמלי Yamaha CP-70B, פסנתר חשמלי פנדר, סינתיסייזר Yamaha CS-70M, סינתיסייזר Prophet-5, מיני-מוג סינטיסייזר, מלודיקה וקולות רקע. מזי כהן - קולות רקע בשירים: "בלי דמעות", "גוזל קטן", "השתנית בין לילה". הוקלט באולפני "סיגמא" בתל אביב, 1982. טכנאי הקלטה ומיקס: יהודה זיתוני. חיתוך התקליט: סטיב אנג'ל, אולפני "אוטופיה", לונדון. עיצוב העטיפה: יוסי אורבך. צילום העטיפה: יקי הלפרין. מפיק: נתן תומר.
בוגנים

בוגנים הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהודי מרוקו שחיו בעיר פאס. האם התכוונתם ל... יונתן פז-בוגנים – זמר, שחקן, מורה למתמטיקה ותיאטרון ורקדן ישראלי. מיקי בוגנים – מעצב שיער, איש אופנה ומנחה טלוויזיה ישראלי. שירלי בוגנים – דוגמנית ישראלית בעלת קריירה בינלאומית. Google Maps, Google Maps (ב־)
נבחרת גביע הפדרציה של יפן

נבחרת גביע הפדרציה של יפן היא נבחרת הטניס של יפן המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה. הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1964. נכון לשנת 2022 שיחקה יפן מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה ב-168 משחקים בינלאומיים, מתוכם ניצחה ב-101 מפגשים. הדירוג הנוכחי של נבחרת יפן בדירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה, הוא המקום ה-15 בעולם, נכון ל-15 באפריל 2024, עלייה של 5 מקומות לעומת דירוג קודם. 1963 : - 1964 : סיבוב 1 1965 : - 1966 : - 1967 : - 1968 : - 1969 : - 1970 : סיבוב 1 1971 : סיבוב 1 1972 : סיבוב 1 1973 : סיבוב 2 1974 : סיבוב 2 1975 : סיבוב 2 1976 : סיבוב 1 1977 : סיבוב 1 1978 : סיבוב 2 1979 : סיבוב 2 1980 : סיבוב 2 1981 : סיבוב 1 1982 : סיבוב 1 1983 : סיבוב 2 1984 : סיבוב 1 1985 : סיבוב 2 1986 : סיבוב 1 1987 : סיבוב 1 1988 : סיבוב 1 1989 : סיבוב 2 1990 : סיבוב 2 1991 : סיבוב 2 1992 : סיבוב 2 1993 : סיבוב 2 1994 : רבע גמר 1995 : רבע גמר 1996 : חצי גמר 1997 : רבע גמר 1998 : בית עולמי ב' 1999 : בית עולמי ב' 2000 : אזור אסיה/אוקיאניה 2001 : בית עולמי 2002 : בית עולמי ב' 2003 : בית עולמי ב' 2004 : בית עולמי א' 2005 : בית עולמי ב' 2006 : בית עולמי ב' 2007 : בית עולמי ב' 2008 : בית עולמי ב' 2009 : בית עולמי ב' 2010 : בית עולמי ב' 2011 : בית עולמי ב' 2012 : בית עולמי ב' 2013 : בית עולמי ב' 2014 : בית עולמי ב' 2015 : בית עולמי ב' 2016 : אזור אסיה/אוקיאניה 2017 : אזור אסיה/אוקיאניה 2018 : אזור אסיה/אוקיאניה 2019 : בית עולמי ב' 2020-21 : פלייאוף עליה למשחקי הגמר 2022 : פלייאוף עליה למשחקי הגמר מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע הפדרציה של יפן בוויקישיתוף נבחרת טניס הנשים של יפן - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה דירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן קיסר

בן קיסר (נולד ב-30 במאי 1994) הוא אושיית רשת ויוטיובר ישראלי, אשר מפעיל ערוץ יוטיוב בשם "BenKeysar" עם 469,000 מנויים ועוד שלושה ערוצים: BrawlKeysar – עם 141,000 מנויים (ערוץ בו הוא מעלה רק סרטונים מהמשחק "Brawl Stars‏), TechKeysar, עם 109,000 מנויים (ערוץ תוכן טכנולוגי), ו-ShortKeysar, עם 69,300 מנויים (ערוץ אתגרים בסרטונים קצרים הנקראים Shorts). קיסר גדל בקריית אונו. הוא בנו של הגיטריסט יהודה קיסר. הילד השלישי מתוך ארבעה. קיסר החל את פעילותו בקהילת היוטיוב בשנת 2016. הסרטון הראשון שהפיק היה פרודיה לשיר "מסיבה בחיפה". קיסר התפרסם בזכות סדרת הסרטונים שלו: "כל הלכלוך בחוץ", שבהם נהג "לתת ביקורות על שירים" בקומדיה על זמרים ישראלים כמו סטטיק ובן-אל תבורי ואיב אנד ליר. במרץ 2017 קיסר התחיל לקיים שיתופי פעולה עם יוטיוברים רבים כמו ליגל רז, הרדאר (נדב הצב), עמית רחום, יוני טובים ואף עם הראפר רון נשר בסרטונים רבים בערוצו. באוקטובר 2017 השתתף בטקס חלוקת כפתורי הכסף המוענקים ליוטיוברים שצברו 100,000 רשומים בערוץ. קיסר נוהג לשתף פעולה עם היוטיובר עמית רחום, ומפיק איתם סרטוני פרודיה וקומדיה. אחד הסרטונים הגיע לחמישה מיליון צפיות. בנוסף, קיסר שיתף פעולה עם הראפר רון נשר על מנת לקדם את שירו "משפט משיר", וגם הוציא ביחד עם רון נשר ועידו ונה שיר בשם "רומן עם תימני". ב-26 בפברואר 2018 פתח ערוץ בשם "BFF" עם עמית רחום ונדב מהערוץ "הרדאר". בערוץ הועלו במשך מספר חודשים ולוגים יומיים באחוזה בה הם גרו. ב-12 בדצמבר 2018 פתחו בן קיסר וליגל רז ערוץ בשם "בסטים" והועלה בו סרטון אחד שמראה את מאחורי הקלעים של המופע "נקסטפסט", אך ב-24 במרץ 2019 השתנה שם הערוץ והפך לשם "אמיגוס", שם התחיל פרויקט בשיתוף עם היוטיובר רז ספני של וילות צמודות שנקרא "בלגאן". בהמשך החלו "בלגאן" ואמיגוס בשיתוף פעולה עם "דומינו'ס פיצה" לתוכנית בטלוויזיה הנקראת "הסאב הבא", שמטרתה - למצוא את היוטיובר הבא של ישראל. לאחר חצי שנה הסתיים הפרויקט. במרץ 2021 הוציא קיסר את השיר "הוג'ה צ'אקה". ב-12 באוקטובר 2022, בשעה חמש בבוקר, ערוץ היוטיוב הראשי של בן קיסר "BenKeysar", המונה כ-392 אלף מנויים, נפרץ. הערוץ חזר ב-19 באוקטובר. ב-13 בנובמבר 2022, קיסר הוציא שיר שכתב עם עמית רחום. לשיר קוראים "ליסה" על שמה של מי שפרצה לו לערוץ. ב-21 באוגוסט 2023, הופיע בסדרה מלון הוטל בתור פקח. ב-21, וב-22 באוגוסט השתתף במופע "מנורה סטארס", ביחד עם היוטיוברים ויוצרי התוכן דה כהן, מאסטר אוהד ועוד, בהיכל מנורה מבטחים. למופע היו 6 סבבים, ובכל סבב כ-7.5 אלף צופים, כך שבסך הכל הופיע מול כ-45 אלף צופים. בן קיסר, ברשת החברתית פייסבוק בן קיסר, ברשת החברתית אינסטגרם בן קיסר, ברשת החברתית טיקטוק בן קיסר, סרטונים בערוץ היוטיוב יערה יעקב, ‏היוטיובר המזרחי הראשון, באתר ‏מאקו‏, 25 בינואר 2018 הרדאר, יהודה ובן קיסר מסבירים למה הם שונים לגמרי משימי ובן אל, באתר nana10‏, 17 באוקטובר 2017(הקישור אינו פעיל, 22.8.2021) BenKeysar (2016-07-29), מסיבה בחיפה - פרודיה פוקימון גו ♫ || Pokemon Go, נבדק ב-2017-11-03 BenKeysar (2017-02-21), זהב - כל הלכלוך בחוץ, נבדק ב-2017-11-03 BenKeysar (2017-10-01), Eve End Lear - Casanova (good aunt) | All the dirt out, נבדק ב-2017-11-03 BenKeysar (2017-10-29), ספיישל 100K - כפתור כסף, נבדק ב-2017-11-03 BenKeysar (2017-06-07), סטטיק ובן אל תבורי - טודו בום | קליפ מילולי, נבדק ב-2017-11-03 בן קיסר x הוגה צ'אקה | Ben Keysar x Huga Chaka, נבדק ב-2021-03-11
בית ג'ן (סוריה)

בית ג'ן (בערבית: بيت جن) היא עיירה בדרום-מערב סוריה למרגלות הר חרמון, בגובה 1,050 מטרים מעל פני הים. העיירה בית ג'ן ממוקמת כ-40 ק"מ דרומית-מערבית לדמשק ו-11 ק"מ מזרחית לגבול עם ישראל. בשנת 2004, גרו בעיירה 2,846 תושבים - רובם מוסלמים סונים. הכפר בית ג'ן היה קיים כבר בזמן שלטונה של השושלת האיובית. הוא מוזכר ברישומיו של הגאוגרף האנדלוסי, אבן ג'ובייר (אנ'), שביקר במקום בסוף המאה ה-12 ותיאר אותו כ"כפר הממוקם בין דאריא לבניאס השוכן בין גבעות". במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נכבשה העיירה בידי המורדים, ועד סוף דצמבר 2017 שלטו בה בעיקר פעילי ג'יהאד המזוהים עם ארגון תחריר א-שאם. ב-29 בדצמבר 2017 נכנעו המורדים ששלטו בעיירה ובסביבותיה. הכוחות הנאמנים לנשיא סוריה בשאר אל-אסד השתלטו על העיירה ונתנו למורדים להתפנות מהאזור. על פי מפקד אוכלוסין של 2004 (בערבית). יאסר עוקבי, סוריה: הושלם פינוי המורדים בבית ג'ן, מיליציה שיעית על גבול ישראל, באתר מעריב, ‏30 בדצמבר 2017
גביע הפדרציה 1999

גביע הפדרציה 1999 הייתה התחרות ה-37 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. תחרויות אזוריות החלו בפברואר 1999 ומשחק הגמר התקיים ב-19 בספטמבר 1999. נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת רוסיה וזכתה בגביע בפעם ה-16 בתולדות הנבחרת. מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס. בית עולמי א' כלל 8 קבוצות. בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות. בעקבות הכוונה בשנת 2000 לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א', 5 קבוצות מבית עולמי ב' העפילו בית עולמי. יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה). כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים. בעקבות החלטה לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א' ל-13 קבוצות 5 נבחרות העפילו לבית העליון: בלגיה צ'כיה אוסטריה גרמניה אוסטרליה בנבחרת ישראל השתתפו הילה רוזן, נטלי כהנא ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג ב'. התחרויות נערכו בספרד באפריל 1999. הנבחרת שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום הראשון תוך ניצחון בכל משחקיה. כתוצאה מכך היא העפילה בבית אירופה/אפריקה לדרג א'. נתוני משחק הגמר
כביש החוף (שיר)

כביש החוף הוא פזמון שנכתב, הולחן ובוצע על ידי צמד הזמרים סטטיק ובן-אל תבורי ויצא לאור בשנת 2016. השיר זכה להצלחה רבה ולמספר השמעות גבוה ברדיו. כביש החוף הוא השיר השני שביצעו סטטיק ובן אל תבורי, לאחר השיר "ברבי". כביש החוף הופיע במצעד 20 השירים המושמעים ביותר לשנת 2016 והגיע למקום ה-14. נכון לינואר 2023, הקליפ לשיר עומד על 51.3 מיליון צפיות באתר יוטיוב. בקליפ נראים הצמד נוסעים ברכב עם גג נפתח יחד עם נוסעים נוספים לאורך כביש בעיר נתניה הסמוך לים התיכון. כביש 2 המכונה כביש החוף מילות השיר באתר שירונט כביש החוף, בביצוע סטטיק ובן-אל תבורי, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב ערן איצקוביץ, סוגרים שנה: אלה השירים שהושמעו הכי הרבה ברדיו בשנת 2016, באתר nana10‏, 3 בנובמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Web Gallery of Art

Web Gallery of Art; בקיצור: WGA, הוא אתר אינטרנט הכולל אוסף וירטואלי של יצירות אמנות אירופאיות בעיקר מהתקופות הגותית, הרנסאנס והבארוק. נכון לינואר 2022, האוסף כולל העתקים של כ-52,867 יצירות עם נתונים חיוניים (שם האמן, שם היצירה, תאריך, טכניקה, גודל, בעלים) וביוגרפיות של כ-5,588 אמנים. ניתן לרכוש פוסטרים של היצירות שבאוסף. האתר הוקם כיוזמה פרטית של שני מדענים הונגרים: הפיזיקאי ד"ר אמיל קרן ואיש מדעי המחשב ד"ר דניאל מרקס. גלריית האינטרנט לאמנות מוגנת בזכויות יוצרים כמסד נתונים. ניתן להשתמש באוסף התמונות והמסמכים שהורדו ממסד הנתונים רק למטרות חינוכיות ואישיות. הפצת התמונות בכל צורה שהיא אסורה ללא אישור הבעלים החוקי שלהן. מדיה וקבצים בנושא Web Gallery of Art בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Web Gallery of Art (באנגלית)
Dance Again World Tour

Dance Again World Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז. במהלך הקריירה שלה רצתה לופז לצאת לסיבוב הופעות משלה אך עד שנה זו דבר זה לא יצא לפועל. לאחר צאת אלבומה השביעי היא הייתה נחושה לצאת לסיבוב הופעות. במרץ 2012 החלו שמועות על כך שלופז תצא לסיבוב הופעות ואכן לופז אישרה שהיא תצא לסיבוב הופעות באפריל. בסופו של דבר סיבוב ההופעות יצא לפועל ביוני של אותה שנה. במהלך סיבוב ההופעות היא חברה לזמר אנריקה איגלסיאס והופיעה איתו יחד בצפון אמריקה. לאחר מכן לופז הופיעה עצמאית גם באוסטרליה, אסיה, דרום אמריקה ואירופה. סיבוב ההופעות החל ב-14 ביוני 2012 בפנמה והסתיים ב-22 בדצמבר באותה שנה בפוארטו ריקו. מעצב האופנה זוהיר מוראד עיצב את כל התלבושות ואילו לופז הייתה אחראית על הביום האומנותי של המופע. למופע הוכנסו גם נושאים אישיים שונים והוא היה מחולק ל-4 חלקים: הוליווד הזוהרת והישנה, פאנק, אהבה ומסיבות. המסר העיקרי של המופע היה על ריקודים ולהרגיש שוב חדשנות. סיבוב ההופעות זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים שהחמיאו על הכוריאוגרפיה שלה והיכולות הפיזיות שלה. הוא תיאור כ"התפוצצות של צבע וצליל שהוכיחו את היכולות הקוליות של לופז תוך שמירה על הנאמנות שלה לשורשיה". סיבוב ההופעות זכה להצלחה מסחרית כאשר דורג במקום ה-13 ברשימת "100 סיבובי ההופעות המצליחים של 2012" עם רווח של 52.6 מיליון דולר מ-54 יעדים. החלק עם אנריקה איגלסיאס דורג במקום ה-77 באותה ברשימה עם רווח של 21.2 מ-24 הופעות ובסך הכל גרף סיבוב ההופעות רווח של 73.8 מיליון דולר מ-78 יעדים. מדיה וקבצים בנושא Dance Again World Tour בוויקישיתוף Fuller, Bonnie (2012-12-05). "Jennifer Lopez: Living, Loving & Dancing Again". Hollywood Life (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-11-04. Wheeler, Rachael (2012-10-22). "An explosion of sound, dance and colour: Live review of Jennifer Lopez's (sweaty) Dance Again concert at The O2". mirror. נבדק ב-2017-11-04.
מיה סלע

מיה סלע (נולדה ב-23 בדצמבר 1971) היא עיתונאית ישראלית. בשנת 2003 החלה לפעול כמבקרת ספרות ברשת ידיעות תקשורת. בסוף שנת 2008 מונתה סלע לכתבת הספרות של עיתון "הארץ". בדצמבר 2014 פורסם על התפטרותה בשל שינויים במבנה העיתון, אך בפועל המשיכה לכתוב בעיתון. במסגרת עבודתה בעיתון פרסמה סלע גם ביקורות טלוויזיה. כתבה מספר פעמים גם באתר mako. סלע הייתה חלק מוועדת השיפוט של פרס ספיר לשנת 2016. החל ממאי 2017 היא מגישה לצד יובל אביבי בכאן תרבות את תוכנית הרדיו הספרותית של תאגיד השידור הישראלי, "מה שכרוך". החל משנת 2023 מגישה לצד אלעד בר-נוי בכאן תרבות את התכנית השבועית "סוף סוף". מדיה וקבצים בנושא מיה סלע בוויקישיתוף מיה סלע, ברשת החברתית פייסבוק מיה סלע, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיה סלע, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ענת קם‏, תולעת ספרים, באתר וואלה, 13 בנובמבר 2008 "מיה סלע - פסטיבל הסופרים 2016". פסטיבל הסופרים 2016. נבדק ב-2017-11-03. דוד אברהם‏, חדש בקיוב: מי זז השבוע?, באתר וואלה, 26 בדצמבר 2014 מיה סלע, באתר הארץ גילי איזיקוביץ, פרס ספיר: הסופרת מיכל בן-נפתלי היא הזוכה לשנת 2016, באתר הארץ, 22 בינואר 2017 מה שכרוך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית פודקאסט מה שכרוך - כל הפרקים | כאן תאגיד השידור, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי תכנית הרדיו "סוף סוף", באתר כאן - תאגיד השידור הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תמ"א (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תוכנית מתאר ארצית תמ"א 22 – תוכנית מתאר ארצית ליער ויעור תמ"א 35 – תוכנית המתאר הארצית המשולבת לבניה, לפיתוח ולשימור תמ"א 38 – תוכנית המתאר הארצית לחיזוק מבנים קיימים בפני רעידות אדמה תוספת מכסת אחוזים ה'תמ"א – שנה עברית (1680–1681)
ניר רוזנטל

ניר רוזנטל (נולד ב-16 באוקטובר 1969) הוא קצין בדימוס בדרגת תת ניצב במשטרת ישראל, בתפקידו האחרון פיקד על המערך האווירי במשטרת ישראל. רוזנטל נולד וגדל בנהריה ובצעירותו התחרה בשיט מפרשיות מדגם 420 והגיע להישגים רבים, לרבות זכייה במדליית זהב במכביה ה-12 ביחד עם ארז ורדי. בשנת 1987 התגייס לצה"ל ולאחר שסיים קורס טיס שירת כטייס מסוק סער בחיל האוויר. בתום שירותו הצבאי הצטרף ב-1996 ליחידה האווירית של המשטרה כטייס מן המניין ובשנים שלאחר מכן מילא מגוון תפקידי פיקוד ביחידה האווירית ומחוצה לה במשטרה, בהם קצין אג"ם של היחידה האווירית וקצין אג"ם של מרחב שרון. באוגוסט 2012 מונה למפקד היחידה האווירית של המשטרה. תחת פיקודו גדלה היחידה, תוך כדי שהיא מקבלת אחריות על הפעלת מערך מטוסי הכיבוי (טייסת אלעד) משדרגת את צי המסוקים שלה ומובילה את הקמת צי כלי הטיס הבלתי מאוישים במשטרת ישראל. בשל תהליכים אלו ובשל הצורך במיסוד גוף מטה תומך לפעילות המבצעית הפכה היחידה האווירית תחת פיקודו של רוזנטל למערך האווירי של המשטרה. באוגוסט 2016 מונה רוזנטל לראש המערך האווירי. תחת פיקודו זכה המערך האווירי בפרס המפכ"ל על הישגים יוצאי דופן בפעילות מבצעית בשנת 2017. רוזנטל הוביל אלפי מבצעים מורכבים במערך האווירי, כשבין הבולטים שבהם שני אירועי קליטת סיוע בינלאומי של מטוסי כיבוי זרים בשנת 2016 ו-2019, ושיגור משלחות סיוע אווירי למונטנגרו, מקדוניה וקפריסין. הוא שירת בתפקיד עד יוני 2021. רוזנטל נשוי ואב לארבע בנות, מתגורר עם משפחתו במושב חוגלה. הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה ותואר שני במנהל עסקים. מדיה וקבצים בנושא ניר רוזנטל בוויקישיתוף ניר רוזנטל, ברשת החברתית פייסבוק טקס הענקת מינויים חדשים לקצינים בכירים, באתר משטרת ישראל אתמול במכביה, מעריב, 23 ביולי 1985
גביע קנדה

גביע קנדה (באנגלית: Canada Cup; בצרפתית: Coupe Canada) הוא טורניר הוקי קרח אשר נערך בין השנים 1976 ו־1991, בארגון משותף של ליגת ה-NHL וההתאחדות הבינלאומית להוקי קרח IIHF. שיחקו בו נבחרות ההוקי קרח הטובות בעולם בהרכבים שכללו את כוכבי ה-NHL. הטורניר נערך ב-1976, 1981, 1984, 1987 ו־1991. הטורניר נערך בין קנדה, צ'כוסלובקיה, פינלנד, ברית המועצות, שוודיה, ארצות הברית ומערב גרמניה (רק ב־1984). בכל הטורנירים זכתה קנדה, מלבד הטורניר של 1981, בו זכתה ברית המועצות. ב־1996 הוחלף גביע קנדה בגביע העולם בהוקי קרח. מדיה וקבצים בנושא גביע קנדה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הוקי קרח. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.