laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד (ורמאכט)

קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד (בגרמנית: Panzerkorps „Großdeutschland“) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם ב-28 בספטמבר 1944 על בסיס הקורפוס ה-13, והועמד תחת פיקוד דיטריך פון זאוקן. הקורפוס כלל את דיוויזיית הרמן גרינג, בצירוף לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ברנדנבורג ועוד מספר יחידות. אף על פי כן, הקורפוס מעולם לא לחם כיחידה אחת, וכוחו לא הגיע לזה של קורפוס גרמני שלפני 1943. במהלך חודש ינואר 1945 לחם הקורפוס במבצע ויסלה-אודר, וניהל קרבות הגנתיים בצפון פולין, עד שנהדף לבסוף למזרח פרוסיה. במהלך הזמן הזה, ב-26 בינואר הוקמה דיוויזיית הפאנצרגרנדיר קורמארק (Kurmark) משאריות של יחידות מאולתרות ויחידות מחליפים של הגרוסדויטשלנד. לאחר קרבות הגנתיים קשים בחודש פברואר ומרץ, ומתקפת נגד כושלת, פונו שאריות הדיוויזיה במעבורות - כ-4,000 חיילים - לעבר פילאו ומיד הוכנסו לקרבות באזור. דרומית משם לחמה דיוויזיית ברנדנבורג בקרבות הגנתיים נואשים מפברואר עד אפריל לאורך נהר הנייסה. בימים האחרונים של אפריל 1945 הקורפוס כמעט וחוסל לגמרי בקרבות בפילאו, ושאריות היחידה שהצליחו להגיע לשלזוויג-הולשטיין הסגירו עצמם לידי הבריטים. מרביתו של קורפוס הפאנצר המשיך להילחם בברלין עד לימיה האחרונים של המלחמה, כשלבסוף נאלץ להיכנע לסובייטים. המעטים ששרדו את השבי הסובייטי חזרו לביתם רק לאחר שנים רבות. דיטריך פון זאוקן (28 בספטמבר 1944 - 12 במרץ 1945) גאורג יאוור (12 במרץ 1945 - 8 במאי 1945) מדיה וקבצים בנושא קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד בוויקישיתוף קורפוס הפאנצר דויטשלנד באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית Sharp, Michael; Davis L. Brian. Grossdeutschland - Guderian's Eastern Front Elite. Spearhead Series, Ian Allan Publishing, 2001, עמ' 58-51
מוזיקה אקספרסיוניסטית

מוזיקה אקספרסיוניסטית היא מוזיקה שנכתבה על ידי המלחינים ארנולד שנברג, אלבן ברג ואנטון וברן. שלושת המלחינים כונו "האסכולה הווינאית השנייה". המוזיקה שיצרו נבעה מלב ליבו של הרעיון האקספרסיוניסטי באמנות של תחילת המאה העשרים. הרעיונות על האדם הרדוף, מלא הפחדים והטירוף הנובע מחיי העיר של תחילת המאה העשרים, מובעים ביצירותיהם במוזיקה חסרת מרכז טונאלי אשר נשמעת מתוחה ביותר ומלאת תזזית. שנברג כתב בתחילת דרכו מוזיקה פוסט רומנטית המזכירה את סגנונו של מורהו גוסטב מאהלר. דוגמה לכך ניתן לשמוע ביצירה "ליל זוך". מאוחר יותר ביטל שנברג את הטונאליות לחלוטין ויצר מוזיקה אטונאלית. הסיבה לביטול הטונאליות נבעה כנראה אצל שנברג משני מניעים: הראשון - הרצון הטבעי ליצור משהו חדשני על פני המוזיקה הרומנטית שמיצתה את עצמה ובהתייחסות להתפתחות השפה המוזיקלית מהטונאליות הפשוטה בקלאסיקה דרך הכרומטיקה הרומנטית ועד לביטול מרכז טונאלי לחלוטין. המניע השני יוצא מתפיסתו האסתטית האקספרסיוניסטית המביאה נושאים קשים באופן מוזיקלי הדורש משהו דיסוננטי ומחוספס. רעיונותיו של שנברג - המורה הפליגו בשנות העשרים של המאה ה-20 כאשר המציא את שיטת שנים-עשר הטונים, אשר דואגת מראש שלא יהיה צליל אחד חשוב מהאחרים ביצירה, על ידי סידור הצלילים בשורה או סדר כלשהו שאין בו תחושה טונאלית ומתוך כך תיווצר יצירה ללא מרכז טונאלי. המוזיקה האקספרסיוניסטית היוותה נקודת ציון משמעותית לכל מלחיני העולם, בדומה למה שעשתה המוזיקה של "טריסטן ואיזולדה" מאת ואגנר. שני תלמידיו של שנברג - ברג ווברן - המשיכו כל אחד בדרכו את רעיונות מורם. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג' גיפארד

סר ג'ורג' ג'יימס גיפארד (באנגלית: George James Giffard; 27 בספטמבר 1886 - 17 בנובמבר 1964) היה גנרל בצבא בריטניה, אשר שימש לתקופה קצרה כמפקד הכוחות הבריטיים בארץ ישראל ופיקד על קבוצת הארמיות ה-11 במהלך מלחמת העולם השנייה. גיפארד נולד ב-27 בספטמבר 1886 בסארי. הוא למד בבית הספר רוגבי, ובשנת 195 התגייס לצבא בריטניה ולמד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. הוא הוצב בתחילה ברגימנט המלכותי של המלכה (מערב סארי), בשנת 1913 הועבר לשרת ברובאי המלך האפריקנים. הוא שרת במזרח אפריקה הבריטית, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 השתתף בפלישה למזרח אפריקה הגרמנית. את כל המלחמה הוא לחם במערכה במזרח אפריקה, במרדף חסר טעם אחר כוחותיו של פאול פון לטו-פורבק. במהלך המלחמה הוא נפצע, קיבל את אות השירות המצוין, ואוזכר בשדרים (mentioned in despatches) ארבע פעמים. בשנת 1920 הועבר לחיל הספר המלכותי במערב אפריקה, ובשנת 1927 שרת בחיל המשלוח לשאנגחאי. שנה לאחר מכן הוצב כמדריך לשוני במכללת קימברלי, וב-1931 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט המלכותי של המלכה. בשנת 1933 הוצב במטכ"ל של הדיוויזיה ה-2. בשנת 1936 מונה למפקח חיל הספר המלכותי במערב אפריקה, ובשנת 1938 מונה למפקח הכוחות הקולוניאליים במערב אפריקה. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 שרת גיפארד כמזכיר צבאי במשרד המלחמה, ובשנת 1940 מונה למפקד פיקוד פלסטין. במסגרת תפקידו זה הוא פיקד על כל הכוחות הבריטיים בארץ ישראל ועבר הירדן. ב-1941 הוא מונה למפקד פיקוד אפריקה המערבית, והיה אחראי על קווי התקשורת של בעלות הברית במזרח התיכון ובמזרח הרחוק. לאחר הקמת צרפת של וישי נשקפה למושבות הבריטיות במערב אפריקה סכנה מצד המושבות הצרפתיות סנגל וניז'ר. כהכנה הורה גיפארד על פירוק חיל הספר המלכותי, והקים במקומו שתי דיוויזיות (ה-81 וה-82) אשר הוכשרו להילחם בתנאי שטח קשים ובהמשך הועברו לבורמה. בין מאי לאוקטובר של שנת 1943 פיקד על ארמיית המזרח של צבא הודו הבריטית, והביא לשיפור ניכר ביעילות ובמורל של אנשיה. באוקטובר קיבל פיקוד על קבוצת הארמיות ה-11, שריכזה תחתיה את הכוחות הבריטיים שלחמו בזירה הדרום-מזרח אסייתית כנגד האימפריה היפנית. הקבוצה הורכבה מהארמייה ה-14 וארמיית ציילון, וכן מכוח סיני-אמריקאי בפיקודו של ג'וזף סטילוול. גיפארד הסתדר היטב עם מפקד הארמייה ה-14 ויליאם סלים, אך הוא כלל לא הסתדר עם המפקד העליון של בעלות הברית באזור לורד מאונטבאטן. הוא וסטילוול תיעבו זה את זה, וסטילוול סירב למלא אחר הוראותיו של גיפארד בטענה שהוא אינו מוכן שכוח אמריקאי יוכפף תחת פיקודו של מצביא בריטי. הפשרה שהושגה הייתה מורכבת ומביכה: סטילוול נותר כפוף לגיפארד, אך בו זמנית מונה לסגנו של מאונטבאטן, כך שכל אחד מהם יכל לפקד על השני ולהוציא פקודות סותרות. היחסים הרעועים בין גיפארד מאונטבאטן התבטאו במיוחד בעת קרב אימפהל. הכוחות של בעלות הברית שהיו נצורים באימפהל היו צריכים סיוע אווירי בדחיפות, וחיל האוויר המלכותי לא יכל לספק זאת. מאונטבאטן עמל להשיג סיוע מחיל האוויר האמריקאי וגיפארד כלל לא ניסה לסייע לו, למרות שהכיר בחשיבות העניין. במאי 1944 התפטר גיפארד מתפקידו, אולם בפועל נשאר בתפקיד עד אוקטובר עת הוחלף בידי אוליבר ליס. לאחר התפטרותו מילא בצבא תפקידים שוליים בלבד. הוא פרש לביתו ב-1946. הוא מת בווינצ'סטר ב-17 בנובמבר 1964 בגיל 78. British Military History Biographies G דונובן ובסטר, דרך בורמה, הוצאת מטר, 2006. עמ' 122.
הדיוויזיה ה-22 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-22 (בגרמנית: 22. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים מוטסת של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב על הולנד, ולאחר מכן לחמה בחזית המזרחית ובכרתים. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בסרביה ובקרואטיה, שם הוסבה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-22 שלחמה עד סוף המלחמה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בברמן, והועמדה תחת פיקוד וילהלם קייטל, שהוחלף ב-1 באוקטובר 1935 על ידי אדולף שטראוס. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה בחזית המערבית, במסגרת הארמייה החמישית. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה בהולנד באזור האג, ומטרתה הייתה לשבות את וילהלמינה, מלכת הולנד ולכפות עליה כניעה. אולם הצבא ההולנדי באזור זה שקיבל התראה התקיף קשות את הכוחות התוקפים, שבה 1000 גרמנים שהושטו לבריטניה כשבויי מלחמה וכיתר את הדיוויזיה ה-22. מפקד הדיוויזיה הנס פון שפונק נפצע קשה בקרב, אך הצליח לפרוץ את הכיתור ולהתחבר עם כוחות השריון הגרמניים. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה בגזרה הדרומית כחלק מהארמייה ה-11, ואף השתתפה במצור על סבסטופול. באוגוסט 1942 נשלחה הדיוויזיה לכרתים, ובאוקטובר 1944 הועברה ליוון. בנובמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה לסרביה, ובינואר 1945 הועברה לקרואטיה. ב-22 במרץ 1945 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-22. הדיוויזיה לחמה בקרבות בשטיריה ובאוסטריה, וב-11 במאי 1945 נכנעו רוב לוחמיה לצבא היוגוסלבי, ומיעוטם לכוחות הצבא הבריטי. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-22 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-22 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
למי צלצלו הפעמונים (סרט)

למי צלצלו הפעמונים (באנגלית: For Whom the Bell Tolls) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1943 המבוסס על רומן בשם זה מאת ארנסט המינגוויי. גרי קופר ואינגריד ברגמן מככבים בתפקידים הראשיים. הם נבחרו לתפקיד זה על ידי המינגוויי בעצמו. זה היה הסרט הראשון של ברגמן בצבעי טכניקולור. הסרט היה שובר קופות ב-1943. ההפתעה בסרט הייתה השחקנית היווניה קטינה פקסינו שהופיעה בתפקיד המשנה הראשי וזו הייתה הופעת הבכורה שלה בסרט בהוליווד. על הופעתה בסרט זה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר וכן בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע. בנוסף לכך היה הסרט מועמד לעוד שמונה פרסי אוסקר: לשחקן הטוב ביותר (גרי קופר), לשחקנית הטובה ביותר (אינגריד ברגמן), לשחקן המשנה הטוב ביותר (אקים טמירוף), לסרט הטוב ביותר, לצילום, לעריכה, לעיצוב האמנותי ולפסקול המוזיקה. אקים טמירוף זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע. צילומי החוץ נערכו במדבר סונורה בארצות הברית. העלילה מתרחשת בספרד ב-1937, בעת מלחמת האזרחים בספרד שבה שירת המינגוויי כמתנדב בבריגדות הבינלאומיות בצד של הרפובליקנים. רוברט (רוברטו) ג'ורדן (גרי קופר) הוא מורה אמריקאי לשפות המתגורר בספרד. עם פרוץ מלחמת האזרחים הוא מתנדב לסייע לצד הרפובליקנים. כמומחה לדינמיט מוטלת עליו משימה לפיצוץ גשר חשוב במסגרת התקפה של הרפובליקנים כדי להפריע לתנועת הצבא הפשיסטי של גנרליסימו פרנקו. בעזרת הזקן אנסלמו (ולדימיר סוקולוף) הוא מגיע לקבוצת לוחמים המסתתרים במערה. בראש הקבוצה עומד פאבלו (אקים טמירוף), לוחם ותיק מלחמה, שבע קרבות מתוסכל מתוצאות המלחמה ומשתדל לא לסכן את אנשיו. לצידו נמצאת בת זוגו פילאר (קטינה פקסינו), גם היא לוחמת ותיקה עם אופי גברי וסמכותי. אישה נוספת בקבוצה היא מריה (אינגריד ברגמן). הפשיסטים הרגו את הוריה לעיניה, גילחו את שערה ואנסו אותה. אנשי הקבוצה מצאו אותה והביאו אותה למקום מחבואם. כבר מההתחלה פורחת אהבה בין מריה לרוברטו והם מתארים את עתידם המשותף לאחר שתסתיים המלחמה. פאבלו מבלה את זמנו בשתייה ולאחר שרוברטו מתאר בפניו את משימת פיצוץ הגשר הוא מסרב להשתתף בכך כי לדעתו מדובר בהתאבדות. בשלב זה משתלטת על המצב פילאר, נוטלת את הפיקוד ומשכנעת את חברי הקבוצה להשתתף בפעולה. לאחר שקבוצת לוחמים סמוכה בפיקודו של אל סורדו (ג'וסף קאליה) מושמדת על ידי הפצצת מטוסי הפשיסטים, מחליט פאבלו לחבל בציוד החבלה של רוברטו ולהסתלק. לאחר זמן קצר הוא מתחרט ומבקש סליחה מרוברטו. מריה מתעקשת לצאת עם הקבוצה ופילאר נעתרת לה לבסוף. הקבוצה יוצאת לעבר הגשר ומתחיל קרב יריות עם שומרי הגשר. בינתיים מתקרב כוח גדול של הפשיסטים הכולל טנקים. רוברטו מתקין את חומר הנפץ על הגשר וברגע האחרון מפעיל אותו אנסלמו כשהטנקים כבר על הגשר. אנסלמו נהרג בפיצוץ ורוברטו מצליח לדהור כברת דרך קצרה לעבר הקבוצה אך סוסו נפגע ונופל והוא נפצע קשה ברגלו. מריה מחבקת אותו ולא רוצה לעזוב אבל פילאר מכריחה אותה. רוברטו הפצוע נשאר לבד עם מכונת ירייה מול הטנקים המתקדמים. מדיה וקבצים בנושא למי צלצלו הפעמונים בוויקישיתוף "למי צלצלו הפעמונים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "למי צלצלו הפעמונים", באתר נטפליקס "למי צלצלו הפעמונים", באתר AllMovie (באנגלית) "למי צלצלו הפעמונים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "למי צלצלו הפעמונים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) למי צלצלו הפעמונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדימון לסרט למי צלצלו הפעמונים, באתר יוטיוב
נועה פילטר

מעיין רובין (נולדה ב-2 ביולי 1987), המוכרת גם בשם הבמה נועה פילטר, היא שחקנית, יוטיוברית, מנחת טלוויזיה, יוצרת תוכן ואשת עסקים ישראלית. נכון ל-20 במאי 2022 לערוץ הרשמי שלה יש כ-93.7 אלף עוקבים ומעל ל-15 מיליון צפיות. בשנת 2019 הקימה רובין חברה שנותנת שירותי תוכן, הפקה, קידום וניהול בדיגיטל עבור חברות ופרטיים בישראל. רובין נולדה בתל אביב לאחר מכן עברה משפחתה לקריית אונו, ולאחר מכן לצור יגאל. בת ליהושע ואביבה. לאחר שירות בצה"ל כמורה חיילת עברה לתל אביב, שם למדה משחק בבית צבי עד שנת 2011. בשנת 2013 השתתפה רובין בקמפיין לחברת Browsi שעלה ביוטיוב. בשנת 2014 השתתפה רובין יחד עם גיא הוכמן בסרטון בערוץ היוטיוב נייס גיא שביים עילי קמחי. אחרי ההצלחה הויראלית של הסרטון, חברה לעילי קמחי, ויחד הם בנו את ערוץ היוטיוב של הדמות נועה פילטר שיצרה מעיין. למרות הצלחת הערוץ (נכון ל-31 באוקטובר 2016 כ-3 מיליון צפיות וכ-25 אלף רשומים) הפסיקה פילטר להעלות סרטונים לערוץ המקורי ופתחה ערוץ יוטיוב חדש. ב-20 בספטמבר 2015 השתתפה בפרסומת של חברת שטראוס למילקי קייק. ב-13 ביולי 2016 השתתפה פרסומת רשת לטילונים של חברת נסטלה. ב-5 באוקטובר 2016 זכתה נועה פילטר בתואר כוכבת הרשת של השנה בטקס נבחרי הילדים. ב-13 בספטמבר 2017 מעיין רובין העלתה סרטון ראשון מהערוץ שנושא את שמה, בה היא מופיעה כעצמה. בשנת 2013 השתתפה בסדרה "להיות איתה" ששודרה בערוץ 2, בתפקיד מלצרית בפרק הראשון של הסדרה. בשנת 2015 הגישה יחד עם טום באום ועומר דרור פינה קבועה העוסקת בספורט בתוכנית "הצלצול האמיתי" בערוץ הילדים. בשנת 2016 הגישה פינה קבועה בשם "בלי פילטר" בתוכנית "מנה מנה" בהנחייתה של לירון ויצמן והגישה את התוכנית "מנה מנה בריאה" לצדו של עודד פז. באותה שנה השתתפה לצד סיוון מסט (רות הצעירה) בעונה השביעית והאחרונה של גאליס. בשנת 2017 הגישה פינה קבועה בתוכנית "הצלצול האמיתי" (עונה 2) בה היא עושה את אותה פעולה כמה וכמה פעמים וכיתות המתמודדים צריכות לשער כמה פעמים עשתה זאת או כמה פעמים אותה מילה תכנס ללוח מחיק. בשנת 2018 הנחתה את התוכנית "מחליקים עם כוכבים" בערוץ KidZ. ביולי 2021 השתתפה בעונה הרביעית של התוכנית "חתונה ממבט ראשון". נועה פילטר, ברשת החברתית פייסבוק נועה פילטר, ברשת החברתית אינסטגרם נועה פילטר, סרטונים בערוץ היוטיוב הדס בשן, ‏"חברים כתבו 'יש לך כפילה מטורללת' – ושלחו לי תמונות של נועה פילטר", באתר ‏מאקו‏, 23 בפברואר 2017 ניר יהב‏, "אני חיפשתי את השקט ואת הבית, עומרי חיפש את המסיבות", באתר וואלה, 22 בנובמבר 2021 אריאלה אביר, מעיין רובין רוצה שתדעו שנועה פילטר היא דמות בדיונית, באתר rosh1, ‏16 ביוני 2016 נועה פילטר, ערוץ היוטיוב המקורי נועה פילטר, ערוץ היוטיוב החדש דורי בן ישראל, מי גנב את המילקי Cake? טינק בקמפיין אושיות רשת למותג מילקי שטראוס, באתר מזבלה, ‏20.9.2015 לראשונה, קמפיין במיוזיקאלי!, באתר teenkmagazine, ‏21.7.2016 (ארכיון)
כרמי קטיף

כרמי קטיף הוא יישוב קהילתי בצמוד למושב אמציה השייך למועצה אזורית לכיש. בעקבות תוכנית ההתנתקות, פונה מושב קטיף, ורוב תושביו, שביקשו להישאר במסגרת קהילתית עברו להתגורר באתר קרווילות שהוקם בצמוד למושב אמציה בשנת 2006. המפונים, ועמם משפחות שהצטרפו לקהילתם, הקימו את היישוב כרמי קטיף בצמוד למושב אמציה. במקום הוקם אתר קרוונים קטן עבור מצטרפים חדשים ובשנים 2015–2016 הוחל בבניית בתי הקבע. משפחה ראשונה נכנסה לבית הקבע במהלך שנת 2016. היישוב בעל צביון דתי לאומי ומכיל כ-165 משפחות. במקום פועלים מעונות, ישיבה תיכונית, גני ילדים, סניף בני עקיבא, בית כנסת, מגרשי כדורגל ומקווה. במהלך עבודות ההכשרה להקמת היישוב נחשפו ממצאים ארכאולוגיים רבים מתקופות הברונזה, הברזל, הפרסית ומההלניסיטית ועד לתקופה העות'מאנית. בין היתר נמצאו באתר מערות קולומבריום ובתי בד. בשטח היישוב שכן הכפר הערבי אל-דווימה שחרב במלחמת העצמאות. מדיה וקבצים בנושא כרמי קטיף בוויקישיתוף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 צפריר רינת, יישוב למפוני גוש קטיף נבנה על שרידי כפר פלסטיני, באתר הארץ, 21 ביוני 2013
בזי יערות

בזי יערות (שם מדעי: Herpetotherinae) היא תת-משפחה ממשפחת הבזיים בה 2 סוגים של עופות דורסים מהירים החיים באמריקה המרכזית והדרומית. מינים אלה הם ציידים הניזונים מעופות אחרים וגם מזוחלים וממכרסמים ואף מנבלות ולעיתים רחוקות מפירות. הם מצויים ביערות טרופיים שונים וחלקם מצויים רוב הזמן על הקרקע. בזים אלה שונים משאר הבזים בכנפיהם המעוגלות, המותאמות ליער, ראשם הקצר, מעופם האיטי וצבעיהם המקושטים יותר. תת-משפחה בזי יערות (Herpetotherinae) סוג ומין יחיד בז צוחק (Herpetotheres cachinnans) סוג בז יערות (Micrastur) מין בז יערות מפוספס (Micrastur ruficollis) מין בז יערות פלומבוס (Micrastur plumbeus) מין בז יערות מקווקו (Micrastur gilvicollis) מין בז יערות קריפטיק (Micrastur mintoni) מין בז יערות מפוספס גב (Micrastur mirandollei) מין בז יערות צווארוני (Micrastur semitorquatus) מין בז יערות גמדי (Micrastur buckleyi) בזי יערות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
הדיוויזיה ה-21 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-21 (בגרמנית: 21. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 באלבינג, והועמדה תחת פיקוד אלברט וודריג. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-21 במסגרת הארמייה השלישית, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-1 במסרת הארמייה ה-18, והשתתפה בקרב על לנינגרד. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בגזרה הצפונית כחלק מהארמייה ה-18, ובאוקטובר 1944 הועברה הדיוויזיה לגזרה המרכזית, שם לחמה כחלק מהארמייה הרביעית בקרבות הקשים בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה. הדיוויזיה ה-21 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
בזים

בזים (שם מדעי: Falconinae) היא תת-משפחה ממשפחת הבזיים של עופות דורסים קטנים וזריזים. הבזים הם ציידים זריזים החיים בכל היבשות ועטים על עופות אחרים, מכרסמים שונים, זוחלים וחרקים גדולים. הגדולים ביותר יכולים להרוג ארנבות, פסיונים או אווזים. הם הורגים את הטרף בטפרי רגליהם שנתפסים תוך כדי צלילתם המהירה בטרף. למעשה המין שצולל במהירות הרבה ביותר מביניהם - בז נודד הוא בעל החיים המהיר ביותר בעולם. הבזים חיים בזוגות ומקננים בנקרות עצים או בין סלעים. חלק מהבזים נתפסו על ידי ציידים ונקשרו לצייד כך שיצודו עבורו טרף קטן. תהליך זה מכונה בזיירות. תת-משפחה בזים (Falconinae) סוג בז (Falco) - בו 37 מינים סוג בזון (Microhierax) - בו 5 מינים. סוג ומין יחיד בזון לבן שת (Neohierax insignis) סוג ומין יחיד בזון גמדי (Polihierax semitorquatus) סוג ומין יחיד בזון מפוספס (Spiziapteryx circumcinctus) על פי כמה חלוקות משויכים לפה בני קבוצת הקרקרים כשבט נפרד. בז אמור בז נודד שטרף יונה בזון הצווארון בזון גמדי - הדורס הקטן בעולם מדיה וקבצים בנושא בזים בוויקישיתוף בזים, באתר ITIS (באנגלית) בזים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
קרקרים

קָרַקָרִים (שם מדעי: Caracarinae או Polyborinae) היא תת-משפחה ממשפחת הבזיים של עופות דורסים החיים ברחבי אמריקה. הקרקרים שונים מעט מהבזים והם איטיים מהם, צבעוניים מעט יותר וראשם חשוף מנוצות. כמו כן הם חיים בלהקות גדולות וניזונים מטרף וגם מנבלות או מהיטפלות לדורסים אחרים. הם חיים ברחבי אמריקה מדרום ארצות הברית עד לארץ האש במגוון בתי גידול, אך רובם חיים באזורים טרופיים. חלק ממיני הקרקרה חיים רק על הקרקע וחלקם חיים ביערות גשם. הם קרובי משפחתם של בזי היערות שחיים באותו אזור. תת-משפחה קרקרים (Caracarinae) סוג קרקרה (Caracara) - בו 2 מינים סוג ומין יחיד קרקרה שחורה (Daptrius ater) סוג ומין יחיד קרקרה אדומת-גרון (Ibycter americanus) סוג קרקרה צהובה (Milvago) - בו 2 מינים סוג קרקרה הררית (Phalcoboenus) - בו 4 מינים מדיה וקבצים בנושא קרקרים בוויקישיתוף קרקרים, באתר ITIS (באנגלית) קרקרים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
הג'רמס

הג'רמס (The Germs, בעברית: החיידקים) הייתה להקת פאנק רוק אשר הוקמה בשנות ה-70 המאוחרות. הלהקה הוקמה בלוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה בארצות־הברית. חבריה המקוריים היו פול בים (שכינה עצמו מאוחר יותר בובי פין, ולבסוף דרבי קראש) וג'ורג' רוטנברג (שכינה עצמו מאוחר יותר פאט סמיר). נגן הבס הראשון, דינקי, הוחלף כעבור זמן קצר בלורנה דום, ואילו בעמדת המתופף שימשו בזה אחר זה מישל בר, דוטי דיינג'ר, דונה ריה ודון בולס. הלהקה הוציאה אריך נגן אחד בשנת 1979, בשם (GI). הלהקה התפרקה זמן קצר לאחר מכן, ושנה אחר-כך קראש התאבד. בשנות התשעים ניגן פיט סמיר כגיטריסט נוסף בלהקת נירוונה. שקיעת תרבות המערב מדיה וקבצים בנושא הג'רמס בוויקישיתוף הג'רמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הג'רמס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הג'רמס, באתר ספוטיפיי הג'רמס, באתר AllMusic (באנגלית) הג'רמס, באתר MusicBrainz (באנגלית) הג'רמס, באתר דיזר הג'רמס, באתר Discogs (באנגלית) הג'רמס, באתר Songkick (באנגלית) הג'רמס, באתר בנדקמפ ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדיוויזיה ה-24 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-24 (בגרמנית: 24. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בקמניץ, והועמדה תחת פיקוד ורנר קיניץ. הדיוויזיה השתתפה בסיפוח חבל הסודטים ובכיבוש צ'כוסלובקיה, והייתה הדיוויזיה הראשונה שנכנסה לפראג. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה השמינית, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4 במסרת הארמייה ה-17, והשתתפה בקרב אומן ובקרב קייב, ולאחר מכן אף השתתפה במצור על סבסטופול כחלק מהארמייה ה-11. באוגוסט 1942 הועברה הדיוויזיה לגזרה הצפונית, שם לחמה כחלק מהארמיות ה-16 וה-18 לסירוגין עד סוף המלחמה. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-24 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-24 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
גיטלין

גיטִלין הוא שם משפחה יהודי. זהו מטרונים יידי הנגזר מהשם "גיטֶל". האם התכוונתם ל... א. גיטלין – הוצאת ספרים יהודית בוורשה מיסודו של אליהו גיטלין א. גיטלין – שם עט של הוגה הדעות החרדי אוריאל צימר טוד גיטלין (אנ') – סוציולוג וחוקר תקשורת המונים יהודי-אמריקאי מיכאל גיטלין – פסל ישראלי
מוקסין (נחש)

מוֹקָסִין (שם מדעי: Agkistrodon) הוא סוג של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים החי בביצות באמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית. הוא קרוב משפחה של העכסן. נחשים אלה בעלי חברבורות גדולות המזכירות את דפוס הקשקשים של הפיתון והם יודעים להסוות את עצמם לטרפם בביצה. לצעירים ישנו זנב המפתה את הטרף להתקרב, בדמיונו לתולעת. הם ארסיים ובעלי פה רחב היכול ולסת היכולה להכיש במהירות. אורך כמה פרטים מגיע למעל 180 ס"מ. הם טורפי-על בביצות של אמריקה וניזונים ממגוון בעלי חיים ובייחוד מנחשים אחרים. הם ניזונים גם מדגים, סרטני נהרות, דו-חיים, עופות קטנים, זוחלים אחרים כולל צבים ואליגטורים קטנים ויונקים עד גודל של ארנבת. מינים אלה מסוכנים גם לאנשים וכבר הרגו אנשים שלא קיבלו נוגדן לארס. מוקסין מקסיקני (Agkistrodon bilineatus) מוקסין הנחושת (Agkistrodon contortrix) מוקסין המים (Agkistrodon piscivorus) Agkistrodon taylori Agkistrodon howardgloydi Agkistrodon russeolus מדיה וקבצים בנושא מוקסין בוויקישיתוף מוקסין, באתר ITIS (באנגלית) מוקסין, באתר NCBI (באנגלית) מוקסין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מוקסין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מוקסין, באתר GBIF (באנגלית) animal/copperhead-snake מוקסין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גומצן (בות'רופס)

גומצן (שם מדעי: Bothrops) הוא סוג של נחשים ארסיים החיים רק בדרום ובמרכז אמריקה. הם חיים ביערות לחים וצבעם מסווה ומתאים לרקע של קרקע היער. הם בעלי גומות ליד עינם, בעזרתם הם מבחינים באופן מטושטש בחיות בעלי דם חם וכך מזהים אותם גם באפלה מוחלטת. הם ארסיים ותוקפים את קורבנם בעזרת שיני ארס גדולות היכולות לנוע במהירות לעבר טרפם. הם צדים את טרפם ממארב בין העלים של קרקע היער. מינים רבים של גומצן הם קטלניים לאדם, שהידוע ביניהם זכה לשם גומצן אימתן. מדיה וקבצים בנושא גומצן בוויקישיתוף גומצן, באתר ITIS (באנגלית) גומצן, באתר NCBI (באנגלית) גומצן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גומצן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גומצן, באתר GBIF (באנגלית) animal/fer-de-lance-snake-group גומצן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אלמאזבק אטמבייב

אלמאזבק שרשנוביץ' אטמבייב (בקירגיזית: Алмазбек Шаршенович Атамбаев; נולד ב-17 בספטמבר 1956) הוא מדינאי קירגיזי, שכיהן כנשיא קירגיזסטן מ-1 בדצמבר 2011 עד 24 בנובמבר 2017. קודם לכן שימש כראש ממשלת קירגיזסטן מ-17 בדצמבר 2010 ועד לבחירתו לתפקיד הנשיא. לפני כן כיהן כראש ממשלת קירגיזסטן מ-29 במרץ 2007 עד 28 בנובמבר 2007. אטמבייב נולד בכפר אראשאן במחוז צ'וי שבצפון הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית. סיים תואר בכלכלה במוסקבה. מנישואיו הראשונים לבואזאר נולדו לו שני בנים ושתי בנות. מנישואיו השניים לראיסה (1988) נולדו לו בן ובת. אטמבייב היה מועמד בבחירות לנשיאות קירגיזסטן בשנת 2000 אך הוא זכה ב-6 אחוזים מן הקולות. הוא כיהן כשר התעשייה, המסחר והתיירות בממשלה מ-20 בדצמבר 2005 עד פרישתו מהממשלה הקירגיזית ב-21 באפריל 2006. בנובמבר 2006 היה אחד המנהיגים של המחאה נגד הממשלה בבישקק. הוא גם היה מעורב בפעולות מחאה מוקדמות בסוף אפריל 2006. בעקבות התפטרותו של ראש ממשלת קירגיזסטן ב-29 במרץ 2007, מונה לממלא מקום ראש הממשלה על ידי הנשיא קורמאנבק באקייב. לאחר מכן מינויו אושר בפרלמנט ב-30 במרץ. עם מינויו היה לראש הממשלה הראשון באסיה המרכזית שהגיע ממפלגת אופוזיציה. באפריל אותה שנה ניסה לטפל במחאה הגדולה בבישקק שתבעה את התפטרותו של הנשיא בקייב, אך זכה לקריאות בוז מצד המפגינים. בעקבות כך פעל להדיח את הנשיא בקייב באמצעות משאל עם והצליח, והנשיא התפטר ב-24 באוקטובר 2007. למרות זאת התפטר גם אטמבייב מתפקידו לאחר לחצים פוליטיים. לאחר המהומות שפרצו בקירגיזסטן, קרא אטמבייב לנשיאת קירגיזסטן רוזה אוטונבייבה להתפטר מתפקידה. תחילה אוטונבייבה דחתה את קריאותיו, אך לבסוף היא עזבה את תפקידה לאחר הפגנות האזרחים. אטמבייב היה המועמד המוביל לתפקיד נשיא קירגיזסטן, וב-2011 התמנה באופן רשמי לתפקיד. לאחר בחירתו פעל לחיזוק היחסים הכלכליים עם טורקיה; בביקורו בטורקיה ב-2011 סוכם על הגדלת הסחר עם טורקיה, לצד הגדלת ההשקעות של טורקיה בקירגיזסטן. מבחינת יחסיו עם רוסיה, הצהיר אטמבייב על עמדה פרו-רוסית; הוא הצהיר על איחוד מכסים, דאג ליציאת הצבא האמריקאי מבסיסו בקירגיזסטן ב-2014, ודיבר על חשיבותם של יחסים כלכליים קרובים בין קירגיזסטן לרוסיה (שבשטחה עובדים כחצי מיליון קירגיזים), זאת לצד הצהרות התומכות בחיזוק העצמאות הכלכלית של קירגיזסטן. עם סיום כהונתו, ב-27 ביוני, הפרלמנט הקירגיזי הסיר את זכות החסינות שלו בעקבות חקירת מספר תיקי חקירה שהוא נחשד כחשוד מרכזי בהן. באוגוסט 2019 כוחות מיוחדים של הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי פרצו לביתו ועצרו אותו במסגרת חקירה פנימית. הוא הואשם במעורבותו במתן חנינה לא חוקית לעזיז בטוקאייב, מראשי הפשע המאורגן בקירגיזסטן. ביוני 2020 נידון ל-11 שנות מאסר וחודשיים תוך החרמת רכוש ופרסי מדינה. בנוסף, הואשם ברצח קצין כוחות אלפא של הוועדה לביטחון לאומי במהלך ניסיון לעצור אותו בביתו בכפר קוי-טאש ב-7 באוגוסט 2019. במהלך חיפוש בביתו התגלו כלי נשק. מדיה וקבצים בנושא אלמאזבק אטמבייב בוויקישיתוף אלמאזבק אטמבייב, ברשת החברתית פייסבוק אלמאזבק אטמבייב, ברשת החברתית אינסטגרם Fozil Mashrab, Atambayev's Turkish affair needs domestic peace, Asia Times