laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליס בראון

אליס רג'ינה בראון (באנגלית: Alice Regina Brown; נולדה ב-20 בספטמבר 1960) היא אתלטית עבר אמריקאית, היא פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984 וסיאול 1988) ואלופת עולם (רומא 1987) בריצת שליחות 4x100 מטר וסגנית אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984) בריצת 100 מטר. בראון נולדה וגדלה בג'קסון, מיסיסיפי. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מוסקבה היא סיימה ראשונה בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.32 שניות וניכללה במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים, אבל בשל החרם שהובילה מדינתה על המשחקים, היא לא השתתפה במשחקים אלה. באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.31 שניות. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 היא סיימה במקום תשיעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 44.20 שניות ובמקום 12 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.33 שניות. באולימפיאדת לוס אנג'לס היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם ג'נט בולדן, צ'נדרה צ'יזבורו ואוולין אשפורד בתוצאה של 41.65 שניות, לפני קנדה (42.77 שניות) ובריטניה (43.11 שניות) ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.13 שניות, אחרי אוולין אשפורד (10.97 שניות) ולפני מרלין אוטי מג'מייקה (11.16 שניות). באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם דיאן ויליאמס, פלורנס גריפית' ג'וינר ופאם מרשל בתוצאה של 41.58 שניות, לפני גרמניה המזרחית (41.95 שניות) וברית המועצות (42.33 שניות). באולימפיאדת סיאול היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם שילה אצ'ולס, פלורנס גריפית' ג'וינר ואוולין אשפורד (41.98 שניות), לפני גרמניה המזרחית (42.09 שניות) וברית המועצות (42.75 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.07 שניות. ריצת 100 מטר: 10.92 שניות (1988) ריצת 200 מטר: 22.39 שניות (1988) אליס בראון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אליס בראון, באתר olympedia.org אליס בראון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אליס בראון, באתר Track and Field (נשים)
פטקו דימיטרוב

פטקו תאופילוב דימיטרוב (בבולגרית: Петко Теофилов Димитров, נולד ב-14 בנובמבר 1952, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא דיפלומט בולגרי אשר בין השנים 2004–2008 כיהן כשגריר בולגריה בישראל. פטקו דימיטרוב נולד בסופיה ורכש השכלה אקדמית באוניברסיטת סופיה. בין השנים 1982–1988 היה סוכן של השירות החשאי הבולגרי. בין 1991–1999 כיהן כשגריר בולגריה במצרים, ובין 2004–2008 כיהן כשגריר בולגריה בישראל. בתקופת כהונתו בישראל הוחזרה הנספחות הכלכלית לשגרירות בולגריה והועמקו יחסי המסחר בין ישראל לבולגריה. בהמשך, כיהן כשגריר בולגריה בלבנון. רשימת סוכני השירות החשאי, באתר scan.bird.bg (בבולגרית). פטקו דימיטרוב שגריר במצרים, באתר forumat-bg.com (בבולגרית). פטקו דימיטרוב שוחרר מתפקידו כשגריר בולגריה בישראל ובמקומו ימונה דימיטר צאנצ'ב, באתר dnes.bg, ‏ 24 באוגוסט 2008, באתר ciela.net (בבולגרית). הדס מנור, ‏ממשלת בולגריה מחזירה את הנספח הכלכלי לישראל, באתר גלובס, 27 באפריל 2005. “Lebanese – Bulgarian Commercial Cooperation / Tourism in Bulgaria” by Mr Georgi Nedyalkov, באתר rcbclebanon.org (באנגלית).
נמל התעופה סנט מריס

נמל התעופה סנט מריס (באנגלית: St Mary's Airport) הוא נמל תעופה באי סנט מריס (אנ'), האי הגדול בארכיפלג איי סילי שבבריטניה. הוא נמל התעופה היחיד באיי סילי. בשנת 2022 עברו בו 86,846 נוסעים במסגרת 10,381 תנועות מטוסים. ב-15 בספטמבר 1937 נפתח קו תעופה ראשון לאיי סילי, שיצא מנמל התעופה בלנדס אנד (אנ'). המטוסים בקו זה נחתו במגרש הגולף של האי סנט מריס. רק באוגוסט 1939 נפתח נמל התעופה בסנט מריס, שנבנה על גבי קרקע חקלאית כשני קילומטר ממזרח לעיירה יו טאון (אנ'). באוגוסט 1949 נפתחו בנמל מגדל פיקוח ואולם המתנה לנוסעים. במהלך השנים שירתו חברות תעופה שונות שהחליפו זו את זו בקו לסנט מריס. בשנת 1975 נחנך בנמל טרמינל חדש על ידי ראש הממשלה דאז הרולד וילסון. המסלול הראשי של הנמל נבנה בשנת 1991. ב-16 ביולי 1983 התרסק בים כ-4 קילומטר מהנמל מסוק של בריטיש איירוייז שהיה בדרכו לאי מפנזנס (אנ') ועליו 26 נוסעים ואנשי צוות. 20 מהם ניספו והיתר ניצלו. בנמל נמצאים טרמינל אחד ושני מסלולי טיסה צולבים, באורך של 694 מטר ו-525 מטר. טיסות פועלות בין האי לבין נמלי התעופה בלנדס אנד, פנזנס (אנ'), ניוקי (אנ') ואקסטר (אנ'). הנמל משמש לנחיתת כלי טיס של שירותי חירום - שירות החיפוש וההצלה של משמר החופים, האמבולנס המעופף של קורנוול ושירות מכבי האש של איי סילי. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה סנט מריס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה סנט מריס
צ'נדרה צ'יזבורו

צ'נדרה דנט צ'יזבורו (באנגלית: Chandra Danette Cheeseborough; נולדה ב-10 בינואר 1959) היא אתלטית עבר אמריקאית, היא אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984) בריצת שליחות 4x100 מטר ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוך פחות משעה ובכך הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה שזכתה בשתי מדליות זהב בריצות אלה וסגנית אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984) בריצת 400 מטר. צ'יזבורו נולדה וגדלה בג'קסונוויל, פלורידה. היא בוגרת אוניברסיטת טנסי סטייט. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1975 היא זכתה בגיל 16 בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.77 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מונטריאול היא סיימה שנייה בשיא עולם חדש לנערות של 11.13 שניות. במשחקים עצמם היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.31 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 11.26 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.20 שניות ובמקום שישי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 43.35 שניות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו בשנת 1979 היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ובכך הגנה על תוארה. צ'יזבורו ניכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת מוסקבה, אבל בשל החרם שהובילה מדינתה על המשחקים, היא לא השתתפה במשחקים אלה. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 היא סיימה במקום תשיעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 44.20 שניות. באולימפיאדת לוס אנג'לס היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם אליס בראון, ג'נט בולדן ואוולין אשפורד בתוצאה של 41.65 שניות, לפני קנדה (42.77 שניות) ובריטניה (43.11 שניות) ולאחר פחות משעה, בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם לילי לת'רווד, שרי הווארד וואלרי בריסקו-הוקס בתוצאה של 3:18.29 דקות, לפני קנדה (3:21.21 דקות) וגרמניה המערבית (3:22.98 דקות) ובכך הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה שזכתה בשתי מדליות זהב בריצות אלה והאתלטית השנייה בהיסטוריה 60 שנה אחרי פאבו נורמי מפינלנד, שזוכה בשני אירועי ריצה אולימפיים נפרדים ביום אחד. מדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.05 שניות, אחרי ואלרי בריסקו-הוקס (48.83 שניות) ולפני קתי שמאלווד-קוק מהממלכה המאוחדת (49.42 שניות). צ'יזבורו החלה לאמן באוניברסיטת טנסי סטייט בה למדה. ב-1999 נבחרה למאמנת ראשית באתלטיקה של האוניברסיטה לגברים ונשים כאחד. שימשה כעוזרת מאמן נבחרת האתלטיקה האולימפית באתלטיקה באולימפיאדת בייג'ינג (2008). במשחקים האולימפיים היא אימנה את הספרינטרים ורצי המשוכות. ריצת 100 מטר: 11.13 שניות (1976), שיא עולם לנערות ריצת 200 מטר: 21.99 שניות (1983) ריצת 400 מטר: 49.05 שניות (1984) מדיה וקבצים בנושא צ'נדרה צ'יזבורו בוויקישיתוף צ'נדרה צ'יזבורו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי צ'נדרה צ'יזבורו, באתר olympedia.org צ'נדרה צ'יזבורו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית צ'נדרה צ'יזבורו, באתר Track and Field (נשים)
סגולן רויאל

מארי סֶגוֹלֵן רויאל (ההגייה הנכונה של שמה: רוּאָיָאל; בצרפתית: Marie Ségolène Royal, ‏האזנה‏Ⓘ‏; נולדה ב-22 בספטמבר 1953) היא פוליטיקאית צרפתייה שכיהנה כשגרירת צרפת לקוטב הצפוני ולקוטב הדרומי בשנים 2017–2020. רויאל היא חברה בולטת במפלגה הסוציאליסטית שהייתה מועמדת מובילה לנשיאות צרפת בבחירות 2007. בשנים 2004–2014 שימשה כנשיאת חבל פואטו-שראנט. נולדה בבסיס הצבאי אואקם שבדקר שבמערב אפריקה הצרפתית (כיום סנגל), בתם של הלן דאה (Hélène Dehaye) וז'אק רויאל, רביעית מבין שמונה ילדים. עם אביה הייתה לה מערכת יחסים קשה וטעונה, ובבגרותה תבעה אותו למשפט על יחסו הקשה והמתנכר לאמה וסירובו לממן את הוצאות הקיום של המשפחה. היא זכתה בתביעה לאחר תשע שנים של התנהלות בבתי משפט, אך האב נפטר זמן קצר לאחר מכן. היא למדה בתיכון מקומי בעיירה בדה-סוור ואחרי כן סיימה באוניברסיטה תואר בכלכלה. רויאל נבחרה לראשונה לאספה הלאומית בשנת 1988 ושימשה כשרה לאיכות הסביבה וכן כסגנית שר החינוך. ב-16 בנובמבר 2006 זכתה בבחירות המקדימות של המפלגה הסוציאליסטית, ונבחרה למועמדת המפלגה לנשיאות. בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות, שהתקיים ב-22 באפריל 2007, הגיעה רויאל למקום השני (מבין 12 מועמדים) כשהשיגה 25.6%, לאחר מועמד הימין ניקולא סרקוזי, שזכה ב-31.1%. על כן ולפי המקובל בשיטת הבחירות הצרפתית, התמודדה מולו ב-6 במאי בסיבוב בחירות שני להכרעה על הבחירה כנשיא. בסיבוב השני הפסידה לסרקוזי, אך רשמה הישג מרשים כשזכתה לתמיכתם של 47.3% מהבוחרים. ב-2008 התמודדה רויאל על ראשות המפלגה הסוציאליסטית במקום בן זוגה לשעבר, פרנסואה הולנד, שסיים את תפקידו. היא ניצחה בסיבוב הראשון, אולם הפסידה בסיבוב השני ליריבתה, ראש עיריית ליל, מרטין אוברי (Martine Aubry) בהפרש מזערי של 42 קולות, ובספירה חוזרת – בהפרש של 102 קולות. באוקטובר 2011 השתתפה בסיבוב הראשון של הפריימריז, לקביעת מועמד המפלגה הסוציאליסטית בבחירות הקרובות לנשיאות צרפת, וסיימה במקום הרביעי עם 7% מקולות הבוחרים. ביוני 2012 הפסידה את מקומה באספה הלאומית הצרפתית לאוליבייה פלורני בסיבוב שני בבחירות שהתקיימו לפרלמנט הצרפתי. רויאל זכתה לתמיכת בן זוגה לשעבר, הנשיא פרנסואה הולנד, וכך גם של חברי ממשלתו. מנגד פלורני זכה לתמיכה לא שגרתית מצד הגברת הראשונה באותה עת, ולרי טרירוויילר. בעקבות כישלונה של המפלגה הסוציאליסטית בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בתחילת 2014, ועקב אמון נמוך של הציבור בממשלתו של ראש ממשלת צרפת ז'אן-מארק ארו, התפטר האחרון מתפקידו, וממשלתו התפרקה. בממשלה החדשה שהוקמה על ידי הנשיא פרנסואה הולנד תחת ראש הממשלה מנואל ואלס מונתה רויאל לתפקיד שרת האקולוגיה בתוך משרד עם סמכויות נרחבות. בשנת 2017 מונתה רויאל על ידי נשיא צרפת עמנואל מקרון לתפקיד שגרירת צרפת לקוטב הצפוני ולקוטב הדרומי. בן זוגה מסוף שנות ה-70 ועד שנת 2007 היה נשיא צרפת פרנסואה הולנד. רויאל והולנד לא היו נשואים, ויש להם ארבעה ילדים. ביוני 2007 נפרדו בני הזוג. איבט רודי אתר האינטרנט הרשמי של סגולן רויאל סגולן רויאל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סגולן רויאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דניאל בן סימון, סגולן רויאל ביקשה מבן זוגה להמשיך ברומן שלו במקום אחר, באתר הארץ, 19 ביוני 2007
אמיליה יאגובובה

אמיליה יאגובובה (באזרית: Emiliya Yaqubova; נולדה ב-27 במאי 1986), ידועה גם בשם אמי ליה, היא זמרת אזרית, זוכת העונה הראשונה של The Voice of Azerbaijan.‏ יאגובובה נולדה בבאקו. את לימודיה עשתה במחלקת הנגינה על פסנתר במכללה למוזיקה על שם אסף זיינאלי ופקולטה לאמנות המוזיקה באוניברסיטה הממלכתית לתרבות ואמנויות באזרבייג'ן. בשנת 2011 השתתפה בקדם האזרי לאירוויזיון 2011. היא הודחה במקצה הרביעי של הקדם, שנערך ב-10 בדצמבר 2010. לאחר מכן הצטרפה לקבוצת "ראסט" בהנהגתו של רשאד חשימוב. במשך ארבע שנים הייתה הסולנית של "האז בנד", אחת מתתי הלקהות של ראסט. בשנת 2014 הופיע בפסטיבל הג'אז במונטרה שבשווייץ. בשנת 2016 זכתה בעונה הראשונה של הגרסה האזרית ל-The Voice,‏ The Voice of Azerbaijan.‏ ב-2017 הופיעה בפסטיבל "ZHARA" בבאקו עם השיר "Старинные Часы", אחד מלהיטיה של אלה פוגצ'ובה. החל מאותה שנה עבדה כסולנית בלהקת דיג'אז רדיובנד. ב-2019 פרשה. בשנת 2018 ייצגה את אזרבייג'ן בפסטיבל "Discover Road Silk Star", שכלל 14 מדינות משתתפות בבתומי שבגאורגיה. היא זכתה בתחרות. באותה שנה גילמה את דמותה של "יסמין" במחזמר האזרי הראשון ל"אלאדין". באוקטובר 2023 נחשף כי יאגובובה היא אחת משישה עשר המועמדים לייצוג אזרבייג'ן באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה. בשבוע שלאחר מכן הוכרזה כי היא עלתה לשלב הסינון האחרון. אולם לבסוף לא נבחרה, והפסידה לפאחרי עם השיר "Özünlə apar". מדיה וקבצים בנושא אמיליה יאגובובה בוויקישיתוף A.Qorxmaz. "Bu qız "Səs Azərbaycan" mahnı yarışmasının qalibi oldu". modern.az (באזרית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-05-07. Самира КЯЗИМОВА. "Лучший голос страны". anl.az (ברוסית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-05-07. "Emiliya Yagubova". djazz.radioband.org (באנגלית). נבדק ב-2023-05-11. Феликс Вишневецкий. "Жизнь после победы в Səs Azərbaycan: Эмилия Ягубова о замужестве, переезде в Лондон и не только". 1news.az (ברוסית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-05-07. Amina Nazarli (2014-07-18). "Azerbaijan attending Montreux Jazz Festival". azernews.az. נבדק ב-2023-05-11. ""Eurovision 2019" namizədlərimiz bəlli oldu". live.az (באזרית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-05-07. Джани Бабаева (7 ביוני 2017). "Азербайджанских звезд ждет "ЖАРА"". trend.az (ברוסית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-05-07. {{cite web}}: (עזרה) "DJazz Music Fest у Львові". pangid.in.ua. 2020-08-01. נבדק ב-2023-05-11. Ruhanə Mirzəyeva (21 ביוני 2020). "Azərbaycanlı ifaçı Gürcüstanda keçirilən mahnı müsabiqəsinin qalibi olub". report.az (באזרית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-05-07. {{cite web}}: (עזרה) ""Ələddin" uşaq müziklinin premyerası". medeniyyet.az (באזרית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-04-12. "Azərbaycanda ilk uşaq müzikli təqdim ediləcək". kulis.az (באזרית). ארכיון מ-2023-04-11. נבדק ב-2023-05-07. Granger, Anthony (29 באוקטובר 2023). "Azerbaijan: Live Auditions Take Place in Baku for Eurovision 2024". Eurovoix. נבדק ב-29 באוקטובר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Stephenson, James (6 בנובמבר 2023). "Azerbaijan: Six Acts Remain in Contention for Eurovision 2024". Eurovoix. נבדק ב-6 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה)
פקודת צבא הגנה לישראל

פקודת צבא הגנה לישראל תש"ח–1948 היא פקודה שנחקקה זמן קצר לאחר קום המדינה, ומסדירה את הקמת צה"ל. הפקודה הוצאה על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון ב-26 במאי 1948, וקיבלה תוקף למפרע על ידי מועצת המדינה הזמנית בפקודת סדרי השלטון והמשפט (הוראות נוספות), תש"ח-1948, שהתקבלה ב־7 ביוני 1948. מאז חקיקתה לא חל בפקודה כל שינוי. הפקודה מורה על הקמת צה"ל, וקובעת כי יורכב מחילות יבשה, חיל אוויר וחיל ים. במצב חירום, יונהג גיוס חובה לצה״ל, וגיל הגיוס יקבע על ידי המדינה. כל חייל בצבא חייב להישבע אמונים למדינת ישראל. הפקודה אוסרת על הקמת גוף צבאי מלבד צה"ל. נקבע כי כל פעולה שתהא בהתאם לפקודה תהיה חוקית, גם אם היא עומדת בסתירה לחוקים אחרים. הפקודה קובעת כי השר הממונה על ביצוע הפקודה יהיה שר הביטחון. פקודת צבא־הגנה לישראל, תש"ח–1948, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של פקודת צבא הגנה לישראל, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת הפקודה הראשונה ב-1948 - הקמת צה"ל, באתר צה"ל, 31 במאי 2023 פרסום הפקודה להקמת צבא ההגנה לישראל, 31 במאי 1948 – דיוני הממשלה הזמנית בנוסח הפקודה – באתר ארכיון המדינה פקודת צבא ­הגנה לישראל הקמת צה"ל, באתר משרד הביטחון סעיף 4 לפקודת סדרי השלטון והמשפט (הוראות נוספות), תש"ח-1948
דניאלה מוניץ

דניאלה מוניץ (נולדה ב-9 בדצמבר 2007) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. שותפה לזכייה הקבוצתית במדליית ארד באליפות אירופה (באקו 2023). מוניץ מתאמנת במועדון מכבי מקפת פ"ת. באליפות אירופה לנערות שנערכה בתל אביב-יפו זכתה בשתי מדליות זהב: בתחרות הסרט ובתחרות הקבוצתית. באליפות אירופה בהתעמלות אומנותית הייתה שותפה לזכייה במדליית ארד קבוצתית, יחד עם עדי כץ והנבחרת הבוגרת. בחודש מרץ זכתה במדליית זהב בתרגיל הכדור בתחרות גביע העולם שנערכה באתונה שביוון. מדיה וקבצים בנושא דניאלה מוניץ בוויקישיתוף 2022 European Championships Result Book באתר הרשמי של איגוד ההתעמלות האירופי (באנגלית) 2023 Team Results באתר הרשמי של איגוד ההתעמלות האירופי (באנגלית) Redazione di Rainews, Ginnastica ritmica, World Cup ad Atene. un oro e due argenti nelle finali di specialità, RaiNews, ‏2024-03-24 (באיטלקית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פואיסק

פואיסק (ברוסית:Поиск , חיפוש) - מודול של תחנת החלל הבין-לאומית שנבנה ברוסיה. הוא נבנה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה בהזמנת רוסקוסמוס. מודול שוגר לחלל בשנת 2009 בעזרת חללית מטען. הוא חובר למודול "זבזדה" של תחנת החלל הבין-לאומית . מודול נבנה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה בהתאם למפרט של רוסקוסמוס. הוא מיועד לעגינה של חלליות מדגם פרוגרס או סויוז. כמו כן מודול כולל מנעול אוויר ליציאה מתחנת החלל לפעילות חוץ רכבית. מודול נבנה מפלדה ואלומיניום. אורכו 4.0 מ' וקוטר עד 2.6 מ'. הנפח הפנימי הוא כ-12.5 מ"ק.מודול כולל 2 יחידות עגינה. בעזרת אחד מהן הוא חובר לתחנת החלל. יחידת עגינה שנייה פנויה לחיבור חלליות חלל. בבניית המודול נלקחו בחשבון לקחים מבנייה וניצול של מודול "פירס". השם המקורי של המודול היה MIM-2 (מודול מחקר קטן, Малый исследовательский модуль). הוא קיבל את שמו הנוכחי באוקטובר 2009 זמן קצר לפני שיגורו. כהכנה לקליטת המודול, ב-5 ביוני 2009 גנאדי פדאלקה ומייקל באראט ביצעו פעילות חוץ רכבית בהמלכה על מודול "זבזדה" הותקנו אנטנות למערכת עגינה אוטומטית. ב-10 ביוני בוצע פעילות נוספת במהלכה בוצעו הכנות על מודול "זבזדה" לקליטת המודול החדש. ב-10 בנובמבר מודול "פאויסק" שוגר לחלל בעזרת חללית מטען פרוגרס M MIM-2. העגינה למודול "זבזדה" בוצע ב-12 בנובמבר. ב-14 בינואר 2010 אולג קוטוב ומקסים סוראייב ביצוע פעhkות חוץ רכבית בה בוצעו התאמות במודול "פואיסק" לקליטת חלליות. ב-21 בינואר בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית סויוז TMA-16 שנותקה ממודול "זבזדה" וחוברה בהצלחה למודול "פואיסק". ב-16 בפברואר 2012 אולג קונוננקו ואנטון שקאפלרוב העבירו מנוף ממודול "פירס" למודול "פואיסק". זאת כהכנה להוצאת המודול הישן מניצול. מאז שנת 2020 מודול זה מהווה מקום יציאה ראשי לפעילות חוץ רכבית של צוות רוסי של תחנת החלל. מדיה וקבצים בנושא פואיסק בוויקישיתוף תיאור המודול באתר נאס"א תיאור המודול תיאור המודול (ברוסית)
בניטה פיצג'רלד-בראון

בניטה פיצג'רלד-בראון (באנגלית: Benita Fitzgerald-Brown; נולדה ב-6 ביולי 1961) היא אתלטית עבר אמריקאית, היא אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984), פעמיים אלופת ארצות הברית (1983 ו-1986) ו-5 פעמים סגנית אלופת ארצות הברית (1980, 1981, 1982, 1984 ו-1988) בריצת 100 מטר משוכות. פיצג'רלד-בראון נולדה בוורנטון, וירג'יניה וגדלה בדייל סיטי, וירג'יניה. בוגרת תואר ראשון בהנדסת תעשייה באוניברסיטת טנסי. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מוסקבה היא סיימה במקום שני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.11 שניות וניכללה במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים, אבל בשל החרם שהובילה מדינתה על המשחקים, היא לא השתתפה במשחקים אלה. באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ביוני 1983 זכתה לראשונה בקריירה שלה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.97 שניות. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-13 באוגוסט היא סיימה במקום שמיני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.99 שניות בעזרת רוח גבית מעל המותר. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 12.96 שניות ועלתה מהמקום השישי לריצת הגמר. שבועיים לאחר מכן, במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקראקאס, ונצואלה ב-26 באוגוסט היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות. באולימפיאדת לוס אנג'לס היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.84 שניות, לפני שירלי סטרונג מהממלכה המאוחדת (12.88 שניות) ומישל שרדונה מצרפת ובת ארצה קים טרנר (13.06 שניות). באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 1986 זכתה בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.83 שניות, בעזרת רוח גבית מעל המותר של 2.5 מטר/שנייה. באליפות ארצות הברית שנערכה בטמפה, פלורידה ב-17 ביוני 1988 זכתה בפעם החמישית במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.85 שניות. בשנת 1996 זכתה לכבוד לשאת ביחד עם עוד 7 ספורטאים אלופים אולימפיים, את הדגל האולימפי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת אטלנטה. ריצת 100 מטר: 11.36 שניות (1982) ריצת 200 מטר: 23.22 שניות (1981) ריצת 100 מטר משוכות: 12.84 שניות (1983) בניטה פיצג'רלד-בראון, באתר olympedia.org בניטה פיצג'רלד-בראון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית בניטה פיצג'רלד-בראון, באתר Track and Field (נשים)
אלכסנדר אחיעזר

אלכסנדר אחיעזר (ברוסית: Александр Ильич Ахиезер‏; (31 באוקטובר 1911, צ'ריקאו - 4 במאי 2000, חרקיב) היה פיזיקאי סובייטי-אוקראיני ממוצא יהודי. הוא התמחה בפיזיקה גרעינית. אחיעזר נולד בשנת 1911 בצ'ריקאו (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. אביו היה רופא. לאחר סיום בית ספר הוא התחיל ללמוד פיזיקה במכון הפוליטרני של קייב אותה סיים בשנת 1934. לאחר סיום הלימודים הוא עבר לחרקיב בה עבד במכון לחקר פיזיקה תחת לב לנדאו. אחיעזר היה בין הראשונים שעבדו מבחן לפיזיקה תאורטית אצל לנדאו. בשנת 1936 הוא סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1938 כאשר לנדאו עבר למוסקבה אחיעזר מונה במקומו לראש מחלקת לפיזיקה תאורטית של המכון. בשנת 1940 אחיעזר סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנים 1944–1952 אחיעזר עבד במוסקבה והיה חלק של צוות לפיתוח פצצה גרעינית בהובלת איגור קורצ'טוב. משנת 1936 אחיעזר היה מלמד באוניברסיטה הלאומית חרקוב. משנת 1941 הוא מכהן במשרת פרופסור. בתקופת פעילותו באוניברסיטה אחיעזר היה מנחה של מספר רב של עבודות תואר שלישי. בשנת 1964 אחיעזר נבחר כחבר באקדמיה למדעים של אוקראינה. בשנים 1971 ו-1981 הוענק לו עיטור הדגל האדום של העמל. בתקופת אוקראינה עצמאית הוא קיבל מספר עיטורים ופרסים של הרפובליקה החדשה. בשנת 1998 הוא קיבל פרס של שם פומרנצ'וק של האקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 1936 ביחד עם איסאק פומרנצ'וק אחיעזר פרסם עבודה נושא פוטונים. החל משנות ה-40 של המאה ה-20 אחיעזר פעל בחקר ניירטונים. בין היתר הוא בנה "מודל אחיעזר-פומרנצ'וק". במקביל לתחומים אלו אחיעזר עשה מחקרים בתחום חקר פלזמה ופיזיקה של מצב מוצק. ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה (באנגלית) אלכסנדר אחיעזר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
קפריקורן 1

קפריקורן 1 (באנגלית: Capricorn One) הוא סרט קולנוע משנת 1978 (הוקרן בישראל תחת השם "חטיפה בשעת האפס"), שעלילתו הבדיונית מתארת ניסיון של נאס"א לביים נחיתה מאוישת על מאדים ולהציגה כנחיתה אמיתית. הסרט נוצר בהשראת התפתחות תאוריית הקשר על זיוף הנחיתה על הירח, שתרמה לא מעט להצלחתו והוא נמנה עם סדרת סרטי הקונספירציה של שנות השבעים שבאו בעקבות רצח קנדי ופרשת ווטרגייט. במאי הסרט פיטר האיימס הכניס אלמנטים מרתקים בעלילה ועם השחקנים נמנים, אליוט גולד, ג'יימס ברולין, האל הולברוק, סם וטרסטון, ברנדה ואקרו וקארן בלק. עם ניסיון ההמראה לקראת המשימה של כיבוש המאדים, נוצרת תקלה, המונעת את שליחת האסטרונאוטים למשימתם. נאמר להם כי הם במעצר, ואם הם יתנגדו יאונה רע למשפחותיהם. בלית ברירה הם מסכימים לכל מה שמוכתב להם. האסטרונאוטים שאינם נשלחים אל המאדים מצולמים באולפן משוכלל עם תפאורה אותנטית של רקע המאדים (הרבה אדום). מן האולפן הם מבצעים בין היתר שיחות עם מנהיגי עמם וכן עם משפחותיהם. שיחות אלה משודרות לציבור הרחב ובין היתר קשוב להן מדען אחד ששם לב לבאג מסוים והוא ששיחות הטלפון זורמות מבחינת המשוחחים (למשל, על שאלה מה שלומך? מתקבלת מיד תשובה) בעוד שכתוצאה מהמרחק הממוצע בין כדור הארץ למאדים (כ-20 דקות אור בממוצע) צריך היה לקחת זמן של כ-40 דקות מהרגע של פתיחת שיחה ועד קבלת התשובה. (גלי הרדיו נעים במהירות האור). מדען זה מיד מבין כי יש כאן תרמית. הוא מעלה עניין זה בריאיון עיתונאי. מיד אחרי הריאיון עם העיתונאי נעלם המדען בנסיבות לא ברורות, ואילו העיתונאי שמנסה לברר את סיבות היעלמותו נתקל על כל צעד ושעל בניסיונות להתנקש בחייו. בינתיים מגיע מועד שיבת החללית לכדור הארץ, אך שלא כמתוכנן היא נשרפת בהכנסה לאטמוספירה של כדור הארץ, דבר שגורם לשלושת האסטרונאוטים להיחשב על ידי הציבור לשלושה גיבורים שנספו בעת מלוי תפקידם. שולחיהם נמצאים במלכוד שכן אם ייראו האסטרונאוטים בחיים לאחר התקלה הרי התרמית תתגלה. האסטרונאוטים גם מבינים את המצב והם מבצעים בריחה ממקום שהותם כשאחריהם רודף צבא שלם להבטיח שהם יישארו בגדר גיבורים מתים. הבריחה מבוצעת דרך מדבר ועם הרבה תלאות וקשיים גופניים. אחריהם רודפים שני מסוקים צבאיים שלא מרפים מהם גם בעת בריחה בדרך סלעית ומדברית, ומהם מנסים הבורחים כל העת להסתתר. בסופו של דבר שניים מהאסטרונאוטים נתפסים והשלישי מצליח להגיע היישר לטקס בו מספיד נציג הממשל את "הגיבורים שמתו על כיבוש המאדים" והוא מוכיח את היותו בחיים עובדה שנותנת לו חסינות ולגיטימציה לחיות עם משפחתו באושר מבלי שיוכלו להתנכל לו יותר. "קפריקורן 1", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קפריקורן 1", באתר AllMovie (באנגלית) "קפריקורן 1", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קפריקורן 1", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הרספלד-רוטנבורג

הרספלד-רוטנבורג (בגרמנית: Hersfeld-Rotenburg) הוא מחוז במזרח מדינת הסן שבגרמניה. המחוזות במדינת הסן נקבעו בשנת 1821, ביניהם המחוזות הרספלד ורוטנבורג. בשנת 1972 אוחדו המחוזות לכדי מחוז אחד. סמל המחוז הוא איחוד של סמלי המחוזות הרספלד ורוטנבורג; הצלב בצד השמאלי של הסמל לקוח מסמל הרספלד, וענף התרזה לקוח מסמל רוטבורג. מדיה וקבצים בנושא הרספלד-רוטנבורג בוויקישיתוף הרספלד-רוטנבורג, ברשת החברתית פייסבוק אתר האינטרנט הרשמי של הרספלד-רוטנבורג (בגרמנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הרספלד-רוטנבורג". ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אם הכלה

אם הכלה (באנגלית: Mother of the Bride) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי בהפצת נטפליקס משנת 2024 בבימויו של מארק ווטרס, עם ברוק שילדס ומירנדה קוסגרוב בתפקידים הראשיים. הסרט צולם ברובו בפוקט, תאילנד שבו נערכת חתונה ואם הכלה מגלה להפתעתה שאבי החתן הוא בן זוגה לשעבר. ד"ר לאנה ווינסלו (ברוק שילדס) היא רופאה חוקרת גנטיקה בסן פרנסיסקו. היא אם יחידנית לאחר שבעלה נהרג והיא גידלה לבד את בתה אמה (מירנדה קוסגרוב). אמה כעת היא עלמה צעירה שמתגוררת בלונדון והיא מפתיעה את לאנה בידיעה שהיא מאורסת לגבר צעיר בשם אר-ג'יי (שון טיל) ושהם הולכים להתחתן בפוקט. כל האירוע ממומן על ידי חברת דיסקברי שהאירוע הזה ישמש לה כפרסומת. לאנה תכננה לבתה עתיד אחר אבל היא נענית לבקשתה וטסה לפוקט יחד עם אחותה ג'אניס (רייצ'ל האריס). בפוקט מתברר לתדהמתה כי אבי החתן הוא וויל (בנג'מין בראט) שלמד אתה בקולג' והיה בן זוגה לפני 30 שנה והם נפרדו בכעס. למקום מגיע אחיו של וויל, סקוט (וילסון קרוז) עם בן זוגו קליי (מייקל מקדונלד). וויל הגרוש מנסה לשוב לזכות באהבתה של לאנה אך היא דוחה אותו ומתחילה בקשר עם רופא נאה בשם לוקאס (צ'אד מייקל מארי). העסק מסתבך אבל לבסוף, לאחר החתונה של אר-ג'יי ואמה, מצליח וויל לקבל את הסכמתה של לאנה להתחתן אתו. "אם הכלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אם הכלה", באתר נטפליקס "אם הכלה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אם הכלה", באתר Metacritic (באנגלית) קדימון לאם הכלה, באתר יוטיוב