laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'מה ספופורת'

ג'מה מרי ספופורת' (באנגלית: Gemma Mary Spofforth; נולדה ב-17 בנובמבר 1987) היא שחיינית עבר בריטית, אלופת עולם, אלופת אירופה ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר גב. ספופורת' נולדה בשורהם-באי-סי שבסאסקס מערב. באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדבלין שבאירלנד בדצמבר 2003 סיימה ספופורת' במקום 12 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.71 שניות, רביעית מבין השחייניות הבריטיות, במקום 13 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.80 דקות ושלישית מבין הבריטיות, אך מאחר שרק שתי שחייניות מכל מדינה יכולות להמשיך לשחות בשלב חצי הגמר, היא לא המשיכה בתחרות. באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינה שבאוסטריה בדצמבר 2004 זכתה ספופורת' במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.64 דקות. בשנת 2005 סבלה ספופורת' מפנקראטיטיס, שמנעה ממנה להתאמן במשך כשנה שלמה וכמעט גרמה לה להחליט לפרוש משחייה תחרותית. ספופורת' החלה ללמוד בשנת 2007 באוניברסיטת פלורידה שבגיינסוויל, שם היא התאמנה בהדרכתו של גרג טרוי. בשנים 2007 - 2010 היא זכתה 5 פעמים בתואר אלופת המכללות (NCAA). באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה ספופורת' במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בשיא אירופי חדש של 59.38 שניות, 4 מאיות השנייה ממדליית ארד. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.19 דקות ובמקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.50 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה במשחה גב תוצאה של 59.05 שניות, התוצאה השנייה בטיבה במשחקים. באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009, זכתה ספופורת' במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש של 58.12 שניות (שיא העולם הנוכחי, 2013), לפני אנסטסיה זואבה מרוסיה (58.18 שניות) ואמילי סיבום מאוסטרליה (58.88 שניות). היא שיפרה את שיאה העולמי של זואבה, 58.48 שניות שנקבע בשלב חצי הגמר. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:06.66 דקות, במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.03 דקות, היא שחתה את סגנון הגב בתוצאה של 58.96 שניות ובמקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 27.92 שניות. באליפות אירופה שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט 2010 זכתה ספופורת' ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב (59.80 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (3:59.72 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב (2:08.25 דקות). חודש וחצי לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בדלהי שבהודו באוקטובר היא זכתה ב-3 מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר גב (28.03 שניות), במשחה ל-100 מטר גב (1:00.02 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר מעורב (4:00.09 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.08 דקות. באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה ספופורת' במקום 13 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.75 שניות ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.89 דקות. באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה ספופורת' במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.20 שניות ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:59.46 דקות. לאחר המשחקים האולימפיים פרשה ספופורת' משחייה תחרותית. מדיה וקבצים בנושא ג'מה ספופורת' בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב ג'מה ספופורת', ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'מה ספופורת', באתר פינטרסט ג'מה ספופורת', באתר olympedia.org ג'מה ספופורת', באתר Swimrankings
נמל התעופה הבין-לאומי מוחמד החמישי

נמל התעופה הבין-לאומי מוחמד החמישי (בערבית: مطار محمد الخامس الدولي; בצרפתית: Aéroport international Mohammed V) הוא נמל תעופה המשרת את העיר קזבלנקה במרוקו, והוא ממוקם 30 ק"מ דרומה מקזבלנקה. עם כמעט 7.25 מיליון נוסעים ב-2010, הוא נמל התעופה העמוס ביותר במרוקו. נמל התעופה נקרא על שם מלך מרוקו מוחמד החמישי. בשנת 2018 נבחר למחזיק בתואר 'נמל התעופה הטוב באפריקה'. בשדה התעופה שני מסלולי טיסה מקבילים באורך של 3,720 מטרים כל אחד. נמל התעופה נבנה לראשונה בשנת 1943 על ידי ארצות הברית במלחמת העולם השנייה על מנת לשמש שדה תעופה עזר לנמל התעופה "אנפה" הקרוב לקזבלנקה. החל מ-13 במרץ 2022, מפעילה רויאל אייר מרוק קו בין נמל התעופה לתל אביב בתדירות של 4 טיסות שבועיות. ב-1 באפריל 1970 התרסק מטוס נוסעים של רויאל אייר מרוק מדגם קרוול בעת שהתקרב לנמל התעופה הבינלאומי מוחמד החמישי. 61 נוסעים מסך 82 הנוסעים ואיש צוות נהרגו. ב-24 באוגוסט 1994 התרסק מטוס נוסעים של חברת רויאל אייר מרוק מדגם ATR-42 בדרך בעת שטס מאגאדיר לנמל התעופה הבינלאומי מוחמד החמישי. כל 40 הנוסעים ו-4 אנשי הצוות נהרגו בתקרית. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי מוחמד החמישי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי מוחמד החמישי "שדה התעופה בקזבלנקה – הטוב באפריקה". פורט2פורט. נבדק ב-2018-03-19. אילן ארנון, ‏היסטוריה: חברת התעופה רויאל אייר מרוק נחתה לראשונה בנתב"ג, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2022
אלדד פרשר

אלדד פרשר (נולד ב-23 באוקטובר 1963) הוא מנהל ודירקטור ישראלי, כיהן כמנכ"ל בנק מזרחי-טפחות מאז אוגוסט 2013 ועד ספטמבר 2020. אלדד פרשר נולד בשנת 1963 בשכונת קריית משה בירושלים, בן לאב שהיה מנהל מכירות בחברת הדלק "פז" ולאם גננת. למד בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר. שירת בצה"ל במערך הנ"מ. למד תואר ראשון ושני במינהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. שם פגש את אשתו לעתיד, טליה לדור, שהייתה צוערת במשרד החוץ. במהלך לימודיו, בגיל 24, החל לעבוד במשרד האוצר במחלקת הביקורת של אגף החשב הכללי. כעבור שנתיים מונה לעוזרו האישי של החשב הכללי, אלי יונס. לאחר שנתיים וחצי בתפקיד זה מונתה אשתו לסגנית שגריר ישראל בג'מייקה, והוא הצטרף אליה והיה נספח בשגרירות שעסק במסחר ומינהל. בסוף 1993 מונה לסגן נציג האוצר בארצות הברית, ואשתו הצטרפה אליו כקונסולית הסברה בניו יורק. לאחר כארבע שנים בתפקיד חזר לישראל ומונה לסגן החשב הכללי לענייני מימון, תחת החשב הכללי שי טלמון. עם מינויו של ניר גלעד לחשב הכללי הקים פרשר את חטיבת המימון באגף. בשנת 2001 מונה פרשר למשנה לחשב הכללי. בשנת 2003, עם פרישתו של גלעד, היה פרשר החשב הכללי בפועל, ושאף להתמנות לחשב הכללי, אך שר האוצר, בנימין נתניהו, מינה לתפקיד את ירון זליכה. לאחר תקופת חפיפה פרש פרשר ממשרד האוצר. כאשר אלי יונס מונה למנכ"ל בנק המזרחי, הוא הציע לפרשר את תפקיד מנהל החטיבה הפיננסית, ופרשר מונה לתפקיד זה בנובמבר 2004, וכן כיהן כיו"ר מזרחי שווייץ. באוגוסט 2013 החל לכהן כמנכ"ל בנק מזרחי-טפחות, במקומו של יונס. בפברואר 2020 הודיע על כוונתו לסיים את כהונתו, לאחר כשבע שנים בתפקיד ובספטמבר 2020 הוחלף על ידי מר משה לארי. בתחילת 2021 מונה ליו"ר חברת קמעונאות המזון "קוויק סופר אונליין" וליו"ר חברת הנדל"ן "גב-ים", ובאפריל 2021 מונה בנוסף ליו"ר ועדת השקעות עמיתים של הפניקס חברה לביטוח. ביולי 2022 מונה בנוסף ליו"ר חברת סולגרין. אלדד פרשר מתגורר בירושלים. הוא נשוי לטליה לדור פרשר, שגרירת ישראל באוסטריה לשעבר, ולהם בן ובת. מדיה וקבצים בנושא אלדד פרשר בוויקישיתוף רנן נצר, ‏ניתוח G: האם אלדד פרשר יצליח להיכנס לנעלי אלי יונס?, באתר גלובס, 11 ביולי 2013 סיון איזסקו, היורש של אלי יונס: אלדד פרשר מונה למנכ"ל מזרחי טפחות, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2013 רועי ברגמן, אשקר אם אגיד שלא עבר לי בראש לעזוב את הבנק", באתר "ידיעות אחרונות", 30 בדצמבר 2016 אלמוג עזר, אלדד פרשר מונה ליו"ר ועדת השקעות עמיתים של הפניקס, באתר כלכליסט, 11 באפריל 2021 אמיר פרגר, אלדד פרשר מונה ליו"ר סולגרין: נהנה מכל תפקידיו משכר של פי שניים לעומת הבנק, באתר כלכליסט, 10 ביולי 2022
מערב סאסקס

מערב סאסקס (באנגלית: West Sussex) הוא מחוז בדרום-מזרח אנגליה. בעבר האזור נקרא ממלכת סאסקס. סביב לו מצויים מחוזות: המפשייר (מערבית), מזרח סאסקס (מזרחית) וסארי (צפונית). עיר הבירה של המחוז היא צ'יצ'סטר. המחוז מחולק ל-7 נפות: וורת'ינג, אראן, צ'יצ'סטר, הורשאם, קרוולי, מיד סאסקס ואדאר. מדיה וקבצים בנושא מערב סאסקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מערב סאסקס מערב סאסקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מזרח סאסקס

מזרח סאסקס (באנגלית: East Sussex) הוא מחוז בדרום-מזרח אנגליה, הגובל בדרום תעלת למאנש. סביב לו מצויים מחוזות: קנט (צפונית) ומערב סאסקס (מערבית). עיר הבירה של המחוז היא לואס. המחוז מחולק לחמש נפות: הסטינגס, רות'ר, וילדן, איסטבורן ולווס. נוסף להן הרשות היוניטרית ברייטון והוב). שטח המחוז השתייך היסטורית לאזור סאסקס ובעבר הרחוק לממלכת סאסקס. מבחינה פוליטית, במזרח סאסקס ישנם 8 מחוזות בחירה לבית הנבחרים הבריטי. בבחירות 2015 התוצאות במחוז היו כך: מדיה וקבצים בנושא מזרח סאסקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מזרח סאסקס The London Gazette ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סונאטה מס' 5 של בטהובן

סונאטה מס' 5 של בטהובן בדו מינור, אופוס 10 מס' 1, היא אחת מ-32 הסונאטות שהלחין לודוויג ואן בטהובן לפסנתר. הסונאטה, שהודפסה לראשונה ב-1798, הוקדשה לאנה מרגרטה פון בראון (Anna Margarete von Browne), אשתו של פטרונו של בטהובן באותן השנים, לה הקדיש את כל האופוס. הסונאטה היא חלק מאופוס 10, הכולל שלוש סונאטות לפסנתר: מס' 5 בדו מינור, מס' 6 בפה מז'ור ומס' 7 ברה מז'ור. את הסונאטה כתב בטהובן בין השנים 1796‏-1798, ביחד עם השתיים האחרות. זוהי הסונאטה הראשונה לפסנתר שאותה כתב המלחין בשלושה פרקים בלבד (ולא בארבעה, כפי שנהג בארבע הסונטות הקודמות). היצירה זכתה לכינוי הלא רשמי "הפאתטית הקטנה", עקב הדמיון שבינה לבין הסונאטה מס' 8 אופוס 13 של בטהובן, המכונה "הפאתטית". דמיון זה בא לידי ביטוי, בסולם דו מינור בו נכתבו שתי היצירות, במבנה הסונאטות ובהלך רוחן. הפרקים הראשוניים מאופיינים בנימה קודרת וכעוסה, הפרקים השניים מלודים ושירתיים, והפרקים השלישיים בעלי אופי ריקודי אך קודר. עוד ניתן לראות דמיון, בין הפרק השלישי בסונאטה, לסימפוניה החמישית של בטהובן. בניגוד לסונאטות הקודמות של בטהובן שנכתבו במבנה המסורתי הגרמני, בן ארבעה פרקים, הסונאטה הזו בנויה בשלושה פרקים, על פי המסורת האיטלקית: הראשון מהיר, השני איטי והשלישי מהיר: 1.אלגרו מולטו אה קון בריו בדו מינור. 2. אדאג'יו מולטו בלה במול מז'ור. 3. פרסטיסימו בדו מינור. הפרק הראשון נכתב במשקל שלושה רבעים, בסולם דו מינור ומפעם הפרק, אלגרו מולטו (molto = הרבה, יותר) אה קון בריו (con brio = במרץ ובהתלהבות). האקספוזיציה מתחילה באקורד בדו מינור המלווה בארפג'ו עולה מאותו הסולם. אחריו חזרה על אותו הנושא, אך בסולם לה במול- הסובמדיאנטה של הטוניקה דו. אחרי כן ישנה התפתחות קלה ברוח הנושא. בתיבות 28-30 ישנם קפיצות גדולות שמעצימות את המתח שנוצר עד כה, ונגמרות בקפיצה של אוקטבה. אחרי סיום הנושא הראשון, הפסקה של תיבה אחת, שמרחיבה את המתח ויוצרת ציפייה לנושא הבא. מתיבה 32 מתחיל מעבר הדרגתי לנושא השני, המתאפין בליווי בס אלברטי עד סוף האקספוזיציה, הנגמרת בקודה מלודית ורכה. הפיתוח מתחיל במבנה דומה לפתיחה של האקספוזיציה, אך בסולם דו מז'ור. אחרי משפט אחד מתחילות שתי קפיצות המזכירות את הקפיצות באקספוזיציה, ושמובילות לנושא המרכזי. הנושא מתאפיין בתחילתו באוקטבות הזזות במבנה זהה פעמיים, הראשונה מפה, והשנייה בסי במול, הסובדומיננטה המוקטנת של פה. התחלה זו מכתיבה את המשך הנושא. לכל אורך הנושא ליווי בס אלברטי. בתיבה 168 מתחילה הרפריזה של הנושא הראשי מתחילת הפרק, בדו מינור. בתיבה 191 מתחיל הנושא השני, אך הוא עובר מודולציה לסובדומיננטה. לאחר מכן, חוזר הבס האלברטי ללוות את הנושא, במבנה הדומה לזה שבאקספוזיציה. הפרק נגמר בקודה הדומה לזו שבאקספוזיציה, אך בסולם סול מז'ור. סונאטה מס' 8 (הפאתטית) של בטהובן מדיה וקבצים בנושא סונאטה מס' 5 של בטהובן בוויקישיתוף The Omniscient Mussel(הקישור אינו פעיל) פרקים 1 ו-2 של הסונטה
ג'יימס קוזמו

ג'יימס קוזמו (אנגלית: James Cosmo; נולד ב-24 במאי 1948) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה סקוטי אשר החל להופיע מסוף שנות השישים של המאה הקודמת. ג'יימס קוזמו נולד בעיירה קליידנבנק, בדרום מערב סקוטלנד, אביו היה השחקן הסקוטי ג'יימס קופלנד. ג'יימס החל את קריירת המשחק שלו בגילומם של דמויות קשוחות וכריזמטיות בסדרות טלוויזיה רבות. מחוץ לבריטניה, הוא ידוע בתפקידיו בסרטים כמו איש הנצח כאנגוס מקלאוד, לב אמיץ, והאריה, המכשפה וארון הבגדים. הוא גם שיחק בסרטים טריינספוטינג וטרויה. בשלוש השנים האחרונות, גילם את דמותו של ג'אור מורמונט בסדרת הטלוויזיה משחקי הכס. ג'יימס נשוי לאנני, ולהם שני בנים - פינדליי ואית'ן. הוא תומך ידוע בקבוצת הכדורגל, גלאזגו ריינג'רס. הקרב על בריטניה, 1969 מתקפה, 1971 איש הנצח, 1986 לב אמיץ, 1995 טריינספוטינג, 1996 אמה, 1996 כל אנשי המלכה, 2001 חלומות מתוקים, 2003 טרויה, 2004 סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים, 2005 לשחרר את ג'ימי (2006) - דיבוב Half Light‏, 2006 הלגיון האחרון, 2007 2081‏, 2009 The Runway‏, 2010 איש הזכוכית, 2011 מצודה, 2012 פטיש האלים, 2013 מוכי ירח (2015) מחסלים, 2016 עסק משפחתי, 2016 טריינספוטינג 2, 2017 מלחמתו של רוברט דה ברוס, 2018 שותפים לרשע, 2018 Ashes in the Snow‏ (2018) באפילה (2018) Get Duked!‏ (2019) סקרוג': מזמור לחג המולד (2022) - דיבוב החיה שבפנים ‏ (2024) The Islander‏ (TBA) What Remains of Us‏ (TBA) נחטף (אנ') מחל על כבודך Take The High Road הממלכה העשירית The 10th Kingdom טגארט (1988) החשבון The Bill רציחות במידסומר מרלין פלאש פורוורד ילדי האנרכיה משחקי הכס Stag‏ (2016) - מיני-סדרה משפחת דארל (2019-2016) SS-GB‏ (2017) צ'רנוביל (2019) המפרץ (2021) ג'ק ראיין (2022-הווה) שש-ארבע (2023) מדיה וקבצים בנושא ג'יימס קוזמו בוויקישיתוף ג'יימס קוזמו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימס קוזמו, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימס קוזמו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'יימס קוזמו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'יימס קוזמו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יימס קוזמו, באתר Discogs (באנגלית)
לימון מתוק

לימון מתוק (שם מדעי: Citrus limetta; בפרסית: لیمو شیرین), הוא זן של לימון השייך לסוג הדרים. פרי הלימון המתוק דומה לפרי לימון רגיל, אך טעמו של הפרי מתוק ועסיסי. לימון מתוק צומח על עץ המגיע עד לגובה של 8 מטרים. הענפים של העץ בעלי קוצים חדים וארוכים, צבעם חום-אפור ואורכם 1.5 - 7.5 ס"מ. אורכו של עלה הוא 5.5 - 17 ס"מ ורוחבו הוא 2.8 - 8 ס"מ. הפטוטרת צרה ואורכה 8 - 29 מ"מ. יש לעץ יותר עלעלים מאשר עלים. פרח העץ הוא בצבע לבן ורוחבו הוא בין 2 ל-3 ס"מ. פרי העץ דומה לפרי של לימון רגיל אך טעמו מאד מתוק ומאד עסיסי. פרי הלימון המתוק ניתן לאכילה לאחר קילופו או לשתייה לאחר סחיטת המיץ. באיראן הוא משמש בעיקר לטיפול בשפעת והצטננות. מדיה וקבצים בנושא לימון מתוק בוויקישיתוף לימון מתוק, באתר ITIS (באנגלית) לימון מתוק, באתר NCBI (באנגלית) לימון מתוק, באתר Tropicos (באנגלית) לימון מתוק, באתר GBIF (באנגלית) לימון מתוק, באתר IPNI (באנגלית)
דרווין (קומיקס)

דרווין (באנגלית: Darwin) הוא דמות בדיונית של גיבור על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת X-Men: Deadly Genesis #2 מפברואר 2006 ונוצרה על ידי הכותב אד ברובייקר והמאייר טרבור הרסין. דרווין הוא האלטר אגו של ארמנדו מונוז, מוטאנט שנולד עם יכולת אבולוציה תגובתית, כלומר פיתוח מהיר של איברים ואמצעים שיעזרו לו להסתגל לסביבה הביולוגית בה הוא נמצא. מונוז נולד לאם ממוצא לטיני ולאב אפרו-אמריקאי בניו יורק אשר סירבו לקבל את העובדה כי בנם הוא מוטאנט וכתוצאה מכך דחו אותו ושנאו אותו מילדות. הוא ברח מהבית בגיל צעיר ואומץ על ידי חבורת מדענים שערכו בו ניסויים והתעללו בו. לאחר מכן נמצא על ידי ד"ר מוירה מק'טאגרט שתמכה בו וצירפה אותו לחבורת האקס-מן. בהמשך הצטרף לקבוצת האקס פקטור חקירות. את דמותו של דרווין בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: ההתחלה" גילם השחקן אדי גטהאגי. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביזי בון

בריון אנתוני מקיין השני (באנגלית: Bryon Anthony McCane II; נולד ב-12 בספטמבר 1976), ידוע גם בשם הבמה ביזי בון (Bizzy Bone), הוא ראפר אמריקאי וחבר בלהקת הראפ "Bone Thugs-n-Harmony". בגיל 5 ביזי בון ושתי אחיותיו נחטפו על ידי אביהם החורג. שתי אחיותיו היו ילדיו הביולוגיים של האב החורג של ביזי בון. הוא גר בהרבה בתים, דירות, רכבים ומוטלים. ביזי היה מודע מהרגע הראשון שהוא נחטף. אביו החורג של ביזי בון אמר לו שאמו נפטרה. ב-1983 הוא גר באוקלהומה, שם אביו החורג השאיר אותו. שכן שראה את התמונה שלו בטלוויזיה, התקשר למשטרה, אשר החזירה את ביזי בון למשפחתו. ב-2002 ביזי שחרר את השיר "A.M.W.", בו הוא מעודד ילדים שנחטפו שימשיכו קדימה בחיים שלהם. כשהוא היה בן 13, ביזי בון עבר לגור עם אחיותיו ועם אביו בקליבלנד, אוהיו ; שם הוא פגש לייזי בון, קרייזי בון, וויש בון ופלאש אן בון. ביזי בון התחיל את הקריירה המוזיקאית שלו בשנת 1993 עם הקמת להקת Bone Thugs-N-Harmony. ביזי בון התחיל את קריירת הסולו שלו ב-1998. הוא ידוע בעיקר בסגנון הראפ המהיר שלו, בקול הרך שלו ובהגשה הדקה שלו. ב-1998 שחרר את אלבום הסולו הראשון שלו, Heaven'z Movie, שהוכתר כאלבום פלטינה על ידי RIAA. ב-7 באפריל 2001, הוא הוציא את האלבום הסולו השני שלו, The Gift, שהגיע למקום השני במצעד אלבומי האינדי (Independent Albums) של המגזין בילבורד. רוב השירים מהאלבום עוסקים בחייו האישיים ובילדותו. ב-2004, פרסם את האלבום Alpha and Omega, שמראה שינוי מבחינה מוזיקלית ושינוי בטקסט של השירים שלו. ביזי קיבל ביקורות טובות מצד מעריציו. באותה השנה ביזי הוציא באינטרנט את האלבום The Beginning and the End. לאחר מכן הוא פרסם מספר אלבומים, שאותם כמעט ולא שיווק. 1998 - Heaven'z Movie 2001 - The Gift 2004 - Alpha and Omega 2005 - Speaking in Tongues 2006 - Thugs Revenge 2008 - A Song for You 2010 - Crossroads: 2010 מדיה וקבצים בנושא ביזי בון בוויקישיתוף ביזי בון, ברשת החברתית פייסבוק ביזי בון, ברשת החברתית אינסטגרם ביזי בון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביזי בון, באתר ספוטיפיי ביזי בון, באתר AllMusic (באנגלית) ביזי בון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביזי בון, באתר דיזר ביזי בון, באתר Discogs (באנגלית) ביזי בון, באתר Songkick (באנגלית) ביזי בון, באתר Genius ביזי בון, באתר בילבורד (באנגלית)
ליאונינג

לְיַאונִינְג (בסינית מפושטת: 辽宁, בסינית מסורתית: 遼寧, בפין-יין: Liáoníng, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא מחוז בצפון-מזרח הרפובליקה העממית של סין. שטחו כ-145,900 קמ"ר, אוכלוסייתו מונה כ-42.5 מיליון נפש, ובירתו היא העיר שֶניאנְג. יחד עם שני המחוזות הנוספים בצפון-מזרח סין - ג'ילין וחיילונְגְגְ'יָאנְג ועם צפון-מזרח מונגוליה הפנימית - מחוז ליאונינג מהווה חלק ממנצ'וריה ההיסטורית וחולק איתן תרבות הומוגנית יחסית. כמותם, הוא גם הפך בשנת 1931 לחלק ממנצ'וקוו, ממשלת בובות שנשלטה בידי יפן. שושלת צ'ינג המנצ'ורית, לאחר השתלטותה על סין ב-1644, גייסה בני האן ממחוז שאנדונג כדי ליישב את המחוז, שהיה אז מאוכלס בדלילות. יתר מנצ'וריה נותרה סגורה למהגרים סינים. ב-1860 שוב נפתח המחוז ומנצ'וריה כולה לבני האן. המנצ'ורים מהווים 13% מהאוכלוסייה, בעוד שבני האן מהווים 84% אחוזים ממנה. מיעוטים נוספים במחוז כוללים מונגולים, בני חווי, קוריאנים ובני שִׂיבֵּה. המחוז משיק לאוקיינוס השקט בים בוהאי ובים הצהוב. נהר יאלו מתווה את קו הגבול בין ליאונינג וג'ילין לבין קוריאה הצפונית. מערב המחוז הררי, מרכזו שטוח ובמזרחו גבעות. האקלים מוגדר כמונסוני יבשתי. התוצרים החקלאיים העיקריים של ליאונינג כוללים חיטה, דורה וסויה. אזור דָאלְייֵן אחראי לכשלושה רבעים מהיצוא של סין בתפוחים ובאפרסקים. זהו גם מחוז תעשייתי חשוב, בהיותו אחד הראשונים שעברו תהליך תיעוש בשנות השלושים של המאה העשרים על ידי היפנים ושוב בשנות החמישים והשישים. יש בו את מרבצי הברזל, המגנזיט, היהלום והבורון הגדולים בסין, וכן מרבצים משמעותיים של נפט ושל גז טבעי. העיר בנשי הנמצא בתחום המחוז מהווה אחד ממרכזי תעשיית הפלדה בסין. בין אתרי התיירות בליאונינג ניתן למנות מספר קברים של קיסרים משושלת צ'ינג וכן את הארמון הקיסרי בשן-יאנג, הארמון ששימש את שושלת צ'ינג בטרם השתלטה על סין כולה. בעיר אַנְשָׁאן מצוי פסל הבודהה הגדול בעולם העשוי מאבן ירקן. עיר הנמל דָאלְייֵן פופולרית בקרב הסינים כעיירת קיט בזכות חופיה, גני חיות, אתרי נופש, מאכלי ים, מרכזי קניות, אדריכלות רוסית ויפנית וחשמליות רחוב. מדיה וקבצים בנושא ליאונינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליאונינג ליאונינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סארי (מחוז)

סארי (באנגלית: Surrey) הוא מחוז בדרום-מזרח אנגליה. סביב לו מצויים מחוזות: לונדון רבתי (צפון מזרח), ברקשייר (צפון מערב), קנט (מזרח), סאסקס מערב (דרום מערב) והמפשייר (מערב), סאסקס מזרח (דרום מזרח). עיר הבירה של המחוז היא גילדפורד. סארי הוא המחוז השלישי בגודלו בדרום-מזרח אנגליה. גבולותיו של המחוז כמעט ולא השתנו מאז שנת 1965, הוא נחשב למחוז עשיר יחסית. המחוז מחולק ל-11 נפות: ספלת'ורן, ראנימיד, סארי הית', ווקינג, אלמברידג', גילדפורד, ווייברלי, מול וואלי, אפסום ואיוול, רייגייט ובאנסטד, טאנברידג'. מבחינה תחבורתית, למחוז יש שירות רכבות מהיר לבירה לונדון, ובסמוך לו שוכנים נמלי תעופה כגון נמל התעופה לונדון הית'רו ונמל התעופה לונדון גטוויק. במאות ה-5 וה-6 האזור נשלט על ידי הסקסונים. במאה ה-7 סביבת סארי הייתה נתונה למחלוקת בין ממלכת מרסיה, ממלכת וסקס וממלכת קנט. בשנת 825 התקבעה שליטתה של וסקס בסביבה זו. בשנת 851 הותקפה סארי (כמו כל אנגליה) על ידי ויקינגים דנים. ההתקפה הדנית מנתה 350 ספינות שנשאו מעל 15,000 לוחמים. כוחותיו של אתלוולף מלך וסקס ניצחו את הוויקינגים והביאו את הפלישה לסיומה. תחת בית טיודור נבנו ארמונות מלכותיים מפוארים בצפון מזרח סארי בסמוך ללונדון. תעשיית הבד המפותחת של סארי פחתה במאה ה-16 והתמוטטה במאה ה-17. בתקופה זו פרחו גם התנועות הפוליטיות באזור אשר פעלו לשיקום הארץ לאחר מלחמת האזרחים האנגלית. גדילתה של לונדון במהלך המאה ה-19 צמצמה מאוד את שטח סארי, עד שגבולותיו הנוכחיים הוגדרו מחדש בשנת 1965. במחצית השנייה של המאה ה-19 נפתח במחוז בית קברות, מערכת רכבות, מסגד ראשון ומערכת חשמל ציבורית. במועצת המחוז פועלים כ-80 נציגים. המפלגה הגדולה ביותר היא המפלגה השמרנית אשר מונה מטעמה כ-58 נציגים. להמפלגה הליברל-דמוקרטית יש כ-9 נציגים, ולמפלגת הלייבור יש נציג אחד. לסארי התמ"ג הגבוה ביותר לנפש בכל אנגליה. במחוז יש אחוז גבוה של עובדים בפיננסים. חברות נוספות שמעסיקות עובדים במחוז הן יוניליוור, פרוקטר אנד גמבל, קולגייט-פלמוליב, נסטלה, סאנופי, קימברלי קלארק ופייזר. במחוז נמצאת אוניברסיטת סארי. בספרי הארי פוטר, דודיו של הארי (משפחת דרסלי) גרים בסארי (בווינינג תחתית) ומגדלים אותו עד גיל אחת עשרה ובחופשות הקיץ. מדיה וקבצים בנושא סארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סארי (באנגלית) סארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רוזה פלטסון

רוזה פאולינה פלטסון (באנגלית: Rose Pauline Peltesohn‏; 16 במאי 1913, ברלין, גרמניה – 21 במרץ 1998, כפר סבא, ישראל) הייתה מתמטיקאית יהודייה-גרמנייה, שפעלה בתחום הקומבינטוריקה. רוזה פלטסון הייתה בתו של לודוויג פלטסון, רופא (1882–1937), ושל צילי קארו. לאחר סיום לימודיה התיכוניים ב-1931, למדה באוניברסיטת ברלין וקיבלה תואר דוקטור (Ph.D.‎) במתמטיקה בשנת 1936, בהנחיית ישי שור (Issai Schur) ובנושא פתרון לבעיית הטורניר עם שלושה שחקנים (Das Turnierproblem für Spiele zu je dreien). עבודתה זו הוערכה כ"עבודה טובה מאוד" (Opus valde laudabile). נוכח מצבם המחמיר והולך של היהודים בגרמניה ומתוך השתייכותה לעם היהודי, היגרה רוזה ב-1938 לארץ ישראל דרך איטליה. בשנים 1939 - 1942 עבדה בבנק ומאוחר יותר כמזכירה לעורך דין וכמתורגמנית בתל אביב. היא נישאה לבן-דודה, עו"ד גרהרד פלטסון (Gerhard Peltesohn, 1965 - 1909). לשניים נולדו שתי בנות, רות (ב-1940) ויהודית (ב-1943). ד"ר פלטסון פתרה (ב-1939) את בעיית ההפרשים של לותר הפטר (1896). "שלשת הפרשים" היא שלשה של מספרים מודולו קבוע   v {\displaystyle \ v} , שסכומה שקול ל-0 או שאחד מאבריה שקול לסכום שני האחרים. הפטר הציג שתי בעיות: בעיית ההפרשים הראשונה: האם אפשר לפרק את הקבוצה 1 , 2 , . . . , 3 m {\displaystyle 1,2,...,3m} לאיחוד זר של שלשות הפרשים, כאשר v = 6 m + 1 {\displaystyle v=6m+1} ? בעיית ההפרשים השנייה: האם אפשר לפרק את הקבוצה 1 , 2 , . . , 2 m , 2 m + 2 , . . . , 3 m + 1 {\displaystyle 1,2,..,2m,2m+2,...,3m+1} לאיחוד זר של שלשות הפרשים, כאשר v = 6 m + 3 {\displaystyle v=6m+3} ? ד"ר פלטסון גילתה שחלוקה כזו קיימת בכל מקרה פרט ל-v=9. דוגמה לחלוקה כזו עבור v = 13 {\displaystyle v=13} היא: ( 1 , 3 , 4 ) {\displaystyle (1,3,4)} (עם 1 + 3 = 4   m o d   13 {\displaystyle 1+3=4\ mod\ 13} ) ו- ( 2 , 5 , 6 ) {\displaystyle (2,5,6)} (עם 2 + 5 + 6 = 13 = 0   m o d   13 {\displaystyle 2+5+6=13=0\ mod\ 13} ). הפתרון לבעיית ההפרשים של הפטר נותן גם בניה של מערכת שטיינר משולשת ציקלית. Maximilian Pinl Kollegen in einer dunklen Zeit, Jahresbericht DMV, Band 71, 1969, S. 188-189 רוזה פלטסון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ביוגרפיה קצרה על מתמטיקאים גרמניים באתר DMV (אורכב 06.07.2013 בארכיון Wayback Machine) דף ראשון מתוך סיפרה של ד"ר רוזה פלטסון Das Turnierproblem für Spiele zu je dreien עבודת הדוקטורט של רוזה פלטסון Eine Lösung der beiden Heffterschen Differenzenprobleme, Compositio Mathematica, Band 6, 1939, S. 251-257