laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרקו בודה

מרקו בודה (בגרמנית: Marco Bode, נולד ב-23 ביולי 1969 באוסטרודה אם הרץ שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר. בודה מכהן כיום כיושב ראש מועדון הכדורגל ורדר ברמן. בודה שיחק לאורך כל קריירת הבוגרים שלו בוורדר ברמן, ונחשב לאחד מגדולי שחקני המועדון. בודה שיחק 13 שנים בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, בהן כבש 101 שערים ב-379 הופעות בבונדסליגה. נכון לשנת 2015, בודה נחשב לשיאן השערים של ורדר ברמן בכל הזמנים, וממוקם במקום הרביעי בטבלת שיאני ההופעות בורדר ברמן. בודה אף ידוע כשחקן הוגן במיוחד, שצבר עשרה כרטיסים צהובים בלבד לאורך כל הקריירה שלו, ומעולם לא ספג כרטיס אדום. בודה החל לשחק בקבוצת המילואים של ורדר ברמן בשנת 1988, וכעבור שנה השתלב בקבוצה הבכירה, כשבתחילה שיחק בה ובמקביל בקבוצת המילואים, ובשנת 1990 ביצע את המעבר הסופי לקבוצה הבכירה, לאחר שמאמן הקבוצה אוטו רהאגל התרשם מכישוריו. בודה זכה באליפות היחידה שלו עם ורדר ברמן בעונת 1992/93, בשלושה גביעים מקומיים ובשלושה סופר קאפ. גם בזירה האירופית בודה נחל הצלחה, כאשר זכה בשנת 1992 בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 2-0 במשחק הגמר מול מונקו, בו שיחק 90 דקות, אך הפסיד באותה שנה בסופר קאפ האירופי במפגש כפול לברצלונה. בשנת 1998 זכה בודה עם ברמן בטורניר האינטרטוטו, זכייה שהעניקה לקבוצה כרטיס לגביע אופ"א באותה עונה. לאחר מונדיאל 2002 פרש בודה ממשחק פעיל בגיל 33, לאחר שבחר להישאר נאמן לוורדר ברמן לאורך כל הקריירה, אף על פי שקיבל הצעות ממועדונים בכירים כמו באיירן מינכן. בודה החל לשחק בנבחרת גרמניה בשנת 1995, והשתתף עם הנבחרת בשלושה טורנירים גדולים. הטורניר הראשון היה יורו 1996, כאשר בודה שימש בעיקר כמחליף, ושיחק במשחק הגמר בו החליף במחצית את חברו לוורדר ברמן, דיטר איילטס. במשחק זה נבחרת גרמניה ניצחה 2-1 את נבחרת צ'כיה משער זהב של אוליבר בירהוף, וזו הייתה הזכייה הראשונה של בודה בתואר עם הנבחרת. הטורניר השני בו בודה השתתף עם נבחרת גרמניה היה יורו 2000, בו לא צלחה הנבחרת את שלב הבתים, והטורניר השלישי היה מונדיאל 2002, בו הפסידה הנבחרת הגרמנית 2-0 במשחק הגמר לנבחרת ברזיל, במשחק בו פתח בודה בהרכב. בודה הבקיע במונדיאל 2002 שער במשחק המכריע של נבחרת גרמניה בשלב הבתים מול נבחרת קמרון לאחר שנכנס כמחליף, במצב בו גרמניה סבלה מחסרון מספרי עקב הרחקתו של קארסטן ראמלו, ובדיעבד סייע לנבחרת הגרמנית להעפיל לשמינית הגמר, במשחק בו הייתה חייבת לנצח. בודה צבר בנבחרת גרמניה 40 הופעות, בהן הבקיע תשעה שערים, ובגמר מונדיאל 2002 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת. עם ורדר ברמן: אליפות הבונדסליגה: 1993 הגביע הגרמני (3): 1991. 1994, 1999 הסופר קאפ הגרמני (3): 1988, 1993, 1994 גביע אירופה למחזיקות גביע: 1992 עם נבחרת גרמניה: אליפות אירופה בכדורגל: 1996 מרקו בודה, באתר Transfermarkt מרקו בודה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מרקו בודה, באתר WorldFootball.net מרקו בודה, באתר National Football Teams מרקו בודה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt טבלת מלכי השערים של ורדר ברמן בכל הזמנים באתר הרשמי של הקבוצה טבלת שיאני ההופעות של ורדר ברמן באתר הרשמי של הקבוצה
בלדסרה פרוצי

בלדסרה טומסו פרוצי (באיטלקית: Baldassare Tomasso Peruzzi) ‏(7 במרץ 1481, אנצ'יאנו, ליד סיינה, טוסקנה – 6 בינואר 1536, רומא), צייר, ארכיטקט ומעצב תפאורות איטלקי. פעל בתקופת שיא הרנסננס ונחשב ממבשרי המנייריזם. פרוצי נולד ב-7 במרץ 1481 בעיירה אנצ'יאנו שבקרבת סיינה שבטוסקנה, לאביו ג'ובני פרוצי שהיה אורג. הוא היה שוליה בסדנה לארכיטקטורה של ברנרדינו פונגאי (Bernardino Fungai) ופרנצ'סקו די ג'ורג'יו (Francesco di Giorgio). עבודתו כאמן מתועדת לראשונה ב-1501, באישור על תשלום שקיבל בעבור עבודה בבפטיסטריום של קתדרלת סיינה. בשנת 1503 עבר לעבוד ברומא, בעידודו של אגוסטינו קיגי בנקאי עשיר יליד סיינה אף הוא. בשנים 1509 עד 1511 בנה שם את וילה פארנזינה. ב-1520, עם מותו של רפאל, פרוצי החליף אותו בתפקיד הארכיטקט של בזיליקת סן פייטרו בותיקן. בשנים 3 - 1522 פרוצי עבד בבולוניה, לאחר מכן חזר לרומא. ב-1527, בעקבות ביזת רומא חזר לסיינה לתפקיד "הארכיטקט של הרפובליקה של סיינה" (Architetto della Repubblica). במקביל שימש גם כארכיטקט הקתדרלה של סיינה. ב-1532 חזר לרומא שם גם נשאר עד מותו. בנו סלוסטיו ג'ובאני פרוצי, היה אף הוא ארכיטקט וצייר. פרוצי נפטר ברומא ב-6 בינואר 1536, ונקבר שם בפנתיאון. ביוגרפיה של בלדסרה פרוצי נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. . הפרויקט הארכיטקטוני החשוב הראשון של פרוצי הייתה וילה פארנזינה ברומא, אותה בנה, בשנים 1506 - 1511 עבור אגוסטינו קיגי. בשנים 1520 עד 1535 (למעט השנים 1527 - 1532 בהן חזר לעבוד בסיינה) היה הארכיטקט של בזיליקת סן פייטרו בותיקן. בשנים 1527 עד 1532 שימש בתפקיד "הארכיטקט של הרפובליקה של סיינה" (Architetto della Repubblica). בתפקידו זה חיזק את ביצורי העיר והעיירות שבתחום שלטונה. בשובו לרומא בנה את "ארמון מסימו של העמודים" (Palazzo Massimo alle Colonne ) עבור משפחת מסימו, במקום שלושה מבנים שנשרפו במהלך "ביזת רומא". פרוצי עסק רבות בתיעוד מבנים רומיים עתיקים. על פי הציורים שלו כתב תלמידו סבסטיאנו סרליו את "שבעת ספרי הארכיטקטורה" sette libri dell'architettura) שהיוו את ספר הארכיטקטורה הנפוץ ביותר במחצית השנייה של המאה ה-16. . פרוצי הושפע מאמני סיינה המובילים בתקופת נעוריו: סודומה שהיה שייך לשיא הרנסאנס ופינטורקיו (Pinturicchio) שהיה מנייריסט. מיצירותיו המוקדמות היו פרסקאות בקפלת יוחנן המטביל בקתדרלה של סיינה. ובכנסיית Sant'Onofrio ברומא. מיצירותיו היותר מפורסמות הן הפרסקאות בוילה פארנזינה, ביניהן "המוזות הרוקדות עם אפולו", פרסקאות בכנסיית Santa Maria della Pace ברומא, ביניהן "הצגת מרים במקדש". עוד פרסקאות שלו נמצאות בכנסיית סן רוקו ברומא, ובארמונות שונים. בלדסרה פרוצי ב"חיי אישים" של וזארי (באיטלקית) בלדסרה פרוצי ב"חיי אישים" של וזארי (באנגלית) גישה ליצירות פרוצ'י באוספים השונים באמצעות אתר artcyclopedia (באנגלית) בלדסרה פרוצי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לפי ספרו של וזארי האב היה אציל איש פירנצה, שברח מהעיר ובהמשך ירד מנכסיו.
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית

עונת 1957/1958 בליגה הלאומית הייתה העונה השלישית של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים. הליגה כללה 12 קבוצות. העונה החלה ב-7 בדצמבר 1957 והסתיימה ב-10 במאי 1958. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה רפי לוי ממכבי תל אביב שכבש 14 שערים. בעונה זו לא היו ירידות ליגה. גביע העשור
טנדם

טַנְדֶם (באנגלית: Tandem) הוא מושג המתאר סידור בו קבוצה של מכונות, חיות, אנשים או תצורה אבסטרקטית, בה הפרטים מסודרים זה אחר זה, עם פנים באותו הכיוון. משמעה של המילה טנדם בלטינית הוא "באריכות" או "לבסוף" והיא התפתחה למילה באנגלית אשר שימשה כמה תחומים מצומצמים, ולאחר מכן התפתחה לשימוש אבסטרקטי של תיאור התצורה. השימוש הקדום ביותר היה כנראה למושכות טנדם בהן סוסים היו רתומים לעגלה בזה אחר זה (בניגוד לתצורה נפוצה נוספת של רתמה של סוסים זה לצד זה). שימושים נפוצים נוספים כוללים: אופני טנדם, רש"ק טנדם, מושבי טנדם (של רכב או מטוס), ציריית טנדם (נפוצה במשאיות כאשר יש שתי ציריות זו אחר זו עבור הגלגלים האחוריים) ושיטה לרכישת שפה. אופני טנדם ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דראפט ההרחבה של שנת 1968 ב-NBA

דראפט ההרחבה של שנת 1968 בליגת ה-NBA היה דראפט ההרחבה הרביעי בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-6 במאי 1968 בעקבות הצטרפתן הצפויה ליגה של מילווקי באקס ופיניקס סאנס בעונת 1969. בדראפט הרחבה לכל קבוצה יש אפשרות "להגן" על חלק משחקני הסגל שלה, בחירת השחקנים מתבצעת מתוך רשימת השחקנים הלא-מוגנים. לפני תחילת הדראפט יכלה כל קבוצה להגן על 7 שחקנים. במהלך הדראפט נערכו 3 סבבים של בחירה, כאשר בכל סבב בחרה כל קבוצה שחקן אחד. לאחר סיום כל סבב יכלה כל אחת מ-12 הקבוצות הוותיקות להוסיף שחקן נוסף לרשימת השחקנים המוגנים שלה. הדראפט נמשך עד שכל קבוצה בחרה 18 שחקנים, 3 שחקנים מכל קבוצה קיימת. מילווקי באקס היא קבוצת ה-NBA השנייה שהוקמה בעיר מילווקי - מילווקי הוקס הוקמה בשנת 1954, שנה מאוחר יותר עברה הקבוצה לסנט לואיס ובשנת 1968 עברה לאטלנטה, שם היא משחקת כיום. הבחירות של הבאקס כללו את פרד הטזל, לשעבר בחירת סיבוב ראשון בדראפט, לארי קוסטלו, שרשם 6 הופעות במשחקי האולסטאר, ויין אמברי, שרשם 5 הופעות במשחקי האולסטאר, גאי רוג'רס, שרשם 4 הופעות ולן צ'אפל שרשם הופעה אחת. לארי קוסטלו נאלץ לפרוש ממשחק פעיל ומונה כמאמן הראשון של הבאקס. 10 שחקנים מתוך ה-18 שנבחרו בדראפט הצטרפו לקבוצה בעונת הבכורה שלהם, אך רק 3 שיחקו בקבוצה יותר מעונה אחת. ג'ון מק'גלוקלין, ששיחק בקבוצה 8 עונות, נבחר למשחק האולסטאר ב-1969 והפך לשחקן הראשון במועדון שמשתתף במשחק. מק'גלוקלין הוא השחקן היחיד מבין שחקני הדראפט שזכה עם הקבוצה באליפות בעונת 1971. 8 שחקנים מתוך הבחירות של פיניקס סאנס שיחקו בקבוצה בעונתה הראשונה, רק 5 מהם שיחקו יותר מעונה אחת. ג'ון וטזל היה השחקן התשיעי מהדראפט ששיחק במועדון, הוא הצטרף בעונת 1970, לאחר שהשלים שירות צבאי של שנתיים. גייל גודריץ' ודיק ואן ארסדייל נבחרו לנבחרת האולסטאר בעונת הבכורה של המועדון והפכו לשחקנים הראשונים בתולדות המועדון שמשתתפים במשחק. שנים בליגה לפני ביצוע הדראפט עונות בהן שיחק השחקן עם הקבוצה בה נבחר בדראפט ההרחבה פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן הקבוצה Milwaukee Cage Job To Larry Costello, The Spokesman-Review. April 4, 1968 רשימת השחקנים לא מסודרת על פי סדר בחירת השחקנים בדראפט
ג'נארו ורולינו

ג'נארו ורולינו (באיטלקית: Gennaro Verolino;‏ 1906, נאפולי – 2005, רומא) היה כומר איטלקי, בישוף קתולי וחסיד אומות העולם. בשנת 1944 היה האב ורולינו מזכירו של אנג'לו רוטה, שליח הוותיקן להונגריה. רוטה היה בין החותמים על מכתב המחאה שהגישו נציגי המדינות הנייטרליות במלחמת העולם השנייה למשטר הפשיסטי ההונגרי, בנושא המדיניות האנטישמית של המשטר. המכתב, ומכתבי מחאה נוספים שבאו בעקבותיו, קראו להפסקת הטרנספורטים ותבעו הגנה על ילדים יהודים. בתחילת קיץ 1944, ובאוקטובר 1944, הנפיק רוטה, בסיועו של ורולינו, מכתבי הגנה על היהודים. פר אנגר, נציג שוודי בבודפשט ועוזרו של ראול ולנברג, העיד לאחר המלחמה על הסיוע שנתן ורולינו באספקת מזון, תרופות וסיוע רפואי ליהודים ששהו בבתים מוגנים (בתים שמעליהם הונף דגל של מדינה נייטרלית, כגון ספרד, שווייץ ושוודיה, וכך היו מוגנים בחסינות דיפלומטית מפני פעילות צלב החץ): "ורולינו היה בסכנה מתמדת מבריונים נאצים בלתי מרוסנים". בסוף 1944 פרצו אנשי צלב החץ למוסד קתולי בבודפשט שאיכסן כשמונים יהודים. זאת עשו למרות שהיה זה בית שאמור היה להיות מוגן עקב היותו תחת חסות הוותיקן. רוטה וורולינו התערבו בנעשה תוך סיכון חייהם ויצרו קשר עם שר החוץ ההונגרי בדרישה להחזרתם של היהודים לבניין המוגן. כמו כן נתן ורולינו מחסה ליהודי בשם גיורגי אדם מקומרנו שברח מבניין בו חסה, לאחר שבניין זה הופצץ, והגיע אל משכן הנציגות האפיפיורית בבודפשט. ורולינו נתן לאדם תעודת זהות מזויפת, ולאחר מספר ימים - אישור על כך שאדם הוא עובד שגרירות הוותיקן, ומשמש שם פקיד. כל בוקר עזבו ורולינו ואדם את הבניין כדי להפיץ מכתבי הגנה עליהם חתם רוטה. הם נסעו אל הגבול הצפון מערבי של הונגריה כדי להציל יהודים שנשלחו בצעדות מוות לאוסטריה. אחרי המלחמה מונה ורולינו לתפקיד בישוף העיר קורינתוס ביוון. בשנת 1951 מונה ורולינו לתפקיד נונציו והיה שגריר הוותיקן באל סלוודור וגואטמלה. לאחר מכן היה נציג הוותיקן בקוסטה ריקה וכן השתתף בוועידת הוותיקן השנייה. בשנת 1983 השתתף בעדכון המשפט הקאנוני הכנסייתי. ב-2007 העניק יד ושם לוורולינו את התואר "חסיד אומות העולם". מדיה וקבצים בנושא ג'נארו ורולינו בוויקישיתוף פעילותו של ורולינו להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוני גלבפיש

רוני גלבפיש (נולדה ב-1 באוגוסט 1969, י"ז באב ה'תשכ"ט) היא סופרת, מתרגמת ומאיירת ישראלית. רוני גלבפיש נולדה בקיבוץ ברור חיל ואחר כך נדדה עם משפחתה ברחבי הארץ. אביה, גבי בשן, היה עיתונאי כלכלי. היא למדה בבית הספר אשל הנשיא והתגוררה בבאר שבע. נשואה ואם לשלושה. מתגוררת בזכרון יעקב. ב-2023, לאחר מתקפת הפתע על ישראל, בין השאר על קיבוץ הולדתה, כתבה והתראיינה על כך שאירועי הדמים גרמו לשבר בתפיסת עולמה, ושהיא כבר לא שמאלנית, אלא מחפשת את דרכה מחדש. לאחר שירותה הצבאי עבדה במספר תפקידים ביניהם טכנאית הקלטות, מתכנתת ומוכרת בחנות ספרים. במהלך השנים כתבה בעיתונים: "דבר", "על המשמר", "טלגרף", "מעריב" ו"גלובס", ובאתרי האינטרנט וואלה, nrg ו-ynet. ברוב העיתונים כתבה כתבות מגזיניות וביקורות ספרים. ב-ynet שימשה כשליחת האתר בניו יורק, וב"גלובס" סיקרה את תחומי ההיי-טק, התיירות והאנרגיה. בשנת 2001 עזבה את העיתונות לטובת עבודה כלקטורית, מתרגמת ועורכת תרגום עצמאית במספר הוצאות ספרים, ובמקביל עסקה בסקירת ספרים בתוכנית "חדש על המדף" ברשת א'. ספרה הראשון, "סיפור קטן ומלוכלך", יצא בשנת 2010 וזכה בפרס רמת גן לספרות ביכורים בשנת 2011. ספרה השני, "אגם הצללים", יצא בשנת 2015 וזכה בפרס דףדף לספרות ילדים, בעיטור הצטיינות של כתב העת המקוון "הפנקס", בפרס "גריפון הזהב" של אתר "הספרייה הפנטסטית" ובפרס גפן לשנת 2016. בנוסף שימשה גלבפיש כמנהלת תוכן בחברת הספרות הדיגיטלית גטבוקס. כיום בנוסף לכתיבתה גלבפיש גם מלמדת סדנאות כתיבה למבוגרים ולנוער ופוגשת קוראים במסגרות שונות והחלה לעסוק באיור. סיפור קטן ומלוכלך (2010), הוצאת זמורה ביתן אגם הצללים (2015), דג זהב הוצאה לאור בית מלאכה לכתיבה (2020), הוצאת מודן בהקיץ (2022), הוצאת דג זהב אתר האינטרנט הרשמי של רוני גלבפיש רוני גלבפיש, ברשת החברתית פייסבוק בית מלאכה לכתיבה - אתר הסופרת רוני גלבפיש רוני גלבפיש, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רשימת הפרסומים של רוני גלבפיש, באתר הספרייה הלאומית שירה סתיו, "סיפור קטן ומלוכלך" מאת רוני גלבפיש | זה טוב להרגיש רע, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2010 דפנה לוי, הסיפור הקטן והמלוכלך של רוני גלבפיש - ראיון לרגל צאת הספר במדור הספרים של ״לאשה״ וגם בבלוג ״המדור לאיבוד קרובים״, נובמבר 2010 תמר רותם, ביקורת ספרות משפחתית: רוני גלבפיש וילדיה ממליצים על ספרים כיפיים, באתר הארץ, 19 בינואר 2014 הבלוג "אם תרצי" רוני גלבפיש ב - Facebook דפנה לוי, ראיון אישי עם רוני גלבפיש בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, 24 ביוני 2022 רוני גלבפיש, זה לא בגלל הכיבוש, באתר "דיומא", 5 בנובמבר 2023 "אז לא רציתי להקשיב לכם": ההתפכחות של הסופרת רוני גלבפיש, באתר www.makorrishon.co.il פעילת שמאל אדוקה שאף התגוררה במשך שנה בכפר ערבי, עד שהגיע הטבח המזעזע בדרום. סיפורה של רוני גלבפיש, נבדק ב-2023-11-29 רוני גלבפיש, באתר https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/01915.php מצעד היצירות האכותיות לילדים ולילדות לשנת 2015 – חלק 2, באתר הפנקס, ‏29.12.2015 אות גריפון הזהב 2015 – ספר הפנטסיה הטוב, באתר הספרייה הפנטסטית, ‏1.1.2016 רוני גלבפיש, באתר http://gelbfish.com/?project=the-writer
פיזיקה יישומית

פיזיקה יישומית היא פיזיקה המיועדת לטכנולוגיה מסוימת או שימוש מעשי. מתייחסים אליה בדרך כלל כגשר בין פיזיקה והנדסה. ״יישומית״ מובדל מפיזיקה ״טהורה״ על ידי שילוב עדין של גורמים כגון מוטיבציה, גישה והטבע של מערכת היחסים של החוקרים אל הטכנולוגיה או המדעים שעלולים להיות מושפעים בידי העבודה. היא בדרך כלל נבדלת מהנדסה כך שפיזיקאי יישומי לא בהכרח מתכנן משהו מסוים, אלא משתמש או עורך מחקר בפיזיקה עם הכוונה לפתח טכנולוגיה חדשה או לפתור בעיה הנדסית. גישה זו דומה לשל מתמטיקה שימושית. במילים אחרות, פיזיקה יישומית מושרשת במושגים הבסיסיים ובאמיתות היסוד של מדע הפיזיקה אבל היא מתעסקת בניצול עקרונות אלה לטובת מערכות וכלים שימושיים. פיזיקאים יישומיים מתעניינים בשימוש של פיזיקה גם למחקר מדעי. למשל, תחום פיזיקת האצה (accelerator physics) יכול לתרום למחקר בפיזיקה תאורטית על ידי כך שהוא מאפשר תכנון ובנייה של מאיצי חלקיקים בעלי אנרגיה גבוהה. דוגמה נוספת היא המחקר של סופר מוליכים – חומר המוליך חשמל ללא התנגדות מתחת לטמפרטורה מסוימת. מחקר מקיף נערך בתחומים מתפתחים שונים כגון סיבים אופטים לתקשורת, מוליכים למחצה ובאקוסטיקה. הטרנזיסטור, אשר הומצא לראשונה על ידי הפיזיקאים ג'ון ברדין, וולטר ברטאיין וויליאם שוקלי בשנת 1947. לייזרים, כגון Vertical-cavity surface-emitting lasers. גבישים פוטוניים. אופטיקה קוואנטית דימות חישובי – computational imaging מוליכים למחצה. מאיצי חלקיקים. סיבים אופטים. אסטרופיזיקה. אקוסטיקה. אלקטרואופטיקה הנדסה מדע שימושי מתמטיקה שימושית פיזיקה מדיה וקבצים בנושא פיזיקה יישומית בוויקישיתוף אתר המחלקה לפיזיקה יישומית באוניברסיטה העברית בירושלים על פיזיקה יישומית פיזיקה יישמוית באתר אוניברסיטת סטנפורד
גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Georg Wilhelm, Kurfürst von Brandenburg und Herzog von Preußen;‏ 13 בנובמבר 1595 – 1 בדצמבר 1640), היה הנסיך הבוחר של ברנדנבורג ודוכס פרוסיה בין 1619 ל-1640. גאורג וילהלם נולד ב-13 בנובמבר 1595 בברלין ליוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ולאנה מפרוסיה, בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה. בשנת 1619 עלה גאורג וילהלם לשלטון, לאחר מות אביו. מכיוון שהיה וסאל של מלך פולין, נשבע גאורג וילהלם בשנת 1621 אמונים לזיגמונט השלישי, מלך פולין, ובשנת 1633 נשבע שוב אמונים לולדיסלב הרביעי, מלך פולין. במהלך מלחמת שלושים השנים, ניסה גאורג וילהלם לשמור על נייטרליות, אך לבסוף נאלץ על ידי גיסו גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה בשנת 1626 להצטרף לפרוטסטנטים. אזור ברנדנבורג סבל מאוד בעקבות המלחמה, ושני הצדדים בזזו ושדדו את האזרחים. לעומת זאת, פרוסיה נשארה שקטה, עקב היותה הרחק מאזורי הקרבות. גאורג וילהלם שמר על בריתו עם השוודים, עד שהובסו בקרב נורדלינגן בשנת 1634. בשנת 1635 חתם גאורג וילהלם על שלום פראג עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1637 עבר לגור באחוזותיו בפרוסיה. ב-1 בדצמבר 1640 מת גאורג וילהלם בקניגסברג, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך וילהלם. בשנת 1616 התחתן גאורג וילהלם עם אליזבת שרלוטה מפפאלץ, בתם של פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ולואיזה יוליאנה, רוזנת נסאו, ונולדו להם 3 ילדים: לואיזה שרלוטה (13 בספטמבר 1617 - 28 באוגוסט 1676), התחתנה עם יאקוב קטלר, דוכס קורלנד. פרידריך וילהלם (16 בפברואר 1620 - 29 באפריל 1688), התחתן עם לואיזה הנרייטה מנסאו. הדוויג סופיה (14 ביולי 1623 - 26 ביוני 1683), התחתנה עם וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל. מדיה וקבצים בנושא גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בוויקישיתוף גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דוכסות פרוסיה הייתה חלק מממלכת פולין באותה תקופה
קורטני ברת'ולומיו

קורטני ברת'ולומיו (באנגלית: Courtney Bartholomew; נולדה ב-24 ביוני 1994) היא שחיינית אמריקאית. היא שיאנית העולם בעבר במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב לבריכת 25 מטר ושיאנית ארצות הברית בעבר לבריכת 25 במשחה ל-100 מטר גב. ברת'ולומיו גדלה בהולנד, מישיגן. אביה, צ'ארלס, הוא מהנדס אזרחי ואמה, אן, היא אחות מוסמכת. היא החלה לשחות בגיל 5. היא התאמנה במועדון המקומי בהדרכתו של דונלד קימבל. כיום, היא לומדת באוניברסיטת וירג'יניה. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (2012) סיימה ברת'ולומיו במקום 22 במשחה ל-100 מטר גב ובמקום 28 במשחה ל-200 מטר גב. באליפות המכללות (NCAA) שנערכה בשנת 2014 זכתה ברת'ולומיו במדליית ארד במשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:50.84 דקות וסיימה במקום חמישי במשחה ל-100 יארד גב בתוצאה של 51.12 שניות. באליפות המכללות שנערכה בשנת 2015 זכתה ברת'ולומיו בשתי מדליית כסף, במשחה ל-100 יארד גב בתוצאה של 50.51 שניות ובמשחה ל-200 יארד גב בתוצאה של 1:49.35 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 יארד מעורב אישי בתוצאה של 1:55.71 דקות. בתחרות בין נבחרת ארצות הברית לנבחרת אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בדצמבר אותה שנה קבעה ברת'ולומיו במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם קייטי מיילי, קלסי וורל, סימון מנואל שיא עולם חדש של 3:45.20 דקות. היא שחתה את סגנון הגב בתוצאה של 56.08 שניות. היא ניצחה במשחה ל-100 מטר גב בשיא ארצות הברית חדש של 55.92 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של נטלי קוגלין (55.97 שניות), לפני מיה נילסן (56.20 שניות). שיאנית העולם קטינקה הוסו סיימה במקום רביעי (57.62 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שני במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.33 דקות, אחרי שיאנית העולם קטינקה הוסו (1:59.75 דקות) ולפני שיאנית ארצות הברית מליסה פרנקלין בת ארצה (2:01.53 דקות). קורטני ברת'ולומיו(הקישור אינו פעיל), אתר USA Swimming (באנגלית) קורטני ברת'ולומיו, אתר Virginia Sports (באנגלית)
חמץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חמץ – קמח של אחד או יותר מחמשת מיני דגן שתפח מבצע חמץ – מבצע לכיבוש יפו במלחמת העצמאות שגיא חמץ – עיתונאי ישראלי חומס – עיר בסוריה
טוליו וינאי

טוליו וינאי (באיטלקית: Tullio Vinay) ‏ (1909, לה ספציה – 1996, רומא) היה כומר ולדנסי, תאולוג ופוליטיקאי איטלקי וחסיד אומות העולם. וינאי למד תאולוגיה ברומא ובאדינבורו. בין השנים 1934–1946 היה כומר בפירנצה. בספטמבר 1943 כבשו הגרמנים את צפון איטליה ובנובמבר 1943 החל המצוד אחר יהודי פירנצה על ידי הגרמנים והאיטלקים הפשיסטים ששיתפו עמם פעולה, על מנת לגרש יהודים אלה בטרנספורטים למחנות ההשמדה. וינאי סייע למספר יהודים למצוא מקומות מסתור מפני הגרמנים ואף סייע לחלקם לברוח מאיטליה. חולדה קמפניינו לבית קאסוטו הייתה אחת מהיהודיות שוינאי הציל מפני הגרמנים, חולדה קמפנינו נותרה לבדה ועמה שישה ילדים שהיו תחת השגחתה, ארבעה מהם היו של אחיה, הרב נתן קאסוטו, ובהם תינוקת שזה עתה נולדה. לאחר שבעלה של חולדה, שאול, וכן נתן קאסוטו ואשתו אנה (חנה), גורשו לאושוויץ. וינאי הציע לחולדה למסור את בנה הקטן, ראובן, שנולד בשנת 1942, למשפחה נוצרית. כך, מכיוון שראובן לא ידע על זהותו היהודית, הוא לא היה צריך לשקר ולא יכול היה לחשוף את מציליו. בני המשפחה המסתירה, אמאטו ולטיציה בילור, קראו לראובן בשם איטלקי, אמיליו, כדי להסתיר את זהותו. והם היו מפגישים את ראובן עם אמו מעת לעת. בנוסף וינאי סייע לחולדה למצוא מסתור עבורה ועבור יתר בני משפחתה. חלקם הוסתרו בבית אבות בקהילתו, בית אבות שתושביו עזבו באופן זמני את המקום עקב המלחמה ועברו לאזורים כפריים. ובנוסף, וינאי העניק לחולדה תמיכה מוראלית ואוזן קשבת. באחד הביקורים שלו אצלה, הוא הביא לה תנ"ך עם תרגום לאיטלקית, ובהקדשה ציטט לה את הפסוק מספר ישעיהו "כי לא מחשבותי מחשבותיכם ולא דרכיכם דרכי נאום ה'. כי גבהו שמיים מארץ כן גבהו דרכי מדרכיכם ומחשבתי ממחשבותיכם". חולדה סיפרה שמעשה זה חיזק אותה מאוד. בשנת 1946 עבר וינאי לקהילה ליד פראלי (אנ') שבצפון מערב איטליה. בשנת 1961 עבר לקהילת רייזי (אנ') שבסיציליה. בין השנים 1976–1983 היה חבר הסנאט האיטלקי מטעם המפלגה הקומוניסטית. חולדה קמפניינו פרסמה את קורותיה ואת מעשה ההצלה בספרה "לדור אשר לא ידע" שפורסם בשנת 1981. ב-1981 העניק יד ושם לווינאי את התואר "חסיד אומות העולם". מדיה וקבצים בנושא טוליו וינאי בוויקישיתוף פעילותו של וינאי להצלת יהודים, באתר יד ושם (באנגלית) "לדור אשר לא ידע" חולדה קמפניינו - מהדורה דיגיטלית שרה ברוכי מספרת על התנ"ך של ד"ר טוליו וינאי, נבדק ב-2024-01-03 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המחתרת הנורווגית

המחתרת הנורווגית במלחמת העולם השנייה החלה לפעול החל מתחילת המערכה בנורווגיה באפריל 1940 וסיימה את פעילותה ב-1945, עם כניעתה של גרמניה הנאצית. פעילותה של המחתרת הנורווגית התנהלה במספר מישורים: היא הצהירה על הלגיטימיות של הממשלה הגולה של נורווגיה ועל חוסר הלגיטימיות של משטר קוויזלינג הפרו-נאצי ושל שלטונו של יוזף טרבובן, הקומיסר הנאצי בנורווגיה; היא הגנה על דרום נורווגיה, ללא הצלחה אמנם, אך לפחות הצליחה לאפשר את בריחתה של ממשלת נורווגיה לגלות; והיא התנגדה בנשק, בפעולות חבלה, פשיטות קומנדו ופעולות של אי ציות אזרחי. יחידות של המחתרת הנורווגית סייעו ליחידות קומנדו וליחידות צבא בריטי, בהן מנהלת המבצעים המיוחדים, שפשטו על מתקני צבא גרמניה בנורווגיה, וכן המשרד לשירותים אסטרטגיים. צופים מהמחתרת הנורווגית סייעו באיכון אוניות המלחמה ביסמרק וטירפיץ ובכך סייעו לצבא הבריטי להטביען. יחידה של המחתרת פגעה במאגר המים הכבדים של נורווגיה וכך פגעה בתוכניות הגרעין של גרמניה. פעולות אזרחיות לא אלימות היו הפצת עיתוני מחתרת, ענידת אטב ניירות (בעיקר על ידי סטודנטים) לאות מחאה וסירוב לסייע לגרמנים בנימוק של אי ידיעת גרמנית. הפעולה המשמועתית של המחתרת היא החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה. בפעולות המחתרת נהרגו 1,433 לוחמי מחתרת, מהן 255 נשים. מספר חברי המחרת נעצרו וכמו ארלינג באוק נלקחו למחנות ריכוז. לאחר המלחמה ארלינג באוק כתב מספר ספרים ואירועי המלחמה. אחד ממעשי התגובה של הגרמנים לפעילות המחתרת הייתה השמדת הכפר טלאווג (אנ') ושליחת תושביו לזקסנהאוזן, שם מתו כמעט מחציתם, במעשה שהושווה למעשי הטבח באורדור-סור-גלאן ובלידיצה. מעשה הצלת יהודי נורווגיה על ידי המחתרת הנורווגית נותר שנוי במחלוקת. במהלך המלחמה, בעיקר בשנת 1942, כ-1,100 מהם הצליחו לברוח דרך חציית הגבול השוודי. חלקם נעזרו בחבריהם ושכניהם ונמלטו באופן פרטני, אך רובם, כ-900, נעזרו בארגונים מתנועת ההתנגדות בצורה כזאת או אחרת, וכך ניצלו. לאורך השנים, הדיון הפנים-נורווגי גיבש מגוון דעות לגבי פעילות המחתרת בנושא זה, אשר מתאפיינים בקוטביות יחסית נחרצת. מצד אחד, יש הטוענים כי בהתחשב בנסיבות הקשות של המצב, חברי תנועת ההתנגדות עשו מה שהיה ביכולתם לטובת היהודים והצלתם, תוך סיכון עצמי וניצול משאבים. מנגד, ישנם אלה המביעים ביקורת קשה כלפי פעילותם, באומרם כי פעילותה של המחתרת בנושא זה הייתה לא מספיק יעילה, והיא לא הייתה במקום גבוה מספיק בסדר העדיפויות של תנועת ההתנגדות. נושאים כגון אנטישמיות וקבלת ה'יהודי' באופן שווה ושייך בחברה הנורווגית לפני המלחמה ובמהלכה, אף מגדילים מורכבותו של דיון זה במרחב הנורווגי, ואין הסכמה הגמוניית בנושא זה. בספטמבר 1945 הנפיקה ממשלת נורווגיה את מדליית ההגנה (1945-1940) שהוענקה בין היתר ללוחמי המחתרת הנורווגית. החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה גיבורי טלמרק נורווגיה במלחמת העולם השנייה סיגריד אוגוסטה גרין מדיה וקבצים בנושא המחתרת הנורווגית בוויקישיתוף עופר אדרת, מה עשתה המחתרת הנורווגית למען היהודים? לא מספיק, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2018 מלחמת העולם, 1939-1945 - מחתרות - נורבגיה, דף שער בספרייה הלאומית רויטרס, צנחו, גלשו בשלג ופוצצו: מת גיבור משימת סיכול תוכנית הגרעין הנאצית, באתר ynet, 21 באוקטובר 2018. Bruland, Bjarte, and Mats Tangestuen., The Norwegian Holocaust: changing views and representations, Scandinavian Journal of History : The Histories and Memories of the Holocaust in Scandinavia 36, no. 5 (2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.