laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ספרינגפילד (רובה)

רובה ספרינגפילד (באנגלית: M1903 Springfield) הוא רובה בריחי שפותח בנשקיית ספרינגפילד האמריקאית, שבעיר ספרינגפילד שבמסצ'וסטס, בסוף המאה ה-19, ושימש את צבא ארצות הברית עד מלחמת העולם השנייה. בשנת 1903 פותח דגם חדש של הרובה והוא נקרא M1903A1. כשהתחילה מלחמת העולם הראשונה ה-M1903A1 הוחלף בדגם מתקדם יותר של הספרינגפילד: M1903A2, ובסוף מלחמת העולם הראשונה ב-M1903A3. בשנת 1938 צבא ארצות הברית החליף את הספרינגפילד המיושן ב-M1 גאראנד החצי-אוטומטי, אבל הספרינגפילד האחרון, M1903A4, שפותח כרובה צלפים, שימש את הצלפים האמריקנים עד סוף מלחמת העולם השנייה, ומספר יחידות צלפים גם בתחילת מלחמת וייטנאם. סוג רובה: רובה שירות, רובה צלפים פעולה: רובה בריחי אורך: 1,140 מילימטרים (45 אינץ') משקל: 3.9 קילוגרם (8.6 ליברות) קליבר: 30-03 ספרינגפילד מלחמות: מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם. מדיה וקבצים בנושא ספרינגפילד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוגו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לוגו (בעברית, "סמליל") – אלמנט גרפי, איור או עיבוד טקסט שנוצר או עובד במטרה לסמל ולייצג גורם מסוים לוגו (שפת תכנות) לוגו (ערוץ טלוויזיה) – ערוץ טלוויזיה אמריקאי בבעלות MTV הפונה לקהילת הלהט"ב מקומות לוגו (פרובינציה) (Lugo) – פרובינציה בקהילה האוטונומית גליסיה שבספרד לוגו (עיר) – עיר בפרובינציית לוגו החומות הרומיות בלוגו – חומות המקיפות את העיר לוגו בגליסיה לוגו (איטליה) – עיירה באיטליה אישים אלפונסו פרננדס דה לוגו – קונקיסטאדור ספרדי פרננדו לוגו – נשיא פרגוואי בין השנים 2008-2012 חוליו לוגו – שחקן בייסבול שנולד ברפובליקה הדומיניקנית
טים קנג

טים קנג (באנגלית: Tim Kang, בקוריאנית: 강일아; נולד ב-16 במרץ 1973) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי ממוצא דרום קוריאני. הוא ידוע בתפקידו כקימבל צ'ו בסדרת הטלוויזיה המנטליסט וכגורדון קצומוטו בחידוש לסדרה מגנום, בלש פרטי. הוא נולד בשם יילה טימות'י קנג בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, הבכור מתוך שלושה ילדים. יש לו תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותואר שני בתיאטרון מהמכון להכשרת תיאטרון מתקדם באוניברסיטת הרווארד. קנג החל לשחק באופן מקצועי בגיל 26, והופיע במספר רב של תוכניות טלוויזיה ופרסומות (לחברות כמו: חברת הנפט של (Shell Oil Company) ו-"AT&T"). אחרי משחק בכמה סדרות וסרטים בתפקידי אורח, הוא קיבל תפקיד בינוני בסרט "רמבו" (2008). לאחר הופעתו בסרט זה, הוא קיבל תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS, "המנטליסט". בסדרה הוא מגלם את קימבל צ'ו, חוקר משטרה קשוח. את תפקיד גילם למשך כל שבעת עונות עד לסיום הסדרה ב-2015. בשנת 2018 החל לגלם את הבלש גורדון קצומוטו בחידוש לסדרת הטלוויזיה "מגנום, בלש פרטי" ברשת CBS. טים קנג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טים קנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טים קנג, באתר AllMovie (באנגלית) טים קנג, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טים קנג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארטה (מיורקה)

אַרְטָה (בקטלאנית: Artà, בספרדית: Artá) היא עיירה באי מיורקה, בחבל ליוואנט (Llevant). בעיירה ובכפרים הסמוכים אליה מתגוררים נכון לשנת 2006 קרוב ל-7,000 תושבים. לפי הממצאים הארכאולוגיים, התיישבות במקום הייתה קיימת כבר בתקופת הברונזה. האזור כולו נקרא "ארטה" בתקופת השלטון המוסלמי באי. הייצור בעיר מועט. תושבי העיר מתפרנסים בעיקר מתיירות ותעשיית מזון - מספוא וגידול שקדים, דגנים וזיתים. באזור ארטה נמצאים מספר אתרי טלאיוטים - מגליתים אופייניים לאיים הבלאריים. אתרים חשובים אחרים באזור הם מבצר סנט סלוודור, מנזר פרנציסקני, ומוזאון היסטורי אזורי. מדיה וקבצים בנושא ארטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארטה (בקטלאנית) ארטה, ברשת החברתית פייסבוק סטטיסטיקה באתר ממשלת האיים הבלאריים
ארטה

האם התכוונתם ל... ארטה (תכונה) – מצוינות מקומות: ארטה (מיורקה) – עיר באי מיורקה ארטה אלה – הר געש פעיל במזרח אתיופיה ארטה (ג'יבוטי) – אחד ממחוזות ג'יבוטי ארטה (יחידה אזורית) – אזור מינהלי המהווה יחידה אזורית ביוון ארטה (יוון) – עיר ביוון מפרץ ארטה – מפרץ במערב יוון ארטה (ערוץ טלוויזיה) – רשת טלוויזיה צרפתית-גרמנית אמנות: קומדיה דל'ארטה – סוג של קומדיה איטלקית ארטה פוברה – קבוצת אמנים איטלקים שפעלו בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20 אראטה – דף תיקוני טעויות המצורף לעיתים לספר דמויות: ארטה (מיתולוגיה) אישים: רחל ארטה – פעילה חברתית ישראלית אראטה
פאלה ד'אורו

פאלה ד'אורו (באיטלקית: Pala d’Oro – "הבד המוזהב") הוא לוח מסתובב הניצב על המזבח המרכזי בבזיליקת סן מרקו שבוונציה. לוח זה נחשב ליצירה המעוטרת ביותר ולשיאה של האמנות הביזנטינית.[דרוש מקור] בחלקו התחתון של הלוח, מתוארים חייו של מרקוס הקדוש על גבי לוחות אמייל. חלק זה של הלוח הוזמן על ידי הדוג'ה אורדלאפו פאליירי מקונסטנטינופול בשנת 1102. בשנת 1204, במהלך מסע הצלב הרביעי, נשדדה התמונה המתארת את המלאך מיכאל. בשנת 1343 הורה הדוג'ה אנדרה דאנדולו לחבר את שתי היצירות במסגרת אחת, בסגנון גותי. לצורך המסגרת, יצר פאולו ונציאנו לוח עץ, אותו ציפה זהב ו-1,927 אבנים יקרות. ונציאנו יצר דלתות אשר כיסו את הלוח ונפתחו רק בחגים מיוחדים. כיום הלוח מוצג כשהוא פתוח, אולם כיום הוא פונה אל אחורי הכנסייה, ומסובב לחלקה הקדמי רק במהלך טקסים דתיים עיקריים. מדיה וקבצים בנושא פאלה ד'אורו בוויקישיתוף
טורצ'לו

טורצ'לו (באיטלקית: Torcello) הוא אי בצפונה של לגונת ונציה שבאיטליה. כיום האי כמעט ואינו מיושב, אולם בעבר היה אחד האיים הצפופים ביותר במרכזה של הרפובליקה של ונציה. לאחר נפילתה של האימפריה הרומית, בעקבות הפשיטות הרבות של שבטים גרמניים על צפונה של איטליה, ובעיקר לאחר פשיטת אטילה ההוני והרס העיר אלטינום בשנת 452, נימלטו רבים מתושבי קו החוף לאי טורצ'לו והתיישבו בו. אף שאזור ונטו היה חלק מהאימפריה הביזנטית, המשיכו פשיטות על האזור, ופליטים רבים, בהם הבישוף של אלטינו עברו לאיי לגונת ונציה. הבישוף הביא אל האי את שרידי הליודורוס הקדוש, שהפך לקדוש המגן של האי. האי טורצ'ילו שמר על קשרי מסחר עם קונסטנטינופול והפך למעשה למוצב של האימפריה הביזנטית (על אף קרבתו היחסית לרומא). במהלך השנים גדל היקף המסחר של האי, ובמאה ה-10 התגוררו באי כ-10,000 תושבים, שהתפרנסו בעיקר ממסחר. התייבשות הלאגונה סביב האי והפיכתה לביצה הביאו לעזיבת האי. התגברות המלריה וסתימת התעלות מנעו מספינות הסוחר מלהגיע לאי, והאוכלוסייה עזבה אותו ועברה לאיי מוראנו ובוראנו ולעיר ונציה. בשנת 1948 התגורר באי הסופר ארנסט המינגוויי ובעת שהותו באי כתב חלק מ"מעבר לנהר ואל תוך היער". בראשית המאה ה-21 התגוררו באי כ-20 תושבים בלבד. במהלך שנות ירידת קרנו של האי, נהרסו הארמונות הרבים והמנזרים הרבים שהיו בו (בשיאו היו באי 12 מחוזות כנסייתיים ו-16 מנזרים). המבנים פורקו ונעשה בחומריהם שימוש על מנת לבנות מבנים בעיר ונציה. האתר המרכזי באי הוא קתדרלת סנטה מריה אסונטה שנוסדה בשנת 639, וכנסיית סנטה פוסקה מהמאה ה-11. בתוך שני ארמונות ששרדו מהמאה ה-14 (הפאלצו דל'ארקיבו והפאלאצו דל קונסיליו) ממוקם המוזיאון של האי. מדיה וקבצים בנושא טורצ'לו בוויקישיתוף טורצ'לו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'ולי לונדון

ג'ולי לונדון (באנגלית: Julie London‏; 26 בספטמבר 1926 - 18 באוקטובר 2000) הייתה זמרת ושחקנית אמריקאית. נודעת בשירתה החושנית וקולה שהוא צלול אך מחוספס. שיא הקריירה המוזיקלית שלה היה בשנות החמישים. קריירת המשחק שלה נפרשה על שלושה וחצי עשורים, והסתיימה בתפקיד של אחות בסדרת הטלוויזיה !Emergency. לונדון נולדה בשם "גייל פאק" בסנטה רוזה שבקליפורניה. הוריה היו צמד ריקוד ושירה, וכשבתם גייל, לימים ג'ולי, הייתה בת 14 הם עברו ללוס אנג'לס. לונדון הופיעה החלה להופיע בסרטים תקופה קצרה לאחר המעבר, וב-1945 סיימה את בית הספר המקצועי של הוליווד. לונדון החלה לשיר בפומבי מגיל צעיר, עוד לפני שהופיעה בסרטים. הקריירה המקצועית שלה החלה בשנת 1955 כששרה במועדון גדול בלוס אנג'לס. אלבום הבכורה שלה Julie is Her Name יצא בדצמבר 1955 והמגזין בילבורד הכתיר אותה כזמרת הפופולרית ביותר לשנים 1955, 1956 ו-1957. בשנת 1957, בראיון שהיה לכתבה ענקית במגזין לייף היא מתארת את הקול שלה כמעושן, ועל כן אינטימי. הקריירה של ג'ולי לונדון הייתה ענפה ביותר. היא הקליטה 32 אלבומים, וכבשה קהל רחב. בין השירים המזוהים איתה ביותר ניתן למנות את: Cry Me a River ‏; Daddy ‏; ו-Go Slow. אף על פי שהיא מוכרת במיוחד בתור זמרת, ללונדון הייתה קריירת משחק ארוכה ופוריה. היא שיחקה ביותר מ-20 סרטים, כולל המערבון המפורסם איש המערב בשנת 1958. היא שיחקה במספר תוכניות טלוויזיה, בתפקידים שונים, כשהמרכזי בהם היה אחות בת החולים בסדרה "Emergency!". מדיה וקבצים בנושא ג'ולי לונדון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ולי לונדון ג'ולי לונדון, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ולי לונדון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ולי לונדון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ולי לונדון, באתר ספוטיפיי ג'ולי לונדון, באתר Last.fm (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'ולי לונדון, באתר Discogs (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר Songkick (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר בילבורד (באנגלית) ג'ולי לונדון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עוד מעבר

עוד מֵעֵבֶר (מלטינית: PLUS ULTRA) הוא המוטו הלאומי של ספרד. מקורו במוטו האישי של מלך ספרד, קרלוס הראשון. המוטו קשור קשר הדוק לעמודי הרקולס, שעל פי המיתולוגיה היוונית הוצבו על ידי הרקולס בקרבת מצר גיברלטר, וסימנו את גבולו המערבי של העולם המוכר דאז. על פי המיתולוגיה הופיעה האזהרה "NEC PLUS ULTRA" (או בגרסאות אחרות - "NON PLUS ULTRA" - "אין עוד מֵעֵבֶר") בשמשה כאזהרה למלחים ולנווטים שלא להפליג אל מעבר למצר. המוטו אומץ על ידי המלך קרלוס כמוטו האישי שלו, ככל הנראה על פי הצעת רופאו ויועצו האישי לואיג'י מרליאנו. הרעיון מאחורי המוטו נועד לעודד את קרל הצעיר להתעלם מאיסורים ואזהרות עתיקות ולעודדו ליטול סיכונים וללכת "עוד מעבר". קרלוס נולד בעיר גנט (בבלגיה של היום) וכתוצאה מאימוצו של המוטו, הוא נפוץ באזור זה. לאחר כהונתו של קרל כמלך קסטיליה ואראגון במאה ה-16, הפך המוטו למוטו של ספרד ההבסבורגית והופיע על מטבע הדולר הספרדי. מטרתו של המוטו הייתה לעודד מגלי ארצות ספרדיים להרחיק מעבר למצר גיברלטר אל עבר העולם החדש. כיום חקוק המוטו באותיות זהב על סרט אדום המחבר בין עמודי הרקולס המשמשים כתומכים בסמלה של ספרד, ועל דגלה. מדיה וקבצים בנושא עוד מעבר בוויקישיתוף
פרנסיס

האם התכוונתם ל... אישים ששם משפחתם פרנסיס אן פרנסיס (אנ') – שחקנית אמריקאית דיק פרנסיס – סופר בריטי זוהיר פרנסיס – זמר ערבי ישראלי טורין פרנסיס – כדורסלן אמריקני סטיב פרנסיס – כדורסלן אמריקני פיליס פרנסיס – אתלטית אמריקאית קלייב פרנסיס – שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע בריטי אחר שדה פרנסיס – אצטדיון בסנט לואיס שבארצות הברית פרנסואה אישים ששמם הפרטי הוא פרנסיס
מחוזות איי בהאמה

איי בהאמה מחולקים מנהלית ל-32 מחוזות. 23 מחוזות הוכרזו בשנת 1996 ו-8 התווספו בשנת 1999. האי ניו פרובידנס בו ממוקמת עיר הבירה נסאו מהווה מחוז אוטונומי מיוחד.
סרז' סרקיסיאן

סרז' אזאטי סרקיסיאן או סרגסיאן (בארמנית: Սերժ Սարգսյան; נולד ב-30 ביוני 1954) הוא פוליטיקאי ארמני, נשיא ארמניה בשנים 2018-2008 וראש ממשלת ארמניה ב-23-17 באפריל 2018 סרקיסיאן נולד בסטפנקרט שבנגורנו קרבאך ב-1954. למד באוניברסיטת ירוואן ב-1971 ושירת בצבא האדום. בשנים 2007–2008 כיהן כראש ממשלת ארמניה. בבחירות הנשיאותיות ב-2008 זכה סרקיסיאן במעל 50% מהקולות ונבחר לנשיא ארמניה. הושבע לתפקיד ב-9 באפריל 2008. זכה בבחירות בשנית ב-18 בפברואר 2013. ב-17 באפריל 2018 מונה לכהן כראש ממשלת ארמניה, אך התפטר כעבור כמה ימים בשל מחאות נגד מינויו. סרז' סרקיסיאן נשוי לריטה ולהם שתי בנות, אנוש וסטניק. מדיה וקבצים בנושא סרז' סרקיסיאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרז' סרקיסיאן (בארמנית) סרז' סרקיסיאן, ברשת החברתית פייסבוק סרז' סרקיסיאן, ברשת החברתית אינסטגרם סרז' סרקיסיאן, סרטונים בערוץ היוטיוב לאחר מחאה עממית: ראש ממשלת ארמניה התפטר ראש ממשלת ארמניה נכנע למחאה - והתפטר: "טעיתי" ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא ארמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות אפריקה בכדורסל

אליפות פיב"א אפריקה (באנגלית: FIBA Africa Championship) הידועה גם בשם אליפות אפריקה בכדורסל, היא אליפות כדורסל הגברים היבשתית של אפריקה. האליפות מפגישה את נבחרות הכדורסל הטובות ביותר באפריקה, ומנוהלת על ידי פיב"א אפריקה, התאחדות כדורסל המסונפת לפיב"א. האליפות משמשת גם כטורניר המוקדמות לאליפות העולם בכדורסל ולטורניר הכדורסל במשחקים האולימפיים. אליפות אפריקה נערכת אחת לשנתיים. מדיה וקבצים בנושא אליפות אפריקה בכדורסל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אפריקה בכדורסל (באנגלית)
מחוזות בליז

מבחינה מנהלית בליז מחולקת ל-6 מחוזות אשר מחולקים לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות בליז בוויקישיתוף
טיגראן סרגסיאן

טיגראן סורני סרגסיאן (בארמנית: Տիգրան Սարգսյան; נולד ב-29 בינואר 1960) היה ראש ממשלת ארמניה בשנים 2008–2014. סרקזיאן נולד בוונדזור שבארמניה הסובייטית ב-1960, אך בילדותו עברה משפחתו לגור בירוואן. לאחר סיום לימודיו התיכוניים במכללה הטכנית מס' 14 בירוואן, למד במחלקה לכלכלה ותכנון של המכון לכלכלה לאומית בירוואן, ולאחר מכן במכון הכלכלי של לנינגרד (כיום אוניברסיטת סנקט פטרבורג לכלכלה) מ-1980 עד ל-1987, כאשר סיים את לימודי הדוקטורט. לאחר קבלת הדוקטורט, חזר לארמניה, והחל לעבוד כחוקר בכיר במכון הבין-לאומי לכלכלה ותכנון של ארמניה עד לשנת 1990. בשנים 1988-1993 שימש כיושב ראש המועצה הלאומית למדענים ואנשי מקצוע צעירים. בשנת 1991 היה אחד ממייסדי מפלגת "האיחוד הלאומי הדמוקרטי" בראשות שווארש קוצ'ריאן, וב-1993 נבחר מטעמה לאספה הלאומית של ארמניה. סרגסיאן עמד בראש הוועדה לאשראי ועניינים תקציביים למרות שהיה חלק מהאופוזיציה, והיה יו"ר הוועדה הצעיר ביותר בפרלמנט. במסגרת זו מילא תפקיד חשוב בהכנסתו למחזור של מטבע הדראם הארמני. בשנים 1995-1998 עמד בראש המכון למחקרים מדעיים של רפורמות חברתיות, וכן כיהן כיו"ר איגוד הבנקים הארמניים. סרגסיאן כיהן כנגיד הבנק המרכזי של ארמניה בשנים 1998-2008, כראש ממשלה מ-9 באפריל 2008 עד 13 באפריל 2014, ולאחר מכן כשגריר ארמניה בארצות הברית בשנים 2014-2016. סרגסיאן נשוי, אב לבת ולשני בנים, וסב לשלושה נכדים. מדיה וקבצים בנושא טיגראן סרגסיאן בוויקישיתוף טיגראן סרגסיאן, ברשת החברתית פייסבוק טיגראן סרגסיאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא ארמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תנועת העבודה הציונית העולמית

תנועת העבודה הציונית העולמית (תע"צ) היא המסגרת העולמית של ציונים בעלי עמדות סוציאל-דמוקרטיות, וכוללת את מפלגת העבודה הישראלית וסניפים של התנועה בחו"ל. תע"צ פועלת במוסדות הלאומיים, כדוגמת הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית העולמית וקרן קיימת לישראל. התנועה נוסדה בעקבות הקמתה של מפלגת העבודה הישראלית בינואר 1968, ומאז הקמתה פעלה בקרב הקהילות היהודיות בארצות העולם המערבי, כשהיא נשענת על יוצאי התנועות הסוציאליסטיות ממזרח אירופה ועל פעילים יהודים באיגודים המקצועיים. תע"צ כוללת בתוכה את צעירי התנועה. ב-15 בפברואר 1978 נבחר יגאל אלון לתפקיד יושב ראש התנועה. בראש תע"צ עמד יגאל צחור והמזכ"ל הוא מישל חלימי. עם בכירי התנועה נמנים יו"ר קרן קיימת לישראל, גזבר הסוכנות היהודית, ארבעה חברי הנהלת הסוכנות היהודית ובכירים בגופים נוספים. צעירי תנועת העבודה הציונית העולמית הם המסגרת העולמית של הצעירים והתנועות, הכלולות בתנועת העבודה הציונית העולמית, בשיתוף תנועת "המחנות העולים" ותנועת "הבונים דרור" העולמית. התנועה הצעירה, שהחלה את פעילותה מחדש בשנת 2009, כוללת צעירים יהודים בישראל ובעולם בגילאי 18-35 אשר מזדהים עם ערכי הציונות החברתית-סביבתית. מבנה צעירי התנועה מורכב מהמזכירות, מהוועידה העולמית ומהצוותים הגאוגרפיים, המהווים גשר בין ישראל לבין צעירים בקהילות ברחבי העולם. יו"ר צעירי תע"צ כיום הוא יוני יצחק. אתר תנועת העבודה הישראלית. אתר ארכיון מפלגת העבודה אתר קרן ברל כצנלסון - המרכז הרעיוני של מפלגת העבודה. אתר הבמה הרעיונית של תנועת העבודה - אתר לא רשמי המשמש רשת חברתית. אתר העבודה - אתר מפלגת העבודה הרשמי. אודי מנור, יגאל אלון – ביוגרפיה פוליטית, עמ' 387.
הספרייה הלאומית המרכזית פירנצה

הספרייה הלאומית המרכזית של פירנצה (איטלקית Biblioteca Nazionale Centrale di Firenze) בפירנצה היא אחת משלוש הספריות הלאומיות באיטליה, ביחד עם הספרייה הלאומית ברומא ונאפולי. הספרייה הוקמה בשנת 1714 כאשר אנטוניו מליאבקי (Antonio Magliabechi), מוציא לאור איטלקי מפורסם תרם את כל אוספו הספרותי (שהכיל כ-30,000 פריטים) לעיריית פירנצה. החל בשנת 1743 נקבעה חובת הפקדה בספרייה של עותק מכל עבודה שיצאה לאור ברחבי טוסקנה, והספרייה, שעד אז נקראה "ביבליוטקה מלייבקיאנה" (Biblioteca Magliabechiana), נפתחה לציבור הרחב ב-1747. בשנת 1861 התאחדה הספרייה עם ה"ביבליוטקה פלטינה" (Biblioteca Palatina - "ספריית הארמון"), גם היא מפירנצה, והשתיים היו ל"ספריה הלאומית". בשנת 1870 שונה שם הספרייה ל"הספרייה הלאומית המרכזית", וחובת ההפקדה הורחבה לכל רחבי איטליה. בשנת 1935 עברה הספרייה למבנה על גדות נהר ארנו, וחלקים נרחבים ממנו נהרסו בשיטפון שפקד את העיר בשנת 1966. השיטפון גרם להרס של כמעט שליש מפריטי האוסף. משנת 1985 מפעילה הספרייה קטלוג מקוון חינמי לציבור, והוא נגיש באתר האינטרנט של הספרייה. בספרייה היכל כתבי יד נדירים, היכל למוזיקה, בו נערכים קונצרטים מדי פעם, וישנן תערוכות ארעיות בנושאים שונים. בספרייה יש כיום כששה מיליון ספרים, ועוד מספר רב של כתבי עת, מגזינים ועיתונים. רשימת ספריות לאומיות מדיה וקבצים בנושא הספרייה הלאומית המרכזית פירנצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה הלאומית המרכזית פירנצה (באיטלקית) היסטוריה באנגלית
בית וינדזור

המונח "וינדזור" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיר וינדזור שבאונטריו, קנדה, ראו וינדזור (אונטריו). בית וינדזור (באנגלית: House of Windsor; מבוטא "וינזור") הוא בית המלוכה הבריטי הנוכחי, ששמו ניתן לו כתחליף לשם הגרמני בית סקסה-קובורג-גותה. לאחר מותה של המלכה ויקטוריה בשנת 1901, קיבל בית המלוכה הבריטי את שם בית האצולה הגרמני של הנסיך אלברט, סקסה-קובורג-גותה. שמו של בית המלוכה שונה לווינדזור בשנת 1917, במהלך תקופת שלטונו של המלך ג'ורג' החמישי בעת מלחמת העולם הראשונה, משום התחשבות ברגש האנטי-גרמני החזק בציבור בתקופת המלחמה נגד גרמניה. המלך ויתר גם על תוארי אצולה שהחזיק בית סקסה-קובורג-גותה בגרמניה. וינדזור, כשמה של הטירה החביבה על רבים ממלכי בריטניה, משמש מאז כשם המשפחה של בני משפחת המלוכה. שמה של המלכה (לשעבר), למשל, הוא אליזבת אלכסנדרה מרי וינדזור. בשנת 1960 אומץ שם המשפחה מאונטבאטן-וינדזור לצאצאי המלכה שאין להם תואר מלכותי. ג'ורג' החמישי אדוארד השמיני ג'ורג' השישי אליזבת השנייה צ'ארלס השלישי   חברי בית וינזדור בעת ייסודו בשנת 1917   אלו שנולדו כחברי בית וינזדור לאחר הקמתו בשנת 1917   אלו שנולדו כחברות בית וינזדור, אך איבדו את שייכותן לבית משום שנישאו לגברים מבתים אחרים   חברי בית וינזדור-מאונטבאטן   אלו שנולדו כחברות בית וינזדור-מאונטבאטן, אך איבדו את שייכותן לבית משום שנישאו לגברים מבתים אחרים   חברי בית מאונטבאטן   אנשים חיים מדיה וקבצים בנושא בית וינדזור בוויקישיתוף בית וינדזור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ״בעזרת השם״ - סיפורה של משפחת סאקסה-קובורג גותה שהפכה לווינדזור בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי הלונדון גאזט, מספר 41948, עמוד 1003, 8 בפברואר 1960 ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדריך את מנוחתו

הדריך את מנוחתו (או: הפר את מנוחתו) הוא ביטוי שמשמעו המקובל הוא הטריד את מנוחתו. מקור המילה "הדריך" במובן זה של הביטוי הוא מהמילה השאולה "דרוך" במשמעות של מתוח ומוכן לפעולה. מקור ההשראה לביטוי הוא בתנ"ך בפסוק (שופטים כ, מג). הפסוק מדבר על רדיפת בני בנימין וכותב: ”כִּתְּרוּ אֶת בִּנְיָמִן, הִרְדִיפֻהוּ; מְנוּחָה, הִדְרִיכֻהוּ; עַד נֹכַח הַגִּבְעָה מִמִּזְרַח שָׁמֶשׁ”. הכוונה בפסוק, לפי הפרשנים וכך גם לפי הטעמים היא שכיתרו את בנימין וצעקו זה לזה רדפוהו, כשהשיגו את בנימין במקום מנוחתו צעקו שוב "רמסוהו". משמעות המילה "הדריכוהו", בפסוק, היא א"כ כפשוטה מלשון דריכה ורמיסה. לכאורה אין לפרש את המילה "הדריך" בביטוי הדריך את מנוחתו, מלשון רמיסה, כבפסוק, והכוונה שדרך על מנוחתו - רמס את מנוחתו, כי אז היה צריך לומר: הדריך על מנוחתו. מאידך, יש אפשרות שהביטוי השתרש על סמך הפסוק, כשלמילה הדריך ניתנה משמעות מילולית ישירה של "רמס" ומאחר ו"רמס את מנוחתו", נכון תחבירית, השתרש "הדריך את מנוחתו" על סמך הדמיון בין המילה "דרך" למילה "רמס". אך, כפי הנראה, מילון אבן שושן, שולל זאת, ומקור המילה "הדריך" לתאר הטרדת מנוחה הוא במילה "דרוך" במובן של מתוח ומוכן לפעולה. מובן זה של דרוך, הוא שאול ומקורו מהנוהג שהיה מקובל לדרוך על קצה החוט של הקשת כדי למתוח אותו. אדם דרוך נמצא בסיטואציה מנוגדת לאדם נח, ולפי זה הדריך את מנוחתו היינו הפך את מנוחתו לדריכות ומוכנות לפעולה ותגובה. פירוש אפשרי נוסף לפסוק המקור הוא כי "מנוחה" היא מקום (אולי "מנחת", היא מלחה), ולכן הפשט של "מנוחה הדריכֻהו" עשוי להיות - "במנוחה השיגוהו". במשמעות המקובלת של הביטוי, הטריד את מנוחתו, יש שגיאה תחבירית מסוימת בביטוי בגלל שהמילה "הדריך" היא במשקל הפעיל, משקל שאינו מתאים לפירוש המכוון של הביטוי. תחבירית נכון יותר המשקל פעל והיה צריך לומר דרך את מנוחתו. בנוסף לפי כוונת המילה הדריך, הרי שצריך לומר הדריך את הנח, כשהנשוא הוא האדם הנח, ולא את מנוחתו. כי הרי המנוחה מנוגדת לדריכות, כך שאי אפשר לומר שמנוחה מודרכת, אלא שהאדם הנח הודרך (=נהיה דרוך) ולפיכך מנוחתו הוטרדה. הביטוי משתמש ב"מנוחה" כנשוא בגלל התוצאה הישירה של דריכות האדם, והיא הפרעת מנוחתו. הדריך מנוחתו באתר תפוז
המוזיאון הרומי-גרמאני

המוזיאון הרומי-גרמאני (גרמנית Römisch-Germanisches Museum) הוא מוזיאון לארכאולוגיה השוכן במרכזה של העיר קלן בגרמניה. הוא מוקדש לממצאים מהתקופה הרומית ומימי הביניים המוקדמים, שנמצאו בעיר "קולוניה קלאודיה ארא אגריפינסיום" (Colonia Claudia Ara Agrippinensium) ששכנה במקום בו ניצבת כיום קלן. רובו של האוסף נכלל עד שנת 1946 במחלקה הרומית והגרמנית של מוזיאון ולראף-ריכרץ (Wallraf-Richartz-Museum) בקלן. באותה שנה הוא הופרד ממנו. מבנה המוזיאון עצמו הוקם בשנת 1974 ליד קתדרלת קלן, במקום בו ניצבה וילה רומית. רצפת הפסיפס של הווילה, המוקדשת לדיוניסוס, התגלתה באקראי בשנת 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה, אגב חפירת מקלט. היא מתוארכת למחצית הראשונה של המאה ה-3. מבנה המוזיאון נבנה סביב הרצפה, באופן הנדמה לדרך בה הוקמו ווילות רומיות סביב חצרן הפנימית. הרצפה מוצגת כיום אין סיטו במרתף הבניין, המתוכנן כך שהיא נראית גם מכיכר רונקליפלאץ (Roncalliplatz) שבחזית המוזיאון. עוד שוכנים במתחם שרידיה של דרך רומית מקורית המוצגת גם היא במיקומה ההיסטורי, ובמובן זה המוזיאון הוא גם אתר ארכאולוגי. מוצג ידוע נוסף של המוזיאון הוא אנדרטת הקבר המשוחזרת של פובליקיוס (Poblicius), לגיונר רומי, המתוארכת לשנת 40 לספירה לערך. גם שערה הצפוני של העיר הרומית הוצב בחזיתו של המוזיאון, והוא נושא את ראשי התיבות של שמה הרומי של העיר (CCAA). בנוסף מוצגים במוזיאון אוסף גדול של כלי זכוכית מהתקופה הרומית ומימי הביניים המוקדמים, וכן תכשיטים, כתובות, דיוקנים, חרסים, פריטים אדריכלים, פסיפסים, פרסקאות וממצאים רומיים נוספים. עוד כולל האוסף ממצאים פרהיסטוריים מקלן ומסביבתה, וממספר אתרים ארכאולוגים באירופה. במוזיאון שוכנת המחלקה הארכאולגית של העיר קלן, המפקחת, בין היתר, על עבודות הקמת קו הרכבת הקלה התת-קרקעי בעיר, מרכז מחקר וארכיון. רצפת דיוניסוס קבר פובליקיוס קטע מהדרך הרומית באתר השער הצפוני של העיר הרומית העתיקה בקלן, ניצב בחזית המוזיאון. מימין נראה חלק קטן מקתדרלת קלן מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הרומי-גרמני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הרומי-גרמאני המוזיאון הרומי-גרמאני, ברשת החברתית פייסבוק
הנהר התת-קרקעי פוארטו פרינססה

הנהר התת-קרקעי פוארטו פרינססה (אנגלית: Puerto Princesa Subterranean River Natural Park) הוא פארק השוכן במרחק 50 קילומטרים צפונית לעיר פוארטו פרינססה באי פלאוואן שבפיליפינים. האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1999. ובשנת 2011, לאחר תהליך בחירה שנמשך ארבע שנים, נבחר הנהר לאחד משבעת פלאי עולם הטבע. חלקו העיקרי של הפארק משתרע על פני שטח של 57,530 דונם. החלק הימי משתרע על פני 2,920 דונם. בתוך גבולות הפארק ניתן לצפות במגוון תצורות נוף הכוללות מישורים, הינטרלנד ופסגות הרים. רכס סנט פול השוכן בפארק הוא חלק מרצף של פסגות אבן גיר המשתרעות על ציר צפון-דרום לאורך האי פלאוואן. הרכסים הקרסטיים מהווים למעלה מ-90% משטחו של הפארק. נהר תת-קרקעי באורך 8.2 קילומטרים זורם דרך המערות, ולאחר מכן נשפך אל ים סין הדרומי במפרץ סנט פול. במערה יש מספר חללים גדולים שממדיהם עשויים להגיע עד לרוחב של 120 מטרים ולגובה של 60 מטרים, ומספר רב של נטיפים וזקיפים. החלק הנמוך של הנהר נתון להשפעת הגאות והשפל. כמות המשקעים השנתית הממוצעת במקום נעה בין 2,000 ל-3,000 מילימטרים, והטמפרטורה הממוצעת היא 27 מעלות צלזיוס. הפלורה של האתר כוללת שמונה מתוך 13 תצורות היער הנפוצות באזור הטרופי של אסיה, ובהם יער הררי ויער מנגרובים. החוקרים זיהו למעלה מ-800 מיני צמחים מ-300 סוגים ו-100 משפחות. הפלורה של פלאוואן נבדלת מיתר הפלורה של הפיליפינים בכך שהיא מהווה עדות לתקופה שבה האי היה מחובר לבורנאו באמצעות גשר יבשתי. היערות מתחלקים לשלושה סוגים: יערות שפלה, יערות קרסט ויערות אבן גיר. יער השפלה משתייך מבחינה אקולוגית ליער הלח פלאוואן, וידוע בשל כך שהפלורה שלו נחשבת לאחת העשירות ביותר בכל אסיה. גובה חופת העצים עשוי להגיע עד ל-35 מטרים. יער הקרסט משתרע על פני שליש משטח הפארק, אך אפיפיטים וליתופיטים קיימים רק בנקודות מבודדות. יערות החוף משתרעים על פני שטח של 40 דונם בלבד, וניתן למצוא גם אזורי מנגרובים, יערות טחביים, סוואנות, ושוניות אלמוגים. הפאונה של הפארק מגוונת, בעיקר בחולייתנים, וכוללת 30 מיני יונקים, 18 מיני זוחלים, 10 מיני דו-חיים, 41 מיני פרפרים, 62 מיני דגים של שוניות ו-91 מיני עופות, מתוכם 15 המינים האנדמיים לפלאוואן. עם מיני העופות הנפוצים נמנים את התוכי Tanygnathus lucionensis, הזרזיר Gracula religiosa, והקלאון קלאו לבן-זנב. מקוק סרטנים הוא הפרימט היחיד באזור, ומינים נוספים שניתן למצוא הם חזיר מזוקן, בינטורונג, בואשן גירית פלאוואן והדרבן Hystrix pumilus. שמונה מתוך 18 מיני הזוחלים שבפארק הם אנדמיים. המינים הנפוצים כוללים את הנחש פיתון מרושת, והלטאה Bronchocoela cristatella. פאונת הדו-חיים כוללת עשרה מינים, ובאזורי החוף של הפארק גדלים תחש המשכן וצב ים ירוק. במערה ובחללים הגדולים שדרכם זורם נהר הפוארטו פרינססה יש אוכלוסיות גדולות של סיסיים ושמונה מינים של עטלפים. בשנת 1997 ביקרו בפארק כ-40,000 תיירים, והממשל המקומי האחראי על הפארק מעודד תיירות אקולוגית. כעבור שש שנים נחנך מרכז מבקרים, הכולל מוזיאון אתנוגרפי לשימור תרבותם של תושבי האזור המקוריים, וגן בוטני שבו גדלים מגוון מינים מקומיים. הנהלת הפארק מקיימת סיורים באמצעות סירות לתוך יערות המנגרובים, ועד למרחק של כ-4 קילומטרים לתוך המערה. מדיה וקבצים בנושא הנהר התת-קרקעי פוארטו פרינססה בוויקישיתוף מידע על הפארק באתר המרכז העולמי לניטור השימור (WCMC)‏ זאב פוקס, ‏פוארטו פרינססה - הנהר התת קרקעי שהפך לפלא עולם, באתר GoTravel