laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרשת הגנרלים

פרשת הגנרלים הייתה מערכה של המשרד לביטחון המדינה נגד מפקדים בולטים בצבא האדום שנוהלה בשנים 1946-1948 בניהולו של שר המשרד ויקטור אבאקומוב. המערכה החלה לפי ההנחיה הישירה של יוסיף סטלין. בשנת 1954 במהלך משפטו טען אבאקומוב שלא קיבל שום החלטות בנושא ופעל לפי ההנחיות מפורשות של סטלין. ניתן להבחין במספר פרשיות נפרדות. ההשערה הנוכחית[דרוש מקור] שתחילת הפרשה הייתה בתלונה של ואסילי סטלין שהיה מפקד בחיל האוויר הסובייטי וטען שחיל האוויר מקבל מהתעשייה מטוסים פגומים. בנוסף לכך, ב-6 בספטמבר 1945 אלכסנדר יאקובלב כתב לסטלין על כך שקיים פיגור בפיתוח מטוסי סילון והאשמים בכך הם פקידים בכירים במשרד לתעשיית התעופה שבה כיהן כסגן שר. סטלין העביר את התלונה לאבאקומוב לבדיקה. המעצרים החלו בתחילת 1946 וב-11 במאי 1946 נערך משפט שהסתיים כבר באותו יום בקביעת עונש לנאשמים: אלכסי שקורין - השר לתעשיית התעופה נשפט ל-7 שנות מאסר. זוכה מכל אשמה בשנת 1953 ומונה לסגן ראשון לשר תעשיית התעופה. אלכסנדר רפין - המהנדס ראשי וסגן מפקד חיל האוויר נשפט ל-6 שנות מאסר. שוחרר בשנת 1952 וזוכה מכל אשמה בשנת 1953. המשיך לכהן בתפקידים בכירים. אלכסנדר נוביקוב - מפקד חיל האוויר נשפט ל-6 שנות מאסר. זוכה בשנת 1953 ומונה לסגן מפקד חיל האוויר. ארבעה עובדים בכירים נוספים במשרד לתעשיית התעופה נשפטו ל-2–4 שנות מאסר. כולם זוכו מכל אשמה בשנת 1953. מטרת הפרשה היה להרחיק מגאורגי ז'וקוב את עוזריו הבכירים. הסיבה הרשמית לתחילת הפרשה היה חקירה בנושא של העברת שלל גרמני לידיים פרטיות ללא אישורים. בכך הואשמו מפקדים בכירים בצבא האדום ובראש ובראשונה ז'וקוב עצמו. האשמות נגד ז'וקוב התבססו על הודעת מרשל נוביקוב שנעצר עוד בשנת 1946 ומידע שהעביר ניקולאי בולגנין ליוסיף סטלין על קרונות רכבת עם רכוש שונה שמועבר מגרמניה הכבושה לביתו של ז'וקוב. ז'וקוב זומן לבירור ב-1 ביוני 1946, פוטר מתפקיד מפקד חיל היבשה ונשלח להרי אורל בתוך מפקד פיקוד. בנוסף לכך נעצרו עוזריו וחבריו: גנרל ואסילי טרנטייב, עוזר למשימות מיוחדות ליד גאורגי ז'וקוב. נעצר ב-1 בנובמבר 1947. ב-1 בנובמבר 1951 נשפט ל-25 שנות מאסר. שוחרר וזוכה ב-1953. כיהן בתפקידים בכירים בצבא. גנרל קונסטנטין טלגין, חבר קרוב של גאורגי ז'וקוב. נעצר ב-24 בינואר 1948. נשפט לתקופת מאסר ארוכה. שוחרר וזוכה ב-1953. כיהן בתפקידים בכירים בצבא. גנרל לאוניד מיניוק, עוזר של גאורגי ז'וקוב למשימות מיוחדות בשנים 1942-1944.נעצר ב-31 בדצמבר 1947. ב-1 בנובמבר 1951 נשפט ל-10 שנות מאסר. שוחרר וזוכה ב-1953. כיהן בתפקידים בכירים בצבא. גנרל ולדימיר קריוקוב, חבר קרוב של גאורגי ז'וקוב. נעצר ב-18 בספטמבר 1948. נשפט לתקופת מאסר ארוכה. במטרה ללחוץ עליו נעצרה גם אשתו הזמרת לידיה רוסלנובה ונשפטה ל-10 שנות מאסר. בני הזוג שוחררו וזוכו מכל אשמה ב-1953. כמו כן בפרשה זו הואשמו עובדים בכירים של נ.ק.ו.ד. ששרתו בשטח גרמניה הכבושה. גם הם נשפטו בתקופות מאסר, שוחררו בשנת 1953 אך לא הוחזרו לשירות. בעקבות קבלת מידע על שיחה בין הגנרלים המשרתים בפיקוד וולגה, אבאקומוב ביקש מסטלין אישור לעצור אותם. לטענת אבאקומוב במהלך השיחה הגנרלים הרשו לעצמם ביטויים נגד השלטון. האישור התקבל בינואר 1947 ומיד נעצרו גנרלים המעורבים בפרשה. הם הוצאו להורג מיד עם סיום המשפט. בשנת 1956 כל הנאשמים זוכו מאשמה. בנושא זה הואשמו: גריגורי קוליק, סגן מפקד פיקוד וולגה. בעבר היה מרשל ברית המועצות וסילי גורדוב, מפקד פיקוד וולגה פיליפ ריבלצ'נקו, ראש המטה של הפיקוד תיאור פרשת חיל האוויר ומשרד תעשיית התעופה תיאור פרשת עוזריו של ז'וקוב סרט תעודי על ואסילי גורדוב ופרשת מעצרו
Onkyo

Onkyo Corporation (ביפנית: オンキヨー株式会社) היא חברת אלקטרוניקה יפנית. החברה נוסדה בשנת 1946 בעיר אוסקה תחת השם "Osaka Denki Onkyo K.K" וכשנה מאוחר יותר שינתה את שמה ל-"Osaka Onkyo K.K". החברה מתמחה בייצור מערכות קולנוע ביתי. נכון ל-6 בפברואר 2012, שווי החברה מוערך ב-2,628,539,000 ין. מדיה וקבצים בנושא Onkyo בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Onkyo (באנגלית) Onkyo, ברשת החברתית פייסבוק Onkyo, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Onkyo, ברשת החברתית אינסטגרם Onkyo, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסוף נאדה

יוסוף מוסטפא נאדה (נולד ב-1931 במצרים) הוא איש עסקים, ואסטרטג פיננסי של ארגון האחים המוסלמים. נאדה התפרסם בשל הצלחתו לגייס לטובתו חוקים הנוגעים לזכויות אדם, כדי להתגונן מבפני האשמות ארצות הברית על קשרים לארגוני טרור. ההאשמות נגדו היו מיד לאחר פיגועי 11 בספטמבר, לאחר שיבוצו על פי החלטה 1276 של מועצת הביטחון של האו"ם ברשימת טרור. ב-2001, נאדה, כיו"ר הקודם של בנק אל טאקווה, הוכנס אל רשימת הטרור של האו"ם על ידי מחלקת האוצר של ארצות הברית. נאדה הואשם במימון פעילויות טרור של ארגון אל-קאעידה, אך הוא דחה את הטענות. טענות ארצות הברית והכנסתו לתוכנית רשימת הטרור של האו"ם השפיעו על נכסי נאדה בשווייץ, על יכולתו לנוע שם בחופשיות, ועל שמו הטוב. ב-2006 הוא תבע מממשלת שווייץ פיצוי, בעקבות הפסדיו שנבעו לטענתו מהחקירה שבוצעה עליו. בשנת 2009 הן החקירה השווייצרית והן חקירה איטלקית הסתיימו ללא ראיות אודות טענות ארצות הברית. בשל סיום החקירה עתרו שווייץ ואיטליה לועידה לטיפול בטרור של האו"ם בבקשה להסיר את שמו של נאדה מהחלטה 1276 של מועצת הביטחון של האו"ם, למרות התנגדותה של ארצות הברית. ב-24 בספטמבר 2009 נענתה ארצות הברית להסרתו מהרשימה, אך השאירה את שמו במסגרת רשימת פנימית של מחלקת האוצר של ארצות הברית, תחת פקודת ההוצאה לפועל 13224. ארצות הברית סירבה לחשוף את הראיות לטענותיה כנגדו בשל היותן לדברי ארצות הברית ממודרות. בין 2007 ל-2009 היה נאדה במוקד חקירה פרלמנטרית של המועצה האירופית אודות התהליך להכנסת אדם לרשימת הטרור של האו"ם. ב-2008 עתר נאדה בבית הדין האירופי לצדק שבשטרסבורג כנגד שווייץ. ב-12 בספטמבר 2012 פסק בית הדין לטובתו ואמר כי זכויות האדם שלו הופרו. כפיצוי על סבלו הוכרחה ממשלת שווייץ לשלם לו 30,000 אירו. http://dir.salon.com/story/tech/feature/2002/03/15/al_taqwa/index.html http://www.parlament.ch/ab/frameset/d/s/4811/306539/d_s_4811_306539_306688.htm UN Terrorism Committee http://ihrlaw.org/2012/09/13/in-nada-v-switzerland-echr-finds-swiss-implementation-of-un-counter-terror-sanctions-violated-rights-to-respect-for-private-and-family-life-effective-remedy/ http://www.thelocal.ch/page/view/bern-violated-youssef-nadas-rights-court
לסקר ג'יהאד

לסקר ג'יהאד (באינדונזית: לוחמי הג'יהאד) היא מיליציה אינדונזית, איסלאמית אנטי נוצרית. המיליציה נוסדה ומונהגת על ידי ג'אפאר עומאר טאליב נכון להיום המיליציה נחשבת למפורקת. ג'אפאר עומאר טאליב מנהיג המיליציה תומך בפומבי בהחלת משטר תיאוקרטי באינדונזיה. חברים מהמיליציה תומכים בהחלת חוקי השריעה באינדונזיה. ב-2001 אנשי המיליציה התרעמו על מינויה של מגאוואטי סוקרנופוטרי לנשיאת אינדונזיה, בטענה שמנוי אשה לתפקיד הוא חטא. במחנה של לסקר ג'האד נשים נדרשות לחבוש בורקה, ואסור לצפות בטלוויזיה. מנהיג המיליציה טאליב פגש את אוסאמה בן לאדן, אך דחה הצעות מימון מצידו, ככל הנראה בשל ספק על מידת צידקותו של בן לאדן. חברים אחרים במיליציה קיבלו מימון מאל-קאעידה. כשנשאל טאליב על ידי ג'סיקה סטרן האם הוא מנסה לקדם את הוהאביזם באינדונזיה, ענה כי ספרות הווהאביזם עדיין מסתמכת על החדית' "שעשויה להיות לא דבר אללה". למרות זאת מלומדים טוענים כי פתוות סלפיות שמקורן בחצי האי ערב היו בעלות השפעה רבה על יסוד המיליציה. קיים אף דיון בשאלת הזדהות המיליציה עם פיגועי 11 בספטמבר, לאחר לחץ כבד שהפעיל הממשל לאחר הפיגועים על המיליציה שלא לנצל רגשות אנטי אמריקניים. האלימות שהפעילה המיליציה באיי מאלוקו הוסברה על ידם הן כדי להגן על המוסלמים במקום, והן כדי להילחם בספרטיזם. כדי להצדיק פעולות נוספות שביצעה טענה המיליציה לתאוריית קשרכ נוצרית ציונית להטיית הלאומיות האינדונזית. Greg Fealy (2004), Islamic Radicalism in Indonesia: The Faltering Revival?, in: Daljit Singh/Chin Kin Wah (eds.), Southeast Asian Affairs 2004. Singapore: Institute of Southeast Asian Studies, p. 106 Robert W. Hefner (2007), The sword against the crescent: religion and violence in Muslim Southeast Asia, in: Linell E. Cady/Sheldon W. Simon (eds.), Religion and conflict in South and Southeast Asia: Disrupting violence. London: Routledge, p. 44 Florence Lamoureux (2003), Indonesia: A Global Studies Handbook. Santa Barbara: ABC-CLIO, p. 73 Dan G. Cox/John Falconer/Brian Stackhouse (2009), Terrorism, instability, and democracy in Asia and Africa. Hanover, New Hampshire: University Press of New England, p. 94 Dan G. Cox/John Falconer/Brian Stackhouse (2009), Terrorism, instability, and democracy in Asia and Africa. Hanover, New Hampshire: University Press of New England, p. 94 Dan G. Cox/John Falconer/Brian Stackhouse (2009), Terrorism, instability, and democracy in Asia and Africa. Hanover, New Hampshire: University Press of New England, p. 94 Hasan (2006), Laskar Jihad, p. 204 Hasan (2006), Laskar Jihad, p. 204 The Middle East, abstracts and index, Part 2. Pittsburgh: Northumberland Press, 2004, p. 117 Zachary Abuza (2005), Al Qaeda Comes to Southeast Easia, in: Paul J. Smith (ed.), Terrorism and Violence in Southeast Asia: Transnational Challenges to States and Regional Stability. Armonk, New York: M.E. Sharpe, pp. 55f. Jessica Stern (2003), Terror in the Name of God: Why Religious Militants Kill. New York: Ecco/HarperCollins Noorhaidi Hasan (2002), Faith and Politics: The Rise of the Laskar Jihad in the Era of Transition in Indonesia, in: Indonesia, vol. 73, pp. 145–170 Noorhaidi Hasan (2002), Faith and Politics: The Rise of the Laskar Jihad in the Era of Transition in Indonesia, in: Indonesia, vol. 73, pp. 145–170
צ'זנה (כדורגל)

אסוצ'יאציונה קלאצ'יו צ'זנה (באיטלקית: Associazione Calcio Cesena), הידוע בשם המקוצר צ'זנה, הוא מועדון כדורגל איטלקי מהעיר צ'זנה. המועדון הוקם בשנת 1940 ועלה לראשונה לסרייה א' בשנת 1973. מאז, המועדון שיחק בסרייה א' במשך 11 עונות, כאשר ההישג הגבוה שלו היה בשנת 1976, כאשר סיים במקום השישי. המועדון הוקם בשנת 1940. המועדון העפיל לסרייה ב' בשנת 1968 ובשנת 1973 העפיל לסרייה א'. בעונת הבכורה שלה בסרייה א', המועדון הצליח לסיים במקום ה-11, השיג שהשיג גם בעונתו השנייה בסרייה א'. בעונת 1975/1976, צ'זנה סיימה במקום השישי והבטיחה לעצמה מקום במסגרת גביע אופ"א בעונת 1976/1977. בסיבוב הראשון בגביע אופ"א הפסידה לקבוצת פ.צ. מגדבורג ממזרח גרמניה והודחה מהטורניר. בעונה הבאה ירדה צ'זנה בחזרה לסרייה ב'. ההעפלה השנייה לסרייה א' הייתה בשנת 1981, אז סיים המועדון במקום העשירי. כעבור שנתיים, ירד המועדון ליגה שוב ונשאר בסרייה ב' במשך ארבע שנים. לאחר שניצחו בפלייאוף, המועדון העפיל שוב לסרייה א' בעונת 1987/1988 ונשאר בסרייה למשך ארבע שנים נוספות. הקבוצה ירדה שוב ליגה בשנת 1991. בשנת 1994 עמדה בפני צ'זנה ההזדמנות לחזור לסרייה א'. עם שחקנים מוכשרים כמו אלסנדרו תאודוראני, אמיליאנו סאלווטי, לואיג'י פיאנגרלי ועוד, הפעם הקבוצה הייתה מחוזקת מתמיד. אך הם סיימו את העונה עם מספר נקודות זהה ביחד לפדובה והפסידו בפלייאוף על מנת לעלות חזרה לסרייה א'. הפסד זה השפיע על הקבוצה, שספגה ירידת ליגה נוספת, הפעם לליגה השלישית, בשנת 1997, בה נשארו ארבע שנים. בעונת 2005/2006, בסרייה ב', צ'זנה הייתה מועמדת לעלייה לסרייה א', הקבוצה סיימה במקום השישי ולכן שיחקה את משחקי פלייאוף העלייה, אך לא עלתה ליגה. בעונת 2009/2010 חזרה צ'זנה לליגה האיטלקית הראשונה אחרי 19 שנים של היעדרות. הקבוצה שרדה עונה אחת ובתום העונה השנייה ירדה חזרה לסרייה ב'. בעונת 2013/2014 חזרה צ'זנה לסרייה א' אך כעבור עונה אחת נשרה חזרה לסרייה ב'. איטליה מאסימו אמברוזיני איטליה אלסנדרו ביאנקי איטליה אנטוניו קנדרבה איטליה עמנואלה ג'אקריני איטליה וינצ'נצו יאקווינטה יפן יוטו נגטומו אלג'יריה עבד אל-קאדר גזאל ארגנטינה חרמן דניס סן מרינו מאסימו בוניני רומניה אדריאן מוטו אתר האינטרנט הרשמי של צ'זנה (באיטלקית) צ'זנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'זנה, ברשת החברתית אינסטגרם צ'זנה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
רד ביי

רד ביי (אנגלית: Red Bay - מפרץ אדום) הוא כפר דייגים על החוף הדרומי של חצי האי לברדור שבפרובניציית ניופאונדלנד ולברדור שבצפון מזרח קנדה. בין אמצע המאה ה-16 לתחילת המאה ה-17 היה במקום כפר ציידי לווייתנים בסקים. ביוני 2013 הוכרה העיר כאתר מורשת עולמית. רד ביי ממוקמת לחופי נמל טבעי והיא נקראת על שמו ועל שם הצוקים האדומים של האזור. במפרץ שני איים קטנים, נוחים לעגינה גם הם. שטח הכפר כיום הוא 1.56 קמ"ר ומתגוררים בו 227 תושבים, נכון ל-2006. משנות ה-30 של המאה ה-16, רד ביי שנקראה אז בבסקית Balea Baya, דהיינו "מפרץ הלווייתנים", הייתה מרכז לפעילות ציד לווייתנים. בכל קיץ, (עונת הציד) הפליגו מדרום צרפת וצפון ספרד כ-600 ספנים בסקים בכ-15 אוניות ציד, לחיפוש ולציד הלוויתן הנכון ולווייתן קשות ראש במצר בל אייל שמפריד בין האי ניופאונדלנד לחצי האי לברדור. תהליך עיבוד השמן נעשה במקום והוא הובל חזרה באוניות לאירופה. שרידי המושבה כוללים מגורים זמניים, עצמות לווייתנים, ציוד לעיבוד השמן, בית קברות וכמה אוניות שטבעו במהלך השנים, ומשמשות כיום אתר לצלילות תיירות כשהמפורסמת שבהן היא סן חואן שטבעה ב-1565. בתחילת המאה ה-17 נזנח הכפר, כנראה בגלל הצטמצמות עדרי הלווייתנים באזור. במלחמת העולם השנייה שימש הנמל הטבעי במפרץ כמקום עגינה בטוח של הכוחות הימיים של בנות הברית. מדיה וקבצים בנושא רד ביי בוויקישיתוף רד ביי באתר אונסק"ו ידיעה על ההכרזה על העיר כאתר מורשת עולמית באתר CBC היסטוריה ושרידים של ציידי הלווייתנים הבסקים
H.265

H.265 או וידאו בעל יעילות קידוד גבוהה (באנגלית: High Efficiency Video Coding, ראשי תיבות: HEVC) הוא תקן מתקדם לדחיסת וידאו, ממשיך דרכו של תקן H.264. פותח במשותף על ידי ISO/IEC ו-MPEG, ביחד עם איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי. גרסתו הראשונה פורסמה בתחילת 2013. התקן נועד לספק וידאו בקצב נתונים נמוך משמעותית (מחצית או פחות) לעומת תקן H.264, ובשמירה על איכות וידאו זהה, דבר שיעזור בהקטנת הנפח הדרוש לווידאו בפורמטים הקיימים כיום או עד לרזולוציה של 8192×4320 ב-Ultra HDTV (מכונה גם: UHD, 8K או 4320p). הגרסה הראשונה של התקן הושלמה ופורסמה בתחילת 2013. ישנם עדיין מספר שיפורים שבפיתוח, לרבות הוספת תמיכה בפורמטים רבים יותר של וידאו, שיפור יכולת הקידוד ותמיכה בווידאו 3D. H.265 כולל מספר כלים שנוספו לתקן הקודם (H.264). כלים אלה מאפשרים למקודד למצוא דרכים יעילות יותר לשמירת המידע בצורה דחוסה יותר, אולם שימוש בהם צורך יותר משאבי זמן או כח עיבוד. שינויים עיקריים, בהשוואה לתקן הקודם: השינוי המשמעותי ביותר הוא האפשרות לקודד מקטעים גדולים - עד 64x64 פיקסלים. שינוי זה מאוד אפקטיבי בדחיסה של סרטי HD, המכילים הרבה פיקסלים, ולכן יש בהם אזורים אחידים גדולים. מדיה וקבצים בנושא H.265 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של H.265 (באנגלית) ליאור קורן, תקן H.265 - דוגמאות ראשונות והשוואה מול קובץ וידאו לא דחוס, באתר DTOWN, 20 בנובמבר 2013 ירון בלוך, H.265: ההולודק ממסע בין כוכבים מגיע אליכם לסלון, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2013 אורן איל, תקן H.265 מאושר: הזרמת וידאו בהפרדה סופר-גבוהה להמונים (אורכב 24.11.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר HWzone, 29 בינואר 2013 G.J. Sullivan; J.-R. Ohm; W.-J. Han; T. Wiegand (2012-05-25). "Overview of the High Efficiency Video Coding (HEVC) Standard" (PDF). IEEE Transactions on Circuits and Systems for Video Technology. נבדק ב-2012-09-14. "H.265 : High efficiency video coding". ITU. 2013-06-07. נבדק ב-2013-06-07. ITU TSB (2010-05-21). "Joint Collaborative Team on Video Coding". ITU-T. נבדק ב-2012-08-24. "ISO/IEC FDIS 23008-2". International Organization for Standardization. 2013-05-14. נבדק ב-2013-06-14.
מוניצ'יפל קראיובה

מוניציפל קראיובה (ברומנית: Clubul Sportiv Municipal Craiova) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר קראיובה. המתמודדת בליגת העל הרומנית. ובעבר השתתפה בליגה הבלקנית וביורופקאפ. המועדון הוקם בשנת 2001. בסיום עונת 2002/03 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה. לאחר עונה אחת ירדה בחזרה מהמקום האחרון לליגה השנייה ואף לליגה השלישית. בעונת 2006/07 טיפסה לליגה השנייה ולאחר עונה אחת העפילה בחזרה לליגת העל. לאחר מספר עונות בתחתית, סיימה הקבוצה את עונת 2012/13 במקום הרביעי והפסידה בסדרת רבע גמר הפלייאוף לקבוצת גז מתאן מדיאש 3-0. בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה לראשונה בליגה הבלקנית מאז חודש נובמבר 2012, מארחת הקבוצה בהיכל הרב תכליתי החדש פוליבלנטה המכיל 6,000 מקומות ישיבה. מדיה וקבצים בנושא מוניצ'יפל קראיובה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוניצ'יפל קראיובה ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנמה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פנמה – מדינה באמריקה המרכזית הגובלת בקולומביה במזרח ובקוסטה ריקה במערב פרובינציית פנמה (Provincia de Panamá) – אחת מתשע הפרובינציות של פנמה מחוז פנמה (Distrito de Panamá) – אחד מ-11 מחוזותיה של פרובינציית פנמה שבירתו פנמה סיטי פנמה סיטי – בירת הרפובליקה של פנמה, פרובינציית פנמה ו-מחוז פנמה תעלת פנמה – תעלת ספנות חשובה החוצה את מצר פנמה שבאמריקה המרכזית, ומחברת בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט שערוריית פנמה – פרשיית שחיתות שפרצה בצרפת בשנת 1892, בקשר לבניית תעלת פנמה אזור תעלת פנמה (Panama Canal Zone) – אזור משתי גדותיה של תעלת פנמה שנשלט בין השנים 1903–1979 על ידי ארצות הברית מצר פנמה – מצר יבשה (איסתמוס) שמפריד את הים הקריבי מהאוקיינוס השקט ומחבר את צפון אמריקה לדרומה. במצר נמצאת מדינת פנמה ובה תעלת פנמה שמחברת בין שני הימים מפרץ פנמה – מפרץ באוקיינוס השקט, בחופה הדרומי של פנמה. תעלת פנמה מחברת את מפרץ פנמה עם הים הקריבי והאוקיינוס האטלנטי כובע פנמה – כובע קש בעל שוליים שמקורו באקוודור. מאחר שאת הכובעים ייצאו דרך פנמה דבק בהם השם "פנמה" (לחצו לצפייה בכובע פנמה ) מחלת פנמה – פטריה רעילה הפוגעת בבננות פנמה (גויאס) – עיר קטנה ורשות מקומית במדינת גויאס, ברזיל פנמה סיטי (פלורידה) – עיר ומרכז מחוז ביי במדינת פלורידה, ארצות הברית Panama (שיר) – סינגל מתוך האלבום 1984 של ואן היילן (לחצו לצפייה)
אחוה (תקליטים)

אחוה הייתה חברת התקליטים הראשונה שנוסדה בתל אביב, בארץ ישראל המנדטורית, בסוף 1933 על ידי דב מייבלט. החברה פעלה כ-8 חודשים, העסיקה שמונה עובדים והדפיסה 15 אלבומים שונים בהיקף של כמה מאות תקליטים. דב מייבלט היה עובד בחברת התקליטים הפולנית "סירנה" והגיע לארץ ישראל כתייר בשנת 1933. באותם ימים לא היו ביישוב שידורי רדיו ומספרם של בעלי גרמופונים היה זעום. חלק מבעלי האמצעים בקרב עולי העליות הרביעית והחמישית הביאו עמם גרמופונים ותקליטים לארץ. לדבריו של אליהו הכהן, חוקר הזמר העברי, "קשה לדמיין היום עד כמה הארץ הייתה מלאה אז שירה... השירה התפתחה בעיקר מסביב למדורה, בבתי ספר, בקיבוצים, בקני תנועות הנוער". מייבלט החליט להשתקע בארץ ולייסד חברת תקליטים - הראשונה מסוגה בארץ-ישראל. כדי להקים את החברה נכנס לשותפות עם חברת אחווה, שעסקה בשאיבת בורות ספיגה, והשקיע מהונו 5,000 ליש"ט. בדצמבר 1933 הקים את חברת התקליטים באותו שם במבנה משאבת המים בפרדס (כיום צומת הרחובות דרך בגין ומזא"ה) בשולי תל אביב. מטרתו הייתה להפיק את ראשוני התקליטים לפני פתיחתו של יריד המזרח השני, באפריל 1934. הדגש של יריד המזרח היה עידוד תוצרת הארץ. מייבלט פנה לתיאטרון "המטאטא" כדי לאתר זמר ומעבד ומצא שם את מבוקשו - משה וילנסקי בן ה-23, מוזיקאי בהכשרתו, היה פסנתרן ב"מטאטא" ועלה כשנתיים לפני כן מפולין. יוסף גולנד, מכוכבי התיאטרון, נבחר כזמר. מייבלט ווילנסקי בחרו יחד 30 שירים של מרדכי זעירא, עמנואל עמירן ווילנסקי עצמו, שהיו פופולריים באותה עת. לאחר שווילנסקי הכין להם עיבודים צריך היה למצוא אולפן הקלטות, כיוון שביישוב לא היה כזה בנמצא. לאחר שווילנסקי חיפש לשווא, בהתבססו על שמועות, אולפן בביירות ובצידון שבלבנון, הציע גולנד להקליט את השירים בברלין, כיוון שאחיו התגורר שם והיה בקשרים עם בעלי אולפן. גולנד יצא עם עיבודיו של וילנסקי לברלין בפברואר 1934 והקליט באולפן "ארטיפון" את כל 30 השירים ביום אחד עם חלק מתזמורת היידישער קולטורבונד של ברלין. תזמורת ג'אז זו הייתה בעלת מוניטין וניצח עליה החצוצרן זיגפריד פטרושקה. במרץ שב גולנד לתל אביב עם המאסטרים (אב-טיפוס מתכתי שאותו משכפלים במפעל) וייצור תקליטי השלאק (נקראו אז בעברית "לוחות גרמופונים") החל, לאחר שמכבש ייצור הגיע למפעל. אחוה ייצרה 15 תקליטים שונים, כולם במהירות של 78 סל"ד. כל תקליט הכיל שני שירים, אחד בכל צד. על מנת לחסוך בהוצאות הופקו רוב התקליטים מקרטון שהיה מצופה בשכבה דקה מאוד של שלאק (למרות שעמידות הקרטון נודעה כבר אז כנמוכה). שלושה תקליטים יצאו גם בגרסת שלאק טהור. על התווית שבמרכז התקליטים הופיע שמו של גולנד והכיתוב "תוצרת הארץ". שמו של וילנסקי לא הופיע על התקליטים. על פי קטלוג החברה, ייצרה אחוה גם גרמופונים. שני השירים המצליחים ביותר היו "דודה הגידי לנו כן" ו"תל אביב". שירים נוספים שהודפסו היו: מייבלט הצליח להציג את תקליטיו ביריד המזרח השני בסוף אפריל 1934 וזכה להצלחה רבה. אחוה אף הבטיחה גרמופון מתוצרתה לכל אחד שירכוש את כל 15 התקליטים. ב-20 ביולי 1934 שלחה הלשכה הראשית של קרן קיימת לישראל מזכר לשליחיה בעולם ובו שובחו התקליטים כאמצעי תעמולה יעיל וחשוב לתנועה הציונית. למרות ההצלחה והבקשה שהגיש מייבלט להעסקת עוד שלושה מומחים מגרמניה, בנוסף לשמונת עובדיו, נאלץ מייבלט להפסיק את הייצור בנובמבר אותה שנה עקב איכותם הטכנית הירודה של רוב התקליטים. תקליטי הקרטון נשברו או נשחקו בקלות, התעקמו או חוררו על ידי המחט, ציפוי השלאק התקלף או שהחור בתקליטים לא היה ממורכז. לאחר שמייבלט סגר את מפעל אחוה הוא עזב לגרמניה וייסד שם חברת תקליטים. ככל הנראה, שב מייבלט לפולין בשנת 1937. בן שלו, כשבתקליט היה חור קטן, באתר הארץ, 10 בפברואר 2007
הבנק הלאומי של קמבודיה

הבנק הלאומי של קמבודיה (ראשי תיבות באנגלית: NBC, ידוע גם בשם הבנק האדום), הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי בקמבודיה. תפקידיו של הבנק כוללים, בין היתר, ניהול המדיניות המוניטרית של המדינה, פיקוח על המערכת הבנקאית במדינה ומוסדות פיננסיים אחרים, ויסות המטבע הלאומי, ריאל קמבודי, ומילוי כל פונקציה או תפקיד אחד שמבוצע בדרך כלל על ידי בנקים מרכזיים. הבנק מנוהל על ידי דירקטוריון המורכב מ-7 דירקטורים, אשר תפקידם הוא קבלת החלטות בנושאי מדיניות והנחיות כלליות בדבר אופן פעילותו של הבנק. הבנק הוקם בשנת 1954, זמן קצר לאחר שקמבודיה השיגה את עצמאותה מצרפת. מטה הבנק ממוקם בבירתה של קמבודיה, פנום פן. אתר האינטרנט הרשמי של הבנק הלאומי של קמבודיה תפקידי הבנק היסטוריה של הבנק
איסרליס

איסרליס הוא שם משפחה יהודי, שמגיע מהשם איסר שפירושו ישראל. האם התכוונתם ל... אריה איסרלס – מתמטיקאי חישובי ישראלי, פרופסור באוניברסיטת קיימברידג' יוליוס איסרליס – פסנתרן, מלחין בריטי ממוצא יהודי ליאון איסרליס – סטטיסטיקאי יהודי-בריטי סטיבן איסרליס – צ'לן יהודי בריטי תמרה איסרליס (צר') – נערה יהודייה צרפתייה שגורשה לאושוויץ בגלל ששמה את דגל צרפת מתחת לטלאי הצהוב איסר ישראל איסר איסרלין איסרמן משה איסרליש (הרמ"א)
בית הקברות הצבאי הקנדי בדייפ

בית הקברות הצבאי הקנדי בדייפ (באנגלית: Dieppe Canadian War Cemetery) שבצפון צרפת הוא מקום קבורתם של רבים מחיילי צבא קנדה, שנפלו בפשיטת בעלות הברית הכושלת על דייפ ב-19 באוגוסט 1942. בית הקברות שוכן כחמישה קילומטרים מדרום לעיר דייפ שלחוף תעלת למאנש. האתר, ריבוע קרקע ששטחו כ-4.2 דונם, מוקף גדר שיחים נמוכה. בעברו המזרחי מצויים שני פתחי הכניסה אליו, שמשני צידיהם ניצבים עמודי אבן. ביניהם ובצמוד להם ניצבת אבן הזיכרון. צלב ההקרבה הוצב בפינתו הדרום-מזרחית של בית הקברות, ובפינה הנגדית הוקם מבנה אבן למחסה מגשם. בניגוד לשכיח באתרים אלו הוצבו שמונה משלוש עשרה שורות הקברים שבו גב אל גב, כנראה על ידי הגרמנים, שקברו במקום את מרבית החללים. בבית הקברות נקברו 948 מחיילי האימפריה הבריטית, מהם 187 אלמונים. 582 מהם היו קנדים, ומתוכם נפלו 533 ביום הפשיטה על דייפ. האחרים היו 173 בריטים, ארבעה ניו זילנדים, אוסטרלי והודי. מרביתם היו אנשי צוות אוויר שנהרגו בפעולות אוויריות באזור בתקופות שונות, או אנשי כוחות הקרקע שלחמו בקרבת דייפ לאחר הפלישה לצרפת ב-1944. בית הקברות נבנה על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ב-1949 והיה לבית הקברות הצבאי הראשון של מלחמת העולם השנייה אשר הושלם על ידה. הוא תוכנן על ידי האדריכל הבריטי פיליפ הפוורת' (Philip Hepworth). מדיה וקבצים בנושא בית הקברות הצבאי הקנדי בדייפ בוויקישיתוף בית הקברות באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה בית הקברות באתר Veterans Affairs Canada סרטון על בית הקברות באתר YouTube
ויקטור קרובופוסקוב

ויקטור אלכסייביץ' קרובופוסקוב (ברוסית: Ви́ктор Алексе́евич Кровопу́сков; ‏29 בספטמבר 1948) היה סיף ומאמן סובייטי. אלוף אולימפי בעל ארבע מדליות זהב בחרב וכן אלוף עולם 7 פעמים במסגרת נבחרת ברית המועצות ואישי. על הישיגיו בספורט לקרובופוסקוב הוענקו מספר עיטורים סובייטיים. קרובופוסקוב נולד במוסקבה. הוא החל להתאמן בסיף בשנת 1961 אצל מאמן צעיר ויחד הם גדלו מתחרות לתחרות. בגיל 19 הוא כבר בין הסייפים הטובים לגילו. נבחרת ברית המועצות של אותם השנים הייתה מובילה בעולם וכללה אלופים רבים. מכיוון שקרובופוסקוב היה שמאלי מאמני הנבחרת לקחו אותו כדי לאמן את הספורטאים המנוסים. כך קרובוסקוב הגיע לדוד טישלר. בשנת 1968 קרובופוסקוב נשלח לאליפות העולם לסייפים צעירים וזכה במדליית זהב. בשנת 1973 הוא נכלל בנבחרת ברית המועצות החזקה. כבר בשנת 1974 באליפות העולם הוא זכה במדליית זהב קבוצתית ומדליית כסף אישית. בתקופה זו הוא עבר להתאמן אצל מארק רקיטה. תחת מארק רקיטה קרובופוסקוב זכה ב-4 מדליות זהב בתחרות אישית וקבוצתית באולימפיאדות של שנת 1976 ו-1980. בשנת 1977 קרובופוסקוב נפצע קשה ברגל ולא היה ברור האם הוא ימשיך בקריירה תחרותית. לאחר מספר ניתוחים ותקופת החלמה, כבר בשנת 1978 הוא זכה באליפות העולם. הוא המשיך להשתתף בתחרויות עד לשנת 1986. עם סיום הקריירה התחרותית קרובופוסקוב עבר לאמן סייפים צעירים במוסקבה. תחילת השתתפויות של קרובופוסקוב במשחקים האולימפיים היה בשנת 1976. הוא הגיע לתחרות כאלוף עולם בתחרות קבוצתית בשנתיים האחרונות. בקרב ראשון בתחרות אישית הוא הופתע על ידי סייף קובני שהיה לו יתרון 4:1. למרות המצה קרובופוסקוב הצליח לסגור את הפער אך בכל זאת הפסיד בקרב. בסך הכול במהלך התחרויות במונטריאול זה היה הקרב היחיד בו הוא הפסיד וקרובופוסקוב זכה ב-2 מדליות זהב - בתחרות קבוצתית ובתחרות אולימפית. באולימפיאדת מוסקבה שנערכה בשנת 1980 קרובופוסקוב גם היה בין המועמדים למדליות. בתחרות אישית בקרב אחרון על מדליית זהב נפגשו שני ספורטאים של אותו מאמן - מארק רקיטה. בקרב צמוד קרובופוסקוב הצליח לנצח. גם בתחרות קבוצתית נבחרת ברית המועצות זכתה במקום הראשון. ויקטור קרובופוסקוב, באתר olympedia.org