אודיה קורן

אוֹדֶיָּה קורן-שיסגל (נולדה ב-13 במרץ 1960) היא קומיקאית, סטנדאפיסטית ושחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלית. נולדה בתל אביב לניצולת השואה פולה, שעבדה כאחות, ודב קוריצ'ינסקי. למדה בתיכון שמעון בן צבי בעיר. בצה"ל שירתה בנח"ל. ב-1984 סיימה לימודי משחק בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" לצד עידית טפרסון, יעקב כהן וענת וקסמן. מאמצע שנות ה-90 עד שנת 2009 העלתה את מופע הסטנד-אפ "סליחה שאני נושמת". ב-2001 השתתפה לצד דודו דותן, אסנת וישינסקי, חנה לסלאו, רבקה מיכאלי ודורית פלד הרפז במופע הבידור "קונגרס הנשים המצחיקות". באותה שנה, יצא לאור ספר העוסק בזוגיות בשם "מיתה זוגית", אותו כתבה קורן יחד עם עומרי בר לב. ב-2010 יצאה במופע סטנד-אפ בשם "סגורה לרגל שיפוצים". בין השנים 2007–2014, הגישה לצד נתן דטנר את תוכנית הרדיו הלילית בגלי צה"ל "ציפורי לילה עושות עניין". שבועיים לאחר סיום דרכה של התוכנית עברו השניים להגיש מדי שבוע בצהרי יום שישי באותה תחנה את התוכנית "בטלים בשישי". את שתי התוכניות, זו שהסתיימה וזו שמשודרת מאז בימי שישי, ערכה ועורכת ענבל גזית. קורן נשואה לאיציק (פצ'קה) שיסגל ואם לשתי בנות. מתגוררת בתל אביב. ב-1986 שיחקה בסרט "תל אביב ברלין" שכתבה וביימה ציפי טרופה. ב-1990 גילמה את מיכל בסרט הטלוויזיה "מונית צהובה" שכתבה יפה כלב וביים חיים כלב. ב-1992 שיחקה בסדרה "חום טרופי" (Tropical Heat: Sweating Bullets) שביים סאם איגן. ב-1993 שיחקה בסרט "קפה עם לימון" שביים ליאוניד גורביץ', ודיבבה דמויות שונות בסדרה המצוירת "דנבר הדינוזאור האחרון". בין השנים 1993–1995 הופיעה כפאנליסטית בתוכנית "אין עם מי לדבר" שהנחה יאיר גרבוז בערוץ 2. ב-1997 הגישה פינה קבועה בתוכנית "סיפור אהבה עם יוסי סיאס" בערוץ 3, והשתתפה בקלטת הווידאו "בלי חיתולים" לצד חני נחמיאס וחיים זהבי. ב-2001 גילמה את עמליה בסדרת הטלוויזיה שיצרו אורי ובני ברבש "מיי פירסט סוני" ששודרה בערוץ 2. ב-2003 גילמה את ליאורה בסדרת הטלוויזיה "צימרים" שביים חיים רינסקי ושודרה בערוץ 1. ב-2005 גילמה את ניצה אונגר בסדרה "טלנובלה בע"מ" לצד גילת אנקורי ושרון אלכסנדר. ב-2006 השתתפה בסדרה "פפראצי" ששודרה ב-yes ישראלי בהנחיית ארז בן הרוש ומיכאל הנגבי. ב-2008 גילמה את סיגלית הגננת בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה שיצר סייד קשוע "עבודה ערבית". ב-2009 גילמה את מילכה בסדרת הטלוויזיה "חצויה". ב-2010 גילמה את סיגל בסרט הקצר "כמעט נורמלי" שביימה קרן בן רפאל. ב-2011 גילמה את יהודית קליין בסדרה "החיים זה לא הכל" שביים עדי בנימינוב, וגילמה את ורדה בסדרה "בנות הזהב" שכתבו אריק שגב ולי גילת וביימה שירילי דשא. באותה שנה הנחתה לצד הילה אלפרט ונרי ליבנה את התוכנית "נשים גדולות" בערוץ 24. ב-2013 גילמה את זיוה שיף בסדרה "פצועים בראש" שיצרו גיא עמיר וחנן סביון וביים ירון ארזי. ב-2014 הופיעה בסרט "אילוף הגוררת" שביים ריקי שלח. בשנים 2013–2015 שיחקה בסדרה הקומית "חברות" בערוץ 10, בתפקיד רחל. בראשית 2021 החלה להגיש בערוץ רשת 13 תוכנית אירוח בשם "לחיות בגדול", המיועדת לבני גיל הזהב בתקופת משבר הקורונה. במרכז התיאטרוני בנווה צדק: ב-1982 שיחקה בהצגה "הפטריוט" מאת חנוך לוין שביים עודד קוטלר. ב-1985 שיחקה בהצגה "המלך הלך לישון" מאת קובי ניב (על פי ספרו של יוסי אלפי) שביים ישראל גוריון. ב-1988 שיחקה בהצגה "נעורי ורדהל'ה" מאת חנוך לוין שביים אהרון אלמוג. שיחקה בהצגה "החייל הטוב שוויק" מאת ירוסלב האשק שעיבד רמי רוזן וביים אהרון אלמוג. בתיאטרון הספרייה: ב-1984 שיחקה בהצגה "שבועת אמונים" שכתב וביים יורם פאלק (ע"פ עגנון). ב-1986 שיחקה בהצגה "גבר בודד במלכודת" מאת רובר תומא שביים איתמר בילו. בתיאטרון הבימה: ב-1989 שיחקה בהצגה "אדם" מאת יהושע סובול שביים גדליה בסר. בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער: ב-1990 שיחקה בהצגה "מהיום שמך שרה" מאת פולקר לודוויג ודטלף מישל וביים אגמונט אלשנר. בתיאטרון הקאמרי: ב-2003 גילמה את נעמי בהצגה "אשה בעל בית" שכתב וביים שמואל הספרי. ב-2004 גילמה את גליה בהצגה "עקר בית" מאת ענת גוב שביימה עדנה מזי"א. ב-2008 גילמה את נעמי בהצגה "הגיל הנכון לאהבה" מאת יאיר לפיד שביים רוני פינקוביץ'. ב-2009 שיחקה בהצגה "לארץ המובטחת" מאת ז'אן קלוד גרומברג שביים שארל תורג'מן. הצגה זו הייתה פרויקט ראשוני מסוגו בארץ: קו-פרודוקציה בין התיאטרון הקאמרי של תל אביב, התיאטרון הפריסאי "דה רונד פואה" והתיאטרון הלאומי של ננסי. הבמאי הצרפתי, שארל תורג'מן, ביים בפריס את הגרסה הצרפתית וביים בישראל גרסה זהה של המחזה בעברית. ב-2012 גילמה את מוריה לפידות בהצגה "קיזוז" מאת אילן חצור שביים אלון אופיר. ב-2014 גילמה את סוניה בקופרודוקציה של תיאטרון חיפה והתיאטרון הקאמרי "וניה, סוניה, מאשה ושפיץ" מאת כריסטופר דוראנג שביים משה נאור. ב-2015 גילמה את האם רוח'לה במחזה "על האש" מאת דרור קרן ובבימויו. ב-2017 שיחקה בהצגה "רישיון לחיים". ב-2018 גילמה את מרג'ורי במחזה "מרג'ורי פריים" מאת ג'ורדן הריסון ושיחקה בהצגה "המורדים" מאת עדנה מזי"א. ב-2019 גילמה את נאוה (האם) בהצגה "השיבה" מאת איה קפלן ובבימויה. ב-2020 גילמה את נגה הורביץ במחזה "תחושת בטן" מאת עמית גור ובבימויו של ניר ארז. ב-2022 שיחקה בהצגה "פיקוח נפש" מאת תומר רוזנמן ובבימויה של הדר גלרון. ב-2023 גילמה את רזיה במחזה "מה קרה לעולם?" מאת גור קורן ובבימויה של תמר קינן. בתיאטרון באר שבע: ב-2006 גילמה את איילין בהצגה "אחרון המאהבים הלוהטים" מאת ניל סיימון שביים לסלי לוטון. בתיאטרון חיפה: ב-2010 שיחקה בהצגה "הדודה של מנש" מאת אילן חצור שביים אלון אופיר. בתיאטרון יידישפיל: ב-2014 גילמה את שירלי ולנטיין בהצגת-היחיד "שירלי ולנטיין" מאת וילי ראסל שביים אלון אופיר. אודיה קורן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אודיה קורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אודיה קורן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אודיה קורן, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב אודיה קורן, בארכיון הבימה אודיה קורן, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב אני ארצה עוד ילד, כשהגדולה שלי תהיה בת 44, באתר nrg‏, 29 בינואר 2001 יעקב בר-און, גיבורה במילים, באתר ynet, 22 בינואר 2003 מיכל בן דוד, אודיה קורן - עוצמות של פולניה, באתר "הבמה", 27 באפריל 2009 קובי מידן, "אנשים בלילה" עם אודיה קורן, באתר iCast‏, 3 בינואר 2011 אילה בלופולסקי, עכבר העיר אונליין, תהיי שנונה ותצחיקי: הקומיקאיות הישראליות כאן כדי שיקשיבו, באתר הארץ, 8 במרץ 2012 אילן טל, אודיה קורן: "ההומור שומר עליי מהמחלה", באתר ynet, 17 במרץ 2013 אורלי הררי, אודיה קורן: לא רוצה גבר בחדר לידה, באתר ערוץ 7, 25 בינואר 2014 מאיה כהן, מצחיקונת, באתר ישראל היום, 28 בספטמבר 2014 ריאיון עם אודיה קורן, סרטון באתר יוטיוב ‏ בתוכנית "חדר 101", 3 במרץ 2014 אודיה קורן מציגה לראשונה ביידיש: "בחילות מרוב פחד", באתר מעריב השבוע, 15 ביולי 2014 ליאת רון, ‏לתיאטראות יש פלייליסט שקשה להיכנס אליו. אני מתקרבת, באתר גלובס, 30 באוקטובר 2014 איתי סגל, לצחוק עם דמעות בעיניים, באתר ynet, 5 באוגוסט 2016 רפי רשף, בתכנית ראיונות אחד על אחד עם אודיה קורן, אינטימי: "לא נתתי לעצמי להרגיש קושי" , באתר nana10‏, 23 באפריל 2017 טליה לוין, ‏אודיה קורן: "לא הפסקתי לפחד, יש פחדים שאי אפשר להילחם בהם", באתר מעריב אונליין, 11 בדצמבר 2017 שיר זיו, "זה מצחיק אותי שהיום אני משלמת לספר שלי כדי להישאר ג'ינג'ית", באתר ישראל היום, 27 בספטמבר 2018 השם אודיה הוא הלחם בסיסים שמשמעו "אודה לאלוהים" ומקורו בתהילים (פרק קי"ח) "פִּתְחוּ לִי שַׁעֲרֵי צֶדֶק אָבֹא בָם אוֹדֶה יָהּ".