התנהגויות אכילה בעולם החי

האכילה היא הצורה שבה בעלי חיים צורכים ומכניסים מזון לגוף. המזון המספק אנרגיה וחומרי צריכה אחרים (כגון חלבונים, מלחים, ויטמינים, שומנים, פחמימות וכו'). ישנם חיות שצורות האכילה אצלם דומות לאדם והם ניזונות ממגוון מאכלים הן מהחי והן מהצומח. יצורים אלה מכונים אוכלי כל. חיות אחרות לעומתם מתמחות במזון ספציפי או שונה ממה שאנשים רגילים ויכולים לאכול. מגוון מזונות של בעלי חיים הם בלתי אכילים עבור האדם. הגורם העיקרי שהניע את האבולוציה קשור בצרכי המזון או בצרכים לא להיאכל. מגוון שיטות פיתחו מיני טורפים מול נטרפים או אף צמחים מול אוכלי צמחים, במאבק על מזונם. האוכל צריך להשיג מזון בכמות מספיקה ועם אמצעים להתגבר על "טרפו". ה"טרף" נאלץ להתחמש או להתגונן בטרם ייטרף וה"טורף" צריך לעקוף את הגנות ה"טרף". תהליכים אלה גרמו למרוץ חימוש ביולוגי שמתפתח עד היום, ובו שיכללו מספר יצורים שיטות שונות לתפוס ולאכול את "טרפם" או להתגונן, למשל שיניים חדות וקטלניות, רגליים מותאמות למרוץ ארוך (לשני הצדדים), הסוואה חזקה או קיבה בעלת ארבעה מדורים לעיכול. לא כל המזונות מצריכים מאבק קשה. יש חיות שניזונות מנבלות שמתו כבר, צוף שמפיקים עבורם פרחים שונים בתמורה להאבקה ואף כמה חיות שניזונות מחיידקים. אוכלי רקבובית (Detritivore) - מינים הניזונים משיירים אורגניים הקבורים באדמה. מוצצי דם (Hematophagy) - מיני טפילים המוצצים דם המצוי ביצורים גדולים מהם ללא הריגתם. אוכלי פטריות (Fungivore) - מינים הניזונים מפטריות שונות. אוכלי צואה (Coprophagia) - מינים הניזונים מצואה של חיות אחרות. אוכלי פלנקטון (Planktivore) - מינים המשתמשים במסננים כדי ללקט מהמים יצורי פלנקטון. ערך מורחב – אוכלי-צמחים אוכלי הצמחים המכונים גם הרביורים (Herbivore) הם בעלי חיים הניזונים בעיקר מצמחים או מחלקי צמחים שונים. חלקם ניזונים מהעלים של הצמחייה ואחרים ניזונים משאר החלקים, לרבות הפרחים והפירות שהצמח נותן למפיציו מבלי להיאבק בהם. ישנם גם כמה אוכלי כל הניזונים על צמחייה ספציפית. הצמחים אינם יכולים לברוח, אך הם קשים ובלתי טעימים בעליהם ומכילים תאית קשה לעיכול, הרבה יותר מאכילת בשר. היא גם אינה מספקת הרבה אנרגיות וחלבונים. המינים המתמחים נאלצים לאכול רוב שעות היום כדי להשיג אנרגיות ואחר כך נאלצים לעכל את המזון הקשה. להרבה אוכלי צמחים ישנם קיבות גדולות בעלות חיידקים מיוחדים המפרקים עבורם את מזונם במדורי הקיבה וחלקם גם יודעים להעלות גירה וללעוס שוב את המזון. אוכלי צמחים אחרים נאלצים להתמודד עם רעלים חזקים וקטלניים ולכן הם נאלצים לאכול מעט עלים ארסיים כל פעם או לאכול נוגדי רעלנים טבעיים כמו אבני החרסית שליד נהר האמזונאס, אליהם עפים תוכים אחרי ארוחת עלים רעילים. החרסית מגינה עליהם מהרעל. אוכלי אצות (Algivores) - מינים הניזונים מאצות שונות. אוכלי פירות (Frugivore) - מינים הניזונים מחלקי פירות של צמחים ומעבירים את הזרעים הרחק מצמח האם. אוכלי עלים (Folivore) - מינים הגוזלים מצמחים את עליהם או גבעוליהם ומעכלים אותם. אוכלי פרחים (Florivore) - מינים הניזונים מפרחים ואינם שותים צוף. לוחכי עשב (Graminivore) - מינים הלועסים את החלק העליון של העשבים ברחבי העולם. לוחכי עלים () - מינים הלועסים עלים וחלקי צמחים דומים בדומה ללוחכי העשב ברחבי העולם יונקי צוף (Nectarivore) - מינים המוצצים צוף מפרחים ומאביקים את הצמח. אוכלי זרעים (Granivores) - מינים הניזונים מזרעי צמחים. אוכלי אבקה (אנ') (Palynivore) - מינים הניזונים מאבקנים של פרחים וגורמים להאבקת פרחים. מוצצי לשד (אנ') (Mucivores) - מינים המוצצים את לשד העצים והגבעולים ויכולים אף להרוג את הצמח. אוכלי עצה (Xylophagy) - מינים האוכלים את העצה הקשה של העצים. ערך מורחב – אוכלי בשר הטורפים המכונים גם קרניבורים (Carnivore) הם בעלי חיים הניזונים בעיקר או רק מאכילת בשר של בעלי חיים. לעיתים כוללים איתם גם צמחים טורפים שונים. מונח זה כולל הן חיות הצדות ציד והן חיות האוכלות נבלות בלבד, וכמו אצל אוכלי הצמחים, ישנם גם כמה מינים של אוכלי כל היודעים לצוד. ישנם 3 קבוצות של טורפים בהתאם לתלותם בבשר: היפרקרניבורים (Hypercarnivore) - חיות שלמעלה מ-70% מתזונתם כוללת בשר מסוקרניבורים (Mesocarnivore) - חיות ש-70-30% מתזונתם כולל בשר והם נחשבים לאוכלי כל. היפוקרניבורים (Hypocarnivore) - חיות שפחות מ-30% מתזונתם כולל בשר והם נחשבים לאוכלי כל. הטורפים צריכים לגבור על בעלי החיים מהם הם ניזונים ויש להם מספר שיטות להצליח בכך: מארבים ותכסיסים ערמומיים, ארס קטלני, הסוואה, ניבים וטפרים קטלניים, מרדפים מתישים, להקות טורפים, שאיבה מהירה וכולי. עיניהם של חלק גדול ממיני הטורפים ממוקמות בקדמת הראש, מה שמאפשר התמקדות בטרף; זאת בניגוד למינים רבים של בעלי חיים נטרפים, שעיניהם ממוקמות בצדי הראש, מה שמאפשר שדה-ראייה גדול ככל האפשר המסייע בהבחנה בטורפים. גם חושים אחרים יותר מחודדים אצל הטורפים יותר מהנטרפים. מינים שונים מתמקדים בכל חיה קטנה מהם היכולה לשמש כטרף וחלקם אפילו לא מסוגלים להתעלם מאינסטינקט הציד אוטומטי לכל חיה קטנה. מינים אחרים מעדיפים טרף מסוים וגם מחליטים איפה לצוד ומתי (ביום או בלילה). מינים מסוימים של טורפים גם נפגעים כשטרף שהם מתמחים אליו מתמעט. אוכלי עכבישים (Araneophagy) - מינים המתמחים בציד עכבישים וקרוביהם. אוכלי עופות (Avivore) - מינים המתמחים בציד עופות. אוכלי חרקים (Insectivore) - מינים המתמחים בציד חרקים שונים. אוכלי נמלים (Myrmecophagy) - מינים של אוכלי חרקים, המתמחים בציד של נמלים או טרמיטים. אוכלי רכיכות (Molluscivore) - מינים המתמחים בציד רכיכות. אוכלי דיונונים (Teuthophagore) - מינים המתמחים בציד דיונונים וקרוביהם. אוכלי נחשים (Ophiophagy) - מינים המתמחים בציד נחשים. אוכלי דגים (Piscivore) - מינים המתמחים בציד דגים. אוכלי צפרדעים (Anurophagy) - מינים המתמחים בציד צפרדעים. אוכלי ספוגים (אנ') (Spongivore) - מינים המתמחים באכילת ספוגים או חלקים מהם. אוכלי תולעים (Vermivore) - מינים המתמחים בציד תולעים. אוכלי ביצים (ovivores) - מינים המתבססים על אכילת ביצים. מוצצי דם (Hematophagy) - מינים הניזונים מדמם של בעלי חיים אחרים, גדולים יותר. אוכלי נבלות (Scavenging) - מינים הניזונים מאכילה של נבלות קניבליזם - מינים הטורפים פרטים אחרים מאותו המין. הרג עודף - חיות ההורגות טרף רב, אך אוכלות רק חלק ממנו או בכלל לא. אוכלי כל - בעלי חיים הניזונים הן מהחי והן מהצומח בכמויות שונות. אוכלי קשקשת (Lepidophagy) - מיני דגים הניזונים מקשקשים של דגים אחרים. אוכלי חיידקים (אנ') (Bacterivore) - מינים הניזונים מחיידקים. ליקוק עצמות (אנ') (Osteophagy) - אצל מינים צמחוניים כמו הג'ירפה קיימת תופעה של ליקוק עצמות. אכילת עור עצמי (אנ') (Keratophagy) - מינים שניזונים מחלקים מגופם, למשל זחלים שניזונים מביציהם או לטאות שניזונות מנשל. אכילת צעירים (אנ') (Paedophagy) - מיני דגים הניזונים או ניזונים חלקית על חיות צעירות. אכילה מפה-שני (אנ') (Trophallaxis) - מינים, לרוב חרקים אאוסוציאליים, המעבירים מזון מפה אחד לשני וכך מזינים אותו. אכילת תרופות (אנ') (Zoopharmacognosy) - אכילה של מזונות לא אכילים או שהם לא חלק מתפריט המין, למטרות ריפוי, כמו אכילת חרסית. מונחים אלה כוללים התנהגויות אכילה שאינם נחשבים לצורת אכילה ספציפית. חומסנות - בעלי חיים החוטפים מזון שחיות אחרות הצליחו לצוד. מתקפת זלילה - בעלי חיים, לרוב טורפים, המתנפלים בטירוף על מזונם. ניזוני קרקעית - בעלי חיים הניזונים ממספר מזונות שונים, אך עושים זאת על קרקעית הים וקרקעיות מקווי מים אחרים.