laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פורדהאוז בן-ציסי

פורדהאוז בן-ציסי (נתן) (23 באוקטובר 1896–1979) היה מלחין ומנצח בתקופת היישוב ובימי ראשית המדינה. נולד בשנת 1896 נולד לשלום פריד, סופר סת"ם, ומקובל, ולפועה ציסי לבית נוסינוב, בעיירה חודורקוב, ליד קייב, באוקראינה. בתחילה למד בישיבה אך לאחר מכן רכש השכלה מוזיקלית בקונסרבטוריון הממלכתי בסנקט פטרבורג (אז פטרוגרד). עלה לארץ ישראל בשנת 1924. בשנים 1925-1929 שימש כמנצח באופרה הארצישראלית ולאחר מכן ב"תזמורת הסימפונית הארץ ישראלית". בן-ציסי היה המייסד של האורטוריה הארצישראלית, שהופיעה באורטוריות (יצירות מוזיקליות דרמטיות, המבוצעת על ידי מקהלה ותזמורת ללא משחק וללא תפאורות). באורטוריה הארץ ישראלית הושרו רוב הטקסטים בעברית והושם דגש על נושאים יהודים ותנ"כיים. לקראת המכביה הראשונה בשנת 1932 נערך נשף אמנותי גדול במסגרתו הופיעה האורטוריה הארץ ישראלית בניצוחו של בן-ציסי במחרוזת שירי גבורה יהודית ובהם שיר הניצחון מתוך "יהודה המכבי" מאת הנדל. משנת 1929 היה בן-ציסי המנצח על התזמורת שליוותה את הצגות תיאטרון הבימה והלחין מוזיקה לעשרות מהצגות הבימה. משנות השלושים ועד לשנות השישים שימש בן-ציסי כמנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של הבימה. נשא לאשה את אסתר בת שמואל ברבדה. לשניים נולדו שתי בנות - פועה ושולמית. בתו, שולמית אלקלעי, הייתה כנרת בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. פורדהאוז בן-ציסי נפטר בשנת 1979. שם המשפחה פורדהאוז, אשר משלב מסוים בחייו הזדהה בו כשמו הראשון, מאוד ייחודי בנוף הישראלי. המקור מתייחס לתקופה שבה היה נהוג לגבות דמי חסות לתשלום על שירותים. שם המשפחה מורכב מהשם האוז (בית) ופורד שהוא עיוות של "פיורד" -לפני שנחצבה מנהרה, הצטרכו הנהגים לבחור בין דרך מפותלת בהרים לבין שיִט במעבורת החוצה פיורד ולשם כך הצטרכו לעבור בבית גובה המס ומשם נובע השם פורדהאוז. משה גורלי, 'המנצח פורדהאוז בן-ציסי והאורטוריה הארצישראלית', תצליל 7, 13 (תשל"ג 1973). פורדהאוז בן-ציסי, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב פורדהאוז בן-ציסי, דף שער בספרייה הלאומית פורדהאוז בן-ציסי, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב דוד תדהר (עורך), "פורדהאוז בן-ציסי (נתן)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2152 מידע על בן ציסי, פורדהאוז, 1896-1979 בקטלוג הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי אפטוריקי

רבי אפטוריקי הוא אמורא המוזכר בתלמוד הבבלי פעמים בודדות בלבד, וקשה לדעת עליו פרטים ביוגרפים מדויקים. נראה שהיה מאמוראי ארץ ישראל ולא מאמוראי בבל, משום שנזכר בתלמוד בתוספת התואר "רבי" המקובל אצל אמוראי ארץ ישראל, ולא "רב" כמקובל אצל אמוראי בבל. לגבי תקופת חייו ניתן להסיק מן הסוגיא במסכת מנחות דף נ"ה עמוד ב' שהיה אמורא קדום, וייתכן שחי אפילו בדור הראשון, ולכל המאוחר בדור השני, שהרי רב אדא בר אהבה הקשה שם על חידושו של רבי אפטוריקי לגבי כלל ופרט המרוחקים זה מזה, ורב אדא בר אהבה עצמו היה בדור הראשון והשני. אמנם הוכחה זו מושתתת על דעת התוספות במסכת בבא בתרא דף כ"ב עמוד א' שזה שהיה חי בדור החמישי הוא רב אדא בר "אבא" ולא רב אדא בר "אהבה". אבל לדעת ר"י המובאת בתוספות במסכת קידושין דף ע"ב עמוד ב' שזה שהיה חי בדור החמישי היה שמו גם כן רב אדא בר אהבה אלא ששני רב אדא בר אהבה היו, אם כן ייתכן שרב אדא בר אהבה הנזכר במסכת מנחות הוא רב אדא בר אהבה השני, ולפי זה יכול להיות שרבי אפטוריקי חי בתקופה יותר מאוחרת, ואפילו בדור החמישי. וכן לדעת רש"י במסכת קידושין שם שהיה רב אדא בר אהבה אחד אבל האריך ימים מאוד עד הדור הרביעי והחמישי, אין לדעת את דורו של רבי אפטוריקי. בסך הכל מובאים בתלמוד רק שני דברים שאמר רבי אפטוריקי. האחד במסכת זבחים דף י"ב עמוד א' ובמסכת חולין דף פ"א א' עמוד א' לגבי מחוסר זמן, שאפשר להקדיש קורבן בהמה מליל יום השמיני ללידתה (כלומר מיום השביעי בלילה), אבל אפשר להקריבה רק מהיום השמיני. והשני במסכת מנחות דף נ"ה עמוד ב' לגבי כלל ופרט, שאם הם מרוחקים זה מזה אין דנים אותם בכלל ופרט. אביו של רבי אפטוריקי מוזכר בתלמוד גם כן פעמים בודדות בלבד, אבל מתוך כך אפשר ללמוד את חשיבותו של רבי אפטוריקי, שכן בכל פעם שהוא נזכר אינו נזכר בשמו אלא בתואר "אבוה דרבי אפטוריקי", כלומר אביו של רבי אפטוריקי. אמנם במסכת חולין דף ס"ד עמוד ב' מוזכר שמו "דוסתאי" (ויש מהראשונים הגורסים "דרוסאי"), אבל גם שם הוא מוזכר על שם בנו, דהיינו "דוסתאי אבוה דרבי אפטוריקי". מה גם שיש שם גרסה "אחוה דרבי אפטוריקי", כלומר אחיו של רבי אפטוריקי, ואם כן דוסתאי זה אינו אביו של רבי אפטוריקי המוזכר במקומות אחרים, אלא אחיו, ושם אביו לא נודע לנו. בסך הכל מובאים בתלמוד רק שני דברים שאמר אבוה דרבי אפטוריקי, וגם שני הדברים הללו אינם חידושים שאמר מעצמו אלא ציטוטים של ברייתות. הברייתא הראשונה ששנה נמצאת במסכת בבא מציעא דף ה' עמוד א', ועוסקת בעניין מודה במקצת, שאם ההודאה במקצת נעשית על ידי עדים אינו חייב שבועה. והברייתא השנייה ששנה נמצאת במסכת חולין דף ס"ד עמוד ב', ועוסקת בעניין דם שנמצא בביצה, שאם הוא נמצא על החלבון זורק את הדם ואוכל את השאר, ואם הוא נמצא על החלמון כל הביצה אסורה באכילה, (וברייתא זו יש גרסה שנשנתה על ידי "אחוה" דרבי אפטוריקי, ולא על ידי "אבוה" דרבי אפטוריקי). הרב אהרן הימן, "רבי אפטוריקי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט
Office Open XML

Office Open XML (ולעיתים OOXML או OpenXML) הוא פורמט קובץ מבוסס XML ו-Zip שפותח על ידי מיקרוסופט לייצוג מסמכים של מעבד תמלילים, גליונות אלקטרוניים, גרפים ומצגות. הפורמט הוגדר במסגרת תקן ECMA-376 של Ecma ובגרסאות מאוחרות יותר במסגרת ISO/IEC 29500. החל מאופיס 2007 פורמט זה הוא פורמט ברירת המחדל בחבילת היישומים של מיקרוסופט אופיס. הפורמט מאפשר לכלול בתוכו טקסט מעוצב, תמונות, טבלאות, נוסחאות, ואף שפת תסריטי מקרו, שהופכים קובץ מידע לקובץ הרצה. התכונה האחרונה היא פתח לווירוסי מקרו ותוכנות זדוניות שונות המנצלות פרצות אבטחה בפורמט. חברות לא מעטות השתמשו בפורמט זה, בדגש על שפת התסריט שלו, כפלטפורמה לפתרונות מחשוב שונים. סיומת הקובץ של מסמכים במעבד התמלילים וורד הנשמרים בפורמט זה היא DOCX או docx (קיצור של "document"), שמחליף את הסיומת DOC של מסמכי וורד ישנים. קובץ DOCX יכול להכיל בתוכו מרכיבי XML, ונפחו קטן מקובץ DOC זהה. מדיה וקבצים בנושא Office Open XML בוויקישיתוף
יראון (עיר מקראית)

יִרְאוֹן הייתה עיר מקראית בנחלת שבט נפתלי, המזוהה בכפר הלבנוני יארוּן. יראון נזכרת פעם אחת בתנ"ך, כעיר מבצר: ”וְקֶדֶשׁ וְאֶדְרֶעִי וְעֵין חָצוֹר. וְיִרְאוֹן וּמִגְדַּל אֵל חֳרֵם וּבֵית עֲנָת וּבֵית שָׁמֶשׁ”. ברשימותיו של תגלת פלאסר השלישי, נזכרת עיר בשם "אירו..." עם סוף חסר, בין ערי הגליל העליון שכבש, ועיר זו מזוהה עם יראון. שמה של העיר הקדומה נשתמר לפי הסברה המקובלת בשמו של הכפר הלבנוני יארוּן, השוכן כ-5 ק"מ דרומית לבנת ג'בייל, ובסמוך לגבול ישראל, ממערב לקיבוץ יראון, הקרוי על שם העיר הקדומה. הימצאותו בקרבת תל חצור ותל קדש, המזוהים עם ערים שנמצאות איתה באותה רשימה, מחזקת את הזיהוי. במרכז הכפר תל עתיק, ברום של כ-800 מטרים מעל פני הים, אשר בו נמצאו חרסים החל מתקופת הברזל. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ג', עמ' 770. ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ל"ז-לח אנציקלופדיה מקראית, כרך ג', ערך יראון, עמ' 770 יואל אליצור, מקום בפרשה, ידיעות ספרים, תשע"ד, עמוד 117
Stray Heart

Stray Heart הוא שיר שנכתב על ידי חברי להקת הפאנק רוק האמריקאית Green Day. שיר זה נכלל באלבומה העשירי, ¡Dos!. השיר קיבל את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי, על מכירות של למעלה מ-15,000 עותקים באיטליה. Stray Heart פורסם בפעם הראשונה ב-Idiot Club (מועדון המעריצים הרשמי של Green Day), ב-8 באוקטובר 2012. בנוסף, הוא הושמע בתוכנית רדיו של זיין לואו; BBC Radio 1. מאוחר יותר, השיר זה הופץ כסינגל המוביל מ-¡Dos! ב-15 באוקטובר 2012. ב-7 בנובמבר 2012 הווידאו קליפ של "Stray Heart" פורסם. הוא מתחיל עם אדם (אלכס קנוקס) שמחפש תקליטים בחנות תקליטים וקונה את התקליטים ¡Uno! ‏¡Dos! ו-¡Tré! של Green Day, אבל כאשר הוא מביא את התקליטים לחברה שלו (לוואן רמבין), היא כועסת ויוצאת מהחדר. כאשר הוא הולך ברחוב, הוא רואה שביל של דם על המדרכה. לאחר מכן, הוא עוקב אחרי שביל הדם. לבסוף הוא משיג את הלב שלו (איבד אותו לכאורה בתחילת הקליפ) מתחת לבית חברתו, באותו המקום בו היא התעצבנה עליו. הקליפ בוים על ידי רוברט שובר. העטיפה של Stray Heart כוללת רקע לבן עם קצת צבע שחור בצדדים. "Green Day" ו-"Stray Heart" כתובים בשחור, באותיות גדולות, ובאותו הגופן. לוגו הלהקה ממוקם בראש העטיפה שם השיר בדיוק מתחתיו. בנוסף, יש אייקון של שפתיים בצבע ורוד שנראות בצד ימין של העטיפה. מתחת לשפתיים ישנן שתי עצמות שמצטלבות זו בזו ויוצרות את הצורה של האות X. ג'ון דולן ממגזין רולינג סטון העניק לשיר שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול ואמר "זה אמנם לא השיר הכי טוב שלהם, אך זה בהחלט שיר שכיף לשמוע". מידע על היצירה "Stray Heart" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Stray Heart" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר באתר MetroLyrics
בית ענת

בֵּית עֲנָת הייתה עיר מקראית בנחלת שבט נפתלי, הנזכרת במספר מקורות היסטוריים, ומיקומה המשוער הוא בגליל העליון המזרחי, בתחום דרום לבנון. העיר נזכרת תחילה כאחת מערי המבצר שיועדו לשבט נפתלי: ”וְיִרְאוֹן וּמִגְדַּל אֵל חֳרֵם וּבֵית עֲנָת וּבֵית שָׁמֶשׁ” (יהושע, י"ט, ל"ח). בהמשך, נזכרת העיר כיישוב שאותו לא הצליחו בני שבט נפתלי לכבוש, אך הטילו מס על יושביו: ”נַפְתָּלִי לֹא הוֹרִישׁ אֶת יֹשְׁבֵי בֵית שֶׁמֶשׁ וְאֶת יֹשְׁבֵי בֵית עֲנָת וַיֵּשֶׁב בְּקֶרֶב הַכְּנַעֲנִי יֹשְׁבֵי הָאָרֶץ וְיֹשְׁבֵי בֵית שֶׁמֶשׁ וּבֵית עֲנָת הָיוּ לָהֶם לָמַס” (שופטים, א', ל"ג). מקור שמו של היישוב הוא כשמה של האלה הכנענית ענת (המוזכרת רבות בכתבי אוגרית, בעיקר בשירה האוגריתית). בתקופה ההלניסטית נזכרת העיר גם בפפירוסים של זנון, לצד קדש. ענת היא אלת המלחמה, הציד והפריון במיתולוגיה הכנענית. אזכור פולחן ענת נעדר לחלוטין מהתנ"ך. עם זאת עיירת הכוהנים ענתות, מצפון לירושלים, היא ריבוי של ענת. שמות מקומות כגון אלה מצביעים על קשר כלשהו עם האלה ענת; ככל הנראה, מייסדיהם קראו להם על שם האלה ולכבודה, בהתאם למנהג לקרוא ליישובים בשמות אלים (לדוגמה בית-אל, בית-בעל, בית-שמש וכו'). כיום אין זיהוי מוסכם בקרב החוקרים באשר למיקומה של העיר הקדומה. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', עמ' 97-96. רפאל פטאי, האלה העבריה, 1967 פרק ב', עמוד 59
תוכון זהוב-פלומה

תוכון זהוב-פלומה (שם מדעי: Leptosittaca branickii) הוא מין של תוכי דרום אמריקאי החי ביערות גשם ומצוי בסכנה בטבע. מין זה הוא היחידי בסוגו. קרובי משפחתו הם מיני האמזונה (Amazona) ותוכי הקוניור (Aratinga). אורך תוכי ירוק זה 30 ס"מ. הוא בעל נוצות ירוקות ובעל בטן זהובה וזנב כתום כשהכנפיים ירוקות כהות מעט עם קצוות אדומים. הראש גם ירוק עם פס גדול צהוב מתחת העיניים הורודות והמקור והרגליים אפורים. אין הרבה הבדל בין הזכרים לנקבות. התוכי מצוי בטבע ביערות גשם הרריים טרופיים (בייחוד של עצי Podocarpus), ממזרח להרי האנדים בעיקר באקוודור, קולומביה ופרו. תוכי זה מצוי בסכנה בטבע עקב אובדן היערות בהם הוא חי. מדיה וקבצים בנושא תוכון זהוב-פלומה בוויקישיתוף תוכון זהוב-פלומה, באתר ITIS (באנגלית) תוכון זהוב-פלומה, באתר NCBI (באנגלית) תוכון זהוב-פלומה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תוכון זהוב-פלומה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) תוכון זהוב-פלומה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תוכון זהוב-פלומה, באתר GBIF (באנגלית) תוכון זהוב-פלומה באתר הרשימה האדומה של IUCN
רמות נגב

רָמוֹת נֶגֶב (גם: רָאמַת נֶגֶב) הייתה עיר מקראית בצפון הנגב, אשר הייתה בשטח נחלת שבט יהודה, אך יושביה היו בני שבט שמעון. העיר נזכרת תחילה בתנ"ך בתיאור ערי שבט שמעון: ”עַד בַּעֲלַת בְּאֵר רָאמַת נֶגֶב זֹאת נַחֲלַת מַטֵּה בְנֵי שִׁמְעוֹן”. בהמשך, נזכרת העיר כאחד היישובים ביהודה אליהם שלח דוד המלך משלל המלחמה: ”לַאֲשֶׁר בְּבֵית אֵל וְלַאֲשֶׁר בְּרָמוֹת נֶגֶב וְלַאֲשֶׁר בְּיַתִּר”. שמה של העיר הקדומה נזכר, בכתיב החסר רמת נגב, באוסטרקון מס' 24 ממכתבי ערד, ויש הסבורים כי מקומה של העיר היה בחורבת עוזה, דרומית לתל ערד. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ז', עמ' 299-298. שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, הוצאת מוסד ביאליק, 1992, עמ' 78. ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ח'. ספר שמואל א', פרק ל', פסוק כ"ז.
חרסי גבעון

חרסי גִּבְעוֹן הם קבוצה של 61 ידיות של קנקני יין, שעליהן כתובות בעברית, אשר נמצאו בשפכים שסתמו את מפעל המים הקדום בתל גבעון שבבנימין. הכתובות מתוארכות למאה השישית לפני הספירה, ומוזכרים בהן בכתיב חסר שמות שונים של יישובים, משפחות ואנשים מסביבת העיר המקראית גִּבְעוֹן, ובהם שמה של גבעון עצמה, באופן שחיזק את זיהוי התל שבכפר אלג'יב עם גבעון המקראית. בין שמות האנשים הנזכרים בחרסים מופיעים "עזריהו", "אמריהו", "חנניהו" ו"נרא" (צורה מקוצרת של "נריהו", כאשר "נר" היה אחד מראשי שבט בנימין). בכתובות רבות מבין החרסים נזכר לצד שמה של "גבען" השם "גדר" (בכתיב מלא – גְדוֹר). שם זה נזכר בתנ"ך הן כשמו של אחד מראשי שבט בנימין, והן כשם יישוב בנחלת שבט בנימין. שם קדום זה השתמר בשם ח'רבת אל־ג'דירה שמדרום־מזרח לתל גבעון, הבנוי על תל עתיקות. גבענ.גדר.עזריהו גבענגדראמריהו גבענ.דמלא.שבאל חנניהו.נרא גבענלגדרלחננ[יהו] גבענ.גדרחנניהונרא ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוק ל"א; ספר דברי הימים א', פרק ט', פסוק ל"ז. ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק ח'. על פי שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, הוצאת מוסד ביאליק, 1992, עמ' 111-108.
נחל יראון

נַחַל יִרְאוֹן הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון המזרחי, בסמוך לגבול ישראל-לבנון, אשר ראשיתו בסמוך לקיבוץ יראון, וסופו בחיבור לנחל דישון. שמו של הנחל הוא כשמה של העיר המקראית יראון, המזוהה בכפר הסמוך ממערב יארון. כיוון אפיקו של הנחל הוא דרום מזרח. בראשית הנחל מצויים שרידי גת עתיקה, ובהמשכו התלול קיימות שלוש מערות על צלע ההר שמדרום לו (רמת ברעם) בהם מערה המכונה "מערת שלושת הדובים". בצלע ההר שמצפון לנחל (רמת יראון) מצוי מעיין עין יראון. לצד אפיק הנחל עובר כביש הצפון (899). Hayah Katz, Yigal Levin, Tel Rosh: The forgotten Rehob in the Upper Galilee, Palestine Exploration Quarterly 153, 2021-01-02, עמ' 24–41 doi: 10.1080/00310328.2020.1751490 מלח״ם – מערת שלושת הדובים נחל יראון, הגליל העליון, באתר המרכז לחקר מערות בישראל
גואה (כדורגל)

גואה הוא מועדון כדורגל הודי מהעיר גואה המשחק בליגת העל ההודית. המועדון הוקם ב-26 באוגוסט 2014. מאמנה של הקבוצה הוא שחקן נבחרת ברזיל לשעבר זיקו, המשמש כמאמנה מאז הקמתה של הקבוצה. המועדון מייצג את המדינה גואה, שהיא היחידה בהודו שהספורט הרשמי שלה הוא כדורגל. לקבוצה יש ערוץ טלוויזיה פרטי. ב-15 באוקטובר 2014 נערך משחקה הראשון של הקבוצה כנגד צ'נאיין במסגרת עונת 2014/2015 בליגה ההודית. את העונה הסדירה סיים המועדון במקום השני בטבלה, דבר אשר הקנה לו את הזכות להשתתף בפלייאוף האליפות. הקבוצה העפילה עד לחצי הגמר, אך אז הודחה בפנדלים על ידי אתלטיקו קולקטה אשר זכתה באליפות. את העונה הבאה סיימה גואה במקום הראשון אך לא זכתה באליפות מכיוון שהיא הפסידה בגמר הפלייאוף לצ'נאיין. צרפת רובר פירס ברזיל לוסיו גואה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net אתר האינטרנט הרשמי של גואה מדיה וקבצים בנושא גואה בוויקישיתוף
קינה (עיר מקראית)

קִינָה הייתה עיר מקראית בנגב, אשר נכללה בתחום נחלת שבט יהודה. העיר נזכרת בתנ"ך ברשימת ערי שבט יהודה בנגב: ”וְקִינָה וְדִימוֹנָה וְעַדְעָדָה”. במקור ארכאולוגי בן התקופה, נזכר שמה של העיר במכתבי ערד, לצד ערד ורמת נגב. יש הקושרים את שמה של העיר לבני שבט הקיני שישבו בנגב, ויש הסבורים כי שמו של היישוב הקדום השתמר בוואדי אלקיני (נחל קינה) שבצפון מזרח הנגב, למרגלות חורבת עוזה. מנגד, יש הסבורים כי מקומה של העיר היה באתר ח'רבת טיב, כ-5 ק"מ צפונית לערד, בו נמצאו שרידי יישוב ומצודה. ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק כ"ב. שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, הוצאת מוסד ביאליק, 1992, עמ' 80-78. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ז', עמ' 125-124.
UY במגן

UY במגן הוא כוכב מסוג על-ענק אדום משתנה סדיר למחצה בקבוצת מגן הנמצא במרחק של 9,500 שנות אור מכדור הארץ. UY במגן התגלה בשנת 1860 על ידי אסטרונום גרמני מהעיר בון שבגרמניה וקוטלג בשם BD-12 5055. עד לשנת 2016, UY במגן היה הכוכב בעל הרדיוס הגדול ביותר שהתגלה אי פעם ונכון ל-2021 הוא שני רק לסטיבנסון 2-18. יש לו רדיוס של למעלה מ-1,700 רדיוסי שמש (1.188 מיליארד קילומטר 7.92 יחידות אסטרונומיות) ונפח הגדול פי 5 מיליארד מנפח השמש. אילו היה UY במגן ממוקם במרכז מערכת השמש הוא היה מגיע כמעט עד מסלולו של שבתאי. בשל גודלו העצום, באופן תאורטי ייקח לאור 7 שעות להקיף את UY במגן בעוד שאת השמש ייקח לאור להקיף 14.5 שניות בלבד. אפשר לצפות ב-UY במגן בעזרת טלסקופ קטן ככוכב עמום על רקע שביל החלב. R136a1 - הכוכב המסיבי ביותר שידוע. מדיה וקבצים בנושא UY במגן בוויקישיתוף UY במגן, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
סאווין

סאווין (בפולנית: Sawin) הוא כפר במחוז חלם שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-14 ק"מ צפונית לחלם ובסמוך לגבול אוקראינה, על גדות נהר לפיטוחה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. ראשיתו של הכפר ביישוב בבעלות מלוכה, ובשנת 1456 עבר לבעלות הכנסייה. בהמשך עבר הכפר לבעלות של מספר משפחות אצולה פולניות, ובאמצע המאה ה-17 שב להיות בבעלות מלכותית. במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בכפר מפעל גדול לייצור זכוכית בידי שניים מתושביו היהודים. מפעל זה העסיק רבים מיושבי הכפר. בשנת 1880 נבנה בכפר בית כנסת ראשון, ובשנת 1925 נבנה בו בית כנסת נוסף, ובשנים אלה נמנו במקום 611 יהודים. צביון הקהילה בכפר היה חרדי, הגם שבין מלחמות העולם התקיימה בו פעילות ציונית. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, מונה בו יודנרט, ויהודיו גויסו לעבודות כפייה ונצטוו לענוד סרט זרוע. מעת לעת פשטו על הכפר שוטרים גרמנים, וביצעו מעשי שוד והתעללות ביהודיו. בין 1940 ל-1942 הובאו ליישוב כ-1,700 יהודים שגורשו מקרקוב ומערים נוספות, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. במאי 1942 רוכזו יהודי היישוב, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. רק בודדים מיהודי הכפר הצליחו לשרוד את השואה במקומות מסתור. בזמן הכיבוש הגרמני פעל בעיירה מחנה עבודה, בו הוחזקו בין 700 ל-800 מיהודי הסביבה. מדיה וקבצים בנושא סאווין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאווין סווין באתר מרכז מורשת יהדות פולין "סאווין", באתר השטעטל הווירטואלי
בועז גלעד

בועז גלעד (נולד ב- 1966) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת ניצב. כיהן כראש אגף תמיכה לוגיסטית. גלעד שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים. ב-1996 הצטרף לשירות הביטחון הכללי ושירת בתפקידים מבצעיים ובמערך התומך. בתפקידו האחרון שימש ראש מטה התפעול וחבר בפורום מטה השב"כ. בינואר 2016 עבר למשטרת ישראל ומונה לראש האגף לתמיכה לוגיסטית בדרגת ניצב. כיהן בתפקיד עד פברואר 2019. כיום, מייסד ומנכ"ל קבוצת ניצבים בחזית בע"מ העוסקת בייעוץ ויישום פתרונות ייחודיים ומתקדמים בתחומי הביטחון האישי והחוסן הקהילתי בישראל ובחו"ל. בנוסף, הוא שותף ויו"ר בחברת BDiverse, העוסקת באיתור פתרונות מתקדמים לאתגרי שרשרת האספקה. שימש בעבר כמייסד ומנכ"ל חברת סטארטאפ ישראלית בשם BizWatch אשר עסקה בפיתוח מערכת רכש אוטומטית מבוססת בינה מלאכותית. בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ותואר שני במנהל עסקים. בנוסף על עיסוקיו העסקיים, גלעד הוא גם חוקר במכון לחקר הביטחון האישי והחוסן הקהילתי במכללה האקדמית גליל מערבי מדיה וקבצים בנושא בועז גלעד בוויקישיתוף בועז גלעד, ברשת החברתית LinkedIn ניצב בועז גלעד מונה רשמית לראש את"ל, אתר משטרת ישראל, 28 בינואר 2016 סבב מינויים בפיקוד הבכיר, אתר משטרת ישראל
טימוקרטיה

טימוקרטיה היא משטר המקנה כוח פוליטי רק לבעלי רכוש. משטר כזה יוצר זיקה בין המעמד הכלכלי של אזרח לבין זכאותו להיות בעל משרה ציבורית. אבי המשטר הטימוקרטי היה סולון, אשר הנהיג רפורמה מדינית באתונה העתיקה. הוא חילק את אזרחיה לארבעה מעמדות, כאשר לכל אחד מהם ניתנו זכויות פוליטיות על פי עושרם ונכסיהם באותה תקופה הנכסים נמדדו על פי תפוקת היבול השנתי, וכך נקבעו המעמדות השונים: המעמד הגבוה, נקראו פנטקוסיומדימנים, "אנשי 500 המידות", אשר הפיקו יבול באותו היקף, מתחתיהם היו ההיפיס, "הפרשים", אשר הפיקו יבול של כ-300 מידות, הבאים בתור היו הזאוגיטים, "אנשי הצמד", אשר הפיקו יבול של כ-200 מידות ולבסוף המעמד הרביעי, הטתים, "שכירים" אשר הפיקו פחות מ-200 מידות ליבול השנתי. בצורה זו סולון בעצם החליש את האריסטוקרטיה, אשר דגלה במתן מעמד פוליטי על בסיס ההיסטוריה המשפחתית של אותו אריסטוקרט בלבד. לאחר החלת הרפורמה, גם אזרח אשר לא היה אריסטוקרט אך הצליח לצבור הון כלכלי, היה יכול לקחת חלק בתפקיד בכיר בפוליס של אתונה, דבר אשר לפני כן לא היה אפשרי. אומנם מוסד האריסטוקרטיה נשאר על כנו, אך כוחו הפוליטי כבר לא היה מוחלט. דוד, אפרים, הדמוקרטיה הקלאסית: התהוותה, תפקודה, עקרונותיה ותלאותיה באתונה, ירושלים: מאגנס, 2003, עמ' 44-59.
נחל אבליים

נַחַל אֶבְלַיִם הוא נחל אכזב במערב הגליל התחתון, שראשיתו במספר מעיינות למרגלות הר עצמון, וסופו בחיבור לנחל נעמן שבעמק זבולון. הנחל מתחיל ברום של כ-400 מטרים מעל פני הים, ומתחתר בערוץ תלול וצר תחת היישובים כאוכב אבו אל-היג'א, מורשת ודמיידה. בהמשך פונה אפיק הנחל לכיוון צפון מערב, והוא עובר מצפון מזרח לאעבלין, שם חובר אליו נחל שכניה, וחוצה תחת גשר את כביש 70 לעבר עמק זבולון. הנחל נקרא על שם היישוב התלמודי אבליים, אשר מזוהה עם הכפר הסמוך אעבלין. מסלול טיול בנחל אבליים באתר משרד החינוך ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עדי קונסטנטינוס

עדי קונסטנטינוס (נולד ב-9 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בבני רעננה מליגה ג' שרון. קונסטנטינוס שנולד במעלה אדומים, המכונה "קוסטה", החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים וכשהיה בן 15 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי חיפה. קונסטנטינוס היה אחד משני הקפטנים של קבוצת הנוער של מכבי חיפה, עמה זכה בשני דאבלים. ב-28 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2–3 למכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. ב-11 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 2–1 נגד עירוני קריית שמונה. לקראת סוף עונת 2014/2015 הפך קונסטנטינוס לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, ושותף בשישה משחקי ליגת העל. בעונת 2014/2015 הושאל קוסטנטינוס להפועל עכו על מנת לצבור דקות משחק. ב-20 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בעכו, בתיקו 0–0 נגד בני סכנין. עד לסיום העונה שיחק קונסטנטינוס 25 משחקים בליגה ועוד אחד בגביע המדינה. בתקופתו בהפועל עכו זומן לראשונה לנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך שלוש הופעות בשנת 2015. קונסטנטינוס המשיך בעכו גם בעונה שלאחר מכן אך בינואר 2016 חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית. ביולי 2016 הצטרף להפועל ירושלים מהליגה הלאומית, ובסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'. ב-15 ביוני 2017 חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי נתניה עד לסיום העונה, אך במדיה שותף רק בתשעה משחקים, מתוכם שלושה בליגה, וב-31 בינואר 2018 חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית, במדיה כבש שער אחד ב-17 הופעות עד תום העונה. ב-16 באוגוסט 2018 חזר לקדנציה שנייה בהפועל עכו בליגה הלאומית. ב-23 ביולי 2019 חתם בהפועל אשקלון. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'. ב-22 ביולי 2020 חתם באולימפיאקוס ניקוסיה הקפריסאית לעונה אחת. חודש וחצי לאחר מכן הושאל עד לסוף העונה בדיגניס מורפו מליגת המשנה הקפריסאית. ב-31 בינואר 2022 חזר לישראל וחתם במכבי הרצליה מליגה א'. ב-27 ביוני 2022 חתם באחי ריינה מליגה ב'. עדי קונסטנטינוס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עדי קונסטנטינוס, באתר Transfermarkt עדי קונסטנטינוס, באתר Soccerway עדי קונסטנטינוס, באתר FootballDatabase.eu אלבז, גליקמן, מיצ'ל חתם לעונה במכבי חיפה, באתר ynet, 4 בספטמבר 2014 דורון בן דור, ‏נשר ממשיכה להתחזק: רן רול חתם לעונה אחת, באתר ONE‏, 5 ביולי 2016 מאור רחמני, ‏עדי קונסטנטינוס חתם במכבי נתניה לעונה אחת, באתר ONE‏, 15 ביוני 2017 מיכאל וייסרמן, עדי קונסטנטינוס חתם בהפועל עכו, באתר דאבל פס, 18 באוגוסט 2018 מתחזקת: קונסטנטינוס וקשוע חתמו באשקלון, באתר ONE‏, 23 ביולי 2019 מאור נחמני, ‏עדי קונסטנטינוס חתם באולימפיאקוס ניקוסיה, באתר ONE‏, 22 ביולי 2020 ‏חודש וחצי אחרי שחתם: קונסטנטינוס עזב את אולימפיאקוס ניקוסיה, באתר ספורט1, 7 בספטמבר 2020 מערכת אתר דאבל פס, עדי קונסטנטינוס חתם במכבי הרצליה, באתר דאבל פס, 31 בינואר 2022 מיכאל וייסרמן, עדי קונסטנינוס חתם באחי ריינה, באתר דאבל פס, 27 ביוני 2022