laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נבז'יס (כדורסל)

מועדון הכדורסל נבז'יס (בליטאית: Krepšinio klubas Nevėžis), הידוע גם כנבז'יס קדאיניאי (Nevėžis Kėdainiai), הוא מועדון כדורסל ליטאי מקדאיניאי המשחק בליגת העל הליטאית בכדורסל. נבז'יס נוסדה ב-1992, ונקראה על שם נהר נבז'יס, הזורם בעיר קדאיניאי. הקבוצה החלה את דרכה ב-LKBL, הליגה השלישית בליטא, ב-1996, וב-1998 עלתה לליגת המשנה. ב-2002 זכתה באליפות ועלתה לליגת העל הליטאית בכדורסל. בין 2004 ו-2009 העפילה הקבוצה לפלייאוף שש עונות ברציפות, וב-2006 אף הגיעה לחצי הגמר, בו הודחה על ידי האלופה בסופו של דבר ריטאס וילנה 1–2. באותה עונה העפילה נבז'יס לחצי גמר הליגה הבלטית לאחר ניצחון ברבע הגמר על ונטספילס ותבוסה 56–91 לז'לגיריס קובנה. ב-2008 זכתה הקבוצה בתואר הראשון שלה, גביע האתגר של הליגה הבלטית, לאחר ניצחון בגמר 81–68 על VEF ריגה. ב-2017, לאחר שגברה על רילסקי ספורטיסט וא.א.ק. לרנקה במוקדמות היורופקאפ, העפילה נבז'יס למפעל כלל-אירופי לראשונה בתולדותיה (ובפעם היחידה, נכון ל-2024). בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום הראשון בבית ב', אך בסיבוב השני סיימה במקום השלישי בבית י' והודחה. יוון גאורגיוס קאלאיצאקיס יוון פנאיוטיס קאלאיצאקיס לטביה ארטורס ז'אגרס ישראל עמית עבו מדיה וקבצים בנושא נבז'יס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבז'יס נבז'יס, ברשת החברתית אינסטגרם SEB Baltic Basketball League 2005-2006, eurobasket.com "Solidų pranašumą iššvaistęs „Nevėžis" pateko į FIBA Europos taurę" [לאחר שאיבדה יתרון מוצק, נבז'יס העפילה ליורופקאפ של פיב"א]. BasketNews.lt (בליטאית). נבדק ב-2024-01-04. קפץ מדרגה: עמית עבו חתם בנבזיס הליטאית, באתר ערוץ הספורט, 4 בינואר 2024
משרד האוצר (הודו)

משרד האוצר (בהינדי: वित्त मंत्रालय; באנגלית: Ministry of Finance) הוא משרד ממשלתי הודי הממונה על ניהול כלכלת הודו. משרד האוצר של הודו השתלשל ממשרד האוצר של הודו הבריטית, שנוצר בצורתו הראשונית כמחלקת האוצר של חברת הודו המזרחית הבריטית ב-1810. המחלקה הוקמה על ידי פיצול המחלקה הציבורית למחלקת האוצר וניהול החברה המאוחד, ואדם אחד המשיך לעמוד בראש שני המחלקות עד 1816. העומס במחלקות גרם להקמת מזכירויות (secretaries, המונח האנגלי המקביל למשרד) לשני המחלקות ב-1843. באותה שנה פוצלה ממשלת הודו ממשלת בנגל, דבר שהוביל להעברת מחלקת ההכנסות למשרד הפנים. לאחר המרד ההודי הגדול פורקה חברת הודו המזרחית הבריטית, וסמכויותיה הועבר ב-1858 ישירות לידי הממלכה המאוחדת והראג' הבריטי. ב-1860 הועברו כל הנושאים הקשורים לסחר הועברו לאחריות המחלקה. ב-1905 הוקמו משרדי הסחר והתעשייה, וסמכויות המשרד בנושאים אלו הועברה אליהם. ב-1907 הועברו סמכויות נוספות לידי ממשלות המחוזות והוגברה הפדרליזציה של הודו הבריטית, אך מעמד המשרד הפך לחשוב יותר בייעוץ למושל הודו. ב-1919 אורגן המשרד בשבע מחלקות משנה: כלכלי כללי, הכנסות, כסף ובנקאות, משכורות, חשבונות ציבוריים, כלכלה צבאית וחשבונות צבאיים. בנוסף, נקבע כי החלטות בולטות צריכות את אישור המשרד לענייני הודו. ב-1945 הורחבו שבעה מחלקות המשרד לתשע, הכנסות, רכבות, ביטחון, תקשורת, הוצאות כלליות, מוסדות ציבוריים, תקציב, מימון ותכנון. עם הקמת ממשלת המעבר ההודית ב-1946 הועמד לראשונה שר הודי בראשות המחלקה. ליקאת עלי ח'אן מהליגה המוסלמית מונה לשר האוצר בממשלת המעבר, אך עם הקמת פקיסטן ב-14 באוגוסט 1947 עבר לשמש כראש ממשלת פקיסטן. בממשלת הודו שבראשות ג'ווהרלל נהרו, שהוקמה באופן רשמי למחרת היום ב-15 באוגוסט 1947, מונה ק. ר. שנמוקהאם צ'אטי לשר האוצר הראשון של הודו. לאחר עצמאות הודו אורגן המשרד בשלושה אגפים עיקרים: הוצאות, עניינים כלכליים, והכנסות. ב-1979 הפך אגף ההכנסות לאגף ההכנסות והבטחת הכנסה והוקם אגף בנקאות. בראש כל אחד מהאגפים הועמד מזכיר הכפוף לממשלה. במרץ 1985 אוחד אגף הבנקאות עם האגף לעניינים כלכליים. משרד האוצר אחראי על ניהול מכסים, מוסדות פיננסים ממשלתיים והתקציב ההודי. שר האוצר מציג את התקציב בפני הפרלמנט ההודי מדי שנה. מדיה וקבצים בנושא משרד האוצר (הודו) בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד האוצר (הודו) משרד האוצר (הודו), ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד האוצר (הודו), סרטונים בערוץ היוטיוב History of Ministry of Finance (With Structural Diagram), Tasneem List of Finance Ministers of India from 1947 to 2022, unacademy Modi cabinet reshuffle: Piyush Goyal made acting finance Ministerter, ThePrint, ‏14 במאי 2018 India Today Web Desk, Piyush Goyal made temporary finance minister days before Interim Budget, India Today, ‏23 בינואר 2019
אדם אונאס

אדם אונאס (בערבית: آدم أوناس; נולד ב-11 בנובמבר 1996) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'יראי המשחק בעמדת החלוץ בליל. אונאס נולד בשמברי-לה-טור שבצרפת להורים ממוצא אלג'יראי. אביו היה שוער ובהשראתו אונאס התחיל לשחק כדורגל כשהיה היה בן 10. באפריל 2013 הצטרף לקבוצת המילואים של הורדו. ב-4 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-2 ללוריין ואף כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. כחודשיים לאחר מכן חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים 2019. ב-3 ביולי 2017 אונאס ותם בנאפולי. ב-15 בפברואר 2018 הבקיע את שער את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 3-1 לר.ב. לייפציג במסגרת 32 האחרונות של הליגה האירופית. ב-30 באוגוסט 2019 הושאל לניס עד לסיום העונה עם אופצית רכישה. ב-6 במאי 2020 חזר לנאפולי. ב-6 באוקטובר 2020 הושאל לקליארי אולם עזב אותה ב-28 בינואר 2021 עקב מיעוט בדקות משחק. ב-1 בפברואר 2021 הושאל לקרוטונה. ב-14 בפברואר כבש את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 2-1 לססואולו. ב-7 במרץ כבש את שערו השני בקבוצה במשחק נגד טורינו. בסיום המשחק קיבל הודעות נאצה בחשבון האינסטגרם שלו מאוהדי טורינו שכינו אותו "קוף", קראו לו "לחזור לאפריקה" ואפילו הודעות עם איכולי מוות. ב-1 בספטמבר 2022 אונאס חתם לשתי עונות בליל. אונאס היה זכאי לייצג גם את צרפת וגם את אלג'יריה. אחרי שבנעוריו שיחק בנבחרת הנוער של צרפת באוקטובר 2016 הודיע כי החליט לייצג את נבחרת אלג'יריה. ב-5 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד זמביה. ב-1 ביולי 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד טנזניה במסגרת גביע אפריקה לאומות 2019 בו זכתה אלג'יריה. נבחרת אלג'יריה גביע אפריקה לאומות: 2019 אדם אונאס, באתר Transfermarkt אדם אונאס, באתר Soccerway אדם אונאס, באתר BDFutbol אדם אונאס, באתר WorldFootball.net אדם אונאס, באתר National Football Teams אדם אונאס, באתר FootballDatabase.eu
אלן גרבר

אלן מיכאל גרבר (באנגלית: Alan Michael Garber; נולד ב-1955) הוא רופא, כלכלן בריאות ומנהל אקדמי (אנ') יהודי אמריקאי. הנשיא הזמני של אוניברסיטת הרווארד. גרבר נולד ב-1955 להארי וז'אן גרבר, משפחה יהודית, וגדל באילינוי. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ב-1976 עם תואר BA בכלכלה ובהמשך קיבל תואר MA ותואר שלישי בכלכלה. תוך כדי לימודי הדוקטורט שלו, הוא נרשם במקביל לאוניברסיטת סטנפורד, שם קיבל תואר MD ב-1983. הוא השלים את ההתמחות שלו ברפואה פנימית בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל המסונף לבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד ב-1986. גרבר ירש את סטיבן היימן (אנ') בתפקיד המנהל האקדמי של אוניברסיטת הרווארד ב-1 בספטמבר 2011. גרבר הוא גם פרופסור למדיניות בריאות (אנ') בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד, פרופסור לכלכלה בבית הספר לאמנויות ומדעים באוניברסיטת הרווארד (אנ'), פרופסור למדיניות ציבורית בבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד ופרופסור במחלקה למדיניות וניהול בריאות בבית הספר לבריאות הציבור באוניברסיטת הרווארד (אנ'). לאחר התפטרותה של קלודין גיי מתפקידה כנשיאת אוניברסיטת הרווארד, משמש גרבר כנשיא זמני של אוניברסיטת הרווארד. גרבר נשוי לאן יהנדה, ולהם ארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא אלן גרבר בוויקישיתוף ישראל גראדווהל, ‏מניח תפילין בכל בוקר: מי אתה, הנשיא החדש של הרווארד שהחליף את גיי האנטישמית?, באתר כיכר השבת, 3 בינואר 2024 גלי וינרב, ‏יהודי ותמך בישראל: המחליף הזמני של נשיאת הרווארד הפורשת, באתר גלובס, 4 בינואר 2024 "Who is Alan Garber? Meet Harvard's New Interim President. | News | The Harvard Crimson". www.thecrimson.com. נבדק ב-2024-01-03. "Alan Michael Garber". Stanford University. נבדק ב-10 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה)
טוהר הדם

טוהר הדם (בספרדית: Limpieza de sangre, "לִימְפְּיֵסָה דֶה סַנְגְרֶה"; בפורטוגזית: Limpeza de sangue) היה מושג חוקי ומעמדי שנטבע בחצי האי האיברי לאחר השלמת הרקונקיסטה וגירוש היהודים והמוסלמים שסירבו להתנצר. הוא ציין מוצא בלעדי מ"נוצרים ישנים", אלה שלא היו מבין המומרים החשודים. טוהר הדם היה תנאי סף לקבלת זכויות והטבות שונות, והתגלגל גם אל מערכת הקאסטה באימפריה הספרדית שמעבר לים, שהופנתה לא כלפי צאצאי מומרים אלא כנגד הילידים המקומיים. בכך הפך העיקרון של 'טוהר הדם', שהותווה על רקע דתי בעיקרו, לגילוי חשוב של פרוטו-גזענות. אכיפת הדרישה לבדיקה מעמיקה של אילן היוחסין התרככה מאוד כבר במאה ה-17, אם כי החוק האחרון לגבי טוהר הדם בוטל בספרד רק ב-1870. עם סיום הרקונקיסטה ולאחר גירוש היהודים מספרד וגירוש המוסלמים ממנה, ובהמשך, לאחר הטבלת יהודי פורטוגל לנצרות בכפייה, היו ספרד ופורטוגל בראשית המאה ה-16, נוצריות לחלוטין דה יורה. עם זאת, צאצאי יהודים ומוסלמים שהמירו את דתם לנצרות, בין אם בכנות מלאה או אם בכוח החרב לא התקבלו באופן מלא בחברה הנוצרית. מלבד סיבות חברתיות וכלכליות, נטען כלפי המומרים וצאצאיהם כי הם אינם נוצרים נאמנים וכי הם ממשיכים לקיים את דתם הקודמת בסתר (בהקשר היהודי ומנקודת המבט היהודית: אנוסים). אולם, החלוקה בין "נוצרים חדשים" ו"נוצרים ישנים" לא נסובה סביב שאלת האדיקות הדתית, אלא סביב מוצא. בחיים החברתיים משמעות הריבוד הייתה שנוצרי ישן, ולו מפשוטי העם, יכול היה לתבוע את כבודו מנוצרי חדש. המסדרים הצבאיים-דתיים השונים חוקקו חוקי עזר שדרשו הוכחות לניקיון הדם מחבריהם. משפחות של נוצרים חדשים שזכו למוביליות חברתית מסוימת נאלצו להעצר בשלב מסוים, או להמשיך בדרכן כלפי מעלה בכחש, שוחד או באמצעות זיוף מסמכים המעידים על מוצא נוצרי בן מספר דורות. בקרב הבסקים התפתחה הטענה לזכות כוללת לאידלגיה (hidalguía) - הדרגה הנמוכה של האצולה הספרדית - מכיוון שהכיבוש הערבי לא כלל את צפון ספרד ואת הטריטוריה הבסקית. מכאן התפתחה האמונה כי הבסקים שימרו את "טוהרם" המקורי, בעוד שכל שאר הספרדים חשודים בנישואי תערובת. אפילו הלאומיות הבסקית מבית מדרשו של סבינו אראנה (Arana) במרוצת המאה ה-19 ביקשה לסנן את הבסקים שנישאו נישואי תערובת לספרדים באמצעות רשימות של שמות משפחה בסקים מקוריים. על אף ביטול חוקי טוהר הדם נמשכה האפליה במקומות מסוימים הרחק אל תוך המאה ה-20. במיורקה, למשל, נאסר על כומר שאבותיו היו נוצרים חדשים [בהקשר של מיורקה מדובר בשואטה (Xueta), צאצא למומרים ממיורקה] לומר את המיסה בקתדרלה עד לשנות ה-60. מערכת הקאסטה באמריקה הלטינית בתקופה הקולוניאלית קאסטות בהודו אפרטהייד בדרום אפריקה תורת הגזע תעודת ייחוס ארי The Catholic Church's theological approach to other religions: From conversion to conversation. by Alice Priest
קרס 1

קרס 1 (בסינית: 谷神星一号‏, Ceres-1) הוא משגר שפותח בסין על ידי חברה פרטית וייצורו נמשך. זה משגר מנוע דלק מוצק לשלבים 1–3 ומנוע דלק נוזלי לשלב הרביעי. תא מטען של המשגר הוא באורך של 2.6 מ' ויכול לכלול מספר לוויינים. השיגור הראשון בוצע בשנת 2020 ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן כאשר שוגר לוויין במשקל 50 ק"ג. השיגור בוצע מכן שיגור 43/95B שהותאם למשגר. בהמשך בוצעו שיגורים מוצלחים נוספים. בספטמבר 2023 לראשונה בוצע שיגור מאסדה שמוצבת בים הצהוב. לצורך כך בוצעו התאמות ופותח דגם 1S. בשיגור זה הלוויין שוגר לגובה של 800 ק"מ. השיגורים בוצעו על בסיס מסחרי אך נכון לתחילת 2024 הזמנות היו רק מגופים סיניים ממשלתיים או פרטיים. מדיה וקבצים בנושא קרס 1 בוויקישיתוף רשימת שיגורים תיאור המשגר באתר היצרן תיאור המשגר תיאור המשגר והחברה קרס 1 שיגרה לוויין מאסדה ימית
רצח רחל וייס

המונח "רצח רחל וויס" מפנה לכאן. לערך העוסק ברצח רחל וייס ושלושת ילדיה שהתרחש באוקטובר 1988, ראו הפיגוע בקו 961. רחל מרתה וייס וינקלר נרצחה בפיגוע דקירה בביתה במושב שפיר שבדרום ישראל. הפיגוע בוצע על ידי שלושה מחבלי חמאס מרצועת עזה. בכ' באב תשמ"ח, 3 באוגוסט 1988, בתקופת האינתיפאדה הראשונה הגיעו שלושה תושבי רצועת עזה, תיאר אל קורד, ג'יהאד רבן וחסן נופל למושב שפיר. הם פנו לבית הראשון ביישוב, ביתה של רחל מרתה וייס וינקלר ניצולת שואה ילידת הונגריה בת 69. רחל שהתה באותה העת לבדה בביתה לאחר שבעלה יצא לבדיקות רפואיות. המחבלים נקשו על דלת הבית וביקשו מרחל מים, רחל שזיהתה את אחד מהם שעבד בעבר כפועל שכיר במושב, הכניסה אותם לבית. הם התנפלו עליה בדקירות סכין בכל חלקי גופה. כשחזר בעלה לבית, מצא אותה ללא רוח חיים. מחקירת הפיגוע התברר כי המחבלים נשלחו לבצע רצח בפקודתו של השייח' אחמד יאסין, כ"מבחן כניסה" לארגון הטרור חמאס. בגזר דינם של המחבלים בו הורשעו הנאשמים ברצח ממניעים לאומניים כתבו השופטים: "המניע העיקרי לרצח הוא שנאת חינם, מתאוות רצח לשמה. הם החליטו בדם קר לרצוח אישה, שכל חטאה היה בהיותה יהודייה". שלושת המחבלים נשפטו כל אחד ל-30 שנות מאסר. בנובמבר 1988 הרסה מדינת ישראל את בתיהם של שניים מחברי החולייה שביצעו את הפיגוע. ביוני 1989 פירק צה"ל את האוהלים שסיפק הצלב האדום לבני משפחות הבתים ההרוסים במחנה ג'באליה. פעולה זו גרמה למהומות קשות במחנה. דובר צה"ל אמר על האירוע: ”האוהלים פורקו מאחר שאדמת בית שנהרס היא רכוש המדינה ואסור להקים עליה מבנים”. באוקטובר 2011 במסגרת עסקת שליט שוחררו ג'יהאד רבן וחסן נופל.[דרושה הבהרה] ב-5 בינואר 2024, 35 שנים לאחר הפיגוע, במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, פוצץ ביתו של חבר החולייה השלישי שביצע את הפיגוע. רחל מרתה וייס וינקלר, באתר "לעד" של הביטוח הלאומי בת 69 נרצחה בביתה במושב שפיר, מעריב, 4 באוגוסט 1988 3 בני 17 רצחו את רחל וייס על רקע לאומני, חדשות, 10 באוגוסט 1988 30 שנות מאסר לשני תושבי עזה שהורשעו ברצח רחל וייס, מעריב, 11 ביולי 1989 שמות שני המחבלים הראשונים מופיעים במקורות בכמה צורות שונות. 30 שנות מאסר לשני תושבי עזה שחורשעו ברצח רחל וייס, מעריב, 11 ביולי 1989 נלכדו המחבלים שהטילו רימונים על חיילי צה"ל בעזה; נהרסו 9 בתים של 3 חוליות, מעריב, 11 בנובמבר 1988 מת בן 18 שנחשד בשיתוף פעולה והוכה על ידי תושבי עזה לפני 4 ימים, חדשות, 28 ביוני 1989 רענן בן-צור ויואב זיתון, הרבה דם על הידיים: פורסמה רשימת המשוחררים, באתר ynet, 16 באוקטובר 2011 עמית סגל, באתר טלגרם, ‏5 בינואר 2024
אבראהים נסאר

אבראהים נסאר (בערבית: إبراهيم نصار; 1895–1985) היה מפקד חשוב במרד הערבי הגדול (1936–1937) בתקופת המנדט הבריטי על פלשתינה. ראש הכנופיה שפעלה בסביבת ענבתא ליד שכם שנת 1936 תיה אברהים נצאר, מי שהיה מורה בבית ספר עממי ערבי ואחר כך מזכיר ארגון הצעירים ביפו. אברהים מחמד נצאר חמולת ג'יאתויה. ראש כנופיה בימי אל-קאוקג'י. עבר ממקום למקום עם חאמד מרדאוי. בכפר ענבתא (שכם) שנת 1934 נוסדה אגודת פועלים ערביים, על פי ה' איברהים נצאר בן אותו הכפר. פעולתה הראשונה של האנודה הייתה לתבוע את זכויות פועלי הכפר בתקון הכבישים בסביבה. ראש אגודת הפועלים בכפר ענבתא (שכם), אבראהים נצאר, פרסם מכתב אל יתר ראשי אגודות הפועלים היערבים. הוא מבקשם לבוא בדברים אתו ולהת־וורע זח לזה ,,בי כולנו מאוחדים בעק־דון נעלה". אבראהים נצאר — מזכיר אגודת הפועלים הערבית יפו שנת 1934. מדיה וקבצים בנושא אבראהים נסאר בוויקישיתוף ראש הכנופיות עוזריו ופעולתו , דבר, 12 בנובמבר 1936 ארכיון ההגנה, דוח על ענבתא מיום 7 באוקטובר 1942, תיק: 105/227 עבודת פועלים בכפר, הארץ, 8 באוגוסט 1934 באגודות הפועלים הערבים , דבר, 6 באוגוסט 1934 פח'רי נשאשיבי מארגן פועלים ערבים , דבר, 2 באוקטובר 1934
ז'וזה נונס דה פונסקה

ז'וזה נונס דה פונסקה (בפורטוגזית: José Nunes da Fonseca; נולד ב-14 באוקטובר 1957) הוא גנרל פורטוגזי המכהן מאז 1 במרץ 2023 כראש מטה הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). פונסקה נולד במפרה ב-14 באוקטובר 1957. ב-1979 הוא התגייס לצבא פורטוגל ולמד באקדמיה הצבאית הפורטוגזית. ב-1992 הוא מונה למפקד פלוגה. ב-1994 הוא החל לשרת במטכ"ל הפורטוגזי. בין 1995–1999 הוא שרת בפירנצה בכוח המבצעי המהיר של נאט"ו. במסגרת זו, הוא שרת במשך שנה בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. בין 1999–2002 הוא כיהן כסגן ראש אגף הלוגיסטיקה של המטכ"ל. בין 2002–2004 הוא כיהן כסגן מפקד בית הספר הצבאי להנדסה (Escola Prática de Engenharia). בין 2004–2005 הוא כיהן כסגן ראש מטה הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). בין 2005-2007 הוא שימש כמפקד בית הספר להנדסה. בין 2005–2007 הוא שימש כראש אגף הלוגיסטיקה של הצבא. ב-2011 הוא שרת בכוח קוסובו, כראש אגף הלוגיסטיקה של הכוח. ב-1 במרץ 2023 הוא מונה לראש מטה הכוחות המזוינים. ז'וזה נונס דה פונסקה באתר משרד ההגנה הפורטוגזי ז'וזה נונס דה פונסקה באתר נאט"ו
פרוד אומונדסן

פרודה אומונדסן (בנורווגית: Frode Ommundsen) הוא גנרל-מיור נורווגי, המכהן מאז 11 באפריל 2023 כמפקד משמר המולדת הנורווגי. אומונדסן התגייס לצבא נורווגיה ב-1987, לאחר שלמד בבית הספר לפרשים. לאחר מכן למד במכללת המלחמה הנורווגית. הוא שרת בכוח שמירת השלום של האו"ם בבוסניה והרצגובינה, ולאחר מכן מונה למפקד פלוגה בכוח האכיפה של נאט"ו. בשנת 2000 הוא נשלח לקוסובו כמפקד פלוגה בכוח קוסובו. בין 2002–2004 הוא פיקד על פלוגה בגדוד טלמרק, ויחד עמה שרת באפגניסטן. בין 2007–2009 הוא פיקד על גדוד שריון בבריגדה הצפונית. לאחר חזר לאפגניסטן, וסייע באימון כוחות של הצבא הלאומי האפגני. בין 2011–2012 הוא שרת בתפקידים בכירים במשרד ההגנה, ובין 2017–2018 שימש כראש מחלקת המבצעים. ב-11 באפריל 2023 הוא מונה למפקד משמר המולדת הנורווגי. פרוד אומונדסן, ברשת החברתית LinkedIn פרודה אומונדסן באתר הצבא הנורווגי פרוד אומונדסן באתר האנציקלופדיה הנורווגית הגדולה Frode Ommundsen ny sjef for Heimevernet Ommundsen har tatt over som sjef for Heimevernet
מדיירה (יין)

יין מדיירה (בפורטוגזית: Madeira) הוא סוג של יין מחוזק המיוצר באי מדיירה, פורטוגל. הגרסאות הידועות ביותר שלו הן יינות קינוח מתוקים, אך מייצרים גם גרסאות יבשות שניתן לצרוך כאפריטיף. הוא נקרא עוד מהמאה ה-18 על שמו של האי מדיירה שבאוקיינוס האטלנטי, על קצה הלוח האפריקאי. מספרים כי מלחים אנגלים הביאו איתם מנה גדולה של יין מהאי, ובדרך הארוכה בחביות החמות והסגורות, המשקה הבשיל למצב שופע במיוחד. כיום, שיטת הבשלה זו מזורזת ומטופלת בדרך כלל על ידי טיפול בחום. ניתן להכין מדיירה משמונה סוגי ענבים. זנים אלה הם: Terrantez Bastardo מוסקט Listrao Sercial Verdelho Boal Malvasia (המתאים ביותר) הענבים נבצרים כשהם בשלים לחלוטין, הם מופרדים מהגבעולים, מותססים על קליפתם, ולאחר מכן מוסיפים ברנדי ליין 4% עד 5% מהכמות המותססת ב-17–20 אחוז אלכוהול, ומעמידים את תכולת הסוכר שלו ל-2–7 אחוזים. הוא ממותק כך על ידינ הוספת תירוש שלו עצמו, (שהונח בצד וההתבגר). המאפיין המיוחד של הייצור הוא טיפול בחום של היין החדש למשך 4–6 חודשים, התיישנות במדיירה (בשמש, בחממות או בתאים תרמיים רבי קומות הנקראים אסטופס). לאחר מכן, היין מיושן עוד כמה שנים בחביות ולאחר מכן בבקבוקים. היינות המתקבלים בדרך זו הם בעלי אחוז אלכוהול גבוה ותכולת סוכר מתונה (2%–7%). תווית היינות הטובים ביותר מציינת גם את סוג היין והעינב: Malmsey, Malvasia (מתוק, עשוי מענבי Malvasia). Bual (Boal) ו-Verdelho (חצי יבש). Sercial (יבש, חזק) וכו'. על הבקבוק של רוב הזנים ניתן לקרוא רק את אורך היישון בחבית: בן 3 – Finest מיועד על פי רוב לבישול בן 5 – Reserve גיל 10 – Special Reserve בן 15 – Extra Reserve Colheita או Harvest סגנון זה כולל יינות מבציר בודד, אך התיישנו לתקופה קצרה יותר מ-Vintage Madeira אמיתי, אך לפחות 5 שנים. גיל 20 – Vintage או Frasqueira ואז לפחות עוד שנתיים בבקבוק. יינות Vintage עשויים רק מהבציר של השנים הטובות ורק מתירוש של זני ענבים מסורתיים. יינות אלו הוכחו כשומרים על טעמם ואיכותם במשך יותר מ-150 שנה. מוזיאון היין של פונשל מציג את ההיסטוריה של יין מדיירה וייצור היין. Sercial הוא יין בהיר עם גוון בהיר יחסית לרוב; אפריטיף, יין הקינוח הטיפוסי של Malmsey המתוק, בעל הגוף, ה-Bual המעושן מעט מומלץ בעיקר לגבינות, וה-Verdelho הבינוני-יבש מיועד בעיקר למרקים. Hancock, David (2009). Oceans of Wine: Madeira and the Emergence of American Trade and Taste. Yale University Press. ISBN 9780300136050 Liddell, Alex (1998). Madeira. Faber & Faber. ISBN 0-571-19096-0 מרסלה (יין) פורט (יין) שרי (יין מחוזק) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מדיירה (יין)". מדיה וקבצים בנושא מדיירה בוויקישיתוף מדיירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מדיירה (יין)".
גונזלו פוג'סרבר רומה

גונזלו פוג'סרבר רומה (בספרדית: Gonzalo Puigcerver Romá; 14 במרץ 1924 - 20 בפברואר 2012) היה גנרל בחיל האוויר הספרדי אשר כיהן כראש מטה ההגנה בין השנים 1986–1990. רומה נולד באליקנטה ב-14 במרץ 1924. במהלך מלחמת האזרחים בספרד, התפנתה משפחתו לפלמה דה מיורקה, ורומה למד בבית ספר תיכון בעיר. ב-1945 הוא התגייס לחיל האוויר הספרדי ולמד באקדמיה הצבאית האווירית. ב-1949 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת כלוטננט. ב-1953 הוא עבר הסמכה כטייס קרבי. ב-1957 הוא מונה למפקד טייסת, וב-1969 מונה למפקד כנף קרב. ב-1976 הוא מונה לראש אגף הכוננות והבקרה של חיל האוויר. ב-1979 הוא הועבר לשמש כראש אגף המבצעים. ב-1982 הוא מונה לסגן מפקד חיל האוויר. ב-1984 הוא מונה למפקד הפיקוד האווירי של האיים הקנריים. ב-1985 הוא מונה לשלישו הצבאי של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד. ב-31 באוקטובר 1986 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-18 במאי 1990 הוא סיים את תפקידו ועזב את הצבא. הוא נפטר במדריד ב-20 בפברואר 2012. גונזלו פוג'סרבר רומה באתר המוזיאון האווירי הספרדי גונזלו פוג'סרבר רומה בארכיון חיל האוויר הספרדי
מאלגה (יין)

מאלגה (בספרדית: Málaga) הוא יין מחוזק מתוק שמקורו בעיר הספרדית מאלגה ועשוי מענבי פדרו חימנס (אנ') ומוסקט. מרכז הייצור של מאלגה הוא Sierra de Almijara, יחד עם Antequera, Archidona, San Pedro Alcantara, Velez Malaga ו-Competa, באזור היין הספרדי של Malaga DOP (כלומר כינוי מקור מוגן). היסטוריית ייצור היין במאלגה ובהרים הסמוכים היא מהעתיקות באירופה. עם זאת, כמו רבים מיינות הקינוח הגדולים בעולם, הביקוש ירד באופן דרמטי במאה ה-20 והחשש היה כי יין זה ייכחד בקרוב. לאחרונה חלה עלייה בעניין ביינות מתוקים, ויינות מאלגה מוצאים את מקומם על הבמה העולמית. כפרי היין העיקריים של כינוי מקור מוגן זה כוללים את Frigiliana ו-Vélez. ישנם זנים אדומים ולבנים רבים שגדלים, אך היחידים המשמשים ליינות קינוח הם כאמור פדרו חימנז ומוסקט. מאלגות מגיעות באופן קלאסי בשלוש הבחנות כינוי מקור (denominación de origen): מאלגה (בעיקר יינות לבנים מתוקים) סיירה דה מאלגה (יינות לבנים, ורודים ואדומים) פסאס דה מאלגה (צימוקים) יינות ליקרים, 15% בחוזק. וב-22% בחוזק. יינות ללא תוספת אלכוהול, ביניהם מתוקים טבעיים, מ-13% בחוזק. עשויים מענבים בשלים מדי. הכינויים ותקופת יישון ממוצעת: Málaga Pálido (חיוור), 0 חודשים יישון Málaga, מגיל 6 עד 24 חודשים Málaga Noble, מגיל שנתיים עד שלוש Malaga Añejo, מ-3 עד 5 שנים Malaga Trasañejo, מעל 5 שנים מדיה וקבצים בנושא מאלגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאלגה מאלגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "The Museum of wine Malaga". אורכב מ-המקור ב-2015-07-10. נבדק ב-2011-11-10. "Wines of Malaga | Winemaking in Malaga | Andalucia.com". www.andalucia.com (באנגלית בריטית). 8 במאי 2013. נבדק ב-2016-07-25. {{cite web}}: (עזרה)
רפיק סיידם

רפיק סיידם (בטורקית: Refik Saydam‏; 8 בספטמבר 1881 - 8 ביולי 1942) היה רופא ופוליטיקאי טורקי, ראש הממשלה הרביעי של הרפובליקה הטורקית. סיידם נולד באיסטנבול, באימפריה העות'מאנית. הוא למד בבית ספר מקומי והמשיך בבית ספר תיכון צבאי. באוקטובר 1905 סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי לרפואה בדרגת סרן לרפואה. הוא עבד במחלקה האמבריולוגית ובמחלקה ההיסטולוגית במשך שלוש שנים. ב-1910 יצא ללימודים באוניברסיטה הצבאית לרפואה בברלין, בגרמניה. לקראת פרוץ מלחמת הבלקן הראשונה שב לאיסטנבול ב-1912. במהלך מלחמת הבלקן הוא ביצע מחקרים למניעת מחלת הכולרה באנטליה ובחזית צ'טלקה. בשנת 1914 מונה לסגן מפקח הבריאות הכללי וארגן את המכון לבקטריולוגיה והבטיח כי חיסונים לטיפוס הבטן, דיזנטריה יוצרו באימפריה העות'מאנית וכי צורכי הצבא בתחום יסופקו במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא המשיך במאבקו נגד המגפות בחסנקאלה שבחזית. בשנת 1920 נבחר להאספה הלאומית הגדולה של טורקיה כחבר פרלמנט מדובייאזיט. במקביל כיהן כראש מחלקת הבריאות במשרד לביטחון לאומי. הוא כיהן כחבר פרלמנט באיסטנבול מאז הקדנציה השנייה של האספה הלאומית הגדולה של טורקיה. ב-10 במרץ 1921 הוא נבחר לסגנו של סיהייה ועזר משפטי של האספה הלאומית הגדולה של טורקיה. הוא החזיק במשרה זו עד 20 בדצמבר 1921. לאחר הכרזת הרפובליקה הטורקית, ב-30 באוקטובר 1923, מונה לשר הבריאות. הוא המשיך בתפקידו זה עד 21 בנובמבר 1924. ב-4 במרץ 1925 מונה מחדש לשר הבריאות והחזיק במשרה זו עד 25 באוקטובר 1937. מדיה וקבצים בנושא רפיק סיידם בוויקישיתוף
סטודיו קולורידו

סטודיו קולורידו (ביפנית: 株式会社スタジオコロリド) הוא אולפן הנפשה יפני הממוקם ברובע סטגיאה אשר בעיר טוקיו שביפן. האולפן הוא חברת בת של החברה Twin Engine(אנ'). החברה נוסדה באפריל 2011. הסרט העלילתי הראשון באורך מלא שלא האולפן היה הסרט "כביש הפינגווינים" אשר הקרנת הבכורה שלו התקיימה ביפן ב-2018 ביפן. משמעות השם "קולורידו" בפורטוגזית ובספרדית הוא "עשיר בצבע" או "צבעוני". החברה הוקמה בשנת 2011 על ידי המפיק הידאו אודה. מספר שנים לאחר מכן החברה נכנסה לשותפות עסקית עם חברת Twin Engine והפכה בעקבות כך לחברה בת שלהם. באפריל 2022 החבר חתמה על הסכם רב שנתי להפקה של תכנים בשיתוף פעולה עם נטפליקס. אתר האינטרנט הרשמי של סטודיו קולורידו (ביפנית) סטודיו קולורידו, ברשת החברתית פייסבוק סטודיו קולורידו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "アニメーションスタジオ スタジオコロリド". アニメーションスタジオ スタジオコロリド. Ressler, Karen (9 באפריל 2015). "Studio Colorido Unveils Typhoon Noruda Anime Film". Anime News Network. נבדק ב-17 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "STUDIO". 株式会社ツインエンジンホームページ. Pineda, Rafael Antonio (26 באפריל 2022). "Studio Colorido Signs Multi-Year Deal With Netflix for 3 Anime Films". Anime News Network. נבדק ב-28 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה) Loo, Egan (3 ביולי 2021). "Star Wars: Visions Anime Shorts Reveal Studios, September 22 Disney+ Launch". Anime News Network. נבדק ב-3 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה)