laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת דרום אפריקה

אוניברסיטת דרום אפריקה (באנגלית: University of South Africa; בקיצור: UniSA) היא אוניברסיטה ציבורית בפרטוריה שבחאוטנג, דרום אפריקה. האוניברסיטה הגדולה ביותר ביבשת אפריקה המושכת אליה כשליש מכלל תלמידי ההשכלה הגבוהה בדרום אפריקה. האוניברסיטה היא אוניברסיטה ציבורית ושמה דגש על אפשרות למידה מרחוק. רשומים בה מעל ל-300,000 סטודנטים מאפריקה ומ-130 מדינות ברחבי הגלובוס, עובדה שמציבה אותה בין עשר האוניברסיטאות הגדולות בתבל. בעבר נקראה האוניברסיטה, אוניברסיטת כף התקווה הטובה. באוניברסיטת דרום אפריקה שמונה קולג'ים: הקולג' לחשבונאות: נלמדים מקצועות כגון חשבונאות, חשבונאות יישומית ומיסים. הקולג' לחקלאות ומדעי הסביבה: הקולג' כולל את בית הספר למדעי החיים, בית הספר לקיימות וכן מעבדות שונות. הקולג' לכלכלה וניהול: בקולג' פועלים בתי ספר בתחומים כגון מדעי הניהול, כלכלה ומינהל ציבורי. הקולג' לחינוך: ניתן ללמוד מקצועות כגון ניהול מערכות חינוך, חינוך משלב, חינוך מבוגרים, פסיכולוגיה חינוכית ועוד. הקולג' למדעי החברה: הכולל את בית הספר לאמנויות, בית הספר למדעי החברה, המרכז לתקשורת ולימודי מידע, המרכז לפסיכולוגיה יישומית, המרכז ללימודי שפות פאן אפריקאיות, המכון ללימודי מגדר, מכון מחקר לתאולוגיה ועוד. הקולג' למשפטים: נלמדים המקצועות משפטים, קרימינולוגיה ויישוב סכסוכים. הקולג' למדעים והנדסה: פועלות מחלקות לכימיה, פיזיקה, סטטיסטיקה, מתמטיקה, הנדסה אזרחית, הנדסת כימיה, הנדסת כרייה, הנדסת חשמל, הנדסה מכנית ועוד. הקולג' ללימודי מוסמכים בין בוגריה הידועים של אוניברסיטת דרום אפריקה: נלסון מנדלה - לשעבר נשיא דרום אפריקה רוברט מוגאבה - פוליטיקאי זימבבואי דזמונד טוטו - חתן פרס נובל לשלום לשנת 1984 תאבו מבקי - מדינאי דרום אפריקאי ז'אן ברטראן אריסטיד - מדינאי מהאיטי, לשעבר נשיא רפובליקת האיטי מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת דרום אפריקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת דרום אפריקה אוניברסיטת דרום אפריקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Colleges, אתר אוניברסיטת דרום אפריקה Unisa’s most famous alumnus, אתר אוניברסיטת דרום אפריקה ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התמרה סרטנית

התמרה סרטנית היא הפיכת תא רגיל לתא סרטני באמצעות שינויים הנעשים במטען התורשתי של תא רגיל ומעניקים לו תכונות סרטניות (כגון ממאירות ויכולת פולשנות), על מנת שתתרחש התמרה סרטנית נדרשת סדרה של שינויים גנטיים. התמרה סרטנית מתרחשת עקב שינויים סדרתיים ב-DNA המשפיעים על בקרת הפעילות של התא, שינויים אלו מתרחשים בכמה אופנים: באופן אקראי, על ידי חשיפה ממושכת לקרינה (שגורמת לשבירת ה-DNA וליצירת מוטציות) או לחומרים כימיים שונים, על ידי הדבקות בנגיפים מחוללי סרטן, ולעיתים הגנטיקה מעודדת התפתחות סרטנית. ברוב המקרים לא ניתן לדעת מהו האירוע הראשוני (הגורם המסרטן) שגרם לתא להפוך לתא סרטני. תא הופך לסרטני כאשר מתרחשות מוטציות באופן סדרתי ב-DNA והן מובילות לפגיעה במנגנון הבקרה של התא, מנגנון הבקרה דואג למוות תאי (אנ') לרגישות למעכבי גדילה וכו', בנוסף המוטציות עלולות לגרום לתא להפוך לפולשני, וליכולת להתחמק ממערכת החיסון. שילוב של פגיעות אלו מוביל את התא להתרבות באופן אינסופי או להפוך לפולשני ולגייס כלי דם אחרים.
מרבאנו

מרק ואן אופן (בפלמית: Mark van Oppen; נולד ב-29 באפריל 1953) הוא צייר ומחבר ספרי קומיקס בלגי שהתפרסם בשם העט מרבאנו. ואן אופן נולד בזולדר, בצפון-מזרח פלנדריה. למד אדריכלות פנים ועד שנת 1982 עסק בתחום במשך כעשור, אולם, כחובב מושבע של מדע בדיוני, מאוחר יותר החליט ליצור כמאייר וכמחבר ספרי קומיקס, במיוחד בתחום המדע הבדיוני. אייר בהתחלה סיפורים במגזין ההולנדי למדע בדיוני "אורביט" כמו כן אייר רומנים בז'אנר הזה עבור ההוצאות לאור "היינה" בגרמניה ו"מלנהוף" בהולנד. החל משנת 1982 כיהן לאורך 4 שנים כעורך הראשי של הגרסה הפלמית Kuifje של השבועון "לה ז'ורנל דה טינטין". פרסם קומיקסים על טינטין בגרסה ההולנדית של "ז'ורנל דה ספירו" Robbedoes. בשנת 1986 היה מרבאנו לראש מחלקת קומיקס של ההוצאה לאור הפלמית Den Gulden Engel. יצירתו הידועה ביותר היא "מלחמה לנצח", עיבוד לפי ספרו של האמריקאי ג'ו הלדמאן. נושא הספר הוא מאבקם של בני אדם בגזע חייזרים אלים ומוזר. מרבאנו והלדמאן עבדו אחר כך ביחד גם ב"Dallas Barr", ספר קומיקס שהוא עיבוד של הרומן "זמן קנוי". בנוסף יצר מרבאנו שלוש טרילוגיות של סדרות קומיקס עם תוכן היסטורי:"ברלין" בזמן מלחמת העולם השנייה ואחריה,"גראן פרי" על מרוצי שנות ה-1930 ועל הבריגדה היהודית (החטיבה היהודית הלוחמת). ב-2000 עם מרסל רופה יצר קומיקס (Ver van Ieper) על קרבות איפר במלחמת העולם הראשונה. 1989-1988 La Guerre éternelle מלחמה לנצח Soldat Mandella 1988 Lieutenant Mandella 1989 Major Mandella 1989 1990 ‏ Red Knight אביר אדום (תסריט מאת רונלד גרוסה - Grossey) La Salamandre 1990 (הסלמדרה) 1990 Solitaire (תסריט מאת בוב ואן לארהובן (Bob Van Laerhoven) 1994-1991 ‏ Rourke רורק - עיבודים לפי רומנים מאת פול-לו סוליצר יחד עם התסריטאים ז'אן אנסטה (Annestay) ומרסל רופה (Rouffa) La mort est toujours bonne 1991 - המוות הוא תמיד טוב Le Bon Dieu ne dort jamais 1992 - האל הטוב אינו ישן אף פעם 1994 les trois concubines שלוש הפלגשים Tigre d'avril 1995 טיגריס של אפריל 2005-1996 Dallas Barr לפי הספר Buying time מאת ג'ו הולדמן - על חיי נצח Immortalité à vendre 1996 נצחיות למכירה Le choix de Maria, 1997 בחירת של מריה Premier quartier 1998 רובע ראשון Nouvelle lune, 1999 ראש חודש Anna des mille jours 2000 אנה של אלף ימים 2000 - Ver van Ieper - על קרבות איפר - עם מרסל רופה Sarabande 2005 סרבנדה La Dernière Valse 2005 הוואלס האחרון Libre à jamais חופשי לנצח Une autre guerre 2002 מלחמה אחרת Exode 2002 יציאה Révélation 2003 התגלות Berlin 1994 - "1943" Les Sept Nains שבעת הגמדים - מהדורה שנייה ב-2007 - צבעים מאת קלוד לגרי Reinhard le goupil - "1948" - 2007 - ריינהאר השועל - צבעים מאת ברטראן דנולה Deux enfants de roi - "1962" - 2008 - ‏ Twee koningskinderen שני ילדי המלך 2009 - Les petits adieux 2010-2015 Grand Prix גראן פרי Renaissance 2010 לידה מחדש Rosemeyer 2011 Adieu 2012 היה שלום 2013-2016 - La Brigade juive 2001 - פרס אדהמר מברונזה - פרס הקהילה התרבותית הפלמית לספרות קומיקס 2008 - פרס איגוד הקומיקסאים הפלמים - עבור האלבום Twee koningskinderen (שני ילדי המלך) מדיה וקבצים בנושא מרבאנו בוויקישיתוף ריאיון עם מרבאנו, באתר מכון גתה בבלגיה, 8 בדצמבר 2015 מרבאנו, באתר למביק - קומיקלופדיה (באנגלית) ביוגרפיה, באתר "בדטק" מרבאנו, באתר Discogs (באנגלית)
פטריק קרנס

ד"ר פטריק קרנס (באנגלית: Patrick Carnes) הוא יועץ אמריקאי, עוסק בתחום ההתמכרויות, והמייסד של המכון הבינלאומי למומחי טראומה והתמכרות IITAP. פיתח מספר תוכניות גמילה מהתמכרויות, בהן התמכרות למין. קרנס סיים תואר ראשון באמנויות ב-1966 באוניברסיטת סנט ג'ון, תואר שני ב-1969 באוניברסיטת בראון, ודוקטורט בחינוך ייעוצי ופיתוח ארגוני ב-1980 באוניברסיטת מינסוטה. הוא פרסם מאמרים וספרים רבים בנושא התמכרות מינית. קרנס זכה בפרס מפעל החיים של האיגוד לקידום הבריאות המינית (SASH). כיום מעניקים בארגון זה מדי שנה את "פרס קרנס" על שמו, לחוקרים ולקלינאים אשר תרמו תרומה יוצאת דופן בתחום הבריאות המינית. Out of the Shadows: Understanding Sexual Addiction (1983) Don’t Call It Love (1992) Contrary to Love: Helping the Sexual Addict. Hazelden Publishing. (1994) Recovery Zone, Volume I (2010) A House Interrupted (2011) קרנס (אורכב 29.01.2017 בארכיון Wayback Machine) באתר IITAP קרנס באתר Gentle Path At The Meadows IITAP
דייוויד ברגר

דייוויד הילברי ברגר (באנגלית: David H. Berger) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל ששירת כמפקד חיל הנחתים של ארצות הברית. ברגר התגייס לחיל הנחתים ב-1981, עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר, ושירת כמפקד מחלקה בדיוויזיית הנחתים הראשונה. בתקופת מלחמת המפרץ שירת כמפקד פלוגה וקצין מבצעים בגדוד הסיור השני של דיוויזיית הנחתים השנייה. שירת כקצין גיוס של החיל ברואנוק שבוירג'יניה, כמדריך בבסיס הנחתים ביומה שבאריזונה, כמדריך למבצעים מיוחדים בכוח המשלוח השלישי של חיל הנחתים וקצין תכנון במטות המשולבים. בתפקיד זה שירת בבניין הפנטגון בעת פיגועי 11 בספטמבר ב-2001, ושהה בסמוך לבניין שנפגע במתקפה. בשנים 2002–2004 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט חיל הנחתים השמיני של דיוויזיית הנחתים השנייה. בתקופת פיקודו הוצב הגדוד באוקינאווה, בתחילת 2004 נשלח להאיטי להוביל כוח התערבות צבאי בינלאומי בעקבות מרידה ומהומות אלימות שהתרחשו במדינה. הוא פיקד על רגימנט הנחתים השמיני בתקופה בה הוצב בפלוג'ה שבעיראק. על פועלו כמפקד הרגימנט עוטר בלגיון ההצטיינות עם אות V לאומץ לב. שימש סגן מפקד דיוויזיית הנחתים השנייה וראש מטה כוח קוסובו. בשנים 2009–2011 שירת כקצין אג"ם במטה חיל הנחתים. ב-2012 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה ולחם עמה במלחמת אפגניסטן. בשנת 2013 מונה למפקד מרכז האימונים ובסיס הנחתים בסן ברנרדינו שבקליפורניה. ביולי 2014 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים. באוגוסט 2016 במקומו מונה לואיס קרפארוטה וברגר מונה למפקד כוחות חיל הנחתים בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באוגוסט 2018 מונה למפקד פיקוד פיתוח הלוחמה של הנחתים. ביולי 2019 מונה למפקד חיל הנחתים בדרגת גנרל וכיהן בתפקיד עד יולי 2023. ברגר בעל תואר ראשון בהנדסה מאוניברסיטת טוליין. בעל תואר שני במדיניות ציבורית בינלאומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובעל תואר שני בלימודים צבאיים. הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל הנחתים ובית הספר של חיל הנחתים ללחימה מתקדמת. בוגר בית הספר של הריינג'רס, בית הספר לצניחה, בית הספר לצלילה של הצי, ובית הספר לסיור אמפיבי של חיל הנחתים. מדיה וקבצים בנושא דייוויד ברגר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל הנחתים אביתר בן-צדף, לוטננט-ג'נרל דיוויד ברגר יפקד על המארינס, באתר News1 מחלקה ראשונה, 28 במרץ 2019. Lt. Gen. Berger remembers 9/11, אתר ליגת ה-MLB, ‏12 בספטמבר 2015 טבלת מקבלי עיטורים, באתר עמותת חיל הנחתים
קן קרסון

קנת' "קן" קרסון (באנגלית: Kenneth "Ken" Kurson, נולד ב-23 באוקטובר 1968) הוא יועץ פוליטי, עיתונאי, וסופר אמריקאי. כיום (מתחילת 2017) משמש כעורך הראשי של "הניו יורק אובזרוור". הוא שימש בעבר כסגן נשיא בכיר בג'יימסטאון ושות, חברת ייעוץ פוליטי המבוססת בוושינגטון הבירה ופרינסטון, ניו ג'רזי. PolitickerNJ דירגו אותו כ 71 בדירוג המשפיעים ביותר בניו ג'רזי, ברשימת האנשים החזקים של 2009. קרסון חיבר בשיתוף עם ראש העיר לשעבר של ניו-יורק רודי ג'וליאני את הספר "מנהיגות". הספר, שפורסם באוקטובר 2002, הפך מיידית לרב-מכר, ושהה עשרים וחמישה שבועות ברשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס, כולל חמישה שבועות כמספר אחד. עם מעל מיליון עותקים מודפסים, "מנהיגות" זכה לשבחים מהמבקרים, כולל ביקורות מעולות בניו-יורק טיימס ("בטוח, פריימר דינמי על בסיס אתיקה עסקית, והתנהלות אצילית תחת לחץ"), ה"ביקורת הספרים של הניו-יורק טיימס" ("חסון, עם הבזקים של שנינות ייחודית"), ביזנס וויק ("סוער, לא אפולוגטי, וניחן בתשוקה עזה"). קן קרסון, ברשת החברתית אינסטגרם קן קרסון, ברשת החברתית LinkedIn [1] 2009 NJ Power List (הקישור אינו פעיל)
ג'רי מרטינז

ג'רי פ. מרטינז (באנגלית: Jerry P. Martinez) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, שירת כמפקד חיל האוויר החמישי של ארצות הברית ומפקד פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן. מרטינז סיים ב-1986 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. עבר קורס טיס בבסיס ואנס באוקלהומה והוכשר כטייס מטוסי תובלה. שירת כטייס ומדריך טיסה על מטוסי בואינג KC-135 והשתתף במלחמת המפרץ. לאחר מכן שירת כמוביל מבנה ומדריך טיסה על מטוסי לוקהיד C-141 סטארליפטר. בתום לימודים במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית שירת כקצין תכנון במטה חיל האוויר. בשנים 1999–2001 שירת כמפקד טייסת התובלה הרביעית, בשנים 2001–2003 שירת כראש מחלקת מערכות ניידות אווירית וראש מרכז מבצעי תובלה משותפים בפיקוד התובלה של ארצות הברית. ביוני 2004 מונה לסגן מפקד להק המבצעים 436 בחיל האוויר ה-18 ושנה אחר כן מונה לסגן מפקד כנף התדלוק האווירי 22. במרץ 2006 מונה למפקד כנף התובלה 62 המפעילה מטוסי בואינג C-17. בינואר 2008 מונה לעוזר מפקד פיקוד התובלה של חיל האוויר ובספטמבר אותה שנה מונה למפקח הכללי של הפיקוד. בפברואר 2010 מונה לסגן מפקד המפקדה המאוחדת להעברת השליטה הביטחונית באפגניסטן לכוחות הממשלה המקומית. בשנים 2011–2013 שירת כראש ענף לשילוב כוחות וסגן קצין אג"ם במפקדת חיל האוויר. ביוני 2013 מונה לסגן ראש מטה מפקדת כוחות בעלות הברית בהולנד וקודם במהלך כהונתו לדרגת מייג'ור גנרל. במאי 2015 מונה לקצין אג"ם פיקוד התובלה של חיל האוויר. באוקטובר 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר החמישי של ארצות הברית ולמפקד הכוחות האמריקאים ביפן. שירת בתפקיד עד פברואר 2019. במהלך שירותו צבר מרטינז למעלה מ-4,000 שעות טיסה, על מטוסי לוקהיד C-141 סטארליפטר, C-5 גלקסי, בואינג C-17 גלובמאסטר III ובואינג KC-135. מרטינז בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר בסנט לואיס, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של הצבא, בוגר המכללה למלחמה של חיל האוויר, ובוגר המכללה למטה של הכוחות המשולבים. מדיה וקבצים בנושא ג'רי מרטינז בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית
סן אלפונסו דל מאר

סן אלפונסו דל מאר (ספרדית: San Alfonso del Mar) הוא אתר נופש פרטי ליד העיר אלגרובו (Algarrobo) בחוף האוקיינוס השקט בצ'ילה, כ-100 קילומטרים ממערב לבירת המדינה סנטיאגו. האתר ידוע בכך שקיימת בו בריכת השחייה המלאכותית השנייה בגודלה בעולם. הבריכה, שנפתחה בדצמבר 2006, בנויה במקביל לחוף האוקיינוס באורך של 1,013 מטרים. היא משתרעת על פני שטח של 80 אלף מטר רבוע. עומקה המרבי הוא 3.5 מטרים והיא מכילה 250 מיליון ליטר של מי ים. אלו נשאבים מהאוקיינוס, מסוננים ומטופלים לפני הזרמתם אל הבריכה. במהלך חודשי הקיץ נשמרים מי הבריכה בטמפרטורה של 26 מעלות צלזיוס, הגבוהה מטמפרטורת מי האוקיינוס הסמוך. לאורך חופה המזרחי של הברכה משתרעים בנייני אתר הנופש. הבריכה נבנתה על ידי החברה הצ'ילאנית Crystal Lagoons. מדיה וקבצים בנושא סן אלפונסו דל מאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סן אלפונסו דל מאר ידיעה על הבריכה, באתר Daily Mail סרטון על הברכה, בערוץ רויטרס באתר YouTube אתר Crystal Lagoons הבריכה הייתה הגדולה בעולם עד השלמתה ב-2015 של בריכה מלאכותית בשטח של 113,312 מטר רבוע בשארם א-שייח' שבמצרים, שנבנתה על ידי אותו יזם שבנה את הבריכה בצ'ילה. מקור: אתר סן אלפונסו דל מאר. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סן אלפונסו דל מאר".
עונת 1922/1923 בפוטבול ליג

עונת 1922/1923 הייתה העונה ה-31 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-26 באוגוסט 1922 והסתיימה ב-5 במאי 1923. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. נוטינגהאם פורסט וסטוק סיטי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. ליברפול זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון ובפעם השנייה בציפות. בסוף העונה לליגת משנה ירדו סטוק סיטי ואולדהאם אתלטיק. במקומן לליגה הבכירה עלו נוטס קאונטי ווסטהאם יונייטד. צ'ארלי באקן מסנדרלנד כבש 30 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
לויד נולאן

לויד נולאן (באנגלית: Lloyd Nolan;‏ 11 באוגוסט 1902 – 27 בספטמבר 1985) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. נולאן נולד בסן פרנסיסקו ושירת בצי המסחרי של ארצות הברית. לאחר מכן הצטרף ללהקת שחקנים בקייפ קוד והופיע במספר הפקות בברודוויי. ב-1935 עבר להוליווד שם חתם חוזים עם סרטי פרמאונט ופוקס המאה ה-20. הוא השתתף בכ-160 הופעות בקולנוע ובטלוויזיה, בעיקר בסרטים שהוגדרו כ-בי מובי ובעיקר בתפקידים של רופא, בלש ושוטר. סרטו הראשון היה "G Men" לצידו של ג'יימס קאגני (1935). מסרטיו הרבים יש לציין את סרט המלחמה "Bataan" לצידו של רוברט טיילור (1943), בתור שוטר ב"אילן גדל בברוקלין" לצידה של דורותי מקגוויר (1943), בתור חוואי סוסים ב"הדשא הירוק של ויומינג" (1948), בתור רופא ב"פייטון פלייס" לצידה של לנה טרנר (1957) איתה הופיע גם בסרט "דיוקן בשחור" (1960). השתתף במספר סרטים בלשיים בתור הבלש הפיקטיבי Michael Shayne. כן השתתף בתפקידים קטנים בסרטים "Ice Station Zebra"‏ (1968), "נמל תעופה", "Earthquake" ‏(1974) ועוד. סרטו האחרון היה "חנה ואחיותיה" של וודי אלן (1985). בטלוויזיה השתתף בעשרות סדרות ותוכניות כמו "בוננזה", "Martin Kane, Private Eye",‏ "McCloud",‏ "Ellery Queen ", "מקמילן ואשתו" ועוד. ב-1955 השתתף בתיאטרון ובעיבוד לטלוויזיה של המחזה "The Caine Mutiny Court-Martial" בו גילם את דמותו של קפטן קוויג (אותו גילם המפרי בוגרט בסרט "המרד על הקיין"). על תפקידו זה בטלוויזיה זכה בפרס אמי. נולאן מת מסרטן הריאות בגיל 83 ב-1985. מדיה וקבצים בנושא לויד נולאן בוויקישיתוף לויד נולאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לויד נולאן, באתר AllMovie (באנגלית) לויד נולאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לויד נולאן, באתר יוטיוב לויד נולאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הספד על לויד נולאן, באתר לוס אנג'לס טיימס
עונת 1923/1924 בפוטבול ליג

עונת 1923/1924 הייתה העונה ה-32 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-25 באוגוסט 1923 והסתיימה ב-3 במאי 1924. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. נוטס קאונטי ווסטהאם יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. האדרספילד טאון זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו מידלסברו וצ'לסי. במקומן לליגה הבכירה עלו לידס יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) וברי. וילף צ'דוויק מאברטון כבש 28 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
רנו 19

רנו 19 (צרפתית: Renault 19) היא מכונית משפחתית קטנה, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים בין השנים 1988-1996. דגם ה"רנו 19" יוצר בארגנטינה (1993-2000), קולומביה, ונצואלה, בלגיה, ספרד, פורטוגל, טורקיה (1993-2000) וטאיוואן. בשנת 1989 נבחרה "רנו 19" ל"מכונית השנה" בספרד ובגרמניה. בשנת 1990 נבחרה כ"מכונית השנה" באירלנד ובשנת 1993 נבחרה ה"רנו 19" כ"מכונית השנה" בארגנטינה. 3 דלתות - הצ'בק 5 דלתות - הצ'בק 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קבריולה רנו 19 קבריולט רנו 19 קבריולט רנו 19 קבריולט רנו 19 קבריולט - מבט לתוך הרכב רנו 19 מנוע דיזל רנו 19 רנו 19, דגם RL, סדאן, שנת 1994 רנו 19, 4 דלתות רנו 19, סדאן, 4 דלתות רנו 19 מדיה וקבצים בנושא רנו 19 בוויקישיתוף
פואנטאלביה

פוּאנְטֶאָלביה (בספרדית: Fuentealbilla) הוא כפר במחוז אלבסטה (אנ') בקהילת קסטיליה-לה מנצ'ה שבספרד. הוא הוקם בשנת 1878,[דרוש מקור] ונכון לשנת 2016 חיים בה 1,876 תושבים. נולד בו הכדורגלן אנדרס אינייסטה. מדיה וקבצים בנושא פואנטאלביה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פואנטאלביה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1924/1925 בפוטבול ליג

עונת 1924/1925 הייתה העונה ה-33 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-30 באוגוסט 1924 והסתיימה ב-2 במאי 1925. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לידס יונייטד (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) וברי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. האדרספילד טאון זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו פרסטון נורת' אנד ונוטינגהאם פורסט. במקומן לליגה הבכירה עלו לסטר סיטי ומנצ'סטר יונייטד. פרנק רוברטס ממנצ'סטר סיטי כבש 31 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
חתול וחייזר

חתול וחייזר (באנגלית: Counterfeit Cat) היא סדרת אנימציה בריטית-קנדית שעלתה לשידור בדיבוב עברי בישראל ב-19 באפריל 2017. לאחר שגארק החייזר נוחת בביתה של בטי, הוא מתחבר עם החתול שלה מקס ומתחזה לחתול. השניים עוברים הרפתקאות תוך כדי התמודדות עם הכוחות החזקים ולא יציבים של גארק. הדיבוב העברי בוים על ידי שרון בורגאוקר, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא. אתר האינטרנט הרשמי של חתול וחייזר (באנגלית) "חתול וחייזר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חתול וחייזר", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "חתול וחייזר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "חתול וחייזר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עד שידורו בישראל, כל פרק ייכתב בשמו המקורי באנגלית
לגיון א-שאם

לגיון א-שאם (בערבית: فيلق الشام; תעתיק: פילק א-שאם - "לגיון הלבנט"), הידוע גם בתור לגיון חומס, הוא ארגון מורדים איסלאמיסטי סוני-סלפי מתון הפעיל במלחמת האזרחים בסוריה נגד משטרו של בשאר אל-אסד. הארגון הוקם ב-10 במרץ 2014 ממיזוג של 19 פלגים קטנים שחלקם היו מזוהים בעבר עם תנועת האחים המוסלמים בסוריה, ומטרתו היא לבסס את כוחם של האיסלאמיסטים המתונים במרד הסורי. הלגיון נתמך כספית על ידי טורקיה וקטר, והוא בידל את עצמו מתנועת האחים המוסלמים במטרה לקבל תמיכה גם מסעודיה. הארגון גדל מ-4,000 לוחמים בדצמבר 2016 ל-7,000 לוחמים בתחילת 2017, והוא נמנה עם קבוצה מצומצמת של ארגוני מורדים קטנים ששומרים על מסגרת עצמאית נפרדת לאחר המיזוג ההמוני של פלגי מורדים קטנים עם ארגונים גדולים ומבוססים כגון אחראר א-שאם ותחריר א-שאם בסוף 2016 ותחילת 2017. מבין ארגוני המורדים הקטנים ששומרים על מסגרת עצמאית, לגיון א-שאם הוא הגדול והמבוסס שבהם. מנהיגו של הלגיון מאז הקמתו הוא מונדאר סאראס, והמפקד הצבאי של הלגיון הוא האלוף יאסר עבדולראהים, קצין שערק מהצבא הסורי בתחילת ההתקוממות הסורית. אזורי הפעילות העיקריים של הארגון הם בצפון-מערב סוריה בתחומי מחוז אידליב, מחוז חלב, מחוז חומס ומחוז חמה, ובמידה פחותה גם במחוז לטקיה. הלגיון נחשב למצויד היטב ביחס לארגוני מורדים קטנים אחרים, וחימושו כולל בין השאר נשק קל, מרגמות, טילי נ"ט מסוגים שונים, משגרי רקטות, מקלעים כבדים, תותחים, תול"רים, נגמ"שים, טנקים ועוד, כשמרבית החימוש הכבד מקורו בשלל שנלקח מצבא סוריה. כוחו היחסי של הלגיון, איפשר לו להישאר במסגרת עצמאית בניגוד לפלגים מתונים אחרים שנאלצו בלית ברירה להצטרף לאחראר א-שאם על מנת שזאת תגן עליהן מהתקפות הארגון הקיצוני יותר ג'בהת פתח א-שאם בעקבות השתתפות הפלגים הללו בשיחות השלום בקזחסטן על עתידה של סוריה ב-2016. הלגיון אף הודיע שיעמוד לצד אחראר א-שאם בהגנה על פלגי מורדים מתונים מפני התקפת הארגונים הג'יהאדיסטים הקיצוניים. אף על פי שהלגיון מוגדר כמתון, הוא לא נמנע מלהשתתף בארגון הגג צבא הכיבוש שהובל על ידי שלוחת אל-קאעידה הסורית לשעבר ג'בהת א-נוסרה, וכן יחד עם קבוצות מגוונות בחדר המבצעים המשותף של ארגון הגג "צבא חלב". מאידך, הארגון היה חבר בברית המתונה של מועצת הפיקוד של המהפכנים הסורים, והוא אחד מעמודי התווך של ארגוני המורדים המתונים המשתפים פעולה עם צבא טורקיה במסגרת מבצע מגן הפרת נגד המדינה האסלאמית והכוחות הסוריים הדמוקרטיים, ואף לתקופה מסוימת הוא קיבל טילי נ"ט מתקדמים מסוג BGM-71 טאו ישירות מהאמריקנים. בעלי הברית של הארגון אשר שיתפו איתו פעולה באופן קבוע הם צבא סוריה החופשית, צבא המוג'אהידין, האיחוד האיסלאמי של חיילי א-שאם, הבריגדה הסורית הטורקמנית, וארגונים שהיו חלק מהחזית האסלאמית: צבא האסלאם ואחראר א-שאם. ב-28 בינואר 2016, סניף מתון של תנועת נור א-דין א-זינכי הקיצונית יחסית, ערק ללגיון א-שאם. ב-19 במרץ 2017 התמזג סניף של האיחוד האיסלאמי של חיילי א-שאם באידליב עם הלגיון. האחרונים שהצטרפו לארגון, הגיעו במקור מהערים דהריה ומועדייה שבריף דמשק בין אוגוסט לאוקטובר 2016 במסגרת עסקת הפינוי שלהם מהערים הללו לאידליב לאחר נפילתם לידי המשטר הסורי. לגיון א-שאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ‏ מידע על הקמת לגיון א-שאם ‏ ערוץ היוטיוב של לגיון א-שאם ‏ חשבון הטוויטר של לגיון א-שאם
גבריאל שבתי

הרב גבריאל שבתי (יהושע) (1847, ה'תר"ז – נובמבר 1910, ד' בחשוון ה'תרע"א) היה דיין ואיש ציבור יווני-ירושלמי, נשיא בית היתומים הספרדי בירושלים, ממייסדי בית החולים משגב לדך, ומגדולי רבני דורו בירושלים. נולד בסלוניקי שבאימפריה העות'מאנית לרב שבתי בן גבריאל ולרחל בת הרב משה מילו, ובילדותו התחנך אצל אביו. בשנת 1870 (ה'תר"ל) ייסד בסלוניקי את "חברת חסד ואמת", ונמנה עם גדולי רבני העיר, ונודע בקרבתו לרב יעקב קובו, שהיה הרב הראשי בעיר. בשנת 1877 (ה'תרל"ז) עלה לארץ ישראל והשתכן בירושלים, ובשנת 1889 (ה'תר"ם) החל לשמש כחבר בית הדין של הרב יוסף רפאל עוזיאל.  במשך שנים רבות שימש כגבאי קופת התמחוי של העדה הספרדית בירושלים, לצד הרבנים שמואל נסים, יוסף נסים בורלא ושמואל מיוחס, ונמנה עם מייסדי בית החולים משגב לדך. בשנת 1907 (ה'תרס"ז) נבחר לשמש כממלא מקום הרב יעקב מאיר כנשיא בית היתומים הספרדי בירושלים עד לפטירתו. נישא שלוש פעמים במהלך חייו, לאחר ששתי נשותיו הקודמות מתו בצעירותן. הלך לעולמו בירושלים ב-6 בנובמבר 1910 (ד' בחשוון ה'תרע"א) אחיו היה הרב חזקיה שבתי, בנו היה הרב חנניה גבריאל, נכדו היה יעקב יהושע, ונינו הוא אברהם ב. יהושע. דוד תדהר (עורך), "גבריאל שבתי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 293 משפחת יהושע, באתר טל חניה, 31.3.2014 משה דוד גאון, "גבריאל שבתי", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 661, באתר היברובוקס
נחל קדש

נחל קֶדֶשׁ הוא נחל אכזב, מצוקי, ברום של כ-450 מטר המתחיל באזור לבנון ומסתיים בעמק החולה. חלקו התחתון של הנחל סגור לתנועה. ראשיתו של הנחל בסמוך ומצפון לתל קדש, המזוהה עם העיר הכנענית קדש, ועל שמה קרוי הנחל. משם ממשיך אפיקו של הנחל ממערב למזרח ומסתיים בבקעת החולה. אורכו כחמישה קילומטרים. כשניים וחצי קילומטרים מתחילת הנחל, בסמוך ומצפון למצודת כח, מתחתר אפיק הנחל במדרון רכס הרי נפתלי בקניון עמוק. בתוואי זה עובר מסלול טיולים, הכולל ירידה בסולמות וביתדות במפליו היבשים של הנחל, בצל חורש ים תיכוני. שביל ישראל עובר בחלקו העליון של הנחל, בסמוך למצודת כ"ח, אך אינו נכנס לחלק הקניוני. כבר בתחילת 1963 נכלל הגיא המצוקי של נחל קדש, במדרון הצפוני של מצודת כ"ח, ברשימה של 93 שמורות־טבע מוצעות שהוכנה על ידי ועדה של הקרן הקיימת ומשרד החקלאות. שטח השמורה בתוכנית המוצעת הוא 660 דונם, והוא תואר כמתייחד בצמחייה ייחודית למדרון המזרחי של הרי נפתלי הכוללת יער של אלון מצוי, עם עצי אלה שהם בני כלאיים בין אלה אטלנטית ואלה ארצישראלית, ובשפני סלע. תוכנית לשמורת טבע בנחל הופקדה בתחילת 1967. בשנת 1969 הוחלט להקים בנחל מצפה שפני סלע. שמורת טבע נחל קדש הוכרזה במרץ 1975. עמנואל הראובני, קום התהלך בארץ, כנרת זמורה-ביתן דביר, 1993. מדיה וקבצים בנושא נחל קדש בוויקישיתוף טיול בנחל קדש באתר "טבע ונופים בישראל" נלך - מסלולי טיולים מומלצים מסלול הטיול בנחל קדש, באתר tiuli.com מסלול טיול בנחל קדש, באתר מסע אחר ילקוט הפרסומים 605 (עמ' 1130), ‏12 ביוני, 1958 עזריה אלון, שמורות הטבע שלנו, למרחב, 22 במרץ 1963 הודעה בדבר הפקדת תכנית מפורטת, על המשמר, 8 במרץ 1967 מיצפה שפני הסלע, על המשמר, 30 במאי 1969 שמורות טבע וגנים לאומיים מוכרזים בשנים 2017-1964, באתר רשות הטבע והגנים מאיר הראובני, נחל קדש ונחל שניר הוכרזו כשמורות מוגנות, מעריב, 22 באפריל 1975