laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האגודה למען טוהר המחנה

האגודה למען טוהר המחנה (מכונה גם הועד למען טוהר המחנה וגם משמרת הצניעות) היא ארגון חרדי הפועל למען הצניעות בחברה החרדית בישראל. יו"ר הארגון הוא הרב יצחק מאיר ספרנוביץ, חסיד גור. מטרתה של האגודה, כעולה מפרסומיה, היא "לנהל להקים ולהחזיק, וועד לשמירת טוהר המידות בישראל, למנוע כל מעשה כיעור והדומה לו. לנהל להקים ולהחזיק, מערכת רבנים שיפקחו ויעוררו חנויות ומפעלים, פרסומות ומוצרים שיהיו כפי רוח היהדות". האגודה פועלת למען הקפדה על לבוש צנוע, הפרדה מגדרית והסרת תמונות נשים מהמרחב הציבורי, הסדרת חופי רחצה נפרדים ומניעת הופעות זמרים. כחלק ממאבק זה קוראת האגודה להחרים זמרים שמשתמשים בסמארטפונים. בנוסף פועלת האגודה לעידוד השימוש במכשירים סלולריים כשרים ומניעת השימוש בטלפונים סלולריים לא כשרים. האגודה פועלת לאתר עברייני מין חרדים הפוגעים בילדים וילדות. האגודה פונה לרשויות ולארגונים המקיימים אירועים שאינם תואמים לדעתה, באמצעות מודעות ברחוב החרדי, החתמת רבנים על פעולות הארגון וחוברות הסברה. איש האגודה, אלחנן בוזגלו, ריצה מאסר של שלוש שנים בשל עבירות אלימות שביצע במסגרת פעילותו. לדבריו, האגודה פונה למשטרה רק במקרים נדירים מאוד, משום שכאשר מדובר במגזר החרדי פנייה כזאת גוררת אחריה נזק רב, לא רק לתוקף אלא גם לקרבן ולשתי המשפחות. על כן פועלת האגודה בכוחות עצמה. עוד העיד שפעילות האגודה מתבצעת בשיתוף רבנים ואנשי מקצוע. אנשיה מקפידים להזהיר את העבריין ולעודדו לקבל טיפול פסיכיאטרי. אם הוא מסרב - נוקטים כלפיו בעונשים, הכוללים אלימות. מנגד אמר איש האגודה משה קויתי שהיא מטפלת במקרים שאינם פליליים, וכאשר מתברר לאנשי הארגון שיש עליהם חובת דיווח הם פונים למשטרה. בראשית 2017 הוציאה האגודה תקנון לאינטרנט קפה במגזר החרדי, שיעמדו תחת פיקוחה ויקבלו את אישורה לפעולתם, תחת מחלקה בשם חות"ם. בפברואר 2017 נעצר פעיל האגודה משה קויתי, בחשד שהתברר כשגוי, ונובע משקרים של עד מדינה באותה פרשה, אולם בחיפוש במשרדו של קויתי נמצאו פנקסים שהכילו מידע בדבר חשדות לעברייני מין מהמגזר החרדי, שטופלו על ידי אנשי האגודה וחלקם בלא לערב את משטרת ישראל והרשויות. על בסיס תוכן הפנקסים נעצרו בשלהי מרץ 2017 כ־20 חרדים בחשד לעבירות מין, אך רובם שוחררו. ביחס לחלק התברר כי מדובר במי שסיפקו מידע לאגודה או שהם קרבנות עבירה. שערורייה בירושלים עד מתי?, ירושלים תשס"ח עלון מידע חיוני להורים ומחנכים, ירושלים תשנ"ז אגרת להורים ולמחנכים - לקראת ימי החופש, ירושלים תשס"א ערנות מונעת אסון - כך תעברו את הנופש בשלום, ארצי תש"ע משמרת הצניעות האגודה למען טוהר המחנה, באתר ישראל תורמת "הוועד לטוהר המחנה" מציג: החופים הכשרים, באתר ערוץ 7 דרעי מציג: שיפורים בחופים הנפרדים, באתר ערוץ 7 דוד לוסטיג, "לא להזמין נגנים עם סמארטפונים", באתר "בחדרי חרדים", 13 בפברואר 2013 "פעיל במשמרות הצניעות: "לא מרחמים על תוקפים" - כיכר השבת". כיכר השבת. נבדק ב-2017-05-17. אלי מנדלבאום, פעיל ב"ועד לטוהר המחנה": "הציבור החרדי חייב את זה", באתר ynet, 30 במרץ 2017 גרסת משמרת הצניעות: "מדווחים למשטרה על מקרים חמורים" - קוקר, באתר www.actualic.co.il משה ויסברג, התקנון המלא: כמה זמן מותר לבחור ישיבה לגלוש באינטרנט, באתר בחדרי חרדים, 20 בפברואר 2017; עלון בעניין אמרי לוי סדן‏, השתלת סמים וסחיטה: חרדי מואשם שניסה להפריד זוג מחסידות גור, באתר וואלה, 13 במרץ 2017 אלי שלזינגר, "פעלו למען טוהר המגזר": גל המעצרים המטלטל - הסיפור המלא, באתר בחדרי חרדים, 27 במרץ 2017 אלי שלזינגר, תשעה עצורים ב'פרשה המטלטלת' שוחררו ממעצר, בחדרי חדרים, 29 במרץ 2017
קלאודיה רודן

קלאודיה רודן (באנגלית: Claudia Roden; שמה הפרטי מופיע לעיתים בתעתיק לעברית כ"קלודיה"; נולדה ב-1936) היא מחברת ספרי בישול יהודייה-בריטית. קלאודיה רודן נולדה ב-1936 בקהיר, מצרים למשפחה יהודית. אחרי שהשלימה את לימודיה בבית הספר בפריז, היא עברה ללונדון ללמוד אמנות. היא שימשה ככתבת אוכל ומנחת תוכנית בישול ברשת ה-BBC. רודן כתבה ספרים רבים על המטבח המזרח-תיכוני והמטבח היהודי. ספריה מתארים את ההיסטוריה של האוכל, כמו כיצד נוצרו מאכלים שונים וגלגוליהם במהלך הדורות ומתכונים להכנתם. רודן היא אחד התומכים של קרן הצדקה הבריטית The Food Chain לטיפול באיידס. מתגוררת בפרוור המפסטד שבלונדון. ספר הבישול היהודי : מזרח ומערב, לעברית: עדי גינצבורג-הירש, מודן הוצאה לאור תל אביב, 1998. בישול ים תיכוני, לעברית: רות הלל, רמת גן, 1994. פיקניק: לאכול בחיק הטבע, מתכונים על האש, לצידנית ולמטבח שדה, לעברית: שרה ריפין, תל אביב, 1988. קפה, לעברית: דפנה לוי, תל אביב, 1985. מטעמי המזרח, לעברית: שרה ריפין, תל אביב, 1980. 1968: A Book of Middle Eastern Food, ISBN 978-0394719481 1970: A New Book of Middle Eastern Food, ISBN 978-0140465884 1981: Picnic: The Complete Guide to Outdoor Food, ISBN 978-0140469202 1981: Coffee, ISBN 978-1857933413 1987: Mediterranean Cookery, ISBN 978-0140272789 1990: The Food of Italy, ISBN 978-0099273257 1992: Claudia Roden's Invitation to Mediterranean Cooking: 150 Vegetarian and Seafood Recipes, ISBN 978-0330391696 1997: The Book of Jewish Food: An Odyssey from Samarkand and Vilna to the Present Day, ISBN 978-0140466096 1999: Coffee: A Connoisseur's Companion, ISBN 978-1862052833 1999: Tamarind and Saffron: Favourite Recipes from the Middle East, ISBN 978-0140466942 2000: The New Book of Middle Eastern Food, ISBN 0375405062 2001: Picnics: And Other Outdoor Feasts, ISBN 978-1904943174 2003: Claudia Roden's Foolproof Mediterranean Cooking, ISBN 978-0563534969 2004: The Arab-Israeli Cookbook: The Recipes, met Robin Soans, ISBN 978-0951587751 2005: Arabesque - Sumptuous Food from Morocco, Turkey and Lebanon, ISBN 978-0718145811 2006: Arabesque: A Taste of Morocco, Turkey, and Lebanon, ISBN 978-0307264985 2007: Simple Mediterranean Cookery, ISBN 978-0563493273 מדיה וקבצים בנושא קלאודיה רודן בוויקישיתוף ג'ואן נתן, קלאודיה רודן, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) ביוגרפיה קצרה בהוצאת פנגווין (באנגלית) ג'ין קרמר, "דרכי תבלין: הפזורה הקולינרית של קלודיה רודן", הניו יורקר, 3 בספטמבר 2007 (באנגלית) איריס קלקא, מלחמה ושלום בין גרגרי החומוס, באתר הארץ, 18 במאי 2011 רונית ורד, אני, קלאודיה, באתר הארץ, 28 במרץ 2012 ריטה גולדשטיין, ‏האישה שלימדה את העולם מה זה אוכל יהודי, באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2014 קלאודיה רודן (1936-), דף שער בספרייה הלאומית קלאודיה רודן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קלאודיה רודן, באתר Discogs (באנגלית)
מסך כחול

האם התכוונתם ל... מסך המוות הכחול – מסך שגיאה במערכת ההפעלה Windows. מסך כחול (קולנוע) – טכניקה קולנועית בה מוחלף רקע כחול (או בכל צבע מוסכם אחר) מאחורי שחקן ברקע אחר.
קולין קמפבל

ט. קולין קמפבל (באנגלית: T. Colin Campbell; נולד ב-14 במרץ 1934) הוא ביוכימאי אמריקאי המתמחה בהשפעות התזונה על הבריאות לטווח הארוך. פרופסור אמריטוס בקתדרה על-שם ג'יקוב גולד שרמן לביוכימיה של התזונה באוניברסיטת קורנל, ומחברם של למעלה מ-300 מאמרים מדעיים. בשנות השמונים הוא היה אחד ממובילי מחקר סין-אוקספורד-קורנל על תזונה ומחלות (הידוע בשם פרויקט סין (China Project), שנערך ב-1983 באוניברסיטאות קורנל, אוקספורד ובאקדמיה הסינית לרפואה מונעת, שחקר את היחס שבין תזונה לסרטן, ומחלות לב וחילוף חומרים. המחקר תואר בידי הניו יורק טיימס כ"הגרנד פרי של האפידמיולוגיה" ותוצאותיו תוארו בספרו "מחקר סין". קמפבל נולד ב-1934 וגדל בחוות חלב. הוא למד לימודי רפואה קדם-וטרינריים באוניברסיטת מדינת פנסילבניה, שם רכש תואר ראשון ב-1956, ולמד בבית הספר לווטרינריה באוניברסיטת ג'ורג'יה במשך שנה. הוא השלים לימודי תואר שני בתזונה ובביוכימיה באוניברסיטת קורנל ב-1957, שם למד בהדרכתו של קליב מק'קי (Clive McCay) (הידוע בשל מחקריו על תזונה והזדקנות), הוא קיבל דוקטורט בתזונה, ביוכימיה ומיקרוביולוגיה ב-1962, גם כן מקורנל. החל מראשית שנות התשעים קמפבל צורך בעיקר תפריט טבעוני, אולם הוא אינו מזהה את עצמו כצמחוני או כטבעוני מכיוון שהכינויים הללו מתייחסים לדברים שהוא אינו תומך בהם, כמו למשל התנגדות לניסויים בבעלי-חיים. קמפבל הצטרף ל-MIT כעמית מחקר ואחר-כך עבד במשך עשר שנים במחלקה לביוכימיה ולתזונה של וירג'יניה טק, לפני ששב לקורנל ב-1975 על-מנת להצטרף ליחידה למדעי התזונה. הוא עבד כיועץ מדעי בכיר במכון האמריקני לחקר הסרטן, ועמד בראש הוועדה המייעצת של ועדת הרופאים לאחריות רפואית. הוא ידוע במיוחד בשל מחקריו, המבוססים בחלקם על פרויקט סין, שמקשרים בין צריכת חלבון מבעלי חיים להתפתחות סרטן ומחלות לב, הוא טוען שקזאין, חלבון המצוי בחלב יונקים, הוא "גורם הסרטן העיקרי שאנו צורכים". מאז 1978 הוא חבר בכמה פאנלי מומחים לבטיחות מזון במסגרת האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית), ומחזיק בתואר דוקטור לשם כבוד מהאקדמיה הסינית לרפואה מונעת. ב-2010, אחרי שעבר ניתוח לב, הנשיא לשעבר ביל קלינטון אימץ כעיקרון את הדיאטה הטבעונית עליה, בהמלצת Caldwell Esselstyn, דין אורניש וקולין קמפבל. Diet, Life-style and Mortality in China (1991) The China Study (2005) הספר בעברית: קמפבל קולין, מחקר סין, הוצאת הפוקוס, 2009. קולין קמפבל, "תזונה: העתיד של הרפואה", הפינגטון פוסט, 25 באוקטובר 2010 מדיה וקבצים בנושא קולין קמפבל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קולין קמפבל (באנגלית) קולין קמפבל, ברשת החברתית Goodreads קולין קמפבל, באתר ResearchGate קרן קולין קמפבל עמוד הבית של קולין קמפבל בפקולטה לאקולוגיה אנושית, אוניברסיטת קורנל "לימודי אקולוגיה סינית", ctsu.ox.ac.uk ג'ין ברודי, "מחקר ענקי על תזונה מאשים במחלות שומן ובשר", הניו יורק טיימס, 8 במאי 1990 The China Study, p. 4. ריאיון עם קולין קמפבל, vegparadise.com עמוד הבית של קולין קמפבל בפקולטה לאקולוגיה אנושית, אוניברסיטת קורנל אודות ועדת הרופאים לאחריות רפואית באתר ועדת הרופאים לאחריות רפואית Philip Sherwell, ‏Bill Clinton's new diet: nothing but beans, vegetables and fruit to combat heart disease, The Telegraph, 3 October 2010 שיחה עם קולין קמפבל - חלבון מבעלי חיים (בשר וחלב) גורם לסרטן (גוגל וידאו) עמוד הבית של קולין קמפבל בפקולטה לאקולוגיה אנושית, אוניברסיטת קורנל Philip Sherwell, ‏Bill Clinton's new diet: nothing but beans, vegetables and fruit to combat heart disease, The Telegraph, 3 October 2010
ראולוגיה

ראולוגיה הוא חקר הזרימה הפלסטית והאלסטית, והעיוותים הנוצרים במבנה המרחבי של חומר במצב שבו מופעלים עליו כוחות ולחצים. ענף זה מתמקד בעיקר בנוזלים אך גם ב"מוצקים רכים" וחומרים בעלי מבנה מולקולרי סבוך כגון בוץ, צואה, תרחיפים, פולימרים, מעצבי זכוכית (כגון סיליקטים), נוזלי גוף (כגון דם) ושאר חומרים ביולוגיים. קיים קושי להגדיר זרימת חומרים מעין אלו באמצעות מאפיין יחיד, כמו צמיגות או אלסטיות (בטמפרטורה קבועה) ולכן תחום זה מנסה לתת מענה המבוסס על השפעות וגורמים נוספים. המונח נטבע בשנת 1920 על ידי פרופסור לכימיה בשם יוג'ין בינגהאם, ועל ידי עמיתו (הציוני, ולימים ישראלי) פרופסור מרכוס ריינר. נטען כי למינוח היו שתי השפעות. אחת היא מהפתגם של הפילוסוף היווני סימפליסיוס, אחד מאחרוני הנאופלאטונים, שטען כי ("הכל זורם"). על כן הדמיון למילה היוונית לזרימה (ῥοή – נקראת כ-Rei) בחלקה הראשון של המילה. השערה נוספת היא בהשוואת השם לאלה היוונית ריאה. הראולוגיה מטפלת בהרחבת תחומים (דיסציפלינות) קלאסיים כגון אלסטיות ומכניקת נוזלים (ניוטונים ולא ניוטונים) ובנושאים בהם "התנהגות מכנית", לא ניתנת להסבר באמצעות תאוריות קלאסיות. על כן, ענף זה נוגע גם בניסיון ליצור תחזיות להתנהגויות מכניות מסוימות (כחלק מהסקאלה של מכניקת הרצף) המבוססות על ננו-מבנים של חומרים. למשל המבנה המולקולרי של פולימרים בתמיסה, או תפוצת חלקיקים בתוך תרחיף מוצק. כאשר חומר נתון ללחץ או למאמץ (הנדסה) פועל עליו כוח ביחס לשטח נתון. ישנם סוגים שונים של מאמצים (גזירה, פיתול, כפיפה וכיוצא באלו) היכולים לפעול על חומר, והוא עשוי להגיב בהתאם במספר דרכים. חלק נרחב מהתאוריה הריאולוגית עוסקת בחקר כוחות הפועלים בתוך החומר, ובכוחות ובלחצים חיצוניים המופעלים עליו וגורמים לשינויים ועיוותים. היבטים נוספים בוחנים את הקשר בין זרימה או עיוות של חומר ומבנהו המרחבי (שינויים מרחביים של מולקולות פולימריות). אפיון חומרים בצורה ניסויית, כדי לקבוע את תכונותיהן הריאולוגיות נקרא ראומטריה. לראולוגיה יישומים רבים בהנדסת חומרים, פיזיולוגיה, ביולוגיה של גוף האדם וברוקחות. בהנדסת חומרים נעשה שימוש ניכר בעקרונות ראולוגיים לצורכי ייצור של חומרים כגון; בטון, צבע ושוקולד, להם מאפייני זרימה מורכבים. למשל, קטשופ עשוי להיעשות פחות צמיגי לאחר שיעבור ניעור (או כל זעזוע מכני אחר), בעוד שמים לא יושפעו. לאחר שניוטון טבע את המונח צמיגות, חקר של נוזלים בעלי צמיגות משתנה ייקרא לעיתים קרובות נוזל לא-ניוטוני. ראולוגיה משמשת בתחומים רבים של גאולוגיה: בגאופיזיקה ובגאולוגיה הנדסית – לקביעת תכונותיהם של סלעים ושכבות בהם חל מעוות, ובגאולוגיה מבנית – להבנת התהליכים בעקבותיהם נוצרו מבנים גאולוגיים דוגמת קמטים, העתקים וסדקים. תאוריית הפלסטיות חשובה באותה מידה בתהליכי עיצוב וייצור מתכות. מדע הראולוגיה ואפיון תכונות הצמיגות והגמישות (Viscoelasticity) של החומר מופיעים תכופות הן בתהליכי ייצור של פולימרים שונים בשימוש התעשייה והן בסקטורים צבאיים רבים. אפיון תכונות הזרימה של נוזל חשוב למשל עבור רוקחים וכימאים בקביעתם את מינוני התרופות והרכבם הכימי. לדוגמה: משחות, קרמים, סירופים וכדומה, יידרשו להיבחן בקפידה לקביעת מידות הצמיגות. מאפייני זרימה משמשים כלי חשוב בבקרת איכות על מנת להבטיח איכות מוצר גבוהה ולהפחית פגמים סדרתיים. מספר ריינולדס מספר דבורה נוזל מוצק ננופלואידיקה The Origins of Rheology: A short historical excursion by Deepak Doraiswamy, University of Sidney British Society of Rheology Australian Society of Rheology
שבעת מעשי החסד

שבעת מעשי החסד הם מעשים שהאמונה הנוצרית מחשיבה כמבטאים מידות טובות הדרושות לאדם והמייצגות את הרחמים, ומאמיניה מצופים לקיימם. שבעת מעשי החסד מתבססים על הכתוב בכתבי הקודש, בעיקר על הדרשה על ההר ועל פסוק 7: ”אשרי הרחמנים כי-הם ירחמו”. מעשי החסד מתבססים גם על המידות הטובות (exemplum virtutis) שהיו נהוגות ברומא העתיקה ומתייחסים לשבע המידות הטובות. מתוך המידות הטובות ובעיקר האהבה, נגזרים שבעת מעשי החסד הבאים לענות על צרכים גופניים של הזולת שהם האכלת הרעב השקיית הצמא הלבשת עירומים ביקור חולים הכנסת אורחים פדיון שבויים לפחות ביקור האסיר קבורת המת מקור מקובל לשש המידות הטובות הראשונות הם הפסוקים: 34 אז יאמר המלך אל-הנצבים לימינו באו ברוכי אבי ורשו את-המלכות המוכנה לכם למן-הוסד העולם: 35 כי רעב הייתי ותאכילני צמא הייתי ותשקוני ארח הייתי ותאספוני: 36 ערום ותכסוני חולה ותבקרוני במשמר הייתי ותבאו אלי: 37 וענו הצדיקים ואמרו אדנינו מתי ראינוך רעב ונכלכלך או צמא ונשקה אותך: 38 ומתי ראינוך ארח ונאספ או ערם ונכס: 39 ומתי ראינוך חולה או במשמר ונבא אליך: 40 והמלך יענה ויאמר אליהם אמן אמר אני לכם מה-שעשיתם לאחד מאחי הצעירים האלה לי עשיתם: 41 ואז יאמר גם אל-הנצבים לשמאלו לכו מעלי ארורים אל-אש עולם המוכנה לשטן ולמלאכיו: 42 כי רעב הייתי ולא האכלתם אותי צמא הייתי ולא השקיתם אותי: 43 ארח הייתי ולא אספתם אותי ערום ולא כסיתם אותי חולה ובמשמר ולא בקרתם אותי: 44 וענו גם-הם ואמרו אדנינו מתי ראינוך רעב או צמא או ארח או ערום או חולה או במשמר ולא שרתנוך: 45 אז יענה אתם לאמר אמן אמר אני לכם מה-שלא עשיתם לאחד מן-הצעירים האלה גם-לי לא עשיתם: 46 והלכו אלה למעצבת עולם והצדיקים לחיי עולם — הבשורה על-פי מתי, פרק כ"א, פסוקים 35-39 בנוסף לשבעת מעשי החסד הגופניים הגדירה הכנסייה גם שבעה מעשי חסד רוחניים: השבת החוטא מחטאו (כמצווה מעשית זה מתורגם להוכחת החוטאים) הדרכת חסרי הידע ייעוץ למתלבט, לספקן ניחום המתעצב סובלנות לשגיאות האחר מחילה על נזקים תפילה למען החיים, החולים והמתים בכנסיית פיו מונטה דלה-מיסריקורדיה (Pio Monte della Misericordia) שבנאפולי, מוצג ציור המזבח "Sette opere di Misericordiais" מהמאה ה-17 של מיכאלאנג'לו מריזי דה-קרווג'ו, המתאר את שבעת מעשי החסד לפי הסדר: האכל את הרעב, בקר את האסיר, קבור את המת, השקה את הצמא, הלבש את העירום, ארח את הזר ובקר את החולה. ציור זה ידוע במיוחד בשל "החסד הרומי" המגולל את סיפורה של בת בשם פֵּרוֹ המיניקה בחשאי את אביה, קימוֹן, שהיה כלוא ונידון למות מרעב ומתאר שני מעשי חסד כאחד - ביקור האסיר והזנת הרעב. בכנסיית סנט לורנץ באלקמר מצוי ציורו מ-1504 של המסטר מאלקמר, המתאר את מעשי החסד לפי הסדר: האכל את הרעבים, השקה את הצמאים, הלבש את הערומים, קבור את המתים, אכסן את הנוסעים, סעד את החולים, שחרר את הכלואים. שבעת החטאים אפי זיו, הצופן הנוצרי באמנות, אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, 2015, עמ' 361, מסת"ב 978-965-566-137-8 מדיה וקבצים בנושא שבעת מעשי החסד בוויקישיתוף תבליטי טרה קוטה בבית החולים לגידמים בפיסטויה, המתארים את מעשי החסד
מיראז' (מלון)

מיראז' (באנגלית: The Mirage) הוא מלון וקזינו, הממוקם בסטריפ של לאס וגאס. המיראז נבנה בידי סטיב ויין, ועוצב בידי ג'ואל ברגמן. הוא נפתח בנובמבר 1989, בשטח בו שכן לפני המלון Castaways. כשהמלון נבנה, הוא היה המלון-קזינו שהקמתו היקרה ביותר עד אז, 630,000,000$ (שש מאות ושלושים מיליון דולר) עלותו. צבע הזהב של החלונות נוצר בעזרת אבק זהב אמיתי, שהוכנס לתהליך יצירת החלונות. בהתחלה, הוערך כי המלון יצטרך להרוויח מיליון דולר ביום במשך 7 שנים כדי להחזיר את ההלוואה ששימשה לבניית המלון, אך למעשה נדרשו לו רק 18 חודשים להחזיר את הסכום, לאור הצלחתו. בשנת 2006 נפתח טרקלין ענקי בשם "REVOLUTION". התמה של הטרקלין הוא להקת הביטלס. הגן הסודי ותצוגת הדולפינים של זיגפריד ורוי. הר געש מלאכותי המופעל בשעות קבועות. הפרויקט נוצר בידי חברת העיצוב WET, אשר הקימה גם את המזרקות של באלג'יו. LOVE, מופע של קרקס השמש, התמה של המופע הוא האלבום LOVE של הביטלס. קרקס השמש MGM סטיב ויין מדיה וקבצים בנושא מיראז' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיראז' (באנגלית) אתר המלון סרטון של הר הגעש כאשר הוא מופעל WET המופע LOVE ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליס (סרט, 1990)

אליס (באנגלית: Alice) הוא סרט קולנוע משנת 1990 שכתב וביים וודי אלן. הסרט מתמקד באליס טייט (מיה פארו), אם לשני ילדים הנשואה זה 16 שנה לאיש עסקים עשיר (ויליאם הרט). היא מנהלת חיי נוחות ריקניים, בחברה הגבוהה של ניו יורק. חייה של אליס מתהפכים עם התאהבותה בנגן הסקסופון (ג'ו מנטנה), אותו פגשה בזמן שאספה את ילדיה מבית-הספר. בעזרת תרופות הפלא של ד"ר יאנג (קיי לוק), מרפא בעשבים מצ'יינהטאון, אליס נפתחת לעולמות רגשותיה הכמוסים ביותר. היא יוצאת למסע מופלא אל עבר ה"אני" שלה. עשבי המרפא שד"ר יאנג נותן לה, מסייעים לה להעלים את עצמה, לראות רוחות רפאים מן העבר ולשבור מחסומים רגשיים, רק שהפעם אליס אינה בארץ הפלאות, אלא במנהטן. שחקנים נוספים: ג'ודי דייוויס, בליית' דאנר, סיביל שפרד, אלק בולדווין, ג'ולי קאוונר ואל מקפירסון. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט מקורי. "אליס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אליס", באתר נטפליקס "אליס", באתר AllMovie (באנגלית) "אליס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אליס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אליס", באתר אידיבי "אליס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים אמריקאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לך לך אמרינן לנזירא

לך לך אמרינן [ל]נזירא, סחור סחור לכרמא לא תקרב (תרגום: "לך לך אומרים לנזיר, סביב לכרם אל תתקרב") הוא משל המופיע בתלמוד במספר מקומות כדי להסביר מדוע צריך לעיתים לאסור דבר שבעיקרו מותר. כפי שנזיר, שאסור לו לאכול ענבים או לשתות יין, מורחק אפילו מהתקרבות לכרם כדי שלא ייכשל באכילת ענבים, כך נאסר דבר המותר בעיקרו עקב החשש שאם הוא יותר, האדם עלול להיכשל בגוף האיסור. נזיר: בגמרא בבא מציעא מובא משל זה ביחס לנזיר עצמו, שאם נזיר עובד בכרם, אין לו זכות להעביר את זכותו לאכול ענבים, לאשתו ובניו, למרות שכל פועל רשאי לעשות כן, משום "לך לך אמרין נזירא, סחור סחור לכרמא לא תקרב", ופירש רש"י, כלומר קנס הוא שקנסוהו שימנע עצמו מלהשכיר לענבים. יין נסך: יין נסך הוא איסור שתייה והנאה מיין שיש חשש שגוי נסכו לעבודה זרה, ובגמרא מסופר שרב ירמיה אסר לשתות יין שגוי מזג לתוכו מים, מהטעם של "לך לך אמרין נזירא סחור סחור לכרמא לא תקרב". משל זה הובא אף לגבי הדין המורה לאסור לגוי להוליך ענבים לסחיטה בגת, למרות שבשלב זה עדיין אין מדובר ביין ואין אפשרות לנסך את היין, נקבע הדבר לאיסור עקב הצורך בהרחקה מהאיסור. חמץ בפסח: במסכת פסחים מובא האיסור להכניס בפסח, חומץ וקמח בקדירה אחת, שנראה כמים וקמח, הגורם לחימוץ, משום לך לך אמרין נזירא. עריות: במסכת עבודה זרה מובאת אמרתו של עולא, שבעריות "קריבה בעלמא אסור", כלומר כל קרבה אפילו היא אינה נעשית בדרך איסור, משום לך לך אמרין נזירא סחור סחור לכרמא לא תקרב. למרות האיסורים הנובעים משימוש במשל זה, ניתן להצביע על הבדלים בין איסורים אלו לאיסורים מעיקר הדין, כפי שמביא התוספות בשם רבינו תם, שהאיסור הוא על השתייה ולא על ההנאה, וכך במוזג מים לתוך יין, למרות שהוא נאסר בשתייה, הוא מותר בהנאה, הבדל נוסף הוא אם נעשה הדבר, לדוגמה אם הוליך גוי ענבים לגת לצורך סחיטתם, בדיעבד אין הם נאסרין, שכן ההוראה הנובעת מהמשל היא לכתחילה, בשל הצורך להרחיק מהאיסור עצמו. לפני עיוור לא תתן מכשול
מורדי פרבר

מורדי פרבר (נולד ב-26 באוגוסט 1958) הוא גיטריסט ונגן ג'אז ישראלי, שחי שנים רבות בארצות הברית, ופועל במקביל בישראל ובארצות הברית. מורדי פרבר נולד וגדל בקריית ביאליק, כבן להורים ניצולי שואה. הוא החל לנגן בגיטרה קלאסית בגיל 12, ובנעוריו ניגן כגיטריסט בכמה להקות בקריות, בעיקר רוק ובלוז. סגנון הנגינה של ג'אנגו ריינהארדט משך אותו מאוד ולכן נסע לצרפת כדי ללמוד לנגן בסגנון ייחודי זה. שירת כנגן בלהקת חיל השריון, ולקראת סיום שירותו הועבר לתקליטית גלי צה"ל. בשנת 1979 פגש את מיקי גבריאלוב שצירף אותו כנגן לתוכניתו "שירים בפי מלחינם" וזמן קצר אחר-כך, בינואר 1980, הצטרף להפקת המופע והאלבום של אריק איינשטיין "חמוש במשקפיים", בו ניגן בגיטרה חשמלית בשירים "היא יושבה לחלון" ו"הכניסיני תחת כנפך". שלמה ארצי ביקש מפרבר לנגן גיטרות באלבומו "חצות" (1981) ושלמה גרוניך הביא אותו לנגן באלבום "צמר-גפן מתוק" (1982), שם ניגן בגיטרות, בסיטאר וסולו גיטרה וירטואוזי בשיר "לונה פארק". כמו כן ניגן פרבר באותן שנים עם נורית גלרון, שם טוב לוי ואחרים. בשנת 1982 עזב פרבר את ישראל לאחר שקיבל מלגת לימודים במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון. כעבור שנתיים סיים שם תואר ראשון והפך למורה במכללה. בשנת 1986 הקים את "רביעיית מורדי פרבר" והקליט אלבום ראשון בלייבל הגרמני enja records‏, "All The Way To Sendai". האלבום זכה להצלחה גדולה. בשנת 1995 יצא אלבומו השני, Mister X. בשנת 1990 עבר לניו יורק ולימד בניו סקול בין השנים: 1992-1996, ובאוניברסיטת ניו-יורק בין השנים: 1996-2011. מורדי פרבר, ברשת החברתית פייסבוק מורדי פרבר, ברשת החברתית אינסטגרם מורדי פרבר, סרטונים בערוץ היוטיוב מורדי פרבר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מורדי פרבר, באתר Last.fm (באנגלית) מורדי פרבר, באתר AllMusic (באנגלית) מורדי פרבר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מורדי פרבר, באתר Discogs (באנגלית) מורדי פרבר, באתר Songkick (באנגלית) מורדי פרבר, באתר סטריאו ומונו מורדי פרבר, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ביוגרפיה של מורדי פרבר, בארכיון האינטרנט (מאתר MOOMA - המוזיקה של ישראל) זאב פרי | הכל על הקל, מי אתה מורדי פרבר?, דבר, 25 בנובמבר 1980 בועז כהן, לא נוטה ללון, באתר חדשות, ‏27 באפריל 1989 יוסי חרסונסקי, מורדי נוגע בתהילה, מעריב, 13 באפריל 1990 חיים הנדוורקר, הגיטריסט מורדי פרבר יציג בת"א עיבודי ג'ז לשיריו של אריק איינשטיין, באתר הארץ, 18 במאי 2011 חן לב, כך הפך הנער מקרית ביאליק לאחד הגיטריסטים המובילים בעולם, באתר nrg‏, 25 במאי 2011 חן לב, תושב חוזר: ריאיון עם הגיטריסט מורדי פרבר, בבלוג "מבין השורות", 31 במאי 2014 חן לב, זו אותה אהבה: המוזיקאים שיצאו במחווה לאריק איינשטיין, באתר מעריב, 28 במאי 2015 יותם זיו, "אם נדבקת למוזיקאי מסוים, תישאר חקיין כל חייך", באתר הארץ, 19 באוגוסט 2020 זאב פרי | הכל על הקל, אריק איינשטיין חמוש במשקפיים, דבר, 13 בנובמבר 1980
אנלי הרפז

אנלי הרפז (7 באוקטובר 1973 – 13 במאי 2011) הייתה מנחה ושחקנית ישראלית. הרפז נולדה לשחקן שרגא הרפז, אחות לאודיל ואילור, שגם היא שחקנית. הרפז גדלה והתחנכה ברעננה. לאחר שירותה הצבאי למדה בבית הספר למשחק "בית צבי". במהלך הקריירה שיחקה בהצגות תיאטרון, בסרטי קולנוע ובסדרות טלוויזיה שונות, בין היתר בהצגות "דירת הרווקים", "כובע מלא בגשם" ו"מחכות לכבודו", בסרטים "החוף הדרומי" (1998), "צומת וולקן" (1999) ו"מתנה משמיים" (2003). ובסדרות "זינזאנה", "הפוך" ו"לגעת באושר". כמו כן הנחתה בערוץ הראשון את תוכנית המוזיקה "תוצרת הארץ". הרפז נפטרה ב-13 במאי 2011 מסרטן השד בגיל 37 ונטמנה בבית העלמין של קיבוץ גבעת השלושה. הרפז הותירה אחריה את בעלה, השחקן יורם טולדנו, ושני ילדים. אנלי הרפז, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אנלי הרפז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נחום מוכיח, אשה אש, באתר ynet, 17 בדצמבר 2003 השחקנית אנלי הרפז הלכה לעולמה, באתר ynet, 14 במאי 2011 נירית אנדרמן, השחקנית אנלי הרפז מתה בגיל 37, באתר הארץ, 15 במאי 2011 נסים דיין, ‏כולם יודעים למי מתכוונים, באתר גלובס, 23 בדצמבר 1999 אורי קליין, הסגידה ליצר, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2003 גיורא יהלום, ‏תענוג מזוקק, באתר גלובס, 4 בפברואר 2000 רוגל אלפר, גורל אכזר, באתר הארץ, 18 ביולי 2001 מיקי לוין, ‏כבר לא לבד: יורם טולדנו מצא אהבה חדשה והוא לא מסתיר אותה, באתר מעריב אונליין, 20 בספטמבר 2015
לגונת החלב

לגונת החלב (בספרדית: Laguna de Leche) היא אגם המים המתוקים הטבעי הגדול ביותר בקובה. היא נמצאת בקרבת העיר מורון (Morón), כ-200 קילומטרים ממזרח לבירה הוואנה. שטחה הכולל הוא 67.2 קילומטרים מרובעים. אורכה הוא 14 קילומטרים ורוחבה המקסימלי - 7.7 קילומטרים. עומק מימיה הוא מעט יותר משני מטרים. מקור צבעם הלבן של מימי האגם הוא בקרקעית אבן הגיר שלו, אשר חלקיקים ממנה משתחררים אל מימיו. האגם מוקף בביצות והגישה אליו אפשרית רק מהעיר מורון מדרום. על חופו הדרומי מצויים אתרי תיירות. תעלת צ'יקולה (Chicola Channel), שחיברה בעבר את האגם אל האוקיינוס האטלנטי במפרץ בואנה ויסטה (Bay of Buena Vista) בחופה הצפוני של קובה, נבנתה ב-1940. היא איפשרה את הובלת הסוכר המעובד בעיר מורון אל הנמל הקטן צ'יקולה. קיום התעלה איפשר חדירת מי ים אל האגם, ותופעה זו טישטשה את צבעם הלבן האופייני של מימיו. לאחר סגירת התעלה ב-1988 שבו מי האגם ורכשו בהדרגה את צבעם החלבי. האגם והאיים בו מהווים בית גידול לפלמינגו האמריקני (Phoenicopterus ruber). האגם הגדול ביותר בקובה הוא מאגר זאזא (Zaza Reservoir) המלאכותי, ששטחו הוא 113.5 קילומטרים מרובעים.