laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחום בוכבינדר

נחום אברמוביץ' בּוּכְבִּינְדֶר (בכתב רוסי: Нахум Бухбиндер;‏ 1895 - בסביבות 1940?) היה היסטוריון ועיתונאי סובייטי-יהודי יליד אוקראינה, שנודע במחקריו על תנועת הפועלים היהודית באימפריה הרוסית. כתב בשפות רוסית ויידיש. יליד אודסה, למד במדרשה למזרחנות בפטרוגרד. אחרי מהפכת אוקטובר עבד בנציבות לעניינים יהודים "יבסקציה". היה עורך של מספר הוצאות לאור ועיתונים יהודיים ביידיש במוסקבה ובמינסק. מחקריו ההיסטוריים עסקו בעיקר בתולדות הספרות היידית ובתולדות תנועת הפועלים היהודית באימפריה הרוסית. פרסם מאמרים בנושאים אלה בכתבי עת ברוסית. אחרי שנות ה-30 נעלם. יש סבורים כי נספה באחד מגלי הטרור הסטליניסטי. ספרו החשוב היה "תולדות תנועת הפועלים היהודית ברוסיה" (1925;‏ История еврейского рабочего движения в России), שתורגם ב-1931 ליידיש ("געשיכטע פון דער ארבעטער באוועגונג אין רוסלאנד"). הספר מתייחס בעיקר להיסטוריה של תנועת הבונד, תוך התסמכות על חקר בארכיונים של המשטרה הצארית. יודאיקה לקסיקון, מהדורת דבר, (עורך: יובל קמרט), ירושלים: בית הוצאה כתר, 1976. נחום בוכבינדר, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית) מפתח שמות אישים בספר על חיי דובנוב(הקישור אינו פעיל) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטען מרחבי

באופטיקה של יונים (ion optics) מטען מרחבי (space charge) הוא מושג המציין את התפלגות המטען במרחב. בחישוב מסלולי התנועה של חלקיקים טעונים, בקירוב ראשון מחושבת התנועה של כל יון בהשפעת השדות החשמליים והמגנטיים החיצוניים המופעלים עליהם, ואולם מכיוון שהיונים מפעילים כוחות חשמליים זה על זה - קירוב טוב יותר הוא לחשב גם את התפלגות המטען המרחבי ואת השדה החשמלי הנוצר בעקבות כך. תופעת המטען המרחבי נצפית בחומרים דיאלקטרים (כולל בריק). בחומרים מתכתיים שבהם מטען זורם בחופשיות, המטען המרחבי מתפזר ומסוכך, כך שלכל רוחב המתכת ישנו פוטנציאל חשמלי אחיד. תופעת המטען המרחבי נצפתה לראשונה על ידי תומאס אדיסון בניסויים בשפופרות ריק. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שידוך רב-ערכי

שידוך רב-ערכי (באנגלית:many-to-one matching) הוא מונח בתורת המשחקים המתאר שידוך שבו יש א-סימטריה בין הצדדים, לדוגמה: מתמחה, תלמיד או עובד מעוניין לעבוד במוסד אחד (בית חולים, אוניברסיטה או מפעל); כאשר המוסד מעוניין ביותר ממתמחה אחד, תלמיד אחד או עובד אחד. בעיית שידוכים רב-ערכית נתונה על ידי: קבוצת אוניברסיטאות X וקבוצת תלמידים Y לכל אוניברסיטה x מכסה q x {\displaystyle q_{x}} של מספר התלמידים המקסימלי שהיא מתכוונת לקבל. לכל תלמיד, יחס העדפות על הקבוצה X. לכל אוניברסיטה, יחס העדפות על הקבוצה Y. הגדרה: שידוך הוא התאמה המתאימה לכל אוניברסיטה x תת-קבוצה (אולי ריקה) של Y שבה יש לכל היותר q x {\displaystyle q_{x}} איברים, כך שלכל תלמיד מותאמת לכל היותר אוניברסיטה אחת. הגדרה: נאמר כי אוניברסיטה x ותלמיד y מערערים על שידוך, אם שני התנאים הבאים מתקיימים: - התלמיד y מעדיף את האוניברסיטה x על פני האוניברסיטה שהותאמה לו. - לאוניברסיטה x הותאמו פחות מ- q x {\displaystyle q_{x}} תלמידים, או שהותאמו לה q x {\displaystyle q_{x}} תלמידים אך היא מעדיפה את y על פני אחד התלמידים שהותאמו לה. שידוך נקרא יציב אם אין אף אוניברסיטה ותלמיד המערערים עליו. נרצה להראות כי קיים תמיד שידוך יציב. כדי להראות זאת נתבונן בתהליך חיזור תלמידים. כל אוניברסיטה x מבקשת מ- q x {\displaystyle q_{x}} התלמידים העדיפים בעיניה להישאר ודוחה את כל היתר, (אם פנו אליה פחות ממכסה זאת, היא מבקשת מכולם להישאר). כל תלמיד שנדחה הולך לאוניברסיטה הבאה בסולם ההעדפות שלו. האלגוריתם מסתיים בשידוך יציב. הרצאה בנושא הסבר על שידוך רב-ערכי
שער עגל

שער עגל הוא מעבר גבול סגור בין ישראל ללבנון, הנמצא בין המושב יובל לבין מטולה. קרוי על שם גבעת עגל הסמוכה. עד שנת 2000, טרם נסיגת צה"ל מלבנון שימש המקום למעבר כוחות צה"ל בדרכם ללבנון. אסון הספארי, שאירע ב-10 במרץ 1985 התרחש בדרך משער עגל לעבר העיירה הלבנונית מארג' עיון. במקום היה בסיס צבאי ששימש לתצפיות על אזור דרום לבנון, ונעזב בתום מלחמת לבנון השנייה, כיום המבנה נטוש. ב-2013 נערכה במקום תערוכת גרפיטי, בשם צבעי בסיס 2 שאצרו אורן פישר וליאור אינס. אומנות רחוב בבסיס נטוש בצפון, נחל דישון, מטולה והסביבה, באתר אלטר נע טיבה, ‏2019-01-25 ליאת הלוי כהן, צבעי בסיס 2 ב"שער העגל", באתר יוטיוב, ‏22 במאי 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל ימי אזרחי

דגל אזרחי ימי הוא דגל ימי המשמש ציי סוחר או כלי שיט אזרחיים של מדינות במקום דגלה הלאומי של המדינה לה הצי שייך. הדגל האזרחי הימי, בנוסף לדגל הצבאי הימי, הוא גרסה של דגל הלאום. בחלק מן המדינות לא הייתה הבחנה בין הדגל המונף על ספינות צי סוחר לבין ספינות צבאיות, או כפי שנוהגת צרפת, שם אין כל הבחנה בין הדגל הלאומי בשימושיו השונים. אולם, ברבות מן המדינות, נותר המנהג להניף דגל ייחודי לספינות הצי הסוחר בעינו. הדגל הימי צבוע בדרך כלל בצבעים הבולטים בשמי הים וכולל התקנים השאובים מתוך הדגל הלאומי. אין לבלבל בין הדגל הימי האזרחי שהוא דגל לאומי לבין דגלוני החרטום אשר כוללים לרוב חלקים מתוך הדגל הלאומי. סימולו הוקסילולוגי הוא הנס האדום דגל הצי הסוחר הבריטי נס אוסטרליה האדום דגל הצי הסוחר האוסטרלי נס ניו זילנד האדום דגל הצי הסוחר הניו זילנדי דגל פיג'י דגל הודו דגל קולומביה דגל הרפובליקה הדומיניקנית דגל צי הסוחר הישראלי דגל איטליה דגל לוקסמבורג דגל מלטה דגל פקיסטן דגל סינגפור מדיה וקבצים בנושא דגל ימי אזרחי בוויקישיתוף
חצות (הלכה)

האם התכוונתם ל... חצות היום (הלכה) חצות הלילה (הלכה)
בוכבינדר

בוכבינדר (גרמנית: Buchbinder, יידיש: בוקביינדער) הוא שם משפחה גרמני ושם יהודי-אשכנזי נפוץ, שפירושו הוא כורך ספרים (Binder=כורך, ספר=Buch). לשם שני תעתיקים נוספים: בוקבינדר ובוחבינדר (טעות שלרוב נובעת מתרגום מאותיות קיריליות או רוסיות). האם התכוונתם ל... חיים בוכבינדר ("איקסי") – כדורסלן עבר ישראלי ששיחק במכבי חיפה נחום בוכבינדר – היסטוריון ועיתונאי סובייטי-יהודי רודולף בוכבינדר – פסנתרן אוסטרי שמעון בוכבינדר – צייר ותפאורן יהודי-פולני
אריה זלינגר

אריה לאון "לונק" זלינגר (נולד ב-5 באפריל 1937) הוא שחקן ומאמן כדורעף ישראלי, מאמן נבחרות אולימפיות בארצות הברית ובהולנד. בשנים 2007–2016 אימן את נבחרת הנשים של ישראל. הוא אחד המאמנים המוערכים בהיסטוריה של הכדורעף העולמי, וצורף להיכל התהילה של הכדורעף העולמי ב-1995. החל מאוקטובר 2018, משמש כמאמנה של קבוצת מכבי תל אביב מליגת העל בכדורעף. בנוסף, הוזכר זלינגר באנימת הכדורעף "הייקיו!!" בעונה השלישית בפרק 10. זלינגר נולד בקרקוב, פולין. אביו היה מהנדס בניין ואמו אחות. הוריו נישאו בארץ ישראל אך חזרו לפולין ב-1937. הוא עבר במדינה את מלחמת העולם השנייה, שנתיים מתוכה במחנה הריכוז ברגן-בלזן. אביו נספה באושוויץ. הוא עלה בגפו לארץ ישראל על האוניה מטרואה, מאחר שאימו נישארה לחפש את אביו "הנעלם". ב-16 ביולי 1945 האוניה עגנה בחיפה והוא הועבר ביחד עם כל נוסעיה במשאיות למחנה המעצר בעתלית. בישראל פגש באחותה של אמו. בעצת הרופא שבדק אותו, הוא נשלח לקיבוץ עין המפרץ. לאחר עלייתו החל לעסוק באתלטיקה ובין השנים 1954–1963 היה חבר נבחרת ישראל בכדורעף, עמה השתתף בשנת 1956 באליפות העולם בכדורעף. בשנת 1963 סיים לימודי חינוך גופני במכון וינגייט והחל לעבוד כמורה לחינוך גופני, לצד עיסוק פעיל בספורט כשחקן ומאמן. כמאמן, עבד זלינגר עם נבחרת הנשים של ישראל בכדורעף ובשנת 1967 זכתה הנבחרת במקום השמיני באליפות אירופה. לזכותו נזקפו החדרת מהלכי משחק חדשים שזכו להכרה בינלאומית. בשנת 1969 עזב את ישראל וסיים לימודי תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשנת 1975 החל לאמן את נבחרת הנשים בכדורעף של ארצות הברית, אותה הוביל בשנת 1982 לזכייה במדליית ארד באליפות העולם בכדורעף ובשנת 1984 לזכייה במדליית הכסף באולימפיאדת לוס אנג'לס לראשונה בתולדותה. לאורך השנים זכה להצלחה רבה כמאמן בתחרויות בינלאומיות, ובשנת 1992 זכתה תחת אימונו נבחרת הגברים של הולנד בכדורעף במדליית הכסף באולימפיאדת ברצלונה לראשונה בתולדותיה. לאחר מכן עבר ליפן והמשיך לעסוק בהצלחה כמאמן עד לפרישתו בשנת 2006. ב-2007 מונה למאמן נבחרת הנשים של ישראל והציב יעד להבאת הנבחרת לאולימפיאדת לונדון (2012). בספטמבר 2010 הצליח זלינגר להביא את נבחרת ישראל בכדורעף נשים לטורניר הגמר של אליפות אירופה בכדורעף בשנת 2011, לאחר 39 שנים. באליפות אירופה הודחה הנבחרת בשלב המוקדמות לאחר שהפסידה את שלושת משחקיה. ב-2016 עזב את תפקידו בנבחרת. באוקטובר 2018 התמנה למאמנה של קבוצת מכבי תל אביב מליגת העל בכדורעף אותה אימן עד לשנת 2020. בנו, אביטל זלינגר (אנ'), הוא שחקן ומאמן כדורעף שזכה כשחקן במדליית כסף באולימפיאדת ברצלונה, והחל מ-2015 מאמן את נבחרת הגברים של ישראל. אריה זלינגר, אתר "היכל התהילה של הכדורעף" (באנגלית) "פרויקט זלינגר" באתר "אוהבים כדורעף" אוריאל דסקל, "אני רוצה שהדברים ייעשו נכון או לא ייעשו בכלל", באתר כלכליסט, 22 בפברואר 2009 עדי רובינשטיין, לפרטים נוספים פנו ל"ויקיפדיה" ביפנית, ישראל היום, 28 במאי 2010 אוריאל דסקל, אריה זלינגר: "לא הופתעתי מההצלחה שלנו", באתר כלכליסט, 16 בספטמבר 2010 זאב גולדשמיט, "אף פעם לא בכיתי בברגן-בלזן", באתר ynet, 16 באפריל 2015 אורי טלשיר, אריה זלינגר: "הייתי מספיק טיפש להגיע הנה, הצטערתי על כל רגע", באתר הארץ, 11 באוקטובר 2016 המטרה: נבחרת כדורעף נשים ישראלית בלונדון 2012, מכון וינגייט, 11 ביולי 2007 ברק חקלאי, כדורעף: אריה זלינגר סיכם כמאמן מכבי תל אביב, באתר ynet, 21 באוקטובר 2018 איתמר קציר, אריה זלינגר חזר לאמן כדורעף, וניצח בדרבי עם מכבי תל אביב, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2018
HAARP

האם התכוונתם ל... HAARP – תוכנית מחקר אמריקאית HAARP – אלבום של מיוז
ז'ילבר בקו

ז'ילבר בקו (בצרפתית: Gilbert Bécaud‏; 24 באוקטובר 1927 – 18 בדצמבר 2001) היה זמר, מלחין, ושחקן קולנוע, מגדולי הזמר הצרפתי. נולד בדרום צרפת בעיר טולון בשם פרנסואה ז'ילבר ליאופולד סילי. אביו עזב את אמו, והוא ואחיו ראו בחברה לחיים של אמם, לואי בקו, אב חורג. ז'ילבר למד לנגן על פסנתר ובגיל 9 התקבל לקונסרבטוריון של ניס. ב-1942 עזב את בית הספר והצטרף לאביו החורג במחתרת הצרפתית. עם תום המלחמה עבר לפריז. בשנת 1948 החל בכתיבת שירים, והקים שלישייה מוזיקלית שהופיעה בעיקר בבארים, ובה לקח חלק עד 1950. ב-1948 יצא לסיבוב הופעות בסקנדינביה יחד עם קטרינה ולנטה. הצטרף לז'ק פילס כמלווה בפסנתר. במהלך מסע הופעות של פילס, בקו פגש את אדית פיאף, אשתו של פילס. פיאף שכנעה את בקו לחזור לשיר, ובשנת 1952 הוא שינה את שמו רשמית לז'ילבר בקו והחל בקריירת השירה. לקראת אמצע שנות ה-50 התפרסם יותר ויותר והחל להופיע בפריז, באולם הקונצרטים והמופעים הידוע " אולימפיה". הוא המשיך להופיע ב"אולימפיה" לפחות פעם בשנה במשך שלושים השנים הבאות. שנות ה-60 היו שיא ההצלחה של בקו, בהן גם שר את אחד השירים הנודעים שלו "נטלי" - השיר מגולל את סיפור ביקורו במוסקבה. בקו הופיע בישראל פעמיים: בשנת 1963 ובשנת 1983. נפטר בשנת 2001 ממחלת הסרטן ונקבר בבית הקברות פר לשז. הלחין גם שירים שתורגמו לאנגלית ובוצעו על ידי זמרים רבים ומפורסמים מארצות הברית. כגון Let it be Me שהוקלט לראשונה בידי האחים אברלי (מאוחר יותר בוצע גם על ידי ג'יימס בראון, נינה סימון, בוב דילן ואלביס פרסלי) בקו הלחין שיר שכתב פייר דלנואה - Et Maintenant ("ועכשיו"), ככל הנראה כמעין שיר תגובה לשיר הידוע של ז'אק ברל "Ne Me Quitte Pas". באנגלית השיר צבר יותר פופולריות מהשיר בשפת המקור ובוצע לראשונה על ידי בן אי קינג וג'יין מורגן אך נודע יותר בביצועים של פרנק סינטרה, שירלי בייסי, אנדי ויליאמס ועוד, קארל סיגמן תרגם את השיר לאנגלית, שבה נקרא השיר What Now my Love. בקו שיתף פעולה עם ניל דיימונד בכתיבת שני שירים מפורסמים ,Love on the Rocks (השיר הופיע בסרט "נגן הג'ז") ו-September Morn . שירו של בקו - "L'Orange" היה אחד מהשירים בקדימונים של הסרט "לאון" של הבמאי לוק בסון. שירם של ההגשש החיוור "כשיבוא המשיח" (שכתב דן אלמגור) נכתב ללחן של שירו של בקו, "Quand il mort le poete". שירו של אריק לביא, "שיר הוא לא רק מילים" (מילים: דידי מנוסי), נכתב ללחן שירו של בקו, "Chante". השיר שהופיע באלבום "שיר הוא לא רק מילים", נכתב לאחר מלחמת יום הכיפורים וקרא לפעולה להבאת השלום. מדיה וקבצים בנושא ז'ילבר בקו בוויקישיתוף ז'ילבר בקו, סרטונים בערוץ היוטיוב ז'ילבר בקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'ילבר בקו, באתר AllMovie (באנגלית) ז'ילבר בקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ז'ילבר בקו, באתר ספוטיפיי ז'ילבר בקו, באתר AllMusic (באנגלית) ז'ילבר בקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'ילבר בקו, באתר דיזר ז'ילבר בקו, באתר Discogs (באנגלית) ז'ילבר בקו, באתר Songkick (באנגלית) ז'ילבר בקו, באתר Genius ז'ילבר בקו, דף שער בספרייה הלאומית ז'ילבר בקו, באתר SecondHandSongs ז'ילבר בקו, באתר DNCI ז'ילבר בקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
חשיארש

האם התכוונתם ל... חשיארש הראשון – מלך פרס בשנים 485-465 לפנה"ס, מוכר גם ככסרכסס הראשון ומזוהה לרוב עם אחשוורוש ממגילת אסתר. חשיארש השני – מלך פרס לתקופה קצרה ב-424 לפנה"ס.
היכל הספורט גן נר

היכל הספורט גן נר הוא היכל הכדורסל אשר נמצא ביישוב גן נר, ומשמש את קבוצת הפועל גלבוע גליל במשחקיה הביתיים. כשנחנך האולם בשנת 2008 הוא הכיל 900 מקומות ישיבה, כשבשנת 2010 עבר האולם שיפוצים ותכולתו גדלה ל-2,057 מקומות ישיבה, כדי לאפשר לקבוצה לארח משחקים במסגרת ה"יורוקאפ". בעונת 2011/2012 האולם לא אושר למשחקים בליגת ה"יורוקאפ", משום שהרף הבסיסי שנדרש היה לפחות 3,000 מקומות לקהל הצופים. מכיוון שהאולם לא אושר לאירוח משחקי הבית של קבוצת הפועל גלבוע גליל, היא ויתרה על השתתפות בליגת ה"יורוקאפ". באפריל 2012 אירח האולם את הפיינל פור הרביעי של הליגה הבלקנית, לעונת 2011/2012. במשחק הגמר זכתה הפועל גלבוע גליל בתואר האלופה ובגביע. האולם אירח ב-2011 את משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל. במהלך פלייאוף 2020/2021 הוצא צו סגירה זמני לאולם לאור בעיות בטיחותיות, שהובילו לביטול המשחק מול הפועל חולון.. אור שקדי‏, חיים אוחיון: "ראשי היורוליג מתנהגים כמו דיקטטורים", באתר וואלה, 4 ביולי 2011 שי לוי ועמוס קלס, ‏גלבוע/גליל במגעים מתקדמים עם הליגה הבלקנית, באתר ONE‏, 28 ביולי 2011 הליגה הבלקנית של גלבוע לאחר 84:89 על לבסקי, באתר ONE‏, 23 באפריל 2012 משה ברדה, ‏בעקבות הפסקת החשמל: אולם גן נר נסגר לאלתר, באתר ONE‏, 10 ביוני 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פירוז'ק

פִּירוֹזְ'קִ (נכתב גם פירושק; ברוסית: пирожки́) הוא שם כללי לכיסוני בצק חיטה אפויים או מטוגנים במטבחים המזרח אירופאים מטבחי מרכז אסיה, שם הוא גם מאכל רחוב פופולרי. השם פירוז'קי הוא הרבים של המילה פירוז'וק (пирожок) נגזר מן המילה הרוסית Pirog, ומשמעותו עוגה קטנה. אין לבלבל את הפירוז'ק עם הפירוגי הפולני למרות היות המילים קוגנטיות. השם הנהוג באוקראינית לפירוגי הוא ורניקי. פירוז'וק טיפוסי עשוי מבצק שמרים ומוברש בביצה לקבלת הגוון הזהוב האופייני. קיים מגוון רחב של מליות לפירוז'קי, ביניהם מליות מתוקות עשויות פירות וירקות מאודים (כגון תפוחים, דובדבנים, משמשים וכו'), ריבה או גבינת קוטג', מליות מלוחות המכילות מחית תפוחי אדמה, פטריות, בצל וביצה או כרוב; ומליות בשריות המכילות בקר או דגים. את הפירוז'קי נהוג להגיש עם שמנת חמוצה, וליד בורשט. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. חסרה התייחסות למטבחים העיקריים בהם המאכל נהוג, במיוחד אוקרינה ורוסיה. הפירוז'קי אומץ במטבח הארמני עוד בימי האימפריה הרוסית. ניתן למצוא פירוז'קי מוכנים ונמכרים בדוכני רחוב. בארמניה הפירוז'קי ממולאים בדרך כלל בתפוחי אדמה. בבלקן הפירוז'קי בדרך-כלל מטוגן וממולא במגוון מילויים. פירוז'קי לטביים מגיעים בדרך כלל בצורת סהר, העשוי מבצק שמרים אפוי, וממולא בבצל ובשר חזיר. ישנם מילויים נוספים בווריאציות מקומיות, כגון תפוחי-אדמה, פטריות וכרוב, וכן גרסאות מתוקות. ערך מורחב – המטבח הרומני ברומניה המאכל נקרא פירוז'קה, ונהוג להגישו מטוגן בשמן עמוק עם בצל מטוגן וממולא בתפוח אדמה. מדיה וקבצים בנושא פירוז'ק בוויקישיתוף מתכון לפירושקי של שרי אנסקי מאתר המטבח של איה מתכון לפירושקי של אריאלה פיקסלר אלון מגוון מתכוני פירושקי באתר FoodsDictionary ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרנג'נה אסאדה

מֶרֶנְגֶ'נָה אָסַאדָה (בלאדינו: Merenjena Asada,‏ Berenjena Asada) הוא מאכל יהודי ספרדי מתפוצות הבלקנים: יוון, בולגריה, מקדוניה ואסיה הקטנה, המבוסס על מחית חצילים ומוגש במגוון גרסאות, החל מתוספת למנה בשרית, דרך רוטב לתבשילים כגון "אורז לבן" וכלה כמנה עיקרית בפני עצמה. מֶרֶנְגֶ'נָה משמעה חציל, בספרדית קסטייאנית בת ימי הביניים. במסגרת תהליך התפתחותה של השפה השתנתה המילה לבֶּרֶנְגֶ'נָה. בקרב יהודים דוברי לאדינו מקהילות מבוססות כגון איסטנבול וסלוניקי, אשר עמדו בקשרים עם קהילות מחוץ לגבולות האימפריה העות'מאנית חלה התפתחות בשפת הלאדינו במקביל להתפתחות הספרדית וכן הטמעה נרחבת של מינוחים מטורקית. כך, לאורך השנים השתנה שמו של התבשיל לברנג'נה אסאדה. בקהילות מבודדות יחסית באזורי בולגריה ומקדוניה תהליך זה היה איטי יותר והתבשיל נותר בשמו המקורי מגולת ספרד. המילה אסאדו משמעה צלוי או אפוי, תהליך בישול המכונה לעיתים "על האש". החציל שמקורו בהודו הגיע לחצי האי האיברי ביחד עם הכובשים המוסלמים עת נקרא האזור אל-אנדלוס וממנו נפוץ דרך צרפת ואיטליה לכל רחבי אירופה. מגורשי ספרד ופורטוגל התיישבו בכל רחבי האימפריה העות'מאנית ובעיקר בבלקן, בהזמנתו של הסולטאן באיזיט השני. הממשל העות'מאני עודד את היהודים להגר לממלכה, סייע להם להקלט והם זכו לחופש פולחן. בני הקהילה הביאו עימם מאכלים מסורתיים והחל תהליך מיזוג מטבחים בין המטבח הספרדי לבלקני. הכנת המאכל התבססה על אפיית חצילים, קיצוצם ואחר כך בישולם לכדי מחית בתבלון והסמכה הרלוונטיים לייעודה של המנה, לעיתים בתוספת ירקות נוספים וגם עגבניות. התבשיל שימש לעיתים כמנה בפני עצמה אולם לרוב הוגש כתוספת למנה בשרית מרכזית כגון אומצה או דג וכן כרוטב למנות עיקריות כגון אורז "לבן". החל מראשית המאה ה-19 חלה הרעה משמעותית במצבם הכלכלי של יהודי הבלקן בכלל ואזור בולגריה בפרט, אשר חפף לתהליך נסיגתה של האימפריה העות'מאנית. היהודים חיו בעוני ודלות והתקשו להשיג מנות בקר או דגים יקרות, כך שיעוד התבשיל הצטמצם לכדי תוספת או רוטב למנה עיקרית. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה המצב הכלכלי במדינות הבלקן ככלל ובממלכת בולגריה בפרט, היה ירוד מאוד ובאזורי הספר הגיעו התושבים ובכלל זה בני הקהילות היהודיות לסף רעב. מחית החצילים הפכה למנה עיקרית, כאשר בתוכה נהגו לבשל קציצות שהיו עשויות ברובן משאריות לחם ומעט בשר טחון. בלאדינו, שמה של גרסת העוני היה: Merenjena Asada kon al bóndigas והיא השתמרה גם לאחר עלייתם של בני הקהילה מבולגריה לישראל גרסת העוני הייתה פתרון קולינרי גם בשנות הצנע במדינת ישראל, שנים המקבילות לעלייתם והתבססותם של יהודי בולגריה בישראל. באותן שנים החצילים היו זמינים אולם בשר חולק בכמויות קטנות על פי תלושים ולכן המנה כללה הרבה מחית חצילים ומעט קציצות בהן מרכיב הבשר היה זניח. בישראל התפתחה גם גרסה המורכבת מחצילים ופילה דג. קלייב לבייב סויאר, יומן מסע-בבולגריה ראו Monday, באתר sofiaecho.com בתרגום: חציל צלוי ראו לדוגמה: ביטולה#יהודי ביטולה. "החציל במטבח הספרדי", באתר euroresidentes.com (בספרדית). מינה רוזן, עורכת, ימי הסהר-פרקים בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית , המכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת תל אביב, התשנ"ו-1996, עמודים 45-55. חיים קשלס, דורות הראשונים, בתוך אנצקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 59. אל בּוֹנְדִיגָה הוא המינוח בלאדינו לקציצה מבושלת.
המוזיאון המלכותי של אונטריו

המוזיאון המלכותי של אונטריו (באנגלית: The Royal Ontario Museum; בראשי תיבות: ROM) הוא מוזיאון בעל שם עולמי אשר ממוקם בשכונת אנקס שבטורונטו אשר במדינת אונטריו, קנדה. זהו המוזיאון הגדול ביותר בקנדה והחמישי בגודלו בצפון אמריקה. המוזיאון נפתח לקהל ב-19 במרץ 1914. המוזיאון נמצא על רחוב בלור ליד בית המחוקקים של אונטריו ובסמוך לאוניברסיטת טורונטו. האגף החדש במוזיאון נחנך ביוני 2007. המוזיאון משלב בין מוצגים של תרבות האדם לבין מוצגים מעולם הטבע. האוסף מכיל כשישה מיליון פריטים. במוזיאון 4 עמודי טוטם משנת 1880 אשר הגבוה מביניהם הוא בגובה של כ-25 מטר. חלק נכבד מקומה זו מוקדש לתרבות מזרח-אסיה וכולל מבחר רחב של חפצים ארכאולוגים ויצירות אמנות מהמזרח הרחוק, ובייחוד, מסין. בקומה זו גם אולם המוקדש לתולדותיה של קנדה וכולל פריטים היסטוריים מימי ראשיתה וכן מבחר של ציורים מאזורים שונים במדינה. מוקדשת למדעי הטבע. כוללת אוסף נרחב של שרידי דינוזאורים ביניהם כמה מהדינוזאורים הגדולים ביותר בעולם, פוחלצים של חיות ושל ציפורים, מערת עטלפים, אולם למינרלים ומחצבים שונים. מוקדשת לתרבויות העולם. מכילה מומיות חנוטות ממצרים העתיקה ופסלים מתקופת יוון הקלאסית, אולמות לתקופות שונות בתולדות אירופה, תרבויות דרום-אסיה והמזרח-התיכון ועוד. בניין המוזיאון ממוקם בפינת רחוב בלור ו-Avenue Road. המקום נבחר בגלל קרבתו לאוניברסיטת טורונטו, אף שבזמן הקמת המוזיאון היה מרוחק ממרכז העיר. האוניברסיטה והמוזיאון ממשיכים לשמור על יחסים קרובים ביניהם, ולעיתים קרובות משתפים זה את זה בסיוע במומחים ובמקורות. המוזיאון נוסד על ידי הפרובינציה של אונטריו. הבנייה החלה ב-15 באפריל 1912, היום בו טיטאניק טבעה. החלק הראשון שנבנה, היה האגף המערבי, אשר משמש כיום לאחסון וכמרחב משרדי. חלק זה הורחב מאוד בשנות ה-30 על ידי הממשלה כחלק מניסיונותיה ליצור מקומות עבודה בעקבות המשבר הגדול. בשנת 1964 נוסף הפלנטריום לחלק הדרומי, ובשנת 1975 נוסף אטריום רב-מפלסי, אשר הכפיל את הנפח האפקטיבי של הקומה. הפלנטריום נסגר בשנת 1995 ואז נפתח מחדש באופן זמני בשנת 1998 כ Children's Own Museum אך נסגר שוב לאחר מספר שנים. המוזיאון עבר שיפוץ נרחב שכלל תוספת אגף חדש בשם "הקריסטל", בתכנונו של האדריכל דניאל ליבסקינד, שנפתח ביוני 2007. שיפוצים אלו החליפו התוספות של שנת 1975 במבנה דמוי גביש ענק בסגנון פוסט-מודרניסטי. הבניין בצורתו הנוכחית משלב בין ישן לבין חדש. אולם מדעי הטבע תקרת המוזאיקה בסגנון ביזנטי חלון במוזיאון קנקן מתקופת אדו ביפן פסל של בודהא מטיבט אחד מארבעת עמודי הטוטם שבמוזיאון פסלון של חזיר קערית ועליה ציור של קופים ממחוז ססטומה שביפן (כיום קגושימה) משקולת נייר ועליה ציור של דביבון מדיה וקבצים בנושא המוזיאון המלכותי של אונטריו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון המלכותי של אונטריו (באנגלית ובצרפתית) המוזיאון המלכותי של אונטריו, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון המלכותי של אונטריו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המוזיאון המלכותי של אונטריו, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון המלכותי של אונטריו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר הבית של המוזיאון
PNET

PNET (ראשי תבות של Primitive NEuroectodermal Tumor) הוא גידול ממאיר של תאי הרכס העצבי. זהו גידול נדיר המופיע לרוב אצל ילדים מתחת לגיל 10 ויש לו שרידות של פחות מ-40%. מקור תאי הגידול הוא מהרכס העצבי אך הם לא עוברים התמיינות תקינה ולכן נראים 'פרימיטיבים'. גידול זה שייך למשפחת "סרקומה על-שם יואינג"[1]. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לובוש קמנאר

לובוש קמנאר (נולד ב-17 ביוני 1987 בטרנבה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת השוער בספרטק טרנבה. קמנאר רשם את צעדיו הראשונים בכדורגל במועדון עיר מולדתו ספרטק טרנבה. הוא עבר דרך כל מחלקות הנוער של הקבוצה עד שהגיע לקבוצה הבוגרת של המועדון. קמנאר הופיע חמש פעמים במדי ספרטק טרנבה לפני שחתם בפברואר 2005 בקבוצת ארטמדיה ברטיסלאבה. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא היה שותף לזכייה באליפות הקורגון ליגה, אף על פי שלא היה שוערה הראשון של ארטמדיה ושיחק רק במשחק ליגה אחד. בעונת 2007-2008 היה שותף פעם נוספת לזכייה באליפות הליגה הסלובקית ובנוסף זכה יחד עם קבוצתו גם בגביע הסלובקי. ב-2 ביולי 2009, חתם קמנאר בן ה-22 על חוזה ל-5 עונות, במדי נאנט הצרפתית. לאחר שנתיים הושאל לקבוצות סיוואספור, ספרטק טרנבה וסלטיק. בשנת 2013 חתם בקבוצת גיור מליגת העל ההונגרית. בשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת ספרטק טרנבה. בקיץ 2016 עבר לשלונסק ורוצלב הפולנית. ב-4 ביולי 2017 חתם קמנאר בואשאש ההונגרית. קמנאר שיחק את משחקו הראשון בנבחרת הסלובקית בניצחון 3-1 נגד סן מרינו, ב-11 באוקטובר 2008, במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. בהמשך לובוש קמנאר הוזמן לנבחרת למשחק ידידות בודד. קורגון ליגה: 2005, 2008 הגביע הסלובקי: 2008 מדיה וקבצים בנושא לובוש קמנאר בוויקישיתוף לובוש קמנאר, באתר Transfermarkt לובוש קמנאר, באתר Soccerway לובוש קמנאר, באתר WorldFootball.net לובוש קמנאר, באתר National Football Teams לובוש קמנאר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לובוש קמנאר".
גן הקיץ

גן הקיץ - (ברוסית:Летний сад) הוא גן נוי במרכז סנקט פטרבורג בו נמצא ארמון הקיץ של פיוטר הגדול. הגן שהוקם בשנת 1704 ממוקם באי. הוא תוכנן בשנים 1725-1712 (תקופת פיוטר הגדול) בסגנון הולנדי. מספר שנים מאוחר יותר הובאו לגן מאות פסלי שיש שיוצרו באיטליה. בסוף המאה ה-20 הפסלים הועברו לתערוכה ובמקומם הוצבו בשטח הגן העתקים. במהלך המאה ה-18 פעלו בגן מזרקות שנהרסו בשנת 1777. בסוף המאה ה-18 הוקמה סביב הגן גדר דקורטיבית שקיימת עד היום. בתקופת פיוטר הגדול הגן היה סגור לציבור והיה ניתן לבקר בו רק לפי הזמנת הצאר. החל משנת 1752 הציבור הורשה לבקר בגן בימים מסוימים. באותן השנים במהלך חודשי הקיץ בגן הופעל בית התיאטרון. בשנת 1855 בשטח הגן הוצב פסל לזכרו של הסופר וממשיל המשלים הרוסי איוואן קרילוב. פסל בלונה מאת אלביסיה טליאפייטרה פסל נמסיס מאת אנטוניו טארזיה אמור ופסיכה קרס מאת תומס קווילינוס פסל של פלורה אפולו בלוודרה תאליה טרפסיכורה אוטרפה וריטאס, אלגוריה של אמת אלגוריה של יופי מאת ג'ובאני זורזוני אלגוריה של גורל מאת אנטוניו טארזיה אלגוריה של לפנות בוקר מאת ג'ובאני בונצה אלגוריה של צהריים מאת ג'ובאני בונצה אלגוריה של שקיעה מאת ג'ובאני בונצה אלגוריה של לילה מאת ג'ובאני בונצה נימפת האוויר אלגוריה של תשוקה אלגוריה של אדריכלות מאת פייטרו באראטה אלגוריה של ניווט על ידי הסטודיו של פייטרו באראטה סטיר ונימפה אלגוריה של שלום וניצחון מאת פייטרו באראטה אלגוריה של תהילה מאת פייטרו באראטה אלגוריה של רחמים מאת פייטרו באראטה פרוטומה של אדוניס פרוטומה של נירון מאת פרנצ'סקו קביאנקה מאת פייטרו באראטה מדיה וקבצים בנושא גן הקיץ בוויקישיתוף תיאור הגן והמבנים
נוירופיברומה

נוירופיברומה הוא גידול שפיר של מעטפת תאי עצב במערכת העצבים ההיקפית. סוג זה של גידול מופיע בדרך כלל אצל אנשים הסובלים מהמחלה התורשתית נוירופיברומטוזיס מסוג 1 (NF1). נוירופיברומה גדלה מתוך תאי השוואן המצפים את שלוחות תאי העצב, אך בניגוד לשוואנומה (גידול אחר של תאי שוואן) נוירופיברומה כוללת גם סוגי תאים נוספים. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.