laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המיין איבנט מאפיה

המיין איבנט מאפיה (באנגלית: The Main Event Mafia ובראשי תיבות: MEM) הייתה קבוצת היאבקות מקצועית אשר הופיעה בארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling‏ (TNA). הקבוצה נוצרה באוקטובר 2008 והורכבה מקורט אנגל, סטינג, קווין נאש (עם זוכת הישרדות: האמזונס, ג'נה מורסקה), בוקר טי (עם אשתו במציאות, שארמל), סקוט סטיינר, סמואה ג'ו וטרייסי ברוקס. כל המתאבקים הגבריים בקבוצה היו אלופי עולם במספר ארגוני היאבקות (למעט מגנוס, שזכה באליפות העולם במשקל כבד של TNA בדצמבר 2013), כולל TNA, עם ניסיון נרחב בקרבות מרכזיים. בתקופה מסוימת, הקבוצה השיגה את כל חגורות האליפות בארגון ה-TNA. הקבוצה הייתה עתירת מתאבקים בעלי רזומה נכבד, כאשר סטינג וקורט אנגל היו אלופי העולם במשקל כבד של TNA, בוקר טי הציג חגורת אליפות חדשה אשר נקראה בשם אליפות האגדות של TNA והכתיר את עצמו לאלוף הראשון, כשבשלב מסוים קווין נאש זכה גם כן באליפות זו, ובנוסף בוקר טי וסקוט סטיינר זכו באליפות הזוגות של TNA. הקמת הקבוצה הייתה כתוצאה מעלילה בארגון שבה המתאבקים בעלי הניסיון ניהלו יריבות עם המתאבקים צעירים אשר כונו בשם The TNA Front Line. ביריבות זו, קבוצת MEM גילמה את דמות הנבלים בסגנון המאפיה, והציגו גישה שבה הם הביעו חוסר כבוד כלפי הצעירים. תקופת פעילותה הראשונה של הקבוצה הגיעה לקיצה בחודש אוקטובר של השנה החולפת. ביוני 2013, סטינג הכריז על חזרתה של המיין איבנט מאפיה, עתה כדמויות הטובות והחביבות על הקהל, כתגובה למלחמה הנמשכת של הרוסטר של TNA בקבוצת הנבלים Aces & Eights. הקבוצה כללה חברי קבוצה מקוריים כמו סטינג, אנגל וג'ו לצד חדשים כמו מגנוס וקווינטין "ראמפייג'" ג'קסון. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI PWI דירג את סטינג במקום ה-9 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2009 PWI דירג את אנגל במקום ה-12 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2009 PWI דירג את ג'ו במקום ה-29 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2009 PWI דירג את בוקר טי במקום ה-38 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2009 PWI דירג את מגנוס במקום ה-43 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2013 PWI דירג את סטיינר במקום ה-71 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2009 PWI דירג את נאש במקום ה-105 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2009 הישגים בארגון ההיאבקות Total Nonstop Action Wrestling - TNA אליפות העולם במשקל כבד של TNA (פעמיים) – סטינג (1), קורט אנגל (1) אליפות האגדות של TNA‏ (3 פעמים) – בוקר טי (1), קווין נאש (2) אליפות ה-X דיוויז'ן של TNA (פעם אחת) – סמואה ג'ו אליפות הזוגות של TNA (פעם אחת) – בוקר טי וסקוט סטיינר מלך ההר (2009) – קורט אנגל New World Order
צו חיפוש אזורי

צו חיפוש אזורי הוא צו שנעשה בו שימוש בארצות הברית על ידי רשויות אכיפת החוק לצורך השגת מידע על כל המידע הדיגיטלי שנאסף על משתמשים ששהו באזור גאוגרפי מסוים בתאריך מסוים או לאורך תקופת זמן. הצו מנצל את העובדה שחברות טכנולוגיה כמו גוגל אוספות במקביל למידע הגאוגרפי גם סוגים נוספים של מידע כתוצאה משימוש בשירותים נוספים בפלטפורמה. חברת גוגל דיווחה כי בשנים האחרונות חלה עלייה עקבית במספר הפניות של רשויות החוק אליה במטרה לממש צווי חיפוש אזוריים. Thomas Brewster, Google Hands Feds 1,500 Phone Locations In Unprecedented ‘Geofence’ Search, Forbes (באנגלית) Fussell, Sidney. "An Explosion in Geofence Warrants Threatens Privacy Across the US". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2021-11-03. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
יחסי קוסובו – קוריאה הצפונית

יחסי קוסובו–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין קוריאה הצפונית לקוסובו. במרץ 2017 ביקר שגריר צפון קוריאה רי פיונג דו בבלגרד ואישר את תמיכת קוריאה הצפונית בשלמותה הטריטוריאלית של סרביה ואת התנגדותה לעצמאותה של קוסובו. Ramani, Samuel (16 באוקטובר 2017). "What North Korea Learned From the Kosovo War". The Diplomat. {{cite web}}: (עזרה) Serbia Grateful to N. Korea for Stance on Kosovo, B92.Net, B92, 21 March 2017. ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי טנזניה – קוריאה הצפונית

יחסי טנזניה–קוריאה הצפונית הם יחסים דו-צדדיים בין הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה וטנזניה. לטנזניה ולקוריאה הצפונית יש היסטוריה ארוכה של שיתוף פעולה צבאי, שהחל בתמיכה ההדדית שלהן במאבק האנטי-אימפריאליסטי באפריקה הדרומית במהלך המלחמה הקרה. קוריאה הצפונית סיפקה סיוע צבאי למדינות אפריקאיות מאז תחילת שנות ה-70 כדי לסייע למדינות אפריקאיות במאבק השחרור שלהן. בשנת 2014 אוגנדה וטנזניה הואשמו על ידי האו"ם בגין עסקאות נשק שונות עם קוריאה הצפונית. האו"ם טען כי טנזניה ניהלה סחר בלתי חוקי בנשק למרות האמברגו שהוטל על המדינה. המומחים טענו כי 18 טכנאים צבאיים היו מעורבים בשיפוץ ובתחזוקה, מטוסי F-7 של חיל האוויר של טנזניה וכלי טיס צבאיים אחרים. אובמה הדגיש נקודה זו במהלך ביקורו בטנזניה, אולם שר החוץ של טנזניה לא הכחיש את ההאשמות. שר החוץ של טנזניה הכחיש כל עסקאות נשק עם קוריאה הצפונית, אך אמר כי השימוש בטכנאים צפון קוריאנים אינו מהווה הפרה של הסנקציות של האו"ם. הסחר בין טנזניה לקוריאה הצפונית אינו מהותי. טנזניה מייצאת רק כמויות קטנות של קפה לקוריאה הצפונית וקוריאה הצפונית מייצאת כמויות קטנות של מכשירים רפואיים או תרופות. קוריאה הצפונית הפעילה במדינה כ-13 מרפאות רפואיות, מהן שתיים נסגרו. עם סגירת שתי המרפאות, הממשלה מצאה אי סדרים שונים עם המרפאות. לרופאים לא היה רישיון והם ביצעו שיטות רפואיות ללא רישיון. קוריאה הצפונית מחזיקה בטנזניה שגרירות בדאר א-סלאם המוסמכת לכל המדינות השכנות מלבד אוגנדה וקניה. טנזניה מיוצגת בקוריאה הצפונית באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין. מדיה וקבצים בנושא יחסי טנזניה – קוריאה הצפונית בוויקישיתוף "Tanzania won't deny N. Korea is providing military assistance | NK News - North Korea News". 2013-08-16. נבדק ב-2016-09-01. "North Korea - Relations with the Third World". www.country-data.com. אורכב מ-המקור ב-2009-09-17. נבדק ב-2016-09-01. "Uganda, Tanzania in trouble with UN over 'arms deals' with North Korea". נבדק ב-2016-09-01. "Products that Tanzania exports to North Korea (2012)". The Observatory of Economic Complexity. נבדק ב-2016-09-01. "Tanzania Shutters Two North Korean Medical Clinics". Radio Free Asia (באנגלית). נבדק ב-2016-09-01. "North Korean Embassy in Dar es Salaam, Tanzania". embassy-finder.com. נבדק ב-2016-09-01.
הר בוייר

הר בוייר (באנגלית: Mount Boyer) הוא הר בהרי מריק, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. הר בוייר ממוקם 2 קילומטרים דרומית-מערבית מהר בקר. גובהו של ההר 1,500 מטרים מעל פני הים. ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961 – 1967. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שמו של פרנסיס סי. בוייר (Francis C. Boyer), שהיה נגד רפואה בצי ארצות הברית, שהיה אחראי על תחנת אייטס בשנת 1964. הר בוייר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר בוייר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר בוייר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הר בוייר גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה לפי מקור אחר, גובהו של הר בוייר 1,240 מטרים מעל פני הים, והוא ההר ה-3,527מ בגובהו באנטארקטיקה
נאשוויל (כדורגל)

מועדון הכדורגל נאשוויל (באנגלית: Nashville Soccer Club או Nashville SC) הוא מועדון כדורגל מהעיר נאשוויל, בירת מדינת טנסי, המשתתף בליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המערבי של הליגה. המועדון נוסד בשנת 2017 כהרחבה לליגת ה-MLS, והחל משנת 2020 משחקת הקבוצה בליגה האמריקנית הבכירה. מאז שלהי שנות ה-80, היו בנאשוויל שתי קבוצות כדורגל, אשר שיחקו בליגה החצי-מקצוענית NPSL. הראשונה, נאשוויל מטרוס, התקיימה מאז 1989 ועד 2012 וירש אותה מועדון הכדורגל נאשוויל, מ-2013 ועד 2016. קבוצות אלה, היו קבוצות אוהדים, דוגמת הפועל קטמון או מכבי קביליו יפו. לאור ההצלחה של קבוצות האוהדים, החליטו מספר אנשי עסקים מקומיים לנסות ולהקים קבוצה מקצוענית, כחלק מה-MLS, במסגרת הרחבת הליגה. באוגוסט 2016, הוגשה ההצעה למנהלת הליגה, ובה גם התחייבות לבניית אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium). באוקטובר 2017 נחשפו התוכניות של בניין אצטדיון חדש וחדיש, בעלות של $275 מיליון דולר, תוכנית אשר אושרה על ידי עיריית נאשוויל כחודש לאחר מכן. ב-20 בדצמבר 2017 הכריזה מנהלת ה-MLS באופן רשמי, כי נאשוויל תצטרף לליגה, החל מעונת 2020. במהלך השנתיים הראשונות של הקבוצה בליגת ה-MLS, היא שיחקה במסגרת המחוז המזרחי של הליגה, אך הצטרפותה של שארלוט לליגה בעונת 2022, כקבוצת ההרחבה ה-18 שלה, הובילה להעברתה של נאשוויל מהמחוז המזרחי של הליגה למערבי. עונת 2020 הייתה קשה לנאשוויל עקב מגפת הקורונה, והפסקת המשחקים בליגה לאחר שני מחזורים בלבד. למרות זאת, לאחר שהעונה שבה לסדרה (על אף שלא במלואה), הקבוצה הצליחה להעפיל לפלייאוף, דבר שאינו שכיח בעונה ראשונה של קבוצה חדשה. בעונת 2021, הקבוצה השתפרה משמעותית, ובעוד בעונת 2020 היא הבטיחה את עלייתה רק במחזור המשחקים האחרון, בעונת 2021 הצליחה הקבוצה להבטיח מקום בפלייאוף, כמה שבועות לפני תום העונה הסדירה. מדיה וקבצים בנושא נאשוויל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאשוויל נאשוויל, ברשת החברתית פייסבוק נאשוויל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נאשוויל, ברשת החברתית אינסטגרם נאשוויל, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu נחשבת לליגה הרביעית במערכת הליגות של ארצות הברית. למרות הדמיון בשם, באנגלית "מועדון הכדורגל נאשוויל" נקרא Nashville Football Club ואילו קבוצת ה-MLS משתמשת במונח "soccer" כדי לציין בשמה את השתייכותה לענף הכדורגל. Tennessee legislature proposes bill to help fund Nashville MLS stadium Nashville MLS expansion bid gets boost from $275m stadium approval MLS Announces 2022 Schedule Format & Conference Alignment
סנט לואיס סיטי

מועדון הכדורגל סנט לואיס (באנגלית: Louis City Soccer Club או Louis City SC) הוא מועדון כדורגל מהעיר סנט לואיס שבמדינת מיזורי, המשחק במחוז המערבי של ליגת ה-MLS החל משנת 2023. המועדון מארח את משחקיו הביתיים באצטדיון 'סיטי פארק' (אנ') בסנט לואיס. מאז שנת 2007, נעשו ניסיונות להקים או להעתיק קבוצת MLS לעיר סנט לואיס. אחת הספקולציות שעלו בתקופה זו הייתה האפשרות שריאל סולט לייק תעבור מיוטה למיזורי, אם לא ייבנה לקבוצה אצטדיון חדש, אך לבסוף תוכנית זו לא יצאה אל הפועל. החל משנת 2014, נבחנה האפשרות להקמת אצטדיון חדש בעיר, שכמו במקרה של אטלנטה, ישמש הן את קבוצת ה-NFL של העיר, והן את קבוצת הכדורגל העתידית. עם זאת, מעברם של הסנט לואיס ראמס ללוס אנג'לס, הורידו תוכנית זו מהפרק. בשנת 2017, לאחר שנמצאו מקורות מימון מספיקים על מנת לסייע בהקמה של אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium), בעלות של כ-$200 מיליון דולר, באזור הדאונטאון של העיר, שוב עלה רעיון הקמת קבוצת MLS בעיר לסדר היום. לאחר עיכובים ביורוקרטיים רבים, ב-20 באפריל 2019 הוציאה מנהלת ה-MLS הודעה המאשרת את הצטרפותה של סנט לואיס לליגה, החל מעונת 2023. מדיה וקבצים בנושא סנט לואיס סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנט לואיס סיטי סנט לואיס סיטי, ברשת החברתית פייסבוק סנט לואיס סיטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סנט לואיס סיטי, ברשת החברתית אינסטגרם סנט לואיס סיטי, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu MLS Commissioner Don Garber talks St. Louis expansion St. Louis MLS expansion bid releases proposed stadium renderings
אצטדיון PNC

אצטדיון PNC (באנגלית: PNC Stadium) הוא אצטדיון כדורגל ביוסטון, בירת טקסס שבארצות הברית. קיבולת האצטדיון היא 23,039 צופים. שמות האצטדיון הקודמים היו אצטדיון BBVA קומפאס (באנגלית: BBVA Compass Stadium), והוא שימש עד שנת 2019, עת הוחלף השם לאצטדיון BBVA (באנגלית: BBVA Stadium) ששימש עד שנת 2021 עת הוחלף לשם הנוכחי. במהלך שש השנים הראשונות לקיומה, יוסטון דינמו נדדה בין שלושה אצטדיונים שונים, בהתאם לתחרות בה שיחקה (משחק בליגת ה-MLS, משחק במסגרת גביע ארצות הברית הפתוח או טורניר בינלאומי של CONCACAF). לאור זאת, בשנת 2009, החלה הקבוצה לחפש מקורות מימון על מנת לבנות לעצמה אצטדיון חדש, המיועד לכדורגל בלבד, וסמוך לאזור הדאונטאון. דרישות אלה, בנוסף לנוחות הקבוצה והפסקת הנדודים, היו חלק מדרישות הפרנצ'ייז, מצד מנהלת הליגה. ב-26 בינואר 2010 הודיעה הקבוצה כי היא מצאה מקום המתאים לבניית האצטדיון החדש, וב-7 באפריל של אותה שנה, אישרה מועצת העיר יוסטון את תוכנית הבנייה. ב-5 בפברואר 2011 החלו העבודות, וב-12 במאי 2012 ארחה יוסטון את משחקה הראשון באצטדיון החדש, בו היא ניצחה את די.סי. יונייטד 1-0. מאז נחנך האצטדיון החדש, לא הצליחה יוסטון דינמו לזכות בשום תואר במסגרת הליגה. עם זאת, ב-26 בספטמבר 2018 היא זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע ארצות הברית הפתוחח, לאחר שניצחה את פילדלפיה יוניון בתוצאה 3-0, לעיני 16,060 צופים. בזירה הבינלאומית, ב-12 באוקטובר 2012, שימש האצטדיון כמגרשה הביתי של נבחרת מקסיקו במשחק מוקדמות מונדיאל 2014, בו ניצחו המקסיקנים את גיאנה בתוצאה 5-0. כשלושה חודשים לאחר מכן, ב-29 בינואר 2013, שימש האצטדיון לראשונה כמגרשה הביתי של נבחרת ארצות הברית בכדורגל, אשר סיימה בתיקו 0-0 מול קנדה. אף על פי שנבחרת ארצות הברית קיימה מספר משחקים ביוסטון, ואף על פי שהאצטדיון ארח לא פחות מ-14 משחקים במסגרת גביע הזהב של CONCACAF, נכון לשנת 2021 טרם שוחק בו משחק רשמי (מוקדמות מונדיאל או גביע הזהב) בו שיחקה נבחרת ארצות הברית. עם זאת, נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים קיימה כבר מספר משחקים רשמיים באצטדיון, האחרון שבהם בשנת 2020. בנוסף, אף על פי שהעיר יוסטון עצמה תארח משחקים במסגרת מונדיאל 2026, יהיה זה אצטדיון NRG (המשמש את קבוצת הפוטבול יוסטון טקסאנס), ולא אצטדיון PNC, אשר יארח את המשחקים. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון PNC בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון PNC Council approves deal for $95M Dynamo stadium Dynamo break ground on new stadium נתוני המשחק.
קסניה בוגוסלבסקיה

קסניה בוגוסלבסקיה (ברוסית: Ксения Богуславская, באנגלית: Kseniya Boguslavskaya;‏ 24 בינואר 1892 – 3 במאי 1972) הייתה אמנית אוונגרד רוסית, משוררת ומעצבת פנים. בעלה ז׳אן פוני היה גם צייר. נולדה בסנט פטרסבורג, למדה אמנות בפריז בשנים 1911 עד 1913. היא חזרה לסנט פטרסבורג ב-1913 ונישאה לז׳אן פוני. דירתם בסנט פטרסבורג הפכה למקום מפגש לאמנים ומשוררים אוונגרדיים. עם פוני היא פרסמה את החוברת הקובו-פוטוריסטית "Рыкающий Парнас" ב-1914. במהלך שנת 1915 הצטרפה בוגוסלבסקיה ל״סופרמוס״ («Супремус»), קבוצת אמנים אוונגרדיים. חלק מחברי הקבוצה כללו (ליובוב פופובה, נאדז'דה אודלטסובה, ורווארה סטפנובה, אלכסנדרה אקסטר, איבן קליון, נינה גנקה-מלר, ז׳אן פוני ואחרים. את הקבוצה הוביל מייסד הסופרמטיזם, קזימיר מלביץ'. בשנים 1915–1916 עם אמנים סופרמטיסטים אחרים, היא עבדה במרכז העממי של כפר ורבובקה במחוז האוקראיני ליד קייב. היא הציגה בתערוכה הפוטוריסטית הראשונה ב-1915, ועזרה בארגון תערוכת הסופרמטיסט בסוף 1915. היא גם הייתה חברה בקבוצות אמנים רוסיים נוספות. ב-1919 היא ופוני ברחו מברית המועצות אל פינלנד. היא התגוררה בברלין בין השנים 1919 ל-1923, עבדה כמעצבת תפאורות עבור הקברט הרוסי-גרמני בשם Der Blaue Vogel ועבור התיאטרון הרומנטי הרוסי. בברלין, היא יצרה קשרים עם הפוטוריסטים הבינלאומיים. לאחר 1923 היא גרה עם בעלה בפריז. בעלה נפטר בפריז ב-1956; היא תרמה 12 ציורים של בעלה למוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית בפריז ב-1959 ותרמה כמה מתחריטיו וניירות אחרים לספרייה הלאומית של צרפת ב-1966. היא הציגה ב-Salon des Indépendants ב-1966 ועזרה בארגון תערוכה מעבודותיו של פוני במוזיאון דה ל'אורנג'רי באותן שנים. היא מתה במונפרנאס, פריז ב-1972. מדיה וקבצים בנושא קסניה בוגוסלבסקיה בוויקישיתוף Boersma, Linda (1994). "0,10: The Last Futurist Exhibition of Painting". 0,10 publishers, Rotterdam. International Yearbook of Futurism Studies. edited by Günter Berghaus. 2011, Volume 1; Volume 2011
פודגוז'ה

פודגוז'ה (בפולנית: Podgórze) היא מחוז של קרקוב, פולין, על הגדה הימנית (הדרומית) של נהר הוויסלה, למרגלות גבעת לאסוטה. המחוז חולק בשנת 1990 לשישה מחוזות חדשים. השם פודגוז'ה משמעותו, בקירוב, "בסיס של גבעה". בתחילה היה זה יישוב קטן. בשנים שלאחר חלוקתה הראשונה של פולין ב-1772 קידם את פיתוח העיירה קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית יוזף השני, אשר בשנת 1784 העניק לה מעמד של עיר, כעיר המלכותית החופשית פודגוז'ה. בשנים שלאחר מכן הייתה זו יחידה מנהלית בשלטון עצמי. לאחר חלוקת פולין השלישית ב-1795 והשתלטות האימפריה על העיר כולה, איבדה פודגוז'ה את תפקידה הפוליטי כפרבר עצמאי של העיר העתיקה של קרקוב מעבר לנהר. הרפורמה האדמיניסטרטיבית של 1810 שבאה בעקבות הרחבת דוכסות ורשה איחדה את פודגוז'ה עם שאר חלקי העיר ההיסטורית. עם זאת, לאחר שקונגרס וינה הפך את קרקוב לעיר חופשית ב-1815, פודגוז'ה שבה לשלטון האוסטרי למשך יתר המאה ה-19. לפי אנציקלופדיה בריטניקה, בשנת 1910 הייתה פודגוז'ה העיר ה-13 בגודלה בגליציה האוסטרית (אוכלוסייה של 18,142 נפש בשנת 1900). בשנים שהובילו להחזרת העצמאות הפולנית, בעקבות דיוני מועצת העיר מיולי 1915, שבה פודגוז'ה להיות חלק מקרקוב הגדולה (Wielki Kraków) ונשיאה היה סגן הנשיא של היחידה המנהלית המאוחדת. המבנה העתיק ביותר מעשה ידי אדם בפודגוז'ה הוא תל קראקוס (Kopiec Krakusa) בגבעת לאסוטה. על פי האמונה, זה קברו של הנסיך האגדי קראק. זהו התל הפרהיסטורי הגדול ביותר בפולין ואחת מנקודות התצפית הטובות ביותר בעיר. גשר אוסטרי בשם גשר קרל (Karls Brücke), המקשר את פודגוז'ה עם קרקוב שמעבר לוויסלה, נבנה ב-1802. מבנה עץ זה, בין הרחובות מוסטובה וברודז'ינסקייגו של היום, נהרס בשיטפון ב-1813. לקראת סוף השלטון האוסטרי, בשנת 1915, הגיע גודלה של פודגוז'ה לחמישית מגודלה של קרקוב. מאז החזרת עצמאותה של פולין בין מלחמות העולם, היא נותרה משולבת בעיר. היא כוללת את החלק ההיסטורי של פודגוז'ה עם כיכר השוק המשולשת וכנסיית סנט יוזף, את הגבעות הירוקות של קשמיונקי (Krzemionki), מחצבה ממלחמת העולם השנייה בשם Liban, אתר גטו קרקוב, מפעל של אוסקר שינדלר שהציל כמעט 1,200 יהודים מהמחנות, וכן את הכפרים הישנים (כיום פרברים) פלשוב, ריביטבי (Rybitwy) ופשבוז' (Przewóz). אוכלוסיית המחוז ב-31 בדצמבר 2006 הייתה 31,599 בשטח של 2,456 הקטאר. אדוארד דמבובסקי, פילוסוף, עיתונאי ופעיל עצמאות פולני, מת בפודגוז'ה ארטור דונקלבלום, אמן שחמט בלגי יהודי, נולד בפודגוז'ה סלומון בוכנר, מתמטיקאי אמריקאי יהודי, נולד בפודגוז'ה איגנסי פרידמן (פרוידמן), פסנתרן, מלחין יהודי, ילידת בפודגוז'ה יוזף הופמן, נולד בפודגוז'ה אלכסנדר קוציס, מת בפודגוז'ה ברנרד אופן, ניצול שואה, סופר, התגורר בפודגוז'ה פולדק פפרברג, ניצול שואה, לימד בגימנסיה קושצ'יושקו כפרופסור אוסקר שינדלר, איש עסקים גרמני שנחשב להצלת חייהם של 1,200 יהודים בפולין אלבין פרנסיסקו שופף, נולד בפודגוז'ה מייק סטנר, ניצול שואה, סופר, נולד בפודגוז'ה רומן פולנסקי, במאי קולנוע פולני, ניצול שואה, חי בפודגוז'ה במהלך מלחמת העולם השנייה גטו קרקוב היה ממוקם בחלק המרכזי של פודגוז'ה חלק ממבצע ריינהרד בוצע בקרקוב בזמן השואה בפולין חלקים גדולים מהסרט "רשימת שינדלר" משנת 1993 צולמו בקז'ימייז' הסמוכה - לא במקומות המקוריים בפודגוז'ה טדאוש פנקייביץ', חסיד אומות העולם, פולני אתר האינטרנט הרשמי של פודגוז'ה העמוד הרשמי של מועצת מחוז פודגוז'ה (בפולנית) המסלול ההיסטורי של פודגוז'ה, אתר עיריית קרקוב עמותת PODGORZE. PL - אתר אגודת ידידי המחוז עם תיאורים של אתרי העניין המרכזיים במספר שפות. Cracow City Council official publication "Population by district" (בפולנית). נבדק ב-2007-09-22.
סוונסון

האם התכוונתם ל... אסביורן סוונסון – פסנתרן ג'אז שוודי גוסטב סוונסון – כדורגלן שוודי גלוריה סוונסון – שחקנית קולנוע אמריקאית ויליאם סוונסון – איש צבא אמריקאי ויקטוריה סוונסון – כדורגלנית עבר שוודית סטיבן סוונסון – אסטרונאוט אמריקאי
אנה גורית

אנה (אנקה) גורית הייתה עורכת סרטים ישראלית. נולדה בפולין בשנות ה-20 של המאה ה-20. למדה קולנוע באוניברסיטת לודז'. ב-1955 ערכה את סרטה הראשון, "תחת השמיים" של קורט וובר. לאחר מכן עבדה בעורכת יומנים וסרטים דוקומנטריים בחברה הממשלתית "פילם פולסקי". ב-1958 עלתה לישראל עם בעלה ובנה. עברתה את שמה מהנקה גורצקה. עבדה 7 שנים בסרטי גבע כעורכת סרטים. לאחר מכן עבדה כעורכת עצמאית. הרבתה לשתף פעולה עם הבמאי אורי זוהר. ב-2019 נערכה לכבודה רטרוספקטיבה בפסטיבל קולנוע דרום. חבורה שכזאת, 1963 האתמול של מחר, 1963 (עם נלי גלעד) חור בלבנה, 1965 מוישה ונטילטור, 1966 סבינה והגברים, 1966 עליזה מזרחי, 1967 כל ממזר מלך, 1968 השכונה שלנו, 1968 הצד השני, 1968 התרוממות, 1970 השוטר אזולאי, 1971 התרנגול, 1971 שתי דפיקות לב, 1972 עיניים גדולות, 1974 יער אמלש הקסום, 1974 ליאור, 1974 (בהפקת הטלוויזיה הלימודית) "חבילות מאמריקה", 1972 כנרת כנרת, 1974 דודי ורעי, 1975 "שכרון סיני", 1979 (תיעודי) בדמייך חיי, דוד פרלוב, 1962 בירושלים, דוד פרלוב, 1963 הקרב על היעד, אורי זוהר, חיים חפר, 1963 האתמול של המחר, ברוך אגדתי, 1964 מותו של אברהם לייב, דן בן אמוץ, 1964 עת עדרים, יצחק הרבסט, 1965 הכנסת, נתן גרוס, 1965 אמצעי שליטה של המש"ק, אורי זוהר, 1966 ביקור האפיפיור בישראל 1964, לא ידוע, 1966 מצדה, יצחק הרבסט, 1968 סטודנטים, עקיבא ברקין, 1968 הבימה – אתמול והיום, בלה ברעם, 1972 בארץ הנגב, יצחק הרבסט, 1975 ירושלים של ילדים, בלה ברעם, 1978 דיוקנו של אמן – מרדכי ארדון, יונה זרצקי, 1980 אנה גורית, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנה גורית, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רונאל פישר, על "עיניים גדולות" הוא חייב לה כסף עד היום, חדשות, 6 באוקטובר 1989 נתן גרוס, אננה גורית, על המשמר, 11 באוקטובר 1972 דליה למדני, המספריים של אנה, דבר, 3 ביוני 1965 לאן נעלמה אנה גורית? באתר של סמדר זמיר
It's in the Rain

"It's in the Rain" (בעברית: "זה בגשם") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, עבור אלבום האולפן השביעי שלה, Amarantine. השיר יצא לאור ב-2006, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא הופץ כסינגל שנה לאחר צאתו של האלבום. השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים האיטלקי. השיר הופץ כסינגל האירופאי השני שהוציאה אניה מתוך אלבומה, Amarantine, משנת 2005. הוא הופץ בחלק ממדינות אירופה במחצית הראשונה של 2006. במקומות אחרים, כולל הממלכה המאוחדת ואירלנד, השיר הופץ כסינגל בנובמבר 2006, כדי לקדם את ההוצאה המחודשת של האלבום, Amarantine. פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אניה ב-22 באוקטובר 2008. הוא צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות. סרטון השיר "It's in the Rain" באתר יוטיוב Enya – Amarantine (2005, CD) (באנגלית), נבדק ב-2021-11-04 Federazione Industria Musicale Italiana, www.fimi.it (ב־) It's in the Rain, 2005-11-21, נבדק ב-2021-11-04 Enya - It's In The Rain (Video), נבדק ב-2021-11-04
פרס גפן

פרס גפן הוא פרס ספרותי ישראלי שנתי לספרים ולסיפורים בתחום המדע הבדיוני והפנטזיה, הטובים ביותר, שראו אור בעברית באותה שנה. הפרס ניתן מטעם האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, והוא קרוי על שם עמוס גפן, ראשון מתרגמי המדע בדיוני בישראל וממייסדי האגודה. מטרת הפרס היא "לקדם הוצאת פרסומים איכותיים בתחום היצירה הספקולטיבית". הפרס ניתן מאז 1999 בקטגוריות הבאות: ספר מדע בדיוני מתורגם, ספר פנטזיה מתורגם, סיפור קצר ישראלי מקורי (קטגוריה זו נוספה בשנת 2002), ספר מדע בדיוני או פנטזיה ישראלי מקורי (קטגוריה זו נוספה בשנת 2003), ספר הפנטסיה או המדע הבדיוני המתורגם לילדים ונוער הטוב ביותר (קטגוריה זו נוספה בשנת 2008) והתרגום הטוב ביותר (הפרס בקטגוריה זו הוענק רק בשנת 2008). מתכונת הפרס דומה לזו של פרס הוגו האמריקאי. בשלב הראשון בוחרים חברי האגודה רשימה בת חמישה מועמדים בכל קטגוריה, מבין ספרי וסיפורי המדע הבדיוני והפנטסיה שראו אור במהלך השנה (מינואר עד דצמבר בשנה שקדמה לחלוקת הפרס). השלב השני פתוח לציבור הרחב, והוא מתקיים במהלך פסטיבל אייקון, פסטיבל המדע בדיוני והפנטסיה הנערך בכל שנה בחול המועד סוכות. טקס הענקת הפרס מתקיים ביומו האחרון של הפסטיבל. בשנת 2018, במלאת 20 שנה לקיום הפרס, נערכה הצבעה מיוחדת לפרס רטרו גפן. המועמדים לפרס זה היו כל הספרים והסיפורים שהיו בין המועמדים לפרס גפן בכל שנות קיומו. סדרות ספרים אוגדו למועמדות יחידה. ההצבעה התקיימה באותה המתכונת של ההצבעות לפרס גפן, כאשר בשלב הראשון בחרו חברי האגודה את חמשת המועמדים הסופיים, ובשלב ב' בחרו באי פסטיבל אייקון את הזוכה בכל קטגוריה. באותה השנה נחשף בטקס חלוקת הפרס הלוגו החדש. הלוגו הוותיק בו היו מצוירים אסטרונאוט ואלפית הנושאים אשכול ענבים, המזכיר את דימוי שנים עשר המרגלים, הוחלף בלוגו החדש בו אשכול ענבים העשוי כוכבים מרחף מעל לספר פתוח. את הלוגו החדש עיצבה שירי ישועה. בנוסף, הוציאו האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה והוצאת גרף אנתולוגיה של 17 הסיפורים הקצרים שזכו בפרס גפן עד לשנת ה-20 לפרס. פרס עינת האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה לפרס הועמדו יצירות זכאיות שפורסמו בין השנים 1997–2003. לפרס הועמדו יצירות זכאיות שפורסמו בשנים 2003–2004. לפרס הועמדו יצירות זכאיות שפורסמו בשנים 2005–2006. לפרס הועמדו יצירות זכאיות שפורסמו בשנים 2019–2020. לפרס הועמדו יצירות זכאיות שפורסמו בשנים 2021–2022. אתר האינטרנט הרשמי של פרס גפן רשימת הזוכים בפרס גפן קישורים לרשימות כל המועמדים והזוכים לאורך השנים פרס גפן באתר פסטיבל אייקון תקנון פרס גפן, באתר הפרס זכייה משותפת. הוענקו לאות ציון 20 שנה לפרס גפן. יין חלומות, גרף, 2018. 534 עמ'.