laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2018)

טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (2018) (באנגלית: Mae Young Classic 2018) היה אחד מהטורנירים השנתיים של ארגון ההיאבקות, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע היה הטורניר השני בסדרת אירועי טורניר הנשים לזכר מאי יאנג. באפריל 2018, ה-WWE הודיעו על כך שיקיימו טורניר שני. הזוכה בטורניר זה הייתה טוני סטורם. ב-22 ביוני 2018, ה-WWE אישרו שטורניר נשים בן 32 משתתפות יתקיים פעם נוספת באוניברסיטת פול סייל. ב-12 ביולי 2018, פורסמו שמות שתי המשתתפות הראשונות בטורניר והן קייטלין וריאה ריפלי. הגמר ייערך ב-28 באוקטובר 2018 במסגרת אירוע השלם וצפה הנשים הראשון בתולדות הארגון אשר נקרא בשם אבולושן. ב-8 באוגוסט, נודע שהתוכנית תעלה לשידור בימי רביעי מיד לאחר התוכנית NXT, החל מ-5 בספטמבר. צוות השידור של הטורניר כולל את בת' פיניקס, רנה יאנג ומייקל קול. הקלטות NXT‏ - 18 ביולי (אוניברסיטת פול סייל - ווינטר פארק, פלורידה) הסיבוב הראשון הוקלט ב-8 באוגוסט ושודר אחת לשבוע במשך ארבעה שבועות מ-6 בספטמבר עד ל-27 בספטמבר. להלן מהלך הטורניר משלב שמינית הגמר. הגבלות הזמן היו: סיבוב ראשון: 15 דקות סיבוב שני: 20 דקות רבע גמר: 25 דקות חצי גמר: 30 דקות גמר: ללא הגבלת זמן אתר האינטרנט הרשמי של טורניר הנשים לזכר מאי יאנג (באנגלית) פרטים ראשונים על קיומו של טורניר הנשים השני טוני סטורם ניצחה את איאו שיראי וזכתה בטורניר הנשים השני טורניר הנשים לזכר מאי יאנג ישודר החל מ-5 בספטמבר בערוץ של ה-WWE Network צוות השידור יכלול לראשונה שתי נשים: בת' פיניקס ורנה יאנג אריאל מונרו אליסן קיי אשלי ריין דיאונה פוראזו הירויו מאטסומוטו איאו שיראי איילה דאון ג'סי אלבן ג'יני קייסי קטנזארו קייטלין קרן קיו קאוויטה דווי קילר קלי לייסי ליין MJ ג'נקינס מייקו סאטומורה מרסדס מרטינז מיה יים ניקול מת'יוס פריסילה קלי רייצ'ל אוורס ריינה גונזלס ריאה ריפלי טיינרה קונטי טיגן נוקס טוני סטורם ונסה קרייבן זאיה ברוקסייד זאיה לי זטארה זיוקסיס סאטומורה ניצחה את קילר קלי מרטינז ניצחה את ריין לייסי ליין ניצחה את קרייבן קונטי ניצחה את ג'סי סטורם ניצחה את ג'יני מאטסומוטו ניצחה את אוורס מיה יים ניצחה את אליסן קיי קייטלין ניצחה את דווי נוקס ניצחה את זטארה מת'יוס הכניעה את איילה דאון ריפלי ניצחה את MJ ג'נקינס קטנזארו ניצחה את גונזלס זיוקסיס ניצחה את מונרו פוראזו הכניעה את פריסילה קלי זאיה לי ניצחה את קרן קיו סאטומורה ניצחה את מרטינז ליין ניצחה את קונטי סטורם ניצחה את מאטסומוטו מיה יים ניצחה את קייטלין נוקס ניצחה את מת'יוס ריפלי ניצחה את קטנזארו איאו שיראי ניצחה את זיוקסיס פוראזו ניצחה את זאיה לי סאטומורה ניצחה את ליין סטורם ניצחה את מיה יים נוקס ספגה פציעה בתחילת הקרב; ריפלי ניצחה את נוקס כתוצאה מפסיקת השופטת איאו שיראי ניצחה את פוראזו סטורם ניצחה את סאטומורה שיראי ניצחה את ריפלי
מרצלו ברוזוביץ'

מרצלו ברוזוביץ' (בקרואטית: Marcelo Brozović; נולד ב-16 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן קרואטי בעמדת הקשר המשחק בא-נאסר מהליגת העל הסעודית ובנבחרת קרואטיה. ברוזוביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הרוואטסקי דרגווליאץ. ב-24 ביולי 2010 ברוזוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לדינמו זאגרב. ב-18 במרץ 2011 ברוזוביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קרלובץ. ביולי 2011 ברוזוביץ' חתם בלוקומוטיבה זאגרב, לאחר ירידתה של הרוואטסקי לליגה השנייה. באוגוסט 2012 ברוזוביץ' חתם בדינמו זאגרב, במקומו של מילאן באדלי שחתם בהמבורג. ב-14 בספטמבר, ברוזוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אוסייק. ארבעה ימים לאחר מכן, ברוזוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בהפסד 0–2 לפורטו. ב-14 באפריל 2013 ברוזוביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד אינטר זאפרשיץ'. ב-24 בינואר 2015 ברוזוביץ' הושאל לאינטר מילאנו מהסרייה א' לעונה וחצי, עם אופציה לרכישה בתום התקופה. ב-1 בפברואר 2015 ברווזביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו באינטר בניצחון 1–3 נגד סאסואולו, ובכך הפך לכדורגלן ה-900 שרושם דקות משחק במדי אינטר. ב-31 במאי, ברוזוביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–4 נגד אמפולי. בקיץ 2016, אינטר רכשה את ברוזוביץ' תמורת 5 מיליון אירו. במהלך המשחק במסגרת הליגה האירופית נגד הפועל באר שבע, ברוזוביץ' שהיה אמור להיות מוחלף, סירב לרדת מהמגרש. כתגובה למקרה, מאמן אינטר פרנק דה בור, החליט להשהות את ברוזוביץ' לחודש. ב-20 באוקטובר, הורחק במשחק נגד סאות'המפטון. ב-7 בדצמבר 2016 ברוזוביץ' האריך את חוזהו באינטר עד 2021. ארבעה ימים לאחר מכן, הבקיע צמד בניצחון 0–2 נגד גנואה. ב-23 במרץ 2022 האריך ברוזוביץ' את חוזהו בארבע שנים עד שנת 2026. ב-3 ביוני 2023 חתם ברוזוביץ' באל נאסר תמורת 18 מיליון אירו. ברוזוביץ' שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של קרואטיה. ב-31 במאי 2014 ברוזוביץ' נכלל בסגל הסופי של נבחרת הבוגרת לקראת מונדיאל 2014. ב-7 ביוני ברוזוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–1 נגד אוסטרליה. לאחר המונדיאל, ברוזוביץ' הפך לשחקן הרכב פותח בנבחרת לצידם של לוקה מודריץ' ואיוואן רקיטיץ'. ב-13 באוקטובר 2014 ברווזביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–4 נגד אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2016. ברוזוביץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016 ומונדיאל 2018. נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024. דינמו זאגרב ליגת העל הקרואטית: 2012/2013, 2013/2014 הסופר קאפ הקרואטי: 2013 אליפות איטליה: 2020/2021 הסופר קאפ האיטלקי: 2021 גביע האיטלקי: 2021/2022, 2023\2022. מדיה וקבצים בנושא מרצלו ברוזוביץ' בוויקישיתוף מרצלו ברוזוביץ', באתר Transfermarkt מרצלו ברוזוביץ', באתר Soccerway מרצלו ברוזוביץ', באתר BDFutbol מרצלו ברוזוביץ', באתר WorldFootball.net מרצלו ברוזוביץ', באתר National Football Teams מרצלו ברוזוביץ', באתר FootballDatabase.eu Croatia Squad בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקרואטית, 9 בנובמבר 2022 Croatia head coach Dalić presents preliminary EURO 2024 squad באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הקרואטית, 20 במאי 2024 (באנגלית)
ראול פרננדס

ראול פרננדס ואלווארדה (בספרדית: Raúl Omar Fernández Valverde; נולד ב-6 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן פרואני המשחק באתלטיקו גראו בעמדת השוער. פרננדס התחיל את הקריירה שול במחלקת הנוער של אוניברסיטריו. ב-31 ביולי 2005 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אוניון הואראל. בעונת 2006 הושאל לספורט אנקאש ובתום העונה חזר לאוניברסיטריו. במהלך עונת 2007 הפך פרננדס לשוער הראשון באוניברסיטריו. פרננדס זכה עם אוניברסיטריו באליפות האפרטורה בשנת 2008. ב-2 בדצמבר 2010 חתם פרננדס בניס מליגת העל הצרפתית. ערך פרננדס את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד טולוז. ב-10 בינואר 2013 חתם פרננדס בדאלאס מה-MLS בה שיחק שנתיים. בינואר 2015 חזר פרננדס לאוניברסיטריו. בינואר 2019 חתם פרננדס באוניברסיאדד ססאר ואייחו. בינואר 2020, פרננדס חתם בדפורטיבו בינסיונל. בדצמבר 2021 חתם פרננדס באתלטיקו גראו. בשנת 2008 זומן פרננדס לסגל נבחרת פרו לקראת משחק ידידות נגד קוסטה ריקה. פרננדס שימש כשוער הראשון של הנבחרת בקופה אמריקה 2011, בו סיימה פרו במקום השלישי. אוניברסיטריו ליגת העל הפרואנית: אפרטורה 2008, 2009 אישיים שוער העונה בליגת העל הפרואנית: 2008, 2009 כדורגלן העונה בליגת העל הפרואנית: 2009 מדיה וקבצים בנושא ראול פרננדס בוויקישיתוף ראול פרננדס, ברשת החברתית פייסבוק ראול פרננדס, באתר Transfermarkt ראול פרננדס, באתר Soccerway ראול פרננדס, באתר National Football Teams ראול פרננדס, באתר FootballDatabase.eu
דזירה (סרט)

דזירה (באנגלית: Désirée) הוא סרט אמריקאי של פוקס המאה ה-20 המספר את סיפורה של דזירה קלארי, מי שהייתה ארוסתו של נפוליאון בונפרטה ובהמשך נישאה למצביא ז'אן בפטיסט ברנדוט, שהיה מאוחר יותר לקרל הארבעה עשר, מלך שוודיה. הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם מאת אנמרי סלינקו. הסרט בוים בידי הנרי קוסטר עם מרלון ברנדו בתפקיד נפוליאון וג'ין סימונס בתפקיד דזירה. הסרט נחשב להצלחה מסחררת והיה מועמד לשני פרסי אוסקר. הסרט מתחיל ב-1794, עת דזירה קלארי מכירה לראשונה את בני משפחת בונפרטה. אחותה ז'ולי נישאת לז'וזף בונפרטה, ודזירה מתארסת עם נפוליאון בונפרטה. בהמשך נפוליאון עוזב את דזירה לטובת ז'וזפין דה בוארנה. דזירה מנסה להתאבד, אולם חייה ניצלים בידי הגנרל ז'אן בטיסט ברנדוט אשר מציע לה להינשא לו. דזירה דוחה את ההצעה, אולם כעבור כמה שנים פוגשת את ברנדוט בשנית ומקבלת אותה. נפוליאון הופך לקיסר הצרפתים, וברנדוט ממונה למרשל צרפת. בהמשך, מקבל ברנדוט הצעה מצד קרל השלושה עשר, מלך שוודיה החולני וחשוך הילדים, לקבל את משרת יורש העצר של שוודיה. ברנדוט נענה להצעה, אולם דזירה בוחרת להישאר בפריז, ולפיכך נוטלת חלק במאורעות שמעצבים את התקופה. מדיה וקבצים בנושא דזירה בוויקישיתוף "דזירה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דזירה", באתר AllMovie (באנגלית) "דזירה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דזירה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוזנות פפאלץ-נויבורג

רוזנות פפאלץ-נויבורג (בגרמנית: Herzogtum Pfalz-Neuburg), הייתה מדינה באימפריה הרומית הקדושה, אשר נוסדה בשנת 1505 על ידי ענף של בית ויטלסבאך. הבירה שלה הייתה נויבורג. שטחה עמד על 2,750 קמ"ר, עם אוכלוסייה של כ-100,000 איש. הדוכסות הוקמה בשנת 1505 כתוצאה מלחמת לנדסהוט והתקיימה עד 1799 או 1808. במה שנקרא Kölner Spruch (פסק הדין של קלן) נוצרה הדוכסות מן השטחים מצפון הדנובה שהשתייכו לדוכסות בוואריה-לנדסהוט, ונמסרו לאוטו היינריך ופיליפ, בניו של רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג. בזמן שהם היו קטינים, הסבא שלהם פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ, שלט בדוכסות כעוצר עד מותו בשנת 1508, ואחריו שלט פרידריך השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ. אוטו היינריך הרחיב מאוד את טירת נויבורג, ובעקבות השיפוצים היקרים וכמה עימותים שהיו לו הגיע כמעט לידי פשיטת רגל. בספטמבר 1546 נכבשה נויבורג על ידי כוחותיו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במהלך המלחמה השמלקלדית, בעקבות תמיכתו של אוטו היינריך בברית שמלקלדן, ולאחר שלום פסאו הוחזר אוטו היינריך לשלטונו. בשנות ה-50 של המאה ה-16 הקים אוטו היינריך את הספרייה הפלטינית. בשנת 1556 מת דודו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ואוטו היינריך עלה לשלטון במקומו, ובעקבות כך בשנת 1557 אוטו היינריך ויתר על פפאלץ נויבורג לוולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן. בנו הבכור של וולפגנג, פיליפ לודוויג, ייסד בשנת 1569 את בית פפאלץ-צווייבריקן-נויבורג, שממנו נפרד בשנת 1614 בית פפאלץ-זולצבאך. פפאלץ-נויבורג הצטרפה לאיגוד הפרוטסטנטי בשנת 1608. בשנת 1609 מת יוהאן וילהלם, דוכס ייליך-קלווה-ברג ללא יורשים, ובעקבות כך פרצה סכסוך בין פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ליוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג על ירושת נחלותיו. בנוסף התערבו בסכסוך גם ממלכת צרפת, ממלכת הבסבורג, נסיכות הבוחר מסקסוניה והרפובליקה ההולנדית, במה שהיווה הקדמה למלחמת שלושים השנים אשר פרצה זמן קצר לאחר מכן. בשנת 1614 נחתמה אמנת קסנטן, ולפיה בנו של פיליפ לודוויג, וולפגנג וילהלם, קיבל את דוכסויות ייליך וברג, בעוד יריבו יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג קיבל את דוכסות קלווה ואת רוזנויות מארק וראבנסברג. בשנת 1800, פלשו כוחות הרפובליקה הצרפתית הראשונה לדוכסות, וב-26 ביוני 1800, אוסטריה, וירטמברג ובוואריה לחמו נגד הצרפתים בקרב נויבורג. לאחר שנלחמו במשך רוב היום, צבאות הקואליציה נסוגו, נויבורג נכבשה על ידי הצרפתים, וגנרל נה הקים את המטה שלו בטירה. דוכסות פפאלץ-נויבורג בוטלה בשנת 1808. בחלוקת בוואריה בשנת 1837 פפאלץ-נויבורג צורפה לשוואביה, אולם בשנות ה-70 נהייתה חלק מבוואריה עילית. אוטו היינריך, 1505–1557 (נסיך בוחר מפפאלץ מ-1556 עד מותו) פיליפ, 1505–1541 וולפגנג, 1557–1569 פיליפ לודוויג, 1569–1614 (דוכס יוליך וברג ב-1614) וולפגנג וילהלם, 1614–1653 (דוכס יוליך וברג מ-1614) פיליפ וילהלם, 1653–1690 (דוכס יוליך וברג מ-1653 ונסיך בוחר מפפאלץ מ-1685) יוהאן וילהלם, 1690–1716 (דוכס יוליך וברג מ-1679 ונסיך בוחר מפפאלץ מ-1690) קרל פיליפ, 1716–1742 (דוכס יוליך וברג ונסיך בוחר מפפאלץ מ-1716) עם מותו של קרל פיליפ בשנת 1742, כל השטחים שהיו ברשותו, כולל פפאלץ-נובורג, עברו לבית פפאלץ-זולצבאך. קרל תאודור, רוזן פפאלץ-זולצבאך היה צאצא של אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך, אח של וולפגנג וילהלם. קרל תאודור, 1742–1799 (נסיך בוחר מפפאלץ מ-1742, ונסיך בוחר מבוואריה מ-1777) מקסימיליאן יוזף, 1799–1808, (נסיך בוחר מבוואריה מ-1799) מדיה וקבצים בנושא רוזנות פפאלץ-נויבורג בוויקישיתוף Marceau, p 105.
חיים יהושע אלעזר הכהן חמצי

הרב חיים יהושע אלעזר הכהן חמצי (1806–1881) היה רב מחכמי איזמיר שבטורקיה ובסוף ימיו מורה צדק ואב בית הדין של חיפה, שם פעל בראשית התפתחות היישוב היהודי בעיר. נולד באיזמיר שבטורקיה (אז באימפריה העות'מאנית) בשנת 1806 (ה'תקס"ו) לבכורה רבקה בת הרב חיים יצחק אלגאזי וליוסף הכהן חמצי. אביו היה גביר ידוע בעירו, שהחזיק והקים שתי ישיבות שבהן למדו רבני העיר. בלידתו נקרא שמו אלעזר, ובהמשך נוספו לו השמות חיים ויהושע. בילדותו גדל בסביבת הרבנים שלמדו בבית המדרש "בית יצחק" שהקים אביו בביתו. רבו המובהק היה הרב פנחס רפאל יהושע די שיגורה, ורבנים נוספים שאצלם למד היו הרב רפאל יצחק מאיו, הרב חיים פלאג'י, הרב שלמה חכים והרב דוד אמאדו. ידידיו וחבריו הידועים היו הרב אברהם פלאג'י, הרב רחמים נסים יצחק פלאג'י, הרב חיים בנימין פונטרימולי, הרב יצחק ג'וקריל ובנו של רבו, הרב רחמים נסים יהודה די-שיגורה. בשנת 1860 (ה'תר"ך) לערך עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה, שם מונה לכהן עד לפטירתו כרב וכאב בית הדין המקומי. בשנת 1865 (ה'תרכ"ה) עבר להתגורר בפקיעין למשך תקופה, עקב מגפת הכולרה שפרצה בחיפה. מחיפה המשיך להתכתב עם רבני דורו מאיזמיר בפרט ומקהילות נוספות בעולם בכלל בנושאי הלכה ונושאים אחרים שעמדו על הפרק. הלך לעולמו ב-27 במרץ 1881 (כ"ו באדר ב' ה'תרמ"א) ונקבר בחיפה. משה ואליעזר הכהן חמצי, שחלק מחידושיהם הובאו בספרי אביהם. יוסף, אפרים, בוליסה-לונה (נישאה לגביר שלמה רפאל הכהן) ואסטריאה. חלק מחיבוריו שנשארו בכתב יד אבדו במהלך השנים. כה תברכו - דיני נשיאת כפיים מא' עד ת' (סלוניקי תרמ"א). יצא לאור מחדש גם על ידי מכון מורשה להנחיל ומכון אמרי דוד בירושלים, שני חלקים, תשנ"ב. ולבש הכהן - דרושים וחידושים (איזמיר תרמ"ט). מעשה אבות - פירוש על פרקי אבות, כתב יד שנמצא שנים רבות לאחר פטירתו. יצא לאור בהוצאת מכון אהבת שלום, ירושלים תשס"א מעשה חי"א - פירוש להגדה של פסח, כתב יד שנמצא שנים רבות לאחר פטירתו, בהוצאת מכון אהבת שלום חיבורים שנותרו בכתב יד: פירוש לספר תהילים, דרושים, כללי דינים על סדר א-ב. תולדות חייו, בתוך ספרו מעשה אבות, עמ' 9–18, באתר אוצר החכמה משה דוד גאון, "חיים יהושע אלעזר הכהן חמצי", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 260, באתר היברובוקס חיים יהושע אלעזר הכהן חמצי, באתר "החכם היומי" חיים יהושע אלעזר חמצי (נפטר 1881), הכהן, דף שער בספרייה הלאומית שמו נכתב כ"יאושע"
מרצ'ל יורש

מרצ'ל יוּרש (ברומנית: Marcel Iureș; נולד ב-2 באוגוסט 1951) הוא שחקן רומני. יורש נולד בביילשט, במחוז דולז' .למד עד 1978 באקדמיה לאומנויות התיאטרון והקולנוע(אנ') בבוקרשט, ב-1975 הופיע לראשונה על הבמה בתיאטרון בולנדרה(אנ') שבבוקרשט, מ-1978 עד 1981 שיחק בתיאטרון הלאומי בקלוז'-נאפוקה, עם הפקות התיאטרון ששיחק בהן נמנו מחזותיו של שייקספיר "המלט", "הנרי הרביעי" ו"ריצ'רד השלישי". אחרי שנת 1980 שיחק בתיאטראות בולנדרה ואודיאון בבוקרשט. הצטיין בהמשך בין היתר במחזות "לילה סוער" מאת יון לוקה קאראג'אלה, ובתפקיד הראשי ב"קליגולה" מאת אלבר קאמי. ב-1978 גילם את פרנץ ליסט בסרט הרומני "חלום ינואר"; ב-1994 שיחק בסרט "ראיון עם ערפד"; ב-1996 גילם את אלכסנדר גוליצין ב"משימה בלתי אפשרית". שנה לאחר מכן גילם את דושן גבריץ' ב"פיסמייקר". ב-2002 גילם את פיוס השנים עשר בסרט "אמן", ובאותה שנה שיחק לצד ברוס וויליס בסרט "בחירתו של הארט", המבוסס על רומן ומתרחש במלחמת העולם השנייה. ב-2003 שיחק בסדרה הבריטית" מרגלי קיימברידג'", וב-2005 שיחק בתיאטרון "בולנדרה" במחזה "אנריקו הרביעי" מאת לואיג'י פירנדלו, ובאותה שנה שיחק בסרט "גול!". ב-2004 שיחק בסרט "לאייר קייק" לצד דניאל קרייג. ב-2007 שיחק ב"נעורים ללא נעורים", סרטו של הבמאי פרנסיס פורד קופולה, המבוסס על רומן מאת הסופר הרומני מירצ'ה אליאדה. ב-1995 ייסד יורש את "תיאטרון ACT" (אקט), התיאטרון העצמאי הראשון ברומניה, והוא משמש כיושב ראש הקרן לתרבות ולאמנות המנהלת את התיאטרון. אולם התיאטרון נפתח לקהל בספטמבר 1998. 1998-1997 - פרס השחקן הטוב ביותר של איגוד התיאטראות ברומניה - על התפקיד ריצ'רד השני במחזה בעל אותו השם מאת שייקספיר 2001-2000 - פרס השחקן הטוב ביותר של איגוד התיאטראות ברומניה - על התפקיד ברוסקון ב"יוצר התיאטרון " מאת תומאס ברנהרד 2000 - עיטור המסדר הלאומי "השירות הנאמן" בדרגת קצין גדול מידי נשיא רומניה, אמיל קונסטנטינסקו 2001 - הפרס לאישיות החשובה ביותר בתיאטרון הרומני - מטעם קרן טופן לתיאטרון ולקולנוע 2003-2002 - הפרס להצטיינות של איחוד התיאטראות של רומניה - על פעילותו כמייסד התיאטרון "אקט" -, זרז התנועה התיאטרונית העצמאית ברומניה 2008 - הפרס הגדול "פלאקרה" מטעם המגזין והקרן "פלאקרה" (Flacăra הלהבה) - באירוע גאלה של התיאטרון הלאומי בבוקרשט 2009 - פרס הפסטיבל הרומני למחזאות עכשווית - לשחקן הטוב ביותר - על התפקיד "האב של רוברט" במחזה "בבית אצל אבא" מאת מימי ברנסקו 2012 - פרס אוסקר רומני על מפעל חיים 2017 - הדואר הרומני הנפיק בול עם דיוקנו של יורש בסדרה על שחקנים רומנים מפורסמים מדיה וקבצים בנושא מרצ'ל יורש בוויקישיתוף מרצ'ל יורש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרצ'ל יורש, באתר AllMovie (באנגלית) מרצ'ל יורש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מרצ'ל יורש, באתר MusicBrainz (באנגלית) באתר romfilatelia באתר romfilatelia
עונת 2018/2019 בפרמייר ליג

עונת 2018/2019 הייתה העונה ה-27 במסגרת הפרמייר ליג האנגלית. העונה החלה ב-10 באוגוסט 2018 והסתיימה ב-12 במאי 2019. לראשונה בתולדות הליגה, 3 קבוצות לא הפסידו אחרי 12 מחזורים: למנצ'סטר סיטי מאזן של 32 נקודות (10 ניצחונות, 2 שוויונות, ללא הפסדים). ליברפול – 30 (9-3-0), צ'לסי – 28 (8-4-0). בעונה זו של הפרמייר ליג משתתפות כ-20 קבוצות. הכרטיס השני לשלב הבתים מוקצה לזוכת גביע ה-FA, אולם עם זכייתה של מנצ'סטר סיטי בתואר הועבר הכרטיס למקום השישי בליגה. הכרטיס לשלב המוקדמות השני מוקצה לזוכת גביע הפוטבול ליג, אולם עם זכייתה של מנצ'סטר סיטי בתואר הכרטיס הועבר למקום השביעי בליגה. מדיה וקבצים בנושא עונת 2018/2019 בפרמייר ליג בוויקישיתוף עד חניכתו שיחקה הקבוצה באצטדיון ומבלי Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית) Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית) Premier League Player Stats - Clean sheets, www.premierleague.com (באנגלית)
בגדי היריון

בגדי היריון הם בגדים שנשים לובשות בתרבויות שונות בהתאמה לשינויים המתחוללים בגוף בזמן ההיריון. בגדים מותאמים להיריון הופיעו בתרבות המערבית בימי הביניים. בתקופת הבארוק, במאות ה-17 וה-18, הופיעה "שמלת אדריאן", שהיא שמלה עם קפלים רבים. בתחילת המאה ה-19 נשים החלו ללבוש שמלות אמפייר, שהיא שמלה המכווצת מתחת לחזה, ולאחריו היא רחבה מאוד. שמלת האמפייר הפכה פופולרית כשג'וזפין, אשתו של נפוליאון, לבשה אותה. בשנות ה-60 נשים החלו שוב ללבוש שמלת אמפייר כשמלת היריון. בתקופה הוויקטוריאנית נהוג היה לא להזכיר היריון ונשים לבשו בבית בגד שנקרא "WRAPPER" שהיה מעין בד שעטף את הבטן ההריונית. היו גם מחוכים שהותאמו לבטן המתרחבת שנלבשו מחוץ לבית. ב-1904 החלה חברת ליין בריאנט לשווק לראשונה בארצות הברית בגדי היריון. האופנה הייתה בעיקר חצאיות עם "חלון" בד שניתן להרחיבו על הבטן. בשנות ה-50 החלו נשים ללבוש מכנסיים ועליהם טוניקה רחבה בעת ההיריון. בשנות ה-80 החלו נשים ללבוש מכנסי ג'ינס גם בהיריון. מעצבי אופנה החלו לעצב בגדים לנשים בהיריון. החל משנות ה-90 נשים החלו ללבוש בגדים שמבליטים את הבטן ההריונית. בשנת 1993 חוקק בארצות הברית חוק שאסר על פיטורי נשים בהיריון ומכך, החלה התפתחה אופנת בגדי ההיריון לעבודה. נשים בתרבויות האסלאם והמזרח נוטות כיום יותר להסתיר את הריונן בבגדים שונים מאשר בתרבות המערב, שבהן כיום נשים נוטות להבליט את הריונן בבגדים צמודים. מדיה וקבצים בנושא בגדי היריון בוויקישיתוף קורין דגני, בשעה טובה: הבטן יוצאת מהארון, באתר TheMarker‏, 19 בינואר 2017 recollections, בגדי הריון בתקופה הוויקטוריאנית, באתר recollections.biz, ‏9 בפברואר 2012 Stephie Grob Plante, Dressing for Two: The prudish, sexy, shaming, expensive history of maternity clothes, www.racked.com, ‏30 בינואר 2018 דבי סשנס, Vintage Maternity Clothes History, vintagedancer.com, ‏3 באפריל 2014 Dressing for Two The three sisters who invented modern maternity wear קימברלי כריסטיאן קמבל, מדור סקירת ספרות של אתר The Slate, מתאריך 12 ביולי 2013
פורד קאנטרי סדאן

פורד קאנטרי סדאן (באנגלית: Ford Country Sedan) היא מכונית סטיישן מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית פורד אשר יוצרה בין השנים 1952–1974. דור ראשון (דגם "Ford Country Sedan 79B", יוצר בין השנים 1952-1954) דור שני (דגמי "Ford Country Sedan 79B/79D", יוצר בין השנים 1955-1956) דור שלישי (דגם "Ford Country Sedan 79C" - יוצר בשנת 1957, דגם "Ford Country Sedan 79D" - יוצר בשנת 1958) דור רביעי (דגמי "Ford Country Sedan 71E/71F", יוצר בשנת 1959) דור חמישי (דגמי "Ford Country Sedan 71E/71F" - יוצר בשנת 1960, דגם "Ford Country Sedan 71" - יוצר בין השנים 1961-1962 דור שישי (1963-1964) (דגמי "Ford Country Sedan 71B/71C" - יוצר בשנת 1963, דגם "Ford Country Sedan 6th Generation Facelift" - יוצר בשנת 1964) דור שביעי (דגם "Ford Country Sedan 7th Generation" - יוצר בין השנים 1966-1967, דגם "Ford 6+4 Country Sedan 7th Generation" יוצר בין השנים 1967-1968) דור שמיני (דגם "Ford Country Sedan 8th Generation" יוצר בין השנים 1969-1974) מנוע בנזין (מנוע בעירה פנימית) מנועים: 6 ו-V8 צילינדרים (מנועי פורד) עד 9 מושבים מהדור החמישי - אופציונלי היו המושבים האחוריים הפונים לצד, אשר יכול להיות מקופל למטה כדי ליצור משטח מטען עמיד. זמין לשימוש עם המושבים האחוריים הפונים לצד היה שולחן מתקפל עם לוח דמקה מגנטי משולב. לפני שנת 1961, כל דגמי פורד בתצורת סטיישן, ניצלו הרכבה דו כיוונית אחורית אשר נדרש מהמפעיל (נהג או נוסע) להרים את החלון האחורי, לנעול אותו למקום באמצעות תמיכה מכנית, ולאחר מכן להוריד את שער הזנב למטה כדי לגשת לתא האחורי. עבור שנת הדגם של 1961, פורד שילבה מכלול אחורי, שכלל חלון אחסון עצמי, שניתן היה לגלגל אותו לשער באמצעות כננת בצד החיצוני של השער, או על ידי מנוע חשמלי מופעל על ידי המפתח או מתג פנימי. באמצעות אמצעי נעילה בטיחותי זה, נדרש החלון האחורי להיות נסוג לחלוטין לתוך השער לפני שניתן יהיה להורידו. עם כניסתם של דגמי שנת 1966, כל דגמי פורד (בתצורת סטיישן) הציגו את שער הדלת המאפשרת את הדלת האחורית של הרכב לתפקד כמו הדלת האחורית המסורתית שניתן להוריד, או הדלת תפנה החוצה עבור גישה קלה יותר לאזור הישיבה. שער הדלת התאפשר באמצעות שימוש בציר נייח מסורתי מימין, ושילוב של צירי לאורך הדלתות שמאלה, שנשאו את משקלו של השער כאשר פנה החוצה כאשר שימש כדלת. "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1953 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1954 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1956 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1957 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1958 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1959 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1959 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1966 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1967 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1967 "פורד קאנטרי סדאן" שנת 1972 פורד "פורד קאנטרי סדאן" - תמונות מדיה וקבצים בנושא פורד קאנטרי סדאן בוויקישיתוף פורד קאנטרי סדאן, סרטון באתר יוטיוב פורד קאנטרי סדאן, סרטון באתר יוטיוב פורד קאנטרי סדאן, סרטון באתר יוטיוב פורד קאנטרי סדאן, סרטון באתר יוטיוב Flory, J. ”Kelly” (2008). American Cars, 1946–1959 Every Model Every Year Miller, Ray (1974). The Nifty Fifties Fords, an illustrated history of the 1950's Fords פורד קאנטרי סדאן - 7 דורות car.info/en-se/ford/country-sedan פורד קאנטרי סדאן שנת 1957 hagerty.com/apps/valuationtools/1957-ford-country_sedan The Auto Editors of Consumer Guide (2006). Encyclopedia of American Cars: A Comprehensive History of the American Automakers From 1930 to Today
חיל האוויר במהלך מבצע אחים

פעילותו של חיל האוויר במסגרת מבצע אחים כללה הנחתה של מטוסי הרקולס בסודאן והעלאת עולים באמצעותם ישירות לבסיסי החיל בישראל. הפעילות כללה שיתוף פעולה עם המוסד והקומיטי. במסגרת הפעילות עלו 4,162 עולים שהם כרבע מהעולים במבצע אחים. בתחילת שנות ה-80 החל המוסד במאמצים להעלאת יהודי אתיופיה בטיסות אזרחיות, ממחנות הפליטים בסודאן בהם שהו, לאירופה, ומשם לישראל. על מנת להאיץ את קצב העלאת היהודים הוחלט להעלות את היהודים גם דרך הים, במסגרת מבצע נמל בית. המבצעים הימיים היו מסוכנים, הצריכו לוגיסטיקה מורכבת והיו קשים מאוד לעולים: הבאת העולים בלילה לנקודה בחוף סודאן תוך התגברות על מחסומי דרך של הצבא הסודאני, השטת העולים בסירות גומי בחשיכה מוחלטת, העלאת הסירות אל האונייה ועוד. על מנת לייעל את המבצעים הוחלט להוציא את היהודים גם במטוסים. לצורך המבצע אותר בסודאן שדה התעופה קרתגו (18°45′05″N 36°50′26″E﻿ / ﻿18.751508°N 36.840492°E﻿ / 18.751508; 36.840492), שדה נטוש מתקופת השלטון הבריטי, הנמצא בלב המדבר, כ-100 ק"מ מדרום לפורט סודאן. ב־31 במארס 1982, במסגרת מבצע "בת שיר", נשלח צוות בוחנים מחיל האוויר בכדי לבחון את המנחת. הצוות יצא בשני מסוקי יסעור שהמריאו מבסיס חיל האוויר בחצי האי סיני, ואתו כוח אבטחה מסיירת צנחנים בפיקוד ישראל זיו. במהלך הטיסה בוצעו שני תדלוקים אוויריים, ולבסוף נחתו המסוקים במנחת קרתגו. הכוח בחן את המנחת ומצא אותו מתאים לנחיתת מטוס תובלה. במאי 1982 בוצעו שני המבצעים הראשונים ובהם נחת מטוס הרקולס של חיל האוויר הישראלי בקרתגו, ועליו הועלו היהודים שהובאו למקום על ידי אנשי המוסד. העולים הוטסו ישירות לישראל. בחלק ב' של המבצע, החל מיוני 1983, נחתו המטוסים במנחתים מאולתרים בלב המדבר. משטחי הנחיתה המאולתרים היו קרובים יותר למחנות הפליטים בהם שהו היהודים באזור אל-קדריף בדרום סודאן, דבר שקיצר את המסע אותו היו צריכים העולים לעבור ממחנות הפליטים, והקל על אנשי המוסד שהבריחו אותם. מבצע יהושע - מבצע של חיל האוויר האמריקאי להעלאתם של נותרי מבצע משה. מיכה פלדמן, יציאת אתיופיה, הסוכנות היהודית לארץ־ישראל, 1998 גד שמרון, הביאו לי את יהודי אתיופיה: הסיפור האמיתי, כך העלה ״המוסד״ את יהודי אתיופיה מסודאן, הד ארצי, 1998 רפי ברג, לוחמי המוסד בים האדום, הוצאת שוקן, 2022 על המבצעים להעלאת יהודי אתיופיה למדינת ישראל בין השנים 1978 - 1990 (וידאו), באתר המרכז למורשת המודיעין דני לימור, מבצע העלאת יהודי אתיופיה לארץ, 2013, באתר יוטיוב. שי לוי, ‏חשיפה: כך חולצו אנשי המוסד מלב המדבר בסודן, באתר ‏מאקו‏, 18 ביוני 2014 מיכל חיוט ושני פומס, ‏על כנפי קרנפים, באתר חיל האוויר הישראלי, פברואר 2015 כך הושלמה משימת העלאת יהודי אתיופיה לישראל, צוות שלנו 117, ספטמבר 2016, עמ' 7–10 חילוץ יהודים בני העדה האתיופית מסודן במבצעים חשאיים של המוסד וצה"ל., סרטון באתר יוטיוב (אורך: 8:51) יובל מלחי, לנחות במדבריות סודן – חלק א', חלק ב', חלק ג', בפודקאסט "קטעים", 2020 גל פרל פינקל, אנשים אחים אנחנו, הבלוג על הכוונת, ‏ 27 בפברואר 2022.