laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלחנן שילה

אלחנן שילה (נולד ב-1972) הוא הוגה דעות, חוקר ומרצה בהגות יהודית מודרנית, ספרות עברית, הגות ציונית וקבלה. שילה נולד בירושלים, למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת ההסדר הר עציון. למד בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית ואת הדוקטורט כתב במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט שכתב יצאה לאור כספר "הקבלה ביצירת ש"י עגנון" (הוצאת אוניברסיטת בר-אילן 2011). שילה היה רכז פרויקט בראשותו של פרופ' צבי מרק, שהוציא לאור מהדורה מדעית של "כל סיפורי רבי נחמן מברסלב" (2014). כמו כן, הוציא שילה לאור מכתב יד, ביאורים של הרב דוד כהן ("הנזיר") על הספר עץ חיים של ר' חיים ויטל ("אור הרזים" 1999), ועל הספר קל"ח פתחי חכמה המיוחס לרמח"ל ("פתחי הפרדס" 2009), במסגרת עבודתו במכון נזר דוד. משנת 2009 התחיל שילה לפרסם את הגותו במוסף שבת של עיתון "מקור ראשון". במאמרו "התגלות אלהית בטקסט אנושי" הוא הצביע על אופי אפולוגטי, לשיטתו, של "שיטת הבחינות" של הרב מרדכי ברויאר והציע תפיסת התגלות שונה מהמסורתית: לדעת שילה, רק את הרכיבים שבהם ישנה קפיצה ופריצה דתית ומוסרית במקרא, מעבר למה שמקובל במזרח הקדמון, אכן ניתן לראות כביטוי של התגלות. פרסום המאמר הביא להפסקת עבודתו במכללת אורות ישראל ובמכון נזר דוד. בשנת 2017 יצא ספרו יהדות קיומית (שוקן) הבא לתת תשתית הגותית לאוכלוסייה הנמצאת בין דתיות וחילוניות, ולהציע דגם של "יהדות רצופה בין הלכה וחילוניות" וקיום מצוות רך יותר, שאיננו נובע מתוך מחויבות להלכה אלא מתוך הזדהות עם התכנים של המצוות, שחלקים מהם יכולים להיות משמעותיים גם בימינו. פרופ' רון מרגולין כתב על ספרו: "כתוב בבהירות ובפשטות, מעורר לחשיבה ומאתגר את הקורא בפתרונות יצירתיים ולא שגרתיים לשלל סוגיות המעסיקות את החברה הדתית. בין נושאי הספר: קיום מצוות ללא מְצַוֶּה, משבר הגיור, כשרות וצמחונות, התגלות אלוהית בטקסט אנושי, הלכה ומעמד האישה, הומוסקסואליות ומיניות, חזון הגאולה ובניית בית המקדש. מעבר לכך שספר זה נכתב על בסיס למדנות וידע רב, הוא מזמין את קוראיו לחשוב מחדש על שאלות רבות שאמורות להטריד את כולם". ד"ר אלחנן שילה הוא בנם של המשפטן פרופ' שמואל שילה וההיסטוריונית פרופ' מרגלית שילה ואח של שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב נפתלי שילה. נשוי ליערה שילה, מייסדת קואליציה חברתית לחינוך מלידה, מרצה במכללת אפרתה, פעילה חברתית וחברת מועצת עיר מטעם סיעת התעוררות. לבני הזוג ארבעה ילדים. מתגורר בירושלים. מדיה וקבצים בנושא אלחנן שילה בוויקישיתוף אלחנן שילה, באתר ResearchGate אלחנן שילה, באתר גוגל סקולר אלחנן שילה, באתר Academia.edu אלחנן שילה, "הפתרון למשבר הגיור, חזקת יהדות בנישואין", מוסף שבת של מקור ראשון, 5.11.2010 אלחנן שילה, "תוך וקליפה: אל מעבר למודרניזם ופוסט מודרניזם", מוסף שבת של מקור ראשון, 12.10.2011 ד"ר משה מאיר, " הגות עם צלקות מאבק", השילוח 7, נובמבר 2017 אלחנן שילה, ריאיון עם לאה שקלאר, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 57:39) Allan Brill, "Interview with Elchanan Shilo", The Book of Doctrines and Opinions, 24.12.2017. אלחנן שילה (1972-), דף שער בספרייה הלאומית שאול עמיר, יובל זיסקינד, "אנוסים – על יחסי הכוח בין קבוצות הבת של הציונות הדתית", דעות 43, 2010; אלחנן שילה באתר לולאת האל (בלוג של תומר פרסיקו). הגותו של שילה נידונה בפרק 14 בספרו של ד"ר אפרים חמיאל, "בין דת לדעת: הדיאלקטיקה בהגות היהודית בת זמננו, מהרב קוק עד הרב שג"ר", הוצאת כרמל 2018, עמ' 168-163. פרופ' רון מרגולין "מציל את האמונה מעצמה", מוסף שבת של 'מקור ראשון,
סקסטיוס ניגר

סקסטיוס ניגר (Sextius Niger; המחצית הראשונה של המאה ה-1 לספירה) היה סופר רומאי שכתב על פרמקולוגיה בזמן שלטונו של אוגוסטוס קיסר או מעט מאוחר יותר. ייתכן והוא זהה לבנו של הפילוסוף קווינטוס סקסטיוס (אנ'), שהמשיך את האסכולה הפילוסופית שלו (אנ'). מתוך דבריהם של פדניוס דיוסקורידס ופליניוס הזקן, המזכירים את חיבורו, ניתן לקבוע את זמן כתיבתו לתקופה שאחרי שיובה השני, מלך מאוריטניה, כתב את מאמרו על החלבלוב, שדיוסקורידס ופליניוס הכירו מניגר, ולפני שפליניוס עצמו כתב את חיבורו, תולדות הטבע. כלומר: בין סוף המאה ה-1 לפנה"ס ועד המחצית הראשונה של המאה ה-1 לספירה. קייליוס אורליאנוס (אנ')‏ (acut. 3, 16, 134) מאפשר לנו לצמצם עוד יותר את התאריך האפשרי, בכך שציין אותו כחברו של טוליוס באסוס (Tullius Bassus), המצוטט על ידי סקריבוניוס לארגוס (121); מאחר שסקריבוניוס כתב בין תחילת שנות ה-40 לאמצעם, זה מצמצם את תקופתו ללפני שנת 40. חיבורו הפרמקולוגי נכתב ביוונית ועל פי ארוטיאנוס שמו היה περὶ ὕλης ("על חומר", "על חומרים [רפואיים]"). דיוסקורידס מכנה אותו תלמידו של אסקלפיאדס איש ביתיניה ומדבר באופן פוגע עליו ועל אחרים מאותה אסכולה על חוסר תשומת לב בחקירת התרופות שהם ממליצים עליהן. הוא מציין דוגמאות לאמירות של ניגר שלטענתו לא נבדקו, ובהן שאלווי מופק בארץ יהודה. למרות הזלזול הזה, נראה ברור שניגר היה מקור עיקרי עבור דיוסקורידס כפי שהיה גם עבור פליניוס. ספרים רבים של פליניוס כוללים רצפים ארוכים בעלי דמיון רב לדיוסקורידס; ולגבי כל הספרים הללו פליניוס מציין את ניגר כאחד ממקורותיו. בניגוד לדיוסקורידס, פליניוס כותב על ניגר בהערכה רבה ומכנה אותו "סופר רפואי שקדן מאד" ("diligentissimus medicinae"), וגם קלאודיוס גלנוס העריך אותו מאוד. חיבורו עסק בהשפעות התרופתיות על צמחים ובעלי חיים; את הקשר שלו לאמונות עממיות ניתן לראות בהערותיו על בעלי זנב: "סקסטיוס אומר שתשוקה מינית מוגברת על ידי אכילתם, אם הם נשמרים בדבש לאחר שהוסרו מהם האיברים הפנימיים, הראש והרגליים, אולם הוא מכחיש שניתן לכבות איתם אש". רבים סבורים שסקסטיוס ניגר היה גם פילוסוף, בנו של קווינטוס סקסטיוס ויורשו כראש אסכולה לפילוסופיה שפרחה לזמן קצר סביב זמנו של אוגוסטוס, אולם גוועה עד לזמנו של סנקה. לאסכולה היה דמיון מסוים לסטואיזם, והיא המליצה על צמחונות; למרות שסקסטיוס האב כתב ביוונית, לפילוסופיה היה אופי רומאי. מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LVIII. Sextius Niger, p. 374 Dioscorides, De Materia Medica, I, Praefatio, 3
הבולים של ארד

העיר ארד, אשר הייתה חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית עד תום מלחמת העולם הראשונה, הועברה לשליטת רומניה במסגרת חוזה טריאנון. בשלהי המלחמה, בתקופה בה הייתה ארד נתונה תחת כיבוש של הצבא הצרפתי, היא הנפיקה בולי דואר מיוחדים לשימוש האוכלוסייה האזרחית בעיר. בחודש אוקטובר 1918 פרצה בהונגריה מהפיכה שנועדה לתפוס את השלטון, להתנתק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולהביא לסיום המעורבות במלחמת העולם הראשונה. הונגריה הוכרזה כרפובליקה ובראשה עמד הרוזן מיהאי קארואי (Michael Karolyi). הייתה זו רק ההתחלה לשורה ארוכה של הפיכות ומאבקים, אשר הובילו בסופו של דבר לקריעת חבלי ארץ גדולים משטחה של הונגריה. לאורך קו החזית עם רומניה פעל באותה עת כוח צבא צרפתי שכונה בשם "כוח משימה ברתלוט" (אנ'). גנרל אנרי ברתלוט (אנ') הגיע לרומניה בשנת 1916 במסגרת סיוע של הצבא הצרפתי לבן בריתה מלך רומניה. הכוח שכלל 430 קצינים וכ-1500 לוחמים השתתף במספר קרבות במהלך מלחמת העולם הראשונה, ומצא את עצמו בסוף שנת 1918 בחזית על גבול הונגריה. בחודש מרץ 1919 תפס את השלטון בבודפשט המנהיג הקומוניסטי בלה קון. בעיר ארד שלט באותה עת הרוזן יוליוס קארוי, אחיו של מיהאי קארואי, אשר התנתק מן הממשל המרכזי הקומוניסטי והכריז על ממשלה זמנית בעיר ארד ובשטח שסביבה. בחודש מרץ 1919, בעקבות הנתק שנוצר בין אזור העיר ארד ובין בודפשט, עיר הבירה של הונגריה, ביקשו נציגי הממשל הזמני לארגן שירות דואר עצמאי שיחזיר לאזרחים את האפשרות ליצור קשר מכתבים עם קרוביהם ושותפיהם העסקיים. הם פנו אל המפקד הצבאי של העיר ארד, קצין הפרשים גנרל דה גונדרקורט, אשר נתן את הסכמתו להנפקת הבולים הדרושים לשם כך. מאחר שלרשות המארגנים לא היו האמצעים, או הזמן, להכנת בולים חדשים, הוחלט להסתפק בהטבעת הדפס רכב על מלאי הבולים ההונגריים שהיה בעיר. במחסני הדואר בעיר נמצאו 46 סוגים שונים של בולים הונגריים שהודפסו בין השנים 1916 עד 1919, ועל כולם התווסף הדפס רכב הכולל את המילים "כיבוש צרפתי" (OCCUPATION FRANÇAISE). ההטבעה בוצעה הן על בולים רגילים והן על בולים מסוגים מיוחדים דוגמת בול צדקה, בול מסירה מיוחדת, בול דמי דואר, ובול עיתונים. המדפיס בעיר ארד, אשר התבקש להכין את הגלופות הדרושות להטבעת הדפס הרכב, נתקל בבעיה לא צפויה. ערכת האותיות שעמדה לרשותו לא כללה את האות Ç (האות C עם סימן תחתון), הדרושה לכתיבת המילה "FRANÇAISE". הוא פתר את הבעיה על ידי שילוב הספרה 5 כשהיא הפוכה ומייצגת את האות החסרה. במבט ראשון לא מבחינים באלתור, ונדרש מבט נוסף על מנת לאתר את הספרה ההפוכה. מרבית הבולים שהודפסו בעיר ארד קיימים בכמות גדולה בשוק הבולאי, אין כל קושי לרכוש אותם, ומחירם זול מאוד. רק שלושה או ארבעה מן הבולים נחשבים לפחות נפוצים וזוכים למחירים גבוהים של עשרות דולרים. הטבעת הדפסי הרכב בוצעה בתנאי מלחמה ומחסור, וידועות טעויות רבות הזוכות אף הן לביקוש על ידי אספנים. איסוף בולי העיר ארד מחייב את האספן למשנה זהירות, וזאת עקב הכמות הגדולה מאוד של זיופים הקיימת בשוק הבולאי. מסיבה לא ברורה זויפו לא רק הבולים היקרים, אלא גם הבולים הזולים והנפוצים ביותר. Mackay Robin(Ed), Arad, International Encyclopedia of Stamps, IPC, 1970, p. 76-77 תיאור הבולים שהונפקו על ידי ארד בשנת 1919 תמונות הבולים שהונפקו על ידי ארד בשנת 1919 אנציקלופדיה לבולים, עמ' 76 אנציקלופדיה לבולים, עמ' 77 Scott Standard Postage Stamp Catalogue, 2013, Volume 3, p. 904 Scott Standard Postage Stamp Catalogue, 2013, Volume 3, p. 903
יצא לתרבות רעה

יצא לתרבות רעה הוא ביטוי עברי מתקופת התנאים שמשמעותו עזיבת דרך החיים של התורה, בדרך כלל לטובת דרך אלילית או יצרית. בדברי חז"ל נאמר ביטוי זה על כמה אישים שפרשו מדרך התורה. אחת הדמויות הידועות ביותר בהקשר זה היא אלישע בן אבויה. הביטוי מוזכר גם לגבי אבשלום, דואג האדומי ואחרים. ביטוי דומה הוא "שנה ופירש" שמשמעותו היא לומד תורה שהפסיק את תלמודו ופרש לדרך שונה. הביטוי "תרבות רעה" מצוי אף הוא בספרות חז"ל לציון התנהגות וארחות חיים שליליים. ביטוי זה מופיע בספרות חז"ל פעמים רבות. כמה מהן: בספרא נאמר שאין לתת צדקה כאשר זו עלולה לגרור את מקבל הצדקה לתרבות רעה: "אם החזקת אפילו ארבעה וחמשה פעמים חזור והחזק תלמוד לומר והחזקת בו, יכול אפילו אתה מפסידו לתרבות רעה תלמוד לומר עמך". לדעת אביי, מנחם, שהיה אב בית דין בימי הלל הזקן, יצא לתרבות רעה: "יצא מנחם ונכנס שמאי. להיכן יצא? אביי אמר: יצא לתרבות רעה". בשמות רבה, פרשה א' מובא: "בנוהג שבעולם אדם שאומר לו חברו פלוני 'הכה לבנך' יורד עמו עד לחייו, ומה תלמוד לומר "חושך שבטו שונא בנו"? ללמדך שכל המונע בנו מן המרדות סוף בא לתרבות רעה ושונאהו. שכן מצינו בישמעאל שהיו לו געגועים על אברהם אביו ולא רדהו ויצא לתרבות רעה ושנאהו והוציאו מביתו ריקם". בספר מנורת המאור כותב לגבי חינוך הבנים: ”יסר בנך, שמא יצא לתרבות רעה וימות בידי ב"ד או שלא בב"ד. וטוב לו לאדם שימות או שתכהינה עיניו ולא יעמיד בן רשע.” הרמ"א כותב לגבי נידוי: "ומנדין למי שהוא חייב נידוי, ואפילו יש לחוש שעל ידי כן יצא לתרבות רעה, אין לחוש בכך". הראי"ה קוק בספר אורות התורה כותב על אחת הסיבות ליציאה לתרבות רעה: ”ישנם שיצאו לתרבות רעה, מפני שבדרך למודם והשלמתם הרוחנית בגדו בתכונתם האישית המיוחדת... כיון שאינו מכיר את סבת הרגשתו הנגודית בלמוד, והוא מתגבר נגד טבעו, תיכף כשנפתחים לפניו איזה דרכים של הפקר הוא מתפרץ ונעשה שונא וער לתורה ולאמונה, והולך מדחי אל דחי, ומהם יצאו מה שיצאו מבני פריצי עמנו, המתנשאים להעמיד חזון ולסמות עינו של עולם.” הרב דב ביגון, קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם, באתר ערוץ מאיר יָצָא-לְתַרְבּוּת-רָעָה, באתר האקדמיה ללשון העברית ביטוי זה מופיע לגביו בתלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ו, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ז', עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ו, עמוד ב' כגון ישמעאל (שמות רבה, פרשה א', פסקה א') ובנו של רבי חנינא בן תרדיון (מסכת שמחות פרק יב) ראו למשל בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ז', עמוד א': "אמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יוחי: קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם יותר ממלחמת גוג ומגוג שנאמר (ספר תהלים, פרק ג', פסוק א'): מזמור לדוד בברחו מפני אבשלום בנו". ספרא בהר פרשה ה סוף פרק ו אות א. וביאר הרש"ר הירש: "יכול אפילו אתה מפסידו לתרבות רעה (של עצלות - מחמת התמיכות החוזרות ונשנות) ת"ל עמך (מבחינת המובן הרי "עמך" מתייחס גם אל "והחזקת בו": והחזקת בו עמך)" - עמך בעצמאות של פעילות מפרנסת; עליך לתמוך בו כך, שיהיה "עמך" גם מבחינה מוסרית (רש"ר הירש ויקרא פרק כה פסוק לה). תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ז, עמוד ב'. כעין זה גם במדרש תנחומא שמות א. מנורת המאור פרק יא - גידול בנים עמוד 118. שולחן ערוך, יורה דעה, סימן של"ד, סעיף א', על פי תרומת הדשן חלק ב סימן קלח. וראה בט"ז שם ס"ק א שתמה על כך. אורות התורה ט פסקה ו
(Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd)

(Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd) הוא אלבום הבכורה של לנרד סקינרד, שיצא לאור ב-1973. האלבום כולל כמה מהשירים הידועים ביותר של הלהקה, ביניהם "Gimme Three Steps", ‏"Simple Man", ‏"Tuesday's Gone" ו-"Free Bird", אשר הביאו לפריצת דרכה של הלהקה. הבסיסט לאון וילקינסון עזב את הלהקה במהלך השלבים הראשונים של הקלטת האלבום לאחר שניגן בשני שירים בלבד. גיטריסט להקת הסטרוברי אלארם קלוק אד קינג נתבקש למלא את מקומו של וילקינסון על הבס במשך שאר ההקלטות, כאשר וילקינסון כבר כתב את מרבית קטעי הבס. עזיבה זו השאירה את סקינרד עם רק שישה חברי להקה רשמיים בזמן יציאת האלבום. לאחר שובו של וילקינסון ללהקה, אד קינג עבר לנגן בגיטרה חשמלית וכך יכלו לשחזר את ליווי הגיטרה המשולשת במהלך ההופעות החיות. וילקינסון חזר ללהקה לקראת תום ההקלטות ומופיע בצילום עטיפת האלבום. האלבום הפך לאלבום זהב ב-18 בדצמבר 1974, ולפלטינה כפולה ב-21 ביולי 1987, על ידי RIAA. האלבום הגיע למיקום שיא של 27 בבילבורד 200 בשנת 1975. האלבום יצא לאור מחדש בשנת 2001 כגרסה מורחבת עם רצועות בונוס, הכולל גרסאות דמו משירים רבים באלבום. מכירות האלבום ב-2014 הוערכו בכ-2 מיליון יחידות ברחבי העולם. עטיפת האלבום צולמה ברחוב הראשי בעיר ג'ונסבורו, ג'ורג'יה ובה נראים משמאל לימין: ליאון וילקסון, בילי פאוול (יושב), רוני ואן-זנט, גארי רוסינגטון (יושב), בוב ברנס, אלן קולינס ואד קינג. לאחר מותו של גארי רוסינגטון ב-2023 לא נותרו בין החיים אף לא אחד ממחברי הלהקה בתמונה. Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd מיד הביאה לפריצת הדרך של הלהקה בעולם הרוק. בשנת 2003 המגזין רולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-403 ברשימה שלו של 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. לנרד סקינרד רוני ואן-זנט – שירה, מילים גארי רוסינגטון – גיטרה מובילה ב-"Tuesday's Gone" ,"Gimme Three Steps", "Things Goin' On", "Poison Whiskey", "Simple Man", גיטרת קצב בשאר השירים, גיטרת סלייד ב-"Free Bird" אלן קולינס – גיטרה מובילה ב-"I Ain't The One" ,"Simple Man" ו-"Free Bird", גיטרת קצב בשאר השירים אד קינג – גיטרה מובילה ב-"Mississippi Kid", בס בכל שאר הרצועות מלבד "Mississippi Kid" ו-"Tuesday's Gone" בילי פאוול – קלידים בוב ברנס – תופים מלבד ב-"Tuesday's Gone" צוות נוסף אל קופר (רוזוולט גוק) – בס, מלוטרון וקולות רקע ב-"Tuesday's Gone", מנדולינה ותוף בס ב-"Mississippi Kid", אורגן ב-"Simple Man", ‏"Poison Whiskey" ו-"Free Bird", מלוטרון ב-"Free Bird" רוברט ניקס – תופים ב-"Tuesday's Gone" בובי הול – כלי הקשה ב-"Gimme Three Steps" ו-"Things Goin' On" סטיב כץ – מפוחית ב-"Mississippi Kid" טכני אל קופר – מפיק, מהנדס בובי לנגפורד – מהנדס רודני מילס – מהנדס תומאס היל – צילום מייקל דיהל – עיצוב מידע על האלבום ' באתר MusicBrainz מידע על האלבום ' באתר AllMusic האלבום ' באתר Discogs האלבום ' באתר ספוטיפיי "Lynyrd Skynyrd". Lynyrd Skynyrd. אורכב מ-המקור ב-2012-02-27. נבדק ב-2012-03-06. (Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd) - Lynyrd Skynyrd | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic "500 Greatest Albums of All Time: Lynyrd Skynyrd, 'pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd'". Rolling Stone. נבדק ב-2014-07-14. (Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd) - Lynyrd Skynyrd | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Robert Christgau: CG: Lynyrd Skynyrd, www.robertchristgau.com
הרמון הנדריקס

הרמון הנדריקס (באנגלית: Harmon Hendricks; ‏1773–1838) היה תעשיין וסוחר נחושת ופילנתרופ יהודי בארצות הברית במחצית הראשונה של המאה ה-19. היה בעליה של "הנדריקס ואחיו", החברה הוותיקה ביותר בתעשיית הנחושת האמריקנית ומראשונות בעלות מכרות הנחושת בארצות הברית. נחשב כמי שהפך את ארצות הברית מיבואנית ליצרנית נחושת[דרוש מקור]. כיהן נשיא קהילת שארית ישראל. נולד בניו יורק, בנו היחיד של אוריה הנדריקס (Uriah Hendricks), בן למשפחה ספרדית שהתגוררה באמסטרדם. המשפחה היגרה מאמסטרדם ללונדון, ובשנת 1755 היגר אוריה מלונדון לארצות הברית. תחילה פתח חנות לחומרי מזון, ובשנת 1764 הקים מפעל מתכות במושבות האמריקאיות וייבא נחושת ופליז מאנגליה. אוריה היה חבר פעיל של קהילת שארית ישראל ("Congregation Shearith Israel") בניו יורק, וב-1791 מונה כנשיא הקהילה. הרמון הנדריקס חונך בארצות הברית. בשנת 1800 נישא הרמון לפרנסיס, בתו של הסוחר היהודי ג'ושוע אייזקס (Joshua Isaacs), אף הוא ממשפחה יהודית ממוצא ספרדי, שהיגר מגרנדה לארצות הברית, תחילה ללנקסטר שבפנסילבניה ואחר כך לניו יורק. לאחר מות אוריה הנדריקס, בשנת 1798, השתלט בנו הרמון על חברת המתכות, הרחיב אותה וקרא לה "הנדריקס ואחיו". בשנת 1812 הקים את אחד ממפעלי הנחושת הראשונים בארצות הברית ב-SOHO, ניו ג'רזי, יחד עם שותפו וגיסו, סולומון ג'. אייזיקס. בין לקוחותיו היו מחלקת ההגנה של ארצות הברית (אז "מחלקת המלחמה") ומחלקת הצי, והוא סיפק נחושת לצבא ולצי האמריקאים. לקוח נוסף היה פול רוויר. הנדריקס היה פילנתרופ יהודי בולט בזמנו. היה פעיל בחיים היהודיים בניו יורק, ובשנים 1824–1827 כיהן נשיא קהילת שארית ישראל בניו יורק. להנדריקס היו חמישה בנים ושש בנות. שני בניו ושתי בנותיו נישאו לבנותיו ובניו של הסוחר היהודי טוביאס איזאק טוביאס (Tobias Isaac Tobias) (1861–1786). ארבעה מבניו של הרמון – אוריה, הנרי וושינגטון ומונטגיו – הצטרפו לעסק המשפחתי. בשנת 1830 התפרקה השותפות בין הרמון לגיסו אייזקס והחברה עברה ארגון מחדש, בראשות הרמון ובנו אוריה. הרמון הנדריקס מת ב-1838. לאחר מותו המשיכו שלושת בניו וארבעת נכדיו את המפעל המשפחתי. בשנת 1861, לאחר מותו של הנרי, שינו האחים אוריה ומונטגיו את שם החברה ל"אחים הנדריקס". החברה המשיכה לפעול גם במאה ה-20, ונסגרה בשנת 1938. בן המשפחה האחרון שפעל בעסק היה הרמון וושינגטון הנדריקס, שמת בשנת 1928. Maxwell Whiteman, Copper for America: The Hendricks Family and a National Industry, 1755-1939, Rutgers University Press, 1971 [1] [2] [3] [4] [5] [6] [7] [ https://search.proquest.com/openview/13b3925ef0b12ebd7561d0186dcaec44/1?pq-origsite=gscholar&cbl=1819446] [8] [9] מעמדה ותרומתה של יהדות ארצות הברית, אברהם שמואל שטיין, באתר פרויקט בן יהודה.
אמנדה ראיין

אמנדה ראיין (באנגלית: Amanda Ryan; נולדה ב-10 באוקטובר 1971) היא שחקנית אנגלייה. ראיין נולדה בלונדון. היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. תפקידה הידוע ביותר הוא בדמות סרג'נט קרי רוג'רס בסדרת הדרמה קומית הפופולרית "לגדול בלי בושה". היא מוכרת גם מהופעתה בווידאו קליפ "Walk Away" של להקת Funeral for a Friend. ב-1998 גילמה ראיין את לטיס הווארד, המאהבת הבדיונית של דוכס נורפוק, בסרט הקולנוע זוכה האוסקר "אליזבת" בכיכובה של קייט בלאנשט. ב-1997 שיחקה ראיין בתפקיד ג'ואנה בסרט "מטרולנד" המבוסס על רומן באותו שם מאת ג'וליאן בארנס שיצא לאור ב-1980. היא כיכבה בפרק "The Daughters of Cain" בסדרה "המפקח מורס בתפקיד קיי ברוקס. עוד הופיעה בהפקות כגון הסדרה "Attachments" בערוץ BBC2, הסרט "בריטניק", והעיבוד הטלוויזיוני של "ההגדה לבית פורסייט". ב-1999 השתתפה בסרט הטלוויזיה "דייוויד קופרפילד" של ה-BBC, עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. ב-2007 שיחקה בתפקיד וריטי רייט באופרת הסבון "איסטאנדרס". בתיאטרון שיחקה ראיין בהפקות בריטיות של המחזה "קרוב יותר" מאת פטריק מרבר, במחזה "Otherwise Engaged" מאת סיימון גריי, במחזה "The Wood Demon" מאת אנטון צ'כוב, וגילמה את קאתי בעיבוד הבימתי של אפריל דה אנג'ליס של הרומן "אנקת גבהים". אמנדה ראיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמנדה ראיין, באתר AllMovie (באנגלית) אמנדה ראיין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמנדה ראיין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "World Productions Biography". נבדק ב-4 בנובמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "BBC Interview". BBC. נבדק ב-4 בנובמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "PBS Wild Justice Cast and Credits"
דניס דגר

דניס דגר (באנגלית: Dennis Dagger) היא כבאית מתוצרת יצרנית כבאיות ורכבים ייעודיים לשדות תעופה Dennis Specialist Vehicles (אנ') הבריטית אשר יוצרה משנת 1998–2001. סך הכול יוצרו 13 יחידות. מטה ומפעל החברה ממוקם ב"Guildford" (אנ') במחוז סארי בבריטניה. EU06 UFL EU06 UFm צוות: 6 כבאים הנעה: 4x2 גוף הרכב מרותך מסגרת אלומיניום, בנייה עם מתקן בנוי עבור משתנה של גובה המערכת 3 לוקרים בכל צד, סגורים על ידי תריס גלילה מאלומיניום משאבה אחורית כושר מטען: 12.5 טון ציוד מכל בקיבולת של 1,800 ליטר מים גלגלי הצינור: 2 גלילים צינור כל אחד באורך של 54 מטר מערכת חשמל: 24 וולט מכל דלק - 130 ליטר בלמים: מעצורי אוויר (מעצורים קדמיים - דיסק) ABS מתלים: קדמי חצי הפוך - קפיץ עלים. סליל אחורי ממוקם על ידי נגרר עלים דניס לולין דניס סברה דניס סוג N "דניס דגר" - תמונות מדיה וקבצים בנושא דניס דגר בוויקישיתוף דניס דגר, סרטון באתר יוטיוב אלכסנדר-דניס alexander-dennis "דניס דגר" There May Be a Castle - תוצאות Google Books "דניס דגר" snipview.com/q/Dennis_Dagger "דניס דגר" flickr.com/photos "דניס דגר" ecfrs.co.uk/appliances/dennis_dagger "דניס דגר" - נתונים טכניים revolvy
הגבר המושלם

האם התכוונתם ל... הגבר המושלם יכול להתייחס למספר סרטים הגבר המושלם (סרט, 2005) - The Perfect Man - דרמה רומנטית בכיכובם של הילרי דאף, הת'ר לוקלייר הגבר המושלם (סרט, 2009) -Mr. Right, סרט בריטי הגבר המושלם (סרט, 2015) – Mr. Right, סרט אמריקאי משנת 2015, ובכיכובם של סם רוקוול, אנה קנדריק, טים רות', ג'יימס רנסון ועוד
דניס סברה

דניס סברה (באנגלית: Dennis Sabre) היא כבאית מתוצרת יצרנית כבאיות ורכבים ייעודיים לשדות תעופה Dennis Specialist Vehicles (אנ') הבריטית אשר יוצרה בין השנים 1995–2007. מטה ומפעל החברה ממוקם ב"Guildford" (אנ') במחוז סארי בבריטניה. "Sabre" "Sabre ML" "Sabre XL" צוות: 6 כבאים הנעה: 4x2 גוף הרכב מרותך מסגרת אלומיניום, בנייה עם מתקן בנוי עבור משתנה של גובה המערכת 3 לוקרים בכל צד, סגורים על ידי תריס גלילה מאלומיניום משאבה אחורית כושר מטען: 13-17 טון ציוד מיכל בקיבולת של 2,000 ליטר מים בלמים: מעצורי אוויר ABS מערכת חשמל: 240 וולט תאורת עבודה: 110 וולט כולל טלסקופ פנטומטי שמשות חלון בטיחותיות מזכוכית - חלת שכבתית בעובי של 11מ"מ צוות - 8 כבאים קיבולת מכל מים - 1,800 ליטר משאבה - 2,250 ליטר לדקה ב-7 נקודות שאיבה מטען - 17 טון 80 ליטר קצף בתא המטען ציוד חיתוך / הפצה הידראולי דניס לולין דניס סוג N דניס דגר "דניס סברה" - תמונות דניס סברה - תמונות (gsmcommercials.co.uk/stock-list/Rigid_Trucks/76-Dennis_Sabre_Fire_Engine ) מדיה וקבצים בנושא דניס סברה בוויקישיתוף דניס סברה, סרטון באתר יוטיוב דניס סברה, סרטון באתר יוטיוב דניס סברה, סרטון באתר יוטיוב אלכסנדר-דניס alexander-dennis "דניס סברה" hwfire.org.uk/about-us/the-fire-service "דניס סברה" שנת 1996 nifrs.org/1996-dennis-sabre-water-tender-ladder "דניס סברה" - חוברת הדרכה להפעלה fireappliances.com/images/appliances/manuals/Sabre/dennis_sabre_operators_handbook "דניס סברה" שנת 1995 sfrheritagetrust.org/appliances דגם דניס סברה XL eventfiresolutions.co.uk/the-fleet/dennis-sabre-xl דגם דניס סברה XL gsmcommercials.co.uk/stock-list/Rigid_Trucks/12-Dennis_Sabre_XL_Fire_Engine
ולרי ביים

ולרי ביים (נולד ב-17 במרץ 1950 באודסה) הוא שחמטאי סובייטי-ישראלי-אוסטרי, בדרגת רב-אמן. ולרי ביים נולד באודסה. למד במכון הפוליטכני בעירו. לאחר סיום הלימודים ביים גויס לצבא ברית המועצות. במהלך השרות השתתף בתחרויות שחמט צבאיות. בשנת 1972 הוא חלק מקומות 2–4 באליפות אוקראינה הסובייטית. כבר בצעירותו ביים התחיל לאמן וחידש את הקריירה השחמטאית לאחר עלייה לישראל בשנת 1989. הוא קיבל דרגת אמן בינלאומי בשנת 1990. לאחר השתתפות במספר תחרויות בינלאומיות הוענקה לו דרגת רב אמן בשנת 1994. בהיותו בישראל הוא אימן את ערן ליס. במחצית השנייה של שנות ה-90 של המאה ה-20 ביים היגר לווינה, שבאוסטריה, והמשיך להשתתף בתחרויות. בשנת 2005 הוא חזר לאודסה וסיים במקום השלישי בתחרות לזכר יפים גלר. ביים כתב מספר ספרי שחמט. בשנת 1990 השתתף ביים באולימפיאדת שחמט: ולרי ביים, ברשת החברתית פייסבוק ולרי ביים, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ולרי ביים, באתר פיד"ה (באנגלית) Beim, Valery - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.