laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ella, elle l'a

Ella, elle l'a (בצרפתית: אלה, יש לה את זה) הוא סינגל שהוציאה הזמרת הצרפתייה פראנס גל. הוא יצא לאור כסינגל מתוך אלבומה "Babacar", ב-24 באוגוסט 1987, והפך ללהיט ברחבי אירופה, אמריקה (במיוחד בקוויבק ובחרוט הדרומי (אנ')) ואסיה (במיוחד ביפן). השיר נכתב על ידי מישל ברז'ה, כמחווה לאלה פיצג'רלד, אך גם כמחאה נגד גזענות והמנון להעצמה אישית. מבחינה מוזיקלית, "זה מתנדנד בין מקצבים בס מגולפים לפליז מהבהב". השיר זמין גם בתקליטור ה-Évidemment, שיצא במרץ 1988. בנוסף, גרסה חיה מאלבום הקונצרט שלה "Le Tour de France" יצאה לאור בנובמבר אותה שנה. השיר זכה להצלחה רבה בין 1987 ל-1988, והגיע למקום הראשון באוסטריה ובגרמניה בנוסף לעשרת המקומות הראשונים במצעדים בדנמרק, שוודיה, ספרד וארגנטינה. בצרפת הסינגל הוסמך על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי כסינגל כסף על ידי והגיע למקום השני. הופיע במצעד של "חמישים הגדולים" במהלך תשעה עשרה שבועות, החל מ-24 באוקטובר 1987 הופיע במהלך תשעה שבועות ב"עשרת הגדולים". בנוסף, היא זכתה פעמיים ב"Victoires de la Musique". הוא בוצע בשידור חי על ידי הזמרת הצרפתייה אליזה בתוכנית טלוויזיה בשנת 2002 ועל ידי הזמרת הבלגית קייט ראיין בגרסת דאנס בשנת 2008. הגרסה של קייט ראיין לשיר היא הסינגל השלישי באלבומה "Free". הוא יצא ב-6 במאי 2008 בבלגיה וב-9 במאי 2008 בשאר אירופה כסינגל. הגיע למקום הראשון במצעד הספרדי, ובמקום השביעי במצעד הסינגלים הבלגי. היא הגיעה גם לעשירייה הראשונה בגרמניה. השיר נכנס לטבלת הסינגלים השוודית במקום ה-12, והגיע לשיא במקום השני. בהולנד השיר הגיעה לשיאו במקום השני. קייט ראיין שרה בשידור חי את "Ella, elle l'a" במהלך סיבוב ההופעות שלה בבריטניה בשנת 2008 והיא הוציאה את השיר ב-25 במאי 2009 כסינגל ראשון מהגרסה הבריטית של "FREE". בשנת 1988, יצא קאבר ביוונית בשם Έλα ξανά (חזור שוב) על ידי בסי ארגיראקי שייצג את יוון באירוויזיון 1977. בשנת 2002 סוקר את השיר אמה דאומאס, אווה כימוני, אורלי קונאטה, נולוואן לרוי ואן-לור סיבון, חמש מתמודדות "האקדמיה הצרפתית לכוכב 2", ובשנת 2003 בוצע פעם אחת על ידי הזמרת הצרפתייה אליזה. גרסת "האקדמיה לכוכבים" מציגה באלבום "מנג'ל ברגר, צ'אנט האקדמיה". הוא סוקר גם על ידי הזמרת הצרפתייה פאולין בקונצרט יום הבסטיליה בשאנף דה מארס בפריז בשנת 2008. מידע על היצירה "Ella, elle l'a" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Ella, elle l'a" באתר AllMusic מידע על היצירה "Ella, elle l'a" באתר Discogs מילות השיר "Ella, elle l'a" באתר Genius סרטון השיר "Ella, elle l'a" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Ella, elle l'a" באתר ספוטיפיי
יצחק זיו

יצחק זיו (נולד ב-11 בנובמבר 1937) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם גיל, בכנסת ה-17. זיו נולד בתל אביב. הוא עבד ברשות הדואר, בה שימש כיושב ראש ועד העובדים, ניהל ענף במחלקת ההדרכה של בזק ושימש כמנהל מחלקת החשמל במשרד התקשורת. לאחר יציאתו לגמלאות שימש כיו"ר ארגון הגמלאים של בזק במחוז הצפון, ולאחר מכן כממלא מקום יושב ראש הארגון הארצי, תפקיד בו הוא נושא גם כיום. בבחירות לכנסת ה-17 ב-2006 הוצב זיו במקום הרביעי ברשימת הגמלאים (גיל - גמלאי ישראל לכנסת) ונבחר לכנסת. כחבר כנסת, כיהן זיו כסגן יושב ראש הכנסת, וכחבר בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ועדת הכלכלה, ובוועדות הכנסת השונות. זיו מתגורר ברמת גן. הוא אלמן ואב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא יצחק זיו בוויקישיתוף יצחק זיו, באתר הכנסת יצחק זיו, באתר כנסת פתוחה ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Wonderful Wonderful

Wonderful Wonderful הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק האמריקאית הקילרס. האלבום יצא לאור ב-22 בספטמבר 2017 דרך חברת התקליטים איילנד רקורדס. זהו אלבומה הראשון של הלהקה מאז Battle Born, שיצא לאור בשנת 2012, 5 שנים קודם לכן, והראשון שהגיע לפסגת מצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר מעל ל-118 אלף יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון להוצאתו. מידע על האלבום Wonderful Wonderful באתר MusicBrainz מידע על האלבום Wonderful Wonderful באתר AllMusic האלבום Wonderful Wonderful באתר Discogs האלבום Wonderful Wonderful באתר ספוטיפיי האלבום Wonderful Wonderful באתר דיזר האלבום Wonderful Wonderful באתר Yandex.Music (ברוסית) האלבום Wonderful Wonderful באתר אפל מיוזיק מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד הגרמני מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד הנורווגי מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד הספרדי מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד הפיני מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Wonderful Wonderful, באתר המצעד השוודי
ג'יימס סימור

ג'יימס סימור (באנגלית: James Seymour‏; 1702 – 1752) היה צייר אנגלי, שזכה להכרה גדולה בזכות ציורי ספורט הרכיבה שלו. סימור נולד בלונדון. אביו היה אמן חובב וסוחר אמנות, שעסקיו האחרים (כבנקאי, צורף וכסוחר יהלומים) העניקו לסימור הצעיר את שעות הפנאי ללמוד אמנות לבדו, גם מאביו וגם במועדון אמנות בסנט לוק - מועדון שאליו השתייך אביו. בתוך זמן קצר היה הילד אומן אוטודידקטי, שהכיר רבים מהאמנים הבולטים של התקופה. אהבתו של סימור לאמנות דמתה רק לאהבתו לסוסים. הוא החל לבלות במסלולי המירוץ בשלב מוקדם בחייו, ותוך זמן קצר מצא את עצמו שקוע בספורט הרכיבה בכל היבטיו: ציור, בעלות, רבייה ומרוצי סוסים. נושא הציור שלו הוכיח את עצמו כאהוב בקרב המשפחות הבולטות שעסקו ברכיבה באותם ימים ובסופו של דבר אומץ על ידי פטרוניו סר ויליאם ג'וליף וצ'ארלס סימור, הדוכס השישי מסאמרסט. אהבתו של ג'וליף לסוסים ולאמנות הוכיחה את עצמה מאוד, והיה ברצונו להקים פסל של רכיבה על סוסים בהמפשייר. עם הזמן עבודתו ותהילתו של סימור התפשטה ברחבי אירופה ואמריקה. אף על פי שבסופו של דבר אהבתו למרוצי סוסים הובילה לחורבן הכלכלי שלו, סימור עדיין נמנה עם האמנים החשובים ביותר בספורט הרכיבה המוקדם. יחד עם האמנים ג'ון ווטון ופיטר טילמנס הם נחשבים לשלושת ציירי ספורט הרכיבה. המשיך את דרכם בציור סוסים ג'ורג' סטובס. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס סימור בוויקישיתוף Ellis Waterhouse, Painting in Britain, 1530 to 1790, Baltimore, MD: Penguin, 1953, p. 215. At Questia.com Accessed 13 February 2009
Waiting for Love

"Waiting for Love" (בעברית: "מחכה לאהבה") סינגל מאת ה-DJ והמפיק המוזיקלי השוודי אביצ'י, שהופק על ידי אביצ'י והמפיק ההולנדי מרטין גריקס בליווי שירה של סיימון אלדרד, סולן העבר של להקת צ'רי רפאים האנגלית. הסינגל יצא לאור ב-22 במאי 2015 כסינגל המוביל מאלבום האולפן השני של אביצ'י, Stories. את המילים כתב אלדרד. המסלול הוקרן לראשונה בפסטיבל "Ultra Music 2015" על ידי אביצ'י והמפיק האלקטרוני ההולנדי מרטין גריקס. לפני צאתו לאקרנים ב-22 במאי 2015, חשבו שהשיר היה שיתוף פעולה מלא עם גריקס וברגלינג, עם שירה של ג'ון לג'נד, לאחר שנוצרו כמה סרטונים ופוסטים בטוויטר שהצהירו על שיתוף פעולה זה. הזמר המאושר הוא סימון אלדרד, סולן צ'רי רפאים. Waiting For Love נכתב במפתח F ♯מינור, ועוקב אחר התקדמות האקורד של F # m / C # m / D - D / E / F # m ובקצב של 128 BPM. את הקליפ ביים סבסטיאן רינגלר. הקליפ מתחיל בכך שגבר זקן (מגולם על ידי סטן אלפסטרום) המטופל על ידי אשתו (וגולמת על ידי אינגריד וולין), נעלמת לילה אחד יחד עם כמה מחפציה. לאחר שגילה בבוקר שאשתו נעדרת, האיש מחפש את הבית ולא מוצא זכר אליו. מבולבל ומיואש, הוא מביט בתמונת אשתו מהעבר לפני שהוא עוזב את הבית על הקלנועית שלו למחרת כדי לחפש אותה. הוא משוטט בכפר על הקלנועית שלו, ובדרכו רואה מראות ופלאים; כולל גשר, עיר, חוף ים, ביצה, הרים מושלגים, וכמויות עשב ויערות רבים. ככל שמסעו של האיש ממשיך, הוא חווה פלאשבקים שלו ושל אשתו בתקופות מאושרות יותר, במהלך הדרך הוא פוגש חברים חדשים ומבצע מעשים טובים בדרכו. בסופו של דבר הוא חוזר לעיר הולדתו בעיצומה של חגיגה ומתקבל בברכה כסלבריטאי, ומוצא את אשתו מחכה לו כשהם מתאחדים ומתחבקים בשמחה. קליפ מילולי מונפש יצא לאור ב-22 במאי 2015, עוקב אחר סיפורם של כלב ובעליו. הכלב והילד מבלים זמן רב ככל האפשר במשחק. ברגע שהילד מתבגר, הוא נשלח למלחמה ומותיר את כלבו בבית. לאחר זמן מה הבדידות מקשה על הכלב וגורמת לו לברוח ולחפש אחר אדונו. מסעותיו של הכלב מציבים אותו במקומות רבים; עיר, הר מושלג, ושדה דשא עד שבסופו של דבר הוא מוצא את עצמו באמצע שדה קרב. שם הוא כמעט מוצא את מותו בגין פצצה שמפילה אותו וגורמת לו לחוות פלאשבקים שבהם מופיעים הוא ובעליו כשהיו צעירים יותר. הכלב מתעורר במהרה וממשיך למרות מספר פציעות, ובסופו של דבר מצא את בעליו בעקבות הקרב; פצוע והחצי התחתון של רגלו השמאלית חסר, אך עדיין חי מאוד. הסרטון מסתיים כששניהם (הכלב ואדונו) בבית, פציעותיהם נרפאו (כשהצעיר חובש כעת תותבת למחצית הרגל החסרה שלו) וחי בשלום כמו שהיו בעבר. בימוי ועריכה של ג'ספר אריקסון ומנכ"ל "Blackmeal", מתייה קולומבל, קיבלה האנימציה "תגובה פנומנלית מאז שחרורה, והביאה רבים לדמעות, ואף עוררה השראה לאנשי צבא לשעבר להודות לאביצ'י על הכנת הסרטון". הסרטון ב-360° שמציג כמה רקדנים פורסם ב-28 במאי 2015 וביים קורט הוגו שניידר. הפונקציה 360° של קליפ זה פועלת רק עם דפדפן האינטרנט גוגל כרום (למחשבים שולחניים, אנדרואיד ו-IOS). כוח אדם נלקח מתוך דיסק הסינגל סיימון אלדרד – כתיבה, שירה סאלם אל פאקיר – כתיבה וינסנט פונטרה – כתיבה אביצ'י – כתיבה, הפקה מרטין גריקס – כתיבה, הפקה מידע על היצירה "Waiting for Love" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Waiting for Love" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Waiting for Love" באתר יוטיוב Your EDM Staff, Martin Garrix Helps Co-Produce Avicii’s New Single, Left Off Of Track Title (באנגלית)
מחאת המילואימניקים

מחאת המילואמניקים היא מחאה נגד ממשלת ישראל בראשות אהוד אולמרט, שנפתחה בשנת 2006 בעקבות תוצאות מלחמת לבנון השנייה. בינואר 2006 שקע ראש הממשלה אריאל שרון בתרדמת. בעקבות נבצרותו מונה אהוד אולמרט לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה. במרץ 2006 נערכו הבחירות לכנסת השבע עשרה שבהן זכתה מפלגת קדימה בראשות אולמרט ב-29 מנדטים. בחודש מאי החל אולמרט בתפקידו כראש ממשלת ישראל. כחודשיים לאחר מינויו, ב-12 ביולי 2006 נפתחה מלחמה בין ישראל לחזבאללה בלבנון. המלחמה החלה בעקבות תקרית שבה נחטפו שני חיילי צה"ל ונהרגו שלושה, במקביל להפגזה ארטילרית כבדה על ישראל. במהלך המלחמה כוחות חיל האוויר וכוחות קרקעיים חצו את הגבול ולחמו נגד החזבאללה. במהלך המלחמה הותקפה מדינת ישראל בירי רקטי. במהלך המלחמה נהרגו 121 חיילים (בהם שני החיילים החטופים) ו-44 אזרחים ישראלים. את המחאה פתחו חיילי המילואים אסף דוידוף ורוני צויגנבוים שהשתתפו במלחמת לבנון השנייה בחטיבת אלכסנדרוני. הם פתחו בצעדה מהקסטל לירושלים. לאחר מכן במסגרת המחאה הוקם מאהל מחאה בגן הוורדים מול משרד ראש הממשלה. המוחים קראו לראש הממשלה אולמרט ולשר הביטחון עמיר פרץ להתפטר מתפקידם וכן לרמטכ"ל דן חלוץ, לאור הכשלים שהתגלו במלחמת לבנון השנייה. למחאה הצטרף פורום המשפחות השכולות ממלחמת לבנון השנייה והתנועה לאיכות השלטון. יש הטוענים כי יו"ר האופוזיציה בנימין נתניהו וראש לשכתו דאז נפתלי בנט עמדו מאחורי הקלעים של המחאה, על מנת להפיל את ממשלת אולמרט. ביולי 2007 התקיימה הפגנה בכיכר רבין בהשתתפות כ-100,000 מפגינים בקריאה להתפטרות אולמרט ופרץ בעקבות פרסום דו"ח חלקי של ועדת וינוגרד. בינואר 2008 שמונה ימים לפני פרסום הדו"ח הסופי של ועדת וינוגרד פרסמו עשרות מפקדי פלוגה במילואים מכתב הקורא לאולמרט להתפטר. עם הודעתו של אולמרט על כוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים, הודיעו ראשי המחאה על סיומו של המאבק. גילי כהן, מובילי מחאת אנשי המילואים: נכשלנו במאבק נגד הפוליטיקאים, באתר הארץ, 11 ביולי 2011 נטע סלע, מחאת המילואימניקים: "קשרו לנו את הידיים", באתר ynet, 24 באוגוסט 2006 פורום המשפחות השכולות: אולמרט הולך שנתיים מאוחר מדי, באתר ערוץ 7, 31 ביולי 2008 אפרת פורשר, שובתים רעב עד שתוקם ועדה ממלכתית, באתר nrg‏, 27 באוגוסט 2006 הילו גלזר, הכירו את משה קלוגהפט, האיש מאחורי הפנים המחייכות של נפתלי בנט, באתר הארץ, 14 בפברואר 2015 אמנון מרנדה, מאיר שלו: "בזבזתם חיי לוחמים ואזרחים", באתר ynet, 3 במאי 2007 טל רבינובסקי, מפקדי פלוגות במיל' לאולמרט: קח אחריות, באתר ynet, 21 בינואר 2008 רועי מנדל, מכתב המ"פים: סרבנות מסוכנת או מחאה לגיטימית?, באתר ynet, 23 בינואר 2008 אפרת זמר, המילואמניקים: בכך מסתיים המאבק שלנו, באתר nrg‏, 31 ביולי 2008
וולוו סיטי טקסי

וולוו סיטי טקסי (בשוודית: Volvo City Taxi, קרויה גם: Volvo Experimental Taxi) היא מכונית קונספט, שתוכננה להיות מונית, מתוצרת יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר הוצגה בשנת 1976. אב הטיפוס היחיד שנבנה היה מחקר בחדשנות - מבחינת בטיחות, תפקוד וארגונומיה. "וולוו סיטי טקסי" היא מכונית קונספט שנבנתה על ידי וולוו במהלך בשנת 1976. הוא תוכננה להיות התגובה של וולוו לאתגר של המשרד לתחבורה של ניו יורק(אנ') והמוזיאון לאמנות מודרנית. התנופה לתכנון רכב זה הגיעה כאשר המוזיאון לאמנות מודרנית ומספר ארגוני תחבורה מטרופוליטנים בניו יורק הזמינו יצרני רכב לפתח מושגים משלהם עבור מוניות גדולות במסגרת תחרות עיצוב. המונית הייתה מופעלת על ידי מנוע דיזל שישה צילינדרים, אשר הניע את הגלגלים הקדמיים. הדגם תוכנן במחשבה להקל את הנגישות על אוכלוסיית הנכים, כך שיוכלו להכניס כיסא גלגלים פנימה. עם זאת, הוא לא יכול להתאים ליושב בכיסא הגלגלים שנשאר בכיסא הגלגלים. במקום חגורות בטיחות, הותאם למושבי הנוסעים, מוט הנפתח בסגנון רכבת הרים. וולוו וולוו PV650 וולוו ECC וולוו פיליפ וולוו ונוס בילו מדיה וקבצים בנושא וולוו סיטי טקסי בוויקישיתוף וולוו סיטי טקסי, סרטון באתר יוטיוב תמונות: Volvo City Taxi, VCC (Volvo Concept Car), VESC (Volvo Experimental Safety Car) / ראו "וולוו סיטי טקסי" media.volvocars.com/global/en-gb/media/photos "וולוו סיטי טקסי" allcarindex.com/concept/sweden/volvo/experimental-taxi New York City Department of Transportation - סוכנות התחבורה של "Government of New York City" (אנ') אחראית לניהול תשתיות התחבורה בניו יורק ההיסטוריה של מוניות וולוו / ראו : וולוו מונית נסיונית volvoclub.org.uk/history/volvo-taxi "וולוו סיטי טקסי" / ראו תמונה: מיקום כיסא הגלגלים במונית media.volvocars.com/global/en-gb/media/photos
טאנר ביוקנן

טאנר ביוקנן (באנגלית: Tanner Buchanan; נולד ב-8 בדצמבר 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בתור ליאו קירקמן בדרמה הפוליטית "השורד המיועד" ובתור רובי קין בסדרה "קוברה קאי" של נטפליקס. ביוקנן נולד בעיירה אוטווה, אוהיו. בשנת 2010 הופיע לראשונה בטלוויזיה ושיחק בתפקיד זעיר בסדרה "משפחה מודרנית". שלוש שנים לאחר מכן הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה "האנטומיה של גריי", "המפענחת: פשעים חמורים", ובקומדייה "הגולדברגים". היו לו תפקידים חוזרים בסדרות "העולם של ריילי", "השייקריות" ו"משפחת פוסטר". בשנת 2016 שיחק במה שהיה תפקידו הראשי הראשון בטלוויזיה, בסדרת הדרמה הפוליטית "השורד המיועד". בסדרה גילם את בנו של הנשיא. בשנת 2018 החל לגלם את רובי קין בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי" ששודרה תחילה ביוטיוב פרימיום ובהמשך עברה לשדר בנטפליקס. בשנת 2019 שיחק לצד קרסון רולנד בסרט הקולנוע "Sinister Seduction". בספטמבר 2020 פורסם כי ביוקנן עתיד לככב לצד אדיסון ריי בסרט הקולנוע "יש לו את זה", חידוש קולנועי לסרט "יש לה את זה" משנות ה-90. הסרט הופץ בנטפליקס באוגוסט 2021. אתר האינטרנט הרשמי של טאנר ביוקנן מדיה וקבצים בנושא טאנר ביוקנן בוויקישיתוף טאנר ביוקנן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טאנר ביוקנן, ברשת החברתית אינסטגרם טאנר ביוקנן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טאנר ביוקנן, באתר AllMovie (באנגלית) טאנר ביוקנן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) טאנר ביוקנן, באתר Metacritic (באנגלית) טאנר ביוקנן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טאנר ביוקנן, באתר ספוטיפיי טאנר ביוקנן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Burns, Geoff (4 במרץ 2017). "Lima native goes from Ohio to Hollywood". The Blade. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) Lesnick, Silas (29 בספטמבר 2016). "ABC Gives Full-Season Orders to Designated Survivor and Speechless". ComingSoon.net. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) Fienberg, Daniel (25 באפריל 2018). "'Cobra Kai': TV Review Tribeca 2018". The Hollywood Reporter. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) Mendez, Michele (26 באפריל 2019). "EXCLUSIVE: 'Cobra Kai' Star Tanner Buchanan Talks Season 2, Training Process, and Being Part of the 'Karate Kid' Franchise". CelebMix. נבדק ב-6 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) Jelena Aska, Here's Where You Know 'He's All That' Star Tanner Buchanan From, TheThings, ‏4 באוגוסט 2021 ‘Cobra Kai’ Star Tanner Buchanan Joins Addison Rae In ‘He’s All That’ Remake, Deadline, ‏2 באוקטובר 2020 (באנגלית) ‘He’s All That’ Remake Starring Addison Rae, Tanner Buchanan & Rachael Leigh Cook Lands At Netflix, Deadline, ‏17 במרץ 2021 (באנגלית)
יחסי גרמניה–סומליה

יחסי גרמניה–סומליה הם היחסים הדיפלומטיים בין גרמניה לבין סומליה. ב-13 באוקטובר 1977, טרוריסטים מן החזית העממית לשחרור פלסטין חטפו מטוס בואינג 737-230QC" Landshut" של חברת התעופה הגרמנית לופטהאנזה, בדרך מן האיים הבלאריים. המטוס היה נתון לחסדי החוטפים במשך ארבעה וחצי ימים, אולם בליל ה-18 באוקטובר, שוחררו בני הערובה שהוחזקו בסומליה על ידי קבוצת כוחות מיוחדים גרמניים בתמיכת הרשויות המקומיות. בשנת 2008 צולם סרט עלילתי גרמני מוגדישו על בסיס אירועים אלו. מאז ספטמבר 2012, לאחר הקמת ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה, החלו להתפתח יחסים דיפלומטיים עם גרמניה. בפברואר 2013 הפכה מרגיט הלוויך-בוט לשגרירה הגרמנית הראשונה בסומליה מזה 24 שנה. ב-3 בפברואר 2016 העניקה שגרירת גרמניה יוטה פרש את תעודותיה לנשיא סומליה, חסן שייח' מחמוד. באוקטובר 2014 נחגג לראשונה יום האחדות הגרמני במוגדישו, ובשנת 2017 נערכה לראשונה חגיגת האיחוד מחדש של גרמניה מחוץ לאזור המוגן של שדה התעופה מוגדישו. בספטמבר 2013 נחתם בבריסל ההסכם הסומלי בין ממשלת סומליה לבין הקהילה הבינלאומית כחלק מ"העסקה החדשה לתהליך הסומלי". ההסכם קבע מפת דרכים לייצוב ולהחלמה הכלכלית של מדינה זו. הקהילה הבינלאומית התחייבה להעניק סיוע בהיקף של 1.6 מיליארד אירו עד 2016, מתוכם תרומת גרמניה הסתכמה ב-167 מיליון אירו. ב-4 באוקטובר 2017 נערך בברלין, משא ומתן דו-צדדי, במהלכו הסכימה ממשלת גרמניה להקצות 103.44 מיליון אירו נוספים לשיקום התשתית בסומליה. גרמניה מיוצגת בסומליה באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה. סומליה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–סומליה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
קפוצ'ין שחור

קפוצ'ין שחור (שם מדעי: Sapajus nigritus) הוא מין קוף מסוג קפוצ'ין כהה שבמשפחת הצבוסיים. הוא חי בדרום ברזיל ובצפון ארגנטינה בטבע. בעבר נחשב לתת-מין של קפוצ'ין מצויץ. הקפוצ'ין השחור מגיע לאורך 34 עד 44 סנטימטרים ולמשקל של עד 4.5 קילוגרם, דומה לקפוצ'ין המצויץ. צבעו כהה יותר עם פרווה כהה-שחורה ופנים בהירות יותר עם שיער לחיים בלונדיני. החזה חום-זהוב והזנב שעיר ושחור, מותאם לאחיזה בענפים. הקפוצ'ינים חיים בג'ונגלים ויערות החופים בסביבתם, בלהקות קטנות של 6 עד 20 פרטים המנוהלים בהיררכיה נוקשה. הם מבלים רוב הזמן בין העצים, אך ירדו לקרקע כדי ללקט אגוזים או חרקים ומזונות נוספים. כמו מרבית הקופים הם אוכלי כל המנצלים כל פיסת מזון אפשרית. הקפוצ'ין מצוי בסיכון בטבע עקב פגיעה בבית גידולו ועקב ציד ומסחר לחיות מחמד. תת-המין הצפוני בעיקר נפגע מהפגיעה בבית גידולו והוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע. Sapajus nigritus nigritus Sapajus nigritus cucullatus בעבר היה תת-מין נוסף - קפוצ'ין גדול-ציצה (S. n. robustus), שכיום נחשב למין עצמאי. מדיה וקבצים בנושא קפוצ'ין שחור בוויקישיתוף קפוצ'ין שחור, באתר ITIS (באנגלית) קפוצ'ין שחור, באתר NCBI (באנגלית) קפוצ'ין שחור, באתר GBIF (באנגלית) קפוצ'ין שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
עבאס זכור

עבאס זכּור (בערבית: عباس زكور; נולד ב-30 בדצמבר 1965 בעכו) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם רע"מ-תע"ל. בעל תואר ראשון במדעי האסלאם מאוניברסיטת ירושלים באבו דיס אותו קיבל ב-1990. מנהל עיתון במקצועו. כיום הוא מתגורר בעכו. נשוי ואב לשישה ילדים. זכור היה מראשי התנועה האסלאמית בישראל. בחודש דצמבר 2007 הודח מהתנועה האסלאמית בשל אי הסכמתו לפנות את מושבו בכנסת לנבחר החמישי ברשימה, סלמאן אבו חאמד, בהתאם להסכם רוטציה. ראשי התנועה חששו מהקדמת הבחירות, ולכן החליטו לקצר את תקופת כהונתו של זכור בכנסת. זכור סירב להתפטר בטענה שהרוטציה מחייבת אותו לפנות את כסאו בחודש אוגוסט 2008, שנתיים ו-3 חודשים ממועד הבחירות לכנסת השבע עשרה. התנועה האסלאמית החליטה להטיל עונש על חבר הכנסת בשל כך ומנעה ממנו לפרסם הודעות לתקשורת באתר האינטרנט של התנועה ובביטאונה הרשמי. לאחר שסירב להיענות לדרישתה, עתרה התנועה לבג"ץ נגד חבר הכנסת. זכור סירב להצעת פשרה של בית המשפט, לפיה יתפטר מהכנסת באפריל 2008, ולפיכך המשיך לכהן כחבר הכנסת. לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הצטרף לבל"ד והוצב במקום הרביעי ברשימתה לכנסת. בל"ד זכתה בשלושה מנדטים וזכור נשאר מחוץ לכנסת. במהלך כהונת הכנסת ה-18 נפגע זכור עצמו מסירוב של חבר כנסת אחר, סעיד נפאע, לקיים הסכם רוטציה. בדומה לזכור, גם נפאע הודח מסיעתו עקב סירובו לקיים את ההסכם. כיום, זכור חבר במועצת השורא של רע"מ. זכור קרא מעל בימת הכנסת לחייב את הגברים המוסלמים להתחתן עם עד 4 נשים כדי להגביר את הילודה בקרב הערבים, בתגובה להצגתו של המגזר הערבי בישראל על ידי אביגדור ליברמן כאיום אסטרטגי על מדינת ישראל. כתגובה להתכנסותה של ועידת לסביות בחיפה, עמד זכור בראש הפגנה וטען כי התכנסות זו מזלזלת בערכו של האדם ופעולותיהן של נשים אלו לא מקובלות בעולם המוסלמי והפלסטיני. זכור, ממנהיגי הציבור הערבי בעכו, נטל חלק מרכזי בניסיונות להרגעת הרוחות ולהפסקת המהומות שפרצו בין תושבים יהודים וערבים בעיר במהלך יום הכיפורים בשנת תשס"ט (2008). עקב איומים על חייו מגורמי ימין קיצוניים, הצמיד לו משמר הכנסת מאבטח צמוד. במהלך המהומות בעכו (2021) הרחיק זכור את מבצעי הלינץ במור ג'נאשווילי, ובכך הציל את חייו. עבאס זכור, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) עבאס זכור, באתר כנסת פתוחה איתמר ענברי, סירב לגנות את חזבאללה והותקף, אתר מעריב ניר יהב‏, ח"כ סעיד נפאע יודח ממפלגת בל"ד, באתר וואלה, 14 בינואר 2010 איתמר ענברי, רחם האישה הערבייה מגויס נגד ליברמן, באתר nrg‏, 31 באוקטובר 2006 איתמר ענברי, הלסביות הערביות יצאו מהארון, באתר nrg‏, 29 במרץ 2007 קובי מנדל, נתיב נחמני, ניר יהב ומערכת וואלה! חדשות‏, שקט מתוח בעכו מחשש להתחדשות המהומות, באתר וואלה, 12 באוקטובר 2008 https://ononews.co.il/news-kiryat-ono/%D7%94%D7%A6%D7%99%D7%9C-%D7%99%D7%94%D7%95%D7%93%D7%99-%D7%9E%D7%9C%D7%99%D7%A0%D7%A5-%D7%91%D7%A2%D7%9B%D7%95-%D7%95%D7%96%D7%9B%D7%94-%D7%91%D7%90%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%9E%D7%95%D7%A4%D7%AA/
וולטר ריד

וולטר ריד (באנגלית: Walter Reed;‏ 13 בספטמבר 1851 – 22 בנובמבר 1902) היה רופא צבאי אמריקאי, שהוכיח בשנת 1901 את תפקיד היתושים בהפצת מגפת הקדחת הצהובה. אבחנה זאת איפשרה את השלמת העבודות על תעלת פנמה. על שמו נקרא המרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד במדינת מרילנד. וולטר ריד היה בנו של כומר מתודיסטי. סיים בית הספר לרפואה באוניברסיטת וירג'יניה ומאוחר יותר תואר דוקטור נוסף באוניברסיטת ניו יורק. ריד עבד במועצת הבריאות של ניו יורק עד 1875 אז וגויס לצבא ארצות הברית. לאחר חמש שנים של אימונים הועלה לדרגת לוטננט ראשון ולאחר פרק הזמן המתאים עלה לדרגת קפטן. בשנת 1901 הוביל ריד, שהיה כבר בדרגת מייג'ור, את הצוות שאישר את התאוריה של הרופא הקובני קרלוס פינליי כי הקדחת הצהובה מועברת על ידי מיני יתושים, תאוריה זו נתנה תנופה לתחומים חדשים של אפידמיולוגיה, ואיפשרה את השלמת העבודות על תעלת פנמה, שהפילה עד אז אלפי חללים בקרב העובדים. וולטר ריד נפטר בגיל 51 ב-22 בנובמבר 1902. הוא קבור בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. על שמו נקרא בית החולים וולטר ריד וושינגטון הבירה, שנפתח בשנת 1909, שבע שנים לאחר מותו. הוא התמזג במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד שהוקם בשטח המרכז הרפואי הימי הלאומי, בת'סדה, במרילנד, שהוקם בשנת 2011. מדיה וקבצים בנושא וולטר ריד בוויקישיתוף וולטר ריד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וולטר ריד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי פרגוואי–צ'ילה

יחסי פרגוואי–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין פרגוואי וצ'ילה. היחסים בין שתי המדינות כבר קיימים מאות שנים, תוך שיתוף בקשרים היסטוריים ותרבותיים עד ימינו. לפני הקמת הרפובליקות הריבוניות בהתאמה, גם צ'ילה וגם פרגוואי היו חלק מהאימפריה הספרדית, כאשר צ'ילה הייתה חלק מהקפיטניה חנרל של צ'ילה, בעוד שפרגוואי היית חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה עד לעצמאותה. יחסים דיפלומטיים הדדיים באופן רשמי כוננו ב-22 ביולי 1843. צ'ילה באמצעות הדיפלומטיה שלה ניסתה לתווך לטובת פרגוואי במהלך מלחמת הברית המשולשת, ובהמשך שיתפה פעולה בהסכמי השלום שסיימו את מלחמת הצ'אקו בשנת 1935. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, בשל קרבתו של אוגוסטו פינושה עם אלפרדו סטרסנר, שתי המדינות שמרו על קשר הדוק ותמיכה הדדית במשטרים הצבאיים האוטוריטריים שלהן. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד אומות דרום אמריקה (UNASUR), הוועדה הכלכלית לאמריקה הלטינית והאיים הקריביים (ECLAC), הקהילה של מדינות אמריקה הלטינית והאיים הקריביים (CELAC), איגוד השילוב של אמריקה הלטינית (ALADI), ארגון מדינות איברו-אמריקאיות לחינוך, מדע ותרבות (OEI) וארגון מדינות אמריקה (OAS). גם האקדמיה הצ'יליאנית לשפה הספרדית וגם האקדמיה הפרגוואית לשפה הספרדית חברים באיגוד האקדמיות לשפה הספרדית. יחסי הסחר בין המדינות מעוגנים בעיקר על ידי הסכם ההשלמה הכלכלי (ACE) שנחתם בין צ'ילה לבין מרקוסור. צ'ילה מייצאת לפרגוואי בעיקר מכוניות נוסעים, הנעלה, חוטי נחושת, תכשירים מורכבים לייצור משקאות שאינם אלכוהוליים ותרופות לשימוש אנושי; פרגוואי מצידה מייצאת לצ'ילה בעיקר בשר בקר, כדורים המתקבלים ממיצוי שמן פולי סויה, תירס וסוגים שונים של אורז. חלק מהנמלים הצ'יליאניים, במיוחד אלה בצפון צ'ילה בשל קרבתם לפרגוואי, משמשים את צי הסוחר הפרגוואי בגישה אל האוקיינוס השקט. בנוסף, קיים מיזם מסדרון דו-אוקיאני בין ברזיל וצ'ילה אשר כוללים גם את פרגוואי ואת ארגנטינה, אשר נועד לחבר בין האוקיינוס האטלנטי לשקט. על מנת להקל על מעבר חופשי בין מדינות אמריקה הדרומית, גם אזרחי צ'ילה וגם פרגוואי פטורים משימוש בדרכונים בכניסה ממדינה למדינה לשהייה זמנית למטרות תיירות, עסק או ביקור. צ'ילה מחזיקה בפרגוואי שגרירות באסונסיון. פרגוואי מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה וקונסוליות כלליות באנטופגסטה, איקיקה ופונטה ארנס. מדיה וקבצים בנושא יחסי פרגוואי–צ'ילה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות