laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המתאבק

המתאבק (באנגלית: The Wrestler) הוא דרמת ספורט אמריקאית משנת 2008 בבימויו של דארן ארונופסקי. הסרט עוקב אחר חייו של רנדי "ראם" רובינסון, מתאבק מתאבק מקצועי מזדקן שנאבק לשמור על קריירת ההיאבקות שלו, ובמקביל מתמודד עם הקשיים האישיים בחייו. רנדי ממשיך להתאבק בשל מצוקה כלכלית ובניסיון להיאחז בהצלחת ימי הזוהר שלו בשנות ה-80. הוא גם מנסה לתקן את מערכת היחסים שלו עם בתו המנוכרת ולמצוא רומן עם אישה שעובדת כחשפנית. הסרט זכה לשבחי המבקרים, בעיקר בזכות הופעתו של מיקי רורק בתפקיד הראשי. הסרט זכה לשבחי המבקרים וזכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-65 של ונציה, שם הוקרן בבכורה. הצלחת הסרט החיה את הקריירה של מיקי רורק, שהמשיך לקבל פרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, פרס גלובוס הזהב, פרס אינדפנדנט ספיריט ומועמדות לאוסקר לשחקן הטוב ביותר. טומיי גם קיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר . הסרט עוקב אחר רנדי "ראם" רובינסון (מיקי רורק), מתאבק מקצועי שהיה פעם כוכב גדול בשנות ה-80, אך כעת מוצא את עצמו נאבק להתפרנס מההיאבקות בזירות קטנות ובתנאים קשים. חייו של רנדי מתפוררים מחוץ לזירה, והוא מתמודד עם בריאות מתדרדרת, ניסיון לשקם את יחסיו עם בתו המנוכרת סטפני (אוון רייצ'ל ווד), וניסיון לבנות מערכת יחסים עם חשפנית בשם קסידי (מריסה טומיי). כאשר רופאיו מזהירים אותו כי המשך ההיאבקות עלול לסכן את חייו, רנדי נאלץ להחליט אם להמשיך בזירה שהגדירה את חייו או לפרוש ולנסות לבנות חיים חדשים. מיקי רורק בתפקיד רנדי "ראם" רובינסון - מתאבק מקצועי מזדקן שנאבק לשמור על קריירת ההיאבקות שלו ולהתמודד עם האתגרים האישיים בחייו. מריסה טומיי בתפקיד קסידי - חשפנית שמפתחת קשר רגשי עם רנדי ומנסה לעזור לו למצוא משמעות בחייו. אוון רייצ'ל ווד בתפקיד סטפני רובינסון - בתו המנוכרת של רנדי, שנאלצת להתמודד עם הקשר המורכב עם אביה. מארק מרגוליס בתפקיד לני - מנהל הסופרמרקט שבו רנדי עובד במשרה חלקית, שמייצג את המאבק של רנדי לשמור על כבודו מחוץ לזירה. הסרט "המתאבק" זכה לשבחים רבים מצד המבקרים, במיוחד עבור הופעתו של מיקי רורק, שזכה בפרסים רבים, כולל פרס גלובוס הזהב ופרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר. הסרט קיבל ציון של 98% באתר Rotten Tomatoes וציון של 81 מתוך 100 באתר Metacritic. המבקרים ציינו את הסרט כדרמה חזקה ומרגשת המשלבת בין ספורט לאנושיות ברמה הגבוהה ביותר. מדיה וקבצים בנושא המתאבק בוויקישיתוף "המתאבק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המתאבק", באתר נטפליקס "המתאבק", באתר AllMovie (באנגלית) "המתאבק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המתאבק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המתאבק", באתר Metacritic (באנגלית) "המתאבק", באתר אידיבי "המתאבק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Skorin-Kapov, Jadranka (2015), "Darren Aronofsky's Films and the Fragility of Hope, " Bloomsbury Academic, מסת"ב 978-1501306976
מצפן הזהב

מצפן הזהב (באנגלית: The Golden Compass) הוא סרט פנטזיה משנת 2007, המבוסס על הספר הראשון בטרילוגיית "חומריו האפלים" מאת פיליפ פולמן. הסרט, בבימויו של כריס וייץ ובכיכובם של דקוטה בלו ריצ'רדס, ניקול קידמן ודניאל קרייג, מתאר את מסעה של ילדה צעירה בעולם מקביל, במטרה לחשוף סוד אפל ולהציל את חבריה. פיתוח הסרט הוכרז לראשונה בפברואר 2002, אך קשיים במהלך כתיבת התסריט ובחירת הבמאי (כולל וייץ שעזב וחזר) גרמו לעיכובים משמעותיים. ריצ'רדס לוהק לתפקיד ליירה ביוני 2006, כאשר קידמן וקרייג הצטרפו זמן קצר לאחר מכן. הצילומים העיקריים החלו באותו ספטמבר ונמשכו מספר חודשים, עם אתרי צילום כולל אולפני שפרטון וגם בלוקיישן ברחבי אנגליה, שווייץ ונורווגיה. עם תקציב הפקה של 180 מיליון דולר, זהו אחד הסרטים היקרים ביותר של ניו ליין סינמה, ולפני יציאתו לאקרנים, הסרט נתקל בביקורת מצד ארגונים חילוניים ודתיים בשל הנושאים האנטי-דתיים בגירסאת המקור אשר גרמו למספר שינויים בסרט בפוסט-פרודקשן. מצפן הזהב זכה בפרס האוסקר לאפקטים הטובים ביותר היה מועמד בפרסי הקולנוע הלאומי לשנת 2008 בקטגוריית משפחה. הסרט מתרחש בעולם מקביל שבו נשמותיהם של בני האדם מתקיימות מחוץ לגופם כדמויות בעלות חיים, המכונות "דיימונים". ליירה בלאקווה (דקוטה בלו ריצ'רדס) היא יתומה צעירה המתגוררת באוקספורד ומגלה סוד אפל הקשור לחומר מסתורי בשם "אבק". כאשר חברה רוג'ר (בן ווקר) נחטף על ידי ארגון מסתורי, ליירה יוצאת למסע להציל אותו ולהבין את משמעות האבק. היא מקבלת את ה"אלתיומטר", מצפן הזהב, שמוביל אותה אל האמת ולמסע מסוכן שיעמיד את אומץ ליבה במבחן. במהלך המסע היא פוגשת בדמויות שונות, בהן מריסה קולטר (ניקול קידמן), אישה מרשימה עם מניעים אפלים, ולורד אסריאל (דניאל קרייג), מדען שמבקש לחשוף את סוד האבק. דקוטה בלו ריצ'רדס בתפקיד ליירה בלאקווה - גיבורת הסיפור, ילדה אמיצה ונחושה המגלה את הסוד האפל מאחורי "האבק" ויוצאת להציל את חבריה. ניקול קידמן בתפקיד מריסה קולטר - אישה מסתורית ומניפולטיבית, שמסתירה את כוונותיה האמיתיות מאחורי חזות מרשימה. דניאל קרייג בתפקיד לורד אסריאל - מדען שמוביל את המחקר על האבק ומבקש לחשוף את האמת, גם אם זה יעלה במחיר גבוה. סם אליוט בתפקיד לי סקורסבי - בלון אוויר חופשי שמצטרף למסעה של ליירה ועוזר לה במסע שלה. איאן מקלן (בקולו) בתפקיד יורק בירנסון - דוב משוריין, אחד מבעלי הברית החזקים ביותר של ליירה. הסרט "מצפן הזהב" קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. חלקם שיבחו את האפקטים המיוחדים, התפאורה והעולם המורכב שהסרט מציג, בעוד אחרים הביעו אכזבה מהשינויים שנעשו ביחס לספר ומהאופן שבו העלילה עובדה למסך הגדול. הסרט קיבל ציון של 42% באתר Rotten Tomatoes וציון של 51 מתוך 100 באתר Metacritic. למרות הביקורות המעורבות, הסרט זכה בפרס אוסקר על האפקטים החזותיים. "מצפן הזהב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מצפן הזהב", באתר נטפליקס "מצפן הזהב", באתר AllMovie (באנגלית) "מצפן הזהב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מצפן הזהב", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מצפן הזהב", באתר Metacritic (באנגלית) "מצפן הזהב", באתר אידיבי "מצפן הזהב", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "מצפן הזהב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Josh Tyler (22 ביולי 2009). "Comic Con: Chris Weitz Calls Golden Compass A Terrible Experience". Cinema Blend. אורכב מ-המקור ב-15 ביולי 2019. נבדק ב-20 באפריל 2020. {{cite news}}: (עזרה)
פרוג'ה (מאכל)

פרוג'ה (בקירילית: Проја; באנגלית: Proja) הוא מאכל סרבי מסורתי העשוי מקמח תירס ונפוץ בסרביה ובמדינות חבל הבלקן. המאכל עשוי מקמח תירס, מים או חלב, שמן, חמאה, ביצים ולעיתים יוגורט וירקות שאותם מערבבים יחד לעיסה חלקה ואופים. הפרוג'ה היה פופולרי בשנות החמישים והיה לסמל של תרבות העוני, כיום נחשב למאכל נפוץ המוגש באירועים משפחתיים, פסטיבלים ומסעדות. מדיה וקבצים בנושא פרוג'ה בוויקישיתוף Проја со јогурт и сирење, Moirecepti (ב־) ПРОЈА, Жито Лукс (ב־) Moirecepti, Moirecepti (ב־)
הסודריום מאוביידו

הסודריום של אוביידו, או תכריך אוביידו, הוא פיסת בד מוכתמת בדם בגודל כ. 84X 53 ס"מ (33X 21 אינץ') נשמר בקמארה סנטה של הקתדרלה של סן סלבדור, אוביידו, ספרד. הסודאריום (לטינית עבור בד זיעה, ממחטה לספיגת הזעה) נחשב לבד שנכרך סביב ראשו של ישוע המשיח לאחר מותו כמתואר ביוחנן כ':6-7 . הבד תוארך לסביבות שנת 700 לספירה על ידי תיארוך פחמן רדיואקטיבי. עם זאת, באותה ועידה בה הוצג מידע זה, צוין כי למעשה לבד יש היסטוריה מוגדרת המשתרעת עד לשנת 570 לספירה בקירוב. המעבדה ציינה כי זיהום שמן מאוחר יותר יכול היה לגרום לתיארוך מאוחר. הקפלה הקטנה שבה מוצג, נבנתה במיוחד עבור הבד על ידי המלך אלפונסו השני מאסטוריה בשנת 840 לספירה; ארקה סנטה הוא תיבה משוכללת עם חזית מתכת רומנסקית לאחסון הסודריום ושרידים אחרים. הסודריום מוצג לציבור שלוש פעמים בשנה: יום שישי הטוב, חג ניצחון הצלב ב-14 בספטמבר, והאוקטבה שלו ב-21 בספטמבר. הסודריום מראה סימנים של הידרדרות מתקדמת, עם כתמים כהים המסודרים באופן סימטרי אך אינם יוצרים תמונה, בניגוד לסימונים על תכריכי טורינו. בד הפנים מוזכר כמי שנמצא בקבר הריק ביוחנן. מחוץ לברית החדשה, הסודריום מוזכר לראשונה בשנת 570 לספירה על ידי אנטונינוס מפיאצ'נצה, הכותב שהסודאריום טופל בסביבת ירושלים במערה ליד מנזר סן מרקו. ההנחה היא שהסודאריום נלקח מישראל בשנת 614 לספירה, לאחר פלישת המלך הפרסי הסאסאני חוסרו השני למחוזות הביזנטים. על מנת להימנע מהרס בפלישה, הוא נלקח תחילה לאלכסנדריה על ידי הבכיר פיליפ, ולאחר מכן הועבר דרך צפון אפריקה, כאשר חוסרו השני כבש את אלכסנדריה בשנת 616 לספירה והגיע לספרד זמן קצר לאחר מכן. הסודריום נכנס לספרד בקרטחנה, יחד עם אנשים שנמלטו מהפרסים. פולג'נטיוס, הבישוף של אצ'יה, קיבל את פני הפליטים ואת השרידים. הוא נתן את התיבה המכילה את הסודריום ללאנדרו, הבישוף של סביליה, שלקחה איתו לסביליה. בשנת 657 הוא הועבר לטולדו, ולאחר מכן בשנת 718 לצפון ספרד כדי להימלט מהמורים המתקדמים. הסודריום הוחבא בהרי אסטוריאס במערה המכונה מונטסקרו עד שהמלך אלפונסו השני, לאחר שנלחם נגד המורים, בנה קפלה באוביידו כדי לשכן אותו בשנת 840 לספירה. ב-14 במרץ 1075, המלך אלפונסו השישי, אחותו ורודריגו דיאז ויוואר (אל סיד) פתחו את התיבה לאחר ימים של צום. האירוע תועד על מסמך שנשמר בארכיון הקפיטולרי בקתדרלת סן סלבדור באוביידו. המלך ציפה את תיבת האלון בכסף עם כתובת שבה נכתב "הסודאריום הקדוש של אדוננו ישוע המשיח". Witherington, Ben (10 בנובמבר 2014). "Aha! Praha – the Prague Report Part Five". Patheos. {{cite web}}: (עזרה) The Second International Conference on the Sudarium of Oviedo, April 2007, retrieved 16 June 2013. צפייה במידע הסודריום של אוביידו: ההיסטוריה והקשר שלו עם התכריכים של טורינו. הסודריום של אוביידו ומה ניתן ללמוד על התכריכים של טורינו. הסודריום של אוביידו ב-Scepttical Spectacle פענוח העבר : שרידי התשוקה, סרט תיעודי של ערוץ ההיסטוריה משנת 2005 מחקר השוואתי של הסודריום של אוביידו והתכריך של טורינו, 1998, מאמר שהוצג ב-"III Congresso Internazionale di Studi Sulla Sindone" בטורינו. *
בלייד: טריניטי

בלייד: טריניטי (באנגלית: Blade: Trinity) הוא סרט גיבורי-על משנת 2004, בבימויו של דייוויד ס. גויר. זהו הסרט השלישי בסדרת סרטי "בלייד", המבוססת על דמות הקומיקס בלייד של מארוול. זהו הפרק השלישי בטרילוגיה ומשחקים בו ריאן ריינולדס, ג'סיקה ביל, קריס קריסטופרסון, דומיניק פרסל, פארקר פוזי וטריפל H בהופעת הבכורה שלו. בסרט נמשכת המלחמה בין בני אדם לערפדים. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-8 בדצמבר 2004 וגרף 132 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם בתקציב של 65 מיליון דולר. הסרט ממשיך את סיפורו של בלייד (ווסלי סנייפס), לוחם הערפדים האגדי. לאחר שהוא נלכד על ידי ה-FBI באשמת רצח, בלייד משתחרר על ידי קבוצה של ציידי ערפדים צעירים המכונים "לילצ'ייסרס" (Nightstalkers). הקבוצה כוללת את חניבעל קינג (ראיין ריינולדס) ואביגייל (ג'סיקה בייל), בתו של ויסלר. יחד, הם מגלים כי הערפדים החיו את הערפד הקדום ביותר בהיסטוריה, דרקולה (דומיניק פורסל), אשר נודע גם בשם "דרייק". בלייד והצוות החדש שלו יוצאים לקרב אחרון ומכריע נגד דרקולה וכנופייתו במטרה לעצור את האיום הגדול ביותר על האנושות. וסלי סנייפס בתפקיד בלייד - לוחם ערפדים חצי-אדם חצי-ערפד, הנלחם להגן על האנושות מפני הערפדים. ג'סיקה בייל בתפקיד אביגייל ויסלר - בתו של ויסלר וחברה ב"לילצ'ייסרס", שלוחמת לצידו של בלייד. ראיין ריינולדס בתפקיד חניבעל קינג - לוחם ערפדים לשעבר, שהופך לצייד ערפדים לאחר שנרפא מהיותו ערפד. דומיניק פורסל בתפקיד דרקולה/דרייק - הערפד הקדום ביותר והאויב הראשי בסרט, המהווה איום על בלייד ועל האנושות כולה. קריס קריסטופרסון בתפקיד ויסלר - המנטור של בלייד ומדען שמסייע לו במלחמתו בערפדים. סנייפס שיחזר את תפקידו בתור בלייד בסרט "דדפול & וולברין" משנת 2024, בו כיכב ריינולדס בתור דדפול. הסרט "בלייד: טריניטי" קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים. בעוד שחלקם שיבחו את סצנות הפעולה וההומור של ראיין ריינולדס, אחרים ביקרו את העלילה הפשטנית ואת הבימוי. הסרט קיבל ציון של 25% באתר Rotten Tomatoes וציון של 38 מתוך 100 באתר Metacritic. למרות הביקורות, הסרט זכה להצלחה מסוימת בקופות והפך לחלק מהפולקלור של דמותו של בלייד. אתר האינטרנט הרשמי של בלייד: טריניטי (באנגלית) "בלייד: טריניטי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלייד: טריניטי", באתר נטפליקס "בלייד: טריניטי", באתר AllMovie (באנגלית) "בלייד: טריניטי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בלייד: טריניטי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בלייד: טריניטי", באתר Metacritic (באנגלית) "בלייד: טריניטי", באתר אידיבי "בלייד: טריניטי", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "בלייד: טריניטי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שעת שיא 3

שעת שיא 3 (באנגלית: Rush Hour 3) הוא קומדיית פעולה משנת 2007, בבימויו של ברט ראטנר. זהו הסרט השלישי בסדרת הסרטים "שעת שיא", בכיכובם של ג'קי צ'אן וכריס טאקר. הסרט ממשיך לעקוב אחר מעלליהם של הבלש לי והבלש קרטר, והפעם הם מוצאים את עצמם בפריז בניסיון לחשוף מזימה בינלאומית. הסרט הוכרז ב-7 במאי 2006, הצילומים החלו ב-4 ביולי במקום בפריז ובלוס אנג'לס. הסרט יצא לאקרנים ב-10 באוגוסט 2007, הסרט זכה לביקורות שליליות והכניס 258.1 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 140 מיליון דולר. הסרט מתחיל בניסיון התנקשות בחייו של השגריר הסיני האן (טי מא), ידידו הוותיק של הבלש לי (ג'קי צ'אן). לי וקרטר (כריס טאקר) יוצאים לחקור את האירוע ומגלים שמזימה בינלאומית מתפתחת בעיר האורות, פריז. במהלך חקירתם הם נתקלים במנהיגת המאפיה הסינית סוי טינג (ז'אנג ג'ינגצ'ו) וארגון הפשע המסוכן "טריאדה". יחד, הם מנסים לעצור את המזימה שמאיימת לא רק על חיי השגריר, אלא על שלמות העולם כולו. ג'קי צ'אן בתפקיד הבלש יאנג ווי לי - בלש מסין שמומחה באמנויות לחימה, ויוצא שוב למאבק בפשע יחד עם חברו הטוב קרטר. כריס טאקר בתפקיד הבלש ג'יימס קרטר - שוטר מלוס אנג'לס, בעל חוש הומור ותשוקה רבה להסתבך בהרפתקאות לצד חברו לי. ז'אנג ג'ינגצ'ו בתפקיד סוי טינג - מנהיגת ארגון פשע סיני ומי שנמצאת במרכז המזימה בפריז. מקס פון סידוב בתפקיד ריינהרדט - חבר בולט בארגון פשע אירופאי שמסתבך בפרשה. הירויוקי סנאדה בתפקיד קן ג'י - מתנקש מיומן וחבר בארגון הטריאדה, שמקשה על חייהם של לי וקרטר. נעמי לנואה בתפקיד ג'נבייב - זמרת צרפתייה ומקורבת לארגון הטריאדה, שנמצאת במרכז המאבק בין לי וקרטר לכנופיית הפשע. איוואן אטאל בתפקיד ג'ורג' - נהג מונית צרפתי שמצטרף בעל כורחו להרפתקה המסוכנת של לי וקרטר בפריז. הסרט "שעת שיא 3" קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות מצד המבקרים. חלקם שיבחו את הכימיה המוכרת בין ג'קי צ'אן לכריס טאקר, וכן את סצנות הפעולה וההומור, בעוד אחרים מתחו ביקורת על העלילה החוזרת על עצמה והיעדר חידוש בהשוואה לסרטים הקודמים בסדרה. הסרט קיבל ציון של 17% באתר Rotten Tomatoes וציון של 44 מתוך 100 באתר Metacritic. למרות הביקורות, הסרט זכה להצלחה מסחרית בקופות. "שעת שיא 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שעת שיא 3", באתר נטפליקס "שעת שיא 3", באתר AllMovie (באנגלית) "שעת שיא 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שעת שיא 3", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "שעת שיא 3", באתר Metacritic (באנגלית) "שעת שיא 3", באתר אידיבי "שעת שיא 3", באתר HBO Max (באנגלית) "שעת שיא 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ג'ון דניס (1771–1806)

ג'ון דניס (באנגלית: John Dennis‏; 17 בדצמבר 1771 – 17 באוגוסט 1806) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד. דניס נולד בבית משפחתו, בוורלי, בעיר Pocomoke בפרובינציית מרילנד, ב-17 בדצמבר 1771. הוא השלים לימודי הכנה באקדמיית וושינגטון, למד במכללת ייל; למד משפטים; התקבל ללשכת עורכי הדין בשנת 1793 והחל לעסוק בכך במחוז סומרסט, מרילנד. מאוחר יותר כיהן שתי קדנציות בבית הנבחרים של מרילנד, לפני שנבחר כפדרליסט לבית הנבחרים של ארצות הברית, שם כיהן מ-4 במרץ 1797 עד 3 במרץ 1805. במהלך אותה תקופה, דניס היה אחד ממנהלי הבית שמונו ב-1798 לנהל את הליכי ההדחה נגד הסנאטור ויליאם בלאונט מטנסי. הוא היה אביו של ג'ון דניס הבן ודודו של ליטלטון פרנל דניס. דניס נפטר בפילדלפיה, פנסילבניה, שם נקבר בבית הקברות של כריסט צ'רץ'. ג'ון דניס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון דניס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "Bioguide Search". bioguide.congress.gov. Biographical Directory of the United States Congress. נבדק ב-6 ביולי 2023. {{cite web}}: (עזרה) "List of Individuals Impeached by the House of Representatives | US House of Representatives: History, Art & Archives". history.house.gov (באנגלית). United States House of Representatives: History, Art, & Archives. נבדק ב-6 ביולי 2023. {{cite web}}: (עזרה)
PK (סרט)

PK (בהינדי: पीके - שיכור) הוא דרמה קומית הודית משנת 2014 בבימויו של ראג'קומאר היראני ובהפקתם של וידו וינוד צ'ופרה והיראני עצמו. הסרט, בכיכובו של אמיר ח'אן, זכה לשבחים רבים עם צאתו, בעיקר בשל הופעתו של ח'אן וההומור שבסרט. הסרט היה מועמד ל-8 פרסים בטקס פרסי פילמפייר ה-60, כולל פרס השחקן הטוב ביותר עבור ח'אן, פרס הסרט הטוב ביותר ופרס הבמאי הטוב ביותר עבור היראני, וזכה בשני פרסים. בנוסף, הסרט זכה בחמישה פרסים מטעם איגוד המפיקים של הקולנוע ההודי, ובשני פרסי המסך. הסרט, שהופק בתקציב של 14 מיליון דולר היה הסרט ההודי הראשון שגרף יותר מ-100 מיליון דולר ברחבי העולם. בעת יציאתו, הפך לסרט ההודי הרווחי ביותר בכל הזמנים. ההכנסות הכוללות של הסרט ברחבי העולם הסתכמו ב-118.92 מיליון דולר. הסרט מתאר את מסעו של חייזר (אמיר ח'אן) שנשלח לכדור הארץ במטרה לחקור את התרבות האנושית. הוא מגיע לכדור הארץ בעיר רג'סטאן, אך מאבד את המכשיר שבעזרתו הוא יכול ליצור קשר עם ספינתו ולחזור לכוכב הלכת שלו. PK מתחיל ללמוד את הדרכים של בני האדם בניסיון למצוא את מכשירו האבוד, אך נתקל בקשיים להבין את המוסכמות החברתיות, הדתיות והתרבותיות. במסעו הוא נתקל בעיתונאית בשם ג'אגו (אנושקה שארמה), שעוזרת לו להבין את העולם האנושי ואת הפערים הקיימים בו. הסרט משתמש בהומור כדי לבקר את הנוקשות של הדתות המאורגנות ואת הדרך בה הן משפיעות על חיי בני האדם. אמיר ח'אן בתפקיד PK - חייזר תמים וסקרן שנשלח לכדור הארץ ולומד על האנושות דרך עיניו הייחודיות. אנושקה שארמה בתפקיד ג'אגו - עיתונאית המתחברת ל-PK ועוזרת לו במשימתו על כדור הארץ. סנג'יי דאט בתפקיד בהיירון סינג - דמות משנה חשובה שמסייעת ל-PK במסעו. סושנט סינג רג'פוט בתפקיד סארפאראז - אהוב לשעבר של ג'אגו, שמשחק תפקיד במערכת היחסים שלה עם PK. הסרט "PK" זכה לשבחים רבים מצד המבקרים והקהל כאחד. הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה והפך לאחד הסרטים ההודים הרווחיים ביותר בכל הזמנים. המבקרים שיבחו את המשחק של אמיר ח'אן, את התסריט השנון ואת האופן שבו הסרט מעביר מסרים חברתיים חשובים באמצעות קומדיה ואירוניה. הסרט קיבל ציון של 77% באתר Rotten Tomatoes וציון של 65 מתוך 100 באתר Metacritic. PK, ברשת החברתית פייסבוק "PK", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "PK", באתר נטפליקס "PK", באתר AllMovie (באנגלית) "PK", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "PK", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "PK", באתר Metacritic (באנגלית) "PK", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "PK's Plot Summary". The Times of India. 5 ביוני 2015. נבדק ב-6 ביוני 2024. {{cite news}}: (עזרה) PK - Movie - Box Office India, www.boxofficeindia.com
פרנצ'ישקה (סרט תיעודי)

פרנצ'ישקה (באנגלית: Francesca) הוא סרט תיעודי ביוגרפי ישראלי משנת 2024, בבימויה של לינה צ'פלין. הסרט עוסק בסיפורה של פרנצ'סקה מאן, שהייתה רקדנית בלט שהרגה קצין אס אס בתאי הגזים באושוויץ. פרנצ'סקה מאן, רקדנית יהודייה מוורשה, נשלחה על ידי הנאצים ב-23 באוקטובר 1943 למחנה ההשמדה אושוויץ. מאן נכללה במשלוח של 1,700 יהודים שהגיעו למחנה אושוויץ-בירקנאו, אף שנאמר להם שהם יוסעו לשווייץ לשם החלפה בשבויי מלחמה גרמנים. אף על פי שהגרמנים הבטיחו להם כי זו רק תחנה בדרכן לשווייץ, הנשים מהמשלוח מצאו את עצמן במהרה מובלות לתא הגזים. על גורלה של מאן בהמשך יש גרסאות שונות, אך עולה מהן שהיא ירתה למוות בקצין האס אס יוזף שילינגר, כנראה באמצעות אקדחו שלקחה ממנו, ובירייה נוספת פצעה את איש האס אס וילהלם אמריך (Wilhelm Emmerich). מעשה זה גרם להתקוממות של יתר הנשים שבאותו חדר, ולרציחתן בידי תגבורת שהוזעקה למקום. מעשה הגבורה הזה לא זכה לתהודה גדולה, ייתכן בעקבות העובדה שהייתה שמועה שמאן שיתפה פעולה עם הנאצים. ריבוי הגרסאות בנושא הצמיח מיתוס, הבנוי על גרעין אמת המבוסס על העובדות הידועות: קצין אס אס נורה ונהרג ביריית אקדח שבוצעה על ידי אישה, מאקדחו האישי. פרנצ'סקה מאן לא הותירה אחריה כמעט דבר: נמצאו תמונות אחדות, כמה מאמרי עיתונות על הופעותיה בוורשה לפני המלחמה והרבה מאוד עדויות שונות וסותרות על התנהלותה בזמן המלחמה. יוצרות הסרט, ברכה זיסמן כהן ולינה צ'פלין, התבססו על הסיפורים ההיסטוריים בבניית המיתוס של מאן. הסרט מבוסס על חומרי ארכיון של מאן עצמה וראיונות מצולמים, חלקם חדשים וחלקם ממקורות קודמים. רוב האנשים שזוכרים את מאן בפועל כבר מבוגרים מאוד. בנוסף מופיעים בסרט קטעים מצולמים של מופע המחול "ממנטו – הריקוד האחרון באושוויץ של פרנצ'סקה מאן" שמוקדש לזכרה של מאן. המופע בוצע על ידי להקת "בלט ירושלים" ועלה לראשונה במרכז סוזן דלל. הסרט הוצג בפסטיבל דוקאביב 2024. התסריט נכתב על ידי ברכה זיסמן כהן ולינה צ'פלין שגם ביימה אותו. הסרט בהפקת דניאלה רייס ובתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, yes דוקו, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ומפעל הפיס. "פרנצ'ישקה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עמוד הסרט באתר אידיבי עמוד הסרט באתר סינמטק תל אביב עמוד הסרט באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה פרנצ'ישקה, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, ‏7 במאי 2024 עופר ליברגל, פסטיבל דוקאביב 2024: הזוכים, "דגל שחור", "מוות באום אל-חיראן", "פרנצ'ישקה", "מבוקש: רוני קלדרון", באתר "סריטה", ‏1 ביוני 2024 ספיר ברמן, אבי נשר והבלרינה שהרגה קצין אס אס: הסרטים הישראלים בדוקאביב, באתר ynet, 17 באפריל 2024
ג'ון דניס (1807–1859)

ג'ון דניס (באנגלית: John Dennis‏; 1807 - 1 בנובמבר 1859) היה פוליטיקאי אמריקאי. דניס נולד ב-1807 ב"בקפורד", ליד פרינסס אן, מרילנד, והיה בנו של ג'ון דניס האב. הוא השלים לימודי הכנה ומשפטים, ולאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין החל לעסוק בעריכת דין וכן עסק בעיסוקים חקלאיים. הוא שירת בבית הנבחרים של מרילנד בין השנים 1835 ל-1836, ונבחר כוויגי לקונגרסים העשרים וחמישה והעשרים ושישה, וכיהן מ-4 במרץ 1837 ועד 3 במרץ 1841. מאוחר יותר הוא שימש כציר בוועידה החוקתית של המדינה משנת 1850. הוא מת במקום הולדתו, "בקפורד" ב-1 בנובמבר 1859. ג'ון דניס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זופה אוגורקובה

זוּפָּה אוֹגוֹרקוֹבַה (בפולנית: Zupa Ogórkowa; מילולית: מרק מלפפונים) הוא מרק מסורתי מהמטבח הפולני העשוי ממלפפונים חמוצים ונפוץ בפולין ובמדינות מרכז אירופה. המרק עשוי ממלפפונים חמוצים, תפוחי אדמה, בצל, גזר, שמנת חמוצה, שמיר, פטרוזיליה ושורש סלרי. המרק מוגש בעיקר בחורף, טעמו חמוץ ונחשב למאכל נפוץ בפסטיבלים ומסעדות ברחבי פולין, בולגריה ואוקראינה. מלבד הגרסה הבסיסית, קיימות גם גרסאות שמבוססות על מלפפונים טריים וגרסאות עם בשר עוף או חזיר. מרק סרפד מיץ מלפפונים צזיקי מדיה וקבצים בנושא זופה אוגורקובה בוויקישיתוף Anne Applebaum, Danielle Crittenden, From a Polish Country House Kitchen: 90 Recipes for the Ultimate Comfort Food, Chronicle Books, 2012-11-21, ISBN 978-1-4521-1055-4. (באנגלית) Zupa ogórkowa, Kwestia Smaku, ‏2017-12-04 (בפולנית) Zupa ogórkowa, akademiasmaku.pl (בפולנית) מרשם לאוכל: מרק מלפפונים, באתר mako, ‏2018-12-26 Zupa ogórkowa | AniaGotuje.pl, aniagotuje.pl (בפולנית)
המשלח

המשלח (באנגלית: The Transporter) הוא סרט פעולה צרפתי-אמריקאי משנת 2002 והסרט הראשון מסדרת הסרטים המשלח. הסרט בבימויו של לואי לטריה ובכיכובו של ג'ייסון סטיית'האם על פי התסריט של לוק בסון. הסרט עוקב אחר סיפורו של פרנק מרטין, "משלח" מקצועי שמבצע שליחויות מסוכנות ומסתוריות ללא שאלות. הסרט זכה להצלחה מסחרית והוליד מספר סרטי המשך, סדרת טלוויזיה ורימייקים, שהפכו את דמותו של פרנק מרטין לאייקון תרבותי. הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית ב-11 באוקטובר 2002. הוא זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים עם שבחים על קטעי הפעולה שלו והביצועים של סטטהאם. הוא הכניס 43.9 מיליון דולר ברחבי העולם ואחריו יצא סרט המשך המשלח 2 ב-2005. פרנק מרטין (ג'ייסון סטיית'האם) הוא "משלח" מקצועי, המתמחה בהעברת חבילות, אנשים או סחורות ממקום למקום, בהתאם לחוקים נוקשים שהוא קובע לעצמו: אף פעם לא לשאול שאלות, לא לפתוח את החבילה ולעולם לא לשנות את העסקה. אך כשהוא מגלה שאחת מהחבילות שהוא משנע מכילה אישה צעירה בשם ליי (שוקי), הוא מוצא את עצמו מעורב בעל כורחו במזימה בינלאומית. פרנק נאלץ להילחם באנשי פשע מסוכנים ולעשות כל שביכולתו כדי להגן על ליי ולהישאר בחיים. ג'ייסון סטיית'האם בתפקיד פרנק מרטין - "משלח" מקצועי וקר רוח, המתמחה בהעברת חבילות מסוכנות ללא שאלות מיותרות. מאט שולץ בתפקיד דארן וולינג - אחד מהנבלים המרכזיים בסרט, המאיים על חייו של פרנק ועל חייה של ליי. פרנסואה ברליאן בתפקיד הבלש טרקוני - שוטר מקומי שחוקר את פעילותו של פרנק ומתערב בעלילה. ריק יאנג בתפקיד מר קוואי - איש עסקים סיני שמנהל את המבצע להפעלת החבילה, ומייצג את הכוחות הפועלים נגד פרנק. קמרון ווטסון בתפקיד גרינקו - שותפו של דארן וולינג, אחד מהנבלים שמסתבכים עם פרנק במהלך הסרט, ומאיים על חייהם של פרנק וליי. הסרט "המשלח" קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים, אך זכה להצלחה מסחרית בקופות והפך לסרט פולחן. סצנות הפעולה והכימיה בין סטיית'האם לבין השחקנים האחרים זכו לשבחים, בעוד שהעלילה והדיאלוגים קיבלו ביקורת על הפשטות שלהם. הסרט קיבל ציון של 54% באתר Rotten Tomatoes וציון של 51 מתוך 100 באתר Metacritic. עם זאת, הסרט נחשב כמצליח במיוחד בזכות קטעי הפעולה האינטנסיביים והסגנון הייחודי של ג'ייסון סטיית'האם, והוביל להפקת מספר סרטי המשך וסדרת טלוויזיה. אתר האינטרנט הרשמי של המשלח "המשלח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המשלח", באתר נטפליקס "המשלח", באתר AllMovie (באנגלית) "המשלח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המשלח", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המשלח", באתר Metacritic (באנגלית) "המשלח", באתר אידיבי "המשלח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)