laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שבחי הסכלות

שבחי הסִכלות (בלטינית: Moriae Encomium) הוא ספר שנכתב על ידי ארסמוס מרוטרדם בשנת 1509 ויצא לאור ב־1511 והפך לאחד מהספרים המשפיעים ביותר בתרבות המערב. הוא נכתב כסאטירה מניפאית. הספר כתוב כנאום ציני של אלת הסכלות (הטיפשות) היוונית "סטולטיציה" המסביר את עליונות הסכלות. האלה סוקרת באופן שיטתי את כל החברה ואת שלבי החיים החל מהלידה ועד לזקנה ולמוות. כמו כן, היא סוקרת את דרגות הכנסייה והאצולה ואת האמונות הקתוליות ומראה את השפעתה שם. למשל, "בלעדי לא היה קיים כל קשר בר קיימא- שום עם לא היה יכול לשאת זמן רב את מלכו, האדון את עבדו, לא שפחה את גבירתה". הספר מחולק לפרקים קצרים שאורכם כעמוד כל אחד בהם היא טוענת על חלקים שונים בחברה ועל השפעת הטיפשות בהן. הספר נכתב להנאתו האישית של ארסמוס ולידידו תומאס מור (אליו הספר גם מוקדש). הספר נכתב באנגליה בשנת 1509 בלילה אחד. הספר, משתמש באלת הסכלות כדרך להעביר ביקורת על החברה והכנסייה למרות האינקוויזיציה הקתולית שכן אי-אפשר להתייחס ברצינות למה שנאמר על ידי אלת הסכלות. הספר היה בעל השפעה אדירה. הוא הופץ במהירות ברחבי אירופה והיה ל"רב-מכר". הוא פרץ את הדרך לרפורמציה הפרוטסטנטית בכך שהציג את הכנסייה הקתולית כמושחתת ומגוחכת. כך למשל הוא כותב "כמה יתרונות היו נשללים מכס-האפיפיור, אילו נחה עליו, ולו לרגע קט החוכמה?... מה היה נשאר מכל העושר הזה, הכבוד, השלטון, הניצחונות, המשרות, התרת העבדות, המיסים, האינדולגנציות,..., התענוגות? במקומן היו באים נדודי שינה, תעניות, דמעות, דרשות, תפילות, לימוד, אנחות חרטה ואלף דאגות כבדות אחרות". ארסמוס מרוטרדאם שבחי הסיכלות; תרגם מלאטינית: חיים הלפרין; העיטורים בספר מאת האנס הולבין הבן, מרחביה: ספרית הפועלים, תשכ"ו. עיבוד: שלמה ראָבין, תהלת הכסילים, או, צואת בעור בן חמור: הלצה בחמשה עשר פרקים, וינה: געארג בראג, תר"מ. סטפן צוויג, ארסמוס מרוטרדם, כרמל, 2004, עמ' 83–94. חיים הלפרין, הטפשות תהלל נפשה, דבר, 31 במרץ 1961 מרדכי אבישי, שבחי הסיכלות לארסמוס, מעריב, 26 בדצמבר 1969 שעה היסטורית 70 - נסיך ההומניסטים - על ארסמוס, איש רוטרדם, סרטון באתר יוטיוב ארסמוס מרוטרדם, תרגום: חיים הלפרין, שבחי הסיכלות, ספריית פועלים, 1966, עמ' 38 סטפן צוויג, ארסמוס מרוטרדם, עמוד 93, הוצאת כרמל, 2004 ארסמוס מרוטרדם, תרגום: חיים בלפרין, שבחי הסיכלות, ספריית פועלים, 1966, עמ' 144
גרג וייז

מתיו גרגורי "גרג" וייז (באנגלית: Matthew Gregory "Greg" Wise; נולד ב-15 במאי 1966) הוא שחקן ומפיק אנגלי. הוא ידוע מהופעותיו בתוכניות טלוויזיה ובסרטי קולנוע. תפקיד בולט שלו הוא כג'ון וילובי בסרט "על תבונה ורגישות". וייז נולד בניוקאסל על נהר הטיין שבמחוז נורת'מברלנד, והתחנך בבית הספר "סיינט פיטר" בעיר יורק. הוא למד אדריכלות באוניברסיטת הריוט-וואט, והופיע עם להקת התיאטרון של אוניברסיטת אדינבורו. אחרי כן עבר לגלאזגו ולמד בבית הספר למשחק "האקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה". לאחר מכן נסע ללמזרח הרחוק. בטלוויזיה הופיע וייז בדרמות תקופתיות של ה-BBC: "אבן הירח" יחד עם קילי הוז, בסדרה "מעמד וממון" לצדה של קרלה גוג'ינו, בעיבוד לרומן "מאדאם בובארי" בכיכובה של פרנסס או'קונור וכן בשנים 1992 ו-1993 שיחק ב-"The Riff Raff Element". הוא גילם את דמותו של סר צ'ארלס מאולוור במיני סדרה "קרנפורד" משנת 2007. ב-1999 כיכב בדרמה "Wonderful You" לצידה של מי שעתידה להיות חמותו, פילידה לאו, ומי שיהיה גיסו, ריצ'רד לומסדן. ב-2011 הופיע בסרט "Honeymoon for One" של רשת הולמרק לצידה של ניקולט שרידן. בשנת 2010 הפיק עבור ה-BBC את העיבוד הטלוויזיוני של "The Song of Lunch" בכיכובם של אשתו, השחקנית אמה תומפסון ושל אלן ריקמן. וייז חזר להופיע בתיאטרון במרץ 2015 במחזה "Kill Me Now" מאת בראד פרייזר, בתיאטרון פארק שבפינסברי פארק בלונדון. ביולי 2015 שיחק וייז בעיבוד לרומן הביכורים של סיידי ג'ונס "Outcast" בתפקיד אב מנותק רגשית, גילברט אולדרידג'. וייס נשא לאישה את השחקנית אמה תומפסון, ששיחקה לצידו בתפקיד אלינור בסרט "על תבונה ורגישות". לבני הזוג יש בת שנולדה ב-1999, ובן מאומץ מרואנדה, שהצטרף למשפחה ב-2003 בגיל 16. מדיה וקבצים בנושא גרג וייז בוויקישיתוף גרג וייז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרג וייז, באתר AllMovie (באנגלית) גרג וייז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרג וייז, באתר MusicBrainz (באנגלית) גרג וייז, באתר Discogs (באנגלית) "BBC Two - The Song of Lunch". Bbc.co.uk. 2010-10-15. נבדק ב-2012-10-23. "BBC One: The Outcast: Episode 1 credits". BBC. נבדק ב-20 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Alison Boshoff (7 במרץ 2008). "The young refugee who was brought into their family by a famous actress". Daily Mail. London. נבדק ב-11 ביולי 2010. {{cite news}}: (עזרה)
אלמו

האם התכוונתם ל... Elmo: אלמו – דמות מרחוב סומסום דגדג-אותי אלמו – בובת צעצוע לילדים בדמותו של אלמו אלמו הקדוש – קדוש נוצרי אש אלמו הקדוש – תופעת מזג-אוויר חשמלית מבצר סנט אלמו – מבצר בוולטה, מלטה אלמו הנע מבוקר – חברה תעשייתית ישראלית אלאמו (Alamo)
עונת 1952/1953 ב-NBA

עונת 1952/1953 היא העונה השביעית של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם מפגש חוזר של מיניאפוליס לייקרס וניו יורק ניקס בסדרת הגמר, כשידה של הלייקרס שוב הייתה על העליונה לאחר שגברה על הניקס בתוצאה 4-1. הייתה זו זכייתה השנייה ברציפות והרביעית בסך הכול של מיניאפוליס בתואר האליפות. הסנטר ג'ורג' מייקן הוביל את קלעי האלופה בסדרת הגמר, כשקלע 20.8 נקודות בממוצע למשחק. דראפט ה-NBA בעונה זו התקיים ב-26 באפריל 1952 בעיר מיניאפוליס. בדראפט נבחרו 106 שחקנים בסך הכול, מתוכם 33 שיחקו בליגת ה-NBA. ביל מלקבי נבחר כבחירה טריטוריאלית לפני הדראפט על ידי פילדלפיה ווריורס, ובבחירה הראשונה בחרה קבוצת מילווקי הוקס את מארק וורקמן, שפרש ממשחק בסוף עונת 1953/1954. קלייד לאבלט, שנבחר בבחירה התשיעית על ידי מיניאפוליס לייקרס, הוא השחקן היחיד בדראפט שהשתתף במהלך הקריירה במשחק האולסטאר. כמו כן הוצג לאבלט לאחר פרישתו בהיכל התהילה של הכדורסל. הבחירה ה-12, דון מייניקי, זכה בסיום העונה בפרס רוקי השנה ב-NBA, שחולק בפעם הראשונה. משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-13 בינואר 1953 בפורט ויין, אינדיאנה. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר. המאמנים במשחק היו ג'ו לאפצ'יק מניו יורק ניקס וג'ון קנדלה ממיניאפוליס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, ביל שרמן, הארי גלאטין, דולף שייז ואד מקאולי, וחמישיית המערב כללה את בובי וונזר, אנדי פיליפ, ורן מיקלסן, מל הוטצ'ינס וג'ורג' מייקן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 79-75, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה ג'ורג' מייקן שקלע 22 נקודות והוריד 16 ריבאונדים עבור הקבוצה המנצחת. ‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף. רוקי העונה - דון מייניקי, פורט ויין פיסטונס סגל האלופה, מיניאפוליס לייקרס: ג'ורג' מייקן, ג'ים פולארד, ורן מיקלסן, סלייטר מרטין, פפ סול, וייטי סקוג, בוב הריסון, לו היץ', ג'ים הולסטין ודיק שניטקר. מאמן ראשי: ג'ון קנדלה. סיכום עונת 1952/1953, באתר nba.com מיניאפוליס לייקרס זוכה באליפות עונת 1952/53, באתר nba.com רשימת הנבחרים בדראפט 1952, באתר basketball-reference.com סיכום משחק האולסטאר 1953, באתר nba.com
שאמברי

שאמברי (בצרפתית: Chambéry) היא עיר הבירה והעיר הכי גדולה של מחוז סבואה, בחבל אוברן-רון-אלפ שבדרוםצרפת, בשנת 2020 עמדה האוכלוסייה שם על 59,172 תושבים. שאמברי הפכה להיות עיר הבירה של סבואה במאה ה-13 כאשר המלך אמדאוס ה-5 הפך אותה למושב הכוח שלו. שאמברי זכתה בתואר "העיר האלפית של השנה" לשנת 2006. לשאמברי 3 ערים תאומות: איטליה טורינו, איטליה גרמניה אלבשטדט (אנ'), גרמניה בורקינה פאסו ואיגויה, בורקינה פאסו מדיה וקבצים בנושא שאמברי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאמברי (בצרפתית) שאמברי, ברשת החברתית פייסבוק שאמברי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שאמברי, סרטונים בערוץ היוטיוב שאמברי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שמברי (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מורגנטאו

מוֹרגֶנטַאוּ (בגרמנית: Morgenthau), ובצורה היידית מוֹרגֶנטוֹי, הוא שם משפחה שפירושו "טל בוקר". האם התכוונתם ל... אישים: הנרי מורגנטאו (האב) – שגריר ארצות הברית באימפריה העות'מאנית בזמן מלחמת העולם הראשונה. אביו של הנרי מורגנטאו (הבן) וסבה של ברברה טוכמן הנרי מורגנטאו (הבן) – שר האוצר בממשלתו של פרנקלין דלאנו רוזוולט. בנו של הנרי מורגנטאו (האב) הנס מורגנטאו – פוליטולוג ומשפטן אמריקאי ממוצא יהודי-גרמני, נחשב אבי הריאליזם הבינלאומי המודרני קארל מורגנטאו – דמות בדיונית בחוברות קומיקס לייב מורגנטוי – משורר יידי פולני-ישראלי אחר: "סיפורו של השגריר מורגנטאו" (1918) – ספר זיכרונותיו של הנרי מורגנטאו (האב), מתקופת כהונתו כשגריר באימפריה העות'מאנית בין השנים 1916-1913. הספר הוא מקור ראשוני בנוגע לרצח העם הארמני דו"ח מורגנטאו (1919) – דו"ח שהוצא על ידי ועדה אמריקנית בראשות הנרי מורגנטאו (האב) לחקור דיווחים לגבי התעללות ביהודים בפולין תוכנית מורגנטאו (1944) – תוכניתו של הנרי מורגנטאו (הבן) לכיבוש גרמניה אחרי מלחמת העולם השנייה, שקראה לנקיטת צעדים קשים שנועדו לחסל את יכולתה של גרמניה לפתוח אי-פעם במלחמה
פרסי בחירת הנוער 2006

טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2006 התקיים ב-20 באוגוסט 2006 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו השחקן והקומיקאי דיין קוק והזמרת-שחקנית ג'סיקה סימפסון ולאורכו הופיעו האומנים נלי פורטדו עם טימבלנד, ריהאנה וקווין פדרליין. מספר המועמדויות הרב ביותר: הסרט "שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת" - 9 מועמדויות מספר הזכיות הרב ביותר: הסרט "שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת" - 7 זכיות פרסי בחירת הנוער 2006, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מועמדויות וזכיות בפרסי בחירת הנוער 2006, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
סן קריסטובל דה לה לגונה

סן קריסטובל דה לה לגונה (בספרדית: San Cristóbal de La Laguna; לעיתים מקוצר ללה לגונה) היא עיר במחוז סנטה קרוס דה טנריפה בקהילה האוטונומית של האיים הקנריים בספרד. העיר נמצאת בצפון האי טנריפה והיא גובלת בתחום השיפוט של סנטה קרוס דה טנריפה, בירת המחוז ואחת משתי הבירות של הקהילה האוטונומית. בעיר מתגוררים 153,009 תושבים (נכון ל-2014), והיא העיר השלישית מבחינת גודל אוכלוסייתה באיים הקנריים, אחרי לאס פאלמאס דה גראן קנריה וסנטה קרוס דה טנריפה. העיר נמצאת על מסלול הכביש TF-5, המקשר בין סנטה קרוס דה טנריפה ופוארטו דה לה קרוס בצדו המערבי של האי. כלכלת העיר מתבססת על חקלאות, גידול מקנה, תיירות ותעשייה. בעיר שוכנות אוניברסיטת לה לגונה, והקתדרלה של סן קריסטובל דה לה לגונה. ב-1999 הוכרזה סן קריסטובל דה לה לגונה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. עד בואם של הספרדים לאיים הקנריים במאה ה-15 שם העמק בו נמצאת העיר היה אַגֶרֶה והוא השתייך לאנגה, אחת הממלכות של הגואנצ'ים בטנריפה. בעמק היה בעבר מעין לגונה שהתייבשה והוא המקור של השם "לה לגונה". ב-1494 התרחש במקום קרב אגרה, בו כוחות ספרד בהנהגת הקונקיסטאדור אלונסו פרנאנדס דה לוגו ניצחו את הגואנצ'ים וכיבוש טנריפה הושלם תוך שנים ספורות. בין 1496 ו-1497 פרנאנדס דה לוגו ייסד את העיר ותוך זמן קצר היא הפכה למושב של הקבילדו של טנריפה. בהמשך היא הפכה גם לבירה של כל האיים הקנריים. במאה ה-18 ובמאה ה-19 אזור הנמל של לה לגונה החל לעלות בחשיבותו עד שהוא פוצל לעיר נפרדת - סנטה קרוס דה טנריפה. חשיבותה של סנטה קרוס עלתה בהדרגה על זו של לה לגונה וב-1833 פרננדו השביעי, מלך ספרד, הורה על העברת הבירה של האיים הקנריים לסנטה קרוס. נכון לעכשיו זו עיר אוניברסיטאית ובעלת חשיבות דתית מכיוון שהיא היא מקום מושבה של הבישופות הקתולית של טנריפה, הכולל לא רק את האי טנריפה, אלא גם את האיים המערביים של האיים הקנריים (לה פלמה, לה גומרה ואל איירו). ה-14 בספטמבר: חג של ישו דה לה לגונה. יום ראשון השני של יולי: חג הקדוש בנדיקטוס מנורסיה. קורפוס כריסטי: 60 יום אחרי יום ראשון של חג הפסחא. השבוע הקדוש: 40 יום לאחר התענית. קולומביה קרטחנה, קולומביה ברזיל סאו פאולו, ברזיל ספרד טלדה, ספרד אתר האינטרנט הרשמי של סן קריסטובל דה לה לגונה ערך זה הוא קצרמר בנושא האיים הקנריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פולקר בק

פולקר בק (בגרמנית: Volker Beck; נולד ב-12 בדצמבר 1960 בשטוטגרט) הוא פוליטיקאי גרמני. בק, חבר מפלגת הירוקים הגרמנית, משמש כיושב-ראש הוועדה הפרלמנטרית ליחסי גרמניה–ישראל בבונדסטאג. החל את הפעילות הציבורית שלו כדובר ארגון זכויות להט"ב גרמני במשך למעלה מ-10 שנים. בק משמש כדובר מפלגת הירוקים לענייני פנים ודת. הוא מתבלט במאבקו נגד אנטישמיות ושנאת זרים בגרמניה, וכן בתמיכתו במדינת ישראל. על פעילותו זו הוכרז פולקר בק ב-22 ביוני 2015 כזוכה בפרס "ליאו-בק". את הפרס מעניקה מאז 1957 המועצה המרכזית של יהודי גרמניה וזכו בו בעבר אישים כגון קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל, נשיא גרמניה לשעבר כריסטיאן וולף ושר החוץ לשעבר, יושקה פישר. בנימוקים להענקת הפרס נכתב שבק משמש כ-"מודל למאבק בשנאה המודרנית כנגד ישראל והיהודים". בק הוא הומוסקסואל גלוי, ונודע גם בשל פעילותו ארוכת השנים בנושאי זכויות האדם בגרמניה ומחוצה לה – עם דגש על שוויון זכויות מלא לקהילת הלהט"ב. במאי 2006 נפצע במהלך מצעד הגאווה במוסקבה. מדיה וקבצים בנושא פולקר בק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולקר בק (בגרמנית) פולקר בק, ברשת החברתית פייסבוק פולקר בק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פולקר בק, ברשת החברתית אינסטגרם פולקר בק, סרטונים בערוץ היוטיוב פולקר בק, באתר פליקר אתר המגזין "די-צייט", "המועצה המרכזית של יהודי גרמניה מעניקה כבוד לפולקר בק" אתר "ג'רוזלם פוסט", לאחר הסכם הגרעין עם איראן – פולקר בק מתנגד להפיכת טהרן לפרטנרית של גרמניה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שניצל (סרט)

שניצל (באנגלית: Schnitzel) הוא סרט קצר מז'אנר המדע בדיוני-קומדיה ישראלי שכתב, הפיק וביים אסף אפשטיין ובו מככבים נוה צור, אולגה ברדוקוב, אריק משעלי, ניר מליק ועדי פלדמן. חייזר מהחלל החיצון נוחת בסופרמרקט ולובש דמות של שניצל. נער צעיר, קובי צוקר (נוה צור), לוקח על עצמו אתגר שהוצב בפניו על ידי מושא אהבתו, מאיה קפלינסקי (אולגה ברדוקוב), של הבאת כמה פריטים עבורה מתוך הסופרמרקט. השיגעון מתחיל לחגוג כאשר קובי נכנס לסופר ופוגש שם את "שניצל" החייזר. קובי צוקר (נוה צור) מאיה קפלינסקי (אולגה ברדוקוב) שמעון הקצב (אריק משעלי) שרגא השומר (ניר מליק) קופאית (עדי פלדמן) נוסע על רולרבליידס (אורי זעירא) סבתא (אנה לייבוביץ') צורחת בתנועה (זרינה קניזו) בני (נבון דסה) בברמן (יובל מלכה) אמא של קובי (קול) (מרינה קאגן) כתב רדיו (עודד לאופולד) דיילת גבינות (שירה רפאל) שחקן דמות ממוחשבת / עובד מזמר (אדם דונהוף) שניצל (קול) (יעל שחר) הסרט שניצל הופק בישראל בארבעה מקומות עיקריים. הסצינות בתוך הסופרמרקט צולמו בחצור הגלילית בעוד שהסצינות החיצוניות שלו צולמו במשמר השרון. סצינות אחרות כגון זו של הכביש הכפרי צולמה בגעש. הפקות אולפן התבצעו בתל אביב. מוזיקה מקורית עבור הסרט נכתבה והופקה על ידי עמית פוזננסקי. הסרט גם עושה שימוש באנימציה ממוחשבת ליצירת דמותו של "שניצל" החייזר ששולבה ונשזרה ביחד עם הצילומים החיים. פסקול מקורי (עמית פוזננסקי) - פסטיבל הקולנוע של דרום קרוליינה (2015) סרט בינלאומי הכי טוב - פסטיבל הקולנוע של דרום קרוליינה (2015) סרט מדע בדיוני הכי טוב - פסטיבל הקולנוע הייארט (לבל, ויומינג) (2015) סרט התבגרות הכי טוב - פסטיבל הקולנוע של מנהטן (2015) מפיק הכי טוב של סרט זר - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי במדריד (2015) מדיה וקבצים בנושא שניצל בוויקישיתוף שניצל, ברשת החברתית פייסבוק "שניצל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שניצל", באתר AllMovie (באנגלית) "שניצל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "שניצל(הקישור אינו פעיל)", האתר הרשמי טריילר הסרט "שניצל", באתר Vimeo ריאיון עם אסף אפשטיין על סרטו, "שניצל", באתר Vimeo "שניצל" הסרט, באתר Geekie Awards The 10th Annual Macon Film Festival underway, איליין רקלי, WMGT-TV ,NBC, July 17, 2015 "שניצל", באתר IMDb Hyart Film Festival this weekend in Lovell, קרלי ווס, עיתון לבל כרוניכל, 18 ביוני 2015 Manhattan Film Festival (2015 Award Winners) - אוכזר 1 באוגוסט 2015 Best Producer of a Foreign Language Film 2015, אתר הפסטיבל, אוכזר 1 באוגוסט 2015
פלטינה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פלטינה – יסוד כימי מתכתי יקר קבוצת הפלטינה או משפחת הפלטינה - קבוצה הכוללת שש מתכות בעלות תכונות פיזיקליות וכימיות דומות: רותניום, רודיום, פלדיום, אוסמיום, אירידיום ופלטינה אלבום פלטינה – ציון להישג מכירות גבוה של אלבום מוזיקה להקת הפלטינה – להקת ג'אז ישראלית במחצית הראשונה של שנות ה-70 סכולה פלטינה (Schole palatine) או סכולרי - משמר קיסרי שהחליף את המשמר הפרטוריאני באימפריה הרומית המאוחרת, לרבות באימפריות הרומיות המערבית והמזרחית. פלטינום פלטינות
מארקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... Marche מארקה מחוז באיטליה Marka מארקה – שם לטיני שציין אזורי ספר חשובים בימי הביניים מארקה – עיתון ספורט בספרד מארקה – קבוצה אתנית מבני סונינקה במאלי באפריקה מארקה – שפה של בני מארקה באפריקה מארקה – אזורי יערות וגבעות מסביב לעיר אוסלו ועוד כמה ערים בנורווגיה מארקה - שם המארק הפיני בפינית מארקה או קונברטיבילנה מארקה - שם המארק הסחיר, המטבע של בוסניה והרצגובינה בשפות המקור מארקה – מחנה פליטים פלסטינים בירדן מארקה – שם נוסף לשדה תעופה אזרחי של עמאן בירדן מארקה – אתר לשיגור טילים בנורווגיה מארקה (איראן) - כפר במחוז דרום חוראסאן באיראן Marca מארקה (רומניה) - כפר במחוז סלאז' ברומניה מארקה (פרו) - נפה במחוז רקואי באזור אנקאש בפרו אישים ששמם מארקה: יהודית מרקה-קראוזה – ארכאולוגית ארץ-ישראלית
רובעי אמסטרדם

רובעי אמסטרדם או מחוזות אמסטרדם (בהולנדית: Stadsdelen Van Amsterdam) הם חלוקה אדמיניסטרטיבית שמפצלת את העיר אמסטרדם שבהולנד לשמונה רבעים (Stadsdelen) מוניציפליים. לכל רובע יש ועדה מבצעת (Bestuurscommissie) שנבחרה מראש על ידי מועצת העיר המרכזית ודואגת לכל צורכי התושבים (כגון דרכונים ורישיונות נהיגה, איסוף אשפה, רווחה והיתרי בניה), דואגת לאתרים הפופולרים שבה (פארקים, מוזיאונים, חיי לילה ואירועים חברתיים, בידור ופנאי, רחובות כיכרות וגשרים) וקובעת חוקים חדשים הנכונים לאותו הרובע שבו היא שולטת. הרבעים הראשונים נקבעו בשנת 1981 והתמזגו עם רבעים אחרים שנוצרו בשנים מאוחרות יותר. כיום לאמסטרדם שמונה רבעים המכסים את כל חלקיה של העיר והם תוצאה של רפורמה גדולה שהתקיימה בשנת 2010. במערכת הרבעים הנוכחית לכל רובע מונים כ-80,000 עד כ-140,000 אלף איש אשר שווים בגודלם לכמות התושבים בעירייה ממוצעת. אמסטרדם המרכזית (Amsterdam Centrum) צפון אמסטרדם (Amsterdam Noord) מזרח אמסטרדם (Amsterdam Oost) דרום מזרח אמסטרדם (Amsterdam Zuidoost) דרום אמסטרדם (Amsterdam Zuid) מערב אמסטרדם (Amsterdam West) המערב החדש (Amsterdam Nieuw West) וסטפורט (Westpoort) הסבר על רבעי אמסטרדם - אתר בשפה ההולנדית היסטוריה של רבעי אמסטרדם - אתר בשפה הגרמנית
בארה דה טיז'וקה

בארה דה טיז'וקה (בפורטוגזית: Barra da Tijuca), המכונה גם בקצרה "בארה", היא שכונה במערב העיר ריו דה ז'ניירו בברזיל, השוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי. העיר ידועה בחופים, נהרות ואגמים רבים, ובסגנון החיים המאפיין אותה. בשכונה מתגוררת רק 4.7% מאוכלוסיית העיר, אך 30% מהמיסים של העיר נגבים בה; היא נחשבת לאחד האזורים המפותחים בברזיל. היא נבנתה ופותחה בעיקר החל משנות ה-70, על פי סטנדרטים מודרניים יחסית, כגון כבישים רחבים המהווים צירי תנועה מרכזיים. היא נחשבת כיום כשכונה המשלבת מודרניות, קיימות וטבע. השכונה תוכננה על ידי לוסיו קוסטה, שתכנן גם את העיר המודרנית ברזיליה. היא כוללת גנים רבים, מרכזי קניות, בנייני מגורים ואחוזות רחבות ידיים. הגידול באוכלוסיית השכונה הוא הגבוה ביותר בריו: מ-98,851 איש בשנת 1991, ל-174,353 בשנת 2000, ועד ל-300,823 בשנת 2010. תושבי השכונה מכונים "באריסטאס". היא נחשבת לשכונה בטוחה יחסית מבין שכונות המעמד הגבוה של ריו, מכיוון שאין בה פאבלות ופועלים בה כוחות ביטחון ציבוריים ופרטיים רבים.  בארה אירחה במתקניה את מרבית אירועי אולימפיאדת 2016, המרכזי שבהם היה הכפר האולימפי. מדיה וקבצים בנושא בארה דה טיז'וקה בוויקישיתוף
צמר פלדה

צמר פלדה הוא מוצר תעשייתי העשוי פקעת של תיילים דקים, גמישים וחדים במיוחד. צמר הפלדה משמש לשיוף בעבודות גימור ותיקון של מוצרי עץ ומתכת, ניקוי כלי בית ועוד. צמר הפלדה עשוי על פי רוב מפלדה דלת פחמן, אך גם מפלדת אל חלד. מוצר דומה מיוצר גם מפליז, ברונזה ונחושת. צמר הפלדה תואר לראשונה כמוצר חדש בביטאון תעשיית הברזל והפלדה בארצות הברית בשנת1896. צמר פלדה משמש בחרושת עץ ועם צבע ולכה. צמר פלדה משמש לעיתים קרובות לתהליכי ניקוי מקצועיים של זכוכית ופורצלן היות שהוא רך יותר מחומרים אלה, ומוריד שאריות מבלי לשרוט את משטח הבסיס כמו במירוק רגיל. בשימוש ביתי צמר פלדה יעיל מאוד בהסרת שאריות שומן מסירי בישול, וכן הסרת חלודה, אך שימוש בצמר פלדה על כלי אוכל מצופים טפלון פוגע בציפוי זה. במדינות רבות, נמכרות רפידות צמר פלדה ספוגות סבון לניקוי לבית. שימוש נוסף לצמר פלדה הוא בהדברת מכרסמים, על ידי סתימת חורים קטנים שנוצרו על ידי מכרסמים בצמר פלדה גס נמנע המשך כרסום החור היות שנשיכת צמר הפלדה גורמת למכרסם כאב עז בפה. במקרה של בליעה, נגרם למכרסם נזק פנימי חמור שמוביל למוות. צמר פלדה דק דליק מאוד באוויר. צמר פלדה דק מאוד יכול לשמש כחומר דליק במצבי חירום, ויכול לבעור גם כשהוא רטוב. צמר פלדה בוער מפיק ניצוצות רבים ומשמש בציורי אור. צמר פלדה מיוצר בדרגות עובי שונות. הסימון המקובל הוא: מדיה וקבצים בנושא צמר פלדה בוויקישיתוף Jessica Elzea Kogel; Nikhil C. Trivedi; James M. Barker; Stanley T. Krukowski (2006). Industrial Minerals & Rocks (7th ed.). SME. p. 156. ISBN 9780873352338. נבדק ב-2009-07-21. Iron Age, Vol. LVII, p.871, cited by Journal of the Iron and Steel Institute,Volume 50, Issue 2, p.482 [1] https://books.google.ca/books?id=BgEAAAAAMBAJ&pg=PA124&source=gbs_toc_r&cad=1#v=onepage&q&f=false
צ'ארלי בייקר

צ'ארלס דואן "צ'ארלי" בייקר ג'וניור (באנגלית: .Charles Duane Baker Jr; נולד ב-13 בנובמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל מסצ'וסטס בין השנים 2015–2023. החל משנת 2023, הוא מכהן כנשיא התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA). בייקר נולד באלמיירה שבמדינת ניו יורק. אביו היה תת-מזכיר לענייני בריאות ושירותי אנוש בממשלו של רונלד רייגן. הוא גדל בפרבר של בוסטון ולמד בבית ספר ציבורי במסצ'וסטס. ב-1979 סיים תואר ראשון באנגלית באוניברסיטת הרווארד וב-1986 סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת נורת'ווסטרן. בתקופת כהונתו של מושל מסצ'וסטס ויליאם ולד, עבד בייקר כמזכיר הבריאות ושירותי אנוש וכמזכיר המינהל והאוצר. ב-1999 מונה לנשיא ומנכ"ל ארגון שירותי הרפואה Harvard Vanguard Medical Associates, שסבל מאי סדרים כספיים. מינויו שיקם את הארגון בצורה דרסטית, עד שהפך בתקופת כהונתו לארגון הרפואה המוביל במדינה. בשנים 2004–2007 כיהן בייקר כראש מועצת סוומפסקוט. ב-2010 התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית בבחירות למשרת מושל מסצ'וסטס. הוא זכה ב-42% מקולות המצביעים לעומת 48.4% למושל המכהן דיבאל פטריק מהמפלגה הדמוקרטית. מסע הבחירות שלו נשען על פלטפורמה של שמרנות פיסקלית וליברליזם חברתי. ב-2014 התמודד פעם נוספת למשרת מושל מסצ'וסטס וגבר בבחירות הכלליות על התובעת הכללית של המדינה, מרתה קואקלי, ברוב של 48.4% לעומת 46.5%. הוא הושבע לתפקיד בינואר 2015. נכון לאפריל 2017 בייקר הוא המושל הפופולרי ביותר בארצות הברית עם 75% תמיכה. ביוני 2017, לאחר החלטתו של הנשיא דונלד טראמפ להסיג את ארצות הברית מהסכם פריז, צירף בייקר את מסצ'וסטס לשותפות המדינות והערים האמריקאיות שהתחייבו להמשיך לקיים את דרישות ההסכם. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה שנייה ברוב של 66.9%. בייקר נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלי בייקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ארלי בייקר צ'ארלי בייקר, ברשת החברתית פייסבוק צ'ארלי בייקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ארלי בייקר, ברשת החברתית אינסטגרם צ'ארלי בייקר, סרטונים בערוץ היוטיוב צ'ארלי בייקר, באתר מושל מסצ'וסטס Charlie Baker '86 The road to recovery: Charlie Baker ’86 gets an ailing health company back into shape, אתר אוניברסיטת נות'ווסטרן, דצמבר 2008 Poll: Christie is most unpopular governor in US, אתר thehill.com‏, 11 באפריל 2017 After Trump's Paris withdrawal, Baker joins 'climate alliance',‏ הבוסטון גלוב, 2 ביוני 2017
טים ויזה

טים ויזה (בגרמנית: Tim Wiese; נולד ב-17 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער. טים ויזה התחיל את הקריירה שלו במדי פורטונה קלן, שם שיחק 23 משחקים. בשנת 2001 עבר ויזה לקייזרסלאוטרן. בתחילה היה שחקן ספסל ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים. בתחילת עונת 2002/03 ביסס ויזה את מעמדו כשוער הבכיר של קייזרסלאוטרן. בשנת 2005 עבר טים ויזה לוורדר ברמן. הוא החמיץ את החלק הראשון של העונה בגלל קרע ברצועה, ובפברואר ערך את הופעת הבכורה נגד שטוטגרט. בעונת 2006/07 ביסס את מעמדו כשוער הראשון של ברמן, והחמיץ רק שלושה משחקים באותה עונה. בעונת 2008/2009 העפיל טים ויזה עם ברמן לגמר גביע אופ"א, בו הפסידה הקבוצה לשחטאר דונצק. בשנת 2012 חתם טים ויזה על חוזה בהופנהיים. ויזה שיחק בקבוצה בסך הכל עשרה משחקים, וב-21 בינואר 2014 החליט טים ויזה על עזיבה, יחד עם ההנהלה של הופנהיים. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה ערך ויזה במשחק נגד נבחרת אנגליה ב-18 בנובמבר 2008. ויזה נכלל בסגל הגרמני למונדיאל 2010 וליורו 2012, אך לא שיחק בהם. ב-17 בספטמבר 2014 הודיע טים ויזה על פרישה. בשנת 2016 הצטרף ויזה לליגת ההיאבקות WWE. מדיה וקבצים בנושא טים ויזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טים ויזה טים ויזה, ברשת החברתית פייסבוק טים ויזה, ברשת החברתית אינסטגרם טים ויזה, באתר Transfermarkt טים ויזה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) טים ויזה, באתר Soccerway טים ויזה, באתר WorldFootball.net טים ויזה, באתר National Football Teams טים ויזה, באתר FootballDatabase.eu
למורי ספורט

למורי ספורט (שם מדעי: Lepilemuridae) היא משפחה של למורים, על-משפחה של פרימטים החיים באי מדגסקר, ובה סוג יחיד למור ספורט (Lepilemur). הסוג הוא קרוב משפחה של המגלדאפיס הנכחד. פרוות הלמורים חומה-אפורה או אדמונית מלמעלה וצהובה מלמטה והם בעלי זנב ארוך ושעיר. אורכם הממוצע 30–35 ס"מ, וראשם קצר ובעל עיניים גדולות ומחזירות אור לחיי שוטטות בחשיכה. הלמורים מקפצים היטב בין העצים (ומכאן שמם), בעיקר כדי להימלט מטורפים כמו הפוסה. הם עצמם אוכלים בעיקר עלים ועשב. חיים בבדידות ותוקפים כל למור שיסיג גבול, למעט נקבות בתקופת הרבייה. ישנם 26 מינים של למורי ספורט: Lepilemur aeeclis Lepilemur ahmansonorum Lepilemur ankaranensis Lepilemur betsileo Lepilemur dorsalis Lepilemur edwardsi Lepilemur fleuretae Lepilemur grewcockorum Lepilemur hollandorum Lepilemur hubbardorum Lepilemur jamesorum Lepilemur leucopus Lepilemur microdon Lepilemur milanoii Lepilemur mittermeieri Lepilemur mustelinus Lepilemur otto Lepilemur petteri Lepilemur randrianasoloi Lepilemur ruficaudatus Lepilemur sahamalazensis Lepilemur scottorum Lepilemur seali Lepilemur septentrionalis Lepilemur tymerlachsoni Lepilemur wrightae הפארק הלאומי מרוג'ג'י מדיה וקבצים בנושא למורי ספורט בוויקישיתוף למורי ספורט, באתר ITIS (באנגלית) למורי ספורט, באתר NCBI (באנגלית) למורי ספורט, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) למורי ספורט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) למורי ספורט, באתר GBIF (באנגלית)