טהראן

המונח "טהרן" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו טהרן (פירושונים). טֶהְרָאן או טֶהְרָן (בפרסית: ‏تهران‏Ⓘ‏; תעתיק מדויק: תהראן) היא בירת איראן והעיר הגדולה בה, הממוקמת לרגלי רכס הרי אלבורז ונמצאת במרכזה של פרובינציית טהראן בצפון המדינה. העיר מהווה את המרכז הפוליטי, הכלכלי והחברתי של המדינה. יותר ממחצית התעשייה האיראנית מבוססת בטהראן, שבה תעשיות ייצור רכב, חשמל ומוצריו, טקסטיל, כלי נשק, סוכר וכימיקלים. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2016 אוכלוסיית העיר מנתה כ-8.6 מיליון בני אדם, רובם פרסים, בנוסף להם מתגוררים בעיר גם אזרים רבים ומיעוטים אתניים נוספים כמו ארמנים, כורדים ויהודים. 98.3% מתושבי העיר, מרקעים אתניים מגוונים, הם דוברי פרסית. בספטמבר 2024 הודיע נשיא איראן על כוונה להעביר את עיר הבירה מטהראן, למקום אחר באיראן ישנם הסברים שונים למקור השם טהראן, ההסבר הנפוץ ביותר הוא שמקור השם הוא בטירן או טירגן שמשמעותו מקום מושבו של האל טיר שהיה אחד האלים הזורואסטרים. העיר ישבה בסמיכות לעיר מהרן (שם שמשמעותו מקום מושבו של האל מהר שהוא אל השמש הזורואסטרי). הסבר אחר הוא שמשמעות השם היא "מקום חם" או אפילו "מורדות חמימים". יש הטוענים כי מקור השם הוא במשמעות "במורדות בין שני הרים".[דרוש מקור] חפירות מתארכות את תחילת יישוב האזור לשנת 600 לפני הספירה. טהראן הייתה שנים רבות כפר קטן שאוכלוסייתו גדלה באופן משמעותי רק במאה ה-13 לאחר הפלישה המונגולית. בשנת 1795 אקא מוחמד שאה הכריז על טהראן כבירתה החדשה של איראן. בשנת 1855 הוכנה התוכנית הראשונה המקיפה לתכנון עתידי של העיר. בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 החלה תנופת בנייה גדולה ברחבי העיר, ונבנו בה בניינים חדשים רבים. ב-28 בדצמבר 1943 התכנסה בטהראן ועידת טהראן בראשות שליט ברית המועצות יוסיף סטלין, ראש ממשלת הממלכה המאוחדת וינסטון צ'רצ'יל ונשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט. בוועידה נדונה האסטרטגיה של בעלות הברית במלחמתן במדינות הציר. באותה תקופה שלט באיראן השאה מוחמד רזה שאה פהלווי. השאה שלט באיראן בין השנים 1941 ל-1979 בשלטון דיקטטורי-חילוני אך הוא הודח במהפכה עממית ב-1979. האייתוללה רוחאללה ח'ומייני תפס את השלטון באיראן בסיום המהפכה והפך את טהראן ואת איראן כולה למדינה דתית הפועלת פי חוקי השריעה. למעלה ממחצית מהתעשייה באיראן נמצאת באזור טהראן. תעשייה הכוללת מפעלי מכוניות, אלקטרוניקה, ציוד חשמלי, תעשיות נשק, טקסטיל, ייצור סוכר, בטון וכימיקלים. כמו כן בדרום העיר ישנו בית זיקוק לנפט. מגדל אזאדי - נבנה על ידי השאה, מוחמד רזא שאה פהלווי. סמלה של טהראן המודרנית. נמצא בכיכר אזאדי. ארמון גולסתאן - ארמון מפואר שנבנה במאה ה-19. מגדל מילאד - נחנך בשנת 2008 וממנו תצפית רחבה על כל חלקי העיר. הבזאר הגדול - השוק המרכזי והענקי של טהראן המכיל סחורות מכל הסוגים. אוניברסיטת טהראן - האוניברסיטה הגדולה והוותיקה ביותר בעיר. ארמון סעדאבאד - ארמון השאה של איראן. נמצא בצפונה של טהראן. המוזיאון הלאומי של איראן - המוזיאון מציג ממצאים היסטוריים וארכאולוגים מתולדותיה של איראן. בית הכנסת אברישמי - מרכז קהילת יהודי העיר בית הכנסת ח'וראסאניה - נבנה בשנות ה-70 של המאה ה-20 הגן הלאומי - אזור בו שוכנים מוזיאונים ומשרדי ממשלה רבים בטהראן יש 45 אוניברסיטאות ומכללות, ומספר רב של מוזיאונים המציגים ממצאים ארכאולוגיים מתקופות שונות בהיסטוריה הפרסית, ובעיקר מימי האימפריה הפרסית. חלק מהארמונות (למשל מתחם ארמונות ניאווראן וסעדאבאד) הפכו למוזיאונים. למרות ואולי בגלל[דרושה הבהרה] הפיקוח ההדוק על חופש הביטוי באיראן המודרנית, זכו הספרות והקולנוע שלה להצלחה רבה בעולם המערבי[דרוש מקור]. שבעה קווי מטרו פעילים במטרו של טהרן ו-4 קווים נמצאים בבנייה, מהווים סך הכל 11 קווים. בנוסף, פעילים בטהרן 9 קווי אוטובוס אקספרס. תחנת הרכבת המרכזית מובילה לערים שונות במדינה. טהראן היא אחת הערים הפופולריות ביותר במזרח התיכון בשל אטרקציות תיירותיות רבות כגון מגדל מילאד, מגדל אזדי, ארמון גולסטן, ארמון ניווארן, פארק ארם, פארק יער לואיזן, פארק יער צ'יטגר, אגם צ'יטגר וכו'. גשר חכם הוא נבנה עם יכולת הסרת שלג, שהיא ייחודית מסוגה. לטהרן שני שדות תעופה. נמל התעופה הבינלאומי אימאם חומייני, שהוא שדה התעופה הבינלאומי הגדול ביותר, נמצא במרחק של כ-45 ק"מ מהעיר. נמל התעופה הבינלאומי מהרבאד ממוקם במערב העיר, והוא מבצע טיסות פנים ומשמש גם כשדה צבאי. בשנת 2008 החלה לפעול מערכת האוטובוסים המהירה של טהראן. אחת ממשמעויות השם טהראן היא "מדרון חמים", ואכן מזג האוויר בטהראן בדרך כלל נוח. למרות זאת, העיר מושלגת לעיתים קרובות בחורף ותושבי העיר יוצאים לסקי בהרים הקרובים. טהראן סובלת מרעידות אדמה תכופות. העיר טהראן סובלת מזיהום אוויר קשה, ובנוסף לכיסוי הראש לנשים הנאכף בידי השלטונות המוסלמים נאלצים תושבי העיר - גברים ונשים - לכסות לא פעם את אפם ופיהם בלכתם ברחובות העיר בימים בהם זיהום האוויר גבוה מהרגיל. טהראן אירחה את משחקי אסיה בשנת 1974 היא הייתה העיר השביעית שאירחה את המשחקים והראשונה במזרח התיכון. המשחקים נערכו בהשתתפות 3,010 ספורטאים מ-19 מדינות שונות והיו בה 16 ענפי ספורט. ענף הספורט הפופולרי במדינה הוא כדורגל ובכל פעם שהנבחרת הלאומית מגיעה למשחקי המונדיאל מעוררים משחקיה התעניינות רבה ברחבי העיר. שתי הקבוצות המרכזיות בעיר המשחקות בליגה האיראנית הן אסתקלאל טהראן ופרספוליס. בעיר מצוי האצטדיון הכדורגל הגדול במדינה, אצטדיון אזאדי ובו 100,000 מקומות ישיבה. בקרבת העיר יש אתר סקי הפתוח לגולשים בזמן החורף. לעיר טהראן יש חמש עשרה ערים תאומות: אתר האינטרנט הרשמי של טהראן (בפרסית ובאנגלית) טהראן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טהרן (איראן), דף שער בספרייה הלאומית דודי כהן, טהרן: מרכז קהילתי חדש למען יהודי איראן, באתר ynet, 2 בספטמבר 2007 AP, איראן שוקלת לקבוע בירה חדשה במקום טהרן, באתר ynet, 24 בדצמבר 2013 סוכנויות הידיעות, יהודי טהרן מקווים: עכשיו העתיד יהיה טוב יותר, באתר nrg‏, 8 בנובמבר 2015 מסע מצולם ברחובות טהראן המציג את חיי היום יום בעיר פרק מתוכנית הטיולים הטלוויזיונית של ריק סטיבס בערוץ PBS המתמקד בטהראן וסביבותיה (באנגלית) דניאל ארזי, ‏בזמן המלחמה: זו התוכנית של איראן לבירה טהראן, באתר ‏מאקו‏, 23 בספטמבר 2024