laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שרה רוקח

הרבנית שרה רוקח (נולדה בכ"ח בחשוון תש"ז, 1946) היא אשת האדמו"ר רבי ישכר דב רוקח מבעלז, ובתו של האדמו"ר הקודם מוויז'ניץ, רבי משה יהושע הגר. נולדה לרבי משה יהושע ולאה אסתר הגר. למדה בבית הספר ויז'ניץ בבני ברק. בשנת תשכ"ה נישאה לרב ישכר דב רוקח, "הינוקא מבעלז", שהיה מיועד מגיל צעיר לכהן כאדמו"ר. לאחר נישואיהם התגוררו בקריית ויז'ניץ בבני ברק, סמוך לסבה רבי חיים מאיר הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ. שנה וחצי לאחר נישואיהם עברו לירושלים ורבי ישכר דב החל לכהן כאדמו"ר. 11 שנים לאחר החתונה נולד בנם היחיד, רבי אהרן מרדכי רוקח. רוקח עומדת בראש ארגון נשות החסידות ועורכת כנסים לנשות החסידות. כלתה שרה לאה עומדת לצדה בניהול הארגון. נשות החסידות, ואף חסידים גברים, נוהגים לבקש ממנה ברכות. גם מחוץ לחסידות בעלז מגיעים אליה חסידים לקבל ברכות, בפרט מחצרות ויז'ניץ וסאטמר. היא נוהגת לקרוא "קוויטלאך" (פתקאות) כמנהג האדמו"רים. רוקח עומדת גם בראש ארגון "מגן ומושיע", התומך באלמנות וביתומים, והיא נוסעת לשם כך לחוץ לארץ לגייס כספים. היא נוהגת להתקשר או לבקר בעצמה למשפחות הנתמכות. לאורך השנים תמכה באחיה, רבי ישראל הגר, על אף ריחוקו מחצרו של אביה, ולימים הייתה פעילה בהחזרתו לחצר ויז'ניץ. טלי פרקש, האדמו"רית של חסידות בעלז, באתר ynet, 24 בספטמבר 2013 שמו של הארגון ניתן בשנת תשע"ב, על שמו של אביה, רבי משה יהושע.
מילאנו (נפה)

נפת מילאנו (באיטלקית: Provincia di Milano ) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 1,575 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 3,176,180 נפש. בירתה של הנפה בעיר מילאנו. נפת מילאנו גובלת בנפת וארזה ובנפת מונצה-בריאנצה בצפון. במזרח היא גובלת בנפת ברגמו. בדרום היא גובלת בנפת קרמונה ובנפת לודי. בדרום-מערב היא גובלת בנפת פאביה. במערב היא גובלת בנפת נובארה. מובלעת של נפת מילאנו היא סן קולומבנו אל למברו. הנהרות העיקריים שזורמים בה הם אדה (Adda), טיצ'ינו (Ticino), אולונה (Olona), למברו (Lambro), סווסו (Seveso). מדיה וקבצים בנושא מילאנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מילאנו
אלכס סלמונד

אלכס אליוט אנדרסון סלמונד (באנגלית: Alexander Elliot Anderson Salmond;‏ 31 בדצמבר 1954 – 12 באוקטובר 2024) היה פוליטיקאי סקוטי שכיהן בתפקיד השר הראשון של סקוטלנד (אנ') בשנים 2007–2014. הוא "השר הראשון" הרביעי במספר ותמך במדיניות בדלנית. סלמונד הוביל מערכה לביטול האיחוד של סקוטלנד עם אנגליה אשר נמצא בתוקף כבר יותר מ-300 שנה (מאז חוקי האיחוד של 1707), במטרה להביא לעצמאות סקוטלנד ולחברות עצמאית סקוטית באיחוד האירופי ובנאט"ו. סלמונד היה מנהיג המפלגה הלאומית הסקוטית במשך כעשרים שנה (SNP – ראשי תיבות של Scottish National Party) וחבר בפרלמנט הסקוטי מטעם אברדינשייר מזרח (Aberdeenshire East). בין השנים 1987–2010 היה חבר הפרלמנט הבריטי וייצג את מחוז הבחירה באנף ובוקן שבצפון-מזרח סקוטלנד. לאחר שהוביל את ה-SNP לזכייה ברוב מוחלט בבחירות 2014 לפרלמנט הסקוטי, הצליח לשאת ולתת עם ממשלת הממלכה המאוחדת על קיום משאל עם על עצמאות סקוטלנד. משאל העם נערך ב-18 בספטמבר 2014, והסתיים בהחלטה לשמר את האיחוד בין אנגליה לסקוטלנד. לאחר הכישלון במשאל העם הודיע סלמונד שלא יתמודד שוב להנהגת ה-SNP, ולאחר שמפלגתו תבחר מנהיג חדש, יתפטר ממשרתו כשר הראשון כדי לאפשר למנהיג החדש להיבחר על ידי הפרלמנט הסקוטי למשרה זו. הוא התפטר לאחר שסגניתו ניקולה סטרג'ן נבחרה בנובמבר 2014. בבחירות בשנת 2015 חזר סלמונד לפרלמנט הבריטי לאחר שזכה במושב במחוז הבחירה גורדון. בבחירות ב-2017 הפסיד סלמונד לנציג המפלגה השמרנית. מדיה וקבצים בנושא אלכס סלמונד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכס סלמונד (באנגלית) אלכס סלמונד, ברשת החברתית פייסבוק אלכס סלמונד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלכס סלמונד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בעברית הוא נקרא על פי רוב אלכס סלמונד, אולם ה-l בשם Salmond אינה נהגית באנגלית; ההגייה באנגלית: סאמונד. סלמונד הנהיג את ה-SNP משנת 1990, עד שפרש מההנהגה בשנת 2000 ואחר כך מ-2004 עד 2014. ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא סקוטלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הובר סליס

הובר סליס (בהולנדית: Hubert Celis) היה כומר קתולי מאזור ליאז' שבבלגיה, חסיד אומות העולם. האב סליס שרת ככומר בעיירה הלמול (Halmaal) באזור ליאז'. בספטמבר 1942 שמע בכנס את הבישוף של ליאז', לואי-ז'וזף קרקהוף, מעודד כמרים להציל יהודים. מעדותו של סליס בפני יד ושם על דברי הבישוף קרקהוף: לאור הסכנה שנשקפה, הבישוף נמנע מלחייב אף אחד, אך הוא רצה שהכמרים ידעו עד כמה הוא יהיה גאה בהם, אם יסכנו את חייהם על מנת להציל את חייהם של אחרים. באותו היום הגיעה לביתו יהודיה בשם טנה רוטנברג שנמלטה מבריסל וביקשה ממנו להסתיר את ארבעת ילדיה. האב סליס העביר את שתי בנותיה של רוטנברג למסתור אצל אחיותיו, בונה ולוסי לבית סליס, בעיר סן טרון (אנ'), ואת שני בניה של רוטנברג העביר למסתור בביתו של אחיו, האב לואי סליס. בהמשך המלחמה הסתיר האב לואי סליס שני יהודים נוספים, שברחו מרכבת גירוש מבלגיה למחנות ההשמדה במזרח אירופה. האב הובר סליס שמר על קשר עם טנה רוטנברג ובעלה, אך לאחר חודש נעצרו השניים וגורשו. מלבד הסיוע לבני משפחת רוטנברג, הסתיר האב סליס בביתו ארבעה או חמישה יהודים. בעקבות המעקב אחר האב הובר סליס הוא נעצר פעמיים ואוים בעונש מוות. באחד ממעצריו אמר לחוקר: אתה קתולי, ושכחת שהבתולה היתה יהודיה, שישו היה יהודי, שהוא ציווה עלינו לאהוב זה את זה ולעזור זה לזה... שהוא אמר לנו: 'נתתי לכם דוגמה, כך שתעשו כפי שעשיתי אני.' אתה קתולי, ואתה לא מבין מהו כומר! אתה לא מבין שכומר אינו בוגד! לאחר ששוחרר האב סליס ממעצריו עדיין היה תחת מעקב, וגברה הסכנה לבני חסותו. עקב כך הועברו האחים והאחיות לבית רוטנברג בין מספר מקומות מסתור. עקב רצח הוריהם של ארבעת הילדים לבית רוטנברג לקח על עצמו האב הובר סליס לשמור על קשר עם הילדים, גם אחרי שאלה היגרו לארצות הברית, לאחר השואה. הוא הוביל את רג'ין רוטנברג, אחת הבנות, אל החופה. ב-1980 העניק יד ושם את אות חסידי אומות בעולם לאב הובר סליס, לאחיו לואי ולמשתתפים נוספים בפעילות לשם הצלת ילדי משפחת רוטנברג. מידע על האב סליס באתר יד ושם הובר סליס, באתר יד ושם (באנגלית) סיפורו של סליס באתר יד ושם A litany of World War Two saints; Jerusalem Post; 11 April 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארץ השממה

האם התכוונתם ל... ארץ הישימון או "ארץ השממה" - פואמה מאת תומאס סטרנס אליוט ארצות השממה – ספר מאת סטיבן קינג
כן סקוטלנד

כן סקוטלנד (באנגלית: Yes Scotland) היה ייצוג מאורגן של קבוצות, ארגונים ואינדיבידואלים אשר שאפו להכריע למען עצמאותה של סקוטלנד במשאל העם שנערך ב-18 בספטמבר 2014. התנועה הוקמה באדינבורו במאי 2012. במשאל העם שנערך ב-2014 קיבל רעיון סקוטלנד העצמאית תמיכה רק של כ-45% מהקולות, וסקוטלנד נשארה חלק מהממלכה המאוחדת. המנכ"ל של "כן סקוטלנד" הוא בלייר ג'נקינס (Blair Jenkins), ויושב ראש חבר היועצים הוא דניס קנוון (Dennis Canavan). סטיבן נון (Stephen Noon), המשמש כקובע מדיניות במפלגה הלאומית הסקוטית, הוא האסטרטג הראשי של התנועה. ארגון ההתנגדות הראשי לתנועה זו היה הארגון "טוב יותר יחד" (אנ'), שקרא להישאר באיחוד הוותיק (מאז 1707) עם בריטניה. חוקי האיחוד של 1707 מדיה וקבצים בנושא כן סקוטלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כן סקוטלנד קמפיין "כן סקוטלנד" עובר להובלה בסקרים, באתר Scottish Daily Record, ספטמבר 2014 (באנגלית) סקוטלנד בדרך לעצמאות: 47% בעד היפרדות, באתר ynet, 2 בספטמבר 2014
נאומן

נאומן הוא שם משפחה ממקור גרמני. האם התכוונתם ל... ברוס נאומן – פסל אמריקאי יוהאן גוטליב נאומן – מלחין ומנצח גרמני פרידריך נאומן – פוליטיקאי ליברלי גרמני וכומר פרוטסטנטי, ממייסדי המפלגה הדמוקרטית הגרמנית ונשיאהּ עד מותו קרל פרידריך נאומן – מינרלוג וגאולוג גרמני נאמן נוימן ניומן
שלון

האם התכוונתם ל... שלוון כתמים – נחש מסוג שלוון ממשפחת הזעמניים שלון (נהר) (אנ') – נהר בצפון מערב רוסיה האירופית קרב שלון – קרב שהתרחש ביולי 1471 על נהר השלון אישים אוריאל שלון (פרידלנד) – מנהל בית החרושת "שמן" דוד שלון – מנצח ישראלי רחל שלון – פרופסור להנדסת בניין בטכניון והמהנדסת הראשונה בארץ ישראל שילון
תקבולת מוצלבת

תקבולת מוצלבת או תקבולת מצטלבת או תקבולת כיאסטית (יוונית: χίασμα מילולית כִיאַזְם) הוא אמצעי ספרותי, בו שתי שורות העומדות זו אחר זו, הן בעלות הרכב מילים זהה אך הן עומדות בסדר הפוך. באופן כזה, המילה הראשונה בשורה הראשונה והמילה האחרונה בשורה השנייה מקבילות זאת לזאת, וכן הלאה. למשל אם צלע 1 בנויה בסדר: א' ב' ג', צלע 2 תופיע בסדר ג' ב' א'. תקבולת מצטלבת יכולה ליצור ניגוד חזק או יחס של מידה כנגד מידה בין צלעות המשפט. יש הרואים את המבנה של תקבולת זו כמבנה קונצנטרי (מעגלי) שכן מבנה זה יוצר הנגדה בין מרכזו לקצוות שלו. תקבולת מוצלבת איננה בהכרח תקבולת נרדפת (כפל הרעיון באמצעות מילים שונות). תקבולת מעין זו בטקסטים ספרותיים או פואטיים, מבחינה עלילתית גרידא או מבחינה לשונית או משמעותית, מתקראת בדרך כלל מבנה כיאסטי. דוגמות לתקבולת מוצלבת: בספר בראשית (סדר המילים המקבילות הפוך בשתי הצלעות): ”שֹׁפֵךְ דַּם הָאָדָם / בָּאָדָם דָּמוֹ יִשָּׁפֵךְ” (בראשית, ט', ו'). בעלילות בעל וענת ("הדו" הוא מכינויי האל בעל): ”בעל – ביתו יבנה / הדּוּ – ירומם היכלו”. תקבולת יעקב כדורי, "שירת המקרא - הא כיצד", ספרות המקרא - מבואות ומחקרים, עורכת צפורה טלשיר, הוצאת יד יצחק בן צבי, ירושלים 2011, עמודים 287–306 ספר הקורס מבוא למקרא, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמוד 134 על שם האות היוונית כי, שצורתה χ תִּקְבֹּלֶת מֻצְלֶבֶת במילון ספרות: שירה (תשס"ח), באתר האקדמיה ללשון העברית צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 244, לפי לוח UT 51 VI, במקור: בעל בהתה תבננ הד תרממ הכלה (וניתן לפרש הן כפעיל – ביתו יִבְנה, יְרוֹמֵם היכלו, והן כסביל – ביתו יִבָּנֶה, ירומַם היכלו). ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יורם לרדו

יורם לרדו (נולד בשנת 1968) הוא תת-אלוף במילואים, אשר מכהן כראש רשות החירום הלאומית במשרד הביטחון. קודם לכן שימש כראש מטה פיקוד העורף, קצין אג"ם של פיקוד המרכז, מפקד חטיבת החילוץ ומפקד מחוז מרכז בפיקוד העורף. לרדו נולד בדימונה, בן להורים שעלו ממרוקו. היה רשג"ד (ראש גדוד) בתנועת הצופים העבריים ונטל חלק בגרעין נח"ל בקיבוץ טללים. התגייס לצה"ל בשנת 1987 ושובץ בחטיבת הנח"ל. עבר מסלול לוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבת הנח"ל ומונה למפקד מחלקה ובהמשך למפקד פלוגה. כסגן מפקד גדוד בחטיבה לקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם. בשנת 1998 הועלה לדרגת סא"ל. הוא מונה להקים את גדוד נחשון, ושימש כמפקדו הראשון עד שנת 2000. עם סיום תפקידו חזר לחטיבת הנח"ל ומונה לסגנו של מפקד החטיבה, שהיה אז יאיר גולן. תפקידו הבא היה מפקד גדוד בבה"ד 1, ולאחר מכן מונה לקצין אג"ם של אוגדת עזה. לרדו הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לסגן מפקד עוצבת אדום, ולאחר מכן שימש כסגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה (מל"י, בסיס צאלים). באוגוסט 2009 מונה למפקד מחוז מרכז בפיקוד העורף, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. ב-6 באוגוסט 2013 הקים את חטיבת החילוץ ומונה למפקדה הראשון. הוא פיקד על החטיבה עד 29 ביולי 2015. באפריל 2015, בעקבות רעידת האדמה בנפאל, יצא בראש משלחת סיוע של צה"ל לאזור. בשנת 2015 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז ושימש בתפקיד עד יולי 2016. באוגוסט 2016 מונה לראש מטה פיקוד העורף. באוקטובר 2020 מונה לראש רשות החירום הלאומית במשרד הביטחון. לרדו מתגורר במודיעין, נשוי ואב לשלוש בנות. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב. מדיה וקבצים בנושא יורם לרדו בוויקישיתוף רן פוני, ראש רשות החירום הלאומית: הסלמה בצפון? תרחיש הייחוס הוא עלטה, חצי מדינה תנותק מחשמל. תכינו טרנזיסטור ומים, ישראל היום, 7 בפברואר 2024 עידן אבני וחנן גרינווד, ההתחממות בצפון: תושבי קריית שמונה יפונו לבתי הארחה במימון המדינה, ישראל היום, 20 באוקטובר 2023 ארנולד נטייב, ‏רשות החירום הלאומית הודיעה על הפעלת תוכנית להתפנות תושבי הצפון, באתר מעריב אונליין, 16 באוקטובר 2023 יובל אזולאי ותומר גנון, 65 אלף איש התפנו: אם חדרי מלון יאזלו, ישתמשו בבתי ספר, באתר כלכליסט, 16 באוקטובר 2023 תומר גנון ויובל אזולאי, 13 אלף תושבים בעוטף עזה פונו למלונות ובתי הארחה, באתר כלכליסט, 13 באוקטובר 2023 נורית קדוש, רשות החירום הלאומית: "אין מחסור במזון ואין צפי לפתיחת מחסני החירום", באתר כלכליסט, 10 באוקטובר 2023 אילן אוסטפלד, כך תיראה המלחמה הבאה, באתר ישראל היום, 13 במאי 2011 הוקמה הנפה הסדירה הראשונה בפיקוד העורף, באתר ערוץ 7, 6 באוגוסט 2013 אמיר בוחבוט‏, "אל תצפו לעוד מלחמת פירוטכניקה שבה הכול מיורט בשמיים", באתר וואלה, 27 בנובמבר 2014 יורם לרדו, חטיבת החילוץ וההצלה של פיקוד העורף: השילוב והשוויון המלא בין לוחמים ללוחמות, באתר ישראל היום, 16 ביולי 2015 וובינר מיוחד לברית נאט״ו והמדינות החברות בנושא התמודדות ישראל עם המאבק בנגיף הקורונה, אתר משרד החוץ, 28.01.2021 אמיר בוחבוט‏, "אל תצפו לעוד מלחמת פירוטכניקה שבה הכול מיורט בשמיים", באתר וואלה, 27 בנובמבר 2014 נכנס לתפקידו מפקד חדש למחוז מרכז בפיקוד העורף אל"ם יורם לרדו, עיתון "כל נס ציונה", גיליון 867, 21 באוגוסט 2009, עמוד 28 משלחת הסיוע לנפאל: מטוסי צה"ל המריאו, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 27 באפריל 2015 יואב זיתון, הוקמה חטיבת קומנדו, מפקדי צוק איתן יקודמו, באתר ynet, 6 ביולי 2015 תא"ל במיל' יורם לרדו מונה לראש רח"ל, באתר www.israelhayom.co.il, ‏22 באוקטובר 2020
עדית פאנק

עָדית פּאנק (4 במאי 1952 – 13 באוקטובר 2021) הייתה ציירת, פזמונאית, מעצבת תפאורה, עיתונאית וסופרת ישראלית. פאנק נולדה וגדלה בתל אביב בשם עדית סופר. בשנת 1971 שיחקה בסרט "חסמבה ונערי ההפקר" בתפקיד שולמית החובשת. ב־1972 סיימה את לימודיה במדרשה לאמנות בבית ברל. הגישה פינה קבועה של אמנות עם ילדים בתוכנית "תופסים ראש" לצד נתן דטנר. הרצתה בתחום הפסיכותרפיה הגופנית במכללת רידמן. ציוריה הוצגו בתערוכות קבוצתיות רבות. כמו כן, הציגה במספר תערוכות יחיד, בהן בשנת 1980 בתיאטרון הקאמרי ושנה אחר כך בתיאטרון הלאומי הבימה. איירה עשרות ספרים ואף עמלה על תפאורה למופעים. קיבלה את פרס האיור לספרי ילדים מטעם אוניברסיטת חיפה. כתבה שירים, שרבים מהם הולחנו והושרו על ידי אמנים מוכרים, ובהם אריק סיני, שלומי שבת, יוני רועה, דין דין אביב, טל סונדק, רמי קלינשטיין ועידן רייכל. בין פזמוניה: "הימים שעוד נכונו לנו" (לחן וביצוע: חנן יובל) ו"הניחי לי" (רמי קלינשטיין). לאלבומה של גלי עטרי "צעד אחד לפני הנהר", שיצא בשנת 1988, כתבה פאנק את השיר "קסמים". השיר דורג במקום ה־20 במצעד השנתי תשמ"ח, והוא המצליח ביותר של פאנק במצעדים. שירה "איזה ילד", שהלחין וביצע טל סונדק הפך להמנון של "עמותת חיים". בנובמבר 2011 נערך בנמל תל אביב מופע משיריה של פאנק, אירוע התרמה למען ארגון בקול, בהנחיית צביקה הדר בו השתתפו שלומי שבת, גלי עטרי, רמי קלינשטיין, דין דין אביב, מיטל טרבלסי, רונית שחר, אריק סיני, חנן יובל, לאה שבת ורוני גינוסר. המופע נוהל מוזיקלית על ידי ערן מיטלמן. בדצמבר 2019 הקליט יהורם גאון את שירה "אם רק תסכימי" ללחן של עידן רייכל. בינואר 2021 הלחין והקליט חנן יובל את שירה "כל מילה". פאנק כתבה בעיתונות הכתובה ובעיתונות האינטרנטית בידיעות אחרונות, במעריב, במגזין הורים וילדים ובאתר nrg. פאנק הייתה נשואה לאבי פאנק ולהם שני ילדים ונכדות. פאנק נפטרה ב-13 באוקטובר 2021 בגיל 69, כתוצאה מסיבוכים בריאותיים. נקברה בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא. כל כך רציתי גור, הוצאת ידיעות אחרונות, מכיל 34 עמודים רומן עם הרוח (עם קובי נחושתן), יצא לאור על ידי קוד, בשנת 1998, 239 עמודים מגע ישיר (עם קובי נחושתן), הוצאת ידיעות אחרונות, בשנת 2003, מכיל 261 עמודים גם כאן אותו דבר, הוצאת תמוז מילים שלא צירתי, הוצאת ספרית פועלים, בשנת 1980 שבת שלום שירים לשבת מדיה וקבצים בנושא עדית פאנק בוויקישיתוף עדית פאנק, ברשת החברתית פייסבוק עדית פאנק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עדית פאנק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עדית פאנק, באתר ספר הקולנוע הישראלי עדית פאנק, באתר שירונט עדית פאנק, באתר MusicBrainz (באנגלית) עדית פאנק, באתר Discogs (באנגלית) עדית פאנק, דף שער בספרייה הלאומית אתר הבית של עדית פאנק רשימת הפרסומים של עדית פאנק, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של עדית פאנק, באתר "סימניה" דף מרצה באתר מכללת רידמן ראיון בתוכנית סיבה למסיבה, 1988 באתר יוטיוב (החל מהדקה ה-24) עדית פאנק, לא חושבת מהרגש: הקיץ הכי לוהט של עדית פאנק, באתר nrg‏, 23 באוגוסט 2010 עדנה אברמסון, עדית פאנק: עדיין יוצרת, גם מתוך חירשות קשה, באתר ynet, 13 בנובמבר 2011 ניצן פינקו, האמנית, הפזמונאית והסופרת עדית פאנק מתה בגיל 69, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2021 התארוחה האחרונה - רטרוספקטיבה של שלוש מנות - עדית פאנק באתר ArtCity אמנים שרים עדית פאנק, באתר הבמה יעקב בר-און, ‏חנן יובל: "כשלאומן לא ניתן להופיע, זה כמו להוציא את השטקר מהחשמל", באתר מעריב אונליין, 10 בינואר 2021 רן בוקר, הציירת, הפזמונאית והסופרת עדית פאנק הלכה לעולמה בגיל 69, באתר ynet, 13 באוקטובר 2021
לואי-ז'וזף קרקהוף

לואי-ז'וזף קרקהוף (בפלמית: Louis-Joseph Kerkhofs)‏ (1878 – 1962) היה בישוף קתולי באזור ליאז' שבבלגיה, חסיד אומות העולם. נולד ב-15 בפברואר 1878 בוול-מיר. לאחר לימודיו בסמינר כולל תקופת לימודים ברומא הוסמך ככומר ב-1900. כיהן ככומר וכבישוף של לייז' משנת 1925 עד 1961 ומילא תפקיד מפתח בהצלת יהודים בשנות מלחמת העולם השנייה. התנגד לכל אפליה על רקע גזעי או אתני ועבד באופן קרוב במיוחד עם הקהילה היהודית. קרקהוף נעזר בסמכותו ובהשפעתו כדי לעודד אישים ומוסדות באזור הבישופות שלו להציל יהודים מגירוש למחנות. בכנס שכינס בספטמבר 1942 עודד כמרים מהאזור להציל יהודים. מעדותו של אחד הכמרים, הובר סליס, בפני יד ושם על דבריו של קרקהוף בכנס: לאור הסכנה שנשקפה, הבישוף נמנע מלחייב אף אחד, אך הוא רצה שהכמרים ידעו עד כמה הוא יהיה גאה בהם, אם יסכנו את חייהם על מנת להציל את חייהם של אחרים. בין המנזרים והמוסדות הקתוליים שהעניקו מסתור ליהודים עקב פנייתו של קרקהוף היו מנזר באנו (Banneux), מנזרים בנדיקטיניים בליאז', שארנו (Charneux) וכן ואל דיו (Val Dieu), מסדר הלב הקדוש בטר הולפ (Ter Hulpe) ועוד. לעיתים היה קרקהוף מעורב באופן אישי במבצעי הצלה והסתרה. באחד המקרים הסיע יהודים במכוניתו ממסתור למסתור. לפחות אחד משותפיו של קרקהוף למבצעי ההצלה נרצח על ידי הנאצים. קרקהוף סיפק מקום מקלט לעשרות יהודים במעונו הפרטי, כולל רבה של לייז', הרב יוסף לפכיווכר, שהוסתר עם משפחתו בזמן המלחמה בבישופות העיר לייז' וכן במנזר באנו בזכות קרקהוף. ב-1961 פרש מתפקידו ונפטר ב-31 בדצמבר 1962. ביולי 1981 הכיר יד ושם בלואי-ז'וזף קרקהוף בתור חסיד אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא לואי-ז'וזף קרקהוף בוויקישיתוף מידע על קרקהוף באתר יד ושם. לואי-ז'וזף קרקהוף, באתר יד ושם (באנגלית) edited by Paul R. Bartrop, Michael Dickerman, The Holocaust: An Encyclopedia and Document Collection [4 volumes], 2003, עמ' 362 סיפורו של הובר סליס באתר יד ושם רוזנבלום תיארי, עיר כל כך לוהטת: הרשות המקומית בלייז' ורדיפות היהודים 42–1940, ילקוט מורשת תיעוד וחקר השואה 82, אוקטובר 2006, עמ' 65 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לרדו

האם התכוונתם ל... לארדו (טקסס) – עיר במדינת טקסס בארצות הברית נואבו לארדו – עיר במדינת טמאוליפס שבמקסיקו טולוקה דה לרדו – השם הרשמי של העיר טולוקה במקסיקו, כהוקרה למיגל לרדו דה טחדה סיודד לרדו (לעיתים מקוצר ללרדו) - עיר במדינת דורנגו שבמקסיקו אישים יורם לרדו – איש צבא ישראלי ערמון לרדו – ראש המועצה המקומית השני של דימונה סבסטיאן לרדו דה טחדה – נשיא מקסיקו בעבר
כריסוסטומוס דימיטריו

כריסוסטומוס דימיטריו (Chrysostomos of Zakynthos ביוונית: Μητροπολίτης Χρυσόστομος Δημητρίου – מיטרופוליטיס כריסוסטומוס דימיטריו,‏ (1890 – 1958) היה ארכיבישוף מטרופוליטני יווני של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית בזקינתוס וחסיד אומות העולם. למחרת כניעת איטליה לגרמניה בספטמבר 1943 כבשה גרמניה הנאצית את האי היווני זקינתוס, שהיה עד אז בשליטת האיטלקים. הפיקוד הגרמני הורה ליהודי האי להתרכז לקראת גירושם, וכן הורה לראש העירייה לוקאס קארר להכין את רשימת היהודים שחיים על האי. קארר ביקש את עזרתו של כריסוסטומוס וזה אמר לו לשרוף את רשימת היהודים. במקומה הגיש למפקד הגרמני באי דף נייר ועליו שמו בלבד, בתור רשימת היהודים שעל האי. בהמשך הזהירו קארר והמטרופוליט כריסוסטומוס את היהודים והנחו אותם להסתתר. לפי דבריו של כריסוסטומוס, הארכיבישוף דמסקינוס היווה עבורו דוגמה. כך ניצלו רוב יהודי האי מהגירוש שתוכנן להתקיים בקיץ 1944. ב-1978 העניק יד ושם את תואר חסיד אומות העולם לכריסוסטומוס. הצלת יהודים במהלך השואה סיפורו של המטרופוליט כריסוסטומוס באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עודד בצר

עודד בֶּצֶר (22 באוגוסט 1921 – 17 באוקטובר 1989) היה סופר ישראלי. בצר נולד בברסלאו שבגרמניה, בן שלישי של משפחה יהודית אמידה. שמו המקורי היה וולפגנג בסר (וולפגנג-זאב). בזמן הלימודים הצטרף בצר לתנועת נוער ציונית "הבונים" ואחריהם הצטרף, בשנת 1936, להכשרה של הסוכנות בכפר אלגוט (בחבל שלזיה). בליל הבדולח הועברו חניכי המחנה ברכבת משא, דרך גבול גרמניה למחנה הריכוז בוכנוואלד. לאחר חודש ימים הצליחה הסוכנות היהודית לשחרר את הצעירים בטענה כי "היהודים הללו יצאו מיד מגרמניה כדי להשתלם בחקלאות בהולנד"[דרוש מקור]. בצר יצא עם חברי ההכשרה לחיות בהכשרה ההולנדית "וירנגו" ולאחר שישה חודשים עלה באוניית המעפילים "דורה", כשבועיים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. עם הגעתו ארצה הצטרף לקיבוץ הבונה שהמתין בחדרה לעלייתו על הקרקע. באותו הזמן הצטרף להגנה ובמשך השנים השתתף בקורסים רבים כחניך וכמדריך. בשנת 1941 נמנה עם ראשוני העולים על הקרקע של קיבוץ דורות, שהיה באותם ימים היישוב היהודי הדרומי ביותר בארץ ישראל ובצר התמנה לאחראי מטעם ההגנה לרשת האיתות של יישובים בסביבתה של דורות. משנת 1950 עד שנת 1959 שירת בצבא קבע כקצין קשר והשתתף במלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. בשנת 1957 עזב את קיבוץ דורות ובשנת 1960 סיים את לימודיו במכון להשכלה ולמחקר בבית ברל. בצר היה נשוי לברכה לבית יהוד, אב לבן ולשתי בנות. ארכיונו נמצא בארכיון גנזים- אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב. בצר החל בכתיבה במלחמת העצמאות ופרסם עשרות סיפורים קצרים וסיפורים בהמשכים החל משנות ה-50. בפסטיבל הזמר והפזמון 1965 הושמע פזמון שכתב בצר בשם "איילת החן" ללחן של נתן שחר ולעיבוד של יצחק גרציאני בשני ביצועים שונים, אחד של אריק איינשטיין ואחד של יפה ירקוני . הפזמון זכה בפרס הראשון בפסטיבל וזכה גם בתואר "שיר השנה" במצעד הלהיטים של קול ישראל. "ביבר הארגמן"- 1956. "גבעת הערוצים"- 1959. "הצנחנית שלא שבה"- 1969, פרס למדן. "נא לא לדרוך על הדשא"- 1969. "לא בדרך המלך"- 1973. "הגששים מגבול הצפון"-1975, פרס אסתר רבינוביץ'. "המסע המופלא אל לוחמי בר-כוכבא"-1978, פרס זאב לספרות ילדים ונוער. "המסע המופלא אל מנהרת הזמן"-1983. "שומר סודות- 1988. "ביקור בגן החיות- 1990. אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים, הוצאת זמורה ביתן, עמ' 102-101. עודד בצר, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רשימת הפרסומים של עודד בצר, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של עודד בצר, באתר "סימניה" אלי אשד "מנהרת הזמן של רמת אילן" עודד בצר, באתר MusicBrainz (באנגלית) עודד בצר, דף שער בספרייה הלאומית עודד בצר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Marble Halls

"Marble Halls" (בעברית: "היכלי שיש"; בשם המלא: "חלמתי שהתגוררתי בהיכלי שיש", באנגלית – "I dreamt I dwelt in marble halls") היא אריה מהאופרה "הנערה הבוהמית" של המלחין האירי מייקל באלף והלבריתן האירי אלפרד בון משנת 1843. השיר הפך לפופולרי בעקבות גרסתה של הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה. גרסתה של אניה זכתה לתודעה נוספת שלושה עשורים לאחר צאתה המקורית, כשצברה בספוטיפיי למעלה מ-12 מיליון השמעות. העלילה מספרת על ארלין שנחטפה בילדותה על ידי צוענים. היא באה ממשפחה עשירה ומכובדת. יש לה זכרונות עמומים על ילדותה המתגלים לה בחלומה וזה התוכן של האריה הזו. האופרה מבוססת על הנובלה La Gitanilla של מיגל דה סרוואנטס מ-1643. אופרה זו היא המפורסמת ביותר של באלף וכמו שאר יצירותיו, כמעט אינה מבוצעת. ממנה מפורסמת ומבוצעת רק האריה של ארלין בהרכבים שונים. ההקלטה הישנה ביותר היא של הזמרת אליזבת ווילר משנת 1909. ב-1936 הופק הסרט "הנערה הבוהמית" בכיכובם של לורל והארדי וז'קלין וסט בתפקיד ארלין שמבצעת את האריה בקולה המדובב על ידי הזמרת רוזיטה לורנס. גם זמרות כמו ג'ואן סאת'רלנד שרו את "היכלי השיש" בקונצרטים אבל זאת שהפכה את האריה הזו לשיר פופולרי היא הזמרת האירית אניה שכללה אותה באלבום Shepherd Moons מ-1991. השיר יצא כסינגל בשנת 1994. הבמאי מרטין סקורסזה שילב את הביצוע של אניה לשיר זה בסרטו "עידן התמימות" מ-1993. I dreamt I dwelt in marble halls - חלמתי שהתגוררתי בהיכלי שיש With vassals and serfs at my side, - כשצמיתים ואריסים לצדי And of all who assembled within those walls - ומכל אלה שהתאספו בין כתלים אלה That I was the hope and the pride. - שהייתי תקוותם וגאוותם I had riches all too great to count - היה לי עושר רב מכדי שייספר And a high ancestral name. - ושם אבות מכובד But I also dreamt which pleased me most - וחלמתי עוד מה שגרם לי שיא הנחת That you loved me still the same, - שאהבת אותי באותה מידה That you loved me - שאהבת אותי You loved me still the same, - שאהבת אותי עדיין באותה מידה That you loved me - שאהבת אותי You loved me still the same. - שאהבת אותי עדיין באותה המידה I dreamt that suitors sought my hand, - חלמתי שמחזרים בקשו את ידי That knights upon bended knee - ושאבירים כרעו על ברכם And with vows no maidens heart could withstand, - ועם נדרים שאף עלמה יכולה לעמוד בפניהם They pledged their faith to me. - הם נשבעו לי באמונתם And I dreamt that one of that noble host - וחלמתי שאחד מהקבוצה הנכבדה Came forth my hand to claim. - קרב כדי לבקש את ידי But I also dreamt which charmed me most - אבל חלמתי על מה שהקסים אותי ביותר That you loved me still the same - שעדיין אהבת אותי באותה המידה That you loved me - שאהבת אותי You loved me still the same, - שאהבת אותי באותה המידה That you loved me - שאהבת אותי You loved me still the same - שאהבת אותי באותה המידה מידע על היצירה "Marble Halls" באתר מיוזיק בריינז I dreamt I dwelt in marble halls בביצוע אליזבת ווילר (1909), באתר ספריית הקונגרס. השיר בסרט הנערה הבוהמית, 1936, באתר יוטיוב Marble Halls בביצוע אניה, באתר יוטיוב הערות על השיר והנערה הבוהמית, באתר james joyce Enya - Marble Halls, Discogs (באנגלית) Marble Halls, נבדק ב-2021-05-14 Enya – Marble Halls (1994, CD) (באנגלית), נבדק ב-2021-05-14
Nios II

Nios II היא טכנולוגיית מעבד מודפס 32 ביט, המתאימה ל FPGA ממשפחת אלטרה (Altera). NIOS II הוא בר השוואה ל MicroBlaze מעבד מתחרה למשפחת Xilinx (של FPGA). הוא דור המשך לקודמו, מעבד 16 ביט NIOS הניתן ל"קינפוג". מדיה וקבצים בנושא Nios II בוויקישיתוף מידע על המעבד ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.