laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אזעקה (בטיחות)

מתקן אזעקה הוא מנגנון שנותן אות אזעקה קולי, ויזואלי או אחר כדי להתריע בפני בני אדם על בעיה או מצב הדורשים טיפול דחוף. התקני אזעקה מוקדמים היו לעיתים קרובות פעמונים, תופים, כלי נגינה אחרים, או כל פריט שהשמיע קולות חזקים יוצאי דופן שמשכו את תשומת הלב של האוכלוסייה הסובבת. משרוקיות שימשו את המשטרה במאה ה-19. שריקות קיטור שימשו בקטרים, בספינות ובמפעלים כאזעקה. עם הופעת החשמל, הומצאו מגוון מכשירי התרעה נוספים, כגון זמזמים, צופרים, סירנות, אורות מהבהבים וצבעוניים, ואזעקות אחרות לכל מטרה. חלק מהאזעקות משלבות גם הודעות מוקלטות המושמעות במערכות הכריזה ומנחות את האנשים כיצד לפעול. מבנים רבים מצוידים באזעקות אש, החל מגלאי עשן ביתי עצמאי ועד למערכת אזעקה מתוחכמת שיכולה להפעיל מערכות כיבוי אש בבניינים באופן אוטומטי. תעשיות רבות פיתחו תקנים למכשירי אזעקה, והצבעים אדום, כחול וצהוב מוכרים בדרך כלל כצבעים הקשורים למכשירי אזעקה, כאשר אורות מהבהבים מציינים לעיתים קרובות מצבים דחופים. תגובות אנושיות לאזעקה יהיו תלויות לרוב בחינוך, פסיכולוגיה או התנהגות של אחרים בסביבה. כתוצאה מכך, בחלק מהמקומות, למשל בבנייני משרדים גבוהים, מבוצעות בדיקות למערכות אזעקה ומתקיימים תרגילים קבועים כדי לתרגל מענה מתאים של בני אדם. התקני אזעקה שנועדו לגרום לפינוי בניין מאוכלס, כמו אזעקות אש, עשויים להיות מתוכננים כך שהם יקשו או אפילו יכאיבו במכוון את השהות בבניין על מנת לעודד את הדיירים לעזוב. בכל סוג של אזעקה, נדרש לאזן בין הסכנה של אזעקות שווא (הנקראות "תוצאות חיוביות כוזבות") – האזעקה שמופעלת בהיעדר בעיה – או אזעקה שלא מופעלת כאשר כן קיימת בעיה ממשית (המכונה "שלילית כוזבת"). אזעקת שווא עלולה לבזבז משאבים ואף להיות מסוכנת. לדוגמה, אזעקות שווא של שריפה עלולות לבזבז כוח אדם של כבאים, מה שהופך אותם ללא זמינים לשריפה אמיתית. בנוסף, אזעקות שווא עשויות לגרום לאנשים להתעלם מאותות אזעקה, וכך אולי להתעלם ממצב חירום ממשי: כמו במשל של איזופוס על הילד שצעק זאב. ישנם סוגים רבים של התקני בטיחות אזעקה. הסוגים הנפוצים ביותר כוללים: אזעקת אש המשמשת כדי לתת לדיירי בניין התרעה על שריפה אפשרית ולתת להם זמן להתפנות. התקני אזהרה ברכב הנשמעים כאשר הוא נע בקרבה לגוף אחר, כגון בנסיעה לאחור. צפירה, שלעיתים קרובות מלווה באורות צבעוניים מהבהבים, ברכבי חירום המגיבים למצב חירום. מערכות התרעה הנמצאות במתקני ייצור כגון תחנות כוח, בתי זיקוק ומפעלים כימיים, משמיעות אזעקה המפנה את תשומת הלב של המפעילים בחדר הבקרה לאירוע הדורש את התערבותם. מתקני אזעקה אישיים הם מכשירים נישאים המאפשרים להפעיל אזעקה בעוצמה גבוהה במקרה של תקיפה או מצוקה. בחלק מבתי הספר בארצות הברית הותקנו מערכות המשמיעות אזעקה במקרה שמתרחש ירי בבית הספר, כך שתלמידים ומורים יוכלו לתפוס מחסה. אזעקה כללית המושמעת בספינה יכולה להורות לאנשי הצוות לאייש את עמדותיהם או להתכנס ביחד עם הנוסעים בנקודות הכינוס - אופי האזעקה מוגדר באמנה הבין-לאומית לבטיחות החיים בים והיא מורכבת מ-7 או יותר מקטעים קצרים של צופר הספינה ובסופן מקטע אחד ארוך. קיימת גם אזעקה המצביעה על נטישת הספינה - אזעקה מסוג זה לא תופעל לעולם באופן אוטומטי ולא באמצעות הודעות מוקלטות. אזעקה (פריצה) אזעקת מלחמה מדיה וקבצים בנושא אזעקה בוויקישיתוף "What is a False Alarm?". Fia.uk.com. נבדק ב-20 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה) Chicago area school installs safety alarm to alert students, teachers to active intruder situations, ABC7 Chicago, ‏2022-05-26 (באנגלית)
פאן שובב

פאן שובב (באנגלית: Playful Pan) הוא סרט הנפשה אמריקאי קצר מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", כאשר הוא החמישה עשר בסדרה. הוא הופץ לראשונה ב-27 בדצמבר 1930 על ידי חברת סרטי קולומביה. הסרט הקצר מציג את האל המיתולוגי פאן מנגן בחליל הפאן שלו למען בידור של תושבי היער. כאשר מכת ברק מתחילה שרפת יער, פאן מוביל את הלהבות למים, ומכבה את האש. וראייטי (22 באפריל 1931): כינה את הסרט הקצר "סרט מצויר מצוין", ואמר: "הוא מעורר צחוקים לאורך כל הדרך ומסונכרן להפליא כדי להתאים לרעיון חדשני, זה כמו פיטר פן עם הצינורות שלו, מלחיץ חיות וחרקים עם בוא האביב. יותר מדי חזרות ב יריות פתיחה. שלוש או ארבע דקות אחרונות של הסרט שהוקדשו לשרפת יער כשהלהבות מיוצגות כדמויות חיות וקופצות על הכל, רודפות אחרי תושבי היער לכסות. הם רצים לפאן והוא מקסים אותם במוזיקה עד שכולם קופצים לתוך בריכת מים במקום שבו הוא עומד. החלק הזה של הסרט דווקא מצחיק מאוד. ארוך יותר מרוב הסרטים המצוירים, אבל שווה את הצילומים." הסרט הקצר הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'. "פאן שובב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פאן שובב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Talking Shorts". Variety: 18. 22 באפריל 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}: (עזרה)
אורח החיים האמריקאי

אורח החיים האמריקאי (באנגלית: American way of life) הוא האתוס הלאומי האמריקאי שדבק בעקרון החיים, החירות והחיפוש אחר האושר (אנ'). לפי החלום האמריקאי כל אדם יכול להשיגם על ידי עבודה קשה. מושג זה שזור בתפיסת אמריקניזם. הסופר ויליאם הרברג (אנ') הגדיר זאת כך: דרך החיים האמריקאית היא אינדיבידואליסטית, דינמית ופרגמטית. היא מאשרת את ערכו וכבודו העליון של הפרט. מדגישה פעילות בלתי פוסקת מצד האדם, שכן הוא לעולם לא ינוח אלא תמיד ישאף "להתקדם". הוא מגדיר אתיקה של הסתמכות עצמית, הכשרון ואופי, ושופטים לפי הישגים: "מעשים, לא אמונות" הם מה שקובע. "דרך החיים האמריקאית" היא הומניטרית, "צופה פני עתיד", אופטימית. האמריקאים הם האנשים הנדיבים והפילנתרופיים ביותר בעולם. האמריקני מאמין בקידמה, בשיפור עצמי ודי קנאי בחינוך. אבל מעל הכל, האמריקאי הוא אידיאליסט. האמריקאים לא יכולים להמשיך להרוויח כסף או להשיג הצלחה עולמית רק בזכות עצמם. דברים "חומרניים" כאלה חייבים, במחשבה האמריקאית, להיות מוצדקים במונחים "גבוהים" יותר, במונחים של "שירות" או "סדרנות" או "רווחה כללית"... ומכיוון שהם כל כך אידיאליסטים, האמריקאים נוטים להיות מוסריים. הם נוטים לראות את כל הנושאים כפשוטים ופשוטים, שחור ולבן, סוגיות של מוסר. — William Herberg, Protestant, Catholic, Jew: an Essay in American religious sociology   בדו"ח השנתי של מינהל הארכיונים והרשומות הלאומי לשנת 1999 נכתב, "אנחנו שונים מכיוון שהממשלה שלנו ואורח החיים שלנו אינם מבוססים על הזכות האלוהית של המלכים, הפריבילגיות התורשתיות של האליטות או האכיפה. של כבוד לרודנים. הם מבוססים על פיסות נייר, אמנת החירות - ההצהרה שקבעה את עצמאותנו, החוקה שיצרה את ממשלתנו ומגילת הזכויות שקבעה את חירויותינו." בתקופת המלחמה הקרה, המונח שימש את התקשורת כדי להדגיש את ההבדלים ברמת החיים בין אוכלוסיות ארצות הברית וברית המועצות. באותה תקופה, התרבות הפופולרית האמריקאית אימצה את הרעיון שכל אחד, ללא קשר לנסיבות לידתו, יכול להעלות משמעותית את רמת החיים שלו באמצעות נחישות, עבודה קשה ויכולת טבעית. במגזר התעסוקה, התפיסה הזו באה לידי ביטוי באמונה ששוק תחרותי יקדם כישרון אינדיבידואלי ועניין מחודש ביזמות. מבחינה פוליטית, היא לבשה צורה של אמונה בעליונות של דמוקרטיה חופשית, המושתתת על התרחבות יצרנית וכלכלית ללא גבולות. אורח חיים אמריקאי משמש גם לתיאור שנאמר לרוב עם נימה אנטי-אמריקאית, להיבטים שליליים ומפוקפקים של התרבות האמריקאית שכוללת צריכה מופרזת, בזבוז של חומרי גלם, ניצול כוח אדם וזיהום סביבתי. התעמולה הסובייטית (אנ') השתמשה במונח "אורח החיים האמריקאי" באינטונציה מזלזלת. מדיה וקבצים בנושא אורח החיים האמריקאי בוויקישיתוף Herberg (1955), p. 79 "The National Archives and Records Administration Annual Report 1999". U.S. National Archives and Records Administration. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטל

האם התכוונתם ל... פטל (סוג) – סוג במשפחת הורדיים, הכולל, בין השאר, את תתי-הסוג פטל (תת-סוג) ואוסנה, ואת המינים פטל קדוש, פטל לביד ופטל אדום. פטל (תת-סוג) – תת-סוג בסוג פטל, המונח העברי ל-Raspberry הלועזי. מוכר בתרבות הישראלית בשימושו בגזוז ובמיץ פטל. פאטל פתל
עידו שחר

עידו שחר (נולד ב-20 באוגוסט 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל הצעירה. שחר נולד וגדל בקיבוץ גת שבדרום. הוא החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מ.ס. קריית גת, ובגיל 11 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בקיץ 2019 הושאל לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. ב-22 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2–2 מול הפועל רמת השרון. ב-29 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–2 מול הפועל פתח תקווה. בקיץ 2020 הצטרף להפועל חיפה מליגת העל, במדיה רשם 21 הופעות בליגת העל. בקיץ 2021 חזר למכבי תל אביב במדיה רשם 3 הופעות בליגת העל וכבש שער אחד בניצחון 3–1 מול הפועל ירושלים. ב-19 בינואר 2022 האריך את חוזהו במכבי תל אביב והושאל למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. במדי מכבי פתח תקווה הבקיע 4 שערים מתוך 15 הופעות, אם כי בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. בקיץ 2022 הושאל לאפולון לימסול מליגת העל של קפריסין עד לסיום העונה. ב-3 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הקפריסאית בהפסדה 0–4 למכבי חיפה, במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. שיחק בכל נבחרות הנערים והנוער של ישראל (למעט הנבחרת עד גיל 20). שחר משחק גם בנבחרת הצעירה עד גיל 21, ולזכותו 19 הופעות ושלושה שערים במדיה. ב-14 במרץ 2024 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, על ידי המאמן הלאומי אלון חזן. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ישראל לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). מכבי תל אביב אליפות: 2023/2024 אלוף האלופים:2024 עידו שחר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עידו שחר, באתר Transfermarkt עידו שחר, באתר Soccerway עידו שחר, באתר WorldFootball.net עידו שחר, באתר FootballDatabase.eu רז אמיר, ‏שחר חידש חוזה במכבי ת"א והושאל למכבי פ"ת, באתר ONE‏, 19 בינואר 2022 יניב טוכמן‏, יפגוש את מכבי חיפה? עידו שחר הושאל לאפולון לימסול, באתר וואלה, 20 ביולי 2022 יניב טוכמן‏, פורסם הסגל לאיסלנד: עידו שחר ותומר יוספי זומנו לראשונה, באתר וואלה, 14 במרץ 2024 מאלעד מדמון ועד עדי יונה: סגל ישראל לאולימפיאדה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2024
מורטן מלדל

מורטן פיטר מלדל (בדנית: Morten Peter Meldal, נולד ב-16 בינואר 1954) הוא כימאי דני, המכהן כפרופסור לכימיה באוניברסיטת קופנהגן שבקופנהגן, דנמרק. מלדל הוא זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2022 ביחד עם קרל בארי שארפלס וקרולין ברטוצי "על פיתוח כימיית ה'קליק' והכימיה הביו-אורתוגונלית". מלדל קיבל למד הנדסה כימית באוניברסיטה הטכנית של דנמרק (DTU). הדוקטורט שלו עסק בכימיה סינתטית של פחמימות. בשנים 1983–1988 הוא עסק בפוסט דוקטורט בכימיה אורגנית ב-DTU, באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת קופנהגן. בשנת 1996 הוא מונה לעוזר פרופסור ב-DTU. אתר האינטרנט הרשמי של מורטן מלדל מורטן מלדל, באתר פרס נובל (באנגלית) מורטן מלדל, באתר גוגל סקולר "2022 Nobel Prize in Chemistry awarded to Morten Meldal". 8 באוקטובר 2022. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיליפ א. שרפ

פיליפ אלן שארפ (באנגלית: Phillip Allen Sharp, נולד ב-6 ביוני 1944) הוא גנטיקאי וביולוג מולקולרי אמריקאי שהיה שותף לגילוישחבור ה-RNA. הוא חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1993 עם ריצ'רד ג'יי רוברטס על "על הגילוי כי גנים באיקריוטיים אינם שרשרות רציפות אלא מכילים אינטרונים וכי הקטיעה של mRNA כדי להוריד את אותם אינטרונים יכולה להתרחש בדרכים שונות, כך נוצרים חלבונים שונים מאותו רצף DNA". בנוסף על הזכייה בפרס נובל, שארפ גם זכה במדליה הלאומית למדעים, ועמית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, החברה המלכותית, האקדמיה הלאומית לרפואה והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. שארפ נולד בפאלמות' שבקנטקי, לקתרין (קולווין) וג'וזף וולטר שארפ. הוא התחתן עם אן הולקומב בשנת 1964, ויש להם שלוש בנות. שארפ למד ביוניון קולג' והתמחה בכימיה ומתמטיקה. הוא השלים את הדוקטורט שלו בכימיה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בשנת 1969. שארפ ביצע את הכשרת הפוסט-דוקטורט שלו במכון הטכנולוגי של קליפורניה עד 1971, שם חקר פלסמידים. לאחר מכן הוא חקר התבטאות גנים בתאים אנושיים תחת המדען הבכיר תחת ג'יימס ווטסון. בשנת 1974, הוצע לו משרה ב-MIT על ידי הביולוג סלבדור לוריא. הוא היה מנהל המרכז לחקר הסרטן של MIT (כיום מכון קוך לחקר סרטן אינטגרטיבי) מ-1985 ועד 1991. הוא גם כיהן כראש המחלקה לביולוגיה בשנים 1991–1999. בשנת 2000 הוא הקים את מכון מקגוורן לחקר המוח ועמד בראשו עד שנת 2004. בשנת 1995, ה-FBI אישר כי שארפ קיבל מכתב מהרוצח טד קצ'ינסקי, הרומז ששארפ יהפוך למטרה של קצ'ינסקי בגלל עבודתו בגנטיקה. שארפ הוא ממיסדי חברת התרופות ביוג'ן. מדיה וקבצים בנושא פיליפ א. שרפ בוויקישיתוף פיליפ א. שרפ, באתר פרס נובל (באנגלית) פיליפ א. שרפ, באתר dblp פיליפ א. שרפ, באתר פרס נובל (באנגלית) פיליפ א. שרפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Joseph W. Sharp -- Woodhead Funeral Home, Falmouth, KY". אורכב מ-המקור ב-28 באוקטובר 2014. נבדק ב-8 באוקטובר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Phillip A. Sharp - Biographical". Nobelprize.org. Nobel Media AB. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Curriculum Vitae - Phillip A. Sharp, Ph.D." Sharp Lab. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Short Bio - Phillip A. Sharp". Sharp Lab. נבדק ב-12 בנובמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "The Communiques of Freedom Club". The Anarchist Library (באנגלית). נבדק ב-2021-06-24. Biogen Idec, Inc. (2008). "Proxy statement for annual meeting of stockholders to be held on June 19, 2008 at 9:00 A.M., local time", 7.
סוקורו מנבה

סוקורו מנבה (ביפנית: 真鍋 淑郎, נולד ב-21 בספטמבר 1931) הוא מטאורולוג וקלימטולוג אמריקאי-יפני, שהיה חלוץ השימוש במחשבים לדימוי שינויי אקלים וההתחממות העולמית. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2021 ביחד עם קלאוס האסלמן "על מודלים פיזיקליים של אקלים כדור הארץ, כימות השתנותו והחיזוי האמין של ההתחממות עולמית". בנוסף על פרס נובל, מנבה זכה גם במדליית בנג'מין פרנקלין (2015) ובפרס קראפורד (ב-2018, ביחד עם סוזן סולומון). בשנת 2021 צורף מנבה למסדר התרבות. מנבה נולד בשנת 1931 בכפר במחוז אהימה שבדרום יפן . גם סבו וגם אביו היו רופאים, שהפעילו את המרפאה היחידה בכפר. בילדותו החל להתעניין במזג אוויר. מנבה למד מטאורולוגיה באוניברסיטת טוקיו. מאנבה סיים את התואר הראשון ב-1953, תואר שני ב-1955 ודוקטורט ב-1958- כולם באוניברסיטת טוקיו. לאחר שסיים את הדוקטורט שלו, נסע מנבה לארצות הברית ועבד במעבדות של מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי עד 1997. בשנים 1997-2001חזר מנבה לעבוד ביפן. בשנת 2002 החל לעבוד כחוקר בתוכנית למדעי האטמוספירה והאוקיינוס שבאוניברסיטת פרינסטון. כיום הוא משמש כמטאורולוג בכיר באוניברסיטה. הוא גם עסק כפרופסור אורח באוניברסיטת נגויה מדצמבר 2007 עד מרץ 2014. מדיה וקבצים בנושא סוקורו מנבה בוויקישיתוף סוקורו מנבה, באתר פרס נובל (באנגלית) סוקורו מנבה, באתר פרס נובל (באנגלית) סוקורו מנבה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה סוקורו מנבה, באתר ResearchGate סוקורו מנבה, באתר גוגל סקולר Nagata, Yutaka (5 באוקטובר 2021). "真鍋淑郎さんの地元・愛媛も喜び 小学校の同級生「夢みたい」" [Syuro Manabe's hometown in Ehime rejoices, elementary school classmate says 'Feels like a dream']. Asahi Shinbun Digital (ביפנית). Tokyo. נבדק ב-5 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Easier to access at [Yahoo mirror site https://news.yahoo.co.jp/articles/04e7a8f6d96a5694121d438ec1d19c86a3ec6eeb]. Oba, Ai (6 באוקטובר 2021). "'I never thought climate would become such a big problem': Japan-born Nobel Prize winner". Mainichi. Tokyo. נבדק ב-7 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Syukuro Manabe: Curriculum Vitae short version - website OpenScholar @ Princeton University Dr. Syukuro Manabe receives Nobel Prize in Physics - website of the School of Science of the University of Tokyo "Princeton's Syukuro Manabe receives Nobel Prize in physics". Princeton University. 2021-10-05. נבדק ב-2021-10-06. "真鍋 淑郎 元名古屋大学特別招へい教授が、2021年ノーベル物理学賞を受賞しました". Nagoya University. 2021-10-06. נבדק ב-2021-10-06.
ג'ון פן

ג'ון בנט פן (באנגלית: John Bennett Fenn; ‏15 ביוני 1917 – 10 בדצמבר 2010) היה פרופסור אמריקאי לכימיה אנליטית שזכה בפרס נובל לכימיה ב-2002. פן חלק מחצית מהפרס עם קויצ'י טנאקה "על פיתוח שיטות יינון עבור ספקטרומטרית מסה של מקרומולקולות ביולוגיות". החצי השני של הפרס באותה השנה הוענק לקורט ויטריך. פן הספיק לפרסם למעלה ממאה פרסומים מדעיים בימי חייו. פן נולד בניו יורק וגדל בהאקנסאק, ניו ג'רזי. אביו עבד בעבודות מזדמנות, ועבר לקנטקי עם משפחתו במהלך השפל הגדול. פן עשה את עבודתו לתואר ראשון במכללת בראה, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת ייל בשנת 1940. במקביל למד גם כימיה אורגנית באוניברסיטת איווה וכימיה פיזיקלית באוניברסיטת פרדו. עד שנת 1943 הוא עבד בחטיבת הפוספטים וייצור ביפנילים פולי-כלוריים (PCBs) במונסנטו ובמעבדות מחקר פרטיות. לאחר מכן לתפקידים אקדמיים בייל ובאוניברסיטת וירג'יניה קומונוולת'. הפרסום האקדמי הראשון של פן פורסם בשנת 1949 - כעשר שנים לאחר סיום התואר השני שלו - דבר נדיר בקרב אקדמאים באותה התקופה. בשנת 1952, פן עבר לנהל פרויקטים באוניברסיטת פרינסטון. הוא חזר לאוניברסיטת ייל ב-1967. הו פרש לפנסיה ומונה לפרופסור אמריטוס ב-1987. פן היה חבר באגודה האמריקנית לכימיה, עמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים (משנת 2000) משנת 2003 גם באקדמיה הלאומית למדעים. פן התחתן עם מרגרט וילסון בסוף השנה השנייה שלו בתואר שני. יחד נולדו להם שלושה ילדים - שתי בנות ובן. מרגרט נהרגה בתאונת דרכים בניו זילנד בשנת 1992. פן נישא בשנית לפרדריקה מולן. הוא מת בריצ'מונד, וירג'יניה ב-10 בדצמבר 2010, בגיל 93, בדיוק 8 שנים ליום לאחר קבלת פרס נובל. פן הותיר אחריו אישה, שלושה ילדים מדיה וקבצים בנושא ג'ון פן בוויקישיתוף ג'ון פן, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'ון פן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון פן, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'ון פן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "John B. Fenn - Autobiography". The Nobel Foundation. ארכיון מ-21 בדצמבר 2010. נבדק ב-2 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) Papers of John B. Fenn, 1948-2010 (bulk 1970-1990). Science History Institute. ארכיון מ-29 במרץ 2019. נבדק ב-23 במרץ 2018. Click on 'Fenn Papers Finding Aid 2014' for finding aid to archive. {{cite book}}: (עזרה) Moran, Kate (2005). "Nobelist loses to Yale in lawsuit". Yale Alumni Magazine. אורכב מ-המקור ב-2 בדצמבר 2010. נבדק ב-6 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) "In Memoriam: John B. Fenn". Yale Daily Bulletin. 15 בדצמבר 2010. ארכיון מ-14 באוגוסט 2011. נבדק ב-5 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) Wynne, Kenneth J. (2 באפריל 2011). "John Fenn". The Guardian. ארכיון מ-7 באפריל 2019. נבדק ב-14 בדצמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Arnaud, Celia (13 בדצמבר 2010). "John Fenn Dies At 93". Chemical & Engineering News. נבדק ב-2 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה)
צומת קטורה

צומת קטורה הוא צומת הנמצא בדרום הערבה, כ־48 קילומטרים צפונית לאילת. הצומת הוא מפגשם של כביש 90, הכביש הארוך בישראל, ותחילתו של כביש 40, השני באורכו בישראל. הצומת הוא מסוג צומת T ובו עוברת רוב התנועה לאילת וממנה. הוא קרוי על שם הקיבוץ קטורה השוכן בסמוך אליו, אם כי קיבוץ לוטן קרוב יותר אליו מבחינה גאוגרפית. אורי דביר, מטיילים בנגב, דבר, 21 באפריל 1978 ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נילס ק. ג'רן

נילס ק. ג'רן (בדנית: Niels Kaj Jerne, נולד ב-23 בדצמבר 1911 – נפטר ב-7 באוקטובר 1994) היה אימונולוג דני. ג'רן חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה ב-1984 עם ז'ורז' קלר וסזר מילשטיין על "עבודתם על מערכת החיסון וייצור נוגדנים מונקלוניים (נוגדנים חד שבטיים)". אבותיו חיו על האי הקטן הדני פאנו שבדרום דנמרק במשך מאות שנים, אך ב-1910 עברו הוריו ללונדון, שם נולד ג'רן ב-1911. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוריו עברו להולנד וג'רן בילה את נעוריו ברוטרדם. לאחר שלמד פיזיקה במשך שנתיים באוניברסיטת ליידן, ג'רן עבר לקופנהגן ושינה את תחום לימודיו לרפואה. הוא סיים את לימודיו ברפואה באוניברסיטת קופנהגן ב-1947. הוא סיים את לימודי הדוקטורט שלו ב-1951. בשנים 1943–1956 ג'רן עבד במחקר במכון הלאומי הדני לסרום ובמהלך תקופה זו גיבש תיאוריה על יצירת נוגדנים. תאוריית יצירת הנוגדנים העניקה לג'רן הכרה בינלאומית. בשנת 1956 החל ג'רן לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי בז'נבה, כראש המדור לתקנים ביולוגיים ואימונולוגיה. הוא החזיק בתפקיד זה במשך שש שנים עד שעבר לארצות הברית ולאוניברסיטת פיטסבורג ב-1962 על מנת לכהן כראש המחלקה למיקרוביולוגיה במשך ארבע שנים. ג'רן המשיך לעבוד עבור ארגון הבריאות העולמי כחבר בפאנל המומחים לאימונולוגיה מ-1962 ואילך. בשנת 1966 חזר ג'רן לאירופה והחל לעבוד כפרופסור לטיפול ניסיוני באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. בשנים 1966–1969 היה מנהל מכון פול-ארליך שבפרנקפורט . ב-1969 החל לנהל את המכון לאימונולוגיה של בזל, וזאת עד פרישתו ב-1980. במהלך שנות ה-70 וה-80, ג'רן היה חלוץ בפיתוח תאוריית הרשת החיסונית. לג'רן היו תוארי דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות: שיקגו (1972), קולומביה (1978), קופנהגן (1979), בזל (1981) ואוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם (1983). הוא היה חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, האקדמיה הלאומית למדעים, החברה המלכותית והאקדמיה הצרפתית למדעים. ג'רן היה נשוי שלוש פעמים. היו לו שני בנים מהנישואים הראשונים עם הציירת צ'יק ג'רן: איבר ג'רן (נולד ב-1936) ודונלד ג'רן (נולד ב-1941). לג'רן נולד בן שלישי מהנישואים השניים: אנדראס ווטשטיין (נולד ב-1971). מדיה וקבצים בנושא נילס ק. ג'רן בוויקישיתוף נילס ק. ג'רן, באתר פרס נובל (באנגלית) נילס ק. ג'רן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נילס ק. ג'רן, באתר פרס נובל (באנגלית) Soderqvist, Thomas (2008). "Ch. 9, "Letters are a Spiritual Spiderweb in Which you Snare the Dreaming Soul of a Woman"". Science as Autobiography: The Troubled Life of Niels Jern. Yale University Press. ISBN 978-0-300-12871-0.
דייוויד מקמילן

סר דייוויד ויליאם קרוס מקמילן (באנגלית: David William Cross MacMillan, נולד ב-16 במרץ 1968) הוא כימאי סקוטי ופרופסור באוניברסיטת פרינסטון. הוא חלק את פרס נובל לכימיה בשנת 2021 עם בנימין ליסט "על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית". מקמילן ניהל את המחלקה לכימיה בפרינסטון בשנים 2010–2015. בנוסף על זכייתו בנובל, מקמילן הוא גם עמית בחברה המלכותית, האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית. מקמילן נולד בבלשיל, סקוטלנד בשנת 1968 וגדל בניו סטיבנסטון הסמוכה. הוא למד בבתי הספר הציבוריים המקומיים ובהמשך שיבח את השכלתו הסקוטית שגרמה להצלחתו. הוא קיבל את התואר הראשון שלו בכימיה באוניברסיטת גלאזגו. בשנת 1990, מקמילן עזב את בריטניה לטובת לימודי הדוקטורט בהנחיית הפרופסור לארי אוברמן באוניברסיטת קליפורניה שבאירווין. במהלך תקופה זו, התמקד במחקר טטרה הידרו פוראן. הוא קיבל את הדוקטורט שלו. בשנת 1996. מקמילן החל את קריירת המחקר העצמאית שלו כחבר בפקולטה לכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ביולי 1998. הוא הצטרף למחלקה לכימיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה ביוני 2000, ועבר לאוניברסיטת פרינסטון בספטמבר 2006. בשנים 2010–2014 מקמילן היה העורך הראשי והמייסד של כתב העת Chemical Science, כתב העת הכללי של החברה המלכותית לכימיה. דייוויד מקמילן, באתר פרס נובל (באנגלית) דייוויד מקמילן, באתר גוגל סקולר "The Nobel Prize in Chemistry 2021". NobelPrize.org (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-6 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "The MacMillan Group". Macmillan Group (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-15 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) "David MacMillan: 'Being Scottish helped me win Nobel Prize'". BBC News (באנגלית בריטית). 7 באוקטובר 2021. נבדק ב-7 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Success wouldn't have happened if I wasn't Scottish, says Bellshill-born Nobel Prize winner". HeraldScotland (באנגלית). נבדק ב-2021-11-09. "David MacMillan". National Academy of Sciences. נבדק ב-7 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) <
ג'ורג'ו פאריזי

ג'ורג'יו פריזי (באיטלקית: Giorgio Parisi; נולד ב-4 באוגוסט 1948) הוא פיזיקאי תאורטי איטלקי, שמחקרו התמקד בתורת השדות הקוונטיות, פיזיקה סטטיסטית ומערכות מורכבות. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2021 ביחד עם קלאוס האסלמן וסוקורו מנבה על "גילוי ההשפעה ההדדית של אי-סדר ופלקטואציות במערכות פיזיקליות מקנה מידה אטומי ועד פלנטרי". ג'ורג'יו פריזי קיבל את התואר שלו מאוניברסיטת רומא בשנת 1970 בהנחייתו של של ניקולה קבבו. הוא היה מדען אורח באוניברסיטת קולומביה (1973–1974) ובאקול נורמל סופרייר (1978–1977). מ-1981 ועד 1992 הוא היה פרופסור מן המניין לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת טור ורגטה של רומא וכיום הוא פרופסור לתיאוריות קוונטיות באוניברסיטת רומא. בנוסף על פרס נובל, פריזי זכה גם בפרס דיראק, מדליית מקס פלאנק ופרס וולף. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורג'ו פאריזי מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'ו פאריזי בוויקישיתוף ג'ורג'ו פאריזי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ורג'ו פאריזי, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'ורג'ו פאריזי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ורג'ו פאריזי, באתר dblp ג'ורג'ו פאריזי, באתר גוגל סקולר רוני דורי, "מדע הוא כמו קריאת סיפור בלשי, שבו עליי להבין מי הנבל לפני שהסופר מגלה לי", באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2023 "All Nobel Prizes in Physics". NobelPrize.org (באנגלית). נבדק ב-2021-10-05. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לילנד ה. הרטוול

לילנד הריסון (לי) הרטוול (באנגלית: Leland Harrison (Lee) Hartwell, נולד ב-30 באוקטובר 1939 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא המנהל לשעבר של המרכז לחקר הסרטן של פרד האצ'ינסון בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית. הוא חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 2001 עם פול נרס וטים האנט "על גילוי משפחת חלבוני הציקלין וקינאזות תלויות ציקלין, מולקולות מרכזיות בוויסות מחזור התא". בנוסף על פרס נובל, הרטוול הוא זוכה פרס לסקר (1998) ופרס מאסרי (2000). החל משנת 1987 הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. הרטוול למד בתיכון גלנדייל בגלנדייל שבקליפורניה ולאחר מכן קיבל את התואר הראשון שלו במדעים מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה ב-1961. ב-1964 קיבל את הדוקטורט בביולוגיה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנים 1965–1968 עבד באוניברסיטת קליפורניה שבאירווין כפרופסור. הוא עבר לאוניברסיטת וושינגטון ב-1968. בסדרת ניסויים מ-1970 עד 1971 גילה הרטוול את הגנים של מחזור חלוקת התא (CDC) בשמרי האפייה. החל משנת 2002 מוענק אחת לשנתיים "פרס לי הרטוול" למדענים שמחקרם על שמרים השפיע רבות על הביולוגיה. בפרס זה זכו בין השאר רנדי שקמן (2012) וסוזן לינדקוויסט (2012) לילנד ה. הרטוול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לילנד ה. הרטוול, באתר פרס נובל (באנגלית) לילנד ה. הרטוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "The Nobel Prize in Physiology or Medicine 2001, Illustrated Lecture". Paulson, Tom (8 באוקטובר 2001). "It's Now Dr. Hartwell, Nobel Laureate". Seattle Post-Intelligencer. {{cite web}}: (עזרה) "Lee Hartwell Lectures".