מנחם בולה

מנחם בולה (11 באוגוסט 1912 – 14 בינואר 1992) היה מנהל בית ספר ופרשן מקרא. כתב את פירוש דעת מקרא על ויקרא, ספר ירמיהו וספרי נחום, חבקוק וצפניה. בולה נולד באמסטרדם בשם לאו בולה להוריו משה מוריץ בולה ו-מרי בליץ, אמצעי בין 3 אחים. למד בסמינר לרבנים באמסטרדם והיה פעיל בתנועת הנוער של המזרחי "זכרון יעקב". הוא עלה לארץ ישראל בראשית 1938, כדי ללמוד בה להיות מורה. בתחילת שנות ה-40 הוא העביר הרצאות במקומות שונים מטעם הפועל המזרחי. הוא עבד כמורה בנווה יעקב עד 1941 ובהמשך הוא עבד כמורה בקבוצת יבנה ואף ניהל שם את בית הספר. בשנת 1947 עלה בולה לירושלים כדי ללמוד באוניברסיטה. במקביל ללימודיו הוא עבד כמורה בבתי ספר שונים בירושלים. בשנים 1958–1960 הוא היה שליח של הסוכנות היהודית בהולנד, לימד בבית ספר תיכון יהודי באמסטרדם ובמקביל עשה דוקטורט באוניברסיטת אמסטרדם בהנחיית פרופ' ז'אק פרסר על "ביטול האוטונומיה של הקהילות בהולנד בשנת 1796". בסוף שנת 1960 הוא שב לישראל ונתמנה למנהל בית ספר מעלה בירושלים. בשנת 1976 יצא לאור פירושו על נחום, חבקוק וצפניה ובתחילת 1984 יצא לאור פירושו לירמיהו, שניהם במסגרת סדרת דעת מקרא בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 הכין עם יצחק פימנטל מילון הולנדי-עברי. בשנות ה-80 היה מעביר שיחות קצרות בתנ"ך במסגרת פרקי היום בתנ"ך ברדיו. בולה התחתן בשנת 1944 בקבוצת יבנה עם מרים לוי (ילידת 1917), ארוסתו עוד מהולנד, ניצולת ברגן-בלזן, שעלתה לארץ ישראל באותה השנה, במסגרת תוכנית ההחלפה של טמפלרים שהיו בארץ ישראל מול יהודים שהיו בברגן בלזן. נולדו להם שלושה ילדים. בנו חנניה נפל כטייס במבצע מוקד בעת התקיפה על שדה התעופה במפרק, בפתיחת מלחמת ששת הימים. גופתו הושבה לישראל באוגוסט 1967 במסגרת חילופי שבויים. בתו, אילנה בולה, נהרגה בתשעה באב תש"ל, בפעולת איבה עת רכבה עלה על מוקש שהטמין מחבל סורי בשדות רמת מגשימים. היישוב אבני איתן נקרא בין היתר על שם ההרוגים בפיצוץ המוקש. בתו רינה, היחידה אשר נותרה, התחתנה ונפטרה בגיל 62. מנחם נפטר ונקבר בירושלים בגיל 79. אשתו מרים בולה הוציאה את ספרה "מכתבים שלא נשלחו-אמסטרדם, וסטרברוק, ברגן בלזן" בשנת 2011 ורואיינה על כך בשנת 2024 בגיל 107. ד"ר מנחם בולה, הוראת הפרשיות ההלכתיות בתורה, אתר מכללת הרצוג תמונה משיעור שמסר מנחם בולה בביתו של הרב הראשי בהולנד https://data.jck.nl/page/aggregation/jhm-foto/F007087 מרים בולה, מכתבים שלא נשלחו, יד ושם, ירושלים, עמוד 12 חדרה, הצופה, 18 ביולי 1941 שיעורים הרצאות ומסיבות בנקודות ובסניפי הפועהמ"ז מטעם המרכז לתרבות וחינוך, הצופה, 15 במאי 1942 הכפר העברי נווה-יעקב ועטרות, דוגמה להתיישבות הציונית מצפון לירושלים, טללי אורות, כרך טו חברת ביכורים, אתר מורשת קבוצת יבנה מנחם בולה, אתר הארכיון הציוני המרכזי מרים בולה, מכתבים שלא נשלחו, יד ושם, ירושלים, עמוד 18 קורות החיים של חנניה בולה, באתר "יזכור" של משרד הביטחון אברהם כרמי, אמסטרדם - ירושלים של הולנד, הצופה, 14 בינואר 1960 מרדכי גרסטנפלד, יהדות הולאנד לפי דיסרטציה של מחבר ירושלמי, הצופה, 12 באוגוסט 1960 יום עיון בבעיות החינוך היהודי בגולה, הצופה, 21 בנובמבר 1960 400 ספרים ל"תקוותנו", חרות, 15 באוקטובר 1962 אבל הרב כהן ז"ל, הצופה, 14 בדצמבר 1967 שיבושים בפתיחת הלימודים בירושלים, דבר, 3 בספטמבר 1973 נפתלי קראוס, ספרים ביהדות, מעריב, 10 בדצמבר 1976 מילון עברי הולנדי, חלק שני, הוצאת שטרנגהולט, 1984 רשת ב', מעריב, 24 בדצמבר 1982 רינה חלוץ, "אף פעם לא הראיתי לבעלי את המכתבים שכתבתי לו כשהייתי במחנה ברגן־בלזן", לאשה, 18 באפריל 2023 גוויית הטייס חנניה בולה הוחזרה מירדן, על המשמר, 8 באוגוסט 1967 עודד מזרחי, בסתר אוהלו – סיפור לשבת, באתר ערוץ 7, 23 במאי 2019 יחד למדו,יחד יצאו למשק,יחד מתו, מעריב, 13 באוגוסט 1970 דף לזכר אילנה בולה, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה ל. צבי, יד הגורל היכתה שוב, מעריב, 29 בנובמבר 1977