laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Super Mario Party

Super Mario Party הוא משחק חברה ממוחשב שפותח על ידי החברה היפנית NDcube ופורסם על ידי חברת נינטנדו היפנית עבור קונסולת משחקי הווידאו נינטנדו סוויץ'. זהו הכותר ה-11 בסדרת משחקי Mario Party. המשחק הזה תואר כגרסה מרעננת של הזיכיון הוותיק, אשר החזירה והחייתה אלמנטים בולטים מכותרים ישנים של הזיכיון תוך כדי הצגת אלמנטים חדשים שהשתלבו איתם היטב. המשחק יצאו לשווקים ברחבי העולם ב-5 באוקטובר 2018 ועד סוף אוקטובר 2018 נמכרו מעל ל-1.5 מיליון עותקים של המשחק. נכון לדצמבר 2021 המשחק מכר מעל ל-17.39 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד מעשרת המשחקים הנמכרים ביותר בקונסולת משחקי הווידאו נינטנדו סוויץ'. בעקבות הצלחת המשחק ב-2021 יצא לשווקים משחק נוסף בסדרת Mario Party אשר נקרא "Mario Party Superstars". במצב ה-"Party mode" של המשחק ניתן לשחק בכ-4 שחקנים לכל היותר, כאשר כל שחקן משחק בתורו, כאשר כל השחקנים מתחרים זה בזה במגוון של מיני-משחקים. על מנת לשחק במשחק כל אחד מהשחקנים צריך להשתמש בשלט Joy-Con. המשחק מאפשר גם לנצל את היכולות האלחוטיות המקומיות של קונסולת הסוויץ' ומאפשר לצוותים שונות לשחק מקונסולות סוויץ' נפרדות, ליצירת סביבות גדולות יותר של שחקנים מרובות צגים. נכון ל-2018 המשחק כלל את הכמות הגדולה ביותר של הדמויות בהן ניתן לשחק במשחק בסדרת Mario Party. רשימת הדמויות בהן ניתן לשחק במשחק כללו את מריו, לואיג'י, יושי, הנסיכה פיץ', הנסיכה דייזי, הנסיכה רוזלינה, ואריו, וואלויג'י, דונקי קונג, קופה טרופה, האמר ברו, דריי בונס, בו, ובאוזר (דמויות שהיו זמינים בכותרים האחרים בסדרת משחקי Mario Party), וכנט גן דמויות חדשות שלא היו זמינים בכותרים האחרים של סדרת Mario Party - באוזר ג'וניור, דידי קונג, פום פום, גומבה, ומונטי מול. מדיה וקבצים בנושא Super Mario Party בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Super Mario Party Super Mario Party, סרטונים בערוץ היוטיוב "Nintendo's new multi-screen patent isn't just crazy—it might already hide in Switch". Ars Technica (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-06-13. Gach, Ethan. "Super Mario Party Lets You Combine Two Switches". Kotaku.com. נבדק ב-12 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Super Mario Party announced for Switch - Gematsu". gematsu.com. 12 ביוני 2018. נבדק ב-12 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "E3 2018: Super Mario Party announced for Switch, coming this October - VG247". vg247.com. 12 ביוני 2018. נבדק ב-12 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Super Mario Party announced for Nintendo Switch". polygon.com. נבדק ב-12 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה)
אלי אביבי

אלי אביבי (27 באפריל 1930 - 16 במאי 2018) היה ישראלי שהתפרסם בעיקר כמי שהכריז על עצמו כנשיא "מדינת אכזיב" בחוף הגליל המערבי. אלי אביבי נולד בפרס בשם אלי ארז'ן, וכשהיה בן שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל, והוא גדל בדרום תל אביב. בגיל שלוש עשרה עזב את הבית, ובגיל חמש עשרה (ב-1946) הצטרף לפלמ"ח ועבר קורס בפלי"ם. בגיל שבע עשרה יצא למסע שארך ארבע שנים, בו עבד במקומות שונים בעולם, החל במערב אפריקה וכלה בים ברנץ שבאזור הקוטב הצפוני. כשחזר ממסעותיו בשנת 1952, והוא בן עשרים ושתיים, חיפש מקום מתאים לכתיבת זכרונותיו. הוא שכר מהמדינה שני מבנים של הכפר הערבי הנטוש א-זיב, ושיפץ אותם. אחד מהם, שהיה בעבר ביתו של מוכתר הכפר אחמד חוסיין עטייה, הפך ברבות הימים לביתו של אביבי, בו הוקם גם מוזיאון לתולדות אכזיב. אביבי נפטר ב-16 במאי 2018. למרות בקשתו בצוואתו להיקבר בשטח "מדינת אכזיב", נקבר בבית העלמין בקיבוץ גשר הזיו הסמוך. אחיינו היה שי אביבי. ערך מורחב – מדינת אכזיב מדינת אכזיב היא מדינה לכאורה שהוכרזה על ידי אלי אביבי ורינה רעייתו בשנת 1971, כצעד מחאה נגד בנייתו של הגן הלאומי במקום. ל"מדינה" נשיא (אביבי), דגל והמנון, ואף הונפקו דרכונים. בתקופה מסוימת אף הוחתמו דרכוני המבקרים בחותמת מיוחדת. המוזיאון לתולדות אכזיב, שהקים אביבי, מרכז ממצאים ארכאולוגיים מההיסטוריה של אכזיב, חלקם בני למעלה מ-3,000 שנה. המוצגים אינם מוגנים על ידי זכוכית, ומוצגים בגובה העיניים. על קירות האבן נמצאים העתקים של ציורים עתיקים, וסיפור המקום כתוב עליהם. במשך שנים רבות, החל בסוף שנות ה-50 ועד שנות ה-80, היה ביתו של אלי אביבי אבן שואבת לצעירי הבוהמה. במקום התקיים הפנינג ספונטני בכל קיץ וכן בחגים, וצעירים רבים תיארו שחוו במקום את תחושת השחרור הראשונה שלהם. השיר 'לילה בחוף אכזיב', שכתבה נעמי שמר לשלישיית גשר הירקון, נכתב בעקבות אותן מסיבות שבהן השתתפה נעמי שמר עצמה. אלי אביבי עצמו, בהיותו דמות ציורית, היה מוקד משיכה אליו נהרו צעירים וצעירות, הן לשם תחושת החופש והן כדי לשמוע ממנו את סיפוריו ואת הגותו על החיים. בנוסף, פרש אביבי את חסותו על צעירים וצעירות שחיפשו מקום מפלט, חיתן זוגות צעירים על פי מסורת מדינת אכזיב, ואף נתן להם מחסה. יעקב בר-און, "נשיא לכל החיים", מקור ראשון, מוסף דיוקן, עמ' 54, 28 בנובמבר 2008 מדיה וקבצים בנושא אלי אביבי בוויקישיתוף מנחם תלמי, אלי אביבי - איננו בודד, מעריב, 23 באוגוסט 1959, המשך יהושע שגיא, האביב הנצחי של אלי אביבי, הַבֹּקֶר, 6 במאי 1960 מיכל קפרא, אלי אביבי, מלך מזדקן ועייף, מעריב, 19 בפברואר 1988, המשך יריב נופך, ריאיון עם נשיא המדינה, באתר פנאי, פורטל התיירות של הגליל המערבי רועי צ'יקי ארד, כבר לא מייצרים טיפוסים כמו אלי אביבי, מייסד מדינת אכזיב המיתולוגית, באתר הארץ, 16 במאי 2018 עופר אדרת, מות אלי אביבי ראש "מדינת אכזיב", באתר הארץ, 16 במאי 2018 שרון כהן, באכזיב הקמתי את מדינת ההיפים, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 17.07.2019 אחיה ראב"ד, אבל ב"מדינת אכזיב": הנשיא אלי אביבי נפטר, באתר ynet, 16 במאי 2018
המוזיאון היהודי של ונציה

המוזיאון היהודי של ונציה (באיטלקית: Museo Ebraico di Venezia) הוא מוזיאון המתמקד בהיסטוריה של היהודים בעיר ונציה. המוזיאון היהודי של ונציה נוסד ב-1953 על ידי צ'זארה ויוונטה והרבנים אליהו טואף וברונו פולאקו. הוא נוסד על פי בקשה על ידי ג'ובאנינה רייניש סולם ואלדו פורטיס. המוזיאון הוקדש לוויטוריו פאנו, נשיא הקהילה היהודית של ונציה בין 1945 ל-1959. ייעודו המקורי נותר זהה לזה של היום. המוזיאון ממוקם בין בית הכנסת הגרמני הגדול לבית הכנסת קנטון (אנ'), שני בתי הכנסת הוונציאניים העתיקים ביותר. המוזיאון מכיל את החפצים הבאים באוסף שלו: נברשות חנוכיות כיורי נטילת ידיים ונטלות ספרי תפילה אוסף בד וטקסטיל בתוך המוזיאון ממוקמת חנות ספרים. הספרים שנמצאים שם עוסקים בדת, בהיסטוריה ובאמנות יהודית. יהדות ונציה הגטו היהודי בוונציה מדיה וקבצים בנושא המוזיאון היהודי של ונציה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי של ונציה (באיטלקית) Museum, באתר "Museo Ebraico di Venezia" (באנגלית) Jewish Museum Venice, באתר "ajem" (באנגלית) Jewish Museum of Venice, באתר "Visit Jewish Italy" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא מוזיאונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפרים מונסונייגו

הרב אפרים מונסונייגו (מכונה: "מהרא"ם") (ה'ת"ע, 1710 - סביב ה'תק"ן, 1790) היה מקובל, ודיין בפאס. בהמשך, ראש ישיבה, אב בית הדין, ורבה של תטואן במאה השמונה עשרה. נולד לרבי אברהם בפאס שבמרוקו. למד אצל רבי שמואל אלבאז ורב יעקב אבן צור. בשנת ה'תק"י נסמך לרבנות על ידי האחרון, והתמנה לדיין בעיר ב'בית דין של חמש' שמנה חמישה דיינים תלמידי הרב יעקב אבן צור. בשנת ה'תקי"ח עבר לתטואן וכיהן כדיין בבית הדין בראשותו של הרב יעקב אבן מלכא. לאחר שנפטר האחרון, התמנה תחתיו לאב בית הדין בעיר ולרבה של תטואן. חביריו הדיינים היו: רבי שלמה אבודרהם, רבי יהודה קורייאט. בתקופה מאוחרת יותר, הצטרפו הרב מנחם נהון, הרב שם טוב בן וואליד, הרב יהודה אבודרהם והרב יהודה הלוי. כנהוג, בית הדין התכתב עם שאר הדיינים בערי מרוקו, כדוגמת רבי עיוש אלמליח ושאר דייני רבאט, רבי שלמה טולידאנו ודייני מקנס, רבי יצחק חרוש ורבי אברהם פינטו דייני מרקש. פסיקתו ההלכתית השפיעה על הדיינים במרוקו בכלל, ועל דייני תטואן בפרט. רבי אפרים כיהן כראש הישיבה בתטואן. מבין תלמידיו ידועים הרב שם טוב אבן וואליד, הרב מנחם נהון - מדייני העיר. וכן רבי יעקב חיים בן נאיים שהעיד על רבו שהוא 'מקובל אלהי'. נפטר סביב שנת ה'תק"ן, ונקבר בתטואן. פסקי דין - חלקם נדפסו בשו"ת 'נר מערבי' ובשו"ת 'משפטים צדיקים' ועוד. תקנות - תקנות שתיקן מוזכרים בספרי חכמי מרוקו. ראו: אבני שיש ח"א יו"ד סימן לו. ראו למשל פסק דין שלו בבית הדין שבראשות הרב יעקב אבן צור, בשו"ת משפט וצדקה ביעקב ח"א סי' לו. ראו: 'עדות ביעקב' דף פ"ח ע"א. כפי שעולה משו"ת 'משפטים צדיקים' ו'נר מערבי'. ראו: נר מערבי סימנים קכ"ו-קכ"ז. ראו: אבני שיש (מהד' ראשונה) סימן ל'. ראו: 'שבילי משפט' ערך מתנה סעיף נ"ה, ערך שבועה מ"ו. וכן ראו: 'חיי עמרם' אה"ע סימן ט. וכן ראו: 'מן הגנזים' חלק י' עמ' רלד. ראו 'מלכי רבנן', ערך הרב שם טוב בן וואליד. כפי שהעיד בעצמו בהקדמה לספרו 'זרע יעקב'. ראו: מבוא לספר 'נוהג בחכמה' מהד' מ. עמאר, עמ' 58.
מארק מזרח-גרמני

מארק מזרח-גרמני (בגרמנית: Mark der DDR) היה המטבע הרשמי של הרפובליקה הגרמנית הדמוקרטית (מזרח גרמניה), מיוני 1948, ועד איחוד גרמניה בשנת 1990. בגרמניה המערבית היה נהוג לכנותו "אוסטמארק" (Ostmark) כלומר "מארק מזרחי", בעוד שבגרמניה המזרחית היה נהוג לכנותו "מארק" בלבד. מארק מזרח-גרמני התחלק ל-100 פפניג. מטבעות פפניג הוטבעו בערכים של 1, 5, 10, 20, ו-50 פפניג. מטבעות מארק הוטבעו בערכים של 1, 2, 5, 10, ו-20 מארק. שטרות של מארק הודפסו בערכים של 5, 10, 20, 50 ו-100 מארק. מאוחר יותר הודפסו גם שטרות של 200 ו-500 מארק אך הם לעולם לא נכנסו לשימוש בשל חששה של הממשלה מכך שייראה כאילו המדינה סובלת מלחצים אינפלציוניים. ערכו של המארק המזרח-גרמני היה גבוה יותר בגרמניה המזרחית ביחס לערכו של המארק המערב-גרמני בגרמניה המערבית. באופן רשמי, ערכו של המארק המזרח-גרמני היה שווה לזה של גרמניה המערבית, אך בפועל מעולם לא ניתן היה להמיר את המטבע בצורה חופשית. תיירים מגרמניה המערבית נדרשו להחליף את המארק המערב-גרמני במארק המזרח-גרמני ביחס שווה (אחד לאחד). בין התדפיסים שהודפסו על שטרי המארק המזרח-גרמני, בהיות גרמניה המזרחית מדינה קומוניסטית, היו תמונות של קרל מרקס ופרידריך אנגלס. לאחר איחוד שתי הגרמניות ב-1990 הומר כל הכסף המזרח-גרמני במערב-גרמני ביחס של 1:1 ו- 2:1 (שני מארק מזרח-גרמני על אחד מערב-גרמני), ולבסוף הוחלף במארק גרמני. במדינה פעלה רשת אינטרשופ בה היה ניתן להשתמש רק בכסף מערבי ולא היה ניתן להשתמש במארק מזרח-גרמני. מטבעות מארק מזרח-גרמניים (באנגלית) שטרות של גרמניה המזרחית (בגרמנית)
רוגר SR-22

רוגר SR-22 הוא רובה חצי-אוטומטי קל בקליבר 022 לונג רייפל (קוטר 5.6 מ"מ) עם מעצה מודרני המבוסס על הרוגר 10/22, שנועד בעיקר לשימוש אזרחי ומשטרתי. על פי רוב, משמש הנשק לקליעה, ירי ספורטיבי וציד של חיות קטנות. מכיוון שמדובר ברובה קל, קומפקטי, מדויק ובעל רתע נמוך, הוא מתאים במיוחד ליורים מתחילים. את הרובה מייצרת חברת סטורם רוגר האמריקאית. הרוגר SR-22 נכנס לשימוש כוחות הביטחון של ישראל (צה"ל, משמר הגבול ומשטרת ישראל) ב-2015 והחליף את הרוגר 10/22. הרובה ידוע בישראל בעיקר בשל שימושו בידי כוחות הביטחון כאמצעי לפיזור הפגנות. באמצעותו יורים כדורי 0.22 אינץ'. כדורים אלה הם בקוטר דומה לתחמושת חיה אך בעלי כמות פחותה של אבק שרפה ולכן עוצמתם נמוכה משמעותית. את הירי מבצעים קלעים, בדרך כלל לטווחים של כ-100 מטר. הירי ברוב המקרים גורם לפציעת המטרה ולעיתים להריגתה. הוא סווג על ידי מדור קליעה וצליפה בצה"ל כ"נשק פחות מקטלני", אף על פי שלפחות 14 פלסטינים נהרגו מירי רוגר משנת 2015 עד 2021. בעקבות מספר מקרים של פורעים ומפגינים אלימים שנהרגו מירי רוגר בשנת 2000, הוא סווג מחדש ב-2001 כנשק קטלני, והוראות הפתיחה באש בו הוחמרו וכתוצאה מכך השימוש בו הוגבל באופן ניכר. ב-2010 נודע כי למרות זאת, נעשה בו שימוש נרחב. בעקבות גל הטרור הפלסטיני בירושלים ויהודה ושומרון ב-2015 שהתבטא באלפי פיגועי טרור פלסטיני שכללו יידוי אבנים ובקבוקי תבערה הוחלט להחזיר את השימוש ברוגר כנגד פורעים אלימים (כגון מיידי אבנים ובקבוקי תבערה) המהווים סכנת חיים. בפברואר 2021 נהרג חייל צה"ל יונתן גרנות מירי רוגר במסגרת תאונת אימונים. במאי 2021 השתמשו כוחות משמר הגבול בנשק זה כנגד משליכי בקבוקי תבערה במהומות בלוד. בעקבות אירועי המהומות בישראל החליט מפכ"ל המשטרה קובי שבתאי על שינויים בשימוש בכלים לפיזור הפגנות, ובין השאר התיר שימוש ברובי רוגר לשימוש בכל מקום במדינת ישראל. ישראל ישראל: צה"ל, משמר הגבול ומשטרת ישראל. ארצות הברית ארצות הברית: בשימוש מספר כוחות משטרה ואכיפת חוק. מדיה וקבצים בנושא רוגר SR-22 בוויקישיתוף אתר המוקדש לרוגר 10/22 הרוגר 10/22 בשימוש ישראל באתר Ruger1022 אלכסנדרה לוקש, "הרוגר הורג": מומחה מזהיר מהנשק החדש-ישן לפיזור הפגנות, באתר ynet, 21 בספטמבר 2015 בישראל הגר שיזף, צה"ל הגביר את השימוש בירי חי שהוגדר "אל-הרג", לפחות 4 פלסטינים נהרגו ממאי, באתר הארץ, 30 ביוני 2021. חיים לוינסון, צה"ל מפזר הפגנות בקליע שנאסר לשימוש על ידי הפרקליט הצבאי, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2010 רענן בן צור, האבל על סמ"ר יונתן גרנות שנורה למוות בידי חברו: "חוש נתינה נדיר ומנהיגות כובשת", באתר ynet, 26 בפברואר 2021. הרוג מפגיעה ברמת גן, נפילות ליד נתב"ג, בגבעת שמואל ובשומרון, באתר ynet, 15 במאי 2021. משה שטיינמץ, הרפורמה של המפכ"ל: שימוש באלה – על דעת השוטר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 20 ביוני 2021.
יהודה בן נחמיה

(רבי) יהודה בן נחמיה היה תנא בדור השלישי ורביעי לתנאים, תלמידו של רבי טרפון. בתלמוד מסופר שרבי טרפון הקשה בבית המדרש קושיא על דברי המשנה בדיני הבאת מנחה חדשה לפני הקרבת שתי הלחם בחג השבועות, שלפני הקרבת קרבן העומר המנחה פסולה, ואילו לאחר הקרבת העומר לא יביא, ואם הביא - כשר. והקשה רבי טרפון מהו החילוק? מיד ענה לו תלמידו יהודה בן נחמיה שהחילוק נובע מאיסור התבואה החדשה להדיוט, ומשהותרה הדין השתנה. רבי טרפון שתק ואילו יהודה בן נחמיה שמח שמחה גדולה (בלשון התלמוד "צהבו פניו") ומשכך אמר לו רבי עקיבא "יהודה יהודה, צהבו פניך שהשבת את זקן, תמהני אם תאריך ימים". ובהמשך הגמרא מספרת בשם רבי יהודה בר אלעאי שאותו הזמן פסח היה, וכשעלה לחג השבועות ושאל היכן יהודה בן נחמיה, נענה "נפטר והלך לו". מאחר שיהודה בן נחמיה נפטר בין פסח לשבועות, בעקבות זלזולו ברבי טרפון, יש ששיערו כי יהודה בן נחמיה הוא אחד מ-24,000 תלמידי רבי עקיבא שנפטרו בין פסח לשבועות, והוא מהבודדים מתלמידי רבי עקיבא שמתוארת בתלמוד סיבת מותו. בגרסה הרווחת בתלמוד לא נזכר עליו התואר "רבי" עליו, אך לפי גרסת רש"י הוא כן מתואר בתואר "רבי". יהודה בן נחמיה, מקורות באתר ספריא. עזריאל יונה, על שלא נהגו כבוד זה בזה, לקריאה באתר חברותא. תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"ח, עמוד ב' למשל הרב אביגדר נבנצל, ספירת העומר - ציפייה והכנה למתן תורה, אמור ה'תשע"ו, ישיבת הכותל. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... השם – כינוי לאלוהים ביהדות השם המפורש – שמו העצמי של אלוהים ביהדות יהוה – השם המקובל כשמו המפורש של אלוהים ביהדות השם (ספר) – רומן מאת מיכל גוברין
החי בירדן

עולם החי בירדן כולל את כל בעלי החיים החיים בשטחה של ירדן. ירדן נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ומזרח אפריקה כשתועדו בה בסך הכל עד היום כ-426 מינים של עופות. כמו כן, לירדן יש רצועת חוף צרה במפרץ אילת אשר בעל מגוון מינים גדול במיוחד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בין היונקים הטורפים החיים בירדן נמצאים: צבוע מפוספס, קרקל, חתול ביצות, חתול חולות, חתול בר אפריקני, זאב ערבי, תן זהוב, פנק, שועל ערבי, שועל צוקים, שועל החולות, נמייה מצויה, חמוס השלגים, גירית מצויה, גירית הדבש ולוטרה אירופית. בירדן חיים כעשרים מינים של עטלפים ומספר דומה של מכרסמים בניהם: סנאי זהוב, נמנמן סלעים מצוי, ארנבת אירופית, ארנבת מצויה, דורבן מצוי, אלקטגה, חולד מזרח-תיכוני, נברן, מריון, עכבר, חולדה, קוצן, גרביל ואוגר. יונקים אחרים החיים בירדן הם: ראם לבן, חזיר בר, שפן סלע, קיפוד מצוי, קיפוד חולות מצוי וקיפוד המדבר. בירדן תועדו כ-426 מיני עופות. רבים מהם מגיעים פעמים נדירות או בשוגג, ואחרים הם עופות הנודדים במהלך הנדידה ועוברים בירדן. מינים אחרים הם מינים חורפים ואחרים מקננים. חלק מהמינים נמצאים בסכנת הכחדה עולמית כמו: צחראש לבן, מגלן מצויץ צפוני, אוח פרעוני, עוזניית הנגב, נשר מקראי, רחם, עיט שמש, עיט צפרדעים, עיט ערבות, עיט זהוב, תנשמת לבנה, בז ציידים, קיווית להקנית, עגור סיבירי, חוברת מקווין, ברווז משויש ובזבוז לבנון. ארבעה דורסים גדולים החיים בשמורה הביוספרית מוג'ב הם: עיט ניצי, בז מדברי, עקב עיטי, חיוויאי הנחשים, והמין המאוים עולמית, בז אדום, מתרבה בשמורה. מיני עופות אחרים הנפוצים בירדן כוללים את: טריסטרמית, קוקייה אירופית, דוכיפת, עורבני שחור-כיפה, עורב אפור, עורב הודי ובולבול צהוב-שת. כחמישה מיני צבים חיים בירדן כמו גם מגוון מיני נחשים, בעיקר זעמניים וצפעיים, אך עם נציגים של כשבע משפחות נחשים. זוחלים אחרים החיים בירדן כוללים את: כוח אפור, חרדוניים, חומטיים, גקו ועוד. מספר מיני הדו-חיים בירדן הוא מצומצם וכולל את טריטון הפסים וארבעה מינים של צפרדעים וקרפדות. מספר מיני דגי המים המתוקים החיים בירדן מוגבל אך ישנם כ-25 מינים של דגים מקומיים משמונה משפחות שונות החיים בנהר הירדן ובאגמים וסכרים שונים. דניס הירדן הוא מין אנדמי לנהרות ולאגמים של אגן נהר הירדן. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בין מרכזי השימור בירדן נמצאים מרכז הצפרות בעקבה, והשמורה הביוספרית דאנא שהיא שמורת הטבע הגדולה ביותר בירדן. בשמורה חיים מספר רב של מיני בעלי חיים כש-25 מתוכם מצויים בסכנת הכחדה. מבין בעלי חיים יצוינו חתול חולות, זאב סורי, חרדון צב, יעל נובי ושועל צוקים. מבין מיני הציפורים זהו בית גידולם של בזבוז לבנון ובז אדום. מושבת בזבוזי לבנון באזור היא הגדולה ביותר בעולם. בעקבה הוקמה שמורת הטבע הימית של עקבה שהוכרזה בשנת 1997, ומשתרעת לאורך 8.5 ק"מ מדרום לעיר. השמורה מכסה רצועה ברוחב של 350 מטרים מקו החוף אל תוך הים, וכ-50 מטרים מרוחבו של החוף עצמו. תנועות סירות וספינות כמו גם דיג אסורים בתחום השמורה, והיא מאפשרת פעילות צלילה. הראם הלבן הוא החיה הלאומית של ירדן. החי בארץ ישראל החי בסוריה מדיה וקבצים בנושא החי בירדן בוויקישיתוף Mazin B. Qumsiyeh, Mammals of the Holy Land, Texas Tech University Press, 1996, ISBN 978-0-89672-364-1
קרחון וייטקלאוד

קרחון וייטקלוד (באנגלית: Whitecloud Glacier; מילולית: קרחון העננים הלבנים) הוא קרחון בחצי האי טריניטי שבחלקו הצפוני ביותר של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם לכיוון צפון, בין רכס קלוקוטניצה (שממזרח לקרחון) לבין שלוחת צארבץ (שממערב לקרחון). הקרחון נשפך למפרץ שארקו, בסמוך ממערב לנקודת אלמונד. אזור הקרחון נסקר ומופה בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS). שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת למתן שמות אנטארקטיים של בריטניה. שמו של הקרחון מתאר את תנאי מזג האוויר ששררו בעת סקירת האזור על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948. "וייטקלאוד" באנגלית משמעו "עננים הלבנים".
האחים סופר מריו 2

האחים סופר מריו 2 (באנגלית: Super Mario Bros. 2) הוא משחק פלטפורמה שפותח ופורסם על ידי חברת נינטנדו היפנית עבור קונסולת ה-NES של נינטנדו. המשחק שוחרר לראשונה באמריקה הצפונית באוקטובר 1988, באירופה ב-28 באפריל 1989, וביפן ב-14 ביולי 1992. הודות להצלחת המשחק "האחים סופר מריו", שיצא לשווקים לראשונה בשנת 1985, הוציאה נינטנדו ביפן משחק המשך בשם "האחים סופר מריו 2". אולם, במטה נינטנדו אמריקה הוחלט שמשחק ההמשך היפני קשה מדי ודומה מדי לקודמו, ועל כן הוחלט על פיתוח של משחק חלופי שימכר מחוץ לשוק היפני. בסופו של דבר נוצר משחק חדש המבוסס על המשחק "Yume Kōjō: Doki Doki Panic" שפותח במקור בשנת 1987 עבור קונסולת Family Computer Disk System.‏ העלילה והדמויות עברו התאמה לזיכיון של מריו. בשנת 1993 נכלל חידוש למשחק ההמשך היפני בלקט המשחקים "סופר מריו אול-סטארס" (אנ') לקונסולת Super Nintendo Entertainment System תחת השם "האחים סופר מריו: השלבים האבודים" (אנ'), לצד חידוש דומה למשחק האמריקאי. המשחק החדש זכה להצלחה מסחרית והפך בהמשך למשחק החמישי במכירותיו עבור קונסולת ה-NES. הוא קיבל ביקורות מעורבות, בין היתר בשל עיצובו וההבדלים בינו לבין למשחקים אחרים בסדרת מריו. בשנת 1992 יצא המשחק לשווקים ביפן עבור קונסולת ה-Famicom תחת השם "Super Mario USA" ("סופר מריו ארצות הברית"). מריו, לואיג'י, טואוד והנסיכה טודסטול מנסים להציל את ממלכת סאבקון (Subcon) מפני מלך צפרדע בשם וורט שהשתלט עליה וחטף פיות קסומות היכולות לשחרר את הממלכה מפניו ומפני צבאו. לאחר שמריו והאחרים מצליחים לשחרר את הפיות ולנצח את וורט מתברר למריו שהכל היה חלום, וכך נגמר הסיפור. מדיה וקבצים בנושא האחים סופר מריו 2 בוויקישיתוף האחים סופר מריו 2, סרטונים בערוץ היוטיוב "האחים סופר מריו 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Kohler, Chris. "The Secret History of Super Mario Bros. 2". Wired (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-05-07. Super Mario Bros. 2 Release Information for NES - GameFAQs, gamefaqs.gamespot.com Rus McLaughlin, IGN Presents: The History of Super Mario Bros., IGN, ‏2010-09-14 (באנגלית)
דונקי קונג (דמות)

דונקי קונג (ביפנית: ドンキーコング) היא דמות בדיונית של גורילה מואנשת אשר נוצרה במקור על ידי מעצב משחקי הווידאו היפני שיגרו מיאמוטו. הדמות התפתחה לאורך השנים והפכה מדמות נבל לדמות מורכבת ורבת פנים. בחלק מהמשחקים דונקי קונג מוצג אף כגיבור, ובמיוחד בסדרת משחקי "דונקי קונג קאנטרי". על אף שדונקי קונג המקורי במשחקי הווידאו של נינטנדו משנות ה-80 ודונקי קונג המודרני, במשחקים שפותחו על ידי נינטנדו משנת 1994 ואילך, חולקים את אותו השם בפרסומים הרשמיים של נינטנדו מצוין שמדובר בשתי דמויות שונות וכי הדונקי קונג המככב במשחקים של נינטנדו משנת 1994 ואילך הוא למעשה נכדו של דונקי קונג המקורי אשר מכונה קראנקי קונג. הדמות של דונקי קונג נחשבת לאחת הדמויות הפופולריות והאייקוניות ביותר בתולדות משחקי הווידאו. דונקי קונג הוא גורילה שעונד עניבה אדומה, חזק במיוחד ומכור לבננות. בסדרת משחקי "דונקי קונג קאנטרי" נחשף לראשונה מידע רב אודות הרקע של הדמות, כמו שהוא גר בלב ג'ונג'ל באי נידח, שהחבר הטוב ביותר שלו הוא דידי קונג, ושהמלך ק. רול הוא האויב המושבע שלו. בנוסף לכך במשחק צוין שדונקי קונג שהוצג במשחק "דונקי קונג קאנטרי" הוא למעשה נכדו של דונקי קונג המקורי אשר מופיע לעיתים במשחק כקוף קשיש בשם קראנקי קונג. הדמות שימשה במקור כנבל הראשי במשחק הארקייד של נינטנדו משנת 1981 "דונקי קונג" שם הוא היה האויב המושבע של ג'אמפמן (מריו) אשר חטף את חברתו של ג'אמפמן, פאולין, וטיפס איתה על מבנים על מנת לברוח מג'אמפמן. המשחק זכה להצלחה עצומה ותרם רבות להצלחה לה תזכה בהמשך חברת נינטנדו בתעשיית משחקי הווידאו. הצלחתו המסחרית של משחק הארקייד מ-1981 תוביל בהמשך לפיתוח זיכיון דונקי קונג. בשנת 1994 יצא המשחק הראשון בסדרת משחקי "דונקי קונג קאנטרי" עבור קונסולת משחקי הווידאו סופר נינטנדו בהם דונקי קונג נלחם באויבים שונים יחד עם דידי קונג. דונקי קונג נכלל גם לאורך השנים בסדרת משחקי הווידאו של מריו. מריו, גיבור המשחק המקורי של דונקי קונג משנת 1981, הפך בהמשך לדמות המרכזית בזיכיון משחקי מריו. דונקי קונג נכלל גם בסדרת משחקי משחקי הלחימה Super Smash Bros., ומשמש גם כאנטגוניסט הראשי בסדרת המשחקים "Mario vs. Donkey Kong" שמשחקיה יצאו לשווקים בין השנים 2004 עד 2015. המדבבים של הדמות בסדרת האנימציה "האחים סופר מריו" ששודרה בין השנים 1997 עד 2000 היוריצ'רד יארווד וסטרלינג ג'רוויס. בסרט ההנפשה הממחושבת "האחים סופר מריו - הסרט" שיצא בשנת 2023 סת' רוגן דיבב את הדמות. מדיה וקבצים בנושא דונקי קונג בוויקישיתוף McFerren, Damien (27 בפברואר 2014). "Month of Kong: The making of Donkey Kong Country". Nintendo Life. ארכיון מ-31 בינואר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Donkey Kong Voices (Donkey Kong Country)". Behind The Voice Actors. נבדק ב-10 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)
The Power of Love

האם התכוונתם ל... The Power of Love (שיר של ג'ניפר ראש) The Power of Love (שיר של יואי לואיס ולהקת החדשות)
מסתורין (סוגה)

מסתורין (באנגלית: Mystery) הוא סוגה המיושמת בספרות, בקולנוע ובסדרות טלוויזיה. סוגת המסתורין מאופיינת על ידי התרחשות, תופעה או דמות שעצם נסיבות קיומה, ולעיתים אף תכליתה, מעורפלות כך שהאדם הבוחן אותה אינו יכול לספק לה הסבר מניח את הדעת טרם נחשפה התשתית העובדתית – המציאותית או הבדיונית – לקיומה. בבסיסה סוגת המסתורין מושתתת על הצגת דבר מה תוך הימנעות מכוונת של היוצר ממסירת מידע חיוני להבנתו וכך נוצרות בקהל שאלות הממתינות לתשובה. המילה "מסתורין" מוגדרת כסוד נשגב, תעלומה, אמת לא נודעת. סוגה זו מיושמת באמצעות הצגת פרוטגוניסט יחיד או אנסמבל שחוֹוֶה או חוקר אירוע פלאי שההסבר לקיומו סמוי. לרוב הפרוטגוניסט יהיה ממוקד בניסיון לגלות מהם הגורמים החבויים הניצבים בשורש האירוע ומאפשרים את קיומו. טִבְעָהּ הצופן סוד ואפוף הסודיות של סוגה זו, מייצר אווירה שמעוררת בקורא או בצופה שאלות ותחושות של סקרנות, מתח, דריכות לקראת הבאות ולבסוף סיפוק מחוויית גילוי הנסיבות שאפשרו את קיומו של האירוע הפלאי. תוכנה של הסוגה משול לקסם המוצג לקהל ויוצר תחושת השתאות וסקרנות הנובעים מהיעדרו המכוון של מידע הדרוש להבנת הסיטואציה. בתרבות הפופולרית של המאה ה-21, אחת הדוגמאות הבולטות של שימוש בסוגת המסתורין מצויה בסדרת הטלוויזיה אבודים שצוות האנסמבל שהציגה הושלך לתוך מארג של התרחשויות פלאיות שהעניקו לה פופולריות רבה. המסתורין שנשזר בעלילת הסדרה לכל אורכה ריתק את הצופים והוליד שפע של דיונים שכללו תאוריות ששאפו לספק הסברים להתרחשויות הפלאיות שהוצגו בה ולפצח את סודותיה. הילת המסתורין שאפפה התרחשויות, דמויות, מיקומים ומכשירים עלילתיים היוותה חלק ליבתי בחוויית הצפייה. סיפורי מתח ובלשים, דף שער בספרייה הלאומית על המילה מִסְתּוֹרִין. האקדמיה ללשון העברית. Retrieved May 8, 2022
כדור האש

כדור האש (באנגלית: The Fireball) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1950, בכיכובם של מיקי רוני ופט אובריאן, ובבימויו של טיי גארנט. צוות השחקנים כולל גם את בוורלי טיילר והופעת המסך השמינית של מרילין מונרו. הסרט הופק על ידי אולפני המאה ה-20, עם תסריט שנכתב על ידי הוראס מקוי על פי סיפור מאת מקוי וגארנט. ג'וני קאסר (מיקי רוני) בורח ממעון לנערים סוררים, עייף מהצקות שעבר על היותו נמוך וחסר כישורים כספורטאי. עד מהרה הוא מוצא זוג גלגיליות, ומתיידד עם ברונו קריסטל (ראלף דומקה), שמאפשר לו לשטוף כלים בבית הקפה שלו, בעוד שהכומר שמנהל את המעון, האב אוהרה (פאט אובראיין), משגיח עליו מרחוק, בסתר. קבוצה נודדת של מחליקים על גלגיליות מתעניינת בג'וני, לאחר שהוא מגלה כישרון מסוים. הוא מתעמת עם מאק מילר (גלן קורבט), אלוף שחצן, ונופל על מרי ריבס (בוורלי טיילר), עוד מחליקה מובילה. ג'וני משתתף בסופו של דבר, בקרבות החלקה כנגד מילר, בהם הם גוברים זה על זה בחילופין. ככל שהתהילה שלו גדלה, ג'וני הופך להיות יהיר כמו מילר. החיים מקבלים תפנית לא טובה, כאשר הוא מאובחן כחולה שיתוק ילדים. לאחר תקופה ארוכה של פיזיותרפיה, ג'וני מרותק לכיסא גלגלים והוא מנסה להחזיר את חייו למסלולם. מיקי רוני בתור ג'וני קאסר פאט אובראיין בתור האב אוהרה בוורלי טיילר בתור מרי ריבס ג'יימס בראון בתור אלן ראלף דאמקה בתור ברונו קריסטל מילבורן סטון בתור ג'ף דייוויס ברט בגלי בתפקיד שילינג מרילין מונרו בתור פולי סם פלינט בתור ד"ר ברטון גלן קורבט בתפקיד מאק מילר ג'ון הדלו בתפקיד אולמן "כדור האש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כדור האש", באתר AllMovie (באנגלית) "כדור האש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כדור האש", באתר אידיבי "כדור האש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)