laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם שוער

אברהם שׁוֹעֵר (באנגלית: סוֹיֶר, Abraham Soyer;‏ ח' בחשוון תרכ"ט, 24 באוקטובר 1868, לוצין, לטביה, האימפריה הרוסית – ג' בשבט ת"ש, 13 בינואר 1940, ניו יורק) היה סופר יידיש ועברית, מורה, מרצה וסופר ילדים. שוער הוא נכדו של הרב נפתלי ציוני, רב העיר לוצין. למד בחינוך יהודי מסורתי ובישיבה. בילדותו למד בחברותא עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק. לאחר שהשלים בחינות בגרות חיצוניות התפרנס מהוראה בכמה ערים בלטביה ובפולין. בשנת 1912 היגר עם כל משפחתו לאמריקה והשתקע בניו יורק, שם לימד במוסדות שונים ובעיקר בבית המדרש למורים שליד ישיבת רבי יצחק אלחנן. עם הגיעו לאמריקה הרבה לפרסם ספרות לילדים בשתי הלשונות, עברית ויידיש, שאת ראשיתה עשה עוד באירופה. כן פרסם מאמרים ומסות בענייני חינוך וספרות ילדים. סיפוריו מלאים בדמיון ועשירים בעלילות וסגנונו היה תמציתי ומגובש. הוא התמחה בכתיבת דיאלוגים שנונים וחריפים בין דמויותיו. כתיבתו הייתה אופטימית, תמימה ועם זאת חכמה. ספרו "מאורעות ימימה" תורגם לאנגלית (The Adventures of Yemima) והיה לרב-מכר שנמכר עד היום. בנו, רפאל סויר (Raphael Soyer;‏ 1899–1987), תרגם את ספרו ואייר אותו. גם שני בניו האחרים, משה (Moses Soyer) ויצחק סויר (Isaac Soyer) היו ציירים ידועים ומורים לאמנות. בעולם הפלאות, מעולם האגדה, מצוירים בידי נחום גוטמן, יבנה, 1939 בעלי פרנסות, סיפור, הוצאת פ' גינזבורג, 1927 דור הולך, סיפורים, דביר, 1929 מאורעות ימימה החכמה, אגדה, ירושלים, 1934 – הספר היה להיט בתרגומו האנגלי ובציוריו של בנו, רפאל סויר; באנגלית נקרא "הרפתקאותיה של ימימה" שועל רמועל - סיפור אגדה, ציורים : נחום גוטמן, הוצאת יבנה, 1942. הבנים הטובים, הוצאת יבנה. כתבי אברהם שוער בפרויקט בן-יהודה אברהם שוער, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" שושנה רייך, הסופר אברהם שוער, "מגד ירחים" (עלון חודשי להנחלת משנת הראי"ה ומורשתו בהוצאת בית הרב), גיליון 124, שבט תש"ע, עמ' 4 והמשך בעמ' 2 אברהם שוער, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אברהם שוער (1868-1940), דף שער בספרייה הלאומית אברהם שוער, בלקסיקון הספרות העברית החדשה בספרו "דור הולך" תיאר את סבו באתר ישיבה לספר הסרוק באתר הספריה הלאומית לחצו כאן ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פער אסור

בפיזיקה של מצב מוצק, פער אסור, המכונה גם פער אנרגיה או פער פסים (באנגלית: band gap) הוא טווח של אנרגיות במוצק בו לא יכולים להימצא אלקטרונים. כאשר מתארים את המבנה האלקטרוני של מוצקים, פער האנרגיה מתייחס למרחק האנרגטי בין ראש פס הערכיות לתחתית פס ההולכה. בתיאור פשטני, פער האנרגיה הוא האנרגיה המינימלית הדרושה לשחרר אלקטרון מהקליפה החיצונית של אטום במוצק, שם הוא קשור אל הגרעין (ונמצא בפס הערכיות), ולהפוך אותו לנושא מטען חופשי ונייד בסריג (פס ההולכה). לפער האנרגיה חשיבות מכרעת בקביעת התכונות החשמליות והאופטיות של החומר. נהוג להפריד בין מתכת לבין מבודד או מוליך למחצה באופן הבא: אם רמת פרמי של החומר נמצאת בתור פער אסור, אז הוא מוליך למחצה או מבודד. ניתן לומר כי מוליך למחצה הוא למעשה מבודד עם פער אנרגיה קטן יחסית, אם כי אין גודל פער אסור המבדיל חד משמעית בין מוליך למחצה למבודד. מקרה ביניים נוסף הוא מוליך למחצה מנוון (degenerate semiconductor), שהוא מוליך למחצה עם רמת פרמי שנמצאת בתוך פס ההולכה או פס הערכיות בגלל סימום כבד. להלן כמה דוגמאות של פערים אסורים במספר מוליכים למחצה ומבודדים מוליך למחצה מבנה פסים פס הולכה פס ערכיות מדיה וקבצים בנושא פער אסור בוויקישיתוף פער אסור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פַּעַר-פַּסִּים במילון פיזיקה מודרנית (תשנ"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית מקור מקיף לפרמטרים של מוליכים למחצה ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית האבות המלכותי צ'לסי

בית האבות המלכותי צ'לסי (Royal Hospital Chelsea) הוא מעון לקשישים ותיקי צבא בריטניה. המעון, הנמצא בשכונת צ'לסי שבעיר לונדון, פועל ברציפות מאז שנת 1682. משמעו של הביטוי Hospital בשם המעון איננו בית חולים אלא מקום של הכנסת אורחים (Hospitality). המעון נוסד על ידי צ'ארלס השני, מלך אנגליה, בהשראת האינווליד שבפריז. השטח לבניין, בגדה הצפונית של התמזה ובקרבת הנהר, נרכש מכספו הפרטי של סר סטפן פוקס (Stephen Fox). הוא הזמין את האדריכל כריסטופר רן לתכנן במקום את המעון. רן תכנן בניין מרכזי דמוי האות ח' כשלצידו שני אגפים נוספים ממזרח וממערב, מסביב לשלוש חצרות. ידועים בו במיוחד הם בית התפילה, האולם הגדול, המשמש כחדר אוכל, והמוזיאון. בחצר המרכזית של המתחם ניצב פסלו של צ'ארלס השני. מתחם המעון משתרע כיום על פני שטח של 267 דונם. חלקים ממנו פתוחים לביקור הציבור הרחב. דיירי המעון, כ-300 במספר, נקראים הפנסיונרים של צ'לסי. כללים מיוחדים חלים בנוגע לקבלת מועמד למעון. בין השאר אין מתקבלים מועמדים שיש להם בת או בן זוג או ילדים התלויים בהם כספית. בשנת 2009 התקבלה הדיירת הראשונה למעון. הדיירים מאורגנים במסגרת צבאית של ארבע פלוגות בפיקודם של קצינים ולובשים מדי ייצוג אחידים. מנהל המעון וסגנו הם גנרלים בדימוס. "יום המייסד" במעון חל מדי שנה ב-29 במאי או בקרבתו - יום הולדתו של צ'ארלס השני ויום שיבתו לכתר ב-1660. ביום זה מבקר במעון אחד מבני משפחת המלוכה. לבית האבות חלקת קבורה (שכבר נסגרה) בבית הקברות הצבאי ברוקווד. נקברו בה דיירים של המוסד שנפטרו. מצבותיהם עוצבו במתכונת של מצבות צבאיות בריטיות. בצמוד לבית האבות נמצא מוזיאון הצבא הלאומי (אנ'). מדיה וקבצים בנושא בית החולים המלכותי צ'לסי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית האבות המלכותי צ'לסי Why are there Chelsea Pensioners buried at Brookwood?, בבלוג ועדת חבר העמים לקברי מלחמה, 27 בנובמבר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא לונדון ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמרזאורוס

קמרזאורוס (שם מדעי: Camarasaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת קמרזאוריים שהיה נפוץ באמריקה הצפונית בשלהי תור היורה בגיל היורה עליון, כ-155 עד 145 מיליון שנה לפני זמננו. קמרזאורוס היה הזאורופוד הנפוץ ביותר בזמנו וגם השתמר היטב. נתגלו מאובנים רבים של קמרזאורוס כולל כתריסר שלדים כמעט שלמים ואף גולגולות במצב טוב (דבר די נדיר עבור זאורופודים). הקמרזאורוס היה זאורופוד בינוני. אורכו המרבי של המין הנפוץ ביותר C. lentus היה 15–18 מטר ומשקלו פחות מ-15 טון. המין הגדול ביותר, C. supremus, הגיע עד לאורך של 23 מטר ומשקל מרבי של עד 47 טון. הגולגולת של קמרזאורוס הייתה דמוית קופסה ריבועית מעוגלת וחזיתה מקושתת במקצת. החוטם היה קהה. בגולגולת היו מספר פתחים גדולים, שנועדו לא רק לעיניים אלא גם לאף (שהיה כנראה גדול במיוחד). שיניו היו דמויי אזמל ומוקמו לאורך הלסת. הן היו חזקות ומוצקות יותר משיני הדיפלודוקיים ולכן משערים שאכל חומר צמחי קשה יותר. בכל רגל היו 5 אצבעות. בכל אחת מהרגליים הקדמיות אחת מהאצבעות הסתיימה בטופר חד. הרגליים הקדמיות היו קצרות יותר מהרגליים האחוריות. צווארו וזנבו היו קצרים יחסית ביחס לזאורופודים בגודל דומה. כדי להפחית ממשקלו, חוליות רבות היו חלולות ובתוכן היו שקי אוויר המחוברים לריאות. מאחר שבעת גילוי הקמרזאורוס אפיון זה לא היה ידוע בקרב הפלאונטולוגים הוא נחשב למשהו ייחודי ונתן לו את שמו Camarasaurus - "לטאה בעלת תאים". על סמך מספר שלדי קמרזאורוס שנמצאו יחדיו הפלאונטולוגים משערים שקמרזאורוס חי במשפחות או בעדרים. נתגלו גם קיני קמרזאורוס, ובהם הביצים המסודרות בטור ולא באופן מעגלי נאה ומוקפד כמו בדינוזאורים אחרים. ככל הנראה, הקמרזאורוס לא טיפל בצאצאיו. בעבר סברו הפלאונטולוגים שקמרזאורוס בלע חלוקי קיבה (גסטרוליתים) כדי שיעזרו לו לטחון את המזון בתוך הקיבה. כיום הנטייה היא לשלול סברה זו. קמרזאורוס כנראה לעס במידה מסוימת את המזון בשיניו החזקות ולעיכול בקיבה עזרו חיידקים וחד-תאיים אחרים שפירקו את התאית וחומרים אחרים. מאחר שקמרזאורוס אכל צמחים קשים יותר מאשר הדיפלודוקיים הם יכלו לחלוק את אותו בית גידול מבלי להתחרות ביניהם. הקמרזאורוס מופיע בתוכנית כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה של ערוץ דיסקברי בתור דינוזאור צמחוני שחי בערבות היורה. הוא מופיע בסדרות הטבע הדינוזאורים!, פלאווורלד ומועדון הקרב הג'ורסי. בזיכיון פארק היורה מופיע קמרזאורוס בספר פארק היורה כאוכל עשב גדול (ייתכן שמבלבל עם אפטוזאורוס). קמרזאורוס היה אמור להיראות בעולם היורה: נפילת הממלכה אך נחתך מהעריכה. הוא נראה במשחקי המחשב: פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park Builder, Jurassic Park: Operation Genesis, "Jurassic World Evolution", "Prehistoric Kingdom" ו-"dinosaur world mobile". גולגולת של C. lentus שחזור של קמרזאורוס מדיה וקבצים בנושא קמרזאורוס בוויקישיתוף קמרזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קמרזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) קמרזאורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Camarasaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 32.
אדם צעיר

אדם צעיר הוא ירחון המיועד לילדים בגיל 6 עד 12, בעריכת סופרת הילדים נטעלי גבירץ העיתון נוסד ביוני 2011 כ"בן" למגזין אדם עולם, העוסק באנתרופוסופיה וחינוך ולדורף, מתוך מטרה לספק תוכן איכותי לילדי הקוראים. קהל הקוראים של אדם צעיר מתבסס על קהילת חינוך ולדורף בישראל, אך יש לו גם קוראים רבים שאינם משתייכים למוסדות חינוך אלה. המגזין החל דרכו כרבעון והתפרסם בכל עונה. בקיץ 2013 הוא הפך לדו-ירחון, עם הצטרפותם של העורך גיל גריבי והעורכת הגרפית מירה דניאל. בנובמבר 2014 הפך העיתון לירחון, ואל המערכת הצטרפה דניאלה אסא. בדצמבר 2015 התמנתה מיכל מגן כעורכת הגרפית של העיתון, והיא מובילה קו של אירוח מאיירים ישראלים מובילים לכל גיליון. בשנים האחרונות אירח המגזין כמה מבכירי המאיירים בישראל, ביניהם מירב סלומון, יניב שמעוני, ג'ייני מייליכוב, שחר קובר, עומר הופמן, עינת צרפתי, אביאל בסיל ועוד. זהו עיתון ללא פרסומות וללא תוכן שיווקי. הקו העריכתי שלו, המתבסס על הגישה האנתרופוסופית לחינוך, מעודד את הילדים להתנסות חווייתית, מכוון לפיתוח יכולות הדמיון, היצירה, היכולות החברתיות והפעילות הגופנית אצל הילדים, והוא יוצא נגד תרבות המסכים שפוגעת בילדות. התוכן המרכזי בכל עיתון הוא 3 סיפורים או אגדות המתאימות לנושא הגיליון. הסיפורים הם מתרבויות שונות, רובם מתורגמים על ידי עורכת העיתון, וחלקם אף נכתבים על ידה במיוחד לגיליון. בין גיליון נובמבר 2014 לגיליון נובמבר 2016 התפרסם בעיתון סיפור בהמשכים מאת רינת פרימו בשם "החבר הכי טוב שלי". בין גיליון ספטמבר 2017 לדצמבר 2019 התפרסם הקומיקס בהמשכים "זלמן", אותו כתבה רינת פרימו ואיירה עדי אלקין. החל מגיליון ינואר 2020 מתפרסם הקומיקס בהמשכים "שניים". בכל עיתון יש שעשועונים, חידות והפעלות. יש גם כתב חידה שאותו ניתן לשלוח למערכת העיתון ולהשתתף בהגרלת פרס (ספר). בעיתון יש מספר מדורים קבועים: בשתי ידיים - מדור יצירה. חיים ביחד - מדור בעלי חיים. מדור ליקוט. מדור שעשועי מדע. חברים לעט - מדור שבאמצעותו מתכתבים זה עם זה ילדים ברחבי הארץ. קומיקס בהמשכים - החל מגיליון ספטמבר 2017 החל להתפרסם קומיקס בהמשכים בשם "עיתון זלמן", המספר את סיפור עיתון בית הספר בבית ספר זלמן שזר. את הקומיקס כותבת רינת פרימו ומאיירת עדי אלקין. אדם צעיר - התערוכה. תערוכת איורים מגליונות 30 - 51 מוצגת במוזאון יפו לאמנות מה-8.10.17 ועד ה-30.12.17. מסע האבירים - משחק לוח משפחתי שהתפרסם ביחד עם גיליון מספר 2 שעסק בנושא אבירים. קלפי סגולה אינדיאנים - עם גיליון 13 שעסק בנושא בעלי חיים התפרסמו 52 קלפי חיות טוטם אינדיאנים. מדי שנה, ביום האחרון של חופשת סוכות, נפגשים קוראי העיתון ומשפחותיהם לאירוע העפת עפיפונים. עיתונות ילדים 2012 אתר האינטרנט הרשמי של אדם צעיר אדם צעיר, ברשת החברתית פייסבוק אדם צעיר באתר הוצאת אדם עולם הדף של רינת פרימו באתר סימניה מיכל דליות, עיתון לכל ילדון, רדיו 103FM, ינואר 2017 אברי גלעד והילה קורח, פינת הספרות - המלצה מאת שירי צוק, ערוץ 2, 18.11.16 מור דבורקין-פוגלמן, עכבר העיר אונליין, "אדם צעיר": עיתונות הילדים עדיין חיה, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2017 סיגל קפלן, הסופרת שמאמינה בילדים שאוהבים לקרוא הקימה למענם עיתון כמו פעם, באתר Xnet‏, 31 בינואר 2017 תמר רותם, עיתון לילדים בלי צבעים בוהקים וכוכבי טלוויזיה, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2011 גליה אלוני דגן, משהו טוב קורא פה, אתר מרמלדה, 1 באפריל דפנה לוי, "אנחנו מציעים לקוראים שיקוף של מה שעובר עליהם, וזה מדבר אל רבים", ישראל היום, 26 באוקטובר 2021
לואיס סוארס

האם התכוונתם ל... לואיס סוארס מירמונטס – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ספרדי לואיס אלברטו סוארס – כדורגלן המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת אורוגוואי לואיס פרננדו סוארס – מאמן כדורגל קולומביאני לואיס סוארס (1997) – כדורגלן קולומביאני
אליעזר בוצר

אליעזר הכהן בּוֹצר (מופיע בשם בוצר בלבד; נולד בכ"ז באב ה'תשמ"א, 27 באוגוסט 1981, בצפת) הוא זמר ויוצר ישראלי. נולד לאהרן ומרים (לבית הירש), עולים מארצות הברית, וגדל בצפת במשפחה דתית לאומית. בגיל 13 יצא בשאלה ובגיל 17 חזר בתשובה. בצה"ל שירת בסיירת נח"ל. ב-2002, לאחר סיום שירותו בצה"ל, מונה בוצר לקצין ביטחון מטעם המדינה ביישוב יצהר שבגב ההר, לתקופה של שנה. בוצר פעל לשיתוף פעולה ביטחוני בין כוחות הביטחון למתיישבים ואף קיבל אות הערכה על תפקודו בתקופת האינתיפאדה השנייה. בעת ששימש כקב"ט היישוב הוגש כנגדו כתב אישום, בעקבות אירוע בו נטען שירה ופצע פעיל שמאל שמסק זיתים יחד עם אחרים במטע בכפר הסמוך ליצהר, אך זוכה מאשמה. ב-2003 יצא בוצר עם משפחתו לשליחות בהודו, שם הקים וניהל מרכזים למטיילים ישראלים. המרכזים נתנו מענה ראשוני לנפגעי סמים ותאונות דרכים. הם גם נועדו לקרב אנשים לדת, להיות מקום ציון מועדי ישראל, ומקום מפגש. במסגרת המרכזים הפועלים בהודו, הקים בשנת 2004 מרכז תיירותי רוחני בעיר העתיקה בצפת (ושלוחה של המרכז בחווה בצפון הארץ), אשר מאפשר התאקלמות רכה ומיושבת של המטיילים הישראלים בחזרה לחיים לאחר הטיול במזרח, השתלבות במסגרות עבודה ואקדמיה.[דרוש מקור] בשנת 2011 החל לעבוד על אלבום בכורה. ב-2013 יצא אלבומו הראשון "הפרעות. קשב. ריכוז.". את העיבוד המוזיקלי לאלבום עשו גיל סמטנה, דוד ליפשיץ ועמית יצחק. ב-2014 יצא אלבומו השני, "עם הארץ". על כך אמר בוצר: "אלבום זה הוקלט לאחר ביקור אצל משפחת שער (הורים של גיל-עד שער שנרצח ברצח שלושת הנערים), נפעמתי מאצילותם ומתעצומות הנפש. כשבת גלים, שאלה את הנוכחים בסלון ביתה, בעודה אוחזת בשברי תקווה: "איך גורמים לאחדות הזו לא להיפסק?" חזרתי לביתי והתקשרתי לשותפי לדרך אלכס הולינס. מיד ידענו שעלינו להיכנס בהקדם להקלטת האלבום..." האלבום הוקלט ויצא לאור תוך שבועיים וחצי. ב-18 במאי 2017 יצא "פרדס רימונים", סינגל ראשון מתוך אלבומו השלישי "הבית". ב-2021 הפיק עם הזמר ההודי לוקי עלי (אנ') את השיר "Amaraya". בוצר נשוי ואב לשמונה, מתגורר בעמוקה. אליעזר בוצר, סרטונים בערוץ היוטיוב אליעזר בוצר, באתר שירונט אליעזר בוצר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליעזר בוצר, דף שער בספרייה הלאומית אליעזר בוצר, באתר בנדקמפ בכורה: שיר חדש לבוצר. האזינו, באתר וואלה, 19 במרץ 2013 נדב גלעד, ‏הפרעות. קשב. ריכוז., בערוץ "אורות – טלוויזיה יהודית", 15 באוגוסט 2013 יקי הפשטיין, מוצש, בוצר חדש, באתר nrg‏, 22 באוגוסט 2013 יונתן ברג‏, פיוט, נבואה ורוקנרול: אליעזר בוצר בבראבי, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2013 נדב גלעד, ‏איך תשיגו את הזוגיות הטובה ביותר?, באתר כיפה, 1 בספטמבר 2013 קוביס, "לך אלי" - בוצר מארח את רביד כחלני, באתר ערוץ 7, 12 בספטמבר 2013 המגשר - זיו רייף עם היוצר אליעזר בוצר, סרטון באתר יוטיוב בתוכנית "יומן" בערוץ 1, 23 במאי 2014 האזינו: "אני עם הארץ", באתר כיפה, 10 ביולי 2014 נתנאל לייפר, ‏בוצר - אם בארזים נפלה שלהבת, באתר כיפה, 2 ביולי 2015 זורע ובוצר- המוזיקאי הדתי אליעזר בוצר בדרך לאלבום שלישי, באתר וואלה, 22 בספטמבר 2015 שמואל אויערבך, משפחת אויערבך - צאצאי הצב"א, ירושלים תשמ"ג, עמ' 53, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום). זוכה קב"ט יצהר לשעבר שהואשם בפציעת איש שמאל, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2004 אתר "הבית היהודי" יניב מזומן / הכפר לה, הודו, מדיטציה עם תפילין, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2004 בוצר בסינגל חדש - 'פרדס רימונים', 18 במאי 2017, באתר הקול היהודי. קשת ברגסון, ‏הזמר בוצר באולפן: "השיר 'ציון' שינה לי את החיים", באתר "סרוגים", 29 במאי 2022
בוצר

האם התכוונתם ל... בוצר (מקצוע) – אדם העובד בבציר מרטין בוצר – תאולוג ורפורמטור פרוטסטנטי מן המאה ה-16 אברהם בוצר – מפקד חיל הים הישראלי אליעזר בוצר – זמר ישראלי המופיע תחת השם בוצר שחר בוצר – מנכ"ל ארגון השחקנים בישראל ויושב ראש קבוצת איסתא ליינס בוצר (מעוז) – מעוז בגזרה הדרומית של קו בר-לב ארוחת בוצר - בוהריים (הלחם של בוקר + צהריים) - ארוחה הנאכלת בשעות הבוקר המאוחרות ומחליפה הן את ארוחת הבוקר והן את ארוחת הצהריים
יצחק מינקובסקי

הרב יצחק מינקובסקי (תקמ"ח, 1788 – ט' בחשוון תרי"ב, נובמבר 1851) היה רבה של קרלין ומחבר הספר קרן אורה על התלמוד הבבלי. נולד במינסק לרב אהרן, מנכבדי העיר ובנו של רבי ברוך משקלוב. משפחתם הייתה משפחת רבנים מיוחסת, ואבי משפחתם רבי לייב ממינסק כונה על שם זאת "רבי לייב בעל התוספות". הוא ואחיו רבי יעקב, נודעו בילדותם כמתמידים וחריפים. בבחרותם למדו בישיבת וולוז'ין אצל רבי חיים מוולוז'ין. נישא לשיינא אסתר. אחיו רבי יעקב התקבל למשרת רבנות בצעירותו, ואילו הוא סירב לקבל על עצמו רבנות על אף שקיבל הזמנות רבות, ועסק במסחר, בעיר מגוריו שרשוב. תושבי העיירה כיבדוהו, ואף כינו את בית המדרש בו למד על שמו. לאחר תקופה ירד מנכסיו והוצרך לעבור לגור ליד אחיו בקרלין, שם אירחו ותמך בו הגביר שאול לוין (חותנו של רבי יעקב מאיר פדובה רבה של בריסק). בתקופה זו למד יחד עם אחיו בחברותא. לאחר פטירת אחיו רבי יעקב בשנת תר"ה נאות לבקשת אנשי קרלין, וקיבל במקומו את משרת הרבנות. הוא נהג לקום לפנות בוקר ולעסוק בחוכמת הנסתר ובמשנה, לאחר תפילת שחרית העביר שיעור בגמרא לבחורי הישיבה, ולאחר מכן למד כשהוא עטור בתפילין של רבנו תם עד לחצות היום, אז פנה לאכול פת שחרית. לאחר מנוחה קצרה חזר ללימודו עד לתפילת מנחה, ואחריה למד תנ"ך. בניו מספרים שכשהיה אוסר מאכל של עני, היה מביא לו מחנותו מאכל אחר בתמורתו. בשנות מגוריו בקרלין השלים את חיבוריו והכינם לדפוס, אך הוא נפטר בחטף, בגיל 62 בערך. בניו אברהם, יעקב ברוך, משה שלום ודוד יהודה הוציאו את ספריו לאחר פטירתו. בהקדמת ספרו על מסכת זבחים, כתבו הקדמה ובה ביוגרפיה של אביהם ומשפחתם. בתו זיסל, נישאה לרב אורי אורנשטיין, מראשי קהילת החסידים בארץ ישראל, ואבי משפחת אורנשטיין הירושלמית. במשך ימיו נהג לכתוב את כל חידושי תורתו. בעת הכנתם לדפוס אמר שרוצה לחלקם בחינם לבתי מדרש. חידושי תורתו הם בסגנון האחרונים כמו הפני יהושע והתורת חיים, אשר בשונה מראשוני האחרונים כמו המהרש"א שעסקו בעיקר בפרשנות, החלו לכתוב פירושים יותר חדשניים, וכן הציגו גם מהלכים חדשים בסוגיות התלמוד. הוא השקיע בפרט בחיבורו על סדר קדשים, שכמעט ואין עליו מפרשים ומגיהים. חיבורו על סדר קדשים אכן הפך לאחד הספרים היסודיים בלימוד סדר זה. הספר נדפס לראשונה בווילנה בשנת תרי"ב על מסכתות יבמות והוריות ובשנת תרי"ז נדפס שם על מסכתות זבחים ומעילה, מאז נדפס בעשרות מהדורות. הספר על נדרים ונזיר יצא בדפוס ראם בשנת תרכ"ט. ערכו בספר "כנסת ישראל" שמואל יוסף פין, באתר היברובוקס. ספריו קרן אורה, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי קרן אורה - ברכות וסדר מועד, באתר היברובוקס קרן אורה - נדרים, באתר היברובוקס קרן אורה - יבמות והוריות, באתר היברובוקס קרן אורה - נזיר, סוטה, סנהדרין, הוריות וסדר קדשים, באתר היברובוקס קרן אורה - זבחים ומעילה, באתר היברובוקס יצחק בן אהרן (1788-1851), מקרלין, דף שער בספרייה הלאומית בשורת ספרים חדשים, הלבנון, 29 ביולי 1869
SCID

האם התכוונתם ל... מחלת הכשל החיסוני המולד ראיון פסיכיאטרי מובנה פגיעה בחוט השדרה
אפנדי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אפנדי – תואר כבוד טורקי מלון האפנדי – שוכן בבית שוקרי בעכו אישים: חאלט אפנדי – דיפלומט ופוליטיקאי עות'מאני חיים נחום אפנדי – דיין, פוסק, בלשן, היסטוריון יהודי טורקי כאמיל חוסיין אפנדי – מנהיג בדואי עבאס אפנדי – ממנהיגי הדת הבהאית שוגי אפנדי – ממנהיגי הדת הבהאית סמירה אפנדי – זמרת אזרית
מריקופה (מחוז)

מחוז מריקופה הוא מחוז בדרום-מרכז מדינת אריזונה, ארצות הברית. פיניקס היא בירת המחוז והעיר המאוכלסת בו. שטחה של מריקופה מונה 23,890 קמ"ר, כאשר 62 קמ"ר מתוכם (כ-0.3%) הם מים. במפקד שנערך ב-2010 נמנו במריקופה כ-3.8 מיליון נפש. צפיפות האוכלוסין במריקופה היא הגבוהה ביותר מבין מחוזות אריזונה, ומדורגת במקום ה-4 מבין מחוזות ארצות הברית בכלל. צפיפות האוכלוסייה במריקופה היא תוצאה מהתפוצצות אוכלוסין שהתרחשה בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21. הגידול המהיר באוכלוסייה השתקף בדירוג של מגזין פורבס שנערך ב-2007 ובו דורגו ארבע מתוך ערי מחוז מריקופה בין עשרת הערים בעלות גידול האוכלוסייה המהיר ביותר בארצות הברית. שלוש הערים באקאיי, סופרייז וגודייר דורגו במקום השני, השלישי והרביעי בהתאמה, והעיר אבונדייל דורגה במקום התשיעי. מריקופה הוא גם אחד המחוזות הגדולים ביותר בארצות הברית בשטחו, ואילו מבין המחוזות האמריקניים שכוללים עיר בירה מדינתית, מחוז מריקופה הוא הגדול ביותר. כמחוז בו מתגוררים 60 אחוזים מאוכלוסיית אריזונה כולה, המחוז נחשב למוביל הפוליטיקה של אריזונה, ושמונה מתוך תשעת מחוזות הבחירה לקונגרס של אריזונה, כוללים חלקי שטח של מחוז מריקופה. אף על פי שבירת המחוז והמדינה, פיניקס, יחד עם חלקים מועטים אחרים במחוז, מזוהים עם המפלגה הדמוקרטית; שאר המחוז נחשב מעוז רפובליקני חזק. מאז 1948 כל מועמד רפובליקני ללא יוצא מן הכלל זכה בבחירות במחוז מריקופה. אף המועמד הרפובליקני הכושל, בארי גולדווטר, שבבחירות 1964 הובס והפסיד אף את מדינת מוצאו שלו - אריזונה, מדינת מחוז מריקופה - זכה עם זאת במחוז מריקופה עצמו. מקור שם המחוז בשמו של שבט המריקופה, קבוצה אתנית של אינדיאנים בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא מחוז מריקופה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מריקופה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מריקופה (באנגלית) מריקופה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לשם השוואה, שטחו גדול יותר משטחן של שבע ממדינות ארצות הברית, כשכל אחת מהן קטנה ממנו. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רושדי תעשיות מזון

רושדי תעשיות מזון בע”מ היא אחת היצרניות הגדולות בישראל של טחינה גולמית, וחלבה תחת המותג בארכה. מפעל החברה נמצא באזור התעשייה אלון תבור שבעמק יזרעאל. החברה נמצאת בבעלות משפחת בשיר, מנכ"ל החברה הוא מוחמד בשיר. בשנת 1984 אבי משפחת בשיר, אבו רושדי, חבר לחברת תוצרת מזון ישראלית (תלמה) ויחד הקימו מפעל לייצור טחינה. בשנת 1993 קיבל המפעל את תו התקן ISO 9002. בשנת 2004 רכשה משפחת בשיר את חלקה של יוניליוור (שרכשה את תלמה) ומאז רושדי תעשיות מזון בע”מ היא חברה פרטית. השלב הבא בצמיחתה של החברה היה מיתוג מוצרי הטחינה והחלבה תחת השם "בארכה" והשקת קו מוצרים חדש. בשנת 2016 השיקה בקבוק לחיץ של טחינה גולמית מעודנת ומוכנה לאכילה, במרקם קטיפתי. בנוסף למוצרי טחינה בארכה וחלבה בארכה, מייצרת חברת רושדי חטיפי חלבה הנקראים "חלבה בקטנה". איברהים בשיר, המנכ"ל הראשון וממייסדי החברה, גדל באום אל-פחם, במשפחה בת שבעה ילדים. אבי המשפחה, אבו רושדי, ניהל את לשכת התעסוקה באזור וכשסיים את תפקידו פעל להקמת מפעל טקסטיל בשיתוף חברת לודז'יה, במטרה לספק תעסוקה לתושבי האזור. בשנת 1984, כאשר נוצרה השותפות בין אביו של איברהים לבין תלמה, נשלח איברהים ללמוד ייצור טחינה בשכם. לאחר שנתיים של למידה במפעל טחינה מסורתי, חזר איברהים והיה שותף להקמת המפעל ולניהולו. הצלחתו של איברהים כמנכ"ל "רושדי תעשיות מזון בע"מ" זיכתה אותו בשנת 2014 בפרס מפעל חיים מטעם איגוד תעשיות המזון. רשימת חברות ישראליות בבעלות ערבית שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית אתר האינטרנט הרשמי של רושדי תעשיות מזון דיאנה בחור ניר, איברהים בשיר מספר על ההתחלה של טחינה בארכה, באתר כלכליסט, 26 בדצמבר 2013 מיכל מרגלית, ‏אלון תבור: מפעל רושדי תעשיות מזון רכש קרקע ב-2.2 מיליון שקל, באתר גלובס, 17 בפברואר 2008 טחינה גולמית מעודנת בבקבוק לחיץ, באתר ynet, 23 ביולי 2016 פרס מפעל חיים
רצועת אריזונה

רצועת אריזונה היא רצועת אדמה במדינת אריזונה שבארצות הברית לאורך נהר קולורדו. הקושי לחצות את הגרנד קניון, גרם לכך שלאזור הזה יש קשרים פיזיים ותרבותיים חזקים עם יוטה ונבדה, יותר מלשאר אזורי אריזונה. האזור יושב באמצע המאה ה-19 על ידי חלוצים מורמונים תחת הנהגתו של ג'ייקוב המבלין. באותן שנים היה אזור רצועת אריזונה אחד המעוזים האחרונים של הפוליגמיה בארצות הברית של המאה ה-19; אף על פי שכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים התנערה מנישואין פוליגמיים ב-1890. גם במאה ה-20 כיכבה רצועת אריזונה במרכזן של מספר שערוריות סביב קבוצות פוליגמיות שהיו פעילות באזור, אם כי קבוצות כאלו היוו באופן ברור מיעוט. למשך תקופה ממושכת הייתה רצועת אריזונה גן עדן לבוקרים, כאשר שטחי עשב נרחבים הפרוסים בעמקים והמרחבים הגבוהים של רמת קאיבאב שימשו לבהמות למרעה ולשיטוט אחר מזון. אדמות המרעה ומקורות המים היוו עילה תמידית למחלוקות בין חברות מתחרות ובין בוקרים לרועי כבשים. רצועת אריזונה הייתה גם במשך המאה ה-19 שדה קרב שראה סכסוכים בין ילידים לבין מתיישבים חדשים, עד שהושג שלום תודות למאמציו הדיפלומטיים של ג'ייקוב המבלין. לרצועה היה גם היבט תחבורתי חשוב, כאשר היא שימשה כדרך העיקרית מיוטה לאריזונה, מאחר שהגרנד קניון ונהר הקולורדו היו מחסומים כמעט בלתי עבירים לנוסעים דרומה. מדיה וקבצים בנושא רצועת אריזונה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנשים אמיתיים

אנשים אמיתיים (באנגלית: Real Humans, בשוודית: Äkta människor) היא סדרת מדע בדיוני שוודית המתרחשת בגרסה אלטרנטיבית של שוודיה בת זמננו, שבה רובוטים אנתרופומורפים (אנדרואידים) המכונים "הובוטים" (Hubots, הלחם של המילים "Human" ו"Robot") נמצאים בשימוש נרחב. הסדרה עוקבת אחר מספר קונפליקטים בין בני-אדם וההובוטים שבחייהם, כמו גם אחרי קבוצת הובוטים בעלי רצון חופשי הדורשים לקבל מעמד שווה לזה של בני האדם. אתר האינטרנט הרשמי של אנשים אמיתיים (בשוודית) "אנשים אמיתיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנשים אמיתיים", באתר AllMovie (באנגלית) "אנשים אמיתיים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אנשים אמיתיים", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "אנשים אמיתיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האם ככה יראה העתיד שלנו? סדרת מד”ב שאתם פשוט חייבים לראות, geektime, מתאריך 10 ביולי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר קוסביצקי

אלכסנדר (סאשה) שלום קוסביצקי (Alexander Koussevitzky;‏ 8 באפריל 1927 – כ' באייר תשל"ה, 1 במאי 1975) היה חזן בארצות הברית. נולד בשנת 1927 בווילנה, בנו של החזן משה קוסביצקי. בשנות מלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו בברית המועצות. בשנת 1947 היגר עם משפחתו לארצות הברית. בוגר הישיבה יוניברסיטי בניו יורק. בשנת 1956 התמנה כחזן ב"אוטופיה ג'ואיש סנטר" וכיהן בתפקידו 19 שנה. הופיע עם אביו בקונצרטים ברחבי ארצות הברית. ביצע בדואט עם אביו את היצירה "מגן אבות". עוד מיצירותיו: "רצה ה'", "כי כשמך". נפטר בארצות הברית בשנת 1975, בגיל 48. היה נשוי לקרובת משפחתו הדסה לבית קוסביצקי (בתו של משה קוסביצקי מירושלים, בן דודו של אביו משה קוסביצקי). ילדיו; בתו היחידה, רעיה ארנונה, 2 בניו, יצחק יוסף, ויעקב אביגדור. עקיבא צימרמן, "זכור אזכרנו עוד", עמ' 71 הבן של – החזן אלכסנדר סאשה קוסוביצקי ז"ל, כתבה באתר חרדים10, 15 ביוני 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.