laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיל איונסיס

פיל איונסיס (שם מדעי: Elephas iolensis) הוא מין נכחד של פילאי מהסוג פיל, אשר חי במשך תקופת הפליסטוקן שלפני 130,000 עד 10,000 שנים מימינו. המאובנים שלו התגלו בצפון ומזרח אפריקה, בין השאר בתוניסיה, מרוקו וככל הנראה גם בקניה וסודאן, כשרובם כללו שרידי גולגולת ושיניים. הממצאים שלו השתמרו במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע בפריז ותוארו למדע ב-1895 בידי אוגוסט פומל. על אף שהוא קרוב לפיל האסייתי המודרני, למעשה הוא התקיים באפריקה, ככל הנראה בסוואנות הקדומות של הפליסטוקן. ככל הנראה הוא קרוב למין ממזרח אפריקה Elephas ekorensis או לפלאולוקסודון רקי. עם זאת מראים מחקרים דנטליים שככל הנראה היה קרוב למין האסייתי Elephas hysudricus, אשר פיתח מאפיינים אבולוציוניים דומים אף שחי בבידוד ממנו. הפיל נכחד עם סיום הפליסטוקן, ככל הנראה עקב התייבשות האקלים או בשל ציד אנושי מופרז. Y. Coppens. M. Gaudant, "Decouverte d'Elephas iolensis Pomel dans le Tyrrhenien de Tunisie", Bulletin de la Société Géologique de France (1976), S7-XVIII (1): 171–177 Todd, N. E. "New Phylogenetic Analysis of the Family Elephantidae Based on Cranial‐Dental Morphology", The Anatomical Record, 2009
מקס פארקר

מקס פארקר (באנגלית: Max Parker; נולד ב-8 בפברואר 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי. פארקר נולד וגדל במנצ'סטר ואת הכשרתו במשחק קיבל בבתי ספר לאמנויות בלונדון. בשנת 2016 שיחק לראשונה על מסך הקולנוע בסרט "My B.F.F." פארקר החל לשחק בתיאטרון לפני שזכה לתהילה. הוא היה מועמד לפרסי התיאטרון לשנת 2018 על תפקידו כאיש הפח במחזמר "הקוסם מארץ עוץ" בשהוצג בשפילד. באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הבריטית "נפגעים". בשנת 2019 שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה המלחמתית, "עולם בלהבות". באותה שנה החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה הבריטית "אמרדייל". הוא שיחק בסדרה עד שנת 2021 והשתתף ב-72 מפרקי הסדרה. בשנת 2020 שיחק בסדרט הקולנוע הבריטי "געגועים מתוקים" שאת דברי המאפה המתוקים שהוצגו בסרט היו מעשה ידי השף הישראלי יותם אוטולנגי. בשנת 2022 הופיע בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "אקדמיית הערפדים". באותה שנה הופיע לצד איימי ג'יימס-קלי במיני סדרה "דם, כתרים וסקס". בסדרה הוא גילם את הנרי השמיני, מלך אנגליה. בשנת 2020 יצא מהארון בחשבון האינסטגרם שלו כשהוא מופיע בתמונה עם בן זוגו השחקן כריס מוקרי. מקס פארקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מקס פארקר, ברשת החברתית אינסטגרם מקס פארקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Aaliyah Ashfield, Blood, Sex & Royalty on Netflix: Emmerdale star Max Parker stars as King Henry VIII, Entertainment Daily, ‏1 באוקטובר 2022 Max Parker Bio, Age, Blood, Sex & Royalty, Net Worth, and Spouse, metoyouinfo.com, ‏1 באוקטובר 2022 My B.F.F. Francesca Shillcock, Blood, Sex and Royalty star talks major difference between The Crown and new Netflix show - EXCLUSIVE, HELLO!, ‏5 באוקטובר 2022 Lauren Morris, Blood, Sex and Royalty cast: Meet the stars of Netflix history series, Radio Times, ‏3 באוקטובר 2022 Love Sarah — Moviejawn, Moviejawn, ‏4 בundefined 2021 Donald Padgett, Soap Star Max Parker Confirms He's Gay And Living With Kris Mochrie, Out Magazine, ‏3 בנובמבר 2020
סוס מאורטניקוס

סוס מאורטניקוס המכונה גם זברת הסהרה (שם מדעי: Equus mauritanicus) הוא מין נכחד של סוס, אשר התקיים בצפון אפריקה במשך הפליסטוקן, כאשר הוא נכחד בתחילת ההולוקן, לפני כ-6,000 שנה מזמננו. המין תואר ב-1897 בידי החוקר סיימון פומל (Simon Pomel). המאובנים הבודדים שלו התגלו באלג'יריה. סוס זה היה קרוב לזברות המודרניות ובעיקר למין זברה מצויה, כשבעבר אף נחשב לתת-מין שלה, אך לאחר בדיקה מדוקדקת של הגולגולות שהתגלו הוא הועבר למין אחר. ככל הנראה הוא גם עטה דוגמת פסים כשל זברה, אף שאלה לא השתמרו במאובנים. Faith, J. Tyler (2014). "Late Pleistocene and Holocene mammal extinctions on continental Africa". Earth-Science Reviews. 128: 105–121. doi:10.1016/j.earscirev.2013.10.009. Werdelin, Lars; Sanders, William Joseph (2010). Cenozoic Mammals of Africa. University of California Press. pp. 707–708. ISBN 9780520257214
סוס נמדיקוס

סוס נמדיקוס (שם מדעי: Equus namadicus) הוא מין נכחד של סוס, אשר התקיים בתת-היבשת ההודית במשך הפליסטוקן המאוחר, לפני כ-29 עד 14 אלף שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו באתרי סחופת קרקע על שפת הנהר נרמדה (Narmada River) שבמאדהיה פרדש, הודו ותוארו למדע ב-1849 בידי החוקרים Falconer and Cautley. הממצאים שלו מצויים בהמוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון. סוס זה דומה למין הקרוב, Equus sivalensis מאותו אזור, אך בעל מאפיינים דנטליים ייחודיים, המוודאים שהוא מין נפרד. במראהו דמה כנראה למין סוס סטנוניס, ממזרח אירואסיה וצפון אפריקה, אך היה קטן ממנו. היו לו מבנה שיניים טוחנות גבוהות יחסית ולסת חזקה ובמראהו הזכיר מעט פרא יותר מסוס הבית. מדיה וקבצים בנושא סוס נמדיקוס בוויקישיתוף Jukar, A. M.; Lyons, S. K.; Wagner, P. J.; Uhen, M. D. (2021-01-15). "Late Quaternary extinctions in the Indian Subcontinent". Palaeogeography, Palaeoclimatology, Palaeoecology. 562: 110137. doi:10.1016/j.palaeo.2020.110137. ISSN 0031-0182 Azzaroli, A. (1990), Lindsay, Everett H.; Fahlbusch, Volker; Mein, Pierre (eds.), "The Genus Equus in Europe", European Neogene Mammal Chronology, Boston, MA: Springer US, pp. 339–356, doi:10.1007/978-1-4899-2513-8_20, ISBN 978-1-4899-2515-2, retrieved 2022-06
וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג

וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Wilhelm Friedrich Philipp Herzog von Württemberg‏; 27 בדצמבר 1761 – 10 באוגוסט 1830) היה נסיך בית וירטמברג ושר מלחמה. וילהלם נולד ב-27 בדצמבר 1761 בשטטין, והיה בנם הרביעי של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ופרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם הבכורה של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, אחייניתו של פרידריך השני, מלך פרוסיה. בשנת 1779 הוא הצטרף לצבא המלכותי הדני ועלה במהירות לדרגת אוברסט. ב-1781 פיקד על הרגימנט שלו, הועלה לדרגת גנרל מיור ב-1783, עבר למשמר הרגלי הדני ב-1785 והועלה לדרגת גנרל לויטננט ב-1795. בשנת 1801 הוא הפך למושל קופנהגן ומאוחר יותר באותה שנה התמודד בתפקיד זה במהלך קרב קופנהגן. ב-1806 שילם ל-10,000 רייכסטלרים כדי לעזוב את הצבא הדני. אחיו פרידריך הוכרז זה עתה למלך וירטמברג בשטוטגרט והפך את וילהלם לגנרל-פלדמרשל ולשר המלחמה של וירטמברג. מ-1810 עד 1821 וילהלם חי באופן זמני בבית האחוזה שלו ב-Hirrlingen ליד Rottenburg, אך לעיתים קרובות יותר ב-Schloss Stetten ב- Remstal. ב-29 ביוני 1811 הוא קיבל את פרייהר פרידריך פון פול כסגן נשיא מחלקת המלחמה (ושר המלחמה בפועל, אם כי וילהלם נשאר שר דה יורה עד 1815). ב-1815, לאחר שעזב את תפקידו, עבר וילהלם ללמוד מדעים והתאמן בהצלחה כרופא. בשנת 1817 העניקה לו אוניברסיטת טיבינגן תואר כבוד ברפואה. כחבר בבית המלוכה של וירטמברג, וילהלם גם החזיק במושב ב-Kammer der Standesherren (בית הלורדים) של הפרלמנט Württembergische Landstände מ-1819 ועד מותו ב-10 באוגוסט 1830. ב-23 באוגוסט 1800, בקוסוויג, נישא פרידריך לאחת מגבירותיה של אמו, וילהלמינה פריין פון טונדרפלד-רודיס (1777–1822), בתו של הברון קרל אוגוסט וילהלם פון טונדרפלד-רודיס. היא הייתה נצר למשפחה צבאית משוודיה, במקור מהים הבלטי. לזוג נולדו שישה ילדים, רק שלושה מהם הגיעו לבגרות: הרוזן אלכסנדר מוירטמברג (1801–1844), משורר; נישא לרוזנת הלנה פסטטיקס פון טולנה (1812–1886), בתו של לדיסלאס גרף פסטטיקס מטולנה. הרוזן אוגוסט מוירטמברג (1805–1808) וילהלם, דוכס אוראך, רוזן וירטמברג (1810–1869); התחתן תחילה עם הנסיכה תאודולינה מלויכטנברג (1814–1857). הוא נישא שנית לנסיכה פלורסטין ממונקו (1833–1897). הרוזן פרידריך אוגוסט מוירטמברג (1811–1812) הרוזן פרנץ מוירטמברג (1814–1824) הרוזנת מארי מוירטמברג (1815–1866); נישאה לרוזן וילהלם מטאובנהיים (1805–1894). מכיוון שמדובר במורגניים, ב-1 באוגוסט 1801 ויתר וילהלם על תביעת צאצאיו לכס המלכות של וירטמברג. זה השפיע בשנת 1921, בעת מותו של וילהלם השני, מלך וירטמברג, כאשר צאצאיו לא נכללו בירושה. עם זאת, עד אז כבר נפלה ממלכת וירטמברג בעצמה. מדיה וקבצים בנושא וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג בוויקישיתוף וילהלם פרידריך פיליפ, דוכס וירטמברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סיגנון מזון

סיגנון מזון או עיצוב מזון הוא מקצוע שבה העובד בהם מכין ומעצב מזון לצורכי צילום. הצילומים משמשים לספרי בישול, מגזינים, פרסומות, אריזות מזון, שלטי חוצות, ועוד. במסגרת עבודתפ, סטייליסטי מזון מתייעצת עם מגוון מומחים לרבות יועצי שיווק, יצרני מזון, וצלמים. מלבד המזון, העיצוב בדרך כלל כולל גם את סביבת המזון - המטבח, ציוד הבישול, וכלי האוכל. סטייליסטיות מזון עוסקות גם לעיתים בעיצוב בתעשייה ובאירועים פרטיים. המקצוע דורש הכרת סוגי מזונות, אורך חיי המדף שלהם. במיוחד משך הזמן שמזונות יישמרו על טריות ויופי מרבי. בנוסף לרכישת חומרי הגלם, בעל המקצוע נדרש להכיר טכניקות להכנתו ומתכונים שונים. במונח סטייליסטית מזון נעשה כנראה שימש לראשונה באמצע שנות ה-50. לפני שנות ה-50, ואפילו לתוך שנות ה-60, מודעות אוכל הוצגו לרוב באמצעות איורים ולא צילומים. סטייליסטיות מזון החלו להופיע עם המעבר מאיור לצילום. בנובמבר 1979 פרסם מגזין "הניו יורקר" את אחת הכתבות המוקדמות ביותר על קריירת סטייליסטית המזון והסביר לקוראיו מה בדיוק משמעות הקריירה. מלבד מכשירי המטבח הרגילים כמו כפפות, סכו"ם, נעשה שימוש גם בכלים כמו פינצטה כירורגית כדי לנקות פירורי מזון. לעיתים אף נעשה שימוש בחומרים בלתי אכילים, כמו צבע תעשייתי, גליצרין המשווה למזון מראה נוצץ וטרי. חלב ומוצריו לעיתים מוחלפים בדבק פלסטי לבן כדי לקבל צבע בהיר ומראה סמיך}. צילום מזון צילום מזון מאיה מרום, שקט, מצלמים: סטיילינג, באתר ynet, 30 באוגוסט 2007 Manna/Boss, Chapter 4, section "What Is a Food Stylist?". כבר לא מגרה: הדברים שגורמים לאוכל להיראות כל כך טוב בפרסומות, באתר "סרוגים", 1 בפברואר 2017
כוארולופודון

כוארולופודון (שם מדעי: Choerolophodon) הוא סוג נכחד של פילאי שהתקיים במשך המיוקן באירואסיה ואפריקה לפני 11.6 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו. הוא דומה לאמבלודונטים ושאר הגומפותריומיים ולרוב משייכים אותו למשפחה. עם זאת מספר חוקרים משייכים אותו ואת הסוג Afrochoerodon למשפחה עצמאית (Choerolophodontidae). הסוג תואר ב-1917 בידי ג. שלזינגר (G. Schlesinger), על סמך ממצאי שיניים טוחנות שהתגלו ביוון ובתחילה נראו כשייכים לחזיר קדום. בהמשך התברר שהם דומות לשיני פילים נכחדים, כך שהוא נקרא תחילה כמסטודון, אם כי בהמשך הועבר לסוגו. הממצאים שלו התגלו לאורך אפריקה, דרום אירופה המזרחית, המזרח התיכון (בטורקיה, עיראק ואיראן), תת-היבשת ההודית וסין. לפילאי זה היו חטים ארוכות משני צידי הלסתות שנעו קדימה והתחילו מקדמת הגולגולת, קרוב לחלל העיניים. אלה דמו לחטי הגנתבלודון מאמריקה הצפונית. הלסת עצמה השתפלה כלפי מטה והייתה בעלת לסת תחתונה דקה יחסית שהכילה מעט שיניים. מבנה הגולגולת היה מוארך וצר מעט והשיניים היו מצופות אמייל למעט החטים. היו לו טוחנות מוזרות דומות לשל חזירי בר. יונק זה היה צמחוני והתקיים ביערות בהם ליחך צמחייה קרקעית כמו עשבים עם החטים הארוכות. מדיה וקבצים בנושא כוארולופודון בוויקישיתוף כוארולופודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כוארולופודון, באתר GBIF (באנגלית)
אנדרטת השואה (בוקרשט)

אנדרטת השואה היא אנדרטה לזכר קורבנות השואה (יהודים וצוענים) ברומניה שהוקמה בבוקרשט על ידי ממשלת רומניה. בשנת 2003 פנה מקסימיליאן מרקו כץ, המנהל והמייסד של המרכז לניטור ומאבק באנטישמיות ברומניה, לכל ראשי המפלגות הפוליטיות ברומניה, לממשלת רומניה ולנשיא רומניה, בהצעה להקים במרכז העיר אנדרטה להנצחת זכר השואה ולזכר קורבנות השואה ברומניה. ההצעה הופנתה גם לאלי ויזל, נשיא ועדת ויזל. ההצעה קיבלה את כל האישורים הדרושים, כולל אישור המועצה הכללית של עיריית בוקרשט ואישור הוועדה הטכנית של העירייה. משרד התרבות והדתות הרומני נטל אחריות על הקמתה ועל מימונה של האנדרטה, בהמשך להמלצת הוועדה הבינלאומית לחקר השואה ברומניה ותוך התייעצות עם נציגי פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, נציגי ועדת ויזל ונציגים של ניצולי השואה. האנדרטה הוקמה במרכז העיר, על פני שטח של 2,894 מ"ר, שהיה בעבר פארק ברזויאנו, הממוקם בצומת הרחובות אנגל סאליגני, מיחאי וודה, יון ברזויאנו וליפסקאני, בקרבת בניין עיריית בוקרשט. לצורך תכנון ובניית האנדרטה נערכה תחרות ארצית בה זכה הפסל פטר ג'קובי. אבן הפינה לאנדרטת השואה הונחה ב-9 באוקטובר 2006, היום הלאומי לציון השואה ברומניה, בנוכחות הנשיא טריאן בססקו ושר התרבות, אדריאן אירגולסקו. תאריך פתיחה רשמי היה ב-8 באוקטובר 2009. האנדרטה כוללת אולם מרכזי וחמישה פסלים - ויה דולורוזה, מגן דוד, גלגל הצוענים, עמוד זיכרון ואפיטף. האולם המרכזי - מבנה בטון מאסיבי מונמך שהכניסה אליו מתאפשרת באמצעות גרם מדרגות משולבות ברמפה המנגישה אותו לאנשים עם מוגבלויות. לכל אורך קירות האולם נמתח פס מתכת חלודה עליו חקוקים שמות הנספים בשואה. האווירה באולם המרכזי מאופיינת בתנועתיות הנוצרת מתוך משחקי האור והצל. משני צדי הכניסה מוצבות ויטרינות בהן מצבות. בצד ימין מצבות שהובאו מבית העלמין סבסטופול בבוקרשט, שפורק בשנת 1942 בהוראתו של המרשל יון אנטונסקו ובצד שמאל מצבות שהובאו מבית העלמין היהודי באודסה. ויה דולורוזה - על רחבת הבטון המחברת בין רכיבי האנדרטה שוחזרו בצורה אומנותית פסי רכבת, זכר לרכבות שהובילו את היהודים למחנות הריכוז. מגן דוד - פסל סביבתי מאופיין על ידי שילובים של אור וצל. גלגל הצוענים - גלגל בקוטר 2 מטר המזכיר את המורשת ההודית של הצוענים. עמוד הזיכרון - בנוי ממודולים של ברזל יצוק חלוד המושחלים על עמוד מרכזי. גובהו 17 מטר, קוטרו נע בין 1.40 מטר ל-1.55 מטר ומשקלו 18 טון. על כל צד כתובה אות עברית אחת. ביחד, האותיות יוצרות את המילה "זכור". אפיטף - קרון ובו שברי פלדה וסלעים. האולם המרכזי של האנדרטה סביב האולם, בגובה העיניים, על פס הפח החלוד מוטבעים שמות קורבנות השואה ויה דולורוזה הסבר על המצבות שהובאו מבית הקברות באודסה עמוד הזיכרון הסבר על הקרונות בהם הובלו היהודים למחנות הריכוז מגן דוד מדיה וקבצים בנושא אנדרטת השואה בוויקישיתוף The “Tombstones Affair”: On the Fate of Jewish Cemeteries in Odessa under the Romanian Occupation (1941-1944) – Document Blog, ‏2023-11-15 (באנגלית בריטית) FEDERAŢIA COMUNITĂŢILOR EVREIEŞTI DIN ROMÂNIA – CULTUL MOZAIC, Holocaust 1940 - 1945, suferinte, compasiune, solidaritate, ‏2009 Finantarea proiectului castigator pentru Memorialul Holocaustului, incerta, 9AM (באנגלית) ULTIMA ORA / Monumentul Holocaustului din Bucuresti, ZF.ro (ברומנית) Memorialul Holocaustului – București – Florin BURGUI (באנגלית אמריקאית)
ארכאורורניתוידיז

ארכאורורניתוידיז (שם מדעי: Archaeornithoides; מילולית: "צורת עוף עתיק") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הטרודוניים, אשר חי במשך הקרטיקון המאוחר של מונגוליה, לפני 75 מיליון שנה מזמננו. הוא אותר בתצורות מאובנים במדבר גובי באומנוגובי, מונגוליה בידי החוקר הפולני אנדרה אלזנוסבקי (אנ') והוא תיאר את הממצאים ב-1992 למדע לצד החוקר הגרמני פיטר וולנהופר (אנ'). הסוג כלל מין יחיד – Archaeornithoides deinosauriscus, שפירושו: "דינוזאור קטן". הארכאורורניתוידיז ידוע מממצאים חלקיים של שרידי הלסתות, הצוואר ומעט שיניים, אשר העידו שהיה טורף קרוב לטרודון אך קטן בהרבה וניזון בעיקר מחרקים. הממצאים הגיעו לאורך של 27 מ"מ ובעליהם כנראה הגיע לאורך של מטר ולמשקל של כשני ק"ג. כל הנראה היה קרוב של הזאורורניתוידיז וכמותו ייתכן והיה מכוסה בנוצות. חלק מהחוקרים סוברים שהיה קרוב של העופות (מהקבוצה אביאלאה). אחרים למעשה רואים בו דמוי-תנינאי קדום מהלך על שתיים ואף קרוב של הספינוזאוריים. מספר ממצאים שלו מרמזים על כך שנטרף בידי יונקים מהקרטיקון כמו הדלתתרידיום, מה שיכול להיות העדות המאובנת הראשונה לכך. מדיה וקבצים בנושא ארכאורורניתוידיז בוויקישיתוף ארכאורורניתוידיז, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארכאורורניתוידיז, באתר GBIF (באנגלית)
אמלין לורן

אמלין לורן (בצרפתית: Emelyne Ann-Emmanuelle Laurent; נולדה ב-18 בנובמבר 1998) היא כדורגלנית צרפתייה, המשחקת בעמדת החלוצה במילאן(אנ') מליגת העל האיטלקית. לורן החלה את קריירת הכדורגל שלה ב-2009, כשהצטרפה לקבוצת הנוער U13 של המועדון סאמאריטאן(אנ') מהאי מרטיניק השייך לצרפת. ב-2013 הצטרפה לקבוצת הנוער של המועדון מונפלה(אנ'). את קריירת הבוגרים החלה לורן במועדון מונפלה, ולקראת עונת 17–2016 עברה למועדון בורדו(אנ') בו שיחקה עונה אחת. לקראת עונת 2017–2018 עברה לורן לקבוצת הפאר אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. יחד עם הקבוצה, זכתה פעמיים באליפות צרפת וכן פעמיים בליגת האלופות. במהלך תקופתה בליון, יצאה לורן להשאלות במועדונים גווינגאמפ(אנ'), בורדו(אנ') ואתלטיקו מדריד(אנ'), בין השנים 2019–2021. במאי 2022 חתמה לורן על חוזה לשלוש שנים בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים. לורן הייתה מלכת-השערים המשותפת עבור נבחרת צרפת עד גיל 19(אנ') ביורו עד גיל 19(אנ') שנערך ב-2017 בצפון אירלנד, כשהיא מבקיעה שלושה שערים. היא ייצגה את נבחרת צרפת עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20(אנ') שנערך ב-2018 בצרפת. לורן הבקיעה ארבעה שערים בטורניר בו סיימה צרפת במקום הרביעי. כשהיא בת 19, ערכה לורן את הופעת הבכורה שלה בנבחרת צרפת במשחק ידידות נגד נבחרת אוסטרליה. במאי 2019 נבחרה לורן לסגל צרפת לגביע העולם בכדורגל נשים 2019. ב-2021, הבקיעה לורן צמד שערים במשחק של נבחרת צרפת עד גיל 23 מול נבחרת שוודיה עד גיל 23. אולימפיק ליון אליפות צרפת: 2017-2018, 2018-2019 ליגת האלופות: 2017-2018, 2018-2019 מדיה וקבצים בנושא אמלין לורן בוויקישיתוף אמלין לורן, ברשת החברתית פייסבוק אמלין לורן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמלין לורן, ברשת החברתית אינסטגרם אמלין לורן, באתר Soccerdonna (בגרמנית) אמלין לורן, באתר Soccerway אמלין לורן, באתר WorldFootball.net אמלין לורן, באתר FootballDatabase.eu דו"ח המשחק, באתר statsfootofeminin.fr אמלין לורן בריאיון, באתר coeursdefoot.fr אמלין לורן מצטרפת לליון, באתר la1ere.francetvinfo.fr ראו את הנתונים של אמלין לורן באתר footofeminin.fr לורן חותמת בבאיירן מינכן, באתר באיירן ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמלין לורן".
מלאוויזאורוס

מלאוויזאורוס (שם מדעי: Malawisaurus; מילולית: "לטאת מלאווי") הוא סוג של דינוזאור זאורופוד מקבוצת הטיטאנוזאורים אשר חי באפריקה במשך הקרטיקון התחתון שלפני 126 עד 119 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1993 בידי לואיס ל. ג'ייקוב (אנ') ועמיתיו ונכלל בו מין יחיד - Malawisaurus dixeyi, להוקרת החוקר הבריטי פרדריק אוגוסטוס דיקסי (אנ'). במקור המין נקרא ב-1928 בידי החוקר סידני ה. האוטון (אנ') כשייך לסוג גיגנטוזאורוס (שהתבטל ומשויך כיום לסוג טורניאריה) ובהמשך הועבר לג'ננסיה, שניהם מהקבוצה דמויי דיפלודוקיים. עם זאת בהמשך המאפיינים שלו התבהרו כדומים יותר לטיטאנוזאור כמו הסלטזאורוס, האלמוזאורוס או האיילוזאורוס. המאובנים של דינוזאור זה התגלו בשכבה "Dinosaur Beds" שבצפון מלאווי, בשכבות של אבן חול ואבן טין, ביניהם התגלו ממצאי חוליות זנב, גפיים ושרידי גולגולת ואף עור אוסטאודרם קשיח ששימש כשריון. ממצא נוסף של שן בודדה התגלה בצפון-מזרח ברזיל, ברזיל ואולי השתייכה אליו. דינוזאור זה הגיע לאורך של כ-16 מטרים ולמשקל של כ-10 טונות. חוקרים משנת 2020 נתנו לו הערכה קטנה יותר, באורך 11 מטרים ומשקל של 2.8 טונות. חוליות הזנב שלו היו רחבות כדי לתמוך בו, מה שהיה עוזר לו לנוע בביצות. מדיה וקבצים בנושא מלאוויזאורוס בוויקישיתוף מלאוויזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מלאוויזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Freire, Pedro Carvalho; Medeiros, Manuel Alfredo; Lindoso, Rafael Matos (2007). "Sauropod teeth diversity in the Laje do Coringa fossiliferous site, Eocenomanian of Northeastern Brazil". Paleontologia: Cenários de Vida: 523–532
דיכלורו מונואוקסיד

דיכלורו מונואוקסיד (Dichlorine monoxide) הוא תרכובת אי אורגנית שנוסחתה Cl2O. בטמפרטורת החדר החומר הוא גז חום-צהוב המסיס הן במים והן בממסים אורגנים. מבחינה כימית Cl2O שייך למשפחת תחמוצות כלור דוגמת כלור דו-חמצני ClO2 והוא אנהידריד של חומצה תת-כלורית. החומר הוא מחמצן חזק. בדומה למים המולקולה מכופפת בשל זוגות האלקטרונים הלא קושרים על אטום החמצן וחבורת הסימטריה C2v. זווית הקשר 110.9° גדולה מזווית הקשר בחמצן בשל ההפרעה הסטרית שבין אטומי הכלור. שיטת ההכנה הראשונה בה השתמשו לייצור החומר היה תגובה של גז כלור עם תחמוצת כספית לקבלת Cl2O וכספית כלורית H g O ( s ) + C l 2 ( g ) → H g C l 2 ( s ) + C l 2 O ( g ) {\displaystyle HgO_{(s)}+Cl_{2(g)}\rightarrow HgCl_{2(s)}+Cl_{2}O_{(g)}} דרך זו אינה בשימוש בשל המחיר והסכנה שבהרעלת כספית. דרך בטוחה ונוחה יותר היא תגובת גז כלור עם נתרן פחמתי ומים 2 Cl 2 + 2 Na 2 CO 3 + H 2 O ⟶ Cl 2 O + 2 NaHCO 3 + 2 NaCl {\displaystyle {\ce {2Cl_2 + 2Na_2CO_3 + H_2O -> Cl_2O +2NaHCO_3 + 2NaCl}}} נתרן בי קרבונט שנוצר בתגובה ממשיך להגיב 2 Cl 2 + 2 NaHCO 3 ⟶ Cl 2 O + H 2 O + 2 CO 2 + 2 NaCl {\displaystyle {\ce {2Cl_2 + 2NaHCO_3 -> Cl_2O + H_2O + 2CO_2 +2NaCl}}} כך שהתגובה הכוללת 2 Cl 2 + Na 2 CO 3 ⟶ ClO 2 + CO 2 + 2 NaCl {\displaystyle {\ce {2Cl_2 + Na_2CO_3 -> ClO_2 + CO_2 + 2NaCl}}} ניתן לבצע את התגובה ללא מים אבל דרך זו מחייבת חימום ל 150°-250°, כיוון שדיכלורו מונואוקסיד אינו יציב בטמפרטורה זו יש להוציא באופן רציף את התוצר מהמערכת למניעת פירוק תרמי. דיכלורו מונוקסיד מסיס מאוד במים שם הוא נמצא בשיווי משקל עם חומצה תת-כלורית HOCl שיווי המשקל נוטה לכיוון HOCl 2 H O C l ⇄ C l 2 O + H 2 O K 273 K = 3.55 ∗ 10 − 3 M − 1 {\displaystyle 2HOCl\rightleftarrows Cl_{2}O+H_{2}O\qquad K_{273K}=3.55*10^{-3}M^{-1}} למרות שיווי המשקל הנוטה ימינה משערים שCl2O אחראי לתגובות חומצה תת-כלורית עם אלקנים ותרכובות ארומטיות. דיכלורו מונוקסיד מגיב עם הלידים של מתכות ומתקבלים אוקסיהלידים למשל בתגובה עם טיטניום ארבע כלורי T i C l 4 + C l 2 O → T i O C l 2 + 2 C l 2 {\displaystyle TiCl_{4}+Cl_{2}O\rightarrow TiOCl_{2}+2Cl_{2}} ועם הלידים של אל מתכות למשל N O C l + C l 2 O → N O 2 C l + C l 2 {\displaystyle NOCl+Cl_{2}O\rightarrow NO_{2}Cl+Cl_{2}} מדיה וקבצים בנושא דיכלורו מונואוקסיד בוויקישיתוף
אוסטרלפס רמזי

אוסטרלפס רמזי (שם מדעי: Austrelaps ramsayi) הוא מין נחש ממשפחת הפתניים ומהסוג אוסטרלפס החי באוסטרליה והוא ארסי ביותר. הוא נקרא ב-1864 לכבוד החוקר האוסטרלי אדוארד רמזי (אנ'). בדומה לקרובו לסוג, אוסטרלפס סופרבוס ושניהם מכונים "ראש-נחושת אוסטרלי", להבדיל ממוקסין הנחושת האמריקאי. נחש זה יכול להגיע לאורך 113 ס"מ עם הזנב וצבעו חום עד חום כהה, עם בטן צבע בהיר-שמנת והצידיים אדמדמים ובולטים. הנחש בעל עיניים גדולות וראש גדול, בתוכו עוברות שיני ארס היכולות להישלף קדימה. הנקבה משריצה מבטנה 9 עד 13 צעירים בעת הרבייה. הנחש מצוי בויקטוריה ובניו סאות' וויילס ברמות מיוערות גבוהות סביב האלפים האוסטרליים, לרוב בקרבת מקווי מים או ביערות. הוא פעיל ביום ומחפש בעיקר צפרדעים וכן זוחלים ויונקים קטנים למאכל. נחש זה לרוב נמנע מעימותים וההכשות ממנו נדירות. מדיה וקבצים בנושא אוסטרלפס רמזי בוויקישיתוף אוסטרלפס רמזי, באתר ITIS (באנגלית) אוסטרלפס רמזי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אוסטרלפס רמזי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוסטרלפס רמזי, באתר GBIF (באנגלית) אוסטרלפס רמזי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ביוש (רומניה)

בֶּיוּשׁ (ברומנית: Beiuș, נהגה: [beˈjuʃ]; בהונגרית: Belényes; בפי יהודיה: בעלעניעש) היא עיר במחוז ביהור (אנ') שבטרנסילבניה, מערב רומניה. הסמוכה לבירת המחוז אוראדיה. לפני השואה התקיימה בעיר קהילה יהודית גדולה, ואחריה קהילת שרידים קטנה שהלכה והתדלדלה בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20. העיר הייתה מרכז רומני חשוב במאה ה-19 אך שליש מהאוכלוסייה הייתה הונגרית. האזכור המוקדם ביותר של ביוש בהיסטוריה המתועדת היה בשנת 1263, לאחר הפלישה המונגולית לאירופה בשנת 1241. ביוש נכבשה בשנת 1691 על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ונהייתה מאוחר יותר למרכז תרבות אזורי של הונגריה באימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867 היא נשלטה על ידי הממשל ההונגרי, עד לאיחוד של טרנסילבניה עם רומניה (אנ') ב-1918. במשך ההיסטוריה היה המקום נחלת הכנסייה. בתחילת המאה ה-19 קיבלו היהודים זכות בלתי מוגבלת להתיישבות במקום, זכות שאושרה שוב ושוב בידי הבישופים הרומניים המקומיים. ב-1852 נוסדה בעיר קהילה מאורגנת ובשנים הבאות בנתה הקהילה בית כנסת ומבני ציבור נוספים. במלחמת העולם הראשונה נפלו בשירות הצבא ההונגרי 33 יהודים, כ-30% מכלל המתגייסים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 התדרדר מעמד היהודים, הם סבלו מרדיפות והתנכלויות ובעיר התפתח מוקד של אנטישמיות. ערב מלחמת העולם השנייה עמד מספר היהודים בעיר על כ-15% מכלל התושבים. במסגרת תכתיב וינה נשארה העיר בשטח רומניה. במהלך המלחמה גורשו רבים לטרנסניסטריה, רבים פונו לג'ינטה ובאוקטובר 1944 שוחררה העיר. בשל האווירה הלאומנית, בחרו רוב התושבים היהודים לעזוב את ביוש, ולפי ההערכות לפחות חצי מכלל היהודים כבר לא היו בעיר ב-1947. רבני העיר, שנקראה בפי יהודיה ביידיש בשמה ההונגרי בעלעניעש, התפרסמו: הרב ישעיה רובין (1862–1869) - בהמשך עבר לכהן במיהאליפאלווא, היא ואליה לוי מיהיי (אנ') הרב אשר גרוסברג (1869–1896) - מתלמידי הכתב סופר ורבי מאיר איזנשטטר הרב נח ברוך פישר (1896–1898) - תלמיד ה'שבט סופר', פעל בעיר זמן קצר ואחריה כיהן בפישטיאן ובפרשוב הרב שמעון פולק (1900–1929) - מחבר "שם משמעון" (סייני תרצ"ב), שימש רב העיר ב-1900 ועד פטירתו הרב אשר פולק (1931–1947) - (לא בנו של הרב הקודם) הגיע לבעלעניעש לאחר תקופת רבנות בעיירה קיראי דארוץ. אחרי המלחמה שימש זמן מה אב"ד גרוסווארדיין (אוראדיה) ופעל להתרת עגונות מלחמת העולם השנייה, ומראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 בכפר אתא בישראל בעיר פעלה בשנות ה-20 של המאה ה-20 ישיבה קטנה שבראשה עמד הרב אהרן אפשטיין, מחבר "כפי אהרן" וספרים נוספים. על פי מפקד האוכלוסין של 2011, בביוש אוכלוסייה של 10,667 תושבים. המבנה האתני של האוכלוסייה הוא כדלהלן: רומנים – 89.8% הונגרים – 7.3% צוענים – 2.6% אחרים – 0.3% הונגריה בקשצ'בה, הונגריה הונגריה קומלו (אנ'), הונגריה הונגריה מהקרק, הונגריה בל"ו, "בֶּיוּשׁ", בתוך: ד"ר תיאודור לביא ואביבה ברושי (עורכים), פנקס הקהילות: (1) רומניה, כרך א, ירושלים: יד ושם, תש"ל 1969, עמ' 286–287. מדיה וקבצים בנושא ביוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביוש יצחק יוסף כהן, הערך בעלעניעש, בתוך: חכמי טרנסילסבניה, עמ' 266.