וילהלם רו

וִילְהֶלְם רוּ (בגרמנית: Wilhelm Roux; 9 ביוני 1850 – 15 בספטמבר 1924) היה אנטומיסט ואמבריולוג גרמני, וחלוץ הביולוגיה ההתפתחותית. Roux נולד והתחנך בינה, גרמניה שם למד באוניברסיטה ולמד אצל ארנסט הקל. הוא גם למד באוניברסיטה בברלין ובשטרסבורג אצל גוסטב שוואלבה (אנ'), פרידריך דניאל פון רקלינגהאוזן ורודולף וירכו. אף על פי שהוכשר כרופא קליני, הוא העביר את הקריירה שלו בביולוגיה ניסויית. עבודת הדוקטורט שלו על ההתפתחות האמבריולוגית של כלי דם הייתה מחקר מוקדם מכונן במודלים ביו-פיזיים, אבן דרך בחקר מערכת הלב וכלי הדם. במשך עשר שנים עבד רו בברסלאו (כיום ורוצלב), והפך למנהל המכון שלו לאמבריולוגיה ב-1879. הוא היה פרופסור באינסברוק, אוסטריה בין השנים 1889–1895, ולאחר מכן קיבל קתדרה של פרופסור במכון האנטומי של אוניברסיטת האלה-ויטנברג, תפקיד בו התמיד עד 1921. המחקר של רו התבסס על הרעיון של Entwicklungsmechanik או מכניקה התפתחותית: הוא חקר את המנגנונים של התאמות תפקודיות של עצמות, סחוס וגידים למומים ומחלות. המתודולוגיה שלו הייתה להפריע להתפתחות עוברים ולצפות בתוצאה. חקירותיו של רו בוצעו בעיקר על ביצי צפרדעים כדי לחקור את המבנים המוקדמים ביותר בהתפתחות הדו-חיים. מטרתו הייתה להראות תהליכים דרוויניסטים הפועלים ברמה התאית. בשילוב עם הגילוי המחודש של מאמרו של גרגור מנדל משנת 1866 על יסודות תורשתיים באפונה, תוצאות אלו הדגישו את התפקיד המרכזי של הכרומוזומים בנשיאת חומר תורשתי. בחלוקת תאים התא מתחלק לשני חצאים עם מספר שווה של כרומוזומים הדומים לתא האב והם דיפלואידים באופיים. בשנת 1885 הסיר רו קטע מהלוח העצבי (אנ') של תרנגולת עוברית והשרה אותו בתמיסת מלח חמה למשך 13 ימים, תוך ביסוס העיקרון של תרבית רקמות תהליך שיפותח בהמשך על ידי הביולוג האמריקאים רוס גרנוויל הריסון (אנ') ופול אלפרד וייס (אנ'). בשנת 1888 פרסם רו את תוצאות סדרת ניסויי פגמים שבהם לקח עוברי צפרדע של 2 ו-4 תאים והרג מחצית מתאי כל עובר באמצעות מחט חמה. הוא דיווח שהם גדלו לחצי עוברים ושיער שתפקודם הנפרד של שני התאים כבר נקבע. זה הוביל אותו להציע את תאוריית "הפסיפס" של האפיגנזה (אנ') שלו: לאחר כמה חלוקות תאים העובר יהיה כמו פסיפס, כל תא ממלא את התפקיד הייחודי שלו בעיצוב כולו. לאחר כמה שנים התאוריה של רו הופרכה על ידי מחקריו של עמיתו הנס דריש (אנ') ומאוחר יותר, ביתר דיוק, הראה הנס שפמן כי ככלל, מסקנותיו של דריש היו נכונות, אך תוצאות כמו זו של רו עשויות להתקבל לאחר התערבות במישורים מסוימים. למרות ההתקדמות המוקדמת הזו לכשל של רדוקציוניזם, המתודולוגיה המכנית החלוצית של רו הייתה עתידה להתגלות כפורייה ביותר בביולוגיה של המאה ה-20. Der Kampf der Teile im Organismus (1881) Beiträge zur Entwinckelungsmechanik des Embryo (1885) Über die Entwicklungsmechanik der Organismen (1890) Geschichtliche Abhandlung über Entwicklungsmechanik (two volumes, 1895) Gesammelte Abhandlungen über Entwickelungsmechanik der Organismen (בגרמנית). Leipzig: Wilhelm Engelmann. 1895. Über die Bedeutung geringer Verschiedenheiten der relativen Grösse der Furchungszellen für den Charakter des Furchungsschemas (בגרמנית). Halle: Carl August Schwetschke. 1896. Die Entwicklungsmechanik (1905) Terminologie der Entwicklungsmechanik (1912). מדיה וקבצים בנושא וילהלם רו בוויקישיתוף וילהלם רו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Works by or about Wilhelm Roux at Internet Archive התהליך שבו צמחים, בעלי חיים ופטריות מתפתחים מזרע, נבג או ביצה דרך רצף של שלבים שבהם תאים מתמיינים ונוצרים איברים. "Animals and alternatives in testing". אורכב מ-המקור ב-2006-02-25.