laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנרי גילמן

הנרי גילמן (Henry Gillman; 16 בנובמבר 1833 - 30 ביולי 1915) היה אנתולוג וארכאולוג אמריקאי, שימש כקונסול האמריקאי בירושלים בין השנים 1886-1891. גילמן נולד בקינסייל שבאירלנד והתחנך אצל מורים פרטיים ובאקדמיית המילטון בבנדון שבמחוז קורק, שם קיבל הסמכה לכמורה. בשנת 1850 היגר עם הוריו לארצות הברית, והתיישב בדטרויט, מישיגן. בתחילת הקריירה שלו עבד במחלקת המלחמה של ארצות הברית וערך תרשימים של אתרים במישיגן. הוא עסק באנתולוגיה וארכאולוגיה ושימש אוצר עבור "החברה המדעית של דטרויט" (Detroit Scientific Society). כמו כן שימש ספרן בספרייה הציבורית של דטרויט. לאחר מכן היה פעיל מרכזי במוזיאון פיבודי (Peabody) לארכאולוגיה ולאתנולוגיה שעל יד אוניברסיטת הרווארד. במסגרת פעילותו חפר באתרים ישנים בדטרויט וממצאיו פורסמו על ידי מוזיאון פיבודי. בשנת 1886 התמנה לקונסול של ארצות הברית בירושלים וכיהן בתפקידו חמש שנים, עד שנת 1891. כמו לרוב הקונסולים האמריקאים בירושלים, גם לגילמן לא היה רקע דיפלומטי, והוא התמנה לתפקידו בזכות קשריו הטובים עם המפלגה הדמוקרטית. גילמן נודע ביחסו האוהד ליהודים. הוא סייע לאנשי העלייה הראשונה במאבקם נגד האיסור של השלטון העות'מאני על כניסת יהודים לארץ ישראל. הוא אף רתם את השגריר האמריקאי באיסטנבול, ג'וזף וילסון, לסייע ליהודים. מאמציו של גילמן נשאו פרי, והאיסור על כניסת יהודים לארץ בוטל ב-1887. גילמן גם שינה את היחס לאנשי המושבה האמריקאית בירושלים, שהיו בסכסוך מתמשך עם קודמו בתפקיד הקונסול סלה מריל, ולאורך כהונתו קיים יחסים טובים עם אנשי המושבה. גילמן שלט בעברית ובערבית והרבה לסייר בארץ ישראל. הוא סיים את כהונתו בשנת 1891, והוחלף על ידי סלה מריל שהיה גם קודמו בתפקיד ויריבו הפוליטי. מריל מתח ביקורת על תפקודו של גילמן בעת שירותו כקונסול, וטען שעמיתו מילא את תפקידו בצורה בלתי-מספקת ולא-יעילה וחרג פעמים רבות מסמכויותיו. בשנת 1898 פרסם גילמן בארצות הברית את הרומן "חסן הפלאח" (Hassan, A Fellah: A Romance of Palestine). גיבור הרומן הוא פלאח חסון ויפה תואר בשם חסן ולצדו אהובתו חילווה. סיפור אהבתם מזכיר לא במעט את סיפורם של רומיאו ויוליה. חסן הוא בן הכפר בתיר, וחילווה היא בת הכפר מלחה. שני הכפרים סמוכים לירושלים, ובין הכפרים שוררת איבה ממושכת. חסן צד נמר שנהג לטרוף כבשים מעדרי שני הכפרים והוא מביא את עורו לשיח' של מלחה בניסיון להפיג את האיבה שבין שני הכפרים. אך ניסיונו נדחה על הסף, והסיכוי שיוכל להינשא לחילווה אפסי. חסן מגויס לצבא הטורקי ונשלח ללחום בכרתים, חילווה בורחת מכפרה ומתחבאת במדבר ובירושלים, עד שהם נפגשים ומתאחדים. לצד התיאורים הספרותיים, גילמן מביא תיאור מפורט על החיים בארץ ישראל. הוא מציג באור חיובי את תושבי הארץ בני העדות השונות ומתאר את אורחות חייהם, תרבותם ומלבושיהם. הספר זכה לביקורות אוהדות. ה"ניו-יורק טיימס" כתב עליו כי לראשונה מוצג פלאח כגיבור. בכתב העת "A Literary Journal" נכתב כי גילמן החיה בספרו את הנופים המקראיים ויתרונו הגדול הוא שהכיר אותם מקרוב בשל תפקידו בירושלים. הספר יצא במהדורות אחדות. המהדורה האחרונה ראתה אור ב-2012. מדיה וקבצים בנושא הנרי גילמן בוויקישיתוף ד"ר מרדכי נאור, ניסוח דיפלומטי – יצירותיהם הספרותיות של הדיפלומטים האמריקאים במזרח הנרי גילמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בעל אידיאלי (סרט, 2000)

בעל אידיאלי (באנגלית: An Ideal Husband) הוא סרט בריטי משנת 2000 המבוסס על המחזה "בעל אידיאלי" מאת אוסקר ויילד. הסרט נשאר נאמן לדיאלוגים המקוריים במחזהו של ויילד, אך זמן ההתרחשות שונה להווה. צילומי החוץ נערכו באתרים שונים במחוזות שמסביב ללונדון (home counties), בעיקר בבקינגהאמשייר. סר רוברט צ'ילטרן הוא בעל אדמות עשיר והוא חבר ברשות ממשלתית הממוקמת בצפון לונדון. מצבו הכלכלי והחברתי הוא טוב ויש לו אשה אוהבת שמאמינה בו. כבודו ועצם קיומו מאוימים כשמופיעה גברת לורה צ'יברלי עם ראיות למעשים בלתי תקינים שסר רוברט עשה בעבר. מתברר שרוברט התעשר כתוצאה ממסחר במידע פנים בנוגע לפרויקט תעלה כלשהו. גברת צ'יבלי מנסה לסחוט את סר רוברט, ולגרום לו לתמוך בפרויקט חדש שבו היא מושקעת. סר רוברט פונה לעזרת חברו הטוב לורד גורינג, שכלפי חוץ נראה כרודף שמלות ובטלן. גורינג הכיר כבר בעבר את הגברת. אחרי תחבולות אחדות מסתיים הסיפור בסוף טוב. לורד גורינג מתחתן עם אחותו של רוברט, מייבל. הוא מצליח להערים על גברת ציבלי, וליידי צ'ילטרן נשארת נאמנה לבעלה וממשיכה להאמין בכבוד וב"אידיאליזם" שלו. טרווין מקדואל – ליידי גרטרוד צ'ילטרן ג'ונתן פירת' – לורד ארתור גורינג סיידי פרוסט – גברת לורה צ'יבלי ג'יימס וילבי – סר רוברט צ'ילטרן רוברט הארדי – לורד קוורשם פרונלה סקיילס – ליידי מרקבי קארן היילי – מייבל צ'ילטרן טיילר באטרוורת' – פיפס "בעל אידיאלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בעל אידיאלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בעל אידיאלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עונת 1969/1970 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

עונת 1969/1970 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה הרביעית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-4 בדצמבר 1969 והתחרות הסתיימה ב-26 באפריל 1970. בתחרות השתתפו 20 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. הסיבובים המוקדמים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. גם הם נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. התחרות הסתיימה בניצחון של פידס נאפולי מאיטליה. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר. מכבי תל אביב הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב הראשון בו היא הפסידה לפידס נאפולי האיטלקית בסיכום של שני משחקים 82:89 ו-91:62. פירוט התוצאות באתר לינואספורט פירוט התוצאות באתר טודור
האיש בחליפה האפורה

האיש בחליפה האפורה (באנגלית: The Man in the Gray Flannel Suit) הוא סרט דרמה קולנוע אמריקאי משנת 1956 המבוסס על רב-מכר בשם זהה מאת סלואן וילסון משנת 1955. וילסון כתב גם ספר המשך ב-1983 אך הוא לא הצליח כקודמו. הספר זכה להצלחה הוא מתאר את קשיי ההסתגלות של הלוחמים לחזור לחיים האפורים של השגרה. הוא מותח ביקורת על צורת העבודה הוורקהולית והשפעתה ההרסנית על חיי המשפחה. הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב. טום ראת' (גרגורי פק) ואשתו בטסי (ג'ניפר ג'ונס) גרים בווספורט, קונטיקט ומגדלים שתי בנות ובן. השנה היא 1955, עשר שנים לאחר מלחמת העולם השנייה בה לחם תום בחזית אירופה ויפן. תום נושא איתו את חוויות המלחמה ואינו משתף בהם את אשתו. שתי חוויות מציקות לו: בהיותו קפטן בתום המלחמה באירופה שהה עם חייליו ברומא. באחד הימים הכיר לו אחד מלוחמיו, סרג'נט גארדלה (קינן ווין), בחורה איטלקית בת שמונה עשרה בשם מריה (מריסה פאוואן) שהוריה נהרגו במלחמה ומתאהב בה. לאחר רומן של מספר שבועות הוא מקבל פקודת העברה לחזית היפנית. בלילה האחרון מבשרת לו מריה שהיא בהריון ממנו ותום מנתק את הקשר אתה אך לא מפסיק לחשוב עליה. הוא צונח עם חייליו על אחד האיים באוקיינוס השקט ובקרב הקשה שמתפתח נגד היפנים הוא הורג בשגגה את חברו הטוב ביותר. תום עובד בעמותת צדקה ומרוויח בקושי למחייתו. בטסי מבחינה שהמלחמה שינתה אותו. לפניה היה אנרגטי ואמביציוזי וכעת הוא אדיש וחסר יוזמה. היא רוצה למכור את בית אמה שנפטרה וביחד עם מכירת הבית הנוכחי לעבור לדירה יותר מרווחת אך תום מהסס לאכזבתה וכעסה של אשתו. הוא גם מנותק במידה מסוימת מילדיו המרותקים כל הזמן לטלוויזיה ואינם שמים לב אליו. לבסוף הוא ניגש לריאיון למשרת מנהל יחסי ציבור ברשת הטלוויזיה UBC. כאשר הוא מתבקש על ידי המנהל הראשי גורדון ווקר (ארתור או'קונל) לכתוב את קורות חייו הוא מתקשה כי חוויות המלחמה שוב צפות במוחו. גם החלום על מכירת בית חמותו מסתבך בכך שהמטפל שלה מציג צוואה חתומה על ידה ובו היא מורישה לו את הבית. הוא פונה לעזרה לידידו השופט ברנסטיין (לי ג'יי. קוב). נשיא הרשת, ראלף הופקינס (פרדריק מארץ') מבקש להתחיל בתוכנית ארצית לשיפור הטיפול בחולי נפש. תום מקבל הנחיות לכתוב לו ראשי פרקים אך לבסוף כותב אותם לפי הבנתו. הוא נפגש עם הופקינס וזה מתרשם ממנו כי הוא מזכיר לו את בנו שנפל במלחמה. הופקיס משקיע את כל זמנו בעבודה על חשבון משפחתו. אשתו (אן הרדינג) נפרדת ממנו ובתו המרדנית בורחת להינשא עם בחור שלדעת הופקינס אינו מתאים לה. בפגישה טעונה היא מטיחה בו כי הזניח אותה ואין לו רשות להתערב בחייה. תום מסרב להצעתו כי יצרף למסע ברחבי ארצות הברית כי זה יפגע במשפחתו. הוא מעדיף לעבוד תשע עד חמש והופקינס מבין אותו. תום נתקל לפתע בפקודו לשעבר גארדלה המספר לו כי מריה חיה בעוני, היא נישאה אך בעלה מת בתאונה. היא מגדלת את ילדו של תום שהוא כעת בן עשר וזקוקה לתמיכה כספית. תום מתבונן בתמונה בנו, ליבו נכמר והוא מחליט לגלות זאת לבטסי. בטסי מקבלת את הידיעה באופן קשה, מתפרצת נגד תום ובורחת מהבית במכוניתם. תום נשאר בבית אכול דאגה. לבסוף נעצרת בטסי בתחנת דלק נרגעת ומטלפנת לטום שיגיע ויחלץ אותה. הוא מגיע, הם מתפייסים, ובטסי מסכימה שתום יתמוך במריה ובנה. "האיש בחליפה האפורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האיש בחליפה האפורה", באתר נטפליקס "האיש בחליפה האפורה", באתר AllMovie (באנגלית) "האיש בחליפה האפורה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האיש בחליפה האפורה", באתר אידיבי "האיש בחליפה האפורה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט האיש בחליפה האפורה, באתר יוטיוב האיש בחליפה האפורה, באתר TCM
כרמל (רכב קרבי משוריין)

כרמל (ראשי תיבות של כלי רק"ם מתקדם ליבשה) הוא רכב קרבי משוריין (רק"ם) הנמצא בפיתוח על ידי מפעל אלתא של התעשייה האווירית לישראל, בעקבות מיזם ישראלי, שהתחיל בעשור השני של המאה ה-21, לפיתוח טכנולוגיות שיהווה פריצת דרך טכנולוגית בתחום זה. לתוכנית כרמל קדמו מספר פרויקטים לבחינת אפשרויות ייצור של טנק המערכה הבא (MBT) של צה"ל. בתחילת המאה הוקם במפא"ת פרויקט "קרנפון", בו שותפו נציגים מצה"ל וכל התעשיות הביטחוניות הרלוונטיות. פרויקט זה הוחלף בפרויקט כלי"ע (כלי לחימה יבשתי עתידי) שהוחלף בפרויקט רקי"ע (רכב קרב יבשתי עתידי). מיזם הכרמל החל בשנת 2012 בהובלת תת-אלוף (מיל') דידי בן יואש במסגרת זרוע הפיתוח הטכנולוגי של משרד הביטחון, מפא"ת, בנפרד ממיזם מנת"ק, שבמסגרתו מפותח ומיוצר הרק"ם העכשווי של צה"ל (טנק המרכבה, נגמ"ש הנמ"ר והנגמ"ש הגלגלי איתן). לפיתוח ראשוני נבחרו שלוש היצרניות העיקריות של אמצעי לחימה בישראל: אלביט מערכות, התעשייה האווירית ורפאל, שכל אחת מהן נדרשה לפתח מדגים טכנולוגיות שימחיש את הטכנולוגיות המוצעות על ידה ב"כרמל". במאי 2017 הוצגה הדמיה של המיזם, ובאוגוסט 2019 הוצגו מדגימי טכנולוגיות על ידי כל אחת משלוש יצרניות אלה, כמימוש של כל אחת מהן למאפיינים של הרק"ם העתידי. הטמעת הטכנולוגיות המפותחות עבור "כרמל" תתחיל ברק"ם הנוכחי של צה"ל וברק"ם הנמצא בשלבי פיתוח מתקדמים (כגון המרכבה ברק), ורק לאחר מכן יפותח כדגמים חדשים. באוקטובר 2021 פורסם כי התעשייה האווירית לישראל נבחרה כקבלן ראשי לפיתוח טכנולוגיות עבור הכרמל. ה"כרמל" אמור להיות משפחה של כלי רכב משוריינים שתכלול מספר דגמים: נגמ"ש לחימה / טנק קל נושא תותח נגמ"ש (נושא גייסות משוריין) רכב הנדסה קרבית רכב C4ISTAR שתפקידו תקשוב, שליטה ופיקוד האפיונים של ה"כרמל": מערכת הגנה אקטיבית לטנקים שריון מודולרי חימוש: מקלע מקביל, מקלע כבד 0.5 ובדגם הלחימה גם תותח אוטומטי 30 מ"מ ומשגר טילי ספייק הנעה היברידית מערכות שליטה ובקרה דיגיטליות מתקדמות, כולל מסכי מגע שיציגו לצוות את תמונת שדה הקרב מערכת ניהול קרב דיגיטלית מתקדמת המשתלב במערכת צבא יבשה דיגיטלי (צי"ד) של צה"ל יכולת נהיגה אוטונומית תפעול על ידי 2–3 אנשי צוות משקל של פחות מ-40 טון Barbara Opall-Rome, Israel Debates New Ground Warfare Concepts, Defense News, May 13, 2015 אפיון הרכב הקרבי העתידי נכנס לשלבים מתקדמים, באתר "IsraelDefense‏", 31 במאי 2015 פרויקט כרמל - כשפוליטיקה מתערבת בפיתוח צבאי, באתר blogpost, יוני 2017 רק"מ העתיד ה"כרמל", בערוץ היוטיוב של משרד הביטחון יואב זיתון, הרכב הקרבי העתידי של צה"ל נחשף: שני לוחמים וקסדת F-35, באתר ynet, 4 באוגוסט 2019 יואב זיתון, כמו מטוס קרב: רכב העתיד של צה"ל - מבט מבפנים, באתר ynet, 5 באוגוסט 2019 מערכת אתר צה"ל, רכב הקרב העתידי של צה"ל נחשף, באתר צה"ל, 4 באוגוסט 2019 נועם אמיר, ‏עד קצה הטכנולוגיה: רכב הקרב החדש של צה"ל, בעיתון מקור ראשון, 4 באוגוסט 2019 עמיר רפפורט, ‏משהב"ט החל בפיתוח טנק העתיד, באתר "IsraelDefense‏", 23 ביולי 2012; אורה קורן, איך ייראה רכב הקרב העתידי של צה"ל? התכנון יצא לדרך, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2012 עמי רוחקס דומבה, "חשיפה: הדמיה של פרויקט כרמל", ישראל דיפנס, 18 במאי 2017 התעשייה האווירית נבחרה על ידי משרד הביטחון כקבלן ראשי לפיתוח טכנולוגיות ה"כרמל", ערוץ התעשייה האווירית הרשמי ביוטיוב, 10 באוקטובר 2021
ST אנג'ינירינג

ST אנג'ינירינג (ST הם ראשי תיבות של Singapore Technologies) היא חברה הנדסית למתן פתרונות ושירותים הנדסיים ואלקטרונים לתחומי החלל, מערכות קרקעיות ומערכות ימיות. בסיסה בסינגפור, הקבוצה דיווחה על הכנסות של מעל 6 מיליארד דולר בשנת 2015. היא מדורגת בין החברות הגדולות ביותר הרשומות בבורסת Singapore Exchange, ומהווה אחת מחברות ההגנה האסייתיות הגדולות ביותר. החברה מהווה חלק ממדדים בורסאיים מובילים כולל FTSE Straits Times, MSCI Singapore ו SGX Sustainability Leaders. ל-ST אנג'ינירינג כ-23,000 עובדים ברחבי העולם, מעל 100 חברות בנות וחברות קשורות עסקית (כגון התעשייה האווירית לישראל), ב-46 ערים על פני 24 מדינות. אתר האינטרנט הרשמי של ST אנג'ינירינג (באנגלית) ST אנג'ינירינג, ברשת החברתית פייסבוק ST אנג'ינירינג, ברשת החברתית אינסטגרם ST אנג'ינירינג, ברשת החברתית LinkedIn ST אנג'ינירינג, סרטונים בערוץ היוטיוב "ST Engineering Ltd". Singapore Technologies Engineering Ltd. אורכב מ-המקור ב-2016-11-04. נבדק ב-2016-11-10. ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות ובנושא סינגפור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1970/1971 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

עונת 1970/1971 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה החמישית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-2 בדצמבר 1970 והתחרות הסתיימה ב-7 באפריל 1971. בתחרות השתתפו 26 קבוצות. לראשונה מחזיקת התואר קיבלה זכות להשתתף בתחרות ולכן איטליה הייתה מיוצקת על ידי שתי קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. הסיבובים המוקדמים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. גם הם נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. התחרות הסתיימה בניצחון של סימנטל מילאנו מאיטליה. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר. הפועל תל אביב הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב השני בו היא ניצחה את פנאתינייקוס היוונית בסיכום של שני משחקים 83:93 ו-57:53. ברבע הגמר היא נפגשה עם סימנטל מילאנו והפסידה 107:74 ו-105:80. פירוט התוצאות באתר לינואספורט פירוט התוצאות באתר טודור
ויליס אירו

ויליס אירו (באנגלית: Willys Aero) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב האמריקאית "ויליס" (Willys-Overland Motors). ויליס אירו יוצרה בארצות הברית בין השנים 1952–1955, ובברזיל, בין השנים 1960-1971. סדאן - 4 דלתות סדאן - 2 דלתות הרדטופ - 2 דלתות Aero Lark 652 (שנת 1952) Aero Wing 652 (שנת 1952) Aero Ace 652 (שנת 1952) Aero Eagle 652 (שנת 1952) Aero Lark 675 (שנת 1953) Aero Heavy Duty 675 (שנת 1953) Aero Falcon 675 (שנת 1953) Aero Ace 685 (שנת 1953) Aero Eagle 685 (שנת 1953) Aero Lark 654 (שנת 1954) Aero Ace 654 (שנת 1954) Aero Ace 6-226 (שנת 1954) Aero Eagle 654 (שנת 1954) Aero Eagle 6-226 (שנת 1954) Custom 6-226 (שנת 1955) Ace 6-226 (שנת 1955) Bermuda 6-226 (שנת 1955) ויליס אירו ויליס אירו, שנת 1955 ויליס אירו, שנת 1955 ויליס אירו, שנת 1953 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים ויליס אירו, שנת 1952 ויליס אירו ויליס אירו, שנת 1962 ויליס אירו, 2 דלתות ויליס אירו, שנת 1953 ויליס אירו ויליס אירו - תמונות (willys-aero-customer) מדיה וקבצים בנושא ויליס אירו בוויקישיתוף ָ* ויליס אירו סדאן, 2 דלתות (3:12 דקות), יו-טיוב ויליס אירו brasilianische Seite zu den dortigen Modellen ויליס אירו איגל 1952-1954 ויליס אירו פאלקון 1953
סורין

האם התכוונתם ל... סורין (תאילנד) – עיירה בתאילנד אישים: אריאל סורין – שחמטאי יהודי-ארגנטינאי חואן פבלו סורין – כדורגלן ארגנטינאי סבלי סורין – צייר רוסי סרין אישים ששמם הפרטי הוא סורין
מיון בחירה

מיון בחירה (באנגלית: selection sort) הוא אלגוריתם מיון השוואתי פשוט אך לא יעיל. זמן הריצה הממוצע של האלגוריתם הוא Θ ( n 2 ) {\displaystyle \Theta \left(n^{2}\right)} פעולות (כמו, למשל, מיון בועות). מבחינת צריכת זיכרון האלגוריתם חסכוני, והוא דורש Θ ( 1 ) {\displaystyle \Theta \left(1\right)} . מצא את האיבר בעל הערך הנמוך ביותר במערך החלף אותו עם האיבר הראשון במערך המשך באותה שיטה על שאר המערך (ללא האיבר הראשון) זו כנראה הדרך האינטואיטיבית ביותר למיין, אך כאמור היא איננה יעילה במיוחד במונחים של זמן ריצה. האלגוריתם כפי שניתן לכתוב אותו בשפת Java: void selectionSort(int[] a) { for (int i = 0; i < a.length - 1; i++) { int min = i; for (int j = i + 1; j < a.length; j++) { if (a[j] < a[min]) { min = j; } } if (i != min) { int swap = a[i]; a[i] = a[min]; a[min] = swap; } } } וכך ניתן לממש את האלגוריתם בשפת Python: def selection_sort(a): for i in range(len(a)): mi = i for j in range(i + 1, len(a)): if a[j] < a[mi]: mi = j if i != mi: a[i], a[mi] = a[mi], a[i] return a אפשר לראות שהלולאות יעברו על n-1 איברים בלי שום קשר לערכים במערך. לכן בהינתן מערך בגודל n, זמן הריצה של האלגוריתם הוא קבוע, כלומר אין מקרה טוב ומקרה רע. בכל מקרה לפי צעד 3, סורקים את שארית המערך n פעמים. זה מביא אותנו לסיבוכיות של Θ ( n 2 ) {\displaystyle \Theta \left(n^{2}\right)} . מדיה וקבצים בנושא מיון בחירה בוויקישיתוף מיון בחירה, באתר MathWorld (באנגלית)
אהרון קסטרו

אהרון קסטרו (1926 – 13 בספטמבר 2017) היה סוחר, תעשיין ואיש עסקים ישראלי. מייסד חברת האופנה "קסטרו מודל". אהרון קסטרו נולד בסלוניקי שביוון, בן לאלברטו ואנינה קסטרו. בשנת 1933 עלה עם הוריו לארץ ישראל. האם, אנינה, בוגרת בית ספר לאופנה ביוון, הקימה עם הגעתם לארץ "סלון לשמלות" בדירתם ברחוב הרצל בתל אביב. ב-1950 פתח עם אביו חנות צעצועים בשם "נינה" בפינת הרחובות אלנבי ורמב"ם בתל אביב, ובהמשך מכרו בחנות בגדים שתפרה האם. שנות ה-50 החליף את שם החנות ל"קסטרו מודל". בשנת 1965 הצטרפה לעסק לינה קסטרו, אשתו של אהרון. בתחילת שנות ה-80 נקלעה החנות לקשיים כלכליים. לעסק הצטרף גבי רוטר, חתנו של אהרון קסטרו. עם התייצבות העסק, נפתחה ב-1985 חנות נוספת ברחוב דיזנגוף. בעקבות הצלחת החנות נפתחו חנויות נוספות בישראל, בעיקר באזור תל אביב, ובהמשך ברחבי הארץ. בשנת 1992 הפכה "קסטרו מודל" לחברה ציבורית, שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 1997 עבר קו הייצור למזרח הרחוק (עד אז יוצרו הדגמים בישראל), כדי להוזיל את עלויות הייצור ולהתחרות ברשתות האופנה העולמיות שחדרו לשוק הישראלי. ביולי 2011 התפטר קסטרו מתפקידו כיו"ר "קסטרו מודל" והמשיך לשמש כחבר דירקטוריון. שנה לאחר מכן פרש מהדירקטוריון. אהרון קסטרו נישא ללינה ונולדו להם שתי בנות ובן. הבת אתי רוטר היא מנכ"ל משותף בקסטרו מודל, יחד עם בעלה, גבי רוטר. איתי יעקב, אהרון קסטרו ז"ל: "העולם שייך לצעירים, אבל בראש אני עדיין צעיר", באתר Xnet‏, 14 בספטמבר 2017 שירה פור, מת אהרון קסטרו, ממייסדי חברת האופנה הנושאת את שמו, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2017
שכניה בן יחיאל

שכניה בן יחיאל הוא דמות מקראית שחייתה בתקופתו של עזרא הסופר ונזכר בספר עזרא, פרק י', פסוק ב'. שכניה היה מן העולים לארץ ישראל בימי שיבת ציון, ומוצאו בעילם. שכניה מופיע פעם אחת בתנ"ך שם הוא מתוודה על חטאי עם ישראל, על לקיחת נשים נוכריות ואף קורא לגרש אותן: ”וַיַעַן שְׁכַנְׁיָה בֶן יְׁחִיאֵל מִבְׁנֵי עֵילָם וַיאמֶר לְׁעֶזְׁרָא אֲנַחְׁנּו מָעַלְׁנּו בֵאֹלהֵינו וַנשֶב נָשִים נָכְׁרִיֹות מֵעַמֵי הָָארֶץ וְׁעַתָה יֵש-מִקְׁוֶה לְׁיִשְׁרָאֵל עַל זאת”. בתלמוד הבבלי נאמר כי שכניה עצמו לא נשא נשים נוכריות, וכפי שאכן אינו מופיע ברשימת נושאי הנשים הנוכריות, אלא מתוך ענוותנותו התוודה בשם כלל ישראל. התלמוד מציין כי למד זאת מדברי ה' אל יהושע בן נון בחטא עכן או מדברי משה אל עם ישראל בעת שהותירו אנשים מהמן, ומשכניה למד שמואל הקטן את ענוותנותו. גירוש הנשים הנוכריות עזרא הסופר ספר עזרא, פרק י', פסוק ב'. הר"ן, על דברי התלמוד. תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"א, עמוד א'. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1971/1972 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

עונת 1971/1972 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה השישית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-4 בדצמבר 1971 והתחרות הסתיימה ב-21 במרץ 1972. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מחזיקת התואר קיבלה זכות להשתתף בתחרות ולכן איטליה הייתה מיוצקת על ידי שתי קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בשיטת משחק בית/משחק חוץ בהם נקבעו 5 עולות לשלב הבתים. מחזיקת הגביע העפילה ישירות לשלב הבתים. המשחקים בבתים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ שלצורכי חישוב נחשבו כ"מפגש בודד". בהמשך התקיימו משחקי חצי הגמר בשיטת משחק בית/משחק חוץ והגמר במגרש שנקבע בתחילת התחרות. התחרות הסתיימה בניצחון של סימנטל מילאנו מאיטליה בפעם השנייה ברציפות. בית א' בית ב' מכבי חיפה הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב הראשון בו היא הפסידה לדנן וולטר הצרפתית בסיכום של שני משחקים 109:82 ו-91:76. פירוט התוצאות באתר לינואספורט פירוט התוצאות באתר טודור
בארוויחה

בארוויחה (ברוסית: Барви́ха) הוא כפר בנפת אודינצובו שבמחוז מוסקבה אשר ממוקם ליד הכביש המהיר רובליובו-אוספנסקויה על הנהר סמינקה, כשני קילומטרים מצפון לכפר באותו שם, סמוך לאזור המכונה רובליובקה. הכפר נחשב לאחד היישובים היוקרתיים ברוסיה ורוב תושביו בעלי הכנסות גבוהות. עיקר הבנייה ביישוב מתאפיינת בבנייה נמוכה של וילות וקוטג'ים והוא מצטיין בחזותו ובאיכות החיים שהוא מציע לתושביו וידוע מאז התפתחותו במאה ה-19 כאזור לנופש עילית ובו דאצ'ות ובתי קיץ של עשירי רוסיה וגם מעון מגורים נשיאותי. הכפר נמצא על הכביש המהיר רובליובו-אוספנסקויה המוביל לכביש הטבעת של מוסקבה. בנוסף תחנת הרכבת בארוויחה משרתת את הכפר ומקשרת אותו עם מוסקבה והרכבות נוסעות לפודולסק ולבלארוס. התחנה נחנכה ב-1927. הכפר נמצא באזור הנחשב ליוקרתי מאוד כשמחירי הנדל"ן בו הם מהגבוהים ברוסיה. בתחומי הכפר נמצא מתחם היוקרה בארוויחה Luxury Village (במקור: Барвиха Luxury Village) ובו מרכז בידור ומסחר, שתוכנן על ידי האדריכל פאבל ליסיחין. המתחם כולל רחובות מ-37 בוטיקים, אולם אירועים בן 750 מקומות, בית מלון ושתי מסעדות. עיצוב הפנים במתחם בוצע על ידי מעצבים מאיטליה, צרפת וארצות הברית. המתחם פועל מאז שנת 2005. בתחומי הכפר נמצאת אחוזת מיינדורף, המשמשת כמעון המגורים של נשיא רוסיה. בסמוך לה פועל גם מרכז נופש והבראה שבעבר שימש את ממשלת ברית המועצות משנת 1935 וכיום זהו אתר בבעלות ממשלתית. הכפר מהווה אתר צילומים עבור תעשיית הקולנוע הרוסית וסרטים וסדרות טלוויזיה שונות הופקו בו, או גוללו התרחשויות בכפר, כדוגמת סרט ההמשך של הבוגאטיר האחרון: שורש הרע, הסרט "חתונה בכאילו", סדרות הטלוויזיה השוטר מרובליובקה (ששודרה מאז 2016) ו"בארוויחה", סדרת טלוויזיה על תלמידים מבית ספר יוקרתי בכפר בארוויחה, ששודרה בשנים 2009–2010 בערוץ THT. מדיה וקבצים בנושא בארוויחה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בארוויחה האתר הרשמי של כפר היוקרה בארוויחה Московская областная Дума. Закон № 64/2005-ОЗ от 28 февраля 2005 г. «О статусе и границах Одинцовского муниципального района и вновь образованных в его составе муниципальных образований», в ред. Закона № 6/2007-ОЗ от 1 февраля 2007 г. תולדות הכפר, (ברוסית) Мария Фадеева. Luxury village. Снаружи внутрь. «Архитектурный вестник» №4, 2007 г. האתר הרשמי של אולם האירועים בארוויחה Барвиха Luxury Village Новости сладкой жизни האתר הרשמי של בית ההבראה בארוויחה
אלברט רוסנאק

אלברט רוסנאק (בצ'כית: Albert Rusnák; נולד ב-7 ביולי 1994) הוא כדורגלן צ'כי- סלובקי המשחק בסיאטל סאונדרס בעמדת הקשר התקפי. רוסנאק התחיל לשחק כדורגל כבר בגיל 3 בקבוצת האפרוחים של מ.פ.ק. קושיצה בה שיחק עד גיל 16 אז הצטרף לאקדמיה לכדורגל של מנצ'סטר סיטי. בקיץ 2013 הושאל לאולדהאם אתלטיק. ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בוגרים בהפסד 1-0 לטרנמיר רוברס. ב-17 בספטמבר חוזהו של רוסנאק באולדהם הופסק והוא חזר לסיטי. ב-21 בינואר 2014 הושאל לברמינגהאם סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לחודש אחד, אך ב-18 בפברואר חוזהו בקבוצה הוארך עד לסיום העונה. ב-25 ביולי 2014 הושאל לקמבור מליגת העל ההולנדית עד לינואר 2015. ב-9 באוגוסט 2014 רוסנאק ערך את הופעת הבכורה שלו בקמבור בתיקו 1-1 נגד טוונטה בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. ב-18 בדצמבר 2014 חתם לשלוש שנים בחרונינגן. ב-3 במאי 2015 רוסנאק הבקיע צמד בגמר הגביע ההולנדי נגד זוולה שנתן לחרונינגן גביע ראשון בתולדותיה. ב-6 בינואר 2017 חתם בריאל סולט לייק מה-MLS. ב-13 בינואר 2022 הצטרף לסיאטל סאונדרס ב-15 בנובמבר 2016 רוסנאק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה בתיקו 0-0 נגד אוסטריה. ב-22 במרץ 2018 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בניצחון 2-1 על איחוד האמירויות הערביות. הגביע ההולנדי: 2014/2015 מדיה וקבצים בנושא אלברט רוסנאק בוויקישיתוף אלברט רוסנאק, באתר Transfermarkt אלברט רוסנאק, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלברט רוסנאק, באתר Soccerway אלברט רוסנאק, באתר WorldFootball.net אלברט רוסנאק, באתר National Football Teams אלברט רוסנאק, באתר FootballDatabase.eu
שועל-מעופף הודי

שועל-מעופף הודי (שם מדעי: Pteropus giganteus) הוא מין של עטלף ממשפחת עטלפי הפירות החי בהודו וסביבותיה והוא אחד מהגדולים שבעטלפים, דבר הרמוז בשמו המדעי. עטלף זה יכול להגיע למשקל של 1.6 ק"ג ובכך הוא אחד מהכבדים שבעטלפים, קרוב למינים עטלף פרי זהוב-כיפה ושועל-מעופף ענק. מוטת כנפיו מגיעה ל-120 ס"מ. צבעו שחור עם ראש מגודל המזכיר פני שועל ובעל אוזניים ארוכות אך דקות. החזה זהוב והרגליים מסתיימות בטפרים ארוכים. הוא חי ביערות הטרופיים של סביבות הודו, סרי לנקה, בנגלדש, פקיסטן, נפאל, דרום סין וגם במלדיביים. העטלף חי בלהקות בעומדו הפוך על העץ והוא פעיל יום המחפש פירות גדולים כמו בננה ומנגו וכן פירות פיקוס למאכל. Pteropus giganteus ariel Pteropus giganteus giganteus Pteropus giganteus leucocephalus מדיה וקבצים בנושא שועל-מעופף הודי בוויקישיתוף שועל-מעופף הודי, באתר ITIS (באנגלית) שועל-מעופף הודי, באתר NCBI (באנגלית) שועל-מעופף הודי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שועל-מעופף הודי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל-מעופף הודי, באתר GBIF (באנגלית) שועל-מעופף הודי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.