גמר גביע אירופה לאלופות 1987

גמר גביע אירופה לאלופות 1987 התקיים באצטדיון פראטר בווינה, אוסטריה ב-27 במאי 1987, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1986/1987 היא פורטו הפורטוגלית, שניצחה במשחק את באיירן מינכן מגרמניה המערבית בתוצאה 2-1. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-32 של גביע אירופה לאלופות. פורטו העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות, והייתה לפורטוגלית השנייה שמעפילה לגמר ושזוכה בתואר (אחרי בנפיקה ליסבון), והראשונה מזה 25 שנים. פורטוגל שלחה נציגה לגמר גביע אירופה לראשונה מאז 1968. מנגד, באיירן מינכן העפילה לגמר חמישי בתולדותיה. לאחר שזכתה בתואר במשך שלוש עונות רצופות (1974 עד 1976), הפסידה באיירן בניסיון הרביעי שלה לזכות בתואר, ב-1982 מול אסטון וילה. שתי הקבוצות העפילו לטורניר בעקבות זכייתן באליפות בעונת 1985/1986. פורטו הקדימה את יריבתה בנפיקה בשתי נקודות בלבד וזכתה באליפות פורטוגל, בעוד באיירן זכתה באליפות גרמניה רק בזכות פער שערים עדיף על ורדר ברמן. משחק הגמר נערך באצטדיון פראטר בווינה בפעם השנייה בתולדות המפעל, ולראשונה מאז ניצחונה של אינטר מילאנו 3-1 על ריאל מדריד בעונת 1963/1964. במשחק עצמו, באיירן הובילה במחצית משער של לודוויג קוגל, אך לקראת סיום המשחק כבשה פורטו פעמיים בתוך שלוש דקות (רבאח מאג'ר וז'וארי) וזכתה בזכות המהפך בגביע הראשון בתולדותיה. בסיבוב הראשון פגשה פורטו יריבה נחותה ממנה, בדמותה של רבאט אייאקס המלטזית. במשחק הראשון הביסה פורטו את יריבתה בתוצאה 9-0, כשפרננדו גומש כובש רביעייה במשחק. הגומלין במלטה הסתיים בניצחון מינימלי של 1-0, ופורטו העפילה לשלב הבא עם 10-0 בסיכום שני המשחקים. בשמינית הגמר פגשה פורטו את ויטקוביצה הצ'כוסלובקית. במשחק הראשון בחוץ הופתעה פורטו ונוצחה 1-0, אך בשלב הגומלין מחקה את הפיגור כבר בדקה החמישית, ועד לסיום כבשה פעמיים נוספות, ניצחה 3-0 ועלתה לשלב הבא עם 3-1 בסיכום. שלב רבע הגמר זימן לפורטו מפגש כפול מול ברונדבי הדנית. המפגש הראשון בפורטוגל הוכרע משער של רבאח מאג'ר כעשרים דקות לסיום, 1-0 לפורטו. במשחק הגומלין ברונדבי עוד הובילה במחצית, אך רבע שעה לסיום ז'וארי כבש והשווה ל-1-1. התוצאה נשמרה עד לסיום, ופורטו עלתה בזכות 2-1 בסיכום שני המפגשים. בשלב חצי הגמר פגשה פורטו את דינמו קייב מברית המועצות. במשחק הביתי הראשון, לאחר שוויון 0-0 במחצית, פתחה פורטו מצוין את המחצית השנייה וכבשה פעמיים תוך 12 דקות, אך שער מצמק של דינמו קייב העניק לה תקווה לקראת הגומלין. את משחק הגומלין פתחה פורטו בסערה וכבשה שני שערים תוך 11 דקות מפתיחת המשחק. שתי דקות אחר כך צימקה דינמו קייב את התוצאה, אך בסיום ניצחון שני לפורטו באותה התוצאה, 2-1, העניק לה את הכרטיס לגמר הראשון בתולדותיה. נציגת גרמניה המערבית, באיירן מינכן, החלה את הטורניר עם הגרלה קשה לסיבוב הראשון, פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. במשחק הראשון בהולנד, כבש ריינולד מאתי צמד בעשר הדקות האחרונות של המשחק, והעניק לקבוצתו ניצחון 2-0 חשוב. במשחק הגומלין במינכן לא נכבשו שערים, ובאיירן צלחה את השלב הראשון. בשמינית הגמר פגשה באיירן את אוסטריה וינה. במשחק הראשון במינכן גברה באיירן 2-0 על האוסטרים, ושוויון 1-1 בגומלין הספיק לבאיירן על מנת להעפיל לשלב הבא, באצטדיון אליו היא שבה למשחק הגמר, אצטדיון פראטר. בשלב רבע הגמר התמודדה באיירן מול אנדרלכט הבלגית, ובמשחק הראשון במינכן הפגינה יכולת מרשימה בדרך לניצחון 5-0. דיטר הנס כבש צמד שערים במשחק. משחק הגומלין היה מאוזן יותר והסתיים בשוויון 2-2, אך עם 7-2 בסיכום שני המפגשים, באיירן העפילה לשלב הבא. בחצי הגמר פגשה באיירן בקבוצת הפאר הספרדית, ריאל מדריד. במשחק הראשון במינכן הדהימה באיירן את ריאל והביסה אותה 4-1. שני פנדלים מדויקים של לותר מתאוס ושערים של קלאוס אאוגנטאלר ורולאנד וולפארט, הספיקו מול שער מצמק בלבד של אמיליו בוטרגניו במשחק בו שני שחקני ריאל הורחקו בכרטיס אדום. בגומלין בסנטיאגו ברנבאו, כבש סנטיאנה בדקה ה-28 את השער היחיד במשחק. הניצחון 1-0 לא הספיק לריאל, ובאיירן ניצחה 4-2 בסיכום שני המפגשים בדרך לגמר החמישי בתולדותיה. באיירן מינכן הגיעה למשחק כפייבוריטית ברורה לניצחון. על אף שהגיעה ללא שלושה משחקניה - רולאנד וולפארט והאנס דורפנר הפצועים וקלאוס אאוגנטאלר שהורחק בגומלין של חצי הגמר מול ריאל מדריד - הייתה באיירן עדיפה על יריבתה. המאמן אודו לאטק, שכבר הוביל בעבר את באיירן לזכייה בגביע אירופה ב-1974 ובתארים רבים נוספים, הודיע עוד טרם המשחק כי תהיה זו עונת הפרישה שלו (על אף ששב מפרישה ארבע שנים לאחר מכן). באיירן הציגה באותן שנים כדורגל קבוצתי, שלא מתבסס על כוכבים גדולים, והייתה דומיננטית מאוד בכדורגל הגרמני. מנגד, התייצבה פורטו של המאמן ארתור ג'ורג'. המאמן, שהחל את קריירת המשחק בפורטו אך שיחק תקופה ארוכה ביריבתה הגדולה בנפיקה ליסבון, הוביל את קבוצתו למשחק הגמר ללא הקפטן והכוכב הגדול של הקבוצה פרננדו גומש, שנעדר עקב פציעה. בהתאם ליחסי הכוחות, שלטה באיירן במגרש במחצית הראשונה, ומצאת את השער הראשון במשחק לאחר 25 דקות. כדור חוץ מאגף שמאל של האנס פפלוגלר הוסתה בראש על ידי קשרה של פורטו, ז'יימה מגאליאש, הישר לכיוונו של לודוויג קוגל שניצב פנוי ברחבה. קוגל נגח תוך כדי זינוק, והכניע את השוער הפולני הוותיק יוזף מלינארצ'יק, שהיה ממוקם לא טוב, בכדור חלש אך מדויק לפינה הרחוקה. על אף שהוסיפה לשלוט, לא השכילה באיירן לכבוש שערים נוספים, וירדה למחצית ביתרון מינימלי של 1-0. עם תחילת המחצית השנייה עלה לשחק ז'וארי, החלוץ הברזילאי של פורטו, במקומו של קים הקשר. פורטו נראתה כבויה וחסרת יכולת התקפית בתחילת המחצית, בעיקר בשל היעדרו של גומש, אך השינוי הטקטי הביא לאיזון ביחסי הכוחות, וככל שהמשחק התקדם החלה פורטו להפעיל לחץ לכיוון שערה של באיירן. עד לרבע השעה האחרונה הוסיפה באיירן להוביל, אך התקשתה עם מי שתופקד כקיצוני שמאלי אך בפועל פרץ בשני האגפים, פאולו פוטרה. הגנת באיירן נראתה חסרת אונים מול פריצותיו של הקשר וסימנים לתסכול שחקני ההגנה מהפריצות הסוחפות של פוטרה בא לידי ביטוי בדקה ה-65, כשפוטרה פרץ באגף שמאל והוכשל בגלישה מסוכנת על ידי הלמוט וינקלהופר, שספג כרטיס צהוב. כמה דקות אחר כך הגיע פוטרה למצב מצוין לאחר שפרץ, הפעם מהאגף הימני, לתוך הרחבה תוך שהוא עובר שלושה שחקני הגנה, ומול ז'אן-מרי פפאף שיצא לכיוונו גלגל לפינה הרחוקה אך החמיץ במעט את המסגרת. בדקה ה-77 הגיע שער השוויון של פורטו, שהיה לאחד השערים הזכורים בתולדות משחקי הגמר. אנטוניו פראסקו המחליף פרץ על סף הרחבה ומסר כדור עומק לז'וארי. הברזילאי התקדם עם הכדור עד לתיבת החמש, משם מסר כדור רוחב מול פפאף שיצא לכיוונו. רבאח מאג'ר המתין לכדור במרכז תיבת החמש, כשגבו אל השער, ובעט בעיטת עקב שקבעה שוויון 1-1 במשחק הגמר. המומנטום במשחק עבר לצד של פורטו, שהפעילה לחץ כבד על ההגנה העייפה של באיירן. רק שלוש דקות לאחר השוויון, השלימה פורטו את המהפך. מאג'ר, כובש השער הראשון, פרץ באגף שמאל, הותיר מאחוריו את המגן ותוך כדי גלישה העביר כדור בחצי גובה לתוך הרחבה. ז'וארי נותר לא מכוסה, ובנגיעה אחת שלח את הכדור לרשת העליונה, כדי לקבוע את תוצאת המשחק, 2-1 לפורטו. עם סיום המשחק הניף הקפטן, ז'ואאו פינטו, את גביע אירופה הראשון בתולדות פורטו. סיקור המשחק באתר אופ"א (באנגלית)