laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זונדה (הזנה)

זונדה (על פי האקדמיה ללשון העברית: מַחְדֵּר; נקרא גם: מחדר אפי-קיבתי או צינור הזנה נזוגסטרי, באנגלית: Nasogastric tube), היא צינורית המוחדרת דרך אחד מנחירי האף, עוברת דרך הושט לתוך הקיבה. הזונדה משמשת לצורך הזנה או מתן תרופות לחולים שאין ביכולתם להזין את עצמם דרך הפה. צורת ההזנה הזו מכונה הזנה אנטרלית. כיוון שצינור ההזנה בשיטה זו עובר דרך האף והושט, הדבר עשוי לגרום לאי-נוחות גדולה, תחושת בחילה ואף לפציעה. משכך שיטה זו מועדפת למשך הזנה קצר (לרוב לא יותר מעשרה ימים רצופים למניעת תלות זונדה) אצל מטופלים בעלי הפרעות בליעה זמניות (לדוגמה מטופלים שעברו שבץ מוחי או בעקבות ניתוח בפנים, בחלל הפה או במערכת העיכול). במידה ויש צורך בהמשך הזנה אנטרלית יש לשקול הזנה בגסטרוסטום (פיום קיבה). החדרת הזונדה מבוצעת על ידי רופא או איש צוות סיעודי. הזונדה מוחלפת אחת לשבועיים. מושיבים את המטופל בזווית של 45 מעלות. מחדירים את הזונדה דרך אחד הנחיריים. יש לוודא כי הזונדה הוחדרה לקיבה. במקרה שהמטופל משתעל או מראה סימני חנק (במטופל בהכרה ניתן לבדוק את יכולת הדיבור), יש לחשוד שהזונדה הוחדרה לריאות. ניתן לבצע צילום חזה לאחר החדרת הזונדה. הזרקת אוויר לזונדה והאזנה לאיתור רעשי ביעבוע (אם יש ביעבוע, הזונדה בקיבה). שאיבת נוזל מהזונדה ובדיקת רמת חומציות (תוכן הקיבה חומצי). הטבלת קצה הזונדה בכוס מים במידה ונוצרות בועות, יש לחשוד שהזונדה בריאות. החדרת הזונדה היא פעולה שאינה נעימה למטופל, לעיתים נגרמת פציעה של רקמת האף והושט. נוכחות הזונדה בנחיריים דרך הוושט מגדילה את הסיכון להיווצרות פצעי לחץ. בנוסף קיים סיכון מוגבר לחשיפה לזיהומים בדרכי הנשימה. בעיה נוספת היא העניין האסתטי, המשמעותי במיוחד בקרב החולים הצלולים בדעתם. מדיה וקבצים בנושא זונדה בוויקישיתוף נהל הזנה אנטראלית חודרנית של משרד הבריאות לבתי חולים גריאטריים מחדר באתר האקדמיה ללשון העברית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מרתון סיביר

מרתון סיביר הבינלאומי סיבירי הוא מרתון שנתי הנערך בעיר אומסק מאז שנת 1990, אז נפתחה העיר לראשונה לזרים. מרתון הקיץ הוא חלק מחגיגות ימי העיר. מתקיים בשבוע של יום איליה הקדוש, הפטרון של אומסק, בתחילת אוגוסט. המרתון עצמו מתקיים במהלך השבת הראשונה של אוגוסט. חצי מרתון החורף נערך במהלך שבוע חג המולד האורתודוקסי ב-7 בינואר. מבחינת מספר המשתתפים בין מרתוני רוסיה הוא נמצא במקום השלישי אחרי מרתון הלילות הלבנים. תאריך המירוץ הוקדם בשבוע בשנת 2012, כך שזמן ההתחלה הותאם בדיוק לזה של מרתון הגברים האולימפי ב-2012 שנערך בלונדון ונדחה עד ספטמבר 2013 בגלל אליפות העולם באתלטיקה 2013 שנערכה במוסקבה באותה תקופה. הוא אורגן בשנת 1990 על ידי דמיטרי חודקו וסרגיי גוברילוב כניסיון לפתוח את אומסק לזרים. בראש המשלחת הזרה עמד קלוד פיזיקארו, אוסטרלי המתגורר בלונדון, באמצעות מועדון ריצה בשם רצים עולמיים, שרצו עד לסיום. מנהלים מאוחרים יותר של מרתון לוס אנג'לס ומרתון ניו יורק השתתפו באופן פעיל בשנים הראשונות של מרתון סיביר הבינלאומי. במרתון הראשון השתתפו 1,800 ספורטאים, בהם 32 זרים מ-9 מדינות, אחד מהם היה חבר הפרלמנט הבריטי ג'ון אוסטין-ווקר, ורץ מרתון קנייתי שבגלל קושי בטיסה הגיע בבוקר המרתון. מאז תחילת שנות התשעים המרתון משך אלפי משתתפים (וזרים רבים) בכל שנה והמספר גדל מדי שנה. הוא מוגדר כמרוץ כביש תווית ברונזה של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, מה שהופך אותו לתחרות כזו היחידה במדינה שמחזיקה במעמד מטעם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית. למרות אופיו הבינלאומי, רק אתלט זר אחד (קוסמאס מוסיוקה מקניה) עלה על הפודיום בתחרות בין 1990 ל-2010. אתר האינטרנט הרשמי של מרתון סיביר (ברוסית) Kurdyumova, Yelena & Porada, Sergey (2012-08-12). Heat takes a heavy toll in Omsk. IAAF. Retrieved on 2013-10-05. Danilova and Nigusse win Siberian International Marathon. IAAF (2013-09-22). Retrieved on 2013-10-05.
מרתון קאזאן

מרתון קאזאן (ברוסית: Казанский марафон) היא תחרות ריצה בעיר קאזאן, המתקיימת מדי שנה מאז 2015. כולל ריצת מרתון, 21.1 ק"מ, 10 ק"מ ו-3 ק"מ. המסלול זכה בתואר אחד המסלולים היפים באירופה (על פי ואדים זלובין, מד מוסמך של האיגוד הבינלאומי לפדרציות האתלטיקה). ספורטאים מקצועיים וחובבים לוקחים חלק המרוץ, שנערך תחת שם המותג של סדרת אירועי הספורט TIMERMAN. המרתון מאורגן על ידי "המרכז ליישום פרויקטים ספורטיביים" בהנהגתו של ואדים יאנגירוב. הוועדה המארגנת היא גם הפדרציה לאתלטיקה של הרפובליקה של טטרסטן, ממשלת הרפובליקה של טטרסטן ועיריית קאזאן. לראשונה מרתון קאזאן נערך בשנת 2015. במסגרתה אליפות רוסיה בריצת מרתון עם בחירת המשתתפים לאליפות העולם. המשתתפים קיבלו שלוש ריצות לבחירה: מרתון אולימפי קלאסי - 42.2 ק"מ, חצי מרתון ומירוץ מעגלי 5 ק"מ. בסך הכל השתתפו 2,246 איש במרוצים. מרתון קאזאן נקבע לציון חגיגת 70 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה. מסלול המרתון עובר דרך האתרים המשמעותיים ביותר של קאזאן: הקרמלין עם מסגד קול-שריף החינני ומגדל סיויומבייק, הסוללה על גדת נהר קאזאנקה, ארמון ספורט המים ומרכז המשפחה העירוני, מתחם הבילוי פירמידה, אגם קבאן, גשר המילניום, רחוב קארל מרקס, סוללת הקרמלין, גן לנינסקי, קרקס קאזאן ועוד. אחד המרכיבים החשובים ביותר במרתון היה הליגה התאגידית, שמטרתה העיקרית היא ליצור תנאים להשתתפות משותפת של צוותי ארגונים ועסקים של רפובליקת טטרסטן באירועי ספורט המוניים. על פי תוצאות המרתון בשנת 2018, יותר מ-55 צוותים מבין חברות וארגונים לא רק מהרפובליקה, אלא גם ממחוזות רוסיה וחבר המדינות השתתפו בליגה התאגידית. מדיה וקבצים בנושא מרתון קאזאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרתון קאזאן מרתון קאזאן, ברשת החברתית פייסבוק מרתון קאזאן, ברשת החברתית אינסטגרם מרתון קאזאן, ברשת החברתית VK "Трасса Казанского марафона официально сертифицирована: теперь здесь можно устанавливать рекорды! – AK BARS Bank Kazan marathon". kazanmarathon.org. אורכב מ-המקור ב-2017-12-06. נבדק ב-2018-10-24. Online, БИЗНЕС. "Владимир Леонов: «Принудительных спонсоров у серии TimerMan нет и не будет»". БИЗНЕС Online (ברוסית). נבדק ב-2018-10-24. "Вадим Янгиров о Казанском марафоне: «Моменты, когда марафонцы подбегали к пунктам питания, а там не было воды, стали для нас катастрофой»" (באנגלית). נבדק ב-2018-10-24. "«Казанский марафон-2015»" (ברוסית). www.history-kazan.ru. נבדק ב-2018-10-24. "Результаты Казанского марафона 2018: 10 000 бегунов, 27 стран". "Марафонец" (ברוסית). נבדק ב-2018-10-24. "«Первый БИТ» достойно дебютировал в корпоративной лиге на Казанском марафоне - новости компании". kazan.1cbit.ru. נבדק ב-2018-10-24. "Казанский марафон-2017. Как это было". Деловая электронная газета «Бизнес Online». 2017-05-22. "Казанский марафон глазами участника". 42km.ru. 2016-05-18. Сергей Гаврилов (2018-07-04). "Вадим Янгиров: «Казанский марафон стал флагманским событием»". Сетевое издание «События».
תומאס גירטין

תומאס גירטין (באנגלית: Thomas Girtin‏; 18 בפברואר 1775 – 9 בנובמבר 1802) היה צייר מים וחרט אנגלי. חברו של ויליאם טרנר. גירטין מילא תפקיד מפתח בהכרת צבעי המים כצורת אמנות מכובדת. תומאס גירטין נולד בסאות'ווארק, לונדון, בנו של יצרן מברשות עשיר ממוצא הוגנוטי. אביו נפטר בזמן שתומאס היה ילד, ואמו התחתנה עם מר ווהן, שרטט. גירטין למד רישום כילד (השתתף בשיעורים אצל תומאס מלטון), ולמד אצל אדוארד דייס (1763–1804), צייר מים טופוגרפי. גירטין האמין כי מילא את תקופת חניכותו בת שבע השנים, אם כי ישנם דיווחים לא מאושרים על עימותים בין המורה לחניך, שהביאו לכך שגירטין נכלא כחניך עקשן. אבל אין ספק שדייס לא העריך את כישרונו של תלמידו, וזלזל בו גם לאחר מותו בגיל צעיר. בגיל צעיר התיידד גירטין עם ויליאם טרנר והם הועסקו בהדפסים ובצבעי מים. גירטין הציג באקדמיה המלכותית לאמנויות משנת 1794. הרישומים האדריכליים והטופוגרפיים שלו ביססו את המוניטין שלו. השימוש שלו בצבעי מים לנופים היה כזה שיוחס לו הקרדיט של יצירת אווירה רומנטית. הוא יצא למספר סיורי שרטוטים, בצפון אנגליה, צפון ויילס ומדינת מערב אירופה. בשנת 1799 הוא נקשר לפטרונים משפיעים כמו ליידי סאת'רלנד ואספן האמנות סר ג'ורג' ביומונט. בשנת 1800 התחתן עם מרי אן בורט, בת ה-16, בתו של צורף אמיד, והקים בית ליד הייד פארק, בסמוך לצייר פול סנדבי. ב־1801 הוא הפך למבקר רצוי בבתי הכפר של פטרוניו כמו הארווד ווד וטירת מולגרב, והצליח לגבות 20 גינאה תמורת כל ציור, אך בריאותו הלכה התדרדרה. בסוף 1801 ותחילת 1802 בילה חמישה חודשים בפריז, שם צייר צבעי מים ועשה סדרה את רישומי עפרון אותם חרט עם שובו ללונדון. הם פורסמו בפריז לאחר מותו. באביב ובקיץ 1802 הפיק גירטין פנורמה של לונדון, "איידומטרופוליס", בגובה של 6 מטר ורוחב של 30 מטר שהוצגה בהצלחה באותה שנה. הפנורמה הייתה בולטת בזכות הטיפול הנטורליסטי שלו באור האורבני ובאווירה. בנובמבר אותה שנה נפטר גירטין בחדר הציור שלו. הוא נקבר בחצר הכנסייה של סנט פול, קובנט גארדן בלונדון. נופיו המוקדמים של גירטין דומים לרישומים טופוגרפיים מהמאה ה-18, אך בשנים מאוחרות יותר פיתח סגנון רומנטי נועז יותר, שהשפיע לאורך זמן על הציור האנגלי. הנוף של הצפון עודד אותו ליצור פלטת צבעי מים חדשה של חומים חמים, אפור צפחה, אינדיגו וסגול. הוא זנח את המנהג של הצללה תחתונה ואז הוספת כתמי צבע פסטליים, לטובת משיכות מכחול רחבות של צבע חזק. הוא התנסה בשימוש בעט, דיו חום ולכה, כדי להוסיף גוונים עשירים יותר. על פי הדיווחים, מותו המוקדם של גירטין גרם לטרנר להעיר: "לו היה תום גירטין חי הייתי צריך לגווע ברעב." במוזיאון הבריטי ובמוזיאון ויקטוריה ואלברט יש אוספים של עבודותיו. המוזיאון הבריטי קיבל אוסף גדול של ציורי צבעי מים של גירטין מהאספן צ'יימברס הול. ביולי 2002 ארגנה גלריית טייט בריטניה תערוכה, "תומאס גירטין: אמנות האקוורל", שמטרתה "לחשוף את גאונותו הטכנית". פנים מנזר לינדיסארן חורבות מנזר לינדיסארן קתדרלת דראהם וגשר מנזר גייסבורו ביורשייר ליד גבול סקוטלנד כנסיית קירקסטייל, יורקשייר סנט דניס בפריז ליד כנסיית בולטון מדיה וקבצים בנושא תומאס גירטין בוויקישיתוף תומאס גירטין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תומאס גירטין, באתר MusicBrainz (באנגלית) תומאס גירטין, באתר Discogs (באנגלית) Morris, Susan. "Girtin, Thomas". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press Collections Online | British Museum, www.britishmuseum.org Dorment, Richard. Drowning in watercolours The best work by Turner's rival Thomas Girtin.... The Daily Telegraph 24 July 2002
מרתון החלל

מרתון החלל (ברוסית: Космический марафон) הוא תחרות ריצה שנתית באתלטיקה הנערכת בעיר קורוליוב שבמחוז מוסקבה, רוסיה. המרתון נערך מאז 1977 ונחשב למרתון הקיץ הוותיק ברוסיה, כמו גם במרחב הפוסט-סובייטי. נוטלים בו חלק ספורטאים-מקצוענים וחובבים. בשנת 1982 היה למרתון הגדול ביותר בברית המועצות, עם 1070 משתתפים. בנוסף, לראשונה במרתון זה, בוטלה הדרישה למסור אישור רפואי, שהוא לרוב רשמי; בפעם הראשונה בקורוליוב השתתפו ותיקי מלחמת העולם השנייה למרתון; לראשונה בקורוליוב, ילדים החלו להשתתף במרוצים. התחרויות נערכות על פי כללי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית בחסות עיריית קורוליוב וממשלת מחוז מוסקבה. אתר האינטרנט הרשמי של מרתון החלל מרתון החלל, ברשת החברתית פייסבוק מרתון החלל, ברשת החברתית אינסטגרם מרתון החלל, ברשת החברתית VK מרתון החלל, סרטונים בערוץ היוטיוב דיווח על ההכנות למרתון החלל ה-39 סקירת המרתונים הטובים ביותר ברוסיה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ברוסיה ובנושא אתלטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנקו טנקרדי

פרנקו טנקרדי (נולד ב-10 בינואר 1955) הוא כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת השוער. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו ברומא ובנבחרת איטליה. בנוסף לכך, הוא חבר בהיכל התהילה של רומא. טנקרדי החל את הקריירה שלו בקבוצת עיר הולדתו, ג'וליאנובה, כשלאחר מכן הצטרף לשנתיים למילאן, בה לא רשם ולו הופעה אחת בהרכב ושנה ברימיני, לפני שהצטרף לרומא. במדי הזאבים, הוא רשם 288 הופעות ליגה בין השנים 1979 ל-1990, ואף זכה עימה באליפות בעונת 83–1982 ובארבע זכיות בגביע האיטלקי. בשנת 1987 במהלך משחק נגד מילאן בסן סירו, זיקוק נזרק אל ראשו על ידי אוהד מילאן. הוא הפסיק לנשום לזמן קצר עד ששב להכרה על ידי הפרמדיקים. הקריירה שלו הגיעה לקיצה בשנת 1991 לאחר עונה אחת בטורינו, שבה שימש כשוער משנה, אך עדיין זכה עימה בגביע מיטרופה באותה העונה. טנקרי ייצג את נבחרת איטליה באולימפיאדת לוס אנג'לס 1984 ואף שימש כשוער המשנה לג'ובאני גאלי בסגל האיטלקי למונדיאל 1986. במסגרת שהותו בנבחרת בין השנים 1984 ל-1986, הוא צבר 12 הופעות, כשכולם במשחקי ידידות. לאחר פרישה ממשחק פעיל, טנקרדי עבד כמאמן שוערים ברומא עד לשנת 2004. לאחר מכן, הוא הלך בעקבות מאמן הקבוצה, פאביו קאפלו ליובנטוס, כשנטל את אותה המשרה גם שם. טנקרדי הצטרף ביחד עם קאפלו לריאל מדריד בעונת 07–2006 על מנת לשמש כמאמן השוערים של המועדון. ב-14 בדצמבר 2007, טנקרדי מונה למאמן השוערים של נבחרת אנגליה, כששנה לאחר מכן, קאפלו הצטרף כמאמן הנבחרת. בשנת 2011, טנקרדי חזר לרומא כחלק מהצוות הטכני של המאמן הנכנס, לואיס אנריקה. לעומת זאת, הוא עזב את המועדון ב-13 ביוני כתוצאה מסיבות אישיות. בשנים שבאו לאחר מכן, הוא שימש כמאמן השוערים של ליבורנו, טרננה האיטלקיות וג'יאנגסו סונינג הסינית. רומא סרייה א' (1): 1982/83 הגביע האיטלקי (4): 1979/80, 1980/81, 1983/84, 1985/86 טורינו גביע מיטרופה (1): 1991 היכל התהילה של רומא מדיה וקבצים בנושא פרנקו טנקרדי בוויקישיתוף פרנקו טנקרדי, באתר Transfermarkt פרנקו טנקרדי, באתר WorldFootball.net פרנקו טנקרדי, באתר National Football Teams פרנקו טנקרדי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מגדל WECT

מגדל WECT היה תורן בגובה 609.6 מטרים ששימש כאנטנה לשידור טלוויזיה, כולל שידור אות הטלוויזיה האנלוגית של ערוץ WECT 6. הוא נבנה בשנת 1969 ונמצא לאורך כביש 53 מדרום לוויט לייק בעיירת קולי במחוז בליידן, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית. לפני ההריסה, מגדל WECT היה, יחד עם כמה תרנים אחרים, המבנה השביעי הגבוה ביותר שנוצר אי פעם; והיה לא רק המבנה הגבוה ביותר בצפון קרוליינה, אלא גם הגבוה בארצות הברית ממזרח לנהר המיסיסיפי.[דרוש מקור] ב-8 בספטמבר 2008, WECT הפסיקה את השידור הרגיל של האות האנלוגי שלהם מהמגדל במחוז בליידן, אך הסתמכה במקום זאת על המשדר הדיגיטלי החדש שלה בווינבו. בעקבות המעבר, האות האנלוגי נשאר באוויר עד סוף ספטמבר כ"נורת לילה", שידר סרטון הדרכה המסביר התקנת ממירים ואנטנות UHF, אך רבים שהצליחו לקבל את ה-VHF האנלוגי לשעבר של WECT, לא יכלו לקלוט את התחנה באופן דיגיטלי, עקב מעבר לערוץ UHF ואזור כיסוי קטן בהרבה. WECT המשיכה להשתמש במגדל האנלוגי לשעבר למטרות איסוף חדשות אלקטרוניות לפני שתרמה את המגדל ואת האתר בשטח 0.31 קמ"ר לקרן הכומתה הירוקה בשנת 2011. ב-20 בספטמבר 2012 נהרס המגדל ולבסוף הוא הושלך. ההכנסות ממכירת הקרקעות וגרוטאות המגדל הועברו לקרן. רשימת המגדלים הגבוהים בעולם Skyscraper Page diagrams "ASR Registration 1006713". Federal Communications Commission. נבדק ב-20 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) WECT engineer says Big Switch took some improvisation, Si Cantwell, Wilmington Star-News, September 27, 2008 WECT - Big Switch Minute: Answering your questions, August 13, 2008 WECT Airs DTV Instructional Video, TVNEWSDAY, Sep 22, 2008 Early Digital-TV Switch Has Flaw: Viewers Could Lose Certain Channels on Permanent Basis, Wall Street Journal, September 17, 2008, cited here. FCC Looking For Lost Channels In Digital TV Switch, September 16, 2008 "Demolition crews take down 2,000 ft. TV tower". WECT. נבדק ב-2012-09-20. FayObserver.com - Steel from demolition of TV tower in Bladen County to help Green Beret Foundation, web.archive.org, ‏2012-11-01 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מגדל WECT".
גרג צ'ון

גרג צ'ון (באנגלית: Greg Chun; נולד ב-11 בנובמבר 1971) הוא מוזיקאי ומדבב אמריקאי, בעיקר במשחקי וידאו. צ'ון נולד בנובמבר 1971 באוונסטון, אילינוי והוא בוגר אוניברסיטת סטנפורד. לאחר לימודיו חיפש עיסוק להתמקצע ובחר להיות מוזיקאי. בתחילה עבד לצד ההרכב הקומי "Lonely Island" ומשם התפתח לפרויקטים מוזיקליים שיצר לתוכנית סאטרדיי נייט לייב, טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-67 והתוכנית "לונלי איילנד" ועבר לגור בלוס אנג'לס. בשנת 1995 החל גם לדבב במשחקי מחשב וסדרות. הוא דיבב בסרט משנת 1997 "The End of Evangelion" את ריוג׳י קאג׳י, ובמשחקי המחשב וורלד אוף וורקראפט, League of Legends, דיאבלו 3 ובעוד רבים. הוא דיבב גם בכמה סרטים כמו: תור: העולם האפל, שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע ועוד. ב-2021 עלתה סדרת הנטפליקס משחקי הדיונון בה צ'ון מדבב את סונג ג'י-הון בדיבוב לאנגלית (תחליף ללי יונג-ג'ה). 1997 - Neon Genesis Evangelion: Death & Rebirth 1997 - The End of Evangelion 2001 - Millennium Actress 2001–2004 - The Division 2004 - וורלד אוף וורקראפט 2007–הווה - March Comes In like a Lion 2009 - League of Legends 2009 - Final Fantasy XIII 2010 - Vindictus 2010 - Dragon Nest 2010 - Radiant Historia 2011 - Saint Seiya: The Lost Canvas 2012 - דיאבלו 3 2012 - World of Warcraft: Mists of Pandaria 2012–2017 - Mob Psycho 100 2012–2018 - The Disastrous Life of Saiki K 2012–הווה - ואן-פאנץ' מאן 2012–הווה - בונגו סטריי דוגס 2013 - Leisure Suit Larry: Reloaded 2013 - Disney Infinity 2013 - תור: העולם האפל 2013–2018 - Record of Grancrest War 2014 - Infamous First Light 2014 - האנטר האנטר 2014 - World of Warcraft: Warlords of Draenor 2014–הווה - Occultic;Nine 2014–הווה - Sword Art Online Alternative Gun Gale Online 2014–2015 - JoJo's Bizarre Adventure: Stardust Crusaders 2015 - Citizens of Earth 2015 - Heroes of the Storm 2015 - Armored Warfare 2015 - Heroes: Legend of the Battle Disks 2016 - Big Fish & Begonia 2016 - Rise of the Tomb Raider 2016 - World of Warcraft: Legion 2016 - World of Final Fantasy 2016 - ימי חיינו 2016–2020 - Demon Slayer: Kimetsu no Yaiba 2017 - שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע 2018 - הגיבור עם המסכה 2018 - Sword Gai 2018 - Gundam Build Divers 2018 - Megalo Box 2018 - Star Control: Origins 2018–2019 - Beyblade Burst Turbo 2018–2020 - ברבי: הרפתקאות בבית החלומות 2019 - נאון ג'נסיס אוונגליון 2019 - Cannon Busters 2019 - Kingdom Hearts III 2019 - Fire Emblem 2019 - LEFT ALIVE 2019 - World War Z 2019 - I Think You Should Leave with Tim Robinson 2019 - Remnant: From the Ashes 2019 - Asgard's Wrath 2020 - עולם היורה: מחנה הקרטיקון 2020 - Dragon's Dogma 2020 - Scissor Seven 2020 - 2020 Japan Sinks 2022 - ברבי: הכי טוב בשתיים 2023 - ברבי: מגע של קסם 2024 - Grimsburg גרג צ'ון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גרג צ'ון, ברשת החברתית אינסטגרם גרג צ'ון, ערוץ באתר Twitch.tv גרג צ'ון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרג צ'ון, באתר MusicBrainz (באנגלית)
פריטם

פריטם (באנגלית: Pritam Chakraborty, בקיצור: Pritam; נולד ב-14 ביוני 1971) הוא מלחין, גיטריסט וזמר הודי. פריטם נולד בקולקטה. הוא למד מוזיקה אצל אביו עוד בהיותו בבית הספר. בהמשך הוא למד גאולוגיה באוניברסיטה. בשנת 1994 הוא סיים לימודים באוניברסיטה לקולנוע וטלוויזיה וקיבל הסמכה כמהנדס קול. בשנת 1997 הוא הגיע למומבאי ועבד כמהנדס קול עובר זמרים שונים. במקביל הוא הקים להקה ובסוף 2001 אחד משירי הלהקה זכה להצלחה. בשנת 2004 הוא כתב מוזיקה לסרט. היצירה זכתה להצלחה ואף זכתה לפרס למוזיקה לקולנוע בהודו. הוא המשיך לכתוב מוזיקה לסרטים ועבור 3 סרטים קיבל פרס בתחום "מפיק מוזיקה לסרט" ו"השפעה לקולנוע". שיר של פריטם מסרט שצולם בשנת 2015 הגיע למקום ראשון במצעד הפזמונים בהודו והיה לשיר מסרט קולנוע הראשון בהודו שהגיע ל-100 מיליון השמעות ביוטיוב. במקביל הוא הוציא מספר אלבומים. פריטם זכה מספר פעמים בתואר "מלחין השנה" ואלבומים שהוציא זכו בתואר "אלבום השנה" בהודו. פריטם מגיע לתוכניות טלוויזיה רבות כמשתתף בחבר שופטים של תחרויות שירה. מספר פעמים פריטם הואשם בהפרת זכויות יוצרים וגנבה. לפי אתר הודי בשנים 2004–2010 שירים שלו נחשדו כמבוססים על יצירות של יוצרים אחרים 52 פעמים. הדבר כלל יצירות ידועות של בוני אם, דמיאן רייס, ברובכס ורבים אחרים. מדיה וקבצים בנושא פריטם בוויקישיתוף פריטם, ברשת החברתית פייסבוק פריטם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פריטם, ברשת החברתית אינסטגרם פריטם, סרטונים בערוץ היוטיוב פריטם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פריטם, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פריטם, באתר ספוטיפיי פריטם, באתר Last.fm (באנגלית) פריטם, באתר AllMusic (באנגלית) פריטם, באתר MusicBrainz (באנגלית) פריטם, באתר דיזר פריטם, באתר Discogs (באנגלית) פריטם, באתר Songkick (באנגלית)
בית הקצינים

בית הקצינים (במקדונית: Офицерски дом), מוכר גם בשם בית הצבא העממי היוגוסלבי (במקדונית: Домот на југословенската народна армија) ובית JNA (במקדונית: Дом ЈНА), הוא מבנה היסטורי שנמצא בגדה הימינית של הנהר וארדאר, ליד גשר האבן בכיכר מקדוניה, סקופיה, מקדוניה הצפונית. המבנה נבנה על הריסותיו של מסגד הישן בורמאלי, והתחיל את פעילותו ב-1925 בפיקוחו של האדריכל הרוסי, וסילי באומגרטן (אנ'), ונפתח לאחר סיום הבנייה, ב-1929. עד לתחילת מלחמת העולם השנייה, שימש הבניין לצורך קיום נשפים וארוחות ערב חגיגיות לאזרחים עשירים. ב-1945, שמו של הבניין שונה לבית הצבא העממי היוגוסלבי (במקדונית: Домот на југословенската народна армија), או בקיצור בית JNA (במקדונית: Дом ЈНА). מאז 1955 ועד להשמדת הבניין, בבניין היו ציורים של הצייר המקודני בורקו לז'סקי (מק'). ברעידת האדמה בסקופיה שהייתה ב-1963, המבנה ניזק קשות, והושמד שנה לאחר מכן, בהחלטה של הממשלה. על הריסות המבנה, נבנה חניון. ב-2007, הודיעה ממשלת מקדוניה הצפונית על שחזור בית הקצינים, וב-2011, החברה הפרטית היוונית "DC Prime Properties" רכשה את הקרקע, והתחייבה בחוזה כי לצד בניין המלון "מריוט", יתוכנן שחזור בית הקצינים, ויועצב על פי העיצובים המקוריים. למרות זאת, הבניין משרת בעיקר את צורכי המלון, אך חלק אחד מהחדר מוקדש למשרד ראש העיר סקופיה ולאולם חתונות. בסתיו 2012, הודיע משרד התחבורה של מקדוניה הצפונית כי המשקיע קיבל היתר בנייה ויש לו תקופה של 6 שנים להשלים את הבניין. בינתיים, שחזור המבנה בוצע ב-2013–2016 היה במסגרת הפרויקט סקופיה 2014 של הממשלה, שמטרתו היה להעניק מראה "אירופי" וקלאסי יותר חדש לסקופיה, בירת מקדוניה הצפונית. שחזור המבנה, כמבנה שנהרס ברעידת האדמה, אינו היחיד: התיאטרון הלאומי של מקדוניה הצפונית (אנ') שופץ גם הוא ב-2013, והוקם במקום הבניין הישן של הבנק הלאומי. בית הקצינים, לאחר רעידת האדמה ב-1963 בית הקצינים וגשר האבן בתקופת השלטון הסרבי בסקופיה. החלק הצדדי של בית הקצינים החלק הקדמי של בית הקצינים בית הקצינים בית הקצינים בית הקצינים, לאחר רעידת האדמה ב-1963 סקופיה כיכר מקדוניה "АРХИТЕКТОНСКИТЕ СТИЛОВИ (во македонската архитектура од крајот на XIX век и периодот меѓу двете светски војни)". Кокан Грчев. Скопје. מדיה וקבצים בנושא בית הקצינים בוויקישיתוף בית הקצינים, marh.mk Stefanović, Tadija: Graditeljska delatnost ruskog arhitekte emigranta Vasilija Fjodoroviča Fon Baumgartena na jugu Srbije između dva svetska rata (אורכב 16.09.2016 בארכיון Wayback Machine), приступљено 14. 7. 2014. Skoplje ima dušu (אורכב 04.02.2020 בארכיון Wayback Machine), приступљено 14. 7. 2014. Skopje's Much-Loved Army Hall to Rise Again (21. 1. 2013) (אורכב 21.09.2018 בארכיון Wayback Machine), приступљено 14. 7. 2014. Ќе се гради Офицерскиот дом и хотел на Плоштад Македонија, А1он, ‏2013-01-28 (באנגלית) Контоминас го почна, Самсоненко ќе го финишира Офицерскиот дом - Призма, ‏2015-08-04 (ב־) New Marriott hotel opens in Macedonia’s capital, Skopje, Meeting Media Group
לישון לישון

לישון לישון הוא שיר מאת אושיק לוי, שכתב מאיר אריאל והלחין שלום חנוך. השיר נכלל באלבומו הראשון של לוי, "קצת שקט". אושיק לוי סיפר שלפני ששלום חנוך נסע ללונדון, הוא ביקש ממנו שיר. חנוך מסר לו קלטת עם המנגינה, אך ללא טקסט. לוי שאל אותו לגבי טקסט בנוסף למנגינה, וחנוך ענה לו: "סע לקיבוץ משמרות, יש שם בחור, מאיר אריאל, תבקש ממנו שיכתוב לך". לפני שנפגש עמו כדי לקבל את הטקסט, לוי לא הכיר את אריאל. לוי השאיר לאריאל את הקלטת עם המנגינה של שלום חנוך ואחרי שבוע היה השיר מוכן. יהונתן גפן הודה בספרו "חומר טוב" כי ברבים מהשירים שנכתבו בתקופת "חבורת לול" הייתה השפעה של הביטלס, תוך שרעיונות ומשפטים מסוימים היו תרגומים מהביטלס, לדוגמה: השירים "אני אוהב לישון" של אריק איינשטיין ו"לישון לישון" של אושיק לוי היו בעצם "I'm Only Sleeping"". השראה נוספת נלקחה מהשיר A Day In The Life. מקום שישי במצעד השנתי תשל"א (1971) מילות השיר באתר שירונט. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מימה - אושיק לוי - לישון לישון, באתר www.mima.co.il יהונתן גפן, יגאל שוורץ (ע), חומר טוב, דביר, 2002, עמ' 68 לישון לישון – פזמונט, באתר pizmonet.co.il ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קאנט 25

קאנט 25 (באיטלקית: CANT 25) היה מטוס ימי דו-כנפי וחד-מנועי שהוגדר כמטוס סיור מתוצרת חטיבת כלי הטיס של יצרנית המטוסים האיטלקית Cantieri Riuniti dell'Adriatico (אנ') (שם רשמי: Cantieri Riuniti dell'Adriatico C.R.D.A) אשר ערך את טיסת הבכורה בשנת 1927. מנהל התכנון והייצור היה המהנדס האווירונאוטי "Raffaele Conflenti" (אנ'). יוצרו 38 יחידות עבור חיל האוויר המלכותי האיטלקי. צוות: 1 טייס. תקופת שירות: בין השנים 1931–1943. מדחפים: מדחף דוחף קבוע בעל 2 להבים. מנוע 12V צילינדרים 18.7 ליטר, המפיק 400 כ"ס, מנוע מתוצרת פיאט סוג מנוע "Fiat A.20" (אנ'), מנוע קרור מים, (משקל יבש של המנוע: 340 ק"ג). מהירות הזדקרות: 90 קמ"ש. קצב טיפוס: 5,000 מטר במשך 26.30 דקות. מטוסי "קאנט 25" נטלו חלק במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה. "25M". "25A.R". "קאנט 25" "קאנט 25" מנוע 12V צילינדרים 18.7 ליטר שהורכב במטוסי "קאנט 25" קאנט 6 קאנט 7 קאנט 10 קאנט 18 קאנט Z.511 מדיה וקבצים בנושא קאנט 25 בוויקישיתוף "קאנט 25" (ברוסית) airwar.ru/enc/flyboat/cant25 Gordon Swanborough, The Complete Book of Fighters, 1st Edition, New York, Smithmark Publishing, settembre 1995, ISBN 0-8317-3939-8. "קאנט 25" web.archive.org/web/20160305073547 "קאנט 25" 1000aircraftphotos.com
הנס המלכותי של ברבדוס

דגל מלכת ברבדוס או הדגל האישי של מלכת ברבדוס (באנגלית: Queen's Personal Barbadian Flag) המכונה גם "הנס המלכותי של ברבדוס" (Royal Standard of Barbados) היה הנס מלכותי - הדגל הרשמי של מלכת ברבדוס, אליזבת השנייה. הדגל אושר לשימוש בשנות ה-70, לשימושה הבלעדי של המלכה בביקוריה בברבדוס או כאשר היא שימשה כראש המדינה (של ברבדוס) באירועים מחוץ לממלכה. לנציגה של המלכה במדינה, המושל הכללי של ברבדוס, היה דגל משלו. הדגל הוא שדה צהוב שבמרכזו עץ תאנה (המהווה סמל של האי ברבדוס); משני צדדי העץ מצויי פרחי קסאלפיניה יפהפייה (Caesalpinia pulcherrima) המכונים "הגאווה של ברבדוס" שצבעם אדום. במרכז הדגל מצוי דגל המלכה אליזבת השנייה - דיסק עגול כחול שבמרכזו האות "E" בצבע זהב שמעליה כתר מוזהב וסביבה זר של שושנים מוזהבות - הכתר סימל את מעמדה של המלכה ואת סמכותה, והשושנים את מדינות חבר העמים הבריטי. דגל המלכה אליזבת השנייה דגל ברבדוס סמל ברבדוס דגל המושל הכללי של ברבדוס הנס המלכותי של ברבדוס, באתר דגלי העולם (באנגלית) תיאור הדגל וההיסטוריה שלו