ונורי קהיו

ונורי קהיו (באנגלית: Wanuri Kahiu) היא במאית, מפיקה קולנוע וסופרת קנייתית. היא זכתה בפרסים ומועמדויות עבור סרטיה, כולל פרסי האקדמיה לקולנוע האפריקאית לבמאית הטובה ביותר, התסריט הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר ב-2009 עבור סרט הדרמה "From a Whisper". היא גם מייסדת שותפה של AFROBUBBLEGUM, קולקטיב מדיה לתמיכה באמנות אפריקאית. קהיו נולדה בניירובי, קניה. היא מתארת את עצמה בתור הכבשה השחורה במשפחתה השמרנית; אמא שלה היא רופאה ואבא שלה איש עסקים. אך דודתה היא שחקנית מפורסמת בקניה וגם הדוד שלה הוא פסל. בגיל 16, קהיו החליטה להיות במאי. לאחר שסיים תואר ראשון במדע ניהולי מאוניברסיטת וורוויק בשנת 2001, היא השלימה תואר שני בהפקה/בימוי באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס. בתחילת דרכה, קהיו עבדה בסרטים הג'וב האיטלקי ו-Catch a Fire. הסרט העלילתי הראשון של קהיו הוא From A Whisper. הסרט זכה ב-12 מועמדויות וזכה בחמישה פרסים ב פרסי האקדמיה לקולנוע האפריקאית ב-2009. הסרט מבוסס על אירועי הפיגוע בשגרירות ארצות הברית בניירובי ב-1998. הוא מספר את סיפורה של נערה צעירה, טמאני, ששכלה את אמה בהתקפה אך אביה מספר לה שאמה רק נעדרת. טמאני מחפשת את אמה, מציירת לבבות ברחבי העיר, ומתיידדת עם שוטר בשם אבו. אבו מסייע לטמאני, בעוד הוא מתמודד עם הבושה שהוא מרגיש כי לא עצר את החבר שעזר לתקוף את השגרירות. הסרט נחשב כמביא הסתכלות פמיניסטית אפריקאית לאירועים שהוא מתאר, דבר המודגם ביחסים השוויוניים שבין הדמויות, והמסר הפציפיסטי במסגרת טראומה לאומית, אשר עדיין מאתגר את התפישה האוניברסליסטית המערבית. Pumzi הוא סרט שמשתמש באסתטיקה האפרו-עתידנית (Afrofutirism) כדי להדגים יצירתיות אפריקאית ולכפור בייצוגים פסימיים של היבשת. הסרט מספר את סיפורה של הבוטנאית הצעירה אשה, המתרחש כשלושים וחמש שנים אחרי מלחמת העולם השלישית (הידוע גם בשם "מלחמת המים"). אשה מגלה את החיים מחוץ לקהילתה הפוסט-אפוקליפטית המתגוררת מתחת לאדמה, ואשר חבריה נוטלים "מדכאי חלומות" כדי להימנע מפיתוח ציפיות לעתיד טוב יותר. חלק מן מבקרים מבינים את הסרט כמתייחס להרס באפריקה בעקבות תוכניות ההתאמות ל-הבנק העולמי. אחרות רואות בו יצירה אקופמיניסטית, שבה נשים הן המושפעות ביותר מהרס הסביבה הרס אך גם נמצאות בחוד החנית של שיפור החברה. סרטה הדוקומנטרי של קהיו For Our Land מתעד את סיפורה של פרופסור ונגרי, כלת פרס נובל לשלום. הסרט הוא חלק מסדרת "האפריקאים הגדולים" של ערוץ הטלוויזיה M-Net בדרום אפריקה. הסרט ממשיך את עיסוקה של קהיו בנשים מובילות, ופעילות סביבתית ופוליטית. סרטה האחרון (נכון ל-2018) הוא Rafiki (חבר), סרט שהופק בדרום אפריקה במסגרת תוכנית לעידוד קולנוענים צעירים. הסרט מספר את הסיפור של שתי נערות קנייתיות אשר מתאהבות אחת בשנייה, ונאבקות לנווט את האהבה הזאת עם המשפחות שלהן בחברה ההומופובית בה הן חיות. קהיו עבדה את הסרט מספרה של הסופרת האוגנדית מוניקה אראכ דה נייקו באותו השם. נושא ההומוסקסואליות הוא מאוד עכשווי בפוליטיקה האפריקאית, אך לדברי קהיו, ההומופוביה היא לא ברוח של אובונטו, ודוחקת אנשים לשוליים של החברה. קהיו הביעה את תקוותה שהיא מתארת בסרט סיפור אהבה נורמטיבי, עם כל האתגרים שבדבר. בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל קאן 2018, אך הסרט נאסר להקרנה במולדתה של קהיו, קניה, בשל נושאו. The Wooden Camel הוא ספר הילדים הראשון של קהיו. הוא מספר את סיפורו של ילד בשם אטאבו, שחולם על מרוצי גמלים. את הסיפור הקצר, RUSTIES, אותו כתבה קהיו בשיתוף, עוסק בעולם עתידני. הוא מספר על מערכת היחסים בין נערה צעירה לרובוט תנועה. בריאיון עם מגזין Quartz, קהיו אמרה שזה חשוב לייצר דמויות עבור ילדים אפריקאים כדי לתקן את תהליך המחיקה מההיסטוריה שאירע בקולוניזציה של אפריקה ובשל העליונות המערבית, ולבטא עבורם תקווה לעתיד של אפריקה. קהיו מתחברת עם Afrofuturism, גם ביצירתה האמנותית וגם כמקור השראה. היא שואבת מהעומק, כוח, וההיסטוריה של המיתולוגיות, רוחניות, ונטורליזם האפריקאיים, והיא טוענת שעמים ותרבויות אפריקאים עוסקים במחשבה אפרו-פוטוריסטית מזה מאות שנים, אם לא יותר. בעיקר, היא ממקמת את אפריקה כקרובה לעולם הרוח, מה שמאפשר מיזוג של רוחניות ומציאות גם בסיפורים וגם בחיים האמיתיים. לדבריה, אפריקה היא באופן מהותי מרחב עתידני, אשר משבש את הבינאריות המערביות סביב טכנולוגיה, הטבע, והזמן הליניארי. עתידנות אפריקאית היא, לטענתה, בוגרת יותר, עמוקה יותר, ועשירה יותר מכל דבר שהמערב יצר. קהיו מזהה ב-Afrofuturism העכשווי ניכוס מחדש פוסט-קולוניאלי המחזיר לידי אפריקה את צירי הזמן, הנרטיבים, והמרחבים שלה. לקהיו יש ביקורת חריפה לגבי האופנים שבהם הלא ממשלתיים ארגונים שולטים בייצוג התדמיתי של אפריקה, ובכך גם בדמיונה של אפריקה. היא אומרת שכדי לקבל מימון לסרטים באפריקה, עלייך לעשות סרט על נושא שבו מתעסקים ארגוני סיוע או שאותו מממנים ארגונים חוץ-ממשלתיים אחרים – למשל, סרטים על איידס או השחתת איבר המין הנשי. דימויים אלה, על פי קהיו, ממשיכים למצב את אפריקה בתור ה"אחר". בעבודתה, קהיו פועלת לתת תמונה אחרת, במיוחד עבור הדור הבא, הכולל את בתה. סביבתנות ואקופמיניזם הם מרכזיים לעבודתה, כגון בסרט Pumzi, עליו אמרה קהיו, "עלינו להיות אמא של אמא אדמה, כי אם נאכזב אותה, היא תפסיק להיות אמא שלנו." 2006: The Spark That Unites 2006: Ras Star 2008: לחישה 2009: נשימה 2009: For Our Land 2018: Who Am I? 2018: Rafiki 2019: The Thing About Jelly Fish 2022: כך או כך TBA‏: Once on This Island TBA: ‏Wild Seed 2005: 500 Years Later 2005: Still Life 2013: Homecoming 2017: The Wooden Camel 2016: RUSTIES (with Nnedi Okorafor) אתר האינטרנט הרשמי של ונורי קהיו ונורי קהיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ונורי קהיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ונורי קהיו, באתר AllMovie (באנגלית) ונורי קהיו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Wanuri Kahiu: "In Kenya, I'm a hustler"". CNN.COM/International. 30 במרץ 2010. {{cite news}}: (עזרה) "Home". Wanuri Kahiu (באנגלית אמריקאית). "About". AFROBUBBLEGUM (באנגלית אמריקאית). Frigerio, Barbara (ביוני 2010). "Wanuri Kahiu". Vogue Italia. {{cite web}}: (עזרה) "The Africa Movie Academy Award (AMAA) Nominations for 2009". USA: Jamati.com. Giruzzi, Clara (2015). "A Feminist Approach to Contemporary Female Kenyan Cinema: Women and Nation in From a Whisper (Kahiu, 2008) and Something Necessary (Kibinge, 2013)". Journal of African Cinemas. 7: 79–96. Higgins, MaryEllen (בדצמבר 2015). "The Winds of African Cinema". African Studies Review. 58: 77–92 – via Project MUSE. {{cite journal}}: (עזרה) Nyawalo, Mitch (2016). "Afro-futurism and the Aesthetics of Hope in Bekolo's Les Saignantes and Kahiu's Pumzi". Journal of African Literature Association. 10: 209–221. Mara, Kathryn (2016). "Film Reviews: For Our Land". African Studies Review. 59: 328–330. Barlet, Olivier (Spring 2014). ""Homosexuality Is Not Un–African; What Is Un–African Is Homophobia": An Interview with Wanuri Kahiu on Jambula Tree". Black Camera. 5: 186–190. "Mutua bans Kenyan film about lesbians". Daily Nation (באנגלית). Stevenson, Deborah (בדצמבר 2017). "The Wooden Camel by Wanuri Kahiu (Review)". Bulletin of the Cener for Children's Books. 71: 164. {{cite journal}}: (עזרה) Chutel, Lynsey. "Science fiction has ancient roots in Africa. Why shouldn't it also have a future there?". Quartz (באנגלית אמריקאית). https://www.youtube.com/watch?v=uJ_vL2j8m1Q Durkin, Matthew (באפריל 2016). "Pumzi dir. by Wanuri Kahiu (review)". African Studies Review. 59: 230–232. {{cite journal}}: (עזרה)