מימוש נישואים

מימוש נישואים (באנגלית: Consummation) הוא מושג בעל משמעות תרבותית וחוקית המתייחס אל הפעם הראשונה בה בני זוג מקיימים יחסי מין, בין אם לאחר נישואיהם או לאחר מערכת יחסים ממושכת. בדרך כלל מתייחס ה"מימוש" למין וגינלי. קיימות גישות דתיות לפיהן אסור על בני הזוג להשתמש באמצעי מניעה במהלך קיום היחסים. המשמעות של מושג זה נגזרת מגישות שונות לחיי הנישואים. לדוגמה, לפי הגישה על פיה מטרת הנישואים היא יצירת צאצאים חוקיים משותפים של בני הזוג, היעדר מימוש הנישואים עלול לערער על קיומם. במערכות משפטיות מסוימות ניתן לבטל את הנישואים אם הוכח כי בני הזוג לא קיימו יחסי מין מעולם. במקרה של נישואים אזרחיים משתנה החוק לפי אזור השיפוט. לדוגמה, באנגליה ובוויילס אי-רצון או אי-יכולת לממש את הנישואים יכול להיות בסיס לביטול הנישואים. לעומת זאת, במקומות אחרים, כמו באוסטרליה, אין למושג הזה משמעות חוקית. במקרה של ידועים בציבור, קיום יחסי מין ומגורים משותפים, לצד הצגת הזוגיות בציבור חשובים על מנת לבסס את ההגדרה החוקית של זוג כ"ידוע בציבור". קיימות מדינות בהן הדרך היחידה להינשא באופן חוקי היא על ידי נישואים דתיים, כך שלמשמעות ביטול הנישואים מבחינה דתית יש גם השלכה פרקטית מהפן החוקי. בין מדינות אלו ניתן למנות את ישראל, מצרים, סוריה, ירדן, איחוד האמירויות הערביות, ערב הסעודית, תימן, לוב, מאוריטניה ואינדונזיה. מימוש נישואים הוא מושג חשוב בנישואים קתוליים. בכנסייה הרומית-קתולית, אם נערך טקס הנישואים (ratification) אולם הזוג לא קיים יחסי מין, נקראים הנישואים "Ratum sed non consummatum". נישואים אלו יכולים להיות מבוטלים על ידי האפיפיור, ללא קשר לסיבה לפיה בני הזוג לא מימש את נישואיהם. בנוסף, חוסר יכולת או סירוב לקיים יחסים הוא סיבה לביטול נישואים. על פי המשפט הקאנוני של הכנסייה הקתולית מוגדרים הנישואים כמומשו כש"בני הזוג ביצעו ביניהם בדרך בני אדם מעשה אישות אשר יכול להוביל להולדת צאצא, אשר לשם מטרה זו מיועדים הנישואים בדרך הטבע, ואשר עבורה הפכו בני הזוג לבשר אחד". לפיכך, יש תאולוגים הסוברים כי קיום יחסי מין עם אמצעי מניעה אינם נחשבים למימוש הנישואים. ערך מורחב – בעילת מצווה מימוש הנישואים נקרא בלשון המשנה בעילת מצווה. כך גם נקרא במקומות אחרים בספרות חז"ל. התוספות מבארים זאת על פי דברי התלמוד: ”אשה ... אינה כורתת ברית (-של אהבה וידידות) אלא למי שעשאה כלי”, כשהמטרה בזאת היא ש”על ידי כך מידבק בה ובאין לידי פריה ורביה”. יש אף דעה בראשונים שפעולה זו היא העיקר והסיום של שלב החופה, השלב המרכזי של הנישואים. בארצות אשכנז התפתח מנהג לדחות את בעילת המצווה מספר ימים לאחר ליל הכלולות, כדי שהחתן והכלה יסתגלו זה לזה לפני בעילת המצווה, וכדי שיוכלו לשמוח יחד לפני שייאסרו כתוצאה מבעילת המצווה. יש מהאחרונים שהביעו מורת רוח ממנהג זה, מפני שיש מצווה להזדרז לקיים את בעילת המצווה, ומחשש לתקלות הלכתיות שונות כגון הוצאת זרע לבטלה או איסור ייחוד אם הכלה תהיה נידה לפני הבעילה. לעומתם, יש שצידדו בדחייה, כדי למנוע מצב בו הבעילה הראשונה נצרבת כחוויה לא נעימה אצל בני הזוג. בהתעוררות תשובה הסביר שנקראת "בעילת מצווה" כי על ידה "מתקרבת אליו ובאין לידי אחווה ואהבה ורעות ושלום…". מעבר לכך שיחסי המין מהווים מימוש של הנישואין, מדין תורה ניתן גם לעשות קידושין בביאה, אולם חכמים אסרו זאת מחשש שהדבר יביא לפריצות. בתרבויות רבות כמו המזרח התיכון ודרום אסיה, מימוש הנישואים חשוב כדי להוכיח שהאישה היא אכן בתולה, באמצעות נוכחות של דם בתולים. במדינות, דתות ותרבויות מסוימות, אי-מימוש הנישואים הוא בסיס לביטול הנישואים (תהליך הנקרא "Anullmant" השונה מגירושין משום שהוא ביטול הנישואים למפרע). על עובדה זו הועברה ביקורת עם השנים בטענה כי מדובר בהכנסת דוקטרינה דתית אל החוק החילוני. בנוסף, נטען שיש בהגדרת "מימוש הנישואים" קונוטציה של בעלות הגבר על האישה. נטען גם שהרקע לתנאי זה אינו ברור: לא מדובר בהכרח ברבייה – אין חובה שיחסים ספציפיים אלו יסתיימו בהיריון, וכן אין צורך שהאפשרות תהיה קיימת, משום שמימוש היחסים חוקי גם אם אחד מבני הזוג עקר), בנוסף, לא מדובר בחינוך לסיפוק מיני בחיי הנישואים, משום שמעשה אחד ויחיד של קיום יחסי מין מספיק, גם אם לאחריו אחד מבני הזוג אומר שהוא לעולם לא יקיים עוד יחסי מין.[דרוש מקור] מושג זה (באנגלית: Unconsummated marriage) נמצא גם בתחום הסקסולוגיה והרפואה ומתייחס לבני זוג שמעולם לא קיימו יחסי מין. הסיבות לכך שונות. לעיתים מדובר בזוג שמעולם לא קיבל הדרכה מינית ראויה לשמה. במקרים אחרים מדובר בבעיות רפואיות כמו אין-אונות של הגבר או בעיות הקשורות לקרום בתולים (לדוגמה, קרום בתולים נוקשה שיש לפותחו בפעולה כירורגית) שמקשה על חדירה הפין אל הנרתיק. ייתכנו גם בעיות רגשיות כמו רתיעה מקיום יחסי מין בעקבות חינוך אדוק, או טראומה מהעבר. יש זוגות שלא מממשים את יחסיהם בכוונה תחילה מתוך הסכמה, לדוגמה ביחסים א-מיניים. Hardon, S.J., John (1985). "Consummated Marriage". Pocket Catholic Dictionary. Image Books. p. 91. ISBN 0-385-23238-1. משנה, מסכת נידה, פרק י', משנה א' מסכתות קטנות, מסכת שמחות, פרק ז', הלכה ט"ו; תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ד', עמוד א'; ועוד. תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"ב, עמוד ב' תוספות, מסכת כתובות, דף ד', עמוד א' שיטה מקובצת, מסכת כתובות, דף ג', עמוד ב', סוף ד"ה לכך נראה, בדעת רש"י. ש"ך, יורה דעה, סימן קצ"ב, סעיף קטן י"א מעין מנהגם של חלק מאנשי יהודה בתקופת המשנה. ראו תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י"ב, עמוד א' חלקת יואב חלק אבן העזר, סימן פ"ו הרב יצחק רונס, מנהג דחיית בעילת המצווה באשכנז, אסיא צט-ק, 2015, באתר מכון שלזינגר ש"ך, יורה דעה, סימן קצ"ב, סעיף קטן י"א, חלקת יואב חלק אבן העזר, סימן פ"ו, ועוד. יד – דחיית בעילת מצווה – פניני הלכה הרב שמעון סופר, חלק א סימן מא משנה, מסכת קידושין, פרק א', משנה א' תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף נ"ב, עמוד א'; מסכת קידושין, דף י"ב, עמוד ב'.