laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וינטרסן

וינטרסן (באנגלית: Wintersun) היא להקת מטאל מפינלנד אשר נוסדה על ידי יארי מאנפה (Jari Mäenpää). הלהקה משלבת בין דת' מטאל מלודי, פאוור מטאל ופולק מטאל. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ב-2004 יארי קבע עם חברת ההקלטות (Nuclear Blast Records) תאריך להקלטת הדיסק, אך תאריך זה נפל בדיוק על סיבוב הופעת של אנספיריום. יארי החליט לעזוב את אנספיריום (במקומו הגיע פטרי לינדרוס) ולהקליט את אלבומו. יארי כתב את כל השירים באלבום אך מכיוון שהוא לא יודע לנגן בתופים (גיטרה, גיטרה באס וקלידים הוא כן יודע) הוא צירף ללהקה את המתופף קאי האטו. האלבום יצא ב-13 בספטמבר 2004 ושמו כשמה של הלהקה, וינטרסן (Wintersun). ב-18 ביולי 2012, הלהקה הודיעה כי בכוונתם לשחרר אלבום כפול. החלק הראשון, נקרא "Time I", והוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2012. החלק השני שלו ייקרא Time II והוא צפוי לצאת לאור ב-2014. יארי מאנפה (Jari Mäenpää) – גיטרה ושירה טימו מאנטיסארי (Teemu Mäntysaari) – גיטרה יוקה קוסקינן (Jukka Koskinen) – גיטרה באס קאי האטו (Kai Hahto) – תופים אוליבר פוקין (Oliver Fokin) – גיטרה מדיה וקבצים בנושא וינטרסן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וינטרסן וינטרסן, ברשת החברתית פייסבוק וינטרסן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וינטרסן, ברשת החברתית אינסטגרם וינטרסן, סרטונים בערוץ היוטיוב וינטרסן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) וינטרסן, באתר ספוטיפיי וינטרסן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) וינטרסן, באתר Last.fm (באנגלית) וינטרסן, באתר AllMusic (באנגלית) וינטרסן, באתר MusicBrainz (באנגלית) וינטרסן, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) וינטרסן, באתר דיזר וינטרסן, באתר Yandex.Music (ברוסית) וינטרסן, באתר Discogs (באנגלית) וינטרסן, באתר Songkick (באנגלית) וינטרסן, באתר בנדקמפ וינטרסן, באתר בילבורד (באנגלית) וינטרסן, באתר טיידל (באנגלית)
יחסי הונגריה – קוריאה הדרומית

יחסי הונגריה–קוריאה הדרומית הם היחסים הדו-צדדיים בין הונגריה לקוריאה הדרומית. הונגריה מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול וקונסוליית כבוד באינצ'ון. קוריאה הדרומית מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט. היחסים מתוארכים לחילופי המשימות הקבועות בין שתי המדינות, שהוכרזו במהלך אולימפיאדת הקיץ בשנת 1988 בסיאול. ההכרזה הפכה את הונגריה למדינת הגוש המזרחי הראשונה שהחליפה שגרירים עם קוריאה הדרומית. באותה העת היה מספר גדול של פקידים ממדינות קומוניסטיות שונות בסיאול, לאחר שהתעלמו מהקריאה של קוריאה הצפונית להחרים את האולימפיאדה; יחד עם הונגריה הם יצרו קשרים רשמיים ובלתי פורמליים שונים עם ממשלת דרום קוריאה. המסחר עם הונגריה כבר היה מוערך אז ב-18 מיליון דולר; התרחבות המגעים הכלכליים נחשבה כמניע של הונגריה לכינון יחסים. יחסים דיפלומטיים מלאים כוננו רשמית ב-29 בינואר של השנה שלאחר מכן. באותה תקופה, קים פיונג-איל, בנו של קים איל-סונג ואחיו למחצה של מנהיג צפון קוריאה העתידי קים ג'ונג-איל, בדיוק הגיע לבודפשט כשגריר; בתגובה למהלכי הונגריה ליצירת קשרים עם הדרום, הצפון העביר אותו לבולגריה. בולגריה חיקתה את הונגריה ועברה אף היא לקשרים פתוחים עם הדרום. בשנת 2006 דיפלומט צפון קוריאני בהונגריה ובני משפחתו ערקו לדרום קוריאה על ידי כניסתם לשגרירות דרום קוריאה ובקשת מקלט מדיני. עד 2007 הסחר הדו-צדדי צמח כמעט פי 90 ל-1.6 מיליארד דולר; המשקיעים הגדולים של דרום קוריאה בהונגריה כללו את סמסונג ואת האנקוק. שגריר הונגריה בדרום קוריאה, מיקלוס לנגיאל, שהחל את שירותו באוקטובר 2007, עבד בעבר הנציגות בפיונגיאנג בשנות השמונים. ב-29 במאי 2019, ספינת שיט נהרות בשם Hableány טבעה, לאחר שננגחה על ידי ספינת שיט נהרות גדולה יותר בשם Viking Sigyn. באירוע נהרגו 25 מתוך 33 התיירים הדרום קוריאנים על סיפון Hableány, ואחד מהם נעדר (נכון ל-15 באוגוסט 2019). התקרית גרמה לכך שדרום קוריאה שלחה עובדי הצלה לבודפשט: חלקם השתתפו גם בפעולות הצלה בעקבות אסון סוואל בשנת 2014. שר החוץ של דרום קוריאה, קנג קיונג-ווה, נסע גם הוא לבודפשט, כדי לבקר את הניצולים וקרובי הנוסעים ב-Hableány‏. מדיה וקבצים בנושא יחסי הונגריה – קוריאה הדרומית בוויקישיתוף Chira, Susan (1988-09-14). "South Korea Woos Communists; Move to Full Ties With Hungary". The New York Times. נבדק ב-2007-10-25. "Weekly Record of Events in Eastern Europe" (PDF). Open Society Archive, Central European University. 1989-02-02. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2008-05-29. נבדק ב-2007-10-25. Sterngold, James (1990-06-02). "Evolution in Europe; Stunned North Korea Warns Soviets on Meeting With Seoul Leader". The New York Times. נבדק ב-2007-10-22. "N. Korean diplomat defects". International Herald Tribune. 2006-03-28. נבדק ב-2011-08-29. Kim, Se-jeong (2007-10-21). "Hungarian Amb.'s 3rd Term in Korea". The Korea Times. אורכב מ-המקור ב-2012-10-05. נבדק ב-2011-08-29. Novak, Benjamin; Santora, Marc; Choe Sang-hun (30 במאי 2019). "After Budapest Boat Crash, Fading Hope for Survivors and a Criminal Inquiry". The New York Times. נבדק ב-30 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Hungary boat crash: Captain of vessel involved in collision arrested". BBC News. 30 במאי 2019. נבדק ב-30 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה)
יחסי טאיוואן–רוסיה

היחסים הדו-צדדיים בין קודמתה של הפדרציה הרוסית, איחוד הרפובליקות הסוציאליסטיות הסובייטיות והרפובליקה של סין, התקיימו משנת 1922 עד 1949, אז הכירה ברפובליקה העממית של סין (ובאותה שנה כוננה ה-ROC יחסים דיפלומטיים עם דרום קוריאה). בעקבות הסכם שימונוסקי בשנת 1895, שסיימה את מלחמת סין–יפן הראשונה, הועברה טאיוואן ליפן והפכה מייד למושבה יפנית. קונסוליות זרות חידשו את פעילותן בפורמוזה, בהן 2 קונסוליות רוסיות בשנת 1896. הקונסול הרוסי הראשון היה היליד הגרמני פול שברט. הרפובליקה של סין וגם ברית המועצות היו החברות המייסדות של האומות המאוחדות ומועצת הביטחון בשנת 1945. לאחר תום מלחמת קוריאה בשנת 1954 חתמה ארצות הברית על חוזה ביטחוני עם ממשלת הרפובליקה של סין, שכלל סעיף הקובע השתתפות אמריקאית בפעולה צבאית במקרה של עימות עם סין היבשתית. בהצהרה של שר החוץ של ברית המועצות הוא הצהיר כי ההסכם הוא "הפרה גסה של הסכמים בינלאומיים, ריבונות ושלמות טריטוריאלית של מדינה ריבונית." כל הקשר בין ברית המועצות לרפובליקה של סין שהוגדר על ידי הסכם ידידות מ-1945 נותק. ההכרזה על הפרידה פורסמה ב-3 באוקטובר 1949 לאחר שברית המועצות הפכה למדינה הראשונה שהכירה ב PRC באוקטובר. אף על פי שהיו כמה נטיות חלשות לשינוי בסטטוס קוו מאז סוף שנות ה-50, עד היום, הפדרציה הרוסית לא קיימה יחסים רשמיים עם טאיוואן. ברית המועצות דבקה תמיד במדיניות "סין האחת" אך התעקשה על פתרון מדיני להתמודדות עם המשבר, שלא כמו כמה ממנהיגי בייג'ינג ששקלו פעולה צבאית בשנת 1954 וב-1958. ייתכן שזו הייתה אחת הסיבות להתקררות יחסי סין ברית המועצות בסוף שנות החמישים. קשר בלתי רשמי בין ברית המועצות לטאיוואן החל בסוף שנות ה-60, לאחר שהמגמה להתקרבות ארצות הברית-PRC התבררה. ידוע כי ביקוריהם של ריצ'רד ניקסון והנרי קיסינג'ר הביאו לחתימתו של מה שנקרא הודעת שנחאי בשנת 1972, כאשר הוכרז כי ארצות הברית "מכירה במדיניות סין האחת וטאיוואן היא חלק מסין." בינתיים קיוותה טאיוואן כי התקרבות סובייטית-טאיוואנית תמנע את התגברות המגעים הסינו-אמריקאים. ייתכן שברית המועצות, בתורה, חשבה כי שחזור היחסים עם ה-ROC יעזור להאט את החמרה ביחסיה עם סין. טאיוואן הייתה להוטה להתפשר שכן לאחר היחלשות היחסים עם ארצות הברית, לא היה לה מה להפסיד. עם זאת, ברית המועצות הקפידה מאוד על מדיניותה כלפי ה-ROC, וסחרה עמה דרך הונג קונג, יפן, מערב גרמניה ובעלות בריתה במזרח אירופה. לשכת נציגות ה-ROC ברוסיה, "הנציגות במוסקבה לוועדת התיאום הכלכלי והתרבותי של טאיפיי-מוסקבה", נפתחה ב-12 ביולי 1993 על ידי משרד החוץ של ה-ROC. לשכת הנציגות הרוסית בטאיוואן, "הנציגות בטאיפיי לוועדת התיאום במוסקבה-טייפה לשיתוף פעולה כלכלי ותרבותי", נפתחה ב-15 בדצמבר 1996 על ידי משרד החוץ של רוסיה. עד שנת 2002 בוטלו גבולות מונגוליה החיצונית מהגדרת הגבול של ה-ROC בה שולבה רפובליקת טובה. בשנת 2005 היה סך המסחר בין שתי המדינות כ-2.2 מיליארד דולר. רוסיה שמרה על איזון חיובי ביחסי המסחר שלה עם טאיוואן בזכות נפט גולמי, ברזל יצוק ופלדה, מתכות אל ברזליות, מוצרים פטרוכימיים, סגסוגות ברזל, פחם קוקס, עץ ודשנים כימיים. רוסיה מייבאת בעיקר רכיבים אלקטרוניים, מחשבים וחלקי מחשב ומכשירי חשמל ביתיים. מדיה וקבצים בנושא יחסי טאיוואן–רוסיה בוויקישיתוף Czeslaw Tubilewicz (2007). Taiwan and Post-Communist Europe. Routledge. p. 99. ISBN 978-0-203-94697-8.
ביצנית ירוקת-רגל

ביצנית ירוקת-רגל (שם מדעי: Tringa nebularia) היא עוף מהסוג ביצנית והגדולה שבהם. מצויה בברכות דגים, מאגרי מים ואף בחופים. כללי - אין הבדל במראה בין זכר לנקבה. המין הגדול ביותר מבין הביצניות ומגיעה לאורך של כ-32 סנטימטרים ולמשקל של כ-200 גרם. רגליה ארוכות מאוד וצבען ירקרק ולעיתים אף צהבהב. מקורה ארוך, נטוי במעט כלפי מעלה וצבעו ירוק כהה. היא דומה במבנה גופה לביצנית מנומרת. לבוש חורף - פלג גוף עליון אחיד בצבעו האפור, וסוככות הכנף עטויות בפס לבן דק. הגחון, הגב ובסיס הזנב לבנים והזנב עצמו מפוספס בפסים אפורים בהירים. פרטים צעירים דומים לבוגרים בלבוש זה מלבד ראשם, שנוטה לגוונים חומים יותר. לבוש קיץ - גב מנומר בצבע חום כהה. חורפת באסיה, אוסטרליה, דרום אירופה, המזרח התיכון ואזורים טרופיים נוספים. בישראל היא חולפת וחורפת מצויה אם כי לא בקבוצות גדולות. מדיה וקבצים בנושא ביצנית ירוקת-רגל בוויקישיתוף ביצנית ירוקת-רגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביצנית ירוקת-רגל, באתר ITIS (באנגלית) ביצנית ירוקת-רגל, באתר NCBI (באנגלית) ביצנית ירוקת-רגל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ביצנית ירוקת-רגל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ביצנית ירוקת-רגל, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) ביצנית ירוקת-רגל, באתר GBIF (באנגלית) ביצנית ירוקת רגל, במאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל ע"ש יהורז כשר ביצנית ירוקת-רגל באתר הרשימה האדומה של IUCN עזי פז, מדריך לציפורים בישראל לפי מקומות חיות, 1991 ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלברטו חינסטרה

אלברטו אוואריסטו חינסטרה (בספרדית: Alberto Evaristo Ginastera;‏ 11 באפריל 1916 – 25 ביוני 1983) היה מלחין ארגנטינאי בסגנון קלאסי. נחשב לאחד מחשובי המלחינים הקלאסיים של אמריקה הלטינית. חינסטרה נולד בבואנוס איירס לאב קטאלאני ולאם איטלקייה. הוא למד בקונסרבטוריון בבואנוס איירס וסיים את לימודיו בשנת 1938. לאחר שהות בארצות הברית בשנים 1945–1947, שם למד אצל אהרן קופלנד בטנגלווד, חזר לבואנוס איירס, ייסד עם אחרים את ליגת המלחינים וכיהן בכמה משרות הוראה. בשנת 1968 חזר לארצות הברית ומשנת 1970 חי באירופה עד מותו בז'נבה, שווייץ. חינסטרה קיבץ את יצירותיו לשלוש תקופות: "לאומית אובייקטיבית" (1934–1948), "לאומית סובייקטיבית" (1948–1958) ו"נאו-אקספרסיוניזם" (1958–1983). שלושתן שונות זו מזו באופן השימוש ביסודות המסורתיים של המוזיקה הארגנטינאית. ביצירותיו מן התקופה הלאומית אובייקטיבית אפשר למצוא שילוב ברור של נושאים עממיים ארגנטינאים, בעוד שביצירות מן התקופות המאוחרות יותר משולבים יסודות מסורתיים באופן עמום ומופשט יותר. חינסטרה נתן את ברכתו ללהקת הרוק המתקדם אמרסון לייק ופלמר שעיבדה את הפרק הרביעי מתוך הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר והקליטו אותו באלבום Brain Salad Surgery תחת הכותרת "טוקטה". בשנת 1973, כשהלהקה הקליטה את האלבום, קית' אמרסון נפגש עם חינסטרה בביתו בשווייץ והשמיע לו את העיבוד ליצירתו. אמרסון מספר שחינסטרה, שלא דיבר אנגלית, הגיב ב"דיאבוליק!". אמרסון, פירש את דבריו של חינסטרה כ"נורא!", אך אשתו של חינסטרה התערבה והסבירה שהוא מתכוון "שטני" במובן טוב, כ"לא ייאמן". חינסטרה אמר לאחר מכן, "תפסת את המהות של המוזיקה שלי, ואף אחד לא עשה את זה קודם". - דון רודריגו (1964) - בומארסו (1967), נאסרה להצגה עקב שימוש בשפה גסה. - ביאטריצ'ה צ'נצ'י (1971) קונצ'רטי לפסנתר, צ'לו, כינור ונבל מוזיקה למקהלה או קול סולו עם תזמורת: - יצירות מוקדמות, הכוללות "חמישה שירי עם ארגנטינאים" (1943) - בומארסו (1964), קנטטה, שבמילון אוקספורד המרוכז למוזיקה מתוארת כ"נבדלת מן האופרה" פאנאמבי (1934) אסטאנסיה (1941) - חמישייה לפסנתר וכלי מיתר - שלוש רביעיות מיתרים - סונטה לצ'לו - סונטה לגיטרה - שלושה ריקודים ארגנטינאים (1937) - הסבת יצירה של דומניקו זיפולי לפסנתר (1970) מדיה וקבצים בנושא אלברטו חינסטרה בוויקישיתוף אלברטו חינסטרה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלברטו חינסטרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלברטו חינסטרה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלברטו חינסטרה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלברטו חינסטרה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלברטו חינסטרה, באתר ספוטיפיי אלברטו חינסטרה, באתר Last.fm (באנגלית) אלברטו חינסטרה, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט אלברטו חינסטרה, באתר AllMusic (באנגלית) אלברטו חינסטרה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלברטו חינסטרה, באתר Discogs (באנגלית) אלברטו חינסטרה, באתר Songkick (באנגלית) Peter Danish, ‏ריאיון עם קית' אמרסון, באתר Broadway World, ‏6 באוקטובר 2014 הערות האלבום Brain Salad Surgery
לזר פוליאקוב

לזר (אליעזר) פוליאקוב (ברוסית: Лазарь Соломонович Поляков ‏), (1842, אורשה – ינואר 1914, פריז), היה נדבן יהודי ידוע, מבני משפחת פוליאקוב. אחיהם של איש העסקים יעקב פוליאקוב והבנקאי שמואל פוליאקוב. נחשב לאביה של אנה פבלובה. לזר (אליעזר) פוליאקוב נולד ב-1842 למשפחה אמידה, אביו הסוחר שלמה פוליאקוב ואמו זלטה רבינוביץ' (פוליאקוב). בתחילת דרכו עזר לאחיו הגדול שמואל לנהל את עסק אביו. תוך זמן קצר פוליאקוב החל לעסוק בבנקאות. הוא היה יו"ר הנהלה של מספר בנקים לרבות בנק האדמות המוסקבאי. לאחר שהאימפריה הרוסית כבשה שטחים בטורקסטן, החל לזר פוליאקוב להשקיע באזור. הוא הקים בית החורשת לגפרורים בטשקנט אך לאור עלויות ייצור גדולות המפעל לא היה רווחי. בשנת 1890 הוא מונה לקונסול של פרס במוסקבה. באותה תקופה כיהן כראש הקהילה היהודית בעיר. בשנת 1908, בעקבות המשבר הכלכלי, איבד את כל תפקידיו במערכת הבנקאיות. לזר פוליאקוב נפטר בשנת 1914 בפריז ונטמן בבית העלמין היהודי במוסקבה. בתו ציטה נישאה לאליהו ברלין. פוליאקוב תרם רבות. בין היתר הוא רכש חלקת אדמה להקמת בית הכנסת הכוראלי במוסקבה ובהמשך תרם לבניית הבניין לתחזוקתו. הוא השתתף בהקמת מוזיאון פושקין ואחד האולמות של המוזיאון היה על שמו. על הפעילות הציבורית והכלכלית הוענקו לו עיטורים של האימפריה הרוסית, פרס, האימפריה העות'מאנית ורומניה. לזר פוליאקוב, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית)
ג'ון ויליאם קסילייר

ג'ון ויליאם קסילייר (באנגלית: John William Casilear;‏ 25 ביוני 1811 - 17 באוגוסט 1893) היה אמן נוף אמריקאי השייך לאסכולת נהר ההדסון. קסילייר נולד בניו יורק. הכשרתו המקצועית הראשונה הייתה אצל הליתוגרף הבולט בניו יורק, פיטר מאווריק בשנות העשרים של המאה ה-19. הוא המשיך להתאמן עם אשר דיורנד, שהיה בעצמו ליתוגרף באותה תקופה. קסילייר ודיורנד התיידדו, ושניהם עבדו יחדיו בניו יורק במשך שנות ה-30. באמצע שנות ה-30 של המאה ה-19 התעניין דיורנד בציור נוף בעקבות ידידותו עם תומאס קול. דיורנד, בתורו, הפנה את תשומת ליבו של קסילייר לציור הנוף. עד שנת 1840 התעניינות של קסילייר באמנות הייתה מספיק חזקה כדי ללוות את דיורנד, ג'ון פרדריק קנסט ותומאס פריצ'רד רוסיטר במהלך טיול באירופה שבמהלכו רשמו סצינות, ביקרו במוזיאונים לאמנות והעשירו את התעניינותם בציור. קסילייר פיתח בהדרגה את הכישרון שלו באמנות ציור הנוף, כשהוא מצייר בסגנון שלימים התפרסם כאסכולת נהר ההדסון. באמצע שנות החמישים של המאה ה-19 הוא הפסיק לחלוטין את קריירת החריטה שלו לטובת ציור במשרה מלאה. הוא נבחר לחבר מן המניין באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1851, לאחר שהיה חבר מקורב מאז 1833, והציג שם את עבודותיו במשך למעלה מחמישים שנה. קסילייר נפטר בסרטוגה ספרינגס, ניו יורק בשנת 1893. דוגמאות לאמנותו נמצאות באוספי מוזיאון המטרופוליטן, ניו יורק, הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון הבירה, והמוזיאון לאמנות וודמיר שבפילדלפיה, פנסילבניה. מדיה וקבצים בנושא ג'ון ויליאם קסילייר בוויקישיתוף American paradise: the world of the Hudson River school, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
I'm the Best

I'm the Best (בעברית: אני הטובה ביותר) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום הבכורה שלה, Pink Friday. השיר הוא השיר הפותח של האלבום. השיר נכתב על ידי ניקי מינאז' וקיין ביטס והופק על ידי קיין ביטס. השיר מדבר על עלייתה של מינאז' לתהילה. כמו כן, מאזכרת מינאז' את אחיה הקטנים כסיבות "מדוע היא עובדת קשה". יחד עם צאת האלבום, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-12 מיליון השמעות. השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. מארק הוגן ממגזין "ספין" העניק לשיר ביקורת חיובית, תוך שכינה אותו כ"ניצחון" ושיבח את הפקתו המוזיקלית של קיין ביטס. רוב שפילד מהרולינג סטון סקר את השיר בחיוב אף הוא, תוך שטען כי מינאז' "כבר מראפרפת על חיי הסופרסטאר (אנ')". קתי אינדולי מ-HipHop DX (אנ') העניקה לשיר ביקורת מעורבת, תוך שאמרה כי מינאז' "מכוונת למיינסטרים", אך החמיאה על מילות השיר. בשנת 2019, סקר רשאד גרוב מ-uDiscover Music את האלבום Pink Friday לרגל 9 שנים לצאתו, תוך שהגדיר את שיר זה כ"פותחן הכוכבים" של האלבום. מבקרי מוזיקה רבים מארגונים וגופי תקשורת שונים הכלילו את השיר לסיכום השירים הטובים ביותר לשנת 2010. השיר קיבל אזכור מכובד בביקורתו של ג'רמי בלקלו ממגזין Access Hollywood ברשימתו 10 השירים המובילים לשנת 2010. Nicki Minaj – I'm The Best (באנגלית), נבדק ב-2020-06-14 Matthew Strauss, Nicki Minaj’s Brother Sentenced to 25 Years to Life in Prison for Sexual Assault of a Child, Pitchfork (באנגלית) "Nicki Minaj's Brother Sentenced to 25 Years Following Child Rape Conviction -". mxdwn Music (באנגלית אמריקאית). 2020-01-28. נבדק ב-2020-06-14. I’m The Best, נבדק ב-2020-06-14 Nicki Minaj, ‘Pink Friday’ (Young Money/Cash Money/Universal Motown), Spin, ‏2010-11-22 Rob Sheffield, Rob Sheffield, Pink Friday, Rolling Stone, ‏2010-11-22 (באנגלית) Nicki Minaj - Pink Friday by Kathy Iandoli Retrieved Rashad Grove, ‘Pink Friday’: How Nicki Minaj Went From Scene-Stealer To Star, uDiscover Music, ‏2019-11-22 (באנגלית) Access’ On The Download Staff’s Top 10’s Of 2010 | Access Online, Access (באנגלית)
Save Me (שיר של ניקי מינאז')

Save Me (בעברית: הצל אותי) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום הבכורה שלה, Pink Friday. השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', נייטרייטאז ואנדרו וונסל והופק על ידי פופ & אואק. השיר הוא בסגנון הרית'ם אנד בלוז. השיר הוא היחידי מתוך האלבום אשר לא כולל בתוכו ראפ. מינאז' הצהירה כי השיר מרגיש עבורה כמו פסקול לסרט קולנוע, באומרה כי ”הוא מצייר תמונה חיה של ילדה שיש לה את הכל אבל עדיין מרגישה מאוד לבד. היא הפכה למפלצת ודחפה את האדם האחד שאהב אותה באמת. היא נוהגת מאות מיילים, נופלת על פניה מתייפחת ומתחננת שהוא יציל אותה”. עם צאת האלבום עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-29 מיליון השמעות. מילות השיר "Save Me" באתר Genius סרטון השיר "Save Me" באתר יוטיוב Nicki Minaj – Save Me (באנגלית), נבדק ב-2020-06-14 "Nicki Minaj Talks Pink Friday Collaborations With Rihanna, Drake". MTV News (באנגלית). נבדק ב-2020-06-14. Pink Friday by Nicki Minaj, Apple Music (באנגלית) Save Me, נבדק ב-2020-06-14 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Dear Old Nicki

Dear Old Nicki (בעברית: ניקי הישנה היקרה) הוא שיר שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום הבכורה שלה, Pink Friday. השיר נכתב על ידי ניקי מינאז' וקיין ביטס והופק על ידי קיין ביטס. בשיר מתארת מינאז' את עצמה לפני פרסומה. יחד עם צאת האלבום, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות. Nicki Minaj – Dear Old Nicki (באנגלית), נבדק ב-2020-06-14 Dear Old Nicki, נבדק ב-2020-06-14 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי מיאנמר–רוסיה

יחסי מיאנמר–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין מיאנמר לרוסיה. מיאנמר מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ואילו רוסיה מחזיקה במיאנמר שגרירות ביאנגון. ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם מיאנמר, כשהיא נעשתה עצמאית ומערכת היחסים נותרה על כנה גם לאחר נפילת ברית המועצות. סין ורוסיה הטילו בעבר וטו על החלטת מועצת הביטחון של האו"ם שנועדה להעניש את מיאנמר. בשנים האחרונות סין הראתה חוסר נכונות לתמוך בממשלת מיאנמר וניסתה לייצב את המצב הפוליטי במיאנמר. ביוני 2016 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה ביטחוני. מין אונג האלינג וסרגיי שויגו הודיעו על כוונתם להרחיב את שיתוף הפעולה הצבאי בישיבה ב-2018. בשנת 2007, רוסיה ומיאנמר ביצעו עסקה על מרכז מחקר גרעיני שנויה במחלוקת. על פי ההודעה לעיתונות, "המרכז יכלול כור מים קלים של 10 מגה-ואט העובד על אורניום -235-מועשר ב-20%, מעבדה לניתוח הפעלה, מעבדה לייצור איזוטופים רפואיים, מערכת אילוח מסיליקון, טיפול בפסולת גרעינית ומתקני קבורה". מדיה וקבצים בנושא יחסי מיאנמר–רוסיה בוויקישיתוף "Chinese dilemma over Burma". BBC News. 25 בספטמבר 2007. נבדק ב-30 במאי 2008. {{cite web}}: (עזרה) "Russia, China veto resolution criticizing Burma". The Washington Post. 13 בינואר 2007. נבדק ב-30 במאי 2008. {{cite web}}: (עזרה) "Russia, Myanmar Sign Military Cooperation Agreement". www.defenseworld.net. נבדק ב-22 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Russian defense minister points to Russia-Myanmar developing military cooperation". TASS. 20 בינואר 2018. Russia and Myanmar implement a large-scale plan for the bilateral military cooperation, Russia’ Defense Minister Sergei Shoigu said on Saturday. {{cite news}}: (עזרה) "Russia and Burma in nuclear deal". BBC News. 15 במאי 2007. {{cite web}}: (עזרה)
Sit Still, Look Pretty

Sit Still, Look Pretty (בעברית: שב בשקט, תראה יפה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית דאייה. האלבום יצא לאור ב-7 באוקטובר 2016 על ידי חברות התקליטים רד מיוזיק, Artbeatz ו-Z. מתוך האלבום שלושה סינגלים. מידע על האלבום Sit Still, Look Pretty באתר MusicBrainz מידע על האלבום Sit Still, Look Pretty באתר AllMusic האלבום Sit Still, Look Pretty באתר Discogs סטיבן זאפ, ג'ינו ברלטה, חיימה פ ולז, סקוט ברוזנאק Sit Still, Look Pretty, Genius (באנגלית) Sit Still, Look Pretty, נבדק ב-2020-05-11
Daya (מיני-אלבום)

Daya (בעברית: דאייה) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת האמריקאית דאייה. האלבום יצא לאור ב-4 בספטמבר 2015 על ידי חברות התקליטים רד מיוזיק, Artbeatz ו-Z. מתוך האלבום שני סינגלים. מידע על האלבום Daya באתר MusicBrainz סטיבן זאפ, ג'ינו ברלטה, חיימה פ ולז, סקוט ברוזנאק Daya, Genius (באנגלית) Daya, נבדק ב-2020-05-11
יחסי המלדיביים–רוסיה

יחסי המלדיביים–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין המלדיביים לרוסיה. ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם המלדיביים ב-14 בספטמבר 1966, וב-31 בדצמבר 1991 הכירה המלדיביים בפדרציה הרוסית כיורשתה של ברית המועצות. האינטרסים של הרפובליקה של המלדיביים מיוצגים על ידי שגרירות הפדרציה הרוסית בסרי לנקה. במרץ 2004 נחתם פרוטוקול דו צדדי על התייעצויות פוליטיות (בין-MFA). בספטמבר 2011, בשולי המושב ה-66 של העצרת הכללית של האו"ם בניו יורק, נערכה פגישה בין סגן שר החוץ של הפדרציה הרוסית מ. בוגדנוב ושר החוץ של הרפובליקה המלדיבית א' נאסים. שיתוף פעולה בתחום אכיפת החוק מתפתח. ב-6 בנובמבר 2014, נערך ביקור רשמי בעיר מאלה, על ידי התובע הכללי של הפדרציה הרוסית. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 הצד הרוסי מסייע לאיים המלדיביים בהכשרת כוח אדם לאומי. מחזור סחר החוץ בין רוסיה לבין האיים המלדיביים מוגבל (בהתאם לתוצאות של 2014, הוא לא עלה על 2 מיליון דולר). באופן מסורתי, תיירים המבקרים באיים ובאטלולים של רפובליקת המלדיביים עד 30 יום אינם צריכים לבקש ויזה לפני ההגעה, ללא קשר לארץ מוצאם, אך בתנאי שיש להם דרכון תקף, הם יכולים לאשר את מטרת נסיעתם ויש להם מספיק מזומן. החל מה-25 ביולי 2019 אזרחים רוסים יכולים להישאר כתיירים ברפובליקה המלדיבית עד 90 יום ללא ויזה. הרוסים יוכלו להגיע להאלדיבים ללא ויזה למשך 90 יום
יחסי וייטנאם–רוסיה

יחסי וייטנאם–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין וייטנאם לרוסיה. וייטנאם קיבלה סיוע משמעותי מברית המועצות במהלך מלחמת הודו-סין הראשונה ובמהלך מלחמת וייטנאם. כבר בשנת 1955 קיבלה וייטנאם מברית המועצות ללא תשלום 170 אלף טונות אורז, 8,000 טונות סוכר ו-9 מיליון מ"ר בדי כותנה. מחזור הסחורות של ברית המועצות ווייטנאם בשנים 1955–1960 גדל כמעט פי 14 מ-3.3 מיליון רובל עד 42.8 מיליון רובל. ב-3 בנובמבר 1978 במהלך הביקור הידידות הרשמי בברית המועצות של המפלגה הווייטנאמית ומשלחת הממשלה נחתמה אמנת ידידות ושיתוף פעולה בין ברית המועצות לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם, וב-10 בדצמבר 1981 נחתה אמנה במוסקבה בין ברית המועצות לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם על סיוע בעניינים אזרחיים, משפחתיים ופליליים. וייטנאם קיבלה תמיכה ניכרת מברית המועצות עד להתמוטטותה של האחרונה, מאחר שווייטנאם הייתה חלק מקומקון ונחשבה למדינה סוציאליסטית. בשנת 1994 נחתם במוסקבה הסכם על עקרונות יחסי ידידות. במרץ 2001, במהלך ביקורו הרשמי הראשון של נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין בווייטנאם, נחתמה ההצהרה על שותפות אסטרטגית בין רוסיה לווייטנאם. נשיא הפדרציה הרוסית ערך ביקורים רשמיים בווייטנאם בנובמבר 2006, אוקטובר 2010 ונובמבר 2013. באוקטובר 2002 ויולי 2010, בהזמנת נשיא הפדרציה הרוסית, נערכו ביקורים רשמיים ברוסיה של מזכ"ל הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בווייטנאם. באוגוסט 1998, מאי 2004 ואוקטובר 2008, נשיא הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם ערך ביקור רשמי בפדרציה הרוסית. ישיבות של ראשי המדינות מתקיימות באופן קבוע בפורומים בינלאומיים רב-צדדיים. ב-9 במאי 2010, נשיא וייטנאם נגויין מין טריט השתתף בחגיגות במוסקבה לרגל 65 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה. ב-5 במרץ 2015 החל ראש הממשלה דמיטרי מדבדב את ביקורו הרשמי בווייטנאם, במהלכו דנו המשלחות בסוגיות רבות. בשנת 2017, ניתן סיוע לווייטנאם להתמודדות עם נזקי הטייפון מטעם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. 40 טונות של סיוע הומניטרי נשלחו דרך משרד החירום וכן סכום של חמישה מיליון דולרים. באותה שנה החל שיתוף פעולה דו-צדדי בתחום הצבאי. בשנים 2003–2012 כמעט והוכפל סך הייצוא הרוסי לווייטנאם: מ-357 מיליון דולר ל-658 מיליון דולר. עם זאת, באותה תקופה, היבוא הווייטנאמי בפדרציה הרוסית צמח ביותר מפי עשרה: מ-156 מיליון דולר ל-2.313 מיליארד דולר. בשנת 2012, וייטנאם היוותה 16.3% מכלל היצוא הרוסי של ציוד וכלים חשמליים. בשנת 2012 עיקר הייצוא הרוסי לווייטנאם כלל ציוד וכלים חשמליים, פלדה מעורגלת, דשנים וציוד טלקומוניקציה. בשנת 2012 40.1% מהיבוא מווייטנאם לפדרציה הרוסית היה ציוד טלקומוניקציה, 9.7% היו בגדים, 7.5% היו נעליים, 7.3% היו דגים. ב-2012 ייבאה רוסיה 38% מייצוא הירקות והשורשים הווייטנאמיים, 25% מהדגים, 23% התה, 16% מהפירות המשומרים, 15% מהקקאו, 10% מהמכשירים הביתיים, 10% ציוד התקשורת, 6% מהטבק, 6% מהתרופות, 5% מהמחשבים. בשנת 2012 שלטו סחורות וייטנאמיות רבות בסך היבוא הרוסי מכל המדינות: תבלינים (29%), אורז (28%) וגומי טבעי (26%), שמן צמחי (14%), קפה (11%). וייטנאם מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ו-2 קונסוליות ביקטרינבורג וולדיווסטוק. רוסיה מחזיקה בווייטנאם שגרירות בהאנוי ו-2 קונסוליות בהו צ'י מין סיטי ודה נאנג. מדיה וקבצים בנושא יחסי וייטנאם–רוסיה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות