הדיוויזיה ה-78 (ארצות הברית)

הדיוויזיה ה-78 (באנגלית: 78th Infantry Division) הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה ה-78 הוקמה ב-5 באוגוסט 1917 במחנה דיקס, ניו ג'רזי, ארבעה חודשים לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-155 שהורכבה מהרגימנטים ה-309 וה-310, ומהבריגדה ה-156 שהורכבה מהרגימנטים ה-311 וה-312. הדיוויזיה הוקצתה במקור לניו יורק ולצפון פנסילבניה בתוכנית הגיוס של הצבא הלאומי. בעוד שהמפקדה של הדיוויזיה ה-78 הופעלה באוגוסט, כאשר המגויסים הראשונים הגיעו בספטמבר, היא לא הייתה פעילה במלואה עד תחילת 1918. לאחר מספר חודשי אימונים נוספים, ה-78 הועברה לצרפת במאי וביוני 1918 כחלק מחיל המשלוח האמריקאי. לאחר מכן, השתתפה הדיוויזיה בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון. לאחר לחימה נוספת בלורן, שוחררה הדיוויזיה לאחר תום המלחמה ביוני 1919. 1,169 מחיילי הדיוויזיה נהרגו במלחמה. הדיוויזיה ה-78 הוקמה מחדש במילואים המאורגנים ב-24 ביוני 1921, הוקצתה לאזור הקורפוס השני, והוקצתה לקורפוס ה-12. הדיוויזיה הוקצתה למדינת ניו ג'רזי כאזור הבית שלה. בניגוד ליחידות הסדירות והמשמר במרחב הקורפוס השני, הדיוויזיה ה-78 לא השתתפה בתמרוני מרחב הקורפוס השני השונים ובתמרוני הארמייה הראשונה של 1935, 1939 ו-1940 כיחידה מאורגנת בשל מחסור בכוח אדם וציוד מגויסים. במקום זאת, שובצו הקצינים וכמה חיילי מילואים מגויסים ליחידות הסדירות והמשמר כדי למלא משבצות פנויות ולהעלות את היחידות לכוחות שלום מלאים לתרגילים. בנוסף, חלק מהקצינים מונו כשופטים או כאנשי תמיכה. באוגוסט 1942, לאחר כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, היחידה הוקמה מחדש כדיוויזיה משולשת במחנה בוטנר, קרוליינה הצפונית. לאחר אימונים רבים, הדיוויזיה נפרסה לבריטניה הגדולה באוקטובר 1944. ב-22 בנובמבר נחתו חיילי הדיוויזיה בצרפת ולאחר מכן נשלחו לטונגרן בבלגיה. לאחר מכן עברה הדיוויזיה לאזור הגבול עם גרמניה, רגימנט הרגלים ה-311 הוכפף זמנית לדיוויזיית השריון ה-8, שלחמה ביער הירטגן. כחלק מהקורפוס ה-5, חיילי הדיוויזיה הנותרים לחמו אז בזימראת, ויצראת וקסטרניך בתחילת דצמבר. היא המשיכה להילחם בקו זיגפריד במהלך חג המולד עד תחילת ינואר, כאשר דיוויזיית הרגלים ה-78 הוכפפה לקורפוס ה-7 ולקבוצת הארמיות ה-21. העיירה קסטרניך ההרוסה בכבדות נכבשה לבסוף לאחר קרבות עזים מחודשים בתחילת פברואר 1945, וזמן קצר לאחר מכן נכבשה גם העיירה שמידט. לאחר חציית הרוהר ב-28 בפברואר, המשיכה הדיוויזיה להתקדם לעבר אזור הריין - רוהר כחלק ממבצע חוטב עצים. דיוויזיית הרגלים ה-78 השתייכה לקורפוס ה-3 במהלך הלחימה. ב-8 במרץ, רגימנט הרגלים ה-310 של הדיוויזיה צעדה עם חיילים מהדיוויזיה המשוריינת ה-9 על פני גשר לודנדורף שנכבש קודם לכן ליד רמאגן. באותה תקופה נכבשו אויסקירכן, ריינבאך ובאד נוינאהר. בערב ה-10 במרץ, באד הונף נכבשה על ידי הדיוויזיה. מצפון לכך התנהלו קרבות בחבל הרוהר עד לכניעת כיס הרוהר סוף אפריל. בתום המלחמה ב-8 במאי הייתה הדיוויזיה ליד מרבורג, שנכבשה קודם לכן על ידי דיוויזיית השריון ה-3. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 1,427 הרוגים, 6,103 פצועים, 231 נעדרים ו-385 שבויים. דיוויזיית הרגלים ה-78 נשארה ככוח כיבוש באזור הכיבוש האמריקני, ולכן הוצבה זמנית בבאד קרלשאפן ובברלין. שם השתתפה במצעד בעלות הברית ב-8 במאי 1946. היא הושבתה ב-22 במאי 1946. הדיוויזיה הופעלה מחדש ב-1946. היא שימשה בין היתר כיחידת מילואים ואימונים והוצבה במסצ'וסטס ופנסילבניה, אך לא השתתפה עוד בפעולות מלחמה. בשנים 1990–1991 נשלחה הדיוויזיה לדרום-מערב אסיה, כדי לתמוך בפעולות מבצע סערה במדבר. ב-1 באוקטובר 1993 אורגנה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית אימונים, וב-17 באוקטובר 1999 הוגדרה החטיבה מחדש כדיוויזיית תמיכה באימונים. היחידה מורכבת כיום מחטיבה עם ארבעה גדודים. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-78 בוויקישיתוף