laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קון דאו

קון דאו או קונדאו (בוייטנאמית: Côn Đảo) הוא ארכיפלג ונפה במחוז בה ז'יה-וונגם טאו (אנ') באזור דרום מזרח (אנ') בווייטנאם. הארכיפלג ממוקם כ-185 קילומטרים (115 מיל) מוונג טאו (אנ') וכ-230 קילומטרים (143 מיל) מהו צ'י מין סיטי. הארכיפלג כולל 16 איים ואיונים הרריים. שטח הקרקע הכולל מגיע לכ-76 קילומטרים רבועים (29.34 מילים רבועים). כמו כן גרים באזור האכריפלג 8,360 תושבים (נכון לשנת 2014). שדה התעופה קון דאו (אנ') נמצא על האי הגדול ביותר בארכיפלג, האי קון שון (אנ'). ב-16 ביוני 1702, חברת הודו המזרחית הבריטית של ממלכת אנגליה ייסדה יישוב על האי קון שון כמתחם לספינות שעוברות בין הודו לסין. שלוש שנים מאוחר יותר, ב-2 במרץ 1705, שכירי חרב בוגיים (אנ') שנשכרו על ידי האנגלים כבשו והרסו את המתחם וגירשו את המתיישבים שנותרו. במהלך המלחמות הפנימיות שהיו בממלכת נגויין (אנ'), הנסיך ג'יה לונג (אנ') חתם עם צרפת על חוזה ורסאי (אנ') ב-1787. באמנה זו, הנסיך העביר את האיים לצרפת בתמורה לסיוע צבאי. עם זאת, האמנה בוטלה מאוחר יותר מפני שצרפת לא סיפקה אף סיוע צבאי. האיים היו אצל ידיים צרפתיות רק לאחר כיבוש האיים ב-1861. במהלך הודו-סין הצרפתית, האי קון שון (אנ') נודע לשמצה בשל מתקני העונשין שהיו על האי. לאומנים ומהפכנים וייטנאמים וקמבודים נשלחו למתקני העונשין כדי לרצות את עונשם בגין פעילות אנטי-צרפתית. ממשלת הודו הצרפתית כינתה את הארכיפלג כאיי פאולו-קונדור (Poulo-Condore Islands)‏. יש הטוענים כי ה-Satyrorum insulae שמוזכר באיי הסאטירים של תלמי, נלקח מהקופים האנדמיים לאיים, מקוק הסרטנים. רבים מהאיים קיבלו מעמד מיוחד ב-1984, כחלק מהפארק הלאומי קון דאו. מאוחר יותר, האזור הורחב ב-1998. בין המינים שנמצאים בסכנת הכחדה, וניתן לראות בפארק הלאומי הם צבי ים קרניים, צבי ים ירוקים, דולפינים ותחשי המשכן. מדיה וקבצים בנושא קון דאו בוויקישיתוף JSC, SUPERTECH. "CỔNG THÔNG TIN ĐIỆN TỬ UBND HUYỆN CÔN ĐẢO TỈNH BÀ RỊA - VŨNG TÀU". CỔNG THÔNG TIN ĐIỆN TỬ UBND HUYỆN CÔN ĐẢO TỈNH BÀ RỊA - VŨNG TÀU (בוייטנאמית). ארכיון מ-2021-12-04. נבדק ב-2021-12-16. "Airlines which flight to Côn Đảo Island". VietAIR (בוייטנאמית). ארכיון מ-2020-09-23. נבדק ב-2020-09-14. Wong Tze-ken, Danny (בספטמבר 2012). "The Destruction of the English East India Company Factory on Condore Island, 1702–1705". Modern Asian Studies. 46 (5): 1097–1115. doi:10.1017/S0026749X11000424. {{cite journal}}: (עזרה) Tegg, Thomas (1829). London Encyclopaedia. London. p. 318. "Pulo Condore Group, Vietnam". National Geospatial-Intelligence Agency. ארכיון מ-2013-09-27. נבדק ב-25 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה) Robert J. King, "Pulo Condor, Isles of the Satyrs", presented at ‘Mapping in Action’: 47th annual ANZMapS conference, National Library of Australia, Canberra, 24-25 September 2019. "Tổng quan Vườn quốc gia Côn Đảo". ארכיון מ-2018-01-31. נבדק ב-2022-12-25. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קון דאו".
סן-ג'אן-די-מרוני

סן-ג'אן-די-מרוני (בצרפתית: Saint-Jean-du-Maroni) הוא כפר בגיאנה הצרפתית, בקומונת סן-לורן-די-מרוני. הכפר מיושב בעיקר על ידי מארונים (אנ') ונדיוקה (אנ').‏ סן-ג'אן-די-מרוני הוקם ב-1857, כמחנה משנה של מושבת העונשין סן-לורן-די-מרוני, שבו נאלצו הנידונים לבצע עבודת כפייה. כשהנידונים הראשונים הגיעו למחנה דה לה רלגציה ב-20 ביוני 1887, הם נאלצו לבנות את המחנה בעצמם. רוב הנידונים שכנו בבקתות קש. מחנות העונשין ננטשו ב-1946. בין השנים 1890 ו-1897 נבנתה מסילת רכבת באורך של כ-16 ק"מ בין סן-לורן-די-מרוני לסן-ג'אן-דו-מרוני. מסילת הרכבת ננטשה לאחר סגירת מושבות העונשין. בשנת 1987, ראש ממשלת צרפת, ז'אק שיראק, הקים את המעמד אזורי זכויות לשימוש קולקטיבי (ZDUC), מעמד שפירושו שליישוב מסוים יש אדמות קהילתיות לציד, דיג, חקלאות ואיסוף. בין היישובים שקיבלו את המעמד ZDUC, נמצא היישוב סן-ג'אן-די-מרוני. ב-27 ו-28 ביוני 1988, נערכה פגישה חשאית בסן-ג'אן-די-מרוני בין הצבא הלאומי של סורינאם (אנ') לבין צבא השחרור הלאומי של סורינאם (אנ'), עם צרפת כמתווכת בין שני הגופים הצבאיים, כדי לדון באופצייה לשלום ביבניהם לאחר תחילת מלחמת האזרחים בסורינאם (אנ') ב-1986. פגישה חשאית זו הייתה אחד מהגורמים להסכמי הפסקת אש בין שני הגופים הצבאיים ב-1989. בסן-ג'אן-די-מרוני נמצא המטה הכללי של גדוד השירות הצבאי המותאם (RSMA). מדיה וקבצים בנושא סן-ג'אן-די-מרוני בוויקישיתוף "Un atlas des Zones de droits d'usage collectifs en Guyane". Confins. Revue Franco-Brésilienne de Géographie / Revista Franco-Brasilera de Geografia (בצרפתית) (21). 2014. ארכיון מ-2022-06-14. נבדק ב-31 במאי 2020. {{cite journal}}: (עזרה) "French-Guyana" (PDF). Convict Voyages. ארכיון מ-2022-12-25. נבדק ב-31 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Le camp de la relégation de Saint-Jean-du-Maroni". Crimino Corpus (בצרפתית). ארכיון מ-2021-03-04. נבדק ב-7 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) "St Laurent du Maroni travel". Lonely Planet. ארכיון מ-2020-08-08. נבדק ב-31 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Prison Railways in French Guiana, 2014". International Steam. ארכיון מ-2022-10-08. נבדק ב-31 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Les zones de droit d'usage des Amérindiens : comprendre les attributions du foncier pour mieux le gérer (1/2)". France la Première (בצרפתית). ארכיון מ-2022-08-11. נבדק ב-31 במאי 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Jungle Commando - Retour sur la guerre civile du Suriname 1986-1992". Une Saison en Guyane (בצרפתית). ארכיון מ-2022-08-08. נבדק ב-31 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Qui sommes-nous?". RSMA Guyane.fr (בצרפתית). ארכיון מ-2022-09-08. נבדק ב-31 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה)
בילי סטיינברג

ויליאם אנדפילד סטיינברג (באנגלית: William Endfield Steinberg; נולד ב-26 בפברואר 1950) הוא פזמונאי יהודי אמריקאי. הוא זכה להצלחתו הגדולה ביותר בשנות ה-80 כאשר היה שותף של טום קלי; הם כתבו (לחוד או ביחד) את הלהיטים "Like a Virgin" של מדונה (1984), "True Colors" של סינדי לאופר (1986), "Eternal Flame" של הבאנגלס (1989), "So Emotional" של ויטני יוסטון (1987) ו-"Alone" (שהוקלט בהמשך על ידי הארט ב-1987, וזכה להצלחה בין-לאומית). הם גם כתבו או היו שותפים לכתיבתם של "I Drove All Night" (הוקלטו על ידי אמנים שונים, 1987), "I Touch Myself" של Divinyls (אנ')‏ (1990) ו-"I'll Stand by You" של הפריטנדרס (1994). לאחר פרישתו של קלי, סטיינברג שיתף פעולה עם פזמונאים אחרים. עם ריק נואלס ומארי-קלייר ד'אובלדו הוא כתב את הלהיט "Falling Into You" (שהוקלט על ידי סלין דיון) ו-"One & One". בהמשך, כתב עם ג'וש אלכסנדר (אנ') להיטים כדוגמת "All About Us" של ט.א.ט.ו. (2005), "To Little Too Late" מאת ג'וג'ו (2006) ו-"Give Your Heart a Break" של דמי לובאטו (2012). סטיינברג גדל בפרזנו, קליפורניה ועבר לפאלם ספרינגס, קליפורניה כשהיה בן 12. הוא למד בבית הספר קייט בקליפורניה, ובבארד קולג' בניו יורק. בילי סטיינברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בילי סטיינברג, באתר AllMusic (באנגלית) בילי סטיינברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) בילי סטיינברג, באתר Discogs (באנגלית) בילי סטיינברג, באתר SecondHandSongs Songs written by Billy Steinberg | SecondHandSongs, secondhandsongs.com
טום קלי

תומאס פ. קלי (באנגלית: Thomas F. Kelly; נולד ב-16 באפריל 1952) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות שותפותו לכתיבת שירים עם הפזמונאי האמריקאי בילי סטיינברג. סטיינברג וקלי כתבו יחד שירים רבים עבור אמני מוזיקה פופולרית, כולל חמישה סינגלים שדורגו במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בשנות ה-80. במקור מאינדיאנה, קלי התגורר באפינגהם, אילינוי מ-1963 עד 1966, לפני שעבר חזרה לווסט לאפייט (אנ'), אינדיאנה, שם סיים את לימודיו בתיכון וסט לאפייט ב-1967. קלי למד באוניברסיטת מזרח אילינוי, אוניברסיטת דרום אילינוי קרבונדייל ואוניברסיטת פרדו, אך לבסוף החליט לעזוב כדי להמשיך בקריירה המוזיקלית שלו. הוא ניגן בגיטרה בס והצטרף לכמה להקות ברחבי אילינוי ואינדיאנה בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, כולל ה-טריפאריס, דה גייפינג האגרס, דה ואן אייד ג'אקס ודה גילד. בשנת 1974 עבר קלי ללוס אנג'לס עם אשתו הראשונה, קיי קלי, ושני ילדיו, בארי ודניס. הוא הצטרף ללהקתו של דן פוגלברג, "פולס גולד", יחד הוציאו שני אלבומים ב-1976 ו-1977. קלי זכה להצלחה בעסקי המוזיקה בלוס אנג'לס, כשביצע קולות רקע עבור אמנים רבים. הוא הופיע עם להקת טוטו בסיבוב ההופעות העולמי שלה ב-1979 כזמר רקע וגיטריסט, וביצע קולות רקע בשלושה מאלבומיה. ב-1981 הוא כתב את הלהיט הראשון שלו, "Fire and Ice" (אנ'), עם פט בנאטר לאלבומה, Precious Time. בהמשך הקריירה שלו, כתב את הלהיט הבין-לאומי "Like a Virgin" של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, הלקוח מאלבומה השני, Like a Virgin. קלי כתב את "In My Dreams", שהוקלט על ידי REO Speedwagon עם קווין קרונין (אנ'), אבל קלי חדל מלכתוב שירים החל מאמצע שנות התשעים, ויצא לחצי פרישה ב-1998. הוא התחתן בשנית ונולדו לו שני ילדים נוספים, ספנסר וטייסון קלי, עם אשתו השנייה, פולי קלי. בנו, טייסון, המשיך את דרכו ככותב שירים וכמוזיקאי. נכון לשנת 2011, הוא מתגורר בת'אוזנד אוקס, קליפורניה ליד שרווד קאנטרי קלאב (אנ'). מדיה וקבצים בנושא טום קלי בוויקישיתוף טום קלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טום קלי, באתר AllMusic (באנגלית) טום קלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) טום קלי, באתר Discogs (באנגלית) טום קלי, באתר Songkick (באנגלית) טום קלי, באתר SecondHandSongs Brouk, Tim (June 30, 2011). "Hitmaking West Lafayette grad honored for songwriting". Journal & Courier. "Into the Hall of Fame" Champaign - Part Two, www.hollywoodhangover.com Pat Benatar – Fire and Ice, נבדק ב-2022-12-25 Song “Like a Virgin” - MusicBrainz, musicbrainz.org Madonna – Like a Virgin, נבדק ב-2022-12-25
אלה בלה בינגו

אלה בלה בינגו (בנורווגית: Elleville Elfrid) הוא סרט קומדיה והרפתקאות נורווגי לילדים משנת 2020, אשר מבוסס על סדרת הטלוויזיה "אלה בלה". הסרט נכתב על ידי פרנק מוסבולד, רוב ספרקלינג וג'וני סמית' ובוים על ידי פרנק מוסבולד ואטל סולברג בלקסת'. הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-24 בינואר 2020. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-17 במרץ 2022. אלה בלה והנרי הם החברים הכי טובים ומתכננים לעשות קרקס ביחד, אבל כשהילד המגניב ג'וני מגיע לעיר הוא הופך לחבר הכי טוב החדש של הנרי, גורם לאלה לקנא ומסכן את הקרקס. הדיבוב העברי הופק על ידי תומר קאופמן וספיר רון ארגמן. הילה קאופמן - אלה בלה בינגו איתמר אולייר - הנרי דניאל שופוב - ג'וני מייה קדוש - ליסה אביגיל שטיינמץ - לוטי טליה ברקאי - גברת ברג / אמא של ג'וני אור דגן - אבא של אלה שירלי לילו - אמא של הנרי אסף דגני - אבא של הנרי דן שצברג - אבא של ג'וני אמנון וולף - דוד של ג'וני ספיר רון ארגמן - דודה של ג'וני יהויכין פרידלנדר - מר ג'קסון תומר קאופמן לורה שופוב אייל לייבין "אלה בלה בינגו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אלה בלה בינגו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אלה בלה בינגו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלה בלה בינגו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
יחסי הפיליפינים–פלאו

יחסי הפיליפינים–פלאו הם היחסים הבילטרליים בין פלאו לרפובליקת הפיליפינים. שתי המדינות היו תחת כיבוש האימפריה הספרדית ונשלטו כמושבה תחת איי הודו המזרחית הספרדיים. פלאו הייתה חלק מהאימפריה הספרדית מ-1574 עד 1899. הניסיון ליצור מדינה עצמאית ויציבה באיים הפיליפינים נכשל, וספרד מכרה את איי פלאו לאימפריה הגרמנית יחד עם איי קרוליין. האימפריה היפנית כבשה את פלאו מהגרמנים וסיפחה אותה במלחמת העולם הראשונה, עד למלחמת העולם השנייה כאשר ארצות הברית כבשה את פלאו. פלאו צורפה לטריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט בשנת 1947. בשנת 1979, מספר טריטוריות החליטו להקים את מיקרונזיה, בזמן שפלאו רצתה להיות עצמאית ומופרדת ממיקרונזיה. הפיליפינים, יחד עם יפן, וטאיוואן היו התומכים העיקריים. היחסים דיפלומטיים הרשמיים בין פלאו לפיליפינים כוננו ב-15 ביולי 1997. הפורמליזציה של הקשרים בוצעה בבירת הפיליפינים מנילה. לפאלאו יש שגרירות במנילה החל משנת 2012 בעוד שלפיליפינים הייתה שגרירות בקורור שנפתחה ב-1998 ונסגרה עקב בעיות תקציב. שתי המדינות חולקות גבול ימי. הגבול בין פלאו והפיליפינים הוגדר בשיחות תיחום, אך לא הושגה הסכמה סופית בנושא. מדיה וקבצים בנושא יחסי הפיליפינים–פלאו בוויקישיתוף "Greater Philippines: Captaincy-general of the Philippines". Presidential Museum and Library. נבדק ב-23 בספטמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Limos, Mario Alvaro (13 באפריל 2021). "Palau Was Once a Part of the Philippines". Esquire. נבדק ב-24 בספטמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "18th Anniversary of Palau-Philippines Diplomatic Relations". Palau Embassy in the Philippines. 22 ביולי 2015. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2015. נבדק ב-3 בנובמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Palau and Philippines Establish Diplomatic Relations". Pacific Islands Reports. 17 ביולי 1997. נבדק ב-21 בינואר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Palau president appeals to President Noynoy Aquino to keep embassy". Sun.Star. אורכב מ-המקור ב-3 בפברואר 2016. נבדק ב-2 ביוני 2012. {{cite web}}: (עזרה) Tan, Kimberly Jane (22 ביוני 2008). "RP talks with Palau, Indonesia over maritime issues". GMA News. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה)
כלא פאוויאק

פאוויאק (בפולנית: Pawiak) היה כלא שנבנה בשנת 1835 בוורשה בירת פולין הקונגרסאית. במהלך המרד בינואר 1863 היה פאוויאק מחנה מעבר לפולנים שנדונו על ידי רוסיה לגירוש לסיביר. במהלך מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני של פולין שימש פאוויאק את הגרמנים. בשנת 1944 הוא הושמד במרד ורשה. כלא פאוויאק קיבל את שמו משם הרחוב, Ulica Pawia (בפולנית: "רחוב הטווס"). הוא נבנה בשנים 1829–1835 בעיצובם של אנריקו מרקוני (אנ') ופרידריק פלוריאן סקרבק (אנ'), רפורמטור הכלא וסנדקו של המלחין פרדריק שופן. במהלך המאה ה-19 היה הכלא תחת שליטה צארית שכן ורשה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית. היה זה הכלא הראשי של מרכז פולין, ונכלאו בו אסירים פוליטיים ופושעים גם יחד. במהלך מרד ינואר 1863 שימש הכלא כמחנה מעבר לפולנים שנדונו על ידי האימפריה הרוסית לגירוש לסיביר. לאחר שפולין קיבלה את עצמאותה ב-1918 הפך כלא פאוויאק לבית הכלא הראשי של ורשה לפושעים (נשים נעצרו בכלא סרביה הסמוך). לאחר הפלישה הגרמנית לפולין ב-1939, הפך כלא פאוויאק לכלא גסטפו גרמני. כ-100,000 איש נכלאו בו, כ-37,000 הוצאו בו להורג בעינויים או במהלך מעצרם, וכ-60,000 הועברו למחנות ריכוז נאציים. יהודים רבים עברו דרך פאוויאק וסרביה לאחר הקמת גטו ורשה בנובמבר 1940 ובמהלך הגירוש הראשון ביולי עד אוגוסט 1942. מספרים מדויקים אינם ידועים, שכן ארכיון הכלא מעולם לא נמצא. במהלך מרד גטו ורשה הפך כלא פאוויאק לבסיס תקיפה גרמני. סוהרי פאוויאק, בפיקודו של פרנץ בורקל, התנדבו לצוד יהודים. ב-19 ביולי 1944 הוואכמייסטר (שומר) האוקראיני פטרנקו וכמה אסירים ניסו בריחה המונית מהכלא, בעזרת התקפה מבחוץ, אך נכשלו. פטרנקו ואחרים התאבדו. ההתקפה מבחוץ נתקלה במארב והושמדה כמעט לחלוטין. למחרת, כתגמול, הוציאו הגרמנים להורג יותר מ-380 אסירים. המחתרת הפולנית אישרה את התוכנית אך חזרה בה מבלי שהצליחה להתריע בפני יושבי הכלא על ביטול התוכנית. שילוח השבויים הסופי התקיים ב-30 ביולי 1944, יומיים לפני פרוץ מרד ורשה ב-1 באוגוסט. 2,000 גברים ו-400 הנשים הנותרות נשלחו לגרוס-רוזן ולראוונסבריק. לאחר מכן כבשו המורדים הפולנים את האזור אך איבדו אותו לכוחות הגרמנים. ב-21 באוגוסט 1944 ירו הגרמנים במספר לא ידוע של אסירים שנותרו ושרפו ופוצצו את הבניינים. לאחר מלחמת העולם השנייה, המבנים לא נבנו מחדש. מחצית מהשער ושלושה תאי מעצר שרדו. מאז 1990 שוכן במרתף שבמקום מוזיאון אשר יחד עם "מאוזוליאום המאבק והקדושה" מהווה את "מוזיאון העצמאות". הריסות רחוב דז'יילנה 27, ליד כלא פאוויאק, שם הוצאו להורג פולנים ויהודים על ידי הגרמנים אתר כלא פאוויאק הריסות שער כלא פאוויאק עץ זיכרון גנשובקה מדיה וקבצים בנושא כלא פאוויאק בוויקישיתוף הערך על כלא פאוויאק באנציקלופדיה של השואה באתר יד ושם היסטוריה של הכלא רשימת אסירים, 1939–1945 'פאוויאק – אתר ההוצאה להורג בוורשה' – אוסף עדויות אסירים בנוגע לכלא פאוויאק בשנים 1939–1945 Hirshaut, Julien (1982). Jewish Martyrs Of Pawiak (1 ed.). New York: Holocaust Publications, Inc. p. 25. ISBN 0-89604-041-0. History of the prison (אורכב 27.04.2010 בארכיון Wayback Machine) - official website of the museum "Pawiak Prison Museum". www.lonelyplanet.com.
מתנן שעיר

מִתְנָן שעיר (שם מדעי: Thymelaea hirsuta) הוא מין בסוג מתנן, שיח ירוק עד שגובהו מגיע עד ל 170 ס"מ. השיח בעל ענפים רכים וחזקים, עליו זעירים (אורכם מילימטרים בודדים) וצמודים לענפים. צד העלים הפנימי, הצמוד לענף, שעיר וכהה, וצדם החיצוני ירוק בהיר ומבריק. מקור השם המשוער הוא במילה מִתְנָה, כלומר חוט הנושא עליו את כפות המאזניים. השיח גדל כל השנה, ופורח בין מרץ ליולי. הפרחים צהובים, קוטרם כס"מ אחד. השיח מתואר תמיד כשיח דו-ביתי, כלומר בעל פרחים זכריים ונקביים הגדלים על צמחים נפרדים. אך האמת היא שצומחים עליו פרחים נקביים בעונה אחד לחוד, ופרחים זכריים בעונה אחרת לחוד. בפרחים הזכריים שמונה אבקנים, בנקביים צלקת אחת על עמוד עלי קצר. הפרי הוא אגוזית קטנה בצבע שחור, המופצת על ידי הרוח. עם צמיחת ענפיו העליונים של המתנן, מתייבשים ענפיו התחתונים והמוצלים. כל חלקי הצמח מכילים חומרים רעילים, אשר יחד עם קליפתו הקשה מגינים עליו מפני רעייה מסיבית. הסיבים החזקים בקליפת הענפים משמשים לשזירת חבלים. המתנן מותאם לאקלים יובשני משום שעליו הקטנים והשעירים הצמודים לענפים מגינים עליו מפני דיות מוגבר. תפוצתו ים-תיכונית וסהרו-ערבית. בארץ ישראל הוא נפוץ בקרקעות קלות וחוליות בבתות הספר, במישור החוף, במדבר יהודה ובנגב. מדיה וקבצים בנושא מתנן שעיר בוויקישיתוף מתנן שעיר, באתר NCBI (באנגלית) מתנן שעיר, באתר צמח השדה מתנן שעיר, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מתנן שעיר, באתר Tropicos (באנגלית) מתנן שעיר, באתר GBIF (באנגלית) מתנן שעיר, באתר The Plant List (באנגלית) מתנן שעיר, באתר IPNI (באנגלית)
רוברט גיבסון

רוברט גיבסון (באנגלית: Robert Lee "Hoot" Gibson; נולד ב-30 באוקטובר 1949) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. רוברט גיבסון נולד בעיירה קופרסטאון שבמדינת ניו יורק. הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת חשמל בקולג' מקומי אותו סיים בשנת 1966. בשנת 1969 הוא קיבל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטה הפוליטכנית של מדינת קליפורניה. בשנת 1969 גיבסון התגייס לצי ארצות הברית ונשלח לקורס טיס. לאחר סיום הקורס הוא נשלח לשרות בדרום-מזרח אסיה. בשנת 1975 הוא חזר לארצות הברית והמשיך את השרות. בשנת 1978 גיבסון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בשנת 1984 הוא השתתף במשימת STS-41-B כטייס. במשימת STS-61-C בשנת 1986 הוא היה מפקד צוות. בשנת 1987 הוא טס בפעם השלישית על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס. גיבסון היה מועמד לטיסת STS-46, במהלך הכנות הוא השתתף במרוץ מטוסים ובתאונה טייס משנה שלו נהרג. כתוצאה מכך במשך שנה הוא היה מחוץ להכנות. בשנת 1992 הוא טס בפעם הרביעית כמפקד משימה STS-47 על סיפון מעבורת החלל אנדוור. את טיסתו האחרונה הוא ביצע במסגרת משימה STS-71 כאשר מעבורת החלל אטלנטיס לראשונה התחברה לתחנת החלל מיר הרוסית. בשנים 1992–1994 גיבסון היה מנהל משרד האסטרונאוטים של נאס"א. לאחר פרישה מסוכנות החלל גיבסון היה טייס בחברת סאות'ווסט איירליינס. בהתאם לתקנות הוא פרש בגיל 60. גיבסון המשיך להשתתף במרוצי מטוסים. בשנת 2015 הוא זכה בתחרות לאומית. גיבסון היה נשוי פעמיים. בשנת 1981 הוא התחתן עם רי שדון, גם היא אסטרונאוטית. לזוג נולדו שני ילדים. מדיה וקבצים בנושא רוברט גיבסון בוויקישיתוף קורות חיים ריאיון עם רוברט גיבסון
מוסיקה (אלבום)

מוזיקה הוא אלבום האולפן השישי של המוזיקאי הישראלי צביקה פיק. את האלבום הוציאה לאור חברת התקליטים CBS ישראל בדצמבר 1978. האלבום יצא על רקע שינוי בתנאים שהציבה עבורו חברת התקליטים CBS ישראל בהפקת האלבום. על השינויים אמר פיק כי הציבו עבורו תנאים טובים יותר: "הטכנאים הם אותם טכנאים, והנגנים - אותם הנגנים. השינוי הוא בתנאים. כל העסק הזה הוא פונקציה של תנאים טובים יותר, וגם זהו שיקול חשוב". לטענתו של פיק, הוא הקפיד על שמירת השירים באלבום פשוטים, באומרו כי "החוכמה היא לעשות שיר פשוט", דווקא כשהמאזינים מחפשים תחכום בשיריו. הטקסטים באלבום כוללים שירי משוררים כנתן יונתן ("שוב נתחיל מחדש", "נאסף תשרי"), אלכסנדר פן ("לא אני"), ושירים שכתבה אשתו בתקופה זו, הפזמונאית מירית שם אור, אותם פיק הלחין ועיבד לסגנון פופ. לדבריו, בהלחנת שירי המשוררים באלבום, פיק ניסה "להעביר את השיר כפי שהוא מדבר" אליו. האלבום זכה להצלחה מסחרית בימים הראשונים לצאתו. לפי דיווחים של חברת CBS ישראל, האלבום נמכר בכ-20 אלף עותקים בשבועיים הראשונים לצאתו, ובכך קבע שיא כאלבום המהיר ביותר שהגיע להישג זה. כמו כן, הצליח האלבום למכור כ-44,000 עותקים בשנה וזכה בתואר של תקליט פלטינה. בסך הכול, מכר האלבום למעלה מ-100 אלף עותקים תוך פחות משנה. בשנת צאתו של האלבום, זכה פיק בתואר "זמר השנה" במצעד העברי של תחנת הרדיו רשת ג'. מרבית השירים מתוך האלבום הפכו ללהיטים ונכנסו למקומות גבוהים במצעדי הפזמונים, כשהבולטים ביניהם היו "נאסף תשרי" שזכה בתואר "שיר השנה" של רשת ג' ו"מרי לו" שדורג במקום השני במצעד הפזמונים השנתי של התחנה. האלבום נחשב לאלבומו המצליח ביותר של פיק ולזה שהפך אותו לאחד הכוכבים הגדולים ביותר בפופ הישראלי, וסומן על ידי גופים שונים כאחד האלבומים המשפיעים ביותר על מוזיקת הפופ בישראל. אהבה בסוף הקיץ, באתר סטריאו ומונו נאסף תשרי, באתר סטריאו ומונו 19.6.1978, באתר "פזמונט" לא אני (צביקה פיק), באתר "פזמונט" שוב נתחיל מחדש, באתר "פזמונט" יוסי חרסונסקי, רומאן עם הקהל, מעריב, 21 בינואר 1979 שרי שינמן, זמר השנה, מעריב, 27 בדצמבר 1979 ynet, מ"נאסף תשרי" ועד "דיווה": שיריו הגדולים של צביקה פיק, באתר ynet, 14 באוגוסט 2022 שרי שינמן, הקריירה שלי נולדה בטעות, מעריב, 27 בדצמבר 1979 חבצלת דמארי, רומנטיקה, אהבה, טפש-עשרה, מעריב, 23 באוגוסט 1979 דורית אסרף מזרחי ושני נחשוני, אבידה לפופ הישראלי: צביקה פיק הלך לעולמו בגיל 72, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 באוגוסט 2022 צביקה פיק, באתר "פזמונט" מוזיקה (אלבום), באתר "פזמונט" 103FM, ‏צביקה פיק חוזר לאלבום "מוסיקה": "התקשורת לא הבינה אותי", באתר מעריב אונליין, 13 בספטמבר 2016 בן שלו, 40 שנה ל"מוסיקה": כך נהפך צביקה פיק לסופרסטאר הישראלי הראשון, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2018
פיטר בראון (זמר)

פיטר בראון (באנגלית: Peter Brown; נולד ב-11 ביולי 1953) הוא זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי אמריקאי. בראון היה מוזיקאי פופולרי בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. הצלחתו הגדולה ביותר הייתה בעת הוצאת אלבומו מ-1977 בשם A Fantasy Love Affair שהפיק את להיטי הדיסקו "Do Ya Wanna Get Funky with Me" ו-"Dance With Me". הוא כתב, עם רוברט ראנס, את הלהיט של מדונה "Material Girl". בראון נולד בבלו איילנד (אנ'), אילינוי, וגדל בפאלוס הייטס (אנ'), אילינוי, שניהם פרוורי שיקגו, ארצות הברית. אמו, וירג'יניה, הייתה מוזיקאית שהעניקה לפיטר שיעורי מוזיקה כבר בגיל צעיר. אביו של פיטר, מוריס, היה מהנדס אלקטרוני, שעזר לפיטר ללמוד את ההיבטים הטכניים של הקלטת מוזיקה. בראון פיתח את הקריירה המוזיקלית שלו עוד בשנות הערה לחייו, כשניגן על תופים. ההשראות הגדולות ביותר שלו במוזיקה באותה תקופה היו סנטנה, Earth, Wind & Fire ושיקגו (אנ'). בסוף 1977, TK רקורדס הודיעו כי המכירות של גרסת ה-12 אינץ' של "Do Ya Wanna Get Funky With Me" הניבו למעלה ממיליון דולרים, מה שהפך אותו לסינגל ה-12 אינץ' הראשון בהיסטוריה שקיבל את תואר הזהב. תוך זמן קצר גם האלבום עצמו זכה לתואר הזהב. בסוף שנת 1978 דירגו בילבורד את בראון כאמן האלבומים המצליח ביותר. בהמשך הקריירה שלו, עבד על הלהיט "Material Girl" של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. השיר סומן כהשפעה מעצימה לנשים, והיה נושא לוויכוחים. מדיה וקבצים בנושא פיטר בראון בוויקישיתוף פיטר בראון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פיטר בראון, באתר ספוטיפיי פיטר בראון, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר בראון, באתר דיזר פיטר בראון, באתר Discogs (באנגלית) פיטר בראון, באתר Songkick (באנגלית) פיטר בראון, באתר Genius פיטר בראון, באתר SecondHandSongs פיטר בראון, באתר בילבורד (באנגלית) Colin Larkin, ed. (1992). The Guinness Encyclopedia of Popular Music (First ed.). Guinness Publishing. p. 347. ISBN 0-85112-939-0. Peter Brown Biography, Songs, & Albums, AllMusic (באנגלית) Song “Material Girl” - MusicBrainz, musicbrainz.org Songfacts, Material Girl by Madonna - Songfacts, www.songfacts.com (באנגלית)
מוזיקה (פירושונים)

מוזיקה – אמנות סידור הצליל בזמן. האם התכוונתם ל... מוזיקה (מאטיס) – ציור מאת הצייר הצרפתי אנרי מאטיס. מוסיקה (אלבום) – אלבום אולפן מאת צביקה פיק Music Allmusic – אתר אינטרנט המומחה במוזיקה לועזית Magic Circle Music – חברת תקליטים Thank You for the Music – הלהיט האחרון של להקת ABBA Me Against the Music – הסינגל הראשון של זמרת הפופ בריטני ספירס, בשיתוף עם מדונה Music Bank – מארז תקליטורים של להקת הגראנג', אליס אין צ'יינס אלבומי מוזיקה: Music (אלבום) – אלבום האולפן השמיני של מדונה Music & Me – אלבום הסולו השלישי של מייקל ג'קסון Music For The Masses – האלבום השמיני של להקת דפש מוד Music of the Sun – אלבום הבכורה של ריהאנה
אלכסנדר גולדברג

אלכסנדר (סשה) גולדברג (1906 – 1985) היה מהנדס כימיה ומנהל ישראלי, כיהן כנשיא הטכניון בשנים 1965–1973. אלכסנדר גולדברג נולד בווילנה בשנת 1906, בן לברכה (ברטה) ודב (בוריס) גולדברג. אביו היה כימאי ותעשיין ציוני. למד הנדסה כימית בבית הספר המלכותי למכרות (אנ') באנגליה, ועסק שם בניהול מפעלים שונים. ב-1948 עלה לישראל ומונה למנהל מחלקה במשרד הביטחון לתיאום מחקר ותעשייה צבאית. מונה למנכ"ל חברת "דשנים וחומרים כימיים", ועם איחודה עם חברת "פוספטים בנגב" מונה למנכ"ל החברה המאוחדת, "כימיקלים ופוספטים" (שלימים הייתה את מהחברות שאוחדו לחברת "כימיקלים לישראל"). שימש דירקטור בחברות אחדות, בהן מפעלי ים המלח. שימש כיו"ר הקורטוריון של הטכניון, ובשנת 1965 מונה לנשיא הטכניון, וכיהן בתפקיד זה עד 1973. בשנת 1974 נבחר ליושב ראש אגודת דורשי הטכניון בישראל. במאי 1974 מונה על ידי שר המסחר והתעשייה, חיים בר-לב, ליושב ראש ועדת המחירים הציבורית - ועדה המייעצת לממונה על המחירים בעניין מחירי מצרכים. הוא שימש בתפקיד זה עד מרץ 1978. בשנת 1975 העניק לו הטכניון תואר דוקטור לשם כבוד. בשנת 1978 היה יושב ראש אתג"ר - קבוצת אזרחים תומכי אריה גוראל לראשות עיריית חיפה. יעקב העליון, אלכסנדר גולדברג ייבחר לנשיאו החדש של הטכניון, מעריב, 2 ביוני 1965 חב' "דשנים" מוזגה עם חברת הפוםפטים, הַבֹּקֶר, 23 בנובמבר 1962; הוראה להעביר חב' הפוספאטים, הארץ, 8 בינואר 1963 א. גולדברג - נשיא הטכניון, דבר, 4 ביוני 1965 חורב נכנס לתפקידו כנשיא הטכניון, דבר, 2 באוקטובר 1973 א. גולדברג – ראש אגודת דורשי הטכניון, מעריב, 26 במרץ 1974 הרכב חדש לוועדת המחירים, על המשמר, 3 במאי 1974 ד"ר משה מנדלבום – יושב ראש ועדת המחירים הציבורית, מעריב, 20 במרץ 1978 "המערכה המדינית ותבטחונית בעיצומה", מעריב, 25 ביוני 1975 אתג"ר - מודעה, מעריב, 6 ביוני 1978; בחיפה התארגנה קבוצת אזרחים תומכי גוראל, דבר, 9 ביוני 1978