laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עגמה

עגמה (למפת אתיופיה מוגדלת)   אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן קניה סומליה ג'יבוטי עגמה (למפת אתיופיה רגילה)   אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן קניה סומליה ג'יבוטי עגמה עגמה (בגעז: ዓጋመ, באמהרית: ዓጋሜ, תרגום: "פורה") הוא מחוז היסטורי בצפון אתיופיה וכיום חלק ממדינת תיגראי. על פי המסורת האתיופית, המחוז היה מקום לידתה של מלכת שבא. בירתו ההיסטורית של המחוז היא העיר אדיגרט. המחוז הוא גם מקום מושבם ההיסטורי של האירובים. עגמה היה בעברו חלק מממלכת דעמת ויותר מאוחר חלק מממלכת אקסום. האזכור הכתוב הראשון של האזור הוא במונומנטום אדוליטנום שנכתב במאה ה-3. במהלך ימי הביניים המחוז נכלל בתוך ממחוז בור שכלל חלקים ממדינת עפר ומרכז אריתריאה. עגמה היה גם מרכזה של שושלת השליטים אשר שלטו על האזור מתקופת השופטים עד למהפכה האתיופית ב-1974. Tsegay Berhe G. Libanos, "ˁAgamä" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: A-C, Otto Harrassowitz Verlag, 2003, ISBN 3447047461, p. 137-138 Stuart Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity, page 36-37 Stuart Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity, page 186-187 "Bur" in von Uhlig, Siegbert, ed. Encylopaedia Aethiopica: A-C. Weissbaden: Otto Harrassowitz KG, 2003.
פאולו קוואליאטי

פאולו קוואליאטי (באיטלקית: Paolo Quagliati; סביבות 1555 - 16 בנובמבר 1628) היה מלחין איטלקי מראשית תקופת הבארוק וחבר באסכולה הרומאית. הוא היה בין המלחינים שיצרו בתקופת המעבר בין הסגנונות של שלהי תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק. כן היה אחד הראשונים שכתבו מדריגלים לקול סולו במרכז המוזיקלי השמרני של רומא. קוואליאטי נולד בקיוג'ה למשפחת אצולה. את רוב חייו עשה בשירותן של משפחות מלוכה ואצולה שונות. בשנת 1594 היה לאזרח רומא ובין השנים 1605 ל-1608 עבד בשירותו של החשמן אודוארדו פארנזה. ככל הנראה, היה נגן עוגב ב"סנטה מריה מאג'ורה" משנת 1608, בקירוב, עד מותו. במהלך הזמן הזה גם שירת כנגן עוגב באירועים רשמיים שונים ברומא ובסופו של דבר התמנה לראש לשכתו הפרטית של האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר. סמוך לסוף חייו זכה לכבוד, אם לא לתהילה, בקרב עמיתיו המלחינים, אם לשפוט על פי קובצי המוזיקה שהוקדשו לו, אך אפשר שההוקרה נבעה לאו דווקא מאיכות המוזיקה שיצר אלא מקשריו הישירים אל האפיפיור ומן ההשפעה העצומה שהייתה לו. מבחינה סגנונית, המוזיקה של קוואליאטי צלולה ואלגנטית ועל פי רוב הוא עושה שימוש בהרמוניות דיאטוניות פשוטות. כמה מספרי המדריגלים שלו כתובים בשתי גרסאות: אחת לשירה בתפקידי קולות שווים, בסגנון הרנסאנס הישן, ואחרת במה שהוא מכנה סגנון "ריק", לקול יחיד עם ליווי אינסטרומנטלי. אלה היו דוגמאות לסגנון המונודיה הבארוקי החדש, והוא מציין זאת בפירוש בהקדמה לפרסום שלו משנת 1608: "החלטתי להתאים את כתיבתי לשני הטעמים." קוואליאטי היה כנראה הראשון שהוציא לאור מדריגלים לקול סולו ברומא, אף כי מונודיה בצורת מדריגלי סולו הייתה קיימת כבר יותר מעשרים שנה בצפון איטליה. קוואליאטי כתב מוזיקה ווקאלית, הן לקודש והן לחול, ואף יצירות אינסטרומנטליות. המוזיקה האינסטרומנטלית שלו אין כמעט הבחנה סגנונית בין יצירות, הנושאות תוויות מסוימות, כגון ריצ'רקאר או קנצונה; נוהל זה, שמלחיני התקופה נקטו בו מדי פעם, מטריד לא מעט את המוזיקולוגים, המשתדלים למיין לסוגיה את המוזיקה בתקופת המעבר בין רנסאנס לבארוק. על פי המוסכמות, "קנצונה" בסביבות 1600 הייתה יצירה אינסטרומנטלית מחולקת לפרקים, בעוד ש"ריצ'רקאר" היה תרגיל קונטרפונקטי חמור למדי, מאבות הפוגה; יצירתם של מלחינים אחדים, כגון קוואליאטי, מאלצת את החוקרים להגדיר מונחים אלה כבלתי מדויקים בשימוש. מבין יצירותיו הגדולות ששרדו, אחת המעניינות ביותר היא La sfera armoniosa, הכוללת לא פחות מ-25 פרקים נפרדים ובהם קטעי סולו ודואטים ווקאליים, כולם בליווי כינור. חלק גדול ממנה כתוב בסגנון הקונצ'רטאטו, שהובא לרומא מצפון איטליה, אף כי מלחין ונציאני היה חושב אותו לנרפה מדי. קוואליאטי כתב יצירה גדולה זו לכלולות אחיינו של האפיפיור עם איזבלה ג'זואלדו, בתו של המלחין המפורסם בנטיותיו הרצחניות, קרלו ג'זואלדו. "פאולו קוואליאטי", מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, לונדון, מקמילן 1980 ISBN 1-56159-174-2 מדיה וקבצים בנושא פאולו קוואליאטי בוויקישיתוף פאולו קוואליאטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאולו קוואליאטי, באתר Discogs (באנגלית)
ניתוב סטטי

ניתוב סטטי (באנגלית: Static Routing), בתקשורת מחשבים, הוא ניתוב קבוע המוגדר לרכיב ברשת, בניגוד לניתוב דינמי הנלמד מפרוטוקול ניתוב כלשהו. ניתוב סטטיים מגדירים באופן קשיח את הנתיבים שבהם יש להשתמש כדי לנתב מידע ברשת, והם בדרך כלל נקבעים מראש על ידי מנהל הרשת. עקרונית ניתן להגדיר כל רשת מחשבים כך שתנתב את המידע באמצעות ניתובים סטטיים בלבד, אולם חוסר היכולת של רשת כזו להתגבר על תקלות או שינויים ברשת מהווה חיסרון משמעותי ביותר, כמו גם הקושי הניהולי הנדרש כדי לתחזק את הרשת לאורך זמן. במידה ואכן מתרחש שינוי ברשת המוגדרת לעבוד באמצעות ניתובים סטטיים בלבד, מנגנון הניתוב מופרע ולא יחזור לעבוד עד שמנהל הרשת יגדיר את מסלולי הניתוב החדשים לרכיבים הרלוונטיים. יחד עם זאת, יש לניתובים סטטיים שימושים הגיוניים ברשתות המבוססות על ניתוב דינמי, בעיקר כדי להגדיר את ניתוב ברירת המחדל וכדי לקבע מסלולים מראש על ידי מנהל הרשת גם אם הם אינם המסלולים הנבחרים לפי מטריקת הניתוב, על מנת לנצל טוב יותר את משאבי הרשת. על גבי נתבי סיסקו, הפקודה: configure terminal ip route 10.10.20.0 255.255.255.0 192.168.100.1 מגדירה לנתב ניתוב סטטי של חבילות המיועדות לטווח הכתובות 10.10.20.0-10.10.20.255 דרך הרכיב שכתובתו 192.168.100.1. הפקודה: configure terminal ip route 0.0.0.0 0.0.0.0 192.168.100.1 מגדירה לנתב את ניתוב ברירת המחדל לרכיב שכתובתו 192.168.100.1. בחלונות, הפקודה: route ADD 157.0.0.0 MASK 255.0.0.0 157.55.80.1 METRIC 3 מגדירה ניתוב סטטי של חבילות המיועדות לטווח הכתובות 157.0.0.0-157.255.255.255 דרך הרכיב שכתובות 157.55.80.1. כמו כן הפקודה משייכת לניתוב זה את המטריקה 3, כך שמערכת ההפעלה יכולה לתעדף בין הניתוב הסטטי המוגדר לבין מסלולי ניתוב אחרים, במידה ויש כאלו. טבלת ניתוב
שלמה ישראלי (מוזיקולוג)

שלמה ישראלי (נולד ב-18 במאי 1952) הוא מוזיקולוג, מוזיקאי, איש רדיו ומרצה ישראלי, מומחה לג'אז, למוזיקת עולם ולמוזיקה קלאסית. ישראלי ניגן בכלי נגינה שונים מגיל שלוש, בעיקר כלי נשיפה וכלי הקשה. יצר מספר מופעי יחיד עם מוזיקה מקורית ואלתור חפשי. למד מוזיקולוגיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. עבד בקול ישראל - רשת ג' וקול המוסיקה משנת 1976 עד שנת 2005, שם שידר תוכניות אישיות והפיק קונצרטים חיים. בתוכניות שילב בין סוגי מוזיקה שונים: ג'אז, מוזיקה קלאסית, מוזיקת העולם ומוזיקה עכשווית. במקביל עסק בהוראה, בייעוץ ובניהול מוזיקלי של פסטיבלים וסדרות קונצרטים. שימש כיועץ אמנותי לפסטיבל ישראל בין השנים 2007-2004. ערך במשך שבע שנים את הסדרה "אנדרלמוזיקה" - שילוב של הרצאות וקונצרטים בבית הקונפדרציה בירושלים. ניהל אמנותית פסטיבל מוזיקה במטולה ואת סדרת הקונצרטים "עולם אחד" ו"ימי המוזיקה היהודית". חבר בוועדות מקצועיות בישראל ומחוצה לה, ומלמד באוניברסיטה העברית בירושלים, ב"אסכולות" של האוניברסיטה הפתוחה ובמקומות נוספים. בהמשך החל לעסוק בצילום אמנותי. הציג תערוכות בישראל ובעולם. מדיה וקבצים בנושא שלמה ישראלי בוויקישיתוף שלמה ישראלי, ברשת החברתית LinkedIn אתר האינטרנט הרשמי של שלמה ישראלי
ניתוב ברירת המחדל

ניתוב ברירת המחדל (באנגלית: Default Route), הוא מונח מתחום תקשורת מחשבים הנוגע לדרך בה מועברות חבילות מידע ברשת. ניתוב ברירת המחדל הוא מסלול הניתוב שהנתב משתמש בו כאשר אין אף ניתוב אחר הידוע לו עבור היעד המבוקש. כל החבילות המיועדות ליעדים שאינם מוכרים על ידי טבלת הניתוב נשלחות למסלול זה, שבדרך כלל מוביל לנתב אחר, בדרך כלל בהיררכיה גבוהה יותר, שמנתב את החבילות הלאה אל יעדן. במידה וגם הנתב הגבוה יותר לא מכיר את הניתוב אל היעד, גם הוא משתמש בניתוב ברירת המחדל, וכך הלאה עד שאחד הנתבים מכיל שורת ניתוב רלוונטית ליעד או עד שהחבילה נזרקת. ניתוב ברירת המחדל ברשתות IP בסימון CIDR הוא: 0.0.0.0/0. היות שנתבים מחפשים את הניתוב המתאים מהרשת הקטנה ביותר ועד הגדולה ביותר, באופן טבעי עבור כל יעד שאין לו שורת ניתוב מתאימה בטבלת הניתוב משתמש הנתב בניתוב ברירת המחדל כדי לנתב הלאה את החבילות המיועדות אליו. ניתוב ברירת המחדל מוגדר לעיתים כניתוב סטטי, ולעיתים הוא מועבר הלאה באמצעות פרוטוקול ניתוב.
אביאן (מחוז)

מחוז אבּיאן (ערבית: محافظة أبين; תעתיק מדויק: מחאפט'ת אבּין) הוא מחוז בדרומה של תימן. בירת המחוז היא זינג'יבאר. המחוז גובל בלחג' במערב, בים הערבי בדרום, בשבוה במזרח ובאל-ביידא בצפון. מדיה וקבצים בנושא אביאן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של תימן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריווילגיה (כתב זכות)

פריווילגיה (מלטינית: privilegia; נגזר מהמימרה הלטינית: priva lex, privus legus תרגום מילולי "חוק פרטי"; ומשמעו: זכות-יתר) הייתה מסמך משפטי באירופה בימי הביניים, אשר הסדיר את מערכת היחסים בין השלטון לקבוצות אתניות, סוחרים או מהגרים, או אדם פרטי ברשות השלטונית (קיסרות, ממלכה, נסיכות) אשר ניתנו להם זכויות מיוחדות בעיני החוק. "כתבי זכויות" הוענקו ליהודים מפעם לפעם בשטחי הריבונות של מלכים ואצילים באירופה, כדי להסדיר את ישיבתם כמיעוט אתני ודתי, ואף לאפשר להם לעסוק במשלחי יד שנאסרו על כלל האוכלוסייה. כך למשל, בשנת 1244, קבלו היהודים "כתב זכויות" מפרידריך השני, שאפשר להם לעסוק בבנקאות, דהיינו, הלוואה בריבית וחלפנות כספים. הפריוילגיות שקיבלו הן שנתנו להם להמשיך ולקיים את אורח חייהם הדתי ולשמור על זהותם היהודית. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איאולון גגושידזה

דוקטור איאוּלוֹן גָגוֹשידזֶה (בגאורגית: იულონ გაგოშიძე; נולד ב-17 ביולי 1935) הוא ארכאולוג, איש אקדמיה ופוליטיקאי גאורגי שכיהן כשר לענייני הפזורה של גאורגיה מנובמבר 2007 ועד לדצמבר 2009. לאחר מכן הוא הוביל את המרכז לחקר הארכאולוגיה במינהלת נשיא גאורגיה כחוקר. גגושידזה ידוע בעיקר בזכות מחקריו על השרידים האחמניים בגאורגיה. איאולון נולד בשנת 1935 בטביליסי. בשנת 1958 סיים כבוגר הפקולטה לארכאולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. בשנת 1983 הוענק לו תואר דוקטור במדעים (PhD). משנת 1968 עמד בראש משלחות ארכאולוגיות בישראל, קפריסין ואזרבייג'ן מחוץ לגאורגיה, ובערוץ נהר קסאני, סאמאדלו, דדופליסצקארו ועוד בגאורגיה. בשנת 2004 הוא היה הארכאולוג המומחה של רשות העתיקות בנושא המנזר הגאורגי בירושלים, מנזר אום ליסאן. בשנת 1991 הוא כיהן כמושל מצחתה, ומשנת 1995 הוא חבר אקדמיה באקדמיית גלאתי. בשנים 2004–2005 הוא כיהן כחבר מועצת העיר טביליסי. בנובמבר 2007 הוא מונה לשר לענייני הפזורה של גאורגיה. איאולון חבר בסגל המוזיאון הלאומי הגאורגי, בחזקת חבר מחקר מוביל. בשנת 2005 הוא קיבל עיטור כבוד. ריאיון עם איאולון גגושידזה, באתר YouTube (בגאורגית) רשות העתיקות: רשימת בעלי תפקידים תמר חורציה, Spanish delegation upbeat on Georgian business opportunities, 1 בדצמבר 2008. בכתבה צוין כי המשלחת הספרדית נפגשה עם שר המדינה של גאורגיה לענייני פזורה בנובמבר 2007.
א-דאלע

מְחוֹז אַ-דַּאלִע (בערבית: محافظة الضالع; תעתיק מדויק: מחאפט'ת אלצ'אלע) הוא מחוז בדרום-מערב תימן אשר נוסד לאחר איחוד המדינה ב-1990. אוכלוסיית המחוז מונה 569,000, והוא ה-15 בגודלו מבחינת אוכלוסייה בתימן. שטח המחוז עומד על כ-4,448 קמ"ר, מה שמציב אותו במקום ה-17 בתימן מבחינת השטח. המחוז גובל במחוז תעז במערב, במחוז לחג' בדרום, במחוז אל-ביידא בצפון-מזרח ובצפון-מערב במחוז איב. רוב האוכלוסייה עוסקת בחקלאות, ואחד הגידולים הפוריים במקום הוא קפה. מדיה וקבצים בנושא א-דאלע בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של תימן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוקו-דרמה

דּוֹקוּ-דְרָמָה (על פי הצעת האקדמיה ללשון העברית: דְּרָמָה תִּעוּדִית) היא סיפור עלילה מגובש המכיל הן יסודות תיעודיים ברורים והן יסודות בדיוניים ברורים, באופן היוצר גבול לא ברור בין מציאות לבדיה. הגבול – עד כמה מותר ליוצרי הסדרה לשנות את הסיפור המקורי – מטושטש. המחזאי מוטי לרנר טען כי יש הצדקה לשינוי פרטים בסיפור כאשר אלו יכולים ללמד את הצופים על המציאות טוב יותר מאשר המציאות המקורית. לצד זאת, לעיתים יש אילוצים לשינוי הפרטים בסיפור המקורי מתוך עצם הפיכתו ליצירה דרמטית. למשל, כתיבת הדמויות בסדרות אלו לעיתים מבוססת על דמויות אמיתיות אשר עליהן ישנו רק מידע חלקי ו"חיצוני" לגבי הופעתה והתנהגותה, אולם כדי לעבד את הדמות ליצירה דרמטית יש לצקת בה את עולמה הפנימי – רצונותיה, כוונותיה ואף חולשותיה – וזה לעיתים יכול להתבסס אך ורק על ההערכות וההחלטות שמביאים היוצרים מפרי דמיונם. תוספת זו של העולם הפנימי חיונית ליצירה הדרמטית, מכיוון שדרכה יכולים הן היוצרים והשחקנים, והן הצופים, להתחבר לדמות – נדבך משמעותי ביותר בדרמה. בנוסף, כחלק מיצירה דרמטית יש להסביר כל פעולה באמצעים דרמטיים, וכך לעיתים על היוצרים להמציא סיבות וגורמים אשר התרחשו לפני פעולה כלשהי, כדי למקם אותה טוב יותר ברצף העלילתי, וכך משתנה בהדרגה הסיפור המקורי. דרמה היסטורית ג'רמי פיטרס, ניקול ספרלינג, ניו יורק טיימס, הטלוויזיה משכתבת את ההיסטוריה, ולא נראה שמישהו יעצור אותה, באתר הארץ, 20 בפברואר 2023 דן אוריין, דרמה טלוויזיונית (עמ' 119-116), הוצאת מכון מופ"ת, ‏תשס"ד ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישו בבית הוריו

ישו בבית הוריו (באנגלית: Christ in the House of His Parents) הוא ציור משנת 1850 מעשה ידי האמן ג'ון אוורט מיליי. בציור מתוארת המשפחה הקדושה לנצרות: יוסף, מרים, ישו, יוחנן המטביל ואנה (אמה של מרים). בני המשפחה ניצבים בבית המלאכה של יוסף, שהיה נגר. כאשר הציור הוצג לראשונה הוא זכה לביקורות קשות בשל הריאליזם שלו. היצירה מתארת את ישו הצעיר המסייע ליוסף בנגריה שלו. יוסף מכין דלת המונחת אופקית על שולחן הנגריה. בציור, ישו נחתך בידו ממסמר בולט - חתך היוצר מראה של סטיגמטה כהֶרְמֵז לצליבתו העתידית. מרים, הלבושה בצבע כחול (צבעה המסורתי באמנות) מנשקת את לחיו ויוסף מביט בפצע. יוחנן המטביל כילד צעיר מביא מים לשטוף את הפצע (הרמז נוסף לטבילת ישו). אחד מעוזריו של יוסף מסייע לו בעבודה על הדלת (הרמז לשליחים שיסייעו לישו). ברקע בית המלאכה ניתן לראות חפצים בעלי משמעות תאולוגית: סולם הבא לסמל את סולם יעקב, יונה המסמלת את רוח הקודש יושבת בראש הסולם. כלים שונים בנגריה מסמלים את השילוש הקדוש - ככל הנראה הושפע מיליי מהדפסו של אלברכט דירר "מלנכוליה" בציורם. הכבשה ברקע התמונה מסמלת את האנשים שיקבלו על עצמם את הנצרות. הציור עורר ביקורת ותהודה ציבורית רבה כאשר הוצג לראשונה. הריאליזם הרב של הציור היה שונה מהתיאורים המקובלים עד אז של המשפחה הקדושה שתוארה לרוב בתנאים יותר אידיאליים (גם בציורים המתארים קשיים כמו תיאורי הבריחה למצרים). מיליי תיאר את רצפת הנגריה כמכוסה לכלוך רב, ישו ואחיו נחווים כפועלים פשוטים בחזה חשוף, ובגדי הדמויות אשר תוארו בצורה ריאליסטית היו שונים מתיאורים אופייניים קודמים שדמו יותר לתחפושות או לטוגות רומאיות. צ'ארלס דיקנס האשים את מיליי שמרים בתיאורו נראית כאלכוהוליסטית: היא כה איומה בכיעורה שהיא הייתה בולטת כמפלצת בקברט הזול ביותר בצרפת, או בחנות הג'ין הזולה ביותר באנגליה. — ביקורת נוספת נגעה לתיאורו של ישו הצעיר ונאמר בה כי: מצער לראות את ישו הצעיר מתואר כילד יהודי אדום שער — תערוכה באקדמיה המלכותית, 1 בינואר 1850 דיקנס תיאר את ישו ביצירה כ: פוחז בכותונות לילה אשר נראה שדקר את ידו כאשר שיחק בביוב הסמוך — צ'ארלס דיקנס, Old Lamps for New Ones,‏ 15 בינואר 1850. בעקבות המחלוקת ביקשה המלכה ויקטוריה כי היצירה תובא לארמון בקינגהאם על מנת שתוכל לבחון אותה בעיון בפרטיות. מדיה וקבצים בנושא ישו בבית הוריו בוויקישיתוף כתבת וידיו על התמונה באתר smARThistory סימבוליזם דתי ביצירתו של מיליי, מאמרו של ג'ורג' פ. לנדאו ריצ'רד דורמנט, מיליי - אמן של תשוקה ושל סקנדלים, כתבה בעיתון הטלגרף, 25 בספטמבר 2007 מידע על היצירה מאתר גלריית טייט
תחום

האם התכוונתם ל... דיסציפלינה – מקצוע או תחום דעת הנלמד באורח פורמלי במערכת החינוך או באקדמיה במתמטיקה: תחום של פונקציה – הקבוצה שעליה מוגדרת הפונקציה תחום (מבנה אלגברי) – חוג באלגברה מופשטת תחום שלמות – תחום שהפעולה שלו חילופית אחר: תחום אי רציפות – בגאולוגיה תחום טריטוריאלי – אזור שבו מוחלת ריבונותה של מדינה תחום שבת – בהלכה תחום שיפוט (רשות מקומית) – אזור בו רשאית רשות מקומית מסוימת להפעיל את סמכויותיה תחום המושב – אזורים שבהם הותר ליהודים להתגורר באימפריה הרוסית שם תחום – באינטרנט התחום (אירלנד) – תחום השלטון האנגלי הישיר באירלנד תחום אפור
ראול לופס

ראול לופס מוליסט (ספרדית: Raúl López Molist; נולד ב-15 באפריל 1980 בברצלונה שבספרד) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הרכז. גובהו 1.82 מטר. שיחק בנבחרת ספרד. לופס החל את הקריירה המקצועית שלו במועדון חובנטוד בדאלונה בשנת 1998. בשנת 2000 חתם במועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד, זאת לאחר שהרשים את הצוות המקצועי של המועדון במהלך המשחקים שנערכו בין שתי הקבוצות. לופס שיחק בריאל מדריד במשך שתי עונות. בקיץ 2001 לופס נבחר בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA (מהמקום ה-24 הכללי) על ידי קבוצת יוטה ג'אז. בספטמבר 2002 לופס חתם על חוזה לעונת רוקי אחת אולם לאחר מכן עבר ניתוח עקב פציעה קשה בברכו הימנית. בעקבות הפציעה והניתוח לופס לא שיחק כלל בעונת 2002–2003. לאחר שהחלים מהפציעה שיחק לופס בעונת 2003–2004 בכל 82 המשחקים של העונה הסדירה כרכז השני בקבוצה לאחר קרלוס ארויו. לופס סיים את העונה עם ממוצע של 7 נקודות, 3.7 אסיסטים, 2 ריבאונדים וכ-20 דקות למשחק. ב-3 באוגוסט 2005, לופס הועבר מהיוטה ג'אז לממפיס גריזליס כחלק מהעסקה הגדולה ביותר בתולדות ה-NBA, עסקה שכללה חמש קבוצות, 13 שחקנים ושתי בחירות דראפט. לאחר חודש שוחרר לופס מהקבוצה. לופס חזר לספרד וחתם בקבוצת ז'ירונה, זאת לאחר שלא מצא קבוצת NBA שתחפוץ בו. לאחר עונה די בינונית במועדון חזר לופס לקדנציה שנייה בריאל מדריד. לופס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של ספרד משנת 2001. כחלק מנבחרתו הלאומית הוא זכה במדליית הארד באליפות אירופה 2001, במדליית הכסף באולימפיאדת בייג'ינג ובאליפות אירופה בכדורסל 2009. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רשם המפלגות

רשם המפלגות היא יחידה ארגונית במסגרת רשות התאגידים העוסקת ברישום מפלגות ובפיקוח עליהן בהתאם לאמור בחוק המפלגות, התשנ"ב-1992. ממרץ 2022, רשמת המפלגות וראש רשות התאגידים היא עו"ד שולי אבני שוהם. משנת 1992 ועד שנת 2006 פעל רשם המפלגות כמחלקה במשרד המשפטים. בשנת 2006, עם הקמת רשות התאגידים במשרד המשפטים, הפך ליחידה ברשות. רשם המפלגות הוא האחראי על המפלגות בישראל: הוא מעורב בכל הליכיהן, מהקמתן, התנהלותן השוטפת וכלה בפירוקן. בקשה לרישום מפלגה חדשה מוגשת על ידי מייסדיה לרשם המפלגות, ועל זה להפיץ העתקים לחברי ועדת הבחירות המרכזית, לבאי כוח הסיעות בכנסת ולבאי כוח רשימות המועמדים בבחירות לכנסת, אם הוגשו רשימות כאלה. לאחר אישור בקשה לרישום מפלגה, הרשם רושם את המפלגה בפנקס המפלגות ונותן לה תעודת רישום. עליו להודיע על כך ליושב ראש הכנסת וליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, ולפרסם על כך הודעה ברשומות ובעיתונים יומיים. לרשם המפלגות מגיעים עדכונים מהמפלגות בדבר שינויים בתקנון או בפרטיהן, וכן על רשימת המועמדים מטעמן וסדרם ברשימתן בבחירות לכנסת ועל פרטי בא כוחן. לרשם מוגשות בקשות התנגדות לרישום מפלגות, ובסמכותו לקבל את הבקשות או לדחותן. החלטתו טעונה אישור בית המשפט העליון. כמו כן, בסמכותו לדרוש ממפלגה לשנות את שמה, וכן לאשר או לדחות בקשות לשינוי שם מפלגה. פעם בשנה על המפלגות להגיש לרשם הודעה על נכסיהן והתחייבויותיהן באותה שנה. כמו כן, הוא מדווח באופן שוטף על ענייניהן הכספיים של בעת בחירות מקדימות. על מפלגה ששני שלישים מחברי המוסד המרכזי שלה החליטו על פירוקה, למסור על כך הודעה לרשם המפלגות. רשם המפלגות ממונה על ידי שר המשפטים. על הרשם להיות בעל תנאי הכשירות למינוי כשופט בבית המשפט המחוזי. אתר האינטרנט הרשמי של רשם המפלגות חוק המפלגות, התשנ"ב-1992 אודות יחידת רשם המפלגות, באתר משרד המשפטים, רשות התאגידים עו"ד שולי אבני-שוהם, ראש רשות התאגידים, באתר משרד המשפטים, רשות התאגידים, ‏2022-03-14 סעיף 3 לחוק המפלגות, התשנ"ב-1992
שוקבא

שוקבא (בערבית: شقبا או شقبة, תעתיק מדויק: "שקבא" או "שקבה") הוא כפר פלסטיני הנמצא בנפת רמאללה ואל-בירה, הממוקם 17.7 ק"מ מצפון-מערב לרמאללה וצפונית ליישובים ניל"י ושיבתין. ממערב לו נמצא הכפר קיביה. באמצע שנת 2016 מנה הכפר 5,755 תושבים ובשיפוטו נמצאים 13,183 דונם. לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברזל II. כ-3 קילומטרים ממערב לכפר, על תוואי גדר ההפרדה, נמצאת "ח'רבת דסרה" - אתר ארכאולוגי, הממוקם על תל נישא ושולט, שהוכרז כאתר עתיקות בשנת 1944. מדרום לכפר נמצאת מערת שוקבא, בה נמצאה לראשונה התרבות הנאטופית. גרעין הכפר הנוכחי הוקם מסביב לקבר שייח ("שייח אחמד") ומסגד מהתקופה הממלוכית בארץ ישראל. ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים., 49 משפחות התגוררו בכפר. בשנת 1863, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב: ”בשעה שש וחמישים וחמש דקות משכו לרגע את שימת לבי עוד קברים עתיקים, דומים לקודמים. אחר כך עלינו על גבעת טרשים שמכתיר הכפר הקטן שוכבא, הכפר הזה בנויים בנייה גסה מאוד. מספר תושביו כמאתיים”. בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר קטן על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בשוקבא הייתה אוכלוסייה של 530 נפש, כולם מוסלמים, במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-696 נפש. בשנת 1945 אוכלוסיית הכפר מנתה 840 תושבים, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל. בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B. תושבי הכפר היו ועדיין מעורבים במאבק נגד גדר ההפרדה אשר חלק ממנה הוקם על אדמותיהם ולטענתם פוגעת בחייהם. מועצת הכפר ומספר מתושבי הכפר אף עתרו ב-2004 לבג"ץ בעניין זה ועתירתם נדחתה. בנובמבר 2006 אישר ראש הממשלה אהוד אולמרט את הרחקת גדר ההפרדה מהקו הירוק באזור שוקבא, כדי שתכלול את ההתנחלויות ניל"י ונעלה באופן שהיה משאיר את שוקבא בתוך מובלעת המחוברת לשטחי יהודה ושומרון דרך שני מעברים תת-קרקעיים. תוכנית זאת לא יצאה אל הפועל. מדיה וקבצים בנושא שוקבא בוויקישיתוף מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה תוספת 2 לעיתון הרשמי גיליון מיוחד מם, 1375 מיום 24 בנובמבר 1944 Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal (1977). Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft. ISBN 3-920405-41-2.p. 118 ויקטור גרן,תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך חמישי : השומרון (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1984, עמודים 56 Conder and Kitchener, 1882, SWP II; p. 290 Barron, 1923, Table VII, Sub-district of Ramallah, p. 16 Mills, 1932, p. 47 יובל יועז, מזוז לרה"מ: ההחלטה בהאג נגד הגדר עלולה להוביל לסנקציות נגד ישראל, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2004 בג"ץ 4825/04 מחמד חאלד עליאן נ' ראש הממשלה, ניתן ב־9 במאי 2005 מירון רפופורט, רה"מ שינה החלטת ממשלה: הגדר תכלול את ניל"י ונעלה, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2007
אליפות אירופה בכדורסל 1997

יורובאסקט 1997, ובשמה המלא אליפות אירופה בכדורסל 1997 היא האליפות ה-30 לנבחרות לאומיות שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. התחרות נערכה בספרד בין ה-25 ביוני ל-7 ביולי. נבחרת יוגוסלביה זכתה בתחרות בפעם השביעית בתולדותיה אחרי שניצחה את נבחרת איטליה בגמר. אלכסנדר ג'ורג'ביץ' היוגוסלבי הוכרז כשחקן המצטיין בתחרות. 16 הנבחרות חולקו לארבעה בתים של ארבע נבחרות. שלוש הנבחרות הראשונות מכל בית העפילו לשלב הבא. בשלב זה חולקו הנבחרות לשני בתים, כאשר מאזניהם מול הנבחרות באותו בית מולן שיחקו בשלב המוקדם נותרו תקפים לצורך הדירוג. יוגוסלביה פרדראג דנילוביץ' ישראל עודד קטש ליטא ארתוראס קרנישובאס איטליה גרגור פוצ'קה רוסיה מיכאל מיכאלוב
רעואל

בשם רעואל נקראו מספר דמויות במקרא, ובעקבותיהם גם מחוץ למקרא. האם התכוונתם ל... אביו של יתרו כהן מדין, סבה של צפורה אשת משה, ולדעה אחת במדרש הוא יתרו בעצמו רעואל בן עשו – אחד מבניו של עשו, אביהם של נחת, זרח, שמה, מיזה רעואל (פרשן מקראי) – פרשן ביזנטי מסביבות המאה העשירית לספירה מלך כוזר בספר איסתרק ויורש העצר בשאר ספרי סדרת ממלכה במבחן
ג'יגייל אוגיין ואנגצ'וק, נסיך בהוטן

הנסיך ג'יגייל אוגיין ואנגצ'וק (נולד ב-16 ביולי 1984) הוא נסיך, שהיה יורש העצר הצפוי של בהוטן. ג'ינגייל אוגיין ואנגצ'וק הוא בנו השני של המלך ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק ושל רעייתו, המלכה דורג'י ואנגמו ואנגצ'וק. ג'ינגייל אוגיין הפך ליורש העצר לאחר שאביו ויתר על כיסאו ב-14 בדצמבר 2006 ולאחר שאחיו הבכור ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק עלה לשלטון. הוא שימש כיורש העצר הצפוי, עד לידת אחיינו, ג'יגמה נאמגייל ואנגצ'וק. מאז למלך נולד בן נוסף וכעת הוא השלישי בסדר הירושה, לאחר שני אחייניו. ג'ינגייל אוגיין למד בקונטיקט שבארצות הברית בבית הספר רוזמרי הול (Choate Rosemary Hall) וסיים את לימודיו בשנת 2003. לאחר תום לימודיו התיכוניים, למד בסנט פיטרז קולג' באוקספורד שבאנגליה, וסיים את לימודיו האקדמיים בשנת 2007. מדיה וקבצים בנושא ג'יגייל אוגיין ואנגצ'וק, נסיך בהוטן בוויקישיתוף כתבה של רשת ה-BBC על הנסיך ריאיון עם הנסיך
תעז

מחוז תעִז (בערבית: محافظة تعز) הוא מחוז בדרום מערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר תעִז שהיא העיר השלישית בגודלה בתימן. המחוז הוא הגדול ביותר בתימן מבחינת אוכלוסייה (2,402,569) והמחוז ה-11 בגודלו מבחינת שטח (10,677 קמ"ר). המחוז גובל בדרום מזרח עם לחג', בצפון מזרח עם א-דאלע ואיב ועם אל-חודיידה בצפון. מדיה וקבצים בנושא תעז בוויקישיתוף תעז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.