מטוס נשיאותי

מטוס נשיאותי הוא, במדינות רבות, מטוס נוסעים או מטוס מנהלים, אשר מסופק ומתוחזק על ידי גורם רשמי של אותה מדינה, לרוב חיל האוויר, לצורך תנועה אווירית של המנהיג או של בכירי המדינה. ייחודו של המטוס הוא בציודו המיוחד המאפשר הגנה על המנהיג וכן בציוד תקשורת מתקדם ומוצפן המאפשר את המשך ניהול ענייני המדינה גם בעת התנועה האווירית. מטוס זה צבוע בצבעי הלאום, מעוטר בסמל של אותה המדינה ונושא עליו כיתוב רשמי של שמה. במדינות רבות לא קיים מטוס ייחודי עבור המנהיג, וזה משתמש במטוס נוסעים רגיל, לרוב מחברת הדגל של מדינתו. כמו כן, בחלק מן המדינות נמצא בשימוש המנהיג מסוק מאחר שעלותו נמוכה יחסית והתנועה באמצעותו מהירה, יעילה ונוחה יותר מאשר בכביש. ב-15 ביולי 1910 היה פרדיננד הראשון, מלך בולגריה למנהיג הראשון שטס במסגרת תפקידו, בעת ביקורו הרשמי בבלגיה. שימוש מאוחר יותר עשה ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, דייוויד לויד ג'ורג', במטוס Airco DH.4 (אנ'), בעת הגעתו לוועידת השלום בפריז ב-1919. מטוס זה תוכנן כמפציץ במלחמת העולם הראשונה, והוסב למטוס נוסעים לשני נוסעים. זה היה כנראה המטוס הראשון אשר הוסב לצרכים של ראש מדינה. המלוכה הבריטית הייתה הראשונה עם מטוס רשמי המיועד עבור ראש מדינה, עם קבלתם של שני מטוסי וסטלנד וופיטי (Westland Wapiti) בבסיסי חיל האוויר המלכותי בשנת 1928, ועד 1935 רכש אדוארד כנסיך ויילס עוד 13 מטוסים. לאחר שנהיה אדוארד השמיני למלך ב-1936 הוא היה הראשון להקים יחידה מיוחדת לשם הטסת מנהיג, כאשר בתחילת דרכה השתמשה לצורך כך במטוסי דה הבילנד דרגון רפיד (אנ') אשר במאי 1937 הוחלפו למטוסי Airspeed AS.6J Envoy III (אנ'). טיסות של נשיא ארצות הברית לפני מלחמת העולם השנייה, הן בתוך המדינה ובכלל, היו נדירות. פרנקלין דלאנו רוזוולט היה לנשיא הראשון שערך טיסה טרנס-אטלנטית, כאשר טס לוועידת קזבלנקה ב-1943 באמצעות מטוס ימי בואינג 314 אשר אויש בידי צוות של פאן אמריקן וורלד איירווייז. לאחר מלחמת העולם השנייה מדינות ברחבי העולם הכשירו מטוסים לצורכי טיסות מנהיגיהן. בואינג 700–737 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי (2012) מסוק AW-139 של ממשלת איטליה (2012) בואינג 737 של ממשלת אינדונזיה (2016) איירבוס A340 של איראן (2015) מטוס בואינג 757 (Tango 1) של ארגנטינה (2004) מטוס איירבוס A340-500 של חיל האוויר האלג'יראי (2011) מטוס איירבוס A340-313 של אסוואטיני (2019) איירבוס A319-132CJ של חיל האוויר הארמני (2009) המטוס של מלך בחריין (2015) דאסו פלקון 900 של בוליביה (2014) המטוס הנשיאותי של ברזיל (2020) איירבוס A340-313X של חיל האוויר הגרמני (2019) בואינג 747 של אייר אינדיה, בשירות נשיא הודו בעת ביקורו במדריד (2009) אמבראר 135BJ של הונדורס (2015) מטוס איירבוס CC-150 Polaris (אנ') של קנדה (2014) מטוס אייר צ'יינה המשמש את נשיא סין מלווה במטוסי חיל האוויר הפקיסטני (2015) בומברדייה צ'לנג'ר 604 של חיל האוויר הדני (2010) איירבוס A340-212 של נשיא צרפת (2013) מסוק מיל מי-8 של ממשלת קזחסטן (2009) מטוס סופר קינג של חיל האוויר השווייצרי (2010) מדיה וקבצים בנושא מטוס נשיאותי בוויקישיתוף מישהו נתן להם משהו להעביר? צפו במטוסים של מנהיגי העולם, באתר כלכליסט, 31 באוקטובר 2016 מיכל רז-חיימוביץ', ‏בין הצי של ארדואן למטוסים של פוטין: כל מה שצריך לדעת על מטוס ראשי המדינה, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2019 איתי בלומנטל, כך נראית הרכבת האווירית: מבט על מטוסי המנהיגים, באתר ynet, 23 בינואר 2020 "King up in Aeroplane: Ferdinand of Bulgaria First Monarch to Do It – Sons Fly Also", ניו יורק טיימס, 16 ביולי 1910 (באנגלית) איתי בלומנטל, ג'מבואים VIP ומדרגות נעות מוזהבות: המטוסים של שליטי המפרץ, באתר ynet, 7 בינואר 2021 איתי בלומנטל, בדרך למצרים: נשיא פיג'י נחת באילת בשל מזג האוויר, באתר ynet, 27 באוקטובר 2016 אודי עציון, המטוס הישראלי החדש של נשיא הפיליפינים גורם סערה, באתר כלכליסט, 15 באוקטובר 2019 עמי רוחקס דומבה, מערכת של אלביט תגן על המטוס של נשיא זמביה, באתר israeldefense, ‏16 באוקטובר 2018 עודד ירון, סערת "כנף ציון" בזמביה: בכירים ביטחוניים נעצרו בחשד לשחיתות בעסקאות עם אלביט, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2022 רויטרס, מקסיקו לא מצליחה להיפטר מהמטוס הנשיאותי, באתר ynet, 19 בינואר 2020