laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גאורג מרקו

גאורג מרקו (ברומנית: Georg Marco;‏ 29 בנובמבר 1863, צ'רנוביץ, עיר מחוז באוקראינה – 29 באוגוסט 1923, וינה) היה שחמטאי רומני. מרקו עבר לווינה, שם שימש כמזכיר איגוד השחמט הווינאי. בתחרויות הגיע למקום השישי בתחרות גראץ בשנת 1890, שישי בתחרות וינה באותה שנה, ראשון בתחרות וינה בשנת 1891, רביעי בתחרות דרזדן 1892, ראשון בווינה 1892, שני בווינה 1893, שישי בלייפציג 1894, שני בפרסבורג 1894, ראשון בווינה 1895, מקום 17 בתחרות הייסטינגס 1895, מקום 13 בתחרות נירנברג 1896, מקום 11 בבודפשט 1896, מקום שישי בברלין 1897, מקום שלישי בווינה 1897, מקום שני בתחרות לונדון 1899/1900, מקום שביעי בפריז 1900, מקום חמישי במינכן 1900, מקום 9 בתחרות מונטה קרלו 1901, מקום 15 בתחרות מונטה קרלו 1902, מקום שישי בתחרות מונטה קרלו 1903, שלישי בתחרות הגמביט הווינאי, מקום רביעי בתחרות קיימברידג' ספרינגס 1904, מקום רביעי בתחרות קובורג 1904, מקום חמישי בתחרות אוסטנדה 1905, מקום שישי בתחרות אוסטנדה 1906, מקום תשיעי בתחרות אוסטדנה 1907, מקום שני בתחרות מוסקבה 1907, מקום שלישי בתחרות סטוקהולם 1912, מקום רביעי בתחרות בודפשט 1913, מקום רביעי בתחרות וינה 1915, מקום תשיעי בתחרות גטבורג 1920, מקום שביעי בתחרות האג 1921 ומקום 18 בתחרות פיסטיאן בשנת 1922. מרקו סיים בתיקו דו-קרבות עם קרל שלכטר +0 -0 =10 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) בשנת 1893 ו-+4 -4 =3 בשנת 1894. הוא סיים בתיקו גם עם ארתור קאופמן +5 -5 =0 בשנת 1893, הפסיד למקס וייס +1 -5 =1 בשנת 1895 וניצח את אדולף אלבין +4 -2 =4 בשנת 1901. מרקו זכור במיוחד בגין עבודתו כעורך עיתון השחמט Wiener Schachzeitung בין השנים 1898-1916 והערותיו וניתוחיו לספרים על תחרות הגמביט הווינאי משנת 1903, תחרות ברמן 1905, תחרות אוסטנדה 1906, תחרות קרלסבאד 1907, הדו-קרב בין עמנואל לסקר לזיגברט טאראש על אליפות העולם בשנת 1908, ואמן הבעיות בשנת 1924 Meister des Problems שיצא לאור לאחר מותו. Georg Marco, Das Internationale Schachturnier, Vienna, 1908, ademnannet e 1986, ISBN 3-283-00125-1 ; Johann Berger, Georg Marco, Carl Schlechter, Der 12. und 13. Kongreß des Deutschen Schachbundes München 1900, Hannover 1902, adembannet e 1983, ISBN 3-283-00130-8 ; Georg Marco, Der Internationale Schachkongreß des Barmer Schachvereins 1905, adembannet e 1984. מדיה וקבצים בנושא גאורג מרקו בוויקישיתוף גאורג מרקו, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אומדן מד כושר של מרקו
אוניית דגל

אוניית דגל היא האונייה המובילה בשייטת או בצי אוניות מלחמה. בדרך כלל זוהי אונייה בעלת מאפיין ייחודי: גדולה, מהירה, חדישה, בעלת החימוש הכבד ביותר, או מפורסמת מסיבה אחרת. האונייה היא האונייה המובילה משום שבה נמצא הקצין הבכיר ביותר, המפקד על השייטת או הצי שבה נמצאת האונייה. מקור השם נובע מהמנהג להניף את דגל הדרגה על תורן האונייה שבה הוא נמצא. בשל כך, ההגדרה "אוניית דגל" היא הגדרה משתנה: אוניית הדגל היא כל אונייה שבה נמצא האדמירל. עם זאת, בדרך כלל אוניית הדגל היא אונייה גדולה ומהירה, הן בשל הצורך במגורים ומקום למטהו של האדמירל, והן בשל הצורך של הקצין הבכיר להיות בלב הקרב, במהירות וללא סיכון מיותר. בימי אוניות הקו היו אוניות הדגל בדרך כלל אוניות מן הדרג הראשון. האדמירל היה מתמקם במגורים בחלקה האחורי של האונייה, יחד עם קציני מטהו. דוגמה לכך ניתן לראות עד היום באה"מ ויקטורי, אוניית קו בצי הבריטי מזמן המלחמות הנפוליאוניות, שהתפרסמה במיוחד כאוניית הדגל של האדמירל הוריישו נלסון בקרב טרפלגר. ויקטורי, הנמצאת כיום במבדוק בפורטסמות' שבבריטניה, משמשת גם כיום כאוניית הדגל של מפקד צי הבית (Home Fleet) בצי הבריטי. עם התפתחות הלוחמה הימית במאה העשרים, גדלו ממדיהן של רוב אוניות המלחמה, כך שרובן היו יכולות לארח על סיפוניהן מפקדים בכירים. מכיוון שכך, השתנה אופייה של אוניית הדגל. בזמן מלחמת העולם השנייה העדיפו אדמירלים אוניות מהירות על פני אוניות גדולות יותר. במקביל, התקדמות דרכי התקשורת בין אוניות, ומאוחר יותר צורכי המחשוב, הביאו לפיתוח אוניות ייעודיות לשליטה ובקרה. המונח המקביל לאונית דגל בחיל הים הישראלי הוא "ספינת חפ"ק". מטבע הדברים ספינות החפ"ק הישראליות הן סטי"ל מדגם סער 6, בזכות היותן הספינות הגדולות והמתקדמות ביותר של חיל הים. לרוב פיקוד על הכוח הימי בעתות מלחמה מופקד בידי מפקד שייטת 3 וההחלטה למינוי ספינה בה ימוקם החפ"ק נמצאת בידיו. המונח "אוניית דגל" או "ספינת דגל" חדר לשפה הנפוצה, כמושג שמשמעותו הפריט, או המוסד, החשוב או המוביל בקבוצתו. בנוסף הפך המושג לשם תואר למוצר, מותג, אתר או שירות כלשהו, שהם המובחרים ביותר הניתנים על ידי חברה מסוימת. כך למשל ניתן למצוא סוג רכב שהוא "אוניית הדגל" של החברה, המכונית היוקרתית ביותר, אם כי לא בהכרח היקרה ביותר (כמו מרצדס בנץ דגם S, או יגואר XJ). בדומה, קיימות "חנויות דגל" של רשתות חנויות. חנות דגל היא חנות הממוקמת בדרך כלל באזור קניות מרכזי, המושך אליו מספר רב של קונים, ובדרך כלל גם קונים בעלי הכנסה גבוהה. קנייה בחנויות כאלה נחשבת למעין סמל סטטוס, הן גדולות יותר מאחיותיהן ברשת ונחשבות יוקרתיות יותר. מדיה וקבצים בנושא אוניית דגל בוויקישיתוף
קונסטנטין זיריאנוב

קונסטנטין גאורגייביץ' זיריאנוב (ברוסית: Константин Георгиевич Зырянов, נולד ב-5 באוקטובר 1977 בפרם, רוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי בינלאומי, המאמן כיום את צ'רנומורץ נובורוסייסק. הוא החל את הקריירה במועדון הכדורגל אמקאר פרם שבו שיחק 7 עונות. משם עבר לקבוצת טורפדו מוסקבה, שגם בשורותיה שיחק 7 שנים. ב-2007 עבר לזניט סנקט פטרבורג, ובה התפתח מקצועית בצורה ניכרת. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא זכה עמה באליפות רוסיה, וכמו כן בתואר כדורגלן השנה ברוסיה (ספורט אקספרס). זיריאנוב היה קשר ויכול היה לשחק גם בהגנה ובקבוצתו זניט אף סייע לעיתים בהתקפה כמבקיע יצירתי, תחת הדרכתו של המאמן דיק אדבוקט. ב-2008 כבש שער מול באיירן מינכן בחצי גמר גביע אופ"א ועזר לקבוצתו להגיע למשחק הגמר, שבו התמודדה מול קבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. במשחק הגמר הוא כבש את שערה השני של זניט, שסייע לה לנצח 0–2 ולזכות בגביע בזכייה היסטורית. זיריאנוב שיחק בנבחרת רוסיה החל משנת 2006. הוא סייע לנבחרתו להעפיל במפתיע עד לחצי גמר יורו 2008 ואף כבש שער במסגרת הטורניר, מול נבחרת יוון. ב-17 בדצמבר 2012 הודיע על פרישתו מהנבחרת. בסיום עונת 2016/2017 בליגת העל הרוסית הודיע על פרישה ממשחק וצורף כמאמן בקבוצת זניט-2 סנקט פטרבורג. ביוני 2018 הועבר להדריך את מחלקת הנוער של זניט. באוקטובר 2022, מונה למאמן קבוצת צ'רנומורץ נובורוסייסק, אותה הוליך בתום עונת 2022/2023 להעפלה לליגת המשנה. מדיה וקבצים בנושא קונסטנטין זיריאנוב בוויקישיתוף קונסטנטין זיריאנוב, באתר Transfermarkt קונסטנטין זיריאנוב, באתר Soccerway קונסטנטין זיריאנוב, באתר WorldFootball.net קונסטנטין זיריאנוב, באתר National Football Teams קונסטנטין זיריאנוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
תומר אור

תומר אור (נולד ב-26 בספטמבר 1978 בחיפה) הוא סייף עבר ישראלי, התחרה בסגנון רומח. אור החל להתאמן בסיוף בגיל 8, בהפועל חיפה בהדרכתו של אודי כרמי. בגיל 20 זכה באליפות העולם לנוער שנערכה בוונצואלה. מאז, התקדם בדירוג העולמי ובשנת 2001 עלה בתוך שנה אחת מהמקום ה-70 למקום חמישי. מאוחר יותר חלה נסיגה ביכולתו, והוא לא השתתף באולימפיאדת אתונה ב-2004. לקראת סוף העשור שוב רשם הישגים מרשימים. בין היתר, זכה במדליית הארד בתחרות שנערכה בטוקיו במאי 2007, במסגרת סבב גביע העולם. במרץ 2008 סיים במקום ה-11 בתחרות שנערכה בסנקט פטרבורג במסגרת סבב גביע העולם, ובכך הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג. בכך, היה לישראלי הראשון שמייצג את ישראל במשחקים האולימפיים בתחרויות הסייף לגברים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). באולימפיאדה עצמה הודח לאחר הסיבוב הראשון. בשנת 2010 עבר תומר לניו יורק והחל לאמן שם. סייפת שאימן זכתה באליפות המכללות בשנת 2012. בתחילת שנת 2014 חזר תומר לארץ והחל להתאמן יחד עם המאמן בלוה אוהד. לאחר שלא התחרה שנתיים עקב פציעות, סיים תומר במקום החמישי באליפות אירופה שנערכה בשטרסבורג, צרפת, הישג שהכניס אותו חזרה לסגל האולימפי ולמירוץ לאולימפיאדת ריו. תומר אור זכה אחד עשר פעמים ברציפות באליפות ישראל בסיף רומח. בשנת 2015 השיג תומר את הקריטריון הישראלי לאולימפיאדת ריו, בזכות הגעתו לשלב רבע גמר באליפות העולם, אך לא הצליח להשיג את הכרטיס הישראלי היחיד לתחרות ההזדמנות האחרונה לקבלת הקריטריון הבינלאומי. בחודש מאי 2016 הודיע אור על פרישה מסיוף בגיל 36 ועל רצונו להיות מאמן לאומי בתחום. תומר בוגר לימודי משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה. מדיה וקבצים בנושא תומר אור בוויקישיתוף תומר אור, באתר olympedia.org תומר אור, באתר התאחדות הסיף הבין-לאומית ניר שועלי, אור של כוכבים: הכישרון הגדול של עולם הסיוף הישראלי, באתר nrg‏, 28 במאי 2008 אורן אהרוני, תומר אור פרש: "רוצה להיות מאמן לאומי", באתר ynet, 28 במאי 2016
אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956)

אולימפיאדת החורף ה-7 נערכה מ-26 בינואר עד 5 בפברואר 1956 בעיר קורטינה ד'אמפצו שבאיטליה. באולימפיאדה השתתפו ספורטאים מ-32 מדינות. במשחקים הללו השתתפה לראשונה ברית המועצות וכבשה את הבמה, במיוחד במקצי ההחלקה המהירה. נבחרת ברית המועצות גם ניצחה בטורניר ההוקי קרח. אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (באנגלית) אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר הוועד האולימפי Cortina 1956 (אורכב 09.11.2006 בארכיון Wayback Machine) – הדו"ח הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריגדת הבנים והבנות היהודים

בריגדת הבנים והבנות היהודים (אנגלית: Jewish Lads' and Girls' Brigade, בקיצור JLGB) היא תנועת הנוער היהודית הוותיקה באנגליה. הארגון הוקם בשנת 1895 על ידי אלברט גולדסמיד, קולונל בצבא הבריטי, במטרה לקדם ילדים של מהגרים יהודים עניים. בימיו הראשונים של הארגון, היה פתוח לבנים בלבד, ורק בשנת 1963 הוקמה המחלקה הראשונה לבנות. הארגון בנוי בהיררכיה כמו-צבאית, כשהחברים מתקדמים מתפקידי מש"ק, תפקיד נגד לתפקידי קצונה. בכל שנה מתקיימים שני מחנות של התנועה. מחנה קיץ ומחנה חורף, בעיקר במחנה הקיץ (בחופש הגדול) מגיעות משלחות של בני נוער יהודים מכל העולם וביניהן גם ישראל. ממספר יישובים בארץ (רמת השרון, הרצליה, אלפי מנשה, קריית אונו, שדרות וכו׳) נבחרת קבוצה על ידי מיונים קפדניים ומבחנים בכישורים חברתיים ובשפה האנגלית. בכל קבוצה יש בממוצע 20 ילדים, המחנה הוא בסך-הכל כשבועיים (למשלחות מהעולם) וכשבוע למחנה עצמו באחריות הJLGB במתחם המסודר שארגנו. הבריטים אף מצטרפים למשלחות העולמיות בסיורם בשבוע השני באתרי הבירה לונדון (ביג בן, לונדון איי, רחוב אוקספורד וכו׳) כדי לעזור בנסיעות בעיר ובניווט. תנועת הJLGB מארגנת למחנה הקיץ שלה לו״ז מפורט ומסודר שלא ניתן לדעת אותו לפני ההגעה למחנה. ובו רשומות כל הפעילויות בכל שעה בכל יום בכל המחנה. ה־JLGB מחלקים קבוצות מעורבבות של יהודים מישראל ומשאר המדינות במחנה (בריטניה, הולנד, צרפת ורוסיה) לקבוצות בשם פלטונים (platoon) ובקבוצות אלה עוברים החניכים פעילויות לאורך כל המחנה. לכל פלטון יש שם ומורלים (שירי עידוד) כדי להבדיל בין כל קבוצה ובשביל המורל בתחרויות. בכל שנה במחנה הקיץ יש נושא מיוחד וסביבו סובבות כל הפעילויות של המחנה וכל שמות הפלטונים קשורים אליו (לדוגמה: מחנה קיץ JLGB 2017 היה בנושא emoji ולכל פלטון ניתן שם של אמוג׳י אחר כגון: רובוט, מטרייה וכו׳). אתר האינטרנט הרשמי של בריגדת הבנים והבנות היהודים Super User, History, JLGB (באנגלית) (ארכיון) ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים

מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים (באנגלית: Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs, מכונה בקצרה מזכיר החוץ (the Foreign Secretary) ומחוץ לבריטניה גם שר החוץ, הוא חבר ממשלת בריטניה הממונה על מדיניות יחסי החוץ של הממלכה המאוחדת אשר עומד בראש משרד החוץ הבריטי. מזכיר המדינה לענייני חוץ נחשב לאחד מארבעת התפקידים הבכירים המכונים המשרות הרמות בשירות המדינה (באנגלית: Great Offices of State), וכיום נושא משרה זה נחשב שלישי לראש ממשלת בריטניה בחשיבותו הפוליטית. משרדו נמצא בווייטהול. החל מ-5 ביולי 2024 מכהן בתפקיד דייוויד לאמי ממפלגת הלייבור. מזכיר המדינה הראשון של בריטניה היה צ'ארלס ג'יימס פוקס (ב-1782), יריבו של ויליאם פיט הבן. מזכירי מדינה ידועים אחרים היו ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, ואחיו המרקיז ריצ'רד ולסלי, הוויקונט רוברט סטיוארט קסלרי, המרקיז רוברט ססיל מסולסברי, הרוזן ארתור בלפור, לורד הליפקס ואנתוני אידן. ג'ון מייג'ור כיהן כשר החוץ לפני שהחליף את מרגרט תאצ'ר בראשות ממשלת בריטניה. המשרד קיים בתצורתו הנוכחית מאז שנת 1968, אז אוחד משרד החוץ עם משרד חבר העמים (אליו מוזג שנתיים קודם לכן משרד המושבות). סמכויות מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים כוללות: מדיניות ויחסי החוץ של הממלכה המאוחדת קידום האינטרסים הבריטיים בחו"ל עניינים הנוגעים עם מדינות חבר העמים הבריטי ועם הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים. פיקוח על שירות הביון החשאי (MI6) ומטה התקשורת הממשלתית (GCHQ). מדיה וקבצים בנושא מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים Secretary of State for Foreign and Commonwealth Affairs - GOV.UK, www.gov.uk (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדרשת בינת

מדרשת בינת היא מדרשה תורנית לנשים ביישוב שבות רחל שבבנימין, בראשות הרב רונן טמיר ובנשיאות הרב מיכאל ברום. המדרשה הוקמה בחודש אלול תש"ס. המדרשה מובילה לימודי קודש לנשים הרוצות להעמיק את עולמן הרוחני והאמוני. דרכה של המדרשה ברוח הציונות הדתית, ובעקבות תורתו הגאולית של הרב קוק. תוכנית הלימודים הרגילה, המכונה "שנת תורה לשמה", נלמדת במסגרת בית המדרש של מדרשת בינת. הלימודים כוללים לימוד תורה, הלכה, מחשבת ישראל, חסידות, השקפה, מידות ואמונה. בין הנושאים הנלמדים: ספרי הרב קוק, הכוזרי, תנ"ך, גמרא, הלכות שבת, ליקוטי מוהר"ן, כיבוד הורים. במדרשה עוסקים גם בסוגיות כלל ישראליות ובירור תודעה לאומית. המדרשה מקיימת תוכניות המשך של הלימודים לבוגרות המדרשה ולבני משפחותיהן. התוכנית הרגילה כוללת גם הכנה לחיי משפחה ונמשכת שנה אחת. המדרשה מקיימת קשר עם בוגרות המדרשה, ומקיימת שיעורים לזוגות נשואים, וכן שיעורים לבוגרות המדרשה. כל אחת מהתוכניות נערכת אחת לחודש. כמו כן מקיימת המדרשה את תוכנית "צופיה" - מפגשים לאמהות ובנות לקראת בת מצווה. במדרשה ישנה תוכנית לימי חודש אלול לבנות שרוצות ללמוד לקראת הימים הנוראים. תוכנית זו נפרדת מהתוכנית המלאה. עד לשנת 2024 למדו במדרשה בתוכניות השונות כ-700 בנות. ישנם מוסדות אקדמיים שניתן לשלב בהם את הלימוד במדרשה: מכללת אורות ישראל שבאלקנה - לימודי הוראה בצירוף כל מקצוע נוסף הנלמד במכללה. הלימודים האקדמיים נלמדים יום בשבוע במכללה ויום נוסף של שילוב במדרשה בשבות רחל. אוניברסיטת אריאל - תוכנית "יחדיו" - המשלבת לימודי קודש ולימודי מקצוע. לימודי הקודש במדרשה מוכרים במוסדות האקדמיים ונחשבים למילוי חלק מחובות הלימודים לתואר האקדמי. למדרשה קיימות שתי שלוחות. מדרשת שילוב בינת פתח תקווה - נפתחה בשנת תשע"ט, ונועדה לשילוב לימוד תורה עם שירות לאומי או עבודה. השלוחה פועלת בראשות הרב פינחס והרבנית יהודית תורג'מן. בשלוחה זו לומדות כ-30 בנות בשנה. מדרשת בינת בקעת הירדן - השלוחה נפתחה בשנת תשפ"ג במחולה. ראש המדרשה הוא הרב מנחם נוביק (רב היישוב משכיות). בשלוחה זו לומדות כ-30 בנות בשנה. מדיה וקבצים בנושא מדרשת בינת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדרשת בינת מדרשת בינת, ברשת החברתית פייסבוק מדרשת בינת, ברשת החברתית פייסבוק סרטונים בערוץ של מדרשת בינת - שבות רחל, באתר יוטיוב מדרשת בינת ב'פורום המדרשות התורניות'
קנקן התה של ראסל

קנקן התה של ראסל (באנגלית: Russell's teapot), המכונה לעיתים קנקן התה השמימי או קומקום התה הקוסמי, הוא אנלוגיה אשר טבע לראשונה הפילוסוף הבריטי ברטראנד ראסל, ואשר נועדה להפריך את הטיעון שגורס כי במקרה של אמונה דתית, שאי אפשר להפריכה, נטל ההוכחה עובר אל הספקן ועליו להוכיח שהאמונה לא נכונה. הטַענה נכתבה לראשונה במאמר "הֲיש אלוהים?", ששלח ראסל למגזין Illustrated ב-1952, אולם המגזין לא פרסם את המאמר. אילו טענתי שבין כדור הארץ למאדים מסתובב קנקן תה מחרסינה במסלול אליפטי סביב השמש, איש לא היה יכול להפריך את הטַענה שלי כל עוד הייתי דואג לציין שמידות הקנקן כה קטנות, כך שלא ניתן לצפות בו אף בטלסקופ החזק ביותר העומד לרשותנו. אך אילו הייתי עומד על הטיעון שלי ואומר כי מכיוון שלא ניתן להפריך את הטַענה, זו תהיה עזות מצח מצד ההיגיון האנושי לפקפק בה, איחשב בצדק למי שמדבר שטויות. אם, לעומת זאת, יטענו לעצם קיומו של קנקן תה שכזה בטקסטים עתיקים, יְלַמדוהו כאמת מקודשת בכל יום ראשון, ויחדירוהו לראשיהם של תלמידי בית ספר, אזי פקפוק באמונה כזאת ייחשב לסימן לחריגות, ועלול להוביל את המפקפק לטיפול פסיכיאטרי בעידן הנאור, או לאינקוויזיציה בעידן קדום יותר. ב-1958 הזכיר ראסל את הטענה כסיבה לכפירתו באלוהים. אני חייב לכנות את עצמי אגנוסטיקן, אך לכל עניין מעשי אני אתאיסט. אינני חושב שמציאות האל הנוצרי מסתברת יותר ממציאות האלים האולימפיים או האלים של ואלהלה. דוגמה אחרת: איש אינו יכול להוכיח שאין בין כדור הארץ ומאדים קנקן תה מחרסינה הנע בתנועה אליפטית, אבל איש אינו חושב שהדבר מסתבר דיו כדי לייחס חשיבות כלשהי לטענה. אני חושב שהאל הנוצרי בלתי מסתבר באותה מידה. גרסה מפורסמת ומאוחרת יותר של הטיעון משתמשת בחד-קרן הוורודה הבלתי נראית. היתרון בגרסה מעודכנת זו הוא שקיום האובייקט אינו ניתן להפרכה בעקרון, ולא רק באופן מעשי בזמן זה או אחר ובעזרת טכנולוגיה מסוימת. בתגובה, אמר הפילוסוף פול צ'מברלין שזוהי שגיאה לוגית לטעון שנטל ההוכחה רובץ על טוען טענה חיובית (קרי, יש אלוהים) בעוד הוא אינו רובץ על טוען טענה שלילית (קרי, אין אלוהים). לדוגמה, על השולל קיומה של דמות משמעותית בהיסטוריה האנושית, כדוגמת וינסטון צ'רצ'יל, רובץ נטל ההוכחה. בדיוק כמו, ואולי אף יותר, מהטוען שדמות כזו אכן קיימת. דת פארודית החד-קרן הוורודה הבלתי נראית מפלצת הספגטי המעופפת מדיה וקבצים בנושא קנקן התה של ראסל בוויקישיתוף ברטראנד ראסל, מיהו אגנוסטיקן? (עברית), 1953 ברטראנד ראסל, מדוע אינני נוצרי (עברית) Russel's Teapot קנקן התה של ראסל בקומיקס של xkcd (אנגלית), 2017 Paul Chamberlain, Why People Don't Believe: Confronting Seven Challenges to Christian Faith, Baker Books, 2011-05-01. (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוג'ר גריירו

רוג'ר גריירו (בפורטוגזית: Roger Guerreiro; נולד ב-25 במאי 1982) הוא כדורגלן עבר פולני יליד סאו פאולו שבברזיל, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. במהלך הקריירה שלו שיחק בעיקר בליגה הברזילאית הבכירה. בעונת 2004/2005 שיחק בספרד במדי סלטה ויגו. בשנת 2006 עבר לקבוצת לגיה ורשה הפולנית, וקיבל אזרחות פולנית ב-17 באפריל 2008 בהליכים מהירים, לאחר שמקומו בנבחרת הפולנית הובטח לו על ידי מאמנה לאו ביינהאקר. גריירו ערך את הופעת הבכורה שלו למען פולין במשחק נגד נבחרת אלבניה ב-27 במאי 2008. ב-12 ביוני 2008, גריירו כבש את שערו הראשון למען פולין בדקה ה-30 במשחק נגד אוסטריה במסגרת המחזור השני של בית ב' בטורניר הגמר של יורו 2008. השער הזה היה שערה הראשון אי פעם של פולין בטורניר הגמר של היורו. בשנת 2009 עבר לקבוצת א.א.ק. אתונה היוונית. מדיה וקבצים בנושא רוג'ר גריירו בוויקישיתוף רוג'ר גריירו, באתר Transfermarkt רוג'ר גריירו, באתר Soccerway רוג'ר גריירו, באתר WorldFootball.net רוג'ר גריירו, באתר National Football Teams רוג'ר גריירו, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אודי גל

אודי גל (נולד ב-11 ביוני 1979 בתל אביב) הוא שייט ישראלי אשר התחרה במפרשית מדגם 470. לאורך הקריירה התחרה גל כשותפו של גידי קליגר, כאשר גל שימש כאיש הצוות וקליגר ההגאי. גל החל להתאמן כבר בגיל צעיר במסגרת אגודת הפועל תל אביב, והתחרה במפרשיות מדגם 420, המקובל בגילאי נוער, יחד עם קליגר. ב-1996 זכו השניים באליפות אירופה לנוער, ובמקום השני באליפות העולם. הם המשיכו להתחרות יחדיו בדגם 470, וגם בו הגיעו להישגים: אליפות אירופה לנוער ב-1998 ו-1999, מקום שני באליפות העולם לנוער ב-1999 ובמקום הראשון באליפות העולם לנוער בשנת 2000. באותה שנה התמודדו לראשונה גם באליפות העולם לבוגרים, והגיעו למקום השמיני. בעשור הראשון של המאה ה-21, המשיכו להתבלט בתחרויות השונות. בשנת 2001 זכו במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה באירלנד. שנה לאחר מכן זכו במקום הרביעי באליפות העולם בקליארי, ובאליפות אירופה הגיעו למקום השמיני. בשנת 2003 זכו במקום החמישי באליפות העולם בקדיס, אך הגיעו רק למקום ה-33 באליפות אירופה. באולימפיאדת אתונה סיימו במקום ה-13, המאכזב מבחינתם, אך לאחר מכן שבו והגיעו להישגים בזירה הבינלאומית: מדליית כסף באליפות אירופה ב-2005, מדליות ארד באליפויות העולם שנערכו ב-2006 וב-2008, ומקום רביעי בזו שנערכה ב-2007. באולימפיאדת בייג'ינג שוב השיגו תוצאה מאכזבת, כשסיימו במקום ה-14 בתחרות שנערכה בעיר צ'ינגדאו. בשנת 2009 החליט גל על פרישה בשל הירידה בתגמול הכספי שקיבל מהוועד האולימפי בישראל. שותפו של גל, גידי קליגר, החל להתחרות ביחד עם בן-זוג חדש. מאז פרישתו עובד גל כמאמן שיט. בשנת 2013 מונה למאמן נבחרת השיט של סין. בינואר 2016 מונה למאמנם של הצוות הישראלי אייל לוין ודן פרויליך, שבהמשך הבטיחו את השתתפותם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). במהלך המשחקים האולימפיים חשף גל תקרית בין המשלחת הישראלית לבין המשלחת הלבנונית שסירבה לאפשר לישראלים לעלות על האוטובוס שהיה מיועד להביאם אל טקס הפתיחה של המשחקים. ביוני 2008, מספר שבועות לפני אולימפיאדת בייג'ינג, התגלו אצל גל עקבות של סטרואיד אנאבולי בשתי בדיקות שתן, במסגרת בדיקות שגרתיות לגילוי סמים אסורים לשימוש בספורט. לדבריו, מדובר בשאריות של התרופה פינסטריד נגד התקרחות. בעבר הושעו מספר ספורטאים על שימוש בתרופה זו, שאסורה לספורטאים, כי השימוש בה יכול לשמש גם כהסוואה לשימוש בסטרואידים אנאבוליים. בסופו של דבר החליט איגוד השיט להסתפק בנזיפה בגל, ולאחר שאיגוד השיט הבינלאומי אישר את ההחלטה, הוא השתתף בכל זאת באולימפיאדה. גל למד בתיכון עירוני ה' בתל אביב, והוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מהמרכז הבינתחומי הרצליה. הוא שירת במעמד של ספורטאי מצטיין בחיל הים, ושימש כיושב ראש ועד הספורטאים האולימפיים. אודי גל, ברשת החברתית פייסבוק אודי גל, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אודי גל, באתר olympedia.org אודי גל, באתר Sailing.org אודי גל וגידי קליגר, באתר מגזין "כחול" מיכל שפירא, אחרי הסערה: אודי גל משיב רוח, באתר nrg‏, 14 באוקטובר 2008 יניב קובוביץ', אודי גל: "יש ספורטאים רעבים, מי יודע לאן המצב עוד יכול להידרדר", באתר הארץ, 6 בינואר 2009 שירי אלג'ם, ‏חוזר למולדת: אודי גל יאמן את לוין ופרויליך, באתר ערוץ הספורט, 2 בינואר 2016 נדב צנציפר ואורן אהרוני, ריו, סערה לפני הטקס: "הלבנונים מנעו מהישראלים לנסוע באוטובוס", באתר ynet, 6 באוגוסט 2016 משה סידי ונדב צנציפר, חשש: חומרים אסורים התגלו אצל אודי גל, באתר ynet, 16 ביוני 2008 סער הס, גל וקליגר מתרחקים מבייג'ינג: גם הבדיקה השנייה חיובית, באתר ynet, 19 ביוני 2008 דני בורשבסקי‏, גל צפוי להשתתף באולימפיאדה, באתר וואלה, 30 ביוני 2008
גשר המים של מגדבורג

גשר המים של מגדבורג (בגרמנית Wasserstraßenkreuz Magdeburg; "צומת דרכי מים מגדבורג") הוא גשר מים המאפשר מעבר של ספינות בין שתי תעלות שיט חשובות בגרמניה. אורך הגשר החוצה את נהר אלבה הוא כ-918 מטר ובנייתו הושלמה בשנת 2003. הגשר מחבר בין שתי תעלות המים אלבה-האבל ומיטלנדקנל אשר קרובות האחת לשנייה באזור מגדבורג ומובילות לאזור תעשייה מקומי. הצעות ראשונות לחיבור שתי התעלות הועלו כבר בשנת 1919, אולם רק בשנת 1938 החלו העבודות הראשונות. עבודות אלה הופסקו כמעט מיידית בעקבות מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, חולקה גרמניה וממשלת גרמניה המזרחית ביטלה את הפרויקט. לאחר איחוד גרמניה, חודש הפרויקט. הבנייה החלה בשנת 1997 והסתיימה כעבור שש שנים. עלות הבנייה הייתה קרובה לחצי מיליארד אירו. עשרים וארבעה אלף טונות של פלדה וכשישים ושמונה אלף מטרים מעוקבים של בטון נדרשו לבניית הגשר. לפני פתיחת הגשר נדרשו ספינות בנתיב זה לנוע במעקף שאורכו היה מעל לשנים עשר קילומטרים. כדי להתגבר על הפרשי הגובה בין הגשר לתעלות, הותקנו בשני צידי הגשר תאי שיט. בגשר הותקנו מדרכות משני צידי התעלה לטובת הולכי רגל ורוכבי אופניים. אורך: 918 מטר (228 מעל מים ו-690 מעל יבשה) רוחב תעלת המים: 34 מטר עומק התעלה: 4.25 מטר תחילת בניה: 1997 סיום בניה: 2003 מדיה וקבצים בנושא גשר המים של מגדבורג בוויקישיתוף תמונת לוויין של הגשר מתוך אתר המפות של google
דורי, צ'יף יג'ו

ראס דורי (נפטר ב-1831) היה הראס של באגמדיר ורגנט/סגן הקיסר של האימפריה האתיופית. היה אחיו של קודמו בתפקיד ראס מאריה. ראס דורי ואחיו ראס מאריה הוליכו את צבאם צפונה לנהר הטקזה שם הביסו את צבאו של ראס סאבגדיס בקרב דברה אבאי ב-14 בפברואר 1831. למרות ניצחונם בקרב ראס מאריה נהרג בקרב וכנקמה על מותו של מאריה חייליו נכנסו לתיגראי והרסו אותה.. ראס דורי חלה זמן קצר לאחר שנשא בתפקיד האנדראסה. הצעד המשמעותי ביותר שעשה דורי היה ב-18 ביוני כאשר הדיח את הקיסר ג'יגר והכתיר במקומו את ייאסו הרביעי לקיסר. מרדכי אביר, האתגר של האסלאם ואיחודה מחדש של האימפריה הנוצרית 1769 - 1855 עמוד 36. ריצ'רד פאנקהארסט, ההיסטוריה של העיירות האתיופיות: מימי הביניים ועד תחילת המאה ה-19 עמוד 266.
הילה (מערכת תצפית)

"הילה" היא מערכת תצפית אווירית המופעלת על ידי חיל האיסוף הקרבי. המערכת מורכבת מבלון תצפית באורך 32 מטר שבו מותקנות מצלמה תת"ס ("תנשמת תלת סנסורית") המצלמת יום/לילה ומכ"ם המאפשר למערכת לאתר תנועות חשודות ולהתמקד על אזורים מסוימים. הבלון מרחף בגובה של כקילומטר מעל פני הקרקע ומתחת לעננים, ולכן יכול לפעול גם במזג אוויר סוער. שווי המערכת הוא כמיליון וחצי דולרים אמריקאים. הבלון מגיע עד לגובה של כ-400 מטרים מעל הקרקע. מתחת לבלון המערכת מורכב מטען ייעודי, שמחובר לקרקע בכבל שמספק חשמל ותקשורת, וכן מאפשר לשלוט בו. עיקר שימושה של מערכת ה"הילה" הוא בשמירה על ציר הוברס המקיף את רצועת עזה ואיתור חוליות היורות רקטות ופצמ"רים אל עבר יישובי עוטף עזה. המערכת מאפשרת סגירת מעגל אש מהירה וחיסול החוליות בזמן מהיר יחסית. בנוסף מפיקה המערכת מודיעין לקראת מבצע (מל"מ) ומתצפתת על צירים ושטחי שיגור בצפון הרצועה. המערכת הופעלה בהצלחה בנתיב העשרה, נחל עוז וכרם שלום. דברים שרואים משם - "הילה", מערכת איסוף מודיעין ושו"ב, אתר זרוע היבשה שי לוי, ‏האח הגדול של רצועת עזה: הכירו את יחידת הבלון, באתר ‏מאקו‏, 19 באפריל 2014 אמיתי זיו, האח הגדול - עזה: האמצעים הטכנולוגיים שצופים על הרצועה 24 שעות ביממה, באתר TheMarker‏, 2 באוגוסט 2014