laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכתש לוכנאגר

מכתש לוכנאגר (באנגלית: Lochnagar Crater) הוא מכתש פיצוץ המצוי באזור הנהר סום בצפון צרפת. הוא נוצר בעקבות פיצוץ מטען ענק של חומר נפץ על ידי הצבא הבריטי ביום הראשון לקרב על הסום, 1 ביולי 1916. המכתש, שקוטרו 91 מטרים ועומקו 21 מטרים, השתמר מאז ועד היום ומהווה אתר זיכרון לקרב. המכתש שוכן בקרבת הכפר לה בואסל (La Boisselle) הסמוך לנהר הסום, כ-140 קילומטרים מצפון לפריז. הוא נוצר על ידי פיצוצו של מוקש גדול (למעשה מטען חומר נפץ), הגדול מבין 17 מוקשים שהופעלו על ידי הצבא הבריטי בבוקר היום הראשון לקרב על הסום. המוקש, שנקרא מוקש לוכנאגר, הוטמן במנהרות שנחפרו בתנאים קשים על ידי פלוגות המנהרות מס' 185 ו-179 של חיל ההנדסה הבריטי. הן נחפרו תחת קטע מקו ההגנה הגרמני המבוצר באותה גזרה במטרה להשמידו לפני תחילת ההסתערות הבריטית. המוקש קיבל את שמו מן העובדה שמוצא המנהרות שבהן הוטמן היה מחפירה בריטית שקיבלה את השם "רחוב לוכנאגר" (Lochnagar Street). הוא הכיל 27 טונות של חומר נפץ מסוג אמונל, שהוטמן בעומק של 16 מטרים מתחת לפני הקרקע, בשני מטענים שהיו מרוחקים זה מזה כ-18 מטרים. המוקש הופעל ב-1 ביולי 1916 בשעה 7:28 בבוקר. תיאר את הפיצוץ סגן-משנה ססיל ארתור לואיס מחיל האוויר המלכותי הבריטי: הקרקע כולה התרוממה והבזיקה, עמוד ענק ומדהים התרומם אל השמיים. נשמעה שאגה קורעת אזניים, שהשתיקה את קולות התותחים וטאטאה את קולות המקלעים באוויר הנרתע סביב. עמוד העפר התרומם מעלה עוד ועוד עד ל-1,200 מטרים כמעט. שם הוא נתלה לרגע באוויר, או נראה כנתלה, כמו צללית של עץ ברוש גדול, ואז נפל כחרוט מתרחב של אבק ושברים. התפוצצות המוקש השמידה קטע של חפירות גרמניות מבוצרות באורך של 90 עד 120 מטרים, שהיו מלאות ככל הנראה בחיילים. גם חיילים בריטים אחדים, שהמתינו בשטח ההפקר לתחילת ההתקפה של אותו בוקר, נפגעו מן השברים שפיזרה ההתפוצצות. למרות התוצאות הפיזיות הגדולות שחוללה לא סייעה ההתפוצצות באופן ניכר להסתערות הבריטית באותה גזרה, והדיוויזיה ה-34, שלחמה שם, איבדה באותו יום יותר מ-6,000 הרוגים ופצועים. ממדיו הנוכחיים של המכתש שנוצר עקב ההתפוצצות הם קוטר של 91 מטרים ועומק של 21 מטרים, כולל שפה בהיקף המכתש בגובה של 4.5 מטרים. הצעות למלא את המכתש בעפר נדחו. במשך חמישים שנים הוא נותר כשהיה והחל לשמש לנסיעות אופנוענים בתוכו וכמטמנה לאשפה. בסופו של דבר נרכשה הקרקע בה נמצא המכתש בשנת 1978 על ידי הבריטי ריצ'רד דאנינג (Richard Dunning) על מנת להבטיח את שימורו כאתר הנצחה. כיום מבקרים במכתש כ-200,000 איש בשנה, והוא אחד האתרים המתוירים ביותר בחזית המערבית לשעבר. אנדרטה שבה משולב צלב עץ גדול הוקמה ליד שפת המכתש. מדי שנה מאז 1979 נערך טקס זיכרון באתר, ב-1 ביולי בשעה 7:28, בנוכחות קהל שהגיע עד לכ-1,500 איש. באוקטובר 1998 נתגלו בנקודה הסמוכה לשפת המכתש שרידי גופתו של חייל בריטי. הגופה זוהתה לפי חפצים שנמצאו בצדה כגופתו של טוראי ג'ורג' נג'נט (George Nugent), בן 28, שהוכרז כנעדר בקרב מאז ה-1 ביולי 1916. הוא הובא לקבורה בטקס צבאי בבית קברות צבאי בריטי סמוך למכתש ב-1 ביולי 2000. על מצבתו נחרתו המילים "אבד, נמצא, אך מעולם לא נשכח." צלב עץ ועליו לוחית זיכרון מסמן מאז בצד המכתש את המקום בו נתגלתה גופתו. פלוגות המנהרות הבריטיות במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא מכתש לוכנאגר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכתש לוכנאגר סרטון וידאו על המכתש באתר YouTube ג'ורג' נג'נט באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
Dynamic HTML

Dynamic HTML, או DHTML, היא שיטה ליצירת דפי HTML אינטראקטיביים על ידי שילוב של HTML - שהיא השפה שמשמשת לבניית ועיצוב דפים לרשת האינטרנט כמעט מאז ראשיתה, שפת תסריט שעובדת בצד הלקוח (כמו Javascript), שימוש ב־DOM המאפשר התייחסות לכל תגית HTML כאל אובייקט ופעמים רבות גם שימוש ב־Cascading Style Sheets על מנת להגדיר מאפיינים בתצוגה של העמוד. בדרך זו ניתן להציג בדף האינטרנט תפריטים הנפתחים ונסגרים באופן דינמי, תאים המשנים את צבעם בעת מעבר סמן העכבר מעליהם וכדומה. את הפעולות מבצעת תוכנת הדפדפן על גבי מחשב הגולש, עובדה שפירושה לרוב זמן תגובה קצר יותר (המידע לא צריך להישלח ממחשב הגולש אל השרת וחזרה, וכן נחסכת טעינת המסמך מחדש במחשב הגולש). הבעייתיות בשימוש בדפי DHTML היא העובדה שעל אף קיומו של תקן שנקבע על ידי ה־W3C דפדפנים שונים מתייחסים בצורה שונה למאפיינים של ה־DOM ולפקודות JavaScript ומוסיפים מאפיינים ופקודות שאינן קיימות בתקן על מנת ליצור אפשרויות חדשות. שונות זו מקשה על המעצב ליצור דף DHTML שיוצג כראוי בכל הדפדפנים. AJAX (תכנות) דף אינטרנט דינמי יישום רשת מדריך בסיסי ל-DHTML באתר W3Schools (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורחון (נהר)

נהר אורחון (במונגולית: Орхон гол) הוא נהר בצפונה של מונגוליה, שמקורו בהרי חנגאי בגובה של 3,179 מטרים, ונשפך לנהר סלנגה סמוך לגבולה של מונגוליה עם רוסיה. אורכו של הנהר הוא 1,124 ק"מ והוא הארוך בנהרות המדינה. אולן בטור, בירת מונגוליה, שוכנת לגדות הנהר טול, יובלו של האורחון. לאורך הנהר שוכנים שרידיה של חאר בלגאס ששימשה כבירת חאנות אויגור ושל חרחורין שהייתה בירת האימפריה המונגולית למשך שלושים שנים. קטע מעמק הנהר המשתרע על-פני שטח של 122 קמ"ר מוכרז כאתר מורשת עולמית. מדיה וקבצים בנושא אורחון בוויקישיתוף אורחון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מונגוליה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרטרוד בינג

גרטרוד בינג (בגרמנית: Gertrud Bing;‏ 7 ביוני 1892 – 3 ביולי 1964) הייתה היסטוריונית של האמנות ופילוסופית יהודייה גרמנייה. בינג הייתה נולדה בהמבורג לסוחר יהודי. ב-1912 סיימה את לימודי ההוראה ועד 1915 הייתה מורה בבית ספר יסודי. בינג למדה פילוסופיה, פסיכולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת מינכן עד 1916 ואחרי כן פילולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת המבורג. לאחר שסיימה את עבודת הדוקטור שלה ב- 1921 אצל ארנסט קסירר החלה ב-1922 לעבוד אצל אבי ורבורג; תחילה כספרנית בהדרכתו של פריץ זקסל ומ-1924 כעוזרתו האישית של ורבורג. לאחר מותו ערכה את כתביו ב-1932. בינג עזרה להציל את ספריית ורבורג מהנאצים בהעברתה ללונדון. בלונדון היא עזרה למהגרים אחרים. היא כיהנה כמנהלת מכון ורבורג אחרי זקסל והנרי פרנקפורט מ-1955. ב-1959 פרשה לגמלאות. בינג עבדה במשך שנים רבות על כתיבת ביוגרפיה של ורבורג אך היא לא סיימה אותה בשל מצבה הבריאותי. גרטרוד בינג הלכה לעולמה ב-1964 בלונדון. Ernst Gombrich: Gertrud Bing, 1892-1964. In: Gertrud Bing in Memoriam. The Warburg Institute 1965, S. 1-3. Ernst Gombrich: Gertrud Bing zum Gedenken. Jahrbuch der Hamburger Kunstsammlungen. Bd. 10 (1965), S. 7-12. Karen Michels (Hrsg.): Aby Warburg. Mit Bing in Rom, Neapel, Capri und Italien. Karen Michels auf den Spuren einer ungewöhnlichen Reise. CORSO, Hamburg 2010. ISBN 978-3-86260-002-1 Hans-Michael Schäfer: Bing, Gertrud in: Institut für die Geschichte der deutschen Juden (Hrsg.): Das Jüdische Hamburg – ein historisches Nachschlagewerk, Göttingen 2006 S. 36 f Werner Gramberg, In Memoriam Gertrud BingAuthor. In: Mitteilungen des Kunsthistorischen Institutes in Florenz, 11. Bd., H. 4 (Sep., 1965), pp.293-295 Gertud Bing גרטרוד בינג ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חאנות

חאנות (גם: ח'אנות; טורקית Kağanlık או Hanlık; אזרית Xanlıq; מונגולית Xанлиг) היא ישות פוליטית, בדרך כלל של עמים טורקים או מונגולים, הנשלטת בידי חאן. חאנויות התקיימו לאורך השנים בערבה האירואסייתית. גקטורקים אווארים השושלת הקרא-ח'אנית ממלכת הכוזרים בולגריה הישנה בולגריה של הוולגה השושלת האילח'אנית צ'אגאטאי אורדת הזהב חאנות אסטרחן חאנות קאזאן חאנות קרים חאנות קוקנד חאנות סיביר חאנות דרבנט חאנות נחצ'יבאן חאנות קרבאך חאנים מונגולים חאן (תואר) כגן מדיה וקבצים בנושא חאנות בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדה יואב

שְׂדֵה יוֹאָב הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר באזור הדרום, בין הערים אשקלון, קריית גת וקריית מלאכי, השייך למועצה אזורית יואב. כיום יש בו בריכה, אתר נופש ואירוח כפרי. היישוב עלה על הקרקע ב-1 ביוני 1966 בידי בני גרעין נח"ל "אתגר" מרמתיים, פתח תקווה, נתניה ונווה שאנן. היישוב נקרא על שם לוחם הפלמ"ח סגן-אלוף יצחק דובנו – ש"יואב" היה שם הצופן שלו – אשר נהרג בעת הגנת קיבוץ נגבה הסמוך, בהפצצות מ"מצודת יואב" של ימינו (מצודת יואב הייתה מצודת משטרה בריטית שעברה לידיים מצריות עם צאתם של הבריטים מהארץ). ליד שדה יואב היה יישוב ערבי בשם עיראק סואידן, אשר ננטש בשנת 1948 עם כיבוש הנגב. כיום נמצא שדה יואב בתהליכי הפרטה והרחבה קהילתית מתוך מטרה להצעיר את אוכלוסיית הקיבוץ. מדיה וקבצים בנושא שדה יואב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שדה יואב שדה יואב, באתר הבית שדה יואב באתר המועצה האזורית יואב ארכיון שדה יואב, בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 שדה יואב עלה על הקרקע, למרחב, 2 ביוני 1966
Fstab

fstab (קיצור של File Systems Table - טבלת מערכות קבצים) הוא קובץ הגדרות הקיים בדרך כלל במערכות הפעלה דמויות יוניקס, בסולאריס (שם הוא נקרא vfstab), וכן בלינוקס כחלק מחבילת util-linux המגיעה עם מערכת מרב המערכות. הקובץ אחראי על פעולות שונות הנוגעות בין היתר לעיגון ההתקנים והגדרת הרשאות עליהם. הקובץ ממוקם בנתיב ‎/etc/fstab. בקובץ קיימות הגדרות המכילות רשימת התקנים במחשב (כגון דיסק קשיח, התקן אחסון נייד, כונן תקליטורים, וכדומה), וכן את חלוקת המחיצות בהן, מערכות הקבצים שעליהן, אופן עיגון המחיצות (אוטומטי או ידני), מקום עיגונן על פני מערכת הקבצים ופרטים נוספים. להגדרות אלו משמעות בהקשר לפקודה mount, האחראית על עיגון מערכות קבצים. הקובץ הוא קובץ טקסט פשוט, אשר כל שורה בו מציינת התקן שונה, ומכילה חמישה ערכים משתנים אודות ההתקן. שם ההתקן או מזהה ייחודי אחר שלו כגון UUID. נקודת העגינה - המקום בו יעוגן ההתקן אל מערכת הקבצים. סוג מערכת הקבצים, או אלגוריתם אשר תפקידו לפרש את מערכת הקבצים. אפשרויות שונות, כולל האם יתבצע עיגון של מערכת הקבצים בעת אתחול מערכת ההפעלה. הגדרות מנגנון המטפל בלוח הזמנים של המחיצה. הגדרות הנוגעות לפעולת fsck, הסורקת את מערכת הקבצים מתקלות. תקן היררכיית מערכת הקבצים df (פקודה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבי שומר

אבי שומר (נולד ב-21 בפברואר 1956) הוא המנכ"ל ואחד הבעלים של רשת "צומת ספרים". שומר נולד בירושלים, גדל בשכונת בית וגן ולמד בתיכון בויאר. לאחר שירותו הצבאי למד שנתיים באוניברסיטה העברית בירושלים (יחסים בינלאומיים ומדע המדינה). ב-1981, בגיל 25, פתח שומר את חנות הספרים הראשונה שלו, "המקור", בשכונת רמות אשכול. בהמשך פתח חנויות נוספות והקים את רשת "יריד הספרים". בשנת 2002, כשרשת "יריד הספרים" מנתה 17 סניפים, היא התמזגה עם רשת "צומת ספרים", שמנתה 14 סניפים. ומאז שומר הוא מנכ"ל החברה המאוחדת, והפך אותה לרשת ספרים מהגדולות בישראל, עם כ90 סניפים. הרשת בניהולו בלטה במבצעים למכירת ספרים מוזלים, כגון "4 במאה" (ארבעה ספרים במאה ש"ח). מבצעי הוזלה אלה עוררו זעם בקרב חלק מהמו"לים, שנאלצו להוריד את מחירי ספריהם. על התחרות במתחרה העיקרית, רשת "סטימצקי", אמר שומר: "מיתגנו את הרשת, שיפרנו את התדמית, הקמנו חנויות יפות, התחלנו לקיים מפגשים עם סופרים בסניפים, פתחנו חנויות משותפות עם רשת קפה גרג שמעניקות חוויית קנייה ובילוי, התחברנו לפייסבוק והפכנו למובילי שוק. נדרשו להם 5 שנים להבין ולהגיב, וזה הפך אותם ממובילי שוק לנגררים. הרשת לא התאימה את עצמה למתרחש בשוק ואני מניח שזה בא לידי ביטוי בכל הפרמטרים העסקיים שלה". שומר מעורב בפעילות פילנתרופית ויושב בחבר הנאמנים של עמותת חיים - למען ילדים חולי סרטן בישראל. שומר נבחר על ידי איגוד המפרסמים בישראל לאיש השיווק של חודש ינואר 2008. שומר נשוי ואב לשניים. מיה סלע, עכבר העיר אונליין, אל תספרו לו סיפורים, ריאיון עם אבי שומר, מנכ"ל צומת ספרים, באתר הארץ, 10 ביוני 2009 חגית ברונסקי, ‏"סופר הוא טאלנט. אם הוא מוכשר ויש לו סוכן טוב, הוא ירוויח", באתר גלובס, 16 ביוני 2011 נורית קדוש, אבי השיטה: אבי שומר מדפדף את המבקרים, באתר nrg‏, 23 בדצמבר 2011 עדי דברת-מזריץ, "ספר? המוצר הכי נמכר אצלנו הוא מטען לפלאפון ב-30 שקל", באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2019 נורית קדוש, אבי השיטה: אבי שומר מדפדף את המבקרים, באתר nrg‏, 23 בדצמבר 2011 משה בנימין, איש השיווק של ינואר: אבי שומר, מנכ"ל צומת ספרים, אתר ביזפורטל,‏ 27 בינואר 2008
מעגל אפולוניוס

מעגל אפולוניוס של זוג נקודות הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שהיחס בין מרחקיהן אל הנקודות הנתונות הוא קבוע. המעגל קרוי על שמו של אפולוניוס מפרגה, גאומטריקן מיוון העתיקה. נתונות שתי נקודות A, B. מעגל אפולוניוס הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות P המקיימות A P / B P = k {\displaystyle AP/BP=k} כאשר k קבוע חיובי השונה מ-1 (עבור k=1 מתקבל האנך האמצעי לקטע AB). נוכיח שבמקרה ש-k שונה מ-1, מעגל אפולוניוס הוא מעגל: תהיינה C,D הנקודות המקיימות את התנאי ונמצאות על הישר AB, כמודגם באיור (כאן נכנסת הדרישה ש-k שונה מ-1. במקרה k=1 יש רק נקודה אחת כזו על הישר, מרכז הקטע AB). תהי P נקודה נוספת על מעגל אפולוניוס. לפי הנתון A P / B P = A C / B C = A D / B D {\displaystyle AP/BP=AC/BC=AD/BD} . לכן ממשפט חוצה הזווית ההפוך למשולש △ A P B {\displaystyle \triangle APB} נובע ש-PC חוצה את הזווית הפנימית ב-P ו-PD חוצה את הזווית החיצונית ב-P. מכיוון שסכום הזווית הפנימית והחיצונית הוא 180 מעלות, הזווית ∠ C P D {\displaystyle \angle CPD} היא זווית ישרה. כלומר △ C P D {\displaystyle \triangle CPD} הוא משולש ישר-זווית החסום במעגל שהקוטר שלו הוא CD. לכן כל P על מעגל אפולוניוס נמצאת על המעגל הנ"ל. באותו אופן ניתן להראות שכל נקודה על המעגל שקוטרו CD נמצאת על מעגל אפולוניוס. מרכז המעגל נמצא על הישר AB. כל מעגל שעובר דרך הנקודות A ו-B מאונך למעגל אפולוניוס (כלומר, המשיקים שיוצאים מנקודות החיתוך שלהם מאונכים זה לזה). אם מבצעים אינוורסיה יחסית למעגל אפולוניוס, A עובר ל-B ולהפך. לכל נקודה K הנמצאת על המעגל, אם הישר AK חותך את המעגל בנקודה M והישר BK חותך אותו בנקודה L, אזי M ו-L סימטריות ביחס לישר AB (כלומר הוא האנך האמצעי שלהן). מדיה וקבצים בנושא מעגל אפולוניוס בוויקישיתוף
יעקב שפרינגר

יעקב שְפְּרינגֶר (ד' בסיוון ה'תרפ"א, 10 ביוני 1921 – כ"ז באלול ה'תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות ושופט וכן חבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. יעקב שפרינגר נולד בעיר קאליש שבפולין. למד באקדמיה לחינוך גופני בוורשה, הוסמך כמורה לחינוך גופני והיה גם מתאגרף מצטיין. בפולין זכה להסמכה כשופט בינלאומי בהרמת משקולות והודות לכישוריו ולהצטיינותו, מונה כאחראי על מדור האתלטיקה הכבדה (איגרוף, היאבקות והרמת משקולות) במיניסטריון לספורט בפולין. הוא אף ייצג את פולין בשתי אולימפיאדות: בשנת 1952 ובשנת 1956. בשנת 1957 עלה לישראל והתגורר בבת ים, שם לימד חינוך גופני בבית ספר תיכון רמות והיה מורה לספורט בבית הספר היסודי ראשונים. במקביל, שימש כרכז ספורט במועדון קהילתי ביפו ועשה עבודה חינוכית חשובה עם נוער במצוקה. שפרינגר ייסד בארץ את ענף הרמת המשקולות, על ידי כך שארגן קורסים להכשרת שופטים בינלאומיים במקצוע וייסד ליגה. כמו כן, שימש כמאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות במשך 15 שנים. במהלך השנים בהן היה פעיל, חולל מהפכה של ממש בענף הרמת המשקולות. הוא ייצג את ישראל כשופט בינלאומי וכמאמן נבחרת ישראל. בזכות פועלו, קם דור שלם של ספורטאים, מאמנים ושופטים בישראל. שניים מהם, זאב פרידמן ויוסף רומנו, נרצחו יחד עמו באולימפיאדת מינכן. המשחקים האולימפיים במינכן העניקו לשפרינגר את העיגול החמישי, כשופט בינלאומי באולימפיאדה החמישית שלו. ימים ספורים לפני הרצח שימש כשופט בתחרות בה נקבעו שני שיאי עולם. אור לבוקר יום שלישי 5 בספטמבר 1972 פרצו מספר מחבלים לכפר האולימפי במינכן ונכנסו לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדה. המחבלים התפרצו לאחד החדרים בו שהו שישה ישראלים, ביניהם שפרינגר, ודרשו מהם להובילם לחדרים נוספים בהם ישנו באותה עת ספורטאים. הנחטפים הצביעו על חדר בו שהו שישה ישראלים נוספים ונכנסנו פנימה. בעודם יורדים במדרגות ניסו שניים מהישראלים להימלט. האחד, משה ויינברג, נורה ונהרג והשני הצליח להימלט לחופשי. בין המחבלים, שהחזיקו 10 בני ערובה, לבין הרשויות הגרמניות נפתח משא ומתן מתיש, שנמשך יום שלם. במהלכו ירו המחבלים בחטוף נוסף, מרים המשקולות יוסף רומנו. אחרי משא ומתן ארוך ומתיש הוסכם בין המחבלים לכוחות הביטחון הגרמנים שבני הערובה, יחד עם המחבלים, יועברו במסוקים לנמל התעופה הצבאי של מינכן ומשם ימריאו בקהיר. כל בני הערובה הועלו על שני מסוקים, שנחתו בנמל התעופה הצבאי, שם נעשה ניסיון חילוץ כושל על ידי כוחות משטרת בוואריה. במהלך הקרב רצחו המחבלים את כל תשעה בני הערובה. יעקב שפרינגר היה בן 51 במותו והותיר אחריו אישה ושני ילדים. הוא הובא למנוחות בבית העלמין הדרום בחולון. דף לזכר יעקב שפרינגר, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה דף לזכרו, באתר הוועד האולימפי בישראל דף לזכר הניספים, באתר מכון וינגייט אלכס דורון, במינכן ישלים "קובה" שפרינגר את "העיגול האולימפי" החמישי, מעריב, 16 באוגוסט 1972 יעקב שפרינגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יעקב שפרינגר באתר GRAVEZ
עין כרמל

עֵין כַּרְמֶל הוא קיבוץ באזור הצפון במישור החוף ליד עתלית השייך למועצה אזורית חוף הכרמל. שמו של היישוב קשור למיקומו הצופה על הר הכרמל. המילה "עין" משמרת את שמו של קיבוץ עין הים (ומציינת, כפי שציינה גם במקורה, "דבר הנראה לעין", ואיננה מציינת "מעיין"). קיבוץ עין כרמל נוסד על ידי מתיישבים מעין הים ומרמת רחל. מגילת היסוד של היישוב נחתמה בשלהי מלחמת העצמאות, על ידי ארבעה מבוגרים ושני ילדים מכל אחת מקבוצות המתיישבים. לאחר האיחוד, במשך כשנתיים, נבנתה ה"נקודה". באותן שנים התגוררו חברי רמת-רחל לשעבר עם ילדיהם במחנה המעפילים בעתלית. בא' בתשרי ה'תשי"א - ספטמבר 1950 עלו באופן רשמי חברי שתי הקבוצות והתיישבו בנקודה החדשה. בקיבוץ ישנו בית ספר יסודי, "כרמל וים", הוקם בשנת 1987. בבית הספר לומדים כ-350 תלמידים מהיישובים: עין כרמל, החותרים, מגדים, עין הוד, נווה ים, נחשולים ובית אורן. בית הספר שייך למועצה האזורית חוף הכרמל. כלכלת הקיבוץ מתבססת על מפעל קל-קר הנמצא בו ועל ענפי חקלאות, בעיקר רפת ובננות. הקיבוץ נמצא בתהליכי הפרטה[דרוש מקור]. הקיבוץ מחזיק בבעלות של א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל. מבני מועצה אזורית חוף הכרמל ממוקמים בשטחו של קיבוץ עין-כרמל. בשטח הקיבוץ נמצאים אתר "סדנאות האומנים" וה"בזלתון" - גן פסלי-אבן בזלת. בפאתי הקיבוץ שוכן "גן-עדן" – בית קברות ברוח אחרת. מגילת היסוד של קיבוץ עין-כרמל - נחתמה בדצמבר 1948 גן הפסלים "בזלתון" בקיבוץ עין כרמל פסל של דגן שקלובסקי בגן הפסלים מדיה וקבצים בנושא עין כרמל בוויקישיתוף עין כרמל, ברשת החברתית פייסבוק עין כרמל, באתר קהילנט ארכיון עין כרמל, ברשת החברתית פייסבוק עין כרמל (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
Trem das Onze

"Trem das Onze" (מפורטוגזית: "הרכבת של 11") הוא שיר סמבה שנכתב והולחן בידי אדונירן ברבוזה בשנת 1964. זהו אחד משירי הסמבה המפורסמים ביותר והוא דוגמה טובה לסמבה של סאו פאולו. השיר מספר על נער המסביר לאהובתו מדוע אינו יכול להישאר איתה. הוא חייב להספיק לחזור לביתו ברכבת של שעה 11, כיוון שהוא גר בפרברים וזו הרכבת האחרונה באותו יום. הוא בן יחיד ואינו יכול להשאיר את אמו לבד. לשיר ביצועים רבים, ביניהם של Demônios da Garoa (הביצוע המקורי משנת 1964) ושל גל קוסטה (1973). עיבוד עברי ראשון לשיר נעשה ב-1981 על ידי "הפרברים", לאלבומם "הפרברים טרופיקל". השיר נקרא "רכבת הלילה" ותורגם על ידי יעקב שבתאי בהפקתו המוזיקלית של מתי כספי. גרסה מאוחרת יותר, מ-1987 היא של מתי כספי באלבומו "ארץ טרופית משגעת", יחד עם הזמרת הברזילאית סילביניה אסקפה. המילים לגרסה זו, שנקראה "אפילו דקה", תורגמו על ידי אהוד מנור. השיר בביצועה של גל קוסטה היה האות המוזיקלי לסיום תוכנית הצהריים של אלי ישראלי בגלי צה"ל בשנות ה-80. מידע על היצירה "Trem das Onze" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Trem das Onze" באתר יוטיוב הגרסה העברית "אפילו דקה" | מתי כספי וסילבינה מתוך "ארץ טרופית משגעת", 1987 (תרגום: אהוד מנור), באתר יוטיוב הפרברים - רכבת הלילה, סרטון באתר יוטיוב סילביניה אסקפה (ריאיון עם סילביניה אסקפה החל מ-1:01:01 דקות לאחר תחילת הסרטון), סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף גוטפרוינד

יוסף (קורט) גוטפרוינד (כ"א בחשוון תרצ"ב, 1 בנובמבר 1931 – כ"ז באלול תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן היאבקות ושופט וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. יוסף גוטפרוינד נולד בטרנסילבניה, רומניה, ומנעוריו היה פעיל בספורט ההיאבקות. לאחר לימודיו התיכוניים למד רפואה וטרינרית ורצה לעסוק בתחום, אך האהבה לספורט ניצחה. בגיל 17 הוא עלה לארץ עם משפחתו, התגורר בירושלים ולפרנסתו עסק במסחר של מוצרי חשמל לאזור יהודה ושומרון. הוא הצטרף לאגודת ההיאבקות של הפועל ירושלים והצטיינותו בענף הובילה אותו גם לתחום השיפוט והוא אף שימש כשופט באולימפיאדת טוקיו 1964 ובאליפויות העולם בהודו ובבולגריה. הוועדה המארגנת של האולימפיאדה העשרים במינכן הזמינה אותו לשמש כשופט במשחקים. ביום 1.4.2024, נחנך רחוב על שמו של יוסף גוטפרוינד בשכונת בית הכרם בה התגורר בירושלים. אור ליום שלישי 5 בספטמבר 1972 פרצו מחבלים לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן. הם נקשו על הדלת וגוטפרוינד, שהתעורר ראשון משנתו, פתח את הדלת וזיהה מיד שמדובר במחבלים, בגבורתו נשען בגופו על הדלת וצעק: "חבר'ה, תברחו!" וכך ניצל חבר המשלחת טוביה סוקולסקי (שנפטר בשנת 2017) ששבר את החלון וברח אל מחוץ למבנה והעיד על המקרה מספר פעמים. הוא לא הצליח לעצור את המחבלים בגופו והם פרצו לחדר, בו שהו שישה ישראלים. המחבלים דרשו מהישראלים ללוות אותם לחדרים של שאר חברי המשלחת ובדרך אספו עוד שישה ספורטאים ישראלים. המחבלים הכריחו את 12 הספורטאים לרדת איתם במדרגות. בעודם יורדים ניסו שניים להימלט. אחד, משה ויינברג, נורה ונהרג והשני הצליח להימלט. בין המחבלים, שהחזיקו עשרה בני ערובה, לבין הרשויות הגרמניות נפתח משא ומתן מתיש שנמשך יום שלם. במהלכו ירו המחבלים בחטוף נוסף, מרים המשקולות יוסף רומנו. בסופו של היום הוסכם בין המחבלים לגרמנים, שבני הערובה והמחבלים יועברו במסוקים לנמל התעופה הצבאי של מינכן ומשם ימריאו לקהיר. תשעת בני הערובה הועלו על שני מסוקים שנחתו בנמל התעופה הצבאי, שם נעשה ניסיון חילוץ כושל על ידי כוחות משטרת בוואריה. במהלך הניסיון רצחו המחבלים את תשעת בני הערובה, וביניהם גם את גוטפרוינד. הובא למנוחות בבית העלמין "הר המנוחות" בירושלים. יוסף גוטפרוינד היה בן 40 במותו. הותיר אחריו אישה ושתי בנות. נכדתו היא אשת התקשורת לירון שמם, ממגישות תוכנית הבוקר "הבוקר של קשת". דף לזכר יוסף גוטפרוינד, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה דף לזכרו באתר הוועד האולימפי בישראל דף לזכר הנספים באתר מכון וינגייט לירון שמם על סבא יוסף גוטפרוינד יוסף גוטפרוינד באתר GRAVEZ
משפחת מידלטון

משפחת מידלטון היא משפחת אצולה בריטית הידועה בעיקר עקב נישואי בת המשפחה קתרין, נסיכת ויילס לויליאם, נסיך ויילס, הם צאצאי אליזבת קנוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה מדרגה שנייה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה[דרוש מקור]. עושרם של בני מידלטון אשר נבע מחברה לאספקת ציוד לאירועים, פורסם בכלי התקשורת עקב השתתפותם בחתונת בתם המלכותית. בני משפחתה של קתרין, נסיכת ויילס הם: אביה מייקל מידלטון, אמה קרול מידלטון (נולדה בשם קרול גולדסמית'ס), אחיה ג'יימס מידלטון, ואחותה פיפה מידלטון. מקור שמם של בני מידלטון הוא ממקורות שונים בסקוטלנד ואנגליה, זמן התאריך המוקדם לשמם מגיע עוד משנת 1166. שושלתו של מייקל מידלטון מגיעה מלידס, לדורות של עורכי דין מחלק זה של אנגליה. אבותיהם של בני משפחת מידלטון כוללים את סר תומאס לייטון (חי בשנים 1530–1610), שהיה מושל גרנזי בשנים 1570–1609, ואשתו אליזבת קנוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה. אחד מצאצאי המשפחה בתקופה מאוחרת יותר הוא הכומר "תומאס דייוויס" (Thomas Davis 1766 - 1844) שהיה מחבר המזמורים של הכנסייה האנגליקנית; נכדתו, אוליביה כריסטיאנה לופטון, הייתה אחת הסבתות של מייקל מידלטון, אביה של קתרין. הגנאלוג הידוע ויליאם אדמס רייטווייזנר (William Addams Reitwiesner) גילה כי שושלת בית מידלטון מקושרת ללורד "סר תומאס פיירפאקס גילינג" (1475–1520) אשר היה אחד מאבותיה הקדומים של דיאנה הנסיכה מוויילס, דבר אשר עושה את קתרין, נסיכת ויילס וויליאם, נסיך ויילס בני דודים מדרגה חמש עשרה. בת משפחה נוספת מצד סבתו של מייקל מידלטון היא אוליביה לופטון, בתם של פרנסס והרייט לופטון צאצאי אדוארד השלישי, מלך אנגליה. קרול מידלטון, אמה של קתרין, נסיכת ויילס, היא בת למשפחת גולדסמית, משפחה ממעמד הפועלים, אשר בניה עבדו במשך כמה דורות ככורים במכרות של סנדרלנד במחוז דורהאם. מדיה וקבצים בנושא משפחת מידלטון בוויקישיתוף אליחי וידל, משחקי פיפה || איך פיפה מידלטון מעזה להסתובב בלי טוויטר ואינסטגרם, באתר הארץ, 31 בינואר 2014