laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וילבור לואיס אדמס

וילבור לואיס אדמס (באנגלית: Wilbur Louis Adams‏; 23 באוקטובר 1884 – 4 בדצמבר 1937) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מווילמינגטון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. אדמס נולד ב-23 באוקטובר 1884 בג'ורג'טאון, דלאוור, והיה בנם של ויליאם דאנינג אדמס ושרה לאוויניה (תומפסון) אדמס. הוא למד בקולג' דלאוור בניוארק ובקולג' דיקינסון בקרלייל, פנסילבניה. ב-1907 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור והחל לעסוק בעריכת דין בווילמינגטון. אדמס כשל בניסיונו להיבחר לתובע הכללי של המדינה ב-1924. ב-1932, חבר בית הנבחרים הרפובליקני המכהן, רוברט האוסטון, היה מעורב במחלוקת פנים-מפלגתית על חוק היובש ולא הצליח לזכות במועמדות הרפובליקנית. כתוצאה מכך, הצליח אדמס לזכות בניצחון דחוק, ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1932, תוך שהוא מביס את הרפובליקני ראובן סאטרת'ווייט הבן. אדמס שירת עם הרוב הדמוקרטי בקונגרס ה-73. בבית הנבחרים האמריקני, אדמס הצביע עם תוכנית הניו דיל. הוא כיהן מ-4 במרץ 1933 עד 3 בינואר 1935, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין ד. רוזוולט. בשנת 1934, אדמס החליט לא להיבחר מחדש, אלא לקרוא תיגר על הסנאטור המכהן האמריקני הפופולרי ג'ון טאונסנד הבן על מושב הסנאט שלו. כרפובליקני מתון, טאונסנד תמך בחלק גדול מהחקיקה של הניו דיל, והפגין יעילות ניכרת באמצעות מעורבותו בהקמת דברים כמו התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות. לעומת זאת, לאדמס היה פרופיל נמוך בבית הנבחרים וטאונסנד הצליח להעלות שאלות לגבי היעילות של אדמס עבור דלאוור. שוב, כשהתנגדה למגמות לאומיות, לדלאוור הייתה הצלחה רפובליקנית מקומית משלה ב-1934, בראשות טאונסנד. אדמס חזר הביתה ועבר לג'ורג'טאון, דלאוור, שם המשיך בעיסוק בעריכת דין. הוא גם היה מנהל הדואר בפועל בג'ורג'טאון מ-6 במאי 1937 ועד מותו. אדמס מת ב-4 בדצמבר 1937 בבית החולים ביבי, לואיס, דלאוור. הוא קבור בבית הקברות של האיחוד, הממוקם ברחוב סאות' רייס, ג'ורג'טאון. וילבור לואיס אדמס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) וילבור לואיס אדמס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רוברט האוסטון

רוברט גריפית' האוסטון (באנגלית: Robert Griffith Houston‏; 13 באוקטובר 1867 - 29 בינואר 1946) היה עורך דין, מו"ל ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'טאון, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית, וכיהן ארבע קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. שם משפחתו נהגה "האוס-טון", בניגוד לעיר בטקסס ששמה נכתב באותה צורה. האוסטון נולד ב-13 באוקטובר 1867 במילטון, דלאוור. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בלואיס, והיה אחיינו של ג'ון וו. האוסטון, ששימש כחבר בית הנבחרים מדלאוור בין 1845 ל-1851. הוא התחתן עם מרגרט וייט ב-1888, סופרג'יסטית פעילה ותומכת בחוק היובש. באותה שנה, 1888, האוסטון התקבל ללשכת עורכי הדין בדלאוור והחל לעסוק בעריכת דין בג'ורג'טאון. הוא שירת במשמר הלאומי של דלאוור בין השנים 1890 ל-1895, וב-1893 הקים את The Sussex Republican כעיתון של מחוז סאסקס. הוא היה הבעלים והמוציא לאור עד 1934. העיתון המשיך תחת השם The Sussex Countian עד 1946. האוסטון שימש גם כנשיא הבנק הלאומי הראשון של ג'ורג'טאון בין השנים 1901 ל-1903. בשנת 1900, הנשיא ויליאם מקינלי מינה את האוסטון לגבאי המכס עבור מחוז דלאוור, תפקיד שמילא עד 1904. הוא שימש גם כעוזר התובע הכללי של דלאוור מ-1920 עד 1924. בשנת 1924, הנשיא הרפובליקני הפופולרי קלווין קולידג' נבחר מחדש והוביל את מפלגתו להישג של 24 מושבים בבית הנבחרים. האוסטון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1924, תוך שניצח את חבר בית הנבחרים הדמוקרטי המכהן ויליאם ה. בויס. הוא ניצח בבחירות ארבע פעמים בסך הכל, וניצח את הדמוקרטים מריל ה. טילגמן ב-1926, ג'ון מ. ריצ'רדסון ב-1928, וג'ון פ. לפבר ב-1930. במהלך ארבע הקדנציות הללו הוא כיהן ברוב הרפובליקני בקונגרסים ה-69, ה-70 וה-71, אך היה במיעוט בקונגרס ה-72. הוא לא ביקש להיבחר מחדש ב-1932, בשיא השפל הגדול. בסך הכל, האוסטון כיהן מ-4 במרץ 1925 עד 3 במרץ 1933, בתקופת הממשל של נשיאי ארצות הברית קלווין קולידג' והרברט הובר. לאחר שעזב את בית הנבחרים, האוסטון שימש שוב כעוזר התובע הכללי של דלאוור מ-1933 עד 1935. ב-1936 התמודד האוסטון לסנאט האמריקני כרפובליקני עצמאי. הוא סיים במקום השלישי אחרי הרפובליקני המכהן דניאל או. הייסטינגס, והמועמד המצליח, הדמוקרטי ג'יימס ה. יוז. בעקבות כך פרש מהפוליטיקה וחידש את הקריירה שלו כמו"ל. האוסטון מת ב-29 בינואר 1946 בלואיס, דלאוור, ונקבר שם בבית הקברות הפרסביטריאני של לואיס, יחד עם דודו, חבר בית הנבחרים לשעבר ג'ון וו. האוסטון. רוברט האוסטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) רוברט האוסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ספיד רייסר

ספיד רייסר (ביפנית: マッハGoGoGo) היא סדרת מאנגה יפנית שנוצרה על ידי טאטסואו יושידה. עלילת הסדרה מתמקדת בנהג המרוצים הצעיר והמוכשר ספיד רייסר (המכונה גו מיפונה בגרסה היפנית המקורית) אשר חולם להיות נהג המרוצים הטוב ביותר בעולם. הוא נוהג במכונית מתקדמת במיוחד מבחינה טכנולוגית אשר מצוידת בגאדג'טים עתידניים רבים המאפשרים לו להיחלץ ממצבים מסוכנים במרוצים. סדרת המאנגה של ספיד רייסר פורסמה במקור ביפן במגזין "Shōnen Book" בין 1966 ל-1968. הסדרה זכתה להכרה בינלאומית בעיקר בסדרת האנימה של ספיד רייסר שהופקה בעקבות הצלחת סדרת המאנגה. סדרת האנימה הראשונה של ספיד רייסר שודרה במקור ביפן ברשת הטלוויזיה היפנית FujiTV בין השנים 1967 עד 1968 וכללה 52 פרקים. בעקבות הצלחת סדרת האנימה נוצרה לה מהדורה בשפה האנגלית שהותאמה לקהל המערבי. הגרסה האנגלית של הסדרה זכתה במיוחד להצלחה בארצות הברית שם היא שודרה בסינדיקציה במהלך שנות ה-60 וה-70. בשנת 1997 הופקה סדרה שנייה של ספיד רייסר אשר כללה 34 פרקים ואשר שודרה במקור ביפן ובהמשך שודרה גם במדינות נוספות. בשנת 2008 הופק סרט קולנוע לייב אקשן של ספיד רייסר בבימוי האחים וצ'אוסקי. הסרט עשה שימוש רב במיוחד בגרפיקה ממוחשבת והיה מאופיין בסגנון ויזואלי ייחודי אשר היווה מחווה לסדרת המאנגה המקורית. בנוסף, בשנת 2002 הופקה סדרת האנימה "Speed Racer X" אשר היוותה אתחול מודרני של לסדרה המקורית. בשנת 2008 הופקה סדרת אנימה נוספת בשם "Speed Racer: The Next Generation" אשר עלילתה התמקדה בהרפתקאות בנו של ספיד רייסר אשר לוקח חלק במרוצים עתידניים. ספיד רייסר (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא גו מיפונה) - גיבור הסדרה. ספיד רייסר הוא נהג מרוצים מיומן ונחוש אשר חולם להפוך לנהג הטוב ביותר בעולם. הוא נוהג במכונית "מאך 5" אשר הינה מכונית עתידנית שמצוידת במגוון גאדג'טים משוכללים. ספריטל רייסר (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא גו מיפונה) - אחיו הצעיר של ספיד רייסר. אביו של ספיד רייסר (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא דייסקה מיפונה) - מתאבק לשעבר אשר בונה מכוניות מרוצים למחייתו בהווה והינו המנטור של ספיד רייסר. אימו של ספיד רייסר (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא איה מיפונה) - חוששת תמיד לשלומו של בנה. רייסר X (בגרסה היפנית המקורית שמו הוא פוקומן רייסר) - היריב המושבע והמסתורי של ספיד רייסר. בהמשך הסדרה מתברר שהוא אחיו הבכור של ספיד רייסר. טריקסי - חברתו של ספיד רייסר. מדיה וקבצים בנושא ספיד רייסר בוויקישיתוף "Return Laps for the First Voice of Speed Racer". New York Times. 10 במאי 2008. ארכיון מ-17 באוקטובר 2015. נבדק ב-2010-08-12. {{cite news}}: (עזרה) 作品データベース. Tatsunoko Production (ביפנית). אורכב מ-המקור ב-2010-04-07. נבדק ב-2008-10-06.
רון ווד

רונלד דייוויד ווד (באנגלית: Ronald David Wood; נולד ב-1 ביוני 1947) הוא גיטריסט ובסיסט רוק אנגלי. ווד הוא חבר בלהקת הרולינג סטונז משנת 1975, ועל כך עיקר פרסומו. נוסף על כך, השתתף בלהקת הפנים ולהקתו של ג'ף בק. ווד נולד בהילינגדון, לונדון בממלכה המאוחדת. גדל בכפר הפרברי יוסלי בהילינגדון. לדבריו, דורו היה הראשון במשפחה שנולד על אדמה יבשה. שני אחיו הגדולים, ארט וטד, היו גרפיקאים וגם מוזיקאים. טד ווד נפטר בשנת 2004, וארט ווד בשנת 2006. בשנת 2014 הופיע עם להקת הבנים וואן דיירקשן בגמר תוכנית הריאליטי הבריטית אקס פקטור. ב-17 באוקטובר 2017 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו "Ronnie Wood: Artist". לווד שישה ילדים. בנו הראשון, ג'סי ווד (מוזיקאי וגיטריסט) הוא בנו מאשתו הראשונה, קריסי (לבית פינדלי), דוגמנית לשעבר לה היה נשוי בין השנים 1971–1978. במהלך תקופה זו ניהל רומן עם אשתו לשעבר של ג'ורג' האריסון, פאטי בויד. פינדלי נפטרה בשנת 2005. בשנת 1985 ווד התחתן עם אשתו השנייה, ג'ו ווד (לבית קרסלייק), אם לבתו לאה ובנו טיירון. הוא גם אימץ את ג'יימי, בנה של ג'ו ווד ממערכת יחסים קודמת. ביולי 2008 הוא עזב את אשתו למען קטיה איבנובה, אותה פגש במועדון לילה בלונדון. ווד נכנס לגמילה שוב ב-16 ביולי 2008. הוא הגיש בקשה לגירושין מאשתו ג'ו ווד, שניתן בשנת 2009. ב-3 בדצמבר 2009 נעצר על ידי המשטרה באמצע הרחוב רון בשל תקיפה של חברתו הצעירה, דבר שכונה "אירוע ביתי". ווד היה גלוי לב על מאבקו באלכוהוליזם; אף על פי שדיווחים בין השנים 2003–2006 הצביעו על כך שהוא היה פיכח מאז סיבוב ההופעות של הרולינג סטונס בין השנים 2002–2003, ביוני 2006 הוא נכנס לגמילה בעקבות פרק זמן בו הגביר את השימוש המוגזם באלכוהול. עד יולי 2008, ערוץ החדשות ITN דיווח כי ווד הכניס את עצמו לגמילה בסך הכל שש פעמים, בפעם האחרונה לפני חתונת בתו לאה. ווד גם החל לאסוף בולים כחלק ממסגרת השיקום שלו באלכוהוליזם. ב-21 בדצמבר 2012 התחתן ווד בשלישית עם סאלי המפריס, בעלים של חברת הפקות תיאטרון, הצעירה ממנו ב-31 שנה. נולדו לזוג תאומות בשם גרייסי ג'יין ואליס רוז, שנולדו ביום שני ב-30 במאי 2016, יומיים לפני יום הולדתו ה-69 ב-1 ביוני 2016. בנוסף לששת ילדיו, לווד ישנם גם שישה נכדים. ווד אובחן כחולה בסרטן ריאות בשנת 2017, דבר המחייב הסרה חלקית של ריאותיו. לדבריו, הוא סירב לכימותרפיה מכיוון שלא רצה לאבד את שיערו. הוא אוהד מושבע של קבוצת הכדורגל האנגלית וסט ברומיץ' אלביון. I've Got My Own Album to Do‏ (1974) Now Look‏ (1975) Gimme Some Neck‏ (1979) 1234 (1981) Slide on This‏ (1992) Not for Beginners‏ (2001) I Feel Like Playing‏ (2010) מדיה וקבצים בנושא רון ווד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רון ווד (באנגלית) רון ווד, ברשת החברתית פייסבוק רון ווד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רון ווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רון ווד, באתר ספוטיפיי רון ווד, באתר Last.fm (באנגלית) רון ווד, באתר AllMusic (באנגלית) רון ווד, באתר MusicBrainz (באנגלית) רון ווד, באתר Discogs (באנגלית) רון ווד, באתר Songkick (באנגלית) רון ווד, באתר Genius רון ווד, באתר SecondHandSongs סוכנויות הידיעות, גיטריסט "רולינג סטונס" נעצר בחשד לתקיפה, באתר ynet, 3 בדצמבר 2009 סיימון הטנסטון, הגרדיאן, רוני ווד, גיטריסט הרולינג סטונז, עם תשוקה חדשה לנגוס בחיים, באתר הארץ, 29 באפריל 2011 מפגש פסגה: פול מקרטני, רינגו סטאר ורוני ווד על במה אחת, באתר ynet, 17 בדצמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות לעיריית בני ברק (2024)

הבחירות לעיריית בני ברק ערכו בבני ברק במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות בישראל. הבחירות נועדו להיערך ב-31 באוקטובר 2023, ט"ז בחשוון ה'תשפ"ד, אך עקב מלחמת חרבות ברזל אישרה הכנסת את דחיית הבחירות ל-30 בינואר 2024, ומאוחר יותר, ב-31 בדצמבר 2023, אישרה הממשלה דחייה נוספת של הבחירות ל-27 בפברואר 2024, י"ח באדר א' ה'תשפ"ד. בחירות אלו הן הבחירות ה-20 שנערכות בבני ברק מאז הקמת העיר ב-1924. במהלך הבחירות הועמדו לבחירה 27 המושבים במועצת העיר, ותפקיד ראש עיריית בני ברק, בו מכהן אברהם רובינשטיין, שתי קדנציות, זה 10 שנים לא רצופות כחלק מן הדיל יחד עם סיעת אגודת ישראל בעיר. ראש עיריית בני ברק המכהן אברהם רובינשטיין, ראש "הרשימה התורתית המשותפת" ואיש מפלגת דגל התורה. לפי הסכם הרוטציה, אמור נציג אגודת ישראל להחליפו כמועמד הרשימה לראשות העיר, כאשר חנוך זייברט, איש הסיעה המרכזית, נבחר על ידיה כמועמד. מפלגת ש"ס הודיעה שח"כ ושר הבריאות אוריאל בוסו יתמודד לראשות העיר בני ברק מטעמה ולשם כך העביר את כתובתו מהעיר פתח תקווה. בנוסף התמודד על ראשות העיר חבר העירייה יעקב וידר מהליכוד וצבי רייך מטעת סיעת "תורה לשמה", פלג של הפלג הירושלמי המזוהה עם הרב צבי פרידמן. בשבוע לפני הבחירות פרש רייך מהתמודדות בהסכם עם זייברט, מעט קודם לבחירות הוגשה עתירה נגד מועמדותו של בוסו בטענה שלא העביר את מרכז חייו מפתח תקווה לבני ברק ועל כן הוא פסול מלהתמודד. העתירה נדחתה. 27 המקומות במועצת העיר היוצאת התחלקו בין "הרשימה התורתית המרכזית" (שמה המקומי של סיעת יהדות התורה) עם 16 מנדטים, ש"ס עם 6 מנדטים, בני תורה עם 3 מנדטים, יחד והליכוד עם מנדט אחד כל אחת. בבחירות אלו עמדו לבחירה בשנית 27 חברי מועצה. מפלגת דגל התורה בתחילה הטילה וטו על חנוך זייברט, אך לבסוף חזרה בה מהווטו והודיעה על תמיכה במועמדותו של זייברט. סיעת יחד בעיר חתמה הסכם איחוד עם מפלגת ש"ס. מפלגה חדשה שהוקמה בעיר והתמודדה למועצה היא מפלגת 'טובת העיר' בראשות שלמה אלבוים שהוקמה על ידי קהילת פני מנחם, שפרשה מחסידות גור. סיעת בני תורה העירונית התפצלה בין תומכי הרב אשר דויטש לבין נאמני הרב צבי פרידמן, כאשר האחרונים הקימו סיעה חדשה בשם "תורה לשמה". מנחם כרמל עמד בראש רשימת בני תורה. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לעיריית בני ברק בוויקישיתוף ניצן צבי כהן, ‏בני ברק בוחרת, עם פשקווילים, פייק ניוז ושד עדתי: "שכל אחד יעשה מה שרבותיו אומרים לו", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 בפברואר 2024 צבי זרחיה, הממשלה אישרה: הבחירות לרשויות המקומיות יידחו ל-27 בפברואר, באתר כלכליסט, 31 בדצמבר 2023 איציק ברנדווין, ש"ס הכריזה רשמית: ח"כ אוריאל בוסו יתמודד לראשות העיר בני ברק מטעם מפלגת ש"ס, באתר ערוץ 7, 13 ביולי 2023 ברגע האחרון: הפלג הירושלמי הסיר את מועמדיו לרה"ע בשורת ערים | סקירה, באתר JDN‏ מרב סבר, עתירה נגד השר אוריאל בוסו: לא מתגורר בבני ברק ומנוע מלהתמודד על ראשות העיר, באתר ישראל היום, 19 בפברואר 2024 דרמה בבני ברק: בית המשפט דחה על הסף את העתירות נגד אוריאל בוסו, באתר JDN‏ אבי מוסקוב, ‏הפגישה הדרמטית, והכרעת מרן הגר"ד: מטילים וטו על חנוך זייברט פרסום ראשון, באתר JDN‏, 29 באוגוסט 2023 דרמה בבני ברק: 'כסא רחמים' חוברת לש"ס ותתמוך במועמדותו של בוסו, באתר JDN‏ חנני ברייטקופף, ‏הקול החסידי בב"ב יתפצל? הגר"ש אלתר בתמיכה פומבית ראשונה בשלמה אלבוים, באתר כיכר השבת, 20 בפברואר 2024 אבי גלדוביץ', מערכת הבחירות מגיעה לשיאה: עדכונים שוטפים מהגשת הרשימות, באתר בחדרי חרדים איצלה כץ, ‏איש העסקים מנחם כרמל חוזר לפוליטיקה - והוא צפוי לגשר על הפערים ב'פלג הירושלמי', באתר כיכר השבת, 18 בספטמבר 2023
ג'ון האוסטון

ג'ון וולאס האוסטון (באנגלית: John Wallace Houston‏; 4 במאי 1814 – 26 באפריל 1896) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'טאון, דלאוור. היה חבר במפלגה הוויגית ובמפלגה הדמוקרטית, וכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור וכשופט בית המשפט העליון של דלאוור. האוסטון נולד ב-4 במאי 1814 בקונקורד, דלאוור. הוא למד בבתי הספר הכפריים ובאקדמיית ניוארק, וסיים את לימודיו במכללת ייל ב-1834. בהיותו בייל הוא הוכנס לאחד מהמפגשים המוקדמים ביותר של אחוות הגולגולת והעצמות. הוא למד משפטים בדובר, דלאוור, והתקבל ללשכת עורכי הדין של דלאוור ב-1837. לאחר מכן הוא עבר לג'ורג'טאון, דלאוור, בשנת 1839 והחל לעסוק שם בעריכת דין. הוא היה בעל עבדים. האוסטון היה מזכיר המדינה של דלאוור מ-1841 עד 1844, נבחר כוויגי לקונגרסים ה-29, ה-30 וה-31, וכיהן בין ה-4 במרץ 1845 ל-3 במרץ 1851. בהיותו בבית הנבחרים הוא היה יושב ראש הוועדה למבנים ציבוריים ושטחים בקונגרס ה-30. הוא לא הועמד למינוי מחדש ב-1850, ומונה לשופט של בית המשפט העליון של דלאוור ב-4 במאי 1855, ופרש ב-1893. האוסטון היה חבר בוועידת השלום של 1861, שהתקיימה בוושינגטון הבירה, במאמץ לתכנן אמצעים למניעת מלחמת האזרחים הקרבה. האוסטון מת ב-26 באפריל 1896 בג'ורג'טאון, דלאוור, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה הפרסביטריאנית בלואיס, דלאוור. אחיינו, רוברט האוסטון, היה גם הוא חבר בית הנבחרים מדלאוור. מדיה וקבצים בנושא ג'ון האוסטון בוויקישיתוף ג'ון האוסטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון האוסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Weil, Julie Zauzmer; Blanco, Adrian; Dominguez, Leo (10 בינואר 2022). "More than 1,800 congressmen once enslaved Black people. This is who they were, and how they shaped the nation". Washington Post. נבדק ב-16 באפריל 2022. {{cite news}}: (עזרה) Updated April 12, 2022.
פלס"ר הגולן

פלס"ר הגולן (נקראת גם: פלס"ר עקב) היא פלוגת סיור שהוקמה בספטמבר 2024 במסגרת מלחמת חרבות ברזל, במטרה לאבטח את הגבול שבין רמת הגולן לסוריה. מ"פ הפלוגה הוא רס"ן איתן לב-ארי מברעם. היחידה היא תצורתה המחודשת של יחידת ספר המדבר שפורקה מספר חודשים קודם לכן. על פי הגדרת צה"ל, מטרת הפלוגה "לתת מענה מיידי לאיומים השונים בגזרה, בעזרת איסוף מודיעין וסיכול פעולות אויב". הפלוגה הוקמה במהלך מלחמת חרבות ברזל, במסגרת עיבוי הגנת הגבולות בנקודות הממשק בין רמת הגולן לסוריה. הפלוגה הוקמה ברובה מיוצאי יחידת ספר המדבר, שהייתה יחידה של גששים שהוקמה ב-2020 והשתייכה לגדוד לביאי הבקעה הפועל בבקעת הירדן. היחידה הורכבה בעיקר מאנשי "נוער הגבעות" שרובם הגיעו מחוות וממאחזים בצפון מדבר יהודה ובקעת הירדן. בשל מעורבות של כמה מחיילי היחידה במקרים של התעללות ופגיעה בפלסטינים, בדצמבר 2023 הוחלט להפסיק את הפעילות המבצעית של היחידה. כ-10 חודשים לאחר מכן, בספטמבר 2024, הוקמה פלוגת הסיור 'הגולן' מגרעין של יוצאי היחידה, שעברו הכשרה למתאר רמת הגולן השונה ממתאר הבקעה אותו הכירו קודם לכן. היחידה מתמחה בתחום הגששות והניווט. את ההכשרה עוברת היחידה בבסיס האימונים החטיבתי של גולני ליד בנימינה למשך 8 חודשים, ולאחר מכן עוברים הכשרה ייעודית נוספת ביחידה, הכוללים העמקה מקצועית בתחומי השדאות, ההסוואה והגששות. היחידה תפעל תחת פיקודה של עוצבת הגולן. מדיה וקבצים בנושא פלס"ר הגולן בוויקישיתוף פלס"ר הגולן יוצא לדרך חדשה – ומסיים מסלול לראשונה, באתר צה"ל, 12 בספטמבר 2024 איתי בלומנטל, היחידה החדשה של צה"ל ברמת הגולן: "מענה מיידי לאיומים", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 בספטמבר 2024 יואב זיתון, "הם מחוות, לא מגבעות": המ"פ שמקים מחדש את היחידה שנסגרה - בגבול סוריה, באתר ynet, 10 בספטמבר 2024 פלס"ר הגולן יוצא לדרך חדשה – ומסיים מסלול לראשונה, באתר צה"ל, 12 בספטמבר 2024 אבי אשכנזי, ‏מתכוננים לחזית נוספת? עכשיו זה רשמי – צה"ל מקים יחידה חדש בגולן, באתר מעריב אונליין, 12 בספטמבר 2024
ילמז טשצ'שמה

ילמז טשצ'שמה הוא כנר ישראלי המוכר בשמו הפרטי. טשצ'מה נולד בטורקיה. בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה חלק מלהקת הבית של תוכנית הטלוויזיה בטברנה של שמעון פרנס ולאחריו יוני רועה. השתתף בתוכנית ריח מנטה שהנחה ירון אילן בערוץ 33 לה הלחין גם את מנגינת הפתיחה. התארח בתוכנית הטלוויזיה של יצפאן. בשנת 2000 עיבד והפיק עם אבשלום צוברה את האלבום "על במה" של הזמר כפיר עזרן. בשנת 2002 ניגן באלבום ילדה של אהבה של שרית חדד. באותה השנה הופיע גם באלבום לכל אדם מלאך של אביבה אבידן. ילמז ניגן בפסקול שכתב ערן דינור לסרט התיעודי "סגר" בשנת 2002. ב-2009 הקליט הזמר יואב יצחק את השיר "במקום הזה אין שקט לשעה" שחיבר אהוד מנור ללחן של ילמז. הנעימה נכללה במקור באלבום "הכינור ואני 2" של ילמז ויצחק שילב אותה בהמשך באלבום "כמה טוב שבאת". ב-2011 הלחין את "נעימת האיכר" שהייתה לאחד מלהיטיו. ב-2012 הלחין לטריפונס את השיר "בואי בואי" שנכתב בשלוש שפות: עברית, יוונית וטורקית. ילמז עבד עם אמנים רבים בהופעות וכנגן באלבומים של עידן רייכל, גיא זוארץ, קובי פרץ, אייל גולן, ליאור נרקיס, רון שובל, זהבה בן, אביבה אבידן, לידור יוספי, מושיק עפיה, ליאור פרחי, נתי לוי, פיני חדד, שרית חדד, יואב יצחק, חיים משה, תמיר גל, עופר לוי ושלומי שבת. עובד כנגן באירועים, בהם חתונות ובהופעות פרטיות. הכינור ואני (1999) הכינור ואני 2 (2004) החברים – ילמז, יניב כהן ואריס (2005) ילמז הכנר אבי שושן, עבודות בדרך, באתר ynet, 25 בינואר 2011 שירים שילמז עיבד באתר הספרייה הלאומית כפיר עזרן, על הבמה, הספרייה הלאומית הסרט "סגר (תיעודי)" באתר ספר הקולנוע הישראלי ynet, דווקא כאן הוא עוד שר, באתר ynet, 8 בינואר 2009 טריפונס וילמז בדואט חדש, רדיו מנטה, 24 במאי 2012 רשימת האלבומים באתר "סלילי המזרח"
ליבו של אנג'ל

"ליבו של אנג'ל" (באנגלית: Angel Heart) הוא סרט מותחן-על-טבעי משנת 1987, בבימויו של אלן פארקר ובכיכובם של מיקי רורק, רוברט דה נירו וליסה בונה. הסרט מבוסס על ספרו של ויליאם הורטסברג, Falling Angel, ומוכר בזכות האווירה הקודרת, המתח העל-טבעי, והעימותים הפסיכולוגיים העמוקים. לאחר פרסום הרומן החל יורטסברג לפתח את התסריט לעיבוד קולנועי, אך גילה שאף אולפן גדול לא מוכן להפיק את התסריט שלו. הפרויקט צץ מחדש ב-1985, כאשר המפיק אליוט קסטנר הביא את הספר לידיעתו של פארקר. פרקר החל לעבוד על תסריט חדש ובכך ביצע מספר שינויים מהרומן של יורצברג. הצילומים התרחשו במקום בניו יורק ובניו אורלינס, כאשר הצילום העיקרי נמשך ממרץ 1986 עד יוני של אותה שנה. הסרט קיבל תגובות מעורבות מהמבקרים, ששיבחו את הביצועים של רורק ובונה, כמו גם את עיצוב ההפקה, הניקוד והצילום, אך מתחו ביקורת על תסריטו של פארקר. הסרט הפגין ביצועים נמוכים בקופות צפון אמריקה, והכניס 17.2 מיליון דולר אל מול תקציב של 18 מיליון דולר, אך מאז נחשב לא מוערך וכבעל השפעה. הסרט מתרחש בניו יורק ובניו אורלינס של שנות ה-50. הארי אנג'ל (מיקי רורק), בלש פרטי, נשכר על ידי לואי סייפר (רוברט דה נירו) כדי לאתר זמר ג'אז בשם ג'וני פייבוריט. במהלך חקירתו, אנג'ל מסתבך בשורת מקרי רצח מוזרים ומתחיל לגלות קשרים על-טבעיים הקשורים לעברו האפל של ג'וני ולגורלו שלו עצמו. ככל שהעלילה מתקדמת, אנג'ל מתחיל להבין שיש יותר בעסקה הזו ממה שחשב בתחילה, ונחשף לסודות שמעמתים אותו עם כוחות אפלים ועם זהותו. מיקי רורק בתפקיד הארי אנג'ל, הבלש הפרטי הנרדף. רוברט דה נירו בתפקיד לואי סייפר, המעסיק המסתורי של אנג'ל. ליסה בונה בתפקיד אפיפני פראודפוט, דמות מרכזית הקשורה לחקירה. שארלוט רמפלינג בתפקיד מרגרט קרוזמארק, דמות מסתורית נוספת בחייו של ג'וני פייבוריט. הסרט ליבו של אנג'ל קיבל ביקורות מעורבות אך נחשב ליצירת קולנוע ייחודית בז'אנר המותחנים הפסיכולוגיים והעל-טבעיים. הופעתו של מיקי רורק זכתה לשבחים, כמו גם האווירה והסגנון הקולנועי של הבמאי אלן פארקר, שהצליח לשלב בין אלמנטים של מתח, מיסטיקה ואימה. עם זאת, חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על העלילה המורכבת ועל חלקים מסוימים שהתפרשו כמעורפלים מדי. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 81% מצד המבקרים, על סמך 43 ביקורות. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 61 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות עד חיוביות. "ליבו של אנג'ל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ליבו של אנג'ל", באתר נטפליקס "ליבו של אנג'ל", באתר AllMovie (באנגלית) "ליבו של אנג'ל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ליבו של אנג'ל", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ליבו של אנג'ל", באתר Metacritic (באנגלית) "ליבו של אנג'ל", באתר אידיבי "ליבו של אנג'ל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ויליאם הנרי בויס

ויליאם הנרי בויס (באנגלית: William Henry Boyce‏; 28 בנובמבר 1855 – 6 בפברואר 1942) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'טאון, דלאוור, ומאוחר יותר מדובר, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית, וכיהן כשופט של בית המשפט העליון בדלאוור וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מדלאוור. בויס נולד ב-28 בנובמבר 1855 בפפרס מילס בברוד קריק האנדרד, מחוז סאסקס, דלאוור, ליד לורל. הוא היה בנם של ג'יימס ה. ושרה ג'יי אוטוול בויס. ג'יימס עסק בעסקי עץ וסחורה, ולאחר מכן עסק בחקלאות. הוא היה גזבר המחוז ומבקר החשבונות של המדינה מ-1887 עד 1891. ויליאם למד באקדמיית לורל, ובשנת 1882 הוא התחתן עם אמה א. ואליאנט. נולדו להם שני ילדים, ואליאנט וג'יימס, והם היו חברים בכנסיית סנט פול בג'ורג'טאון. בויס החל את הקריירה שלו כמחנך, והיה מנהל בתי הספר הציבוריים בלורל מ-1875 עד 1880, ובאוקספורד, מרילנד, ב-1880/1881. לאחר מכן הוא מונה לרשם מסמכים עבור מחוז סאסקס, וכיהן בתפקיד זה מ-1881 עד 1886. במהלך תקופה זו הוא למד משפטים תחת אלפרד פ. רובינסון, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1887, והחל לעסוק בכך בג'ורג'טאון. בשנים אלו שימש כנשיא מועצת החינוך מ-1883 עד 1886, קפטן פלוגה G, המשמר הלאומי של דלאוור, מ-1887 עד 1890; ונשיא מועצת העיר ג'ורג'טאון מ-1895 עד 1897. בויס היה גם יו"ר הוועדה הדמוקרטית של מחוז סאסקס מ-1893 עד 1897 וציר לוועידות הלאומיות הדמוקרטיות ב-1896 וב-1924. הוא מונה למזכיר המדינה של דלאוור וכיהן מ-19 בינואר 1897 עד 17 ביוני 1897, אז מונה לשופט של בית המשפט העליון של דלאוור. בויס שירת שם במשך 24 שנים, מ-17 ביוני 1897 ועד 15 ביוני 1921. לאחר פרישתו, נבחר בויס לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1922, וכיהן כהונה אחת מ-4 במרץ 1923 ועד 3 במרץ 1925. הוא ניצח את חבר בית הנבחרים הרפובליקני המכהן, קיילב ר. לייטון. לייטון טען שהוא הוכה על ידי שחורים, וכעס על סירובו לתמוך בחוק נגד לינץ' בקונגרס. בניסיון להיבחר מחדש ב-1924, הפסיד בויס לרפובליקני רוברט האוסטון, עיתונאי, אף הוא מג'ורג'טאון. בויס לא היה "צעקני", אבל זכה לכבוד רב בכל המדינה. עם זאת, האוסטון הוביל את המאבק נגד ג'יי אדוארד אדיקס במחוז סאסקס, פעל לניקוי שחיתות בבחירות, והיה יו"ר המפלגה הפרוגרסיבית במדינה. לאחר תבוסתו, שב בויס לעסוק בעריכת דין בדובר, עד פרישתו מעיסוק פעיל ב-1936. בויס מת ב-6 בפברואר 1942 בדובר, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות של כנסיית ישו האפיסקופלית. ויליאם הנרי בויס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ויליאם הנרי בויס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)