קרב סדג'מור

קרב סדג'מור היה קרב שנערך בשנת 1685 והיה הקרב המשמעותי האחרון במרד מונמות'. הקרב נערך בין הכוחות הנאמנים לג'יימס השני, מלך אנגליה לכוחות המורדים של הדוכס מונמות', והסתיים בניצחון נאמני המלך. ב-6 בפברואר 1865 מת צ'ארלס השני, מלך אנגליה ואת מקומו תפס אחיו, ג'יימס השני. ג'יימס לא היה פופולרי בשל היותו קתולי, ואף על פי שכאשר עלה לשלטון הבטיח שאיש לא יבחין כלל בכך, הרי שבפועל הוא עשה את ההפך. לעומת זאת בנו הלא-חוקי של צ'ארלס, ג'יימס סקוט, דוכס מונמות' הראשון, היה פרוטסטנטי, מצביא מהולל ופופולרי מאוד באנגליה. אביו הגלה אותו להאג, שם הוא המתין להזדמנות לתפוס את הכתר. במאי הוא פתח במה שנודע כ"מרד מונמות'". הוא נחת בדרום-מערב אנגליה - אזור בעל נטייה פרוטסטנטית חזקה. עד מהרה הוא הצליח לקבץ צבא תומכים עממי, אולם במקום לפנות ללונדון פנה אל מחוז סאמרסט. הוא הצליח לכבוש את המחוז, אולם לא להתפשט מעבר לו. צבא נאמני המלך בפיקודם של לואי דה דוראס, הרוזן השני מפברשאם וסגנו ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו חסם את סאמרסט, וב-3 ביולי הצליח לכתר את מונמות' בעיירה ברידג'ווטר. הכוח שלו כלל 3,500, רובם איכרים לא מאומנים שגויסו בחיפזון והיו מצוידים בכלי נשק כמו קלשונים. מונמות' ציווה עליהם לבצר את העיר והחל להתכונן למצור. המלוכנים לעומת זאת, על אף שסבלו מנחיתות מספרית קלה, נאמנו מפיקוד מעולה ומקצועי, ציוד אחיד, וכוחותיהם שהיו מורכבים מיחידות מאומנות ומסודרות (בין היתר נכח במקום משמר הגרנדירים). כמו כן נהנו המלוכנים מיתרון בפרשים (במקום נכחו הכחולים והמלכותיים ומשמר החיים). ב-6 ביולי בסביבות השעה 10 בלילה, הוביל מונמות' את אנשיו הלא-מאומנים והמצוידים בדלילות, למתקפה לילית על המחנה של פמברשאם ומרלבורו הם הודרכו על ידי ריצ'רד גודפיר, משרתו של חוואי מקומי, לאורך דרך בריסטול הישנה לכיוון באודריפ. הם פנו דרומה לאורך ברדני ליין ומארש ליין, והגיעו לאזור אדמות בור פתוחות עם תעלות ניקוז עמוקות ומסוכנות. כוחותיו של מונמות' התעכבו בזמן שחצו את אזורי הניקוז, והראשון שחצה אותם הבהיל את אחד מהסיירים הקדמיים של המלוכנים. אחד החיילים פלט כדור מרובה המוסקט שלו, וגרם לאחד הפרשים לדהור לכיוון כוחותיו של פברשאם ולהזהיר אותם. לורד גריי מוורק הוביל את הפרשים המורדים קדימה, והם נאבקו ברגימנט הפרשים המלכותי שהזעיק את שאר הכוחות המלוכניים. האימון העדיף של הצבא הסדיר וסוסיו הרבים יותר היו יתרון מכריע בקרב, ועד מהרה אוגפו המורדים. 1,300 מהם נהרגו, ועוד רבים נפלו בשבי. מונמות' וגריי נמלטו מהאזור רגלית כשהם מחופשים לאיכרים. ב-8 ביולי נלכד מונמות', וב-15 ביולי נערף ראשו בגבעת מצודת לונדון. תבוסת המורדים ומותו של מונמות' סיימו את המרד. המלוכנים הסתובבו בשדה הקרב שעות לאחר מכן וצדו מורדים שהסתתרו בתעלות. הם ערפו את ראשם או תלו אותם בצידי הדרך. פמברשאם תוגמל בכך שנעשה לאביר במסדר הבירית, וסגנו, מרלבורו הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. חיילים אחרים, בייחוד אלה שנפצעו, קיבלו קצבאות שבין 5 ל-80 ליש"ט. יש הטוענים שהקרב הוא הקרב האחרון שנערך על אדמת אנגליה, אם כי זה תלוי בהגדרה של "קרב". אחרים מעניקים את התואר לקרב פרינסטון (1715), התנגשות קליפטון מור (1745) אשר שניהם נערכו במהלך מרידות היעקוביטים. יש אף הנותנים את התואר לקרב גרבני מארש, אשר נערך במהלך מלחמת העולם השנייה במחוז קנט. בקרב זה, נאבק צוות של יונקרס Ju 88 מהלופטוואפה בגדוד בריטי. Foard, Glen (2003). "Sedgemoor Battle and the Monmouth Campaign". UK Battlefields Resource Centre. Battlefields Trust. נבדק ב-21 ביוני 2008. {{cite web}}: (עזרה) Povey, Malcolm (2006). "Sedgemoor". Smokestack Books. אורכב מ-המקור ב-2008-07-20. נבדק ב-18 באוגוסט 2008. {{cite web}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא קרב סדג'מור בוויקישיתוף קרב סדג'מור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)