laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי לוב–קרואטיה

יחסי לוב-קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים בין קרואטיה ללוב. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-30 במרץ 2000. שתי המדינות חברות באיחוד מדינות הים התיכון. הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה (שכללה את קרואטיה) שמרה על יחסים טובים עם לוב בתקופת שלטונו של מועמר קדאפי. קדאפי הגיע ליוגוסלביה ב-1989 לפסגה של המדינות הבלתי-מזדהות. נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ' ערך ביקורים מדיניים בלוב בשנת 2003 ובפברואר, 2008. ראש ממשלת קרואטיה ידרנקה קוסור ביקרה בלוב בספטמבר 2010. הנשיא מסיץ' שמר על יחסים טובים עם מנהיג לוב מועמר קדאפי. עם פרוץ מלחמת האזרחים בלוב בפברואר 2011 הצהיר מסיץ' בפומבי על תמיכה בקדאפי, ולא פסל ביקור נוסף בלוב. למעלה מ-400 אזרחים קרואטים פונו מהמדינה עד תחילת מרץ. ממשלת קרואטיה תמכה בהתערבות הצבאית הבינלאומית במלחמה שהחלה בסוף מרץ, וסגרה זמנית את השגרירות בטריפולי. בסוף מאי דיפלומט לובי בזאגרב מסר הצהרות פומביות התומכות במשטר קדאפי וביקר את קרואטיה על תמיכה בהחלטה 1973 מועצת הביטחון. משרד החוץ הקרואטי ביטל את מעמדו הדיפלומטי של הנציג. בסוף יוני קרואטיה הכירה במועצת המעבר הלאומית של לוב. קרואטיה מחזיקה בלוב שגרירות בטריפולי. לוב מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב. "Pokret nesvrstanih danas traži smisao svoga postojanja". Slobodna Dalmacija (בקרואטית). 2011-02-28. נבדק ב-2011-07-16. "LIBIJA GORI Ševko Omerbašić: Od 200 milijardi narod ne vidi ništa, Mesić: Ne vjerujem da je Gadafi naredio takav masakr". Slobodna Dalmacija (בקרואטית). 2011-02-22. נבדק ב-2011-07-16. "Diplomatic Diary: Montenegrin president meets with EU's Solana in Brussels". Southeast European Times. 2008-02-26. נבדק ב-2011-07-16. "Kosor: U Libiji se razgovaralo konkretno oko mogućih projekata". Poslovni dnevnik (בקרואטית). 2010-09-02. נבדק ב-2011-07-16. "Mesic to lead Croatian businessmen to Libya despite unrest". Croatian Times. 2011-02-22. נבדק ב-2011-07-16. "Okončano izvlačenje Hrvata iz Libije: Stiglo i 26 radnika Crosca". Večernji list (בקרואטית). 2011-03-01. נבדק ב-2011-07-16. "Hrvatska protjeruje otpravnika poslova i prekida odnose s libijskim veleposlanstvom" (בקרואטית). Index.hr. 2011-05-19. נבדק ב-2011-07-16. "Libijskom diplomatu Hrvatska dala rok od 15 dana da napusti zemlju". Večernji list (בקרואטית). 2011-05-19. נבדק ב-2011-07-16. "Bulgaria and Croatia recognise Libya's Transitional National Council". The Sofia Echo. 2011-06-28. נבדק ב-2011-07-16.
יחסי איראן–קניה

יחסי איראן–קניה הם יחסי החוץ בין איראן לקניה. קניה המשיכה בעבר לשמור על קשר עם איראן, שבמערב לא תמיד ראו אותה לטובה. קניה חתמה על הסכמים רבים עם איראן, כולל הסכם לייצוא 4 מיליון טון נפט לקניה מדי שנה, טיסות ישירות בין טהראן לניירובי ומלגות לקניה להמשך השכלה גבוהה באיראן. כל זה נעשה בביקורו של נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד בקניה בשנת 2009. במאי 2012, סגן נשיא איראן, מוחמד רזה רחימי, ביקר בקניה כדי להשלים את העסקה של קניה לרכישת נפט איראני. ביוני 2012, עסקת הנפט נפלה כאשר קניה קיבלה אזהרות של מדינות המערב מפני סנקציות. במסגרת העסקה איראן הייתה אמורה לספק לקניה 80,000 חביות נפט ביום. עם זאת, מכיוון שקניה הייתה בעלת ברית אסטרטגית של ארצות הברית נגד המלחמה בטרור, העסקה הדהימה רבים בקהילה הבינלאומית. קניה ואיראן ניהלו מחלוקת דיפלומטית בנוגע לביטול עסקת הנפט. קניה ייבאה בעבר נפט מאיראן בשנות השבעים והשמונים אך מאז לא ייבאה נפט מהמדינה. מקובל לחשוב שהדיפלומטיה של איראן באפריקה מתמודדת עם קושי גדול במיוחד מכיוון שרוב המוסלמים ביבשת דבקים באסלאם הסוני ולא השיעי השולט באיראן. קניה גם התמודדה עם פיגועי טרור רבים ומדינה פנתה מאז לישראל בבקשה לעסקאות ביטחוניות רבות. בשנת 2012 עצרה קניה שני חברי משמרות המהפכה שתכננו לתקוף אינטרסים ישראלים, בריטים, אמריקנים ואפילו סעודים בתוך קניה. הם נידונו למאסר עולם על ידי בית משפט בקניה. השקפותיה של קניה בנוגע לתוכנית הגרעין של איראן נמשכות בקווי ההחלטה שהתנהלה על ידי ארגון המדינות הבלתי מזדהות, הקובעת כי לאיראן יש את הזכות לפתח משאבי אנרגיה גרעינית, אך פיתוח אנרגיה גרעינית צריך להיות אמצעי שלום. ההחלטה סוכמה בספטמבר 2006 על ידי כל 118 חברות הארגון. באוגוסט 2014 נפגשה מזכירת הממשלה לענייני חוץ של קניה אמינה מוחמד עם שר החוץ של איראן מוחמד ג'וואד זריף בטהראן. שני הפקידים חתמו על הסכמים בשיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני. ההסכם גם זיהה תחבורה ותשתיות, אנרגיה, חקלאות, מים והשקיה, דיור ובריאות כתחומי מפתח אחרים של שיתוף פעולה. בביקורו במדינות אפריקה באוקטובר 2018 הדגישה סורנה סאטרי, סגנית נשיא איראן למדע וטכנולוגיה, את הצורך ליצור מסגרת אשראי לבנקים ולספק לחברות הטכנולוגיה של איראן וקניה אינטראקציה זו עם זו כדי להחלפת מוצרים ושירותים. היצוא מקניה לאיראן בשנת 2012 עמד על 1.95 מיליארד שילינג קנייתי (18.3 מיליון אירו) בעוד ששווי היבוא מאיראן לקניה עמד על 3.67 מיליארד שילינג קנייתי (34.5 מיליון אירו). מזכיר החוץ של קניה הצהיר שמדינות רבות עוצמה בעולם עדיין מקיימות יחסי סחר עם איראן וששתי המדינות ימשיכו לסחור. איראן היא אחת הרוכשות הגדולות של תה מקניה. קניה הגדילה את ייצוא התה שלה לאיראן מ-2 מיליון ק"ג ל-10 מיליון ק"ג במהלך תקופה של חמש שנים. הביקוש לתה באיראן עומד על 116 מיליון ק"ג, כאשר איראן מייצרת רק 20 מיליון ק"ג. קניה מוכרת כ-20% מהתה שלה לאיראן. איראן מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי. קניה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן. [1]. Iran and Israel in Africa | A search for allies in a hostile world. Retrieved on 19 January 2015. [2]. Wary of sanctions, Kenya cancels Iran oil deal. Retrieved on 19 January 2015. [3]. Kenya provokes diplomatic spat with Iran oil deal. Retrieved on 19 January 2015. [4]. Kenya in pact with Iran to boost trade cooperation. Retrieved on 19 January 2015. https://ifpnews.com/exclusive/iran-ready-to-export-technology-products-services-to-kenya/ [5]. Minister says trade deals with Iran within law. Retrieved on 19 January 2015.
אשתו השמינית של כחול הזקן

אשתו השמינית של כחול הזקן (באנגלית: Bluebeard's Eighth Wife) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1938, בהפקתו ובבימויו של ארנסט לוביטש, עם גרי קופר, קלודט קולברט ודייוויד ניבן בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי צ'ארלס בראקט ובילי ווילדר והוא מבוסס על המחזה La huitième femme de Barbe -Bleue (אשתו השמינית של כחול הזקן) של המחזאי הצרפתי אלפרד סבואר (אנ') משנת 1921 השם מבוסס על הסיפור כחול הזקן של האחים גרים. מייקל ברנדון (גרי קופר) הוא מיליונר אמריקאי המבלה את חופשתו בריביירה הצרפתית. הוא נכנס לחנות בגדים ומבקש לרכוש רק חלק עליון של פיג'מה. המוכר המפונפן מעביר את הבעיה לכמה דרגים עד לנשיא החברה ותשובתו שלילית. לפתע כנסת לחנות בחורה נאה בשם ניקול (קלודט קולברט) ורוכשת את המכנסיים של הפיג'מה. מייקל מתאהב בה מיד אך היא מסתלקת לא לפני שהיא מודיעה לו שאינה נשואה. היא נותנת לו גם עצה איך להירדם - להקריא את האותיות צ'כוסלובקיה בהיפוך. ניקול מבלה את זמנה בחוף הרייירה עם ידידה אלברט (דייוויד ניבן). מייקל חוזר למלון ומוצא שם בחדר המיועד לו את המרקיז דה לואיסל (אדוארד אוורט הורטון) כשהוא לבוש במכנסי הפיג'מה שקנתה לו בתו. מייקל מזהה את המכנסיים האלה ומיד מנסה להתחבב על ידי המרקיז שמסתבר שהוא מרושש. מייקל מסכים לקנות ממנו אמבט מימי לואי ה-14 שלמעשה לא שווה דבר. כעת יודע מייקל מי היא הבחורה. הוא מוצא אותה בחוף הים ביחד עם אלברט שמסתבר שהוא עובד שלו. אלברט מורחק מיד ומייקל מתחיל עם ניקול עד שהיא מסכימה לבקשתו להתחתן. הקרובים מגיעים לטקס הנישואים ורק אז מגלה לה מייקל שהיא בעצם אשתו השמינית. בתחילה רוצה ניקול לבטל את הנישואים אך היא מיד מתעשתת ומחליטה להתחתן אתו בתנאי שיחתום על הסכם טרום-נישואים שיקנה לה סכום של 100,000 דולר במקרה של גירושין, פי שניים מהסכום ששילם לגרושותיו. מייקל מסכים והם מתחתנים ויוצאים לטיולים ברחבי אירופה. ניקול מתרחקת ממנו ורוצה לאלף אותו. מייקל רוצה ליישם את שיטתו של פטרוקיו באילוף הסוררת כלומר סטירות ומכות בישבנה אך היא מחזירה לו בהתאם. לבסוף מביימת ניקול כאילו יש לה מחזר. המחזר הזה הוא ידידה אלברט. מייקל כועס ומסכים לגירושין. ניקול מקבלת 100,000 דולר וכעת היא עשירה. מייקל מתמוטט נפשית ומאושפז במוסד כשהוא מלובש ב"חולצת משוגעים". ניקול באה לבקר אותו, היא אומרת לו שהתאהבה בו ממבט ראשון וכי כעת היא עשירה אבל למרות זאת עדיין אוהבת אותו. הוא מחייך, משחרר את עצמו מ"חולצת המשוגעים" ושניהם מתחבקים. מדיה וקבצים בנושא אשתו השמינית של כחול הזקן בוויקישיתוף "אשתו השמינית של כחול הזקן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אשתו השמינית של כחול הזקן", באתר AllMovie (באנגלית) "אשתו השמינית של כחול הזקן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אשתו השמינית של כחול הזקן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאשתו השמינית של כחול הזקן, באתר יוטיוב אשתו השמינית של כחול הזקן, באתר TCM
King's Disease II

King's Disease II הוא אלבום האולפן ה-13 של הראפר האמריקאי נאז. האלבום יצא לאור ב-6 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים מאס אפיל רקורדס. הוא משמש כאלבום המשך לאלבום האולפן ה-12 של נאז, King's Disease, שיצא לאור באוגוסט 2020. האלבום מכיל הופעות אורח של אמינם, EPMD, א בוגי ויט דה הודי, YG, לורן היל, צ'ארלי וילסון, בלאסט והיט בוי. בדומה ל-King's Disease, האלבום הופק בפועל על ידי נאז והיט-בוי. מספר רב של מגזינים דירגו וסיקרו את האלבום ברשימות סוף שנה של אלבומים. מגזין "בוקר טוב אמריקה" דירג את האלבום ברשימתם "50 האלבומים הטובים ביותר של 2021" במקום ה-17. ומגזין "אינדפנדנט" דירג את האלבום במקום ה-16 ברשימת "40 האלבומים הטובים ביותר של 2021". AllMusic כלל את השיר גם ברשימתם "אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר לשנת 2021", וה"אלבומי הראפ וההיפ-הופ הטובים ביותר לשנת 2021". האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הראפ הטוב ביותר. נאז הכריז על האלבום לצד שמו, עטיפתו ותאריך צאתו ב-29 ביולי 2021. הוא שיתף את רשימת הרצועות ב-3 באוגוסט 2021. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום הוא "Rare". מידע על האלבום King's Disease II באתר MusicBrainz מידע על האלבום King's Disease II באתר AllMusic האלבום King's Disease II באתר Discogs Strauss, Matthew (3 באוגוסט 2021). "Nas' New Album King's Disease II Features Ms. Lauryn Hill, Eminem, EPMD, and More". Pitchfork. נבדק ב-3 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) Good Morning America, 50 best albums of 2021, Good Morning America (באנגלית) The 40 best albums of 2021, The Independent, ‏2021-12-22 (באנגלית) Jade Gomez, Paste Staff, The 40 Best Hip-Hop Albums of 2021, pastemagazine.com, ‏2021-12-29 (באנגלית) Favorite Rap & Hip-Hop Albums | AllMusic 2021 in Review, AllMusic (באנגלית) Aderoju, Darlene (29 ביולי 2021). "Nas Announces New Album 'King's Disease II': 'We're Back in Business!'". Billboard. נבדק ב-29 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Bustard, Andy (3 באוגוסט 2021). "Nas Shares 'King's Disease 2' Tracklist Featuring Eminem, Lauryn Hill & BLXST". HipHopDX. נבדק ב-3 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) Skinner, Tom (4 באוגוסט 2021). "Listen to a snippet of Nas' new single 'Rare', arriving this week". NME. נבדק ב-6 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה)
אץ' (יישוב)

אץ' (בהונגרית: Ács; בגרמנית: Atsch) היא עיר קטנה במחוז קומארום-אסטרגום, בנפת קומארום. אץ' ממוקמת בקצה הצפוני-מזרחי של המישור ההונגרי הקטן, במפגש נחלי קונצו וסיקש באזור של קרקעות לס-חול. העיירה נמצאת 3 ק"מ דרומה מהדנובה, 8 ק"מ דרומית-מערבית מהעיר קומרום. היישוב מוקף ביער מצפון מזרח. גובהו הממוצע הוא 122 מטרים מעל פני הים. אץ' בעלת שטח שיפוט של 103.83 ק"מ ריבוע והיא היישוב הגדול ביותר במחוז בשטח. הגבול הצפוני שלה (שהוא גם גבול מדיני עם סלובקיה ) נוצר על ידי הדנובה, וגבולה הדרום מזרחי על ידי קטע קו הרכבת קומרום-סקשפהרוואר. הגבול המערבי שלה הוא גם גבול המחוז עם מחוז גיור-מושון-שופרון . מסלול הגישה החשוב ביותר לדרכים הוא הכביש הראשי מספר 1 שקטעו בין קומרום לבין גיור עוקף את היישוב מצפון. כביש 8153 נמתח בחלק הצפוני של האזור הפנימי המחבר את אץ' עם כביש 1 הן בכיוון מזרח והן בכיוון מערב. שטחה היה מיושב כבר בתקופה האימפריה הרומית, והיו שני מחנות צבא רומיים בקרבת מקום: Ad Mures ו Ad Statuas. הראשון עמד בשפך הנהר קונצו (המקום מכונה היום באר הבומבום) והשני ליד ושפוסטה על גדות הדנובה. Ad Mures הוקמה ליד באר מאז ימי קדם, בתקופתו של הקיסר טראיאנוס, במקביל לבניית בריגטיו (בריגטיו היה מחנה צבאי גדול ועיירה אזרחית במחוז פנוניה שבאימפריה הרומית העתיקה). היישוב קיבל את שמו מן נגרים בשירות המלך שהתיישבו כאן בעידן ארפאד. (Ács = נגר בהונגרית). היישוב הופיע לראשונה בתעודות משנת 1138 בצורה של אולט, אבל נתונים בטוחים הם רק מ-1297, אז היא מוזכרת בשם Villa Alch. הטורקים החריבו את הכפר פעמיים: בשנת 1540 ובשנת 1639. במהלך המתקפה הראשונה נהרסו גם שני כפרים מערבית לאץ', בשנת 1590 גרו באץ' רק 4 משפחות. לאחר ההרס המוחלט, המקום החל להתאכלס מחדש רק אחרי 1628. תחילה בהונגרים קלוויניסטים מהעיר קומרום, אחר כך בגרמנים במאה ה-18. פעילותה של הכנסייה הקלוויניסטית נמשכת ביישוב מאז המאה ה-17, בית הספר העממי שלה פעל כבר בשנת 1643. אין תיעוד רב של יהודים שהתיישבו במקום. ידוע רק שמספרם ביישוב היה 189 בשנת 1880 ו-119 בשנת 1930 ביוני 1944, יהודי אץ' גורשו למחנות ההשמדה. חזית מלחמת העולם השנייה חלפה במקום במרץ 1945. הכנסייה הקלוויניסטית הוקמה באתר של כנסייה מהמאה ה-13 בשנת 1644 ולאחר מכן נבנתה מחדש בסגנון הבארוק בשנת 1802. הכנסייה הרומית -קתולית שלה נבנתה בשנת 1840 בסגנון קלאסיסטי. טירת אסטרהאזי - ליכטנשטיין - זיצ'י נבנתה בסוף המאה ה-17 והייתה במקור בבעלות משפחת אסטרהאזי. כיום יש בו בית תרבות וספרייה עירונית האנדרטה למהפכת 1848 בהונגריה הוקמה בשנת 1948 יש ביישוב באר מים תרמים של 70 מעלות צלזיוס. המים משמשים כיום רק לחימום חממות. יצחק (איז'אק) פייפר (בהונגרית: Pfeiffer Izsák; אץ', 29 במאי 1884 – מחנה הריכוז דכאו, 3 במאי 1945), רב הונגרי, משורר, מתרגם. יצירותיו מופיעות גם בשם הספרותי איז'אק פאפ. משפחתו הושמדה בשואה במהלך מלחמת העולם השנייה, בנו היחיד שנותר בחיים עלה לישראל ועבד כרופא. אתר האינטרנט של עיריית הנגרות העיר החדשה של מחוז קומרום -אסטרגום: דו"ח הלשכה המרכזית ההונגרית לסטטיסטיקה האתר הרשמי של אץ' מדריך ההיסטוריה של היישובים במחוז קומרום-אסטרגטום Handbook של המחוז קומרום-אסטרגום 1998 ISBN 963-9089-11-7 מחוז קומרום והעיר המלכותית החופשית קומרום, החברה הלאומית למונוגרפיה, בודפשט, 1907 מדיה וקבצים בנושא אץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אץ' http://www.mult-kor.hu/cikk.php?id=18790 המרכז העולמי לגנאלוגיה יהודית
קודי דמפס

קודי קופר דמפס (באנגלית: Cody Cooper Demps; נולד ב-2 בדצמבר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי מקצועי בליגת העל בכדורסל. הוא משחק באליצור נתניה דמפס שיחק ארבע עונות בסקרמנטו סטייט הורנטס, והחל את שלוש השנים האחרונות שלו. בעונתו הבכירה הממוצעים שלו למשחק היו 12 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-4.7 אסיסטים. דמפס חתם עם הסטוקטון קינגס מליגת הפיתוח. בעונתו המקצועית הראשונה, הממוצעים שלו למשחק היו 7.4 נקודות ו-5.5 ריבאונדים. בעקבות העונה שיחק דמפס בקבוצת ליגת הקיץ של סקרמנטו קינגס. הוא חזר לקבוצה, כיום הסטוקטון קינגס, לעונה שנייה. הממוצעים שלו למשחק היו 11.8 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 3.3 אסיסטים ו-1.1 חטיפות ב-50 משחקים (פתח ב-42) במהלך העונה הסדירה. דמפס חתם עם סקרמנטו קינגס על חוזה ל -10 ימים ב -22 במרץ 2019. הקינגס החזירו אותו לסטוקטון למחרת. הוא הוחזר לסגל הפעיל לאחר שסטוקטון הודחה בפלייאוף ליגת הפיתוח, אך לא שיחק במשחק NBA לפני שפג תוקפו של חוזה בן 10 הימים. לאחר סיום העונה, דמפס הוזמן להשתתף במחנה העילית של ליגת הפיתוח 2019, יחד עם שחקנים מובילים אחרים בליגת הפיתוח. דמפס נבחר לסגל אינדיאנה פייסרס לליגת הקיץ ב-2019. לאחר סיום ליגת הקיץ, דמפס השתתף בטורניר הכדורסל נאמנות היא אהבה, קבוצה שהוקמה על ידי דמרקוס קאזינס. דמפס חזר לסטוקטון קינגס כדי להתחיל את עונת ליגת הפיתוח 20–2019. הממוצעים שלו למשחק היו 14.4 נקודות, 5.5 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים. ב־12 בנובמבר 2020 החתימה הג'י ליג איגנייט את דמפס כשחקן ותיק כדי להדריך את הצעירים יותר. ב־6 באוגוסט 2021 דמפס חתם בהפועל באר שבע לשנתיים.
Moustache

Moustache (בעברית: שפם; לעיתים מסוגנן כ-MOUSTACHE) הוא סינגל של להקת הרייב הרוסית ליטל ביג, בהשתתפות הזמרת-יוצרת הישראלית נטע ברזילי. השיר יצא לאור ב-6 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק רוסיה. ב-2 באוגוסט 2021 הודיעה הלהקה ברשתות החברתיות על שיתוף הפעולה עם נטע ברזילי, זוכת אירוויזיון 2018, ועל תאריך יציאתו של הסינגל. השיר נכתב על ידי ברזילי, ביחד עם שותפה של ברזילי ליצירה ומנהלה המוזיקלי אבשלום אריאל וסולן הלהקה איליה פרוסיקין. הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ליטל ביג ב-6 באוגוסט 2021. הקליפ בוים על ידי אלינה פאסוק ואיליה פרוסיקין. עלילת הקליפ מתרחשת על חוף ים בעולם סוריאליסטי, בו נשים משופמות נחשבות לפסגת האסתטיקה הנשית. במהלך הסרטון נטע ברזילי וסופיה טאיורסקאיה מחליטות לגלח את שפמה של הזוכה ב"תחרות השפם הטוב ביותר" (בגילומה של השחקנית הרוסייה קטיה ורנבה) כדי לגנוב לה אותו, אולם הן נתפסות לבסוף על ידי המציל בחוף (בגילומו של איליה פרוסיקין). שקד קראוס, בביקורת באתר פרוגי, העניקה לשיר ביקורת חיוביות וכתבה כי "שיתוף הפעולה המפתיע בין נטע לליטל ביג מתגלה כהצלחה והשיר הזה לגמרי בעל פוטנציאל להיכנס לרשימת הלהיטים הגדולים של הקיץ". סרטון השיר "Moustache" באתר יוטיוב מידע על השיר "Moustache" באתר iTunes מידע על הרצועה "Moustache" באתר ספוטיפיי Emily Herbert, Netta and Little Big to Release Collaboration Single "Moustache", Eurovoix, ‏2 באוגוסט 2021 דור מאיר מועלם, ‏ביג ברמות: נטע ברזילי וההרכב הרוסי ליטל ביג חוגגים עם MOUSTACHE, באתר ‏מאקו‏, 6 באוגוסט 2021 LITTLE BIG - MOUSTACHE (feat. NETTA) (Official Music Video), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:30) שקד קראוס, ציירי לך שפם: נטע ברזילי בלהיט בינלאומי, באתר פרוגי, ‏5 ביולי 2021
פאל וידור

פאל וידור (במקור ויינר, בהונגרית: Vidor Pál; בודפשט, 22 בפברואר 1909 – מחנה הריכוז בוכנוולד, 1945) היה רב בבודה, מרצה וסופר. וידור פאל הוא בנם של וידור (ויינר) גזה (1882–1945) עורך דין ושל ארז'בט רייך (1885–1972). הוא סיים את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת פאזמאני פטר (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובבית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1932 קיבל תואר דוקטור במדעי הרוח וסמיכה לרבנות במרץ 1934. בספטמבר 1935 נבחר לרב בית הכנסת בדרך ז'יגמונד (כיום בית הכנסת בדרך פרנקל לאו) בקהילת בודה. הוא שם דגש מיוחד על תוכניות לילדים ולנוער ולכן מילא תפקיד חשוב בארגון קבוצות הנוער ובתנועת הצופים של מחלקת התרבות בקהילה היהודית בודה. הוא עצמו השתתף בכמה מפגשים ושימש גם כרב מחנה. הוא ארגן אוניברסיטה פתוחה יהודית, שבמסגרתה הוא עצמו נשא הרצאות רבות. כתביו פורסמו באופן קבוע בכתב העת סקירה יהודית-הונגרית, ב"חיים יהודיים" וכתבי עת אחרים. הוא גורש לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים במסגרת הצבא ההונגרי) בשנת 1942 ולאחר מכן גורש למחנה הריכוז בוכנוולד, שם מצא את מותו. לוח זיכרון נחנך לזכרו בבית הקברות היהודי של אובודה. אשתו ז'וז'ה קלמן (1912–2003), הייתה מורה ללימודי דת ומורה בתיכון, בתו של הרב הראשי אדן קלמן, איתה התחתן ב-30 באוקטובר 1935 בבודפשט. בתם אנה וידור (1936) פאל וידור: ספר השבת. יבנה 8. יודאיקה אליהו בגלימה-1935 ההיסטוריה של חוג האימון העצמי של בית המדרש לרבנים בבודפשט-1928 נתוניו בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי אבותינו הגדולים: ד"ר הרב פאל וידור (1945-1909)Mazsihisz.hu פאל וידור - אנדרטה (אוניברסיטת אטווש לוראנד) ספר השבת-With songs, pictures, extracts. Javne könyvek 3. Magyar Zsidók Pro Palesztina Szövetsége Budapest. 152 p. "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 494/1909. folyószáma alatt". "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 248/1908. folyószáma alatt". "Házasságkötési bejegyzése a Budapest X. kerületi polgári házassági akv. 533/1935. folyószáma alatt".
יחסי בוסניה והרצגובינה – צ'כיה

יחסי בוסניה והרצגובינה–צ'כיה הם יחסי החוץ בין בוסניה והרצגובינה לצ'כיה. בוסניה והרצגובינה וצ'כיה היו שתיהן חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית עד לאחר מלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן הצטרפו יוגוסלביה וצ'כוסלובקיה, אשר היו חברות במסגרת ההסכמה הקטנה. במהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות תחת כיבוש גרמניה הנאצית, ברמה כלשהי, ולאחר המלחמה הוקמו בשתי המדינות משטרים קומוניסטים. צ'כיה הכירה בעצמאותה של בוסניה והרצגובינה ב-8 בפברואר 1992, היחסים הדיפלומטיים בין בוסניה והרצגובינה לצ'כיה כוננו ב-8 באפריל 1993, והמשלחת הדיפלומטית והקונסולרית של בוסניה והרצגובינה בפראג נפתחה באוקטובר 2005. שתי המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים, ובעיקר בתחומי מים ותברואה, חקלאות, יערנות, דיג, אנרגיה, פיתוח סביבתי וממשל. צ'כיה אף תומכת בהצטרפותה של בוסניה והרצגובינה לנאט"ו והאיחוד האירופי. בוסניה והרצגובינה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג. צ'כיה מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו. מדיה וקבצים בנושא יחסי בוסניה והרצגובינה – צ'כיה בוויקישיתוף היחסים בין המדינות באתר שגרירות בוסניה והרצגובינה בצ'כיה בוסניה והרצגובינה באתר משרד החוץ הצ'כי שגרירות בוסניה והרצגובינה בצ'כיה
ליקופודים

ליקופודים (שם מדעי: Lycopodiopsida) היא מחלקת בעלי קשקשים שהם צמחים וסקולריים חסרי זרע ובה סדרה אחת: הליקופודיים, הכוללת שתי משפחות: רגלי זאב (Lycopodiaceae) והופרזיכיים (Huperziaceae). בליקופודים הרבייה מתרחשת על ידי ספורופילים המאורגנים באצטרובלים. צמחים אלה כיום די קטנים ונדירים, אף שבעבר למשל במשך הקרבון החלו צמחים מהקבוצה כמו לפידודנדרון וסיגילריה לגדול לגובה רב, לעיתים עד 50 מטרים וליצור יערות קדומים. מדיה וקבצים בנושא ליקופודים בוויקישיתוף ליקופודים, באתר ITIS (באנגלית) ליקופודים, באתר NCBI (באנגלית) ליקופודים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ליקופודים, באתר Tropicos (באנגלית) ליקופודים, באתר GBIF (באנגלית) plant/lycopsid ליקופודים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסיס קוטס ג'ונס

פרנסיס קוטס ג'ונס (באנגלית: Francis Coates Jones‏; 1857 – 1932) היה צייר אמריקאי ממשפחה עשירה בבולטימור, שלמד באירופה. הוא ידוע בציורי הנשים שלו ובגנים מלאי פרחים. פרנסיס קוטס ג'ונס נולד בשנת 1857 בבולטימור, מרילנד, למשפחה אמידה. הוא למד בבית ספר בבולטימור עד גיל ארבע עשרה. אחיו הבכור היה צייר הנוף יו בולטון ג'ונס (1848–1927). בשנת 1876 ביקרו האחים ג'ונס באירופה, שם מימש פרנסיס את רצונו להפוך לאמן. בלונדון שהו שניהם אצל אדווין אוסטין אבי (1852–1911). פרנסיס ג'ונס בילה כמעט שנה בפונט-אבן שבבריטני, שם הייתה מושבה של אמנים אמריקאים. הוא התיידד עם תומאס הובנדן (1840–1895). בסתיו 1877 עבר ג'ונס לפריז. הוא לימד את עצמו ציור, ואז התקבל לכיתה של הנרי להמן בבית הספר לאמנויות. בשנת 1878 נסעו שני האחים לספרד ולמרוקו. פרנסיס ג'ונס חזר לפריז ונרשם לאקדמיה ז'וליאן. שם למד אצל ויליאם-אדולף בוגרו (1825–1905) וז'ול ג'וזף לפבר (1836–1911). הוא ערך סיורי רישום באיטליה, שווייץ וצרפת. ג'ונס המשיך ללמוד בצרפת עד 1881 וחזר לניו יורק בשנת 1881 וחלק סטודיו עם אחיו. בשנת 1882 נבחר לחברת האמנים האמריקאים. לאחר מכן חזר לפריז. פרנסיס ג'ונס חזר לארצות הברית והתיישב בעיר ניו יורק בשנת 1884, שם הוכרה במהירות עבודתו כצייר דמויות. אף שלא היה חייב לעבוד למחייתו, הוא לימד ציור דיוקנאות בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. הוא גם השיג עבודות איורים ממגזינים Scribner's Monthly ו-The Century. באוקטובר 1893 פרסם סקריבנר סט של ציוריו של בתים היסטוריים בוושינגטון. בקיץ היה עורך מסעות ציור לברקשייר בדרום אגרמונט, מסצ'וסטס. בשנות ה -90 של המאה ה -19 היה לפרנסיס ג'ונס מוניטין גדול והוא החל להיות בעל מעמד מוביל בעולם האמנות של ניו יורק. ג'ונס לימד באקדמיה הלאומית לעיצוב במשך למעלה משלושים שנה. במשך עשרים ושתיים שנה היה גזבר האקדמיה הלאומית לעיצוב. בשנים 1917–1930 היה ג'ונס נאמן במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. בסביבות 1907 עברו ג'ונס, אחיו ואחותם הנכה לואיז לסטודיו ובית יקר ברחוב השישים-מערב במנהטן. בשנת 1929 עבר ג'ונס שבץ שהותיר אותו משותק. הוא נפטר בשנת 1932. ביצירתו המוקדמת פרנסיס ג'ונס תיאר סצנות ז'אנר עשירות. הטכניקה שלו הייתה מדויקת, אקדמית ומפורטת. הוא תמיד התעניין בתחפושות ועיטורים. הוא נמשך לנושאים של העת העתיקה הקלאסית, והחל לצייר דמויות בתלבושות קלאסיות מוקפים בחפצי נוי מאותה תקופה. עבודותיו המאוחרות יותר הראו את השפעת האימפרסיוניזם. עבודות אלה שבוצעו באופן רופף יותר לאחר 1910 הראו לעיתים קרובות נשים בסצינות פנים וחוץ. בתערוכה השנתית של האקדמיה הלאומית לעיצוב, בשנת 1885, זכה ג'ונס בפרס תומאס ב. קלארק על הרכב הדמויות הטוב ביותר. ג'ונס זכה גם בפרסים בתערוכת סנט לואיס והתערוכה הבינלאומית של פנמה – פסיפיק של 1915. עבודותיו מוצגות במוזיאון ברוקלין, במוזיאון המטרופוליטן לאמנות ובמוזיאון לאמנות וויצ'יטה. גם המכון לאמנות בשיקגו מחזיק בחלק מיצירתו. מדיה וקבצים בנושא פרנסיס קוטס ג'ונס בוויקישיתוף Dearinger, David Bernard (2004). Paintings and Sculpture in the Collection of the National Academy of Design: 1826–1925. Hudson Hills, p. 326 Edwards, Lee M.; Ramirez, Jan Seidler; Burgard, Timothy Anglin (1986). Domestic Bliss: Family Life in American Painting, 1840–1910. Hudson River Museum Francis Coates Jones (American, 1857-1932) — Fine Art, web.archive.org, ‏2014-08-21