laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הישאם אבראהים

הישאם אבראהים (נולד בשנת 1977) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כראש המנהל האזרחי. קודם לכן שימש, בין היתר, קצין שריון ראשי, מפקד חטיבה 460, סגן-מפקד עוצבת הגליל ומפקד חטיבת אגרוף הברזל. אבראהים, בן העדה הדרוזית, נולד וגדל במע'אר, ולו ארבעה אחים. התגייס לצה"ל לחיל השריון בשנת 1996, ושובץ בגדוד 77 בחטיבה 7. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. בסיום הקורס שב לגדוד 77 ומונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה בדרום לבנון, בין היתר כשתפס קו במוצב הבופור. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים הגדודי. 2003 היה מ"פ צוערים בבה"ד 1, בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 77. בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת הבקעה בין השנים 2007–2008. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבה 7 בין השנים 2009–2010. בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 82, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 532 בחטיבה 460 בין השנים 2012–2014, והוביל אותו בין היתר במבצע שובו אחים ובמבצע צוק איתן. בשנת 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אגרוף הברזל, ושימש בתפקיד עד שנת 2017. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל בין השנים 2017–2019. ב-26 במאי 2019 מונה למפקד חטיבה 460. באפריל 2020 נבחר על ידי הרמטכ"ל, אביב כוכבי, להדליק את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-72 למדינת ישראל. את תפקידו סיים ב-28 ביולי 2021. לאחר מכן יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. ב-11 ביולי 2022 הועלה לדרגת תא"ל וב-4 באוגוסט נכנס לתפקידו כקצין שריון ראשי. ב-3 בספטמבר 2023 הוחלט על מינויו לראש המנהל האזרחי הבא, וב-6 בדצמבר, חודשיים לאחר פתיחת מלחמת חרבות ברזל, סיים את תפקידו כקצין שריון ראשי. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז האקדמי רופין ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. אבראהים קיבל מהמרכז האקדמי רופין את "אות במ"ה" (בוגרים מעוררי השראה), על קריירה צבאית פורצת דרך ועל היותו סמל לדו-קיום ותרומה למדינה. אבראהים מתגורר במע'אר, נשוי למנאר ואב לארבעה. מדיה וקבצים בנושא הישאם אבראהים בוויקישיתוף יואב לימור, "השירות הקרבי עדיין בלב העדה", באתר ישראל היום, 30 באוגוסט 2018 לתפארת מדינת ישראל: אל"ם הישאם איברהים ישיא את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-72, באתר צה"ל, 11 באפריל 2020 עמר לחמנוביץ, "שעתו היפה של השריון": הטנקים חזרו לתפקיד השחקן המרכזי בשדה הקרב, באתר ישראל היום, 9 בנובמבר 2023 מחזית בוערת לאחרת: התפקיד המורכב של ראש המינהל האזרחי, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 15:31) יואב לימור, "השירות הקרבי עדיין בלב העדה", באתר ישראל היום, 30 באוגוסט 2018 לתפארת מדינת ישראל: אל"ם הישאם איברהים ישיא את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-72, באתר צה"ל, 11 באפריל 2020 רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 2 באוגוסט 2021 נכנס לתפקידו קצין השריון הראשי החדש, באתר צה"ל, 10 באוגוסט 2022
ניר רוזנברג

ניר רוזנברג (נולד ב-29 ביולי 1977) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד חטיבה 188 ומפקד חטיבה 14. רוזנברג נולד בראש צורים וגדל בקבוצת יבנה. התגייס לצה"ל בשנת 1995, והתנדב ליחידת שמשון. לאחר שנפצע במהלך ההכשרה ביחידה, עבר לשרת בחיל השריון, ושובץ בגדוד 74 בחטיבה 188. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. לאחר הקורס שירת כמפקד מחלקת טנקים בגדוד 53. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה ג' בגדוד 53. בשנת 2001 עבר לחטיבה 460 ומונה למפקד פלוגה בקורס מפקדי טנקים. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 198. לאחר מכן שימש כראש מדור מרכבה במפקדת חיל השריון בין השנים 2003–2004, והיה חלק מצוות ההטמעה של טנק מרכבה סימן 4. בסיום תפקידו יצא ללימודי תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו, בין השנים 2005–2008. בשנת 2009 מונה לסגן מפקד גדוד 71. בהמשך שימש כעוזר קצין אג"ם של עוצבת געש. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבה 188 בין השנים 2011–2012. בשנת 2012 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 71, במהלך תפקידו פיקד על הגדוד במבצע צוק איתן, והובילו תחת פיקוד חטיבת גולני בסג'עיה. את תפקידו סיים בשנת 2014. בהמשך שימש כקצין אג"ם של מל"י בין השנים 2014–2015. לאחר מכן מונה לראש לשכת הרמטכ"ל, גדי איזנקוט, בין השנים 2015–2017. ב-6 באפריל 2017 הועלה לדרגת אל"ם וב-4 במאי מונה למפקד חטיבה 14, ושימש בתפקיד עד 31 ביולי 2019. ב-20 באוגוסט 2019 מונה למפקד חטיבה 188, תפקיד אותו מילא עד 26 באוגוסט 2021. באוקטובר 2021 דווח כי הוא צפוי להתמנות למדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. רוזנברג נשוי לליאת ואב לחמישה ילדים. בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו ותואר שני במדע המדינה אותו למד במסגרת לימודיו במכללה לביטחון לאומי. מדיה וקבצים בנושא ניר רוזנברג בוויקישיתוף מפקד חדש ל"עוצבת ברק", באתר צה"ל, 26 באוגוסט 2021 רשימת המינויים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 18 באוקטובר 2021
אליפות העולם בכדוריד 1982

אליפות העולם בכדוריד 1982 היא אליפות העולם העשירית והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד העולמי. הטורניר התקיים בגרמניה המערבית בין ה-23 בפברואר ל-7 במרץ 1982. המשחקים נערכו במספר ערים, משחקים על מדליות נערכו בדורטמונד. ברית המועצות זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת. מפת הערים המארחות בגרמניה המערבית   הומבורגם אפלהיים ברלין המערבית לודוויגסהאפן קיל המבורג ברמן גפינגן בראקה זינדנפילדן אסן הנובר דורטמונד ברמרהאפן לובק דיסלדורף מינכן אופנבורג בובלינגן גונצבורג פרנקפורט אלזנפלד גיטרסלו אוסנבריק אלטרן דויסבורג הקבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני בו קבוצות רוכזו ב-2 בתים. בהתאם לתוצאות המשחקים בבתים, נערכו משחקים על המקום סופי. המשחקים נערכו ב-28 בפברואר-4 במרץ ב-6 ערים. המשחקים נערכו ב-28 בפברואר-4 במרץ ב-6 ערים. משחק האליפות נערך ב-7 במרץ בדורטמונד. ברית המועצות נפגשה עם יוגוסלביה וניצחה 27:30. משחק על המקום השלישי נערך ב-6 במרץ בדורטמונד. פולין נפגשה עם דנמרק וניצחה 22:23. נבחרת ישראל בכדוריד החלה את דרכה בתחרויות דרג ג' שנערכו בין 2 בפברואר לבין 9 בפברואר 1980 באיי פרו. הנבחרת סיימה את התחרות במקום הרביעי והעפילה לדרג ב'. תחרויות דרג ב' נערכו בין 21 בפברואר לבין 1 במרץ 1981 בצרפת. הנבחרת סיימה את הבית במקום הרביעי ובמשחק על המקום השביעי ניצחה את נבחרת איסלנד בכדוריד 25:19. כתוצאה מכך, לקראת אליפות העולם בכדוריד 1986 היא התחילה מדרג ב' ישירות. מידע באתר איגוד הכדוריד העולמי נתונים מאתר טודור66 פירוט משחקי דרג ב' פירוט משחקי דרג ג'
סאלי איסטול

סאלי איסטול (באנגלית: Sally Rose Eastall; ‏5 בינואר 1963, סאפוק, אנגליה) היא אתלטית עבר אולימפית בריטית שהתחרתה בריצה למרחקים ארוכים (אנ'). בשנת 1990, השתתפה באליפות אירופה באתלטיקה בריצת מרתון, סיימה בתוצאת זמן של 2:41:37 ודורגה במקום ה-11. בשנת 1991, זכתה במקום הראשון במרתון קליפורניה עם תוצאת זמן של 2:29:29. באותה השנה, השתתפה באליפות העולם באתלטיקה, סיימה בתוצאת זמן של 2:36:16 ודורגה במקום ה-11. בשנת 1992, התחרתה בריצת המרתון באולימפיאדת ברצלונה, סיימה בתוצאת זמן של 2:41:20 ודורגה במקום ה-13. בשנת 1984 אימצה אורח חיים טבעוני והצטרפה לאגודה הטבעונית. סאלי איסטול, באתר olympedia.org סאלי איסטול, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית סאלי איסטול, באתר Track and Field (נשים) סאלי איסטול באתר הוועד האולימפי הבינלאומי. Runner profile, more.arrs.run CIM: THE FIRST 24 YEARS, web.archive.org Sally Eastall, sports-reference.com Does being vegan affect your running performance? theguardian.com Vegetarian Times March 1992, Page 90 The Vegan 2016 Issue 4, Page 12 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא אתלטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סילגיים

סילגיים (שם מדעי: Sillaginidae; באנגלית מכונים סמלטים חוליים) היא משפחה של דגי ים מסדרת הדקראים. במשפחה ישנם 35 מינים ב-5 סוגים. דגים אלה חיים בהאזור האינדו פסיפי ברחבי העולם מחופי מזרח אפריקה עד ליפן ואוסטרליה. הם חיים בעומקים רדודים על חוליות מימיות בקרבת שוניות אלמוגים וגם בקרבת חופים ולגונות וחלקם אף חיים בשפכי נהרות גדולים. אלו דגים קטנים ובעלי צבעים בהירים והם מתאפיינים בלסתות מוארכות דמויי-חדק ושיניים גדולות המצויות על לסתם העליונה. הם בעלי שלפוחיות שחייה בולטות ועיניים גדולות. יש להם סנפירי גב ושת גבוהים אך סנפירי חזה קטנים. הגדול שבהם הוא המין Sillaginodes punctatus שאורכו מעל 70 ס"מ והוא שוקל 4.8 ק"ג. דגים אלו הם טורפים הניזונים בעיקר מחסרי חוליות מימיים שהם מוצאים בחולות כמו סרטנים, תולעים רב-זיפיות, רכיכות שונות, קווצי עור ודגים קטנים. הסילגיים הם דגי מאכל חשובים באזורים הטרופיים. סוג ומין יחיד Sillaginodes punctatus סוג ומין יחיד Sillaginopodys chondropus סוג ומין יחיד Sillaginops macrolepis סוג ומין יחיד Sillaginopsis panijus Sillago - בו 31 מינים מדיה וקבצים בנושא סילגיים בוויקישיתוף סילגיים, באתר ITIS (באנגלית) סילגיים, באתר NCBI (באנגלית) סילגיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סילגיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סילגיים, באתר GBIF (באנגלית) ע"פ האקדמיה ללשון
לאו פאל

לאו פאל (בגרמנית: Leo Fall;‏ 2 בפברואר 1873 - 16 בספטמבר 1925) היה מלחין אופרטות יהודי-אוסטרי. לאו (או לאופולד) פאל נולד באולומוץ. את לימודי המוזיקה החל אצל אביו, מוריץ פאל (1922-1848), מנצח ומלחין, שהשתקע בברלין. פאל הצעיר למד בקונסרבטוריון של וינה ואחרי לימודיו הצטרף שוב אל אביו בברליו. מוריו בווינה היו רוברט פוקס ויוהאן נפומוק פוקס. בשנת 1895 פתח בקריירה חדשה כמנצח ומלחין אופרטות בהמבורג. משנת 1904 ואילך הקדיש את כל עתותיו להלחנה. אף כי לא הצליח במעשיו כמו בן-זמנו פרנץ להאר, בכל זאת הוציא מתחת ידו יצירות מלודיות ומתוזמרות היטב. אחרי שעבד בברלין, המבורג וקלן, השתקע לבסוף לישיבת קבע ב-1906 בווינה, שם מת. האופרטות המוכרות ביותר שלו בארצות דוברות האנגלית הן "נסיכת הדולר" ו"מאדאם פומפדור", שזכתה לרצפי הצגות מוצלחים בלונדון ובניו יורק ונשארה ברפרטואר בגרמניה ובאוסטריה במשך כל המאה ה-20. "Der liebe Augustin" ‏ (1912); ‏ ("Caprice Princess" בלונדון) זכתה ל-3,360 הופעות, מספר ללא תקדים. האופרה "Der goldene Vogel" ("ציפור הזהב") הוצגה אומנם בדרזדן ב-1902 עם ריכרד טאובר ואליזבת רתברג, אך הצליחה פחות. קרובי משפחתו של פאל חיים כיום בשוודיה ובארצות הברית. אופרות: "Paroli" (מערכה 1; 1902) "Irrlicht" ‏ {1905) "Der goldene Vogel" ‏ (1920) אופרטות: "Der Rebell" (וינה, 1905) "האיכר העליז" מנהיים, (1907) "Die Dollarprinzessin" וינה, 1907; עובדה לאנגלית כ"The Dollar Princess" בשנת 1909 "Die geschiedene Frau", וינה, 1907; עובדה לאנגלית כ"The Girl in the Train" ב-1909 "Der Schrei nach der Ohrgeige" וינה, 1909 "Brüderlein fein", (וינה, 1909) "Das Puppenmädel", (וינה, 1910) "Die schöne Risette", (וינה, 1910) "Die Sirene", (וינה, 1911; עובדה לאנגלית ב-1911 למחזמר בשם "The Siren") "The Eternal Waltz" (לונדון, 1911) "Die Studentengräfin", (ברלין, 1913) "Der Nachtschnellzug", (וינה, 1913) "Der Frau Ministerpräsident", (ברלין, 1914) "Der künstliche Mensch", (ברלין, 1915) "Die Kaiserin (Fürstenliebe)", (ברלין, 1916) "Die Rose von Stambul", (וינה, 1916) "Die spanische Nachtigall", (ברלין, 1920) "Der heilige Ambrosius", (ברלין, 1921) "Die Strassensängerin", (וינה, 1922) "Madame Pompadour", (ברלין, 1922) "Der süsse Kavalier", (ברלין, 1923) "Jugend im Mai", (דרזדן, 1926) Fall, Leo(pold) by Andrew Lamb, in 'The New Grove Dictionary of Opera', ed. Stanley Sadie (London, 1992) ISBN 0-333-73432-7 מדיה וקבצים בנושא לאו פאל בוויקישיתוף לאו פאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאו פאל, באתר MusicBrainz (באנגלית) לאו פאל, באתר Discogs (באנגלית) לאו פאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לאו פל (1873-1925), דף שער בספרייה הלאומית Online biography and list of works from Kurt Gänzl's Encyclopedia of Musical Theatre in the archive of the Operetta Research Center Amsterdam List of Fall's stage works with information about librettists and theatres Profile of Fall Marcus Pyka (Franklin College Switzerland), Das Osmanische Reich als Vorbild wider Willen in Leo Fall's Rose von Stambul (1916), in: Archiv des Operetta Research Center Amsterdam 1(הקישור אינו פעיל) 2(הקישור אינו פעיל) at www.world-theatres.com
רכס בריטניה (אנטארקטיקה)

רכס בריטניה (באנגלית: Britannia Range) הוא רכס הרים באנטארקטיקה. הרכס גובל בצפונו בקרחון הת'רטון ובקרחון דרווין, בדרומו הרכס גובל בקרחון בירד, ובמערבו הוא גובל במדף הקרח רוס. גובהו הממוצע של הרכס 1,225 מטרים מעל פני הים. שיא גובהו של הרכס הוא בהר מקלינטוק, שגובהו 3,490 מטרים מעל פני הים. שטחו של הרכס 3,335 קמ"ר. הרכס התגלה על ידי המשלחת הלאומית הבריטית לאנטארקטיקה 04–1901 תחת פיקודו של סקוט. הרכס נקרא על שם הספינה אה"מ בריטניה - כלי אימונים של המכללה הימית המלכותית בריטניה. • Carosi, R., F. Giacomini, F. Talarico, and E. Stump, Geology of the Byrd Glacier Discontinuity (Ross Orogen): New survey data from the Britannia Range, Antarctica , U.S. Geological Survey and The National Academies; USGS OF-2007-1047, Short Research Paper 030; doi:10.3133/of2007-1047.srp030 • Edited by M.J. Hambrey, P.F. Barker, P.J. Barrett, V. Bowman, B. Davies, J.L. Smellie, M. Tranter Antarctic Palaeoenvironments and Earth-Surface Processes, P 310 • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 663, 709 רכס בריטניה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס בריטניה באתר הגאזט האנטארקטי SCAR של ממשלת אוסטליה רכס בריטניה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד תצלום לוויין של רכס בריטניה רכס בריטניה באתר peakbagger תחזית מזג אוויר עדכנית עבור רכס בריטניה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי תיאור הרכס
הזעפן

הזעפן (באנגלית: Here Comes the Grump) היא סדרת הנפשה קומית אמריקאית, שנוצרה על ידי פריץ פרילינג. הסדרה שודרה במקור החל מ-6 בספטמבר 1969 עד 25 באפריל 1970. בישראל הסדרה שודרה עם תרגום לעברית בשנות ה-80, ומאוחר יותר, בשנות ה-90, בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית. בעקבות הסדרה נוצר בשנת 2018 הסרט "הנה בא הגראמפ". הדמות הראשית בסדרה הוא הזעפן, קוסם זועף אשר הטיל כישוף על ממלכתה של הנסיכה שחר. הנסיכה וחברה הטוב רוני (ילד מהעולם "האמיתי") מחפשים את מערת הסחלבים הלוחשים כדי למצוא את מפתח הפלאים על מנת לשבור את הכישוף, כאשר הזעפן מנסה לעצור בעדם. בכל פרק הזעפן עף על דרקון בשם דינגו, רודף אחר רוני והנסיכה שחר. הם מגיעים לכל מיני מקומות שונים עם דמויות מוזרות, כגון ארץ הבלונאים, שם כל תושביה הם בלונים. לנסיכה יש חיית מחמד בשם ביפ, יצור דמוי כלב עם רגליים משושות, אשר מריח רמזים באפו כמו כלב גישוש, כשאפו משתחרר ממנו ונוהג כיצור חי. ברוב הפרקים, הנסיכה וחבריה נסעו ברכב מעופף עם בלון ענקי. דבר שמתרחש בכל פרק הוא שבדקה האחרונה כאשר הזעפן מנסה לתפוס את הנסיכה שחר וחבריה, הדרקון מתעטש על הזעפן ושורף אותו בלהבות. דמותו של הזעפן מבוססת על יוסמיטי סאם, נוצר גם על ידי פריץ פרילינג. הדרקון של הזעפן מבוסס על הדרקון של סאם מהסרטון "האביר האבירי באגס". גיורא קנת - זעפן גליה שפרינג בצר - הנסיכה שחר עידו מזרחי - רוני אריק לבנת- דמויות שונות רונן גולדפרב - דמויות שונות אפי בן ישראל - דמויות שונות ערך מורחב – הנה בא הגראמפ הנה בא הגראמפ (באנגלית: Here Comes the Grump) הוא סרט אנימציה קומי בסוגת CGI, המבוסס על הסדרה. בישראל הסרט הופץ ב-22 במרץ 2018 בדיבוב עברי. "הזעפן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הזעפן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הזעפן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מחפשת סדרה שאהבתי כשהייתי קטנה - סדרות הטלוויזיה הקלאסיות, באתר www.televizia.net (ב־) Woolery, George W. (1983). Children's Television: The First Thirty-Five Years, 1946-1981. Scarecrow Press. pp. 140–141. ISBN 0-8108-1557-5. נבדק ב-14 במרץ 2020. {{cite book}}: (עזרה)
הר מקלינטוק

הר מקלינטוק (באנגלית: Mount McClintock) הוא ההר הגבוה ביותר ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 3,490 מטרים מעל פני הים. ההר נמצא בקצהו הדרומי של מצוק פורבס. ההר מתנשא לגובה של 1,621 מטרים מעל סביבתו, והוא ההר ה-36 בהתנשאותו באנטארקטיקה. אוסטרליה טוענת לשליטתה בשטח כחלק מהטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית, ועל כן ההר הוא הגבוה בפסגות מדינות וטריטוריות אוסטרליה. ההר התגלה על ידי משלחת דיסקברי (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904). ההר נקרא על שם אדמירל סר לאופולד מקלינטוק, מהצי המלכותי, חבר של הוועדה שהייתה אחראית על משלחת דיסקברי. הר מקלינטוק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר מקלינטוק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר מקלינטוק באתר peakbagger מידע גאוגרפי והיסטורי הרי אנטארקטיקה לפי התנשאותם ההר הגבוה במדינות וטריטוריות אוסטרליה ההר הגבוה באוסטרליה באתר worldatlas
מצוק פורבס (אנטארקטיקה)

מצוק פורבס או רכס פורבס (באנגלית: Forbes Ridge) הוא רכס שאורכו 13 קילומטרים, המהווה חלק מרכס בריטניה שבאנטארקטיקה. גובהו של המצוק 2,213 מטרים מעל פני הים. הרכס משתרע צפונית מהר מקלינטוק, וממזרח לקרחון הינטון. שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים והוא נקרא על שם רוברט ב. פורבס (Robert B. Forbes) מאוניברסיטת אלסקה, אשר ערך מחקרים גאולוגיים במצר מקמרדו, עבור צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קיפאון עמוק, בין השנים 1955–1956, וכן בין השנים 1962–1963. מצוק פורבס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מצוק פורבס באתר מרכז המידע האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מצוק פורבס באתר הגאזט האנטארקטי SCAR של ממשלת אוסטרליה מזג אוויר עדכני במצוק פורבס תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עבור מצוק פורבס מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
מצוק פורבס

האם התכוונתם ל... מצוק פורבס (אנטארקטיקה) – מצוק ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה מצוק פורבס (צרפת) – מצוק בצרפת
צב אנגונוקה

צב אנגונוקה (שם מדעי: Astrochelys yniphora) הוא מין של צב יבשה הנמצא בסכנת הכחדה חמורה ומצוי בטבע רק באזורים קטנים בצפון- מערב האי מדגסקר. הוא קרובו לסוג של המין צב קרינתי הדומה לו, חי באותו אזור ומצוי גם בסכנה חמורה. הצבים בעלי דו-צורתיות זוויגית והזכרים גדולים יותר מהנקבות. אורכם של הזכרים עד 414 מ"מ ושל הנקבות עד 370 מ"מ, כאשר משקלם של הזכרים עד 10.3 קילוגרם ושל הנקבות עד 8.8 קילוגרם. שריונם חום בהיר עם חלקים כהים ובעל טבעות מוגבהות המסתיימים בקצה שטוח וקצוות השריון משולשים, גם בחיבור בין השריון לצוואר. הראש והגוף בהירים יותר מהשריון והרגליים חזקות ויכולות לשאת את משקל הגוף. צב זה מצוי רק בשטחי הפארק הלאומי מפרץ בלי (Baie de Baly National Park) שלחופו המזרחי של מצר מוזמביק, המצוי כ-150 ק"מ מערבה מהעיר מאהאז'אנגה. בפארק ישנו אקלים חם המורכב ליערות חמים נשירים, סוואנה וביצות מנגרובים. הצבים מסתתרים בין השיחים ובין עשבים ובמבוקים מהשמש. הצב ניזון בעיקר מעשב וכן מעלים, שיחים קטנים ועשבי תיבול. הצב גם נראה אוכל עלי במבוק מתים (אך לא עלים של במבוק חי) וגם מצואת חזיר הסבך, המצוי באי ושל מיני טורפים. חזיר זה הוא אויב המאיים על הביצים ועל הצבים הצעירים. צבים אלו גדלים באיטיות ומגיעים לבגרות רק בגיל 15 שנה. הם מצויים בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבתי גידולו, שרפות יער, ציד בלתי חוקי וסחר לחיות מחמד. מדיה וקבצים בנושא צב אנגונוקה בוויקישיתוף צב אנגונוקה, באתר ITIS (באנגלית) צב אנגונוקה, באתר NCBI (באנגלית) צב אנגונוקה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב אנגונוקה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב אנגונוקה, באתר GBIF (באנגלית) צב אנגונוקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
צב מדגסקר

צב קרינתי (שם מדעי: Astrochelys) הוא סוג של צבים ממשפחת צבים יבשתיים האנדמיים לאי מדגסקר. הסוג מכיל רק שני מינים. צבים אלה בעלי שריון חום בעל טבעות מוגבהות וקצוות השריון משולשות. הרגליים חזקות מספיק לשאת את הגוף, אף שהוא קטן ביחס לצבי הענק. שני המינים מצויים בסכנת הכחדה חמורה בטבע עקב פגיעה בבתי גידולם, שריפות ומציד לא חוקי. צב קרינתי (Astrochelys radiata) - מצוי בדרומה של מדגסקר וייתכן שמצוי אף באיים ראוניון ומאוריציוס. צב זה גדול יותר מקרובו ויכול לשקול 16 ק"ג. צב אנגונוקה (Astrochelys yniphora)) - אנדמי לפארק הלאומי מפרץ בלי בצפון-מערב מדגסקר, לחופי מצר מוזמביק. קטן מעט מקרובו. מדיה וקבצים בנושא צב מדגסקר בוויקישיתוף צב מדגסקר, באתר ITIS (באנגלית) צב מדגסקר, באתר NCBI (באנגלית) צב מדגסקר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב מדגסקר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב מדגסקר, באתר GBIF (באנגלית)
דיוויזיית השדה ה-16 של הלופטוואפה

דיוויזיית השדה ה-16 של הלופטוואפה (בגרמנית: 16. Luftwaffen-Feld-Division), הייתה דיוויזיה של הצבא הנאצי במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 בנובמבר 1943 בהולנד, והועמדה תחת פיקוד קרל זיברס. ביוני 1944 נשלחה הדיוויזיה לנורמנדי, שם לחמה הדיוויזיה נגד הכוחות האמריקניים של בעלות הברית. ב-4 באוגוסט 1944 הושמדה הדיוויזיה ושרידיה צורפו לדיוויזיית הפאנצר ה-21 ולדיוויזיה ה-16. קרל זיברס (1 בנובמבר 1943 - 4 באוגוסט 1944) דיוויזיית השדה ה-16 של הלופטוואפה באתר lexikon-der-wehrmacht
קווין אלחנדרו

קווין אלחנדרו (באנגלית: Kevin Alejandro; נולד ב-7 באפריל 1976) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי. מוכר בעיקר מתפקידו כדניאל אספינוזה בסדרת הטלוויזיה "לוציפר". אלחנדרו נולד בסן אנטוניו, טקסס שם גדל עד גיל משונה ואז עבר לסניידר. הוא למד באוניברסיטת טקסס באוסטין עד שעבר ללוס אנג'לס. שיחק בסדרה החץ בתפקיד בלאד. בשנת 2023 שיחק בדרמת ההתבגרות "ארי ודנטה מגלים את סודות היקום" (אנ') המבוסס על הרומן באותו שם (אנ') מ-2012 מאת הסופר בנג'מין אלירה סאיינז (אנ'). בשנת 2016 ביים סרט קצר בשם "Take Me Home", אותו גם כתב והפיק בשיתוף עם סאשה רסמוסן. בשנת 2017 השתתף בסרט הדוקומנטרי "backwoods the search for kentucky's lost treasure", בו גם שימש כמפיק בפועל. בשנת 2018 ביים את הסרט הקצר "Bedtime Story" אותו גם הפיק. בשנה זו גם ביים את הפרק "Once Upon a Time" של הסדרה "לוציפר", שהוא גם הפרק האחרון של העונה השלישית. בשנת 2019 לקח חלק בהפקת וכתיבת הסרט הקצר "Smile" שביימה אשתו לסלי אלחנדרו. לקח חלק בהפקת הסרטים הקצרים "A Cohort Of Guests" שביים טוד סנדלר, ו-"She's Having Me Baby" שביימה אשתו. בשנת 2020 ביים לצד אשתו את הסרט "Adult Nigth". את הסרט הוא גם הפיק וכיכב בו לצד שותפתו ל-"לוציפר", לסלי אן ברנדט. בשנת 2004 נישא ללסלי דה ג'יזס. לזוג ילד בשם קיידן. מדיה וקבצים בנושא קווין אלחנדרו בוויקישיתוף קווין אלחנדרו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קווין אלחנדרו, באתר AllMovie (באנגלית) קווין אלחנדרו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קווין אלחנדרו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קווין אלחנדרו, באתר MusicBrainz (באנגלית)
שוריים

שוריים (שם מדעי: Lethrinidae) הם משפחת דגי ים מסדרת הדקראים. הם חיים במים טרופיים ברחבי האוקיינוס השקט וההודי והמין Lethrinus atlanticus מצוי גם במזרח האוקיינוס האטלנטי, לחופי דרום אפריקה. כמה מהמינים חיים בחופי ישראל. אלו דגים בינוניים באורך של עד 1 מטר. הם בעלי ראשים גדולים, סנפירים וזנבות קצרים ולסתות צרות אך בשרניות הפונות כלפי מעלה. רוב המינים מצויים על הקרקעית וניזונים בחוליות מימיות מחסרי חוליות ודגים קטנים. חלק מהמינים בעלי שיניים חזקות העוזרות לפצח שריונות של סרטנים או צדפות. השוריים הם קרובי משפחה רחוקים של הלוטייניים הגדולים והטורפים. תת-משפחה Lethrininae סוג Lethrinus תת-משפחה Monotaxinae סוג ומין יחיד Gnathodentex aureolineatus סוג Gymnocranius סוג ומין יחיד גְּדוֹל-עַיִן כָּסוּף (Monotaxis grandoculis) סוג ומין יחיד Wattsia mossambica מדיה וקבצים בנושא שוריים בוויקישיתוף שוריים, באתר ITIS (באנגלית) שוריים, באתר NCBI (באנגלית) שוריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שוריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שוריים, באתר GBIF (באנגלית)
בריטיש אירוספייס ג'טסטרים 41

בריטיש אירוספייס ג'טסטרים 41 הוא מטוס נוסעים בעל זוג מנועי טורבו-פרופ מתוצרת בריטיש אירוספייס, המהווה גרסה מוארכת של מטוס הג'טסטרים 31. המטוס מיועד להכיל כ-30 איש ומסוגל להגיע למהירות של 546 קמ"ש (295 קשר). מפעילה העיקרי היא חברת התעופה הבריטית איסטרן אירווייס. ב-7 בינואר 1994 התרסקה טיסה מספר 6291 של חברת אטלנטיק קוסט איירליינס בסמוך למסלול הנחיתה של שדה התעופה הבין-לאומי ג'ון גלן. חמישה מתוך תשעה אנשי צוות ונוסעים נספו. ב-24 בספטמבר 2009 התרסקה טיסה מספר 8911 של חברת איירלינק באזור פרוורי בקצה העיר דרבן, זמן קצר לאחר ההמראה משדה התעופה בעיר. שלושה אנשי צוות ואדם מבחוץ נפצעו. טייס הטיסה מת מפצעיו זמן קצר לאחר מכן. ב-24 בספטמבר 2016 החליק ממסלולו מטוס יטי איירליינס לאחר נחיתה בנמל התעופה גאוטם בודהה בדרום מזרח נפאל בהגעתו מעיר הבירה קטמנדו. כל 29 הנוסעים ו-3 אנשי הצוות ניצלו ללא פגע, אך המטוס נהרס לחלוטין. מדיה וקבצים בנושא בריטיש אירוספייס ג'טסטרים 41 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מטוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקאירה הודו-פסיפית

מקאירה הודו-פסיפית (שם מדעי: Makaira mazara) היא מין דג גדול ביותר ממשפחת המפרשניים וקרוב משפחה של מקאירה כחולה, שהיא הדג הגדול ביותר בסדרת הדקראים. מקאירה הודו-פסיפית חיה באוקיינוס הפתוח ברחבי האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, בשונה מהמקאירה הענקית החיה רק באוקיינוס האטלנטי. בשל בידוד האוכלוסיות סברו כמה חוקרים שכנראה ישנם 2 מיני מקאירות, אך יש מדענים שעדיין מחזיקים בדעה ששתי המקאירות שייכות לאותו מין והם טוענים שהמקאירות נודדות בין האוקיינוסים ונפגשות בקצוות בית גידולם וכך מתרבים ביניהם. אורך המקאירה 350 ס"מ והיא יכולה להגיע עד לאורך 500 ס"מ. משקלה עולה על 625 קילוגרם. הגוף בנוי בצורה מוארכת ודינמית ומעוצב לשחייה מהירה ביותר עם סנפיר גב גבוה, סנפירי חזה ארוכים ודמויי משוטים וזנב חזק מאוד. צבעה כחול-שחור עם בטן לבנה והצידיים מפוספסים בכחול-לבן. המקאירה מותאמת לאוקיינוסים טרופיים ואינה מתרחקת מזרמים חמימים. כמו כן היא אינה נראית קרוב לשוניות אלמוגים אלא שוחה בים הפתוח. המקאירה משריצה בעונת הקיץ ברחבי האוקיינוסים ובחצי הכדור הדרומי ניתן לראות אותה ברבייה רק בפולינזיה הצרפתית. היא ציידת חזקה הניזונה מדגים קטנים יותר ודיונונים והיא משתמשת במקורה הגדול כדי לפצוע את טרפה בעבודת צוות. מדיה וקבצים בנושא מקאירה הודו-פסיפית בוויקישיתוף מקאירה הודו-פסיפית, באתר ITIS (באנגלית) מקאירה הודו-פסיפית, באתר NCBI (באנגלית) מקאירה הודו-פסיפית, באתר FishBase (באנגלית) מקאירה הודו-פסיפית, באתר GBIF (באנגלית)