laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'אירזיניו

ז'איר ונטורה פיליו (Filho), הידוע בכינוי ז'אירזיניו (Jairzinho, נולד ב-25 בדצמבר 1944, בריו דה ז'ניירו), הוא כדורגלן עבר ברזילאי. היה מכוכבי נבחרת ברזיל במונדיאל 1970 במקסיקו. הוא הכדורגלן היחיד בהיסטוריה של המונדיאל אשר הבקיע שער בכל אחד ממשחקי טורניר הגמר, כאשר הבקיע שבעה שערים במקסיקו 1970. ערך את הופעת הבכורה שלו בבוטפוגו כבר בגיל 17. בתחילה, בתפקיד קיצוני שמאלי. כאשר הקיצוני הימני של בוטפוגו, באותה עת, היה גארינצ'ה, שהיה גיבורו של ז'אירזיניו הנער. ברוב משחקיו הראשונים הוא שיחק באגף השמאלי או כחלוץ מרכזי. כאשר גארינצ'ה נפצע, החליף אותו ז'אירזיניו ותיפקד כקיצוני ימני, עמדה בה התברר הוא מצטיין במיוחד. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית ערך בגיל 19 ב-1964 כנגד פורטוגל. גם כאן, כמחליפו של גארינצ'ה הפצוע. הוא אף השתתף בטורניר הגביע העולמי באנגליה ב-1966. מאחר שעמדת הקיצוני הימני הייתה מאוישת על ידי גארינצ'ה, חזר ז'אירזיניו לעמדת הקיצוני השמאלי בטורניר באנגליה, אולם, ללא הצלחה רבה והטורניר נסתיים בכישלון צורב לנבחרת הברזילאית אשר לא הצליחה להעפיל לרבע הגמר מהבית המוקדם. בטורניר הגמר של הגביע העולמי במקסיקו ב-1970 שיחק ז'אירזיניו בתפקיד הקיצוני הימני. במשחקי הבית המוקדם שנערכו בגוודלחרה הוא כבש שני שערים במשחק הניצחון על צ'כוסלובקיה 4:1. במשחקה השני של ברזיל, כנגד אנגליה הוא כבש את שער הניצחון (1:0) לאחר מהלך כדרור של טוסטאו ומסירה מבריקה של פלה. הוא כבש שער נוסף בניצחונה של ברזיל על רומניה 3:2. ברבע הגמר כבש שער מול פרו (4:2) ובחצי הגמר כבש מול אורוגוואי (3:1). במשחק הגמר, מול נבחרת איטליה, כבש את השער השלישי בניצחון נבחרתו 4:1. למרות שהבקיע שבעה שערים בששת משחקי נבחרתו, לא זכה ז'אירזיניו בתואר מלך השערים. הקדים אותו החלוץ הגרמני גרד מילר עם 10 שערים שכבש בטורניר. הוא שיחק בנבחרת הלאומית גם במסגרת מונדיאל 1974 ואף כבש שני שערים בטורניר. לאחר הטורניר עבר לשחק בצרפת במדי מרסיי, אך חזר במהרה לברזיל שם הצטרף לקרוזיירו. למרות שלא שותף בסגל למונדיאל 1978, הוא המשיך לשחק בנבחרת ברזיל עד מרץ 1982, עת שיחק את משחקו האחרון במדיה נגד נבחרת צ'כוסלובקיה (1-1). הוא כבש 34 שערים לזכות ברזיל ב-82 משחקים בינארציים בהם לבש את מדי הנבחרת הלאומית. ז'אירזיניו סיים את קריירת המשחק שלו בקבוצת פורטוגיזה מוונצואלה. הוא עבר לקריירת אימון ובשנים האחרונות אימן את נבחרתה הלאומית של גבון. הוא פוטר ממשרה זו לאחר הפסדה של גבון לאנגולה בלואנדה במסגרת המשחקים המוקדמים למונדיאל 2006. הישגו הגדול ביותר כמאמן הוא, כנראה, גילויו של רונאלדו בגיל 14. הוא הבחין בכישרונו והמליץ עליו לקבוצתו בעבר, קרוזיירו. ז'אירזיניו הצטיין במהירותו הגבוהה שסייעה לו לחלוף תוך כדי כדרורים מהירים על מגיני היריב. הייתה לו שליטה טובה בכדור בשתי רגליו ובעיטה חזקה ומדויקת. סבל מפציעות רבות, דבר אשר פגע בקריירה שלו בצורה קשה. מדיה וקבצים בנושא ז'אירזיניו בוויקישיתוף ז'אירזיניו, באתר Transfermarkt ז'אירזיניו, באתר BDFutbol ז'אירזיניו, באתר WorldFootball.net ז'אירזיניו, באתר National Football Teams ז'אירזיניו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
רדיו א-נאס

רדיו א-נאס או רדיו נאס (בערבית: راديو الناس) היא תחנת רדיו אזורי המשדרת מהעיר נצרת, החל מינואר 2020. בשנת 2019, קבוצה בראשות איש העסקים הערבי-ישראלי זיאד עמרי, יו"ר הלא TV לשעבר, רכשה רישיון שידור. לעמרי 60% ממניות החברה, בהן הוא מחזיק באמצעות חברת הנדל"ן שלו. יתר המניות מחולקים בין סוזן מזאווי, מנכ"לית משרד הפרסום הנצרתי מזאווי פרסומאים; רמאח עוביד ובאסם סעב. מלבד בעלי המניות עצמם, בדירקטוריון החברה נמצא גם שאול מגנזי, לשעבר המשנה למנכ"ל רשת, המייצג אף הוא את עמרי. לרדיו נאס שני תדרי שידור, שמכסים, כמו שידורי התחנה המתחרה א-שמס, את כל אזור הגליל, ודרומה עד המשולש. התחנה ממוקמת בקומה השביעית של מלון רמדה אוליבייה נצרת בנוף הגליל. ראש חטיבת החדשות בערוץ הוא מוחמד מג'אדלה. בין שדרניה הוותיקים: פוראת נסאר ושירין יונס. העיתונאי פיראס ח'טיב הוא מנכ"ל החברה. לפי סקרים של לשכת הפרסום הממשלתית, רדיו א-נאס היא (נכון לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21) התחנה השלישית מבחינת אחוזי האזנה בקרב המגזר הערבי.. רדיו א-שמס ערוץ מוסאווא אל-ג'זירה אתר האינטרנט הרשמי של רדיו א-נאס רדיו א-נאס, ברשת החברתית פייסבוק אלכסנדר כץ, הרדיו הערבי החדש יושק בינואר: "באים לזעזע ולנער את השוק", באתר אייס, 14 בנובמבר 2019 אורן פרסיקו, "איימן עודה לא נותן את הכותרות הטובות לתקשורת הערבית, את זה אני רוצה לשנות", באתר העין השביעית, 28 בפברואר 2020 אורן פרסיקו, בטלוויזיה, באינטרנט, בעיתונות המודפסת, באתר העין השביעית, 12 ביולי 2021 אורן פרסיקו, פנורמה של צריכת תקשורת, באתר העין השביעית, 19 בדצמבר 2022
מפיק (לשון)

מַפִּיק (בארמית: מוציא, בעברית מילה נרדפת ל"מְבַטֵּא") הוא סימן דיאקריטי במערכת הכתב העברי. תפקידו לסמן שהאות ה בסוף מילה מייצגת עיצור ולא תנועה. המפיק מסומן באותו סימון כמו דגש קל ודגש חזק, בנקודה באמצע האות, משום שהעיצור ה' איננו מקבל דגש בהיותו עיצור סדקי. ישנם כמה תנאים לקיום מפיק, והם: בסוף מילה. כאשר ה-ה' אינה מנוקדת (פתח גנוב אינו ניקוד). כאשר ה-ה' נמצאת בהברה המוטעמת. כינויי מושא-פועל + אותה (לדוגמה: הלבישהּ במובן הלביש אותה). בכינוי חיבור לנסתרת: שם + שלה (לדוגמה: סִפְרָהּ, בֵּיתָהּ), ובארמית גם לנסתר (לדוגמה: שְמֵהּ - השם שלו). בכינוי חבור לנסתרת בשם עצם בהטיית רבים, כמו ב"יְלָדֶיהָ", ה-ה' מנוקדת בתנועה, ולכן אינה מנוקדת במפיק. מילת יחס בנטייה של נסתרת (לדוגמה: של+היא=שלהּ, ב+היא=בהּ). יוצאת דופן היא המילה "ממנה", שבה לא יופיע מפיק כיוון שה-ה' אינה בתוך הברה מוטעמת. במילים בהן אות השורש האחרונה (למ"ד הפועל) היא ה' עיצורית. במילים משורשים אלו מנוקדת ה-ה' במפיק גם בהברות לא-מוטעמות, כמו במילה "גֹּבַהּ". השורשים הנפוצים הם (ג"ן כת"ם): ג ב הּ נ ג הּ כ מ הּ ת מ הּ מ ה מ הּ במילים הנגזרות מהשם המפורש: הַלְלוּיָהּ, וגם במילה אֱלוֹהַּ. במילות קריאה מסוימות: הָהּ! במסורה, בספר דקדוקי הטעמים לאהרן בן אשר, בספר מכלול של הרד"ק ובספרי מדקדקים נוספים, השם מפיק אינו כינוי רק לנקודה בתוך האות ה אלא גם לאותיות ו, י כשהן עיצוריות, אף על פי שאין בהן נקודה, וכך מוצאים אנו את הביטויים "מפיק ה"א", "מפיק וא"ו" ו"מפיק יו"ד". באופן נדיר מזדמנות בנוסח המסורה של המקרא אותיות א שמופיעה בהן נקודה באמצען, ונקודה זו מוסברת גם היא כמפיק שמטרתו להדגיש את הגיית העיצור א ללא הבלעה. ישנם כתבי יד מקראיים שבהם נפוץ סימון המפּיק בעזרת נקודה בכל אמות הקריאה כשהן עיצוריות. בכמה כתבי יד של המשנה מופיעה נקודה תחת האות י בסופי מילים מן הצורה שמיִי (שמאי), גביִי (גבאי), ויש המסבירים אף נקודה זו כמפיק. המפיק נראה כמו דגש ומוקלד באותו אופן. כך מקלידים את המפיק במערכות הפעלה שונות: Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות ד Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-= (סימן שווה) macOS‏: Option והאות ת אנדרואיד (מקלדת Gboard‏): הקשה ארוכה על האות ד המפיק באתר "השפה העברית" ה עם פתח גנוב מצטרפת להברה הקודמת ולכן, למרות שהברת ה"הַּ" במילים כגון "גָּבֹהַּ" אינה הברה מוטעמת בלשנית, דקדוקית היא מצטרפת להברה שלפניה ולכן היא בהברה מוטעמת ומנוקדת במפיק. ישנם שורשים נדירים יותר, כגון מההּ.
אך לאלוקים

אך לאלוקים הוא ניגון שזהות המלחין שלו אינה ידועה. פעם אחת ניגנו את הניגון אצל אדמו"ר הריי"צ מלובביץ' והוא התחבר לניגון, מאז היו מנגנים אותו במחיצתו מדי פעם במהלך התוועדויות. מילות הניגון: אך לאלוקים דומי נפשי כי ממנו תקוותי, אך הוא צורי וישועתי משגבי לא אמוט — ספר תהילים, פרק ס"ב, פסוקים ז'–ח' בספר הניגונים נכתב על ניגון זה שתנועות הניגון משמש כעין גשר המעביר את האדם מהגשמיות שלו לאווירה מעולה וסביבה של קדושה. מתנועה לתנועה מתגבר הרגש, שגורם לכפור להפשיר ולחמם את הנשמה. מאז תשכ"ג לכבוד יום הולדת של הרבי מלובביץ' היו שרים את הניגון מרכז חב"ד העולמי – 770, בהתוועדות י"א בשבט תשכ"ד ביקש הרבי מר' יהודה קרינסקי שיתחיל לנגן את הניגון. בספר הניגונים מופיע כניגון ק' (100) ב-1960 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 1" של ניח"ח. ב־1996 הופיע הניגון באלבום "האפ קאזאק" של אברהם פריד, ב־2016 הופיע הניגון באלבום צמאה-3 בביצוע אביתר בנאי ובאלבום "פורים שמח" של יצחק מאיר בדואט עם מנדי ג'רופי, ב־2020 הופיע הניגון באלבום "לחיים טיש - חב"ד", באלבום "מי ארמיא" של פרחי חב"ד לונדון ועוד. הניגון בוצע במהלך השנים גם על ידי אלי מרקוס, בני פרידמן, אהרלה סמט ביחד עם מהקהלת שירה, מוטי שטיינמץ ועוד. אך לאלוקים באתר חבד אורג אך לאלוקים ביוטיוב אך לאלוקים ביוטיוב אך לאלוקים ביוטיוב אך לאלוקים ביוטיוב אך לאלוקים ביוטיוב אך לאלוקים ביוטיוב ניגון אך לאלוקים דומי נפשי בהדלקת תולדות א"י מירון תשעד ביוטיוב
חצי האי לינזלי

חצי האי לינזלי (באנגלית: Linsley Peninsula) הוא חצי אי רחב, מכוסה קרח, בצפון האי ת'רסטון, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. צורת חצי האי מלבנית. חצי האי בולט לחלקו הדרומי של מפרצון מרפי - כך שהוא מחלק את המפרצון לשני מפרצונים, משני צדדיו של חצי האי. חצי האי מופה לראשונה מהאוויר בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947. שמו של חצי האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. חצי האי נקרא על שמו של לוטטנט קומנדר ריצ'רד ג'י. לינזלי (Richard G. Linsley), מצי ארצות הברית, שהיה טייס מטוס הרקולס LC-130, אשר שימש לטיסות תמיכה עבור משלחת החקר הגאולוגית של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, אשר עבדה באי ת'רסטון בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1968–1969. חצי האי לינזלי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית חצי האי לינזלי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה חצי האי לינזלי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
תורת M

תורת M היא היפותזה פיזיקלית המאחדת את חמש תורות המיתרים המוכרות. משמעות ה־M היא ממברנה או כפי שכמה מתייחסים אליה - מסתורין. אדוארד ויטן מאוניברסיטת פרינסטון העלה את אפשרות קיומה של תאוריה זו בשנת 1995, והוא נתן בעזרתה הסבר למספר עקרונות ידועים של דואליות בין תורות מיתרים. נקודת זמן זו נחשבת כתחילת "המהפכה השנייה של תורת המיתרים". אחד היתרונות הבולטים של תורת M הוא יכולתה להוות בסיס לאיחוד בין תורת היחסות הכללית ומכניקת הקוונטים, כלומר להיות תורה של כבידה קוונטית. אולם, אף על פי שתורת M מהווה התפתחות תאורטית חשובה בפיזיקת החלקיקים, עדיין אין לה תחזיות שיכולות להיבדק בניסוי. על פי תורת המיתרים, חלקיק אלמנטרי אינו נקודה אלא מיתר, ובדומה למיתר בכלי נגינה, התנודות שלו קובעות את תכונותיו. אורכו האופייני של מיתר פיזיקלי הוא אורך פלאנק, והמיתר יכול להוות עקומה סגורה או פתוחה. על פי אחת האפשרויות המבטיחות של תורת המיתרים המרחב־זמן בנוי מ־10 ממדים, כאשר מתוכם תשעה הם ממדי מרחב, ואחד הוא מימד זמן. וזאת בניגוד לארבעת הממדים המוכרים מתורת היחסות הפרטית (ממד אחד של זמן ושלושה ממדים של מרחב). הממדים הנוספים חייבים להיות קטנים, וכנראה גם קומפקטיים, על מנת להתאים לתצפיות הנוכחיות על מבנה המרחב. בשנת 1995 היו מוכרות כבר 5 תורות מיתרים ב־10 ממדים. הן קרויות: סוג I, סוג IIA, סוג IIB, סוג HO, וסוג HE. כל התורות כוללת בתוכן סופר־סימטריה בין פרמיונים ובוזונים, וההבדלים ביניהן מתבטאים בעיקר בסוג המיתרים (פתוחים או סגורים) ובחבורת הסימטריה אשר מגדירה את אוסף המיתרים של התאוריה. בתחילת שנות ה־90, הוכח שתורות המיתרים השונות קשורות בדואליות, הוכחה שאפשרה לפיזיקאים לייחס את התיאור של עצם בתורת מיתרים אחת, לתיאור של עצם בתורת מיתרים אחרת. באופן כללי ניתן לומר שאם מבצעים טרנספורמציה מסוימת לגדלים המוגדרים בתורת מיתרים אחת אז מקבלים תורת מיתרים אחרת. כך למשל דואליות T שמכילה טרנספורמציה של תנע ושל מרחק תחליף בין תורת מיתרים מסוג IIA ותורת מיתרים מסוג IIB. דואליות נוספת, הקרויה S, מקשרת בין תורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חזקה ותורת מיתרים שמוגדרת בה עצמת אינטראקציה חלשה. יחסים אלה בין התורות מרמזים על האפשרות שכל תורת מיתרים יחידה, היא בעצם מבט שונה של תאוריה אחת, כללית יותר. אדוארד ויטן הציע בשנת 1995 מסגרת של איחוד בין חמש תורות המיתרים על בסיס יחסי הדואליות וסיפק את המבנה המתמטי ההתחלתי של התאוריה המאוחדת, אשר נקראה בפיו "תורת M". תורת M חוזה ממד נוסף על 10 הממדים של תורות המיתרים השונות, ובסך הכל יש בה 11 ממדים. ויטן עצמו לא נתן הסבר למשמעות האות M אשר מופיעה בשם התאוריה, ומאז מופיעים ניחושים שונים לפשר האות. יתרה מכך, התאוריה שהוא הציע איננה שלמה. ניסוח מדויק ומלא של תורת M הוא אחד האתגרים הנוכחיים של הפיזיקה התאורטית. כן, קיימים מאמצים לחפש אפשרות לבדוק אותה בניסוי, כלומר להציע ניסוי שיוכל לאשש את התאוריה. נכון לשנת 2018, משימה זו טרם הושגה. תורת המיתרים המודל הסטנדרטי חור שחור זעיר מיון החלקיקים יריעת קאלאבי-יאו אתר המוקדש לתורת המיתרים
יובל חלד

יובל חלד (נולד ב-1967) הוא פיזיולוג מאמץ, איש אקדמיה, יועץ וסופר. שימש כפיזיולוג הראשי של צה"ל בחיל הרפואה בדרגת סא"ל, כמדען ראשי וכמנהל מכון הלר למחקר רפואי במרכז הרפואי ע"ש שיבא. פרופ' חלד הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעים במכללת סמינר הקיבוצים בתוכנית לתואר שני בחינוך לפעילות גופנית ובריאות, פרופסור אורח בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב ובפקולטה לרפואה באוניברסיטת USUHS במדינת מרילנד, ארצות הברית. משמש כפיזיולוג הראשי של מרכז מדיקס לרפואת ספורט בתל אביב וכפיזיולוג יועץ במכון הלאומי לרפואת ספורט במרכז הרפואי על-שם שיבא, תל השומר. פרופ' חלד סיים תואר ראשון בחינוך גופני במכללה לחינוך גופני ע"ש זינמן במכון וינגייט ותואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו. בעל תואר שני בפיזיולוגיה של המאמץ ותואר שלישי (PhD) בפיזיולוגיה מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. את לימודי הפוסט דוקטורט סיים בהצטיינות בשנת 2007 בפקולטה לרפואה באוניברסיטת USUSH בבת'סדה שבמדינתמרילנד, ארצות הברית, ושם קיבל מעמד פרופסור חבר. על שם פרופ' חלד מעבדה לחקר הפיזיולוגיה של גוף האדם באוניברסיטת USUHS, ולזכותו מדליית הצטיינות במדע ומחקר מטעם אוניברסיטת USUHS ומשרד ההגנה האמריקאי. בין השנים 1997 עד 2016 שימש כפיזיולוג במכון לפיזיולוגיה בחיל הרפואה (מכון הלר למחקר רפואי) וסיים את תפקידו כמנהל המכון במעמד הפיזיולוג הראשי של צה"ל בחיל הרפואה. בשנת 2019 קיבל מינוי פרופסור מן המניין בפקולטה למדעים במכללת סמינר הקיבוצים והוא מרצה כפרופסור אורח בבית הספר לפיזיותרפיה ובבית הספר לבריאות הציבור בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. משמש כיועץ מדעי לחברות בארץ ובעולם בתחומי הרפואה, בריאות, הזדקנות ואריכות ימים, פיזיולוגיה של המאמץ וביוטכנולוגיה, כיועץ מדעי לאיחוד האירופי, וכפיזיולוג הראשי במרכז מדיקס לרפואת ספורט. נותן חוות דעת מומחה משפטי בתחומו וכן משמש כאורח בתוכניות בוקר בטלוויזיה וברדיו בנושאי בריאות, הזדקנות בריאה, רפואת ספורט, פעילות גופנית ותזונה. מבין תחומי העניין והמחקר שלו: פיזיולוגיה של המאמץ, ויסות חום, תזונה, שינה, תהליכים מטבוליים, הסתגלות לסטרס, מדעי האימון הגופני, אבולוציה, ומדעי ההזדקנות ואריכות הימים. לפרופסור חלד למעלה מ-100 פרסומים מדעיים בעיתונים מדעיים נבחרים. והוא מחברם של שני ספרים: 'בריאות מחוץ לאזור הנוחות - מדע ההורמזיס' ו- 'עד מתי רק עד 120?' דירקטור בחברה לפיתוח מועצת גני תקווה חבר במועצה המדעית של מכללת סמינר הקיבוצים חבר בכיר בקולג' האמריקאי לרפואת ספורט ACSM (אנ') חבר בקונסורציום לבריאות וביצועים גופניים (CHAMP) בבית הספר לרפואה USUHS בארצות הברית חבר במערכת העיתון הישראלי לרפואה צבאית (JIMM) • PUBMED - https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/?term=heled+y&sort=date ספר - 'בריאות מחוץ לאזור הנוחות - מדע ההורמזיס' ספר - 'עד מתי רק עד 120?' אתר האינטרנט הרשמי של יובל חלד יובל חלד, ברשת החברתית פייסבוק יובל חלד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יובל חלד, ברשת החברתית LinkedIn יובל חלד, באתר גוגל סקולר מאמריו של יובל חלד בגוגל סקולר חברי מערכת העיתון JIMM
חמדת (דמות)

חמדת הוא דמות ספרותית המופיעה באחדים מסיפוריו של שמואל יוסף עגנון, והגישה המקובלת בקרב חוקרי הספרות היא שחמדת הוא בן דמותו של עגנון עצמו. חמדת הוא גיבור הסיפור "בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש", שפורסם בשנת 1909 בעיתון "הפועל הצעיר", ולא נכלל בקובץ כל סיפוריו של עגנון. לפי סיפור זה חמדת "איש צעיר בעל כשרון היה; לפחות, האמינו בזה אבותיו התמימים, בשעה שהיו קוראים מדי שבת בשבתו אחרי שנת מנוחה של צהרים את שיריו וספוריו, שהיו הולכים ונדפסים בעיתונים." חמדת עזב את עירו ו"בא טריסטה והפליג משם באניה ליפו." חמדת הוא גם גיבור הסיפור "גבעת החול" (שבגרסתו הראשונה, שפורסמה בעיתון "הפועל הצעיר" ב-1911, נקרא "תשרי", בשנת 1920 פורסם בשם "גבעת החול", ובשם זה נקרא גם בגרסתו הסופית מ-1931). חמדת גר לבדו בדירתו שבנווה צדק. הסיפור, שעלילתו מתארת שנה אחת בחיי חמדת, עוסק ביחסיו של חמדת עם יעל חיות ובמחסום הכתיבה ממנו הוא סובל. בסיפור הקצר "לילות", שפורסם בשנת 1913, חמדת הוא המספר, המציג את מחשבותיו ורגשותיו. ברומן "תמול שלשום", שיצא לאור בסוף 1945, חמדת הוא אחד מידידיו של גיבור הרומן, יצחק קומר, ביפו. הרומן מתאר את מקום מגוריו של חמדת: חמדת דר בעלייתו שבקצה נווה צדק שבקצה יפו. הולכים משם מנווה שלום דרך בתי זרח ברנט עד שמגיעים לבית הספר הישן לבנות. הגיעו, רואים כמה בתים מבצבצים ויוצאים מתוך החול, וביניהם בית המדרש החב"די מצד ימין וביתו של הרב קוק בצד שמאל. פוסעים והולכים בין ערימות החול עד שמגיעים אצל בית הספר החדש לבנות. הגיעו, רואים שורה של בתים קטנים של שכונת אחווה. נפנים לימין ופונים לשמאל. רואים שם בית קטן ועליו כמין עלייה שחציה צפה על גבי הבית וחציה כמו מרפרפת באויר. נכנסים לחצר ועולים לעלייה. זו עלייתו של חמדת. עוד מתאר הרומן את נסיבות עלייתו של חמדת מגליציה לארץ ישראל: "חמדת ויצחק שניהם בני גיל אחד, והיו צריכים לעמוד לבחינת הצבא. נשתמטו ועלו לארץ ישראל, ביום אחד בשתי ספינות." תיאור נרחב של חמדת ניתן בסיפור האוטוביוגרפי "חמדת" שפורסם לראשונה בשנת ה'תש"ז ונכלל בקובץ "מעצמי אל עצמי". בפתח הסיפור מתואר חמדת: "חמדת הוא בחור בן טובים, כבן שמונה עשרה. בזה לא סיימנו כל שבחיו של חמדת. מעלה אחרת יש בו, שהאלקים פייט את לשונו. מעלה אחרת יש בו, שנפשו דבוקה בלשוננו הקדושה והוא עושה בה שירים." הסיפור "אצל חמדת", שפורסם לראשונה ב"לוח הארץ" בשנת ה'תש"ג ונכלל אחר כך בקובץ ״סמוך ונראה״, עוסק אף הוא באדם ששמו חמדת, אך בניגוד לסיפורים הקודמים, שבהם חמדת הוא צעיר המתגורר ביפו, בסיפור זה חמדת הוא חזן זקן שהמספר מגיע לבקרו ביאס בערב יום הכיפורים. בשנת 1922 נולד בנו של עגנון, שלום מרדכי, שנקרא כך על שם אביו של עגנון, אך אסתר, אשתו של עגנון העדיפה את הכינוי "חמדת", גיבור הסיפור "גבעת החול", ולימים הפך זה לשמו הרשמי של הבן. ההתנחלות חמדת, שבצפון בקעת הירדן, קרויה על שמו של חמדת. שמו העברי של נחל פיראן, היוצא מחמדת מזרחה, הוא נחל חמדת. ש"י עגנון, בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש - חלק ראשון, הפועל הצעיר, 21 במאי 1909 ש"י עגנון, בארה של מרים או קטעים מחיי אנוש - חלק שני, הפועל הצעיר, 3 ביוני 1909 ש"י עגנון, תמול שלשום, הוצאת שוקן, תשכ"ז, עמ' 411–412 ש"י עגנון, תמול שלשום, הוצאת שוקן, תשכ"ז, עמ' 377 ש"י עגנון, מעצמי אל עצמי, הוצאת שוקן, 2000, עמ' 11 אמונה ירון במבוא לספר אסתרליין יקירתי, הוצאת שוקן, 2000, עמ' 6 רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 3195, ה'תשמ"ה, 24 בפברואר 1985 נחל פיראן נחל תלכיד – טיול ברגל בבקעת הירדן, באתר "שבילים"
994

שנת 994 היא השנה ה-94 במאה ה-10. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. אוטו השלישי הופך לבגיר ומוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה אתלרד השני משלם כ-20,000 לירות דמי חסות למלך הויקינגים, אולף הראשון מנורווגיה, כדי שזה לא יפלוש לאנגליה בניית מסגד אל-עסכרייה בסמרא, עיראק הוויקינגים מתיישבים בשטדה, (כיום בגרמניה) רדיפות נגד יהדות צרפת 15 בספטמבר – כוחות האימפריה הביזנטית מפסידים לכוחות השושלת הפאטימית בקרב אורונטס על העאסי קאנוט הגדול, מלך דנמרק ואנגליה (מת 1035) 7 בנובמבר – אבן חזם אל-אנדלוסי, מלומד מספרד המוסלמית, היסטוריון, גנאלוג, תאולוג, הוגה דעות, סופר משורר ופולמוסן (נפטר ב-1064) 31 באוקטובר – וולפגנג מרגנסבורג, קדוש נוצרי (נולד ב-924) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 994‎ נפטרים ב-994‎ מדיה וקבצים בנושא 994 בוויקישיתוף
סמושאוילק

סמושאוילק (בהונגרית: Szamosújlak) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית סמושאוילק קטנה מ-500 תושבים בשנת 1990 עד 339 תושבים בשנת 2020. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-14. יהודים חיו בסמושאוילק בתקופות זמן שונות. משנת 1885 היו יהודי המקום תחת חסות רבנות פהרגיארמט ובשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא סמושאוילק בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי סמושאוילק שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אליפות העולם בהוקי קרח 2022

אליפות העולם בהוקי קרח 2022 היא טורניר אליפות העולם בהוקי קרח שהתקיים בהלסינקי ובטמפרה שבפינלנד בחסות פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, והייתה האליפות ה-86 במספר. הטורניר התחיל ב-13 במאי והסתיים במשחק הגמר ב-29 במאי 2022. זו הייתה הפעם התשיעית שפינלנד מארחת את אליפות העולם, כולל הפעמיים הקודמות, ב-2012 וב-2013, בהן אירחה את האליפות במשותף עם שוודיה. פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית הכריזה על פינלנד כמאחרת האליפות ב-15 במאי 2015, יחד עם הכרזת מארחות האליפות למספר שנים קדימה. כיוון שב-2021 לא נערכו אליפויות העולם בדרגים הנמוכים ולא הייתה תנועת נבחרות בין הדרג העליון לבין דרג 1A, רשימת הנבחרות המשתתפות באליפות הייתה אמורה להיות זהה לרשימת הנבחרות שהשתתפו באליפות העולם הקודמת. בשל סנקציות שהוטלו על רוסיה מטעם הוועד האולימפי הבינלאומי בעקבות תוכנית אמרצה מאורגנת, נבחרת רוסיה תשחק באליפות ללא דגלה, סמליה והמנונה. תחת זאת תשתמש הנבחרת בסמלי הוועד האולימפי הרוסי, ובמקום המנון רוסיה ינוגן במקרה הצורך קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של צ'ייקובסקי. לאחר הפלישה הרוסית לאוקראינה, החליטה פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית לאסור על נבחרת הוועד האולימפי הרוסי ונבחרת בלארוס להתחרות באליפות. נבחרות צרפת ואוסטריה הועלו מדרג 1A במקומן - צרפת החליפה את נבחרת הוועד האולימפי הרוסי בבית A, ואוסטריה את בלארוס בבית B. בנוסף הוחלט שבשל מגבלות מגפת הקורונה האליפות כולה תיערך בהלסינקי בלבד, ומשחקי בית A כמו גם שניים ממשחקי רבע הגמר, שנועדו להיערך בטמפרה, הועברו להיכל הקרח הלסינקי. בהמשך, עקב היותו של האולם הראשי המיועד של המשחקים - הארטוואל ארנה בהלסינקי - בבעלות אוליגרכים רוסים, הוחלט להוציא את האליפות מהאולם, והמיקום המרכזי של האליפות הועבר ל"נוקיה ארנה" בטמפרה, שצורפה מחדש כעיר לארחת לאליפות. פינלנד, המארחת, זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדותיה, ולראשונה באליפות אותה אירחה, לאחר ניצחון במשחק הגמר 4:3 על קנדה לאחר הארכה. נבחרות איטליה ובריטניה, שסיימו אחרונות בשלב הבתים, ירדו לדרג 1A לשנה הבאה. במקומן תשחקנה באליפות העולם בהוקי קרח 2023 נבחרות סלובניה והונגריה, שזכו במקומות הראשונים בדרג 1A. להונגריה זו תהייה הופעה ראשונה בדרג העליון של אליפות העולם מאז 2016. בחצי הגמר משובצות מנצחות רבע הגמר מחדש, על פי הישגיהן בבתים המוקדמים. ‏ * אחרי הארכה מדיה וקבצים בנושא אליפות העולם בהוקי קרח 2022 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם בהוקי קרח 2022 (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם בהוקי קרח 2022 (בפינית) אורן אהרוני, המלחמה באוקראינה: הקריאות לחרם על רוסיה רק הולכות וגוברות, באתר ישראל היום, 1 במרץ 2022 IIHF Council takes definitive action over Russia, Belarus, באתר פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית, ‏28 בפברואר 2022 (באנגלית) ניצחון (בזמן החוקי) מקנה 3 נקודות בטבלה ניצחון בהארכה, כולל דו-קרב חבטות עונשין, מקנה 2 נקודות בטבלה הפסד בהארכה, כולל דו-קרב חבטות עונשין, מקנה נקודה אחת בטבלה הפסד (בזמן החוקי) אינו מקנה נקודות בטבלה
סטמארצ'קה

סטמארצ'קה (בהונגרית: Szatmárcseke) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג על גדות נהר טיסה שבצפון־מזרח הונגריה. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-12. יהודים חיו בסטמארצ'קה החל מתחילת המאה ה-18. רובם עסקו במסחר וחלק במלאכה ובחקלאות. בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס של יהודי הונגריה בשנים 1869-1868 בין החרדים למשכילים, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי שסירב לקבל על עצמו את תקנות הקונגרס. לקהילה היה בית כנסת שנחנך בשנת 1884, "חדר" ומקווה. בזמן הטרור הלבן נכלאו כמה מבני הקהילה במחנה הסגר. החל משנת 1938 הופקעו רישיונות המסחר והמלאכה של רוב יהודי הכפר. השלטונות המקומיים הקפידו הקפדת יתר על ביצוע הגזירות האנטי-יהודיות. בשנת 1942 נאסרו שני יהודים מהכפר ונכלאו במחנה הסגר. אחד מהם מת בעינויים והשני שוחרר לאחר כמה חודשים, לאחר מכן הגברים היהודים נשלחו לעבודות כפייה והנותרים במקום נצטוו לענוד את הטלאי הצהוב. בדף הקהילה מתוך מפקד קהילות הונגריה שבוצע בשנת 1944 נכתב כי יש בקהילה 45 תושבים והרב של הקהילה הוא רבה של פהרגיארמט. כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה במרץ 1944 רוכזו היהודים בגטו זמני בכפר וכעבור מספר ימים הועברו לכפר קלצ'ה ומשם לגטו מאטסלקה ולבסוף שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. חמישה ניצולים חזרו לכפר לאחר המלחמה אך עזבו עד מהרה את המקום בגלל עוינות התושבים. הקהילה בוטלה רשמית ורכושה נמכר על ידי איגוד הקהילות היהודיות בהונגריה. פרנץ קלצ'יי גר בכפר בתחילת המאה ה-19 סטמארצ'קה בפנקס הקהילות הונגריה, עמ' 401-402 סאטמאר-צ'אקא, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה – תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמ' 282 (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944). מדיה וקבצים בנושא סטמארצ'קה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטמארצ'קה (בהונגרית) קהילת סטמארצ'קה, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" "סטמארצ'קה", באתר JewishGen (באנגלית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי דף הקהילה של סטמארצ'קהמתוך מפקד קהילות הונגריה תיעוד יהודי סטמארצ'קה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
I Will Love Again

I Will Love Again (בעברית: אני אוהב שוב) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הקנדית-בלגית לארה פביאן, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Lara Fabian. השיר יצא לאור ב-18 באפריל 2000, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס וקולומביה רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב, והיה ללהיט ברחבי אירופה. ישנן ארבע גרסאות לשיר. הגרסאות בשפה האנגלית תוארו כבלדת דאנס-פופ ובלדה בסגנון שונה. שתי הגרסאות בשפה הספרדית הן "Otro Amor Vendrá" ו-"Otro Amor Vendrá (reprise ballade)". כל הגרסאות הללו זמינות להאזנה במהדורת הדלוקס של האלבום. הגרסה בשפה האנגלית הופצה כסינגל השני מתוכו. עשור וחצי לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-11 מיליון השמעות. שני קליפים נוצרו לשיר. אחד מציג את הזמרת במסיבה ביתית והשני מציג את לארה במסיבה במועדון. מידע על היצירה "I Will Love Again" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "I Will Love Again" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "I Will Love Again" באתר Discogs סרטון השיר "I Will Love Again" באתר יוטיוב Lara Fabian – Lara Fabian (1999, CD) (באנגלית), נבדק ב-2021-06-02 "Lara Fabian Chart History (Dance Club Songs)" I Will Love Again, נבדק ב-2021-06-02 Lara Fabian - I will love again Video by Jose Aray on Myspace, Myspace Lara Fabian - "I Will Love Again", נבדק ב-2021-06-02 "Ultratop − Goud en Platina – singles 2000".