laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לארי מק'מרטרי

לארי ג'ף מק'מרטרי (באנגלית: Larry Jeff McMurtry;‏ 3 ביוני 1936 – 25 במרץ 2021) היה סופר ותסריטאי קולנוע אמריקאי. בספריו תיאר מק'מרטרי את אזורי הספר של ארצות הברית בשלהי המאה ה-19 ואת החיים בטקסס של ימינו. בין יצירותיו – "תנאים של חיבה" (1975) ו"יונה בודדה" (1985) עליו זכה בפרס פוליצר. מק'מרטרי עסק גם ביצירה קולנועית וטלוויזיונית. הרומן "יונה בודדה" עובד לטלוויזיה למיני-סדרה וזכה במספר פרסי אמי. "תנאים של חיבה" ו"הר ברוקבק", שמק'מרטרי השתתף בכתיבת התסריט שלו, עובדו שניהם לסרטים וזכו בפרסי אוסקר. מק'מרטרי נולד בארצ'ר סיטי, טקסס לרות הייזל (לבית מק'לוור) וויליאם ג'פרסון מק'מרטרי שהיה חוואי. מק'מרטרי גדל בחווה מחוץ לארצ'ר סיטי, העיר ששימשה מאוחר יותר כהשראה לעיר "תאליה" שהופיעה בכמה מיצירותיו. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת צפון טקסס ותואר שני מאוניברסיטת רייס. בשנת 1990 כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה "מונטנה" שביים וויליאם גראהם לרשת הטלוויזיה TNT, וכיכבו בו בין היתר ג'ינה רולנדס ומייקל מדסן. בנו של מק'מרטרי, ג'יימס מק'מרטרי, הוא כותב, זמר וגיטריסט. אשתו הקודמת היא מרצה לאנגלית וחיברה אף היא מספר ספרים. באפריל 2011 נישא מק'מרטרי בשנית לנורמה פיי קיזי, אלמנתו של הסופר קן קיזי. נפטר ב-25 במרץ 2021. הצגת הקולנוע האחרונה (1961): סיפורם של שני צעירים הגדלים יחד בטקסס. עובד לסרט קולנוע ב-1971 בבימויו של פיטר בוגדנוביץ'. תנאים של חיבה (1975): סיפור מערכת היחסים בין אם ובתה. עובד לסרט קולנוע באותו שם ב-1983 בכיכובו של ג'ק ניקולסון. טקססוויל (1987): ספר המשך להצגת הקולנוע האחרונה. עובד לסרט באותו השם. יונה בודדה (1985): מסעם של שני סיירים טקסנים, סרן אוגוסטוס מק'ריי ושותפו סרן וודרו קול, המעבירים את עדר הבקר שלהם מגבול מקסיקו למונטנה. זוכה פרס פוליצר. עובד למיני-סדרה טלוויזיונית בכיכובם של רוברט דובאל וטומי לי ג'ונס ב-1989. רחובות לארדו (1993): המשכו של "יונה בודדה". סרן וודרו קול ואחד מעובדיו מחברת "הט קריק", הבוקר פי איי, יוצאים למרדף אחר רוצח מקסיקני צעיר בשם ג'ואי גרזה. גבר מת מהלך (1995): מסעם הראשון של קול ומק'ריי כסיירים טקסנים. ב-1996 עובד למיני-סדרה בכיכובם של דייוויד ארקט וג'וני לי מילר. ירח קומנצ'י (1997): קורותיהם של וודרו קול ואוגוסטוס מק'ריי בימים שלפני "יונה בודדה". קול ומק'ריי משרתים כסיירים טקסנים ומשתתפים במרדף אחרי גנב סוסים קומאנצ'י בשם "קיקינג וולף" (זאב בועט). ג'ו בל (2020): מבוסס על סיפורו האמיתי של ג'ו בל, אדם שיצא לטיול ברחבי ארצות הברית כדי להעלות את המודעות לבריונות עקב התאבדות בנו. מדיה וקבצים בנושא לארי מק'מרטרי בוויקישיתוף לארי מק'מרטרי, ברשת החברתית Goodreads לארי מק'מרטרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לארי מק'מרטרי, באתר Last.fm (באנגלית) לארי מק'מרטרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) לארי מק'מרטרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גפנית מחומשת

גפנית מחומשת (שם מדעי: Parthenocissus quinquefolia) היא צמח מטפס נשיר מהסוג גפנית שבמשפחת הגפניים שמוצאו מיבשת אמריקה. הגפנית המחומשת יכולה להגיע עד לגבהים של 20–30 מטר בטבע, באמצעות רפידות דבק חזק בגודל 5 מ"מ הנמצאות על קצות קנוקנותיה. פרחיה קטנים וירוקים וגדלים באשכולות באביב, והופכים עד סוף הקיץ או תחילת הסתיו לפירות בצבע סגול-שחרחר, בקוטר 5–7 מ"מ. הפירות מכילים חומצה אוקסלית בכמות שרעילה ליונקים, אך הם אינם רעילים לציפורים, ומשמשים כמקור מזון חשוב בחורף למינים רבים של ציפורים. הגפנית משמשת כצמח נוי והיא מפורסמת בעיקר בזכות הגוונים העזים אשר מקבלים עליה בשלכת. הגפנית משמשת גם כהצללה למבנים וקירות מתוך מטרה לסייע לוויסות הטמפרטורה במבנה. מדיה וקבצים בנושא גפנית מחומשת בוויקישיתוף גפנית מחומשת, באתר ITIS (באנגלית) גפנית מחומשת, באתר NCBI (באנגלית) גפנית מחומשת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גפנית מחומשת, באתר Tropicos (באנגלית) גפנית מחומשת, באתר GBIF (באנגלית) גפנית מחומשת, באתר The Plant List (באנגלית) גפנית מחומשת, באתר IPNI (באנגלית) גפנית מחומשת באתר הרשימה האדומה של IUCN
דנה

האם התכוונתם ל... אישים דנה רוזמרי סקאלון – זמרת ופוליטיקאית אירית הידועה בשם הבמה דנה יוסף דנה – חוקר ספרות ישראלי שלמה דאנה – מגדולי רבני תוניסיה שרית דנה – משפטנית ישראלית אחר נחל דנה – נחל בגליל השמורה הביוספרית דאנא – שמורת טבע בירדן דנה (אי) – אי בטורקיה דיינה אישים ששמם הפרטי הוא דנה
ממשלת יפן

ממשלת יפן (ביפנית: 内閣) היא הרשות המבצעת ביפן. בראשה עומד ראש הממשלה, שממונה על ידי הדיאט, וחברים בה עד 14 שרים נוספים, אשר אותם ממנה ראש הממשלה, והוא יכול גם לפטרם. הממשלה נותנת דין וחשבון באופן קולקטיבי לדיאט, ועליה להגיש התפטרותה בהתקבל הצעת אי אמון בבית הנבחרים (הבית התחתון). ממשלת יפן במתכונתה הנוכחית פועלת מיסודה של חוקת יפן, אשר נכנסה לתוקפה בשנת 1947, אם כי מועצת שרים אף התקיימה ביפן תחת חוקת מייג'י בין השנים 1889–1946, אלא שאז היא הייתה כפופה לקיסר. לפי החוקה, ראש ממשלת יפן הוא חבר הדיאט, וממונה בהחלטה של הדיאט. לאחר מינוי ראש הממשלה הוא ממנה את שריו, כאשר לפחות מחציתם חייבים להיות חברי אחד מבתי הדיאט. כל חברי הממשלה חייבים להיות אזרחים (במובן לא אנשי צבא). חוק הממשלה משנת 2001 קובע כי מספר שרי הממשלה, לא כולל ראש הממשלה, לא יעלה על 14, אולם אם יש בכך צורך, ניתן להעלות את מספר השרים ל-17. על הממשלה להתפטר בהתקיים אחד מן התנאים הבאים: קבלת הצבעת אי אמון, או דחיית הצבעת אמון, על ידי בית הנבחרים, אלא אם אותו בית מתפזר בתוך 10 ימים; התכנסות ראשונה של הדיאט לאחר בחירות כלליות לבית הנבחרים; התפנות משרת ראש הממשלה או הכרזת כוונתו של ראש הממשלה להתפטר. לפי החוקה, לממשלת יפן הסמכות הביצועית הבלעדית במדינה, ואף פעולות שהקיסר מבצע מתוקף תפקידו דורשות למעשה את עצת הממשלה ואישורה. עיקר סמכויות הממשלה ניתנות לראש הממשלה, אשר מאצילן לשרים ומפקח על ביצוען. עם הסמכויות הביצועיות של הקיסר, שכאמור נדרשות את אישור הממשלה נמנות: כינוס הדיאט פיזור בית הנבחרים הכרזה על בחירות כלליות לדיאט הענקת אותות מינוי נשיא בית המשפט העליון סמכויות אחרות הניתנות לממשלה במפורש: ביצוע הוראות החוק ניהול יחסי חוץ חתימה על אמנות, בכפוף לאישור הדיאט ניהול השירות הציבורי ניסוח התקציב, אשר מאושר על ידי הדיאט פרסום צווים ותקנות הענקת חנינה כללית או פרטית, קציבת עונש והשבת זכויות חתימה על חוקים, שמתבצעת על ידי ראש הממשלה והשר הממונה מינוי שופטים לבית המשפט העליון, וכן סגני שרים. מדיה וקבצים בנושא ממשלת יפן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת יפן (ביפנית) אתר הממשלה הרכב הממשלה
מומסיה

מוּמְסִיָה (ערבית ممسيّة) הוא כפר צ'רקסי נטוש בצפון רמת הגולן, אשר שכן במרחק של כחמישה קילומטרים דרומית לעיר קוניטרה, למרגלות הר בני רסן (תל-ע'סניה). הכפר שמרבית תושביו היו צ'רקסים ומיעוטם טורקמנים, חרב לאחר מלחמת ששת הימים ונמצא כיום בשליטת ישראל. ראשית ההתיישבות במקום מתוארכת לשלהי המאה ה-3 תקופת שלטונה של האימפריה הרומית. המקום יושב על ידי השבט הבדואי "בני ע'סאן" שנדד למקום מאזור תימן ובהמשך, בתקופת האימפריה הביזנטית קיבלו על עצמם את הנצרות. ב-636, לחמו בני השבט לצד הביזנטים בקרב הירמוך, ניגפו עימם בקרב והיישוב ננטש. ב-1878 הגיעו לאזור מהגרים צ'רקסים מהקווקז ויישבו את המקום מחדש. בניגוד לכפרים הצ'רקסים האחרים ברמת הגולן, מומסיה נחלק בפועל לשני יישובים שונים. החוקר הגרמני גוטליב שומאכר ציין בספרו "הגולן" את המקום כאחת מההתיישבויות הצ'רקסיות ברמת הגולן. בסקר שערך בין השנים 1884-1885 הוא מציין 82 בקתות בכפר ואוכלסיה של כ-330 תושבים בני עשר ומעלה: "שני כפרים צ'רקסים שהוקמו לאחרונה. אחד מהם נשען על הקצה הצפוני של חאמא קרצה ובו 22 בקתות, בעוד השני נמצא מעט מערבה, במישור, ובו 60 בתים. שניהם מתפתחים מהר יותר משאר הכפרים הצ'רקסיים. הם בנויים היטב ובצורה מרווחת, ואוכלוסייתם מונה יחדיו כ-330 נפש. במקום אבני בנייה עתיקות מעטות ". — הגולן, גוטליב שומאכר, אריאל -כתב עת לידיעת הארץ,(1998), עמ' 105 במהלך מלחמת ששת הימים נכבש הכפר על ידי צה"ל וחרב. במהלך מלחמת יום הכיפורים הווה האזור זירת קרב בין חטיבת השריון הסורית ה-43 לבין חלקים מגדוד 82 של צה"ל ובמהלכו כשלו הסורים בכיבוש הכפר. ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן רשימת הכפרים ברמת הגולן - סטטוס (בערבית) גוטליב שומאכר אבי סוקרי הגולן
מגה לקס

מגה לקס (בסרבית: КК Мега Лекс) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר בלגרד. המתמודדת בליגת העל הסרבית, בליגה האדריאטית ובליגת האלופות. הקבוצה הוקמה בשנת 1998 בשם "אבאלה אדה". במשך השנים השתנה שם הקבוצה בהתאם לשם הספונסר. ומאז שנת 2004 השתנה שם הקבוצה ל"מגה באסקט" בעקבות רכישתה על ידי איש העסקים מישקו רז'נטוביץ'. בסיום עונת 2004/05 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. בשנת 2009 התמזגה הקבוצה עם קבוצת הצמרת "ויזורה" ומאז שמה "מגה ויזורה". בעקבות האיחוד אירחה הקבוצה בהיכל ויזורה המכיל 1,500 מקומות. בעונת 2013/14 במסגרת הליגה האדריאטית נדדה הקבוצה 45 קילומטרים מזרחה לעיר סמדרבו, כדי לארח בהיכל סמדרבו המכיל 2,600 מקומות. מאז תחילת עונת 2014/15 שינתה הקבוצה את שמה למגה לקס, וצבעיה לורוד/כחול. כמו כן מארחת את כל משחקיה באופן קבוע בהיכל פינקי בעיר סרמסקה מיטרוביצה, המכיל 3,000 מקומות. בשנת 2010, החתימה הקבוצה את מאמן נבחרת הנוער של סרביה, ולדה ווקוייצ'יץ'. בעונת 2010/11 השתלבה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בפלייאוף העליון. בנוסף לכך, מלך הסלים של הליגה היה שחקן הקבוצה ברנקו מיליסבלביץ'. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הגביע הסרבי ולחצי גמר הפלייאוף. בעונות 2013/14, 2014/15 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע הסרבי והפסידה פעמיים לקבוצת הכוכב האדום בלגרד. בעונת 2015/16 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הסרבי בניצחון על פרטיזן בלגרד. במסגרת האירופאית, בעונת 2008/09 השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית, בו הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר, והפסידה לקבוצת רילסקי ספורטיסט הבולגרית 83-81. ובמשחק על המקום השלישי ניצחה את קבוצת פני אינדוסטריס המקדונית 60-78. בעונת 2013/14 החלה להשתתף הקבוצה לראשונה במסגרת הליגה האדריאטית. הליגה הסרבית: גמר: 2021 הגביע הסרבי: זכייה: 2016 גמר: 2014, 2015 חצי גמר: 2013 הליגה האדריאטית גמר: 2016 הליגה הבלקנית: חצי גמר: 2009 מדיה וקבצים בנושא מגה לקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מגה לקס מגה לקס, ברשת החברתית פייסבוק מגה לקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיריי אינוס

מארי מיריי אִינוֹס (באנגלית: Marie Mireille Enos;‏ נולדה ב-22 בספטמבר 1975) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. אינוס התפרסמה תחילה בשל תפקידיה בתור התאומות ג'ודין וקתי מרקווארט בסדרה "אהבה גדולה" (2010-2007), ולאחר מכן קיבלה את תפקיד הפריצה שלה בתור הבלשית שרה לינדן בסדרה "ההריגה" (2014-2011), עבורו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה. בהמשך, היא הופיעה בקופרודוקציה המשותפת של אמזון ו-BBC "בשורות טובות" (2019), בתור קרמיין "רד" צויגיבר, כתבת מלחמה שהיא למעשה מלחמה, אחת מארבעת פרשי האפוקליפסה. באותה שנה החלה לגלם את מריסה וויגלר בסדרת הטלוויזיה "האנה" (2019-הווה) מבית אמזון פריים וידאו, המבוססת על הסרט באותו שם משנת 2011. בשנת 2005 הופיעה במחזה של ברודוויי "מי מפחד מווירג'יניה וולף?"; עבורו הייתה מועמדת לפרס טוני. בקולנוע, שיחקה אינוס בין היתר בסרטים "יחידת גנגסטרים" (2013), "מלחמת העולם Z‏" (2013), "אם אשאר" (2014). אינוס נולדה ב-22 בספטמבר 1975 בקנזס סיטי, מיזורי; בתם של מוניק, מורה לצרפתית, וג'ון גורי אינוס. אביה אמריקאי במקור מטקסס, ואמה צרפתייה. היא הרביעית מתוך חמישה ילדים שכולם עובדים בתעשיית הבידור בדרך כלשהי. אחיה הגדולים הם ג'ונגיורג'י (יליד 1964) ורפאל, והאחיות הן ורוניק (ילידת 1969) וג'ינג'ר. אחותה הצעירה, ג'ינג'ר, היא רקדנית מודרנית. משפחתה עברה ליוסטון, טקסס כאשר אינוס הייתה בת חמש, שם למדה בתיכון קינדר לאמנויות הבמה ואמנות חזותית. לאחר מכן למדה אינוס בחוג לתיאטרון באוניברסיטת בריגהם יאנג, וסיימה תואר ראשון במשחק בשנת 1997. בהיותה סטודנטית, היא זכתה במלגה על שם איירין ראיין (אנ') במרכז קנדי (אנ') בוושינגטון הבירה, פרס המוענק מדי שנה לשחקני המכללות הבכירים במדינה. ביססה את קריירת המשחק שלה בניו יורק והתגלתה בהפקת התיאטרון "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" בשנת 2005, בתפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס טוני. ב-2007 התפרסמה לראשונה בטלוויזיה בסדרת הדרמה "אהבה גדולה" בתפקיד ג'ודיאן מרקוט, אשתו השנייה של ג'ואי הריקסון. בשנת 2011 נכנסה לתודעה ציבורית בזכות תפקידה הראשי בסדרת הפשע "ההריגה". בסדרה גילמה אינוס את הבלשית שרה לינדן למשך 4 עונות. על הופעותייה בעונה הראשונה של הסדרה היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה ולפרס אמי באותה קטגוריה, וגם לפרס סטלייט, שני פרסי סאטורן ואחרים. בשנת 2013 שיחקה בסרטו של רובן פליישר "יחידת גנגסטרים" ובסרט "מלחמת העולם Z" בכיכובו של בראד פיט. בשנת 2019 היא הופיעה בקופרודוקציה המשותפת של אמזון ו-BBC "בשורות טובות" בתור קרמיין "רד" צויגיבר, כתבת מלחמה שהיא למעשה מלחמה, אחת מארבעת פרשי האפוקליפסה. באותה שנה החלה לגלם את מריסה וויגלר בסדרת הטלוויזיה "האנה" מבית אמזון פריים וידאו, המבוססת על הסרט באותו שם משנת 2011. בשנת 2023 כיכבה כבת זוגו של השחקן בוב אודנקירק בסדרה "המזל של האנק". ב-4 בינואר 2008 אינוס נישאה לשחקן הקולנוע אלן ראק (אנ'), לאחר שלוש שנות זוגיות, ולהם שני ילדים; בת, ואספר (2010) ובן, לארקין (יולי 2014), ועוד שני ילדים חורגים מנישואיו הקודמים של רוק. מדיה וקבצים בנושא מיריי אינוס בוויקישיתוף מיריי אינוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיריי אינוס, ברשת החברתית אינסטגרם מיריי אינוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיריי אינוס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מיריי אינוס, באתר AllMovie (באנגלית) מיריי אינוס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) מיריי אינוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מיריי אינוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) דודי כספי, "אישה חזקה ומתוקתקת", באתר ישראל היום, 28 במרץ 2016
חוות הרוח בהר בני רסן

חוות הרוח בהר בני רסן היא חוות רוח של עשר טורבינות רוח לייצור חשמל, השוכנת בגובה של 1,050 מטרים מעל פני הים על הר בני רסן במרכז רמת הגולן. היוזמה להקמת החווה החלה בשנת 1984 כתוצאה משיתוף פעלה של אגודת המים האזורית "מי גולן", משרד האנרגיה והשירות המטאורולוגי הישראלי. רמת הגולן והר חרמון נסרקו כדי למפות את משטר הרוחות השורר בהם, וקו התלים הישראלי הסתמן כבעל תנאים אופטימליים לניצול אנרגיית הרוח. טורבינה נסיונית בודדת הוקמה בשנת 1985 על הר בני צפת שליד אלוני הבשן, מקום בו מהירות הרוח הממוצעת היא 7.2 מטרים לשנייה. בשנת 1992 הוקמה חוות הרוח על הר בני רסן שבו מהירות הרוח הממוצעת מגיעה ל־8.2 מטרים לשנייה בממוצע. עלות הקמת החווה עמדה על כ־6 מיליון דולר. הטורבינה הבודדת בהר בני צפת נפלה במהלך חורף 1993 אך הוקמה מחדש. בחוות הרוח 10 טורבינות מדגם Floda 600 של חברת Windtec, הניצבות במרחק של 100 מטרים זו מזו לאורך ציר דרום־צפון. גובה כל טורבינה הוא 30 מטרים ומשקל העמוד הנושא אותה הוא 70 טונות. כל רוטור עשוי משלושה להבי פיברגלס. אורכו של כל להב הוא 18 מטרים ומשקלו 1,200 ק"ג. לכל טורבינה מערכת ייצור חשמל נפרדת הכוללת גנרטור בהספק של 600 קילו ואט. סך הכל מייצרת החווה חשמל בהיקף 12 מיליון קילו־ואט־שעה בשנה, הנמכר לחברת החשמל, ומשמש בראש וראשונה את מפעלי ויישובי הסביבה. הכנסותיה השנתיות של החווה עומדות על כמיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא חוות הרוח בהר בני רסן בוויקישיתוף אבי זעירא, עושים רוח, באתר nrg‏, 4 בדצמבר 2007
Leafpad

Leafpad היא תוכנת קוד פתוח לעריכת טקסט, המיועדת ללינוקס, BSD ו-Maemo. התוכנה מאפשרת לערוך קובצי טקסט וכן מאפשרת קידוד תווים. ייעודה הוא ליצור עורך טקסט קל ופשוט. התוכנה קיימת כברירת מחדל של עורכי הטקסט בשולחנות העבודה של LXDE וXubuntu גרסה 11.10. Leafpad היא תוכנה חופשית, ומשוחררת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. מדיה וקבצים בנושא Leafpad בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Leafpad ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורך טקסט

עורך טקסט היא תוכנה המיועדת לעריכת קובצי טקסט. עורכי טקסט פשוטים שונים ממעבדי תמלילים (כגון Microsoft Word) בהיותם יכולים להציג תוכן כל קובץ, ובהיותם מעוטי יכולות ברמת עיצוב התוכן. אי אפשר, לדוגמה, להוסיף בהם לתמליל תמונות, שרטוטים, תמליל אוטומטי וכדומה. יתרונם של עורכי הטקסט על מעבדי התמלילים הוא בצריכה נמוכה של משאבי מחשב ובמחירם הנמוך. ביחס לכלל תוכנות עריכת הטקסט קיימות תוכנות קלות יחסית ובעלות פונקציות מועטות (כגון פנקס רשימות ו-Leafpad), ישנם עורכים מתקדמים מעט יותר כמו Notepad++ ומאידך, קיימות תוכנות מרובות אפשרויות וכבדות יותר, שההבדל בינן לבין מעבד תמלילים אינו ברור. עורכי הטקסט באים בדרך כלל כחלק מהתוכנות הבאות עם מערכת ההפעלה. לעיתים באות תוכנות אלו כחלק מחבילות תוכנה המיועדות לטיפול בקוד המקור של שפות תכנות. ניתן גם לשנות הגדרות תוכנה באמצעות שימוש בעורך טקסט. לטיפול בקבצים גדולים (עד 2 מיליארד שורות) נוצר עורך טקסט מיוחד "EmEditor". מדיה וקבצים בנושא עורך טקסט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוזי הנטינגטון-וייטלי

רוזי אליס הנטינגטון-וייטלי (באנגלית: Rosie Alice Huntington-Whiteley; נולדה ב-18 באפריל 1987) היא דוגמנית ושחקנית בריטית ממוצא יהודי. נודעת בשל כיכובה בסרט "רובוטריקים 3", וכמלאכית של מותג ההלבשה התחתונה ויקטוריה'ס סיקרט. הנטינגטון-וייטלי נולדה בפלימות', אנגליה, שבממלכה המאוחדת להוריה פיונה (לבית ג'קסון) מאמנת כושר, ולצ'ארלס, שמאי. סביה היו ממשפחות נוצריות ממוצא אנגלי. אולם סבתה של אמהּ, אניד כהן, הייתה ממשפחה של יהודים-פולנים שנמלטו בשנות ה-70 של המאה ה-19 מתנאי החיים הקשים והפוגרומים בפולין אל בריטניה. סבתה מצד אביה, גיליאן, גם היא הייתה ממשפחה יהודית מסאסקס. אבי סבה היה הברון הרברט הנטינגטון-וייטלי, פוליטיקאי אנגלי. הנטינגטון-וייטלי גדלה בחווה ליד טביסטוק שבדבון. התקבלה לסוכנות הדוגמנות "פרופיל" בשנת 2003 במהלך לימודיה בטביסטוק קולג'. עבודת הדוגמנות הראשונה שלה הייתה בגיל 16 עבור חברת האופנה לוי'ס. בשנת 2004 הצטלמה עבור אברקרומבי אנד פיץ'. פרסומה העיקרי בעולם האופנה בא לאחר שייצגה בשנת 2008 את עונת הסתיו/חורף של חברת ברברי. הנטינגטון-וייטלי הופיעה כנערת שער בשורה של מגזינים מובילים, בהם "ווג" הבריטי (מרץ 2011),‏ "FHM"‏, "GQ" ו-"Elle". במאי 2011 נבחרה על ידי מגזין "Maxim" לאישה הסקסית בעולם. ביולי 2011 נבחרה להציג את הבושם החדש של ברברי בודי, לצד השחקן סם ריילי. ביוני 2010 ליהק אותה הבמאי האמריקאי-יהודי מייקל ביי לשובר הקופות השני הכי המצליח ב-2011 "רובוטריקים 3: אפלת הירח" (במקום מייגן פוקס), לאחר ששניהם שיתפו פעולה בעבר, ב-2006 בפרסומת בשם "אלף פנטזיות" עבור ויקטוריה'ס סיקרט. בסרט זה הופיעה בתפקיד קארלי ספנסר חברתו החדשה של סם ויטוויקי אותו מגלם שיה לה-באף. בשנת 2015 השתתפה בסרט הפעולה הפוסט-אפוקליפטי "מקס הזועם: כביש הזעם" בכיכובה של שרליז ת'רון. החל מאפריל 2010 הנטינגטון-וייטלי במערכת יחסים עם השחקן הבריטי ג'ייסון סטיית'האם. ביוני 2017 נולד לזוג בן. בפברואר 2022 נולדה לבני הזוג בת. מדיה וקבצים בנושא רוזי הנטינגטון בוויקישיתוף רוזי הנטינגטון-וייטלי, ברשת החברתית פייסבוק רוזי הנטינגטון-וייטלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוזי הנטינגטון-וייטלי, ברשת החברתית אינסטגרם רוזי הנטינגטון-וייטלי, סרטונים בערוץ היוטיוב רוזי הנטינגטון-וייטלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוזי הנטינגטון-וייטלי, באתר AllMovie (באנגלית) רוזי הנטינגטון-וייטלי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) רוזי הנטינגטון-וייטלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דוגמנית לשבת: רוזי הנטינגטון ווייטלי, באתר נענע10, 19 בפברואר 2011 השחקנית רוזי הנטינגטון וייטלי מככבת בפרסומת של הבושם ברברי, באתר כלכליסט, 15 בדצמבר 2011 רוזי הנטינגטון-ווייטלי, באתר "סרטים" Did Rosie Huntington-Whiteley get her looks from Royalty? No, a bootmaker called Stump, דיילי מייל, 16 בינואר 2011 Lippy Girls, במגזין ווג אנגליה, 31 במאי 2011
מאסאקי קובאיאשי

מאסאקי קובאיאשי (באנגלית: Kobayashi Masaki; ביפנית: 小林 正樹;‏ 14 בפברואר 1916 – 4 באוקטובר 1996) היה במאי קולנוע יפני מפורסם מתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. הוא זכה לאהדה בעולם המערבי ובמספר פרסים (בפסטיבל ונציה ועוד). הוא זכור פחות בגלל הטכניקה של סרטיו ויותר בגלל שביקר באופן חסר רחמים את הצד האפל של החברה היפנית במיוחד כפי שהתבטא במלחמה. מאסאקי נולד ב-1916 באי הוקאידו. למד באקדמיה היסטוריה של אומנות מזרחית ואסייתית החל משנת 1933, הוא הצטיין בלימודיו ונלקח תחת חסותו של פרופסור בכיר בשם יאיצ'י אייזו. כשמלחמת העולם השנייה אימה לפרוץ, מאסאקי הרגיש שבתקופה כזאת לימודים אקדמיים הם טפלים. רצונו היה להשאיר את חותמו בהיסטוריה, לכן פנה לתעשיית הקולנוע. עם תחילת המלחמה נשלח לחזית הקרב במנצ'וריה וב-1944 הועבר לריוקיו שם חווה את סופה של המלחמה. שלא כמו הסנטימנטים של בני עמו באותה תקופה, קובאיאשי היה פציפיסט והתנגד למלחמה גם במהלכה, אותה ראה כמיותרת וחסרת טעם. לאורך כל המלחמה סירב קובאיאשי להתקדם מעל לדרגת טוראי. לאחר תבוסת יפן קובאיאשי נתפס על ידי האמריקאים ושהה במחנה ריכוז באוקינאווה. ב-1946 עם סיום המלחמה חזר לתעשיית הקולנוע ועבד תחת המנטור הקולנועי שלו קייסוקה קינושיטה. תמימות וטוהר, הם נושאים שמאסאקי הרבה לעסוק בהם לאורך כל הקריירה שלו. הסרט הראשון שבו מאסאקי התרחק מקינושיטה הוא "החדר בעל הקירות העבים", הסרט דיבר גלויות על מחשבות של פושעי מלחמה, מה שהדאיג את הסטודיו שבו הופק הסרט ולכן יציאתו של הסרט לאקרנים נדחתה במספר שנים עד שיצא לאור בשנת 1956 וזכה ב"פרס השלום התרבותי". בסרטיו הבאים קובאיאשי דשדש בין סגנונו שלו לבין זה של קינושיטה עד יציאתה לאקרנים של טרילוגיית המצב האנושי (The Human Condition) שזיכה אותו בפרס יוקרתי בפסטיבל ונציה של 1960 והעלה אותו לרשימת הבמאים החשובים בקולנוע של המאה העשרים. הטרילוגיה המבוססת על הנובלה של ג'אמפיי גומיקאווה ומבוססת על המצב ש"הדרך לגיהנום רצופה בכוונות טובות", מספרת על פציפיסט בעל כורחו[דרושה הבהרה] שנאלץ להתגייס לצבא ולהתאכזר לכפופים לו ולאסירים סינים, ולבסוף מקבל מוניטין של פושע מלחמה כשנתפס על ידי הסובייטים. קובאיאשי נעשה יותר ויותר מינימליסטי בסרטים שבאו אחר כך, הידועים שבהם הם ספוקו (1962), קאוואידאן (1964), ומרד (1967). החל משנות השבעים ביים פחות ופחות סרטים עד שלבסוף פרש. מאסאקי קובאיאשי מת מהתקף לב ב-1996. מדיה וקבצים בנושא מאסאקי קובאיאשי בוויקישיתוף מאסאקי קובאיאשי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאסאקי קובאיאשי, באתר AllMovie (באנגלית) מאסאקי קובאיאשי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאסאקי קובאיאשי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עורך דין חברתי

עורך דין חברתי (ידוע גם כעורך דין לשינוי חברתי, עורך דין ציבורי או cause lawyer) הוא עורך דין העושה שימוש במשפט לצורך קידום שינוי חברתי. עריכת דין חברתית מתוארת בפשטות כפרקטיקה של "עריכת דין למען הטוב" או שימוש בחוק כדי להעצים את בני השכבות החלשות של החברה. עריכת דין חברתית נעשית לעיתים קרובות ללא תשלום (פרו בונו), ותכופות מבצעיה הם עורכי דין פרטיים או עורכי דין המועסקים בידי ארגונים שמטרתם לספק שירות ציבורי משלים לסיוע המשפטי הניתן על ידי המדינה. במקרים רבים אין מדובר בסיוע משפטי משלים לשירותים אותם מספקת המדינה, והשינוי מושג דווקא ביריבות משפטית מול המדינה כשבית המשפט הוא זה שמכריע. עורכי ועורכות דין חברתיים יהיו מעורבים יותר בחקיקה חברתית וישמשו כלי עזר של המחוקקים בקידום חקיקה שכזו. עם זאת רוב עורכי הדין ועורכות הדין החברתיים נוטים להיות יריבים כלפי המדינה וכלפי חברות מסחריות גדולות. פרו בונו - לטובת הציבור ידיד בית המשפט הסיוע המשפטי במשרד המשפטים פעיל זכויות אדם מעשי משפט - כתב עת למשפט ולתיקון חברתי הקליניקות המשפטיות של המרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן הקליניקות למשפט ושינוי חברתי באוניברסיטת חיפה שכר מצווה - פרויקט הסיוע המשפטי פרו בונו של לשכת עורכי הדין נטע זיו, עריכת דין לשינוי חברתי בישראל: מבט לעתיד לאחר שני עשורי פעילות, מעשי משפט א אוסטין סאראט וסטיוארט שיינגולד, עריכת דין לשינוי חברתי ושעתוק הסמכות המקצועית, מעשי משפט א דבי גילד-חיו וסיגל שהב, עריכת-דין חקיקתית ככלי לשינוי חברתי, מעשי משפט ב, 2009(הקישור אינו פעיל, 28 ביוני 2020) טלי חרותי-סובר, צדק (ללא תשלום) תרדוף, באתר ynet, 19 בדצמבר 2006 יובל יועז, ‏פרופ' נטע זיו: "היום לא להיות אחראי חברתית זה גם לא להיות 'אין'", באתר גלובס, 31 במאי 2010 נטע זיו, מה בין עריכת דין, צדק חברתי ולימודי משפטים הדר דנציג-רוזנברג ויפעת פרדר, "האחרת שבתוכנו": על עריכת דין חברתית "רגישת תרבות", מעשי משפט ג', 2010 ד"ר יובל אלבשן, הדילמה הקיומית של עו"ד חברתיים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 30 בינואר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוק ספיטלפילדס הישן

שוק ספיטלפילדס הישן (באנגלית: Old Spitalfields Market) הוא מבנה שוק מקורה בשכונת ספיטלפילדס שברובע טאוור האמלטס של העיר לונדון בסמוך לסיטי של לונדון. השוק, הקדום בשוקי לונדון הפעיל כיום, החל לפעול בשנת 1638 ובשנת 1991 עבר למבנה חדש. שוק ספיטלפילדס החל לפעול באתר בשנת 1638 עת שהמלך צ'ארלס הראשון נתן רישיון לסוחרים למכור בשר, עופות ו"שורשים" בשדות ספיטל (Spittle Fields - מילולית "ספיטל פילדס") - אזור כפרי מחוץ לתחומי העיר לונדון באותה עת. השוק הפסיק את פעולתו בתקופת הקומונוולת' של אנגליה תחת שלטונו של אוליבר קרומוול, וחזר לפעול בעקבות צו מלכותי של המלך צ'ארלס השני לאחר השבת המלוכה. המבנה שהוקם, בין הרחובות קריספין (Crispin Street) במערב, לם (Lamb Street) בצפון, רד ליון (Red Lion Street) במזרח וסמטת פאטרנוסטר (Paternoster Row) בדרום, המשיך לשאת את השם "ספיטלפילדס" (שדות ספיטל") מבני השוק הוקמו בין השנים 1885–1893 בתכנונו של האדריכל ג'ורג' שרין עבור רוברט הורנר, בעל השטח. עלות הבנייה הגיעה ל-80,000 ליש"ט. בשנת 1920 הועברה הבעלות לתאגיד העיר לונדון. המבנה הורחב בשנת 1926 לכיוון מערב, תוך שהוא עולה על שטחי רחוב קריספין ורחוב גאן (Gun Street). בשנת 1991 עברה מכירת הירקות והפירות הסיטונאית לשוק ספיטלפילדס החדש. מבנה השוק הישן הפך לאתר תיירות ובו ממכר עתיקות ומוצרי אופנה. דיירים המתגוררים בחלק המערבי של השוק התנגדו לעבודות הפיתוח של חלק זה שהוצעו על ידי תאגיד לונדון. בעקבות מאבק משפטי, בו זכה התאגיד, מונה האדריכל נורמן פוסטר לתכנן מחדש את החלק המערבי של השוק, וזה שופץ, הוקמו בו אתרי הסעדה וחנויות, ושוק עבודות יד שמכונה כיום "שוק הסוחרים" (Traders Market). שוק ספיטלפילדס החדש מדיה וקבצים בנושא שוק ספיטלפילדס הישן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שוק ספיטלפילדס הישן שוק ספיטלפילדס הישן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר מוזיאון העיר לונדון - מידע על החפירות הארכאולוגיות שבוצעו באתר השוק
שוק ספיטלפילדס

האם התכוונתם ל... שוק ספיטלפילדס הישן – מבנה שוק בסמוך לסיטי של לונדון שנבנה בשלהי המאה ה-19 שוק ספיטלפילדס החדש – שוק באזור ליידן שבלונדון שפועל מאז שנת 1991