לודוויג החמישי, דוכס בוואריה

לודוויג החמישי, דוכס בוואריה (מאי 1315–18 בספטמבר 1361), היה מרקיז ברנדנבורג בין השנים 1323–1351, ודוכס בוואריה בין השנים 1347–1361. לודוויג נולד במאי 1315 ללודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובאטריצ'ה משוויידניץ, בתם של בולקו הראשון, דוכס שוויידניץ וביאטריקס מברנדנבורג. בשנת 1323 העניק לו אביו את מרקיזות ברנדנבורג, שאותה ירש בשנת 1320, לאחר שהיינריך השני, מרקיז ברנדנבורג-שטנדאל שהיה האחרון מבית אסקניה בברנדנבורג מת ללא יורשים, והתעלם מטענותיו של רודולף הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג לזכותו על הירושה. על מנת לחזק את שליטתו בצפון גרמניה, התחתן לודוויג עם מרגרט מדנמרק, בתם של כריסטופר השני, מלך דנמרק ואופמיה מפומרניה, אולם לודוויג נאלץ בשנת 1325 לדכא מרד נגדו בברלין ובקלן. בשנת 1328 פרץ סכסוך בינו לדוכסי פומרניה, וכתוצאה מכך פרצה שנה מאוחר יותר מלחמת פומרניה-ברנדנבורג שנמשכה עד לשנת 1333, ובסיומה ויתר לודוויג על תביעתו בפומרניה. בשנת 1338 חתם לודוויג על הצהרת רנזה, ובה הכירו הנסיכים הבוחרים בזכויות הקיסר נגד האפיפיור בנדיקטוס השנים עשר. בשנת 1340 מתה אשתו מרגרט מדנמרק, אולם גם לאחר מותה נשאר לודוויג ביחסים טובים עם בית המלוכה הדני, ואף סייע יחד עם יוהאן השלישי, רוזן הולשטיין-פלן לגיסו ולדמר הרביעי, מלך דנמרק לתפוס את השלטון. באותה שנה איחד אביו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, לאחר מותו של יוהאן הראשון, דוכס בוואריה. ב-10 בפברואר 1342 התחתן לודוויג עם מרגרטה, רוזנת טירול, בתם של היינריך, מלך בוהמיה ואדליידה מבראונשווייג, ללא שבוטלו נישואיה ליאן ז'ינדריך, מלך בוהמיה. בעקבות כך הטיל האפיפיור קלמנס השישי חרם על לודוויג שנתמך על ידי הבישופים של בריקסן וטרנט, אולם לודוויג נתמך על ידי אביו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וויליאם איש אוקאם ומרסיליו מפדובה התאולוגים הפרנציסקנים שהתירו נישואים אזרחים, וכך הצליח לודוויג להשיג שליטה ברוזנות טירול. לאחר מות אביו בשנת 1347 שלטו לודוויג ואחיו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין האחים, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה, ולודוויג יחד עם אחיו לודוויג השישי, דוכס בוואריה ואוטו החמישי, דוכס בוואריה קיבלו את בוואריה העליונה. בשנת 1347 הדף לודוויג מתקפה של קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לעבר טירול, ובשנת 1348 פתח במרד נגדו בתמיכת דנמרק ופומרניה. המרד החל לאחר שוולדמאר המתחזה טען שהוא ולדמאר, מרקיז ברנדנבורג-שטנדאל, וזכה לתמיכת קרל הרביעי. המלחמה נמשכה עד לשנת 1350, ובמהלכה איבד לודוויג חלק משטחי ברנדנבורג והרס רב נגרם במדינה. בדצמבר 1351 מסר לודוויג את מרקיזות ברנדנבורג לאחיו לודוויג השישי, דוכס בוואריה, בתמורה לשליטתו בבוואריה העליונה לבדו. בשנת 1356 הסתכסך לודוויג שוב עם קרל הרביעי, לאחר שבבולת הזהב קבל אחיו לודוויג השישי ומרקיז ברנדנבורג תואר נסיך בוחר, ואילו לודוויג לא קיבל שום מעמד בתהליך הבחירות. לודוויג שמר על יחסים טובים עם בית הבסבורג, ובשנת 1352 סייע לאלברכט השני, דוכס אוסטריה נגד הקונפדרציה השווייצרית. בשנת 1359 השיא לודוויג את בנו מיינהארד השלישי, רוזן גוריציה-טירול למרגרטה מאוסטריה, בתו של אלברכט השני, דוכס אוסטריה, ומשום כך ביטלו בני בית הבסבורג את הנידוי שהוטל עליו ועל אשתו. ב-18 בספטמבר 1361 מת לודוויג, ובנו מיינהארד השלישי, רוזן גוריציה-טירול ירש את נחלותיו. כעבור שנתיים מת מיינהארד ללא יורשים, ובעקבות כך ירש שטפן השני, דוכס בוואריה את בוואריה העליונה, ואילו רודולף הרביעי, דוכס אוסטריה ירש את רוזנות טירול. בשנת 1324 התחתן לודוויג עם מרגרט מדנמרק, בתם של כריסטופר השני, מלך דנמרק ואופמיה מפומרניה, אולם לא היו לו ילדים ממנה. ב-10 בפברואר 1342 התחתן לודוויג עם מרגרטה, רוזנת טירול, בתם של היינריך, מלך בוהמיה ואדליידה מבראונשווייג, ממנה היו לו 4 ילדים: הרמן מבוואריה (1343–1360) מיינהארד השלישי, רוזן גוריציה-טירול (1344–1363) בת מתה בת מתה מדיה וקבצים בנושא לודוויג החמישי, דוכס בוואריה בוויקישיתוף לודוויג החמישי, דוכס בוואריה (בגרמנית)