laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כריסטיאנה שמידטמר

כריסטיאנה שמידטמר (בגרמנית: Christiane Schmidtmer;‏ 24 בדצמבר 1939 – 13 במרץ 2003) הייתה שחקנית ודוגמנית גרמנייה. שמידטמר נולדה במנהיים לגרטרוד וליאקוב שמידטמר. אביה נעדר ברוסיה במהלך מלחמת העולם השנייה, אמה נישאה בשנית והן עברו להתגורר בהיידלברג. בגיל שבע עשרה שלחה אותה אמה לבית ספר בלונדון על מנת שתלמד אנגלית, ולאחר מכן חזרה שמידטמר למולדתה והשלימה את לימודיה התיכוניים. ב-1959 עברה למינכן על מנת ללמוד משחק, בניגוד לרצון משפחתה ואמה שהייתה מעוניינת שתעסוק ברפואה. במהלך תקופה זו היא שיחקה בהפקות בימתיות לילדים. בין השנים 1961–1963 עסקה רק במשחק בתיאטרון ולאחר מכן פנתה לתחום הדוגמנות. היא דגמנה למגזיני אופנה גרמניים ומגזיני עירום, לאחר מכן היא הופיעה במגזין "פלייבוי" בארצות הברית, דגמנה לחברת הקוסמטיקה מקס פקטור והייתה הדוגמנית הראשית של "יריד ניו יורק העולמי" ב-1964. היא הופיעה בהפקות שונות בטלוויזיה והקולנוע הגרמני וב-1965 הופיעה בסרט "ספינת השוטים" כמאהבת יפהפייה, לאחר שבמאי הסרט קיבל המלצה עליה. ב-1965 גילמה דיילת בלופטהנזה בסרט "בואינג בואינג" לצד טוני קרטיס. היא הייתה אחת מהשחקניות הגרמניות הבודדות שזכו להצלחה בהוליווד במהלך שנות השישים ויש שהגדירו אותה כ"הייבוא המרגש ביותר מאז מרלן דיטריך". עקב המראה המושך שלה וההופעה הגרמנית האופיינית היא לוהקה פעמים רבות לטייפקאסט של "הגרמנייה האטרקטיבית". במהלך שנות השבעים היא הופיעה במספר תוכניות אירוח בארצות הברית. ב-1975 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "פלישת העכביש הענק" ובסרט "המומחה" עם אדם וסט ומרלן שמידט. ב-1977 שיחקה בפרק של הסדרה "וונדר וומן". היא גילמה את פריצי, המורה לפסנתר הסקסית והמכורה למין ב"שפשוף נעים", הסרט השלישי בסדרת "אסקימו לימון". ב-1980 היא פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה במגזין גרמני. ב-13 במרץ 2003 הלכה לעולמה בגרמניה. כריסטיאנה שמידטמר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטיאנה שמידטמר, באתר AllMovie (באנגלית) כריסטיאנה שמידטמר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כריסטיאנה שמידטמר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כריסטיאנה שמידטמר באסקימו לימון
יחסי הודו–ליטא

יחסי הודו–ליטא הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה של הודו לבין רפובליקת ליטא. היחסים הראשונים של הודו עם ליטא היו באמצעות מיסיונרים ליטאים נוצרים שנסעו להודו במאה ה-16. במהלך המאה ה-19 גבר העניין הליטאי בהודו לאחר שהתגלה דמיון בין השפה ההודית סנסקריט לבין הליטאית. בין השפות האירופיות, ליטאית היא הקרובה ביותר לסנסקריט. האדריכל היהודי הדרום אפריקאי הרמן קלנבאך, יליד ליטא, היה ידיד קרוב של מהטמה גנדי. השניים נפגשו ב-1904 בדרום אפריקה. קלנבאך ליווה את גנדי בצום הראשון שלו, ואת עזיבתו ללונדון ב-1914. קלנבאך גם תרם 1,000 דונם של קרקע אשר נקרא לימים חוות טולסטוי. ב-2 באוקטובר 2015, ביום ההולדת ה-146 של גנדי, ראש ממשלת ליטא, אלג'ירדאס בוטקוויצ'יוס ושר החקלאות של הודו, מוהאן קונדארייה חשפו פסל של קלנבאך וגנדי. שגריר ליטא בהודו, לימונאס טלאט קלפשה, אמר: ”האנדרטה הוקמה כעדות לידידות ההודו-ליטאית, ומעל לכל הדברים הרבים המקשרים בין שני עמינו, אנדרטת גנדי וקלנבאך תהיה כסמל המבטא את השפעתו של היחיד על ההיסטוריה הגדולה של האנושות בעוד שגנדי נתן לעולם את הרעיון של התנגדות לא אלימה, שגם ליטא השתמשה בה בהצלחה במאבק נגד הדיכוי הסובייטי” (לימונאס טלאט קלפשה) הודו הכירה בליטא ב-9 בספטמבר 1991, וכוננה יחסים דיפלומטיים עמה ב-25 בפברואר. ליטא הקימה שגרירות בניו דלהי ב-1 ביולי 2008. ב-2005 הצהיר שר החוץ ההודי נטאוור סינג כי הודו תפתח שגרירות בליטא. ביולי 2014 קרא שר החוץ של ליטא להודו להקים שגרירות בווילנה. הודו עדיין לא פתחה שגרירות במדינה, אם כי היא הקימה קונסוליה לשם כבוד בווילנה ב-6 בפברואר 2015. באוקטובר 2015 חתמו שתי המדינות על הסכם דו-צדדי לשיתוף פעולה בחקלאות. הן גם הסכימו להגדיל את שיתוף הפעולה שלהן בתחומים כגון מזון וחלב. הסחר בין שתי המדינות הסתכם בשנת 2009 ב-117.9 מיליון דולר, ב-2010 ב-184 מיליון דולר ובשנת 2011 ב-203 מיליון דולר, ורשם עלייה באופן עקבי. הייצוא העיקרי של הודו לליטא הוא תרופות מוצרי קוסמטיקה, טקסטיל ומוצרי צריכה. הייצוא העיקרי של ליטא להודו הוא מכשירי חשמל, מכשירי אופטיקה, מוצרי היי-טק, מתכות, כימיקלים, גופרית, סיד ומלט. לשכת המסחר ההודו-בלטית (IBCC) הוקמה בווילנה בשנת 2009. פורום הודו-ליטא נחנך בספטמבר 2010. יש עניין גובר והולך בליטא במוזיקה וריקודים הודיים, יוגה, איור ודה, וביצירותיו של רבינדרנת טאגור. נכון לשנת 2014, מדי שנה מבקרים בהודו כ-3,00 אזרחי ליטא. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–ליטא בוויקישיתוף אתר לשכת המסחר ההודו-בלטית הפורום ההודו-ליטאי יחסי הודו-ליטא, באתר משרד החוץ (באנגלית) עם הודו, באתר שגרירות ליטא בהודו "הודו חייבת לעמוד בהבטחותיה לשגרירות בווילנה ב -2005: שר החוץ של ליטא", באתר The Times of India הודו פותחת קונסוליית כבוד בליטא, באתר DELFI, ‏6 בפברואר 2015
פסטיבל סנטה אסתריקה

פסטיבל סנטה אסתריקה היה חג כתחליף לפורים שיצרו האנוסים היהודים מספרד בשלהי המאה ה-15 לאור גירוש ספרד ופעולת ניצור היהודים על ידי האינקוויזיציה הספרדית. הפסטיבל נסוב סביב דמות קדושה נוצרית פיקטיבית שהייתה למעשה מבוססת מאוד על אסתר המלכה, במהלכו צמו נשים מקרב "הנוצרים החדשים" כדי לחקות את צומם של אסתר, מרדכי ויהודי פרס בטרם נפגשה עם אחשוורוש בשושן הבירה. האנוסים היהודים לקחו עמם את החג גם בהגירתם לפורטוגל בטרם גירוש פורטוגל ב-1497, ולאחר מכן הביאו אותו עמם גם אל העולם החדש. למרות שהיה מסוכן עבור האנוסים לחגוג את פסטיבל סנטה אסתריקה שהכיל אלמנטים שמעידים על שימור היהדות בקרב האנוסים (עליהם נאסר עד חורמה כל שמירה של סממן יהודי), מסמכים מהאינקוויזיציה המקסיקנית מעידים על כך שאכן התקיים החג גם בהגעת האנוסים למקסיקו. לפי ההיסטוריונית היהודייה, ג'נט לייבמן ג'ייקובס, נשים אנוסות נהגו להדליק נרות לכבוד הקדושה הפיקטיבית אסתריקה, ובישלו ביחד עם בנותיהן מאכלים כשרים לכבוד משתה במהלך הפסטיבל כך שהעבירו את הידע על המטבח היהודי ומאכלים מסורתיים לדורות הבאים.. חגיגות הפורים ההמוניות והפומביות נהפכו לסעודות משפחתיות בדלתיים סגורות. מעבר לחגיגות הפסטיבל, נהגו האנוסים לכבד את אסתר בעזרת הכנת יצירות אמנות איקונוגרפיות שלה שעיטרו את בתיהם במהלך ימות השנה. צאצא אנוסים בשם גבריאל דה גרנדה ממקסיקו התוודה בשנת 1643 כי נשים במשפחתו חילקו את שלושת ימי הצום ביניהן - כל אחת תצום יום אחד מתוך סך שלושת הימים. האינקוויזיציה המקסיקנית גילתה עליו והוא ומשפחתו נענשו בהוצאה להורג באמצעות העלאה על המוקד בעוון "התייהדות". בספרו "צום אסתר ותורת האנוסים" ("“The Fast of Esther in the Lore of the Marranos”), טוען החוקר, משה אורפלי, כי הצום עזר לאנוסים שחיו בתחושה מתמדת של רדיפה ומועקה על כך שהם "חוטאים" בהתנהגות כנוצרים כלפי חוץ, ואילו כיהודים בתוך ביתם, לחוש כפרה. במהלך השנים 1964 עד 1974 החל הארכיבישוף, פיטר דייוויס, שהיה מופקד על סנטה פה להטיף כנגד הפסטיבל של סנטה אסתריקה לאחר שחקר את תופעת הנחת דמויות איקוניות בצורת אסתר בבתים שהייתה נפוצה בקרב אישים ממוצא היספני שחיו בדרום-מערב ארצות הברית ומספר החוגגים אותו דעך משמעותית. דייוויס הסביר לעדת מאמיניו כי מקור הפסטיבל הוא בחג הפורים היהודי וכי אין כלל קדושה נוצרית בשם "אסתריקה". לפי הספר "The Book of Esther in Modern Research" של לאונרד גרינספון וסידני ווייט קרופורד, בתיעודי האמנות הנ"ל של אסתר שהיו נפוצים באמריקה ניתן להבחין במוטיב שבו אסתריקה עוטה כתר על ראשה ואוחזת בידה לולאת חבל שמביעים יחדיו לדידם את העובדה כי היהדות היא משהו מלכותי, ואילו יש סכנה כי אם ייתפסו המאמינים צאצאי האנוסים, סופם יהיה בתלייה. ביצירות האמנות הנלוות לחג זה בניו מקסיקו, את ה"קדושה הנוצרית" אסתר מלווים ברקע וילונות אדומים שמתחמים את האיקונה. "Queen Esther: Patron saint of crypto-Jews" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-12. “Women, Ritual, and Secrecy: The Creation of the Crypto-Jewish Culture,” Janet Liebman Jacobs
סורי (זמרת)

סוזנה מארי קורק (באנגלית: Susanna Marie Cork; הידועה בשם הבמה סוּרי, הנכתב לעיתים גם באיות "סו-רי" (באנגלית: SuRie), כסוג של הלחם בסיסים של שמה; נולדה ב-18 בפברואר 1989) היא זמרת אנגלייה. ייצגה את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2018 שהתקיים בליסבון שבפורטוגל. קורק נולדה בהרלו, אסקס שבממלכה המאוחדת. בגיל 12 החלה לכתוב שירים. כילדה הופיעה כסולנית בפני הנסיך צ'ארלס. הופיעה במקומות נחשבים בממלכה המאוחדת, בהם אולם אלברט הול וקתדרלת סנט פול, ובעולם במקומות נוספים כגון בבזיליקת סן מרקו בוונציה. שם הבמה שלה הוא הלחם של שני שמותיה הפרטיים, סוזנה ומארי. היא בוגרת האקדמיה המלכותית למוזיקה שבלונדון. כבוגרת חינוך קלאסי היא יודעת לנגן בפסנתר ובאבוב. בנוסף למדה ביצוע שירה. סורי עבדה בין השאר עם האמנים ויל יאנג וכריס מרטין. בשנת 2015 השתתפה סורי באירוויזיון 2015 כזמרת ליווי וכרקדנית של הזמר הבלגי לואיק נוטה שסיים את התחרות במקום הרביעי. באירוויזיון 2017 שימשה כמנהלת המוזיקלית של הזמרת הבלגית בלאנש. בפברואר 2018 היא השתתפה בתוכנית לבחירת נציג הממלכה המאוחדת "Eurovision: You Decide" (אנ') שהופקה על ידי רשת BBC. במסגרת התוכנית השתתפו שישה מתחרים, והזוכה נבחרת על פי ניקוד שקיבלו מאישים בתעשיית המוזיקה ומהציבור. היא ביצעה את השיר "Storm" (סערה) שנכתב על ידי ניקול בלייר, גיל לואיס ושון הארגריבס ונבחרה לייצג את הממלכה המאוחדת עם השיר באירוויזיון 2018 בליסבון. כיוון שהממלכה המאוחדת היא אחת מחמש מדינות הזוכות למעמד קבוע בגמר האירוויזיון, עלתה סורי כנציגה הבריטית באופן אוטומטי לגמר. בעת מופע גמר האירוויזיון כאשר שרה את השיר, פרץ אדם לבמה, לקח ממנה את המיקרופון וצעק: "הנאצים של התקשורת הבריטית, אנו דורשים חירות!" ("Nazis of the UK media, we demand freedom!‎"). לאחר הפסקה קצרה היא המשיכה בביצוע השיר. בתום השמעת כל השירים הוצע לה לבצע את השיר שוב, אך היא סירבה בנימוק שהיא גאה בהופעתה. בסיום חלוקת הניקוד, התברר שהשיר הגיע למקום ה-24. כשנה לאחר התחרות הודתה הזמרת כי היא סובלת מהפרעה פוסט טראומטית בשל ההתפרצות לבמה בזמן ביצוע השיר. 2016 - "Something Beginning With ...‎" מדיה וקבצים בנושא סורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סורי סורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סורי, ברשת החברתית אינסטגרם סורי, סרטונים בערוץ היוטיוב סורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סורי, באתר ספוטיפיי סורי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) סורי, באתר MusicBrainz (באנגלית) סורי, באתר Discogs (באנגלית) Meet SuRie באתר BBC ג'ו נרססיאן, Former Chris Martin backing vocalist SuRie to represent UK at Eurovision באתר אינדיפנדנט, 7 בפברואר 2018 סמנתה ארל, GOOD LUCK SURIE! Who is SuRie? UK Eurovision 2018 entry who will perform her song Storm באתר סאן, 12 במאי 2018 רוזי או'קונור, SuRie: BBC Eurovision contest announces winning UK act באתר אינדיפנדט, 8 בפברואר 2018 אירוויזיון: איחוד השידור מגיב לגניבת המיקרופון, באתר ישראל היום, 13 במאי 2018 הזמרת הבריטית חושפת: סובלת מפוסט טראומה, באתר EuroMix
מקסין ווטרס

מקסין מור ווטרס (באנגלית: Maxine Moore Waters , נולדה ב-15 באוגוסט 1938) היא פוליטיקאית אמריקנית מן המפלגה הדמוקרטית, אשר חברה בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז ינואר 1991 מטעם קליפורניה. ווטרס היא האישה האפרו-אמריקאית הוותיקה ביותר המכהנת כיום בקונגרס (מבין 12 נשים אפרו-אמריקניות). בשנים 1976–1990 הייתה ווטרס חברה באספה הלאומית של קליפורניה (הבית התחתון של הפרלמנט המקומי). ידועה בשל התנגדותה למלחמת עיראק ובביקורתה כלפי הנשיאים מן המפלגה הרפובליקנית ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ג'ורג' ווקר בוש ודונלד טראמפ. ווטרס נולדה ב-15 באוגוסט 1938 בסנט לואיס, מיזורי, החמישית מתוך 13 ילדים. כשהייתה ווטרס בת שנתיים, אביה עזב את הבית והיא נשארה לגדול אצל אמה. בשנת 1961 עברה עם משפחתה ללוס אנג'לס, שם עבדה בבית חרושת לטקסטיל. בשנת 1966 סיימה לימודי סוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1973 החלה לעבוד בעירייה וכשלוש שנים מאוחר יותר נבחרה לפרלמנט של קליפורניה. בזמן פעילותה באספה המקומית, פעלה ווטרס למען הפסקת הפעילות הכלכלית בין קליפורניה לבין משטר האפרטהייד בדרום אפריקה. בשנת 1990 נבחרה ווטרס לראשונה לבית הנבחרים, עם כ-79% מקולות הבוחרים במחוז הבחירה שלה. בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו בשנת 2008 תמכה ווטרס בתחילה בהילרי קלינטון, אך העבירה את תמיכתה למועמד ברק אובמה, לאחר שזכה בפריימריז המפלגתיים. באוגוסט 2011 ווטרס ביקרה את אובמה על כך שאינו פועל מספיק למען חיזוק הקהילה השחורה., זאת במיוחד לאור אחוז האבטלה הגבוה שעמד באותה התקופה בקרב אוכלוסייה זו (15.9%). בשנת 2018 קואליציית היהודים הרפובליקנים קראה לווטרס להתפטר מתפקידה בגלל קשריה הטובים עם לואיס פרחאן, מנהיג ארגון אומת האסלאם. ווטרס גינתה את השלטון הקומוניסטי בקובה, ושיבחה את הממשל כאשר נקט בתהליכי דמוקרטיזציה. היא התנגדה לאמברגו האמריקני על המדינה. היא גם גינתה רבות את ממשלו של טראמפ, וקראה להדיחו פעמים רבות, במיוחד לאחר פרישתו מהסכם הגרעין האיראני. ווטרס טוענת כי טראמפ הוא "אנוכי וגזען שלא ראוי לכהן כנשיא". היא התנגדה רבות למלחמת עיראק מאז פריצתה. מדיה וקבצים בנושא מקסין ווטרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקסין ווטרס (באנגלית) מקסין ווטרס, ברשת החברתית פייסבוק מקסין ווטרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מקסין ווטרס, ברשת החברתית אינסטגרם מקסין ווטרס, סרטונים בערוץ היוטיוב מקסין ווטרס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
כביש 4311

כביש 4311 הוא כביש רוחב מקומי שמקשר את המושבים נטעים וגן שורק, את קיבוץ פלמחים וחוף פלמחים ואת אזור התעשייה מעוין שורק לכביש 412 בראשון לציון. נחל שורק קבר ראובן מתקן התפלה שורק בסיס פלמחים חוף פלמחים כבישי ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליפטון

האם התכוונתם ל... Lipton: ליפטון (מותג) – מותג תה אישים: ברוס ליפטון (אנ') – ביולוג התפתחותי יהודי-אמריקאי ג'יימס ליפטון – סופר, משורר, מלחין ושחקן יהודי-אמריקאי; בנו של לורנס ליפטון לורנס ליפטון (אנ') – עיתונאי, סופר, משורר יהודי-אמריקאי; אביו של ג'יימס ליפטון סימור ליפטון (אנ') – פסל אקספרסיוניסטי-מופשט יהודי-אמריקאי פגי ליפטון – שחקנית יהודייה-אמריקאית פיטר ליפטון (אנ') – היסטוריון ופילוסוף של המדע יהודי-אמריקאי ריצ'רד ליפטון (אנ') – מדען מחשב אמריקאי תומאס ליפטון – איש עסקים בריטי, מייסד המותג ליפטון Lifton: דייוויד ליפטון – מהנדס ואיש מחשבים אמריקאי רוברט ליפטון (אנ') – פסיכיאטר וחוקר יהודי-אמריקאי ליפסון
אנטולי ויקטורוב

אנטולי דמיטרייביץ' ויקטורוב (ברוסית: Анатолий Дмитриевич Викторов; ‏נולד ב-1954, מוסקבה) הוא דיפלומט רוסי, שגריר רוסיה בישראל מאז אפריל 2018. הוא השלים את לימודיו בפקולטה ליחסים בינלאומיים של המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה ב-1980. ב-1992 המשיך את לימודיו באקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ של רוסיה. עבד כמזכיר בשגרירות הסובייטית באנגולה בשנים 1985–1990. כיהן כיועץ במשרד החוץ, תחילה במחלקת חבר המדינות (בשנים 1992–1993) ולאחר מכן במחלקת הארגונים הבינלאומיים ובנציגות רוסיה באומות המאוחדות. כיהן כסגן מחלקת הארגונים הבינלאומיים במשרד החוץ בשנים 2000–2003 ולאחר מכן עמד בראש הנציגות האזורית של רוסיה בבוסניה והרצגובינה ועמד בראש המחלקה לענייני זכויות אדם ושיתוף פעולה הומניטרי במשרד בחוץ משנת 2013. באפריל 2018 מונה לתפקיד שגריר רוסיה בישראל. הוא דובר רוסית, אנגלית, גרמנית, סרבית, פורטוגזית, קרואטית וצ'כית. נשוי ולו בן ובת. מדיה וקבצים בנושא אנטולי ויקטורוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות רוסיה בישראל ВИКТОРОВ АНАТОЛИЙ ДМИТРИЕВИЧ назначен директором Департамента по гуманитарному сотрудничеству и правам человека משרד החוץ הרוסי: ההחלטה שקיבלה אחת הוועדות של האו”ם נגד סוריה היא עוינת ואינה מקלה על הגעת הסיוע ההומניטרי לחלב ישראל הצביעה באו"ם בעד הכרה ב"כיבוש הרוסי" בקרים Новым послом РФ в Израиле станет полиглот и "специалист по Украине" Сергей Степашин встретился с новым послом России в Израиле Анатолием Викторовым
פורטרטים ונופים

"פורטרטים ונופים" (1983-1985) היא סדרה של ציורים שיצרה האמנית הישראלית דגנית ברסט. "פורטרטים ונופים" היא סדרת ציורים שיצרה דגנית ברסט בין השנים 1983–1985. הן הוצגו לראשונה בתערוכה בשם "פורטרטים ונופים" שהתקיימה בשנת 1985 בגלריה ג'ולי מ. בתל אביב-יפו בין התאריכים 31 במרץ - 22 באפריל והתפרסמה תחת הכינוי "פורטרטים ונופים" אף כי למעשה מופיעים בה רק פורטרטים, והמילה "נופים" צורפה כאירוניה מינית. הסדרה מכילה קבוצה גדולה של עבודות, מרביתן בגובה של 66 ס"מ וברוחב של 100 ס"מ, בהן מופיעים דמויות של ראשי גברים, הלקוחות מתוך דפי לטרסט. ראשים אלו הם בעלי חזות גנרית, כמעיון אב-טיפוס של גבר. הם הועברו אל הנייר בטכניקה של הדפס רשת. סביבן, יצרה האמנית מארג של סימנים גרפיים, שצוירו בטכניקות שונות כגון צבעי מים, גואש ובעזרת עט לבד (לורדים), המחברים בין הדמויות הללו. ביצירה לא נעשה שימוש בצבעי פנדה, כמו כן הלורדים אינם זוהרים. יצירת הסדרה הושפעה מן הנובלה הסאטירית "שטוחלנדיה: רומאנסה רבת-ממדים" (Flatland: A Romance of Many Dimensions) מאת אדווין אבוט אבוט. בנובלה זו מתאר אבוט עולם דו-ממדי שתושביו הם מצולעים המתחלקים לקאסטות שונות בהתאם למספר צלעותיהם. בנוסף, הנשים בעלילה מתוארות כקווים ישרים, שהם, לטענת המספר, משולשים שווי שוקיים בעלי זווית ראש חדה מאוד. טענה זו מתחברת למוסבר בספר לגבי התושבים המשולשים: שבעצם זווית הראש של המשולש הנה מדד לרמת האינטליגנציה של היצור שזו צורתו, ובכך טוען בעצם שהיצורים ממין נקבה בשטוחלנדיה הם בעלי האינטליגנציה המינימלית האפשרית. כך נוצר למעשה עולם גברי לחלוטין אשר הנשים בו נראות כנקודה חסרת ממדים כאשר מביטים בהן מאחור או מלפנים, ולמעשה כמעט ואין נראות. מאידך, הן היצורים המסוכנים ביותר בשטוחלנדיה מאחר שהתקלות אקראית בקצה החד של נקבה עלול להסתיים בפציעה קשה ואף במוות, כאשר הנשים הן בעצם ה"חודרות" וחדירתן עלולה להיות קטלנית. לכן מחויבות הנקבות לזוז באופן תמידי מצד לצד, "לענטז" כדי שיבחינו בהן ולא יתקלו בהן, והחינניות והטבעיות בה הן עושות זאת הם מקור גאווה לזכר. ברוב העבודות בסדרה ברסט יצרה צמדים של ראשים, שחוברו ביניהם בעזרת פס עבה בצבע ורוד. חלק מהפסים מעט דקים יותר. על חלק מן הראשים מצויר קו שחור דק, ועל אחד מהם מופיעה נקודה זעירה. באחד הציורים, הראש השמאלי העליון ביותר דומה לשחקן הקולנוע לארי פייג' כאשר קו השיער שלו מורם מעט ושיער הרקה השמאלית מופרד בקו דק משיער הקרקפת העליונה, וכן הפס המחבר את ראשו לראש ה"פנטום" מימינו נראה קרוע מעט בקצהו הימני ביותר. במבט מקרוב נראית שערה דקיקה כהה יותר המבצבצת מתוך פס זה. דימוי זה יכול להתפרש כאובדן הזהות הגברית כפי שהאמנית תופסת אותו וכפי חוט המחשבה שהרקע ממנו מגיעה האומנית מכתיב. בכמה ציורים מופיעים הראשים על רקע של מעגלים שונים העשויים להתפרש כדימויים של מים, או לחלופין דימוי של איברי מין. התיאור המדעי-סאטירי של אבוט מומר בעבודות אל מרחב של אמנות ושל מיניות. מיניות זו באה לביטוי גם בדימויי איקונוגרפי של סיגרים, שמעשנים חלק מן הדמויות, וגם בטקסט "Rose as Ralph" המופיע באחת מן העבודות. השימוש בצבעים מתכתב עם נטיותיה של האומנית, וסלידתה ממדע. עבודות מן הסדרה נמצאות באוסף מוזיאון ישראל, ירושלים, אוסף בנק לאומי ובאוספים אחרים. ראו: עפרת, גדעון, אוסף בנק לאומי: אמנות ישראלית / עבודות נבחרות, בנק לאומי לישראל, תל אביב, 2018, עמ' 215-212 ראו: דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1973, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013, עמ' 110
השמורה הביוספרית של לוברון-לור

השמורה הביוספרית של לוברון-לור (בצרפתיתRéserve de biosphère du Luberon-Lure) נמצאת בדרום צרפת במחוז ווקלוז שבחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. האזור הוכרז כשמורת טבע אזורית (צר') בשנת 1977. בדצמבר 1997 הוכר על ידי אונסק"ו כשמורה הביוספרית של לוברון. השמורה הורחבה ב-2010 ושמה שונה לשמורה הביוספרית של לוברון לור. שטח השמורה הוא 244.6 קמ"ר. השמורה מתחלקת לשלושה אזורים: אזור הליבה ששטחו 25.3 קמ"ר, האזור החוצץ ששטחו 53.6 קמ"ר ואזור המעבר ששטחו 165.8 קמ"ר. בשמורה עמקים והרים בעלי אופי ים תיכוני. ההרים כוללים את רכס לוברון שפסגתו היא בגובה 1125 מטר ואת רכס ווקלוז שפסגתו היא בגובה 1256 מטר. בעמקים עוברים מספר נהרות, ביניהם קלבון (Calavon), לרג (Largue) ולוזון (Lauzon). גבול השמורה במזרח ובדרום הוא הקמט הקערי של נהר דורנס (Durance). האזור היה מיושב כבר בתקופות פרהיסטוריות. כיום יש בו ערים ועיירות ובהן מונומנטים ובניינים לשימור. בתחום השמורה גרו ב-1997 כ-300,000 בני אדם. הכפר גורד שנמצא בשמורה מהווה אטרקציה תיירותית חשובה. הנוכחות האנושית הארוכה באזור יצרה נוף שהוא שילוב של יישובים וביאוטופים עם מגוון ביולוגי עשיר: יערות אלונים, אורנים עצי אשור; צמחי נהרות ושטחי מרעה. אולם לזניחתן של שיטות החקלאות המסורתיות יש השלכות שליליות על הפאונה והפלורה, והדבר מחייב מאמצי שימור. מדיה וקבצים בנושא השמורה הביוספרית של לוברון-לור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השמורה הביוספרית של לוברון-לור השמורה הביוספרית של לוברון-לור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) השמורה באתר של אונסק"ו (אנגלית)
יחסי הפיליפינים–מצרים

יחסי הפיליפינים–מצרים הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת הפיליפינים לבין רפובליקת מצרים הערבית. היחסים הדיפלומטיים בין מצרים לפיליפינים כוננו ב-3 במרץ 1946. ב-18 בינואר 1955, נחתם הסכם ידידות בין המדינות. מדינת הפליפינים פתחה את שגרירותה בקהיר בשנות ה-60, זו הייתה השגרירות היחידה שפתחה ביבשת אפריקה עד אמצע שנות השבעים. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מהפליפינים למצרים הגיעה לסך 18.9 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה רהיטים, שנאים חשמליים, מוצרי ניקיון, דגים מועבדים, מיץ פירות, פירות טרופים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממצרים לפיליפינים הגיעה לסך 20.5 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טבק, נפט מזוקק, בגדים, אוטובוסים ועוד. בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מהפליפינים למצרים הגיעה לסך 32.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שנאים חשמליים, טבק, דגים מועבדים, מיץ פירות, פירות טרופים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה ממצרים לפיליפינים הגיעה לסך 7.85 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טבק, נפט מזוקק, גבינה, מכוניות ועוד. מצרים מיוצגת בפיליפינים על ידי שגרירות שהיא מחזיקה במקאטי. הפיליפינים מיוצגת במצרים על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקהיר, בירת מצרים. Wayback Machine, ‏2014-12-11 Del Rosario off to Egypt to bolster bilateral relations | Philstar.com, philstar.com Products that the Philippines exports to Egypt (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that the Philippines imports from Egypt (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that the Philippines exports to Egypt (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that the Philippines imports from Egypt (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Embassy of Egypt in Philippines - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-12. "Embassy of Philippines in Cairo, Egypt - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-12.
דאשה גונזלס

דאשה יאניס קורט (באנגלית: Dasha Janis Kuret; שמה לפני הנישואים גונזלס; נולדה ב-14 באפריל 1988), הידועה יותר בשם הבמה שלה, דאשה גונזלס היא דוגמנית, מתאבקת, מראיינת וקריינית אמריקאית, המופיעה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות WWE, שבו הופיעה תחת שם הבמה דאשה פואנטס. גונזלס נולדה וחיה באורלנדו, פלורידה ולאחר מכן למדה באוניברסיטה של מרכז פלורידה, שם למדה מיקרוביולוגיה וביולוגיה מולקולרית, שאת מקצועות אלה סיימה בשנת 2012. היא הייתה פעילה בשחייה, קפיצה למים והתעמלות עד שספגה פציעה בברך בקיץ של שנת 2014, פציעה שהכריחה אותה להפסיק. דאשה חתמה על חוזה עם ה-WWE בשנת 2014 ונשלחה למתחם הפיתוח של NXT בחודש מאי תחת שם הבמה דאשה פואנטס. באפריל 2015 ערכה את הופעת הבכורה שלה בזירה במהלך מופע של NXT שאינו שודר לטלוויזיה לצד דנה ברוק ובקי לינץ' בהפסדן לכרמלה, אלכסה בליס ודווין טיילור. מאוחר יותר באותה שנה, פואנטס החלה להופיע כמראיינת מאחורי הקלעים בתוכנית NXT. פואנטס הופיעה באירוע NXT TakeOver: Unstoppable, שהתקיים ב-20 במאי 2015, כמלווה לזירה של טיילר בריז. ב-9 באפריל 2019, דווח שפואנטס פוטרה מה-WWE בגין סיבות שאינן ידועות. בחודש אוגוסט 2019, נודע שקורט חתמה על חוזה בארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). חודשיים לאחר מכן, נודע שגונזלס תהיה חלק מצוות השידור הספרדי עבור התוכנית המשנית השבועית AEW Dark. ב-4 בנובמבר, במהלך פרק של תוכנית זו, גונזלס הופיעה לצידו של המנחה טוני שיבאני, כשלאחר מכן נודע שהיא תשמש כמנחה הנוספת לצידו של האחרון. ב-29 בנובמבר בפרק של התוכנית השבועית Dynamite, גונזלס מילאה את מקומו של ג'סטין רוברטס ככרוזה לאחר שהוא הותקף מוקדם יותר באותו הערב. ב-10 באוגוסט במסגרת הסיבוב הראשון של טורניר גביע זוגות הנשים של AEW, היא ערכה את קרב הבכורה שלה בארגון לצידה של רייצ'ל אלרינג, כשביחד הן הפסידו לאיווליס ודיאמנטה וכתוצאה מכך הן הודחו מהטורניר. מדיה וקבצים בנושא דאשה גונזלס בוויקישיתוף דאשה גונזלס, ברשת החברתית פייסבוק דאשה גונזלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דאשה גונזלס, ברשת החברתית אינסטגרם דאשה גונזלס, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית הכירו את דאשה פואנטס המראיינת מאחורי הקלעים, דאשה פואנטס, פוטרה על ידי ה-WWE דאשה פואנטס עורכת בכורה בארגון AEW
האנדרטה לחללי אוניברסיטת תל אביב במערכות ישראל

האנדרטה לחללי אוניברסיטת תל אביב במערכות ישראל, שניצבת בקמפוס האוניברסיטה בתל אביב, מנציחה את שמות 169 תלמידי ועובדי האוניברסיטה שנפלו במערכות ישראל. היא עוצבה על ידי הפסל מיכאל גרוס ונחנכה בשנת 1985. האנדרטה ניצבת בתחומי גן נטוע דשא, שהוקם לזכר הנופלים בשולי המדשאה המרכזית בקמפוס, בקרבת בית הכנסת והמרכז למורשת היהדות על שם צימבליסטה. האנדרטה היא חצר מלבנית מרוצפת חצץ בעלת קירות לבנים עשויים אבני כורכר מסותתות, השקועה בקרקע לעומק של כמטר. טור מדרגות צר יורד לתוכה באחת מצלעותיה הצרות. על גבי הקיר שמול המדרגות מוצגים שמות הנופלים על גבי לוחות מתכת לפי סדר נפילתם. הצלע הארוכה של החצר מימין למדרגות בנויה כקיר מצופה אבן חול, הבולט מעל פני הקרקע. בקיר זה חרותה הכתובת "לזכר חללינו במערכות ישראל". בסמוך לצלע האנדרטה הנושאת את שמות הנופלים מונף דגל ישראל על גבי תורן. גדר חבל מקיפה את האנדרטה סביב. מדיה וקבצים בנושא האנדרטה לחללי אוניברסיטת תל אביב במערכות ישראל בוויקישיתוף האנדרטה, באתר "יזכור" שמות הנופלים, באתר אוניברסיטת תל אביב לטייל בקמפוס באתר אוניברסיטת תל אביב.