laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ון כריסטופר

ג'ון כריסטופר (באנגלית: John Christopher) הוא שם העט של סמואל יוּד (Samuel Youd;‏ 16 באפריל 1922‏ - 3 בפברואר 2012), סופר מדע בדיוני אנגלי. יצירתו המפורסמת ביותר היא סדרת הספרים "התלת רגליים". פרט ל'ג'ון כריסטופר', כתב יוד בשמות עט נוספים: סטנלי וינצ'סטר (Stanley Winchester), הילרי פורד (Hilary Ford), ויליאם גודפריי (William Godfrey), ויליאם ויין (William Vine), פיטר גראף (Peter Graaf), פיטר ניקולס (Peter Nichols) ואנתוני ריי (Anthony Rye). יוד נולד בלנקשייר שבצפון-מערב אנגליה. בגיל 19 התגייס לחיל האתתים המלכותי ושירת בו עד 1946. מלגה מטעם קרן רוקפלר, אשר נועדה לסופרים שעבודתם הופרעה על ידי מלחמת העולם השנייה, אפשרה לו לכתוב באופן רציף. עד 1966 כתב בעיקר לנוער, ומשנה זו כתב גם למבוגרים. יוד נמנה עם סופרי התת-סוגה מדע-בדיוני חברתי. כתיבתו נסובה סביב החברה האנושית ובעיקר התמודדותה עם מצבים אפוקליפטיים (להבדיל מהמדע-בדיוני 'הקשה', שעיקרו תמורות, קידמה ורעיונות טכנולוגיים). בספרו בכלות העשב (1957), מתאר יוד את סיפורה של משפחה אנגלית בעולם שבו מגפה קטלנית השמידה את הגידולים החקלאיים. הרעב שנוצר ממוטט את הלבוש התרבותי של החברה האנושית, והעולם האפוקליפטי שמתאר יוד נסמך על כח, היכולת החברתית להתארגן ולהנהיג, וקבלת החלטות מוסריות קשות אך הכרחיות. ביצירתו המפורסמת ביותר, "התלת רגליים" (שהוסרטה לטלוויזיה ולקולנוע ויצאה אף בעיבודי קומיקס), נכנסים הקוראים למציאות בה נכבש כדור-הארץ על ידי חוצנים שהחזירו את היכולות הטכנולוגיות של המין-האנושי לימי הביניים. הטרילוגיה שפורסמה בין השנים 1969-1968 (ויצאה בעברית בקובץ אחד בשנת 1987), מתארת מרד אנושי כלל-עולמי בכובש הזר, מרד הדורש מבני-האדם את הצורך ללמוד מבראשית אומנויות וטכנולוגיות שהושכחו מהם על ידי הכובש. שניים מספרי הנוער של יוד, מערות הלוטוס ושולטי המחר, תורגמו אף הם לעברית, ומתארים את סיפורו של נער החי בחברה בה המציאות המורכבת מוסתרת ממנו על ידי המבוגרים. יוד היה סופר פורה וכתב 58 ספרים, לבד ממאמרים וסיפורים קצרים נוספים. מערות הלוטוס (The Lotus Caves, 1969), תרגם דורון תלמי, הוצאת יזרעאל, 1973. שולטי המחר (The Guardians, 1970), תרגמה אביבה גור, הוצאת יזרעאל, 1974. בכלות העשב (No Blade of Grass, 1957), תרגם עמוס גפן, הוצאת מסדה, 1979. התלת רגליים (The Tripods Trilogy, 1967-1968), תרגמה דורית לנדס, הוצאת עם עובד, 1987. הסיפור הקצר "הציד" תורגם בידי אברהם קרני ופורסם במגזין המדע הבדיוני פנטסיה 2000, גיליון 22 (1981). "המפלצת, המגפה והדיסטופיות לילדים של ג'ון כריסטופר", בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד" ביוגרפיה מלאה (אנגלית) (אורכב 30.07.2005 ב Bibliotheca Alexandrina) ג'ון כריסטופר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון כריסטופר, ברשת החברתית Goodreads "הציד", ג'ון כריסטופר, פנטסיה 2000 22, עמ' 74–76.
טאלורק השלישי, מלך הפיקטים

טאלורק השלישי (באנגלית: Talorc III; מת ב-653) היה מלך הפיקטים משנת 642 ועד מותו. טארלוק היה בנו של פויית' (Foith) או אואויד (Uuid). על פי "דברי ימי הפיקטים" נמשכה מלכותו 12 שנים, והוא עלה לשלטון לאחר מות אחיו ברידיי השני (אשר אף הוא מלך אחרי אחיהם גרטנייט השלישי). על פי "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך" מת טאלורק בשנת 653, ולאחר מותו מלך טאלורקאן. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
רוטב טריאקי

רוטב טֵרִיָאקִי (או טָרֵיָאקִי, ביפנית 照り焼き או テリヤキ או てりやき) הוא רוטב מתוק מהמטבח היפני המכיל רוטב סויה, מירין וסוכר. השם מורכב משתי מילים: טרי (照り) שפירושה ציפוי מבריק שמזכיר לק, שהוא בעצם המרקם הסירופי, שנוצר עם המסת הסוכרים והגעה לקרמליזציה. ויָאקִי (焼き), מונח בשיטת הבישול צלייה. השימוש העיקרי ברוטב טריאקי ביפן הוא למרינדה לדגים, פירות ים ממשפחת הסרטנאים ובשר חזיר אשר נצלה על הגריל. בישראל ובארצות הברית הוא משולב בעיקר עם עופות ובשר בקר צלויים בגריל או בתנור.הסוכר שברוטב מעניק לדג או לבשר ציפוי מבריק. הכנת הרוטב פשוטה ונמשכת בערך 10 דקות. במסעדות רבות בישראל ובעולם המערבי רוטב הטריאקי מוגש לצד מנת סושי. מדיה וקבצים בנושא רוטב טריאקי בוויקישיתוף רוטב טריאקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תנ"ך כתר ירושלים

כתר ירושלים הוא שמה של מהדורת תנ"ך, שהאוניברסיטה העברית בירושלים פרסה עליה את חסותה, ושמנסה ללכת בעקבות כתר ארם צובא בנוסחה הפנימי ובצורת הגופן והכתיבה שלה. המהדורה יצאה לאור בשנת 2001, וצורף לה כרך "הארות" על עניינים שונים הקשורים אליה. בשנת 1976, לאחר שהושלמה עבודת המחקר על כתר ארם צובא, פנתה האוניברסיטה העברית לנחום בן צבי, בעל בית דפוס ותיק בירושלים, בבקשה להדפיס צילום של הכתר. ב-1989, בעקבות פיתוח תוכנת מחשב מתאימה, הצליח בן צבי בשיתוף המעצב הגרפי צבי נרקיס, ליצור גופן הדומה לגופן היפה והאמנותי של הכתר, אך קרוב לגופנים המודרניים. וכך יצא לדרך פרויקט התנ"ך "כתר ירושלים" - עיצוב ספר תנ"ך זהה כמה שאפשר ל"כתר ארם צובא". הפרויקט התעכב כמה שנים בשל קשיים טכנולוגיים, ורק בשנת 1996 הצליח בן צבי להתגבר על הקשיים: "הייתי מאושר. הקשיים הרבים שעמדו בפניי לא הרתיעו אותי כלל, והייתי נחוש להדפיס את 'כתר ארם צובא' בירושלים. רציתי שהתנ"ך היהודי המקורי ביותר בעולם ייהפך לנחלת הכלל ויהפוך לספר התנ"ך המקובל ביותר בישראל"[דרוש מקור] . האוניברסיטה העברית מינתה את פרופסור יוסף עופר לפיקוח מדעי על הנוסח. השתמשו בעקרונות מהדורתו של המומחה למסורה הרב מרדכי ברויאר, שהוציא שתי מהדורות תנ"ך המבוססות על כתר ארם צובא וכתבי יד הקרובים לו. המהדורה השנייה, שיצאה לאור בהוצאת חורב בשנת תשנ"ח (1998), מבוססת גם על כתב יד נוסף שנמצא, כתב יד למ מעטו של סופר כתב יד לנינגרד, ועל התנ"ך של ר' שלום שכנא ילין, חוקר מסורה מירושלים, שהגיה את נוסח התנ"ך מתוך הכתר עצמו כשביקר לשם כך בארם צובא (חַלַבּ). במהדורה זו שינו מנוסחתו של הרב ברויאר בכמה מקומות, בעיקר בתחום הגעיות, אך גם בענייני נוסח אחרים; נוסח האותיות עצמן שונה בארבעה מקומות (בנוסח זה השתמשה גם הוצאת חורב בהדפסה השנייה של התנ"ך בהוצאתה). למהדורה נלווה גם ספר "הארות", המתעד את נוסח המקרא בכתר ירושלים ומקורותיו. כאמור, הושם דגש במהדורה זו לחקות גם את העימוד שבכתר וכתבי היד הקרובים לו, אך לא נצמדו אל הכתר לגמרי ושינו בכמה מקומות. אחד השינויים המרכזיים היה צורת הספרים השיריים (איוב, משלי, תהילים - ספרי אמ"ת), שבכתבי היד נהוג לכותבם בשני טורים. דבר זה יצר בעיות גרפיות נכבדות, ובמהדורת חורב ויתר הרב ברויאר בכלל על צורת כתיבה זו מפאת הקשיים הללו. במהדורת כתר ירושלים ננקטו כמה צעדים חדשניים ולא מקובלים (ביניהם הקטנת גודל הגופן בחלק מהשירות, וכן החלטה על שוליים רחבים בספרי אמ"ת), כדי שאפשר יהיה לחזור למנהג העתיק של כתיבה בשני טורים, בלי לחרוג מפיסוק הטעמים, נושא שהיה חשוב ביותר לרב ברויאר (אף כי בכתבי היד החלוקה לטורים איננה קשורה לפיסוק ואין היא אלא לנוי). משראה הרב ברויאר את התוצאה בעניין זה, שמח מאוד ואמר שאילו לא באה מהדורה זו אלא כדי לתקן דבר זה - דייה. יוסף עופר, הגהת נוסח המקרא במהדורת כתר ירושלים, לשוננו סד (תשס"ב), עמ' 206-181. אתר האינטרנט הרשמי של כתר ירושלים (הקישור אינו פעיל, כ"ג בשבט ה'תשפ"ב) (ארכיון) ההבדל בין תנ"ך קורן, כתר ירושלים, ומקראות גדולות הכתר (בר-אילן), פרום אוצר החוכמה.
ספר המידות

האם התכוונתם ל... ספר המידות לאריסטו – מאת אריסטו בתרגומו של רבי משה אבן תיבון ספר המידות (ברסלב) – לרבי נחמן מברסלב המשתייך לקטגוריית ספרי החסידות ספר המידות – מאת המשכיל נפתלי הירץ ויזל הודפס ב-1785 הספר עוסק במוסר ובחכמת הנפש, ובו מעט מתפיסות המוסר שהתעוררו באותן שנים באירופה ומשתייך לקטגוריית ספרי המוסר. משנת המידות – חיבור אריתמטי המיוחס לתנא רבי נחמיה (המאה ה-2 לספירה) ספר תיקון מידות הנפש – לרבי שלמה אבן גבירול ספר מעלות המידות – לרבי יחיאל בן יקותיאל ב"ר בנימין הרופא ספר המידות (אורחות צדיקים) – מחבר אנונימי, יש המשייכים חיבור זה לרבינו יונה מגירונדי תורת המידות (ידוע גם כ"ספר המידות" או כ"אתיקה") – חיבור מאת ברוך שפינוזה שמונה פרקים לרמב"ם הלכות דעות לרמב"ם
מדינה נייטרלית

מדינה נייטרלית היא מדינה שאינה תומכת בצד כלשהו בסכסוכים בינלאומיים ובמלחמות בין מדינות. מטרתה של מדיניות חוץ נייטרלית היא להותיר את המדינה ללא מעורבות בסכסוכים צבאיים. יש להבחין בין מדיניות נייטרלית למדיניות חוץ בלתי מזדהה. רעיון הנייטרליות בעת מלחמה מטיל על המדינה הנייטרלית הגבלות מסוימות, זאת בתמורה להכרה של הצדדים לסכסוך בנייטרליות של אותה מדינה. תפיסה רחבה יותר של נייטרליות היא התנגדות עקרונית ללוחמה. בחוק הבינלאומי נושא הטריטוריות הנייטרליות מנוסח באמנת האג משנת 1907. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: לא כל המדינות הנוקטות בעיקרון הנייטרליות נמצאות ברשימה. רשימה חלקית של המדינות הנייטרליות הקיימות בעולם, נכון לתחילת המאה ה-21 הן: אוסטריה אוסטריה - שומרת על נייטרליות משנת 1955. אירלנד אירלנד - בעלת מדיניות מסורתית של נייטרליות צבאית המוגדרת כאי הצטרפות לבריתות צבאיות. טורקמניסטן טורקמניסטן - הכריזה על נייטרליות קבועה בשנת 2005, אשר הוכרה על ידי האומות המאוחדות. ליכטנשטיין ליכטנשטיין - אינה מחזיקה צבא, מאז מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866. פנמה פנמה - הכריזה על נייטרליות קבועה בשנת 1989. הנייטרליות של פנמה מעוגנת על ידי אמנה ספציפית. קוסטה ריקה קוסטה ריקה - שומרת על נייטרליות משנת 1949, לאחר שפירקה את צבאה. קריית הוותיקן קריית הוותיקן - על פי ההסכמים הלטראניים, קריית הוותיקן והאפיפיור מחויבים לנייטרליות. שווייץ שווייץ - שומרת על נייטרליות מאז קונגרס וינה בשנת 1815. מולדובה מולדובה - מדינה נייטרלית לפי חוקת מולדובה מאז שקיבלה עצמאות, למרות כיבוש בלתי חוקי של חבל טרנסניסטריה על ידי בדלנים פרו רוסיים אשר נתמכים על ידי רוסיה מאז שנת 1995 מדיה וקבצים בנושא מדינה נייטרלית בוויקישיתוף מדינה נייטרלית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניטרליות, דף שער בספרייה הלאומית
בדיקת שיער

בדיקת שיער היא אנליזה כימית של דגימת שיער. בטוקסיקולוגיה מקובל להשתמש בבדיקת שיער בתחום הרפואה המשפטית וכן בתחום הרפואה האלטרנטיבית. לבדיקת דגימת שערות ישנם יתרונות רבים בשיטת המיפוי של חומרים רעילים המזיקים לבריאות לאחר חשיפה לאוויר, חול, סחופת, אדמה, מים, אוכל, ורעלנים מהסביבה. יתרונותיה של בדיקת השיער הם שהיא לא פולשנית, בעלת עלות נמוכה ומאפשרת לבדוק מספר רב של רעלנים פוטנציאלים ואלמנטים ביולוגים חיוניים. בדיקת שיער יכולה במקרים מסוימים לגלות יותר מידע מאשר בדיקת שתן או דם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. יש להתייחס לפולמוס סביב השימוש בבדיקת שיער מיקרוסקופית לצורך זיהוי. אפשר למצוא את בדיקת השיער בתחום הרפואה המשפטית, כאשר בעזרתה ניתן לפענח פשעים לפי מספר מאפיינים שונים בשערות ולמצוא להן מכנה משותף. לדוגמה, דגימת שיער הנלקחת מחשוד בהשוואה לשיער הנמצא בזירת הפשע. בדיקת שיער גם משמשת לזיהוי של סמים רפואיים ואחרים כגון: קוקאין, הרואין, סמים בנזודיאזפינים (סמים בעלי השפעה מרגיעה), אמפטמינים. בהקשר לכך ניתן לדעת אם אדם היה תחת השפעת סמים סוגסטיים או לקבוע האם עד בבית משפט היה תחת השפעת סמים כאשר מסר את עדותו. בדיקת שיער שכיחה מאוד בקרב שיטות ניתוח חומרים אשר השימוש בהם מנוצל לרעה, במיוחד בהליכים משפטיים או בכל סיטואציה בה אדם בחר לא לספר את כל היסטוריית השימוש שלו בחומר מסוים. בדיקת שיער ראש נעשית יותר כבדיקה ראשונית לדעת האם האדם הנבדק ספג רעלים הקשורים בבעיה התנהגותית. בשנים האחרונות בדיקת האלכוהול בשיער נעשית על מנת לגלות שימוש באלכוהול בבריטניה. כאשר השיער גדל הוא סופח אליו חומצות שומניות הנקראות אתיל אסטר (סוג של תרכובת אורגנית) ואתיל גלוקורוניד (סוג של גלוקוסיד), כאשר הסממנים האלו נשארים לזמן בלתי מוגבל. הסממנים נוצרים אך ורק כאשר יש אלכוהול במחזור הדם, לכן יותר סממנים משמעם צריכת אלכוהול גבוהה יותר. נראה שיש תוקף אמיתי לשימוש בבדיקות השיער במדידת אורך החיים על ידי מיפוי עומס לטווח הרחוק של מתכות כבדות, אם לא מדידה של אלמנטים יסודיים כלליים. [דרוש מקור] מספר מחקרים בוצעו בנושא: ניתוח שיערו של לודוויג ואן בטהובן אשר נערך בשיתוף משרד הבריאות והמרכז לפיקוח ומניעת מחלות בארצות הברית. ב-1999 נערך מחקר על שיערה של אישה הרה, המחקר בא לבדוק האם אפשר לשפר ולאזן את תזונת האישה למען בריאותו של התינוק על ידי בדיקת רמות הסידן, ברזל ואבץ אשר נמצאים במחזור הדם בהוספה של תוספי מזון לתזונה היומית. מחקר נוסף שנערך באוסטרליה, בחן את האפשרות של אבחון מחלת הסרטן בעזרת בדיקת שיער. בדיקת השיער נעשתה בעזרת מכשיר ספקטרומטר מיוחד ובעזרתן של 1400 נבדקות החולות בסרטן השד. מחקרים נוספים בוצעו בתחום זה. [דרוש מקור] בתחום הרפואה האלטרנטיבית יש הטוענים שבבדיקת שיער ניתן לגלות אוטיזם ואף לרפא את המחלה, מכיוון שלאנשים החולים באוטיזם יש תכולת מינרלים בלתי רגילה בשיערם. יפה שיר-רז, בקרוב: בדיקת שיער לאבחון סרטן, באתר ynet, 5 בדצמבר 2005 כתבה:ביבליוגרפיה של בדיקת שיער לסמים (באנגלית) על פי HAIR, BLOOD or URINE, באתר "HAIR TISSUE MINERAL ANALYSIS" ראו למשל Compared interest between hair analysis and urinalysis in doping controls. Results for amphetamines, corticosteroids and anabolic steroids in racing cyclists, באתר "The National Center for Biotechnology Information (NCBI)‎" (אתר שלישוני של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית), 10 בינואר 2000
חוסה אנטוניו סאלדואה

חוסה אנטוניו סאלדואה אורדנווייה (בספרדית: José Antonio Zaldúa Urdanavia; ‏15 בדצמבר 1941 - 30 ביוני 2018) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ, ונודע על תקופתו בברצלונה. סאלדואה נולד באליסונדו שבנווארה, ספרד. הוא החל את הקריירה שלו בריאל ואיאדוליד, שם שיחק בין 1959 לבין 1961. בעונת 1960/61 הבקיע 11 שערים ב-28 משחקים, אך קבוצתו ירדה לליגה השנייה. בתום העונה הצטרף סאלדואה לברצלונה. סאלדואה היה החלוץ המרכזי של ברצלונה במשך כעשר שנים, בין 1961 לבין 1971. בעונתו הראשונה התקשה להסתגל לקבוצה, והבקיע שער בודד ב-11 משחקים. בעונה הבאה השתלב סאלדואה בהרכב והיה מוביל שערי הקבוצה עם 10 כיבושים ב-13 משחקים בלבד. בעונה זו עזר לברצלונה לזכות בגביע הגנרל. במשחק הגמר, שנערך בקאמפ נואו, הבקיע סאלדואה את אחד משלושת שערי קבוצתו, שניצחה 3-1 את ריאל סרגוסה. בעונת 1963/63 הבקיע סאלדואה שלושער לרשתה של סביליה, במשחק ב-3 בנובמבר 1963 בו ברצלונה ניצחה 6-0. ב-30 במרץ 1964 הבקיע סאלדואה שער בקלאסיקו מול ריאל מדריד, אולם בתום המשחק ניצחה ריאל מדריד 2-1. בעונת 1964/65 הושאל מברצלונה לאוסאסונה, ששיחקה אז בליגה השנייה. לאחר שחזר שימש סאלדואה קפטן ברצלונה. במהדורה הראשונה של גביע גאמפר הבקיע סאלדואה שער והרים את הגביע לאחר זכיית הקבוצה בטורניר. במשחק הגמר של גביע הגנרל ב-1968 שנערך באצטדיון סנטיאגו ברנבאו אל מול הדיקטטור הפשיסטי פרנסיסקו פרנקו פגשה ברצלונה את ריאל מדריד שנתמכה על ידי פרנקו. ברצלונה ניצחה במפתיע 1-0, וסאלדואה, כקפטן, קיבל את הגביע מפרנקו המבויש. עונה זו הייתה המוצלחת ביותר של סאלדואה במועדון מבחינת הבקעת שערים - 12 ב-24 משחקים. בעונה זו היה מוביל מבקיעי הקבוצה. בעונה הבאה הגיע סאלדואה עם ברצלונה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע. במשחק אמנם הבקיע שער אחד, אך שתי בעיטות נוספות שלו ממצבים טובים לא מצאו את הרשת, וקבוצתו הפסידה 3-2 לסלובן ברטיסלאבה. בסך הכול הבקיע סאלדואה 61 שערי ליגה ב-145 הופעות במדי ברצלונה. בעונת 1970/71 לא השתתף סאלדואה באף משחק במדי הקבוצה. לאחר סיום העונה עבר לקבוצה קטנה בסבדל שבקטלוניה. בסיום עונתו הראשונה, בה הבקיע 6 שערים, ירדה הקבוצה לליגת המשנה בספרד. סאלדואה שיחק בה שלוש שנים נוספות, עד פרישתו ממשחק ב-1975. סאלדואה היה בנוסף חבר בנבחרת ספרד, במדיה הופיע שלוש פעמים: ב-10 בדצמבר 1961 ערך סאלדואה את הופעת בכורתו, במשחק עם צרפת שהסתיים בתוצאה 1-1. משחקו השני היה ב-30 באוקטובר 1963 מול צפון אירלנד, והמשחק השליש והאחרון היה בהפסד 2-1 לבלגיה ב-1 בדצמבר 1963. את משחק הבכורה שלו ערך בדצמבר 1961 במשחק מול נבחרת צרפת, ומשחקו האחרון היה מול נבחרת בלגיה במדריד. מ-2004 היה סאלדואה סגן נשיא "אגודת ותיקי ברצלונה" (Agrupació Barça Veterans; בקיצור ABV)‏. גביע ערי הירידים (1): 1965/66 הגביע הספרדי (3): 1962/63, 1967/68, 1970/71 חוסה אנטוניו סאלדואה, באתר Transfermarkt חוסה אנטוניו סאלדואה, באתר BDFutbol חוסה אנטוניו סאלדואה, באתר WorldFootball.net חוסה אנטוניו סאלדואה, באתר National Football Teams חוסה אנטוניו סאלדואה, באתר FootballDatabase.eu AGRUPACIÓ BARÇA JUGADORS (BARÇA PLAYERS ASSOCIATION), באתר הרשמי של ברצלונה
אפיקורוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אפיקורוס – פילוסוף יווני. אפיקורוס (יהדות) – מושג ביהדות. אפיקורוס (כתב עת) – כתב עת של עמותת האתאיסטים בישראל. דער אפיקוירעס – כתב עת יהודי ביידיש שהופיע בברית המועצות בשנות השלושים של המאה ה-20. אפיקורוס בעל כורחו – ספרו של יהושע בר-יוסף משנת 1985
נושא (מוזיקה)

במוזיקה, נושא או תֶּמָה הוא המלודיה הראשונית או היסודית ביצירה מוזיקלית. על פי ה-Encyclopédie Fasquelle (מישל 1958-61), "כל יסוד, מוטיב, או קטע מוזיקלי שנובעת ממנו וריאציה כזו או אחרת נעשה בכך לנושא". לאחר הצגת הנושא הראשי, עשויה להופיע מלודיה שנייה, המכונה לעיתים נושא נגדי או נושא משני. בפוגה בשלושה קולות, הנושא הראשי מוצג שלוש פעמים בשלושה קולות שונים - סופרן, אלט ובס - או בווריאציה כזאת או אחרת של סדר זה. בפוגה בארבעה קולות, הנושא הראשי מוצג ארבע פעמים. מוטיב היא תבנית מלודית קצרה החוזרת שוב ושוב ועשויה לשמש לבניית נושא. לייטמוטיב הוא מוטיב או נושא המתקשר עם אדם, מקום או רעיון. לשינויים ותהליכים נושאיים יש במקרים רבים חשיבות מבנית ותאורטיקאים כמו רודולף רטי יצרו אנליזה על סמך פרספקטיבה תמאטית טהורה. פרד לרדאל מתאר יחסים תמאטיים כ"אסוציאטיביים" ומכאן מחוץ להיקף האנליזה שלו, הקוגניטיבית ביסודה. מוזיקה ללא נושאים, או ללא נושאים בני-זיהוי, חוזרים ומתפתחים, נקראת אתמאטית. דוגמאות למוזיקה כזאת כוללות את היצירות שקדמו לשיטת שנים-עשר הטונים או היצירות האטונליות המוקדמות של ארנולד שנברג, אנטון וברן ואלבן ברג. כדברי שנברג: "בשכרון התלהבותי משחרור המוזיקה מכבלי הטונאליות, חשבתי שאמצא עוד חירות ביטוי. למעשה... האמנתי, שעכשיו תוכל המוזיקה לוותר על מאפיינים מוטיביים ואף על פי כן להישאר לכידה ומובנת." מוזיקה המבוססת על נושא אחד היא מונותמאטית ואילו מוזיקה המבוססת על נושאים אחדים היא פוליתמאטית. לדוגמה, רוב הפוגות הן מונותמאטיות ורוב היצירות הכתובות בצורת סונאטה הן פוליתמאטיות.(רנדל 2002, עמ' 429). Michel, François (ed). (1958–61). Encyclopédie de la musique, 3 vols. Paris: Fasquelle. (Cited in Nattiez 1990.) Nattiez, Jean-Jacques (1990). Music and Discourse: Toward a Semiology of Music (Musicologie générale et sémiologue, 1987). Translated by Carolyn Abbate (1990). ISBN 0-691-02714-5. Randel, Don Michael (ed.) (1999). The Harvard Concise Dictionary of Music and Musicians. Cambridge, Mass.: Belknap Press. ISBN 0-674-00978-9. Schoenberg, Arnold (1975). "My Evolution", in Style and Idea: Selected Writings of Arnold Schoenberg,, edited by Leonard Stein, translated by Leo Black, 88. London: Faber. ISBN 0571097227 מדיה וקבצים בנושא נושא בוויקישיתוף
Am

האם התכוונתם ל... am ‏ (ante meridiem, בלטינית: "לפני הצהריים") – בשעון בן 12 שעות המקובל בצפון אמריקה, השעות החל מחצות הליל ועד 12:00 בצהריים .am – סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של ארמניה אמריציום – יסוד כימי שסמלו Am אפנון משרעת – סוג של אפנון AM (תחום) – תחום תדרים המשמש לשידורי רדיו AM (אלבום) – אלבומה החמישי של הלהקה הבריטית ארקטיק מאנקיז
אצטדיוני הטניס בווימבלדון

אצטדיוני הטניס בווימבלדון (למפת לונדון מוגדלת)   קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקס אצטדיוני הטניס בווימבלדון (למפת לונדון רגילה)   קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקס אצטדיוני הטניס בווימבלדון (למפת רובע מרטון רגילה)   אצטדיוני הטניס בווימבלדון (למפת רובע מרטון מוגדלת)   אצטדיוני הטניס בווימבלדון אצטדיוני מועדון הטניס "כל אנגליה" הם מגרשי טניס בעלי משטח דשא הנמצאים ברובע וימבלדון שבלונדון. במגרשים אלה מתקיימת מדי שנה אליפות וימבלדון, אחת מארבע תחרויות הגראנד סלאם. משחקי הטניס של אולימפיאדת לונדון (2012) התקיימו באצטדיונים אלה. בשנת 1877 התקיימה התחרות הראשונה. המגרש הראשי מכונה "המגרש המרכזי" ("Centre Court"). בו משוחקים המשחקים המרכזיים של התחרות ובראשם משחקי הגמר. בשל מזג האוויר ההפכפך השורר בבריטניה נבנה בשנת 2009 גג שנסגר בשעת גשם. המגרש המרכזי מכיל כ-14,000 מקומות, וכמעט כל הכרטיסים נמכרים חודשים רבים לפני הטורניר. בצד הדרומי של המגרש נמצא התא המלכותי, בו יושבים בני משפחת המלוכה ואח"מים נוספים. בשנת 2009, עם בנייתו של הגג החדש על המגרש המרכזי, הותקנה בנוסף תאורה מלאכותית במגרש המרכזי על מנת לאפשר למשחקים להתארך אל תוך הלילה. המגרש השני בחשיבותו ובגודלו מכיל כ-11,000 מקומות ונקרא "מגרש מספר 1". המגרש הנוכחי נבנה ב-1997 והחליף את המגרש הישן. "מגרש מספר 2", השלישי בחשיבותו, מכיל 3,000 מקומות. הוא זכה לכינוי "בית הקברות למדורגים", מכיוון שהתרחשו בו הפתעות רבות בהם מדורגים גבוהים הפסידו לשחקנים חלשים יותר. משחקי הטניס באולימפיאדה נערכו ב-12 מגרשים, ביניהם המגרש המרכזי, מגרש מספר 1 ומגרש מספר 2. חובבי טניס שלא זכו לקנות כרטיסים למגרשים הראשיים נוהגים להתרכז על גבעת הדשא מצפון למגרש המרכזי, שם מוצב מסך ענק עליו משודרים המשחקים במגרשים הראשיים. הגבעה הזו זכתה לכינוי "גבעת הנמן" (Henman Hill) על שמו של הטניסאי הבריטי טים הנמן. בשנים האחרונות הוסב שמה ל"תלולית מארי" (Murray Mound) על שמו של אנדי מארי, הטניסאי הבריטי הבכיר כיום. אתר האינטרנט של טורניר וימבלדון ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאוס אבנר

קלאוס אֶבְּנֶר (בגרמנית: Klaus Ebner; נולד ב-8 באוגוסט 1964 בווינה, אוסטריה) הוא סופר ומתרגם אוסטרי. עוסק בכתיבת מסות, פרוזה וחיבורים בגרמנית, וכן שירה בגרמנית וקטלאנית. אבנר למד שפות רומאניות, בלשנות גרמנית ותרגום באוניברסיטת וינה ב-1982. בתקופה זו עבד במגזין ספרותי בווינה. בשנות ה-90 כתב בעיקר מאמרים וספרים בנושא תוכנה ורשתות מחשבים. ב-2001 למד בווינה כלכלה אירופאית, ובמקביל פרסם בגרמניה חיבור אודות האיסלמיזם באירופה, וסיפורים העוסקים בציוויליזציה המוסלמית. ב-2007 נסע לאנדורה במסגרת מלגת ספרות שקיבל מממשלת אוסטריה, וכתב מאמר אודות מדינה זו. בשנה זו פרסם אוסף ראשון של סיפורים קצרים, "Lose (Destinies)", עליו זכה בפרס ספרות אוסטרי לסופרים חדשים. 2008 פרס לספרות מטעם ממשלת אוסטריה 2007 פרס "Wiener Werkstattpreis" לסופרים חדשים ומבטיחים (וינה) 2007 Premio Internazionale di Poesia Nosside, menzione (רג'ו די קלבריה) 2005 "Feldkircher Lyrikpreis" 2004 La Catalana de Lletres, menció (ברצלונה) 1988 פרס נוער לספרות Vermells, שירה, SetzeVents Editorial, Urús 2009, ISBN 978-8492555109 Hominide, המזרח תיכון, FZA Verlag, Wien 2008, ISBN 978-3950229974 Auf der Kippe, סיפורת, Arovell Verlag, Gosau 2008, ISBN 978-3902547675 Lose, סיפורים, Edition Nove, Neckenmarkt 2007, ISBN 978-3852511979 El perquè de tot plegat, שירה, La Catalana de Lletres 2004, Cossetània Edicions, Barcelona 2005, ISBN 8497910982 מדיה וקבצים בנושא קלאוס אבנר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלאוס אבנר קלאוס אבנר(הקישור אינו פעיל) באתר אגודת הסופרים GAV
צבא גרמניה

האם התכוונתם ל... צבא הקיסרות הגרמנית – פעל בשנים 1871–1919 רייכסווהר – צבא גרמניה בשנים 1919–1935 ורמאכט – צבא גרמניה הנאצית בשנים 1935–1945 בונדסוור – צבא הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, נוסד ב-1955 צבא העם הלאומי – צבא גרמניה המזרחית, נוסד ב-1956, התאחד עם הבונדסוור ב-1990 במסגרת איחוד גרמניה מחדש
PM

האם התכוונתם ל... בשעון על בסיס 12 שעות יומיות, pm ‏ (post meridiem או post midday), הן השעות החל מ-12:00 בצהריים ועד חצות הלילה PM (עיתון) – עיתון אמריקאי שפעל בשנות הארבעים של המאה העשרים pm היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של סן-פייר ומיקלון פרומתיום – יסוד כימי שסמלו Pm אפנון PM – אפנון פאזה – אפנון אות חשמלי על ידי שינוי הפאזה של הגל הנושא PM ראשי תיבות Preventive maintenance טיפול מונע, למטרה של שמירה על ציוד ומתקנים במצב תקין.
פרן אוליביה

פרנאנדו (פרן) אוליביה אי פונס (בקטלאנית: Fernando (Ferran) Olivella i Pons;‏ 22 ביוני 1936 – 14 במאי 2023) היה כדורגלן ספרדי ששיחק במשך כל הקריירה בברצלונה כמגן וכבלם. אוליביה היה חבר בסגל הקבוצה הבוגרת במשך 13 עונות, בין 1956 לבין 1969, וכן ערך 18 הופעות במדי נבחרת ספרד. אוליביה נולד בברצלונה שבספרד. הצטרף בנעוריו למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-1954 החל לשחק בקבוצת המשנה של המועדון, אספנייה אינדוסטריאל. לאחר שתי עונות בקבוצת המשנה, עלה אוליביה לקבוצה הבוגרת. אוליביה השתלב היטב בקבוצה בעונתו הראשונה, בה הופיע ב-17 משחקי ליגה. תחילה אוליביה שיחק בעמדת המגן, אך עם הזמן עבר לתפקיד הבלם. בעונתו השנייה בברצלונה, עונת 1956/57, היה אוליביה שותף לזכייתה בגביע הגנרל, כשחקן קבוע בהרכבה. תחת הדרכתו של הלניו הררה זכה פעמיים באליפות ספרד, בעונות 1958/59 ו-1959/60, בגביע הגנרל פעם נוספת ב-1958/59 ובגביע ערי הירידים פעמיים, ב-1958 וב-1960. במהלך עונת 1959/60, ב-14 בפברואר 1960, הבקיע אוליביה את שערו היחיד במדי ברצלונה, במשחק בו הביסה ברצלונה את לאס פאלמס 8-0. השנים הבאות היו קשות עבור אוליביה, שמיעט לשחק ושותף ב-19 משחקי ליגה בלבד בשלוש העונות הבאות. בתקופה זו זכתה ברצלונה בגביע הגנרל ב-1963, אך לאוליביה היה חלק מועט בזכייה זו והוא לא שותף במשחק הגמר מול ריאל סרגוסה. בהמשך, השתפר מצבו של אוליביה, ולאחר פרישתו של ז'ואן סגרה בסוף עונת 1963/64, התמנה אוליביה לקפטן הקבוצה. כקפטן הקבוצה זכה עם הקבוצה בגביע ערי הירידים בפעם השלישית בקריירה שלו, ב-1966. לאחר מכן, דעך מעמדו בקבוצה והוא מיעט לשחק. בעונת 1967/68 זכתה ברצלונה בגביע הגנרל, אך גם בזכייה זו חלקו היה קטן, ואת הגביע הניף הקפטן באותו משחק, חוסה אנטוניו סאלדואה. בעונת 1968/69 השתתף עם ברצלונה בגמר גביע מחזיקות הגביע, בו הפסידה ברצלונה 3-2 לסלובן ברטיסלאבה. בסוף העונה פרש סופית ממשחק, בגיל 32. בסך הכול שותף אוליביה ב-500 משחקים רשמיים ולא רשמיים בשורות ברצלונה, ובכך היה אחד השחקנים עם מספר ההופעות הגדול ביותר בשורותיה. אוליביה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ב-31 במרץ 1957, בניצחון נבחרתו 5–0 על בלגיה. מאז הופיע ב-17 משחקים נוספים בנבחרת, ואף שימש קפטן הנבחרת שזכתה ביורו 1964. את הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-8 בדצמבר 1965 במשחק מול אנגליה. הוא נמנה בסגל הנבחרת במונדיאל 1966 שנערך באנגליה, על אף שלא שותף באף משחק. אוליביה היה חבר בהנהלת מועדון הכדורגל ברצלונה בין 1989 לבין 1993, בעת נשיאותו של ז'וזפ ליואיס נונייז. נפטר ב-14 במאי 2023. גביע ערי הירידים (3): 1958, 1960, 1966 הליגה הספרדית (2): 1958/59, 1959/60 הגביע הספרדי (4): 1956/57, 1958/59, 1962/63, 1967/68 יורו 1964 מדיה וקבצים בנושא פרן אוליביה בוויקישיתוף פרן אוליביה, באתר Transfermarkt פרן אוליביה, באתר BDFutbol פרן אוליביה, באתר WorldFootball.net פרן אוליביה, באתר National Football Teams פרן אוליביה, באתר FootballDatabase.eu פרן אוליביה באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה (באנגלית)