laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הטיית העיגון

הַטָּיַית הָעִיגּוּן היא אחת מההטיות הקוגניטיביות שיוצרות אצל בני אדם דפוס התנהגותי שיטתי לא רציונלי בתפיסתם ובשיפוטם של דברים. ההטיה באה לידי ביטוי כאשר פרט מידע שקשור לקבלת ההחלטה נאמר/נשמע בסמוך אליה. ההטיה תגרום לכך שיעלה יתרונה של אחת החלופות אף אם אין לכך סיבה רציונלית כגון שידוע כי אותו פרט אינו נכון. ייתכנו מקרים שההטיה תתקיים אף שאותו פרט אינו קשור לקבלת ההחלטה. ההטיה נתגלתה על ידי הפרופסור עמוס טברסקי ועמיתו הפרופסור דניאל כהנמן שעסקו בחקר ההטיות הקוגניטיביות של מוחנו. במחקרם גילו שכאשר נותנים לאדם פרט מידע שקשור לקבלת ההחלטה, גם אם הוא יודע שהנתון אינו נכון, דעתו מוטה כשהוא נותן את דעתו על העובדות בעניין. לדוגמה, אם לקבוצה אחת אמרו שקנדי בזמן הירצחו היה בן 38 ולאחרת אמרו שהוא היה בן 55, כשיצטרכו לתת את דעתם בעניין, הקבוצה שקיבלה את הנתון הגבוה יותר תיתן תשובה גדולה יותר בממוצע. הפרופסור עמוס טברסקי סבר שהעיגון משמש כנקודת מוצא שהאדם מתקן אותה לכיוון הערך המבוקש באמצעות "תזוזה" מנטלית, ומכיוון שהתזוזה נעשית באופן טיפוסי כלפי הערך, היא נוטה להסתיים בטרם עת, משום שאנשים נעצרים בשלב שאינם בטוחים שעליהם להמשיך ולהתקדם. על מנת להמחיש את הרעיון הציעו החוקרים ניסוי מחשבתי שבו מוטל על אדם לרשום על כל אחד משני דפים קו עד אמצעו, הסתברות גבוהה ששני הקווים לא ישלימו אחד את השני, הסיבה לכך היא שאנשים לא ייכנסו לטווח אי-הוודאות כשהם אינם בטוחים בכך. עמיתו הפרופסור דניאל כהנמן דגל יותר בהסבר האסוציאטיבי, שכאשר מוחנו שומע נתון כלשהו הוא מפתח אסוציאציות באותו עניין, ובהמשך מושפע מהן. לדוגמה, מי שידבר על חורף/קיץ יוכל לאחר מכן לזהות מילים שקשורות אליהם בקלות רבה יותר, כך גם מי שיציינו בפניו גיל מבוגר, מוחו יפתח אסוציאציות באותו עניין ואף לפעמים גם כלפי אותו אדם, ולכן אומדנו לאחר מכן יהיה יותר גבוה. ולכן ההטיה יכולה לחול גם במקרים שבהם הנתון הראשוני אינו קשור לקבלת ההחלטה, כגון זריקת קובייה שמשפיעה על בחירת מספר לאחר מכן. העיגון יכול להטעות גם בקניית מוצר, כאשר ההצעה הראשונית תיתפס כמחיר הלגיטימי וההצעה השנייה היא זו שתהיה יותר יקרה/זולה. ההטיה יכולה לבוא לידי ביטוי כאשר הצעת מחיר ראשונית במכרז תתן את הרושם לגבי שוויו של הדבר המוצע. אין פתרון מגובש להתגברות על ההטיה, אך עצם הידיעה עליה מסייעת לא לתת חשיבות מרבית לעוגן המתחיל את האומדן. דניאל כהנמן, לחשוב מהר, לחשוב לאט, מטר, כנרת, 2011 הפסיכולוגיה של השקר ושיטות לחשיפתו, הוצאת בר-אילן, ורדה ליברמן, עמוס טברסקי. חשיבה ביקורתית, שיקולים סטטיסטיים ושיפוט אינטואיטיבי, האוניברסיטה הפתוחה ליאור יפה וד״ר אביתר מתניה, אפקט העיגון כהטיה יסודית במחקר מודיעין
הר הולט

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר הולט (אנטארקטיקה) – הר באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה אוסטרליה הר הולט (אוסטרליה המערבית) – הר במדינת אוסטרליה המערבית, שבאוסטרליה קנדה הר הולט (קולומביה הבריטית) – הר בפרובינציית קולומביה הבריטית, שבקנדה
להב אור

להב אור היא מערכת הגנה אווירית אקטיבית ניידת מבוססת לייזר ליירוט רחפנים ובלוני תבערה ונפץ שפותחה ומיוצרת בישראל. המערכת פותחה על ידי חברה ייעודית בשם "אופטידיפנס", בסיוע משמר הגבול, מפא"ת, צה"ל וגופים ביטחוניים אזרחיים כגון אלביט מערכות. המערכת החלה בניסוי מבצעי בחודש פברואר 2020 והצליחה ליירט כ-90% מבלוני הנפץ בגזרה בה הופעלה. עקרון הפעולה של מערכת "להב אור" מבוסס על איתור המטרה והשמדתה באמצעות לייזר רב-עוצמה. המערכת סורקת את הגזרה ומאתרת איומים, וממנה המידע עובר למערכת שליטה ובקרה לצורכי זיהוי וסיווג. אחרי שהמטרה סווגה כאיום על ידי המפעיל, המערכת ננעלת עליה ומכוונת לעברה קרן לייזר שמשמידה אותה. ב-19 באוגוסט 2020, המערכת זיהתה ויירטה 32 בלוני תבערה ונפץ. מגן אור הגנה אווירית העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021) בלון נפץ טל אריאל יקיר, מוציאים את האוויר מהבלון, באתר ישראל היום, 27 באוגוסט 2020 יניר יגנה‏, יותר מ-90% הצלחה: מערכת הלייזר שמיירטת בלוני נפץ הפכה למבצעית, באתר וואלה, 6 בפברואר 2020 איציק סבן, תיעוד: יירוט לייזר ראשון של בלון תבערה, באתר ישראל היום, 6 בפברואר 2020 טל לב רם, אלון חכמון, ‏מאז הלילה: 12 רקטות שוגרו מהרצועה, כוננות גבוהה בצה"ל, באתר מעריב אונליין, 20 באוגוסט 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תמונת חילוץ הנערה באסון מעלות

תמונת חילוץ הנערה באסון מעלות היא צילום עיתונות שצילם ישראל סימיונסקי, בשנת 1974, המתאר את נשיאת אחת מניצולות הפיגוע במעלות בידי חייל. לימים נודע שהמחלץ היה אחיה של הניצולה, שלבש מדי צה"ל כדי שיורשה להיכנס לזירת האירוע. הנערה, ציפי מימון (לימים בוכריס), הייתה אז בת 15, תלמידת כיתה ט' בבית הספר התיכון בצפת. היא הייתה אחת מבני הערובה שהיו במתחם בית הספר במעלות. אחיה הגיע למעלות כמו כל המשפחות של התלמידים בני הערובה כדי להיות קרובים לזירת האירוע. בנסיעה מצפת למעלות הוא אסף טרמפ חייל צה"ל. בהגיעו למקום האירוע ניסה האח להתקרב למבנה בית הספר שבו שהו המחבלים ובני הערובה, אך לא הורשה להיכנס על ידי כוחות הביטחון. הוא ביקש מהחייל את חולצתו ולבש אותה, וכך הצליח להיכנס במסווה של חייל. בזמן שחיילי סיירת מטכ"ל פרצו למבנה בית הספר, האח המתין למטה. המחבלים ירו על הקיר ופתחו בו חור ענק שהפריד בין שתי הכיתות. חלק מהתלמידים התחילו לברוח ולקפוץ מהחלונות. מחבל שעמד ליד החלון ירה בילדים ואז נפגע מכדור שירה אחד הצלפים, הוא נפצע ונפל על הנערה. כתמי הדם על מכנסי הנערה הנראים בצילום הם של המחבל הפצוע. הנערה קפצה מהחלון, היא נפצעה ברגליים, בגב, ביד ובעין. למטה המתין אחיה שנשא אותה אל מחוץ למתחם בית הספר, והם תועדו על ידי הצלם ישראל סימיונסקי, שעבד אז בסוכנות הצילום ישראל סאן. הצילום זכה לפרסום רב והוא אחד הצילומים הבולטים המסמלים את פיגועי הטרור במדינת ישראל. מיקי קרצמן אמר שמה שמייחד את התמונה הוא השילוב שבין הקורבן והגיבור המופיעים בצילום, שניהם בהבעות של מאמץ וכאב. הגיבור לבוש מדים, נושא את הנערה הפצועה, והיא כאילו מחקה את תנועת ידיו. רועי כץ אמר כי גדולתו של הצילום היא בכך שהצלם הצליח לתעד ולבטא את הזוועה בלי שצילם את הזוועה עצמה שהתרחשה בתוך מתחם בית הספר שבו בוצע הטבח. הצילום זכה במקום הראשון בתחרות "התצלום שלי" של עיתון מעריב, בפער עצום לעומת שאר הצילומים שהשתתפו בתחרות. הפיגוע במעלות תוצאות התחרות "התצלום שלי" - פרס ראשון, מעריב, 25 באוקטובר 1974 פוטו אייקון עם מיקי קרצמן ורועי כ"ץ - אייקון, דם והרטוריקה הלאומית (עם התמונה), 17 בנובמבר 2016 היערכות לקויה, באתר העין השביעית, 17 במאי 2018 עדי חשמונאי‏, 40 שנה לאסון מעלות: "המחבלים עמדו וקצרו את הילדים", באתר וואלה, 5 במאי 2014 האמא ניצלה באסון מעלות - הבן סיים קורס קצינים, ישראל היום, 4 בפברואר 2015 פוטו אייקון עם מיקי קרצמן ורועי כ"ץ - אייקון, דם והרטוריקה הלאומית, 17 בנובמבר 2016 תוצאות התחרות "התצלום שלי" - פרס ראשון, מעריב, 25 באוקטובר 1974
ישראל סימיונסקי

ישראל סימיונסקי (1934 – 26 בפברואר 2007) היה צלם עיתונות ישראלי. נולד בבוקרשט בירת רומניה, בנם של טוביה ואמליה סימיונסקו. בשנת 1950 עלה לארץ ישראל והתיישב בחולון. למד צילום עיתונות מחוץ לישראל. עבד בסוכנות הצילום ישראל סאן עד 1979 שסיפקה מאות מהצילומים שלו לעיתונים מעריב ודבר. מאז עבד בסוכנות הצילום "י.פ.פ.א." (IPPA) ולאחר מכן בשבועון "העולם הזה". כמו כן עבד במקומונים של ידיעות אחרונות. אחד מצילומיו המפורסמים הוא תמונת חילוץ הנערה באסון מעלות, בשנת 1974. התגורר בחולון, היה נשוי לפנינה ואב לשלושה. בנו אריק טלמור המשיך את דרכו של אביו ועוסק בצילום. נפטר בשנת 2007, ונקבר בבית הקברות ירקון. צילומיו של סימיונסקי שצולמו עבור סוכנות י.פ.פ.א נכללים באוסף דן הדני שנמסר בשנת 2016 לספרייה הלאומית. נשיא המדינה הרצוג עם עמיר פרץ ג'ון דמניוק ש"י עגנון אידה נודל הגיעה ארצה עם פרס ושמיר הקפת אליפות של מכבי תל אביב בכדורגל 1977 מרים ילן-שטקליס וסמדר שיר איתמר ב"ז, זכרונות מהלשכה, באתר העין השביעית, 30 בדצמבר 2013 נתן שרנסקי אשתו אביטל ופרס לאחר עלייתו ארצה יונה וולך גד יעקבי עפרה חזה, גילה אלמגור ושרת הבריאות שושנה ארבלי-אלמוזנינו אוסף תצלומים של צהל בשטחי יהודה שומרון שנות ה-60 וה-70 יעקב שבתאי איתמר ב"ז, זכרונות מהלשכה, באתר העין השביעית, 30 בדצמבר 2013 מדיה וקבצים בנושא ישראל סימיונסקי בוויקישיתוף רשימת הפרסומים של ישראל סימיונסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית חיפוש ישראל סימיונסקי בעיתונות יהודית היסטורית קברו תוצאות התחרות "התצלום שלי" - פרס ראשון, מעריב, 25 באוקטובר 1974 עדי חשמונאי, 45 שנה לפיגוע הטרור במעלות: "ננציח את גבורת התלמידים", באתר ישראל היום, 15 במאי 2019
ישפית זהובה

ישפית זהובה (שם מדעי: Caloplaca aurantia) היא חזזית קרומית מהמשפחה Teloschistaceae הנפוצה באסיה, אירופה וכל יבשות אמריקה, על סלעים, אבנים ומבנים מלאכותיים. הפטריה יוצרת סימביוזה עם ירוקיות מסוג טרבוקסיה. היא מהווה מין טיפוסי לקבוצת C. aurantia בסוג ישפית, המאופיין בנבגים דמויי לימון. גוף החזזית, התאלוס, קרומי והדוק למסד, לרוב ימצאו כמה מושבות בשכנות. המושבות מעוגלות, קוטרן הוא עד כ-12 ס"מ, כולל היקף העשוי אונות באורך 2–6 מ"מ וברוחב 1–3 מ"מ, אשר לרוב שטוחות על פני המסד. צבעו נע בין צהוב-לבן לכתום כהה, כאשר המרכז מעט בהיר מהאונות הודות לכיסוי קמחי קל. מבני פרי בצורת אפותציות מצויים רק במרכז התאלוס ומספרם רב, צבעם כהה מצבע התאלוס. מבחן-כתם של התאלוס וגופי הפרי נותן תגובה חיובית עם אשלגן הידרוקסידי בצבע ארגמן. החזזית נפוצה על אבנים גירניים ועל חומרי בניין מלאכותיים, כגון בטון, לרוב במקומות שטופי שמש. ישפית זהובה עמידה לזיהום וממשיכה להתקיים גם כשסביבתה הטבעית נעשית מזוהמת, ויכולה לקלוט ולצבור מתכות כבדות מסביבתה בלי להינזק. לכן, היא יכולה להוות מדד ביולוגי לכמות והרכב זיהום האוויר לאורך זמן בעזרת דיגום חוזר של חזזיות טבעיות הגדלות באזורים מיושבים. ישפית זהובה היא אחת החזזיות הנפוצות ביותר בכל אזורי ישראל. מדיה וקבצים בנושא ישפית זהובה בוויקישיתוף ישפית זהובה, באתר ITIS (באנגלית) ישפית זהובה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ישפית זהובה, באתר GBIF (באנגלית) Caloplaca aurantia בקטלוג החיים מרגלית גלון, יעקב גרטי, חזזיות ישראל: (מדריך מאויר); צילם: עמיקם שוב, תל אביב: עם עובד, תש"מ 1979. Desert Biology. Special Topics on the Physical and Biological Aspects of Arid Regions. Vol. 1. G. W. Brown, Jr., Ed. Academic Press, New York, 1968. doi: 10.1126/science.164.3883.1045-a Šoun, Jaroslav. Taxonomy of selected groups of the genus Caloplaca. Diss. Department of Botany, Faculty of Science, Charles University in Prague, 2011. Šoun, J. A. R. O. S. L. A. V., and J. Vondrák. "Caloplaca aurantia and Caloplaca flavescens (Teloschistaceae, lichen-forming fungi) in the Czech Republic; with notes to their taxonomy and nomenclature." Czech Mycology 60 (2008): 275-291. doi: 10.33585/cmy.6021 Galun, Margalith, and Avihay Mukhtar. "Checklist of the lichens of Israel." Israel Journal of Plant Sciences 44.2-3 (1996): 195-218. https://doi.org/10.1080/07929978.1996.10676647 Garty, J., Galun, M., Fuchs, C. et al. Heavy metals in the lichen Caloplaca aurantia from urban, suburban and rural regions in Israel (a comparative study). Water Air Soil Pollut 8, 171–188 (1977). https://doi.org/10.1007/BF00294041
מפרשית מרושתת

מפרשית מרושתת (שם מדעי: Ramalina lacera) היא חזזית שיחנית מהמשפחה Ramalinaceae, הנפוצה באירופה, באסיה (הן בחלקה הממוזג והן בחלקה הטרופי), באפריקה (כולל מדגסקר) באמריקה הצפונית ובמקסיקו. הפטריה יוצרת סימביוזה עם ירוקיות מהסוג טרבוקסיה, וגדלה על עצים, על פי רוב. גוף החזזית (התאלוס) שיחני, רוחבו מגיע עד כ-8 ס"מ, צבעו ירוק עד צהוב חיוור, והוא מתאפיין בענפים רחבים, שטוחים ומסתעפים. לענפים טקסטורה רשתית, רוחבם עד כ-1.3 ס"מ, והם מגיעים עד לכ-3 ס"מ מעל פני המסד. החזזית בעלת סורדיות, אך גופי פרי נדירים מאד. במבחן-כתם של החזזית כל התגובות שליליות. החזזית גדלה לרוב על עצים, לפעמים גם על אבנים. מפרשית מרושתת רגישה לזיהום, ועל כן יכולה לשמש כמדד ביולוגי לזיהום אוויר, בהתאם לחיוניות התאלוס. החזזית נפוצה בחלקה הים-תיכוני והסהרו-ערבי של ישראל. מדיה וקבצים בנושא מפרשית מרושתת בוויקישיתוף מפרשית מרושתת, באתר ITIS (באנגלית) מפרשית מרושתת, באתר NCBI (באנגלית) מפרשית מרושתת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מפרשית מרושתת, באתר GBIF (באנגלית) Ramalina lacera בקטלוג החיים Canaani, O., Ronen, R., Garty, J. et al. Photoacoustic study of the green alga Trebouxia in the lichen Ramalina duriaei in vivo . Photosynth Res 5, 297–306 (1984). https://doi.org/10.1007/BF00034975 Gumboski, E., Sionara, S., & da Silveira, R. (2014). Extending the distribution of Ramalina lacera (With.) J. R. Laundon (Ramalinaceae, lichen forming Ascomycota): first record from eastern South America. Check List, 10(1), 195-198. doi:10.15560/10.1.195 מרגלית גלון, יעקב גרטי, חזזיות ישראל: (מדריך מאויר); צילם: עמיקם שוב, תל אביב: עם עובד, תש"מ 1979. Garty, J., Weissman, L., Tamir, O., Beer, S., Cohen, Y., Karnieli, A. and Orlovsky, L. (2000), Comparison of five physiological parameters to assess the vitality of the lichen Ramalina lacera exposed to air pollution. Physiologia Plantarum, 109: 410-418. doi:10.1034/j.1399-3054.2000.100407.x Galun, M., & Mukhtar, A. (1996). CHECKLIST OF THE LICHENS OF ISRAEL, Israel Journal of Plant Sciences, 44(2-3), 195-218. doi:10.1080/07929978.1996.10676647
אמריקה הספרדית

אמריקה הספרדית (ספרדית: Hispanoamérica) הוא כינוי קיבוצי למדינות ביבשת אמריקה (אמריקה הדרומית, המרכזית והצפונית, וכן בקריביים) בהן דוברים את השפה הספרדית. מדינות אלו היו מושבות של האימפריה הספרדית בין סוף המאה ה-15 וראשית המאה ה-19 (להוציא את קובה ופוארטו ריקו, שהשתחררו מעול הקולוניאליזם הספרדי רק בסוף המאה, בשנת 1898). בשטחים אלו התקיימו מספר מלכויות משנה. לאחר קבלת עצמאות מספרד קמו בהן שמונה-עשרה רפובליקות. במונח "אמריקה הספרדית" נכללת גם פוארטו ריקו, שאינה מדינה עצמאית, אלא טריטוריה בחסותה של ארצות הברית. המונח "אמריקה הספרדית" אינו חלופי למונח איברו-אמריקה, שכן אמריקה הספרדית אינה כוללת את ברזיל, דוברת הפורטוגזית, אשר באמריקה הדרומית. מונח דומה, אך אינו זהה, הוא אמריקה הלטינית, הכולל את איברו-אמריקה וכן את המדינות והטריטוריות דוברות הצרפתית אשר בקריביים ובאמריקה הדרומית. מדינות אמריקה הספרדית הן: ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקה הלטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המנון ניקרגואה

שלום לך, ניקרגואה (באנגלית: Salve a ti, Nicaragua) הוא ההמנון הלאומי של ניקרגואה, הוא נכתב בידי סלומון איברה מיורגה, והולחן על ידי Ernesto o Anselmo Castinove בשיתוף פעולה עם Luis A. Delgadillo ההמנון התקבל בשנת 1939 ואומץ רשמית ב-25 באוגוסט 1971. הלחן מתוארך למאה ה-18 בו שימשה כהמנונה של הפרובינציה הספרדית. לאחר מכן במהלך שנות העצמאות הראשונות הוא שימש להצדעה לחברי בית המשפט העליון של ניקרגואה שהייתה חבירה אז בהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה ההמנון הוחלף לאחר מכן שלושה פעמי במהלך תקופות מהפיכות והפיכות פוליטיות, אבל הוחזר ב-23 באפריל 1918, אחר כישלון המהפיכה הליברלית האחרונה, תחרות נפתחה לקהל לבחירת מילים חדשות להמנון. בתנאי כי המילים יכולות להזכיר רק שלום ועבודה, שכן המדינה בדיוק סיימה מלחמת אזרחים. כתוצאה מכך ההמנון של מדינת ניקרגואה הוא ההמנון היחיד באמריקה הלטינית המדבר על שלום במקום מלחמה. הממשלה השמרנית החדשה, הפרו-ספרדית, העניקה במהירות את הפרס הראשון לסלומון איברה מיורגה, מורה ופזמונאי תושב ניקרגואה, והחליף את "Hermosa Soberana" (יופי וריבונות) הלוחמני יותר, שיר לכת צבאי אנטי ספרדי שנראה כמבוכה במדינה עם שורשים ספרדים עמוקים. עם זאת, "Hermosa Soberana" אומץ על ידי המפלגה הליברלית (ספרדית: Partido Liberal) כהמנון הפרטיזנים שלה משנת 1927 ועד ימינו. מדיה וקבצים בנושא המנון ניקרגואה בוויקישיתוף מידע וקישורים על ההמנון
חורבת צונם

חורבת צונם או חורבת (א-)צֻוַּאנה (בערבית: אבן צור) המכונה גם העיר האבודה היא אתר ארכאולוגי השוכן בגליל העליון, 6 ק"מ צפונית למעלות-תרשיחא, בין היישובים אבן מנחם וגורנות הגליל. באתר חורבות של עיר ביזנטית ששטחה כ-15 דונם, בהן בניינים נפולים, בית בד, בורות מים, חצובים בעלי קשתות, קברים, שברי עמודים, שרידי מסגד ממלוכי וחרסים מהתקופה הרומית. בשנות ה-50 נסקר האתר על ידי יוחנן אהרוני, שמצא כי המקום היה מיושב מהתקופה הרומית ועד התקופה המוסלמית המוקדמת. האתר מהווה מוקד משיכה למטיילים, וב-2020 האתר אמור להיכנס לתוכנית העבודה של קק"ל, אך הוא צפוי להישאר "צנוע ואינטימי". מרבית האתר מכוסה בחורש המורכב בעיקר מעצי אלון התולע וער אציל. בנוסף, באתר שלולית חורף המאכלסת סוגים שונים של דו-חיים. מדיה וקבצים בנושא חורבת צונם בוויקישיתוף איתן לשם, חורבת צונם היא אתר היסטורי רב קסם, באתר הארץ, 16 במאי 2022 מרדכי אביעם ודינה שלם, "העיר האבודה בחורבת צונם", עת-מול 285 (דצמבר 2023), עמ' 30-33. כל מקום ואתר, 20, ישראל: משרד הביטחון, 2005, עמ' 137, מסת"ב 965-220-263-0. תוכנית אב לשטחים פתוחים, מועצה אזורית מעלה יוסף, פברואר 2018, עמ' 103. תוכנית אב לשטחים פתוחים, מועצה אזורית מעלה יוסף, פברואר 2018, עמ' 138. יוחנן אהרוני, סקר בגליל: יישובים ישראליים וחרסיהם, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה ד, 1956, עמ' 60. שבתאי שירן, העיר האבודה, שביעי 278, עמ' 32, 27 באוקטובר 2017. משה גלעד, מסע בעקבות הכפרים האבודים של הגליל המערבי, באתר הארץ, 20 ביוני 2019. אמנון גופר, ‏מתחת לאדמה: שלושה מקומות נסתרים בגליל, "מסע אחר". תוכנית אב לשטחים פתוחים, מועצה אזורית מעלה יוסף, פברואר 2018, עמ' 137.
יחסי דרום אפריקה – צרפת

יחסי צרפת-דרום אפריקה הם יחסים הדיפלומטיים בין צרפת לבין דרום אפריקה. בין 1961 ל-1974 הייתה צרפת ספקית הנשק הגדולה ביותר של דרום אפריקה. צרפת ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם דרום אפריקה בשנת 1981, וכוננה מחדש את היחסים בשנת 1992 שתי המדינות חברות ב-G20 והאו"ם. לשתי המדינות קשרים כלכליים חזקים; צרפת הייתה היבואנית התשיעית בגודלה בדרום אפריקה נכון לשנת 2015. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 צרפת קיימה יחסים קרובים עם המשטר הגזעני בדרום אפריקה, ומכרה לו מטוסי קרב מסדרת מיראז', מסוקים, כלי רכב משוריינים, צוללות, פריגטות ומערכות טילי קרקע-אוויר, בזמן שהיא הייתה מעורבת צבאית בכמה סכסוכים אזוריים. דרום אפריקה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, ו-2 קונסוליות בליל ורן. מאידך, צרפת מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה, ו-5 קונסוליות בקייפטאון, דרבן, איסט לונדון, יוהנסבורג ופורט אליזבת. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – צרפת בוויקישיתוף Alden, Chris; Martin, Guy (2003). France and South Africa: Towards a New Engagement with Africa. Protea Book House. ISBN 9781869190026. נבדק ב-28 בפברואר 2017. {{cite book}}: (עזרה) "Economic relations between South Africa and France - French Embassy in South Africa". נבדק ב-28 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) אתר על יחסי מדינות
יחסי דרום אפריקה – רוסיה

יחסי דרום אפריקה–רוסיה הם יחסי החוץ בין רוסיה לדרום אפריקה. יחסים דיפלומטיים מלאים כוננו בין שתי המדינות ב-28 בפברואר 1992. לרוסיה יש שגרירות בפרטוריה וקונסוליה כללית בקייפטאון. לדרום אפריקה יש שגרירות במוסקבה. שתי המדינות חברות גם ב-BRICS. בשנת 1896 כוננה טרנסוואל יחסים דיפלומטיים עם האימפריה הרוסית. מלחמת הבורים סוקרה בהרחבה על ידי התקשורת הרוסית, ופורסמו ספרים, מאמרים, מחזות, עלונים ושירים רבים על המלחמה, בדרך כלל עם נטייה פרו-בוראית בולטת. סופר רוסי אחד התלונן: "לאן שלא תלך בימינו אתה שומע את אותו הסיפור - הבורים, הבורים ורק הבורים". ההמנון הלאומי של טרנסוואל טרנסוואל, טרנסוואל, ארצי נוגן לעיתים קרובות על ידי תזמורות רוסיות, ארגונים הוקמו כדי לאסוף תרומות לטובת טרנסוואל, ושירותי הכנסייה העלו תפילות למפלה בריטית. בסדרות עיתונים ורומנים הוצגו אנשי הקומנדו כגיבורים הנלחמים בבריטים היהירים. האהדה הציבורית הגיעה עד כדי כך, שמסעדות ובתי קפה קיבלו שמות אפריקנים, כדי לקדם את העסק. ההיסטוריון הבריטי RW ג'ונסון כתב: "השמרנים הרוסים היו פרו-בורים לא רק מהסיבות הלאומיות הרגילות, האנטי-בריטיות, אלא מכיוון שהם חשבו שהבורים היו כמו סוג הרוסים הטוב ביותר - אנשים שמרניים, כפריים, נוצרים המתנגדים לפלישה לאדמתם על ידי בעלי הון זרים (במיוחד יהודים)." במאמר מערכת הצהיר אחד מעיתוני מוסקבה : "המשמעות ההיסטורית העמוקה של מלחמה זו היא שאמונה, פטריוטיזם ... המשפחה הפטריארכלית, אחדות שבטית קדמונית, משמעת ברזל והיעדר מוחלט של מה שמכונה ציוויליזציה מודרנית הפכו לכאלה כוח בלתי מנוצח שאפילו הבריטים הבלתי מנוצחים לכאורה החלו לרעוד." עם זאת, כמה מאות רוסים עשו את דרכם להילחם למען הטרנסוואל, וכשהגיעו היו המומים לעיתים קרובות מהשחיתות של ממשלת טרנסוואל, דרכיה הלא-מאורגנות ומהאכזריות היום-יומית של האפריקנרים כלפי שחורים. ברית המועצות ביטלה את שגרירותה לאחר טבח שארפוויל בשנת 1960. לאחר שדרום אפריקה הפכה לרפובליקה בשנת 1961, התקררו היחסים מאוד. דרום אפריקה ראתה את ברית המועצות כאויב, מכיוון שזו תמכה כלכלית וצבאית בקומוניזם ביבשת אפריקה. במהלך מלחמת הגבול בדרום אפריקה, הסובייטים סיפקו והכשירו לוחמי SWAPO ו-MPLA. עם זאת, בסוף שנות ה-80, נחלשה ההתערבות הרוסית באפריקה, והיחסים בין המדינות התחממו מעט עם סיום המלחמה הקרה. מיד לאחר קריסת ברית המועצות, כוננו דרום אפריקה והפדרציה הרוסית החדשה יחסים דיפלומטיים. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – רוסיה בוויקישיתוף Johnson, R.W. (16 ביולי 1998). "Rogue's Paradise". London Review of Books. נבדק ב-2018-11-12. {{cite web}}: (עזרה)
NXT TakeOver: Tampa Bay

NXT TakeOver: Tampa Bay היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT אשר היה אמור להיות משודר בערוץ של ה-WWE Network. במקור, האירוע היה אמור להיערך ב-4 באפריל 2020, באמאלי ארנה שבטמפה, פלורידה ולכלול קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע בנוסף להיותו האירוע ה-29 בסדרת אירועי NXT TakeOver. לבסוף, האירוע בוטל עקב התפרצות מגפת הקורונה. מנגד, הקרבות אשר היו אמורים להתקיים באירוע, התקיימו לאורך הפרקים של התוכנית השבועית NXT החל מ-1 באפריל. האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT. סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network בשם NXT TakeOver. בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. האירוע היה אמור להיות אירוע השלם וצפה השני של NXT בשנת 2020. לפני ביטול האירוע, רק קרב אחד הוכרז לאירוע בטמפה. ב-26 בפברואר בפרק של התוכנית NXT, הג'נרל מנג'ר של התוכנית, ויליאם ריגל, הודיע על קיומו של קרב סולם משושה אשר יקבע את הטוענת לכתר לאליפות הנשים של NXT. בנוסף, הוא חשף שהמתמודדות לקרב זה יקבעו על ידי קיום סדרת קרבות יחידים במשך השבועות הבאים. צ'לסי גרין, מיה יים וטיגן נוקס העפילו לקרב הסולם המשושה לאחר שניצחו את שוטצי בלאקהארט, דקוטה קאי ודיאונה פוראזו, בהתאמה. לאחר ביטול האירוע, המשתתפות בקרב הסולם המשיכו להיקבע בפרקים של התוכנית השבועית של NXT. NXT - ליגת הפיתוח של ה-WWE אתר האינטרנט הרשמי של NXT טמפה תארח את אירוע הטייקאובר של NXT במהלך סוף השבוע של רסלמניה אירוע הטייקאובר של NXT וטקס היכל התהילה של ה-WWE לא יתקיימו במהלך שבוע הרסלמניה קרבות האירוע ישודרו החל מ-1 באפריל בתוכנית השבועית של NXT
תופעת טבע (ארגון)

תופעת טבע – כי הטבע זה הבית הוא ארגון ישראלי לחילוץ ועזרה, המיועד לסייע למי שנתקע בדרך. בין השאר עוסק הארגון גם בשיקום הטבע, חיפוש נעדרים, עזרה לכוחות הביטחון במקרי חרום, ארגון טיולים לאנשים בעלי מוגבלויות, ארגון טיולים לכלל הציבור ופעילויות נוספות הקשורות לערכי הטבע. כל זאת בהתנדבות מלאה. הארגון הוקם במרץ 2012 על ידי הראל רצון, לאחר שזיהה את הצורך במתן מענה לאנשים שנתקעים בדרכים או בשטח, ונותרים ללא מענה או נאלצים לשלם סכומים ניכרים לצורך חילוצם. המוטיבציה להקמת הארגון הגיע לאחר שהראל רצון, מיסד הארגון, נתקע בעצמו בשטח והרגיש כי גורמים שונים שפנה אליהם לעזרה, מנצלים את מצוקתו ובאים בדרישות כספיות לא סבירות לדעתו. בראשית הוקם הארגון במסגרת של קבוצת חברים חובבי שטח, שעזרו זה לזה. הארגון צמח במהרה ובתוך חצי השנה הראשונה להקמתו הגיע לכ-1,700 מתנדבים. נכון לינואר 2020 מונה הארגון יותר מ-30,000 מתנדבים הפרושים בכל ישראל. אחד מעקרונות היסוד בארגון הוא קבלה של כל אדם ללא תנאי או הבדלי דת/מין/גזע ולאום. כל אשר נדרש מהחברים הוא הרצון לתת לאחר בלא תמורה. בהתאם לזאת, הארגון מהווה חתך של כלל האוכלוסייה וחברים בו אנשים ממגזרים שונים בחברה הישראלית. בשנת 2018 התאגד הארגון באופן פורמלי במסגרת של עמותה בשם "הטבע זה הבית". עם זאת הארגון ממשיך להיות מזוהה ומוכר בשם "תופעת טבע". בעמותה אין עובדים בשכר. הארגון פועל בתחומים הבאים: חילוצים איתור נעדרים עזרה לכוחות הביטחון במצבי חרום שיקום הטבע ארגון מפגשים ופסטיבלים המוקדשים לאהבה לטבע פעילות החילוץ בדרך, מהווה אבן יסוד של פעילות הארגון. הארגון מפעיל מוקד מבצעי טלפוני לקבלה של פניות. המוקד פעיל 364 ימים בשנה (כל השנה מלבד יום כיפור), 24 שעות ביממה. המוקד מופעל על ידי מתנדבים, אשר מקבלים את הפניות, ומפנים אותן בהתאם לצורך ל-130 קבוצות whatsapp. המתנדבים החברים בקבוצות נענים לפי יכולתם, לפי למיקומם הגאוגרפי ובהתאם לציוד החילוץ שברשותם. סוגי החילוצים בהם מטפל הארגון הם: חילוץ בשטח חילוץ כלי רכב פרטיים סיוע בהנעה באמצעות כבלים אספקת דלק חרום אספקת מים סיוע בתיקון תקר 'תופעת טבע' עובדת בשיתוף עם משטרת ישראל ואיחוד הצלה לצורך איתור והצלה של נעדרים. במקרי חרום מסוג זה, מקימה תופעת טבע חפ"ק חירום במקום, ומוציאה מתנדבים רגליים ורכובים לשטח, לצורך סריקה וחיפושים. במקרי חרום כפי שקרה באירוע השיטפונות בנהריה בחורף 2020, מתגייסת תופעת טבע לעזרת כוחות הביטחון בנושא חילוץ ועזרה ככל הנדרש. אתר האינטרנט הרשמי של תופעת טבע תופעת טבע, ברשת החברתית פייסבוק תופעת טבע, ברשת החברתית אינסטגרם תופעת טבע, סרטונים בערוץ היוטיוב תופעת טבע, באתר "גיידסטאר ישראל" פאוזי אבו טועמה, מדברים מהשטח: הסיפור המדהים של אנשי 'תופעת טבע' שמחלצים את מי שמסתבך בדרך, באתר mynet‏ חדרה, 10 בינואר 2020 כתבה על תופעת טבע בחדשות סוף השבוע בערוץ 12, סרטון באתר יוטיוב, 11 באפריל 2018 מדברים מהשטח: סיירת המחלצים ערוכה לסערה הבאה, באתר mynet ירושלים, 12 בינואר 2020
יחסי יוון–קוסובו

יחסי יוון-קוסובו הם היחסים הדיפלומטיים בין יוון לבין קוסובו (אזור הנתון במחלוקת בין סרביה לבין הרפובליקה של קוסובו, המוכרת על ידי 111 חברי האו"ם). יוון היא אחת מחמש מדינות האיחוד האירופי שאינה מכירה במדינה, אך היא מחזיקה בה משרד נציבות רשמי שאינו דיפלומטי (שממונה גם על סרביה). עם זאת, יוון מכירה בדרכון קוסובו כדרכון תקף. עמדת יוון ביחס להכרזת העצמאות של קוסובו היא נייטרלית. מדיה וקבצים בנושא יחסי יוון–קוסובו בוויקישיתוף יוון מכירה בדרכוני קוסובו ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ ובנושא יוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.