ילפרגדה סובארו

ילפרגדה סובארו (Yellapragada Subbarao, בטלוגו: యెల్లాప్రగడ సుబ్బారావు;‏ 12 בינואר 1895 - 8 באוגוסט 1948) היה מתמטיקאי וביוכימאי אמריקני ממוצא הודי, מגלה מולקולת אדנוזין 3-פוספט (ATP), מבודד הוויטמין B12 והחומצה הפולית. שתיים מהמצאותיו החשובות הן ה-Aureomycin המהווה דור ראשון לאנטיביוטיקות מסוג טטראציקלין (Tetracycline) והחומר Methotrexate המשמש כחומר כמותרפי בטיפולים בסרטן. מחקריו הצילו עשרות מיליוני אנשים ברחבי העולם ומטבען משמשות כאבן בסיס למחקר המודרני בביולוגיה, כימיה ורפואה, אולם מעולם לא זכו להוקרה בחייו. ילפרגדה סובארו נולד בהודו ב-1895. הוא היגר לארצות הברית ב-1923 לאחר שסיים לימודי רפואה בMadras Medical College. ילפרגדה עבד באוניברסיטת הרווארד עד 1940 כשהתחיל להנחות מחקר במעבדות לדרלה (Lederle Laboratories). המחקר שהנחה התעתד למצוא אנטיביוטיקות בעלות טווח השפעה רחב יותר משל פניצילין וסטרפטומיצין. מחקר זה הוביל למציאת האנטיביוטיקה polymyxin. האנטיביוטיקה פוגעת בפוספוליפידים של החיידק ובכך משמידה אותו. האנטיביוטיקה משמשת עד היום בAureomycin ולמעשה מהווה את אבן הבסיס לאנטיביוטיקות מסוג tetracycline. זוהי האנטיביוטיקה הראשונה מסוגה שהשמידה גרם חיובי ו-גרם שלילי. משום טבעה של האנטיביוטיקה, היא משמעותית יותר מתגלית הפניצילין של פלמינג. ב-1945, קבוצת המחקר של ילפרגדה בודדה את החומצה הפולית מכבד וממקור מיקרובי. המחקר הציג סינתזה של חומצה פולית וכמו כן בידוד הוויטמין B12. מחקרים אלו מהווים כיום בסיס לריפוי ומניעה של אנמיות מסוגים שונים. מחקר אשר התפרסם במגזין רפואה, ניו-אינגלנד ב-1999, מציין כי העשרת המזון בחומצה פולית מועילה להפחתת homocysteine (גורם סיכון למחלות לב קורונרים). גישת המחקר התבססה על התגלית של Aminopterin אשר מבטל את פעולתה של החומצה הפולית (אותה בודד במחקר אחר). ביטול פעולת החומצה הפולית הסתבר כמעכב תאים סרטנים. ילפרגדה גזר את החומר Methotrexate מתוך Aminopterin וייעד אותו ללוחמה בסרטן. מתוטרקסט הוא מעכב בלתי הפיך של האנזים dihydrofolate reductase. (האנזים הופך חומצה פולית לצורתה הפעילה). פעולה זו גורמת לדיכוי ייצור ה-DNA, ה-RNA וייצור החלבונים (מוות של התא). החומר משמש כיום בטיפולים כימותרפיים בלוקמיה ילדים ובסוגי סרטן שונים. החומר משמש במחלות שונות וכמו כן גם כתרופה למחלת הפילריאזיס. אחד מתגליותיו החשובות של ילפרגדה היא המולקולה אדנוזין טרי פוספט. המולקולה מהווה מקור לאנרגיית התא. את המחקר ערך עם סירוס פיסק (Cyrus Fiske) וביחד גילו את ה Phosphocreatine ואת ATP. המולקולה מורכבת משלוש קבוצות פוספט המחוברות לאדנוזין. כשהגוף זקוק לאנרגיה, משתחררת קבוצת פוספט. המולקולה החדשה נקראת adenosine diphosphate) ADP). ילפרגדה הראה את חשיבות הזַרְחָן בתא. משמעות מחקר זה מהווה בסיס להבנת תפקוד התאים האֵיקריוטים וכמו כן למחקרים בביולוגיה, כימיה ורפואה. ילפרגדה סובארו היגר אל ארצות הברית אודות להיותו רופא. בשנת 1917 נאסר על הודים להגר אל גבולות ארצות הברית, פרט לרופאים. ילפרגדה נאלץ ללכת עם תעודה המציגה טביעת אצבע בכרטיס שמספרו 3420564 (תעודת 'זר') וכמו כן לדווח על מקום מגוריו אחת לשלושה חודשים. בשנת 1942 קיבל אישור מיוחד בזכות מחקריו על דם אלבומין ואספקת דם לחיל הים האמריקאי; מחקר על טטנוס ורעילות גז גנגרן (gangrene toxoid). ד"ר ילפרגדה סובארו מעולם לא קיבל הערכה מעמיתיו או מאוניברסיטת הרווארד על עבודתו. מדיה וקבצים בנושא ילפרגדה סובארו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ילפרגדה סובארו | The Yellapragada SubbaRow Archives Online | The colorimetric determination of phosphorus; The Journal of Biological Chemistry | The "inorganic phosphate" of muscle. (With C.H.Fiske) Journal of Biological Chemistry 74(1927) | The nature of the "inorganic phosphate" in voluntary muscle. (with C.H.Fiske) Science 65:401-403. April 22,1927) | The isolation and function of Phosphocreatine. (with C.H.Fiske) Science 67:169-170. February.10,1928 | Phosphocreatine..(with C.H.Fiske) Journal of Biological Chemistry 81(1929):629-679 | Phosphorus compounds of muscle and liver.(with C.H.Fiske) Science 70:381-382. October 18,1929