laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מטאו גופרילר

מטאו גופרילר (באיטלקית: Matteo Goffriller ‏ 1659–1742) היה בונה כלי קשת ונציאני, שנודע בעיקר באיכות הצ'לי שיצר. ידוע שגופרילר נולד בבריקסן, אבל לא הרבה מעבר לזה ידוע על חייו לפני הגיעו לוונציה, משנת 1685 ואילך. הסברה היאף שהיה פעיל בשנים 1689 עד 1740, וייסד את "אסכולת ונציה" של בוני כלי קשת, בתקופה שבה הייתה ונציה בין החשובים ביותר במרכזי הפעילות המוזיקלית בעולם. לפנים ייחסו בטעות את הצ'לי של גופרילר למשפחת גוארנרי, קרלו ברגונצי ואפילו אנטוניו סטרדיווארי, והוא היה אלמוני למעשה עד שנות ה-20' של המאה ה-20, כשכליו התחילו להתגלות. הצ'לו שלו משנת 1773, שהיה שייך פעם לפבלו קזאלס, יוחס במקורו לברגונצי. הכלי שזוהה כמוקדם ביותר שלו הוא ויולה דה גמבה משנת 1689. גופרילר נשא לאישה את מאדאלנה מריה קייזר בשנת 1689, ב"מדונה דלה גראציה" בוונציה, ובמהלך 26 השנים הבאות הביאו לעולם שנים-עשר ילדים. מטאו גופרילר מת בוונציה בשנת 1742. התווית הסטנדרטית לכלי נגינה של גופרילר, אם אמיתית ואם מזויפת, נושאת את הכתובית הלטינית "Mattheus Goffriller Fece in Venezia Anno (תאריך)." הכתובית הזאת מציגה את היצרן, העיר (ונציה), ו"נבנה בשנת - ", וכאן מופיעה השנה, אם בדפוס ואם בכתב יד. לאמיתו של דבר, גופרילר הדביק תוויות על אחוז קטן מכליו, בהשוואה למספר הכלים שנבנו בפועל. ההימנעות מהדבקת התווית נועדה להתחמקות מתשלום מיסיו בוונציה. פבלו קזאלס החזיק בגופרילר שהיה כלי הקונצרטים העיקרי שלו במשך רוב חייו כצ'לן מקצועי. קזאלס רכש את הצ'לו בשנת 1913 והשתמש בה עד מותו ב-1973. מאז 2000 מוקנה השימוש בכלי למשך שנתיים, לזוכה בתחרות הצ'לו הבינלאומית ע"ש פבלו קזאלס בקרונברג, גרמניה. טרנס וייל ניגן בגופרילר שבו ניגן לפנים פאבלו קזאלס. עמנואל פויירמן מאט חיימוביץ אדואר לאלו ג'וזף שוסטר ניקולו פגניני ז'קלין די פרה ליאונרד רוז יאנוש סטרקר Violin and Lute makers of Venice 1640 -176 by Stefano Pio, Ed. Venice research, Venezia 2004 www.veniceresearch.com Journal of The Violin Society of America, VSA papers Vol. XXI, No. 1 “The Life and Work of Matteo Goffriller of Venice 1659–1742” by Stefano Pio. "Violins, violas, cellos & double basses made by Matteo Goffriller". Cozio.com. 2008. אורכב מ-המקור ב-2006-05-06. נבדק ב-2012-10-14. Claudio Bohórquez Obituary Terence Weil "האינדיפנדנט, ויליאם ווטרהאוס, נגן בסון, 9 במרץ 1995
וואדג'ת

ווַאדְגֶ'ת הייתה אלה מצרית בצורת קוברה. הייתה אלת העיר בוטו, יותר מאוחר הייתה לאלה של הפפירוסים, פרעונים ושל כל מצרים התחתונה. הוצגה בתור קוברה הכרוכה סביב צמח פפירוס. על פי המיתוס וואדג'ת עזרה לאיזיס להציל את בנה הורוס מדודו סת כשאיזיס הסתתרה בדלתא של הנילוס. דמיון בין מיתוס זה למיתוס של לטו ואפולו הוביל לכך שבתקופה הלניסטית קישרו בין וואדג'ת ללטו. וואדג'ת הייתה אחת משתי גבירות שייצגו את מצרים העילית והתחתית. לכל חלק של הממלכה המצרית היה כתר שייצג אותה, לבן לעילית ואדום לתחתית ושניהם ייצגו את הממלכה המאוחדת. נחבת בצורת נשר ייצגה את מצרים העילית וואדג'ת בצורת קוברה ייצגה את מצרים התחתית. אלוהויות במצרים העתיקה שלומית ישראלי, המיתולוגיה המצרית, מפה הוצאה לאור, 2005, עמ' 78, 97, 215. מדיה וקבצים בנושא וואדג'ת בוויקישיתוף וואדג'ת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מצרים - דתות ותרבויות וואדג'ת באנציקלופדיה בריטניקה.
המבנים המסורתיים של האשנטי

המבנים המסורתיים של האשנטי הם סדרת מבנים שהוכרזו בשנת 1980 כאתר מורשת עולמית מטעם ארגון אונסק"ו. מבנים אלה מפוזרים בעשרה אתרים באזור ההתיישבות ההיסטורי של עם האשנטי, צפונית-מזרחית ודרומית לעיר קומאסי שבגאנה, והם מהווים את השריד החומרי האחרון לתרבותם, שהגיעה לשיאה במאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19. מרבית כפרי האשנטי חרבו במהלך המלחמות שהתחוללו בינם לבין הבריטים, בין השנים 1806 ו-1901; וכיום שרד מספר מועט של מבנים מסורתיים, רובם בני לא יותר ממאה שנים, החבים את קיומם לעובדה ששימשו כמקדשים. בעבר שימשו בתים דומים גם למגורים וכמחסנים. עשרת האתרים שוכנים בכפרים אבירים (Abirim), אסאוואסה (Asawase), אסנמאסו (Asenemaso), בודוואסה (Bodwease), אג'יסו בסאסה (Ejisu Besease), אדארקו ג'אצ'ייה (Adarko Jachie), אדוונאסה (Edwenase), קנטינקרונו (Kentinkrono), פטאקרו (Patakro) וסאמאן (Saaman). המבנים עשויים מאדמה, עץ וקש, והם רגישים לפגעי הזמן ומזג האוויר. הם ערוכים סביב חצר מרכזית, ובנויים מסדרה של עמודי עץ, חיפוי מחזרן וגגות קש מחודדים הנחים על קונסטרוקציית עמודים. רצפתם עשויה מעיסת חרסית, וחזיתם הקדמית צבועה בלבן ומחופה בתבליטים עשירים מבוץ המודבקים על יריעות העץ. העיטורים כוללים צורות גאומטריות דוגמת ספירלות וערבסקות, עיטורים מעולם הצומח, ודמויות אדם ובעלי חיים. העיטורים קשורים אל סמלי האדינקרה (Adinkra) המסורתיים, שלהם נודעת משמעות דתית ומסורתית, והם הועברו מדור לדור. בחזית המבנה קבוע מעקה ולעיתים גם חלון שבו סורג מסוגנן. הגשמים והלחות האופייניים לאקלים הטרופי, כמו גם פגיעת הטרמיטים מקשים על שימור המבנים; וברובם הוחלף גג הקש בגג מתכת, ואחרים השתמרו באופן חלקי. ועד המוזיאונים ומונומנטים של גאנה (The Ghana Museums and Monument Board) מתחזק את האתרים. דוגמאות לעיטורי אדינקרה מבנה אשנטי מסורתי מבנה אשנטי מסורתי מבנה אשנטי מסורתי מדיה וקבצים בנושא המבנים המסורתיים של האשנטי בוויקישיתוף אודות סגנון הבנייה המסורתי של האשנטי גלריית תמונות conservation practice in Ghana, a case study: the fetish house at Asawasi - Ashanti
יו רוס, ברון סטרת'נירן הראשון

יו הנרי רוס, ברון סטנת'נירן הראשון (באנגלית: Hugh Henry Rose, 1st Baron Strathnairn‏; 6 באפריל 1801 - 16 באוקטובר 1885) היה פילדמרשל, אשר שירת בצבא הבריטי במהלך המאה ה-19. בין היתר שירת רוס במלחמת קרים ומוכר במיוחד עבור פיקודו על הכוח הבריטי במהלך המערכה במרכז הודו במרד ההודי הגדול. בהמשך שירותו בצבא, היה רוס למפקד העליון על צבא הודו הבריטית והכוחות הבריטים באירלנד. רוס נולד וגדל בברלין שם נשא אביו במשרה דיפלומטית. לאחר שעבר הכשרה באקדמיה צבאית, התגייס רוס ביוני 1820 לרגימנט סאטרלנד היילנדרס ה-93 בדרגת קצונה ראשונה (אנסיין). במהלך השנים התקדם מהר ועבר מספר יחידות כך שבשנת 1826 קיבל את דרגת המייג'ור והיה למייג'ור רגימנטלי של רגימנט ההיילדס ה-92 בשנת 1829. ברוב שנותיו הראשונות בצבא הבריטי, שירת רוס באירלנד ולאחר מכן הועבר לגיברלטר בשנת 1833 ולמלטה בשנת 1836. בשנת 1839 הועלה רוס לדרגת לוטננט קולונל ונבחר לצד קצינים נוספים לעזור לצבא הטורקי יחד עם הצי המלכותי הבריטי במערכה בסוריה. לאחר תקופה קצרה בתור שליח דיפלומטי בחצרו של אבראהים פאשא, שירת רוס כיועץ של עומאר פאשה בראש הצבא הטורקי, במהלך הפלישה לחופי יפו. על שירותו במהלך מלחמת סוריה, הוענק לרוס מסדר התהילה, מדליית המלחמה וחרב של כבוד, בנוסף הוענק לו ממלך פרוסיה מסדר יוהאן הקדוש. לאחר מכן קודם רוס לפיקוד הכוח הבריטי בסוריה, תפקיד בו שירת בהצטיינות במשך שבע שנים כשהוא תורם לשמירת היציבות באזור לבנון. על שרותו הצבאי והדיפלומטי הוענק לרוס דרגת "עמית" במסדר האמבט בנוסף להכרה ושבחים מצד הפרלמנט הבריטי. במהלך מלחמת קרים (1856 - 1858) שירת בהצטיינות במספר תפקידי מטה, הוא השתתף בקרבות העיקריים של המלחמה ואף נפצע במהלכה. לאחר המלחמה זכה רוס להערכה רבה מהממונים עליו, הוא עוטר בלגיון הכבוד הצרפתי, מדליית קרים (עם שלושה אבזמים) והוענקה לו דרגת "קצין מפקד" במסדר האמבט. בספטמבר 1857 הגיע רוס להודו וקיבל פיקוד על 'דיוויזיית פּוֹנה' כחלק מהכוח הבריטי אשר נלחם כנגד המורדים במרד ההודי. בין ינואר ליוני 1858 פיקד רוס על 'כוח מרכז הודו' וניהל את המערכה במרכז הודו. במהלך מספר חודשים ניהל רוס מערכה מהירה ומוצלחת כנגד כיסי התנגדות וכוחות מורדים ברחבי מרכז הודו, לבסוף אחרי שחרור הערים הנצורות ומספר קרבות, הצליח הכוח האנגלו-הודי בפיקודו של רוס להביס את רני לאקשמיבאי וטאטיה טופא והכוחות המורדים תחת פיקודם. לאחר סיום המרד ההודי הגדול, בפברואר 1860 קיבל רוס את תפקיד המפקד העליון של ארמיית בנגל. ביוני אותה השנה עם סיום תפקידו של קולין קמבל, מונה רוס למפקד העליון של צבא הודו הבריטית, תפקיד אותו מילא במהלך התקופה הסוערת שלאחר המרד כאשר נדרשו רפורמות ושינויים רבים כדי להחזיר את היציבות לצבא בהודו. על תרומתו לייצוב צבא הודו, הוענק לרוס דרגת "אביר מפקד גדול" במסדר כוכב הודו בשנת 1866, בשנה זו הוענקה לו גם הברונות סטרת'נירן (אזור במרכז הודו). בין השנים 1865–1870 שירת רוס בתור מפקד הכוחות הבריטים באירלנד. בשנת 1867 הועלה לדרגת גנרל, שנתיים לאחר מכן קיבל את תפקיד הקולונל של משמר הסוסים המלכותי ובשנת 1877 הועלה לדרגת פילדמרשל. בשנות חייו האחרונות חי רוס בלונדון, הוא נפטר ב-16 באוקטובר 1885 בגיל 84, בפריז. מכיוון שלא היו לו ילדים, תואר הברונות שלו הופסק עם מותו. מדיה וקבצים בנושא יו רוס, ברון סטרת'נירן הראשון בוויקישיתוף יו רוס, ברון סטרת'נירן הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הלגונה הדרומית באיי רוק

הלגונה הדרומית באיי רוק היא לגונה המשתרעת על פני למעלה מ-100,000 הקטאר באיי רוק שבמדינת האיים פלאו. בלגונה נמצאים למעלה מ-400 איים, בהם גדלים מינים רבים של אלמוגים, כרישים, עופות וצמחים, שרבים מהם אנדמיים לאזור. מלבד המערכת הטבעית העשירה ניתן למצוא באיים שרידים של אמנות סלע, כפרים, ותלי קבורה, שחלקם בני למעלה מ-3,000 שנים. מדיה וקבצים בנושא הלגונה הדרומית באיי רוק בוויקישיתוף
פדרו דה סן חוסה בטאנקור

הקדוש פדרו דה סן חוסה בטאנקור (בספרדית: Pedro de San José Betancur; ‏21 במרץ 1626 – 25 באפריל 1667) היה מיסיונר ספרדי וקדוש של הכנסייה הקתולית. נולד בטנריפה שבאיים הקנריים למשפחה חקלאית. עבד כאיכר. בגיל 23 עזב את ארצו והפך למיסיונר בגואטמלה, שם הקים את "מסדר גבירתנו של בית לחם" ובתי חולים. עבודת הצדקה שלו התפשטה במהירות ברחבי מרכז אמריקה. נפטר ב-25 באפריל 1667. הוא קודש על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 2002 כקדוש הראשון של האיים הקנריים, גואטמלה ואמריקה המרכזית. חגו נחגג ב-24 באפריל. עקב העבודה המיסיונרית שלו הוא ידוע בכינוי "פרנציסקוס מאסיזי האמריקאי". קברו נמצא בכנסיית סן פרנסיסקו, אנטיגואה גואטמלה. בטנריפה יש מערה בדרום האי הקשורה לפדרו דה סן חוסה ושמהווה מקום עלייה לרגל. מדיה וקבצים בנושא פדרו דה סן חוסה בטאנקור בוויקישיתוף Oraciones Beethlemitas Biografía de San Pedro de San José de Betancur Obras del Hermano Pedro (אורכב 26.09.2018 בארכיון Wayback Machine) Orígenes del Santo Hermano Pedro ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע אסיה בכדורגל

הגביע האסייתי בכדורגל, נקרא גם גביע אסיה לאומות של AFC (באנגלית: AFC Asian Cup), הוא תחרות הכדורגל המרכזית לנבחרות שחברות ב-קונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC). גביע זה הוא טורניר היבשת השני הכי עתיק אחרי הקופה אמריקה. מנצחת הטורניר מוכתרת לאלופת אסיה בכדורגל, ועד ל-2015 השתתפה גם בגביע הקונפדרציות. כאשר הוא נערך כל ארבע שנים החל מטורניר 1956. בתחילת דרכו של הטורניר הוא נערך כל ארבע שנים החל מטורניר 1956 שנערך בהונג קונג, ועד לטורניר 2004 שנערך בסין, אולם מאז מאחר שלוח הטורנירים הגדולים השנתי היה עמוס בין היתר באולימפיאדת הקיץ ואליפות אירופה, החליט ה-AFC להזיז את הטורניר למחזור עונתי עמוס פחות, והטורניר הבא התקיים 3 שנים לאחר מכן ב-2007 ובו השתתפו באירוח 4 מדינות: אינדונזיה, מלזיה, תאילנד ווייטנאם, ומאז הטורניר מתקיים כל 4 שנים. בטורניר הראשון השתתפו ארבע נבחרות בלבד, אולם כיום משתתפות בו 24 נבחרות מתוך 43 נבחרות שמתחרות במוקדמות. נבחרת קוריאה הדרומית זכתה בטורניר הראשון. נבחרת יפן היא המצליחה ביותר במסגרת זו ובעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר עם 4 זכיות. נבחרת איראן ונבחרת ערב הסעודית זכו שלוש פעמים כל אחת בטורניר. נבחרת ישראל השתתפה בטורנירים הראשונים, סיימה כסגנית פעמיים, ואף זכתה בטורניר 1964. ישראל, שהשתייכה אומנם מבחינה גאוגרפית לאסיה, הוצאה בלחץ מדינות ערב מה-AFC בשנות ה-70, ואחרי זמן מה הצטרפה לקונפדרציית הכדורגל של אירופה במקום (אופ"א), שם היא נמצאת עד היום. מאז 1972, תחרות הגמר מתקיימת בשני שלבים: שלב הבתים, ולאחר מכן שלב הנוקאאוט. מאז 2019 כל נבחרת משחקת 3 משחקים בבית של 4 נבחרות (6 בתים סך הכל), כאשר אלופת הבית וסגניתה מעפילות לשלב הנוקאאוט, ובנוסף מצטרפות אליהן ארבע הנבחרות שסיימו במקום השלישי בבית עם המאזן הטוב ביותר, כך שבסוף מעפילות 16 נבחרות לשלב הנוקאאוט בשמינית הגמר. בזכיות שמסומן * - הנבחרת אירחה את הטורניר 1 = ישראל הורחקה בלחץ מדינות ערב מה-AFC בתחילת שנות ה-70, ולבסוף הצטרפה לאופ"א. עקב התרחשויות פוליטיות גאוגרפיות וצבאיות באסיה, גביע אסיה לאומות עמד במקרים רבים של התערבות פוליטית. אחד מהמקרים היה המקרה של ישראל, שהייתה חברת הקונפדרציה מעצם היותה גאוגרפית על שטח אסיה. היא השתתפה בטורנירים הראשונים ואף אירחה וזכתה בטורניר של 1964. בעקבות מלחמת יום הכיפורים שהתחוללה ב-1973 בין ישראל למדינות ערב השכנות, הפעילו מדינות ערב לחץ באמצעות חברי ה-AFC שלהם להרחיק את ישראל מהקונפדרציה על מנת להחרימה. הלחץ הצליח וב-1974 ישראל עברה לזמן מסוים להתחרות בקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC), עד שהתקבלה כחברה באופ"א ב-1990 (שם היא משחקת עד היום). מקרה נוסף היה בטורניר האסיאתי של מוקדמות מונדיאל 2010 כאשר צפון-קוריאה לא הסכימה לארח את נבחרתה של דרום קוריאה, וסירבה להציג את דגלה של דרום קוריאה ולנגן את ההמנון שלה לפני המשחק כמתחייב בפיפ"א. כתוצאה מזאת הוחלט שצפון קוריאה תארח את טורניר זה בשאנגחאי. עוד מקרה היה בטורניר אחר של ה-AFC בו סירבה ערב הסעודית להתחרות מול איראן ב-2016 עקב התקפה על השגרירות הסעודית באיראן ושריפת הבניין. הסעודים סירבו להתייצב ולשחק מול איראן ואף איימו לפרוש מה-AFC, אולם המחלוקת נפתרה. מדיה וקבצים בנושא גביע אסיה בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גביע אסיה בכדורגל גביע אסיה בכדורגל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האתר הרשמי של גביע אסיה
בואן

האם התכוונתם ל... אליזבת בואן – סופרת אנגלו-אירית אנדריאה בואן – שחקנית אמריקאית ברוס בואן – כדורסלן אמריקאי ג'ורג' בואן – פקיד קולוניאלי בריטי ג'ולי בואן – שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית דייב בואן – שחקן ומאמן כדורגל ולשי נורמן לוי בואן – פטרולוג קנדי, על שמו שורת בואן בון
מסדר התהילה (האימפריה העות'מאנית)

מסדר התהילה (בטורקית: Nişan-i İftihar) היה מסדר ועיטור הצטיינות של סולטנות האימפריה העות'מאנית. המסדר נוסד על ידי הסולטאן מהמוט השני ב-19 באוגוסט 1831. ישנה טענה שעם היווסדות אות המג'ידיה ב-1852 מסדר התהילה הפך למיושן, אם כי ישנן עדויות להענקות נוספות בהמשך השנים. העיטור נוסד בתקופה בה האימפריה העות'מאנית עוברת שינוי ורפורמות בצבא ובתרבות, שינוי שקירב את האימפריה לעולם המערבי. מסדר התהילה היה בין מספר עיטורים שנוסדו בתקופה זו ונועדו לענידה על גבי חליפות ומדים מערביים, אך עם זאת מערכת העיטורים והמסדרים העות'מאנית הייתה עדיין מסורבלת ופחות מאורגנת. בשנת 1852 נוסד מסדר המג'ידיה ולאחריו מספר עיטורים ומסדרים נוספים. כל אלו התאימו יותר לשיטת עיטורים חדשנית ומסודרת יותר והובילו לביטול חלקי של מסדר התהילה, העיטורים אשר חולקו לפני כן נלקחו חזרה והוחלפו בעיטורים מהשיטה החדשה. אחת הסיבות לכך הייתה השימוש הנרחב ביהלומים בעיטור, מה שעלה הרבה כסף לקופת המדינה המצומצמת. עם זאת, המסדר המשיך להתקיים באופן מצומצם והוענק לבודדים עד ביטול המסדר בשנת 1931. עיטורים עות'מאנים באתר הארכיונים ומרכז המחקר העות'מאני. ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה העות'מאנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דינוזאור (סרט)

דינוזאור (באנגלית: Dinosaur) הוא סרט אנימציה ממוחשבת, ה-39 בסדרת סרטי האנימציה הקלאסיים של חברת וולט דיסני, שיצא לאקרנים ב-19 במאי 2000. הסרט הוא סרט האנימציה הראשון של דיסני אשר כל דמויותיו הונפשו באנימציה ממוחשבת. כל הרקעים בסרט, הם נופים אמיתיים אשר צולמו במיוחד לסרט זה. במשך שמונה שנים נחשב הסרט לכזה העומד בפני עצמו. רק ב-2008 החליטה החברה לצרף את הסרט לסדרת סרטי האנימציה הקלאסיים שלה, כפי הנראה במטרה לדאוג לכך שהסרט "פלונטר" ייחשב לסרט ה-50 בסדרה. נקבת איגואנודון נאלצת לנטוש את הקן שלה בעקבות הסתערות של קרנוטאורוס טורף. מהקן שלה שרדה רק ביצה אחת. לאחר שהביצה עוברת מסע מטלטל היא מגיעה לאי הלמורים שם היא בוקעת. הלמורים החיים באי מאמצים את האיגואנודון הקטן ומעניקים לו את השם אלאדר. אלאדר גדל והופך לדינוזאור גדול יחד עם ידידיו הלמורים אך יום אחד מטאור פוגע באי ומחריבו. אלאדר מצליח לברוח מהאי יחד עם משפחתו הקטנה שגידלה אותו. אלאדר מגיע לאי חדש שבו בפעם הראשונה הוא פוגש דינוזאורים בני מינו. הוא מצטרף לקבוצת הדינוזאורים הגדולה שעוברת מסע אל אתר הקינון שבו יוכלו לחיות בנחת. אלאדר מתידד עם שתי דינוזאוריות זקנות, ברכיוזאורוסית וסטירקוזאורוסית, שבקושי מצליחות לעמוד בקצב שקרון מנהיג העדר מקציב. אלאדר נאלץ להתמודד עם קרון, מוטבורזאורוס ומנהיג העדר וברוטון עוזרו שמסרבים להקשיב לבקשתו להאט מעט את הקצב כדי לאפשר לחלשים לעמוד במסע המפרך. בסופו של דבר עקשנותו של קרון ללכת אך ורק בשיטות שלו ולא להתחשב בחלשים, גורמת לכך ששני קרנוטאורים כמעט מחסלים את שבט הדינוזאורים, ולכך שקרון עצמו נהרג על ידי קרנוטאורוס ענק. בסופו של הסרט השבט בא יחד עם אלאדר לאתר הקינון דרך מסלול פשוט יותר שאלאדר מצא. הסרט מסתיים בכך שלאלאדר ובת זוגו נירה (אחותו של קרון) בוקע דינוזאור באתר הקינון. מדיה וקבצים בנושא דינוזאור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דינוזאור "דינוזאור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דינוזאור", באתר נטפליקס "דינוזאור", באתר AllMovie (באנגלית) "דינוזאור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דינוזאור", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "דינוזאור", באתר Metacritic (באנגלית) "דינוזאור", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "דינוזאור", באתר Prime Video (באנגלית) "דינוזאור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוג'דה

מוג'דה (בת-אל) הפאוקור (בטורקית: Müjde Hepokur; נולדה ב-22 באוגוסט 1984 באיסטנבול, טורקיה) היא זמרת טורקית שהתפרסמה בישראל. אביה, מוסטפא, היה נגן בגלמה ואמה, פיליז, היא זמרת. בגיל צעיר הוריה התגרשו והיא גדלה אצל סבתה. לאחר מכן עברה לישראל עם אביה שהתפרנס שם כנגן, בין היתר של מיקי גבריאלוב ועופר לוי. ב-1992 כשהייתה בת שמונה פנה אביה אל האמרגן אלי בנאי (אמרגנה דאז של זהבה בן) ומוג'דה צורפה למיקי גבריאלוב, כששרו יחדיו את הדואט "גברת מגונדרת". בעקבות ההצלחה הוזמנה מוג'דה על ידי מיקי פלד להיות כוכבת אורחת בפסטיגל באותה שנה, ולאחר מספר חודשים יצא לאור אלבומה הראשון "אמא ישראל", הכולל את הלהיט "הופ הופ" ("בטיילת על המדרכה"), שיר שביצע במקור מיקי גבריאלוב. ב-1993 יצאה קלטת הווידאו הראשונה שלה, הנושאת את שם אלבום הבכורה. הקלטת הופקה על ידי אבי גואטה. מוג'דה הפכה לכוכבת בתרבות הישראלית, הופיעה בתוכניות טלוויזיה רבות (לילדים ולמבוגרים) ואף השתתפה בפרסומת לשיחת ועידה של בזק. ב-1994 הוציאה את אלבומה השני, "הנסיכה". האלבום הופק על ידי אבי גואטה, גם לאלבום הזה הופקה קלטת וידאו הנושאת את שם האלבום. אמה המאמצת של מוג'דה - זיוה, הפכה לאמרגנית שלה. בשנת 1996 הוציאה מוג'דה אלבום לילדים בעברית ובטורקית, שנשא את השם "מחייכת ורוקדת". באותה שנה מוג'דה ואביה התגיירו, ומוג'דה שינתה את שמה לבת-אל. בשנת 1999 הוציאה מוג'דה את אלבומה האחרון בישראל שנקרא "מאושרת" בו כלול השיר "אלוקים אנא עזור" שנכתב בעקבות רעידת האדמה שהתרחשה בטורקיה באותה השנה. לאחר עזיבתה את הארץ וחזרתה לטורקיה, היא הקליטה מספר להיטים בטורקית. באחת מתוכניות האירוח בטלוויזיה הטורקית, ביצעה בעברית את השיר "לב זהב" של שרית חדד. בתוכנית "כך היה" שצולמה בשנת 2014 עם מיקי גבריאלוב, גבריאלוב סיפר שמוג'דה היגרה לגרמניה ושם היא ממשיכה להופיע בטורקית לקהל של מהגרים. מוג'דה נישאה למסעדן ישראלי שפגשה בהופעה בבת ים, ובהמשך השניים התגרשו. בשנת 2003 עזבה את ישראל וחזרה לארץ מולדתה, טורקיה. היא נשואה בשנית לקלידן מההרכב שלה. מוג'דה, ברשת החברתית פייסבוק מוג'דה, באתר Discogs (באנגלית) שוש גבאי, ילדי פלא במוסיקה המזרחית: חוזליטו יש יותר מאחד, באתר ynet, 10 באוגוסט 2000 איפה היא היום: מוג'דה ילדת הפלא, באתר nana10‏, 26 בדצמבר 2014 כך היה - עם מיקי גבריאלוב | כאן 11 לשעבר רשות השידור | כאן 11 לשעבר רשות השידור, נבדק ב-2024-05-02
בית הנוטרים (בנימינה)

תחנת הנוטרים בבנימינה, היא תחנת נוטרים אזורית שריכזה פעולות ביטחוניות שונות החל משנת 1938, עם הקמת משטרת הנוטרים בארץ ישראל בידי שלטונות המנדט הבריטי. התחנה נבנתה בין עמודיו של מגדל המים הקיים בבנימינה שהוקם בשנת 1922 בנקודה הגבוהה ביישוב, במימון הברון רוטשילד. תחנת הנוטרים ממוקמת ברחוב קרן היסוד בסמוך לבית הכנסת "תפארת בנימין". המבנה החליף את התחנה הראשונה אשר שכנה במרתף מלון הולץ. בין השנים 1936–1946 מפקד התחנה היה מאיר פולק (1910–2018). גג התחנה שימש כעמדת תצפית וממנו התקיים קשר עם יישובי הסביבה באמצעות איתות מורס בלילה, ואיתות שמש ביום. המבנה הוסב למוזיאון בשנת 1996, בידי העמותה לשימור ושחזור עבר המושבה בנימינה. בקומה השנייה של המבנה מוצגים כיום מקלעים, פנס איתות שהיה בשימוש בתחנה ותחנת שידור מחתרתית אשר הייתה בשימוש ההגנה. במקום מוצבת כיום גם דמותו של קפטן דרקפורד, מפקד בריטי אשר העלים עין מפעילויות בלתי חוקיות של אנשי ההגנה בבנימינה. מחוץ למבנה מוצב סליק חבית של ארגון ההגנה אשר התגלה ריק מתוכן בבית הקברות של בנימינה במאי 1995. מדיה וקבצים בנושא בית הנוטרים בוויקישיתוף תחנת הנוטרים באתר בנימינה
צב רך סיני

צב רך סיני (שם מדעי: Pelodiscus sinensis; בעבר השתייך לסוג: Trionyx‏) הוא מין של צב רך המתקים בטבע בנהרות איטיים בסין, רוסיה, קוריאה ויפן והוא מצוי בטבע בסכנת הכחדה. המין תואר לראשונה ב-1835 ביי החוקר ארנד אלפרד אאוגוסט ויגמן. הצב הרך הסיני יכול להגיע לגודל של כ-28 עד 33 ס"מ, כשהנקבות יותר גדולות מהזכרים וכמו שאר הצבים הרכים בעל שריון מונמך מעל גבו, הבולט פחות סביב העורף והגפיים, מה שמאפשר לצב לנוע במהירות במים. על רגליו קרומי שחייה המסייעים לו בשחייה. לצב חוטם ארוך ונחיריים צינוריים המאפשרים לו ליצור מעין שנורקל במים הרדודים בהם הוא חי. בשעת מנוחה הצב שרוע על קרקעית הנהרות כשהוא מכוסה חול או בוץ, ומרים את ראשו על מנת לנשום או לתפוס טרף. צב זה הוא יצור איטי השוכן לאורך מקווי מים, הן מתוקים והן מליחים לאורך מזרח אסיה. הוא גם הופץ בידי האדם לעוד מדינות כמו הוואי. הצב הוא צייד לילי וניזון מסרטנים, רכיכות, חרקים, דגים ודו-חיים ומגוון גם בצמחי מים. הנקבה מטילה 17 עד 28 ביצים בכל הטלה, פעמיים עד ארבע פעמים בשנה. לאורך סין מגדלים בחוות (לאחר שנלקח מהטבע) צב זה כדי להכין ממנו מרק צבים, מה שגורר אותו לסכנת הכחדה, נוסף על סכנות כתוצאה ממחלות, זיהום מים ופגיעה בבית גידולו ומציד. הצב מגודל בחוות צבים (אנ') מיוחדות לשמש כמאכל, מה שהופך אותו לצב הכלכלי ביותר. Wiegmann, A. F. A. 1835. Beiträge zur Zoologie, gesammelt auf einer Reise um die Erde, von Dr. F. J. F. Meyen. Amphibien, Nova Acta Acad. Leopold.-Carol. 17: 185-268. צב רך סיני באתר הרשימה האדומה של IUCN UniProt Taxonomy - Trionyx sinensis מדיה וקבצים בנושא צב רך סיני בוויקישיתוף צב רך סיני, באתר ITIS (באנגלית) צב רך סיני, באתר NCBI (באנגלית) צב רך סיני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב רך סיני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) צב רך סיני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב רך סיני, באתר GBIF (באנגלית) Soft Shell Turtle (Pelodiscus sinensis) Photos Turtles of the World - Pelodiscus sinensis אורן דותן, החיה היחידה בעולם שמשתינה מהפה - אתר Mako
אגם אלמנטייטה

אגם אלמנטייטה (אנגלית Lake Elmenteita) הוא "אגם בסיסי" רדוד בקניה, השוכן בשבר הסורי-אפריקאי, כ-120 ק"מ צפונית-מערבית לבירה ניירובי וכ-20 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר נקורו. בשנת 2011 הוכרזו האגם וסביבתו הקרובה - יחד עם שני אגמים נוספים בקניה, אגם נקורו ואגם בוגוריה - כאתר מורשת עולמית המשתרע על-פני שטח של 25.24 קמ"ר. אורכו של האגם מצפון-לדרום הוא כשמונה ק"מ, ורוחבו המרבי מגיע לארבעה ק"מ. הוא משתרע על-פני שטח של 18 קמ"ר, ומנקז שטח של כ-630 קמ"ר. האגם רדוד, וברוב שטחו אין עומקו חורג ממטר בודד. הוא שוכן בגובה של 1,670 מטרים מעל פני הים, ומוקף בטורי גבעות נמוכות ממזרחו וממערבו. בצידו הדרומי של האגם משתרעים בתרונות נרחבים שמקורם בשפכי לבה שפרצו במהלך ההולוקן ממספר חרוטים געשיים השוכנים באזור. למעט ריכוז קטן של בתי מלון בצידו המזרחי, מוקף האגם מכל צדדיו בשטחים חקלאיים, בחורשים וביערות האופייניים לאזורים גבוהים (בעיקר עצי שיטה), וכן בצמחייה עשבונית וצמחיית שיחים. באגם לא חיים דגים, למעט דגי אמנון שהובאו אליו בשנת 1962, והחיים סמוך למעיינות החמים שבצידו הדרומי. האגם מצטיין בריכוזים גדולים של ציפורי פלמינגו מצוי ופלמינגו זוטר, הניזונים מפגיות של סרטנאים ומכחוליות, אם כי מספרם הולך ומתדלדל בשל דגי האמנון המושכים מיני עופות אחרים, הניזונים גם מביצי וגוזלי הפלמינגו. עוד חיים באגם ריכוזים גדולים של שקנאים, המקננים על איונים סלעיים ונודדים מדי יום לאגמים הסמוכים בחיפושם אחר מזון. נוסף על שני מינים אלה, נצפו באגם ובסביבתו כ-450 מיני עופות, מהם 49 מיני עופות מים ועשרה מינים פלארקטים. עם היונקים החיים באגם ובסביבתו נמנים כ-150 פרטים של ג'ירף רוטשילד, וכן זברות, צבאים וחזירי יבלות מצויים. אגם בסיסי (באנגלית soda lake) הוא אגם שבו רמת החומציות (pH) של המים גבוהה מ 7. בדרך כלל בין 9 ל-12. הערך pH = 7 {\displaystyle {\mbox{pH}}={\mbox{7}}} מתייחס לרמת החומציות של מים מזוקקים, או תמיסה נייטרלית אחרת. משמעותו של pH=7 היא שריכוז יוני ההידרוניום ( +H3O) שווה לריכוז יוני ההידרוקסיל ( -OH). מי ברז או מי גשם אינם טהורים, ומכילים חומרים מומסים שונים, ולכן ה-pH שלהם עשוי להיות שונה במעט מ-7. באגמים שונים רמת החומרים המומסים יכולה להיות גבוהה מאוד ובהם התפתחה רמת חומציות גבוהה במיוחד או נמוכה במיוחד. רמת החומציות של ים המלח, לדוגמה, היא 6.2 (נכון לשנת 2012). ערכי pH הגבוהים מ-7 הם בסיסיים יותר, בהם ריכוז ה +H3O נמוך מריכוז -OH. ערכים נמוכים מ-7 מייצגים חומציות, ובהם ריכוז +H3O גדול מריכוז -OH. סולם הדרגות שבו נמדד ה- pH הוא לוגריתמי (לפי בסיס 10), כלומר ההבדל בין pH 1 ל-pH 2 הוא יחס ריכוזים שונה פי 10.לדוגמה, בקפה שחור עם ערך pH=5 החומציות גבוהה פי 100 מבמים, בעגבנייה, שלה pH=4 החומציות גבוהה פי 1,000 מבמים, בחומץ עם ערך pH=3 החומציות היא פי 10,000 מבמים, וכן הלאה. מדיה וקבצים בנושא אגם אלמנטייטה בוויקישיתוף סרטון אודות האגם