לאיוש ארדאי

לאיוש ארדאי (בהונגרית: Erdélyi Lajos;‏ טרגו מורש, 17 במאי 1929 – בודפשט, 23 במרץ 2020) היה עיתונאי, צלם יהודי-הונגרי מפורסם בטרנסילבניה ובהונגריה, זוכה פרסים רבים והוציא למעלה מעשרה ספרים/אלבומים על עבודותיו ומחקריו. הוא זכה בפרס שאנדור שייבר. לאיוש ארדאי נולד במשפחה יהודית, אמו ואחותו ניספו בשואה במחנה ההשמדה אושוויץ, אביו והוא הצליחו לשרוד תוך מאמצים וייסורים גדולים. הוא השלים את לימודי התיכון בעיר הולדתו ובקלוז', ולאחר מכן סיים את לימודיו בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת בויאי ב-1950. הוא נאלץ לעבוד בתור מסגר, למרות היותו בעל תואר אקדמי, ואחר כך הוצב במשרדי השבועון "דרך חדשה" (Új Út) והירחון "אישה עובדת" (Dolgozó Nő), שניהם בשפה ההונגרית, והיה צלם בסניף קלוז' של האקדמיה. בשנת 1958, הפך לעובד של מגזין "אמנות" של טרגו מורש, אחר כך של ה-Új Élet דו שבועום חברתי צבעוני של ההונגרים ברומניה. הוא כתב דוחות מקומיים וזרים, מאמרים על תורת הצילום ואסתטיקת הצילום, ותמך שוב ושוב בהקמת מוזיאון צילום מודרני. מנקודת המבט של ההיסטוריה התרבותית, העניין המדעי החלוצי שלו במסורות ההיסטוריות של אמנות הצילום ההונגרית מעוררת עניין. ארדאי עיבד ופרסם את התצלומים המקוריים של חוקר אפריקה הטרנסילבני המפורסם, שאמו טלקי (Teleki Samuel) על אפריקה הפנימית שצולמו במחצית השנייה של המאה ה-19, יחד עם רשימותיו מהתקופה של הנוסע והמתייר לודוויג פון הוהנל (גר'), קצין ימי מברטיסלבה (טלקי שאמו באפריקה, 1977). כרך (1974), והוא הציג את דיוקנאותיו של סופרים ואמנים הונגרים ברומניה בגלריות של קורונק (1976) ו- Új Élet (1977). כרכיו העצמאיים היו רבים כגון: אמנות בתי הקברות היהודיים העתיקים (1980). ארדאי עבר להונגריה דרך קבע ב-1988 ופרסם את מאמריו ב"מדיאר נמזט" עד 1992 ועסק גם בפוליטיקה. בשנת 2009, אורגנה תערוכת צילומים של דיוקנאות האמן שלו בגלריה Vigadó. אוניברסיטת בויאי למדע, קלוז'. הפקולטה למשפטים וכלכלה. בחינה ממלכתית, 1947–1950 אוניברסיטת בויאי למדע, קלוז'. היסטוריה - הפקולטה לפילוסופיה, 1950–1952 מערכת השבועון Új Út (דרך חדשה), קלוז', 1949-1953 בית מלאכה לרכבת, קלוז', חניך, 1953 מערכת הירחון "האישה העובדת" (Dolgozó Nő Szerkesztőség), קלוז', 1954-1957 המכון הארכאולוגי, קלוז', מעבדת צילום, 1957-1958 מגזין "אמנות", אחר כך מערכת "Új Élet", מגזין בתמונות, צלם עיתונות, טרגו מורש, 1958-1988 הוא עבר להונגריה גמלאי מ-1988 באלאז' אורבאן – ארץ הסקלרים בתמונות. הוצאת קריטריון, בוקרשט, 1971 תקריב. עשרים סופרים הונגריים ברומניה (יחד עם אילדיקו מארושי), הוצאת קריטריון, בוקרשט, 1974 שאמו טלקי באפריקה. הוצאת קריטריון, בוקרשט, 1977 אמנות של בתי קברות יהודיים ישנים. הוצאת קריטריון, בוקרשט, 1980 פורטרטים. תמונות מאת לאיוש ארדאי. (טקסט: פאל בודור). מוזיאון פטפי לספרות, 1991 בית החיים (The House of the Living). הוצאה לאור הטטורוני, בודפשט, 1992 "דואר בקבוקים" לדורות הבאים. הוצאת Balassi, בודפשט, 1998, רישומים מאת Imre Holló, מחקר המבוא מאת לאיוש ארדאי (מהדורות הונגרית, אנגלית, גרמנית) אריך הופמן אלבום תמונות. אסף חיבר, ערך וגם ההקדמה נכתבה על ידי: לאיוש ארדאי. אנציקלופדיה ורלג, בודפשט. 1999 הישרדות, זיכרונות של צלם, ספרי לאודר, הוצאת אורורה, בודפשט, 2006 סדנאות הישרדות. הגיל שלנו, קומפ-פרס. קלוז', 2009 הישרדות. זיכרונות של צלם; Zachor, בודפשט, 2012 (אני זוכר) Survival. A photographer remembers; angolra תורגם לאנגלית על ידי Jim Tucker; Zachor, בודפשט, 2014 (I remember) מסדר ההצטיינות התרבותי דרגה 4 - 1969 ARTIST FIAP (Federation International de l'Art Photographic). 1974 פרס על שם הרב שאנדור שייבר, 2011 פרס מפעל חיים לתרבות יהודית הונגרית, 2019 איגוד העיתונאים הרומני איגוד הצלמים הרומני אגודת העיתונאים ההונגרים אגודת הצלמים ההונגרים ברומניה: טרגו מורש קלוז' אוראדיה פטרוזני טימישוארה סיביו קריובה בוקרשט בינלאומי: בוקרשט, 1959; 1969 הונג קונג, 1960 ז'או - ברזיל, 1967 Photoeurop (בריסל, פריז, לוזאן), 1966 Herrsching, 1968 בריירו, פורטוגל, 1968 טוקיו, יפן, 1969 לורנקו מרקס, מוזמביק, 1970 סן חוזה, קליפורניה, מקסיקו, 1970 בהונגריה WRITER PORTRAIT, בודפשט, המוזיאון הספרותי Petőfi, 1991 פרצופים טרנסילבניים, גורלות, סומג, 1992 תקריב, מרכז התרבות EVIG Üzemek, בודפשט, 1994 כנסיות טרנסילבניות, קדושים בצד הדרך, האוניברסיטה הקתולית Pázmány Péter, בודפשט, 1992 אמנות עממית מבתי הקברות היהודיים הישנים, בודפשט – גלריה עירונית; לודג' בני ברית, בודפשט; חנות הספרים בלסי; Fészek Art Club, קרן התרבות ההונגרית, Paks, Pécs Janus Pannonius University of Science; Győr, מוזיאון János Xantus; טאטה, מרכז תרבות (בין 1991 ל-1998 פנים וגורלות, גלריית Drakodent, Szombathely, 1993 שנות השישים - דיוקנאות של אמנים טרנסילבונים, מוזיאון ארנסט, בודפשט, 2001 דיוקנאות של Lajos Erdélyi, גלריה קולטה, בודפשט, 2008 דיוקנאות של סופרים מטרנסילבניה, בקסקסאבה, גיולה, 2009 במיעוט כפול, Csányi5 - מוזיאון ההיסטוריה היהודית של Erzsébetváros, 2019 פסיפס טרנסילבניה, גלריית תמונות ארט, 2019 מקומות בינלאומיים אחרים אמנות עממית של בתי קברות יהודיים, ניו יורק, הקונסוליה הכללית של הונגריה, 1993 Washington, Capitoleum, Cannon Rotunda 1993 פנים וגורלות, בית הונגרי, ניו יורק, 1994 פנים וגורלות, השבתניקים הסקלרים, פורטרטים, בית הונגרי, ניו יורק, 1995 Die Hauser der Lebendigen, אאכן GDR, 1996 The Old Jevish Cemetery, Birmingham, (ארצות הברית), 2000 Kunst in der Alten Jüdischen Friedhöfen, אמנות עממית של בתי קברות יהודיים, ברלין, Collegium Hungaricum 2002; ריגה, לטביה, 2011; טאלין, אסטוניה, 2011 בעיקר עבור הטלוויזיה ההונגרית ברומניה Romániai Magyar Televízió, Közelkép Erdélyi Lajossal, Csáki Zoltán, 1972; Cselényi László, 1994 MTV „ÉS CSINÁLTAK MAGUKNAK FARAGOTT KÉPET” Tolmár Kata portréfilmje (The message of the stones), 1993 Cselényi László, Kiállítás New Yorkban, Duna TV, 1993 Jancsó Miklós:A kövek üzenete, Kárpátalja, 1994 A palackposta üzenete, Duna TV, Marosi Péter, 1998 A 80. éves E. L. Duna TV, Marosi Péter, 2009 Arcélek, Csáky Zoltán filmje, Duna TV, 2009 „LALÓ” – Jávor István dokumentum filmje, 2010 המוזיאון הלאומי ההונגרי, בודפשט המוזיאון ההונגרי לצילום, קסקמט מוזיאון פטפי לספרות, בודפשט האגודה המדעית של טרנסילבניה, קלוז' מוזיאון בית ההתפוצות (אנו), תל אביב, ישראל המוזיאון הגאוגרפי ההונגרי בארד מוזיאון העיר, Székelyudvarhely, רומניה Romániai Magyar Irodalmi Lexikon, I. köt. Kriterion Kiadó, Bukarest, 1981 Markovics Ferenc, Fények és tények, Folpress Kiadó, Budapest, 2006 Halász Anna: Mélységes derű. Előre, 1970. június 16 Farkas Sándor (Mikó Imre): Székelyföld képekben – recenzió. Utunk, 1971 Cseres Tibor: Álomképek – százéves képes könyvben, Népszabadság, 1972. ápr. 30 Pálfy G. István: A nagy nemzedék vallomása, Valóság, 1975 DeákTamás: Erdélyi Lajos kiállítása elé, A HÉT, 1976, július 9 Szilágyi Júlia: A fáradtság dicsérete, Korunk Galéria katalógusa, 1976 Nagy Pál: Erdélyi Lajos az Új Élet Galériában, Új Élet, 1977 Ditrói Ervin: Kiált a kő. Útunk, 1980/48 Scheiber Sándor: Régi zsidó temetők művészete, Magyar Nemzet Markó Béla: Erdélyi Lajos az Új Élet Galériában, Új Élet, 1982/23 sz. Constanta Nita: Un artist fotograf din Tirgu Mures. Rev. Fotografia, 1987. Nr. 17 Major Ottó: Erdélyi Lajos kiállítása a Károlyi Palotában. Magyar Hírlap, 1991. okt. 10 Ágoston Vilmos: Az erdélyi Erdélyi. Körülnézni a körkörös kétségbeesés Európájában. Magyar Nemzet, 1991. okt. 25 Szépréti Lilla: Erdélyi lajos batyuja. Erdélyi Figyelő, 1992/2 sz. Szegő György: A kövek üzenete. Beszélgetés Erdélyi Lajossal. Fotóművészet, 1993/3 Metz Katalin: Sírkertek történelmi magányossága. Új Magyarország, 1994. ápr. 21 Bodor Pál: A szerencsés fotográfus. E. L. hallgatag képei. Respublika, 1994/21 sz. Horváth Andor: Erdélyi Lajos 70. éves. A HÉT, 1999. május Claudia Kern: Die Hauser der Lebendigen zeigen eine reiche Kultur. Aachener Zeitung, 1996. okt. 14 Die Photographien des Erich Hoffmann vom Alpen (Karpaten) korps. Pester Lloyd Zeitung, 1999. okt. Szarka Klára: Máramaros krónikása. Magyar Hírlap, 1999. dec. 1 Horváth Andor: Emberek és Műhelyek (A túlélés műhelyei, Korunk – Komp-Press Kiadó, 2009 Nagyítás, Valaczkay Gabriella, Népszabadság, 2010.nov. 10 Demény Péter: Aki az emberre szakosodott, Népszabadság 2010. március 6. Nagyítás, Valaczkay Gabriella, Népszabadság, 2010. november 10. זכרונותיו של של באלאז' אורבן Meghalt Erdélyi Lajos fotóművész, transindex.ro, 2020. március 23. Elhunyt Erdélyi Lajos marosvásárhelyi születésű fotográfus, újságíró, maszol.ro, 2020. március 23. Erdélyi Lajos: Művészportrék, kiállítás, Békéscsaba, 2009 לאיוש ארדאי: הישרדות, אושוויץ, בירקנאו, 1944 Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I. (A–F). Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1981. Új magyar irodalmi lexikon I. (A–Gy). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 520. o. ISBN 963-05-6805-5 Erdélyi Lajos (Laló) 2013