laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הלל וינברג

הרב יוסף הלל וינברג (נולד בכ"ב בשבט תשכ"א, 8 בפברואר 1961) מכהן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בני ברק, ולשעבר היה ראש ישיבת אש התורה בירושלים, שנוסדה ונוהלה על ידי אביו הרב נח וינברג, עד לפטירתו. נולד בירושלים בשכונת מאה שערים, לרב נח ולדינה וינברג, וגדל לאחר מכן בשכונת קריית צאנז שבעיר. למד בישיבת סלבודקה בבני ברק, לאחר מכן בישיבת לייקווד בניו ג'רזי ובישיבת מיר בירושלים. בשנת 1981 נישא לבילה הייזלר, בתו של הרב נח הייזלר, רבה של שכונת סנהדריה המורחבת בירושלים. לאחר נישואיו שימש כמשגיח בישיבת אבן ישראל בירושלים, ולאחר מכן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בבני ברק. לאחר מחלת אביו נקרא על ידו לנהל את הישיבה, ולאחר פטירתו התמנה תחתיו כראש ישיבת אש התורה, לאחר מספר שנים עזב את ישיבת אש התורה, ובאוגוסט 2017 (אלול תשע"ז), חזר שוב לכהן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בבני ברק. אשתו בילה נפטרה בשנת 2017-תשע"ז. הרב וינברג מכהן כחבר בוועדת הרבנים למען שבת, ושימש שם בין היתר כנציגו של הרב אלישיב. הרב יוסף הלל וינברג מדבר על אביו הרב הלל וינברג באתר אש התורה
השריר מצדיד הזרת (כף יד)

השריר מצדיד הזרת (TA: Musculus abductor digiti minimi manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת). כיווץ השריר מרחיק את הזרת מיתר האצבעות וכן יש בכיווצו לסייע לכיפוף הזרת. תחילתו של השריר מצדיד הזרת בעצם העדשה והוא נאחז בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של הזרת. השריר מצדיד הזרת מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד. מדיה וקבצים בנושא השריר מצדיד הזרת בוויקישיתוף
השריר כופף הזרת הקצר (כף יד)

השריר כופף הזרת הקצר (TA: Musculus flexor digiti minimi brevis manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת). כיווץ השריר מכופף את הזרת במפרק בין עצם המסרק החמישית לגליל המקורב של האצבע החמישית (הזרת). תחילתו של השריר כופף הזרת הקצר ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובאנקול של עצם האנקול. השריר נאחז בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של הזרת. השריר כופף הזרת הקצר מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד. מדיה וקבצים בנושא השריר כופף הזרת הקצר בוויקישיתוף
פייק

האם התכוונתם ל... אישים אלברט פָּייק (Pike; 1809–1891) – בונה חופשי ידוע נָאם ג'וּן פָּייק (Paik; 1932–2006) – אמן אמריקני יליד קוריאה הדרומית רוזמונד פָּייק (Pike; ילידת 1979) – שחקנית אנגלייה אחר פָּייק (Pike) - רומח ארוך הנישא בידי לוחמי חיל רגלים מהעת העתיקה וימי הביניים פָּייק (Pike) - אחד מכינוייו של הדג זאב נהרות פָּייק (שפת תכנות) (Pike) – שפת תכנות הדומה לשפת C פֵייק נְיוּז (Fake news) – חדשות כזב פיק (פירושונים) פיקה (פירושונים)
באסקט מנרסה

באסקט מנרסה היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר מנרסה שבקטלוניה. המועדון משחק כיום בליגת העל הספרדית ובליגת האלופות. הקבוצה הוקמה בשנת 1931. בעונת 1979/80 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע הספרדי, אך הפסידה לקבוצת ברצלונה 92-83. בעונת 1995/96 זכתה הקבוצה בגביע הספרדי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת ברצלונה 92-94. בעונת 1997/98 זכתה הקבוצה באליפות ספרד, לאחר ניצחון 1-3 בגמר הפלייאוף מול קבוצת טאוגרס באסקוניה. כמו כן זכתה הקבוצה פעמיים באליפות הליגה הקטלאנית. במסגרת האירופאית שיחקה הקבוצה בגביע קוראץ' בשנות ה-80 ובעונת 1998/99 שיחקה במוקדמות היורוליג והודחה. מאז שנת 1992, מארחת הקבוצה בהיכל הספורט נואו קונגוסט, המכיל 5,000 מקומות ישיבה. בעבר התווסף לשם הקבוצה גם שם הספונסר הראשי והיא נקראה בשמות: "ריקו מנרסה", "TDK מנרסה", "מרלבורו מנרסה" ו"סוזוקי מנרסה". בשנים 2010-2012 הספונסר הראשי של הקבוצה היה חברת "אסיגניה". מאז 2012 הספונסר הוא חברת "לה-ברואיסה ד'אור". ארגנטינה אנדרס נוצ'יוני ארצות הברית ג'ורג' גרווין ספרד ז'ואן קראוס ספרד רוז'ר אסטלר ספרד סרז' איבקה ארצות הברית דריק אלסטון ספרד סרחיו יוי ארצות הברית לינטון טאונס ארצות הבריתישראל דיון תומאס ספרד רפא מרטינז הונגריה אדם האנגה הליגה הספרדית: אליפות (1): 1998 הגביע הספרדי: זכייה (1): 1996 גמר: 1980 הליגה הקטלאנית: אליפות (2): 1997, 1999 מקום שני: 1996, 1998, 2000 מדיה וקבצים בנושא באסקט מנרסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באסקט מנרסה
השריר מנגד הזרת

השריר מנגד הזרת (TA: Musculus opponens digiti minimi manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת) והעמוק שבהם. כיווץ השריר מניע את עצם המסרק החמישית (של הזרת) לכיוון כיפוף וסיבוב לכיוון מרכז כף היד. תנועה זו מציבה את הזרת אל מול האגודל. תחילתו של השריר מנגד הזרת ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובאנקול של עצם האנקול. השריר נאחז בגבול התיכון של עצם המסרק החמישית. השריר מנגד הזרת מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.
ערך (מדעי המחשב)

במדעי המחשב, ערך הוא ביטוי שלא ניתן לחשב אותו לצורה פשוטה יותר (צורה נורמלית). האיברים בטיפוס נתונים הם הערכים של טיפוס זה. לדוגמה, הביטוי "1 + 2" איננו ערך, מכיוון שניתן לבטא אותו בצורה "3". את הביטוי "3" לא ניתן לצמצם יותר (והוא איבר מטיפוס מספר טבעי), ולכן הוא ערך. "הערך של משתנה" נתון על ידי מיפוי שמבוצע בסביבת העבודה המתאימה (בהגדרת שפת התכנות, למשל). בשפות בהן ניתן לבצע השמה אל משתנים יש צורך להבחין בין R-value (תוכן) לבין L-value (מיקום) של משתנה. בשפות הצהרתיות, ערכים נדרשים להיות שקופי-התייחסות. פירוש הדבר שהערך המתקבל איננו תלוי במיקום שבו מאוחסן הביטוי שנדרש לשמירת תוצאת חישוב הערך. רק התוכן שנמצא באותו מיקום בזיכרון (המצב של הביטים, 0 או 1) והפירוש שלהם הם משמעותיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Californication (מילה)

המילה Californication היא הֶלחֵם של המילים California (קליפורניה) ו-fornication (ניאוף). המילה היא תחדיש, והופיעה לראשונה בדפוס בשנת 1966. יש לה שתי משמעויות: כינוי גנאי לקליפורניזציה. ניאוף נוסח קליפורניה. המילה נבדלת בעיצור אחד בלבד מן המילה Californization (קליפורניזציה), שמשמעותה קבלת מנהגים וערכים שמקורם במדינת קליפורניה שבארצות הברית. השימוש בה, ככינוי גנאי או לביקורת נגד קליפורניזציה, משקף עמדה, לרוב שמרנית, שלפיה אימוץ המנהגים והערכים של קליפורניה כרוך בבגידה בערכים מקומיים, ישנים וטובים יותר, ודומה בכך לניאוף בחיי נישואים. המונח הופיע לראשונה במדור ביקורת הספרים של המגזין Time ב-6 במאי 1966, במאמר שעסק בספרים של תומאס פינצ'ון, ריצ'רד פאריניה ולאונרד כהן, ושלל את עולם הערכים שממנו הושפעו. מאז שנות ה-70 השתמשו במונח מתנגדים לעיור מסיבי וגידול מואץ באוכלוסייה, בעיקר במדינות שכנות בארצות הברית. נטען כי הפיתוח נוסח קליפורניה נעשה על חשבון רזרבות קרקע מידלדלות, ללא התחשבות בערכי הטבע ובאיכות הסביבה. ב-7 בנובמבר 1972 נערך במדינת קולורדו משאל עם שבו הוחלט שלא לארח בעיר דנוור את אולימפיאדת החורף ה-12 ב-1976. אחת הסיסמאות שבהן השתמשו המתנגדים הייתה "Don't Californicate Colorado". סיסמאות דומות מופיעות עד היום על סטיקרים במדינות שונות. ערכים מורחבים – Californication (אלבום), Californication (שיר) ב-1999 הוציאה להקת רד הוט צ'ילי פפרז אלבום וסינגל בשם "קליפורניקיישן", שזכו להצלחה רבה. מילות השיר מבקרות את ההערצה ברחבי העולם לערכים השטחיים האופייניים לקליפורניה, בהם השאיפה להופיע בסרטים והשמירה על חזות צעירה באמצעות ניתוחים פלסטיים. משמעות שנייה של המילה היא "ניאוף נוסח קליפורניה". לעיתים הכוונה להתקדמות מקצועית דרך חדר המיטות, הנחשבת לנפוצה בתעשיית הסרטים ההוליוודית בקליפורניה. ערך מורחב – קליפורניקיישן החל מ-2007 משודרת בארצות הברית, בערוץ Showtime, סדרה בשם "קליפורניקיישן", בכיכובו של דייוויד דוכובני. היא אינה עוסקת בביקורת חברתית או ערכית, וגם את שמה יש להבין כ"ניאוף נוסח קליפורניה". הדמות הראשית מכורה ליחסי מין, והסדרה כוללת סצינות מין מפורשות. היא זוכה הן לשבחי המבקרים והן לאהדת הקהל. ‏ Books: Nosepicking Contests, מגזין Time, ‏6 במאי 1966 ‏ AMERICAN SCENE: The Great Wild Californicated West, מגזין Time, ‏21 באוגוסט 1972 מילות השיר Californication באתר Lyrics on Demand ‏ Californication באתר ‏Urban Dictionary
ביטוי (מדעי המחשב)

במדעי המחשב, ביטוי (באנגלית: Expression) הוא צירוף של ערכים, קבועים, משתנים, אופרטורים ופונקציות שמפורשים על פי סדר מסוים, ומותאמים לשפת תכנות כלשהי שמבצעת חישוב ומחזירה ערך אחר. הערך עשוי להיות מטיפוסים שונים - ערך מספרי, מחרוזת, לוגי וכן הלאה. לדוגמה, 2+3 הוא ביטוי אריתמטי שערכו יחושב להיות 5. אזכור של משתנה הוא ביטוי כי הוא מצביע לערך בזיכרון, ולכן y+6 זהו ביטוי הכולל את המשתנה y. דוגמה לביטוי יחס בשפות ממשפחת ה-C הוא 4==4, שערכו יחושב להיות אמת. בשפות תכנות רבות, בהן שפות ממשפחת ה-C, לפקודה יש ערך, ששייך לטיפוס המכיל איבר יחיד (void ב-C,‏ unit בשפת ML). אין דרך להשתמש בערכים כאלה. פונקציה, ולכן גם כל ביטוי הכולל פונקציה, עשוי לכלול תוצאת לוואי. ביטוי עם תוצאת לוואי בדרך כלל לא מאופיין בהתייחסות-שקופה (Referential Transparency). בשפות רבות (בהן שפת C) ביטויים העומדים בפני עצמם ואינם חלק מביצוע פקודה נקראים ביטויי-פקודה (Expression Statements). במקרה זה הייעוד היחיד של ביטוי כזה הוא השגת תוצאת-הלוואי שלו, והתוכנית תתעלם מהערך שלו. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השרירים התולעיים (כף יד)

השרירים התולעיים (TA: Musculi lumbricales manus) הם ארבעה שרירים עמוקים בתוך כף היד. שריר תולעי אחד מחובר לכל אחת מארבע האצבעות התיכונות (לאצבע המורה, לאמה, לקמיצה ולזרת). כיווץ שריר תולעי מכופף את האצבע אליה הוא מחובר במפרק בין עצם המסרק לגליל המקורב ובה בעת פושט את המפרקים שבין הגלילים של אותה אצבע. תחילתם של השרירים התולעיים בגידים של השריר כופף האצבעות העמוק. השרירים התולעיים הראשון והשני (של האצבע המורה ושל האמה) הם שרירים חצי נוצתיים והם מתחילים מהגידים המגיעים לאצבע המורה ולאמה בהתאמה. השרירים התולעיים השלישי והרביעי (של הקמיצה ושל הזרת) הם שרירים נוצתיים והם מתחילים כל אחד משני גידים. התולעי השלישי מתחיל מהגידים המגיעים לאמה ולקמיצה, התולעי הרביעי מתחיל מהגידים המגיעים לקמיצה ולזרת. החלק המרוחק של כל שריר תולעי נאחז בחלק הצידי של מערכת הרצועות של האצבע אליה הוא מתחבר. השרירים התולעיים הראשון והשני מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך עצב התווך. השרירים התולעיים השלישי והרביעי מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד. מדיה וקבצים בנושא השרירים התולעיים בוויקישיתוף
יוחנן הגדי

יוחנן הגדי (ביוונית: Ἰωάννης Γαδδίς) היה בנו של מתתיהו החשמונאי, אחיו של יהודה המכבי ואחד ממנהיגי מרד החשמונאים שפרץ בשנת 167 לפנה"ס. לא ידוע לנו הרבה על יוחנן, והוא הפחות מפורסם מבין חמשת בני מתתיהו: הוא לא עמד בראש הנהגת העם (כמו יהודה, יונתן ושמעון אחיו), ולא נהרג בקרב הרואי (כמו אלעזר אחיו). נראה ששמו השני של יוחנן, גדי, מרמז על מזל טוב. יוחנן מוזכר ראשון ברשימת חמשת בני מתתיהו בספר מקבים א, וייתכן שיש ללמוד מכך שהוא היה הבכור בין האחים. יוחנן היה מהמפקדים הבכירים במרד החשמונאים. על פי ספר מקבים ב, בקרב מול ניקנור, חילק יהודה את הצבא לארבעה ראשים ואת כל אחד משלושה מאחיו הציב בראש מחלקה ובה אלף וחמש מאות איש. במקור היווני כתוב "יוסף" בין "שמעון" ו"יונתן", אולם נראה שנפלה בו טעות ומדובר ביוחנן. אולם ייתכן והמילה "אחיו" משמעותה כאן קרוביו וידידיו של יהודה. גם בזמן מאוחר יותר, בתקופת הנהגתו של יונתן, מכונה יוחנן "ראש החיל". לאחר מות יהודה המכבי בקרב אלעשה מול בכחידס (מראשי צבאו של דמטריוס הראשון), מינה העם את יונתן אחיו למנהיג תחתיו. בכחידס רצה להרוג את יונתן, ויונתן ברח למדבר תקוע. לאחר מכן שלח יונתן את יוחנן הגדי אל הנבטים כדי להפקיד אצלם את הרכוש הרב שהיה עמו, אולם בני השבט הערבי "יַמְרִי" או "אמראיוס", שישבו במידבא, תפסו את יוחנן ואת הרכוש שהוביל, והרגו אותו. אולם לאחר זמן לא רב נקמו אחיו של יוחנן, יונתן ושמעון, את מותו מיד בני ימרי. נודע להם שבני ימרי עושים משתה נישואין גדול, והם יוצאים לקראת הכלה, שהייתה בת של אחד מראשי השבטים האחרים באזור. הם ארבו לחבורת מלווי החתן בסתר אחד ההרים, וכשאלה הגיעו, מלווים בכלי נגינה, בתופים, בנשק וברכוש רב – קמו עליהם אחי יוחנן מן המארב, המיתו רבים מהם (לפי יוסף בן מתתיהו היה מספר ההרוגים ארבע מאות איש), הבריחו את האחרים ולקחו את השלל. בכתבי היד ביוונית של ספר מקבים א: "גַּדִּיס" או "קַדִּיס". "גַּדִּי" בתרגומים של אברהם כהנא, א. ש. הרטום, אברהם שליט ואוריאל רפפורט. בתרגום יצחק זעקיל פרנקל (1830): "יוחנן הַקַּדְּשׁי". ספר מקבים א, פרק ב, פסוקים ב-ה. ספר מקבים ב, פרק ח, פסוקים כא-כב. ספר מקבים א, פרק ט, פסוקים לה-לו. ספר מקבים א, פרק ט, פסוק לו. יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר יג, פרק א, פסקה ב, סעיף 11. ספר מקבים א, פרק ט, פסוקים כג-לו. יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר יג, פרק א, פסקה ד, סעיף 21. ספר מקבים א, פרק ט, פסוקים לז-מב.
ניי (עיר מדינה)

נִיִי (במכתבי אל-עמארנה התעתיק הוא נִיִ) הוא שמה של עיר עתיקה ששכנה באלף השני לפנה"ס באזור סוריה של היום ליד נהר האורונטס. העיר מוזכרת במקורות מהעת העתיקה ובהם מכתבי אל-עמארנה. העיר מוזכרת באנלים מימי המלך המצרי אמנחותפ השני שמלך במחצית המאה ה-15 לפנה"ס. אמנחותפ יצא לשלושה מסעות כיבוש לכנען ולצפון סוריה. במסעו השני (שהוא מכנה הראשון), עלה לאורך דרך הים והגיע לבקעת הלבנון משם המשיך ל"ארץ ניי", והגיע לאוגרית. הוא חצה את האורונטס ליד קטנה וחזר בחזרה באותו מסלול.. הטקסט מציין שמלכה ואנשיה של ניי דברו עם שלום עם אמנחותפ. העיר מוזכרת גם בכתובת המופיעה על גבי פסלו של המלך אִדרימי, שליט אללח' המספרת על קורות חייו. המלך מלך במאה ה-15 לפנה"ס, ועל פי הכתובת הוא היה שליט גם של ניי. ניי מופיעה במכתבי א"ע 53 ו-59. השם מופיע בתכתובת של מושלי המדינות הקטנות שבסוריה שהיו בחסות מצרים. מסות הכיבוש של שופילוליומש השני המלך ש האימפריה החתית, עוררה את חשש המדינות. הם רצו להישאר בחסות מצרית, בזמן שעזירו שליט ממלכת אמורו ואתגמה שליט קדש רצו לעבור לחסות חתית. מכתב א"ע 53, הוא מכתבו של אכיזי מושל קטנה לאמנחותפ הרביעי, הוא מספר לו את מה שקורה ומבקש את עזרתו. במכתבו מוזכרים מספר שליטים הרוצים להישאר האמנים למצרים. אחד השליטים הוא מלך ארץ נִיִי. מכתב א"ע הוא מכתבם של תושבי תוּנִיפּ (אנ') למלך מצרים. הם מתלוננים שעשרים שנה כתבו למלך ולא קיבלו עזרה והמלך לא עשה דבר, למרות מעשיו של עזירו שנכנס לצומור ועשה בה כרצונו. הם מספרים שעזירו עשה להם בדיוק כמו שעשה לניי, והעיר בוכה. ממכתב זה עולה שעזירו כבש את ניי. ציפורה כוכבי־רייני, למלך אדוני: מכתבי אל-עמראנה, כמד, תענך, ומכתבים נוספים מהמאה הארבע-עשרה לפסה"נ מוסד ביאליק, עמ' 340 יוחנן אהרוני, ארץ ישראל בתקופת המקרא : גאוגרפיה היסטורית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1987, עמ' 135 בנימין מזר, כנען וישראל: מחקרים היסטוריים, מוסד ביאליק, 1980, עמ' 86, 184
מדליית המלחמה 1939–1945

מדליית המלחמה 1939-1945 (באנגלית: War Medal 1939–1945) היא מדליה אשר הוענקה לחברי הכוחות המזוינים הבריטיים וכוחות הביטחון של חבר העמים הבריטי אשר שירתו במהלך מלחמת העולם השנייה. המדליה הוענקה לחברי כוחות הביטחון או הצי הסוחר על שירות פעיל של לפחות 28 ימים בתקופה שבין ה-3 בספטמבר 1939 לבין ה-2 בספטמבר 1945. המדליה מורכבת מדיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ. בצידו האחד מתואר ראשו של המלך ג'ורג' השישי (המלך המכהן בתקופת המלחמה) כאשר סביבו נכתב; GEORGIVS VI D:G:BR:OMN:REX ET INDIAE:IMP, תוארו המלכותי של המלך. מצידה השני של המדליה מאויר 'האריה הבריטי' כשהוא ניצב מעל דרקון בעל שני ראשים, הראש האחד הוא העיט (מסמל את מדינות הציר באירופה) והשני הוא ראש הדרקון (מסמל את מדינות הציר באסיה). המדליה תלויה על סרט שבמרכזו פס אדום דק שמאוגף על ידי שני פסים לבנים דקים, אלו מאוגפים על ידי שני פסים כחולים עבים ולבסוף בקצוות הסרט, שני פסים אדומים עבים. תצורה זאת היא זו הנהוגה גם באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים). למדליית המלחמה ניתן להוסיף אבזמי ציון לשבח בצורת 'עלי אלון' עשויים מארד לציון אזכור בלונדון גזאט, או עשויים מכסף לציון "ציון המלך לגבורה". מדיה וקבצים בנושא מדליית המלחמה 1939–1945 בוויקישיתוף תיאור המדליה באתר משרד הביטחון הבריטי (באנגלית). תיאור עיטורי מלחמת העולם השנייה באתר 'סטיבן סטרטפורד' (באנגלית).
קונרד גסנר

קונרד גסנר (בגרמנית: Conrad Gesner; ‏26 במרץ 1516 – 13 בדצמבר 1565) היה הומניסט, מורה, רופא, ביבליוגרף וחוקר טבע שווצרי, מחלוצי הביולוגיה החדשה. מחבר ספרי מדע משל עצמו, ומהדיר ספרי קדמונים. נודע בתור "אבי הביבליוגרפיה". סוג הצמח Gesneria ומשפחתה Gesneriaceae נקראים על שמו. גם סוג העש Gesneria נקרא על שמו. נולד בציריך, שווייץ. אביו, שהיה מוכר פרוות עני, שלח אותו ללמוד אצל דודו שאסף וגידל צמחי מרפא לפרנסתו. בבית הספר, הוא הרשים את מוריו עד כדי כך שכמה מהם לקחו אותו תחת חסותם כדי שיוכל לקדם את החינוך שלו באוניברסיטאות כגון שטרסבורג. אחד ממוריו אף שימש לו כאב אומן לאחר מות אביו בקרב קאפל. לאחר מות אביו, עזב את ציריך ועבר ללמוד באוניברסיטת שטרסבורג, שם למד עברית. ב-1535, תסיסה דתית הובילה אותו חזרה לציריך, וחבריו באו שוב לעזרתו ואפשרו לו ללמוד באוניברסיטת בזל בשנת 1536. גסנר פרסם את הספר "Bibliotheca universalis" בשנת 1545, אשר הייתה הביבליוגרפיה הראשונה מסוגה. הספר הוא קטלוג המונה כ-3,000 סופרים וכ-10,000 כותרים בני התקופה, הממוינים לפי סדר אלפביתי, וכולל גם הסברים קצרים על הסופרים. הספרים בקטלוג כללו כותרים בלטינית, יוונית ועברית. גסנר לא השמיט סופרים או ספרים על פי איכותם, אלא שאף לכלול את כל הידע שהיה זמין באותה תקופה ולהשאיר את הביקורת לקוראים. לאחר כשנתיים הוציא ביבליוגרפיה נוספת, "Pandectarum sive partitionum universalium libri XXI", אשר פיצל את רשימת הסופרים והספרים ל-21 כרכים המחולקים לפי נושאים. בזכות מאמצים אלו בתחום קטלוג הספרות, זכה גסנר לכינוי "אבי הביבליוגרפיה". נפטר בשנת 1565 כתוצאה ממחלת הדבר. מדיה וקבצים בנושא קונרד גסנר בוויקישיתוף קונרד גסנר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "ביבליוגרפיה", באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) J. Christian Bay, Conrad Gesner (1516-1565), the father of bibliography: an appreciation, Bibliographical Society of America (החברה הביבליוגרפית של אמריקה), 1916. (באנגלית) Olivier Le Deuff, Conrad Gesner, le père de la bibliographie (1516-1565), Savoirs CDI, ‏נובמבר 2015 (בצרפתית) אן מ. בלייר, Too Much to Know: Managing Scholarly Information before the Modern Age, אוניברסיטת ייל, 2010, עמ' 149, ISBN 978-0-300-16849-5 קונרד גסנר, באתר encyclopedia.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פייר בלון

פייר בֶּלון (בצרפתית: Pierre Belon, ‏1517 - אפריל 1564) רופא, חוקר טבע ותייר צרפתי. בלון נולד ב-1517 בסֶרָאן-פוּלְטוּרְט בקרבת לה מאן, צרפת. קיבל תואר דוקטור לרפואה לאחר לימודיו בפריז. בהמשך היה תלמידו של וולריוס קורדוס באוניברסיטת וויטנברג, ונסע איתו לגרמניה. כשחזר לצרפת קיבל את חסותו של פרנסואה דה טורנון, קרדינל ודיפלומט ידוע; הוא מימן את מסעו המדעי של בלון בשנים 1546-1549 לאזורים של יוון, טורקיה של היום, מצרים, חצי האי ערב וארץ ישראל. כשחזר פרסם בלון את ממצאיו, בליווי תרשימים שונים, בספרו "Observations", ב-1553. הוא פרסם מספר ספרים ידועים נוספים, בהם "L'Histoire de la nature des oyseaux", בו עסק בין השאר בהשוואת האנטומיה של ציפורים ובני אדם, ובכך היה לאחד המדענים הראשונים שעסקו באנטומיה השוואתית. בלון היה דמות מוערכת אצל מלכי צרפת בתקופתו, אנרי השני ושארל התשיעי. ב-1564 נרצח בלון במהלך סיור ערב שערך ביער בולון שבפריז. 1551: Histoire naturelle des estranges poissons 1553: De aquatilibus ‏(קישור לגרסה מלאה של הספר) 1553: Les observations de plusieurs singularitez et choses memorables trouvées en Grèce, Asie, Judée, Egypte, Arabie et autres pays étrangèrs 1555: Observations (גרסה מחודשת לספרו הקודם) 1555: L'Histoire de la nature des oyseaux מדיה וקבצים בנושא פייר בלון בוויקישיתוף פייר בלון, במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה פייר בלון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאן סוואמרדם

יאן סוואמרדם (בהולנדית: Jan Swammerdam;‏ 12 בפברואר 1637, אמסטרדם – 17 בפברואר 1680) היה חוקר טבע וביולוג הולנדי, מוסמך לרפואה, ממייסדי האנטומיה המדויקת של חסרי חוליות ובעל מוזיאון פרטי. סוואמרדם תיאר את מנגנון הנשימה, היה בין הראשונים שהוכיחו כי הזרע של הזכרים מפרה את הביצית של הנקבה. במחקריו על החרקים הביא הוכחות לקיומם של שלבים שונים בחיי החרקים – לכך שביצה, פגית, גולם וחרק המבוגר אינם מינים שונים, אלא צורות שונות של אותם היצורים. במיוחד נודעה המונוגרפיה שלו על הדבורים. כחלק ממחקריו האנטומיים ערך ניסויים בנוגע לכיווץ השרירים. סוואמרדם היה הראשון שצפה ותיאר את הכדוריות האדומות. כמו כן נמנה עם ראשוני המדענים שהשתמשו (ב-1688) במיקרוסקופ בנתיחות האנטומיות ושיטותיו הטכניות נשארו בשימוש מאות בשנים. יאן סוואמרדם נולד ב-1637 באמסטרדם כשלישי מבין חמשת הילדים של יאן יאקובזון סוומרדם (1606–1678), רוקח ידוע, ושל אשתו, ברטיה יאנס קורוורס. הסב מצד האב היה סוחר עצים בלסטאחה. שני הילדים הראשונים של הזוג סוואמרדם נקטפו בדמי ימיהם. אחרי יאן נולד ב-1640 עוד בן, יאקובוס, שהמשיך את דרך האב כרוקח, וב-1642 עוד בת, יאנטיה. בית המשפחה ובית המרקחת, ששכנו בבניין נאה בן ארבע קומות על גדת תעלת אודה סכאנס (Oude Schans), אכסנו אוספים מפורסמים של מחצבים, מאובנים, חרקים ומטבעות מכל העולם. בנעוריו עזר יאן בטיפול באוספיו של אביו. בשנת 1661 נפטרה האם. יאן הצעיר היה מיועד ללימודי כמורה אבל מפני שהלך שבי אחרי הגותו של דקארט החליט להקדיש את עצמו לחקר ותאור הטבע. נרשם לאוניברסיטת ליידן, בה למד רפואה, לרבות אנטומיה ופיזיולוגיה אצל מורים דגולים כמו יוהנס ואן הורנה ובמיוחד פרנסיסקוס סילביוס שסביבו התאספו חוקרים צעירים ומוכשרים כמו נילס סטנסן, פרדריק ראוס ורייניר דה חראף. אחרי שסיים מבחני תואר ראשון ברפואה באוקטובר 1663, נסע יאן סוואמרדם לצרפת, שם שהה בעיר סומיר, בביתו של טנגי לה פוור, איש אשכולות, שלימד באקדמיה הפרוטסטנטית במקום, ואחר כך באיסי ובפריז אצל המלומד והדיפלומט מלכיסדק תבנו, איתו שמר על קשרי ידידות ועל התכתבות לאורך השנים. בחוג האקדמי של תבנו, שבו ביקרו עוד מדענים צעירים כמו סטנו (סטנסן) היו דנים בסוגיות מדעיות ופילוסופיות, למשל ברעיונותיו של דקארט. בשובו לליידן בספטמבר 1665 הוא הצטרף לקבוצת רופאים ומלומדים, ביניהם חירארד בלאס, שקראו לעצמם "המכללה הפרטית של אמסטרדם". הם נפגשו באופן לא סדיר עד שנת 1672 ופרסמו, בין היתר, ממצאים של מחקריהם. בחורף 1666–1667 עסק סוואמרדם במחקרים על חרקים ובשיתוף פעולה עם יוהנס וון הורנה - על האנטומיה של הרחם. ב 22 בפברואר 1667 עבר את בחינות הגמר לתואר דוקטור ברפואה עם תזה בנושא הנשימה, שהתבססה על מחקר שערך 4 שנים קודם לכן, ב-1663. אחרי סיום הלימודים באוניברסיטה עסק רבות בחקר החרקים, למורת רוחו של אביו שקיווה כי בנו יעבוד ברפואה. היחסים בין השניים התידרדרו עד כדי כך שהאב הפסיק לממן את מחקריו האנטומולוגיים. משום כך נאלץ סוואמרדם, לפחות מדי פעם, לעסוק בעיסוקים קשורים לרפואה, כמו נתיחת גופות, על מנת להתפרנס ולממן בעצמו את מחקריו. מדיה וקבצים בנושא יאן סוואמרדם בוויקישיתוף יאן סוואמרדם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה הערך "סוומרדם" מאת Mary Winsor ב-Complete Dictionary of Scientific Biography,New York, Charles Scribner's sons 2008 יאן סוואמרדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי יאן סוואמרדם בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
ג'ון ריי

ג'ון ריי (באנגלית: John Ray‏, 29 בנובמבר 1627, בלק נוטלי, אנגליה - 17 בינואר 1705) היה חוקר טבע, כונה אבי תולדות הטבע האנגלי. שיטת סיווג הצמחים שלו, אותה פרסם בספרו "Historia Plantarum" (מלטינית: "ההיסטוריה של הצמחים"), הייתה צעד חשוב בדרך לקראת בניית השיטה המודרנית של מיון עולם הטבע. פסל הנצחה של ג'ון ריי בית הולדתו של ג'ון ריי בבלק נוטלי אנדרטה לג'ון ריי בחצר הכנסייה של סנט פיטר וסנט פול בבלאק נוטלי מדיה וקבצים בנושא ג'ון ריי בוויקישיתוף ג'ון ריי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שגרירות ישראל במוסקבה

שגרירות ישראל במוסקבה היא הנציגות הדיפלומטית העיקרית של מדינת ישראל ברוסיה. השגרירות שוכנת ברחוב בולשאיה אורדינקה 56 בראיון (רובע) יאקימנקה, מוסקבה. מאז 2024, שגרירת ישראל ברוסיה היא סימונה הלפרין. היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות ישראל כוננו לראשונה במאי 1948. ביוני של אותה שנה הוקמה לראשונה במוסקבה נציגות רשמית של מדינת ישראל, שהוגדרה אז צירות (ולא שגרירות). בראשה עמדה גולדה מאיר, לימים ראש ממשלת ישראל. ב-1953 - בעקבות משפט הרופאים, הפיגוע בצירות הסובייטית וניתוק היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל - נאלץ הציר הישראל דאז, שמואל אלישיב, לעזוב את מוסקבה. ב-20 ביולי 1953, לאחר מותו של סטלין, נמסרה הודעה על חידוש היחסים, והציר אלישיב הגיש מחדש את כתב האמנתו. ב-1954 הועלה דרג היחסים בין המדינות והנציגות הפכה לשגרירות. ביוני 1967, בעקבות מלחמת ששת הימים, נותקו היחסים בין המדינות, והשגרירות נסגרה. היחסים חודשו רק ב-1987, וברמה קונסולרית בלבד. בדצמבר 1991 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות, ואריה לוין מונה לשגריר ישראל במוסקבה. לאחר התפרקות ברית המועצות וכינון יחסי ישראל–רוסיה, הפך לוין לשגריר ישראל ברוסיה. במקביל פתחה רוסיה שגרירות משלה ברמת גן, שלאחר מכן עברה לרחוב הירקון בתל אביב. נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם יחסי ישראל–רוסיה יחסי ברית המועצות–ישראל משרד החוץ אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ישראל במוסקבה אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ישראל במוסקבה (ברוסית) שגרירות ישראל במוסקבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לילך שובל, "היחסים עם רוסיה בתקופת ילצין - מהטובים שהיו", באתר ynet, 25 באפריל 2007 אנה ברסקי, ‏על רקע פרשת נעמה יששכר: לישראל אין שגריר ברוסיה, באתר מעריב אונליין, 17 באוקטובר 2019 אנה רייבה ברסקי, ‏אלכסנדר בן צבי מונה לשגריר ישראל במוסקבה, באתר מעריב אונליין, 28 ביולי 2020
דורית גולנדר

דורית דרוקר גולנדר (1 באפריל 1949), כיהנה כשגרירת ישראל ברוסיה בשנים 2010–2015. נולדה בווילנה שבליטא ב-1949 ועלתה לישראל עם הוריה, ליזה ושלומי דרוקר, ב-1967. היא למדה עברית בקיבוץ גליל ים ולמדה סובייטולוגיה ואנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים. מ-1968 עבדה בתחנת הרדיו "קול ישראל" במחלקה הרוסית, כששידרה, זוהתה בכינוי "שלומית לידור". בשנים 1996–2010 הייתה מנהלת ועורכת תחנת הרדיו רק"ע, ונחשבת ממייסדי התחנה, שהוקמה ב-1991 ויועדה עבור העולים החדשים. ב-18 באוקטובר 2010 מונתה על ידי שר החוץ אביגדור ליברמן לשגרירת ישראל ברוסיה במקומה של אנה אזרי אשר כיהנה כשגרירה מ-2006. נשואה, אם לשני בנים, וסבתא לשבעה נכדים. אלי ברדנשטיין, השגרירה החדשה ברוסיה: אשת תקשורת, באתר nrg‏, 30 בנובמבר 2009 רדיו רק"ע באתר אנשים ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.