laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צבעי הלאומיות הכלל-איראנית

אדום, לבן וירוק הם נחשבים לצבעי הלאומיות הכלל-איראנית המשמשים בדגלי רוב המדינות והעמים האיראנים. השימוש בהם מסמל את מוצאם המשותף של העמים דוברי השפות האיראניות. הצבעים הפאן-איראניים מושרשים בעת העתיקה. על פי האווסטה, האוכלוסייה החופשית המלאה של החברה האיראנית העתיקה (ארים) חולקה לשלושה מעמדות, שכל אחד מהם היה קשור בצבע מסוים : ידע צבאי (באווסטית: -raθaē-štar) - אדום - סמל של חיל צבאי והקרבה עצמית בשם האידיאלים הגבוהים, ולכן הוא נחשב לנערץ והנאצל ביותר; כמורה (באווסטית: -āθravan-, aθaurvan) - לבן - מסמל רוחניות, טוהר, מוסריות וקדושה; חברי קהילה חופשיים (גידול וחקלאות) (באווסטית: -vāstrya.fšuyant) - ירוק - מסמל טבע, נוער ושגשוג. עד היום, בהרי פמיר האדום מסמל אושר, רווחה ושמחה, לבן - טוהר ובהירות, ירוק - נעורים ושגשוג. המסורת של שימוש בצבעים אדום, לבן וירוק נקבעה באימפריה האחמנית (330 לפנה"ס - 558). התקן האחמני מוזכר על ידי קסנופון אבנבסיס ובקירופדיה כ"נשר זהב מורם על חנית ארוכה". תמונות על תקנים אחמנים ששרדו על ציורי הקיר של ארמון אפדנה בפרספוליס. במהלך חפירות בבירת האחמנים, גילו ארכאולוגים תקן המתאר נשר זהב עם כנפיים פרושות, כשהוא מחזיק מעין כתר זהב אחד בכל כפה. בהיקף התקן היה גבול של משולשים אדום-לבן-ירוק. על פי פסיפס אלכסנדר, ההתקן האחמני היה אדום. התקן המצוי באפדנה מוצג במוזיאון ההיסטורי והארכאולוגי האיראני. תפקידו הסמלי של זהב כמתכת סולארית, בעוד כסף קשור לירח, נראה בבירור בתרבות האיראנית העתיקה. הסמליות של מתכות נקשרה לחלוקת החברה בין כל העמים האיראניים לשלוש אחוזות - לוחמים, כמרים ואנשי קהילה חופשיים - חקלאים ומגדלים. על פי תוכנית זו, המעמד המלכותי, או הצבאי (מכיוון שהמלך הוא בהכרח לוחם ומגיע מהמעמד הצבאי) התאים לזהב ולאדום, ולכומר - כסף ולבן. צבע מעמד חברי הקהילה החופשית היה בתחילה לכחול, ואחר כך לירוק. בדגלי תצורות המדינה המודרניות של העמים האיראניים, הצבעי האיראניים מתפרשים בדרכים שונות ומשמעויות סמליות שונות. דגל איראן דגל טג'יקיסטן דגל כורדיסטן דגל דרום אוסטיה דגל צפון אוסטיה דגל איראן בשנים 1964–1980 דגל איראן בשנים 1925–1964 דגל איראן בשנים 1910–1925 דגל איראן בשנים 1907–1910 דגל טג'יקיסטן הסובייטית בשנים 1953–1991 דגל טג'יקיסטן בשנים 1991–1992 דגל הרפובליקה האוטונומית טאליש-מוגאן דגל אפגניסטן בין 2013–2021 (שימוש בצבעים באופן חלקי) הצבעים הכלל-אפריקאיים צבעי הלאומיות הכלל-ערבית צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית Гафуров Б. Г. Таджики: Древнейшая, древняя и средневековая история. ИВАН СССР, Наука, М. 1972. — стр. 31 Bahar, Mehrdad. Pizhuhishi dar asatir-i Iran (Para-i nukhust va para-i duyum). Tehran: Agah, 1375 [1996]. ISBN 964-416-045-2. — p. 74 תבנית:Ref-fa Ксенофонт, Анабасис. Кинга I, Глава X.
קרחון ביסטרה

קרחון ביסטרה (באנגלית: Bistra Glacier; בבולגרית: ледник Бистра) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 1.9 קילומטרים; רוחבו של הקרחון 0.74 קילומטרים. הקרחון ממוקם צפונית-מערבית לרכס אימאון. קרחון ביסטרה ממוקם דרומית-מערבית לקרחון צ'ופרנה; צפונית-מערבית לקרחון דראגומאן; וצפונית-מערבית לקרחון קריוודול, קרחון פאשוק, וקרחון רופיטה. הקרחון מנקז את המדרונות המערביים של הר פוסטר, ואת המדרונות הצפוניים של פסגת סלאבייקוב; הקרחון זורם מאוכף זאבט, לכיוון צפון-מערב, ונשפך אל מעבר דרייק דרומית לנקודת גארמן. הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009 ובשנת 2010. הקרחון נקרא על שם הכפר ביסטרה שבצפון-מזרח בולגריה. השם אומץ רשמית ב-3 ביוני 2010. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון ביסטרה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי ב-גאזט האנטארקטי המשווה SCAR, מצוין בטעות כי המיפוי נערך רק בשנת 2009.
אספרק אוול

אספרק אוול ("ינשוף", באנגלית: Aspark Owl) היא מכונית על חשמלית במרכב קופה, שיוצרה על ידי אספרק בשנת 2019. היא הוצגה בנובמבר 2019. אספרק יצרה יחידה אחת (אב טיפוס). רוב חלקי המכונית עשויים מסיבי פחמן. שמה בתרגום לעברית הוא "ינשוף" מפני שעיצובה הוא בצורת ינשוף והדלתות שלה נפתחות כלפי מעלה כמו כנפיו של הינשוף. היא כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים יחד 2012 כ"ס ומומנט מרבי של 2,000 ניוטון מטר. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 1.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 400 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 69 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 451 ק"מ. משנת 2019 עד יוני 2021 היא נקראה המכונית המהירה ביותר בעולם בתאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש מכיוון שהיא מאיצה מ-0 ל-100 בתוך 1.9 שניות, עד להצגת רימאק נברה שתאוצתה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 1.85 שניות. מבט קדמי - שימו לב לעיצוב "הינשופי" שלו מבט אחורי מבט לפנים המכונית מדיה וקבצים בנושא אספרק אוול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אספרק אוול אספרק אוול: כל מה שאתה צריך לדעת, 28 ביולי 2021 Aspark Owl Debuts As 1,985-HP EV Hypercar, Hits 60 MPH In 1.69 Seconds, באתר מוטור 1, ‏12 בנובמבר 2019 Aspark Owl Electric Hypercar Targets Nürburgring Lap Record, באתר מוטור 1, ‏28 בינואר 2019 Aspark Owl Shows Its Sharp Shape On Frankfurt Stage, באתר מוטור 1, ‏13 בספטמבר 2017 The 2,012bhp Aspark Owl is the most powerful production hypercar, באתר טופ גיר, ‏12 בנובמבר 2019 Blink And You'll Miss It: Aspark Owl Hits 62 MPH In 1.9 Seconds, באתר מוטור 1, ‏18 בפברואר 2018 Japan is preparing the world’s fastest accelerating EV supercar, באתר טופ גיר, ‏06 בספטמבר 2017 The Aspark Owl just did 0-60mph in 1.9s, באתר טופ גיר, ‏19 בפברואר 2018
טיירון לייצו

טיירון לייצו (באנגלית: Tyron Leitso; נולד ב-7 בינואר 1976) הוא שחקן קנדי. לייצו נולד בצפון ונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה. הוא עבד כניצב במספר הפקות שצולמו בוונקובר, ובהן "תיקים באפלה". תפקידו הראשון שכלל דיבור היה בסדרת הנעורים "Breaker High". הוא שיחק בשני פרקים של סדרת המדע הבדיוני "הגל הראשון". ב-2000 שיחק בשני סרטי טלוויזיה. הוא גילם את הנסיך בסרט "שלגיה: היפה מכולם". הוא שיחק את אחד התפקידים הראשיים ב-"Dinotopia", מיני-סדרה בת שלושה פרקים שהופקה בשיתוף עם דיסני. בשנת 2006 גילם את הבלש רוב רנדל בסדרת המסתורין הקנדית "סודות קפואים" ב-2007 שיחק תפקיד קטן בסרט האימה "Seed", וב-2008 שיחק ב-"Far Cry", סרט פעולה גרמני דובר אנגלית. הוא גילם את איתן בסדרה "להיות אריקה". טיירון לייצו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טיירון לייצו, באתר AllMovie (באנגלית) טיירון לייצו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מנהרות (ספר של רותו מודן)

מנהרות הוא רומן גרפי מאת הקומיקסאית הישראלית רותו מודן. הספר יצא לאור בשנת 2020 בהוצאת כתר. נילי ברושי היא ארכאולוגית ישראלית, בתו של ארכאולוג עבר מפורסם, ישראל ברושי, שפרש מעיסוקו בארכאולוגיה בעקבות הדמנציה שלקה בה. כשמתגלה כתובת עתיקה שמתקשרת למחקרו הגנוז של אביה, היא מתחילה חפירה של מנהרה מתחת לגדר ההפרדה כדי לחשוף את ארון הברית שאבד, ושאותו החלה לחפש בילדותה יחד עם אביהּ. לחפירה היא לוקחת אתה את בנה דוקטור בן השבע. הנלהב למשחקי מחשב בטלפון סלולרי. לחפירה מצטרף אחיה, נמרוד ברושי, החולם לקבל תקן במחלקה לארכאולוגיה. את המיזם מממן אספן העתיקות אמיל אבולוף, ונילי מוסיפה לכך כסף מהחסכונות של אביה. עם תחילת החפירה מצטרף למיזם שמואל גדנקן, דתי לאומי המצפה לגאולה עם מציאת ארון הברית, ומכין פרה אדומה לטהרה הנדרשת. גדנקן מצרף לחפירה ארבעה נערי גבעות. נילי וחבורתה יוצאים למסע נגד הזמן כדי להספיק לגלות את הממצא לפני פרופסור מוטקה שריד, יריבו הוותיק של ישראל ברושי. במהלך חפירת המנהרה הם נתקלים פוגשים מנהר שחפרו מהדי וזוזו, שהחלו בחפירה בצדה האחר של גדר ההפרדה. נילי מכירה את מהדי וזוזו מילדותה, שבה חפרו השניים יחד עם אביה. גם מהדי וזוזו מצטרפים למיזם החפירה. העלילה ממשיכה מכאן עם דמויות נוספות ועם שלל התפתחויות ותפניות. מיכל ויואב ברושי, ילדיו של הארכאולוג מגן ברושי, שנפטר ביולי 2020, הגישו תביעת דיבה נגד רותו מודן והוצאת כתר, בנימוק שהספר מכפיש ומבזה אותם ואת זכר אביהם, "פוגע בפרטיותם ורומס את נפשם". התובעים דורשים פיצוי בסך 750 אלף ש"ח, וצווים שיורו על השמדת כל עותקי הספר שטרם נמכרו ויאסרו פרסום עתידי של הספר. הנתבעים דחו את טענות התובעים. מנהרות באתר ההוצאה תום שפירא, "מנהרות" של רותו מודן הוא מועמד רציני לתואר הרומן הגרפי של השנה, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2020 עדן יואל, ‏במנהרה בלי מטרה, באתר ‏מאקו‏, 14 באוקטובר 2020 זהרה רון, ‏לצאת בשלום מהצד השני: ביקורת על הרומן הגרפי "מנהרות" של רותו מודן, באתר גלובס, 21 בנובמבר 2020 אורן פרסיקו, מנהרות בין מציאות לבדיון, באתר העין השביעית, 25 ביולי 2023
יאן בוריל

יאן בוריל (בצ'כית: Jan Bořil; נולד ב-11 בינואר 1991) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בסלביה פראג ובנבחרת צ'כיה. בוריל החל את הקריירה שלו בענף הכדורגל בשנת 2009 במועדון הכדורגל מלאדה בולסלאב. לאחר עונה אחת בלבד הוא הושאל לויקטוריה ז'יז'קוב. בדצמבר 2015, הוא עבר לסלביה פראג. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, הוא זכה עימה באליפות צ'כיה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים של הנבחרת הצ'כית ב-1 בספטמבר 2017 במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 מול נבחרת גרמניה. סלביה פראג אליפות צ'כיה (4): 2016/17, 2018/19, 2019/20, 2020/21 הגביע הצ'כי (3): 2017/18, 2018/19, 2020/21 מדיה וקבצים בנושא יאן בוריל בוויקישיתוף יאן בוריל, באתר Transfermarkt יאן בוריל, באתר Soccerway יאן בוריל, באתר National Football Teams יאן בוריל, באתר FootballDatabase.eu
יואקים מיילה

יואקים מיילה פדרסן (בדנית: Joakim Mæhle Pedersen; נולד ב-20 במאי 1997) הוא כדורגלן דני, המשחק בעמדת המגן באטאלנטה ובנבחרת דנמרק. מיילה החל לשחק כדורגל במועדון הכדורגל של עיר הולדתו, אוסטרבור, ובגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של אולבורג בולדספילקלוב. בגיל 19, הוא קודם לקבוצה הבוגרת של המועדון, כאשר ב-10 ביוני 2016, הוא חתם על חוזה מקצועי בשורות אולבורג. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת הגיעה חודשיים לאחר מכן ב-7 באוגוסט, כשהוא החליף את תומאס אנוולדסן בדקה ה-89 בניצחון 1–2 על נורשלן במסגרת הליגה. ב-11 בנובמבר 2016, מיילה חתם על חוזה חדש עד שנת 2020. ב-9 במאי 2017, אולבורג הודיעה על מכירת מיילה למועדון הכדורגל הבלגי, גנק בחוזה שיחל ב-1 ביולי 2017. מיילה רשם את משחקו הראשון בקבוצה ב-29 ביולי במשחק ליגה מול ואסלנד-בוורן, כאשר נכנס כמחליף. בעונתו הראשונה בגנק הוא לא היה המגן הפותח של הקבוצה, מכיוון שהתחרה בקלינטון מאטה על עמדה זו. לעומת זאת, בעונה השנייה שלו ולאחר עזיבתו של מאטה לקלאב ברוז', הוא הפך למגן הפותח. באותה העונה, מיילה הפך לשחקן מפתח של הקבוצה, כאשר בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות. ב-11 בספטמבר 2019, מיילה האריך את חוזהו עד יוני 2023. ב-22 בדצמבר 2020, גנק הודיעה על מכירתו של מיילה לאטאלנטה מהסרייה א' עבור סכום של כעשרה מיליון אירו. המעבר הפך לרשמי ב-4 בינואר של השנה החולפת. הופעת הבכורה שלו בליגה הגיעה ב-6 בינואר בהפסד 3–0 לפארמה, כשבאותו המשחק הוא החליף את רובין גוזנס בדקה ה-65. מיילה ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת דנמרק ב-5 בספטמבר 2020 מול נבחרת בלגיה במסגרת ליגת האומות; הוא החליף את מרטין ברייטווייט בדקה ה-72 במשחק, שלבסוף נגמר בהפסד ביתי בתוצאה 2–0. שערו הראשון בנבחרת הגיע כשנה לאחר מכן, ב-7 באוקטובר 2020 בניצחון 0–4 על נבחרת איי פארו במסגרת משחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024. גנק אליפות בלגיה (1): 2018/19 הסופר קאפ הבלגי (1): 2020 מדיה וקבצים בנושא יואקים מיילה בוויקישיתוף יואקים מיילה, ברשת החברתית אינסטגרם יואקים מיילה, באתר Transfermarkt יואקים מיילה, באתר Soccerway יואקים מיילה, באתר BDFutbol יואקים מיילה, באתר WorldFootball.net יואקים מיילה, באתר National Football Teams יואקים מיילה, באתר FootballDatabase.eu מיילה בשורות אולבורג עד 2020 (בדנית) מיילה מאריך חוזהו בשורות האלופה הבלגית ברוך הבא מיילה! Hjulmand har udtaget truppen til EM באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדנית, 30 במאי 2024 (בדנית)
פטר שבצ'יק

פטר שבצ'יק (בצ'כית: Petr Ševčík; נולד ב-4 במאי 1994) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת הקשר בסלביה פראג ובנבחרת צ'כיה. שבצ'יק החל לשחק כדורגל בעיירה קטנה בשם סופיקוביצה במחוז יסניק עד שעבר למחלקות הנוער של סיגמה אולומוץ. במהלך שנת 2014 הוא יצא בהשאלה לקבוצת אופאבה ואת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אולומוץ ערך בשנת 2016. ביולי 2016, שבצ'יק עבר לסלובן ליברץ. בינואר 2019, שבצ'יק עבר לסלביה פראג. ב-18 באפריל של אותה השנה, הוא הבקיע צמד במשחק הגומלין של שלב רבע הגמר במסגרת הליגה האירופית מול צ'לסי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים של הנבחרת הצ'כית ב-14 בנובמבר 2019 במשחק במסגרת מוקדמות יורו 2020 מול נבחרת קוסובו, שבו הוא החליף את לוקאש מאסופוסט בדקה ה-76. ב-12 ביוני 2024 זומן לסגל נבחרת צ'כיה ליורו 2024. בעקבות פציעה של מיכל סאדילק. סלביה פראג אליפות צ'כיה (3): 2018/19, 2019/20, 2020/21 הגביע הצ'כי (3): 2018/19, 2020/21, 2022/23 פטר שבצ'יק, באתר Transfermarkt פטר שבצ'יק, באתר Soccerway פטר שבצ'יק, באתר WorldFootball.net פטר שבצ'יק, באתר National Football Teams פטר שבצ'יק, באתר FootballDatabase.eu לוקאש מאסופוסט ופטר שבצ'יק מצטרפים לסלביה צ'לסי 4–3 סלביה פראג AP, Euro 2024: Petr Sevcik replaces injured Czech midfielder Michal Sadilek, Sportstar, ‏2024-06-13 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה (סרט)

שלמה (באנגלית: Solomon) הוא מיני-סדרת טלוויזיה משנת 1997 עבור RAI המספרת את סיפור שלמה מהתנ"ך. הסרט בוים על ידי רוג'ר יאנג, עם בן קרוס בתפקיד שלמה, ויוויקה איי פוקס כמלכת שבא, אנוק איימה בתפקיד בת שבע ומקס פון סידוב בתפקיד דוד. מהווה חלק מאוסף הביבליה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הסרט מתחיל עם דוד שעדיין מולך על ישראל. בניו אדוניה ושלמה הם יריבים עזים משום ששניהם יורשים חוקיים לכס. אדוניה מאתגר את שלמה למירוץ מרכבות במהלך מסע ציד, בו זוכה שלמה מכיוון שאדוניהו מאבד שליטה על מרכבתו. שלמה מחזיר את אדוניה שנפצע קשה לירושלים אך פוגש את אבישג בדרך שעוזרת לנסיך. אדוניה מתאהב באבישג בעוד בת שבע מארגנת לה לעבוד אצל דוד. בן קרוס בתפקיד שלמה אנוק איימה בתפקיד בת שבע ויויקה איי פוקס בתפקיד מלכת שבא מקס פון סידוב בתפקיד דוד מריה גרציה קוקינוטה בתפקיד אבישג אומברטו אורסיני בתפקיד נתן סטפניה רוקה בתפקיד חנה ריצ'רד דיליין בתפקיד ירובעם מרתה זופולי בתפקיד בסמח איוואן קיי בתפקיד אדוניה ג.וו. ביילי בתפקיד עזראל דקסטר פלטשר בתפקיד רחבעם רוג'ר המונד בתפקיד צדוק מיכאל קולקין בתפקיד חירם מנפתלי סטפן גובסר בתפקיד אביתר הסרט צולם במרוקו. "שלמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שלמה", באתר AllMovie (באנגלית) "שלמה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שלמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) The Ancient World in the Cinema Jon Solomon - 2001 0300083378 p173 "in Italy, RAI's Solomon (1997), starring Ben Cross as Solomon and Max von Sydow as David"
גדת פרונזנסקאיה

גדת פרונזנסקאיה (ברוסית: Фрунзенская набережная) היא גדה הממוקמת על הצד השמאלי של גדת נהר מוסקבה ברובע חמובניקי במוסקבה. ממוקמת בין גשר קרים וגשר אנדרייבסקי (אנ'). מבט על גדת פרונזנסקאיה מגשר נובואנדרייבסקי גשר פושקינסקי בית עם מגדל (מס' 24) מדיה וקבצים בנושא גדת פרונזנסקאיה בוויקישיתוף http://cruiseinform.ru/places/moskva/frunzenskaya/ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אימפריום (סדרה)

"אימפריום" (באנגלית: Imperium) היא סדרה של 5 סרטי טלוויזיה על רומא העתיקה. זהו פרויקט בריטי-איטלקי. על פי כוונות היוצרים, פרויקט אימפריום נועד לשחזר את עולמה של רומא הקיסרית, תוך שהוא נאמן למציאות ההיסטורית. היוזמים והיוצרים של הפרויקט הם חברת ההפקה האיטלקית RAI (כולל חברת הבת Rai Fiction) ו-Lux Vide. חברת Telecinco, EOS Entertainment ואחרים לקחו גם הם חלק פעיל ביצירת הסרטים. הסדרה עוסקת בחמש מאות שנים של ההיסטוריה של רומא הקיסרית, מאז שלטונו של הקיסר הראשון אוגוסטוס ועד נפילת האימפריה הרומית. בסדרה אימפריום יש 5 סרטים: אימפריום: אוגוסט (2003): המאה הראשונה לפני הספירה עד למאה הראשונה אימפריום: נירון (2004): המאה הראשונה אימפריום: פטרוס הקדוש (2005): המאה הראשונה אימפריום: פומפיי (2007): המאה הראשונה אימפריום: סנט אגוסטינו (2010): המאה החמישית כמו כן בתוכניות היו שני סרטי פרקים נוספים על הקיסרים מרקוס אורליוס וקונסטנטין. הרעיון ליצירת הפרויקט הופיע בשנת 2000. אטורה, מטילדה ולוקה ברנביי (נציגי חברת Lux Vide ו-Rai Fiction), בעודם עסוקים בצילומי הסרט פאולוס הקדוש", החליטו להחיות את האימפריה הרומית על המסכים. הם יצרו פרויקט באותו שם והחליטו לבנות אולפן במיוחד עבורו, אותו כינו "אולפני האימפריה" (Empire Studios) . לאחר מחקר מקיף באיטליה ובספרד, נבחר אתר הצילומים בתוניסיה - מקום בסביבת חמאמת, כמה קילומטרים מחורבות קרתגו. שם, בלטראש, נרכש שטח של 10 דונם. הפיכת האזור החקלאי לאזור תרבות אושרה על ידי נשיא תוניסיה. שטח האולפנים חולק לשני חלקים: אזור צילומים ואזור לוגיסטיקה. הראשון מחולק ל"פורום "ו"סובורה". ב"פורום" נבנו בזיליקת אמיליה, בזיליקת יוליה, ארמון הסנאט, מקדשי יוליוס קיסר של קסטור וסטה, קשתות הניצחון, הדוכנים, הטברנה, ארמון מקניאס. הבניינים תוכננו על ידי מעצב ההפקה כרמלו אגטה. הם תופסים כ-52,000 מטר מעוקב (יותר מ-60,000 לפי מקור אחר) וגובהם עד 15 מטר. "סובורה" היא שכונות עניות, חנויות וסמטאות. השחזור של רומא העתיקה תופס שטח של 3.3 דונם. ישנם גם 3 אולפנים מקורים, שתופסים שטח של 1,000 מ"ר, 1,000 מ"ר ו-450 מ"ר בהתאמה. חללי הפנים של הווילות והארמונות עוטרו על ידי טיטוס ווסברג, נלו ג'ורג'טי ואליו לוצ'יאנו. אומנים סורים נשכרו ליצירת חפצי זכוכית. חלק מהבדים היקרים סופקו על ידי סוחר עתיקות מצרי. הקבוצה של פאבל סקלברינו יצרה יותר מ-10,000 תלבושות לסצינות המוניות (5,000 לפי מקור אחר). קישוטים לרהיטים, ספות, שולחנות וארונות עשויים בדומה לרהיטים שנמצאו על ספינה רומאית שטבעה ליד קרתגו. קישוטי הברונזה והעור מיוצרים בעבודת יד על ידי אומנים טוניסאים. בניית התפאורה דרשה שנתיים של עבודה קדחתנית והשקעות עצומות מצד חברות ההפקה והמפיקה הצרפתי-תוניסאי טארק בן חמארה. שטח אזור הלוגיסטיקה משתרע על 5,000 מ"ר. ישנן מעבדות לנגרות, פיסול, ציור וסדנת חייטות, כמו גם חדרי הלבשה לשחקנים ומשרדים ליחידות ההפקה השונות. האתר הרשמי של אולפני האימפריה "il progetto Imperium". Rai Fiction (באיטלקית). RAI. אורכב מ-המקור ב-2004-06-03. נבדק ב-2011-08-31. "Презентация фильма Augusto: Il primo Imperatore" (באיטלקית). luxvide.it. אורכב מ-המקור ב-2012-06-18. נבדק ב-2012-02-29. "gli Empire Studios". Rai Fiction (באיטלקית). RAI. אורכב מ-המקור ב-2004-06-03. נבדק ב-2011-09-02. "Empire Studios (Scene and structure)" (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2012-08-27. נבדק ב-2011-09-02. "The Tarak Ben Ammar "empire" : controlling the film's lifecycle" (באנגלית). www.tarakbenammar.com. אורכב מ-המקור ב-2012-08-27. נבדק ב-2011-09-02.
טחנת הנזירים

טחנת הנזירים (למפת הגליל המערבי מוגדלת)   טחנת הנזירים (למפת הגליל המערבי רגילה)   טחנת הנזירים (למפת ישראל רגילה)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום טחנת הנזירים (למפת ישראל מוגדלת)   ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום טחנת הנזירים טחנת הקמח בנחל ציפורי, הידועה בשם טחנת הנזירים, ממוקמת על גדות נחל ציפורי במרחק שני קילומטרים מערבית למעיין עין יבקע (אחד ממקורות נחל ציפורי) שבגליל המערבי התחתון. הטחנה הוקמה בשנת 1825 על הריסותיה של טחנה נטושה. לא ידוע מתי נבנתה אותה טחנה ומי בנה אותה, אך ידוע שהייתה בשימוש עד שנת 1800 לערך. בשל התנאים הטופוגרפים באזור התיישבו אוכלוסיות רבות למרגלות הנחל, והוא היווה אזור מועדף למעבר סוחרים וצבאות במסעות כיבוש לאורך ההיסטוריה. ישנן שתי סברות מדוע ננטשה הטחנה: הראשונה מאשימה את פלישתו של נפוליאון בניסיונו לכבוש את האזור מידי העות'מאניים, בעוד השנייה גורסת כי ייתכן שמחסור במים בתקופה זו הוביל לנטישת הטחנה. נזיר כרמלי בשם ז'אן בטיסטה מפרסקטי (אנ'), אדריכל במקצועו, הגה את הרעיון להקמת הטחנה על מנת לאפשר הכנסה זמינה למסדר הכרמליטי אשר יושב בחיפה. בבניית הטחנה השתתפו משפחה דרוזית משפרעם שהייתה בעלת הקרקע ואדם טורקי בעל ממון רב שסיפק את ההון הראשוני לשיפוצה של הטחנה ההרוסה. שמה של הטחנה נגזר ממסדר הנזירים האחראים לבנייתה. הטחנה שימשה מקור הכנסה חשוב למסדר, והרווחים מתפוקתה התחלקו בין שלושת השותפים למהלך. הרווחים שהופקו מהטחנה שימשו את המסדר הכרמלי בשיקום מנזרי הכרמל סטלה מאריס ומוחרקה. לטחנה היו מגעים המקומיים מכל הכפרים והישובים סביב על מנת לטחון את חיטתם, בכך היוותה הטחנה מקום מפגש חשוב לתושבי האזור. הטחנה הפסיקה לפעול בסביבות שנת 1930 מכיוון שלא יכלה להתחרות בטחנות הקמח החשמליות שהוקמו בשפרעם ובאיבטין. בשנת 1954 עברה הטחנה שיפוץ ושימשה כדיר לחזירים, עזים וכבשים. בשנת 2000 שופץ שוב המקום, והוסב לאולם אירועים, עם מסעדה וחדרי אירוח. בשנת 2011 עזבו מפעילי האתר את המתחם וזמן קצר לאחר מכן נחתם חוזה עם רשות ניקוז ונחלים קישון על מנת לשקם את המבנה ולהפכו למרכז הראשון בארץ לשיקום נחלים. טחנה זו היא טחנת ארובה אשר פועלת על ידי כוח המים. המים היו מגיעים ממעיין עין יבקע הסמוך (במרחק כ-2 ק"מ), ונכנסים לטחנה דרך אמת המים. המים שמשו כמקור אנרגיה להזזת ארבע אבני הריחיים בטחנה ואלו היו טוחנות את זרעי החיטה עד לקבלת אבקת הקמח. הטחנה הייתה מחולקת לשני מפלסים כאשר בכל מפלס היו שתי אבני ריחיים. שימוש בשיטה זו לטחינת קמח היה נפוץ מאוד בארץ ישראל וישנן טחנות ארובה רבות בנות מאות שנים ברחבי הארץ, כאשר רובן מרוכזות בצפון הארץ. בסמוך לטחנה ישנו גשר המאפשר מעבר לגדה השנייה של הנחל. מדיה וקבצים בנושא טחנת הנזירים בוויקישיתוף רשות ניקוז ונחלים כישון - מידע על הטחנה מהרשות. אתר ישוב נופית - מידע על הטחנה מיישוב סמוך. טיול למטייל הישראלי- אתר מידע למטייל באזור. הושבילים -אתר טיולים נוסף למטייל באזור.
Kiss Somebody

"Kiss Somebody" (בעברית: "לנשק מישהו") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת נורווגית יולי ברגן והצמד המוזיקלי הנורווגי סיב. נכון ליולי 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-28 מיליון פעמים בספוטיפיי. בנוסף, הסינגל הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים האיירפליי של מקסיקו. הווידאו קליפ של הסינגל, בביומוי של מנואל קונצ'ה, יצא בערוץ היוטיוב של יולי ברגן ב-3 בינואר 2020. נכון ליולי 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-1.5 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על הסינגל "Kiss Somebody" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Kiss Somebody" באתר יוטיוב מידע על השיר "Kiss Somebody" באתר iTunes מידע על השיר "Kiss Somebody" באתר ספוטיפיי מידע על השיר "Kiss Somebody" באתר טיידל Norweigan Pop Princess Julie Bergan Teams Up With SEEB on Hit “Kiss Somebody”, Arts + Culture, ‏2020-02-22 (באנגלית אמריקאית) Kiss Somebody, נבדק ב-2021-07-09 Julie Bergan, Billboard Julie Bergan - Kiss Somebody (with Seeb) (OFFICIAL MUSIC VIDEO), נבדק ב-2021-07-09 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יגאל הורוביץ (וטרינר)

יגאל הורוביץ (נולד בתל אביב ב-5 ביוני 1958) הוא וטרינר ישראלי, ששימש כווטרינר הספארי ברמת גן ומנהל בית החולים לחיות בר. הורוביץ שירת בחיל הים, למד מדעי בעלי החיים בפקולטה לחקלאות ברחובות. לאחר סיום התואר הראשון טס ללימודי וטרינריה בנאפולי שבאיטליה ושם למד עד שנת 1990. אז, החל את תפקידו בספארי. יגאל הוא "מומחה לווטרינריה בתחום חיות הבר". הגדרת מומחיותו ניתנה לו על ידי הקולג' האירופאי והוא הווטרינר היחיד בישראל, נכון ל-2021, שנושא תואר זה. כמו כן הוא מומחה מטעם משרד החקלאות לרפואת חיות בר וגני חיות. בין השנים 1998–2004 היה הווטרינר של בית החולים לחיות בר בגן הזואולוגי באבו כביר, תל אביב, עד לסגירתו. בשנת 2005 יזם והקים את בית החולים לחיות בר שבספארי. מאז ועד היום הוא מנהל בית בית החולים, שקולט יותר מ-7,000 בעלי חיים מדי שנה. בשנת 2012 יזם שיתוף פעולה ייחודי עם השירות הבולאי להנפקת גיליון בולים המציג את נושא הצלתן של חיות בר בינואר 2008 ניהל עם צוות בית החולים את הטיפול בכ־100 שחפים שהגיעו לבית החולים כתוצאה מהרעלה המונית. ד"ר הורוביץ עדכן כי השחפים שסבלו מהרעלת בוטוליזם היו מאוד חלשים, התקשו לעמוד על הרגליים, וחלקם התקשו גם בנשימה. הצוות העניק להם סיוע ראשוני שכלל טיפול תומך, מתן נוזלים וחמצן וציפורים בעלות דופק חלש זכו לסיוע בהגברת הדופק. לבית החולים הגיעו בעבר ציפורים מאירועים רבי נפגעים של ציפורים שהורעלו, אך באותה פעם דובר מספר פגועים חריג במיוחד. כמה ימים לאחר מכן חלק ניכר מהשחפים שבו אל הטבע. בשנת 2014 יזם והקים את בית הספר "בית אקשטיין" בספארי. מאז שנת 2017 מצולמת בבית החולים לחיות בר הסדרה "להציל את חיות הבר" שהורוביץ לוקח בה חלק נכבד. הסדרה הדוקומנטרית מתעדת את הנעשה בבית החולים, את הטיפולים בחיות הבר מרגע הטיפול ועד רגע ההשבה אל הטבע. בשנת 2011 פרסם הורוביץ את הספר "הלוחש לחיות" בהוצאת "אסטרולוג" מבית ידיעות אחרונות. הספר עוסק בחייו של וטרינר בגן חיות שמקבל מידי ידידו הטווס נוצת קסם מיוחדת, המאפשרת לו לחשוף לעיני הקוראים עולם מופלא של תובנות שחיי החיות מעניקות לנו. בשנת 2022, סיים את תפקידו בספארי לאחר 32 שנים. בעקבות החשד להטרדות מיניות שביצע. אולם זמן מה לאחר מכן התפרסמה כתבה באולפן שישי של חדשות 12 שסתרה את העניין והבהירה כי המנכ"ל החדש התנכל לעובדים רבים ובראשם לד"ר הורוביץ ועובדות רבות סיפרו כי אילצו אותן לדבר סרה בוטרינר. בעקבות קושי רב שחוו עובדים רבים, כ-60% מהם עזבו את הספארי. אחרי פרסום הכתבה מנהל הספארי נאלץ לעזוב את הארגון. הורוביץ נשוי לשגית הורוביץ, ששימשה כדוברת הספארי, אב לשלוש בנות ומתגורר בגבעת שמואל. להציל את חיות הבר יגאל הורוביץ, ברשת החברתית אינסטגרם ד"ר יגאל הורוביץ - 15 שנות פעילות בית החולים לחיות בר, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 25:06), 3 בדצמבר 2020 הצלת חיות הבר גיליון חריג, באתר התאחדות בולאי ישראל ארז ארליכמן, רופאים הצילו כמאה שחפים לאחר הרעלה בגליל, באתר ynet, 30 בינואר 2008 ארז ארליכמן, עשרות שחפים שהורעלו שוחררו חזרה לטבע, באתר ynet, 4 בפברואר 2008 יגאל הורוביץ, הלוחש לחיות, באתר הספרייה הלאומית קורין אלבז-אלוש, "נבדקו תלונות על הטרדות מיניות": וטרינר הספארי פורש, באתר ynet, 12 באפריל 2022 שי גל, ג'ונגל בספארי: המלחמה בין העובדים להנהלה והטענות לחקירה רשלנית של הטרדות מיניות, באתר N12-מאקו, 14 באפריל 2024 דניאל סבן, הכירו את שגית הורוביץ מגבעת שמואל דוברת הספארי, מקומונט גבעת שמואל, 17 באוגוסט 2017