laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אגברט, מלך וסקס

אֶגְבֶּרְט (Egbert; לערך 771 – יולי, 839), מלך וסקס מ-802 עד מותו, אדון מזרח אנגליה או מלך הסקסים המזרחיים ואנשי קנט, בפיו. בימיו הפכה וסקס לחשובה בממלכות ההפטרכיה האנגלו-סקסיות, בגוזלה תואר זה מממלכת מרסיה. אי בהירות קיימת בדבר זהות הוריו של אגברט. הכרוניקון האנגלו-סקסי מציין, תחת השנה 825, כי בכיבושיו במזרח השיב אגברט את השטח שלגיטימית שייך לו ולקרוביו. נמסר כי שם אבי אגברט היה אֶאָלְמוּנְד. לחוקרים מוכר אאלמונד אשר מלך בקנט ומוזכר בכתב המתוארך לשנת 784, בו הוא מזוהה עם אביו של אגברט. אף על פי כן, מתקבל על הדעת כי הכרוניקון האנגלו-סקסי מתייחס לתביעת בעלות דרך אין מלך וסקס אשר אגברט היה צאצא לאחיו אִינְגֶלְד. אחר רצח קינוולף מלך וסקס בשנת 768, אגברט היה ככל הנראה טוען לכתר שעבר לבַּאוַרְטרִיק, בן בריתו של אוֹפַה מלך מרשיה. בשנת 789 לערך יצא אגברט לגלות בחצרו של קארל הגדול, מלך הפרנקים. אף על פי שנאמר כי הגלות של אגברט נמשכה שלוש שנים בלבד, יש הטוענים כי היא נמשכה למעשה 13 שנים (789 - 802), הואיל ותארוך זה יסביר את מקום שהותו בשנים שקדמו למות באורטריק. באורטריק משל בכפוף למלכי מרשיה (אופה וקוַאֶנְווּלְף), אולם אגברט כנראה חפץ בעצמאות רבה יותר עבור וסקס. אגברט הוכר כמלך הסקסונים המערביים אחר מות באורטריק בשנת 802. ביום המלכתו הנהיג אֶתֵלְמוּנְד, רוזן הוייס, פשיטה לתוך וסקס. וֵאוֹקסטַן, רוזן וילטשייר, הדף את הפשיטה והרג הפולש, אולם שילם בחייו עבור ניצחונו. בשנת 815 בזז אגברט את שטחי הוולשים המערביים מקורנוול. כנראה משלטונו ניתן לשייך את קורנוול כחלק מווסקס. האירוע המשמעותי הבא בשלטונו התרחש בשנת 825. הוולשים המוכנעים התמרדו, אך אגברט השקיט את המרד ומיהר לצאת להגנת ממלכתו מפני באורוולף מלך מרשיה באלדון. לאחר ניצחונו נכנעו קנט, סארי, סאסקס ואסקס לוסקס. ממלכת מזרח אנגליה, שהתמרדה נגד השלטון המרשי ושמה קץ לחיי באורוולף, קיבלה את אגברט כשליט עליון. בשנת 829 כבש אגברט את מרשיה, מה שגרר את כניעתה של נורתמבריה למלך כדי להימנע מקרב עם כוחותיו. שנה לאחר מכן הנהיג אגברט משלחת צבאית לוויילס בהצלחה. באותה השנה מרשיה קיבלה חזרה את עצמאותה תחת ויגלף, אולם אין לדעת אם כתוצאה ממרד או כתוצאה ממחווה של אגברט לויגלף. בשנת 836 נחל אגברט תבוסה לפולשים דנים, אולם כעבור שנתיים הביס אגברט אותם ואת בני בריתם, הברטונים, בהינגסטון דון שבקורנוול. אגברט נשא את רדבורגה, נסיכה פרנקית (ואולי גיסת קרל הגדול), שילדה לו שני בנים. אגברט איחד את רוב הממלכות האנגלו-סקסוניות, אולם הוא לא כינה את עצמו - וגם לא היה - מלך אנגליה הראשון (כפי שאחדים קוראים לו). תחתיו מלכו מלכים מקומיים דוגמת ויגלף על מרשיה ואתלוולף על קנט, והוא זוהה כבּרֶטְוַלְדַה העשירי במספר. בין יתר פעולותיו היו החלוקה למחוזות של וסקס, ארגון ה"פְרִיד" (צבאו) ומתן סמכות וכוח לכנסייה הנוצרית. אגברט מת בשנת 839 ונקבר בוינצ'סטר. ירש אותו בנו אתלוולף. הר אגברט ברכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אגברט מלך וסקס, וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים. מדיה וקבצים בנושא אגברט, מלך וסקס בוויקישיתוף אגברט, באתר האנציקלופדיה בריטניקה (מהדורת 1911). אגברט, באתר האנציקלופדיה הקתולית. אגברט, מלך וסקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אגברט, מלך וסקס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) הכרוניקון כתוב באי-דיוק של שנתיים, לכן הוא מתארך את אירועי 825 ל-823. לקריאה מקוונת של הכרוניקון הר אגברט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית ההיסטוריה של שמות אתרים באזור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR
סנטה אנה

האם התכוונתם ל... אנטוניו לופס דה סנטה אנה – שליט מקסיקו באמצע המאה ה-19 אנה הקדושה – סבתו של ישו סנטה אנה דה קורו – עיר בוונצואלה סנטה אנה (מחוז) – מחוז באל סלוודור סנטה אנה (הר) – הר געש באל סלוודור סנטה אנה (אל סלוודור) – עיר באל סלוודור סנטה אנה (קוסטה ריקה) – עיר בקוסטה ריקה סנטה אנה (קליפורניה) – עיר בדרום קליפורניה, בקרבת לוס אנג'לס סנטה אנה (בסיס) – בסיס חיל האוויר האמריקאי ממלחמת העולם השנייה (נסגר ב-1946) כנסיית סנטה אנה – כנסייה בירושלים כנסיית סנטה אנה (חיפה) – כנסייה בחיפה סנטה אנה – מיסיון ישועי בבוליביה נס בסנטה אנה – ספר מאת ג'יימס מקברייד על עלילות ארבעה חיילים אמריקנים שחורים במלחמת העולם השנייה הלכודים מעבר לקווי האויב נס בסנטה אנה (סרט) – סרט קולנוע על בסיס הספר נס בסנטה אנה בבימויו של ספייק לי אנה (פירושונים)
עלירזא אפתח'ארי

עלירזא אפתח'ארי (בפרסית: علیرضا افتخاری; נולד ב-30 במרץ 1958[דרושה הבהרה]) הוא זמר איראני שמבצע מוזיקה איראנית קלאסית וכמו כן מוזיקת פופ איראנית. אפתח'ארי הגיע מהעיר אספהאן ופעיל כזמר מאז 1968. הוא למד מוזיקה ממספר מוזיקאים איראנים ידועים, כמו תאג' אספהאני ועלי תג'ווידי. נחשב לאחד הזמרים האיראנים הפורים ביותר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא היה מופיע לצד חוסיין אליזדה. למרות שהמוזיקה שלו פסימית במקצת, הוא טוען שיש לו השקפה חיובית על החיים. אפתח'ארי הוא זמר פרסי פופולרי מן המעלה הראשונה. הוא השקיע מאמץ רב בשינוי מצבה של מוזיקה הפופ האיראנית. במילותיו הוא: "כדי להכיר את מוזיקת הפופ לתרבות המוזיקה האיראנית, הפכתי עצמי שעיר לעזאזל." מדיה וקבצים בנושא עלירזא אפתח'ארי בוויקישיתוף עלירזא אפתח'ארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עלירזא אפתח'ארי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) עלירזא אפתח'ארי, באתר ספוטיפיי עלירזא אפתח'ארי, באתר Last.fm (באנגלית) עלירזא אפתח'ארי, באתר AllMusic (באנגלית) עלירזא אפתח'ארי, באתר MusicBrainz (באנגלית) עלירזא אפתח'ארי, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא איראנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דלכש

עצמת באקרפור באבלי (בפרסית: عصمت باقرپور بابلی, הידועה בשם הבמה דלכש دلکش; 26 בפברואר 1925[דרושה הבהרה] – 1 בספטמבר 2004) הייתה זמרת איראנית. שרה בפרסית ובשפה האיראנית-מקומית מאזאנדראני. היא נולדה בבאבול, והייתה בתו של סוחר כותנה שהיה אב ל-12 ילדים נוספים.[דרוש מקור][מפני ש...] היא הגיעה לטהראן כדי ללמוד, אך התגלתה במהרה כזמרת והוצגה בפני גדולי המוזיקה האיראנים באותו הזמן, רוח-אללה ח'אלקי ועבד אל-עלי וזירי. ח'אלקי היה זה שכינה אותה "דלכש". דלכש החלה לשיר בציבור ב-1943 והועסקה ב"רדיו איראן" ב-1945, חמש שנים לאחר פתיחת התוכנית. שם היא עבדה עם המלחין מהדי ח'אלדי שבע שנים, עד 1952, בשיתוף פעולה שהפך אותם למפורסמים מאוד. שיריה הידועים ביותר נכתבו על ידי כותב השירים האיראני רחים מועיני כרמאנשאהי והמלחין עלי תג'וידי, בין השנים 1954 ל-1969. היא עבדה גם ככותבת שירים תחת שם העט נילופר, ושיחקה במספר סרטים איראניים. דלכש נפטרה בשנת 2004 בטהראן. מדיה וקבצים בנושא דלכש בוויקישיתוף דלכש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דלכש, באתר MusicBrainz (באנגלית) דלכש, באתר Discogs (באנגלית) השיר "פורסון פורסון לארזון לארזון" - להורדה בפורמט MP3. האזנה לשירי דלכש דלכש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יש עם מי לדבר (קו קשב ומידע)

יש עם מי לדבר הוא קו קשב ומידע המיועד להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים, בני משפחותיהם וחבריהם. הקו הוא אחד משירותים הניתנים על ידי אגודת הלהט"ב, ונותן מענה אישי טלפוני למבקשים להתייעץ ולהישמע בנושאי זהות מינית, נטייה מינית, מגדר. כמו כן נותן הקו מענה למחפשים מידע בנושאים להט"בים שונים. הסיוע ניתן בתנאים של אנונימיות וסודיות, המהווים חלק מעקרונות היסוד של הקו. הקו אינו מתיימר לשמש תחליף לייעוץ פסיכו-סוציאלי או שירות טיפולי, ומשמש כקו קשב לפונים אליו. בין דצמבר 1981 ל-1992 היה שירות אחד בלבד, "הקו הלבן", אשר נתן למענה טלפוני ודיסקרטי לקהילת הלהט"ב בארץ. שירות זה הוקם על-ידי האגודה לשמירת זכויות הפרט (לימים, אגודת הלהט"ב) אך נוהל באופן עצמאי ודיסקרטי. בסוף דצמבר 1992 נפתח קו שירות חדש 056, לשיחות וייעוץ עם פסיכולוגים לאנשי הקהילה ומשפחותיהם. בתחילת שנות ה-90, בעקבות קבלת פניות רבות במשרדי אגודת הלהט"ב, הוחלט להכשיר מערך של מתנדבים אשר יקבל את פני המגיעים לבית האגודה ויאפשר שירות שיחות פנים אל פנים, שירות זה נקרא "יש עם מי לדבר" והוא פעל במקביל לפעילות "הקו הלבן". עם השנים השירות גדל והשתנה, ובין השאר התחיל לתת גם מענה ותמיכה לפונים טלפונית. במסגרת שיחות קשב והכוונה. לימים, לאור פעילותם הזהה של שני הקווים במתן מענה לפניות, הוחלט בשנת 2004 על מיזוגם תחת השם "יש עם מי לדבר - הקו הלבן". כיום פועלים בקו כ-50 מתנדבים. קורס ההכשרה אורך כארבעה חודשים, ופעילות הקו מלווה על ידי מנחים מקצועיים ועובדים סוציאליים. ער"ן אתר האינטרנט הרשמי של יש עם מי לדבר קו הקשב, באתר Aguda נתיב נוסף מס' 5, ינואר 1982 החיים מחוץ לארון - חדש: שירות טלפוני להומוסקסואלים ולסביות, חדשות, 29 בדצמבר 1992 "יש עם מי לדבר" - קו מידע וייעוץ לקהילה הגאה, באתר כל זכות אל תישארו לבד - כל המענים לקהילה הגאה, באתר עיריית תל-אביב-יפו ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיפוגרפיה

טיפוגרפיה (באנגלית: Typography) היא האמנות והטכניקה של סידור ועיצוב טקסט, כך שיהיה נגיש וקריא ועם זאת אסתטי או משקף מסר מסוים. מלאכה זו כוללת סידור אותיות, בחירת גופנים, גודל אות, גודל השוליים, אורך שורה, ריווח בין שורות, בין מילים, בין אותיות ובין צמדי אותיות. ארגון הטקסט בתוך פורמט, יצירת מבנה והיררכיה בטקסט בהתאם לתוכן ולהקשר, בניית שיטה וסגנון טיפוגרפי חזותי לעימוד. במלאכת הטיפוגרפיה עוסקים, בין היתר, מעצבים גרפיים, מעצבי אותיות, טיפוגרפים ופרסומאים. מקור השם מיוונית: Typos (צורה או הטבעה) + Graphein (כתיבה). דפוס – טכנולוגיה עתיקת יומין שמטרתה יצירת מספר עותקים זהים של חומר ויזואלי מאותו מקור. רבים סבורים שהראשונים שעסקו בהדפסה היו הסינים, אשר השתמשו בצבעים על בסיס שמן אשר נמרחו על אבן חלקה, עליה ציירו את המקור בדמות ראי. שיטה זו ידועה בשם ליתוגרפיה. על פי ספרי ההיסטוריה, תהליך הדפוס הומצא על ידי בי שנג (Bì Shēng) בשנת 1040. המצאת הדפוס המודרני שייכת ליוהאן גוטנברג, בסביבות שנת 1436. טכניקות הדפוס כוללות הדפסה ישירה – דפוס עץ, ליתוגרפיה, דפוס בלט, דפוס משי, דפוס צילינדר ועוד; הדפסה עקיפה – כגון דפוס אופסט – בה דמות המקור מועתקת ללוח ומן הלוח לנייר ההעתק; והדפסה דיגיטלית בה העברת האינפורמציה למדפסת נעשית דרך מחשב. קליגרפיה – אמנות הכתיבה הקישוטית. עיצוב ויצירה ידנית של אותיות בעזרת כלים ייעודיים כגון מכחולים ומברשות. זוהי אמנות הדורשת מיומנות רבה. מקור המילה ביוונית – קאלוס "יופי", גראפוס "כתיבה". קליגרפיה היא תחום חשוב ועתיק יומין בקרב תרבויות שונות (במיוחד בתרבויות מזרח אסיה והאסלאם בהם היא נפוצה גם כיום) היא נתפסת כאמנות גבוהה ומעודנת. יש העוסקים בקליגרפיה גם כיום, ועל ידי שילובה בעיצוב, יצירת אמנות או גרפיטי. לטרינג טיפוגרפיה אקספרימנטלית דפוס עימוד גופן מדיה וקבצים בנושא טיפוגרפיה בוויקישיתוף בית אלף - אתר ובו עשרות רסטורציות לאבות־הטיפוס של אותיות הדפוס וכתבי היד העבריים מגזין אאא לטיפוגרפיה - כתב עת אינטרנטי העוסק בטיפוגרפיה עברית מאמרים אודות טיפוגרפיה עברית, באתר "טיפוגרפיה עברית" ייצור גופנים ועיצוב אותיות מגוטנברג ועד ימינו "טיפוגרפיה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) צבע טיפוגרפי סרטון באנגלית המסביר ”מה זה טיפוגרפיה“ טיפוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דפוס והדפסה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסן סתאר

חסן סַתאר, ידוע כסתאר (בפרסית: ستار; ‏נולד ב־19 בנובמבר 1949) הוא זמר פופ ומוזיקה איראנית קלאסית/מסורתית. זכה לתהילה לפני המהפכה האיראנית והיה לזמר החצר של שושלת פהלווי עד לתהפוכות הפוליטיות של סוף שנות השבעים. עזב את איראן ב-1978 וחי בארצות הברית מאז. סתאר נולד בטהראן. הוא אחד משישה ילדים שנולדו לאב אזרי ואם איראנית. תהילתו החלה בגיל 22 עם הוצאתו של שיר הנושא "ח'אנה בֵּדוּש" לתוכנית הטלוויזיה האיראנית הפופולרית "מוראד בַּרְקי." התוכנית הפכה אותו מיידית לכוכב. הלהיט הבא שלו הגיע עם סדרת הטלוויזיה "קסה-י עשק" של מנצור פּורמאנד. בזכות כישרונו והופעתו הוא נהפך במהרה לסמל פופ. שיר החותמת שלו הוא "הַמְסַפַר". עם למעלה מ-35 שנים של תהילה, לסאטר למעלה מ-70 להיטים. לפי מחקר מדעי של המוזיקה הפרסית בידי קבוצה של אקדמאים מהאקדמיה למוזיקה ליזט, בית-הספר למוזיקה טריניטי, המחלקה ללימודים מודרניים של ה-IFSI באירופה ומרכז המוזיקה בניו מקסיקו, שנערך בין השנים 2004–2005, סתאר הוא מודל לחיקוי במוזיקה הפרסית ומתואר כבעל "הקול המלודי ביותר" במוזיקת הפופ הפרסית. בעקבות המחקר זכה סתאר בתואר דוקטור של כבוד במוזיקה ב-2004 על ידי ה-IFSI, כמו-גם פרסים אחרים בשנים הבאות, כמו פרס האקדמיה הפרסית.[דרוש מקור] סתאר מוכר כאחד מחמשת האמנים הגדולים של המוזיקה הפרסית הקלאסית/מסורתית: גולפה, איראג', שאג'אריאן, סאטר וחושמאנד אגילי. לפי ארבעת הגדולים האחרים, סתאר תמיד היה מדויק בהופעותיו הקלאסיות.[דרוש מקור] סתאר מופיע בפסטיבלים וקונצרטים פרסים ברחבי העולם. בשנת 1996 הוא הוציא אלבום משותף עם שוחרה סולאטי, גם היא זמרת איראנית שפועלת בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא חסן סתאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חסן סתאר חסן סתאר, ברשת החברתית פייסבוק חסן סתאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חסן סתאר, ברשת החברתית אינסטגרם חסן סתאר, סרטונים בערוץ היוטיוב חסן סתאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חסן סתאר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) חסן סתאר, באתר ספוטיפיי חסן סתאר, באתר MusicBrainz (באנגלית) חסן סתאר, באתר Discogs (באנגלית) חסן סתאר, באתר Songkick (באנגלית)
אהרון פוגל

אהרון פוגל (נולד ב-19 באפריל 1947 בחיפה) הוא כלכלן, מנכ"ל משרד האוצר בישראל לשעבר, ובהמשך כיהן כיו"ר אי די בי חברה לפיתוח, יו"ר הדירקטוריון של נס טכנולוגיות, בין השנים 1999–2010, יו"ר הדירקטוריון של איילון אחזקות ויו"ר צים. פוגל למד בבית הספר הריאלי העברי, סיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני בכלכלה באוניברסיטה העברית. כבר כסטודנט התחיל לעבוד כעוזר מחקר בבנק ישראל, מ-1973 עבד במשרד האוצר, מ-1979 כיהן כסגן הממונה על התקציבים לנושאים כלכליים במשרד האוצר. בשנים 1982–1984 עבד בקונצרן "כלל" כמנהל מחלקת הכלכלה והבקרה בקונצרן. בשנים 1984 -1987 חזר לשירות המדינה כממונה על התקציבים. בשנים 1987 - 1992 כיהן כיו"ר בנק לאומי להשקעות וכדירקטור בבנק לאומי. לאחר מכן כיהן כמנכ"ל האוצר בין השנים 1992–1995. לאחר פרישתו מהשירות הציבורי עבד כיועץ כלכלי. כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של בתי החולים הדסה, וכיו"ר חברת אנרו אנרגיה ותקופה מסוימת היה מנכ"ל החברה, היה ממנהלי קרן הסיכון ג'יי.וי.פי. יצחק רבין, בכהונתו כראש ממשלה, טבע את הביטוי "פוגלים", הנגזר משמו, כאשר התייחס לפקידי האוצר ובמיוחד לפוגל בעל הדעות הבלתי שגרתיות. שימש כיו"ר דירקטוריון נס טכנולוגיות מאוגוסט 1999 עד סוף 2010. מסוף 2000 ועד 2013 היה יו"ר הדירקטוריון של מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים. משנת 2003 ועד לפירוקה בשנת 2010 שימש כיו"ר הוועדה והמועצה המייעצת לבנק ישראל. בינואר 2014 מונה ליו"ר אי.די.בי, אך במהלך חודש מאי 2014, הודיע פוגל על סיום תפקידו, וזאת עקב חילוקי דעות עם אדוארדו אלשטיין, בעל השליטה בחברה. בספטמבר 2014 מונה ליו"ר צים, תפקיד בו כיהן עד 2020. בשנת 1990 צורף לחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית. כתב את הספר "התנור והחמאה - מבט שובר מוסכמות על כלכלת ישראל" שיצא לאור בהוצאת כתר ב-2013. נשוי לאיה פוגל. אהרון פוגל, באתר News1 מחלקה ראשונה קובי מידן, ‏"אנשים בלילה" עם אהרון פוגל, באתר iCast‏, 13 ביוני 2012 אחרי יותר מעשור, אהרון פוגל, יו"ר נס טכנולוגיות, פורש, באתר TheMarker‏, 7 בספטמבר 2010 ורדה וולפו, "האוצר מזלזל בבטיחות הנהגים - למרות הסכום העצום שהוא גובה מהם, מעריב, 20 בפברואר 1986 מיכל רווה, ‏אהרון פוגל - יו"ר הדסה, באתר גלובס, 11 בנובמבר 1996 דיווח על מינויו הזמני של פוגל למנכ"ל אנרו אנרגיה - באתר גלובס אודי נחשון ואבי טמקין, ראש הפוגלים, חדשות, 5 במרץ 1993 מאיר אורבך, אחרי 12 שנה: יו"ר נס טכנולוגיות אהרון פוגל פורש מתפקידו, באתר כלכליסט, 7 בספטמבר 2010 שירות גלובס, ‏אהרון פוגל פורש מתפקידו כיו"ר מגדל בתום כ-13 שנים, באתר גלובס, 24 ביוני 2013 פלוצקר, סבר (2024-05-30). ""אם הקיצוניים ינצחו, ישראל תפסיד"". Ynet. נבדק ב-2024-06-02. שלי אפלברג, מיכאל רוכוורגר, אהרון פוגל הולך הביתה: לא ימונה לתפקיד יו"ר קבוע באי.די.בי פיתוח, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2014 מינויים באוניברסיטה העברית, מעריב, 16 בפברואר 1988
ויגן דרדריאן

ויגן דֶרדֶריאן (בפרסית: ویگن دردریان, בארמנית: Վիգեն Դէրդէրեան;‏ 23 בנובמבר 1929 – 26 באוקטובר 2003), שהיה מוכר כ"סולטאן הפופ" ו"סולטאן הג'אז הפרסי", היה זמר פופ ארמני-איראני מפורסם. ויגן היה מן הזמרים המשפיעים ביותר בתרבות המוזיקה הפרסית ומודל לחיקוי לזמרים ולזמרות אחרים, כמו דלכש ואלהה. הוא עבד עם כותבי השירים והמלחינים האיראנים המפורסמים ביותר, וביצע חלק משיריה האהובים והמוכרים ביותר של המדינה. לאחר מותו נקבר ויגן בבית-קברות בווסטלייק וילאג', קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא ויגן דרדריאן בוויקישיתוף ויגן דרדריאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויגן דרדריאן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ויגן דרדריאן, באתר ספוטיפיי ויגן דרדריאן, באתר AllMusic (באנגלית) ויגן דרדריאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויגן דרדריאן, באתר Discogs (באנגלית) האזנה לשיריו קליפ וידאו של הזמר, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב ויגן דרדריאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליצן חצר

ליצן החצר (באנגלית: jester או court jester) או "שוטה" (fool) היה מקצוע בתקופת ימי הביניים. ליצן החצר היה אחראי על בידור ושעשוע בחצרות האצולה ובעיירות ובכפרים. המונח "שוטה" מציין גם אדם לא בוגר, טיפש, מסורבל, ואדם אשר לו דעות קדומות וחוסר ידע המנסה אף להנחיל את חוסר הידע שלו הלאה, מתוך מחשבה כי לו ידע רב. לליצני החצר היו בגדים ייחודיים להם: בגדי ליצן צבעוניים, שרביטים וכובעים יוצאי דופן. כובעיהם של ליצני החצר היו בעלי שלושה קצוות, שהסתיימו בפעמונים מצלצלים. שלושת הקצוות סימלו בעבר את אוזניו של החמור. בתקופת המלך פרנסואה הראשון היה אף בית ספר להכשרת ליצני חצר. לליצני החצר גם השפעה על התרבות הפופולרית בזמנם ועד ימינו. כך, למשל, הם הוצגו במראם המיוחד בקלפי משחק וטארוט (בקלפים "ג'וקר" ו"השוטה" בהתאמה). בסין העתיקה תפקיד ליצן החצר היה מוכר. תפקיד זה התגבש בסוף תקופת השושלת ג'ואו, בעקבות ניסיון הנסיכויות השונות בסין לחקות את חצר המלך המרכזית, בה היו בדרנים. ליצני החצר בסין העתיקה בידרו באמצעות מוזיקה, שירה, פנטומימה ושנינות לשונית. במסגרת תפקידם הם היו אף מייעצים לאדוניהם הנסיכים בעניינים שונים. כמו כן תפקידם של ליצני החצר בסין העתיקה היה קשור לתפקידם של פייטנים. הם היו מחברים פיוטים שמטרתם לשעשע ולשפר את מצב רוחם של אדוניהם במצבים שונים. ליצני החצר היו לרוב בעלי מראה מוחצן ומוגזם. בסין, היה מקובל לחשוב שהמילה גמד היא מילה נרדפת לליצן חצר. זאת משום שהם לרוב היו גמדים או להבדיל מכך, גבוהים מאוד. בדחן ליצן ליצן החצר (סרט) Fooling Around the World (A history of the court jester) שוטים וליצנים, דף שער בספרייה הלאומית Fools Are Everywhere: The Court Jester Around the World, Chicago University Press, 2001 Dolby, William, Early Chinese Plays and Theater, CHINESE THEATER: From Its Origins to the Present Day ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאסלו שפשי

לאסלו שֶׁפְּשִׁי (בעברית נקרא לא פעם באופן שגוי לאסלו ספסי; בהונגרית: Sepsi László ברומנית: László Sepsi; נולד ב-7 ביוני 1986) הוא כדורגלן רומני ממוצא הונגרי, יליד העיר לודוש המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אוניברסיטטה קלוז'. שפשי החל את הקריירה שלו במועדון המקומי גז מתאן מדיאש, בעונת 2004–2005. סטאד רן הצרפתית החתימה אותו לאחר עונה אחת בלבד בבוגרים. הוא הובא למועדון על ידי מאמנו דאז, הרומני לאסלו בויוני. שפשי לא שיחק באף משחק ליגה במדי רן בעונת 2005–2006, אבל שותף בשני משחקי גביע. אחרי שמאמנו פוטר מהקבוצה, בקיץ 2006, שפשי חזר לשחק ברומניה, במדי גלוריה ביסטריצה. ב-12 בינואר 2008 חתם שפשי על חוזה לחצי שנה במדי בנפיקה, תמורת סכום לא ידוע, שעל פי העיתונות נע בין 1.8 ל-2.5 מיליון אירו. בסיום עונת 2007/2008 הוא הושאל לראסינג סנטנדר מליגת העל הספרדית. שפשי שיחק משחק שלם בהופעת הבכורה שלו במדי נבחרת רומניה, בתבוסה הרומנית 0–3 על ידי רוסיה, בבוקרשט. לאסלו שפשי, באתר Transfermarkt לאסלו שפשי, באתר Soccerway לאסלו שפשי, באתר BDFutbol לאסלו שפשי, באתר WorldFootball.net לאסלו שפשי, באתר National Football Teams לאסלו שפשי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישראל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)

משלחת ישראל לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) כללה 33 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט. נושאת דגל ישראל בטקס הפתיחה הייתה האתלטית זהבה שמואלי. מאיה בן-צור ריצת 100 מטר נשים – מוקדמות 12.30 שניות, מקום 41 קפיצה לרוחק נשים – מוקדמות 6.07 מטר, מקום 16 אריה גמליאל ריצת 5000 מטר גברים – מוקדמות 14:02.98 דקות, מקום 34 ריצת 10000 מטר גברים – מוקדמות 29:31.32 דקות, מקום 31 מארק הנדלסמן ריצת 400 מטר גברים – מוקדמות 48.17 שניות, מקום 60 ריצת 800 מטר גברים – מוקדמות 1:47.90 דקה, מקום 34 ריצת 1500 מטר גברים – מוקדמות 3:45.05 דקות, מקום 28 שם טוב סבג ריצת מרתון גברים – 2:31.34 שעות – מקום 60 יהודה צדוק ריצת 3000 מטר מכשולים גברים – מוקדמות 8:42.28 דקות, מקום 27 זהבה שמואלי ריצת מרתון נשים – 2:42.27 שעות – מקום 30 יהודה בן חיים (עד 48 ק"ג) ניצחון על מיכאל דנקאווה (גאנה) הפסד לג'ון לאיון (בריטניה) שלמה ניאזוב (עד 60 ק"ג) הפסד לאסיף קמרן דר (פקיסטן) אדי קואז (עד 60 ק"ג) – מקום 7 ניצחון על אלבארו סנבריה (קוסטה ריקה) ניצחון על צ'ין פו צ'או (טאיוואן) הפסד לניל אקרסלי (בריטניה) משה פונטי (עד 78 ק"ג) הפסד למיכאל נובאק (צרפת) מאיר דלויה (עד 52 ק"ג) – מקום 9 215 ק"ג (הנפה 95 ק"ג, דחיקה 120 ק"ג) ננסי גולדשמידט (נשים) קרב רב – מקום 31 בגמר, 72.05 נקודות יעקב לוי (גברים) קרב רב – מקום 71, 106.15 נקודות טבעות – מקום 65 קפיצות – מקום 68 קרקע – מקום 61 סוס סמוכות – מקום 71 מקבילים – מקום 71 מתח – מקום 70 יוחנן מויאל (גברים) קרב רב – מקום 67, 110.80 נקודות טבעות – מקום 62 קפיצות – מקום 68 קרקע – מקום 61 סוס סמוכות – מקום 64 מקבילים – מקום 63 מתח – מקום 65 לימור פרידמן (נשים) קרב רב – 68.65 נקודות קפיצות – מקום 59 מקבילים – מקום 64 קרקע – מקום 64 קורה – מקום 65 ליאת חנינוביץ – מקום 27, 35.45 נקודות עמוס מנסדורף (גברים) הפסד לקרלוס די-לאורה (פרו) 6:2 7:6 שלומי איל (רומח גברים) מקום 19 נילי דרורי (רומח נשים) מקום 17 יצחק חטואל (רומח גברים) מקום 16 לידיה חטואל (רומח נשים) מקום 26 אבירם מזרחי (מקצה 500 מטר קיאק) 1:53.66 – מוקדמות 1:49.93 – חצי גמר (מקום 4) גרי ארמיסט אקדח חופשי – 536 נקודות, מקום 36 יאיר דוידוביץ רובה שלושה מצבים – 1099 נקודות, מקום 46 רובה שכיבה – 590 נקודות, מקום 23 יצחק יונסי רובה אוויר – 582 נקודות, מקום 8 רובה שלושה מצבים – 1117 נקודות, מקום 39 רובה שכיבה – 582 נקודות, מקום 49 יהודה אטדגי גלשן רוח דגם לכנר – מקום 14 אלדד אמיר ויואל סלע דגם הולנדי מעופף – מקום 8 שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר דגם 470 גברים – מקום 8 יורם כוכבי 200 מטר פרפר גברים – מוקדמות 2:04.08 דקות, מקום 21 200 מטר מעורב גברים – מוקדמות 2:11.81 דקות, מקום 27 400 מטר מעורב גברים – מוקדמות 4:35.70 דקות, גמר ב' 4:40.00 דקות – מקום 16 אייל שטיגמן 100 מטר חזה גברים – מוקדמות 1:05.63 דקות, מקום 22 200 מטר חזה גברים – מוקדמות 2:24.93 דקות, מקום 23 הדר רובינשטיין 200 מטר חופשי נשים – 2:12.32 דקות, מקום 26 400 מטר חופשי נשים – 4:34.95 דקות, מקום 21 200 מטר פרפר נשים – מוקדמות 2:22.78 דקות, מקום 26 ישראל במשחקים האולימפיים אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) מדיה וקבצים בנושא ישראל באולימפיאדת לוס אנג'לס בוויקישיתוף דני אילון, אדי קואז עלה אחרי החבררררר..., חדשות, 6 באוגוסט 1984
צ'שייר

צ'שייר (באנגלית: Cheshire) הוא מחוז בצפון מערב אנגליה. ראשות המחוז ומועצת המחוז ממוקמות בצ'סטר, אף על פי שהעיר וורינגון היא הגדולה ביותר מבחינת אוכלוסייה ושטח בצ'שייר. ערים גדולות אחרות במחוז הן קונגלטון, קרו, אלסמיר פורט, וידנס, ראנקורן, מאקלספילד, נורת'וויץ' ווילמסלואו. המחוז גובל במחוזות מרזיסייד ומנצ'סטר רבתי בצפון, דרבישייר במזרח, סטפורדשייר ושרופשייר בדרום, ופלינטשייר ורקסהאם שבווילס במערב. המחוז הרשמי צ'שייר משתרע על פני 2,344 קילומטרים רבועיים ומתגוררים בו כ-993,200 תושבים. רובו של המחוז הוא כפרי עם מספר ערים קטנות וכפרים המתפרנסות מתעשייה חקלאית. המחוז מפורסם היסטורית בזכות ייצור גבינת צ'שייר, מלח בישול, דבק ואריגת משי. על שם המחוז נקרא חתול צ'שייר המופיע בשני פרקים בספר הפנטזיה "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות". מדיה וקבצים בנושא צ'שייר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סינסינטי רדס

סינסינטי רדס (באנגלית: Cincinnati Reds) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סינסינטי, אוהיו. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של הנשיונל ליג. הקבוצה הוקמה ב-1882 והיא אחת מחמש הקבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית שהתחרתה בנשיונל ליג. בשנים הראשונות נקראה הקבוצה סינסינטי רד סטוקינג, על שם קבוצה קודמת שפעלה בעיר שהייתה קבוצת הבייסבול המקצוענית הראשונה בהיסטוריה. ב-1889 עזבה הקבוצה את ההתאחדות האמריקאית והצטרפה לנשיונל ליג, תוך כדי שינוי שמה לסינסינטי רדס. הקבוצה זכתה בוורלד סיריס לראשונה בתולדותיה ב-1919, על זכייה זו העיב הגילוי שנה מאוחר יותר כי שחקני יריבתה בגמר השיקגו וייט סוקס, היו מעורבים בפרשת שוחד ומכרו את הסדרה. עונות השיא של הקבוצה היו בשנות ה-70, הצלחת הקבוצה בשנים אלו העניקו לה את הכינוי "המכונה האדומה הגדולה", הקבוצה זכתה במהלך עשור זה שש פעמים באליפות הבית, העפילה ארבע פעמים לוורלד סיריס, וזכתה בשני תארים ב-1975 וב-1976. הרכב הקבוצה בשנים אלו כלל בין השאר את ג'וני בנץ', טוני פרז, ג'ו מורגן שלימים נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול וכן את פיט רוז וקן גריפי סניור. ה-MLB החליטה להוציא את מספרו של רובינסון משימוש, בשל כבוד והישגיו של השחקן. כלומר, אף קבוצה בליגה לא יכולה לתת לשחקן מסוים את המספר. מדיה וקבצים בנושא סינסינטי רדס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סינסינטי רדס (באנגלית) סינסינטי רדס, ברשת החברתית פייסבוק סינסינטי רדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סינסינטי רדס, ברשת החברתית אינסטגרם סינסינטי רדס, סרטונים בערוץ היוטיוב סינסינטי רדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)