laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שניצל וינאי

שניצל וינאי (בגרמנית: Wiener Schnitzel – פרוסה וינאית), נקרא באוסטריה בשמות "וינר שניצל" או במילה אחת "וינרשניצל", הוא שניצל דק העשוי מנתח גדול של בשר עגל מצופה בפירורי לחם. השניצל הווינאי מהווה את אחת מן המנות המזוהות והמפורסמות ביותר של המטבח האוסטרי. הביטוי "וינר שניצל" הופיע לראשונה בסוף המאה ה-19, כאשר התיעוד הכתוב הקדום ביותר הוא מספר בישול משנת 1831. עד לפני שנים ספורות, היה נהוג לחשוב שפלדמרשל יוזף רדצקי פון רדץ הביא את המתכון לשניצל הווינאי מאיטליה לווינה בשנת 1857. הבלשן היינץ דיטר פוהל הוכיח בשנת 2007 שמדובר באגדה ולא בטענה אמיתית. פוהל אף מטיל ספק ותוהה במחקרו אם מקור השניצל הווינאי הוא מאיטליה. לטענתו, כל המנות שנקלטו למטבח האוסטרי ממטבחים אחרים שמרו על שמן המקורי, אפילו אם קיבלו הטיה או הגייה גרמנית, דוגמת הגולאש או הפנקייק, אך המילה "שניצל" לא מופיעה בספרי בישול העוסקים במטבח האיטלקי. לטענת פוהל, הסיפור המקורי מתייחס ככל הנראה למנה איטלקית דומה המכונה "עגל בנוסח מילאנו" (אנ'). ניתן למצוא את המנה תחת השם "וינר שניצל" גם בשווייץ. את השניצל הווינאי הקלאסי מכינים מנתח עגל בעובי של כארבעה מילימטרים, משטיחים את נתח הבשר ככל הניתן וטובלים אותו בקמח, בלילת ביצים ופירורי לחם. יש למנוע מפירורי הלחם לחדור לנתח הבשר, שכן הם אמורים להישאר יבשים וליצור מעטפת לשניצל. את השניצל מטגנים בכמות גדולה של שומן חזיר או חמאה מזוקקת בטמפרטורה של בין 160 ל-170 מעלות עד שהוא מקבל גוון צהוב-זהוב. השניצל כולו חייב להיות טבול בשמן, אחרת הוא לא יתבשל באופן שווה. בזמן הטיגון נהוג להפוך את השניצל על צדיו מספר פעמים. הטיגון מסתיים כאשר השניצל מקבל גוון חום-בהיר או זהוב עז. באופן מסורתי, נהוג להגיש את השניצל הווינאי עם סלט המורכב מווינגרט, מעירית או מבצל, עם סלט תפוחי אדמה או עם סלט מלפפונים. כיום הווינרשניצל מוגש לצד אורז, צ'יפס או תפוחי אדמה מבושלים. לרוב, המנה תוגש גם עם לימון לחיזוק הטעם של פירורי הלחם והרטבתם ומעט פטרוזיליה. צורת הגשה נוספת היא בתוספת ריבה (בדרך כלל מפירות יער, כגון דובדבן ותות), לצד השניצל. במחזמר "צלילי המוסיקה" משנת 1959 (שעלילתו מתרחשת בזלצבורג שבאוסטריה) מזכירים את השניצל הווינאי בשיר "My Favorite Things". בשיר מזכירים אכילת שניצל עם אטריות, אולם דבר זה אינו נפוץ כלל וכלל באוסטריה. טום לרר חיבר שיר בשם "ואלס השניצל הווינאי", אותו ביצע באלבומו משנת 1953. עוף מטוגן וינאי מדיה וקבצים בנושא שניצל וינאי בוויקישיתוף "Rund ums Wiener Schnitzel – ein Beitrag zur Sach- und Wortgeschichte" (PDF). Heinz Pohl Personal Homepage (בגרמנית). נבדק ב-18 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה)
בריק (מזון)

בוריקסה (ביהדות תוניסיה משתמשים בבריק לרבים, ובבריקה ליחיד; בערבית: البريك, بريكة; תעתיק מדויק: בריכּ, בריכּה) הוא מאכל תוניסאי ולובי. בריק מורכב מעלה דק של בצק, המכונה וורקה, ממולא בביצה עם תיבול בלבד או בתוספת ירקות / תפוחי אדמה או בשר, מקופל לצורת משולש או חצי עיגול ומטוגן בשמן עמוק. בגרסה הטבעונית מוחלפת הביצה בחביתת חומוס או חביתת עדשים עם תפוחי אדמה או בלעדיהם. המאכל הנפוץ בערים באר שבע, נתניה וחדרה בהן גרים רבים מיוצאי תוניסיה ולוב, הוא בריק ממולא בביצה עם תיבול בלבד או בתוספת ירקות / תפוחי אדמה או בשר, ויכול גם להיות מוסף לפיתה. העלה מיוצר באמצעות הדבקת בצק דליל יחסית, בנגיעות למשטח חם ועגול. כל נגיעת בצק חופפת למעגל שהולך ונוצר וכך מתהווה עלה עגול של בצק דק. הבצק נאפה זמן מה על המשטח ומקולף ממנו כאשר הוא הופך לבן ובטרם יתקשה. ניתן להשתמש כתחליף בבצק הסיגר המרוקאי אך לא בבצק עלים או בצק פילו. בורקס סמבוסק מדיה וקבצים בנושא בריק בוויקישיתוף בוריק, מאתר "על השולחן" בוריק כרוב, מאתר "על השולחן" הכנת העלה, מאתר "יוטיוב" המדריך להכנת בריק, מאתר The Kitchen Coach ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסן ג'בארין

חסן ג'בארין (בערבית: حسن جبارين) (נולד ב-1964) הוא עורך דין ופעיל זכויות אדם ערבי-ישראלי. ג'בארין ייסד ב-1996 את ארגון עדאלה, המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל, ומאז הוא משמש כמנכ"ל הארגון. מאז הקמת עדאלה ייצג ג'בארין את הארגון בעשרות רבות של התדיינויות עקרוניות בפני בג"ץ. את ראשית דרכו המקצועית עשה במחלקה המשפטית של האגודה לזכויות האזרח בישראל. ג'בארין נולד וגדל באום אל פאחם ולמד לתואר ראשון במשפטים ובפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב (1991) ותואר שני במשפטים מאמריקן יוניברסיטי בוושינגטון (1996), אותו רכש במסגרת תוכנית המלגאים של הקרן החדשה לישראל. הוא שימש בעבר כמורה מן החוץ בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה ומלמד כיום בפקולטות למשפטים של אוניברסיטת תל אביב ושל האוניברסיטה העברית. פרסם מאמרים בכתבי עת משפטיים אקדמיים בנושאי אזרחות, המעמד המשפטי של המיעוט הערבי ובנושאים חוקתיים. בשנת 2012 הוענק לו ביחד עם עו"ד דן יקיר מהאגודה לזכויות האזרח פרס גולדברג לקידום השלום במזרח התיכון מטעם המכון לחינוך בינלאומי בניו יורק. ב-2017 הוענק לו פרס ליבוביץ על ידי תנועת יש גבול. אלה לוי-וינריב, ‏עו"ד חסן ג'בארין: "ערבי צריך להיות מבריק כדי להתקבל למשרדים הגדולים", באתר גלובס, 3 באוקטובר 2008 חסן ג'בארין, עלייתה של עריכת דין על-לאומית לזכויות האדם, מעשי משפט, כרך א', ינואר 2008 דניאל דולב‏, "יהודים, תבינו - לעולם לא נוותר על הדרישה שלנו לשוויון מלא", באתר וואלה, 13 ביולי 2019 מידע על חסן ג'בארין בקטלוג הספרייה הלאומית פרס גולדברג לקידום השלום במזרח התיכון, באתר המכון לחינוך בינלאומי בניו יורק אוטוטו: טקס הענקת פרס ליבוביץ' לשנת 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרכז מוסאוא - לזכויות האזרחים הערביים בישראל

מרכז מוסאוא (مساواة – "שוויון" בערבית, בתעתיק מדויק: מסאואה) לזכויות האזרחים הערביים בישראל הוא עמותה שמטרתה להשיג שוויון מלא בין אזרחי ישראל היהודים והערבים. הארגון הוקם בשנת 1997 ומשרדיו שוכנים בחיפה. מנכ"ל העמותה הוא ג'עפר פרח. הארגון משתף פעולה עם עמותות אחרות, רשויות מקומיות ומפלגות פוליטיות, וכן שגרירויות בישראל ובעולם. על פי מסמך של המכון לאסטרטגיה ציונית פעילויותיו ממומנות מתרומות, בין השאר מהקרן החדשה לישראל, יהודים אמריקאים, ממשלות זרות, ארגון האומות המאוחדות וארגונים כנסייתיים. פעילי המרכז השתתפו בדיון בכנסת בנושא חוק האזרחות והכניסה לישראל, העבירו סדנאות בנושאי תקשורת למומחים ערבים בתחומי חינוך, משפט, רווחה, בריאות ותרבות, והוציאו הודעות לעיתונות בתגובה לאירועים אקטואליים. בדצמבר 2006 חיברו פעילי המרכז נייר עמדה המתאר את החזון העתידי של המדינה על פי עקרונות "מדינת כל אזרחיה". בין השאר מציע מסמך זה לשנות את צביונה היהודי של המדינה ובכללו את דגל ישראל והמנון מדינת ישראל, ולבטל את חוק השבות. מסמך זה זכה לתגובות שליליות מצד דן מרגלית, אביגדור ליברמן והעיתונאי אברהם טל. אתר האינטרנט הרשמי של מרכז מוסאוא - לזכויות האזרחים הערביים בישראל מרכז מוסאוא - לזכויות האזרחים הערביים בישראל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרכז מוסאוא, דף שער בספרייה הלאומית מרכז מוסאוא - לזכויות האזרחים הערביים בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" אורן פרסיקו, "מה ליברמן עושה בראמה? את המשחק הכפול הזה צריך לחשוף", באתר העין השביעית, 26 בפברואר 2015 הצהרת כוונות, באתר מרכז מוסאוא ריבונות על תנאי הכנסת השש-עשרה, נוסח לא מתוקן, פרוטוקול מס' 486 מישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה יום שני, י"ח בתמוז התשס"ה (25 ביולי 2005), שעה 12:00 רוני קורן-דינר, מרכז מוסאוא, אג'נדה וקשת יערכו סדנת הכשרה למרואיינים ערבים, באתר הארץ, 6 ביולי 2006 ישראל - האויב מבית, מאת דניאל פייפס, ניו יורק סאן, 19 בדצמבר 2006. תרגום לעברית.
קמליה סינית

קָמֶלּיה סינית (שם מדעי: Camellia sinensis; קמליה סיננסיס) או צמח התה היא שיח ירוק-עד ובעל פרחים ממשפחת התאיים. את כל סוגי התה בעולם מפיקים מזניו של מין זה. מקורו בדרום-מזרח אסיה, אך היום הוא תורבת בכל העולם, באזורים טרופיים וסובטרופיים. זהו שיח ממוצע, או עץ קטן, שנגזם בדרך כלל בגובה של שני מטרים כשהוא מתורבת ומגודל בשביל עליו. יש לו שורש ראשי חזק. פרחיו בצבע לבן-צהוב בקוטר של 3 עד 4 ס"מ עם 7 או 8 עלי כותרת בפרח. מהזרעים של הצמח ניתן להפיק שמן. תה לבן, תה ירוק, תה אולונג ותה שחור מיוצרים משיח זה, אך מעובדים באופן שונה כדי להשיג רמות שונות של חימצון. העלים באורך של 4 עד 15 ס"מ וברוחב של 2 עד 5 ס"מ. עלים טריים מכילים כ-4% קפאין. העלים הצעירים בצבע ירוק בהיר נקטפים לצורך ייצור תה. יש להם שערות קצרות בצבע לבן על החלק התחתון של העלה. עלים זקנים יותר הם בצבע ירוק כהה. גילאי עלים שונים מניבים תה באיכויות שונות מפני שההרכב הכימי שלהם שונה. בדרך כלל הניצן ושניים-שלושה עלים ראשונים נקטפים לצורך עיבוד. הקטיף ביד נעשה אחת לשבוע או שניים. לשיח זה שני תת-מינים מרכזיים המשמשים להפקת תה- הקמיליה סיננסיס-סיננסיס (C. sinensis sinensis), שמקורו בסין ונהוג לכנותו התה הסיני, והקמיליה סיננסיס אסאמיקה (C. sinensis assamica), שמקורו בהודו ונהוג לכנותו "תה אסאם" על שם מדינת אסאם אשר בהודו. הזן הסיני מרובה בגבעולים ובעל עלים קטנים שגדלים לגובה 3 מטרים. לזן האסאם יש גזע אחד ועלים גדולים יותר. קיים גם זן קמבודי בשם סיננסיס פרוויפוליה בעלים בגודל בינוני. זהו שיח קטן עם מספר גבעולים. תיון מדיה וקבצים בנושא קמליה סינית בוויקישיתוף קמליה סינית, באתר ITIS (באנגלית) קמליה סינית, באתר NCBI (באנגלית) קמליה סינית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קמליה סינית, באתר Tropicos (באנגלית) קמליה סינית, באתר GBIF (באנגלית) קמליה סינית, באתר The Plant List (באנגלית) קמליה סינית, באתר IPNI (באנגלית) קמליה סינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צמח התה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ג'בר מועדי

שייח' ג'בר מועדי (בערבית: شيخ جبر داهش معدي בתעתיק מדויק: ג'בר דאהש מֻעדי; ירכא, 1 באפריל 1919 – 19 במאי 2009) היה פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת וכיהן כסגן שר התקשורת וסגן שר החקלאות; הדרוזי הראשון שכיהן בממשלה. ג'בר מועדי נולד בכפר ירכא בגליל, ובשנת 1943 נידון על ידי הבריטים לחמש שנות מאסר על רצח בן כפרו על רקע כבוד המשפחה. הוא ריצה את עונשו בכלא עכו ונמלט ממנו ב-1947. מועדי נבחר לכנסת השנייה מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל, שהייתה מפלגת לוויין של מפא"י, וכיהן כחבר בוועדת הכספים. בבחירות לכנסת השלישית התמודד בשנית מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל, בתחילה לא נבחר אולם בהמשך החליף את סיף-אלדין אל-זועבי. מכאן חלה ירידה בהשפעתו של מועדי, כשבשנים שלאחר מכן, לא מילא תפקיד באחת מוועדות הכנסת. מועדי לא נכנס לכנסת הרביעית. לקראת הבחירות לכנסת החמישית הצטרף למפלגת שיתוף ואחווה, מפלגה שייצגה גם את הציבור הדרוזי, ומטעמה נבחר. לכנסת השישית נבחר מטעם מפלגת שיתוף ואחווה. במהלך כהונתו היה שותף להקמת סיעת שיתוף ופיתוח שהייתה איחוד סיעות המיעוטים שיתוף ואחווה וקידמה ופיתוח. תוך זמן קצר התפרקה הסיעה לשתי סיעות המקור, ומועדי חזר לשיתוף ואחווה. בהמשך הקדנציה פרש מסיעתו המקורית והקים סיעת יחיד בשם סיעה דרוזית ישראלית, סיעה שהשתתפה בכנסת זו בלבד. לאחר מלחמת ששת הימים קרא להקים מדינה דרוזית עצמאית ברמת הגולן. לכנסת השביעית נבחר מטעם קידמה ופיתוח, מפלגת מיעוטים שהייתה קשורה למערך כשהוא חובר לסיף אלדין אל-זועבי. בכנסת זו כיהן כסגן שר התקשורת בממשלה ה-15 תחת שמעון פרס, והיה לדרוזי הראשון המכהן כסגן שר. בתקופת כהונתו פותחה והונחה התשתית לפעילותו של משרד התקשורת. בכנסת השמינית המשיך לכהן כסגן שר התקשורת בממשלה ה-16 ובממשלה ה-17, ובהמשך כיהן גם כסגן שר החקלאות. לקראת הבחירות לכנסת התשיעית הצטרפה סיעתו לרשימה ערבית מאוחדת שקמה מתוך איחוד רשימות המיעוטים קידמה ופיתוח והרשימה הערבית לבדואים וכפריים. מועדי לא נבחר לכנסת, אך היה אמור להחליף במהלך הקדנציה את חבר הכנסת חמאד אבו רביעה. אבו רביעה סירב להתפטר, ובתגובה מועדי הפעיל נגדו מכבשת לחצים ואיומים. בדצמבר 1980, קיבל מאבו רביעה סכום של 60 אלף שקלים תמורת ביטול הסכם הרוטציה. עם זאת, מועדי עדיין לא התרצה, ואבו רביעה נרצח על ידי בניו של מועדי בינואר 1981. בניו של מועדי הורשעו ברצח ונכלאו, ולאחר כעשר שנים קיבלו חנינה ושוחררו. מועדי נכנס לכנסת במקום אבו רביעה, והמשיך לכהן בה עד לפיזורה כעבור כחמישה חודשים. מדיה וקבצים בנושא ג'בר מועדי בוויקישיתוף ג'בר מועדי, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) ג'בר מועדי, באתר כנסת פתוחה פסק הדין בערעור של בניו על הרשעתם השתתפות המונית בהלווית שיח' ג'בר מועדי, פורטל הכרמל, 19 במאי 2009. אטלס כרטא לתולדות מדינת ישראל, מפתח לשמות אישים ועניינים, ירושלים 1983, עמוד 63 הגיעה העת להקים מדינה דרוזית ברמה, מעריב, 23 באוקטובר 1967
שא טין

שא טין (בסינית: 沙田區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בטריטוריות החדשות. שטחו הכולל הוא 69.46 קמ"ר, והאוכלוסייה בו הגיעה בשנת 2001 ל-27,000 איש. צפיפות האוכלוסין בו היא 8,842 איש לקמ"ר. בשא טין ממוקמת האוניברסיטה הסינית של הונג קונג ובגבול המחוז עם מחוז טאי פו ממוקם פארק המדע של הונג קונג. רכבת ה-KCR עוצרת במקום בשני קווים; הקו המזרחי וקו טאי מו שאן. נהר שינג מאן (城門河) - אורכו 7 קילומטרים ורוחבו המרבי 200 מטר. הנהר זורם באזור טאי ואי דרך שא טין ונשפך לים בנמל טולו. לגדות נהר שינג מאן מתנשאים בנייני מגורים גבוהים, מבני תעשייה וכפרים שונים. טַאי וַאי (大圍) פוֹר טַאן (火炭) ווֹ צֶה (禾輋) שִׁיַאמֶן (石門) סְיוּ' לֶק יוּ'אֶן (小瀝源) יוּ'אֶן צַ'או קוֹק (圓洲角) מַא לְיוּ שַׁאי (馬料水) מַה אוֹן שַׁאן (馬鞍山) מדיה וקבצים בנושא שא טין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שא טין אתר המועצה (באנגלית)
מלחמה (משחק קלפים)

מלחמה הוא משחק קלפים פשוט המבוסס על מזל וסדר הקלפים. חבילת הקלפים מחולקת שווה בשווה ובאקראי בין כל המשתתפים. כל משתתף פותח את הקלף הראשון בערימת קלפיו, ובעל הקלף הגבוה ביותר לוקח את כל הקלפים הפרושים אל ה"קופה" שלו. כשלשחקן מסוים נגמרת ערימת הקלפים, הוא לוקח את הקלפים מה"קופה" שלו, מערבב אותם באופן אקראי והופך אותם לערימת הקלפים הראשית שלו. שחקן מפסיד במשחק כאשר לא נשארו לו קלפים. ב"מלחמה" אפשר לשחק מ-2 שחקנים, עד כ-8. במקרה ושני הצדדים מציגים קלף בעל ערך זהה על כל צד להניח שלושה קלפים הפוכים (עם הפנים כלפי מטה) על קלפו, ואז קלף אחד כרגיל. הקלף העליון הגבוה ביותר הוא הזוכה בשתי הערימות. (במקרה ושוב הקלף העליון זהה, חוזרים על המהלך עד אשר מושגת הכרעה). אם יש מצב שבו משחקים שלושה אנשים, ושני אנשים שמו את אותו הקלף, אם הקלף הגבוה ביותר הוא לא אחד משני הקלפים הזהים בעל הקלף מנצח. אחרת, שני האנשים עושים ביניהם מלחמה. כעת, לאדם שיש את הקלף הגבוה מבין שני משתתפי המלחמה זוכה בקלפים. לדוגמה: אדם א' – קלף נסיך, אדם ב' – מלכה, אדם ג' – מלכה, (לאחר המלחמה) אדם ב' – 3, אדם ג' – 10, במקרה הזה אדם ג' הוא הזוכה בקלפים. הקלף בעל הערך הגבוה ביותר במשחק זה הוא אס, ואחריו בסדר יורד - מלך, נסיך והמספרים 10 עד 2. לעיתים משחקים גם מלכה עם קלף הג'וקר, ובמשחקים אלו הג'וקר הוא בעל הערך הגבוה ביותר. במקרים נדירים בהם ייתכן שוויון כאשר אחד השחקנים נשאר עם קלף אחרון הזהה לקלף היריב, הניצחון יקבע על ידי זה שישים יד ראשון על קלף היריב. המנצח הוא השחקן האחרון שנשאר עם הקלפים. איך לשחק "מלחמה" משחק קלפים, באתר בקלות - מדריכים לכל צורך "Rules of card games: War". Pagat.com. 2013-03-04. ארכיון מ-2014-03-05. נבדק ב-2014-04-20. ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרנטו

האם התכוונתם ל... טְרֶנטוֹ (עיר) (Trento) – עיר עתיקה במחוז טרֶנטינוֹ-אַלטוֹ אַדיגֶ'ה (דרום טירול), בצפון איטליה טְרֶנטוֹ (נפה) – הנפה שבה נמצאת העיר טרנטו טאראנטו (Taranto) – עיר במחוז פּוּליה, בדרום איטליה טאראנטו (נפה) – הנפה שבה נמצאת העיר טאראנטו ועידת טרנטו (ועידה של הכנסייה הקתולית שהתכנסה בעיר טרנטו בשנים 1545–1563) טרנטינו (פירושונים)
טאי פו

טאי פו (בסינית: 大埔區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בשטחי הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל הוא 148.05 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2006 ל-293,542 איש, וצפיפות האוכלוסין היא ביחס של 2,156 איש לקמ"ר. הקמת העיר טאי פו החדשה הייתה על קרקע מיובשת באזור הנהרות לאם צואן וטאי פו. על גבול המחוז עם מחוז שא טין ממוקם פארק המדע של הונג קונג. רכבת הKCR עוצרת בתחום בשתי תחנות - שוק טאי פו וטאי וו. שוק טאי פו 大埔墟 מרכז טאי פו 大埔中 צ'וֹנְג טִינְג 颂汀 טַאי יוּאֶן 大元 פוּ הֶנְג 富亨 גֶ'רְדַיין פְלֶמִינְג 怡富 פוּ מִינְג 富明新 קְווֹנְג פוּק 广福 טִיבוֹלִי 宏福 קַאו 大埔滘 וַואן טָאו טוֹנְג 运头塘 נְיוּ רִיצ' 新富 כפר לַאם צוּאֶן 林村谷 פּוֹ נְגַה 宝雅 ווֹ 太和 השוק הישן וטַאיְהוּ 旧墟及太湖 קַנְג פרדייז 康乐园 שׁוּאֶן וַואן 船湾 צפון סאי קונג 西贡北 מדיה וקבצים בנושא טאי פו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טאי פו
טאבולה

טאבוּלה (בערבית: تبولة, תעתיק מדויק: "תבולה") היא מאכל ים-תיכוני. המרכיבים הראשיים שלו הם בורגול, פטרוזיליה קצוצה, עלי נענע, עגבנייה, בצל, עשבי תיבול, מיץ לימון ותבלינים שונים אחרים, שבדרך כלל כוללים פלפל שחור, קינמון ופלפל אנגלי. בלבנון ובסוריה, שם הומצא המאכל, אוכלים אותו לעיתים קרובות בעזרת עלי חסה ערבית (סוג של חסה בעלת עלים גדולים). בקרב נוצרים אורתודקסים בלבנון וסוריה, הטבולה הוא מאכל מרכזי[דרוש מקור][מפני ש...] במהלך ימי התענית שלפני חג הפסחא. במסעדות מזרחיות הסלט מוגש כחלק ממבחר המתאבנים. הטאבולה פופולרית גם בברזיל וברפובליקה הדומיניקנית בהשפעת המהגרים הערביים שעברו לשם. בארצות הברית מוגשת הטאבולה לפעמים כמטבל. קיסיר ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צואן ואן

צוּאֶן וַאן הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בתחומי הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל 60.70 קמ"ר, אוכלוסייתו בשנת 2006 הייתה 288,728, וצפיפות האוכלוסין בתחום היא ביחס של 4,679 איש לקמ"ר. לרכבת הMTR יש תחנה אחת בתחום בקו צואן וואן. וכן לרכבת הKCR יש תחנה בתחום בקו המערבי המכונַה מערב צואן וואן. גרמניה וסין 德華 דרך יוּאֶנְג האנגלי 楊屋道 ריבריה 海濱 גני קלאגו 祈德尊 פוּק לוֹי 福來 愉景 מרכז צואן וואן 荃灣中心 אוֹל וֶוי 荃威 לִיטַאו 麗濤 יַאו הִינְג 麗興 צ'ואן וואן מערב 荃灣郊區西 צ'ואן וואן מזרח 荃灣郊區東 החוואי 綠楊 לֶה מוֹק שׁוּאֶה מערב 梨木樹西 לֶה מוֹק שׁוּאֶה מזרח 梨木樹東 שֶׁק וַואי קוֹק 石圍角 אבן 象石 מדיה וקבצים בנושא צואן ואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צואן ואן (בסינית מסורתית, בסינית מפושטת ובאנגלית)
כובאנה

כֻּבַּאנֶה (בתימנית: كبانة או كبان; בעברית שמו מאוית גם בתור קוּבאנה, קוּבנה או כוּבנה) הוא מאכל יהודי-תימני מסורתי. הכובאנה היא מאפה דמוי-חלה עגולה ואוורירית מבצק שמרים, עשיר בחמאה מותכת כגון סָאמְנֶה (לעתים מוחלפת במרגרינה או בשמן), הנאפה במשך 8 עד 12 שעות בתוך סיר באפייה איטית - בטמפרטורה הנמוכה מ-100 מעלות צלזיוס. במקור נהוג לאפותה במשך כל ליל השבת (בתנור או על פלטה), אזי צבע המאפה הופך לחום-זהוב, והקרקעית מתכהה ומתקשה ("קאעה"). יש האופים את הכובנה בישול מלא, בטרם כניסת השבת ומחממים רק בבוקר. בתימן אכלו כובאנה במשך כל ימות השבוע, והכינו אותה בצורה מיוחדת לשבת (אצל יהודי צנעא וצפון תימן), ואילו בארץ ישראל אכלו אותה בסעודת בוקר שבת. כמו כן במהלך תפילת שחרית של שבת, היו שנהגו לצאת מהתפילה לאכילת הכובאנה. מנהג זה עורר פולמוס בין הרבנים. ישנם כמה סוגי כובאנות: כובאנה 'מפתלה': הבצק רך, אוורירי ומעובד עם הרבה שמן או חמאה. רבים מוסיפים לכובאנה זו סוכר או דבש. כובאנה זו נאכלת בסעודה חלבית. לעתים מתבלים אותה בזרעי קצח. נהוג לאכול את הכובאנה כשלעצמה או עם תוספות, כגון עגבנייה מרוסקת, סחוג, ביצה שלוקה, סאמנה, חילבה, או עם מוצרי חלב שונים. כובאנה רגילה: הבצק יותר קשה עם פחות שמן וטעמה נייטרלי למדי, נהוג לאוכלה כשסבים לסעודה בשרית וחגיגית. יש הטומנים בתוך הבצק נתחי בשר במשך כל ליל שבת בתקופת החורף. קובנית: בשונה מהקודמות, הקובנית, שהיא גרסה ישראלית מהשנים האחרונות, נאפית בתבנית חד-פעמית פתוחה בתנור. על-כן מתקבל טעם שונה לחלוטין (המזכיר לחמנייה). ברכתה מזונות. חלק מחכמי תימן סברו, שהכובאנה מוגדרת כמבושלת ולא כאפויה, משום שאפייתה נעשית בכלי סגור (סיר כובאנה), ולכן ברכתה מזונות אף אם קבע עליה סעודה. כך גם סבור הרב עובדיה יוסף ורבנים נוספים. כנגדם דעתו של הרב יוסף קאפח ועוד, שהכובאנה מוגדרת אפוייה, אף אם נאפית בכלי סגור.יהדות עדן ותימן לרוב הדעות אם אפה את הכובאנה בסיר פתוח ללא-מכסה (וכמו כן קובנית) דינה כפת הבאה בכיסנין. מבצע על כנפי נשרים (מבצע מרבד הקסמים של צה"ל) המטבח היהודי-תימני (כסעודת יצחק: ארוחת בוקר-צהריים מסורתית של שבת) חלה ג'חנון המטבח הישראלי מדיה וקבצים בנושא כובאנה בוויקישיתוף ארז קומרובסקי, מהמטבח התימני: ארז קומרובסקי מכין קובנה, באתר ynet, 22 במרץ 2017 פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87 קודם קריאת התורה ספר ענף חיים סימן י"ז. פקודי תימן עמוד 250 פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87 פרופסור אבשלום מזרחי, המטבח התימני, ריחן - צ'ריקובר, 2001, עמ' 87 דעת הרבנים שלום שמן (בתוך שו"ת חן טוב סימן מג). ואברהם אלנדאף (זכרוני אי"ש סימן ג). הרב יצחק רצאבי, פסקי מהרי"ץ ברכות עמוד צג-צז. ושו"ת עולת יצחק חלק א' סימן לז באתר היברובוקס. שו"ת מעין אומר חלק ה' עמוד קכ"ו. הרב משה לוי, ברכת ה' חלק ב' פרק ב' סעיף מא. הרב דוד יוסף הלכה ברורה חלק ח' עמוד בפירושו להרמב"ם (פ"ג ה"ט אות כא') שדימה את הכובאנה למאכל המובא בתלמוד "כובא דארעא" שיש לברך עליו "המוציא" בקביעות סעודה. הרב שלום יצחק הלוי, ולכן כתב שאין לאכול כובאנה ללא אכילת לחם לפניה (ספר ברכת משה עמוד קמ). כמו כן הרב שלמה מחפוד סבור שיש להפריש מהעיסה הפרשת חלה בברכה מטעם זה(קדושת הארץ חלה עמוד כ"ז) דעת יחיד, הרב יצחק רצאבי, שגם קובנית שנאפית בתבנית פתוחה דינה כפת מבושלת (קובץ נחלת אבות חלק ג' עמוד קו)
טואן מאן

טואן מאן (בסינית: 屯門區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם באזור הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל 84.45 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2006 לכדי 502,035, וצפיפות האוכלוסין בו היא ביחס של 6,057 לקמ"ר. הרכבת הקלה של ה-KCR היא עיקר התחבורה הציבורית בתחום, בנוסף לאוטובוסים רבים וספינות. בתחום זה מתבצע שיט ספינות הדרקון המושך תיירים רבים לאזור. בתחום המחוז נמצא גם בית הסוהר היחידי לנשים בהונג קונג, מרכז טאי לאם לנשים. מדיה וקבצים בנושא טואן מאן בוויקישיתוף אתר המועצה טואן מאן, ברשת החברתית פייסבוק
טלי

האם התכוונתם ל... טד טלי – מחזאי אמריקאי סילבי טלי – דוגמנית צרפתייה טלי גולרגנט – זמרת, כותבת ומורה לפיתוח קול לוקסמבורגית ילידת ישראל מחנה טלי – שיכון המשפחות בבסיס חיל-האוויר "רמון", ראו בסיס רמון#שיכון משפחות טאלי (פירושונים) תל"י (חברת תמלוגים) טל (פירושונים) טליה אישים ששמם הפרטי הוא טלי
תה אולונג

תה אוּלוׁׁנג (בסינית מפושטת: 乌龙茶; בפין-יין: Wūlóng chá) הוא סוג תה סיני שעובר תהליך חימצון חלקי, בניגוד לתה ירוק שאינו עובר חמצון כלל ותה שחור שעובר חימצון מלא. מידת החימצון של אולונג משתנה ונמדדת באחוזים בין 8% ל-85% חימצון. בסין, אולונג נחשב לתה האיכותי ביותר והמורכב ביותר בטעמיו, אם כי קיימים גם סוגים זולים של אולונג, כמו גם סוגים יוקרתיים של סוגי תה אחרים. משמעות השם הוא "דרקון כהה" או "נחש כהה" בסינית. אגדות שונות מתארות את המקור המסתורי של השם. באחת האגדות הנפוצות, חקלאי בעל חלקת תה בשם וו-לונג, וו-ליאנג או או-לונג פגש בצבי לאחר יום של קטיף עלים. הצבי הסיח את דעתו, וכשחזר למלאכת עיבוד העלים גילה שהם כבר החלו להתחמצן. תחילת תהליך היצור של תה אולונג מתחיל בקטיף. אחריו פורסים את העלים בשמש לזמן קצר כדי לרכך את העלים. לאחר מכן העלים מנוערים בסלסלות קש, דבר המייצר בהם פצעים מזעריים וחושף את פנים העלה לחימצון. לאחר מכן העלים נפרסים שוב ליבוש, לא יותר משעתיים בסין, אך לעיתים יותר בטאיוואן ובתאילנד, עד שהוא מגיע למידת החימצון הרצויה. לאחר מכן הוא נקלה בווק גדול ולוהט על מנת לעצור את תהליך החימצון, ומשם העלים חוזרים ליבוש. ישנם זני תה שנהוג לגלגל לכדור אחרי הקליה ולייבש בצורה זו, דבר המייצר תה הנפתח בזמן החליטה ומשחרר טעמים שונים לאורך זמן. מיני תה אולונג מוכרים: דה חונג פאו (大紅袍) (גלימה אדומה גדולה) - מין תה יקר במיוחד הגדל בהרי וו-יי במחוז פוג'יין בסין. דונג דינג אולונג (冬顶乌龙) (אולונג פסגה קופאת) שגדל בהרי מחוז נאנטאוּ בטאיוואן. טְיֵה גְוַאן יִין (铁观音) (גואן יין מברזל) שגדל במחוז פוג'יין בסין. מדיה וקבצים בנושא תה אולונג בוויקישיתוף
Umbrella

Umbrella היא מילה באנגלית שפירושה "מטרייה". האם התכוונתם ל... Umbrella – סינגל משנת 1986 של להקת הרוק הבריטית, סוזי והבאנשיז Umbrella – סינגל משנת 2007 של הזמרת האמריקנית, ריהאנה קקדו אמברלה – מין של תוכי ממשפחת הקקדואיים אמברלה (פרי) – פרי טרופי, שמו באנגלית Spondias dulcis
בית הלשכה חולית

בית הלשכה חולית (באנגלית: Chapterhouse Dune) הוא ספר מדע בדיוני שנכתב על ידי פרנק הרברט, הספר השישי והאחרון שנכתב על ידו ביקום חולית וסדרת "חולית". הספר פורסם באנגלית בשנת 1985 ותורגם לעברית בשנת 1989 על ידי עמנואל לוטם. ספר המשך שנקרא "Hunters of Dune" (ציידי חולית) נכתב על ידי בנו של הרברט, בריאן הרברט והסופר קווין ג'יי אנדרסון ויצא לאור באוגוסט 2006. הספר התבסס על כתבים שפרנק הרברט השאיר אחרי מותו. הספר מתחיל תריסר שנים לאחר אירועי הספר הקודם, "כופרי חולית". הכוכב ראקיס, חולית, הושמד על ידי המטרונות הכבודות בסוף אירועי כופרי חולית. בנות גשרית הצליחו להבריח עקלתון אחד מחולית ולמקם אותו בכוכבן, בית הלשכה, וכך הצילו את הסם. הן שואפות ליצור חולית חדשה על שבריה של הישנה. אך המטרונות הכבודות האדירות באו לקיסרות העתיקה במלוא עוצמתן, וכעת הן רומסות כל מה שנקרה בדרכן. "בית הלשכה חולית" הוא סיפורן של בנות גשרית, המוסד היחיד מהקיסרות הישנה שנותר, על מאבקן לשרוד וההחלטות הרות הגורל שעליהן לקבל על מנת לעשות זאת. בנות גשרית ממשיכות לחיות תחת צילו של העריץ לטו השני, וממשיכות לתהות לאורך הספר האם המציאות ההרסנית שבה הן חיות היא שביל הזהב המפואר שהוא התווה. דארוי אודראדה, האם הראשה של בנות גשרית, נאלצת לרקום תוכנית מסוכנת ושבירה מאין כמותה שבעזרתה היא מקווה להציל את בנות גשרית מהמטרונות הכבודות. הספר גם מספר את סיפורן של דמויות נוספות. דנקן איידהו, ר'ולה שכל זכרונותיו הקודמים הוחזרו לו, הכלוא באי-ספינה בכוכב בית הלשכה. מורבלה, מטרונה כבודה שנשבתה בידי בנות גשרית, הכרוכה בקשר של שיעבוד מיני עם איידהו. ר'ולה חדש של הבאשאר מיילס טג הנתון לחינוכן של בנות גשרית. שיאנה, האם הנערצה המסוגלת לתקשר עם העקלתונים, וסקיטאל, אדון הטליילאסו שנותר בחיים. בין הדמויות בספר מופיעה גם קבוצה של יהודים. הספר דן בנושאים מעמיקים ורחבי יריעה: השתלטות המטרונות הכבודות על הקיסרות, מאבק הקיום הנואש של בנות גשרית, הפיכת כוכב בית הלשכה למדבר, שביל הזהב של לטו השני, שבסוף הספר מתבררת תכליתו, ועוד נושאים רבים ומגוונים. גם בספר זה, כמו בקודמו בסדרה "כופרי חולית", נמצא מסדר בנות גשרית במרכז העלילה. הרברט הכניס כמה קווי עלילה חדשים לסיפור והתחיל להרחיב את יקום חולית מעבר ליקום המוכר. הוא מציג נשק להרג המוני שמנגנון פעולתו לא מפוענח, זוג קשיש שלא כפוף לכאורה לחוקי הזמן-מרחב, ורמיזות על כוח חזק לאין שיעור שהוא שהפחיד את המטרנות הכבודות וגרם להן לעזוב את הפזורה ולסגת לקיסרות הישנה. הספר מסתיים כשרק השלב הראשון בתוכנית להצלת המסדר החל, ורבים מקווי העלילה שבו נשארים פתוחים. דארוי אודראדה, האם הראשה של בנות גשרית. בלונדה, אם נערצה ומנטאטית. חברה במועצתה של אודראדה. טאמאלאנה, אם נערצה. חברה במועצתה של אודראדה. לוסילה, האם הנערצה המפקדת על מצודת בנות גשרית בכוכב למפאדאס. שיאנה, האם הנערצה הצעירה ביותר בתולדות בנות גשרית. רועת עקלתונים. דנקן איידהו, ר'ולה שזכרונותיו הוחזרו ומנטאט. אסיר באי-ספינה בבית הלשכה. מיילס טג, ר'ולה צעיר שזכרונותיו טרם הוחזרו. דאמה, מטרונה כבודה גדולה ומנהיגת המטרונות הכבודות. נמצאת בכוכב הלכת צומת. לוניו, גבירת החצר ועוזרת בכירה למטרונה הכבודה הגדולה. מורבלה, מטרונה כבודה שנשבתה על ידי בנות גשרית. אסירה באי-ספינה בבית הלשכה. סקיטאל, אדון הטליילאסו האחרון. אסיר באי-ספינה בבית הלשכה. בית הלשכה חולית, באתר OCLC (באנגלית)