יואל הופמן

יואל הופמן (23 ביוני 1937 – 25 באוגוסט 2023) היה סופר, משורר עברי ישראלי, חוקר ומתרגם תרבות ושירה יפנית (אנ'). הופמן היה פרופסור בחוג לספרות עברית וספרות השוואתית ובחוג לפילוסופיה באוניברסיטת חיפה. הופמן נולד בשנת 1937 בעיר ברשוב באזור טרנסילבניה שברומניה. בגיל שנה עלה לארץ ישראל עם משפחתו. זמן קצר אחרי העלייה, בגיל שלוש, התייתם מאמו, ואביו הפקידו בבית יתומים. הוא שהה שם עד שאביו התחתן בשנית ואז החזיר אותו לביתו. אביו עבד כמנהל מחלקת נזקים בחברת הביטוח "ציון" ואמו המאמצת פרנצה עבדה בבית החרושת לשוקולד "המרשלג". הופמן למד בתיכון חדש בתל אביב. שירת בצה"ל בחיל הים. בגיל צעיר נסע ליפן, בה שהה במשך שנתיים במנזר זן ולמד ספרות והגות יפנית וסינית. באמצע שנות ה-60 התיישב בצפת עם רעייתו ורדה, בת העיר, ולימד בבית הספר התיכון העיוני בעיר מקצועות פילוסופיה, ספרות ואנגלית. אחרי לימודים באוניברסיטת תל אביב, בהם סיים תואר שני בפילוסופיה בהצטיינות בשנת 1969, הוא שב ליפן על מנת לסיים את עבודת הדוקטורט שלו, באוניברסיטת תל אביב, בפילוסופיה של הדת ובודהיזם. לשם כך השתלם באוניברסיטת קיוטו (החל מ-1974). עבודת הדוקטורט שלו, בהדרכת פרופ' בן-עמי שרפשטיין, עסקה בניתוח ההבדלים שבתפישת ה"אני" במערב ובמזרח, ונושאת את השם The idea of the ’real’ – East and West: a comparison of central concepts in Theravada Buddhism and the philosophy of David Hume. לאחר מכן היה מרצה רב-תחומי באוניברסיטת חיפה. הופמן פרסם את סיפורו הראשון ב-1986 בכתב העת "אגרא 2" וזכה להתעניינות רבה. ב-1989 הוציא ספר פרוזה ראשון, ספר יוסף, שניכרים בו כבר ניצני הסגנון שעמו מזוהה הופמן כיום. הספר כולל ארבע נובלות, שאחת מהן, קצכן (בגרמנית: "חתלתול"), עובדה לדרמה טלוויזיונית. הפרוזה של יואל הופמן (כפי שהתייצבה מאז ספרו השני, "ברנהרט") מתאפיינת בעלילה חמקמקה, ובכמה מקרים אף קשה לדבר על "עלילה" במובנה המקובל. על אף יחסו המיוחד של הופמן לתרבות מזרח אסיה, אי אפשר לקשר בצורה ישירה בין כתיבתו הרוויה להייקו המינימליסטי: תוכני כתיבתו הושפעו מילדותו בעיר ישראלית. הופמן התייחס למילה, לעיתים קרובות, כמקור לשעשוע: מילים קיבלו אצלו הגדרות שונות מהצפוי וזהות נעה, כמעין חיות בחוברת צביעה. בכמה מספריו נטה הסגנון לאבסטרקטיות ונמצא בשטח האפור שבין הפרוזה לשירה. ויזואלית (כנגזרת לסגנון כתיבתו), בחר הופמן להשתמש בכלים מיוחדים, שחלקם שאולים מנורמות של ספרי תפילה ועיון ישנים, בהם: שורות קצרות, רווחים גדולים, ניקוד, פרקים זעירים ממוספרים, תרגומי מילים זרות בשוליים ובמקרים אחדים – הטרמה בתחתית כל עמוד של תחילת הטקסט בעמוד הבא. בנוסף, מרבית ספריו הודפסו רק בצדו האחד של הדף וכללו לעיתים ציורים או תצלומים מלווים. אחד המאפיינים הייחודיים של הופמן היה שימוש נרחב בסוגריים. ניתן לומר שהשימוש הרווח של הופמן בסוגריים וכן גישתו הארס-פואטית (כלומר גישה שבה הכותב מפסיק את רצף העלילה כדי לומר דבר מה על עצמו, על הקורא, על הגיבורים או אף על תהליך הכתיבה), מאתגרים מאוד את ההבחנה הרווחת במערב בין עיקר לטפל. קריאה קשובה בטקסטים של הופמן מאתגרת את ההבחנה הזאת ואת עצם נחיצותה. סגנון הכתיבה יוצא הדופן של הופמן והעלילות שאינן ניתנות לאחיזה הבדילו את יצירתו מן הפרוזה המיועדת לקהל הקוראים הכללי. עם זאת, כתיבתו נהנתה מהערכת הביקורת הישראלית והעולמית, והוא נחשב לאחד הקולות הייחודיים והעצמאיים בשפה העברית. יחד עם פרופ' יעקב רז וד"ר איתן בולוקן, נמנה הופמן עם המתרגמים של שירת הייקו לעברית. שני קבצים של שירי הייקו בתרגומו עוררו עניין רב. הופמן היה נשוי במשך 37 שנים לוורדה הופמן, להם שלושה ילדים, הזוג התגרש ב-1997. ורדה חזרה לגור בצפת, והיא מנהלת שם חדרי אירוח. נישא בשנית לנורית. הופמן התגורר במעלות. החל משנת 2010 התקרב לחסידות. הוא התפלל בבית כנסת אורתודוקסי באורח יומיומי ואף עלה לרגל לקברו של רבי נחמן מברסלב בעיר אומן. הופמן נפטר ב-25 באוגוסט 2023, בן 86 היה במותו. פרס היצירה לסופרים ומשוררים – 2008 פרס ביאליק לספרות יפה – 2002 פרס ניומן – 1999 יואל הופמן חיבר ספרים גם באנגלית. ספריו תורגמו לאנגלית, איטלקית, גרמנית וצרפתית. להלן רשימת ספריו בעברית: ספר יוסף, כתר ומסדה, 1988. ברנהרט, כתר, 1989. כריסטוס של דגים, כתר, 1991. גוטפרשה, כתר, 1993. מה שלומך דולורס, כתר, 1995. הלב הוא קטמנדו, כתר, 2000. השונרא והשמטרלינג, רישומים יואל הופמן, כתר, 2001. אפרים, כתר, 2003. Curriculum Vitae, איורים יואל הופמן, כתר, 2007. מצבי רוח, כתר, 2010. סיפורים, הוצאת כתר והוצאת פרדס, 2022. קולות האדמה, קטעים נבחרים מכתביו של החכם צ’ואנג-טסה, תרגם מסינית עם הערות ופירושים יואל הופמן, מסדה, 1977. לאן נעלמו הקולות?, סיפורי זן ושירי הייקו, תרגום מסינית ויפנית, מבוא ופרושים מאת יואל הופמן, מסדה, 1980. אומרי שיר על סף המוות, מבחר שירים יפניים ומסת מבוא, ליקט יואל הופמן, מסדה, 1985. ספר הזן של ג'ושו (Radical Zen), תרגום מסינית לאנגלית, עריכה ומבוא מאת יואל הופמן, בבל, 2007 (הספר תורגם מסינית לאנגלית על ידי הופמן, ומאנגלית לעברית על ידי דרור בורשטיין). קול היד האחת (The Sound of One Hand), תרגם והערות: יואל הופמן, הוצאת כתר, ירושלים, 2011. (הספר תורגם מיפנית לאנגלית על ידי הופמן, ומאנגלית לעברית על ידי דרור בורשטיין). בפברואר כדאי לקנות פילים, אייר כרמי גל, גבעתיים: מסדה, 1988. מהדורה מחודשת, אייר איתי בקין, הוצאת מודן, 2018. נילי רחל גולד שרף ויגאל שוורץ, ללכת ברחובות הפנימיים - היקום של יואל הופמן, ידיעות ספרים, 2024. חנה הרציג, "פואטיקת הפרספקטיבות של יואל הופמן", סימן קריאה, 22, 1991. אורציון ברתנא, "יואל הופמן - 'קצכן', פילוסופיה ישראלית חדשה", אפיריון, 30, 1993. נילי רחל גולד שרף, "הספר כנהר: עיון ב'ברנהרט' ליואל הופמן", עלי-שיח, 36, 1995. לילי רתוק, "לתרגל את החיים מחדש", קריאה ביצירתו של יואל הופמן, ראה, גיליון מיוחד, 1999. שי צור, "לחזור לשדה הכרוב - מן הכתיבה אל ההשראה וההתפעלות", עיון אחר ביצירתו של יואל הופמן, עלי-שיח, 42, 1999. מיכל ארבל, מצב התרגום כמצב של גלות: "קצכן" ליואל הופמן, מאזנים, ע"ה 2, 2001, עמ' 38–42, באתר JSTOR. רחל אלבק-גדרון, "מהי המולדת שבה מדברים הופמנ’ית? סוגה וקהיליית מוצא בלקסיקון-אפוס של יואל הופמן", צפון, ז', 2004. מירי קובובי-מנור, "גלות במולדת: 'קצכן' ו'אפרים' ליואל הופמן", על בריאה ועל יצירה במחשבה היהודית, 2005. רחל אלבק-גדרון, השלישי האפשרי: מחקר מונוגרפי על עבודתו של יואל הופמן, כנרת, זמורה-ביתן, דביר ומכון הקשרים, 2016. נטע שטהל, הפואטיקה של יואל הופמן – קווי בריאה וציורי לב, רסלינג, 2017. טל פרנקל אלרואי, הספר על יואל הופמן, הוצאת רסלינג, 2020 יגאל שוורץ, מכאן ומכאן: מסות ומאמרים על ספרות ישראלית, פרדס הוצאה לאור, 2020, הפרק "נונסנס, היגיון וטראומה ביצירתו של יואל הופמן", עמ' 39–80. יגאל שוורץ, מכאן ומכאן: מסות ומאמרים על ספרות ישראלית, פרדס הוצאה לאור, 2020, הפרק "הביצה שהתחפשה, בפברואר כדאי לקנות פילים: דן פגיס, יואל הופמן – מודרניזם ופוסט־מודרניזם", עמ' 81–117. רות נצר. יואל הופמן מטפל במטפלים. בתוך: נפש הספרות - מסות על ספרות ושירה במבט יונגיאני. כרמל. 2021 אות, רונית רפ ,סיפור "מופלא", התבוננות וסוריאליזם ב"קצכן" מאת יואל הופמן. יואל הופמן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רחל אלבק-גדרון, יואל הופמן, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רשימת הפרסומים של יואל הופמן, בקטלוג הספרייה הלאומית יואל הופמן, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) הספרים של יואל הופמן, באתר "סימניה" אריאנה מלמד, השמש (הוא חושב) כחול משהו, באתר nrg‏, 24 במרץ 2000 "צוּרָתִי הַטְּבוּעָה בָּךְ" - מחקר השוואתי על יואל הופמן אריאנה מלמד, יואל, אתה קיפוד, באתר ynet, 8 באפריל 2003 יונתן סואן, קוריקולום ויטה של המידה הטובה: ממטאפיזיקה ל"מטאזיויקה", באתר הארץ, 14 באפריל 2008 המפלצת מדוזה, הרצאה של יואל הופמן, בכנס הזדהות עם בעלי חיים במעבדות שנערך במועדון צוותא, 17 באפריל 1997 שי גרינברג, רוני הניג, עכבר העיר אונליין, דה הופמניזציה - מסע בעקבות יואל הופמן, באתר הארץ, 15 באפריל 2010 נילי גולד, חיפה של יואל הופמן היא סוס לבן, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2014 אופיר אשרי, נשיקות על המצח, על 'סיפורים' של יואל הופמן, באתר "מעלה", 8, דצמבר 2022. יואל הופמן, דף שער בספרייה הלאומית יואל הופמן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה קטע מתוך גוטפרשה יהודי על כיסא בעולם, באתר ynet, 12 במרץ 2007 יואל הופמן, יואל הופמן, 2023-1937 | קופא הפילוסוף־מדוזה, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 דניאל אביצור, ‏מלאכת מחשבת : ברנהרט ליואל הופמן במבט מקרוב ומרחוק, מכאן י', ספטמבר 2010, עמ' 52–98 יצהר ורדי, לפעמים אתה רואה מזלג ומבקש את נפשך למות, באתר הארץ, 8 ביוני 2007 מיכל ארבל, "מה שהגיוני בעולם זו רק התפילה ברוך אתה אדוני", באתר הארץ, 2 באפריל 2007 דפנה שחורי, פרה קדושה ושמה הופמן, באתר הארץ, 17 באפריל 2007 אורי ש. כהן על הספר אפרים גלעד סרי לוי על הספר Curriculum Vitae גלעד סרי לוי על הספר "מצבי רוח" עמיחי חסון על הספר "מצבי רוח" שמעון שלוש, "יש הרבה מקום להרף" על הספר "מצבי רוח", באתר סימניה שירים ליואל, באתר וואלה, 1 בפברואר 2010 אריאנה מלמד, מיומנו של אנרכיסט, על הספר "מצבי רוח", באתר ynet, 17 בינואר 2010 מנחם בן, קו המשווה: עוד מאותו דבר, באתר nrg‏, 22 בינואר 2010 רן יגיל, מצב חרום: על "מצבי רוח" של יואל הופמן, באתר nrg‏, 10 במרץ 2010 איריס לעאל, אומרים שאני אינני אני, באתר ynet, 23 במרץ 2010 שמעון זנדבנק, מעבר לכל המלים: הקסמים של יואל הופמן, באתר הארץ, 10 בפברואר 2010 שגית בלומרוזן-סלע, מה קורה בספרים אחרי שהם מסתיימים? אז מתחיל הסיפור האמיתי, באתר הארץ, 12 בפברואר 2010 שירי לב-ארי, ‏חידה ושמה הופמן, על הספר "מצבי רוח", באתר גלובס, 14 בפברואר 2010 עופרה רודנר, "בפברואר כדאי לקנות פילים": יואל הופמן מציע ספר ילדים לא מצונזר, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2018 יגאל שוורץ, 'הביצה שהתחפשה', 'בפברואר כדאי לקנות פילים': דן פגיס, יואל הופמן, מודרניזם ופוסטמודרניזם, עיונים בספרות ילדים 26, תשע"ו 2016, עמ' 5–25 איתמר זהר, הסופר יואל הופמן מת בגיל 86, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2023 שירי לב-ארי, "יואל הופמן היה ז'אנר בפני עצמו. במידה מסוימת הוא היה סוג של גורו", באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2023 בני ציפר, הברנז'ה הספרותית נטשה את יואל הופמן, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2023 איל מגד, מחוז החפץ האמיתי שלו מאז ומתמיד היה לחדול. לחדול מהכל, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 טל פרנקל אלרואי, הבעיה היא איך להפריך את היואל הופמן, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 אהרן שבתאי, שיר ליואל הופמן, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 רות נצר, אם הסכין נוגע במלה אהבה את הולכת אתי, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 אדוה מגל כהן, שיר:בֵּין דַּפֵּי סִפְרוֹ שֶׁל יוֹאֵל הוֹפְמָן, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 קארין נויבורגר טויטו, הפרדוקס הוא צורה רטורית רווחת ביצירתו של יואל הופמן, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 מיה הוד רן, יואל הופמן כמורה לשירת הייקו, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 אילן ברקוביץ', השבר הזה הוליד את אי־ההיגיון, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 רונן סוניס, אנתולוגיה קטנה של שירי מוות, לזכרו של יואל הופמן, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2023 אגי משעול, הראיון שלא התקיים, באתר ynet, 31 באוגוסט 2023 נוית בראל, ‏"האדם המדויק ביותר שאנחנו זוכרים": לזכרו של יואל הופמן, בעיתון מקור ראשון, 2 בספטמבר 2023 ד"ר חנה הרציג, "שום דבר לא היה כהלכתו" | ד"ר חנה הרציג נפרדת מיואל הופמן, באתר ישראל היום, 1 בספטמבר 2023 רחל אלבק־גדרון, תרומת השירה היפנית בתרגומו של יואל הופמן לשירה העברית, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2023 איל מגד, פרידה מאוחרת מהסופר, באתר הארץ, 21 באפריל 2024 מתברר שהופמן היה לא רק תלמידו של שרפשטיין אלא גם ידידו, כפי שעולה ממכתב שכתב הופמן לשרפשטיין, ואשר נחשף בבלוג של מכון גנזים (שם גם מופקד ארכיונו האישי של שרפשטיין). לעיון בכתב היד ובתמונה משותפת ראו כאן. רשימת מקבלי תארים ותעודות, מעריב, 29 ביוני 1970 שי גרינברג, רוני הניג, העיר תל אביב, דהופמניזיציה - מסע בעקבות יואל הופמן, באתר הארץ, 15 באפריל 2010 אלעד זרט, מותו של אמן המילים, ידיעות אחרונות גיליון מס' 25795, 27.8.2023, עמ' 18 הלך לעולמו הסופר והמשורר יואל הופמן, באתר ישראל היום, 25 באוגוסט 2023 יואל הופמן, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) אמיר רותם, זיכרונות הילדות של יואל הופמן, באתר הארץ, 30 ביוני 2022