שלומית כהן-אסיף

שלומית כהן-אסיף (נולדה ב-5 באפריל 1949) היא משוררת ומספרת ישראלית. כהן-אסיף כתבה 70 ספרים, וזכתה ב-18 פרסים שונים בתחום הספרות, ביניהם פרס זאב לספרות ילדים ונוער, פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, ובשנת 1995 זכתה בפרס אקו"ם על מפעל חיים בתחום ספרות הילדים והנוער. זוכת פרס ביאליק לשנת תש"ע (2010), פרס מפעל חיים ע"ש אריק איינשטיין לשנת 2017, פרס שרת התרבות בתחומי היצירה ספרותית, פרס מפעל חיים בתחום ספרות הילדים לשנת תשע"ט (2019) ופרס דבורה עומר על מפעל חיים לשנת 2020. שלומית כהן-אסיף נולדה בעיראק ועלתה ארצה בגיל שנה וחצי. היא למדה והתחנכה בחולון בבית הספר "תיכון חדש" בעיר. במהלך שירותה הצבאי כקצינת חינוך, החלה לפרסם את שיריה. למדה באוניברסיטת תל אביב ופרסמה בעיתונות ראיונות ורשימות ביקורת על ספרות ותיאטרון. ספר שיריה הראשון, "שש ביד שמאל", פורסם ב-1975. בהמשך פרסמה יותר מ-70 ספרים, שחלקם הופקו להצגות, תערוכות וסרטים מצוירים ואף תורגמו לשפות אחרות. ספרה "מסיבה בגן העכברים" ייצג את ישראל בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית "רחוב סומסום". בשנת 2002 הוקם בחולון גן פסלים על פי ספרה "הארנב ממושי", שיצא ב-1988. בשנים 2009–2013, כתבה את השירים לסדרת הטלוויזיה "גאון של אבא" בכיכובו של יהורם גאון. שיריה מבוצעים על ידי יוצרים ידועים ביניהם: אריק איינשטיין ויהורם גאון. היא זכתה ב-17 פרסים. חלק משיריה של שלומית כהן-אסיף עוסקים בכאב וסבל שחווים הגיבורים, במסגרת המשפחה או במסגרת הסביבה הרחבה יותר. הילדים בשירים מגיבים לתחושות אלו בתמימות ובחוסר הבנה, ומפעילים מנגנוני הגנה שונים כדי להתמודד עם חוויית המצבים הקשים. רוב השירים מסתיימים בסוף ריאלי ולא אידיאלי, כפי שמקובל בספרות הילדים. המשוררת נוקטת באמצעים שונים כדי לעצב מצבים טראומטיים עבור ילדים, כמו הכעס כלפי המת על היעלמותו. דוגמה לכך ניתן לראות בשיר "אבא בתמונה", בו הילד מתקשה לקבל את מות אביו, פונה אל תמונתו ומנסה ליצור עמו דיאלוג. בשיר "כפתור ופרח", ילד יתום מאמו עומד חסר אונים מול החברה החוגגת את יום האם. בשיר זה ובשירים נוספים של כהן-אסיף, מודגשת אטימותה של החברה למצבים כאלה. חלק אחר של שיריה עוסק באהבה, ובחשיבותה הגבוהה בעולמו של כל ילד וכל אדם. להשקפתה, האהבה עוזרת להתגבר על קשיים, לצמצם מרחקים, לפתור בעיות ולחלום. על פי רבקה גרון, ביצירותיה מתארת כהן-אסיף כמה סוגי אהבות, לדוגמה: אהבה כמקסם לעת מצוקה - אהבה מאגית המשפרת כאב ומשנה מציאות כואבת על פי צורכי הפרט (למשל, בשיר "נשיקה בכיס", משמשת הנשיקה כמרפא: "אם תלך לאיבוד, אם מישהו ירביץ, אם משהו יכעיס, אם תהיה עצוב, יש לך נשיקה בכיס"). אהבה כצורך חיוני לילדים בהתפתחותם – אהבה במשפחה בין ההורים לילד ובין הילד לאחיו (למשל בשיר "לפעמים אוהב, לפעמים לא", הילד מביע את חרדתו כאשר אחיו לא מפגין את אהבתו אליו – "אחי לא אוהב אותי, הוא צעק עלי... אחי אוהב אותי. ילד הכה אותי... אחי בא בריצה ודחף את הילד"). אהבה תמימה – תשוקה לקשר, להדדיות ולגילויי אהבה (למשל בשיר "הלכתי להביא פרפר לרות", גיבור השיר מוצג כמחזר מוצהר. הדברים נאמרים בגלוי ובפשטות: "הלכתי להביא פרפר לרות. רות אוהבת פרפרים ואני אוהב את רות"). אהבה כתופעה קוסמית – תופעה טוטאלית החוצה גבולות ומקיפה את כל העולמות (בשיר "מכתב" מוצגת אהבה בלתי אפשרית בין השמש לירח המשתוקקים להיפגש: "הירח כתב לשמש מכתב: יקירה בואי נפגש! למכתב הוסיף ציור יפה וברור. השמש שלחה לירח כדור של אש על גלויה מצוירת: נפגש. בוודאי. רק כתוב היכן ומתי"). כמיהה רומנטית ושיברה – אהבה שאינה הדדית, אלא כוללת גם תסכולים ואכזבות (בשיר "כבר אחר שש", מצפה הגיבור לרות והיא לא מופיעה: "רות אמרה אבוא בשעה ארבע או חמש. ועכשיו כבר אחרי שש"). לדעת חוקרת הספרות אילנה אלקד-להמן, ביצירתה של שלומית כהן-אסיף הנושא הארס פואטי בולט במיוחד, כבר מקובץ הסיפורים הראשון שפרסמה. שבעה-עשר סיפורים (מתוך 71) שפורסמו בספרים שונים 1979–1987, הם סיפורים ארס-פואטיים מובהקים. חמישה סיפורים נוספים נוגעים באופן כלשהו בסוגיות ארס-פואטיות. גם בספרי השירה שלה קיימים שירים העוסקים בסוגיות ארס-פואטיות. השאלות הארס-פואטיות שמעלה כהן-אסיף ביצירותיה, והתשובות להן, מקיפות "עולמות" מעבר לתחום שעסקו בו בעבר בספרות הילדים העברית. מועלות סוגיות ביחס למהות האמנות; זהות האמן; תהליכי ה"הכשרה" שלו; יחסי היוצר עם החברה (סוציולוגיה), עם השלטון ועם קהל קוראיו; תפקיד היצירה האמנותית ועוד. שש ביד שמאל - 1975, ספריית פועלים ענן של חוט - 1977, הוצאת תמוז המלך ממדו - 1979, ספריית פועלים (פרס אקו"ם) מחשבות שאינן רוצות לישון 1979, הוצאת הקיבוץ המאוחד (פרס אקו"ם) חומפס - 1980, הוצאת מסדה / 2003, הוצאת לולו / 2014 הוצאת ספריית הפועלים חצי גלימת מלכות - 1981, ספרית פועלים הצימוקים הם ענבים עצובים - 1982, הוצאת הקיבוץ המאוחד אחרי שלבשתי פיג'מה - 1982, הוצאת שוקן לילדים (פרס אקו"ם) המחבוא של הרוח - 1984, הוצאת עם עובד גבעת הכפתורים – 1985, הוצאת הקיבוץ המאוחד שודד החלומות - 1985, הוצאת ספריית הפועלים הירח בוכה בכוכבים - 1987, הוצאת הקיבוץ המאוחד הנסיכה מן הקשת - 1987, הוצאת ספריית הפועלים הארנב ממושי - 1988, הוצאת הקיבוץ המאוחד הסוד של העכבר זנזיבר - 1989, הוצאת הקיבוץ המאוחד סבא מרחוב העפיפונים הכחלים - 1986, הוצאת עם עובד מוכר העננים - 1989, הוצאת ספריית הפועלים דובי דוביג'מה - 1990 כתר הגמד גמדן והקוסם תותן - 1990, הוצאת הקיבוץ המאוחד לפעמים בגשם לפעמים בלב- 1990, הוצאת כתר הספר הגדול של שלומית כהן-אסיף - 1991, הוצאת עם עובד גשם של נשיקות - 1991, הוצאת הקיבוץ המאוחד מסיבה בגן העכברים - 1991, הוצאת ספריית הפועלים מלך הפעמונים - 1993, הוצאת ספריית הפועלים נשיקת הפתעה – 1993, הקיבוץ המאוחד גלגל הלחמניות - 1995, הוצאת הקיבוץ המאוחד הבית בעמק שוקו - 1995, הוצאת דני ספרים נסיכת עגילי העשב - 1996, הוצאת עם עובד התעלול האדום - 1996, הוצאת קוראים ארמון הפרפרים - 1996, הוצאת ספריית הפועלים פונזו מן האגם הצוחק - 1996, הוצאת מסדה ליצן הדובדבן - 1997, הוצאת ידיעות אחרונות המחבואים של ג'ומליק - 1998, הוצאת עם עובד הצב שמיל שימלאי - 1998, הוצאת ספריית הפועלים שוק המראות הקטנות - 1999, הוצאת הקיבוץ המאוחד רונה זברונה באה לביקור - 2000, הוצאת עם עובד נשיקה בכיס - 2000, הוצאת לולו ואם המלכה תגיד כן - 2000, הוצאת ספריית הפועלים נוקי עם הלב האדום - 2002, הוצאת ספריית הפועלים דוקטור מרשמלו מלו – 2002, ספריית הפועלים ארמון אלף הדלתות - 2003, הוצאת ספריית הפועלים ספור שמתחיל בנשיקה ונגמר בחיבוק - 2003, הוצאת עם עובד מאחורי וילון האפרסקים - 2004, הוצאת הקיבוץ המאוחד נער העפיפונים – 2006, ספרית הפועלים כנפים של שבת - 2006, הוצאת הקיבוץ המאוחד קוקוריקו וחברים - 2008, ספרית פועלים ציפור, לאן את נוסעת? - 2010, עם עובד מעשה בכוכב שנפל לשלולית - 2010, ספרית פועלים מתחיל בבום ונגמר בטראח - 2012 ספרית פועלים (עברית/ערבית) גם לירח יש גומות חן – 2013, עם עובד חומפס - 2014 ספרית פועלים הצבע השמיני - 2014 צלטנר הנמר של שלמה המלך, 2014 ספרית פועלים בוקר טוב גדליהו - 2015, עם עובד נשיקה בכיס ועוד נשיקה - 2017, ספריית פועלים רחוב בלי שם - 2017, ספריית פועלים ביצה מרובעת - 2017, זמורה ביתן כרטיס לירח - 2020, ספריית פועלים די-לי-לול - 2020, עם עובד שירהּ של כהן-אסיף התפייסות אילנה אלקד-להמן, (1989). ״ארס-פואטיקה בסיפורי שלומית כהן-אסיף״, באמת?!,3: 64-47 רבקה גרון, (2002), ״כאב וסבל בשירי שלומית כהן-אסיף: מבחר יצירות לילדים שנושאן חולי ומוות״. מעגלי קריאה, 29: 66-70 שרה ציוני, (2002), ״שירי אהבה ביצירתה של שלומית כהן-אסיף״, מעגלי קריאה 29: 71-80 "סודות משולחן הכיתה – החלום זה המשקפיים שלי", הוצאת ספרים דומינו, 1990 שלומית כהן-אסיף, חוטם המזל, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 362–365, הוצאת כרמל, 2017. כרמית ספיר ויץ, ‏שלומית כהן-אסיף מדברת על העיסוק במוות ועל אלימות הביקורות, באתר מעריב אונליין, 7 בפברואר 2020 שלומית כהן-אסיף, באתר "דףדף" שלומית כהן-אסיף, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" שלומית כהן-אסיף, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" על שלומית כהן אסיף, באתר כנפיים. על שלומית כהן אסיף, מתוך אתר הגיל הרך. שלומית כהן-אסיף חוזרת להיות ילדה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008 מדף הספרים של שלומית כהן-אסיף, באתר nrg‏, 17 בפברואר 2009 רותה קופפר, "ציפור, לאן את נוסעת?" מאת שלומית כהן-אסיף, את הליטוף כדאי לזכור ולא לשכוח, באתר הארץ, 2 ביוני 2010 רותי זוארץ, ‏סופרת הילדים בביקורת עצמית: "הייתי צריכה לצעוק על העוול והעוני", באתר מעריב אונליין, 19 באוקטובר 2015 אורין ויינברג, שלומית כהן-אסיף: "הייתי רוצה להעז ולכתוב דמויות מרושעות יותר בסיפורים שלי", באתר ynet, 7 באוקטובר 2017 רבקה גרון, "הלב הוא מחבוא" - על פסיפס האהבה בשירי שלומית כהן-אסיף, עיונים בספרות ילדים 13, תשס"ג-2003, עמ' 74–87 אגדה של שלומית כהן-אסיף "אגרטל החרס", באתר "אלכסון" אגדה של שלומית כהן-אסיף: "פסל-חידה", באתר "אלכסון" מאיה פולק, ‏הספר ה-72: "אני רוצה לבוא לעולם עם השירה שלי", בעיתון מקור ראשון, 2 בספטמבר 2020 שלומית כהן-אסיף, דף שער בספרייה הלאומית שלומית כהן-אסיף, בלקסיקון הספרות העברית החדשה הוכרזו הזוכים בפרסי שרת התרבות בתחומי היצירה ספרותית, באתר ynet, 29 בדצמבר 2019