מתיו סטיוארט, רוזן לנוקס הרביעי

מתיו סטיוארט, רוזן לנוקס הרביעי (21 בספטמבר 1516 – 4 בספטמבר 1571) היה מנהיג האצולה הקתולית בסקוטלנד. הוא היה סבו מצד האבא של ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד ואנגליה. הוא היה הבעלים של טמפל ניוסאם ביורקשייר, אנגליה. מתיו נולד בשנת 1516 והיה בנם של ג'ון סטיוארט, רוזן לנוקס השלישי (נפטר 1526) ואשתו ליידי אליזבת סטיוארט, בתו של ג'ון סטיוארט, רוזן את'ול הראשון. מתיו סטיוארט ירש את מקומו כרוזן לנוקס עם מות אביו ב-1526. אמו שלחה אותו ואת אחיו הצעיר ג'ון סטיוארט לצרפת לטיפולו של דודם הגדול רוברט סטיוארט, לורד טובעני החמישי, אשר רשם אותם לגארד אקוסאז. כאשר ג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד מת בשנת 1542, הקרדינל בטון דחק בלנוקס לחזור לסקוטלנד כדי להתחרות בג'יימס המילטון, רוזן אראן השני. לנוקס הגיע במרץ עם שתי ספינות למעוז טירת דמברטון ימים ספורים לאחר שהפרלמנט הכריז על אראן כעוצר ויורש העצר לאחר התינוקת מרי, מלכת הסקוטים. גם לאראן וגם ללנוקס היו תביעות לכס כצאצאיה של מרי סטיוארט, בתו של ג'יימס השני, מלך סקוטלנד, אבל לאראן הייתה טענה טובה יותר כנכד דרך שושלת זכרית, בעוד לנוקס היה נין דרך ענף נקבי. עם זאת, לנוקס טען כי אראן אינו לגיטימי מכיוון שאביו לא הצליח להתגרש מאשתו הראשונה לפני שהתחתן עם אמו של אראן. אראן כרת את הסכם גריניץ' עם אנגליה ב-1 ביולי 1543, שביקש לארס את מרי לנסיך אדוארד טיודור, בנו ויורשו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. יורש העצר אראן החל לבצר את ארמון לינלית'גו, שם הוחזקה מרי עם אמה, מארי דה גיז, המלכה האלמנה של סקוטלנד. לנוקס התחבר עם הקרדינל הפרו-צרפתי בטון, וכוחותיהם חנו מחוץ לארמון, אך חסרו ארטילריה לתקיפה. נציגיהם שוחחו עם אנשיו של אראן בקירקליסטון, ליד אדינבורו, והסכימו שאראן ישלוט במועצה, ומרי תועבר לטירת סטירלינג. לנוקס ליווה את מרי לסטירלינג ב-26 ביולי 1543. למרות שלנוקס הגיע לסקוטלנד בשל הסיכוי המפתה לנישואין לאלמנה מארי דה גיז, עד ספטמבר הוצעה לו ההזדמנות להתחתן עם ליידי מרגרט דאגלס, בתה של המלכה האלמנה מרגרט טיודור, אשתו של ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד, אחותו של המלך הנרי השמיני ואחותו למחצה של המלך ג'יימס החמישי המנוח. לאחר שלנוקס תפס את הכסף ואת הארטילריה הצרפתית שנשלחה למארי דה גיז, היא הושיטה את ידה של בתה המלכה מרי לנישואים. כאשר הפרלמנט של סקוטלנד דחה את הסכם גריניץ', לנוקס החליף צד, ותמך במאמצים הצבאיים של המלך הנרי השמיני להבטיח נישואים בין המלכה מרי לבנו הנסיך אדוארד, במלחמה הידועה כיום כ"חיזור המחוספס". בקיץ 1544 בזז לנוקס את האי אראן, והפך את עצמו ללורד באי בוט וטירת רותסי, בתמיכת 18 ספינות ו-800 איש שסופקו על ידי המלך הנרי השמיני. בקרב על גלאזגו מיור, הצליח צבאו להדוף את הכוח הראשון מבין כוחותיו הרבים יותר של אראן בחזרה לעבר הכוח השני, וכבש את התותח שלהם. עם זאת, הקרב הסתיים בצורה חיובית יותר עבור יורש העצר אראן. היו כ-300 הרוגים משני הצדדים, ולנוקס עצמו נסוג לטירת דמברטון. לאחר התייעצות עם קציניו האנגלים תקף לנוקס את טירת דונון ושרף את הכפר והכנסייה הסמוכים. לאחר מכן הוא הרס חלק גדול מקינטייר, אך מכיוון שלא הצליח להחזיר לעצמו את החזקה בטירת דמברטון, הוא נסוג אל ספינותיו והפליג לאנגליה ב-28 במאי 1544 בערך. הוא שהה זמן מה בטירת רסל. לאחר מכן הוענק לו מכתב הכחשה על ידי הנרי השמיני, ביולי 1544. לנוקס הצטרף לכוח הפלישה האנגלי בספטמבר 1547. כאשר הצבא האנגלי הראשי התקרב לאדינבורו לפני קרב פינקי, הרחק ממערב, פלישת הסחה של 5,000 איש הובלה במשותף על ידי תומאס וורטון ולנוקס. הם כבשו את Castlemilk ושרפו את אנאן, לאחר מאבק מר לכבוש את הכנסייה המבוצרת שלה. במשך זמן מה לנוקס ומשפחתו התגוררו בטירת וורלטון בצפון יורקשייר, אשר הוענקה לו, יחד עם האחוזה, על ידי המלך הנרי השמיני. מאוחר יותר, בשלב מסוים בסוף המאה ה-16, נבנה שם בית על ידי משפחת לנוקס בצמוד לקצה הצפון מערבי של בית השער של הטירה. באוגוסט 1548 לנוקס נתן ארבע הבטחות למארי דה גיז על מנת לקבל את הסכמתה לנישואי בתה המלכה מרי לפרנסואה השני, מלך צרפת. אלה היו כדלקמן: שהוא וחבריו ושומריו ישמרו על האמונה הקתולית בסקוטלנד; שהם ישמרו על ברית אולד; שגיז יישאר שומר המלכה ושהוא יעניש את כל מי שתמך במלך אנגליה. לנוקס חזר לסקוטלנד על פי דרישתה של המלכה אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, במהלך משא ומתן הנישואין של מרי, מלכת הסקוטים באוקטובר 1564. הוא קיבל לינה בארמון הולירוד, והאחראי על שטיחי הקיר של המלכה פייר מרטין שיפץ עבורו מיטת קטיפה ארגמנית. לנוקס העניק למרי תכשיט "מופלא ויפה ועשיר", שעון וזכוכית משובצת באבנים יקרות, וטבעות יהלומים למספר אנשי חצר ומתנות לארבע המרי של המלכה. לנוקס נכנס במהירות לתפקידו כאדון החזק ביותר באזור גלאזגו ומאוחר יותר היה שותף לנישואי בנו הבכור, לורד דרנלי, למלכה מרי. אם המלכה אליזבת הראשונה התכוונה לכך (כדי לחסל את האיום של נישואים יבשתיים), כפי שלפעמים משערים, נותר ספק. מלכת אנגליה הגיבה בביטול וכלאה את אשתו של לנוקס מרגרט במצודת לונדון. באוגוסט 1565, פחות מחודש אחרי החתונה, ויליאם ססיל שמע כי חוצפתו של דרנלי הביאה להרחקתו של אביו, הרוזן מלנוקס, מחצר המלוכה הסקוטית. לאחר שבנו הבכור, לורד דרנלי, נרצח בתחילת 1567 לנוקס היה הנלהב ביותר בעשיית הצדק נגד הלורדים שקשרו קשר ברצח. הוא גם הפך לעד הראשי נגד המלכה מרי למרות שהמעורבות האפשרית שלה ברצח, שבוצע על ידי בעלה המאוחר, לורד בוטוול, שנויה במחלוקת. בשנת 1570 לנוקס הפך לעוצר עבור נכדו ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד, אך מפלגתה של המלכה מרי הכריזה נגדו מלחמה. הוא נורה למוות בשנה הבאה בהתכתשות, כאשר מפלגת המלכה תקפה את סטירלינג. הפשיטה על סטירלינג ב-4 בספטמבר 1571 הובלה על ידי ג'ורג' גורדון, רוזן האנטלי החמישי, קלוד המילטון והליירדים של בקליץ' ופרניהרסט. דיווחים מוקדמים אמרו שהוא נהרג על ידי מפלגתו שלו. ויליאם קירקקלדי מגראנג' אמר שהירייה נורתה על ידי מפלגת המלכה, וחשבון אחר מציין את דייוויד בוצ'יננט כמתנקש. נראה כי לנוקס נקבר בתוך "קפלת המלך" או "קפלה רויאל" בטירת סטירלינג, מה שהיה יוצא דופן. מקום הקבורה לא נקבע באופן סופי. גופה שהתגלתה על ידי ארכאולוגים באתר קפלה ישן בטירה, מטבח המושל, שתוארכה בשיטות פחמן לתקופה הנכונה, יכולה הייתה להיות של לנוקס. בשנת 1544 התחתן מתיו עם ליידי מרגרט דאגלס, בתו של ארצ'יבלד דאגלס, רוזן אנגוס השישי, מאשתו המלכה האלמנה מרגרט טיודור, שהייתה לה תביעה לכס המלכות האנגלי. ממנה נולדו לו הילדים הבאים: הנרי סטיוארט (1544) שמת זמן קצר לאחר הלידה; הנרי סטיוארט, לורד דרנלי (1546–1567), התחתן עם מרי, מלכת הסקוטים, בתו של המלך ג'יימס החמישי; בנו היה ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד ואנגליה; פיליפ סטיוארט (1556); צ'ארלס סטיוארט, רוזן לנוקס הראשון (1557–1576), אשר ב-1574 התחתן עם אליזבת קוונדיש, בתם של סר ויליאם קוונדיש ואליזבת הארדוויק. בתו הייתה ליידי ארבלה סטיוארט. מדיה וקבצים בנושא מתיו סטיוארט, רוזן לנוקס הרביעי בוויקישיתוף מתיו סטיוארט, רוזן לנוקס הרביעי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)