כתרי דמשק

כתרי דמשק הוא כינוי לאחד עשר כתבי יד (קודקסים או מִצְחָפִים) עתיקים של התנ"ך או חלק ממנו, שהיו שמורים בקהילה היהודית בדמשק. כיום מצויים אחד עשר כתרי דמשק בספרייה הלאומית, חוץ מכתר אחד. קהילת יוצאי דמשק טוענת שכתר אחד נגנב מהקהילה היהודית בדמשק, בזמן כהונת הרב אברהם חמרה כרב ראשי בדמשק. הספרים כתובים על קלף עם הערות המסורה וחלקם הגדול כולל איורים. הספרים משמרים את נוסח המסורה הקדום ונחשבים למקור העתקה מהימן. השם "כתר" (בערבית تاج, תאג'), התייחס במקור לכתב יד מסוים של התנ"ך, שנכתב בארץ ישראל במאה העשירית לספירה ונוקד על ידי אהרן בן אשר, שאף כתב בו את הערות המסורה. כתב היד הזה קיבל את אישורו של הרמב"ם כמייצג הנוסח המדויק ביותר של המסורה, הגיע בסופו של דבר לרשותה של קהילת חלב, וכונה משום כך כתר ארם צובא.[דרוש מקור][מפני ש...] במשך הדורות הפך השם "כתר" לכינוי כללי למִצְחָף (קודקס) של מקרא או של אחת מחטיבותיו, ובו ניקוד וטעמים, והערות נוסח. המסורה היא מכלול ההערות המלוות את נוסח המקרא לצורך מסירתו המדויקת. הערות המסורה המתייחסות לנוסח, לכתיב ולקרי של מילים במקרא. כללי המסורה נוסחו וגובשו בחלקן הגדול בארץ ישראל במאה השביעית לספירה. את הערות המסורה ניתן לחלק לשניים :מסורה קטנה ומסורה גדולה .המסורה הקטנה מנוסחת בקיצור מופלג ורשומה בשוליו של הטקסט המקראי. לעומת זאת, המסורה הגדולה מפרטת את הערות המסורה הקטנה, בדרך כלל בשוליו של הדף. בכתבי היד המפוארים של המקרא, בעיקר בתקופה מאוחרת יותר, כאשר מידת השימוש בהערות המסורה הצטצמצם, קיבלו הערות המסורה הגדולה צורה של ציור. הערות המסורה צוירו באמצעות מיקרוגרפיה, כלומר ציור באמצעות אותיות זעירות היוצרות קווי מתאר של עיטורים. קיימים אחד עשרה קודקסים (כתרים): היחס לכתרי דמשק בקרב חברי הקהילה היהודית היה יחס של קדושה עצומה. הכתר נתפס כקמע ששומר על הקהילה ועל אחדות הקהילה. חברי הקהילה האמינו שכתרי דמשק הצילו את הקהילה בתקופת עלילת דמשק. הכתרים נשמרו בארונות נפרדים, קטנים יותר והם לא היו חלק מארון הקודש בבתי הכנסת. בתוך הארונות הוקם הדום מיוחד שעליו שמו את הספרים הכתרים נעטפו במטפחות משי וקטיפה. רק אנשים בודדים בקהילה נחשפו אל ספרי הכתר. בתשעה באב הייתה מגילת איכה נקראת מאחד מספרי הכתר, וכן היו קוראים בספרי הכתר באירועים מיוחדים. בשנת 1944 נעלם אחד מה"כתרים, לא ברור אם הכתר נבזז, נגנב או נמכר על ידי אחד מחברי הקהילה. חברי הקהילה בדמשק התאבלו בעקבות היעלמות אחד מספרי הכתר. הם קרעו את בגדיהם, וקראו בספר איכה. שמש הקהילה התאבד בעקבות היעלמות הכתר. הכתר עצמו נמצא לאחר עשרים שנה בלונדון. הוא נמכר לתייר בריטי. אספן יהודי קנה אותו והעביר אותו אל הספרייה הלאומית. בשנות השבעים של המאה העשרים הוחמר מצבם של יהודי דמשק. בעקבות כך, החלו יהודים ברחבי העולם לדאוג ולעזור ליהדות דמשק. אחת מן הפעילות שעזרה ותרמה רבות לרווחתם של יהודי סוריה הייתה ג'ודי פלד קאר, מוזיקולוגית מקנדה. היא יצרה קשרים סודיים עם יהודים בסוריה, וניסתה לעזור להם באמצעות איסוף כסף וסיפוק צורכיהם הדתיים. היא עזרה ליהודים שרצו בכך להגר מסוריה ושיחדה לשם כך פקידים. בנוסף כך, ג'ודי פלד קאר הצליחה להבריח את אחד הכתרים אל מחוץ לסוריה בשנת 1993, ולהעביר אותו אל הספרייה הלאומית. כתרי דמשק נוספים הוברחו לישראל על ידי הרב אברהם חמרה ובסיועו של המוסד הועברו לספרייה הלאומית. בשנת 2014 הגיש הרב חמרה תביעה כנגד הספרייה הלאומית בנוגע לאחזקתם של כתרי דמשק. הרב חמרה טען כי ניתנה לו הבטחה שלטונית על ידי נציגי המוסד שאם יצליח להוציא את כתרי דמשק מסוריה ויזכה לצאת בעצמו מסוריה, תסייע לו המדינה בהקמת מרכז מורשת יהודי סוריה בראשותו. במרכז זה אמורים היו לשכון הכתרים. הספרייה הלאומית לעומת זאת, טענה שמדובר בנכס בעל חשיבות תרבותית והיסטורית, שצריך להיות בבעלותו של העם היהודי ושל הציבור במדינת ישראל. הספרייה טענה כי הגדרת מטרות הספרייה וכן היכולות החומריות שברשותה מקנים לה את היכולת לשמר את הכתר בצורה מיטבית. הספרייה תיארה בבית המשפט את תהליך השימור של כתרי דמשק. במהלך השנים 1993–1995, לאחר שהובאו הכתרים לישראל, הפקידו אותם נציגי המוסד בידי הספרייה הלאומית ומאז הם במשמורת בספרייה. הכתרים הגיעו במצב תחזוקתי ירוד כשחלקם נגועים במזיקים שונים. מחלקת השימור של הספרייה הלאומית פעלה להסרת הנגעים ולשימור הכתרים תוך הקפדה על תחזוקתם בתנאים פיזיים מתאימים (טמפרטורה, לחות, תאורה וכו'), באופן שהביא להשתמרותם במצב טוב. משום כך, הדגישה הספרייה את יכולותיה המתקדמות בשימור והטיפול בכתרים. כמו כן, הספרייה טענה שעל פי חוק הספרייה הלאומית, מטרתה של הספרייה היא "איסוף, שימור, טיפוח והנחלה של אוצרות ידע, מורשת ותרבות בכלל, ובזיקה לארץ ישראל, למדינת ישראל ולעם היהודי בפרט" (סעיף 3 בחוק). לדעתה של הספרייה, שימור הכתר בידי הספרייה עולה בקנה אחד עם מטרות אלו. הספרייה הלאומית ביקשה שבית המשפט יצהיר כי תשעת כתרי דמשק יהיו בבעלות הקדש ציבורי, וכי בית המשפט יקבע את תנאי ההקדש ומטרותיו. הספרייה הלאומית ביקשה שהיא תהיה נאמן ההקדש, ושתייעץ לה ועדת היגוי שתהיה מורכבת מנציגי הספרייה, נשיא האוניברסיטה העברית, רבנים ונציגים של ארגון יוצאי סוריה ודמשק. היועץ המשפטי לממשלה , אביחי מנדלבליט, צידד בעמדת הספרייה, וקבע כי "כתרי דמשק – אשר היו בבעלות קהילות ישראל בדמשק אשר חרבו, הוצלו על ידי המוסד לתפקידים מיוחדים ושוקמו בספריה הלאומית – הינם אוצר בעל אופי ציבורי-לאומי. כתרי דמשק, אינם רכושו הפרטי של איש, ואף לא של הרב חמרה או של מרכז המורשת שהוא מבקש להקים למעלה מעשרים שנים. לכתרי דמשק אופי "ציבורי-לאומי", וככאלה יש לדאוג כי הם יוותרו בידי המוסדות הלאומיים של העם ולא בידי הפרט". בית המשפט קיבל את עמדת היועץ המשפטי והספרייה הלאומית וקבע את התנאים להקמת הקדש ציבורי לכתרי דמשק. מתוך דברי השופט דוד גדעוני: "לאחר שנתתי דעתי לכלל טענות הצדדים סבורני כי יש לקבוע את נאמני ההקדש בהתאם למתווה שהציע היועץ המשפטי לממשלה. נאמני ההקדש במתווה זה מייצגים קשת ציבורית רחבה. הם כוללים אנשי תורה והשכלה, נציגים של יוצאי יהדות סוריה, אנשי מקצוע ומומחיות מטעם הספרייה הלאומית. מדובר בהרכב מאוזן, שיש בו כדי להביא לידי ביטוי את עמדות הגורמים השונים במישור הערכי והמקצועי ולסייע בהגשמת תכלית ההקדש לטובת הכלל. מינויו של הרב חמרה כנאמן באופן אישי נסמך על פועלו ותרומתו המובהקת להצלת הכתרים וכמי ששימש אחרון רבני דמשק. מדובר במינוי ראוי ומתבקש. לאחר אריכות ימיו, או לאחר שיפנה את מקומו מטעם כלשהו, יבוא תחתיו רב אחר מקהילת יוצאי סוריה בישראל שיאושר על ידי בית המשפט. כתר דמשק (1260) כתב יד ששון 507 כתר ארם צובא כתב יד ששון 1053 מכאן ומשאם – כתב העת למורשת יהדות דמשק, אביב 2015 – פסח תשע"ה ת"א 14-12-17135 הספרייה הלאומית בע"מ )חל"צ (ואח' נ' משרד המשפטים/ רשם ההקדשות ואח תצוגת מגילות תורה וספרי תנ"ך: השייכים לקהילת יוצאי סוריה בישראל : בית נשיא המדינה, ירושלים טז בחשון תשס"א - 14 בנובמבר 2000 / תצוגת מגלות תורה וספרי תנ"ך (תשס"א: ירושלים) מדיה וקבצים בנושא כתרי דמשק בוויקישיתוף הסכת הספרנים | הפודקאסט של הספרייה הלאומית, האזינו: סיפורם המופלא של כתרי דמשק, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 22.8.2021 אביאל מגנזי ו-, התנ"ך שהבריח המוסד: הקרב על 'כתר דמשק', באתר ynet, 8 בדצמבר 2014 תנ"ך: עם ניקוד וטעמים, מסורה קטנה וגדולה (24°790), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית ערך מילוני בנושא מצחף, בוויקימילון מכאן ומשאם – כתב העת למורשת יהדות דמשק, אביב 2015 – פסח תשע"ה, עמ' 17 ד"ד אביעד סטולמן, דברי הסבר על כתרי דמשק שנמצאים בספריה הלאומית המידע מתבסס על אתר כתיב של הספרייה הלאומית ועל תצוגת מגילות תורה וספרי תנ"ך: השייכים לקהילת יוצאי סוריה בישראל: בית נשיא המדינה, ירושלים טז בחשון תשס"א – 14 בנובמבר 2000 / תצוגת מגלות תורה וספרי תנ"ך (תשס"א: ירושלים). תורה: עם ניקוד וטעמים, מסורה קטנה וגדולה (24°5702), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית הסכת הספרנים | הפודקאסט של הספרייה הלאומית, האזינו: סיפורם המופלא של כתרי דמשק, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 22.8.2021 תורה, מגלות והפטרות (24°7024), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תנ"ך (24°7026), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית יאשיהו משה בן צפניה היה נשיא היה קראי וחי כנראה בדמשק תנ"ך: עם ניקוד וטעמים, מסורה קטנה וגדולה (28°7153), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תנ"ך (4°7205), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תנ"ך: עם ניקוד וטעמים, מסורה קטנה וגדולה (28°7236), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית כתובים (7088°8), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תורה (7087°8), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תנ"ך: עם ניקוד וטעמים, מסורה קטנה וגדולה (28°7023), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית תנ"ך בניקוד וטעמים ומסורה קטנה (4°7025), בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית פס"ד ת"א 14-12-17135 הספרייה הלאומית בע"מ )חל"צ (ואח' נ' משרד המשפטים / רשם ההקדשות ואח') עמ' 2.: תצוגת מגילות תורה וספרי תנ"ך: השייכים לקהילת יוצאי סוריה בישראל: בית נשיא המדינה, ירושלים טז בחשון תשס"א – 14 בנובמבר 2000 / תצוגת מגלות תורה וספרי תנ"ך (תשס"א: ירושלים) תנ"ך עם ניקוד וטעמים מסורה גדולה ומסורה קטנה,(Ms. Heb. 24°790) הסכת: סיפורם המופלא של כתרי דמשק, "הספרנים": בלוג הספרייה הלאומית, אוגוסט 2021 הסכת: סיפורם המופלא של כתרי דמשק, "הספרנים": בלוג הספרייה הלאומית, אוגוסט 2021 פס"ד ת"א 14-12-17135 הספרייה הלאומית בע"מ )חל"צ (ואח' נ' משרד המשפטים/ רשם ההקדשות ואח),עמוד 4. שם. שם,עמ' 3. שם, עמ' 4. שם,עמ' 5. שם, עמ' 11-12.