laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שני נחשוני

שני נחשוני (נולדה ב-29 ביולי 1985) היא עיתונאית ישראלית העובדת בערוץ הטלוויזיה האינטרנטי "רלוונט". ב-1995, כשהייתה בת 10, הייתה חברה בלהקת השכנים של צ'יץ'. נחשוני היא בעלת תואר ראשון בעיצוב פנים מבנה וסביבה ממכללת שנקר. את שירותה בצה"ל עשתה בתחנת הרדיו הצבאית גלי צה"ל ובתחנת הבת גלגלצ והגישה מספר תוכניות בתחנות. ב-2005 עזבה את גלי צה"ל וגלגלצ, ועברה לרדיו ירושלים. במקביל לעבודתה ברדיו ירושלים, שימשה כתחקירנית בהעולם הבוקר וכמגישת "המהדורה" בערוץ הראשון. ב-2007 עברה לרדיו תל אביב והגישה את התוכנית "משהו משהו". ב-2010 עברה להגיש את התוכנית "זורמות" עם עדי שילון, וב-2012 החלה לשמש כמגישה מחליפה בתוכנית הבוקר עם סלוצקי ודומינגז. ב-2013 עזבה את תוכניתה עם שילון, אולם המשיכה לעבוד ברדיו תל אביב עד 2015. אז החלה לעבוד בערוץ 2 ככתבת דיגיטל בתוכניות שיחת היום ומדברים על זה, וככתבת בחטיבת החדשות האנגלית ב-I24NEWS. ב-2017 עזבה את תפקידיה בערוץ 2 וב-I24NEWS והצטרפה לתאגיד השידור הישראלי, שהיה בשלבי הקמה. שם שימשה ככתבת תרבות בכאן חדשות, מבזקנית ומגישה מחליפה בתוכנית "חדשות הלילה". ב-2023 הצטרפה לערוץ הטלוויזיה האינטרנטי "רלוונט". נחשוני נשואה ואם לבת. מתגוררת בתל אביב. שני נחשוני, ברשת החברתית פייסבוק שני נחשוני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שני נחשוני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Shani Nachsoni, ADD (באנגלית אמריקאית) שני נחשוני, באתר וואלה! חדשות הלילה | 29.03.20: הדיון בממשלה על החמרת ההגבלות נדחה למחר, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 35:17)
פרס אייברי פישר

פרס אייברי פישר (אנגלית: Avery Fisher Prize) הוא פרס הניתן לנגנים אמריקאים על הישג יוצא-דופן במוזיקה קלאסית. הפרס, שייסד הפילנתרופ אייברי פישר בשנת 1974, נחשב לאחד מאותות ההוקרה החשובים ביותר לנגנים אמריקאים. על מתן הפרס מחליטים "חברי תוכנית האמנים של אייברי פישר", בהנהלת מרכז לינקולן לאמנויות הבמה; אמנים אינם מגישים מועמדות, ורשימת הזוכים נשמרת בסוד. לפרס נלווה תחילה מענק בסך $10,000 בשנים האחרונות עלה סכום הפרס ל-$75,000 ואחר ל-$100,000. הרשימה שלהלן כוללת רק את הזוכים בפרס אייברי פישר. היא איננה כוללת את מקבלי מלגת הקריירה של אייברי פישר או פרס הרסיטל של אייברי פישר. תוכנית האמנים של אייברי פישר מעניקה את הפרס. 1974 - אין זוכה; ראו הערה ב-1976 1975 - לין הארל, מארי פרחיה 1977-1976 - אין זוכה; ייתכן שהפרסומים לפיהם אני קוואפיאן, היידי ליהוואלדר, אורסולה אופנס או פאול שנלי זכו בפרס אייברי פישר הם מטעים: מסתבר שכל אחד מהם זכה בפרס קטן יותר ($1000) מן הקרן בשנת 1976; אפשר, שבאותו זמן פרס כזה נקרא באמת "פרס אייברי פישר". אבל מאמר בניו יורק טיימס מ-1999 (חופשי לקריאה ב-http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9902E2DA153CF936A35756C0A96F958260 מבהיר, שאיש מאלה לא זכה בפרס "הגדול", ושהזוכות ב-1999 - צ'אנג, פרנק וסאלרנו-זוננברג - היו הנשים הראשונות שזכו בו. 1978 - יו-יו מא 1979 - עמנואל אקס 1980 - ריצ'רד גוד 1981 - אין 1982 - הוראשו גוטיירז 1983 - אלמר אוליביירה 1985-1984 -0 אין 1986 - ריכרד שטולצמן 1987 - אין 1988 - אנדרה ואטס 1990-1989 - אין 1991 - יפים ברונפמן 1993-1992 - אין 1994 - גאריק אולסון 1998-1995 - אין 1999 - נדיה סלרנו-זוננברג, פמלה פרנק, שרה צ'אנג 2000 - דייוויד שיפרין, אדגר מאייר 2001 - מידורי גוטו 2003-2002 - אין 2004 - רביעיית אמרסון 2006-2005 - אין 2007 - ג'ושוע בל 2008 - גיל שחם 2010-2009 - אין 2011 רביעיית קרונוס 2013-2012 - אין 2014 - ג'רמי דנק 2016-2015 - אין 2017 - קלייר צ'ייז 2018 - ליילה יוזפוביץ' * 2020 - אנתוני מקגיל עותק ארכיון ניו יורק טיימס, "כנרת זוכה בפרס אייברי פישר לשנת 198321 באפריל 1983 הכנר ג'ושוע בל זוכה בפרס אייברי פישר בסך $75,000. מרכז לינקולן לאמנויות הבמה, מקבלי פרס אייברי פישר וושינגטון פוסט, "הכנר ג'ושוע בל זוכה בפרס נכסף 21 במרץ 2007 מייקל קופר, ניו יורק טיימס, "האזינו לחלילנית קלייר צ'ייז, שזה עתה זכתה ב-$100,000 4 באוקטובר 2018 מייקל קופר, ניו יורק טיימס, "האזינו לכנרת העשויה ללא חת, שזה עתה זכתה ב-$100,000 4 באוקטובר 2018 ג'ושוע ברון, ניו יורק טיימס, "אנטוני מקגיל, ,נגן תושב' זוכה ב-פרס 100,000 15 בספטמבר 2020 Article on The Avery Fisher Prize and The Emerson String Quartet
הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה

הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה (באנגלית: British Antarctic Territory) היא שטח בריטי של הממלכה המאוחדת הממוקמת ביבשת אנטארקטיקה החל מהקוטב הדרומי ועד קו רוחב 60° דרום, בין קווי אורך 20° מערב ו-80° מערב. הטריטוריה הוקמה ב-3 במרץ 1962 אף שבריטניה תבעה את זכותה לחלק זה של אנטארקטיקה כבר בשנת 1908. עד שנת 1962 הייתה הטריטוריה חלק מאיי פוקלנד. בהתאם לאמנת אנטארקטיקה משנת 1961 כל התביעות הטריטוריאליות לאנטארקטיקה מושעות. השטח חופף שטח של אנטארקטיקה שארגנטינה וצ'ילה תובעות בו בעלות (אנטארקטיקה הארגנטינית ואנטארקטיקה צ'ילנה בהתאמה). בטריטוריה אין אוכלוסייה מקומית, ומתגוררים בה צוותי מחקר של משלחת הסקר האנטארקטית הבריטית וצוותים ממדינות אחרות. בריטניה פעלה באנטארקטיקה מאז 1833 עת השתלטה על איי פוקלנד. בשנת 1908 הכריזה בריטניה כי היא מגדילה את שטח טריטוריית איי פוקלנד, והיא כוללת גם את השטח של הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה, וכן את איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, והיא נוהלה על ידי מושל איי פוקלנד. בשנת 1943, במהלך מלחמת העולם השנייה החל מבצע טאבארין שנועד לאסוף מידע על מזג האוויר בדרום האוקיינוס האטלנטי - מבצע שנוהל על ידי מחלקת סקר שטחי חסות איי פוקלנד - לימים משלחת הסקר האנטארקטית הבריטית (British Antarctic Survey - BAS) האחראית על המחקרים מטעם בריטניה באנטארקטיקה. צרפת, נורווגיה, ניו זילנד ואוסטרליה (להן תביעות טריטוריאליות באנטארקטיקה) הן המדינות היחידות המכירות בתביעת בריטניה לשטח זה. הטריטוריה כוללת חלק מיבשת אנטארקטיקה, וכן את מדף הקרח רון-פילכנר, ים ודל, חלקו של חצי האי האנטארקטי הקרוי ארץ פאלמר, וכן את איי שטלנד הדרומיים ואיי אורקני הדרומיים. הטריטוריה מנוהלת על ידי משרד החוץ הבריטי הממנה את נציב הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה. לטריטוריה מערך חקיקה מלא, וכן רשות שיפוטית ורשויות דואר. בהתאם לאמנת אנטארקטיקה, הטריטוריה לא כופה את חוקיה על אזרחי אומות אחרות המצויות בטריטוריה. הטריטוריה מממנת את מנגנוני המנהל והשלטון שלה באמצעות מכירת בולי דואר, וגביית מס הכנסה מהמתגוררים בה. תושב הטריטוריה יכול להיות אזרח של טריטוריה בריטית (British Overseas Territories citizen) ולהחזיק דרכון של אזרח טריטוריה, ובהתאם לחוק הטריטוריות הבריטיות 2002 שנכנס לתוקפו ב-21 במאי 2002 כל אזרח טריטוריה הוא גם אזרח בריטניה. אף שחוקי הטריטוריה אינם מאפשרים לאדם שאינו אזרח להפוך לאזרח שלה, אולם בהתאם לחוק האזרחות הבריטית, כל מי שנולד בטריטוריה מקבל אוטומטית אזרחות - ורק אמיליו פלמה (Emilio Palma), האדם היחידי שנולד בטריטוריה, קיבל אזרחות מכוח חוק זה. לבריטניה שלוש תחנות מחקר בטריטוריה: האלי רות'רה סייני. תחנת מחקר נוספת פועלת בחודשי הקיץ באי ברד. תחנת המחקר פאראדי הועברה לידי אוקראינה בשנת 1996 ונקראת כיום ורנדסקי. בטריטוריה תחנות מחקר של ארגנטינה, ברזיל, בולגריה, צ'ילה, אקוודור, גרמניה, קוריאה הדרומית, פרו, פולין, רוסיה, ספרד, ארצות הברית ואורוגוואי. על אף העדר אוכלוסייה, הטריטוריה מוציאה בולי דואר הנרכשים על ידי תיירים, מבקרים, ועובדי תחנות המחקר, אולם עיקר הבולים נרכשים על ידי אספנים בכל העולם. הבול הראשון הוצא בשנת 1963 והציג את המלכה אליזבת השנייה וכן מראות שונים מאנטארקטיקה. מדיה וקבצים בנושא הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה בוויקישיתוף ‏ משרד החוץ הבריטי - אתר רשמי משלחת הסקר הבריטית לאנטארקטיקה הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) משרד החוץ הבריטי - אתר רשמי
Hot Stuff

"Hot Stuff" הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, דונה סאמר, שנמצא באלבום האולפן השביעי שלה, Bad Girls. נחשב לאחת הקלאסיקות של הדיסקו. השיר הופק על ידי פיט בלוט (אנ') וג'ורג'ו מורודר, ונכתב על ידי פיט בלוט, הרולד פאלטרמאייר וקית' פורסי (אנ'). השיר יצא, על ידי חברת התקליטים קזבלנקה רקורדס, ב-13 באפריל 1979. "Hot Stuff" זיכתה את סאמר בפרס הגראמי להופעת הרוק הנשית הטובה ביותר ב-1980. בשנת 2010, השיר דורג במקום ה-104 ברשימת "500 השירים הגדולים של כל הזמנים" של רולינג סטון. זמרת הפופ ההולנדית, EliZe (אנ'), הוציאה גרסת כיסוי לשיר בספטמבר 2008. ב-18 בספטמבר 2020, הדי ג'יי הנורווגי, קייגו הוציא גרסת רמיקס לשיר. נכון לאוגוסט 2022, גרסת הרמיקס הושמעה למעלה מ-89 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של גרסת הרמיקס, שבויים על ידי בו וב, יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-18 בספטמבר 2020. נכון לאוגוסט 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-29 מיליון פעמים. מידע על היצירה "Hot Stuff" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Hot Stuff" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Hot Stuff" באתר AllMusic מידע על היצירה "Hot Stuff" באתר Discogs מילות השיר "Hot Stuff" באתר Genius סרטון השיר "Hot Stuff" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Hot Stuff" באתר ספוטיפיי Jordan Runtagh, Watch Judith Owen's Jazzy (and Hilarious) Take on Donna Summer's Disco Classic 'Hot Stuff', בשבועון "פיפל", ‏1 באוגוסט 2018 (באנגלית) "500 Greatest Songs of All Time – 104 Donna Summer, 'Hot Stuff'". 11 בדצמבר 2003. ארכיון מ-2018-06-26. נבדק ב-7 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Powell, Karlie (18 בספטמבר 2020). "Kygo Drops New, Revitalized Version of "Hot Stuff" with Donna Summer [LISTEN]". Your EDM. ארכיון מ-2020-10-29. נבדק ב-6 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Hot Stuff / Kygo". Tidal. ארכיון מ-2020-09-19. נבדק ב-6 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Hot Stuff, 2020-09-18, ארכיון מ-2022-10-10, נבדק ב-2022-08-01 "Kygo, Donna Summer – Hot Stuff (Official Video)". YouTube. 18 בספטמבר 2020. ארכיון מ-2020-11-26. נבדק ב-28 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Kygo Unveils Remix of Donna Summer's Legendary "Hot Stuff" Alongside Music Video". Edm.com. 18 בספטמבר 2020. ארכיון מ-2020-10-29. נבדק ב-6 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
קטגונוס צ'אקו

קטגונוס צ'אקו (שם מדעי: Catagonus wagneri) הוא מין פרסתן דרום אמריקאי דמוי-חזיר השייך למשפחת הפקאריים והמין היחידי בסוג קטגונוס (Catagonus). הוא קרובו של הפקארי הנכחד פלטיגונוס. הקטגונוס אנדמי לפרגוואי, בוליביה ודרום ברזיל. עד שנת 1975 היה נחשב הקטגונוס בקהילת החוקרים כחיה שנכחדה וזוהה רק על סמך שלדים. הוא מזכיר מעט את פקארי הצווארון אך גדול יותר ומגיע לאורך ממוצע של 90 עד 110 ס"מ, גובה של 50 עד 70 ס"מ ומשקל של 30–40 ק"ג. לקטגונוס אין דו-צורתיות זוויגית בולטת. פרוותו גסה וצבעה אפור כהה עם שערות לבנות בתחתית הלסת, הסנטר והחזה. לאורך הראש, העורף והגב הקדמי בולטת רעמה פרועה. הקטגונוס חי בקבוצות קטנות של 4 עד 10 פרטים באזורים יבשים ומדבריות קקטוסים, בהם הוא מחפש מזון מהחי ומהצומח ובעיקר פירות וזרעי קקטוסים וכן פירות ברומליים. אויביו העיקריים הם הפומה והיגואר, מהם הוא נמלט בבריחה מהירה ובצווחות חזקות. האיום הגדול ביותר עליו כיום הוא פגיעה בבית גידולו, הפרדת אוכלוסיות, ציד לא חוקי ומחלות שהופצו בידי האדם וחיות בית שאיתו. הפקארי הוא חיה מוגנת כיום אך ההגנה עליו לא תמיד נאכפת בצורה מספקת. מדיה וקבצים בנושא קטגונוס צ'אקו בוויקישיתוף קטגונוס צ'אקו, באתר ITIS (באנגלית) קטגונוס צ'אקו, באתר NCBI (באנגלית) קטגונוס צ'אקו, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קטגונוס צ'אקו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קטגונוס צ'אקו, באתר GBIF (באנגלית) Raffo, E. 2000. Catagonus wagneri באתר Animal Diversity Web Chacoan peccary באתר the Ultimate Ungulate קטגונוס צ'אקו באתר הרשימה האדומה של IUCN קטגונוס צ'אקו באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשרף דארי

אשרף דארי (בערבית: أشرف داري; נולד ב-6 במאי 1999 בקזבלנקה שבמרוקו) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת שרלרואה מליגת העל הבלגית ובנבחרת מרוקו. דארי גדל במחלקת הנוער של וידאד קזבלנקה מליגת העל המרוקאית. הוא ערך 91 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהן הבקיע שמונה שערים. ב-30 ביולי 2022 חתם דארי על חוזה לארבע עונות בברסט מליגת העל הצרפתית. ב-21 באוגוסט כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על אנז'ה. ב-1 בפברואר 2024 הושאל לשרלרואה מליגת העל הבלגית. ב-7 בדצמבר 2021 ערך דארי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו, בניצחון 0–1 על נבחרת ערב הסעודית במסגרת הגביע הערבי 2021. נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר מונדיאל 2022. וידאד קזבלנקה אליפות מרוקו (3): 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022 ליגת האלופות האפריקאית (1): 2021/2022 אשרף דארי, באתר Transfermarkt אשרף דארי, באתר Soccerway אשרף דארי, באתר WorldFootball.net אשרף דארי, באתר National Football Teams אשרף דארי, באתר FootballDatabase.eu Achraf Dari s'est engagé à Brest באתר Foot Mercato, ‏ 30 ביולי 2022 (בצרפתית) لائحة المنتخب الوطني المشاركة في نهائيات كأس العالم قطر 2022 באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 10 בנובמבר 2022 (בערבית)
אוון אנדיקה

אוביטה אוון אנדיקה (בצרפתית: Obite Evan Ndicka; נולד ב-20 באוגוסט 1999 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-איווארי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רומא מהסרייה א'. אנדיקה גדל במחלקת הנוער של אוסר. ב-27 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה, בניצחון 0–1 על קלרמון פוט במסגרת המחזור ה-22 לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במועדון. ב-5 ביולי 2018 חתם אנדיקה על חוזה לחמש עונות באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על פרייבורג במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018/2019. ב-30 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–4 על הנובר 96 במסגרת המחזור השישי בליגה. בארבע העונות הראשונות שלו במועדון ערך 104 הופעות ליגה, והבקיע תשעה שערים. בעונת 2021/2022 זכה עם איינטרכט פרנקפורט בליגה האירופית. ב-21 ביוני 2023 חתם אנדיקה לחמש שנים ברומא. ב-9 בספטמבר 2023 ערך אנדיקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בניצחון 1-0 על נבחרת לסוטו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. איינטרכט פרנקפורט הליגה האירופית (1): 2021/2022 אליפות אפריקה (1): 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא אוון אנדיקה בוויקישיתוף אוון אנדיקה, ברשת החברתית אינסטגרם אוון אנדיקה, באתר Transfermarkt אוון אנדיקה, באתר Soccerway אוון אנדיקה, באתר WorldFootball.net אוון אנדיקה, באתר National Football Teams אוון אנדיקה, באתר FootballDatabase.eu OFFICIEL - Evan N'Dicka quitte Auxerre pour l'Eintracht Francfort באתר Goal, ‏ 5 ביולי 2018 (באנגלית) LA LISTE באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיבוארית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
חרבויה סמולצ'יץ'

חרבויה סמולצ'יץ' (בקרואטית: Hrvoje Smolčić; נולד ב-17 באוגוסט 2000 בגוספיץ' שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. סמולצ'יץ' גדל במחלקות הנוער של גוספיץ' 91 ושל רייקה. ב-17 במרץ 2019 ערך סמולצ'יץ' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של רייקה, בניצחון 3-1 על אוסייק במסגרת המחזור ה-25 בליגת העל הקרואטית לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך 68 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-1 ביולי 2022 חתם סמולצ'יץ' באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה. רייקה אליפות קרואטיה (1): 2018/2019, 2019/2020 חרבויה סמולצ'יץ', באתר Transfermarkt חרבויה סמולצ'יץ', באתר Soccerway חרבויה סמולצ'יץ', באתר WorldFootball.net חרבויה סמולצ'יץ', באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חרבויה סמולצ'יץ'".
הר פרונטיר (אנטארקטיקה)

הר פרונטיר (באנגלית: Frontier Mountain מילולית: הר הגבול) הוא הר באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהו של הר פרונטיר 2,805 מטרים מעל פני הים. ההר ברובו חשוף מקרח. הר פרונטיר ממוקם 37 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מכפתור רוברטס; הר פרונטיר ממוקם 20 קילומטרים מערבית - צפון מערבית מגבעות סיקוונס; הר פרונטיר ממוקם בסמוך לקצה של מישור הקרח הפנימי של אנטארקטיקה (interior ice plateau of Antarctica) - בו אין אתרים בולטים. שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הצפונית (the northern party) של משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1963 – 1964. ההר קיבל את שמו בשל מיקומו הגאוגרפי. "פרונטיר" באנגלית משמעו "גבול" - כאשר הכוונה היא הגבול של מישור הקרח הפנימי של אנטארקטיקה (interior ice plateau of Antarctica).
הר פרונטיר

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר פרונטיר (אנטארקטיקה) – הר באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה קנדה הר פרונטיר (קנדה) – הר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה
דזירה סגבה-אזנקפו

דזירה סגבה-אזנקפו (בצרפתית: Désiré Segbé-Azankpo; נולד ב-6 במאי 1993 באלאהה שבבנין) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת המילואים של באיירן מינכן ובנבחרת בנין. סגבה-אזנקפו החל לשחק כדורגל בג'נראסיון פוט, מץ ב', ג'אוניס אש, לה פווי-אן-ולה, פאני-סור-מוסל ואפינאל. ב-10 ביולי 2018 חתם סגבה-אזנקפו בסניצה מליגת העל הסלובקית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-23 ביולי 2019 חתם על חוזה לעונה אחת באולדהאם אתלטיק מהפוטבול ליג השנייה. הוא ערך 28 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-7 באוקטובר 2020 חתם בווילפראנש מהליגה הצרפתית השלישית. הוא ערך 20 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שישה שערים. ב-22 ביוני 2021 חתם סגבה-אזנקפו על חוזה לשתי עונות בדנקרק מליגת המשנה הצרפתית. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד קווילי-רואן במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021/2022. ב-16 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 3-1 על ולנסיין במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-1 בפברואר 2022 הושאל סגבה-אזנקפו לדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-7 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-0 לבוטושאן במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת 2021/2022. ב-30 באפריל, בהופעתו השנייה והאחרונה במדי המועדון, הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 5-1 על אקדמיקה קליניקן במסגרת הליגה. ב-31 ביולי 2022 חתם סגבה-אזנקפו על חוזה לשתי עונות בבאיירן מינכן II, קבוצת המילואים של באיירן מינכן. ב-17 במאי 2014 ערך סגבה-אזנקפו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנין, בניצחון 2-0 על נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015. הוא היה חלק מסגל נבחרת בנין בטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, אך לא שיחק בטורניר. מדיה וקבצים בנושא דזירה סגבה-אזנקפו בוויקישיתוף דזירה סגבה-אזנקפו, באתר Transfermarkt דזירה סגבה-אזנקפו, באתר Soccerway דזירה סגבה-אזנקפו, באתר WorldFootball.net דזירה סגבה-אזנקפו, באתר National Football Teams דזירה סגבה-אזנקפו, באתר FootballDatabase.eu Ofenzívu Senice vystužil niekdajší talent z Beninu באתר ProFutbal, ‏ 10 ביולי 2018 (בסלובקית) International Striker Signs For Latics באתר הרשמי של אולדהאם אתלטיק, 23 ביולי 2019 (באנגלית) Le FC Villefranche-Beaujolais signe deux attaquants באתר actufoot, ‏ 7 באוקטובר 2020 (בצרפתית) Désiré Segbe Azankpo première recrue maritime באתר הרשמי של דנקרק, 22 ביוני 2021 (בצרפתית) DESIRE SEGBE AZANKPO ESTE NOUL JUCĂTOR AL LUI DINAMO. "CÂINII" AU TRANSFERAT O ECHIPĂ ÎNTREAGĂ באתר EuroSport, ‏ 1 בפברואר 2022 (ברומנית) C’est fait, le Bayern Munich signe Désiré Segbe Azankpo, ami de Sadio Mané באתר Afrique Sports, ‏ 31 ביולי 2022 (בצרפתית)
אוגוסטן גיום

אוגוסטן לאון גיום (בצרפתית: Augustin Léon Guillaume;‏ 30 ביולי 1895 - 9 במרץ 1983) היה גנרל צרפתי אשר שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו וכראש מטה הכוחות המזוינים של צרפת בין השנים 1954–1956. גיום נולד בגייסטר ב-30 ביולי 1895, וב-1913 החל ללמוד באקדמיה הצבאית סן-סיר. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא נשלח לשרת בחזית. זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה הוא נפל בשבי צבא הקיסרות הגרמנית ונותר בשבי עד סוף המלחמה למרות שלושה ניסיונות בריחה. לאחר סיום המלחמה הועלה לדרגת קפטן ונשלח לשמש כיועץ עבור הצבא הלבן במלחמת האזרחים הרוסית. כעבור תקופה קצרה הוא חזר לצרפת כדי להשלים את לימודיו בסן-סיר שנקטעו עקב מלחמת העולם הראשונה. ב-1921 הוא נשלח למרוקו הצרפתית. ב-1924 הוא מונה לסגן הנספח הצבאי הצרפתי ביוגוסלביה. ב-1926 חזר לצרפת והחל ללמוד באקול מיליטר. ב-1928 הוא חזר למרוקו ומילא תפקידים בכירים בממשל הצרפתי בארץ. הוא המשיך לשרת בארץ גם לאחר נפילת הרפובליקה השלישית תחת משטר וישי. בעקבות מבצע לפיד הוא עבר לשרת את צבא צרפת החופשית. ב-1943 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגאד ומונה למפקד כוחות הגומייה של צרפת החופשית. הוא לחם עם הגומייה בקרבות החזית האיטלקית. לקראת מבצע דרגון הוא מונה למפקד הדיוויזיה האלג'יראית ה-3 ויחד עמה הגן על שטרסבורג במהלך מבצע נורדווינד. הוא המשיך עמה בפלישה לגרמניה וכבש את שטוטגרט. לאחר המלחמה מונה לנספח הצבאי במוסקבה. ב-1946 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'קורפס. ב-1948 מונה למפקד הכוחות הצרפתיים בגרמניה. ב-1951 הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמייה ומונה למושל הצרפתי של מרוקו. ב-1953 הוא הדיח משלטונו את סולטאן מרוקו מוחמד החמישי והגלה אותו ואת משפחתו למדגסקר. ב-1954 הוא נקרא חזרה לצרפת ומונה לראש מטה הכוחות המזוינים של צרפת (מקביל לרמטכ"ל). במקביל מונה גם ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-1956 הוא פרש משני תפקידיו כמחאה על מדיניותה של צרפת באפריקה. גיום חזר לעיר הולדתו והחל להיות מעורב בפוליטיקה המקומית. ב-1959 הוא נבחר לראש העיר וכיהן בתפקיד זה עד 1971. מדיה וקבצים בנושא אוגוסטן גיום בוויקישיתוף אוגוסטן גיום באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
אשר אליעזר ריבלין

אשר אליעזר ריבלין (1921 - מרץ 2020) היה מורה לספרות ומחנך ישראלי. אשר אליעזר ריבלין היה דור שישי למשפחת ריבלין שעלתה לארץ ישראל מווילנה בשנת 1789. הוא נולד בירושלים, בנו של החזן שלמה זלמן ריבלין ונכדו של רבי יוסף ריבלין מבוני השכונות היהודיות בירושלים. האב שירת עם מקהלתו בבית הכנסת "שירת ישראל". אחרי לימודים ב"חדר" למד בבית הספר "תחכמוני" ואחר כך בסמינר "המזרחי" למורים בירושלים כשהיה חבר בתנועת "מכבי צעיר". הוא הצטרף לתנועות המחתרת היהודית. בשנות מלחמת העולם השנייה בשנים 1941–1945 שירת בצבא הבריטי במצרים ושימש כרב צבאי והיה קצין בדרגת קפטן בבריגדה היהודית באירופה ובמצרים. בהמשך שירת בצה"ל, היה מפקד אזור, השתתף במלחמת העצמאות בקרבות דיר יאסין, רמת רחל וארמון הנציב. עמד בראש כוח שכבש את הר א-שריפה - הר הרצל. השתחרר בדרגת סרן. אחרי המלחמה למד באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב. ב-1953 התמנה למנהל מחלקת החינוך בעיריית נתניה. בהמשך יצא בשירות מדינת ישראל לאירופה, דרום אפריקה וקניה. הוא ייסד את מכללת שז"ר להכשרת מורים בבואנוס איירס שבארגנטינה מטעם ההסתדרות הציונית ובחסות אוניברסיטת תל אביב. רבלין חיבר והפיק תוכניות לימודים אורקולית. אחרי פרישתו לגמלאות בשנת 1993 הרצה בהתנדבות. רבלין היה נשוי לתמימה (נפטרה בשנת 1996) והתגורר עד 1953 בירושלים. אחר כך עבר לגור בנתניה, בה נולד בנו, שי. נפטר במרץ 2020. פרס קלאוזנר לספרות - על ספרו "אחד העם ומתנגדיו על הספרות העברית בדורם" 1999 - יקיר העיר נתניה ד"ר ריבלין כתב 42 ספרים - בתחום מחקר, לימוד ועיון ביהדות ובספרות העברית 1955 - אחד העם ומתנגדיו, דביר (הקדמה מאת יוסף קלאוזנר) 1971 - נחלת שבעה בת מאה, מכון ריבלין לתולדות היישוב, אוניברסיטת בר-אילן 1978, 1991 - מונחון לספרות, ספריית הפועלים (כשלוש מאות מונחים ספרותיים) 1984 - לפרוש סיפור, המכון לאמצעי הוראה, ירושלים - ט"ו סיפורים קצרים לבית הספר העל יסודי + פירושים והצעות הוראה. 1984 - מדרגות : עברית בבית הספר היסודי בתפוצות - ההסתדרות הציונית העולמית. המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה, 1984 1985 - כנגד כולם - הפדגוגיה של חז"ל - ספריית הפועלים הריבלינים : סיפורה של משפחה ותיקה בארץ ישראל (צייר: רענן לוריא) לפרוש שיר פולמוס בשירה The Literary .” Studies in Education / עיונים בחינוך, no. 7/8, 1975, pp. 93–108., Experience in the Literature Class / החוויה בשיעור הספרות (pp. 93-108) ביוגרפיה באתר עיריית נתניה ברכה סגלסון - "ד"ר אשר ריבלין - "מר תרבות"" - בכתב העת "שישים פלוס" אפריל 1999 דוד תדהר (עורך), "אשר אליעזר ריבלין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1743 על שלמה זלמן ריבלין אשר אליעזר ריבלין, דף שער בספרייה הלאומית
ג'וזפה מנצ'ינלי

ג'וזפה מנצ'ינלי (באיטלקית: Giuseppe Mancinelli; 13 במאי 1895–1976) היה גנרל איטלקי אשר שימש כראש מטה ההגנה של הכוחות המזוינים של איטליה וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. מנצ'ינלי נולד באורבינו ב-13 במאי 1895. ב-1912 הוא החל ללמוד בבית הספר הצבאי בטורינו, וב-1914 התגייס לצבא המלכותי האיטלקי בדרגת לוטננט משנה. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה ועד סוף המלחמה הגיע לדרגת קפטן ומונה למפקד הארטילריה של הארמייה ה-7. לאחר המלחמה למד בקורסים מיוחדים, ובמאי 1924 הוצב במשרד המלחמה. בינואר 1925 נשלח למילאנו עם המשימה לפקח על המדור השני של הסטטיסטיקה הצבאית. בדצמבר 1926 הועבר למטה הכללי, ובאוקטובר 1927 מונה למפקד מחלקה בגדוד ארטילריית הפרשים של מילאנו. במרץ 1930 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל והפך לנספח הצבאי בברלין. בנובמבר 1932 הוא גם מונה לשלישו הצבאי של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. במרץ 1942 מונה לקצין הקישור האיטלקי בקורפוס אפריקה. בינואר 1943 מונה לראש מטה הארמייה הראשונה ולחם עמה במהלך המערכה בתוניסיה. לאחר סיום המלחמה המשיך לשרת בצבא האיטלקי, ובין 1955–1959 שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). במקביל בין השנים 1956–1957 הוא שימש גם כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. מדיה וקבצים בנושא ג'וזפה מנצ'ינלי בוויקישיתוף ג'וזפה מנצ'ינלי באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה
ביארנה און

אדולף ביארנה און (בנורווגית: Adolf Bjarne Øen; ‏6 בנובמבר 1898 – 20 בספטמבר 1994) היה גנרל בחיל האוויר המלכותי הנורווגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה בין 1956–1963, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959. און נולד באוסלו ב-6 בנובמבר 1898. ב-1920 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הנורווגית, ולאחר מכן למד במכללה הצבאית עד 1923. לאחר מכן למד בבית הספר לטיסה של חיל האוויר הנורווגי במשך כשנה. למשך כשנה נוספת הוא שימש כמדריך טיסה. לאחר מכן מונה למפקד שדה התעופה הצבאי פורנבו שנמצא ליד אוסלו. ב-1940, בעקבות כיבוש נורווגיה בידי גרמניה הנאצית, נמלט און מהארץ והצטרף לממשלה הנורווגית הגולה. הוא מונה באופן זמני למפקד חיל האוויר הנורווגי בגלות, ופיקד על בסיס האימונים הנורווגי שהוקם בחופזה באונטריו. ב-1941 הוא הועבר ללונדון ומונה לראש מטה הצבא הנורווגי הגולה. לאחר המלחמה מונה און מחדש למפקד חיל האוויר הנורווגי. הוא כיהן בתפקיד עד 1951 אז מונה למפקד האקדמיה הצבאית הנורווגית עד 1954. ב-1956[דרושה הבהרה] הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 1963. במקביל הוא שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959. ביארנה און באתר הלקסיקון ההיסטורי הנורווגי (בנורווגית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא ובנושא נורווגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.