laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חתונת ירח ונכל

חתונת ירח ונכל הוא שיר עלילה מהשירה האוגריתית, המתאר את חיזורי האל ירח אחר האלה נכל ואב וחתונתם. היצירה נמצאה על לוח אחד, שלם למדי, בן כחמשים שורות וכתוב משני צדיו, באקרופוליס של אוגרית (כיום שמור במוזיאון הלובר מחוץ לתצוגה). הניב בו נכתב מעט שונה מרוב השירה האוגריתית, המאופיין במעתקי הגאים חריגים מעט: נטייה לדֿ (ḏ) במקום ד (d), ולטֿ (ẓ) במקום ט (ṭ) וצ (ṣ). הלוח פותח בהכרזה: "אָשִׁירָה לְנכל־ואִב, בת חֿרחֿב מלך קיץ, חֿרחֿב מלך יבול", ולאחר מכן, באוירת שמחה וחג, בשעת שקיעת שמש, האל ירח חובק את נכל, העתידה ללדת לו בן או בת. הכושרות נקראות לשמוח כי העלמה (נכל) תלד לו (לירח) בן. ירח, המכונה "נור שמים", שולח לחֿרחֿב (אבי נכל): "תן נכל!" הוא מבטיח לתת מוהרה – אלף כסף ורבבת חרוץ, יקנים טהורים, יעשה שׂדותיה כרמים וגנים, ותבוא לביתו. חֿרחֿב עונה: "הוי נעמן (נעים) אֵלים, לוּ התחתן בבעל! מְהַר פדרי בת אור, אקרבך לאביה בעל", כלומר בוחן את כנות כוונותיו בהצעה להתחתן עם בתו של בעל; לאחר מכן מציע לו להתחתן עם דמות בשם "יברדמי" (אולי בתו או אחותו של עשתר המוזכר לצדה, ואולי שם נוסף לפדרי). אולם ירח מתעקש ועונה: "עם נכל חתונתי!". הוא משלם את מוהרה, ואביה משית (מניח) את ניצב המאזנים, אמה את כפות המאזנים, אחיה יערכו את טבור המאזנים (כנראה המוט והציר שבמרכז), ואחיותיה את אבני המאזנים (המשקולות). השיר נחתם במילים: "נכל ואב זוּ אָשיר, אור ירח וירח יאירֵךְ!". לאחר מכן, נמתח קו אופקי לרוחב הלוח ותחתיו נכתב מזמור קצר לכושרות, המתוארות "בנות הלל סננת"; מלים רבות בו סתומות, אך מוזכרים בו "בעל גמל" ו"לטפן אֵל בר־לב", וכנראה גם שמותיהן של הכושרות. מספר נושאים בלוח ניתנים להשוואה לספרות המקראית: את הפתיחה, "אָשִׁירָה לְ...", ניתן להשוות לפתיחת "שירת הכרם" שבישעיהו, ה', א'. את הסירוב לשאת אשה אחרת, ניתן להשוות לסירובו של שמשון לשאת אשה במקום דלילה ותשובתו: "אוֹתָהּ קַח לִי" (שופטים, י"ד, ג'). את נתינת המתנות לאחי הכלה ולאמה, ניתן להשוות למעשה אליעזר ורבקה (בראשית, כ"ד, נ"ה). נכל ירח (אל) המזמורים החוריים מאוגרית שירה אוגריתית Charles Virolleaud, Hymne phénicien au dieu Nikal et aux déesses Kosarot provenant de Ras Shamra, Syria 17, 1936, עמ' 209–228 doi: 10.3406/syria.1936.3907 tablette (AO 19995 ; RS 5.194), באתר מוזאון הלובר במקור: "אַתֿר נכל ואִב [בת] חֿרחֿב מלך קטֿ חֿרחֿב מלך אַעֿזת/תעֿזת" אבני כחל באוגריתית כלומר נכל ואב, אֲשר אָשיר לה כנראה סנוניות האומרות הלל ייתכן שמקביל לאל הירח באכדית bel gamli (בעל המגל, שצורתו כסהר), ואולי בעל גמל הוא אל הגמול מכינויי אל tablette (AO 19995 ; RS 5.194), באתר מוזאון הלובר צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 383 צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 423, 427 צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 424, 427 צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 424–425, 427 צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 425, 427 צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 425–428, 432–433 צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 427
ליאור רוזנטל (כדורגלן)

ליאור רוזנטל (נולד ב-2 באוגוסט 1965) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. רוזנטל נולד בשכונת קריית אליעזר בחיפה לאב שעלה מרומניה ולאם שעלתה ממרוקו. רוזנטל התחיל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל חיפה וכעבור שנה עבר לזו של מכבי חיפה. ב-1 בדצמבר 1984 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד שמשון תל אביב. במהלך עונת 1987/1988 נפצע ברצועות ובגידים וגמר את העונה. את שני העונות שלאחר מכן העביר כשחקן מושאל בבני יהודה ומכבי תל אביב בהתאמה. בקיץ 1990 חזר למכבי חיפה בה התאחד עם שלמה שרף שאימן אותו כשעלה לקבוצה הבוגרת. בעונה זו רוזנטל היה שותף בכיר לזכייה בדאבל היחיד של המועדון בהיסטוריה. שנה לאחר מכן קרע את הרצועה בשנית ונאלץ לעזוב את המועדון. בקיץ 1993 הושאל לבית"ר תל אביב ובמהלך העונה להפועל חיפה. בהפועל נפצע באחד מאימוני הקבוצה ועקב זאת הודיע על פרישה מכדורגל בגיל 29 בלבד. ב-2 בדצמבר 1987 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת ישראל בתיקו 1-1 נגד מלטה. ליאור הוא אחיו של כדורגלן העבר רוני רוזנטל. ליאור נשוי בשנית ואב לשני בנים מאשתו הראשונה ולבת מנשואיו השניים. מתגורר בטירת כרמל. לאחר הפרישה רוזנטל ניהל סוכנות ביטוח ביחד עם גילי אחיו של אלי גוטמן ובאותן שנים סבל מהתמכרות להימורים. כיום הוא מדריך במכון לגמילה מהימורים. מכבי חיפה אליפות ישראל: 1984/1985, 1990/1991 גביע המדינה: 1990/1991, 1992/1993 ליאור רוזנטל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ליאור רוזנטל, באתר Transfermarkt ליאור רוזנטל, באתר National Football Teams ליאור רוזנטל, באתר FootballDatabase.eu ליאור פרי, השחקן ליאור רוזנטל: נכנסתי למערבולת של החיים. התמכרות היא מחלה, באתר mynet בחיפה, 4 בדצמבר 2023 ‏ אשר גולדברג‏, "נפלתי להימורים, הגעתי לתהום. ברקוביץ' הציל אותי", באתר וואלה, 25 בנובמבר 2022
קשב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קשב – יכולות קוגניטיביות של הפרט להתמקד ולהתרכז במידע שרלוונטי לו בזמן נתון קשב חזותי – חלק ממנגנון הקשב המתייחס למידע המתקבל ממערכת הראייה קשב (מקצוע) – אדם העוסק בהאזנה לשידורי רדיו ומדווח על מידע מתוכם קשב - מרכז להגנת הדמוקרטיה בישראל – עמותה ישראלית קשב לשירה – הוצאת ספרים ישראלית קש"ב – קריית שירותי בל"ל, מרכז המחשבים של בנק לאומי בלוד
The Indian Express

The Indian Express (האינדיאן אקספרס) הוא יומון אנגלי היוצא לאור בהודו מ-1932. על פי סקר שנערך בהודו ב-2017, העיתון הוא העיתון האנגלי השישי הכי נקרא, עם 1.6 מיליון קוראים. העיתון מוציא לאור גם את הבינזנס סטנדרד, יומון כלכלי, ושני יומונים במראטהית והינדי. ה-Indian Express הוקם ב-1932 במדראס (היום צ'נאי) על ידי פ. וארדרג'ולו נאידו (אנ'), שנאלץ למוכרו לאחר זמן קצר עקב קשיים כלכליים. הקונה, ס. סדננד (אנ'), פתח ב-1933 משרד נוסף של העיתון בבומביי, והחלה הוצאת מהדורה בטמילית. ב-1935 מכר סדננד חלק מהעיתון כאג"ח להמרה לראמנאת' גונקה (אנ'), שנהיה לבעליו של העיתון לאחר שסדננד פשט את הרגל. ב-1935 קנה גונקה עיתון מביל בטלוגו, שהצטרף לחברה. ב-1942 נסגרו העיתונים לזמן מה כמחאה על דיכוי תנועת צאו מהודו, והעיתון שימש כלי חשוב במאבק באינדירה גנדי לאחר תום מצב החירום בהודו. ב-1999, שמונה שנים לאחר מות גוננקה, נחלק העיתון בין המשרד במומבאי, שנקרא מעתה The Indian Express, והסניף בצ'נאי שנקרא The New Indian Express. אתר האינטרנט הרשמי של The Indian Express (באנגלית) The Indian Express, ברשת החברתית פייסבוק The Indian Express, ברשת החברתית אקס (טוויטר) The Indian Express, ביישום טלגרם The Indian Express, ברשת החברתית אינסטגרם The Indian Express, סרטונים בערוץ היוטיוב The Indian Express, Deta Leads varadarajulu naidu a-committed nationalist with varied interests, The Hindu Vaiju Mahindroo, Ram Nath Goenka: One of India's most powerful press barons, India Today, ‏11 במרץ 2014 ARUN KATIYAR, Rs 220 crore Indian Express group of late media baron Ramnath Goenka splits, India Today, ‏30 במרץ 1995
או דה וי

או דה וי (בצרפתית: Eau de vie שפירושו "מי חיים") הוא ברנדי פרי צלול וחסר צבע המיוצר באמצעות תסיסה וזיקוק כפול. טעם הפרי במשקה הוא בדרך כלל קל מאוד. במדינות דוברות אנגלית, או דה וי מתייחס לאלכוהול מזוקק העשוי מפירות שאינם ענבים. מונחים דומים עשויים להיות תרגומים מקומיים או עשויים לציין את הפרי המשמש לייצורו. אף על פי ש-או דה וי הוא מונח צרפתי, משקאות דומים מיוצרים במדינות אחרות (למשל, שנאפס גרמני, ρακί יווני, rakı טורקית, rakia בלקנית, צויקה רומנית, pálenka צ'כית וסלובקית, פאלינקה (pálinka) הונגרית וערק קוקוס סרי לנקי). בצרפתית, לעומת זאת, או דה וי הוא מונח כללי למשקאות חריפים מזוקקים. המונח הצרפתי הראוי לברנדי פירות הוא eau-de-vie de fruit, בעוד ש-eau-de-vie de vin פירושו אלכוהול יין (ברנדי), ועוד מספר קטגוריות של משקאות חריפים (מזוקקים מפירות, ענבים, משקע יין, בירה, דגנים, וכו') מוגדרים גם מבחינה משפטית כ-eau-de-vie באופן דומה. להרבה או דה וי העשויים מפירות, יין, פומאס או שיפון יש כינוי מקור מוגן (PDO) באיחוד האירופי. משקאות חריפים מסורתיים מיוצרים מפירות בשלים שמותססים, מזוקקים ומבוקבקים במהירות כדי לשמר את הטריות והארומה של פרי האב. או דה וי בדרך כלל אינם מיושנים בחביות עץ, ולכן הם צלולים. על אף שחוסר יישון הוא הנוהג המקובל, חלק מהמזקקים מיישנים את המוצרים שלהם לפני הביקבוק. הטעמים הנפוצים ביותר הזמינים בצרפת הם או דה וי דה פואר (אגס, המכונה או דה וי דה פואר ויליאמס כאשר הוא עשוי מאגס מזן ויליאמס), או דה וי דה פרמבואז (פטל), או דה וי דה פום (תפוח), או דה וי דה מירבל - de vie de mirabelle (שזיף מיראבל), ו-eau de vie de pêche (אפרסק). כאשר הוא עשוי מפומאס, הוא נקרא ברנדי פומאס או מארק. בעוד שרוב האו דה וי מהאזורים האלפיניים של אירופה נחים רק לזמן קצר מאוד במיכלי זכוכית, אחרים מתיישנים בחביות עץ לפני הביקבוק. לפיכך, קלבדוס, אלכוהול מבוסס על תפוח מצפון מערב צרפת, מחויב על פי חוק לבלות לפחות שנתיים בחביות עץ, ורוב היצרנים מציעים לשוק גם מוצרים מיושנים בהרבה (עד 20 שנה ומעלה). חלק מהסליבוביץ' מיושנים גם בחביות עץ, מה שמעניק להם את צבעם הזהוב או הענברי וכמה טעמים נוספים. țuică bătrână הרומנית מיושנת בחביות עשויות עץ תות, המעניקות לו צבע חום בהיר. באיים הקריביים, או דה וי עשוי מפירות טרופיים כמו בננה, אמברלה, גויאבה, מנגו, אננס וספודילה. המונח יכול להתייחס גם למייפל או דה וי, העשוי מסירופ מייפל . Acerum הוא או דה וי קנדי המיוצר בקוויבק מסירופ מייפל. או דה וי מוגש בדרך כלל כדיז'סטיף. גודל מנה טיפוסי הוא 30 עד 60 מיליליטר, בשל תכולת האלכוהול הגבוהה של האלכוהול ומשום ששותים אותו בדרך כלל לאחר ארוחה שבמהלכה כבר הוגש יין, או משקה אלכוהולי אחר. או דה וי צריך להגיש קר. אקוויט אקווה ויטה Aguardiente ברנדי צ'אצ'ה דמאסין גראפה קירש אורוחו פאלינקה ראקיה שנאפס ווילימין  מדיה וקבצים בנושא או דה וי בוויקישיתוף מדריך קנייה מ-Food & Wine Asimov, Eric (2007-08-15). "An Orchard in a Bottle, at 80 Proof". The New York Times. נבדק ב-2007-07-21. But his first love are the gorgeous, impeccably pure eaux de vie that he makes from pears and plums, cherries and raspberries, and even, in a distinctly Northwestern touch, from the springtime buds of Douglas firs. "Alcools à base d'érable: un marché en pleine effervescence". LaTerre (בצרפתית). 22 בדצמבר 2018. נבדק ב-25 ביולי 2022. {{cite news}}: (עזרה) Prial, Frank J. (18 בפברואר 1979). "Fruits of the Distiller's Art". The New York Times. נבדק ב-21 בנובמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה)
יחסי לוב–קניה

יחסי לוב–קניה הם היחסים הבילטרליים בין לוב לקניה. בתקופת נשיאותו של דניאל אראפ מוי, היחסים בין קניה ללוב היו עוינים, ולוב אף סומנה כמדינה הנותנת חסות לטרור. בדצמבר 1987 סגרה קניה את שגרירות לוב בניירובי. לוב הואשמה בהתערבות גסה בענייניה הפנימיים של קניה. מאז מאי 1987 קניה גירשה ממנה שישה דיפלומטים לובים. נטען כי היחסים בין שתי המדינות היו עוינים בעקבות יחסיה הקרובים של קניה עם המערב. מלבד זאת, ממשלת קניה חששה שלוב מנסה לערער את היציבות במדינה. בתקופת נשיאותו של מוואי קיבאקי, היחסים עם לוב התחממו בהדרגה. היחסים הובילו בסופו של דבר לכך שלוב הפכה לאחת משותפות ה-FDI המובילות של קניה. הנשיא קיבאקי אף ביקר בלוב. מיד לאחר נפילת שלטונו של מועמר קדאפי, קניה הכירה במועצת המעבר הלאומית כממשלה החדשה של לוב. ראש מועצת המעבר הלאומית אף נפגש עם שר החוץ של קניה בניו יורק בספטמבר 2011. למרות זאת, ממשלת קניה הודיעה כי סוגרת את שגרירות קניה בטריפולי ביולי 2014, כנראה בעקבות מלחמת האזרחים השנייה בלוב. ללוב יש שגרירות בניירובי. לקניה אין שגרירות בלוב. Nigel Ash, Kenya closes Tripoli embassy, LibyaHerald, ‏13 ביולי 2014 (באנגלית אמריקאית)
יחסי גואטמלה–פרו

יחסי גואטמלה–פרו הם היחסים הבילטרליים וההיסטוריים בין גואטמלה לפרו. שתי המדינות חברות באו"ם (וב-G77), הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, האיחוד הלטיני (אנ'), ASALE (אנ'), ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות וקבוצת קיירנס (אנ'). שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית וכוננו את יחסי החוץ ביניהן ב-1857. שגריר גואטמלה בפרו חוסה מריה ארגוטה הוחזק כבן ערובה במהלך משבר בני הערובה בשגרירות יפן במדינה (אנ'). ב-6 בדצמבר 2011 חתמו שתי המדינות על הסכם סחר חופשי. בשנת 2017 נשיאי שתי המדינות, פדרו פבלו קוצ'ינסקי וג'ימי מוראלס, נפגשו בפריז עם לואיס אלברטו מורנו (אנ'), נשיא הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח. לגואטמלה יש שגרירות בלימה. לפרו יש שגרירות בגואטמלה סיטי. מדיה וקבצים בנושא יחסי גואטמלה–פרו בוויקישיתוף "Tratado de Libre Comercio Perú - Guatemala". Acuerdos Comerciales del Perú. Embassy of Guatemala in Peru, VisaHQ (באנגלית אמריקאית) Embassy of Peru in Guatemala, VisaHQ (באנגלית אמריקאית)
קרדלה

קרדלה (באסטונית: Kärdla) היא בירת מחוז היו והעיר היחידה באי האסטוני היומאה. קרדלה משמשת כיום כבירת הנפה הכפרית היומאה. קרדלה מוקפת כולה בידי נפת פהלפה ומפרץ טָרֵסְטֶה. היא ממוקמת בחופו הצפון-מזרחי של היומה. בכיוון דרום-מזרח לעיר נמצא מכתש קרדלה, אשר קוטרו 7 ק"מ והוא בן 455 מיליון שנים בערך (אורדוביק עליון). המכתש אינו נראה מעל פני האדמה. מספר נחלים קטנים זורמים דרך העיר. יש גם בארות ארטזיות בקרדלה. בשנת 1564 מוזכר הכפר קרטילבי Kärtillby לראשונה בכתובים. תושביו היו שוודים. הם הגיעו, ככל הנראה, כבר במאה ה-14 מאזורים דוברי שוודית בפינלנד לאי היומאה. בשנת 1470 העניק אדון המסדר הליבוני, יוהאן וולטוס פון הרזה, סמכויות נרחבות לתושבים, בעיקר שחרורם ממעמד הצמיתים. במאה ה-18 השתוללה המגפה השחורה באי. רבים מתושבים קרדלה נספו ובשנת 1810 כמעט ולא נותרו שוודים ביישוב, שנספח תחת השם "קרטלהוף" Kertelhof ליישוב הסמוך פרטסי (Partsi). קרדלה התפתחה רבות בזכות מפעל טקסטיל שהקימו האחים פטר לודוויג והיינריך גאורג לבית אונגרן-שטרנברג בשנת 1830. האחים היו גרמנים-בלטים וקיבלו סיוע כספי מחברה בטאלין (Clayhills & Co). המפעל העסיק בראשיתו 210 עובדים. המפעל (משנת 1874, Dago-Kertelsche Tuchfabrik) נמנה עם הגדולים בכל אסטוניה ונודע באיכות מוצריו. בשנת 1913 העסיק כ-600 עובדים (כמחצית מאוכלוסיית האי). בשנים 1860 - 1883 פעל בקרדלה גם מפעל מכונות גדול. בשנת 1849 נבנה ביישוב גם נמל. קרדלה הוכרזה כעיר באופן רשמי בשנת 1938. בית החרושת לטקסטיל הולאם בדצמבר 1940 בעקבות הכיבוש הסובייטי של אסטוניה ושינה את שמו. בנייני המפעל ההיסטוריים נהרסו ברובם על ידי הצבא האדום בקיץ 1941 במהלך נסיגתו מפני ההתקפה הגרמנית על ברית המועצות. במהלך הקרבות בין הצבא האדום לוורמאכט במלחמת העולם השנייה, בשנת 1944, הופצצה קרדלה מן האוויר ועקב כך נהרסו הנמל ובתים רבים. הבניינים היחידים שנותרו בנמל הישן הם המחסן וחנות הצמר של המפעל. השחזור של המרינה בקרדלה הסתיים בסוף 2013. במרינה החדשה יכולים לעגון 80 כלי שיט. המרינה מוגנת מרוחות ומציעה מגוון שירותים. קרדלה שימשה עד לרפורמה המנהלית ב-2017 כנפה עירונית ומשמשת כיום כבירת הנפה הכפרית (Hiiumaa Parish). מרכז החיים והבילוי של תושבי האי סובב סביב קרדלה. בעיירה שני מוסדות וותיקים המושכים אליהם תיירים ומקומיים כאחד. לב העיירה - קפה Gahwa המהווה מרכז לאמנים רבים מכל אסטוניה וRannapaargu מסעדה וותיקה במבנה ייחודי השוכן על החוף. מדיה וקבצים בנושא קרדלה בוויקישיתוף [https://www.visitestonia.com/en/kardla-marina visit estonia Official tourist information website], Kärdla Marina
זריקת דיסקוס

זריקת דיסקוס, ענף ספורט אולימפי, אחד ממקצועות הזריקה שבמסגרת ענף האתלטיקה. זריקת דיסקוס הוא אחד מענפי הספורט העתיקים ביותר והחל עוד במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. בתחרות זריקת דיסקוס המתחרים זורקים דסקה עגולה מעל מגרש מסומן. למנצח מוכתר מי שזורק למרחק הגדול ביותר. יש הבדל בין משקל הדיסקוס בין תחרות הגברים לתחרות הנשים. משקל הדיסקוס של הגברים הוא 2 ק"ג, ושל הנשים הוא ק"ג אחד. זורק הדיסקוס אוחז בו ביד אחת מתוחה כאשר היא מורמת לצד גופו, מסתובב סביב עצמו, כדי לתת לדיסקוס תנופה, וזורק את הדיסקוס. צידיו של הדיסקוס התקני עשויים אחד החומרים הבאים: פלסטיק, עץ, מתכת, פיברגלס או סיבי פחמן. לעיתים משתמשים בדיסקוס מגומי קשיח. שולי הדיסקוס עשויים ממתכת, ופנים הדיסקוס אף הוא מתכת, שמהווה את משקל הדיסקוס. שולי הדיסקוס וצידיו מוכרחים להיות חלקים, ללא בליטות, קצוות חדים, חריצים או שקעים, שעלולים לשמש כאמצעי אחיזה לאצבעות. את הדיסקוס זורק מתחרה העומד בתוך מעגל בקוטר 2.5 מטר. המעגל נמוך מהרצפה ב-20 מילימטר, ורצפתו בטון. לזורק אסור לצאת מתחום המעגל או לגעת ברגליו ברצפה המוגבהת לפני נחיתת הדיסקוס. על הדיסקוס לנחות בשטח הנוצר מזווית של 34.92 מעלות- ה"סקטור". אזור הזריקה מוקף גדר גבוהה על מנת להבטיח את ביטחון הסובבים. לא קיימים חוקים לגבי אופן הזריקה של הדיסקוס. לאחר נחיתת הדיסקוס, נמדד המרחק בין קצהו הקדמי של תחום המעגל, למקום הנחיתה הראשוני של הדיסקוס. למקום שבו נעצר הדיסקוס בסוף אין משמעות. זריקה פסולה אינה נמדדת. ברוב התחרויות מוקצבים שלושה או שישה ניסיונות זריקה לכל מתחרה. המתחרה שזרק את הדיסקוס למרחק הגדול ביותר באחד מן הניסיונות מוכרז כמנצח. לשאר ניסיונות הזריקה יש משמעות רק במצב של שוויון (תיקו). במקרה כזה, ישמשו הזריקות האחרות כשוברי שוויון, ובתחרות ינצח המתחרה שהוא גם בעל הזריקה השנייה בטיבה. שיא העולם לנשים בזריקת דיסקוס שייך לגבריאלה ריינש (מזרח גרמניה מזרח גרמניה) - 76.80 מטר (1988) שיא העולם לגברים בזריקת דיסקוס שייך למיקולאס אלקנה (ליטא ליטא) - 74.35 מטר (2024) האלופה האולימפית בזריקת דיסקוס היא ולארי אולמן (ארצות הברית ארצות הברית) - 68.98 מטר. האלוף האולימפי בזריקת דיסקוס הוא דניאל סטול (שוודיה שוודיה) - 68.90 מטר. אלופת העולם בזריקת דיסקוס היא לאולאוגה טאוסאגה (ארצות הברית ארצות הברית) - 69.49 מטר אלוף העולם בזריקת דיסקוס הוא דניאל סטול (שוודיה שוודיה) - 71.46 מטר סיוון ג'אן ממכבי בני הנגב באר שבע קבעה ב-16 בפברואר 2008 שיא ישראלי חדש של 59.92 מטר איגור אברונין ממכבי תל אביב קבע ב-1 ביוני 1991 שיא ישראלי חדש של 62.24 מטר זורק הדיסקוס התפתחות שיא העולם בזריקת דיסקוס (ויקיפדיה אנגלית) הטלת כידון מדיה וקבצים בנושא זריקת דיסקוס בוויקישיתוף זריקת דיסקוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אורוחו

אוֹרוּחוֹ (בספרדית: Orujo) הוא ברנדי פומאס (משקאות חריפים המתקבלים מזיקוק מארק, כלומר השאריות המוצקות שנותרו לאחר כבישת העינב) מצפון ספרד. זהו אלכוהול שקוף עם אחוז אלכוהול של מעל 50% בנפח. שמה בא מהביטוי "אגוארדיינטה של אורוחו" - aguardiente de orujo (כהל פומאס). הוא פופולרי בצפון ספרד, במיוחד בגליסיה, אבל גם באסטוריס, קסטיליה ולאון וקנטבריה (בעיקר בעמק ליבאנה). הוא נקרא גם augardente או aguardiente ("מי אש"), ו-caña. אורוחו הפך למלאכת אמנות עבור כמה משפחות שאחרי שהכינו לעצמן יין זיקקו את הפומאס בזיקוק דודי קטן. סוגי אלכוהול מזוקק ואיכותי רבים הופיעו בעשרים השנים האחרונות, כולל כמה כינויי מקור (בספרדית DO). אלו מתקבלים מענבים איכותיים ומיוצרים על פי הסטנדרטים הגבוהים ביותר ומחליפים את המשקאות הביתיים המסורתיים, הקיימים כיום רק בכפרים קטנים. המרכיב הבסיסי של אורוחו הוא שאריות ייצור היין. לאחר כתישת הענבים, ניתן להשתמש באורוחו או בשאריות הענבים להפקת הליקר בעל אותו השם. קליפות הענבים, הזרעים והגבעולים מותססים במיכלים סגורים ולאחר מכן מזוקקים בדרך כלל בקומקומי נחושת גדולים שמחוממים על אש גלויה, בעוד שה-poteiro (מזקק האורוחו) משגיח על התזקיק שלו. תהליך הזיקוק במתקן שנקרא אלמביק אורך שש שעות או יותר. מיכלי הנחושת ששימשו את אנשי גליסיה במשך מאות שנים נחשבים שהובאו לחצי האי האיברי על ידי הערבים, שלמעשה מעולם לא קרה. האורוחו שמיוצר על ידי הזיקוק הוא משקה חריף חסר צבע, בעוד שהאורוחו envejecido או "אורוחו מיושן" הוא בצבע ענבר. הסוג המיושן עובר תסיסה ומזוקק באותו אופן, אך לאחר מכן יוצקים אותו לחביות עץ אלון להתיישן לפחות שנתיים. אורוחו מיוצר בצפון פורטוגל וספרד. המנזרים במחוז ליבאנה שבקנטבריה מזקקים אורוחו מאז ימי הביניים. בכל חודש נובמבר חוגגת העיירה פוטס את "פיאסטה דל אורוחו", כולל טעימות ותחרות שבה המשתתפים מזקקים אורוחו בפומבי עם תמונות סטילס משלהם, והשופטים מעניקים פרס למנת הטעימה הטובה ביותר. מאז המאה ה-16 אנשי גליסיה מכינים אורוחו בחוותיהם ומתגאים מאוד בליקר שלהם, כל משפחה שומרת בקפידה על המתכון הסודי שלה. עם זאת, ישנם כיום יותר מ-20 יצרנים מסחריים של אורוחו בתוך Denominación Específica Orujo de Galicia, שהוקמה ב-1989. Caña in this sense has the same root as cognac, the root being the Lenga d'òc term for the chalky soil where the grapes were grown. But caña is also used in South America for the liquor, rum, made from the residue of pressed sugar cane. Homepage
חיים שאבו

חיים שאבו (נולד ב-1 באפריל 1973) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל. שאבו התחיל את הקריירה שלו בהפועל רמת השרון. בקיץ 1992 חתם במכבי פתח תקווה. ב-11 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד באייר לברקוזן במסגרת גביע האינטרטוטו. ב-29 באפריל 1995 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד מכבי הרצליה. שאבו שיחק בפתח תקווה 6 עונות. בינואר 1999 חתם במכבי הרצליה עד לסיום העונה. בסיום העונה חזר לרמת השרון במדיה שיחק שנתיים. בקיץ 2001 חתם בהפועל הרצליה במדיה שיחק 6 עונות. שאבו היה שותף להישג השיא של בית"ר שמשון תל אביב בגביע המדינה בכדורגל 2007/2008 בו הגיעה לחצי גמר הגביע בו הפסידה להפועל תל אביב בדו-קרב פנדלים. בסיום העונה חזר לקדנציה שלישית ברמת השרון ובהמשך שיחק גם במכבי השקמה/רמת חן והפועל הוד השרון. עם פרישתו מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל רמת השרון. ב-22 בספטמבר 2013 מונה למאמן הקבוצה הבוגרת לאחר פיטוריו של רפי כהן אותה אימן חודש. עונה לאחר מכן מונה למאמן הקבוצה הבוגרת לאחר שירדה לליגה הלאומית. שנה לאחר מכן אימן את מכבי הרצליה עד למרץ של אותה שנה. בקיץ 2016 מונה למאמן הפועל כפר שלם מליגה א' דרום, אך ב-7 בנובמבר פוטר. כחודש וחצי לאחר מכן חזר לרמת השרון. ב-15 במרץ 2018 עזב את המועדון ועבר להפועל כפר סבא שאותה אימן כחודש בלבד. בעונת 2019/2020 מונה לעוזרו של רוני לוי בצוות המקצועי של בית"ר ירושלים. ב-14 בדצמבר 2020 מונה למאמנה של הפועל פתח תקווה שאותה אימן כשלושה חודשים. ב-19 ביולי 2021 מונה למאמן הפועל ראשון לציון שאותה אימן כארבעה חודשים. ב-11 במרץ 2022 חזר לרמת השרון כמנהל מקצועי.לאחר עונה סיים את תפקידו. חיים שאבו, באתר Transfermarkt חיים שאבו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt אור בוקר, רמה"ש: רפי כהן פוטר, חיים שאבו ייאמן, באתר ynet, 22 בספטמבר 2013 רז זהבי, ‏חיים שאבו מונה למנהלה המקצועי של רמה"ש, באתר ערוץ הספורט, 11 במרץ 2022
יחסי ונצואלה–לוב

יחסי ונצואלה–לוב הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה לבין מדינת לוב. ביקורו הראשון של נשיא ונצואלה בלוב היה ב-2001 כשהוגו צ'אווס ביקר במדינה אחרי שהוזמן על ידי מועמר קדאפי ב-1999. במהלך הביקור הקצר, השניים דנו במצב העולמי, בירידה במחירי הנפט וכן ברמות הייצור של אופ"ק. מנהיג האופוזיציה בוונצואלה באותה עת תקף את צ'אווס על כך שלא דיווח בזמן על ביקורו ללוב, ושהסתיר אותו כחלק מנסיעתו לאירופה ואפריקה. ב-2004 העניק קדאפי לצ'אווס בטריפולי את "פרס מועמר קדאפי לזכויות אדם". צ'אווס הגדיר את קדאפי כ"חבר ואח" וציין שהם "חולקים תפיסה סוציאלית זהה". בשנת 2006, במהלך ביקורו השלישי של צ'אווס במדינה, חתמו מנהיגי שתי המדינות על הסכם כללי לשיתוף פעולה כלכלי ותרבותי, ובמהלך הביקור קרא צ'אווס להקים ברית משותפת נגד ה"הגמוניה האמריקאית". השגריר לשעבר של ונצואלה ללוב אמר ב-2003 כי צ'אווס "איחד בין אסטרטגיה אנטי–אמריקאית ומדינות טרור", אחרי ביקורו בלוב. עם זאת, במקביל למיצובו של צ'אווס כמנהיג נגד ההובלה האמריקאית, קדאפי חתר לשפר את היחסים עם ארצות הברית. אחרי פרוץ מלחמת האזרחים במדינה ב-2011, תמך צ'אווס בפומבי בקדאפי והציע לתווך בינו לבין האופוזיציה. אחרי הריגתו של קדאפי, הצהיר צ'אווס כי "נזכור את קדאפי כל חיינו כלוחם גדול, מהפכן וקדוש. הם התנקשו בו. זה זעם נוסף". במהלך המלחמה, גינה צ'אווס את המוסר הכפול של הקהילה הבינלאומית, התנגד להתערבות חיצונית במדינה וטען שאף אחד לא יכול לגנות את קדאפי על מעשיו. ראש הממשלה שלו, ניקולס מדורו, הביע ביקורת על היחס הבינלאומי ללוב, טען שהתקשורת "תמכה ביריביו של קדאפי" וכן ב"אינטרסים של המערב". טרם נפילת קדאפי, צ'אווס הציע להקים נציבות בינלאומית כדי שתגבש פתרון בדרכי שלום לסכסוך המתמשך במדינה, ללא סילוקו. (אורכב 10.08.2011 בארכיון Wayback Machine) (אורכב 10.08.2011 בארכיון Wayback Machine) (אורכב 10.08.2011 בארכיון Wayback Machine) (אורכב 10.08.2011 בארכיון Wayback Machine) Diplomático denuncia plan Chávez-Gaddafi. (אורכב 10.08.2011 בארכיון Wayback Machine) Lubin, Gus (3 במרץ 2011). "Hugo Chavez Says Qaddafi Has Agreed To His Peace Proposal". Business Insider. נבדק ב-27 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) Chávez: Gaddafi will be remembered as a martyr