laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קלופידוגרל

קלופידוגרל (Clopidogrel) היא תרופה המשווקת בישראל בשמות המסחריים: פלוויקס, קלוד, קלופידקסל וקלופידוגרל טבע. תרופות אלה מעכבות את הצימות של טסיות דם וכך מונעות היווצרות של קרישי דם. התרופה מסייעת במניעה של אירועים לבביים ומוחיים. קלופידוגרל היא תרופה המיועדת לשימוש במצבים הבאים: תסמונת כלילית חריפה (ACS), התרופה מסייעת במניעת התקפי לב במטופלים בעלי היסטוריה של אוטם בשריר הלב או מטופלים שסובלים מתעוקת חזה לא יציבה. בנוסף היא מסייעת במניעת אירוע של שבץ מוחי ואירועים של תנגודת עורקים פריפרית ובמחלת עורקים קורונריים. אין ליטול את התרופה במצבים הבאים: התרופה עוברת מטבוליזם על ידי ציטוכרום P450 ובתוך זה על ידי CYP2C19. מטופלים שסובלים ממחסור ב־CYP2C19 לא יכולים ליטול את התרופה. דימום פעיל למשל: כיב פפטי, דימום תוך-גולגולתי וכו' רגישות למרכיבי התרופה תופעת הלוואי הנפוצה ביותר היא דימום, אשר יכול להתבטא במגוון דרכים: החל מדימום קל מהאף, ועד הופעת שטפי דם תת-עוריים. כמו כן, ניתן לראות שלאחר פציעה נדרש זמן רב יותר עד שהדימום נפסק. במקרים נדירים התרופה יכולה לגרום לדימומים בשתן, במוח ובעיניים. תופעות הלוואי כוללות ביניהן רגישות יתר שיכולה להתבטא כפריחה, גרד, אדמומיות, קילוף של העור, קוצר נשימה (שיכול להתלוות בצפצופים, קשיי נשימה, ולחץ בחזה). בנוסף הרגישות יכולה לגרום להתנפחות של אחד או יותר מהאיברים הבאים: פה, שפתיים, לשון ועפעפיים. סוג נוסף של תופעות לוואי יכול להתבטא בירידה במספר תאי הדם הן לבנים והן אדומים. דבר היכול להתבטא באנמיה, חיוורון, עייפות, זיהומים חוזרים, חום גבוה ודימומים. יתר על כן, השימוש יכול לגרום למצב מסכן חיים בשם TPP בו יש חום גבוה, הופעות שטפי דם תת-עוריים, בלבול וצהבת. לא נמצא קשר בין נטילת התרופה בהריון לבין מומים בעובר או הפלות. בזמן הלידה השימוש בתרופה מגביר את הסיכון של האמא לדימומים. מומלץ להימנע משימוש באפידורל בעת השימוש בתרופה בגלל הסכנה לדימומים בעמוד השדרה. אם יש אפשרות ניתן להפסיק את התרופה כ5–7 ימים לפני הלידה והשימוש באפידרול. כיום לא קיימות עדויות על מעבר התרופה בהנקה ובנוסף לא נצפו תופעות בילודים של אימהות שנטלו את התרופה במהלך ההנקה. קלופידוגרל עובד כקדם-תרופה שעוברת אקטיבאציה לאחר הנטילה בגוף בשני שלבים. השלב הראשון כולל אקטיבאציה על ידי האנזים CYP2C19 והשלב השני על ידי CYP2C9. לאחר ההפעלה התרופה פועלת בכך שמעכבת בצורה בלתי הפיכה את P2Y12 שהוא רצפטור של ADP. לרצפטור תפקיד חשוב בהפעלה של טסיות ולכן כעת הן לא יפעלו ולא ייווצר קריש. לתרופה לוקח כשעתיים עד שמתחילה לפעול וזמן מחצית החיים שלה הוא כ6 שעות לקדם תרופה וכחצי שעה כתרופה הפעילה. התרופה מתפנה גם בשתן וגם בצואה. מדיה וקבצים בנושא קלופידוגרל בוויקישיתוף MEDSCAPE https://reference.medscape.com/drug/plavix-clopidogrel-342141, קלופידוגרל טבע כללית https://www.clalit.co.il/he/medical/pharmacy/Pages/medicines.aspx?idd=8069 קלופידוגרל (פלויקס, קלופידקסל) https://www.infomed.co.il/drugs/clopidogrel/ הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דיארק

דיארק (בשמו המדעי: Dearc) הוא סוג של פטרוזאור ממשפחת הרמפורינקוסיים אשר התקיים במשך תור היורה שלפני 166 מיליון שנה בסקוטלנד. הסוג תואר למדע ב-2022 בידי Natalia Jagielska וצוותה ונכלל בו מין יחיד - Dearc sgiathanach. משמעות השם המדעי הוא מגאלית סקוטית ופירושו הוא דו-משמעי: "זוחל מכונף" ו"זוחל מסקיי". המאובנים שלו התגלו בתצורות לילט שייל (אנ') שעל סקאי בסקוטלנד ואלה הכילו במרבצי אבן גיר שרידים של רוב הגוף למעט קצה הזנב, הגפיים האחוריות, הכנפיים וקצה המקור. השרידים מצויים כיום באוניברסיטת אדינבורו. הדיארק היה הגדול שברמפרורינקיים והפטרוזאורים בתקופתו והוא הגיע למוטת כנפיים של 2.5 עד 3 מטרים, דומה מאוד למוטה של אלבטרוס נודד. במראהו דמה לרמפורינקוס ונחשב לקרוב גם לסוגים: אנגוסטינריפטרוס וסריקיפטרוס. ככל הנראה היה צייד של טרף קטן אותם תפס בלסתותיו החדות ושיניו החרוטיות, כייתכן שדאה מעל החופים של האוקיינוס האטלנטי. מדיה וקבצים בנושא דיארק בוויקישיתוף דיארק, באתר GBIF (באנגלית) "Fossil of largest Jurassic pterosaur found on Skye". BBC News. 22 February 2022. Retrieved 22 February 2022.
ויגו

ויגו (בגליסית: Vigo, הגייה: [ˈbiɣo] או [ˈbiħo]) היא העיר הגדולה ביותר בקהילה האוטונומית גליסיה שבצפון-מערב ספרד. נכון לשנת 2005, מנתה אוכלוסיית העיר 293,725 תושבים ואוכלוסיית המטרופולין כולה, ה-14 בגודלה בספרד, מנתה 420,672 תושבים. העיר ידועה בתעשיית הדיג הענפה שבה, בחיי הלילה והתרבות שלה ובקבוצת הכדורגל שלה, סלטה ויגו. העיר נמצאת לחופי האוקיינוס האטלנטי, 20 קילומטרים מצפון לגבול עם פורטוגל ומרחק זהה מדרום מערב לעיר פונטבדרה. באזור ויגו היו קיימות בעבר מושבות קלטיות ורומיות. למעשה, ההנחה המקובלת היא שהשם ויגו בא מהמילה הלטינית Vicus. בימי הביניים נשלטה ויגו (שהייתה אז כפר קטן) בידי ערים שכנות, בעיקר טוי, וסבלה מהתקפות הויקינגים. מספר התושבים היה קטן, ולכן לא נחשבה ויגו לעיר עד המאה ה-15; בסוף המאה ה-16 חיו בה 868 תושבים. במאות ה-16 וה-17 הותקפה העיר מספר פעמים. ב-1585 וב-1589 פשט פרנסיס דרייק על העיר וכבש אותה לזמן קצר. כשעזב השאיר מאחריו מבנים שרופים רבים. מספר עשורים מאוחר יותר ניסה צי טורקי לתקוף את העיר. כתוצאה מניסיון התקיפה, בנה המלך פליפה החמישי מספרד את חומות העיר, שחלקים מהן נשתמרו עד ימינו. במקביל, למרות ההתקפות החוזרות ונשנות, פיתחה ויגו לראשונה קשרי מסחר עצמאיים וקיבלה ממלכי ספרד זכויות ממשל עצמי מסוימות. ב-1702 נערך בעיר קרב מפרץ ויגו, בין צבא אנגלי-הולנדי לצבא צרפתי-ספרדי. ב-1719, ניסה צי ספרדי שיצא מויגו לפלוש לסקוטלנד, מה שהוביל למצור בריטי על העיר. ב-1808 סיפח הגרנד ארמה את ספרד לאימפריה הצרפתית הראשונה, ויגו נכבשה בינואר 1809. ויגו הייתה העיר הראשונה בגליסיה שהשתחררה מהכיבוש הצרפתי, ומאז נחגג בעיר מדי 28 במרץ "יום הכיבוש מחדש" (Reconquista). במאה ה-19 ובמאה ה-20 גדלה ויגו במהירות, וכתוצאה מכך נעשו בעיר שינויים אורבניים תכופים, כך שהיא מתוכננת פחות מערים אחרות בגליסיה. בתחילת המאה ה-20 הפליגו מנמל העיר תושבים רבים שהיגרו לאמריקה. בוויגו מצוי אזור התעשייה הגדול ביותר בגליסיה, הכולל בעיקר בתי חרושת למכוניות ומספנות. בעיר ממוקם גם מפעל של פג'ו-סיטרואן שבשנת 2003 ייצר 473,000 מכוניות (יותר מ-88% מהן יוצאו אל מחוץ לספרד). נמל ויגו הוא נמל הדיג הגדול באירופה ובעיר ממוקמים משרדי חברת הדיג הגדולה בעולם. החל מיולי 2008 ממוקמת בעיר מנהלת סוכנות פיקוח הדיג האירופית (אנ'). צרפת לוריאן, צרפת (מ־1983) ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה (מ־1992) פורטוגל פורטו, פורטוגל (מ־2001) ספרד לאס פאלמאס דה גראן קנריה, ספרד (מ־2011) ונצואלה קראקס, ונצואלה מקסיקו ויקטוריה דה דורנגו, מקסיקו גרינלנד נארסאק, גרינלנד סלטה ויגו אתר האינטרנט הרשמי של ויגו ויגו, ברשת החברתית פייסבוק אתר התיירות של מחוז גליסיה מידע נוסף על ויגו תמונות של ויגו אוניברסיטת ויגו ויגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רוסן מילאנוב

רוסן מילאנוב (בבולגרית: Росен Миланов; נולד ב- 13 בינואר 1965) הוא מנצח ואבובן בולגרי. הוא המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של פרינסטון בניו ג'רזי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של נסיכות אסטוריאס בספרד. הוא המנהל המוזיקלי לשעבר של התזמורת הסימפונית החדשה של בולגריה. וכיום הוא המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של קולומבוס ושל התזמורת הסימפונית של צ'אוטקואה. מילאנוב נולד בסופיה שבבולגריה. הוא למד נגינה באבוב וניצוח באקדמיה הבולגרית הלאומית למוזיקה, והוא רכש את התואר השני שלו באבוב באוניברסיטת דוקסן. הוא למד ניצוח במכון קרטיס למוזיקה ובבית הספר ג'וליארד, שם קיבל מלגה ע"ש ברונו ולטר. בין השנים 1994–1999, מילאנוב היה מנצח בתזמורת של בית הספר ג'וליארד. הוא שימש כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הצעירה של שיקגו בין השנים 1997-2001. הוא שיתף פעולה למעלה מ-11 שנים עם תזמורת פילדלפיה, תחילה כעוזר מנצח בשנים 2000–2003, לאחר מכן כמנצח משנה בין השנים 2003–2011, ולבסוף כמנהל אמנותי של בית הקיץ של האנסמבל במרכז מאן לאמנויות הבמה בין השנים 2006–2010. מילאנוב היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של התזמורת הסימפונית הלאומית של הרדיו הבולגרי בין השנים 2003–2008. בספטמבר 2014, מונה רוזן מילאנוב למנהל המוזיקלי הבא של התזמורת הסימפונית של קולומבוס, החל בעונת 16–2015 ועם חוזה לארבע שנים. בחודש שלאחר מכן, התזמורת הסימפונית של צ'אוטקואה מינתה את מילאנוב למנהל המוזיקלי שלה החל מקיץ 2015. משנת 2018, הוא המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית RTV בסלובניה. בשנת 2005, מילאנוב נבחר למוזיקאי השנה של בולגריה. הוא קיבל את פרס משרד התרבות הבולגרי על תרומה יוצאת דופן לתרבות הבולגרית ואת פרס ASCAP לשנת 2011 על שיתוף הפעולה עם התזמורת הסימפונית של פרינסטון. מילאנוב שיתף פעולה עם יו-יו מה, יצחק פרלמן, ג'ושוע בל, מידורי וכריסטיאן טצלאף. הוא ניצח על ביצועי בכורה של יצירות מאת ריצ'רד דניאלפור, גבריאל פרוקופייב וניקולס מאו, כמו גם מלחינים מתפתחים באמצעות תחרות המלחינים הצעירים השנתית של סימפוניה ב-C. הוא הופיע עם הרכבים כמו התזמורת הסימפונית של מילווקי, פסטיבל המוזיקה של גרנט פארק, תזמורת סיינט פול, תזמורת בולטימור, תזמורת סנט לואיס, תזמורת רשות השידור הבריטית, התזמורת הסקוטית הלאומית, התזמורת הקאמרית הסקוטית, תזמורת דה לה סוויס רומנדה, התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם, התזמורת הפילהרמונית של האג, התזמורת הלאומית של מקסיקו, התזמורת הסימפונית NHK, הפילהרמונית של סיאול, התזמורת הפילהרמונית של הונג קונג, התזמורת הסימפונית הלאומית של קולומביה והתזמורת הסימפונית של ניו זילנד. מילאנוב עובד גם כמנצח בבלטים ושיתף פעולה עם הכוריאוגרפים מאטס אק באופרה של ציריך והבלט המלכותי של סטוקהולם, סברינה מתיוס ונילס קריסטה בבלט המלכותי של סטוקהולם, בנג'מין מילפייד ואנדוניס פוניאדקיס באופרה של ז'נבה, וג'ורמה אלו בפילדלפיה. מילאנוב עבד עם להקות אופרה כולל קומישה אופר ברלין (בליידי מקבת ממצנסק של שוסטקוביץ'), תזמורת פילדלפיה (באופרה לה בוהם של פוצ'יני) ותיאטרון האופרה קרטיס (בהקלטה של הגלויה ממרוקו של דומיניק ארג'נטו עבור אלבני רקורדס). אתר האינטרנט הרשמי של רוסן מילאנוב רוסן מילאנוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוסן מילאנוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוסן מילאנוב, באתר Discogs (באנגלית) רוסן מילאנוב, באתר Songkick (באנגלית)
יוונית קוינה יהודית

קוינה יוונית יהודית או יוונית הלניסטית יהודית היא גרסה של יוונית קוינה, שמצויה במספר טקסטים בניב אלכסנדרוני של היהדות ההלניסטית, בעיקר בתרגום השבעים של התנ"ך והספרות הנלווית אליו. המונח מקביל במידה רבה ליוונית של תרגום השבעים, כקטגוריה תרבותית וספרותית ולא לשונית. וריאציות קטנות של תחביר ואוצר המילים ביוונית קוינה של סופרים יהודים, אינן ייחודיות מבחינה לשונית, כמו השפה המאוחרת יווניטיקה (או יוונית יהודית), המדוברת על ידי יהודים רומניוטים ביוון. העבודה העיקרית בתחום זה נערכה במבוא לברית הישנה ביוונית על ידי חוקרים כמו הנרי ברקלי סוויט. סוויט הדגיש את הייחודיות של היוונית של השבעים בהשוואה לטקסטים יוונים אחרים של התקופה. השקפה זו בוטלה במידה רבה על ידי חוקרים מאוחרים יותר, שכן שפע פפירוסים וכתובות קוינה מקומיות ומנהליות לא-יהודיות שוחזרו ונחקרו טוב יותר. מתקופת סוויט, היוונית של תרגום השבעים הוצבה בהקשר של מגוון רחב של טקסטים יהודיים מהתקופה ולאחרונה גם לטקסטים היווניים בין מגילות ים המלח. ישנה הסכמה אקדמית כללית שהיוונית המשמשת בטקסטים היווניים היהודיים של קוינה אינה שונה באופן משמעותי מספיק מהטקסטים היווניים האליליים של קוינה כדי שתתואר כ"יוונית יהודית". הסכמה זו תקפה גם לגבי הברית החדשה. בשל ההשפעה הדומיננטית של תרגום השבעים, המסמכים הראשונים של "יוונית נוצרית" ושל "יוונית פטריסטית" יצרו מעין הרחבה של היוונית הקלאסית מחד גיסא, ושל התנ"ך והיוונית היהודית-הלניסטית מאידך. רק אלף שנים מאוחר יותר הופיע דיאלקט יהודי אמיתי של יוונית, יווניטיקה. הדקדוק היווני של קוינה חורג מהדקדוק היווני הקדום בכמה תחומים, אך הטקסטים היהודיים תואמים בדרך כלל לטקסטים גויים, למעט מספר קטן של פרטים סמי-דקדוקיים. כצפוי, טקסטים יהודיים רבים כמעט אינם מראים ייחודיות ביחס לקוינה המשמשת מחברים גויים. סופרים הכותבים עבור קהלים גויים כמו יוספוס ופילון מאלכסנדריה מקפידים על סטנדרט של דקדוק יווני הרבה מעל זה של מקורות פגאניים רבים ששרדו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ההבדל עיקרי בין תרגום השבעים לבין טקסטים עכשוויים לא-יהודיים של קוינה הוא נוכחותם של מספר תחדישים או שימוש חדש באוצר המילים. חלק מהתחדישים של השבעים אינם מטבעות לשון חדשים לחלוטין ועשויים להיות שילובים של מונחים קיימים, כמו מספר גדול של מילים מורכבות המייצגות שתי מילים או יותר בעברית. Ioudaizein ( Ἰουδαΐζειν ): "ליהדות". sabbatizo ( σαββατίζω ): "(אני) שומר את השבת". פסאודופרופטים ( ψευδοπροφήτης ): "נביא שקר" (טקסטים קלאסיים משתמשים ב-ψευδόμαντις pseudomantis). The Greek of the Septuagint., biblehub.com A.-F. Christidis A History of Ancient Greek: From the Beginnings to Late Antiquity – Page 640 2007
מערת אברקור

מערת אברקור היא מערה פראית במישור נולרבור באוסטרליה המערבית. היא ממוקמת כ-48 קילומטרים (30 מיל) צפונית־מערבית ליוקלה. המערה נחשבת לבעלת האולם, השייך למערה בודדת, הגדול ביותר בחצי הכדור הדרומי, ושהאיורים של אמנות האבוריג'ינים במערה זו מצויים עמוק יותר מאשר בכל מערכת מערות באוסטרליה. הביקורים במערה התרחשו כבר בשנות השמונים של המאה ה-19. המערה נחקרה על ידי משלחת בראשות קפטן ג'יי. אם תומפסון בשנת 1935. החוקרים תיארו מערה שאורכה 1,200 רגל (366 מטרים), רוחבה 160 רגל (49 מטרים) ועומקה 150 רגל (46 מטרים). לאחר התקדמות נוספת של כ-250 רגל (76 מטרים), הקבוצה מצאה שהמעבר מתפצל לשני מעברים, כאשר אחד מהם ממשיך עוד כ-1,500 רגל (457 מטרים), ומוביל למערה ענקית. צילומי המערה פורסמו לאחר המשלחת של 1935. המערה תועדה היטב כבר בשנות ה-60. "Abrakurrie Cave". 2012. נבדק ב-6 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) "South Australia: Whales & Wildcaves". Diverse Travel Australia. אורכב מ-המקור ב-17 ביולי 2005. נבדק ב-4 בינואר 2006. {{cite web}}: (עזרה) "Abstracts of Papers, Reviews and Abstracts published in Volume 1 (1962) to Volume 9 (1971) of Helictite – Journal of Australasian Speleological Research". Helictite – Journal of Australasian Speleological Research. אורכב מ-המקור ב-21 ביולי 2005. נבדק ב-4 בינואר 2006. {{cite web}}: (עזרה) "A TRIP TO THE CAVES ON THE NULLABOR PLAINS". Western Mail. Perth: National Library of Australia. 23 בנובמבר 1889. p. 36. נבדק ב-7 ביוני 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Caves and Lakes". The Sydney Morning Herald. National Library of Australia. 20 בנובמבר 1935. p. 12. נבדק ב-6 ביוני 2014. {{cite news}}: (עזרה) "A Camera Beyond Perth". Western Mail. Perth: National Library of Australia. 1 בדצמבר 1938. p. 71. נבדק ב-7 ביוני 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Exploring the Nullarbor Caves:". The Chronicle. Adelaide: National Library of Australia. 12 בדצמבר 1935. p. 33. נבדק ב-7 ביוני 2014. {{cite news}}: (עזרה) Hill, A. L. (1963), Checklist of caves and related features, נבדק ב-7 ביוני 2014 {{citation}}: (עזרה) which includes Abrakurrie Cave (SE WA Nullarbor SH52-14),Koonalda Cave (Far West SA Nullarbor SH52-15) , Knowles Cave (Far West SA Nullarbor SH52-16), Murrawijinie Caves (Far West Nullarbor SA SH52-16) and mentions 154 mapped and 39 unmapped caves by that time
ניקל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ניקל – סוג של מתכת ניקל – מטבע אמריקני ברנד ניקל – כדורגלן גרמני לאה ניקל – ציירת ישראלית נק"ל
עמרם יונגרייז

הרב עמרם יונגרייז (תרע"ה – י"א בטבת תשל"ג, 1915 – 16 בדצמבר 1972), היה רבה של אזור בין השנים תשי"ד-תשל"ג, ומחבר ספר תפארת עמרם. נולד בג'נג'ש (דינדיש) בהונגריה, לרב אשר אנשל יונגרייז, רב העיר ומחבר "שמור וזכור". אחיו הוא הרב משה נתן נטע יונגרייז, אב"ד טוקאי, שנספה בשואה. למד בעיירה פאפה אצל הרב יעקב יחזקיה גרינוולד ("ויגד יעקב"). נסמך לרבנות בידי הרב יהונתן שטייף. לאחר השואה, החל משנת תש"ו, שימש כרבה של ג'נג'ש במקום אביו. באותה עת דאג לריפוי ניצולי שואה. וכן עסק בהתרת עגונות. החל מתש"ח שימש כרב "קהל יראים" בבודפשט. בשנת תשי"ג עלה ארצה והחל משלהי תשי"ד (1954) ועד לפטירתו בתשל"ג שימש כרב של אזור (אז, לעיתים: יאזור). לפי ספר הציונות הדתית, הרב יונגרייז תמך בתנועת המזרחי. נציג המזרחי הצביע בתשי"ד בעד בחירתו לרבנות. כן דווח על שיעוריו הקבועים בבית הכנסת הפועל המזרחי במקום. אומנם בעיתון חרדי נאמר כי "לחם במסירות נפש נגד אלו שרצו להנהיג פשרות וקולות שונות אשר לא שערום אבותינו באיזה עניינים". כמו כן, לצד רבנים נוספים הוא חתום על חידוש הפרדת הקהילת בהונגריה. הרב יונגרייז נפטר בפתאומיות, בהיותו כבן 57, בשבת בבוקר, י"א בטבת תשל"ג (16 בדצמבר 1972) ונקבר בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק. אחרי השואה נישא להינדא, בתו של הרב דוב בער קליין אב"ד אויהל. בנו היחיד, ר' אשר אנשיל, היה בן 13 בעת פטירתו. בנו הקים בלונדון בית מדרש על שמו: "תפארת עמרם". בשנת תשס"ד יצא לאור ספר ליקוטים מתורתו: "תפארת עמרם". עלי זיכרון יג, תשע"ו, עמ' סא-סב עזרה בזיהוי חתימות - עמוד 14 - פורום אוצר החכמה, באתר forum.otzar.org בן ציון יעקובוביץ, זכור ימות עולם ג, בני ברק תשס"ד, עמ' שצח חלק א, ירושלים תשל"ז, עמ' 463 הצופה, י' כסלו תשכ"ח 'הגה"צ רבי עמרם הלוי יונגרייז', מאורות אשר יז, חנוכה תשע"ג, עמ' 4 המבשר 278, ד' ניסן תשע"ד, עמ' יג 'הרב עמרם יונגרייז איננו', המאור רח [כה,ב], כסלו-טבת תשל"ג, עמ' 38 עמרם יונגרייז, באתר BillionGraves
צחיחן חום-כיפה

צְחִיחָן חוּם-כִּפָּה (שם מדעי: Eremopterix signatus) הוא מין של ציפור שיר בסוג צחיחן שבמשפחת העפרוניים. תפוצתו משתרעת ברחבי צפון-מזרח אפריקה. בתי הגידול הטבעיים שלו הם סובטרופיים או טרופיים, בתות יבשות וערבות בשפלה, ואזורי מדבר חמים. בישראל נרשמה תצפית אחת בלבד, מהאחד במאי 1983 באילת על-ידי הדורם שיריחי. השם המדעי של הסוג, Eremopterix, מגיע מיוונית עתיקה מהמילים eremos - מדבר, ו-pterux - כנפיים. שם המין הספציפי, signatus, מגיע מלטינית, ומשמעותו בולט או מסומן היטב, מהמילים sinare - להבחין או signum - סימן. ישנן שני תת-מינים מוכרים: E. s. signatus (אמיל אוסטל, 1886) - תת-המין הטיפוסי, מצוי בדרום ובמזרח אתיופיה, סומליה ומזרח קניה E. s. harrisoni (ויליאם רוברט אוגולוי-גרנט, 1900) - מצוי בדרום-מזרח דרום סודאן ובצפון-מערב קניה לזכר צווארון וסינר חום-ערמוני כהה, לחיים לבנות, כתמים לבנים עגולים בעורף ובכיפה, המוקפים בגבול חום-ערמוני המשתלב בצווארון. הצבע הכהה נמשך עד בסיס הזנב ובתת-כנף, המופרדת מהבטן בכתמי צד מוארכים ולבנים. מקורו בצבע לבן שנהבי. בדומה לשאר המינים בסוג, הנקבות שונות מאוד בהיותן בעלות גוון חום-חולי מפוספס. צחיחן זה מצוי בדרך כלל בזוגות או להקות קטנות של עד ארבעים פרטים, ונצפה לעיתים קרובות סביב בורות מים. תעופתו נמוכה וקרובה לקרקע, והוא נוהג לשיר בתעופה או בעמידה על קרקע חשופה. למין יש תפוצה נרחבת ואוכלוסייה שמוערכת כגדולה (אף כי לא נערך אומדן מדויק), ובשל כך מסווג צחיחן זה במצב שימור של "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN). תצפיות מדרום קניה מרמזות כי אוכלוסיית המין אף נמצאת במגמת עלייה. מדיה וקבצים בנושא צחיחן חום-כיפה בוויקישיתוף צחיחן חום-כיפה, באתר ITIS (באנגלית) צחיחן חום-כיפה, באתר NCBI (באנגלית) צחיחן חום-כיפה, באתר GBIF (באנגלית) תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וקולות של צחיחן חום-כיפה, באתר eBird הקלטות אודיו של צחיחן חום-כיפה, באתר xeno-canto צחיחן חום-כיפה באתר הרשימה האדומה של IUCN צחיחן חום-כיפה, Eremopterix signatus, באתר מרכז הצפרות הישראלי The Helm dictionary of scientific bird names, archive.org "IOC World Bird List 6.4". IOC World Bird List Datasets. doi:10.14344/ioc.ml.6.4. Kenya Birds (אורכב 11.06.2011 בארכיון Wayback Machine) Chestnut-headed Sparrow-lark Eremopterix signatus, BirdLife Data Zone
מוזיאון השואה (פריז)

מוזיאון השואה בפריז (Mémorial de la Shoah) הוא מוזיאון ואנדרטה להנצחת זכר שואת העם היהודי, הממוקם בפריז בירת צרפת. המוזיאון נמצא ברובע הרביעי של פריז, רובע המארה, שבו הייתה אוכלוסייה יהודית גדולה עד מלחמת העולם השנייה. המקום נפתח על ידי נשיא צרפת, ז'אק שיראק ב-27 בינואר 2005. יום זה נבחר במקביל ליום הזיכרון הבין-לאומי לשואה וליום השנה ה-60 לשחרור מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ. המקום מורכב משני חלקים עיקריים. בחלק הפנימי נמצאים מרכז מולטימדיה, חדר קריאה וחללי תצוגה. מוצגים בו תצוגת קבע וכן תערוכות מתחלפות, שמתעדות את חיי הקהילות היהודיות בצרפת טרום ובמהלך מלחמת העולם השנייה עד לגירושם. בחלק החיצוני יש מספר אנדרטאות, העושות שימוש באור וצל, ביניהן "קיר השמות", ובו שמות רוב היהודים שהושמו על הרכבות ונשלחו למותם. החצר הקדמית של האנדרטה מעל קריפטת הזיכרון כוללת אנדרטה מעגלית המפרטת את שמות מחנות המוות וגטו ורשה. יש גם חומה עם שבעה תבליטים מאת ארביט בלאטס המסמלים את המחנות ואת רדיפת היהודים. בחזית המבנה, מעל החצר הקדמית, שתי כתובות, בעברית ובצרפתית. בעברית, ציטוט משיר שכתב זלמן שניאור, משורר וסופר ביידיש ובעברית; ובצרפתית ציטוט מדבריו של ז'וסטן גודאר, ראש עיריית ליון, שר בממשלת צרפת וחסיד אומות העולם. על גבי מספר קירות המוצבים במקביל, רשומים שמותיהם של כ-76,000 יהודי צרפת שגורשו ונרצחו על ידי הנאצים. הם רשומים בסדר אלפביתי לפי שנת הגירוש. הקריפטה, חדר אבן בנוי מתחת לאדמה, הוקמה עוד קודם למוזיאון השואה. בשנת 1957 נקבר בה אפר קורבנות ממחנות המוות השונים וגטו ורשה, בשילוב עם עפר מישראל. חלק מצריף מס' 6, שהובא ממחנה המעצר בון לה רולנד מוצב במקום ומשקיף אל מבנה הקבר. ממשלת וישי יצרה קלסר עבור כל יהודי בצרפת, וזאת כדי לזהות אזרחים יהודים. הרישום המדויק שימש את הנאצים לאיתור יהודים לגירוש. עשרות אלפי הקלסרים של יהודי צרפת שנשלחו להשמדה, מוצבים בארונות זכוכית בחדר קטן ליד הקריפטה. תערוכת הקבע של האנדרטה מתעדת את ההיסטוריה של יהודי צרפת בתקופת השואה. החומרים המוצגים כוללים תצלומים, טקסט והקלטות וידאו ואודיו. האנדרטה כוללת גם אודיטוריום, חנות ספרים, מרכז למידה מולטימדיה, מרכז תיעוד וחדר השמות (חדר מחקר). מאז 1963 מעניק מוזיאון יד ושם בירושלים את התואר חסידי אומות העולם לאנשים לא יהודים שסייעו בהצלת יהודים במהלך המלחמה. בקיר הזה רשומים שמות 3,300 אנשים, צרפתים או ששהו בצרפת באותה תקופה, שהצילו יהודים תוך סיכון חייהם. קיר חסידי אומות העולם קיר השמות הקריפטה חלק מצריף מס' 6 ממחנה בון-לה-רולנד. יהדות צרפת אנדרטה לזכר יהודי צרפת (ישראל) המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות מוזיאון השואה של מלבורן מדיה וקבצים בנושא מוזיאון השואה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון השואה מוזיאון השואה, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון השואה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Mémorial de la Shoah : Hollande évasif au sujet des génocides". Le Monde. 29 בינואר 2015. נבדק ב-2015-12-17. {{cite web}}: (עזרה) Gary Lee Kraut (15 במרץ 2014). "Jewish Paris: The Deportation Memorial, the Shoah Memorial and the Holocaust Center – France Revisited - Life in Paris, Travel in France". Francerevisited.com. נבדק ב-1 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Dominique Raizon (24 בינואר 2005). "RFI - Il y a 60 ans, la libération des camps - Le Mémorial de la Shoah ouvre ses portes". נבדק ב-1 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The Facade - Mémorial de la Shoah Mémorial de la Shoah". Memorialdelashoah.org. נבדק ב-1 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
אוסקר טרחו

אוֹסְקָר גִידוֹ טְרֶחוֹ (בספרדית: Óscar Guido Trejo; נולד ב-26 באפריל 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בראיו וייקאנו מהלה ליגה, בה הוא גם הקפטן. טרחו נולד בסנטיאגו דל אסטרו. בוגר קבוצת הנוער של בוקה ג'וניורס, שיחק רק פעם אחת בקבוצה הבוגרת שלה, במשחק נגד קלוב אלמגרו, כשכבש בהפסד חוץ 3–2. המשחק הופסק לאחר 63 דקות. בסוף דצמבר 2006, טרחו נקנה על ידי מיורקה הספרדית, ועדיין לא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו. בוקה טענה שלא היה יכול לעזוב, והתיק הועבר לפיפ"א, שהחליטה בסופו של דבר לתמוך בצד של מועדון האיים הבלאריים. הוא שיחק לראשונה בלה ליגה ב-8 באפריל 2007, נגד חטאפה; לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-90, והצליח למצוא את הרשת בדרך לניצחון ביתי 2-0. כשבקושי שיחק במהלך העונות הבאות, טרחו הצליח להבקיע בעונת 2007/08 של גביע המלך הספרדי בניצחון ביתי 2-1 על ריאל מדריד (3-1 בסיכום). לאחר עונת 2008/09, צנועה יחסית מבחינתו, הוא הושאל לאלצ'ה, בליגה השנייה בספרד דאז. ב-15 באוגוסט 2010, טרחו הצטרף לראיו וייקאנו, גם כן בליגה השנייה. הוא חזר לליגה הבכירה בעונת 2011/12, כשחתם בספורטינג חיחון, כבש ארבעה שערים ב-33 הופעות, אך גם ירד איתה ליגה. בקיץ 2012, וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג עשתה ניסיון לרכוש את טרחו, אך העסקה נכשלה. שנה אחת לאחר מכן הוא עזב בסופו של דבר את ספרד, ובילה מספר שנים בליגה הצרפתית עם טולוז לאחר שחתם על חוזה לארבע שנים. טרחו חזר לראיו ב-21 ביוני 2017, שש שנים לאחר שעזב. הוא כבש 12 שערים בשנה הראשונה שלו, שיא קריירה אישי, כששיחק עם ראול דה תומאס והמועדון חזר לליגה הבכירה כאלופי הליגה השנייה. מעודכן ל-1 ביולי 2022 ראיו ויאקאנו הליגה הספרדית השנייה, 2017/18 מדיה וקבצים בנושא אוסקר טרחו בוויקישיתוף אוסקר טרחו, באתר Transfermarkt אוסקר טרחו, באתר Soccerway אוסקר טרחו, באתר BDFutbol אוסקר טרחו, באתר WorldFootball.net אוסקר טרחו, באתר FootballDatabase.eu