קרל רופרכט קרוינן

קרל רופרכט קרוינן (בגרמנית: Karl Ruprect Kroenen) היא דמות נבל-על בדיונית מתוך סדרת הקומיקס הלבוי, שיצר מייק מינולה. בקומיקס היה קרוינן מדען אס אס נאצי חסר ייחוד, שמאפייניו הבולטים ביותר היה שהוא לבש תמיד מסיכת גז ובגד גוף מגן, שמיגנולה מייחס לתאונה מסוג כלשהי שעבר. הבמאי גיירמו דל טורו יצר עבור הדמות ביוגרפיה מורחבת משמעותית, שהופיעה כנבל בעיבוד הקולנועי משנת 2004. היסטוריון הקולנוע הגרמני פלוריאן אברס הקדיש פרק שלם מספרו בנושא נאציזם בתרבות הפופ המודרנית לדמותו של קרל רופרכט קרוינן. הוא מציין את קטעי הפאזל האלגוריים לשואה – האיקונוגרפיה שמאחורי העיצוב של קרוינן, וכינה אותו סוג של גילום השואה. מדען גרמני שעבד עבור הנאצים, וחבר באגודת תולה, ד"ר קרוינן הפך לאחד מבכירי המדענים של פרויקט ראגנרוק (שנועדה לייצר את נשק יום הדין כדי לנצח את מלחמת העולם השנייה) ותלמידו הקרוב של גריגורי רספוטין, יחד עם אילזה הופשטיין וליאופולד קורץ. הוא נכח עם רספוטין בטקס הסודי בסקוטלנד שהביא את הלבוי לעולם. קרוינן, הופשטיין וקורץ הוקפאו בתוך בסיס נאצי חשאי, עד שהונשמו על ידי התעשיין רודריק זינקו, שפעל על פי הוראת רספוטין. קרוינן חזר לעבוד על כמה מהפרויקטים הקודמים שלו, כולל הקמת "צבא אפוקליפסה" על ידי שילוב גופות עם רובוטיקה. הוא גם שכנע את זינקו לשלוף את ראשו של עמיתו, הרמן פון קלמפט, מדרום אמריקה. קרוינן שמר על חיבה לעמיתו, אם כי רספוטין דחה את קלמפ כבלתי מתאים לפרויקט ראגנרוק. כשהופעל מחדש ראשו של קלמפט, הוא ניסה לשכנע את קרוינן לנטוש את תוכניתו של רספוטין להעיר את אוגדרו ג'האד – ובמקום זאת להשתמש בצבא כדי להשיב את עבודתו של קלמפט בדרום אמריקה. שומע יתר על המידה, קורץ זעם ותקף את ראשו של קלמפט בצעקה: "רספוטין הוא האדון!" בבהלה תפס קרוינן סכין והרג את קורץ. כשתוכניתם נכשלה, פגע רספוטין זועם בזינקו, שהתעוור. משוטט סביב הוא לחץ בטעות על כפתור הרס עצמי בבסיס, והשמיד אותו לחלוטין. למרות הופעותיו, קרוינן שרד והתעורר כעבור שנים עם ליאופולד קורץ כדי לסייע לאיסיה מרסטן לרכוש כלי שיט מידי BPRD. קרוינן הניח שהגופה נועדה לרפוסטין לפני שנודע לו שמרסטן הוליך אותו שולל וביקש להחיות את הלהבה השחורה, וחמק מהכאוס שנוצר עם ראשו של קלמפט. קרוינן נמצא זמן מה לאחר מכן על ידי ורווארה, שהעירה מחדש את פון קלמפט והזמינה את שני הגברים להצטרף למטרה שלה בבנייתם מחדש של פנדמוניום על כדור הארץ. קרוינן נעשה ספקן יותר ויותר כלפי ורווארה, שבסופו של דבר שרפה אותו. בעיבוד הקולנועי הראשון של הלבוי, הבמאי גילרמו דל טורו יצר עבור קרוינן ביוגרפיה מורחבת משמעותית המוזכרת בסדרת ספרי קומיקס באוגדן Hellboy: The Art of the Film ובתוספות המיוחדות של ה-DVD של הסרט. קרל רופרכט קרוינן, שנולד בשנת 1897 במינכן, היה ילד פלא אופרה עם מאפיינים מלאכיים ושיער בלונדיני שסייר בבירות אירופה עד שהקריירה שלו הסתיימה ברגע שקולו העמיק עם תחילת ההתבגרות. קרוינן הפגין סימפטומים של מזוכיזם כבר בגיל צעיר מאוד, ששילבו עם הפרפקציוניזם שלו לצורה קיצונית של "התמכרות כירורגית" מתוך תיעוב עצמי בשנות העשרה שלו שהובילו אותו לערוך ניסויים אכזריים על עצמו: הסרה כירורגית של עפעפיו, השפתיים וציפורני האצבעות שלו. הוא גם תכנן מסכת גז צמודה לסינון חיידקים אותה לבש תמיד. הוא גם די מיומן במכשירים מכניים והאמין שמיזוג בין מבנים מכניים לגופים חיים יסייע ביצירת שלמות. אחת מהמצאותיו המוקדמות הייתה זמיר שעון ששר אריה של מוצרט בצורה מושלמת. סייף מופתי, הוא התפרסם גם בזכות חרשות הלהב שלו ויצר חרבות משלו. בשנת 1930 הוא פגש את רספוטין שקם לתחייה והפך במהרה לתלמידו הנאמן ביותר. לאחר מכן הצטרף למפלגה הנאצית, ועלה במהירות בדרגות, הצטרף לאס אס בשנת 1933 והגיע לדרגת אוברשטורמבנפירר (לוטננט גנרל). הוא קיבל את צלב הברזל על שירותיו לרייך השלישי, כולל סיור כמפקד מחנה הריכוז אושוויץ, שם שירת בהצטיינות. קרוינן הפך לראש אגודת תולה, קבוצה של אריסטוקרטים גרמנים האובססיביים לתורת הנסתר. הוא עזר להם להוביל את פרויקט ראגנרוק והנדס את מחולל הפורטל שהעלה את הלבוי באוקטובר 1944. כאשר כוחות בעלות הברית הסתערו על האי מול חופי סקוטלנד, שם התרחש פרויקט ראגנרוק, הרג קרוינן כמה מהחיילים האמריקאים שתקפו את הבסיס, אך הוסח על ידי רימון שהושלך מתחת למכשיר הפורטל על ידי פרופסור טרבור ברוטנהולם הצעיר. קרוינן ניסה למנוע את פיצוץ את הרימון, אך ידו השמאלית נפגעה, ומוט מחוזק בבטון שיפד אותו דרך בית החזה וניתק את עמוד השדרה. זמן קצר לאחר מכן הוא נעלם. לאחר היעלמותו, בשנת 1956, נמצא קבר לא מסומן ברומניה. רישומי שיניים זיהו את השרידים כשייכים לקרוינן. עם זאת, קרוינן הופיע שוב בשנת 2004. בזכות הכוחות הבלתי מוסברים של המדע והקסם השחור, קרוינן "תיקן" את עצמו ביד מכנית תותבת, מוט פלדה שהחליף את החלק השבור של עמוד השדרה שלו ולב שעון, המופעל באמצעות מפתח הרוח שהושתל בחזהו. על ידי כיווץ המפתח הוא הצליח להגביר את המהירות והרפלקסים שלו. לאחר עשרות שנים ארוכות, הדם בעורקיו התייבש לחלוטין והשאיר רק אבק והפך אותו כמעט לפגיע מירי. הוא יכול היה גם לסובב את המפתח כדי ל"כבות" את גופו (תרתי משמע), כשהוא נשאר במצב רדום ונראה מת עד שיוחזר. הוא השתמש בטכניקה מתעתעת זו כדי לחדור למטה BPRD. לאחר שפצע קשות את הסוכן קליי, זייף את מותו שלו ושכב ליד קליי ושניהם הועברו למפקדה. לאחר שנכנס פנימה, קרוינן הביא את רספוטין לשם, והרג באופן אישי את פרופסור ברוטנהולם הקשיש, לפני שנעלם עם רספוטין. ה-BPRD עקבה אחר רספוטין למוזוליאום שלו בפרברי מוסקבה. הלבוי נקם לכאורה את מותו של ברוטנהולם בכך שהשליך את קרוינן למלכודת דחיפה – בור מחודד שהוסתר מתחת לדלת מלכודת. קרוינן נמחץ כאשר הלבוי הפיל עליו גלגל שיניים ענק. לא ידוע אם קרוינן שרד זאת או לא. מסכת הגז המרוסקת של קרוינן הופיעה מאוחר יותר בוויטרינה ב-BPRD בסרט הלבוי השני. בתסריט של הסרט ההוא נכתבה סצנת אפילוג שתוכננה להוביל לסרט שלישי, אך נחתכה מסיבות תקציביות. גרסת אנימציה של הסצנה מופיעה בתוספות המיוחדות של ה-DVD. הוא נמצא על ידי רודריק זינקו בחורבות המאוזוליאום, ושרידיו של קרוינן מובאים לרופא כדי להחיות אותו באלכימיה מתקדמת, לפני שנסעו לקוטב הצפוני לתוך בניין אחסון נשק נאצי כדי להכניס את ראשו של קרוינן נטול הגוף אל תוך גוף רובוטי ענק שבו קרוינן מתעורר ומשבח את "המאסטר" שלו שחזה את תחייתו כשרספוטין מופיע על המסך. בפרשנות לסרט השני של הלבוי, קבע גם גיירמו דל טורו כי בסיפור המתוכנן של הסרט השלישי, קרוינן היה אמור לחלוק היסטוריה עם דמותו של יוהאן קראוס. הדבר נרמז בסרט השני כאשר יוהאן נראה בוהה במחשבה עמוקה במסכתו של קרוינן בוויטרינה במהלך החלק בו הלבוי נמצא במחלקה. גרסת הקומיקס של קרוינן היא מדען רגיל למדי, שנראה שיש לו הכשרה כירורגית כלשהי. בסרט משנת 2004 ובפלאשבק מהסרט משנת 2019, מופיע קרוינן כשהראשון לובש מדי SS עם זוג קטאר (कटार), דמוי פגיון שהוסתר בשרוולים, קרוינן אוחז באקדח לוגר P08. בהופעותיו המאוחרות בסרט משנת 2004, הוא אוחז בזוג חרבות בסגנון טונפה יחד עם כמה פגיונות אחרים הקשורים לחליפתו. השחקן הצ'כי לאדיסלב ברן גילם את קרוינן בעיבוד הקולנועי משנת 2004. גילום זה שונה בתכלית מהקומיקס. קרוינן, שהיה במקור דמות ענוגה, מוצג כאן כחייל רצחני לא אנושי שנאמן לרספוטין. איות שמו האמצעי שונה גם מ-"Ruprect" ל-"Ruprecht". קרוינן מופיע גם בסרט האתחול משנת 2019, כשגולם על ידי אילקו איליב. Evers, Florian (2011). Florian Evers. Vexierbilder des Holocaust, LIT, Munster, 2011, pages 79-90. ISBN 9783643111906.