laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם יפה שלזינגר

הרב אברהם יפה שלזינגר (נולד בכ"ג באדר א' תש"ח, 4 במרץ 1948) הוא רבה של קהילת "מחזיקי הדת" בעיר ז'נבה לשעבר, כיום הוא נשיא ישיבת ורב קהילת "בצל החכמה" בירושלים נולד בתל אביב כבן זקונים לרב מרדכי יפה-שלזינגר (אב"ד אייזנשטט, רב קהילת "חוג חת"ם סופר" בתל אביב וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל), ולרבנית רייזל. למד בתלמוד תורה "יסודי התורה" בתל אביב, ובישיבת קול תורה בראשות הרב שלמה זלמן אוירבך. בחלק מתקופה זו ישן בביתו של הרב יחזקאל אברמסקי. לאחר מכן עבר לישיבת חברון, ששכנה אז בגאולה, ובין היתר למד בחברותא עם הרב אהרן יפה'ן. עוד לפני חתונתו כבר סמכו לרבנות הרב אברהם יפה'ן. כמו כן קיבל היתר הוראה מהרב ישראל ולץ, מהרב משה חברוני ומהרב שמואל הלוי ואזנר. בשנת תשכ"ח נישא לגיטל, בתו של הרב בצלאל שטרן, גאב"ד מלבורן ווינה ובעל תשובות 'בצל החכמה'. בני הזוג התגוררו בקריית מטרסדורף בירושלים. בתקופה זו מסר 'חבורות' שבועיות בביתו. בין משתתפי החבורה היה הרב יהושע ארנברג. לאחר כשנתיים עבר לתל אביב ועמד שם בראשות הכולל המקומי של קהילת 'חוג חת"ם סופר'. בחודש חשוון תשל"ג נבחר לכהן כרב קהילת "מחזיקי הדת" בז'נבה, וכעבור חצי שנה החל לכהן שם. בשנת תשס"ו פתח בית מדרש ברחוב סורוצקין בירושלים, וקרא לו "בצל החכמה", על שם חמיו. במקום בית כנסת וכולל ערב ללימוד סדר קדשים בראשות חתנו הרב אברהם הירשוביץ. בשנת תשע"ח עלה לישראל. בקיץ תשע"ט נפתחה ישיבת 'בצל החכמה' בנשיאותו. הרב שלזינגר מוסר בה שיעור כללי מדי שבוע וכן הוא מוסר שיעורים שבועיים בבית הכנסת 'צופיוף' בשכונת הבוכרים. הביא איתו ספריה גדולה ונדירה שמשכנה היום בקומה הראשונה של בית מדרשו. הרב שלזינגר עומד בנשיאות "גנזך קידוש השם" יחד עם הרב ישראל מאיר לאו, כמו כן הוא נשיא "כולל זיבנברגן", ובשנת ה'תשנ"א התמנה לאמרכל 'כולל שומרי החומות – קופת רבי מאיר בעל הנס'. כיהן כחבר נשיאות מרכז רבני אירופה עד תשס"ט. הרב שלזינגר הוא חתן פרס ירושלים לספרות תורנית לשנת תשס"ח. שו"ת באר שרים שבעה חלקים. החל מתשל"ח. בשנת תשע"ג יצאה מהדורה מסודרת לפי סדר השולחן ערוך, הרמב"ם והתלמוד. באר שרים - על התורה, חמישה כרכים באר שרים - על המועדים, שלושה כרכים הגדה של פסח באר שרים הוציא גם את ספרו של סבו, הרב שמואל שלזינגר, "מילי דאבות" ובסופו קונטרס ממנו בשם "מילי איש" (תשל"ו); את ספרי סבו הרב שמואל צילץ, ספרי סבו הרב אברהם גלזנר מקלוז' - "חזון למועד" ו"דור דורשיו", וספר של אביו, "בגדי מרדכי" (תשנ"ח). הרב שלזינגר הוא צאצא של בעל הלבוש, רבי מרדכי יפה, של רבי עקיבא איגר ושל החת"ם סופר. לרב שלזינגר ארבעה בנים וארבע בנות. בנו הרב עקיבא מכהן כראש כולל 'טשאבא' בשכונת סטמפורד היל בלונדון. בנו הרב שמואל צבי הוא מרבני הכולל. חתנו הרב חיים אהרן פרידמן גר בניו יורק ומשמש מנהל רוחני של ישיבת קאשוי ואב"ד קהילת 'מגן אברהם' בבורו פארק. חתנו הרב אברהם הירשוביץ מתגורר בהר נוף. אחיו הם הרב שמואל עקיבא, רב קהילת "עץ חיים" בשטרסבורג, והרב יוסף, רבה של פרנקפורט.[דרושה הבהרה] גיסיו הם הרב אליהו ברוך וואלט, רבה של סאו פאולו (חתן אביו), הרב חיים שטרן - רבה קהילת מחזיקי הדת בווינה והרב שמחה בונם סופר מפרשבורג (חתן חמיו). שיעורי הרב אברהם יפה שלזינגר באתר יוטיוב הרב אברהם יפה-שלעזינגער, באר שרים חלק א, באתר היברובוקס אברהם בן מרדכי יפה-שלזינגר, דף שער בספרייה הלאומית הרב שלזינגר חוגג 40 שנה לכהונתו בז'נבה, בחדרי חרדים. יעקב אבוביץ, יבואו טהורים ויתעסקו בטהרות: נפתחה ישיבת 'בצל החכמה', באתר JDN - חדשות, ‏2019-05-12 גנזך. אתר COL מכתב ההתפטרות של הרב
מטי צרפתי הרכבי

מַטִי צָרְפָתִי הַרְכַּבִי (נולדה ב-13 באוגוסט 1962, י"ג באב ה'תשכ"ב) היא פוליטיקאית ישראלית המכהנת כחברת כנסת מטעם מפלגת יש עתיד. לפני כהונתה בכנסת הייתה ראש המועצה האזורית יואב. צרפתי הרכבי נולדה בשנת 1962 בקריית אתא, בת להורים ממוצא יווני. בגיל שנה התייתמה מאביה הביולוגי, שנהרג בתאונת דרכים במהלך שירותו הצבאי במילואים. היא גדלה עם אמה ואביה החורג. למדה ביולוגיה בתיכון בקריית אתא ושירתה בצה"ל בחיל האוויר. לאחר שחרורה למדה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית וסיימה תואר ראשון כאגרונומית בהתמחות בגידול בעלי חיים. ב-1992 השלימה את לימודיה לדוקטורט באוניברסיטה העברית, בחקר גנטיקה של צמחים (בהנחיית פרופ' דני זמיר). עבדה באגף מחקר ופיתוח כחוקרת ומפתחת זנים ובאגף השיווק כמנהלת מוצר בחברת הזרע ג'נטיקס. הייתה מתנדבת בשותפות 2000 וכיהנה כיושבת ראש שותפות ליהיי ואלי - יואב מאז הקמתה. הייתה פעילה בתחום הקהילתי והחברתי, שימשה יושבת ראש ועד ההורים, הייתה שותפה להקמת פורום נשים ומתנדבת במדים במשמר הגבול. במאי 2011 התמודדה בבחירות לראשות מועצה אזורית יואב ונבחרה ברוב של 54%. ב-7 במרץ 2017 הודיעה צרפתי הרכבי, יחד עם עוד 6 ראשי מועצות אזוריות, על הצטרפותה למפלגת יש עתיד. באוקטובר 2018 נבחרה לתקופת כהונה נוספת לאחר שאיש לא התמודד מולה בבחירות המוניציפליות. במקביל לתפקידה כראש המועצה שימשה כגזברית וסגנית יו"ר איגוד ערים לאיכות הסביבה נפת אשקלון, נציגת מרכז מועצות אזוריות לוועדת "אדם וביוספירה ישראלית", נציגת מרכז השלטון המקומי בארגון CEMR. זכתה באות הגלובוס הירוק בקטגוריית עובד ציבור, מטעם ארגון חיים וסביבה לשנת 2015 ובאות הנגב לאיכות הסביבה לשנת 2017. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש הוצבה במקום ה-18 ברשימת יש עתיד ונבחרה לכנסת. חברה בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, בוועדת המדע והטכנולוגיה ובוועדה למיזמים ציבוריים. יו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובניה – מ.א. יואב. יו"ר הנהלת המתנ"ס - מ.א. יואב. יו"ר עמותת אשכולות יואב (מתנ"ס יואב). יו"ר הנהלת עמותת יואב לקידום חינוך תרבות ספורט ותיירות. יו"ר דירקטוריון חכ"ל יואב. יו"ר מעברים נגב צפוני. מ"מ יו"ר איגוד ערים לאיכות הסביבה, נפת אשקלון. חברה בוועדה המחוזית לתכנון ובניה, לשכת התכנון מחוז דרום. חברה באספה הכללית ובוועד המנהל של מכללת אחווה. נציגת מרכז מועצות אזוריות לוועדת "אדם וביוספירה ישראלית". נציגת מרכז השלטון המקומי בארגון CEMR. חברה בוועד ההנהלה של המכינות הקדם צבאיות. יו"ר הוועדה לסביבה וקיימות – מרכז השלטון האזורי. נשואה לערן הרכבי ואם לשלושה. מאז 1990 מתגוררת במושב סגולה. למשפחה משק חקלאי פעיל של כרמי יין. מדיה וקבצים בנושא מטי צרפתי הרכבי בוויקישיתוף מטי צרפתי הרכבי, ברשת החברתית פייסבוק מטי צרפתי הרכבי ברשת החברתית אינסטגרם מטי צרפתי הרכבי, באתר הכנסת מטי צרפתי הרכבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מטי צרפתי הרכבי, באתר כנסת פתוחה שאלה מקומית – מטי צרפתי-הרכבי, ראש מועצת יואב. תכנית מלאה, ראיון באתר יוטיוב שותפות יואב – ליהיי ואלי, אתר הסוכנות היהודית מורן אזולאי, ראשי מועצות מצטרפים ליש עתיד, באתר ynet, 7 במרץ 2017 יובל קרני, בלי שינויים משמעותיים בצמרת: לפיד הציג את הרשימה לבחירות, באתר ynet, 13 בספטמבר 2022
נורמן (אוקלהומה)

נורמן (באנגלית: Norman) היא בירת מחוז קליבלנד במדינת אוקלהומה בארצות הברית. העיר נמצאת במרחק של 30 קילומטרים דרומית לבירת אוקלהומה אוקלהומה סיטי והיא חלק מהמטרופולין שלה. בעיר מתגוררים 110,925 תושבים (נכון ל-2010). בשנות ה-30 של המאה ה-19 הממשל האמריקני התחיל להעביר את חמשת השבטים המתורבתים, חמש הקבוצות האינדיאניות שהוכרו אז על ידי הממשל, לאזור אוקלהומה. לאזור בו נמצאת נורמן הועברו ב-1833 בני שבט הקריק (Creek Nation). לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית בני הקריק הואשמו בסיוע לכוחות קונפדרציית המדינות של אמריקה ולכן הם אולצו למסור בחזרה את השטחים לידי הממשל ב-1866. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 הממשל הפדרלי שלח משלחת לבדוק את האזור שהובלה על ידי אבנר ארנסט נורמן. המשחת התיישבה באזור בו נמצאת העיר היום והם תלו שלט בקרב המחנה שלהם עליו נכתב "Norman’s Camp" (מילולית: "המחנה של נורמן") כהוקרה למנהיג המשלחת. כשהתיישבות קבע הוקמה באזור לאחר מכן הוחלט לאמץ את השם נורמן. ב-1889 הממשל פתח את האדמות באזור להתיישבות ו-150 אנשים התיישבו באזור נורמן. ב-1890 הוקמה באזור ההתיישבות אוניברסיטת אוקלהומה. נורמן הוקמה רשמית שנה לאחר מכן, ב-13 במאי 1891. בעיר נמצאת אוניברסיטת אוקלהומה, האוניברסיטה הגדולה ביותר במדינת אוקלהומה. באוקלהומה סיטי נמצא נמל התעופה ויל רוג'רס וורלד, המשרת גם את נורמן. העיר נמצאת במסלול כביש בין-מדינתי 35, המקשר בין המדינות טקסס ומינסוטה. היא גובלת עם עיירה סלוטרוויל. איטליה ארצו, איטליה צרפת קלרמון-פראן, צרפת מקסיקו קולימה, מקסיקו יפן סייקה, יפן מדיה וקבצים בנושא נורמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נורמן (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של נורמן (באנגלית) נורמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נורמן, ברשת החברתית פייסבוק אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
יששכר בר אילווי

רבי יששכר בר (ברנרד) אילווי (באנגלית: Bernard Illowy; תקע"ד, 1814, קולין, בוהמיה - ג' בתמוז תרל"א 22 ביוני 1871, סינסינטי, אוהיו) היה רב ומנהיג אורתודוקסי בארצות הברית במאה ה-19. נולד בקולין (Kolín), שבבוהמיה לרב יעקב יהודה ליב אילווי בצעירותו היה מתלמידי החת"ם סופר שסמך אותו בסמיכת חכמים, הוא למד גם אצל רבי חיים דייטשמן. את לימודי הדוקטורט שלו השלים באוניברסיטת פסט, אחרי שקיבל את תואר הד"ר לפילוסופיה, למד תקופה בבית המדרש לרבנים בפאדובה אצל שד"ל. נישא לבתו של רבי וולף שיף מרודניץ. בסביבות שנת 1850 התמנה כרב המחוזי של הסן-קאסל, אך בשל הלשנה נאלץ להגר ב-1858 לארצות הברית. הוא כיהן כרב ודרשן בניו יורק, פילדלפיה, סנט לואיס, סירקיוז, בולטימור, ניו אורלינס וסינסינטי בה נפטר בגיל 57 בג' בתמוז תרל"א 22 ביוני 1871. ספרו, שו"ת מלחמות אלהים, נדפס למעלה מארבעים שנה לאחר פטירתו בברלין, תרע"ד. נשא לאשה את קתרין בת הסוחר זאב וואלף שיף מרודניץ, ממנה נולדו לו 3 בנים ובת. ידועות פסיקותיו בהלכה בכמה עניינים: כשרותם של אתרוגי דרום ארצות הברית, שנידונה בימי מלחמת האזרחים האמריקנית, בהיותו רב בניו אורלינס. הוא קבע כי האתרוגים מורכבים, אך מאחר שאין לקבוע בוודאות כי הם פסולים, יש ליטול אותם בלא ברכה. התיר קבורת גיורת בקבר ישראל על סמך שמירת המצוות שלה, אף שלא היו לה מסמכים המאשרים את הגיור. התיר לבצע נתיחה שלאחר המוות, לצורך לימוד על המחלה ממנה מת המנוח, כדי למנוע מאחרים להידבק באותה מחלה. אסר על אכילת ברווז מוסקובי, לאחר משא ומתן בנידון כשרותו עם רש"ר הירש ורבי נתן אדלר מלונדון. קבע כי אין לברך על נרות חנוכה שמדליקים במנורת גז בבתי הכנסת. אסר לחקוק על מצבות דמות אדם, אך התיר לפסל עליהן דמות חיות (כנראה הנידון היה על מצבתו של יהודה טורו). אסר על בני עגונה לומר קדיש אחר אביהם, אף על פי שעצם אמירת הקדיש מותרת במצבי ספק, כדי שלא תיגרם טעות שאמם אלמנה. מדיה וקבצים בנושא יששכר בר אילווי בוויקישיתוף "אילאוי, יששכר דוב", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 274–276, באתר היברובוקס "אילווי, ברנרד", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) בן ציון אייזנשטט, דורות האחרונים - ספר ראשון (א-ו), ניו יורק תרע"ג, עמ' 29–30, באתר היברובוקס יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר זכרונותי, ניו יורק תר"צ, עמ' 20, באתר היברובוקס רבי יששכר דב ברנרד אילווי, קברו ופרטים נוספים באתר kevarim.com (באנגלית) הביוגרפיה של הרב אילווי, שהדפיס בנו הנרי (צבי) בראש ספרו. באתר Jewish-American History Foundation ספרו מלחמות אלהים, ברוקלין (ד"צ), תשנ"ג, באתר היברובוקס - בהקדמת בנו לספר זה הוא מגולל את קורות אביו בארצות הברית יששכר בר אילובי (1812-1871), דף שער בספרייה הלאומית בנו של הרב יששכר דוב (על שמו נקרא רי"ב אילווי) בן רבי יעקב רבה של קונין, בנו של רבי פינחס אילווי מברודי.
זונדרקומנדו (אס אס)

המונח זונדרקומנדו (בגרמנית: Sonderkommando – "יחידה מיוחדת") שימש באס אס לתיאור תת-יחידה, לעיתים אד-הוק, לביצוע משימות מיוחדות ופעולות שעשויות להיות כרוכות בשליחת סוכנים או כוחות לשטח. שימוש במונח "זונדרקומנדו" החל כנראה בשנת 1938 והפך נפוץ מאוד באס אס. קבוצות זונדרקומנדו התגבשו, התפרקו ואורגנו מחדש למשימות שונות. נשארו רישומים על יחידות זונדרקומנדו שאורגנו תחת המשרד הראשי למנהל וכלכלה (המשרד למנהל ומשק) של האס אס, כולל יחידות שפעלו זמן רב ותפקידן היה לאסוף חפצי ערך מהיהודים, הן מהגטאות והן מהמחנות (כלומר, לפני ואחרי המוות). בתוך האיינזצגרופן היו יחידות מיוחדות רבות בזמן כיבוש ברית המועצות. חלק גדול מהן פעלו לתפיסת יהודים והשמדתם. ערך מורחב – קומנדו אייכמן במרץ 1944, לאחר השתלטות הנאצים על הונגריה, הגיע אדולף אייכמן בראש צוות מיוחד של האס אס (Sondereinsatzkommando Eichmann, SEK) לבודפשט וניהל בעצמו את הגירוש. יחידתו של אייכמן הייתה מקושרת למשרד הראשי לביטחון הרייך במונחים של הקצאת משאבים כולל כוח האדם, אבל שמרה על מעמד מיוחד באס אס בשל תפקידה הישיר בגירוש יהודים למחנות ההשמדה במסגרת הפתרון הסופי. זונדרקומנדו קונסברג (על שם מפקדו, אוֹבר-שטורמבאנפיהרר אברהרד פון קונצברג, Eberhard von Künsberg) היה גוף שפעל להחרמת ואיסוף אוצרות תרבות ואוצרות אחרים (זהב למשל) מהשטחים הכבושים. גוף זה הוקם במקור כדי לאבטח במהלך הפלישה לפולין משלחות דיפלומטיות של מדינות-אויב ומדינות נייטרליות ולתפוס חומר רלוונטי. במהלך הזמן הוסטה פעילותו של הכוח לאיסוף שלל. אחת מהיחידות של משרד רווחה ראשי לגרמנים אתניים (VoMi), זונדרקומנדו R, מחליפתה של האיינזצגרופה D באזור טרנסניסטריה, בפיקודו של הורסט הופמייר (Horst Hoffmeyer), ביצעה מעשי טבח רבים של יהודים במחצית הראשונה של 1942. הקורבנות היו מגורשים משטח רומניה, המרשל יון אנטונסקו שאף "לנקות" את העם הרומני מיהודים. הטכניקה המועדפת עליו הייתה לגרש אותם לטריטוריה בשליטת גרמניה והשארת האחריות להשמדתם ליחידות האס אס / משטרה. רבים מיהודים אלו הועברו הלוך ושוב במשך שבועות לפני שתמהיל של יחידות זונדרקומנדו R ומיליצית Selbstschutz של גרמנים אתנים רצחו אותם. ערך מורחב – מבצע 1005 לשם ביצוע מבצע 1005 הוקמה יחידה מיוחדת שנקראה "זונדרקומנדו 1005", בפיקודו של שטנדרטנפיהרר פאול בלובל. החל בסתיו 1943 החלה היחידה לפעול בשטחי מזרח אירופה, המקום בו ארעה עיקר ההשמדה. לצורך העבודה גויסו אסירים יהודים מהמחנות. "זונדרקומנדו בותמן" הייתה יחידה בפיקודו של הנס בותמן, מפקד מחנה ההשמדה חלמנו. עם הפסקת פעילותו של מחנה חלמנו, באפריל 1943, הועבר בותמן ליוגוסלביה בראש 85 אנשי סגל המחנה, ושם צורפה יחידתו, שנקראה "זונדרקומנדו בותמן" (Sonderkommando Bothmann), לפלוגת הז'נדרמריה באוגדת 'פרינץ אויגן' (Prinz Eugen Division). במסגרת האוגדה פעל בותמן נגד הפרטיזנים היוגוסלביים. בסוף אביב 1944 נקראה יחידתו של בותמן לחזור לחלמנו ובחודשים יוני-יולי 1944 חידשה את פעולות רצח ההמונים בגזים. באוגוסט 1944 השתתפה "זונדרקומנדו בותמן" בפעולות חיסול גטו לודז' ואחר כך עסקה בטשטוש עקבות רצח ההמונים בחלמנו על ידי שריפת גוויות הנרצחים במסגרת 'מבצע 1005'. זונדרקומנדו, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח The Volksdeutsche תרגום מילולי של Selbstschutz הוא התגוננות עצמית. יחידות אלו לא עסקו בהתגוננות אלא בהשמדה
הלה (קומיקס)

הֶלָה (באנגלית: Hela) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Journey into Mystery #102 ממרץ 1964, פרי עטו של סטן לי ובאיורו של ג'ק קירבי. דמותה מבוססת על הל מהמיתולוגיה הנורדית. היות שדמותה מבוססת על המיתולוגיה, הלה היא אלת המוות - אך חולקת בתפקיד עם אלי מוות ושאול נוספים בקומיקס, דוגמת פלוטו ומפיסטו. הופעתה הראשונה בקומיקס, הלה שבתה את סיף, ולאחר שתור הציע את עצמו במקומה, שחררה את הזוג. היא ניסתה להביא את תור לממלכתה פעמים רבות, גנבה נתח מנשמתו של אודין ליצירת הישות "אינפיניטי", נלחמה בפלוטו על נשמתו של אודין כשנהרג, והחלה במאמצים לזרז את תהליך הראגנארוק. היא חברה לקבוצת הדפנדרס, והצטרפה ללוקי וטיר נגד אודין. היא נראתה בפגישה עם אדוני הגיהנום כשזימנה בטעות את דמוגורג, וניסתה לגרום למלחמה. הלה לכדה את תור ואת הלוחמים שלושה בגן עדן עם יקיריהם, אך כאשר תור ראה את סיף, היא התגלתה כהלה עצמה. תור קרא תיגר על הלה: אם ינצח הוא וחבריו ישתחררו, ואם לא - יישאר איתה לנצח. במהלך הקרב, הלה כמעט הרגה את תור, שהוריד ממנה את גלימתה וגילה שהגלימה היא מקור כוחה, ובלעדיה היא גופה חצי-רקובה ללא כוחות. הלה הובסה, ותור הוביל את חבריו החוצה. היא פגשה את קבוצות האקס-מן והמוטאנטים החדשים, שם פגשה את אויבתה דניאל מונסטאר. ספינת הציפורניים נגלפאר, שנבנתה לשם הרגנארוק, נהרסה בידי מוציא להורג בהקרבה עצמית. לאחר שתור הציל את אנג'ל מידי המשוטטים, הלה קיללה אותו שעצמותיו יהיו שבריריות ולא יוכל להחלים מפצעיו, אך לא יוכל למות. לאחר שסבל מכאבים ממושכים ולאחר קרב עם נחש מידגרד, תור תקף את הלה עם שריון "המשמיד". כוחו של המשמיד היה חזק מזה של הלה, שנאלצה להסיר את קללתה. לאחר מכן, היא נאבקה עם מפיסטו על נשמתו של תור. כאשר אודין נכנס לשנתו, הלה ראתה זו כהזדמנות לצבירת כוח והפכה את הולקיריור לשדות-אש. דניאל מונסטאר הושפעה גם כן, ונלחמה במוטאנטים החדשים. היא יצאה מהשפעתה של הלה, ונלחמה לצד קבוצתה. לאחר קרב ארוך, הלה הובסה. לאחר הרגנארוק, הלה עברה ללאס וגאס. הלה לקחה חלק באירועי "שלטון אפל", "אוטופיה" ו"מצור". כאשר משרתה פיפ הטרול נמלט עם תליון, הלה שכרה את קבוצת אקס פקטור חקירות לאתר אותו. הם הצליחו במשימה, אך כאשר גילה את כוונותיה של הלה, המשוכפל שלח את הקבוצה להציל את פיפ בעזרת תור. במהלך הקרב, המשוכפל שם את חברו לקבוצה דרווין בטווח מגע המוות של הלה, מה שגרם לו להשתנות לגרסה גברית שלה. הוא תלש ממנה את גלימתה, והותיר אותה חסרת אונים מול מתקפות המתים. במהלך אירועי "הפחד עצמו", לוקי סיכל את תוכניותיו של "הנחש" לברית עם הלה, והפעיל מניפולציה עליה ועל מפיסטו לעזרה נגדו. כאשר הנחש הובס, הלה שלחה את שפחתה לשרת את לוקי. הלה ואדוני הגיהנום נלחמו באקס פקטור ובבנה של וולפסביין, טייר, שהרג לכאורה את הלה. היא נראתה בחיים באירועי "מלחמות סודיות" כשניסתה לתקוף את אסגרד בסיועם של לוקי וטיר בניסיון לקרב את תהליך הגעתו של הרגנארוק. במהלך אירועי "מארוול החדשה והשונה" שלאחר המלחמות הסודיות, הלה הודחה מכסה בידי אנג'לה בת אודין, אשר רצתה לשחרר את אהובתה מהל. הלה הופיעה ב"האוונג'רס: סדרת האנימציה", "האוונג'רס התאספו!" ובסרט האנימציה "הענק הירוק נגד תור". היא הוזכרה במשחק הווידאו "Marvel: Ultimate Alliance", והופיעה במשחק הפייסבוק "Marvel: Avengers Alliance". את דמותה בסרט הלייב אקשן "תור: ראגנארוק" גילמה השחקנית קייט בלאנשט. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
The Times of Israel

The Times of Israel (בעברית: טיימס אוף ישראל או זמן ישראל) הוא עיתון מקוון בשפות אנגלית, ערבית, צרפתית, סינית (בעבר) ופרסית שסוקר "התפתחויות בישראל, במזרח התיכון וברחבי העולם היהודי". בנוסף לכך הוא מפרסם חדשות וניתוחי מצב. לעיתון קיימת מהדורה מקוונת עצמאית בשפה העברית הנקראת זמן ישראל. האתר מארח בלוגים רבים. הנהלתו יושבת ברחוב וושינגטון שבירושלים. האתר הושק בפברואר 2012. המייסד והעורך שלו הוא דייוויד הורוויץ, עורכם לשעבר של "ג'רוזלם פוסט" ו"ג'רוזלם ריפורט". יו"ר מועצת המנהלים הוא סת' קלרמן. בתחילה היה בשפה אנגלית בלבד. בפברואר 2014 השיק מהדורה ערבית בעריכת סוהא חליפא ומהדורה צרפתית בעריכת סטפני ביטן. באוקטובר 2015 הושקה מהדורה פרסית בעריכת אבי דוידי. המהדורות הללו מתבססות בעיקר על תוכן מתורגם מהמהדורה האנגלית אך גם על תוכן מקורי של העורך ועל בלוגים באותה השפה. מהדורה סינית הושקה במאי 2015 אולם פעילותו הופסקה בהמשך. בפברואר 2014, שנתיים אחר יציאתו, טען The Times of Israel שיש לו כשני מיליון קוראים. ובשנת 2017 קהל הקוראים שלו התרחב והגיע ל-3.5 מיליון איש. באותה שנה האתר טיפל בנושא של נדא אמין והצליח להביא אותה לישראל. ב-1 במאי 2019 החלה לפעול גם מהדורה עברית בשם "זמן ישראל", בעריכתה של בירנית גורן. לעומת המהדורות הערבית, הצרפתית והפרסית, המהדורה העברית כוללת מערכת עצמאית ומתבססת על תוכן עצמאי. האתר בנוי בפורמט של פיד והוא מפרסם ידיעות חדשותיות בלעדיות לצד טורי פרשנות, זירת בלוגים, ידיעות מתורגמות מאתר The Times of Israel וכותרות מאתרי חדשות מובילים תחת מדור "חדר החדשות". עם כותביו נמנים שלום ירושלמי, אביב לביא, אמיר בן דוד, טל שניידר, תני גולדשטיין, אבנר הופשטיין, ויובל יועז. מדיה וקבצים בנושא The Times of Israel בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של The Times of Israel אתר האינטרנט הרשמי של The Times of Israel (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של The Times of Israel (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של The Times of Israel (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של The Times of Israel (בפרסית) The Times of Israel, ברשת החברתית פייסבוק The Times of Israel, ברשת החברתית אקס (טוויטר) The Times of Israel, ברשת החברתית אינסטגרם The Times of Israel, סרטונים בערוץ היוטיוב אורן פרסיקו, אתר חדשות ישראלי חדש, באתר העין השביעית, 15 בפברואר 2012 דייוויד הורוויץ, From today, The Times of Israel is also in Arabic, מתוך The Times of Israel, 4 בפברואר 2014 דייוויד הורוויץ, Bonjour and welcome to The Times of Israel in French, מתוך Times of Israel, 25 בפברואר 2014 דייוויד הורוויץ, Khosh Amadid! Welcome to The Times of Israel Persian, מתוך The Times of Israel, 7 באוקטובר 2015 Times of Israel Chinese debuts, ידיעה של Jewish Telegraphic Agency, 28 במאי 2015 לפי עותקים שנשמרו בארכיון האינטרנט, ב־12 במרץ 2018 האתר עדיין היה פעיל, אך ב־27 במרץ הכתובת כבר הייתה הפניה לאתר הראשי "New York Jewish Week, the Times of Israel's new local partner, launches its new website". The Times of Israel (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-08-10. אתר האינטרנט הרשמי של זמן ישראל אורן פרסיקו, אתר חדש בזירת העיתונות ברשת, באתר העין השביעית, 12 בפברואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Jewish Journal of Greater Los Angeles

The Jewish Journal of Greater Los Angeles הוא השבועון של קהילת לוס אנג'לס והסביבה היוצא לאור בידי TRIBE Media Corp. השבועון הוקם בשנת 1985. נכון לשנת 2010 יש לו שישים אלף מנויים וכמאה ושמונים אלף קוראים. הוא השבועון היהודי הגדול ביותר מחוץ לעיר ניו יורק. TRIBE Media Corp.‎ מוציאה לאור גם את הירחון "TRIBE magazine", המופץ בסנטה ברברה, במאליבו, ובעמקי קונחו (Conejo), סימי (Simi) ומערב סן פרננדו (West San Fernando). אתר האינטרנט הרשמי של The Jewish Journal of Greater Los Angeles (באנגלית) The Jewish Journal of Greater Los Angeles, ברשת החברתית פייסבוק The Jewish Journal of Greater Los Angeles, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
Cleveland Jewish News

Cleveland Jewish News (בראשי תיבות: CJN) הוא שבועון יהודי שמשרדיו שוכנים בביצ'ווד, אוהיו, פרוור של קליבלנד. העיתון מכיל חדשות מקומיות, לאומיות ובינלאומיות הנוגעות לעולם היהודי. העיתון מופץ מבשנת 1964, אך הוא מבוסס על עיתון The Jewish Independent שהחל להתפרסם בשנת 1906 ו-Jewish Review & Observer ששורשיו בשנת 1899. העיתון מתפרסם בימי שישי ותפוצתו 12 אלף העתקים. בנוסף לכך לעיתון יש אתר אינטרנט, מגזין רבעוני בנושא אופנה וסגנון חיים ופרומים תקופתיים נוספים. החל משנת 2012 העיתון מפוץ גם באופן אלקטרוני שימי חמישי. בין עיתונאי העיתון נמנאת רג'ינה ברט, פעמיים מועדמת לפרס פוליצר. https://www.mondotimes.com/1/world/us/35/1923/15611 מדיה וקבצים בנושא Cleveland Jewish News בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Cleveland Jewish News אתר האינטרנט הרשמי של Cleveland Jewish News Cleveland Jewish News, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיקיילה שיפרין

מיקיילה פולין שיפרין (באנגלית: Mikaela Pauline Shiffrin; נולדה ב-13 במרץ 1995) היא גולשת אלפינית אמריקאית, אלופה אולימפית ו-4 פעמים ברציפות אלופת עולם (2013, 2015, 2017 ו-2019) בסלאלום. היא הגולשת הצעירה ביותר בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכתה במדליית זהב בגלישה אלפינית בסלאלום (18 שנים ו-345 ימים). היא זכתה ב-14 מדליות באליפויות העולם, מהן 7 זהב. שיפרין, זכתה ב-96 ניצחונות במסגרת גביע העולם (ראשונה בכל הזמנים), מהם 59 בסלאלום (ראשונה בכל הזמנים) 22 בסלאלום ענק (ראשונה בכל הזמנים מבין הנשים) וב-16 תארים בגביע העולם (גביע כדור בדולח), מהם 8 פעמים בגביע העולמי בסלאלום (2013–2015, 2017–2019, 2023 ו-2024) ו-5 פעמים בגביע העולמי הכללי (2017–2019, 2022 ו-2023). שיפרין היא הגולשת המצליחה ביותר בכל הזמנים. בשנת 2023 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים. שיפרין נולדה בווייל קולורדו, בת שנייה להורים גולשים מצטיינים בעברם. בשנת 2003 עברה עם משפחתה בעקבות עבודתו של אביה, ג'ף, רופא מרדים, בן לאב יהודי, שגדל בניו ג'רזי, לליים, ניו המפשייר. בשנת 2008 היא עברה שוב, הפעם לדנוור. באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בשלדמינג אוסטריה בשנת 2013 זכתה שיפרין במדליית זהב בסלאלום וסיימה במקום שישי בסלאלום ענק. נוסף לכך, היא השתתפה בתחרות הקבוצתית והגיעה עם נבחרתה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לנבחרת השוודית. באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכתה שיפרין במדליית זהב בסלאלום וסיימה במקום חמישי בסלאלום ענק. באליפות העולם בסקי אלפיני שנערכה בביוור קריק קולורדו בשנת 2015 בעיירה הסמוכה לעיירה שבה נולדה וגדלה זכתה שיפרין במדליית זהב בסלאלום והגנה על תוארה. נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני בתחרות סלאלום ענק ובתחרות הקבוצתית הגיעה עם נבחרתה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה שוב לנבחרת השוודית. באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בסלאלום ענק ומדליית כסף במקצה המשולב. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בסלאלום. באולימפיאדת בייג'ינג (2022) נחלה אכזבה גדולה כשלא זכתה בשום מדליה. ב-3 התחרויות החזקות שלה, היא כלל לא הצליחה לסיים את המסלול (סלאלום, סלאלום ענק ומשולב). היא סיימה במקום רביעי בתחרות הקבוצתית, במקום תשיעי בסופר G ובמקום 18 בגלישה במורד. בשנת 2019 היא זכתה ב-886,386 דולר, שיא לעונה הן לגברים והן לנשים. זכתה ב-96 ניצחונות, שיא הן לגברים והן לנשים. עלתה על דוכן המנצחים 151 פעמים, ראשונה בכל הזמנים מבין הנשים. זכתה ב-59 ניצחונות בסלאלום. זכתה ב-22 ניצחונות בסלאלום ענק, ראשונה בכל הזמנים מבין הנשים. בשנת 2019 זכתה ב-17 ניצחונות, שיא הן לגברים והן לנשים. הגולשת היחידה בהיסטוריה שניצחה בשישה ענפים שונים. מלבד חמשת הענפים הקלאסיים, היא ניצחה גם בסלאלום מקבילים. מדיה וקבצים בנושא מיקיילה שיפרין בוויקישיתוף מיקיילה שיפרין, ברשת החברתית פייסבוק מיקיילה שיפרין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיקיילה שיפרין, ברשת החברתית אינסטגרם מיקיילה שיפרין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מיקיילה שיפרין, באתר olympedia.org מיקיילה שיפרין, באתר הפדרציה הבינלאומית לסקי (באנגלית) אמיר ענבר, מיקלה שיפרין היא קצת יותר מלינדסי וון הבאה, באתר הארץ, 1 באפריל 2015 אמיר ענבר, אחרי הכישלון בבייג'ין, מיקיילה שיפרין התאוששה בעזרת רוג'ר פדרר. כעת היא הפכה לגולשת המעוטרת בהיסטוריה, באתר הארץ, 13 במרץ 2023 לינדזי וון, Mikaela Shiffrin Is on the 2023 TIME 100 List, טיים, ‏13 באפריל 2023 by Gabe Friedman, Is Olympic Skier Mikaela Shiffrin Jewish? The Forward Association, February 12, 2018 (באנגלית)
Canadian Jewish News

Canadian Jewish News (בראשי תיבות: CJN) הוא עיתון בפורמט של טבלואיד בשפה האנגלית, המשרת את קהילת יהודי קנדה. מאז שנת 1971 העיתון הוא בבעלות קבוצת מנהיגים יהודים הקשורים לקונגרס יהדות קנדה. המהדורה הלאומית של העיתון מתפרסמת בטורונטו. מהדורה שבועית מתפרסמת מאז 1976 במונטריאול בשפה האנגלית, בתוספת מעט טקסט בצרפתית. אתר האינטרנט הרשמי של Canadian Jewish News (באנגלית) Canadian Jewish News, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.