גונסלו פרננדס דה אוביידו ואלדס

גונסלו פרננדס דה אוביידו ואלדס (בספרדית :Gonzalo Fernández de Oviedo y Valdés ;מדריד 1478 – 1557 סנטו דומינגו), ידוע בכינוי "אויבדו" על אף ששם משפחתו הוא פרננדס, היה היסטוריון ספרדי, חייל, מושל האי היספניולה ונציג מלכותי באיי הודו המזרחית מטעם מלך ספרד. נולד בשנת 1478 במדריד למשפחת אצולה מאסטוריאס וחונך אצל אלונסו דה ארגון (Alonso de Aragón). בהיות בן 13 הפך להיות משרתו של בנם של אליזבל ופרנדדו, חואן, נסיך אסטוריאס. ב-4 באוקטובר 1497, לאחר מותו של חוואן, הוא נסע לאיטליה והפך להיות מזכירו של הגנרל פרננדס דה קורדובה (Gonzalo Fernández de Córdoba). היה עד לכניעת גרנדה ובשנת 1492 היה עד לחזרתו של כריסטופר קולומבוס ממסעו הראשון. פגש דמויות היסטוריות חשובות ביניהן קולומבוס והאחים פינסון (Pinzón) שלקחו חלק במסעות קולומבוס. בשנת 1502, חזר לספרד, חי במדריד, עיר הולדתו, וכאשר איזבלה נפטרה בשנת 1504, חזר אל חצר המלך פרדיננד הקתולית. לאחר מכן שירת כדוכס קלבריה. בשנת 1506 התחתן עם דה מרגרט (Margarita de Vergar) שמתה בזמן לידה פחות משנה לאחר נישואיהם. הוא הצטרף לצבא בפעם השנייה ולאחר מכן מונה כנוטריון ציבורי, מזכיר המועצה האינקווזיצינית. בשנת 1506 היה נוטריון של האפיפיור ופעיל באינקוויזיציה ובקולוניאליזם הספרדי באיים הקרביים. בשנת 1507 התחתן שוב עם קתרין (Catalina Rivafecha) ועבד עד שנת 1511 כנוטריון ציבורי במדריד. בשנת 1512 כיהן כמזכיר שני של גרנד לזמן קצר. בשנת 1513 הפליג להודו. בשנת 1514 מונה למשגיח על התכת זהב בסנט דומינגו. פרננדס דה אוביידו ביקר עוד ארבע פעמים באמריקה, שם הוא נשאר עשרים ושתיים שנה, ובשנת 1532 מונה להיסטוריון של איי הודו מטעם הוד מלכותו. שנה שלאחר מכן הוא קיבל את תפקיד מפקד המבצר האוסמה פורטלזה (Fortaleza Ozama), מצודה מפורסמת (שם יש פסל גדול שלו, מתנה למדינה בידי מלך ספרד) של סנטו דומינגו. כתב שתי עבודות חשובות, La historia general y natural de las Indias ואת Las Quinquagenas de la nobleza de España אשר פורסמו בשלמותן לאחר שלוש מאות שנה ממותו. עבודות הראשונה הייתה רומן בשם "Libro del muy esforzado e invencible caballero Don Claribalte". סיפור על האביר דון Claribalte ושאיפתו הבלתי אפשרית למימוש. הרומן פורסם בשנת 1519 בוולנסיה והודפס בידי אחד המדפיסים הבולטים באותה תקופה, חואן וינו (Juan Viñao). העבודה מוקדשת לפרדיננד מאראגון, דוכס קלבריה (Ferdinand of Aragón, Duke of Calabria). אווידו מציין כי הרעיון והכתיבה נעשו בזמן שהותו בסנט דומינגו. אוסף של ציורים, מעשיות מוסר על רכילות תוססת לגבי אנשים מפורסמים בני דורו. פורסם בשנת 1526 בטולדו כסיכום La Natural hystoria de las India שהוקדש לקרל החמישי. החלק הראשון La Historia general de las Indias הופיע בסביליה בשנת 1535. החלק השני נקטע עקב מותו של אובידו בשנת 1557. העבודה בשלמותה לא פורסמה עד 1851–1855, כאשר נערכה בידי ההיסטוריון הספרדי חוסה אמדור דה לוס ריוס (José Amador de los Ríos) בארבעה כרכים. העבודה מספקת מידע ממקור ראשון משנת 1513 כשעזב לאמריקה לראשונה ועד מסעו האחרון לסנט דומינגו 1549 אוביידו ביקר חמש פעמים באמריקה. הספר מתאר בקצרה את הניווט לעולם החדש ולאיים, התמודדות עם הספנים, אוביידו מוצג כמעריץ של הטבע והמנהגים המקומיים, מתאר בהתלהבות אבל עם אובייקטיביות. הערכה הלא גמורה של סטיבן פורסמה באופן נרחב באנגלית (בידי אדן 1555) וצרפתית בידי פולור (Poleur) בשנת 1556. דרך ספרו של אוביידו למדו האירופאים על ערסל, אננס והטבק שהיו בשימוש בידי הילדים האמריקאים עם נפגש אודיו. הציור של האננס הראשון מיוחס לו. ברטולומה דה לאס קסאס גינה את הספר : one of the greatest tyrants, thieves, and destroyers of the Indies, whose Historia contains almost as many lies as pages — Liévano, 2002: 84 * Carrillo J.M. (ed), Repertorium Columbianum Vol. IX Oviedo on Columbus, (Brepols 2000). מדיה וקבצים בנושא גונסלו פרננדס דה אוביידו ואלדס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.