מיקולאי "השחור" רדזיוויל

מִיקוֹלַי קְשִישְטוֹף רַדְזִיוִיל (בפולנית: Mikołaj Krzysztof Radziwiłł; 4 בפברואר 1515 – 28 במאי 1565) המכונה השחור (בפולנית: Czarny), היה אציל פולני-ליטאי שמילא כמה תפקידים אדמיניסטרטיביים בדוכסות הגדולה של ליטא, כולל מחוז וילנה, הקנצלר הגדול של ליטא (אנ') והטמאן גדול של ליטא (אנ'). הוא היה גם נסיך של האימפריה הרומית הקדושה (אנ') (Reichsfürst - רייכספירסט ("נסיך קיסרי") של האימפריה הרומית הקדושה. תעתיקים חלופיים של שמו כוללים ליטאית: Mikalojus Radvila Juodasis, בלארוסית: Мікалай Радзівіл Чорны, ולטינית: Nicolaus Radvil. שמו הפרטי ניתן לפעמים באנגלית בשם ניקולאס. מיקולאי הצליח להשיג השפעה פוליטית רבה הודות לרומן בין בת דודתו ברברה רדזיוויל (אנ') לבין מלך פולין והדוכס הגדול של ליטא זיגמונט השני אוגוסט. זה הפך אותו לאחד היועצים המלכותיים החזקים ביותר. מיקולאי הפך למרשל חצר (אנ') של ליטא, לקנצלר הגדול של ליטא, כמו גם וויבוד של וילנה, צבר עושר עצום והפך למגנאט החזק ביותר בחבר העמים הליטאי-פולני של אותה תקופה. ההשפעה ההולכת וגוברת של משפחת רדזיוויל התחזקה עוד יותר כאשר, במהלך שליחות דיפלומטית לקיסר קרל החמישי ולפרדיננד הראשון, הוא ובן דודו מיקולאי האדום קיבלו תואר תורשתי של נסיך קיסרי (רייכספירסט (אנ')). הוא יצר ברית עם בן דודו מיקולאי "האדום" רדזיוויל נגד משפחות ליטאיות בולטות אחרות ביריבות על המעמד הדומיננטי בדוכסות הגדולה של ליטא. ברית זו סימנה את היווצרותו של שיתוף פעולה שושלתי בין בני משפחת רדזיוויל והראתה כיצד אינטרסים משפחתיים יכולים להשפיע על יחסים של מגנאטים עם המדינה. שני בני משפחת רדזיוויל תמכו בריבונות של ליטא והתנגדו לאיחוד הפולני-ליטאי שצבר תאוצה. בצירוף מקרים, למרות התנגדות לקשרים הדוקים עם פולין, הוא היה מנהל המשא ומתן הראשי במשא ומתן המוצלח בין הדוכסות הגדולה של ליטא למדינה שבשליטת המסדר הליבוני, שהוביל לחילון ליבוניה ולאיחודה עם הדוכסות הגדולה של ליטא בשנת 1562. מיקולאי תרם לפולוניזציה (אנ') המתמשכת של הדוכסות הגדולה, והשפיע על אצילים ליטאים אחרים ללכת בעקבותיו באימוץ התרבות הפולנית (אנ') - האופנה, המנהגים והשפה שלה. למרות היותו מתנגד חריף לאיחוד ההדוק יותר עם פולין, הוא היה תומך פעיל בתרבות הפולנית בליטא. הוא עצמו לא דיבר ליטאית, ידיעותיו ברותנית מערבית היו מוגבלות. פולנית הייתה שפת האם שלו והיחידה בה היה מסוגל לדבר באופן שוטף. הוא נודע באמונותיו הדתיות, שכן הוא היה אחד המומרים הבולטים והתומכים באמונת הכנסיות הרפורמיות בדוכסות הגדולה של ליטא. הוא סיפק תמיכה כספית להדפסת התרגום הפולני השלם הראשון של הביבליה בשנת 1563 בברסט-ליטובסק, הפיץ יצירות שנכתבו להגנת האמונה הרפורמית, מימן כנסייה ומכללה בווילנה, תמך בפרוטסטנטים משכילים ובדרכים שונות אחרות טיפח את האמונה הקלוויניסטית. ידוע שהוא החליף מכתבים עם ז'אן קלווין והגן על גולים דתיים מאיטליה. מכיוון שהפרוטסטנטים תמכו בשימוש בשפות מקומיות, מאמינים שהוא גם מימן כנסיות ובתי ספר ליטאים. למעט בתו אנה, כל ילדיו המירו את דתם לקתוליות והפכו לתומכים נלהבים של הקונטרה-רפורמציה. הוא מונצח על ידי פסל באנדרטת המילניום בברסט (אנ'). טפטין המתאר את הקיסר קרל החמישי מעניק את תואר הנסיך למיקולאי "השחור" ראדזיוויל ב-1547 שריון שהיה שייך למיקולאי השחור קסדת הטורניר שהייתה שייכת למיקולאי השחור קסדה מתוצרת גרמנית בסגנון אוריינטלי שהייתה שייכת למיקולאי השחור שריון סוס שהיה שייך למיקולאי השחור הביבליה של רדזיוויל (1563), הודפסה בבית הדפוס שלו בברסט הליטאית מדיה וקבצים בנושא מיקולאי "השחור" רדזיוויל בוויקישיתוף Saulius A. Suziedelis (7 בפברואר 2011). Historical Dictionary of Lithuania. Scarecrow Press. p. 245. ISBN 978-0-8108-7536-4. {{cite book}}: (עזרה) Oskar Halecki; W: F. Reddaway; J. H. Penson. The Cambridge History of Poland. CUP Archive. p. 405. ISBN 978-1-00-128802-4.