laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Game & Watch

Game & Watch (מילולית: "משחק ושעון"', בתרגום חופשי: "משחק ושעון") היא סדרה של 49 משחקים אלקטרוניים ניידים אשר יוצרה על ידי חברת נינטנדו בין השנים 1980 ל-1991. הרעיון ליצירת סדרת המשחקים נהגה בידי מעצב המשחקים גונפיי יוקוי בעת שנסע בשינקנסן, וראה איש עסקים משחק במחשבון. הוא חשב שיהיה זה רעיון טוב ליצור משחק אלקטרוני אישי שיאפשר לאנשים להעביר את הזמן. כל מכשיר כלל משחק בודד על צג LCD ושעון. לצד המסך היו כפתורי הפעלה ומשחק בודדים, לרוב כאלה המאפשרים תנועה ימינה ושמאלה או למעלה ולמטה. חלק מהמשחקים כללו שני מסכים, ובחלקם נעשה שימוש בדמויות מצוירות מוכרות כגון מיקי מאוס, פופאי או סנופי. חלק ממהמשחקים התבססו על משחקים פופולריים של נינטנדו, כמו מריו, דונקי קונג והאגדה של זלדה. הסדרה הראשונה "סדרת הכסף" שוחחרה במהלך אפריל-אוקטובר 1980 וכללה 5 משחקים שונים. ה-Game & Watch היה פופולרי בשנות ה-80 של המאה ה-20, עד שהוחלף בשנות ה-90 של המאה ה-20 במשחקי הגיים בוי המתקדמים יותר שעבורם היווה השראה. עם זאת, נינטנדו הוציאה מחדש את חלק מהמשחקים בתור סדרת "Game & Watch Gallery" לגיים בוי. בנוסף, הדמות Mr. Game & Watch, דמות המבוססת על אותם המשחקים, הפכה לדמות קבועה בסדרת Super Smash Bros, ואף קיבל דמות amibo בשנת 2015 חלק מהמשחקים עברו הסבה ל DOS - כך למשל המשחק "Fire" עבר הסבה כבר בשנת 1984 תחת השם "Bouncing Babies" . בספטמבר 2020, לציון 35 שנים לצאתו של "Super Mario Bros", הוציאה חברת נינטנדו מהדורה מוגבלת חדשה של ה-Game & Watch, שכללה את משחק "Super Mario Bros" המקורי, משחק ההמשך "Super Mario Bros.: The Lost Levels", וגרסה של המשחק המקורי Ball. המכשיר קיבל ביקורות חיוביות מאוד ממבקרי טכנולוגיה שונים בעיקר בזכות הנוסטלגיה שבו. בנובמבר 2021, לציון 30 שנים לצאתו של המשחק "The Legend of Zelda", הוציאה נינטנדו מהדורה נוספת של ה-Game & Watch, שכללה את המשחקים "The Legend of Zelda", Zelda II: The Adventure of Link" ו-"The Legend of Zelda: Links Awakening", וגרסה של המשחק המקורי "Vermin". אתר האינטרנט הרשמי של Game & Watch (ביפנית) מדיה וקבצים בנושא Game & Watch בוויקישיתוף GameAndWach.com - אתר מעריצים עם מידע על הסדרה "שאלות נפוצות" לא רשמיות על המכשירים "Street Fighter® Icon Ryu Joins the Roster of Super Smash Bros. for Nintendo 3DS / Wii U". Business Wire. 2015-06-14. Archived from the original on 2020-10-27. Retrieved 2021-07-04. Super Mario Bros. Game & Watch - ביקורת בדקנו: GAME & WATCH: Super Mario Bros – פצצת נוסטלגיה לחובבי מריו
פרקר לואיס

פרקר לואיס (באנגלית: Parker Lewis Can't Lose; בתרגום חופשי: פרקר לואיס אינו יכול להפסיד) היא קומדיית מצבים אמריקנית. הסדרה הופקה בין השנים 1990–1993 והושפעה מהסרט "שמתי ברז למורה" משנת 1986 בכיכובו של מתיו ברודריק. בישראל שודרה תחילה הסדרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" בטלוויזיה החינוכית ובהמשך בערוץ 6 וערוץ 3 בכבלים. הסדרה מתמקדת במעלליו של פרקר לואיס, תלמיד בבית הספר התיכון של סנטו דומינגו בקליפורניה. בדומה לחבריו, ג'רי ומייקי ולחברתו אנני סלואן, הדאגה הראשית שלו היא לשמור על "קוליות" במהלך שנות ההתבגרות. אף על פי כן, מאמציהם לעיתים רבות מסוכלים על ידי אחותו הקטנה, שלי, ומנהלת בית הספר שלו, גרייס מוסו. רבים הם מעשי הקונדס בהם פרקר וחבריו מעורבים. משפט מפתח שלהם בבואם לצאת לביצוע תעלול נוסף היה "רבותי, לסנכרן שעונים" (באנגלית: "Gentelmen, Synchronize your swatches"). פרקר לואיס (קורין נמק) - הדמות הראשית בסדרה, ומי שמשמש כציר המרכזי של החבורה הסובבת אותו. פרקר הוא בחור פיקח, הנוהג ללבוש חולצות צעקניות ולהיעדר ("להבריז") משיעורים רבים. עיקר זמנו בבית הספר מקדיש פרקר לרקיחת תוכניות המערימות על אנשים אחרים ולטובתו האישית. יחד עם שני חבריו, מייקי וג'רי, בבית הספר הוא מבלה רבות ב"מפקדה" סודית מעל לאולם ההתעמלות. מייקי רנדל (בילי ג'יין) - הרוקיסט, ילד פרוע. הרגיש שבחבורה. נוהג לעיתים קרובות לצטט פרפרזות או שירים מפורסמים. ג'רי סטיינר (טרוי סלייטן) - חנון האוהב מדע. בשתי העונות הראשונות הוא תמיד לובש מעיל גשם ממנו הוא מסוגל להוציא כמעט כל אובייקט שניתן להעלות על הדעת, אשר ככל הנראה מותקן בפנים עם צמדן. ג'רי נוהג לפנות לכל אחד בשם משפחתו. גרייס מוסו (מלאני קרטוף) - המנהלת הפשיסטית של בית הספר התיכון של פרקר וחבריו, "Flamingo High". היא ופרקר מתנגשים תכופות כשזו אף מבקשת לגרום להשעייתו של פרקר מבית הספר. נוטה לשבור את חלון הזכוכית בדלת המשרד שלה לעיתים קרובות. שלי אן לואיס (מאיה ברוטון) - אחותו הקטנה של פרקר, אשר יחסיהם רווי טינה ואיבה. בדומה לפרקר, אף היא לומדת ב-"Flamingo High" ואינה מהססת להפעיל תחבולות לתועלתה האישית. מרטין לויד 'מרטי' לואיס (טימותי סטאק) - אביו של פרקר. מנהל חנות השכרת סרטי וידאו בשם "מונדו וידאו" יחד עם אימו של פרקר. נעזר בשלי ופרקר כדי לנהל את החנות בסופי השבוע. ג'ודי לואיס (מגולמת על ידי אן בלום בעונה 1 ועל ידי מרי אלן בעונה 2 ו-3) - אימו של פרקר. לרוב עדינה ואוהבת, אבל במידה והמשפחה שלה מאוימת היא מסוגלת להיות קשוחה. פרנסיס לארי קוביאק (אברהם בנרובי) - הידוע בכנוי "הקוב". ענק, טיפש ובעל תיאבון עצום לאוכל. כאשר הוא הולך הוא גורם לרעידות אדמה קלות. המשפט האהוב שלו, "אוכל עכשיו?". בתחילת הסדרה הוצג כבריון אגרסיבי אשר מתנהג בתוקפנות כלפי הדמויות האחרות, אבל בהמשך דמותו השתנתה והוא הפך לידידותי, ופרקר אף נעזר בקוביאק מספר פעמים כדי להוציא את תוכניותיו לפועל. פרנק לאמאר (טאג' ג'ונסון) - העוזר האישי של המנהלת. בעל השקפת עולם רפובליקנית. תמיד לבוש בשחור. ככל הנראה בעל קשר טלפתי עם מוסו. אובססיבי לגבי מלחמה, אסטרטגיה ופוליטיקה. הגיבור שלו הוא ריצ'רד ניקסון. מוסו נוהגת לזמן אותו אליה על ידי שריקה במשרוקית כלבים. אנני פיית' סלואן (ג'ניפר גות'רי) - החברה של פרקר מאמצע העונה השנייה. "פרקר לואיס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פרקר לואיס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פרקר לואיס", באתר Metacritic (באנגלית) "פרקר לואיס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Vibe Tribe

Vibe Tribe היה הרכב טראנס פסיכדלי ישראלי שחבריו הם סטס מרניאנסקי (נולד ב-1985, נפטר ב-2022) ואלמר איבאטרוב (נולד ב-1985). מרניאנסקי ואיבאטרוב נולדו בברית המועצות. בגיל צעיר מאוד עלו לישראל והחלו את דרכם המוזיקלית כבר בגיל העשרה כשיצרו מוזיקה אלקטרונית. השניים נרשמו בלייבל הישראלי Utopia כאומני טראנס תחת השם Vibe Tribe. בשנת 2003 עשו השניים רמיקס לטראק Shakawkaw של אינפקטד מאשרום, רמיקס אשר נחשב למוצלח והביא להם חשיפה רבה. בשנת 2004 Vibe Tribe הוציאו את אלבום הבכורה Melodrama אשר נמכר באלפי עותקים. בשנת 2006 הוציא ההרכב את האלבום השני, Wise Cracks, שהראה את השינויים הרבים שחלו על ההרכב בשנתיים החולפות, הטראקים נהיו יותר מלודיים ובנוסף שולבו הרבה אפקטים קוליים וקטעים פסיכדליים. אלבום זה הצליח יותר מקודמו, והגיע ל-10,000 מכירות. חודשים ספורים לאחר צאת Wise Cracks הצוות התפרק. סטס מרניאנסקי נשאר תחת השם Vibe Tribe ואלמר איבאטרוב תחת השם החדש Spade אך למרות התפרקות זאת השניים ממשיכים לעבוד יחד ועוזרים אחד ליצירות של השני. בשנת 2009 יצא האלבום Destination Unknown, שהכיל שיתופי פעולה רבים של וייב טרייב עם אומנים שונים כגון System Nipel, Ananda shake, Ziki ועוד. למרות שסטס ואלמר התפרקו הם שיתפו פעולה מספר פעמים לאחר הפירוק תחת השם: Vibe Tribe Vs Spade. בשנת 2022 סטס נפטר מדום לב. Melodrama - 2004 Wise Cracks - 2006 Destination Unknown - 2009 Urban Legend - 2011 Vibe Tribe, ברשת החברתית פייסבוק Vibe Tribe, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Vibe Tribe, ברשת החברתית אינסטגרם Vibe Tribe, באתר ספוטיפיי Vibe Tribe, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Vibe Tribe, באתר MusicBrainz (באנגלית) Vibe Tribe, באתר Discogs (באנגלית) Vibe Tribe, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנוף פיננסי

מנוף פיננסי (באנגלית: Financial Leverage) הוא יחס פיננסי הבודק את האיתנות הפיננסית של ישות, ומתאר את החשיפה לסיכון של יחיד או גוף הנוטל הלוואות. בתחום הניהול הפיננסי של חברות, המינוף משפיע על מבנה ההון של החברה, כלומר היקף ההתחייבויות שחברה נוטלת ומשתמשת בהן למימון עסקיה, ביחס להונה העצמי. ההנחה היא ששיעור ההכנסה על עסקי החברה גבוה יותר מאשר הריבית שהחברה משלמת למקור ממנו היא לווה את הכסף. בחברה ממונפת היקף ההתחייבויות יהיה גבוה בהשוואה להון העצמי. מרווח הריבית הוא ההפרש בין התשואה שהחברה מרוויחה בעסקיה לבין הריבית שהיא משלמת למלווים הזרים. ההפרש מתווסף להון העצמי דרך חשבון הרווח וההפסד של החברה. בעלי המניות מקבלים את חלקם בתשואה מהעסק בהתאם להון העצמי שהשקיעו בתוספת מרווח הריבית כפול כמות הפקדונות וההלוואות שהחברה יכולה להשיג. חישוב המנוף הפיננסי – יחס המנוף הפיננסי מחושב על ידי חלוקת סך ההתחייבויות בסך ההון העצמי. כאשר היחס הוא 1 – ההתחייבויות בגובה ההון העצמי, כאשר היחס מעל 1 החברה ממונפת וכאשר היחס פחות מ-1 החברה לא ממונפת. ההון העצמי מתואר כבסיס של המנוף: ככל שהוא רחב וחזק כך יגבר הכוח שלו "להרים" יותר אמצעים כספיים מגורמים מחוץ לחברה. המלווים מכירים בעובדה כי לחברה עלולים להיות הפסדים. כאשר בחברה נוצר הפסד בחשבון השנתי של רווח והפסד, סכום ההפסד שנוצר יורד מההון העצמי. לכן, ככל שההון העצמי יותר גדול, החברה יכולה לספוג יותר הפסדים. כושרה לשאת את ההפסדים, כאשר שאר תנאי קיומה אינם משתנים, מגבירים את כח המשיכה שלה למלווים. למנוף יש מגבלות אחדות: בעלי הפקדונות ונותני ההלוואות לא מוכנים לתת את כספם לכל חברה. במקרה של הבנקים, ייקבע הדבר לפי הלימות ההון. אם חלה הרעה במצב העסק וההכנסה שהיא מניבה לו פוחתת, מרווח הריבית יהיה שלילי. במקרה זה, לא רק שבעל ההון העצמי אינו מקבל תוספת הכנסה ממרווח הריבית, הוא גם עלול להפסיד את הונו. האמצעים הכספיים שבעלי המניות מוכנים להשקיע בחברה בתור הון מניות או הלוואת בעלים נקבעים על ידם. בדרך כלל, הם נוטים לפזר את כספם בחברות שונות ומגוונות בהתאם לשיקול דעתם. וכך, אפילו העסק יהיה רווחי, הם עשויים להגיע לאחת משתי המסקנות: העסקים האחרים, בינתיים, רווחיים יותר והם מעדיפים את העסקים האחרים על פני עסק זה. לכן, אם דרוש לחברה הון נוסף והם לא רוצים לצרף אליהם בעלי מניות נוספים וגם לא מוכנים לרכוש מניות נוספות בחברה, הדרך היחידה העומדת לפניהם היא ללוות אמצעים: לזמן קצר בשוק הכספים ולזמן בינוני וארוך בשוק ההון. אם יגיעו למסקנה, ברמת סבירות גבוהה, כי הרווח בחברה האחרת יעלה תמיד על הרווח מהחברה הנתונה, הם ימכרו את מניותיהם בה. אכן העסק רווחי, אך יש סיכון שרמת הרווח לא תישאר ברמה הנוכחית. לפי כך, הם מבקשים לגייס הון חיצוני, על מנת להשתמש בו כל עוד התשואה מהעסק תהיה גבוהה מהריבית. והיה והתשואה לא תכסה את הריבית, החברה תפרע מיד את ההלוואות. רכישה ממונפת מינוף תפעולי
כלכלת מונגוליה

הפעילות הכלכלית במונגוליה מבוססת באופן מסורתי על חקלאות ורעיית צאן. כמו כן, קיימים במדינה מחצבים רבים, כגון נחושת, פחם, מוליבדן, בדיל, טונגסטן וזהב. הסיוע הסובייטי, שהיווה בעבר למעלה משליש מהתמ"ג, נעלם כמעט בן לילה ב-1990-91, בשעה שברית המועצות התמוטטה. מונגוליה שקעה למיתון עמוק, שנמשך זמן רב בעקבות סירובה של המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה (MPRP) לנקוט ברפורמה כלכלית. לאחר מכן, עם עלייתה של הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה לשלטון, אומצה כלכלת שוק חופשי, שתמכה בליברליזציה של מסחר פנימי ובינלאומי, ושיקמה את הבנקים. הממשלה המונגולית פתחה בתוכניות הפרטה, ואימצה משקיעים זרים. הרפורמה עוכבה על ידי ה-MPRM באופוזיציה ובעקבות אי יציבות פוליטית שנעצרה אחרי ארבע ממשלות רצופות של האיחוד הדמוקרטי. ב-1997 החלה כלכלת המדינה לצבור תאוצה לאחר שקיעה ב-1996 בעקבות אסונות טבע שפקדו את מונגוליה, ובעקבות הירידה העולמית במחירי נחושת וקשמיר. הייצוא קרס ב-1998 בעקבות המשבר הכלכלי הכלל-אסייתי. באוגוסט וספטמבר 1999, סבלה מונגוליה מחרם רוסי על ייצוא נפט ומוצריו. בשנות ה-80 החלו התעשיות המונגוליות לצבור תאוצה, וייצרו 34% מהמוצרים, בהשוואה ל-18% בחקלאות. עם זאת, מחצבים, בעלי חיים ומוצרים המבוססים על בעלי חיים עדיין מהווים את מרכז הכלכלה המונגולית. בסוף שנות ה-80 החלה המדינה ליצור קשרים עם מדינות אסיה הלא קומוניסטיות ועם המערב. ב-1 בינואר 1991 חתמה מונגוליה על הסכם בילטרלי עם רוסיה. בין 1990 לבין 1993 סבלה מונגוליה מאינפלציה תלת ספרתית ומאבטלה קשה. הייצור התדרדר ב-75%. הרפורמה שהתחילה ב-1994 שיפרה את מצב הכלכלה, אך גידול זה לווה בהיחלשות הבנקים. מונגוליה הצטרפה לארגון הסחר העולמי (WTO) בשנת 1997. הקהילה העולמית התחייבה לתרום 300 מיליון דולר בשנה על מנת לסייע למונגוליה, בכנס שנערך באולן בטור ביוני 1999. כתוצאה מעיור מסיבי ומדיניות של תיעוש בעידן הקומוניסטי, הפכה סביבתה המידרדרת של מונגוליה למצוקתה העיקרית. שריפתו של פחם ופעילותם של מפעלים רבים באולן בטור גרמו לזיהום אוויר מסיבי באזור עיר הבירה. כריתת יערות ועיבוד-יתר של המישורים הגביר את שחיקת האדמה כתוצאה מרוח ומגשם. בעקבות הגדילה בעדרים (כתוצאה מההפרטה), קיימת בעיה של חוסר במרעה. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. הסיבה היא כתוב בצורה תמציתית מדי ללא תיאורים. תמ"ג: 6.1 מיליארד$ גידול שנתי בתמ"ג: 3.5% תמ"ג לנפש: 2320$ תמ"ג על פי סקטורים: חקלאות: 33% תעשייה: 24% שירותים: 43% אחוז אוכלוסייה מתחת לקו העוני: 40% אינפלציה: 9.5% כח העבודה: 1.256 מיליון שיעור האבטלה:: 4.5% מטבע: 1 טוגרוג = 100 מונגו שער חליפין (2005): 1 טוגרוג = 0.0008$ שנה פיסקלית: הלוח הקלנדרי מדיה וקבצים בנושא כלכלת מונגוליה בוויקישיתוף הבורסה המונגולית - האתר הרשמי
שירה פונטית

שירה פונטית היא שירה המורכבת מהברות וצלילים, אשר אינם מצטרפים לכדי יצירת תוכן או משמעות במובנם המקובל. השירה הפונטית התפתחה בראשית המאה ה-20, בידי חברי תנועת הדאדא. הוגו באל, מחברי התנועה, הגדיר את השירה הפונטית בהשוואה לציור המופשט "הצעד הבא בשירה היה סילוק הלשון, כשם שהציור סילק את האובייקט, ומסיבות דומות". סילוקה של משמעות כלשהי מן השיר יצרה אפקט של צעקות, חוסר הבנה ודיסהרמוניה. בכך הביעה שירה זו ניהיליזם וביקורת חברתית על התרבות האירופית. ביקורת אשר הובעה גם במתן גוון "פרימיטיבי" לשירה. בין השירים הפונטיים הידועים ניתן לציין את שירו של האמן הפוטוריסט פיליפו טומאסו מארינטי (F. T. Marinetti) "זאנג טומב טומב" (1914), את שירו של באל "Karawane" ("קרוואן"), אשר בוצע ב"קברט וולטר" בציריך ואת שירו קורט שוויטרס "אורסונטה" (Ursonate), מן השנים 1921–1932. השירה הפונטית היוותה את אחד המקורות הראשונים של תחום המיצג במחצית השנייה של המאה העשרים. שירה סימולטנית דאדא פרויקט הג'יבריש ראו: דאדא וסוריאליזם בצרפת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1992, עמ' 85. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל הומינר

שמואל מיכל הומינר (ה'תר"ה, 1845 − ח' בסיוון ה'תרס"ז, 21 במאי 1907) היה מבוני השכונות הראשונות בירושלים מחוץ לחומת העיר העתיקה. נולד בעיירה ברז'ין (Бярэ́зань) הסמוכה לבירת בלארוס - מינסק לרב ישעיהו הומינר, רב העיירה ש-3,000 היהודים שגרו בה היוו כ-70% מהאוכלוסייה. בערך בשנת תרכ"ב (1862) נישא לבריינה רבקה זלדוביץ'. בערב חג השבועות תרל"א (1871) עלה לארץ ישראל עם אשתו ושלושת ילדיו הגדולים. התגורר בעיר העתיקה בירושלים. בעלותו הביא עמו למעלה מאלף ספרים מירושת אביו, וספרייתו הייתה מהגדולות שבירושלים. היה ממקורבי המהרי"ל דיסקין. בשנת תרל"ד (1874) היה ממייסדי שכונת מאה שערים ואף בנה את הבית הראשון בה (כיום ברחוב חוני המעגל 21), אליו עבר לגור עם ילדיו, אך בתחילה בלא אשתו שפחדה מהתנכלויות הערבים. כאות הוקרה נקרא רחוב הומינר בשכונת מאה שערים על שמו. היה גם ממייסדי שכונת בית יעקב ובית היתומים דיסקין, והיה חבר בוועד להקמת פתח תקווה. נפטר בירושלים בח' בסיוון ה'תרס"ז (1907). בשכונת מאה שערים בירושלים נקרא רחוב על שמו. מלבד שלושת ילדיו הגדולים שנולדו בחוץ לארץ, נולדו לו בירושלים עוד שישה ילדים: שלמה, דוד, לאה-רחל (שולזינגר), מרדכי-זאב, אסתר-פייגה וחוה-שרה (שפירא). בין נכדיו: הרב שמואל הומינר, והרב שמואל שפירא. בין נינותיו: המשוררות דליה רביקוביץ' ועדנה אפק.. חיים הומינר, רבי שמואל ורעייתו בריינה רבקה הומינר : מאה ותשע עשרה שנה לעליתם לארצנו הקדושה, בהוצאת קרן ע"ש הסבא ר’ שמואל הומינר ורעייתו בריינה רבקה זצ"ל, ירושלים, תש"ן. הפרק "רבי שמואל הומינר, אב אימנו" בספר האחים שולזינגר - הדפוס וההוצאה בעריכת גצל קרסל, 1986, עמודים 67-8. אלידע בר-שאול, עושה צדקות עם כל רוח, בתוך עלון מעייני הישועה, פרשת נשא, ה'תשס"ח. אתר צאצאי הרב שמואל הומינר דוד תדהר (עורך), "שמואל הומינר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 599 מיכל גור-אריה רביקוביץ, באתר פוליטיקלי קוראת, ‏2019-04-20
ברוך ממן

ברוך ממן (נולד ב-23 בנובמבר 1955) הוא כדורגלן עבר ישראלי, וכיום מאמן כדורגל. ממן שיחק בעמדת הקשר ההתקפי והיה משחקניה הבולטים של מכבי חיפה בשנות ה-80 של המאה ה-20. ממן נולד בצפת להורים יוצאי תוניסיה וגדל מגיל שלוש בחיפה. שיחק במחלקת הנוער של מכבי חיפה, בתפקיד הקשר ההתקפי בצד שמאל. החל את הקריירה במחלקת הבוגרים באמצע שנות ה-70 לאחר שהצטיין בקבוצת הנוער, שזכתה פעמיים באליפות המדינה. במקביל זכה להצלחה בנבחרת חיל האוויר במהלך שירותו בצה"ל. במהלך תקופתו במכבי חיפה שיתף פעולה עם יצחק אנגלנדר ויוחנן וולך, ולאחר מכן עם רוני רוזנטל וזאהי ארמלי, כמו גם חבריו לקבוצת הנוער, ירון פרסלני, יוסי קרמר ואברהם אבוקרט, ויחד זכו באליפות ישראל פעמיים ברציפות (1984 ו-1985). בתקופה זו הוביל ממן את התקפת הקבוצה, והפך ממן לאחד מסמלי הקבוצה בשנות השמונים. במדי מכבי חיפה הופיע 345 פעמים במשחקי הליגה והגביע, והבקיע 50 שערים בסך הכול. בשנת 1987 עזב את מכבי חיפה ועבר לשחק בבני יהודה תל אביב, אך כבר במחזור השני של הליגה, במשחק מול קבוצתו לשעבר מכבי חיפה, שבר ממן את רגלו ונעדר בהמשך העונה. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בהפועל טבריה, העולה החדשה, אך לא הצליח לסייע לה להישאר בליגה, ובשנת 1989 פרש ממשחק פעיל. ממן זומן לראשונה לנבחרת ישראל על ידי המאמן יוסף מרימוביץ' בשנת 1984, והופיע בשלושה משחקי ידידות רשמיים. ממן לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הנבחרת מכיוון שבתקופה זו שיחקו בעמדה שלו הכוכבים משה סיני ואורי מלמיליאן, ובהמשך פרש מהנבחרת משום שמיעט לשחק. לאחר פרישתו ממשחק פעיל, החל ממן בקריירת אימון, ובין היתר אימן בקבוצת הפועל חיפה בשנת 2004. בנו, חנן ממן, הוא כדורגלן עבר בליגת העל. מדיה וקבצים בנושא ברוך ממן בוויקישיתוף ברוך ממן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ברוך ממן, באתר Transfermarkt ברוך ממן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ברוך ממן, באתר מכבי חיפה
עקרבות יהודה

עקרבות יהודה (שם מדעי: Rhagodessa judaica) הוא מין מסדרת העכשובאים, החי בדרך כלל באזורים הרריים. צבעו של עקרבות יהודה צהוב עמום, ודוגמה בצבע שחור-אפור נמתחת לאורך גבו, וגופו שעיר. אורך גופו של עקרבות יהודה בוגר (ללא הגפיים) הוא עד ארבעה ס"מ, ורוחבו כס"מ אחד. לעקרבות יהודה ארבעה זוגות גפיים ארוכות ושעירות מעט. כמו כן יש בצדו הקדמי זוג בחנינים ארוכים, הנראים כזוג רגליים נוסף, והקצה הקדמי שלהן כהה. לסתותיו (כליצרות) משוננות, חדות כסכין וחזקות. עקרבות יהודה בעל כושר ריצה מהיר, אינו ארסי, אך נשיכתו מכאיבה ועלולה להחדיר זיהומים אל הגוף. הוא מין טורף, ולא יהסס לתקוף כל דבר העומד בדרכו. בארץ ישראל ניתן למצוא אותו באזורי יהודה, שומרון והגליל. עקרבות יהודה יכול לעורר רתיעה ופחד בשל גודלו, מהירותו, התנהגותו התזזיתית וקול החריקה שהוא משמיע כשהוא מחכך את לסתותיו זו בזו. העקרבותים מועילים מכיוון שהם מחסלים מזיקים אחרים כגון עקרבים, עכברים וחרקים. בדומה לעכבישים והעקרבים, הם אינם אוכלים את טרפם בצורת נתחים אלא הורגים אותו באמצעות אנזימים שמוזרקים לגוף הטרף וגורמים לפירוק רקמותיו, ולאחר מכן הם מוצצים את תכולתו. עקרבות יהודה, באתר ITIS (באנגלית) עקרבות יהודה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עקרבות יהודה, באתר GBIF (באנגלית)
סטפן טימושנקו

סטפן טימושנקו (Степан Прокофьевич Тимошенко;‏ 22 בדצמבר 1878 – 29 במאי 1972) נחשב כאבי המכניקה השימושית, היה חוקר ומורה בתחומי המכניקה, חוזק חומרים ותורת האלסטיות. רבים מהפרסומים ההנדסיים והמדעיים שלו עדיין בשימוש נרחב. ספריו תורגמו לשפות רבות. סטפן טימושנקו נולד בכפר ליד קייב באוקראינה שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית, היגר ליוגוסלביה בשנת 1920 ואחר כך לארצות הברית בשנת 1922, עבר לגור במערב גרמניה בשנת 1964 והאפר של גופתו נטמן לאחר מותו בקליפורניה שבארצות הברית ליד קבר אשתו אלכסנדרה שהלכה לעולמה בשנת 1950. לטימושנקו הייתה תרומה רבה בתחום המכניקה השימושית במחקר, מאמרים וספרים שכתב ובחינוך ולימוד תלמידים בתחום כולל הדרכה של דוקטורנטים רבים בארצות הברית. כתב 13 ספרים. תקופת הפעילות שלו בארצות הברית משנות השלושים עד שנות החמישים של המאה העשרים מכונה בהנדסה לפעמים כתקופת טימושנקו. נבחר כחבר במוסדות אקדמאיים והנדסיים רבים. לטימושנקו הוענקו מדליות הוקרה רבות. בשנת 1957, ASME - ארגון מהנדסי המכונות בארצות הברית יסד חלוקת מדליות על שמו של טימושנקו והוא היה הראשון שמדליה זו הוענקה לו בהיותו בעל הסמכות המפורסם ביותר בהנדסת מכונות. המדליה מוענקת מדי שנה על תרומות נבחרות בתחום המכניקה השימושית. את המדליות שקיבל ואת הספרייה הגדולה שהייתה לו וכללה ספרים רבים אוסף ספרים ישנים ונדירים במדע ובהנדסה הוא תרם לאוניברסיטת סטנפורד והם נשמרים בחדר הנקרא על שמו. 1960 מאוניברסיטת טורינו 1956 מאוניברסיטת זאגרב 1954 מאוניברסיטת בולוניה 1951 מאוניברסיטת גלאזגו 1949 מהטכניון של מינכן 1947 מהמכון הטכנולוגי של ציריך 1938 מאוניברסיטת מישיגן 1936 מאוניברסיטת Lehigh Engineering Mechanics, with D.H. Young, 4th edition, McGraw-Hill Book Company, 1983 Strength of Materials, 3rd edition, Krieger Publishing Company, 1976 Mechanics of Materials, with J. M. Gere, 1st edition, D. Van Nostrand Company, 1972 Theory of Elasticity, with J. N. Goodier, 3rd edition, McGraw Hill, 1970 Theory of Plates and Shells, with S. Woinosky-Krieger, 2nd edition, McGraw-Hill, 1969 Theory of Elastic Stability, with J. M. Gere, 2nd edition, McGraw-Hill, 1961 Vibration Problems in Engineering, D. Van Nostrand Company, 1928 Theory of Structures, with D.H. Young, 2nd edition, McGraw-Hill Book Company, 1965 History of Strength of Materials, McGraw-Hill Book Company, 1953 Stephen P. Timoshenko (1968). As I Remember; The Autobiography of Stephen P. Timoshenko. Princeton, Van Nostrand. C. Richard Soderberg (1982). Stephen P. Timoshenko, 1878-1972: A biographical memoir. The National Academies Press E. H. Mansfield and D. H. Young, Stephen P. Timoshenko, in:. Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society. vol. 19 (London: The Royal Society, 1973) pp. 679-94. Encyclopedia of Ukraine, vol. 19 (1993). Stephen Timoshenko. Toronto: University of Toronto. מדיה וקבצים בנושא סטפן טימושנקו בוויקישיתוף סטפן טימושנקו, ברשת החברתית Goodreads לזכו של סטפן טימושנקו, באנגלית קורות החיים של סטפן טימושנקו, באנגלית סטפן טימושנקו באנציקלופדיית כל המומחים, באנגלית טימושנקו הראשון מבכירי המדענים, באנגלית מדליית טימושנקו של ASME בול אוקראיני משנת 1992 לזכרו של טימושנקו סטפן טימושנקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דניאל סטיל

דניאל פרננדה דומיניק שוליין-סטיל (באנגלית: Danielle Fernandes Dominique Schuelein-Steel; נולדה ב-14 באוגוסט 1947 בעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק) היא סופרת ותסריטאית אמריקאית ממוצא יהודי, הכותבת בעיקר רומנים. רבים מספריה הם רבי מכר. את ספריה אפשר לתאר ככתובים בז'אנר הרומן הרומנטי. סטיל מכרה למעלה מ-530 מיליון עותקים מספריה (עד שנת 2005). הם הופיעו ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס יותר מ-390 שבועות ו-21 מספריה עובדו לטלוויזיה. ספריה של דניאל סטיל תורגמו ל-43 שפות. סטיל נולדה בארצות הברית לאב מהגר יהודי-גרמני ולאם נוצרייה ילידת-פורטוגל. היא גדלה כקתולית ואף רצתה להיות נזירה בצעירותה. אימה הייתה בתו של דיפלומט. היא החלה לכתוב בהיותה ילדה, ובשנות נעוריה החלה לכתוב שירים. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת Lycée Français de New York בשנת 1965. בגיל 19 סיימה לכתוב את הרומן הראשון פרי עטה אך זה ראה אור לראשונה רק בשנת 1973. הטבעת (1996) - של הבמאי ארמאנד מסטרויאני בלתי אפשרי, בהוצאת שלגי רמדור ברק, בהוצאת שלגי רמדור הבית, תרגום: יפעת הדר, בהוצאת שלגי רמדור, 2006 הוד מלכותה, בהוצאת שלגי רמדור זדון, בהוצאת שלגי רמדור מעגל בהוצאת שלגי רמדור פעם בחיים, בהוצאת שלגי רמדור אלבום משפחה, הוצאת ספרי שחף מפגשים, הוצאת ספרי שחף לאהוב, הוצאת ספרי שחף פאלומינו, הוצאת כנרת ההבטחה, הוצאת כנרת מגע של חסד, הוצאת כנרת רוח רפאים דברים יפים תאוות נדודים קלידוסקופ סודות אביב חדש נשר בודד הטבעת הנשיקה בונגלו 2 סטאר החתונה תאומות הטבעת כוכב זוהר אני והכפיל אבן חן כנפיים הנס חיים מושלמים תאונה חיזורים, 1992 מדיה וקבצים בנושא דניאל סטיל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דניאל סטיל (באנגלית) דניאל סטיל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דניאל סטיל, ברשת החברתית Goodreads דניאל סטיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דניאל סטיל (1947-), דף שער בספרייה הלאומית דף הבית של דניאל סטיל הספרים של דניאל סטיל, באתר "סימניה" ספר אחד בשבוע: דניאל סטיל היא עדיין מלכת הרומן הרומנטי, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2014
אריה אירופי

אריה אירופי (שם מדעי: Panthera leo europaea) הוא תת-מין של האריה, אשר חי בעבר בדרום אירופה ונכחד ממנה לפני קרוב ל-1,900 שנים. האריות האירופים משויכים בדרך כלל תחת תת-המין האסייתי (Panthera leo persica), אולם ישנם מדענים הרואים אותם בתור תת-מין נפרד. בנוסף, ישנה השערה לפיה האריות האירופים הם השריד האחרון של אריה מערות אירופי (Panthera leo spelaea). אולם, דבר זה נחשב כבלתי סביר מכיוון שבאיורים ובתבליטים היסטוריים נראה האריה האירופי עם רעמה גדולה, בעוד בכל האיורים ההיסטוריים מאויר אריה המערות ללא כל רעמה. תחום תפוצתו ההיסטורי של האריה האירופי כלל את חצי האי האיברי, אוקסיטניה, איטליה וחבל הבלקן. עד הכחדתו, היה תת-מין זה בעל התפוצה הצפונית ביותר מבין תת-המינים של האריה. בית הגידול בו הוא חי היה בעל אקלים ים תיכוני ויערות ממוזגים. ככל הנראה היה טרפו הביזון האירופי, האייל הקורא, שור הבר, איילים ופרסתנים אירופים נוספים. בשל הזמן הרב שחלף מאז הכחדתו ידוע אודותיו מעט מאוד. אריסטו והרודוטוס כתבו כי ניתן למצוא אותו באזור הבלקן בסביבות שנת 500 לפני הספירה. כאשר חשיארש הראשון עבר במקדוניה בשנת 480 לפני הספירה, מספר גמלי משא שבבעלותו נטרפו בידי אריות אירופים. מעט לפני שנת 20 לפני הספירה נכחדו האריות האירופים מאיטליה ומהאזורים הסמוכים לה. בשנה הראשונה לספירה הוא נכחד ממערב אירופה. בסביבות שנת 70 לספירה הייתה תפוצתו מוגבלת לאזור צפון יוון, באזור שבין הנהרות הליאקמון לנסטוס. אוכלוסיית האריה האירופי נכחדה סופית עם היעלמותו ממזרח אירופה בשנת 100 לספירה. לאחר הכחדתו היו האריות האסייאתיים ששרדו באזור הקווקז לנציגים היחידים של האריה שנותרו באירופה, עד למאה ה-10 לערך. האריה האירופי נכחד עקב ציד, ניצול-יתר ותחרות עם כלבי פאריה. ציד אריות היה נוהג מקובל בחברה היוונית ובחברה הרומאית וישנן עדויות לכך במיתולוגיה היוונית בסיפורי הרקולס. מבין תת-מיני האריה, ניצודו דווקא האריות האירופים בשל תפוצתם, שכן הם היו קרובים יותר ליוונים ולרומאים מבחינה גאוגרפית. זאת ועוד, האריה האירופי התחרה על מזונו יחד עם טורפי-על אירופיים אחרים כמו הזאב וכלבי הבר שצמצמו את המזון שהיה נגיש לו. האריה האירופי, יחד עם האריה האסייתי והברבארי, נתפס למטרות ניצול בקרבות הגלדיאטורים. האריה האירופי נאלץ להילחם נגד הגלדיאטורים, טיגריסים כספיים, שורי בר ודובים. מדיה וקבצים בנושא אריה אירופי בוויקישיתוף