laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ונתן במבה

ג'ונתן פוסני במבה (בצרפתית: Jonathan Fousseni Bamba; נולד ב-26 במרץ 1996) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני בסלטה ויגו ובנבחרת חוף השנהב. במבה הוא בוגר אקדמיית הנוער של סנט אטיין, אליה הצטרף ב-2011. במבה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-25 בינואר 2015 נגד פריז סן ז'רמן כמחליף של יוהאן מולו בדקה ה-82 בהפסד 0–1 בבית. במהלך הקיץ של 2015 הוא הבקיע נגד אייאקס אמסטרדם במשחק ידידות טרום עונה. ב-20 בספטמבר 2015, הוא פתח בהרכב במשחק הליגה נגד נאנט והבקיע בדקה ה-26 את שער הבכורה שלו עבור קבוצת הבוגרים של סנט אטיין בניצחון 0–2 בבית. ב-18 בינואר 2016, במבה הושאל לפריז פ.צ' מהליגה הצרפתית השנייה עד לסוף עונת 2015/2016, ללא אופציה לרכישה עם תום תקופת ההשאלה. במבה הושאל לסנט טרוידן מהליגה הבלגית הראשונה בקיץ 2016. אולם, סנט טרוידן החזירה אותו מוקדם לסנט אטיין במהלך פגרת החורף של עונת 2016–2017. ב-4 בינואר 2017, במבה הושאל לאנז'ה מהליגה הצרפתית עד לסוף עונת 2016/2017. ב-24 בספטמבר 2017, במבה הבקיע את השער המשווה השני של סנט אטיין מנקודת העונשין בתיקו 2-2 בבית מול רן לרשום את שערו הרביעי בליגה הצרפתית (שלושה מהם בעיטות עונשין) בעונת 2017–2018. ב-2 ביולי 2018, במבה חתם על חוזה לחמש שנים בליל. ב-11 באוגוסט 2018, במבה ערך את הופעת הבכורה התחרותית שלו עבור ליל והבקיע את השער האחרון בניצחון 1-3 על סטאד רן בבית בליגה הצרפתית. שבועיים לאחר מכן, הוא שיחק את משחקו השלישי בליגה הצרפתית עבור ליל והעלה את מאזן שעריו בליגה הצרפתית לעונת 2018–2019 ל-3 כשהבקיע צמד שערים בניצחון 0-3 על גנגאן בבית. ב-30 בספטמבר, במבה הבקיע צמד שערים (כולל פנדל) ב-6 הדקות האחרונות של המשחק בניצחון 0–3 על מרסיי בבית. ב-6 באוקטובר, הוא העלה את מאזן שעריו בליגה הצרפתית לעונת 2018–2019 ל-7 (הוא הבקיע רק 7 שערי ליגה הצרפתית בכל עונת 2017/2018) כשהבקיע צמד שערים שוב ובישל שער לניקולא פפה בניצחון 1–3 על סנט אטיין בבית. לאחר ביטול עונת 2019/2020 בליגה הצרפתית עקב מגפת הקורונה, במבה הפך לשחקן הרכב קבוע, כאשר ליל זכתה באליפות הליגה הרביעית שלה בעונת 2020–2021, כשהוא נוכח בכל משחקי הליגה. במהלך עונת 2021/2022 של ליל, הוא השתתף בניצחון 0–1 על פריז סן ז'רמן במשחק על הסופר קאפ הצרפתי, כשהמועדון זוכה בתואר זה בפעם הראשונה אי פעם. מאוחר יותר, הוא עזר לקבוצה להעפיל משלב הבתים של ליגת האלופות 2021/2022 ושיחק נגד צ'לסי בשמינית הגמר. ב-18 ביולי 2023, במבה חתם בסלטה ויגו מהלה ליגה. בזכות אזרחותו הכפולה, במבה יכל לבחור לייצג בינלאומית את צרפת או חוף השנהב. לאחר שייצג את צרפת במספר רמות נוער בינלאומיות, הוא עבר לייצג את האחרונה בנבחרת הבוגרת במרץ 2023, כאשר קיבל זימון לסגל נבחרת חוף השנהב לשני משחקי מוקדמות גביע אפריקה לאומות נגד קומורו. נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא ג'ונתן במבה בוויקישיתוף ג'ונתן במבה, באתר Transfermarkt ג'ונתן במבה, באתר Soccerway ג'ונתן במבה, באתר BDFutbol ג'ונתן במבה, באתר WorldFootball.net ג'ונתן במבה, באתר National Football Teams ג'ונתן במבה, באתר FootballDatabase.eu ג'ונתן במבה, באתר ESPN En fin de contrat à Saint-Etienne, Jonathan Bamba signe à Lille, lequipe Libre, Jonathan Bamba rejoint le Celta Vigo pour 3 ans, lequipe LA LISTE באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיבוארית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
Love Me Again (שיר של V)

"Love Me Again" (בעברית: "תאהב אותי שוב") הוא סינגל של הזמר הדרום קוריאני V מתוך אלבום הבכורה שלו Layover. השיר נכתב על ידי פריקינד, דונגיון קים, ג'יג'י, כאשר השניים הראשונים אחראים גם להפקה ושוחרר ב-10 באוגוסט 2023 על ידי ביג היט מיוזיק. לפני תחילת קידום המכירות בתוכניות מוזיקה טלוויזיונית מקומיות (אנ') השיג "Love Me Again" כתר משולש באם קאונטדאון. השיר גם זכה בשלושה פרסי פופולריות של מלון במשך שבועיים לא רצופים: 21 באוגוסט ו-4 בספטמבר 2023. מאוחר יותר, השיר היה מועמד בקטגוריות הביצוע הווקאלי הטוב ביותר – סולו (אנ') ושיר השנה (אנ') בטקס פרסי MAMA לשנת 2023. סרטון השיר "Love Me Again" באתר יוטיוב המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים | היטליסט, ‏3 באוקטובר 2023
קאיו אנריקה

קאיו אנריקה אוליביירה סילבה (נולד ב-31 ביולי 1997), הידוע בשם קאיו אנריקה, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק כמגן שמאלי או כקיצוני עבור מונקו מליגת העל הצרפתית. קאיו אנריקה נולד בסנטוס, סאו פאולו. הוא הצטרף למחלקת הנוער של סנטוס ב-2008, בגיל עשר. ב-1 בפברואר 2016, הוא נמכר לאתלטיקו מדריד, מכיוון שהחוזה שלו עמד לפוג. ב-3 באפריל 2018, קאיו חזר למולדתו לאחר שהסכים לעבור בהשאלה לפרנה מהסרייה אה הברזילאית, עד דצמבר. הוא בילה את עונת 2019 בהשאלה בפלומיננסה, ערך 65 הופעות והבקיע פעמיים. בינואר 2020 הוא הצטרף לגרמיו גם כן בהשאלה, וערך חמש הופעות בלבד עבור הקבוצה לפני הפסקת הכדורגל בברזיל עקב מגפת הקורונה. ב-27 באוגוסט 2020, קאיו אנריקה הצטרף למונקו מהליגה הצרפתית, וחתם על חוזה לחמש שנים עם מועדון הנסיכות. העונה שלו הייתה כל כך מוצלחת שהוא אף עורר את עניינן של פריז סן ז'רמן וברצלונה במהלך חלון ההעברות; למרות זאת, הוא החליט להישאר במונקו. ב-6 באוגוסט 2021, במשחק הפתיחה של עונת 2021/2022, הוא בישל שער לגלסון מרטינס, שהבקיע את השער הראשון בליגה הצרפתית. ב-26 בספטמבר, הוא בישל פעמיים לקפטן שלו ויסאם בן ידר ולקווין פולנד, בניצחון 1-3 על קלרמון פוט. הוא שיחק את משחקו ה-50 עבור מונקו בתיקו 1-1 נגד ריאל סוסיאדד בליגה האירופית. ב-3 באפריל 2022, הוא מסר את הבישול ה-10 שלו בעונה נגד מץ לניצחון 1-2 בחוץ. קאיו אנריקה שיחק בנבחרות הנוער והצעירה של ברזיל. בינואר 2021 הוא קיבל אזרחות ספרדית לאחר שנים של מגורים בספרד בתקופה ששיחק באתלטיקו מדריד, והביע עניין לייצג את נבחרת ספרד. באוגוסט 2023, הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל הבוגרת על ידי המאמן הזמני פרננדו דיניז, לשני משחקי מוקדמות מונדיאל 2026 נגד בוליביה ופרו. מדיה וקבצים בנושא קאיו אנריקה בוויקישיתוף קאיו אנריקה, באתר Transfermarkt קאיו אנריקה, באתר Soccerway קאיו אנריקה, באתר BDFutbol קאיו אנריקה, באתר National Football Teams קאיו אנריקה, באתר FootballDatabase.eu קאיו אנריקה, באתר ESPN Caio Henrique joins AS Monaco, asmonaco Monaco : Paris et le Barça sur Caio Henrique, maxifoot
ברייס סמבה

בריס לוריש סמבה (בצרפתית: Brice Lauriche Samba; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא כדורגלן צרפתי המשחק כשוער בלאנס בליגת העל הצרפתית ובנבחרת צרפת. סמבה הצטרף ללה האבר ב-2006, ועבד את דרכו בקבוצות הנוער לפני שעלה לקבוצה הבוגרת ב-2011. ב-4 בינואר 2013, סמבה הצטרף למרסיי מה הבר, וחתם על חוזה לארבע וחצי שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור מרסיי ב-5 בינואר 2014 במשחק הגביע הצרפתי נגד ריימס, שמר על רשת נקייה בניצחון 0-2 בבית. ב-9 ביולי 2015, סמבה הצטרף לנאנסי בהשאלה לעונה. אבי ההומו הצטרף לקאן על חוזה לארבע שנים ממרסיי ב-30 ביוני 2017. ב-7 באוגוסט 2019, סמבה הצטרף לנוטינגהאם פורסט מהצ'מפיונשיפ האנגלי על חוזה לארבע שנים תמורת סכום שלא פורסם. הוא הובא בתחילה כמחליף לשוער המושאל אריינט מוריץ', אבל תפס את מקומו כשוער מספר אחת של פורסט לאחר שמוריץ' עשה מספר טעויות קריטיות. סמבה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור פורסט ב-13 באוגוסט 2019 בניצחון 0-1 על פליטווד טאון בגביע האנגלי. הופעת הבכורה שלו בליגה הייתה ב-24 באוגוסט 2019 בניצחון 1-2 על פולהאם. ההופעות המרשימות שלו הובילו לכך שנבחר כשחקן החודש של אוהדי הצ'מפיונשיפ בנובמבר 2019. ב-8 בספטמבר 2020, סמבה נכלל בנבחרת העונה של הצ'מפיונשיפ לעונת 2019–2020. בחצי גמר הפלייאוף על ההעפלה לפרמייר ליג ב-2022, סמבה עצר שלושה פנדלים כדי להעביר את פורסט לגמר נגד האדרספילד טאון. הוא פתח בהרכב בגמר הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ ב-2022 לפני שהוחלף בדקה ה-89 על ידי אית'ן הורבאט עם פציעה במפשעה כשפורסט החזיקה ביתרון 0-1 ואישרה את חזרתה לפרמייר ליג לראשונה ב-23 שנים. ב-5 ביולי 2022, הוכרז כי סמבה חתם על חוזה לחמש שנים עם לאנס מהליגה הצרפתית הצרפתית תמורת סכום שלא פורסם.במחצית הראשונה של עונת 2022/2023 בליגה הצרפתית, היו לו 9 משחקים ללא ספיגה מתוך 19 משחקים. הוא סיים את העונה עם 15 משחקים ללא ספיגה מתוך 38 משחקי ליגה, הכי הרבה בעונה, וזכה בתואר שוער העונה בליגה הצרפתית ונבחר לנבחרת העונה. הוא ספג הכי מעט שערים (29) בליגה ועזר ללאנס לסיים במקום השני עם 84 נקודות, נקודה אחת מאחורי האלופה פריז סן ז'רמן, ולהעפיל לליגת האלופות לראשונה מזה 20 שנה. סמבה נולד בהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ומחזיק באזרחות צרפתית וקונגולזית. במרץ 2023, הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת לקראת משחקי מוקדמות יורו 2024 נגד הולנד ואירלנד. נכלל בסגל נבחרת צרפת לטורניר יורו 2024. מדיה וקבצים בנושא ברייס סמבה בוויקישיתוף ברייס סמבה, באתר Transfermarkt ברייס סמבה, באתר Soccerway ברייס סמבה, באתר BDFutbol ברייס סמבה, באתר WorldFootball.net ברייס סמבה, באתר National Football Teams ברייס סמבה, באתר FootballDatabase.eu ברייס סמבה, באתר ESPN SAMBA DEPARTS FOR LENS, nottinghamforest Thuram and Samba in France squad, ligue1 סגל הנבחרת בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 16 במאי 2024 (בצרפתית)
הוגו נובואה

הוגו נובואה ראמוס (בספרדית: Hugo Novoa Ramos; נולד ב-24 בינואר 2003 בברטמיראנס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות המגן הימני וקשר הכנף בדפורטיבו אלאבס מלה ליגה. נובואה גדל במחלקות הנוער של ברטמריאנס, דפורטיבו לה קורוניה ור.ב. לייפציג. ב-23 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ר.ב. לייפציג, בניצחון 4-1 על גרויטר פירט במסגרת המחזור התשיעי בבונדסליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-24 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 5-0 על קלאב ברוז' במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022. ב-4 בינואר 2023 האריך נובואה את חוזהו בר.ב. לייפציג עד ליוני 2025, והושאל לפ.צ. בזל מליגת העל השווייצרית עד לתום עונת 2022/2023. הוא ערך 12 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד. ב-1 בספטמבר 2023 הושאל נובואה לאוטרכט מליגת העל ההולנדית למשך עונת 2023/2024. מדיה וקבצים בנושא הוגו נובואה בוויקישיתוף הוגו נובואה, ברשת החברתית אינסטגרם הוגו נובואה, באתר Transfermarkt הוגו נובואה, באתר Soccerway הוגו נובואה, באתר BDFutbol הוגו נובואה, באתר WorldFootball.net הוגו נובואה, באתר FootballDatabase.eu Contract extension and loan move: Novoa joins FC Basel באתר הרשמי של ר.ב. לייפציג, 4 בינואר 2023 (באנגלית) HUGO NOVOA MOVES ON LOAN TO UTRECHT באתר הרשמי של ר.ב. לייפציג, 2 בספטמבר 2023 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הוגו נובואה".
ג'וזף קר

ג'וֹזֵף קֵר (באנגלית: Joseph Kerr;‏ 1765 – 22 באוגוסט 1837) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית בסנאט של ארצות הברית כנציג מאוהיו. קר נולד בקרטאון שבפנסילבניה, ועבר לאוהיו ב־1792. הוא היה פקיד, מודד ושופט בטריטוריה הצפון-מערבית. ב־1797 כיהן כשופט בית משפט השלום במנצ'סטר שבמחוז אדמס באוהיו. הוא מונה לשופט באחד מנפותיה של הטריטוריה הצפון-מערבית בארצות הברית. באותה שנה מונה לשופט באחת מנפותיה של הטריטוריה הצפון-מערבית בארצות הברית. בנו, ג'וזף קר הבן, נהרג בקרב אלמו. לאחר שאוהיו הצטרפה לארצות הברית כמדינה, נבחר קר לכהן בבית הנבחרים של אוהיו ב-1808, 1816, 1818 ו-1819. הוא נבחר לכהן בסנאט של אוהיו ב-1804 וב-1810. הוא שירת במהלך מלחמת 1812. דרגתו בצבא ארצות הברית באותה המלחמה הייתה בריגדיר גנרל. ב-1814 נבחר לכהן בסנאט של ארצות הברית עם התפטרותו של תומאס וורת'ינגטון, לאחר שהלה נבחר לתפקיד מושל אוהיו. קר כיהן כסנאטור בין 10 בדצמבר 1814 עד 3 במרץ 1815. הוא לא התמודד בבחירות החוזרות לתפקיד סנאטור. חוותו האקסטנסיבית של קר פשטה את הרגל ב-1826, וקר עבר להתגורר בממפיס שבטנסי, ולאחר מכן ללואיזיאנה, שם רכש חווה ליד אגם פרובידנס (אנ'). קר נפטר ב-22 באוגוסט 1837. ג'וזף קר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'וזף קר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'וזף קר (הבן), באתר האגודה ההיסטורית של טקסס (באנגלית) KERR, Joseph, באתר "Biographical Directory of the United States Congress" (באנגלית) Sen. Joseph Kerr, באתר "govtack" (באנגלית) ג'וזף קר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית
תומאס פלצ'ר

תומאס פלצ'ר (באנגלית: Thomas Fletcher;‏ 8 באפריל 1817 – 26 בפברואר 1880) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, שכיהן כמושל ארקנסו בפועל מ-4 ועד 15 בנובמבר 1862, בעקבות התפטרותו של המושל הנרי מאסי רקטור, מתוקף תפקידו כנשיא הסנאט של ארקנסו, תפקיד בו הוא כיהן מנובמבר 1858 ועד מאי 1865, כשהחל ממרץ 1864 הוא היה נשיא הסנאט הגולה בעיר וושינגטון שבארקנסו. תומאס פלצ'ר נולס בנאשוויל, טנסי. הוא היה לעורך דין בולט, ובמהלך תקופת נשיאותו של ג'יימס פולק הוא מונה כמרשל של ארצות הברית. הוא היה עורך דין במחוז הינדס שבמיסיסיפי ב-1850, ומאוחר יותר עבר למחוז ארקנסו שבארקנסו. בשנים 1858–1864 הוא ייצג את מחוז הבחירה ה-18 בסנאט של ארקנסו, ובמסגרת הממשלה הגולה שישבה בעיר וושינגטון שבארקנסו עד לתום מלחמת האזרחים האמריקנית. תקופת כהונתו של פלצ'ר כמושל ארקנסו בפועל נמשכה מהתפטרותו של הנרי מאסי רקטור ב-4 בנובמבר 1862 ועד להשבעתו של האריס פלנגין ב-15 בנובמבר, שנבחר בבחירות כלליות ב-6 באוקטובר אותה שנה. פלצ'ר כיהן בתפקיד מתוקף תפקידו כנשיא הסנאט. לאחר תום תקופת השיקום בארקנסו, ייצג פלצ'ר את מחוז הבחירה ה-16 בסנאט המדינתי. ב-1878 הוא החל לעסוק בעריכת דין בליטל רוק. תומאס פלצ'ר נפטר בליטל רוק ב-26 בפברואר 1880, בגיל 62, כתוצאה מסיבוכים של דלקת ריאות. הוא נטמן בבית הקברות מאונט הולי שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 69-70. Shinn, Josiah H. (1908). "Chapter XXX: The Fletchers". Pioneers and Makers of Arkansas. Genealogical and Historical Publishing Company, p. 247. תומאס פלצ'ר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Evans, Clement A., ed. (1899). Confederate Military History. Vol. I. Atlanta, Ga.: Confederate Publishing Company. p. 717.
חיל הקשר המלכותי

חיל הקשר המלכותי (באנגלית: Royal Corps of Signals) או בר"ת R SIGNALS הוא החיל המהווה את מרכיב הקשר בכוחות היבשה של הצבא הבריטי ומשרת את כלל הכוחות המזוינים של בריטניה. החיל כולל 13 רגימנטים סדירים המשרתים את יחידות השדה של הצבא הבריטי, בנוסף למספר יחידות קטנות ויחידות זירה, וארבעה רגימנטי מילואים. צבעי החיל הם כחול בהיר ולבן, חיילי החיל עונדים סימול טקטי (TRF) על המדים בצבעים אלו. חיל הקשר והתקשוב של צה"ל שהוקם על בסיס החיל הבריטי, כולל צבעים מאוד דומים. שורשיו של חיל הקשר המלכותי במחלקת הטלגרף "C" של חיל ההנדסה המלכותי שהוקמה ב-1870 תחת פיקודו של קפטן מונטיגיו למברט. מחלקת "C" הייתה הכוח הבריטי הסדיר הראשון שסיפק שירותי תקשורת ליחידות השדה, היא עשתה זאת באמצעות איתות ויזואלי, שליחים רכובים וקווי טלגרף. מספר חודשים לאחר הקמתה המחלקה הכפילה את גודלה לכדי 245 חיילים וחמישה קצינים, וב-1879 עברה את טבילת האש הראשונה שלה כשלקחה חלק במלחמת הזולו בדרום אפריקה. ב-1884 מחלקה "C" אוחדה עם פלוגה 22 ו-34 של חיל ההנדסה המלכותי לכדי גדוד הטלגרף של חיל ההנדסה המלכותי, בשנת 1908 מרכיב האיתות הועבר לשירות האיתות של חיל ההנדסה המלכותי החדש שהוקם, בעוד גדוד הטלגרף המשיך לסייע בתשתיות טלגרף ושליחים. במהלך מלחמת העולם הראשונה הגדוד היה אמון על התמעה וניהול רשתות תקשורת אלחוטית שזה עתה פותחו וניהול מערך שליחים רכובים על אופנוע. ב-28 ביוני 1920 גדוד התלגרף הפך לחיל הקשר בצו מלכותי ושישה שבועות לאחר מכן ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת העניק לחיל את התואר "מלכותי". חטיבת הקשר הראשונה - קורפוס התגובה המהירה של הברית חטיבת הקשר ה-11 - הדיוויזיה השלישית רגימנט הקשר הראשון - חלק מצוות קרב חטיבת השריון ה-20 רגימנט הקשר השני - חלק מצוות קרב החטיבה הקלה הרביעית וצוות קרב החטיבה הממוכנת הקלה השביעית רגימנט הקשר של הדיוויזיה השלישית - חלק מהדיוויזיה השלישית רגימנט הקשר ה-10 - חלק מחטיבת הקשר ה-11 רגימנט הקשר ה-11 - אקדמיית האותות המלכותית רגימנט הקשר ה-13 - חלק מחטיבת הקשר הראשונה רגימנט הקשר ה-14 (לוחמה אלקטרונית) - חלק מחטיבת הסיור ומודיעין הראשונה רגימנט הקשר ה-15 - חלק מחטיבת הקשר ה-11 רגימנט הקשר ה-16 - חלק מצוות קרב חטיבת השריון ה-12 רגימנט הקשר ה-18 (כוחות מיוחדים) - חלק ממנהלת הכוחות המיוחדים רגימנט הקשר ה-21 (לוחמה אלקטרונית) - חלק מקבוצת הסייבר והפעילות האלקטרומגנטית (CEMA) רגימנט הקשר ה-22 - חלק מחטיבת הקשר הראשונה רגימנט הקשר ה-30 - חלק ממפקדת הכוח המשולב (נאט"ו) יחידות נוספות בנוסף לרגימנטים, מספר אסקדרונים ויחידות זירה תומכות ביחידות הצבא והזרועות המשולבים, בהם אסקדרון 216 (מוצנח) מצוות קרב חטיבת התקיפה האווירית ה-16, אסקדרון 280 מחטיבת הקשר הראשונה של נאט"ו, אסקדון 299 (תקשורת מיוחדת), פלוגת הקשר ה-660, ועוד מספר יחידות קשר זירתיות המוצבות בקפריסין ואיי פלקלנד. מפקדת המתנדבים הראשית של חיל הקשר המלכותי רגימנט הקשר ה-32 - חלק מחטיבת הקשר הראשונה רגימנט הקשר ה-37 - חלק מהדיוויזיה הראשונה רגימנט הקשר ה-39 (הסקינרים) - חלק מחטיבת הקשר הראשונה רגימנט הקשר יומנרי ה-71 (העיר לונדון) - חלק מחטיבת הקשר ה-11 חיל הקשר המלכותי באתר הצבא הבריטי.
אבוב פיקולו

אַבּוּב פִּיקוֹלוֹ הוא כלי נשיפה מעץ ממשפחת האבובים בעל לשונית כפולה, הנחשב לכלי הקטן ביותר ובעל הצליל הגבוה ביותר במשפחה זו. מנעדו של אבוב הפיקולו הגבוה, בדרך כלל בטרצה קטנה או בקוורטה מזה של האבוב, הופך אותו לחבר הסופרנינו במשפחת האבוב. אבובי פיקולו מיוצרים בדרך כלל על ידי יצרני האבוב הצרפתיים פ. לורה (F. Lorée) ומריגו (Marigaux), וכן על ידי יצרני האבוב האיטלקיים פטריקולה (Fratelli Patricola). בעוד שלורה מכנה את דגמה "אבוב פיקולו", מריגו ופטריקולה מכנים את דגמיהם "אבוב מוזט" (Oboe Musette), ככל הנראה בשל צלילו הצפצפני והבהיר של אבוב הפיקולו. נכון ל-2018, כלי חדש נמכר בכ-8,000 דולר. השימוש באבוב הפיקולו הוא נדיר וייחודי, ומתבצע בעיקר במוזיקה קאמרית ובחוגי אוונגרד, שבהם הוא מוערך בשל גוון הצליל הייחודי שלו. היצירות המוזיקליות הידועות ביותר הדורשת אבוב פיקולו הן הקונצ'רטו לאבוב ולתזמורת מס. 2 מאת המלחין ברונו מאדרנה, והסולו לכלי אבוב מאת אותו מלחין. מדיה וקבצים בנושא אבוב פיקולו בוויקישיתוף אבוב פיקולו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסיס גולדסמיד

סר פרנסיס הנרי גולדסמיד, הברון השני (1 במאי 1808 – 2 במאי 1878) היה עורך דין ופוליטיקאי אנגלי. פרנסיס נולד בלונדון למשפחת הבנקאים גולדסמיד (אנ'). אביו היה סר אייזק ליון גולדסמיד (אנ'), פעיל בתנועת האמנציפציה היהודית בבריטניה. פרנסיס התחנך בחינוך ביתי. גולדסמיד למד ייצוג משפטי באכסניית המשפט לינקולנ'ס בשנת 1833, והפך ליהודי הראשון שהפך לפרקליט אנגלי. ב-1858 התמנה ליועץ הממלכה. בשנת 1859, הוא ירש את תוארי הכבוד של אביו. בשנת 1860, לאחר אישור חוק הנכים היהודיים, שבו סייע לאביו במספר חוברות שמשכו תשומת לב רבה, הוא התמנה להיות חבר פרלמנט במחוז הבחירה רידינג, וייצג את מחוז זה עד יום מותו. גולדסמיד פעל למען הדת היהודית בממלכה המאוחדת, וייסד את בית הספר הגדול היהודי החופשי (אנ'), הפועל כבר מעל ל-290 שנים בלונדון. הוא תרם רבות לארגוני צדקה ובמיוחד לקרן יוניברסיטי קולג' לונדון. הוא התחתן עם לואיזה גולדסמיד שהייתה בת דודתו. אשתו הייתה פעילה למען חינוך נשים. הוא העסיק את הסופרת והמתרגמת פרדריקה מקלין רואן כמזכירתו במשך מספר שנים. הוא התחתן עם בת דודתו הראשונה לואיזה סופיה גולדסמיד ב-10 באוקטובר 1839 בלונדון, אנגליה. אחיינו היה סר ג'וליאן גולדסמיד. סר פרנסיס הנרי גולדסמיד, הברון השני, נפטר ב-2 במאי 1878 בבית החולים סנט תומאס בלונדון. מותו נגרם כתוצאה מנפילה לרציף בעת ירידה מכרכרה בתחנת ווטרלו, מותו של פרנסיס נקבע באותו היום. תואר הברון הוענק בירושה לאחר מותו לאחיינו סר ג'וליאן גולדסמיד, בנו של פרדריק גולדסמיד. כביש גולדסמיד בעיירה רדינג נקרא על שמו של פרנסיס גולדסמיד, הכביש סלול בסמוך לבית הכנסת האורתודוקסי של העיירה. מדיה וקבצים בנושא פרנסיס גולדסמיד בוויקישיתוף הנסארד (אנ') 1803–2005: תרומותיו בפרלמנט של פרנסיס הנרי גולדסמיד "פרנסיס גולדסמיד", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) פרנסיס גולדסמיד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "House of Commons constituencies beginning with "R" (part 1)". Leigh Rayment's House of Commons pages. אורכב מהמקור ב-9 ביוני 2017. נבדק ב-22 באפריל 2009. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link) יו צ'יזהולם, Goldsmid, 1911 Encyclopædia Britannica כרך 12, עמ' 214 "פרנסיס גולדסמיד", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) Geoffrey Alderman, 'Goldsmid, Louisa Sophia, Lady Goldsmid (1819–1908)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 accessed 10 Sept 2015 F. T. Marzials, 'Rowan, Frederica Maclean (1814–1882)’, rev. Susanne Stark, מילון הביוגרפיות הלאומי של בריטניה, Oxford University Press, 2004 accessed 15 Nov 2015
סקו פופאנה

סקו מוחמד פופאנה (בלועזית: Seko Mohamed Fofana, נולד ב-7 במאי 1995) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק כקשר עבור אל-איתיפאק מליגת העל הסעודית ובנבחרת חוף השנהב. פופאנה נולד בפריז, צרפת. והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריז. בגיל 15 עבר ללוריאן ולאחר שנתיים עבר לאנגליה כאשר הצטרף למנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג ב-2013 ומיד נשלח לקבוצת הפיתוח. פופאנה החל לשחק בקביעות בקבוצת הנוער של המועדון ואף כבש מספר שערים. במהלך משחק ידידות של קבוצת המילואים של מנצ'סטר סיטי נגד רייקה, הוא ספג קריאות גזעניות משחקן היריבה וכתוצאה מכך שחקני סיטי עזבו את המגרש והמשחק בוטל. בנובמבר 2014 הושאל פופאנה לפולהאם מהצ'מפיונשיפ עד ינואר 2015. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף והרשים מאוד, מה שהוביל להארכת תקופת ההשאלה עד סוף העונה. הוא כבש את שער הבכורה שלו בניצחון 0-2 על האדרספילד במרץ 2015. בסך הכל ערך 25 הופעות וכבש שער אחד בפולהאם לפני שחזר למנצ'סטר סיטי. לאחר שערך שתי הופעות במדי מנצ'סטר סיטי במסע משחקים באוסטרליה, הושאל פופאנה לבסטיה מליגת העל הצרפתית לעונת 2015/2016. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית במשחק הפתיחה של העונה ושיחק 90 דקות מלאות בניצחון 1-2 על ראן. בסך הכל ערך 32 הופעות וכבש שער אחד עבור בסטיה. לאחר שלוש שנים במנצ'סטר סיטי, פופאנה חתם באודינזה מהסרייה א' האיטלקית לחוזה לחמש שנים תמורת 2.5 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הפתיחה של העונה בהפסד 0–4 לרומא. באוגוסט 2020 חתם פופאנה על חוזה לארבע שנים בלאנס מהליגה הצרפתית. הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי לאנס בפברואר 2021 נגד דיז'ון. בעקבות יכולת טובה, הוא זכה בתואר שחקן החודש של ליגת העל הצרפתית עבור ספטמבר 2021. במאי 2022 הוא זכה בפרס מארק ויוויאן פו ככדורגלן האפריקאי הטוב ביותר בצרפת לעונת 2021/2022, לאחר שכבש 8 שערים ב-37 הופעות. באוגוסט 2022 האריך את חוזהו בלאנס עד 2025. ביולי 2023 חתם פופאנה בא-נסר הסעודית ל-3 שנים תמורת כ-25 מיליון אירו. בינואר 2024 הושאל לאל-איתיפאק עד לסוף העונה. פופאנה היה יכול לייצג את נבחרות צרפת או חוף השנהב מכיוון שהוריו משם. הוא ייצג את צרפת במספר נבחרות נוער לאומיות. באפריל 2017 בחר פופאנה לייצג את נבחרת חוף השנהב. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–2 למרוקו במוקדמות מונדיאל 2018 בנובמבר 2017. נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא סקו פופאנה בוויקישיתוף סקו פופאנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סקו פופאנה, באתר Transfermarkt סקו פופאנה, באתר Soccerway סקו פופאנה, באתר BDFutbol סקו פופאנה, באתר WorldFootball.net סקו פופאנה, באתר National Football Teams סקו פופאנה, באתר FootballDatabase.eu סקו פופאנה, באתר ESPN Lens captain Seko Fofana completes €25m transfer to Saudi Pro League side Al Nassr, theathletic LA LISTE באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל האיבוארית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
אליס אמברוז

אליס אמברוז לזרוביץ (באנגלית: Alice Ambrose Lazerowitz;‏ 25 בנובמבר 1906 – 25 בינואר 2001) הייתה פילוסופית, לוגיקונית וסופרת אמריקאית. אליס לומן אמברוז נולדה בלקסינגטון, אילינוי, ארצות הברית, ובגיל 13 התייתמה. היא למדה פילוסופיה ומתמטיקה באוניברסיטת מיליקין (1924–1928). ב-1932 לאחר שסיימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, היא נסעה לאוניברסיטת קיימברידג' (Newnham College) כדי ללמוד אצל ג.א. מור ולודוויג ויטגנשטיין. ב-1938 היא קיבלה שם דוקטורט שני. אמברוז הפכה לתלמידה קרובה של ויטגנשטיין, ומאוחר יותר התייחסה לקשר שלה עמו "בלודוויג ויטגנשטיין: פילוסופיה ושפה" (1972), כרך שערכה בשיתוף עם בעלה מוריס לזרוביץ. אמברוז, יחד עם סטודנטית עמיתה מרגרט מקדונלד, רשמה בחשאי (שכן ויטגנשטיין לא התיר זאת) הערות במהלך הרצאותיו, שמאוחר יותר פורסמו. היא הייתה אחת מקבוצה נבחרת של תלמידים שוויטגנשטיין הכתיב להם את מה שנקרא "ספרים כחולים וחומים", המתארים את המעבר בהגותו של ויטגנשטיין בין שתי יצירותיו העיקריות, "טרקטט לוגי-פילוסופי" ו-"חקירות פילוסופיות". ב-1935 הפסיק ויטגנשטיין את הקשר שלהם בפתאומיות, לאחר שאמברוז החליטה, בעידוד ג.א. מור, לפרסם מאמר שכותרתו "פיניטיזם במתמטיקה" בכתב העת הפילוסופי "Mind" שנועד להסביר את עמדתו של ויטגנשטיין בנושא. ב-1935, כשחזרה לארצות הברית, החלה אמברוז את הקריירה שלה באוניברסיטת מישיגן. לאחר מכן ב-1937, היא קיבלה תפקיד במכללת סמית', שם נשארה למשך שאר הקריירה שלה. ב-1964 היא זכתה בפרס אוסטין וסופיה סמית' לפילוסופיה, וב-1972 הפכה לפרופסור אמריטוס. בין 1953 ל-1968, היא הייתה עורכת של "כתב העת ללוגיקה סמלית". היא עסקה בעיקר בלוגיקה ובפילוסופיה מתמטית, וכתבה עם יחד בעלה ספר יסוד בנושא שהפך לספר לימוד בשימוש נרחב והיה ידוע בשם "אמברוס ולזרוביץ". היא שיתפה פעולה עם בעלה במספר כתבים: "יסודות ההיגיון הסימבולי" (1948), 'לוגיקה: תורת ההסקה הפורמלית" (1961), "תיאוריות פילוסופיות" (1976), ומאמרים "בוויטגנשטיין הלא ידוע" (1984). גם לאחר פרישתה היא המשיכה ללמד ולתת הרצאות אורח בסמית', בהמפשייר קולג', באוניברסיטת דלאוור ובאוניברסיטאות אחרות ברחבי ארצות הברית עד למותה, ב-25 בינואר 2001, בגיל 94. המסמכים האישיים שלה מוחזקים בארכיון מכללת סמית'. Ambrose, A. & M. Lazerowitz (1948). Fundamentals of Symbolic Logic. Rinehart. Ambrose, A. (1966). Essays in Analysis. Allen & Unwin. Ambrose, A. & M. Lazerowitz, ed. (1948). Logic: The Theory of Formal Inference. Rinehart. Ambrose, A. & M. Lazerowitz, ed. (1970). G.E. Moore: essays in retrospect. Allen & Unwin. Ambrose, A. & M. Lazerowitz, ed. (1972). Ludwig Wittgenstein: Philosophy and Language. Allen & Unwin. ISBN 0041000293. Ambrose, A. & M. Lazerowitz (1976). Philosophical Theories. Mouton de Gruyter. ISBN 9027975019. Ambrose, A. & M. Lazerowitz, ed. (1984). Essays in the unknown Wittgenstein. Prometheus Books. Ambrose, A. & M. Lazerowitz (1985). Necessity and language. Croom Helm. ISBN 0709941013. Ambrose, Alice. (1989) "Moore and Wittgenstein as Teachers," Teaching Philosophy 12(2): 107–113. מדיה וקבצים בנושא אליס אמברוז בוויקישיתוף אליס אמברוז לזרוביץ ומוריס לזרוביץ מאמרים בארכיון סמית' קולג', אוספים מיוחדים של מכללת סמית'