תיאטרון הקומדיה של בודפשט

תיאטרון הקומדיה של בודפשט (בהונגרית: Vígszinház) הוא אחד התיאטראות הפופולריים ביותר בבודפשט על שלוש במות המשחקים שלה (הבמה הראשית, הסטודיו בשם "תיאטרון הבית" והקאמרי שלו, תיאטרון פשט). מספר מקומות הישיבה הוא מעל 1,700. התיאטרון ידוע גם כערש הדרמה הבורגנית ההונגרית המודרנית. היו לו מחזאים כותבים מפורסמים שכתבו עבורו כמו פרנץ מולנר, ינה הלטאי, שאנדור ברודי, דז'ה סומורי, מלכיאור לנדיאל, ארנה ספ ועוד. רובם היו יהודים. גם רבים ממנהליו ובעליו היו יהודים. במאה ה-21 אופייני ברחבי העולם שמרבית התיאטראות עם אולמות גדולים איבדו את רוב הקהל שלהם. למרות נטייה זו, הצגות הבכורה של תיאטרון הקומדיה בבודפשט מוצגות מול קהל גדול. התיאטרון ממוקם בצד של הרובע ה-13 בשדרות סנט אישטוואן בבודפשט. ב-1 במאי 1896 נפתח התיאטרון החדש הזה של בירת הונגריה עם המחזה שכתב מור יוקאי לאירוע זה. התוכנית להקמת התיאטרון הוצעה שנים רבות לפני כן, ולכן הוקמה חברה בע"מ בשם תיאטרון הקומדיה בע"מ כבר בשנת 1894. ההלוואה לרכישת הקרקע והבנייה ניתנה על ידי שלושה בנקים, שמנכ"ליהם - קלמן סל, לאו לאנצי ושאנדור הטווני דויטש - ישבו בדירקטוריון חברת התיאטרון. מנהלה הראשון של החברה היה מור דיטרואי שהגיע לבודפשט מקלוז'-נפוקה כדי ליצור הרכב מודרני באמת, עם משחקנים שהביא עמו. הם העלו מחזות קלאסיים, יצירות תקופתיות והפכו גם את הקומדיות הצרפתיות להצלחה. בשנת 1897 הוקם בית הספר למשחק של התיאטרון שפעל עד 1903, כאשר הפך ל"בית הספר הלאומי להכשרת שחקנים". לאחר מלחמת העולם הראשונה המצב הכלכלי של התיאטרון הידרדר. גאבור פלודי היהודי, שהקים קודם לכן את המוסד ותמך בו, מכר את התיאטרון לאיש עסקים האמריקני, בן בלומנטל (1920) נציגו האירופאי של חברת הסרטים האמריקאית סרטי פרמאונט. אימרה רובוז נתמנה למנהל התיאטרון (עד 1939) ודניאל יוב נתמנה כמנהלו האמנותי. יוב המשיך בעבודה שהתחיל דיטרואי וברמת תחכום דומה. הבעלים האמריקני עזב בשנת 1926 בשל התקפות עליו. בשנת 1935 הוקם ברחוב רבאי "תיאטרון פשט" שהפך לקאמרי החדש של תיאטרון הקומדיה. חלק ניכר מתפאורות ההצגות לאחר מלחמת העולם הראשונה תוכננו על ידי האדריכל ההונגרי-יהודי בלה מאלנאי ונשמרות עד היום בשל ערכם ההיסטורי. משנת 1939 שני היהודים, אימרה רובוז ודניאל יוב, כבר לא יכלו לעבוד בתיאטרון כתוצאה מחקיקת החוק היהודי השני. למנהל התיאטרון נתמנה ז'וֹלט הֶגֶדוּש שתחת ניהולו הוא החביא במרתף התיאטרון אומנים יהודיים שנרדפו (ביניהם גם את זולטאן וארקוני שלימים הפך למנהל התיאטרון). ב־16 בינואר 1945 פצצה פגעה בבניין. דניאל יוב החל לארגן מחדש את הסגל בעוד הבניין היה עדיין בהריסות. ההצגה הראשונה התקיימה על במת בית הקולנוע רדיוס במאי אותה השנה והיא הייתה "מקלט הלילה" של מקסים גורקי. ההצגות החשובות שהוצגו בתקופה הנ"ל: פרנץ מולנר: השושן (1909) / השטן (1907) / שומר הראש / קרנבל / אחד, שניים, שלושה (1929) שאנדור ברודי: המורה (1908) אמריך קלמן: פלישת הטטרים (1908), העלמה סוזנה מלכיאור לנדייל: טייפון (1909) דז'ה סומורי: ג'ורג'ינה ילדה יקרה (1912), הרמלין ינה הלטאי: בנות מהאגדות לאיוש ברטה: אהבה (1916) אנטון פבלוביץ' צ'כוב: הדוד וניה (1920), שלוש אחיות (1922), איבנוב (1923), גן הדובדבן (1924) פרנץ הרצג: שועל כחול ז'יגמונד מוריץ: חגיגת האדונים (1928) ג'ורג' ברנרד שו: פיגמליון (1943) בין השנים 1951–1961, כשהתיאטרון נקרא התיאטרון של צבא העם ההונגרי, כיהנו בו חמישה מנהלים (רשימה בהמשך). בשנת 1961 הוא חזר לשם תיאטרון הקומדיה (Vígszínház). ומאותה שנה הפך זולטאן ורקוני המפורסם למנהל והבמאי הראשי של התיאטרון. בשנת 1967 נפתח התיאטרון הקאמרי של תיאטרון הקומדיה ברחוב ואצי, "תיאטרון פשט", בו 560 מקומות. מור דיטרואי (1896–1916) אימרה רובוז (1921–1939) ודניאל איוב (1921–1938, 1945-1948) - מנהל אמנותי ז'ולט הרשאני (1938–1943) טיבור הגדוש (1944-1944) קלרה טולנאי (1948–1949), אישטוואן שומלו (1948–1949) ודיולה בנקו (1948–1949) פרנץ הורבט (1951–1953) פרנץ לדאני (1953–1955) בלינט מדיאר (1955–1958) גאבור גודה (1958–1959) אישטוואן שומלו (1959–1962) לאיוש לנקאי (1962–1971) זולטאן ורקוני (1971–1979) אישטוואן הורבאי (1979–1985) לאסלו מארטון (1985–2009) אניקו אסני (2009–) רבים מצמרת השחקנים של הונגריה שיחקו במהלך הקריירה שלהם בתיאטרון וחלקם זכו בו להצלחתם הגדולה על במות תיאטרוני הונגריה. ביניהם ינה טרז', דיולה קאבוש ששיחק ב-44 מחזות בתיאטרון. בין השנים 1926 לבין 1929, אירן פלד, ועוד. תיאטרון הקומדיה נבנה בשנת 1896 תוך שנה אחת, על פי התוכניות של משרדי פלנר והלמר מווינה. מאחורי האזור היו עדיין ביצות. הבניין הוא יצירה טיפוסית של הסגנון הרומנטי המאוחר. המאפיין הבולט ביותר במבנה בסביבה העירונית הוא המבנה בשלושה גושים: במה גבוהה הכוללת ריצוף, אודיטוריום תחתון ולובי גבוה עם מגדל כיפה. פתרון זה היה בשימוש בבניית תיאטראות בעיקר אחרי 1881. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון הקומדיה של בודפשט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון הקומדיה של בודפשט (באנגלית) תולדות התיאטרון Patkós Emese: A Vígszínház története ריאיון עם מנהלת התיאטרון Interjú Eszenyi Enikővel Fidelio, 2012. szeptember 24 תולדות התיאטרון בין השנים A Vígszínház története 1920-1949 Dr. Venczel Sándor a Főváros színházairól - a közgazdász szemével Benchmarking 2008, a SZÍNHÁZ folyóirat internetes portálja - 2010. március (hozzáférés: 2014. febr. 1.) vigszinhaz.hu A színház Vígszínház színésziskolája Az épületben jelenleg a hu:Centrál Színház működik