laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נציגויות דיפלומטיות של קמרון בעולם

קמרון היא רפובליקה במרכז אפריקה, שגובלת בניגריה, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, גבון וגינאה המשוונית. קמרון מחזיקה מספר נציגויות דיפלומטיות בעולם, המשקפות את קשריה ההדוקים עם מדינות אפריקאיות אחרות ומעצמות כגון צרפת, ארצות הברית, רוסיה וסין. אלג'יריה אלג'יריה, אלג'יר (שגרירות) הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית בנגי (שגרירות) בואר (קונסוליה) צ'אד צ'אד, נג'מנה (שגרירות) הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו, ברזוויל (שגרירות) הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, קינשאסה (שגרירות) חוף השנהב חוף השנהב, אביג'אן (שגרירות) מצרים מצרים, קהיר (שגרירות) גינאה המשוונית גינאה המשוונית מלאבו (שגרירות) באטה (קונסוליה) אתיופיה אתיופיה, אדיס אבבה (שגרירות) גבון גבון, ליברוויל (שגרירות) ליבריה ליבריה, מונרוביה (שגרירות) מרוקו מרוקו, רבאט (שגרירות) ניגריה ניגריה אבוג'ה (שגרירות) קלבאר (קונסוליה) סנגל סנגל, דקר (שגרירות) דרום אפריקה דרום אפריקה, פרטוריה (שגרירות) תוניסיה תוניסיה, תוניס (שגרירות) ברזיל ברזיל, ברזיליה (שגרירות) קנדה קנדה, אוטווה (שגרירות) ארצות הברית ארצות הברית, וושינגטון די. סי. (שגרירות) הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין, בייג'ינג (שגרירות) ישראל ישראל, תל אביב (שגרירות) יפן יפן, טוקיו (שגרירות) ערב הסעודית ערב הסעודית ריאד (שגרירות) ג'דה (קונסוליה כללית) בלגיה בלגיה, בריסל (שגרירות) צרפת צרפת פריז (שגרירות) מרסיי (קונסוליה) גרמניה גרמניה, ברלין (שגרירות) הוותיקן הוותיקן, עיר הוותיקן (שגרירות) איטליה איטליה, רומא (שגרירות) הולנד הולנד, האג (שגרירות) רוסיה רוסיה, מוסקבה (שגרירות) ספרד ספרד, מדריד (שגרירות) שווייץ שווייץ, ברן (שגרירות) הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת, לונדון (נציבות גבוהה) האיחוד האפריקאי האיחוד האפריקאי, משלחת קבועה באדיס אבבה האיחוד האירופי האיחוד האירופי, משלחת בבריסל ארגון המזון והחקלאות, משלחת ברומא אונסק"ו, משלחת קבועה בפריז האומות המאוחדות האומות המאוחדות, משלחת קבועה בניו יורק ובז'נבה הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית, משלחת קבועה במונטריאול מדיה וקבצים בנושא נציגויות דיפלומטיות של קמרון בעולם בוויקישיתוף
חלום מס' 32

"חלום מס' 32" (2000) הוא שמם של שני תצלומים מאת האמנית הישראלית דגנית ברסט. "חלום מס 32A" ו-"חלום מס' 32B" הם שני תצלומי צבע שיצרה דגנית ברסט בין השנים 2000-1996, ושייכים לסדרה של עבודות שנקראה "החלומות". על פי ברסט המניע ליצירת סדרה זו הייתה תגובה לפרידה מבת זוגה באותה עת, פרידה שהולידה משבר רגשי. העבודה נעשתה בטכניקה של פוטומונטאז', על ידי הקרנת שישה פריימים מתוך תשליל אחד שהיה מצוי בארכיונה של האמנית. ברסט קשרה את תהליך העבודה אל מושג "עיבוי" הפסיכואנליטי של זיגמונד פרויד, שנלקח מתוך מאמרו "על חלומות". כל פריים הודפס בהדפסת צבע ידנית על אותו גיליון נייר צילום, כך שהתקבל דימוי היברידי. במרכז שני התצלומים נמצא טורסו נשי וסביבו דימויים של ידיים ושל פטמות וחזה נשי. הפרשנות האמנותית מצאה בעבודה הקבלה אל דמויותיהם של תומאס הקדוש מן הברית החדשה, המצביע על גופו של ישו ובוחן את ממשות גופו ועל גופו של ישו עצמו, שפצעי הסטיגמטה עשויים להיות מגולמים בכתמים ובפטמות שנוצרו כתוצאה משילוב הפריימים. עותק של התצלום "חלום מס 32A" היה באוסף מכון שפילמן לצילום ואילו עותק של העבודה "חלום מס 32B" נמצא החל משנת 2002 באוסף מוזיאון ישראל. העבודה הוצגה בתערוכה "החלומות" (2001) במוזיאון הרצליה לאמנות, בתערוכות "התגלות: דמותו של ישו בצילום" (2003) ו-"הוצאו מהקשרם: אמנות אברי הגוף" (2013) במוזיאון ישראל ובתערוכה הרטרוספקטיבית "דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1973" (2013) במוזיאון תל אביב לאמנות. חלום מס' 32B, באתר מוזיאון ישראל (אורכב 13.07.2018 בארכיון Wayback Machine) ראו: נגב, אילת, "פשר החלומות", ידיעות אחרונות, תל אביב, 2 בפברואר 2001, עמ' 33 ראו: המונטז'רית או טלפון שבור (הודעה לעיתונות), מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, תיק אמנית. ראו: דוד, נורית, "הפצע ליד דגנית", בתוך דגנית ברסט: החלומות, מוזיאון הרצליה לאמנות, הרצליה, 2001, עמ' 8
מרים סטפניאן

מַרִיַם סְטֶפַּנְיַאן (בארמנית: Մարիամ Ստեփանյան; נולדה ב-22 בספטמבר 1989) היא כדורגלנית עבר ארמנית ששיחקה בעמדת החלוצה, ונכון ל-יולי 2023 משמשת כמאמנת כדורגל. לפני שהחלה בקריירת הכדורגל שלה, שיחקה סטפניאן במדי נבחרת ארמניה בכדוריד. 2011 – מקום ראשון במשחקים המקדימים האירופיים, מלטה 2008 – מקום ראשון, מיני טורניר, מקדוניה 2007 – מקום ראשון, כריסטיאנסן, נורווגיה 2007 – מקום שלישי, גביע נורווגיה, אוסלו סטפניאן החלה לעבוד גם כשופטת כדורגל במשחקי נשים וגברים בארמניה, לאחר שסיימה קורס של שנתיים בשיפוט במכון הממלכתי לתרבות גופנית. היא התחילה בליגת הנוער, ואז גם עברה לליגה הראשונה. אחרי שנתיים היא התחילה לשמש כעוזרת שופטים ואז ב-2014 היא הייתה מועמדת כעוזרת מאמנת בינלאומית בפיפ "א, מעמד שהשיגה ב-2015. היא התחילה לסייע למאמנת שלה, ליאנה היירפטיאן במועדון ירוואן (ארמניה), אשר מאז הפכה למאמנת הראשית של נבחרת הנשים הלאומית בכדורגל של ארמניה . ב-2016, היא קיבלה תעודה כמאמנת הנשים הטובה ביותר של העונה. ב-2016 ארגון מאמנים חוצי יבשות הגיע לירוואן, והיא התחילה לעבוד איתם, וקיבלה מהם תעודת אימון. ב-2016 בדצמבר היא סיימה קורס של UEFA בארמניה וקבלה רישיון מטעמם. בקיץ 2017 היא התחילה לעבוד בפולין בתור מאמנת כדורגל בפולין. מדיה וקבצים בנושא מרים סטפניאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרים סטפניאן (באנגלית) מרים סטפניאן, באתר Soccerdonna (בגרמנית) מרים סטפניאן, באתר WorldFootball.net חדשות באתר אופ"א http://www.ffa.am/en/1419340729#.V-2QVYG4eT0.google_plusone_share פרופיל בנבחרת הלאומית ն պարգեւատրել է ֆուտզալի ու կանանց ֆուտբոլի մրցանակակիրներին, Mediamax Sport ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרים סטפניאן".
בית הכלבים והחתולים באטרסי

בית הכלבים והחתולים באטרסי (אנגלית: Battersea Dogs & Cats Home) הוא בית מחסה לכלבים ולחתולים הממוקם בשכונת באטרסי בעיר לונדון, בירת בריטניה, עם שני מתקנים נוספים בקרבת העיר. המוסד, מן הידועים מתחומו בבריטניה, נוסד בשנת 1860. הוא מעניק מחסה לבעלי החיים ללא הגבלת זמן עד לאימוצם. במהלך שנות קיומו טיפל בלמעלה מ-3.1 מיליון כלבים וחתולים. בית המחסה נוסד בשנת 1860 כבית מחסה לכלבים בהולווי (כיום ברובע איזלינגטון) על ידי מרי טילבי (Mary Tealby, ‏1801-‏1865). ב-1871 עבר למקומו הנוכחי. ב-1883 החל המוסד לקבל לטיפולו גם חתולים. ב-1885 הייתה המלכה ויקטוריה לפטרונית של בית המחסה, והוא נשאר עד היום בפטרונות מלכותית. הפטרונית הנוכחית היא הדוכסית מקורנוול, והנסיך מייקל מקנט הוא נשיא אגודת הצדקה של בית המחסה. במלחמת העולם השנייה, שבמהלכה המיתו בריטים רבים את חיות המחמד שלהם מחשש למחסור במזון, טיפל בית המחסה בלמעלה מ-145,000 כלבים. עד שנת 2002 נקרא המוסד בית המחסה לכלבים באטרסי, ואז קיבל את שמו הנוכחי. במהלך השנים זכה בית המחסה להתייחסות במסגרת מספר רב של תוכניות טלוויזיה ותוכניות דוקומנטריות. בשנת 2010, לציון 50 שנים לקיום המוסד, הנפיק הדואר המלכותי סדרת בולים לכבודו, ובית המחסה פרסם ספר על ההיסטוריה שלו. בשנת 2011 הגיע החתול לארי מבית המחסה למגורים בבית ראש ממשלת בריטניה בדאונינג 10 בלונדון וזכה לתואר רודף העכברים הראשי של הקבינט. בשנת 2016 היו שני חתולים שמוצאם בבית המחסה - פלמרסטון וגלדסטון - לחתולי משרד החוץ ומשרד האוצר. בית המחסה איננו דוחה כלבים וחתולים המגיעים אליו ומעניק להם מחסה ללא הגבלת זמן ועד אשר יאומצו על ידי בעלים חדשים או יימצא עבורם מעון אחר. כיום מפעיל המוסד בנוסף לבית המחסה בלונדון שני אתרים נוספים, בברקשייר ובקנט. בממוצע נמצאים במתקני בית המחסה בכל עת 260 כלבים ו-220 חתולים. בכל יום מתקבלים אליהם בממוצע 13 כלבים ותשעה חתולים. כלבים שוהים בהם בממוצע 30 יום וחתולים - 22 יום. בשנת 2015 טיפל בית המחסה ביותר מ-8,000 בעלי חיים. בית המחסה מעסיק בשלושת אתריו כ-400 עובדים ופועלים בו 1,200 מתנדבים. הוא מנוהל על ידי מנכ"לית ועל ידי חבר נאמנים בן 11 איש. בית המחסה איננו נתמך על ידי ממשלת בריטניה ומתקיים מכספי תרומות. המוסד דיווח כי בשנת 2015 עמדו הכנסותיו על סך של 36.7 מיליון לירות שטרלינג. מספר רב של ידוענים תומכים בבית המחסה, משתתפים באירועים מטעמו ומאמצים כלבים וחתולים שהגיעו אליו. מדיה וקבצים בנושא בית הכלבים והחתולים באטרסי בוויקישיתוף בית הכלבים והחתולים באטרסי, ברשת החברתית פייסבוק בית הכלבים והחתולים באטרסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בית הכלבים והחתולים באטרסי, ברשת החברתית אינסטגרם בית הכלבים והחתולים באטרסי, ברשת החברתית טיקטוק בית הכלבים והחתולים באטרסי, ברשת החברתית LinkedIn בית הכלבים והחתולים באטרסי, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט הרשמי של בית הכלבים והחתולים באטרסי בית המחסה, באתר רשות קרנות הצדקה הבריטית כתבה על בית המחסה, באתר אינדפנדנט, 2010 נאוה סילוורה‏, חתול רויאל, באתר וואלה, 30 באוקטובר 2010
אבא אלבז

הרב אבא אלבאז (20 בספטמבר 1850, י"ד בתשרי ה'תרי"א – 22 בספטמבר 1938, כ"ו באלול ה'תרצ"ח) היה דיין, מורה צדק, אב בית דין ורבה הראשי של העיר צפרו שבמרוקו, ומחבר ספרים. נולד בצפרו שבמרוקו למסעודה ולרב עמרם אלבאז, בגיל שש התייתם מאביו, ומאז גדל אצל דודו, הרב יקותיאל אלבאז. בחודש אדר של שנת 1864 (ה'תרכ"ד) נישא למסעודה בת דודו שאצלו גדל. בצעירותו למד בישיבתו של הרב רחמים יוסף אג'ייני, ומשם המשיך לישיבתו של בן דודו, הרב רפאל משה אלבאז למשך 15 שנים. בהמשך למד עם חבורת רבנים, בהם הרב שלום אזולאי, הרב ישועה משה חיים עובדיה והרב רפאל ממאן. לאחר שהוסמך להוראה ולדיינות על ידי הרב רפאל משה אלבאז בחודש אדר ה'תרנ"ד, החל לשמש כדיין בעיר. בקיץ של שנת 1919 (ה'תרע"ט) מונה על ידי הממשל המקומי לשמש כממלא מקומו של הרב שלום אזולאי כדיין, ולאחר פטירת האחרון בשנת 1922 (ה'תרפ"ב), מונה לשמש כרבה של העיר כמחליפו. השיב לתשובות שנשלחו אליו מרחבי מרוקו, ארץ ישראל, רוסיה וארצות הברית, והתכתב עם רבנים שונים, בהם הרב שמואל אפרים טיקטין, שחפץ לברר אודות שורשי מנהגים ספרדיים, והראשון לציון הרב חיים משה אלישר. הלך לעולמו ב-22 בספטמבר 1938 (כ"ו באלול ה'תרצ"ח). ילדיו היו חנה עזיזה, ורבי יקותיאל מיכאל אלבאז, שנישא לבתו של הרב ישועה שמעון חיים עובדיה, ובנם הוא הרב מאיר אלבז, ראש ישיבת "שבות יהודה". נינו מצד בתו היה הרב יעקב סודרי. בחייו כתב מספר הסכמות לחיבורים שונים. זובחי הזבח - על דיני שחיטה וטריפות דין אבא - שו"ת בהלכה מילי דאבא - ליקוטים על התורה ומכתבים, יצא לאור לאחר פטירתו בידי נכדו, הרב מאיר אלבאז, ירושלים תש"ם נימוקים על השולחן ערוך בית האוסף - ליקוטים מדעיים מספרים שונים שמעון ואנונו, ארזי הלבנון - אנציקלופדיה לגאוני וחכמי יהדות ספרד והמזרח, תשס"ו, חלק א', עמ' 3 אביאל חיים חורי, "אמר רבי אבא", מגזין תור הזהב של עיתון הדרך, י"ט באלול תשע"ח. סבא דמשפטים רבי אבא אלבז זצוק"ל, באתר קהילת צפרו רבי אבא אלבאז, בתוך אנציקלופדיית ארזי הלבנון, מאת שמעון וענונו, באתר מורשת מרוקו אביאל חיים חורי, אמר רבי אבא, מגזין תור הזהב של עיתון הדרך, י"ט באלול תשע"ח
נמל התעופה הבין-לאומי קטוביץ

נמל התעופה הבין־לאומי קטוביץ (בפולנית: Międzynarodowy Port Lotniczy Katowice) הוא נמל התעופה הבין־לאומי הרביעי בגודלו בפולין מבחינת מעבר נוסעים. נמל התעופה נמצא בכפר פיז'וביצה, כ-30 ק"מ מצפון לעיר קטוביץ. נמל התעופה משרת מספר חברות תעופה המבצעות ממנו טיסות שכר, טיסות סדירות וטיסות מטען. בנמל התעופה ארבעה טרמינלים: שלושה טרמינלי נוסעים (A, B ו-C) וטרמינל מטען. הטרמינלים מתוכננים להכיל כ-3.6 מיליוני נוסעים מדי שנה. הטרמינלים A ו-B משמשים להמראות, בעוד שטרמינל C משמש לנחיתות. מתוכננים להיבנות בנמל התעופה גם טרמינל D וטרמינל מטען נוסף. בנמל התעופה מסלול טיסה אחד באורך 3200 מטר וברוחב 45 מטר, והוא המסלול השני באורכו בפולין. המסלול יכול לשרת מטוסים גדולים כמו בואינג 777 ובואינג 747, אך לא במשקל המראה מרבי. במסלול מותקנת מערכת נחיתת מכשירים. בצידי המסלול ישנן שתי מרפסות תצפיתנות לחובבי תעופה בגובה 2.5 מטרים מהקרקע, והן פתוחות בחינם לקהל הרחב. ניתן להגיע אל נמל התעופה מהערים שבאזור דרך מספר דרכים, ובראשן דרך הכביש המהיר S1. בשדה התעופה שירותי מוניות. בנמל התעופה יש 3922 מקומות חניה המסודרים בשלושה חניונים: P1, P2 ו-P3. ישנה גם אפשרות של חניית פרימיום. כמו כן, מחוץ לנמל התעופה יש הרבה מקומות חנייה. ישנו שירות אוטובוסים שעתי בין מרכז קטוביץ לנמל התעופה. האוטובוס יוצא מתחנת הרכבת של קטוביץ כל שעה עגולה, והנסיעה עד לנמל התעופה אורכת כחמישים דקות. ישנם שירותי אוטובוס גם מערים נוספות בסביבה, כמו אופולה, ורוצלב, קרקוב וצ'נסטוחובה. תחנת האוטובוס נמצאת ליד טרמינל B וטרמינל C. כרגע אין שירות רכבות אל נמל התעופה אך מתוכננת בניית רכבת בין קטוביץ אל הנמל. ב-27 באוקטובר 2007, מטוס בואינג 737–800 שנשכר על ידי האו"ם הרס עשרות נורות גישה ונחיתה בזמן שטס בגישה נמוכה לנחיתה. אף נוסע לא נפגע, אך הנורות יצאו משימוש לשלושה שבועות. ב-12 במרץ 2013, טיסה 7137 של חברת Travel Service Airlines שהתבצעה במטוס בואינג 737 החליקה מסוף המסלול בזמן נחיתה במזג אוויר מושלג. אף נוסע לא נפגע, אך נמל התעופה נסגר עד ליום למחרת לאחר שהמטוס פונה מהאזור. ב-5 ביולי 2014 טיסה 1360 של חברת לופטהנזה נחתה על מסלול חדש שהיה בבנייה. אף נוסע לא נפגע. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי קטוביץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי קטוביץ (בפולנית) נמל התעופה הבין-לאומי קטוביץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר הרשמי של נמל התעופה https://www.katowice-airport.com/pl/lotnisko/aktualnosc/718990 היסטוריה של נמל התעופה מידע על המערכת באתר הנמל http://blog.katowice-airport.com/platformy_spotterskie_2015_08/ כתבה על הקווים המשרתים את נמל התעופה https://www.katowice-airport.com/pl/pasazer/parkingi http://www.elotnicze.pl/pyrzowice.html http://www.e-krakow.com/e-krakow/lotnisko-pyrzowice http://www.tur-info.pl/p/ak_id,14370,,czestochowa,pyrzowice,katowice,lotnisko,port_lotniczy,pyrzowiceekspres.html http://silesiainfotransport.pl/blog/2015/12/31/strategia-a-pragnienia-roku-nastepnego/ כתבה על המקרה דוח חקירת האירוע
Dancing Machine

Dancing Machine הוא אלבום האולפן העשירי של חמישיית הג'קסונים. האלבום הופק על ידי חברת מוטאון ויצא לאור בשנת 1974. שיר הנושא מתוך האלבום הגיע למקום השני במצעד שירי הפופ ולמקום הראשון במצעד הרית'ם אנד בלוז האמריקאי ומכר 2.6 מיליון עותקים ברחבי העולם. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים נוספים: "Whatever You Got, I Want" ו-"I Am Love". למרות שהאלבום החזיר את הלהקה למצעדים, האחים המשיכו להתלונן על הכיוון האומנותי אליו הלכה הלהקה, במיוחד מייקל. הסגנון השולט באלבום היה הדיסקו והזמרים המובילים היו מייקל וג'רמיין. בעת יציאת האלבום הייתה הלהקה בסיבוב הופעות בלאס וגאס ולכן כמעט ולא נעשה לו קידום מכירות. חברת מוטאון הוציאה בשנת 2001 גרסה דיגיטלית מחודשת של אלבומי הלהקה בסדרת "2 אלבומים על תקליטור אחד". האלבום "Dancing Machine" יצא על תקליטור יחד עם האלבום "Moving Violation". מידע על האלבום Dancing Machine באתר MusicBrainz Brown, Geoff (1996). The Complete Guide To The Music of Michael Jackson & The Jackson Family. New York City, New York: Omnibus Press. pp. 29,30
ארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ

ארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ (בגרמנית: Ernst Casimir von Nassau-Diez‏; 22 בדצמבר 1573 – 2 ביוני 1632), היה רוזן נסאו-דיאץ וסטאדהאודר של פריסלנד, חרונינגן ודרנתה. ארנסט קזימיר נולד ב-22 בדצמבר 1573 בדילנבורג, ליוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג ולאליזבת מלוכטנברג, בתם של גאורג השלישי, רוזן לוכטנברג וברברה מברנדנבורג-אנסבך-קולומבך. לאחר מותו של אביו בשנת 1559, חולקו נחלותיו נסאו-דילנבורג, נסאו-זיגן, נסאו-דיאץ וויאנדן בין חמשת בניו החיים, וארנסט קזימיר ירש את נסאו-דיאץ. בשנת 1631 הוא גם ירש את המחוז הקטן של שפיגלברג (ליד לאוונשטיין). ארנסט קזימיר היה ידוע בעיקר כמנהיג צבאי יוצא מן הכלל, במהלך מלחמת שמונים השנים. הוא שירת תחת מאוריץ, נסיך אורנז' במצור על הערים סטינוויק ואולדנזאל, ותחת פיקודו של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' במהלך המצור על חרונלו (1627) ובמהלך המצור על 'ס הרטוחנבוס. כסטאדהאודר של חרונינגן הוא ייסד את מבצר נויווחאנס בשנת 1628. למרות שרק חלק קטן מפריסלנד היה ברשותו, הוא היה מאוד פופולרי, והתושבים העניקו ליורשו את הזכות לשלוט בה לאחר מותו. ארנסט קזימיר נהרג ב-2 ביוני 1632 מפגיעת פגז במהלך המצור על רורמונד בעודו בודק את החפירות, ובנו היינריך קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ ירש את נחלותיו, והפך לסטאדהאודר של פריסלנד, חרונינגןחרונינגן ודרנתה. בשנת 1607 התחתן ארנסט קזימיר עם סופיה הדוויג מבראונשווייג-לינבורג, בתם של היינריך יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מדנמרק, דוכסית בראונשווייג, ממנה נולדו לו 9 ילדים: בת מתה (1608) בן מת (1609) בן מת (1610) היינריך קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ (1612–1640) וילהלם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ (1613–1664) אליזבת מנסאו-דיאץ (1614) יוהאן ארנסט מנסאו-דיאץ (1617) מוריץ מנסאו-דיאץ (1619–1628) אליזבת מנסאו-דיאץ (1620–1628) מדיה וקבצים בנושא ארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ בוויקישיתוף ארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
צמרמורת 2

צמרמורת 2 (באנגלית: Goosebumps 2: Haunted Halloween) הוא סרט אימה קומי-פנטסטי אמריקאי, המבוסס על סדרת ספרים באותו השם מאת ר. ל. סטיין, ומהווה המשך לסרט "צמרמורת" שיצא לאקרנים בשנת 2015. הסרט מבוים על ידי ארי סנדל על פי תסריט מאת רוב לייבר. בסרט מככבים ג'ק בלאק, ששב לדבב את דמותו של סלאפי הבובה מהסרט הקודם, ג'רמי ריי טיילור, קליל האריס, מדיסון איסמן, קן ג'ונג, כריס פרנל, ונדי מקלנדון-קובי. הסרט יצא לאקרנים ב-12 באוקטובר 2018, תחת הפצתם של חברת "סרטי סוני". ערב ליל כל הקדושים בעיירת וורדנקליף הקטנה, וצמד החברים סוני וסאם מוצאים בבית נטוש שהיה בבעלותו של הסופר ר. ל. סטיין כתב יד נדיר שמעולם לא פורסם של הסופר בשם "ליל כל הקדושים הרדוף" ("Haunted Halloween"). כשהם פותחים את כתב היד, הם מוציאים לחופשי שלא ביודעין את סלאפי הבובה, שמתכנן לזרוע אפוקליפסה בעיצומו של ליל כל הקדושים בעזרתו בני בריתו המפלצתיים משאר ספריו של סטיין. עם עזרתה של אחותו של סוני, שרה, סוני וסאם נאלצים לסכל את תוכניתו של סלאפי לגרור את וורדנקליף אל תוהו ובוהו מוחלט. ג'ק בלאק - סלאפי הבובה (דיבוב) ג'רמי ריי טיילור - סוני קווין קליל האריס - סאם קרטר מדיסון איסמן - שרה קווין קן ג'ונג כריס פרנל ונדי מקלנדון-קובי - קת'י קווין ב-2 בספטמבר 2015, הוכרז על סרט המשך לסרט "צמרמורת", כמו כן דווח שסרטי סוני מחפשים תסריטאי שיכתוב את סרט ההמשך. ב-17 בינואר 2017, נקבע לסרט תאריך יציאה לאקרנים ב-26 בינואר 2018 ורוב לטרמן אישר כי הוא יחזור כבמאי עבור ההמשך. ב-6 בפברואר 2017, הוכרז שתאריך יציאת הסרט לאקרנים נדחה ל-21 בספטמבר 2018, במקום של תאריך יציאת הסרט "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה" לאקרנים. במאי 2017, נחשף שסרט ההמשך ייקרא "צמרמורת: ארץ האימה". כמו כן, אושר כי ג'ק בלאק ישוב לגלם את דמותו של ר. ל. סטיין בנובמבר 2017, רוב לייבר נשכר כתסריטאי. זמן קצר לאחר, דווח שהבמאי ארי סנדל יחליף את לטרמן במלאכת הבימוי בשל התחייבויות קודמות של לטרמן לסרט "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו". מגזין וראייטי דיווח שלסרט ההמשך נכתבו שני תסריטים - תסריט אחד שבו בלאק שב לגלם את דמותו של סטיין, ואילו בתסריט השני דמותו של בלאק הוצאה לגמרי מהעלילה. בדצמבר 2017, תאריך יציאת סרט ההמשך נדחה ל-12 באוקטובר 2018, ומבין פרטי העלילה שנחשפו נודע שג'ק בלאק ישוב לדבב את דמותו של סלאפי הבובה וששם הסרט הנוכחי הוא "צמרמורת: נקמתו של סלאפי". חברי צוות חדשים שלוהקו כללו את מדיסון איסמן, בן אובריאן, קליל האריס וג'רמי ריי טיילור. קן ג'ונג, כריס פרנל וונדי מקלנדון-קובי הצטרפו לצוות השחקנים חודש לאחר מכן. צילומי הסרט החלו ב-7 במרץ, ובאפריל 2018, נחשף ששם הסרט הרשמי הוא "צמרמורת: ליל כל הקדושים הרדוף". הסרט יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-12 באוקטובר 2018. הטריילר הראשון עבור הסרט הופץ ב-11 ביולי 2018, יחד עם פוסטר רשמי. צמרמורת 2, ברשת החברתית פייסבוק צמרמורת 2, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "צמרמורת 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צמרמורת 2", באתר AllMovie (באנגלית) "צמרמורת 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "צמרמורת 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "צמרמורת 2", באתר Metacritic (באנגלית) "צמרמורת 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://www.boxofficemojo.com/movies/?id=goosebumps2.htm
אנה אלאונורה מהסן-דרמשטאדט

אנה אלאונורה, רוזנת הסן-דרמשטדט (30 ביולי 1601 – 6 במאי 1659) הייתה בתו של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט ואשתו של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג. אנה אלאונורה נולדה ב-30 ביולי 1601 בדרמשטאדט, ללודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט ולמגדלנה מברנדנבורג, בתם של יוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מאנהלט-צרבסט. ב-14 בדצמבר 1617 היא התחתנה בדרמשטט עם גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים. אחד מבניה היה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, אביו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה. ב-6 במאי 1659 מתה אנה אלאונורה בטירת הרצברג בגיל 57. ב-14 בדצמבר 1617 התחתנה אנה אלאונורה עם גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים: מגדלנה מבראונשווייג-לינבורג (1618). כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1622–1665). גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1624–1705). יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1625–1679). סופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג (1628–1685). דורותיאה מגדלנה מבראונשווייג-לינבורג (1629–1660). ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1629–1698). אנה מריה אלאונורה מבראונשווייג-לינבורג (1630–1666). מדיה וקבצים בנושא אנה אלאונורה מהסן-דרמשטאדט בוויקישיתוף אנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט
אחדות למען הצדק

אחדות למען הצדק (All Star – Unity for Justice) הוא קליפ מוזיקה חסידית שיצא בשנת 2010 בהשתתפות כ-30 מוזיקאים יהודיים, במסגרת פרויקט מוזיקלי בשם THE UNITY PROJECT כחלק מקמפיין לקידום משפט הוגן ומימון הגנתו של שלום רובשקין, שיצא לחופשי בשנת 2018. השיר הופץ על ידי Mostly Music ואדרת רקורדס, כאשר ההכנסות מרכישתו הוקדשו לקרן הקמפיין. הפרויקט מנה 2 שירים, "אחדות" ו"ידיד נפש". בינואר 2018 החלו צילומי הקליפ השלישי והאחרון של שיר האחדות בהשתתפותו של רובשקין ומוזיקאים שונים, אך הוא לא יצא לאור. בין האמנים אשר השתתפו בפרויקט נמנים גדולי הזמר הבולטים ביותר בעולם הדתי והחרדי: אברהם פריד, מרדכי בן-דוד, יעקב שוואקי, גד אלבז, ליפא שמלצר, יוסי גרין, בני פרידמן, אוהד מושקוביץ, בערי וועבער ועוד. שיר האחדות הפך ללהיט בתחנות הרדיו ובאתרים בקרב הציבור. הקליפ לשיר זכה ללמעלה מ-1 מיליון צפיות באתר יוטיוב. קן ברג'ס דוד גבאי מנדי ורדיגר בערי וועבער יידל ורדיגר יוסי גרין יהודה גרין מרדכי בן-דוד בני פרידמן אהרון רזאל ליפא שמלצר ברוך לוין שלמה טויסיג מנדי ורדיגר ישראל ורדיגר בנצי מרקוס יוסף גולדשטיין יוסי פיאמנטה אבי פיאמנטה דוד דאקס שלומי גרטנר מיכאל שניצלר אברהם פריד יעקב שוואקי גד אלבז שלומי דאקס אוהד מושקוביץ מקהלה: Y Love יעקב למר דיסקרייב יוני זיגלבוים יצחק פוקס משה קרביצקי אבי ביגון ריבי שובל ארי קליין שוח קסין דוד שטיין מיכאל פרוזנסקי ק לנזבום ניצוח:[דרוש מקור] יצחק ביטון (Isaac Bitton) ידיד נפש הוא השיר השני בפרויקט שמבוצע על ידי בנצי מרכוס ודוד דקס, השיר לא זכה להצלחה משמעותית ביחס לקודמו. הקליפים הופקו על ידי חברת "SparksNext" של הבמאי והמפיק דניאל פינקלמן (Daniel Finkelman). הקליפ לשיר האחדות צולם במספר אולפנים ברחבי העולם. מידע על היצירה "אחדות למען הצדק" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "אחדות למען הצדק" באתר מיוזיק בריינז UNITY" Official Music Video", וידאו קליפ באתר יוטיוב 'Bentzi Marcus and Dovid Dachs - 'Yedid Nefesh, וידאו קליפ באתר יוטיוב אתר הקמפיין Unity for Justice בתאריך 26 בדצמבר 2012, בארכיון האינטרנט יצחק טסלר, בכירי הזמר החרדי התאחדו בקליפ חדש למען יהודי שעליו נגזרו 27 שנות מאסר, באתר nrg, ‏10/10/2010 All Star - Unity For Justice: Desription, Mostly Music
בן מלרוני

בנדיקט מרטין פול מלרוני (באנגלית: Benedict Martin Paul "Ben" Mulroney; נולד ב-9 במרץ 1976) הוא מנחה טלוויזיה קנדי. מלרוני נולד במונטריאול וגדל באוטווה כשני מארבעת ילדיהם של ראש ממשלת קנדה לשעבר בריאן מלרוני ומילה שהיגרה מסרביה, הוא למד לתואר בהיסטוריה באוניברסיטת דיוק וסיים גם תואר במשפטים מאוניברסיטת לאוול. הוא נודע בעקבות הנחיית תוכנית הבידור "etalk" בה מסוקרים חדשות מעסקי השעשועים ואירועי מדיה שונים. מ-2001 ו עד 2002 שימש ככתב תרבות ובידור בתוכנית הבוקר "Canada AM", מ-2003 ועד 2008 הנחה את התוכנית "קנדיין איידול" שהיא המקבילה בקנדה לאמריקן איידול. הופיע כמראיין בסרט ארבעת המופלאים, ב-2006 מונה לשגריר הלאומי בקנדה של ארגון קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים, ב-2010 ביצע סיקור במסגרת תוכניתו לאולימפיידת החורף בוונקובר. ב-2008 נישא לג'סיקה בראונשטיין, מעצבת אופנה וסטייליסטית. מדיה וקבצים בנושא בן מלרוני בוויקישיתוף בן מלרוני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.