laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'וניור אלדסטול

ג'וניור אלדסטול (במלאית ובשוודית: Junior Eldstål; נולד ב-16 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן מלזי המשחק בעמדת הבלם בג'והור דארול טעזים. אלדסטול נולד בקוטה קינבאלו שבסבה, מלזיה לאם מקומית ואב שוודי ובגיל שנתיים עבר עם משפחתו לסטוקהולם ובגיל 8 לאנגליה. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של אלדרשוט ובגיל 17 הצטרף לרדינג. בגיל 19 נרשם ללימודים חינוך גופני במללכת הארטפורי ובמקביל שיחק בקבוצת הכדורגל של המכללה. כעבור שנה החל לשחק במקביל בסלימברידג'. באפריל 2013 חתם בסראוואק מליגת העל המלזית. ב-17 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לקלנטן במסגרת גביע ה-FA המלזי. בסיום העונה הוא סייע לקבוצה לזכות באליפות ראשונה מזה 16 שנים. ב-14 בספטמבר נפצע בגב ונעדר לחודשיים. ב-11 בנובמבר 2014 חתם בג'והור דרול טעזים. ב-14 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סימה דארבי. אלדסטול זכה בג'והור ב-3 אליפויות, 3 סופר קאפ, גביע אחד, גביע הליגה אחד ופעם אחת בגביע ה-AFC. ב-29 באוקטובר 2018 הודיע על עזיבת המועדון. בתחילת שנת 2019 חזר לאנגליה וחתם במטרופוליטן פוליס. ב-5 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-1 נגד קינגס לנגלי. בשנת 2021 חתם בצ'ון בורי. ב-3 בפברואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד סופן בורי במסגרת הגביע התאילנדי. ב-7 ביולי 2022 חזר לקדנציה שנייה בג'והור דרול טעזים ושיחק בקבוצת המילואים שלה. ב-5 בינואר 2023 חזר לתאילנד וחתם בפרצ'ואפ. ב-20 ביולי 2023 חתם בדווה יונייטד מליגת העל האינדונזית. ב-11 ביולי 2013 אלדסטול זומן לראשונה לסגל נבחרת מלזיה לקראת משחק ידידות לא רשמיים נגד צ'ון בורי, צ'לסי וברצלונה. בהמשך השנה הוא שיחק בנבחרת הצעירה של מלזיה. ב-27 באפריל 2014 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד מלזיה. השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2023. סראוואק ליגת העל המלזית: 2013 ג'והור דארול טעזים ליגת העל המלזית: 2015, 2016, 2017 פיאלה סומבאנגסיה: 2015, 2016, 2018 גביע ה-FA המלזי: 2016 הגביע המלזי: 2017 גביע AFC: 2015 ג'והור דארול טעזים ליגת העל המלזית: 2022 מדיה וקבצים בנושא ג'וניור אלדסטול בוויקישיתוף ג'וניור אלדסטול, באתר Transfermarkt ג'וניור אלדסטול, באתר Soccerway ג'וניור אלדסטול, באתר WorldFootball.net ג'וניור אלדסטול, באתר National Football Teams ג'וניור אלדסטול, באתר FootballDatabase.eu
מקדם עומס

בהנדסת חשמל, מקדם עומס או מקדם העמסה (באנגלית: load factor) מוגדר כיחס בין העומס הממוצע לעומס השיא בפרק זמן מוגדר. זהו מדד לשיעור נצילות או יעילות השימוש באנרגיה חשמלית; מקדם עומס גבוה מצביע על כך שהעומס משתמש במערכת החשמלית בצורה יעילה, בעוד שלצרכנים או גנרטורים שלא מנצלים את חלוקת החשמל יהיו מקדמי עומס נמוכים. f L o a d = Average Load Maximum load in given time period {\displaystyle f_{Load}={\frac {\text{Average Load}}{\text{Maximum load in given time period}}}} דוגמה, שימוש בחשבון חשמל מסחרי גדול: ביקוש שיא – 436 קילו־ואט שימוש – 57,200 קוט"ש מספר הימים במחזור החיוב – 30 ימים לכן: load factor = 57200 ⋅ 10 3 30 ⋅ 24 436 ⋅ 10 3 ⋅ 100 % = 18.22 % {\displaystyle {\text{load factor}}={\frac {\frac {57200\cdot 10^{3}}{30\cdot 24}}{436\cdot 10^{3}}}\cdot 100\%=18.22\%} מקדם העומס יכול להיגזר מפרופיל העומס של המכשיר או מערכת ההתקנים הספציפית. ערכו תמיד קטן מאחד מכיוון שהביקוש המקסימלי לעולם אינו נמוך מהביקוש הממוצע, מכיוון שסביר להניח שמתקנים לעולם אינם פועלים בתפוקה מלאה למשך יום שלם של 24 שעות. מקדם עומס גבוה אומר שצריכת החשמל יחסית קבועה. מקדם עומס נמוך אומר שמדי פעם קיים ביקוש גבוה. כדי לספק את השיא הזה, הקיבולת נמצאת במצב סרק לזמנים ארוכים, ובכך מטילה עלויות גבוהות יותר על המערכת. תעריפי החשמל מתוכננים כך שלקוחות בעלי מקדם עומס גבוה יחויבו פחות בסך הכל לקוט"ש. תהליך זה יחד עם אחרים נקרא איזון עומס (Load balancing) או גילוח שיא. מקדם העומס קשור בקשר הדוק למקדם הביקוש (Demand factor) ולעיתים קרובות קיים בלבול ביניהם. f D e m a n d = Maximum load in given time period Maximum possible load {\displaystyle f_{Demand}={\frac {\text{Maximum load in given time period}}{\text{Maximum possible load}}}} ההבדל העיקרי הוא שהמכנה במקדם הביקוש קבוע בהתאם למערכת. בשל כך, לא ניתן לגזור את מקדם הביקוש מפרופיל העומס אלא צריך תוספת של העומס המלא של המערכת המדוברת. Watkins, G. P. (1915). "A Third Factor in the Variation of Productivity: The Load Factor". American Economic Review. American Economic Association. 5 (4): 753–786. JSTOR 1809629.
אלבום שקוף

"אלבום שקוף" הוא מיני-אלבום קונספט ומיזם חברתי של הראפר אוהב גבעתי, הידוע גם בשם הבמה אוהב. המיזם עלה לאוויר באפריל 2023 והמיני אלבום יצא לאור בפלטפורמות הסטרימינג ב-7 באפריל 2024. אלבום שקוף אפשר לי להגשים חלום – ליצור מוזיקה שיש לה אימפקט במציאות, גם מעבר לגבולות האמנות. השירים באלבום הם תחילתו של מסע שיקום. מקווה שכמה שיותר אנשים יוכלו להיעזר בו האלבום בוחן מסע של לוחם, המתחיל מחוויותיו בזמן מלחמה וממשיך באתגרים בחיים לאחר מכן. הוא כולל זוגיות, אינטראקציות עם המערכת הבירוקרטית, דינמיקה עם ההורים וצמיחה אישית בעקבות שכול והתמודדות עם העבר הכואב. שמו של האלבום - "אלבום שקוף" - ניתן לו במטרה לסייע ליוצאי צבא עם "פציעות שקופות" (הפרעת דחק פוסט-טראומטית) באמצעות גישה נוחה לתוכניות שיקום לאומיות. האלבום מלווה בסרט מלא שעובד על ידי כאן 11 בכיכובו של השחקן והזמר גורי אלפי המגלם את דמות הלוחם, המציג את השירים ויוצר חווית מולטימדיה של האזנה וצפייה. במסגרת הפרויקט, פותחה פלטפורמה דיגיטלית לסיוע להלומי קרב ובני משפחותיהם בגישה לתוכניות שיקום. מאז השקתה במאי 2023, הפלטפורמה סייעה ל-1,500 לוחמים ובני משפחותיהם. את האלבום כתב והלחין הראפר אוהב גבעתי, רב-סרן במילואים בחיל הים שלחם ברצועת עזה במהלך מלחמת חרבות הברזל. האלבום כולל שיתופי פעולה עם אמנים שונים ביניהם אמיר דדון, גורי אלפי, ענבל ביבי, אורנה בנאי, אביב פנקס, נוי פדלון, שמואל וילוז'ני, אושרית סרוסי, לנה פרייפלד וגלעד ויטל מלהקת שוטי הנבואה. אתר האינטרנט הרשמי של אלבום שקוף יאיר לוי, אמיר שדה, בן מאור ואוהב גבעתי אלבום שקוף | מסעו של לוחם החל מהמלחמה ועד החיים שאחריה, באתר כאן 11, ‏9 באפריל 2024 נתאי לדאני, ‏אלבום שקוף: "חיברו את זה לאומנות, ודרכה חיברו לזה אנשים", באתר ‏מאקו‏, 25 במאי 2023 יובל אראל‏, אוהב גבעתי – שקוף, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 10 באפריל 2024
הקהילה השומרונית ביוון

הקהילה השומרונית ביוון התקיימה לפחות מ-250 לפנה"ס, כאשר ראשיתה של התפוצה של השומרונים מחוץ לארץ ישראל אינו ברור. עדויות לקיומה נשתמרו בבית הכנסת השומרוני בשם: "בית אגתוקלס וליסימאקוס" בדלוס שממנו נשתמרו שתי כתובות שפורסמו ב-1984, הכתובת המתוארכת לשנת 250 לפנה"ס מדברת על "הישראלים אשר בדלוס שמקצים את מנחותיהם הראשונות עבור המקדש בהר גריזים"; ואילו הכתובת המתוארכת למאה הראשונה לפנה"ס מנציחה שני אישים שהיו ידידי הקהילה (וייתכן שעמדו מאחורי הקמת בית הכנסת השומרוני שלהם): סאראפיון מקנוסוס שבכרתים ומניפוס מהרקליה. בבית הכנסת הזה נתגלה כיסא עשוי שיש שכונה "כיסא משה". לפי מסורות עממיות עד למאה ה-20 בסלוניקי שהיו מוכרות לארכאולוג היווני, סטראטיס פלקידיס, שהלך לעולמו ב-1954 אחד ממגדלי השמירה העתיקים על חומת העיר נקרא "מגדל שומרון" מה שמתקשר לקיומה של קהילה שומרונית בעיר. בקרבת הכנסייה המיוחסת לצורפי הנחושת בסלוניקי נתגלתה כתובת בת 20 שורות מהמאות הרביעית או החמישית לספירה שהגיעה לשם ממקום אחר; 13 השורות הראשונות הן ביוונית ובהן ברכת כהנים בנוסחה השומרוני עם סטיות מן הנוסח השומרוני המוכר לנו, מה שמעיד על קיומו של תרגום עצמאי ליוונית של התורה השומרונית, בתוך כך טקסט יווני המוקדש כהנצחה לסופיסט הנודע "סיריקיוס משכם" וארבע השורות האחרונות הן בעברית שומרונית. Jozsef Zsengeller, THE SAMARITAN DIASPORA IN ANTIQUITY, Acta Antiqua Academiae Scientiarum Hungaricae 56, 2016-06-01, עמ' 157–176 Delos - jewish heritage, history, synagogues, museums, areas and sites to visit, JGuide Europe (באנגלית) Van Der Horst, Pieter W, The Ancient Samaritans and Greek Culture, Religions 10, 2019-04, עמ' 290 doi: 10.3390/rel10040290 A. T. Kraabel, New Evidence of the Samaritan Diaspora Has Been Found on Delos, The Biblical Archaeologist 47, 1984-03, עמ' 44–46 doi: 10.2307/3209877 Ancient Synagogue Inscription from Delos, Greece #1: 250 BC (Samaritan Synagogue), www.bible.ca י' שיבי, J. Schiby, A Samaritan Synagogue in Salonica / קהילה שומרונית בסלוניקי, Zion / ציון מב, 1977, עמ' 103–109 ARCHAEOLOGICAL MUSEUM OF THESSALONIKI, [https://www.amth.gr/sites/amth.gr/files/attachments/publications/amth_evraioi_eng_low.pdf#page=42 The Jews of Thessaloniki Indelible marks in space], Exhibition Catalogue 17/9/2011 - 30/9/2012, עמ' 42
אלגמיינה אס אס

אלגמיינה אס אס (בגרמנית: Allgemeine SS – "האס אס הכללי") היה אחד משני הענפים העיקריים של האס אס, ארגון ההגנה והמודיעין של המפלגה הנאצית. האלגמיינה אס אס עסק בעיקר בענייני שיטור ו"גזע". החטיבה החשובה ביותר שלה הייתה המשרד הראשי לביטחון הרייך, אשר פיקח על משטרת הביטחון, אשר בתורה חולקה ל"קריפו" (המשטרה הפלילית) ו"גסטאפו", המשטרה החשאית. המשרד כלל גם את האס דה, שירות הביטחון האחראי על מודיעין וריגול. האלגמיינה אס אס היה כפוף למשרד הראשי של האס אס. הוא התמקד בפעולות פנימיות ואדמיניסטרטיביות, בעוד חלקים אחרים של האס אס, כגון הוואפן אס אס, היו מעורבים בפעולות צבאיות. למרות זאת, האלגמיינה אס אס נחשב לכוח צבאי למחצה, ואנשיו הופיעו במדי אס אס. האלגמיינה אס אס הוקם בסתיו 1934, ובין היתר פוצל מזרוע החיילים של ה-SS שנקראה SS Verfügungstruppe, שלאחר מכן הפך לוואפן אס אס. החל משנת 1939, הוקמו יחידות זרות של האלגמיינה אס אס במדינות כבושות, בייחוד בבלגיה, בדנמרק, בהולנד ובנורווגיה — קבוצות אוכלוסייה שנחשבו ל"מתאימות לגזע" על ידי הנאצים. משנת 1940 הן אוחדו למנהלה אחת (Germanic SS). בתחילת המלחמה, הרוב המכריע של חברי האס אס השתייכו לאלגמיינה אס אס, אולם בהמשך הפכה הוואפן אס אס לזרוע המובילה. האלגמיינה אס אס כלל מחלקות העוסקות באידאולוגיה נאצית ומדיניות גזעית כגון "גזע ויישוב מחדש", "חקירת מורשת גזעית", "תרבות", מחלקה רפואית, מחלקת מינהל כלכלי ומחלקות נוספות. אף על פי שמקומות עבודה אלה היו למעשה פקידותיות, לארגון הייתה היררכיה צבאית, ואנשיו הופיעו במדים של האס אס. ביטחון פנים: האלגמיינה אס אס מילא תפקיד בשמירה על ביטחון הפנים בגרמניה הנאצית. הוא פעל ככוח משטרה פוליטי, אשר זיהה ודיכא התנגדות למשטר הנאצי. אינדוקטרינציה אידאולוגית: האלגמיינה אס אס היה מעורב באינדוקטרינציה אידאולוגית של חבריו ושל האוכלוסייה הגרמנית. הוא קידם את האידאולוגיה הנאצית ואת תיאוריות הגזע, תוך שימת דגש על עליונותו של "הגזע הארי". גיוס והכשרה: האלגמיינה אס אס גייס הכשיר חברים עבור האס אס ועבור ארגונים נאציים אחרים. הוא מילא תפקיד מרכזי בהרחבת האס אס והבטחת הנאמנות להיטלר. שליטה על מחנות הריכוז: בעוד שמחנות הריכוז נוהלו בעיקר על ידי יחידות גולגולת המת, תת־ענף של האלגמיינה אס אס, הייתה גם מעורבות ישירה, אך חלקית, בניהול ובפיקוח על המחנות. פעילות צבאית: במהלך מלחמת העולם השנייה, חלק מיחידות האלגמיינה אס אס היו מעורבות בפעולות לחימה, במיוחד בחזית המזרחית. עם זאת, תפקידם הצבאי היה מוגבל בהשוואה לענפים אחרים של האס אס, כמו הוואפן אס אס. WAFFEN-SS: HITLER'S ELITE GUARD AT WAR 1939-1945, עמ' 75-76 ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר דיכנה

אלכסנדר דיכנה (ברוסית: Александр Михайлович Дыхне ‏; (27 באוקטובר 1933, מוסקבה - 6 בינואר 2005, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא התמחה בפיזיקה גרעינית. אלכסנדר דיכנה נולד בשנת 1933 במוסקבה למשפחה יהודית. בשנת 1938 במהלך הטיהורים הגדולים אביו הוצא להורג ואמו נשלחה למחנות גולאג. היא שוחררה לאחר 7 שנים. בתקופה שהיא הייתה במעצר אלכסנדר גדל אצל דודו. בשנת 1956 אביו טוהר מכל אשמה. אלכסנדר דיכנה סיים בית ספר עם מדליית זהב והחל ללמוד במכון הפוליטכני של קייב אותו סיים בשנת 1955. הוא התחיל לעבוד במפעל לייצור פלדה בעיר נובוקוזנצק. בשנת 1957 דיכנה החל לעבוד במכון לחקר רדיופיזיקה ואלקטרוניקה של הסניף הסיבירי של אקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנת 1960 סיים עבודת דוקטורט בהדרכת יורי רומר. בשנת 1962 הוא עבר למוסקבה והחל לעבוד במכון קורצ'טוב. בהיותו במכון הוא התיידד עם מקסים פרנק-קמנצקי וביחד הם עשו מספר מחקרים. בשנת 1971 דיכנה סיים עבודת פוסט-דוקטורט. במקביל לעבודה מחקרית דיכנה היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה ובמכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה. בשנת 1973 הוא התמנה לפרופסור והיה ראש קתדרה. בשנת 1986 לדיכנה הוענק פרס ברית המועצות. הוא גם קיבל מספר עיטורים על פעילותו. בשנת 1987 הוא התקבל החבר בהתכתבות לאקדמיה רוסית למדעים. בשנת 1992 מעמדו שודרג לחבר בפעול. דיכנה נפטר בשנת 2005 ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה. ביוגרפיה (ברוסית)
TF Kaan

TF-Kaan ("לוחם טורקי", בעבר כונה TF-X), נקרא בטורקית גם MMU (Milli Muharip Uçak, בטורקית פירושו 'מטוס קרב לאומי'), הוא מטוס קרב חמקני, דו-מנועי, לכל מזג אוויר בפיתוח על ידי התעשייה האווירית הטורקית (TAI) וקבלן המשנה BAE Systems. המטוס אמור להחליף את מטוסי ה-F-16 פייטינג פלקון של חיל האוויר הטורקי ולהימכר לממשלות זרות. אב הטיפוס ביצע בדיקות מוניות וקרקע ב-16 במרץ 2023 והושק יומיים לאחר מכן. טיסת הבכורה, שתוכננה תחילה ל-27 בדצמבר 2023 (יום אחד לפני טיסת הבכורה של ה־TAI Anka-3), הושלמה ב-21 בפברואר 2024. ב-15 בדצמבר 2010, הוועד הפועל של תעשיית ההגנה של טורקיה (SSIK) החליט לתכנן, לפתח ולייצר מטוס קרב לאומי מהדור הבא של עליונות אווירית, אשר יחליף את צי ה-F-16 של טורקיה ויפעל עם נכסים קריטיים אחרים כמו ה-F-35. בשנת 2011, תת-המזכירות של טורקיה לתעשיות ביטחוניות (SSM), הידועה כיום כסוכנות התעשייה הביטחונית, סוכנות הרכש של הכוחות המזוינים של טורקיה, חתמה על הסכם עם TAI לפיתוח רעיוני של יכולות בסיסיות. TAI ו־TUSAŞ Engine Industries (TEI) יובילו את תהליכי התכנון, הכניסה והפיתוח של מטוס הקרב. המחקרים יחשפו את עלות הלוחם, תוך בדיקה אילו מערכות מכניות ואלקטרוניקות יופעלו ויכללו, ופרספקטיבה רחבה יותר של ההזדמנויות והאתגרים בתעופה הצבאית. מימון שווה ערך ל-20 מיליון דולר הוקצה לשלב תכנון קונספטואלי בן שנתיים שבוצע על ידי התעשייה האווירית הטורקית. גורמים ב-TAI ציינו כי שלב התכנון הרעיוני אמור להסתיים בסוף 2013, עם הכנת דוח ומוגש לראש הממשלה לאישור תקציב ומסגרת שלב הפיתוח. ג'יינס תיארה את הפרויקט כ"שאפתני ביותר". ב-15 בפברואר 2024, אוקראינה הביעה עניין לרכוש את ה-Kaan. מדיה וקבצים בנושא TF Kaan בוויקישיתוף Joseph Trevithick (17 במרץ 2023). "Our First Full Look At Turkey's New TF-X Stealthy Fighter". thedrive.com. ארכיון מ-18 במרץ 2023. נבדק ב-19 במרץ 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Turkish fighter jet takes first flight as Ankara eyes Asian buyers". Nikkei Asia. 21 בפברואר 2024. ארכיון מ-21 בפברואר 2024. נבדק ב-22 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Gareth Jennings (24 בנובמבר 2022). "Turkish future fighter comes together ahead of 'victory day' roll-out". janes.com. ארכיון מ-17 בפברואר 2023. נבדק ב-12 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Thomas Newdick (28 בדצמבר 2023). "Turkey's ANKA-3 Flying Wing Unmanned Combat Air Vehicle Flies". thedrive.com. ארכיון מ-29 בדצמבר 2023. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Turkey's Fifth-Generation Fighter Jet Kaan Makes Maiden Flight". Bloomberg. ארכיון מ-21 בפברואר 2024. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite news}}: (עזרה) "Ukraine Plans to Buy Turkish KAAN fighters".
יורי רומר

יורי רומר (ברוסית: Юрий Борисович Румер ‏; 28 באפריל 1901, מוסקבה - 1 בפברואר 1985, נובוסיבירסק) היה פיזיקאי סובייט ממוצא יהודי. הוא התמחה במכניקה קוונטית. יורי רומר נולד בשנת 1901 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה סוחר. רומר סיים לימודי בית ספר והחל לימודי פיזיקה באוניברסיטת סנקט פטרבורג בשנת 1917. בעקבות אירועי מהפכת אוקטובר בשנת 1918 הוא עבר לאוניברסיטת מוסקבה אותה סיים בשנת 1924. בשנת 1926 רומר נשלח להשתלמות בגרמניה. הוא עבר קורסים באוניברסיטת גטינגן. בשנים 1929–1932 רומר היה עוזר של מקס בורן. הוא פרסם מספר מאמרים. בספטמבר 1932 רומר חזר למוסקבה והחל ללמד באוניברסיטת מוסקבה. בינואר 1933 בהמלצת לאוניד מנדלשטם וארווין שרדינגר הוא קודם לפרופסור. במקביל לעבודה באוניברסיטה רומר החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה ועבד בו עד לשנת 1938. ב-28 באפריל 1938 רומר נעצר ביחד עם לב לנדאו והואשם בפעילות נגד השלטון. בשנת 1940 הוא נשפט ל-10 שנות מעצר. רומר נשלח למשרד לתכנון מטוסים בו הועסק בביצוע חישובים. בשנת 1946 הועבר למשרד תכנון אחר עד לסיום מעצרו. בשנת 1948 רומר שוחרר ממעצר ונשלח לגלות בסיביר. עד לשנת 1950 הוא עבד במכון למורים. בלחץ מדענים שהכירו אותו רומר קיבל אישור לעבור לנובוסיבירסק, אך לא הצליח למצוא עבודה במקצוע עקב מגבלות תקופת מעצרו. בשנת 1954 הוא קיבל מסמך רשמי שהחלטת בית משפט משנת 1940 בוטלה ותיק סגור. רומר החל לעבוד באוניברסיטה למורים בנובוסיבירסק ובשנת 1953 נקלט במוכן לפיזיקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בהמשך הוא עבד במכונים שונים. בשנת 1962 רומר החל ללמד באוניברסיטת נובוסיבירסק ועבד בה עד לשנת 1972 כאשר פרש לגמלאות. רומר פעל בתחום מכניקה קוונטית והתאוריה של הכול. מדיה וקבצים בנושא יורי רומר בוויקישיתוף ביוגרפיה (ברוסית)
אורב

האם התכוונתם ל... אורב (אינטרנט) – אדם החבר בקהילה וירטואלית אך אינו פעיל בה אורב (אנ') – נהר בצרפת טורף אורב – בעל חיים המחכה לטרפו במארב אישים: יוהאן אורב – שחקן אסטוני ארב עורב
יעקב ציפקין

יעקב ציפקין (ברוסית: Яков Залманович Цыпкин ‏; 19 בספטמבר 1919, יקטרינוסלב - 2 בדצמבר 1997, מוסקבה) היה מדען בתחום תורת הבקרה סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. יעקב ציפקין נולד בשנת 1933 ביקטרינוסלב (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודי בית ספר הוא נסע למוסקבה והחל ללמוד הנדסת חשמל. בשת 1941 הוא קיבל תואר מהנדס והחל לעבוד במכון לטכנולוגיה של תעשיית התעופה במוסקבה. בשנת 1942 ציפקין גויס לשורות הצבא האדום. הוא השתתף בקרבות ונפצע. לאחר תקופת החלמה הוא שוחרר מהצבא בשנת 1943. ציפקין חזר לעבוד במכון בו עבד לפני תחילת המלחמה. בשנת 1945 הוא סיים עבודת תואר שלישי בפברואר 1948 הוא סיים עבודה של פוסט-דוקטורט. לאחר קבלת התואר הוא החל ללמד במוסדות להשכלה גבוהה ובשנת 1949 קודם לפרופסור. בשנת 1949 החל המאבק נגד קוסמופוליטיות וציפקין פוטר מעבודה. בשנת 1950 אלכסנדר אנדרונוב הצליח לסדר לציפקין עבודה במכון לבעיות בקרה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. ציפקין עבד במכון עד סוף ימיו. החל משנת 1956 הוא היה מנהל מעבדה אותה הקים. בשנת 1960 לציפקין הוענק פרס לנין. בשנת 1972 ציפקין החל ללמד במכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה. בשנת 1974 הוא התקבל כחבר התכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנת 1990 קודם למעמד חבר בפועל. ציפקין פרסם מספר רב של מאמרים וספרים בתחום התמחותו. הוא היה משתתף קבוע בכנסים בין-לאומיים וחבר בארגון בין-לאומי למהנדסי בקרה. ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה (באנגלית) יעקב ציפקין, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יעקב ציפקין, באתר dblp
ההיכל

ההיכל (או הקודש) היה חדר בבית המקדש ועמד בין הדביר (או "קודש הקודשים") לאולם. בהיכל ניצבו מזבח הקטורת, שולחן לחם הפנים והמנורה. בבתי המקדש אורכו של ההיכל היה 40 אמות ורוחבו 20 אמות. בין ההיכל, שהוגדר כ'קודש', ובין הדביר, שהוגדר 'קודש קודשים', הייתה מחיצה. במשכן הייתה זו הפרוכת. בבית ראשון נבנה במקום קיר שנקרא אמה טרקסין, ובבית שני, מחמת גובהו הרב, בניית קיר ברוחב אמה בלבד הייתה משימה בלתי אפשרית, וכן מחמת הספק האם קדושת רצועת שטח זו היא כקדושת ההיכל או כקדושת קודש הקודשים, תלו בוני הבית שתי פרוכות בשני צידי האמה הנקראת אמה טרקסין, כשהפרוכת החיצונה מקופלת מעט בדרום, והפנימית בצפון, באופן שנוצר ביניהן מסדרון מעבר מן ההיכל לקודש הקדשים. לדעת רבי יוסי, הפסוק "והבדילה הפרכת לכם בין הקדש ובין קדש הקדשים" מלמד שהייתה רק פרוכת אחת בעובי אמה, מכיוון שבפסוק כתוב 'פרוכת' בלשון יחיד. בין ההיכל לאולם היו זוג דלתות מוזהבות, שנפתחו כלפי פנים. ההיכל הכיל את רוב כלי הקודש העיקריים: בדרומו הייתה המנורה - כלי המאור של המקדש; המנורה הודלקה בכל יום בשעת בין הערביים ודלקה עד הבוקר. בצפונו היה השולחן - עליו היה מונח לחם הפנים, שהוחלף בכל שבת. באמצעו, אך משוך קמעה לכיוון מזרח, היה מזבח הזהב - עליו היו מקטרים את הקטורת, ומזים עליו מהחטאות הפנימיות. אם כי לעיתים השילוב של ההיכל והדביר, או המבנה כולו, נקרא בשם הסתמי "היכל"
דיר א-זהראני

דיר א-זהראני (בערבית: دير الزهراني, בתעתיק מדויק: דיר אלזהראני) הוא כפר סוני, לבנוני בנפת א-נבטיה. הכפר ממוקם על רכס, דרומית לנהר הזהראני, בגובה הממוצע של 450 מטרים מעל פני הים (הנקודה הגבוהה: 480 מטרים נמצא בשכונה הדרומית). הכפר ממוקם כ-7 קילומטרים צפונית מערבית לעיר א-נבטיה, על הכביש המוביל אליה מכביש החוף הלבנוני (כ-13 קילומטרים מזרחית מכביש החוף) וכ-20 קילומטרים דרומית מזרחית לצידון. המלה הערבית דֵיר (دير) מעידה על כך שהיה כאן מנזר קדום ומאחר והוא הוקם על הרכס שמעל הזהראני, הוא נקרא "מנזר הזהראני (دير الزهراني). בפי תושבי הכפר הסבר נוסף: המלה א-זהראני (زهراني) קרובה למלה זהרה (زَهْرَة) שמשמעותו פרח. (התחילית אל [ال] היא ה' הידיעה). כלומר: מנזר הפרח, או הפרחים. בשנת 1875 ביקר בכפר ויקטור גרן וכתב שהכפר ממוקם על גבעה, עם אוכלוסייה של 100 מתואלים, וכ-20 נוצרים. הוא יושב על יישוב עתיק, כפי שמעידים כמה שברי עמודים מפוזרים ומספר אבנים מסותתות ששימשו בשימוש משני לבניית מסגד ובתים פרטיים. גרן ציין ש-14 שנה קודם לכן, בשנת 1861, ארנסט רנן מצא שם מצבה ועליה חקוקים עיטורים שונים וכתובת ביוונית שהוא העתיק. לפי תושבי הכפר הבית העתיק ביותר בכפר נבנה בשנת 1737 (1150 לוח היג'רי). בכניסה לכפר היה חאן שנבנה בסוף המאה ה-19 כדי לארח ולהגן על נוסעים ועוברי אורח. שם החאן היה "ח'אן אל-ביידר" (خان البيدر) והוא נהרס באמצע שנות ה-50. בשנת 2014 הופיעו 3,264 איש מהכפר, ברשימת בעלי זכות הבחירה לפרלמנט הלבנוני. חלקם מתגוררים בחו"ל. מבצע ערבית מדיה וקבצים בנושא דיר א-זהראני בוויקישיתוף قرى السنة في لبنان.. الصراخ الذي لا يسمعه أحد !! - ملفات متنوعة, ar.islamway.net, ‏2010-08-06 (בערבית) بلدية دير الزهراني, " ديرالزهراني " في أسطر, بلدية دير الزهراني Guérin, V., (1880). Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (in French). Vol. 3: Galilee, pt. 2. ., Paris: L'Imprimerie Nationale, 1880, עמ' 519-518 Renan, E, Mission de Phénicie (in French), כרך 1, 1864, עמ' 523 دير الزهراني, www.google.com (בערבית) معلومات عن بلدة دير الزهراني... حسب لوائح الناخبين الرسمية الصادرة عن وزارة الداخلية اللبنانية لسنة ٢٠١٤, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
ענת כ"ץ וארז מעין שלו

האם התכוונתם ל... ענת כ"ץ ארז מעין שלו
נדב ויקינסקי

נדב ויקינסקי (נולד ב-25 בפברואר 1978) הוא מלחין, מעבד מוזיקלי, מנהל מוזיקלי, זמר-יוצר ופסנתרן. כיום הוא ראש המחלקה לביצוע רב תחומי באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. ויקינסקי נולד בשנת 1978 בכפר סבא, לצבי וחנה ויקינסקי. שירת בתותחנים. הוא בוגר תואר ראשון ושני בקומפוזיציה מטעם האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. במרכז יצירתו הכתיבה לבמה - מחזות זמר, אופרות ופסקולי הצגות. ויקינסקי גם כותב יצירות קלאסיות כליות וווקאליות עבור גופי ביצוע כגון התזמורת סימפונט רעננה, התזמורת הסימפונית של חיפה, תזמורת המהפכה ומקהלת העפרוני. הוא שיתף פעולה כמעבד סימפוני עם ברי סחרוף, אביתר בנאי, דויד דאור, רונה קינן ודיקלה. בסך הכל הלחין ויקינסקי מעל 100 פסקולים להצגות תיאטרון, אופרות ומחזות זמר. ויקינסקי נשוי לשחקנית ואמנית המיצג זהבית מיטרני ואב לשני ילדים. מתגורר בכפר יונה. בשנת 2005 הוציא ויקינסקי אלבום כמייסד וחבר להקת "סוסיתא" - להקת רוק מתקדם ישראלית המשלבת מוזיקה עממית-עברית עם רוק מתקדם. הלהקה זכתה לפינה קבועה בתוכנית "לונדון וקירשנבאום בשישי". בשנת 2013 הוציא את אלבום הסולו "ילד גדל", שהופק על ידי יהוא ירון. סינגל מתוך האלבום, "נסיעה קצרה", היה במקום החמישי בדירוג השנתי של תחנת הרדיו 88FM באותה שנה. המחזמר "בית מטבחיים 5 – אופרת רוק פסיכדלית", ע"פ ספרו של קורט וונגוט, זכה בפרס המוזיקה בפסטיבל עכו 2015, והיה להצגת רפרטואר של תיאטרון האינקובטור. יצירתו "אדון משורר", לקריין, תזמורת ומקהלת נערות, זכתה לביצוע במשכן האופרה הישראלית בביצוע יענקל'ה רוטבליט, תזמורת המהפכה ומקהלת בת שיר, בשנת 2016. אופרת הילדים של ויקינסקי, "בלונה", שאת הליברית שלה כתבה הסופרת שירה גפן, בוצעה על ידי התזמורת הסימפונית חיפה, ומקהלת בת שיר, כמופע הפתיחה של פסטיבל חיפה להצגות ילדים 2018. בין עבודותיו של ויקינסקי לתיאטרון: "הלוויה חורפית" של תיאטרון באר שבע, "צנורות" על פי אתגר קרת, של תיאטרון החאן, "קב"ן" של תיאטרון הבימה, "אקווריום" של תיאטרון חיפה, "פטר והזאב" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, הצגה עליה זכה במספר פרסים בארץ ובעולם. במהלך השנים השתתף כנגן, מנהל מוזיקלי ותמלילן, במופעי הומור וסאטירה – במופע הקומי "פרוביזורי" בהשתתפות אבי גרייניק, תומר שרון, דביר בנדיק, נעמי לבוב, דרור קרן, אלון נוימן, נורמן עיסא ואחרים. במופע "קלבת שבת" בהנחייתו של ג'קי לוי, בבית אבי חי, בתוכנית המערכונים "בבא גנוש" בערוץ 10 ועוד. נדב ויקינסקי באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים נדב ויקינסקי באתר תיאטרון האינקובטור סרטונים בערוץ של נדב ויקינסקי, באתר יוטיוב נדב ויקינסקי, באתר בנדקמפ