קייטי אדית גלידון

קייטי אדית גלידון (באנגלית: Katie Edith Gliddon‏; 6 במאי 1883 – 1 בספטמבר 1967) הייתה אמנית צבעי מים ולוחמת לזכויות נשים בריטית. היא הייתה חברה באיגוד הנשים החברתי והפוליטי עבורו היא נלחמה ונכלאה בכלא הולוואי בשנת 1912. התמחתה בציור פרחים, בשנותיה האחרונות הייתה מורה לציור ורישום. גלידון נולדה בטוויקנהאם שבמידלסקס בשנת 1883, בתם של מרגרט מרתה לבית ללין (1860–1941) ואורליוס ג'יימס לואי גלידון (1857–1929), איש הכנסייה הרפורמית המאוחדת (1882–1884) והומאופת. מפקד האוכלוסין בשנת 1911 מונה אותו כסוחר כללי ומשווק השקעות ואת קייטי אדית כאמנית, לאחר שלמדה בבית הספר לאמנות של סלייד בין השנים 1900–1904 אצל פרידריק בראון והנרי טונקס. אחותה הצעירה גלדיס אוולין גלידון (1886–1969) נרשמה גם כאמנית. אחיה הצעיר סגן מוריס גלידון (1892–1917) נהרג בפעולה במהלך מלחמת העולם הראשונה. גלידון הצטרפה לסניף קרוידון של האיגוד החברתי והפוליטי לנשים (WSPU) בשנת 1910 בערך באותה תקופה בה אחיה קוטברט פול גלידון פעל כמארגן האיגוד הפוליטי לגברים למען זכויות נשים. הוא ערך את הקמפיין בשם 'צ'ארלס גריי' כדי לא להביא למבוכה את הוריו ואילו קייטי אדית נכנסה בשם בדוי 'קתרין סוזן גריי' מאותה סיבה. ב־1911 פרסמה מאמרים בנושא זכות בחירה לנשים בכמה עיתונים. חברת "דייוויס ולנגדייל" שבניו יורק הציגה ציור דיו ומכחול שכותרתו "גלידון" מאת האמן וולטר סיקרט משנת 1912, אשר כמעט בוודאות מתעד את קייטי גלידון שכן היא הכירה את אחותו של סיקרט הלנה סוונוויק, שהייתה גם היא פעילה למען זכות הבחירה לנשים. בנוסף, גם גלידון וגם סיקרט היו חברים במועדון האמנות האנגלי החדש. במרץ 1912 היא ניפצה את חלון סניף הדואר ברחוב ווימפול ונעצרה ונידונה לחודשיים מאסר בעבודות פרך בכלא הולוואי אותם עשתה במהלך חודשי מרץ ואפריל 1912. כשהיא מצפה להיכלא על מעשיה תפרה גלידון עפרונות בצווארון המעיל שלה והשתמשה בהם כדי לכתוב ולהמחיש יומן כלא סודי בשולי עותק של ספר קריאה. גזר הדין של עבודת פרך של גלידון היה לבצע תפירה והיא כתבה ביומן הכלא שלה שהיא תפרה בכוונה בצורה גרועה. לאחר מלחמת העולם הראשונה גלידון הפכה לאמנית מצליחה בצבעי מים המתמחה בציור פרחים, והציגה באקדמיה המלכותית לאמנויות, במועדון האמנות האנגלי החדש, באגודת האמניות ובחברה המלכותית לציירים בצבעי מים בין גלריות אחרות. בשנת 1927 היא איירה שירה צרפתית לילדים מאת ארצ'יבלד ווטסון ביין. בשנת 1939 היא התגוררה בווקינג שבסורי שם עבדה כמורה לציור. לאחר קריירה כמורה לאמנות פרשה למערב סאסקס ונפטרה בוורטינג בשנת 1967 בגיל 84. ידידה וקרובת משפחה הייתה הלור מרגרט ספנטון. היא מעולם לא התחתנה. ניירותיה, רישומיה ויומן הכלא המקורי שלה נמצאים בספריית הנשים, לאחר שנתרמו על ידי אחייניה. בשנת 2019 ערך מוזיאון קרוידון תערוכה להנצחת חייה וקשריה לעיירה. מדיה וקבצים בנושא קייטי אדית גלידון בוויקישיתוף Turbulent years (1871-1884) at Twickenham Congregational (now United Reformed) CHurch, www.twickenhamurc.org.uk Anne Schwan, ‘Bless the Gods for my pencils and paper’: Katie Gliddon's prison diary, Percy Bysshe Shelley and the suffragettes at Holloway, Women's History Review 22, 2013-02-01, עמ' 148–167 doi: 10.1080/09612025.2012.724917 Ancestry - Sign In, www.ancestry.com Maurice Gliddon | Surrey in the Great War:, www.surreyinthegreatwar.org.uk Davis & Langdale Company, Inc. - Robert Bevan, www.davisandlangdale.com Papers of Katie Gliddon - Archives Hub, archiveshub.jisc.ac.uk Forest Rue du Gouffre, Artwork of the Month - November 2007, www.museums.gov.gg, ‏2012-11-12 (באנגלית) Archibald Watson Bain, (1927) French Poetry for Children, illustrated by Katie Gliddon (London: Macmillan)