laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טומטום ואנדרוגינוס

טוּמְטוּם ואַנְדְּרוֹגִינוֹס הם מונחים בהלכה המשמשים לתיאור אדם בעל זוויג שאינו ברור, מה שמכונה כיום "אינטרסקס". אַנְדְּרוֹגִינוֹס הוא אדם שיש לו איברי מין של שני המינים גם יחד, וכתוצאה מכך לא ניתן להכריע באופן אובייקטיבי למי מהמינים הוא שייך. באדם כזה הספק הוא בלתי ניתן להכרעה מבחינה הלכתית. לעומתו טוּמְטוּם הוא מי שאיברי מינו פנימיים ואינם נראים לעין, או שאין אפשרות לזהות על פי איברי מינו לאיזה מין הוא שייך כי הם אינם משתייכים באופן מובהק לאחד מהמינים, אך ייתכן כי יזוהה לאחר זמן, רטרואקטיבית, שייך לאחד מהמינים. המילה "אנדרוגינוס" היא הרכבה של שתי מילים ביוונית: andro) ανδρο) - איש, ו-gune) γυνη) - אישה. על פי ספר הערוך, המילה "טומטום" באה מהמשמעות של "אטום"; כלומר, שאיברי המין אינם גלויים. לפי ההלכה, טומטום אינו נחשב אדם ממין שלישי, אלא מוגדר כספק אשה וספק גבר. כך למשל קובעת המשנה בנוגע להלכות זב: ”טֻמטום ואנדרוגינוס נותנין עליהם חמרי (חומרות) האיש וחמרי האישה” (מסכת זבים, פרק ב', משנה א'). דבר זה בא לידי ביטוי בהלכה במקומות נוספים, שבהם מתייחסים לשני אנשים אלה כאל ספק, ומשכך יש להחמיר כשני הצדדים. מטעם זה טומטום חייב במצוות עשה שהזמן גרמא (כמו אנשים) וחלות עליו החומרות של שני המינים, מספק. מחמת אותו ספק טומטום לא יכול להוציא אחרים ידי חובה במצווה שנשים אינן חייבות בה, כי ייתכן שהוא עצמו אינו חייב בה, ואדם שאינו חייב במצווה אינו יכול להוציא אחרים ידי חובה בה. יוצא מהכלל היא מצוות עלייה לרגל, שטומטום ואנדרוגינוס שניהם פטורים ממנה, כיוון שהם התמעטו מלשון הפסוק "יראה כל זכורך" (מלשון זכר). בנוגע לכמה דינים, דינו של הטומטום הוא ייחודי: מותר לאנשים משני המינים להתייחד עם טומטום. הזכר משום שהוא לא נחשד על יחסים עם טומטום והנקבה משום שהטומטום לא יכול לבעול אותה. לנקבה מותר לקיים יחסי מין עם טומטום. לבת זוג של טומטום אין מעמד הלכתי של אשת איש רגילה, והנואף איתה לא נענש בחנק ככל שוכב עם אשת איש וזאת משום שהטומטום נחשב כספק זכר. זכר השוכב עם טומטום משכב זכר חייב במכת מרדות מספק. טומטום שנקרע העור שמעל איברי המין שלו ונמצא כי יש לו איברי מין זכריים או נקביים, משנה את מעמדו ההלכתי, ומאותו רגע מינו נקבע על פי איבר המין שנתגלה שיש לו. אף על פי שבמקרה כזה מסתבר רטרואקטיבית שמרגע לידתו היה לו מין מוגדר, הוא לא נחשב כאילו היה לו מין מרגע לידתו, אלא רק מרגע חשיפת איברי המין. אינטרסקס טומטום, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" אנדרוגינוס, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" אברהם שטינברג, הערך "טומטום", מתוך אנציקלופדיה הלכתית רפואית, באתר מכון שלזינגר אברהם שטינברג, הערך "אנדרוגינוס", מתוך אנציקלופדיה הלכתית רפואית, באתר מכון שלזינגר מאמר של הרב יששכר כץ על היתר לשינוי מין לפי ההלכה ועל אנדרוגינוס https://yctorah.org/wp-content/uploads/2022/11/Halakha-and-the-Transgender-Person-Teshuva-Ysoscher-Katz.pdf רבי נתן מרומי, ספר הערוך, ערך "טם" משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים, פרק י"ב, הלכה ד'. משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שופר וסוכה ולולב, פרק ב', הלכה ב'; ניתן להסיק משם לגבי שאר המצוות שספק אם חייב בהן. משנה, מסכת חגיגה, פרק א', משנה א'. תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ד', עמוד א'. שולחן ערוך, אבן העזר, סימן כ"ב, סעיף י"ב. משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק ג', הלכה א'. משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק א', הלכה ט"ו. משנה תורה לרמב"ם, ספר משפטים, הלכות נחלות, פרק ב', הלכה ג'. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
האקסטזה של תרזה הקדושה

"האקסטזה של תרזה הקדושה" (באיטלקית: L' Estasi di Santa Teresa d'Avila) הוא כינויה של קבוצת פסלים שיצר הפסל האיטלקי ג'ובאני לורנצו ברניני בין השנים 1647–1652. היצירה נמצאת ב"קפלה קורנרו", בכנסיית סנטה מריה דלה ויטוריה ברומא והיא נחשבת לאחת מיצירות הבארוק הידועות ביותר. את היצירה, שהעבודה עליה נמשכה כ-7 שנים, השלים ברניני בעזרת עוזרים אשר יצרו את הפרטים השונים על פי תוכניתו. ברניני עצמו יצר רק את דמותה של הקדושה הנמצאת במרכז היצירה. ברניני יצר את העבודה בזמן כהונתו של האפיפיור אינוקנטיוס העשירי, תקופה שבה הוא השתחרר מפטרונותם של משפחת ברבריני, שבשירותה עבד שנים רבות. הוא נשכר על ידי הקרדינל פדריקו קורנרו (Federico Cornaro), לשם תכנון קברו בקפלה שבכנסייה. עלות בניית הקפלה הייתה כ-12,000 סקודו. לפני תחילת העבודות הוצגה בקפלה סצנה של פאולוס הקדוש באקסטזה, אולם הקרדינל ביקש להחליף מעמד זה בחיזיון הקשור לקדושה הספרדית ומנהיגת המסדר הכרמליתי תרסה מאווילה (Teresa de Ávila), שהוכרזה כקדושה בשנת 1622. באוטוביוגרפיה שחיברה, הידועה בשם "חייה של תרזה הקדושה של ישו" (La Vida de la Santa Madre Teresa de Jesús), תיארה תרזה את חוויית "פילוח הלב", שבמהלכה נגלה לה מלאך מחייך שניקב את ליבה בחנית. בחיבורה היא מתארת את תחושותיה בזמן המעמד: "כאב חודר זה הביא עמו עונג כה רב וכה עז, עד כי לא שאלתי אלא שלא יחדל ולא ייפסק... לא היה זה כאב גופני, אלא כאב רוחני, אף שגם לגוף היה בו חלק, ואפילו חלק נכבד." תיאור החיזיון בקפלה הוא מורכב ורב-ממדי. במרכז מופיעה תרזה, לובשת בגד העשוי קפלים מרובים, ולצידה מלאך המתואר כנער צעיר עטוי תלתלים, המחזיק חץ עשוי מתכת. שתי דמויות אלו מפוסלות בשיש לבן. פניה של תרזה מביעות שכרון חושים אקסטטי המועצם על ידי תיאור הבגד של תרזה, המבודד אותה מן הסביבה, משקף ומעצים את התיאור החושי שלה. היינריך ולפלין, בתארו את בגדה של תרזה, מוצא כי "המלבוש מעוצב בדרך ששום ניתוח קווי אינו יכול לו. הקו מבצבץ זעיר-שם זעיר-שם, אבל כהרף-עין. אין כאן שום דבר מוצק ונתפש; הכול שרוי בתנועה, מתחלף תמיד". מאחורי הדמויות הרכיב ברניני סדרה של קרני אור עשויות ברונזה מוזהבת. ברניני העצים אפקט זה על ידי חלון שהציב בראש הקפלה, המציף את העבודה באור ממשי, בנוסף על האור האלגורי. החיזיון של תרזה מוצג במעין בימת תיאטרון. משני עבריו מצויים עמודי שיש ירקרקים, בעלי כותרת בסגנון קורינתי. עמודים אלו נושאים גמלון שבור העמוס בתבליטים ובקישוטים אחרים. משני צידיו של החיזיון עוצבו שני תאי תיאטרון ובהם צופים המתבוננים במחזה האלוהי. הדמויות, בני משפחת קורנרו, מתוארות בתבליט נטורליסטיות בבגדים בני התקופה. ברקע דמויות אלו תכנן ברניני חלל אדריכלי פרספקטיבי, המעניק למתבונן הניצב במרכז היצירה, אשליה של חלל גדול יותר. גם בעיצוב פריטים אחרים השתמש ברניני באשליות שונות שנועדו להרחיב את תחושת החלל בקפלה. התכנון של ברניני הקיף כל פרט ופרט בקפלה וכלל, מלבד הדמויות המפוסלות, גם את העיצוב האדריכלי של הקפלה (העמודים וכדומה), עיטור הקירות בשיש ובציורי קיר המחקים סוגי שיש נוספים בטכניקה של סקו (ציור על גבי טיח יבש), עיצוב פריטי אמנות שימושית לקפלה ועוד. עיצוב כוללני כזה יכול היה להיחשב כיום בגדר "מיצב". מודל טרקוטה (1647-1644), ארמיטאז' בני משפחת קורנרו באחד מתאי התיאטרון בקפלה מדיה וקבצים בנושא קפלת קורנרו בוויקישיתוף התרגום מתוך: פיפר, דייוויד (עורך), אנציקלופדיה לאמנות הציור והפיסול, כתר, ירושלים, 1984, כרך ב', עמ' 190. ולפלין, היינריך, מושגי יסוד בתולדות האמנות, מוסד ביאליק, ירושלים, 2003, עמ' 109.
השריר כופף האגודל הארוך

השריר כופף האגודל הארוך (TA: Musculus flexor pollicis longus ,‏ FPL) ממוקם בשכבה העמוקה של השרירים בקדמת האמה. השריר מכופף בחוזקה את קצה האגודל וכן מסייע בכיפוף בסיס האגודל, עצם המסרק הראשונה ואף עשוי להשתתף בכיפוף שורש כף היד. בהשוואה לפרימטים אחרים, השריר כופף האגודל הארוך ייחודי לבני אדם. תחילתו של השריר כופף האגודל הארוך בחלקה הקדמי של החישור ובקרום הבין גרמי הסמוך לה. גיד השריר עובר מתחת לחֶבֶק הכופפים של כף היד (Retinaculum musculorum flexorum manus) בהיכנסו לכף היד ונאחז בבסיס הגליל המרוחק של האגודל. השריר כופף האגודל הארוך מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ושורש העצב החזי הראשון (T1) דרך העצב הבין גרמי הקדמי, ענף של עצב התווך. מדיה וקבצים בנושא השריר כופף האגודל הארוך בוויקישיתוף
תאחיזה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תאחיזה בין גנים – מצב בו זוג גנים נמצאים בלוקוסים קרובים על אותו כרומוזום תאחיזה לכרומוזומי מין – דפוסי ההורשה והביטוי של גנים שנמצאים על כרומוזומי מין תאחיזה לא שוויונית – מִתְאם בין האללים שמופיעים בלוקוסים שונים, באוכלוסייה נתונה קוהזיה – "תאחיזה" בין מולקולות של נוזל אדהזיה – "תאחיזה" או הידבקות בין מולקולות של מוצק למולקולות של נוזל או בין מוצק למוצק
ויקטורינוקס

ויקטורינוקס (Victorinox) היא חברה לייצור סכינים שבסיסה בעיר איבאך שבשווייץ. במשך שנים הייתה החברה ידועה כאחד משני היצרנים הרשמיים של האולר הצבאי השווייצרי, ומאז רכישתה את החברה המתחרה "ונגר" (Wenger) בשנת 2005 הפכה ויקטורינוקס לספקית האולרים היחידה של צבא שווייץ. החברה נוסדה בשנת 1884. בשנת 1891 החלה החברה לספק סכיני כיס מתקפלים לצבא שווייץ. השימוש בסמל המפורסם של החברה, מגן עם צלב, החל ב-1909. באותה שנה מתה אמו של מייסד החברה, קארל אלסנר, והוא שינה את שם החברה ל"ויקטוריה" על שמה. ב-1921, כשהחל שימוש ב"אינוקס" (קיצור בצרפתית למונח "פלדת אל-חלד") במוצרים של החברה, שם החברה שונה שנית ל"ויקטורינוקס" ("ויקטוריה" + "אינוקס"). ב-26 באפריל 2005 החברה רכשה את חברת וונגר, ספקית האולרים השנייה של צבא שווייץ. שתי החברות, שעכשיו נמצאות באותה בעלות, תמשכנה לספק סכינים לצבא שווייץ. אולר שווייצרי הוא המוצר המפורסם ביותר של ויקטורינוקס. ישנם מעל 150 דגמים של אולרים הכוללים כלים ואביזרים שונים כגון סכין, מספריים, חולץ פקקים ועוד. בעקבות השנים האחרונות עם צמיחת המדיה הדיגיטלית, יצאה ויקטורינוקס בשנת 2009 עם דגמים חדשים של אולרים בהם קיים זיכרון נייד של בין 2 ל-32 ג'יגה-בייט. הכרטיס עשוי פלסטיק, בעובי של כ-2.5 מ"מ. הכרטיס מכיל סכין, מספריים, סיכה, פצירה שראשה משמש גם כמברג, מלקטת (פינצטה), קיסם שיניים, עט וסרגל. בדגם LITE ישנו גם פנס לד קטן עם נורה אדומה. פליירים דמויי לדרמן אשר כוללים בתוכם כלים רבים כמו סכין, פותחן קופסאות שימורים, פותחן בקבוקים, מרצע, מסור וכדומה. חברת ויקטורינוקס מייצרת מספר דגמי שעוני-יד ושעוני-כיס. מבחר רחב של סכיני מטבח מיוצרים על ידי ויקטורינוקס. בניגוד למוצרים אחרים, סכיני ויקטורינוקס נושאים בנוסף לפלוס המפורסם גם סמל של יונה - שהוא הסמל הוותיק של הסכינים של ויקטורינוקס. סכיני המטבח של ויקטורינוקס מחולקים למספר קטגוריות: סכיני שף בעלי ידית פיברוקס. סכיני שף STEMP לא מחוזקות. סכיני שף בעלי ידית עץ - נוחות ביותר ועמידות ביותר. סכיני שף מחוזקות - סדרה קלאסית שמיוצרת בשווייץ. סכיני שף מחוזקות - סדרה משופרת שמיוצרת בגרמניה. מלבד סכיני השף החברה מייצרת ומשווקת מספר רב מאוד של סכינים מקצועיות ייעודיות כגון סכיני קצב, סכיני שף משוננים, סכינים לקונדיטורים, סכיני פירוק, משחיזים ומוטות השחזה. כמו כן יש בתמהיל המוצרים של החברה גם מגוון אדיר של קלפנים, פותחני יין, פותחני קופסאות ובעיקר את סכיני הירקות המוכרים אשר נודעים בחדותם הרבה. החברה עובדת בשיתוף פעולה עם החברה ארמני וייצרה קולקציה חדשה של בשמים החברה גם מייצרת בגדים יומיומיים כגון חולצות תחתונים מכנסיים וכדומה מחזיקי מפתחות, שרשראות, ארנקים, ציוד השחזה, נרתיקים לאולרים ולכלים. מדיה וקבצים בנושא ויקטורינוקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקטורינוקס ויקטורינוקס, ברשת החברתית פייסבוק ויקטורינוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויקטורינוקס, ברשת החברתית אינסטגרם ויקטורינוקס, סרטונים בערוץ היוטיוב ויקטורינוקס, באתר פינטרסט
חוק חמש השניות

חוק חמש השניות הוא כלל אצבע עממי, לפעמים הומוריסטי, על־פיו מזון שנפל על הרצפה או על האדמה נשאר ראוי למאכל כל עוד לא חלפו יותר מחמש שניות מרגע הנפילה, בהתבסס על ההנחה כי בזמן זה טרם יספיק לצבור עליו חיידקים או גורמי זיהום אחרים, אך מבחינה מדעית, הכלל הוכח כשגוי. לעיתים שם החוק משתנה ל"חוק שלוש השניות", "חוק עשר השניות" וכדומה: שמו נקבע בהתאם לרמת הלכלוך על הקרקע ולמידת הרעב של האדם שהפיל את המזון וברצונו לאוכלו חרף הזיהום האפשרי. ישנם אף מקומות בהן שם החוק הוא "חוק הסלמנדרה", מותר להרים את האוכל עד שעוברת באזור סלמנדרה. נהוג לטעון כי כאשר מדובר ברצפה מאוד מלוכלכת, "חוק חמש השניות" לא תקף כלל, ואם המזון שהה במרחק קטן מעל הרצפה (10 סנטימטרים ומטה, לדוגמה) הוא אינו ראוי עוד לאכילה, מפני שנוכחות החיידקים כה ניכרת עד שהם יכולים כביכול "לקפוץ" לגובה זה. מבחינה מדעית, הטענה כי במשך חמש שניות חיידקים ומזהמים לא יספיקו להגיע לאוכל, אינה נכונה. יתר על כן, לא כל רצפה הנקייה יותר מלכלוך נראה לעין, היא גם נקייה יותר מחיידקים. לדוגמה, רצפה בבית חולים נראית לעין נקייה מאוד, אך היא עלולה להיות נגועה בחיידקים אף יותר מאשר מדרכה ברחוב, משום שבית החולים מאכלס אנשים רבים החולים במחלות זיהומיות. בשנת 2004 זכתה ג'יליאן קלארק, חוקרת מאוניברסיטת הרווארד, בפרס איג נובל על מחקרה בנושא החוק. בשנת 2007 נערך מחקר מדעי בנושא חוק חמש השניות, תוך שימוש בחיידקי סלמונלה על גבי משטחים שונים. המחקר גילה כי החיידקים אכן מסוגלים לזהם פרוסת לחם בפרק זמן הקצר מחמש שניות, אך מצד שני גילו כי אם פרוסת הלחם נשארת על הקרקע למשך דקה תמימה, כמות הזיהום גדלה פי 10. חוק חמש השניות נבחן גם באחד מפרקי התוכנית "מכסחי המיתוסים". בתוכנית נמצא שכמות החיידקים המזהמים את האוכל שנפל על הרצפה תלויה בלחות האוכל, מרקם שטח הפנים שלו והמקום בו הוא נפל. עם זאת, הם לא מצאו קשר בין זמן החשיפה לחיידקים לזיהום - כל האוכל שהופל על הרצפה זוהם. עם זאת פרופסור אנתוני הילטון מאוניברסיטת אסטון שבבריטניה מסביר כי "לא סביר שחיידקים מזיקים הספיקו להיערם על מזון אחרי כמה שניות של שהות על רצפה מקורה", ולכן לטענתו יש קשר בין משך הזמן שהמזון נמצא על הרצפה, לבין היערמות חיידקים על המזון שנפל. נפילת פרוסת לחם מרוחה בחמאה סוכנויות הידיעות, מחקר בבריטניה מצא: חוק ה-5 שניות למזון שנפל על הרצפה - לא מיתוס, באתר הארץ, 13 במרץ 2014 האוכל נפל על הרצפה - לאכול או לא לאכול?, באתר מכון דוידסון "MythBusters:"Five Seconds Rule בלדד השוחי, האם חוק שלוש השניות עובד?, באתר כלכליסט, 10 ביוני 2010 לאכול מהרצפה: חוק חמש השניות עובד?, באתר ynet, 10 במרץ 2013 כתבה על ניסוי בנושא (באנגלית) כתבה נוספת על הניסוי (באנגלית) BBC כתבה על כמות החיידקים במשרד טיפוסי (באנגלית) אודות ניסוי בנושא חוק חמש השניות שבוצע באוניברסיטה באילינוי(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) הניו יורק טיימס, מחקר חדש: "חוק חמש השניות" על אוכל שנפל לרצפה - לא נכון, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2016 כאן מסבירים - על חוק 5 השניות, ערוץ היוטיוב של כאן 11 ענר אוטולנגי, חוק השלוש שניות: נפלה לי חתיכת מזון לרצפה, האם מותר לאכול אותה?, באתר הארץ, 21 ביולי 2021 פרסום מטעם אוניברסיטת הרווארד אודות הזכייה The Five-Second Rule Explored, or How Dirty Is That Bologna? - מאמר מהניו יורק טיימס מ-9 במאי 2007 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
חוזר אמסיה

חוזר אמסיה (בטורקית: Amasya Genelgesi) היה חוזר שפורסם בעקבות ועידה של התנועה הלאומית הטורקית שהתכנסה ב-21 ביוני 1919 במחנה סראידוזו (Saraydüzü Kışlası) בעיר אמסיה בצפון טורקיה. החוזר פורסם ביום 22 ביוני 1919 והיה המסמך הכתוב הראשון אשר הניע את גלגליה של מלחמת העצמאות של טורקיה. עיקריו של החוזר היו כדלקמן: אחדותה ועצמאותה של המולדת נתונות בסכנה. הממשלה העות'מאנית באיסטנבול איננה מסוגלת לשאת באחריות המוטלת עליה. עצמאות לאומית תושג רק בדרך של מאמץ לאומי נחוש. יש להקים ועדה לאומית חופשית מכל השפעה או שליטה חיצונית, אשר תעריך את מצבה של האומה ותבהיר לעולם את שאיפתה לצדק. הוחלט על כינוסה לאלתר של וועידה לאומית בסיוואס, הנחשבת למקום הבטוח באסיה הקטנה. לועידת סיוואס ישלחו שלושה נציגים מכל מחוז. יש להיות נכונים לכל אירוע אפשרי ועל כן יש להתייחס אל וועידת סיווס כאל סוד לאומי. ב-10 ביולי 1919 תתכנס וועידה מכינה בארזורום אשר בה ישתתפו נציגי המחוזות המזרחיים, ואלה יצטרפו לאחר מכן לוועידת סיווס. חוזר אמסיה הופץ ברחבי אסיה הקטנה באמצעות טלגרף ונחתם מאוחר יותר בועידת ארזורום. ועידת ארזורום ועידת סיוואס הנוסח המלא בטורקית של חוזר אמסיה
ועידת ארזורום

ועידת ארזורום (טורקית Erzurum Kongresi) הייתה ועידה של התנועה הלאומית הטורקית שהתכנסה בעיר ארזורום במזרח טורקיה בעקבות חוזר אמסיה מ-22 ביוני 1919, ואשר קיבלה ארבע החלטות עיקריות לניהולה של מלחמת העצמאות של טורקיה - המולדת היא אחת ואינה נתנת לחלוקה, האומה תהא חופשית מכל שלטון זר, יש להפעיל את מלוא כוחו של העם אגב אחדות, וכן כי לא ניתן יהיה לצפות לפיקוח או להגנה מצד אחרים. בוועידה שהתכנסה החל ב-23 ביולי 1919 וננעלה ב-4 באוגוסט 1919, השתתפו נציגיהם של חמישה מחוזות במזרח טורקיה - ביטליס, ארזורום, סיוואס, טרבזון וואן - והיא נוהלה בידי מוסטפא כמאל ומוסה קזם קראבקיר (Musa Kâzım Karabekir), מפקד הצבא המזרחי העות'מאני לקראת סופה של מלחמת העולם הראשונה. הוועידה שימשה כוועידה מכינה לקראת ועידת סיוואס שהתכנסה כחודש לאחר מכן. חוזר אמסיה ועידת סיוואס החלטות ועידת ארזורום (בטורקית)
ועידת סיוואס

ועידת סיוואס (טורקית Sivas Kongresi) הייתה ועידה של התנועה הלאומית הטורקית שהתכנסה בעיר סיוואס במזרח טורקיה ונמשכה מ-4 בספטמבר 1919 עד 11 בספטמבר 1919. הוועידה התכנסה בעקבות חוזר אמסיה מ-22 ביוני 1919, ולאחר ועידת ארזורום שנערכה בארזורום שבמזרח טורקיה, ואשר שימשה לה כוועידה מכינה. ועידות נוספות שקדמו לוועידת סיוואס היו ועידת בלקסיר וועידת אלאשהיר במערב אסיה הקטנה. בוועידה סיוואס התכנסו לראשונה תחת קורת גג אחת פעילי התנועה הלאומית הטורקית מכל רחבי אסיה הקטנה, דבר התורם לחשיבותה ההיסטורית. ועידת סיוואס אשררה את ההחלטה להקים "ועדת נציגים" אשר תוכל להפוך לממשלה אם יחליטו מדינות ההסכמה על פיזור הממשלה העות'מאנית באיסטנבול. עוד אשררה ועידת סיוואס את ההחלטות שנתקבלו בוועידת ארזורום שקדמה לה אגב מספר שינויים, כמו הוספת התנגדות מפורשת לקיומה של ישות עצמאית יוונית במערב אנטוליה, וכן שינתה את שמה של התנועה הלאומית המתהווה ל"האגודה להגנה על זכויות אנטוליה ותראקיה" (Anadolu ve Rumeli Müdafaa-i Hukuk Cemiyeti). חוזר אמסיה ועידת ארזורום החלטות ועידת סיוואס (בטורקית)
סקוט קרסון

סקוט פול קרסון (באנגלית: Scott Paul Carson ; נולד ב-3 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת מנצ'סטר סיטי. קרסון שימש כשוער השלישי של נבחרת אנגליה, לאחר פול רובינסון ודייוויד ג'יימס, במספר רב של מקרים. הוא היה בסגל של מונדיאל 2006 אף שלא השתתף באף משחק. בהופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, במוקדמות יורו 2008, ספג שלושה שערים בהפסד לנבחרת קרואטיה שבעטיו לא העפילה אנגליה לאליפות. ליברפול ליגת האלופות: 2004/2005 מנצ'סטר סיטי ליגת האלופות: 2022/2023 אליפות אנגליה: 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024 מדיה וקבצים בנושא סקוט קרסון בוויקישיתוף סקוט קרסון, באתר Transfermarkt סקוט קרסון, באתר Soccerway סקוט קרסון, באתר BDFutbol סקוט קרסון, באתר WorldFootball.net סקוט קרסון, באתר National Football Teams סקוט קרסון, באתר FootballDatabase.eu סקוט קרסון, באתר ESPN ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים אנגלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
PRESS TV

PRESS TV הוא ערוץ טלוויזיה ממשלתי איראני המשמש כזרוע התעמולה האיראני בשפה האנגלית ואשר בסיסו בטהראן. שידורי הערוץ מוקדשים לדיווח חדשותי ופרשנות. הערוץ פועל 24 שעות ביממה, מעסיק 26 מגישי חדשות ו-400 אנשי הפקה וכתבים מסביב לעולם. אתר האינטרנט של הערוץ הושק בינואר 2007 ושידוריו בלוויין החלו באפריל, באותה השנה. הקמת הערוץ עוררה הדים רבים בתקשורת העולמית ונטען כנגדו כי הוא משמש במה לתעמולה של הממשל האיראני. לערוץ ישנם ארבעה כתבים בישראל שאינם איראנים, המסקרים את הסכסוך הישראלי-פלסטיני מרצועת עזה, רמאללה וירושלים. הכתבים ושדרנים מבריטניה כוללים את לורן בות', קן ליווינגסטון וטארק רמדאן. על פי חזונו, הערוץ נועד לשמש כאלטרנטיבה לערוצי החדשות בעלי השקפת עולם מערבית דוגמת CNN, BBC ואף אלג'זירה. בהתאם, מייסדי הערוץ הציבו מספר מטרות יסוד לפעילותו: שבירת האחיזה המערבית בתקשורת העולמית גישור בין פערים תרבותיים הדגשת המגוון והחיוניות של הבדלים פוליטיים ותרבותיים, תוך התמקדות על הפן האנושי ב-22 ביוני 2021 משרד המשפטים האמריקאי, במסגרת מבצע השתלטות נרחב על אתרי אינטרנט של כלי תקשורת איראניים, השתלט על שם התחום (דומיין) presstv.com והשבית את אתר Press TV. ממשרד המשפטים האמריקאי נמסר כי אתר זה וכן אתרים נוספים המשמשים ככלי תקשורת איראניים, מהווים מקור לדיסאינפורמציה. זמן קצר לאחר מכן, הערוץ שינה את שם התחום של אתר האינטרנט שלו ועבר להשתמש בשם תחום של אתרי אינטרנט הרשומים באיראן. בכך, חזר האתר לאוויר. מדיה וקבצים בנושא PRESS TV בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של PRESS TV (באנגלית) PRESS TV, ברשת החברתית פייסבוק PRESS TV, ברשת החברתית אקס (טוויטר) PRESS TV, ביישום טלגרם PRESS TV, ברשת החברתית אינסטגרם PRESS TV, ברשת החברתית VK PRESS TV, ברשת החברתית LinkedIn על התחנה האיראנית האנטישמית, אתר הליגה נגד השמצה. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסן טהסין

חסן טהסין (בטורקית Hasan Tahsin; ‏1888 - 15 במאי 1919) היה עיתונאי טורקי, פעיל בשירות החשאי העות'מאני (Teşkilat-ı Mahsusa) וגיבור לאומי טורקי. טהסין נולד בסלוניקי בשם רג'פ בן אוסמן נוורס (Recep oğlu Osman Nevres). לאחר ניסיון התנקשות כושל במדינאים הבריטים צ'ארלס ונואל בוקסטון בבוקרשט, הוא נדון לעשר שנות מאסר, אך נמלט מרומניה ב-1916. ב-1918 שינה את שמו והחל לעבוד כעיתונאי באיזמיר. בעת כיבוש איזמיר בידי היוונים ב-15 במאי 1919 ירה טהסין את "הכדור הראשון" לעברם והרג את נושא הדגל היווני. בחילופי האש שהתפתחו עקב כך נהרגו כ-300 עד 400 טורקים וכמאה יוונים, ואף טהסין עצמו מצא את מותו באירוע. בטורקיה נקשר שמו של טהסין באירועי אותו יום בפרט ובמלחמת יוון–טורקיה בכלל. ב-1973 נחנכה "אנדרטת הכדור הראשון" (İlk Kurşun Anıtı) שהוקמה לזכרו בכיכר קונק במרכז איזמיר. מדיה וקבצים בנושא חסן טהסין בוויקישיתוף
צוקר

צוקר (Zucker) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו סוכר. האם התכוונתם ל... גרהרד צוקר – מאבות הדואר הרקטי ג'ף צוקר – נשיא CNN ג'רי צוקר – במאי קומדיות אמריקני דוד (דדי) צוקר – חבר כנסת מטעם מפלגות רצ ומרצ דייוויד צוקר – במאי סרטים יהודי-אמריקאי דוד צוקר (סטטיסטיקאי) – סטטיסטיקאי ישראלי יואב צוקר – שחקן ודוגמן ישראלי ג'רמי צוקר – זמר-יוצר אמריקאי צוקרברג צוקרמן
Undertow

Undertow (אנדרטאו) הוא אלבום הבכורה משנת 1993 של להקת טול, בתקופה בה הגראנג' היה בשיאו והחלו להתפתח שירי פופ פאנק המתאימים לרדיו, אנדרטאו עזר למטאל ולפרוג להתבלט כסגנון מוזיקה ובכך איפשר ללהקות בעלות סגנון דומה לפרוץ לתודעת הציבור. האלבום הוכרז כפלטינה כפולה על ידי ארגון תעשיית ההקלטות של אמריקה (RIAA) ב-14 במאי 2001. האלבום הוקלט בין אוקטובר לדצמבר 1992 בגראנד מאסטר סטודיוז בהוליווד, קליפורניה, על ידי סילביה מאסי. באלבום יש רצועה נסתרת שנקראת "Disgustipated", שבה באים לידי ביטוי התעניינות הלהקה במוזיקה ניסיונית, שימושם בסאטירה וכוונתם לאתגר את אוזני המאזין, לצאת מהתפיסה של מה שעד עתה החשיב כמוזיקה. הרצועה הושמה כשיר מספר 69 בתקליטור - כמשחק עם יכולות ההקלטה על תקליטורים, בזמן שחרורו. הרצועה מתחילה בהספד, ממשיכה לצלילים עיליים סאטיריים הנוגעים לדת ונגמרת ב"קצירת גזרים" (חלק ממילות הרצועה), ולבסוף שוככת אל תוך צליל של צרצרים. הרעיון להקלטת השיר נבע מערב בפאלאדיום בלוס אנג'לס, בזמן הופעה נגד ניסויים בבעלי חיים ש"טול מצאו את עצמם חלק ממנה". עטיפת האלבום עוצבה על ידי הגיטריסט אדם ג'ונס. תמונות בתוך האלבום של אישה שמנה עירומה החובקת גבר רזה עירום וחברי הלהקה עם סיכות בצידי ראשם עוררו מחלוקות אשר גרמו לכך שהאלבום הורד ממדפי חנויות כגון קיימארט ווולמארט. תגובת הלהקה הייתה לשחרר אלבום בגרסה שונה, אשר מציגה ברקוד גדול על רקע לבן. בגרסה זו צורף פתק מהלהקה (ראו תמונה). המסר על תמונות הלהקה הוא "Trust me trust me trust me trust me trust me I just want to start this over say you won't go this is love i'll make weapons out of my imperfections lay back and let me show you another way only this one holy medium brings me peace of mind cleanse and purge me in the water twice as loud as reason euphoria I've been far too sympathetic no one told you to come I hope it sucks you down life feeds on life this is necessarry." הקטע מכיל חלקי משפטים ממילות השירים באלבום. 1. "Intolerance" – 4:53 2. "Prison Sex" – 4:56 3. "Sober" - 5:06 4. "Bottom" - 7:13 (Tool/Henry Rollins) 5. "Crawl Away" - 5:29 6. "Swamp Song" - 5:31 7. "Undertow" - 5:21 8. "4°" - 6:02 9. "Flood" - 7:45 69. "Disgustipated" - 15:47 מיינארד ג'יימס קינן - שירה אדם ג'ונס - גיטרה פול דאמור - גיטרה בס דני קארי - תופים הנרי רולינגס - שירה ב"Buttom" סטאטיק - תכנות ב"Disgustipated" סילביה מאסי - פיתוח האלבום ועיבוד ב"Disgustipated" רון סט. גרמיין - עיבוד אתר האינטרנט הרשמי של Undertow מידע על האלבום Undertow באתר MusicBrainz מידע על האלבום Undertow באתר AllMusic האלבום Undertow באתר Discogs האלבום Undertow באתר ספוטיפיי האלבום Undertow באתר דיזר האלבום Undertow באתר אפל מיוזיק האלבום Undertow באתר טיידל האלבום Undertow באתר יוטיוב האלבום בלאסט.פמ טולשד
בראווה (כף ורדה)

בראווה (בפורטוגזית: Brava) הוא אי געשי באיי כף ורדה שבאוקיינוס האטלנטי. האי הוא הקטן באיי כף ורדה, ומהווה חלק מקבוצת האיים סוטאוונטוס. האי יושב לראשונה במאה ה-16. אוכלוסיית האי גדלה לאחר שנמלטה אליו אוכלוסיית האי פוגו לאחר התפרצות הר הגעש פוגו בשנת 1675. עיקר תעשיית האי מתבססת על החקלאות. היישוב המרכזי באי הוא וילה נובה סינטרה. באי נמצא שדה התעופה היחיד הפעיל של איי כף ורדה. שטחו של האי 67 קמ"ר. האי הררי ומכוסה יערות. בחלקו הדרומי של האי מספר עמקים מיוערים. האקלים באי לח בשל רוחות הסחר, והאי מכוסה בענן תמידי המאפשר את גידולה של הצימחיה הרבה שבאי. כל הכפרים באי מצויים בצידו הצפוני של האי, הגדול שבהם הוא הכפר וילה נובה סינטרה. בכפר פורנה ישנו נמל מסחרי המשמש את האי. האי התגלה לראשונה על ידי מגלים אירופאים פורטוגזים בשנת 1462. היישוב הראשון באי נוסד בשנת 1573 וכלכלתו התבססה על סחר עבדים. בשנת 1680 ברחו תושבי האי לאי הסמוך פוגו בשל התפרצות הר הגעש באי. במאות ה-17 וה-18 היו יישובי האי נתונים להתקפות שודדי ים. במהלך המאה ה-19 היגרו מהגרים רבים מהאי לארצות הברית. אוכלוסיית האי לאורך ההיסטוריה: עיקר כלכלת האי מתבססת על החקלאות והדייג. מרבית תושבי האי נוהגים לקבל כספים מקרובי משפחתם העובדים בארצות הברית ובקנדה. האי אינו מהווה אתר תיירות בשל חופי הים התלולים שבאי, שאינם נוחים לרחצה. מדיה וקבצים בנושא בראווה בוויקישיתוף מידע על האי בראווה באתר אוניברסיטת מסצ'וסטס (באנגלית) תיאור האי (באנגלית) אתר על פיתוח האי (באנגלית) תצלומי האי בראווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Cape Verde Counties
בארלאוונטו

איי בארלאוונטו (בפורטוגזית: Barlavento; "עם כיוון הרוח") הם קבוצת איים בצפונה של כף ורדה. קבוצת איים זו מחולקת לשני תתי קבוצות: האיים סנטו אנטאו, סאו ויסנטה, סאו ניקולאו, סנטה לוציה, אילהאו ברנקו ואילהאו ראסו במערב - איים סלעיים וגעשיים. עיקר כלכלת איים אלה מתבססת על החקלאות. בקרבת האי סאו ויסנטה מצוי האיון אילהאו דוס פאסארוס. והאיים סאל, ובואה ויסטה במזרח - איים שטוחים ומדבריים. עיקר כלכלת איים אלה מתבססת על מכרות המלח בהם. לאחרונה החלה התיירות להתפתח באיים אלה. איים אלה דומים במאפייניהם הגאוגרפיים לאי מאיו שבאיי סוטאוונטו. בקרבת האי בואה ויסטה מצויים האיונים אילהאו דה סאל ריי ואילהאו דו באלוארטה, ובקרבת האי סאל מצוי האיון אילהו ראבו דה ג'ונקו. מדיה וקבצים בנושא בארלאוונטו בוויקישיתוף בארלאוונטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)