laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משבר התוכנה

משבר התוכנה הוא מונח שנטבע כאשר הנדסת התוכנה הייתה תחום חדש שעדיין לא התבסס. משבר התוכנה מתייחס לפער שבין היכולת לפתח תוכנה איכותית באופן שיטתי לבין הגידול המהיר בכוח החישוב. ראשיתו של המשבר התוכנה בסוף שנות ה-60, אז הדביקו לראשונה מחירי התוכנה את מחירי החומרה הנדרשת להרצתה. כתוצאה מכך עלתה חשיבותה של התוכנה וכן חשיבותן של דרכים שיטתיות לפיתוח תוכנה איכותית. בארבעים השנים האחרונות של המאה העשרים הוכפל כוח החישוב מדי שנתיים בממוצע (ראו גם חוק מור) והיקף המערכות שניתן לפתח גדל גם הוא בהתאם. לעומת זאת, לא חל גידול דומה ביכולת השיטתית לפיתוח תוכנה, ומידת ההצלחה בפרויקטים לפיתוח תוכנה גדלה רק באחוזים בודדים, והיא עומדת, נכון לתחילת המאה ה-21 על כ-34%. משנות ה-80 ואילך, ברוב התחומים בהם עוסקת הנדסת תוכנה, הגורם העיקרי המגביל את פיתוח התוכנה הוא האנושי, ולא מהירות או ביצועי המחשבים. נכון לתחילת המאה ה-21, נתגלה שככל שהיקף הפרויקט גדול יותר, כך קטנים סיכויי הצלחתו. לאורך השנים הוצעו דרכים רבות להתמודדות עם משבר התוכנה. רשימה חלקית של הפתרונות שנוסו: כלים, שפות תכנות, שפות מידול, פרדיגמות תכנות חדשות, שיטות פורמליות, ניהול שינוי, ניהול פרויקטים, ארכיטקטורה, מתודולוגיות, בדיקות ועוד. חלק מהדרכים שנוסו הועילו, והפכו לטכניקות מקובלות בענף (כמו ארכיטקטורה, תכנות מובנה ותכנות מונחה עצמים), אחרות נמצאות בשימוש אך במידה קטנה והולכת (כמו מתודולוגיית מפל-המים), ורבות אחרות לא שרדו את מבחן הזמן ונעלמו, ובמקומן הוצעו דרכים אחרות. נכון לתחילת המאה העשרים ואחת, מצבו של תחום הנדסת התוכנה טוב יותר ממצבו בסוף שנות ה-60, אך הוא עדיין רחוק מרחק רב ממצבן המבוסס של דיסצפלינות ההנדסה האחרות. פרויקטים מוצלחים לפיתוח תוכנה, דהיינו, שסיפקו תוכנה המשמשת את המזמין ולא חרגו מלוחות התקציב והזמנים, עדיין מהווים רק כשליש מסך כל הפרויקטים לפיתוח תוכנה בעולם. חברת הייעוץ סטנדיש גרופ סוקרת את תחום הנדסת התוכנה באופן שוטף ומפרסמת מעת לעת סטטיסטיקות שונות באשר למצבו. להלן עיקרי הדוח לשנת 2003: רק 34% מהפרויקטים לפיתוח תוכנה מסתיימים בהצלחה ובזמן. 15% מהפרויקטים לפיתוח תוכנה נכשלים כמעט מיד עם תחילת הפיתוח. 51% מהפרויקטים נקלעים לבעיות ומסתיימים בחריגה משמעותית מתקציב הפיתוח, חריגה מלוחות הזמנים, ואיכות תוצר ירודה. בפרויקטים הנמסרים לאחר חריגה מהתקציב, עלות החריגה הממוצעת היא כ-43%. רוב הפרויקטים הנמסרים מחייבים שינויים משמעותיים לאחר המסירה. בפרויקטים המסתיימים בהצלחה, רק 52% מתכונות המוצר שנדרשו במקור מיושמות. מתוכן, רק במחצית התכונות נעשה שימוש בפועל. בענף הנדסת התוכנה מקובל כיום שאין בנמצא "תרופת פלא" למצבו של התחום, והשינוי יבוא על ידי שיפורים קטנים ומתמשכים (קָאיזֶן) בכל תחומי הנדסת התוכנה. חוק מור חוק וירת הנדסת תוכנה פרד ברוקס, "ללא מטה קסם: מהות ומקריות בהנדסת תוכנה" (גרסה עברית של No Silver Bullet), מעשה חושב, אוגוסט 1987. דוד הראל, "בליעת מטה הקסם: לקראת עתיד ורוד בפיתוח מערכות", מעשה חושב, נובמבר 1992. רן לוי, באגים, מזוודות וסוכני FBI- על משבר התכנה, באתר "עושים היסטוריה" (שידור של הפודקאסט וטקסט מלא שלו) What Are Your Requirements / Standish Group, 2000 Brooks, Fred (1987) No Silver Bullet
שוטר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שוטר – אדם העובד במשטרה, שתפקידו ליישם, ישירות או בעקיפין, אחד או יותר מיעדיה המרכזיים של המשטרה שוטר – הדרגה הזוטרה ביותר במסגרת מערך הדרגות של משטרת ישראל שוטר (מקרא) – תפקיד במערכות השלטון, המוזכר במקרא מבצע שוטר – פעולה שבוצעה בחודש יולי 1948 על ידי חטיבת אלכסנדרוני, בסיוע כוחות מחטיבת גולני וחטיבת כרמלי, להשתלטות על כפרי "המשולש הקטן" שבכרמל שוטר (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה בלשית רוסית שוּטֶר (shooter) – אחד התפקידים במשחק הכדוריד דייוויד שוטר – שחקן גרמני
ברידיי הראשון, מלך הפיקטים

ברידיי הראשון או ברידיי מק מאלכון (באנגלית: Bridei I או Bridei Mac Maelchon - "ברידיי בנו של מאלכון"; נפטר ב-584 או 586) היה מלך הפיקטים, משנת 560 ועד מותו. ברידיי מוזכר לראשונה ב"דברי ימי אלסטר" בתיאור משנים 558–560 בו מתוארת בריחה מפני בנו של מאלכו - המלך ברויד (Bruide). לא ברור מי ברח מפני המלך, אולם "דברי ימי טיגרנאך" מתאר את בריחת הסקוטים מ"ברויד בן מאלכו" בשנת 558. ברידיי מתואר בספרו של אדומנאן מאיונה "חייו של קולומבה הקדוש" - אולם מתיאור הפגישה בין קולומבה לברידיי לא ברור אם ברידיי היה נוצרי בעת הפגישה או שהומר לנצרות על ידי קולומבה הקדוש. מחקרים ארכאולוגיים גילו שרידי מנזרים משלהי המאה השישית, דבר המעיד על קיום התיישבות נוצרית באזור בו מלך ברידיי, ויכול להעיד על פעילותו של קולומבה באזור, וייתכן על היותו של ברידיי נוצרי בעקבות פעילות זו. ברידיי לא היה היחיד ממלכי הפיקטים בשלהי המאה השישית. מותו של גאלאם (המכונה "קנאלאת'" ב"דברי ימי אלסטר" וב"דברי ימי טיגרנאך"), קודמו של ברידיי, אירע בשנת 580 - כארבע שנים לפני מותו של ברידיי. מנתון זה נתן ללמוד כי ככל הנראה מלכו גאלאם וברידיי יחדיו. מקום מושבו של חצרו של ברידיי אינו ידוע במדויק. קולומבה פוגש את ברידיי בסמוך לנהר נס, ומצוין שחצר המלוכה שכנה בראש מצוק. מקובל להניח שמקום מושב חצר המלוכה היה בקריי פאדריג (Craig Phadrig) מערבית לאינברנס של ימינו, בסמוך לבולי פירת'. ברידיי נהרג ככל הנראה כנגד אויבים פירטים. "דברי ימי טיגרנאך" מציינים כי ברידיי נהרג בשנת 584, ואילו "דברי ימי אלסטר" מציינים כי האירוע קרה בשנת 585. לאחר מותו של ברידיי מלך גרטנייט השני. הטרילוגיה מאת ג'ולייט מארילייר שנקראת "דברי ימי ברידיי" היא רומן המתאר את עלייתו של ברידיי לשלטון, ואת שלטונו. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
הראיה (תחרות)

הֶרַאִיָה הייתה חגיגה אתלטית ודתית שנערכה בעיר היוונית אולימפיה בעת העתיקה. החגיגה נקראת על שם האלה הרה. ההראיה הייתה תחרות מקבילה למשחקים האולימפיים. תחרות זו נערכה לנשים בלבד כחודש לאחר תום המשחקים, מכיוון שהן לא הורשו להשתתף במשחקים המרכזיים. על פי המסורת, התחרות נוסדה במקביל למשחקים האולימפיים, גם סיפור ייסודה מקביל לסיפור ייסוד המשחקים האולימפיים. היפודאמיה, אשת המלך פלופס, לאחר חתונתה ייסדה משחקים לכבוד האלה הרה כדי להודות לה על עזרתה בשידוך המוצלח ועל תקופת השלום שבעלה הצליח להביא לפלופונסוס. היא בחרה 16 נשים שהשתתפו בתחרות, כשכל אחת מהן מייצגת את עירה או את משפחתה. על בסיס המסורת הזאת נבחרו 16 נשים אצילות מן העיר אליס, שעליהן הוטל לארגן ולשפוט בתחרות. המשחקים נפתחו תמיד בטקס שנערך במקדש הרה שבאולימפיה, ששיאו היה הלבשת פסלה של הרה בבגד הפפלוס שהוכן במיוחד לכבוד המאורע על ידי נשות אליס. התחרות היחידה שהתקיימה בהראיה הייתה ריצה למרחק של כ-160 מטר. היו שלושה מקצים שאליהן הרצות היו מחולקות בהתאם לקבוצת הגיל שלהן: ילדות, בנות עשרה, ובוגרות. בניגוד לתחרות הגברים, שנערכה בעירום מלא, הרצות התחרו לבושות בטוניקה בשיער פזור, כאשר הטוניקה חושפת את השד הימני, ככל הנראה כדי שהשופטות יוכלו לוודא שהמתחרות הן באמת נשים, אולם ייתכן שהיה במנהג גם פן סמלי של חיקוי אופן הלבוש של האמזונות. רק נשים רווקות יכלו להתחרות בהראיה. לזוכות בתחרויות הוענק זר בצורת כתר, אולם בניגוד למקביליהם הגבריים, הן לא נהגו להקים פסל בדמותן ולא חוברו עליהן שירים המהללים את הישגיהן הספורטיביים. דברים אלו הביאו את החוקרים להניח שהן לא נהנו מאותה מידת יוקרה ופרסום כמו המנצחים הגברים במשחקים האולימפיים. מדיה וקבצים בנושא הראיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאלאם קנאלאת', מלך הפיקטים

גאלאם קנאלאת' (באנגלית: Galam Cennalath; מת ב-580) היה מלך הפיקטים, משנת 576 לערך ועד מותו. על פי "דברי ימי הפיקטים" מלך גאלאם בין שנתיים לארבע שנים, כאשר ככל הנראה מלך במשותף עם ברידיי הראשון. על פי "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך" מת "קנאלאת' מלך הפיקטים" בשנת 580. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
BSA (חברה)

BSA היה יצרן אופנועים, מכוניות וכלי נשק בריטי בין השנים 1919 עד 1973. החברה יצרה בעיקר עבור הצבא הבריטי ושמה המלא, Birmingham Small Arms (נשק קל של ברמינגהאם) מעיד על כך. בסך הכל יוצרו כ-126,000 אופנועי BSA. אחד האופנועים הנפוצים של החברה היה בעל מנוע בנפח של 499 סמ"ק והספק של 14 כוחות סוס התאפיין בפשטות מכנית ובמבנה מסיבי. בעל מתלה קדמי קפיצי. מושב האופנוע מותאם לנסיעת נהג ונוסע, יוצר במספר תצורות שבהן גם תצורה של אופנוע עם סירה ותלת אופן עם ארגז למשא. האופנוע בגרסתו הצבאית שימש את הצבא הבריטי שהוצב בארץ ישראל בתקופת המנדט. בתום תקופת המנדט, עם עזיבת הצבא הבריטי את הארץ, הועברו האופנועים למחסני הצבא הבריטי מחוץ לישראל (חלקם באפריקה). בשנות ה-50 וה-60 נמכרו האופנועים על ידי הצבא הבריטי בין היתר לישראלים. בתוקפה זו היה האופנוע בתצורתו הצבאית הצבוע בצבע ירוק כהה, נפוץ בישראל. ברישיון הרכב נרשמו כל האופנועים שנמכרו ממחסני הצבא הבריטי ככאלה שיוצרו בשנת 1942. כיום נחשבים אופנועי BSA כפריטי אספנות קלאסיים. מדיה וקבצים בנושא BSA בוויקישיתוף
הוריקן גוסטב

הוריקן גוסטב (באנגלית: Hurricane Gustav) היה הציקלון הטרופי השביעי, ההוריקן השלישי, וההוריקן השני העיקרי של עונת ההוריקנים האטלנטית 2008. הוריקן גוסטב גרם להרס רב בהאיטי, הרפובליקה הדומיניקנית, ג'מייקה, איי קיימן, קובה וארצות הברית. ההוריקן נוצר בבוקר 25 באוגוסט 2008 בערך 420 קילומטר מדרום-מזרח לפורט-או-פרנס, האיטי, והפך במהרה לסערה טרופית באותו אחר-הצהריים, והפך להוריקן בבוקר ה-26 באוגוסט. מאוחר יותר באותו יום הוא התקרב ליבשה ליד העיירה ההאיטית ז'אקמל. הוא גרם להצפות בג'מייקה, פגע במערב קובה, ולאחר מכן חצה את מפרץ מקסיקו. מדיה וקבצים בנושא הוריקן גוסטב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חניף קוריישי

חניף קוריישי (באנגלית: Hanif Kureishi ביטויי הניף עם ה'; נולד ב-5 בדצמבר 1954) הוא סופר, מחזאי במאי ותסריטאי בריטי. רבות מעבודותיו עוסקות בנושא גזע, גזענות, לאומיות, הגירה ומיניות. חניף קוריישי, בן לאב ממשפחת מהגרים מוסלמים מפקיסטן ולאם בריטית לבנה, נולד, גדל והתחנך במחוז קנט שליד לונדון. הוא למד פילוסופיה בקינגס קולג' לונדון. ב-1981 זכה בפרס ג'ורג' דיוויין והתמנה לסופר הבית של תיאטרון רויאל קורט. עבודתו הידועה ביותר היא המחזה "מכבסה יפהפייה שלי" (1984) העוסק בהומוסקסואל בריטי-פקיסטני, בלונדון של שנות ה-80, עידן תאצ'ר. "מכבסה יפהפיה שלי" היה מאוחר יותר, ב-1985, לסרט מצליח שהיה מועמד לפרס אוסקר על התסריט הטוב ביותר. ב-1988 כתב את התסריט לסרט "סמי ורוזי עושים את זה" שיצא לאקרנים באותה שנה. ב-1991 ביים את הסרט "לונדון הורגת אותי" על פי תסריט פרי עטו. ב-2003 כתב את התסריט לסרט "האמא". ספר הביכורים שלו, "הבודהה מהפרברים" (1990), זכה בפרס וויטברד היוקרתי על רומן הביכורים הטוב ביותר, והפך לסדרת טלוויזיה מצליחה (1993). ספרו השני, "האלבום השחור" (1995), הביא לו פרסום עולמי רב[דרוש מקור]. ב-1997 יצא לאור קובץ הסיפורים שלו "אהבה בימי עצב", שמתוכו הוסרט הסיפור "בני הפנאטי". ב-2001 עובד ספרו "אינטימיות" לסרט קולנוע באותו השם. פרס פינטר (2010) פרס איגוד המבקרים האמריקאי לתסריט הטוב ביותר (1986) מפקד במסדר האימפריה הבריטית עמית החברה המלכותית לספרות הבודהה מהפרברים, הוצאת זמורה-ביתן (1993) האלבום השחור, הוצאת זמורה-ביתן (1997) אהבה בימי עצב, הוצאת זמורה-ביתן (1998) כל היום חצות הליל, הוצאת זמורה-ביתן (2000) אינטימיות, הוצאת זמורה-ביתן (2001) הגוף, הוצאת זמורה-ביתן (2004) הכשרון של גבריאל, הוצאת זמורה-ביתן (2005) אוזני בסמוך ללבו, הוצאת זמורה-ביתן (2006) משהו לספר לך, הוצאת זמורה-ביתן (2009) חניף קוריישי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חניף קוריישי, ברשת החברתית Goodreads חניף קוריישי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חניף קוריישי, באתר AllMovie (באנגלית) חניף קוריישי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חניף קוריישי, באתר Discogs (באנגלית) הספרים של חניף קוריישי, באתר "סימניה" חניף קוריישי, אל תפריעו להפרעות הקשב שלי, באתר הארץ, 10 במרץ 2012 חניף קורישי (1954-), דף שער בספרייה הלאומית McCrum, Robert (2014-01-19). "Hanif Kureishi interview: 'Every 10 years you become someone else'". The Observer. ISSN 0029-7712. נבדק ב-2023-06-25. Hanif Kureishi, British Library Hanif Kureishi - Literature, The British Council, Literature נסים דיין, ‏מסתיר את הבמאי, באתר גלובס, 22 בינואר 2004 אורי קליין, בסרט הזה כבר היינו, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2001 הגרדיאן, תארי כבוד לאיאן מקלן ולקיילי, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2007 בתיה גור, ילדיהם של ילדי הפרחים, באתר הארץ, 23 בינואר 2003 בתיה גור, כולנו משתוקקים ליותר, לעולם איננו מרוצים, באתר הארץ, 6 ביולי 2001 ביקורות: דן לחמן, הגוף / חניף קוריישי יובל סער, "מאחורי כל ייעוד מסתתר פטיש", באתר הארץ, 21 בפברואר 2005 שהם סמיט, אנטומיה של אמביציה ספרותית, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2006 ביקורות: יעל מאורר, בעיני פרויד ובעיני משורר, מלים הן קסם, באתר הארץ, 15 בינואר 2010 אירי ריקין, חניף וחנף: ביקורת על הספר החדש של חניף קוריישי, באתר nrg‏, 20 בנובמבר 2009 נועה לימונה, מישהו מטפל בך?, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2009 דורון קורן, האנרכיסט האלגנטי, באתר ynet, 21 באוקטובר 2009
ז'וזפ ליואיס נונייס

ז'וזפ ליואיס נונייס אי קלֶמֶנטֶה (בקטלאנית: Josep Lluís Núñez i Clemente; השם המקורי והספרדי הוא חוסה לואיס נונייס קלמנטה, José Luis Núñez Clemente;‏ 7 בספטמבר 1931- 3 בדצמבר 2018) היה נשיא מועדון הכדורגל ברצלונה בין שנת 1978 לבין 2000. נונייס נבחר לתפקיד ב-1 ביולי 1978 על אף שלא היה לו קשר קודם עם המועדון. מטרתו העיקרית הייתה לבסס את מעמד המועדון כמועדון כדורגל ברמה עולמית ולהעניק לו יציבות כלכלית. נונייס היה אחראי על הקבוצה בתקופתה המוצלחת ביותר מבחינת תארים. בתקופתו זכו ארבע קבוצות המועדון ב-176 תארים - 30 בכדורגל, 36 בכדורסל, 65 בכדוריד ו-45 בהוקי רולר. ב-1999, שנת חגיגות המאה של המועדון, הוכתרו כל ארבע הקבוצות כאלופות ספרד. כמו כן, קבוצת הכדורגל זכתה בגביע אירופה ב-1992. בתקופתו כנשיא גדל מספר חברי המועדון מ-77,905 ל-106,000, מה שהוביל להחלטה להרחיב את אצטדיון המועדון, הקאמפ נואו. מספר מועדוני האוהדים גדל מ-96 המבוססים בספרד לכדי 1,300 ברחבי העולם. נונייס ייסד בסיס כלכלי למועדון ופעל להגדלת עושרו. המועדון בנה את המיני אסטדי ב-1982, את "מוזאון בארסה" ב-1984, הרחיב את הפלאו בלאוגרנה ופתח את אקדמיית הנוער של המועדון, "לה מאסיה". בשתי הבחירות המחודשות הראשונות לתפקיד נבחר נונייס פעמיים ללא אופוזיציה. ב-1988 התמודד נונייס עם התנגדות השחקנים עצמם, שהוביל לשחרור רוב השחקנים, מלבד השוער אנדוני זוביזרטה. לאחר מכן, החתים נונייס את יוהאן קרויף לתפקיד המאמן, והוא הנהיג את הקבוצה לתקופה המוצלחת ביותר שלה בהיסטוריה. הקבוצה בתקופה נודעה בשם "קבוצת החלומות". ב-1989 ניצח בבחירות את יריבו, סישטה קמברה, וב-1993 נבחר מחדש פעם נוספת ללא אופוזיציה. בשנה שלאחריה ייסד את קרן המועדון שמטרתה למנוע את העברת המועדון לידיים פרטיות. מחלוקות שונות עם קרויף הובילו לעזיבתו, ומאז התמודד נונייס עם התנגדות רבה. ב-1997 הוא נבחר מחדש בפעם האחרונה, לאחר ניצחון על יריבו אנחל פרנאנדז. חודשים לאחר מכן, הוא עבר הצבעת אי-אימון שנפתחה על ידי זרם שהונהג על ידי ז'ואן לאפורטה, נשיא המועדון לעתיד. אי הצלחת הקבוצה בסוף שנות ה-90 הובילה לעזיבתו ב-2000, 22 שנה לאחר שמונה לראשונה לתפקיד. בתקופת נשיאותו, הוטחה בו ביקורת על כך שסירב להעניק משכורות גבוהות לשחקני מפתח, שהוביל לעזיבת שחקנים כגון ברנד שוסטר, רונאלדו, לואיש פיגו ודייגו מראדונה. על שמו נקרא מוזיאון מועדון הכדורגל ברצלונה באצטדיון קאמפ נואו. מדיה וקבצים בנושא ז'וזפ ליואיס נונייס בוויקישיתוף ז'וזפ ליואיס נונייס באתר הרשמי של ברצלונה (באנגלית)
ריווה

ריווה (בקרואטית: Riva) הייתה להקת פופ יוגוסלבית קרואטית שהוקמה ב-1986. הלהקה הוקמה בזאדאר (כיום בקרואטיה) והופיעה לראשונה בפסטיבל זאגרב 1988 עם השיר Zadnja suza (בעברית: הדמעות האחרונות). בשנת 1989 ייצגה את יוגוסלביה באירוויזיון 1989 שנערך בלוזאן, שווייץ עם השיר: Rock Me (בעברית: המם אותי) שזכה במקום הראשון עם 137 נקודות, הפעם הראשונה והאחרונה שבה יוגוסלביה זכתה במקום הראשון באירוויזיון. עם תחילת מלחמת העצמאות של קרואטיה ב-1991 התפרקה הלהקה וזמרת הלהקה, אמיליה קוקיץ' המשיכה בקריירת סולו בקרואטיה. אמיליה קוקיץ' – שירה דליבור מוסאפ – מקלדת ושירה ננד נאקיץ' – גיטרת בס ושירה זבונימיר זריליץ' – גיטרה ושירה בושקו קוליץ' – תופים אלכסנדרה קאלאפטוביץ' – קלידים ריווה, באתר ספוטיפיי ריווה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריווה, באתר דיזר ריווה, באתר Discogs (באנגלית) ריווה, באתר בילבורד (באנגלית) דיסקוגרפיה של הלהקה האתר הרשמי של אמיליה קוקיץ' ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בזוקה

האם התכוונתם ל... בזוקה (כלי נשק) – מטול רקטות נגד טנקים שפותח על ידי צבא ארצות הברית ונכנס לשרות בזמן מלחמת העולם השנייה. מסטיק בזוקה – מסטיק שיוצר לראשונה עם סיומה של מלחמת העולם השנייה בארצות הברית. בזוקה (כלי נגינה) – כלי נגינה עממי, גרסה מוקדמת של הטרומבון, עם מנעד נמוך יותר אך רחב יותר ממנו.
אנה קרולינה

אנה קרוֹלינה סוֹאוּזָה (בפורטוגזית: Ana Carolina Souza; נולדה ב-9 בספטמבר 1974) היא זמרת ומלחינה ברזילאית. קרולינה נולדה בז'וּאיס דה פורה (Juiz de Fora) שבמדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל למשפחה מוזיקלית וגדלה בהשפעת יוצרים כמריה בתאניה ושיקו בוארקי. בנעוריה שרה בברים ואחר־כך עברה לריו דה ז'ניירו, קרולינה חתמה על חוזה הקלטות עם חברת BMG והוציאה את תקליטה הראשון, "Ana Carolina", שזיכה אותה בתשומת לב. אלבומה השני, Ana Rita Joana Iracema e Carolina שזכה להצלחה רבה עם שירים כמו הבלדה Quem De Nós Dois ו-Ela É Bamba. אלבומה השלישי והמצליח מכולם היה Estampado בו הופיעו שירים כמו Estampado, Vestido Estampado, Bicudos ו-Elevador. אלבומה הרביעי, Perfil, יצא ב-2004 וכלל מבחר משירי אלבומיה הראשונים. האלבום הפך לרב־מכר בברזיל בשנת 2005. אותה שנה הופיעה קרולינה במופע משותף עם סאו ז'ורז'י, שתועד בתקליט ובדי־וי־די. הדואט É Isso Aí מהמופע זכה להצלחה גדולה. מדיה וקבצים בנושא אנה קרולינה בוויקישיתוף אנה קרולינה, ברשת החברתית אינסטגרם אנה קרולינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנה קרולינה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנה קרולינה, באתר ספוטיפיי אנה קרולינה, באתר AllMusic (באנגלית) אנה קרולינה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנה קרולינה, באתר Yandex.Music (ברוסית) אנה קרולינה, באתר Discogs (באנגלית) אנה קרולינה, באתר Songkick (באנגלית) אנה קרולינה, באתר Genius אנה קרולינה, באתר בילבורד (באנגלית) שם התקליט מתייחס לשיריו של בוארקי: "A Rita, Joana Francesa ו-iracema voou. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיגמה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סטיגמה – מונח מתחום הפסיכולוגיה החברתית סטיגמה בבריאות הנפש סטיגמא – אות יוונית Stigma – חלק בפרח המכונה בעברית "צלקת" סטיגמטה – הכינוי שניתן לפצעים שהופיעו, לפי הברית החדשה, על גופו של ישו בזמן צליבתו
קתרינה

קתרינה הוא שם פרטי נשי, שמוצאו מן השם היווני Αικατερινη ("איקטרינה"), ונפוץ בארצות נוצריות. האם התכוונתם ל... נשים ששמן קתרינה (או וריאנט של השם): הקדושה קתרינה מאלכסנדריה קתרינה, נסיכת אראגון (1485–1536) – אשתו הראשונה של הנרי השמיני מלך אנגליה, שמהלכיו להתגרש ממנה (וסירוב האפיפיור לאשר את הגירושים) היוו את הרקע להתפתחות הקרע בין הנרי השמיני והכנסייה הקתולית וליצירת הכנסייה האנגליקנית קטרינה דה מדיצ'י (1519–1589) – אשתו של אנרי השני מלך צרפת, ואמם מלכי צרפת, פרנסואה השני, שארל התשיעי ואנרי השלישי קתרין הווארד (בין 1520 ל-1525 – 1542) – אשתו החמישית של הנרי השמיני ובת דודתה של אשתו השנייה אן בולין קתרין פאר (1512–1548) – אשתו השישית של הנרי השמיני קתרינה, נסיכת פורטוגל (1638–1705) – נסיכה פורטוגלית ואשתו של צ'ארלס השני, מלך אנגליה יקטרינה הראשונה (1684–1727) – אשתו השנייה של פיוטר הגדול, שלטה כקיסרית רוסיה מ-1725 לתקופה בת שנתיים בלבד, עד מותה יקטרינה הגדולה (1729–1796) – קיסרית רוסיה מ-1762 ועד יום מותה (מכונה גם "יקטרינה הגדולה" וכן "יקטרינה אלכסייבנה") נשים ששמן הפרטי הוא קתרינה נשים ששמן הפרטי הוא קטרינה נשים ששמן הפרטי הוא קתרין נשים ששמן הפרטי הוא יקטרינה אחר: מנזר סנטה קתרינה – מנזר נוצרי יווני אורתודוקסי במרכזו של חצי האי סיני, בסמוך למקום הנחשב על פי האמונה הנוצרית להר סיני והמכונה "ג'בל מוסא"; קרוי על שם קתרינה מאלכסנדריה יקטרינבורג (ברוסית: Екатеринбург) – עיר ברוסיה בהרי אורל, במרכז מחוז סברדלובסק, (נקראה גם "סברדלובסק") קתרינה והגלים (באנגלית: Katrina and the Waves) – להקת פופ רוק משנות השמונים הוריקן קתרינה (באנגלית: Hurricane Katrina) – סופת הוריקן שפגעה בחופי ארצות הברית בקרבת העיר ניו אורלינס ב-29 באוגוסט 2005 סאאב קתרינה – (בשוודית: Saab Catherina) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית ספורט, 2 מושבים, מתוצרת יצרנית הרכב והמטוסים השוודית סאאב אשר הוצגה בשנת 1965 יקטרינה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה רוסית על חייה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה קתרינה (סדרת טלוויזיה) – סדרת קומית-דרמטית בריטית-אמריקאית על חייהם של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה ופיוטר השלישי, קיסר רוסיה קתרינה (עיר) – עיר בברזיל קאטרינה (ספר) – ספר מאת אהרן אפלפלד קאטרינה (הצגה) – על פי ספרו של אפלפלד
רון בולוטין

רון (רוני) בולוטין (נולד ב-1956) הוא שחיין פאראלימפי ישראלי, אלוף פאראלימפי בעל 11 מדליות פאראלימפיות, מהן 3 זהב ושיאן עולם לנכים. המנהל המקצועי של הוועד הפראלימפי הישראלי וההתאחדות לספורט נכים. בולוטין נולד ב-1956 בירושלים לגרפיקאי עמנואל בולוטין ולעדה שהייתה מורה לאיטלקית. בולוטין הוא נכדה של הסופרת חנה לונץ בולוטין ונינו של אברהם משה לונץ. אחיו הם דנדן בולוטין ופרופסור גיל בולוטין. בסמוך ללידתו עברה משפחתו לבאר שבע ובהיותו בן שנתיים אל תל אביב, בה הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון א' לאמנויות תל אביב. בנעוריו הוא עסק בשחייה תחרותית במסגרת הקאנטרי קלאב בתל אביב. בשנת 1975 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת שקד. במהלך תאונת אימונים בחצי האי סיני הוא נפצע ממוקש, אחת מרגליו נקטעה וחודשים ספורים הוא סבל מעיוורון. לאחר תקופת שיקום שב בולוטין בשנת 1976 לביתו. במסגרת בית הלוחם בתל אביב הוא חזר לעסוק בשחייה וכעבור זמן היה חבר נבחרת ישראל לנכים. באותה שנה הוא זכה באליפות ישראל בשחיית פרפר ובשנת 1979 זכה באליפות אירופה, בה הוא גם שבר שיא עולם משחה 100 מטרים בסגנון פרפר. בין השנים 1980–2000 הוא לקח חלק בשש תחרויות המשחקים הפאראלימפיים וזכה ב-11 מדליות. משנת 1988 הוא מאמן נבחרת השחייה הפאראלימפית ומשנת 1989 הוא עומד בראש המחלקה לספורט ואורח חיים בריא בחברה למתנ"סים. בשנת 2004 נבחר בולוטין לצד ספורטאים ישראלים בולטים נוספים להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל. בשנת 2022 צורף על ידי עירית תל אביב להיכל התהילה של העיר. בולוטין הוא בוגר תואר ראשון במנהל עסקים ומערכות מידע מאוניברסיטת תל אביב, מוסמך בחינוך גופני ובריאות הציבור ובעל דוקטורט בחינוך גופני. כמו כן הוא מאמן שחייה מוסמך. בולוטין נשוי למירי בולוטין (במקור עומר) משנת 1990, להם שני ילדים. מדיה וקבצים בנושא רון בולוטין בוויקישיתוף פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) סיפורה המדהים של משפחת בולוטין, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 12:16), ינואר 2016 רון בולוטין‏, לקפוץ ישר למים: הלוחם שאיבד את רגלו וראייתו והפך לאלוף אולימפי, באתר וואלה, 25 באפריל 2023 שי פוגלמן, דנדן בולוטין, באתר הארץ, 15 ביוני 2022 רון בולוטין‏, לקפוץ ישר למים: הלוחם שאיבד את רגלו וראייתו והפך לאלוף אולימפי, באתר וואלה, 25 באפריל 2023
ריצ'רד ארמיטאג'

האם התכוונתם ל... ריצ'רד ארמיטאג' (שחקן) – שחקן בריטי ריצ'רד ארמיטאג' (פוליטיקאי) – פוליטיקאי אמריקאי, היה סגן מזכיר המדינה
ריצ'רד ארמיטאג' (שחקן)

ריצ'רד ארמיטאג' (באנגלית: Richard Armitage; נולד ב-22 באוגוסט 1971) הוא שחקן אנגלי. ריצ'רד ארמיטאג' נולד בעיר לסטר שבאנגליה. למד בברוקינגטון קולג' ובפאטיסון קולג' שבקובנטרי. הוא המשיך בלימודי משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA). תפקידו החשוב הראשון היה בשנת 2002 בדרמה של ה-BBC "ספארקהאוס". אחר כך עשה מגוון תפקידים קטנים בהפקות טלוויזיוניות שונות כגון "בין הסדינים" (2003), "רגליים קרות" ו- Ultimate Force. ב-2004 קיבל תפקיד ראשי סדרת הטלוויזיה "צפון ודרום" על פי ספרה של אליזבת גסקל בגילום דמותו של ג'ון תורנטון, בעל מפעל קשוח שנופל בקסמיה של עלמה טובת לב שסולדת מהתנהגותו. ב-2005 הופיע ב"מקבת'" עיבוד מודרני למחזה השייקספירי במסגרת סדרת סרטים המגישה מחזות של שייקספיר בנוסח עכשווי. עוד כיכב בסדרה "האימפרסיוניסטים" בה גילם את דמותו של קלוד מונה, ובתפקיד ד"ר אלק טרק בסדרת הדרמה " The Golden Hour" של רשת ITV. ארמיטאג' הופיע גם על הבמה בהפקות של ה"רויאל שייקספיר קומפני" ובמספר מחזות זמר כולל המחזמר "Cats". ב-2006 השתתף ארמיטאג' בסדרת טלוויזיה של ה-BBC "רובין הוד" בתפקיד ראשי כסר גאי גיזבורן, אציל קשוח אשר סר למרותו של השריף המתעמר בתושבי הממלכה ומשמש כיד ימינו, בהיעדרו של המלך. גאי ורובין שניהם מעוניינים בקרבתה של העלמה מריאן ועניינו בה מוביל לריכוך הדרגתי בהתנהגותו. כמו כן השתתף בספשייל חג המולד של "הכומר מדיבלי" בתפקיד אהובה של הכומר ולבסוף בתפקיד בעלה. ב-2007 הופיע לצד מרטין שו בסדרה הבלשית "ג'ורג' ג'נטלי". עוד השתתף בהפקה "Miss Marie Lloyd - Queen of The Music Hall" על חייה של הזמרת מרי לויד, בתפקיד פרסי קורטני בעלה הראשון של מרי לויד. הוא הופיע בסרט על פי ספר של אגאתה כריסטי "Ordeal by Innocence" בהפקה של גרנדה טי.וי . ב-2008 הצטרף ארמיטאג' לצוות השחקנים של הסדרה "ספוקס" בעונה השביעית בתפקיד לוקס נורת'. ב-2009 שיחק ארמיטאג' בסרט מתוך סדרת סרטי טלוויזיה של ה-BBC בשם "Moving On". ב-2010 כיכב בסדרת הטלוויזיה "מכת נגד" של Sky-1 המבוססת על רומן באותו שם מאת כריס ראיין. בין - 2012 ל - 2014, גילם את נסיך הגמדים ת'ורין צינת אלון בטרילוגית סרטי "ההוביט". בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע העתידי "The Man from Rome", לצד קרלוס קואבס ואחרים. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד ארמיטאג' בוויקישיתוף ריצ'רד ארמיטאג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד ארמיטאג', באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ריצ'רד ארמיטאג', באתר AllMovie (באנגלית) ריצ'רד ארמיטאג', באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ריצ'רד ארמיטאג', באתר Metacritic (באנגלית) ריצ'רד ארמיטאג', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריצ'רד ארמיטאג', באתר MusicBrainz (באנגלית) ריצ'רד ארמיטאג', באתר Discogs (באנגלית) ריצ'רד ארמיטאג' באתר ה-BBC Alex Ritman, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏1 בפברואר 2021
מיכאי גרינברג

מיכאי גרינברג (ברומנית: Mihai Grünberg; נולד ב-29 באפריל 1976) הוא שחמטאי יהודי-רומני, אלוף רומניה בשחמט לשנת 2003 ואמן בינלאומי. גרינברג נולד למשפחה של שחמטאים אביו, סרג'יו גרינברג, נשיא מועדון השחמט AEM – Luxten Timisoara, היה גם הוא אלוף רומניה בשחמט בעברו, אחיו הצעיר אמן שחמט של פיד"ה וגם האם, אמיליה גרינברג Emilia, שחמטאית. גרינברג, בוגר הפקולטה לכלכלה, מתפרנס ממשחק השחמט - הן מהפרסים הכספיים הניתנים בטורנירים בינלאומיים והן מתשלומים עבור משחקיו במועדונים. הוא שיחק שחמט בטורנירים ברחבי אירופה וגם בישראל ובמצרים. ב-2005 מיכאי גרינברג היה אחד משלושת נציגי יהדות רומניה, לצד גלוריה סוצ'יו Gloria Suciu וראנקו סוחנק Ranko Szuhanek, במכביה שנערכה בישראל. נכון לפברואר 2019, מדורג במקום ה-34 ברומניה לפי מד כושר. מיכאי גרינברג, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מיכאי גרינברג, באתר פיד"ה (באנגלית) בוקר טוב ישראל - סוכנות העיתונות הישראלית בשפה הרומנית ברומנית. ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.