laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניסן זלדס

ניסן זֶלדֶס (9 בספטמבר 1926 – 16 באפריל 2014) היה פיזיקאי ישראלי ופרופסור במכון רקח לפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, תלמידו המובהק של יואל רקח. מלוחמי העיר העתיקה בתש"ח. ניסן זלדס נולד בירושלים, בנם של נתן זלדס וחיה לבית שמעוני, אח לאורה. דודו היה המשורר והסופר דוד שמעוני. גדל בשכונת רחביה. למד בבית הספר תחכמוני ולאחר מכן בגימנסיה העברית רחביה. במלחמת העצמאות לחם כמפקד בשורות ההגנה, בגדוד מוריה של חטיבת עציוני. לחם בין היתר בקרב על הרובע היהודי כסגן מפקד קטע, ואף נפצע מכדור שפגע בירכו. ביוני 1948 נפל זלדס בשבי הירדני ושהה במחנה אום אל ג'מאל (בסמוך לעיר מפרק). הוא שוחרר במרץ 1949. אביו, נתן זלדס, שבצעירותו היה ממגיני תל חי ובמלחמה זו התנדב לחיל המשמר, נהרג מירי צלף בראשית ההפוגה השנייה, תוך כדי תקופת השבי של בנו. לניסן נודע על נפילת האב רק לקראת חזרתו מהשבי. עוד לפני המלחמה החל זלדס את לימודי הפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובהיותו בשבי אף לימד מתמטיקה ופיזיקה (יחד עם חברו יעקב בורדה, לימים פרופסור). השניים הסתמכו על ספרים שנשלחו להם על ידי משפחת זלדס וע"י מורם, פרופ' יואל רקח. ב-1956 השלים זלדס את לימודי הדוקטורט בהנחיית רקח. עבודת הדוקטורט שלו נשאה את הכותרת "התחרות בין הקלפות הגרעיניות לפי המודל של מאייר". עם סיום הדוקטורט נסע לאוניברסיטת ברמינגהאם ושימש כעמית פוסט-דוקטורט של פרופ' רודולף פיירלס (אנ'). עם חזרתו לישראל ב-1959 החל לשמש כאסיסטנט וכמדריך לפיזיקה עיונית באוניברסיטה. ב-1964 הועלה לדרגת מרצה, ב-1969 התמנה לפרופסור חבר וב-1978 לפרופסור מן המניין. לאורך הקריירה המחקרית שלו, היה זלדס מומחה לחקר מסות גרעיניות, תחום שהתפתח שנים אחדות לפני ראשית לימודיו, ובכך היה לאחד מראשוני הפיזיקאים הגרעיניים העיוניים בישראל. את פרסומו בקהיליית פיזיקאי הגרעין בעולם קנה בזכות שורה של עבודות העוסקות בחישובים מפורטים ומבוססים של כל המסות הגרעיניות, ממימן ועד מייטנריום. באחרית ימיו כתב מאמר רחב ומקיף, על ראשית החוג לפיזיקה באוניברסיטה העברית. עם תלמידיו לאורך השנים נמנים הפרופסורים פליקס דותן, שלמה ניר ושמואל אליצור מהאוניברסיטה העברית, פרופ' יאיר זרמי מהמכונים לחקר המדבר, פרופ' יוסף אורג מהקריה למחקר גרעיני, ופרופ' מיכאל (מיכה) בר מהמרכז למחקר גרעיני שורק. שהה בשבתונים ובביקורי עבודה בין היתר במכון נילס בוהר בקופנהגן, באוניברסיטת פריז-סאקלה, באוניברסיטת מישיגן, באוניברסיטה הטכנית של דרשמטאדט ובאוניברסיטה הלאומית של מקסיקו (אנ'). זלדס היה נשוי לקרלה לבית לוי, ילידת פירנצה, ונולדו להם שלושה בנים. גיסו היה פרופ' שאול יציב. התגורר בשכונת ניות. נפטר באפריל 2014 ונטמן בהר המנוחות. ניסן זלדס, יואל רקח והפיזיקה העיונית בירושלים, בתוך: חגית לבסקי (עורכת), תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים, כרך ג: "התעצמות אקדמית תוך מאבק לאומי", ירושלים: מאגנס, תשס"ט 2009, עמ' 279–300. (הספר בקטלוג ULI) דוד שמעוני (1891 - 1956), באתר geni רשימת השבויים בעבר-הירדן, באתר על המשמר, ‏23 ביוני 1948 אחרוני הפדויים שבים, באתר דבר, ‏4 במרץ 1949 ניסן זלדס, התחרות בין הקלפות הגרעיניות לפי המודל של Mayer, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים, ‏תשט"ז 1956 מינויים באוניברסיטה העברית, באתר למרחב, ‏7 ביוני 1959 העלאות באוניברסיטה העברית בירושלים, באתר הצופה, ‏8 ביולי 1964 האוניברסיטה העברית בירושלים מודיעה על ההעלאות והמינויים הבאים, באתר על המשמר, ‏30 באפריל 1969 חיה זלדס ז"ל, באתר מעריב, ‏23 ביולי 1979
קו בריסביין

קו בריסביין הייתה, לפי הנטען, תוכנית ובה אוסטרליה תכננה לסגת מצפון היבשת במקרה של פלישה יפנית. אף על פי שתוכנית להגן על אזורי התעשייה העיקריים בין בריסביין למלבורן אכן הוצעה בפברואר 1942, ראש הממשלה האוסטרלי מטעם הלייבור, ג'ון קרטין, והקבינט דחו את ההצעה. הבנה חלקית של התוכנית גרמה לשר אדי וורד, ממפלגתו של קרטין, להאשים את הממשלה הקודמת (ממשלת אחדות בהובלת רוברט מנזיס וארתור פאדן) בכך שתכננה לנטוש את צפון היבשת. וורד המשיך להאשים בכך את הממשלה בסוף 1942 ובתחילת 1943, האשמה שצברה תמיכה מאמירתו של הגנרל דאגלס מקארתור במסיבת עיתונאים בה השתמש בביטוי "קו בריסביין". וורד לא הציג תימוכין לטענותיו, ובהמשך טען שהרעיון נמחק מהמסמכים הרשמיים. ועדה מלכותית הגיעה למסקנה שלא היה רעיון כזה, וכי ממשלת מנזיס–פאדן לא אישרה הצעה זו. הוויכוח הציבורי תרם לזכייתו של הלייבור ב-1943, אם כי וורד מונה לתפקידים זוטרים יותר בהמשך. באוקטובר 1942 חשף השר מטעם הלייבור, אדי וורד, כי הממשלה הקודמת בראשות רוברט מנזיס ויורשו ארתור פאדן הכינה תוכניות לנטישת רוב היבשת במקרה של פלישה יפנית, ולרכז את מאמצי ההגנה בדרום–מזרחה. וורד קיבל את המידע כנראה מקצין במשרד ההגנה. בפברואר 1942 הועבר לקבינט המלחמה בראשות הלייבור תזכיר, בו הומלץ כי במקרה של פלישה יפנית רוב הכוחות האוסטרליים יתרכזו בין בריסביין למלבורן, שם מוקמה רוב התעשייה האוסטרלית. המפקד העליון של כוחות המולדת, איבן מקאי, קיבל הוראה לתעדף את האזורים סביב סידני וניוקאסל, עם דרווין בעדיפות משנית. היה עליו לקחת בחשבון גם את העובדה שרוב צבא אוסטרליה נפרס מעבר לים. ממשלת קרטין דחתה את ההצעה, והקדישה כוחות להגנה על דרווין וצפון היבשת, תוך נקיטה במדיניות של אדמה חרוכה כדי לעכב את הפולשים ככל הניתן. התיאוריה של וורד התבססה על הבנה חלקית של התוכנית בשילוב מידע שפורסם בנוגע לפינוי אזורים בקווינסלנד. וורד לא הציג הוכחות לטענותיו, ומנזיס, יחד עם כל שריו בממשלה הקודמת, הכחישו את הנטען. בישיבת מועצת המלחמה המייעצת בדצמבר 1942 הביע מנזיס דאגה מכך ששר מציג טענות שניתן להפריכן רק על ידי פרסום מידע מסווג. ראש הממשלה קרטין שיתף פעולה עם וורד ותקף את מנזיס ופאדן שהיו אחראים לדבריו לתוכנית "תבוסתנית" ו"בוגדנית". המודעות הציבורית לתוכנית עלתה כשבמרץ 1943 אמר הגנרל האמריקאי דאגלס מקארתור את הביטוי "קו בריסביין". וורד המשיך להפיץ את טענותיו, ובהמשך טען שהמידע על התוכנית נמחק ממסמכים רשמיים. קרטין מינה ועדה מלכותית כדי לחקור את הטענות ולבדוק האם מנזיס אחראי לתוכניות כאלו. הוועדה דיווחה ביולי 1943 כי אין ראיות שתומכות בתוכנית לנטוש את רוב אוסטרליה, וכי לא ידוע על מחיקת מסמכים. המחלוקת על קו בריסביין תרמה לניצחון הלייבור ב-1943, אך וורד הודח לתפקידים זוטרים יותר. התומכים בקיום התוכנית מביאים כהוכחה לטענותיהם את הקמת מלכודות טנקים במקומות שונים באוסטרליה בסוף שנות ה-30. בספר הזיכרונות שלו, טוען דאגלס מקארתור כי הצבא האוסטרלי הציע להקים קו סביב נהר דרלינג כדי להתגונן מפני פלישה אוסטרלית אפשרית. מקארתור זוקף לזכותו את ביטול התוכנית באמצעות יוזמות התקפיות שבלמו את יפן בגינאה החדשה. British Modern Military History Society - THE CURIOUS CASE OF THE BRISBANE LINE, British Modern Military History Society (באנגלית בריטית)</ref> <ref>Brisbane Line | Australian War Memorial, www.awm.gov.au TANK TRAPS NEAR TENTERFIELD, NSW DURING WW2, ‏1 בדצמבר 2001
Nasty Girl

"Nasty Girl" (בעברית: "ילדה שובבה") הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית דסטיניז צ'יילד. את השיר הוציאה ב-4 במרץ 2002 לאור חברת התקליטים קולומביה רקורדס, והוא נכלל כרצועה הרביעית באלבום האולפן השלישי של הלהקה, Survivor.‏ נכתב על ידי מאוריציו באסי, נעימי האקט, ביונסה ואנתוני דנט. בשיר זה הגיבו חברות הדסטיניז צ'יילד על הביקורות שקיבלו בעניין התלבושות שלבשו בהופעותיהן, שטענו כי הן אינן מתאימות לגילן או לרקע הדתי מהן מגיעות. ביונסה החלישה את משמעותו וטענה כי מדובר ביצירה סאטירית, אולם מישל ויליאמס ראתה בו מסר מעצים עבור נערות מתבגרות, שפוחדות להביע את עצמן באמצעות בגדיהן. "Nasty Girl" נכנס לעשרת השירים הפותחים במצעד האוסטרלי. את הווידאו קליפ הנלווה לו ביים צנעא האמרי. מידע על היצירה "Nasty Girl" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Nasty Girl" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Nasty Girl" באתר Discogs סרטון השיר "Nasty Girl" באתר יוטיוב "Destiny's Child: Someday We'll be Together | EW.com". www.ew.com. אורכב מ-המקור ב-9 באפריל 2013. נבדק ב-10 באוגוסט 2022. {{cite web}}: (עזרה) Basham, David (20 באפריל 2001). "Destiny's Child Sample Stevie Nicks, More On Survivor". MTV News. נבדק ב-20 באפריל 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Destiny's Child – "Nasty Girl"". MVD Base. אורכב מ-המקור ב-7 באוקטובר 2012. נבדק ב-13 באפריל 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Nasty girl - Destiny's Child - CD maxi single" (בצרפתית). France: Fnac. 4 במרץ 2002. נבדק ב-1 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Nasty Girl". Amazon./de. "The ARIA Report: New Releases Singles – Week Commencing 20th May 2002" (PDF). ARIA. 20 במאי 2002. p. 25. אורכב מ-המקור (PDF) ב-22 בפברואר 2008. נבדק ב-29 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה)
פרשת הריגול של משפחת שאהין

איברהים שאהין ואינשראח מוסא היו זוג מצרים שעבדו בשיתוף ילדיהם עבור המוסד הישראלי בין השנים 1967 עד מעצרם ב-1974. איברהים נדון למוות, וב-1977 הוצא להורג במצרים. גם אשתו נדונה למוות, אך עונשה הומתק על ידי נשיא מצרים, אנואר סאדאת. היא ושלושת ילדיהם ברחו לישראל והתגיירו. בישראל אינשראח שינתה את שמה לדינה בן דוד. היא נפטרה ב-2021 בתל אביב והובאה לקבורה בבית הקברות ירקון. המקרה שלהם זכה לפרסום נרחב בתקשורת הישראלית בסוף שנות ה-80. Ian Black, Israel's Secret Wars: A History of Israel's Intelligence Services, Grove Press, 1991. (באנגלית) The Press-Courier - Google News Archive Search, news.google.com , פלשתיני ואשתו המצויה נידונו למוות במצרים, מעריב, 26 בנובמבר 1974 הומתק עונש המוות למצריה על "ריגול לישראל", על המשמר, 28 בינואר 1976 New Straits Times - Google News Archive Search, news.google.com דינה בן דוד באתר GRAVEZ Israeli editors stumble on their checkbooks - Chicago Sun-Times | HighBeam Research, web.archive.org, ‏2014-10-01 עודד גרנות, אשת המרגל שלנו בקהיר: התרענו על מלחמת יוה"כ, מעריב, 26 בנובמבר 1989, המשך; בתיה פלדמן, משני בן־דוד: הגיע הזמן להרים ראש; שיידעו מה עשינו למען מדינת ׳שואל, חדשות, 27 בנובמבר 1989 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף וורקני

יוסף וורקני (1902–1992) היה רופא ילדים יהודי אמריקאי יהודי ממוצא אוסטרי, הידוע כ"אבי הטרטולוגיה". וורקני נולד בווינה ולמד שם רפואה. עד 1932, הוא פרסם למעלה מ-23 מאמרים. ב-5 בינואר 1932 עבר לסינסינטי, אוהיו שם גר עד מותו. שתי תסמונות גנטיות נקראות על שמו: תסמונת וורקני 1 ותסמונת וורקני 2. פרס האגודה לחקר רפואת ילדים, E. Mead Johnson Award (1943) פרס האגודה לחקר רפואת ילדים Borden Award (1950) Modern Medicine Award for Distinguished Achievement (1964) פרס ג'ון האולנד של האגודה האמריקאית לרפואת ילדים (1970) פרס קרן צ'ארלס ה. הוד (1972) American Association on Mental Deficiency Research Award (1976) Procter Medal Award for Distinguished Research (1979) March of Dimes Basil O'Connor Award (1986) Willhite C (2000). "Josef Warkany". Toxicol. Sci. 58 (2): 220–1. doi:10.1093/toxsci/58.2.220. PMID 11099634. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
My Little World

"My Little World" (בעברית: "עולמי הקטן") הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי האוסטרי וטרלו ורובינסון. את השיר הוציאה ב-1976 לאור חברת התקליטים פולידור רקורדס, והוא נבחר על ידי תאגיד השידור האוסטרי לייצג את המדינה באירוויזיון 1976. "My Little World" נכתב והולחן על ידי גרהארד היינץ, והופק על ידי פטר מולר. זהו שירה הראשון של אוסטריה באירוויזיון מאז פרישתה מאירוויזיון 1973, וכמו כן הראשון שמבוצע באנגלית. הוקלטה על ידי הצמד גרסה נוספת לשיר בגרמנית בשם "Meine kleine Welt". בערב התחרות שובץ השיר כ-14 בסדר ההופעות, לפני קרלוש דו קארמו הפורטוגזי עם "Uma flor de verde pinho" ואחרי הצמד האיטלקי אל באנו ורומינה פאוור עם "We'll Live It All Again". עם תום חלוקת נקודות השופטים דורג במקום החמישי עם שמונים נקודות. Waterloo & Robinson – My Little World, דיסקוגס Meine kleine Welt, יוטיוב Eurovision 1976 Results: Voting & Points
אוסטריה באירוויזיון 1976

אוסטריה השתתפה באירוויזיון 1976, שנערך בהאג שבהולנד, עם השיר "My Little World" בביצוע הצמד המוזיקלי האוסטרי וטרלו ורובינסון. זו הייתה השתתפותה ה-15 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון, וכן הראשונה לאחר פרישתה מאירוויזיון 1973. תאגיד השידור האוסטרי בחר באופן פנימי את וטרלו ורובינסון לייצוג המדינה. כשבוע לאחר החשיפה הוציאה רשות השידור את השיר האוסטרי לאירוויזיון 1976 לאור, "My Little World", שנכתב והולחן על ידי גרהארד היינץ, והופק על ידי פטר מולר. בערב התחרות שובץ השיר כ-14 בסדר ההופעות, לפני קרלוש דו קארמו הפורטוגזי עם "Uma flor de verde pinho" ואחרי הצמד האיטלקי אל באנו ורומינה פאוור עם "We'll Live It All Again". עם תום חלוקת נקודות השופטים דורג במקום החמישי עם שמונים נקודות. Eurovision 1976 Results: Voting & Points
פרס דיקסון

פרס דיקסון ברפואה ופרס דיקסון במדעים הם פרסים הניתנים כל שנה, מאז 1970. הם ניתנו לראשונה על ידי ג'וזף דיקסון ואגנס פישר דיקסון. פרס דיקסון ברפואה מוענק מדי שנה על ידי אוניברסיטת פיטסבורג לאזרחי ארצות הברית שתרמו "תרומה משמעותית ומתקדמת" לרפואה. הפרס הוא: 50,000 דולר, מדליית ארד והעברת הרצאה במהלך התצוגה השנתית של מחקר אקדמי באוניברסיטה. 1971 - ארל וו. סת'רלנד, הבן 1972 - רוזלין זוסמן יאלו וסולומון ברסון 1973 - ג'ון היישם גיבון 1974 - סטיבן קפלר 1975 - אליזבת פ. ניופלד 1976 - פרנק דיקסון 1977 - רוז'ה גימן 1978 - פול גרינגרד 1979 - ברט אומאלי 1980 - דייוויד הובל וטורסטן ויזל 1981 - פיליפ לדר 1982 - פרנק רודלה 1983 - אריק קנדל 1984 - סולומון סנידר 1985 - רוברט גאלו 1986 - ג'. מייקל בישופ 1987 - אלווין קבת 1988 - Leroy Hood 1989 - Bernard Moss 1990 - ארנסט קנוביל 1991 - פיליפ א. שרפ 1992 - פרנסיס קולניס 1993 - סטנלי פרוזינר 1994 - Bert Vogelstein 1995 - רונלד אונס 1996 - פיליפה מאראק 1997 - אד הארלו ואריק לנדר 1998 - ריצ'רד קלאוזנר 1999 - ג'יימס דרנל 2000 - אליזבת בלקברן 2001 - Robert G. Roeder 2002 - Charles David Allis 2003 - סוזן לינדקוויסט 2004 - איליין פוקס 2005 - רונלד דויס 2006 - רוג'ר דויד קורנברג 2007 - קרול גריידר 2008 - רנדי שקמן 2009 - ויקטור אמברוס 2010 - Stephen Elledge 2011 - קרייג ונטר 2012 - בריאן דרוקר 2013 - הודא זוע'בי 2014 - ג'פרי גורדון 2015 - Karl Deisseroth 2016 - ג'ניפר דאודנה 2017 - David M. Sabatini 2018 - בוני בסלר 2019 - Ruslan Medzhitov 2020 - ג'יימס קולינס 2021 - סינתיה קניון 2022 - קרולין ברטוצי 2023 - Clifford P. Brangwynne פרס דיקסון במדעים מוענק מדי שנה על ידי אוניברסיטת קרנגי מלון למי ש"עשו את ההתקדמות הגדולה ביותר בתחום המדעי בארצות הברית בשנה המדוברת". מקור: אוניברסיטת קרנגי מלון 1970-71 - ריצ'רד בלמן 1971-72 - ג'ורג'ה אמיל פאלאדה וKeith R. Porter 1972-73 - פרנסיס סניידר 1973-74 - אליאס ג'יימס קורי 1974-75 - David H. Geiger 1975-76 – לא ניתן פרס 1976-77 – לא ניתן פרס 1977-78 - John H. Sinfelt 1978-79 - Seymour Benzer 1979-80 – לא ניתן פרס 1980-81 - John W. Cahn 1981-82 – לא ניתן פרס 1982-83 - Harden M. McConnell 1983-84 - אדוארד פרדקין 1985-86 - נורמן דוידסון 1986-87 - בנג'מין וידום 1987-88 - מיטשל פייגנבאום 1988-89 - ג'ואן סטייץ 1989-90 - Richard E. Dickerson 1990-91 - פרנק שרווד רולנד 1991-92 - דייוויד בוטשטיין 1992-93 - פול לוטרבור 1993-94 - ורה רובין 1994-95 - ריי קורצווייל 1995-96 - לילנד ה. הרטוול 1996-97 - John P. Hirth 1997-98 - ולטר אלברז 1998-99 - פיטר שור 1999-2000 - הוארד ראיפה 2000-01 - אלכסנדר פיינס 2001-02 - Carver Mead 2002-03 - רוברט לאנגר 2003-04 - Marc Kirschner 2004-05 - George M. Whitesides 2005-06 - David Haussler 2006-07 - ג'ארד דיימונד 2007-08 - Jean Fréchet 2008-09 - ריצ'רד קארפ 2009-10 - סול פרלמוטר 2010-11 - David A. Tirrell 2011-12 - מארווין כהן 2012-13 - François M. M. Morel 2013-14 - Karl Deisseroth 2014-15 - Joseph DeSimone 2015 - יהודה פרל 2016 - צ'אד מירקין 2017 - ג'ניפר דאודנה 2018 - Emery N. Brown 2019 - ג'רלדין ריצ'מונד 2020 - לוסי שפירו 2021 - ג'פרי הינטון 2022 - Richard N. Aslin 2023 - ג'ניפר שוורץ Request Rejected, www.dicksonprize.pitt.edu "The Dickson Prize in Science". Carnegie Mellon University. נבדק ב-4 ביוני 2015. {{cite web}}: (עזרה)
Esquinas

Esquinas הוא אלבום האולפן השלישי בשפה הספרדית של הזמרת האמריקאית בקי ג'י. הוא יצא ב-28 בספטמבר 2023 דרך קימוסבי רקורדס, RCA רקורדס וסוני מיוזיק לטין. ב-25 באוגוסט, גומז הכריזה על השם של אלבום האולפן השלישי שלה שהוא Esquinas, ושהוא יגיע "בקרוב". האלבום יהיה מקסיקני אזורי, הראשון שלה בז'אנר, כמחווה לסבה וסבתה, שהיגרו ממקסיקו לארצות הברית. בהסבר השם של האלבום, גומז הצהירה: תמיד הזדהיתי לא כצד אחד או הצד השני של הרחובות שגידלו אותי, אלא הפינה שבה שני דגלים, שתי תרבויות, שתי שפות נפגשים. האלבום בוחן נושאים של הכרת תודה, גאווה, אבל ואובדן. הוא משקף את המורשת הכפולה של בקי ג'י כמקסיקנית-אמריקאית ואת המסע שלה בתעשיית המוזיקה. האלבום כולל שיתופי פעולה עם אמנים מקסיקנים-אמריקאים חדשים וצעירים, כולל פסו פלומה, איוון קורנחו, יהריצה אי סו אסנסיה, דני-לוקס ואנג'לה אגוילאר. המפיק והפזמונאי אדגר בררה מילא תפקיד משמעותי בהרכב האמנים המשתתפים באלבום. האלבום מציג את ההתפתחות המוזיקלית של בקי ג'י ואת הרבגוניות הז'אנרית שלה. הוא כולל גרסאות כיסוי, ומשלב אלמנטים של צ'יקנה ומוזיקה בהשראה אזורית. לכמה שירים באלבום יש משמעות אישית, כולל "Cruz De Olivido", שהוקדש לסבתה של בקי ג'י על ידי סבה כשעזב לארצות הברית. ב-30 במרץ 2023, גומז ופסו פלומה הוציאו את שיתוף הפעולה שלהם "Chanel" בתור הסינגל המוביל של האלבום. ב-28 ביוני 2023, גומז הוציאה את שיתוף הפעולה שלה עם גאביטו בלסטרוס, "La Nena" כסינגל הרשמי השני של האלבום. ב-14 בספטמבר 2023, גומז הוציאה את "Querido Abuelo" כסינגל הרשמי השלישי מהאלבום. הסינגל מוקדש לסבה שמת. ב-28 בספטמבר 2023, יצא קליפ לסינגל הרביעי "2ndo Chance" בערוץ היוטיוב של הזמרת. בשיר מופיע הזמר איוון קורנחו. הקליפים מכילים כמה הופעות קמע, כולל כל האמנים שהצטרפו לזמרת באלבום זה. מידע על האלבום Esquinas באתר MusicBrainz האלבום Esquinas באתר ספוטיפיי Gómez, Shirley (25 באוגוסט 2023). "BECKY G UNVEILS ANTICIPATED THIRD ALBUM 'ESQUINAS': A CELEBRATION OF CULTURAL FUSION". Hola. נבדק ב-27 באוגוסט 2023. {{cite web}}: (עזרה) Thania Garcia, Becky G on Assembling ‘Esquinas’ With Producer Edgar Barrera and New Mexican Artists: ‘As Serendipitous As It Can Get’, Variety, ‏2023-09-29 (באנגלית אמריקאית) Hernandez, Jeanette (2023-03-29). "Peso Pluma & Becky G Are Collaborating – Here's What We Know". Remezcla (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-18 באפריל 2023. נבדק ב-2023-05-11. {{cite web}}: (עזרה) Villa, Lucas (2023-03-31). "LISTEN: Becky G & Peso Pluma Sing About a Breakup in "Chanel"". Remezcla (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-11 במאי 2023. נבדק ב-2023-05-11. {{cite web}}: (עזרה) @iambeckyg. "Querido Abuelo.🤎 Disponible 9.14" (Tweet). נבדק ב-8 בספטמבר 2023 – via Twitter. {{cite web}}: (עזרה) Rolling Stone, The 100 Best Albums of 2023, Rolling Stone, ‏2023-11-30 (באנגלית אמריקאית)
אלפרד ואלנשטיין

אלפרד ואלנשטיין (Alfred Wallenstein‏; 7 באוקטובר 1898, שיקגו – 8 בפברואר 1983, ניו יורק), היה צ'לן ומנצח יהודי אמריקאי. בגיל 17 הצטרף אל התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו כצ'לן. בהמשך ניגן בצ'לו בפילהרמונית של לוס אנג'לס ובתזמורת סימפונית של שיקגו לפני שהיה לצ'לן ראשי בפילהרמונית של ניו יורק בניצוח טוסקניני, בשנת 1929. הוא הרבה להופיע עם תזמורות אלה כסולן. טוסקניני, שהיה צ'לן בעצמו, יעץ לואלנשטיין להיות למנצח. הוא ניצח על תזמורת אגן הוליווד ואחר ניצח לעיתים קרובות על קונצרטים משודרים ברדיו. משנת 1943 עד 1956 היה מנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של לוס אנג'לס. בשנים הבאות לימד בבית ספר ג'וליארד בניו יורק. אלפרד ואלנשטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלפרד ואלנשטיין, באתר AllMusic (באנגלית) אלפרד ואלנשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלפרד ואלנשטיין, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל הרפובליקה של קונגו

סמל הרפובליקה של קונגו מורכב ממגן שבמרכזו אריה אדום האוחז בלפיד. רקע המגן צבוע בצהוב, ובמרכזו רצועה ירוקה. מעל המגן ישנו כתר זהב. שני פילים אפריקנים תומכים במגן משני צידיו. שני הפילים עומדים על קורה, שממנה נופלת כרזה עם הכיתוב "אחדות, עבודה, קידמה", שהוא המוטו הלאומי של המדינה. דגל הרפובליקה של קונגו המנון הרפובליקה של קונגו מדיה וקבצים בנושא סמל הרפובליקה של קונגו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אטיין ואסן

אטיין ואסן (בהולנדית: Etienne Vaessen; נולד ב-26 ביולי 1995 בברדה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת נאק ברדה מליגת העל ההולנדית. בשנת 2016 החל ואסן לשחק בקבוצה הבוגרת של ואלבייק במסגרת ליגת המשנה ההולנדית. בתום עונת 2018/2019 העפיל עם המועדון לליגת העל ההולנדית. ב-3 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בהפסד 1–3 לפנלו במסגרת המחזור הראשון לעונת 2019/2020. בשנת 2014, עת עבד כשומר, נדקר ואסן כאשר רדף אחרי גנב, ואושפז למספר ימים. מדיה וקבצים בנושא אטיין ואסן בוויקישיתוף אטיין ואסן, באתר Transfermarkt אטיין ואסן, באתר Soccerway אטיין ואסן, באתר WorldFootball.net אטיין ואסן, באתר FootballDatabase.eu Stabiele RKC-keeper Vaessen pas zes jaar onder de lat: 'Het voelt als een jongensdroom' באתר Brabants Dagblad, ‏ 28 במאי 2019 (בהולנדית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אטיין ואסן".
Better Place

"Better Place" (בעברית: "מקום טוב יותר") הוא שיר של הלהקה האמריקאית אן סינק. הוא יצא דרך חברת RCA כסינגל המוביל מהפסקול של סרט הקולנוע המונפש "טרולים 3: הקול טוב", בו חבר הלהקה, ג'סטין טימברלייק, מדבב את דמותו של בראנץ'. הוא הפיק את השיר עם שלבאק והשניים כתבו אותו עם איימי אלן. הוא משמש כהוצאה הראשונה של אן סינק לאחר הפסקה שנמשכה למעלה מ-20 שנה. למעלה משבועיים לפני צאת השיר, חברי הלהקה הוציאו קליפ של מאחורי הקלעים, בו הראו את חברי הלהקה מקליטים את חלקיהם בשיר. כמו כן יצא סרטון טריילר, שכלל קישור לשמירה מראש של השיר ואישר את תאריך היציאה שלו. שמועות על איחוד של אן סינק נפוצו בעבר לאחר שבניו יורק נצפו פוסטרים רבים של הסרט "טרולים 3: הקול טוב", שכללו את האות הראשונה של הלוגו של הלהקה וקוד QR לאתר TakeYouToABetterPlace.com בו היה טיזר לשיר. "Better Place" הוא שיר פופ שמזכיר את המוזיקה הקודמת של אן סינק מסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 ובנוי על קטע כלי של דיסקו פופ בו טימברלייק שר את הפזמון. סרטון השיר "Better Place" באתר יוטיוב Deville, Chris (29 בספטמבר 2023). "NSYNC – "Better Place"". Stereogum. נבדק ב-29 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Zee, Michaela (29 בספטמבר 2023). "Watch NSYNC Reunite in Studio for the First New Song in 21 Years, 'Better Place'". Variety. נבדק ב-29 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Skinner, Tom (14 בספטמבר 2023). "*NSYNC announce first new song in over 20 years, 'Better Place'". NME. נבדק ב-29 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Aniftos, Rania (14 בספטמבר 2023). "*NSYNC Reunite for 'Trolls Band Together' Song 'Better Place': See the Release Date & New Trailer". Billboard. נבדק ב-29 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "*NSYNC Reunite with Pop Banger 'Better Place' — Their First Song in Over 20 Years: LISTEN". People. 29 בספטמבר 2023. נבדק ב-29 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Stichting Nederlandse Top 40, Tipparade-lijst van week 39, 2023, Top40.nl (בהולנדית) Adult Pop Airplay, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית)
פרנקולינו דז'ו

פרנקולינו גלודה דז'ו (בפורטוגזית: Franculino Gluda Djú; נולד ב-28 ביוני 2004 בביסאו שבגינאה ביסאו) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מיטיולן מליגת העל הדנית ובנבחרת גינאה ביסאו. דז'ו גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. ב-7 ביולי 2023 חתם על חוזה לחמש שנים במיטיולן מליגת העל הדנית. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ויילה בולקלוב במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2023/2024. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-11 בספטמבר 2023 ערך דז'ו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו, בניצחון 2-1 נגד נבחרת סיירה לאון במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. נכלל בסגל נבחרת גינאה ביסאו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. פרנקולינו דז'ו, ברשת החברתית אינסטגרם פרנקולינו דז'ו, באתר Transfermarkt פרנקולינו דז'ו, באתר Soccerway פרנקולינו דז'ו, באתר WorldFootball.net פרנקולינו דז'ו, באתר National Football Teams פרנקולינו דז'ו, באתר FootballDatabase.eu Franculino er ankommet: Glæder mig til at vise, hvad jeg kan באתר הרשמי של מיטיולן, 7 ביולי 2023 (בדנית) BACIRO CANDE ANUNCIA LISTA DOS CONVOCADOS COM 14 ESTREIANTES PARA O CAN'2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל של גינאה ביסאו, 22 בדצמבר 2023 (בפורטוגזית)
פורסון אמנקווה

פורסון אמנקווה (באנגלית: Forson Amankwah; נולד ב-31 בדצמבר 2002 בגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. אמנקווה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת WAFA מליגת העל הגאנאית, במדיה ערך 16 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. ב-7 בפברואר 2021 חתם אמנקווה ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והחל לשחק בליפרינג, קבוצת בת של המועדון. ב-2 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו ברד בול זלצבורג, בתיקו 0-0 נגד ל.א.ס.ק. לינץ במסגרת המחזור ה-21 בליגה לעונת 2021/2022. ב-27 ביוני 2022 הושאל אמנקווה לריינדורף אלטאך מהבונדסליגה האוסטרית. הוא ערך 16 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד. לאחר ההשאלה חזר לרד בול זלצבורג. מדיה וקבצים בנושא פורסון אמנקווה בוויקישיתוף פורסון אמנקווה, ברשת החברתית אינסטגרם פורסון אמנקווה, באתר Transfermarkt פורסון אמנקווה, באתר Soccerway פורסון אמנקווה, באתר BDFutbol פורסון אמנקווה, באתר WorldFootball.net פורסון אמנקווה, באתר National Football Teams פורסון אמנקווה, באתר FootballDatabase.eu Forson bringt Offensiv-Power nach Altach באתר הרשמי של ריינדורף אלטאך, 27 ביוני 2022 (בגרמנית)
לוקאס אסאדי

לוקאס הומברטו אסאדי רייגדאס (בספרדית: Lucas Humberto Assadi Reygadas; נולד ב-8 בינואר 2004 בפואנטה אלטו שבצ'ילה) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אוניברסידד דה צ'ילה מליגת העל הצ'יליאנית ובנבחרת צ'ילה. אסאדי גדל במחלקת הנוער של אוניברסידד דה צ'ילה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הצ'יליאנית בעונת 2021, בה ערך שבע הופעות ליגה. בעונת 2022 הוסיף 27 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד. ב-20 בנובמבר 2022 ערך אסאדי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'ילה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת סלובקיה במשחק ידידות. מדיה וקבצים בנושא לוקאס אסאדי בוויקישיתוף לוקאס אסאדי, ברשת החברתית אינסטגרם לוקאס אסאדי, באתר Transfermarkt לוקאס אסאדי, באתר Soccerway לוקאס אסאדי, באתר WorldFootball.net לוקאס אסאדי, באתר National Football Teams לוקאס אסאדי, באתר FootballDatabase.eu