אדם דרייבר

אדם דאגלס דרייבר (באנגלית: Adam Douglas Driver; נולד ב-19 בנובמבר 1983) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, מועמד שני פרסי אוסקר, שני פרסי גלובוס הזהב, ארבעה פרס אמי ופרס טוני. בין תפקידיו הראשונים ניתן למנות את סרטו של סטיבן ספילברג, "לינקולן", וסרטם של האחים כהן, "בתוך לואין דייוויס". הוא מוכר גם בזכות הופעתו בסדרה הדרמה קומית שיצרה לינה דנהאם לרשת HBO, "בנות" עליו קיבל שלוש מועמדויות לפרס אמי לשחקן משנה בסדרה קומית. בשנים 2015–2019 דרייבר גילם את קיילו רן, הנבל הראשי בטרילוגיית ההמשך של "מלחמת הכוכבים", בסרטים "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר", "מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי" ו"מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר". דרייבר נולד בסן דייגו, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית אדוקה ממוצא בריטי, הולנדי, וגרמני. בנם של ננסי וג'ו. משפחת אביו היא מארקנסו ומשפחת אימו מאינדיאנה. אביו החורג הוא כומר בפטיסטי. כילד, דרייבר שר במקהלת הכנסייה. בנם של ננסי רייט (לבית נידהאם) וג'ו דאגלס דרייבר. גדל בעיירה מיצ'וואקה באינדיאנה. הוא סיים את לימודי התיכון בשנת 2001. בזמן השנה האחרונה בתיכון ניסה להתקבל לבית הספר ג'וליארד ונדחה. זמן קצר לאחר פיגועי 11 בספטמבר, דרייבר התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא שירת שנתיים ו-8 חודשים לפני שנפצע ברכיבת אופניים ושוחרר מסיבה רפואית לפני שנשלח לעיראק. לאחר מכן למד שנה באוניברסיטת אינדיאנפוליס ואז עבר לג'וליארד ללימודי דרמה. הוא קיבל תואר בשנת 2009. לאחר תום הלימודים, דרייבר החל לשחק בניו יורק, והופיע בברודוויי ואוף ברודוויי ומדי פעם עבד כפיקולו וכמלצר. בשנת 2010 שיחק בדרמת הטלוויזיה שביים בארי לוינסון לרשת HBO "ד"ר מוות ומיסטר ג'ק", שקיבלה 3 מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ו-15 מועמדויות בטקס פרס אמי של אותה שנה. בשנים 2012–2017 שיחק בסדרה "בנות" מבית HBO. בשנת 2013 שיחק בסרט "בתוך לואין דייוויס" של האחים כהן, בסרט האוסטרלי "מסלולים" לצד מיה וסיקובסקה, בסרט "ציפור כחולה", ובסרט "אולי בכל זאת" לצד דניאל רדקליף. בשנת 2014 שיחק בסרט "לבבות רעבים" בסרט "כאן אני משאיר אותך" ובסרט "כשנהיה צעירים". על תפקידו בסרט "לבבות רעבים" זכה בגביע וולפי לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של ונציה. ב-2015 הוא השתתף בתפקיד הנבל הראשי, קיילו רן, בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר". בשנת 2016 כיכב בסרטו של מרטין סקורסזה "שתיקה", דרמה היסטורית שמתרחשת במאה ה-17 ביפן. באותה שנה הופיע בתפקיד הראשי בסרטו של ג'ים ג'ארמוש "פטרסון", ובסרטו של ג'ף ניקולס "ספיישל חצות". בשנת 2017 שיחק לצד צ'נינג טייטום בקומדיה "לוגאן לאקי" של הבמאי סטיבן סודרברג. באותה שנה שב לגלם את דמותו של קיילו רן בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי". בשנת 2018 שימש כקריין בסרט הדוקומנטרי "ג'וזף פוליצר - קול העם", אודות חיו של ג'וזף פוליצר. באותה השנה שיחק את תפקיד הבלש פליפ צימרמן בסרט הפשע הביוגרפי "שחור על לבן" של הבמאי זוכה פרס האוסקר ספייק לי המבוססת על האוטוביוגרפיה "Black Klansman" שנכתבה על ידי רון סטולוורת'. על תפקידו בסרט, קיבל דרייבר מועמדות לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע, לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה ולפרס גילדת שחקני המסך. בשנת 2019 שיחק דרייבר בסרט הדרמה "סיפור נישואים", שנכתב ובוים על ידי הבמאי נוח באומבך, לצד סקרלט ג'והנסון. השניים מגלמים זוג נשוי שעובר הליך גירושין. על תפקידו בסרט זה, דרייבר קצר שבחים ואף קיבל מועמדות שנייה לפרס האוסקר, הפעם בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר, פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי ולפרס גילדת שחקני המסך. עוד באותה השנה, הספיק דרייבר לשחק בסרטו של ג'ים ג'ארמוש "המתים אינם מתים", ובסרטו של ג'יי ג'יי אברהמס - "מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר" בדמותו של קיילו רן. בתיאטרון, שיחק בהפקה המחודשת של ברודוויי למחזה "תשרוף את זה" שעלתה לראשונה ב-1987. דרייבר היה מועמד לפרס טוני על משחקו במחזה. בשנת 2020 לוהק לשני סרטים של הבמאי רידלי סקוט, הראשון – הדרמה ההיסטורית "הדו-קרב האחרון", כשכיכב לצדם של מאט דיימון, בן אפלק וג'ודי קומר; והשני הוא דרמת הפשע הביוגרפית "בית גוצ'י" בתפקיד של ראש בית האופנה גוצ'י לשעבר, מאוריציו גוצ'י. בהמשך, הוא לוהק לצד גרטה גרוויג לסרטו של נואה באומבך "רעש לבן", עיבוד קולנועי באותו שם לספרו של דון דלילו, אשר אמור לעלות בשירותי הסטרימינג של נטפליקס במהלך 2022. במרץ 2023 כיכב בסרט המדע בדיוני "65". ב-22 ביוני 2013 נישא לג'ואן טאקר, לאחר זוגיות של שבע שנים. טאקר ודרייבר מכירים מימיהם בג'וליארד. בנם הבכור נולד ב-2016, שאת לידתו הם שמרו בסוד מהתקשורת במשך שנתיים. נולד להם בן שני בתחילת 2023.המשפחה מתגוררת בשכונת ברוקלין הייטס, מנהטן. דרייבר מנהל ארגון ללא מטרות רווח בשם "אומנות בכוחות המזוינים" אשר מבצע הופעות בפני אנשי צבא. הוא רואה בג'ון קסאווטס מודל לחיים יצירתיים. מדיה וקבצים בנושא אדם דרייבר בוויקישיתוף אדם דרייבר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדם דרייבר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אדם דרייבר, באתר AllMovie (באנגלית) אדם דרייבר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אדם דרייבר, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אדם דרייבר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדם דרייבר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדם דרייבר, באתר Discogs (באנגלית) אדם דרייבר, באתר Genius יניב חלילי, שמענו בום גדול וענן זרחן לבן נפל עלינו. אם לא היינו מספיקים לרוץ, כולנו היינו מתים, באתר "ידיעות אחרונות", 28 באוגוסט 2017 אורי קליין, הרבה יותר מעוד פרצוף פוטוגני: כיצד השתלט אדם דרייבר על המסכים?, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2017 אמיר קמינר, אדם דרייבר: "זה צירוף מקרים שאני מגלם יהודים", באתר ynet, 9 באוגוסט 2018 אלכסיס סולוסקי, הניו יורק טיימס, אדם דרייבר וקרי ראסל מנהלים רומן מיוסר. בברודוויי, באתר הארץ, 24 במרץ 2019 אמיר קמינר, אדם דרייבר: "זה צירוף מקרים שאני מגלם יהודים", באתר ynet, 9 באוגוסט 2018 Schulman, Michael (2019-10-21). "Adam Driver, the Original Man". The New Yorker (באנגלית אמריקאית). ISSN 0028-792X. נבדק ב-2024-03-25.