laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רלית תרנגולית

רלית תרנגולית (שם מדעי: Gallicrex cinerea) היא מין יחיד בסוגו של עוף מים במשפחת הרליתיים. חיה בטבע בביצות דרום מזרח אסיה והודו. גודלה של רלית זו הוא עד 43 ס"מ באורך ומשקלה 476-650 גרם. צבע הנוצות שחור כמעט לגמרי למעט הכרבולת האדומה על הראש והמקור הצהוב. לרלית רגליים צהובות וארוכות אך זנב קצר וגוף נמוך העוזר לה להיבלע בשיחים בעת הצורך. הנקבות קטנות מהזכרים, אורכן עד 36 ס"מ ומשקלן 298-434 גרם. נוצותיהן חומות כהות והן חסרות כרבולת. לעופות הצעירים רגלים ירוקות. הנקבות מטילות 2-3 ביצים בשטחי ביצות בין השיחים ונשארות לשמור עליהן. עופות אלה חיים בביצות ברחבי אסיה בהודו, פקיסטן, סרי לנקה ועד דרום סין, קוריאה, יפן, הפיליפינים ואינדונזיה. את מזונם הם מחפשים במים הרדודים, וניזונים מזרעים, חרקים, דגים קטנים וסרטנים זעירים. עופות אלה בדרך כלל חשאיים ושקטים למעט בבקרים, כאשר הזכרים מכריזים על טריטוריה או קוראים לבנות זוגם. מדיה וקבצים בנושא רלית תרנגולית בוויקישיתוף רלית תרנגולית, באתר ITIS (באנגלית) רלית תרנגולית, באתר NCBI (באנגלית) רלית תרנגולית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רלית תרנגולית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) רלית תרנגולית, באתר GBIF (באנגלית) רלית תרנגולית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רלית תרנגולית באתר הרשימה האדומה של IUCN
דוקטור זוידברג

דוקטור ג'ון א. זוידברג (אנגלית: Doctor John A. Zoidberg), המכונה לעיתים קרובות רק זוידברג, הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה המונפשת פיוצ'רמה. הדמות נוצרה במקור על ידי מאט גריינינג ופותח על ידי גריינינג ודייוויד אקס. כהן. הדמות הוצגה לראשונה בפרק של הסדרה ששודר בשנת 1999. זוידברג הוא מהדמויות הראשיות בסדרה והוא מדובב על ידי השחקן בילי וסט. זוידברג משמש כרופא צוות חברת המשלוחים הבין-פלנטרית "פלאנט אקספרס" אשר בה מתמקדת עלילת הסדרה. זוידברג הוא חייזר דמוי לובסטר מכוכב הלכת דקפוד 10, אשר נודע במיוחד בשל כישורי הרפואה הגרועים שלו, התנהגותו המוזרה וחוסר המזל הקומי שלו. למרות שהוא הרופא של צוות הפלאנט אקספרס, בפועל אין לו ידע רב ברפואה, ובמיוחד אין לא בכל הנוגע לאנטומיה האנושית. זוידברג מהווה לעיתים רבות מושא ללעג עבור עמיתיו למקום העבודה. עם זאת, הוא גם מתואר כבעל כוונות טובות וכיצור ידידותי. זוידברג הוא חייזר דמוי לובסטר עם שלד חיצוני ורוד אדמדם, פה עם מחושים רבים ומקור. יש לו גפיים מרובות, כולל טפרים דומים לאלו של לובסטר, אשר בהם הוא משתמש למטרות שונות, לעיתים רבות באופן מגושם. זוידברג מגיע מכוכב הלכת "דקפוד 10" בו מינו האמפיבי, אשר מכונים "דקפודים" (Decapodians), הוא השולט. לאחר שנגוז חלומו להיות שחקן החל לעבוד כרופא בחברת המשלוחים הבין-כוכבית "פלנט אקספרס", בה עובדים שאר גיבורי הסדרה. זוידברג מתואר פעם אחר פעם כשרלטן ורופא לא מוצלח, וכן כעני רעב ללחם וחסר כישורים חברתיים וביטחון עצמי. כרופא של צוות הפלאנט אקספרס תפקידו העיקרי של דוקטור זוידברג הוא לטפל בצרכים הרפואיים של חברי הצוות, משימה בה הוא נכשל באופן עקבי. חוסר הידע שלו ברפואה מהווה בדיחה חוזרת ונשנית לאורך כל הסדרה, כאשר לרוב זוידברג לא מצליח להבין את האנטומיה האנושית ועל כן מציע טיפולים מוזרים ולא נכונים. למרות מגרעותיו הוא ממשיך להיות חבר בצוות הפלאנט אקספרס, בין היתר בשל רחמים ובשל נכונותו לעבוד בשכר מועט או ללא שכר. מנהגו של זוידברג לדבר על עצמו בגוף שלישי, ובנוסף הוא מפגין מאפיינים המתאימים במידה מסוימת לסטריאוטיפ היהודי - דבר המביא לקונפליקט עם היותו חיה לא כשרה. במהלך הסדרה זוידברג משמש פעמים רבות כמקור לבדיחות על חשבונו שלו - בעודו מבכה את מר גורלו או מבצע מעשים טפשיים. בין הבדיחות החוזרות הנפוצות בסדרה ניתן למנות את נטייתו לאכול כל דבר, גם אם מדובר בזבל או אוכל שנפל על הרצפה, וכן רצון עז להשתלב ולהתקבל על עמיתיו לעבודה עד כדי השפלה או אשליה עצמית. מדיה וקבצים בנושא דוקטור זוידברג בוויקישיתוף
שצ'רצוב

שצ'רצוב (בפולנית: Szczerców; ביידיש: סטערצעוו, שטערצעוו) הוא כפר במחוז בלחטוב שבפרובינציית לודז' בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה בשנת 1332, ובמחצית השנייה של המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1870, תחת שלטון פולין הקונגרסאית, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, בשל השתתפות תושביו במרד ינואר. יהודים ישבו בכפר מסוף המאה ה-18, ועד המחצית השנייה של המאה ה-19 השתייכו יהודי היישוב לקהילת לאסק. בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 פגעו ביישוב מספר שריפות גדולות, שהסבו נזק חמור במיוחד ליהודי המקום. בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות של אגודת ישראל, ונמנו בו 1,513 יהודים, למעלה משליש מתושביו. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, העלו אלו באש את בית הכנסת המקומי ואת רוב בתי היהודים ביישוב. בשל ההרס הרב, נמלטו רוב יהודי היישוב לזלוב ולבלחטוב הסמוכות. קבוצה קטנה של יהודים שעוד נשארה בכפר גורשה כעבור זמן מה גם היא לבלחטוב. גורלם של יהודי הכפר ביישובים אלו היה כגורל יתר היהודים בהם. מדיה וקבצים בנושא שצ'רצוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שצ'רצוב שצ'רצוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שצ'רצוב", באתר השטעטל הווירטואלי
החזית האוקראינית הראשונה

החזית האוקראינית הראשונה הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש פולין וגרמניה, תוך שהיא מסייעת לבסוף בכיבוש ברלין. ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של חזית וורונז' לחזית האוקראינית הראשונה, ולמפקדה מונה ניקולאי ואטוטין. החזית לחמה בקרב קורסון-צ'רקאסי, ולאחר מכן השתתפה במבצע לבוב-סנדומייז'. במרץ 1944 החליף גאורגי ז'וקוב את ואטוטין בפיקוד על החזית לאחר שפרטיזנים התנקשו בחייו, ובמאי 1944 מונה איוואן קונייב למפקד החזית. בינואר 1945 השתתפה החזית במבצע ויסלה-אודר שבו התקדמה בזינוק אחד מהויסלה אל האודר. ב-16 באפריל 1945 פתחה החזית יחד עם החזית הבלארוסית הראשונה בקרב על ברלין. לאחר מכן השתתפה החזית בקרב האלבה ובקרב על פראג. לאחר סיום המלחמה, הפכה החזית למפקדת הכוחות הסובייטיים המרכזית ששכנה באוסטריה ובהונגריה. ניקולאי ואטוטין (אוקטובר 1943 - מרץ 1944) גאורגי ז'וקוב (מרץ 1944 - מאי 1944) איוואן קונייב (מאי 1944 - יוני 1945) מדיה וקבצים בנושא החזית האוקראינית הראשונה בוויקישיתוף החזיתות הסובייטיות במלחמה
שצ'ז'ץ

שצ'ז'ץ (באוקראינית: Щирець, שצ'ירץ; בפולנית: Szczerzec; ביידיש: שטשעריץ) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. שצ'ז'ץ החלה כיישוב מבוצר במאה ה-12, ובשנת 1397 הוענקו לה זכויות עיר. בשנים 1516 ו-1620 נהרסה העיירה מפשיטות הטטרים, ובשנת 1656 נהרסה בידי השוודים. במאה ה-18 עברה שצ'ז'ץ לבעלות משפחות אצולה פולניות, ובחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה בתחום גליציה האוסטרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מתחילת המאה ה-17, ובתקופה זו ריכזו את המסחר בה. מהמאה ה-19 היוו היהודים רוב מוחלט של תושבי העיירה, ובשנת 1880 נמנו בה 1,385 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 850 יהודים מתוך 936 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה, שכללה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. בסוף נובמבר 1942 שולחו יהודי העיירה למחנה ההשמדה בלז'ץ. מדיה וקבצים בנושא שצ'ז'ץ בוויקישיתוף שצ'ז'ץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שצ'ז'ץ", באתר השטעטל הווירטואלי "שצ'ז'ץ", באתר JewishGen (באנגלית)
הרולד ג'פרי

סר הרולד ג'פרי (באנגלית: Harold Jeffreys‏; 22 באפריל 1891 – 18 במרץ 1989) היה מתמטיקאי, סטטיסטיקאי, אסטרונום וגיאופיזיקאי בריטי. ג'פרי פרסם בשנת 1939 את ספרו "Theory of Probability". ספר זה מילא תפקיד חשוב בחזרה להסתברות בייסיאנית כתפיסה מרכזית בסטטיסטיקה. ג'פרי נולד בצפון-מזרח אנגליה. הוא למד באוניברסיטה בניוקאסל ובאוניברסיטת דרהאם, ובתוכנית לימודים חיצונית באוניברסיטת לונדון. ג'פרי לימד באוניברסיטת קיימברידג' החל משנת 1914. הוא לימד מתמטיקה, אחר כך גיאופיזיקה ולבסוף אסטרונומיה. הוא נישא למתמטיקאית ברטה סווילס (1903-1999) וביחד איתה כתב בשנת 1940 את הספר "Methods of Mathematical Physics". אחת מתרומותיו העיקריות הייתה בנושא של הערכת הסתברות פריורית בהקשר של הסתברות בייסיאנית. תרומה חשובה אחרת שלו הייתה הגילוי שהשכבות הפנימיות של כדור הארץ הן נוזליות. בשנת 1924 פיתח שיטה כללית למציאת פתרונות של קירובים למשוואות ליניאריות דיפרנציאליות מסדר שני, כולל משוואת שרדינגר. הוא לא קיבל קרדיט על תרומתו לפיתוח משוואת שרדינגר, משום שהחוקרים שפיתחו אותה לא היו מודעים לעבודתו. ג'פרי קיבל מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה בשנת 1937. ב-1953 זכה לקבל תואר סר. בשנת 1962 קיבל מדליית זהב מהחברה המלכותית לסטטיסטיקה ובשנת 1948 קיבל את הפרס על שם Charles Lagrange מהאקדמיה הבלגית למדעים ואמנויות. בשנים 1939 עד 1952 היה מנהל המרכז הסייסמולוגי הבינלאומי. ג'רזי ניימן אברהם ולד פייר-סימון לפלס תומאס בייס הרולד ג'פרי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה הרולד ג'פרי, באתר MacTutor (באנגלית) הרולד ג'פרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הרולד ג'פרי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Harold Jeffreys as a Statistician,John Aldrich, University of Southampton, Southampton, UK. Bolt, B. A. (1982). "The Constitution of the Core: Seismological Evidence". Philosophical Transactions of the Royal Society A: Mathematical, Physical and Engineering Sciences 306 (1492): 11–20. Bibcode:1982RSPTA.306...11B. doi:10.1098/rsta.1982.0062
שצ'וצ'ין (פולין קטן)

שצ'וצין (בפולנית: Szczucin; ביידיש: סטיטשין) היא עיירה במחוז דומברובה טרנובסקה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בסמוך לנהר ויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. שצ'וצין נזכרת לראשונה בשנת 1326, ובשנת 1745 הוענקו לה זכויות עיר. בתקופה זו שימשה העיירה כתחנת מעבר בנתיב המסחר שבין ממלכת פולין והונגריה. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נהרסה העיירה כתוצאה ממתקפת הגייסות הרוסיים. יהודים התיישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-18, ועסקו בה בעיקר במסחר. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה קרוב ל-500 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, רצחו אלו קרוב ל-40 פליטים יהודים שהגיעו אליה, תוך שריפת גופותיהם. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, הגבלות תנועה וחובת ביצוע עבודות כפייה. במרץ 1942 החלו הגרמנים לבצע מעשי רצח ביהודי העיירה, ובמאי 1942 עוד נמנו בה 776 יהודים. בהמשך נערכו בעיירה מספר אקציות, בהן נרצחו הקשישים והחולים היהודים, ויתר היהודים שולחו למחנות עבודה ולדומברובה טרנובסקה. יהודים בודדים בלבד מקהילת שצ'וצין שרדו את השואה. חסידות סטוטשין מדיה וקבצים בנושא שצ'וצ'ין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שצ'וצ'ין שצ'וצין באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שצ'וצ'ין", באתר השטעטל הווירטואלי שצ'וצ'ין (פולין), דף שער בספרייה הלאומית
הארמייה החמישית (האימפריה הרוסית)

הארמייה החמישית (ברוסית: 5-я армия) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה ארמייה שפעלה במלחמת העולם הראשונה. הארמייה החמישית הוקמה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולמפקדה מונה פאבל פלווה. הארמייה לחמה בקרב גליציה ובכלל זה בקרב קרשניק, ובקרב קומרוב שבו ספגה אבדות כבדות, אולם לאחר מכן נחלה הצלחה גדולה בקרב רווה, והשתתפה בהדיפת הכוחות האוסטרים אל מעבר לנהר הסן. בהמשך השתתפה הארמייה בקרב על הוויסלה, ובקרב לודז', ולאחר מכן בקרבות הנסיגה הגדולה. לאחר מכן המשיכה להילחם עד סוף המלחמה. פאבל פלווה (19 ביולי 1914 - 14 בינואר 1915) אלכסיי קזורין (14 בינואר 1915 - 8 ביולי 1915) פאבל פלווה (8 ביולי 1915 - 6 בדצמבר 1915) ולדיסלב קלמבובסקי (6 בדצמבר 1915 - 30 בינואר 1916) אלכסיי קורופטקין (30 בינואר 1916 - 21 בפברואר 1916) וסילי גורקו (21 בפברואר 1916 - 4 באוגוסט 1916) ולדימיר סלוסריינקו (4 באוגוסט 1916 - 14 באוגוסט 1916) אברם דרגומירוב (14 באוגוסט 1916 - 29 באפריל 1917) יורי דנילוב (29 באפריל 1917 - 9 בספטמבר 1917) וסילי בלודירייב (9 בספטמבר 1917 - 13 בנובמבר 1917) החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא האימפריה הרוסית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שניאדובה

שניאדובה (בפולנית: Śniadowo, שניאדובו) הוא כפר במחוז לומז'ה שבפרובינציית פודלסיה בפולין, כ-17 ק"מ דרומית מערבית ללומז'ה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. הכפר נזכר מהמאה ה-14, עת נקרא "סמולודובו". מהמחצית השנייה של המאה ה-17 התפתח היישוב, כאשר היה בבעלות משפחת אצולה פולנית, ובשנת 1699 הוענקו לו היתרים לקיים בו ירידים שנתיים. בשנת 1703 הוענקו ליישוב זכויות עיר, וניתן לו שמו הנוכחי. קהילה יהודית עצמאית התקיימה ביישוב מסוף המאה ה-17, אך כבר מהמאה ה-16 היוו היהודים רוב מוחלט מקרב תושבי שניאדובה. בית כנסת מפואר שנבנה ביישוב במאה ה-16 נותר עומד על תילו עד סוף המאה ה-19. בתקופה זו נמנו בכפר כ-1,300 יהודים. בשל הגירה על רקע התנכלויות אנטישמיות נותרו בכפר בין מלחמות העולם 386 יהודים בלבד, פחות ממחצית מתושביו. בשנים 1936 ו-1938 אירעו התפרעויות אלימות רחבות נגד יהודי היישוב. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, הוציאו בו אלו להורג למעלה מ-50 יהודים, וגירשו את יתר יהודיו לגטו לומז'ה הסמוך. משם שולחו יהודי העיירה בנובמבר 1941 למחנה ריכוז בזמברוב, וממנו הועברו בינואר 1943 למחנה ההשמדה אושוויץ. מדיה וקבצים בנושא שניאדובה בוויקישיתוף שניאדובה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שניאדובה", באתר השטעטל הווירטואלי "שניאדובה", באתר JewishGen (באנגלית) לאורה קרגו ווינסנט סלאט, שניאדובו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 953–955), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) הדר בן-יהודה, צילומים נדירים מפולין: העדות היחידה לבית הכנסת המפואר מעץ שעלה באש, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 23 במרץ 2017
שייניצה

שייניצה (בפולנית: Siennica) הוא כפר במחוז מינסק מזובייצקי שבפרובינציית מזוביה בפולין, כ-45 ק"מ מזרחית לוורשה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. שייניצה נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-15, עת היה בבעלות משפחת האצולה הפולנית שייניצקי, שעל שמה נקרא. במאה ה-16 הוענקו ליישוב זכויות עיר והיתרים לקיים בו ימי שוק וירידים. התפתחות היישוב נבלמה עם פלישת השוודים לאזור באמצע המאה ה-17. בשנת 1869, תחת שלטון פולין הקונגרסאית, ניטל מהיישוב מעמדו העירוני. ביישוב התקיימה קהילה יהודית מאורגנת מתחילת המאה ה-19, ובמשך השנים נשענו יהודי היישוב גם על קהילת מינסק מזובייצקי הסמוכה. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 560 יהודים, כ-60% מתושביו. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי התעללות ורצח ביהודיו. ב-18 באוקטובר 1942 גורשו כל יהודי היישוב הנותרים למחנה ההשמדה טרבלינקה. מדיה וקבצים בנושא שייניצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שייניצה שייניצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שייניצה", באתר השטעטל הווירטואלי גז'גוז' קולאץ', שייניצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 432–434), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פוליאינוס

פוליאינוס (ביוונית: Πoλύαινoς) היה היסטוריון ונואם מוקדוני בן המאה ה-2 שנודע בעיקר בשל חיבורו "תכסיסי מלחמה" אותו הקדיש לקיסר לוקיוס ורוס. מעט מאוד ידוע על חייו של פוליאינוס. הוא נולד בביתיניה למשפחה ממוצא מוקדוני. בזמן שנולד היו שתי הארצות תחת שלטון האימפריה הרומית. הוא התפרסם כנואם וסופר, ופעל בבתי המשפט הרומיים. כמו כן הוא היה מקורב לקיסרים לוקיוס ורוס ומרקוס אורליוס. ללוקיוס ורוס הקדיש את ספרו "סטראטגמטה" (Στρατηγήματα) או "תכסיסי מלחמה". על פי עדותו של פוליאינוס עצמו, הספרים הוענקו לקיסר כמתנה לרגל צאתו למלחמה על האימפריה הפרתית בשנת 162. כמו כן מעיד פוליאינוס שלוקיוס ורוס עיין בספרים, וישנם אף רמזים שמרקוס אורליוס נשא אותם עמו במהלך המלחמות המרקומניות. על פי עדותו של פוליאינוס עצמו, הסטראטגמטה היא אוסף של 900 אנקדוטות מפורסמות המתארות ניצחונות של מצביאים דגולים. הסטראטגמטה מחולקת לשמונה ספרים המסודרים לפי נושאים, אולם קטעים מספרים 6 ו-7 אבדו, כך שמתוך 900 האנדקוטות שרדו רק 833. האנדקוטות ממוינות בסדר הבא: ספר 1 עוסק בעיקר בגיבורים מהמיתולוגיה היוונית. ספר 2 עוסק בעיקר בגיבורים מספרטה ותבאי. ספר 3 עוסק בגיבורים מאתונה העתיקה. ספר 4 עוסק בגיבורים ממוקדון הפרקים הראשונים עוסקים בפיליפוס השני ואלכסנדר הגדול. ספר 5 עוסק בעיקר בהיסטוריה של סיציליה. ספר 6 עוסק בקרתגו ובערים יווניות אחרות. ספר 7 עוסק בעיקר בעמים אסייתיים כגון פרסים, מדים וסקיתים. ספר 8 מחולק לשניים כאשר חציו הראשון עוסק בגיבורים רומאיים מפורסמים וחציו השני עוסק בנשים לוחמות. על פי הסודא, לפוליאינוס היו שתי יצירות נוספות שלא שרדו עד ימינו: "על תבאי" (Περὶ Θηβῶν) וחיבור על טקטיקה (Τακτικά) ב-3 ספרים. כמו כן הוא מציין על כוונתו לכתוב גם ספר שיעסוק בלוקיוס ורוס, אם כי לא ידוע אם הוציא לפועל את תוכניתו. הסטראטגמטה בתרגום לאנגלית קטעים מספרו של פוליאינוס העוסקים באלכסנדר הגדול (באנגלית) פוליאינוס באתר ליוויוס (באנגלית) פוליאינוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פוליאנוס (פעל במאה ה-2), דף שער בספרייה הלאומית פוליאינוס באתר ליוויוס פוליאינוס, "תכסיסי מלחמה", הקדמה לספר 2. פוליאינוס, "תכסיסי מלחמה", הקדמה לספר 1. סודא, פוליאינוס – Suidas, s.v. Πολύαινος פוליאינוס, "תכסיסי מלחמה", הקדמה לספר 6.
עימאד

עימאד (בפרסית: عماد, משמעות: עמוד) הוא טיל בליסטי לטווח בינוני המונע בדלק נוזלי, תוצרת משרד ההגנה האיראני. לטיל טווח הנאמד בכ-2,500 ק"מ. הטיל הוצג לראשונה ב-11 באוקטובר 2015 על ידי שר ההגנה האיראני חוסיין דהקאן. הטיל נכנס לשירות מבצעי בשנת 2016[דרוש מקור] ומשמש את יחידת הטילים של חיל האוויר של משמרות המהפכה. טיל העימאד מסוגל לשאת ראש קרב של 750 ק"ג ואף ראש קרב גרעיני. מכיל אמצעי ניווט והנחיה משופרים ההופכים אותו לטיל לטווח הבינוני הראשון באיראן בעל יכולת פגיעה מדויקת של כ-50 מטר. זאת בניגוד לטילי השיהאב בעלי טווח דומה אך לעומתו דיוק של כ-2,000 מטרים. הוא עושה זאת באמצעות יכולת תמרון הנמצאת בקצהו הקוני. יכולת תמרון זו גם מהווה מנגנון להתמודדות מול מערכות הגנה אוויריות ונגד טילים. אנטוני קורדסמן, חוקר במרכז ללימודים אסטרטגיים ובין-לאומיים בוושינגטון, כתב מאמר הנוגע לטיל, בו ציין כי הוא מעריך שהטיל הוא גרסה של טיל השיהאב-3. בדצמבר 2015, פורסם בעיתון וול סטריט ג'ורנל כי ארצות הברית צפוי להטיל סנקציות על איראן בטענה שהפרה את החלטה 1929 של מועצת הביטחון של האו"ם משנת 2010, כשביצעה ניסוי בטיל הבליסטי. מדובר בסנקציות הראשונות שיוטלו על איראן לאחר הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית. איראן ביצעה שימוש בטיל זה במהלך המתקפה על ישראל באפריל 2024. שרידים של טילים מסוג זה נמצאו לאחר המתקפה האיראנית על ישראל באזור העיר ערד בשטחים פתוחים. סג'יל (טיל) שיהאב-3 מדיה וקבצים בנושא עימאד בוויקישיתוף תיעוד: הטיל האיראני החדש, שמסוגל לפגוע בכל מטרה בישראל, באתר וואלה, 11 באוקטובר 2015 תמונות מניסוי השיגור של הטיל Iran tests new precision-guided ballistic missile, רויטרס 11 באוקטובר 2015 "The latest intermediate-range ballistic missiles Iran called "Emad" was tested", farsnews.ir "Successful test of the Emad missile", www.seratnews.ir Center For Strategic & International Studies הסכם הגרעין בסכנה: ארה"ב מתכננת סנקציות חדשות על איראן, באתר ynet, 31 בדצמבר 2015 ניצן סדן, הקברניטטילים גרועים, פוליטיקה רעה: כך כשלה המתקפה האיראנית, באתר כלכליסט, 20 באפריל 2024 אילנה קוריאל, המטיילים נדהמו: טיל ענק מהמתקפה האיראנית אותר באזור ערד | התיעוד, גם מרחפן, באתר ynet, 24 באפריל 2024
שיידלישצ'ה

שיידלישצ'ה (בפולנית: Siedliszcze; ביידיש: שעדלישטשע) הוא כפר במחוז חלם שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נוסד במאה ה-16 ככפר בבעלות כנסייתית, ובמאה ה-18 עבר לידי משפחות אצולה פולניות. בשנת 1750 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בתחילת המאה ה-19, בעקבות מספר שריפות שפקדו את היישוב, הוא הוחזר למעמד כפרי. קהילה יהודית מאורגנת התקיימה בכפר מהמאה ה-18, ובתקופה זו היוו היהודים כ-70% מתושביו. מהמאה ה-19 התקיימה ביישוב פעילות חסידית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי היישוב מפרעות מצד הקוזקים שהצטרפו לצבא הרוסי, אשר כללו אונס נשים, שוד רכוש ושריפת בתים. לאחר המלחמה שבו להתגורר בכפר רק חלק מיהודיו. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 1,360 יהודים, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים. לאחר כיבוש היישוב בידי הגרמנים ב-15 בספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי שוד, השפלה והתעללות ביהודיו, בסיוע פולנים מקומיים. באוקטובר 1939 רצחו אנשי ס"ס שהגיעו ליישוב כמה יהודים בו באופן אקראי, וכן חייבו את הקהילה בתשלום סכום כופר גבוה, תוך רצח 12 בני הערובה שנלקחו. מעת לעת המשיכו אנשי הס"ס לפקוד את הכפר, ובכל ביקור ריכזו את יהודיו בכיכר המרכזית בו, וביצעו בהם מעשי התעללות, תוך שריפת ספרי תורה וגזיזת זקנים ופיאות. בדצמבר 1939 פוצצו הגרמנים את אחד מבתי הכנסת שבכפר. בהמשך, יודנרט שמונה במקום נצטווה לספק לגרמנים דרך קבע עובדי כפייה יהודים לעבודות פרך. באביב 1941 הובאו ליישוב כמה מאות פליטים יהודים מלובלין ומקרקוב, והרעב בקרב היהודים בכפר גבר, כאשר רבים מהם מתו ממגפת טיפוס הבהרות. ב-18 במאי 1942 פשטו על היישוב חיילי ס"ס וכוחות אוקראיניים, וריכזו את כל יהודיו בכיכר המרכזית בו, תוך ירי במסתתרים, והשלכת ילדים קטנים מחלונות הבתים בשעת האקציה. מכיכר הכפר הוסעו והוצעדו היהודים לתחנת הרכבת בולידאווה, תוך ירי בנחשלים. בתחנה נדחסו היהודים בקרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה סוביבור. יהודים מעטים מהכפר שעברו סלקציה, הוחזרו ליישוב, ושוכנו במחנה עבודה שהוקם בו. ב-22 באוקטובר 1942 חוסל גם מחנה זה, תוך שליחת כל היהודים שנותרו בו, יחד עם מאות יהודים נוספים מהסביבה, לסוביבור. מקהילת שיידלישצ'ה שרדו את השואה יהודים בודדים, חלקם בשורות הפרטיזנים. מדיה וקבצים בנושא שיידלישצ'ה בוויקישיתוף ספר יזכור לקהילת שדלישצ'ה, בספריית העיר ניו יורק שיידלישצ'ה ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין "שיידלישצ'ה", באתר השטעטל הווירטואלי
שומובו

שומובו (בפולנית: Szumowo) הוא כפר במחוז זמברוב שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. היישוב נזכר לראשונה בשנת 1239, ושימש בתחילה כמרכז כנסייתי ליישובי הסביבה. מהמאה ה-19 היה היישוב קשור מבחינה מנהלית לזמברוב הסמוכה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מתחילת המאה ה-19, ובשנים אלה כבר היה קיים בו בית כנסת. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 125 יהודים, כשליש מתושביו. במחצית השנייה של אוגוסט 1941 רצחו הגרמנים כ-800 יהודים מסביבת הכפר בבורות ירי ביער הסמוך אליו. יהודי הכפר עצמו גורשו ב-1 בנובמבר 1942 למחנה ריכוז בזמברוב, ומשם שולחו בינואר 1943 לאושוויץ. מדיה וקבצים בנושא שומובו בוויקישיתוף שומובו נובה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שומובו", באתר השטעטל הווירטואלי
רצ'ונז'

רצ'ונז' (בפולנית: Raciąż; ביידיש: ראַטשוינדז, רעטשוינדז) היא עיירה במחוז פלונסק שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. רצ'ונז' נזכרת לראשונה במאה ה-10, ובשנת 1425 הוענקו לה זכויות עיר. מהמאה ה-16 ועד המאה ה-18 הייתה העיירה למרכז נפה, ובחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה בתחום פרוסיה. משנת 1815 נכללה העיירה בתחום פולין הקונגרסאית. יהודים ישבו ברצ'ונז' מתחילת המאה ה-18, ובין השנים 1825 ו-1862 הוטלו על יהודי היישוב מגבלות מגורים שונות. מאמצע המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובשנת 1891 נחנך בעיירה בית כנסת חדש. בעקבות פרעות שערכו ביהודי העיירה חיילי הצבא הכחול בשנת 1918, עזבו את היישוב רבים מיהודיו. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,800 יהודים, כ-40% מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה, לרבות של בית ספר מרשת תרבות, כמו גם פעילות של אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מחרם כלכלי על עסקיהם. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-6 בספטמבר 1939, ערכו אלו שוד רחב היקף של חנויות יהודייה, בשיתוף הפולנים המקומיים, תוך ירי במספר יהודים. בסוף החודש הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. ביום כיפור ת"ש נצטוו יהודי העיירה לגזוז את זקניהם ולטאטא את רחובות היישוב, תוך ביצוע מעשי התעללות בהם. גזירת גירוש של יהודי העיירה במהלך חג הסוכות שלאחר מכן נמנעה באמצעות תשלום סכומי כופר גבוהים לגרמנים. ב-9 בנובמבר 1939, לאחר סיפוח אזור העיירה לרייך השלישי, רוכזו יהודי היישוב בידי הגרמנים, ורכושם נלקח מהם. למחרת הובלו כולם לתחנת הרכבת המקומית, בה הועמסו בצפיפות בקרונות משא, ושולחו לגטו ורשה. זאת, כאשר בשעת הוצאת היהודים מהעיירה, צעדה ביישוב באופן חגיגי תזמורת פולנית. מדיה וקבצים בנושא רצ'ונז' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רצ'ונז' ספר יזכור לקהילת רציונז', בספריית העיר ניו יורק רציונז' באתר מרכז מורשת יהדות פולין "רצ'ונז'", באתר השטעטל הווירטואלי "רצ'ונז'", באתר JewishGen (באנגלית)