משחק וינה

משחק וינה או פתיחה וינאית היא פתיחת שחמט שמתחילה במהלכים: ה4 ה5 פ-ג3 המהלך השני של הלבן (פ-ג3) נפוץ פחות מאשר 2.פ-ו3 המשוחק בכמה פתיחות כגון: פתיחת ארבעת הפרשים, פתיחה ספרדית, פתיחה סקוטית ופתיחה איטלקית, אך נחשב לחדש יותר. בביקורת ספרות שנכתבה בניו יורק טיימס בשנת 1888 כי "מאז מורפי הומצאה רק פתיחה חדשה אחת -הפתיחה הוינאית". הרעיון המקורי מאחורי משחק וינה היה לעבור למשחק של גמביט המלך הנדחה עם הזזת הרגלי מ-ו2 ל-ו4 אבל בצורתו המודרנית, הלבן לעיתים קרובות מעדיף לעבור למשחק שקט (לדוגמה על ידי הוצאת רץ המלך עם ז3 ור-ז2). השחור בדרך כלל ממשיך עם 2 ...פ-ג6. פתיחה זו יכולה גם להוביל לוריאצית פרנקנשטיין-דרקולה. ויבר ו. אדמס טען שמשחק וינה מוביל בהכרח לניצחון הלבן. עם זאת, רב האמן, ניק דה פיירמיאן, במהדורה ה -15 של ספרו, פתיחות שחמט מודרניות, כתב כי משחק וינה מוביל לשוויון כאשר שני הצדדים מציגים משחק טוב. אחרי תגובה זו של השחור, ללבן שלוש אפשרויות עיקריות: 3.ו4 3.ר-ג4 ו-3.ז3. ניתן להבחין כי מהלך של 3.פ-ו3 מצד הלבן משמש למעבר למשחק 3 הפרשים של פטרוב שעם תגובת שחור של 3...פג6 מוביל לפתיחת ארבעת הפרשים. ברמת רב-אמן, מהלך זה של הלבן הנקרא גם גמביט וינה, נחשב כמסוכן מדי עבור פתיחת משחק. המענה הטוב ביותר של השחור הוא 3...ד5 - הכאת הלבן במרכז בעוד ש- 3...ה:ו4 4. ה5 מה-ה7 5. מה-ה2 כופה על פרש השחור לסגת. לאחר4.ו:ה5 פ:ה4 5. מה-ו3, המענה הטוב ביותר של השחור הוא 5 ...פג6, ואז 6.פ:ה4 פ-ד4. גם 5.ד3 אפשרי מבחינת הלבן אך ההמשך הנפוץ הוא 5.פ-ו3. ללבן יש קווים פתוחים והזדמנויות תקיפה, אך בדרך כלל השחור יכול לאזן במשחק נכון. מהלך זה של הלבן מוביל לעמדה דומה לפתיחת רץ המלך. לשחור יש כמה אפשרויות: מהלך זה, המוכר גם כוריאצית מיזס, נחשב להמשך שקט של הלבן ושוחק על ידי וסילי סמיסלוב מספר פעמים, הזכורה שבהן היא ניצחונו על לב פולוגבסקי באליפות ברית המועצות בשחמט 1961. הקו המוביל כיום לצורה זו הוא: 5...פ:ג3 6. ב:ג3 ר-ד6 7. פ-ו3 0-0 8. 0-0 כאשר ישנו קו חלופי של 3...ר-ג5. בנוסף ל-3 אפשרויות אלו של הלבן, רב האמן האמריקאי אריאל מנגריני דגל במהלך הגחמני 3.א3, המכונה לעיתים פתיחת מנגריני. מהלך זה לא מהווה ניסיון רציני ליצירת יתרון ללבן, אך כמהלך ביניים הוא מעניק ללבן גרסה נוחה יותר של עמדת השחור לאחר 1. ה4 ה5 2. פ-ג3 פ-ו6. האפשרויות השונות שבהן משוחקת פתיחה זו הן: גם אחרי תגובה זו של השחור, ללבן יש אותן שלוש אפשרויות עיקריות: 3.ר-ג4, 3.ו4 ו-3.ז3. שוב ניתן להבחין כי מהלך של 3.פ-ו3 מצד הלבן משמש למעבר למשחק 3 הפרשים של פטרוב שעם תגובת שחור של 3...פג6 מוביל לפתיחת ארבעת הפרשים. מהלך זה של הלבן מוביל לעמדה דומה לפתיחת רץ המלך. מכאן ללבן יש מספר אפשרויות על השחור: גמביט המפה-מוזיו (או גמביט וינה של המפה-מוזיו) מאופיין במהלכים: ה4, ה5 פ-ג3 פ-ג6 ו4 ה:ו4 פ-ו3 ז5 ר-ג4 ז4 0-0 ז:ו3 מה:ו3 בדומה ל"קרוב משפחתו", גמביט מוציו החד, הלבן מקריב את הפרש ב-ו3 בתמורה להתקפה חזקה נגד המלך השחור. הוא קרוי על שם התאורטיקן האוסטרי קארל המפה ומסווג תחת קוד ECO כ-C25. וריאצית דובואה לגמביט המפה-מוזיו ממשיכה: 7... פ-ה5 8. מה:ו4 מה-ו6 גמביט שטייניץ, נחשב לאחת הפתיחות המועדפות ביותר על וילהלם שטייניץ, אלוף העולם הראשון ולכן נושא את שמו. הוא מאופיין במהלכים: ה4, ה5 פ-ג3 פ-ג6 ו4 ה:ו4 ד4 הלבן מאפשר לשחור להסיט את המלך הלבן ממקומו עם 4... מה-ח4+ 5. מ-ה2, בתקווה להוכיח שחייל הלבן במרכז ועמדתה החשופה של המלכה השחורה הם גורמים משמעותיים יותר. בניגוד לשטייניץ, שחיווה את דעתו המפורסמת כי "המלך הוא כלי לחימה!", מעטים הם השחקנים המודרניים המוכנים לחשוף את המלך שלהם בדרך זו. לכן גמביט שטייניץ נחשב כיום למהלך נדיר. מהלך זה ידוע כוריאצית פאולסן. זוהי אלטרנטיבה אקצנטרית אך אפשרית. היא שוחקה על ידי אלוף העולם לשעבר חוסה ראול קפבלנקה נגד איליה קאן במוסקבה 1936. חלק מהמהלכים האפשריים ללבן הם: 3. ר-ג4 - השחור יכול לענות עם 3... ד6 או 3...פ-ו6 או 3..פ-ג6 כפי שמובא לעיל. 3. פ-ו3 - כאשר: 3...פ-ג6?! (מעבר למשחק 3 הפרשים של פטרוב) 4. פ:ה5! פ:ה5 5. ד4 ר-ד6 6. ד:ה5 ר:ה5 7.ר-ד3 נותן יתרון גדול ללבן. לעומת זאת, 3...ד6! 4. פ-א4 פ-ד7 5. ד3 פ-ו6 6. ר-ה2 0-0 7. 0-0 ג6 8. פ:ג5 פ:ג5 9. פ-ה1 פ-ה6 10. ג3 ד5 מוביל למשחק כמעט שוויוני.[16] אפשרויות נוספות למשחק שקול הן: 4.ד4 ה:ד4 5. פ:ד4 פ-ו6 6. ר-ז5 ח6 7. ר-ח4 0-0 8. פ-ב3 ר-ב4 9.ר-ד3 צ-ה8 10. 0-0 ר:ג3 11.ב:ג3 ז5! 12.ר-ז3 פ:ה4 4.ד4 ה:ד4 5. פ:ד4 פ-ו6 6. ר-ה2 ד5 7. ה5 פ-ה4 8. 0-0 פ:ג3 3. ו4 - השחור יכול לענות עם 3... ד6 ולהוביל לגמביט המלך הנדחה. 3.מה-ז4 פ-ו6! 4. מה:ז7 צ-ז8 מה-ח6 ר:ו2+ נחשב למהלך חלש של הלבן מאחר שלשחור יש יתרון גדול בהמשך: 6. מ:ו2?? פ-ז4+ מכה את המלכה של הלבן. 3. פ-א4 - 3...ר:ו2+ 4. מ:ו2 מה-ח4+ 5. מ-ה3 מה:ו4+ 6. מ-ד3 מוביל לסיבוכים פראיים. עם זאת, מעבר למשחק שקט 3 ... ר-ה7 משאיר את השחור עם משחק טוב. A New Chess Book, May 13, 1888, accessed 2008-11-12 Evans, Larry, Chess Catechism, כרך 153, Simon and Schuster, 1970, עמ' 146–147, ISBN 0-671-21531-0 de Firmian, Nick, Modern Chess Openings: MCO-15., Random House Puzzles & Games, 2008, ISBN 978-0-8129-3682-7 Raymond Keene, הטיימס, יוני 2012 Neishtadt, Iakov, Catastrophe in the Opening, Pergamon, 1980, עמ' 66–67, ISBN 0-08-024097-6 .Diggle, G. H, Chess Characters: Reminiscences of a Badmaster, Chess Notes, 1984 אדוארד לסקר, Chess Secrets I Learned From The Masters, Dover, NY: David McKay Company, 1969, עמ' 10–11, ISBN 978-0486-22266-0 Eric Schiller, Standard Chess Openings, Cardoza Publishing, 1998, עמ' 39, ISBN 0-940685-72-8 Larry Evans, Svetozar Gligorić, Vlastimil Hort, Paul Keres, Bent Larsen, Tigran Petrosian, and Lajos Portisch, How to Open a Chess Game, RHM Press, 1974, עמ' 172, ISBN 0-89058-003-0 Kan–Capablanca, Moscow 1936 Michael Goeller, The Hamppe–Meitner Motif