laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק ברקוביץ (קצין משטרה)

יצחק ברקוביץ (16 בפברואר 1933 – 1 באפריל 1982) היה קצין בדרגת ניצב משנה במשטרת ישראל, בעל עיטור השירות במשטרה. שימש מפקד מרחב נגב וראש צוות הקמת מרחב לכיש. לאחר שירותו במשטרה שימש יו"ר מטה שעת חירום במד"א ומ"מ מנהל מחוז דרום של מד"א. נולד ברומניה, בן זקונים למשפחה בת שמונה ילדים. עבר את מוראות השואה בגטו שבעיר פלטיצ'ן ברומניה. ב-1946 נשלח לחוות הנוער הציוני בעיר אפלדורן שבהולנד, באמצעות ארגון הג'וינט היהודי. משם עלה בגיל 15 לישראל ב-1948 במסגרת עליית הנוער, באוניית המעפילים "נגבה", ונשלח לקיבוץ גבעת השלושה. בשנת 1949 הצטרף לאחיו בבאר שבע. ביקש להתקבל לעבודה בסולל בונה אך נדחה. דוד טוביהו, שהיה מנהל סולל בונה, ולימים ראש העיר הראשון של באר שבע, שלח אותו בחזרה לקיבוץ גבעת השלושה בדרישה שיסיים את לימודיו בקיבוץ, ורק לאחר מכן יקבלו לעבודה. ברקוביץ התגייס לצה"ל ושירת כסמל ביחידה מיוחדת בעוג'ה אל-חפיר ליד גבול מצרים. במהלך שירותו הצבאי התחתן עם שרה לבית זיסמן. לזוג נולדו חמישה ילדים. התגורר בבאר שבע. לאחר שהשתחרר מהצבא התגייס באוגוסט 1953 למשטרת ישראל. תפקידיו במשטרה: 1953 עד 1966 – סייר, חוקר, רכז מודיעין ובלש; 1966 עד 1972 – מפקד תחנת באר שבע; 1972 עד 1976 – רל"ש מפקד מרחב נגב; 1976 עד 1977 – קצין אח"ק נגב; 1978 עד 1981 – מפקד מרחב נגב; 1981 – ראש צוות הקמת מרחב לכיש. ב-13 ביולי 1977 קיבל את "עיטור השירות" של משטרת ישראל מידי מפכ"ל המשטרה חיים תבורי. בתיאור הנימוקים לקבלת העיטור נכתב: "סגן ניצב יצחק ברקוביץ משרת במשטרת ישראל החל משנת 1953. בתקופת שירותו פעל סגן ניצב ברקוביץ רבות בתחום החקירות. הוא ניהל חקירות רבות וסבוכות והביא לגילוי עבריינים. בין חקירות אלו, גילוי מביימי שוד מלטשת יהלומים בקריית מלאכי בשנת 1964, גילוי מבצעי השוד בבנק לאומי בבאר שבע ורצח מנהל הסניף בשנת 1964, וגילוי רוצחו של נער בירוחם בשנת 1975." הרצח בבנק לאומי, ב-6 בדצמבר 1964 היה מקרה הרצח הראשון שאירע במהלך שוד בנק בארץ. האירוע הכה בהלם את מערכת הבנקאות במדינה, והנהלת בנק לאומי החליטה להקציב פרס של 10,000 לירות למי שיביא לגילוי הרוצחים. יצחק ברקוביץ עמד בראש צוות החקירה שפיענח את תיק הרצח. ב-1 בספטמבר 1981 פרש ברקוביץ מן השירות במשטרה והחל את לימודיו באוניברסיטת בן-גוריון, בחוג להיסטוריה. באוקטובר 1981 התמנה כיו"ר שעת חירום מד"א במחוז הדרום. בדצמבר של אותה שנה נתבקש על ידי מד"א לסייע כממלא מקום מנהל המחוז הדרומי של מד"א, תפקיד שמילא עד מותו באפריל 1982. הקצין הולך לקורס: 'רווחה' לעולם התחתון, מעריב, 16 באוגוסט 1970 מנהל סניף בנק לאומי בבאר שבע נרצח בעת נסיון שוד - ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים, ‏1 באוקטובר 2020 45 זכו בעיטורי המשטרה על גילויי אומץ ומעשי מופת , מעריב, 14 ביולי 1977 נעצרו 3 חשודים בשוד היהלומים, הצופה, 28 ביולי 1964 שוחרר החשוד השלישי בביום השוד , למרחב, 1 בספטמבר 1964 נעצרו 2 חשודים ברצח מנהל הבנק בב"ש לפני שנתיים, למרחב, 21 באוגוסט 1966 פסיכיאטר: יש לאשפז החשוד ברצח הילד מירוחם, מעריב, 4 בספטמבר 1975 נעצרו שלושה חשודים ברצח מנהל הבנק בב"ש, דבר, 10 בדצמבר 1964 "כתבנו בבאר שבע" מאת יצחק שתיל, בפרק "רצח בסניף הבנק", עמ' 41–46, הוצאת "סופת מדבר" 1991 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יצחק ברקוביץ (קצין משטרה)".
אלכס מרפי

אלכס מרפי (באנגלית: Alex Murphy; נולד ב-26 בדצמבר 1997) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור קונור מקסוויני בסרט הקומדיה "העבריינים הצעירים" משנת 2016, עליו קיבל מועמדות IFTA לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. הוא חזר על תפקידו בסדרת הטלוויזיה משנת 2018 באותו שם, בהפקת ה-BBC. מרפי נולד בשנת 1997. הוא גדל במחוז קורק. בשנת 2016 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "העבריינים הצעירים". על משחקו היה מועמד לפרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרס הקולנוע והטלוויזיה האירי. בשנת 2018 הוא חזר על תפקידו בעיבוד לסדרת הטלוויזיה. בשנת 2021 לוהק לתפקיד פיליפ בסדרת הטלוויזיה "שיחות עם חברים". הוא זכה בשנת 2017 בפרס רוס האברד על משחקו. במרץ 2019, יחד עם הכוכב השותף שלו מהעבריינים הצעירים כריס וואלי, אלכס היה מועמד משותף לפרס אגודת הטלוויזיה המלכותית בקטגוריית ההופעה הטובה ביותר לשחקן בקומדיה. אלכס מרפי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Alex Murphy - Awards". Internet Movie Database. נבדק ב-9 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) Clarke, Donald (8 במרץ 2017). "IFTAS 2017: 'The Young Offenders' leads film nominations". Irish Times. נבדק ב-9 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) Martha Brennan, Alex Murphy: The Young Offenders was an absolute gift and my proudest achievement, Irishexaminer.com, ‏6 באוגוסט 2021 Denise O'Donoghue, PJ Gallagher: I don't think The Young Offenders will return for fourth series, Irishexaminer.com, ‏2 במרץ 2021 MAGG וBruna Gonçalves, Está (mesmo) quase. "Conversations With Friends" chega já em maio, MAGG, ‏1 באפריל 2022 "The Young Offenders TV series is being released in just over two weeks". The Journal. 23 בינואר 2018. נבדק ב-9 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה)
התנקבות מעי

התנקבות המעי הוא מצב רפואי המתרחש כאשר נוצר מעין חור לאורך הקיבה, המעי הגס, או המעי הדק. מצב זה עלול להיגרם עקב מספר מחלות שונות, כמו דלקת התוספתן, דיברטיקוליטיס או עקב טראומה מפצע סכין. ניקוב עלול להתרחש גם בכיס המרה, כך שהתוכן באיברים אלה עלול לגלוש לתוך חלל הבטן. תסמיני ההתנקבות כוללים כאבי בטן עזים. לרוב נדרשת התערבות כירורגית בצורת לפרוטומיה חקרנית (אנ') וסגירת הנקב עם שטיפת צפק. ניתן להשתמש במדבקת גרהם (אנ') עבור נקבים בתריסריון. קיים טיפול הנחשב לשמרני הכולל נתינת נוזלים ואנטיביוטיקה לתוך הווריד. התנקבות של המעי - מהם הגורמים ואיך מטפלים?, באתר מחלות דרכי העיכול, ‏3 בספטמבר 2015 Gastrointestinal perforation: MedlinePlus Medical Encyclopedia, medlineplus.gov (באנגלית) The 5-Minute Clinical Consult 2014 - Frank J. Domino, Robert A. Baldor, Jeremy Golding - Google Books, web.archive.org, ‏2016-08-17 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רוז ויליאמס (שחקנית)

רוז ויקטוריה ויליאמס (באנגלית: Rose Victoria Williams; נולדה ב-18 בפברואר 1994) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד הנסיכה קלוד בסדרת הטלוויזיה "ממלכה" ובתפקיד שארלוט הייווד במיני-סדרה "סנדיטון". ויליאמס נולדה באילינג שבמערב לונדון. אמה הייתה מעצבת תלבושות ואביה היה גנן. עבודתה הראשונה הייתה בחנות בגדים של רשת Dover Street Market . בתחילה למדה אופנה, אבל בגיל 18 החליטה לפנות לקריירת משחק. ויליאמס הופיעה בסדרות הטלוויזיה "חדר מיון", "ממלכה", "מדיצ'י", ו-"Curfew". בהמשך שיחקה בסרט "Changeland" בכיכובם של סת' גרין ומקולי קאלקין. ב-2019 החלה ויליאמס לככב בסדרת הטלוויזיה "סנדיטון", עיבוד של אנדרו דייוויס לרומן בלתי גמור באותו שם מאת ג'יין אוסטן. בשל תפקידה בסדרה "ממלכה" היא התגוררה בטורונטו במשך שלוש שנים. ב-2021 שיחקה ויליאמס בתפקיד ראשי בסרט האימה הבריטי "The Power" יחד עם אמה ריגבי, על אודות אחות בלונדון של שנות השבעים של המאה העשרים. עוד שיחקה ויליאמס בסרט "Mrs. Harris Goes to Paris" בכיכובה של לזלי מנוויל. רוז ויליאמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) James Marriott (23 באוגוסט 2019). "Sanditon's Rose Williams on starring in the new Austen adaptation — feminism, racism and nooky". The Times. {{cite web}}: (עזרה) Sarah Crompton (12 בדצמבר 2019). "Meet Rose Williams, the Most Unexpected Jane Austen Heroine of 2020". Vogue. נבדק ב-26 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Smith, Josh. "Sanditon's Rose Williams: 'It's not relevant to have an all-white cast in a period drama!'". Glamour UK. נבדק ב-2019-11-03. Fogarty, Paul (2019-08-25). "Sanditon: Who plays Charlotte Heywood? Actress Rose Williams is a rising star!". HITC (באנגלית). נבדק ב-2019-11-03. Andreas Wiseman (2020-12-07). "AMC Genre Streamer Shudder Acquires Brit Horror 'The Power' Starring Rose Williams". Deadline. נבדק ב-2021-07-21.
הקרב על שלזיה

המתקפות השלזיות היו שתי התקפות נפרדות שבוצעו בפברואר ובמרץ 1945 על ידי הצבא האדום הסובייטי נגד הוורמאכט בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה כדי להגן על אגפי הצבא האדום במהלך ההתקדמות לברלין כדי למנוע התקפת נגד גרמנית. זה עיכב את המתקפה האחרונה לכיוון ברלין בחודשיים. מתקפת שלזיה התחתית נמשכה בין 8 ל-24 בפברואר 1945, ומתקפת שלזיה העילית בין 15 ל-31 במרץ. שני המבצעים נועדו לאגף את ההתקדמות הסובייטית העיקרית על ברלין, דחקו את הוורמאכט משלזיה. לפי מידע סובייטי, הגרמנים איבדו 54,000 חיילים: 40,000 הרוגים ו-14,000 שבויים במתקפת שלזיה העילית. החזית האוקראינית הראשונה בפיקודו של איוואן קונייב - לאחר שהשלימה את מתקפת ויסלה-אודר - התקדמה מערבה לכיוון שלזיה במטרה העיקרית להגן על האגף השמאלי של החזית הבלארוסית הראשונה, שדחפה לכיוון ברלין. באופן דומה, על מתקפת פומרניה המזרחית של החזית הבלארוסית השנייה בצפון הוטלה המשימה להגן על האגף הימני של החזית הבלארוסית הראשונה. בשל הצורך לאבטח את האגפים התעכבה עד אפריל המתקפה האחרונה של הסובייטים לכיוון ברלין, שתוכננה במקור לפברואר. עד אמצע אפריל, מתקפת פומרניה המזרחית - שבוצעה על ידי החזית הבלארוסית השנייה, וגורמי החזית הבלארוסית הראשונה - הצליחה במטרותיה, והגיעה לעיר הנמל הגרמנית החשובה שטטין (כיום שצ'צ'ין). החלטתו של יוסיף סטלין לדחות את המתקפה לכיוון ברלין מפברואר עד אפריל 1945 הייתה נושא למחלוקת בקרב גנרלים סובייטים והיסטוריונים צבאיים, כאשר צד אחד טען כי בפברואר היה לסובייטים סיכוי לכבוש את ברלין הרבה יותר מהר ועם הרבה פחות. אבדות, והשני בטענה שהאפשרות של יחידות גרמניות גדולות (שרידי מערכת הביצורים הצ'כית) שנותרו על האגפים יכלה להביא למתקפת נגד גרמנית מוצלחת ולהאריך עוד יותר את המלחמה. מטרתו של סטלין לעכב את ההתקדמות על ברלין הייתה כנראה פוליטית, שכן היא אפשרה לו לכבוש חלקים ניכרים מאוסטריה במתקפת וינה. "Основные операции Советских Вооруженных Сил в ВОВ, начавшиеся в 1945 году".
מתקפת שלזיה

מתקפת שלזיה הייתה מתקפה רוסית בשנת 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה. המתקפה נמשכה מ-11 בנובמבר עד 6 בדצמבר 1914, וכללה את קרב לווביץ' וקרב לודז'. אף על פי שבמהלך המתקפה הכוחות הרוסיים הגיעו לנקודה הכי רחוקה במערב במהלך המלחמה, זה היה ניצחון רוסי טקטי - אבל הם נחלו בה תבוסה אסטרטגית. Spencer Tucker, Priscilla Mary Roberts, World War I: Encyclopedia, ABC-CLIO, 2005, ISBN 1-85109-420-2, Google Print, p.379 James L. Stokesbury, A Short History of World War I, HarperCollins, 1981, ISBN 0-688-00129-7, Google Print, p.72 מדיה וקבצים בנושא מתקפת שלזיה בוויקישיתוף
מתקפת שלזיה התחתית

המתקפה שלזיה התחתית (ברוסית: Нижне-Силезская наступательная операция) הייתה מתקפה סובייטית בחזית המזרחית של מלחמת העולם השנייה ב-1945, שכללה כוחות של החזית האוקראינית הראשונה בפיקודו של מרשל איוואן קונייב. המתקפה הביאה לנסיגת חיילים גרמנים מרוב שלזיה התחתית וכיתרה כוח גרמני גדול בבירת המחוז, ברסלאו. המתקפה החלה ב-8 בפברואר ונמשכה עד 24 בפברואר, כאשר הסובייטים הפסיקו את המתקפה לאחר שכבשו ראש גשר קטן מעבר לנהר הנייסה ליד פורסט. המתקפה היוותה המשך ישיר למתקפת ויסלה-אודר, שבה גירשו חייליו של קונייב את קבוצת ארמיות A הגרמנית מפולין, שחררו את קרקוב ותפסו ראשי גשר מעל האודר. האגף הצפוני של החזית האוקראינית הראשונה (איוואן קונייב) ארמיית המשמר המשוריינת השלישית (פאבל ריבאלקו) ארמיית הטנקים הרביעית (דמיטרי לליושנקו) ארמיית המשמר השלישית ארמיית המשמר החמישית ארמייה 6 (ולדימיר גלוזדובסקי) ארמייה 52 ארמיית האוויר ה-2 האגף הצפוני של קבוצת ארמיות A שהוגדרה מחדש כקבוצת ארמיות מרכז) (גנרל-פלדמרשל פרדיננד שרנר) הארמייה ה-17 (גנרל פרידריך שולץ) קורפוס הפאנצר ה-48 קורפוס הפאנצר ה-57 הקורפוס ה-17 הקורפוס ה-8 חיל המצב של מבצר ברסלאו ארמיית הפאנצר הרביעית (גנרל פריץ-הוברט גרזר) קורפוס הפאנצר ה-24 קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד קורפוס הפאנצר ה-40 קבוצת פרידריך קונייב התכוון לפרוץ מראשי הגשר של שטינאו ואולאווה, שאובטחו בתום מתקפת ויסלה-אודר, ב-8 בפברואר. הוא הקדים את המתקפה הראשונית בהפגזה ארטילרית בת חמישים דקות, חייליו חצו את קווי הזינוק בשעה 06:00. עד סוף היום חודי החנית של החזית חדרו כ-60 ק"מ. ארמיית הטנקים ה-3 של המשמר קיבלה הוראה לנוע דרומה ולאחר מכן מזרחה על מנת לכתר את העיר ברסלאו מאחור, בעוד ארמיית הטנקים הרביעית המשיכה בדחיפה מערבה מראש הגשר של שטינאו. עד 15 בפברואר, כוחות משני ראשי הגשר כיתרו את ברסלאו בעוד ארמיית המשמר המשוריינת השלישית סגרה את הפער מערבה, רק גורמים של דיוויזיית הרגלים ה-269 הגרמנית הצליחו לסגת. עוד 35,000 חיילים ו-80,000 אזרחים כותרו בברסלאו. המצור על ברסלאו נמשך עד סוף המלחמה. ארמיית הטנקים הרביעית, בינתיים, דחפה הרחק קדימה לעבר נהר הנייסה, כנגד התנגדות מסוימת של ארמיית הפאנצר הרביעית. ב-14 בפברואר, שני קורפוסים גרמניים (קורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד וקורפוס הפאנצר ה-24) פתחו במתקפת נגד פתאומית שהותירה את כוחו של לליושנקו במאבק נואש כדי להימנע מכיתור. הגרמנים לא הצליחו לסגור את הכיתור, והפסיקו את פעולות התקיפה תוך חמישה ימים, כאשר הארמייה ה-52 וארמיית המשמר המשוריינת השלישית הצליחו לאבטח את אגפי עמדתו של לליושנקו. ב-24 בפברואר, מול תגבורת גרמנית כבדה, הפסיק קונייב את השלב ההתקפי של המבצעים, לאחר שהבטיח ראש גשר קטן מעבר לנייסה ליד פורסט. זה הגדיר למעשה את קווי ההתחלה בגזרה זו לקרב על ברלין, או מתקפת ברלין, חודשיים לאחר מכן. שרנר ניסה לזכות בשטח מסוים במהלך מרץ עם התקפות נגד מוצלחות בלובן ובשטריגאו. אולם מתקפה להסרת המצור על ברסלאו הופרעה על ידי מתקפה על האגף הימני של החזית האוקראינית הראשונה לדרום מזרח: מתקפת שלזיה העילית. מדיה וקבצים בנושא מתקפת שלזיה התחתית בוויקישיתוף Duffy, p.132 Duffy, p.134 Duffy, p.135
הדיוויזיה ה-83 (ארצות הברית)

הדיוויזיה ה-83 (באנגלית: 83rd Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1917 במחנה שרמן, אוהיו, וכללה מתגייסים מקנטקי, אוהיו ופנסילבניה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-165 שהורכבה מהרגימנטים ה-329 וה-330, ומהבריגדה ה-166 שהורכבה מהרגימנטים ה-331 וה-332. הדיוויזיה יצאה לאירופה ביוני 1918, והוגדרה כדיוויזיית המחליפים השנייה. היא סיפקה למעלה מ-195,000 קצינים וגייסה גברים כמחליפים ליחידות אחרות בצרפת מבלי להשתתף בפעולה כיחידה שלמה. יחידות מסוימות של הדיוויזיה השתתפו בקרבות מסוימים, כגון רגימנט הרגלים ה-332 באיטליה, שלחם בקרב ויטוריו ונטו. באוקטובר 1919 פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה הוקמה מחדש כדיוויזיית מילואים ב-24 ביוני 1921 והוקצתה למדינת אוהיו. המטה אורגן ב-27 בספטמבר 1921. ב-15 באוגוסט 1942 הופעלה הדיוויזיה מחדש, והיא כללה את הרגימנטים ה-329, ה-330 וה-331. דיוויזיית הרגלים ה-83, בפיקודו של מייג'ור גנרל רוברט מייקון, הגיעה לאנגליה ב-16 באפריל 1944, ולאחר אימון בוויילס, נחתה הדיוויזיה, שהשתתפה בפלישת בעלות הברית לנורמנדי, בחוף אומהה, ב-18 ביוני 1944, ונכנסה למאבק הגדרות מדרום לקרנטן ב-27 ביוני. לאחר תחילת ההתקפה, הגיעה הדיוויזיה ה-83 לכביש סן-לו-פרייר ב-25 ביולי, והתקדמה 8 מייל (13 ק"מ) מול התנגדות חזקה עם סיום המערכה בנורמנדי. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה במבצע קוברה כחלק מהקורפוס ה-15 במסגרת הארמייה השלישית, ובהמשך השתתפה בלחימה מול קו זיגפריד. בנובמבר לחמה הדיוויזיה בקרב על יער הירטגן, ובדצמבר השתתפה בקרב על הבליטה. לאחר מכן התקדמה הדיוויזיה אל הריין במהלך מבצע רימון, ובהמשך השתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, ובכלל זה השתתפה בשחרור תחת מחנה של בוכנוואלד. במהלך הקרבות נהרגו 3,161 מחיילי הדיוויזיה ו-11,807 נפצעו. החל משנת 2014 מרכז הכשרת המילואים ה-83 של צבא ארצות הברית מאמן חיילים בתוכניות מנהיגים, תפקודיות ו-DMOSQ. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-83 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-83 באתר history
הר קינזי

הר קינזי (באנגלית: Mount Kinsey) הוא הר ברכס סאפורטרז, אזור חוף דופק, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. הר קינזי ממוקם בקצה המזרחי של קרחון בירדמור. הר קינזי ממוקם 9 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת רנפרלי, שבקצה רכס סאפורטרז. גובהו של הר קינזי 3,110 מטרים מעל פני הים. שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה 1907–1909 (משלחת נמרוד). ההר נקרא על שם ג'יי. ג'יי. קינזי (J.J. Kinsey), מהעיר כרייסטצ'רץ' שבניו זילנד, אשר טיפל בצרכי המשלחת הבריטית באנטארקטיקה, בניו זילנד. כף קינזי
אגדת אבן משעל

אגדת אבן משעל היא אגדה מרוקאית שמקורה במאה ה-17. האגדה עוסקת ביהודי מרוקאי בשם "אהרון אבן משעל" אשר פרק את עול האסלאם מעל היהודים, והכתיב למוסלמים את סדר היום. האגדה מהללת את הסולטאן, מולאי ראשיד, מייסד השושלת העלווית שהיגרה מסוריה לתפוס את השלטון במרוקו, ולהסביר את חגיגות ה"טולבה" לזכרו. אהרון אבן משעל היה יהודי מהעיר תאזה שמאס בתשלום מס הגולגולת - ג'יזיה לשלטונות המוסלמיים (המרינים). הוא גיבש צבא של יהודים והצליח להשתחרר משלטון המוסלמים על אזור מגוריו. לאחר מכן, הכתיר את עצמו כ"מלך היהודים" והחל לנהוג במוסלמים כפי שנהגו ביהודים: הוא החשיב אותם לסוג ב', אך נתן להם להתקיים בחסותו ולא הציב בפניהם את אפשרות הגיור או מוות (בניגוד למוחמד עם הקמת דתו החדשה, האסלאם). הוא אפשר ליהודים לשגשג באלפיהם, בנה לו ולחייליו טירה מבוצרת שממנה התנהל צבאו כמפקדה, והגביל את ישיבת המוסלמים למקומות ייעודיים בשולי החברה ובכל שנה למלכותו ערך משתה וחגיגות שבמהלכן הורה למוסלמים לספק לו ולאנשיו נשים בתולות עבור ההרמון שלו. לבסוף, חששו המוסלמים כי יכבוש אבן משעל את כל מרוקו וישים קץ לשלטון האסלאם. יום אחד קם מוסלמי בשם "א-רשיד" שמאס בעריצות של אבן משעל כלפי המוסלמים, הוא אסף 500 לוחמים מוסלמים במטרה לשדוד ולרצוח את אבן משעל שכן "ממונו הרב הוא מקור כוחו". א-רשיד התחזה לעני מרוד (או לפי גרסה אחרת לאישה בתולה שמועלה כמס להרמונו המתרחב של אבן משעל) והתדפק על דלת הטירה בבקשה למזון ולשתייה, כאשר אבן משעל חס עליו והכניסו בהכנסת אורחים לביתו. בשעת הלילה כאשר ישן המלך היהודי, ניצל זאת א-רשיד השתלט עליו וביחד עם חייליו המוסלמיים, עינה את אבן משעל כדי לדעת היכן מוחבא ממונו ורצח אותו לאחר שזה ענה לו. חלק מהגרסאות מספרת כי עשה זאת בשם "כבוד הנשים המוסלמיות שחולל". א-רשיד ניצל את הממון של אבן משעל ואת התשתית שנותרה אחריו (אמצעי לחימה) כדי לעלות על העיר פאס ולכבושה. האגדה נחקרה על ידי האקדמאים, פרופסור חיים זאב הירשברג מאוניברסיטת בר-אילן ושנים לאחר מכן גם על ידי הפרופסור אנדרה לוי מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומתועדת באתר הפדרציה של יהודי מרוקו ובאתר "מורשת מרוקו". מערך היחסים יהודים עם בית המלוכה, באתר המרכז למורשת יהדות צפון אפריקה ייתכן שגם עבדים אפריקאים, שכן אגדות אחרות מדברות על כך שליהודים היו עבדים מארצות אלו ב"סודאן המערבי" כנראה מתבסס על רעיון המלאח, שהיה גטו אליו הוגבלה מחיית היהודים https://twitter.com/bedawi_moroccan/status/1346392659464753156, Twitter סיפור האגדה בטויטר של אנדרה לוי היהודים בארץ המג'רב-תקציר היסטודי תולדות היהודים באפריקה הצפונית-כרך ב'-מארוקו - אגדת אבן משעל-ח.ז.הירשברג מולאי רשיד, מייסד השושלת העלאווית
מאיטג

מאיטג (באנגלית: Maytag) הייתה חברה אמריקאית לייצור מכשירי חשמל לבית. היא נרכשה על ידי ווירפול ומאז קיים רק מותג שמיוצר במספר מפעלים. ב-1893 הקים פרדריק מאיטג חברה בשם Maytag Washing Machine Company. בנו החל לנהל את החברה בשנת 1926 וניהל אותה עד לשנת 1940. במהלך השפל הגדול החברה הייתה בין הבודדות שנתנו רווח לבעלים. בשנת 1938 במפעלי החברה פרצה שביתה שהסתיימה רק בהתערבות הצבא. באותה תקופה לצורכי פרסום החברה החלה לייצר מכונית קטנה לנוסע בודד Maytag Toy Racer. במהלך מלחמת העולם השנייה מפעלי החברה עברו לייצור תחמושת וציוד נוסף לצורכי הצבא. בשנת 1946 ייצור מכונות כביסה חודש ובשנת 1949 הוקם מפעל חדש. באותה תקופה החברה החלה לייצר מכשירי חשמל נוספים דוגמת תנורי אפיה ומקררים. במהלך שנות ה-50 החברה החלה לייצר מייבשים ורצתה להגיע לקו מלא של "מוצרים לבַנִים". בסופו של דבר, לאור התחרות הקשה, הוחלט להתרכז בייצור מכונות כביסה ומיבשים תוך מכירת מוצרים נוספים שמיוצרים על ידי יצרנים אחרים. בסוף שנות ה-70 כ-70% ממשקי הבית בארצות הברית השתמשו בתוצרת של מאיטג. בשנת 1986 נרכש מותג Magic Chef והחברה הכפילה את עצמה. בשנת 1988 החברה קיבלה שליטה על Hoover ונכנסה לשוק באירופה. בשנת 1991 נבנה מפעל חדש בטנסי. בשנת 2001 החברה רכשה שליטה על חברת Amana Corporation. באותה שנה לראשונה בראש החברה הועמד מישהו שלא ממשפחת המייסדים. באותה תקופה התחרות בשוק הוחרפה ומאיטג התקשה לעמוד בה. עלויות הייצור גדלו ושילוב Amana היה קשה מבחינה כלכלית. קו חדש של מוצרים לא זכה להצלחה והיו תלונות רבות מצרכנים על איכות ירודה. בשנת 2007 החברה נאלצה לבצע ריקול של 250 אלף מכונות כביסה. באפריל 2006 הוכרז על מכירת החברה ל"וירפול" תמורת 1.7 מיליארד דולר. הבעלים החדשים הכריזו על צמצומים בצוות הניהולי וסגירת מספר מפעלים ותיקים. תחת וירפול ייצור מותגי החברה נמשך תחת שמות שונות - Amana, Caloric, Magic Chef, Maytag ועוד. החברה פועלת בארצות הברית, בריטניה, יפן ואוסטרליה. מדיה וקבצים בנושא מאיטג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאיטג (באנגלית) מאיטג, ברשת החברתית פייסבוק מאיטג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאיטג, ברשת החברתית אינסטגרם
עברי אלבז

עברי אלבז (נולד בשנת 1984 בירושלים), הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כסגן מפקד אוגדת יהודה ושומרון. בעבר שימש כמפקד חטיבת הנגב, מפקד בא"ח גבעתי ומפקד גדס"ר גבעתי. אח בכור מתוך 9 אחים ואחיות, עברי גדל לזוג הורים שעלו מצרפת, אביו רופא ואימו מנהלת אדמיניסטרטיבית בתחום הפילנתרופיה. הוא בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד בישיבת אור עציון. עם גיוסו לצה"ל, שובץ בחטיבת גבעתי והתקבל לפלס"ר גבעתי. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלס"ר ומונה למפקד צוות. בהמשך שימש כסגן מפקד הפלס"ר ולחם במבצע חורף חם ברצועת עזה. במהלך הלחימה במחנה הפליטים ג'באליה נפצע מפגיעת כדור מאש כוחותינו שפגע בידו וכתפו. אלבז השתקם ושב לשרת בחטיבה כמפקד פלוגה. בשנים 2015–2016 שימש כמפקד יחידת רימון. בשנים 2017–2019 שימש כמפקד סיירת גבעתי והיה המג"ד הראשון של הגדס"ר שהגיע משורות סיירת גבעתי. ולאחר מכן כמפקד גדוד הדס בבה"ד 1. במאי 2020 מונה למפקד בא"ח גבעתי. במאי 2022 מונה למפקד חטיבת הנגב והועלה לדרגת אל"ם. הוביל את החטיבה בלחימה בבית חאנון במהלך חודשי התמרון הראשונים במלחמת חרבות ברזל. בחודש אוגוסט 2024 מונה אלבז לסגן מפקד אוגדת יהודה ושומרון. יואב זיתון, המג"ד מגבעתי שחזר לפקד אחרי שנפצע בעזה: "לא סיפרתי על נכותי", באתר ynet, 21 בנובמבר 2021 מפרי עטו מפקד גדוד הסיור של גבעתי כותב לחברו אוהד שמש (ז"ל) שנפל בצוק איתן, אשדוד נט,‏ 8 במאי 2019 טקס קביעת מזוזה ראשונה בעזה, בעמוד הפייסבוק של הפנימייה צבאית אור עציון, 12 בנובמבר 2023 מפקד חדש לבא"ח גבעתי: עברי אלבז מחליף את טל אשור, באתר ערוץ 7, 13 במאי 2020. יואב זיתון, המג"ד מגבעתי שחזר לפקד אחרי שנפצע בעזה: "לא סיפרתי על נכותי", באתר ynet, 21 בנובמבר 2021. ארנון שוורצמן, ‏השינוי שחסך לצה"ל חודש בטירונות: "מפתח חשיבה ולא רק ביצוע", באתר ‏מאקו‏, 5 בדצמבר 2021. אל"ם עברי אלבז נכנס לתפקיד מפקד חטיבת הנגב, באתר צה"ל. יואב זיתון, מהלחימה בעזה אל גזרת רמאללה: "החזרנו את האמון של הדרג הבכיר במילואים", באתר ynet, 30 בינואר 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריצ'רד ריילי

ריצ'רד וילסון ריילי (באנגלית: Richard Wilson Riley; נולד ב-2 בינואר 1933) הוא איש ציבור אמריקאי, שכיהן כמזכיר החינוך של ארצות הברית בקבינט של הנשיא ביל קלינטון בשנים 1993–2001, וקודם לכן כמושל קרוליינה הדרומית בשנים 1979–1987. ריילי נולד בראשית ינואר 1933 בגרינוויל שבקרוליינה הדרומית, בנם של אדוארד פ. "טד" ריילי ומרתה (לבית דיקסון) ריילי. הוא השלים בהצטיינות את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת פורמן. לאחר ששירת בצי ארצות הברית, בשנת 1954 קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת קרוליינה הדרומית. בשנים 1963–1966 היה חבר בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית, ומ-10 בינואר 1967 עד 11 בינואר 1977 היה נציג מחוזות הבחירה ה-2 וה-3 בסנאט של קרוליינה הדרומית. ב-1978 נבחר ריילי למושל קרוליינה הדרומית. במהלך כהונתו תוקנה חוקת המדינה כך שהתאפשר למושל לכהן שתי תקופות כהונה. הוא נבחר מחדש ב-1982, וכהונתו תמה ב-1987. כמושל, ניהל ריילי את חידוש ההוצאות להורג בקרוליינה הדרומית, למרות התנגדותו האישית לעונש המוות. בין הישגיו ניתן למנות את שיפור המימון והתמיכה בחינוך ובגיוס תעשייתי. ריילי הגה את "חוק שיפור החינוך", שאותו מחקר של מכון ראנד הגדיר כ"צעד הרפורמי המקיף ביותר בחינוך בארצות הברית באותה העת". בנוסף ריילי יזם את "חוק החייאת התעסוקה" שמטרתו תיאום ההכשרה התעסוקתית בכל המדינה, מה שהיה התוכנית הכלל-מדינתית הראשונה מסוגה במדינה. במהלך כהונתו נחקק גם "חוק הפשע הכוללני" שהקשיח את הענישה על פשעים אלימים תוך התמודדות עם הצפיפות בבתי הסוהר. בשנת 1993 פנה נשיא ארצות הברית ביל קלינטון לריילי בנוגע למינויו אל בית המשפט העליון של ארצות הברית, הצעה אותה דחה. במקומו של ריילי מינה קלינטון את רות ביידר גינסבורג. באותה שנה הכריז קלינטון כי ימנה את ריילי למזכיר החינוך של ארצות הברית. בכהונתו השנייה של קלינטון כנשיא, בשנים 1997–2000, עבד ריילי עם יועצתו הקרובה של קלינטון קרול רסקו (אנ') בניסיון לעצב ולהטמיע את "אתגר אמריקה קוראת" – יוזמת האוריינות בילדות של ממשל קלינטון. ריילי כיהן כמזכיר החינוך עד שקלינטון סיים את תפקידו בשנת 2001. מאז הוא שימש כשותף במשרד עורכי הדין "נלסון, מולינס, ריילי וסקארבורו". בשנת 1999, הוקם באוניברסיטת פורמן בה למד "מכון ריצ'רד ו. ריילי לממשל, פוליטיקה ומנהיגות ציבורית". ב-2000 הוענק לו "פרס התמיכה בשפה זרה" מארגון בשם "הוועידה הצפון-מזרחית להוראת שפות זרות" כהוקרה על תמיכתו בחינוך ובמיוחד על המלצותיו החוזרות ונשנות שכל התלמידים ילמדו שפה שנייה. ב-27 ביוני 2007 הביע את תמיכתו הרשמית במועמדותה של הסנאטורית הילרי קלינטון לנשיאות ארצות הברית ושימש כיושב ראש-עמית של מטה הבחירות שלה. בשנת 2008 אוניברסיטת וולדן שבמיניאפוליס קראה את שם המכללה לחינוך שלה על שמו של ריילי. באותה שנה, מגזין טיים הציב אותו בין עשרת חברי הקבינט הטובים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד ריילי בוויקישיתוף Richard W. Riley, Sixth U.S. Education Secretary: Biography and Achievements, באתר Education Week Library‏, 18 באוגוסט 2017 (באנגלית) Top 10 Best Cabinet Members, באתר מגזין טיים, 13 בנובמבר 2008 (באנגלית)
כרים

כרים (کریم) הוא שם משפחה שמקורו בערבית ומשמעותו נדיב או מכובד. האם התכוונתם ל... ג'אווד כרים – יזם אינטרנט אמריקאי מוסטאי כרים – סופר בשקירי סובייטי קוואריישה עבדול כרים – חוקרת איידס דרום אפריקאית קייס עבד אל-כרים – פוליטיקאי פלסטיני מדיה וקבצים בנושא כרים בוויקישיתוף קרים