laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הנבחרים של העם

  בית הנבחרים של העם (בפשטו: دَ افغانستان ولسي جرګه, מילולית: דה אפגניסן וולסי ג'ירגה), היה הבית התחתון של האספה הלאומית של הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן, לצד בית הזקנים העליון. בית הנבחרים של העם היה בית המחוקקים העיקרי במערכת האפגנית, בדומה לנהוג בפרלמנט הבריטי. בבית הנבחרים כהנו 250 נציגים, כשבחוקה נקבע כי לפחות 68 מהם יהיו נשים. הבחירות היו בחירות אזוריות ונקבעו להתקיים מדי חמש שנים. בני אומת הקוצ'י (אנ') הנוודים בחרו 10 נציגים באמצעות מחוז בחירה לאומי אחד. בית הנבחרים נוצר ב-1931, כשמוחמד נאדיר שאה, מלך אפגניסטן העניק לארצו חוקה בה נקבעה אפגניסטן כמונרכיה חוקתית עם פרלמנט בן שני בתים. הפרלמנט התכנס באופן יציב עד להדחת מלך אפגניסטן מוחמד זאהיר שאה על ידי ראש הממשלה מוחמד דאוד ח'אן ב-1973 והקמת רפובליקת אפגניסטן. בעקבות יציאת ברית המועצות מאפגניסטן ב-1988, התכנס הפרלמנט מחדש, אך לאחר נפילת משטר מוחמד נג'יבאללה ב-1992 הושעה פעילותו שוב. לאחר פלישת ארצות הברית לאפגניסטן ב-2001, נעשו ניסיונות להקים את הפרלמנט מחדש, וב-2005 נערכו בחירות לבתי הנבחרים. הבחירות הראשונות לבית הנבחרים של העם נערכו בספטמבר 2005, ארבע שנים לאחר נפילת משטר הטליבאן, בפיקוח בינלאומי (בעיקר של האו"ם ונאט"ו). הבחירות הבאות לבית הנבחרים נערכו ב-18 בספטמבר 2010. הבחירות הבאות, שהיו אמורות להתקיים ב-15 באוקטובר 2016, אך נדחו ל-7 ביולי 2018, ולאחר מכן שוב ל-20 באוקטובר. הפרלמנט הושבע על ידי נשיא אפגניסטן אשרף גאני ב-26 באפריל 2019. בית הנבחרים התפזר למעשה כאשר הטליבאן השתלט על קאבול ב-15 באוגוסט 2021. הטליבאן לא כלל את בית הנבחרים וכמה סוכנויות אחרות של הממשלה לשעבר בתקציב הלאומי הראשון שלו במאי 2022. דובר הממשלה אמר כי בשל המשבר הפיננסי, רק סוכנויות פעילות נכללו בתקציב, ואלה שלא נכללו – פורקו, אך ציין כי ניתן יהיה להקימן מחדש "במידת הצורך". מדיה וקבצים בנושא בית הנבחרים של העם בוויקישיתוף "Fact Sheet: Single Non-Transferable Vote (SNTV) System" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-27 באוקטובר 2005. {{cite web}}: (עזרה) "Afghans brave Taliban to vote in parliamentary election". BBC News Online. 18 בספטמבר 2010. נבדק ב-30 בספטמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "March 25, 2010: IEC Press Release on 2010 Wolesi Jirga Election Timeline" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-7 באפריל 2010. {{cite web}}: (עזרה) Mashal, Mujib (18 בינואר 2016). "Afghan Panel Sets Election Date, Drawing Government Criticism". The New York Times. {{cite news}}: (עזרה) "International News: Latest Headlines, Video and Photographs from Around the World – People, Places, Crisis, Conflict, Culture, Change, Analysis and Trends". ABC News. אורכב מ-המקור ב-6 ביולי 2017. נבדק ב-26 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Afghanistan Sets Date for Parliamentary and District Elections After 3-Year Security Delay". 1 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) "17th legislative term of Afghan Parliament inaugurated". www.aninews.in. Ziar Khan Yaad (14 בספטמבר 2021). "Fate of Afghanistan's National Assembly Unclear". TOLOnews. נבדק ב-19 ביוני 2022. {{cite news}}: (עזרה) Eqbal, Saqalain (17 במאי 2022). "The Taliban Dissolves the Human Rights Commission and Five Other Key Departments, Declaring them "Unnecessary"". The Khaama Press Agency. נבדק ב-3 ביולי 2022. {{cite news}}: (עזרה)
תאונת הרכבת במיסיסוגה

תאונת הרכבת במיסיסוגה (מכונה גם נס מיסיסוגה) התרחשה ב-10 בנובמבר 1979 במיסיסוגה שבאונטריו, קנדה, כאשר רכבת משא שהובילה כימיקלים מסוכנים ירדה מהפסים ועלתה באש. יותר מ-200,000 בני אדם פונו מהאזור, פינוי שהפך לפינוי הגדול ביותר בזמן שלום בצפון אמריקה עד להוריקן קתרינה. באירוע לא היו הרוגים. ב-10 בנובמבר 1979, רכבת משא בהובלת שלושה קטרי דיזל EMD F40PH (אנ') נסעה מזרחה מווינדזור, וחלפה ליד מיסיסוגה. ברכבת היו 106 קרונות שנשאו כימיקלים נפיצים רבים, כולל סטירן, טולואן, פרופאן, נתרן הידרוקסידי וכלור. בקרון ה-33, החל להתחמם מסב שלא שומן כהלכה, וכתוצאה מכך החלו לצאת ממנו עשן וניצוצות, והמקומיים שראו את הרכבת הנוסעת חשבו שהיא עלתה באש. לבסוף התגבר החום, ושני גלגלים עם צירם התנתקו ממקומם. הציר השבור גרם לחוגון להתפרק ולרדת מהמסילה, מה שגרם למספר קרונות נוספים לרדת מהפסים ולהתלקח, כולל מספר קרונות מכליים שהכילו פרופאן. בזמן שהלהבות פרצו, עובד הרכבת הצליח להפריד בין הקרונות ה-32 וה-33, ומנע מהקרונות הקדמיים להתלקח גם כן. ההתלקחות הובילה לפיצוץ אדיר שיצר כדור אש בגובה של 1,500 מטרים, אותו ניתן היה לראות ממרחק של 100 קילומטרים. לאחר שאירעו פיצוצים נוספים, הכבאים שהגיעו למקום התרכזו בקירור הקרונות במטרה לגרום לאש לכבות בעצמה, אך קרון כלור שנחשף לאוויר גרם לדאגה בקרב כוחות החירום, בשל האפשרות להתפשטות ענן קטלני של גז כלור לפרברי מיסיסוגה. הסכנה הובילה לפינוי של יותר מ-200,000 אנשים. הפינוי נוהל על ידי גורמים שונים, כולל ראש עיריית מיססוגה, הייזל מקקליון, שנקעה את הקרסול שלה במהלך האירוע, אבל המשיכה לנהל אותו. התושבים הורשו לחזור לבתיהם ב-16 בנובמבר. זה היה הפינוי הגדול ביותר בזמני שלום בהיסטוריה של צפון אמריקה, עד לפינוי ניו אורלינס עקב הוריקן קתרינה ב-2005, ונשאר השני בגודלו עד הפינוי בעקבות הוריקן אירמה ב-2017. בשל המהירות והיעילות בהן התנהל הפינוי, ערים רבות עיצבו תוכניות חירום משלהן בדומה למיסיסוגה. כתוצאה מהאירוע, הרגולטורים האחראים על הרכבות בארצות הברית ובקנדה דרשו שכל קו המשמש להובלת חומרים מסוכנים לתוך או דרך אזור מיושב יכלול גלאי שיזהה חימום יתר של הגלגלים. Mississauga Train Derailment, הריטג' מיסיסוגה, 10 בנובמבר 2009 Blast's miracle: No one injured, evacuation of 220,00 goes smoothly, טורונטו סטאר, 29 בינואר 2023
Plan 9 from Bell Labs

Plan 9 from Bell Labs (בקצרה Plan9) הוא שמה של מערכת הפעלה חופשית שמקורה בשנות ה-80, בפרויקט דור ההמשך למערכות UNIX של מעבדות בל ב-AT&T. מערכת ההפעלה יועדה לניהול משאבים מבוזר מבוסס רשת, עקב הדרישה התפעולית לתחנות עבודה מרובות בניהול מרכזי. המערכת שווקה תחת רישוי סגור עד שנת 2000, אך לאחר מעבר זכות הקניין לחברת לוסנט ב-2000, עברה המערכת להפצה כקוד פתוח למטרות לא מסחריות, וב-2002, לרישוי חופשי. שמה של המערכת נגזר משמו של סרט – תוכנית 9 מהחלל החיצון (Plan 9 from Outer Space). ראשית, בהיותה מערכת שנועדה להחליף את מערכת ה-UNIX, נבנתה על העיקרון של מערכת שכל משאביה מבוססי קבצים. שנית, כל משאבי הרשת שייכים למאגר משאבים יחיד, שמתקשר אחד עם השני, וזאת על ידי פרוטוקול רשת מיוחד שנקרא 9P, המאפשר לגשת למשאבים על מחשבים אחרים שמריצים את המערכת. מדיה וקבצים בנושא Plan 9 from Bell Labs בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Plan 9 from Bell Labs (באנגלית) האתר הרשמי של Plan9 והפצתו הרישיון בו מופצת המערכת ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקטור ויקטוריה

ויקטור ויקטוריה (באנגלית: Victor Victoria) הוא סרט קומדיה מצליח ועטור פרסים מבית היוצר של בלייק אדוארדס ובכיכובה של זוכת פרס אוסקר ג'ולי אנדרוז בתפקיד אישה המעמידה פנים שהיא גבר המשחק אישה. ויקטוריה היא זמרת כושלת אנגליה בפריז של שנות השלושים, הסובלת מעוני ולא מצליחה למצוא עבודה. באחד הימים, פוגשת ויקטוריה במקרה את טודי, הומוסקסואל המשכנע אותה להופיע במועדני לילה בתור בחור שמתלבש כאישה. כעת, הקריירה של ויקטוריה תלויה ביכולת המשחק שלה לשחק בחור שמשחק בחורה כשגנגסטר בשם קינג מרשנד (שמשוחק על ידי ג'יימס גארנר) מתאהב בה והעניינים מסתבכים. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, ביניהם השחקנית הראשית ג'ולי אנדרוז ושחקני המשנה רוברט פרסטון ולסלי אן וורן. מדיה וקבצים בנושא ויקטור ויקטוריה בוויקישיתוף "ויקטור ויקטוריה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ויקטור ויקטוריה", באתר נטפליקס "ויקטור ויקטוריה", באתר AllMovie (באנגלית) "ויקטור ויקטוריה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ויקטור ויקטוריה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ויקטור ויקטוריה", באתר אידיבי "ויקטור ויקטוריה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מודעת פרסום, עמ' 151, מעריב, 1 באוקטובר 1982 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רונלד מארי

רונלד "פליפ" מָארִי (באנגלית: Ronald "Flip" Murray; נולד ב-29 ביולי 1979 בפילדלפיה, פנסילבניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הרכז והקלע בקבוצת אזובמאש מאריופול מהסופרליגה האוקראינית בכדורסל. מארי נבחר בדראפט 2002 על ידי המילווקי באקס במקום ה-42 לאחר שיצא מאוניברסיטת שאו. בבאקס שיחק מארי ב-12 משחקים בהם קלע 1.9 נקודות בממוצע, לאחר משחקים אלה, עבר לקבוצת סיאטל סופרסוניקס שם רשם ממוצע של 2 נקודות ב-2 משחקים. מארי המשיך עוד 3 שנים בסיאטל סופרסוניקס בהן רשם ממוצע של 9.7 נקודות ב-179 משחקים. בפברואר 2006 עבר מארי בטרייד לקליבלנד קאבלירס שם רשם ממוצע של 13.5 נקודות ב-28 משחקים בהם נועד להחליף את לארי יוז כאשר היה פצוע. לפני פתיחת עונת 2006/2007, חתם מארי בפיסטונס על חוזה של שנתיים בתמורה ל-3.6 מיליון דולר, מחיר שהרבה אנשים בליגה החשיבו כנמוך לשחקן ברמתו של מארי. ביום 22 בפברואר 2008, חתם מאריי בדטרויט פיסטונס. ב-1 במרץ, הוא הוחתם על ידי אינדיאנה פייסרס. הייתה ציפייה שלוס אנג'לס קליפרס יחתימו את מארי, אך הוא נבחר ללכת עם פייסרס במקום. ביום 13 באוגוסט 2008, מאריי חתם באטלנטה הוקס. מדיה וקבצים בנושא רונלד מארי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוז'י ונטיאנר

רוז'י ונטיאנר (בהונגגרית: Venetianer Rózsi; זאקאן, 16 במאי 1909 – בודפשט, 24 באוגוסט 1975) הייתה פסנתרנית, מורה לפסנתר יהודייה-הונגרייה, דודתו של הביולוג פאל ונטיאנר. היא הייתה במשך כ-10 שנים ראש הקתדרה לפסנתר בקונסרבטוריון למוזיקה באנקרה, טורקיה. רוז'י ונטיאנר נולדה במשפחה יהודית כבתם של אזור ונטיאנר, רופא מחוזי, ושל ינקה פרייר. את לימודיה המוזיקליים החלה בעיר הסמוכה נג'קניז'ה כשהייתה בת שבע וכבר הלחינה בגיל שמונה. ב-1923 ערכה מסע הופעות עצמאי ביוגוסלביה, ושלוש שנים לאחר מכן, בבודפשט, זכתה לשבחים מהמעלה הראשונה של "החברה להגנת הכישרון". היא למדה לאחר מכן אצל ג'רג' פראגו ולאו ויינר באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, וכן הייתה תלמידה פרטית של מרגיט וארו ב-1930 ושל בלה בארטוק בשנים 1931–1932, לאחר מכן עברה לבירת טורקיה, שם עבד בעלה בלה סאבו כאדריכל, והיא מונתה לראש הקתדרה לפסנתר בקונסרבטוריון אנקרה. לאחר 1945, חזרו להונגריה והיא לימדה בבית הספר הגבוה למוזיקה בבודפשט ובמחלקה למוזיקה שלו, באקדמיה למוזיקה בלה בארטוק ולאחר מכן בלימדה במחלקה להכשרת מורים למוזיקה של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. ונטיאנר הופיעה רבות כמלווה בפסנתר וכנגנית קאמרי בקונצרטים. ב-1960 סיירה ונתנה קונצרטים במוסקבה. בעלה היה כאמור האדריכל בלה סאבו, לו נישאה ב-21 בינואר 1933 בבודפשט. קברה נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (U3-4-23). Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) Kristóf Károly: Ismeretlen adatok Bartók Béla életéről (1960. szeptember 24.) Magyar Nemzet, 16. évfolyam, 227. szám, 7. oldal (נתונים בלתי מוכרים מחייו של בלה ברטוק) (דרוש מינוי) Magyar asszonyok lexikona. Összeáll., előszóval és történelmi résszel ellátta Bozzay Margit. Budapest, 1931. Stephanum ny. VI, 1066 h. (לקסיקון הנשים ההונגריות) Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) רוז'י ונטיאנר באתר Arcanum רוז'י ונטיאנר ובעלה בלה סאבו באתר GENi רוז'י ונטיאנר באתר טורקי (בטורקית) "Születési bejegyzése a zákányi polgári születési akv. 50/1909. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-12-24. "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 24/1933. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-12-24.
צ'אפל ואדי

צ'אפל ואדי (באנגלית: Chappal Waddi), המכונה גם "הר המוות" הוא ההר הגבוה ביותר בניגריה. הוא ממוקם על גבול המדינה עם קמרון. גובהו 2,419 מטרים מעל פני הים. ההר ממוקם בגבול בין הפארק הלאומי גשאקה גומטי (אנ') הנמצא במדינת טרבה במזרח ניגריה לבין אזור אדמאווה בקמרון. ההר נמצא כ־32 קילומטרים מצפון־מערב לעיירה הקמרונית באניו וכ־200 קילומטרים מצפון־מזרח לעיר במנדה, גם כן בקמרון. ההר נמצא באזור מבודד ומיוער שאין בו דרכים מוסדרות. "Chappal Waddi - Peakbagger.com". www.peakbagger.com. נבדק ב-28 במאי 2023. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית

בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית הוא בית משפט פדרלי בעל סמכות ערעורים על בתי משפט פדרליים מחוזיים. בית המשפט הוקם על ידי הקונגרס בשנת 1891, יחד עם שאר בתי המשפט הפדרליים. בית המשפט הוא בעל סמכות שיפוט על בתי המשפט הפדרליים של דלאוור, ניו ג'רזי ופנסילבניה. בית המשפט דן גם בערעורים מבית המשפט המחוזי של איי הבתולה. בית המשפט מורכב מ-14 שופטים פעילים ושוכן בפילדלפיה, פנסילבניה. בית המשפט מנהל גם ישיבות במקומות אחרים, כולל איי הבתולה של ארצות הברית. זהו אחד מ-13 בתי המשפט לערעורים של ארצות הברית. בשל סמכות השיפוט של בית המשפט לערעורים על דלאוור (בה יותר ממחצית מהחברות הנסחרות בארצות הברית מאוגדות), בית המשפט מטפל במספר גדול של תיקים מסחריים משפיעים בארצות הברית. אחת הפסיקות הידועות שעברו דרך בית המשפט היה פסיקה בהורות מתוכננת נגד קייסי, שעמדת בית המשפט התקבלה בפסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית. בבית המשפט כהנו: פרנסיס בידל (כיהן בבית המשפט 1939–1940) – פרש מכס השיפוט כדי לשמש כתובע הכללי של ארצות הברית. סמואל אליטו (כיהן בבית המשפט 1990–2006) – לימים שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית מייקל צ'רטוף (כיהן בבית המשפט 2003–2005) – פרש מכס השיפוט כדי לשמש כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית השני (בממשל בוש הבן). מדיה וקבצים בנושא בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית "Notice for Sitting in Virgin Islands" (PDF). Official website of the Third Circuit. אורכב מ-המקור (PDF) ב-1 באפריל 2013. נבדק ב-6 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה)
אנטוניו מקדייס

אנטוניו קית'פלן מקדייס (באנגלית: Antonio Keithflen McDyess; נולד ב-7 בספטמבר 1974 בקוויטמן, מיסיסיפי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בליגת ה-NBA. גובהו של מקדייס 2.06 מטרים. מקדייס החל את קריירת הכדורסל שלו באוניברסיטת אלבמה ובשנת 1995 נבחר בדראפט במקום השני על ידי לוס אנג'לס קליפרס ונשלח בטרייד לדנוור נאגטס עוד לפני פתיחת העונה. יכולת הניתור וכוח ההטבעה של מקדייס אפשרו לו לרשום ממוצעים גבוהים של 17.9 נקודות ו-8.9 ריבאונדים למשחק ב-6 העונות הראשונות שלו ב-NBA. ב-1997, לפני שנתו השלישית בליגה, נשלח מקדייס בטרייד לפיניקס סאנס, שם רשם ממוצע של 15.1 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק. בעונה שלאחר מכן חזר מקדייס לדנוור נאגטס כשחתם בשורותיה על חוזה כשחקן חופשי. באולימפיאדת סידני בשנת 2000, היה מקדייס שותף לזכיית נבחרת ארצות הברית במדליית הזהב. בתחילת עונת 2001/02 סבל מקדייס מפציעה בברכו שדרשה ניתוח שבגללו אמור היה לסיים את העונה כבר בתחילתה. למרות הפציעה והניתוח, המשיך מקדייס לשחק, דבר שגרם לפציעה להתחדש מספר פעמים ומקדייס עבר ניתוחים נוספים בעונות הבאות. בינואר 2004 נשלח מקדייס בטרייד לניו יורק ניקס, בה שיחק במשך חצי עונה לפני שנשלח בחזרה לפיניקס. בקיץ 2004 הכריז מקדייס כי החלים וכי הוא כשיר למשחק, והוא הוחתם בגיל 30 בדטרויט פיסטונס, כגיבוי בעמדת הפאוור פורוורד לראשיד וולאס. הוא שיחק בעיקר מהספסל וסיפק מספרים צנועים יותר, כשעיקר תרומתו לקבוצה הייתה כשחקן שישי. בעונתו הראשונה בדטרויט רשם ממוצעים של 9.6 נקודות (ב-51.3% מהשדה, דורג 13 ב-NBA באותה עונה באחוזים מהשדה) ו-6.3 ריבאונדים ב-23 דקות משחק. בעונת 2005/06, תחת אימונו של פליפ סונדרס, שיחק מקדייס רק 21 דקות למשחק, קלע 7.8 נקודות וליקט 5.3 ריבאונדים למשחק כשהוא קולע ב-50.9% מהשדה. בקיץ 2006, לאחר עזיבתו של בן וולאס, עלה מקדייס במשקל בעקבות עבודת משקולות רבה שעשה בקיץ, זאת כדי להתחזק ולהיות מסוגל לשחק יותר בעמדה 5 כמחליף לוולאס ולנאזר מוחמד. בתקופה זו התבסס משחק ההתקפה של מקדייס בעיקר על ג'אמפ-שוטים מחצי מרחק וזריקות בסיבוב, לעומת הכוח והאתלטיות שהפגין מתחת לסל שאפיינו את משחקו בעונותיו הראשונות. מקדייס חתם בשנת 2009 בסן אנטוניו ספרס ושיחק בקבוצה במשך שנתיים עד קיץ 2011, בו הודיע על פרישה ממשחק. מדיה וקבצים בנושא אנטוניו מקדייס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA מקדייס מועבר בטרייד לפיניקס סאנס, 2 באוקטובר 1997 מקדייס מחליט לחתום בדנוור נאגטס, 21 בינואר 1999 מקדייס נפצע בברכו ונאלץ לעבור ניתוח, 18 באפריל 2003 מקדייס נשלח בטרייד לפיניקס סאנס, 5 בינואר 2004 מערכת וואלה! ספורט‏, פז'ה סטויאקוביץ' פורש מכדורסל, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2001
אלטלנה (סדרת טלוויזיה)

אלטלנה הוא סרט טלוויזיה ישראלי, מיני סדרה בת 3 פרקים משנת 2008 בבימויו של אלי כהן, עם יוסי קאנץ ויורם חטב בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי מוטי לרנר בהשראת דמויות ואירועים אמיתיים אך אין לראות בו שחזור מדויק של המציאות. יוצרי הסרט התירו לעצמם חופש אמנותי בעיצוב האירועים והדמויות. בסרט משולבים עדויות של אנשים שהיו על הספינה. הסרט הופק בסיוע קרן מקור לקולנוע וטלוויזיה בתמיכת המועצה הישראלית לקולנוע עבור שידורי קשת ושודר בערוץ 2. הסכם ושברו בנמל פור-דה-בוק מעמיסים על אלטלנה ציוד ונשק ומעפילים רבים עולים עליה בהם זוג צעיר - ראובן (ירון ברובינסקי) ומוניק (ג'וליה לוי בוקן) שנישאים על הספינה. מפקד האנייה הוא אליהו לנקין (יואב בר לב), קברניט הספינה הוא מונרו פיין והאדם הבולט בפיקוד הוא אברהם סטבסקי (דביר בנדק) שנחשד בעבר ברצח ארלוזורוב. מנחם בגין מקבל את הידיעה לאחר שהספינה הפליגה. בן-גוריון מכנס ישיבה דחופה של הממשלה הזמנית ודורש שכל הנשק יועבר לצבא. הוא שולח את ישראל גלילי (שרון אלכסנדר) ופנחס וזה (סיני פתר) לבגין והם מסכמים ש-20% מהנשק יועבר לאצ"ל בירושלים. בגין מסכים למרות מחאותיו של עמיחי פאגלין אך בן-גוריון דורש כי כל הנשק יועבר קודם למחסני הצבא. אש על כוחותינו 20 ביוני 1948, אלטלנה מגיעה לחוף כפר ויתקין. למקום מגיעים מנחם בגין ועמיחי פאגלין. המעפילים מורדים לחוף שמוקף בחיילי צה"ל כשמתחילים לפרוק נשק נפתחת עליהם אש. בגין מבקש למנוע מלחמת אחים ומתעמת עם פאגלין. הם משיבים אש ובגין מורה להם לחדול ומועבר במהירות בסירה לאלטלנה. במקום נהרגים ארבעה לוחמי אצ"ל ושני חיילי צה"ל. יצחק גרינבוים (אלכס פלג) מנסה לרכך את בן-גוריון אך ללא הצלחה. תותח קדוש, אנייה קדושה 22 ביוני 1948, אלטלנה מגיעה לחוף תל אביב, אש נפתחת עליהם ממלון ריץ בו נמצאת יחידה של הפלמ"ח בפיקודו של יצחק רבין (ערן לנסקי). בן-גוריון נותן אולטימטום להיכנע ולהניף דגל לבן. בגין מסרב ובשעה 16:00 מתחילה ההפגה שמעלה את הספינה באש. אנשים קופצים למים. ראובן ומניק נפגשים על החוף ומתחבקים. בגין רוצה להישאר על הספינה אך אנשיו מטילים אותו למים. בן-גוריון אומר כי "יבורך התותח אשר הפגיז האנייה, תותח זה יהיה ראוי לעמוד בבית המקדש אם ייבנה". כעת הוא נותן הוראה לפרק את הפלמ"ח. לבסוף מופיעה כתובת כי "באירועי אלטלנה נהרגו 16 אנשי אצ"ל ושלושה חיילי צה"ל. אברהם סטבסקי אושפז בבית חולים וכעבור מספר ימים מת מפצעיו". "אלטלנה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אלטלנה", באתר אידיבי "אלטלנה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אלטלנה פרק 1, פרק 2, פרק 3, באתר יוטיוב
שרה סטון (ציירת)

שרה סטון (באנגלית: Sarah Stone; בערך 1760–1844), לימים נודעה בשם שרה סמית', הייתה מאיירת וציירת בתולדות הטבע בבריטניה. עבודותיה כללו איורים רבים של דגימות שהוחזרו לאנגליה ממשלחות באוסטרליה ובאוקיינוס השקט. האיורים שלה הם בין הראשונים של מינים רבים והם משמעותיים מבחינה מדעית. היא עבדה כשרטטת, ומאיירת מדעית, וציירת בין השנים 1777 ו-1820. היא הוזמנה על ידי סר אשטון לוור בשנות ה-70 לשרטט ולצייר חפצים במוזיאון לוריאן שלו. שכלל דגימות שהובאו על ידי משלחות בריטיות מאוסטרליה, אמריקה, אפריקה והמזרח הרחוק בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-17. היא הציגה כ"מציגת כבוד" באקדמיה המלכותית לאמנויות ב-1781, 1785 ו-1786. סטון יצרה ציורי צבעי מים רבים של דגימות שנשלחו על ידי ג'ון ווייט, הרופא הכללי הראשון של המושבה האוסטרלית, בין השנים 1789 ו-1790. ציורים אלה שימשו להפקת תחריטים עבור "Journal of a Voyage to New South Wales" של וייט (1790). אף שהאיורים יפים ומצוירים במיומנות, הרישומים נפגעו לפעמים מהעובדה שהיא עבדה מעורות שנאספו באוסטרליה ושוחזרו על ידי פחלוץ בלונדון כדי לשחזר חיה או ציפור שמעולם לא נראו. האוסף שלה, הכולל יותר מאלף ציורי צבעי מים המבוססים על דגימות ממוזיאון לוריאן, התפזר יחד עם פריטי המוזיאון שנמכרו במכירה פומבית בשנת 1806. חלק מציוריה נרכשו על ידי המוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון בעוד שאחרים עברו לאוספים פרטיים. הם עשויים להיות בעלי ערך בפתרון כמה שאלות על מינים שתוארו על ידי J.F. Gmelin, שדגימותיהם אינן ניתנות לאיתור. עבודתה של סטון מוחזקת על ידי המוזיאון הבריטי והגלריה והמוזיאון של ויקטוריה, אוניברסיטת ליברפול בבריטניה, והספרייה הלאומית של אוסטרליה, והספרייה הממלכתית של ניו סאות' ויילס באוסטרליה. ב-8 בספטמבר 1789 נישאה סטון לג'ון לנגדייל סמית'. מדיה וקבצים בנושא שרה סטון בוויקישיתוף Perry, Barbara. "Sarah Stone b. c.1760". Design and Art Australia Online. Design and Art Australia. Quaternary fissure breccia". Natural History Museum. Lemmer, Leone. "The Sarah Stone Collection". Australian Museum. Jackson, Christine E. (Christine Elisabeth); Stone, Sarah, - 1844; Natural History Museum (London, England) (1998), Sarah Stone : natural curiosities from the New Worlds, Merrell Holbertson : The Natural History Museum, London A Journal of a Voyage to New South Wales. Vol. 1790. Printed for J. Debrett. 1790 – via Biodiversity Heritage Library. Jackson, C. E. (1998). Sarah Stone, natural curiosities from the new worlds. London: Merrell Holberton & The Natural History Museum. "Collection Record for Stone, Sarah, ca. 1760-1844". State Library of New South Wales. Government of New South Wales ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שרה סטון (ציירת)".
זאקאן

הכפר זאקאן (בהונגרית: Zákány) נמצא במחוז שומוג', נפת צ'ורגו. היישוב זאקאן קיבל כנראה את שמו מהמים הרירניים בסביבה (משורש ריר, בהונגרית: zákányos). היישוב ממוקם מערבית לצ'ורגו, ממש על הגבול עם קרואטיה. הכפר יושב בצד הדרומי של גבעות Zákányi-őrtilosi. הערים הקרובות ביותר הן צ'ורגו, 20 ק"מ משם, נג'קניז'ה, 25 ק"מ משם, וקופריבניצה, בצד הקרואטי. מנקודת מבט תחבורתית, זאקאן הוא אחד מצמתי הרכבת החשובים של דרום טרנסדנוביה, מכיוון שכאן נמצאת תחנת הרכבת ג'קנש הנושאת אמנם את שם היישוב השכן, אבל נמצאת בכפר זאקאן ומחוברת לשלושה קווי רכבת ארציים חשובים ביותר. זוהי נקודת המפגש שלהם וגם תחנת הגבול לכיוון קרואטיה, בקו בודפשט – זאגרב – פרייקה. (בישוב יש גם תחנת רכבת מקומית, תחנת זאקאן, אך היא מטפלת רק בתנועה מקומית). הדרך הקלה ביותר להגיע מהכפר לערים נג'קניז'ה וצ'ורגו היא באמצעות רכבת. ליישוב ניתן להגיע גם ברכב מנג'קניז'ה על כביש 6804. שם היישוב מתקופת ארפאד (ממלכת הונגריה (1000–1301)), וכבר מוזכר במסמכים בשנת 1227 כזאקון לפני הפלישה המונגולית לאירופה, ולאחר מכן בשנת 1309 כזקאן. הטירה הוזכרה לראשונה בשנת 1325, ושמה הוזכר גם ברשימת המעשרות האפיפיורית של 1332 – 1337, כך שכבר הייתה לה כנסייה באותה תקופה. בשנת 1342, היא כבר נהנתה מהרשאות עיר ובמקביל הוזכרה גם הכנסייה שלה המוקדשת למרטין מטור. בשנת 1379, לאיוש הראשון, מלך הונגריה נתן אותו למיקלוש, בנו של בודיסלו זאקאני כמענק. בפנקס מס הראשי של אוצר האימפריה העות'מאנית בשנים 1565 – 1566, זאקאן נרשם ככפר שכלל 10 בתים בלבד. במהלך הכיבוש הטורקי, זאקאן החלה להתפתח משמעותית שוב ובשנת 1571 היא כבר הייתה מורכבת מ-77 בתים, וזמן קצר לאחר מכן נהרסה מסיבה כלשהי, כך שב-1580 מצאו כאן גובי המיסים הטורקים רק בית אחד. בתחילת שנות העשור הראשון של המאה ה-20 הכפר היה שייך למשפחת זיצ'י; הרוזן אדן זיצ'י היה בעל האדמות הגדול במקום, שהייתה לו שם גם טירה יפה, שבנה ב-1911. בשנת 1910, מתוך 1,688 תושבים, 1,675 היו הונגרים. מתוכם, 1,558 רומים-קתולים, 51 לותרנים ו-45 יהודים. רוז'י ונטיאנר (1909 – 1975) הייתה פסנתרנית, מורה לפסנתר יהודייה-הונגרייה, דודתו של הביולוג פאל ונטיאנר. מדיה וקבצים בנושא זאקאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זאקאן (בהונגרית)