laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמפולה

אמפולה (בלטינית: ampullae) הייתה כלי עגול וקטן ברומא העתיקה שהיה עשוי בדרך כלל מזכוכית, עם שתי ידיות, ושימש לעיתים למטרות פולחן. צלוחיות מאוחרות יותר היו לעיתים קרובות חסרות ידית ושטוחות יותר, ובהן נעשה שימוש עבור מים קדושים או שמן קדוש בימי הביניים. הן נרכשו לעיתים קרובות כמזכרות של עלייה לרגל, כמו אמפולות המתכת של מונזה מהמאה ה-6 החומרים מהן מיוצרות האמפולות כוללים זכוכית, קרמיקה ומתכת. אונגואנטריום (Unguentarium) הוא כינוי לבקבוק שמאמינים ששימש לאחסון בושם, ויש חפיפה ניכרת בין שני המונחים, האחד (אמפולה) מוגדר לפי צורה והשני - לפי מטרה. האמפולה הקדושה מזכוכית הייתה חלק מטקס ההכתרה הצרפתי והאמינו שיש לה מקורות אלוהיים. אמפולה דומה ועדכנית היא האמפולה שבין תכשיטי הכתר של המלכה המאוחדת, שהיא כלי חלול, מוזהב, בצורת נשר, שממנו יוצק את שמן המשחה הארכיבישוף מקנטרברי בעת משיחת ריבון בריטי חדש בעת טקס הכתרת מלכי בריטניה. האמפולה הדנית, ששימשה במהלך משיחת המלך בתקופת האבסולוטיזם, היא בצורת גליל, עשויה זהב ומעוטרת במוטיבים של פרחים מאמייל ויהלומים. מדיה וקבצים בנושא אמפולה בוויקישיתוף "The Ampulla - The Royal Danish Collection". The Royal Danish Collection. ערך זה הוא קצרמר בנושא רומא העתיקה ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איסיק קול

איסיק קול (בקירגיזית: Ысык-Көл, ברוסית: Иссык-Куль) הוא אגם הנמצא במזרח קירגיזסטן. הוא נמצא צפונית לרכס טיין שאן ודרומית להרי קונגיי אלאטאו (אנ'). האגם נמצא בגובה של 1,606 מטר מעל פני הים. שטחו 6,236 קמ"ר ועומקו המרבי 668 מטר. זהו האגם ההררי השני בגודלו בעולם לאחר אגם טיטיקקה באמריקה הדרומית וכן אגם המלח השני בגודלו בעולם לאחר הים הכספי. הוא ניזון ממעיינות ומכ-118 נהרות ונחלים המביאים את מי הפשרת השלגים והקרחונים באביב ובקיץ. פירוש שמו הוא "האגם החם". מקור השם בכך שמימיו אינם קופאים בחורף, גם כשהטמפרטורה סביבו נמוכה מנקודת הקיפאון, בשל צירוף של גורמים: מליחות נמוכה (סביב 0.6% בהשוואה ל-3.5% במי ים), גוף מים עמוק ופעילות גאותרמית תת-קרקעית. האקלים באזור האגם הוא יבשתי קיצוני, הגורם להבדלים גדולים בין החורף לקיץ: הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא כ-22 מעלות צלזיוס, אולם נרשמו מקרים של 40 מעלות צלזיוס. בחורף ממוצע הטמפרטורות הוא כ-5 מעלות צלזיוס, אך היו רישומים של 30- מעלות צלזיוס ואף פחות מזה. תיירים רבים מגיעים לאגם בעיקר מפני שזהו האגם הגדול ביותר בקירגיזסטן, בגלל יופיו והנוף היפה סביבו. האגם וסביבתו מוכרזים על ידי ארגון אונסק"ו כשמורה ביוספרית מאז שנת 2001. מדיה וקבצים בנושא איסיק קול בוויקישיתוף About Issyk-Kul The Issyk-Kul Hollow איסיק קול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Lake Issyk-Kul ערך זה הוא קצרמר בנושא ימות ואגמים ובנושא קירגיזסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחזור שתי פעימות

מנוע שתי פעימות (דו-פעימתי או דו"פ) הוא סיווג של מנוע בעירה פנימית. מנוע מסוג זה משלים מחזור עבודה בכל סיבוב של גל הארכובה, בניגוד למחזור ארבע פעימות שבו מושלם מחזור עבודה מדי שני סיבובים. מנועים דו פעימתיים מתאפיינים ביעילות גבוהה יותר המתבטאת בהספק גבוה יחסית לנפח המנוע. מנועים דו פעימתיים נמצאים בשימוש קטנועים קטני נפח, מכסחות דשא, גוזמי ענפים, אופנועי ים ועוד. המנוע עצמו דומה במבנהו למנוע ארבע פעימות, עם מספר הבדלים. ראשית, במנוע שתי פעימות אין שסתומים, ובמקומם יש פתח יניקה ופתח פליטה, שהבוכנה מכסה ומגלה לסירוגין בתנועתה. שנית, קיים במנוע שתי פעימות "צינור בירוץ", שדרכו התערובת הדליקה נכנסת מ"גל הארכובה" שמתחת לגליל אל מעל לבוכנה לפני פעימת הדחיסה. פעימה ראשונה: הבוכנה עולה למעלה בשל עקרון ההתמדה (אינרציה) מהמהלך הקודם (ובאין מהלך קודם – בשל הדחף מהמתנע) ודוחסת את התערובת הדליקה (פעימת דחיסה), תוך שהיא מכסה את פתח הפליטה ומגלה את פתח היניקה; בו-בזמן תערובת דליקה חדשה נשאבת מהמאייד אל תוך מכל הארכובה שמתחת לגליל (פעימת יניקה). בין הפעימות: תערובת הדליקה ניצתת והבוכנה מתחילה לנוע כלפי מטה (פעימת בעירה). פעימה שנייה: הבוכנה יורדת למטה לאחר פעימת הבעירה, תוך שהיא פותחת את פתח הפליטה ומכסה את פתח היניקה (פעימת פליטה); בו-בזמן תערובת הדליקה נדחפת על ידי הבוכנה ממכל הארכובה אל תוך צינור הבירוץ ומשם אל מעל לבוכנה (התחלת פעימת דחיסה). למבנה מערכת הפליטה במנוע דו פעימתי יש חשיבות רבה. מאחר שאין שסתומים, הלחץ המוחזר מהמפלט משמש כתחליף לשסתום ומסייע בדחיסת תערובת דלק/אוויר/שמן לפני הצתתה. זו למעשה הסיבה שמנועי כלי רכב דו פעימתיים (כגון קטנועים) מצוידים ב"אגזוז לחץ". המנוע הדו פעימתי מפיק יותר כוח יחסית לנפח ממנוע ארבע פעימות מאחר שהוא מבצע יותר פעולות בפרק זמן נתון - אין במנוע זה שסתומים, ולפיכך היניקה והפליטה מתבצעות במקביל ל"פעימות" המרכזיות - דחיסה ושרפה. המנוע הדו פעימתי מפיק יותר כוח יחסית למשקל מכיוון שהוא פחות מסורבל, לכן מקובל להשתמש בו לטיסנים. המנוע הדו פעימתי מאפשר עבודה בכל זווית ואפילו הפוך (משום שאין בו אגן שמן) ולכן שכיח מאוד בכלי עבודה קטנים שנוטים להפוך אותם תוך כדי עבודה (מסורי שרשרת, חרמשים, גוזם גדר חיה, טיסנים ועוד). מבנה המנוע מחייב תערובת הכוללת גם שמן, אשר שריפתו יוצרת נזק לסביבה יותר מאשר שריפת תערובת דלק/אוויר המשמשת במנוע ארבע פעימות, ולכן בשנים האחרונות יש נטייה להפסיק את השימוש בו, עקב לחץ מארגוני איכות הסביבה ושינוי תקנות פליטת גזים לאטמוספירה באירופה. אף שיעילות המנוע גבוהה ממנועי ארבע פעימות, היא עדיין סובלת מהפסד אנרגיה ניכר עקב העובדה שמחזור אינו מושלם במלואו לפני תחילת המחזור הבא. כך נגרם למשל בזבוז דלק שלא סיים את בעירתו לפני שהוא נדחק לכיוון הפליטה, עקב היעדרם של שסתומים. רעש רב יותר ממנוע ארבע פעימות. ניקוי מצת או החלפתו בתדירות גבוהה יחסית ממנוע ארבע פעימות עקב תערובת דלק ושמן. מנוע ונקל מנוע דיזל מדיה וקבצים בנושא מחזור שתי פעימות בוויקישיתוף איך דברים עובדים - מנוע שתי פעימות אנימציה לפעולת המנוע
אנטי-אפיפיור

אנטי-אפיפיור הוא כינוי לאדם הטוען להיותו האפיפיור החוקי, כנגד האפיפיור המוכר על ידי הכנסייה הקתולית אשר זכה לתמיכה בקרב חלק מן הציבור הקתולי. חלק ניכר מן האנטי-אפיפיורים הוכרו על ידי פלגים של קרדינלים אשר לא קיבלו עליהם את האפיפיור הנבחר. גם בתקופה המודרנית יש הטוענים כי הם האפיפיורים, אך הם נתמכים על ידי מעטים בלבד ובדרך כלל אינם נחשבים כאנטי-אפיפיורים במובן הקלאסי של המונח, ובכלל זה כתות שהתפלגו מן הכנסייה הקתולית, אשר דוחות את ועידת הוותיקן השנייה ואינן מכירות באפיפיורים שמונו מאז הוועידה ההיא. במקרים מסוימים קשה להיסטוריונים לקבוע מי היה אפיפיור לגיטימי ומי היה אנטי-אפיפיור. ברשימה הרשמית של האפיפיורים שמפרסם הוותיקן, מופיעה הערה לצד שמו של האפיפיור לאו השמיני (963–965): "בתקופה זו, כמו גם באמצע המאה ה-11, היו קיימות מחלוקות רבות בבחירת האפיפיור וקשה לקבוע איזה צד הצליח לקבוע את יורשו של פטרוס הקדוש. אי הוודאות גורמת לכך שלעיתים עדיף להתעלם ממינוים של מספר אפיפיורים לאחר מינוי מעורר מחלוקת". בכל המקרים ברור שאם אחד מן הטוענים לתואר אפיפיור היה אכן האפיפיור, הרי שהשני היה "אנטי-אפיפיור", שכן טענת כל אחד מהם לתואר הייתה מקובלת על רבים. בשנים 1378–1417, תקופה המכונה הקרע המערבי, כיהנו במקביל שני טוענים לכהונת האפיפיור (ברומא ובאביניון), ובשלב מסוים אף שלושה. מדיה וקבצים בנושא אנטי-אפיפיור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגזוז לחץ

אגזוז לחץ הוא מפלט המשמש בכלי רכב בעלי מחזור שתי פעימות. אגזוז מסוג זה מחזיר חלק מגזי הפליטה לכיוון המנוע בעיתוי היוצר דחיסה של תערובת הדלק לפני פיצוצה ובכך מפצה על אי קיומם של שסתומים במנוע. הלחץ הנוצר בעת החזרת הגזים הוא הנותן לאגזוז את שמו. אגזוז לחץ משמש בקטנועים, אופנועי שטח ובמכונות הדורשות מנועים קטני נפח, ונועד לסייע למנוע לשרוף באופן יעיל את התערובת ולהגיע להספק גדול יחסית למנועים אלו. אגזוז לחץ מתאפיין ביצירת רמה גבוהה של רעש. מדיה וקבצים בנושא אגזוז לחץ בוויקישיתוף
אגדת צאר סאלטן

אגדת הצאר סאלטן או בשמה המלא אגדת צאר סאלטן, של בנו גיבור חיל הנסיך גווידון סאלטנוביץ' ונסיכת הברבור היפהפייה (ברוסית: Сказка о Царе Салтане, о сыне его славном и могучем богатыре Князе Гвидоне Салтановиче и о прекрасной царевне лебеди) היא סיפור מחורז שנכתב על ידי אלכסנדר סרגייביץ' פושקין בשנת 1831. טקסט האגדה היה לליברטו לאופרה בעלת שם זהה של רימסקי קורסקוב (ממנה לקוח הקטע מעוף הדבורה). הסיפור מגולל את עלילותיהן של שלוש אחיות, אשר הצעירה בהן נבחרת על ידי הצאר סאלטן להיות לו לאשה. שתי האחרות מקבלות את תפקיד הטבחית המלכותית ותפקיד הטווה המלכותית. הן מקנאות באחותן וכשהצארינה יולדת את בנה, הנסיך גווידון, הן משליכות אותה יחד עם התינוק לים בתוך חבית. התינוק גדל ומתבגר בתוך החבית ומתחנן לגלים שישמרו עליהם ולא יפגעו בהם לרעה. הים נענה לבקשתו ומביא את החבית לחוף. כשהם מגיעים לחוף, הנסיך הצעיר בונה לעצמו חץ וקשת ויוצא לצוד. בדרכו הוא רואה נשר התוקף ברבור לבן יפהפה. הנסיך יורה בנשר ללא היסוס. הברבור מגלה לנסיך שהוא בעצם בחורה יפה והוא הצילה מידי מכשף אכזר. כמו כן, מבטיחה הבחורה שלא תשכח את מעשה החסד שלו. בעזרת הקסמים של מלכת הברבור הנסיך מקים באי ממלכה מפוארת. כעבור זמן מלחים של הצאר סאלטן מגיעים לאי, חוזרים ומספרים למלך על הממלכה המופלאה. מוקסם מהסיפורים, הצאר סאלטן מבקש להפליג אל האי אך הטבחית והטווה מנסות למנוע זאת ממנו בעזרת ספורי נפלאות על מקומות אחרים בהם עוד לא ביקר. לבסוף מפליג הצאר סאלטן אל האי ושמח לגלות שם את אשתו, אותה חשב למתה. מדיה וקבצים בנושא אגדת צאר סאלטן בוויקישיתוף מלל האגדה (ברוסית) תרגום האגדה לעברית (אנה ארחיפוב) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיסני

האם התכוונתם ל... וולט דיסני (וולטר אליאס דיסני; 1901–1966) – מפיק סרטי אנימציה ומייסד חברת וולט דיסני דיסני (מכתש פגיעה) – מכתש פגיעה על שמו של וולט דיסני חברת וולט דיסני – מתאגידי הבידור והתקשורת הגדולים בעולם עולמו של דיסני – שבועון ילדים בישראל ערוץ דיסני – ערוץ ילדים בבעלות החברה דיסני+ – שירות הזרמת מדיה אמריקאי
טרנטינו-אלטו אדיג'ה

טרֶנטינוֹ-אַלטוֹ אַדיגֶ'ה או: טרנטינו-זידטירול (באיטלקית: Trentino-Alto Adige, בגרמנית: Trentino-Südtirol; "דרום טירול") הוא מחוז אוטונומי בעל סטטוס מיוחד בצפון איטליה. המחוז מורכב משתי נפות שהן בעצמן אוטונומיות: נפת טרנטו ונפת דרום טירול. האזור היה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית וקודמתה האימפריה האוסטרית מהמאה התשיעית עד סיפוחו על ידי איטליה ב-1919, וזו הסיבה שרוב תושביו דוברים גרמנית נכון ל-2021. בין 1919 ל-1947 היה שמו הרשמי "ונציה טרידנטינה" (Venezia Tridentina), ובין 1947 ל-1972 היה שמו "טרנטינו-אלטו אדיג'ה / טירול אטשלנד" (Trentino-Alto Adige/Tiroler Etschland). שמו האיטלקי של האזור טרנטינו-אלטו אדיג'ה, ולעיתים קוראים לו "טרנטינו-זידטירולו". יחד עם מדינת טירול האוסטרית, הוא מיוצג באיחוד האירופי בשם האזור האירופי טירול-דרום טירול-טרנטינו (בגרמנית: Europaregion Tirol-Südtirol-Trentino, באיטלקית: Euregio Tirolo-Alto Adige-Trentino). בתחומי המחוז נמצאים הרי הדולומיטים, אגם קארצה ויעדי תיירות רבים אחרים. בשל המסורת הגרמנית-אוסטרית של המחוז, הוא היה הראשון באיטליה בו החלו להתקיים שוקי חג המולד, ועד היום נערכים בו שוקי חג המולד הגדולים ביותר באיטליה, המושכים אליהם תיירים רבים. גם כיום חלקים נרחבים של האזור מאוישים על ידי רוב דובר גרמנית. איטלקים רבים שמתגוררים כיום באזור הגיעו אחרי שהאזור סופח לאיטליה, בין היתר בעקבות מדיניות ממשלתית במיוחד בתקופת מוסוליני. בשנת 1927 נכתב ההמנון של האזור "לה מונטנרה". מדיה וקבצים בנושא טרנטינו-אלטו אדיג'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרנטינו-אלטו אדיג'ה שוקי חג המולד במחוז טרנטינו-אלטו אדיג'ה, כתבתה של דלית קצנלנבוגן באתר GOTRAVEL טרנטינו-אלטו אדיג'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טרנטינו-אלטו אדיג'ה (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבוצת העשרה

קבוצת העשרה הוא שמה של קבוצת אמנים אשר פעלו בישראל בשנים 1951-1960. הקבוצה הציגה 12 תערוכות קבוצתיות ונתפשה כקריאת תיגר על האמנות המופשטת של חברי "אופקים חדשים". היא ניסתה להציב כאלטרנטיבה אמנות בעלת סממנים מקומיים ישראלים. הרקע להקמת הקבוצה היה הצגתה של תערוכה קבוצתית בבית אגודת הציירים והפסלים בתל אביב ב-23 בפברואר 1951. המציגים, תלמידיהם של יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי ב"הסטודיה", פנו אל ראובן רובין, יו"ר האגודה, וזה איפשר את הצגת התערוכה. השם - "קבוצת העשרה" נבחר לפי מספר המציגים בתערוכה. על המציגים בתערוכה נמנו: אליהו גת, אלחנן הלפרן, קליר יניב, שושנה לויסון, אפרים ליפשיץ, דן קדר, משה פרופס, שמעון צבר, צבי תדמור וניסן רילוב. לדברי פרופסור גילה בלס, ייתכן ושמה של הקבוצה נועד גם למנוע מן הביקורת להטביע "חותם אידאולוגי כלשהו על המציגים". הגרעין המקורי של הקבוצה השתנה במהלך התצוגות השונות של הקבוצה. חלק מחברי הקבוצה, ביניהם לויסון, קדר ורילוב נסעו לפריז לאחר התערוכות הראשונות ואילו אמנים אחרים הצטרפו אליה. אהרון אשכנזי לדוגמה, הצטרף לקבוצה והציג תערוכותיה החל משנת 1955. שולמית טל הצטרפה בשנת 1953. אמנים אחרים הצטרפו לתערוכות בודדות: אורי ריזמן, אריה סרטני, איצ'ה ממבוש וגרשון דוידוביץ. תערוכה של הקבוצה אשר הוצגה בשנת 1953 ובה הציגו תשעה אמנים, כונתה "תערוכת התשעה". אמנותה של הקבוצה התקבלה כבעלת ביקורת על ההגמוניה של "אופקים חדשים", אשר הוקמה בשנת 1948. האמנות של "העשרה" הציגה אלטרנטיבה לציור המופשט האירופי-מודרניסטי, בתביעה להשיב אל תוך האמנות את הסממנים של החיים בישראל. "הרגשנו", כתבו חברי הקבוצה במניפסט התערוכה השמינית, "בצורך לחפש דרכי ביטוי חדשות לאמנות אשר מקורות יניקתה הנם הנוף והאדם הישראלי. מתוך אחידות החיים בקשנו להגיע לאחידות של צורה וסגנון. שוכנענו כי תלישות מהמציאות הסובבת אותנו ופניה למקורות זרים תביאנו לפורמליזם יבש ונוקשה ולאמנות עקרה.". למרות הניסיון להציג חזית אידאולוגית אחידה אל מול אנשי "אופקים", לא נותקו הקשרים האישיים והמקצועיים עם מוריהם. במאמר מאוחר מתארת קלייר יניב את הקמת הקבוצה כהמשך ישיר של הפעילות האמנותית בסטודיו הלימודי. "היה כיוון מסוים לקבוצה, אבל לא הייתה אידאולוגיה מגובשת" כתבה קליר יניב, מחברות הקבוצה. למעשה, אמנותם של חברי הקבוצה הייתה מושפעת בסגנונה גם היא מן המגמות המודרניסטיות שבאמנות האירופית. בסוף שנות החמישים של המאה ה-20 החלו אחדים מבין חברי הקבוצה, כגון פרופס, ליפשיץ ויניב, להתנסות במידות שונות של הפשטה בציוריהם. הקבוצה הפסיקה להציג תערוכות משותפות והתפרקה, אך הקשרים החברתיים בין חבריה השתמרו. חזרה לעקרונות הראשוניים של הקבוצה, כהתנגדות לאוונגרד המודרניסטי, הציג אליהו גת לאחר מלחמת יום הכיפורים, אז הקים קבוצה חדשה בשם "אקלים" ובה היו חברים אורי ריזמן, אברהם אופק, צבי אלדובי, מיכאל גרוס, טובה ברלינסקי, חנה לוי ואחרים. ביקורות על תערוכות הקבוצה: ליזטה לוי, עשרה ציירים צעירים, דבר, 2 במרץ 1951 ישורון קשת, תערוכת העשרה בירושלים, הארץ, 26 באפריל 1951 ע בן שלום, תערוכת ה-9 בביתן הציריים והפסלים, קול העם, 10 ביולי 1953 יוסף שריק, תשעה ציירים בכפיפה אחת, הארץ, 2 ביולי 1953 בלס, גילה, קבוצת העשרה, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, עמ' 6. מתוך מניפסט של קבוצת העשרה, קטלוג התערוכה ה-8, דצ' 1956- ינואר 1957, מוזיאון תל אביב. יניב, קליר, "זווית ראייה אישית", בתוך: בלס, גילה, קבוצת העשרה, המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן, עמ' 39.
גשר המיתרים (פתח תקווה)

גשר מבצע ארנון (לשעבר גשר המיתרים) בפתח תקווה הוא גשר מעוגן כבלים המשמש להולכי רגל העובר מעל ציר ז'בוטינסקי בפתח תקווה ומחבר את בית חולים בילינסון, את הקניון הגדול, ואת "הפארק הגדול" ובו פארק שעשועים על שם עוזי חיטמן. הגשר תוכנן על ידי האדריכל הספרדי הנודע סנטיאגו קלטרווה, שתכנן גשר דומה בכניסה לירושלים. בשנת 2024 נקרא הגשר על שמו של מבצע ארנון. הגשר בנוי בצורה של האות הלטינית Y, ובעל נגישות מלאה לאנשים עם מוגבלויות, כך שבקצה הצפוני שלו העלייה לגשר היא באמצעות כבשים, ובקצה הדרומי ישנה מעלית לצד המדרגות המובילות על הגשר. לגשר 31 מיתרים המחולקים כך: תשעה מיתרים יורדים מן התורן לאורכו של כל כבש, שלושה נוספים עולים כאחד מן הקרקע שבין שני הכבשים אל התורן, ועשרה יורדים מן התורן ופרוסים לאורכה של הצלע המרכזית של הגשר. את הקמת הגשר יזמה עיריית פתח תקווה ויזמי הקניון הגדול בשנת 1999, במטרה לחבר את הקניון לבית החולים בילינסון מבלי לפגוע בתנועת כלי רכב ברחוב ז'בוטינסקי. הקמת הגשר אושרה באוגוסט 2001 והקמתו הייתה אמורה להימשך כשנה, בעלות של 2.5 מיליון דולר. במקביל להקמת הגשר הורחב ציר ז'בוטינסקי עבור תוואי הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן, שעובר במרכז הכביש. את הגשר בנתה חברת רמט והוא נפתח למעבר הולכי רגל ב-6 בספטמבר 2006, לאחר שפתיחתו התעכבה מספר שנים, בעקבות סכסוך משפטי בין עיריית פתח תקווה לבין בעלת הקרקע שעליה יושבת אחת מרגלי הגשר. טקס הפתיחה הרשמי של הגשר נערך בדצמבר 2006, בהשתתפות סנטיאגו קלטרווה. סמוך לגשר הנוכחי עמד בעבר גשר פרסה אפור שנקרא "גשר בילינסון" שנהרס ב-14 בספטמבר 2006, זמן קצר לאחר פתיחתו של הגשר הנוכחי לשימוש. גשר בילינסון תוכנן עוד בסוף שנות ה-60, עוד טרם היו רמזורים על ציר ז'בוטינסקי בפתח תקווה ותאונות רבות אירעו בין מכוניות לחוצי הכביש. גשר המיתרים הירושלמי מדיה וקבצים בנושא גשר המיתרים בפתח תקווה בוויקישיתוף גיא שחר, סיפורו של גשר קלטרווה בפתח תקווה, כולל אלבום תמונות אייל עצמון, המעלית על גשר המיתרים נתקעת שוב ושוב: לנכים אין גישה לבית החולים בילינסון, באתר mynet‏ פתח תקוה, 18 באפריל 2017 מראה על הגשר לכיוון פארק פתח תקווה תקריב של המחט ספסלים על הגשר המדרגות אל רחוב ז'בוטינסקי בצידו הדרומי של הגשר גשר מבצע ארנון והקניון הגדול גשר מבצע ארנון והקניון הגדול גשר מבצע ארנון והקניון הגדול המיתרים של הגשר הגשר והכביש תחתיו "להנציח לעד את הגבורה": פתח תקווה במחווה לזכר רפ"ק ארנון זמורה, שנפל במבצע שחרור החטופים, באתר וואלה, 31 ביולי 2024 רועי בית לוי, ראש גשר, באתר הארץ, 21 במאי 2008 זהבה דברת, ‏שני קניונים חדשים נפתחים במקביל בפתח-תקוה, באתר גלובס, 24 באוגוסט 1999 דליה טל, ‏גשר חדש בילינסון-קניון, באתר גלובס, 19 באוגוסט 2001 דוד שליט, ‏בואי קלה, באתר גלובס, 5 באפריל 2006 גיא ימין, ‏עיכוב בפתיחת גשר ליד בלינסון בפ"ת, באתר גלובס, 22 באוגוסט 2004 רנית נחום-הלוי, גשר הזהב, באתר הארץ, 14 בינואר 2010 דרור מרמור, ‏גשר האחיות, באתר גלובס, 17 בדצמבר 2006 פ"ת: גשר בילינסון הישן נהרס הלילה, באתר ynet, 15 בספטמבר 2006 הצומת שליד ביילינסון, מעריב, 14 באוגוסט 1968
עיצור הברתי

עיצור הברתי בתחום הפונולוגיה, הוא עיצור המשמש כגרעין הברה, במקום תנועה. רק עיצורים סונורנטיים יכולים לשמש כעיצורים הברתיים, בגלל הדמיון האקוסטי בינם ובין תנועות. על פי רוב, גרעין ההברה (הנושא את הטעם או את הטון) הוא תנועה, אך יש שפות (למשל, אנגלית) שבהן גם עיצורים מסוימים יכולים לשמש גרעין הברה. בדרך כלל מדובר בעיצורים סונורנטיים: l, r, n. למשל, בהגייה האנגלית של המילה bottle, אין תנועה בהברה השנייה, והעיצור /l/ משמש כגרעין ההברה. מפורסם משפט שובר השיניים הצ'כי Strč prst skrz krk, בו כל גרעיני ההברות הם עיצורים הברתיים ואין בו אף תנועה. הלחנה סילאבית ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קינג פייסל בייבס

קינג פייסל בייבס (King Faisal Babes) היא קבוצת כדורגל מהעיר קומאסי שבגאנה. קינג פייסל בייבס היא מקבוצות הכדורגל הוותיקות בגאנה ולאורך שנים הייתה קבוצת מרכז טבלה עם נטייה לחלק העליון. יריבתה הגדולה ביותר של הקבוצה היא אסאנטה קוטוקו, היריבה העירונית בעיר קומאסי. בעקבות התוצאות של עונת 2010/2011 הקבוצה ירדה לליגה השנייה. אבובקרי יעוזה עלה ממועדון הילדים לקובצה הבוגרת ושיחק בה עד לשנת 2005. קינג פייסל בייבס השתתפה לראשונה במפעלים האפריקאיים בעונת 2005, אז השתתפה בגביע הקונפדרציה של ה-AFC והוגרלה בשלב הבתים של מפעל זה עם קבוצות FAR רבאט המרוקאית, אבניר ספורטיב דה לה מרסה התוניסאית ופלו סטאר מגינאה ולבסוף סיימה במקום השני בבית זה, מיקום המעניק לקבוצה את המקום השלישי והרביעי במשותף עם קבוצת איסמעאילי המצרית שסיימה במקום השני בבית השני. בעונת 2006 חזרה הקבוצה לגביע הקונפדרציה האפריקאי, אז הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת AS במקו ממאלי. סגנות הגביע הגאנאי (1): 2001 חצי גמר גביע הקונפדרציה האפריקאי (1): 2005 סמואל קופור איברהים טאנקו חביב מוחמד לורנס איידו אווסו אמפומה מארק אדוסיי איליאסו שילה האמזה מוחמד סטפן באידו לואיס אגיימאנג
נאד

נֹאד הוא כלי קיבול לנוזלים העשוי מעור בעלי חיים שהיה בשימוש נרחב בעיקר בעת העתיקה. על פי רוב שימש הנאד לנשיאת מים, יין או נוזלים אחרים למרחקים או לחלופין, שימש מיכל לאחסון נוזלים כחלב או יין בבתי מגורים. לעיתים שימש מצוף אוויר לשם חציית נהרות ונחלים. המקרא משתמש לעיתים במילה הנרדפת "חֶמֶת" כמו בביטוי "חמת מים": ”וַיִּקַּח-לֶחֶם וְחֵמַת מַיִם” (בראשית, פרק כ"א, פס' י"ד), ובגמרא, בה סוגיות שלמות עסקו בדיני הנאד, נקרא הנאד "סיכתא". במקרא מוזכר הנאד בעיקר כחלק מהצידה שלוקחים עמם אלו היוצאים למסע ארוך. אברהם צייד בחמת מים את הגר טרם שילחה עם ישמעאל: ”וַיַּשְׁכֵּם אַבְרָהָם בַּבֹּקֶר וַיִּקַּח-לֶחֶם וְחֵמַת מַיִם וַיִּתֵּן אֶל-הָגָר שָׂם עַל-שִׁכְמָהּ, וְאֶת-הַיֶּלֶד--וַיְשַׁלְּחֶהָ” (בראשית, פרק כ"א, פס' י"ד). כששאול מבקש מישי לשלוח אליו את בנו דוד, מצייד אותו ישי בנאד מים למסע: ” וַיִּקַּח יִשַׁי חֲמוֹר לֶחֶם, וְנֹאד יַיִן, וּגְדִי עִזִּים, אֶחָד; וַיִּשְׁלַח בְּיַד-דָּוִד בְּנוֹ, אֶל-שָׁאוּל” (שמואל א', פרק ט"ז, פס' כ'). יעל אשת חבר הקיני משקה מנאד חלב את סיסרא, שר צבאו של יבין מלך חצור טרם הרגה אותו בתקיעת יתד ברקתו: ” וַתִּפְתַּח אֶת-נֹאוד הֶחָלָב, וַתַּשְׁקֵהוּ--וַתְּכַסֵּהוּ” (שופטים, פרק ד´, פס' י"ט). הגבעונים ניסו להוליך שולל את יהושע בן נון כי באו מארץ רחוקה בכך שהציגו בפניו נאדות יין שנסתדקו מבלייה: ”וְאֵלֶּה נֹאדוֹת הַיַּיִן אֲשֶׁר מִלֵּאנוּ חֲדָשִׁים, וְהִנֵּה הִתְבַּקָּעוּ” (יהושע, פרק ט', פס' י"ג). שם נרדף במקרא לנאד הוא נֵבֶל, למשל: ”אֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשָׁה גְדָיִים וְאֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשֶׁת כִּכְּרוֹת לֶחֶם וְאֶחָד נֹשֵׂא נֵבֶל-יָיִן” (שמואל א', פרק י' פסוק ג') המונח נאד בפני עצמו משמש בימינו בעיקר בהקשר המקראי של כלי קיבול, בעיקר בצירוף "נאד מים" או "נאד יין". יחד עם זאת המונח הושאל למספר ביטויים נוספים: נאד נפוח - ביטוי המתאר אדם גאוותן ויהיר, כמו נאד המנופח באוויר במקום בנוזלים. "נֹאד שֶׁל דְּמָעוֹת" - שמה של קבוצת כתובות שעל גבי הקברים שפרסם יהודה ליב גורדון. "נאד" - נכתב גם: נוד - מילה המשמשת לתיאור נפיחה. מחבצה כלקוליתית נֹאד, אנציקלופדיית המקרא של "גשר" נאד, SYT
אפקט הפרפר 2

אפקט הפרפר 2 (באנגלית: The Butterfly Effect 2) הוא סרט ההמשך לסרט "אפקט הפרפר" בו שיחק אשטון קוצ'ר, אשר יצא לאקרנים בשנת 2006. עלילת הסרט אינה קשורה לעלילת הסרט הראשון, אך נושאיהם דומים. השחקנים הראשיים בסרט הם אריק לייבלי ואריקה דוראנס ובמאי הסרט הוא ג'ון ר. לאונטי. בשנת 2009 יצא סרט המשך לסרט זה - אפקט הפרפר 3: התגלות. הסיסמה של הסרט היא: "האם תוכל לשנות את העבר בלי להרוס את העתיד?". ניק (אריק לייבלי) נקלע עם חברתו וחבריו לתאונת דרכים קטלנית ורק הוא שורד. בניסיון לשמור על משרתו במקום העבודה שלו, עקב הלחץ מופיעים אצלו התקפים חוזרים כאשר הוא מביט בתמונות מן העבר שהוא לא מצליח להסביר. כשהוא מגלה שהוא יכול לעבור בזמן הוא מנסה לשנות את העבר כך שחבריו היקרים לא יפגעו בתאונה, הוא מבין בסופו של דבר שהשינוי לא גורם לדבר טוב. אתר האינטרנט הרשמי של אפקט הפרפר 2 "אפקט הפרפר 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אפקט הפרפר 2", באתר נטפליקס "אפקט הפרפר 2", באתר AllMovie (באנגלית) "אפקט הפרפר 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אפקט הפרפר 2", באתר אידיבי "אפקט הפרפר 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אסטי (נפה)

נפת אסטי (באיטלקית: ,Asti.Provincia di Asti) היא אחת הנפות במחוז פיימונטה שבאיטליה, ובירתה בעיר אסטי. שטחה הוא 1,504.5 ק"מ ואוכלוסייתה מנתה 206,265 תושבים בשנת 2004. אתר האינטרנט הרשמי של אסטי אסטי, ביישום טלגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלסנדריה (נפה)

נפת אלסנדריה (באיטלקית: Provincia di Alessandria) היא נפה באיטליה עם אוכלוסייה של כ-430,000 תושבים (נכון ל-2015) ושטח של 3,560 קמ"ר. הנפה ממוקמת בדרום-מערב מחוז פיימונטה. בצפון הוא גובלת עם נפת ורצ'ילי ובמערב עם נפת טורינו ועם נפת אסטי. בדרום היא משיקה למחוז ליגוריה, ובדרום-מערב היא משיקה למחוז אמיליה-רומאניה ובמזרח - למחוז לומברדיה. עיר הבירה של הנפה היא אלסנדריה. בנפה יש 160 עיריות. אתר האינטרנט הרשמי של אלסנדריה אינדקס אוכלוסייה ב-2015, המכון הלאומי לסטטיסטיקה של איטליה. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרייפוס

דרייפוס (נכתב גם: Dreyfus, Dreyfuß, Dreifuß, Trifuß) הוא שם משפחה ממוצא מערב-אירופאי. תרגומו לעברית (משפות גרמאניות, כמו מגרמנית - Dreyfus, או מיידיש): חצובה ("שלוש רגליים"). האם התכוונתם ל... פרשת דרייפוס – עלילה אנטישמית שגרמה למשבר פוליטי שהתרחש בצרפת ב-1895, ובה הואשם אלפרד דרייפוס בבגידה מבצע דרייפוס – מבצע במלחמת לבנון הראשונה שמטרתו הייתה להטביע ספינות אויב באמצעות צוללות של חיל הים הישראלי אישים איב דרייפוס – סייף יהודי צרפתי זוכה מדליות אולימפיות אלפרד דרייפוס – קצין יהודי בצבא צרפת, שעמד במרכז פרשת דרייפוס ג'ולי דרייפוס – שחקנית צרפתיה ג'וליה לואי-דרייפוס – שחקנית אמריקאית ג'יימס דרייפוס – שחקן בריטי דינה דרייפוס – אתנולוגית, אנתרופולוגית, סוציולוגית ופילוסופית צרפתיה הוגט דרייפוס – נגנית צ'מבאלו צרפתית היפוליט דרייפוס – היה מראשוני המאמינים הבהאים בצרפת ומלומד, מתרגם, ומורה רוחני בהאי מוביל הנרי דרייפוס – מעצב תעשייתי אמריקאי חוי דרייפוס – פרופסורית להיסטוריה, עוסקת בחקר השואה בפולין יאיר דרייפוס – ראש ישיבת שיח יצחק שבאפרת יוברט דרייפוס – פילוסוף יהודי-אמריקאי לוסי דרייפוס – אשתו של אלפרד דרייפוס ונלחמה לזיכויו. מיה דרייפוס – במאית ותסריטאית ישראלית מתייה דרייפוס – תעשיין יהודי-צרפתי, אחיו של אלפרד דרייפוס נמרוד דרייפוס – שחקן כדורמים וכדורגלן עבר ישראלי פרדיננד דרייפוס – משפטן, עורך, היסטוריון ופילנתרופ יהודי צרפתי פריץ דרייפוס – רופא פנימי ישראלי, ממקימי בית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב רות דרייפוס – נשיאת שווייץ לשעבר רנה דרייפוס – נהג מרוצים יהודי-צרפתי ריצ'רד דרייפוס – שחקן אמריקאי דרייפוס, במאגר שמות המשפחה של אנו – מוזיאון העם היהודי
Play (אלבום של נמיאה אמורו)

Play הוא אלבום האולפן השביעי של נמיאה אמורו. האלבום יצא לאור ב-27 ביוני 2007. הוא מציג את הסגנון החדש של נמיאה אמורו, יש בו שיר עם נגיעות של רוק, "It's all about you". האלבום שהה במקום הראשון בשבוע הראשון לצאתו. הוא נקרא כך משום שלהקליט אותו, היה כמו "משחק". Hide & Seek Full Moon CAN'T SLEEP, CAN'T EAT, I'M SICK It's all about you FUNKY TOWN !Step With It Hello ?Should I Love Him Top Secret Violet Sauce Baby Don't Cry Pink Key מידע על האלבום Play באתר MusicBrainz האלבום Play באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.