שבי ציון

שָׁבֵי צִיּוֹן הוא כפר שיתופי השייך למועצה אזורית מטה אשר. שטח השיפוט שלו הוא 2,000 דונם. הוא הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1949 ושויך למועצה אזורית מטה אשר בשנת 2003. היישוב מנוהל על ידי ועד מקומי, הכפוף למועצה האזורית. כ-17% מתושבי היישוב חברים באגודה חקלאית שיתופית, שמחזיקה ברפת (בשותפות), גידולי שלחין, מטעי אבוקדו ובמלון "ניאה". כמו כן קיים אזור של עסקים קטנים, השייך גם הוא לאגודה השיתופית. שאר התושבים אינם שותפים לעסקים אלו והם מוגדרים כתושבי הכפר (שכונת החוף). בקצה היישוב בית קברות, ובו טמונים שבעה (מתוך תשעה) לוחמי האצ"ל שנפלו בפריצה לכלא עכו, מאחר שמקומות יישוב אחרים בארץ סירבו לקבלם לקבורה. כמו כן הוקמה בחוף היישוב אנדרטה לחללי אסון השייטת שאירע ב-1997. בתקופה הפרסית התקיים בשבי ציון יישוב חוף פיניקי. בתוך היישוב נמצאו שני ציוני דרך (אבני מיל) רומיים, על דרך הים מעכו לצור. בשנת 1955 נמצאו ליד היישוב שרידי כנסייה מהתקופה הביזנטית. במקום נערכו חפירות ארכאולוגיות בראשות משה פראוסניץ. הממצאים כללו רצפת פסיפס וקירות. נמצא גם שרידי מעיין ארטזי. הכנסייה תוארכה למאה ה-4 לספירה, והיא הייתה חלק מיישוב ביזנטי גדול בשם ניאה קומה (Nea Come). היישוב נוסד במסגרת מבצע חומה ומגדל באפריל 1938, על ידי עולי העלייה החמישית מגרמניה (בעיקר מהקהילה היהודית ברקסינגן שבדרום גרמניה). היישוב הוקם כמושב חקלאי שיתופי, המתבסס על חקלאות גידולי שדה ומשק בעלי חיים. שטח היישוב היה 670 דונם והוא יועד על פי התוכנית ל-50 משפחות. בעלייה על הקרקע הוקמה חומה מסביב לשטח של 40 על 40 מטרים, בתוכו נבנו 5 צריפים למגורים, צריף למטבח וחדר אוכל וצריף לגנרטור. כן הוקם מגדל אשר שימש תחנת נוטרים ומפקדת ההגנה וארבעה מכלי מים. ביישוב בית כנסת שנבנה ב-1940, על פי מתכונת מדויקת של בית הכנסת בעיר המקורית בגרמניה, ובעבר נהגו בו על פי מנהג יהודי גרמניה. סמוך לבית הכנסת נמצא הצריף הראשון, אשר שוחזר. בקרבת בית הכנסת והצריף שרידים רבים מראשית התקופה הבריטית, וביניהם מתגי חשמל ישנים, גדרות מתכת ולוחות בטון. בעת מאורעות תרצ"ח (1938), ירו ערבים מהכפר הסמוך, סמריה, אל היישוב המבודד, אחד הכדורים חדר לבית והרג את נעמי לינבר (22). במלחמת העצמאות נהרג בלחימה בגוש עציון בן דודה של ההרוגה, ובית הכנסת קרוי כיום על שם שני נספים אלו. בבית עלמין של שבי ציון קבורים שבעה לוחמים של אצ"ל שנפלו 4 במאי 1947 בפריצה לכלא עכו ביניהם דב כהן "שמשון" מפקד הפעולה. הבריטים ניסו להעביר את השבעה לקבורה ביישובים בסביבת עכו, אך נתקלו בסירוב עיקש. היישוב היחיד שהסכים לקבור את חללי האצ"ל היה שבי ציון. בסמוך לחוף הרחצה קיימים מספר מבנים גדולים של מלון נטוש, "דולפין". המלון היה אחד הידועים בצפון ובשטחו נמצא בית קטן, שאליו הגיעו כמה מנשיאי ישראל להתארח, משנות ה-50 ועד ה-70. בעבר היה המלון בבעלות קופת-חולים כללית וכיום השטח בבעלות פרטית, אך נטוש כמעט לחלוטין, פרט למספר מבנים קטנים, ששופצו והפכו למלון "דולפין וילאג'". באמצע העשור השני של המאה ה-21, פעילות הנוער במושב נעשית כחלק מ"בני המושבים" לאחר שבעבר הייתה שייכת לתנועת הנוער של האיחוד החקלאי. עמדת ביטחון נטושה בקצה הדרומי של היישוב רצפת פסיפס של הכנסייה הביזנטית שדירת העמודים של הכנסייה הביזנטית הכנסייה הביזנטית ומבט אל החוף בית הכנסת בשבי ציון שרידי בית המלון הנטוש בית דולפין אתר ההנצחה ל-12 חללי השייטת מדיה וקבצים בנושא שבי ציון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שבי ציון שבי ציון, באתר הרשות לפיתוח הגליל עמוס פרויליך (תרגום), אדמות שבי ציון, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, מתוך: "מקום מפלט וחוף מבטחים: שבי ציון 1938-2008", עמותת ידידי בית הכנסת לשעבר ברקסינגן, 2008 נדב מן, תולדות היישוב: 70 שנה למושב שבי ציון, באתר ynet, 24 ביולי 2008 נדב מן, תולדות היישוב: 70 שנה למושב שבי ציון (חלק ב'), באתר ynet, 1 באוגוסט 2008 סיון אורנאי, כנסייה ושרידי יישוב ביזנטי: פרוגרמה ראשונית לשימור האתר ולפיתוח התיירות, באתר האינטרט של מינהל שימור, רשות העתיקות, 2008 מידע על אתר שבי ציון, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות תמונות מאוסף שבי ציון מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה שבי ציון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית נעמה ריבה, כאן התארחו סופיה לורן ופול ניומן, ונכתב "אקסודוס". המלון בדרך להריסה, באתר הארץ, 17 במאי 2023 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 לפי "טיול נוסטלגי בשבי ציון", באתר האינטרנט של מיזם "אוצרות הגליל" נטלי מסיקה, קברים מן התקופה הפרסית בקרבת תל אל־סמרייה (לוחמי הגטאות), עתיקות 29, 1996, עמ' 38*; Natalie Messika, Persian Period Tombs and Graves near Tell Es-Sumeiriya (Loḥamé Hageta'ot), עתיקות 29, 1996, עמ' 109 העבר שב לשבי ציון, דבר, 13 בדצמבר 1957 מינהל השימור - שבי ציון כנסייה ושרידי יישוב ביזנטי עובדי אדמה, הצופה, 25 במאי 1939 מרקסינגן עד שבי ציון, הצופה, 16 ביולי 1944 נקודה חקלאית חדשה בצפון, דבר, 14 באפריל 1938 ב"שבי ציון" בונים ומתקדמים, דבר, 14 באפריל 1938 (אורכב 03.01.2019 בארכיון Wayback Machine) קובץ:שבי ציון (8).jpg – עמוד ענן, באתר amudanan.co.il עמוס גלבוע, ‏על האיבה: השנאה הפכה מרכיב מרכזי בהוויה החברתית כיום, באתר מעריב אונליין, 16 במאי 2019