גיורא ירון

גיורא ירון (נולד באוגוסט 1948) הוא מנהל ישראלי, יזם ואיש עסקים, שכיהן גם כיושב ראש הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב. בהיותו דוקטור לפיזיקה, רשם שישה פטנטים ופרסם מעל עשרים מאמרים מדעיים. גיורא ירון נולד בקיבוץ מנרה לפרופסור דן ירון, ממקימי המחלקה לכלכלה בפקולטה לחקלאות. ולגיזה ירון, מורה. גדל עד גיל 3 בקיבוץ מנרה, שהוריו היו ממייסדיו. במשך 3 שנים נוספות גדל בקיבוץ קריית ענבים, ואחר כך עברה המשפחה לרחובות. בצבא שירת כמפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק) של גולני, לאחר שסיים קורס קצינים בהצטיינות. בעל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה ותואר שלישי בפיזיקה יישומית מהאוניברסיטה העברית. המנחה שלו בעבודת הדוקטורט היה פרופסור דב פרוהמן. בבתר-דוקטורט עסק בהשפעת קרינה גרעינית על מכשירים אלקטרוניים. בשנת 1978 עבד כפיזיקאי בחברת השבבים נשיונל סמיקונדטור, בסנטה קלרה, בעמק הסיליקון. בשנת 1979 עבר למרכז המו"פ של נשיונל סמיקונדטור בישראל שהוקם בהרצליה פיתוח, ועמד בראשו. לימים, הפכה פעילות יצור השבבים של החברה במגדל העמק לחברת "טאואר סמיקונדקטור". מרכז הפיתוח נמכר לחברת ISD, והמשיך לפעול בישראל תחת שמה של חברת האם הטיוואנית "Winbond". בשנת 1992 פוטר מחברת "נשיונל סמיקונדקטור", בעקבות כישלון החברה לשווק את הדור הבא (אז) של מעבדי RISC לתעשיית מדפסות הלייזר[דרוש מקור]. החברה נאלצה לפנות לשווקים אחרים, ונמכרה לחברת ISD תמורת 5 מיליון דולר בלבד. לאחר עזיבתו את "נשיונל סמיקונדקטור" החל לנהל את חברת הדפוס הדיגיטלי אינדיגו מנס ציונה, וב־1994 הוביל אותה להנפקה בנאסד"ק. בשנת 2009 קיבל תואר עמית כבוד מהאוניברסיטה העברית. באותה שנה נסגרה "פרוליפיי", חברה שייסד ופיתחה טכנולוגיה לשילוב בין מערכות מידע ארגוניות לדואר אלקטרוני. אקסנט, חברה שייסד ופיתחה פתרונות אחסון מידע בשרתים, נכנסה לתהליכי פירוק ובסופו של דבר נמכרה לחברת "דל" ב-12 מיליון דולר. בשנת 2023 היה פעיל בגיבוש פשרה בתחום השינויים במערכת המשפט ברפורמה המשפטית בישראל. ירון היה נשוי לצילה שהייתה אספנית אמנות ומעצבת פנים, ממנה התאלמן ב-2024, ואב לשלוש בנות. מתגורר בקיסריה. אחיו של גיורא ירון, סגן איתמר ירון (1953-1973) נהרג במלחמת יום הכיפורים, במהלך הקרב על כיבוש החרמון, בעת ניסיון לחלץ פצוע מהמחלקה עליה פיקד. על מעשהו זה קיבל את עיטור העוז. החברה איתמר מדיקל, שהקים ירון, קרויה על שמו של אחיו איתמר. אח נוסף, ד"ר אורי ירון (נולד ב-1961) כיהן כסגן נשיא בחברת ג'ונסון אנד ג'ונסון, כנשיא של חברת ביוסנס וובסטר ומשנת 2022 מכהן כיו"ר הוועד המנהל של האוניברסיטה הפתוחה. 1995 – קומסיס – פיתחה שבבים לתמיכה בתקשורת נתונים דור רביעי בתקן WiMAX למכשירי קצה. 1997 – איתמר מדיקל – עוסקת בפיתוח ושיווק מכשור רפואי לאבחון הפרעות נשימה בשינה, ולאבחון מוקדם של טרשת עורקים. מכשיר הדגל של החברה, הנקרא WatchPAT, מאפשר לבצע בדיקת אבחון ביתית 1998 – פנטקום – פיתחה מוצר המשפר את איכות העברת הנתונים על גבי סיבים אופטיים (הקים יחד עם בני שניידר, רמי תמיר, ויובל שחר). 1999 – פי-קיוב – שפיתחה טכנולוגיה לניהול תעבורת נתונים באינטרנט (הקים יחד עם בני שניידר ורמי תמיר). 2000 – אקסנט – פיתחה פתרונות אחסון מידע בשרתים, והיה ליושב ראש ומנכ"ל שלה. 2005 – קומרנט – פיתחה טכנולוגיה לוירטואליזציה של מרכזי מידע ממוחשבים (הקים יחד עם בני שניידר, רמי תמיר ומשה בר). 2010 – קווילט – פיתחה טכנולוגיה המקלה על חברות הסלולר להעביר שידורי וידאו וטלוויזיה אל מכשירי הקצה, בכך שהיא מפחיתה את העומס על הרשת (הקים יחד עם אלון מאור, יובל שחר ודן סחר). סיראג' – בית תוכנה המשמש כקבלן משנה של פרויקטים בתחום הפיתוח בהייטק. החברה פועלת ללא כוונות רווח מעסיקה בדואים בלבד ירון ואשתו הם המשקיעים הראשונים בחברה (שהקים יחד עם ג'יהאד אל-סאנע, סארה אבו כף, יוסף אל-סאנע, חאדר אלשייך וסמדר נהב). ירון היה מעורב באקזיטים בסכום מצטבר של למעלה מ-5 מיליארד דולר: חלק מקומסיס נמכר לקונקסנט ב-1996 והחלק האחר נמכר לטקסס אינסטרומנטס ב-2005. סכום שתי העסקאות יחד עמד על כ-60 מיליון דולר. ב-2010 נמכרה החברה לאינטל במחיר הפסד. פנטקום נמכרה לסיסקו ב-118 מיליון דולר (1999). פי-קיוב נמכרה לסיסקו ב-200 מיליון דולר (2004). מרקורי, בה ירון היה יושב ראש הדירקטוריון באותה עת, נמכרה ל-היולט פקארד ב-4.5 מיליארד דולר (2006). קומרנט נמכרה לרד האט בכ-115 מיליון דולר (2009). הייפרוויז, שפיתחה טכנולוגיה לזיהוי והתגוננות מפני תוכנות זדוניות בשלב מוקדם, נמכרה לצ'קפוינט בעשרות מיליוני דולרים (2015). איתמר מדיקל נמכרה תמורת 538 מיליון דולר ל-ZOLL Medical היפנית (2021). יושב ראש הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב (משנת 2010) יושב ראש מועצת המנהלים ברמות (החברה לפיתוח המחקר של אוניברסיטת תל אביב) יושב ראש מועצת המנהלים ביישום - החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים יושב ראש משותף של מועצת המנהלים באיתמר מדיקל חבר מועצת המנהלים באמדוקס חבר מועצת המנהלים ברפאל חבר מועצת המנהלים בחברת קווילט חבר בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו חבר בוועדה המייעצת לשר הביטחון בהיבטים טכנולוגיים בהנצחה חבר ועדת פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות. פרופיל של גיורא ירון, באתר בלומברג (באנגלית) פרסומים מדעיים של גירא ירון, באתר ריסרצ'גייט (באנגלית) תמר גיא, מגדל עמק הסיליקון, מעריב, 3 באוקטובר 1986, המשך יהודה קונפורטס, ‏היזם גיורא ירון: "שמירה על קניין רוחני היא כלי נשק בידי המפתחים, שלא תמיד מודעים לחשיבותה, באתר "אנשים ומחשבים", 3 ביוני 2009 מאיר אורבך ואסף גלעד, יו"ר יישום גיורא ירון: "גוגל ושאר מנועי החיפוש דווקא פוגעים בתעסוקה", באתר כלכליסט, 1 במאי 2009 שלומית לן, ‏אחד מהאבות המייסדים של ההיי-טק הישראלי: כך תקום המובילאיי הבאה, באתר גלובס, 20 במאי 2017 טלי חרותי-סובר, "הציעו לי להשקיע בפייסבוק. אמרתי לא. זה נראה לי מטופש", באתר TheMarker‏, 3 באוגוסט 2017 גיורא ירון, ‏"בואו נמכור את תעשיית הביומד הישראלית לעולם", באתר גלובס, 20 בפברואר 2018 הגר רבט, גיורא ירון, ממייסדי ההייטק הישראלי, יוצא לחבר את הבדואים לתעשייה, באתר כלכליסט, 17 במאי 2018 דיאנה בחור ניר, "בסוף יעלו עלינו עם קלשונים, כי לנו יש כסף ולאחרים אין", באתר כלכליסט, 16 ביולי 2021 דיאנה בחור ניר ומאיר אורבך, גיורא ירון: הד"ר שהפך משכיר עשיר למוביל של שורת אקזיטים, באתר כלכליסט, 14 בספטמבר 2021 לזכרו של דן ירון, באתר האוניברסיטה העברית תקופת שירותכם תהיה גורלית לישראל, על המשמר, 3 באפריל 1968 במדע החומרים (מספר 138), מעריב, 18 ביוני 1975 ישעיהו פורת, מפעל לייצור מעגלים משולבים מהמתקדמים בעולם, מעריב, 15 במאי 1983 טובה צימוקי, התגברות ברוב של 65, תיקו בוועדה לבחירת שופטים: המתווה שלוין מכנה "פריצת דרך", באתר ynet, 8 במרץ 2023 מגדל עמק הסיליקון, מעריב, 3 באוקטובר 1986 גיורא ירון, גיורא ירון מ'איתמר' מספר על אחיו - "פצע עמוק נפער במשפחתנו", באתר ביזפורטל, 3 באוקטובר 2014 אילנה קוריאל, עושים הייטק בדואי: הצעירים ששוברים את מחסום התודעה, באתר ynet, 23 ביולי 2017 אסף גלעד, קומסיס תימכר לאינטל במחיר הפסד, באתר כלכליסט, 24 במאי 2010 הדר חורש, "לנדן הוא בחור ישר ביסודו", באתר הארץ, 4 באוגוסט 2006