laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נערי שיקגו

נערי שיקגו היו קבוצה של מעל 100 גברים, בעיקר כלכלנים צ'יליאנים צעירים, שפעלו בצ'ילה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 תחת הדיקטטורה של אוגוסטו פינושה ליישום מדיניות כלכלית של שוק חופשי ומבוזרת. שמה של הקבוצה נגזר מכך שחבריה קיבלו את הכשרתם תחת הנחייתם של מילטון פרידמן וארנולד הרברגר (Harberger) מאוניברסיטת שיקגו. נערי שיקגו קיבלו את הכשרתם הראשונית בכלכלה בבית הספר לכלכלה של האוניברסיטה הקתולית האפיפיורית של צ'ילה (Pontificia Universidad Católica de Chile). בשנת 1956 חתם בית הספר לכלכלה הסכם שיתוף פעולה בן שלוש שנים עם הפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת שיקגו שכלל את תרומתה של ספרייה מודרנית מלאה, מלגות לסטודנטים הצ'יליאנים המצטיינים ומימון הוראת קורסים בצ'ילה בידי מרצים מאוניברסיטת שיקגו ועוד. ההסכם חודש שלוש פעמים והשפיע עמוקות על הוראת מדע הכלכלה בצ'ילה. בוגרי התוכנית קיבלו את הכינוי "נערי שיקגו". חלק מהבוגרים המשיכו ללימודים מתקדמים באוניברסיטת שיקגו עצמה והשתתפו בסדנאות שהעבירו הרברגר (Latin American Finance Workshop) ופרידמן (Money and Banking Workshop), ואחדים פנו ללימודים באוניברסיטאות מובילות אחרות בארצות הברית. חברי הקבוצה כולה הושפעו מתורת השוק החופשי מבית מדרשו של בית הספר לכלכלה של אוניברסיטת שיקגו ומהצעותיו של פרידמן לאופן ניהולה של מדיניות ציבורית. תחת הדיקטטורה של פינושה ניתנה ההזדמנות לרבים מנערי שיקגו ליישם את תורתם במסגרת המדיניות הכלכלית של השלטון ובגיבויו. חברי הקבוצה כיהנו בעמדות מפתח כלכליות, כגון שרי האוצר, העבודה והכלכלה וראשי הבנק המרכזי של צ'ילה. תחת הנחייתם החלה המדינה הצ'יליאנית בתהליך של הפרטה וצמצום ההוצאות הציבוריות על מנת להנמיך את האינפלציה וכן רפורמות כלכליות וחברתיות נוספות. הרפורמות הביאו לפריחה כלכלית שמילטון פרידמן כינה "הנס הצ'יליאני", ולטענתו היא שהביאה לסיום הדיקטטורה ומעבר לחברה דמוקרטית. Valdés, Juan Gabriel (1995), Pinochet's Economists: The Chicago School of Economics in Chile, Cambridge, Cambridge University Press. ISBN 0-521-45146-9 Constable, Pamela, and Arturo Valenzuela (1991), A Nation Of Enemies: Chile Under Pinochet, New York, W.W. Norton. ISBN 9780393309850 יאיר ברק, 40 שנה למהפיכה הניאו-ליברלית הראשונה, באתר "העוקץ", 11 בספטמבר 2013 יונתן קירשנבאום, ‏טרגדיה צ'יליאנית, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 30 באוקטובר 2019
נחל סמך

נַחַל סָמָךְ הוא הגדול בנחלי דרום רמת הגולן, הזורם לכיוון דרום מערב, ונשפך לכנרת מצפון לעין גב, ליד כורסי. לפני שהוא נשפך לכנרת, נחל סמך מתאחד משני יובלים עיקריים[דרושה הבהרה]: נחל אל על שזורם מדרום, ונחל סמך שזורם מצפון. מי הנחל נאגרים במאגר רויה (מַאֲגַר סָמָךְ) בגובה של 435 מטרים מעל פני הים. חלקו התחתון של נחל סמך מושך מים כל ימות השנה, וכיום הוא משמש בעיקר למרעה בקר. בתקופה הכלקוליתית היו בנחל סמך יישובים רבים שהתפתחו מאוד, והיה למקום מפואר ומפורסם. על השלוחה הנמצאת מצפון לנחל, בסמוך למוצאו, נמצא אתר מתחם לביאה, בו שרידים מרשימים מתקופת הברונזה הקדומה. השגשוג בסביבת הנחל היה ניכר בכל התקופות, אך השגשוג העיקרי הגיע בתקופה ההלניסטית והרומית. בתקופה זו הוקמו בשטח הנחל יישובים רבים, ואף מצודות, מאחר שהוא סימן את הגבול שבין "תחום סוסיתא", הנכרי ברובו, מדרום, ובין "תחום הגולן", היהודי ברובו, מצפון. שמו של נחל סמך בעברית הוא על פי שמו בערבית - "ואדי א-סמכ", שמשמעותו "נחל הדגים". בשנת 2005 נפגע נחל סָמָךְ בשריפה גדולה שהתחוללה באזור. תוצאותיה היו 3,500 דונם של חורש טבעי שנשרפו, והגורם לה, ככל הנראה, הייתה חניכה בתנועת נוער ששרפה את נייר הטואלט בו השתמשה. מדיה וקבצים בנושא נחל סמך בוויקישיתוף ר' פלג, בנתיבות הגולן והחרמון, יד יצחק בן-צבי, 2011, 109-100. ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ממרח שוקולד

ממרח בטעם שוקולד או שוקולד למריחה או ממרח קקאו הוא ממרח המשמש לרוב למריחה על לחם ומאפים דומים כגון לחמנייה ופיתה, וכן במגדנאות כמילוי למאפים מתוקים ולעוגות. המוצר אהוד בעיקר על ילדים. לממרח השוקולד טעם, ריח וצבע כשל שוקולד. הוא אינו מתמצק אך באחסון בטמפרטורות גבוהות הוא מתפרק. הממרח כולל סוכר, שמן, שומן רווי, שומן מן הצומח וקקאו, ועשוי להכיל גם חלב ומרכיבי טעם וריח נוספים. לעיתים הוא כולל אגוזים או דבש. הממרח עובר במפעל תהליך של ערבוב החומרים, טחינה ולבסוף ערבוב סופי של 10–12 שעות עד שמתקבל מרקם סמיך המתאים למריחה. שוקולד למריחה נמכר לרוב בצנצנות זכוכית או מכלי פלסטיק. נוטלה ממרח שוקולד השחר העולה מדיה וקבצים בנושא ממרח שוקולד בוויקישיתוף יעל דרור, איזה שוקולד למריחה הכי בריא? הדיאטנית בדקה, באתר ynet, 8 במאי 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוקולטייר

שׁוֹקוֹלַטְיֵיר או שוקולטייה (בצרפתית: Chocolatier; תחדיש האקדמיה ללשון העברית: שׁוֹקוֹלָדַאי) הוא אדם שמקצועו אומנות עיבוד והכנת ממתקים ומוצרים שונים משוקולד. השוקולטייה מתמחה בהכנת פרלינים בטכניקות שונות, ביניהן טכניקה בלגית של יצירת פרלינים בתבניות וטכניקה צרפתית של פרלינים בחיתוך וטבילה. מעבר למיומנות טכנית והבנה של השוקולד, נדרש השוקולטייה ליצירתיות וכישרון בפיתוח מתכונים שונים למילוי הפרלינים על מנת להגיע להרמוניה של טעמים ומרקמים. שוקולטיירים מתמחים בין השאר בשיטות מודרניות ומסורתיות לעיבוד, הכימיה של השוקולד, טעמים ומרקמים, טימפרור, עיטור, שימוש בתבניות, נוסחאות ומתכונים ליצירת מסות שונות כמו גנאש, סירופ סוכר וקרמל. שוקולטיירים אינם מייצרים שוקולד גולמי והם נבדלים מיצרני שוקולד, שמייצרים את השוקולד מקקאו וממרכיבים נוספים. עיקר אומנות השוקולד מתמקדת הן בטכניקת הכנת התערובת (בלגית או צרפתית כאמור) והן בחומרי הגלם המוספים לתערובת בשלבי יצירת המוצרים הסופיים. בין שלל המוצרים הנפוצים המיוצרים בידי שוקולטירים ניתן למצוא מוצרים כגון: ביצי שוקולד ממולאים בממתקים, פרלינים, טבליות שוקולד, דפי שוקולד ועוד. דנית ניצן, כולם לומדים שוקולד, באתר הארץ, 14 ביולי 2004 אסתי ידידיה, מדריך להכנת פינוקי שוקולד, מגזין את מוקאיה שוקולד בוטיק עשוי בטכניקה צרפתית אושרו מילים בשימוש כללי מתחום קרבת המשפחה (תשע"ה, 2014), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏15 בדצמבר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברנר

ברנר הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני, שפירושו בעל\מפעיל מזקקה. האם התכוונתם ל... אישים ששם משפחתם ברנר: אורי ברנר – סגן מפקד הפלמ"ח והיסטוריון צבאי ישראלי. בנו של יוסף חיים ברנר בנימין ברנר – פסיכולוג, מחנך, מרצה וסופר עברי. אחיו של יוסף חיים ברנר בתיה ברנר – חלוצה, מנשות העלייה השנייה, מדור המייסדים של קיבוץ עין חרוד. אחותו של יוסף חיים ברנר דורי ברנר (אנ') – שחקנית יהודייה-אמריקאית דן ברנר – שחיין ואיש עסקים ישראלי יוסף חיים ברנר – סופר ופובליציסט פרס ברנר – פרס ספרותי הקרוי על שמו של יוסף חיים ברנר מאורע ברנר – פולמוס בשנים 1910–1911 שהתפתח בעקבות מאמר של ברנר. רצח יוסף חיים ברנר וחבריו – אירוע במאורעות תרפ"א מאיר ברנר – איש העלייה השנייה, ממקימי מפעל החשמל בנהריים. אחיו של יוסף חיים ברנר מילה ברנר – מחלוצי הספנות הישראלית, איש עסקים ויזם משה ברנר – כדורסלן ישראלי סידני ברנר – ביולוג דרום אפריקאי וחתן פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה סמדר ברנר – שחקנית ישראלית עודד ברנר – קונדיטור ובעלי מותג השוקולד מקס ברנר רומן ברנר – קופץ למים יהודי-אוקראיני שלמה ברנר – טייס ישראלי, נהרג בהתרסקות מטוס בקונגו הבלגית שלמה (סטיב) ברנר – חוקר אקלים, מטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה, פרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטת בר-אילן שמוליק ברנר – כדורסלן ישראלי מקומות: גבעת ברנר – קיבוץ דרומית לרחובות מועצה אזורית ברנר – מועצה אזורית באזור רחובות מעבר ברנר – מעבר הרים בגבול אוסטריה ואיטליה משכן ברנר וחבריו – מרכז הנוער העובד והלומד תיכון ברנר פתח תקווה – בית ספר תיכון בפתח תקווה שונות: מקס ברנר – מותג מוצרי שוקולד ברונר
טיבריוס קלאודיוס נירון

טיבריוס קלאודיוס נירון (85 לפנה"ס – 33 לפנה"ס) היה פוליטיקאי רומאי שפעל בשלהי הרפובליקה הרומית. נירון נולד סביבות שנת 85 לפנה"ס והיה בן לאחד המשפחות הבולטות ביותר ברומא העתיקה, משפחת הקלאודיים. נירון נשא לאישה את קרובת משפחתו ליוויה. נירון שירת בצבאו של יוליוס קיסר כקוואיסטור בשנת 48 לפנה"ס במהלך מלחמתו של קיסר במצרים כנגד המלך תלמי השלושה עשר, הוא פיקד על הצי הרומאי בקרב שהתרחש ליד העיירה קנופוס ששכנה על גדות הנילוס והצליח להביס את הצי המצרי שעמד מולו. לאחר הניצחון קיסר מינה את נירון לפונטיפקס ושלח אותו לגאליה שם הוא ייסד מספר קולוניות. למרות שהיה חלק מפמלייתו של קיסר, לאחר רציחתו של הדיקטטור באידו של מרס 44 לפנה"ס הוא החליף צדדים והצטרף לסיעה הרפובליקנית ונלחם לצדם בקרב פיליפי. לאחר התבוסה בקרב הוא נכנע ועבר לסיעתו של מרקוס אנטוניוס, עם חזרתו לרומא הוא שירת כפראיטור וכשלוקיוס אנטוניוס ופולביה אנטוניה, אחיו ואשתו של אנטוניוס הניפו את נס המרד הוא הצטרף אליהם ונלחם יחד עם לוקיוס בפרוסיה (כיום פרוג'ה שבאיטליה). לאחר תבוסתם על ידי כוחותיו של אוקטביוס נירון נמלט יחד עם אשתו ובנו הבכור טיבריוס לסיקיליה שהייתה בסיסו של סקסטוס פומפיוס, אולם הוא הצליח להסתכסך עם פומפיוס ועזב להצטרף לכוחותיו של מרקוס אנטוניוס במזרח, כשבשנת 40 לפנה"ס אנטוניוס ואוקטביוס התפייסו הוא ומשפחתו חזרו לרומא כתוצאה מחנינה כללית שהוכרזה. לאחר שהמשפחה חזרה לרומא ליוויה הצליחה לתפוס את עינו של אוקטביוס ולנירון לא נותרה ברירה אלא "לגלות הבנה" לרגשותיו של אוקטביוס ולמרות שליוויה הייתה הרה עם בנו השני דרוסוס הוא התגרש ממנה כדי שתוכל להינשא לאוקטביוס. נירון היה נוכח בטקס הנישואים ואף שימש כאבי הכלה ומסר את ליוויה לאוקטביוס. שנותיו האחרונות של נירון עברו עליו בשלווה והוא מת בשנת 33 לפנה"ס, בגיל 52. מדיה וקבצים בנושא טיבריוס קלאודיוס נירון בוויקישיתוף
חוקי הגזע

האם התכוונתם ל... חוקי נירנברג – חוקים משנת 1935 המגדירים מיהו אזרח גרמני על בסיס גזעי. חוקי הגזע באיטליה – חוקים דומים שהתקבלו באיטליה בשנת 1938. חוק מעמד היהודים – חוקים שהתקבלו בצרפת בשנת 1940 חוקים להגדרת היהודים ברומניה 1940–1944 – חוקים רומנים ברוח חוקי נירנברג חוק להגנת האומה – חוק דומה שהתקבל בבולגריה בשנת 1941. חוקי האפרטהייד – חוקים המגדירים את האפרטהייד על בסיס גזעי בדרום אפריקה.
בית הכנסת הכוראלי הגדול (סנקט פטרבורג)

בית הכנסת הכוראלי הגדול (ברוסית: Санкт-Петербургская Большая Хоральная Синагога) הוא בית כנסת הממוקם בסנקט פטרבורג שברוסיה. בית הכנסת נחשב לאחד מבתי הכנסת היפים באירופה, והשני בגודלו באירופה, לאחר בית הכנסת הגדול של בודפשט. בית הכנסת נבנה מיוזמתם ותרומתם של הנדבנים שמואל פוליאקוב והוראצי גינצבורג, ובשנת 1893 התקיימה חנוכת הבית. לפי תכנונם של שלושה אדריכלים - שבושניקוב (I. I. Shaposhnikov), באקמן (L. Bakhman) ושרטר (V. A. Shreter). אישור הבנייה הראשון ניתן ב-1869 מאת הצאר אלכסנדר השני, אך הלה אישר בית כנסת בקנה מידה צנוע יותר, לאחר עזיבתו ב-1883 אישר מחליפו אלכסנדר השלישי את התוכנית המקורית המפוארת, והבנייה החלה. בנייתו החיצונית נמשכה עד 1888. במידתו הראשונה הכיל בית הכנסת 1,200 מושבים, אך עם הזמן התרחב בשל הצפיפות. בראשיתו, נבנה בית הכנסת כך, שבימת הקריאה, עמוד החזן וארון הקודש צמודים זה לזה, שלא כנהוג במסורת האשכנזית, לפיה הבימה שוכנת במרכז בית הכנסת. הרש"ב מלובביץ' פעל לשינוי הדבר, וגינצבורג נענה לבקשתו ושינה את עיצוב הפנים. ב-1930 נסגר בית הכנסת על ידי השלטון הבולשביקי, אך לאחר חדשים נפתח שוב והיה פעיל בכל התקופה הסובייטית. ב-1998 עם מינויו של הרב מנחם מנדל פבזנר לרב העיר, עבר בית הכנסת שיפוץ מקיף, בתרומתו של אדמונד ספרא. מאז רובו נקרא על שם ספרא. הבית הכנסת מנוהל בידי קהילת חב"ד המקומית. בשנת 2001 ביוזמת לאוניד וייסברג נערכה הופעה חגיגית לכבוד חנוכה. מאז היא הפכה למסורת. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת הכוראלי הגדול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת הכוראלי הגדול מעשים בכל יום: א) בארצנו. ס"ט פטרבורג (ידיעה על ראשית עבודות הפיתוח), המליץ, 25 באוגוסט 1884 ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסוף ח'מיס

יוסוף ח'מיס (בערבית: يوسف خميس; 10 במאי 1921 – 22 בספטמבר 1986) היה איש ציבור ערבי-ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם. ח'מיס נולד בכפר ריינה שליד נצרת. בסיום לימודיו התיכוניים למד באוניברסיטה האמריקנית בביירות. בעקבות פטירתו של יצחק יצחקי הושבע ח'מיס כחבר הכנסת השלישית. כהונתו בכנסת נמשכה עשר שנים, עם בחירתו מחדש לכנסת הרביעית והחמישית, הוא כיהן בכנסת עד 1965. ח'מיס הצטרף למפ"ם ב-1949, ושימש חבר מרכז המפלגה וחבר מזכירות סניף חיפה. בשנת 1966 החל לעבוד בוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית ובשנת 1977 נבחר לוועדה המרכזת של ההסתדרות. הוא כיהן כסגן יו"ר המחלקה הערבית בהסתדרות והחזיק בתפקידיו אלו עד לפטירתו. בנוסף היה חבר הנהלת המכללה האקדמית בית ברל וחבר מרכז הפועל. יוסוף ח'מיס, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) יוסוף ח'מיס, באתר כנסת פתוחה ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיים יהודה

חיים יהודה (9 בנובמבר 1917–1985) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כראש מועצת בית דגן וחבר הכנסת מטעם מפ"ם. יהודה נולד בשנת 1917 בקהיר שבמצרים. טרם עלייתו לישראל היה פעיל המפלגה הקומוניסטית המצרית ובמלחמת העולם השנייה שירת בצבא הבריטי. לישראל עלה יהודה בשנת 1948 וכעבור תקופה הצטרף לשורות מפ"ם. מטעם המפלגה כיהן כראש מועצת בית דגן ונבחר לכהן בכנסת השלישית ובכנסת הרביעית, ממנה פרש כעבור שנה. במהלך תקופת כהונתו היה חבר ועדת הכלכלה, ועדת השירותים הציבוריים, ועדת חוקה, חוק ומשפט, ועדת החינוך והתרבות וועדת הפנים. פרישתו מן הכנסת, בחודש יולי 1960, באה על רקע סכסוך עם אשתו אשר תבעה אותו בבית המשפט המחוזי בתל אביב בטענה שנטש אותה בעת שהייתה חולה. בהודעה שפרסם לעיתונות אמר: ”עם ידיעתי והרגשתי שאין כל פגם במעשי ובהתנהגותי, החלטתי להתפטר מתפקידי כחבר הכנסת, כדי לא לתת פתחון-פה לטענות-שווא והשמצות נגדי כחבר כנסת שנבחר ברשימת מפ"ם.” חיים יהודה, באתר הכנסת חיים יהודה, באתר כנסת פתוחה התפטר מהכנסת, מעריב, 8 ביולי 1960 אלי אלון, חבר הכנסת שהתפטר "בגלל סכסוך עם אשתו", חדשות מחלקה ראשונה, 3 בספטמבר 2015. ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף קושניר

יוסף קושניר (15 בנובמבר 1900 – 6 בינואר 1983), היה עורך דין ישראלי וחבר הכנסת מטעם מפ"ם. קושניר נולד בבנדרי שבבסרביה, היה פעיל בארגון צעירי ציון. עלה לארץ ישראל ב-1922. הוא למד בית הספר המנדטורי למשפטים בירושלים והוסמך כעורך דין. הוא נמנה עם מנהיגי החוגים המרקסיסטיים ופועלי ציון שמאל שפעלו בישראל. בשנת 1945 הוא הצטרף למפלגת השומר הצעיר, שהצטרפה מאוחר יותר לשורות מפ"ם. במסגרת פעילותו במפ"ם היה קושניר חבר מרכז המפלגה וחבר מזכירות סניף חיפה. בשנים 1950–1955 הוא כיהן כחבר מועצת העיר חיפה ובשנים 1960–1965 כיהן כחבר הכנסת. אל הכנסת הרביעית הוא נכנס כמחליפו של חיים יהודה (1960–1961) ואל הכנסת החמישית במקומו של חנן רובין (1962–1965). בשתי כהונותיו היה קושניר חבר ועדת חוקה, חוק ומשפט ובכהונתו הראשונה הוא כיהן גם בוועדת הכנסת וועדת החינוך והתרבות. כעורך דין נבחר קושניר ליו"ר הסתדרות עורכי הדין במחוז חיפה. על שמו רחוב בחיפה. יוסף קושניר, באתר הכנסת יוסף קושניר, באתר כנסת פתוחה קושניר נכנס לכנסת מטעם מפ"ם, דבר, 14 ביולי 1960 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאומטריה סיסטולית

גאומטריה סיסטולית היא ענף בגאומטריה המודרנית, העוסק ב"היקף הסיסטולי" של יריעות ופאונים, ובהקשרים אריתמטיים, טופולוגיים וארגודיים של מושג זה. ראשיתה של הגאומטריה הסיסטולית בעבודות של צ'ארלס לוונר (Charles Loewner ‏1893-1968), ובין המתמטיקאים הבולטים שעסקו בה מאז אפשר למנות את מיכאיל גרומוב, מרסל ברגר (שטבע את המונח systole), ואחרים. ההיקף הסיסטולי של מרחב מטרי קומפקטי X הוא אינווריאנט מטרי, המוגדר בתור האורך הקצר ביותר של מסילה סגורה לא כוויצה ב-X. אם X הוא גרף, ההיקף הזה נקרא (מאז מאמרו של ויליאם טאט William T. Tutte בנושא, 1947), ה"מותן" של הגרף, והוא שווה לאורך המעגל הקצר ביותר. ההיקף הסיסטולי מודד בכמה "זיכרון" יש להצטייד כדי להוכיח שהמרחב אינו פשוט קשר: כל מסלול סגור שאורכו אינו מגיע להיקף הסיסטולי, מוכרח להיות כוויץ. שטחו הכולל של משטח בעל היקף סיסטולי נתון אינו יכול להיות קטן מדי, משום שהמשטח חייב להכיל די חומר כדי לתמוך בלולאה סגורה שלא ניתן לקצרה. ב-1949 הוכיח לוונר שבכל מטריקה על הטורוס, השטח S וההיקף הסיסטולי L מקיימים את אי-השוויון האיזוסיסטולי   L 2 ≤ 2 3 S {\displaystyle \ L^{2}\leq {\frac {2}{\sqrt {3}}}S} . יתרה מזו, שוויון מתקבל רק עבור המטריקה השטוחה, היינו זו שבה הטורוס מתקבל מקיפול המישור האוקלידי למרחב מנה בצורה   C / ( Z + Z ⋅ ω ) {\displaystyle \ \mathbb {C} /(\mathbb {Z} +\mathbb {Z} \cdot \omega )} , כאשר   ω = − 1 + − 3 2 {\displaystyle \ \omega ={\frac {-1+{\sqrt {-3}}}{2}}} . ההוכחה מסתמכת על משפט ההצגה הקונפורמית. לאחר מכן, בשנת ב-1952, הוכיח סטודנט של לוונר בשם P.M. Pu אי-שוויון דומה עבור המישור הפרויקטיבי: כאן   L 2 ≤ π 2 S {\displaystyle \ L^{2}\leq {\frac {\pi }{2}}S} ; ושוויון מתקבל עבור המטריקה הרגילה של המרחב (זו שיש לה עקמומיות גאוס קבועה), ורק עבורה. בדומה לאי-השוויון האיזופרימטרי, כל משפט המשווה שני אינווריאנטים מטריים שונים, מספק מידע חשוב על המבנים האפשריים של המרחב. העובדה שאי-השוויונות האיזוסיסטוליים הידועים הם חדים (כלומר, הקבוע הנתון בהם אופטימלי), מגדילה את חשיבותם אף יותר. כדי להוכיח אי-שוויונות כאלה, משווים זהות אינטגרלית הקשורה לשטח, מחד, עם האנרגיה הממוצעת של משפחה של לולאות סגורות, מאידך. לפי אי-שוויון קושי-שוורץ, האנרגיה חוסמת את ריבוע האורך, וכך מתקבל קשר בין השטח לריבוע האורך. את התוצאה הראשונה עבור משטחים בעלי גנוס כללי השיגו Accola ו-Blatter, שחסמו את ריבוע האורך ככפולה של השטח בקבוע, שערכו שאף לאינסוף כשהגנוס גדל. בראשית שנות השמונים הראו Hebda ו-Burago (בנפרד) שאפשר להסתפק בקבוע שערכו אינו תלוי בגנוס. קשה הרבה יותר להראות שהקבוע יורד לאפס כשהגנוס גדל. תוצאה זו נובעת משיטות חדשות שהציג גרומוב ב-1983. הערך המדויק של קבועים אלה (לכל גנוס) אינו ידוע (פרט לשתי הדוגמאות שניתנו לעיל, ולבקבוק קליין), אבל כן ידוע שהקבוע יורד כמו   ( log ⁡ g ) 2 g {\displaystyle \ {\frac {(\log g)^{2}}{g}}} , כאשר g הוא הגנוס. עבודתו העיקרית של גרומוב בתחום זה היא ההכללה ליריעות מממד גבוה מ-2, והוא הוכיח משפטים איזוסיסטוליים לכל יריעה "עיקרית" (כזו שבה המסילות הלא-כוויצות ממלאות את היריעה בכל הכיוונים), ובפרט למרחבים הפרויקטיביים   C P n {\displaystyle \ \mathbb {CP} ^{n}} . M. Berger, A panoramic view of Riemannian Geometry, 2003 M. Katz, Systolic Geometry and Topology, Amer. Math. Soc. 2007. M. Berger, "What is... a Systole?", Notices of the AMS, 55(3), March 2008. Website for systolic geometry and topology
ראובן ארזי

ראובן ארזי (11 במאי 1907 - 19 במאי 1983) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם והמערך (1965–1973). ארזי נולד במזריץ' שבפולין בשם ראובן צדרבוים. למד בגימנסיה במזריץ' ובפקולטה למשפטים והמכון למדעי היהדות בוורשה. כחבר תנועת השומר הצעיר היה ארזי בין ראשי תנועת הסטודנטים הציונים-סוציאליסטים. בשנים 1933–1939 היה חבר מרכז בתי ספר "תרבות". לאחר מכן הוגלה לאורל בברית המועצות ונותר בגלות עד 1946. לאחר שובו לפולין נמנה בין מייסדי מפלגת "השומר הצעיר" ומונה למזכ"ל המפלגה. כמו כן מילא תפקיד מרכזי בתחיית התנועה הציונית בקרב ניצולי השואה בפולין והיה מנהל הלשכה הארצית של קרן קיימת לישראל בפולין. בשנת 1949 עלה ארזי לישראל ונתמנה למנהל מחלקת הנוער של הקק"ל וחבר הנהלת הלשכה הראשית שלה. בשנת 1959 נתמנה לחבר הדירקטוריון של הקרן. בשנות ה-50 היה חבר מזכירות מפ"ם ומאוקטובר 1958 כיהן כמזכיר המדיני של מפ"ם, תפקיד בו כיהן עד היבחרו לכנסת בשנת 1965. כהונתו נמשכה לאורך הכנסת השישית והכנסת השביעית, במהלכן היה חבר ועדת חוקה, חוק ומשפט וסגן יושב ראש הכנסת. לאחר תום כהונתו בכנסת המשיך לכהן בהנהגת מפ"ם והמערך והיה מתומכי המשך המערך של מפלגת העבודה ומפ"ם. בשנותיו האחרונות כיהן כבורר במוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי לצד השופט צבי ברנזון. ארזי נפטר במאי 1983 במהלך שביתת רופאים, מספר ימים לאחר שהרופאים סירבו לנתחו בגלל השביתה. ראובן ארזי, באתר הכנסת ראובן ארזי, באתר כנסת פתוחה ראובן ארזי (1907-1983), דף שער בספרייה הלאומית ראובן ארזי - מנהל מחלקת הנוער של הקהק"ל, חרות, 7 ביולי 1949 הרצאה על תכנית החומש של הקהק"ל, חרות, 5 במרץ 1956 חילופי גברי בהנהלה הראשית של הקק"ל, דבר, 18 ביוני 1959 הקונגרס היהודי העולמי, חרות, 3 באפריל 1958 מזכיר חדש למפ"ם, דבר, 5 באוקטובר 1958 המשך המערך, דבר, 14 באפריל 1976 דניאל בלוך, מפ"ם תדון בהופעה עצמאית בבחירות, דבר, 29 באוקטובר 1974 יערי ותלמי בעד - חזן נגד פירוק המערך, דבר, 7 בדצמבר 1978 לקבוע שכר העתונאים עובדי המדינה, דבר, 16 בנובמבר 1977 שאול הון, קנאת קציני ים לא תרבה שכר, מעריב, 2 בדצמבר 1980 שאול הון, קידום בדרגה בעזרת השם, מעריב, 13 בדצמבר 1982 מת ח"כ לשעבר ראובן ארזי, מעריב, 20 במאי 1983 שלמה שטיין, טרגדיה, מכתב למערכת, מעריב, 25 במאי 1983 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמינר

האם התכוונתם ל... סמינר (שיעור) – סוג של שיעור באקדמיה סמינר (תנועת נוער) – סוג של השתלמות המכונה בתנועות הנוער סמינר סמינר (חזרה בתשובה) – סדרת הרצאות שנערכת לרוב בסופי שבוע על ידי ארגונים העוסקים בהחזרה בתשובה מוסדות להשכלה גבוהה: מכללה להכשרת מורים – נקראה בעבר "סמינר" או "סמינר למורים" מכללת סמינר הקיבוצים – מוסד להשכלה גבוהה בישראל מוסדות להשכלה גבוהה דתית: סמינר חרדי לבנות – כינויו של בית ספר תיכון (בעיקר כיתות י"ג - י"ד) לבנות בעולם החרדי, למשל רשת הסמינרים בית יעקב סמינר לכמרים – מוסד להכשרת כמרים ובעלי תפקידים בנצרות סמינר להכשרת רבנים – מוסד שלפחות אחת ממטרותיו המוצהרות היא להכשיר בוגרים של המוסד לשמש בתפקידי רבנות בקהילות
שוק רחוב בריק

שוק רחוב בריק הוא שוק קטן בלב הסוהו בלונדון. בשוק נמכרים בעיקר פירות וירקות, אך גם מוצרי חלב, דגים ותבלינים. השוק נוסד בשנות ה-40 של המאה ה-19, ועדיין יש לו אופי ויקטוריאני. השוק פעיל בעיקר בשעות ארוחת הצהריים, ונמכרים בו הירקות והפירות הזולים ביותר במרכז לונדון. השוק ממוקם בין רחוב אוקספורד ורחוב אולד קומפטון. מדיה וקבצים בנושא שוק רחוב בריק בוויקישיתוף אתר הבית של סוחרי השוק
אל-ביידא (מחוז בתימן)

מחוז אל-ביידא (בערבית: محافظة البيضاء, תעתיק מדויק: מחאפט'ת אלביצ'אא) הוא מחוז בדרום תימן. המרכז המנהלי והכלכלי של המחוז הוא אל-ביידא. המחוז הררי ובעל מקורות מים רבים. במפקד אוכלוסין שערכה תימן בשנת 2004 אוכלוסיית המקום עמדה על 571,778 נפש. וב-2012, 660,105 נפש. רוב היהודים שהתגוררו בעבר במחוז עלו לישראל והתיישבו במושב אחיעזר שליד לוד. מדיה וקבצים בנושא אל-ביידא בוויקישיתוף אל-ביידא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של תימן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר אודם

הר אודם הוא הר געש רדום ברמת הגולן. ההר מצוי בתחום שמורת יער אודם, הממוקמת בין היישוב מסעדה בצפונה לבין קיבוץ אל-רום בדרומה. ההר נקרא על שם צבע האדמה המבוטא בשם הערבי של ההר: "רס אל אחמר". הר אודם הוא חלק מקו התלים הישראלי. ההר מורכב מסקוריה בגוונים אדום-סגול. להר שני לועות: האחד - לצד מערב והשני - לצד צפון. בפסגת ההר קיים מוצב לא מאויש של צה"ל לשעת חירום. במפנה המזרחי מדרגות חקלאיות, הכוללים כרמי גפן. על המפנה המערבי שוכן היישוב אודם. מדיה וקבצים בנושא הר אודם בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבכון זהוב-כנף

הסבכון זהוב-הכנף (שם מדעי: Vermivora chrysoptera) הוא ציפור קטנה בת למשפחת סבכי העולם החדש. הסבכון זהוב-הכנף ניזון בעיקר מחרקים ומזרעים. כשמפריעים את מנוחתו הוא נעלם בסבך. לסבכון זהוב-כנף, מסכה וגרון שחורים ופס זהוב בולט על הכנף. בנוסף יש לו גב אפור, בטן לבנה ומצח צהוב. הנקבה גדולה יותר מהזכר. גודלו של הסבכון הוא בין 12.4-13.5 ס"מ ומשקלו 9 גרם. הסבכון זהוב-הכנף חי באמריקה הצפונית, בעיקר בקנדה. הוא מקנן בין הימות הגדולות לבין האפלאצ'ים. הוא חורף מאמריקה התיכונה עד צפון אמריקה הדרומית. אורך גופו של הסבכון זהוב-הכנף הוא 12 ס"מ. הסבכון זהוב-הכנף, כשמו כן הוא, חלק בכנפו צבוע בצהוב זוהר, קודקודו וכיפתו צהובים גם הם, גבותיו לבנות, החלק התחתון בלחייו לבן, והחלק העליון בלחייו - שחור, כמו כן גם סנטרו שחור. גבו וזנבו אפורים ובטנו לבנה. הסבכון זהוב-הכנף הוא מין נודד, ולכן כנפיו ארוכות ומחודדות. מקורו של הסבכון זהוב-הכנף מחודד כדי לתקוע את מקורו בקלות בחרקים מהם הוא ניזון. מדיה וקבצים בנושא סבכון זהוב-כנף בוויקישיתוף סבכון זהוב-כנף, באתר ITIS (באנגלית) סבכון זהוב-כנף, באתר NCBI (באנגלית) סבכון זהוב-כנף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סבכון זהוב-כנף, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סבכון זהוב-כנף, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) סבכון זהוב-כנף, באתר GBIF (באנגלית) סבכון זהוב-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN סבכון זהוב-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר כחל

הר כחל נמצא בשלוחה התיכונית של הר החרמון הדרומי המכונה "שלוחת השׂריון". לשלוחת השׂריון יש גוש עליון - "הר ערער" (גובה: 1,730 מ') ו"הר נמנמן" (1,640 מ'), גוש תיכון - "הר שזיף" (1,541 מ') ו"הר כחל" (1,402 מ') וגוש תחתון מצפור גובתה – הר אלון (1,381 מ') והר סנאים (1,146 מ') הר כחל נמצא בין ארבעה נחלים: במערב – נחל שיאון, במזרח – נחל גובתה, בצפון נחל ערער ובדרום – נחל סנאים. הוא מצוי במרחק שני ק"מ מהמושב נווה אטי"ב. בפסגת ההר שלושה לועות של מכרות. במקום נחצב מינרל כחול הנקרא "כחל" (או גַלֶנָה) ועל שמו נקרא ההר. זהו מינרל המורכב בעיקר מעופרת (עד 86%) ונוסחתו הכימית PbS. הגלנה הוא אחד מהמינרלים הגופרתיים המצויים בשפע והוא גם הבצר השכיח ביותר של העופרת. בעולם העתיק ה"כחל" שימש לאיפור ולצביעה, ייתכן והמכרות נחפרו על יד היטורים תושביו הקדומים של האזור. ברגלי ההר נמצא מעיין עין כחל. מ' ליבנה, סיור בחרמון הר כחל, מ' ענבר א' שילר (עורכים), רמת הגולן, אריאל, 50 – 51, תשמ"ז, עמ' 181 – 183. ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהרן אפרת

אהרן אפרת (20 במרץ 1911 - 16 במאי 1989) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כמזכיר מפלגות השומר הצעיר ומפ"ם, ראש אגף בהסתדרות העובדים הכללית וחבר הכנסת. אפרת נולד בלוצק שבאוקראינה בשם אהרן פיקס. בילדותו למד בחדר ובנעוריו בתיכון המקומי. בגיל 16 הצטרף לתנועת השומר הצעיר, מטעמה יצא בשנת 1931 להכשרה. בשנים 1933–1936 היה חבר ההנהגה הראשית של התנועה בפולין ורכז מחלקת העלייה. באותן שנים החל לפעול גם בתנועת "החלוץ" הבלתי לגלית ונבחר להנהגה העליונה העולמית של השומר הצעיר. בשנת 1936 עלה אפרת ארצה. תקופה קצרה עבד בעבודה חקלאית בחדרה ובשנת 1937 נמנה בין מייסדי קיבוץ עין השופט. פעילותו בתנועה נמשכה ובשנת 1944 נבחר למזכיר מפלגת השומר הצעיר והליגה הסוציאליסטית בחיפה. עם הקמת מפ"ם התגברה פעילותו המפלגתית. בשנים 1954–1957 שימש אפרת מזכיר המפלגה, ובשנת 1960 נבחר למזכיר מרכז המפלגה. אפרת שימש גם כנציג התנועה בוועדה המרכזת של ההסתדרות (1964–1974) ושימש בה כראש האגף לביטחון סוציאלי (1964 - 1973). בשנים 1972–1980 כיהן גם כחבר המועצה המייעצת של בנק ישראל. בשנים 1974–1977 היה אפרת חבר הכנסת השמינית מטעם מפ"ם והמערך. במהלך תקופת כהונתו היה חבר ועדת הכספים והוועדה לענייני ביקורת המדינה. לאחר כהונתו בכנסת היה חבר מועצת המנהלים של חברת "כימיקלים לישראל" (1977 - 1983). היה נשוי לציפקה אפרת. אהרן אפרת, באתר הכנסת אהרן אפרת, באתר כנסת פתוחה