laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולו קוטונר

ניקולו קוטונר (בספרדית: Nicolau Cotoner i d'Olesa;‏ 1608–1680) היה חשמן והגראנד מאסטר ה-61 של המסדר של מלטה בין 1663 ל-1680. אביו היה מארק אנטוני קוטונר דה סאנטמארטי ואחיו היה הגראנד מאסטר הקודם, רפאל קוטונר. בשנת 1669, לאחר שהסכם שלום שנחתם בין ונציה והאימפריה העות'מאנית בעקבות הכיבוש מחדש של ממלכת קנדיה, ניקולא קוטונר שיפר את ביצורי מלטה ומימן את בנייתו של אחד המבצרים שנועדו לארח את התושבים במקרה של פלישה. המבצר נקרא קוטונרה. כאסטרטג ודיפלומט, הוא חיזק מאוד את יוקרתו של המסדר, בעיקר בצרפת, ונציה ואנגליה. בשנת 1674 הוא מימן במלטה את בית הספר לאנטומיה ורפואה כנספח ל-Sacra Infermeria, וכן כתב (באיטלקית) את החוקה של המסדר. ניקולא קוטונר המשיך במלאכת השיפוץ של קתדרלת יוחנן הקדוש שהחלה על ידי אחיו, רפאל, והרבה מפאר הקתדרלה חודש בתקופת שלטונו, כולל העיטור של הקמרון שצויר על ידי "האביר הקלברי" מתיה פרטי כמו גם רוב הגילופים ועיטורי הזהב של מרבית הקירות. קוטונר נקבר בקפלה של אראגון. יורשו בתפקיד היה האח גריגוריו קאראפה (Gregorio Carafa). אנדרטת הקבר של הגראנד מאסטר, ממוקמת בצורה בולטת לימין המזבח הראשי ב-chapel of the langue of Aragon בקתדרלת יוחנן הקדוש. היא נבנתה על ידי דומניקו גואידי ב-1686 והיא נחשבת לאחד המונומנטים החשובים והיפים ביותר בקתדרלה. מדיה וקבצים בנושא ניקולו קוטונר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נומרוס נולוס

נומרוס נולוס (בלטינית: numerus nullus) הוא ביטוי שמשמעו "מספר אפס" ומכוון לחלקו של ציבור מסוים בין הלומדים או העוסקים בתחום מסוים. נומרוס נולוס היווה למעשה החמרה של מדיניות הנומרוס קלאוזוס, החמרה מוחלטת, ששללה לחלוטין את זכותו של ציבור מסוים להיות בין הלומדים או בין המועסקים בענפים מסוימים. האפליה הזאת כוונה לעיתים קרובות כלפי יהודים באירופה, כאשר מנעו מהם חברות בגילדות מקצועיות ומאוחר יותר כאשר מנעו מהם עיסוקים מסוים, כמו הוראה. הדרישה להפעלת נומרוס נולוס כלפי המיעוט היהודי התחזקה במיוחד לאחר האמנציפציה ליהודים, שבעקבותיה עלה מאוד מספר היהודים במוסדות להשכלה גבוהה ובמשלחי יד יוקרתיים. התביעה לנומרוס נולוס כלפי היהודים נבעה מקנאה ומתחרות על מקומות עבודה ולימוד והשתלבה בנקל עם האנטישמיות הקלאסית. התביעות להפעלת נומרוס נולוס נדחו במקומות מסוימים, התקבלו חלקית במקומות אחרים על ידי הפעלת נומרוס קלאוזוס תחילה ובהמשך על ידי מעבר לנומרוס נולוס, כפי שזה קרה במדינות דוגמת הונגריה ורומניה. ב-29 באוגוסט 1940 פרסם שר החינוך הרומני החלטה מספר 153377 שקבעה נומרוס קלאוזוס של מקסימום 6% יהודים בכל כיתת לימודים בכל רמות הלימודים. בהוראה-חוק מספר 3438, מיום 11 באוקטובר 1940 הוחמר המצב ונקבע נומרוס נולוס, איסור מוחלט על לימודי יהודים במוסדות החינוך הממלכתיים או הפרטיים (בבעלות לא יהודית), כולל האוניברסיטאות. היהודים הורשו להקים לעצמם, על חשבונם, מוסדות חינוך פרטיים המיועדים אך ורק ליהודים. לא רק היהודים הלומדים סולקו ממערכת החינוך הרומנית, גם המורים, כולל הפרופסורים היהודים באוניברסיטה, סולקו ממערכת החינוך בהתאם לאותו חוק. העיתונאים היהודים סולקו מכל אמצעי התקשורת הרומנים והורשו לפעול רק בעיתונים יהודים. הרופאים היהודים סולקו מכל בתי החולים הציבורים והפרטיים הלא יהודים והורשו לטפל רק בחולים יהודים. עורכי הדין היהודים סולקו מלשכת עורכי הדין והורשו להגן רק על לקוחות יהודים. כל עובדי הציבור היהודים סולקו ממקומות העבודה שלהם. נומרוס קלאוזוס אפליה מתקנת ידיעות על הפגנות בבוקרשט למען הפעלת נומרוס נולוס - הידיעה פורסמה בגרמניה ב-1926(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) היהודים ברומניה, באותה תקופה, היוו רק 4% מהאוכלוסייה, אך חלקם בבתי הספר התיכוניים ובאוניברסיטה, לפני מתן הצו, היה גדול בהרבה ואף עבר את 30% הדו"ח הסופי של ועדת ההיסטוריונים שזימן נשיא רומניה בנושא השואה ברומניה, עמוד 195 (ברומנית) הדו"ח הסופי של ועדת ההיסטוריונים שזימן נשיא רומניה בנושא השואה ברומניה, עמוד 196 (ברומנית)
Kiss (אלבום של קארלי ריי ג'פסן)

Kiss (בעברית: נשיקה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן. האלבום יצא לאור ב-18 בספטמבר 2012, דרך חברות התקליטים 604, Schoolboy ואינטרסקופ רקורדס. Kiss הוא האלבום הבין-לאומי הראשון של ג'פסן. האלבום הופק על ידי דאלאס אוסטין, קורי אנמי, מאטיו קומה, סטפאן קנדל גורדי, ג'וש ראמסאי, מייטי מייק, רייאן סטיוארט, רוב דנזן, אדם יאנג, ג'וש אברהם, אוליגיי, טובי גד, מקס מרטין, לוקאס הילברט, דויד ג'מאל ליסנבי, ג'ורדן גטסבי וקלאס אלונד. "Call Me Maybe" - הסינגל הראשון באלבום. יצא לראשונה ב-22 בפברואר 2012 כסינגל הראשון מהמיני אלבום של ג'פסן, CuriosityCuriosity. השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעדי סינגלים רבים ברחבי העולם, ביניהם מצעד הסינגלים של ארצות הברית ובריטניה. בישראל הגיע השיר למקום השני במצעד המוזיקה מדיה פורסט. "Good Time" - הסינגל השני באלבום. יצא לראשונה ב-26 ביוני 2012 כסינגל הראשון מהמיני אלבום של Owl City,‏ The Midsummer Station השיר זכה להצלחה מסחרית והגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית, שם הגיע למקום השמיני במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100. "This Kiss" - הסינגל השלישי מהאלבום. יצא לאור ב-10 בספטמבר 2012. "Tonight I'm Getting Over You" - יצא לאור ב-21 בינואר 2013 כסינגל הרביעי מהאלבום. ב-6 במאי באותה השנה יצא רמיקס לשיר בהשתתפות הראפרית ניקי מינאז'. מידע על האלבום Kiss באתר MusicBrainz מידע על האלבום Kiss באתר AllMusic האלבום Kiss באתר Discogs האלבום Kiss באתר ספוטיפיי האלבום Kiss באתר דיזר האלבום Kiss באתר אפל מיוזיק האלבום Kiss באתר טיידל
קאלום קית' רני

קאלום קית' רני (באנגלית: Callum Keith Rennie; נולד ב-14 בספטמבר 1960) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי. גילם את הסיילון ליאובן קונוי בסדרת הטלוויזיה "בטלסטאר גלקטיקה". לאחר מכן לוהק לדמות סטנלי ריימונד קובלסקי בסדרה "קליפורניקיישן". רני נולד בסנדרלנד, טיין אנד ויר שבאנגליה, השני מתוך שלושה בנים להורים סקוטים. כשר היה בן 4 עבר עם כל משפחתו לקנדה. שמה גדל והתחנך באדמונטון, אלברטה. הוא נשר מהמכללה ועבד בעבודות מזדמנות, ובאותה תקופה עזב את אדמונטון ועבר לוונקובר טורונטו. לאחר התמודדות עם אלכוהוליזם בצעירותו, הצליח רני להשתלט על ההתמכרות שלו בגיל 33, ולבסוף הצליח להתחייב למשחק. בשנת 1994 שיחק בדרמה הדרמה הקנדי "אושר כפול". ב-1998 שיחק קומדיה האפוקליפסטית "אתמול בלילה". בשנת 2001 שיחק במיני-סדרת הדרמה הקנדית-בריטית Dice. בשנת 2004 שיחק בסרט "בלייד טריניטי", בסרט "וילבי הנהדרת" ובסרט "אפקט הפרפר". בשנת 2007 שיחק בדרמת הפשע "התנפצות". באותה שנה שיחק בסרט הפעולה "שם קוד: המנקה" באותה שנה גילם את הקפטן זירו במיני-סדרת הפנטזיה "איש הפח" בערוץ SyFy. בשנת 2010 שיחק בסרט האימה "תיק 39". בשנת 2014 שיחק בסרטה של הלן האנט "אמא בהפרעה". בשנת 2015 שיחק לצד אית'ן הוק בסרט הדרמה הביוגרפי "נולד לבלוז" בדמותו של ריצ'רד בוק, נשיא חבר התקליטים 'פסיפיק ג'אז רקורדס'. בשנת 2016 שיחק במותחן "חכי עד שהלן תבוא". בשנת 2017 שיחק בקומדיה "בריון להשכרה 2" שכתב וביים ג'יי בארושל. באותה שנה שיחק בסרט "המסור 8". בשנת 2022 גילם את לסטר פוקט בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה"אקדמיית המטרייה" מבית נטפליקס; המהווה עיבוד לקומיקס באותו השם שנכתבה על ידי ג'רארד ויי והמאייר גבריאל בה ופורסמה בהוצאת "Dark Horse Comics". בשנת 2024 לוהק לגלם את הדמות של ריינר בעונתה החמישית והאחרונה של הסדרה "מסע בין כוכבים: דיסקברי" שנוצרה על ידי בריאן פולר ואלכס קורצמן עבור CBS All Access. רני שיחק בעשרות סדרות טלוויזיה, בעיקר בתפקידים קטנים. שיחק בסדרה "קליפורניקיישן" בתפקיד ליאו אשבי מהעונה השנייה עד לעונה השישית (14 פרקים). רני זכה פעמיים בפרס ג'יני בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר: על תפקידו בסרט "אתמול בלילה" (1998) ועל תפקידו בסרט "נורמלי" (2007). מדיה וקבצים בנושא קאלום קית' רני בוויקישיתוף קאלום קית' רני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קאלום קית' רני, ברשת החברתית אינסטגרם קאלום קית' רני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קאלום קית' רני, באתר AllMovie (באנגלית) קאלום קית' רני, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קאלום קית' רני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתקאלי

קתקאלי (കഥകളി) הוא סוג של תיאטרון-מחול הודי. הקתקאלי נפוץ בעיקר בקוצ'ין ובערים אחרות בקרלה. תוכני הריקודים לקוחים מהמהאבהראטה ומהראמאיאנה. הדמויות המוצגות על הבמה הם לרוב שדים או אלים מהמיתולוגיה ההינדואית. את כל התפקידים, גם הנשיים משחקים שחקנים-רקדנים גברים. רוב ההופעה היא אילמת, עם קריאות וצעקות בודדות. את הטקסט שרים אחד או שני מוזיקאים מצד הבמה. את ההכשרה מתחילים שחקנים כבר בגיל ילדות, והיא יכולה להימשך עשר שנים. תפקיד חשוב מאוד יש לאיפור. האיפור לוקח זמן רב, ולעיתים אף שעות שלמות. הדמויות העיקריות: PACHCHA – הצבע הירוק שולט. אלה דמויות חיוביות, גיבורים ואלים. KATHI – הוא רשע. גם הוא ירוק, אך יש לו שפם הבולט כלפי מעלה. CHUVANNA THAADI – הוא צמא שלטון, מרושע, מאופר בשחור ובעל זקן אדום KARI – הם אוכל אדם ומכשפות, איפור שחור וחזה גדול. MINUKKU – אצילי, נשים ויתומים. האיפור הוא צהוב בהיר, התלבושת: סארי טירובלה קרלה מדיה וקבצים בנושא קתקאלי בוויקישיתוף קתקאלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נפתלי לנדסברג

נפתלי לנדסברג (20 בנובמבר 1920 – 29 באפריל 2000) היה אמן ישראלי, ממייסדי קיבוץ בארות יצחק. שימש כאוצר ודירקטור גלריית האמנות של הקיבוץ בתל אביב בין השנים 1983 ל-1988. לנדסברג נולד בבאד הרצפלד שבגרמניה. הצטרף לתנועת בח"ד (ברית חלוצים דתיים) בגרמניה. בשנת 1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הפליג לארץ ישראל באוניית המעפילים פאסיפיק. האניה נתפסה על ידי הבריטים ונוסעיה הועברו לאוניית הגירוש 'פאטריה'. "ההגנה" חיבלה באונייה וגרמה לטביעתה, ולנדסברג ניצל ונשלח למחנה המעצר בעתלית. לאחר שנה שוחרר מהמחנה, והצטרף לקבוצת 'רמת השומרון' של חברי בח"ד. בינואר 1943 עלתה הקבוצה על הקרקע בנגב הצפוני והקימה את קיבוץ בארות יצחק. באותה שנה נישא לנדסברג ליהודית דז'ובס, ובהמשך נולדו לזוג שלושה ילדים. במלחמת העצמאות השתתף בהגנה על הקיבוץ ואף נפצע במהלך הקרבות. לאחר המלחמה הקים עם חבריו את הקיבוץ מחדש בסמוך לפתח תקווה. בשנים 1961-1960 למד במכון לאמנות בת ים, בשנים 1968-1965 למד בבית הספר הגבוה לציור בתל אביב (לימים מכון אבני) וכן למד במדרשה למורים לאמנות ברמת השרון. משנת 1971 השתתף ברוב התערוכות הקבוצתיות של אגודת הציירים. הציג תערוכות יחיד: גלריית צ'מרינסקי בתל אביב (1972), בית התרבות בכפר סבא (1973), גלריה הקיבוץ בתל אביב (1981) ובקיבוצי הדרום. לנדסברג עסק ברישום, ציור, אקריליק, ופיסול בחומרים שונים וחלק מעבודותיו מעטרים מבנים שונים ובהם בית הכנסת של קיבוץ בארות יצחק בו היה חבר עד לשנת 1993 כשאז עזב ועבר להתגורר בכפר סבא. נפטר ב-29 באפריל 2000, כ"ד בניסן תש"ס, ונקבר בבית העלמין המשותף של קיבוץ בארות יצחק ונחלים. לנדסברג היה דמות מרכזית בחיי התרבות בקיבוצו ומהפעילים המרכזיים בתנועה הקיבוצית בתחומי האמנות הפלסטית. היה ממרכזי ומובילי גלריית הקיבוץ בשנים 1991-1981 ובהמשך אף תיעד בכתב את ההיסטוריה של גלריית הקיבוץ בתקופות בהן ריכז את הגלריה. כמו כן עסק בהוראת האמנות והיה מורה לציור, ומחנך בתחום. לנדסברג בעת עבודתו בכפר סבא, 1997 סורג מתכת בחזית בית הכנסת בקיבוץ בארות יצחק קיר אמנות בחדר האוכל בקיבוץ בארות יצחק נפתלי לנדסברג, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל לנדסברג נפתלי (ציור/פיסול), באתר תנועת העבודה הישראלית הספדים לזכרו של לנדסברג, באתר קיבוץ בארות יצחק
שמורת טבע תל שמרון

שְׁמוּרַת תֵּל שִׁמרוֹן היא שמורת טבע של חורשת עצי שיטה מלבינה. החורשה הוא גבול התפוצה הצפוני של עץ זה על פני כדור הארץ. גודל השמורה הוא 28 דונם, והיא הוכרזה ב-25 במאי 1965. למרגלות התל התיישבו באופן ארעי מייסדי נהלל ב-1921, ושם ממוקם בית הקברות של היישוב. ב-1935, בתקופת המנדט הבריטי, ניטע בשמרון "יער המלך ג'ורג' החמישי ליובל הכסף" בטקס לכבוד יובל ה-70 של המלך. בטקס הנטיעה נכחו הנציב העליון סר ארתור ווקופ ומנהיגי היישוב, ביניהם דוד בן-גוריון, חיים ויצמן, מנחם אוסישקין וחיים סלומון. לפני הטקס ביקרו ביער בלפור הסמוך, בקרבת גניגר. בשנות ה-50 התקיימה מחצבה ליד השטח של השמורה ועלתה סכנה לפגיעה בעצים. בנוסף רועים פקדו את המקום והצאן פגע בעצים. בעקבות זאת עד ינואר 1960 גודר שטח השמורה והוכרז עליו כשמורת טבע ובכך הוא היה אחד מארבע שמורות מוגנות בחוק באותה תקופה. בתחילת 1963 נכללה השמורה ברשימה של 93 שמורות־טבע שהוכנה על ידי ועדה שמונתה על ידי הקרן הקיימת ומשרד החקלאות אשר בחנה את כל ההצעות לשמורות טבע. השמורה שוכנת בעמק יזרעאל על גבול הגליל התחתון ליד כביש 75 ובצמוד לכביש הגישה ליישוב תמרת והיא שוכנת בשיפוליו הדרומיים של תל שמרון. השמורה היא חלק מגן לאומי שמרון. עצי השיטה צומחים במקום שבו נמצא שפך בזלת שפרץ מתוך סדק בקרקע. השיטה המלבינה היא עץ נשיר מתת-משפחת המימוסיים מוצא העץ ומקום גידולו העיקרי בסוואנות של מזרח אפריקה. בישראל העץ הוא צמח מוגן. סיבת צמיחת שיטה מלבינה במקום זה שנויה במחלוקת בין החוקרים. לדעת חלקם עצי השיטה הם שריד מתקופות קדומות, למשל המיוקן, אחרים סוברים שהעצים התפשטו צפונה לתחומי ארץ ישראל לפני ששת אלפים שנה דרך עמק הנילוס וצפון סיני. זאב וילנאי, אגדות ארץ ישראל: השפלה החוף הנגב והגליל, הוצאת קריית ספר. פרק ח' "עצי השיטה על תל שימרון" מדיה וקבצים בנושא שמורת טבע תל שמרון בוויקישיתוף שמורת תל שימרון באתר "טבע ונופים בישראל" Colorful Rites Mark First Planting of Jubilee Forest, באתר JTA's historical archive מרץ 2018: שיטה מלבינה בעמק, באתר "קקל חינוך וקהילה" "יחי המלך", בבלוג של סמדר ברק עזריה אלון, שמורות טבע קטנות, למרחב, 22 בינואר 1960 נתן ריבון, אין חוק להגנת הטבע, הארץ, 24 בינואר 1960 עזריה אלון, שמורות הטבע שלנו, למרחב, 22 במרץ 1963 עזריה אלון, שמורות הטבע בגליל, למרחב, 29 במרץ 1963 ח. יהואש, עצי שיטים עומדים - שיטה מלבינה, על המשמר, 4 בנובמבר 1960 "תל שמרון", מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול כרך 4: הגליל התחתון וחופו ובקעת כנרות, הוצאת משרד הביטחון, 2001, עמ' 219
מברישימון

מברישימון (שם מדעי: Cerbalus) הוא סוג של עכבישים ממשפחת המברישניים. ניתן למצוא מינים מסוג זה בצפון אפריקה, במזרח התיכון ובאיים הקנריים. בישראל שלושה מינים מסוג זה, שלושתם אנדמיים לאזורי מחיה מצומצמים. מברישימון הערבה (Cerbalus aravaensis) - מין זה אנדמי לאזור דרום הערבה בישראל ובירדן. מברישימון הנגב (Cerbalus negebensis) - מין זה אנדמי לאזור הנגב. מברישימון חולי (Cerbalus psammodes) - מין זה אנדמי לחולות חלוצה והסמוכים להם בסיני. Cerbalus alegranzaensis Cerbalus ergensis Cerbalus pellitus Cerbalus pulcherrimus Cerbalus verneaui מדיה וקבצים בנושא מברישימון בוויקישיתוף מברישימון, באתר ITIS (באנגלית) מברישימון, באתר NCBI (באנגלית) מברישימון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מברישימון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מברישימון, באתר GBIF (באנגלית) האקדמיה ללשון העברית, פנייה מספר 16809.
אהרן בית-הלחמי

אהרן בית-הלחמי (12 בספטמבר 1936 – 6 בנובמבר 2019) היה מהנדס ומנהל ישראלי, כיהן כראש אגף מחקר ופיתוח במשרד הביטחון (בדרגת תת-אלוף) וכמנכ"ל משרד הביטחון מאוקטובר 1982 ועד מאי 1983. בית-הלחמי נולד בראשון לציון. ב-1954 סיים את לימודיו בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1958 סיים בהצטיינות לימודי הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בצה"ל שירת בחיל האוויר כקצין-מהנדס, ב-1961 יצא להשתלמות בנושאי הנדסת אווירונאוטיקה בצרפת, ב-1970 סיים לימודי תואר שני בהצטיינות במדעי המחשב בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים בארצות הברית. כיהן כראש המחקר והפיתוח בחיל האוויר, ב-1974 פנו אליו הפיזיקאים פליקס דותן ושאול יציב מהאוניברסיטה העברית בהצעה להקים תוכנית שתכשיר אנשי מחקר ופיתוח צעירים לטובת מערכת הביטחון. בית-הלחמי פעל במשך מספר שנים להקמתה עד לאימוץ הרעיון על ידי הרמטכ"ל רפאל איתן ויציאתה לדרך כתוכנית תלפיות ב-1979. ב-1977 מונה לראש אגף המחקר ופיתוח במשרד הביטחון בדרגת תת-אלוף וחבר המטה הכללי של צה"ל. באוקטובר 1982 מונה למנכ"ל משרד הביטחון, וכיהן בתפקיד עד מאי 1983. בשנים 1983 עד 1985 כיהן כנשיא חברת תהל מהנדסים יועצים, בשנים 1985–2000 כיהן בדירקטוריון אל-אופ ובשנים 2000 עד 2005 בדירקטוריון אלביט מערכות וכיועץ ליו"ר החברה מיקי פדרמן. במסגרת תפקיד זה הוביל את ההשקעה של אל-אופ בחברת הכטבמ"ים "חץ הכסף", ואחר כך את רכישתה ומיזוגה לחברה אחת, יחד עם אל-אופ ואלביט מערכות. בית הלחמי כיהן כמנכ"ל "מפעלי פדרמן", בעלת השליטה באלביט מערכות ומשנת 1994 כנשיא ושותף-מנהל בקרן הון סיכון "יורופאנד" של קבוצת פדרמן. בית-הלחמי מילא תפקידים בכירים בסקטור החינוכי-אזרחי, כיהן כחבר הוועדה לתכנון ולתקצוב, יו"ר ועדת ההיגוי מטעם המועצה להשכלה גבוהה להקמת בית ספר לרפואה בגליל שהובילה להקמת הפקולטה לרפואה בצפת של אוניברסיטת בר-אילן, חבר ועדה לתיאום בין החברות בתעשיות הביטחוניות ב-2009, ומשנת 2012 היה ראש חבר הנאמנים של המכללה האקדמית תל-חי. נישא לאיילה, והיה אב לשלושה בנים וסב לארבעה נכדים. נפטר ב-6 בנובמבר 2019. יובל אזולאי, ‏פרידה מאיש החזון שהעלה את הרמה הטכנולוגית של צה"ל, באתר גלובס, 27 בנובמבר 2019 "Beth-Halachmi, Aharon," in: Who's who in Israel and Jewish personalities from all over the world 20 (1985), p. 61. The IDF incubator for Israel's future CEO's כנס רעננה - מושב 2, דובר 1 - אהרון בית הלחמי (חלק א), סרטון באתר יוטיוב תת אלוף בית הלחמי ראש מחלקת מחקר ופיתוח, מעריב, 30 באוגוסט 1977 אהרון בית הלחמי מונה למנכך משרד הביטחון, מעריב, 11 באוקטובר 1982 אודי עציון, "יום אחד גם קרבות אוויר יתבצעו עם מל"טים חמושים", באתר ynet, 18 בדצמבר 2023 אלון תבור, יורופאנד מודיעה: הושלם גיוס 52 מ' ד' לקרן יורופאנד 2000; בין המשקיעים - זרוע המו"פ של ג'נרל אלקטריק - GE CRD, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2000 עודד חרמוני, קרן יורופאנד התבקשה לסייע לאמריקאים לאתר טכנולוגיות צבאיות בישראל, באתר הארץ, 9 בפברואר 2002 מירב ארלוזורוב, המפקח שבוי בידי המפוקחים, באתר TheMarker‏, 15 ביולי 2008 ליאור דטל, המועצה להשכלה גבוהה אישרה: בר אילן תקים בית ספר לרפואה בצפת, באתר TheMarker‏, 12 בינואר 2010 אורה קורן, משרד הביטחון מקים ועדה לתיאום בין החברות בתעשיות הביטחוניות, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2009 אהרון בית-הלחמי הוא יו"ר חבר הנאמנים החדש, אתר המכללה האקדמית תל-חי, 28 במאי 2012(הקישור אינו פעיל, 9.11.2019)
תחת שיח היסמין

תחת שיח היסמין הוא אלבומו של הזמר-יוצר הישראלי אהוד בנאי במשותף עם אביו, השחקן יעקב בנאי, אשר יצא בשנת 1989. האלבום כולו מורכב משירים שהרעיון המרכזי בהם, הוא סיפורי עם פרסיים. את האגדות, סיפר יעקב בזמן שהאחראי על הלחן, המילים והשירה היה אהוד. האלבום הוקדש לזכרה של אשתו של יעקב ואמו של אהוד, מרים בנאי. באותה שנה יצא גם אלבומו השני של בנאי, "קרוב". יעקב נפטר ארבע שנים לאחר הוצאת האלבום. באלבום משתתפים בנוסף נועם הלוי, ויקטור עידה, יעקב פריבר ויהודית תמיר. מידע על האלבום תחת שיח היסמין באתר MusicBrainz האלבום תחת שיח היסמין באתר Discogs
עוד מעט

"עוד מעט" הוא אלבום האולפן הרביעי של זמר הרוק הישראלי, אהוד בנאי. האלבום יצא בסוף שנת 1996. באלבום להיטים רבים כמו: "אביא לך", "מהרי נא", "יוצא לאור", "סרט רץ" ו"בוא הביתה". את שירי האלבום עיבד והפיק מוזיקלית עובד אפרת, ומי שהיה אחראי על עיצוב הסאונד הוא מני בז'רנו. סרט רץ יוצא לאור מהרי נא בבית העלמין של חולון יושב בצד הכביש ער או חולם אחרי הסערה על דרך יפו בוא הביתה אביא לך כשחיכיתי לך על הספסל מילים ומנגינות: אהוד בנאי מלבד "בית העלמין של חולון": מילים- פנחס שדה "ער או חולם": לחן-עובד אפרת נגנים: תופים וכלי הקשה: רועי שקד, גיטרה בס: עודד שכטר, גיטרה אקוסטית, חשמלית, טאר, מפוחית ושירה: אהוד בנאי גיטרה אקוסטית, חשמלית וקולות: דודי לוי גיטרה אקוסטית, חשמלית וקולות: עובד אפרת אורחים מיוחדים: קולות ("יוצא לאור"): מאיר בנאי קולות ("מהרי נא", "סרט רץ"): אודליה קלידים ("מהרי נא", "אביא לך"): שפי ישי טמבור פרסי ("ער או חולם", "אביא לך"): יעקב לב שמח גיטרה חשמלית ("על דרך יפו"): יובל ליבליך מנדולינה ("יושב בצד הכביש"): אדם מדר מידע על האלבום עוד מעט באתר MusicBrainz האלבום עוד מעט באתר Discogs הדר בן-יהודה, השביל הזה מתחיל כאן: הסיפור מאחורי שיר המסע של אהוד בנאי, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 10 ביולי 2018 תומר פישר כותב, "עוד מעט"- האלבום הנבחר של היום, 20 ביולי 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ענה לי

ענה לי הוא אלבום האולפן השישי של אהוד בנאי. האלבום יצא ב-2004 וזכה ב-3 פרסי עמ״י: אלבום השנה, זמר השנה ותמלילן השנה. האלבום יצא לאחר 7 שנים שבהן בנאי לא הוציא חומר חדש (מאז צאת האלבום עוד מעט) וכ-5 שנים לאחר אלבום האוסף, טיפ טיפה. האלבום הופק על ידי גיל סמטנה אשר משתף פעולה עם בנאי מאז ראשית דרכו המוזיקלית. עטיפת האלבום צולמה על ידי יעל יעקבי. האלבום כולל להיטים כמו: היום, גבולות, והלהיט המוכר ביותר באלבום (ואחד הידועים של בנאי): בלוז כנעני, אשר הוקדש לזמר מאיר אריאל. באלבום מופיע גם השיר "היברומן" אשר קורא לישראלים להתגאות בשפה העברית ורובו נכתב בכוונה, באנגלית. השיר "הופעת מילואים" נכתב לזכרם של סגן אייל (מישאל) לוי, סמ"ר אסף טננבאום, סמ"ר גולן חזן, סמ"ר ארי וידל, סמ"ר אסף אבני, סמ"ר צחי דאלי, סמ"ר ניר זלאיט, מאג'ד רחל (גשש), וקצין היחס"פ אבי פישר. לפי בנאי, סגן לוי ז"ל היה מפקד בגולני אשר הוביל כוח לוחמים להיכנס למארב בלבנון ב-19 באוגוסט 1993, ובדרכם על כביש גדר המערכת פגשו החיילים את אהוד בנאי ודודי לוי, אשר סיימו בדיוק הופעה במוצבי הגזרה. אייל ביקש מהם שיר אחד לפני שהם ממשיכים בדרכם אל תוך לבנון. המש"קית האחראית אמרה שאין זמן, אך לבסוף החליטו לעשות הופעה קצרה ועל החלק האחורי של הרכב הוכנה בזריזות במה מאולתרת, דודי לוי תופף על קסדה ואהוד עם המפוחית והם שרו לחיילים את השיר "דוד ושאול". מספר שבועות לאחר מכן הכוח עלה על שרשרת מטעני צד. בנאי, באותה עת חזר מחופשה בסיני ראה את תמונות ההרוגים בעיתון; מכאן לכאורה השורה "מפסגת לבנון עד סיני".. דממה דקה גבולות מסך הברזל אש היום ברוקלין הופעת מילואים סטארטר, אני ומיכה השקט היברומן בלוז כנעני מתי תבוא ענה לי גשם באלפסי (קטע אינסטרומנטלי) מידע על האלבום ענה לי באתר MusicBrainz אהוד בנאי, אהוד בנאי מספר על מאיר אריאל ועל בלוז כנעני, באתר אהוד בנאי אהוד בנאי - הופעת מילואים, נבדק ב-2022-03-24
קובה-לימה

מחוז קובה-לימה (בטטום: Cova Lima) הוא מחוז בחלק הדרום מערבי של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 64,550 אנשים שחיים על שטח של 1,226 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר סואי הנמצאת 136 קילומטר מהעיר דילי שהיא הבירה הלאומית. המחוז גובל בים טימור מכיוון דרום, במחוזות בובונרו ואיינרו מכיוון מזרח ובמחוז נוסה טנגרה האינדונזי ממערב. המחוז מחולק ל-7 גזרות מרכזיות והן: פאטולוליק (באנגלית: Fatululic) סואי (באנגלית: Suai) מאוקטאר (באנגלית: Maucatar) זומאלאי (באנגלית: Zumalai) פורם (באנגלית: Fohorem) פאטומין (באנגלית: Fatumean) טילומארי (באנגלית: וTilomar) מחוזות מזרח טימור מדיה וקבצים בנושא מחוז קובה-לימה בוויקישיתוף מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2015, עמ' 24
משפט פאלטינגס

בתורת המספרים, משפט פאלטינגס קובע שלעקום אלגברי בעל גנוס גדול מ-1 מעל שדה המספרים הרציונליים (או שדה מספרים אחר) יש לכל היותר מספר סופי של נקודות רציונליות. את המשפט שיער לראשונה לואי מורדל ב-1922, והוא נודע כהשערת מורדל, עד שב-1983 הוכיח אותו גרד פאלטינגס. לדוגמה, המשפט קובע שלמשוואה מהצורה y 2 z 3 = x 5 + z 5 {\displaystyle y^{2}z^{3}=x^{5}+z^{5}} או x 5 + y 5 = x z 4 + x 4 z {\displaystyle x^{5}+y^{5}=xz^{4}+x^{4}z} יכול להיות רק מספר סופי של פתרונות במספרים שלמים. לצד המקרה של גנוס g > 1 {\displaystyle g>1} שבו מטפל המשפט, לעקום חלק עשוי להיות גם גנוס g = 0 {\displaystyle g=0} (ואז, אם יש עליו נקודות רציונליות, מספרן אינסופי), או g = 1 {\displaystyle g=1} (ואז, אם יש נקודות רציונליות, זהו עקום אליפטי, ולפי משפט מורדל הוא חבורה אבלית נוצרת סופית). נובעת ממנו גרסה חלשה של המשפט האחרון של פרמה: לכל n > 4 {\displaystyle n>4} יש לכל היותר מספר סופי של פתרונות שלמים (ונטולי גורם משותף) למשוואה x n + y n = z n {\displaystyle x^{n}+y^{n}=z^{n}} . נובע ממנו "משפט האיזוגניה" שלפיו שתי יריעות אבליות עם מודולי טייט איזומורפיים (מעל Q ℓ {\displaystyle \mathbb {Q} _{\ell }} עם פעולתה של חבורת גלואה), הן איזוגניות. כדי להוכיח את המשפט, הוכיח פאלטינגס את "השערת שפרביץ'", שלפיה יש רק מספר סופי של מחלקות איזומורפיזם של יריעות אבליות ממימד קבוע ובעלות מעלת פולריזציה קבועה מעל שדה מספרים נתון, עם רדוקציה טובה מחוץ לקבוצה נתונה של הערכות על השדה. העובדה שהשערת מורדל נובעת מתוצאה זו, הוכחה על ידי Parshin ב-1971. גרסה של השערת מורדל לשדות פונקציות מעל שדה סופי הוכחה על ידי יורי מאנין (1963) (ב-1990 מצא Robert F.Colman פער בהוכחה זו) ו-(Hans Grauert (1965. משפט פאלטינגס, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדוארד לוסון

אדוארד בורנט לוסון (באנגלית: Edward B. Lawson;‏ 26 בספטמבר 1895 - 19 בנובמבר 1962) היה דיפלומט אמריקאי, כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל בשנים 1954 עד 1959. לוסון נולד בניופורט שבטנסי, נלחם במלחמת העולם הראשונה. בוגר תואר ראשון ושני בבית הספר ללימודי שירות החוץ שבאוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר לימודיו הצטרף ב-1926 למחלקת המדינה של ארצות הברית, במסגרת זו עבד בלשכת סחר הפנים והחוץ, בשנים 1927 עד 1935 שירת כנציב סחר ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ונספח מסחרי בפרג בירת צ'כוסלובקיה עד 1939, כנספח מסחרי בניקרגואה עד 1944 וכקונסול כלכלי באנקרה בירת טורקיה עד 1947. ב-1949 מונה לציר ארצות הברית באיסלנד. באפריל 1954 אושר מינויו כשגריר ארצות הברית בישראל, הוא הגיש את כתב האמנתו בנובמבר אותה שנה. האירועים המדיניים המרכזים שהעסיקו אותו בתקופת כהונתו היו תקריות האש בין ישראל לפדאיון באזור רצועת עזה, פעולות התגמול ובראשם מבצע חץ שחור, השפעות עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית, מלחמת סיני והלחץ האמריקאי על ישראל לנסיגה מסיני ומעזה. ב-1959 סיים את תקופת כהונתו ומונה לעוזר מזכיר מחלקת המדינה לכוח אדם. ב-1962 נפטר מהתקף לב בביתו שבוושינגטון. Edward B. Lawson, Former U.S. Ambassador to Israel, Dies in Washington, אתר .jta.org לוסון מקבל את פניהם של חיילי חיל האוויר של ארצות הברית, יומני כרמל, אוגוסט 1955 (התחלה 1:38) אדוארד לוסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
כצבאך

כצבאך או קצבאך (בגרמנית: Katzbach) הוא שם משפחה גרמני-אירופאי ויהודי-אשכנזי. הפירוש הנפוץ לשם הוא נהר קצבאך בפולין, הידוע כיום כנהר קאצ'אווה, והמשמעות השנייה היא הלחם של שמות המשפחה כ"ץ (ראשי תיבות של כהן צדק) ובאך (ערוץ נחל בגרמנית). האם התכוונתם ל... נהר קצבאך (פולנית: Kaczawa, קאצ'אווה) - נהר בשלזיה התחתונה שבפולין. מסילת כצבאך (גרמנית: Katzbachbahn) - קו סניף בדרום מערב גרמניה מברוכזאל ועד אודנהיים. נפתח בשנת 1896, והורחב ב-1900 להילזבאך. נהר כצבאך (קרייכבאך) (גרמנית: (Katzbach (Kraichbach) - נהר בבאדן-וירטמברג, גרמניה. קרב קצבאך – קרב אשר בו נלחמו כוחות הקיסרות הראשונה נגד הקואליציה האנטי-צרפתית השישית. הקרב התרחש ב-26 באוגוסט 1813 ליד לגניצה, ולמרגלות נהר קצבאך (כיום קאצ'אווה).