מקדש לוקסור

מקדש לוקסור (בערבית: معبد الاقصر – מעבד אל־לקצר) הוא מקדש מצרי קדום הממוקם בגדה המזרחית של נהר הנילוס, בעיר לוקסור (תבאי העתיקה) שהוקמה בשנת 1400 לפנה"ס וידועה בשפה המצרית כ"המקלט הדרומי". המקדש נבנה עבור שלישיית האלים הנערצת, אמון, אשתו מות ובנם ח'ונסו. ונבנה בתקופת הממלכה החדשה במצרים. בשנת 1979 הוכרז המקום כאתר מורשת עולמית. החלקים המוקדמים של המקדש שנותרו עומדים הם חדרי התפילה שמאחורי הפילון הראשון, נבנו על ידי חתשפסות, והופקעו על ידי תחותמס השלישי. חלקו העיקרי של המקדש - האכסדרה והיכל השמש, נבנו על ידי אמנחותפ השלישי עם תוספת מאוחרת של רעמסס השני, שבנה את הפילון בכניסה, ואת שני האובליסקים (אחד מהם נלקח לצרפת, ועומד כיום במרכז כיכר הקונקורד בפריז) המקשרים בין בניין חתשפסות והמקדש הראשי. רעמסס השני הוסיף למקדש סצינות מרהיבות מניצחונו על החתים בקדש בשנת 1275 לפנה"ס. בחלקו האחורי של המקדש ישנם קפלות שנבנו על ידי תחותמס השלישי, ואלכסנדר הגדול. בתקופה הרומית, בית המקדש וסביבתו שימשו מקום מבצר ללגיונרים והיכל מושבה של הממשלה הרומית באזור. בתקופה הנוצרית האולם המרכזי של המקדש הוסב לכנסייה. לאחר מכן, במשך אלפי שנים, המקדש היה קבור מתחת לרחובותיה ובתיה של לוקסור. לבסוף נבנה מעליו מסגד, ולאחר שגילו את המקדש, המסגד שומר ומהווה חלק מהאתר כיום. פילון רעמסס השני היא שדרת ספינקסים בעלי ראשי אדם, המשתרעת על פני 3 ק"מ. בעבר חיברה בין מקדש לוקסור לכרנך. השדרה שמשה כחלק מפסטיבל שהתרחש אחת לשנה, במהלכו דמותו של אמון עשתה את המסע מכרנך לבקר את הדומיניון הדרומי שלו. ובמקדש לוקסור הוא הפך למין אל הפוריות והפריון. שני פסלים אדירי ממדים של רעמסס השני שומרים על הפילון. שני אובליסקים בגובה 25 מ', נמצאים לצידם, אולם היום נותר רק אחד מכיוון שהשני ניתן במתנה לצרפת. הוא נמצא כיום בכיכר הקונקורד בפריז, וידוע בשם אובליסק לוקסור. חצר רעמסס השני היא מגרש באורך של 57 מ' ורוחב של 51 מ'. הבנוי משבעים וארבעה עמודי פפירוס, עם מבנה דמוי ניצן בקודקודם. בחלקה הצפון-מזרחי נמצא מקדש תחותמס השלישי. ואילו בחלקה הדרומי יש מספר פסלי אבן ענקיים של רעמסס השני. בצידה המזרחי נמצא מסגד אל-חג'אג'. משמעות השם לוקסור היא ארמונות. בעבר לוקסור היה כפר קטן על גדות הנילוס שמקור מובלטותו בפסטיבל השנתי הנחגג עבור השיח' הסופי מהמאה ה-13 "יוסוף אבו אל-חג'אג'. בתחילת המאה ה-19, ארכאולוגים צרפתים גילו כי פרסום הכפר הקטן אכן היה מוצדק. מכיוון שמתחת למסגד שנבנה סביב קברו של השייח', נמצא, טמון, בית מקדש עצום בממדיו. לאחר התגלית נחפר המקדש והמסגד נותר ומהווה מסגד פעיל גם היום. מהעת העתיקה, דרך התקופה הנוצרית ועד למאה ה-21, האזור מהווה מרכז לפולחן דתי. האכסדרה של אמנחותפ השלישי מורכבת משבעה זוגות של עמודים בצורת פרח פפירוס פתוח בגובה 16 מ', התומכים בבלוקים ענקיים מאבן. התבליטים על קירות האולם נושאים את שמותיהם של תות ענח' אמון, חרמחב, סתי הראשון, רעמסס השני, וסתי השנייה. תות ענח' אמון עיטר את הקיר המזרחי, אולם מאוחר יותר שמו הוסר על ידי חרמחב, שחרט במקום את שמו. החג המוקדש לאמון התקיים בזמן גאות הנילוס ונמשך 24 ימים. הסירות הקדושות של השילוש הקדוש מתביי הובאו לכרנך והובלו למקדש לוקסור. התהלוכה למקדש הייתה מלווה במוזיקאים, רקדנים, כמרים, חיילים, ואת מרכבות המלך. הם התקבלו במקדש על ידי כהנות שהציעו להם פרחים. בהמשך הערב הסירות הוחזרו לכרנך. הטקס עדיין מתבצע כיום, אולם מסיבות שונות. בכל שנה נלקחת סירה העושה את מסלולה מן המסגד לרחובות לוקסור. אולם אמנחותפ השלישי רחב ממדים, אורכו 45 מ' ורוחבו 56 מ'. עם שורות כפולות של עמודי פפירוס בשלושה מצדדיו. הצד הצפוני שימש במקור כמתחם הכניסה למקדש. אולם אמנחותפ מוביל אל ההיפוסטיל (אולם גדול שגגו נתמך בשורות עמודים), בן 32 עמודים בעיצוב של פפירוס המסודרים בארבע שורות של שמונה עמודים כל אחת. בחלקו האחורי של האולם נמצאים ארבעה חדרים קטנים ומבוא המוביל אל חדר הלידה, הקפלה של אלכסנדר הגדול והאזור הקדוש. אלכסנדר הגדול המיר את הקפלה הבארוקית למקום קדוש. קירותיה המגולפים מתארים את אלכסנדר כפרעה. מאחורי המקום הקדוש הבארוקי, נמצאים חדרי המקדש והיכל הלידה של אמנחותפ השלישי. מדיה וקבצים בנושא מקדש לוקסור בוויקישיתוף The Temple of Luxor (באנגלית) גלריית תמונות של מקדש לוקסור Luxor Temple באתר מקומות מהתנ"ך. (באנגלית) Egyptian Monuments (באנגלית) sacred destinations (באנגלית) סיור וירטואלי של לוקסור ג'ני ג'ובינס, שריף סונבול The Nile Cruise: An Illustrated Journey (2010) (באנגלית)