laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סלט שופסקה

סלט שופסקה (בבולגרית: Шопска салата) או בשמו הנוסף סלט בולגרי הוא סלט קר המשתייך למטבח הבולגרי ונפוץ במדינות הבלקן ומרכז אירופה. לסלט תפוצה ושמות דומים במטבח הסרבי, המקדוני, הרומני, הצ'כי, ההונגרי, הפולני, האלבני ועוד. סלט זה מורכב מעגבניות, מלפפונים, בצל/בצל ירוק, פלפלים קלויים או טריים, גבינה בולגרית ופטרוזיליה. הירקות לרוב נקצצים ומתובלים במלח, מוסיפים להם שמן חמניות או שמן זית ולעיתים גם חומץ. הוספת החומץ תורמת לחמיצות שמקנות העגבניות לסלט. ובנוסף, ניתן להוסיף לסלט רוטב ויניגרט שום ואלף האיים במסעדות, התוספות מוגשות לחוד לבחירת הסועדים. מעל הירקות והרטבים תימצא גבינה בולגרית מגורדת או חתוכה. הסלט מהווה לרוב מתאבן ולצידו שותים ראקיה (משקה אלכוהולי בלקני). אם כי הסלט נקרא על שם אזור הקרוי שופלוק, הוא למעשה הומצא בשנת 1960 כדי לעודד תיירות. שפים של חברת תיירות בשם "בלקנטוריסט" המציאו מתכונים לסלטים נוספים להם קראו סלט דוברוג'ה, סלט מקדוני, סלט תראקי וסלטים נוספים שיתאימו למחוזות ולהרכבי אוכלוסייה שונים של בולגריה. מתברר שרק המתכון לסלט הבולגרי הצליח. הסלט נקלט בתור סמל קולינרי לאומי בשנות השבעים והשמונים. מהמטבח הבולגרי הסלט התפשט למטבחי המדינות השכנות. מכיוון שהאזור שופלוק מתחלק בין בולגריה, מקדוניה וסרביה, שפים במקדוניה וסרביה החלו לטעון שמקור הסלט הוא מדינתם. בשנת 2014 סלט השופסקה הוכתר בתור המאכל המזוהה ביותר מהמטבח הבולגרי ברחבי אירופה. סלט יווני מדיה וקבצים בנושא סלט שופסקה בוויקישיתוף
Parsley, Sage, Rosemary and Thyme

Parsley, Sage, Rosemary and Thyme (פטרוזיליה, מרווה, רוזמרין וטימין) הוא אלבום האולפן השלישי של צמד הפולק-רוק האמריקאי סיימון וגרפונקל, שיצא לאור ב-24 באוקטובר 1966. בנובמבר 1966 הוכרז האלבום כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי, ובדצמבר של אותה השנה הגיע האלבום למקום הרביעי ברשימת בילבורד 200. כל השירים נכתבו על ידי פול סיימון, למעט אם צוין אחרת. מידע על האלבום Parsley, Sage, Rosemary and Thyme באתר MusicBrainz מידע על האלבום Parsley, Sage, Rosemary and Thyme באתר AllMusic האלבום Parsley, Sage, Rosemary and Thyme באתר Discogs האלבום Parsley, Sage, Rosemary and Thyme באתר ספוטיפיי "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית). נבדק ב-2016-10-10. Simon & Garfunkel - Chart history | Billboard, www.billboard.com
בחירה מהירה (אלגוריתם)

בחירה מהירה (באנגלית: Quickselect) הוא אלגוריתם בחירה למציאת האיבר ה-k הכי קטן במערך או ברשימה בלתי ממויינות. לשיטת האלגוריתם קשר ישיר למיון מהיר. בדומה למיון מהיר, הביצועים שלו טובים בדרך כלל ויש לו סיבוכיות זמן ריצה ממוצעת טובה, אך ביצועים לא מרשימים במובן של זמן ריצה במקרה הגרוע. הוא פותח על ידי טוני הואר. בחירה מהירה משתמשת באותו רעיון שעליו מבוסס מיון מהיר – בחירת איבר כציר (pivot), וחלוקה של שאר האיברים לשתי קבוצות – איברים שגדולים מהציר ואיברים שקטנים ממנו. עם זאת, מכיוון שמטרתו של אלגוריתם הבחירה הוא למצוא איבר בודד ולא לסדר את האיברים, בניגוד למיון מהיר שמופעל רקורסיבית על האיברים של שתי הקבוצות הוא יופעל בכל פעם רק על הקבוצה שבה נמצא האיבר שמחפשים. לפיכך יורד זמן הריצה הממוצע מ- O ( n l o g n ) {\displaystyle O(nlogn)} במקרה של מיון מהיר ל- O ( n ) {\displaystyle O(n)} . זמן הריצה במקרה הגרוע ביותר נותר O ( n 2 ) {\displaystyle O(n^{2})} . בדומה למיון מהיר, גם בחירה מהירה ממומש בדרך כלל כאלגוריתם תוך-מקומי. במיון מהיר נעשה שימוש באלגוריתם עזר בשם חלוקה (partitions), שאחראי על חלוקת האיברים במערך לכאלה הקטנים מאיבר נתון (שיופיעו לפני האיבר לאחר החלוקה) וכאלה הגדולים ממנו (שיופיעו אחריו). להלן פסואודו קוד עבור אלגוריתם החלוקה. האיבר שלפיו מתבצעת החלוקה נקרא list[pivotIndex]: function partition(list, left, right, pivotIndex) pivotValue := list[pivotIndex] swap list[pivotIndex] and list[right] // Move pivot to end storeIndex := left for i from left to right-1 if list[i] < pivotValue swap list[storeIndex] and list[i] increment storeIndex swap list[right] and list[storeIndex] // Move pivot to its final place return storeIndex באלגוריתם מיון מהיר מופעל אלגוריתם החלוקה בכל פעם באופן רקורסיבי על שתי הקבוצות (קבוצת הקטנים מאיבר הציר וקבוצת הגדולים ממנו), אך בבחירה מהירה מספיק להפעיל בכל פעם את האלגוריתם רק על אחד הצדדים, שכן אנחנו מעוניינים במציאת איבר בודד ולא בסידור של כל המערך. בכל שלב אנחנו יודעים באיזו קבוצה של החלוקה נמצא האיבר שאנחנו מחפשים בהתאם לתשובה לשאלה האם הוא גדול מאיבר הציר או קטן ממנו, ונוכל להפעיל את האלגוריתם שוב רק על קבוצה זו. להלן הפסאודו קוד: // Returns the n-th smallest element of list within left..right inclusive // (i.e. left <= n <= right). // The search space within the array is changing for each round - but the list // is still the same size. Thus, n does not need to be updated with each round. function select(list, left, right, n) if left = right // If the list contains only one element, return list[left] // return that element pivotIndex := ... // select a pivotIndex between left and right, // e.g., left + floor(rand() % (right - left + 1)) pivotIndex := partition(list, left, right, pivotIndex) // The pivot is in its final sorted position if n = pivotIndex return list[n] else if n < pivotIndex return select(list, left, pivotIndex - 1, n) else return select(list, pivotIndex + 1, right, n) ניתן גם להחליף את הרקורסיה בלולאה: function select(list, left, right, n) loop if left = right return list[left] pivotIndex := ... // select pivotIndex between left and right pivotIndex := partition(list, left, right, pivotIndex) if n = pivotIndex return list[n] else if n < pivotIndex right := pivotIndex - 1 else left := pivotIndex + 1
הדיוויזיה ה-16 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-16 (בגרמנית: 16. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה על צרפת, בקרבות שונים בחזית המזרחית, ובכלל זה בקרב סטלינגרד. לאחר מכן הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-16, שהפכה בהמשך לדיוויזיית הפאנצר ה-116. בהמשך הוקמה הדיוויזיה שוב ולחמה בקרבות שונים בחזית המערבית כדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-16. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 במינסטר, והועמדה תחת פיקוד גרהרד גלוקה, שהוחלף ב-12 באוקטובר 1937 על ידי גוטהרד היינריצי. במהלך המערכה בפולין הוצבה הדיוויזיה בקו זיגפריד, כחלק מהארמייה החמישית בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה ה-12, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-16. ב-1 בנובמבר 1940 פוצלה הדיוויזיה לדיוויזיה הממונעת ה-16, ולדיוויזיית הפאנצר ה-16. במהלך המערכה בבלקן לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-46 במסגרת הארמייה השנייה, ובמהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-48 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, והשתתפה בקרב אומן, קרב קייב וקרב חרקוב הראשון. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול כחלק מקורפוס הפאנצר ה-48 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. בסתיו 1942 לחמה הדיוויזיה בקרב סטלינגרד כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית, אולם לא כותרה במבצע אורנוס, ופעלה במבצע סופת חורף כחלק מקורפוס הפאנצר ה-57. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מפלגת הארמייה הולידט, שהפכה ב-6 במרץ 1943 לארמייה השישית החדשה. ב-23 ביוני 1943 שונה שמה של הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-16. הדיוויזיה לחמה כחלק מהארמייה השישית ומארמיית הפאנצר הראשונה לסירוגין, וב-28 במרץ 1944 הושמדה בקרבות באוקראינה. על בסיס שרידי הדיוויזיה ודיוויזיית הפאנצר ה-179 מילואים, הוקמה דיוויזיית הפאנצר ה-116. ב-5 באוגוסט 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, על בסיס דיוויזיית המילואים ה-158 ודיוויזיית השדה של הלופטוואפה ה-16. הדיוויזיה לחמה בקרבות בצרפת, כחלק מהקורפוס ה-64 במסגרת הארמייה ה-19. לאחר הנסיגה מצרפת שונה שמה של הדיוויזיה ב-9 באוקטובר 1944 לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-16. הדיוויזיה לחמה באלזס ובהרי הווז', כחלק מהארמייה ה-19, ולאחר מכן לחמה בגרמניה בקרבות שונים, תוך שהיא מתפצלת לצוותי קרב, ובסוף המלחמה נכנעה בתורינגיה לבעלות הברית. הדיוויזיה ה-16 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-16 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-16 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
תומי זנדשטיין

תומי זנדשטיין ידוע גם כתומיקס (נולד ב-18 ביולי 1989) הוא קומיקסאי ישראלי. שאול (2007–2011) – אחד הקומיקסים הראשונים של תומיקס, כאשר הקומיקס עצמו התבסס על משחק ילדות ששיחק תומיקס עם חבריו בחטיבת הביניים. התפרסם ב״זבנג!״ בשנים 2005–2007 כמדור שבועי; בשנת 2011 תומיקס חזר לצייר את שאול, בסגנון רצועות קומיקס עם פאנץ' ליין. חוברת האיגוד של כל הקומיקסים יצאה במאי 2016. צחי ושלמה (2006) – הקומיקס הראשון של תומיקס. הקומיקס נכתב כשהיה בן 17 וצויר במחשב. בקומיקס מופיעות שתי דמויות, צחי ושלמה, ש"שוברות את הקיר הרביעי", מונח ספרותי המתאר דמויות סיפוריות שמודעות להיותן חיות בתוך ספר, ואף מדברות עם הקוראים או הצופים. שנים אחר כך יצאה חוברת שנייה לסדרה, "צחי ושלמה בפסטיבל הקומיקס", שמתארת את צחי ושלמה מוכרים קומיקס יחד עם תומיקס בפסטיבל אנימיקס ובטעות מעירות את דמויות הקומיקס האחרות לחיים. סיפורי סבתא (2007–2015) – קומיקס שהתפרסם במעריב לנוער בין השנים 2007–2015. בקומיקס מככבים יונתן שוורץ, תלמיד בכיתה ד' (בחוברת הראשונה) עד כיתה י"א (בחוברת האחרונה) וסבתו (רוזה) שגרה בבית האבות "נחמני". השניים חווים הרפתקאות שונות בבית הספר של יונתן או בבית האבות. חלק מהסטריפים מתארים את דמיונותיה של רוזה בקשר לחוויות היום יום - במקום סבתא וסופגניה, סבתא-מן וקפטן כולסטרול. דיווח מיוחד (2007) – קומיקס רשת שהתפרסם ב־2007 ב־Nana10, מדי שבוע. הקומיקס מדבר על חברת חדשות כושלת ועל עובדיה. דמויות הקומיקס מופיעות כדמויות אורח בקומיקסים רבים נוספים של תומיקס כמו פצפצים (שם מוקדשים להם סטריפים שלמים) גיקטופיה או שאול, שם שדרנית החדשות משמשת חלק חשוב בקומיקס הבונוס שיצא לחוברת הקומיקס "שאול" באופן בלעדי בשנת 2011. כיום, הקומיקס לא נמכר. גיקטופיה (2009–הווה) – קומיקס רשת שהתפרסם מדי שבוע באתר Vgames, המספר על משחקיית וידאו שבה עובדים גבי ואלכס, חנוני משחקי וידאו. לסדרה 3 חוברות. בסדרה אזכורים רבים למשחקי וידאו מכיוון שהיא הופיעה באתר משחקי וידאו ומיועדת לקהל יעד של גיימרים אם כי גם אנשים שאינם משחקים במשחקי וידאו באופן קבוע או מקצועי יכולים להבין את הבדיחות, בעיקר בחוברת האחרונה "גיקטופיה פאי" שמיועדת לקהל יעד רחב יותר. אוי ויי (2012–הווה) – מתפרסם גם בבלוג האישי של זנדשטיין. בניגוד לרוב עבודתו של תומיקס (חוברות קומיקס קצרות שמכילות בעיקר רצועות קומיקס ולא סיפורים שלמים) ספר זה הוא ספר עלילתי שמתחלק לכמה חלקים קטנים ועוד חלק אחד ארוך. הקומיקס עוסק בחיים האמיתיים של המחבר. כשהחלק הארוך (שהוא רוב הספר) מתאר את מסע רכבות ההרים הגדול שעשה תומיקס ברחבי ארצות הברית. בשנת 2020 הייתה אמורה לצאת חוברת נוספת אך מכיוון מגפת הקורונה נדחתה לשנת 2021, במקום חוברת אחת היא פוצלה לשתי חוברות שנייה ושלישית. ילדי הפארק (2013–2019) – קומיקס שהתפרסם מדי שבוע או שבועיים במעריב לילדים, לקהל יעד צעיר יותר. למדור 7 חוברות וספר אוגדן שמאחד את 6 החוברות הראשונות. רוב חוברות הקומיקס של תומיקס מיועדות לבני נוער, ואילו חוברת זו מיועדת לילדים בגילאי יסודי והיא גם מתארת ילדים באותה שכבת גיל שמבלים בפארק מתקנים עצום. בספר האוגדן התפרסם סיפור בונוס על מבוך אין סופי שנמצא בתוך הפארק. שאול סיפורי סבתא גיקטופיה אתר האינטרנט הרשמי של תומי זנדשטיין תומי זנדשטיין, ברשת החברתית פייסבוק אוגדן הקומיקס של "פצפצים" - תומיקס - צומת ספרים מתוך עמוד הפייסבוק של תומי זנדשטיין ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האצטדיון הלאומי של באקו

האצטדיון הלאומי של באקו (באזרית: Bakı Olimpiya Stadionu) הוא אצטדיון הממוקם בבאקו, בירת אזרבייג'ן, המכיל 69,870 מקומות ישיבה, דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול במדינה. באצטדיון משחקת נבחרת אזרבייג'ן בכדורגל. בניית האצטדיון החלה ב-6 ביוני 2011 והוא נחנך ב-6 במרץ 2015. האצטדיון אירח את טקסי הפתיחה והסיום של המשחקים האירופיים בשנת 2015, וכן חלק מתחרויות האתלטיקה של התחרות. כמו כן, נבחר האצטדיון לארח את גמר הליגה האירופית 2019 וכן לקחת חלק באירוח משחקי יורו 2020. מדיה וקבצים בנושא האצטדיון הלאומי של באקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האצטדיון הלאומי של באקו האצטדיון הלאומי של באקו באתר המשחקים האירופיים (2015) ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט ובנושא אזרבייג'ן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגנן (ביצור מודרני)

מגנן, במשמעותו המודרנית, הוא מתחם מוקף בחומות וסוללות חול, עפר או אדמה שנועד להגן על רכב קרבי משוריין וחיילים בעת שהם חונים בתוכו. המגנן מספק מתחם המוגן יחסית מירי נשק קל, רקטות נ"ט ותותחים קלים ובמידה מסוימת גם מטילי נ"ט ורסיסי ארטילריה. את המגנן ניתן להקים באופן קל ומהיר יחסית, באמצעות דחפורים המערימים סוללות עפר שמהוות חומת מפגע המקיפה את הכוחות. בזכות כך, המגנן נפוץ כביצור מהיר וזמני בשטח אויב, המשמש כמרכז רענון, תחזוקה, לוגיסטיקה ותאג"ד בחזית. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם לאסל

ויליאם לאסל (באנגלית: William Lassell‏; 18 ביוני 1799 – 5 באוקטובר 1880) היה אסטרונום בריטי שהתפרסם בעיקר בגילוי הירחים של אורנוס ונפטון. ויליאם לאסל נולד בבולטון, אז במחוז לנקשייר, כיום במחוז מנצ'סטר רבתי שבצפון-מערב אנגליה ולמד בבית ספר בעיר. בעקבות מות אביו בגיל 15 הוא החל לעבוד בליברפול כשוליית סוחר ולאחר מכן פתח מבשלת בירה והחל לעסוק באסטרונומיה כתחביב. כחלק מתחביבו לאסל בנה בעצמו טלסקופים, הראשונים שבהם נבנו כשהיה בשנות ה-20 של חייו והיו עם מראה בקוטר של 7 אינץ' (17.8 ס"מ) ובעקבותיהם הוא בנה טלסקופים גדולים יותר ויותר עד למראה בקוטר של 24 אינץ' (60 ס"מ). לאסל היה ככל הנראה הראשון להשתמש במעמד משווני על מנת להקל על המעקב אחרי העצמים שבהם צפה בזמן שתנועת כדור הארץ משנה את מיקומם בשמים. בעקבות הישגיו בבניית ציוד תצפית ותצפיותיו הוא התקבל בשנת 1839 לחבר בחברה המלכותית לאסטרונומיה ובשנת 1849 קיבל על הישגיו מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה. באותה שנה הוא התקבל גם כעמית של החברה המלכותית. בשנת 1852 עבר לאסל למלטה ולקח איתו את הטלסקופ שלו כדי ליהנות ממיקומה הדרומי יותר של מלטה וממזג האוויר שם שהתאים יותר לתצפיות. במלטה לאסל בנה טלסקופ חדש בקוטר של 120 ס"מ שהושלם בשנת 1861 ודיווח על תגליותיו ועל התצפיות שערך לחברה המלכותית לאסטרונומיה על הישגיו אלה קיבל לאסל בשנת 1858 המדליה המלכותית. לאחר שובו לאנגליה הוא קנה בית ליד העיר מיידנהד שבמחוז ברקשייר ובנה בו מצפה כוכבים שבו הציב את הטלסקופ בקוטר 60 ס"מ שלו. בשנת 1870 הוא נבחר לנשיא החברה המלכותית לאסטרונומיה וכיהן בתפקיד זה שנתיים. הוא נפטר בביתו בשנת 1880. לאסל הצטיין בליטוש מראות ובבניית טלסקופים. הוא בנה מכונות ליטוש למראות שהשיגו רמת דיוק גבוהה ואפשרו לייצר מראות עם איכות אופטית גבוהה. כמו כן הוא תכנן ובנה מעמדים לטלסקופים שלו שיוכלו לאפשר כיוון קל אל העצמים ומעקב אחריהם. באמצעות הטלסקופים שבנה הוא גילה בשנת 1847 את טריטון, הירח הגדול ביותר של נפטון, 17 ימים בלבד אחרי גילויו של נפטון עצמו. בשנת 1848 הוא גילה את היפריון, ירחו של שבתאי וב-1851 את אומבריאל ואת אריאל, ירחיו של אורנוס. בשנים שבהן צפה בשמים ממלטה הוא גילה וקיטלג כ-600 ערפיליות וכן מיפה ושרטט את ערפילית אוריון. הוא ביצע תצפיות רבות בכוכבי הלכת ובירחיהם ומדד את גודלם הזוויתי. על שמו של לאסל נקראים האסטרואיד לאסל 2636, מכתשים על הירח ועל מאדים וכן המרכזית והרחבה ביותר מבין טבעות נפטון. מדיה וקבצים בנושא ויליאם לאסל בוויקישיתוף ויליאם לאסל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Late Mr. Lassell., Astronomical register, vol. 18, p.284 (1880) W. Lassell: Account of Observations at Malta, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 24, p.206 (1864) W. Lassell: Observations of Planets and Nebulæ at Malta, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 36, p.1 (1867) W. Lassell: Miscellaneous Observations with the Four-foot Equatoreal at Malta, Memoirs of the Royal Astronomical Society, Vol. 36, p.33 (1867) William Lassell, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 41, p.188 (1881)
אלכסנדרוב (עיירה)

אלכסנדרוב (ברוסית: Александров) היא עיירה שנמצאת בנפת אלכסנדרובסקי (אנ') בסובייקט ולדימיר, רוסיה, אשר ממוקמת כ-100 ק"מ ממוסקבה. העיירה משמשת כעיר הבירה של הנפה אלכסנדרובסקי.. אלכסנדרוב הוקמה באמצע המאה ה-14, בשם אלכסנדרובסקיה סלובודה. ב-3 בדצמבר 1564, איוואן הרביעי עם משפחתו עבר לאלכסנדרוב, וב-3 בינואר 1565, הודיע על סיום כהונתו כצאר. לאחר יומיים הגיעה למשכנו משלחת בראשות ראש הכנסייה וביקשה ממנו לחזור בו. בפברואר 1565, הוא חזר למוסקבה והודיע על הסכמתו לחזור לשלטון תוך הנהגת שינויים בשלטון. בכך, תקופת אופריצ'נינה החלה ברוסיה. אלכסנדרוב קיבלה מעמד של עיירה ב-1778. צ'כיה צ'סקה ליפה (אנ'), צ'כיה מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדרוב אתר האינטרנט הלא רשמי של אלכסנדרוב (ברוסית) "Alexandrov, Russia - City Guide, Hotels & Tours". www.advantour.com. נבדק ב-2019-09-10. Coordinate Distance Calculator, boulter.com Государственный комитет Российской Федерации по статистике. Комитет Российской Федерации по стандартизации, метрологии и сертификации. №ОК 019-95 1 января 1997 г. «Общероссийский классификатор объектов административно-территориального деления. Код 17 205», в ред. изменения №259/2014 от 12 декабря 2014 г. Resolution #433 Law #61-OZ Энциклопедия Города России. tripsee.travel. "Alexandrov Vladimir Oblast | Alexandrov Travel Guide : TripSee Trip Planner". TripsSee. נבדק ב-2019-09-10. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לילה אחד של שיר

לילה אחד של שיר (באנגלית: One Night of Song) הוא סיפור פנטזיה קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם באפריל 1982 במגזין The Magazine of Fantasy & Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בידי יהודית אבישי בגיליון 34 של מגזין פנטסיה 2000. זהו אחד מרצף סיפורים של אסימוב העוסקים בשד קטן בשם עזאזל. ג'ורג' הוא אדם המסוגל לזמן שדון קטן בשם עזאזל, והוא מספר לידידו על אחד המקרים בהם זימן את עזאזל, כדי לעזור לאדם בשם מורטנסון לנקום באישה שנטשה אותו. השדון מעניק לאישה את היכולת לשיר בקול המושלם ביותר עלי אדמות, אך למשך שלוש שעות בלבד; ולאחר שההופעה של האישה נגמרת, היא לא מסוגלת לחזור לשיר בקולה הרגיל והקריירה שלה נהרסת. עם זאת, כל האנשים בקהל- כולל ג'ורג' ומרטנסון- לא מסוגלים יותר לשמוע מוזיקה לאחר ששמעו את 'הקול המושלם'.
המפתח (1977)

המפתח (באנגלית: The Key Word, מילולית מילת המפתח) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה באנתולוגיה The Key Word and Other Mysteries בשנת 1977. הסיפור תורגם לעברית 1981 בגיליון 17 מגזין פנטסיה 2000. זהו אחד מסיפורי מולטיוואק, בו, בדומה לסיפורים כל צרות העולם ונקודת מבט, מולטיוואק מתואר כבעל רגשות ולא כסתם מכונה. הסיפור מתמקד בתיקון תקלה של מולטיוואק, אשר כבר אינו פועל כבר שלושה ימים. ג'ק קולינס בטוח בכך שהבעיה היא טכנית, וכל שיש לעשות הוא למצוא את המחבר שהתקלקל ויש לתקנו. לעומתו טוד אמרסון חושב כי הבעיה אינה טכנית, אלא שמולטיוואק הפך ליותר אנושי מאשר מכונה, ושיש להבין מדוע הוא אינו רוצה לענות. כדי לבחון את התאוריה שלו לבעיה מבקש אמרסון מקולינס שישאל את מולטיוואק את השאלה שנית. מולטיוואק שוב לא עונה, ואמרסון מזין את השאלה פעם נוספת, הפעם בתוספת המילה "בבקשה". זו הפעם, מולטיוואק עונה על השאלה.
ותחשבהו

ותחשבהו... (באנגלית: ...That Thou Art Mindful of Him) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם במאי 1974 במגזין Fantasy and Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בידי שירה טמיר בגיליון 17 של מגזין פנטסיה 2000. זהו אחד מסיפורי הרובוטים של אסימוב, והוא מתרחש כמאה שנה לאחר מותה של סוזן קלווין. שם הסיפור הוא ציטוט מספר תהילים, פרק קמ"ד, פסוק ג': "ה', מָה אָדָם וַתֵּדָעֵהוּ, בֶּן אֱנוֹשׁ וַתְּחַשְּׁבֵהוּ.". חברת יו אס רובוטים ואנשים מכניים נקלעת לבעיה, לאחר שתועלתם של הרובוטים בחלל הולכת וקטנה, אך בני האדם המונעים מתסביך פרנקנשטיין אינם מוכנים לקבל את נוכחותם של רובוטים על כדור הארץ. אי לכך, אין לחברה תעסוקה עבור הרובוטים שלה והיא סופגת הפסדים כבדים ונמצאת בסכנת סגירה. קית' הארימאן, מנהל המחקר של החברה, מנסה למצוא פתרון לבעיה. לצורך כך הוא מגייס לעזרתו שני רובוטים, בשם ג'ורג' 10 וג'ורג' 9, אשר נבנו עם מוח פוזיטרוני מיוחד, המתייחס להבדל איכותי בין אנשים שונים ולפי זה מחיל עליהם את שלושת חוקי הרובוטיקה, כך שרובוט מסוג ג'ורג' יציית קודם לאדם בוגר ולא לילד, לאדם הגון ולא לפושע וכן הלאה. שני הג'ורג'ים מגיעים למסקנה כי המין האנושי פוחד מהרובוטים מאחר שהוא רואה בהם מתחרים, ושעל מנת להקטין את חששם של בני האדם יש להקטין את הדמיון בין הרובוטים לבני האדם. הארימאן מתכנן רובוטים בצורת חיות שיסייעו לייצב את המערכת האקולוגית, ותוך כדי כך, ירגילו את בני האנוש לנוכחותם של רובוטים. החברה מקפיאה את פרויקטי הרובוטים דמויי האדם שלה, ונכנסת לתחום הייצור של רובוטים דמויי חיות. הסיפור מסתיים בשיחה בין שני הג'ורג'ים, המאוחסנים במחסני החברה. הם מגיעים למסקנה, כי מאחר שאדם נמדד בצורה איכותית, על פי שכלו ורוחו, ולא על פי מראהו, הרי שהם מהווים בני אנוש בדרגה גבוהה יותר משאר בני האנוש, ולכן על פי שלושת החוקים עליהם לדאוג לצרכיהם, מעבר לצורכי בני האדם, ולא לציית לבני האדם, אם זה נוגד את צורכיהם.
טעם טוב

טעם טוב (באנגלית: Good Taste) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה במהדורה מוגבלת של ספר באותו השם בשנת 1976. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1979 בגיליון 1 של המגזין קוסמוס המבחר של אסימוב.  צוקר-מינור חזר מ"המסע הגדול", אשר כלל ביקור בשמונה מושבות, אל ביתו בגנמר, אחד הלוויינים המלאכותיים המקיפים את הירח. החברה המופנמת של גנמר מתמחה בעיצוב מזון בעזרת מחשבים, אשר אותו הם מייצאים אל כל המושבות. החברה בגנמר פיתחה אמות מידה לפיהם האוכל ה"טבעי" הוא "מלוכלך", והם נמנעים מאכילתו. בני גנמר מומחים בהכנת המזון המלאכותי, ויש מהם אף שמסוגלים לזהות בדיוק באיזה מסדרון הכינו את המצרכים עבור מזון ספציפי. לאחר חזרתו מבקש צוקר-מינור להשתתף בתחרות המזון השנתית, בה הוא מתכוון ליצור סוג חדש של אוכל. למרות מורת רוחם של הוריו ואחיו הבכור, צוקר מינור משתתף בתחרות ואף מנצח בה. כאשר הוא נשאל על ידי רב האומן, אשר יכול לטעום ולנתח את האוכל אותו הוא אוכל עד לפרט הקטן ביותר, מה הוא סוד הצלחתו, צוקר מינור מגלה לו כי הוא לא השתמש במולקולות מחשב בעלי עיצוב מלאכותי, אלא בשום אמיתי. צוקר מינור טוען שעיבוד של מחשב לא יכול לשכפל את המורכבות של האורגניזם החי. האומן, וכל החברה הגנמרית, סולדים מהפרה זו של כללי הטעם הטוב, וצוקר מינור מוגלה מגנמר. אלוף בצלות ואלוף שום ISFDb
אינטואיציה נשית

אינטואיציה נשית (באנגלית: Feminine Intuition) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם באוקטובר 1969 במגזין The Magazine of Fantasy and Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בידי שירה טמיר בגיליון 17 של מגזין פנטסיה 2000. זהו אחד מסיפורי הרובוטים של אסימוב. קלינטון מדריאן, הרובופסיכולוג הראשי בחברת יו אס רובוטים ואנשים מכניים, לאחר פרישתה לגמלאות של סוזן קלווין, יוזם את יצירתו של רובוט "נשי", שיהיה בעל אינטואיציה "נשית" שתאפשר לו להגיע למסקנות חכמות, ולחשב את מיקומם של כוכבי לכת הראויים למגורי אדם. מדריאן והרובוטית, ג'יין 5, טסים לפלגסטף, המרכז העולמי לחקר הכוכבים. בטיסה חזור מתקשר מדריאן להודיע כי ג'יין מצאה את התשובה, אך באותו הרגע מכה מטאוריט במטוס, ומדריאן וג'יין נספים. החברה מזעיקה את סוזן קלווין לסייע להם במציאת העד לתשובתה של ג'יין. קלווין מגלה את התשובה, אך במקום לגלות למנהלים כיצד עשתה זאת, היא אומרת שהייתה זו "אינטואיציה נשית".
מותו של פלוי

מותו של פלוי (באנגלית: Death of a Foy) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה באוקטובר 1980 במגזין The Magazine of Fantasy & Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בגיליון 19 של מגזין פנטסיה 2000. פלוי, חייזר מגזע בן אלמוות, מת על פני כדור הארץ. מוד בריסקו, מנתחת, רוצה לנתח את גופתו כדי לפצח את סוד חיי האלמוות של הפלויים. עם זאת, אצל הפלויים יש טאבו חמור על ניתוח שלאחר המוות. לכן, היא ועמיתה ריי ג'ונסון, משקרים לפלוי ואומרים לו שהם דורשים את חמשת הלבבות כתשלום על ארגון טקס שעל פי הדת האנושית יאפשר לנשמתו של פלוי להמשיך לעולם הבא. מאחר שהפלוויין מנומסים מאוד ולא מטילים ספק באמונותיהם של גזעים אחרים, הפלוי מסכים לעסקה.
ככימאי לכימאי

ככימאי לכימאי (באנגלית: As Chemist to Chemist; פורסם גם בשם A Problem of Numbers) הוא סיפור קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם במאי 1970 בכתב העת Ellery Queen's Mystery Magazine, ותורגם לעברית במגזין 'קוסמוס: המבחר של אסימוב' גיליון 1.   כימאי פונה אל הפרופסור שלו בבקשה שייתן לו את רשותו להינשא עם בתו. הפרופסור מציג בפני הכימאי חידת מספרים, ואומר שאם יצליח לפענח אותה, יקבל את ברכתו. הכימאי מבין שהמספרים מייצגים סימונים כימיים, וכשהוא מפענח את החידה רשום בפתק: my blessing (ברכתי).
משהו תמורת משהו

משהו תמורת משהו (באנגלית: Nothing for Nothing) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם בפברואר 1979 בכתב העת Isaac Asimov's Science Fiction Magazine, ותורגם לעברית במגזין 'קוסמוס: המבחר של אסימוב' גיליון 1.   חללית של חוצנים מגיעה לכדור הארץ בשנת 15,000 לפני הספירה, ויורדת לחקור את החיים על הכוכב. החייזרים מגלים שבני האדם המציאו את האומנות — דבר שהחייזרים אינם מכירים. החייזרים לומדים מבני האדם כיצד לצייר ולפסל, ובתמורה מעניקים להם את הידע כיצד ליצור קשתות. אחד החייזרים אומר שהתוצאה תהיה הרת אסון, ושבני האנוש ילמדו להילחם, ובסופו של דבר זה ימיט אסון על היקום כולו. חייזרים קדומים
שום דבר (סיפור קצר)

שום דבר (באנגלית: About Nothing) הוא סיפור מדע בדיוני קצרצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם בשנת 1975 בגלויה, ותורגם לעברית במגזין 'קוסמוס: המבחר של אסימוב' גיליון 2. הסיפור מתייחס אל המחזה של שייקספיר רוב מהומה על לא מאומה. האנושות עומדת להשמד בידי חור שחור המתקרב לכדור הארץ, אולם ברגע האחרון מתברר שהיה זה סתם אסטרואיד צבוע בשחור. מגלה האסטרואיד נהרג בידי המון זועם, לאחר שתכנן לכתוב מחזה קומי על הבהלה של האנושות מפני ההשמדה, לו יקרא 'הרבה מהומה על לא מאומה'.
דבר ברור

דבר ברור (באנגלית: Sure Thing) הוא סיפור מדע בדיוני קצרצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם בשנת 1977 במגזין Isaac Asimov's Science Fiction Magazine (אנ'), ותורגם לעברית במגזין 'קוסמוס:המבחר של אסימוב' גיליון 3.   אנשי צוות של חללית עורכים תחרות בין שתי חיות מחמד: תולעת ירוקה ואבנית, שמעולם לא נראתה זזה. בסוף התחרות מתברר שאבניות יכולות לשמוע מחשבות ולנוע במרחב-זמן.