laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליצור יאיר הרצליה

מועדון הכדוריד אליצור יאיר הרצליה היא קבוצת כדוריד שכיום אינה פעילה, המועדון היווה חלק מעמותת "אליצור יאיר הרצליה" שהיא עמותה בעלת עקרונות דתיים. לפני הקפאתה, הקבוצה שיחקה בליגה הלאומית לכדוריד ואירחה באולם ספורט היובל בשנים האחרונות לפני הקפאתה. אליצור- ע"ש אגודת הספורט אליצור, יאיר- ע"ש החייל יאיר דורפצאון מהרצליה שנהרג, והרצליה- ע"ש העיר בה התקיימו משחקי הבית של הקבוצה. מקים הקבוצה היה יצחק פליישמן. אליצור הרצליה היא עמותה שלא למטרת רווח, התארגנות של אנשים שרצו להקים קבוצת ספורט דתית. מנכ"ל הקבוצה הוא יהושע גורא שהיה גם יו"ר הקבוצה. מנהל הקבוצה הוא אדם פלטקביץ'. הישגה הגדול של אליצור הרצליה היה בשנת 1988 והוא ההעפלה לאליפות אירופה לערים שהוא התואר הרביעי בחשיבותו באירופה, בו הפסידה אחרי שני משחקים שאירחה בביתה קבוצה משוודיה. הישג נוסף של הקבוצה הוא זכייה במקום הרביעי בליגה שנתיים ברציפות. אליצור הרצליה החלה את דרכה בליגה ג' בכדוריד כשאירחה במגרשים רבים המתאימים לכדוריד ברחבי הרצליה, ומשם הגיעה עד לליגה הלאומית והתחילה לבסס את מקומה בליגה במקומות 5–8. בשנת 1971 נוסדה העמותה אליצור הרצליה והקבוצה נרשמה כעמותה. שנות השמונים היו שיא פריחתה של אליצור: קבוצת הכדוריד הפועל הרצליה התפרקה ב-1980 ושחקנים רבים עברו לאליצור ובשנת 1983 הקבוצה התאחדה עם הפועל נוף ים הרצליה ל-15 שנה עד הקפאתה, ובזכות אירועים אילו היא זכתה במקום הרביעי בליגה הלאומית בשנים 1987–1988 והעפילה לאליפות אירופה לערים בשנת 1988. שנות התשעים היו השנים הקשות של אליצור הרצליה, זאת מכיוון שהקבוצות האחרות בליגה רכשו שחקנים זרים, מה שאליצור הרצליה לא יכלה להרשות לעצמה מכיוון שלא היה לה מספיק כסף כדי להעביר שחקן זר לשורותיה. הקבוצה לא העפילה למקומות הגבוהים ואפילו ירדה ליגה. ב-1998 הקבוצה הוקפאה לזמן לא ידוע בשל בעיות כספיות. תלבושת הקבוצה השתנתה עם השנים אך צבעיה העיקריים היו כחול ולבן. סמל הקבוצה היה כמו סמל אגודת הספורט אליצור. לאליצור הרצליה היו ארבעה מאמנים עיקריים שהיו תמיד בתחלופה: עקיבא לפלר, אדם פלטקביץ', רוני נתן, ויוסי שטרק, ומספר רב של מאמנים שאימנו לתקופה קצרה, המאמן הראשון של הקבוצה היה דב פליישמן והמאמן האחרון היה גילי רבן. באליצור החליטו שאין משחקים ואימונים בשבת, ואם הקבוצה הולכת ביחד לאכול במקום מסוים הוא חייב להיות כשר, אך אין זה מכליל את השחקנים וההנהלה להיות דתיים. אף על פי שאליצור הרצליה נועדה לשחקנים דתיים, רוב השחקנים באליצור הרצליה היו חילוניים. ראיון עם יהושע גורא
גביע דייוויס 1922

אתגר הטניס הבינלאומי 1922 (באנגלית: 1922 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-17 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס". מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית. לתחרות נרשמו 14 נבחרות. המשחק על התואר נערך ב-1-5 בספטמבר 1922 בניו יורק, ארצות הברית. נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 4:1. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השלישית ברציפות. לתחרות נרשמו 14 נבחרות, אך נבחרות הפיליפינים, קנדה, יפן והוואי לא התייצבו למשחקים. הסיבה לכך הייתה בקשיי הנסיעה. לאור כך הוחלט שבשנת 1923 תהיה חלוקת הפלייאוף למרחבים גאוגרפיים. כמו בשנה הקודמת, לפני משחקי רבע הגמר נערכו 2 משחקים מוקדמים: רומניה - הודו הבריטית, בבקנהאם, בריטניה (5:0) בלגיה - אוסטרליה, בסקרבורו, בריטניה (4:0) מדיה וקבצים בנושא גביע דייוויס 1922 בוויקישיתוף נתונים על התחרות
קרב טארנטום

האם התכוונתם ל... קרב טארנטום (212 לפנה"ס) – קרב שנערך בשנת 212 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השנייה, שבו צבא קרתגו בפיקודו של חניבעל כבש את העיר טארנטום (בלטינית: Tarentum; טאראנטו של ימינו) מידי רומא קרב טארנטום (209 לפנה"ס) – קרב שנערך בשנת 209 לפנה"ס במהלך המלחמה הפונית השנייה, שבו הרומאים בהנהגתו של פאביוס מאקסימוס כבשו מחדש את העיר טארנטום (טאראנטו של ימינו) מידי הקרתגנים קרב טאראנטו – קרב בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, בין הבריטים לאיטלקים
יצחק בן ארי

יצחק בן ארי (22 בינואר 1924 - 24 במרץ 2004) היה דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל בדנמרק ובגרמניה המערבית. בן ארי נולד בווינה שבאוסטריה בשם ארווין רינדנר. למד בגימנסיה הקלאסית, וסולק ממנה בעקבות האנשלוס. הוא עלה לארץ ישראל ב-1939 במסגרת עליית הנוער ולמד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. התגייס למשטרת המנדט, שירת כנוטר בגבול הצפון ובמחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט בירושלים, בה היה ממונה על הפעלת עובדים יהודיים. במקביל הוא שימש סוכן של הש"י וקיבל את הכינוי המחתרתי "מיקי" שהמשיך ללוות אותו לאורך חייו. לאחר הקמת המדינה שירת במשטרת ישראל בדרגת עוזר מפקח מחוזי במחוז תל אביב וירושלים והיה שליח המשטרה לארגון האינטרפול בפריז. ב-1958 גויס למוסד על ידי יעקב כרוז, ראש אגף "תבל" האמון על הקשרים הדיפלומטים והמודיעיניים של הארגון. הוא שימש שליח המוסד ומשרד החוץ בשגרירות ישראל באדיס אבבה שבאתיופיה, שימש מפקח קונסולרי בנציגויות ישראל במזרח אפריקה וראש מחלקת אפריקה. באגף תבל. לאחר מכן שירת כמזכיר ראשון בשגרירות ישראל בפריז ושירת בתפקידים בכירים במוסד. ב-1971 מונה לציר בשגרירות ישראל בבון שבמערב גרמניה, כיהן בתפקיד במהלך טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. ב-1975 מונה לשגריר ישראל בדנמרק וכיהן בתפקיד עד 1978. לאחר שובו שימש מנהל מחלקת אירופה 2 באגף מערב אירופה במשרד החוץ וראש לשכת מנכ"ל המשרד. ב-1981 מונה לשגריר ישראל במערב גרמניה. כיהן בתפקיד עד 1989 ופרש לגמלאות. יצחק בן-ארי, באתר ההנצחה של משרד החוץ אורי דרומי, על פשעי הנאצים לא יכולה לחול התיישנות: יצחק ("מיקי") בן ארי, שגריר ישראל בגרמניה, 2004-1924, באתר הארץ, 5 במאי 2004 יעקב כרוז, האיש בעל שני הכובעים, הוצאת משרד הביטחון, 2002, עמ' 53 יעקב כרוז, האיש בעל שני הכובעים, הוצאת משרד הביטחון, 2002, עמ' 129
משפט אנגל

באלגברה מופשטת, משפט אנגל קובע כי אלגברת לי היא נילפוטנטית אם ורק אם ההצגה הצמודה של כל איבר בה היא איבר נילפוטנטי. למשפט מסקנות חשובות בתאוריה של אלגברות לי ומיונן, ובפרט הוא מהווה כלי עזר בהוכחות שונות, כמו בקריטריון קרטן. תהי L {\displaystyle L} אלגברת לי מעל שדה F {\displaystyle \mathbb {F} } . אזי L {\displaystyle L} נילפוטנטית אם ורק אם לכל x ∈ L {\displaystyle x\in L} ההצגה הצמודה ad ( x ) {\displaystyle {\text{ad}}(x)} נילפוטנט. בכיוון הראשון, אם L {\displaystyle L} נילפוטנטית אז לפי הגדרה ∀ x i , y ∈ L : ad ( x 1 ) ⋯ ad ( x n ) ( y ) = 0 {\displaystyle \forall x_{i},y\in L:{\text{ad}}(x_{1})\cdots {\text{ad}}(x_{n})(y)=0} (עבור n {\displaystyle n} ספציפי), ולכן בפרט ∀ x ∈ L : ad ( x ) n = 0 {\displaystyle \forall x\in L:{\text{ad}}(x)^{n}=0} . בכיוון השני, יש להיעזר בלמה: למה: תהי L {\displaystyle L} תת-אלגברת של אלגברת האנדומורפיזמים g l ( V ) {\displaystyle {\mathfrak {gl}}(V)} , עבור V {\displaystyle V} מממד סופי. אם כל איברי L {\displaystyle L} נילפוטנטים, אז קיים וקטור v ∈ V {\displaystyle v\in V} לא אפס עבורו ∀ f ∈ L : f ( v ) = 0 {\displaystyle \forall f\in L:f(v)=0} . כלומר קיים וקטור עצמי משותף לכל איברי L {\displaystyle L} . (הוכחת הלמה ראו בקריאה נוספת). כעת, להוכחת הכיוון השני, נפעיל את הלמה עבור ad ( L ) {\displaystyle {\text{ad}}(L)} , תמונת ההצגה הצמודה, ונקבל כי קיים וקטור x ∈ L {\displaystyle x\in L} עבורו [ L , x ] = 0 {\displaystyle [L,x]=0} , כלומר x {\displaystyle x} שייך למרכז Z ( L ) {\displaystyle Z(L)} של L {\displaystyle L} , ולכן המרכז לא ריק. באינדוקציה על הממד, נובע כי L / Z ( L ) {\displaystyle L/Z(L)} , שממדה קטן מממד L {\displaystyle L} , היא נילפוטנטית, ולכן גם L {\displaystyle L} נילפוטנטית. מסקנה ושימוש חשובים של המשפט הם שבהינתן אלגברת לי נילפוטנטית L {\displaystyle L} , כל איבר ב- ad ( L ) {\displaystyle {\text{ad}}(L)} (שהוא נילפוטנט) ניתן להציג לפי בסיס מסוים בתור מטריצה משולשית עליונה ממש (עם אפסים באלכסון). בפרט, העקבה של כל איבר כזה היא אפס. מסקנה נוספת היא שהמרכז של אלגברת לי נילפוטנטית הוא לא ריק. אלגברת לי נילפוטנטית ההצגה הצמודה קריטריון קרטן Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, 12-13 משפט אנגל, באתר MathWorld (באנגלית)
קורמורן (סוג)

קורמורן (שם מדעי: Phalacrocorax) הוא סוג של עופות ימיים במשפחת הקורמורניים שבסדרת הסולתאים. זהו הסוג הגדול במשפחה. הקורמורנים הם קרובים רחוקים של הסולה ושל הנחשון וקרבה רחוקה יותר של השקנאי בעל השק העצום. לקורמורנים ישנו צוואר קצר ומעט מעוקל, מקור המעוקל בקצהו, עיניים בעלי עדשה האטומה למים והם בעלי כנפיים חלשות מעוף אך רגליים העוזרות לשחות היטב מתחת למים. הקורמורנים נפוצים ברחבי חופי ימים, אגמים ונהרות טרופיים שונים. הם צוללים לעומק של עד 45 מ' בחיפוש אחר דגים וסרטנים אותם הם בולעים מתחת למים. ביפן מחזיקים את הקורמורנים בסירות דיג ושמים להם קולר על צווארם. הקורמורנים תופסים את הדגים והדייגים לוקחים מהם את שללם. קורמורן אדום-רגל (Phalacrocorax gaimardi) - לעיתים משויך לסוג היחידי Poikilocarbo קורמורן גלאפגוס (Phalacrocorax harrisi) קורמורן הגדה (Phalacrocorax neglectus) קורמורן מנומר (Phalacrocorax punctatus) קורמורן פיט (Phalacrocorax featherstoni) קורמורן ברנט (Phalacrocorax penicillatus) קורמורן פלאגי (Phalacrocorax pelagicus) קורמורן אדום-פנים (Phalacrocorax urile) קורמורן נאוטרופי (Phalacrocorax brasilianus) קורמורן מצויץ (Phalacrocorax auritus) קורמורן ימי (Phalacrocorax aristotelis) - לעיתים משויך לסוג היחידי Gulosus קורמורן שחור-פנים (Phalacrocorax fuscescens) קורמורן הודי (Phalacrocorax fuscicollis) קורמורן קטן שחור (Phalacrocorax sulcirostris) קורמורן מנומר אוסטרלי (Phalacrocorax varius) קורמורן גדול (Phalacrocorax carbo) קורמורן אפריקאי (Phalacrocorax lucidus) קורמורן יפני (Phalacrocorax capillatus) קורמורן הכף (Phalacrocorax capensis) קורמורן סוקוטרה (Phalacrocorax nigrogularis) קורמורן ממושקף (Phalacrocorax perspicillatus) - נכחד מדיה וקבצים בנושא קורמורן בוויקישיתוף קורמורן, באתר ITIS (באנגלית) קורמורן, באתר NCBI (באנגלית) קורמורן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קורמורן, באתר GBIF (באנגלית) קורמורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איתמר וולגלרנטר

רבי איתמר ווֹלגֶלֶרנטֶר מקונסקוולה (ביידיש: וואלגעלערנטער, – י"ז באייר תקצ"א, 1831) היה מצדיקי תנועת החסידות בדורה החמישי, מתלמידי החוזה מלובלין. מכונה על שם ספרו משמרת איתמר. בנו של ישראל וולגלרנטר. בצעירותו היה סוחר, והיה עשיר גדול. למד אצל המגיד מקוז'ניץ, החוזה מלובלין, ו"היהודי הקדוש" מפשיסחא. הוא קיבל מהם רבות, בהם דברי תורה בתורת הסוד, ובספרו הוא מביא מדברי תורתם. הוא ידע לנגן על כינור, ונהג לערוך עם תלמידיו תיקון חצות כשהם מנגנים. הוא למד עם תלמידיו תורת הנגלה, ובשבתות נהג לומר דברי תורה על שיר השירים, ההפטרה ופרשת השבוע, ולאחר השבת נהג לרשום את דבריו. הוא כתב פירושים על התורה, ההפטרות, חמש מגילות, ארבע פרשיות וימים טובים, ליקוטים על התנ"ך, תהילים וזוהר. וכן חיבור קבלי על שיר השירים, אך למעשה הודפס רק פירושו לתורה ומעט חידושים על התלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי ותשובה הלכתית לבנו רבי אלימלך בנוגע למנורה בעלת שבעה קנים. נפטר מכולרה, בזמן מגפת הכולרה השנייה. ספרו משמרת איתמר נדפס בוורשה בשנת תר"ל על ידי בנו רבי חיים משה יצחק וולגלרנטר (חתנו של רבי שמואל ישעיה הורביץ, בן רבי ישראל בנו של החוזה מלובלין). הספר יצא במהדורה חדשה ומוערת על ידי משה חיים רובינפלד, ירושלים תשס"ה (2004), שני כרכים. בספר הסכמות מרבי ישעיהו מושקט מפראגא, רבי יוסף שאול נתנזון ה"שואל ומשיב", רבי יהודה לייב איגר מלובלין ורבי צדוק הכהן מלובלין. רבי לייב איגר כותב בהסכמתו "ספר כזה... אין שייך כלל נתינות הסכמה על הדברים... כפי ששמענו שהיה מפורסם לקדוש וטהור וגדול בישראל בדורות שלפנינו... ודברי הספר בעצמן יעידון לכל רואיהם ויכירום כי מקורם ברוך וממקום קדוש נובעים...". הרב ישכר בעריש וייס, עלים לתרופה, שנה י"ט גיליון תתקי"ב, פרשת בחוקותי תשע"ד. אשכול על צאצאיו ב"אידישע וועלט פארומס". יצחק אלפסי כותב בערכו בספר "אנציקלופדיה לחסידות - אישים", שכונה "השרף", אך ככל הנראה זהו בלבול עם חברו, רבי אברהם יוזפא לרמן (אבי חסידות ויסקוט-קרושנוביץ), שכונה השרף מקונסקוואלי. קובץ, "הבאר", כרך ב-ג, שנה י"ג עמוד ע"ג. בראשית הספר מבקש בנו, מדפיס הספר, "פרענומעראנטין", דמי קדימה, לשם הדפסת הספר השני על ההפטרות והמועדים, אך למעשה לא הודפס.
משפט לי

באלגברה מופשטת, משפט לי קובע כי כל האיברים של תת-אלגברת לי פתירה של אלגברת האנדומורפיזמים ניתנים להצגה בבסיס מסוים למטריצות משולשיות עליונות. תהי L {\displaystyle L} תת-אלגברת לי פתירה של אלגברת האנדומורפיזמים G L ( V ) {\displaystyle GL(V)} עבור מרחב וקטורי V {\displaystyle V} מממד סופי, מעל שדה סגור אלגברית ובעל מאפיין אפס. אז כל איבר ב- L {\displaystyle L} ניתן להציג לפי בסיס מסוים בתור מטריצה משולשית עליונה. מהמשפט ניתן להסיק כי אם L {\displaystyle L} פתירה, יש שרשרת אידיאלים 0 = L 0 ⊆ L 1 ⊆ . . . ⊆ L n = L {\displaystyle 0={L}_{0}\subseteq {L}_{1}\subseteq ...\subseteq {L}_{n}=L} , כך ש- dim ⁡ L i = i {\displaystyle \dim {L}_{i}=i} . כתוצאה מכך, יחד עם משפט אנגל, נובע אם L {\displaystyle L} אלגברת לי פתירה, אז [ L , L ] {\displaystyle [L,L]} נילפוטנטית. קל לראות שגם ההפך נכון, ולכן L {\displaystyle L} פתירה אם ורק אם [ L , L ] {\displaystyle [L,L]} נילפוטנטית. אלגברת לי פתירה אלגברת לי נילפוטנטית Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, 15-17
גביע דייוויס 1923

אתגר הטניס הבינלאומי 1923 (באנגלית: 1923 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-18 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס". מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית. לתחרות נרשמו 17 נבחרות. לאור כך הוחלט לחלק את המתמודדים ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו-"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. המשחק על התואר נערך ב-31 באוגוסט-3 בספטמבר 1923 בניו יורק, ארצות הברית. נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 4:1. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה הרביעית ברציפות. בית זה כלל 4 נבחרות, רק אחת מהן מאמריקה (קנדה). מנצחת הבית הייתה נבחרת אוסטרליה. הבית כלל 13 קבוצות, כולל ארגנטינה והודו הבריטית, אשר הודחה במשחקים המוקדמים. לאחר משחקים מוקדמים נותרו 8 קבוצות והחלו משחקי רבע הגמר. המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 10-14 באוגוסט 1923. נבחרת אוסטרליה ניצחה את צרפת עם תוצאה 4:1. בכך היא התקדמה למשחק נגד מחזיקת הגביע, כמו בשנתיים הקודמות. נתונים על התחרות
ליטווק

ליטוַוק (נכתב גם ליטבק, וכביידיש ליטוואק) הוא שם משפחה יהודי שפירושו "ליטאי". האם התכוונתם ל... יהדות ליטא ליטאים (זרם) יידיש צפון-מזרחית אישים ששמם ליטווק: א. ליטוואק (חיים יעקב הלפנד) – פובליציסט ועסקן "הבונד" אלון ליטבק – מנחה טלוויזיה, שחקן, מדבב וזמר ישראלי לכסנדר ליטווק – פיזיקאי רוסי יהודי אנטול ליטווק (אנ') – קולנוען (במאי, תסריטאי ומפיק) יהודי יליד רוסיה ליאו ליטווק (אנ') – סופר יהודי-אמריקאי לידיה ליטבק – טייסת קרב יהודייה סובייטית, גיבורת ברית המועצות, הטייסת-אישה הראשונה אי פעם שהפילה מטוס אויב בקרב אווירי ואחת משתי נשים-טייסות בלבד שזכו בתואר "אלוף הפלות" מאיר ליטבק – היסטוריון ישראלי של המזרח התיכון והאסלאם וראש המרכז ללימודים איראניים באוניברסיטת תל אביב מירי ליטווק – סופרת ומתרגמת ישראלית קאט דנינגס (קת'רין ליטבק) – שחקנית קולנוע יהודייה-אמריקאית אלכסנדר ליטווק – פיזיקאי יהודי-רוסי אחר: דו"ח ליטבק – דו"ח בדבר עליית קהילת ביתא ישראל לישראל שפורסם בינואר 1973 ליטאי (פירושונים) ליטווין
אייכה (שיר)

"אַיֶּכָּה" הוא שיר של הזמר שולי רנד מאלבומו נקודה טובה שיצא בשנת 2008. שולי רנד כתב מילים ולחן לשיר. השיר הגיע למקום 26 במצעד הפזמונים של רשת ג' לשנת 2008 ולמקום 36 במצעד השנתי של גלגלצ. מילות השיר, שנכתבו על ידי רנד, מביעות מצוקה אישית שלו שנובעת ממשבר רוחני. ניתן להבחין בזאת דרך המשפטים המיואשים והקשים של השיר, התוהים היכן אלוהים והאם הוא אכן קיים. המילים בנויות ככה שכל שני משפטים רצופים מתחרזים זה בזה. בשיר שלושה בתים, שני פזמונים ו-"C part" אחד, שמגיע בסוף. במשך כל השיר פונה רנד ישירות אל אלוהים ושולח לעברו שאלות קיומיות המעידות על משבר אמונתי קשה. הוא מתקשה לשמוח בעקבות המשבר ("השמחה נסתלקה ממני וגם הדעת") ורק מחפש תשובות לשאלותיו, על אף שהסביבה שלו מונעת ממנו להגיע לתשובות ("קולות מהעבר לוחשים לי לעצור / אבל אני מוסיף בחושך לחתור / ושואל ומבקש, אייכה?!"). השיר מועבר בצורה מאוד מטאפורית, ולא נאמרת אף מילה שהיא פשוטה כמשמעה. השיר מלא בדימויים שונים, כאשר יש הרבה מאוד מטאפורות הקשורות למים, או חתירה ("אבל אני מוסיף בחושך לחתור; בסופו של יום הן אפלט אל החוף; איך בחושך הזה הייתי חותר"). יש המקשרים את עטיפת האלבום (משמאל) בה נראה רנד צולל בבגדיו החרדיים במים למטאפורות הרבות הקשורות למים. בשנת 2011 שודרה בטלוויזיה סדרת דרמה בשם סימני שאלה. לפני תחילת השידורים הזכיינית רשת השתמשה בשיר "אייכה" בשביל פרומו לסדרה. רנד התנגד לשימוש בשירו לקידום הסדרה שעסקה בצעירים שיצאו בשאלה. הזמר, שבעצמו חזר בתשובה, דרש להסיר את שירו מהפרומואים לסדרה וגם פרסום הודעות שיבהירו "כי הוא אינו קשור באופן כלשהו לקדימון או לסדרה, כי השימוש בשיר נעשה שלא בהסכמתו, וכי הוא שולל לחלוטין את הקישור שנעשה בינו והשיר מצד אחד לבין הקדימון והסדרה מצד שני, הן מבחינת החוזי והן מבחינת התוכן". ב"רשת" החליטו להענות לבקשתו של רנד והורידו את השיר מהפרומואים של הסדרה. מידע על היצירה "אייכה" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "אייכה" באתר שירונט שולי רנד - אייכה, סרטון באתר יוטיוב אפרת כהן, השיר שהפך להיות ההמנון למחפשים תשובה, באתר הידברות, 16 בספטמבר 2014 דויד פרץ, על השיר אייכה מאת שולי רנד, באתר "תרבות•il" אפי אברהם, ‏שולי רנד דרש, "רשת" הורידה את השיר "אייכה", באתר "סרוגים", 25 בינואר 2011
חיים תומר

חיים תומר (נולד ב-1 בפברואר 1955) הוא בכיר לשעבר במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, כיהן כראש אגף המודיעין וראש אגף תבל. תומר (במקור טייטלבאום) נולד וגדל בחדרה. התגייס לצה"ל ב-1973 והשתחרר ב-1981. שירת בין היתר כמפקד גדוד בחיל השריון. ב-1984 הצטרף למוסד, שירת בתפקידים שונים ובמשימות מחוץ לישראל. בשנת 2000 מונה למפקדה של יחידה מבצעית מיוחדת. ב-2003 מונה לסגן ראש אגף במוסד, ב-2005 מונה לראש יחידת מטה בארגון, היה ראש מינהלת סיכול סיכול הטרור, בשנים 2008 עד 2011 עמד בראש אגף המודיעין ובשנים 2011 עד 2013 עמד בראש אגף תבל, האחראי על הקשרים הדיפלומטיים והמודיעיניים של המוסד. בינואר 2014 פרש מהמוסד. לאחר פרישתו שימש יועץ לקרן השקעות קנדית, ב-2020 שותף מייסד בחברת פתרונות הסייבר Ideal-HLS, דירקטור בחברת אולטרה פתרונות מידע ובחברת טראקנט. תומר בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב. עמיר רפפורט, ‏שת"פ עם הסונים?, באתר "IsraelDefense‏", 4 ביולי 2014 אלון בן דוד, "איש הצללים" של המוסד בראיון ראשון: "הייתה תחושה שאנחנו נמצאים בכל מקום", באתר nana10‏, 12 בדצמבר 2014 אורי ברקוביץ', ‏בכיר לשעבר במוסד: "אם פוטין ינסה להתערב בבחירות בישראל אני משער שזה יהיה לטובת נתניהו", באתר גלובס, 12 בינואר 2019 רן פוני, בכיר במוסד לשעבר: "סינוואר? הוא בהלך רוח של מצדה", באתר ישראל היום, 7 במרץ 2024 מכתביו דרושים גבולות חדשים, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2014 האוטוקרטיה הקפיטליסטית בדרך, באתר הארץ, 7 בפברואר 2016 שובו של הרוע, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2017 פוטין לא מעודד עימות בין ישראל לאיראן, אך ייתכן שלא יבלום כזה במידה ויפרוץ, באתר מעריב אונליין, 10 במרץ 2018 המסיבה של ביבי עם טראמפ נגמרה, באתר הארץ, 14 באוקטובר 2019
Too Many Organs

Too Many Organs הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת רוקפור (אלבום האולפן החמישי של הלהקה בשפה האנגלית). האלבום יצא ב־5 במאי 2013, בתקליטור וכן גם במהדורה מוגבלת בוויניל שכללה גם דיסק בונוס למעריצים (For Fans Only! 2), אסופת שירים נדירים וביצועים אקוסטיים. טרם יציאת האלבום יצאו לאוויר שני סינגלים, שיר הנושא Too Many Organs, והשיר "Two Miles". האלבום הושק בהופעה חגיגית במועדון הבארבי, בה אירחה הלהקה את סולנה הפורש דאז, אלי לולאי, במה שהתחיל את תהליך חזרתו ללהקה מאוחר יותר. כן התארחו טל גורדון ואפרת בן צור, ולהקות צעירות כמו דראנק מאשין, וואן טו מאני, תעני אסתר וסאן טיילור, שנבחרו במסגרת פרויקט קאברים שרוקפור השיקה כערך מוסף לטור. להופעת ההשקה קדם סיבוב חימום קצר שעשתה הלהקה בפתח תקווה, באר שבע, רחובות, קיבוץ דן, חמדיה ועוד. העבודה על 'Too Many Organs' נולדה מנגינה משותפת ורעיונות מוזיקליים של חברי הלהקה, כאשר את רוב הטקסטים כתב מרק לזר ללחנים של ברוך בן יצחק. שירים נוספים נולדו בעבודה באולפן בשיתוף כל חברי הלהקה, כאשר כל אחד מהחברים תרם את חלקו. באלבום השתתפה גם הזמרת האמריקנית ליסה ג'רמנו שתרמה את קולה בשיר "Don't Shoot The Messenger", ואפרת בן צור שתרמה את קולה בשיר "Two Miles". בהקלטת אלבום זה הונהג חידוש בתחום הסאונד אותו יישמה הלהקה כתוצאה מעבודה משותפת עם המפיק האנגלי מייק קרוסי, איתו עבדה הלהקה על האלבום SNS של נינט. האלבום הוקלט על סרט שני אינץ’, כאשר כל הכלים מכוונים לתדר של 432Hz (כשבדרך כלל מקובל שהכלים מכוונים ל-440Hz) מתוך ניסיון להגיע לצליל יותר "עגול" רך ונעים. האלבום הופק על ידי רוקפור, ועל המיקסים אחראי ביל ריפלין שניגן עם REM, מיניסטרי, ניין אינץ' ניילז וסוואנז. "Too Many Organs"‏- 4:04 "Don't Shoot The Messenger"‏ - 4:00 "Two Miles"‏ - 3:22 "Halloween In Vancouver"‏ - 5:50 "All Is Well "‏ - 5:05 "Noah"‏ - 3:56 "Noah Storm"‏ - 2:13 "Across The Street"‏ - 3:57 "Twist My Hand"‏ - 2:37 ברוך בן יצחק - שירה, גיטרות מרק לזר - שירה, באס איסר טננבאום - תופים, כלי הקשה יקי גני - קלידים האלבום Too Many Organs באתר Discogs בן שלו, להקת "רוקפור" חוזרת להווה, באתר הארץ, 13 במאי 2013 בן אליעד,קול הקמפוס, האזינו לאלבום החדש (והמצוין) של רוקפור, באתר הארץ, 27 במאי 2013
גוז'ה

גוז'ה (בספרדית: Goya) היא עיר בפרובינציית קוריינטס בארגנטינה. העיר שוכנת על גדות נהר פרנה, במרחק של 218 קילומטרים מקוריינטס, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 715 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה. באזור בו נמצאת גוז'ה התפתחה במהלך המאה ה-18 התיישבות עם נמל. בשנת 1771 ברנרדו אוליברה ואשתו גרגוריה מורלס הקימו בהתיישבות מרכז להחדרת התרבות האירופית בקרב הילידים באזור. מקור שמה של ההתיישבות אינו ברור, אך אחת הסברות היא שהיא נקראת על שם גרגוריה מורלס, ששם החיבה שלה היה "גוז'ה". ב-1852 גוז'ה קיבלה מעמד של עיר. ארצות הברית סן חואן קפיסטרנו, קליפורניה, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא גוז'ה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קאלימאכוס

קאלימאכוס (ביוונית: Καλλίμαχος; נולד בערך בין השנים 315–310 לפנה"ס ומת לא לפני 244 לפנה"ס) היה מגדולי משורריה של התקופה ההלניסטית. קאלימאכוס נולד בקירנה שבצפון אפריקה (כיום לוב). הוא היה בנו של באטוס – שם המעיד על השתייכות למשפחת אצילים מקומית בקירנה (בשם זה נקרא מייסד העיר, באטוס הראשון (אנ')), ונכדו של מפקד הצבא קאלימאכוס. קאלימאכוס למד פילוסופיה באתונה ובשנת 290 לפנה"ס לערך עקר לאלכסנדריה ההלניסטית וקבע בה את מקום מגוריו. הוא לימד שם בבית ספר, ואולי אף ניהל אותו, עם זאת ידע גם ימי עוני ומחסור, כפי שזה משתקף בשירתו. קאלימאכוס היה חסיד ה"אפיליון" (האפוס הקטן) והסתייג מהאפוס הקלאסי, הארכאי. לדעתו אצורה ברכה רבה דווקא בחיבור קצר, אשר בו יוכל המשורר להעמיק ולהפנים את מלוא כישוריו. בספרייה הגדולה של אלכסנדריה חיבר קאלימאכוס קטלוגים, כ-120 במספר, שהיו למעשה המסגרת החשובה של תולדות הספרות. לכל מחבר הוסיף קאלימאכוס ביוגרפיה קצרה. אין בנמצא טקסט של קאלימאכוס שנכתב אחרי שנת 244 לפנה"ס, ואין עדות אחרת לגבי תאריך מותו. בדומה למשוררים אחרים בני דורו, ואף אלה שקדמו לו, לא שרדו רוב יצירותיו. מה שנותר הוא רק קמצוץ זעיר מכל אשר כתב: שישה המנונים (פיוטים דתיים הפונים לאל כלשהו), 64 אפיגרמות וכן מבחר קטעים ופרגמנטים משירים וחיבורים אפיליוניים. בהמנונים של קאלימאכוס ניתן למצוא את ההתמזגות של סוגי הפיוט הלירי, האפי והדרמטי. בולטת בהם בקיאות מיתולוגית, אך כזו שאינו פוגמת בשירה ובאיכותה. ביצירותיו בולטת האטיולוגיה, כלומר הסיבתיות – הרצון להסביר אירועים שונים, תופעות, פולחנים ועוד. דרך יצירותיו ניתן לשרטט את פרקי חייו באופן זה, שתחילה היה צעיר תוסס ודינמי, ואחר-כך היה למתבגר, ממוסד ושקול. תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 10 (כתבה: אביבה קציר), פרק 4: השירה בתקופה ההלניסטית, קאלימאכוס, עמ' 109–117. מדיה וקבצים בנושא קאלימאכוס בוויקישיתוף שתי אפיגרמות ופרגמנט של קאלימאכוס (באנגלית) קאלימאכוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קאלימאכוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קאלימאכוס, באתר Discogs (באנגלית) תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 10, עמ' 109: "תאריך הולדתו אינו ברור, אולם מנתונים ביצירתו אפשר להסיק, שנולד בערך בין השנים 315–310 לפנה"ס, אף־כי יש המקדימים ל-330 לפנה"ס. תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 10, עמ' 108. תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 10, עמ' 109. תולדות התקופה ההלניסטית, האוניברסיטה הפתוחה, יחידה 10, עמ' 111.