laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפי מלצר

אפרים (אפי) מלצר (18 בספטמבר 1955 - 25 בפברואר 2018) היה סופר, עורך ומו"ל ישראלי. מלצר היה קצין בצה"ל בדרגת סגן-אלוף, מפקד "במחנה" בין השנים 1995–1996, דובר עיריית מודיעין-מכבים-רעות בין השנים 2003–2008 והעורך הראשי של כתב העת "מערכות" החל מ-1998 ועד מותו ב-2018. מלצר נולד ב-1955 ברחובות, בן לניצולי השואה מפולין. אביו היה מנהל חשבונות במרכז וולקני. למד במחזור ה' של הפנימייה הצבאית לפיקוד בתל אביב-יפו. עם סיום לימודיו התגייס לחטיבת הצנחנים ושובץ לגדוד 890, אך לאחר שחלה בצהבת עבר לשרת בחיל החינוך והנוער וכיהן כראש מדור ידיעת הארץ בתחילת שנות ה-80. בשנת 1995 מונה למפקד השבועון "במחנה" ובשנת 1996 השתחרר משירות הקבע. לאחר שחרורו מצה"ל הקים בשנת 1997 את חברת אפי מלצר בע"מ, אשר עוסקת במחקר, ייעוץ תקשורת, דוברות והוצאה לאור. בשנת 1998 מונה לתפקיד עורך כתב העת "מערכות", תפקיד אותו מילא עד מותו. כעורך כתב העת עודד כתיבה בקרב מפקדי צה"ל, וסייע לרבים מתוכם בפרסום כתיבתם. בשנת 2003 מונה מלצר על ידי משה ספקטור לדובר עיריית מודיעין-מכבים-רעות, תפקיד אותו מילא עד שנת 2008. מלצר התגורר ברעות, והיה נשוי ואב לארבעה. ב-25 בפברואר 2018 נפטר מדום לב. אבנר אברהמי, משפחת מלצר, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2005 אפי מלצר, ‏דבר העורך ומודעת האבל, מערכות 476, פברואר 2018 יהודה גולן, אפי מלצר: 1956-2018, באתר מודיעין ניוז, ‏28 בפברואר 2018 (ארכיון) אפי מלצר, יועץ ראש העיר, נפטר לאחר שלקה בדום לב, באתר מודיעינט, ‏27 בפברואר 2018 (ארכיון) ביבס על אפי מלצר ז"ל: "היה מאוהבי העיר ועשה רבות כדי לפאר אותה", באתר כל העיר, ‏27 בפברואר 2018 (ארכיון) אפי מלצר לשעבר דובר עיריית מודיעין הלך לעולמו בגיל 62, באתר דתי מודיעין, ‏27 בפברואר 2018 (ארכיון) אפי מלצר, דף שער בספרייה הלאומית אפרים מלצר, באתר "בהשקט ובבטחה". יעקב בנג'ו ומתניה צחי, המיקוד המבצעי, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2019
הורולוגיה

הורולוגיה (באנגלית: Horology הקשורה למונח בלטינית horologium שבא מיוונית ὡρολόγιον, "כלי מדידה שמראה את השעה") הוא מדע העוסק במדידת הזמן. שעוני קיר, שעוני יד, שעונים מכניים, שעוני שמש, שעוני חול, שעוני מים, קוצבי זמן (טיימרים), שעוני נוכחות, כרונומטר ימי ושעונים אטומיים הם כולם דוגמאות לכלי מדידה המשמשים לקביעת הזמן. בשימוש הנוכחי, הורולוגיה מתייחסת בעיקר למדע של מכשירים מכניים לשמירת הזמן, בעוד כרונומטריה היא מונח רחב יותר הכולל מכשירים אלקטרוניים, אשר החליפו במידה רבה את השעונים המכניים בזכות דיוקם הטוב יותר בשמירה על הזמן. אנשים המתעניינים בהורולוגיה נקראים הורולוגים. מונח זה משמש הן אנשים העוסקים באופן מקצועי עם מנגנון הזמן (שענים) והן חובבי וחוקרי הורולוגיה. להורולוגיה ולהורולוגים יש ארגונים רבים, הן אגודות מקצועיות והן אגודות מדעיות. ארגון ההורולוגיה הגדול ביותר בעולם הוא ה-NAWCC, האיגוד הלאומי של אספני שעונים, שבסיסו בארצות הברית, אך יש לו גם סניפים ושלוחות מקומיות ברחבי העולם. ההיסטוריה של השעונים שעון קיטור זמן מערכת מדיה וקבצים בנושא הורולוגיה בוויקישיתוף Beckett, Edmund, A Rudimentary Treatise on Clocks, Watches and Bells, 1903, from Project Gutenberg Berner, G.A., Illustrated Professional Dictionary of Horology, Federation of the Swiss Watch Industry FH 1961 - 2012 Daniels, George, Watchmaking, London: Philip Wilson Publishers, 1981 (reprinted June 15, 2011) Grafton, Edward, Horology, a popular sketch of clock and watch making, London: Aylett and Jones, 1849 Perman, Stacy, A Grand Complication: The Race to Build the World's Most Legendary Watch, Atria Books (Simon & Schuster), February 2013. ISBN 9781439190081 שענות, דף שער בספרייה הלאומית "horology". Online Etymology Dictionary. ὡρολόγιον, ὥρα. Liddell, Henry George; Scott, Robert; A Greek–English Lexicon at the Perseus Project.
דיטמר ווידקה

דיטמר ווידקה (בגרמנית: Dietmar Woidke; נולד ב-22 באוקטובר 1961) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SPD), אשר משמש מאז אוגוסט 2013 כראש ממשלת מדינת ברנדנבורג. ווידקה נולד ב-1961 בפורסט שבברנדנבורג. הוא הצטרף ל-SPD בשנת 1993 ונבחר לפרלמנט של ברנדנבורג כשנה לאחר מכן. בשנים 1998–2003 כיהן כחבר מועצת העיר פורסט. בשנים 2004–2009 כיהן כשר לפיתוח הכפר ולאיכות הסביבה במדינה. בשנת 2010 התמנה לשר הפנים במדינה. הוא ביצע רפורמות בשירות המשטרה. בשנת 2014 נבחר לכהן כראש ממשלת ברנדנבורג. במסגרת תפקיד זה כיהן ווידקה גם בנציג המדינה בבונדסראט, הבית העליון של הפרלמנט הגרמני. במסגרת תפקיד זה, הוא כיהן בוועדה לחיזוק הקשרים בין גרמניה לפולין. ווידקה נשוי ואב לילד. מדיה וקבצים בנושא דיטמר ווידקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיטמר ווידקה (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדריאס דיקשטיין

אנדריאס דיקשטיין (בהונגרית: Andreas Dückstein; 2 באוגוסט 1927 – 28 באוגוסט 2024) היה שחמטאי יהודי-הונגרי-אוסטרי. זכה פעמיים במדליית זהב (מוסקבה 1956 וניס 1974) באולימפיאדת השחמט. אנדריאס דיקשטיין נולד בבודפשט למשפחה יהודית והיגר לאוסטריה כבר בגיל 22. הוא היה אלוף אוסטריה בשחמט שלוש פעמים – 1954, 1956 ו-1977. במהלך שנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20 השתתף במספר תחרויות. אנדריאס דיקשטיין זכה 9 פעמים באליפות וינה בשחמט. בשנת 1956 הוענקה לו דרגת אמן בין-לאומי. דיקשטיין עשה דוקטורט במשפטים. בשנת 2015 הוא השתתף באליפות לסניורים לקבוצות כחבר נבחרת וינה. בין השנים 1956 ל-1988 השתתף אנדריאס דיקשטיין ב-9 אולימפיאדות שחמט: מדיה וקבצים בנושא אנדריאס דיקשטיין בוויקישיתוף אנדריאס דיקשטיין, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אנדריאס דיקשטיין, באתר פיד"ה (באנגלית) Dückstein, Andreas - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עכאר (מחוז)

עכאר (בערבית: محافظة عكار) הוא המחוז הצפוני ביותר בלבנון אשר הוקם בשנת 2014 (בעקבות חוק שנחקק ב-16 ביולי 2003). שטחו של המחוז הוא כ-788 קמ"ר, והוא גובל בים התיכון ממערב, במחוזות הלבנוניים בעלבכ-הרמל וצפון לבנון, מדרום, ובמחוזות הסוריים חומס וטרטוס מצפון. בירת המחוז היא העיירה חלבא. בשנת 2015 אוכלוסיית המחוז הוערכה בכ-390,000 תושבים (נציבות האו"ם לפליטים העריכה כי מתוכם כ-106,000 פליטים ממלחמת האזרחים בסוריה וכ-19,000 פליטים פלסטינים). מרבית האוכלוסייה היא מוסלמית סונית עם מיעוט נוצרי ועלווי. ישנם אף מעט מתואלים. 80% מהתושבים מתגוררים בכפרים. המחוז נחשב לעני ביותר, חסר תשתיות בסיסיות ובעל אחוז גבוה של אנאלפביתיות. זרם הפליטים הסורים החריף בעיה זו. במחוז ישנו את השטח החקלאי הגדול ביותר לאחר בקאע. ההרים המיוערים שבמחוז נחשבים לגן לאומי במדינה. מדיה וקבצים בנושא עכאר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בעלבכ-אלהרמל (מחוז)

בעלבכ-אלהרמל (בערבית: محافظة بعلبك - الهرمل) הוא מחוז בלבנון. הוא כולל את הנפות בעלבכ ואל-הרמל, שמחולקות ל-74 רשויות מקומיות. בירת המחוז היא בעלבכ. שטח המחוז הוא כ-3,009 קמ"ר ובשנת 2015 אוכלוסיית המחוז הוערכה בכ-416,000 נפש. המחוז גובל במחוזות הלבנוניים עכאר, צפון לבנון והר הלבנון ממערב, אל-בקאע מדרום, ובמחוזות הסוריים חומס וריף דמשק ממזרח ומצפון. במחוז ישנו את עמק הבקאע, חבל הארץ החקלאי החשוב ביותר בלבנון. בעלבכ-אלהרמל נוסד בשנת 2014 כתוצאה מחוק אשר נחקק ב-16 ביולי 2003. מתוך 416,000 התושבים החיים בבעלבכ-אלהרמל, נציבות האו"ם לפליטים העריכה כי 137,000 הם פליטים סורים ממלחמת האזרחים וכ-8,100 הם פליטים פלסטינים. האוכלוסייה הלבנונית במחוז (לא כולל הפליטים שברובם סונים) היא שיעית ברובה, עם מעט סונים ונוצרים. גל הפליטים מסוריה חיזק את העוני והאלימות במחוז, וארגוני הטרור חזבאללה ואמל זכו בו לתמיכה מסוימת. מדיה וקבצים בנושא בעלבכ-אלהרמל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דנטון (טקסס)

דנטון (באנגלית: Denton) היא עיר בטקסס, ארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים בעיר כ-113,000 תושבים- מה שהופך אותה לעיר ה-200 בגודלה בארצות הברית וה-27 בטקסס. באמצע המאה ה-19 היגרה לסביבת דנטון אוכלוסייה לבנה רבה. דנטון עצמה אוגדה כעיר בשנת 1866. בשנת 1881 הוקם באזור קו רכבת, מה שהגדיל את מספר התושבים. אירוע משמעותי נוסף שפיתח את העיר היה הקמת האוניברסיטה בשנת 1890. בתקופה זו, דנטון ביססה עצמה כמרכז מסחרי חשוב באזור. העיר סמוכה לנמל התעופה הבינלאומי דאלאס/פורט וורת' שבנייתו בשנת 1973 תרם לשגשוג דנטון. אוכלוסיית העיר הוערכה בשנת 2013 בכ-133,000 תושבים. נכון לשנת 2011, דנטון היא העיר בעלת שיעור הצמיחה השביעי בגובהו מבין ערי ארצות הברית עם אוכלוסייה של למעלה מ-100,000 איש. כ-20.3% מהתושבים חיים מתחת לקו העוני. ההרכב הגזעי של העיר הוא 73.8% לבנים, 10.3% אפרו-אמריקאים, 4.1% אסייתים, 0.8% אינדיאנים, 0.1% מגזעים אחרים, ו-3.2% משני גזעים או יותר. בעיר פועלות שתי אוניברסיטאות, ובהן לומדים למעלה מ-45,000 סטודנטים. כתוצאה מכך, נחשבת מערכת החינוך למקור תעסוקה מרכזי ביותר עבור תושבי העיר. ירדן מידבא, ירדן מדיה וקבצים בנושא דנטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דנטון (באנגלית) דנטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דנטון, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי סן מרינו – עיראק

יחסי סן מרינו-עיראק הם מערכת היחסים המורכבת שבין הממשלה והעם של הרפובליקה העיראקית לבין הממשלה והעם של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רק בעת החדשה ואין קשר דיפלומטי מעשי בין השתיים. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים במגוון תחומי דעת. סן מרינו אינה מיוצגת בעיראק בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. עיראק אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות העיראקית ברומא, איטליה, היא זו המואמנת על סן מרינו. בין שתי המדינות נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד: הסכם לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים ברמת השגרירות בין הרפובליקה העיראקית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו - 7 באפריל 2011. מדיה וקבצים בנושא יחסי סן מרינו – עיראק בוויקישיתוף Diplomatic Representations accredited to San Marino - Iraq, משרד החוץ הסן מרינזי Trattati Internazionali - Accordi Bilaterali con altri Stati, משרד החוץ הסן מרינזי
מחוז ריאד

מחוז ריאד (בערבית: منطقة الرياض) הוא מחוז במרכז ערב הסעודית. בירת המחוז היא ריאד המשמשת גם כבירת ערב הסעודית כולה. כ-75% מתושבי המחוז מתגוררים בעיר ריאד. המחוז משתרע על פני 404,240 קמ"ר ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 מתגוררים בו כ-8.59 מיליון בני אדם כאשר הצפיפות היא כ-21 נפש לקמ"ר, ובכך הוא המחוז המאוכלס ביותר במדינה והשני בגודלו מבחינת שטח, אחרי מחוז א-שרקייה. מדיה וקבצים בנושא מחוז ריאד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז ריאד Saudi Arabia: Regions & Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de https://portal.saudicensus.sa/portal/public/1/15 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוז מכה

מחוז מכה (בערבית: مِنْطَقَة مَكَّة المُكَرَّمَة) הוא מחוז במערב ערב הסעודית. המחוז משתרע על פני 153,128 קמ"ר ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 מתגוררים בו כ-7.77 מיליון תושבים, ובכך הוא המחוז השני המאוכלס ביותר במדינה, אחרי מחוז ריאד. בירת המחוז היא העיר מכה הקדושה לאסלאם והעיר הגדולה ביותר היא ג'דה המשמשת כעיר נמל מרכזית ביותר בקנה מידה ארצי. עיר מרכזית נוספת היא טאיף. מדיה וקבצים בנושא מחוז מכה בוויקישיתוף Saudi Arabia: Regions & Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוז עסיר

עסיר (בערבית: منطقة عسير) הוא מחוז בדרום-מערב ערב הסעודית. המחוז משתרע על פני כ-76,700 קמ"ר (דומה לשטחה של צ'כיה) ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 מתגוררים בו כ-2.02 מיליון תושבים. המחוז גובל בתימן בדרומו. בירת המחוז היא אבהא והעיר הגדולה ביותר בו היא ח'מיס מושייט. מבחינה גאוגרפית, עסיר נחשב למחוז גשום ביחס לשאר סעודיה, זאת בזכות גובהו. כמות הגשמים מגיעים ל-300 עד 500 מ"מ בשנה. החקלאות המקומית נחשבת למפותחת במיוחד. החל משנת 1920, אבן סעוד, מייסד סעודיה, פעל לכיבוש האזור ולסיפוחו למדינה שהקים. הוא שלח לשם כך את אל-אח'ואן, כוח צבאי בדואי. בשנת 1934 נחתם הסכים בין אבן סעוד לתימן אשר הכליל את עסיר לסעודיה. רק בשנות ה-40 של המאה ה-20 ובתחילת שנות ה-50 האזור מופה על ידי חוקרים מערביים. בעבר עסיר היה ידוע בשל גידולים חקלאיים רבים ובהם קפה, חיטה, אלפלפה, לבונה ושעורה תרבותית. מדיה וקבצים בנושא מחוז עסיר בוויקישיתוף Saudi Arabia: Regions & Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי סן מרינו – תוניסיה

יחסי סן מרינו–תוניסיה הם מערכת היחסים המורכבת שבין הממשלה והעם של הרפובליקה התוניסאית לבין הממשלה והעם של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים במגוון תחומי דעת.[דרושה הבהרה] סן מרינו אינה מיוצגת בתוניסיה בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. אין לסן מרינו שגרירות או קונסוליה האמונה על תוניסיה. תוניסיה אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. לתוניסיה אין שגרירות המואמנת על סן מרינו, אך דה פקטו, יכולים אזרחי סן מרינו לגשת לקונסוליה התוניסאית בבולוניה, איטליה ולקבל שם שירותים קונסולריים. בין שתי המדינות נחתמו שני הסכמים דיפלומטיים: הסכם בין הרפובליקה התוניסאית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לפטור הדדי מאשרות כניסה - 22 בנובמבר 1973. הסכם לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים ברמת השגרירות בין הרפובליקה התוניסאית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו - 28 בפברואר 2005. Trattati Internazionali - Accordi Bilaterali con altri Stati, משרד החוץ הסן מרינזי
מחוז אל-מדינה

מחוז אל-מדינה (בערבית: منطقة المدينة المنورة) הוא מחוז במערב ערב הסעודית. המחוז משתרע על פני כ-152,000 קמ"ר ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 אוכלוסייתו מונה כ-2.389 מיליון בני אדם, מה שהופך אותו למחוז הרביעי בגודלו בממלכה, הן מבחינת שטח והן מבחינת כמות התושבים. בירת המחוז היא העיר השנייה בקדושתה לאסלאם, אחרי מכה – אל-מדינה המהווה גם כעיר הגדולה בו. עיר חשובה נוספת היא ינבוע. מדיה וקבצים בנושא מחוז אל-מדינה בוויקישיתוף Saudi Arabia: Regions & Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי סן מרינו – תימן

יחסי סן מרינו–תימן הם מערכת היחסים המורכבת שבין הממשלה והעם של הרפובליקה התימנית לבין הממשלה והעם של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. בין שתי המדינות מתקיימים שיתופי פעולה כלכליים במגוון תחומי דעת. סן מרינו אינה מיוצגת בתימן בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. תימן אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות התימנית ברומא, איטליה, היא זו המואמנת על סן מרינו. בין שתי המדינות נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד: הסכם לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים ברמת השגרירות בין הרפובליקה התימנית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו - 17 בדצמבר 2004. Diplomatic Representations accredited to San Marino - Yemen, משרד החוץ הסן מרינזי Trattati Internazionali - Accordi Bilaterali con altri Stati, משרד החוץ הסן מרינזי
יחסי סן מרינו – ערב הסעודית

יחסי סן מרינו-ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הממלכה הערבית הסעודית. סן מרינו אינה מיוצגת בערב הסעודית בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ערב הסעודית אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. לערב הסעודית אין שגרירות המואמנת על סן מרינו, אך דה פקטו, יכולים אזרחי סן מרינו לגשת לשגרירות הסעודית ברומא, בירת איטליה ולקבל שם שירותים קונסולריים. בין שתי המדינות נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד: הסכם לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים ברמת השגרירות בין הממלכה הערבית הסעודית לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו - 31 במרץ 2009. Trattati Internazionali - Accordi Bilaterali con altri Stati, משרד החוץ הסן מרינזי
כובע קלוש

כובע קלוש (בצרפתית: Cloche) הוא כובע נשים בצורת פעמון שהומצא בשנת 1908 על ידי הכובענית קרולין רֶבּוּ (Caroline Reboux). כובעים אלו היו פופולריים ואופנתיים במיוחד מ-1922 עד 1933. שמו נגזר מהמילה הצרפתית קלוש (Cloche) שפירושה "פעמון". במהלך השנים המוקדמות של המאה העשרים, הייתה הפופולריות וההשפעה של כובעי הקלוש בשיאה. בתי אופנה יוקרתיים (הוט קוטור) כמו לנוון ומולינקס פתח אטליות לייצור כובעים, שהותאמו לעיצובי הבגדים שלהם. צורת הכובעים השפיעו אף על עיצוב השיער. תסרוקת "איטון קרופ" (Eton crop), האופיינית לג'וזפין בייקר, שהייתה קצרצרה וחלקה, הפכה לפופולרית משום שנחשבה לאידיאלית לצורת כובעי הקלוש. כובעי קלוש הוכנו בדרך כלל מלבד, כך שהתאימו בצורה נוחה לראש, ובדרך כלל תוכננו להילבש על המצח, כשעיני הלובש נמצאות רק מעט מתחת לשוליו. בשנים מאוחרות יותר, כובע קלוש קיצי היה עשוי מסיבי סיסל או קש. היה ניתן אף להכין אותם מחרוזים או תחרה כך שיתאימו לבגדי ערב, לקוקטיילים, לריקודים או אפילו לשמלות כלה. סגנון האר דקו, ששגשג באותה תקופה, השפיע לעיתים קרובות על קווי המתאר של שולי הכובע או על סגנון התפרים. בעוד כובעי הקלוש, ברובם, היו פשוטים ונטולי קישוטיות מיוחדת ואפשרו לתסרוקת הקצרה לקבל נוכחות במראה הכללי, לעיתים רחוקות הם היו מעוטרים רקמות, סיכות משובצות, מטפחות, נוצות, או הדגשות דומות. בסוף שנות העשרים, החלה אופנה לחבוש את הכובע כששוליו מורמים. סגנון זה נשאר נפוץ עד שכובעי הקלוש יצאו מהאופנה, סביב 1933–1934. לעיתים קרובות, סגנונות שונים של סרטים שהודבקו או הוצמדו לכובעים שידרו מסרים שונים על הלובשת. כמה מסרים פופולריים כללו: סרט דמוי חץ שציין נערה רווקה, שהייתה מצויה במערכת יחסים עם בן זוג, קשר חזק סימל נישואים ואילו קשר פרפר העיד על כך שהלובשת היא רווקה ומעוניינת להתערבב באירועים חברתיים (mingling). כובע הקלוש נהנה מ"גל שני" וחזר לאופנה של שנות השישים של המאה ה-20. כעשרים שנים לאחר מכן, דגמים חדשים של הקלוש, כמו הגרסה של המעצב פטריק קלי שהיה עם שוליים מכופתרים, עשו את דרכם חזרה לאופנה באותה עת אם כי בצורה מתונה. כובעי קלוש הופיעו גם בקולקציות של מעצבים רבים בסתיו 2007; המגזין Elle קרא באותה תקופה לכובע הקלוש "אביזר הוט קוטור של הרגע" בגיליון ספטמבר 2007 שלו. מדיה וקבצים בנושא כובע קלוש בוויקישיתוף Photographs of cloche hats from the 1920s at the University of Houston Digital Library: Photo 1, Photo 2, Photo 3 Bowman, Karen (2016). Corsets and codpieces : a history of outrageous fashion, from Roman times to the modern era. New York, NY. ISBN 978-1-5107-0857-0. OCLC 936533577. Vargas, Whitney (September 2007). "Head Start".Elle: 190. Calasibetta, Charlotte Mankey; Tortora, Phyllis (2010). The Fairchild Dictionary of Fashion (PDF). New York: Fairchild Books. p. 245. ISBN 978-1-56367-973-5. Retrieved 19 June 2012. Thomas, Pauline (March 2004). Hats and Hair Fashion.
יחסי סן מרינו – עומאן

יחסי סן מרינו-עומאן הם מערכת היחסים המורכבת שבין הממשלה והעם של סולטנות עומאן לבין הממשלה והעם של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. שתי המדינות לא כוננו אף פעם יחסים דיפלומטיים ואין קשר דיפלומטי מעשי בין השתיים. עם זאת, לא מתקיימת עוינות בין השתיים ויש יחסים כלכליים בין המדינות ושיתוף פעולה במגוון תחומים. סן מרינו אינה מיוצגת בעומאן שום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. עומאן אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. כאמור, לשתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים רשמיים, אך דה פקטו, יכולים אזרחי סן מרינו לגשת לשגרירות העומאנית באיטליה ולקבל שם שירותים קונסולריים.
כאב של לוחמים

"כאב של לוחמים" הוא פזמון שנכתב, הולחן ובוצע על ידי עידן עמדי ויצא לאור בשנת 2010. השיר נבחר כ"שיר השנה" של גלגלצ לשנת ה'תשע"א (2011) וזכה במקום הראשון ב"מצעד החיילים", שארגנה גלגלצ לרגל שנת ה-70 למדינת ישראל. את השיר כתב עמדי בביתו בעת שירותו הצבאי. עמדי, שהיה לוחם בחיל ההנדסה הקרבית, כתב את השיר בצורת מכתב אל חברתו שהוא נפרד ממנה. השיר מדבר על הקשיים הרגשיים של לוחמים. השיר בוצע על ידי עידן עמדי בשלב האודישנים במסגרת העונה השמינית (שנת 2010) של התוכנית כוכב נולד. כאשר הגיע עמדי לתוכנית, לשיר לא היה שם, והוא חשב לקרוא לו פשוט "שיר בלי שם", אך את שמו העניק לו סיון יאנג, האחראי על המתמודדים ב"כוכב נולד". בעונה זו הגיע עמדי למקום השני, ולאחר סיום העונה הוציא את השיר כסינגל באוקטובר 2010. הגרסה שיצאה היא הביצוע מתוך התוכנית. "כאב של לוחמים" הושמע רבות בתחנות הרדיו, על פי נתוני מדיה פורסט. הוא זכה במקום הראשון במצעד העברי השנתי של גלגלצ בשיתוף mako לשנת תשע"א (2011), ובמקום הראשון ברשת ג'. בשנת 2018 נבחר השיר על ידי חיילי צה"ל, כשיר הזוכה במצעד החיילים של גלגלצ ואתר וואלה!, לרגל 70 שנות עצמאות למדינת ישראל. נושא הפוסט טראומה המופיע בשיר, הוא נושא שאינו מדובר רבות בשירים בעברית. בראיונות עמו בהמשך הסביר עמדי כי בדומה לחיילים רבים, אף הוא נושא עמו חוויות טראומטיות שונות מהשירות הצבאי, אותן ימשיך כנראה לשאת במהלך החיים. בשנת 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הקליטו חברי "הפרויקט של רביבו" ביצוע משלהם לשיר. סרטון נלווה מתוך אולפן ההקלטות פורסם ביוטיוב ב-15 באוקטובר באותה השנה. סרטון השיר "כאב של לוחמים" באתר יוטיוב מילות השיר "כאב של לוחמים" באתר שירונט יוסי חרסונסקי, עידן עמדי, כאב של לוחמים, באתר יוסמיוסיק, ‏10 באפריל 2022 כזה עוד לא ראיתם: הביצוע המרגש של הלוחם לשיר "כאב של לוחמים", סרטון בערוץ "עכשיו 14", באתר יוטיוב (אורך: 01:31) הפרויקט של רביבו - כאב של לוחמים, סרטון בערוץ "הפרויקט של רביבו", באתר יוטיוב (אורך: 03:10) מצעד החיילים של גלגלצ ו-וואלה! NEWS: "כאב של לוחמים" של עידן עמדי במקום ה-1, באתר וואלה, 19 באפריל 2018 עידן עמדי מסביר על השירות בהנדסה, סרטון בערוץ "HandasaKravit1", באתר יוטיוב (אורך: 03:23) אסף נבו, ‏"כאב של לוחמים" של עידן עמדי - שיר השנה תשע"א, באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2011 עידן עמדי-כאב של לוחמים הסיפור, סרטון בערוץ "עידית בן-עמי", באתר יוטיוב (אורך: 05:26) גיא טנא, על פוסט טראומה ב"שירים ליואל" של רונה קינן, הבלוג "שני יסודות", באתר כיכר העיר, 6 בדצמבר 2016 ערן סוויסה, עומד על שלו: עידן עמדי הפך לאבא, באתר ישראל היום, 19 בדצמבר 2023 חבר הפרויקט של רביבו ניר בן מנחם: אנחנו כואבים את כאב הלוחמים, באתר 103FM
מחנה ענתות

מחנה ענתות הוא מחנה צבאי של צה"ל, הנמצא באזור יהודה ושומרון, סמוך למחסום חיזמה ולכפר ענאתא הפלסטיני. מצפון למחנה עובר כביש 437 ומערבית לו עובר כביש הטבעת המזרחי. המחנה משמש כמרכז של יחידת מחסני חירום וכן כמפקדת גדוד ארז של חיל המשטרה הצבאית. המחנה תוכנן במקור בתוכנית אב ירושלים 1968 כאזור תעשייה לעיר, למרות שאינו בשטח המוניציפלי של העיר. בשנת 1970, החברה הכלכלית לירושלים כללה אותו בתוכנית הפיתוח שלה, אך הקמתו לא החלה בפועל. באוגוסט 1973, קיבלה ועדת השרים לענייני ירושלים המלצה להפקיע 2,000 דונם של אדמה בבעולות פרטית באזור לטובת הקמת אזור התעשייה. ראש עיריית ירושלים טדי קולק ביקש לספח את השטח לתחום העיר ולהעביר אליו את בית המטבחיים העירוני שהיה ממוקם בין שועפט לגבעה הצרפתית (במקום בו הוקם הדפו של הרכבת הקלה) והווה מטרד סביבתי. בשנת 1978, דחה בג"ץ עתירה נגד הפקעת קרקעות מחנה ענתות, לאחר שהמדינה הודיעה שהתפיסה היא לצורך צבאי של הקמת מחנה ולא להקמת אזור תעשייה. זמן קצר אחר כך החלה הקמת המחנה במקום. בתחילת שנות ה-2000 אירעו במחנה מספר מקרים של חדירות וגנבת ציוד. אזור תעשיה חדש יוקם על ידי החברה הכלכלית לירושלים, מעריב, 25 בפברואר 1970 מוצע לתפוס 2000 דונם באיזור ענתות, דבר, 23 באוגוסט 1973 טוביה מנדלסון, הבניינים מוקמים - על אף ההחלטות, דבר, 12 באוגוסט 1973 מרכז תעשיה יוקם בענתות, דבר, 3 בספטמבר 1973 בג"ץ דחה עתירה נגד תפיסת קרקעות בענתות, מעריב, 18 בדצמבר 1978 ברוך קרא, גנבים חדרו לבסיס צה"לי דרך מוביל מים וגנבו אמצעי לחימה, באתר הארץ, 16 ביולי 2001
שאנדור קפירו

שאנדור קפירו (בהונגרית: Képíró Sándor; ‏18 בפברואר 1914, שרקד, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 3 בספטמבר 2011, בודפשט, הונגריה) היה קצין ז'נדרמריה הונגרי אשר השתתף בטבח בדרום באצ'קה ב-1942. לאחר הטבח נידון לעונש קל יחסית. בהמשך, הגיעו עדויות חדשות נגדו והוא נמלט לארגנטינה. ב-1996 שב להונגריה, בהמשך זוהה על ידי צייד הנאצים אפרים זורוף וב-2011 הועמד לדין וזוכה מחוסר ראיות. שאנדור קפירו נולד בשרקד (בשטחי מחוז בקש בהונגריה המודרנית). הוא סיים בית ספר תיכון בבקשצ'בה ורכש תואר דוקטור במשפטים באוניברסיטת סגד. ב-1940 סיים את האקדמיה הצבאית "לודוויקה" בבודפשט והוצב כקצין ז'נדרמריה באורושהזה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר אזור באצ'קה לחזקת הונגריה. בינואר 1942 נטל קפירו חלק בטבח בדרום באצ'קה במסגרת כוח ז'נדרמריה עליו פיקד. בהמשך, מונה למפקד הז'נדרמריה במישקולץ. לאחר מינוי של מיקלוש קאלאי לראש ממשלת הונגריה הוחל בהליכים פליליים נגד משתתפי הטבח. קפירו הועמד לדין ונידון ל-10 שנות מאסר על חלקו בביצוע מעצרים. במרץ 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה במסגרת מבצע מרגרטה וקפירו שוחרר ממאסרו. בהמשך עבר לאוסטריה והתיישב בלינץ. ב-1946 נשפט בהונגריה בהיעדרו ונידון ל-14 שנות מאסר על חלקו באירועים. באוגוסט 1948 נמלט לארגנטינה ובה אימץ זהות בדויה. הוא עבד כשכיר במפעל טקסטיל, נישא ונולדו לו שני ילדים. בראשית המאה ה-21 הופיע שמו ברשימת הנאצים המבוקשים ביותר של מרכז שמעון ויזנטל. ב-1996 שב קפירו להונגריה. הוא זוהה על ידי צייד הנאצים אפרים זורוף, וב-2011 הועמד לדין בגין רצח של 36 בני אדם בנובי סאד. קפירו טען שאכן השתתף באירועים אך עסק בביצוע מעצרים בלבד. בית המשפט ההונגרי זיכה אותו מאשמה בשל היעדר ראיות מספקות, ומספר חודשים מאוחר יותר הלך לעולמו והוא בן 97 שנים. מדיה וקבצים בנושא שאנדור קפירו בוויקישיתוף אודות השואה - באצ'קה, באתר יד ושם. הידיעות, סוכנויות (2011-07-18). "הונגריה: שנדור קפירו זוכה מפשעי מלחמה בשואה". ynet. נבדק ב-2024-04-03. Revealed: the Scots pensioner and the Nazi war crimes investigation, באתר scotsman.com (באנגלית). Von den Opfern nicht vergessen, באתר tagesschau.de (בגרמנית). Freispruch im Prozess um NS-Kriegsverbrechen, באתר dw.com (בגרמנית).