laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גוטפריד בן

גוטפריד בן (גרמנית: Gottfried Benn; ‏2 במאי 1886 – 7 ביולי 1956) היה משורר אקספרסיוניסטי, סופר, מסאי ורופא גרמני. גוטפריד בן נולד במאנספלד, פריגניץ, בן לכומר לותרני. את חינוכו קיבל בשטֶלין (נוימארק) ובפרנקפורט על נהר אודר, בטרם למד תאולוגיה באוניברסיטת מרבורג ורפואה צבאית באקדמיית הקייזר וילהלם בברלין. בן החל את דרכו כיוצר אקספרסיוניסט לפני מלחמת העולם הראשונה בפרסמו קובץ קטן של שירים פרי עטו בשם "חדר מתים" (1912), העוסק בניוון ובריקבון הפיזי של הגוף. "שירתו פורשת בפנינו ניהיליזם מופנם: פילוסופיה אקזיסטנציאליסטית אשר רואה בביטוי האמנותי הפעולה היחידה בעלת תכלית. בשיריו המוקדמים בן עשה שימוש בניסיונו הרפואי ובטרמינולוגיה מתחום זה על מנת לצייר תפיסה חולנית של האנושות כעוד זן מלא תחלואים של בעל חיים" – ג'ון קולינס (הוצאת בולוק & וודינגז, 1984). בן התגייס לצבא בשנת 1914. תחילה נשלח לתקופה קצרה לחזית הבלגית, ולאחר מכן שירת כרופא צבאי בבריסל. בן נכח במשפטה והוצאתה להורג של אדית קאוול. בן עבד אז כרופא בבית בושת של הצבא. לאחר מכן, עבר בן לברלין ושם התמחה ברפואת עור ובמחלות מין. בן, אשר סלד מרפובליקת ויימר ודחה את המרקסיזם ואף את ה"אמריקניזם", החל לרחוש אהדה כלפי הנאציזם ככוח מהפכני ואף להזדהות עם הנאצים. הוא קיווה שהנציונל-סוציאליזם יהלל את האסתטיקה שלו, שהאקספרסיוניזם יהפוך לזרם האמנות הרשמי של גרמניה, כפי שקרה עם הפוטוריזם באיטליה. בשנת 1932 נבחר בן לשמש כחבר במחלקת השירה באקדמיה הפרוסית לאמנויות, והפך ראש המחלקה בפברואר 1933. במאי של אותה השנה הגן על המשטר החדש בשידור רדיו באמרו כי "מצב העובדים הגרמנים טוב מתמיד". המדיניות התרבותית לא הלכה בנתיב שבו קיווה בן שתלך, ובחודש יוני, הנס פרידריך בלונק החליף את בן כראש מחלקת השירה של האקדמיה. לאחר שנזדעזע ממנו, עקב ליל הסכינים הארוכות, חדל בן לתמוך בתנועה הנאצית. בן החליט לבצע "הגירה באופן אריסטוקרטי" והצטרף בשנת 1935 לשורות הוורמאכט, שם מצא קצינים רבים אשר היו שותפים לסלידתו מהמשטר. אתר האינטרנט הרשמי של גוטפריד בן (בגרמנית) גוטפריד בן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גוטפריד בן, רקוויאם מס' 6, באתר הארץ, 20 במרץ 2011 כתבי גוטפריד בן בפרויקט גוטנברג (באנגלית) גוטפריד בן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גוטפריד בן (1886-1956), דף שער בספרייה הלאומית גוטפריד בן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גוטפריד בן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גוטפריד בן, באתר MusicBrainz (באנגלית) גוטפריד בן, באתר Discogs (באנגלית)
אקסל הוגו תיאודור תיאורל

אקסל הוגו תאודור תאורל (6 ביולי 1903 – 15 באוגוסט 1982) היה מדען שוודי, עסק בביוכימיה ובאנזימים ופרסם מאמרים ברפואה. חתן פרס נובל ברפואה לשנת 1955. הוא היה ראש המחקר במכון נובל, והחוקר הראשון במכון שזכה בפרס נובל. תאורל נולד בלינקופינג, שוודיה, בנם של תור תאורל וארמידה ביל. תאורל למד בתיכון בקטדרלסקולאן בלינקופינג שבשוודיה ועבר את הבחינות ב-23.05.1921. בספטמבר. התחיל ללמוד רפואה במכון קרולינסקה שבשוודיה בשנת 1924 זכה לתואר ראשון ברפואה. לאחר מכן בילה שלושה חודשים בחקר בקטריולוגיה במכון פסטר בפריז בהנחייתו של פרופסור אלברט קלמט. בשנת 1930 השיג תואר נוסף בזכות התאוריה שלו על שומנים בפלסמת הדם, והיה פרופסור לכימיה פיזיולוגית במכון קרולינסקה. תאורל היה גם חבר בחברה המלכותית של לונדון והאקדמיה הלאומית למדעים בוושינגטון וחבר בחברות מלומדות בשוודיה, דנמרק, נורווגיה, פינלנד, ארצות הברית, צרפת, איטליה, פולין, בלגיה והודו. אקסל היה יו"ר האגודה הרפואית השוודית בשנים 1948 – 1947 ו - 1958 – 1957 וכיהן כמזכיר של החברה בשנים 1946 – 1940. היה חבר האגודה השוודית למחקר רפואי בשנים 1950 – 1942, חוקר מדיני במדעי הטבע בשנים 1954 – 1950 והחוקר הרפואי המדיני משנת 1958. בנוסף לכך, היה יו"ר איגוד הכימאים השוודי בשנים 1949 – 1947, ומאז 1954 שימש עורך ראשי של העיתון נורדיסקמדיצין (NordiskMedicin) שעוסק בנושאים מתחום הרפואה. תאורל היה חבר בוועדות ממשלתיות רבות ויו"ר הוועדה הלאומית השוודית לביוכימיה של מועצת אגודת וונר– גרן ושל קרן מרכז וונר– גרן. תאורל נפטר בסטוקהולם ונקבר בבית העלמין הצפוני לצד אשתו, אלין מרגיט אליזבת תאורל, פסנתרנית מכובדת ונגנית צ'מבלו אשר נפטרה בשנת 2002. תאורל הקדיש את כל הקריירה שלו לחקר האנזימים. ממצאיו הוכיחו כי האנזימים מגבירים את קצב הייצור של ה-ATP המתרבה בקצב מהיר ועל השפעת האנזימים, ובזכות כך הוענק לו בשנת 1955 פרס נובל ברפואה על גילוי אנזימים מחמצנים (אנזימים המזרזים תגובת חמצון). שני האנזימים השכיחים ביותר מסוג זה הם פרי אוקסידים (על – תחמוצת) ואוקסידים (תחמוצת). עבודתו הובילה להתקדמות חלוצית על האנזימים ADH, אשר מפרקים את אלכוהול בכליה. פרס נובל לרפואה בשנת 1955. דוקטור כבוד של האוניברסיטאות בפריז, פנסילבניה, לוון, בריסל וריו דה ז'ניירו. מדיה וקבצים בנושא אקסל הוגו תיאודור תיאורל בוויקישיתוף אקסל הוגו תיאודור תיאורל, באתר פרס נובל (באנגלית) אקסל הוגו תיאודור תיאורל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אקסל הוגו תיאודור תיאורל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
וילפריד מרטנס

וילפריד מרטנס ׁ(באנגלית: Wilfried Martens;‏ 19 באפריל 1936 – 9 באוקטובר 2013) היה פוליטיקאי בלגי ממוצא פלמי אשר כיהן כראש ממשלת בלגיה בשנים 1979-1992 (למעט הפסקה למשך מספר חודשים בשנת 1981). מרטנס היה חבר במסדרים רבים וזכה במספר גבוה של עיטורים ובהם מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, לגיון הכבוד ומסדר לאופולד. מרטנס נולד ב-19 באפריל 1936 בצפון מערב בלגיה. בשנים 1971-1974 כיהן בבית הנבחרים ובשנים 1991-1994 כיהן כחבר הסנאט הבלגי. ממשלותיו השונות התאפיינו בניהול משברים כלכליים שפקדו את המדינה בתקופה זו. בשנת 1976 היה מרטנס ממיסדי מפלגת הימין מפלגת העם האירופית. בשנת 1979 הוא החליף את פול ואנדן בוינאנץ בתפקיד ראש ממשלת בלגיה וכיהן בתפקיד במשך שנתיים. בדצמבר 1981 הוא התחיל את הכהונה השנייה שנמשכה כ-10 שנים. הוא ניהל את סיעה זו בפרלמנט האירופי בשנים 1994-1998. מרטנס היה דוקטור למשפטים ובעל תואר ראשון בפילוסופיה ולמד מדעי המדינה באוניברסיטת הרווארד. הוא היה נשוי פעמיים ונולדו לו חמישה ילדים. נפטר ב-19 באוקטובר 2013 בצפון בלגיה מסרטן. ראש ממשלת בלגיה אליו די רופו הספיד אותו ואמר כי מרטנס הוא "מדינאי אמיתי ואחד מאבות בלגיה הפדרלית". מדיה וקבצים בנושא וילפריד מרטנס בוויקישיתוף וילפריד מרטנס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) וילפריד מרטנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) וילפריד מרטנס, באתר Discogs (באנגלית)
תורוואלד סטאונינג

תורוולד אוגוסט מארינוס סטאונינג (בדנית: Thorvald August Marinus Stauning;‏ 26 באוקטובר 1873 – 3 במאי 1942) היה פוליטיקאי דני מן הסוציאל-דמוקרטים אשר כיהן כראש ממשלת דנמרק בשנים 1924–1926 ומשנת 1929 ועד מותו בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה. נחשב לאחד הפוליטיקאים הנערצים בדנמרק במאה ה-20. סטאונינג מחזיק בשיא פוליטי לאחר שנבחר מחדש כשלוש פעמים לתפקידו (1932, 1935, 1939). על שמו נקרא קרחון בגרינלנד. סטאונינג נולד ב-26 באוקטובר 1873 בקופנהגן. בצעירותו, בשנות ה-90 של המאה ה-19, החל להיות פעיל באיגודים המקצועיים. לאחר עשייה עיתונאית, נבחר סטאונינג לפרלמנט הדני בשנת 1906. בשנת 1910 נבחר להנהיג את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בשנים 1916–1920 היה שר בלי תיק בממשלה. בשנת 1924 הנהיג סטאונינג ממשלת מיעוט אשר שרדה רק שנתיים. ממשלה זו ידועה בשל שילובה של אישה כשרת חינוך, ובכך הממשלה נחשבה לפורצת דרך. בשנת 1929 סטאונינג חזר לשלטון וניסה לשקם את דנמרק מתוך המשבר הכלכלי העולמי שפרץ באותה השנה. שלטונו של סטאונינג התאפיין בבנייתה של דנמרק כמדינת רווחה וכהפיכתה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למפלגה עממית יותר. בשנת 1939 ניסה להוביל שינוי בחוקה אך נכשל. כישלון זה כמעט הוביל אותו להתפטר מהתפקיד. סטאונינג נשאר בפועל בתפקידו עד כיבוש דנמרק בידי גרמניה הנאצית ב-9 באפריל 1940. הוא בחר להישאר בדנמרק ולא לגלות. הוא נפטר ב-3 במאי 1942, בזמן שהיה שרוי בדיכאון כתוצאה ממצבה של אירופה. הוא זכה ללוויה מלכותית, מה שלא נהוג בנוגע לראשי ממשלה בדרך כלל. מדיה וקבצים בנושא תורוואלד סטאונינג בוויקישיתוף תורוואלד סטאונינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תורוואלד סטאונינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תורוואלד סטאונינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תורוואלד סטאונינג, באתר Discogs (באנגלית)
סטפני טאבס ג'ונס

סטפני טאבס ג'ונס (באנגלית: Stephanie Tubbs Jones;‏ 10 בספטמבר 1949 – 20 באוגוסט 2008) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מן המפלגה הדמוקרטית ששימשה חברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו בשנים 1999 ועד למותה בשנת 2008. ג'ונס היא האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שנבחרה לקונגרס מטעם אוהיו. הייתה חברה בוועדות האתיקה והחינוך. ג'ונס הייתה חברה ב-NAACP. ג'ונס נולדה ב-10 בספטמבר 1949 בקליבלנד, אוהיו, שם התבגרה ולמדה תואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. בשנת 1974 סיימה לימודי דוקטורט במשפטים באותה אוניברסיטה. התחתנה בשנת 1976. היא החלה לעבוד כשופטת וכתובעת מקומית. היא עבדה כתובעת עד שהחלה לעבוד בקונגרס. בשנת 1990 ניסתה להיבחר לבית המשפט העליון של אוהיו, ללא הצלחה. בשנת 1998 נבחרה לראשונה לבית הנבחרים עם רוב של כ-80% על פני מועמד הרפובליקני ומועמד עצמאי. היא נבחרה שוב לתפקיד בשנים 2000, 2002, 2004 ו-2006 כאשר תמיד ניצחה ברוב של למעלה מ-75%. בשנת 2004 קיבלה 100% מהקולות לאחר שהייתה המועמדת היחידה. בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו בשנת 2008 תמכה ג'ונס בהילרי קלינטון בפריימריז הדמוקרטים, אך הכריזה על תמיכה בברק אובמה לאחר שקיבל את המועמדות הדמוקרטית. ג'ונס נפטרה כתוצאה מדימום מוחי ב-20 באוגוסט 2008. מדיה וקבצים בנושא סטפני טאבס ג'ונס בוויקישיתוף סטפני טאבס ג'ונס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) סטפני טאבס ג'ונס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תת-מערכה

תת-מערכה (בלטינית: subphylum, ברבים: subphyla) בנומנקלטורה זואולוגית היא דרגה טקסונומית מתחת למערכה. דרגה טקסונומית זו בזואולוגיה מקבילה לדרגה הטקסונומית "subdivision" בנומנקלטורה של פטריות ושל צמחים. כאשר יש צורך בכך ניתן לפצל את תת-המערכה לאינפרא-מערכות, כך שההיררכיה נראית כך: מערכה (phylum) תת-מערכה (subphylum) אינפרא-מערכה (infraphylum) על מחלקה (superclasses) רק כמה מן המערכות של עולם החי נחלקות לתת-מערכות: מערכת פרוקי-רגליים: נחלקות לתת-מערכות Trilobitomorpha, בעלי כליצרות (Chelicerata), מרבי-רגל (Myriapoda), שש-רגלים (Hexapoda) וסרטנאים (Crustacea). מערכת הברכיופודים: נחלקות לתת-מערכות Linguliformea,‏ Craniformea ו-Rhynchonelliformea. מערכת המיתרניים: נחלקות למיתרני זנב (Tunicata),‏ Cephalochordata והתת-מערכה הגדולה ביותר – בעלי חוליות (Vertebrata). דוגמאות לאינפרא-מערכה (infraphyla): ריריות (Mycetozoa) וחולייתנים לסתניים (Gnathostomata).
IC 1613

IC 1613 היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים לווייתן במרחק של כ-2.5 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. הגלקסיה התגלתה בספטמבר 1906 על ידי האסטרונום מקס וולף, שתיאר אותה כערפילית מוארכת ליד הכוכב 26 בלווייתן. בשנת 1928 זיהה האסטרונום ולטר באדה שהערפילית מורכבת מכוכבים רבים בדומה לענני מגלן. בגלקסיה התגלו כוכבים משתנים קפאידיים ומשתני RR בנבל שאפשרו לחשב את המרחק אליה ולזהות שהיא נמצאת מחוץ לשביל החלב, והיא מילאה תפקיד חשוב במציאת הקשר המדויק בין בהירות נראיתם של המשתנים הקפאידיים ובין אורך המחזור של השתנותם. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-16.2 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של למעלה מ-11,500 שנות אור, כך שהיא אחת מהגלקסיות הננסיות הגדולות בקבוצה המקומית. מסתה מוערכת בכ-‎2.8×108‎ מסות שמש, כאלפית ממסת שביל החלב, ומתוכה מסת הכוכבים הנראים שבה היא כ-‎108‎ מסות שמש ומסת המימן החופשי שבה היא כ-‎6.5×107‎ מסות שמש, כך שפחות ממחציתה של מסת הגלקסיה מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. זהו שיעור נמוך מאוד יחסית לשאר הגלקסיות הננסיות שבקבוצה המקומית, שבהן מהווה החומר האפל את רובה הגדול של מסת הגלקסיה. המתכתיות הממוצעת של כוכבי הגלקסיה היא כ-4 אחוזים מזו של השמש, דבר שמאפיין כוכבים זקנים, אך למרות המתכתיות הנמוכה יש בגלקסיה גם אוכלוסייה של כוכבים צעירים שגילם לא עולה על מיליארד שנים, כך שנראה שממשיכים להיווצר בה כוכבים חדשים. אחד הכוכבים הצעירים והמסיביים שהתגלו בגלקסיה הוא כוכב וולף-ראייה שמסתו כ-23 מסות שמש, טמפרטורת פניו כ-150,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 478,000 מעוצמת ההארה של השמש. הוא צפוי לסיים את חייו כסופרנובה תוך 17,000 שנים. מדיה וקבצים בנושא IC 1613 בוויקישיתוף IC 1613, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: IC 1613 A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012) S.-H. Oh, D. A. Hunter, E. Brinks, B. G. Elmegreen, A. Schruba, F. Walter, M. P. Rupen, L. M. Young, C. E. Simpson, M. Johnson, K. A. Herrmann, D. Ficut-Vicas, P. Cigan, V. Heesen, T. Ashley & H.-X. Zhang: High-resolution Mass Models of Dwarf Galaxies from LITTLE THINGS, The Astronomical Journal, Vol. 149, Iss. 6, article id. 180, p. 8 (2015) M. Wolf: Extended Nebula near 26 Ceti, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 67, Iss. 1, p. 91 (1906) W. Baade: Der Nebel NGC II 1613, Astronomische Nachrichten, vol. 234, Iss. 20, p. 407 (1929) A. A. Cole, E. Tolstoy, J. S. Gallagher, J. G. Hoessel, J. R. Mould, J. A. Holtzman, A. Saha, G. E. Ballester, C. J. Burrows, J. T. Clarke, D. Crisp, R. E. Griffiths, C. J. Grillmair, J. J. Hester, J. E. Krist, V. Meadows, P. A. Scowen, K. R. Stapelfeldt, J. T. Trauger, A. M. Watson & J. R. Westphal: Stellar Populations at the Center of IC 1613, The Astronomical Journal, Vol. 118, Iss. 4, p. 1657 (1999) A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 23 (2012) F. Tramper, S. M. Straal, D. Sanyal, H. Sana, A. de Koter, G. Gräfener, N. Langer, J. S. Vink, S. E. de Mink & L. Kaper: Massive stars on the verge of exploding: the properties of oxygen sequence Wolf-Rayet stars, Astronomy & Astrophysics, Vol. 581, id. A110, p. 6, 9 (2015)
יחסי מלזיה–שוודיה

יחסי מלזיה-שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין מלזיה לבין ממלכת שוודיה. היחסים בין המדינות הם בדרך כלל טובים, המדינות מקיימות קשרים בתחומי הכלכלה, המסחר והתרבות. היחסים הדיפלומטיים שבין מלזיה לשוודיה כוננו ב-1958. ב-3 במרץ 1979, נחתם הסכם בין המדינות בדבר ההגנה ההדדית בנוגע להשקעות בין הממשלות. ב-19 באוקטובר 1967, המדינות חתמו על הסכם בדבר שירותי האוויר. שתי המדינות חתמו על הסכם למניעת כפל מס. ב-2000, הצי השוודי הסכים להשאיל ארבע ספינות לשר הביטחון המלזי, נג'יב רזאק על מנת להגביר את הביטחון של מלזיה. היחסים בין המדינות הן בדרך כלל טובים, המדינות מקיימות קשרים בתחומי התיירות, תרבות, כלכלה, מסחר וכולי. נכון ל-2009, כ-90 חברות מלזיות פועלות בשוודיה, כ-450 אזרחים שוודים גרים במלזיה ובשנת 2011, ביקרו 44,138 אזרחים שוודים במלזיה. בין מלזיה לשוודיה קיים שיתוף פעולה כלכלי מלא. מלזיה מייצאת אל שוודיה סחורות בשווי מאות מיליוני דולרים. בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה ממלזיה לשוודיה הוא 389 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר טלפונים, שמן דקלים, מוצרי חשמל ואלקטרוניקה, ירקות ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה משוודיה למלזיה הגיעה לסך 418 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר מוצרי חשמל ואלקטרוניקה, טרקטורים, כלי רכב ועוד. שוודיה מיוצגת במלזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקואלה לומפור, בירת מלזיה. מלזיה מיוצגת בשוודיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בסטוקהולם, בירת שוודיה. חגיגות 50 שנה ליחסים הדיפלומטיים יחסים בילטריליים, מרטין נייחהוף, עמ' 55 Loretta Malintoppi, Charis Tan, Investment Protection in Southeast Asia: A Country-by-Country Guide on Arbitration Laws and Bilateral Investment Treaties, BRILL, 2016-10-27. (באנגלית) EUR-Lex - 22007A0404(01) - EN - EUR-Lex, eur-lex.europa.eu (באנגלית) Michael Lang, Tax Treaty Interpretation, Kluwer Law International, 2001-12-19. (באנגלית) Sipadan/Pandanan Hostage News Specials, www.e-borneo.com ScandAsia.Com - H.E. Helena Sångeland: Swedish Ambassador to Malaysia, ‏2008-08-08 על פי נתוני OEC. Products that Malaysia exports to Sweden (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Malaysia imports from Sweden (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) שגרירות שוודיה בקואלה לומפור (ארכיון) שגרירות מלזיה בשטוקהולם
WWE 205 Live

WWE 205 Live הייתה תוכנית היאבקות מקצועית שבועית, שהופקה על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ושודרה בערוץ ה-WWE Network. התוכנית אופיינה במחלקת משקל הקל של הארגון וכללה קרבות היאבקות ועלילות רבות ומגוונות בין מתאבקי המחלקה. המספר "205" ייצג את המשקל המקסימלי בפאונדים של המתאבקים הרשאים להשתתף בתוכנית או בהמרה לקילוגרמים, עד כ-93 ק"ג. התוכנית עלתה לאוויר ב-29 בנובמבר 2016 וירדה משידור ב-11 בפברואר 2022. 205 לייב נחנכה עקב ההצלחה האדירה של טורניר משקל קל, שבו השתתפו 32 מתאבקים בעלי משקל של עד כ-93 ק"ג, מרחבי העולם במטרה להפוך לאלוף ה-WWE במשקל קל הראשון. טריפל H, המשמש כמפיק בפועל וכמתאבק, ציין שמטרת התוכנית היא להציג את היכולות שיש למחלקת משקל הקל. התוכנית Raw שימשה תחילה כבית של מתאבקי משקל הקל, לאחר שכל המתאבקים הללו הועברו לתוכנית במסגרת הדראפט של ה-WWE. לאחר הקמת התוכנית של 205 לייב, כל מתאבקי משקל הקל הופיעו גם ב-Raw וגם ב-205 לייב, ולעיתים ערכו הופעות בתוכנית NXT. 205 לייב שודרה לראשונה ב-29 בנובמבר 2016, כשהקרב המרכזי של התוכנית היה ריץ' סוואן שגבר על דה בריאן קנדריק וזכה באליפות ה-WWE במשקל קל. ב-7 בנובמבר 2017, מחלקת בריטניה של הארגון הוזמנה לתוכנית 205 לייב, מה שציין את הופעת הבכורה של רבים ממתאבקי מחלקת בריטניה ברוסטר הראשי (חוץ מהמתאבק פיט דאן, שערך את הופעת הבכורה שלו לילה לפני ב-Raw). בחודש ינואר של שנת 2018, טריפל H נכנס לתפקיד בכיר יותר בצוות הקריאטיב של התוכנית. אחת מהחלטותיו הראשונות הייתה ההכרזה על הג'נרל מנג'ר הראשון של התוכנית. הג'נרל מנג'ר התגלה על ידי הג'נרל מנג'ר של סמאקדאון, דניאל בריאן (שגם בישר את הבשורה על בואו של ג'נרל מנג'ר חדש שבוע קודם לכן) כדרייק מאבריק, המוכר יותר כ"רוקסטאר ספוד" מתקופתו בארגון Impact Wrestling. המעשה הראשון של מאבריק כמנהל היה ההכרזה על טורניר בן 16 משתתפים שמטרתו הייתה לקבוע את אלוף ה-WWE במשקל קל החדש (לאחר שהאלוף הקודם, אנזו אמורה, פוטר מהחברה). 1 כשנייג'ל מקגינס נעדר מצוות השידור, הוא הוחלף על ידי הפרשן של סמאקדאון, ביירון סקסטון. 2 כשנייג'ל מקגינס נעדר מצוות השידור, הוא הוחלף לשבועיים על ידי הפרשן של NXT, פרסי ווטסון. אליפות ה-NXT במשקל קל מדיה וקבצים בנושא WWE 205 Live בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של WWE 205 Live WWE 205 Live, ברשת החברתית פייסבוק WWE 205 Live, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "WWE 205 Live", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "WWE 205 Live", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "WWE 205 Live", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 205 לייב תשודר לראשונה ב-29 בנובמבר ותשודר בערוץ הנטוורק של ה-WWE טריפל H בראיון ריץ' סוואן מנצח את דה בריאן קנדריק וזוכה באליפות ה-WWE במשקל קל טריפל H אין, וינס מקמהן אאוט החלטתו הראשונה של הג'נרל מנג'ר
אלינור מאנגליה, מלכת קסטיליה

אלינור מאנגליה, מלכת קסטיליה (באנגלית: Eleanor of England, Queen of Castile;‏ 13 באוקטובר 1162 - 31 באוקטובר 1214), הייתה בתם של הנרי השני, מלך אנגליה ואלינור מאקוויטניה, ואשתו של אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה. אלינור נולדה ב-13 באוקטובר 1162 בדומפרון שבנורמנדי להנרי השני, מלך אנגליה ולאלינור, דוכסית אקוויטניה, בתם של גיום העשירי, דוכס אקוויטניה ואאנור דה שאטלרו. בשנת 1170 אורסה אלינור לאלפונסו השמיני, מלך קסטיליה, אולם הנישואים התעכבו עד לשנת 1177, בשל גילה הצעיר ובשל המהומה שהתעוררה באירופה לאחר שאביה רצח את הארכיבישוף מקנטרברי, תומאס בקט. מטרת אביה בסידור הנישואין הייתה להגן על הגבול בפירנאים של דוכסות אקיטן, ואילו אלפונסו חיפש בן ברית כנגד יריבו סנצ'ו השישי, מלך נווארה. בשנת 1200 פלש אלפונסו לגסקוניה בטענה כי הוא היה אמור לקבל אותה כחלק מהנדוניה שהובטחה לו. טענה כזו לא נראית הגיונית על פניה, שכן לא סביר שאביה של אלינור היה מוותר על חלק כה משמעותי מנחלותיו, מה גם שגסקוניה הייתה רכושה הפרטי של המלכה, אלינור מאקוויטניה. לכל היותר הוצעה הדוכסות כערבות עד לתשלום מלוא הנדוניה. בשנת 1208 ויתר אלפונסו על התביעה. עם זאת, נין של השניים, אלפונסו העשירי, מלך קסטיליה, טען לבעלותו על גסקוניה, בשל אותו עניין בדיוק. כמו אימה, אלינור מאקוויטניה, גם אלינור מאנגליה הייתה בעלת כח פוליטי והשפעה בזכות חוזה הנישואין שלה, שבמסגרתו נתנה לה שליטה על נחלות, ערים וטירות בכל רחבי הממלכה. כוחה השתווה כמעט לכוחו של בעלה, ונראה ששררה ביניהם הערכה ואהבה שכן הוא קבע בצוואתו כי לאחר מותו היא תשלוט בממלכה יחד עם בנם. היא הייתה זאת שהביאה לחתונת בתה ברנגלה, מלכת קסטיליה עם אלפונסו התשיעי, מלך לאון. אלינור גם המשיכה את המסורת מבית אימה, והייתה פטרונית לטרובדורים ולתרבות החצרונית. היא תמכה במוסדות דת, ועסקה רבות בפעולות צדקה וסעד לנזקקים. היא הקדישה קפלה בקתדרלת טולדו לארכיבישוף מקנטרברי תומאס בקט, שאותו רצח אביה. בשנת 1214 מת בעלה אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה, ומרוב צער חלתה אלינור ומתה בבורגוס 28 ימים לאחר מכן, ב-31 באוקטובר. בשנת 1177 התחתנה אלינור עם אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה, ממנו נולדו לה 11 ילדים: ברנגלה, מלכת קסטיליה (1180–1246) סנצ'ו (1181) סאנצ'ה (1182–1185) אנריקה (1184) אורקה מקסטיליה, מלכת פורטוגל (1187–1220) בלנקה, נסיכת קסטיליה (1188–1252) פרננדו מקסטיליה (1189–1211) מפאלדה (1190–1211) לאונור מקסטיליה (1191–1244) קונסטנס (1202–1243) אנריקה הראשון, מלך קסטיליה (1204–1217) מדיה וקבצים בנושא אלינור מאנגליה, מלכת קסטיליה בוויקישיתוף אלינור מאנגליה, מלכת קסטיליה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
טורו איוואטאני

טורו איוואטאני (ביפנית 岩谷 徹, ‏ 25 בינואר 1955) הוא מפתח משחקי וידאו יפני, המציא את משחק הפאקמן בשנת 1980. איוואטאני נולד במחוז מגורו בטוקיו יפן. הוא אוטודידקט ומעולם לא עבר הכשרה או קורסים בתכנות, עיצוב או גרפיקה. מחברות הלימוד שלו מימי בית הספר מלאות באיורי מאנגה אותם צייר, חלקם נקלטו לתוך המשחקים שיצר. הוא החל לעבוד עבור חברת משחקי המחשב נמקו בשנת 1977. בחברה זו הוא החל את דרכו בעולם משחקי הווידאו, וכן הגה את הרעיון למשחק בשם "פאקו-מן". בשנת 1980, לאחר עזרה מצוות קטן של מתכנת ואיש אפקטים קוליים, שיגאו פונקי וטושיו קאי בהתאמה, המשחק ראה אור. המשחק הופץ לראשונה ביפן ב-22 במאי 1980 וזכה להצלחה עצומה. חברת מידווי האמריקאית התרשמה מהצלחת המשחק, רכשה את זכויות ההפצה והחלה לשווק אותו בארצות הברית תחת השם פאקמן. משם המשחק צבר אהדה עולמית והוא מבין משחקי המחשב המוכרים ביותר בעולם וכן סמל תרבותי של שנות השמונים. איוואטאני המשיך לעבוד בחברת נמקו ופיתח משחקים נוספים, אך הם לא זכו להצלחה מסחרית כמו הפקמן. בראיון שנערך עימו לגבי הכנסותיו ממשחק הפקמן אמר: "לאמיתו של דבר, לא תוגמלתי עבור ההצלחה של פקמן. הייתי רק עובד שכיר. לא היה שינוי בשכר שלי, לא בונוס ושמי לא הוזכר במשחק". מאפריל 2005 החל להרצות באוניברסיטת אוסקה לאומנות על עיצוב דמויות למשחק. הוא עזב את חברת נמקו בשנת 2007 והחל להרצות באוניברסיטה הפוליטכנית של טוקיו. ב-2 ביוני 2010, לפני שנכח בפסטיבל של משחקי וידאו בהולנד, הוא הציג לתקשורת את השרטוטים הראשונים של משחק הפקמן. למחרת, הוענק לו שיא גינס, שכן פקמן הוכר כ"משחק שהותקן הכי הרבה פעמים על מכונות ארקייד בתשלום" (293,822 מכונות). איוואטאני הופיע בהופעת קמע בסרט פיקסלים. מדיה וקבצים בנושא טורו איוואטאני בוויקישיתוף טורו איוואטאני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) https://programmersatwork.wordpress.com/toru-iwatani-1986-pacman-designer/ https://www.engadget.com/2007/06/07/chasing-pellets-pac-man-tries-to-make-history-again/ http://vh1.blogs.com/vh1_games//2007/06/exclusive_pacma.html
אורי מרק

אורי מרק (נולד ב-25 בדצמבר 1983) הוא עיתונאי, כותב ומוזיקאי ישראלי. שימש כראש מערכת החדשות של עיתון "הארץ" ובמאי 2018 מונה לעורך המוסף. יליד רמת גן, מתגורר בתל אביב, נשוי לעיתונאית נוף נתנזון, בתו של השחקן נתן נתנזון. מרק התחיל את דרכו העיתונאית בעיתון הצבאי "במחנה", שם שימש כעורך החלק המגזיני של העיתון. לאחר השירות הצבאי עבד במערכת "ידיעות תל אביב" בתור עורך, ובהמשך עבר לדסק החדשות של עיתון "הארץ" שם שימש עורך השער וראש הדסק. ב-2015 מונה לתפקיד ראש מערכת החדשות. בשנת 2009 הוציא מרק את אלבומו הראשון "לא לדבר על מין". את הפקת האלבום הפקיד בידיו של אורי כנרות. מרק כתב והלחין את כל שירי האלבום, והיה שותף בעיבודים. האלבום התאפיין ברוק מתוחכם בעברית, בעל שפה גבוהה ומשחקי מילים. הסינגל הראשון, "לא לדבר על מין", זכה להצלחה רבה בתחנות הרדיו. משתתפים באלבום: אורי כנרות - הפקה מוזיקלית, עיבודים, גיטרות, קולות דניאל רוט - גיטרות, עיבודים, קולות טל שטורם - בס, עיבודים שאול עשת - פסנתר, קלידים עירא רביב - תופים בשנת 2015 הוציא את אלבומו השני: "אין לאן לברוח". מרק כתב והלחין את כל השירים (פרט לשיר "הנה מוטלות גופותינו" אותו כתב חיים גורי). שישה שירים הוקלטו בלונדון ואותם הפיק גיל לואיס. השירים הנוספים הוקלטו בתל אביב והופקו על ידי דניאל רוט ("המצאת הגלגל"), עמוס בן דוד ("הנה מוטלות גופותינו") ומרק עצמו ("אם לא תחכה לבואה"). משתתפים באלבום: אורי מרק - שירה, עיבודים, גיטרות, בס, קלידים גיל לואיס - עיבודים, גיטרות, בס, קלידים דניאל רוט - עיבודים, גיטרות, קלידים נייתן קארן - תופים שי רוט - קלידים אורי מרק, דרוקר נטפל לזוטות, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2017 אלכסנדר כץ, שינויים ברחוב שוקן: אורי מרק מונה לראש מערכת החדשות של 'הארץ' - במקום נעה לנדאו, באתר אייס, 3 במאי 2015 אורי מרק, הסיפור על אהוד ברק, גבי אשכנזי והתוכנית הסודית להחלפת נתניהו, באתר הארץ, 15 בספטמבר 2016 אורי מרק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורי מרק, סרטונים בערוץ היוטיוב דורון גל, ‏איזה מין מין, באתר ‏מאקו‏, 6 בנובמבר 2008 אסף נבו, ‏לא לדבר על מין - ביקורת אלבום, באתר ‏מאקו‏, 20 במאי 2009 אורי זר אביב, אורי מרק מוציא אלבום חדש ורוצה להיות דיווה, טיים אאוט, 19 ביוני 2014 דוד ורטהיים‏, שינויים ב"הארץ": ראש מערכת החדשות אורי מרק יחליף את עורך המוסף מורן שריר, באתר וואלה, 23 במאי 2018
אל-בחירה

אל-בֻּחַירה (בערבית: محافظة البحيرة) הוא אחד מ-27 מחוזות מצרים הממוקם בצפון המדינה, בדלתא של הנילוס. בירת המחוז היא דמנהור. עיר מרכזית נוספת היא כפר א-דוואר. בנוסף על שתי ערים אלו, ישנן עוד כ-12 ערים במחוז. בשנת 2017 נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי מינה מושלת למחוז, אירוע שלא קרה קודם לכן במצרים. האוכלוסייה כפרית מאוד, כאשר 19.5% מהתושבים בלבד מתגוררים בערים. באל-בֻּחַירה מתגוררים מעל 6 מיליון תושבים, והוא מתפרס על כ-10,130 קמ"ר, מה שהופך אותו למחוז החמישי במצרים בגודל האוכלוסייה והעשירי בשטחו. המחוז נחשב לחשוב מאוד מבחינה תחבורתית. הייצור המקומי כולל כותנה, כימיקלים, שטיחים, חשמל ודיג. מדיה וקבצים בנושא אל-בחירה בוויקישיתוף אל-בחירה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.