ג'ואן מונדייל

ג'ואן מונדייל לבית אדמס (באנגלית: Joan Mondale;‏ 8 באוגוסט 1930 – 3 בפברואר 2014) הייתה הגברת השנייה של ארצות הברית מ-1977 עד 1981 כאשתו של וולטר מונדייל, סגן הנשיא ה-42 של ארצות הברית. היא הייתה אמנית וסופרת וכיהנה במועצות המנהלים של כמה ארגונים. לקידום האמנויות שלה, היא כונתה בחיבה ג'ואן אוף ארט. ג'ואן אדמס נולדה ב-8 באוגוסט 1930 ביוג'ין, אורגון, אחת משלוש בנותיהם של הכומר ג'ון מקסוול אדמס, כומר פרסביטריאני, ואשתו, אלינור ג'יין הול. היא למדה בבית הספר Media Friends, בית ספר משולב קוויקרי במדיה, פנסילבניה; בית ספר ציבורי בקולומבוס, אוהיו; ומאוחר יותר אקדמיית סיינט פול ובית ספר סאמיט בסיינט פול, מינסוטה. ב-1952 סיימה את לימודיה בקולג' מקאלסטר בסנט פול, שם שימש אביה ככומר, עם תואר ראשון בהיסטוריה. לאחר סיום לימודיה בקולג', היא עבדה במוזיאון בוסטון לאמנויות יפות ובמכון מיניאפוליס לאמנות. ב-27 בדצמבר 1955 נישאה ג'ואן לעורך הדין וולטר "פריץ" מונדייל במיניאפוליס, אותו פגשה בבליינד דייט. לזוג נולדו שלושה ילדים: טד מונדייל (נולד ב-12 באוקטובר 1957), פוליטיקאי ממינסוטה, לשעבר סנאטור מדינתי ומועמד לתפקיד מושל מינסוטה ב-1998. אלינור ג'יין מונדייל פולינג (19 בינואר 1960 – 17 בספטמבר 2011), אשת טלוויזיה ורדיו שמתה מסרטן המוח בגיל 51. ויליאם הול מונדייל (נולד ב-27 בפברואר 1962), עוזר התובע הכללי, משרד התובע הכללי של מינסוטה (1990–2000) בשנת 1964, וולטר מונדייל החליף את יוברט האמפרי כסנאטור אמריקאי, וכיהן עד 1976, כאשר המועמד הדמוקרטי לנשיאות ג'ימי קרטר בחר בו כשותף שלו בהתמודדותו המוצלחת לנשיאות. לאחר מכן, ג'ואן מונדייל הפכה לגברת השנייה, והחליפה את הפי רוקפלר, במהלך כהונתו של בעלה כסגן נשיא מ-1977 עד 1981. היא ובעלה הפכו גם לגברת השנייה וסגן הנשיא הראשונים שגרו במעגל מצפה הכוכבים מס' 1. היא הוחלפה בתור הגברת השנייה על ידי ברברה בוש. ג'ואן מונדייל הייתה תומכת בתיקון לשוויון זכויות ולעיתים קרובות העניקה את תמיכתה בפומבי למטרה. מחוץ לתפקידו במהלך כהונתו הראשונה של רונלד רייגן כנשיא, וולטר מונדייל זכה במועמדות הדמוקרטית לנשיאות ב-1984. כגברת ראשונה לעתיד, ג'ואן מונדייל אמרה למורין דאוד מהניו יורק טיימס שהיא לא תדבר על מתכונים או בגדים במהלך הקמפיין, אבל כאשר יריביו הפוליטיים של בעלה הסתכסכו עם זה, ועלו לו בקולות, היא פרסמה את "ספר הבישול של משפחת מונדייל", עם מתכונים הכוללים את Fettucine à la Pimiento Mondale, והכריזה שהיא "אישה ואמא מסורתית ותומכת". וולטר מונדייל הפסיד בבחירות, והוא ומשפחתו חזרו למינסוטה, שם חיו עד כהונתו כשגריר ארצות הברית ביפן מ-1993 עד 1996, ולאחר מכן חידש את עיסוקו בעריכת הדין במיניאפוליס. ג'ואן מונדייל הייתה מתרגלת, פטרונית ותומכת באמנויות לכל החיים, והכינוי שלה 'ג'ואן אוף ארט' היה מחווה כנה. כקדרת מוכשרת, למדה אמנות בקולג', ולאחר מכן עבדה בגלריות, לפני שעברה לוושינגטון כאשת סנאטור ב-1964, והובילה סיורים מודרכים בגלריה הלאומית לאמנות. ב-1972 היא כתבה ספר "פוליטיקה באמנות", ובחנה כיצד משתקפת פרשנות פוליטית ביצירות אמנות. מאוחר יותר היא ערכה באופן קבוע סיורים כמדריכה לחברה של החברה אלן פרוקסמיר (אשתו של הסנאטור הדמוקרטי מוויסקונסין ויליאם פרוקסמיר). מאוחר יותר, כגברת השנייה, היא הפכה את אחוזת סגן הנשיא לחלון ראווה של אמנות אמריקאית, עם יצירות של אמנים כולל רוברט ראושנברג, אדוארד הופר, לואיז נבלסון ואנסל אדמס. בשלב זה, היא גם כיהנה כיושבת ראש המועצה הפדרלית לאמנויות ומדעי הרוח. כאשתו של שגריר ארצות הברית ביפן, היא קידמה בהתלהבות הבנה בין-תרבותית באמצעות אמנות, עיצבה מחדש את השגרירות בציורים אמריקאים וארגנה סיורים עם מדריך דו-לשוני. היא למדה אמנות יפנית, והרשימה את ראש עיריית קיוטו בכך שהגישה לו קערת קרמיקה שהכינה בעצמה בסגנון מאשיקו המסורתי. היא הייתה המחברת של "מכתבים מיפן", אוסף של חיבורים על החיים מעבר לים שפורסם ב-1998. חזרה למינסוטה, מונדייל המשיכה לייצר כלי חרס משלה ולקדם את האמנויות. היא כיהנה במועצות המנהלים של תזמורת מינסוטה, מרכז ווקר לאמנות, מכללת מקאלסטר והגלריה הלאומית לפורטרטים. בשנת 2004, מרכז הטקסטיל במיניאפוליס העניק לכבודה חלל תצוגה, גלריית ג'ואן מונדייל. היא גם שימשה כחברה בוועדה המייעצת לבולים של מנהל הדואר הכללי בין השנים 2005 ל-2010. ב-2 בפברואר 2014, משפחתה של מונדייל הודיעה שהיא נכנסה לטיפול בהוספיס עקב מחלת אלצהיימר. היא מתה במתקן טיפול במיניאפוליס למחרת, בגיל 83. שרידיה נשרפו. מדיה וקבצים בנושא ג'ואן מונדייל בוויקישיתוף ג'ואן מונדייל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Gates, Anita (3 בפברואר 2014). "Joan Mondale, Arts Advocate and Wife of Vice President, Dies at 83". The New York Times. נבדק ב-3 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) (subscription required) Bakst, Brian (3 בפברואר 2014). "Joan Mondale, art-loving former 2nd lady, has died". The Christian Science Monitor. נבדק ב-3 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Arnold, Laurence (4 בפברואר 2014). "Joan Mondale, Art-Loving Wife of U.S. Vice President, Dies at 83". Bloomberg. נבדק ב-4 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Walter Mondale Fast Facts". CNN.com. נבדק ב-4 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "The Vice President's Residence". WhiteHouse.gov. אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Happy, Nelson Rockefeller open 2nd Washington Home". Sarasota Herald-Times. United Press International. 7 בספטמבר 1975. p. 11A. ארכיון מ-21 בינואר 2021. נבדק ב-31 בדצמבר 2015 – via Google News. {{cite news}}: (עזרה) Gates, Anita (2014-02-03). "Joan Mondale, Who Merged Politics With Art, Dies at 83". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-07-29. Joan Mondale: An Inventory of Her Papers "Honoring our friend, Joan Mondale". Textile Center. 4 בפברואר 2014. נבדק ב-5 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Walsh, Paul (22 בינואר 2010). "Mondale leaves postage stamp advisory panel". נבדק ב-10 בינואר 2022. {{cite news}}: (עזרה) "Joan Mondale: A Remembrance". The Huffington Post. 4 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Peterson, Brian. "Joan Mondale, wife of former VP Walter Mondale, dies at 83". Star Tribune. אורכב מ-המקור ב-21 בפברואר 2014. נבדק ב-4 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Joan Mondale, wife of former VP Walter, dies at 83". Minnesota Public Radio. 3 בפברואר 2014. נבדק ב-4 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Dignitaries, family bid final farewell to Joan". Star Tribune. 12 בפברואר 2014. {{cite news}}: (עזרה)