laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חואקין שוכמן

חואקין שוכמן (נולד ב-29 בינואר 1995) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הגארד בקבוצת עירוני רעננה מהליגה הלאומית בכדורסל. חואקין שוכמן נולד בארגנטינה, עלה לישראל בילדותו, בשנת 2002. תחילה גדל בנהריה, ובנעוריו עבר עם משפחתו למושב ברק על מנת שיוכל להשתלב במחלקת הנוער של הפועל גלבוע גליל. למד בתיכון עמק חרוד והיה שותף לעליית נבחרת בית הספר לליגת העל לתיכונים. בעונת 2012/13 עלה לקבוצת הבוגרים של הפועל גלבוע גליל ושיחק שני משחקים בלבד. בעונת 2014/15 הצטרף להפועל עפולה מן הליגה הלאומית ושיחק במקביל בגלבוע גליל במסגרת הכרטיס הכפול, המאפשר לשחקן צעיר מקבוצה בליגת העל לשחק במקביל גם בקבוצה מן הליגה הלאומית. בעונת זו ירד עם גלבוע גליל לליגה הלאומית בתום העונה ומונה כקפטן הקבוצה. הוא המשיך לשחק בקבוצה גם כשזו שיחקה בליגה השנייה. בעונת 2016/17 סיים את העונה הסדירה עם 26 דקות למשחק וממוצעים של 6.4 נקודות למשחק, 3.6 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים. במשחק שהתקיים מול מכבי תל אביב בו ניצחה גלבוע גליל, קלע 13 נקודות המהווים שיא אישי עבורו. שוכמן צורף לנבחרת העתודה של ישראל. שיחק באליפות אירופה שנערכה בשנת 2014 ביוון בה זכתה ישראל במקום השביעי, אך קיבל בה דקות בודדות ולא קלע נקודות במהלך האליפות. בעת שחזר מן האליפות, נשפט ל-10 ימי מחבוש צבאי, כיוון שיצא לאליפות אירופה ללא חתימת מפקדיו, על אישור היציאה מחוץ לישראל. בקיץ 2019 חתם בהפועל תל אביב לשנתיים בעקבות מאמנו בגלבוע, אריאל בית הלחמי. בעונתו הראשונה בתל אביב שותף ב-27 משחקים והעמיד ממוצעים של 4.9 נק' ו-3.2 ריבאונדים ב-22.2 דק', בעונתו השנייה שותף ב-8 משחקים והעמיד 1.1 נק' ו-2.1 ריבאונדים ב-15 דק' בממוצע, בינואר 2021 חתם בהפועל אילת והעמיד ב-16 משחקים ממוצעים של 4.6 נק' ו-2.6 ריבאונדים ב-14.7 דק'. בעונתו השנייה באילת שותף ב-27 משחקים והעמיד 9.7 נק' (עונתו הטובה ביותר בליגת העל) 5.7 ריב' ו-2.2 אסיסיטים ב-24.6 דק' בממוצע. לקראת עונת 2022/23 חתם בהפועל באר שבע על חוזה לשנתיים. לקראת עונת 2024/2025 חתם בעירוני רעננה מהליגה הלאומית. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א "לא מתבייש להגיד שנולדתי כדי להנהיג", באתר מנהלת ליגת העל, ‏16 באוגוסט 2016 עירד צפריר, חואקין שוכמן: "זו הכותרת של הכתבה - לחיות ולמות תחת אריאל בית הלחמי", באתר הארץ, 4 ביולי 2019 ריאיון עם חואקין שוכמן, באתר הפועל גלבוע גליל חגי פלק, חואקין שוכמן: "תמיד שואף גבוה, גלבוע זה הבית שלי, האוהדים מדהימים", באתר best ball אורי דוד, מכבי ת"א הפסידה לגלבוע/גליל בגן נר, באתר ynet, 4 במרץ 2017 דף הבית, באתר fibaeurope רועי גלדסטון, ‏חזר מאליפות אירופה עם העתודה, ונכנס לכלא, באתר ערוץ הספורט, 23 ביולי 2014 חואקין שוכמן חתם בהפועל באר שבע לשתי עונות, באתר ynet, 29 ביוני 2022
עונת 1932/1933 בסרייה א'

עונת 1932/1933 בסרייה א' הייתה העונה ה-33 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-18 בספטמבר 1932 והסתיימו ב-29 ביוני 1933. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פלרמו ופדואה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. בסיום העונה לליגת משנה ירדו בארי ופרו פטריה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו ליבורנופלרמו וברשה. פליצ'ה בוראל, שחקנה של יובנטוס כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1932/1933 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
קוליברי סגול-כנף

קוליברי סגול-כנף או קוליברי סגול-גרון (שם מדעי: Eulampis jugularis) הוא מין של עוף קטן ממשפחת הקוליבריים החי רק בחלק מהאיים הקריביים. אורכו 12 ס"מ והוא בעל גרון סגול, מקור שחור דק ועליו בליטה לבנה ובעל כנפיים כחולות בצורת חרמש. הקוליברי יכול לעוף במהירות במקום אך הוא צורך כמויות רבות של אנרגיה. הוא נאלץ לחפש מזון ללא הרף. לזכרים הצבעוניים יותר מקור גדול וישר והנקבות שהם קטנות יותר בעלות מקור מעט מעוקל. הוא מחפש פרחים של צמחים טרופיים (בעיקר מסדרת הזנגבילאים). הוא חי ביערות הגשם של הקריביים. מדיה וקבצים בנושא קוליברי סגול-כנף בוויקישיתוף קוליברי סגול-כנף, באתר ITIS (באנגלית) קוליברי סגול-כנף, באתר NCBI (באנגלית) קוליברי סגול-כנף, באתר GBIF (באנגלית) קוליברי סגול-כנף באתר הרשימה האדומה של IUCN
תמנון פסיפי ענק

תְּמָנוּן פסיפי ענק (שם מדעי: Enteroctopus dofleini) הוא מין מסדרת התמנונאים ומשפחת התמנוניים, ואחד המינים הגדולים ביותר בסדרה. הוא מצוי בחופים של צפון-מערב האוקיינוס השקט במים קרים. אורך תמנון גדול זה 4.3 מטרים עם הזרועות ומשקלו יכול להגיע ל-75 קילוגרם. הוא הכבד שבתמנונים לאחר המין תמנון שבע הזרועות (Haliphron atlanticus). צבעו אדום אך הוא יכול לנפח את עורו ולשנות צבעים במהירות למטרות הסוואה או להבעת רגשות. התמנון הפסיפי הענק מסוגל לצלול לעומק של עד 2,000 מטרים מתחת לפני הים. הוא נפוץ בעיקר ביערות קלפ סביב אזור קולומביה הבריטית ועד לצפון קליפורניה. התמנון מסוגל לטרוף יצורי ים רבים, לרבות סרטנים, לובסטרים, חסילונים, צדפות, כוכבי ים, חלזונות, דגים ואפילו מין של כריש - קוצן פסיפי - נתפס לעיתים על ידו. כמו כן הוא ניזון מתמנונים אחרים. נקבת התמנון מטפלת במסירות בצאצאיה ונשארת לגונן עליהם מאוכלי ביצים כמו דגים וכוכבי ים בלי לאכול כלל, עד למותה. מדיה וקבצים בנושא תמנון פסיפי ענק בוויקישיתוף תמנון פסיפי ענק, באתר ITIS (באנגלית) תמנון פסיפי ענק, באתר NCBI (באנגלית) תמנון פסיפי ענק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תמנון פסיפי ענק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תמנון פסיפי ענק, באתר GBIF (באנגלית) תמנון פסיפי ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
סוכי צנוע

סוכי צנוע (שם מדעי: Amblyornis inornata) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הסוכיים החיה בטבע ביערות הגשם של גינאה החדשה ושל אינדונזיה. אורכו של הסוכי 25 ס"מ בממוצע ומשקלו 105–155 גרם. הנקבות קטנות מהזכרים. הסוכי חום-זהוב וללא קישוטים מפוארים, מה שהעניק לו את השם הצנוע. כמו רוב הסוכיים הוא בונה על הקרקע ביערות גינאה החדשה ואינדונזיה, סוכה גדולה ובה הוא קורא לנקבות. הוא מוסיף בכניסה אוסף של מספר חלקים בצבע כחול או אדום, ביניהם נוצות, גרגרים ואף חפצים אנושיים. כמו כן הוא מקריא קריאות חיקוי של עופות אחרים בסביבה. כל אלו עוזרים לזכר למשוך את הנקבה לקראת ההזדווגות. הוא איננו עוזר לנקבה כלל בגידול הצאצאים. הסוכי מצליח למצוא מזון בקלות ביער המלא בפירות ובחרקים. מדיה וקבצים בנושא סוכי צנוע בוויקישיתוף סוכי צנוע, באתר ITIS (באנגלית) סוכי צנוע, באתר NCBI (באנגלית) סוכי צנוע, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סוכי צנוע, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) סוכי צנוע, באתר GBIF (באנגלית) סוכי צנוע באתר הרשימה האדומה של IUCN
פייטון אליזבת' לי

פייטון אליזבת' לי (באנגלית: Peyton Elizabeth Lee, נולדה ב-22 במאי 2004) היא שחקנית אמריקאית, המוכרת בשל תפקידה בתור אנדי מאק בסדרה "אנדי". לי נולדה בניו יורק סיטי ועברה למנהטן ביץ', קליפורניה ושם החלה לשחק בגיל 10. לי היא חצי סינית מצד אביה, השחקן אנדרו טינפו לי. היא מציינת אותו כאחת מסיבות העיקריות שרצתה להפוך לשחקנית. אמא שלה, ג'ניפר דורמר לי, היא פסיכולוגית. יש לה אחות גדולה בשם אלה ואח קטן בשם ג'וליאן. לפני "אנדי", לי שיחקה כדמות משנה בשלושה פרקים של הסדרה "חסרי בושה" כחיילת והופיעה בסדרה "סקנדל" בדמות של ויולט, מנצחת תחרות איות. דמותה הכי ידועה היא אנדי מאק מהסדרה של ערוץ דיסני "אנדי", שנוצרה על ידי טרי מינסקי שגם יצרה את קומדיית המצבים "ליזי מקגוויר". כשמינסקי נשאלה על ליהוק לי לדמות של אנדי, היא אמרה ש"היא לא נראתה כאילו נלקחה מפס ייצור של כוכבי ילדים", "מה שבאמת נהדר בפייטון הוא שהיא יכולה להתמודד בקלות עם הדרמה וגם עם הקומדיה של הדמות הזאת". "אנדי" עלתה בערוץ דיסני ב-7 באפריל 2017 בארצות הברית וב-1 ביוני 2017 בישראל, לאחר שבועיים משחרור הסדרה היא צברה כ-14 מיליון צפיות, ויותר מ-31 מיליון צפיות לאחר ארבעה שבועות. בינואר 2018 הוכרז כי לי תשתתף בסדרת האנימציה של דיסני ג'וניור, "משמר האריות" בתפקיד רני. היא הופיעה ב-9 פרקים מהעונה השלישית. טלוויזיה מדיה וקבצים בנושא פייטון אליזבת' לי בוויקישיתוף פייטון אליזבת' לי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Michael, Hixon (3 אפר' 2017). "Manhattan Beach student stars in new Disney Channel series 'Andi Mack'". The Beach Reporter. {{cite web}}: (עזרה) Kowalski, Kristine Hope (17 במאי 2017). "Peyton Elizabeth Lee Opens Up About Her Family's Heritage". Twist Magazine. {{cite web}}: (עזרה) Hixon, Michael (3 אפר' 2017). "Manhattan Beach student stars in new Disney Channel series 'Andi Mack'". The Beach Reporter. {{cite web}}: (עזרה) Adamson, Sydney. "Peyton Elizabeth Lee". Girls' Life Magazine. נבדק ב-19 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Miller, Gregory E. (11 נוב' 2015). "Lizzie McGuire Creator Gets New Disney Channel Show". TV Insider. {{cite web}}: (עזרה) "Andi Mack". Disney ABC Press. 2 מרץ 2017. אורכב מ-המקור ב-2017-11-26. נבדק ב-2017-06-09. {{cite web}}: (עזרה) Schwindt, Oriana (5 אוג' 2016). "Disney Channel Orders New Series 'Andi Mack' From 'Lizzie McGuire' Creator". Variety. {{cite web}}: (עזרה) Barnes, Brooks (10 מרץ 2017). "Kids Are Getting Older Quicker. And Disney Tries to Adapt". New York Times. {{cite web}}: (עזרה) Hill, Jim (14 אפר' 2017). ""Lizzie McGuire" creator maxes out mother-daughter dynamics with "Andi M". Huffington Post. {{cite web}}: (עזרה) "Disney Channel's "Andi Mack" Amasses Over 14 Million Views Across Linear and Digital Platforms To Date". The Futon Critic. 13 אפר' 2017. {{cite web}}: (עזרה) Pierce, Scott D. (12 במאי 2017). "Ratings are rising for made-in-Utah 'Andi Mack'". Salt Lake City Tribune. {{cite web}}: (עזרה) Otterson, Joe (9 בינואר 2018). "'Andi Mack' Star Peyton Elizabeth Lee Joins Disney's 'Lion Guard' (EXCLUSIVE)". Variety (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה)
Portrait of an American Family

Portrait of an American Family הוא אלבום של להקת המטאל מרילין מנסון. האלבום "פורטרט של משפחה אמריקאית" הוא אלבום הבכורה של מרילין מנסון מ-1994 והוא מהווה מעין אוסף של שירים מתוך מיני-אלבומים קודמים של הלהקה. השיר שזכה להצלחה הגדולה ביותר מתוכו היה Lunchbox. השיר My Monkey כלל מספר שורות מתוך שיר שכתב הרוצח הסדרתי צ'ארלס מנסון. מטרתו המוצהרת של האלבום הייתה לזעזע מבחינה ויזואלית וטקסטואלית ובכך למשוך תשומת לב ציבורית אל הלהקה, מנהג שהפך למסורת באלבומיו הבאים של מנסון. שמו של האלבום במקור היה The Manson Family Album (האלבום של משפחת מנסון). מידע על האלבום Portrait of an American Family באתר MusicBrainz מידע על האלבום Portrait of an American Family באתר AllMusic האלבום Portrait of an American Family באתר Discogs האלבום Portrait of an American Family באתר ספוטיפיי
דייב רוטשילד

דייב (קורט) רוטשילד (3 ביולי 1910 – 7 באוקטובר 1994) היה הבעלים והמנהל של פינק בירושלים. הבר, ששכן ברחוב ההסתדרות 2 פינת רחוב המלך ג'ורג', נבחר לאחד מ-50 הברים טובים בעולם. רוטשילד נולד ב-3 ביולי 1910 להרמן ובאבט רוטשילד בעיירה גרולצהופן, באזור בווריה שבגרמניה. ב-1928 הוא סיים לימודי מסחר בהלברשטאט, והצטרף לעבודה בעסק המשפחתי – ניהול פונדק ומבשלת בירה בשנים 1928-1929. בשנת 1933 נעצר אביו ונשלח למחנה הריכוז דכאו. בעקבות המעצר, החליט רוטשילד לעזוב את משפחתו וברח באותו הלילה. הוא עזב להיידלברג, ועבר את הגבול לאמסטרדם, הולנד. משם עבר לפריז כדי למצוא עבודה, ונשלח כפליט לעזור בעבודה חקלאית בעיר ליון. עד מהרה גורש גם מליון ונסע בחזרה לפריז. ב-25 בספטמבר 1935 יצא ממרסיי על אוניית שמפוליון שהגיע לנמל יפו ב-3 באוקטובר 1935. הוא השתקע בירושלים ומצא תעסוקה ראשונה כמחלק סחורה לבתי קפה בעיר. הוא עבד מעט גם בבנייה, ובמקביל החל לעסוק במלצרות - תחילה בקפה 'פאראמונט' ליד קולנוע אדיסון. ב-1937 שימש רוטשילד כמלצר ב'קפה תאבור' ברחוב בן-יהודה, ואחר כך במסעדת 'אירופה' הידועה בכיכר ציון. בהמשך החל לעבוד כמלצר בבר-מסעדה 'פינק' שבמרכז העיר, ושם למד את רזי המקצוע של עולם המסעדנות. ב-1946 הוא נכנס כשותף בבר, ובשנת 1950 קנה את חלקם של שאר שותפיו - ובכך הפך להיות הבעלים הבלעדי של מסעדת 'פינק'. ערך מורחב – פינק (בר-מסעדה) מ-1950 החל רוטשילד לפתח את הבר-מסעדה לפי ראות עיניו וטעמו האישי, ביחד עם אשתו אנטוניה 'טונקה' לבית הנדלר. הוא הפך את הבר-מסעדה הקטן למוסד בעל שם עולמי אשר נבחר בין היתר על ידי המגזינים ניוזוויק ו-Reader's Digest לאחד מ-50 הברים הטובים בעולם. בתקופת ניהולו של רוטשילד הגיע המקום לשיא פרסומו ושגשוגו. בהתחלה המסעדה הייתה בת שתי הקומות, כשבקומה התחתונה היה בר ובקומה העליונה היו שולחנות-אוכל ופסנתרן. בתחילת שנות ה-50 החליטו רוטשילד ואשתו להפוך את הקומה השנייה לדירה, ושם הם התגוררו במהלך השנים. ייחודו של המקום היה בשמירה על האווירה האירופאית אשר הייתה קיימת בו עוד מזמן המנדט. על גבי הקירות היו ציורים של אמנים רבים וידועי שם, ביניהם יוסי שטרן ויוסל ברגנר. המאכל המפורסם ביותר של הבר-מסעדה היה מרק הגולאש אשר מתכונו הסודי נשמר בחשאיות לאורך כל השנים. רוטשילד נפטר בגיל 84 ב-7 באוקטובר 1994 בביתה של בתו במבשרת ציון. חתנו, מולי עזריאלי, לקח את המסעדה תחת חסותו והמשיך לשמור על צביון המסעדה מאז הקמתה. בשנת 2005 נסגרה המסעדה בעקבות אירועי האינתיפאדה השנייה. לאחר סגירתה של מסעדת פינק נפתח במקומה סניף של קפה נאמן. כיום (2023) פועל במקום סלון-תספורות. דוד קרויאנקר, המשולש הירושלמי: ביוגרפיה אורבנית, ירושלים, הוצאת כתר, 2011 ( בעיקר הפרק: בית דירות: בר- ביסטרו 'פינק', עמ' 168-169). כתבה על פינק (אורכב 27.05.2020 בארכיון Wayback Machine) תמונת דייב, ארכיון משפחת אהרון A Toast to Jerusalem's Great Finks' Bar, כתבה של TAKI, שנת 2000 סגירת 'פינק', כתבה בעיתון הארץ של אלון הדר, 2005 שחזור 'פינק' במוזיאון מגדל דוד, רחל ניימן, יוני 2018
משה חי בן-נאים

משה חי בן-נאים (1881 – 15 בינואר 1926) היה איש ציבור ירושלמי, ממייסדי ומו"ל עיתון החרות, חבר ועד העדה המערבית, שופט בית משפט השלום העברי בעיר ומייסד אגודת "אהבה ואחווה". נולד בירושלים בשנת 1881 (ה'תרמ"א) לרב יוסף בן נאים שעלה מתטואן שבמרוקו. בילדותו התחנך בתלמודי תורה ובישיבות העיר, ומשם המשיך לבית ספר של חברת כל ישראל חברים. בצעירותו למד את מקצוע הסת"ם ועסק בו מספר שנים, ולאחר מכן פתח חנות לממכר מוצרי סת"ם ותשמישי קדושה שעסקה גם בהוצאה לאור של סידורים וספרי קודש שונים. בשנת 1909 (ה'תרס"ט) נמנה עם מייסדי עיתון "החרות", ובשנה הראשונה שימש כמו"ל העיתון יחד עם משה עזריאל. בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה נסע בשליחות בית חינוך עיוורים לאלג'יר ולמרוקו, ושהה שם במשך כשלוש שנים. כשחזר לירושלים יצר קשרים מסחריים בערי חו"ל, ושימש כסוכן הראשי של חברת הביטוח "לה מוטואל דה פראנס" בישראל. בראותו את מצוקותיהם השונות של הסוחרים מקרב עדות המזרח, ייסד עם ידידיו בשנת 1913 (ה'תרע"ג) את אגודת "אהבה ואחווה" שמטרתה לסייע לכל דורש ונזקק. בפעילותו הציבורית בירושלים נמנה עם מייסדי וחברי ועד העיר ליהודי ירושלים. כן היה חבר בוועדים ובחברות שונות, בהן "בנק הלוואה וחיסכון", "ועד העדה המערבית", וועד "ההסתדרות הארצי-ישראלית" בירושלים. שימש כחבר וכשופט בבית משפט השלום העברי. הלך לעולמו שבוע לאחר שלקה בדלקת ריאות, ב-15 בינואר 1926 (כ"ט בטבת ה'תרפ"ו). משה חי בן נאים ז"ל, דואר היום, 17 בינואר 1926 שמואל שמיר, מגרש הנחלה - החלום ושברו, באתר קק"ל משה דוד גאון, "משה חי ב"ר יוסף בן נאים", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 448, באתר היברובוקס במשפט השלום העברי, דבר, 21 ביוני 1926 משה חי בדנאים זי'ל, באתר www.jpress.nli.org.il
יחיעם מרט

יחיעם מרט (נולד ב-1946) כיהן כראש אגף במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים מרט נולד בירושלים, האמצעי מבין שלושה בנים של ציפורה וזלמן. אביו שירת כמפקד גדוד מוריה במלחמת העצמאות, ואימו היא אחייניתו של ברל כצנלסון. אחיו הצעיר בארי, שהיה קצין בחיל השריון, נהרג במהלך קרב החווה הסינית במלחמת יום הכיפורים. כשהיה בן שמונה עברה משפחתו להתגורר ברמת גן, וכשהיה בן 16 עברה לארגנטינה שם מונה אביו לקונסול בבואנוס איירס. מרט שירת בצה"ל כלוחם בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים ולחם במלחמת ששת הימים. בשירות המילואים לחם במלחמת יום הכיפורים. לאחר שחרורו מצה"ל השלים מרט תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ותואר שני בהיסטוריה צבאית. במקביל התגייס לשב"כ ושימש כמאבטח באל על. הוא גויס למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ועשה את שירותו המבצעי באגף "צומת", המפעיל את קציני האיסוף ואת רשת הסוכנים של המוסד. הוא שימש בין היתר ראש לשכת ראש המוסד יצחק חופי, ראש שלוחת המוסד בפריז, סגן ראש אגף "צומת" וראש אגף. מרט נשוי לסטלה ואב לשני בנים. הוא בעל חברה בתחום האבטחה והמודיעין העסקי. חבר בתנועת מפקדים למען ביטחון ישראל. ב-2009 הוציא יחד עם רעייתו את הספר "סוף סוף ירו על הפלוגה שלנו" המתאר את שירותו הצבאי של בנו, בארי (שנקרא על שם אחיו של יחיעם) בחטיבת הצנחנים, כלוחם וכקצין, בעיני הוריו. הוא מחברו של ספר הסיפורים הקצרים בנושאי מרגלים "Heaven Can Wait". שירי לב-ארי, הכל נשאר במשפחה, באתר ynet, 28 באפריל 2009 יוסי מלמן, ‏הילת הביטחון נשחקה: השב"כ והמוסד חייבים להיאבק על מקומם בשוק העבודה, באתר מעריב אונליין, 3 בדצמבר 2017 סטלה ויחיעם מרט, סוף סוף ירו על הפלוגה שלנו: עמודים ראשונים, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2009. עמית סלונים‏, "להיות אמא של חייל": הספר של ליהיא לפיד פחדני כמעט כמו שהוא משעמם, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2018.
חיים של אחרים (תוכנית רדיו)

"חיים של אחרים" היא תוכנית רדיו, בהגשת ערן סבאג, המשודרת בימים א'-ד' בתחנת הרדיו גלי צה"ל. התכנית משודרת מאז 2008 ועוסקת מידי ערב בדמות או נושא היסטורי שונה. בתוכנית מוצגות מדי יום ביוגרפיות של דמויות ופרשיות היסטוריות. רבות מן הדמויות נמנות עם מבקרי התרבות, מהפכנים, מתקני עולם, פילוסופים, אנשי תרבות הנגד, מוזיקאים (בעיקר אמני בלוז ומוזיקאי רגאיי ג'מייקנים) ואמנים מאסכולות שונות. כחלק מהתפיסה האידיאלוגית של השידור התוכן ההיסטורי משולב במוזיקה שורשית שחורה (Roots Music) - בלוז ורגאיי. התכנית הייתה חלוצה בשידור מיסיסיפי-בלוז כקו מוזיקלי ראשי. עם הזמן החל סבאג לשלב עם הבלוז מוזיקת רגאיי שורשית, וכן מוזיקה אפריקנית. נתח ניכר בתוכנית מוקדש לעיסוק בהיסטוריה של יבשת אפריקה, תרבותה וגיבוריה. מעורכי התכנית בעבר: ענבר מאור, שאולי מלמד, אחינעם קפון, יובל שילר ונעמי קנטור-יצחייק. בין מפיקי העבר נמנים: שירה אל עמי, איתמר לב-אוחנה, נגה סמדר, גולי דולב-השילוני, שקד הילה שובל.לי רודוי ועמליה נוימן. על צוות התכנית היום נימנים, נמרוד קהלני ואלון אביטל. השיר Green Onions של בוקר טי וה-M.G.'s‏ (Booker T. & the M.G.'s) הוא אות פתיחה של התוכנית. לתוכנית קהל מאזינים אדוק, שפעיל כקהילה. התכנית מתקיימת גם כפודקאסט ביישומון גלי צה"ל ובאתרים icast ו-Mixcloud, והחל משנת 2011 כמה פעמים פגשה את מאזיניה במסגרת מופעים מיוחדים מול קהל בשם "ערבי חיים של אחרים". המופעים, בהנחיית סבאג, עוסקים בדמויות מרכזיות מגיבורי התכנית והם כוללים הופעות מוזיקאים, הרצאות מפי מומחים וכן מוקרנים ומוקראים בהם קטעים ארכיוניים נדירים. כולם הועברו בשידור חי בגלי צה"ל. ערב התכנית הראשון הוקדש להוגה הדעות והמורה, איש העלייה השנייה, אהרן דוד גורדון והתקיים במועדון הבארבי. ערב התכנית השני, התקיים באותו מקום והוקדש למהפכן הקומוניסטי היהודי לאון טרוצקי. ערב התוכנית השלישי התקיים במועדון רדינג 3 והוקדש למשורר הרוויזיוניסטי אורי צבי גרינברג. שני ערבי התכנית האחרונים התקיימו במועדון התיאטרון, כשהרביעי הוקדש לקיסר אתיופיה האחרון היילה סלאסי, והחמישי הוקדש לציון 100 שנים למהפכת אוקטובר. אתר האינטרנט הרשמי של חיים של אחרים עמוד התכנית באתר גלי צה"ל דף התכנית בפייסבוק מאגר התוכניות באתר Mixcloud יאיר שלג, מדוקטורט על נחמן מאומן לפילוסופיה של הבלוז, באתר nrg‏, 16 ביוני 2014
Houses of the Molé

Houses of the Molé ("בָּתֶיהָ של החפרפרת") הוא אלבומה התשיעי של להקת האינדסטריאל מטאל האמריקאית מיניסטרי, אשר יצא בשנת 2004. אלבום זה הוא הראשון מתוך טרילוגיית אלבומי קונספט של הלהקה העוסקים במחאה כנגד ממשל ג'ורג' בוש. שמו של האלבום, בדומה ל-Dark Side of the Spoon, הוא בחלקו פרודיה על שם של אלבום רוק קלאסי - Houses Of The Holy של לד זפלין, ובחלקו מהווה ככל הנראה מעין כותרת לאלבום הקונספט הזה, כשה"בתים" (הבית הלבן) מרמזים על הקדנציה/קדנציות של ה"חפרפרת", שמייצגת את הנשיא ג'ורג' וו. בוש. כל שמות השירים מתחילים באות W מלבד השיר הראשון שנקרא .No W (כנראה מתוך כוונה ללעוג לג'ורג' בוש הבן, שכינויו הרווח הוא "W") והוא יצא ב-22 ביוני 2002 בארצות הברית, יום אחד לאחר שיצא בשאר העולם. האלבום יצא קרוב לבחירות לנשיאות ארצות הברית והוא אלבום פוליטי באופן כמעט חסר תקדים לכל הדעות, כשרוב השירים מכילים ביקורת קשה על ג'ורג' וו. בוש, נשיאה של ארצות הברית באותה תקופה. הקטע הראשון, למשל, .No W, כולל מספר סימפולים סאטיריים של קטעים מתוך נאומיו של הנשיא בוש, בעיקר כאלו שנגעו במלחמתו בטרור. ציטוטים מתוך האלבום: מתוך השיר .No W (תרגום מאנגלית): "אם אלו הם באמת חיים, מדוע הם כל כך בלתי נסלחים, חצי עולם נשפך אל הביוב, החצי השני בדרכו לשם. ובכן, אם היה לי דולר על כל פעם שהוא צורח: "סימכו עלינו בלבבותיכם ובמחשבותיכם או שתשלמו על זה. סימכו עלי"... שאלו אותי מדוע אתם חשים מרומים ומופשטים מכל זכויותיכם, לא צריך גאון כדי להסביר זאת היום. סימכו עלי..." מתוך השיר Wrong: "אתה טועה בכל פעם מחדש, מה גורם לך לחשוב שזו זכותך האלוהית לרצוח אנשים בקרב מיותר, אתה כמו אנס שמביט בקורבן - דמוקרטיה!" מתוך השיר Waiting: "אני עדיין מחכה, מחכה ליום שבו הוא יצטרך אותי, מבזבז את חיי בארצות הברית, מחכה עד שאמות." גישה פוליטית זו יצרה חילוקי דעות בקרב המעריצים של מיניסטרי, שחלקם הצביעו בעד הנשיא בוש, חלקם מסכימים עם דעותיו וחלקם חושבים שעל מיניסטרי להתרחק מפוליטיקה. חלקם גם מאמינים שהפוליטיקה מפריעה לחברי הלהקה להתרכז במוזיקה ולייצר אלבומים באיכות טובה. לעומתם, מעריצים אחרים טוענים שמיניסטרי הייתה בין כה וכה להקה פוליטית במשך שנים רבות, עם דעות מוצהרות בגנותו של ג'ורג' בוש האב, המלחמה בסמים ומלחמת המפרץ הראשונה. מעריצים אלו גורסים גם שמוזיקה, כביטוי לדעותיו ולרגשותיו של האמן, לעיתים תגלוש בהכרח לפסים פוליטיים וגינוי של דעה כנה שמביע האמן גובל בצנזורה. כל השירים מאת מיניסטרי. מידע על האלבום Houses of the Molé באתר MusicBrainz מידע על האלבום Houses of the Molé באתר AllMusic האלבום Houses of the Molé באתר Discogs
קניון לב חדרה

קניון עופר לב חדרה הוא הקניון המרכזי בחדרה. גודלו 60,000 מ"ר והוא מונה כ-120 בתי עסק. הקניון ניצב במרכז העיר בין הרחובות רוטשילד והגיבורים. הוא משתרע על פני 3 קומות וכולל כ-500 מקומות חנייה. הקניון נפתח בשנת 1988 על ידי האחים רויכמן שהיו בעלי חברה לבניית תשתיות, והיה לקניון הראשון בעיר. עם פתיחתו נקרא באופן רשמי "קניון לב חדרה ע"ש פייגה רויכמן", שהייתה אם המשפחה. לצורך בנייתו נהרסו בית גורביץ ובית גולדנברג שהיו בתים בסגנון אקלקטי, ונבנו בשנת 1924 על ידי משפחות ממייסדי חדרה. כשנה לאחר פתיחת הקניון נפתח בו מתחם של בתי קולנוע, אך הוא נסגר בהמשך. אולפני רדיו אמצע הדרך שכנו אף הם במרתפי הקניון אך הועברו לנתניה. בעקבות סכסוך שפרץ בין האחים חולקו נכסיהם בין עסקי התשתיות והקניון, ושניים מן האחים זכו בקניון. בהמשך נמכרה מחצית מהקניון לחברת בריטיש ישראל בשנת 2011 רכשה בריטיש ישראל מקבוצת מליסרון שבשליטת חברת אחים עופר נכסים, את המחצית השנייה בבעלות על הקניון בסכום של 260 מיליון שקלים. בכך השיגה קבוצת קניוני עופר בעלות מלאה על הקניון, ושמו שונה ל"קניון עופר לב חדרה". מדיה וקבצים בנושא קניון לב חדרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קניון לב חדרה יואב איתיאל, עדי מאיר צח תנהל את שיווק הקניון הגדול בצפון, באתר מגזין המושבות, 19 באפריל 2015 שי פאוזנר, מליסרון ממשיכה לרכוש: בריטיש ישראל תממש זכויותיה בחצי השני של קניון לב חדרה, באתר כלכליסט, 19 ביוני 2011 רויכמן יעקב -פרופיל, באתר news1 מחלקה ראשונה, 17 באוקטובר 2000 נדב מן, ביקור בית: מסע בין המבנים הישנים של חדרה, באתר ynet‏, 4 במרץ 2011 אפי לנדאו ומשה ליכטמן, ‏האחים רויכמן, בלי ברירה, מנפיקים, באתר גלובס, 1 בספטמבר 1997 רוני מולה‏, שדרת מותגים בקניון חדרה, באתר וואלה, 17 בפברואר 2008 רז סמולסקי, בריטיש ישראל רוכשת מחצית מקניון לב חדרה תמורת 260 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 19 ביוני 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דני טופוס

דני טופוס (נולד ב-1950) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על גדוד 17 ועל החטיבה הצפונית ברצועת עזה. טופוס נולד וגדל בנתניה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1968 שובץ בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושב לחטיבה כמפקד מחלקה. כמפקד פלוגה בגדוד 51 לחם במלחמת יום הכיפורים ולאחריה פיקד על גדוד בבית הספר לקצינים ועל גדוד נח"ל היאחזויות 904. בסוף יוני 1982 מונה למפקד גדוד 17, קורס המ"כים של חטיבת גולני, בחטיבת ביסלמ"ח. במהלך הקרבות על ביירות במבצע שלום הגליל הוביל טופוס את גדודו בשורת קרבות קשים שבמהלכם, מתוך כורח הנסיבות והכלים הלא מסורתיים שעמדו לרשותו, הומצאה שיטת הלחימה בשטח בנוי המוכרת והנהוגה עד ברוב צבאות העולם. לאחר המלחמה מונה למפקד מחנה 80, מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה ומפקד מחוז דן בפיקוד העורף. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מתי השתחרר מצה"ל? מה עשה בעשרות השנים שלאחר מכן?. אלישיב שמשי, "תדרכי נפשי עוז", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017, עמוד 238, "דני טופוס נולד בנתניה ב-1950, ובה גדל והתחנך. ב-1968 התגייס לגולני וקיבל הכשרה כלוחם וכמפקד. במלחמת יום הכיפורים לחם במסגרת גדוד 51 של גולני". פרק מורשת 7: חטיבת גולני במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת ההתשה שאחריה, באתר עמותת ותיקי חטיבת גולני אלישיב שמשי, "תדרכי נפשי עוז", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017, עמודים 240–251. אלישיב שמשי, "תדרכי נפשי עוז", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017, עמוד 253.