laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הצי של קוריאה הדרומית

חיל הים של הרפובליקה של קוריאה או ROKN או ROK Navy (ראשי תיבות של Republic Of Korea Navy, בהנגול: 대한민국 해군, הנג'ה: 大韓民國海軍) הוא ענף הלוחמה הימית של הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה, האחראי על ביצוע פעולות ימיות ולוחמה אמפיבית. חיל הים כולל את כח הנחתים, אשר פועל כמנגנון סמי-אוטונומי. חיל הים, שהוקם בשנת 1945, הוא הענף הוותיק ביותר של הכוחות המזוינים של דרום קוריאה. נכון ל-2016, חיל הים מונה כ-70,000 חיילים סדירים, כולל כ-29,000 נחתים. בנוסף, ישנן כ-170 ספינות וכלי שיט, כולל כ-10 צוללות, ו-110 ספינות, ספינות סיור ולוחמה, 10 ספינות לוחמה אמפיבית, 10 כלי שיט נגד מוקשים. כל התעופה של חיל הים כולל של כ-70 כלי טיס. לנחתים יש כ-500 כלי רכב קרביים,  כולל ארטילריה ותותחים מתנייעים. ROKN מצהיר על כוונה להפוך ל"חיל ים כחול" (כלומר שמתפקד גם במשימות במרחקים גדולים אל תוך האוקיינוס) עד שנת 2020. בסיס חיל הים בוסאן שלוש קצינות (לי סו-ג'ונג משמאל, יו נה-יונג וקים-קוי-לי) שהיו הנשים הראשונות שמונו לפיקוד על ספינות סיור מסוג צ'מצ'ורי. "מנמו הגדול" (DDH 976) משחתת מסדרת צ'ונגמוגונג אי סון-סין - ROKN P-3 אוריון לוקח חלק בחיפוש אחר טיסת אייר אסיה 8501 באינדונזיה לינקס נגד צוללות הילו בלק הוק SSU לאימון כוח משימה ימי לוחמי הקומנדו הימי נגמ"ש אמפיבי אתר האינטרנט הרשמי של הצי של קוריאה הדרומית מדיה וקבצים בנושא הצי של קוריאה הדרומית בוויקישיתוף הצי של קוריאה הדרומית, ברשת החברתית אינסטגרם "Duty of the ROK Navy". Republic of Korea Navy Official Website. נבדק ב-10 במרץ 2007. {{cite web}}: (עזרה) "해병대 조직". Republic of Korea Marine Corps Official Website. אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2007. נבדק ב-26 במרץ 2007. {{cite web}}: (עזרה) "Defense of Japan 2016". Ministry of Defense Official Website. Retrieved February 7, 2017. "국방백서 2008 (Defense White Paper 2008)" (PDF). 2009-02-23. "해군의 미래". Republic of Korea Navy Official Website. Retrieved September 24, 2011. "South Korea’s Blue-water Ambitions". The Diplomat . Retrieved June 21, 2012. "The Emerging Republic of Korea Navy: A Japanese Perspective". Naval War College Review. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-8 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
.kp

kp. היא סיומת האינטרנט הלאומית (ccTLD) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בקוריאה הצפונית. הסיומת kp. נרשמה לראשונה ב-24 בספטמבר 2007. סיומת האינטרנט מנוהלת על ידי מרכז המחשוב הקוריאני. הסיומת kp. נרשמה לראשונה ב-24 בספטמבר 2007. מדיה וקבצים בנושא .kp בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .kp Preliminary Report for Special Meeting of the ICANN Board of Directors - ICANN, www.icann.org (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט ובנושא קוריאה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת גביע הפדרציה של סרביה

נבחרת גביע הפדרציה של סרביה היא נבחרת הטניס של סרביה המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה. הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1995. לפני זה טניסאיות סרביות התחרו במסגרת נבחרת גביע הפדרציה של יוגוסלביה. ההישג הגבוה של הנבחרת היה השתתפות בגמר בשנת 2012. נכון לשנת 2022 שיחקה סרביה מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה 95 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 59 מפגשים. הדירוג הנוכחי של נבחרת סרביה בדירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה, הוא המקום ה-26 בעולם, נכון ל-15 באפריל 2024, עלייה של מקום אחד לעומת דירוג קודם. 1995 : אזור אירופה/אפריקה 1996 : אזור אירופה/אפריקה 1997 : אזור אירופה/אפריקה 1998 : אזור אירופה/אפריקה 1999 : אזור אירופה/אפריקה 2000 : אזור אירופה/אפריקה 2001 : אזור אירופה/אפריקה 2002 : אזור אירופה/אפריקה 2003 : אזור אירופה/אפריקה 2004 : אזור אירופה/אפריקה 2005 : אזור אירופה/אפריקה 2006 : אזור אירופה/אפריקה 2007 : אזור אירופה/אפריקה 2008 : בית עומלי ב' 2009 : בית עומלי ב' 2010 : בית עומלי א' 2011 : בית עומלי ב' 2012 : גמר 2013 : בית עומלי א' 2014 : בית עומלי ב' 2015 : בית עומלי ב' 2016 : בית עומלי ב' 2017 : אזור אירופה/אפריקה 2018: אזור אירופה/אפריקה 2019: אזור אירופה/אפריקה 2020-21: אזור אירופה/אפריקה 2022: אזור אירופה/אפריקה מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע הפדרציה של סרביה בוויקישיתוף נבחרת טניס הנשים של סרביה - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה דירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפרים שוחמי

אפרים שוחמי (1871 – אוקטובר 1934) היה איש ציבור, רוקח ועיתונאי יהודי-טורקי שפעל באיזמיר שבטורקיה. נולד באיזמיר שבטורקיה בשנת 1871 (ה'תרל"א), לאביו אברהם שוחמי. בצעירותו למד בתלמוד תורה המקומי, ומשם המשיך ללימודי רוקחות. בפעילותו הציבורית, ייסד באיזמיר את סניף הלשכה להטפת השלום בעולם, ונמנה עם מייסדי אגודת חניכי האליאנס בעיר. כן פעל רבות לטובת עניי העיר, בייחוד במתן עצות לתרופות. בשנת 1897 נישא לוידה ויקטוריה בת חיים משה ארדיט. כדי לתת במה להגותו ולדעותיו, שוחמי החל בשנת 1921 להוציא לאור את העיתון "איל מונדו" ("העולם"). היה זה שבועון כללי, שמטרתו הייתה לעודד ולסייע לקהילה בארגונה, לשמש לה לפה אל מול השלטון, ולהתגונן מפני מתקפות בעיתונות הלא-יהודית. מבנה העיתון כלל מאמר ראשי, חדשות פוליטיות מהעולם, חדשות מקומיות, ידיעות על עולם המסחר ומדור סאטירה, שנכתבו בידי מספר כותבים. למרות שהעיתון נקט בעמדה טורקית לאומית, הוא יצא בתוקף להגנת היהודים כל אימת שהדבר נצרך. בשנת 1923 סגר שוחמי את העיתון, ועבר להתגורר בפריז שבצרפת. כך הגיעו לסיום חיי העיתון היהודי האחרון שיצא לאור באיזמיר. שוחמי הלך לעולמו בפריז בחודש אוקטובר 1934 (חשוון ה'תרצ"ה), כעני וחסר כל. משה דוד גאון, "אפרים שוחמי", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 663, באתר היברובוקס אבנר לוי, העיתונות היהודית באיזמיר, באתר יד יצחק בן צבי עיתון "איל נוב'יליסטה", כ"ו באייר תרנ"ז.
הונג נאן-פה

לא ידוע שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא הונג. הונג נאן-פה (בקוריאנית: 홍난파; נולד ב-10 באפריל 1897 או 1898 - 30 באוגוסט 1941) היה מלחין, כנר, מנצח, מבקר מוזיקה ומורה קוריאני. נודע בעיקר כמלחין Bongseonhwa ‏ 봉선화, מילולית "בושמת הגן", שנכתב בשנת 1919, שמקובל לראות בו את השיר הקוריאני המקורי האמיתי הראשון, שחובר בסגנון מערבי והושר בפי רבים באותן שנים. הונג תרם גם לפיתוח התרבות הקוריאנית בתקופתו בפעילותו התרבותית המגוונת. הונג נאן-פה נולד בכפר הואלצ'ו במחוז הוואנגסאונג של ימינו, הבן שני במשפחה של ארבעה ילדים. נאן-פה הוא שם העט שלו, אבל השם שניתן לו בלידתו הוא הונג יאונג-הו. בילדותו עברה משפחתו לסיאול. בשכנות למקום מגוריו הייתה כנסייה מתודיסטית והונג התוודע למוזיקה הכנסייתית המערבית. הונג למד לימודים קונפוציאניים בסיסיים בבית הספר היסודי בשכונת מגוריו ובשנת 1910 נכנס לבית ספר שהיה קשור לאגודת הצעירים הנוצרים של הואנגסאונג ((황성기독교청년회, י.מ.ק.א. הקוריאנית). הוא החל ללמוד נגינה בכינור ובגיל חמש-עשרה התקבל למחלקת המוזיקה המערבית של המכון הקוריאני ללימודי מוזיקה, בית הספר היחיד למוזיקה בקוריאה בשנים ההן. הוא למד מוזיקה ווקאלית וכינור אצל קים אין-סיק (김인식). לאחר סיום לימודיו התקבל כמורה עוזר בבית הספר. בשנת 1918 נסע הונג ליפן ללמוד בבית הספר למוזיקה של טוקיו. הוא הפסיק את לימודיו לשנה וחזר לקוריאה לפעילות פוליטית, אך בשובו ליפן לא אושרה חזרתו ללימודים בגלל מעורבותו בתנועת העצמאות הקוריאנית והוא שב במפח נפש לקוריאה. במהלך שהותו ביפן, הוציא לאור את כתב העת הקוריאני הראשון למוזיקה בשם "סאמגוואנג" (삼광, מילולית "שלושה אורות"). לאחר שובו, עבד ככתב חדשות בעיתון ולמד בבית הספר לרפואה, שהיה בהמשך למחלקה הרפואית באוניברסיטת יונסאי. באפריל 1920 העלה הונג את הפרטיטורה של "אסו" (애수, מילולית "צער"), יצירה לכינור, על הדפים האחרונים של הרומן הקצר שלו "נפש נערה"). בשנת 1922 עשה הונג מאמצים לקידום מוזיקה כאשר היה חבר באגודה לחקר מוזיקה. ב-1925 ניגן ברסיטל הראשון לכינור כקוריאני והוציא לאור את "עולם המוזיקה", כתב העת הראשון למוזיקה שיצא לאור בקוריאה. ב-1926 התקבל לקבוצת הכינור הראשון בתזמורת הסימפונית של טוקיו ובמקביל למד בקולג' למוזיקה בתוכנית לחילופי סטודנטים. אחרי סיום לימודיו ב-1929 חזר לקוריאה. מדיה וקבצים בנושא הונג נאן-פה בוויקישיתוף הונג נאן-פה, באתר MusicBrainz (באנגלית) http://www.baks.org.uk/Book%20Reviews%202002-5.html
.tz

tz. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בטנזניה, הסיומת הושקה בשנת 1995. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי ארגון 'Tanzania Network Information Center' ונמצא תחת סמכותה של אוניברסיטת דאר א-סלאם. co.tz. – מסחרי ac.tz. – מוסדות חינוך אקדמיים go.tz. – גופים ממשלתיים or.tz. – ארגונים ללא מטרות רווח mil.tz. – גופי צבא טנזניה sc.tz. – מוסדות חינוך ne.tz. – תשתיות רשת ב-14 בפברואר 2012, נוספו מספר סיומות אינטרנט משניות: hotel.tz. – חברות בתי מלון mobi.tz. – חברות סלולר tv.tz. – תחנות וערוצי טלוויזיה info.tz. – אתרים אינפורמטיביים כגון מוזיאונים וכו' me.tz. – אתרים לאינדיבידואלים מדיה וקבצים בנושא .tz בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .tz מידע על הסיומת tz. באתר IANA דף הבית של הסיומת ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
TV8 (שוודיה)

TV8 הוא ערוץ טלוויזיה שוודי המשדר סדרות, סרטי תעודה, תוכניות מציאות, וספורט. TV8 הוא חלק מהערוצים המופעלים בידי Viasat, שכוללים את TV10, TV6, TV3, ו-Viasat סרטים. הערוץ ממומן על ידי תשלום ממנויים, פרסומות, וחסויות. TV8 השיק את שידוריו ב-15 באוקטובר 1997. הבעלים של הערוץ הייתה חברת Ratos. כשהחלו שידורי הערוץ, היו למנהליו שאיפות משמעותיות, עם תוכניות פוליטיקה, היסטוריה, מדע, תרבות ונוער. אולם הערוץ לא זכה להצלחה, ותוכניות רבות ירדו מהאוויר. NTG רכשה את הערוץ מידי Ratos ב-30 באוגוסט 1999. בתחילה הושק הערוץ בשידורי Viasat בלבד, אך מאוחר יותר החלו שיתופי פעולה עם מגזינים ועיתונים בבעלות MTG. בשנת 2002 הושב השם TV8 לערוץ. במשך כמה שנים שיתף הערוץ פעולה עם ערוץ ההיסטוריה הסקנדינבי בערב ועם רשת החדשות בלומברג במהלך היום; התכנים של TV8 שודרו במשך שעות ספורות בשעות הערב המאוחרות. במהלך הפלישה האמריקנית לעיראק בשנת 2003 הוחלפה בלומברג בערוץ פוקס ניוז. בנובמבר 2004 השיקה MTG ערוץ היסטוריה משלה - Viasat History. במקביל ירדו התוכניות של ערוץ ההיסטוריה מ-TV8, והן הוחלפו בתוכניות של TV8. בספטמבר 2006 הופסקו שידורי פוקס ניוז. כיום משודרת בערוץ אקטואליה מערוץ החדשות הגרמני דויטשה ולה בימים ובלילות. הערוץ משדר תוכניות בדומה לערוצים מסחריים אחרים, ומשדר תוכניות על חדשות פיננסיות ואחרות. כמו כן חלק עיקרי של לוח השידורים מהווה שידור של תוכניות שנרכשו לשידור מבריטניה וצרפת. הערוץ לא הצליח למשוך עד היום צופים רבים, ואחוז הצפייה בו עמד בשנת 2008 על אחוז בלבד. ב-2003, 2004 ו-2005 ממוצע הצפייה בשוודיה בערוץ היה 0.2 דקות בממוצע. לאחר מכן הצפייה בערוץ גדלה, והגיעה ב-2006 ל-0.5 דקות ביום ועד אוגוסט 2007 היא הגיעה ל-1.1 דקות. TV8 זמין גם באמצעות שידורים דיגיטליים יבשתיים בשוודיה, וכן על פלטפורמות הלוויין של Viasat ו-Canal Digital. TV3 (שוודיה) TV6 (שוודיה) TV10 (שוודיה) Viasat מדיה וקבצים בנושא TV8 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TV8 Viasat - האתר הרשמי MTG רוכשת את ערוץ TV8, באתר WayBack Machine, ‏30-08-1999 (באנגלית)
קרב (מבוכים ודרקונים)

במבוכים ודרקונים, קרב הוא מצב בו עורכות דמויות או מפלצות עימות פיזי או קסום ביניהן – על פי רוב, תוך שימוש בנשק. הקרב משמש יסוד חשוב להרפתקאות, ובעזרתו ניתן לצבור ניסיון, שלל וכבוד רב. קרבות אפשר למצוא במרבית התחומים והרקעים במשחק, והם יכולים להתרחש באזורים מגוונים, מארצות פרא ועד צינוקים חשוכים. במבוכים ודרקונים, על מנת ליצור סיבובי קרב יש כמה מונחי יסוד וכמה שלבים של הקרב: יוזמה הוא גלגול קובייה המשמשת לקבוע את סדר הפעולות של הדמויות השונות בקרב. סיבוב הוא פרק זמן של 6 שניות בו הדמות יכולה לבצע פעולה אחת או מספר התקפות (תלוי ברמתה) במשך הקרב. דירוג השריון (דרג"ש) הוא מספר המייצג את רמת ההגנה של הדמות וכמה קשה לפגוע בה. עטיית שריון, החזקת מגן, זריזות וגודל מהווים שיפור לדרג"ש. נקודות פגיעה (נק"פ) – מייצגות את כמות הנזק דמות מסוגלת לספוג לפני שהיא מתמוטטת, גוססת או מתה.
המכון למחקר חברתי שימושי

המכון למחקר חברתי שימושי הוא מכון מחקר בנושאי חברה וסוציולוגיה שהתקיים בישראל בשנים 1949-1996. המכון למחקר חברתי שימושי הוקם בשנת 1947 ומחקרו הראשון אמור היה להיות בירור אחוזי ההאזנה לקול ישראל המחתרתי של ההגנה. המחקר לא יצא אל הפועל בגלל עוצר שהטילו שלטונות המנדט. לקראת סוף 1949 הוחלט על הקמה רשמית של המכון על ידי ממשלת ישראל, ובעקבות זאת משרדיו הועברו לירושלים. מנהלו המדעי היה לואי גוטמן. מנהלו התפעולי היה ד"ר אוריאל פואה. עד שנת 1955 ניזון המכון מתקציב משרד הביטחון ומשרד ראש הממשלה. בשנת 1955 עבר המכון להתנהל באופן עצמאי וניזון ממענקי מחקר בעולם ותשלום עבור הסקרים שביצע. בשנות ה-50 עבדו במכון, בין השאר, משה זנבר ויהודית שובל ובהמשך, הצטרפו למכון אהרון אנטונובסקי, יצחק שלזינגר ושמואל שי. בשני העשורים הראשונים לקיומו ערך המכון מחקרים חד פעמיים במגוון של נושאים על פי הזמנת משרדי הממשלה וגופים אחרים. משנת 1968 הוחל במכון לנהל סקרים חברתיים תקופתיים שוטפים. לאחר מותו של גוטמן, בשנת 1987, הועמד בראש המכון, ששמו שונה ל"מכון גוטמן למחקר חברתי שימושי", אליהוא כ"ץ, והוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 1996. מ-1998 פעל המכון בשמו החדש, "מרכז גוטמן לסקרים" במסגרת המכון הישראלי לדמוקרטיה. בשנת 2003 הועלו הסקרים של המכון לאתר אינטרנט של המכון הישראלי לדמוקרטיה. בשנת 2021 שינה מרכז גוטמן את שמו ל"מרכז ויטרבי לחקר דעת קהל ומדיניות". גבי וימן, הסיפור החלוצי של חקר דעת הקהל בישראל - המכון למחקר חברתי שימושי 1997-1947, הוצאת צבעונים, 2015. הוקם מכון למחקר חברתי שימושי, על המשמר, 22 בדצמבר 1949 הקמת המכון למחקר חברתי שימושי, הצופה, 22 בדצמבר 1949 מי ומי, על המשמר, 25 באוגוסט 1952 מה דעתך על, מעריב, 13 במאי 1964; המשך המכון למחקר חברתי שימושי עובר לעריכת סקרים שוטפים, דבר, 25 בינואר 1968 חנה אדוני, ענת פירסט, מחקר התקשורת והוראתה, הוצאת מאגנס, 2006, עמוד 38 דנה בלאנדר, דעת הקהל בשנים הראשונות לאחר קום המדינה, באתר "המכון הישראלי לדמוקרטיה", 2 ביולי 2008 אתר חדש מציג סקרי דעת קהל בישראל, וואלה, 24 בדצמבר 2003 יוחנן פלסנר, פרופ' תמר הרמן, השקת מרכז ויטרבי לחקר דעת קהל ומדיניות, המכון הישראלי לדמוקרטיה, 4 בינואר 2021
יאסני

האם התכוונתם ל... אישים: אברהם וולף יאסני – עיתונאי יידי פולני-ישראלי אלכסנדר יאסני – משורר יהודי-סובייטי וויצ'ך יאסני (אנ') – במאי צ'כי נאום יאסני (אנ') – כלכלן יהודי-אמריקאי שהתמחה בחקר ברית המועצות נטשה ארטין (אנ') – מתמטיקאית וצלמת אמריקאית (בתו של נאום יאסני ואשתו של אמיל ארטין) יישובים: יאסני (עיירה) (אנ') – עיירה במחוז אורנבורג שברוסיה
פימה ליפמנוביץ'

חיים פימה ליפמנוביץ (24 במרץ 1927 - 28 ביולי 2006) היה מאמן איגרוף לאומי ישראלי. הצמיח אלופים רבים בענף האיגרוף. נולד בריגה בירת לטביה. סבל מהצקות אנטישמיות בילדותו בברית המועצות, מה שהוביל אותו לעיסוק באיגרוף לצורך הגנה עצמית. ליפמנוביץ' גדל בבית ציוני. הוריו פעלו על מנת לסייע ליהודים להימלט מהמשטר הקומוניסטי. הוא גויס בכפייה לצבא האדום ונמלט במטרה להמשיך את דרכם של הוריו. נתפס ונכלא בהמשך ל-10 שנים בכלא בסיביר שם נאלץ להילחם על מזון ולהשתתף בקרבות כדי להישאר בחיים. לאחר שעלה לישראל התעקש להתנדב לצה"ל למרות גילו, ושירת כמכונאי במהלך מלחמת יום הכיפורים. לאחר המלחמה החל לשמש כמאמן איגרוף במועדון "כפפות הזהב", ועבד כמאמן עד לשנת 2004. ליפמנוביץ ייצג את ישראל כמאמן בתחרויות רבות בעולם, לרבות באליפויות עולם ואליפויות אירופה. האירוע הבולט ביותר בו ייצג את ישראל היה כמאמן של המתאגרף יעקב שמואל באולימפיאדת סיאול בשנת 1988, במהלכה הגיע שמואל לשלב רבע הגמר וסיים במקום החמישי. היה נשוי ללובה ליפמנוביץ ואב לבת בשם יוליה.
יחסי אוגנדה – ארצות הברית

יחסי אוגנדה – ארצות הברית הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ארצות הברית של אמריקה לרפובליקה של אוגנדה. באמצע שנת 1979 פתחה ארצות הברית את שגרירותה בקמפלה. היחסים בין ארצות הברית לאוגנדה היו מתוחים בתקופת השלטון של אידי אמין בשנות השבעים, אך היחסים השתפרו לאחר נפילתו של אמין, ונהיו טובים מאוד מאז שיוורי מוסווני עלה לשלטון, וארצות הברית קידמה בברכה את מאמציו לשים קץ להפרת זכויות האדם ולקידום הרפורמה הכלכלית. ארצות הברית מסייעת לאוגנדה להשיג צמיחה כלכלית בתחום הייצוא על ידי חוק הצמיחה וההזדמנות באפריקה, ובנוסף היא מספקת סיוע משמעותי לפיתוח המדינה. המטרה בסיוע הפיתוח של ארצות הברית באוגנדה היא לצמצם את העוני במדינה, ורוב הסיוע של ארצות הברית מתמקד בתחומי הבריאות, החינוך והחקלאות. תוכניות אחדות מסייעות בלחימה במחלת ה־HIV (איידס). ישנם תוכניות אחרות המקדמות סחר והשקעות, וארצות הברית גם מספקת סכומי סיוע הומניטריים גדולים לאוכלוסיות ללא נגישות לאספקת מזון נאותה בשל סכסוכים, בצורת וגורמים אחרים. חיל השלום של ארצות הברית כולל מתנדבים פעילים בהכשרת מורים ראשונית, ומחלקת המדינה מבצעת תוכניות לחילופי תרבות, ובהתאם לתוכנית פולברייט מביאה מרצים וחוקרים לאוגנדה, ונותנת חסות למחקר ותוכניות סיור עבור מגוון רחב של גורמים מן הממשלה, ארגונים לא ממשלתיים והמגזר הפרטי. באמצעות קרן העזרה העצמית של השגרירות, קבוצות מקומיות באזורים עניים מקבלות סיוע לפרויקטים קטנים עם מעורבות גבוהה של הקהילה. גולים אוגנדים המתגוררים בארצות הברית מקדמים קשרים חזקים יותר בין שתי המדינות. בשנת 2014 היחסים בין שתי המדינות זועזעו לאחר שברק אובמה קיצץ את המימון לאוגנדה וביטל תרגיל צבאי מתוכנן עם כוחותיהם המזוינים, בשל חוק ההומוסקסואליות שהעבירה ממשלת אוגנדה. ב-20 ביוני באותה שנה האשימה ממשלת אוגנדה את ארצות הברית בסחיטה. אוגנדה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די. סי., ו-4 קונסוליות בשיקגו, דאלאס, מייקון, וסיאטל. מאידך, ארצות הברית מחזיקה באוגנדה רק שגרירות בקמפלה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוגנדה – ארצות הברית בוויקישיתוף http://www.gallup.com/file/poll/161309/US_Global_Leadership_Report_03-13_mh2.pdf News, VOA. "Uganda Says US Gay Penalties are 'Blackmail'". VOA (באנגלית). נבדק ב-2017-11-10. אתר על יחסי מדינות
לוגיקה פרטית

לוגיקה היא היגיון, לפיכך, לוגיקה פרטית (Private logic/reasoning), כלומר היגיון פרטי, פירושו סך הדרכים בהן אדם מגיע למסקנה מסוימת המיוצגת בשפה. זהו למעשה דפוס ההיגיון הפרטי של כל פרט המאגד את דרכיו להגיע למסקנותיו השונות בתודעת נפשו. לוגיקה פרטית עשויה לשקף במידה זו או אחרת, תורה לוגית מסוימת, כלומר תורה המבוססת על אקסיומות שמטרתן לבסס תשובות בשאלה "מה לוגי ומה אינו"), כלומר שהפרט עשוי להגיע למסקנות לפי הניתוח המקובל באותה תורה לוגית ספציפית. תורות לוגיות מתחרות זו בזו על היותן מדויקות יותר ביחס ללוגיקה הטהורה ביקום. דוגמה לתורה לוגית נפוצה ביותר (עליה גם מבוסס חלק ניכר מן המתמטיקה המודרנית, היא לוגיקה פורמלית (בפרט בגרסת צרמלו פרנקל). למונח "לוגיקה פרטית" יישום ייחודי בתורתו של הפסיכולוג אלפרד אדלר ותורות המתבססות עליה. לפי אדלר, קיימת מערכת לוגית אחת ויחידה ואם הפרט מתבסס על היגיון פרטי שאינו משקף אותה, הדבר פוגע ביכולתו להתמודד עם בעיות היום יום ובפרט עם מחלה נפשית. הגדרה זו שונה מההגדרה הכללית של המונח. מונח הלוגיקה הפרטית נחקר בעיקר במסגרת מדע הפסיכולוגיה הקוגניטיבית ותחום הפילוסופיה. ANU College of Arts & Social Sciences. Public and Private Reasoning Convenor: Kim Sterelny. Behave.net - Private logic and common sense An answer to a book [by J. Basset] entituled, Reason and authority מאמר מאתר Adlerpedia בנושא זה. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליסה קולמן (שחקנית)

ליסה ג'קלין קולמן (באנגלית: Lisa Jacqueline Coleman; נולדה ב-10 ביולי 1970) היא שחקנית אנגלייה ועוסקת בהתנדבות בריפוי בעיסוק. קולמן ידועה מהופעתה בתפקיד ג'וד קורקניק בסדרה "חדר מיון" בשנים 1994 עד 1997, ובדמות קאם לוסון בסדרות "The Story of Tracy Beaker" ו-"Tracy Beaker Returns". קולמן נולדה בהאמרסמית' שבלונדון. היא למדה בבית הספר לתיאטרון אנה שר החל מגיל שש, והמשיכה ללמוד בבית ספר תיכון להשלמת בחינות A-levels. היא עבדה בטלוויזיה בתקופות שונות החל משנות השמונים של המאה העשרים. באמצע שנות התשעים התחילה ללמוד לתואר בוגר אוניברסיטה בפסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה בבריטניה. ב-1997 עזבה את הסדרה "חדר מיון" כדי להתמקד בלימודים. הדמות שגילמה בסדרה ניצלה מניסיון רצח ואחר כך נסעה לגור בכרתים. ברדיו הופיעה קולמן ב-1999 בסדרה בת שישה חלקים של ה-BBC בשם "Old Dog and Partridge". ליסה קולמן היא אחותה של שחקנית הקולנוע והטלוויזיה שארלוט קולמן שנפטרה ב-2001. היא הבת הצעירה של השחקנית אן ביץ' (1938–2017) ושל המפיק והבמאי פרנסיס קולמן (1924–2008). אמילי בדרמה "No Commitments" ניקולה ב-"Old Dog and Partridge" ליסה קולמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Lisa Coleman". The Casualty Files. holby.tv. אורכב מ-המקור ב-26 באוקטובר 2007. נבדק ב-9 באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) Sumner, James B. (9 בפברואר 1999). "Old Dog and Partridge". radiohaha. נבדק ב-8 בספטמבר 2009. {{cite web}}: (עזרה)
ליסה קולמן

האם התכוונתם ל... ליסה קולמן (שחקנית) – שחקנית בריטית (נולדה ב-1970) ליסה קולמן (מוזיקאית) – מוזיקאית אמריקאית (נולדה ב-1960)
GN

GN היא דגם של מכונית בריטית מסוג סייקלקאר, אשר יוצרה על ידי מהנדס ומעצב המכוניות הבריטי הנדי גודפרי ושותפו, מהנדס ומעצב מכוניות הבריטי ארצ'יבלד פרייזר נאש, בין השנים 1910 -1925 בתצורות: קבריולה ומכונית מרוץ. הדגמים יוצרו בלונדון. סך הכול יוצרו כ-200 יחידות. קבריולה - 2 מושבים מכוניות מרוץ פתוחות - 1 מושב דגמי "GN" הוגדרו מכוניות "Cyclecar" שפירושו: מכוניות קלות, ספורטיביות שיוצרו בין השנים 1910 - 1925 כדי למלא את החלל שנוצר בייצור, בין אופנוע ומכונית. מועדון "Clubs Moto Cycliste" פרסם ב-14 בדצמבר 1912 תקנון לגבי מכוניות ה-"Cyclecar". הדגמים בקטגוריה של המכוניות הגדולות הוגבלו למשקל מקסימלי של 350 ק"ג ולמנוע בעל נפח עד 1,100 סמ"ק. הדגמים בקטגוריה של המכוניות הקטנות הוגבלו למשקל בין 150-300 ק"ג ולמנוע עד נפח 750 סמ"ק. דגם GN, שנת 1921 דגם GN, שנת 1922 - מכונית מרוץ דגם GN, שנת 1922 דגם GN, שנת 1921 - מכונית מרוץ דגם GN - מכונית מרוץ דגם GN, שנת 1922 - מכונית מרוץ דגם GN - מכונית מרוץ דגם מרוץ "GN Thunderbug" (מנוע 4.3 ליטר, מנוע V כפול) דגמי GN, מועדון "Frazer Nash Car Club" (frazernash.co.uk) ההיסטוריה של GN (otorsportmagazine) מדיה וקבצים בנושא GN בוויקישיתוף דגם "GN" (2:27 דקות), יו-טיוב דגם "GN Thunderbug" (2:25 דקות), יו-טיוב דגמי GN gracesguide.co.uk/GN_Car דגמי GN theoldmotor
רעידת האדמה בכרמאנשאה (2017)

רעידת האדמה בכרמאנשאה אירעה ב-12 בנובמבר 2017, בשעה 21:48 לפי שעון איראן (שעה 18:18 UTC) בגבול איראן–עיראק במחוז כרמאנשאה האיראני. עוצמת הרעש הייתה 7.3 לפי סולם מגניטודה. מוקד הרעש היה כ-32 קילומטרים דרום-מערבית לעיר חלאבג'ה בכורדיסטן העיראקית. רעידת האדמה הורגשה ברחבי עיראק, איראן, כמו גם איחוד האמירויות, טורקיה, וישראל. לפחות 530 בני אדם נהרגו, יותר מ-8,000 נפצעו, ויותר מ-70,000 נותרו ללא קורת גג. מדיה וקבצים בנושא רעידת האדמה בכרמאנשאה בוויקישיתוף בניינים קרסו והחשמל נותק: תיעוד מרעידת האדמה באיראן, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2017 "M 7.3 - 32km S of Halabjah, Iraq". earthquake.usgs.gov. נבדק ב-12 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Northern Iraq rocked by 7.2 magnitude earthquake". Al Jazeera English. נבדק ב-12 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Iraq-Iran earthquake: Deadly tremor hits border region". BBC News (באנגלית בריטית). 12 בנובמבר 2017. נבדק ב-12 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "At least sixty dead and 300 injured as 7.3 magnitude earthquake hits Iraq border". The National (באנגלית). נבדק ב-12 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) יותר מ-500 הרוגים ברעידת האדמה באיראן, באתר ישראל היום, 12 בנובמבר 2017 A 7.3-magnitude earthquake on the Iran-Iraq border leaves hundreds dead, The Economist, Nov 13th 2017
פרנק גרי

פרנק אוון גרי (באנגלית: Frank Owen Gehry; נולד ב-28 בפברואר 1929) הוא אדריכל יהודי-אמריקאי יליד קנדה, מן הבולטים במחצית השנייה של המאה ה-20 ובימינו. גרי נולד בטורונטו בקנדה בשם פרנק (אפרים) אוון גולדברג להורים ממוצא יהודי-פולני: ארווינג גולדברג, יליד ברוקלין, וסאדי תלמה לבית קפלן, ילידת לודז'. בגיל 17 עבר לגור בלוס אנג'לס שבקליפורניה, שם הוא מתגורר עד היום. סיים תואר ראשון באדריכלות באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם היה חבר באלפא אפסילון פאי. לאחר מכן למד תכנון ערים ואזורים באוניברסיטת הרווארד, אך פרש מהלימודים לאחר זמן קצר והחל לעבוד על פרויקטים במשרדי אדריכלות בקליפורניה. משנות ה-70 ועד היום נחשב גרי לאחד החלוצים בבנייה הדה-קונסטרוקטיביסטית בלוס אנג'לס, שם תכנן בתים רבים בעלי צורות חדשניות ומהפכניות מבחינה טכנולוגית. היצירה המפורסמת ביותר של גרי היא מוזיאון גוגנהיים בילבאו. בשנת 2003 הוזמן גרי לישראל לתכנון מוזיאון הסובלנות בירושלים, פרויקט שעורר מחלוקות רבות הן מבחינה פוליטית והן מבחינה אדריכלית-אורבאנית. ב-2010 פרש מהפרויקט. גרי זכה בפרס פריצקר המכובד בשנת 1989, בפרס וולף לאמנות ב-1992 ובפרס סקופוס בשנת 2010. ב-2016 החליט נשיא ארצות הברית ברק אובמה להעניק לו את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד הגבוה במדינה. מוזיאון גוגנהיים בילבאו, ספרד הבית הרוקד - פראג, צ'כיה מוזיאון וייסמן לאמנות - מינסוטה הגלריה לאמנות של אונטריו - טורונטו "בניין דיי" - וניס, קליפורניה "מגדל גרי" - הנובר, גרמניה אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני, לוס אנג'לס, ארצות הברית מוזיאון הסובלנות, ירושלים רחוב ספורס 8, ניו יורק פסל דג הזהב ליד מלון ארטס, ברצלונה לומה ארל, בארל שבצרפת. "הבית הרוקד" (או בניין "ג'ינג'ר ופרד") בפראג מרכז סטייטה ב-MIT בבוסטון, מסצ'וסטס הגלריה לאמנות של אונטריו בטורונטו, קנדה מוזיאון גוגנהיים בבילבאו, לאורך נהר Nervión בעיר התחתית של בילבאו אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני בלוס אנג'לס מוזיאון EMP/SFM בסיאטל מגדל גרי בהנובר "רחוב ספורס 8" בניו יורק אתר האינטרנט הרשמי של פרנק גרי רועי בית לוי, עכבר העיר אונליין, מתחיל תמיד עם עט ונייר, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2008 אסתר זנדברג, עכבר העיר אונליין, הימים הקשים של פרנק גרי, באתר הארץ, 12 במרץ 2009 ניקולאי אורוסוף, פרנק גרי מציג: מפגן ראווה של עושר אישי, באתר הארץ, 25 בפברואר 2011 נטע אחיטוב, כולם שונאים את האדריכל פרנק גרי. חוץ מהביוגרף שלו, באתר הארץ, 19 במאי 2016 רובין פוגרבין, ניו יורק טיימס, פרנק גרי כבר בן 92 ועדיין מתרגש כמו ילד, באתר הארץ, 21 באפריל 2021 פרנק גרי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרנק גרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנק גרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) נועם דביר, גרי: "לפרישתי אין קשר לרגישויות הפוליטיות", באתר הארץ, 17 בינואר 2010 נשיא האוניברסיטה ומושל קליפורניה העניקו את פרס סקופוס לאדריכל פרנק גרי, אתר האוניברסיטה העברית, 28 בינואר 2010 הודעת הבית הלבן על הזוכים במדליית החירות הנשיאותית, נובמבר 2016 נעמה ריבה, פרנק גרי חנך את מגדל לומה, באתר הארץ, 5 ביולי 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.