laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עוזי מאיר

עוזי מאיר (נולד ב-1 בנובמבר 1951) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש עיריית יהוד-מונוסון בין השנים 1998–2003. מאיר נולד ב-1 בנובמבר 1951 בבאר שבע, לאנואר ומרסל שעלו מעיראק. גדל והתחנך באור יהודה. בשנות ה-30 לחייו עבר מאיר עם משפחתו ליהוד שם הקים את עסקיו ואת מרכז חייו והפך לדמות משפיעה בעיר. לפני כניסתו לפוליטיקה המקומית היה בעל עסקים בתחום המסעדנות, המזון ואף תיווך נדל"ן. מאיר התמודד בבחירות למועצת יהוד ב-1993 מטעם סיעת "עוז". הוא נבחר למועצת העיר וכיהן כממלא מקום ראש העירייה. בבחירות לראשות עיריית יהוד ב-1998 נבחר מאיר לראשות העיר כשהוא גובר על ראש העירייה המכהן שלמה בקשי. סיעתו "עוז" קיבלה 2 מנדטים. במהלך כהונתו כראש עיר אוחדה המועצה המקומית נוה מונוסון עם העיר יהוד ויהוד חוברה לשפד"ן. מאיר התמודד שוב על ראשות עיריית יהוד בבחירות ב-2003 אך הפסיד ליוסף בן דוד שזכה במרב הקולות. גם בבחירות בשנת 2008 ו-2013 התמודד עם סיעתו "עוז" ונכנס כחבר מועצת עיר. לקראת הבחירות למועצת יהוד ב-2018 הודיע כי לא יתמודד לכהונה נוספת במועצה. מאז תחילת שנות ה-90 מאיר הוא גם חבר מרכז במפלגת הליכוד ובמשך שנים מפלגת הליכוד ביהוד הייתה תחת הנהגתו. נשוי לכרמלה ולהם חמישה ילדים. עוזי מאיר, ברשת החברתית פייסבוק
פלדה כחולה

פלדה כחולה (באנגלית: Blue Steel) הוא מותחן פשע אמריקאי משנת 1990 בבימויה של קתרין ביגלו, עם ג'יימי לי קרטיס ורון סילבר בתפקידים הראשיים. התסריט של קתרין ביגלו ואריק רד הוא על שוטרת מתחילה בניו יורק ורוצח סדרתי פסיכופת שמשתלט על חייה. מייגן טרנר (ג'יימי לי קרטיס) היא שוטרת במשטרת העיר ניו יורק. בסיור הראשון שלה היא מבחינה בשוד בסופרמרקט. היא מאיימת על השודד (טום סייזמור) באקדח ומקדימה אותו כאשר הוא מתכוון לירות עליה. השודד נהרג והאקדח שלו נופל לידי אחד הלקוחות השכובים על הרצפה, יוג'ין האנט (רון סילבר), שמעלים אותו לעצמו והמפקד סטנלי הויט (קווין דאן) והחוקר ניק מאן (קלנסי בראון) משעים את מייגן בגלל שירתה והרגה אדם ללא נשק... האנט הוא אדם רגיל שעובר כברוקר בבורסה לניירות ערך בניו יורק. האירוע הטראומתי והאקדח מעוררים בו מחשבות אפלות. הוא הופך לרוצח סידרתי ובאותו זמן נפגש "במקרה" עם מייגן המדוכאת, מתחיל לחזר אחריה והיא נענית לחיזוריו. הוא חורט את שמה של מייגן על התרמיל הקליע במקרה הרצח הראשון ולמייגן אין הסבר על כך לחוקרים. האנט ממשיך ברציחות. אביה של מייגן, פרנק, (פיליפ בוסקו) אינו מרוצה ממקצועה של מייגן שמגלה כי הוא מכה את אימה (לואיז פלטשר) ומאיימת עליו במעצר. האנט מתוודה לפני מייגן כי הוא הרוצח, היא מזמינה משטרה אך האנט מכחיש זאת והעורך דין הממולח שלו (ריצ'רד ג'נקינס) משחרר אותו. מייגן מבקרת אצל ידידתה טרייסי (אליזבת פנייה) והאנט מגיע מאחור, הולם בראשה והורג את טרייסי. מייגן מתאוששת ואומרת כי היא בטוחה שהרוצח הוא האנט אבל עורך הדין שוב משחרר אותו לאחר שהיא מודה שלא ראתה את פני הרוצח. היחיד שמאמין לה הוא ניק. הם עוקבים אחריו עד ליער שם הגיע לקחת את האקדח שהטמין. האנט מאיים על ניק אבל מייגן יורה ופוצעת אותו בזרוע. מייגן חוזרת לדירתה עם ניק והם מקיימים יחסים אך מופתעים על ידי האנט. ניק נפצע קשה ומאושפז ומייגן נפצעת קל אך גם היא מאושפזת ושוטר שומר עליה. היא מהממת את השוטר, לובשת את בגדיו, לוקחת את אקדחו ורצה ברחובות ניו יורק למצוא את האנט. כשהיא מוצאת אותו מתפתח קרב אקדחים באור יום ברחובות עד שהיא מצליחה לחסל אותו. "פלדה כחולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פלדה כחולה", באתר נטפליקס "פלדה כחולה", באתר AllMovie (באנגלית) "פלדה כחולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פלדה כחולה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פלדה כחולה", באתר אידיבי "פלדה כחולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לפלדה כחולה, באתר יוטיוב סצנת האב המכה, באתר יוטיוב קרב האקדחים-הסצנה הסופית, באתר יוטיוב
HEAO-3

HEAO-3 (High Energy Astronomy Observatory‏, מצפה כוכבים אסטרונומי לאנרגיות גבוהות) הוא טלסקופ ששוגר על ידי ארצות הברית בשנת 1979. זה היה השיגור השלישי בסדרה של שלוש חלליות. על החללית הותקנו מכשירים לפעילות בתחום קרני רנטגן וקרני גמא. היא פעלה עד לשנת 1981. ניהול כללי היה באחריות מרכז טיסות החלל מרשל. החללית שוגרה בשנת 1979 מכן שיגור 36B בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר אטלס-קנטאור. היא הוצבה במסלול בגובה של כ-500 ק"מ ופעלה במשך כשנתיים (תחילה היה מתוכנן שהיא תפעל כ-6 חודשים). על החללית הותקנו מספר מכשירים מדעים: C1 ספקטרומטר בתחום קרני גמא בתחום MeV ‏ 10 - ‏ MeV ‏ 0.06. המכשיר ותצפיות נוהלו על ידי המעבדה להנעה סילונית. C2/C3 - ‏ 2 רגשים לתצפיות על קרינה קוסמית. חלק זה היה באחריות המכון הטכנולוגי של קליפורניה. בין היתר בוצע ניתוח של ההרכב האיזוטופי של קרינה קוסמית עד למשקל אטומי 50. כמו כן בוצעו מדידות של הספק הקרינה. בעזרת מידע שהתקבל ממכשירי החללית בוצעו מחקרים רבים. מדיה וקבצים בנושא HEAO-3 בוויקישיתוף תיאור פעילות מאמר מדעי על תגלית שבוצע בעזרת החללית
ארונס

האם התכוונתם ל... בוני ארונס – שחקנית קולנוע וסופרת אמריקאית מקס ארונס – כדורגלן אנגלי רות ארונס – טניסאית שולחן יהודיה-אמריקאית ארון (פירושונים) ארונסון
עידו שריר

עידו שריר (נולד בשנת 1975) הוא מנכ"ל עמותת רעות. בשנים 2014–2016 כיהן כמנכ"ל משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל. שריר נולד, גדל והתחנך בתל אביב. בוגר בית הספר אליאנס תל אביב. בשנים 1993–1997 שירת בצה"ל בתפקידי פיקוד בחטיבת הצנחנים ומשרת כקצין מילואים פעיל בדרגת סא"ל בעוצבת האש (אוגדה 98). בוגר המרכז הבינתחומי הרצליה במשפט וממשל ותוכנית להב פיתוח מנהלים באוניברסיטת תל אביב. התמחה במשרד עורכי דין דנציגר קלגסבלד ושות' וב-2003 הוסמך כעורך דין. טרם כניסתו למגזר הציבורי, פעל כמנהל שותף בחברת ניהול (עידו שריר שירותי ניהול בע"מ), במסגרתה ליווה וניהל חברות במשבר בתחומי התעשייה והטכנולוגיה בישראל ובארצות הברית. נשוי לליאור עופר שריר ואב לשתי בנות ובן. בשנים 2007–2008 שימש שריר כראש המטה של סגן שר הביטחון, האלוף (מיל') מתן וילנאי. במסגרת תפקידו לקח חלק בהשלמת תהליכי החקיקה ויישום חוק שירות המילואים כמו גם בהקמת רשות החירום הלאומית (רח"ל). בשנת 2008 מונה לראש המטה של נשיא המדינה התשיעי שמעון פרס. במסגרת התפקיד ריכז את המאמצים הדיפלומטיים, התקשורתיים, הטכנולוגיים והכלכליים של הצוות הנשיאותי ואת הקשר של הנשיא עם הרשות השופטת, ממשלת ישראל והכנסת. לאחר שלוש וחצי שנים במשרה זו מונה בשנת 2012 למנכ"ל מרכז פרס לשלום ולחדשנות. בתקופת כהונתו קודמה תוכנית אסטרטגית וחשיבה על מיצוב מחדש של פעילות המרכז והכנת התשתית לפעילותו בשנים שלאחר סיום כהונתו של הנשיא פרס. בשנת 2014, מונה על ידי השר יעקב פרי למנכ"ל משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל. בתקופת כהונתו בוצעה הגדלת תקציב המשרד בהיקף משמעותי בדגש על השקעות ממשלתיות במחקר הישומי, ביסוס והרחבת פעילות סוכנות החלל הישראלית, והרחבת התקציב המיועד לקידום נשים במדע. שימש כסגן נשיא למדיניות וקשרי ממשל במרכז הבינתחומי הרצליה, החל משנת 2018 משמש כמנכ"ל עמותת רעות, הפעילה בתחומי הבריאות, הרווחה והזיקנה בישראל. החל מ-2016, חבר דירקטוריון במדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל החל מ-2020, חבר דירקטוריון במרכז פרס לשלום וחדשנות עידו שריר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עידו שריר, ברשת החברתית LinkedIn עו"ד עידו שריר, באתר עמותת רעות -, ‏18 ביולי 2019 רון גרנות, מנכ"ל דיסקונט מחתן סדרתי, באתר כלכליסט, 4 במאי 2009 מערכת אנשים ומחשבים, ‏עידו שריר מונה למנכ"ל משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, באתר "אנשים ומחשבים" משרד המדע, ‏עידו שריר מונה למנכ”ל משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל, באתר "הידען", July 22, 2013 מערכת אנשים ומחשבים, ‏מנכ"ל משרד המדע, הטכנולוגיה והחלל מסיים את תפקידו, באתר "אנשים ומחשבים" מנחם שוורץ, מנכ"ל משרד המדע עידו שריר מסיים את תפקידו, באתר ערוץ 7, 30 בדצמבר 2015 לזכרו של שמעון פרס: פרופ' אוריאל רייכמן ועו"ד עידו שריר | כנס הרצליה ה-17, סרטון בערוץ "IPS", באתר יוטיוב (אורך: 11:53) ספי קרופסקי, מלחמה באקדמיה: שני בכירים במרכז הבינתחומי הודחו, באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2017 עו"ד עידו שריר מונה למנכ"ל עמותת רעות | בית חולים שיקומי רעות ת"א, באתר Reuth, ‏24 במאי 2018 גלי לויטה לייבוביץ, חזון הרעות ותחושת השליחות, באתר TheMarker‏, 2 ביוני 2021 חברי הוועד המנהל של מדעטק, באתר מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל ועד מנהל, באתר מרכז פרס לשלום ולחדשנות
קיס רייוורס

קורנלוס (קיס) ברנרדוס רייוורס (בהולנדית: Cornelus Bernardus Rijvers, 27 במאי 1926 (ברדה) – 4 במרץ 2024) היה כדורגלן הולנדי, ששיחק בעמדת הקשר. נודע בעיקר כשחקן סנט אטיין ולאחר מכן כמאמן פ.ס.וו איינדהובן ונבחרת הולנד. רייוורס ערך את הופעת הבכורה שלו בנאק ברדה. לאחר מכן שיחק גם בסנט אטיין, ובפיינורד. הוא זומן לנבחרת הולנד ושיחק בשורותיה באולימפיאדת לונדון (1948). ב-1950 הפך רייברס לפורץ דרך, כאשר הפך לאחד מהשחקנים ההולנדים הראשונים ששיחקו כדורגל מקצועני עם העברתו לסנט אטיין. ההתאחדות הכדורגל ההולנדית השעתה אותו על כך מלשחק בנבחרת הלאומית, מכיוון שבאותו זמן לא אפשרו לשחקנים מקצוענים לשחק בנבחרת הלאומית. ורק ב-1957 הוא שב לשחק בנבחרת. כמאמן רייברס החל את הקריירה בטוונטה ואימן את הקבוצה במשך שש שנים, עם תוצאות טובות. לאחר מכן הוא עבר לפ.ס.וו איינדהובן אותה הוביל לזכייה בגביע אופ"א בעונת 1977/1978. כמו כן, הוא זכה עם פ.ס.וו בשלוש אליפות בליגת העל ההולנדית, ב-1975, 1976 ו-1978, ובדאבל ב-1976. לאחר שעזב את פ.ס.וו, הוא עבר לאמן את הנבחרת ההולנדית וקידם שחקנים צעירים כמו רונאלד קומאן, רוד חוליט ומרקו ואן באסטן. הולנד לא הצליחה להעפיל ליורו 1984, כאשר הייתה בעלת הפרש שערים טוב יותר משל ספרד עד למחזור המוקדמות האחרון, אולם לאחר ניצחונה של ספרד 12-1 על מלטה, סיימה הולנד במקום השני. לאחר מכן פוטר רייברס על ידי ההתאחדות הכדורגל ההולנדית והוחלף על ידי רינוס מיכלס. אריק טן האך ציין את רייברס בין המאמנים שהיוו השראה לקריירת האימון שלו. רייוורס נפטר ב-4 במרץ 2024, בגיל 97. נאק ברדה מחלקה ראשונה: 1945/46 סנט אטיין זכייה באליפות בליגת העל הצרפתית: 1956/57 זכייה בקופה דה פראנס: 1961/62 פ.ס.וו איינדהובן זכייה באליפות בליגת העל ההולנדית: 1974/75, 1975/76, 1977/78 זכייה בגביע ההולנדי: 1973/74, 1975/76 גביע אופ"א: 1977/78 פרס רינוס מיכלס: 2004 מדיה וקבצים בנושא קיס רייוורס בוויקישיתוף קיס רייוורס, באתר Transfermarkt קיס רייוורס, באתר WorldFootball.net קיס רייוורס, באתר National Football Teams קיס רייוורס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל משחק ואימון (בהולנדית) Olympedia – Kees Rijvers, www.olympedia.org "Rijvers (95) kijkt niet naar Oranje: 'Ik hou niet van schuifie-schuifie-voetbal'". nos.nl (בהולנדית). 2021-06-07. נבדק ב-2022-08-02. "Eindelijk is er de biografie van voetbalpionier Kees Rijvers". nos.nl (בהולנדית). 2016-05-13. נבדק ב-2022-08-02. "Het Gouden Binnentrio". RSSSF. נבדק ב-2022-08-02. "Erik ten Hag reveals four coaching inspirations". "PSV-legende Kees Rijvers op 97-jarige leeftijd overleden". BD. 4 במרץ 2024. נבדק ב-4 במרץ 2024. {{cite news}}: (עזרה) "Met Rijvers verdwijnt het laatste lid van het 'Gouden Binnentrio' van Oranje". NU (בהולנדית). 2024-03-04. נבדק ב-2024-03-04. https://www.reuters.com/sports/soccer/former-netherlands-player-coach-rijvers-dies-aged-97-2024-03-04/
רוברטו פלייטס

רוברטו פלייטס (בספרדית: Roberto Fleitas; 25 במאי 1932 – 3 במרץ 2024) היה כדורגלן ומאמן באורוגוואי שאימן את נבחרת אורוגוואי וכמה מועדונים מאורוגוואי. הוא היה למאמן הראשון מתוך ארבעה מאמנים שזכו גם בקופה אמריקה וגם בקופה ליברטדורס, יחד עם פרנסיסקו מאטורנה, אוסקר טבארס וצ'יצ'ה. נולד ב-25 במאי 1932, פליטאס שיחק כבלם במועדון ליברפול ממונטווידאו. לאחר פרישתו ממשחק, החל פלייטס קריירה כמאמן ראשי. הוא זכה בקופה אמריקה 1987 כמאמן נבחרת אורוגוואי, וזכה ב-1992 באליפות בפריימרה של אורוגוואי, בגביע ליברטדורס 1988 ובגביע הבין יבשתי 1988 כמאמן ראשי של נסיונל. בנוסף הוא זכה בפרס מאמן השנה בדרום אמריקה בשנת 1988. פליטס מת ב-3 במרץ 2024, בגיל 91. רוברטו פלייטס, באתר WorldFootball.net רוברטו פלייטס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt "The Copa América Archive - Trivia". RSSSF. נבדק ב-3 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Copa Libertadores - Winning Coaches". RSSSF. נבדק ב-3 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Qué es de la vida de..." (בספרדית). Ovación Digital. אורכב מ-המקור ב-1 בספטמבר 2011. נבדק ב-25 באוקטובר 2011. {{cite news}}: (עזרה) Rubén Olivera (21 במאי 2007). "La copa de las sorpresas" (בספרדית). La República. נבדק ב-25 באוקטובר 2011. {{cite news}}: (עזרה) Frank Ballesteros (6 באוגוסט 2001). "South American Country and Club Champions". RSSSF. נבדק ב-5 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Roberto Fleitas: "Vivimos un hecho historico"" (בספרדית). La República. 11 בדצמבר 2002. נבדק ב-6 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) José Luis Pierrend (16 ביוני 2009). "South American Coach and Player of the Year". RSSSF. נבדק ב-5 בינואר 2011. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל, February 2023) "Announcement of death". Club Nacional de Football on Facebook. נבדק ב-3 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Falleció Roberto Fleitas, campeón de América con Uruguay y de la Libertadores e Intercontinental con Nacional". El Pais. 3 במרץ 2024. נבדק ב-3 במרץ 2024. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוברטו פלייטס".
קקובה

קקובה או קרבולה (באנגלית: Kekova; ביוונית: Dolichiste) הוא אי טורקי קטן ליד מחוז דמרה (אנ') (דמרה היא העיר הליקית מיירה (אנ')) בנפת אנטליה שבמחוז הים התיכון. לקקובה יש שטח של 4.5 קילומטרים רבועים והוא ואינו מיושב. לאחר הכיבוש האיטלקי של קסטלוריזו, האי קקובה, שבאותה תקופה היה מאוכלס זמנית במהלך הקיץ עבור כריתת עצים, ניצב במחלוקת בין איטליה לטורקיה. אמנת 1932 בין איטליה לטורקיה הקצתה אותו לטורקיה. בצדו הצפוני נמצאות חורבותיה השקועות בחלקן של דוליקיסטה עיירה עתיקה שנהרסה ברעידת אדמה במהלך המאה ה-2. האי נבנה מחדש ועדיין שגשג בתקופת האימפריה הביזנטית, הוא ננטש לבסוף בגלל פלישות ערבים. בצפון-מערב האי נמצא המעגן ששכן במפרץ סמוך לעיר העתיקה Xera, שם יש חורבות של כנסייה ביזנטית. אזור קקובה הוכרז כאזור מוגן במיוחד ב-18 בינואר 1990 על ידי "המשרד לאיכות הסביבה והיער" הטורקי. כל סוגי הצלילה והשחייה היו אסורים והיו כפופים לאישורים מיוחדים ממשרדי הממשלה. בשנים שלאחר מכן בוטל האיסור, למעט החלק בו נמצאת העיר השקועה. אזור קקובה הוא 260 קילומטרים רבועים (100 מילים רבועים) ומקיף את האי קקובה, את הכפרים קאלקוי ואוקגיז ואת ארבע העיירות העתיקות סימנה, אפרלה, דולצ'יסטה וטימיוסה. קאלקוי (אנ') (המקומיים קוראים לו "קאלֶה") (סימנה העתיקה) הוא אתר ליקי על החוף הטורקי. זהו כפר קטן עם חורבותיה השקועים בחלקם של אפרלה וטירה. הגישה לכפר אפשרית רק דרך הים. אוּצַ'אֵז (שם עתיק, טימיאוסה) הוא כפר במרחק של קילומטר מקאלקוי, מצפון למפרץ קטן באותו השם, עם חורבות טימיאוסה במזרח. פירוש השם "Üçağız" הוא "שלושה פיות", המתייחס לשלוש היציאות לים פתוח. מדיה וקבצים בנושא קקובה בוויקישיתוף Bertarelli (1929), p.134 Text of the convention, Art. 1 "Ancient underwater city may be opened for first time in 30 years". NewsComAu. נבדק ב-2018-08-23. City of Aperlae
ג'רי קין תומפסון

ג'רי קין תומפסון (באנגלית: Jeri Kehn Thompson, נולדה ב-30 בספטמבר 1966) היא שדרנית רדיו, בעלת טור קבוע במגזין "The American Spectator (אנ')" ופרשנית פוליטית אמריקאית. בעברה, קין תפקדה כיועצת פוליטית עבור משרד עורכי הדין "Verner Liipfert" בוושינגטון די. סי וכן עבדה בועידת הרפובליקנים בסנאט (אנ') ובוועדה הרפובליקנית הלאומית. משנת 2002 תומפסון הייתה נשואה לפוליטיקאי ולשחקן האמריקאי פרד תומפסון עד למותו בשנת 2015. תומפסון נולדה בהייסטינגס, נברסקה (אנ') וגדלה בנייפרוויל, אילינוי עם אמה, ויקי, אביה החורג, רון קלר ואחות הצעירה ממנה. לתומפסון תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת דפאו (אנ') באינדיאנה. במהלך לימודיה, תומפסון הייתה חברה באחוות הסטודנטיות "פי בטא פאי (אנ')".[דרוש מקור][מפני ש...] ג'רי קין ופרד תומפסון הכירו ב-4 ביולי 1996 בזמן ששניהם חיכו בתור לקופה בסופרמרקט.[דרוש מקור][מפני ש...] השניים נישאו ב-29 ביוני 2002 בכנסייה בנייפרוויל. נישואים אלו היו הראשונים שלה והשניים של בעלה. בזמן שנישאו, תומפסון היה בן 59 וקין הייתה בת 35. ב-27 בספטמבר 2003, נולדה בתה הראשונה היידן. בנובמבר 2006 נולד בנה השני, סמואל. על פי מקורות תקשורתיים, קין לקחה חלק במירוץ לנשיאות של בעלה כיועצת פוליטית. קין האיצה בבעלה לרוץ לנשיאות ואף הייתה אחראית לגיוס ופיטורים חלק מאנשי הצוות בקמפיין. בנוסף לעיסוקיה, קין היא חלק מצוות הניהול של עמותת "סוזן בי. אנתוני (אנ')" שתומכת בהוצאת הפלות אל מחוץ לחוק.[דרוש מקור: לינק פגום][מפני ש...] מדיה וקבצים בנושא ג'רי קין תומפסון בוויקישיתוף Cottle, Michelle (2007-10-11). "Jeri Rigged". The New Republic. ISSN 0028-6583. נבדק ב-2024-03-12. "The Rise Of Jeri Thompson" (באנגלית אמריקאית). 2007-08-05. ISSN 0190-8286. נבדק ב-2024-03-12. Byron York on Fred Thompson & Jeri Thompson on National Review Online, web.archive.org, ‏2007-08-11 Fred Thompson's Powerful but Mysterious Wife - Newsweek Politics - MSNBC.com, web.archive.org, ‏2007-08-19
Princess Peach: Showtime!

Princess Peach: Showtime! (בתרגום חופשי: הנסיכה פיץ': זמן הופעה!) הוא משחק הרפתקאות אקשן שפותח ופורסם על ידי נינטנדו המשחק יצא ל-Nintendo Switch ב-22 במרץ 2024. זהו המשחק הראשון שמציג את הנסיכה פיץ' כגיבורה הראשית מאז Super Princess Peach (2005). פיץ' וקבוצת טודים (פטריות מואנשות החיות בממלכת הפטריות) מוזמנים להשתתף בהופעה בתיאטרון ספארקל, אך כאשר מאדאם גרייפ וחבורתה תוקפים את המקום, פיץ' חוברת למנהלת התיאטרון, סטלה, כדי למגר את האיום. השחקן שולט בנסיכה פיץ' שיכולותיה המיוחדות היא ליצור אינטראקציה עם חפצים ודמויות שיוסיפו לדמותה יכולות ספציפיות שמתאימות לאותו שלב. בין שלל היכולות ניתן למנות את פיץ' לוחמת החרבות, פיץ' הבלשית, פיץ' האופה, פיץ' לוחמת הקונג פו, פיץ' הנינג'ה, פיץ' הבוקרת, פיץ' מחליקת הקרח, פיץ' הסוכנת, פיץ' בת הים ופיץ' גיבורת העל. ב-21 ביוני 2023 במהלך אירוע Nintendo Direct, נינטנדו הכריזה על המשחק חדש שמרכזו הנסיכה פיץ', ושחרורו יהיה לנינטנדו סוויץ' ב-2024. ב-14 בספטמבר 2023 אירוע נוסף חשף פרטים נוספים על המשחק, כולל השם שלו, העוזרת סטלה של פיץ', הנבלים הראשיים ותאריך יציאה - 22 במרץ 2024. המשחק משתמש במנוע המשחק Unreal Engine 4. ב-7 במרץ שוחררה גרסת הדגמה חינמית למשחק. באותו תאריך נינטנדו שחררה גם טריילר סקירה חדש, המציג את שינויי הצורה שקיימים עבור פיץ'. המשחק קיבל ביקורות חיוביות ברובן, באתר Metacritic הוא קיבל ציון כולל של 74, באתר IGN ISRAEL המשחק קיבל ציון של 8/10, וציין שהמשחק מיועד בעיקר לקהל צעיר אך גם מעריצי הזיכיון ושחקנים מבוגרים יוכלו להנות ממנו. אתר האינטרנט הרשמי של Princess Peach: Showtime! (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של Princess Peach: Showtime! (בקוריאנית) חמישה דברים שצריך לדעת על המשחק, באתר IGN Israel Wesley Yin-Poole, Nintendo Announces Princess Peach Showtime!, Due Out on Switch in 2024, IGN, ‏2023-09-14 (באנגלית) Brie Hoban, Princess Peach Showtime: Every Transformation Confirmed So Far, Game Rant, ‏2023-09-14 (באנגלית) Princess Peach: Showtime! - Official Transformation Trailer - IGN (באנגלית), 2024-01-23, נבדק ב-2024-03-12 Princess Peach: Showtime! - Official Transformation Trailer #2 - IGN (באנגלית), 2024-02-14, נבדק ב-2024-03-12 New Princess Peach Game Announced for Nintendo Switch, Gaming (באנגלית) Wesley LeBlanc, Princess Peach Showtime Hits Switch This March, Game Informer, ‏2024-03-22 (באנגלית) Sickr, Princess Peach showtime appears to use Unreal Engine, My Nintendo News, ‏2024-02-13 (באנגלית אמריקאית) דמו למשחק הנסיכה פיץ' החדש זמין להורדה | GamePro, באתר gamepro.co.il, ‏2024-03-07 Princess Peach: Showtime! – Overview Trailer – Nintendo Switch, נבדק ב-2024-03-12 Princess Peach: Showtime! critic reviews, www.metacritic.com (באנגלית) אביתר שפילמן Posted 28 במרץ 2024 12:47, ביקורת Princess Peach: Showtime, באתר IGN Israel, ‏2024-03-28
יוסף ברבי

רבי יוסף ברבי (כונה מהרי"ב; א' בחשוון ה'תרי"ב, 27 באוקטובר 1851 – ז' בתשרי ה'תרע"ט, 13 בספטמבר 1918) היה מגדולי ראשי הישיבות באי ג'רבה ודיין ברובע הגדול ("חארה כבירה") בג'רבה, שימש גם בתפקיד ראב"ד ב"חארה כבירה" לזמן קצר. ברבי נולד באי ג'רבה בא' חשוון התרי"ב (1851). למד בישיבתו של רבי סאסי מעתוק הכהן יהונתן בשיטת "העיון התוניסאי", שכלל עיון מדוקדק בדברי הגמרא, רש"י, תוספות, מהרש"א ומהרש"ל. שיטת לימוד זו הייתה נפוצה בעיקר בעיר הבירה תוניס ועדיין לא הייתה נפוצה בג'רבה. וממנו נפוצה שיטה זו לתלמידיו בכל רחבי דרום תוניסיה. בשנת התרכ"ח (1868) התמנה רבי סאסי הכהן יהונתן לדיין באי ג'רבה והעביר את תפקיד ראש הישיבה לתלמידו רבי יוסף כשהוא בגיל 16 בלבד, רבי יוסף היה מפקח על התלמידים, אולם גם רבי סאסי היה מגיע לעיתים ללמדם, מלבד כהונתו כדיין. בשנת התרנ"ז (1897) התמנה לדיין ברובע הגדול לצידם של רבו סאסי מעתוק הכהן יהונתן, והראב"ד רבי רחמים חדאד. יחד איתו צורפו לבית הדין רבי יעקב הכהן גדישא ותלמידו רבי ציון כהן יהונתן. בג' טבת התר"ע (1909) נפטר הראב"ד רבי יעקב הכהן גדישא ורבי יוסף ברבי מונה במקומו. לאחר כשנה, פוטר ממשרה זו על ידי השלטונות לדרישת נשיא הקהילה, מכיוון שערך מגבית לטובת שד"ר מארץ ישראל בניגוד לרצונו של האחרון, בעקבות כך הופסקה התמיכה הכלכלית ברב על ידי הקהילה. במקומו מונה רבי משה זקן מאזוז שכיהן אז כראב"ד הרובע הקטן ("חארה צגירא") וכרבה הראשי של ג'רבה מטעם "הביי" (מלך תוניסיה מטעם הטורקים). נפטר בז' תשרי התרע"ט (1918). כיהן כראש ישיבה תקופה ארוכה, ורוב רבני ג'רבה בדור שאחריו היו תלמידיו, בין תלמידו המפורסמים ניתן למנות את: רבי דוד הכהן יהונתן, רבי כלפון משה הכהן, רבי מרדכי אמייס הכהן, רבי יעקב חדאד. רבי ציון כהן יהונתן. רבי מכלוף עידאן, רבי אבא שאול חדאד, רבי יעקב כהן (אב"ד גפצא), רבי דוד דידו הכהן, רבי דוד עידאן, רבי ניסים עידאן ועוד מגדולי רבני ג'רבה ותוניס בדור שאחריו. תלמידו המובהק רבי כלפון משה הכהן כתב עליו בספרו בספרו: "אלמלא הוא, כמעט נשתכחה תורה מישראל". רבי יוסף ברבי לימד את שיטת העיון התוניסאי כפי שקיבלה מרבו, שיטה זו חותרת להבנת ולעיון בפשט הסוגיות, כפי המובן מהגמרא ומהראשונים, מבלי להסתמך על פלפולים. חיבורו ילדי יוסף נדפס ונלקט בחייו על ידי תלמידיו, והוא נקרא כך כיוון שלמחבר לא היו ילדים, חיבורו בן פורת יוסף יצא לאחר מותו. ילדי יוסף ג' חלקים, מוסר, דרושים על הש"ס בדרך אגדה, יצא לאור בחייו - ג'רבה תרע"ד. בן פורת יוסף ג' חלקים, חידושי תורה, חידושים על הש"ס ושו"ת בהלכה, יצא לאור לאחר פטירתו בג'רבה. מאשתו הראשונה לא נולדו לו ילדים, ולכן נשא במקביל אישה נוספת ולאחר מכן אף אישה שלישית, אך גם מהן לא הוליד ילדים. מלכי תרשיש חלק א', ערך רבי סאסי הכהן יהונתן הרב מאיר מאזוז, בספרו "מגדולי ישראל" חלק ב' במאמר על רבי יוסף ברבי. מלכי תרשיש חלק א', ערך רבי משה זקן מזוז רבי יוסף ברבי, באתר www.mytzadik.com חכם יוסף ברבי : החכם היומי, באתר www.hyomi.org.il HebrewBooks.org Sefer Detail: ילדי יוסף - חלק א -- ברבי, יוסף, 1851-1918, באתר hebrewbooks.org HebrewBooks.org Sefer Detail: בן פורת יוסף - חלק ג -- ברבי, יוסף, 1851-1918, באתר hebrewbooks.org מלכי תרשיש חלק א', ערך רבי יוסף ברבי
יוסף יוזפא סג"ל

רבי יוסף יוזפא סג"ל (תמ"ה, 1685 ~ – י"ב בתשרי תקי"ט, 1758) היה רב בדייץ (אנ') (כיום רובע בקלן) שבגרמניה בראשית המאה ה-18. מחבר הספר "נוהג כצאן יוסף" על מנהגי פרנקפורט וקהילות אשכנז המערבית. יוסף יוזפא נולד לרבי משה קאשמן סג"ל סביב שנת תמ"ה, 1685, בעיר אסן שבגרמניה.[דרוש מקור][מפני ש...] הוא היה נכדו של רבי יוסף האן נוירלינגן. נשא לאשה את בתו של רבי יהודה מילר. עמד בקשרי חיתון עם רבי ישעיה בן אברהם הלוי, מחבר "באר היטב" הקדמון. למד אצל רבי דוד אופנהיים ורבי אברהם ברוידא. נשא לאישה את בתו של רבי יהודה מילר, רבן של העיר דייץ, בון וקלן שבגרמניה. חמיו מינה אותו למורה הוראה בעירו דייץ. נפטר בשבת, י"ב בתשרי ה'תקי"ט, 1758. רבי יוסף חיבר חיבורים רבים, רובם לא ראו אור. אמנם מספר חיבורים כן נדפסו עוד בחייו: בשנת תע"ב, 1712, הוציא לאור סדר סליחות עם פירוש 'המסביר'. בשנת תע"ח, 1718, הוציא לאור את ספרו "נוהג כצאן יוסף" על מנהגי הקהילות באשכנז, תוך התייחסות מפורטת למנהג פרנקפורט. לאחר יציאת הספר ביקש רבה של פרנקפורט רבי יעקב פופרש מחותנו רבי יהודה מילר לתקן את הטעון תיקון בספר. בשל כך חיבר הלה את קונטרס "צאן הנחלות" ובו הערות על הספר לצד הגנה על הכרעותיו מפני ביקורות שיצאו עליהן. בשנת תשע"ח, 300 שנים לאחר צאת הספר לראשונה, יצא הספר במהדורה מתוקנת עם ציוני מקורות על ידי הרב עמיחי כנרתי, דרך מכון שלמה אומן. שנת תצ"ג, 1733, הדפיס ספר קטן בשם 'קנה', ובו שיר בחרוזים בענייני אמונה, תורה ומצוות. הרב עמיחי כנרתי (מהדיר), נוהג כצאן יוסף, מכון שלמה אומן תשע"ח נוהג כצאן יוסף, ראש חודש אב, אות א. כך נכתב אודותיו בממורבוך דק"ק דייץ, שנדפס בידי אהרן ילינק, קונטרס המקונן, וינה תרמ"א, עמ' 53–54, באתר היברובוקס. רבים מתייחסים לספר כחיבור על מנהגי פרנקפורט, אך למרות שהחיבור מזכיר רבות את מנהג פרנקפורט, נראה שהמחבר לא התכוון לשקף רק את מנהגיה, אלא את מנהגי קהילות אשכנז באופן כללי (הרב עמיחי כנרתי, נוהג כצאן יוסף, מבוא, עמ' 16). ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.