laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ירים-לים מלך אללח'

ירים-לים (מלך בין 1735 לפנה"ס לערך ועד אחרי 1700 לפנה"ס, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה מלך אללח' ובנו של חמורבי הראשון מלך ימחד. המלוכה על אללח' ניתנה לו על ידי אחיו, המלך אבא-אן הראשון מימחד. ירים-לים הקים באללח' ענף משני לשושלת בית ימחד, שהתקיימה עד לכיבושה של אללח' על ידי המלך החתי חתושיליש הראשון בשנת מלכותו השנייה, במחצית השנייה של המאה ה-17 לפנה"ס. חמורבי הראשון, אביו של ירים-לים, מינה אותו להיות המושל של אזור בצפון סוריה, שהעיר המרכזית בה הייתה אירידו, עיר ששכנה בין חרן וכרכמיש. הוא המשיך להיות המושל של האזור גם בתקופת מלכותו של אחיו, אבא-אן הראשון, שעלה למלוכה בימחד ב-1750 לפנה"ס. זיתרדו, המושל של העיר אירידו, מרד כנגד ימחד והמריד ערי מדינה נוספות במסופוטמיה העליונה. בעקבות כך נלחם אבא-אן הראשון, בסיועו של ירים-לים, במורדים. דיכוי המרד בכוח הביא להריסת העיר. כפיצוי על איבוד תפקידו וגם על עזרתו בדיכוי המרד, הוא נתן לו את המלוכה על אללח'. אבא-אן הראשון חתם על הסכם עם אחיו שבו הוא קיבל את המלוכה על אללח' תחת הריבונות של ימחד. מאורע זה אירע 15 שנים לאחר שאבא-אן הראשון עלה לשלטון בימחד. המלוכה באללח' הותנתה בכך שירים-לים ויורשיו לא יבגדו בימחד. הוא נשבע שבועת נאמנות לאחיו, תוך שהוא מציין שאם הוא או מישהו מיורשיו יחתור תחת ימחד, או יגלה את סודותיו של אבא-אן הראשון למלך אחר, השלטון על אללח' יופקע מידיהם. במקביל, נשבע אבא-אן הראשון שהוא לא יפקיע את המלוכה באללח' מידי אחיו, ואם יעשה זאת הוא יהיה מקולל. חלק מהקללה כולל נוסח למפר הברית: ”מי יתן ואישתר תטביע ערוות אישה על ברכיו”. המשמעות של ברכיו הוא אברי מינו, והכוונה היא אולי שאישתר תהפוך את מפר הברית לאישה ממש, כלומר סריס. ירים-לים המשיך לשלוט על אללח' בכל יתרת תקופת מלוכתו של אחינו, ירים-לים השני (1720–1700 לפנה"ס), וכן בשנים הראשונות של נכד אחיו, ניקמי-אפוח (1700-1675 לפנה"ס). את ירים-לים ירש בנו אמיתכום. הארכאולוג האנגלי לנרד וולי גילה את ארמונו של ירים-לים בחפירות הארכאולוגיות שהחלו בשנת 1936. חלק מהחדרים היו מעוטרים בפרסקאות שהזכירו בסגנונן את הארמון בקנוסוס, שנבנה 100 שנים מאוחר יותר. הוא גילה חדר הקבורה, שכלל בור בעומק של 15 מטר. במרכז הבור היה פיר בעומק 9 מטר, שבתוכו נמצא כד קבורה. הפיר היה ממולא באבנים, ומעליו כוסה הבור בשכבות של מבנים טקסיים. כל המבנה נשרף, ומעליו הונחה שכבה נוספת. מעל הבור היה חדר מלכותי שהכיל את פסלו של ירים-לים. וולי חשב בטעות שהוא גילה את פסלו של ירים-לים הראשון מלך ימחד, אביו של חמורבי הראשון, אולם קריאת הלוחות שנמצאו באללח' הביאה להבנה שמדובר בירים-לים אחר שמלך באללח' והיה נכדו של ירים-לים הראשון. איתמר זינגר, החתים ותרבותם, הוצאת מוסד ביאליק, 2009, עמ' 25 Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge,‏ 2006, עמ' 255 Canaan in the 2nd Millennium B.C.E. מאת נדב נאמן, הוצאת Eisenbrauns,‏ 2005, עמ' 285–286 מאיר מלול, חברה, משפט ומנהג בישראל בתקופת המקרא ובתרבויות המזרח הקדום, הוצאת בר-אילן, 2006, עמ' 51–52 International Dictionary of Historic Places: Southern Europe, מאת Trudy Ring, Robert M. Salkin, Sharon La Boda, ‏1994, עמ' 10
להקת פרה אדומה

פרה אדומה הוא הרכב ירושלמי של מוזיקה יהודית מקורית שהוקם על ידי מישאל דיקמן לקראת הופעתם בפסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת בקיץ 2003. החברים המקוריים של ההרכב הם: רחל סוייד, חזי דיקמן, גדעון סחיווחורדר, ואליה לוי. ההרכב הוציא אלבום בכורה ב-2007 הנושא את השם: ״בדרכים״, וזכה במשאל של אתר ynet בתואר להקת השנה בתחום המוזיקה היהודית האלטרנטיבית ב-2008 על פי בחירתם של הגולשים באתר. הדיסק זכה להשמעות רבות[דרוש מקור] ברשת ג', גלי צה״ל, רשת ב', רדיו קול חי ורשת א'. בין הלהיטים שלהם: השיר 'מהרה', השיר 'הנה מה טוב', וכמובן 'שיר למעלות', גרסת הכיסוי ללהקת Green Day לשיר Basket Case. שיתופי פעולה: הלהקה הוציאה שני סינגלים לרדיו: 'מזמור שיר', ו'עבדו את ה', שבא התארח הראפר הבריטי דניאל סילברסטין. אתר האינטרנט הרשמי של להקת פרה אדומה יקי הפשטיין, המצעד של ynet: יונתן רזאל - זמר השנה, באתר ynet, 1 באוקטובר 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהנס גייס

יוהנס גייס (בגרמנית: Johannes Geis, נולד ב-17 באוגוסט 1993 בשוויינפורט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר האחורי. גייס גדל בקבוצת הנוער של גרויטר פירט, ובשנת 2010 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת כאשר היה בן 17. גייס שיחק בקבוצת המילואים של גרויטר פירט ובקבוצה הבוגרת במקביל, והיה חלק מהקבוצה שעלתה לבונדסליגה בעונת 2011/12. בעונת 2012/13 גייס ירד ליגה עם גרויטר פירט מהמקום האחרון בבונדסליגה, ועבר למיינץ 05 מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה במיינץ ערך גייס באוגוסט 2013, בניצחון הביתי 2–3 על שטוטגרט במסגרת הבונדסליגה. גייס שיחק במיינץ במשך שתי עונות, הבקיע חמישה שערים ב-67 הופעות בבונדסליגה והציג יכולת טובה מאוד. בקיץ 2015 הוחתם על ידי שאלקה 04 תמורת 12 מיליון אירו. את הופעת הבכורה בקבוצה ערך גייס במסגרת הגביע הגרמני באוגוסט 2015, בניצחון 0–5 על דיסבורג. באוקטובר 2015 תיקל גייס בחריפות את אנדרה האן במשחק ליגה מול בורוסיה מנשנגלדבך, וגרם לו לפציעה חמורה ולהשבתה של מספר חודשים ממשחק. גייס ספג כרטיס אדום ישיר בגין עבירה זו, והושעה לחמישה משחקי ליגה, אך היה רשאי לשחק במשחקי הליגה האירופית. את שערו האירופי הראשון הבקיע גייס בנובמבר 2015 בתיקו 1-1 מול ספרטה פראג. בעונתו השנייה בשאלקה, 2016/17, ירד מעמדו של גייס והוא ערך 18 הופעות ליגה בלבד. ב-1 בספטמבר 2017 הושאל גייס לעונה אחת לסביליה, עם אופציה לרכישה בתום העונה בסכום של שמונה מיליון אירו. אופציה זו לא מומשה, ובתום עונת ההשאלה, חזר גייס לשאלקה לאחר שערך 14 הופעות במדי סביליה. ב-13 בינואר 2019 חתם גייס עד לתום עונת 2018/19 בפ.צ. קלן מהבונדסליגה השנייה עד לסוף העונה. גייס ערך 14 הופעות וסייע להעפלה של קלן לבונדסליגה, אך לא נשאר בקבוצה בתום חוזהו. בקיץ 2019 חתם גייס בנירנברג, היורדת הטרייה לבונדסליגה השנייה, ובעונות הבאות הפך לשחקן משמעותי בקבוצה זו, אך לא הצליח להעפיל עמה לבונדסליגה. בעונת 2023/24 פחתה משמעותית כמות המשחקים שגייס נטל בהם חלק. בתום עונה זו הסתיים חוזהו בקבוצה והוא הפך לשחקן חופשי. גייס שיחק בכל נבחרות גרמניה הצעירות, ולזכותו 12 הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך הוא לא שיחק מעולם בנבחרת גרמניה הבוגרת. מדיה וקבצים בנושא יוהנס גייס בוויקישיתוף יוהנס גייס, באתר Transfermarkt יוהנס גייס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יוהנס גייס, באתר Soccerway יוהנס גייס, באתר WorldFootball.net יוהנס גייס, באתר FootballDatabase.eu
יעל חוטומלנסקי

יעל חוטומלנסקי (נולדה ב-20 בדצמבר 1993) היא שחקנית ישראלית. את שירותה הצבאי עשתה בתיאטרון צה"ל למדה בבית הספר למשחק תלמה ילין. בשנים 2014 -2015 שיחקה בסדרת הילדים והנוער גאליס בתפקיד אנה דרור. בשנת 2013 שיחקה בסדרה שולחן לשישה ההמשך לסדרה של משפחה וחצי. היא עשתה פרסומת אחת לחברת סלקום. בתלמה ילין היא התנסתה גם במשחק במחזות סרטים מערכונים ועוד. יעל חוטומלנסקי, ברשת החברתית פייסבוק יעל חוטומלנסקי, ברשת החברתית אינסטגרם יעל חוטומלנסקי, סרטונים בערוץ היוטיוב יעל חוטומלנסקי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
פואה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פואה – עיר בצרפת פואה – דמות מקראית, מבניו של יששכר, נקרא גם פוה. המדפיסים בני פואה – משפחת מדפיסים אשר הפעילו בתי דפוס בכל רחבי אירופה תולע בן פואה – השופט השישי בספר שופטים עדנה פואה – פרופסור לפסיכולוגיה קלינית מארק ויוויאן פואה – כדורגלן קמרוני פואה מצויה פאה פועה
פסיפס הקשת בענן

פסיפס הקשת בענן היא יצירת פסיפס שיצר האמן לב סירקין בשנת 1973, והתנוססה עד 2012 על גבי בניין מרכזיית טלפון אנלוגית של בזק בדרך חברון בירושלים. לאחר שנהרסה מרכזיית הטלפונים הועתק הפסיפס ב-2021 לקיר ייעודי באותו אתר. מבנה המרכזיה הוקם לצורך אחסון ציוד ולא לאנשים ולפיכך הוקם כתיבת-ענק ללא חלונות כמעט. שמעון פרס, שר התקשורת באותה עת, שהיה אחראי על שירותי הטלפוניה, הציע לעטר את קיר המבנה ביצירת אמנות. זמן מה לפני כן עלה סירקין לישראל. הוא נודע כמי שיצר את יצירת הפסיפס הגדולה באירופה "אוקטובר", שהשתרעה על פני 2,000 מ"ר במרכז מוסקבה. יצירת הפסיפס נמשכה כשנה והוא כולל 50,000 אבני פסיפס. אורך הפסיפס 13.5 מטרים ורוחבו 5.3 מטרים. גם לאחר למעלה מ-40 שנה לא ניזוק באופן משמעותי. הסצנה המתוארת בפסיפס היא הקשת בענן שנראתה בשמיים עם תום המבול והיציאה מתיבת נח. מתחת לפסיפס היה מוטבע הפסוק ”אֶת קַשְׁתִּי נָתַתִּי בֶּעָנָן וְהָיְתָה לְאוֹת בְּרִית בֵּינִי וּבֵין הָאָרֶץ” (ספר בראשית, פרק ט', פסוק י"ג). בשנת 2009 הוצא צו הריסה למבנה, והתעורר צורך למצוא פתרון לשימור הפסיפס, וב-2012 הפסיפס הוסר מהמבנה לקראת הריסתו הצפויה. בשנת 2018 נהרס המבנה. בשנת 2021 היצירה הותקנה מחדש על קיר חלופי באותו מקום. הפסיפס מככב בסרט התעודה "חלום של אידיוט" שביים בנו של לב, דני סירקין, ב-2007. ניר חסון, סופו של פסיפס: צו הריסה ליצירה "קשת בענן" בירושלים, באתר הארץ, 19 ביוני 2009 ברוך מאירי, "לא באתי לקחת - אני רוצה לתת", מעריב, 6 ביולי 1977 ניר חסון, הפסיפס "קשת בענן", המורכב מ-50 אלף אבנים, הוחזר למקומו בירושלים, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2021
יונוס מאלי

יונוס מאלי (בטורקית: Yunus Mallı, נולד ב-24 בפברואר 1992 בקאסל שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני-טורקי המשחק בעמדת הקשר בקסימפאשה ובנבחרת טורקיה. מאלי נולד בקאסל שבגרמניה להורים טורקים. בראשית דרכו שיחק בקבוצת הנוער של בבורוסיה מנשנגלדבך בשנת 2007. בשנת 2010 שיחק מספר משחקים בקבוצת המילואים של המועדון, אך לא קיבל את ההזדמנות בקבוצה הבכירה, ולפני עונת 2011/12 חתם במיינץ 05 מהבונדסליגה. בשתי העונות הראשונות שלו במיינץ, מאלי שיחק בקבוצה הבכירה ובקבוצת המילואים במקביל, והחל מעונת 2013/14 מאלי הוא שחקן קבוע בקבוצה הבכירה. בעונה זו מאלי הבקיע עבור מיינץ חמישה שערי ליגה ב-23 הופעות, וסיים עם הקבוצה במקום השביעי בבונדסליגה. בעונת 2014/15 הבקיע שישה שערים ופתח בכל המשחקים, וסיים עם מיינץ במקום ה-11. בעונת 2015/16 רשם מאלי עונת שיא אישית, כאשר הבקיע 11 שערי ליגה ובישל ארבעה, לרבות שלושער בניצחון 1–3 על הופנהיים וצמד בניצחון 1–3 על באייר לברקוזן. מאלי הוביל את מיינץ בעונה זו למקום השישי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בקישור עם יוליאן באומגרטלינגר, חאירו סמפריו, כריסטיאן קלמנס ודני לצה. בינואר 2017, לאחר שפתח היטב את העונה במיינץ, חתם מאלי בוולפסבורג לארבע שנים וחצי, תמורת דמי העברה של 12.5 מיליון אירו. המשך עונת 2016/17 היה מוצלח פחות עבור מאלי, שהבקיע שער אחד עד לתום העונה, וניצל עם הקבוצה מירידה רק לאחר צמד משחקי מבחן מול איינטרכט בראונשווייג, לאחר שוולפסבורג סיימה את העונה במקום ה-16. גם בעונת 2017/18 סיימו וולפסבורג ומאלי במקום ה-16 ונאלצו לשחק במשחקי מבחן, והפעם מול הולשטיין קיל. וולפסבורג ניצחה בשני המשחקים, בתוצאות 1–3 ו-0–1, כשמאלי מבקיע את השער השלישי לוולפסבורג במשחק הראשון. מאלי הבקיע בסך הכל חמישה שערים בעונה זו. בעונת 2018/19, בה וולפסבורג דורגה בחלק העליון של הטבלה, מאלי ערך 21 הופעות והבקיע שער אחד. בעונת 2019/20 איבד מאלי את מקומו בהרכב ולא ערך אפילו הופעה אחת במדי וולפסבורג, ובפגרת החורף של עונה זו הושאל לאוניון ברלין מהבונדסליגה עד תום העונה. בהופעת הבכורה שלו באוניון ברלין, הפסיד מאלי עם קבוצתו בתוצאה 1–3 לר.ב. לייפציג. בעבר, שיחק מאלי בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ולזכותו 11 הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה עד גיל 21. לאחר מכן בחר מאלי לשחק בנבחרת טורקיה הבוגרת, ואת הופעות הבכורה שלו ערך במשחקי ידידות של טורקיה מול נבחרת קטר ונבחרת יוון. מאלי זומן לסגל הטורקי ליורו 2016, וערך הופעה אחת בהפסד 0–3 לנבחרת ספרד, כאשר החליף בדקה ה-70 את סלצ'וק אינאן. טורקיה הודחה מהטורניר בתום שלב הבתים. מדיה וקבצים בנושא יונוס מאלי בוויקישיתוף יונוס מאלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יונוס מאלי, באתר Transfermarkt יונוס מאלי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יונוס מאלי, באתר Soccerway יונוס מאלי, באתר WorldFootball.net יונוס מאלי, באתר National Football Teams יונוס מאלי, באתר FootballDatabase.eu
באבא רחמן

עבדול "באבא" רחמן (באנגלית: Abdul "Baba" Rahman; נולד ב-2 ביולי 1994 בטאמאלה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בפאוק סלוניקי ובנבחרת גאנה. רחמן נולד בטמלה שבגאנה. הוא גדל במחלקת הנוער של FC דרימס. בעונת 2011/2012 הושאל רחמן לאסאנטה קוטוקו מליגת העל הגאנאית. באותה עונה היה רחמן מועמד סופי לתואר תגלית השנה בליגה, אך הפסיד אותו לג'ושוע אוניקו. מועדונים רבים התעניינו ברחמן בשל הופעותיו בקבוצה. ב-12 ביוני 2012 עבר רחמן בהעברה חופשית לגרויטר פירט מהבונדסליגה, על אף התעניינות מצד קבוצות בכירות יותר. רחמן הסביר את בחירתו בכך שהמועדון הציע את "התנאים הטובים ביותר בהם הקריירה שלי יכולה להתפתח". ב-25 בספטמבר 2012 ערך רחמן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק במחצית השנייה בהפסד 0–2 לפורטונה דיסלדורף במסגרת המחזור החמישי בבונדסליגה. בתחילת עונתו השלישית בקבוצה, שבה שיחקה הקבוצה בבונדסליגה השנייה, במחזור השני של עונת 2014/2015, הבקיע רחמן את שערי הבכורה שלו בגרויטר פירט: צמד שערים בניצחון הליגה על נירנברג. יום לאחר שערי הבכורה שלו בגרויטר פירט חתם רחמן באאוגסבורג מהבונדסליגה. ב-23 באוגוסט 2014 ערך רחמן את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד הליגה להופנהיים בתוצאה 0–2 במסגרת המחזור הראשון. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, בה ערך 31 הופעות. ב-16 באוגוסט 2015 חתם רחמן בצ'לסי על חוזה ל-5 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–4 על וולסול במסגרת הסיבוב השלישי בגביע הפוטבול ליג. ב-16 בספטמבר 2015 ערך רחמן את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–4 על מכבי תל אביב במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים. ב-17 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על אסטון וילה במסגרת המחזור התשיעי. ב-2 באוגוסט 2016 הושאל רחמן לשאלקה מהבונדסליגה, בסיום העונה חזר לצ'לסי וב-29 בינואר 2018 רחמן הושאל פעם נוספת לשאלקה. ההשאלה השנייה לשאלקה לא עלתה יפה ורחמן ערך רק שלוש הופעות. בינואר 2019 הוחלט לקצר את תקופת ההשאלה של רחמן, והוא חזר לצ'לסי והושאל שוב מיד, והפעם לסטאד ריימס מליגת העל הצרפתית בכדורגל. ב-2 בספטמבר 2019 הושאל למיורקה לעונה אחת. ב-31 בינואר 2021 הושאל לפאוק סלוניקי עד לסוף העונה. ב-27 באוגוסט 2021 הושאל לעונה אחת לרדינג. ב-31 באוגוסט 2022 הושאל שוב לרדינג. ב-10 בספטמבר 2014 ערך רחמן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, כששיחק 90 דקות בניצחון 2–3 על נבחרת טוגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015. הוא שיחק בכל משחקיה של הנבחרת במסגרת גביע אפריקה לאומות 2015, בו הפסידה בגמר לנבחרת חוף השנהב בדו-קרב בעיטות עונשין. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא באבא רחמן בוויקישיתוף באבא רחמן, ברשת החברתית פייסבוק באבא רחמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) באבא רחמן, ברשת החברתית אינסטגרם באבא רחמן, באתר Transfermarkt באבא רחמן, באתר Soccerway באבא רחמן, באתר BDFutbol באבא רחמן, באתר WorldFootball.net באבא רחמן, באתר National Football Teams באבא רחמן, באתר FootballDatabase.eu Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית)
נחל זנוח

נַחַל זָנוֹחַ הוא נחל אכזב בשפלת יהודה, המהווה אחד מיובליו של נחל שורק. ראשיתו של הנחל ברום של כ-600 מטרים מעל פני הים, במספר מעיינות למרגלות מושב מטע, ביניהם עין מטע. ממעיינות אלה עובר הנחל באפיק צר לאורך כ-5 ק"מ בכיוון מערב, מצפון לחורבת חנות ולשרידי דרך הקיסר. בהמשך פונה הנחל צפונה, וממשיך כ-5 ק"מ לאורך תוואי כביש 3855, ממזרח לבית שמש ובסמוך למושב זנוח. בקטע זה מתחברים אל הנחל נחל אזן, נחל המערה, נחל דולב, נחל מחסיה ונחל יעלה, ולבסוף מתחבר הנחל לנחל שורק מצפון-מזרח לבית שמש. שמו של הנחל הוא כשמה של העיר המקראית זָנוֹחַ שבשפלה, אשר שמה השתמר בח'רבת זאנוע, הסמוכה למושב זנוח, בקרבת הנחל. מדיה וקבצים בנושא נחל זנוח בוויקישיתוף
מרסלו בורדון

מרסלו ז'וזה בורדון (בפורטוגזית: Marcelo José Bordon, נולד ב-7 בינואר 1976 בריבראו פרטו שבברזיל) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעיקר בשטוטגרט ובשאלקה 04 בעמדת הבלם. בורדון החל לשחק כדורגל כנער במועדון הברזילאי בוטפוגו סאו פאולו, שנמצא בעירו ריבראו פרטו. בשנת 1994 החל לשחק בסאו פאולו, עמה זכה בגביע קונמבול בשנת 1994, בגביע המאסטר של קונמבול בשנת 1996 ובאליפות סאו פאולו בכדורגל בשנת 1998. יכולתו ההגנתית הטובה של בורדון גררה התעניינות ממועדונים באירופה, ובקיץ 1999 עבר בורדון לשחק בשטוטגרט מהבונדסליגה. בשטוטגרט בורדון שיחק חמש עונות, בכולן היה שחקן הרכב קבוע, וצבר 129 הופעות, בהן הבקיע 11 שערים. בקיץ 2004 חתם בורדון בשאלקה 04, ששילמה עבורו לשטוטגרט 2.6 מיליון אירו. עם שאלקה זכה בורדון בגביע הליגה הגרמנית בשנת 2005 לאחר ניצחון 1-0 בגמר על שטוטגרט, קבוצתו הקודמת. גם בשאלקה בורדון היה שחקן מפתח בהרכב, והיה חלק מהגנה שכללה את ראפיניה, מלאדן קרסטאיץ', דאריו רודריגס וכריסטיאן פאנדר, כשמנואל נוייר היה השוער הראשי בקבוצה. בשנת 2006 מונה בורדון לקפטן של שאלקה, במקומו של אבה סאנד. בתום עונת 2009/10 עזב בורדון את שאלקה לאחר שצבר 168 הופעות ליגה והבקיע 14 שערים, וחתם בא-ריאן מליגת העל הקטרית, שם צבר 11 הופעות ופרש בשנת 2011 ממשחק פעיל. לבורדון הופעה אחת במדי נבחרת ברזיל, בשנת 2004. בורדון נסע עם נבחרת ברזיל לטורניר הקופה אמריקה 2004, בו זכתה נבחרתו, אך הוא לא השתתף במשחקים. עם סאו פאולו: גביע קונמבול: 1994 גביע המאסטר של קונמבול: 1996 אליפות סאו פאולו בכדורגל: 1998 עם שאלקה 04: גביע הליגה הגרמנית: 2005 עם נבחרת ברזיל: קופה אמריקה: 2004 מדיה וקבצים בנושא מרסלו בורדון בוויקישיתוף מרסלו בורדון, באתר Transfermarkt מרסלו בורדון, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מרסלו בורדון, באתר WorldFootball.net מרסלו בורדון, באתר National Football Teams מרסלו בורדון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
יאנוב לובלסקי

יאנוב לובלסקי (בפולנית: Janów Lubelski; ביידיש: יאָנעוו) היא עיירת מחוז בפרובינציית לובלין שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. יאנוב לובלסקי נזכרת מסוף המאה ה-16 ככפר בבעלות משפחת האצולה הפולנית זמויסקי, ובשנת 1640 הוענקו לה זכויות עיר והיתרים לקיום ירידים ושווקים. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך המאה ה-19 הוקמו בעיירה מספר בתי חרושת. יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-16, ובתחילת המאה ה-17 התקיימו בה בית כנסת ובית עלמין יהודי. רבה הראשון של הקהילה במקום היה הרב יעקב אשכנזי, מחבר צאינה וראינה. במהלך פרעות ת"ח ות"ט הושמדה קהילת יאנוב, וזו החלה להשתקם רק בסוף המאה ה-17. בשנת 1868 נערכו פרעות ביהודי העיירה בידי תושביה הפולנים. בשנת 1897 נמנו בעיירה 2,696 יהודים, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי, ובפרט בתעשיית הכותנה המקומית. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 2,881 יהודים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות השונות ופעילות של אגודת ישראל, שרוב אנשיה נמנו על חסידות גור. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם. בתחילת מלחמת העולם השנייה הפציצו הגרמנים את העיירה, וגרמו להרס רב בה. עם כניסת הגרמנים לעיירה ב-18 בספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי שוד והתעללות ביהודיה, בשיתוף פולנים מקומיים. כעבור שבוע אילצו הגרמנים מספר יהודים מהעיירה לשרוף בידיהם ספרי תורה מבית הכנסת המקומי. ב-20 בספטמבר 1939 רוכזו כ-200 יהודים מהעיירה בבית הכנסת בה, ובהם נשים וילדים, והוכו באכזריות בידי הגרמנים. בהמשך, גויסו יהודי העיירה לעבודות כפייה, ובעיירה אף הוקם מחנה עבודה, בו הוחזקו למעלה מ-1,000 עובדים. בד בבד, רוכזו יהודי העיירה ברובע אחד בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואלו שוכנו בצפיפות רבה במקום. באוקטובר 1942 נערכה אקציה בעיירה, בה רוכזו יהודיה, והקשישים נרצחו בשטח בית העלמין היהודי המקומי. יתר היהודים גורשו במועד זה לקרשניק ולזקליקוב, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ, עם יתר יהודי יישובים אלו. מדיה וקבצים בנושא יאנוב לובלסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יאנוב לובלסקי (בפולנית) ינוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין "יאנוב לובלסקי", באתר השטעטל הווירטואלי "יאנוב לובלסקי", באתר JewishGen (באנגלית) יאנוב לובלסקי באתר ליוצאי העיירה "מיין שטעטעל יאנוב לובלסקי"
ישמעאל הכהן ממודנה

רבי ישמעאל הכהן ממודינא (ה'תפ"ד, 1723 - י' בסיון ה'תקע"א, 2 ביוני 1811) רבה של מודנה ומגדולי רבני איטליה במאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19. נודע בספרו - שו"ת זרע אמת. ישמעאל הכהן נולד במודנה לרבי אברהם יצחק הכהן בשנת ה'תפ"ד (1723). אחיו המבוגר רבי דוד הכהן, היה רבה של מודנה וכבר בחיי אחיו היה דורש בישיבה הגדולה ובישיבות הקטנות בעיר. ואחותו נישאה לרבי יצחק נוניס ואיס, מרבני ליבורנו. לאחר פטירת אחיו ביום ט' באלול ה'תקמ"ב מינתה הקהילה את רבי ישמעאל כממלא מקומו. הוא שימש כרב במשך כשלושים שנה עד לפטירתו. כמו כן עמד בראש הישיבה הגדולה והישיבות הקטנות בעיר. היה בידידות עם הרב החיד"א והתכתב איתו בהלכה. בתגובה לחיבור "דברי שלום ואמת" מאת נפתלי הרץ ויזל הוא כתב "סדרי הלימודים לילדי בית ישראל". הקיסר נפוליאון שלח אליו את 12 השאלות ששאל את חכמי ישראל והזמין אותו לאספת הנכבדים היהודים ולאספת הסנהדרין של פריז. מפאת גילו הוא לא יכול לנסוע אך הוא השיב עליהן את תשובותיו, כדי שתהיינה לעזר לחברי האספה ולרב יוסף דוד זינצהיים, נשיא ה"סנהדרין של פריס" בחיבור תקנות הסנהדרין. בניגוד לתשובות שנתנה האספה, שנאלצו להתנסח באופן שינעם לאוזני הקיסר, רבי ישמאל הכהן ניסח את תשובותיו בהתאם לדעתו ההלכתית, וללא התחשבות בלחץ חיצוני. חלק קטן מדרשותיו השבועיות ותשובותיו בהלכה נדפס. תשובות רבות, ספרי דרשות ושירים שכתב נשתמרו בכתב ידו בעברית ובאיטלקית ומפוזרים בספריות בעולם. ב-2022 נתגלה במפתיע ספרו שו'''ת זרע אמת ח''ב (ליוורנו תקנ''ו) שגיליונותיו עמוסים בהגהותיו. מעותק זה נדפס ספרו שו''ת זרע אמת ח''ג (ריג'ייו תקפ''ג). הגדרת גרמא בשבת - הוא מחלק בין גרמא בנזיקין לבין גרמא בשבת. לדבריו בשבת הגדרת הגרמא תלויה בשהות הזמן שבין הפעולה של האדם לבין התבצעות המלאכה בפועל. אפילו מי שחוזר בתשובה מעבירות חמורות, אינו צריך לעשות תעניות כדי לכפר על מעשיו במידה והתעניות תגרומנה לו לביטול תורה. זרע אמת, שו"ת ג' חלקים, ליוורנו; ריגייו, ה'תקמ"ו - אחרי ה'תקע"א זרע אמת, חידושים, ליוורנו ה'תקמ"ו שבח פסח, פירוש להגדה של פסח, ליוורנו ה'תק"נ שפת אמת, דרושים על פרשת השבוע, ליוורנו ה'תקצ"ב א. ישראל, תולדות המחבר, בתוך "הגדה של פסח שבח פסח", מכון אהבת שלום, ירושלים ה'תשנ"ז מידע על ישמעאל הכהן ממודנה בקטלוג הספרייה הלאומית ישמעאל הכהן ממודנה, באתר "החכם היומי" ישמעאל בן אברהם יצחק הכהן, דף שער בספרייה הלאומית תלמידו בהספד עליו מציין את תאריך הפטירה ושהוא נפטר בגיל פ"ז. "תולדות הגאון המחבר", שלל דוד, מכון ירושלים תשס"ד, עמ' 33–34, באתר אוצר החכמה. בידספיריט ישראל - מכירות פומביות: תכשיטים, אמנות, עתיקות ועוד, באתר Bidspirit זרע אמת חלק א סימן מד. מובא למשל ביביע אומר חלק א אורח חיים סימן יט ראו "זרע אמת" חלק אורח חיים סימן פט. מובא למשל ביביע אומר חלק א יורה דעה סימן יד ס"ק יד
שפיר

שָׁפִיר הוא מושב באזור השפלה בקרבת באר טוביה השייך למועצה אזורית שפיר. היישוב הוקם על אדמות הכפר הערבי אלסואפיר אלשרקיה שחרב במלחמת העצמאות. נקרא על שם היישוב המקראי שפיר המוזכר בתנ"ך: ”עברי לכם יושבת שפיר” (ספר מיכה, פרק א', פסוק י"א) המושב הוקם בעיקר על ידי ניצולי שואה. המושב הוא אחד ממושבי הפועל המזרחי. באפריל 1954 נערכו תקיפות פדאיון באזור ומספר חברי היישוב נפגעו. במושב יש כ-200 משפחות כולל משפחות המתגוררות בהרחבה של המושב. חברי המקום מתפרנסים מרפתות לחלב, מטעים, גידולי שדה ועבודת חוץ. במושב חיים דתיים לצד חילונים. בעבר רב היישוב היה הרב אחימאיר קלה. כיום רב המושב שפיר הוא הרב נריה כהן. מדיה וקבצים בנושא שפיר בוויקישיתוף שפיר, ברשת החברתית פייסבוק שפיר, באתר מועצה אזורית שפיר מושב שפיר - סיפור מקומי, ארכיון קהילתי המתאר את התפתחות שפיר על גבי ציר זמן שפיר (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 Khalidi, Walid. All That Remains: The Palestinian Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948. Washington DC: Institute for Palestine Studies, 1992, page 135 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עודד ירקוני

עודד ירקוני (30 בינואר 1921 - 10 באוגוסט 2002) היה איש חינוך ישראלי, חבר "ההגנה". עודד ירקוני היה דור עשירי בישראל מצד אמו, הגננת הניה ירקוני. הניה הייתה בתם של יוסף אלתר קלונימוס ליבוביץ', המכונה "ר' אלתר מיהוד" ושל חנה אזולאי, נצר לרב חיים יוסף דוד אזולאי, המכונה "החיד"א". אביו של עודד, אליהו ירקוני (גרינפלד), עלה לארץ ישראל מרוסיה הלבנה והיה לימים לאחד מאנשי הציבור המרכזיים של המושבה פתח תקווה ולאיש חינוך, שהיה מוכר במושבה בכינויים "המורה אליהו" ו"זקן המורים". ירקוני למד בבית ספר היסודי פיק"א. בגיל 14 התנדב לארגון "ההגנה". סיים את לימודיו בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב ולאחר מכן בבית המדרש העברי למורים בירושלים. בצעירותו סייע בהקמת מחלקת הקשר בעיר פתח תקווה. בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, שירת בבריגדה היהודית, בגדוד השלישי, שלחם באירופה לצד הבריטים. בשלהי המלחמה פעל במסגרת המוסד לעלייה ב' בהעלאת מעפילים, ניצולי שואה, לארץ ישראל. עם תום המלחמה סיים את הכשרתו כמורה והחל ללמד בבית הספר "הכרמל" (כיום גבריאלי) בתל אביב. בשנת 1947 הקים את מחלקת הקשר של מפקדת הגוש. עם פרוץ מלחמת העצמאות לחם כקצין קשר גדודי בגדוד 145 של חטיבת אלכסנדרוני, שהגנה על פתח תקווה וסביבתה. לאחר המלחמה חזר לבית ספר הכרמל כסגן המנהל. בשנת 1956 לחם כקצין קשר גדודי במלחמה נגד מצרים במבצע סיני. משנת 1956 ועד שנת 1973 ניהל את בית הספר היסודי "נווה עוז" בפתח תקווה והוביל אותו לזכייה בפרס חינוך ארצי. במשך כל חייו עסק ירקוני בחינוך. לאחר שסיים את תפקידו בנווה עוז, מונה למפקח מטעם משרד החינוך על בתי הספר באזור שכונת התקווה, יהוד ולוד. נסע פעמיים לשליחות חינוכית בעיר מונטווידאו באורוגוואי. כמו כן, במשך עשרים שנה ניהל תיכון ערב מטעם עיריית פתח תקווה למבקשים להשלים בגרויות, והיה גם מנחה בחינוך הקהילתי של חברת המתנ"סים. בגיל 75 פרש מפעילותו כמחנך והיה לפעיל מרכזי בארגון גמלאי ההגנה, שם עסק בשימור מורשת ההגנה בקרב בתי הספר בעיר. שניים מתלמידיו ששמרו איתו על קשר לאורך כל שנות חייו, איש העסקים שמחה לוסטיג ואיש החינוך ד"ר יוסף לנג, אמרו על ירקוני: "הוא נטע בנו את אהבת ארץ ישראל. הוא היה דמות לחיקוי וחינך אותנו לאהבת האדמה. דיבר איתנו תמיד בגובה העיניים".[דרוש מקור] בשנת 2005 נקרא הארכיון של פתח תקווה על שמו של עודד ירקוני. יוסף לנג, לפתח תקווה: קובץ מאמרים, איתי בחור-הוצאה לאור, 2012 אתר הארכיון לתולדות פתח תקווה הארכיון האישי של עודד ירקוני בארכיון לתולדות פתח תקווה יוסף - אלתר ליבוביץ, אלתר מיהוד(הקישור אינו פעיל) אליהו ירקוני