laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת המכשפה

עונת המכשפה (באנגלית: Season of the Witch) הוא סרט פעולה, אודות קבוצת אבירים במאה ה-14 הנשלחת למשימה להשמיד מכשפה. הסרט יצא לאקרנים ב-7 בינואר 2011 בבימויו של דומיניק סנה. בסרט מככבים ניקולס קייג' ורון פרלמן בתפקידים הראשיים. שחקני המשנה בסרט כוללים את קלייר פוי, סטיבן קמפבל מור, רוברט שיהאן, אולריך טומסון וסטיבן גראהם. האבירים ביימן (ניקולס קייג') ופלסון (רון פרלמן) מחליטים לנטוש את הכנסייה בעקבות טבח המוני בנשים וילדים. בדרכם הם מגיעים לעיר שבה שוררת מגפת "המוות השחור" שהתפשטה לכאורה בעקבות נערה שמואשמת בכישוף (קלייר פוי) . אנשי העיר חושפים את זהותם של האבירים ומביאים אותם לקרדינל דאמברוייז (כריסטופר לי). הקרדינל מבקש מהם שיובילו חבורה של אבירים השומרים על מכשפה למנזר שבו ייערך לה טקס להסרת המגפה. בהתחלה מסרבים ביימן ופלסון, אך הם נעתרים לבקשה כשמובטח להם שלנערה ייערך משפט הוגן. הם יוצאים לדרך עם הכומר דאבלזאק (סטיבן קמפבל מור), קאי (רוברט שיהאן), האביר אקהרט (אולריך טומסון) והנוכל האגאמר (סטיבן גראהם). לבסוף, הם מגיעים למנזר ומגלים שהמגפה כבר התפשטה. דאבלזאק מתחיל לבצע את הטקס, אך בעיצומו הכלוב נמס. המכשפה תוקפת אותם ומתברר שהיא למעשה שד שנכנס לגופה של הנערה. לבסוף, קאי מצליח להוציא את השד מהנערה, אך מלבדו נהרגים במהלך העלילה כל שאר חברי המשלחת. ניקולס קייג' – ביימן רון פרלמן – פלסון קלייר פוי – אנה (המכשפה) סטיבן קמפבל מור – דאבלזאק רוברט שיהאן – קאי אולריך טומסון – אקהרט סטיבן גראהם – האגאמר כריסטופר לי – הקרדינל דאמברוייז הסרט זכה לביקורות שליליות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 10%. הסרט הכניס ביום הראשון לצאתו לאקרנים כ-3.7 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון לצאתו בהפצה כללית הסרט הכניס כ-13.5 מיליון דולר. נכון ל-28 במאי 2011 גרף הסרט הכנסות של למעלה מ-90 מיליון דולר. עונת המכשפה, ברשת החברתית פייסבוק עונת המכשפה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "עונת המכשפה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עונת המכשפה", באתר נטפליקס "עונת המכשפה", באתר AllMovie (באנגלית) "עונת המכשפה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עונת המכשפה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "עונת המכשפה", באתר Metacritic (באנגלית) "עונת המכשפה", באתר אידיבי "עונת המכשפה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
התפלגות בינומית שלילית

בתורת ההסתברות, התפלגות בינומית שלילית היא התפלגות בדידה המתארת את מספר ההצלחות בסדרת ניסויי ברנולי בלתי תלויים לפני שמתרחשים מספר קבוע נתון מראש, r, של כישלונות. לדוגמה, אם נטיל מטבע שוב ושוב, נגדיר כישלון כעץ ונעצור כאשר נקבל עץ בפעם השלישית (אם סימנו מראש r=3 ), אז מספר ההצלחות (קבלת "פלי") שנראה יתפלג באופן בינומי שלילי. אם ההסתברות להצלחה בכל ניסוי היא p וההסתברות לכישלון היא (p‏-1) אז המספר האקראי של ההצלחות שנראה, X, יהיה בעל התפלגות בינומית שלילית עם הפרמטרים (r,p) ונסמן זאת כך: X   ∼   NB ( r , p ) {\displaystyle X\ \sim \ {\text{NB}}(r,\,p)} משתנה מקרי X מתפלג נקודתית: P X ( k ) = ( r + k − 1 k ) ( p ) k ( 1 − p ) r for  k = 0 , 1 , 2 , … {\displaystyle P_{X}(k)={r+k-1 \choose k}(p)^{k}(1-p)^{r}\quad {\text{for }}k=0,1,2,\dots } כאשר הביטוי בסוגריים הוא המקדם הבינומי ושווה ל: ( r + k − 1 k ) = ( r + k − 1 ) ! k ! ( r − 1 ) ! {\displaystyle {r+k-1 \choose k}={\frac {(r+k-1)!}{k!\,(r-1)!}}} תוחלת של משתנה מקרי בינומי שלילי היא r p {\displaystyle {\frac {r}{p}}} והשונות r ( 1 − p ) p 2 {\displaystyle {\frac {r(1-p)}{p^{2}}}} התפלגות בינומית שלילית, באתר MathWorld (באנגלית)
קלנסי בראון

קלרנס ג'. "קלנסי" בראון השלישי (באנגלית: Clarence J. Brown III, נולד ב-5 בינואר 1959) הוא שחקן ומדבב אמריקאי. נודע בעקבות תפקידיו כקפטן ביירון הדלי ב"חומות של תקווה" זוכה פרס האוסקר, סמל זים ב"גברים בחלל", קורגן ב"איש הנצח" וקולו של מר קראב בסדרה "בובספוג מכנסמרובע". בראון נולד באורבנה, אוהיו לג'ויס ולקלרנס "באד" בראון הבן, היא פסנתרנית קונצרטים והוא איש קונגרס ויו"ר עסק משפחתי לממכר עיתונים, שאותו התחיל סבו של קלנסי, איש הקונגרס קלרנס ג'. בראון. בראון סיים את בית ספר התיכון סיינט אלבנס בוושינגטון די. סי. וקיבל מלגה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. הוא קיבל השראה להפוך לשחקן לאחר שקרא את יצירותיו של ויליאם שקספיר.[דרוש מקור] פריצתו הקולנועית החלה בסרט איש הנצח משנת 1986, שם שיחק את דמותו של קורגן האימתני, יריבו האלמותי של קונור מקלאוד. בין תפקידיו הנוספים נמנים קפטן ביירון הדלי בחומות של תקווה, שכיר החרב לארי מק'רוז ב"הקשר המקצועי", לצד ניק נולטי, בסרטו של רוג'ר ספוטיסווד "ללא מעצורים", לצד סידני פואטייה, טום ברנג'ר וקירסטי אלי, סמל זים בגברים בחלל ובסדרת האנימציה התלת-ממדית המבוססת על הסרט, סגן ג'ימי ויליאמס בסרט הוריקן לצד דנזל וושינגטון וכמלך הוויקינגים בפת'פיינדר, לצד קארל אורבן. לאחרונה שיחק בראון כעו"ד אוברי דניאל בסרט המודיע של סטיבן סודרברג וכאלן סמית בחידוש לסדרת סרטי סיוט ברחוב אלם. הופעות האורח של בראון בסדרות טלוויזיה כוללות השתתפות במסע בין כוכבים: אנטרפרייז, ER, אבודים וקרניבל (אנ'). מ-2004 עד 2006 דיבב בסדרת האנימציה "סופר רובוט צוות קוף למשימה צא!" את דמותו של אוטו. תפקידי הדיבוב שלו כוללים את דמויותיהם של ריידן ב"Mortal Kombat: Defenders of the Realm", מר קראב בבובספוג מכנסמרובע, לונג פנג באווטאר: כשף האוויר האחרון, כרישלון בבת הים הקטנה 2: השיבה לים, דסטרו ב"ג'י. איי.ג'ו: עריקים" וסאבאג' אופרס בסדרת האנימציה החדשה משנת 2008 המבוססת על יקום מלחמת הכוכבים. כמו כן, בראון דיבב מגוון דמויות מיקום DC כלקס לות'ר בסדרות ובסרטי האנימציה של סופרמן, מיסטר פריז בהבאטמן וטרידנט בהטיטאנים, וכן דמויות מיקום מארוול כקפטן ג'ורג' סטייסי וריינו בספיידרמן המדהים, מיסטר סיניסטר בוולברין והאקס-מן, טאסקמאסטר באולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה ואת אודין בהאוונג'רס: סדרת האנימציה. בשנת 2017 דיבב את דמותו של סירטיר בסרט "תור: ראגנארוק", שיחק בקומדיה "שטן קטן" בכיכובו של אדם סקוט ובדרמה "חזק יותר", לצד ג'ייק ג'ילנהול. בשנת 2021 שבגלם את דמותו שהוא הכי מזוהה איתה כיוג'ין קראב בסדרה "מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג" בשירות הסטרימינג של CBS All Access. בנוסף, בראון סיפק את קולו למשחקי וידאו ומחשב כ-Jak II, Star Wars: Bounty Hunter, קראש בנדיקוט, ו-God of War והופיע ב-Detroit: Become Human. בראון נשוי לג'ין ג'ונסון מאז 1993 ולהם שני ילדים. מדיה וקבצים בנושא קלנסי בראון בוויקישיתוף קלנסי בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלנסי בראון, ברשת החברתית אינסטגרם קלנסי בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קלנסי בראון, באתר AllMovie (באנגלית) קלנסי בראון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קלנסי בראון, באתר Metacritic (באנגלית) קלנסי בראון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קלנסי בראון, באתר MusicBrainz (באנגלית) קלנסי בראון, באתר Discogs (באנגלית)
אליהו להמן

אליהו לֶהמַן (1914 (תרע"ד), נירנברג – 6 במרץ 2011 (ל' אדר א', תשע"א), ירושלים) היה רופא פנימאי, מראשוני הרופאים בנגב. ייסד וניהל את בית החולים הראשון בבאר שבע (בית החולים "הדסה"). להמן היה מנהלה הראשון של מחלקה פנימית א' במרכז הרפואי סורוקה במשך כ-20 שנה. בשנת 1975 היה לאזרח הראשון שקיבל את התואר "יקיר העיר באר שבע". להמן נולד בנירנברג שבגרמניה למשפחת רופאים. הוא החל את לימודי הרפואה בשנת 1932 באוניברסיטת היידלברג. עם סיום לימודיו בשנת 1936 נמנע ממנו לקבל את תעודת הרופא בשל שלילת הזכויות מיהודים באותה תקופה בגרמניה הנאצית. אי-לכך, התעודה ניתנה לו לאחר שהשלים את לימודיו באוניברסיטת ברן שבשווייץ. בהיותו סטודנט היה גם ספורטאי, ואת עבודת הגמר שלו כתב בתחום רפואת הספורט. בשל יהדותו נמנע ממנו לעבוד כרופא, ולכן עבד כמורה לספורט עד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1937. הבריטים שהגבילו את מספר הרופאים היהודים בארץ, מנעו ממנו לעסוק ברפואה ולכן עבד כמורה לחינוך גופני, במספר בתי ספר בירושלים. בבקרים לימד רופאים קורס ברפואת ספורט והתנדב כעוזר רופא בבית החולים שערי צדק בירושלים. במלחמת העולם השנייה התגייס ד"ר להמן למשטרת היישובים העבריים. לאחר שעבר קורס קציני רפואה נשלח לשרת בחזית מצרים ובטריפולי שבצפון אפריקה. בהמשך עבר לסיציליה שבאיטליה, שם ניהל לראשונה בית חולים של הצבא הבריטי. עם שובו לארץ הצטרף ל"הגנה" בירושלים, ובמלחמת העצמאות ניהל את "בית חולים 10", בית החולים הצבאי שבחיפה. בשנת 1950 עבר להמן עם משפחתו לבאר שבע על מנת לנהל את בית החולים "הדסה" שנפתח חצי שנה קודם לכן בעיר העתיקה. הוא הקים במקום בית כנסת, לזכרם של חללי שיירת הדסה להר הצופים, שנרצחו על ידי מתפרעים ערבים בדרכם להחליף את צוות בית החולים הדסה. בשנת 1954 שימש להמן כרופאו האישי של דוד בן-גוריון שפרש מראשות הממשלה ועבר לגור בצריף בשדה בוקר. בשנת 1960 עם פתיחתו של בית החולים החדש בבאר שבע, מונה ד"ר להמן למנהל מחלקה פנימית א' בבית החולים המרכזי לנגב, שהחליף את בית חולים הדסה ובהמשך הפך למרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה. בשנת 1972, עם פתיחת בית הספר לרפואה, היה אחד הראשונים שקיבל בו את התואר פרופסור, על מפעל חיים ותרומתו לרפואה ולנגב. להמן גידל דורות של רופאים והיה זה שהביא לישראל את שיטת האבחון בעזרת הלפרוסקופיה. בשנת 1975 זכה להיות ראשון מקבלי עיטור "יקיר העיר באר שבע". בשנת 1979 יצא להמן לגמלאות, אך המשיך לשמש כרופא יועץ בבית החולים ובמשרדי ממשלה שונים. נפטר בשנת 2011 (תשע"א) בירושלים. פרופ' אהוד זמורה, "זקן השבט" (סיפורו של פרופ' אליהו להמן בן ה-93)(הקישור אינו פעיל), אצבע על הדופק: מגזין המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, דצמבר 2007, גיליון 8, עמ' 17 הילה טל, לתולדות שירותי הרפואה בנגב תש״ח־תש״ל (1948–1970), אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1993, עמ' 16.
Heard 'Em Say

Heard 'Em Say הוא סינגל של זמר ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבומו Late Registration. הוא יצא לאור כסינגל השלישי עבור אלבום הסטודיו השני שלו, ומתארח בו הזמר אדם לוין מלהקת מארון 5 ששר את הפזמון. הסינגל מכיל קטעים מהשיר Someone That I Used to Love של הזמרת נטלי קול. הפזמון של Heard 'Em Say שוחזר על ידי מארון 5 בשיר Nothing Lasts Forever מתוך אלבומם, It Won't Be Soon Before Long משנת 2007. השיר הגיע למעמד זהב, היה במקום ה-12 במצעד שירי הראפ הלוהטים ובמקום ה-17 במצעד שירי ה-R&B הלוהטים. וסט ואדם לוין שיתפו פעולה בפעם הראשונה כשמארון 5 הזמינה את וסט להשתתף ברמיקס לשיר This Love. מאוחר יותר התפתחה בין השניים ידידות בעת שישבו השניים ביחד בטיסה לרומא בדרך לטקס פרסי המוזיקה של MTV. בזמן שהשמיע שירים שלו על ההתאמצות לסיים את השנה השנייה כסטודנט באייפוד עבור לוין, הגיע וסט לגרסת הדמו לשיר Heard 'Em Say, הרצועה הראשונה באלבום הקרב. וסט כתב את הפזמון לשיר ולבסוף החליטו השניים שלוין יבצע את הפזמון בשיר. בתחילה וסט היסס מעט, אך נהייה המום כששמע את הכישרון והאיכות בקולו של לוין, לאחר ששמע אותו שר בחזרות של מארון 5 מאחורי הקלעים בטקס פרסי הגראמי ה-47. מידע על הסינגל "Heard 'Em Say" באתר מיוזיק בריינז
Touch the Sky

Touch the Sky הוא סינגל של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, ששוחרר מאלבום הסטודיו הרביעי שלו, Late Registration. השיר שיצא בתחילת שנת 2006 והופק על ידי Just Blaze, הוא אחד השירים היחידים שקניה לא הפיק או היה מעורב בו בעצמו. בלייז השתמש בסימפול איטי של השיר "Move On Up" של קרטיס מייפילד. השיר היה השיר הראשון שבו לופה פיאסקו הושמע ברדיו. הקליפ הופק בסגנון סרטי שנות השבעים, ומשתתפים בו פמלה אנדרסון, ניה לונג וטרייסי איליס רוס. הווידאו קליפ המלא של השיר נחשב לאחד מהווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים. מידע על היצירה "Touch the Sky" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Touch the Sky" באתר יוטיוב
Gold Digger

Gold Digger הוא הסינגל השני מתוך האלבום Late Registration של אמן ההיפ הופ האמריקאי, קניה וסט, ומשתתף בו הזמר והשחקן ג'יימי פוקס. השיר הגיע למקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100, והוא מכיל אינטרפולציה מהשיר "I Got a Woman" של הזמר ריי צ'ארלס שממנה שר ג'יימי פוקס. Gold Digger הגיע למעמד פלטינה כפולה. הסינגל שבר שיא של הורדות דיגיטליות חוקיות בתוך שבוע בלבד, והוא מכר מעל 80,000 הורדות דיגיטליות, כששבר גם את השיא של ההורדה הדיגיטלית המהירה ביותר בכל הזמנים. הוא היה במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 עשרה שבועות והיה הסינגל שנשאר במקום הראשון הכי הרבה שבועות באותה השנה, מלבד השיר של מריה קארי, "We Belong Together". השיר היה מועמד לפרס גראמי בשנת 2006 בקטגוריית "תקליט השנה", וזכה בפרס "ביצוע הראפ הטוב ביותר". השיר הגיע למקום התשיעי במגזין בילבורד בקטגוריית השירים הטובים ביותר של העשור, והוא נבחר למקום ה-20 במאה שירי ההיפ הופ הגדולים ביותר של VH1. לאחר השקתו, רבים שיערו כי וסט הגה את הרעיון של Gold Digger לאחר שצפה בתיאור של ג'יימי פוקס בסרט הביוגרפי של ריי צ'ארלס, Ray. עם זאת, וסט למעשה יצר את הקצב של השיר עוד לפני שהסרט הופק. וסט הקליט והפיק את Gold Digger בביתו של הזמר והמפיק לודאקריס באטלנטה בשנת 2004 בשביל אלבום הבכורה של הראפרית "שוואנה", והפזמון נכתב מנקודת מבט נשית בגוף ראשון. עם זאת, מסיבות לא ידועות, שוואנה החליטה לא להשתמש בשיר. לאחר מכן וסט כתב מחדש את השיר מנקודת מבט של דובר זכר. את הבית השני של השיר נהג וסט לשיר בתחילת שנת 2004, כשקידם את אלבום הבכורה הראשון שלו, The College Dropout, במסע הופעות. הבית הראשון נכתב בהמשך השנה בזמן שוסט יצא למסע ההופעות של זמר ה-R&B, אשר. במקור היה בית שלישי שנלקח משיר של וסט שלא פורסם בשם "Drop Dead Gorgeous". כעבור שנה, מעט לפני שיצא Gold Digger כסינגל, החליט וסט לכתוב בית שלישי שונה, ובתוך שבוע הוקלט השיר החדש באולפני "Sony Music" שבניו יורק. בשיר מתאר וסט בביקורתיות את החיים ההרסניים של גבר שנשוי לאישה שמתמרנת אותו למטרות רווח כספי. עם זאת, סיפור אחר עולה בבית השלישי, המתאר זכר שחור שמרוויח הון ומחליט לעזוב את חברתו הנאמנה והלא אנוכית עבור בחורה לבנה. מידע על היצירה "Gold Digger" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Gold Digger" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Gold Digger" באתר Discogs סרטון השיר "Gold Digger" באתר יוטיוב The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
נומיאו ויוליה

נומיאו ויוליה (באנגלית: Gnomeo and Juliet) הוא סרט קולנוע מונפש בריטי, המבוסס על מחזהו של ויליאם שייקספיר, "רומיאו ויוליה". הסרט בוים על ידי קלי אסבורי (במאי הסרט "שרק 2"), ומככבים בו ג'יימס מק'אבוי ואמילי בלאנט בתפקידים הראשיים. עלה לאקרנים ב-11 בפברואר 2011. סרט המשך בשם "עולמם הסודי של גמדי הגינה" יצא לאקרנים בשנת 2018. הגמדים האדומים והגמדים הכחולים הם אויבי נפש הגרים בגינות שכנות. יום אחד, הם מחליטים לערוך מרוץ מכסחי דשא. במהלך התחרות נראה שנומיאו (ג'יימס מק'אבוי), נציג הכחולים, צפוי לנצח. אך נציג האדומים, טיבלט (ג'ייסון סטיית'האם), מרמה ומנצח אותו. בנוסף, הוא גורם למכסחת הדשא של נומיאו להיהרס. נומיאו וחברו, בני (מאט לוקאס), מחליטים להתגנב לגינתם של האדומים ולצבוע את מכסחת הדשא שלהם כנקמה על הרמאות בתחרות. בינתיים, יוליה (אמילי בלאנט), בתו של לורד אדום-בריק (מייקל קיין), מנסה להוכיח שהיא לא עדינה. היא מחליטה לקטוף פרח מיוחד ולהביאו לגינה. אחרי שנומיאו חולל הרס בגינתם של האדומים, הוא ויוליה נפגשים במקרה באמצע הדרך. נומיאו מתאהב ביוליה ומסרב להביא לה את הפרח שהוא קטף קודם. שניהם מתחרים אחד בשני ולבסוף שניהם נופלים למים. שם תחפושותיהם נופלות והם מגלים כל אחד את זהותו האמיתית של השני. כשהם נפגשים פעם אחת, בני מגלה עליהם וטיבלט שובר את כובעו של בני. נומיאו שכועס על טיבלט שובר אותו, אך מתגלגל לכביש ששם הוא נראה לכאורה שבור לרסיסים. יוליה בוכה ודואגת לנומיאו. לבסוף, מתגלה שנומיאו שרד את התאונה והוא שב לגינה. בסוגריים מדבבי הגרסה העברית ג'יימס מק'אבוי (עידו מוסרי) – נומיאו אמילי בלאנט (דקלה הדר) – יוליה אשלי ג'נסן (הדר שחף-מעיין) – ננט הצפרדע ג'ים קומינגס (אסף פריינטא) – פדרסטון הפלמינוגו מאט לוקאס (גיא רושיניאק) – בני מייקל קיין (אלברט כהן) – לורד אדום-בריק ג'ייסון סטיית'האם (אמנון וולף) – טיבאלט מגי סמית' (עדנה גורן) – ליידי כחול-ברי פטריק סטיוארט (אוהד שחר) – ויליאם שייקספיר סטפן מרצ'נט (גלעד קלטר) – פריס אוזי אוסבורן (יובל גרבש) – פון ג'ולי וולטרס (נורית כהן) – גברת מונטגיו ריצ'רד וילסון (אברהם סלקטר) – מר קאפולט הסרט זכה לביקורות מעורבות וחיוביות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 60%. הסרט הכניס ביום הראשון לצאתו לאקרנים כ-6.2 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון לצאתו בהפצה כללית הסרט הכניס כ-25.3 מיליון דולר אחרי הסרטים "זהות לא ידועה" ו"אני מספר ארבע". נכון ל-6 במרץ 2011 הסרט הכניס כ-84,022,000 דולר בארצות הברית וכ-36,700,000 דולר מחוצה לה. מדיה וקבצים בנושא נומיאו ויוליה בוויקישיתוף "נומיאו ויוליה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נומיאו ויוליה", באתר נטפליקס "נומיאו ויוליה", באתר AllMovie (באנגלית) "נומיאו ויוליה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נומיאו ויוליה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נומיאו ויוליה", באתר Metacritic (באנגלית) "נומיאו ויוליה", באתר אידיבי "נומיאו ויוליה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "נומיאו ויוליה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נומיאו ויוליה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אבנר שביט‏, גמדים וענקים: "נומיאו ויוליה" - מבריק, באתר וואלה, 10 באפריל 2011 http://boxofficemojo.com/movies/?id=gnomeoandjuliet.htm
Diamonds from Sierra Leone

Diamonds from Sierra Leone הוא סינגל זוכה פרס גראמי של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, והוא הסינגל הראשון מתוך אלבום הסטודיו השני שלו, Late Registration. השיר מכיל סימפול של שיר הנושא "Diamonds Are Forever" מהסרט יהלומים לנצח של הזמרת שירלי באסי משנת 1971. מבאסי נמסר כי היא התרשמה מאוד מביצועי של קניה וקבעה כי היא רוצה לעבוד איתו בעתיד. השיר הגיע למקום 43 במצעד הבילבורד הוט 100, והיה מוצלח למדי בזכות שירות ה-iTunes. השיר הגיע למקום 40 במצעד הטופ 40 של בריטניה, והוא זכה בפרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-48. אחרי איסוף מחקר על מצוקתם של ילדים במערב אפריקה מאז שנת 1991 לאחר שנאלצו לריב ושפכו דמים על היהלומים ומתו במלחמות אזרחים, וסט הקליט רמיקס לשיר Diamonds from Sierra Leone שגם מופיע באלבום עם הראפר ג'יי-זי, אשר הציג במילותיו את המצב בפירוט בסיירה לאון. הקליפ לשיר צולם כולו בשחור לבן והוא צולם בפראג, בירת צ'כיה. וסט הוקסם מהארכיטקטורה בפראג ורצה שהפסלים, הקתדרלות ורצפות האבן יתנו הרגשה של נצח ה"יהלומים". הווידאו, כפי שוסט מתאר ברמיקס לשיר, משלב ויזואליה של ילדים אפריקאים צעירים העמלים במכרות תחת מעקב קפדני של הסוהרים שלהם. התמונות חופפות לסצנות של קניות מערביות ויקרות בבוטיקים של מדידות תכשיטים. הקליפ מסתיים עם טקסט שבו רשום: "Please purchase conflict-free diamonds" . מידע על היצירה "Diamonds from Sierra Leone" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Diamonds from Sierra Leone" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Diamonds from Sierra Leone" באתר Discogs סרטון השיר "Diamonds from Sierra Leone" באתר יוטיוב
אבישי סיון

אבישי סיון (נולד ב-1977) הוא במאי קולנוע ואמן. בוגר קמרה אובסקורה (1996 ל-2000). ביים את סרטי מאחורי הקלעים של הסרטים: 'חסר מנוחה' בבימוי עמוס קולק, 'אין לה אלוהים' בבימוי ינקול גולדווסר. בשנת 2007 זכה בפרס היוצר המצטיין בתחום הווידאו הניסיוני בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2007, עבור יצירתו 'האיש עם מצלמת הדי וי עושה פדיחות לאיש עם מצלמת הקולנוע'. זהו הפרק השני ביומן קולנועי בן שבעה חלקים בשם 'טלנובלה של קולנוען בהקפאה'. סרטו העלילתי הארוך הראשון, 'המשוטט' השתתף בפסטיבל קאן במסגרת 'שבועיים של במאים' (2010), והוקרן מסחרית בישראל ובצרפת. בהשתתפות עמרי פירר, עלי נאסר, שני בן חיים ורונית פלד. את הסרט צילם שי גולדמן וערכו נילי פלר ואבישי סיון. הסרט זכה בפרס הצילום ובפרס סרט הביכורים בפסטיבל הקולנוע ירושלים (2010). 'המשוטט' השתתף בפסטיבלי קולנוע רבים ביניהם רוטרדם, ורשה, מינכן ומונטיראול. בשנת 2011 סרטו הדוקומנטרי 'הטרילוגיה האוזבקית' השתתף בפסטיבל דוקאביב ופסטיבל קולנוע דרום. בשנת 2011 פרסם את ספר הביכורים 'הערות של רוכב אופניים במרחב העירוני על עשיית סרטים' בעריכת האמן והסופר שחר סריג ובהוצאת סיטרא אחרא. בשנת 2013 סרטו הארוך השני 'ויזה' זכה במקום הראשון בפסטיבל קולנוע דרום שבשדרות. בשנת 2015 סרטו הארוך השלישי "תיקון, זכה בפרס חג'ג' לסרט הישראלי העלילתי הטוב ביותר, וכן בפרס התסריט (אבישי סיון), שחקן מצטיין (ח'ליפה נאטור), צילום (שי גולדמן) וציון לשבח מטעם פורום מבקרי הקולנוע בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2015. הסרט התחרה בתחרות הרשמית של פסטיבל לוקרנו, וזכה בפרס השני בחשיבותו (ברדלס הכסף) מטעם חבר השופטים. חבר השופטים אף העניק ציון לשבח לצילום (שי גולדמן). בנוסף זכה הסרט בפסטיבל לוקרנו בפרס דון קיחוטה של הפדרציה הבינלאומית של אגודת הקולנוע. 'תיקון' השתתף בפסטיבלים רבים ביניהם רוטרדם, טלרויד, שיקגו, סלוניקי, סרייבו, ונקובר, איסטנבול והפסטיבל לבמאים חדשים ולסרטים חדשים במוזיאון לאומנות המומה שבניו יורק. כמו כן זכה הסרט בפרס הצילום בפסטיבל ויאדוליד שבספרד. פרס חבר השופטים בפסטיבל הים תיכוני שבבריסל. פרס ציון לשבח בפסטיבל הקולנוע בסינגפור. פרס הסרט הישראלי הטוב ביותר בפסטיבל אוטופיה בתל אביב. ובפרס אופיר לצילום. 'תיקון' נמכר להפצה בארה״ב ובצרפת. כאמן מציג עבודות פלסטיות ווידאו ארט בתערוכות בישראל ובעולם. כותב ומפרסם שירה בכתב העת 'מעין'. אתר האינטרנט הרשמי של אבישי סיון אבישי סיון, "רק לרגע הקדוש הזה ייחלתי", באתר ynet, 18 במאי 2010 נירית אנדרמן, אם אין סרט, יש סרט, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2007 נירית אנדרמן, פרס הפקה של 60 אלף יורו לסרט של אבישי סיון, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2012 יגאל בורשטיין, קולנוע הוא השקר הכי אמיתי: אבישי סיון, תקריב 13, דצמבר 2016 אבישי סיון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אבישי סיון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אבישי סיון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבישי סיון, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
גוזאן אוקוריבי

גוזאן אוקוריבי (ביפנית: 五山送り火)‏ הוא חג הנחגג ב-16 באוגוסט בעיר קיוטו שביפן. החג הוא חג בודהיסטי לכבוד המתים. שיא הפסטיבל הוא בערב, בערך בשעה 20:00, שבה מדליקים חמש מדורות ענק על כל אחד מההרים המקיפים את העיר. כל אחת מהמדורות שונה מהמדורות האחרות והן מסודרות בצורה של אות בכתב היפני. הן דולקות כחצי שעה. החג מציין את הפרידה מנשמות האבות הקדמונים של תושבי העיר, ושל קרובי משפחתם בפרט, שלפי המסורת יורדות באותו יום ומסתובבות בעיר עד השעה שמונה בערב. המדורות הן הכלי שבעזרתו מנחים היפנים את הרוחות בדרכן חזרה הביתה - לשמים. מקורותיו של הפסטיבל מעורפלים, אבל לפי המסורת הוא עתיק. על כמה משפחות מסוימות מוטלת החובה (העוברת בירושה) לארגן את המדורות, לפי הסדר והצורה הדרושים, ובני המשפחות האלה מקדישים שעות מדי שנה ועובדים בהתנדבות כדי לשמור על המסורת הזאת. כמו כן נערכים בעיר מצעדים גדולים עם לפידים ונרות. אתר האינטרנט הרשמי של גוזאן אוקוריבי (ביפנית)
מחוז קלארק (נבדה)

מחוז קלארק (באנגלית: Clark County) הוא מחוז שממוקם בדרום נבדה. אוכלוסיית המחוז מנתה 1,951,269 אזרחים במפקד האולוסין של 2010, המהווים כ-70% מאוכלוסיית מדינת נבדה כולה. המחוז מכיל בתוכו את העיר לאס וגאס, העיר בעלת האוכלוסייה הגדולה ביותר במדינה. העיר השנייה בגודלה במחוז היא הנדרסון. לאס וגאס היא מקום מושבו של המחוז מאז שהוקם. מחוז קלארק נוצר בידי הרשות המחוקקת של נבדה על ידי פיצול של מחוז לינקולן ב-5 בפברואר 1909, והוכרז כמחוז ב-1 ביולי 1909. רוב המחוז היה במקור חלק משטח אריזונה טרם הפיכתה של נבדה למדינה. שמו של המחוז הוא על שם וילאם אנדרוס קלארק שהיה איל נחושת ממונטנה וכיהן גם כסנאטור. קלארק היה אחראי על בנייתה של מסילת הברזל בלוס אנג'לס ובסולט לייק סיטי, אשר היוותה גורם משפיע להתפתחות האזור. מחוז קלארק הוא יעד תיירותי גדול עם 150,000 חדרי מלון ואכסניות. רצועת לאס וגאס היא בית לרוב בתי במלון ובתי הקזינו אשר ידועים ברחבי העולם, אך היא נחשבת לחלק מלאס וגאס. הר צ'ארלסטון נמצא במרחק של רק 45 דקות משם, ואזור השימור הלאומי רד רוק משתרע על השוליים המערביים של עמק לאס וגאס. אזור הבילוי הלאומי של Lake Mead ממוקם 30 קילומטרים דרומית-מזרחית ללאס וגאס. מדיה וקבצים בנושא מחוז קלארק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז קלארק (באנגלית) מחוז קלארק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) CLARK COUNTY NEVADA, About Clark County(הקישור אינו פעיל) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן זימט

בן זימט (בצרפתית: Ben Zimet; נולד ב-3 בפברואר 1935) הוא מספר סיפורים וזמר צרפתי השר ביידיש. נולד להורים ממוצא פולני יהודי בקנדה והחל את הקריירה שלו בארצות הברית ואחר כך בפריז. הוא התגורר במשך שנים בפריז ואחר כך התגורר בדקר וסנגל, שם יצר שילוב בין מוזיקת יידיש למוזיקה אפריקאית. הוא יצר את קברט היידיש במרכז פומפידו בפריז ובשנת 1979 וארגן במקום את הפסטיבל הבינלאומי לתרבות יידיש. הוא הקליט מספר אלבומים ביידיש והופיע מעל במות רבות ברחבי העולם. בנו, ג'וזף זימט, הוא פעיל במפלגה הסוציאליסטית ויועץ פוליטי ידוע בצרפת הנשוי לראמה יאד, אשר הייתה שרה בממשלתו של ניקולא סרקוזי. בן זימט, דף שער בספרייה הלאומית
גאורגית

גאורגית או גרוזינית (ქართული – כּארתוּלי; ქართული ენა – כּארתוּלי אֶנה, השפה הגאורגית) היא השפה המדוברת בגאורגיה והשפה הרשמית שלה. הגאורגית היא שפת אם של כ-3.9 מיליון איש בגאורגיה עצמה (83% מסך האוכלוסייה), ועוד כ-500,000 איש מחוץ לגאורגיה (בעיקר בטורקיה, באיראן, ברוסיה, בארצות הברית ובאירופה המערבית). הגאורגית היא השפה הספרותית של הקבוצה האתנית של הגאורגים, במיוחד אלה הדוברים שפות כרתווליות אחרות (סוואנים, מגרלים ולאזים). גאורגית יהודית, הנחשבת, לעיתים, לנפרדת מהשפות היהודיות מדוברת על ידי כ-20,000 איש נוספים בגאורגיה עצמה וכ-65,000 איש מחוץ לגאורגיה (מתוכם כ-60,000 איש בישראל). זוהי השפה הנפוצה מבין השפות הכרתווליות, משפחת שפות הכוללת את המגרלית והסוואנית, המדוברות בעיקר במערב גאורגיה (המגרלית בחלק המערבי של מישור קולכתי, ואילו הסוואנית בהרים שמצפון למישור), והלאזית, המדוברת בעיקר בצפון-מזרח טורקיה ובדרום-מערב גאורגיה. ניבי הגאורגית כוללים: הבלשנים סבורים שהגאורגית, הסוואנית והלאזית-מגרלית היו בעבר חלק משפה פרוטו-כרתוולית משותפת; הבלשנים ג. קלימוב, ט. גמקרלידזה וג. מאצ'אוואריאני סבורים שהסוואנית התפצלה מהשפה הקדמונית המשותפת באלף ה-2 לפנה"ס. בעקבות הפיצול נוצרה השפה הגאורגית. באלף ה-1 לפנה"ס, השפה הלאזית-מגרלית התפצלה מהגאורגית. במאה ה-15, בעקבות השתלטות הטורקית על החבל הלאזי, המקומיים הופרדו מהמגרלים והשפה הלאזית-מגרלית התפצלה ללאזית ולמגרלית. לגאורגית מסורת ספרותית עשירה. הטקסט המוקדם ביותר המצוי בידינו הוא היצירה מהמאה ה-5, מות הקדושים של המלכה שושניק הקדושה (אנ') מאת יעקוב צורטאוולי (אנ'). עוטה עור הנמר, האפוס הלאומי הגאורגי שנכתב על ידי שותא רוסתוולי, מתוארך למאה ה-12. ערך מורחב – אלפבית גאורגי אלפבית גאורגי גאורגית יהודית גאורגית באתר אתנולוג מילון אנגלי גאורגי – גאורגי אנגלי מילון שימושי אונליין מילון גרמני גאורגי – גאורגי גרמני (אורכב 30.06.2007 בארכיון Wayback Machine) מילון שימושי אונליין שיחון גאורגי ומדריך הגייה, אתר "מסע אחר" אלן בארי, ניו יורק טיימס, מגדל בבל בקווקז - 40 שפות באזור אחד, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2008 גאורגית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפה גאורגית, דף שער בספרייה הלאומית