שאה שוג'אע דוראני

שאה שוג'אע דוראני (בפשטו/אורדו/פרסית/ערבית: شاه شجاع خان دورانی; בתעתיק לעברית: שָׁאָה שׁוּגְ'אַע חָ'אן דּוּרָאנִי; 4 בנובמבר 1785 – 5 באפריל 1842) היה שליט האימפריה הדוראנית (אפגניסטן) בין השנים 1803–1809. שלטונו נודע במהפכות פנימיות ומאבקי כוח מתמשכים עם ראשי שבטים ועם אחיו הבכור מחמוד שאה דוראני על הכתר. שוג'אע נודע בעיקר בבריתו עם חברת הודו המזרחית הבריטית, אשר לאחר הדחתו העניקה לו חסה בהודו הבריטית. לאחר המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה מונה שוג'אע לאמיר אפגניסטן בשם הממשל הבריטי. שוג'אע נותר בשלטון עד להתנקשות פוליטית בחייו בשנת 1842. שוג'אע ח'אן דוראני נולד בתור בנו הצעיר של טימור שאה דוראני, שהיה בנו של אבי האימפריה הדוראנית, אחמד שאה דוראני. במות אביו לקח אחיו האמצעי, זמאן שאה דוראני, את הכס בעזרת קשרים עם מנהיג שבט ברקזאי רב ההשפעה. בשנת 1798 מינה זמאן שאה את שוג'אע לתפקיד מושל מחוז הראת במערב האימפריה הדוראנית. בהמשך, כאשר אחיו הבכור, מחמוד שאה דוראני, התקומם במרד נגד זמאן שאה בתמיכת השושלת הקאג'ארית, שוג'אע בתגובה פעל נגד מחמוד. בשנת 1803 תלח שוג'אע במערכותיו הצבאיים והדיח את אחיו הבכור מחמוד מן הכס. מכיוון שזמאן שאה עוור בשנת 1801 לא ניתן לו לשוב לכס המלוכה ושוג'אע הפך לאמיר (נסיך) החדש של האימפריה הדוראנית. תחת שלטונו של שוג'אע הוצא זמאן מהמאסר שהושם בו בידי מחמוד וניתנו לו שומרים צמודים שתפקידם היה לתמוך בו. שאה שוג'אע טען כי המאבקים החיצוניים של האימפריה הדוראנית לא מאפשרים את התרכזות הממשל ביצירת הסדר שלטון וסמכות ריכוזית על כל המדינה, מה שבתגובה מאפשר בכוחות בדלנים שונים ברחבי האימפריה להשיג השפעה רבה וסמכות אזורים נרחבת. על כן הסדיר שוג'אע עוד בתחילת שלטונו הסכם שלום עם האימפריה הסיקית והוסדר גבול חדש במסגרתו ניתן רוב חבל פנג'אב לידי האימפריה הסיקית. בהמשך שלטונו פעל שאה שוג'אע במטרה להסדיר את סמכות הממשל הריכוזי. במהלך שנת 1809 הייתה הקיסרות הצרפתית הראשונה בהגמוניה פוליטית על רוב יבשת אירופה עקב המלחמות הנפוליאוניות. במסגרת מאבקו נגד הבריטים פעל נפוליאון בונפרטה, קיסר הצרפתים, במטרה לכבוש את תת-היבשת ההודית. נפוליאון שוחח עם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה על תוכנית לכבוש את אפגניסטן ודרכה לפלוש לתת היבשת. בתגובה פעלו הבריטים להגיע להסדר עם האימפריה הדוראנית ולהסכם ידידות והגנה. שאה שוג'אע נפגש בפשאוור עם נציגים מחברת הודו המזרחית הבריטית והגיע להסכם ידידות עם האימפריה הבריטית. בעודו בפשאוור, החלה התקוממות בראשות מחמוד שאה שהשיגה שליטה על קאבול, בירת האימפריה והשיגה תמיכה מצד המנהיגים השבטיים אשר מאסו במדיניות השלטון הריכוזי של שוג'אע. במצב זה שאה שוג'אע למעשה הודח וניתן לו מחסה בהודו הבריטית. שוג'אע ח'אן נותר בהודו הבריטית למשך שלושים שנה, במהלך זמן זה נפלה האימפריה הדוראנית למלחמת אזרחים והוקמה אמירות אפגניסטן תחת שלטון דוסת מוחמד ח'אן, אמיר אפגניסטן משושלת ברקזאי שהנהיג מדיניות כיבוש אגרסיבית לתוך פנג'אב. מדיניות זאת הביאה את אמירות אפגניסטן למאבק נגד הודו הבריטית, שפעלה להשתמש באפגניסטן בתור חוצץ בין האימפריה הרוסית לבין תת-היבשת ההודית (ראו המשחק הגדול). מאבק אינטרסים זה הוביל בסופו של דבר למלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה, במסגרתה הדיחו הבריטים של דוסת מוחמד ח'אן מתפקידו ומינו את שאה שוג'אע לכס האפגני בניסיון להשיב את שושלת דוראני לכס בעודה שבויה לרצון האימפריה הבריטית. שוג'אע שלט באפגניסטן בין השנים 1839–1842. שלטונו הסתיים כאשר מאבקים פנימיים הובילו בסופו של דבר לרציחתו בשנת 1842. לאחר מכן השיבו הבריטים את שושלת ברקזאי ומינו את וזיר אכבר ח'אן, בנו של דוסת מוחמד ח'אן, להיות לאמיר החדש לאחר שנשבע אמונים לכתר הבריטי. מחמוד שאה דוראני זמאן שאה דוראני היסטוריה של אפגניסטן מדיה וקבצים בנושא שאה שוג'אע דוראני בוויקישיתוף שאה שוג'אע דוראני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)