laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איי דיומיד

איי דיומיד (ברוסית: Острова́ Диоми́да; באנגלית: Diomede Islands) הם איים במצר ברינג השייכים בחלקם לרוסיה ובחלקם לארצות הברית. הקבוצה כוללת שני איים סלעיים הידועים גם כאיי גבוזדיוב (острова Гвоздёва). האי הגדול בין השניים, דיומיד הגדול, נכלל בתחומי המחוז האוטונומי צ'וקוטקה שברוסיה וידוע גם בשמות "אימאקליק","אינאליק", "נונארבוק" או "ראטמאנוב". שטחו 29 קמ"ר. האי האחר, דיומיד הקטן ששטחו כ-7 קמ"ר, שייך לארצות הברית, והוא ידוע גם בשמות "קרוזנשטרן" או "איגנאלוק". הטמפרטורות הממוצעות בקיץ באיים הן 4 עד 10 מעלות צלזיוס, ובחורף הממוצע נע בין מינוס 12 מעלות למינוס 14 מעלות צלזיוס. האיים שוכנים במרחק של 3.8 ק"מ זה מזה וקו התאריך הבינלאומי וגבול בינלאומי עובר ביניהם. ערך מורחב – דיומיד הקטן דיומיד הקטן או בשפת המקומיים "איגנאלוק" הוא אי קטן אך מיושב באלסקה שבארצות הברית והוא אחד מאיי דיומיד שממוקמים במצר ברינג בין אלסקה, ארצות הברית לבין סיביר, רוסיה. שכנו דיומיד הגדול שבסיביר, רוסיה נמצא בצד השני של קו התאריך הבינלאומי. היישוב של דיומיד נקרא בשפת המקום "אינגאליק" שפירושו "האחר מבין השנים" או "הזה ששם" נמצא במערב האי והוא ההתיישבות היחידה בכל האי. מדיה וקבצים בנושא איי דיומיד בוויקישיתוף Diomede Islands: Two Islands Split by the US-Russian Border and the International Date Line, Amusing Planet website, 28 February 2014. איי דיומיד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Oliver Pretl-Drummond, Welcome To The Diomedes, The Two Tiny Islands Smack Dab In The Middle Of Russia And Alaska, Ranker earth observatory, Yesterday and Tomorrow Islands ערך זה הוא קצרמר בנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע ה-NBA

גביע ה-NBA (באנגלית: NBA Cup), בעבר טורניר אמצע העונה של ה-NBA (באנגלית: NBA In-Season Tournament), הוא טורניר כדורסל שנתי בהשתתפות קבוצות ליגת ה-NBA. טורניר אמצע העונה 2023 היה הראשון, והתקיים בחודשים נובמבר ודצמבר 2023, במהלך עונת 2023/2024. הזוכה הראשונה והנוכחית בטורניר היא לוס אנג'לס לייקרס. הטורניר מתקיים בפורמט דומה לזה של גביע הנציבה של ה-WNBA (אנ') בליגת ה-WNBA המקבילה. ב-1 באפריל 2023 נחתם הסכם קיבוצי חדש בין ארגון שחקני ה-NBA לליגה, וזה כלל ייסוד טורניר אמצע עונה, פרויקט שעלה מדיווחים לא רשמיים לאורך השנים. ב-8 ביולי פרסמה הליגה רשמית את כללי התחרות ואת הגרלת הבתים לטורניר 2023. טורניר אמצע העונה הראשון נפתח ב-3 בנובמבר 2023, והפיינל פור נערך ב-5 וב-7 בדצמבר בלאס וגאס, נבדה. במשחק הגמר גברה לוס אנג'לס לייקרס על אינדיאנה פייסרס 123–109 והפכה לזוכה הראשונה בטורניר. לברון ג'יימס נבחר ל-MVP הראשון של הטורניר. ב-2 בפברואר 2024 הוכרז כי חברת התעופה אמירטס רכשה את זכויות השיום של הטורניר ומ-2024 והלאה הוא יקרא גביע ה-NBA אמירטס (Emirates NBA Cup). הטורניר מתקיים בשני שלבים - שלב בתים ושלב נוקאאוט (פלייאוף). בשלב הבתים מחולקות הקבוצות לשישה בתים בני חמש קבוצות, שלושה בתים בכל אזור. הבתים, שנקבעים בהגרלה ללא קשר למבנה הבתים הרגיל של ה-NBA, מורכבים מחמישה דרגים בני שלוש קבוצות לפי מאזני הקבוצות בעונת המשחקים הקודמת. בשלב זה כל קבוצה משחקת משחק אחד נגד כל קבוצה אחרת בבית (שני משחקי בית ושני משחקי חוץ), בימים ייעודיים בהם לא ישוחקו משחקי ליגה אחרים. המשחקים בין הקבוצות נספרים גם לטובת טבלת העונה הסדירה של הליגה. לשלב הנוקאאוט מעפילות שש אלופות הבתים ועוד קבוצת "ויילד קארד" אחת מכל אזור, הסגנית עם המאזן הטוב ביותר. שלב הנוקאאוט מורכב ממשחקים בשיטת גביע. שתי הקבוצות עם המאזנים הטובים בכל אזור מארחות את משחקי רבע הגמר, בהם הקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר משחקת מול קבוצת הוויילד קארד ושתי אלופות הבתים הנותרות משחקות ביניהן, והמנצחות מעפילות לפיינל פור. רבעי וחצאי הגמר נספרים גם לעונה הסדירה, אך הגמר לא. בסיום הטורניר נבחרו MVP וחמישיית טורניר, שייקבעו לפי ביצועי השחקנים הן בשלב הבתים והן בשלב הנוקאאוט. 2023 In-Season Tournament: Results of group drawing, באתר ה-NBA (באנגלית) In-Season Tournament 101: Rules, format and how it works באתר ה-NBA (באנגלית) שחר שוויד, טורניר הגביע החדש של ה-NBA, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 9 ביולי 2023 2023 In-Season Tournament: Results of group drawing, ה-NBA בפעם הראשונה: טורניר אמצע עונה ב-NBA, באתר ONE‏, 1 באפריל 2023 ב-NBA שוקלים: גביע לצד הליגה, באתר ynet, 19 במרץ 2018 דיווח: ה-NBA בדרך לקיום טורניר אמצע עונה, באתר ערוץ הספורט, 25 בדצמבר 2021 בדרך לשינוי? הפורמט לטורניר גביע ב-NBA, באתר ערוץ הספורט, 9 בספטמבר 2022 In-Season Tournament 101: Rules, format and how it works, ה-NBA Emirates Named Global Airline Partner of the NBA and Title Partner of the Emirates NBA Cup, אמירטס, ‏8 בפברואר 2024
אבן חול נובית

אבן חול נוּבּית (Nubian sandstone) היא אבן חול רבת גוונים, בדרך כלל נוטה לאדום. המקום המפורסם בו היא מצויה הוא מכרות נחושת תמנע, לשעבר מכרות שלמה מצפון לאילת, מכתשי הנגב והסלע האדום בעבר הירדן. היא נפוצה בצפון-מזרח אפריקה, במדבר נוביה שבסודאן ובמצרים, ומכאן שמה. כן היא מצויה בחצי האי ערב, הרי אדום והרי מואב לאורך החוף המזרחי של ים המלח. מחשופים יפים מצויים בשפך נחל ארנון. אבן החול הנובית היא סלע משקע יבשתי שמקורו בבליה של סלעים מגמתיים (סלעי יסוד) וסלעים מותמרים (סלעים מטמורפיים), של השילד הערבו-נובי. בחתך סטרטיגרפי סכמתי שנערך באזור אילת אותרה אבן החול הנובית בשכבות מהתקופות הבאות: אבן חול מגוונת עליונה - בקרטיקון תחתון (חבורת כורנוב). אבן חול נובית לבנה אמצעית - מתחתיה. אבן חול מגוונת תחתונה - מתקופת הקמבריום (חבורת ים סוף). אבן החול הנובית מכילה לעיתים ריכוזי מתכות: נחושת, ברזל ומנגן וכן אבני חן. נמרוד (פסל) מקור לשכבות מתוך אתר צפונט
הדר לוי

הדר לוי (נולדה ב-6 בספטמבר 1977, כ"ג באלול תשל"ז) היא קומיקאית, שחקנית, סטנדאפיסטית ומנחת טלוויזיה ישראלית. לוי נולדה וגדלה בבית שאן להורים שעלו ממרוקו, בת בכורה מבין שישה אחים. בנעוריה למדה בתיכון אולפנה צביה בעפולה. לאחר שירותה הצבאי למדה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת חיפה, שם הופיעה במספר תפקידים שונים במחזות מאת פרנץ קסוור קרץ, חנוך לוין, מולייר ועוד. לוי התפרסמה לראשונה בשנת 2004 כשהשתתפה בתוכנית המציאות "האקדמיה לצחוק", ששודרה בערוץ ביפ ובערוץ 2 ואותה סיימה במקום השלישי. לאחר מכן היא השתתפה לצד ארז טל בתוכנית הקומית "איפה אתה חי?!", ששודרה בערוץ 2. בהמשך שיחקה במספר תפקידים בטלוויזיה ובקולנוע ביניהן בסדרת הדרמה הקומית, "אהבה זה כואב", של דנה מודן. בשנת 2004 התקבלה לתפקיד מנחה בערוץ הילדים. ב-2006 שיחקה בסדרה "השמינייה" בתפקיד סוזי, כתבת בערוץ צהוב, ובאותה שנה השתתפה גם ב"זומזום". ב-2007 הצטרפה כחברת פאנל לתוכנית הסאטירה, "מהדורה מוגבלת", בערוץ ביפ. ב-2008 החלה סיבוב הופעות כזמרת, בשירים אותם כתבה והלחינה. ב-9 בספטמבר 2009, הודיעה לוי על פרישתה מערוץ הילדים, ובו בעת החלה להשתתף בתוכנית הסאטירה של הזכיינית רשת "הספסל האחורי". ב-2010 היא השתתפה בפינת צחוק בתוכנית של אברי גלעד, השתתפה בעונה השלישית של "שבוע סוף!" והשתתפה כפאנליסטית בתוכנית "צחוק מעבודה". הדר השתתפה בתוכנית "מחוץ לחוק". ב-2011 השתתפה בסדרת הנעורים "החולמים" בתפקיד שרון - העוזרת של ראש העיר, וגם הנחתה את התוכנית "מסיבת רווקים" בערוץ עשר. בין השנים 2012–2014 השתתפה הדר בסדרה "הקלמרים" בתפקיד אורח בכמה פרקים בתור המורה שוש. החל מ-2012 מלמדת משחק קומי באקדמיה לאמנויות המופע בתל אביב. מנובמבר 2012 עד אפריל 2014 השתתפה בשתי עונות של התוכנית "הדיבור" בערוץ 24, בהנחיית אלירז שדה. בקיץ 2014 החלה להשתתף בתוכנית "הצחוקייה" בהנחיית מורין אמור. כמו כן, באותה שנה החלה להשתתף בתוכנית המציאות "הצילו! אני לא יודע לבשל" בערוץ 2 ובהנחיית התוכנית "בקטע טוב", תוכנית קומית בשידור חי בערוץ 24, לצידו של נאור אורמיה. ביולי 2015 החלה להנחות את התוכנית "הכי טוב ככה" בערוץ דיסני ישראל. במאי 2017 הצטרפה לתוכנית "מועדון לילה". ב-2018 שבה כדמות קבועה לסדרת הנוער "הקלמרים". בשנת 2020 לקחה חלק בכתיבת תוכנית האירוח "דין ואנג'ל". מ-2021 מגישה פינה בתוכנית "ערב עם שי שטרן" בערוץ כאן 11. מ-2022 מגישה עם דרור רפאל את הפודקאסט "לא סותמים" מבית All•in. בפברואר 2024 החלה להשתתף בתוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שמשודרת בכאן 11. לוי נשואה לבמאי יוסי אסנפי ואם לבן. אתר האינטרנט הרשמי של הדר לוי הדר לוי, ברשת החברתית פייסבוק הדר לוי, סרטונים בערוץ היוטיוב הדר לוי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הדר לוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הדס בשן, הצלחה זה כואב, באתר ynet, 17 במרץ 2010 יוני בינרט, הדר לוי: "אף פעם לא קיבלתי תגובות חמות כאלה", באתר ynet, 13 באוקטובר 2014 דפנה ארד, הדר לוי: "החיים שלי הם תמיד בדרך הארוכה, שום דבר לא בא לי בקלות", באתר Xnet‏, 19 בפברואר 2017 מיקי לוין, ‏"כל חיי הם משבר ארוך, מתמשך ומתגלגל": הדר לוי על הומור ודיכאון, באתר מעריב אונליין, 23 בספטמבר 2017 שיר זיו, "פעם רציתי לשחק ב'שלוש אחיות' של צ'כוב. היום אני לא יכולה לחשוב על זה", באתר ישראל היום, 21 ביוני 2018 הדר לוי בפודקאסט "מאחורי כל צחוק" של אלדד שטרית, 27 במאי 2019 חדשות השבת - סיפורה של הדר לוי, הסטנדאפיסטית מבית שאן | כאן 11 לשעבר רשות השידור, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 9:23) גלית יצחק-אוגנוב, הדר לוי נפרדת מערוץ הילדים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 9 בספטמבר 2009 הפודקאסט "לא סותמים"
משוואת איירינג

משוואת איירינג (אנגלית: Eyring equation; ידועה גם כמשוואת איירינג-פולני) היא משוואה בקינטיקה כימית המקשרת בין קצב התגובה לבין הטמפרטורה. המשוואה פותחה כמעט במקביל ב-1935 על ידי הנרי איירינג, מ. ג. אוואנס ומייקל פולני. המשוואה פותחה מתוך תאוריית מצב המעבר (הידועה גם בשם תאוריית הקומפלקס המופעל), ובניגוד למשוואת ארניוס האמפירית היא מודל תאורטי המבוסס על תרמודינמיקה סטטיסטית. הצורה הכללית של המשוואה דומה במקצת לזו של משוואת ארניוס:   k = k B T h e − Δ G ‡ R T {\displaystyle \ k={\frac {k_{B}T}{h}}e^{-{\frac {\Delta G^{\ddagger }}{RT}}}} כאשר ΔG‡ מסמל את האנרגיה החופשית של גיבס, kB הוא קבוע בולצמן ו-h הוא קבוע פלאנק. ניתן לשכתב את המשוואה ולכתוב אותה כך: k = ( k B T h ) e x p ( Δ S ‡ R ) e x p ( − Δ H ‡ R T ) {\displaystyle k=\left({\frac {k_{B}T}{h}}\right)exp\left({\frac {\Delta S^{\ddagger }}{R}}\right)exp\left(-{\frac {\Delta H^{\ddagger }}{RT}}\right)} צורתה הליניארית של המשוואה היא: ln ⁡ k T = − Δ H ‡ R ⋅ 1 T + ln ⁡ k B h + Δ S ‡ R {\displaystyle \ln {\frac {k}{T}}={\frac {-\Delta H^{\ddagger }}{R}}\cdot {\frac {1}{T}}+\ln {\frac {k_{B}}{h}}+{\frac {\Delta S^{\ddagger }}{R}}} כאשר:   k {\displaystyle \ k} = קבוע קצב התגובה   T {\displaystyle \ T} = טמפרטורה מוחלטת   Δ H ‡ {\displaystyle \ \Delta H^{\ddagger }} = אנתלפיית ההפעלה   R {\displaystyle \ R} = קבוע הגזים   k B {\displaystyle \ k_{B}} = קבוע בולצמן   h {\displaystyle \ h} = קבוע פלאנק   Δ S ‡ {\displaystyle \ \Delta S^{\ddagger }} = אנטרופיית ההפעלה תגובה כימית מסוימת מתרחשת בטמפרטורות שונות, וקצב התגובה נקבע על פיהן. העקומה המתקבלת של   ln ⁡ ( k / T ) {\displaystyle \ \ln(k/T)} כנגד   1 / T {\displaystyle \ 1/T} היא קו ישר עם שיפוע   − Δ H ‡ / R {\displaystyle \ -\Delta H^{\ddagger }/R} , שממנו ניתן לגזור את אנתלפיית ההפעלה, והלכיד   ln ⁡ ( k B / h ) + Δ S ‡ / R {\displaystyle \ \ln(k_{B}/h)+\Delta S^{\ddagger }/R} שממנו ניתן לגזור את אנטרופיית ההפעלה. Evans, M.G.; Polanyi M. (1935). "". Trans. Faraday Soc. 31: 875. Eyring, H. (1935). "". J. Chem. Phys. 3: 107. Eyring, H.; Polanyi M. (1931). "". Z. Phys. Chem. Abt. B 12: 279. Laidler, K.J.; King M.C. (1983). "The development of Transition-State Theory". J. Phys. Chem. 87: 2657–2664. doi:10.1021/j100238a002. Polanyi, J.C. (1987). "Some concepts in reaction dynamics. Science" 236 (4802): 680–690. משוואת איירינג באתר אוניברסיטת רגנסבורג
משלחת צ'לנג'ר

משלחת צ'לנג'ר (באנגלית: Challenger expedition) הייתה משלחת ראשונה לחקר האוקיינוגרפיה אשר פעלה בין השנים 1872 ו-1876, במטרה לאסוף מידע על תכונות האוקיינוסים: טמפרטורה, כימיה, זרמים, ביולוגיה וגאולוגיה של הקרקעית. המשלחת כללה 243 מדענים ובראשם עמדו ג'ון מארי (John Murray) – אוקיינוגרף וביולוג ימי קנדי ממוצא סקוטי, וצ'ארלס תומפסון (Charles Wyville Thompson) – מדען רב תחומי מסקוטלנד. המשלחת יצאה בסוף שנת 1872 בספינה התלת-תרנית "צ'לנג'ר" – ספינת קרב שנרכשה על ידי החברה המלכותית והוסבה לצורך המסע ושטה תחת פיקודו של הקפטן ג'ורג' נארס (George Nares). בספינה שכנו מעבדות, מיקרוסקופים ומכשור מדעי שתוכנן במיוחד למטרות המשלחת. המסע החל בנמל פורטסמות' בדרום אנגליה, המשיך דרומה לאורך האוקיינוס האטלנטי, מזרחה בכף התקווה הטובה אל האוקיינוס ההודי, הקיף את אנטארקטיקה, המשיך לאוסטרליה, ניו זילנד והוואי, הקיף את כף הורן וחזר לאוקיינוס האטלנטי ולנמל המוצא. עד חודש מאי 1876 עברה הספינה כ-130 אלף קילומטרים. מיציאת המשלחת עד חזרתה חלפו 1,606 ימים - קצת פחות מארבע וחצי שנים, 707 מהם בים הפתוח. המשלחת אספה דגימות בוץ וסלעים מקרקעית האוקיינוסים ובעלי חיים ימיים מעומקים שונים, ונערכו מאות מדידות עומק באזורים שונים. במהלך המסע נכתבו 29,500 עמודים אשר עובדו בתום 23 שנים ל-50 כרכים המכילים מידע מקיף על זרמים וטמפרטורת המים, 715 סוגים ו-4,717 מינים חדשים של צורות חיים – חלקם מצויים בעומק רב, ומפות של משקעים בקרקעית האוקיינוסים, קווי מתאר של אגנים אוקייניים, הרכס המרכז-אטלנטי ושקע מריאנה הסמוך לאיי מריאנה, שעומקו נמדד על ידי המשלחת ונמצא כ-8,200 מטר מתחת לגובה פני הים. כיום ידוע שעומקו המרבי 10,911 מטרים. לאור תפקידה החשוב במחקר האוקיינוגרפי הונצחה ה"צ'לנג'ר" ועל שמה נקראו: מעבורת החלל צ'לנג'ר – מעבורת החלל השנייה של נאס"א. ביצעה 9 טיסות לפני שהתפוצצה בעת השיגור העשירי שלה ב־28 בינואר 1986. תהום צ'לנג'ר – הנקודה העמוקה ביותר בכל האוקיינוסים, בשקע מריאנה. עומק התהום 10,911 מטרים מתחת לפני הים. רמת צ'לנג'ר – רמה תת-ימית הנמצאת צפונית-מזרחית לניו זילנד במקום בו נפרדה תת היבשת זילנדיה (Zealandia) מאנטארקטיקה לפני 85–130 מיליון שנה ומאוסטרליה לפני 60–85 מיליוני שנים. מדיה וקבצים בנושא משלחת צ'לנג'ר בוויקישיתוף אתר המשלחת מפת המסלול(הקישור אינו פעיל) HMS Challenger: The voyage that birthed oceanography - מאתר ה-BBC משלחת צ'לנג'ר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The quest that discovered thousands of new species - מאתר ה-BBC TheFreeDictionary
סם ומקס מתגלגלים בדרכים

סם ומקס מתגלגלים בדרכים (באנגלית: Sam & Max Hit the Road) הוא משחק מחשב הומוריסטי מסוגת משחקי ההרפתקאות אשר מבוסס על הקומיקס האמריקני "סם ומקס" מאת סטיב פורסל. המשחק יצא לראשונה לשווקים בשנת 1993 על ידי חברת לוקאס ארטס למערכת הפעלה DOS ובשנת 1995 למקינטוש. בשנת 2002 יצאה גרסה של המשחק למערכת ההפעלה חלונות. "סם ומקס מתגלגלים בדרכים" הוא משחק הרפתקה דו־ממדי בממשק "הצבע והקלק" (עם העכבר). המשחק הוא התשיעי אשר השתמש במנוע SCUMM, בממשק זה השחקן מדבר עם דמויות ואוסף פריטים שיתבררו כחיוניים בהמשך המשחק. בדומה למשחק הקודם אותו ייצרו לוקאס ארטס, "יומו של הטנטקל", לוקאס ארטס בנו את המשחק כך שאי אפשר יהיה להיתקע בגלל שהשחקן שכח לקחת חפץ חיוני להמשך המשחק או להיהרג. המשחק התאפיין בסגנון גרפיקה קריקטוריסטי. עלילת המשחק מתמקדת בצמד הבלשים הפרילנסרים סם ומקס, כלב וארנב דמויי אדם. אשר יוצאים למרדף מטורף ברחבי ארצות הברית בחיפוש אחר ביגפוט ענק שנעלם מהקרקס. כמעט עשור לאחר הוצאת המשחק המקורי, לוקאס ארטס הצהירו באופן רשמי ב-23 באוגוסט 2002 על פיתוח משחק המשך ל"סם ומקס מתגלגלים בדרכים" אשר ייקרא "Sam & Max Freelance Police" וישתמש בגרפיקת תלת-ממד. על אף שפיתוח משחק ההמשך היה בשלבים מתקדמים, ב-3 במרץ 2004 הודיעה החברה כי המשך פיתוח המשחק בוטל. ביטול המשחק הוביל לכך שקבוצת עובדים בכירה בחברת לוקאס ארטס עזבו את החברה ופתחו חברה משלהם בשם Telltale Games, חברה קטנה יותר אשר ממוקדת בפיתוח משחקים אותם לוקאס ארטס כבר לא מעוניינת לפתח יותר. בספטמבר 2005, הודיע סטיב פורסל כי הוא יעבוד ביחד עם חברת Telltale Games על פיתוח סדרת משחקי המשך חדשה של "סם ומקס" אשר תקרא "Sam & Max Season One". הסדרה יצאה בשישה חלקים בין פברואר 2006 למאי 2007. סם ומקס מתגלגלים בדרכים, באתר מסע אל העבר סם ומקס מתגלגלים בדרכים, באתר PCGamingWiki (באנגלית) סם ומקס מתגלגלים בדרכים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אלכסנדר שניידר (כנר)

אלכסנדר (אברהם) שניידר (באנגלית: Alexander Schneider;‏ 21 באוקטובר 1908 – 2 בפברואר 1993) היה כנר, מנצח ומחנך יהודי-אמריקאי יליד ליטא. היגר לארצות הברית בשנת 1938 כחבר ברביעיית בודפשט. שניידר כיהן כמנהל אמנותי של "קונצרטי שניידר" באוניברסיטת ניו סקול בניו יורק משנת 1957 עד מותו. בחסות "בית הספר החדש", ייסדו שניידר והמנהל שלו, פרנק סלומון, בשנת 1969 את "תזמורת המיתרים של ניו יורק", המגישה סמינר שנתי בחג המולד לנגני כלי קשת צעירים, שהופעותיו מתקיימות בקרנגי הול ובמרכז קנדי. נוסף לרביעיית בודפשט, ניגן שניידר במספר הרכבים קאמריים, בהם הרכב המיתרים שלו עצמו ו"האנסמבל הברנדנבורגי". תמיכתו של שניידר במוזיקה בת-זמננו באה לביטוי בביצועי בכורה של יצירות משל מלחיני המאה ה-20, בהם מילטון בביט, פייר בולז ואיגור סטרווינסקי. שניידר היה שותף לייסוד פסטיבל קזאלס בפראדס ובפוארטו ריקו, פסטיבל מרלבורו ופסטיבל ישראל. שניידר הִרבה לנגן ולנצח בישראל. בשנת 1988 זכה שניידר בפרס מרכז קנדי. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר שניידר בוויקישיתוף אלכסנדר שניידר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר שניידר, באתר AllMusic (באנגלית) אלכסנדר שניידר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר שניידר, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה באתר מרכז קנדי (באנגלית) Allan Kozinn, Alexander Schneider, Violon Virtuoso, Dies at 84, הניו יורק טיימס, February 4, 1993 Farewell to the Budapest, Time Magazine, January 10, 1969 New School history New YorkTimes article, "A Yearly Flowering of the Young, Gifted and Unjaded", December 27, 2004 brief history of the Bradenberg Ensemble
גלאם רוק

גלאם רוק (קיצור של Glamour Rock – "רוק זוהר") הוא ז'אנר של מוזיקת רוק אשר היה פופולרי בשנות ה-70, בעיקר בבריטניה אך גם בערי ארצות הברית הגדולות כמו ניו יורק ולוס אנג'לס. לז'אנר הייתה השפעה נרחבת על ז'אנר הגלאם מטאל שהיה פופולרי מאוד בשנות ה-80. הרכבי הגלאם רוק מובחנים בעיקר בהופעה חיצונית מושכת-עין. מבצעי גלאם רוק הופיעו באיפור כבד ולבוש דראג שהעבירו מסר של דו-מיניות. האמנים הבולטים ביותר של גלאם רוק הם פרדי מרקיורי, דייוויד בואי, מארק בולאן מלהקת טי רקס ובריאן אינו מלהקת רוקסי מיוזיק. לגלאם רוק מיוחסת השפעה גדולה על תנועת הפאנק בשלהי שנות השבעים בבריטניה בייחוד על הסקס פיסטולס. לרוב, הגלאם רוק מזוהה עם מוזיקת ההארד רוק. הופעה נוצצת ועתירת איפור אפיינה את יוצרי הסגנון בשנות השבעים והשמונים בארצות הברית (למשל אליס קופר וקיס) ובקרב רבים נפוצה הטעות כי גלאם רוק והארד רוק הם היינו הך. אך לאמיתו של דבר, שני הסגנונות מגדירים אספקטים שונים של האומן: בעוד שהארד רוק מגדיר את הסגנון המוזיקלי, הרי שגלאם רוק מגדיר את ההופעה החיצונית. לכן, בהגדרה הרחבה, כולל הגלאם רוק, אפוא, לא רק את ההארד רוק, אלא גם אומנים מסגנונות אחרים לגמרי אשר דומים להארד רוק רק בהופעתם החיצונית כגון רבות מלהקות הבלאק מטאל. אלטון ג׳ון (Elton John) אלווין סטארדסט (Alvin Stardust) אליס קופר (Alice Cooper) ביי סיטי רולרס (Bay City Rollers) ג'ובריאת' (Jobriath) ניו יורק דולס (The New York Dolls) ד'ה סוויט (The Sweet) ד'ה רובטס (The Rubettes) דייוויד אסקס (David Essex) דייוויד בואי (David Bowie) ואן היילן (Van Halen) ויזארד (Wizzard) טי רקס (T. Rex) לו ריד (Lou Reed) מאד (Mud) מוט דה הופל (Mott the Hoople) סוזי קוואטרו (Suzi Quatro) סטיב הארלי אנד קוקני רבל (Steve Harley and Cockney Rebel) סלייד (Slade) ספארקס (Sparks) קווין (Queen) קיס (Kiss) קלאוס נומי (Klaus Nomi) רוקסי מיוזיק (Roxy Music) סוויט (The Sweet) פאליי רויאל (Palaye Royale) גלאם מטאל מדיה וקבצים בנושא גלאם רוק בוויקישיתוף גלאם רוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גלאם מטאל בועט בתל אביב - על גלאם מטאל בארץ ובכלל באתר "מטאליסט"
צבא אוסטריה

צבא אוסטריה (בגרמנית: Österreichs Bundesheer) או "הצבא הפדרלי של אוסטריה" הוא שמם של כלל הכוחות המזוינים של אוסטריה בצבא הקבע שלה. לצבא האוסטרי שני חֵילוֹת: חיל האוויר וחיל היבשה. הכוחות המשולבים (Streitkräfteführungskommando; SKFüKdo), הכוללים את חיל היבשה האוסטרי (Landstreitkräfte) ובתוכו חיל הרגלים האוסטרי וחיל השריון האוסטרי (Kommando Landstreitkräfte; KdoLaSK), אגף המשימות הבינלאומיות (Internationale Einsätze) והכוחות המיוחדים (Spezialeinsatzkräfte) המהווים כוח עילית אוסטרי ללוחמה בטרור במדינה ומחוצה לה, פיקוד מרכז התמיכה המשולב (Führungsunterstützungszentrum; FüUZ) הכולל את חיל האוויר האוסטרי (Kommando Luftstreitkräfte; KdoLuSK) אוסטריה היא מדינה יבשתית ועל כן אין לה צי ימי, אף ששנים 1958–2006 הצבא האוסטרי החזיק בשייטת ימית שכללה ספינות סיור על נהר הדנובה. כיום תפקידי הסיור הימיים הם באחריות המשטרה הפדרלית (Bundespolizei). עד מלחמת העולם הראשונה היה קיים הצבא הקיסרי האוסטרו-הונגרי. עם סיום המלחמה הוקם צבא הגנת העם (Volkswehr) אשר לחם בין השנים 1918-1921 נגד צבא יוגוסלביה שכבש חלקים מקרינתיה (אחת מתשע המדינות באוסטריה). הצבא האוסטרי הוקם לראשונה ב-18 במרץ 1920. החל משנת 1921 הצבא נקרא "צבא המדינה" (Bundeswehr) והיה באופיו צבא מקצועני שתכנן לכל האפשרויות, כולל לחימה נגד המשטר הנאצי. עם מיזוג אוסטריה לרייך השלישי התמזג צבא אוסטריה אל תוך הורמאכט ומאז סיום מלחמת העולם השנייה לא הוקם באוסטריה צבא מקצועי עד שבשנת 1955, עם הכרזת העצמאות והנייטרליות של אוסטריה, הוקם הצבא הנוכחי שמטרתו החשובה ביותר הגנה על השטח הטרטוריאלי של אוסטריה באוויר וביבשה. מטרות נוספות כוללות את שמירת הסדר והביטחון באוסטריה ואספקת עזרה במקרים של אסונות טבע ואסונות אחרים וכן פיקוח על גבולות אוסטריה מפני מהגרים לא חוקיים. בשנים 1955 - 1971 משך שירות החובה היה 9 חודשים. בתום השירות חויבו החיילים המשוחררים לבצע כל שנתיים שירות מילואים למשך 20 שנה. בשנת 1971 משך שירות החובה קוצר ל8 חודשים ותקופת הימצאות בכוחות המילואים קוצרה ל10 שנים. בינואר 2006 משך שירות החובה התקצר ל6 חודשים. שירות המילואים למעשה בוטל. בשנת 2013 נערך באוסטריה משאל עם לגבי המשך חוק שירות חובה בצבא - רוב המשתתפים הצביעו בעד המשך חוק שירות חובה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. צי האוויר מונה 102 כלי טיס ומהם: 15 מטוסי קרב יורופייטר טייפון, 11 מטוסי תובלה הרקולס ופילוטוס 6, 13 מטוסי אימון פילוטוס PC-7 ודאימונד סטאר, ו-63 מסוקי סער עם אופציה להוספת חימוש (רובם) בין היתר בלקאוק ובל OH-58 קיואה. לצבא היבשה 56 טנקי לאופרד 2, כ-550 כלי רכב משוריינים ומעל 60 ארטילריה מתנועת. שירות אוסטרי בחו"ל מדיה וקבצים בנושא צבא אוסטריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צבא אוסטריה (בגרמנית) 2022 Austria Military Strength, www.globalfirepower.com
איקואה אוטאני

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא Ōtani. איקואה אוטאני (ביפנית: 大谷育江 - אוטאני איקואה; נולדה ב-18 באוגוסט 1965 בטוקיו, יפן) היא שחקנית ומדבבת (סאייו) ותיקה ופופולרית ביפן. איקואה מדבבת תפקידים של ילדים וילדות קטנים. תפקידה המוכר ביותר הוא דיבובו של פיקאצ'ו בפוקימון, כאשר נעשה שימוש בדיבובה המקורי בדיבוב בכל השפות. בשנת 2006 מחודשים ינואר עד למאי, איקואה עזבה את עבודתה זמנית עקב מצבה הבריאותי. איקואה אוטאני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איקואה אוטאני, באתר AllMovie (באנגלית) איקואה אוטאני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איקואה אוטאני, באתר MusicBrainz (באנגלית) איקואה אוטאני, באתר Discogs (באנגלית)
שישה צבעים

שישה צבעים, היא עמותה רשומה, העוסקת בפעילות קהילתית לציבור קהילת הלסביות ההומואים הטרנסג'נדר והביסקסואלים (להט"ב) בישראל. העמותה מופעלת על ידי מתנדבים ותרומות. משרדי הנהלת העמותה יושבים בגבעת עדה והפעילות מוגדרת כארצית. שישה צבעים הוקמה ב-4 בנובמבר 2006, ונרשמה כעמותה ב-3 בספטמבר 2007. כיו"ר העמותה מכהן ברוך אורן. במהלך משותף עם פעילות ופעילים בקהילה הגאה בחיפה, בסוף חודש אוקטובר 2015, שינתה העמותה את אופייה מעמותה ארצית לעמותה חיפאית מקומית. עיקר פעילות העמותה הועבר לחיפה, הוחלפו בעלי\ות התפקידים בעמותה, וכיום העמותה מוכרת בשם "הקשת החיפאית". הארגון פועל למען קידום התחומים הבאים בחברה הישראלית: הפעלת קבוצות מפגש חברתיות, קבוצות ספורט, קבוצות טיולים, קורסים וחוגי העשרה לציבור הלהט"ב. הפעלת שירותי מידע קהילתיים: הפקת היומן הקהילתי באינטרנט ובדפוס, הפעלת טלוויזיה קהילתית המשודרת באינטרנט ובערוץ הקהילתי בכבלים ובלוויין. סיוע ועידוד פעילות אקטיביסטית גאה וקידום זכויות להט"ב. מניעת הומופוביה וסיוע לנפגעות ונפגעי אלימות להט"בופובית. קידום צדק חברתי. אתר האינטרנט הרשמי של שישה צבעים רונן מדזיני, מצעד הגאווה: 'שגברים יוכלו להתנשק מחוץ לת"א', באתר ynet, 6 ביוני 2008 - סיקור מיצג "החתונה הגאה" של שישה צבעים במצעד הגאווה בתל אביב קבוצת מפגש חברתית באשדוד - כתבה על המפגש הראשון של קבוצת "שישה צבעים אשדוד", דצמבר 2007, אתר גוגיי חן רוזנק‏, עשרות בהפגנה מול קפלטון, באתר וואלה, 24 באפריל 2007 עמותת הקשת החיפאית - עמוד הפייסבוק של עמותת "הקשת החיפאית" שישה צבעים, באתר "גיידסטאר ישראל" ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חמשן זוחל

חַמְשָׁן זוֹחֵל (שם מדעי: Potentilla reptans) הוא עשבוני רב-שנתי שרוע-זוחל ממשפחת הורדיים, הצומח באדמה בוצית שאינה מתייבשת כל השנה. עלי הצמח מחולקים לחמש אונות, ומכאן שם הסוג. האונות משוננות ומכוסות שערות דלילות. הפרח, בקוטר 1.5 עד 2 סנטימטר, הוא בעל 10 עלי גביע, 5 עלי כותרת צהובים וכ-20 אבקנים. הפריחה מאפריל עד יוני. הצמח נפוץ כצמח בר באסיה, באירופה ובאתיופיה, והובא על ידי האדם גם לצפון אמריקה. בישראל הוא נדיר ואף נמצא בסכנת כליה, אף על פי שאינו מוכרז כצמח מוגן; גדל בארץ רק בגליל העליון בשמורת מערת פער ובמקומות בודדים בחרמון. חמשן זוחל, באתר ITIS (באנגלית) חמשן זוחל, באתר NCBI (באנגלית) חמשן זוחל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חמשן זוחל, באתר צמח השדה חמשן זוחל, באתר צמחיית ישראל וסביבתה חמשן זוחל, באתר Tropicos (באנגלית) חמשן זוחל, באתר GBIF (באנגלית) חמשן זוחל, באתר The Plant List (באנגלית) חמשן זוחל, באתר IPNI (באנגלית) אלי אשכנזי, "החמשן זוחל בכפות ידי התלמידים", באתר הארץ, 24 ביוני 2008
עזרת ישראל

האם התכוונתם ל... חלק מהעזרה – חצר בית המקדש עזרת ישראל (אגודה) – אגודה בנוה צדק עזרת ישראל (שכונה) – שכונה במרכז ירושלים עזרת ישראל (רחבת מתפללים) – מקום תפילה בכותל המערבי
כתר פרידריק, נסיך ויילס

כתר פרידריק, נסיך ויילס (באנגלית: Crown of Frederick, Prince of Wales) הוא הכתר שיוצר בשנת 1728 עבור פרידריק, נסיך ויילס, יורשו של המלך ג'ורג' השני. הכתר יוצר בשנת 1728 עבור יורש העצר, בנו של המלך ג'ורג' השני. הכתר עשוי זהב ולו קשת אחת. ככל הנראה יוצר הכתר על ידי הצורף המלכותי סמיואל שיילס בעלות של 140 ליש"ט. לא ידוע אם הנסיך פרידריק לבש את הכתר, וככל הנראה מעולם לא עשה בו שימוש, מאחר שנפטר לפני אביו. בכתר עשו שימוש בנו, ג'ורג' השלישי ונכדו ג'ורג' הרביעי כאשר הן היו יורשי העצר ונשאו בתואר נסיך ויילס, אולם החל מראשית המאה ה-19 הכתר לא הולבש על הראש אלא נישא לפני הנסיך על כרית. יורש העצר האחרון שעשה בכתר שימוש היה אדוארד, נסיך ויילס (לימים, המלך אדוארד השביעי). בשנת 1902 פסק השימוש בכתר זה והוא הוחלף בכתר ג'ורג', נסיך ויילס, אשר הוכן עבור יורש העצר, לימים ג'ורג' החמישי.