laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רשם המשכונות

רשם המשכונות הוא בעל תפקיד ברשות התאגידים שבמשרד המשפטים בישראל, המפעיל מאגר מידע על משכונות שנרשמו על פי דין. מישכון הוא שעבוד נכס כערובה לחיוב. על פי חוק המשכון, תשכ"ז-1967, ברוב המקרים יפה כוחו של משכון רק עם רישומו בהתאם לתקנות. ההצדקה לכך היא ליצור מצב בו ניתן יהיה לצד שלישי הרוכש את הנכס לוודא אם קיים עליו משכון אם לאו. כך, למשל, אם אדם רכש מכונית לאחר קבלת הלוואה מהבנק, ולשם הבטחת ההלוואה רשם הבנק משכון על המכונית עד להחזרת ההלוואה, נכנס המשכון לתוקף עם רישומו אצל רשם המשכונות. אם צד ג' רכש מאותו אדם את המכונית מבלי לבדוק אצל רשם המשכונות, לא יוכל לבוא בטענות כאשר ירצה הבנק לממש את המשכון. ולהפך - אם בדק צד ג' את הרישום ולא נמצא שם משכון, אין כוחו של המשכון יפה כלפיו ברוב המקרים. על אף שחוק המשכון, תשכ"ז-1967 נחקק עוד בשנת 1967, הוסדר מעמד רשם המשכונות באופן בו הוא מקובל כיום רק עם התקנת תקנות המשכון (סדרי רישום ועיון), התשנ"ד-1994, אשר הסדיר מערכת ארצית של רישום משכון, בחמש לשכות בירושלים, תל אביב, חיפה, נצרת ובאר שבע. רשם המשכונות כמאגר מידע ממוחשב וארצי הוקם ב-1 באפריל 1994. בשנת 2006, רשם המשכונות יחד עם רשמים נוספים במשרד המשפטים, אוגדו תחת רשות התאגידים. החל משנת 2007 עומד לרשות הציבור מאגר מידע ממוחשב שמפעיל רשם המשכונות. אתר האינטרנט הרשמי של רשם המשכונות
שארל מארי רנה לקונט דה ליל

שארל מארי רנה לקונט דה ליל (בצרפתית: Charles Marie René Leconte de Lisle; ‏22 באוקטובר 1818 – 17 ביולי 1894) היה משורר ומתרגם צרפתי. שארל מארי רנה לקונט דה ליל נולד באי בורבון (כיום ראוניון) שבאוקייאנוס ההודי לאב ממוצא ברטוני שהיה כירורג בצבאו של נפוליון בונפרטה. בהיותו בן ארבע שנים עברה משפחתו להתגורר בחבל ברטאן שבצפון מערב צרפת. ב-1832 שב עם משפחתו לאי בורבון. נשלח על ידי אביו למסע באיי הודו המזרחית כדי להכינו לעסוק במסחר. אחרי מסע זה הגיע לעיר רן (בחבל ברטאן) כדי להשלים את לימודיו, ולמד בעיקר יוונית, איטלקית והיסטוריה. ב-1837 נסע לפריז וב-1838 קיבל שם תעודת בגרות. הוא שב פעם או פעמיים אל האי בורבון, אך ב-1846 התיישב בפריז. קובץ שיריו הראשון "ונוס ממילו" הביא להיכרות עם מחברים שהיה להם עניין בספרות קלאסית. הקובץ "פואמות עתיקות" הופיע ב-1852 והקובץ "פואמות ושירים" ב-1854. בקובץ "שירים ברבריים" (1862), כמו בקובץ "פואמות עתיקות" הוא מתאר את יפי הטבע. לקונט דה ליל כתב גם מספר טרגדיות ברוח הטרגדיה היוונית ותרגם לצרפתית את שירת הומרוס והסיודוס ואת מחזותיהם של אייסכילוס, סופוקלס ואוריפידס. ב-1873 התמנה לעוזר הספרן הראשי של ספריית ארמון לוקסמבורג בפריז. ב-1884 הופיע קובץ שיריו "פואמות טרגיות" וב-1886, אחרי תשעה ניסיונות לא מוצלחים, נבחר לבסוף לחבר האקדמיה הצרפתית במקומו של ויקטור הוגו שמת שנה לפני כן. שארל מארי רנה לקונט דה ליל מת בעיירה לובסיין שבחבל איל דה פראנס ב-1894. לקונט דה ליל נחשב לאבי אסכולת הפארנאס בשירה הצרפתית. תלמידיו נודעו כמשוררי אסכולה זו ובהם: תאופיל גוטייה, תאודור דה באנוויל, סילי פרידום ופול ורלן. בהקדמות לקובצי שירתו לקונט דה ליל הציג מספר עקרונות שסביבם התרכזו משוררים בני דורו בתקופה שבין תנועת הרומנטיזם לבין זו של הסימבוליזם. בהשפעת רעיון ה"אמנות לשם אמנות" שהגה תאופיל גוטייה, לקונט דה ליל התנתק מן הרומנטיזם והחל לדגול בתאוריה חדשה שבאה על ביטויה באסכולת הפארנאס. תאוריה זו התבססה על מספר עקרונות ובהם: על השירה להיות בלתי אישית (אסור למשורר לבטא בשירתו את האגו שלו). על המשורר לשים את הדגש על הצורה במקום להיסחף על ידי השראתו חסרת המעצורים. עליו לשאוף ליפה שהשירה העתיקה (יוונית, הודית, צפון אירופאית) משמשת לו כמודל. שארל מארי רנה לקונט דה ליל – המשוררים בני זמננו (מצרפתית: אביבה ברק), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016. מדיה וקבצים בנושא שארל מארי רנה לקונט דה ליל בוויקישיתוף שארל מארי רנה לקונט דה ליל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי שארל מארי רנה לקונט דה ליל בפרויקט גוטנברג (באנגלית) שארל מארי רנה לקונט דה ליל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) שארל מארי רנה לקונט דה ליל, באתר MusicBrainz (באנגלית) שארל מארי רנה לקונט דה ליל, באתר Discogs (באנגלית)
הרבי מליובאוויטש

בחצר ליובאוויטש של חסידות חב"ד, שהייתה לימים לפלג המרכזי בחסידות זו, כיהנו שבעה אדמו"רים. שישה מהם (לא כולל מייסד החסידות, רבי שניאור זלמן מלאדי) כונו הרבי מליובאוויטש: האם התכוונתם ל... דובער שניאורי (1773–1827) – "האדמו"ר האמצעי", בנו של מייסד החסידות רבי שניאור זלמן מלאדי מנחם מנדל שניאורסון (צמח צדק) (1789–1866) – ה"צמח צדק", חתנו של האדמו"ר הקודם שמואל שניאורסון (1834–1882) – "מהר"ש", בנו של האדמו"ר הקודם שלום דובער שניאורסון (1860–1920) – "הרש"ב", בנו של האדמו"ר הקודם יוסף יצחק שניאורסון (1880–1950) – "הריי"צ", בנו של האדמו"ר הקודם, מנהיג חסידות ליובאוויטש ברוסיה הסובייטית ומקימה מחדש בארצות הברית מנחם מנדל שניאורסון (1902–1994) – חתנו של האדמו"ר הקודם. האדמו"ר האחרון מליובאוויטש והמוכר ביותר בתואר זה. לא מונה לו מחליף האדמו"ר מחב"ד
חנקין

חנקין הוא שם משפחה שמשמעותו צאצא של חנה. האם התכוונתם ל... אהוד חנקין – טייס קרב ישראלי שנפל במלחמת יום הכיפורים, מעוטר עיטור העוז יהודה חנקין – ממייסדי ראשון לציון. אביו של יהושע חנקין. יהושע חנקין – "גואל אדמות העמק". בנו של יהודה חנקין אולגה חנקין – מנשות העלייה הראשונה. אשתו של יהושע חנקין. חיה שרה חנקין – אשת השומר ורעייתו של יחזקאל חנקין. יחזקאל חנקין – איש השומר יצחק חנקין – פעיל ביטחוני מימי ראשית המדינה ובנו של יחזקאל חנקין. קמפוס חנקין חולון ראו גם הנקין
רשימת המנוני רוסיה

ההמנון הלאומי של רוסיה עבר הרבה שינויים לאורך ההיסטוריה כאשר כל מנהיג שעמד בראש המדינה ניסה להתאימו לרוח התקופה ובהתאם להשקפת עולמו, החל מהצאר הרוסי, דרך סטלין, ועד ולדימיר פוטין. 1791–1816 – תנו לרעם הניצחון להישמע היה ההמנון הלא רשמי של רוסיה במהלך המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19. עד שלבסוף (אחרי המלחמה העות'מאנית-רוסית) הוא הוחלף באל, המלך נצור. 1816–1833 – תפילת הרוסים ההמנון הראשון של האימפריה הרוסית. מילים – ואסילי ז'וקובסקי, הלחן היה זהה לאל, נצור את המלך. 1833–1917 – האל, נצור הצאר ההמנון האימפריאלי הרשמי של האימפריה הרוסית תחת שלטון הצאר. 1917–1918 – מצעד הפועלים ההמנון הרשמי של הרפובליקה הרוסית תחת שלטון הממשלה הזמנית הרוסית, הלחן היה זהה למרסייז. 1922–1944 – האינטרנציונל אומץ כהמנון הלאומי של ברית המועצות. 1944–1992 – המנון ברית המועצות ("גימן סובייטסקובו סויוזה") הלחן של אלכסנדר אלכסנדרוב והמילים של סרגיי מיכאלקוב וג. אל-רגיסטן. ב־1977 נעשה שינוי קל במילים במטרה להסיר את אזכורו של יוסיף סטלין. 1991–2000 – השיר הפטריוטי (פטריוטיצ'סקאיה פסניה) הלחן של מיכאיל גלינקה הפך להמנון הלאומי של רוסיה עוד בטרם קיבלה עצמאותה. אין לשיר זה מילים; ב־1999 הייתה תחרות להוספת מילים להמנון, אולם הטקסט מעולם לא הפך לרשמי, כיוון שהנשיא החדש של רוסיה, ולדימיר פוטין רצה לשנות את ההמנון שוב. 2001 ואילך – המנון הפדרציה הרוסית ("גימן רוסיסקוי פדרציאי") זהו למעשה ההמנון הישן של ברית המועצות, אולם הטקסט נכתב מחדש על ידי מיכאלקוב, אשר גם כתב את המילים להמנון המקורי. דגל רוסיה סמל רוסיה המנון רוסיה
שבווה

מחוז שַׁבְּוָוה (בערבית: محافظة شبوة, בתעתיק מדויק: מֻחאפט'ת שבוה) הוא מחוז בדרום מרכזה של תימן. נכון לשנת 2012 במחוז 546,467 אנשים והוא המחוז ה-16 בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה. מבחינת שטחו שעומד על 45,519 קמ"ר הוא הרביעי בגודלו בתימן. בירת המחוז היא העיר עתק (אנ'). מחוז שבווה מחולק ל-17 נפות, וכל אחת מהן מחולקת גם היא לתת-נפות, ואלו מחולקות לכפרים מועצות וערים: נפת ביחאן (مديرية بيحان) נפת ג'רדאן (مديرية جردان) נפת דהר (مديرية دهر) נפת נסאב (مديرية نصاب, בתעתיק מדויק: מֻדיריַת נצאב) נפת אל–חבאן (مديرية الحبان) נפת חטיב (مديرية حطيب) נפת א-טלח (مديرية الطلح) נפת מַ֫יְפַעַה (مديرية ميفعة) נפת מרח'ה אל-עוליא (مديرية مرخة العليا) נפת מרח'ה א-ספלה (مديرية مرخة السفلة) נפת עין (مديرية عين) נפת עסילאן (مديرية عسيلان) נפת ערמאא' (مديرية عرماء) נפת עתק (مديرية عتق) נפת א-סעיד (مديرية الصعيد, בתעתיק מדויק: מֻדיריַת אלצעיד) נפת א-רַּ֫אוּדַ'ה (مديرية الروضة) נפת רוּד'וּם (مديرية رضوم) מדיה וקבצים בנושא שבווה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
JMonkey

jMonkey Engine (או בקיצור jME) ממשק תכנות יישומים כתוב בשפת Java עבור תכנות משחקים תלת־ממדי. jME הוא מבוסס על גרף התרחשות (scene graph) בדומה ל-Java 3D או Xith3D. המנוע מתקשר ישירות עם החומרה הגרפית שבמחשב כרגע דרך ספריות OpenGL באמצעות LWJGL כאשר האפשרות לתמיכה באמצעות JOGL כרגע בפיתוח. jME תומך גם באפשרות הוספת קול (באמצעות OpenAL ו-FMOD) וגם באפשרויות קלט מהמקלדת, עכבר והתקנים חיצוניים. jME הוא קוד פתוח תחת רישיון BSD. jME התחיל בשנת 2003 על ידי מארק פוואל (תחת השם MojoMonkey) כפרויקט צד הבודק האם ניתן לכתוב ממשק תכנות יישומים גרפי מלא ב-Java. ההשראה נלקחה מהספר 3D Game engine Design שיצא לאור בשנת 2000. בשלהי ינואר 2004 הצטרף יְהוֹשֻׁעַ סלאק ושניהם במשך שנתיים (ובעזרת קהילת המפתחים) הוציאו גרסה מסחרית. באוגוסט 2005, חברת Three Rings הודיעה כי המשחק Bang!Howdy פותח באמצעות jME. ב-15 אוגוסט 2008, הודיע יְהוֹשֻׁעַ סלאק כי הוא מפסיק את התערבותו בפיתוח jME. jME3 בוצע בשנת 2009 על ידי קבוצה של 8 מפתחים. אתר האינטרנט הרשמי של JMonkey דוגמאות סקירה באתר DevMaster.net
מסנן אופטי

מסנן אופטי (בלעז: פילטר) הוא מתקן המאפשר העברה של אור, לפי תכונות מסוימות של האור דוגמת צבע וקיטוב, וחוסם את שאר הקרניים שאינן בעלות אותה התכונה. למסננים אופטיים יש שימושים רבים בתחומי הצילום, התאורה, האופטיקה, האסטרונומיה ועוד. מסנני בליעה עשויים בדרך כלל מזכוכית או מפלסטיק, שלתוכם הוספה תרכובת אורגנית או אי-אורגנית המסוגלת לבלוע חלק מאורכי הגל של האור הפוגע בה, ומעבירה חלק מהן. כאשר משתמשים בפלסטיק כחומר הבסיס ניתן לייצר גם ג'ל מסנן, שהוא זול וקל יותר מאלו המבוססים על זכוכית. מסנן התאבכות (Dichroic filter) נוצר כתוצאה מציפוי עדשת זכוכית בסדרת חומרים אופטיים המחזירים את החלק הבלתי רצוי של האור ומעבירים את היתר. מסננים אלו מתאימים במיוחד לעבודה מדעית בשל הדיוק שהם מאפשרים בסינון האור. טווח אורכי הגל שהמסנן מעביר נקבעים על פי העובי של העדשה וכן בסוג החומרים האופטיים המצפים אותה. יחד עם זאת, מסננים אלו יקרים משמעותית ממסנני הבליעה הרגילים ועדינים יותר. מסנן מונוכרומטי הוא מסנן המעביר טווח צר מאוד של אורכי גל, דהיינו צבע יחיד. מסנן תת-אדום חוסם קרניים השייכות לטווח התת-אדום, ומעביר את הספקטרום הנראה לעין. הוא משמש לעיתים כמסנן לפני זרקורים כדי למנוע חימום לא רצוי של המרחב. מסנן זה נקרא לעיתים מסנן סופג חום. מסנן על-סגול חוסם את האור השייך לטווח העל-סגול ומעביר את הספקטרום הנראה לעין. ציוד צילום וחיישנים דיגיטליים רגישים מאוד לטווח זה של האור, שהוא אנרגטי יותר מהאור הנראה ומהתת-אדום, ולכן משתמשים במסננים מסוג זה כדי למנוע מהם חשיפה אליו. מאחר שהעין האנושית אינה רגישה לעל-סגול וציוד הצילום כן, תמונה שתצולם ללא סינון של טווח אורכי גל זה תיראה שונה ממה שהצלם ראה בעיניו. ערך מורחב – קיטוב סוג אחר לחלוטין של מסננים אופטיים הם מסנני הקוטביות, החוסמים את קרני האור לפי תכונת הקיטוב שלהן. מסננים אלו נמצאים בשימוש במשקפי שמש ובצילום כדי לצמצם את כמות האור המגיעה אל העין או אל עדשת הצילום. אסטרונומים משתמשים במסננים אופטיים לסינון אור המגיע מהשמש או מכוכב בהיר אחר המפריע לצפייה בגרם שמים אחר. הצורך בסינון אור קיים לעיתים אף בצפייה בכוכבי לכת הסמוכים לכדור הארץ דוגמת כוכב חמה, וזאת כתלות במיקום הצופה על פני כדור הארץ ובזוויתו של הכוכב. בתקשורת אופטית, ניתן לשדר במקביל מספר אותות אופטיים על גבי סיב אופטי יחיד באמצעות ריבוב. אחת משיטות הריבוב היא ריבוב באמצעות חלוקת אורך גל; בשיטה זו מרבבים מספר אותות אופטיים על גבי סיב אופטי יחיד באמצעות אורכי גל שונים. מסנן אופטי מבצע את הפעולה ההופכית לזו של המרבב – בקצהו השני של הסיב ישנו מסנן אופטי שתפקידו להפריד את האותות באורכי הגל השונים ולשחזרם לאותות אופטיים נפרדים. מערך מוליכי גל מנחת אופטי מאמר על פילטר מדורג – Neutral Density Graduated Filter מאמר על פילטר מקטב (פולריזר) רועי גליץ, מאמר על פילטרים בצילום – קורס יסודות הצילום מסנן אופטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זאב ויסמן, משה קלרטג, ‏מערכות תקשורת אלקטרואופטית, תשס"ז – 2007, עמ' 197‏, באתר "כותר"
טיבריוס קלאודיוס מקסימוס

טיבריוס קלאודיוס מקסימוס (לטינית: Tiberius Claudius Maximus;‏ 65 לערך - ?) היה איש צבא רומאי. מקסימוס נולד בסביבות שנת 65, ככל הנראה היה בן למשפחה רומאית בעלת מסורת צבאית מפיליפי שבפרובינקיה מוקדון, שמו מרמז על כך שמשפחתו קיבלה את האזרחות הרומאית לא מכבר, ככל הנראה על ידי אביו או סבו בזמן שלטון הקיסר קלאודיוס או נירון כגמול על שירותם בחיל העזר. מקסימוס התגייס לצבא הרומאי בסביבות שנת 85 כפרש ושירת בלגיון השביעי קלאודיה שהוצב בוימינאקיום שבפרובינקיה מואסיה, מקסימוס שימש כאחראי על התקציב שהוקצה לחיל הפרשים בלגיון וכחלק משומרי הראש של לגאטוס הלגיון. הלגיון השביעי, תחת פיקודו של הקיסר דומיטיאנוס, לקח חלק במלחמה הדאקית שהתרחשה בין השנים 85–89 כנגד מלך הדאקים דקבלוס, מקסימוס השתתף במלחמה כמפקד בחיל הפרשים של הלגיון ועוטר כתוצאה מגבורתו. לאחר מכן הוא הועבר לקוהורטת פרשים מחיל העזר, האלה השנייה פאנוניה, שהייתה מוצבת בשכנות ללגיון השביעי ושם הוא כיהן כקצין. בערך בזמן שמקסימוס הועבר לחיל העזר חידש הקיסר טראיאנוס את המלחמה כנגד הדאקים, ומקסימוס שירת במערכה החדשה שהתרחשה בין השנים 101–106. במהלך המלחמה שוב הצטיין בגבורתו וזכה על כך במספר עיטורים. שימש גם כמפקד יחידת הפרשים שתפקידה היה לסייר כדי לאסוף מידע על האויב. לקראת סיום המלחמה אחד מתפקידיו היה ללכוד את המלך הדאקי דקבלוס (Decebalum). מקסימוס הצליח לאתרו אבל המלך הדאקי התאבד לפני שהוא הספיק ללכדו, ומקסימוס הסתפק בכריתת ראשו של דקבלוס והגיש אותו לקיסר. לאחר הניצחון כנגד הדאקים מקסימוס השתתף עם יחידתו במלחמות הפרתיות של הקיסר כנגד האימפריה הפרתית וגם במלחמה זאת זכה לעיטורים על גבורתו. לאחר שהקיסר החדש אדריאנוס נאלץ לסגת מהשטחים שרומא כבשה במזרח במהלך המלחמה הפרתית מקסימוס ויחידתו הועברו חזרה למערב והוצבו חזרה בדאקיה כדי לחזק את הגנת הפרובינקיה. מקסימוס השתחרר מהצבא לאחר שנת 115, אחרי שירות של יותר משלושים שנה. הוא חזר להתגורר בפיליפי שככל הנראה הייתה עיר מולדתו ושם נפטר. Michael Speidel, The Captor of Decebalus a New Inscription from Philippi, The Journal of Roman Studies, Vol. 60, (1970), pp. 142-153 מדיה וקבצים בנושא טיבריוס קלאודיוס מקסימוס בוויקישיתוף מצבתו של מקסימוס
בליעה (קרינה אלקטרומגנטית)

בְּלִיעָה של קרינה אלקטרומגנטית מתרחשת כאשר גל אלקטרומגנטי פוגע בחומר, והאנרגיה שלו נספגת בחומר באופן חלקי או מלא. האנרגיה של הקרינה הנבלעת מומרת לאנרגיה אחרת, בדרך כלל לאנרגיית חום. תכונה זו מהווה את עקרון הפעולה של דוד שמש ותנור מיקרוגל. הבליעה ההדרגתית של קרינה במהלך התפשטות גל בתווך נקראת גם ניחות של הקרינה המועברת. בדרך כלל ספיגת האנרגיה, הבליעה, נעשית על ידי מעבר בין רמות אנרגיה של אטומים או מולקולות בחומר. רמות האנרגיה יכולות להיות אלקטרוניות, ויברציוניות או רוטציוניות. בליעה היא אחד המנגנונים של מעבר קרינה, שפועלים על אור שפוגע בחומר. מנגנונים אחרים הם העברה (האור הממשיך בכיוון ההתקדמות ללא שינוי), החזרה, פיזור והגברה. אם קרני אור פוגעות בחומר כלשהו, הפוטונים שבקרניים יכולים לגרום למעבר בין רמות אנרגיה בחומר. כאשר מדובר ברמת אנרגיה אלקטרונית, אלקטרונים באטום או במולקולה קולטים את האנרגיה. אם האנרגיה חוזרת ונפלטת מיידית כפוטון באותו אורך גל התוצאה היא של החזרה של הפוטון (וכך מתקבלת החזרת אור) ואם האנרגיה מומרת לאנרגיה אחרת התוצאה בליעה. בעת בליעה, האלקטרון בולע את האנרגיה שבפוטון ובכך למעשה משמיד אותו, ועובר לרמת אנרגיה גבוהה יותר בשל האנרגיה הנוספת שהוא ספג. בהתאם לכמות האנרגיה שהאלקטרון קיבל, ייתכנו כעת מספר תופעות: שחרור האנרגיה שנבלעה באמצעות פליטת אור וחזרה לאחת מרמות האנרגיה של האטום. תופעה זו גורמת ללומיניסנציה. הישארות ברמת האנרגיה הגבוהה יותר אליה עבר האלקטרון. בריחת האלקטרון מהאטום אליו הוא קשור, אם הוא ספג מספיק אנרגיה. תופעה הנקראת יינון במקרה של מולקולות בליעה הפוטון יכולה לגרום לעליה ברמת אנרגיה ויברציונית ( הבאה לידי ביטוי בתנודה של אטומים הקשורים זה לזה) או רוטציונית ( הבאה לידי ביטוי בסיבוב המולקולה סביב מרכז הכובד שלה). בכל המקרים הנ"ל רמות האנרגיה קיימות, לפי מכניקת הקוונטים, כרמות בדידות ולכן הבליעה היא בספקטרום בליעה שבו אורכי גל בדידים (שבהם אנרגיית הפוטון שווה לאנרגיית המעבר בין רמות אנרגיה). באטמוספירה של כדור הארץ עיקר הבליעה נובע מאדי מים, פחמן דו-חמצני ואוזון. תחומי תדרים שבהם קרינה חודרת את האטמוספירה למרחק של מספר קילומטרים נקראים חלונות אטמוספיריים. התחום של אור נראה הוא כולו חלון אטמוספירי, וקיימים חלונות רבים נוספים בתחום התת-אדום ושאר חלקי הספקטרום. ראות אטמוספירית היא גודל המתאר בממוצע את המרחק אליו חודר אור באטמוספירה בתחום האור הנראה, והיא נמצאת ביחס הפוך לבליעה באטמוספירה. כושר הבליעה האופטית הוא תכונה של החומר המכמתת את הקרינה האלקטרומגנטית שהחומר מסוגל לבלוע. תכונה זו קשורה גם לתכונות אחרות של החומר, כפי שמאפשר לחשב חוק בר-למברט. מדידת כושר הבליעה של החומר באורכי גל שונים מאפשרת לזהות את החומר הנבדק. המדידה נעשית על ידי הארת החומר באור ומדידת סך כמות האור המוחזרת ממנו בכל הכיוונים, ומשמשת לספקטרוסקופיה. מקדם בליעה (absorption coefficient) הוא מאפיין של החומר המאפיין את הקלות שבה ניתן לחדור באמצעות קרן אור, צליל, חלקיקים או אנרגיה אחרת או חומר. מקדם הנחתה גדול פירושו כי הקרן "נחלשת" במהירות (מוחלשת) כשהיא עוברת דרך המדיום, ומקדם הנחתה קטן פירושו שהמדיום "שקוף" יחסית לקרן ולא גורם לה להיחלש. יחידת SI של מקדם attenuation הוא מד הדדי (m-1). חושך החזרת אור כללי ברירה משוואות הקצב של איינשטיין חוק בר-למברט חוקי וודוורד מדיה וקבצים בנושא בליעה בוויקישיתוף בליעה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פדי

פדי (בצרפתית: faidit או faydit) הוא כינוי שניתן בתקופת מסע הצלב האלביגנזי ולאחריו לאביר אוקסיטני שאיבד את זכויותיו על נחלתו משום שנחשד בהיותו בן האמונה הקתרית או שנחשד בהגנה על קתרים. הפדיים לחמו נגד הצלבנים ולעיתים הצליחו להשיב לעצמם את נחלותיהם, לפחות לזמן מה. בין הפדיים המפורסמים ביותר מוזכרים: רמון השישי, רוזן טולוז רמון השביעי (בנו של רמון השישי), מרקיז פרובאנס רמון השני מטרנקבל (בנו של רמון רוז'ה מטרנקבל שמת בשביו של סימון הרביעי דה מונפור), גדל בחצרו של הרוזה רמון רוז'ה דה פואה גיים דה מינרב ז'ירוֹ דה פֶּפְייה
ממשק שורת פקודה

ממשק שורת הפקודה (באנגלית: CLI/CMD - Command Line Interface) הוא מעטפת שמספקת מערכת הפעלה או תוכנה אחרת למשתמש על מנת שזה יוכל להקיש פקודות טקסטואליות שיפעילו אותה. ממשק שורת הפקודה הוא טקסטואלי, בניגוד לממשקים גרפיים אחרים שהתוכנה או מערכת ההפעלה יכולות לספק. ממשק שורת הפקודה נמצא בהמתנה לפקודות מהמשתמש: במקרה שפקודה הוקשה ונלחץ מקש ה"ENTER", הוא יעבד אותה מיידית, ובמקרה שהיא תקינה - גם יבצע אותה ויחזיר חיווי לפלט הסטנדרטי של הממשק כך שהמשתמש ידע מה תוצאת פעולתו. בעוד שבעבר ממשק שורת הפקודה היה טקסטואלי בלבד, כיום קיימים מימושים שונים המשלבים גם חלון גרפי לאותו הממשק, בתוכנות כגון MATLAB. לכל ממשק שורת פקודה יש מאגר פקודות שהוא יודע לעבד ולבצע. במקרה שהפקודה המוקלדת אליו אינה תקנית, הוא יחזיר על כך חיווי מתאים למשתמש, ולעיתים אף יפרט מהי סיבת הכישלון. ממשקים מסוימים מאפשרים למשתמש לדעת בכל שלב אילו פקודות הוא רשאי להקליד ומהן האפשרויות השונות של כל פקודה, וממשקים אחרים אינם מאפשרים זאת, ולכן המשתמש צריך להכיר מראש את הפקודות שהוא יכול להריץ. כל הממשקים מאפשרים להריץ פקודות בזו אחר זו על ידי המשתמש, וחלק מהם אף מאפשרים לאגד מספר פקודות לביצוע ברצף בקובץ הנקרא "קובץ אצווה". מעטפת (מחשבים) קובץ אצווה פקודה Windows Terminal מדיה וקבצים בנושא ממשק שורת פקודה בוויקישיתוף The Roots of DOS David Hunter, Softalk for the IBM Personal Computer March 1983. Archived at Patersontech.com since 2000. Command-Line Reference: Microsoft TechNet Database "Command-Line Reference"
בוקר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בוקר – החלק המוקדם של היום בוקר (מקצוע) – רועה בקר בוקר (גארד) – קומונה צרפתית פרס מאן בוקר – הפרס הספרותי החשוב ביותר בבריטניה, ואחד הפרסים היוקרתיים בעולם בתחום הספרות פרס מאן בוקר הבינלאומי – פרס ספרותי בינלאומי המוענק בבריטניה פרס בוקר הרוסי – פרס ספרותי רוסי הַבֹּקֶר – עיתון יומי שיצא לאור בין השנים 1935–1965 אישים ששמם בוקר: בוקר האפמן ("בוקר טי" או "קינג בוקר") – מתאבק אמריקאי אלמוג בוקר – עיתונאי ישראלי ג'ורג' הנרי בוקר (1823–1890) – משורר, מחזאי ודיפלומט אמריקאי הרצל בוקר – ראש המועצה המקומית מטולה ג'יימס בוקר – פסנתרן וזמר אמריקאי דווין בוקר – כדורסלן אמריקאי יורם בוקר – פנטומימאי ישראלי ליאור בוקר – קצין במשטרת ישראל, נהרג בעת מילוי תפקידו באסון הכרמל בשנת 2010 נאוה בוקר – חברת הכנסת מטעם הליכוד קורי בוקר – פוליטיקאי אמריקאי, סנאטור ובעברו ראש העיר של ניוארק רן בוקר – עיתונאי ישראלי שמואל בוקר – קצין במשטרת ישראל
יוברט לו יון

יוברט לו יון (1935 – 26 באפריל 2023) היה פרופסור מן המניין בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון עד צאתו לגמלאות בשנת 2005. לו יון נולד בבורמה ב-1935. ב-1961 הגיע לישראל כדי ללמוד בטכניון, אך בעקבות ההפיכה הצבאית בבורמה בשנת 1962, קיבל מעמד פליט בישראל, והשתקע בארץ. הוא קיבל תואר שני ב-1968. המשיך בלימודיו וקיבל תואר דוקטור. היה פרופסור בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון עד פרישתו לגמלאות בשנת 2005. לצד פעילותו האקדמית, היה לו יון פעיל במשך שנים רבות בארגוני חברה אזרחית, ובין היתר נמנה עם מייסדי תנועת שמאל סוציאליסטי ישראלי ומרכז אדוה וכיהן בהנהלתו. סייע ל"אגודת ה-40" להכרה בכפרים הערביים הלא מוכרים בישראל. נחשב לחלוץ החוקרים הביקורתיים בתחום "האידאולוגיה של התכנון" בישראל. במחקריו יצא בחריפות נגד הכוח העצום הניתן לתכנון הממוסד בארץ, וספציפית נגד חוק התכנון והבנייה. היה נשוי לחוה. לבני הזוג, שהתגוררו בקריית טבעון, שתי בנות. נפטר ב-26 באפריל 2023 והובא לקבורה בבית הקברות "מנוחה נכונה" בקריית טבעון. יוברט לו יון, באתר ResearchGate יוברט לו יון, באתר Academia.edu אסתר זנדברג, בשנה חמישית הסטודנטים כבר אילמים לגמרי, באתר הארץ, 23 ביוני 2005 יוברט לו יון, האם כדאי להפריט את התכנון בישראל?, באתר ynet, 23 בדצמבר 2007 אדריכלות בישראל פרק 15: מבט של זר - פרופ' יוברט לו יון, ראיון באתר יוטיוב אסתר זנדברג, לוחם צדק אדריכלי: פרידה ממתכנן הערים יוברט לו יון, באתר הארץ, 3 במאי 2023 פרופ’ יוברט לו-יון הובא למנוחות: פעיל השמאל העקבי וממסיידי חד”ש, באתר "זו הדרך" מידע על יוברט לו יון בקטלוג הספרייה הלאומית יוברט לו יון, לקראת חשיבה חדשה על דיור, באתר "הגדה השמאלית, 6 באפריל 2009 אדריכלות בישראל פרק 15: מבט של זר - פרופ' יוברט לו יון, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 23:52) תארים אקדמיים למחזור ל"ט, דבר, 20 במאי 1968 פרופ' יוברט לו-יון, באתר של מרכז אדוה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבילה

האם התכוונתם ל... חבילת דואר – חבילה המועברת באמצעות שירות דואר חבילת מידע – יחידת נתונים בסיסית המועברת ברשת מחשבים חבילה הגיעה – משחק חברה שהגה אפרים קישון בשנות השישים של המאה ה-20 חבילה עוברת – משחק חברה שבו מעבירים חבילה משחקן לשחקן חבילת תוכנה – חלוקה מקובלת של תוכנות בהפצות לינוקס החבילה
חוג בית

חוג בית מורכב מקבוצה, לרוב קטנה, של אנשים שמתאגדים כדי לחוות חוויה תרבותית, בדמות הרצאה, מופע קטן, או התכנסות לשם דיון פנימי וכל פעילות מגבשת אחרת. חוג הבית יכול להיעשות בצורת אד-הוק בהתאם לפעילות חד פעמית, או בצורה קבועה לאורך תקופה. בתקופה שלפני בחירות משמשים חוגי בית למפגשים של מועמדים עם קהל הבוחרים. בעבר היוו חוגי הבית חלק מרכזי בפעילות המועמדים והמפלגות השונות לקראת הבחירות, אך כיום ועם התרבות והשתכללות אמצעי התקשורת, לא נעשה בחוגי בית שימוש רב בכל האמור בבחירות לכנסת, והם משמשים בעיקר בבחירות מקומיות ביישובים קטנים ובינוניים, לצורך מפגש ישיר בין מועמד לבין קבוצה קטנה של בוחרים. בישראל פועלים מאות חוגי בית ופעילות זו קיימת במקומות רבים בעולם. חוג הבית יכול להיות מורכב משכנים לרחוב או לשכונה, מחברים שונים, מחברים לעבודה ועוד. מדיה וקבצים בנושא חוג בית בוויקישיתוף חוגי בית(הקישור אינו פעיל) במדריך למועמד הפוליטי בישראל ידיעה על משפחה שערכה אספת בחירות כחוג בית של שלושים איש, בארצות הברית, קיילה נובק, חדשות פוקס מור שמעוני, ‏"למרות הרשתות החברתיות - תופעת חוגי הבית אינה נמצאת במגמת הכחדה", באתר מעריב אונליין, 14 בינואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קומיקים

הקומיקים (בקומיקית: къумукълар, "קומוקלאר"; ברוסית: кумыки, "קומיקי") הם עם טורקי החי במישור הקומיקי בצפון דאגסטן (צפון קווקז), באזור נהר טרק, ועל חוף הים הכספי. הקומיקים מהווים כ-14.2% מאוכלוסיית דאגסטן, ובשנת 2002 נערך סקר אוכלוסין שמצא כי מספרם הכולל בדאגסטן הוא 365,804. כן שוכנים כ-12,700 קומיקים בצפון אוסטיה - אלניה, 12,300 קומיקים שוכנים במחוז טיומן, 9,600 קומיקים הם תושבי המחוז האוטונומי חנטי ומנסי (אוגרה), 8,900 קומיקים שוכנים בצ'צ'ניה ואלפים בודדים במקומות נוספים ברחבי הפדרציה הרוסית. הקומיקים דוברים את השפה הקומיקית (אנ'), המשתייכת למשפחת השפות הטורקיות. הקומיקים מחזיקים בדת האסלאם הסוני, אך ישנם מנהגים עממיים השומרים על רוח התקופה הקדם איסלמית. יש הסבורים כי העמים "קאמי" ו"קאמאקים" המופיעים בכתבי תלמי הם הקומיקים. כמו כן ישנם הרואים בהם צאצאי הכוזרים, שהתאסלמו לאחר נפילת הממלכה הכוזרית. המלומד א' ואמברי מניח כי הקומיקים הגיעו למקום מושבם הנוכחי בשיאה של האימפריה הכוזרית במהלך המאה ה-8. במהלך המאה ה-16 עד המאה ה-18 הקימו הקומיקים ממלכה עצמאית שמושבה בטארקי והיא הונהגה על ידי מנהיג שתוארו "שמחל". בשנת 1559 החלה החדירה הרוסית לאזור, והצאר פטר הגדול החל לבנות מצודות בטריטוריה הקומיקית. החדירה הרוסית המשיכה עד הסכם גוליסטן מ-1813 שסיפח את כל אזור דאגסטן לתחום האימפריה הרוסית. לאחר נפילת ברית המועצות הפכה דאגסטן לסובייקט פדרלי של הפדרציה הרוסית. חוקת דאגסטן מקפידה על מתן שוויון לעמי דאגסטן השונים והכרה בתרבותם, ובכללם הקומיקים. ישנם לאומנים קומיקים כסלאו אלייב הקוראים להשתלטות הקומיקים על דאגסטן, ברוח האימפריה הכוזרית העתיקה.