מיקולה הרישקו

מיקולה מיקולאיוביץ' הרישקו (באוקראינית: Микола Миколайович Гришко; הידוע גם ברוסית כניקולאי ניקולאייביץ' גרישקו; 6 בינואר 1901 – 3 בינואר 1964) היה בוטנאי וגנטיקאי אוקראיני וסובייטי, חבר באקדמיה למדעים של אוקראינה. מיקולה הרישקו נולד בשנת 1901 בפולטבה, באוקראינה, בימי האימפריה הרוסית, במשפחה של אנשי צבא. אחרי מות אמו משחפת, גדל יחד עם אחיו בוריס ואחותו אנפיסה, אצל סבו מצד האם. בעת שהיה ילד שירת האב כ"שטאבס-קפיטן" (משנה לסרן) בצבא הרוסי בוולדיקווקז. במסורת משפחתו מיקולה למד בבית ספר צבאי בוולדיקווקז. בשנת 1917 הוא סיים שלב ראשון של לימודי פרחי קצונה (קדטים) והתקבל להשלמת לימודים בגימנסיה. בסיום הגימנסיה, כעבור שנה, החל לימודיו במכון למדעי החקלאות בחרקוב אולם נאלץ להפסיקם מחוסר אמצעים כספיים. רק ב־1923 הצליח לחדש את הלימודים, הפעם במכון למדעי החקלאות בפולטבה. במאי 1925 סיים לימודיו בהצטיינות ובזכות זאת התאפשר לו להמשיך בלימודים בפקולטה לחינוך של המכון למדעי החקלאות בקייב. הרישקו החל ללמד גנטיקה, ברירה מלאכותית, ייצור זרעים, וביולוגיה ניסויית במכללה לחקלאות ע"ש מיינוב בבוברוביצה בנפת צ'רניגוב. הוא המשיך בעבודת הוראה במדרשה הפדגוגית בסומי, במכונים לחקלאות בצ'רניהיב (צ'רניגוב), הלוחיב (גלוחוב) וקייב. החל משנת 1944 החל הרישקו ללמד קורס לגנטיקה באוניברסיטת קייב. בשנת 1933 פרסם "קורס לגנטיקה כללית" וב-1938 "קורס לגנטיקה" יחד עם לב ניקולאייביץ' דלונה, שהיה פרופסור במכון למדעי החקלאות בחרקוב. הרישקו היה הראשון שתיאר את הצומח התרבותי של ערבות היער הצפוני של אוקראינה ובפרט את התבואה ואת גידולי הירקות. בתחום הביולוגיה הניסויים הוא ערך ניסויים רבים בזני חיטה, תפוחי אדמה ושיבולת-שועל. אחרי הקמתו בעיר הלוחיב של המכון המדעי הכלל-סובייטי לחקר הקנאביס ניהל בו הרישקו את המחלקה לגנטיקה ולברירה מלאכותית. הוא עבד במציאת פתרונות לגידול הקנאביס – יצירת זנים חדשים של הצמח, המתאימים לקצירה ממוכנת. על מחקרים אלה קיבל ב-1936 את העיטור לנין והוענקה לו ללא צורך בהצגת עבודת דוקטורט, את התואר דוקטור במדעי החקלאות. ב-1937 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קייב. ב-1939 נבחר לחבר באקדמיה למדעים של אוקראינה הסובייטית והתמנה למנהל המכון לבוטניקה של האקדמיה למדעים של אוקראינה הסובייטית. הוא כיהן בתפקיד זה בשנים 1939–1944. אחר כך התמנה לראש מחלקת מדעי החקלאות שדל האקדמיה. ב-1944 התמנה הרישקו למנהל הגן הבוטני החדש של האקדמיה למדעים האוקראינית, תפקיד שאותו מילא עד 1959. תחת ניהולו הוגשם החלק המדעי של תוכנית הגן בוטני, כשהחלק העיצובי-אדריכלי הופקד על האדריכל א.ו. ולאסוב. המאבק שהוביל באותן השנים טרופים ליסנקו בתמיכת מנהיג ברית המועצות סטלין פגע קשות בגנטיקה הסובייטית ובמדענים בתחום. עשרות מדענים פוטרו ונשלחו לבתי כלא ומחנות ריכוז של הגולאג. המפורסם ביניהם היה ניקולאי ואווילוב שמת במחנה ריכוז סטליניסטי ב-1943. בישיבה של נשיאות האקדמיה למדעים של אוקראינה ב-6 באוקטובר 1948 הוקיע חבר האקדמיה, פלאדין, את עמיתיו ד.ק. טרטיאקוב והרישקו על "תמיכה בחסידי המגמה האנטי-מיצ'ורינית וייסמניסיטית" שאיפשרה במחלקות שבניהולם "התרכזות של נציגי הגנטיקה המורגניסטית". לפי הצעתו סולק גרישקו מראשות המחלקה למדעי החקלאות של האקדמיה. למרבה מזלו לא סולק מהאקדמיה ולא נעצר ועם התרחקותו מנושא הגנטיקה התאפשר לו להקדיש את עצמו להקמת הגן הבוטני של האקדמיה, עבודה שעסק בה ללא לאות. הגן הבוטני של האקדמיה בקייב נחנך במאי 1964 אולם הרישקו נפטר מספר חדשים קודם לחניכתו. הגן נקרא על שמו. 1936 – עיטור לנין 1939 – חבר האקדמיה למדעים של אוקראינה לפי שמו נקרא הגן הבוטני של האקדמיה למדעים של אוקראינה בקייב, שהוקם על ידו ונחנך אחרי עשרים שנות תכנון ועבודות ב-1964 הוצב לוח זיכרון עם צלמיתו במכון החקלאי בפולטבה שבו למד 1933 – קורס לגנטיקה כללית 1938 – עם לב דלונה – קורס לגנטיקה 1950 – גנטיקה – מאת נ.נ. גרישקו, ל.נ. דלונה – בתרגום ישראל רוזנצווייג, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, מרחביה האנציקלופדיה של אוקראינה המודרנית – Енциклопедія Сучасної України; הערך "מיקולה הרישקו": מאת מ.א. קוחנו – 2006 באתר ביוגרפי ברוסית כתבה למלאות 110 שנה להולדתו בעיתון בפולטבה האתר הרשמי של הגן הבוטני של האקדמיה בקייב ההטעמה ב"הרישקו" על ההברה האחרונה