laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלנוס

אלנוס או אלמון (שם מדעי Alnus; נקרא לעיתים בשמו האנגלי אלדר - Alder) הוא סוג של צמחים בעלי פרחים ממשפחת השדריים, הכוללת גם את עץ השדר. לסוג זה משתייכים כ-30 מינים של עצים ושיחים שחלקם מגיעים לגודל רב. פרטים מהסוג אלנוס נפוצים בעיקר באקלים ממוזג וביבשת אמריקה לאורך האנדים. האלנוס נשיר ופרחיו מסודרים בעגילים ומואבקים בעיקר באמצעות הרוח אם כי גם באמצעות דבורים. המינים הנפוצים מסוג זה הם: אלנוס מאדים (Alnus Rubra), הגדל בחוף המערבי של אמריקה אלנוס לבן (Alnus incana), גדל במרכז וצפון אירופה ובצפון אמריקה הצפונית. אלנוס נפאלי (Alnus nepalensis) גדל ברחבי ההימלאיה, מפקיסטן דרך נפאל, צפון הודו, בהוטן, צפון מיאנמר למחוז יונאן בדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין. אלנוס שחור (Alnus Glutinosa) הנפוץ באירופה. קליפת העץ מכילה סליצין אשר ככל הנראה הופך בגוף לחומצה סליצילית. האינדיאנים נהגו להשתמש בקליפת אלנוס מאדים לטיפול בבעיות בריאותיות שונות כגון: עקיצות חרקים וגירודים בעור וכן לטיפול בשחפת. מחקרים קליניים בני זמננו מאששים את הסברה שהאלנוס המאדים יעיל נגד מגוון של גידולים. עץ האלנוס משמש לעיתים לבניית רהיטים וידוע בשל השימוש בו בייצור גיטרות חשמליות כשהידועות בהן הסטראטוקסטר והטלקסטר של פנדר. מדיה וקבצים בנושא אלנוס בוויקישיתוף אלנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלנוס, באתר ITIS (באנגלית) אלנוס, באתר NCBI (באנגלית) אלנוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלנוס, באתר Tropicos (באנגלית) אלנוס, באתר GBIF (באנגלית) אלנוס, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ינון ברנתן

ינון בַּרנתן (נולד ב-1979) הוא פסנתרן ישראלי. ברנתן נולד בתל אביב. סבו היה יהודה בר-נתן, הנשיא השני של התאחדות התעשיינים. בן דודו הוא השחקן והקומיקאי רועי בר נתן. בגיל שלוש החל לנגן בפסנתר. בהיותו בן 11 הופיע לראשונה לפני קהל. הוא המשיך את לימודיו אצל פרופ' ויקטור דרביאנקו ומשנת 1997 המשיך את לימודיו באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון אצל מריה קוּרְצ'יוֹ (אנ') (שלמדה בשעתה אצל ארתור שנאבל ואצל כריסטופר אֶלטון (אנ'). בנגינתו ניכרת גם השפעתו של ליאון פליישר. בשנת 2006 עבר לארצות הברית, שם הופיע עם תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו והתזמורת הסימפונית של יוסטון, וכן בניו יורק, בקרנגי הול, במרכז לינקולן ועוד. ברנתן הרבה להופיע באולמות הקונצרטים החשובים של אירופה, בהם רויאל פסטיבל הול בלונדון, אולם הקונצרטחבאו באמסטרדם, מוזיקפריין בווינה ואחרים. כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה בארצות הברית ובאירופה. בין השאר הופיע ברנתן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת שווייץ המערבית, הקאמרטה הישראלית ירושלים והתזמורת הקאמרית הישראלית. בתחום המוזיקה הקאמרית ברנתן חבר באגודה למוזיקה קאמרית של מרכז לינקולן והופיע בנגינת מכלול הסונאטות לכינור ופסנתר של בטהובן עם הכנרת ליזה פרשטמן. ברנתן ניגן עם רביעיית ירושלים ועם כנרים שונים, בהם מרים פריד וצ'ו-ליאנג לין (אנ'). ב-14 בפברואר 2014 הופיע ברנתן בקונסרבטוריון ע"ש לין ותד אריסון ברסיטל מיצירות ברהמס, ברבר, שוברט וראוול. ברנתן מזמין ומבצע יצירות של מלחינים בני זמננו, בהם ג'ורג' קראמב, ג'ודית ויר, אבנר דורמן ואחרים. פרס אנדרו וולף לפסנתרן קאמרי מצטיין 2009 - מלגת אברי פישר כתב העת "גרמופון" המליץ בשנת 2006 על אלבום הבכורה של ינון ברנתן, בו הקליט מיצירות שוברט, והגדיר אותו "שוברטיאן מלידה". אתר האינטרנט הרשמי של ינון ברנתן ינון ברנתן, ברשת החברתית פייסבוק ינון ברנתן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ינון ברנתן, ברשת החברתית אינסטגרם ינון ברנתן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ינון ברנתן, באתר ספוטיפיי ינון ברנתן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ינון ברנתן, באתר Discogs (באנגלית) ינון ברנתן, באתר Songkick (באנגלית) אתר הבית של ינון ברנתן ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמק חריף של האבוביות

נמק חריף של האבוביות (ATN - Acute tubular necrosis) הוא מצב בו יש נמק (מוות) של תאים באבוביות הכליה, האחראי להעביר את השתן אל השופכן תוך כדי ספיגה מחדש של מים ומומסים אחרים. תאי אבובית מחדשים את עצמם באופן סדיר ולכן אם מוסר גורם הנמק אז סיכויי ההתאוששות של הכליה גבוהים. נמק חריף של האבוביות הוא אחד הגורמים הנפוצים ביותר לאי ספיקת כליות חריפה. המצאות גלילים של תאי אפיתל בצבע "חום בוץ" בשתן הוא ממצא אבחנתי מובהק לנמק חריף של האבוביות. נמק חריף של האבוביות מסווג לאיסכמי ולטוקסי. המצב הטוקסי נובע מחשיפה של תאי האבובית לחומר רעיל לכליות (נפרוטוקסי). המצב האיסכמי נובע מחוסר אספקת חמצן לתאי האבובית. תאי האבובית רגישים במיוחד לחוסר חמצן עקב המטבוליזם הגבוה שלהם. נמק חריף של האבוביות נחשב כגורם לאי ספיקת כליות חריפה ממקור כלייתי (בניגוד לגורמים לפני או אחרי הכליה). האבחנה נעשית על פי ממצא של FeNA > 3 (הפרשת נתרן גבוהה בשתן) והמצאות גלילים חומים בבדיקת שתן. בהיסטופתולוגיה (ביופסיה מן הכליה תחת מיקרוסקופ) ניתן לראות נמק מקומי של תאי האפיתל באבוביות הכליה יחד עם אובדן או קרע מקומי של ממברנת הבסיס. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אוגוסטוס (תואר)

אַוּגוּסְטוּס (בלטינית Augustus: "הנשגב" או "הנעלה") היה התואר הידוע ביותר של הקיסר הרומאי הראשון, גאיוס יוליוס קיסר אוקטביאנוס. מאוחר יותר אומץ השם כאחד מתארי הקיסרים הרומים. בתקופת שלטון הטטררכיה שימש התואר להבדיל בין הקיסרים הבכירים, האוגוסטוס של המערב והאוגוסטוס של המזרח, מאלה בעלי הסמכות הקטנה יותר, הקיסרים. עד לתקופת הטררככיה התואר עצמו היה חסר סמכויות ממשית והיה תואר כבוד בלבד, שניתן לאוגוסטוס, או ליתר דיוק נלקח על ידיו, כסימן לייחודו וליוקרתו. השם כנראה קשור למושגים אוגור (augur), כהן דת רומי שתפקידו היה לפרש את מחשבות האלים מצפייה בתעופת ציפורים, והמילה אוקטוריטאס (auctoritas) שפירושה השפעה ויוקרה הנובעת מתכונותיו והישגיו של האדם. אוקטביאנוס אימץ את השם לפי הצעתו של מונאטיוס פלאקנוס, במטרה להימנע מלקחת לעצמו תואר שיזכיר את תואר המלך השנוא על העם הרומי, ויחד עם זאת תואר שיציג את העובדה שהוא בעל היוקרה והמעמד הגדולים ביותר ברומא. התואר ותרגומו ליוונית הציגו אפשרות של משמעויות דתיות אצל היסטוריונים מימי קדם והעת החדשה. התרגום ליוונית של המושג הוא "סבאסטוס", כינוי בעל משמעויות דתיות ביוונית המצביע אולי על פירושים של היותו של אוקטביאנוס ישות מעל האדם. ההיסטוריון קאסיוס דיו כותב שהתואר מסמל את בעליו כ"יותר מאנושי" ואילו אצל ההיסטוריון הרומי טיטוס ליוויוס, מופיע התואר כניגוד למילה "אנושי". כיום מקובלת ההנחה שהתואר אוגוסטוס נועד לסמל את יוקרתו העליונה של אוקטביאנוס, או כפי שניקולאוס איש דמשק מתאר בפשטות, שאוקטביאנוס אימץ את השם בשל שאיפתו לכבוד. התיאור לא היה מעוגן במשפט הרומי ולמעשה לא העניק לקיסר סמכויות. בהקשר זה כותב צבי יעבץ בספרו, "אוגוסטוס - נצחונה של מתינות", את המילים הבאות: "אחרי שנת 27 לפנה"ס היו לאוקטביאנוס שלושה שמות מרשימים IMPERATOR CAESAR AUGUSTUS (אימפרטור קיסר אוגוסטוס) אך סמכויותיו נבעו ממקור אחר" עם התבססות משטר הפרינקיפט אימצו הקיסרים את ארבע התכונות שתוארו למעלה, יחד עם התואר אוגוסטוס שהיה מזוהה איתן, כקווים המנחים של המשטר החדש, לפחות באופן רשמי. בנוסף לכך היה נהוג לקרוא לחלק מאימותיהם ונשותיהם של הקיסרים בתואר "אוּגוּסְטָה". בשנת 286 הקים הקיסר דיוקלטיאנוס צורת משטר חדשה שנועדה לבלום אי היציבות שפשתה באימפריה הרומית. הוא חילק את האימפריה הרומית ל-2 חלקים: מזרחי ומערבי, ובעוד הוא שולט על הצד המזרחי כשליט בכיר, מינה את חברו מקסימיאנוס לשלוט על המערב. לכל אחד מהשליטים ניתן התואר "אוגוסטוס", ולכל אחד מהם מונה סגן שקיבל את התואר קיסר. מחזיק התואר של האוגוסטוס היה בעל הסמכות הגבוה יותר. על פי תקנותיו של דיוקליטיאנוס, אמור היה כל אחד מה"אוגוסטים" למשול כ-5 שנים ואז לפנות את כיסאו ליורשו הקיסר. צורת ממשל זו לא החזיקה מעמד יותר ממספר שנים לאחר פרישתו של דוקליטיאנוס מתפקידו. צורת השלטון של הטטררכיה התמוטטה והתואר אוגוסטוס איבד את משמעותו החדשה. צבי יעבץ, אוגוסטוס - נצחונה של מתינות, הוצאת דביר.
בן צור

האם התכוונתם ל... בן צור (מוזיקאי) – מוזיקאי ישראלי שהשתתף באקס פקטור לאירוויזיון בשנת 2021 ששם משפחתם בן צור אסתר בן צור (במקור ויסליצר; ילידת 1935) – שחיינית ישראלית אפרת בן צור (ילידת 1968) – שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה וזמרת רוק ישראלית יהודה בן-צור (1925–2022) – סגן אלוף בחיל הים הישראלי יואב בן צור (יליד 1958) – חבר הכנסת ושר העבודה מטעם מפלגת ש"ס שי בן צור (יליד 1975) – מוזיקאי ישראלי המתגורר ופועל בהודו ובישראל שמריהו בן-צור (יליד 1944) – איש חינוך ישראלי וחבר הכנסת מטעם המפד"ל "סע, בן צור, סע!" - קריאה שהשמיע מרדכי גור לעבר נהגו משה בן-צור בכניסה לחומות העיר העתיקה בירושלים במלחמת ששת הימים, 1967. בנצור (פירושונים) צור (פירושונים) אבן צור (פירושונים) אמיר בוחבוט‏, "סע בן-צור, סע!": הנהג המיתולוגי מששת הימים מת, באתר וואלה, 12 ביוני 2013
צייטלין

צייטלין הוא שם משפחה יהודי מטרונימי, שנגזר משם האם או הרעיה צייטל (שם חיבה לשרה). האם התכוונתם ל... צייטלין (בית ספר) – בית הספר הדתי ע"ש הלל צייטלין בתל אביב אהרן צייטלין – משורר וסופר עברי, בנו של הלל צייטלין בן צייטלין – במאי קולנוע, מפיק ותסריטאי אמריקאי הלל צייטלין – הוגה דעות, סופר ופובליציסט יהודי יהושע צייטלין – שתדלן יהודי מארק צייטלין – שחמטאי ישראלי יליד רוסיה מיכאיל צייטלין – שחמטאי סובייטי-גרמני שלמה צייטלין – היסטוריון אמריקאי שמואל צייטלין – קריקטוריסט ומאייר ישראלי תמר צייטלין – אמנית ומרצה ישראלית מקור השם צייטלין, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
בזמן שישנת

בזמן שישנת (באנגלית: While You Were Sleeping) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1995 בבימויו של ג'ון טרטלטאוב. בסרט מככבים סנדרה בולוק, ביל פולמן ופיטר גלאגר. לוסי אלינור מודרץ (סנדרה בולוק) צעירה ערירית, היא קופאית ברכבת העילית של שיקגו, המתאהבת בנוסע קבוע שעובר בדלפקה, פיטר קאלאהן (פיטר גלאגר). היא נאלצת לעבוד בחג המולד, ופיטר העובר שם נשדד על ידי שני גנבים שמשליכים אותו למסילת הרכבת. לוסי ממהרת להציל אותו מהרכבת. כשהם מגיעים לבית החולים, הרופאים מסרבים לתת ללוסי להיכנס כדי לראות את פיטר כיוון שהיא לא קרובת משפחה, ומתוך ייאוש היא אומרת לעצמה שהיא הייתה אמורה להתחתן איתו. אחת האחיות שומעת את זה, וכשמשפחת קאלהאן מגיעה כדי לבקר את פיטר, היא מספרת להם על ארוסתו של פיטר, לוסי. בני המשפחה שמחים לדעת שלפיטר יש ארוסה שמתחבבת עליהם מיד, ולוסי לא מצליחה להעמיד אותם על טעותם. בהמשך היא פוגשת את ג'ק (ביל פולמן), אחיו של פיטר. תחילה הוא חושד בה שהיא אינה ארוסתו של אחיו אך עם הזמן הוא מתאהב בה ואף היא מתאהבת בו. כשפיטר מתעורר ומגלה לידו את לוסי האמורה להיות ארוסתו, בעוד הוא לא זוכר שהיו אי פעם בקשר, משפחתו בטוחה שהוא סובל מאמנזיה. פיטר מחליט להתחתן עם לוסי. בתחילת טקס החתונה לוסי מגלה את האמת לכולם והחתונה מתבטלת. ביומה האחרון בעבודה, מגיעים ג'ק וכל משפחת קאלאהן לדלפק הרכבת וג'ק מציע לה נישואים. סנדרה בולוק – לוסי מודרץ ביל פולמן – ג'ק קאלאהן פיטר גלאגר – פיטר קאלאהן פיטר בויל – אוקס קאלאהן גליניס ג'ונס – אליס מיקול מיקריו – מידג' קאלאהן ג'ק וורדן – סול הסרט קיבל ביקורות חיוביות. לפי האתר "Rotten Tomatoes", כ־85% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי. סנדרה בולוק הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בקומדיה או במיוזיקל. בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא גרף כ-9.2 מיליון דולר בארצות הברית בלבד. הסרט הכניס כ-81 מיליון דולר בארצות הברית וכ-101 מיליון דולר בשאר העולם, מה שמסכם את הכנסותיו ב-182 מיליון דולר. "בזמן שישנת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בזמן שישנת", באתר נטפליקס "בזמן שישנת", באתר AllMovie (באנגלית) "בזמן שישנת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בזמן שישנת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בזמן שישנת", באתר Metacritic (באנגלית) "בזמן שישנת", באתר אידיבי "בזמן שישנת", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "בזמן שישנת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אטרקציה

האם התכוונתם ל... גרירה (בלשנות) (בלועזית: אטרקציה) - תופעה לשונית אטרקציה תיירותית פארק שעשועים
מהגוני

מהגוני (שם מדעי: Swietenia macrophylla ;באנגלית: mahogany) או תולענה הוא עץ קשה וממורט שגונו חום-אדמדם, המשמש חומר גלם לתעשיית הרהיטים והגיטרות החשמליות. עצי המהגוני נתגלו לאנשי המערב במאה ה-16 עת הגיעו נוסעים ספרדים לאיי הודו המערבית שליד יבשת אמריקה. הם השתמשו בעצים אלה כדי לתקן את ספינותיהם. אך כחומר גלם לייצור רהיטים נודע המהגוני רק בראשית המאה ה-18. עץ המהגוני, הנמנה עם משפחת האזדרכתיים, מגיע לגובה רב. עליו גדולים ומנוצים ופרחיו קטנים, פירותיו מעוצים, ובהתבקעם הם משחררים זרעים מכונפים. עד למחצית השנייה של המאה ה-19 נכרתו רוב עצי המהגוני הגדלים באמריקה התיכונה, שהם מין שונה, הנמנה גם הוא עם משפחת האזדרכתיים. בתקופה מאוחרת יותר יוצרו רהיטים גם מן העצה של עצים אחרים מבני משפחת האזדרכתיים, הגדלים בארצות שונות במערב אפריקה. עצים אלה נקראים מהגוני אפריקני. עצת המהגוני קשה וכבדה. פסלים ומגלפים בעץ מרבים להשתמש בה. בישראל מרבים לגדל את האזדרכת, עץ נוי הנמנה עם אותה משפחה. פרחיו ורודים-סגולים ופרותיו הם בתי גלעין כדוריים וצהבהבים המשמשים כמזון לעופות שונים. פיסת עץ מהגוני שולחן מעץ מהגוני שנבנה ב-1828 מדיה וקבצים בנושא מהגוני בוויקישיתוף מהגוני, באתר ITIS (באנגלית) מהגוני, באתר NCBI (באנגלית) מהגוני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מהגוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מהגוני, באתר Tropicos (באנגלית) מהגוני, באתר GBIF (באנגלית) מהגוני, באתר The Plant List (באנגלית) מהגוני, באתר IPNI (באנגלית) מהגוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
פבלובו

חברת המניות המשולבת אוטובוסי פבלובו (ברוסית: "ОАО "Павловский автобус) היא יצרנית האוטובוסים הרוסית שמשרדה ומפעליה יושבים בעיר פבלובו, מחוז ניז'ני נובגורוד, ברוסיה. שמה הרשמי של החברה הוא "מפעלי האוטובוס של פבלובו על שם אנדריי ז'דאנוב". החברה הוקמה ב-1930 כשלוחה של חברת גא"ז. שנתיים לאחר מכן החלו לצאת מפס הייצור אוטובוסים על בסיס קבוע וב-1952 הפכה להיקרא בשם פא"ז - מפעל האוטובוסים של פבלובו (Павловский автобусный завод ,ПАЗ), על שם העיר בה שכנו המפעלים. החברה הוציאה ממפעליה מספר אוטובוסים פופולריים. בשנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21 החברה הכינה דגמים מודרניים של אוטובוסים, בעיקר לנסיעות בינעירוניות. מדיה וקבצים בנושא פבלובו בוויקישיתוף אתר החברה (באנגלית)(ברוסית)
בירלי לאגרן

בירלי לאגרן (בצרפתית: Biréli Lagrène; נולד ב-4 בספטמבר 1966) הוא גיטריסט ובסיסט צרפתי צועני. לאגרן פרץ לתודעה הציבורית בשנות השמונים כשניגן בסגנונו של ג'אנגו ריינהארדט ומאז נודע גם בסוגת הסווינג, הפיוז'ן והפוסט-בופ. לאגרן נולד בעיר Soufflenheim במחוז בא-רן בחבל אלזס בצרפת למשפחה מסורתית בקהילת צוענים והחל לנגן בגיטרה בגיל ארבע. אביו ואחיו של לגרן, היו אף הם גיטריסטים ולגרן סיפר כי הם השפיעו רבות על נגינתו. בגיל שמונה ניגן את קטעיו של ג'אנגו ריינהארדט ונחשב לילד פלא. בגיל 12 זכה בתחרות נגינה והחל במסע הופעות בגרמניה אשר בעקבותיו הקליט את אלבומו הראשון: Routes to Django: Live. בהמשך נסע לארצות הברית שם פגש בנגני ג'אז מובילים ובהם סטפן גרפלי, בני גודמן ובני קרטר. בהמשך ניגן עם ג'אקו פסטוריוס ואל דימיולה. בשנת 2002 חזר לאגרן למקורותיו והקליט שני אלבומי ג'אז צועני. לאגרן ניגן בהרכבים רבים והקליט יחד עם מייק סטרן, רישאר גליאנו, סילואן לוק ועם ה-WDR Big Band מקלן. המשורר איתיאל קריספין כתב שיר בשם 'בירלי לגראן' העוסק בין היתר, בלאגרן. השיר פורסם בכתב העת משיב הרוח. 1980 - (Routes To Django - Live At The Krokodil (Jazzpoint 1981 - Biréli Swing '81 1981 - Down in Town 1982 - (Fifteen (Antilles 1984 - Live at the Canergie Hall Relica 1985 - A tribute to Django Reinhardt (Live at the Carnegie Hall & Freiburg Jazz Festival) 2 cd 1985 - Live with Vic Juris Inakustik 1986 - Stuttgart Aria 1986 - (Heavy'n Jazz (Jaco Pastorius 1986 - (Special Guests (Larry Coryell, Miroslav Vitous 1988 - Acoustic Moments Blue Note1986 : Lagrene and Guests 1987 - Inferno 1988 - Foreign Affairs 1989 - Highlights 1983 - Down In Town 1990 - 91 Acoustic moments 1994 - Live in Marciac 1994 - The Music of Django Reinhardt IMPORT Bob Wilber Randy Sandke Mike Peters Bireli Lagrene 1992 - Standards Capitol 1995 - My favorite Django 1998 - (The One And Only, together with Jimmy Rosenberg and Angelo Debarre (Hot Club Records 1998 - Mike Reinhardt Choukar 1998 - Blue Eyes 1999 - Duet, together with Sylvain Luc 2000 - A Tribute to Django Reinhardt: at the Carnegie H.and the Freiburg Jazz Fest. reedition 2000 - Frontpage with Dennis Chambers Dominique Di Piazza 2001 - Gipsy Project 2004 - Move 2004 - Bireli Lagrene & Friends Live Jazz à Vienne (DVD). L'intégrale en 32 morceaux du concert donné en 2002 par Biréli Lagrène et les meilleurs Jazzmen manouche. 2005 - Bireli Lagrene & Gypsy Project Live in Paris DVD 2006 - Djangology avec Big Band WDR de Cologne + solo To Bi or not to Bi 2007 - Just the way you are 2008 - Electric side 2009 - Summertime, together with Sylvain Luc 2009 - Gipsy Trio 2010 - Djangologists with The Rosenberg Trio 2012 - Mouvements Storyteller - 2018 Solo Suites - 2022 מדיה וקבצים בנושא בירלי לאגרן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בירלי לאגרן (בצרפתית ובאנגלית) בירלי לאגרן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בירלי לאגרן, באתר AllMusic (באנגלית) בירלי לאגרן, באתר MusicBrainz (באנגלית) בירלי לאגרן, באתר Discogs (באנגלית) בירלי לאגרן, באתר Songkick (באנגלית) בירלי לאגרן, באתר בנדקמפ מתוך אתר allmusic משיב הרוח, כרך גליון פ"ב, ירושלים, חורף תשפ"ב
אוא"ז

אוּא"ז (ברוסית: ОАО «Ульяновский автомобильный завод», УАЗ) הוא מפעל רכבים באוליאנובסק ברוסיה, המייצר בעיקר רכבי שטח ומיניבוסים. המפעל הוקם לאחר שהממשל הסובייטי החליט על העברת מפעל זיל ממוסקבה. מומחים ממוסקבה הגיעו לאוליאנובסק ב-30 באוקטובר 1941 והחלו בהתארגנות להקמת המפעל. המפעל שייך היום (2010) לחברת סולרס (אנ') ו"סברסטאל-אוטו" (Северсталь-авто). בתקופת מלחמת העולם השנייה המפעל היה שלוחה של זיל. מ-1942 החל המפעל לייצר מכוניות באופן סדיר. בשנות ה-60 של המאה ה-20, החל המפעל בייצור מודלים מתכנון עצמי. בין השנים 1947–1950, ייצר המפעל את המשאית גא"ז MM. ב-1974, המפעל ייצר את הרכב המיליון שלו. מאז התפרקות ברית המועצות, שוקדת החברה על ייצור רכבי שטח ובאוגוסט 2008 יצא מהמפעל הג'יפ החדיש ביותר של החברה, רכב השטח אוא"ז פיק-אפ. GAZ-69 מדיה וקבצים בנושא אוא"ז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוא"ז אתר האינטרנט הרשמי של אוא"ז אמריקה (באנגלית) אוא"ז, ברשת החברתית פייסבוק אוא"ז, ברשת החברתית אינסטגרם אוא"ז, ברשת החברתית VK אוא"ז, סרטונים בערוץ היוטיוב אוא"ז, באתר פליקר
אורל (יצרנית רכב)

מפעל כלי הרכב אורל (ברוסית: Уральский автомобильный завод) הוא יצרן המשאיות הגדול ביותר ברוסיה. המשאיות מיוצרות תחת המותג "אורל". מטה החברה בעיר מיאס במחוז צ'ליאבינסק, במרכז רוסיה. החברה נחשבת לחברת בת של גא"ז. המפעל הוקם ב-30 בנובמבר 1941 כשלוחה של מפעל הרכבים המוסקבאי על שם סטלין. ב-1962 קיבלה החברה את שמה הנוכחי "אורל". ב-21 בינואר 1986 מפס הייצור יצא הרכב המיליון. ב-2005 החברה נרכשה על ידי יצרנית הרכב גא"ז. החברה מייצרת משאיות צבאיות ומשאיות תובלה שונות. בשנת 2008 משערי המפעל יצאו 15 אלף משאיות. משנת 2011 המפעל הוא חלק של "קבוצת גאז" בבעלות של אולג דריפסקה. מדיה וקבצים בנושא אורל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורל אורל, ברשת החברתית פייסבוק אורל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורל, ברשת החברתית VK
אברהם רזניק

אברהם רזניק (1909 - שנות ה-90) היה כדורגלן ישראלי והקפטן הראשון של נבחרת ארץ ישראל בכדורגל. רזניק שיחק במכבי תל אביב בשנות ה-20 וה-30 כמגן ימני, ושימש גם כקפטן הקבוצה. רזניק נודע כבעל שליטה טובה בכדור, ונחשב למגן הימני הארצישראלי הטוב ביותר בתקופה שבה שיחק במכבי. הוא זכה בשלוש אליפויות (1929, 1936 ו-1937) ובשלושה גביעים (1929, 1930, 1933). רזניק הוא גם מראשוני שחקניה של נבחרת ארץ ישראל/פלשתינה. הוא נטל חלק במסע המשחקים הראשון בתולדות הנבחרת, לקהיר ולאלכסנדריה, ביחד עם חמישה שחקנים יהודים נוספים, שחקנים ערבים ושחקנים בריטים, בהם נחלה הנבחרת שלושה הפסדים. לרשותו של רזניק שתי הופעות רשמיות במדי הנבחרת. הוא נטל חלק בתבוסה 1–7 למצרים במוקדמות מונדיאל 1934, ובעקבות התוצאה הודח על ידי המאמן שמעון רוטנר לקראת הגומלין. הוא השתתף במשחק החוץ נגד יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 1938, בו נחלה ארץ ישראל/פלשתינה הפסד. רזניק השתתף במסעות המשחקים של מכבי לארצות הברית ב-1936 ולאוסטרליה ב-1939, בסיומו החליט להשתקע באוסטרליה ולא חזר עם הקבוצה לארץ. לאחר מכן עבר לארצות הברית ושם נפטר בשנות התשעים. אברהם רזניק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אברהם רזניק, באתר Transfermarkt אשר גולדברג, תיקון היסטורי: הרכב המשחק נגד יוון בשנת 1938, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 22 בנובמבר 2010 אברהם רזניק באתר European Football (באנגלית) אשר גולדברג, נבחרת פלשתינה הראשונה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 27 באוקטובר 2010 אברהם רזניק נפטר ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפעל הקרונות של אורל

מפעל הקרונות של אורל (בשמו המקוצר אוּרַלוַואגוֹנְזָאבוֹד; ברוסית: ОАО «Научно-производственная корпорация „Уралвагонзавод“ имени Ф. Э. Дзержинского») הוא מפעל לייצור טנקי מערכה רוסיים, הממוקם בעיר ניז'ני טאגיל, במחוז סברדלובסק. למעשה זהו יצרן טנקי המערכה הגדול בעולם. בין השאר מיוצר בו הטנק הרוסי המודרני ביותר – טנק T-90. המפעל נבנה בשנים 1936-1931, והחל לעבוד ב-11 באוקטובר 1936 כאשר משערי המפעל יצא קרון הרכבת הראשון. בהדרגה, בנוסף לייצור קרונות רכבת, המפעל ייצר טנקים לצורכי הצבא האדום. במהלך מלחמת העולם השנייה כמחצית הטנקים מדגם T-34 היו מתוצרת המפעל. בשנות ה-60 וה-70 במפעל פותח ויוצר טנק T-72. בשנת 2007 החליט הנשיא ולדימיר פוטין על הקמת תשלובת תעשייתית על בסיס המפעל תוך שילובה בתשלובת מפעלים נוספים. בשנת 2008 המפעל ייצר 175 טנקים - המספר הגדול ביותר שיוצר בשנה החל מהתפרקות ברית המועצות. 62 טנקי T-90A עבור משרד ההגנה הרוסי, 60 טנקי T-90S להודו ו-53 טנקי T-90SA לאלג'יריה. ייצור קרונות רכבת וכלי רכב אזרחיים תפס שני שלישים מסך כל פס הייצור בשנת 2008, הנחשבת לפורייה מבחינת ייצור טנקים רוסיים. במאי 2010 בוטל הפרויקט של טנק T-95 החדיש עם הודעתו של משרד ההגנה הרוסי על הפסקת המימון לתוכנית. בסוף העשור השני של המאה ה-21 הסתיים פיתוח טנק T-14 ארמטה ונחתם חוזה עם משרד ההגנה הרוסי על תחילת אספקות של הסדרה הראשונה. בדצמבר 2016 הפך לחלק מחברת רוסטך. מדיה וקבצים בנושא מפעל הקרונות של אורל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפעל הקרונות של אורל (ברוסית ובאנגלית)
מפעל קירוב

מפעל קירוב (ברוסית: Кировский завод) הוא אחת מהחברות הגדולות ביותר בסנקט פטרבורג, רוסיה, בעלת היסטוריה נרחבת השזורה גם בתולדות העיר. המפעל הוקם ב-1801. המפעל הוקם ב-28 בפברואר 1801 על פי צו קיסרי של הקיסר פאבל הראשון, עם העברת מפעל הפלדה של קרונשטדט. בין השנים 1868–1880 המפעל היה בבעלותו של ניקולאי פוּטילוֹב, איש עסקים ומהנדס רוסי, שעל שמו נקרא המפעל החל מ-1868 ועד 1917. בשנת 1900 המפעל היה ממפעלי המתכות המתקדמים באירופה וב-1905 היה במרכז מהפכת 1905 כאשר פועלי המפעל יצאו להפגין מול הצאר בכיכר הארמון שבעיר. במאי 1917 לנין נאם בפני פועלי מפעל זה, שוטח את השקפותיו הסוציאליסטיות. נכון לפברואר 1917 המפעל היה למפעל הארטילרי הגדול ביותר בפטרוגרד והועסקו בו כ-36 אלף עובדים. ב-1922, לאחר הלאמת המפעל, הוא נקרא בשם "הפוטילובץ האדום". המפעל ייצר קרונות לרכבות, טנקים (המפעל ייצר בין השאר את טנק KV הנודע), מאז 1934 המפעל מכונה בשם מפעל קירוב, על שם ראש העיר, סרגיי קירוב שנרצח באותה שנה. בש נת 1938 יצחק זלצמן מונה למנהל המפעל והוא קידם ייצור טנקים במפעל. המפעל תרם רבות לתעשיית המלחמה הסובייטית בתקופת מלחמת העולם השנייה וספג אבדות כבדות בעת המצור על לנינגרד. ב-1992 הוקמה חברת מפעל קירוב, כבעלת המניות במפעל. המפעל ייצר טרקטורים שונים ומחזיק בבעלות פטנט רשום על טרקטור "קירובץ". המפעל ייצר גם מספר דגמים של חשמליות מדגם פוטילוב, על שם הבעלים הראשונים. נכון לשנת 2015 מועסקים במפעל כ-5,900 עובדים. אתר האינטרנט הרשמי של מפעל קירוב
ישיבה תיכונית קריית ארבע

ישיבה תיכונית קריית ארבע (יתק"א) היא ישיבה תיכונית שהוקמה בשנת 1989 על ידי הרב אבינועם הורביץ העומד בראשה. בישיבה מתחנכים כ-250 נערים. הישיבה הקימה עם תלמידיה את מיזם ההתנדבות "שמיניסטים עם הפנים לכלל ישראל", במסגרתו מתנדבים תלמידי הישיבה בבאר שבע. למיזם חברו כ-4,000 בני נוער נוספים בכל הארץ. הישיבה הקימה מיזם של מועדון לקשיש בתוך הישיבה, לפיתוח הקשר בין צעירים למבוגרים, בהובלת כיתות י'. הישיבה שומרת על קשר קרוב עם הבוגרים, ואף הקימה עבור בוגרי הצבא שהתחתנו את התוכנית לשילוב תורה בבקרים בבית המדרש, ולימודי אקדמיה בירושלים בשעות אחר הצהרים. הבוגרים גרים בישיבה, ומשמשים חונכים לתלמידיה. "שמיניסטים עם הפנים לכלל ישראל" "והדרת" - בסמוך לישיבה, פועל בסיוע הישיבה מרכז יום לקשישים, ותלמידי הישיבה מתנדבים בו אחת לשבוע. "מצפה אביחי" - מאחז שהוקם על ידי תלמידי מחזור י"ד על גבעה 18 הנמצאת בקרבת הישיבה בשנת התשס"ו. המאחז קרוי על שם של חבר המחזור אביחי לוי, שנרצח בפיגוע ירי בסמוך לבית חג"י שבהר חברון. כולל דיינות. אתר האינטרנט הרשמי של ישיבה תיכונית קריית ארבע ישיבת אור מנחם (קרית ארבע), דף שער בספרייה הלאומית