laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
החזקת אצבעות

החזקת אצבעות (או להחזיק אצבעות) היא מחוות יד נפוצה כדי לאחל ולחוות מזל. לעיתים מחווה זו מתפרשת כניסיון לגנות אנשים מאמינים. המחווה נעשית בשילוב שתי אצבעות, כאשר מניחים את האמה על גבי האצבע המורה. המקור המדויק של המחווה אינו ידוע. אך כפי הנראה מקורו בנצרות. הנוצרים האמינו בכוחו של הצלב על מנת להגן עליהם מרעות שונות ולגרום להצלחתם, כך שכאשר שהו במקום בו לא היה צלב, השתמשו באצבעות ידיהם על מנת לחוות את סימן הצלב. בתחילה נעשתה המחווה על ידי שני אנשים שהניחו את אצבעותיהם אחת על השנייה על מנת ליצור צורת צלב, מנהג זה היה נפוץ במשך מאות שנים. אך ברבות השנים נולד המנהג ליצור את סימן הצלב אף על ידי הצלבת שתי אצבעות יד של אדם אחד, כאשר רצה להביע משאלה וכדומה. הסבר אפשרי נוסף, הוא כי הכוונה לחקות את צורת אבר המין הנקבי, שבקרב הפגאנים יוחסה לו הסגולה להרחיק שדים ורוחות רעות.[דרוש מקור] שימוש נפוץ במחווה מתייחס למאות הראשונות של הכנסייה הקתולית. שימוש שכיח במחווה זו נעשה כאשר שני נוצרים היו מניחים את אצבעותיהם כביכול על מנת להפעיל את הכוח הקשור לצלב של ישו כדי להתגונן מהרוע. באנגליה במאה ה-16 אנשים המשיכו במנהג זה על מנת ליצור את סימן ההצטלבות כדי להדוף את הרוע, וכן כאשר אנשים השתעלו או התעטשו. אמונה טפלה זו הפכה לפופולרית בקרב תרבויות נוצריות רבות באירופה. במקומות מסוימים, הדבר נעשה על ידי אדם נוסף שהיה מניח את אצבעו על האצבע של האדם שהביע את המשאלה, באופן ששתי אצבעות יצרו צורת צלב. עם זאת אף כיום מצויה המחווה בצורתה המקורית על ידי שני אנשים ליצירת צורת הצלב בזמן ברכה או הסכם הדדי. יש הסבורים כי מעשה 'החזקת האצבעות' כסימן מזל או ביצוע משאלה היה מצוי אף לפני הנצרות. לדעתם, אף צורת הצלב הייתה סימן רווח של אחדות ושלום. השימוש במונח להחזיק אצבעות על פי היהדות באתר ישיבה. מדיה וקבצים בנושא החזקת אצבעות בוויקישיתוף מגזין חוף אורנג. אמיס תקשורת. מאי 1990. pg. 177 "בימים נוצריים מוקדמים, מאמין שהתעמת עם רעה או עם השפעות עוינות הפציר בכוחו של הצלב הקדוש להגנה על ידי סיבוב האצבע האמצעית על אצבעו והחזיק את אצבעותיו הנותרות באגודלו" Good Housekeeping, Volume 226. International Magazine Company. 1998. Crossing fingers: This was a Sign of the Cross that early Christians could use to avert bad luck without attracting the notice-and wrath-of pagans. Panati, Charles (1989). Extraordinary Origins of Everyday Things. William Morrow Paperbacks. ISBN 978-0060964191.
מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד

מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד (בספרדית: María de la Paz de España; ‏ 23 ביוני 1862 – 4 בדצמבר 1946) הייתה נסיכה ספרדית, בתה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד. מריה דה לה פאס נולדה ב-23 ביוני 1862 במדריד, לפרנסיסקו, דוכס קאדיז ולאיזבלה השנייה, מלכת ספרד מבית בורבון. להוריה נולדו שנים עשר ילדים אך כיוון שמניחים שפרנסיסקו דה אסיס היה הומוסקסואל לא ברור מי היה אביה הביולוגי של מריה דה לה פאס. כאשר נאלצו איזבלה ובעלה לעזוב את ספרד אחרי ההפיכה של 1868 מריה דה לה פאס התלוותה אליהם לפריז, ולאחר המרד של הקומונה הפריזאית והכיבוש הגרמני בעקבות מלחמת צרפת–פרוסיה, הם עברו להתגורר בשווייץ. ב-2 באפריל 1883 התחתנה מריה דה לה פאס עם בן דודה לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה, ונולדו להם שלושה ילדים. בשנת 1885 חזרו הזוג הצעיר לבוואריה והתגוררו בעיקר באגף צדדי של ארמון נימפנבורג המלכותי, שניתן להם על ידי לודוויג השני. מאוחר יותר, הם רכשו ארמון שנרכש בעיר הפנימית של מינכן, ארמון לודוויג פרדיננד בוויטלסבאכפלאץ, והתגוררו בו יחד עם אחיו של לודוויג פרדיננד, אלפונס, נסיך בוואריה ומשפחתו. לודוויג פרדיננד ומריה דה לה פאס הקימו את הענף הספרדי של משפחת המלוכה הבווארית, שהתחילו בנישואי הוריו של לודוויג פרדיננד אך התחזקו על ידי נישואים ספרדים רצופים במשך שלושה דורות. לאחר מלחמת העולם השנייה סייעה מריה דה לה פאס לרפובליקנים ספרדים (ובהם קומוניסטים ואנרכיסטים), שנמלטו בתום מלחמת האזרחים הספרדית מספרד, ובמהלך מלחמת העולם השנייה נפלו בשבי הגרמני, בלי קשר למעמד או דעה פוליטית. ב-4 בדצמבר 1946 מתה מריה דה לה פאס בביתה במינכן, והיא בת 84 שנים. בנה אדלברט, נסיך בוואריה, כיהן כשגריר הראשון של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בספרד. ב-2 באפריל 1883 התחתנה מריה דה לה פאס עם בן דודה לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה, ונולדו להם שלושה ילדים: פרדיננד, נסיך בוואריה (1884–1958), התחתן עם מריה תרסה, נסיכת ספרד. אדלברט, נסיך בוואריה (1886–1970), התחתן עם אוגוסטה, רוזנת זיפריד. פילאר, נסיכת בוואריה (1891–1987). מדיה וקבצים בנושא מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד בוויקישיתוף
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2009

רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל ובשטחים בשנת 2009.      פיגועים שיצאו מאזור יהודה ושומרון,      פיגועים שיצאו מרצועת עזה,      פיגועים שיצאו מלבנון,      פיגועים שיצאו ממצרים,      פיגועים שיצאו מישראל,      פיגועים שיצאו מירדן,      פיגועים שיצאו מסוריה,      פיגועים שיצאו מטורקיה,      פיגועים שיצאו מקנדה.   27 בינואר – חייל צה"ל נהרג ו-3 נפצעו בפיצוץ בצד הישראלי של גדר הביטחון של עזה, בסמוך למעבר כיסופים.[דרוש מקור]   5 במרץ – בפיגוע דריסה שבוצע בסמוך לקניון מלחה שבירושלים, מחבל פלסטיני תושב מזרח ירושלים שנהג ביעה אופני פגע באוטובוס ובניידת משטרה ופצע קל שני שוטרים שישבו בניידת המשטרה. שוטר ואזרח שהיו במקום ירו במחבל, שמת זמן קצר לאחר מכן.   15 במרץ – שני שוטרים, יחזקאל רמזרקר ודוד רבינוביץ' נרצחו בפיגוע ירי בצפון בקעת הירדן.   21 במרץ – פיגוע התאבדות סוכל בקניון סינמול בחיפה.[דרוש מקור]   2 באפריל – פיגוע הגרזן בבת עין: פלסטיני תושב ח'ירבת סאפא שחדר ליישוב בת עין רצח בגרזן את שלמה נתיב, נער בן 13 ופצע ילד בן 7 לפני שהוא הצליח להימלט מהיישוב. ארגון טרור בשם "חוליות עימאד מורנייה" נטל את האחריות לפיגוע. 18 באפריל – בפיגוע דריסה שבוצע על ידי מחבל פלסטיני בסמוך למחסום חיזמא שבצפון ירושלים נדרסו שני שוטרים אשר נפצעו קל ובינוני. המחבל נתפס והודה בחקירתו כי התכוון לפגוע בשוטרים.   10 במאי – רצח גריגורי רבינוביץ', גריגורי רבינוביץ', אזרח ישראלי נרצח ליד גן יבנה לאחר שנחטף על ידי שני פלסטינים תושבי הכפר עראנה שבצפון השומרון.   22 במאי – ירון גיספאן, תושב עלי שבשומרון נורה בכניסה ליישוב בזמן שנסע לאסוף את אשתו שהייתה בחודש התשיעי להריונה בתחנת האוטובוס של היישוב, לאחר שלא ענה לאשתו ונעדר כמה שעות, שוטר דיווח שמצא את גופתו בגבעה ליד היישוב.   8 ביוני – 10 מחבלים פלסטינים התקיפו את מעבר קרני באמצעות סוסים עמוסים בחומרי נפץ. ארבעה מחבלים והסוסים שעליהם רכבו נהרגו במהלך חילופי אש עם לוחמי צה"ל. חיילי צה"ל לא נפגעו באירוע.   30 בנובמבר – רצח יפים ויינשטיין: יפים ויינשטיין, נהג מונית ישראלי בן 54 מנצרת עילית, נחטף, נדקר למוות ונשדד על ידי חמושים איסלאמיים המזוהים עם ארגון הטרור אל-קאעידה, לאחר שהמתנקשים הזמינו פיצה באמצעות שירות המוניות מפיצריה בנצרת עילית.   24 בדצמבר – הרב מאיר חי נרצח בפיגוע ירי סמוך לשבי שומרון. סיכום שנת 2009, באתר השב"כ הלחימה ברצועת עזה בין מבצע עופרת יצוקה למבצע עמוד ענן נתיב נחמני ויהושע בריינר‏, פיגוע דריסה בירושלים: 2 פצועים קל, באתר וואלה, 5 במרץ 2009 רוני מלול ורועי שרון, ירושלים: שני שוטרים נפצעו בפיגוע דריסה, באתר nrg‏, 3 במרץ 2009 רוני מלול, המפגע מירושלים: בן 26 מבית חנינא שבמזרח העיר, באתר nrg‏, 3 במרץ 2009 הרוגי הפיגוע: דוד נהג לסייע לנהגים שנתקעו, באתר ynet, 16 במרץ 2009 רועי שרון, בת עין: נער נרצח ואחר נפצע מפגיעות גרזן בפיגוע, באתר nrg‏, 2 באפריל 2009 עוזי ברוך, נלכד רוצח הנער שלמה נתיב הי"ד, באתר ערוץ 7, 26 באפריל 2009 תום שרון, ‏"חוליות עימאד מורנייה" נטלו אחריות לפיגוע, באתר ‏מאקו‏, 2 באפריל 2009 מנחם כץ, בפעם השישית: פיגוע דריסה בירושלים, באתר כיכר השבת, ‏18 באפריל 2009 חנן גרינברג, הותר לפרסום: נהג המונית נרצח בפיגוע נקם, באתר ynet, 9 ביולי 2009 סוסי תופת מבית היוצר של עזה, באתר ‏מאקו‏, 8 ביוני 2009 אחיקם משה-דוד, חשד לרצח של נהג מונית ליד כפר החורש, באתר nrg‏, 30 בנובמבר 2009 אפרת וייס, נהג ישראלי נרצח בפיגוע ירי בשומרון, באתר ynet, 24 בדצמבר 2009
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2007

רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל ובשטחים בשנת 2007. שנה זו הייתה אופיינית במספר מופחת של פיגועים, בעיקר בעקבות סיום האינתיפאדה ותוכנית ההתנתקות. החל מחודש יוני באותה שנה, החמאס השתלט על רצועת עזה והתחיל לבצע פיגועים משטחה.      פיגועים שיצאו מאזור יהודה ושומרון,      פיגועים שיצאו מרצועת עזה,      פיגועים שיצאו מלבנון,      פיגועים שיצאו ממצרים,      פיגועים שיצאו מישראל,      פיגועים שיצאו מירדן,      פיגועים שיצאו מסוריה,      פיגועים שיצאו מטורקיה,      פיגועים שיצאו מקנדה.   29 בינואר – הפיגוע במאפייה באילת: בפיגוע התאבדות במאפייה באילת נרצחו 3 ישראלים.   25 בפברואר – אזרח ישראלי נרצח בפיגוע דקירה בגוש עציון.   19 במרץ – ישראלי נפצע באורח בינוני ליד קיבוץ נחל עוז על ידי צלף ערבי.[דרוש מקור]   11 באפריל – ישראלי בן 30 תושב עמנואל נפצע קל בפיגוע ירי בסמוך לקדומים על ידי מחבל משכם.[דרוש מקור]   17 באפריל – שלושה אזרחים ישראלים נפצעו באורח קל-בינוני בפיגוע ירי בין נעלה לדולב.[דרוש מקור]   2 במאי – פעילי החמאס והג'יהאד האיסלאמי משגרים לפחות 18 רקטות לעבר ישראל אשר פוגעות ברכב בסמוך למרכז המסחרי של שדרות. באירוע נהרגת אשה ישראלית ונפצעים 2 אנשים.[דרוש מקור]   7 במאי – מאבטח ישראלי נורה ונפצע קשה ליד היישוב ניל"י על ידי חוליה של שלושה מחבלים מהכפר דיר קדיס, המאבטח נפטר מנכותו ב-2021.[דרוש מקור]   20 במאי – שתי נשים מרצועת עזה נעצרו במעבר ארז לאחר שתכננו לבצע פיגוע התאבדות.[דרוש מקור]   21 במאי – בשדרות ישראלית נהרגה בפגיעת רקטת קסאם אשר נורתה מרצועת עזה.[דרוש מקור]   27 במאי – בשדרות נהרג אזרח ישראלי בפגיעת רקטת קסאם אשר נורתה מרצועת עזה.[דרוש מקור]   27 במאי – במהלך עבודות בניית חומת ההפרדה בשכונת שייח' סעד שבמזרח ירושלים נפצעו עובד ושוטר באורח בינוני-קשה בפיגוע ירי לאחר שמחבל ערבי תושב השכונה ירה לעברם, גם פלסטיני שעבר במקום תושב השכונה נהרג בפיגוע.[דרוש מקור]   10 באוגוסט – פיגוע ירי בישיבת עטרת כהנים שבעיר העתיקה של ירושלים, מחבל ערבי ישראלי מכפר מנדא חטף את נשקו של מאבטח וירה בו בכתף, פצע תשעה עוברי אורח באורח קל ובינוני, ונהרג לאחר כמה דקות.   19 בנובמבר – רצח עידו זולדן: בפיגוע ירי לעבר מכונית בכפר פונדוק שבקרבת היישוב קדומים בשומרון נרצח עידו זולדן, תושב שבי שומרון, בידי שוטרים פלסטינים.[דרוש מקור]   28 בדצמבר – הפיגוע בנחל תלם: שני חיילי צה"ל בחופשה נרצחו על ידי מחבלים פלסטינים בעת שטיילו באזור נחל תלם שביהודה. הטרור הגיע לאילת: שלושה הרוגים בפיגוע, באתר ynet, 29 בינואר 2007 Suicide Bomb Kills 3 in Bakery in Israel - The New York Times, 29 January 2007 אפרת וייס, מתנחל נרצח וגופתו התגלתה מצפון לחברון, באתר ynet, 25 בפברואר 2007 אפרת וייס, תיעוד מצולם: ניסיון הפיגוע בעיר העתיקה, באתר ynet, 12 באוגוסט 2007 אפרת וייס ועלי ואקד, טיול שהפך לקרב: שני חיילים נרצחו, מחבל נהרג, באתר ynet, 28 בדצמבר 2007
פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2010

רשימת פיגועי טרור נגד ישראלים שהתרחשו במדינת ישראל ובשטחים בשנת 2010. פיגועי הטרור שהתרחשו בישראל בשנת 2010 גבו את חייהם של תשעה ישראלים, מתוכם שלושה חיילים, שוטר אחד וארבעה אזרחים, ולפציעתם של 28 נוספים. להלן, נזכרים האירועים הבולטים יותר; לצידם, התרחשו מקרים רבים נוספים של ניסיונות פיגוע או פיגועים מתוכננים שבהם לא הצליחו המחבלים להוציא לפועל את רצונם או אירועי זריקת אבנים ובקבוקי תבערה שבהם לא היו נפגעים כלל או שהיו בהם רק פצועים קל.      פיגועים שיצאו מאזור יהודה ושומרון,      פיגועים שיצאו מרצועת עזה,      פיגועים שיצאו מלבנון,      פיגועים שיצאו ממצרים,      פיגועים שיצאו מישראל,      פיגועים שיצאו מירדן,      פיגועים שיצאו מסוריה,      פיגועים שיצאו מטורקיה,      פיגועים שיצאו מקנדה.   10 בפברואר – בפיגוע דקירה בצומת תפוח שבוצע על ידי קצין משטרה פלסטיני, נרצח חייל צה"ל, רס"ל איהאב ח'טיב.   26 בפברואר – גופתה של נטע שורק, תושבת זכרון יעקב שנרצחה יומיים קודם לכן במנזר בית ג'מאל שליד בית שמש נמצאה. בתחילה המשטרה סברה שהיא התאבדה, אולם לאחר מכן התברר שהיא נרצחה על ידי חוליה של מחבלים פלסטינים מהכפר צוריף שדקרו וחנקו אותה למוות.   26 במרץ – 2 חיילי צה"ל, אילן סביאטקובסקי ואלירז פרץ (בנה של מרים פרץ) נרצחו בקרבות עם מחבלים פלסטינים שהטמינו חומרי נפץ לאורך גדר הביטחון.   11 ביוני – מחבל פלסטיני מבצע פיגוע דריסה על שני שוטרי מג"ב בסמוך לחומת העיר העתיקה, ופצע אותם באורח קל. אנשי משמר הגבול ששהו במקום ירו בנהג וחיסלו אותו במהלך ניסיון הימלטות.   14 ביוני – השוטר יהושע סופר נרצח ושלושה שוטרים נפצעים בפיגוע ירי על רכבם בכביש 60, דרומית לחברון.   31 באוגוסט – פיגוע הירי בהר חברון: ארבעה ישראלים, בהם אישה בהריון, נרצחו באכזריות על ידי מחבלים פלסטינים בפיגוע ירי בקרבת קריית ארבע. חמאס נטל אחריות לפיגוע.   1 בספטמבר – מחבלים פלסטינים ירו על מכונית ישראלית ליד כוכב השחר אשר באזור יהודה ושומרון. באירוע נפצע באורח בינוני אזרח ישראלי ונפצעה באורח קל אישה ישראלית. חמאס נטל אחריות לפיגוע.   26 בספטמבר – אישה בהריון נפצעה באורח בינוני ובעלה נפצע באורך קל לאחר שמחבלים פלסטינים ירו על רכבם סמוך ליישוב טנא-עומרים שבדרום הר חברון.   18 בדצמבר – קיי וילסון (טל הרטוב), מדריכת טיולים ומוזיקאית תושבת גבעת זאב יצאה לטיול בשביל ישראל עם חברה, כריסטין לוקן, תיירת נוצריה מארצות הברית. ליד היישוב מטע הותקפו השתיים בידי שני מחבלים, שרצחו גם את נטע שורק בפברואר אותה שנה. לוקן נרצחה ווילסון נפצעה קשה מדקירות סכין.[דרוש מקור] סיכום שנת 2010, באתר השב"כ איהאב ח'טיב נטע בלאט שורק ז"ל, באתר האינטרנט של המועצה אזורית זכרון יעקב בועז ווליניץ‏, אחיה של נטע שורק: "המשטרה התרשלה בחקירה", באתר וואלה, 26 בינואר 2011 יואב זיתון, אילנה קוריאל, אליאור לוי, עשור אחרי: מחבל מואשם במעורבות בפיגוע שבו נהרגו אלירז פרץ ואילן סביאטקובסקי, באתר ynet, 9 באוגוסט 2020 איילה חננאל וניר יהב‏, 2 שוטרי מג"ב נפצעו בניסיון פיגוע דריסה בי-ם, באתר וואלה, 11 ביוני 2010 יהושע בריינר ואריאל נוי‏, פיגוע הירי ליד חברון: אחד השוטרים מת מפצעיו, באתר וואלה, 14 ביוני 2010 חזקי עזרא, מקום הפיגוע, המחבלים ביצעו וידוא הריגה - וידאו, באתר ערוץ 7, 31 באוגוסט 2010 יואב זיתון, אילנה קוריאל, אליאור לוי, שני פצועים בינוני וקל בפיגוע ירי ליד רמאללה, באתר ynet, 2 בספטמבר 2010 יהושע בריינר‏, פיגוע ירי ליד חברון: אישה הרה נפצעה באורח בינוני, באתר וואלה, 11 ביוני 2010
דייהטסו אופטי

דייהטסו אופטי (באנגלית: Daihatsu Opti) היא מכונית קומפקטית בתצורת סופרמיני, המוגדרת ביפן "Kei car" (אנ'), מתוצרת יצרנית הרכב היפנית דייהטסו אשר יוצרה בין השנים 1992–2002. קרוי: L300. 4 נוסעים. 3 דלתות האצ'בק. 5 דלתות האצ'בק. הנעה קדמית 4x2. הנעה כפולה 4x4. קרוי: L800. 4 נוסעים. 4 דלתות הרדטופ סדאן. הנעה קדמית 4x2. הנעה כפולה 4x4. דור ראשון "דייהטסו אופטי" "דייהטסו אופטי", שנת 1995 "דייהטסו אופטי" דור שני "דייהטסו אופטי" "דייהטסו אופטי" "דייהטסו אופטי" דייהטסו אתר האינטרנט הרשמי של דייהטסו אופטי (ביפנית) מדיה וקבצים בנושא דייהטסו אופטי בוויקישיתוף דייהטסו אופטי, סרטון באתר יוטיוב "דייהטסו אופטי" שנת 1992 - מפרט טכני carfolio.com/specifications/models/car "דייהטסו אופטי" tradecarview.com/specifications/daihatsu/opti "דייהטסו אופטי" goo-net-exchange.com/catalog/DAIHATSU__OPTI
מזרח (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מזרח – הצד שבו זורחת השמש מזרח (קישוט) – קישוט יהודי כותל המזרח – הקיר המזרחי של בית הכנסת מזרח (גאוגרפיה) – אזור גאוגרפי הכולל את המזרח התיכון, המזרח הרחוק ועוד. מזרחי
פטישן טיבורו

פטישן טיבורו (שם מדעי: Sphyrna tiburo) הוא מין של כריש מהסוג פטישן שבמשפחת הפטישניים אשר חי בחופים הטרופיים וממוזגים של אמריקה הצפונית והדרומית. לפטישן זה יש ראש דמוי-פטיש אשר נבדל בין הזכרים לנקבות והוא קצר באורכו מאשר שאר הפטישנים והוא מעוגל יותר. בעוד לנקבות הראש נוקשה ומעוגל יותר לזכרים ישנם קצוות בולטים מצידי הפטיש המיוצרים מסחוס. זהו כריש קטן יחסית באורך 0.61-0.91 מטר כשהאורך המרבי הוא 1.5 מטר. הנקבות גדולות יותר מהזכרים. צבע הפטישן חום כהה עד אפור והבטן לבנה. בניגוד לשאר הכרישים הפטישן לא חייב לשחות כדי לנשום והוא בעל סנפירים קצרים יותר מקרוביו. הפטישן שוחה לאורך קרקעית הים שבין חופי ניו אינגלנד עד מפרץ מקסיקו וברזיל במזרח ובין חופי קליפורניה לאקוודור במערב, כאשר הוא חוצה את תעלת פנמה. הוא נפוץ באזורים צפוניים בין פלורידה לקרוליינה במשך הקיץ בעוד בחורף הוא מצוי באזורים טרופיים. הכריש מעדיף חופים בוציים או בעלי כרי עשב ימי. מזונו של הכריש מורכב מסרטנים שונים, בעיקר מקריל ומסרטן מהמין Callinectes sapidus הנפוץ בחופי אמריקה וכן מדגים, תוך שימוש בשיניו החזקות. בניגוד לרוב הכרישים הוא ניזון גם מעשבי ים, לעיתים למעלה מ-60% מתזונתו, בדומה לאוכלי עשב יבשתיים גם הפטישן נעזר בחיידקים במערכת העיכול לפירוק התאית שבעשב הים לחד-סוכרים, ייתכן שהמקור האבולוציוני ליכולת עיכול זו הוא סימביוזה עם חיידקים מפרקי כיטין המרכיב את שריון הסרטנים . מדיה וקבצים בנושא פטישן טיבורו בוויקישיתוף פטישן טיבורו, באתר ITIS (באנגלית) פטישן טיבורו, באתר NCBI (באנגלית) פטישן טיבורו, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פטישן טיבורו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פטישן טיבורו, באתר FishBase (באנגלית) פטישן טיבורו, באתר GBIF (באנגלית) פטישן טיבורו באתר הרשימה האדומה של IUCN Leigh, Samantha C., Yannis P. Papastamatiou, and Donovan P. German, Gut microbial diversity and digestive function of an omnivorous shark, Marine Biology 168:5, 2021, עמ' 1-16
מכון רויטרס ללימודי עיתונות

מכון רויטרס ללימודי עיתונות (באנגלית: Reuters Institute for the Study of Journalism, בראשי תיבות: RISJ) הוא מרכז מחקר וצוות חשיבה שמרכזו בבריטניה. זהו מרכז המחקר של אוניברסיטת אוקספורד לחקר נושאים המשפיעים על התקשורת העולמית. המכון הוקם במחלקה לפוליטיקה וליחסים בינלאומיים באוניברסיטת אוקספורד ב-2006 כדי לערוך באמצעותו מחקרים מדעיים ומקצועיים על אמצעי התקשורת, לנהל את תוכנית המלגות לעיתונאות של תומסון-רויטרס, ולארח עמיתים למחקר אקדמי. מכון רויטרס פועל לגשר בין עיתונאות יומיומית ובין מחקר אקדמי, והוא מרכז מחקר למצוינות באוניברסיטה. המכון מקיים באופן קבוע סמינרים ואירועים ויש לו תוכנית פרסום מקיפה. פרסומים אחרונים כללו את "דו"ח העיתונות המקוונת, 2018" (Digital News Report); מחקר בנושא "'ראיתי את החדשות בפייסבוק': ייחוס למותג בעת גישה לחדשות מסביבות מבוזרות" (‘I Saw the News on Facebook’: Brand Attribution when Accessing news from Distributed Environments); מחקר נוסף שעסק ב"מקרה בוחן בעדכון השידור הציבורי בזמנים מחוסרי-תקציבים ומקוטבים-פוליטית" (A Case Study in Updating PSB in Politically Polarised and Cash-Strapped Times); ואת "תפקידו של טוויטר במהלך הבחירות לנשיאות צרפת". תוכנית המלגות לעיתונות של תומסון-רויטרס, שנוסדה בשנת 1983, מנוהלת בשיתוף על ידי המחלקה לפוליטיקה ויחסים בינלאומיים של אוניברסיטת אוקספורד ועל ידי מכללת גרין טמפלטון (Green Templeton College). התוכנית אירחה מעל 500 עמיתים מ-90 מדינות. אל המלגה מגישים מועמדות עיתונאים באמצע הקריירה מכל רחבי העולם, והנבחרים זוכים למימון שבאמצעותו הם כותבים מחקר אקדמי על נושאים על פי בחירתם באוקספורד. מכון רויטרס מארח עמיתים אקדמיים שעובדים על מחקרים במימון בנושאים בעלי משמעות לתעשיית החדשות. הנושאים המרכזיים שמעסיקים את חוקרי המכון הם שיטות עיתונאיות, סטנדרטים עיתונאיים, אחריות של המדיות השונות, הפיקוח על כלי התקשורת ועסקי החדשות. המכון הוא שותף ב"תצפית העיתונות האירופית" (European Journalism Observatory), רשת של 11 אתרים בשפות שונות המדווחים על מחקר תקשורת מרחבי אירופה. מכון רויטרס מקבל מימון מקרן תומסון-רויטרס וכן מימון נוסף מחברות תקשורת, מקרנות וממכוני מחקר אקדמיים ברחבי העולם. את המכון מנהל ד"ר רסמוס קלייס נילסן (Rasmus Kleis Nielsen), פרופסור באוניברסיטת אוקספורד. בעבר שימש נילסן מנהל המחקר במכון. אתר האינטרנט הרשמי של מכון רויטרס ללימודי עיתונות "Reuters Institute for the Study of Journalism / Overview". Reuters Institute for the Study of Journalism. אורכב מ-המקור ב-2009-10-11. נבדק ב-2009-09-20. Gibson, Owen (2006-01-20). "Oxford journalism institute aims to bridge trust gap". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-02-26. מכון רויטרס ללימודי עיתונות, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
ברכה זק

ברכה זק (נולדה בשנת 1933) היא פרופסור אמריטה במחלקה למחשבת ישראל על שם גולדשטיין-גורן של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מרבית מחקריה הוקדשו לחקר קבלתם של ר' שלמה הלוי אלקבץ ור' משה קורדובירו. לאחר לימודי הוראה בבית המדרש למורים על שם דוד ילין למדה זק באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לספרות עברית, היסטוריה של עם ישראל וחינוך. ברכה זק השלימה את עבודת הדוקטור שלה: 'תורת הסוד של ר' שלמה הלוי אלקבץ' באוניברסיטת ברנדייס בהנחייתו של פרופ' אלכסנדר אלטמן. ברכה זק הייתה ממקימי המחלקה למחשבת ישראל על שם גולדשטיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ולימדה בה במשך כשלושים שנה. ברכה זק ממשיכה לעסוק בלימוד ומחקר גם לאחר פרישתה לגמלאות. את מרבית מחקריה הקדישה ברכה זק לקבלת ר' משה קורדובירו שהיה מחשובי מקובלי צפת שחיו ופעלו במאה ה-16. מחקריה מאופיינים בעיון טקסטואלי במכלול הקורפוס הרחב של קורדובירו ובכללו פירושו רחב היריעה לספרות הזוהר. היא גם ההדירה מכתבי יד חלקים מחיבוריו של קורדובירו, כגון שני השערים הראשונים של ספר שיעור קומה וחלקים מספר אלימה. בניגוד למחקרים כגון של יוסף בן-שלמה שבחנו תפיסות של קורדובירו רק על פי חלק מחיבוריו והדגישו את הצדדים התאולוגיים והפילוסופיים שלו, ברכה זק שכללה את תמונת המחקר. היא הציגה סוגיות רבות ומגוונות שעמדו במרכז חייו ויצירתו, כגון, יחסו לאדם, לתורה, ולתפילה. ברכה זק הצביעה על מרכזיותה ועל חשיבותה הרבה של הספרות הזוהרית בקבלתם של קורדובירו וחבורתו. כמו כן הצביעה על הקרבה של רעיונות לוריאניים לאלה של קורדובירו, ודנה גם בהשפעת קבלת קורדובירו על מקובלים כגון ר' שבתי שעפטל הורוויץ מפראג ועל הוגי החסידות. בשנת 2018 פרסמה ברכה זק את המונוגרפיה הראשונה על ר' שלמה הלוי אלקבץ- בעל הפיוט הנודע 'לכה דודי'. בשערי הקבלה של ר' משה קורדובירו, [באר-שבע] 1995 שומר הפרדס: המקובל ר' שבתי שעפטל הורוויץ מפראג, באר-שבע 2002 מעיין עין יעקב: המעיין הרביעי מספר אלימה עם מבואות מאת שפרה אסולין, אסתר ליבס, מלילה הלנר-אשד ולאה מוריס, באר-שבע 2009 ממעיינות ספר אלימה ומחקרים בקבלתו, באר-שבע 2013 כרם היה לשלמה: האל, התורה וישראל בכתבי ר' שלמה הלוי אלקבץ, באר-שבע 2018 רשימת מאמריה של ברכה זק על פי קטלוג רמב"י רשימת פרסומים (חלקית) נתפרסמה בשפע טל הרצאתה של פרופ' זק על שיעור קומת התפילה בכנס "התפילה בישראל היבטים חדשים" 2013 ברכה זק (1933-), דף שער בספרייה הלאומית
חנן גלעד

חנן גלעד (נולד בשנת 1949) הוא מאמן שחייה בכיר ישראלי, מורה לחינוך גופני, מאמן ראשי בהפועל גליל עליון (1982–2000), מאמן נבחרת ישראל (1990–1991), מאמן בפנימיית המחוננים בווינגייט (2000–2019), חבר בצוות המאמנים הלאומי למכביות משנת 1989 ומאמן ראשי במכביות (1989, 1997, 2009 ו-2013), מאמן לאומי של שחייה במים פתוחים (משנת 2017–2020) וחבר בוועדה המקצועית של איגוד השחייה בישראל במשך כ-20 שנים. גלעד נולד וגדל בקיבוץ כפר סאלד. בצבא שרת בנחל המוצנח ובפלס"ר וסיים בתפקיד מ"פ. הוא בוגר מכללת וינגייט בחינוך גופני (1975–1977) ובשנת 1978 סיים קורס מאמנים בהדרכתו של יוסף טלקי. הוא החל לאמן שחייה בקיבוצו בשנת 1973 ובשנת 1980 עם הקמת קבוצת בפועל גליל עליון הצטרף לצוות המאמנים שכלל את מיכה שטראוס מקיבוץ שמיר ואדי נמינוב מקיבוץ כפר הנשיא. בשנת 1982 הוא התמנה למאמן ראשי בהפועל גליל עליון עד לשנת 2000, לצידו אימנו אבישי פלג וישי אדלר. ב-1988 הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות ישראל לבוגרים. בשנת 2000 עבר לאמן בפנימיית המחוננים במכון ווינגייט, לצידו של לאוניד קאופמן עד לשנת 2018. בשנת 1985 שימש גלעד כמאמן ראשי לתחרות שמונה האומות שנערכה בהלסינקי, פינלנד. בשנת 1986 אימן גלעד את נבחרת הפועל למשחקי הפועל שנערכו באוסטריה. לאחר מכן, הצטרף לצוות המאמנים של נבחרת ישראל ובשנים 1990–1991 שימש כמאמן הלאומי. בהמשך אימן את נבחרות ישראל לקדטים (תחרות קומן), נבחרות ישראל לנוער (אליפויות אירופה לנוער ורב אומות) וכן עוזר בנבחרות ישראל (אליפויות עולם ואליפויות אירופה). הוא אימן את הנבחרות הלאומיות בכל המכביות משנת 1989 ושימש כמאמן ראשי שלהן בשנים 1989, 1997, 2009 ו-2013. בין השנים 2001–2011 שימש גלעד כמאמן ראשי של נבחרת הנוער של ישראל ורכז הצעירים באיגוד השחייה ומשנת 2017 מאמן לאומי של שחייה במים פתוחים. משנת 2006 משמש גלעד בבית הספר למאמנים ומדריכים של וינגייט, כראש תחום הדרכת שחייה. במשך קרוב ל-20 שנים שימש כחבר בוועדה המקצועית של איגוד השחייה בישראל ובשנים 2012–2016 הוא שימש באופן לא רשמי גם כמנהל מקצועי באיגוד השחייה. בין השחיינים הבולטים שאימן גלעד, נמנים אלופי ושיאני ישראל בשחייה: ירון אילתי, נדב שנל, שגב פורת, זוהר לבנסברג, שילו איילון, נמרוד פלמה. באקדמיה בווינגייט אימן לצידו של לאוניד קאופמן את השחיינים: יואב גת, איתן אורבך, מיקי חליקה, יואב ברוק, אניה גוסטמלסקי, יעקב טומרקין, גיא ברנע, גל נבו, עמית עברי, מיכאל דמיטרייב, מתן רודיטי ועוד רבים מטובי השחיינים בישראל. גלעד אב ל-5 בנות. מים פתוחים: מקום חמישי באירופה למתן רודיטי, כולל תמונה של חנן גלעד, 9 באוגוסט 2018 אורן אהרוני, אמיר עופר מונה למאמן נבחרת המים פתוחים, באתר ynet, 25 ביוני 2020 השחיינים לאליפות העולם באוסטרליה, מעריב, 25 בדצמבר 1990 אלכס פרלסמן, רז דר ייעדר מהמשחה ל-200 מ' חתירה, מעריב, 5 ביולי 1989 אגודת השחייה הפועל גליל עליון - אודות שוער עבר של מכבי נתניה בראש משלחת השחייה להלסינקי, מעריב, 3 ביולי 1985
מיילס מהמחר

מיילס מהמחר (באנגלית: Miles from Tomorrowland; נקראת Miles From Tomorrow בבריטניה ו-Mission Force One החל מ-2017) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה ב-6 בספטמבר 2015 בערוץ דיסני ג'וניור. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2015 בערוץ דיסני ג'וניור. הסדרה היא 3 עונות ו-75 פרקים באורך 24 דקות. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיה של משפחת קליסטו שעובדים עבור רשות הטרנספורטים של עולם המחר במשימה לחבר את היקום. במאית הדיבוב בעברית הייתה אפרת קרצמן ומפיקי הדיבוב היו מעיין שניידר-משה (בין השנים 2015-2016) ועדי וולוצקי (בין השנים 2017-2018). אתר האינטרנט הרשמי של מיילס מהמחר (באנגלית) "מיילס מהמחר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיילס מהמחר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיילס מהמחר", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "מיילס מהמחר", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "מיילס מהמחר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מיילס מהמחר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית