laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמילי בראגסטאד

אמילי בראגסטאד (בנורווגית: Emilie Bragstad; נולדה ב-16 בדצמבר 2001) היא כדורגלנית נורווגית, המשחקת בעמדת הבלמת בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת נורווגיה. כשהיא בת 18, נבחרה על-ידי אופ"א לאחת מהכדורגלניות המעניינות לצפייה בשנת 2020. בראגסטאד החלה את קריירת הכדורגל שלה ב-2013, כשהצטרפה לקבוצת הנוער של המועדון הנורווגי טרונד. ב-2015 עברה לקבוצת הנוער של המועדון סטרינדהיים (אנ'), וב-2017 עברה לקבוצת הנוער של המועדון רוזנבורג(אנ'). רוזנבורג II בראגסטאד שיחקה מספר עונות במדי קבוצת המילואים של רונזבורג. את הופעת הבכורה שלה בקבוצה ערכה ב-14 במאי 2017, בה גם הבקיעה את שערה הראשון שקבע את התוצאה לתיקו 1:1. בראגסטאד כבשה שער בכל אחד ממשחקיה הנותרים בקבוצת המילואים. רוזנבורג בראגסטאד ערכה את הופעת הבכורה שלה בקבוצה הבוגרת של רוזנבורג ב-8 באוקטובר 2017, כשעלתה כמחליפה בתיקו 0:0 נגד סאנדוויקן(אנ') במסגרת ליגת העל הנורווגית. בעונת 2018 שותפה הבלמת ב-19 משחקי ליגה, ואת שערה הראשון הבקיעה ב-18 באוגוסט 2018 בתיקו 3:3 נגד קולבוטן (אנ'). במהלך תקופתה ברוזנבורג שותפה הבלמת ב-11 משחקי גביע, בהם כבשה שער אחד. בעונות 2020 ו-2021 סייעה בראגסטאד לקבוצתה לסיים במקום השני בליגה הנורווגית. כן בעונת 2020 סייעה הבלמת לקבוצה לסיים את העונה ללא הפסדי ליגה. בדוח של אופ"א מ-2020, דווח שהיה לה חלק משמעותי בקבוצה באותה עונה. ב-2021, הייתה מועמדת לפרס הכדורגלנית הצעירה של העונה בליגה הנורווגית. באיירן מינכן בינואר 2022 חתמה בראגסטאד על חוזה ארוך טווח בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים. הבלמת החליטה להישאר בהשאלה ברוזנבורג עד קיץ 2022, כיוון שרצתה לקבל זימון לנבחרת נורווגיה לקראת יורו 2022, ובכדי להשיג זאת היה עליה לקבל דקות משחק רבות. בראגסטאד ערכה את הופעת הבכורה שלה בבונדסליגה ב-2 באוקטובר 2022, בניצחון 4:0 על דואיסבורג (אנ'). לקראת עונת 2023-24 עברה אמילי בהשאלה לבאייר לברקוזן מהבונדסליגה לנשים. באייר לברקוזן ב-20 ביוני 2024 הודיעה באיירן על מעברה הסופי של בראגסטאד ללברקוזן אחרי שנתיים במועדון. בראגסטאד שיחקה במדי כלל הנבחרות הצעירות של נורווגיה, בגילאי 15, 16, 17 (אנ'), 19 (אנ') ו-23. בגיל 17, זומנה לסגל הנבחרת לאליפות אירופה עד גיל 19 (אנ'), שנערכה ב-2019 בסקוטלנד. במהלך הטורניר כבשה בראגסטאד 3 שערים. בראגסטאד זומנה לסגל נבחרת נורווגיה לראשונה בספטמבר 2020, אך נגרעה מהסגל עקב פציעה בברך. את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ערכה ב-16 בספטמבר 2021, בניצחון 10:0 על נבחרת ארמניה (אנ'), במסגרת מוקדמות גביע העולם לנשים 2023 (אנ'). בראגסטאד היא בתו של כדורגלן-העבר ביורן אוטו בראגסטאד(אנ'), ונולדה על אדמת אנגליה כששיחק במדי דרבי קאונטי בפרמייר ליג האנגלית. אמילי בראגסטאד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמילי בראגסטאד, ברשת החברתית אינסטגרם אמילי בראגסטאד, באתר Soccerdonna (בגרמנית) אמילי בראגסטאד, באתר Soccerway אמילי בראגסטאד, באתר WorldFootball.net אמילי בראגסטאד, באתר FootballDatabase.eu בראגסטאד עוברת סופית ללברקוזן, באתר באיירן מינכן, ‏20 ביוני 2024 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמילי בראגסטאד".
אלעד אפרתי

אלעד אפרתי (נולד ב-5 במרץ 1983) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר בין היתר שימש כמפקד עוצבת יפתח (חטיבה 679). אפרתי התגייס בשנת 2001 לגדוד 46 של חטיבה 401 בחיל השריון. בהמשך יצא לקורס קצינים והחל לפקד בגדוד 52. בשנת 2006 התחיל לפקד על פלוגת הכשרות בחטיבה 460 ובשנת 2007 עבר לפקד על גדוד 52. בהמשך שימש כסמג"ד 46 וקצין הדרכה של עוצבת הפלדה (אוגדה 162). בשנת 2015 מונה לרל"ש סגן הרמטכ"ל יאיר גולן, ובשנת 2017 מונה למפקד גדוד 9 בחטיבה 401, בהמשך שימש כמג"ד הכשרות 196 וכסמח"ט גבעתי. באוגוסט 2022 התחיל לשמש כמפקד חטיבה 679 ובמקביל שימש כמפק"צ בקורס מ"פים. לאחר שהוביל את החטיבה במלחמת חרבות ברזל, סיים את כהונתו ביוני 2024 ויצא ללימודים בחו"ל. אפרתי נשוי לצפנת ואב לשתי בנות. למד תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול במכללה אקדמית להנדסה סמי שמעון. מדיה וקבצים בנושא אלעד אפרתי בוויקישיתוף יואב זיתון, יחד עם צבא לבנון: חיזבאללה חזר לפעול בגלוי בגבול, באתר ynet, 28 במאי 2019. רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 4 בפברואר 2021 אל"ם איתי זעפרני נכנס לתפקיד מפקד עוצבת 'יפתח', באתר צה"ל, 10 ביוני 2024 סבב מינויים בצה"ל: אל"מ אליאב אלבז ימונה למפקד בה"ד 1, באתר ערוץ 7, 4 במרץ 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ונסדיי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ונסדיי – באנגלית: Wednesday - יום רביעי ונסדיי אדמס – דמות בדיונית מהזיכיון "משפחת אדמס" ונסדיי – סדרת אימה קומית מבית נטפליקס בכיכוב הדמות
רחוב ניקולסקאיה

רחוב ניקולסקאיה (ברוסית: Никольская улица) הוא רחוב במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה ברובע טברסקוי. ניקולסקאיה הוא אחד הרחובות העתיקים במוסקבה ואחד הראשיים של קיטאי גורוד. הרחוב מחבר בין הכיכר האדומה לכיכר לוביאנקה. מספור הבתים מתחיל מהכיכר האדומה. בין השנים 1935 ל 1990 הוא ניקרא רחוב "25 באוקטובר". קתדרלת קאזאן מנזר המנדיליון הקדוש (אנ') חצר הדפוס של מוסקבה (אנ') טרטיאקובסקי פרויזד בית מרקחת פריינה (רו') רסטרלניי דום (בית הירי) (רו'). כאן שכן הקולגיום הצבאי של בית המשפט העליון של ברית המועצות - אחד המרכזים העיקריים של הדיכוי הפוליטי ההמוני של סטלין. מרכז קניות "נאוטיליוס" (רו') מתחם מבנים של חצר שרמטייבו (רו') מדיה וקבצים בנושא רחוב ניקולסקאיה בוויקישיתוף Никольская улица — Узнай Москву, um.mos.ru (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1917 בספרות

ערך מורחב – 1917 ינואר: יוצא לאור כתב העת "391", כתב העת הראשון של תנועת ה"דאדא", על ידי פרנסיס פיקבייה 4 ביוני: לראשונה בשנה זו מחולקים פרסי פוליצר. יולי: לאחר פעולת מחאה נגד מלחמת העולם הראשונה נשלח הסופר והמשורר סיגפריד ששון לבית הבראה צבאי בסקוטלנד, שבו הוא פוגש את המשורר וילפרד אוון. וירג'יניה וולף מקימה את בית ההוצאה לאור "הוגארת'". גיום אפולינר טובע את המונח "סוריאליזם". יוצאים לאור שני רומנים לא גמורים של הנרי ג'יימס, שנפטר ב-שנה הקודמת. נורמן דאגלס, "Southwind" קנוט האמסון, "ברכת האדמה" (עליו קיבל פרס נובל לספרות ב-1920) ריקרדה הוך, "Der Fall Deruga" פ. ג'. וודהאוס, "The Man With Two Left Feet", "פיקדילי ג'ים"; יוצר לראשונה את דמויותיהם של ג'יבס וווסטר. אדית וורטון, "Summer" אברהם קאהאן, "The Rise of David Levinsky" סינקלר לואיס, "Knights of Araby" לוסי מוד מונטגומרי, "בית החלומות של אן" ארתור קונאן דויל, "הקידה האחרונה" ג'וזף קונרד, "קו הצל" לואיג'י פיראנדלו, "הרי זה כך (אם כך אתם סבורים)" ("Così è (se vi pare)") ת"ס אליוט, "Prufrock & Other Observations" רוברט גרייבס, "Fairies and Fusiliers" 16 בפברואר – אוקטב מירבו, סופר, עיתונאי, מבקר אמנות, סאטיריקן ומחזאי צרפתי 14 באפריל – אליעזר לודוויג זמנהוף, יוצר שפת אספרנטו קרל גילרופ והנריק פונטופידן (דנמרק) מדיה וקבצים בנושא 1917 בספרות בוויקישיתוף
נבחרת האיטי בכדורגל

נבחרת האיטי בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האיטי. הדירוג הנוכחי של נבחרת האיטי ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-86 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,278.56 – ירידה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 38 נמדד לראשונה בינואר 2013, והדירוג הנמוך ביותר 155 נמדד לראשונה באפריל 1996. הנבחרת העפילה פעם אחת לגביע העולם בכדורגל במונדיאל 1974 והפסידה בשלב הבתים לנבחרות איטליה, ארגנטינה ופולין. נבחרת האיטי סיימה שנייה בגביע הקריבי בשנת 2001 וזכתה בגביע הקריבי בשנת 2007. בגלל הבעיות השוררות כיום (נכון ל-2007) בהאיטי הנבחרת מארחת את המשחקים במיאמי, פלורידה. משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה ג'ף לואיס רז'ינאל גורו ג'וני פלאסידה ז'אן-ז'אק פייר פרנצדי פיירו נכון ל-23 במרץ 2024. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים. מדיה וקבצים בנושא נבחרת האיטי בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת האיטי בכדורגל דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
לואיס דה לה פואנטה

לואיס דה לה פואנטה קסטיו (בספרדית: Luis de la Fuente Castillo; נולד ב-12 ביוני 1961 בארו שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ומאמן נבחרת ספרד בהווה. במהלך הקריירה המקצוענית שלו, שיחק דה לה פואנטה בקבוצות אתלטיק בילבאו, סביליה ודפורטיבו אלאבס. דה לה פואנטה אימן את פורטוגלטה ואוררה בליגות הנמוכות בספרד. בשנת 2006 החל לאמן את קבוצת המילואים של אתלטיק בילבאו, ובהמשך אף אימן את הנבחרות הצעירות של ספרד, כולל הנבחרת האולימפיאדת בטוקיו בשנת 2021, אותה הוביל למדליית כסף אולימפית. ב-8 בדצמבר 2022, לאחר ההדחה של נבחרת ספרד בשלב שמינית הגמר של מונדיאל 2022 נגד נבחרת מרוקו, החליף דה לה פואנטה את לואיס אנריקה כמאמן הנבחרת. אתלטיק בילבאו אליפות ספרד (2): 1982/1983, 1983/1984 גביע המלך הספרדי (1): 1983/1984 נבחרת ספרד עד גיל 19 אליפות אירופה עד גיל 19 (1): 2015 נבחרת ספרד עד גיל 21 אליפות אירופה עד גיל 21 (1): 2019 נבחרת ספרד עד גיל 23 מדליית כסף במשחקים האולימפיים (1): אולימפיאדת טוקיו (2020) נבחרת ספרד הבוגרת: אליפות אירופה 2024 מדיה וקבצים בנושא לואיס דה לה פואנטה בוויקישיתוף לואיס דה לה פואנטה, באתר Transfermarkt לואיס דה לה פואנטה, באתר BDFutbol לואיס דה לה פואנטה, באתר WorldFootball.net לואיס דה לה פואנטה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Luis de la Fuente is Spain's new coach, succeeding Luis Enrique באתר מארקה, 8 בדצמבר 2022 (בספרדית)
יחסי ארגנטינה–ליטא

יחסי ארגנטינה–ליטא הם היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לליטא. הליטאים הראשונים הגיעו לארגנטינה במהלך המאה ה-19. ביניהם היו לפחות שני משתתפים במאבק על עצמאותה של ארגנטינה - פטראס דאוטנטאס והמהנדס רוברטס אדולפס צ'ודסביצ'יוס. בשנים 1899–1900 כ-50 משפחות מליטא התיישבו בארגנטינה. רוב הליטאים עבדו בבתי מטבחיים של בעלי חיים, כשכירי חרב בחוות חקלאיות. ערב מלחמת העולם הראשונה חיו בארגנטינה כ-5,000 ליטאים. ארגנטינה הכירה בליטא ב-24 במרץ 1921, ובשנת 1931 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. בשנים 1924–1931 התעורר גל חדש של הגירה ליטאית לארגנטינה ובשנת 1933 גדל מספר הליטאים בארגנטינה ל-35,000. בשנת 1936 המטייל והעיתונאי הליטאי מטאס שאלצ'יוס ביקר בארגנטינה, ופרסם בבואנוס איירס את העיתון "איזביין" במשך זמן מה. ארגנטינה הכירה בעצמאותה של ליטא ב-25 באוגוסט 1991, הראשונה מבין מדינות יבשת אמריקה, וב-25 בספטמבר 1991 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. הקהילה הליטאית בארגנטינה היא השנייה בגודלה בדרום אמריקה. בשנת 1961 כ-45,000 חיו בארגנטינה (בעיקר בבואנוס איירס), ב-1998 חיו כ-40,000 ליטאים וארגנטינאים ממוצא ליטאי, ב-2010 (לפי נתוני מפקד האוכלוסין) חיו 371 ליטאים. בליטא בשנת 2022 חיו 30 אזרחי ארגנטינה. ב-2012 השגרירות בבואנוס איירס, ומאז פועלת רק קונסוליית הכבוד של ליטא בבואנוס איירס. בשנת 2020 מחזור הסחר בין ליטא לארגנטינה הסתכם ב-36.6 מיליון אירו, בעוד ארגנטינה הייתה שותפת הסחר ה-63 של ליטא במונחים של נפח סחר. היצוא הסתכם ב-4 מיליון אירו; וארגנטינה היא שותפת הייצוא ה-99 במונחים של נפח סחר. היבוא הסתכם ב-32.6 מיליון אירו; ארגנטינה היא שותפת היבוא ה-44 בגודלה במונחים של נפח סחר. היבוא מארגנטינה כולל בעיקר מוצרי סויה, מוצרי טבק, זרעים, דגנים ושמן צמחי לכבישה, שמן חמניות, חריע וזרעי כותנה. לפי גודל ההשקעות הזרות הישירות בליטא, ארגנטינה נמצאת במקום ה-70 (ההשקעות מסתכמות ב-90 אלף אירו). ארגנטינה מיוצגת בליטא באמצעות שגרירותה בוורשה, פולין. ליטא מיוצגת בארגנטינה באמצעות שגרירותה במדריד, ספרד, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבואנוס איירס. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–ליטא בוויקישיתוף ארגנטינה באתר משרד החוץ הליטאי יחסי סחר עם ארגנטינה באתר משרד החוץ הליטאי
היינריך רויס

הנסיך היינריך רויס מקסטריץ (בגרמנית: Heinrich Prinz Reuss zu Köstritz; נולד ב-4 בדצמבר 1951) הוא איש אצולה גרמני, הנושא את הכינוי "היינריך השלושה עשר". ידוע כמלוכן המתנגד לממשלה הגרמנית. בדצמבר 2022 נעצר על ידי המשטרה הפדרלית הגרמנית בעוון הנהגת הפיכה שלטונית. הוא נולד בבודינגן ב-4 בדצמבר 1951 לנסיך היינריך הראשון רויס מקוסטריץ ולדוכסית וויסלאווה פיאודורה ממקלנבורג, שהייתה בתורה ילדתו היחידה של הפוליטיקאי הגרמני הדוכס אדולף פרידריך ממקלנבורג. בית רויס, שממנו מגיע רויס, מתוארך למאה ה-12 וניהל היסטורית את אזורי גרה וגרייץ. היינריך התרחק ממשפחתו בסביבות שנת 2009. רויס עבד כמפתח נדל"ן, הפעיל חברה בשם "לשכת הנסיך היינריך" (Buero Prinz Reuss) בפרנקפורט, וכן ייצר שמפניה. ב-2017 הוא תמך בקבורה מחדש של שרידי מספר מאבותיו, הבולטים ביניהם הנרי השני, רוזן נסיכות רויס הקו הצעיר, במיקומם המקורי. הסרקופגים שלהם הועברו שוב ושוב מאז שהכנסייה שבה הם נקברו נהרסה בשריפה ב-1780. רויס דיבר בעד משטרי מס נמוכים יותר, ובירך את שיעור ה-10% בנסיכות רויס לשעבר ואמר שהוא יאפשר לאזרחי רויס לנהל "חיים מאושרים" כי זה היה "פשוט ושקוף". הוא טען שממשלת גרמניה המודרנית והאיחוד האירופי רחוקים ובלתי נגישים יותר משהיו הנסיכים הפיאודליים. רויס גם נשא נאומים בעלי קונספירציות אנטישמיות וטענות שגרמניה הפכה למדינה וסאלית מאז מלחמת העולם השנייה. בפסגת עסקים דיגיטליים ב-2019, רויס נשא נאום בעל תוכן קונספירטיבי של הימין הקיצוני והאשים את הרוטשילדים והבונים החופשיים במלחמות המאה ה-20. באוגוסט 2022, לאחר שהופיע במסיבה שנערכה לכבודו של פוליטיקאי גרמני שאהד את תנועת הימין הקיצוני "אזרחי הרייך" (רייכסבורגר, ששואפת לשחזר את הרייך השני) ומי שהואשם בתקיפת עיתונאי, גינה ראש משפחת רויס הנוכחי, היינריך ה-14, את היינריך ה-13, וכינה אותו "קרוב משפחה רחוק" ו"אדם מבולבל הרוכל בתיאוריות קונספירציה". ב-7 בדצמבר 2022, רויס נעצר בביתו בפרנקפורט במהלך מבצע נרחב של פשיטות של המשטרה הגרמנית נגד קושרים מהימין קיצוני שזממו לארגן הפיכה ולפרוץ בכח אל בניין הבונדסטאג הגרמני. לטענת המשטרה, הקושרים של ההפיכה כללו גם את חברת הבונדסטאג לשעבר, בירגיט מלזק-וינקמן, כמו גם תומכי תנועת רייכסבורגר שקיוו למנות את רויס בן ה-71 לראש המדינה. האחוזה של רויס בתורינגיה הייתה לכאורה אתר של מחסני נשק ופגישות בנוגע לקנוניה. בתקשורת הגרמנית נטען כי רויס פנה לממשלת רוסיה דרך השגרירות שלה בברלין, ככל הנראה כדי לקבל סיוע בהפיכה. אם כי אין אישוש אם רוסיה השיבה לפנייתו. על פי התביעה הפדרלית בגרמניה, אישה רוסייה בכינוי ויטליה בי סייעה לו. שגרירות רוסיה בברלין מיהרה לפרסם הודעה כי אין לה שום קשר ל"ארגוני טרור או ארגונים בלתי חוקיים" בגרמניה. דברים שחזר עליהם גם דובר הקרמלין דמיטרי פסקוב. הרייך הרביעי מדיה וקבצים בנושא היינריך רויס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היינריך רויס (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של היינריך רויס (באנגלית) "איש זקן ומבולבל". זהו היינריך ה-13, הנסיך שתכנן הפיכה בגרמניה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2022 "איש זקן ומבולבל". זהו היינריך ה-13, הנסיך שתכנן הפיכה בגרמניה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2022 The Moscow Times, Russia Denies Links to German ‘Terror’ Groups Amid Dawn Raids
יחסי ליטא–סרביה

יחסי ליטא–סרביה הם יחסי החוץ בין סרביה לליטא. בשנים 1443–1444 במהלך המסע נגד העות'מאנים בבלקן, מלך פולין והדוכס הגדול של ליטא ולדיסלב השלישי נלחם יחד עם העריץ הסרבי דז'ורדז' ברנקוביץ'. מסע ההמלחמה הסתיימו בניצחון העות'מאנים. במקביל, הופיעו ההוסרים הראשונים בשטח הדוכסות הגדולה של ליטא, שכירי חרב סרבים והונגרים בצבא הליטאי-פולני, שהיו מוערכים בשל ניסיונם בלחימה נגד העות'מאנים. בשנים 1683–1699 במהלך המלחמה הטורקית הגדולה, האיחוד הפולני-ליטאי נלחם יחד עם מורדים סרבים נגד האימפריה העות'מאנית והמדינות הווסאליות שלה. ב-4 בספטמבר 1921 הכירה ממלכת יוגוסלביה בליטא, ובשנת 1926 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. ליטא יוצגה ביוגוסלביה באמצעות שגרירותה בפראג, צ'כוסלובקיה, בעוד יוגוסלביה יוצגה בליטא באמצעות שגרירותה בוורשה, פולין. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית. ב-22 באוקטובר 1991 הכירה יוגוסלביה בעצמאותה של ליטא מחדש, ובשנת 2000 כוננו שתי המדינות מחדש יחסים דיפלומטיים. שתי המדינות חתמו על ארבעה הסכמים דו-צדדיים, שניים מהם לפני הפרידה של מונטנגרו מסרביה: הסכם לשיתוף פעולה בתחומי החינוך, המדע, התרבות והספורט (2003), הסכם של מועצת השרים על קידום הדדי והגנה על השקעות (2005), הסכם הכנסה והימנעות ממכפל מס על הון (נחתם ב-2007, אושרר ב-2008) והסכם שיתוף פעולה במאבק בפשיעה (2013). ב-2008 ליטא הכירה בעצמאות קוסובו, אם כי סרביה רואה במדינה זו חלק ממנה. ב-24 בפברואר 2022 לאחר תחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה, ממשלת סרביה, המקיימת יחסי ידידות עם רוסיה באופן מסורתי, גינתה את התוקפנות ודגלה ב"שלמות הטריטוריאלית של אוקראינה", אך בניגוד לאיחוד האירופי, סירבה לתרום לחבילת הסנקציות נגד רוסיה ולא סגרה את המרחב האווירי, מה שאפשר לרוסים לנסוע לאירופה, כולל טיסות דרך שטח ליטא. בשנת 2020 מחזור הסחר בין ליטא לסרביה הגיע ל-62.99 מיליון אירו, וסרביה הייתה שותפת הסחר ה-51 של ליטא במונחים של נפח סחר. היצוא הסתכם ב-29.77 מיליון אירו; סרביה היא שותפת הייצוא ה-57 בגודלה במונחים של נפח סחר. היבוא הסתכם ב-33.22 מיליון אירו; סרביה היא שותפת היבוא ה-42 במונחים של נפח סחר. היבוא כולל בעיקר: מכונות חשמל וחלקיהן (60%), פלסטיק ומוצריהם (13%), גומי ומוצריו (4%), סבון, מוצרי כביסה וניקוי (4%) מכונות ומכשירים מכניים (3 %), נייר וקרטון (3%). בשנת 2020 סך ההשקעות הישירות של ליטא בסרביה הסתכם ב-17.03 מיליון אירו (מקום 17 מבחינת נפח). ליטא מיוצגת בסרביה באמצעות שגרירותה בוורשה, פולין. סרביה מיוצגת בליטא באמצעות שגרירותה בבודפשט, הונגריה. יחסי סחר עם סרביה באתר משרד החוץ הליטאי
Sugar (שיר של פלו ריידה)

"Sugar" הוא שיר של הראפר האמריקאי פלו ריידה, בהשתתפות הזמרת האמריקאית וינטר גורדון. פזמון השיר נלקח מהשיר "Blue" של להקת המוזיקה האלקטרונית האיטלקית אייפל 65. השיר יצא לאור כסינגל הרשמי השלישי מהאלבום השני של פלו ריידה במרץ 2009 כהורדה דיגיטלית. בעקבות הצלחת השיר בארצות הברית, השיר יצא לאור ב-25 במאי 2009 בבריטניה. מידע על היצירה "Sugar" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Sugar" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Sugar" באתר ספוטיפיי "Sugar by Flo Rida Songfacts". songfacts.com.
לא יהיה לך

עשרת הדיברות אנוכי ה' לא יהיה לא תשא זכור את כבד את לא תרצח לא תנאף לא תגנוב לא תענה לא תחמד לֹא יִהְיֶה לְךָ אֱלֹהים אֲחֵרִים עַל פָּנָי היא מצוות לא תעשה השנייה מבין עשרת הדברות האוסרת על עבודה זרה. בנוסף באיסור זה, נאסר אחזקת צלמים ועשייתם. בדת היהודית נחשב איסור זה לאחד משלושת האיסורים עליהם צריך אדם למות ולא לעבור, (ביחד עם: שפיכות דמים, וגילוי עריות). מצווה זו היא אחת משש המצוות התמידיות שאפשר לקיימן תמיד ואינן דורשות מעשה בפועל. בנוסף, יש הגורסים כי על פי המצווה אסור לאדם להעלות על דעתו שיש עוד אלים. בספר שמות נכתב: לֹא יִהְיֶה לְךָ אֱלֹהִים אֲחֵרִים עַל פָּנָי: לֹא תַעֲשֶׂה לְךָ פֶסֶל וְכָל תְּמוּנָה אֲשֶׁר בַּשָּׁמַיִם מִמַּעַל וַאֲשֶׁר בָּאָרֶץ מִתַָּחַת, וַאֲשֶׁר בַּמַּיִם מִתַּחַת לָאָרֶץ: לֹא תִשְׁתַּחְוֶה לָהֶם וְלֹא תָעָבְדֵם, כִּי אָנֹכִי ה' אֱלֹקֶיךָ אֵל קַנָּא, פֹּקֵד עֲו‍ֹן אָבֹת עַל בָּנִים, עַל שִׁלֵּשִׁים וְעַל רִבֵּעִים לְשֹׂנְאָי. וְעֹשֶׂה חֶסֶד לַאֲלָפִים לְאֹהֲבַי וּלְשֹׁמְרֵי מִצְו‍ֹתָי — שמות לדעת הרמב"ם, עיקר האיסור הוא על הרהור באמונת אל אחר, וכל המעלה בדעתו שיש אלוה אחר חוץ מה', עובר בלא יהיה לך וכפר בעיקר, שזה הוא העיקר הגדול שהכל תלוי בו. לפי דבריו, המאמין בלבו באלהים אחרים, אפילו לא עשה מעשה המעיד על אמונה זו, עובר על איסור זה. חז"ל דרשו מהמילים "לא יהיה" שהכוונה לא רק לא לעבוד את הפסלים אלה גם לא ליצור: לא יהיה לך למה נאמר? לפי שנאמר 'לא תעשה לך פסל', אין לי אלא שלא יעשה — מכילתא פרק ו בתלמוד הבבלי מופיעה התפיסה לפי המעלה על דעתו שיש אלוה אחר אינו נענש בידי אדם אלא מידי שמים, כיוון שאין בית דין של מטה מענישים על המחשבות. אבל המקבל עליו אלוה אחר כאלוה ואומר "אלי אתה", חייב סקילה. הערך "לא יהיה לך", באתר המכלול יהדות, שיעורים, זמנים, באתר ישיבה רבי משה בן מימון, א', משנה תורה, הלכות יסודי התורה תלמוד בבלי מסכת סנהדרין עמוד ס דף ב
דינה בולוארטה

דינה ארסיליה בולוארטה סגארה (בספרדית: Dina Ercilia Boluarte Zegarra; נולדה ב-31 במאי 1962) היא פוליטיקאית פרואנית, המכהנת כנשיאת פרו מדצמבר 2022, והיא האישה הראשונה בתפקיד. היא מונתה לתפקיד לאחר הדחת פדרו קסטיו כתגובה להפיכה שהוא ארגן נגד הקונגרס במדינה. קודם לכהונתה כנשיאה הייתה סגנית נשיא פרו מיולי 2021 עד דצמבר 2022. שימשה גם משנת 2007 כראש ארגון RENIEC, הרשם הלאומי לזיהוי ולמעמד אזרחי של פרו. בולוארטה נולדה בצ'לוואנקה שבמחוז אפורימק. היא סיימה את לימודיה כעורכת דין באוניברסיטת סן מרטין דה פורס ועשתה תואר שני באוניברסיטה זו. היא עבדה בארגון RENIEC כעורכת דין והייתה ראש הארגון מאז 2007. היא התמודדה ללא הצלחה לראשות עיריית רובע סורקיו בלימה ב-2018 וייצגה את מפלגת פרו החופשית. היא גם השתתפה בבחירות הפרלמנטריות ב-2020 אך לא השיגה מושב בקונגרס. היא התמודדה לצד פדרו קסטיו, כסגניתו, בבחירות לנשיאות ב-2021 בהן ניצחו. ב-29 ביולי 2021, היא מונתה לשרת הפיתוח וההכלה החברתית בממשלתו של קסטיו, במקביל להיותה סגנית נשיא פרו. בינואר 2022, במהלך ראיון לעיתון La República, הצהירה בולוארטה שהיא מעולם לא אימצה את האידאולוגיה של פרו החופשית. מזכ"ל המפלגה, ולדימיר סרון, גירש אותה מהתנועה כתגובה. ב-25 בנובמבר 2022 היא התפטרה מתפקידה כשרת הפיתוח וההכלה החברתית, אך נותרה סגנית נשיא. ב-5 בדצמבר 2022, לאחר הצבעה של 13 בעד ו-8 נגד, הוגשה תלונה חוקתית על ידי ועדת המשנה להאשמות חוקתיות נגד בולוארטה, בטענה שהיא הפעילה מועדון פרטי בזמן שהייתה שרת הפיתוח. בהמשך אותו חודש, במהלך המשבר הפוליטי במדינה, כאשר פדרו קסטיו ניסה לפזר את הקונגרס של פרו במהלך הליכי ההדחה נגדו, גינתה בולוארטה את המהלך, כינתה אותו "התמוטטות של הסדר החוקתי", וקיבלה את הנשיאות לאחר הדחת קסטיו. בולוארטה היא הנשיאה האישה הראשונה בתולדות פרו. בנאום הראשון שלה בקונגרס גינתה את הנשיא קסטיו, והכריזה על רצונה להקים ממשלת אחדות לאומית כדי לפתור את המשבר הפוליטי. ממשלתה הכריזה על מצב חירום באורך חודש ב-14 בדצמבר 2022 כאשר המדינה התמודדה עם הפגנות שאף הדרדרו לאלימות. מדיה וקבצים בנושא דינה בולוארטה בוויקישיתוף דינה בולוארטה, ברשת החברתית פייסבוק דינה בולוארטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דינה בולוארטה, ברשת החברתית אינסטגרם
פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה

פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה הוא טקס פרסים עתידי שיהיה חלק מהמגוון הנרחב של פרסי אמי לתעשיית הטלוויזיה. הפרסים יוענקי על ידי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה כהוקרה על מצוינות בתוכניות טלוויזיה אמריקאיות לילדים ולמשפחה. הטקס הראשון מתוכנן ל-11 בדצמבר 2022. בדרך כלל, רובם המכריע של פרסי האמי לתוכניות ילדים ניתנו במהלך טקס פרסי אמי לבידור בשעות היום, לפי החלטת האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי הטלוויזיה. בשנת 2021 נוצרו קטגוריות גם לסדרות נוער. פרסי אמי לבידור בפריים טיים שניתנים על ידי האקדמיה לאמנויות ומדעי הטלוויזיה מעניקים פרס בקטגוריית "תוכנית הילדים הטובה ביותר". קטגוריה זו בוטלה לאחר שנת 2020, לאחר שהאקדמיה אמרה כי ארגון הקטגוריות דורש שינוי בשל התוכן הרב המיוצר על ידי שירותי הסטרימינג. ב-27 בנובמבר 2021 הוכרז כי טקס הענקת פרסי נפרדת יערך עבור תוכניות ילדים ומשפחה בשנת 2022. הוכרז גם כי יתווספו קטגוריות חדשות לתוכניות לגיל הרך. ב-26 באפריל 2022, הטקס הראשון נקבע ל-11 בדצמבר 2022. הוכרז כי לוואר ברטון יקבל את פרס מפעל החיים הראשון. המועמדויות לטקס הראשון הוכרזו ב-1 בנובמבר 2022. על פי האתר הרשמי, הקטגוריות הבאות צפויות להיכלל בטקס של שנת 2022. אתר האינטרנט הרשמי של פרסי אמי לתוכניות לילדים ולמשפחה Schneider, Michael (2 בנובמבר 2020). "Primetime Emmys Drop Children's Program Category, as All Kids Awards Move to Daytime". Variety. ארכיון מ-2020-11-02. נבדק ב-2 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Hipes, Patrick (2021-11-17). "Children's & Family Emmy Awards Set As Stand-Alone Competition Beginning In 2022". Deadline (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2021-11-17. נבדק ב-2021-11-17. Archie, Ayana (2022-04-28). "LeVar Burton will receive a Lifetime Achievement Award at the new children's Emmys". NPR (באנגלית). נבדק ב-2022-05-24. Rice, Lynette (2022-04-26). "NATAS Names Lifetime Achievement Honorees; Sets Date For Daytime Emmys". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-05-24. "Children's & Family Emmys: Mysterious Benedict Society, Sneakerella, Sesame Street, Heartstopper Lead Nominees". בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Call for Entries" (PDF). National Academy of Television Arts and Sciences. נבדק ב-21 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה)
זרעית (סוג)

זַרְעִית (שם מדעי: Alauda) היא סוג במשפחת העפרוניים המצויה בחלק גדול מאירופה, אסיה והרי צפון אפריקה. אחד המינים (זרעית ראסו) אנדמי לאי ראסו באיי כף ורדה. בנוסף, לפחות שני מינים נוספים ידועים מתיעוד ממאובנים. הסוג Alauda הוצג על ידי חוקר הטבע השוודי קרל לינאוס בשנת 1758 במהדורה העשירית של Systema Naturae שלו. לאחר מכן הוחלט כי המין הטיפוסי בסוג יהיה זרעית השדה. שם הסוג הנוכחי הוא מלטינית alauda, "עפרוני". פליניוס הזקן סבר כי המילה היא ממקור קלטי. בסוג זרעית יש ארבעה מינים קיימים ולפחות שני מינים נכחדים. מינים רבים אחרים ממשפחת העפרוניים נחשבו בעבר כשייכים לסוג זה. הסוג מכיל ארבעה מינים: (הערה: השמות העבריים המסומנים ב-* ברשימה זו מבוססים על תרגומים חופשיים מהשם העממי באנגלית או מהשם המדעי, שכן עדיין לא התקבל להם שם רשמי בעברית) † Alauda xerarvensis (הפליוקן המאוחר של ורשץ, בולגריה) † Alauda tivadari (המיוקן המאוחר של פולגרדי, הונגריה) מדיה וקבצים בנושא זרעית בוויקישיתוף זרעית, באתר ITIS (באנגלית) זרעית, באתר NCBI (באנגלית) זרעית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זרעית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרעית, באתר GBIF (באנגלית) Gill, Frank; Donsker, David, eds. (2018). "Nicators, reedling, larks". World Bird List Version 8.2. International Ornithologists' Union. נבדק ב-15 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Linnaeus, Carl (1758). Systema Naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis (בלטינית). Vol. 1 (10th ed.). Holmiae:Laurentii Salvii. p. 165. Mayr, Ernst; Greenway, James C. Jr, eds. (1960). Check-list of Birds of the World. Vol. 9. Cambridge, Massachusetts: Museum of Comparative Zoology. p. 65. Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 37. ISBN 978-1-4081-2501-4. Boev, Z. 2012. Neogene Larks (Aves: Alaudidae (Vigors, 1825)) from Bulgaria - Acta zoologica bulgarica, 64 (3), 2012: 295-318. Kessler, E. 2013. Neogene songbirds (Aves, Passeriformes) from Hungary. – Hantkeniana, Budapest, 2013, 8: 37-149.