laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כוח וידאו

כוח וידאו (באנגלית: The Power Team) היא סדרת אנימציה בת 26 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1990 עד 1992. אמנם הסדרה שידרה 33 פרקים, אך רק 26 מהם אי פעם הופקו ולכן מספר פרקים הוקרנו פעם נוספת. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הראשון ב-1993. את שיר הפתיחה בדיבוב העברי חיבר יוני חן, הלחין גיורא קנת וביצעה רוני הלחמי. בשיא הפופולריות של משחקי הנינטנדו ב-1990, היה טבעי שיצוצו תוכניות שינסו לרתום את ההצלחה הזו. בגרסה האמריקאית של התוכנית, כוח וידאו הייתה פינה בתוכנית סיקור למשחקי וידאו חדשים בשם Video Power. התוכנית כיוונה לקהל היעד של קפטן אן, אך במקום לבסס את העלילה על נער מהעולם האמיתי שמוביל צוות של גיבורי משחקי וידאו, הסדרה הוציאה את גיבורי משחקי וידאו לעולם האמיתי, בעיירה בדיונית בשם מילבורג. כל הדמויות היו מודעות לחלוטין לכך שהן למעשה גיבורים ונבלים של משחקי וידאו. ברוב הפרקים בוס גדול מנסה להוציא אל הפועל תוכניות זדוניות אך הכוח מצליח לעצור אותו. בן חיל (Max Force) - קצין שוטר מיחידת הסמים (במקור מהמשחק NARC). קורוס (Kuros) - הברברי בעל החרב הגדולה (במקור מהמשחק Wizards and Warriors) קווץ' (Kwirk) - העגבנייה המדליקה (במקור מהמשחק Kwirk) סלים (Tyrone) - שחקן הכדורסל (במקור מהמשחק Arch Rivals) כוח סוס (Bigfoot) - מונסטרטראק מדבר (במקור מהמשחק Bigfoot). ג'וני ארקייד (Johnny Arcade) - מנהיג החבורה. נבחרת "כוח וידאו" נלחמה נגד הנבלים ממשחקי הווידאו של Acclaim, בוס גדול וביריונים שלו (אשר במקור נלקחו מהמשחק NARC). בגרסה העברית המקורית השתתפו בדיבוב הדמויות: רמי עמית (בן חיל) דרור נחום (קורוס) אורי כבירי (קווץ') מומי לוי (סלים ודמויות רקע) יוני חן (כוח סוס ודמויות רקע) אסף כחולי (ג'וני ארקייד) יורם יוספסברג (מר ביג ודמויות רקע) רמי ברוך (ביל מהכנופיה של מר ביג והמכשף) אורי פרידמן (רודי) סיון שביט (דמויות רקע) ניר רון (דמויות רקע) "כוח וידאו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) TV Classic - Video Power כוח וידאו
סטן מייזק

סטנלי "סטן" מייזק (באנגלית: Stanley "Stan" Miasek; ‏8 באוגוסט 1924 – 18 באוקטובר 1989) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-BAA וה-NBA בין השנים 1946–1953. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 10.6 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק. בשנת 1946, לאחר שחרורו מהשירות בצבא ארצות הברית, הצטרף לקבוצת דטרויט פלקונס לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ה-NBA). בעונתו הראשונה הוביל את קלעי דטרויט עם 14.9 נקודות בממוצע למשחק (הנתון הרביעי בגובהו בליגה), ונבחר לחמישיית העונה. בסיום אותה עונה התפרק מועדון הפלקונס, וב"דראפט הפיזור" של שחקניה נלקח מייזק על ידי שיקגו סטאגס. ב-3 עונותיו בשיקגו שיתף פעולה עם מקס זסלופסקי ואנדי פיליפ, וקלע 9.6 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת 1947/1948 נבחר לחמישייה השנייה של העונה. בעונת 1950/1951 שיחק בקבוצות "סנט פול לייטס" ו"לואיוויל אלמנייטס" מ"ליגת הכדורסל המקצועית הלאומית" (NPBL), ובעונה העוקבת חזר ל-NBA כשחתם בבולטימור בולטס. לאחר כעונה וחצי הועבר בטרייד למילווקי הוקס, ובסיום עונת 1952/1953 פרש ממשחק, בגיל 29. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות קריירת המשחק של מייזק, באתר basketball-reference.com ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם תורי

אברהם תורי (נולד בשם אברהם גולוב ב-10 בדצמבר 1909 בלזדיי שבליטא; נפטר בתל אביב ב-24 בפברואר 2002) היה עורך דין וספורטאי יהודי ליטאי, ממשתתפי הקונגרס הציוני העולמי והמכביה הראשונה. מזכיר ה"אלטסטנראט" של גטו קובנה במלחמת העולם השנייה ועד כנגד פושעי מלחמה נאצים לאחריה. מנהל משרד המוסד לעליה ב' ברומא. מעיר הולדתו עברה משפחת גולוב למריאמפולה ומשם לקובנה. תורי חבר תנועת הנוער הציוני, וספורטאי מצטיין. בשנת 1932 ביקר במכביה הראשונה בארץ ישראל כמדריך מתעמלים מליטא. הוא למד משפטים בארצות הברית ואת לימודיו סיים בליטא. את עבודת הגמר עשה אצל פרופסור שמעון ביאלצקין, משפטן יהודי ידוע. עם הסמכתו לליטא עבד כעורך דין והיה פעיל ציוני. ב-1939 השתתף בקונגרס הציוני בז'נבה מטעם הציונים הכלליים מליטא. כשכבשה ברית המועצות את ליטא, בקיץ 1940, עם כיבוש ליטא על ידי ברית המועצות, נאלץ תורי לחדול מפעילותו הציונית ועבר לקובנה. בהיותו שם ייצג את הציונים הכלליים בוועד הארצי לעזרת פליטים מפולין. בקיץ 1941, עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות, החל תורי לכתוב יומן. עם הקמת גטו קובנה מונה תורי להיות פקיד באלטסטנראט ובמאי 1942 הפך למזכיר ובעל השפעה רבה בגטו. ביומנו תיעד את החיים בגטו, גירושים לעבודות כפייה, אקציות בגטו ומצוקת הקור, המחלות והרעב. עוד תיאר תורי ביומנו את המידע שהגיע לגטו באשר לגורלם של יהודי היישובים באזור וכן מידע נוסף באשר לגורל יהודי מזרח אירופה בכלל ומצב החזית, ככל שנודע בגטו. יומנו של תורי ומסמכים שאסף והכמין, הם מקור חשוב להבנת ההיסטוריה וחיי הפנים בגטו קובנה. במרס 1944 החביא תורי את היומן וברח מהגטו. תורי הסתתר עם אשתו ובתו בכפר וירוואגאליאיי (Virvagaliai) בעזרתו של הכומר ברוניוס פאוקסטיס (Bronislovas Paukštys) (אנ') ליד העיר שאקי והשלושה שרדו עד השחרור בידי הצבא האדום בקיץ 1944. תורי שב לקובנה ומצא חלקים מהיומן. לימים ראה היומן אור בספר בשם "גיטו יום יום" (מוסד ביאליק, 1988). שתיים משלוש אחיותיו של תורי נספו בשואה עם משפחותיהן. תורי ברח עם משפחתו לצ'כוסלובקיה בסיוע הבריחה ולאחר מעבר במספר מדינות במזרח אירופה הגיעה המשפחה לאוסטריה. בסיוע הבריגדה ברחו השלושה לאזור הכיבוש האמריקאי בגרמניה ולאחר מכן - לאיטליה. תורי התבקש לנהל את משרד המוסד לעלייה ב' ולצורך כך שהה ברומא שנתיים וחצי. ב-1947 הגיע תורי לארץ ישראל. הוא היה חבר בהנהלת ארגון מכבי העולמי ובארגון המשפטנים היהודיים. תורי העיד במשפטיהם של פושעי המלחמה היינריך שמיץ (Heinrich Schmitz), סגן מפקד הגסטפו בליטא, קאזיס פאלצ'אוסקאס (Kazys Palčiauskas), ראש עיריית קובנה, והלמוט ראוקה, מרוצחי היהודים בגטו קובנה. דינה פורת (עורכת), גיטו יום יום (מוסד ביאליק, 1988). אורי דרומי, הזוועה על פיסת נייר, באתר הארץ, 9 באפריל 2002 אברהם תורי (1909-2001), דף שער בספרייה הלאומית על ברוניוס פאוקסטיס, באתר יד ושם גטו קובנה, באתר יד ושם
דני שובבני (סדרת טלוויזיה)

דני שובבני (באנגלית: Dennis the Menace) היא סדרת אנימציה קומית לילדים בת 78 פרקים, שהופקה לטלוויזיה בין 1986 ל-1988 בשיתוף פעולה אמריקאי-יפני-צרפתי, אשר מבוססת על רצועת קומיקס בעלת אותו שם מאת האנק קטצ'אם. הסדרה שודרה בישראל בדיבוב לעברית בערוץ הראשון ב-1990, ולאחר מכן ב-1997 ובשידורים חוזרים במהלך השנים. כיום משודרת הסדרה בישראל בערוץ ג'וניור. סרט המבוסס על הסדרה בשם "דני שובבני: קרוז קונטרול" הופץ לראשונה בשנת 2002. פסקול הסדרה הופק על ידי חיים סבן ושוקי לוי, ואת שיר הנושא והסיום בגרסה העברית ביצעו עירית ענבי ועמי מנדלמן. הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של דני תומר (במקור, דניס מיטצ'ל), הפרחח הקטן והשובב, כלבו הב וידידיו גיל ונועה. סקרנותו וכוונותיו הטובות של דני מובילות אותו בדרך כלל לצרות, אשר בדרך כלל באות על חשבונו של השכן, מר יובל. לאורך הסדרה דני מעורב בכל מיני הרפתקאות פרועות (אשר חלקן מבוססי פנטזיה כגון משימות ביון ברחבי העולם ומסעות בזמן אל העבר) אבל תמיד מצליח להציל את היום. דני תומר (יפה גבאי): הדמות הראשית בסדרה. ילד בלונדיני שובב בן חמש. סקרנותו ורצון ההכנה שלו לעזור לזולת מובילים אותו לעיתים קרובות להסתבך בצרות. רינה תומר (עירית ענבי/אורית אמיר): אימו של דני. דוד תומר (ניקו בר/שי זורניצר): אביו של דני. הב : כלבו של דני. במקור היה כלבו של דוד. יורם יובל (נחמן אשכנזי/אלברט כהן): השכן הסובל של דני. מרים יובל (אלן מישלי/סיון שביט): אשתו של מר יובל. עדינה וסבלנית במיוחד ומשמשת כדמות סבתא לדני. גיל (עירית ענבי/סיון שביט): חברו הטוב של דני. צעיר ממנו. נילי (אלן מישלי/אורית אמיר): ילדה שחצנית ומרגיזה. מרכיבה משקפיים ובעלת שיער ג'ינג'י. בדרך כלל יריבתו של דני. נועה (עירית ענבי/סיון שביט): ילדה נערית בעלת שיער שחור ועגילי פנינה. רם (עירית ענבי/אורית אמיר): ילד בעל לחצים רבים. אורי (עירית ענבי/אורית אמיר): חבר טוב של דני. שרגא (עירית ענבי/סיון שביט): חברו החנון של דני, וכנראה מכאן בא שמו. תמיד ממציא המצאות משונות, כגון "מכווץ המידות" שכיווץ את דני בשוגג. "דני שובבני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דני שובבני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דני שובבני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אבא אווזה

אבא אווזה (באנגלית: Duck Duck Goose) הוא סרט בהנפשה ממוחשבת אמריקאי-סיני לילדים מסוגת הרפתקאות וקומדיה. הסרט הופק על ידי פני פינקלמן קוקס וסנדרה רבינס, בוים על ידי כריסטופר ג'נקינס ונכתב על ידיו יחד עם רוב מיור, סקוט אטקינסון וטיגן ווסט. הסרט מספר על אווז בשם ג'ק שמציל שני ברווזונים שבמהרה חושבים שהוא אביהם, וכעת הוא מנסה לשמור עליהם כשהם יוצאים למסע דרומה. הסרט הוקרן לראשונה בסין ב-9 במרץ 2018, ולאחר מכן בנטפליקס ארצות הברית ב-20 ביולי 2018. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-2 באוגוסט 2018. אורך הסרט הוא כ-91 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית, צרפתית ואיטלקית). הסרט מספר על ג'ק האווז שחי את חייו עם להקת אווזים גדולה, למרות חלומו להיות עצמאי, חופשי מאושר. בוקר אחד, ג'ק נפצע ונותר מאחור כאשר להקת האווזים מתעופפת לה. מפה לשם, ג'ק מציל את עצמו ושני ברווזונים קטנים מטלפיו של באנזו, חתול מסוכן. שני הברווזונים נצמדים לג'ק ומחליטים שהוא אבא ואמא שלהם. כיוון שגם להקתם כבר איננה, ולמרות התנגדותו הגדולה, ג'ק מבין כי עליו לשמור על שני הברווזונים ולוקח אותם איתו למסע אחר הלהקות שלהם. במהרה, המסע הופך למיוחד, משעשע, מרגש ובעיקר מלמד את כל השלושה מהי חברות אמיתית. במהלך המסע ג'ק לומד איך הוא יכול להיות אחראי ובוגר כמו שהוא בעצמו לא חשב שהוא יכול. במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה אלדד ירון. הסרט הופץ לראשונה בסין ב-9 במרץ 2018, שם הוא הרוויח כ-5,865,892 דולר עד סוף חודש אפריל. בשטחים אחרים הסרט הרוויח כ-9,434,082 דולר. סך הכל הסרט הרוויח כ-15,299,974 דולר. בארצות הברית הסרט היה אמור להיות מוקרן בבתי הקולנוע החל מה-20 באפריל 2018 על ידי חברת ההפקה "Open Road Films", בסופו של דבר הסרט הופץ כסרט מקורי של נטפליקס ב-20 ביולי 2018. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-2 באוגוסט 2018. אתר האינטרנט הרשמי של אבא אווזה אבא אווזה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "אבא אווזה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבא אווזה", באתר נטפליקס "אבא אווזה", באתר AllMovie (באנגלית) "אבא אווזה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אבא אווזה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבא אווזה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
פאולה סלינג

פאולה סלינג (ברומנית: Paula Seling; נולדה ב-25 בדצמבר 1978) היא זמרת רומנייה. ייצגה, כחלק מצמד, את רומניה באירוויזיון 2010 ובאירוויזיון 2014. סלינג נולדה בבאיה מארה ומגיל 6 היא מנגנת על פסנתר. בגיל 10 הצטרפה למקהלת בית הספר ובגיל 15 נהייתה חברה בלהקה כנגנית בפסנתר. ב-1998 הופיעה בתחילת קונצרט של צ'יק קוריאה בבוקרשט. ב-2002 סיימה לימודי עיתונאות בבוקרשט. היא השתתפה במספר תחרויות מוזיקה, ביניהן בפסטיבל אייל הזהב, וזכתה בפרסים, בהם פרס MTV הרומני לקליפ הטוב ביותר. סלינג השתתפה מספר פעמים בתחרות השירים השנתית הרומנית סלקציה נציונלה הבוחרת את נציג המדינה לאירוויזיון, ייצגה את רומניה באירוויזיון פעמיים כחלק מצמד יחד עם הזמר אובי, הן בשנת 2010 בה הגיעו למקום ה-3 והן בשנת 2014 בה הגיעו למקום ה-12, וב-2012 הייתה מגישת הניקוד של רומניה באירוויזיון. שיריה זכו להצלחה ברומניה ובמדינות נוספות דוגמת נורווגיה ופינלנד, וכמו כן הופיעו במצעד הסינגלים הבריטי. ב-2010 הגיעה למקום השלישי בתוכנית Dansez pentru tine (אנ') ("רוקד/ת בשבילך"), הגרסת הרומנית ל"רוקדים עם כוכבים". ב-2011 שיתפה פעולה עם הזמר אל באנו. היא דיבבה בסרט מכוניות 2 ושרה בגרסת הדיבוב הרומנית של הסרט אמיצה. בשנת 2005 נישאה סלינג לבן זוגה, המתופף ראדו בוקורה. מדיה וקבצים בנושא פאולה סלינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאולה סלינג פאולה סלינג, ברשת החברתית אינסטגרם פאולה סלינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאולה סלינג, באתר ספוטיפיי פאולה סלינג, באתר AllMusic (באנגלית) פאולה סלינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאולה סלינג, באתר Yandex.Music (ברוסית) פאולה סלינג, באתר Discogs (באנגלית) פאולה סלינג, באתר Genius ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תולעת הפיצה

תולעת הפיצה (באנגלית: Pizza Worm) הוא משחק וידאו, המבוסס על המשחק סנייק, שיצא בשנת 1994 והיה פופולרי בשנות ה-90. המשחק פותח על ידי חברת Zorlim Software הפינית, כשלמעשה עבד בה באותה עת אדם אחד בלבד. משחקיות המשחק מבוססת על סנייק. באופן זה, במסגרת המשחק שולט השחקן על תולעת ארוכה ירוקה ודקה המשוטטת באזור מבודד, אוספת פיצה בגדלים שונים, ומנסה להימנע מלהתנגש בזנבה או בקירות המקיפים את אזור המשחק. התולעת מתארכת כשהיא אוכלת, וכך קשה לה יותר להימנע מלהיתקע בזנבה או בגופה. השחקן שולט על כיוון תנועת ראש התולעת (באמצעות המקשים למעלה, ימינה, למטה או שמאלה), ויתר גופה של התולעת עוקב אחרי ראשו. התולעת נמצא בתנועה מתמדת ולא ניתן לעצור אותה במהלך המשחק. מה שמבדיל את המשחק ממשחקי סנייק מסורתיים, הוא שהתולעת לא מסוגלת לבצע פניות חדות של 90 מעלות, והיא נעה במעגלים. באופן זה, החזקה של מקש החץ לזמן ארוך מידי, תביא לכך שהתולעת תבצע פניה של 360 מעלות ותפגע בגופה. הבדל נוסף בין המשחק הזה לשאר משחקי הסנייק הוא הניקוד - בעוד שבמשחקים המסורתיים על השחקן תמיד לאסוף אותו סוג של "בונוס"; לעומת זאת, בתולעת הפיצה, גודל הפיצות משתנה, ובהתאם לכך גם הניקוד - פיצה קטנטנה תזכה בניקוד מועט, ואילו פיצה משפחתית תזכה במספר רב של נקודות. המשחק היה פופולרי במהלך שנות ה-90. בשנת 2005 הוציאה החברה גרסה חדשה של המשחק. תולעת הפיצה באתר מסע אל העבר תולעת הפיצה, סרטון באתר יוטיוב פרופיל המשחק באתר MobyGames (באנגלית)
דבש (שיר של ארי גורלי ורעות יהודאי)

דבש הוא שיר שכתב טל רביב, הלחין ארי גורלי וביצעו ארי גורלי ורעות יהודאי. השיר יצא לאור בשנת 2008. השיר נכלל באלבומו השני של ארי גורלי, "משקל הדירה". השיר היה למושמע ביותר ברדיו בשנת 2008 על פי נתוני אקו"ם, והביא לפריצתו של גורלי לתודעת הקהל. השיר מדבר על זוג הנמצא ביחסי אהבה-שנאה. סרטון השיר "דבש" באתר יוטיוב מילות השיר "דבש" באתר שירונט אסף נבו, ‏ניצחון מתוק כדבש, באתר ‏מאקו‏, 2 באוקטובר 2008 אור ברנע, "דבש" - השיר המושמע ביותר ב-2008, באתר ynet, 28 בדצמבר 2008 דבש (ארי גורלי ורעות יהודאי), מתוך אתר פזמונט ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוב מאיירס

רוברט מייקל "בוב" מאיירס (באנגלית: Robert Michael "Bob" Myers; נולד ב-31 במרץ 1975) הוא מנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, אשר שימש כג'נרל מנג'ר של גולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA. מאיירס נולד וגדל בעיר דנוויל שבאזור מפרץ סן פרנסיסקו, קליפורניה. בין השנים 1993–1997 למד מנהל עסקים וכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), ולאורך התקופה שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בעמדת הפאוור פורוורד. בעונת 1994/1995 זכה עם הקבוצה בטורניר אליפות המכללות, ובעונת 1996/1997 העפיל עמה לשלב רבע הגמר של הטורניר ("NCAA Elite Eight"). לכל אורך קריירת המכללות מיעט לשחק, וקלע 1.4 נקודות בממוצע למשחק. בשנת 1997 החל מאיירס לעבוד כסוכן שחקנים בסוכנות של ארן טלם, ובמקביל השלים תואר במשפטים באוניברסיטת לויולה מרימאונט אשר בלוס אנג'לס. בשנת 2000 מונה לסגן נשיא חברת הסוכנות, אשר הצטרפה בשנת 2006 ל-"Wasserman Media Group". ב-14 שנותיו כסוכן יִצג 19 שחקני כדורסל, בהם ברנדון רוי, טייריק אוונס, ברוק לופז ורובין לופז. באפריל 2011 מונה מאיירס לעוזרו של ג'נרל מנג'ר קבוצת גולדן סטייט ווריורס, לארי ריילי, וכשנה לאחר מכן החליפו בתפקיד. פעולותיו הראשונות כמנהל הקבוצה היו הבחירות בהריסון בארנס (בחירה שביעית), פסטוס אזילי (30) ודריימונד גרין (35) בדראפט 2012. בעונת 2012/2013 העפילו הווריורס לשלב הפלייאוף לראשונה מזה 6 עונות, והודחו בסיבוב השני מול סן אנטוניו ספרס (2–4). בשתי העונות הבאות צירף את השחקנים הוותיקים אנדרה איגודלה ושון ליווינגסטון, ומינה את סטיב קר למאמן הקבוצה במקומו של מארק ג'קסון. בעונת 2014/2015 רשמו הווריורס את המאזן הטוב בליגה, 67–15, וזכו באליפות ה-NBA הרביעית בתולדות המועדון. בסיום אותה עונה זכה מאיירס בפרס מנהל השנה ב-NBA. בעונה העוקבת שברה גולדן סטייט את שיא הליגה עם 73 ניצחונות בעונה הסדירה, אך הפסידה בגמר ה-NBA מול קליבלנד קאבלירס (3–4). לקראת עונת 2016/2017 חתמו בקבוצה השחקנים קווין דוראנט, דייוויד וסט, זאזה פאצ'וליה וג'בייל מגי, אשר סייעו לקבוצה לרשום מאזן 67–15. לכל אורך פלייאוף 2017 הפסידו הווריורס במשחק אחד בלבד, ובסופו זכו באליפות נוספת. מאיירס עצמו זכה פעם נוספת בפרס "מנהל השנה". בעונת 2017/2018 זכתה הקבוצה באליפות שנייה ברציפות, לאחר שגברה על הקאבלירס (4–0) בסדרת הגמר. בקיץ 2018 הצטרף לקבוצה הסנטר דמרקוס קאזינס, אשר סייע לווריורס להעפיל לגמר ה-NBA בפעם החמישית ברציפות. בחודש מאי 2023 עזב את תפקידו, וכעבור שלושה חודשים מונה לפרשן ליגת ה-NBA ברשת הטלוויזיה ESPN. מדיה וקבצים בנושא בוב מאיירס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Sports-Reference סטטיסטיקות קריירת המכללות של מאיירס, באתר sports-reference.com בוב מאיירס, באתר אוניברסיטת לויולה מרימאונט מאיירס עובר ל-NBA, באתר sportsbusinessdaily.com,‏ 25 באפריל 2011 Bob Myers has had quite a hoop journey, באתר לוס אנג'לס טיימס, 22 בדצמבר 2012 פעולותיו של מאיירס כג'נרל מנג'ר, באתר basketball-reference.com מאיירס זוכה בפרס מנהל השנה, באתר הווריורס, 26 ביוני 2017
רוק המזון (אפקוט)

רוק המזון (באנגלית: Food Rocks) הוא מופע מוזיקלי המופעל באמצעות בובות אודיו אנימטרוניקס שהוצג בביתן האדמה בפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה. המופע הוצג בחסות חברת נסטלה. המופע החליף את מופע "קברט המטבח" שקדם לו, והפסיק להציג בשנת 2005 כאשר באותו מיקום הוקם מתקן סוארין. המופע היה פרודיה על קונצרט מוזיקת רוק. הדמויות המופיעות במופע היו בצורת מוצרי מזון עם פנים אנושיות וידיים - והיו בובות אודיו אנימטרוניקס. המוזיקה הייתה פרודיה של שירים פופולריים, כאשר מילות השירים הותאמו לתמה של המופע - תזונה נכונה ואבות המזון, לדוגמה: להקת "נערי האפרסק" (ה-"פיץ' בויז") בפרודיה על להקת "הביץ' בויז" (ה"ביץ' בויז") ששרו את השיר "תזונה נכונה" המבוסס על השיר של נערי החוף - "תחושה נכונה". אורך המופע: 12:39 דקות סוג המתקן: מופע תיאטרון אודיו אנימטרוניקס מידע על המתקן באתר "רשת הכול אוזניים"
איאן מקאלהיני

איאן מקאלהיני (באנגלית: Ian McElhinney; נולד ב-19 באוגוסט 1948) הוא שחקן ובמאי צפון אירי. במהלך קריירה של מעל ארבעים שנה, תפקידיו הבולטים היו בסדרות "טאגארט", "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן", "רגליים קרות", ו"שושלת טיודור". הוא גילם את באריסטן סלמי בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס", מורגן מונרו בסדרה "החטא הקדמון", ואת גרנדה ג'ו בסדרה "נערות דרי". מקאלהיני נולד בבלפסט שבצפון אירלנד לכומר אנגליקני ולמורה. הוא למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת ברנדייס שבבוסטון. במשך שנים אחדות עבד כמורה בבית ספר יסודי גול ביורקשייר שבאנגליה, לפני שפנה לקריירה של שחקן. מקאלהיני נשוי למחזאית והשחקנית מארי ג'ונס. בני הזוג הקימו חברה משלהם "Rathmore Productions". הם גרים בבלפסט ולהם שלושה בנים. מדיה וקבצים בנושא איאן מקאלהיני בוויקישיתוף איאן מקאלהיני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איאן מקאלהיני, באתר AllMovie (באנגלית) איאן מקאלהיני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איאן מקאלהיני, באתר MusicBrainz (באנגלית) Tim Walker, ‏Game of Thrones star's ghosted tweets, The Telegraph, 7 August 2014 Rathmore Productions Ltd. McCarry, Gráinne (7 באוגוסט 2008). "Me and my health: Marie Jones". Belfast Telegraph. {{cite news}}: (עזרה)
הרפתקאותיו הרבות של פו הדב (מתקן שעשועים)

הרפתקאותיו הרבות של פו הדב (באנגלית: The Many Adventures of Winnie the Pooh) הוא מתקן אפל המצוי בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני: דיסנילנד שבקליפורניה, ממלכת הקסם שבדיסניוורלד (פלורידה), דיסנילנד שבטוקיו ודיסנילנד שבהונג קונג. בטוקיו נקראת האטרקציה "ציד הדבש של פו" (Pooh's Hunny Hunt). המתקן שבדיסנילנד החליף את ג'מבורי דובי הכפר בעוד שבממלכת הקסם החליף המתקן את המסע הפרוע של מר קרפד. מספר המבקרים במתקן בדיסנילנד מועט ביותר, בשל מיקומו בפינה הצפון מערבית של הפארק, והיותו של המתקן חבוי במקצת למבקרים. המתקן שבטוקיו פופולרי ביותר בשל מיקומו במרכז ארץ הפנטזיה, והמבקרים בו עומדים בתור במשך שעות. המתקן מבוסס על הסרט הרפתקאותיו הרבות של פו הדב. יום מעונן הכול מוצף היער של טיגר הבית של פו החלום של פו מסיבת יום ההולדת של פו פתיחה: דיסנילנד: 11 באפריל 2003 ממלכת הקסם: 5 ביוני 1999 דיסנילנד טוקיו: 4 בספטמבר 2000 דיסנילנד הונג קונג: 12 בספטמבר 2005 (עם פתיחת הפארק) מתכנן: וולט דיסני אימאג'ינירינג מתקנים קודמים שהיו באותו מבנה: דיסנילנד: ג'מבורי דובי הכפר ממלכת הקסם: המסע הפרוע של מר קרפד דיסנילנד טוקיו: דרך השמים אורך המתקן: 03:08 סוג מתקן: מתקן אפל מדיה וקבצים בנושא הרפתקאותיו הרבות של פו הדב בוויקישיתוף
נקודת פורטל

נקודת פורטל (באנגלית: Portal Point; מילולית: "נקודת השער") היא לשון יבשה בחלק הצפוני של חצי האי רקלוס, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. לשון היבשה מורכבת מגרניט, ולרוב מכוסה שלג. בשנת 1956 הוקמה בלשון היבשה על ידי אנשי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בקתה בתחילת שביל הגישה אל הרמה הסמוכה (ראו להלן). שמו של האתר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, בשנת 1960, כי הנקודה היא ה"שער" (פורטל) לשביל המוליך מהחוף אל הרמה הסמוכה. הבקתה היא אתר מנוחה המנוהל על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי. הבקתה נחנכה ב-13 בדצמבר 1956, והייתה פעילה עד ה-25 באפריל 1958. צוות של ארבעה גברים, בראשות ואלי הרברט, עבר את המרחק שבין מפרץ התקווה לכף רקלוס בשנת 1957, ולאחר מכן הצוות שהה את החורף בבקתה, וסקר את האזור. הבקתה פורקה במרץ 1996, והועברה לידי מוזיאון איי פוקלנד, והיא נבנתה מחדש במוזיאון בשנת 2014. נקודת פורטל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת פורטל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תיאור מפרץ שארלוט ונקודת פורטל, ותצלומי האתר ובעלי החיים בו תצלומי נקודת פורטל מידע גאוגרפי והיסטורי ההיסטוריה של בקתת רקלוס בנקודת פורטל באתר הסקר האנטארקטי הבריטי
בית הכנסת רייקה

בית הכנסת רייקה היה בית הכנסת המרכזי של הקהילה היהודית בעיר רייקה שבקרואטיה משנת 1903 ועד החרבתו על ידי הנאצים בשלהי מלחמת העולם השנייה. היהודים הראשונים בעיר רייקה לחוף הים האדריאטי הגיעו מחופיו האיטלקיים של הים האדריאטי במאה ה-15. הקהילה היהודית הוקמה באופן רשמי בין 1820 ל-1848 בעקבות השינויים שחלו באזור קרואטיה וסלובניה (שהיו תחת האימפריה הרומית הקדושה) בימי הקיסר יוזף השני ששיאם בכתב הסובלנות, שבין היתר איפשר הקמת קהילות יהודיות רשמיות (כך קמו, באופן רשמי, בין היתר הקהילות בצ'אקובץ ב-1780 ובזאגרב ב-1806). בית הכנסת הראשון בעיר נבנה במבנה תלת-קומתי. בשנת 1901 הכילה הקהילה היהודית ברייקה כ-2,600 חברים. הקמת בית הכנסת החדש החלה לאחר שנאספו תרומות להקמתו. הבנייה החלה בשנת 1902 ברחוב וִיָּה דֶלְ-פּוֹמֵרִיוֹ 31, ממזרח לנהר וסמוך לנמל המרכזי (כיום סמוך לתחנת הרכבת המרכזית של העיר), בנייתו הסתיימה ב-18 בספטמבר 1903, כ"ו באלול ה'תרס"ג והוא נפתח רשמית ב-22 באוקטובר 1903. פנים בית הכנסת נבנה בסגנון מודחאר. בית הכנסת נחרב ב-25 בינואר 1944 על ידי הנאצים. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת רייקה בוויקישיתוף The Nature of Jewish identity in Croatian Lands During the Long Nineteenth Century, מאמר מאת נדיה מיכאל ברנדל, מורה מן החוץ ויו"ר המכון ללימודי יהדות, אוניברסיטת זאגרב (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא קרואטיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת דבלינג

בית הכנסת דבלינג (בגרמנית: Synagoge Döbling) היה בית כנסת בפרוור ברובע ה-19 של העיר וינה, בירת אוסטריה (חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית באותה תקופה). בית הכנסת נחנך בשנת 1907 אבל נהרס ונחרב חלקית בפרעות ליל הבדולח בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938. בשנת 1995 שופץ המבנה והוסב לבניין מגורים. בית הכנסת נוסד על ידי עמותת "אגודת בית הכנסת של דבלינג" בשלהי המאה ה-19. לא ידוע מתי הוקמה העמותה, אך היא נתמכה על ידי הקהילה היהודית בווינה בשנות ה-90 של המאה ה-19. העמותה ישבה בפורמוסרגסה (Vormosergasse) שבוינה, ובשנת 1904 עברה לגטרבורגסה (Gatterburggasse). תוכניותה של העמותה להקים מבנה גדול ויקר, ככל הנראה בגטרבורגסה, לא יכלו לצאת אל הפועל על ידי הנהגת העמותה ונראה היה כי היא תפורק בלי להצליח להקים את מבנה בית הכנסת שלשם הקמתו יוסדה. למרות שרוב חברי העמותה תמכו בפירוקה, קבוצה שהתקבצה סביב יוליוס לדרר (Julius Lederer) תכננה להקים לכל הפחות חדר-תפילה במקום הבניין הגדול אותו לא הצליחו לייסד. קבוצת לדרר החליטה לרכוש בניין בדולינרגרסה מספר 3 (Dollinergasse) לשם הקמת המבנה. בעזרת תמיכת הקהילה היהודית, שסיבסדה את הפרויקט ב-40,000 כתר אוסטרי, הוסב המבנה בדולינרגאסה מספר 3 לבית כנסת, שעוצב על ידי יוליוס וולמות' (Wohlmuth) בסגנון אר נובו. בית הכנסת הוקדש ב-5 בספטמבר 1907. בית הכנסת הכיל חדר-תפילה עם עזרת נשים ובסך הכל יכלו להתפלל בו 460 אנשים, בית ספר עברי דתי וכן חדרים לארגון הנשים המקומי ולארגון ההורים היהודי. המבנה נהרס, נבזז והוחרב חלקית בליל הבדולח ב-9 בנובמבר 1938. בשנת 1995 המבנה נהרס באופן סופי ובמקומו הוקם מבנה מגורים, כשרק לוחית קטנה בחזית המבנה מזכירה לעוברים ושבים שפעם היה שם מבנה של הקהילה היהודית.בשנת 2018 הוצבה בחזית המבנה, כמו באתרים נוספים בווינה בהם היו בעבר בתי כנסת שנחרבו, עמוד תאורה בצורת מגן דוד. מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת דבלינג בוויקישיתוף
קאמי

האם התכוונתם ל... קאמי (שינטו) – הכוחות השמימיים של הטבע בדת השינטו היפנית. אלבר קאמי – סופר ופילוסוף צרפתי, מהידועים בפילוסופים של האקזיסטנציאליזם. קאמי - עם עתיק הנזכר בכתבי תלמי, שיש המזהים אותו עם הקומיקים קאמי (רחוב סומסום) – דמות בגרסה הדרום אפריקנית של רחוב סומסום קאמי וייט – דמות מהסדרה סטריט פייטר. קאמי (מוזיקאי) (אנ') – מתופף בלהקת רוק יפנית Malice Mizer. קמי