laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות

נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות בע"מ, המוכרת בשם המקוצר נקסט ויז'ן, היא חברה ציבורית ישראלית, העוסקת בייצור מערכות צילום מיוצבות, לכלים קרקעיים ואוויריים, לשימושים צבאיים ואזרחיים. החברה נוסדה באפריל 2009 על ידי בוריס קיפניס (CTO) וחן גולן (יו"ר). ביוני 2010 הצטרף לחברה מיכאל גרוסמן, המשמש כמנכ"ל החברה. אחד המשקיעים בחברה בתחילת דרכה הוא עמירם לוין. משקיע נוסף, יוסי סנדלר, הוא דירקטור בחברה. ביוני 2021 גייסה החברה כ-113 מיליון ש"ח והפכה לחברה ציבורית, שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה מפתחת ומייצרת מערכות צילום מיוצבות, המותקנות בכלים קרקעיים ובעיקר בכלים אוויריים כגון כטמ"מים ורחפנים, לשימושים צבאיים ואזרחיים. מוצרי החברה הם בטווח משקל של 115–2,000 גרם. לחברה פטנטים אחדים על מוצריה. לחברה לקוחות במדינות רבות בעולם. כמעט כל לקוחות החברה הם יצרני מערכות ולא משתמשי קצה. שני לקוחות בולטים הם החברות הישראליות יוויז'ן אייר ואלביט מערכות. אתר האינטרנט הרשמי של נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות, ברשת החברתית LinkedIn נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות בע"מ, באתר "מאיה" אמיר פרגר, נקסט ויז'ן משקיפה מלמעלה בביטחון על משבר מניות ההייטק, באתר כלכליסט, 13 באפריל 2023 אמיר פרגר, מצלמות הרחפנים כבר סידרו למייסדי נקסט ויז'ן רווח של 750 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 14 בנובמבר 2023 דיאנה בחור ניר, יובל אזולאי, "הביקוש גדל? אני מוכן לסגור את העסק ושלא תהיה מלחמה", באתר כלכליסט, 7 בדצמבר 2023 עמיר קורץ, "אצלנו אין מקררי גלידות. בדנ"א שלנו אנחנו חברה רזה ויעילה", באתר כלכליסט, 12 במרץ 2024 נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. Patents Assigned to NEXTVISION STABILIZED SYSTEMS LTD, Justia נקסט ויז'ן מערכות מיוצבות בע"מ - דוח תקופתי לשנת 2022, באתר "מאיה"
נייר עבודה

נייר עבודה (working paper) עשוי להיות אחד הדברים הבאים: נייר עבודה או נייר טכני באקדמיה. לעיתים קרובות, חוקרים מפרסמים ניירות עבודה כדי לחלוק רעיונות לגבי נושא או כדי לעורר משוב לפני הגשה ללכנס אקדמי שנבדק בידי עמיתים או לכתב עת אקדמי. ניירות עבודה הם לרוב הבסיס לעבודות קשורות, ועשויות כשלעצמן להיות מצוטטות על ידי מאמרים של ביקורת עמיתים. הם עשויים להיחשב כספרות אפורה. בניגוד למאמר מדעי, נייר עבודה לא עובר ביקורת עמיתים. לפעמים המונח נייר עבודה משמש שם נרדף לדוח טכני. ניירות עבודה מפורסמים בדרך כלל באתרי אינטרנט, השייכים למחבר או למוסד המזוהה עם המחבר. האו"ם משתמש במונח "נייר עבודה" בערך במובן זה עבור טיוטות של החלטות של האומות המאוחדות מסמכי עבודה - מסמכים הדרושים לקטינים לקטין כדי לקבל עבודה במדינות מסוימות בתוך ארצות הברית. מסמכים כאלה מחייבים בדרך כלל את המעסיק, ההורה / אפוטרופוס, בית הספר והרופא להסכים לתנאי העבודה שנקבעו על ידי המעסיק. ניירות עבודה של ביקורת (Audit working papers): מסמכים הנדרשים לביקורת בדוחות הכספיים של חברה. ניירות העבודה הם רכושו של משרד רואי החשבון העורך את הביקורת. מסמכים אלה מכונים באופן רשמי כ"תיעוד ביקורת" (audit documentation) או לפעמים "קובץ הביקורת" (audit file). המסמכים משמשים הוכחה לנוהלי ביקורת שבוצעו, ראיות שהושגו ולמסקנה או חוות הדעת אליה הגיע המבקר. הדפסה מוקדמת ספרות אפורה
Yaogan

Yaogan (בתרגום לעברית:לוויין חישה מרחוק) הוא שם שקיבלו לווייני ריגול מתוצרת סין ששוגרו למטרות שונות. הלוויין הראשון שוגר בשנת 2006 ושיגורים נמשכים עד היום. הלוויינים החליפו בהדרגה לווייני סדרה FSW. נכון אוגוסט 2023 בוצעו 123 שיגורים. הלוויינים מעבירים את המידע לחיל התמיכה האסטרטגית של צבא השחרור העממי. כל הלוויינים נבנו בסין ושוגרו מאתרי שיגור שונים ברחבי המדינה. בנוסף למספר ייעודי (למשל Yaogan-18) הלוויינים משויכים לסדרה Jianbing ("שומר" או "סייר") בהתאם לדגם וייעוד הלוויין (לוויין FSW ראשון היה משויך כ-Jianbing-1). בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 מדעני סינים החלו לפתח טכנולוגיה של מכ"ם מפתח סינתטי. בין המטרות היה לאפשר קבלת מידע עדכני ולא תלוי בתנאי מזג אוויר על היקף כוחות הצי במצר טאיוואן. הפיתוח הסתיים רק בשנת 2006 כאשר שוגר לוויין Yaogan-1 שמשויך לסדרה Jianbing-5. הלוויין נבנה במכון לטכנולוגיית חלל בשנחאי. הלוויין היה במשקל 2,700 ק"ג ופעל במסלול מסונכרן-שמש. בהמשך שוגרו לוויינים נוספים שהיו מתקדמים יותר. לוויין אחרון מסדרות אלו Yaogan 33-2 שוגר בשנת 2022. להשלמת תמונה מודיעינית שוגרו לווייני צילום. לוויין ראשון Yaogan 2 שוגר בשנת 2006 והוא שייך לסדרה Jianbing-6. לוויינים אלו היו בעלי רגישות עד 0.8 מ'. לוויינים אלו החליפו לוויינים מסדרה Ziyuan 2. הם פעלו במסלול לווייני נמוך ושיגורים נמשכו עד לשנת 2016. בשנת 2011 לוויין מסוג זה נמכר לוונצואלה והיה לוויין צילום ראשון שנמכר על ידי סין למדינה זרה. אחרי 2016 פותחו דגמים מתקדמים יותר מסדרות Jianbing-12, ianbing-11, Jianbing-10, Jianbing-9 בתחום מודיעין אותות הפעילות החלה בשנת 2010 עם שיגור לוויין מסדרה Jianbing-8. לוויינים אלו פועלים בשלשות. עד לשנת 2022 שוגרו תשע שלשות של לווייני מודיעין אותות. בשנת 2017 החלו שיגוריי לוויינים מסדרה CX-5, מכיוון שהם משוגרים בשלשות, הערכה היא שהם מבצעים מודיעין אותות. תיאור לוויינים מידע על שיגורים ולוויין https://www.worldcat.org/title/727359166
ג'ייקוב דודמן

ג'ייקוב סטנלי דודמן (באנגלית: Jacob Stanley Dudman; נולד ב-22 באוגוסט 1997) הוא שחקן, סופר ויוצר קולנוע בריטי. הוא ידוע בתפקידיו בהפקות "מדיצ'י", "אדם זר", "גורל: סאגת ווינX" ו"שבעה מלכים צריכים למות". דודמן גדל בריפון, צפון יורקשייר. הוא למד בבית הספר התיכון של כנסיית סנט איידן של אנגליה. לאחר לימודי בתיכון למד הפקת סרטים במכללת לונדון לתקשורת, שלוחה של אוניברסיטת לונדון לאמנויות. כנער, דודמן העלה לערוץ היוטיוב שלו סרטים קצרים, רשמים ומערכונים קומיים, שזיכו אותו למעלה מ-100,000 מנויים. ב-2016 דודמן ביים את הסרט התיעודי באורך 23 דקות "Save The Rhino Vietnam", שבו הוא והשחקן פול בלקת'ורן נסעו לווייטנאם כדי לחקור את הסחר בקרנפים ולהעלות את המודעות למצוקת הכחדת הקרנפים. בשנת 2017 הוא כתב, ביים וכיכב במערכונים הקומיים "The Great Curator" ו-"The Solo Jedi" עם ג'ון קולשו, וסיפק קריינות לסרט התיעודי האינטרנטי "The Almost Doctors", שנוצר על ידי אמן המולטימדיה סטיוארט האמפריז. בהמשך השנה, הוא גם ביים והפיק סרט תיעודי של 10 דקות מאחורי הקלעים של "דוקטור הו" עבור ערוץ BBC Worldwide. בשנת 2018, דודמן לוהק לתפקיד דב בסדרת הטלוויזיה "מלכת האי", אשר שודרה ב-BBC iPlayer. בהמשך השנה, דודמן שיחק בתפקיד ג'וליו דה מדיצ'י, בעונה השלישית של סדרת הדרמה ההיסטורית "מדיצ'י", שיצאה בדצמבר 2019. בשנת 2019, לוהק דודמן לתפקידים במיני-סדרה "הזר" (מבוסס על רומן של של הרלן קוב) וסדרת הטלוויזיה "גורל: סאגת ווינX" (מבוסס על סדרת ההנפשה "מועדון ווינX"). דודמן השמיע את התפקידים של הדוקטורים העשירי, האחד-עשר וה-12 כחלק ממגוון הדרמות שיצאו בקלטות אודיו של דוקטור הו עבור Big Finish Productions. הוא השמיע תפקידים רבים אחרים עבור כותרים שונים ב-Big Finish, כולל מגוון קולות של תפקידים שונים בסדרה דוקטור הו. בשנת 2020, דודמן קריין את הסרט הקצר "שרה ג'יין" שנכתב על ידי ראסל טי דייוויס, ושודר ביום השנה למותה של אליזבת סלאדן. הסנדק של דודמן הוא השחקן פול בלקת'ורן. מדיה וקבצים בנושא ג'ייקוב דודמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ייקוב דודמן ג'ייקוב דודמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ייקוב דודמן, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ייקוב דודמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייקוב דודמן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ייקוב דודמן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ייקוב דודמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ייקוב דודמן, באתר Discogs (באנגלית) "Bio". jakedudman (באנגלית). נבדק ב-26 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Jacob Dudman". Research Gate. נבדק ב-15 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Jacob Dudman Joins The Stranger". אורכב מ-המקור ב-31 בינואר 2020. נבדק ב-31 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Fate: The Winx Saga Casting Announced". אורכב מ-המקור ב-31 בינואר 2020. נבדק ב-31 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Riley, Conor (19 בנובמבר 2016). "Jake Dudman to Release Save The Rhino Documentary". TenEighty. נבדק ב-11 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
מעיינות חמים קיטאגטה

מעיינות חמים קיטאגטה הם מעיינות חמים טבעיים באזור המערבי של אוגנדה. המקומיים מאמינים שהמעיינות הם בעלי כוחות ריפוי טבעיים. המעיינות החמים ממוקמים על כביש אישקה-קגמבה, במחוז שיימה, מערב אוגנדה, כ-2 ק"מ בדרך דרומית מזרחית לעיירה קיטאגטה, אחד מהמרכזים העירוניים במחוז, וכ-62 ק"מ בכביש ממערב לעיר מבארארה (Mbarara), העיר הגדולה ביותר במחוז. ישנם שני מעיינות חמים צמודים זה לזה. לדברי המקומיים, אחד המעיינות שימש את אומוגבה, לשעבר מלך אנקולה (Ankole) שהייתה ממלכה של שבט בנטו באוגנדה מהמאה ה-15 ועד 1967. המעיין ידוע בשם "Ekyomugabe". המקומיים מאמינים שהמעיין השני הוא בעל כוחות ריפוי והוא ידוע בשם "Mulago"', על שם בית החולים הלאומי רפראל (Referral), בית החולים הגדול ביותר באוגנדה. חלק מהמקומיים שותים את המים. גברים ונשים מתרחצים במים החמים של קיטאגטה מולאגו, תוך אמונה שהמעיין הוא בעל כוחות ריפוי, המים במעיינות יכולים להתחמם עד 80 מעלות צלזיוס. המעיינות ממוקמים ליד ביצה גדולה. עם גבעות חרוטיות והרי בדד המאופיינים בצמחייה ירוקה של עצים ודשא. במהלך העונה הגשומה, נהר Ngaromwenda המספק מים למעיינות, מציף וגורם להורדת הטמפרטורה במעיינות. תושבי קיטאגטה חוששים שבניית כביש קגמבה-אישקה הסמוך עלולה לפגוע במעיינות החמים על ידי חשיפתם להצפות. מדיה וקבצים בנושא מעיינות חמים קיטאגטה בוויקישיתוף מעיינות גופרית קיטאגטה Kitagata בדרך לשמורת קווין אליזבת, סרטון באתר יוטיוב, 12 באוגוסט 2023 Vision Reporter (24 בפברואר 2014). "The Healing Hot Springs". Kampala. נבדק ב-30 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Distance between Mbarara, Western Region, Uganda and Kitagata, Western Region, Uganda". Globefeed. 30 באוקטובר 2016. נבדק ב-30 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Ugandan Hot Springs". Western Uganda Network. 2 ביוני 2016. נבדק ב-2 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) - Wasswa, Ali (8 באוגוסט 2013). "Patients flee Kitagata Hospital for magical hot springs". Kampala. נבדק ב-2 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) Mugasha, Chris (8 בינואר 2014). "Sheema cries to government over Kitagata Hot Spring". Kampala. נבדק ב-30 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מעיינות חמים קיטאגטה".
אתר שיגורים יאסני

יאסני (רוסית: Ясный), היה אתר שיגורי לוויינים שפעל מתוך בסיס לטילים בליסטים רוסי. האתר נמצא בשטח מחוז אורנבורג קרוב לגבול עם קזחסטן. בתקופת ברית המועצות במקום הוקם בסיס חיל האוויר הסובייטי שבהמשך התווסף בסיס טילים בליסטים. במקום הוצבו טילים מדגם Р-36М שפותחו ונבנו במפעל יוז'ני לבניית מכונות בדנייפרופטרובסק בניהול של מיכאיל יאנגל. הם נחשבו לטילים הגדולים ברשות ברית המועצות ורוסיה והיו במוכנות מבצעית גבוהה. בעקבות הסכמי על פירוק הנשק היה צורך לפרק חלק משמעותי של הטילים. לצורך המשך ניצולם הוקמה חברה רוסית-אוקרינית-קזחית להסבת הטילים לשיגור לוויינים במשקל עד 3,700 ק"ג. המשגר האזרחי קיבל שם "דנייפר". לצורך שיגורו לחלל הוסבו מתקנים באתר יאסני. השיגורים היו באחריות משרד ההגנה של רוסיה. במהלך התאמת האתר לשיגורים מסחריים אזרחים הוקמו מספר מתקנים חדשים. השיגור הראשון בוצע בשנת 2006 ושיגורים נמשכו עד לשנת 2015. כל השיגורים היו מסחריים והסתיימו בהצלחה. בשנת 2014 מהאתר שוגרו 37 לוויינים בשיגור בודד. שיגור זה כלל גם לוויין "דוכיפת 1". בשנת 2015 לאור הידרדרות היחסים בין רוסיה לאוקראינה סוכם על מכירת חלקם של חברות אוקראיניות במיזם משותף. באופן מעשי לאחר יציאת אוקראינה מהמיזם לא שוגר אף לוויין. לאחר סיום שיגורים אזרחיים, האתר חזר להיות בסיס טילים בלבד. בשנת 2019 הותקנו בו טילים בעלי יכולת על קולית והם נכנסו לשירות מבצעי. מדיה וקבצים בנושא אתר שיגורים יאסני בוויקישיתוף תיאור האתר תיאור פעילות באתר (ברוסית)
שאבי באביקה

שאבי וורן באביקה (בצרפתית: Shavy Warren Babicka; נולד ב-1 ביוני 2000 בליברוויל שבגבון) הוא כדורגלן גבונזי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת טולוז מהליג 1 ובנבחרת גבון. באביקה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות מנגה ספורט מליגת העל הגבונזית וקיובו ספורטס מליגת העל הרואנדית. ב-5 באוגוסט 2021 חתם באביקה באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך באביקה ב־21 באוגוסט בניצחון 2–1 על אולימפיאקוס ניקוסיה. ב-12 בדצמבר של אותה שנה כבש באביקה את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–0 בדרבי של לימסון מול אפולון כאשר הוא כבש צמד באותו משחק. ובסך הכל סיים את העונה עם 3 שערים ב-28 הופעות בליגה. בעונתו השנייה בקבוצה עונת 2022/2023 כבש באביקה 8 שערים ב-35 הופעות וסייע לקבוצה לזכות באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונה לאחר מכן בשלב הבתים בליגה האירופית כבש באביקה 3 שערים עבור לימסול. בליגה הוא כבש שער בודד בשנים עשר משחקים עד ינואר. ב-14 בינואר 2024 חתם באביקה בטולוז מליגת העל הצרפתית, אשר שילמה עבורו 2.75 מיליון אירו במה שהיווה שיא עבור אריס לימסול למכירת שחקן. באביקה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-21 בינואר במשחק הגביע נגד רואן. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך באביקה ב-28 בינואר בהפסד 0–2 ללאנס. ב-4 בפברואר כבש באביקה את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 3–2 על ריימס. ב-4 ביוני 2022 ערך באביקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גבון, בניצחון 1–0 על נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. מדיה וקבצים בנושא שאבי באביקה בוויקישיתוף שאבי באביקה, באתר Transfermarkt שאבי באביקה, באתר Soccerway שאבי באביקה, באתר BDFutbol שאבי באביקה, באתר National Football Teams שאבי באביקה, באתר FootballDatabase.eu שאבי באביקה, באתר ESPN Alex Moucketou Moussounda et Shavy Warren Babicka s'engagent avec le club Chypriote de Aris Limassol באתר Gabon News, ‏ 5 באוגוסט 2021 (בצרפתית) Record fee for Babicka transfer! | Aris Limassol, Aris Limassol Official Website (באנגלית)
אני לא רפפורט (סרט)

אני לא רפפורט (באנגלית: I'm Not Rappaport) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1996 בבימויו של הרב גרדנר (אנ') שגם כתב את התסריט המבוסס על מחזה שלו באותו שם (1985) עם וולטר מתאו ואוסי דייוויס (אנ') בתפקידים הראשיים. המחזה זכה להצלחה וזכה בפרס טוני למחזה הטוב ביותר. הוא הועלה מספר פעמים בישראל. העלילה היא על שני קשישים, יהודי קולני ופנטזיונר ואפרו אמריקאי חששן ועצבני, שנפגשים כל יום על ספסל בסנטרל פארק בניו יורק ומערכת יחסים מיוחדת במינה נרקמת ביניהם, תערובת של חיבה, ויכוחים וריבים. הסרט נוגע בכמה נושאים, ביניהם היחס של החברה לזקנים, הקשיים בהתמודדות עם ילדים בוגרים שחושבים שהם יודעים מה טוב להוריהם, והסכנות האורבות באזורים עירוניים. נט מוייר (וולטר מתאו) הוא יהודי קשיש הנעזר במקל הליכה בעל דעות שמאליות ומעריץ את לנין והקומוניזם מאז שהשתתף כילד בהפגנת עובדים בה נאם ראש הוועד פייגנבאום (רון ריפקין) כי יש לנהוג במתינות ואז קמה מהקהל קלרה למליך (אלינה לובנסון) כשפניה חבולות מהתנגשות עם המשטרה ומלהיבה את הקהל כח יש לצאת לשביתה כעת והקהל מריע לה בהתלהבות. הוא הוקסם ממנה וגם לבתו הוא קרא קלרה על שמה. הוא עבד כמלצר במשך 41 שנה, אשתו אתל נפטרה ובתו קלרה (איימי אירווינג) רוצה להכניסו לבית אבות ולזה הוא מתנגד בתוקף. הוא נפגש מדי יום עם מידג' קרטר בסנטרל פארק. מידג' הוא אפרו אמריקאי קשיש כבד ראייה שעבד שנים רבות כאיש תחזוקה באחד הבתים במנהטן וכעת ועד הבית מבקש להפסיק עבודתו ושולח לשם כך לפארק את פיט דונפורת' (בויד גיינס). נט מציג עצמו כנציג חברה להגנת זכיות עובדים ומאיים עליו. שניהם מתנהגים כילדים קטנים, משתעשעים בקרוסלה ו"מופיעים" לפני קומץ מבקרים בגן במערכון/בדיחה "אני לא רפפורט": נאט: היי, רפפורט! לא ראיתי אותך כבר עידנים, איך העניינים? מידג': אני לא רפפורט. נט: רפפורט, מה קרה לך? פעם היית בחור נמוך ושמן, ועכשיו אתה בחור רזה גבוה. מידג': אני לא רפפורט. נט: רפפורט, פעם היית בחור צעיר עם זקן, ועכשיו אתה בחור זקן עם שפם. מידג': אני לא רפפורט. נט: רפפורט, איך זה קרה? פעם היית בחור לבן קטן ופחדן, ועכשיו אתה בחור שחור גדול ומרשים. מידג': אני לא רפפורט. נט: וגם שינית את שמך! נט נאבק ומבריח את העברין ג'יי.סי. (גילרמו דיאז) שרוצה לשדוד אותו, נחבל ונזקק כעת להליכון. הם מבחינים בבחורה נאה בשם לורי (מרתה פלימטון) שמציירת אותם. היא חייבת כסף לסוחר סמים המכונה "קאובוי" (קרייג טי. נלסון) שחובט בפניה ומאיים עליה אם לא תחזיר לו את החוב. נט ומידג' מחליטים להתעמת עם הקאובוי, נט מתחפש למאפיונר איטלקי ומאיים עליו אבל הקאובוי מבין את התרמית ורוצה להתקיף אותו. מידג' מאיים עליו בסכין ובסוף המאבק בורח הקאובוי ומידג' נזקק לאשפוז. הועלה לראשונה ב-1986 עם אבנר חזקיהו (זכה בפרס רובינא על תפקידו זה) ומוני מושונוב. הצגות נוספות הועלו בבית ליסין (2002) עם יוסי פולק וגבי עמרני, בהבימה (2021) עם נתן דטנר ונורמן עיסא ובתיאטרון יידישפיל עם יעקב אלפרין וגדי יגיל "אני לא רפפורט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אני לא רפפורט", באתר נטפליקס "אני לא רפפורט", באתר AllMovie (באנגלית) "אני לא רפפורט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אני לא רפפורט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לא לא רפפורט, באתר יוטיוב קטע "אני לא רפפורט", באתר יוטיוב קדימון ל"אני לא רפפורט" בהבימה, באתר יוטיוב אני לא רפפורט, באתר TCM
שראם

האם התכוונתם ל... גרט שראם – ניצול מחנה הריכוז בוכנוולד הילדה שראם – פעילה גרמנית נגד אנטישמיות יצחק שרם – עסקים ישראלי ופעיל בשוק ההון עדן שרם – כדורגלן ישראלי עודד שרם – מתמטיקאי ישראלי שרים
ניתאי חסון

ניתאי חסון (נולד ב-15 במרץ 1998) הוא שייט מפרשית 470 ישראלי, המתחרה באולימפיאדת פריז 2024 יחד עם השייטת נועה לסרי. חסון נולד וגדל במושב הבונים. מתאמן במועדון השיט הפועל שדות-ים. בצעירותו זכה באליפות ישראל לנוער במספר הזדמנויות. באוגוסט 2023 הבטיח יחד עם נועה לסרי את הכרטיס למשחקים האולימפיים באולימפיאדת פריז (2024), לאחר שהשניים העפילו לשיוט המדליות באליפות העולם שנערכה בהאג שבהולנד. בשיוט המדליות עצמו השניים ניצחו, וסיימו את האליפות במקום השביעי הכללי. באולימפיאדת פריז 2024, בתחרות המעורבת ל-מפרשיות 470, סיים חסון יחד עם שותפתו נועה לסרי במקום השביעי בשקלול כלל השיוטים. לאחר שמונה שיוטי מוקדמות הם עלו לשיוט המדליות מהמקום השמיני הכללי ובשיוט המדליות הם סיימו במקום החמישי. בשקלול כלל השיוטים הם סיימו במקום השביעי בתחרות. עידו רקובסקי, אחרי שהבטיחו את הכרטיס לפריז, צמד השייטים נועה לסרי וניתאי חסון מכוונים למדליה, באתר הארץ, 12 במרץ 2024 ניתאי וחסון ונועה לסרי הבטיחו את הכרטיס למשחקים האולימפיים, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2023 ניתאי וחסון ונועה לסרי הבטיחו את הכרטיס למשחקים האולימפיים, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2023 רותם פלדברג, ‏חסון ולסרי סיימו במקום ה-7, הנשים בצמרת, באתר ערוץ הספורט, 17 באוגוסט 2023 חסון ולסרי סיימו במקום השביעי בניקוד הכללי, באתר ONE‏, 8 באוגוסט 2024
אלן דו מרקולינו

פבריס-אלן דו מרקולינו (בצרפתית: Fabrice-Alan Do Marcolino; נולד ב-19 במרץ 2002 בליברוויל שבגבון) הוא כדורגלן גבונזי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קווילי-רואן מליגת המשנה הצרפתית, בהשאלה מסטאד רן, ובנבחרת גבון. דו מרקולינו גדל במחלקות הנוער של לאוואל וסטאד רן. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של סטאד רן. ב-29 באפריל 2022 חתם על חוזה מקצועני ראשון בסטאד רן. ב-1 בפברואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–3 על שטרסבורג במסגרת המחזור ה-21 בליגת העל הצרפתית לעונת 2022/2023. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה בעונה זו. ב-17 ביולי 2023 הושאל דו מרקולינו לקווילי-רואן מליגת המשנה הצרפתית למשך עונת 2023/2024. ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 לאמיין במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-4 ביוני 2022 ערך דו מרקולינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גבון, בניצחון 0–1 על נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-20 בנובמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–3 על נבחרת ניז'ר במשחק ידידות. דו מרקולינו הוא בנו של כדורגלן נבחרת גבון בעבר פבריס דו מרקולינו (אנ'). אלן דו מרקולינו, ברשת החברתית אינסטגרם אלן דו מרקולינו, באתר Transfermarkt אלן דו מרקולינו, באתר Soccerway אלן דו מרקולינו, באתר BDFutbol אלן דו מרקולינו, באתר WorldFootball.net אלן דו מרקולינו, באתר National Football Teams אלן דו מרקולינו, באתר FootballDatabase.eu Alan Do Marcolino signe son premier contrat pro באתר Ouest-France, ‏ 29 באפריל 2022 (בצרפתית) Stade Rennes : Alan Do-Marcolino dans les starting-blocks ! באתר Gabonews, ‏ 14 באוגוסט 2020 (בצרפתית) Stade Rennais: Contrat stagiaire Pro pour Fabrice-Alan Do Marcolino (Gabon) באתר Africa Foot United, ‏ 6 ביוני 2020 (בצרפתית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלן דו מרקולינו".
בית הקברות הצבאי בחולון

בית הקברות הצבאי בחולון הוא בית קברות צבאי המצוי בשולי העיר חולון. הוא החמישי בגודלו בישראל על פי מספר החללים הטמונים בו - 572. מתחם בית הקברות ממוקם ממערב לכביש נתיבי איילון, וצמוד מדרום-מזרח למתחם בית הקברות האזרחי הגדול חולון-בת ים. מעבר להולכי רגל מחבר ביניהם. שטח בית הקברות הוא מישורי ומשתרע על פני כ-12 דונם. צורתו היא כטרפז המתמשך לאורך כ-140 מטר מצפון לדרום, ובו תשע חלקות. הכניסה אליו היא מצפון מזרח. בצמוד למרכז פאתו המזרחית ממוקמת רחבת טקס. כנהוג בבתי הקברות הצבאיים בישראל משופע שטח האתר בעצים ובצמחייה אחרת. בית הקברות נפתח בשנת 1974. החללים הראשונים שהובאו לקבורה בו היו כחמישים נופלי מלחמת יום הכיפורים, שהועברו אליו ממקומות הקבורה הזמניים שלהם. במקום קבורים שבעה חללים שעוטרו בציונים לשבח של צה"ל וחלל נוסף שעוטר בעיטור המופת של שירות בתי הסוהר. מדיה וקבצים בנושא בית הקברות הצבאי בחולון בוויקישיתוף בית הקברות, באתר יזכור הנתון מעודכן לחודש מאי 2024.
אלברו מרטין

אלברו רפאל מרטין אוריול (בספרדית: Álvaro Rafael Martín Uriol; נולד ב-18 ביוני 1994) הוא אתלט ספרדי, אלוף העולם (בודפשט 2023) בהליכה ל-20 ק"מ, ובהליכה ל-35 ק"מ. פעמיים ברציפות אלוף אירופה (ברלין 2018 ומינכן 2022) בהליכה ל-20 ק"מ. מרטין נולד וגדל בירנה שבספרד. מרטין השתתף בהליכה ל-20 ק"מ באולימפיאדת לונדון שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת, אך לא סיים את התחרות. באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט סיים במקום 23 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:25:12 שעות. באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט סיים במקום חמישי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:41 שעות. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, רפובליקה העממית של סין באוגוסט סיים במקום 16 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:22:04 שעות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיים במקום 22 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:22:11 שעות. באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת באוגוסט סיים במקום שמיני בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:19:41 שעות. באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט זכה במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:20:42 שעות, לפני בן ארצו דייגו גרסיה קררה (1:20:48 שעות) ווסילי מיזינוב שהשתתף כאתלט נייטרלי מורשה (1:20:50 שעות). באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר באוקטובר סיים במקום 22 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:33:20 שעות. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים במקום רביעי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:46 שעות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית ביולי סיים במקום שביעי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:20:19 שעות. באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה זכה במדליית זהב באוגוסט בהליכה ל-20 ק"מ בשיא אישי חדש של 1:19:11 שעות, לפני פרסס קרלסטרם משוודיה (1:19:23 שעות) ודייגו גרסיה קררה מספרד (1:19:45 שעות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכה בשתי מדליות זהב, בהליכה ל-20 ק"מ בשיא אישי חדש של 1:17:32 שעות, לפני פרסס קרלסטרם משוודיה (1:17:39 שעות) וקאיו בונפים מברזיל (1:17:47 שעות) ובהליכה ל-35 ק"מ בשיא לאומי חדש של 2:24:30 שעות, לפני בריאן פינטאדו מאקוודור (2:24:34 שעות) ומסטורה קאוואנו מיפן (2:25:12 שעות). 20 ק"מ הליכה: 1:17:32 שעות (2023) 35 ק"מ הליכה: 2:24:30 שעות (2023), שיא ספרד מדיה וקבצים בנושא אלברו מרטין בוויקישיתוף אלברו מרטין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלברו מרטין, באתר olympedia.org אלברו מרטין, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
ירדן אדיקה

ירדן אדיקה (נולדה ב-1999) היא שחקנית כדורשער וספורטאית פאראלימפית ישראלית לשעבר. אדיקה נולדה בכרמיאל והיא בוגרת בית ספר אורט במגמת תקשורת. הייתה חברת תנועת נוער יחד ללקויי ראייה ועיוורים ובעקבותיה הצטרפה לאימוני כדורשער ולנבחרת ישראל בכדורשער נשים. בשנים 2013–2016 הייתה חברת הנבחרת, ממנה פרשה בעקבות פציעה בשורש כף היד. בשנת 2015 זכתה הנבחרת במדליית זהב במשחקים העולמיים לעיוורים ולקויי ראייה והבטיחה את מקומה במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016). במשך שנתיים התנדבה לשירות לאומי במסגרת רפא"ל. בשנת 2019 נבחרה לקבל את אות ההצטיינות למתנדבי שירות לאומי מנשיא מדינת ישראל. אדיקה היא בוגרת המכללה האקדמית להנדסה בראודה בהנדסת תוכנה. פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) היא מצטיינת והיא מכרמיאל המטרה: מדליה ירדן אדיקה מכרמיאל, השראה ומודל לחיקוי ראיון עם גל חמרני קפטנית הנבחרת הפאראלימפית במשחק כדורשער מצטייני הנשיא תשע"ט
ליהיא בן-דוד

ליהיא בן-דוד (נולדה ב-1995) היא ספורטאית פאראלימפית ישראלית, חברת נבחרת ישראל בכדורשער נשים. בן-דוד סובלת מניוון מקולרי ואינה נעזרת בכלב נחייה מבחירה אישית. בגיל 11 החלה לשחק כדורשער ובאותה שנה הצטרפה לנבחרת ישראל מיד עם הקמתה. אחיה התאום אור בן-דוד משחק גם הוא בנבחרת ישראל כדור שער לגברים. היא התנדבה לשירות לאומי בבית שמש. בשנת 2015 הבקיעה את השער המכריע במשחקים העולמיים לעיוורים ולקויי ראייה, והנבחרת זכתה במדליית זהב, והבטיחה את מקומה במשלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016). בשנת 2019 זכתה הנבחרת במדליית כסף באליפות אירופה והבטיחה את מקומה במשלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020). במהלך אליפות אירופה בן-דוד כבשה בסך הכל 32 שערים ובטורניר הקריטריון למשחקים הפאראלימפיים שנערך בארצות הברית הוענק לה תואר "מלכת השערים". תואר מלכת השערים הוענק לה בתחרויות נוספות והיא נחשבת לאחת שחקניות הכדורשער הטובות בעולם. בגמר ליגת הכדורשער בישראל בשנת 2023 זכתה יחד עם אחיה בתואר מלך ומלכת השערים. בן-דוד למדה חינוך גופני במכון וינגייט והיא מאמנת כדורשער במרכז הפנינה בבאר שבע ובית חינוך עיוורים בירושלים. פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) ליהיא בן-דוד, ברשת החברתית אינסטגרם ליאור ברטל, ‏נבחרת הכדורשער תפתח את הופעתה בטוקיו: "יכולות להשיג מדליית זהב", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 24 באוגוסט 2021 נבחרת נשים – כדורשער באתר ארגון נכי צה"ל אורי טלשיר, משחקי ריו נפתחים, ואלו הספורטאים הישראלים, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2016 אברהם תשובה, נבחרת הכדור-שער בריו, ארד לשלמה לזמי, באתר ynet, 16 במאי 2015 גדולות ביפן: הספורטאיות הפראלימפיות מהנגב רוצות לעשות היסטוריה