laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המעין

הַמַּעְיָן הוא רבעון שיוצא לאור מאז שנת תשי"ג (1953) "המשלב מימד תורני עם מימד מדעי-תורני" ומכיל מאמרים מגוונים בנושאי הלכה, השקפה, היסטוריה יהודית ומחקר. על מטרותיו וייעודו של 'המעין' כתב בגיליון הראשון, פרופ' מרדכי ברויאר, מייסדו ועורכו הראשון של כתב העת: ”היעדר במה ספרותית המוקדשת לעיון, מחקר ובירור בשאלות העומדות על סדר יומו של עם התורה בפרט ובמדינת ישראל בכלל - הורגש כבר מזמן... מקווים אנו להפוך כתב עת זה לרבעון המופיע לפרקים קבועים...”. בשנת תשכ"ד (1964) התמנה יונה עמנואל כעורך כתב העת, תפקיד אותו מילא עד לפטירתו בשנת תשס"ב (2002), אז החליף אותו הרב יואל קטן. כותבי המאמרים ונושאיהם מגוונים ועוסקים בתחומים רבים. בנוסף קיים בכתב העת גם מדור ביקורת ספרים. כתב העת היוצא לאור על ידי מוסד יצחק ברויאר של פועלי אגודת ישראל, מזוהה עם חוגי "תורה עם דרך ארץ" וניתן בו דגש מסוים להגות ולהיסטוריה של חוגים אלו. כך למשל, בתחילת שנות ה-90, התקיים בו פולמוס בין הרב שלמה וולבה ופרופ' זאב לב בנוגע ליישומה והצלחתה של שיטת "תורה עם דרך ארץ". רוב מאמרי 'המעין' זמינים באינטרנט באתר HebrewBooks (בעיקר מהשנים הראשונות), באתר ישיבת שעלבים (משנת תשס"ז) ובאתרים נוספים. עם כותבי המאמרים במשך השנים נמנים רבנים, חוקרים תורניים ואנשי אקדמיה, בהם: הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב ד"ר קלמן כהנא, הרב אביגדר נבנצל, הרב יהושע מגנס, הרב יהושע נויבירט, הרב חיים סבתו, הרב יוסף אביב"י, הרב שלמה אבינר, פרופ' ישראל אומן, הרב יהושע בכרך, הרב ד"ר יצחק ברויאר, פרופ' מרדכי ברויאר, הרב מרדכי ברויאר, הרב שריה דבליצקי, פרופ' דוד הנשקה, שמואל הכהן וינגרטן, הרב יצחק לוי, פרופ' מרדכי כסלו, הרב פרופ' יהודה לוי, פרופ' זהר עמר, הרב ד"ר רפאל בנימין פוזן, הרב אברהם אבא וינגורט, פרופ' יהודה פליקס, הרב משה צוריאל, הרב ד"ר יהודה קופרמן, פרופ' מאיר שוורץ, פרופ' יואל אליצור. גליונות לפי סדר הופעתם תשי"ג – תשס"ו (פורמט PDF), באתר דעת. (קיים רק חלק קטן מגליונות השנים תשמ"ה-תשס"ו) מאמרי המעין החל משנת תשס"ז, באתר מכון שלמה אומן מאמרי 'המעיין' באתר רמבי"ש מאמרים מתוך המעיין, באתר "דעת" מאמרים מתוך המעין, באתר גמראנט המעין, תמוז תשמ"ז, (מפתח המעיין תשי"ג-תשמ"ז), באתר היברובוקס הרב אליעזר מלמד, גיליון המאתיים המעיין, באתר ערוץ 7, פורסם במדור 'רביבים', בעיתון בשבע, גיליון 478 למנויי וקוראי 'המעין', חדשים גם ישנים, המעיין, תשרי תשס"ז, אתר ישיבת שעלבים הרב יואל קטן, על מייסד 'המעין' ועורכו הראשון - פרופ' מרדכי ברויאר ז"ל, המעין, תמוז תשס"ז בעניין תורה עם דרך ארץ, באתר "דעת"
הערוץ הסלאבי הבין-לאומי

הערוץ הסלאבי הבין-לאומי (באנגלית: Slavonic Channel International; בראשי תיבות: SCI) הוא ערוץ טלוויזיה, אשר נועד ליידע את הסלאבים ברחבי העולם ואת הקהילה העולמית על היבטים שונים של פעילות החיים של הסלאבים, על ההיסטוריה הסלאבית הייחודית ועל מסורות עשירות, תרבות, הישגים ותרומה משמעותית של הסלאבים בהתפתחות הציוויליזציה העולמית. אוקראינה, רוסיה, בלארוס, חבר המדינות, גאורגיה, האיחוד האירופי, קובה, מקסיקו, קנדה, ארצות הברית, אסיה, המזרח הקרוב, אפריקה. שידורי הניסיון החלו בשנת 1994 והחל משנת 2008 הערוץ משדר באופן סדיר. השידור מבוצע בשפה הרוסית, אוקראינית, אנגלית ובשפה בה נערכה התוכנית הספציפית. פרויקט המחברים: ולדימיר אלכסנדרוביץ' איוואננקו ו ולריה וולודימירובנה איוואננקו. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרלמן

האם התכוונתם ל... אליעזר בן-יהודה (במקור פרלמן) – ממחוללי החייאת הדיבור העברי בארץ ישראל גריגורי פרלמן – מתמטיקאי רוסי-יהודי, שהוכיח את השערת פואנקרה ודים פרלמן – במאי קולנוע יהודי-אמריקאי זליג פרלמן – כלכלן יהודי-אמריקאי והיסטוריון של תנועת העבודה חוה (חווקה) פרלמן – עוזרתו הצעירה של יצחק צוקרמן (אנטק) במרד גיטו ורשה, וניצולת מאידנק חיים פרלמן – משפטן יהודי-בלגי, פילוסוף של המוסר ושל המשפט, תאורטיקן חשוב של רטוריקה וארגומנטציה יצחק פרלמן – כנר ישראלי-אמריקאי, חתן פרס גראמי יעקב פרלמן – מחבר ספרי מדע פופולרי לילדים יהודי-רוסי לו פרלמן – אמרגן יהודי-אמריקאי מרטין פרלמן – מנצח, צ'מבליסט, מלחין ומומחה למוזיקה עתיקה משה פרלמן – עיתונאי ישראלי, דובר צה"ל הראשון משה פרלמן (מזרחן) – מזרחן יהודי-אמריקאי (1905–2001) [1] ס. ג'. פרלמן – הומוריסטן ותסריטאי יהודי-אמריקאי סנדי פרלמן – מפיק מוזיקלי אמריקאי, משורר, פזמונאי ופרופסור למוזיקאי פיליפ פרלמן – משפטן ופוליטיקאי יהודי-אמריקאי פרדי פרלמן – סופר, מו"ל ואקטיביסט אנרכיסטי יהודי-אמריקאי ראדיה פרלמן – מתכנתת אמריקאית רון פרלמן – שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב ריאה פרלמן – שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית, ידועה בעיקר מ"חופשי על הבר" ירוחם יהודה ליב פרלמן – רב הידוע בכינויו "הגדול ממינסק" שמואל פרלמן (עורך) – מתרגם ועורך ישראלי שמואל פרלמן (מאמן) – מאמן כדורגל שנודע בעיקר בעבודתו במכבי נתניה מר שושני (קרוב לוודאי ששמו במקור הלל פרלמן) – תלמיד חכם ופילוסוף
The King of Limbs

The King of Limbs (בעברית: מלך הזרועות) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית רדיוהד. האלבום ניתן להורדה בתשלום ב־18 בפברואר 2011 בפורמט MP3 או WAV, ולווה בהוצאה פיזית ב־28 במרץ 2011, וב"גרסת עיתון" מיוחדת ב־9 במאי. ב־14 בפברואר 2011, הכריזה הלהקה באתר האינטרנט שלה על שמו של האלבום החדש, וכי הוא ישוחרר ב־19 בפברואר. ב־18 בפברואר, יום לפני השחרור המיועד, פרסמה הלהקה וידאו קליפ לסינגל הראשון של האלבום, "Lotus Flower". לאחר מכן, האלבום ניתן להורדה דרך אתר הלהקה. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רדיוהד.  מידע על האלבום The King of Limbs באתר MusicBrainz מידע על האלבום The King of Limbs באתר AllMusic האלבום The King of Limbs באתר Discogs האלבום The King of Limbs באתר ספוטיפיי גיא חג'ג', רדיוהד למתקדמים בלבד, באתר ynet, 18 בפברואר 2011 ניר גורלי, עכבר העיר אונליין, האלבום החדש של רדיוהד: דחוס, רב שכבתי ומרתק, באתר הארץ, 19 בפברואר 2011 אלון עוזיאל‏, טום ההליכים: על "The King of Limbs" של רדיוהד, באתר וואלה, 20 בפברואר 2011 איל רוב‏, הריעו לגנבים: על "The King of Limbs" של רדיוהד, באתר וואלה, 21 בפברואר 2011
קסר א-סיר

קַסְר א-סִיר (בערבית: قصر السر, תעתיק: קַצְר א-סִּרּ) הוא יישוב בדואי, הממוקם בתוך ריכוז השבט הבדואי הוואשלה, כ-2.5 ק"מ מערבית לדימונה. הוא אחד מהיישובים הבדואים הבלתי מוכרים שהוכרו והוכללו במסגרת המועצה האזורית אבו בסמה. מאז פיצולה ב-2012 הכפר שייך למועצה אזורית נווה מדבר, בה הוא מהווה את היישוב המזרחי ביותר. שם הכפר על שם מצודה עתיקה (מצד שורר) ששרידיה נמצאים בתחומי הכפר. הטרנד הירוק של הבדואים, כתבה על בנייה אקולוגית בקסר א-סיר, באתר וואלה, 22 באוקטובר 2010 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
פסטיבל עין גב

פסטיבל עין גב הוא פסטיבל מוזיקה המתקיים בקביעות מדי שנה בחודש אפריל, בקיבוץ עין גב שעל שפת הכנרת מאז 1943. הפסטיבל נוסד בשנת 1943 על ידי חובבי מוזיקה מחברי הקיבוץ, שהתקשו להגיע העירה לשמוע קונצרטים ועל כן החליטו להביא את המוזיקה אליהם. תקציב הקיבוץ לא אפשר הזמנת אמנים מקצועיים, ועל כן הסתפקו תחילה בכישרונות המקומיים ובהמשך הביאו גם נגנים מטבריה השכנה. בשנותיו הראשונות של הפסטיבל נקבעה מסורת יחידה במינה - בראשית הערב היה נערך הקונצרט הראשון לאורחים מבחוץ, שהיו מגיעים במכוניות ובסירות מעבר לאגם וחוזרים למקומותיהם לאחר סיומו. אז, בסביבות חצות, היו מתכנסים חברי הקיבוץ ומקורביו לחגיגת המוזיקה האמיתית, שכללה נגינה, שיחות ודיונים בחברותא והתארכה עד לשעות הקטנות של הלילה. מתכונת זו חזרה על עצמה במשך כל שבוע פסח. רפרטואר הפסטיבל התרחב במשך השנים, הן בכמות המופעים והן בגיוונם. אופרות, מחול, מוזיקה קאמרית ותזמורתית. התוכניות שילבו מוזיקה מכל התקופות, מתקופת הבארוק עד ימינו, והיה בו ייצוג נכבד למוזיקה ישראלית משל טובי המלחינים, בהם מנחם אבידום, יוסף טל, עדן פרטוש ובן-ציון אורגד ועוד. הפסטיבל משך אליו נגנים, זמרים, רקדנים ומנצחים מישראל ומרחבי העולם. בשנת 1994 שינה הפסטיבל את פניו. הייתה זו השנה האחרונה שבה כללה תוכנית הפסטיבל מוזיקה קלאסית, פרט לשנת 2012, שבה נעשה ניסיון להחזיר את המוזיקה הקלאסית לפסטיבל עין גב בקונצרט שבו בוצעה הסימפוניה התשיעית של בטהובן. בשנת 1995 הפך הפסטיבל ל"פסטיבל עין גב לזמר העברי" ובימי חול המועד פסח הוא מושך אליו אלפי חובבי זמר לכמה ערבי זמר ומופעים, ובכללם מופעי הצדעה וזיכרון לגדולי הזמר העברי - מלחינים, פזמונאים ומשוררים, ומבצעים. משנת 2018, משמש קובי סיט כמפיק ראשי וכמנהל אומנותי של הפסטיבל. בשנת 2023 התקיים הפסטיבל לראשונה בחול המועד סוכות במקום בחול המועד פסח של אותה השנה. בשנה זו התקיים ב 2 באוקטובר מופע לציון 50 שנים למלחמת יום הכיפורים בשם "מוכרחים להמשיך לנגן" (על שם שירה של להקת חיל האוויר שנכתב עם תום המלחמה). המעבד המוזיקלי אילן גלבוע מפיק ומנהל אותו מוזיקלית. זלצבורג של המזרח התיכון : סיפור תולדותיו של פסטיבל עין-גב / ד"ר יוחנן רון פסטיבל עין גב, סרטונים בערוץ היוטיוב מרדכי ניישטט, "לנו כינרת - מיתרים אלפיים", דבר, 14 באפריל 1950 חוה נובק, "פסטיבל עין גב", דבר, 20 באפריל 1967 תמר אבידר, "צור וירושלים בעין גב", מעריב, 12 באפריל 1968 טלילה בן זכאי, פסטיבל עין גב, מעריב, 4 באפריל 1967 תוכניית הפסטיבל לשנת 1968, ארכיון נעמי אלסקובסקי, הספרייה הלאומית יוחנן רון, פסטיבל עין גב, ארגון יוצאי מרכז אירופה, יקינתון 2010 קיבוץ עין גב, תוכנית הפסטיבל לשנת 2012 (הקישור אינו פעיל) עומר שומרוני, בעיקר מוזיקה, "בטהובן על ים כנרת", ריאיון עם המנצחת עדה פלג 28 במרץ 2012 פסטיבל עין גב, 2015 תכניית הפסטיבל לשנת 2019 הופעת הדודאים בפסטיבל עין גב, 1962, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים מידע על פסטיבל עין גב בקטלוג הספרייה הלאומית ניישטט, דבר, 14 באפריל 1950 קיבוץ עין גב, תוכנית הפסטיבל לשנת 2012 עומר שומרוני, "בעיקר מוזיקה", 28 במרץ 2012 כרטיסים למופע פסטיבל עין גב 2014 - ערב 2, באתר טיקטנט כרטיסים תכניית פסטיבל עין גב 2019 https://jv.localtimeline.com/index.php?option=com_localstory&view=event&tmpl=component&id=232&lang=he#showAsset-image-577 בית גבריאל • מוכרחים להמשיך לנגן 50 למלחמת יום הכיפורים • מופעי מוסיקה ומחול, פסטיבל עין גב סובב כנרת 2023, באתר betgabriel.smarticket.co.il פסטיבל עין גב - פסח 2015, באתר www.mapa.co.il
בוסתנאי (כתב עת)

בוסתנאי היה שבועון שיצא לאור בין השנים 1929 עד 1939 ברחובות. היה זה ביטאונה של התאחדות האיכרים. מייסדו ועורכו הראשון (עד 1937) היה משה סמילנסקי. כמו כן ערכו את הביטאון מרדכי ליפסון, טוביה זיסקינד מילר, פסח גינזבורג ושמואל פרלמן. השבועון כלל מאמרים פובליציסטיים, ידיעות וכתבות בנוגע לפוליטיקה הפנימית של התאחדות האיכרים, מידע מדעי פופולרי בנושאי חקלאות, זואולוגיה ובוטניקה וכן התפרסמו בו סיפורים ושירים מאת בני המושבות. בנוסף לשבועון צורף לכתב העת מוסף "בוסתנאי לנוער" (בעריכת יעקב חורגין) ושני כרכי מאמרים בשם "מימים ראשונים" שערך אלתר דרויאנוב. אחד הפולמוסים החריפים שהתנהלו מעל דפי כתב העת היה בשאלת היחס לערבים. בעוד שמשה סמילנסקי הטיף להיכרות וקירוב השכנים הערבים, נטו רבים מהכותבים (ובראשם יעקב חורגין) לרוויזיוניזם וקראו להתבדלות ואף למעשי נקמה בפורעים ערבים (במיוחד בימי המרד הערבי הגדול). על רקע זה פיטר סמילנסקי את חורגין, ובהמשך נאלץ להתפטר בעצמו מעריכת השבועון. עם הכותבים הבולטים ניתן למנות את זאב סמילנסקי, מאיר-סיקו סמילנסקי, אלתר לוין, אמנון הורביץ, יעקב רבינוביץ, יחיאל מיכל פוחצ'בסקי ודוד יודילביץ. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת ובנושא המנדט הבריטי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמירם פאל

עמירם פָּאל (נולד ב-24 בספטמבר 1956) הוא עורך דין וסופר ישראלי. פאל נולד בכפר סבא, בן בכור (מתוך ארבעה), לחיים פאל ותחיה לבית שפירא, אחותו של שלמון שפירא ומצאצאי הרב אריה לייב שפירא מקובנה. גדל וחי עד היום בעיר רמת גן. למד בבית ספר תיכון אהל שם. לאחר השירות בצה"ל למד וקיבל תואר ראשון (BSc) במדעי החיים באוניברסיטת בר-אילן ובמקביל למד וקיבל תואר ראשון (LLb) נוסף, גם במשפטים, באוניברסיטת תל אביב. שנים אחדות אחר כך למד וקיבל מאוניברסיטת תל אביב תואר שני (MA) במדע המדינה. פאל הוא עורך דין מאז 1985. היה מפקח במשטרת ישראל (יאח"ה), וחוקר ברשות ניירות ערך. כיהן כדיין ולאחר מכן כאב בית דין בבית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין. כיהן גם כאב בית הדין של אגודת האקדמאים למדעי החברה והרוח. פאל כותב בעיקר ספרי וסיפורי מדע בדיוני. בין ספריו בתחום זה: מסע במרחבי הזמן, שיצא לאור בהוצאת אור-עם בשנת 1980, ומתאר ישראלי החי בהיסטוריה אלטרנטיבית, שבה העולם כולו יהודי, אך ישראל, מקור היהדות העולמית, קטנה מדי לטעמו ואיננה שונה מזו המוכרת כיום; הוא חוזר לעבר, מנסה "לתקן את העיוות" ובתיקונו זה יוצר את עולמנו הנוכחי. פאל כתב גם את רומן המלחמה נקמה, שיצא לאור בהוצאת בר-תמוז ב-1986. ביולי 2011 יצאה לאור מהדורה מחודשת של רומן זה, מתורגמת לאנגלית בהוצאת אמזון. גם ב"נקמה" יש אלמנט של מדע בדיוני - "היסטוריה אלטרנטיבית", אף שכולו מבוסס על עובדות ידועות של המציאות הקיימת. מדובר ברומן בין שני לוחמי המחתרת העברית בארץ ישראל שלפני קום המדינה, צעיר יהודי ממוצא תימני ויהודייה בריטית, המתגלה כלוחמת עזה לא פחות ממנו. הוא מתנהל על רקע מאבק המחתרת בערביי ארץ ישראל ובבריטים השולטים בארץ, ונותן הסבר אחר לגמרי לדרך שבה הוקמה מדינת ישראל ב-1948. בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת "אופיר", ספרו השלישי אליהו מגיע, אף הוא ספר מדע בדיוני. רבים מסיפוריו הקצרים של פאל פורסמו בעיתוני נוער (כגון "הארץ שלנו" ו"מעריב לנוער"), עיתוני סטודנטים כגון "יתוש", "סטודנט" ו"בת קול", ובמות נוספות כגון "מעריב", "קוסמוס - המבחר של אסימוב" ועוד. פאל כתב מאמרים בתחום המשפט, שהתפרסמו בביטאון לשכת עורכי הדין "הפרקליט"; ומאמרים בתחום מדע המדינה, שהתפרסמו בכתב העת של אגודת האקדמאים במדעי החברה והרוח "בעיות בינלאומיות חברה ומדינה" ובביטאון לשכת רואי חשבון בישראל "רואה החשבון". נשוי ואב לשתי בנות. מדיה וקבצים בנושא עמירם פאל בוויקישיתוף רשימת הפרסומים של עמירם פאל, בקטלוג הספרייה הלאומית הספר "נקמה" באנגלית מאת עמירם פאל באתר הוצאת אמזון ריאיון עם עמירם פאל, "תרבות הערב", כאן ב, 28 ביוני 2021 סיפורים קצרים מאת עמירם פאל באתר "דרך המילים" של גלי צבי-ויס: "והדרת פני זקן"; 29 בנובמבר;"איחור"; אמצע הלילה; "אפור"; "גזר דין"; "ג'קוזי"; "דברים שאמרו לי בנותי"; "דו"ח אל החלל - תינוקות"; "דו"ח אל החלל 2 – שלום"; "דו"ח אל החלל 3 – בני אדם"; "דו"ח אל החלל 4 - מוות"; "דו"ח אל החלל 5 - אלוהים"; "הבולענים"; "היער האחרון"; "המאבק על ליבה"; "המבול"; "חמישה מיליון נוספים"; "טבעת נישואין"; "יפהפייה"; יום הולדת; כבר מגיע; "לגן החיות"; מבחן מעשי; "מחשבים"; "מלכודת מוות"; "מקוריות בכל מחיר"; "משיכה קטלנית"; "ניסוי קוסמי"; "נקודת מפגש"; "עכבר העבר"; פחד עובר לסוחר; "פרק ראשון"; "פתק בכותל"; "צעד קטן לאדם, אך..."; "קרבת דם"; קרני זעף; "קשר במטפחת"; רכב חדש; "שליח מצנטאורי"; "תמות נפשי עם..." באתר "סימניה" באתר "דרך המילים" אליהו מגיע / עמירם פאל ; עריכה: טל שחר | הספרייה הלאומית "אליהו מגיע" ברשת צומת ספרים באתר My Heritage
דרגות הכוחות המזוינים של ברית המועצות

דרגות צבא ברית המועצות יונקות את שורשיהן מצבא הצאר, שהצבא האדום לחם נגדו במסגרת מלחמת האזרחים ברוסיה (1918–1921). מיד לאחר מהפכת אוקטובר בוטלו הדרגות האישיות ולמפקדי הצבא היו רק תפקידים. בשנת 1935 הוחלט להחזיר את הדרגות ובשנת 1943 הוחזרו דרגות גנרלים. החל מאותה שנה ציוני הדרגות הורכבו על הכתף. במשך השנים בוצעו שינויים נוספים והשינוי האחרון היה בשנת 1981. הבדלים מסורתיים בין שמות הדרגות בצי ובצבא היבשה נשמרו. יחד עם זאת לא הייתה התאמה מלאה עם דרגות צבא הצאר מלפני מהפכת אוקטובר. במקביל לדרגת "גנרל של ארמייה" שהייתה נהוגה בחיל רגלים במספר זרועות הצבא הייתה דרגת מרשל בהתאם להלן: מרשל תותחנים מרשל בחיל האוויר מרשל שריון (בוטלה ב-1984) מרשל חיל הקשר מרשל חיל הנדסה כמו כן, הייתה דרגה "מרשל ראשי" לפי אותן זרועות. דרגה זו הייתה מקבילה לדרגת "מרשל ברית המועצות" ומקבלי דרגה זו כבר לא יכלו לקבל דרגת מרשל ברית המועצות.
מנוע זנד

מנוע זנד (באנגלית: Zend Engine) הוא מנוע סקריפטאות (מכונה וירטואלית), הידוע עקב התפקיד החשוב אותו הוא ממלא בשפת אוטומציית האינטרנט PHP. המנוע פותח במקור על ידי אנדי גוטמנס וזאב סורסקי בהיותם סטודנטים בטכניון. מאוחר יותר הם הקימו את חברת זנד טכנולוגיות ברמת גן. השם Zend הוא הלחם של שמות המייסדים באנגלית, Zeev ו-Andi. הגרסה הראשונה של מנוע הזנד הופיעה ב-1999 יחד עם PHP גרסה 4. הוא נכתב כהתקן back-end מודולרי ומותאם שאפשר, בפעם הראשונה, להשתמש בו גם מחוץ לקוד PHP. הביצועים, יציבות ופרישות של המנוע שיחקו מרכיב עיקרי בפופולריות העולה של קוד PHP. הגרסה הנוכחית של המכונה הווירטואלית היא מנוע זנד 3 שנמצא בליבו של PHP7. קוד המקור של מנוע הזנד זמין בחופשיות תחת רישיון ה-PHP מאז 2001; זהו פרויקט קוד-פתוח, וישנם כעת מספר מפתחים מכל העולם שמנדבים מזמנם וכישוריהם להרחיב ולשפר את בסיס הקוד. חברת זנד טכנולוגיות מוכרת כלי פיתוח וניהול עבור המנוע, והוא נמצא בשימוש חברות הטכנולוגיה הגדולות בעולם ביניהם IBM ואורקל. למרות ש-PHP היא טכנולוגיה המתחרה בפלטפורמת .NET של חברת מיקרוסופט, מיקרוסופט החליטה לשתף פעולה עם זנד טכנולוגיות, כדי לאפשר למתכנתים ליצור יישומים ב-PHP עבור שרתי מיקרוסופט. מנוע זנד משמש באופן פנימי על ידי PHP כמהדר ומנוע Runtime. סקריפטים של PHP נטענים לזיכרון ומורכבים לקודי-נתונים של Zend. אופקודים אלה מבוצעים וה-HTML שנוצר נשלח ללקוח. כדי ליישם מתורגמן אינטרנט, אתה זקוק לשלושה חלקים: החלק המתורגמן מנתח את קוד הקלט, מתרגם אותו ומבצע אותו. חלק הפונקציונליות מיישם את הפונקציות של השפה. חלק הממשק מדבר עם שרת האינטרנט . מנוע זנד אחראי לשלב 1 לחלוטין וקצת משלב 2; קוד ה-PHP לוקח חלקים בשלבים 2 ו-3. אתר האינטרנט הרשמי של מנוע זנד (באנגלית) Zend Engine 2.0 Design document (via Internet Archive) The Zend Engine License, version 2.00 Official git repository Github repository mirror Zend Engine 1 section in PHP manual Zend Engine 2 API reference in PHP manual Zend Engine 3 section in PHP manual Documentation on the PHP development wiki בתיה פלדמן, ‏זנד חתמה עם אורקל על הסכם בהיקף עשרות מיליוני דולרים, באתר גלובס, 16 במאי 2005 הארץ, המנוע של האינטרנט: הסכם נוסף בין יבמ העולמית לזנד; יניב לסטארט-אפ הישראלי 20 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2006 מיקרוסופט תשתף פעולה עם חברת הקוד הפתוח הישראלית זנד טכנולוגיות, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2006 שמוליק שלח, ‏זנד מרחיבה את השת"פ עם מיקרוסופט, באתר גלובס, 1 בנובמבר 2006
גביע קון סמיית'

גביע קון סמיית' (באנגלית: The Conn Smythe Trophy) הוא גביע המוענק מדי שנה, מאז 1965, ל-MVP של הפלייאוף בליגת ה-NHL. הגביע נתרם על ידי טורונטו מייפל ליפס וקרוי על שם קון סמיית', שהיה בעלי הקבוצה מ-1927 עד 1961, ולפרקים גם המנכ"ל שלה ומאמנה. סמיית' היה גם ההוגה והיוזם של בניית מייפל ליף גארדנס, האולם הביתי ששימש את הקבוצה מפתיחתו ב-1931 ועד 1999. את הגביע מעטר דגם של מייפל ליף גארדנס, כשמעליו חצי עלה של עץ אדר. את הזוכה בגביע בוחר איגוד עיתונאי ההוקי קרח, והוא מוענק תוך כדי טקס הענקת גביע סטנלי לקבוצה שזכתה באליפות ה-NHL. מדיה וקבצים בנושא גביע קון סמיית' בוויקישיתוף
ססטו סנטו

ססטו סנטו (Sesto Sento) הוא הרכב טראנס ישראלי מעפולה שחברים בו מתן קדוש, אבירם סחראי ואיתי ספקטור. ב-2011 ספקטור חזר בתשובה ופרש מהלהקה. בעקבות זאת קדוש וסחראי הקימו את ההרכב Vini Vici. חברי הלהקה החלו להתעניין בטראנס בגיל צעיר, ובשלב מסוים השלושה התאספו יחדיו ושחררו את הטראק הראשון שלהם "Soap Bubbles". בעקבות שחרור הטראק החליטו השלושה ליצור מוזיקה באופן מקצועי והתאגדו להרכב טראנס אחד - Sesto Sento. בנוסף, הם יצרו מוזיקה שנוטה יותר לסגנון טכנו, תחת השם Ferbi Boys. תחת השם Sesto Sento הם שחררו שני דיסקים, "BPM" ו"BPM2" ומיני-אלבום (EP) הנושא את שמם. באוקטובר 2002 הם שחררו את האלבום "The Inner Light" תחת הלייבל Com.pact. חודש לאחר מכן, בנובמבר, הם שחררו EP תחת השם Ferbi Boys, תחת הלייבל Hadshot Hahizar. בנובמבר 2003 הם שחררו את אלבומם השני "The Bright Side" תחת השם Sesto Sento. את האלבומים וה-EP השונים הם שחררו בזמן מסעי הופעות עמוסים במיוחד בישראל ובעולם כולו. בנוסף לדיסקים ול-EP הראשונים שנשאו את שמותיהם המסחריים של השלושה, הם הוציאו עשרות תקליטורי EP שברובם נמצאים טרקים שהם גרסאות שונות לטרקים קיימים, מיקסים רבים ומוזיקה אלקטרונית מסוגים שונים. בנוסף, ישנו פרויקט צד של מתן קדוש הנקרא Gataka. והוא יצר מספר טרקים עם אבירם סחראי ואיתי ספקטור תחת השם Sesto Sento & Gataka. 2002 - The Inner Light* 2003 - The Bright Side* 2005 - Remixer* 2006 - Come Together* 2008 - Key To The Universe* 2012 - P.L.U.R ססטו סנטו, ברשת החברתית פייסבוק ססטו סנטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ססטו סנטו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ססטו סנטו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ססטו סנטו, באתר Discogs (באנגלית) ססטו סנטו, באתר Songkick (באנגלית)
משפט מינקובסקי

משפט מינקובסקי הוא תוצאה בסיסית בתחום המכונה 'גאומטריה של מספרים', השייך לתורת המספרים. את המשפט הוכיח הרמן מינקובסקי ב-1889. נניח ש- L הוא סריג במרחב   R n {\displaystyle \ \mathbb {R} ^{n}} . נסמן את הנפח של המקבילון היסודי שלו ב- C. (הדוגמה הפשוטה ביותר היא הסריג   Z n {\displaystyle \ \mathbb {Z} ^{n}} הכולל את הנקודות שכל הרכיבים שלהן שלמים. המקבילון היסודי במקרה זה הוא קוביית היחידה, והנפח שלו הוא C=1). המשפט עוסק בקבוצות סימטריות ביחס לראשית (כלומר, קבוצות הכוללות יחד עם כל נקודה x גם את הנקודה הנגדית   − x {\displaystyle \ -x} ), וקובע שקבוצה סימטרית קמורה, שהנפח שלה עולה על   2 n C {\displaystyle \ 2^{n}C} , מוכרחה להכיל לפחות נקודה אחת של L פרט לאפס (אם ידוע שהקבוצה קומפקטית, הטענה נכונה גם אם הנפח שווה לחסם, ולא רק גדול ממנו). ממשפט זה נובע שכל מחלקה של אידיאלים שבריים בחוג השלמים   O K {\displaystyle \ {\mathcal {O}}_{K}} של שדה מספרים K מכילה אידיאל   I {\displaystyle \ I} , עם נורמה   N ( I ) ≤ n ! n n ( 4 π ) s ⋅ | D | {\displaystyle \ N(I)\leq {\frac {n!}{n^{n}}}\left({\frac {4}{\pi }}\right)^{s}\cdot {\sqrt {|D|}}} (הנורמה של   I {\displaystyle \ I} שווה לגודל חוג המנה   O K / I {\displaystyle \ {\mathcal {O}}_{K}/I} ). כאן n הוא הממד של K מעל שדה המספרים הרציונליים, 2s הוא מספר השיכונים המרוכבים של K, ו- D היא הדיסקרימיננטה של ההרחבה. לחסם זה יש תוצאות מרחיקות לכת, שהחשובה ביניהן היא העובדה שכל הרחבה של שדה המספרים הרציונליים מסועפת לפחות מעל ראשוני אחד. משפט פיק
מוריס

מוריס (Morris או Maurice) הוא שם פרטי וכן שם משפחה אנגלי שמקורו במילה הלטינית Maurus, שפירושה כהה עור או מורי. האם התכוונתם ל... Morris: בני מוריס – היסטוריון ישראלי ג'ואן מוריס – זמרת מצו-סופרן אמריקנית ג'וני מוריס – כדורגלן אנגלי גלן מוריס – אתלט אמריקני דזמונד מוריס – זואולוג בריטי דיק מוריס – פרשן פוליטי אמריקני ויליאם מוריס – מעצב והוגה דעות אנגלי טרנס מוריס – כדורסלן אמריקאי סנדי מוריס – קופצת במוט אמריקאית רוב מוריס – משורר וסופר אמריקני מוריס – קומיקסאי בלגי מוריס – חברה ליצור מכוניות מוריס – אלבום של אתניX מ-1999 Maurice: מאוריקיוס, קיסר האימפריה הביזנטית – נקרא באנגלית ובצרפתית מוריס מאוריציוס הקדוש – באנגלית "מוריס" סן מוריס (Saint-Maurice (Valais- עיר בואלה, שווייץ (להבדיל מסנט מוריץ, Sankt Moritz, שבקנטון גראובינדן). מוריס הבישוף – בישוף של לונדון מוריס ראוול יוהאן מאוריץ ואן נאסאו-זיגן – בלועזית "מוריס" מוריס (ספר) – רומן מאת א.מ. פורסטר מוריס (סרט, 1987) – סרט אנגלי על פי הרומן באותו שם מוריס (סרט, 2019) – סרט ישראלי בבימויו של אורן בן סימון Morice: רכס מוריס – רכס הרים בצפון פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה אגם מוריס אגם ממערב לרכס מוריס אחרים: מוריס והיונים – מערכון מקס ומוריס – מכונה גם מקס ומוריץ (במקור Max und Moritz) - ספר ומחזה כלי רכב מוריס מייג'ור – היא מכונית משפחתית קומפקטית, אשר יוצרה על ידי יצרנית המכוניות "British Motor Corporation (Australia)" האוסטרלית, בין השנים 1964–1958 באוסטרליה מוריס מיינור – היא מכונית סופרמיני אשר יוצרה בין השנים 1948–1971 מוריץ אישים ששמם הפרטי הוא מוריס
אליוט נס

אליוט נס (באנגלית: Eliot Ness;‏ 19 באפריל 1903 – 16 במאי 1957) היה סוכן במחלקת האוצר של ארצות הברית, שנודע במאמציו לאכוף את "חוק היובש" בעיר שיקגו, כמנהיג הצוות שזכה לכינוי "הבלתי משוחדים". נס נולד בשיקגו, לזוג הורים שהיגרו מנורווגיה ועבדו כאופים. הוא למד מינהל עסקים ומשפטים באוניברסיטת שיקגו, וסיים את לימודיו בשנת 1925. לאחר שהתקבל לעבודה כחוקר בחברת אשראי שבסיסה באטלנטה, נשלח לעבוד באזור שיקגו. בהמשך חזר ללמוד באוניברסיטת שיקגו, וסיים תואר שני (מוסמך) בקרימינולוגיה. בשנת 1926 החליט להתגייס לכוחות הביטחון, בהשפעת בעלה של אחותו (אלכסנדר ג'יימי), שהיה סוכן FBI. בשנת 1927 התקבל לעבודה כסוכן במשרד האוצר, והוצב ביחידה לאכיפת "חוק היובש" בשיקגו. בעקבות כניסתו של הרברט הובר לתפקיד נשיא ארצות הברית (מרץ 1929), הממשלה החליטה להתמקד בתפיסתו של המאפיונר הידוע אל קפונה. נס נבחר לנהל את הפעילות נגד קפונה בנושא הפרות של "חוק היובש" (ייצור והברחה של משקאות חריפים), ובמקביל נפתחה חקירה מקיפה נגד קפונה בנושא העלמות מס הכנסה (חקירה שהובילה לבסוף למעצרו). בגלל מגפת השחיתות של אנשי אכיפת החוק, נס נאלץ לבחור בעצמו סוכנים ישרים ואמינים עבור הצוות המיוחד. הצוות המקורי הורכב מחמישים סוכנים ומספרם צומצם בהדרגה לחמישה-עשר, ולבסוף לתשעה סוכנים בלבד. הצוות ערך פשיטות רבות על מתקנים לייצור משקאות חריפים ועל נתיבי האספקה של קפונה. המקור העיקרי למידע על קפונה היה השימוש הנרחב במכשירי האזנה. לאחר שקפונה ניסה ללא הצלחה לשחד כמה מסוכניו של נס, הצוות זכה לכינוי "הבלתי משוחדים". קפונה אף ניסה להתנקש בחייו של נס מספר פעמים, ללא הצלחה. אף על פי שהפעילות של נס וצוותו פגעה בעסקיו של קפונה, חקירת המס היא שהביאה למעצרו. בשנת 1931 הוא נעצר ונאשם ב-22 סעיפים של העלמת מס, וב-5,000 הפרות של "חוק היובש". ב-17 באוקטובר 1931 הוא נידון ל-11 שנות מאסר, והחל לרצות את עונשו בשנת 1932. נס מונה לחוקר הראשי ביחידה לאכיפת "חוק היובש" בשיקגו, ומשנת 1934 מילא תפקיד דומה במדינת אוהיו. בעקבות ביטול "חוק היובש" בשנת 1933 נס מונה לממונה על בטיחות הציבור בעיריית קליבלנד. הוא יזם קמפיין שאיתר אנשי כוחות ביטחון מושחתים, ונלחם בתופעת ההימורים הבלתי חוקיים. נס התפטר בשנת 1942 לאחר שלא הצליח ללכוד רוצח סדרתי שפעל באזור, ומונה לתפקיד ממשלתי בוושינגטון. בשנת 1944 מונה ליו"ר חברת האבטחה "דייבולד" שבסיסה באוהיו. הוא השתתף בבחירות לתפקיד ראש עיריית קליבלנד בשנת 1947 אך הפסיד. באותה שנה נאלץ לעזוב את עבודתו בחברת האבטחה, והחל לעבוד בחברת תעשייה במדינת פנסילבניה. בשנת 1957 פרסם ספר ("הבלתי משוחדים"), וב-16 במאי מת מהתקף לב. נס התחתן שלוש פעמים, התגרש פעמיים ואימץ ילד אחד. הוא נקבר בקליבלנד. מספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה הופקו בהשראת המאבק שניהל נס נגד אל קפונה. הידוע שבהם הוא סרטו זוכה פרס אוסקר של הבמאי בריאן דה פלמה, "הבלתי משוחדים" (משנת 1987), בכיכובו של השחקן קווין קוסטנר בתפקיד אליוט נס, שון קונרי בתפקיד ג'ים מאלון ורוברט דה נירו בתפקיד אל קפונה. בנוסף, דמותו הופיעה גם בסדרת המדע הבדיוני "על טבעי" בעונה 7, פרק 12. מדיה וקבצים בנושא אליוט נס בוויקישיתוף אליוט נס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אליוט נס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אליוט נס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)