laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהודה וגמן

יהודה וגמן (נולד ב-2 ביולי 1947) הוא קצין בדרגת אלוף-משנה במילואים בצה"ל, אשר פיקד על חטיבה ושימש כסגן מפקד אוגדה. וגמן נולד וגדל בקיבוץ שדות ים. אביו אהרן וגמן כיהן כראש המועצה האזורית חוף הכרמל. התגייס לצה"ל בשנת 1965 ושובץ בחיל השריון בחטיבה 7. עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, השלים קורס קציני שריון ושימש כמפקד מחלקת טנקים. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. חזר לקיבוץ שם גידל כותנה ואספסת והיה מחנך ומרכז משק. במלחמת יום הכיפורים היה סמג"ד 266 בחטיבה 179, ולחם ברמת הגולן תחת חטיבה 679. בהמשך המלחמה מונה למפקד גדוד בחטיבה ושירת כסמח"ט במילואים. בשנת 1990 חזר לשירות קבע כמפקד חטיבת שריון, עוצבת חץ ומדריך בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים. בהמשך היה מדריך צוות בפו"ם וסגן מפקד אוגדה. לאחר שחרורו בשנת 2001 עבד בפו"ם כאזרח מדריך עד שנת 2006. היה חבר בצוות ההקמה של המכללה לפיקוד טקטי (מלט"ק) בפו"ם, עמד בראש צוות כתיבת תורת הלחימה של זרוע היבשה אחרי מלחמת לבנון השנייה. חוקר מלחמת יום הכיפורים ומפרסם מחקרים ומאמרי דעה בכתבי עת, ב"מקור ראשון", אתר "מידה", ynet ו-nrg. מלמד במכינה "תבור" בנצרת עילית מאז הקמתה בשנת 2010. חבר בעמותת המרכז למלחמת יום הכיפורים. מתגורר באור עקיבא. נשוי ואב לארבעה ילדים. בעל תואר ראשון בחינוך מטעם האוניברסיטה העברית. חבר תנועת הביטחוניסטים. אל"ם (מיל) יהודה וגמן, קורות חייו באתר "סמינר אבות מייסדים". חגית רוטנברג, "לא מקצועי לא אחראי לא מוסרי" - בגליון השבוע, באתר ערוץ 7, 2 בדצמבר 2004. טנק ה"מרכבה" - מכשול לקרב המשולב, מערכות 373, נובמבר 2000 . ערכים או מקצוע?, מערכות 389, 2003 מה בעצם הייתה המשימה?, מערכות 403-404, דצמבר 2005 . "אנטי מלחמה" — האומנם איבד צה"ל את יכולתו להכריע ?, עדכן אסטרטגי של המכון למחקרי ביטחון לאומי כרך 9 גיליון 4 מרץ 2007, עמודים 60–62 ליקויים בראיית צה"ל את עצמו כאחראי לביטחון האזרחים, עדכן אסטרטגי של המכון למחקרי ביטחון לאומי כרך 10, גיליון 2 אוגוסט 2007, עמודים 22–28 מטרה אחת יותר מדי, מערכות 413, 2007 המאבק על תודעת כוחותינו, עדכן אסטרטגי של המכון למחקרי ביטחון לאומי כרך 10, גיליון 4 פברואר 2008, עמודים 17–23. אפס נפגעים - אפס הישגים, באתר ynet, 6 באוקטובר 2010 כאוס בנפח - הקרב של חטיבה 679 ביממה הראשונה במלחמת יום הכיפורים, עריכה: אל"ם במיל' הרב אליעזר שנוולד, 2018 לחימת השריון בקרב ואדי מבעוק - 14 באוקטובר 1973, שריון 54, פברואר 2019 גם בעזה זו לא הכלכלה, טמבל, באתר ישראל היום, 21 בינואר 2020 יהודה וגמן עם אריק זטורסקי, לחימת השריון בקרב ואדי מבעוק - 14 אוקטובר 1973 - מלחמת יום הכיפורים, אוגוסט 2020, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים "על חוט השערה" - לסוגיית הכישלון הסורי במלחמת יום הכיפורים, 6 - 7 אוקטובר 1973, מרץ 2022, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים אורי דרומי, "הפתרון שמצא צה"ל לבעיה היה לקבוע כי בעצם היא איננה בעיה", באתר הארץ, 4 באפריל 2005. חיים סבתו, "תיאום כוונות", ידיעות ספרים, 1999, עמודים 141–146. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרוספקט

האם התכוונתם ל... עלון פרסומי נבסקי פרוספקט – הרחוב הראשי של העיר סנקט פטרבורג שברוסיה פרוספקט (כתב עת) – ירחון בריטי פארק פרוספקט – פארק ציבורי ברובע ברוקלין שבעיר ניו יורק גן החיות פארק פרוספקט – גן חיות בפארק פרוספקט
ייפקה סטורם

ייפקה סטורם (בהולנדית: Yfke Sturm; נולדה ב-19 בנובמבר 1981) היא דוגמנית הולנדית. סטורם נולדה באלמיירה. היא התגלתה ב-1997, בגיל 15, וזכתה בתחרות מראה השנה של עלית הולנד ובתחרות הבינלאומית שנערכה בצרפת. לאחר זכייתה חתמה על חוזה עם ראלף לורן וקלווין קליין. ב-2002 עברה להתגורר בניו יורק. עבדה עם מספר גדול של צלמי אופנה ובמגוון רחב של מגזינים, ובין היתר בחמש גרסאות של "ווג" ברחבי העולם ובשש גרסאות של מארי קלייר. סטורם הופיעה בקמפיין של קרולינה הררה ו-H&M וצעדה במסלולי תצוגות אופנה של ויקטוריה סיקרט ושאנל. ב-2006 החלה להנחות את התוכנית "הטופ מודל הבאה של הולנד", ואחרי עונה בודדת הוחלפה על ידי דפנה דקרס. ב-2009 פרסמה את ספרה "סודות הדוגמנות של ייפקה". משמשת כשגרירה של קרן הצלב האדום ההולנדי. מדיה וקבצים בנושא ייפקה סטורם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ייפקה סטורם (באנגלית) ייפקה סטורם, ברשת החברתית פייסבוק ייפקה סטורם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ייפקה סטורם, ברשת החברתית אינסטגרם
קתרין פולופ

קתרין אמנדה פולופ גרסיה (בספרדית: Catherine Amanda Fulop García, נולדה ב-11 במרץ 1965) היא שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה ונצואלית. היא השתתפה במיס ונצואלה 1986, סיימה כסגנית רביעית ובמיס אמריקה הלטינית, סיימה כסגנית שלישית. פולופ השיקה מאז קריירת משחק מצליחה ברחבי אמריקה הלטינית. פולופ נולדה ב-11 במרץ 1965 בקראקס, ונצואלה כילדה חמישית לקלאופטרה גרסיה הוונצואלית וג'ורג' פולופ ההונגרי. לה שש אחיות ואח אחד. היא השתתפה בתחרות "מיס ונצואלה" לשנת 1986 ונבחרה לסגנית רביעית. היא שיחקה בתפקיד הראשי בטלנובלות המקומיות "אביגיל" (1988) בתפקיד אביגיל גוזמן, "פרחי התשוקה" (1990) בתפקיד ברברה סנטנה דה מונטהורדה, ו"עולם החיות" (1991) בתפקיד צ'ריטו פלורס. בשנת 2002 התפרסמה לציבור הרחב תודות לתפקידה כסוניה ריי, אמה הידוענית של מריצה (קמילה בורדונבה) בדרמת הנעורים הפופולרית "המורדים". בשנת 2005 שיחקה בתפקיד אורח של נטלי בגרסה הארגנטינאית של הסיטקום "מי הבוס?". ב-2007 היא השתתפה בעונה הרביעית של התוכנית "Bailando por un Sueño", המהווה גרסה ארגנטינאית לתוכנית "רוקדים עם כוכבים", אך פרשה בשלבים הראשונים. באותה שנה שיחקה בסרט קולנועי, הפקה אמריקאית-הודית בשם "מריגולד". בשנת 2008 החלה לשמש כשופטת בתוכנית המציאות "Talento Argentino" ברשת Telefe, אשר המהווה גרסה ארגנטינאית לתוכנית "America's Got Talent". פולופ השתתפה בתוכנית למשך כל שלוש העונות עד לסיום התוכנית ב-2011. בשנה זו גם שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "הכדורים המוצלחים" (Los exitosos Pells) בתפקיד ג'וליה. בשנת 2009 שיחקה בטלנובלה הוונצואלית "האישה המושלמת" (La mujer perfecta) בתפקיד אורח של עצמה. בשנה זו שיחקה במחזה "לחנך את ריטה" (Educando a Rita). גם השתתפה בפסטיבל הזמר "Festival Internacional de la Canción de Viña del Mar", בוויניה דל מאר שבצ'ילה שם זכתה בתואר "מלכת הפסטיבל". בשנת 2011 שיחקה למספר פרקים בטלנובלה הארגנטינאית "היחידים" (Los únicos), בתפקיד של ג'סיקה "ג'סי" ולדז. בשנת 2016 כיכבה בטלנובלה קצרת הימים "בגלל שאני אוהב אותך" (Por amarte así), בתפקיד פטימה פלגריני. היא נחשבה כסמל מין בארגנטינה. ב-2006 אמרה כי הוצע לה להופיע בפלייבוי, אך סירבה "בגלל ההורים שלה". ב-1990 התחתנה עם השחקן פרננדו קארילו, ששיחק לצידה ב"אביגיל" ו"פרחי התשוקה". ב-1994 הם התגרשו. לדבריה, קארילו היה לא נאמן. ב-1998 היא נישאה בשנית לאוסבלדו סבטיני, אחיה של הטניסאית גבריאלה סבטיני. להם שתי בנות (נולדו ב-1996 ו-1999). המשפחה מתגוררת בבואנוס איירס, ארגנטינה. קתרין פולופ, ברשת החברתית פייסבוק קתרין פולופ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קתרין פולופ, ברשת החברתית אינסטגרם קתרין פולופ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קתרין פולופ, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
וגמן

האם התכוונתם ל... אברהם אגמון (וגמן) – מנהל ישראלי יהודה וגמן – קצין בדרגת אלוף-משנה במילואים בצה"ל, אשר פיקד על חטיבה ושימש כסגן מפקד אוגדה יהלי וגמן – פסנתרן, מנצח ומורה למוזיקה ישראלי ויגמן
אריק לינקלייטר

אריק רוברט ראסל לינקלייטר (באנגלית: Eric Robert Russell Linklater;‏ 8 במרץ 1899 – 7 בנובמבר 1974) היה סופר, מחזאי והיסטוריון צבאי סקוטי יליד ויילס. הוציא לאור בימיו 23 רומנים, שלושה כרכי סיפורים קצרים, עשרה מחזות, שלושה חיבורים אוטוביוגרפיים, 23 חיבורים היסטוריים ושלושה ספרי ילדים. בשנת 1944 זכה במדליית קרנגי עבור ספר הילדים "רוח נושבת על הירח". נולד בדרום ויילס למשפחה שמוצאה מאיי אורקני, שם בילה את ימי בחרותו ואת רוב חייו לאחר מכן. במשך שנים רבות נרשם מקום הולדתו בטעות כדרנבי שבאורקניי. בשנים 1917–1918 שירת כצלף בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה במסגרת גדוד 3 "המשמר השחור" של הרגימנט המלכותי של סקוטלנד. את זכרונותיו ממלחמת החפירות העלה על הכתב בספרו Fanfare for a Tin Hat ("תרועה לכובע פח"), הכרך השלישי של האוטוביוגרפיה שלו, שראה אור ב-1970. לינקלייטר למד באוניברסיטת אברדין שם חיבר כסטודנט מחזות מוזיקליים עבור תיאטרון הסטודנטים, למרות שהחל בלימודי רפואה לא סיים אותם ועבר ללימודי היסטוריה וספרות אנגלית. בשנים 1925–1927 שהה במומבאי, כיהן כסגן עורך הטיימס של הודו והרבה לנסוע בעולם. בשנים 1928–1930 כיהן כפרופסור לאנגלית באוניברסיטת אברדין ולימד כמרצה אורח גם באוניברסיטת קורנל ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1929 החל את הקריירה שלו כסופר פורה. הרומן השלישי שחיבר, Juan in America ("חואן באמריקה"; 1931), רומן פיקרסקי אבסורדי שבה נעה דמותו של דון חואן בארצות הברית של תקופת היובש, זכה להצלחה גדולה. ב-1937 חיבר ספר בשם "חואן בסין" בו שבה לככב דמותו של חואן. ב-1933 ניסה את כוחו בפוליטיקה של סקוטלנד. הרפתקה כושלת זו סוכמה על ידו בספר האירוני Magnus Merriman שראה אור ב-1934. ב-1939 חיבר את הספר Judas ("יהודה (איש קריות)", מילולית: בוגד) הרומז ל"מכירתה" של צ'כוסלובקיה על ידי בריטניה בועידת מינכן. בעת מלחמת העולם השנייה שירת בחיל ההנדסה המלכותי באורקניי ולאחר מכן כאחראי על דוברות במשרד המלחמה. בשנת 1945 שהה באיטליה, חוויה זו משתקפת בספרו Private Angelo ("טוראי אנג'לו"; 1946). ב-1951 שירת כהיסטוריון צבאי במלחמת קוריאה בדרגה של לוטננט קולונל זמני. ב-1952 היה ממחברי הדו"ח על המערכה באיטליה במלחמת העולם השנייה. ב-1944 חיבר לראשונה ספר ילדים, "רוח נושבת על הירח", עלילה המשלבת פנטזיה, סוריאליזם ואבסורד הומוריסטי על רקע מדיני מומצא המזכיר את העולם בתקופת מלחמת העולם השנייה. הספר זיכה אותו במדליית קרנגי לאותה שנה. הספר תורגם לשפות רבות, בהן עברית (עם עובד, 1977). שני ספרי הילדים הנוספים שלו, The Pirates in the Deep Green Sea ("הפיראטים בים הירוק העמוק"; 1949) ו-Karina With Love ("קרינה באהבה"; 1959). בין השנים 1945–1948 כיהן כרקטור אוניברסיטת אברדין. ב-1954 קיבל דרגת "מפקד" במסדר האימפריה הבריטית וב-1971 נבחר לחבר החברה המלכותית של אדינבורו. ביוני 1933 נשא לאשה את מרג'ורי מקנטייר (Marjorie MacIntyre‏; 1909–1997), שחקנית ופעילה חברתית בתחום האמנות ואיכות הסביבה וחברת מועצת האמנות הסקוטית. שתי בנותיהם, אליסון (נולדה ב-1934) וקריסטין (נולדה ב-1936) הן שחקניות. בנם הבכור מגנוס (נולד ב-1942) הוא עיתונאי ועורך העיתון The Scotsman לשעבר. בנם הצעיר אנדרו (1944-2013) היה אף הוא עיתונאי וסופר. בנה של קריסטין, היימיש לינקלייטר, הוא שחקן קולנוע אמריקאי. אריק לינקלייטר, ברשת החברתית Goodreads ביוגרפיה באתר סופרי מלחמת העולם הראשונה ביוגרפיה באתר יוצרים סקוטים סופרי מדע בדיוני ופנטזיה במלחמה הגדולה: אריק לינקלייטר אריק לינקלייטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אריק לינקלייטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ביוגרפיה באתר סופרי מלחמת העולם הראשונה
פראן ולס

פרנסיסקו "פראן" מנואל ולס חימנס (בספרדית: Francisco "Fran" Manuel Vélez Jiménez , נולד ב-23 ביוני 1991) הוא כדורגלן ספרדי המשחק באל-פתח בעמדת הבלם ולעיתים כמגן ימני. ולס הגיע לקבוצת הנוער של ז'ימנסטיק טרגונה בגיל 18. ב-10 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אלבסטה. בתחילת עונת 2010/2011 הושאל לפובלה דה מאפומט על מנת לצבור דקות משחק. באוגוסט 2011 הושאל ללוגרוניוס מהליגה השלישית. בקיץ 2012 ולס חזר לז'ימנסטיק. ב-7 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–2 נגד ביניסאלם. ב-2 בספטמבר 2013 ולס חתם באלמריה והצטרף תחילה לקבוצת המילואים של המועדון. ב-27 באפריל 2014 ולס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בניצחון 1–2 נגד אספניול בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. בעונת 2014/2015 הצטרף באופן רשמי לקבוצה הראשונה ששיחקה בליגה הראשונה. ב-31 במרץ 2015 סבל מפציעה בכתף ובכך סיים את העונה. בקיץ 2017 חתם בויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית. ביולי 2018 חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית. ב-20 בפברואר 2020, ולס חתם בפנאתינאיקוס והצטרף אלייה עם תום העונה. בקיץ 2022 הצטרף לאל-פתח מליגת העל הסעודית. פראן ולס, באתר Transfermarkt פראן ולס, באתר Soccerway פראן ולס, באתר BDFutbol פראן ולס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסד (קבוצה אמנותית)

"מסד" הייתה קבוצה של ציירים ארץ-ישראלים צעירים שפעלה בשנים 1929–1930 בתל אביב. הציירים, רובם היו תלמידיו של הצייר יצחק פרנקל ומכיריהם, שעמם נמנו אביגדור סטימצקי, אהרן פריבר, ישראל פלדי, צבי שור, מרדכי לבנון, אהרון אבני, יצחק סנקובסקי ויוסף קוסונוגי, שהתארגנו על מנת להציג את יצירותיהם. במידה רבה התארגנות זו באה אל מול קבוצת "אגד", שחבריה היו מבוססים יותר. בין התאריכים 26 בדצמבר 1929 ועד 10 בינואר 1930 הציגה הקבוצה תערוכה ובה כ-70 יצירות בדירה בשדרות רוטשילד מס' 4 בתל אביב. בפתיחת התערוכה הוקראו מכתבי ברכה מאת בוריס שץ ונתן ביסטריצקי. באותה תקופה הציגה אף קבוצת "אגד" תערוכה. תערוכה שנייה של הקבוצה, שנקראה גם "התערוכה המשותפת" או "בני מסד ואורחיהם", נערכה במרץ-אפריל 1930 בגימנסיה הרצליה וכללה 54 יצירות. בנוסף לחברי הקבוצה הצטרפו אל התצוגה גם יוסף זריצקי, מנחם שמי ועוזר שבת. ידיעה על פתיחת תערוכת "מסד", עיתון הארץ, 27 בדצמבר 1929 אליעזר פרנקל, כרונולוגיה 1930-39 (עמ' 616), באתר סדנא פרנקל ראו: תל אביב, דבר, 23 בדצמבר 1929. ראו: ד.א. פרידמן, מראה עינים, דבר, 15 באפריל 1930; וגם: תל אביב, דבר, 28 במרץ 1930. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חסידן

חסידן (שם מדעי: Mycteria) הוא סוג של עופות ממשפחת החסידתיים החיים באזורים טרופיים בסמוך למים והם בעלי מקור צהוב ומוארך, מעוקל בקצה. ראשם קירח ורגליים ארוכות ובעלות קרום שחייה. החסידנים נפוצים באפריקה, דרום-מזרח אסיה ואמריקה המרכזית והדרומית ונפוצים בעיקר בביצות של מים עומדים, בשדות ובסוואנות לחות. הם מגיעים לאורך 90-100 ס"מ. ישנם 4 מינים חיים של חסידנים: מדיה וקבצים בנושא חסידן בוויקישיתוף חסידן, באתר ITIS (באנגלית) חסידן, באתר NCBI (באנגלית) חסידן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חסידן, באתר GBIF (באנגלית)
תנין פיליפיני

תנין פיליפיני (שם מדעי: Crocodylus mindorensis) הוא מין של תנין ממשפחת התניניים החי בפיליפינים ובעבר נחשב לתת-מין של תנין גינאה החדשה. תנין זה הוא אחד משני התנינים החיים בפיליפינים, יחד עם תנין הים הענקי. הוא עצמו קטן יחסית לתנין ואורכו רק 1.5 מ' עם אורך מקסימלי של 3.1 מ' ומשקלו 15 ק"ג בבגרות כשיכול להגיע עד למשקל 75 ק"ג. הנקבות קטנות יותר מהזכרים. צבע הקשקשים חום-זהוב אשר הופך לכהה יותר בבגרות. כמו רוב התנינים שיניהם בולטים גם כשהפה סגור. הם חיים בנהרות ובביצות בפיליפינים. הוא ניזון בעיקר מדגים וגם מדו-חיים, עופות, נחשים, צבים ולעיתים גם יונקים. התנין נפגע מאוד בטבע, בעיקר כתוצאה משיטות דיג הרסניות, כמו דיג בדינמיט (אנ') ומציד ומספרו הופחת מאוד בטבע. כיום הוא מין מוגן וחל איסור מוחלט להרוג אותו במדינתו. מדיה וקבצים בנושא תנין פיליפיני בוויקישיתוף תנין פיליפיני, באתר ITIS (באנגלית) תנין פיליפיני, באתר NCBI (באנגלית) תנין פיליפיני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תנין פיליפיני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תנין פיליפיני, באתר GBIF (באנגלית) תנין פיליפיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
תנין סיאמי

תנין סיאמי (שם מדעי: Crocodylus siamensis) הוא מין של תנין ממשפחת התניניים החי בדרום-מזרח אסיה. מין זה בינוני בגודלו אך קטן יחסית למינים אחרים בסוג תנין. אורכו 2.1 מטרים (6.9 רגל) משקלו מגיע ל-40–70 ק"ג, אם כי פרטים הרבה יותר גדולים התגלו, כשהגדול ביותר הגיע לאורך 4 מטרים (13 רגל) ושקל 350 ק"ג. התנינים גדולים הרבה יותר כשהם בשבי. לתנין זה חרטום מוארך, קשקשים עבים מעל העיניים וצבעם ירוק-זית עד ירוק כהה. בעבר תנין זה היה נפוץ בכל דרום-מזרח אסיה. כיום הוא מוגבל למדינות: אינדונזיה (בעיקר בבורנאו ובג'אווה), ברוניי, מלזיה, לאוס, קמבודיה, בורמה, וייטנאם ותאילנד (או סיאם), ממנה קיבל את שמו. הוא מצוי במים מתוקים באגמים, נהרות איטיים וביצות והוא יכול להימצא גם מחוץ למים זמן ממושך. התנין הוא טורף ממארב ותוקף מהמים חיות ששותות. מזונו העיקרי הוא דגים וזוחלים כמו לטאות, צבים ונחשים, אך הוא יתקוף גם עופות ויונקים כשייתקל בהם. תנין זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה עקב אובדן בתי גידול וכן כתוצאה מציד ומדיג לא חוקי. מדיה וקבצים בנושא תנין סיאמי בוויקישיתוף תנין סיאמי, באתר ITIS (באנגלית) תנין סיאמי, באתר NCBI (באנגלית) תנין סיאמי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תנין סיאמי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תנין סיאמי, באתר GBIF (באנגלית) תנין סיאמי באתר הרשימה האדומה של IUCN
איסור קללת אב ואם

איסור קללת אב ואם הוא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות, האוסרת על כל אדם מישראל לקלל את אביו ואמו. המקלל את אביו ואמו, עובר על איסור זה, בנוסף על האיסור לקלל אדם מישראל, וחייב בעונש סקילה. האיסור והעונש חלים גם על המקלל את אביו ואמו שלא בפניהם ואפילו אחר מיתתם. בתורה כתוב: ”וּמְקַלֵּל אָבִיו וְאִמּוֹ, מוֹת יוּמָת” (ספר שמות, פרק כ"א, פסוק י"ז) ואם כן קבעה התורה שיש דין מוות על מקלל אביו ואמו. עונש מקלל אביו ואמו חמור אף מהמכה בפועל אביו ואמו. מכה אביו ואמו חייב בחנק, "הקל ביותר" מבין ארבע מיתות בית דין, ואילו מקלל אביו ואמו בסקילה, שהוא החמור ביותר. במכילתא נלמדת חומרת העונש בגזרה שווה: מות יומת - בסקילה. אתה אומר (דווקא) בסקילה, או אינו (מחויב דווקא סקילה ו)אלא באחת מכל מיתות (אחרות) האמורות בתורה? הרי אתה דן, נאמר כאן (במקלל אביו ואמו) "דָּמָיו בּוֹ", ונאמר להלן (באיסור אוב או ידעוני) "דְּמֵיהֶם בָּם", מה להלן בסקילה אף כאן בסקילה" — מכילתא, משפטים פרשה ה כלומר לומדים מאיסור אוב וידעוני, שם כתוב במפורש הביטוי "דְּמֵיהֶם בָּם" וגם העונש כתוב במפורש "בָּאֶבֶן יִרְגְּמוּ אֹתָם", בגזרה שווה שבכל מקום בו נאמר דמיו בו, ובפרט במקלל אביו ואמו, הכוונה לעונש סקילה. אותה גזרה שווה מובאת גם בגמרא במסכת סנהדרין. בגמרא מובאת מחלוקת לגבי התחייבות אדם מקלל שכזה, אם הוא חייב לקלל בשם המפורש. במחלוקת בין חכמים לרבי מאיר, סוברים חכמים שאם קילל בכינוי (כמו "רחום" או "חנון") ולא בשם השם, הוא פטור ואילו רבי מאיר סובר שחייב. ואולם הרמב"ם מבאר שגם לשיטת רבי מאיר הוא אמנם פטור מסקילה אך חייב מלקות כדין מקלל כל אדם. החזון איש מסביר שרבי מאיר לא סובר שגם מי שמברך ללא הזכרת השם חייב אלא שהוא סובר שכינויי השם הם בכלל שם. הגמרא בסנהדרין ממשיכה ומבארת שאף שכתוב "איש", גם נשים בכלל האיסור, ואת זה לומדים מהריבוי בפסוק בויקרא: "כִּי אִישׁ אִישׁ אֲשֶׁר יְקַלֵּל אֶת אָבִיו וְאֶת אִמּוֹ" (היינו מכך שכתוב פעמיים "איש") וכן טומטום ואנדרוגינוס. על כך שאל המהר"ם לובלין שאם כן מדוע צריך לכתוב "איש איש" לרבות נשים, היה אפשר פשוט לא לכתוב "איש" כלל? והסביר שהסיבה שנכתב "איש" היא למעט קטן מעונש זה ואם כבר נכתב "איש" כדי למעט את הקטן, לולא ה"איש" השני הייתי ממעט גם את האשה. איסור נוסף הוא מקלה אביו ואמו, והיינו שאינו אומר שהבורא יעשה להם דברים רעים, אלא שהוא מבזה אותם או מכנה אותם בשמות גנאי. כך כתב הרמב"ם: ”שכל המבזה אביו או אמו אפילו בדברים ואפילו ברמיזה הרי זה ארור מפי הגבורה, שנאמר: 'ארור מקלה אביו ואמו', והרי הוא אומר: 'עין תלעג לאב ותבוז ליקהת אם וגו' ', ויש לבית דין להכות על זה מכת מרדות ולענוש כפי מה שיראו.” איסור קללה איסור הכאת הורים ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ה', הלכה א' במקלל אביו ואמו נאמר (ספר ויקרא, פרק כ', פסוק ט'): "כִּי אִישׁ אִישׁ אֲשֶׁר יְקַלֵּל אֶת אָבִיו וְאֶת אִמּוֹ מוֹת יוּמָת אָבִיו וְאִמּוֹ קִלֵּל דָּמָיו בּוֹ" באיסור "אוב או ידעוני" נאמר (ספר ויקרא, פרק כ', פסוק כ"ז): "וְאִישׁ אוֹ אִשָּׁה כִּי יִהְיֶה בָהֶם אוֹב אוֹ יִדְּעֹנִי מוֹת יוּמָתוּ בָּאֶבֶן יִרְגְּמוּ אֹתָם דְּמֵיהֶם בָּם" תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ו, עמוד א' ושם מבואר שהיא שיטתו של רבי מנחם ברבי יוסי משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ה', הלכה ב' ועיין בר"ן במקום שמקשה מדוע צריך לימוד מיוחד, שהרי השווה הכתוב אשה לאיש לכל עונשים שבתורה משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק ה', הלכה ט"ו. ספר דברים, פרק כ"ז, פסוק ט"ז. ספר משלי, פרק ל', פסוק י"ז. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
פיתון ברונגרסמה

פיתון ברונגרסמה (שם מדעי: Python brongersmai) הא מין של פיתון גדול החי בדרום-מזרח אסיה. הוא קרוי ע"ש החוקר ההולנדי לאו ברונגרסמה. הפיתון חי בטבע רק בחצי האי המלאי במלזיה, מזרח סומטרה בטווח המרכזי בין ההרים, באי באנקה, באיים במצר מלאקה ובתאילנד. הוא חי בעיקר בביצות טרופיות והוא מתמחה בשחייה. אורכו של הפיתון מגיע ל-91–152 ס"מ בזכרים ו-120–180 בנקבות, כשנצפו פריטים באורך 240 ס"מ. צבעם אדום כהה- כתום והכתמים עליהם לבנים. הם יכולים גם להאריך ימים עד ל-20 שנה ויותר. הנחש ניזון מעכברים, חולדות, עטלפים, דו-חיים, עופות וזוחלים אחרים שהוא מוצא בביצות. הוא חונק את טרפו עד שהוא מת. מדיה וקבצים בנושא פיתון ברונגרסמה בוויקישיתוף פיתון ברונגרסמה, באתר ITIS (באנגלית) פיתון ברונגרסמה, באתר NCBI (באנגלית) פיתון ברונגרסמה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון ברונגרסמה, באתר GBIF (באנגלית) פיתון ברונגרסמה באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיתון בורנאו

פיתון בורנאו (שם מדעי: Python breitensteini) הא מין של פיתון שאיננו ארסי האנדמי לבורנאו. זהו פיתון קטן יחסית היכול להגיע לאורך 2.1 מטר אך בדרך כלל אורכו 1.2 מטר. נחשים גדולים יכולים להגיע למשקל 13.2 ק"ג, כשהנקבות גדולות מהזכרים. ראשם רחב ובעל חיישני חום לאורך החוטם. הזנב קצר ומסתיים בקצה חד. דוגמת הצבעים חום עם חלק עליון לבן או צהוב, כשהראש צהוב. הוא חי רק באי בורנאו שמחולק על ידי אינדונזיה מלזיה וברוניי. הוא מצוי ביערות גשם ובשדות לחים באזורי שפילה. הוא מצוי גם באזורים אנושיים. הפיתון ניזון רק מטרף קטן ואיננו מסוכן לאדם. טרפו העיקרי הוא מכרסמים שונים וזוחלים אחרים.מצב שימור הנחש הוא ללא חשש. מדיה וקבצים בנושא פיתון בורנאו בוויקישיתוף פיתון בורנאו, באתר ITIS (באנגלית) פיתון בורנאו, באתר NCBI (באנגלית) פיתון בורנאו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון בורנאו, באתר GBIF (באנגלית) פיתון בורנאו באתר הרשימה האדומה של IUCN
M71

M71 (מ-Messier 71; נקרא גם NGC 6838) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים חץ הנמצא במרחק של כ-13,000 שנות אור ממערכת השמש. זהו צביר דליל יחסית וקטן, כך שסיווגו כצביר כדורי לא היה ברור ולפעמים הוא נחשב לצביר פתוח. המתכתיות שלו גבוהה מאוד ביחס לצבירים כדוריים. הצביר התגלה על ידי האסטרונום השווייצרי ז'אן פיליפ דה שסו והופיע ברשימותיו משנת 1746 (יחד עם M35). בשנת 1779 פרסם האסטרונום הגרמני יוהאן אלרט בודה קטלוג של ערפיליות שנצפו על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר ובו הופיע הצביר כערפילית מספר 7 ותואר כערפילית חיוורת בתוך החץ. פייר מאשן, עוזרו של שארל מסיה, צפה בצביר ב-28 ביוני 1780 ומסיה עצמו צפה בו ב-4 באוקטובר באותה שנה וצרף אותו לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית עמומה ללא כוכבים כ-4 מעלות מדרום ל-M27. בשנת 1784 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M71 וזיהה שזהו צביר כוכבים וציין שצורתו אינה סדורה. ג'ון הרשל צפה בצביר בשנת 1827 וציין שיש בו כוכבים מדרגת בהירות 11 ושלחלק הצפוף שלו יש צורת משולש המצביע צפונה. בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 8.2 כך שהוא עמום יחסית. ניתן להבחין בו באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ ועל מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 11, יש צורך בטלסקופ בינוני. למרות עמימותו, קל יחסית לאתרו בשל מיקומו כרבע מעלה מדרום-דרום-מזרח לאמצע הקו המחבר את הכוכבים γ (גמא) בחץ ו-δ (דלתא) בחץ, או מעט יותר ממעלה ממזרח-דרום-מזרח לכוכב ζ (זטא) בחץ. כפי שציין פייר מאשן, כ-4.1 מעלות מצפון-צפון-מזרח לו נמצאת הערפילית הפלנטרית M27 (ערפילית המשקולת). M71 הוא צביר דליל יחסית וסווג בעבר על ידי האסטרונומים רוברט טרמפלר והארלו שייפלי, שעסקו בחקר צבירי כוכבים, כצביר פתוח עשיר, דומה לצביר ברווז הבר. בניגוד לצבירים כדוריים רגילים המתכתיות שלו גבוהה ויש בו מעט מאוד כוכבים משתנים - 8 בלבד התגלו בו עד היום. גודלו הזוויתי כפי שמופיע בחשיפה ארוכה הוא כ-7 דקות קשת שממרחק של כ-13,000 שנות אור נותן לו רדיוס של כ-27 שנות אור בלבד. מסתו המוערכת בכ-17,000 מסות שמש נמוכה - פחות מעשירית המסה האופיינית לצבירים כדוריים וצפיפותו נמוכה גם כן - חצי ממסתו (כ-8,500 מסות שמש) מרוכזת ברדיוס של כ-6 שנות אור כשלהשוואה, ב-M70, ברדיוס של 6 שנות אור נכללת מסה של כ-90,000 מסות שמש. הספקטרום של אורו מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי G1. מדיה וקבצים בנושא M71 בוויקישיתוף M71 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M71, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים M. Marks & P. Kroupa: Initial conditions for globular clusters and assembly of the old globular cluster population of the Milky Way, p. 7 W. E. Harris: CATALOG OF PARAMETERS FOR MESSIER'S GLOBULAR CLUSTERS
הדרך אל האושר

"הדרך אל האושר" הוא מדור סאטירה שפורסם בעיתון "מעריב" בין השנים 1994 ו-2001. את המדור ערכו וכתבו אבנר אברהמי ודודו גבע, שאף אייר ועיצב אותו. בשנת 1994 המאייר וצייר הקומיקס דודו גבע והעיתונאי והמעצב אבנר אברהמי החלו לשתף פעולה ב"מעריב" ביצירת מדור סאטירי. גבע הגיע לאחר שעזב את העיתון "חדשות" ואברהמי עבד לפני כן בעריכת חלקים שונים ב"מעריב", ביניהם מוסף השבת ("סופשבוע") והמקומון "זמן תל אביב". באותה עת אייר גבע במקביל ב"מעריב" גם את משבצת הקומיקס "חדשות ומשמעותן" שהתפרסמה בשולי מדור הדעות היומי. השניים יצרו כפולת עמודים, המעוצבת כמהדורת חדשות עם מדורים קבועים, שמתעסקת בענייני השעה בדרך מאוירת, לעיתים מוקצנת. המדור, שנפרש בשער האחורי של המוסף המדיני לשבת של העיתון, היה בנוי מכותרות עיתונאיות, קטעים כתובים ומספר רב של איורים וטורי קומיקס, תוך שילוב דמויות ידועות מהחיים הציבוריים. המדור הופיע במשך שמונה שנים, כאשר ב-4 האחרונות ערך אותו גבע לבד, עם מעברו של אברהמי לעריכת "מוסף הארץ" בספטמבר-97'. במסגרת המדור הצליחו השניים, ובייחוד גבע, להסתכסך עם מספר רב של אנשים, בהם סופרת הילדים תמר בורנשטיין לזר והעיתונאים מתי גולן, אדם ברוך ויואל מרקוס. בשנת 2001 עזב גבע את "מעריב" ולאחר שנה החל לעבוד בעיתון "הארץ" ובמקומון "העיר" (שם יצר את המדור הסאטירי "שתיקת הברווז"). לאחר עזיבתו נתמנו עמרי מרכוס, ליאור שליין וארז בן ארי לעריכת המדור הסאטירי, לו נתנו את השם הסרקסטי "סוף הדרך".
רן בשביץ

רן בשביץ (נולד בשנת 1969) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון שירת כראש להק הציוד במטה חיל האוויר הישראלי. בשנת 1987 החל ללמוד תואר ראשון בהנדסת חשמל בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. ב-1991 התגייס לחיל האוויר. בהמשך שירותו סיים תואר שני בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. שירת כקצין בגף אוויוניקה בבסיס שדה דב, עסק בתחום מערך ההגנה האווירית בחיל, שימש קצין קישור לצבא ארצות הברית ופיקד על טייסת תחזוקה של אגד נ"מ צפון. בשנים 2009 עד 2011 פיקד על יחידת האחזקה האווירית 22, יחידת האחזקה הגדולה והמרכזית בחיל האוויר. בשנים 2011 עד 2013 שימש ראש מחלקת מטוסים בלהק הציוד. בספטמבר 2013 מונה לראש להק הציוד ושירת בתפקיד עד יולי 2017. בשנת 2018 הקים את קבוצת אירו (ERO Group) למיזמים והנדסה ומשמש כיו"ר החברה, הפועלת מול לקוחות מובילים בשוק הביטחוני והאזרחי בישראל ובעולם. יועץ אסטרטגי להנהלות בכירות של ארגונים. בשנת 2022 מונה על ידי שר הביטחון להוביל צוות פעולה שהמליץ על הרחבת מדיניות ההכרה בצוללי הקישון שחלו במחלות ממאירות עקב שירותם, כחלק מרפורמת "נפש אחת". תא"ל רן בשביץ מונה לראש להק ציוד , באתר חיל האוויר הישראלי, 12 בספטמבר 2013 "כל 'יסעור' שעובר מעל הבית שלי, מזכיר לי את האחריות של המערך , באתר חיל האוויר הישראלי, 29 ביוני 2017