laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוקנרולה

רוקנרולה (באנגלית: RocknRolla) הוא סרט פשע בריטי משנת 2008 שנכתב ובוים על ידי גאי ריצ'י. הסרט עוסק בעולם התחתון של לונדון ומתאר את התככים, הבגידות והקונספירציות בין דמויות שונות המנסות להשיג כוח וכסף בעולם הפשע. הסרט ידוע בסגנון הייחודי של ריצ'י, הכולל דיאלוגים שנונים, עלילה מסובכת ודמויות צבעוניות. הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-5 בספטמבר 2008, והגיע למקום הראשון בקופות בבריטניה בשבוע הראשון ליציאתו. העלילה מתמקדת בכנופיית פושעים קטנה בלונדון, בראשותו של לני קול, גנגסטר ותיק שחולם על עסקת נדל"ן שתספק לו רווח עצום. אך כאשר דמות מסתורית בשם "ג'וני קוויד", כוכב רוק מפוקפק, גונב את התמונה היקרה המשמשת להבטחת העסקה, הכל מתחיל להסתבך. קבוצה של פושעים קטנים בראשותו של אחד מוצאים את עצמם מעורבים במזימה שמערבת גנגסטרים רוסים, שוטרים מושחתים ופושעים מקומיים. ג'רארד באטלר — בתפקיד אחד טום וילקינסון — בתפקיד לני קול טנדי ניוטון — בתפקיד סטלה מארק סטרונג — בתפקיד ארצ'י אידריס אלבה — בתפקיד מאמבלס טום הארדי — בתפקיד בוב הבוגד טובי קבל — בתפקיד ג'וני קוויד קרל רודן — בתפקיד יורי אובומוביץ' רוקנרולה קיבל ביקורות חיוביות ברובן מצד המבקרים, ששיבחו את חזרתו של גאי ריצ'י לסגנון הפשע הקומי שהפך אותו למוכר עם סרטים כמו "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים" ו"סנאץ'". הסרט הוגדר כמשעשע ומותח, עם דמויות מעניינות ועלילה מורכבת אך מהנה. באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 60%, המבוסס על דעתם של מבקרים מקצועיים. הציון ב-Metacritic הוא 53 מתוך 100, מה שמצביע על ביקורות מעורבות. לעומת זאת, הקהל נתן לסרט ציון CinemaScore של "B", מה שמעיד על תגובה חיובית מתונה מצד הצופים. מדיה וקבצים בנושא רוקנרולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוקנרולה (באנגלית) "רוקנרולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוקנרולה", באתר נטפליקס "רוקנרולה", באתר AllMovie (באנגלית) "רוקנרולה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוקנרולה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רוקנרולה", באתר Metacritic (באנגלית) "רוקנרולה", באתר אידיבי "רוקנרולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "UK Box Office: 5–7 September 2008". UK Film Council. אורכב מ-המקור ב-8 בספטמבר 2009. נבדק ב-10 בינואר 2009. {{cite web}}: (עזרה)
ג'ון קרומפטון וימס

ג'ון קרומפטון וימס (באנגלית: John Crompton Weems‏; 11 באוגוסט 1777 – 20 בינואר 1862) היה פוליטיקאי אמריקאי. וימס נולד ב-11 באוגוסט 1777 במחוז קלברט, מרילנד, ולמד בסנט ג'ון קולג' באנאפוליס, מרילנד, ועסק במטעים. הוא נבחר לקונגרס ה-19 כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ג'וזף קנט, נבחר מחדש לקונגרס ה-20 וכיהן מ-1 בפברואר 1826 עד 3 במרץ 1829. הוא זכור בגלל נאום שהגן על סחר העבדים הבין-מדינתי. הוא חידש את עיסוקיו בחקלאות לאחר מכן, ומת ב-20 בינואר 1862 במטע שלו, "לוך אדן", במחוז אן ארנדנל, מרילנד. הוא קבור בבית קברות פרטי באחוזתו. ג'ון קרומפטון וימס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון קרומפטון וימס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Diana Jean Muir, Parish Registers of Anne Arundel Co., MD 16th and 17th Century, Lulu.com, 2018-09-22, ISBN 978-0-359-10884-8. (באנגלית)
Thank God It's Christmas

"Thank God It's Christmas" (בתרגום חופשי לעברית: "תודה לאלוהים שזה חג המולד") הוא שיר חג מולד שנכתב על ידי בריאן מיי ורוג'ר טיילור ובוצע במקור על ידי להקתם קווין. השיר יצא לאור כסינגל ללא אלבום ב-26 בנובמבר 1984. בהמשך, נכלל השיר במספר הוצאות לאור של הלהקה- צד ב' של "A Winter's Tale" משנת 1995, Greatest Hits III משנת 1999, The Platinum Collection: Greatest Hits I, II & III משנת 2000, The Singles Collection Volume 3 משנת 2010, המהדורה המורחבת של The Works משנת 2011 ו-Queen: The Studio Collection משנת 2015. באוסף שירי חג המולד The Edge of Christmas משנת 1995 הופיע השיר בגרסה מורחבת, כאשר זו כללה פתיח שנוגן על ידי טיילור בתופים. עם יציאתו לאור בשנת 1984, לא הופק וידאו קליפ לשיר. כאשר נשאל מיי בשנת 2018 מדוע לא צורף קליפ לסינגל, אמר זה כי לא היה צורך בו מאחר שניסתה הלהקה ליצור "סוג שונה מאוד של שיר חג מולד". שנה לאחר מכן, ב-15 בדצמבר 2019 פרסמה הלהקה קליפ לשיר אשר נעשה באנימציה ובוים על ידי ג'סטין מון ודרו גליסון. בשנת 1993, לכבוד הסכמי אוסלו הוציאה הלהקה גרסה לא רשמית של הסינגל בשם "Thank God It's Christmas (Special 'Peace In The Middle East' Mix)" (בתרגום חופשי לעברית: "תודה לאל שזה חג המולד (מיקס מיוחד 'שלום במזרח התיכון')"). גרסה זו לא כללה צד ב' ויצאה לאור במהדורה מוגבלת של 250 עותקים. אלה הופצו בישראל וברשות הפלסטינית בלבד. על עטיפתה הופיעו יצחק רבין ויאסר ערפאת לוחצים ידיים, כאשר לצידם עומד פרדי מרקיורי (במקור, עמד לצד השניים ביל קלינטון). לסינגל צורפה כרזה עם התמונה המקורית של לחיצת הידיים של השניים. סינגלים אלה הופצו על ידי חברת התקליטים הפלסטינית דופי רקורדס, אשר בסיסה בבית לחם. מידע על היצירה "Thank God It's Christmas" באתר מיוזיק בריינז Queen - Thank God It's Christmas | Releases, Discogs, ‏26 November 1984 Dave Lifton, Brian May Praises Freddie Mercury’s ‘Beautiful’ and ‘Understated’ Vocal on Queen’s Christmas Song, Classic Rock & Culture, ‏24 December 2018 Queen – Thank God It's Christmas (Official Animated Video), סרטון בערוץ "Queen Official", באתר יוטיוב (אורך: 04:38) Queen – Thank God It's Christmas (Special "Peace In The Middle East" Mix), Discogs, ‏1993
Eusexua

Eusexua הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה FKA Twigs. הוא יצא לאור ב-25 בינואר 2025 בהוצאת חברות התקליטים יאנג טורקס ואטלנטיק רקורדס. זה מציין את אלבום האולפן הראשון שלה מזה חמש שנים, בעקבות צאת Magdalene ‏(2019) ואת ההוצאה המלאה הראשונה שלה מזה למעלה משלוש שנים, בעקבות צאת Caprisongs‏ (2022). FKA Twigs החלה לרמוז על האלבום לראשונה בינואר 2024 באמצעות שורה של פוסטים בדיסקורד שלה. לאחר שעברה לפראג "מספר קייצים" לפני כן, היא התאהבה במוזיקת טכנו. היא אמנם הסבירה שהאלבום לא יכלול את הז'אנר הזה, אבל עדיין יישא את "רוחו", והיא תיארה אותו כ"עמוק אך לא עצוב". עוד חשפה שהיא התחברה לצמד האלקטרוני Two Shell. בריאיון למגזין ווג הבריטי במרץ 2024, הסבירה את המשמעות מאחורי המילה "eusexua", ואמרה שהיא המציאה אותה בעצמה כדי לתאר את "התחושה של להיות כל כך "אופורית". FKA Twigs הציגה לראשונה את האלבום "בהשראת הטכנו" בשלמותו במסיבת האזנה בניו יורק ב-20 באוגוסט 2024. מסיבת ההאזנה התקיימה בשכונת לואר איסט סייד במנהטן. ב-31 באוגוסט, היא שיתפה תמונה של פוסטר ושאלה "האם חווית eusexua?" עם תאריך יציאה מתוכנן ל-13 בספטמבר 2024. הערות "Drums of Death" מכיל אלמנטים מ-"One of a Kind", שהולחן על ידי ג'י דרגון ורובין ל. צ'ו, ובביצוע ג'י דרגון. האלבום Eusexua באתר אפל מיוזיק Paul, Larisha (17 בינואר 2024). "FKA Twigs Teases Upcoming Techno-Influenced Album: 'It's Deep But Not Sad'". Rolling Stone. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Paul, Larisha (19 במרץ 2024). "FKA twigs makes musical return with Two Shell on "Talk to Me"". Rolling Stone UK. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Rodgers, Daniel (14 במרץ 2024). "5 things you didn't know about FKA Twigs". British Vogue. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Buckle, Becky (23 באוגוסט 2024). "FKA Twigs debuts 'techno-inspired' new album in full at event in New York". Mix. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Velasco, Matthew (20 באוגוסט 2024). "FKA Twigs Has More Hair On Her Bag Than Her Head". W. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Aubrey, Elizabeth (31 באוגוסט 2024). "Arrival date of FKA Twigs' next album Eusexua teased with new poster". NME. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה) Tiller, Joe (31 באוגוסט 2024). "FKA Twigs reveals new album release date". Dig!. נבדק ב-1 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
המשלח 2

המשלח 2 (באנגלית: Transporter 2) הוא סרט פעולה אמריקאי-צרפתי משנת 2005, שבוים על ידי לואי לטריה ונכתב על ידי לוק בסון ורוברט מארק קאמן. זהו הסרט השני בסדרת הסרטים "המשלח", בכיכובו של ג'ייסון סטיית'האם בתפקיד פרנק מרטין, שליח מקצועי ונהג מומחה שנשכר כדי לבצע משימות מסוכנות במיוחד. הסרט ממשיך את עלילותיו של פרנק מרטין לאחר אירועי הסרט הראשון. המשלח 2 יצא לאקרנים בצרפת ב-3 באוגוסט 2005 ובארצות הברית ב-2 בספטמבר על ידי אולפני המאה ה-20. הוא זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים עם שבחים על הופעתו, רצפי הפעולה והבימוי של סטיית'האם, אך ספג ביקורת על תסריטו. הוא הכניס 89.1 מיליון דולר ברחבי העולם. בעלילת המשלח 2, פרנק מרטין עובר למיאמי, פלורידה, שם הוא משמש כנהג אישי לילד בשם ג'ק בילינגס, בנו של פקיד ממשלתי בכיר. כאשר ג'ק נחטף על ידי כנופיית פושעים מסוכנת שמנסה להפיץ וירוס קטלני שיגרום למותם של עשרות אנשים, פרנק מוצא את עצמו במירוץ נגד הזמן כדי להציל את הילד ולמנוע אסון רחב היקף. במהלך הסרט, פרנק מתמודד עם אתגרים רבים ומפגין את כישורי הלחימה והנהיגה המיוחדים שלו. ג'ייסון סטיית'האם — בתפקיד פרנק מרטין מת'יו מודין — בתפקיד ג'פרי בילינגס אמבר ולטה — בתפקיד אודרי בילינגס קייט נאוטה — בתפקיד לולה אלסנדרו גסמן — בתפקיד ג'יאני ג'ייסון פלמינג — בתפקיד דמיטרי המשלח 2 זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים, ששיבחו את סצנות האקשן המותחות ואת כישורי הלחימה והנהיגה של ג'ייסון סטיית'הם, אך מתחו ביקורת על העלילה הפשטנית והלא מציאותית של הסרט. עם זאת, הסרט היה להצלחה קופתית והפך לאחת מהסדרות האהובות בז'אנר האקשן. באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 52%, המבוסס על ביקורות של מבקרים מקצועיים. באתר Metacritic הציון עומד על 56 מתוך 100, מה שמצביע על ביקורות מעורבות. הקהל העניק לסרט ציון CinemaScore של "A-", מה שמעיד על תגובה חיובית מצד הצופים. "המשלח 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המשלח 2", באתר נטפליקס "המשלח 2", באתר AllMovie (באנגלית) "המשלח 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המשלח 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המשלח 2", באתר Metacritic (באנגלית) "המשלח 2", באתר אידיבי "המשלח 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר

פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר היה אחד מפרס אינדפנדנט ספיריט השנתיים, המוענקים לסרטים עצמאיים בארצות הברית. הפרס הוענק לראשונה בשנת 1987, כאשר השחקן מורגן פרימן היה הזוכה הראשון בפרס, עבור תפקידו בסרט עיתונות שחורה. הפרס הוענק בפעם האחרונה בשנת 2022, כאשר טרוי קוטסור היה הזוכה האחרון בפרס, עבור תפקידו בסרט "CODA". בשנת 2022, הוכרז כי ארבע קטגוריות המשחק יפסיקו להיות מוענקות בנפרד, ויוחלפו בשתי קטגוריות נייטרליות מגדרית, כאשר קטגוריות שחקן המשנה הטוב ביותר ושחקנית המשנה הטובה ביותר מוזגו לקטגוריה אחת בשם "ההופעה המשנית הטובה ביותר". סטיב בושמי, וילם דפו ובניסיו דל טורו הם השחקנים היחידים שקיבלו את הפרס הזה יותר מפעם אחת, עם שתי זכיות כל אחד. לו דיאמונד פיליפס על לסניור באהבה סטיב בושמי על כלבי אשמורת והעולם שבפנים בניסיו דל טורו על החשוד המיידי ובסקיאט ג'ייסון לי על לרדוף אחרי איימי וילם דפו על צילו של הערפד והמגדלור דניס קווייד על הרחק מגן עדן וודי הרלסון על השליח מתיו מקונוהיי על מג'יק מייק ג'יי קיי סימונס על ויפלאש בן פוסטר על באש ובמים מדיה וקבצים בנושא פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר בוויקישיתוף Chapman, Wilson (23 באוגוסט 2022). "Spirit Awards to Implement Gender Neutral Acting Categories". Variety. נבדק ב-9 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
מיצב וידאו

מיצב וידאו (אנגלית: Video installation) הוא ז’אנר באמנות עכשווית המשלב טכנולוגיית וידאו (הקרנה או תצוגה במסכים) עם אמנות המיצב, תוך לקיחה בחשבון של ההיבטים של הארכיטקטורה שמסביבו. מיצב וידאו מתקיים במרחב פיזי כשעצם העמדתו משנה את המרחב עצמו ובכל פעם שמיצב הווידאו מוקם בחלל אחר הוא משנה את החלל ומשתנה ביחס לחלל בו הוא מוצב. שימוש בטכנולוגיית וידאו במיצבים היא שכלול של עבודת המיצב ופיתוח עוד ממדים לעבודת האמנות. מיצב וידאו הוא חלק מגמה שהחלה בשנות השישיים באמנות של חיות (liveness) שכללה אמנות גוף, אמנות אדמה, מיצג ומיצב באופן כללי. אמניות אלו החלו לחקור את הביטויים של הכאן ועכשיו בעזרת שימוש במרחב הפיזי ובטכניקות נוספות. מיצב הודיאו מאפשר ליצור, יותר מסוגי אמנות אחרים, מניפולציות ובדיות של הזמן והמקום הפיזי בו עבודת הווידאו מוצבת. על כן, מיצב הווידאו במיוחד מאפשר חוויה שהיא לא רק אינלקטואלית אלא גם גופנית. מיצב וידאו קורה בזמן ומקום מסוים ודורש מהצופה, במקרים שבהם הוא רחב היקף, לעבור תהליך הכולל צפייה בווידאו, שיטוט בין החלקים השונים של העבודה (עבודות רבות מורכבות ממספר אובייקטים בנוסף למסכים) ותהליך עיבוד עבודת האמנות. אתגר נוסף הוא ההצבה בחלל מוזיאון או גלריה ביחס לעבודות מיצב אחרות, כיצד עבודה אחת לא פוגעת בצפייה בעבודות אחרות. אחת האסטרטגיות העיקריות המשמשות אמנים העוסקים במיצב ווידאו היא שילובו של החלל כמרכיב מפתח במבנה הנרטיבי. בדרך זו, הסצנות נפרשות פיזית זו לצד זו בהקרנות מרובות, בשונה מזו לאחר זו בהקרנה יחידה (כפי שהן במבנה קולנועי קלאסי). כך יכול הצופה לשקוע לתוך החוויה המקיפה אותו. במצב זה, הצופה ממלא תפקיד פעיל כאשר הוא יוצר את רצף הנרטיבים על ידי שוטטות בחלל. לפעמים, הרעיון של השתתפות הקהל מועצמת אף יותר על ידי יצירת מיצב וידאו אינטראקטיבי. מיצב הווידאו נולד יחד עם אמנות הווידאו בשנות ה-70, והוא גדל בפופולריות ככל שטכנולוגיית ייצור הווידאו הדיגיטלי הפכה נגישה יותר. בתחילה אמנים השתמשו בכלים טכנולוגיים של גופי תקשורת בארצות הברית או בנו בעצמם סינתסייזרים. כיום, מיצב הווידאו הוא ז’אנר אמנותי נפוץ ביותר ונתן לראותו במגוון של סביבות – מגלריות ומוזיאונים ועד לעבודות הנעשות במרחב הציבורי, ומותאמות לנוף העירוני או מוקרנות על גבי אלמנטים בטבע.  אחד מחלוצי השימוש במיצבי וידאו היה האמן הקוריאני / אמריקאי נאם ג'ון פייק שעבודותיו מאמצע שנות השישים השתמשו בצגי טלוויזיה מרובים, בסידורים פיסוליים. אמנים מרכזיים נוספים הידועים במיצבי וידאו שלהם כוללים את ביל ויולה, גארי היל, טוני אורסלר, סאם טיילור ווד, שירין נאשט ופיפילוטי ריסט ואחרים.  נאם ג'ון פייק, אוטוסטרדה אלקטרונית, 1955, מיצב וידאו, המוזיאון לאמנות אמריקאית, וושינגטון עינת עמיר כמיטב יכולתנו, 2013, מיצב וידאו, מוזיאון פתח תקווה עפרי כנעני, מיצב וידאו, Public Notice, 2011 רון ארד מיצב וידאו, 2002, מוזיאון ישראל מיצב וידאו ארט מדיה וקבצים בנושא מיצב וידאו בוויקישיתוף In D. Hall, & S. Fifer (Eds.) Morse, M, Video Installation Art: The Body, The Image, and The Space-in-Between, Illuminating Video: An Essential Guide to Video Art, Aperture in association with the Bay Area Video Coalition., 1990 אילנה טננבאום, הפרעה בתקשורת: הדימוי המוקרן – העשור הראשון, וידאו Zero, מוזיאון חיפה לאומנות, 2003, עמ' 16–17 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חתול רחוב (ליאור נרקיס)

חתול רחוב הוא אלבומו התשיעי של הזמר ליאור נרקיס שיצא ב-2005. מאלבום זה הצליח השיר "תגלי לי", שכתבו והלחינו הצמד "נערי רפול". הפקה: מיתר הפקות עיבודים, הפקה מוזיקלית: איתי זילברשטיין ומאיר עמר, אבי סינגולדה (בשיר 13), אלי קשת (בשיר 10) קלידים ותיכנותים: איתי זילברשטיין ומאיר עמר קלידים: עמית הראל. אסף ניסים תופים: אשר פדי בס גיטרה: אבי יפרח גיטרות: אבי סינגולדה גיטרה סולו: אריק כהן, ניסים עמר דרבוקה: רוני דדון, יוסי גנגינה כלי הקשה: אורן בלבן, איתן פנחסי, יוסי גנגינה בוזוקי: אריס נחום כינור: ילמז טשצישמה רבעית קלאסית: ויולה: גליה חי, כינור: גיא פיגר, אסף מעוז, צילו: ענת אנגל מאייר תזמור: יחזקל רז קולות רקע: איתי זילברשטיין ומאיר עמר, גלי קורדנוב, מאיה אברהם מיקסים: איציק תקומי "צוק", איתי זילברשטיין ומאיר עמר ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צילו של הערפד

צילו של הערפד (באנגלית: Shadow of the Vampire) הוא סרט אימה דרמטי משנת 2000 בבימויו של אי. אליאס מרהיג' ובכיכובם של ג'ון מלקוביץ' ווילם דפו. הסרט הוא גרסה בדיונית המתארת את הפקת הסרט האילם הקלאסי "נוספרטו" (1922) של הבמאי פרידריך וילהלם מורנאו, ומעלה את האפשרות שהשחקן הראשי ששיחק את הערפד, מקס שרק, היה ערפד אמיתי. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לאיפור הטוב ביותר, והפסיד להגרינץ'. על הופעתו, דפו היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. וזכה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר. הסרט מתמקד בהפקת הסרט "נוספרטו", כאשר הבמאי הגרמני המפורסם פרידריך וילהלם מורנאו (ג'ון מלקוביץ') שוכר את השחקן המסתורי מקס שרק (ווילם דפו) כדי לשחק את דמות הערפד. עם התקדמות הצילומים, הצוות מתחיל לשים לב להתנהגות המוזרה של שרק, שמתעקש ללבוש את תחפושתו גם מחוץ לסט ומתחמק מאור שמש. מורנאו מגלה כי שרק הוא למעשה ערפד אמיתי, שנשכר בתמורה להבטחה לקבל את הדם של השחקנית הראשית, גרטה (קתרין מק'קורמק). הסרט מציג את המתיחות והמאבק בין הבמאי המוכן לעשות כל דבר כדי להשלים את סרטו לבין הערפד המסוכן שהוא שכר. ג'ון מלקוביץ' בתפקיד פרידריך וילהלם מורנאו - הבמאי הגרמני המפורסם שמפיק את "נוספרטו". וילם דפו בתפקיד מקס שרק - השחקן שמשחק את הערפד ב"נוספרטו", ומתגלה כערפד אמיתי. קתרין מק'קורמק בתפקיד גרטה שרדר - השחקנית הראשית בסרט של מורנאו. קרי אלווס בתפקיד פריץ ארנו וגנר - צלם הסרט שנכנס לחשדנות כלפי שרק. הסרט "צילו של הערפד" זכה לביקורות חיוביות מאוד מצד המבקרים, ששיבחו את ההופעות החזקות של ג'ון מלקוביץ' ווילם דפו, וכן את האווירה המיוחדת והמקוריות של הסיפור. ווילם דפו זכה לשבחים מיוחדים על תפקידו כמקס שרק, ואף היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. הסרט הצליח לשלב בין אלמנטים של אימה ומתח לבין סאטירה על תעשיית הקולנוע, והוא זכה למעמד של סרט פולחן בקרב אוהבי ז'אנר האימה והקולנוע האמנותי. הסרט קיבל ציון של 81% באתר Rotten Tomatoes וציון של 71 מתוך 100 באתר Metacritic. "צילו של הערפד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צילו של הערפד", באתר נטפליקס "צילו של הערפד", באתר AllMovie (באנגלית) "צילו של הערפד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "צילו של הערפד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "צילו של הערפד", באתר Metacritic (באנגלית) "צילו של הערפד", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "צילו של הערפד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "The 73rd Academy Awards - 2001". Oscars.org. נבדק ב-24 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
רוקדים בלונאסה (סרט)

רוקדים בלונאסה (באנגלית: Dancing at Lughnasa) הוא סרט דרמה בריטי-אירי משנת 1998, בבימויו של פט או'קונור, ובכיכובם של מריל סטריפ, מייקל גמבון וקתרין מק'קורמק. הסרט מבוסס על המחזה זוכה פרס טוני מאת בריאן פריל, ומספר את סיפורן של חמש אחיות במשפחה אירית שחיות בכפר קטן במחוז דונגל בשנות ה-30 של המאה ה-20. הסרט מציג את חייהן המורכבים של האחיות והתמודדותן עם מציאות כלכלית קשה ושינויים חברתיים, תוך שהוא שוזר אלמנטים של זיכרון ונוסטלגיה. הסרט מתרחש בקיץ 1936 ומסופר מנקודת מבטו של מייקל אוונס, שמביט אחורה על ילדותו. מייקל, בנם הלא חוקי של כריס (קתרין מק'קורמק), אחת האחיות, חי עם אמו וארבע דודותיו – קייט (מריל סטריפ), מגי (בריד ברנן), אגנס (רייצ'ל דאוד), ורוז (סופי תומפסון) – בבית קטן בכפר. האחיות מתמודדות עם קשיים כלכליים ואישיים כאשר ג'רי אוונס (ריס איוואנס), אביו של מייקל ואהובה לשעבר של כריס, חוזר לכפר. במקביל, אחיהן של האחיות, האב ג'ק (מייקל גמבון), חוזר ממיסיונריות באפריקה, אך הוא מתמודד עם בעיות נפשיות הנובעות מהשנים שבילה ביבשת. מריל סטריפ בתפקיד קייט - האחות הגדולה ביותר והעיקרית שמנסה לשמור על המשפחה. קתרין מק'קורמק בתפקיד כריס - אמו של מייקל, שנאבקת למצוא את מקומה בחברה. בריד ברנן בתפקיד מגי - אחת האחיות, שמתמודדת עם הבדידות והקושי הכלכלי. רייצ'ל דאוד בתפקיד אגנס - אחות נוספת שעובדת קשה כדי לתמוך במשפחה. סופי תומפסון בתפקיד רוז - האחות הצעירה ביותר, שחיה עם ליקוי נפשי. מייקל גמבון בתפקיד האב ג'ק - אחיהן של האחיות, שנאבק לשוב לחיים נורמליים לאחר שנים באפריקה. ריס איוואנס בתפקיד ג'רי אוונס - אביו של מייקל ואהובה לשעבר של כריס. "רוקדים בלונאסה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוקדים בלונאסה", באתר נטפליקס "רוקדים בלונאסה", באתר AllMovie (באנגלית) "רוקדים בלונאסה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוקדים בלונאסה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רוקדים בלונאסה", באתר אידיבי "רוקדים בלונאסה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מננדרוס פרוטקטור

מננדרוס פרוטקטור (ביוונית: Μένανδρος Προτήκτωρ או Προτέκτωρ, "המגן", "השומר"; נולד באמצע המאה ה-6 לספירה) היה היסטוריון ביזנטי. מננדרוס נולד בקונסטנטינופוליס. המעט הידוע על חייו כלול בתיאורו את עצמו המצוטט בלקסיקון הביזנטי סודא (המאה ה-10). מננדרוס מזכיר את אביו אופראטס, שהגיע מביזנטיון, ואת אחיו הרודוטוס. בהתחלה למד משפטים, אבל נטש את לימודיו לטובת חיי הנאה. כאשר הונו היה נמוך, החסות שהוענקה לספרות על ידי הקיסר הביזנטי מאוריקיוס, שבחצרו הוא שירת כקצין צבא (ומכאן הכינוי "פרוטקטור", המציין את תפקידו הצבאי), עודדה אותו לנסות לכתוב היסטוריה. בכתיבת חיבורו לקח מננדרוס כמודל את אגתיאס (אנ'), וההיסטוריה שכתב מתחילה בנקודה שבה אגתיאס סיים. חיבורו כולל את התקופה מהגעתם של הקוטריגורים (אנ') לתראקיה בתקופת שלטונו של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון בשנת 558, ועד למותו של הקיסר טיבריוס השני בשנת 582. קטעים (פרגמנטים) ניכרים מהיצירה השתמרו בקטעי היסטוריה של הקיסר קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס ובסודא. למרות שהסגנון לפעמים בומבסטי, הוא נחשב לאמין ולאחת הסמכויות בעלות הערך הרב ביותר להיסטוריה של המאה ה-6, במיוחד בנושאים גאוגרפיים ואתנוגרפיים. מננדרוס היה עד ראייה לכמה מהאירועים שהוא מתאר. כמו אגתיאס, הוא כתב אפיגרמות, שאחת מהן, על מאגוס (אנ') פרסי שהתנצר ומת כקדוש מעונה, נשמרה באנתולוגיה היוונית (i.101). קטעים מחיבורו ניתן למצוא במהדורות הבאות: CW Müller, Fragmenta historicrum Graecorum, 4, 200 JP Migne, Patrologia Graeca, 113 L. Dindorf, Historici Graeci minores, 2 Roger Blockley, The History of Menander the Guardsman, Liverpool 1985 Menander Protector, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה סודא, מננדרוס – Suidas, s.v. Μένανδρος
חלוסיה

חַלּוּסִ֫יֶּה (בערבית: حلوسية) הוא כפר שיעי בלבנון, ששייך לנפת צור במחוז הדרום בלבנון. הכפר שוכן כ-15 קילומטרים צפונית מזרחית לעיר צור, דרומית לנהר הליטני. לכפר יש 2 חלקים: החלק הנמוך נקרא חלוסיה והוא בגובה כ-190 מטרים מעל פני הים והחלק הגבוה נקרא: חלוסיה אל-פוקא (حلّوسية الفوقا), בגובה כ-230 מטרים מעל פני הים. לפי המזרחן האנגלי פאלמר שם היישוב הגיע אולי מהמילים "שפע עשב". בשנת 1875 ציין ויקטור גרן: "כפר בנוי אבן. מחולק לשני רבעים, התחתון שבהם נקרא חלוסיה א-תחתא (Hallusiyeh et Thata) והעליון נקרא: חלוסיה אל-פוקא (hallusiyeh el-Foka)... הם עשויים להכיל כ-500 מתואלים." בשנת 1881 ביקרה ביישוב משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP) והם תיארו: "כפר, בנוי מאבן, מחולק לשני רבעים, מזרח ומערב, עם [מקום] קדוש מוסלמי." הם ציינו כי "המסורת היחידה המקשרת את הכפר הזה עם העבר היא שאומרים כי שהכפר המקודש לנביא מוחמד החליף כנסייה עתיקה." בשנת 2014 היו רשומים 1836 בוגרים בכפר כבעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. C. R. (Claude Reignier) Conder, Palestine Exploration Fund, Horatio Herbert Kitchener Kitchener, Edward Henry Palmer, The survey of Western Palestine : Arabic and English name lists collected during the survey, London : Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 21 Guérin, V., Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (in French). Vol. 3: Galilee, pt. 2., Paris: L'Imprimerie Nationale, 1880, עמ' 92-91 Guérin, 1880, p. 251; as translated in Conder and Kitchener, 1881, SWP I, pp. 91-92 C. R. (Claude Reignier) Conder, Horatio Herbert Kitchener Kitchener, Edward Henry Palmer, Walter Besant, The survey of western Palestine : memoirs of the topography, orography, hydrography, and archaeology, London : Committee of the Palestine exploration fund, 1881-1883, עמ' 116 أسماء العائلات في بلدة الحلوسية، قضاء صور، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
תחנת פרובו

תחנת פרובו (ברוסית: Перово) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קלינינסקאיה. הכניסות לתחנה ממוקמות מתחת לשדרת "זליוני פרוספקט" (בתרגום מרוסית:"השדרה הירוקה") על הגבול המוניציפלי בין רובע נובוגירייבו לרובע פרובו (שעל שמו היא נקראת). התחנה נמצאת בעומק של 9 מטר מתחת לפני הקרקע. תחנת פרובו היא התחנה היחידה בקו קלינינסקאיה, בה אין מעבר לתחנת רכבת אחרת (תחתית או פרברית). תחנת פרובו היא אחת מתוך 6 התחנות הראשונות של קו קלינינסקאיה. הקו נבנה בשנים 1975–1979, כחלק מתוכנית הרחבת קווי רכבת לקראת אולימפיאדת מוסקבה. תחנת פרובו נפתחה לשימוש ביחד עם שאר התחנות בקו החדש ב-30 בדצמבר 1979. מדיה וקבצים בנושא תחנת פרובו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארצ'יבלד ואן הורן

ארצ'יבלד ואן הורן (באנגלית: Archibald Van Horne‏; 1758–1817) היה פוליטיקאי אמריקאי. ואן הורן נולד בשנת 1758. הוא מונה לשליש של הרגימנט ה-14 של המיליציה של מרילנד ב-18 באפריל 1798, והוסמך כקפטן ב-26 במאי 1802. הוא היה חבר בבית הנבחרים של מרילנד בשנים 1801 עד 1803 ו-1805, ושימש כנואם בשנה האחרונה. הוא התפטר ב-11 בנובמבר 1805, ולאחר מכן נבחר כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס העשירי והאחד-עשר, וכיהן מ-4 במרץ 1807 עד 3 במרץ 1811. במהלך הקונגרס האחד-עשר, הוא היה יושב ראש הוועדה למחוז קולומביה. ואן הורן נבחר שוב לבית הנבחרים של מרילנד וכיהן בין 1814 ל-1816. לאחר מכן הוא נבחר לסנאט של מדינת מרילנד ב-1816 וכיהן עד מותו במחוז פרינס ג'ורג', מרילנד. ואן הורן היה בעל עבדים. לאחר מותו ב-1817, ביתו הממוקם ברחוב מאן 4706 ממש מחוץ לוושינגטון די. סי., על פי ההערכה, הפך לתחנה במסילת הרכבת המחתרתית. ארצ'יבלד ואן הורן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Tufts University Archives Weil, Julie Zauzmer; Blanco, Adrian; Dominguez, Leo (20 בינואר 2022). "More than 1,700 congressmen once enslaved Black people. This is who they were, and how they shaped the nation". Washington Post. נבדק ב-30 בינואר 2022. {{cite news}}: (עזרה) "For sale: 5 BR home with many stories". Chicago Tribune.