laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פורט וורת'

פורט וורת' (באנגלית: Fort Worth) היא העיר החמישית בגודלה במדינת טקסס שבארצות הברית. שטח העיר 774.1 קמ"ר. כמות התושבים בעיר, נכון ל-2022, היא 935,508, והיא העיר ה-13 בגודלה בארצות הברית. פורט וורת' ממוקמת בצפון מדינת טקסס, והיא המרכז השני בחשיבותו באגד הערים דאלאס-פורט וורת'-ארלינגטון, הרביעי בגודלו בארצות הברית, שאוכלוסייתו מונה כ-7.5 מיליון תושבים (2018). בין דאלאס לפורט וורת' נמצא נמל התעופה הבינלאומי דאלאס/פורט וורת'. ראשיתה של העיר במצודה שהוקמה ב-1849, בימי מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, ונקראה על-שם גנרל ויליאם ג'נקינס וורת'. התיישבות אזרחית החלה במקום כמעט מיד, וב-1860 הייתה פורט וורת' לבירת המחוז. הפגיעה בכלכלת הדרום לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית לא פסחה על פורט וורת' שהדרדרה ואוכלוסייתה קטנה מאוד, אך בשנות השבעים של המאה ה-19 החלה להתאושש ולצמוח. העיר נעשתה לתחנה חשובה בנתיב הובלת הבקר (מכאן כינוייה 'עיר הפרות', Cowtown), כנקודת עצירה לבוקרים וכנקודת משיכה לסוחרי בקר מהמזרח. במקביל התפתחה לצומת מרכזי של תקשורת ותחבורה, כתחנה המזרחית ביותר בקווי רכבת למערב, ושתי המגמות השתלבו בשנות התשעים של המאה ה-19 כאשר נעשתה העיר למרכז חשוב של תעשיית השחיטה ואריזת הבשר, והוקמה בה בורסה לסחר בבקר (הפעילה עד היום) שכונתה "וול סטריט של המערב הפרוע". שרפה שארעה ב-1909 הובילה להקמתו של סכר, שיצר את אגם וורת', ואיפשר אספקת מים סדירה לעיר. בחלק הראשון של המאה ה-20, לאחר גילוי הנפט בטקסס, נעשתה פורט וורת' לאחד המוקדים העסקיים של ענף הנפט. בתקופת מלחמת העולם השנייה נעשתה גם למרכז חשוב תעשיית התעופה. פורט וורת' שוכנת בצפון טקסס, והיא העיר השנייה בגודלה במטרופולין דאלאס-פורת וורת'. שטחה הכולל הוא 904 קמ"ר. היא נמצאת ברום ממוצע של 216 מ' מעל פני הים, בשטח מישורי ברובו. האקלים הוא אקלים סובטרופי גשום, הקיץ חם ולח והחורף מתון יחסית. הטמפרטורה המרבית בקיץ מגיעה בממוצע ל-35 מעלות צלזיוס בחודש החם ביותר, יולי, והטמפרטורה המינימלית בחודש הקר ביותר, ינואר, היא 1.1 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים רבה: בעיר יורדים 863.4 מילימטר של משקעים בממוצע לשנה, אשר יורדים בכל חודשי השנה, ובמיוחד בחודשי האביב והסתיו. העיר מועדת לפגעי טבע רבים: סופות רעמים, סופות ברד, סופות טורנדו, סופות הוריקן ושיטפונות. בדומה לערים רבות שהתפתחו במהירות לאחר מלחמת העולם השנייה, התחבורה בפורט וורת' נשענת בעיקר על הרכב הפרטי. לפי סקר של מפקד האוכלוסין האמריקני מ-2017, 93.3% מהעובדים בפורט וורת' נסעו לעבודתם ברכב, לעומת 85.3% בכלל ארצות הברית. את התחבורה הציבורית בעיר וסביבותיה מפעילה חברת טריניטי מטרו, והיא כוללת 40 קווי אוטובוס ושני קווי רכבת מקומית, אחד לדאלאס דרך אירווינג ואחד לנמל התעופה הבינלאומי דאלאס/פורט וורת'. נמל התעופה הבינלאומי דאלאס/פורט וורת' (DFW) השוכן באמצע הדרך בין הערים הוא אחד העמוסים בעולם. ב-2015 עברו דרכו כ-64 מיליון נוסעים. נוסף עליו פועלים בעיר שלושה שדות תעופה אזרחיים קטנים יותר, בבעלות העיר, ובסיס אווירי של צי ארצות הברית. בעיר פועלת תחנת רכבת המשרתת שני קווי רכבות נוסעים בינמדינתיים של חברת אמטרק - קו "טקסס איגל" משיקגו לסן אנטוניו וקו "הארטלנד פלייר" המחבר את פורט וורת' לאוקלהומה סיטי. אתר האינטרנט הרשמי של פורט וורת' פורט וורת', ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'נט שמלצר, היסטוריה של פורט וורת', אתר על ההיסטוריה של טקסס פורט וורת', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר הפדרציה היהודית של פורט וורת' ומחוז טאראנט (Tarrant County), (באנגלית) fort-worth-climate אתר מפקד האוכלוסין
וריאציה

האם התכוונתם ל... נושא ווריאציות – טכניקת כתיבה מוזיקלית חשבון וריאציות – ענף במתמטיקה שינוי – וריאציה בלועזית
איגוד התעשיות האלקטרוניות

איגוד התעשיות האלקטרוניות (באנגלית The Electronic Industries Alliance, בראשי תיבות: EIA) היה ארגון שנוסד בשנת 1924 ואוגד כברית תעשיות האלקטרוניקה בארצות הברית ומקום מטהו היה במחוז ארלינגטון, וירג'יניה. חברי הברית פיתחו סטנדרטים כדי להבטיח שהציוד של יצרנים שונים יהיה תואם וניתן להחלפה. מכון התקנים האמריקני שיתף את הארגון בקביעת תקנים בנושאי רכיבים אלקטרוניים, מוצרי אלקטרוניקה, תקשורת מחשבים ואבטחת רשתות מחשבים (אנ'). ה־EIA פרסם תקנים בנושאי החיבורים הפיזיים שבין מחשבים אישיים והתקנים חיצוניים (מדפסות, מודמים, ושאר רכיבי הציוד של תקשורת הנתונים). בין התקנים; RS-170,‏ EIA-708 וכן תקנים לתקשורת טורית, בהם EIA-422, RS-449, EIA-485, RS-232d. בשנת 1924 הקימו 50 יצרני רדיו בשיקגו קבוצת סחר בשם "איגוד יצרני הרדיו". ארגון זה נועד לשלוט ברישוי המספר הגדול של פטנטים לרדיו, כך שלכל חבר תהיה גישה לכל הפטנטים הרלוונטיים הנחוצים לבניית משדרי רדיו, אנטנות ומקלטים. עם הזמן, טכנולוגיות אלקטרוניות חדשות הביאו חברים חדשים, חברים שאינם יצרנים ושינויים בשמות. שמות בסדר כרונולוגי: 1924 - איגוד יצרני הרדיו 1924 - התאחדות יצרני הרדיו (RMA) 1950 - התאחדות יצרני הטלוויזיה ברדיו (RTMA) 1953 - התאחדות יצרני הטלוויזיה של רדיו אלקטרוניקה (RETMA) 1957 - איגוד התעשיות האלקטרוניות (EIA) 1997 - ברית התעשיות האלקטרוניות (EIA) בשנת 2007 הודיע האיגוד שהוא יתפרק לחטיבותיו השונות, והחל מ־11 בפברואר 2011 הוא חדל להתקיים. ה־EIA חילק את פעילותו לענפים הבאים: TIA - התאחדות תעשיית הטלקומוניקציה (אנ'). ECA - איגוד המרכיבים האלקטרוניים. ה־ECA התמזג עם האיגוד הלאומי של מפיצי התקנים אלקטרוניים (NEDA) (אנ') בשנת 2011 והקימה את איגוד תעשיית הרכיבים האלקטרוניים (ECIA). JEDEC - איגוד הטכנולוגיה של אלקטרוניקה במצב מוצק JEDEC (אנ') GEIA - האגודה הממשלתית לאלקטרוניקה וטכנולוגיית מידע. נכון לשנת 2021, חלק מ־TechAmerica (אנ') CEA - איגוד מוצרי האלקטרוניקה לצרכנים, לשעבר (2015-1999). CTA - איגוד מוצרי הטכנולוגיה לצרכנים (אנ'), ארגון שיתוף הפעולה לתקנים גלובליים (GSC) (אנ') המאגד 12 ארגוני תקינה בינלאומיים, שנוסד בשנת 1990 בארצות הברית, ממשיך את דרכו. The JEDEC history page, including EIA history The Electronic Industries Alliance
תאומים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תאומים – בבני אדם תאומים (חי) – בחי תאומים (קבוצת כוכבים) מזל תאומים – דמות בגלגל המזלות שריר הסובך הנקרא גם "שריר התאומים" - שריר בשוק האדם שריר התאומים העליון – שריר עמוק בעכוז שריר התאומים התחתון – שריר עמוק בעכוז תאומים (סרט) – סרט בכיכובם של ארנולד שוורצנגר ודני דה-ויטו מגדלי התאומים – זוג מגדלים שקרסו בפיגועי 11 בספטמבר שלישיית התאומים – הרכב בידור ישראלי משנות ה־60 של המאה ה־20 מזל תאומים (סרט) – סרט בכיכובם של רובין ויליאמס וג'ון טרבולטה תל תאומים – יישוב קהילתי בעמק בית שאן אישים: משפחת רבינוביץ' תאומים – משפחת רבנים יהודית מליטא הרב אליהו דוד רבינוביץ' תאומים (האדר"ת) - רב במיר וירושלים הרב ברוך תאומים-פרנקל - רב בלייפניק, מגדולי דורו. מחבר "ברוך טעם" הרב חיים יונה תאומים - מחבר "קונטרס ר' חיים יונה", רב בברסלאו הרב יונה תאומים-פרנקל - מחבר "קיקיון דיונה", מחשובי מפרשי הש"ס הרב יוסף תאומים - מחבר הפירוש "פרי מגדים" על השולחן ערוך ישראל שמעון רבינוביץ' תאומים – ממייסדי העיר בת ים וראש המועצה בה משה תאומים – פרסומאי ישראלי קטגוריה:תאומים
מלחמת העולמות (סרט, 2005)

מלחמת העולמות (באנגלית: War of the Worlds) הוא סרט קולנוע מ-2005 בבימויו של סטיבן ספילברג. הסרט מבוסס על הספר מלחמת העולמות מאת הרברט ג'ורג' ולס. בעלילת הסרט משולבים אלמנטים שונים מהספר, כמו גם מתסכית הרדיו באותו שם מ-1938 ומהסרט מ-1953. הסרט עוסק בתרחיש בדיוני בו פולשים מהחלל נוחתים בניו ג'רזי שבארצות הברית ופותחים במלחמה נגד האנושות במטרה להשתלט על כדור הארץ, ולהביא להכחדת האנושות. ריי (טום קרוז), גרוש ואבא לשני ילדים: רייצ'ל (דקוטה פנינג) בת ה-10 ורובי (ג'סטין צ'טווין) בן ה-16, מתעורר לסיוט של חייו, ומגלה שחייזרים אשר פלשו קודם לכן בסערת ברקים, מפעילים מכונות ענקיות ומתוחכמות בעלות שלוש רגליים שמשמידות בני אדם. לאור המצב, הוא מחליט לקחת את ילדיו ולברוח הרחק מן החייזרים ומכונות ההשמדה שלהם, בכל דרך אפשרית, כפי שהבטיח לעשות כן לגרושתו. לכל אורך הסרט, מנסה ריי בכל מאודו לשמור על ילדיו ולהימלט ככל שניתן מפני הסכנה הנשקפת לו ולילדיו. לצד הסצנות הדרמטיות והמסוגננות והאפקטים המיוחדים ומסמרי השיער, רובי, בנו הגדול של ריי, נפרד ממנו כדי לעזור לצבא להילחם. בהמשך הסרט, מופיע נהג אמבולנס לשעבר (טים רובינס בתפקיד אורח) שמנסה לעזור להם, אך ברצונו לעשות גם דבר אחר: להילחם נגד הפולשים. לאחר סיום המתקפה על הגבעה, שבה נעלם בנו של ריי, רובי, מתחבאים ריי, ביתו והנהג בביתם. לאחר שכמעט נתפסים על ידי החייזרים בגלל רצונו של הנהג להרוג אותם, ריי מבין שהנהג תוקפני מידי ויוכל להביא לתפיסתם, והורג אותו ללא ידיעתה של רייצ'ל. לקראת סוף הסרט הם מוצאים את אימה של ריצ'ל, וגם מוצאים את רובי, ומגלים שהחייזרים לא לקחו בחשבון את הווירוסים והחיידקים שבכדור הארץ, ולכן פרצה מגפה בקרב החייזרים, שגרמה לכישלון המתקפה, ולניצחון האנושות. טום קרוז – ריי פרייר דקוטה פנינג – רייצ'ל פרייר ג'סטין צ'טווין – רובי פרייר טים רובינס – הרלן אוגילבי מדיה וקבצים בנושא מלחמת העולמות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלחמת העולמות "מלחמת העולמות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מלחמת העולמות", באתר נטפליקס "מלחמת העולמות", באתר AllMovie (באנגלית) "מלחמת העולמות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מלחמת העולמות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מלחמת העולמות", באתר Metacritic (באנגלית) "מלחמת העולמות", באתר אידיבי "מלחמת העולמות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאחורי הקלעים: "מלחמת העולמות", באתר Eonline‏, 7 ביולי 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל ד. בראון

מייקל ד. בראון (באנגלית: Michael D. Brown; נולד ב-8 בנובמבר 1954) הוא עורך דין אמריקאי, ששימש בעבר כמנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום (FEMA) של ארצות הברית. בראון היה ממונה על ניסיונות החילוץ, ההצלה והטיפול באוכלוסיות אשר נפגעו מהוריקן קתרינה ב-2005. לפני כן, כאשר עבד במחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית, הוא היה נציג ארצות הברית בוועדת החירום האזרחית של נאט"ו וחבר בקבוצת העבודה של ארצות הברית-בריטניה. הוא היה יו"ר משלחות לארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE) וניהל משא ומתן על הסכם שיתוף פעולה בן עשר שנים בין ארצות הברית לרוסיה. בראון ספג ביקורת עקב חוסר יעילות ארגונו בטיפול במצב, אשר נתפסה על ידי הציבור כהתעלמות הממשל מהאסון. לזאת התווסף תחקיר עיתונאי שחשף כי בראון שיקר בקורות החיים שפרסם באתר FEMA ובאתר נוסף ברשת, והיה, כביכול, חסר הכישורים המתאימים עבור עבודתו. בעידוד הממשל התפטר בראון מתפקידו מעט לאחר התרחשות האסון. מדיה וקבצים בנושא מייקל ד. בראון בוויקישיתוף מייקל ד. בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) HUFFPOST, Michael D. Brown, Former Under Secretary, Homeland Security ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
UART

UART (קרי "יוּ־אַרט"; ראשי תיבות באנגלית של Universal asynchronous receiver-transmitter; בעברית: מקלט־משדר אסינכרוני אוניברסלי) הוא פרוטוקול תקשורת נפוץ לתקשורת טורית א-סינכרונית. מקור השם הוא בשבב אשר מימש את פרוטוקול התקשורת הטורית שנקרא כך. מערכות רבות מממשות את הפרוטוקול כחלק ממעגל משולב או בתוך רכיב מתכנת, ולא עושות יותר שימוש בשבב המקורי, אך השם UART נותר לתיאור מערכות אלו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. כל זמן שאין שידור נשלח אות גבוה (1), בתחילת שידור המידע נשלח ביט אחד נמוך (0), לאחריו הביטים של המידע, לאחריו ביט הזוגיות האופציונלי ולבסוף ביט סיום גבוה (1). הפרוטוקול מאפשר שליטה על מספר פרמטרים, אותם הצדדים צריכים לתאם ביניהם מראש: קצב העברת הנתונים מסיבות היסטוריות, הקצבים האפשריים (קצבי העברת הסימבולים; קצבי הבאוד) עבור פרוטוקול ה-UART הם 50, 300, 1,200, 2,400, 4,800, 9,600, 14,400, 19,200, 28,800, 57,600 ו-115,200 סיביות לשנייה. כאשר לא משתמשים בבקר UART קנוי, ניתן להשתמש בפרוטוקול עבור כל קצב רצוי, בהתאם למגבלות הפיזיקליות של המעגל עליו הוא ממומש. כמות סיביות המידע בכל מסגרת 5,6,7 או 8 סיביות מידע בכל מסגרת (כלומר בין סימבול ההתחלה לסימבול הסיום). הוספת סיבית זוגיות ניתן להוסיף לכל מסגרת סיבית אשר תקבע את מצב הזוגיות של ביטי המידע במסגרת. אם פרמטר זה הוא even (זוגי) הבקר יוסיף סיבית כך שכמות האחדות במסגרת יהיה זוגי. כאשר פרמטר זה הוא odd (אי-זוגי) תתווסף סיבית כך שכמות האחדות במסגרת יהיה אי-זוגי. כאשר הפרמטר הוא None לא תתווסף סיבית זוגיות למסגרת. משך סימבול הסיום ניתן לקבוע את משך הזמן של שידור סימבול הסיום לאורך של 1, 1.5 או 2 סיביות. סט הפרמטרים הנפוץ ביותר הוא 8N1 שמשמעותו '8' סיביות מידע, 'N' – ללא סיבית זוגיות, '1' – אורך סיבית הסיום היא (משך הזמן של) סיבית יחידה. על-מנת לקיים תקשורת תקינה על שני הצדדים לכוון לאותו סט של פרמטרים, למשל, 2400-8N1. קצב העברת הנתונים נטו ניתן לחישוב לפי פרמטרי המערכת. למשל, סט הפרמטרים 8N1, קצב הנתונים הוא ביחס של 4:5 מקצב הסימבולים, עקב 2 סיביות תקורה אשר מתווספות לכל בית של מידע גולמי. ניתן לחשב את קצב הנתונים לפי הנוסחה הבאה: D a t a R a t e = B a u d R a t e ⋅ D D + P + S B + 1 {\displaystyle DataRate=BaudRate\cdot {\frac {D}{D+P+SB+1}}} כאשר: S B {\displaystyle SB} הוא אורך סימבול הסיום P {\displaystyle P} הוא קיום סיבית זוגיות (0 אם לא קיימת, 1 אם קיימת) D {\displaystyle D} הוא כמות סיביות המידע בכל מסגרת השבבים שהיו מקובלים בעבר היו מדגם 8250 (8 סיביות) המאפשר קצב נתונים עד 19,200 סל"ש (BPS) ודגם 16450 (16 סיביות). שבבי ה-UART שימשו לכיול שידור או קליטה של קו נתונים. במצב של קליטה הוא דוגם את הקו בקצב גבוה כדי לזהות סיביות נשלחות, ובעת היותו משדר הוא מוסיף סיביות התחלה, סיום וזוגיות לכל תו. שבבי UART חדשים יותר מכילים בתוכם גם מאגר פנימי (Internal Buffer), המאפשר אגירת נתונים טרם פיענוחם ובכך מאפשר להגדיל את קצב העברת הנתונים עד ל-115,200 סל"ש. השבב החדש הוא מסוג 16550 (16550afn), והוא משמש לממשקי ה-COM וה-LPT של המחשב. שבב זה פתר את הבעיה שהייתה בדחיסת הנתונים בכך שהשתמש בחוצץ המשתמש הפועל בשיטת ה-FIFO, ושמר את הנתונים באוגר מקומי עד שהמעבד התפנה לטפל בהם. RS-232 COM (ממשק חומרה) מדיה וקבצים בנושא UART בוויקישיתוף פרנק דורדה, מדריך לבקר UART (באנגלית)
זובור

זוּבּוּר היא מילת סלנג שמקורה בערבית, המציינת טקס חניכה משפיל או השפלה גופנית הנעשים למצטרפים חדשים למסגרת נוקשה, כמו פנימייה, חבורה סגורה או יחידה צבאית וכדומה. בנוסף, המילה משמשת לציון השפלה פומבית הנעשית לאדם, שהקהילה רואה בעין רעה את התנהגותו. המניע המרכזי של הטקס הוא, ככל הנראה, לייצב את מעמדם העליון של הבוגרים, כנגד מעמדם של החדשים המאיימים עליהם. קורבנות המודעים לטקס שהם עומדים לעבור נוטים לקבל אותו בהכנעה, אך לעיתים נגרמת פגיעה נפשית קשה, ולעיתים אף נזק גופני, כתוצאה מתאונות המתרחשות במהלך הטקס. תוצאות אלה הביאו לצעדים המיועדים לאסור ולהפסיק ביצוע הזובור לסוגיו במסגרות שונות, צעדים שלא תמיד הצליחו. במחקר שערך פרופ' האנק נוור בשנת 2000 נמנו 861 מקרים מדווחים של זובור בצבא איטליה, 46 תקריות זובור בפנימיות של מכללות בארצות הברית, ו-15 מקרי מוות כתוצאה מזובור בצבא רוסיה. בשנת 2004 דיווח ארגון לזכויות אדם כי אלפי חיילים רוסיים נפצעים בשנתם הראשונה בצבא ועשרות אף מתים, בעקבות טקסי חניכה קשים[דרוש מקור]. מסורת טקסי הזובור בצה"ל קיימת ומבוצעת בחלק מהיחידות, בעיקר ביחידות הקרביות. הטקס מתקיים בדרך כלל עם הצטרפות חייל חדש ליחידה, בעת עלייה בדרגה, בסיום מסלול הכשרה, ובאופן כללי לציון שלב של קידום אישי לחייל. ביחידות מסוימות מתנהל מעין זובור מתמשך לחיילים חדשים, שעיקרו אחריות וטיפול קבוע במטלות מנהלתיות או מקצועיות שאינן מבצעיות לחלוטין. מקרים קיצוניים של זובור מתפרסמים בעיתונות מעת לעת בעיקר כאשר תוצאותיהם כרוכות בפגיעה פיזית או נפשית כלשהי במשתתפים. תופעת הזובור התקיימה גם במערכת החינוך ביישוב ובמדינת ישראל; בשנת 2008 דווח על זובור שקיימו ילדי כיתה ז' לבני כיתתם ביום ההולדת שלהם. טקס חניכה התעמרות בעבודה מדיה וקבצים בנושא זובור בוויקישיתוף אמיר בוחבוט, "גולנצ'יק טוב זה גולנצ'יק שיושב בכלא", באתר nrg‏, 2 בנובמבר 2005 אמנון דירקטור, עוצרים את ה"זובורים" בצה"ל "זובור סטופ" - אתר דיווח במקרה של "זובור" "זובור סטופ" ב-YouTube גלי גינת, ה"זובור" הצבאי יורד כיתה, באתר nrg‏, 21 בפברואר 2008
טקס חניכה

טקס חניכה (איניציאציה בלע"ז) הוא טקס מעבר הנערך למצטרפים חדשים לקבוצה או לחברה כלשהי. במסורות ובתרבויות שונות נערכים טקסי חניכה שונים, המיועדים להכניס את החניך למסגרת החדשה או לסמן כי עבר שלב בחיים. מרבית הטקסים מכבדים את החניך, אך יש כאלה, כדוגמת הזובור, שבאים גם להשפילו. בארגוני פשיעה נפוץ מנהג של טקס חניכה כתנאי להצטרפות לארגון. טקסים אלו כוללים במקרים רבים ביצוע פשע או התמודדות עם אלימות מצד חברי הארגון, במטרה לבחון את יכולתו של המועמד להתמודד עם נסיבות קיצוניות שיידרש אליהן בתפקידו בארגון. בין כמה משבטי האינדיאנים בארצות הברית היה מקובל טקס חניכה הקרוי מסע חזון. טקס החניכה בכנופיה הוא לרוב מעשה האלימות הראשון שיעשו החברים הפוטנציאליים כדי להתקבל לכנופיה. בכנופיות שיתוף החברים בטקס קולקטיבי מגביר את הלכידות ורמת הסולידריות של הכנופיה. החניכה מזכירה לחברים הפעילים את מעמדם הקודם, ונותנת לחבר החדש משהו משותף עם חברי כנופיה אחרים. כנופיות משתמשות בטקס החניכה כאמצעי לקבוע אם החניך חזק מספיק מבחינה נפשית ופיזית, כדי להיות ראוי לחברות. במילים אחרות הטקס מבקש לאתר חברים שיש להם אומץ ושלא יברחו כאשר הצרות יגיעו. חברים פוטנציאליים חייבים להוכיח את עצמם על ידי סבל של מכות קשות ממספר חברים נוכחיים בכנופיה למשך מספר דקות. לעיתים חניכים יכולים לבחור לבצע משימה. המשימה כרוכה במעשה אלימות, בדרך כלל נגד חברי כנופיות יריבות בשטח יריבה. לעיתים מבקשים מחברי הכנופיה לבצע שוד מזוין, ירי בנסיעה, תקיפה, אונס, רצח, העברת סמים, או כתיבת גרפיטי של כנופיות בשטח האויב. זובור מדיה וקבצים בנושא טקס חניכה בוויקישיתוף מייל אנד, הגרדיאן, אסור להוציא מילה, באתר הארץ, 14 באפריל 2009 טקסי חניכה, דף שער בספרייה הלאומית מערכת ערוץ הגברים, ‏חטיפה, אונס ורצח: טקסי החניכה האכזריים ביותר בעולם הפשע, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2020 Karine Descormiers & Raymond R. Corrado, The Right to Belong: Individual Motives and Youth Gang Initiation Rites, Deviant Behavior, 2016, עמ' 1341-1359 Scott H. Decker, Collective and normative features of gang violence, Justice Quarterly, 1997, עמ' 243-264 ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עשר אגורות (מטבע)

עשר אגורות הוא אחד מסדרת המטבעות של השקל החדש והיחיד מסדרת המטבעות של האגורה אשר נמצא בשימוש כיום, נכון לשנת 2023. בצד הנושא של המטבע מוטבעת מנורת שבעת קנים הלקוחה ממטבע פרוטה של מתתיהו אנטיגונוס השני החשמונאי 37 לפנה"ס. מטבע עשר האגורות הוא המטבע בעל הסכום הקטן ביותר המשמש כהילך חוקי בישראל. המטבע שוקל 4 גרם, קוטרו 22 מ"מ והוא עשוי סגסוגת שתרכובתה 92% נחושת, 6% אלומיניום ו-2% ניקל. נכון לשנת 2011, מעל מחצית מהמטבעות במחזור בישראל - כ-900,000,000 מטבעות, הם של עשר אגורות. עיצוב צד הנושא של המטבע נעשה כבר בשנת 1984 בידי נתן קרפ, ושימש כצד הנושא של המטבע 100 שקלים (ישנים). את צד הערך עיצב גבי נוימן. עם החלפת השקל בשקל החדש, בסוף שנת 1985, הועתק העיצוב למטבע של 10 אגורות (0.1 שקל חדש) שהיה שווה בערכו ל-100 שקלים ישנים. במקביל אומץ העיצוב כסמלו של בנק ישראל. עיצוב צד הנושא של המטבע היה מוקד לסערה תקשורתית ב־26 במאי 1990. במסיבת עיתונאים שערך בז'נבה, טען ראש אש"ף יאסר ערפאת כי המטבע מראה את שאיפות ההתפשטות של ישראל על פני שטחים נרחבים במזרח התיכון. טענתו התבססה על כך שצד הנושא כולל שרטוט של מנורת שבעת הקנים על גבי צללית ששוליה מזכירים את צורת קו החוף של ארץ ישראל. ערפאת טען כי הצללית היא מעין מפה של "ארץ ישראל השלמה", והמנורה מסמלת את רצונה של ישראל להשתלט על השטח המתואר במפה, הכולל גם את ירדן ועיראק. סגן שר החוץ, בנימין נתניהו, הגיב לטענותיו של ערפאת וציין שמדובר בעותק של מטבע יהודי עתיק מתקופת המלך אנטיגונוס, שאת המקור שלו ניתן למצוא במוזיאון בישראל, ועקב עתיקותו צורתו אינה עגולה. נתניהו המשיך בהצגת סמל אש"ף, המציג את גבולות המנדט הבריטי תחת הדגל הפלסטיני, וטען כי מסמל זה אפשר ללמוד שאש"ף מבקש לכונן את המדינה הפלסטינית במקומה של מדינת ישראל. מטבע 100 שקלים (ישנים) מ-1984. במטבעות משנת הטבעה ה'תשס"ז יש בצד הערך של המטבע 19 רכסים ארוכים במקום 38. צידו השני של המטבע נשאר זהה. מטבע 10 אגורות עם חנוכייה. הונפק לכבוד חנוכה ה'תשנ"ב. יעקב משורר, הצד השלישי של המטבע, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשס"ו-2006, עמ' 167. מדיה וקבצים בנושא עשר אגורות בוויקישיתוף סדרת המטבע הנוכחית, מעות - סדרת האגורות והשקל החדש, 10 אגורות בקטלוג בנק ישראל ראו בסדרת המטבע הנוכחית, מעות - סדרת האגורות והשקל החדש, 10 אגורות באתר בנק ישראל ואדים סבידרסקי, על רקע התייקרות המתכת בעולם: בנק ישראל מגבש תוכנית להחלפת סדרת המטבעות, באתר TheMarker‏, 21 באפריל 2011 סדרת השקל, התש"מ-1980 - מעות, באתר בנק ישראל תמר גולן, עימות נתניהו־ערפאת בז'נווה על הכסף הקטן ומפת ישראל, מעריב, 27 במאי 1990
סימן תמיהה

סימן תמיהה או סימן שאלה קריאה הוא סימן פיסוק המופיע בשפות רבות. סימן זה נוצר משילוב של סימן שאלה שלאחריו סימן קריאה: ?! סימן זה יכול להעביר הרגשה של זלזול, בהלה או הלם. שימוש בסימן זה בא להעיד על תמיהה, או על שאלה רטורית, לדוגמה: נראה לך?! עד מתי?! רוצה להגיע לפריז בצוללת?! האומר משפטים אלה מביע שאלה בגוון הקול שלו, אולם אינו מצפה לקבל תשובה מאחר שהתשובה ברורה לו. סופרים רבים עשו שימוש בריבוי סימני פיסוק בסוף משפט על מנת להביע רגשות שונים. בדרך כלל ריבוי סימנים בא לאחר סימן השאלה על מנת להביע רגש נוסף על השאלה, לרוב התרגשות כללית, אולם הסימנים הנוספים נחשבים אמצעים ספרותיים המביעים רגשות ולא סימנים מוסכמים המקובלים על פי כללי הדקדוק. לדוגמה: והוא עשה זאת?!?!?! בצרפתית נקרא הסימן Point exclarrogatif, שילוב בין סימן השאלה "point d'interrogation" וסימן הקריאה "point d'exclamation". לסימן זה יש גם צורה מאוחדת, ‽, הנוצרת על ידי הצבה של שני הסימנים אחד מעל השני. אינטרובאנג סימן אירוניה הפיסוק, סעיף 22 – באתר האקדמיה ללשון העברית
אינטרובאנג

אינטרובאנג (באנגלית: Interrobang) הוא סימן פיסוק לא רשמי הנוצר משילוב של סימן שאלה וסימן קריאה: ‽, כקיצור לסימן התמיהה ?!. שימוש בסימן זה בא להעיד על תמיהה, דהיינו הסימן מעיד על כך שהשאלה היא שאלה רטורית, לדוגמה: עד מתי רשעים יעלוזו‽ את רגלים רצת וילאוך, ואיך תתחרה את הסוסים‽ האינטרובאנג הומצא על ידי האמריקאי מרטין ספקטר בשנת 1962 כגימיק פרסומי, במטרה להמציא סימן אחד המביע תמיהה. ספקטר אף הציע את שם הסימן – אינטרובאנג מלטינית: interrogatio - "שאלה רטורית", כאשר "באנג" הוא כינוי בענף העריכה לסימן קריאה. בשנת 1966 המציא ריצ'רד איסבל את הגופן "אמריקנה" וכלל בו את סימן התמיהה. בהמשך הפך הסימן מקובל במכונות הכתיבה מדגם רמינגטון, מאחר שהסימן הפך נפוץ יותר ויותר. בשנות ה-80 דעך השימוש בסימון והוא אינו מצוי בגופנים רבים. סימן תמיהה מדיה וקבצים בנושא אינטרובאנג בוויקישיתוף האינטרובאנג אינטרובאנג אינטרובאנג בגופני מיקרוסופט
מלך ירדן

מלך ירדן הוא ראש בית המלוכה השולט על שטחי מדינת ירדן. המונרכיה הירדנית החלה בשנת 1921 וכוננה בעזרתם של הבריטים. במהלך מלחמת העולם הראשונה, המריד השריף חוסיין בן עלי את חצי האי ערב כנגד האימפריה העות'מאנית, במה שכונה המרד הערבי, ובכך סייע בהפלת האימפריה. חוסיין בן עלי המליך את עצמו למלך חג'אז, והבריטים שקיבלו מנדט על עיראק ועבר הירדן החליטו לשתף אותו בשלטון האזור בתמורה לעזרתו נגד הטורקים במהלך המלחמה הגדולה. פייסל הראשון, בנו השני של חוסיין בן עלי, הומלך למלך הראשון של עיראק והקים את הממלכה ההאשמית של עיראק, ועבדאללה הראשון, בן נוסף של חוסיין בן עלי, הומלך למלך הראשון של ירדן והקים את הממלכה ההאשמית של ירדן. בכך חיזק בית המלוכה ההאשמי את שליטתו באזור הצפוני אותו קיבלו הבריטים במנדט שלהם, זאת מול כוחו העולה של בית סעוד שהצליח לכבוש את כל השבטים באזור הדרומי של חצי האי ערב. בניגוד לבית המלוכה בעיראק, בו הודחו שליטיו בהפיכה צבאית היות שהשליטים היו זרים לעם, המלוכה הירדנית ביססה את עצמה במדינה וקיבלה תמיכה רחבה בעם [דרוש מקור]. הגאווה העממית במלכים והשלטון החכם של המנהיגים הצליח לתת ביטחון הן להנהגה והן לתושבים, מה שיצר מאוחר יותר מדינה ריבונית ירדנית תחת שלטון המשפחה ההאשמית האהודה. ירדן היא מונרכיה חוקתית. עם זאת, למלך מוקנית סמכות מבצעת ומחוקקת מעט יותר ממה שקורה בדרך כלל למלכים חוקתיים המפקד העליון של הכוחות המזוינים הירדנים. ממנה את ראש ממשלת ירדן. ממנה את ראש מינהל המודיעין הכללי של ירדן הוא גם ממנה את חברי הבית העליון, הסנאט ממנה שופטי בית המשפט החוקתי. שושלת מלכי ירדן היא ענף מרכזי של השושלת ההאשמית. ראשיתה במלך עבדאללה הראשון, בנו השני של אבי השושלת חוסיין בן עלי, אמיר מכה ומלך חג'אז. לאחר עבדאללה הראשון עברה המלכות בירושה לבנו, לנכדו ולנינו (מלך ירדן הנוכחי עבדאללה השני). בנות הזוג של מלכי ירדן היסטוריה של ממלכת ירדן מלך עיראק בית המלוכה האשמי - האתר הרשמי צבי בראל, כשהוד מעלתו כועס, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2009
משחק מושלם (בייסבול)

משחק מושלם הוא מושג בבייסבול המתאר מצב בו המגיש, או המגישים, לאורך כל המשחק בן 9 סיבובים לפחות, לא מאפשר לשחקני הקבוצה היריבה להגיע לבסיס. דהיינו בכל המשחק לא היו חבטות מוצלחות, הליכות, שגיאות או כדור שפגע בחובט ומקנה לו אוטומטית את הבסיס הראשון. 27 חובטים עלו לחבוט, ו-27 חובטים נפסלו בידי המגיש. מתחילת ליגת הבייסבול האמריקאית, לפני למעלה מ-130 שנים, נרשמו רק 24 מגישים שהגיעו למשחק מושלם, מתוכם 22 ב"עידן המודרני" מאז 1900. משחק מושלם מתרחש בממוצע רק אחת ל-6 שנים, והוא נחשב לאחד המאורעות הנדירים ביותר בבייסבול. בכל המשחקים המושלמים זרק רק מגיש אחד לאורך כל המשחק. כדי להגיע למשחק מושלם דרושה עבודת צוות ומשחק טוב משחקני השדה. המשחק המושלם האחרון נרשם ב-28 ביוני 2023 כשדומינגו חרמן מהניו יורק יאנקיז הגיש נגד האוקלנד אתלטיקס. בייסבול יפני, למרות שהוא ספורט חדש יחסית, הניב 15 משחקים מושלמים ב-50 השנים האחרונות, ממוצע של אחד לשלוש שנים. ניו יורק יאנקיז - 4 משחקים מושלמים (ב-1956 על ידי דון לארסן, ב-1998 על ידי דייוויד וולס, ב-1999 על ידי דייוויד קון וב-2023 על ידי דומינגו חרמן) קליבלנד אינדיאנס - 2 משחקים מושלמים (ב-1908 על ידי אדי ג'וס וב-1981 על ידי לן ברקר) שיקגו וייט סוקס - 3 משחקים מושלמים (ב-1922 על ידי צ'ארלי רוברטסון, ב-2009 על ידי מרק ברלי וב-2012 על ידי פיליפ האמבר) אריזונה דיאמונדבקס - משחק מושלם אחד (ב-2004 על ידי רנדי ג'ונסון) בוסטון רד סוקס - משחק מושלם אחד (ב-1904 על ידי סיי יאנג, המשחק המושלם המאושר הראשון) אוקלנד אתלטיקס - שני משחקים מושלמים (ב-1968 על ידי קאטפיש האנטר וב-2010 על ידי דאלס בריידן) טקסס ריינג'רס - משחק מושלם אחד (ב-1994 על ידי קני רוג'רס) לוס אנג'לס דודג'רס - משחק מושלם אחד (ב-1965 על ידי סנדי קופקס) סינסינטי רדס - משחק מושלם אחד (ב-1988 על ידי טום בראונינג) לוס אנג'לס איינג'לס מאנהיים - משחק מושלם אחד (ב-1984 על ידי מייק וויט) פילדלפיה פיליז - שני משחקים מושלמים (ב-1964 על ידי ג'ים באנינג וב-2010 על ידי רוי האלאדיי) מונטריאול אקספוז - משחק מושלם אחד (ב-1991 על ידי דניס מרטינז) סן פרנסיסקו ג'איינטס - משחק מושלם אחד (ב-2012 על ידי מאט קיין) סיאטל מארינרס - משחק מושלם אחד (ב-2012 על ידי פליקס הרננדז)