laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
החלטה 1559 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 1559 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב־2 בספטמבר 2004 וקראה לכיבוד העצמאות והריבונות של לבנון, סיום הנוכחות הצבאית הסורית במדינה, ופירוק המיליציות הפעילות בה, ובראשן חזבאללה. ההחלטה התקבלה על רקע המאבק בין סוריה ונאמניה בלבנון לבין הכוחות הלבנונים בראשות ראש הממשלה רפיק אל-חרירי שניסו להביא לסיום או לפחות לצמצום ההגמוניה הסורית במדינה – דרישות שהתגברו בעקבות נסיגת צה"ל מלבנון בשנת 2000. המניע המיידי לקבלת ההחלטה היה היוזמה בקיץ 2004 לשינוי בחוקה הלבנונית שהאריך את תקופת כהונתו של הנשיא בשלוש שנים – שינוי שהסורים כפו על לבנון על מנת להבטיח את המשך שלטונו של נאמנם אמיל לחוד. את ההחלטה יזמו ארצות הברית וצרפת. לצרפת מסורת ארוכה של מעורבות בלבנון, שכללה גם שלטון מנדטורי בה. ארצות הברית גילתה עניין בעקבות הקונפליקט שהתפתח בינה לבין סוריה לאור תפישת ממשל בוש את המשטר בסוריה כאנטי-דמוקרטי ומושחת, ובשל מעורבותה העקיפה של סוריה בנעשה בעיראק (על ידי אי מניעת מעברם של טרוריסטים דרך גבולה המזרחי), והידוק יחסיה עם איראן. שיתוף הפעולה בין צרפת לארצות הברית לגבי נושא הנוגע למזרח התיכון סימל שיפור משמעותי ביחסים בין המדינות, שהתערערו עקב אי-ההסכמה על הפלישה לעיראק בשנת 2003. ההחלטה עצמה לא הזכירה מפורשות לא את סוריה ולא את חזבאללה. היא כללה בין השאר: קריאה לכיבוד ריבונותה של לבנון, עצמאותה, וסמכותה הבלעדית של ממשלת לבנון בכל רחבי המדינה. קריאה לכל הכוחות הזרים (כשהכוונה היא לסוריה) שנותרו בלבנון לסגת מהמדינה. קריאה לפירוק כל המיליציות הלבנוניות (כשהכוונה היא לחזבאללה) והלא-לבנוניות (הפלסטיניות). בהצבעה במועצת הביטחון תשע מדינות הצביעו בעד: אנגולה, בנין, צ'ילה, צרפת, גרמניה, רומניה, ספרד, הממלכה המאוחדת, וארצות הברית. שש מדינות נמנעו: אלג'יריה, ברזיל, הרפובליקה העממית של סין, פקיסטן, הפיליפינים, ורוסיה. סוריה עשתה מאמצים מעטים לציית להחלטה, עד לרצח רפיק אל-חרירי, ראש הממשלה לשעבר של לבנון, ב־14 בפברואר 2005. בעקבות הרצח, הלחץ הבין-לאומי על סוריה לסגת מלבנון גבר, והפגנות ענק שזכו לכינוי "מהפכת הארזים" נערכו בכל רחבי לבנון. ב־3 במרץ 2005 הודיע נשיא סוריה, בשאר אל-אסד, שבכוונתו "להחזיר את הכוחות הביתה". הנסיגה, בהיקף של כ־14,000 חיילים, הושלמה בתוך כשבעה שבועות. ב־26 באפריל 2005, לאחר 29 שנות נוכחות סורית בלבנון (שהחלה בכניסת כוח ההרתעה הערבי ללבנון ב-1976 בתקופת מלחמת האזרחים במדינה), עזב החייל הסורי האחרון את אדמת לבנון. לאחר השמדת חומר רגיש או החזרתו לסוריה, הועברו כל בסיסי הצבא והמודיעין הסוריים לידי ממשלת לבנון. לאחר מכן נותרה ממשלת לבנון המפרה היחידה של ההחלטה, כשהיא עומדת בסירובה לפרק מנשקם את הארגונים הפרו־סוריים, ובהם חזבאללה. ב־12 ביולי 2006, לאחר שחזבאללה חטף שני חיילים ישראלים תוך כדי שיגור רקטות לעבר צפון ישראל, והחלה מלחמת לבנון השנייה – קראה ממשלת ישראל ליישם את החלטת האו"ם מיידית, כתנאי בסיסי להפסקת אש באזור. הסכם טאיף נוסח ההחלטה באתר האו"ם השוואה בין "הסכם טאיף" להחלטת מועבי"ט 1559(הקישור אינו פעיל), ד"ר ראובן ארליך, אתר המרכז למורשת המודיעין, 13 במרץ 2005
הלנה היל ויד

הלנה היל ויד (באנגלית: Helena Hill Weed ; ‏ 15 באוגוסט 1875 – 20 באפריל 1958) הייתה סופרג'יסטית אמריקאית וחברה במפלגת הנשים הלאומית . היא הייתה אחת הגאולוגיות האמריקאיות הראשונות. היל הייתה בתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט, אבנעזר היל (אנ') . שמה לאחר הנישואין היה הלנה היל ויד. היא הייתה בין הסופרגיסטיות האמריקאיות שהפגינו מול הבית הלבן. ב-4 ביולי 1917, היא הפכה לאחת הנשים הראשונות שנעצרו על כך, בעודה נושאת כרזה שבה נכתב: "ממשלות שואבות את סמכויותיהן הצודקות מהסכמת הנשלטים ". היא ריצתה שלושה ימים בכלא בוושינגטון די. סי. על כך. היא נעצרה שוב בינואר 1918 על מחאה בבית המשפט, שבגינה ריצתה יום בכלא. באוגוסט אותה שנה היא נעצרה על השתתפותה בפגישה בכיכר לאפייט בעד זכות הבחירה, שבה נאמה אחותה אלסי היל, שבגינה נכלאה ל־15 ימים. אחותה קלרה היל הייתה גם סופרג'יסטית. מלבד פעילותה למען זכות הבחירה לנשים, היל הייתה גם אחת מהגאולוגיות הראשונות באמריקה, לאחר שלמדה במכללת ואסר ובבית הספר לכרייה במונטנה. היא גם הייתה חברה מייסדת במועדון העיתונאים הלאומי לנשים וסגנית נשיאה של בנות המהפכה האמריקאית, כמו גם המזכירה הלאומית של אגודת העצמאות האיטי-סנטו דומינגו. היא כתבה מאמרים התומכים בעצמאות האיטי עבור המגזין The Nation . היא נפטרה בשנת 1958 בגיל 82. מדיה וקבצים בנושא הלנה היל ויד בוויקישיתוף הלנה היל ויד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Suffragist of the Month (אורכב 19.09.2012 בארכיון Wayback Machine) "Guide to the Elsie M. Hill Papers, 1898-1970". Vassar College Libraries Archives & Special Collections. 26 במרץ 2008. אורכב מ-המקור ב-26 במרץ 2008. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Mrs. Helena Hill Weed". Turning Point Suffragist Memorial. נבדק ב-6 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Helena Hill Weed, Norwalk, Conn. Serving 3 day sentence in D.C. prison for carrying banner, "Governments derive their just powers from the consent of the governed." | Library ... Photographs from the Records of the National Woman's Party - Profiles: Selected Leaders of the National Woman's Party - (American Memory from the Library of Congress) After the Vote Was Won: The Later Achievements of Fifteen Suffragists - Katherine H. Adams, Michael L. Keene - Google Books
ג'יימס הייפ

ג'יימס אדוארד לי מרשלנד (באנגלית: James Edward Lee Marsland; נולד ב-28 בנובמבר 1989), המוכר בשם הבמה ג'יימס הייפ (James Hype)‏ הוא די ג'יי, מפיק מוזיקלי ורמיקסר אנגלי. ב-7 ביולי 2017, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קלי-לי (אנ'), את הסינגל "More than Friends". השיר הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי. כמו כן, השיר זכה באישור פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, באישור זהב מאיגוד תעשיית ההקלטות הבלגי ובאישור זהב מאיגוד תעשיית ההקלטות הגרמני. ביולי 2017 – נובמבר 2019, הגיש תוכנית רדיו בימי חמישי בערב בתחנת הרדיו קיס (אנ'). ב-2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קרייג דייוויד, את הסינגל "No Drama". השיר זכה באישור כסף מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. ב-2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם דוטס פר אינץ' ואייק, את הסינגל "I Was Lovin' You". השיר זכה באישור כסף מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. ב-2020, הוא ייסד את חברת התקליטים סטריאוהייפ (Stereohype). ב-2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם הארלי, את הסינגל "Afraid". השיר זכה באישור כסף מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. ב-2021, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם פיה מיה, את הסינגל "Good Luck". באותה שנה, הוציא גרסת רמיקס לשיר "I Got a Feeling" של פליקס ין, רובין שולץ וג'ורג'יה קו. ב-15 במרץ 2022, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם מיגי דלה רוזה, את הסינגל "Ferrari". השיר הגיע, בשיאו, למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי, למקום הרביעי במצעד הדאנס הבריטי, ולמקומות הראשונים בהולנד, איטליה ובלגיה. כמו כן, השיר זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה מאיגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס הייפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יימס הייפ (באנגלית) ג'יימס הייפ, ברשת החברתית פייסבוק ג'יימס הייפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יימס הייפ, ברשת החברתית אינסטגרם ג'יימס הייפ, ברשת החברתית טיקטוק ג'יימס הייפ, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'יימס הייפ, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'יימס הייפ, באתר ספוטיפיי ג'יימס הייפ, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'יימס הייפ, באתר Last.fm (באנגלית) ג'יימס הייפ, באתר AllMusic (באנגלית) ג'יימס הייפ, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יימס הייפ, באתר דיזר ג'יימס הייפ, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'יימס הייפ, באתר Discogs (באנגלית) ג'יימס הייפ, באתר Songkick (באנגלית) ג'יימס הייפ, באתר Genius ג'יימס הייפ, באתר טיידל (באנגלית) "James Marsland". Discogs. ארכיון מ-2022-03-08. נבדק ב-2023-01-07. "James Hype - New Songs, Playlists & Latest News - BBC Music". BBC. ארכיון מ-2020-02-23. נבדק ב-27 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "JAMES HYPE (@jameshype) • Instagram photos and videos" (באנגלית). ארכיון מ-2021-02-18. נבדק ב-17 בדצמבר 2019 – via Instagram. {{cite web}}: (עזרה) Top 40, Stichting Nederlandse. "Top 40-lijst van week 28, 2022". Top40.nl (בהולנדית). ארכיון מ-2022-11-24. נבדק ב-10 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "italiancharts.com - Italian charts portal". italiancharts.com. אורכב מ-המקור ב-2020-03-05. נבדק ב-19 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "James Hype & Miggy Dela Rosa - Ferrari - ultratop.be". www.ultratop.be. ארכיון מ-2022-09-21. נבדק ב-10 בספטמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
דיימונד

האם התכוונתם ל... ג'ארד דיימונד – ביולוג יהודי-אמריקאי דאגלס דיימונד – כלכלן אמריקאי ניל דיימונד – זמר-יוצר יהודי-אמריקאי קורה דיימונד – פילוסופית אמריקאית דיימון דיאמונד
פורנוגרפיה מקוונת

פורנוגרפיה מקוונת או פורנוגרפיה באינטרנט היא כל פורנוגרפיה הנגישה דרך רשת האינטרנט, בעיקר דרך אתרי אינטרנט, שרתי FTP, שיתוף קבצים ברשתות עמית לעמית או קבוצות דיון. הזמינות של גישה ציבורית נרחבת ל-World Wide Web, בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, הובילה לצמיחת הפורנוגרפיה המקוונת. מחקר משנת 2015 מצא כי יש עלייה מסוימת בצפייה בפורנוגרפיה מקוונת, כאשר את העלייה הגדולה ביותר ניתן למצוא בילידי שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20. רוב הצופים בפורנוגרפיה מקוונת הם גברים, כאשר נשים נוטות להעדיף רומנים רומנטיים וספרות חובבים ארוטיים. נשים היוו כרבע עד שליש מהמבקרים באתרי פורנוגרפיה פופולריים, אך מהוות רק כ-2% מהמנויים לאתרים פורנוגרפיים בתשלום. מנויים עם שמות נשיים סומנו כהונאה אפשרית בכרטיסי אשראי (אנ'), מאחר ש-"כל כך הרבה מהחיובים האלה מביאים לכך שאישה או אמא כועסת דורשת החזר על השימוש לרעה בכרטיס שלה". עם זאת, נשים מבזבזות יותר זמן באתרי פורנוגרפיה, מאשר גברים, ומתעניינות יותר בפורנוגרפיה בזמן שהן נשואות. סייברסקס פורנוגרפיית נקם סקסטינג Jacobs, Katrien; Pasquinelli, Matteo, eds. (2007). C'lickme: a netporn studies reader. Amsterdam: Institute of Network Cultures. ISBN 9789078146032. Jacobs, Katrien (2007). Netporn: DIY web culture and sexual politics. Lanham, Maryland: Rowman & Littlefield. ISBN 9780742554320. McCreadie Lillie, Jonathan James (במרץ 2004). "Cyberporn, sexuality, and the net apparatus". Convergence. 10 (1): 43–65. doi:10.1177/135485650401000104. {{cite journal}}: (עזרה) Scarcelli, Cosimo Marco (ביולי 2015). "'It is disgusting, but … ': adolescent girls' relationship to internet pornography as gender performance". Porn Studies. 2 (2–3): 237–249. doi:10.1080/23268743.2015.1051914. {{cite journal}}: (עזרה) XBIZ, Adult Internet News, Market Analysis Articles, and Webmaster Resources Straight Dope: How Much of All Internet Traffic is Pornography? (אורכב 19.07.2006 בארכיון Wayback Machine) "Cyberporn: The Crack Cocaine of Sexual Addiction," by Antonella Gambotto-Burke, Men's Style, December 2006 Swartz, Jon (12 ביוני 2007). "Purveyors of Porn Scramble to Keep Up with Internet". USA Today. נבדק ב-5 במאי 2010 {{cite news}}: (עזרה) Jacobs, Tom (28 באוגוסט 2015). "Pornography Consumption on the Rise". Pacific Standard. The Miller-McCune Center for Research, Media and Public Policy. ארכיון מ-2017-08-20. נבדק ב-30 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Ogas, Ogi (30 באפריל 2011). "The Online World of Female Desire". The Wall Street Journal. ארכיון מ-2013-07-22. נבדק ב-4 במאי 2011. {{cite news}}: (עזרה) "2021 Year in Review". Pornhub Insights. 2021. ארכיון מ-2022-12-25. נבדק ב-2023-01-07. Fratti, Karen (2017-06-13). "Women watch more porn than men, and other steamy stats from a new Pornhub survey". Yahoo! Life. ארכיון מ-2023-01-07. נבדק ב-2023-01-07. Husain, Waqar; Qureshi, Z. (2016). "Preferences in marital sexual practices and the role of pornography". Sexologies. 25 (2): 35–41. doi:10.1016/j.sexol.2016.01.005 – via Elsevier.
Turn Me On (שיר של ריטון ואוליבר הלדנס)

"Turn Me On" הוא שיר של התקליטנים ריטון ואוליבר הלדנס, בשיתוף פעולה עם הזמרת וולה מאלינגה (אנ'). השיר יצא על ידי חברת התקליטים מיניסטרי אוף סאונד ב-13 בספטמבר 2019. בשיר נמצאת דגימה מהשיר "Don't Go" של יאזו, בעוד שחלק מהמילים מתייחסות לשיר "Doctor Love" של פיירסט צ'ויס (אנ')‏. נכון לינואר 2023, השיר הושמע למעלה מ-16 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-341 מיליון פעמים בספוטיפיי. גרסת רמיקס של מרשל ג'פרסון (אנ') פורסמה ב-1 בנובמבר 2019. מידע על הסינגל "Turn Me On" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Turn Me On" באתר Discogs מילות השיר "Turn Me On" באתר Genius סרטון השיר "Turn Me On" באתר יוטיוב Harari, Antony (17 באוקטובר 2019). "Riton & Oliver Heldens : le clip de 'Turn Me On'" [Riton & Oliver Heldens : the music video for 'Turn Me On']. Radio FG (בצרפתית). נבדק ב-18 בנובמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה) Riton x Oliver Heldens - Turn Me On ft. Vula (Official Music Video), ארכיון מ-2022-10-08, נבדק ב-2023-01-07 Turn Me On (feat. Vula), 2019-09-13, ארכיון מ-2022-12-24, נבדק ב-2023-01-07 Llanes, Gianna (5 בנובמבר 2019). "Marshall Jefferson remixes "Turn Me On"". Clubbing TV. נבדק ב-19 בנובמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה)
וולט זרביאק

וולטר זרביאק האב (באנגלית: Walter Szczerbiak Senior, נולד בשם וולודימיר שרביאק – באוקראינית: Володимир Щерб'як; נולד ב-21 באוגוסט 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד. ב-3 בפברואר 2008 נבחר זרביאק לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג ולכדורסל המועדונים האירופי על ידי ועדת המומחים של היורוליג. זרביאק, שנולד בהמבורג, גרמניה המערבית, שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון שבמחוז קולומביה. בשנת 1985 הוא נכנס להיכל התהילה של מחלקת הספורט של האוניברסיטה. לאחר שסיים את הקולג' נבחר זרביאק בדראפט ה-NBA ‏1971 על ידי פיניקס סאנס, בסיבוב הרביעי (בחירה 14, 65 בסך הכל). הוא גם נבחר על ידי דאלאס צ'אפרלס (אנ') מליגת ה-ABA בדראפט ה-ABA של אותה שנה. זרביאק שיחק ב-ABA בעונת 1971/72 במדי פיטסבורג קונדורס. לאחר מכן הוא הצטרף לקנטקי קולונלס, שבחרו בו בדראפט הפירוק של הקונדורס, אך מאוחר יותר הוא נחתך מהסגל של קנטקי. זרביאק זכה בשלושה תוארי יורוליג עם ריאל מדריד הספרדית (1974, 1978 ו-1980), עמה זכה גם בגביע הבין-יבשתי שלוש פעמים (1976, 1977 ו-1978). הוא נבחר ל-MVP של הגביע הבין-יבשתי 1977. זרביאק נולד בגרמניה המערבית להורים אוקראינים שנפגשו במחנה עקורים לאחר מלחמת העולם השנייה. מאוחר יותר הם היגרו לפיטסבורג, פנסילבניה. בנו וולי הוא שחקן NBA לשעבר. על שמו של זרביאק נקראה כניסה לסל, בה השחקן קופץ לכיוון לכיוון ההפוך ממנו הוא מכדרר, תוך שהוא מעביר את הכדור מעל ראשו. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערן סלע, וולטר שצ'רביאק - תותחן משופם באתר כדורסלע Official Page 50 התורמים הגדולים ליורוליג פרופיל, באתר היכל התהילה של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון Wally's Worlds, ESPN, ‏10 ביולי 2012
קרל יוהאן שטיינהאוזר

קרל יוהאן שטיינהאוזר (בגרמנית: Carl Steinhäuser;‏ 1813, ברמן – 1879, קרלסרוהה) היה פסל גרמני. שטיינהאוזר בנו הבכור של גלף עץ ופסל, למד בברמן רישום אצל סטיבן מסרר והמשיך בלימודי פיסול אצל כריסטיאן דניאל ראוך באקדמיה לאמנות בברלין. בין השנים 1835 ל-1863 למד ברומא אצל ברטל תורוואלסן. ואחר כך לימד אמנות בקרלסרוהה. בין תלמידיו הפסלים: קרל פרידריך מוסט, אוטו לסינג. מונומנט היינריך וילהלם אולברס בברמן תבליט ארמיניוס ותוסנלדה פסל יוהאן שמידט בבית עיריית ברמן מוזיקאי עם כינור במכון פיבודי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור מדיה וקבצים בנושא קרל יוהאן שטיינהאוזר בוויקישיתוף
אינגריד צ'אבס

אינגריד ג'וליה צ'אבס (באנגלית: Ingrid Julia Chavez; נולדה ב-21 בינואר 1965) היא זמרת-יוצרת, משוררת ושחקנית אמריקאית. צ'אבס נולדה ב-21 בינואר 1965 באלבקרקי, ניו מקסיקו וגדלה במרייטה (אנ'), ג'ורג'יה. היא ממוצא מקסיקני-אמריקאי. בגיל שבע עשרה, החליטה לעבור למיניאפוליס, מינסוטה במטרה לפתח קריירה מוזיקלית. לאחר שעברה למיניאפוליס, מינסוטה, ב-1986, היא עשתה אודישן למספר להקות, תוך שעבדה בבית קפה. היא פגשה את פרינס בפאב בסוף 1987, לאחר שכתבה לו שירים. לאחר שפרינס שמע את קולה, הוא החליט לקחת את צ'אבס תחת חסותו. היא הייתה ידועה בתור "דה ספיריט צ'יילד" באלבומו Lovesexy משנת 1988. פרינס עודד את צ'אבס לכתוב 21 שירים עם הבטחה שהם ייצרו ביחד אלבום באורך מלא. בינואר 1988, אינגריד ופרינס הקליטו יחדיו באולפני פייזלי פארק. זמן קצר לאחר הפגישה הזו, הפרויקט הוקפא. באותה העת, צ'אבס התבקשה לשחק את תפקיד מושא אהבתו של פרינס בסרטו מ-1990, Graffiti Bridge. במהלך הצילומים, צ'אבס נכנסה לאולפן עם לני קרביץ ואנדרה בטס וכתבה עימם את הלהיט הבין-לאומי של מדונה מ-1990 "Justify My Love". צ'אבס לא זכתה לקרדיט על כתיבתה בשיר, מה שהוביל אותה לתביעה כנגד קרביץ. לצ'אבס יש בן, טינונדרה, יליד 1984, שחי באטלנטה, ג'ורג'יה במשך זמן מה. בהמשך, נולדו לה גם שתי בנות, אמירה ואיסובל, מהזמר והמוזיקאי האנגלי דייוויד סילבאן, לו נישאה ב-1992 והתגרשה 12 שנים מאוחר יותר. צ'אבס מתגוררת כיום בניו המפשייר, ומתמקדת בצילום, כתיבה והקלטות חדשות. 1991: Ingrid Chavez 2010: A Flutter and Some Words 2019: Memories of Flying אינגריד צ'אבס, ברשת החברתית פייסבוק אינגריד צ'אבס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אינגריד צ'אבס, סרטונים בערוץ היוטיוב אינגריד צ'אבס, סרטונים באתר Vimeo אינגריד צ'אבס, הבלוג הרשמי אינגריד צ'אבס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינגריד צ'אבס, באתר ספוטיפיי אינגריד צ'אבס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אינגריד צ'אבס, באתר Last.fm (באנגלית) אינגריד צ'אבס, באתר AllMusic (באנגלית) אינגריד צ'אבס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אינגריד צ'אבס, באתר Yandex.Music (ברוסית) אינגריד צ'אבס, באתר Discogs (באנגלית) אינגריד צ'אבס, באתר Songkick (באנגלית) אינגריד צ'אבס, באתר Genius אינגריד צ'אבס, באתר SecondHandSongs אינגריד צ'אבס, באתר בנדקמפ אינגריד צ'אבס, באתר בילבורד (באנגלית) Chavez, Ingrid. "Ingrid Chavezm". Ingridchavez.com. "ingrid chavez : biography". Lenin Imports.. Song “Justify My Love” - MusicBrainz, musicbrainz.org Heaven Must Be Near: In Conversation with Ingrid Chavez ‘The Spirit Child’, In Sheeps Clothing (באנגלית) The Quietus | Features | A Quietus Interview | David Sylvian Interview: From Japan To Manafon, The Man Revealed, The Quietus (באנגלית אמריקאית) Shelley Walcott, Local artist who collaborated with Prince reflects on icon's death, WMUR, ‏2016-04-22 (באנגלית)
פיירלואיג'י מרזוראטי

פיירלואיג'י מרזוראטי (באיטלקית: Pierluigi Marzorati; נולד ב-12 בספטמבר 1952) הוא כדורסלן עבר איטלקי. נחשב לאחד הרכזים הטובים בכל הזמנים באירופה, וזכה בתואר מר אירופה ב-1976. הוא נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, ובשנת 2007 נכנס להיכל התהילה של הכדורסל האיטלקי ולהיכל התהילה של פיב"א. בשנת 2008 הוא נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג. מרזוראטי היה אחד משחקני המפתח של פלקנסטרו קאנטו, בה שיחק במשך כל הקריירה בין 1969 ל-1991, וזכה עימה בשתי אליפויות איטליה (1975 ו-1981), שני גביעי אירופה לאלופות (1982 ו-1983), ארבעה גביעי אירופה למחזיקות (1977, 1978, 1979 ו-1981), ארבעה בגביעי קוראץ' (1973, 1974, 1975 ו-1991) ושני גביעים בין-יבשתיים (1975 ו-1982). ב-6 באוקטובר 2006, בגיל 54, שיחק מרזוראטי שתי דקות במשחק במסגרת הליגה האיטלקית נגד האלופה בנטון טרוויזו לרגל חגיגות ה-70 לקבוצה. קאנטו ניצחה 70–69 ומרזוראטי הפך לכדורסלן הראשון (והיחיד) בהיסטוריה ששיחק משחקים רשמיים בחמישה עשורים שונים, כמו גם לשחקן הכדורסל המקצועי המבוגר ביותר שהשתתף אי פעם במשחק רשמי. מרזוראטי הופיע 278 פעמים במדי נבחרת איטליה בכדורסל, וקלע 2,209 נקודות. הוא זכה עם הנבחרת במדליית הכסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת מוסקבה (1980) ובאליפות אירופה ב-1983, לצד שלוש מדליות ארד ב-1971, 1975 ו-1985. מרזוראטי שיחק את כל הקריירה שלו במדי קאנטו. הוא הפך לסגן נשיא המועדון, וכיהן בתפקיד זה עד 1996. מדיה וקבצים בנושא פיירלואיג'י מרזוראטי בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א אבי סגל, ההיסטוריה מחכה למכבי, באתר ישראל היום, 4 בפברואר 2012 ערן סלע, פיירלואיג'י מרזוראטי, באתר כדורסלע פיירלואיג'י מרזוראטי, באתר היכל התהילה של פיב"א מרזוראטי חזר לפארקט בגיל 54, באתר וואלה, 10 באוקטובר 2006
ניית'ן מיטשל

ניית'ן מיטשל (באנגלית: Nathan Mitchell נולד; 6 בדצמבר 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי. מיטשל נולד במיססאוגה, אונטריו. הוא ממוצא טרינידד וג'מייקני . מיטשל ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה הבנים המבוססת על סדרת הקומיקס באותו שם, בתור בלק נואר, חבר שתקן בקבוצת "השבעה" וגיבור-על בעל כוח וחסינות מוגברים. פניו וזהותו מוסתרים מאחורי מסכה שחורה. מיטשל הופיע לראשונה בטלוויזיה בשנת 2007 בתפקיד חוזר בסדרה "Aliens in America". הוא שיחק בתפקידים חוזרים ובתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה רבות בהן החץ, אנשי המחר, טיימלס, איי זומבי ועל טבעי. מיטשל הופיע בסרט אדמה חרוכה משנת 2018. הוא משחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה ג'יני וג'ורג'יה בתפקיד זאיון, בן זוגה לשעבר של ג'ורג'יה ואביה של ג'יני. ניית'ן מיטשל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניית'ן מיטשל, ברשת החברתית אינסטגרם ניית'ן מיטשל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Q & A with Dazzling Canadian Actor Nathan Mitchell!". נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Kappler, Maija; Modi, Shetu (25 באוקטובר 2019). "In 'The Boys,' Nathan Mitchell Is Expressive Even Without Speaking". HuffPost. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Westphale, Taryn (10 באוקטובר 2020). "The Boys: Black Noir's Shocking Weakness Was Inspired by His Actor". Comic Book Resources. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Rougeau, Michael (9 באוקטובר 2020). "The Boys Season 2: Black Noir's Actor Looks To The Future In This "Remixed" Adaptation". GameSpot. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Prahl, Amanda (24 ביולי 2019). "Amazon's Cast For The Boys Has Us Very, Very Excited For the New Superhero Show". PopSugar. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Sullivan, Corinne (4 בספטמבר 2020). "The Boys: Who Plays Black Noir? You May Just Recognize the Actor Behind the Mask". PopSugar. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אנטונלו ריבה

אנטונלו ריבה (באיטלקית: Antonello Riva; נולד ב-28 בפברואר 1962) הוא כדורסלן עבר איטלקי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. במהלך קריירת המשחק שלו הוא זכה לכינוי "נמבו קיד" (Nembo Kid, הגרסה האיטלקית של סופרמן). ריבה נבחר לאחד מ-50 הכדורסלנים הגדולים בתולדות פיב"א ב-1991, וב-2008 נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג. ריבה החל לשחק כדורסל מקצועני ב-1977. הוא שיחק את רוב הקריירה שלו במדי פלקנסטרו קאנטו (1977–1989, 1998–2002), איתה זכה פעמיים בגביע אירופה לאלופות (לימים יורוליג) בעונות 1981/1982 ו-1982/1983. הוא גם זכה באליפות הליגה האיטלקית ב-1981. הוא שיחק גם באולימפיה מילאנו (1989–1994, זכה איתה בגביע קוראץ' בעונת 1992/93), סקאבוליני פזארו (1994–1996), פלקנסטרו גוריציה (הליגה האיטלקית השנייה, 1996–1998), ורייטי (הליגה השנייה, 2004). ריבה סיים את קריירת המשחק שלו במועדונים עם סך של 14,397 נקודות ב-797 בתחרויות הליגה האיטלקית הראשונה והשנייה, וניצב במקום הראשון ברשימת הקלעים של כל הזמנים (אנ') לפני אוסקר שמידט, ממוצע של 18.1 נקודות למשחק בקריירה. הוא גם קלע 2,066 נקודות ב-97 משחקי יורוליג, ממוצע של 21.3 נקודות למשחק. ריבה היה חבר בנבחרת איטליה בכדורסל. הוא מלך הסלים בכל הזמנים של נבחרת איטליה, עם 3,785 נקודות ב-213 משחקים, ממוצע של 17.8 נקודות למשחק. עם איטליה הוא שיחק בטורנירים הגדולים של פיב"א: יורובאסקט 1983, אולימפיאדת לוס אנג'לס 1984, אליפות העולם 1986, יורובאסקט 1987, יורובאסקט 1989, אליפות העולם 1990 ויורובאסקט 1991. הוא הוביל את נבחרתו לזכייה באליפות אירופה ב-1983, ולסגנות ב-1991. פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א ערן סלע, אנטונלו ריבה - תותחן רב מעללים, באתר כדורסלע Scoring machine legend Riva at Caserta, פיב"א פרופיל, באתר ארכיון פיב"א
More than Friends (שיר של ג'יימס הייפ)

"More than Friends" הוא שיר של ג'יימס הייפ, בשיתוף פעולה עם קלי-לי (אנ'). השיר יצא, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, ב-7 ביולי 2017. השיר מהווה עיבוד מחודש לשיר "Don't Let Go (Love)" של אן ווג. נכון לינואר 2023, השיר הושמע למעלה מ-146 מיליון פעמים בספוטיפיי. מידע על היצירה "More than Friends" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "More than Friends" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "More than Friends" באתר Discogs מילות השיר "More than Friends" באתר Genius מידע על השיר "More than Friends" באתר ספוטיפיי "EAR CANDY: James Hype feat. Kelli-Leigh – More Than Friends". Virgin Radio Romania. 8 בדצמבר 2017. ארכיון מ-2022-11-28. נבדק ב-6 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) More Than Friends, 2017-09-22, ארכיון מ-2020-06-08, נבדק ב-2023-01-07