דוכסות וסטפאליה

דוכסות וסטפאליה (בגרמנית: Herzogtum Westfalen) הייתה טריטוריה היסטורית באימפריה הרומית הקדושה, שהתקיימה בין 1102 ל-1803. הדוכסות הייתה ממוקמת באזור הגדול של וסטפאליה, והייתה במקור אחד משלושת האזורים העיקריים בדוכסות הגזע הגרמנית סקסוניה וכיום חלק ממדינת נורדריין-וסטפאליה. הדוכסות הוחזקה על ידי נסיכות הבוחר מקלן עד לחילון שלה ב-1803. הדוכסות כללה בערך את השטח של המחוזות של ימינו אולפה והוכסאוארלנד, כמו גם את השטחים הסמוכים של מחוז סוסט ומרקישר קרייס (מנדן ובלווה), משנת 1507 גם את המובלעת של פולקמרסן (נכס לשעבר של מנזר קורווי הקיסרי). העיירה סוסט אבדה לדוכסות קלווה-מארק לאחר פיוד סוסט ב-1449. הדוכסות גבלה בשטחם של הנסיכים-הבישופים של מינסטר מעבר לנהר הליפה בצפון ובנסיכות-בישופות של פאדרבורן בצפון-מזרח; שתי הנסיכויות הכנסייתיות יצאו גם מדוכסות סקסוניה לשעבר, בעוד שרוזנות הסן, רוזנות נסאו ונסיכות ולדק בדרום מזרח היו חלק מדוכסות הגזע לשעבר של פרנקוניה. הדוכסות הריינית של ברג והרוזנות הווסטפאלית של מארק במערב נותרו מכשול לחיבור יבשתי עם שטח קלן על נהר הריין התחתון. הדוכסות הווסטפאלית היוותה את החלק הגדול ביותר של נסיכות הבוחר מקלן. מלבד Hellweg Börde הפורה מצפון לרכס גבעות האר, חלק מהשפלה הווסטפאלית, האדמות הדוכסיות כללו בעיקר אזורים הרריים ומיוערים בצפיפות, עם כמה מרבצי מתכת משמעותיים ומעיינות מלוחים. קטע Hellweg המחבר בין הערים Werl, Erwitte ו-Geseke היה חלק מנתיב מסחר חשוב מאאכן לגוסלאר. בעבר חלק מדוכסות הגזע הסקסונית יחד עם אנגריה ואיסטפליה, האדמות הווסטפאליות סופחו על ידי הארכיבישופים של קלן בהוראת השליט הפרנקי קרל הגדול עם כיבושיו במלחמות הסקסונים. קהילות ראשונות הוקמו מזרחית לחבל הריין בסביבות סוסט, שם הרחיבו הארכיבישופים את שטחם האפיסקופלי. ייסדו מנזרים רבים, כמו מנזר Grafschaft ב-1072 על ידי אנו השני מקלן, וייצבו את השלטון הכנסייתי. במאבק האינווסטיטורה העזה, הארכיבישוף פרידריך הראשון מקלן בשנת 1102 כבש ותפס מחצית מהשטח שהוחזק על ידי הרוזנים הוסטפאליים של ארנסברג, תומכי הקיסר היינריך הרביעי. שאר המחוזות של האזור לא יכלו לעמוד בפני פלישת הארכיבישופות האדירה, וזמן קצר לאחר מכן נפלו בידיה הרוזנויות ורל, רוטן ווולמרשטיין (ליד ווטר). הרוזנים לשעבר של ורל הקימו רוזנות חדשה הידועה בשם ורל-ארנסברג, והצליחו לשמור על שטח קטן יותר ויותר עצמאי מהארכיבישופים עד שלבסוף נמכרו ב-1368. לאחר שהדוכס הסקסוני המורד היינריך הארי הובס בשנת 1180, הקיסר פרידריך ברברוסה העניק לארכיבישוף של קלן, פיליפ מהיינברג את השטחים הללו ואת הדרום-מערב לדוכסות סקסוניה לשעבר בתור 'דוכסות וסטפאליה'. אנגלברט מברג, הארכיבישוף של קלן משנת 1220, החל במסע כדי לאלץ את האצולה בווסטפאליה להיכנע ולהוציא מהם את הפיקוח על אדמות הכנסייה השונות הפזורות. אנגלברט הצליח לחבר את אדמות הדוכסות על ידי סיפוח השטח מהלווג לדימל, והבטיח את דרום חבל הזאור באטנדורן ב-1222. מחלוקת נוספת על הרחבתו הובילה בסופו של דבר למותו של אנגלברט בידי פרידריך הראשון מאיזנברג ב-1225. בשנת 1260 בהסכם עם הדוכסים מבראונשווייג הפך נהר הווזר לגבול הרשמי של תחומי ההשפעה שלהם. בשנת 1277 הצליחו הארכיבישופים להביס קונפדרציה גדולה של מתנגדים וסטפאלים וריניים תחתונים, אך פעולה נוספת בשנת 1288 אילצה את הארכיבישופים לנטוש את הכוונות בחלק גדול מהשטחים הגדולים של וסטפאליה. הרכישה והסיפוח של ורל-ארנסברג ב-1368 איחדו את שטחי צפון ודרום חבל זאואר. הארכיבישוף פרידריך פון זארוורדן החל במסע חסר סיכוי לשמירה על זכויות קולוניה במארק, ובשנת 1392 נאלץ לנטוש אותן. יורשו, דיטריך השני ממורס היה עד לניסיונות האחרונים של קלן להשיג שלטון בווסטפאליה על ידי ניסיון לשבור את העמדות החזקות של קלווה ומארק. הנטל הכספי שהוטל על האבירים והערים של דוכסות וסטפאליה הוביל אותם לאיחוד ב-1437. קלן עשתה שלום עם קליב ב-1441: זה הוביל את סוסט, העיירה העשירה ביותר בווסטפאליה, לסרב להכיר בעליונות קלן ב-1444 בפיוד הסוסט, שנמשך עד 1449. סוסט הפכה לחלק מדוכסות קליב . לאחר מכן הפכה העיירה ארנסברג לבירה המנהלית של וסטפאליה. מבחינה כלכלית אובדן סוסט החליש את הדוכסות. בייחוד שסביבת העיירה הייתה פורייה מאוד והתבואה הייתה נחוצה לאזורים ההרריים בדרום. השלום עם מארק נערך ב-1445, שהיה עד לוויתורים טריטוריאליים משני הצדדים. לאחר פיוד סוסט, העיר סוסט נותרה חלק מדוכסות קלווה. החל משנת 1463 החלה ליגת האבירים והערים בווסטפאליה מאבק ארוך ומר נגד הארכיבישופים. בתקופת שלטונו של הארכיבישוף הרמן החמישי מויד (1515–1546), הגיעה הרפורמציה לווסטפאליה. בסופו של דבר הרפורמציה דוכאה, אך בתקופת שלטונו של הארכיבישוף גבהרד טרוכסס פון ולדבורג (1577–1583) חזרה הרפורמציה והוא נאלץ להשתתף בכינוס בווסטפאליה ב-1582, שם מספר אבירים וערים אימצו את הדוקטרינה החדשה. הארכיבישוף החדש שנבחר ארנסט מבוואריה (1583–1612) ואחיו פרדיננד מבוואריה הצליחו להחזיר את הדוכסות לארכיבישופות בתחילת מלחמת קלן ב-1583, והפרוטסטנטיות שרדה רק באזור הגבול של ולדק והסן. דוכסות וסטפאליה אושרה שוב כטריטוריה אינטגרלית של הארכיבישופות ב-1590. כמו רוב הטריטוריות האחרות של גרמניה, וסטפאליה סבלה במהלך מלחמת שלושים השנים. בשנת 1794 עברו הארכיבישופים לווסטפאליה לאחר שהצרפתים סיפחו את השטחים ממערב לנהר הריין. בחילון של 1803 הפכה דוכסות וסטפאליה לחלק מהאסה-דרמשטאדט. בשנת 1807 הוקמה ממלכת וסטפאליה למרות שהיא לא כללה את הדוכסות ובירתה הייתה בהסן-קאסל בקאסל. בשנת 1815 העניק קונגרס וינה את דוכסות וסטפאליה לפרוסיה בתמורה לאדמות חשובות ממערב לנהר הריין, והדוכסות שולבה בפרובינציית וסטפאליה באותה שנה. מדיה וקבצים בנושא דוכסות וסטפאליה בוויקישיתוף