laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בניין גוסטרוי

בניין גוסטרוי הוא בניין במוסקבה, בתוך טבעות הגנים והשדרות, ברחוב דמיטרובקה הגדולה 24, שנבנה בשנת 1885 ומשמש כחלק מקומפלקס המבנים של מועצת הפדרציה של רוסיה, הבית העליון בפרלמנט הרוסי. הבניין מהווה חלק ממתחם הבניינים של מועצת הפדרציה - הבית העליון של האספה הפדרלית (הכולל מבנים ברחוב דמיטרובקה הגדולה 24/1, 24/1 א, 24, 26). מתחם הבניינים הוקם בשנת 1983 על פי פרויקט של האדריכלים איגור פוקרובסקי ויורי סברדלובסקי. הבניין השמאלי, המשתרע לאורך הרחוב, נבנה מחדש; הימני שופץ מבניין קיים (במקור - אחוזת לבה, שנבנתה על פי פרויקט של פאבל זיקוב בשנים 1884–1885, היא נבנתה מחדש ועוצבה מחדש ברוח הקונסטרוקטיביזם בשנים 1933–1937). בבניין השמאלי שכנה ועדת הבינוי הממלכתית של ברית המועצות; מימין — הוועדה הממלכתית לאדריכלות. בבית מספר 24 ברחוב שוכנת מערכת מגזין אקדמיה. אדריכלות ובנייה. בשנים 1924–1931 שכן בו מוזיאון לנין. בשנת 2019, עברה למבנה האקדמיה הרוסית למדעי אדריכלות ובנייה. Бусева-Давыдова И. Л., Нащокина М. В., Астафьева-Длугач М. И. Москва: Архитектурный путеводитель. — М.: Стройиздат, 1997. — 512 с. — ISBN 5-274-01154-3. מדיה וקבצים בנושא בניין גוסטרוי בוויקישיתוף בתים היסטוריים // בניין גוססטרוי הבניינים לשעבר של גוססטרוי Бусева-Давыдова и др. 1997.
המערכת האוטומטית להבטחת פעילות חקיקה (רוסיה)

המערכת האוטומטית להבטחת פעילות חקיקה (ברוסית: Автоматизированная система обеспечения законодательной деятельности, בראשי תיבות: АСОЗД) היא מערכת מידע ממשלתית פדרלית, שמטרתה לספק תמיכה במידע לפעילותם של צירי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית וסנאטורים במועצת הפדרציה, הבית העליון של האספה הפדרלית של רוסיה. המערכת מספקת למשתמשיה הזדמנות לקבל מידע על הליך חקיקה ומכילה טקסטים של הצעות חוק, חוקים ומסמכים קשורים אחרים. השלב הראשון במערכת, שפעל מאז מרץ 1997 במצב ניסיוני וביוני 2001 עברה למצב הפעלה קבוע, דרש התקנה של תוכנת Lotus Notes על מחשבי הפרלמנט. מאז הזמנת השלב השני בה כבר לא משתמשים בה. השלב השני נמצא בשימוש שני בתי הפרלמנט ברוסיה מאז יולי 2006. בשלב השני היא פועלת על אותה תוכנת Lotus Notes, אך מאפשרת לעבוד דרך דפדפן אינטרנט, מה שמונע את הצורך בהתקנת תוכנה מיוחדת במחשב לצורך הפעלת המערכת. על בסיס השלב השני, נוצר פורטל "פעילות חקיקה", באינטראנט של הדומה הממלכתית. הגישה לכל המידע במערכת היא בחינם, היכולת לערוך מידע במערכת נפתחת לאחר קבלת הרשאה. בשנת 1994 הוכן מסמך שכותרתו "תיאור נוהל החקיקה" שהפך למעשה לתנאי ההתייחסות לפיתוח המערכת. ב-5 במרץ 1997 הוצא צו מטעם ראש מנגנון הדומה הממלכתית, אשר אישר נוהל להפעלת המערכת בשלב הראשון. ב-29 ביוני 2001 הוצא צו מטעם מנכ"ל הדומה לפיו המערכת הוכנסה לשימוש קבוע. ב-26 ביולי 2006 הוזמן השלב השני במערכת. ב-21 ביולי 2017, הוחלט על הכנסת עדכון נוסף של המערכת. MS Windows 2003 Server Enterprise Edition R2 משמש כמערכת הפעלה של שרתים המשתמשים ב-IBM Lotus Notes / Domino. ב-9 באוקטובר 2007, בשל טעות טכנית במערכת, חבר הדומה ולדימיר ז'ירינובסקי הוצג כחבר במפלגת רוסיה הוגנת אף שהיה יושב ראש המפלגה הליברל-דמוקרטית. השגיאה תוקנה תוך מספר דקות. בחודש יולי 2010, באתר המערכת עלה מסמך של מיקרוסופט וורד שהיה נגוע בווירוס, מה שגרם לסמן האתר להופיע כאתר זדוני על ידי מנוע החיפוש יאנדקס. המסמך הנגוע הוסר מיד מהאתר ויאנדקס הסירה את האתר מרשימת המסמכים הזדוניים. אתר האינטרנט הרשמי של המערכת האוטומטית להבטחת פעילות חקיקה "Распоряжение Руководителя Аппарата Государственной Думы «О вводе в опытную эксплуатацию второй очереди Автоматизированной системы обеспечения законодательной деятельности» № 2-228" (ברוסית). 2006-07-26. אורכב מ-המקור ב-2013-02-06. נבדק ב-2013-01-22. "Владимир Медведь: Статистическая и контрольная информация позволяет управлять законотворческой работой" (ברוסית). CNews. 2004. נבדק ב-2013-01-22. Наталья Рудычева (2006). "ИТ в Государственной Думе России" (ברוסית). CNews. נבדק ב-2013-01-22. "Распоряжение руководителя аппарата Государственной думы № 2-9" (ברוסית). 1997-03-05. אורכב מ-המקור ב-2013-04-16. נבדק ב-2013-01-22. "распоряжение Руководителя Аппарата Государственной Думы № 2-75 «О вводе в действие первой очереди Автоматизированной системы обеспечения законодательной деятельности Государственной Думы»" (ברוסית). 2001-06-29. אורכב מ-המקור ב-2013-04-17. נבדק ב-2013-01-22. "АСОЗД" (ברוסית). רוסקומנדזור. נבדק ב-2013-01-22. "Жириновского автоматически приняли в "Справедливую Россию"" (ברוסית). Лента.ру. 2007-10-09. אורכב מ-המקור ב-2013-02-06. נבדק ב-2013-01-22. Тарас Подрез (2010-07-19). "«Яндекс» назвал сайт Госдумы вредоносным" (ברוסית). Маркер. אורכב מ-המקור ב-2013-02-06. נבדק ב-2013-01-22.
בניין מועצת העבודה וההגנה

בניין מועצת העבודה וההגנה (או בניין הוועדה לתכנון המדינה, בניין הדומה) הוא בניין במוסקבה ברחוב אוחוטני ריאד 1, המאכלס את הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי. הרעיון להקים בניין גדול וייצוגי באתר של מבנים היסטוריים בקנה מידה קטן לאורך הקו האדום של בית האיגודים במוסקבה עלה באמצע שנות העשרים. בשנת 1926 נערך מכרז לתכנון בניין הבנק הממלכתי של ברית המועצות, אולם הבנייה באתר זה ננטשה ועל פי הפרויקט של א. ז'ולטובסקי, שהשתתף במכרז, שופץ בניין הבנק ברחוב נגלינאיה. בתחילת שנות השלושים, במקביל למכרז על מלון מוסובייט, הוכרז על מכרז לפרויקט של מלון אינטוריסט שממול, אך עד מהרה הרעיון נזנח והוחלט להקים במקום את בניין מועצת העבודה וההגנה. כדי לפנות מקום בבניין, למרות התנגדויות של מבקרי אמנות, נהרסה כנסייה מהמאה ה-17. מבלי להודיע על מכרז, תכנון הבניין הופקד בידי האדריכל ארקדי יאקובלביץ' לנגמן, שהשלים אותו בהשתתפות האדריכלים ס. סרגייבסקי ונ. מאזייר. באותה תקופה כבר היה לנגמן בעל ניסיון בבניית מבנים גדולים במוסקבה כמו אצטדיון דינמו (יחד עם לעזר צ'ריקובר) ובית אגודת דינמו (יחד עם איוואן פומין). במקור תוכנן להיות בניין גרנדיוזי שיוביל לארמון הסובייטים. ברם, במתכונתו הנוכחית, הבניין נבנה בשנים 1932–1935, כאשר תוכניתו של לנגמן לא יושמה במלואה. על פי הפרויקט הראשוני, הבניינים היו אמורים לעמוד בכיכר סגורה עד לסמטת גאורגייבסקי ולכלול את בית האיגודים. ביקורת מצד האדריכל הראשי של מוסקבה סרגיי צ'רנישייב, שהאמין שפתרון כזה ייצור אפקט של נקיק צר, אילצה לנטוש את הפרויקט במלואו. שנתיים לאחר השלמת הבניין, מועצת העבודה וההגנה פורקה. במדריך הטיולים השנתי של מוסקבה הופיע הבניין כבית מועצת הקומיסרים העממיים של ברית המועצות. מאוחר יותר, הבניין הועבר לידי מועצת השרים של ברית המועצות ואז לידיועדת התכנון הממלכתית של ברית המועצות (גוספלאן). משנת 1994 שוכנת כאן הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון בפרלמנט הרוסי. תוכנן כי לאחר הקמת מרכז פרלמנטרי חדש במרכז מוסקבה, ייהרס הבניין על מנת לבנות במקומו בית מלון או מרכז קניות. תוכניות כאלה הוכרזו על ידי איש העסקים מיכאיל גוצרייב, שהיה אמור לקבל לידיו את הבעלות על הנכס. ברם התוכניות לא הבשילו לכדי מימוש. תוכנית הבנייה היא סימטרית. חזיתות הצד הראשיות צרות וארוכים מעוטרות גבוה, מהמרתף לעליית הגג, עם חירוץ אומנותי לאורך הקצוות. החזית הראשית מחולקת לשתי חזיתות צדדיות ומרכזיות. באזור המרכזי ישנה אכסדרת כניסה שטוחה, שקרובה יחסית לאכסדרת העמודים של בית האיגודים הניצב בסמוך. בראש הבניין חרוט סמל ברית המועצות, ועל החלק הקדמי יש מוט וממנו מתנופף דגל רוסיה. מבחינה סגנונית, עיצוב הבניין משלב גם אלמנטים של קונסטרוקטיביזם (עקביות ועיצוב שנחשפו בחזיתות), מונומנטליות וייצוגיות - מאפיינים האופייניים לאדריכלות הסובייטית. Архитектура Москвы 1933—1941 гг. / Автор-сост. Н. Н. Броновицкая. — М.: Искусство—XXI век, 2015. — 320 с. — (Памятники архитектуры Москвы). — 2500 экз. — ISBN 978-5-98051-121-0. מדיה וקבצים בנושא בניין מועצת העבודה וההגנה בוויקישיתוף Броновицкая 2015. «Архнадзор» выступал против сноса здания Госдумы после передачи Гуцериеву
מחסה סן ניקולאס

מחסה סן ניקולאס או מחסה סאן ניקולאס (באנגלית: San Nicolás Refuge; בספרדית: El Refugio San Nicolás) הוא מחסה הממוקם בחוף הצפוני של פתחה של תעלת הנסיך גוסטב, בחצי האי טריניטי, בקצה הצפוני של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. המחסה הוא אחד מ-18 המחסות המשמשים את בסיס המחקר אספרנסה, המופעל על ידי צבא ארגנטינה, שאחראי על התחזוקה והתפעול של המחסות. המחסה הוקם ב-12 בספטמבר 1963. בסיסי ארגנטינה באנטארקטיקה באתר המכון האנטארקטי הלאומי הארגנטינאי מחסה הוא מבנה המיועד להגן על צוותי מחקר ממזג אוויר קשה פתאומי, או בעת מנוחת לילה בזמן מחקר בו הצוות שוהה במרחק מהבסיס. מידע על בסיס אספרנסה, תיאור הבסיס, תיאור הפעילות בו (בספרדית) תאריכי הקמת תחנות מחקר ובסיסים על ידי ארגנטינה באנטארקטיקה
הסובייט העליון של רוסיה

הסובייט העליון של רוסיה, (ברוסית: Верхо́вный сове́т РСФСР; מילולית: המועצה העליונה של הפדרציה הרוסית) היה הגוף השלטוני הבכיר של רוסיה הסובייטית בשנים 1937–1990 (עד לבחירת קונגרס צירי העם, שהפך לסמכות העליונה החדשה עד 1993), במקביל לשנים 1937 עד 1993 הייתה המועצה לגוף המחוקק של רוסיה. הסובייט העליון של רוסיה נבחר לראשונה ב-26 ביוני 1938. בהתאם לחוקת ברית המועצות משנת 1936 ולחוקת רוסיה הסובייטית משנת 1937, כל סמכויות המדינה של קונגרס הסובייטים הרוסי הועברו לידי הסובייט העליון. הסובייט נבחר על בסיס זכות בחירה אוניברסלית, שווה וישירה בהצבעה חשאית של אזרחים מעל גיל 18, ללא הבחנה בין מין, דת או לאום, לתקופה של 4 שנים (ומאז 1978 לתקופה של 5 שנים). בסך הכל נערכו 11 מערכות בחירות של המועצה, שבכולן זכתה המפלגה הקומוניסטית. לאחר אימוץ תיקונים לחוקה בשנת 1989 (הקמת קונגרס צירי העם כגוף ממלכתי, הפכה המועצה לאחד מגופי הקונגרס) נערכו הליכי פירוק למועצה וסמכויותיה פגו בשנת 1990. בשנים 1990–1993 היה הסובייט גוף של קונגרס צירי העם, גוף מחוקק, מינהלי וגוף בקרה קבוע של המדינה, שהורכב משני בתים - מועצת הלאומים ומועצת הרפובליקה. בשנת 1989 הפכה לפרלמנט הקבוע הראשון ברוסיה לאחר ספטמבר 1917. במהלך תקופה זו נבחר הסובייט העליון על ידי קונגרס צירי העם לתקופה מסוימת עד שהקונגרס החדש שנבחר הקים הרכב חדש של הסובייט העליון של הפדרציה הרוסית. ב-21 בספטמבר 1993 הופסקו סמכויותיהם של צירי העם ושל הסובייט העליון של הפדרציה הרוסית על פי הצו לרפורמה חוקתית, במסגרת המשבר החוקתי במדינה. הצו עצמו נמצא כמנוגד לחוקה על ידי בית המשפט לחוקה של הפדרציה הרוסית. למרות התנגדותם של מרבית צירי העם של הפדרציה הרוסית ותומכיהם, ב-4 באוקטובר 1993 הם התפזרו באמצעות כלי נשק וכלי רכב משוריינים שהובאו למושב הפרלמנט. במסגרת החוקה שאומצה משנת 1993 הסובייט העליון של הפדרציה הרוסית פורק וחדל מלהתקיים ואת מקומו בתור הבית התחתון של הפרלמנט תפסה הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית. אסיפות וכינוסי הסובייט העליון של רוסיה הסובייטית התקיימו בארמון הקרמלין הגדול, באולם שנבנה מאולמות אלכסנדר ואנדריי בארמון. בשנת 1990 הועבר הסובייט העליון לבניין ייעודי על סוללת קרסנופרנסקאיה, המכונה הבית הלבן עד 1993, עת הועבר לידי ממשלת רוסיה, שהשתכנה בו. בוריס ילצין (29 במאי 1990–10 ביולי 1991) רוסלאן חסבולאטוב (29 באוקטובר 1991–4 באוקטובר 1993) בהתאם לסעיף 22 בחוקת 1937 בהתאם לסעיף 104 לחוקת 1978 בהתאם לסעיף 24 לחוקת 1937 בהתאם לסעיף 104 לחוקת 1978 ותיקונים לחוקה משנת 1989 Постановление Верховного Совета РСФСР от 27 октября 1989 года О назначении выборов народных депутатов РСФСР и народных депутатов местных Советов народных депутатов РСФСР двадцать первого созыва Постановление Верховного Совета РСФСР от 27 октября 1989 года О порядке введения в действие Закона РСФСР «Об изменениях и дополнениях Конституции (Основного Закона) РСФСР» בהתאם לסעיף 107 בחוקת 1978 ותיקונים משנת 1989 Съезд народных депутатов и Верховный Совет РСФСР/РФ. 1990—1993 לאחר פיזור הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית על ידי הממשלה הזמנית, האספה המחוקקת שהוקמה נועדה להתקיים באופן זמני לצורך אימוץ חוקה
מפת קוד

מפת קוד היא מפה צבאית בה ניתנים שמות קוד לצירי תנועה, מתחמים צבאיים, תאי שטח ואזורים בעלי חשיבות טקטית (כגון אזורים שולטים). השימוש במפת הקוד נועד לשרת שתי מטרות עיקריות: הסתרת מידע מאויב שעשוי להאזין לרשת הקשר, ומתן אמצעי שליטה יעיל וקצר לתאום בין כוחות. מפות הקוד נחשבות מסמך צבאי סודי. לדוגמה, בפלישה לנורמנדי שימשו שמות קוד לציונם של מוקדי הפלישה: חוף יוטה – כוחות אמריקאים. חוף אומהה – כוחות אמריקאים. חוף גולד – כוחות בריטים. חוף ג'ונו – כוחות קנדים. חוף סורד – כוחות בריטים. בעקבות מלחמת יום הכיפורים בה השתמש צה"ל במפת הקוד סיריוס שנחשפה, נודעו שמות הקוד של מוצבי קו בר-לב, שורה של מוצבי צה"ל לאורך תעלת סואץ: "בודפשט", "אורקל", "לחצנית", "מילנו", "מפרקת" ועוד. ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף בלוך

רבי יוסף בלוך (ה'תפ"ג – כ"ב באדר ה'תקמ"ט) היה מתלמידי המגיד ממזריטש, מגיד בעיירה סטאנוב ומחבר הספר גנזי יוסף. נולד בשנת תפ"ג לרבי אברהם בלוך, נשא לאשה את בת רבי יהודה אריה לייב ראב"ד סלוצק, לאחר נישואיו עבר מליטא לגליציה, שם למד אצל רבי דוב בער ממעזריטש ורבי יחיאל מיכל מזלאטשוב, כמו כן עמד בקשרים גם עם רבי חיים טירר מחבר הספר באר מים חיים. כיהן כאב"ד בעיר האלשיץ ולאחר מכן כראב"ד העיר אלעסק, בשנת תקמ"ו נתקבל לרב ומגיד מישרים בקהילת סטאנוב, נפטר ונקבר בסטאנוב ביום כ"ב באדר שנת תקמ"ט. בנו רבי חיים גבריאל, מחבר הספרים יפה נוף על הגדה של פסח ואמירה נעימה על המדרשים, נולד בשנת תקי"ד, נפטר בשנת תקפ"ד. בנו רבי צבי, מגיד בקהילת סאלקא, חתן גיסו רבי יצחק, נולד בשנת תק"כ ונפטר בשנת תק"ס. חתנו רבי יצחק בן רבי זאב וולף מאניפולי. ספרו גנזי יוסף הנחשב לאחד מספרי היסוד בחסידות נדפס לראשונה בשנת תקנ"ב ומאז נדפס עוד פעמים רבות, כתב גם חידושים על הש"ס שלא נדפסו ברובם. גנזי יוסף - תולדות המחבר נדפס בסוף הספר גנזי יוסף מהדורת אלול תש"פ. אשכול אודותיו בפורום אוצר החכמה אוצר לחכמי גליציה חלק ג עמוד 166 בלוך, יוסף, גנזי יוסף, לבוב, תקנ"ב, באתר היברובוקס הקדמת בנו לספר גנזי יוסף
תחנת הקוממיות

תחנת הקוממיות היא אחת מהתחנות ונקודת היציאה הדרומית של הקו האדום בדנקל. מיקומה ברחוב הרב יצחק ניסנבוים ורחוב הקוממיות בבת ים, צפונית לאצטדיון העירוני בת ים ובית העלמין חולון. תחנת הקוממיות שוכנת בדרום העיר בת ים וצפונית-מזרחית לשכונת נווה חוף בראשון לציון. תחבורה בבת ים מדיה וקבצים בנושא תחנת הקוממיות בוויקישיתוף
רמיש (קנטון)

רמיש הוא קנטון במזרח לוקסמבורג. בירת הקנטון היא רמיך. קנטון רמיש מורכב משמונה קומונות: בוס דלהיים לנינגן מונדורף-לה-ביין רמיך שנגן סטאדטברדימוס וולדברדימוס ב-1 בינואר 2012 נספגו הקומונות בורמרנז' וולנשטיין (שתיהן מקנטון רמיש) לשנגן. החוק להרחבת שנגן התקבל ב-30 במאי 2011. מדיה וקבצים בנושא רמיש בוויקישיתוף "Mémorial A, 2011, No. 110" (PDF) (בצרפתית). Service central de législation. נבדק ב-2012-01-02. "Fusion des communes de Burmerange, Schengen et Wellenstein". Legilux. Government of Luxembourg. נבדק ב-13 ביוני 2015. {{cite web}}: (עזרה)
צורבים

צורבים או צורבנים (שם מדעי: Cnidaria) היא מערכה של בעלי חיים. במערכה זו כלולים כ-10,000 מינים של בעלי חיים פשוטים יחסית (בעלות שתי שכבות נבט בלבד) המצויים בסביבות מימיות בלבד, בעיקר בים. שמם המדעי של הצורבניים, Cnidaria, מקורו במילה קנידוציט (cnidocyte) – תאים מיוחדים שנושאים אברוני עקיצה. במערכה זו נכללים בין היתר אלמוגים, שושנות ים, מדוזות סוכך, נוצתאים וצרעות ים. בעבר זכתה הקבוצה לשמות "Coelenterata" ו-"Coelentera", אך מכיוון ששמות אלו כללו את המסרקניות, הם נזנחו. כל העיכול של הצורבניים עשוי חלל עיכול אחד. דיפלובלסטיים - בעלי שתי שכבות נבט: אפידרמיס אקטודרמי שמתפקד כשכבה חיצונית וגסטרודרמיס אנדודרמי שמתפקד כחלל עיכול. בעלי סימטריה רדיאלית: סימטריה סיבובית ביחס לציר מרכזי. בעלי קנידוציטים/נמטוציסטים - תאים צורבים. כמעט כולם טורפים. רבים מהם (בעיקר האלמוגים) ניזונים גם מתוצרי פוטוסינתזה של אצות שתפניות (זואוקסנטלות) שחיות בתוכם. ברובם קיים מחזור חיים הכולל שלב פוליפ ישיב ושלב מדוזה נייד (באלמוגים לא קיים שלב המדוזה). מקיימים רבייה א-מינית ורבייה מינית. שלב הפגית נקרא פלנולה. חלקם (בעיקר האלמוגים) יוצרים מושבות בעלות פוליפים רבים. ברוב המושבות הגדילה נעשית באמצעות רבייה א-מינית כגון הנצה. מחלקת אלמוגים (Anthozoa) תת-מחלקת שמונאים (Alcyonaria) סדרת רפיוניתאים (Alcyonacea) סדרת Funiculinidae סדרת גורגונאים (Gorgonacea) סדרת Helioporacea סדרת נוצתאים (Pennatulacea) סדרת Telestacea תת-מחלקת Ceriantipatharia סדרת אוכמנאים (Antipatharia) – אלמוגים שחורים סדרת צרינטים (Ceriantharia) באנגלית (tube-dwelling anemones) משפחת Dendrobrachiidae תת-מחלקת ששאים (Zoantharia) סדרת שושנות ים (Actiniaria) סדרת דמויי כלנית (Corallimorpharia) סדרת Ptychodactiaria סדרת אלמוגאים (Scleractinia) סדרת פרחניתאים (Zoanthidea) מחלקת צרעות ים (Cubozoa) סדרת מדוזות קובייתיות (Cubomedusae) סדרת Chirodropida מחלקת הידרתים (Hydrozoa) סדרת Hydroida סדרת צורבנאים (Milleporina) – יוצרים מבנים דמויי אלמוגים משפחת אלמוגי אש (Milleporidae) סדרת סיפונופורה (Siphonophora) סדרת סטילסטראים (Stylasterina)– כמה מינים יוצרים שיחים דמויי אלמוגים משפחת Stylasteridae באנגלית (hydrocorals) סדרת Trachylina מחלקת מדוזות סוכך (Scyphozoa) סדרת מדוזות הכתר (Coronatae) סדרת שורשי פה (Rhizostomeae) סדרת פתוחי פה (Semaeostomeae) סדרת בעלי גבעול (Stauromedusae) הערה בשיטה המודרנית של המיון המדעי לא תמיד דרגת מיון מסוימת נכללת בדרגת המיון שמעליה. כלומר, סדרה של צמחים יכולה להיות כלולה במערכה ולא תהיה שייכת לאף מחלקה. קבוצה היא דרגת מיון בדיוק כמו מערכה, מחלקה, סדרה ומשפחה, אך ללא שם מאפיין. מדיה וקבצים בנושא צורבים בוויקישיתוף צורבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צורבים (בעלי חיים), דף שער בספרייה הלאומית צורבים, באתר ITIS (באנגלית) צורבים, באתר NCBI (באנגלית) צורבים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צורבים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צורבים, באתר GBIF (באנגלית)
קארל וינטרסברגר

קארל וינטרסברגר (בגרמנית: Karl Wintersberger;‏ 27 באוקטובר 1880, אגנפלדן – 28 באפריל 1970, במברג) היה עורך דין ותובע כללי גרמני. יחד עם יוזף הרטינגר, הוא חקר רציחות שהתרחשו במחנה הריכוז דכאו בשנים 1933–1934 נגד מפקד מחנה הריכוז הילמר ווקרל ואחרים בגין רצח. וינטרסברגר היה חבר במפלגת העם הלאומית לפני 1933 והצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1937. שימש כשופט בית המשפט בבמברג ופרש לאחר מלחמת העולם השנייה. קרל וינטרסברגר למד בווילהלמסגימנסיה במינכן עד שסיים את בית הספר התיכון בשנת 1900. לאחר מכן קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת מינכן עד 1904. התובע הציבורי הראשון בבית הדין האזורי במינכן, יוזף הרטינגר, החל לחקור את רציחתם של כמה אסירים במחנה הריכוז, כולל רודולף בנאריו, בתחילת 1933. באפריל הוא סגר את החקירה מכיוון שלא הצליח להוכיח שבוצע פשע ולא הרגיש שהוא נתמך במידה מספקת על ידי הממונים עליו. לאחר סדרת מעשי רצח אחרים במחנה הריכוז דכאו, חידש וינטרסברגר, התובע הציבורי הבכיר והממונה על הרטינגר, את החקירה. אלא שחקירותיו הופסקו גם על ידי צוות האס אס במחנה הריכוז, אף שהצליח להוכיח את מעשי הרצח של סבסטיאן נפצגר ואלפרד שטראוס וב-1 ביוני 1922 הגש כתב אישום לבית המשפט המחוזי במינכן. במקביל הוא הגיש בקשה לצווי מעצר בגלל הסיכון לטשטוש ראיות. תיקי החקירה הגיעו לידי שר הפנים אדולף וגנר, שרשמית היה ממונה על היינריך הימלר, באמצעות שר המשפטים הנס פרנק. וגנר החזיק את התיקים תחת מנעול ומפתח, ההליכים לא נמשכו יותר. ווינטרסברגר הועבר לבמברג במרץ 1934. בתקופת השלטון הנאצי עשה קריירה כעורך דין מינהלי והיה לנשיא הסנאט בבית הדין האזורי הגבוה של באמברג. הוא פרש לאחר תום מלחמת העולם השנייה. הוא מת בבמברג בשנת 1970. Alfred Andersch 'revisited': Werkbiographische Studien im Zeichen der Sebald-Debatte. Walter de Gruyter. ISBN 978-3-11-026826-3. Anzeige des Oberstaatsanwalts der Ermordung des RA. Strauß (München), abgedruckt bei: Hans Lamm (Hrsg.): Von Juden in München : ein Gedenkbuch. München : Ner-Tamid-Verl. 1958 S. 339, siehe Alfred Strauß Staatsanwalt Karl Wintersberger – pdf Jahresbericht über das K. Wilhelms-Gymnasium zu München 1899/1900. Jörg Döring, Markus Joch (Hrsg.): Alfred Andersch 'revisited', S. 96. Jörg Döring, Markus Joch (Hrsg.): Alfred Andersch 'revisited', S. 97.
Pardonne-moi ce caprice d'enfant

Pardonne-moi ce caprice d'enfant (בעברית: סלח לי על הגחמה הילדותית הזאת) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה מיריי מאתיה. השיר היה להיט קיץ בשנת 1970. מכירותיו בצרפת נאמדו בין 200,000 ל-400,000 עותקים בשנת יציאתו. בשנת 2009 הוקלטה לשיר גרסה ברוסית על ידי הזמרת ולריה. מיני-אלבום 7" – ברקלי 71447 (צרפת) "Pardonne-moi ce caprice d'enfant" סינגל 7" – Ariola 14 630 AT (גרמניה) "Pardonne-moi ce caprice d'enfant / Pourquoi le monde est sans amour" מידע על הסינגל "Pardonne-moi ce caprice d'enfant" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Pardonne-moi ce caprice d'enfant" באתר Discogs מילות השיר "Pardonne-moi ce caprice d'enfant" באתר Genius סרטון השיר "Pardonne-moi ce caprice d'enfant" באתר יוטיוב "TOP - 1970". top-france.fr. אורכב מ-המקור ב-2019-05-24. נבדק ב-2019-12-06. Mireille Mathieu - Pardonne-moi ce caprice d'enfant, ultratop.be
הילמר וקרלה

הילמר וקרלה (בגרמנית: Hilmar Wäckerle;‏ 24 בנובמבר 1899 – 2 ביולי 1941) היה מפקד בוואפן-אס-אס בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. שימש בתור המפקד הראשון של מחנה הריכוז דכאו והודח לאחר חקירה שניהלו קארל וינטרסברגר ויוזף הרטינגר. הוא היה בנו של נוטריונים ממינכן, וקרלה נשלח לבית הספר לקצינים של צבא בוואריה בגיל 14 על מנת להמשיך בקריירה הצבאית שלו. לאחר שסיים את שלוש שנות הכשרתו כצוער הוצב בגדוד חי"ר בוואריה באוגוסט 1917 ובשנה שלאחר מכן היה סמל בחזית המערבית. הוא נפצע קשה בספטמבר 1918 ולא הצליח לחזור לחזית לפני שביתת הנשק וככזה הסיכוי שלו לקידום ולהיות קצין אבד. משלא הצליח להמשיך בצבא, וקרלה נרשם לאוניברסיטה הטכנית במינכן כדי ללמוד חקלאות. כמו חברו לכיתה היינריך הימלר, הוא הצטרף לפריקורפס אוברלנד האנטי-קומוניסטי והיה חבר מוקדם במפלגה הנאצית. הוא נכח במהלך הפוטש במרתף הבירה, כמו גם ניסיון ההתנקשות בינואר 1924 על פרנץ יוזף היינץ, ראש ממשלת הסאר שנוהל על ידי צרפת. לאחר סיום לימודיו, כשהוא בן 25, צמצם וקרלה את מעורבותו הישירה בפוליטיקה הנאצית והפך למנהל חוות בקר. הוא הצטרף מחדש למפלגה הנאצית בשנת 1925, אולם בעקבות ארגון מחדש שלה והוא השתתף בקביעות בעצרות מפלגה תוך שהוא מסייע בניסוח המדיניות החקלאית הנאצית. הוא גם נרשם לגדוד המתנדבים של האס אס שבסיסה היה בקמפטן. בשנת 1933 הוא נבחר על ידי בעל בריתו הישן הימלר כמפקד מחנה הריכוז דכאו שאך זה הוקם. בהוראת הימלר הוא קבע כללים 'מיוחדים' להתמודדות עם אסירים, כללים שהנהיגו טרור כדרך חיים במחנה. היוזמות שלו כללו הוצאתם להורג של אסירים בגין 'כפירה אלימה' ו'הסתה לאי ציות' בגינו הואשם בפשע. הוא עזב את התפקיד כעבור כמה חודשים, כשתאודור אייקה תפס את מקומו. הוא היה חבר מוקדם ביחידות שהפכו בהמשך ל-ואפן אס אס ולבסוף הגיע להיות קצין בקבוצה זו, ששירת בהולנד. הוא הוביל גדוד האס.אס שלו במהלך פריצת קו גרבה ההולנדי ונפצע תוך כדי. הוא שירת גם בשטחי ברית המועצות. את שירותו העביר עם דיוויזיית הפאנצר אס אס החמישית. הוא הגיע לדרגת שטנדרטנפיהרר עד שנהרג במבצע ליד לבוב בשנת 1941. לאחר מותו של וקרלה עברה אלמנתו אלפרידה לגבר אחר במקום להתאבל על בעלה המת. בזעם על מעשיה, הימלר שלח את האיש למחנה ריכוז. Tom Segev, Soldiers of Evil, Berkley Books, 1991, p. 64 Segev, Soldiers of Evil, p. 65 Segev, Soldiers of Evil, p. 66 Segev, Soldiers of Evil, p. 67 Segev, Soldiers of Evil, pp. 67-68 Segev, Soldiers of Evil, p. 68 Harold Marcuse, Legacies of Dachau: The Uses and Abuses of a Concentration Camp, 1933-2001, Cambridge University Press, 2001, p. 22 Charles W. Sydnor, Soldiers of Destruction: The SS Death's Head Division, 1933-1945, Princeton University Press, 1990, p. 9 Segev, Soldiers of Evil, p. 115 Terry Goldsworthy, Valhalla's Warriors: A History of the Waffen-SS on the Eastern Front 1941-1945, Dog Ear Publishing, 2010, p. 130 Segev, Soldiers of Evil, pp. 80-81
הסופר קאפ הספרדי 2015

הסופר קאפ 2015 הוא המהדורה ה-32 במסגרת הסופר קאפ הספרדי. הטורניר הפגיש בין ברצלונה שזכתה בדאבל לבין אתלטיק בילבאו שסיימה כסגנית הגביע הספרדי. אתלטיק בילבאו זכתה בתואר בפעם השנייה שלה כשניצחה 1–5 בסיכום שני המשחקים. הזכייה של אתלטיק בילבאו הייתה לתואר הראשון שלה מזה 31 שנה, אז זכתה בדאבל בעונת 1983/84. אריץ אדוריס כבש שלושער במשחק הראשון הביתי אותו בילבאו ניצחה 0–4, ובמשחק החוץ נגד ברצלונה אדוריץ כבש את שער השוויון ב-1–1. עונת 2014/2015 בלה ליגה מדיה וקבצים בנושא הסופר קאפ הספרדי 2015 בוויקישיתוף
תחרות היופי האמריקאית הגדולה

תחרות היופי האמריקאית הגדולה (באנגלית: The Great American Beauty Contest) הוא סרט טלוויזיה מ-1973 ששודר ברשת NBC, הסרט מהווה סאטירה קומית במתרחש מאחורי הקלעים של תחרות יופי, בין המשתתפים בסרט נמנים פארה פוסט המגלמת את מיס טקסס ולואי ז'ורדאן המגלם שופט בתחרות. בחורה פמיניסטית משתתפת בתחרות יופי וזאת על מנת לזכות בה ולאחר הזכייה לשבור את מסורת התחרות בכך שבמקום שתגיש נאום דברי שמחה על הזכייה כמקובל היא תביא נאום על סקסיזם וביקורת על תחרות יופי, בנוסף אחד השופטים בתחרות מנצל את המתמודדות על מנת לקבל טובות הנאה מיניות. "תחרות היופי האמריקאית הגדולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תחרות היופי האמריקאית הגדולה", באתר AllMovie (באנגלית) "תחרות היופי האמריקאית הגדולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ניסאן דיזל ספייס דרים

ניסאן דיזל ספייס דרים (באנגלית: Nissan Diesel Space Dream) הוא אוטובוס דו-קומתי, המשמש לשירות למרחקים ארוכים ולהסעת תיירים, מתוצרת יצרנית האוטובוסים UD Trucks Corporation (אנ') (ביפנית: UDトラックス株式会社), קרוי גם: Nissan Diesel) שהייתה בבעלות ניסאן אשר יוצר בין השנים 1983–1988 ובין השנים 1993–2000 ביפן. "Space Dream" - יוצר בין השנים 1983–1988. הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בטוקיו (אנ') בשנת 1983. בשנת 1984 הוצגו שלוש היחידות הראשונות על ידי לשכת התחבורה בעיר יוקוהמה. זהו הרכב בעל שלושה הצירים הראשון ביפן, והמרכב פותח על ידי פוג'י תעשיות כבדות (Fuji Heavy Industries, Ltd, כיום "תאגיד סובארו" (אנ')), ובניגוד לדגם האוטובוסים הדו קומתי הקיים, הוא כולל יציאת חירום בצד ימין. המנוע מצויד במנוע מסוג 10 צילינדרים מסוג V10, והסוג הוא P-GA66T. יוצרו 11 יחידות. "Jonckheere-bodied double-decker bus" – יוצר בין השנים 1993–2000, בשיתוף יצרנית האוטובוסים הבלגית "Jonckheere" (אנ'). לדגם נבנתה שלדה חדשה שפותחה על בסיס דגם "Nissan Diesel Space Arrow" (אנ'). בתחילת ההשקה הותקן מנוע מסוג 10 צילינדרים מסוג RF 10, אך בשנת 1995 הותקן מנוע מסוג 8 צילינדרים מסוג RG550VBN בתגובה ל"תקנות אוויר נקי" (היתרי פליטה), בשנת 1994. "ניסאן דיזל ספייס דרים" "ניסאן דיזל ספייס דרים" "ניסאן דיזל ספייס דרים" "ניסאן דיזל ספייס דרים" "ניסאן דיזל ספייס דרים" "ניסאן דיזל ספייס דרים" ניסאן ניסאן דיזל RN ניסאן דיזל ספייס ראנר RP ניסאן דיזל ספייס ראנר JP מדיה וקבצים בנושא ניסאן דיזל ספייס דרים בוויקישיתוף אתר UD Trucks udtrucks.com אתר היצרנית VDL Jonckheere web.archive.org/web/20091125014624