laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קו וטזל

רופיר מדיסון קו וטזל (באנגלית: Ropyr Madison Koe Wetzel; נולד ב-14 ביולי 1992) הוא זמר-יוצר קאנטרי אמריקאי. וטזל נולד ב-14 ביולי 1992 בפיטסבורג, מזרח טקסס. את העניין שלו במוזיקה עוררה אמו, זמרת שלקחה אותו לסיבובי הופעות מגיל צעיר. בתחילה וטזל איזן ספורט ומוזיקה במהלך נעוריו, אך התמקד בסופו של דבר במוזיקה לאחר שעזב את אוניברסיטת טרלטון סטייט בשנת 2012. הוא הקים את הלהקה Koe Wetzel & the Konvicts, והוציא את המיני-אלבום הראשון שלהם, Love and Lies, ביוני 2012. ב-5 בינואר 2015 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, Out on Parole, איתו צבר קהל מאזינים משמעותי. ב-17 באוגוסט 2016 הוציא לאור את אלבומו השני, Noise Complaint. אלבום זה הוא שביסס את מעמדו בתור כוכב בטקסס, שכולל רצועות פופולריות כמו "February 28, 2016", "Something to Talk About" ו-"Tell It All Town". ב-15 בדצמבר 2017 הוציא לאור את הסינגל "Austin". ב-21 ביוני 2019 יצא לאור אלבומו השלישי, Harold Saul High. ב-30 ביוני 2020 הוציא לאור את הסינגל "Sunday or Munday". ב-20 בנובמבר הוציא לאור את אלבומו הרביעי Sellout. האלבום היה הראשון שלו תחת הוצאת חברת תקליטים גדולה. שם האלבום מתייחס לחששות לגבי פגיעה ביושרה האמנותית שלו עם חוזה הקלטות גדול. ב-8 באפריל 2022 הוציא לאור את הסינגל "April Showers". ב-26 באוגוסט הוציא לאור את הסינגל "Creeps". ב-16 בספטמבר הוציא את האלבום Hell Paso. ב-13 בינואר 2023 השתתף בסינגל "Wasted" של דיפלו יחד עם קודאק בלאק. ב-21 באפריל השתתף בסינגל "That's Why We Fight" של אלה לנגלי. ב-1 בדצמבר הוציא את המיני אלבום Koe Wetzel Presents... Wetzel's Wonderland. ב-8 במרץ 2024 הוציא לאור את הסינגל "Damn Near Normal". ב-12 באפריל הוציא את הסינגל "Lives (Black Cat) 9". ב-17 במאי הוציא את הסינגל "Sweet Dreams". ב-7 ביוני הוציא את הסינגל "High Road" בהשתתפות ג'סי מורף. וטזל הוא מוזיקאי קאנטרי הידוע בשילוב השפעות קאנטרי, גראנג', רוק אנד רול וראפ במוזיקה שלו. החינוך של וטזל כלל חשיפה למוזיקת קאנטרי של שנות ה-90 מאמו וראפ מאביו. הוא גילה את מוזיקת הגראנג', במיוחד את נירוונה, כשהיה תלמיד בכיתה ח', מה שהותיר השפעה מתמשכת על הסגנון המוזיקלי שלו. 2015: Out on Parole 2016: Noise Complaint 2019: Harold Saul High 2020: Sellout 2022: Hell Paso 2024: 9 Lives אתר האינטרנט הרשמי של קו וטזל (באנגלית) קו וטזל, ברשת החברתית פייסבוק קו וטזל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קו וטזל, ברשת החברתית אינסטגרם קו וטזל, ברשת החברתית טיקטוק קו וטזל, סרטונים בערוץ היוטיוב קו וטזל, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קו וטזל, באתר ספוטיפיי קו וטזל, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קו וטזל, באתר AllMusic (באנגלית) קו וטזל, באתר MusicBrainz (באנגלית) קו וטזל, באתר Genius Koe Wetzel Songs, Albums, Reviews, Bio & More ..., AllMusic (באנגלית) Angela StefanoAngela Stefano, Interview: Koe Wetzel Sticks to His Guns on First Major-Label Album, 'Sellout', Taste of Country, ‏2020-11-20 (באנגלית) Daniel Durchholz | Special to the Post-Dispatch, Outlaw country artist Koe Wetzel has moved to a major label, but don't call him a sellout, STLtoday.com, ‏2021-06-16 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קו וטזל".
פיליפ מיאלייביץ'

פיליפ מיאלייביץ' (בפינית: Filip Mihaljević; נולד ב-31 ביולי 1994) הוא אתלט קרואטי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם באולם (פורטלנד 2016), אלוף אירופה (מינכן 2022), וסגן אלוף אירופה (רומא 2024) בהדיפת כדור ברזל. מיאלייביץ' נולד בליבנו, בוסניה והרצגובינה, אך עבר להתגורר עם משפחתו בספליט, קרואטיה. שיחק בצעירותו כדורגל אך החליט להתמקד בקריירת אתלטיקה. באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון, ארצות הברית במרץ 2016 זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 20.87 מטר, אחרי תומאס וולש מניו זילנד (21.78 מטר) ואנדריי גאג מרומניה (20.89 מטר). באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון, פולין במרץ 2021 זכה במדליית ארד בתוצאה של 21.31 מטר, אחרי תומאס סטנק מצ'כיה (21.62 מטר) ומיכאל הרטיק מפולין (21.47 מטר). באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים במקום 15 בתוצאה של 20.67 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה סיים במקום רביעי בתוצאה של 21.83 מטר. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי סיים במקום שישי בתוצאה של 21.82 מטר. באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.88 מטר, לפני ארמין סיננצ'ביץ' מסרביה (21.39 מטר) ותומאש סטאנק (21.26 מטר). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט סיים במקום שביעי בתוצאה של 21.57 מטר. באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה במרץ 2023 זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.20 מטר, אחרי לאונרדו פאברי מאיטליה (22.45 מטר). הדיפת כדור ברזל : 21.94 מטר (2021) שיא קרואטיה זריקת דיסקוס: 63.76 מטר (2017) פיליפ מיאלייביץ', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי פיליפ מיאלייביץ', באתר olympedia.org פיליפ מיאלייביץ', באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
בריכת שחייה אולימפית

בריכת שחייה אולימפית היא בריכת שחייה העומדת בכללים שקבעה פדרציית השחייה הבינלאומית לצורכי שחייה תחרותית במשחקים האולימפיים ואליפות העולם. נהוג לכנות כל בריכה באורך 50 מטרים בריכה אולימפית, אך על הבריכה לעמוד בתנאים נוספים כדי להיקרא אולימפית על פי פדרציית השחייה הבינלאומית. בריכה אולימפית חייבת לעמוד בתנאים הבאים: בבריכה אולימפית עשרה מסלולים הממוספרים מ-0 עד 9. ניתן לעשות שימוש בכל המסלולים אך בגמר סטנדרטי בשחייה תחרותית משתתפים שמונה שחיינים ששוחים במסלולים 1–8 וכך נמנע האפקט השלילי של שחייה ליד דופן הבריכה. 5 מטרים מדופן הבריכה במאונך למסלול נמתח חבל המסמן את סוף הבריכה לשחייני גב. 15 מטר מהדופן נמתח חבל המסמן את התחום בו מותר לשחיין לשהות מתחת למים לאחר זינוק או פנייה. כיוון שרוחב הבריכה הוא 25 מטרים, בדיוק אורכה של בריכה קצרה, בעונת החורף נהוג במדינות רבות לשחות לרוחב הבריכה. מדיה וקבצים בנושא בריכת שחייה אולימפית בוויקישיתוף
אדווין אופלר

אֶדְוִין אוֹפְּלֶר (בגרמנית: Edwin Oppler;‏ 18 ביוני 1831–6 בספטמבר 1880) היה אדריכל גרמני-יהודי. בסגנונו הנאו-גותי עיצב מספר בתי כנסת ברחבי גרמניה, אשר לימים נהרסו כולם במהלך ליל הבדולח. אופלר נולד באלס, בנם השני של סלו אופלר, סוחר יין, ומינה לבית זלדיס. למד בבית הספר היסודי באלס בין השנים 1837–1840, ובהמשך בבית הספר בברסלאו. ב-1849 נסע להנובר, שם למד אצל קונרד וילהלם האזה באוניברסיטה הטכנית עד 1854, ולאחר מכן התלמד כנגר. לאחר שהתמנה לחבר באגודת האדריכלים והמהנדסים של הנובר בשנת 1856, הוא בילה את ארבע השנים הבאות בבריסל ובפריז, שם עבד במשרדי הופמן ומסנו, יחד עם אמן הוויטראז' אז'ן-סטניסלס אודינו, ובעיקר עם האדריכל אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק. בתפקידו זה השתתף בשיקום קתדרלת נוטרדאם ורכש את הידע שלו באדריכלות גותית. הוא חזר להאנובר ב-1861. בשנת 1866, שבה מונה לממונה בנייה, נישא לאלה כהן, בתו של הרופא הקיסרי, הרמן כהן. נולדו להם ארבעה בנים: ארנסט, צייר וחרת; אלכסנדר, פסל; ברתולד, רופא; וזיגמונד, משפטן. הוא רכש מוניטין בקהילה היהודית בעיקר באמצעות בתי הכנסת שתכנן ועיצוביו לבתי קברות יהודיים, וכן באמצעות מבני מסחר ומגורים רבים, שתוכננו ללקוחות אצילים ובורגנים. פרט לכך, תכנן את טירת בראונפלס ואת טירת מריינבורג שבהנובר יחד עם האזה. מ-1872 עד 1878 הוציא לאור כתב עת, Die Kunst im Gewerbe (אמנות מסחרית) והפעיל סטודיו יחד עם פרדיננד שורבאך. רבים מבנייניו נהרסו בהפצצות במלחמת העולם השנייה. אחד מבנייניו הגדולים והמוכרים, בית הכנסת החדש בהנובר, נשרף במהלך ליל הבדולח. הוא נפטר ממה שנדמה כמחלת לב דוהרת בגיל 49. בית הכנסת החדש, ברסלאו טירת הלברג בית הכנסת החדש, הנובר בית הלסטרברג מדיה וקבצים בנושא אדווין אופלר בוויקישיתוף "אופלר, אדוין", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 71), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א.
נזיה דבור

נזיה דבור (בערבית: نزيه دبور; נולד ב-4 ביולי 1962) הוא ראש המועצה המקומית בית ג'ן משנת 2024. עורך דין במקצועו. נולד וגדל בכפר בית-ג'ן. ולו שש אחיות ושלושה אחים. למד בבית ספר יסודי בכפר וסיים תיכון בכפר ראמה בשנת 1980. בשנת 1980 התגייס לצה"ל ושירת בחיל המודיעין. עשה שירות קבע במשך כשלושים שנה שבהן מילא שורת תפקידים. במהלך השירות זכה בשלושה צל"שים של הרמטכ"ל על פעילותו. שימש כיועץ משפטי באגף לוגיסטיקה רפואה ומרכזים. השתחרר משירות בשנת 2009 בדרגת אלוף-משנה. בשנת 2009 הקים את עמותת "אופקים לעתיד" יחד עם צעירים דרוזים, הפועלת בכפרים הדרוזים ומטרתה קידום בני העדה הדרוזית בישראל. שימש כיו"ר העמותה מאז הקמתה ועד לבחירתו לראשות המועצה. בשנת 2010 הקים חברה לייעוץ אסטרטגי ביטחוני. ושימש כיועץ אסטרטגי למשרד הביטחון. בנוסף הקים את המכינה הקדם צבאית בכדי להקל על הצעירים הדרוזים את הליך הגיוס לשירות חובה, במיוחד בשל קשיי שפה. בשנת 2016 יזם את הקמת הצרכנייה החברתית הראשונה של רשת המזון החברתית 'צרכניית העיר' בחברה הדרוזית בכפר בית-ג'ן. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה וזכה בסיבוב הראשון לתמיכה של 28.23% ועלה לסיבוב שני מול ביאן קבלאן והפסיד לאחר שזכה ל-42.64% מהקולות לעומת 57.36% לקבלאן. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה בשנית קיבל 25.74% מהקולות ולא עלה לסיבוב שני. בבחירות ב-2024 התמודד לראשות המועצה בשלישית בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 23.9% מהקולות ועלה לסיבוב שני מול ראש המועצה המכהן ראדי נג'ם וניצח עם 58.10% מהקולות לעומת 41.90% לנג'ם. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה. כעורך דין התמחה במשפט מסחרי. הוא נשוי לאנג'אל ואב לחמישה. מתגורר בבית ג'ן. נזיה דבור, ברשת החברתית פייסבוק נזיה דבור, ברשת החברתית אינסטגרם נזיה דבור, ביישום טיקטוק נזיה דבור, באתר מועצה מקומית בית ג'ן במעמד יו"ר הסוכנות היהודית נתן שרנסקי נחנך הסניף הצפוני הראשון של רשת המזון החברתית 'צרכניית העיר', באתר חדש בגליל הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 6702, התשע"ד, 24 בנובמבר 2013, עמ' 1655 הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12241, התשפ"ד, 28 במרץ 2024, עמ' 6598 נזיה דבור נבחר לראש מועצת בית ג'ן, באתר פורטל הכרמל
אנדריי דטלף

אנדריי דטלף (ברוסית: Андрей Антонович Детлаф‏; (16 באפריל 1922 - 10 באפריל 2003) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי בעל שורשים יהודים. הוא התמחה בכתיבת ספרי לימוד בפיזיקה. אנדריי דטלף נולד בשנת 1922 בכפר שבמחוז מוסקבה למשפחה מעורבת יהודית-גרמנית. אביו היה ממוצא גרמני, פעיל בהמפלגה הסוציאל-רבולוציונרית. בזמן לימודים במכון הטכנולוגי של ציריך הוא פגש בחורה יהודיה שלמדה רופאה. הם התאהבו, אך משפחתה שבראשה עמד רב מקוברין התנגדה נחרצות לקשר זה. הם התחתנו בשנת 1911. תוך זמן קצר נולדה ביתם טטיאנה שהייתה פרופסור לביולוגיה. אם המשפחה נפטרה כאשר אנדריי היה בן 17. מצד אמו הוא היה קרוב משפחה של יעקב פנובקו. בשנת 1939 אנדריי דטלף סיים לימודי בית ספר בהצטיינות וקיבל זכות להתקבל למוסד להשכלה גבוהה ללא בחינות קבלה. הוא התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. ביולי 1941 הוא נשלח לבניית ביצורים. באוקטובר הוא התנדב לשורות הצבא האדום. בסוף 1941 הוא נשלח להמשך לימודים באקדמיה להנדסה של חיל האוויר הסובייטי. הוא סיים את הלימודים עם מדליית זהב וקיבל הסמכה כמהנדס. הוא נשלח למשרד תכנון של מנועי מטוסי קרב ובו היה נציג חיל האוויר. בשנת 1950 הוא שוחרר משירות. בשנת 1950 דטלף החל ללמוד תואר שלישי במכון להנדסת אנרגיה במוסקבה. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1953 הוא התחיל ללמד פיזיקה במכון למהנדסי תעשיית הבדים במוסקבה. בהמשך הוא הכיר את בוריס יאבורסקי וביחד הם כתבו ספר ללימודי פיזיקה לסטודנטים להנדסה. ספר זה זכה להצלחה גדולה ועבר מספר מהדורות, לרבות מהדורה שיצאה לאור בשנת 2003. בשנת 1965 דטלף חזר למכון להנדסת אנרגיה בה סיים תואר שלישי והחל ללמד פיזיקה. בשנת 1978 הוא מונה לפרופסור. במהלך הקריירה דטלף כתב כ-100 ספרים בפיזיקה. חלקם תורגם לאנגלית. דטלף היה שותף לחלק של מחקרים של אחותו בתחום ביולוגיה. דטלף על חייו ומשפחתו (ברוסית) ביוגרפיה
הראסטי

האם התכוונתם ל... ג'רג' הראסטי (היסטוריון) – היסטוריון יהודי-הונגרי ג'רג' הראסטי (עורך דין) – עורך דין יהודי-הונגרי מיקלוש הרסטי – סופר, עיתונאי, פוליטיקאי יהודי-הונגרי
הרס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הרס – אחד מירחי צדק הרס (סרט) – סרט דרמה אמריקאי רוברטו הראס – רוכב אופניים ספרדי ארס
רודולף סלגניק

רודולף סלגניק (ברוסית: Рудольф Иосифович Салганик‏; (12 ביוני 1923 - 10 באפריל 2017) היה פביוכימאי אמריקאי-יהודי יליד ברית המועצות. הוא התמחה בחקר דנ"א. רודולף סלגניק נולד בשנת 1923 בקייב (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. הוריו היו פקידים. לאחר סיום בית ספר בשנת 1940 סלגניק החל ללמוד רפואה במכון לרפואה בקייב. בשנת 1942 הוא גויס לשורות הצבא האדום והמשיך לימודים באוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה במוסקבה. לאחר קבלת הסמכה הוא היה רופא ביחידת צנחנים ולקח חלק בקרבות. הוא שוחרר בדרגת סרן. בשנת 1946 סלגניק החל לעבוד במכון לרפואה בקייב. בשנת 1955 הוא סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1957 סלגניק עבר לנובוסיבירסק והחל לעבוד במכון לציטולוגיה וגנטיקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1961 הוא מונה לסגן מנהל המכון וכיהן בתפקיד עד לשנת 1994. במהלך עבודה במכון סלגניק השלים פוסט-דוקטורט. בשנת 1964 סלגניק החל ללמד באוניברסיטת נובוסיבירסק, משנת 1969 הוא כיהן בדרגת פרופסור. על פעילותו המדעית בשנת 1979 לסלגניק הוענק פרס ברית המועצות ובשנת 1990 פרס לנין. בנוסף לכך הוא קיבל מספר עיטורים. סלגניק הדריך 50 עבודות תואר שלישי ו-7 עבודות פוסט-דוקטורט. הוא כתב כ-300 מאמרים מדעיים. הוא היה שותף לכתיבת ספר ביולוגיה לבתי ספר. בשנת 1981 סלגניק התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים ובשנת 1992 קיבל מעמד של חבר בפועל. החל משנת 1995 סלגניק החל ללמד באוניברסיטה קרוליינה הצפונית. סלגניק נפטר בשנת 2017 בקרי, קרולינה הצפונית. ביוגרפיה (ברוסית)
אל-מוח'תארה

אל-מוח'תארה (בערבית: المختارة; תעתיק: אל-מח'תארה; באנגלית: Moukhtara) הוא כפר לבנוני, בנפת שוף, מחוז הר הלבנון. הכפר נחשב ל"מעוז הדרוזים" מאז המאה ה-17. אין מקור מוסמך למקור השם וסיבתו. בפי התושבים השם ניתן למקום משום שהכפר נבחר על ידי המנהיג הדרוזי הראשון, עלי ג'ונבלאט, שהגיע למקום במאה ה-17. השורש הערבי ח'.ת.ר (ختر) הוא בעניין בחירה, כלומר, שם המקום הוא "הנבחרת" (זו שנבחרה). מוח'תארה שוכנת באזור השוף, כ-50 קילומטרים דרומית מזרחית לביירות, כ-29 קילומטרים מזרחית לעיר החוף דאמור, ו-6 ק"מ מבית-א-דין, בגובה ממוצע של 890 מטרים מעל פני הים, בעמק במורדות המערביים של רכס בארוכ (אנ'). מערבית לכפר נפגשים שני יובלים של האוואלי שיורדים מההרים שממזרח. מקום מפגשם נקרא: בִּרְכֶּת אל-עָרוּס (بركة العروس; בעברית: "בריכת הכלה". ביישוב ובסביבתו נמצאו שרידים ארכאולוגיים והמקום נחפר, בשנת 1963, על ידי הארכאולוג הצרפתי ז'אקו קאובין (צר'). נמצאו 378 כלי צור וביניהם: פגיונות, ראשי חץ, מגל, גרזנים, אזמלים, מהתקופה הנאוליתית. ג'יימס מלארט הציע שחלק מהכלים מתקופה מוקדמת יותר. מאז המאה ה-17 מוח'תארה היא המעוז של משפחת ג'ונבלאט. זהו מקום הולדתו של וליד ג'ונבלאט, שהיה מנהיג המפלגה הסוציאליסטית המתקדמת בלבנון, עד שנת 2023. הארמון שבו גרה המשפחה, ידוע בכינויו "דאר-אל-מוח'תארה". בשנת 2010 היו רשומים בכפר 1,384 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, מהם הצביעו בפועל: 557 איש. על אף היותה "מעוז הדרוזים" מחצית מתושבי הכפר הם נוצרים. סיור בכפר וראיונות עם תושבים (בערבית). מדיה וקבצים בנושא אל-מוח'תארה בוויקישיתוף [https://xvi.pages.dev/0xLy9lbi53aWtpcGVkaWEub3JnLy9Nb3VraHRhcmE Archaeology in Lebanon - Moukhtara], XVI Mokhtara | Les Plus Beaux Villages du Liban (באנגלית) , Elections municipales et ikhtiariah au Mont-Liban, localiban.org Moukhtara, moukhtara.gov.lb
דרך טראיאנוס החדשה

דרך טראיאנוס החדשה (בלטינית: Via Traiana Nova או Via Nova Traiana), שנודעה בעברהּ בשם דרך המלך, הייתה דרך רומית שנסללה על נתיב הדרך הקדומה בהוראת הקיסר טראיאנוס בפרובינקיה ערביה, מאיילה שלחוף הים האדום ועד בוסרה. שורה של אבני מיל לאורך הדרך מלמדת כי היא נסללה בשנים 111–114. כינויה "החדשה" נועד לבדל אותה מוויה טראיאנה שבאיטליה. בניית דרך טראיאנוס החדשה החלה זמן קצר לאחר סיפוח הממלכה הנבטית וחלקים של חצי האי ערב לפרובינקיה הרומית ערביה בפיקוח המושל גאיוס קלאודיוס סוורוס (אנ'). בנייתה הושלמה בתקופת הקיסר אדריאנוס. הדרך הייתה חלק ממערכת הלימס הערבי (Limes Arabicus). בסוף המאה ה-3, בתקופת דיוקלטיאנוס, נסלל המשך לדרך טראיאנוס החדשה שהוליך מבוסרה דרך דמשק ותדמור עד לנהר פרת. דרך זו נקראה בשם Strata Diocletiana. כיום עובר כביש 35 הירדני לאורך תוואי הדרך, וכל עריה הגדולות של ממלכת ירדן נמצאות לאורכה (מדרום לצפון): עקבה, מען (פטרה), כרכ, עמאן, זרקא ואירביד. הדרך מתחברת לדרך הים בחמת גדר. בכל הערים הללו שכנו מצודות להגנה על נוסעים ולגביית מסי מעבר. בשל הקניונים העמוקים החורצים את הרמה הירדנית לכיוון בקעת הירדן, המעבר מערבה, לכיוון ארץ ישראל, אפשרי רק באזור הנגב והערבה, ואכן באזור זה נמצאות דרכי מסחר עתיקות לכיוון באר שבע ועזה. המעבר האפשרי היחיד מצפון לים המלח הוא בירידה אל בקעת הירדן לגשר אדם וממנו, דרך נחל תרצה, אל שכם. ישראל רול, "הדרך החדשה של טראיאנוס", ירדן ואתריה (אריאל 107–108), מארס 1995, עמ' 171–173 בשם Via Traiana Nova (איט') נקרא גם קטע דרך באיטליה (אורכו כ-30 ק"מ), שנסלל בימי טראיאנוס בין Bolsena (אנ') שעל אגם בולסנה לבין Chiusi (אנ') בנתיב ויה קאסיה (Via Cassia) הוותיק Browning, Iain (1982:33) Jerash and the Decapolis (London: Chatto & Windus) Young, Gary K. (2001:119) Rome's Eastern Trade: International commerce and imperial policy, 31 BC - AD 305 (London: Routledge)
הליגה הישראלית בכדורגל חופים 2024

הליגה הישראלית בכדורגל חופים 2024 הייתה אירוע של ליגת כדורגל החופים של ישראל, שנערכה בין 15 ביולי ל-19 ביולי 2024 במבנה של טורניר בראשון לציון, ישראל. בני "פלפלה" כפר קאסם ניצחה את הפועל Towers חדרה בגמר הטורניר בתוצאה 2–4 וזכתה באליפות ישראל בפעם השישית בתולדותיה, כמו כן, הן היו שתי הקבוצות אשר הגיעו לגמר והן קיבלו בצוותא את הזכות להשתתף בגביע אירופה לאלופות. בניגוד לכך, בית"ר ירושלים והפועל "אביסרור משה ובניו" באר שבע היו שתי הקבוצות אשר סיימו במקום האחרון בבתים שלהם, במשחק ההישרדות ביניהם בית"ר ירושלים ניצחה והבטיחה הישארות בליגה; לעומת זאת, הפועל "אביסרור משה ובניו" באר שבע תשחק משחק מבחן טרום עונה בעונה הבאה נגד מנצחת טורניר מקדים לקבוצות אשר יבקשו לשחק בליגה. כל שעות המשחקים התקיימו בשעון ישראל (UTC+02:00). בנוסף לקיום הליגה לגברים ולראשונה בענף יתקיים טורניר נשים בכדורגל חופים בן ארבע קבוצות. בדומה לתקנון של טורניר הגברים, משחקי טורניר הנשים יכללו שלושה שלישים, אך בשונה מהם, כל שליש יימשך במשך עשר דקות ולא תריסר דקות. הליגה הישראלית בכדורגל חופים העמוד הרשמי של הליגה בכדורגל חופים, ברשת החברתית פייסבוק העמוד הרשמי של הליגה בכדורגל חופים, ברשת החברתית אינסטגרם ליגת החופים חוזרת! בחודש הבא: אליפות ישראל בכדורגל חופים אלופת החוף. צפו: פלפלה כפר קאסם זכתה בליגת העל, באתר ערוץ הספורט, 19 ביולי 2024 נימר עמאר: "משחקים 36 דקות ובסוף כפר קאסם מנצחת"
נחל רזים

נחל רזים הוא אחד מיובליו של נחל עכברה בגליל העליון. אורכו כקילומטר וחצי. נחל רזים מתחיל בגובה של כ-700 מטרים גובה פני הים, דרומית לשכונה הדרום מזרחית של העיר צפת. בקרבת חורבת חמר ועין רזים בגובה 559 מטרים גובה פני הים הנחל מתחבר לנחל עכברה שהוא יובל של נחל עמוד. הנחל קצר יחסית (קילומטר וחצי) ותלול מאוד, מסלולי טיולים עוברים בסביבתו. נחל עמוד, באתר רשות ניקוז ונחלים כינרת עין רזים, באתר עמוד ענן – המדריך השיתופי לידיעת הארץ סביבת נחל רזים, באתר המפות הממשלתי מנהלת הטיולים ושל"ח במשרד החינוך, מסלול נחל עכברה ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליסמה

קְליסמָה (ביוונית עתיקה: Κλῦσμα קלִיסמָא, "גל נשבר"; בקופטית: ⲡⲉⲕⲗⲟⲩⲥⲙⲁ פֶּקלוֹאוּסמָא; בערבית: القلزم, אַל-קֻֻלזֻם) הייתה עיר עתיקה במצרים בראש מפרץ סואץ. קליסמה נבנתה מחדש על ידי הקיסר הרומי טראיאנוס במאה השנייה לספירה כדי להגן על נוסעים וסוחרים, בהיותה ממוקמת בצומת של דרכים מסיני, ארץ ישראל ומצרים. הבנייה נעשתה במקביל לבניית "אמניס טראיאנוס", תעלה רומית לסירות שהקדימה את תעלת סואץ, וחיברה את הנילוס והים האדום ומוצאה היה ליד קליסמה. נמל קליסמה שימש לייצוא של טקסטיל ודגנים שהתאימו לשינוע באמצעות "אמניס טראיאנוס" לקליסמה יותר מאשר דרך היבשה לנמלים הדרומיים של ברניקי טרוגלודיטיקה ומיוס הורמוס (אנ'). קליסמה נזכרה לראשונה בחיבור "אלכסנדר פסאודומנטיס" (Alexander Pseudomantis) של לוקיאנוס מתחילת המאה השנייה לספירה, ובספרו של תלמי "גאוגרפיה" (אנ') מאמצע המאה השנייה, שבו תיאר את קליסמה כ"phrourion" (ביוונית: φρούριον), מצודה. קליסמה מתוארת גם בעבודותיו של הירוקלס (אנ') כ"קסטרון", והיא נזכרת ב"פאנריון" של אפיפניוס מסלמיס. הר אנטוני הסמוך, שנקרא כך משמו של אנטוניוס הקדוש ומוכר גם בשם הר קליסמה (אנ'), שימש מרכז לנזירים אנחוריטים (אנ'). המגפה היוסטיניאנית חדרה ככל הנראה לראשונה לאימפריה הרומית דרך נמל קליסמה, וכך התפשטה לפלוסיום, שם דווח עליה לראשונה באמצע יולי 541. לפי אוטיכיוס מאלכסנדריה, כנסייה של אתנאסיוס הקדוש נבנתה בקליסמה על פי פקודת יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. אחרי כיבוש מצרים על ידי המוסלמים במאה השביעית נודעה בשם "אל-קֻלזֻם" (القلزم).בשם זה מכונה הרובע העתיק של העיר סואץ אף כי אין זה אתרהּ של קליסמה העתיקה. קליסמה מופיעה בהרחבה למשחק הווידאו משנת 2017 "מקורות האמונה של המתנקש" בשם "הנסתרים". Philip Mayerson, "The Port of Clysma (Suez) in Transition from Roman to Arab Rule", Journal of Near Eastern Studies 55 (2), April 1996, pp. 119–126 Getzel M. Cohen, The Hellenistic Settlements in Syria, the Red Sea Basin, and North Africa, Berkeley: University of California Press, 2006, pp. 327–329 Carsten Peust, Die Toponyme vorarabischen Ursprungs im modernen Ägypte , Göttingen, 2010, p. 74 E. Honogmann, "Al-Ḳulzum", Encyclopedia of Islam, 2nd edition, Leiden: E.J. Brill, 1986, Vol V, pp, 367–369
גמר קופה אמריקה 2024

גמר קופה אמריקה 2024 יתקיים באצטדיון הארד רוק שבמיאמי גארדנס, מיאמי שבארצות הברית ב-14 ביולי 2024, ובו יפגשו נבחרת ארגנטינה מחזיקת הגביע 2021 וקולומביה, שלה זו ההעפלה ראשונה לגמר מאז קופה אמריקה 2001 שבו גם זכתה בתואר. ערך מורחב – קופה אמריקה 2024 שופט: רפאל קלאוס (ברזיל) קוונים: ברונו פירס (ברזיל), רודירגו קוראה (ברזיל) שופט רביעי: אדוארדו קרדוסו (פראגוואי) שופטי VAR: דנילו מאניס (ברזיל), דניאל נוברה (ברזיל), פבלו גונזלבש (ברזיל) מדיה וקבצים בנושא גמר קופה אמריקה 2024 בוויקישיתוף
בנג'י גרגורי

בנג'מין גרגורי הרצברג (באנגלית: Benjamin Gregory Hertzberg; 26 במאי 1978 – 13 ביוני 2024) היה שחקן אמריקאי. הוא נודע בעיקר בזכות תפקידו של בריאן טאנר בסיטקום "אלף" של NBC בשנים 1986–1990. בנג'מין גרגורי הרצברג נולד בלוס אנג'לס בשנת 1978. והגיע ממשפחה של שחקנים; אביו, דודו ואחותו היו כולם שחקנים, וסבתו הייתה הסוכנת שלו. הוא הופיע במספר תפקידי משנה בסדרות טלוויזיה בשנות ה-80, כמו "צוות לעניין", "אי האשליות", "סיפורים מופלאים" של סטיבן ספילברג, "מרפי בראון" ו"פאנקי השובבה", שם גילם יתום בשם דש. בנוסף, סיפק את קולו של אדגר החפרפרת בסרט האנימציה "היה היו ביער". הוא גם השתתף בסרט "ג'ק פלאש המקפץ". הפריצה הגדולה שלו הגיעה בשנת 1986, כאשר לוהק בגיל שמונה לתפקיד ראשי בסדרה "אלף". בנוסף, הופיע בתור עצמו בסדרת הטלוויזיה PSAs "The More You Know", בסדרת המשחקים לילדים "I'm Telling!" וב"הצדעה לפרקים ל-50 המדינות" של תוכנית המשחק "Fun House". גרגורי התגייס לצי ארצות הברית בשנת 2003 וסיים את לימודיו כדי להפוך למטאורולוג של הצי (Aerographer's Mate). במהלך הקריירה הצבאית שלו הוצב גרגורי על נושאת המטוסים קרל וינסון (CVN-70). בשנת 2005, הוא שוחרר מהשירות מסיבות רפואיות. הוא התחתן בשנת 2006, לאחר שסיים את שירותו הצבאי. ב-13 ביוני 2024 נמצאו גרגורי וכלב השירות שלו מתים בתוך מכונית בחניון צ'ייס בנק בפיאוריה, אריזונה. גרגורי היה בן 46. מותו נחשף בפומבי כמעט חודש לאחר מכן, ב-10 ביולי 2024, כאשר סיבת מותו עדיין הייתה בחקירה. אחותו אמרה שגרגורי סבל מדיכאון, הפרעה דו קוטבית והפרעת שינה ואמרה שהוא כנראה מת ממכת חום לאחר שנרדם במכוניתו. בנג'י גרגורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בנג'י גרגורי, באתר AllMovie (באנגלית) בנג'י גרגורי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמיר בוגן, כוכב "אלף", בנג'י גרגורי, הלך לעולמו בגיל 46, באתר ynet, 11 ביולי 2024 "Benjamin Gregory Hertzberg, Born 05/26/1978 in California | CaliforniaBirthIndex.org". California Birth Index (באנגלית). ארכיון מ-26 בדצמבר 2017. נבדק ב-26 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Biography for Benji Gregory, IMDb. Madarang, Charisma (11 ביולי 2024). "Benji Gregory, Star of Eighties Sitcom 'Alf,' Dead at 46". Rolling Stone (באנגלית). ארכיון מ-11 ביולי 2024. נבדק ב-11 ביולי 2024. {{cite web}}: (עזרה)
עידו טאובר

עידו טאובר (נולד בא' בניסן ה'תשמ"ב, 25 במרץ 1982) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה ישראלי. מגיש את "יומן צהרים" בערוץ עכשיו 14. נולד וגדל בירושלים. לדב ואסתר, דור שמיני בירושלים. למד בבית הספר ממ"ד רמות ב' (כיום ממ"ד הרא"ל) ובישיבת נתיב מאיר. לאחר סיום התיכון החל ללמוד בישיבת ההסדר ברכת משה במעלה אדומים שם למד אצל רבותיו הרב יצחק שילת והרב חיים סבתו. בשנת 2002 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים ולאחר שהוכשר כלוחם שימש כמפקד בגדוד נצח יהודה (הנח"ל החרדי). בשנת 2007 יצא עם משפחתו לשליחות ציונית במונטריאול, קנדה למשך 4 שנים. מאז חזרתו ארצה בשנת 2011 עוסק בחינוך והוראה ובמקביל מנחה אירועים וטקסים. בשנת 2019 החל את דרכו בעולם התקשורת כקריין חדשות ברדיו. בשנת 2020 החל להגיש חדשות ותוכניות בערוץ 20 ובמקביל שימש גם כעורך. עם המעבר לערוץ 14 החל להגיש את יומן הצהריים, לאחר מכן הוביל את תוכנית הבוקר של הערוץ וכיום מגיש את התוכניות 'ישראל נלחמת' וחדשות הלילה. בשבועות הראשונים של מלחמת חרבות ברזל סיקר את גבול הצפון המערבי בחזית ובעורף האזרחי. בשנת 2024 מונה למנהל האקדמי של בית הספר לתקשורת של ערוץ 14. לטאובר תואר ראשון בחינוך ותואר שני בניהול וארגון מערכות חינוך ממכללת הרצוג. טאובר נשוי ואב לחמישה ילדים. מתגורר ביישוב אפרת ומנהל אורח חיים דתי. מדיה וקבצים בנושא עידו טאובר בוויקישיתוף עידו טאובר, ברשת החברתית פייסבוק עידו טאובר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עידו טאובר, ביישום טיקטוק