laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הר ציון (אונייה)

האונייה הר ציון (SS Har Zion) הייתה אוניית נוסעים ומטען ארץ ישראלית. במלחמת העולם השנייה גויסה לשירות, הפליגה מבריטניה לארצות הברית וטובעה על ידי צוללת גרמנית. בטביעה נספו 36 מתוך 37 אנשי צוותה, מהם 17 ארץ ישראלים. א/ק הר ציון, מקודם "רִיזְוֶולְיוֹ" (SS Risveglio), הייתה אוניית קיטור מעורבת להובלת נוסעים ומשא. היא, יחד עם אוניית הנוסעים "פרוגרסו", לימים – "הר הכרמל", היו האוניות הארצישראליות הראשונות שנרכשו על ידי חברת לויד ימי ארץ ישראלי ב-1935. האונייה נרשמה בנמל פמגוסטה בקפריסין והפליגה תחת דגל הצי המסחרי המנדטורי הבריטי. האונייה נרשמה בקפריסין, משום שלא היה ברור לשלטונות המנדט הבריטי איך לרשום את ספינת הנוסעים הראשונה, מכיוון שיועדה להפליג בקווים בינלאומיים. כדי למנוע המתנה מיותרת בעגינה מול נמל חיפה, הפליג רב החובל אריך הירשפלד לקפריסין ורשם אותה שם. כך הפליגה "הר ציון" העברית-ארצישראלית תחת דגל בריטי. ב-8 עד 10 ביוני 1937 נערך באונייה כנס היסוד של הליגה הימית העברית, לימים "החבל הימי לישראל". באונייה "הר ציון" שירתה במשך כחצי שנה ויקטוריה דראמונד(אנ'), קצינת המכונות הראשונה בצי המסחרי הבריטי. היא הפליגה באונייה בתפקיד קצינת מכונות שנייה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גייסו הבריטים את "הר-ציון", ובסוף אוגוסט 1940 הפליגה האונייה בשיירה 205-OB מליברפול לסוואנה בארצות הברית בפיקודו של רב החובל האנגלי ג'ון נ' בייטון (John N. Beighton). ב-31 באוגוסט 1940 הותקפה האונייה על ידי הצוללת הגרמנית 38-U בפיקודו של היינריך ליבה (Heinrich Liebe). הפגיעה הייתה קטלנית, ו"הר ציון" טבעה באוקיינוס האטלנטי באתר משוער 56:20N 10:00W ועימה 36 אנשי צוותה, 17 מהם יהודים. איש צוות אחד, מסיק קפריסאי בשם אוסמן אַדֶם, ניצל על ידי המשחתת הפולנית "בּוּסקָווִיצָה" (błyskawica). אתר ההנצחה לימאי צי הסוחר שמקום קבורתם לא נודע רב-חובל אריך הירשפלד. בסערת ימים – ארבעים שנה של נדודים והרפתקאות על פני ימים ואוקיינוסים. תל אביב, הוצאת יבנה, 1944. העתק דיגיטלי בפרויקט בן יהודה. דני זמרין, ימיו הסוערים של קפטן הרשפלד. אותו הים – על ספנות ישראלית ועוד, 11 בפברואר 2015. דני זמרין, הר ציון – ההתחלה. אותו הים – על ספנות ישראלית ועוד, 24 במאי 2015; וגם בכתב העת המטען, גיליון 158, דצמבר 2014. רב חובל הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל, 1927–2002. עברית ואנגלית. א' מלצר – מחקר צבאי, עיתונאות והוצאה לאור, 2005. 408 עמ' 6. רב חובל הלל ירקוני, הים, האנייה ועם ישראל. חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2009. 80 שנה להטבעת האוניה "הר ציון", בעמוד הפייסבוק של ארכיון המדינה. ידיעות עיתונאיות היסטוריות על האונייה „הר ציון“ באתר: "שפת הים" – ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1856–1948. SS Risveglio (1932–1935) SS Har Zion (+1940) in: The Wrecksite. דף האנייה "הר ציון" באתר uboat.net. רשימת צוות האנייה הר ציון ביום הטבעתה באתר uboat.net. "האנייה הר-ציון" באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה. מפגש של אגודת החבל הימי לישראל על האוניה הר ציון, 1937, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים הכנסת ספר תורה לאוניה העברית הר-ציון, 1938, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים הכינוס הארצי למען הצי העברי על האוניה הר ציון, 1939, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים ידיעות עיתונאיות על החבל הימי לישראל באתר "שפת הים". הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית, עמ' 6. מקורות: צוות האנייה הר ציון ביום הטבעתה באתר uboat.net ואתר יזכור.
הר כרמל (אונייה)

א/ק "הר כרמל", מקודם "פרוגרסו" (Progresso), נרכשה באיטליה על ידי חברת הספנות לויד ימי ארץ ישראלי ב-8 במאי 1935 כחלק מעסקת ההקמה של החברה. האונייה נרכשה מהשותף האיטלקי איגנציו מסינה, שמכר לה גם את האונייה "הר ציון" והייתה השנייה בצי החברה. "הר כרמל" הייתה אונייה מעורבת להובלת נוסעים ומשא. היא הייתה רשומה בנמל חיפה, ומספרה במרשם האוניות המנדטורי היה "א/ק 2". זמן קצר לאחר רישומה החליטו שלטונות המנדט לאכוף את תקנה מספר 917 מה-16 בדצמבר 1927, המחייבת כלי שיט הרשומים בפלשתינה להניף את דגל צי הסוחר של פלשתינה תחת המנדט הבריטי, ו"הר כרמל" הפליגה תחת דגל זה. ב-5 בינואר 1938, בזמן עגינתה בנמל קונסטנצה שברומניה, פרצה באונייה דליקה והיא נשרפה. במקומה רכשה החברה אונייה אחרת, את "מרים". מאגר הספנות העברית על פי ספרו של רב חובל הלל ירקוני "75 שנות ספנות עברית", המוזיאון הימי הלאומי, חיפה. הרצל חרמון, "מעל ספון אניה עברית". "דאר היום", 7 ביולי 1935, עמ' 2 ו-6. עותק סרוק באתר עיתונות יהודית היסטורית של הספרייה הלאומית; e-text באתר "שפת הים - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב".
לואיס סוארס מירמונטס

לואיס סוארס מירמונטס (בספרדית: Luis Suárez Miramontes;‏ 2 במאי 1935 – 9 ביולי 2023) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ספרדי. הוא שיחק כקשר בדפורטיבו לה קורוניה, בברצלונה, באינטר מילאנו, בסמפדוריה ובנבחרת ספרד. סוארס נחשב אחד מהקשרים הספרדים הגדולים בכל הזמנים. הוא היה ידוע במסירותיו המדויקות ובבעיטותיו החזקות. ב-1964 עזר לנבחרת ספרד לזכות באליפות אירופה. סוארס היה חבר בסגל המוצלח של ברצלונה בשנות ה-50 לפני שהצטרף לאינטר מילאנו. לאחר שלוש עונות בסמפדוריה פרש סוארס ממשחק ב-1973. לאחר מכן החל סוארס בקריירת אימון. הוא אימן את אינטר מילאנו בשלוש קדנציות. בנוסף, אימן סוארס הן את נבחרת ספרד הצעירה והן את הנבחרת הבוגרת. סוארס נולד בלה קורוניה שבגליסיה. החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת דפורטיבו לה קורוניה ב-1949. הוא התקדם בין קבוצות הנוער של דפורטיבו עד הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-6 בדצמבר 1953. עד סוף העונה הבקיע שלושה שערים ב-17 משחקים. ב-1954 עבר סוארס לברצלונה, אך את רוב עונתו הראשונה במועדון בילה בקבוצת המשנה של המועדון, אספנייה אינדסטריאל. בין 1955 לבין 1961 היה סוארס שחקן קבע בסגל ברצלונה לצד לאזלו קובאלה ושנדור קוצ'יש. עם הלניו הררה כמאמן, זכתה הקבוצה בדאבל (זכייה באליפות ובגביע הגנרל) ב-1959 ובדאבל נוסף (זכייה באליפות ובגביע ערי הירידים) ב-1960. באותה שנה זכה סוארס גם בתואר כדור הזהב. אחד ממשחקיו האחרונים בקבוצה היה גמר גביע אירופה לאלופות 1961, בו הפסידה קבוצתו 2–3 לבנפיקה. ב-1961 הפך סוארס לשחקן היקר בעולם, לאחר שהועבר מברצלונה לאינטר מילאנו תמורת 142,000 פאונד. סוארס שיחק באינטר תחת הדרכתו של הררה פעם נוספת. סוארס היה שחקן קבע גם באינטר והיה חלק חשוב בקבוצה שזכתה לכינוי "לה גרנדה אינטר" ונחשבה לקבוצה הטובה באירופה באותן שנים, עימה זכה בשלוש אליפויות הסרייה א', שני גביעי אירופה ושני גביעים בין-יבשתיים. בין 1961 לבין 1970 ערך 328 הופעות במדי הקבוצה והבקיע 55 שערים. סוארס שותף ב-32 משחקים של נבחרת ספרד, בהם הבקיע 14 שערים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-6 בדצמבר 1957 בניצחון 1–6 על נבחרת הולנד. סוארס ייצג את נבחרתו במונדיאל 1962 ובמונדיאל 1966. הישגו הגדול ביותר עם הנבחרת היה זכייה ביורו 1964. את משחקו האחרון במדי הנבחרת הספרדית ערך ב-1972. נפטר במילאנו שבאיטליה ב-9 ביולי 2023. ברצלונה אליפות ספרד (2): 1958/59, 1959/1960 הגביע הספרדי (2): 1957, 1959 גביע ערי הירידים (2): 1958, 1960 אינטר מילאנו אליפות איטליה (3): 1962/63, 1964/65, 1965/66 גביע אירופה לאלופות (2): 1963/64, 1964/65 הגביע הביניבשתי (2): 1964, 1965 נבחרת ספרד אליפות אירופה: 1964 אישיים כדור הזהב: 1960 נבחרת השנה בעולם (3): 1963, 1964, 1965 הנבחרת המצטיינת של יורו 1964 מדיה וקבצים בנושא לואיס סוארס מירמונטס בוויקישיתוף לואיס סוארס מירמונטס, באתר Transfermarkt לואיס סוארס מירמונטס, באתר BDFutbol לואיס סוארס מירמונטס, באתר WorldFootball.net לואיס סוארס מירמונטס, באתר National Football Teams לואיס סוארס מירמונטס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt סטטיסטיקה במדי הנבחרת סטטיסטיקה כשחקן בספרד סטטיסטיקה כמאמן בספרד
אומיטה

אוּמִיטַה (מספרדית: Humita) מעין לביבה העשויה מעיסת תירס, ומבושלת או נאפת עטופה בעלי התירס. האומיטה היא מאכל ילידי-אמריקאי מהתקופה הפרה-היספנית, ומאכל מסורתי בארגנטינה, בוליביה, צ'ילה, אקוודור ופרו. האומיטות נפוצות במדינות שונות באמריקה הלטינית, אך מקורן אינו יודע. המונח "Humita" מגיע משפת הקצ'ואה, שפת אימפריית האינקה, אשר השתרעה מאקוודור בצפון ועד ארגנטינה וצ'ילה בדרום. גרסאות של המאכל נקראות גם טמלה ואיאקה. האומיטות הצ'ילאניות כוללת תירס טרי, בצל, בזיליקום, חמאה ושומן חזיר. הן עטופות בעלי תירס, ולעיתים כוללות גבינה קשה. בזמן הבישול עלי-התירס נקשרים בחוט או בפיסת על מנת למנוע את התפרקות העטיפה. התיבול יכול להיות פיקנטי, מתוק או חמוץ-מתוק, זאת באמצעות תוספת סוכר, אבקת פלפל צ'ילי, מלח, עגבנייה וכיוצא בזה. בדומה למתכון הצ'יליאני, הכנת האומיטות באקוודור כוללת שימוש בתירס טרי שנטחן בתוספת בצלים, ביצים ותבלינים שמשתנים על-פי אזור ההכנה, ולפי המסורת המשפחתית. בצק התירס נעטף בקליפות תירס, אבל עובר אידוי במקום אפיה או בישול. האומיטות האקוודוריות עשויות לכלול גבינה. המאכל נחשב כה מסורתי באקוודר עד שפותחו סירים מיוחדים לאידוי האומיטות. סגנון התיבול משתנה בין מתוק למלוח. בפרו, בעיקר באזור מרכז האנדים, אומיטות מבושלות עם שומן חזיר וגבינה לבנה למנה מתובלת או עם שומן חזיר, סוכר, קינמון וצימוקים למנה מתוקה. לעיתים, האומיטות מטובלות גם עם אניס. האומיטות הפרואניות נעטפות בעלי-תירס ומוכנות במספר דרכים: בישול במים רותחים, אפיה בתנור פצ'מנקה או אידוי. ישנן דרכי עטיפה שונות בהתאם לאזור או לסוג המילוי של האומיטה. מדיה וקבצים בנושא אומיטה בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא טמלה בוויקישיתוף
חוף סופת השלגים

חוף סופת השלגים (באנגלית: Blizzard Beach) היא פארק מים הממוקם באתר הנופש דיסניוורלד במדינת פלורידה שבארצות הברית. פארק השעשועים נפתח ב-1 באפריל 1995 והיה השלישי שבין פארקי המים שהוקמו באתר הנופש (לאחר ארץ הנהר של דיסני ולגונת טייפון). התמה של הפארק היא אתר סקי שנבנה בפלורידה לאחר סופת שלגים, אולם לאחר תום הסופה החל השלג להימס, ומסלולי הסקי הפכו למסלולי שלג נמס ומים זורמים - והפכו מאתר סקי לפארק מים. במרכז הפארק נמצא "הר גאשמור" המלאכותי, שגובהו 27 מטרים (והוא ההר החמישי בגובהו במדינת פלורידה). בהר שלושה "מסלולי סקי" בצבעים שונים - המחלקים את הפארק לשלושה אזורים: ירוק, אדום וסגול. בתוך מבנה ההר הוסתרו צינורות המים של מתקני הפארק. באזור המורד הירוק מספר מגלשות מים. ניתן להגיע אליהם בטיפוס במדרגות או באמצעות רכבל-כיסא. אזור זה נמצא בסמוך לפסגת הר גאשמור. באזור נמצאים המתקנים הבאים: ה"נפילה מהפיסגה" (באנגלית: Summit Plummet) הכולל נפילה חופשית מגובה 36 מטרים, כאשר המחליקים במגלשה יכולים להגיע למהירות של 89 קמ"ש. מתקן זה נחשב למתקן הנפילה החופשית הארוך והמהיר בעולם, והוא מוזכר בספר השיאים של גינס. מעיינות טימבואוט (Teamboat Springs - מעיינות סירת הקבוצה). מתקן זה כולל נסיעה במורד אשדות שאורכם 426 מטרים. ההפלגה מתבצעת ברפסודת גומי בה בין 4 ל-6 נוסעים. סלאש גאשר (Slush Gusher) - מגלשת מים שגובהה 27 מטרים, ואורכה 76 מטרים. הגולשים מגיעים למהירות של 56 קמ"ש. המגלשה כוללת שתי "מדרגות" ושלושה אזורי החלקה. באזור המורד הסגול מספר מתקנים בהם שתי מגלשות צמודות - דבר המאפשר מרוצים בין הגולשים: טבילה כפולה במורד הגבעה (Downhill Double Dipper) שתי מגלשות מים צמודות המאפשר מרוץ בין שני גולשים. גובה המגלשות 15 מטרים, ואורך הגלישה 70 מטרים. הגולשים מגיעים למהירות של 40 קמ"ש. שעונים מודדים את משך המירוץ ושערים אוטומטיים נפתחים בתחילת המרוץ ומונעים ירידת גולשים לפני הזמן. סופות השלג (Snow Stormers) הוא מתקן הכולל שלוש מגלשות מים מפותלות, בהן מחליקים על מחצלת. אורכן של כל אחת מהמגלשות 107 מטרים. מרוצי טובוגאן (Toboggan Racers) שמונה מגלשות מים צמודות שאורכן 76 מטרים. במגלשה זו מחליקים על מזרנים. אזור המורד האדום נמצא בחלקו האחורי של הפארק. באזור זה מתקן אחד בלבד שאינו משמש למרוצי גלישה, מאחר שמסלולי הגלישה שונים זה מזה: אשדות נמלטים (Runoff Rapids) הוא מגלשת מים שאורכה 180 מטרים. המתקן כולל שלוש מגלשות - שתים שאינם מקורות ואחת מקורה. באזור בסיס ההר של הפארק מספר מתקנים: המפרץ הנמס (Meltaway Bay) הוא בריכת גלים ששטחה 4,000 מ"ר, הנמצאת לרגלי הר גאשמור. העמק חוצה הארץ (Cross Country Creek) הוא אשד איטי המקיף את שטח הפארק. אורכו של הנהר 910 מטרים והוא זורם באיטיות ומאפשר שיט אבובים עליו. הנהר מוביל את השטים לתוך מנהרות קרח בהם המים קפואים (האזור היחיד בפארק בו המים אינם מחוממים). משך זמן ההקפה של הפארק - בין 20 ל-30 דקות. אזור פטרול הסקי (Ski Patrol) הוא אזור המיועד לילדים קטנים וכולל בריכת פעוטות, מגלשת מים פתוחה קטנה המותאמת לילדים, ומגלשה סגורה מהירה יותר, וכן פסגת טייק (Tike's Peak) - אזור של מגלשות מים איטיות יותר המיועדות לילדים. מדיה וקבצים בנושא חוף סופת השלגים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חוף סופת השלגים תיאור מתקן הנפילה מהפיסגה תיאור מתקן מעיינת טימבואוט. תיאור מתקן הסלאש גאשר תיאור מתקן טבילה כפולה במורד הגבעה תיאור מתקן סופות השלג. תיאור מתקן מרוצי טובוגאן. תיאור מתקן אשדות נמלטים תיאור המפרץ הנמס תיאור מתקן העמק חוצה הארץ.
מוסקטרים

מוסקטרים או מוסקטרים של המשמר היו פלוגה לוחמת של משק הבית המלכותי שהייתה אמונה על אבטחת המלוכה הצרפתית. הם נוסדו בשנת 1622 כאשר לואי השלושה-עשר רענן את חיל הפרשים הקלים, שנוצרו על ידי אביו של לואי, אנרי הרביעי. הוא חימש אותם במוסקטים והמוסקטרים (ומכאן שמם) נלחמו בקרב הן ברגל (כחי"ר) והן על סוס (כפרשים). הם הקימו את המשמר המלכותי עבור המלך בזמן שהוא היה מחוץ למגורי המלוכה (בתוך בתי המגורים המלכותיים, משמר המלך היה גוף האבטחה האישי שלו). המוסקטרים של המשמר לבשו סוג מוקדם של מדים צבאיים עם תחפושת (המכונה soubreveste), המעיד על כך שהם "שייכים" למלך וצלב לבן רקום ציין את העובדה שהם נוצרו במהלך מרידות ההוגנוטים בתמיכה המטרה הקתולית. זמן קצר לאחר הקמת המוסקטרים הוקמה יחידה שנייה של שומרי הקרדינל שהייתה כפופה לקרדינל רישלייה. עם מות הקרדינל בשנת 1642 הועברה היחידה לאחריות יורשו הקרדינל מאזארן, שפירק את המוסקטרים שלו בשנת 1646. הוא החיה את המוסקטרים בשנת 1657 עם פלוגה של 150 גברים ועם מותו בשנת 1661, המוסקטרים עברו מהקרדינל אל לואי הארבעה-עשר. בשנת 1664 אורגנו שתי היחידות מחדש: פלוגה אחת קיבלה את השם "מוסקטרים אפורים" בשל צבע סוסיהם, ואילו השנייה נקראה "מוסקטרים שחורים" (nous mousquetaires gris ), משום שרכבו על סוסים שחורים. בערך באותה עת, הוכפל גודלן של יחידות המוסקטרים. המוסקטרים היו מהיוקרתיים מבין היחידות הצבאיות והחברות בהן הייתה שמורה לאצילים. עם הרפורמות של מישל לה טלייה – שאיפשרו מספר מסוים של שנות שירות צבאי לפני שאצילים יכלו להגיע לדרגת קצין – אצילים רבים ביקשו לעשות שירות זה ביחידות המוסקטרים. בשנת 1776 פורקו המוסקטרים על ידי לואי השישה-עשר מסיבות תקציביות. ברפורמה משנת 1789, הם פורקו שוב זמן קצר לאחר המהפכה הצרפתית. הם עברו רפורמה ב-6 ביולי 1814 והתפרקו באופן סופי ב-1 בינואר 1816 וחדלו מלהתקיים. ד'ארטניאן (הבסיס ההיסטורי לדמותו של ד'ארטניאן בשלושת המוסקטרים של דומא) אנרי ד'אראמיס (הבסיס ההיסטורי לדמותו של ארמיס) ארמנד ד'אתוס (הבסיס ההיסטורי לדמותו של אתוס) אייזק דה פורתאו (הבסיס ההיסטורי לדמות פורתוס) ז'אן-ארמנד דו פייר דה טרויזוויל (הבסיס ההיסטורי לדמותו של מסייה דה טרוויל) גילברט דו-מוטייה, מרקיז דה לאפייט (לימים גנרל מלחמת המהפכה האמריקאית) לואי דה רוברוי, דוכס דה סן-סיימון אטיין דה בורה, ראש העיר הראשון של ניו אורלינס מוסקטרים. שנת 1660 מוסקטרים בשנת 1660 מוסקטרים, סוף המאה ה-17 מוסקטרים ב-17 במרץ 1677. קטע מתמונה. מוסקטרים במהומת גנט, 1678. קטע מתמונה. סקירת מוסקטרים שחורים במישור סבלונים. מאת רוברט פול פונסה אנטואן, 1729 מוסקטרים מנגנים בשנת 1724. מוסקטר המשמר, 1724 מוסקטרים אפורים ושחורים, 1745 מוסקטרים, 1816 מוסקטרים, 1816. שומרי הקרדינל Chartrand, Rene (2013). French Musketeer 1622-1775. Osprey Publishing. ISBN 9781780968612. מדיה וקבצים בנושא מוסקטרים בוויקישיתוף
מרים (אונייה)

מרים הייתה אוניית משא מונעת קיטור שנרכשה על ידי חברת לויד ימי ארץ ישראלי בע"מ. שמה המקורי 'סורנטו' (Sorrento) הוחלף למרים. האונייה נרשמה ברשומות נמל חיפה בשנת 1938. היא נרכשה במקומה של האונייה הר כרמל שנשרפה. שמה ניתן לה על שם אשת המנהל הכללי של החברה מר לזר ברקוביץ (ברקוביצ'י). היא הפליגה תחת דגל צי הסוחר של פלשתינה תחת המנדט הבריטי. האונייה מרים הייתה מדגם "חדר הגה פתוח", ובחורף בים הצפוני התנהלה החזקת משמרת גשר והגה בתנאים קשים ביותר. בין הימאים היהודים ששרתו על מרים היה אריה דיסקין, לימים "רב מלחים" באניות הצי הישראלי, ובעל פנקס ימאי מספר 1, הימאי הראשון של מדינת ישראל. במלחמת העולם השנייה הובילה מרים מטען מהים התיכון לאנגליה ובדרכה חזרה, חזרה עם מטען מאנטורפן למצרים. בינואר 1940 בצאתה מהים הצפוני הותקפה על ידי מטוס גרמני שהטיל עליה שלוש פצצות שאמנם לא פגעו בה ישירות, אך הסבו נזק לציר ההגה שלה. באותו ערב, באזור עיר הנמל דובר, הותקפה מרים שנית והפעם יצאה מההתקפה בשלום. בעקבות התקפות אלה מוגנו גשר הפיקוד ועמדת ההגאי בשקי חול. את ההפלגה הבאה לאירופה עשתה כמגויסת לצי המלכותי הבריטי, והיא טובעה במבואות הנמל הצרפתי ברסט. אינדקס של רב חובל הלל ירקוני, מספרו "75 שנות ספנות עברית בא"י "
חברת ספנות ארץ-ישראלית

חברת ספנות ארץ-ישראלית (Palestine Shipping Co. Ltd) נוסדה בשנת 1934 במטרה להוציא הון מגרמניה הנאצית. בעלי החברה היו ארנולד ברנשטיין, איש ספנות ושיט, וקבוצת יהודים גרמניים שעלו לארץ ישראל. הם רכשו אונייה וקראו לה "תל אביב" ומשנרשמה, קבלה את סימנה א/ק1 (אוניית קיטור מספר אחת). "תל אביב" הייתה דגם מעורב למטען ולנוסעים. שופרה והותאמה להשיט 400 נוסעים בתאים נוחים מאווררים וברמה אחידה. ב-17 במאי 1935 נרשמה במרשם האוניות בנמל חיפה, והניפה דגל צי מנדטורי. הורדת מחיר כרטיס הנסיעה של מתחרים שהפעילו 'מהלכים' אצל שלטונות נמל טרייסטה, וקשריהם של אלה עם בעלי החברה האיטלקית המתחרה בקו הזהה, חברת 'לויד טרייסטינו' (אנ'), הפכה את פעילות החברה להפסדית והיא התמוטטה. נאמר אז כי "רק חברה הזוכה לתמיכה ממשלתית מתאימה יכולה לשאת בכך וחברת הספנות הישראלי, למרות יומרת השם לא זכתה לתמיכת מוסדות היישוב". באוקטובר 1937 נמכרה אונייתה היחידה "תל אביב" לחברת ספנות יפנית. דוד רמז. לרוח הים. תל אביב, הוצאת חבל ימי לישראל, תשי"ב-1952. עמ' 29-32. ירמיהו הלפרן. תחית הימאות העברית. תל אביב, "הדר" הוצאת ספרים בע"מ, תשכ"א. הדפסה חוזרת בסיוע משרד הביטחון/ההוצאה לאור, יוני 1982. עמ' 338. רב חובל זאב הים. ספינות מספרות – תולדות הספנות הישראלית". תל אביב, הוצאת ספרים אחיאסף בע"מ, 1968. עמ' 117-120. שמואל טולקובסקי. יהודים יורדי-ים. תל אביב, הוצאת אותפז, 1970. עמ' 173-174. צבי הרמן. הכובשים בים נתיבה – תולדות הספנות העברית. תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד בשיתוף עם החבל הימי לישראל, 1978. עמ' 62-64. רב חובל הלל ירקוני. הים, האנייה ועם ישראל. חיפה, פרדס הוצאה לאור, 2009. עמ' 211. דניאלה רן. "תרומתה והשפעתה של העלייה הגרמנית להתפתחות הספנות בארץ ישראל". עבודה לתואר מוסמך באוניברסיטת חיפה, 1993. עמ' 59-63. האניה "תל אביב" מפליגה ליאפאן, הארץ, 18 באוקטובר 1937
בוסטון טרייר

בוסטון טרייר הוא גזע כלבים שמקורו בארצות הברית ובכך מהווה את אחד הגזעים היחידים שפותחו בארצות הברית. מקורו של גזע קטן זה הוא כנראה בהכלאות של בולדוג וטרייר אנגלי לבין בולדוג צרפתי ובוקסר אשר נעשו בבוסטון. יש המכנים את הבוסטון טרייר כ "הג'נטלמן האמריקאי" או כ"כלב הלאומי של ארצות הברית". הבוסטון טרייר הוא כלב עם מבנה גוף ריבועי חסון, קומפקטי, קצר ושרירי בעל קו גב ישר ועומק חזה בולט. נשיאת גופו קלה ומלאת חן, גפיו חזקות וישרות וזנבו קצר. ראשו של הבוסטון טרייר קצר וריבועי רמז למורשת הבולדוג - המתבטא גם באופיו הנחרץ. עיניו עגולות וגדולות המרוחקות זו מזו, ואוזניו קטנות וזקופות. שערו של הטרייר הבוסטוני קצר, חלק, מבהיק ובעל מרקם עדין. צבעיו מנומר, שחור או מעין שחור אדמדם עם כתמים לבנים. מגדלי הגזע מבחינים בין שלוש קבוצות של הבוסטון טרייר הנקבעים על פי המשקל של הכלב: בקבוצה הראשונה (הקלה) הכלבים שוקלים מתחת ל 6.8 ק"ג. בקבוצה השנייה (הבינונית) הכלבים שוקלים עד 9 ק"ג. הקבוצה השלישית (הכבדה) בה הכלבים שוקלים מתחת 11.4 ק"ג. הבוסטון טרייר הוא כלב מלא חיים, אינטליגנטי, אלגנטי מעביר רושם של נחישות, כוח ואקטיביות עם סגנון אצילי ועדין. הבוסטון טרייר הוא כלב חכם, בן לוויה מסור ומעניק אהבה וידוע בסבלנותו ואהבתו לילדים. הבוסטון טרייר מתאים להיות גם בן לוויה לאנשים מבוגרים, ולעיתים קרובות משמש ככלב לטיפול ושיקום אנשים עם צרכים מיוחדים. הבוסטון טרייר רגישים מאוד לטון הדיבור של בעליהם, ולכן הם קלים יחסית לאילוף. האינטליגנציה שלהם, והרצון שלהם לרצות את בעליהם, מאפשרת להם ללמוד ללא בעיה ובמהירות רבה. בעלי כלבים רבים מדווחים כי הבוסטונים שלהם משמשים ככלבי שמירה טובים ואשר נובחים רק בשעת הצורך. בתוך כך, יש כאלה המדווחים כי כלביהם אינם נובחים כלל. בעקבות תכונותיו החיוביות וגודלו הקומפקטי, הבוסטון טרייר הוא מהכלבים הפופולריים ביותר בארצות הברית. כלבים אלה, בעלי מבנה פנים פחוס וקצר, עלולים לסבול מבעיות נשימה בשעת לחץ או מאמץ (בעיקר בתנאי מזג אוויר קשים, חום או קור). בנוסף, הם עשויים לנחור או לרייר. בעקבות אגן הירכיים הצר של הבוסטוניות ומבנה הראש הרחב של הגורים, המלטות של גזע זה עלולות להיות מסובכות ולעיתים יש צורך לערוך ניתוח קיסרי. בעיות לב וסרטן העור נמצאו כבעיות שכיחות לגזע, כמו גם בעיות עיניים הנובעות מכך שהן בולטות מארובות העיניים. במספר כלבים אשר הורבעו על ידי מגדלים לא אחראיים נתגלו בעיות התפתחות הקשורות לליקויים בגולגולת, במוח ובעצמות של הכלבים. הבוסטון טרייר מתאים לגור בדירה בעיר כמו גם בסגנון חיים כפרי. גזע זה יחסית לא פעיל כאשר גר בבית ויכול להסתדר גם ללא גינה. הבוסטון טרייר רגיש לתנאי מזג אוויר קיצוניים. בין 12–15 שנים, למרות שיש בוסטונים רבים המגיעים לגילאים מופלגים הרבה יותר. בין 3–4 גורים. כאמור, בגלל הראש הרחב של הגורים, ניתוח קיסרי הוא דבר שבשגרה אצל גזע זה. מדיה וקבצים בנושא בוסטון טרייר בוויקישיתוף בוסטון טרייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מספ7ים

מספ7ים (באנגלית: Numb3rs) היא סדרת מתח אמריקאית בכיכובו של רוב מורו כסוכן FBI העולה על עקבות פשעים בדרכים שונות ומתוחכמות. היא שודרה ברשת CBS בשנים 2005 עד 2010, בישראל היא שודרה ב-yes stars 2 ואחר כך עברה ל-yes stars Action. הסדרה מתרכזת בצורה אחידה על היחסים בין דון אפס, לבין אחיו צ'ארלי אפס, ואביהם, אלן אפס, ועל מאמצי האחים להילחם בפשע, בעיקר בלוס אנג'לס. פרק אופייני מתחיל עם פשע, אשר נחקר לאחר מכן על ידי קבוצת סוכני הבולשת הפדרלית של ארצות הברית (FBI) שמונהגת על ידי דון, ומתואר באופן מתמטי על ידי צ'ארלי, לעיתים עם עזרתם של לארי פילנהרדט, אמיטה רמנוג'אן ושני הסוכנים האחרים קולבי גריינג'ר ודייוויד סינקלייר. דון אפס (רוב מורו) – סוכן FBI צ'ארלי אפס (דייוויד קרומהולץ) – מתמטיקאי ויועץ FBI אלן אפס (ג'אד הירש) – מתכנן עירוני בלוס אנג'לס לשעבר ואביהם של דון וצ'רלי לארי פלינהרדט (פיטר מקניקול) – פיזיקאי ויועץ FBI קולבי גריינג'ר (דילן ברונו) – סוכן FBI ופושע לשעבר דייוויד סינקלייר (אלימי בלארד) – סוכן FBI מייגן ריבס (דיאן פאר) – סוכנת ופסיכולוגית ב-FBI (עזבה בסוף עונה 4) אמיטה ראמנוג'אן (נבי רוואט) – מתמטיקאית ויועצת FBI ליז וורנר (איה סומיקה) – סוכנת מיוחדת ב-FBI מדיה וקבצים בנושא מספ7ים בוויקישיתוף "מספ7ים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מספ7ים", באתר AllMovie (באנגלית) "מספ7ים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מספ7ים", באתר Metacritic (באנגלית) "מספ7ים", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "מספ7ים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מסכה (סרט)

מסכה (באנגלית: Mask) הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1985, בכיכובם של שר ואריק סטולץ ובבימויו של פיטר בוגדנוביץ'. הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של הנער רוי ("רוקי") ל. דניס (1961–1978), נער אמריקאי בעל תסמונת Craniodiaphyseal dysplasia (אנ') (המכונה גם ליוניטיס) הגורמת לעיוות הגולגולת ומראה הפנים. הסרט עוסק בסוגיות חברתיות הנוגעות לקבלת החברה את השונה ואת מאבקה של אם למען שוויון הזכויות וההזדמנויות של בנה שנולד עם תסמונת זו. הסרט מספר את סיפור יחסיהם של הנער רוקי (אריק סטולץ) אשר נולד מעוות בשל המחלה הנדירה, אימו (שר) וחבורת האופנוענים אליה משתייכים האם ובן זוגה (סם אליוט). האם שואפת להעניק לבנה אורח חיים נורמלי וחינוך איכותי על אף שהיא עצמה חיה חיים הנחשבים "פרועים" ומחוץ לנורמות המקובלות. מאבקיה מופנים גם אל החברה אשר מקבלת את בנה בחוסר סובלנות, התנשאות או רחמים וגם כלפי הממסד המפלה אותו על רקע מחלתו. חלק ממאבקה היה כנגד מנהל בית הספר אליו רצתה לרשום את בנה אשר ניסה לסווגו כבעל פיגור שכלי כדי למנוע ממנו להגיע אל בית הספר, במקום להתמודד בעצמו עם קבלת השונה. מאבק אחר היא מנהלת כנגד הרופאים, אשר מאז לידתו של רוקי, מבשרים לה כי רוקי צפוי למות תוך חודשים ספורים. במסגרת חבורת האופנוענים, בעלת התדמית הקשוחה והנונקונפורמיסטית, מתקבל רוקי באהבה ובאופן הטבעי ביותר, שם מוצא הבנה ועזרה ובינו לבינם נרקמת חברות. רוקי מצליח בלימודיו ומשגשג בהם מעבר לרגיל. הוא מתקבל לעבודה כמדריך במחנה קיץ של עיוורים וממשיך להתקדם בכל תחומי חייו. ביטחונו העצמי עולה והוא אף מתאהב בנערה עיוורת (לורה דרן) אשר רואה רק את יופיו הפנימי ונמשכת אל טוב ליבו. בשלב זה הוא אף מסייע לאמו לנסות להיגמל מהסמים אותם היא צורכת. סופו הטרגי של הסרט, כמו גם בסיפורו האמיתי של רוקי, עם מותו בעת שישן. הסרט זכה לשבחים וביקורות חיוביות רבות עם צאתו ולאחר מכן. הביקורות משבחות את בחירותו של הבמאי בוגדנוביץ' לעסוק בצדדים החיוביים והאופטימיים של סיפור - מערכת היחסים שלו עם האופנוענים, אהבתו ואישיותו החיובית, ואף להשתמש בהומור, במקום ליצור סרט רגשני וצפוי מראש. הסרט היווה אבן דרך בקריירה של בוגדנוביץ' לאחר מספר כישלונות חרוצים בסרטיו הקודמים, בשנות ה-70. שר, שעיקר עיסוקה עד אותה עת היה במוזיקה ובשירה, התקבלה כשחקנית דרמה רצינית ומוערכת ואף זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט בפסטיבל קאן. בעקבות הסרט גם פרצו לתודעה השחקנים אריק סטולץ ולורה דרן (הופיעה כשחקנית משנה). "מסכה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מסכה", באתר נטפליקס "מסכה", באתר AllMovie (באנגלית) "מסכה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מסכה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מסכה", באתר Metacritic (באנגלית) "מסכה", באתר אידיבי "מסכה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) על הנער רוי ל. דניס בוויקיפדיה האנגלית
מסכה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מסכה – חפץ המכסה את הפנים מסכה רפואית (נקראת גם מסכה כירורגית או מסכת מנתחים או נשמית כירורגית) – מסכה המשמשת אנשי רפואה בעת טיפול בחולים, ומיועדת ללכוד חיידקים ונגיפים הנפלטים מהפה ומהאף של הצוות הרפואי מסכת גז או מסכת אב"כ – אמצעי מיגון נשימתי כנגד גז רעיל הנמצא באוויר מסכת סינון אוויר – אביזר מסכה הנחבשת על הפנים כדי להגן על מערכת הנשימה מפני זיהום אוויר מסכת מת או מסכת מוות – יציקה (שעווה, טיח ולעיתים ארד), המיוצרת לפי פניו של אדם לאחר מותו מסכה (תיאטרון) – (באנגלית – Masque) (באנגליה ומערב אירופה במאות 16–17) – הצגה תיאטרלית, שבוצעה תכופות כבידור בחצר המלך, ושכללה ריקודים, דיאלוגים, פנטומימה וזמרה. מסכה (סרט) – סרט דרמה משנת 1985 (בכיכובם של שר ואריק סטולץ) המסכה (סרט) – סרט קומדיה משנת 1994 (בכיכובם של ג'ים קארי וקמרון דיאז) המסכה (קומיקס) – חוברת קומיקס בנושא הסרט המסכה (סדרת אנימציה) – סדרה מצוירת בעקבות הסרט מסכה (קוסמטיקה) – תכשיר קוסמטי לפנים מיסכה – כפר ערבי הרוס במישור החוף מסחה מסכת