laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלונטר (אלבום)

פלונטר הוא אלבום הבכורה של הזמר רמי פורטיס שיצא ב-1978. את השם הציע דני סנדרסון לפורטיס. האלבום כולל את הלהיט "רד מעל מסך הטלוויזיה שלי", ששודר בתוכנית "עלי כותרת" בהנחיית ירון לונדון, בהשתתפות רמי פורטיס, חברי להקתו ושולץ האיום. כעבור שנים צולם וידאו קליפ עבורו שפתח את שידורי ערוץ 24 (הופק על ידי הערוץ) בהשתתפות רמי פורטיס, ירמי קפלן, חמי רודנר ויהלי סובול. סמי בירנבך, שהפך מאוחר יותר לסולן להקת מינימל קומפקט שבה היה חבר גם פורטיס, כתב את מילות רוב השירים. להיטים נוספים מתוך האלבום אותם ניתן למנות הם: "המוות אינו מחוסר עבודה", "אינקובטור", "דבש" וכן "שמש לך מצפים" – שיר שקט ומלודי בקצב הרגאיי. האלבום מתנהל באווירה הומוריסטית ומושפע ברובו מהפּאנק של אותה התקופה. ב־2008 יצא "פלונטר" במהדורה מחודשת. את האלבום פותח פורטיס כשהוא שר מילים באיטלקית-ג'יבריש, לרקע מחיאות כפיים מהקהל. לאחר מכן נשמע חיים רומנו אומר "יאללה איזק, תגיד שבת שלום ונלך", דמות שעונה לו "רק רגע" ואז מתחיל השיר "דבש". המשפט שאומר רומנו והתשובה שנאמרת לו הם הרמזים למערכון "שבת שלום" של הגשש החיוור. את עטיפת האלבום צילם ז'ראר אלון ועיצבה נורית עגור. השירים "למדי אותי הלילה", ו"מחפש את עצמי" נכנסו למצעדים השבועיים בגלי צה"ל, אך לא זכו להצלחה בהם. כמו כן השיר "שמש לך מצפים" נכנס למצעדים השבועיים ברשת ג' ובגלי צה"ל, אך גם לא זכה להצלחה בהם. פורטיס הקליט את אלבום הסולו השני שלו, "סיפורים מהקופסא", עשר שנים מאוחר יותר, לאחר פירוקה של מינימל קומפקט. ב-15 בפברואר 2008, האלבום דורג במקום השלישי ברשימת 50 אלבומי הבכורה הישראליים הטובים בכל הזמנים, מטעם מוסף 7 לילות של עיתון ידיעות אחרונות. המוזיקה לשירים הולחנה על ידי רמי פורטיס. חיים רומנו - גיטרה, הפקה מוזיקלית נטי ויסמן - גיטרה חשמלית יוסי בוזין - תופים דויד גריבס, חיים רומנו וקובי כהן - גיטרה בס פטר ורטהיימר - סקסופון דודי רוזנטל - פסנתר וקלידים טוני בראוור - כינור חשמלי קורין אלאל, נאוה ברוכין וריקי מנור - קולות רקע רפי מלול - הפקה ביקורת על פלונטר, באתר השרת העיוור (עותק שמור) יואב קוטנר, ביקורת על האלבום, מעריב, 1 בפברואר 1979 "דבש" ו"רד מעל מסך הטלוויזיה" - בתוכנית הסיום של "עלי כותרת" עם ירון לונדון, 1979, בערוץ היוטיוב של כאן 11 ynet, היה דבש, באתר ynet, 9 בינואר 2008 דודי פטימר, ‏הכישלון במכירות והסאונד החדשני: 40 לאלבום הבכורה של רמי פורטיס, באתר מעריב אונליין, 10 בפברואר 2018 פלונטר במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88 שוורץ, אמיר (2024-03-23). ""הקהל פירק את המושבים וזרק עליי דברים. בסוף כבר לא היה לי איפה להופיע"". Ynet. נבדק ב-2024-03-23. סיפורם של שלושה שירים שנולדו במלחמה אחת - יום הכיפורים, נבדק ב-2022-10-07 כל ההתחלות קלות, מוסף 7 לילות, ידיעות אחרונות עמוד 6, 15 בפברואר 2008
קופר (אי)

האי קופר (אנגלית: Cooper Island) הוא אי בצידה הצפוני של הכניסה לפיורד דריגלסקי (Drygalski Fjord) שבקצהו הדרום-מזרחי של האי ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים שבדרום האוקיינוס האטלנטי, ואורכו שלושה ק"מ. האי התגלה על ידי משלחתו של ג'יימס קוק ב-1775 ונקרא על שם לוטננט רוברט קופר, קצין על אחת מספינותיו של קוק, אה"מ רזולושן (HMS Resolution). מצר באורך של כ-1.5 ק"מ שניתן למעבר ספינות, מפריד בין האי קופר לבין חופי ג'ורג'יה הדרומית. הנקודה הגבוהה באי היא 416 מטרים מעל פני הים, ופסגותיה מושלגות. כאחד מהאיים בג'ורג'יה הדרומית שאין בהם חולדות, קופר הוא האי היחידי שזוכה להגנה מיוחדת (Special Protection Area). כמות גדולה של עופות ים מקננות בו, כמו: יסעור שלג, פריון אנטארקטי (Antarctic Prion), זוגות של אלבטרוס שחור גבות, פינגווין רצועת-הסנטר ופינגווין הסלעים. כמו כן האי הוא בית גידול לדובי ים, אחד המקומות היחידים שבהם הם לא ניצודו. אדמת האי מכוסה בעשב ציצה.
צסק"א מוסקבה

האם התכוונתם ל... צסק"א מוסקבה (אגודת ספורט) – אגודת הספורט המרכזית של הצבא הרוסי צסק"א מוסקבה (כדורגל) – קבוצת כדורגל רוסית צסק"א מוסקבה (כדורסל) – קבוצת כדורסל רוסית צסק"א מוסקבה (כדורסל נשים) – קבוצת כדורסל נשים רוסית צסק"א מוסקבה (כדורעף) – קבוצת כדורעף רוסית צסק"א מוסקבה (הוקי קרח) – קבוצת הוקי קרח רוסית צסק"א מוסקבה (כדוריד) – קבוצת כדוריד רוסית צסק"א מוסקבה (כדורגל חופים) – קבוצת כדורגל חופים רוסית צסק"א מוסקבה (קטרגל) – קבוצת קטרגל
פרינס אולף הארבור

פרינס אולף הארבור (באנגלית: Prince Olav Harbour) הוא נמל קטן בחלקו הדרום-מערבי של מפרץ קוק על החוף הצפוני של ג'ורג'יה הדרומית באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. במהלך המאה ה-19 שימש האי ג'ורג'יה הדרומית כבסיס לציד כלבי ים. במאה ה-20 שימש האי כבסיס לציידי ליוויתנים. פרינס אולף הארבור היה מיקומו של אחד משבעה בסיסים אלה ברחבי האי. התחנה הוקמה ב-1911 כבית חרושת צף וב-1916 הוקמה שם תחנה קבועה. התחנה המשיכה לפעול עד מרץ 1931 ואז נסגרה. שמו של המקום ניתן לו ב-1912 על ידי ציידי הלווייתנים הנורווגים על שמו של נסיך הכתר אולף. Abandoned Whaling Station Prince Olav Harbour - South Georgia Prince Olav Harbour Whaling station
זורן

נהר הזורן (בצרפתית: Zorn) הוא נהר שאורכו 96.8 ק"מ ומוצאו בהרי הווז' ברום של 840 מטר מעל לגובה פני הים. הזורן נשפך אל תוך נהר המודר (Moder) שנשפך אל תוך נהר הריין. סמוך למוצא הנהר, הנהר מפוצל לשני יובלים הזורן הצהוב והזורן הלבן. הזורן הצהוב נובע בגובה של 840 מטר צפונית לפסגת הר גרוסמן (987 מטר). לזורן הלבן מספר נביעות בקרבת הר ברייטארדטל (Breithardthal) ברום של 480 מטר. שני היובלים זורמים כמעט במקביל משני עבריו של רכס הר האש (crête de la montagne de feu) ומתאחדים כ-6.5 ק"מ מהמוצא של הזורן הצהוב ברום של 300 מטר מעל לגובה פני הים. כמו רוב הנהרות שמוצאם בהרי הווז' גם נהר זה מוצאו במערב הרי הווז' אך בניגוד לשאר הנהרות, נהר הזורן זורם צפונה על רכס הווז' ולא יורד למישור הלורן ובסוף יורד מרכס ההרים בעיר סאברן לכיוון מזרח, מישור אלזס. באלזס נהר זה היה נתיב תחבורה חשוב ועל גדותיו נבנו מבנים רבים. במהלך השנים הנתיב שימש שם לשימושים אחרים בהם שימש כחלק מתעלת מארן-ריין, ממסילת ברזל שמחברת בין שטרסבורג וסארבור. הנהר חוצה עיירות וערים רבות בדרכו שהעיקריות שבהן הן סאברן וברימאט (Brumath). הזורן מתנקז אך נהר במודר בקומונה רורווילר (Rohrwiller) ברום של 122 מטר. מפגש הנהרות מתרחש כ-5 ק"מ מערבית לנהר הריין, אך נהר המודר ממשיך לזרום צפונה ונשפך אל נהר הריין רק כ-20 ק"מ לאחר מפגש הנהרות. שיפוע נהר הזורן ממוצע ובממוצע הוא יורד 8 מטר ל-1000 מטר, זה גבוהה יותר משכניו האלזסיים סואה ששיפועו 2.8 מטר לק"מ והמודר ששיפועו 2 מטר לק"מ. ממוצע זה יכול להטעות מכיוון שבשליש מאורכו הוא זורם בהרי הווז' עד סאברן בהם השיפוע הוא 19 מטר לק"מ ובשני שלישים מאורכו הוא זורם במישור אלזס בו שיפועו הוא רק 1.25 מטר לק"מ. אגן הניקוז של הזורן הוא 756 קילומטר רבוע. מדיה וקבצים בנושא זורן בוויקישיתוף מידע על הנהר מאתר sandre - השירות ההידראולי הלאומי של צרפת
רכנפיים

רכנפיים (שם מדעי: Miridae) היא המשפחה הגדולה ביותר בתת-סדרת הפשפשים המונה יותר מ-10,000 מינים שונים בכ-1,300 סוגים, בישראל ידועים כ-300 מינים. (1988) Henry & Wheeler העריכו כי מספר המינים בעולם כנראה עומד על 20,000 כאשר רוב תת-המשפחות נפוצות בכמה יבשות. קל לזהות את הרכנפיים מבין משפחות אחרות לפי הקוּניאוּס (cuneus) בקצה הקוֹריאוּם (corium) שאינו מופיע בכנפיים של פשפשים ממשפחות אחרות. שם המשפחה נובע מהלחם המילים רך + כנף, זאת מאחר שגופם רך והעדין בניגוד למשפחות אחרות כגון התריסיתיים והסרחניים שהם בעלי קוטיקולה קשה יותר. הרכנפיים מופיעים בגדלים וצבעים שונים, לרוב קטנים מ-12 מ"מ, חלקם טורפים אך רובם צמחוניים. יש ביניהם שניזונים מצמחים מסוימים ויש שניזונים מקבוצות צומח גדולות יותר. צבע גופם לרוב בעלי גוני ירוק או צהוב אך חלקם בעלי גוונים שחורים, הכנפיים פעמים רבות צבעוניות בעלות הדפסים מגוונים. העינית תמיד חסרה, מלבד בתת-המשפחה Isometopinae. עדויות מאובנים מראות שהמשפחה הפכה נפוצה מאוד בתור המיוקן אשר בעידן קנוזואיקון, כנראה כתוצאה משינויים פאוניסטים אשר גרמו להתפשטות מהירה של עשבים וצמחים אחרים. תת-משפחה Bryocorinae שבט Dicyphini רכנף עדין Nesidiocoris tenuis תת-משפחה Deraeocorinae שבט Deraeocorini רכנף האשל Deraeocoris addendus רכנף טורף Deraeocoris pallens תת-משפחה Isometopinae תת-משפחה Mirinae שבט Mirini רכנף העירית Horistus infuscatus רכנף אדום-שחור Dionconotus neglectus רכנף חיוור Creontiades pallidus תת-משפחה Orthotylinae אורתוטילוס תת-משפחה Phylinae שבט Phylini קמפילומה חדגוונית Campylomma unicolor Henry, T.J. & Wheeler, A.G., Jr 1988. Miridae. pp. 251-507 in Henry, T.J. & Froeschner, R.C. (eds). Catalog of the Heteroptera, or True Bugs, of Canada and the Continental United States. Leiden : E.J. Brill xix 958 pp. מדיה וקבצים בנושא רכנפיים בוויקישיתוף רכנפיים, באתר ITIS (באנגלית) רכנפיים, באתר NCBI (באנגלית) רכנפיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רכנפיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רכנפיים, באתר GBIF (באנגלית) רכנפיים באתר הביולוגי האוסטרלי.
מודר

נהר המודר (בצרפתית: Moder) הוא נהר בצרפת שאורכו 93 ק"מ ומוצאו בצפון הרי הווז' ברום של 400 מטר מעל לגובה פני הים ונשפך אל נהר הריין ברום של 122 מטר. מקור שמו של הנהר הוא מ-Matrae שמה של האלת הנהרות הגאלית. הנהר יוצא בקרבת הקומונה זיטרסהיים ( Zittersheim) בנקודה שנקראת Moderfeld שנמצאת בהרי הווז' הצפוניים. המודר זורם לכיוון מזרח ונשפך לאחר 93 ק"מ אל נהר הריין. הנהר מושפע ממספר יובלים ושלושה נהרות: זינסל די נור (Zinsel du Nord) - נפגשים בעיר שוויגאוס-סיר-מודר (Schweighouse-sur-Moder) רוטבאך (Rothbach) - נפגשים בבישווילר זורן - נפגשים ברורווילר (Rohrwiller) שטח אגן הניקוז של המודר הוא 1,720 קילומטר רבוע. מדיה וקבצים בנושא מודר בוויקישיתוף מידע על הנהר מאתר sandre - השירות ההידראולי הלאומי של צרפת הרי הווז' הצפוניים הוא שמם של הרי הווז' מצפון למעבר הרים סאברן ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חלבון קולט אור

חלבון קולט אור (פוטורצפטור) הוא חלבון רגיש לאור, המעורב בתהליכי חישה ותגובה לאור במגוון יצורים. לדוגמה, חלבוני הרודופסין בתאי פוטורצפטור ברשתית של בעלי חוליות, פיטוכרום בצמחים, בקטריורודפסין ובקטריופיטוכרומים בחלק מהחיידקים. הם מתווכים תגובות אור מגוונות, כגון ראייה, פוטוטרופיזם, פוטוטקסיס, וכן מתווכים תגובות למחזורי אור-חושך כגון שעונים ביולוגיים ותגובות פוטופריודיזם שונות, כגון בקרה על מועדי פריחה בצמחים ועונת רבייה בבעלי חיים. חלבונים קולטי אור אופייניים מכילים קבוצה פונקציונלית וצבען שאיננו חלבון, המגיב לאור דרך פוטואיזומרציה או דרך תגובה תלוית אור. דבר זה מאתחל שינוי של החלבון הרגיש לאור, שגורם למפל העברת אותות. פיגמנטים נפוצים בחלבוני פוטורצפטור הם רטינל, פלאבין ובילין. מלנופסין: ברשתית של בעלי חוליות, מתווך את רפלקס האישון, מעורב ברגולציה של השעון הביולוגי. פוטופסין: ברשתית של בעלי חוליות, קליטה של מגוון צבעים של אור. רודופסין: ברשתית של בעלי חוליות, קליטה של גוני ירוק-כחול. פרוטאין קינאז C: מתווך דה-אקטיבציה של הפוטורצפטור, וכן התנוונות של הרשתית. UVR8: קליטה של קרינת UV-B. קריפטוכרום: קליטה של צבע כחול. פוטוטרופין: מתווך פוטוטרופיזם. פיטוכרום: קליטה של צבע אדום ואדום רחוק. בזרעי צמחים, חלבונים קולטי אור אחראיים להגדרת תהליך הפוטומורפגנזה. תהליך זה קורה כאשר זרע נמצא בחשיכה גמורה, ואז נחשף לאור. חשיפה קצרה לקרינה אלקטרו-מגנטית, ובפרט לקרינה בתחום האדום והאדום הרחוק, משפעלת את הפיטוכרום המצוי בזרע, השולח אות דרך מסלול מעבר אותות לתוך הגרעין, ושם מגרה מאות גנים האחראים לצמיחה והתפתחות. תא קולט אור ביולומינסנציה
טורפניתיים

טוֹרְפָנִיתִיִּים (שם מדעי: Reduviidae) היא משפחה בעלת תפוצה עולמית גדולה של פשפשים טורפים. בעולם ידועים כ-7,000 מינים, מתוכם כ-90 בישראל. גודל הבוגרים נע בין 4 עד 40 מ"מ, וגופם לרוב סגלגל ומוצק או עדין וארוך. לרוב ניתן לזהות את טורפניתיים על פי החדק המעוקל, יחסית למשפחות פשפשים אחרות. במינים רבים קצה החדק מונח על stridulitrum מחוספס שבעזרתו החרק מסוגל להשמיע קולות צרצור המשמשים לזיהוי או הרתעה. הארס של טורפניים אינו מסוכן לאדם אך מינים אחדים כמו העפרור עלול לגרום לכאב חד. במינים מסוימים נמצא כי לארס תכונות אנטיביוטיות לחיידקים גרם שליליים כגון Escherichia coli ואחרים כמו גם החיידק גרם חיובי Streptococcus pyogenes. חלק מהפשפשים, מתת-המשפחה Triatominae הם מוצצי דם הגורמים להפצת מחלת צ'אגאס ברחבי אמריקה הדרומית. תת-משפחה Emesinae שבט Emesini שעירית Stenolemus mnesis שבט Ploiariolini דוקוץ יתושי Empicoris mediterraneus שבט Leistarchini שוור הבתים Ploiaria domestica תת-משפחה Harpactorinae שבט Harpactorini רצען מנומר Rhynocoris punctiventris רצען משולבק Rhynocoris bipustulatus רצען פעוט Rhynocoris abeillei קורנוס מצרי Coranus aegyptius קורנוס שחור Coranus niger רצענית ססגונית Sphedanolestes annulatus שבט Rhaphidosomatini קיסם מדברי Rhaphidosoma lutescens תת-משפחה Peiratinae טורפן שחור-בטן Ectomocoris melanogaster תת-משפחה Reduviinae עפרור חום Holotrichius rotundatus עפרור שחור Holotrichius innesi פסירה צפונית Pasira basiptera טורפנית דרומית Reduvius tabidus טורפנית מצויה Reduvius jakovleffi טורפנית להב Reduvius falsus נגוסטת גידל Nagusta goedelii תת-משפחה Stenopodainae דגניתית לינוואורי Pakesia linnavuorii אנקולי בהיר Oncocephalus aspericollis מדיה וקבצים בנושא טורפניתיים בוויקישיתוף טורפניתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טורפניתיים, באתר ITIS (באנגלית) טורפניתיים, באתר NCBI (באנגלית) טורפניתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טורפניתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טורפניתיים, באתר GBIF (באנגלית) אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 101
אגנו

אגנו (גם הגנאו; בצרפתית: Haguenau, באלזסית: Hàwenàu, בגרמנית: Hagenau האגנאו) היא עיר במעמד קומונה במחוז בא-רן בחבל גראנד אסט הצרפתי. אגנו נמצאת 28 קילומטר מצפון לבירת המחוז שטרסבורג. זו העיר הרביעית באוכלוסייתה באלזס, וה-11 בחבל גראנד אסט, והעיר הגדולה ביותר האלזס בשטח של 182.59 קמ"ר. רוב שטח הקומונה הוא יער כאשר השטח הבנוי של העיר נמצא בדרום היער. העיר נוסדה בשנת 1115 על ידי פרידריך השני, דוכס שוואביה על אי בנהר המודר. ב-1164 בנו פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עדכן את כתב האמנה של העיר ונתן לה סמכויות נוספות והפך את הארמון של אגנו לאחד מארמנותיו. בהמשך הפך פרידריך הראשון את אלזס למחוז הנשלט על ידי מיניסטריאלים, ואילו הממשל המחוזי ישב באגנו. בשנת 1273 רודולף הראשון הפך את אגנו לעיר הבירה של אלזס כמענה לבקשת העצמאות של אלזס. כעיר בירה היא הייתה אחת מעשר ערים קיסריות חופשיות באלזס שיצרו את הדקאפול (Décapole). בעקבות שלום וסטפאליה, שסיים את מלחמת שלושים השנים ב-1648, העיר איבדה את תוארה כעיר קיסרית חופשית. יחד עם שאר ערי הדקאפול, העיר לא הסכימה להשלכות חוזה זה שהסירו את החופש היחסי שהיה לערים האלו והחזירו אותן לשלטון האצילים. העיר פתחה במרד נגד מלך צרפת, שליטה החדש. למרות האבדות בנפש - אוכלוסיית העיר קטנה בשני שלישים - אגנו התנגדה ונשארה עיר חופשית. הסכם נוסף משנת 1676 העניק מחדש את השליטה למלך צרפת. ב-1677, לואי הארבעה עשר החליט לסיים את המרידה בכוח הזרוע. העיר סבלה רבות וכל אנשיה נרדפו, ובסוף אותה שנה העיר נשרפה. האוכלוסייה קיבלה היתר לחזור לעיר רק ביוני 1678, ועד 1715 נמשכו הקרבות בעיר. במהפכה הצרפתית, 1789, מנתה העיר רק 4,500 איש. ב-1793 נכבשה העיר על ידי כוחות אוסטרים ופרוסים בתמיכת האוכלוסייה, שהתנגדה ליעקובינים. לאחר שכוחות צרפתיים כבשו מחדש את אלזס, האוכלוסייה ברחה לאימפריה הרוסית. העיר עברה את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. באגנו התקיימה קהילה יהודית כמעט ברציפות לפחות מהמאה ה-13. בעיר קיים בית כנסת. גרמניה לנדאו, גרמניה מדיה וקבצים בנושא אגנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אגנו (בצרפתית) אגנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הגנאו (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית יהדות אגנו, באתר ליהדות לאלזס ולורן (בצרפתית) אגנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיניסטריאל הוא עובדי מדינה שאינו אציל "עיר קיסרית חופשית" בגרמנית Freie Reichsstadt היא עיר שהייתה נתונה לשלטון ישיר של הקיסר ולא לאצילים Bulletin philologique et historique, 1969, עמ' 341 (בצרפתית) Encyclopédie de l'Alsace, t. 11 : Rhin-Strasbourg, Publitotal, 1985
ויליאם אמפסון

סר ויליאם אמפסון (באנגלית: William Empson;‏ 27 בספטמבר 1906 - 15 באפריל 1984) היה משורר ומבקר בריטי. אמפסון ידוע בעיקר בגלל הביקורות הספרותיות שלו, ובמיוחד ניתוחיו על השימוש בשפה ביצירות פואטיות. כמו כן, הוא ידוע גם בשל שירתו. בעבודתו התאורטית הוא הושפע מהפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין, שעסק בעיקר בקושי שמציבה השפה בהבעת מחשבות בבהירות. ספרו הידוע ביותר הוא "Seven Types of Ambiguity". לספר זה נודעה השפעה מרכזית על תנועת הביקורת החדשה, אסכולה בתורת הספרות, שכיוונה תשומת לב רבה לטקסטים עצמם. ביקורתו על מילטון ופוריטניות ב-"Milton's God", הייתה התקפה חריפה ומסודרת על האתוס הנוצרי והפוריטני. שירתו נחשבת לנבונה ויבשה: הערכתו הרבה למשורר המטאפיזי ג'ון דאן משתקפת במקומות רבים בעבודתו, ומאוזנת בהערכתו למחשבה בודהיסטית, ונטייתו לסאטירה. 1930 Seven Types of Ambiguity 1935 Some Versions of Pastoral 1951 The Structure of Complex Words 1961 Milton's God מדיה וקבצים בנושא ויליאם אמפסון בוויקישיתוף רשימת תרגומים לשירים של ויליאם אמפסון באינדקס "פואטרנס" לתרגומי שירה ויליאם אמפסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויליאם אמפסון, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994)

משחקי החורף הפאראלימפיים 1994 הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם השישית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 10 במרץ ל-19 במרץ 1994 בעיר לילהאמר שבנורווגיה. לראשונה, התקיימו משחקים אלו באותה עיר ובאותה שנה שהתקיימו בה משחקי החורף האולימפיים, מסורת שנמשכת גם כיום. במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 471 ספורטאים מ-31 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, החלקה מהירה במזחלת, ביאתלון וסקי למרחקים. נורווגיה המארחת, זכתה שוב בכמות המדליות הרבה ביותר במשחקים אלו עם 64 מדליות, מהן 29 מדליות זהב, 22 מדליות כסף ו-13 מדליות ארד. אולימפיאדת לילהאמר (1994) מדיה וקבצים בנושא המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ובנושא נורווגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר אזרי

הרב מאיר אזרי (נולד ב-1 בפברואר 1959) הוא רב רפורמי ואיש ציבור. מכהן מאז 1991 כרב בית דניאל - קהילה ליהדות מתקדמת בתל אביב-יפו וראש מרכזי דניאל ליהדות מתקדמת. אזרי הוסמך לרבנות מטעם ההיברו יוניון קולג', בוגר אוניברסיטת חיפה בהיסטוריה של עם ישראל ובמדע המדינה. הוא למד לקראת תואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים והשתלם באוניברסיטת סן פרנסיסקו ובמכון התאולוגי בברקלי. אזרי פעיל שנים רבות במסגרות הפועלות כנגד חקיקה דתית. הוא ממייסדי עמותת חמד"ת המתאמת פעילות בנושא חופש מדע, דת ותרבות בישראל, ובשנים 1984-1986 היה מזכ"ל ראשון שלה. בין השנים 1989-1986 כיהן אזרי כמזכ"ל התנועה ליהדות מתקדמת בישראל. בשנות כהונתו כמזכ"ל התנועה הוקמו המרכז לפלורליזם יהודי, אגף לחינוך ואגף לפיתוח קהילתי. בשנים 2002-1998 שימש יושב ראש מר"ם - מועצת הרבנים המתקדמים בישראל. בין שאר תפקידיו הציבוריים מכהן בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, חבר הנהלת חברת מוסדות חינוך בתל אביב יפו, חברה האחראית על הפעלת כ-80 מוסדות חינוך ותרבות בעיר. הוא יזם הקמת "משכנות רות דניאל" - מרכז תרבות, חינוך והארחה ביפו. אזרי פרסם את הספר "חג העצמאות והתפתחותו בישראל" (1994), עורך הספר "חושבים יהדות מתקדמת" - מסע להכרת היהדות הרפורמית, (בהוצאת בבל-משכל, ידיעות אחרונות, תשס"ה-2005). הוא פרסם מאמרים רבים בעיתונות הישראלית והזרה ומופיע בקביעות בתקשורת ובקהילות יהודיות בעולם. אזרי ערך אלפי טקסי בר מצווה וחתונות רפורמיות-שוויוניות. הרב אזרי נשוי לאנה אזרי, דיפלומטית בשירות החוץ, שמכהנת כיום כשגרירת ישראל בצ'כיה ולפני כן כיהנה גם כשגרירת ישראל בפולין, באוקראינה וברוסיה, ואב לשניים. מאמרים של הרב מאיר אזרי לחתוך או לא לחתוך, אתר בית דניאל יהדות בעיר הגדולה גם אנחנו מאמינים בתוכנית האלוהית הדרך השלישית
פסטיבל שנטיפי

פסטיבל שנטיפי היה פסטיבל מוזיקה וטבע שהתקיים בישראל מדי שנה בין השנים 1997 ל-2007. הפסטיבל, שהתקיים על פי רוב במהלך חג השבועות ונמשך שלושה ימים, הציע מגוון רחב של מופעים ותכנים בנושאים כגון איכות הסביבה, תזונה, רפואה אלטרנטיבית, קידום זכויות בעלי חיים, סדנאות יוגה, מדיטציה, טנטרה, תיאטרון ואומנות. בשל תכניו המגוונים סיפק הפסטיבל חוויה שונה מפסטיבלים אחרים שהתקיימו עד אז בישראל כגון פסטיבל ערד או פסטיבל מחול כרמיאל ומשך עשרות אלפי מבקרים מדי שנה. הפסטיבל שהתקיים בשנת 2004 בחוף אכזיב משך אליו מספר שיא של 38,000 מבקרים. חזונם של יוזמי הפסטיבל כפי שהם עצמם הגדירו אותו היה "חזון של פשטות, אמת ואהבה". מטרת הפסטיבל הייתה להוציא חזון זה לפועל באמצעות חוויית הפשטות אשר סיפקה כר נוח לפתיחות, הבנת הזולת והתקרבות בין אנשים. השם "שנטיפי" הוא הלחם של המילה "שנטי", שפירושה "שלווה" בשפה ההודית, והמילה טיפי, שפירושה אוהל אינדיאני. שטח הפסטיבל חולק למתחמים בהתאם לאופי הפעילות שהתקיימה בו: מתחם טיפולים, מתחם סדנאות, מתחם מיסטיקה, מתחם ילדים וכו'. מתחם הבמות היווה את האטרקציה המרכזית ובו התקיימו מידי ערב הופעות מוזיקליות של אמנים מפורסמים מישראל ומחו"ל. על האמנים הישראלים שהופיעו במסגרת פסטיבל שנטיפי נמנים מוש בן ארי ולהקת שבע, ברי סחרוף, אריאל זילבר, אביב גפן, בית הבובות, אהובה עוזרי, אהוד בנאי, מאיר בנאי ועוד. בנוסף אליהם הופיעו בפסטיבל גם אמנים בינלאומיים רבים, בעיקר מתחום הרגאי ומוזיקת העולם. פסטיבל שנטיפי השני שהתקיים בשנת 1998 הפגיש בין חברי להקת שוטי הנבואה והיווה כר מוצלח להקמת הלהקה אשר אף הופיעה בעצמה בפסטיבל מספר שנים מאוחר יותר. על אף שבסדר היום אותו הציג הפסטיבל לא נמצא מעולם עידוד לשימוש בסמים, החל שמו של הפסטיבל להקשר בשימוש בסמים קלים. בפסטיבל שהתקיים בשנת 2003 בגני חוגה שבעמק בית שאן, פשטה המשטרה על המקום במהלך הפסטיבל ולכ-150 מבאי הפסטיבל נפתחו תיקים בגין שימוש והחזקת סמים. גם שנה מאוחר יותר, בפסטיבל שהתקיים בחוף אכזיב, נחקרו עשרות ממבקרי הפסטיבל ולחלקם אף נפתחו תיקים באותו נושא. הנהלת הפסטיבל בשיתוף משטרת ישראל השקיעו מאמצים רבים כדי להילחם בתופעת השימוש בסמים בפסטיבל אולם בהצלחה חלקית בלבד. 1997 – מושב גן השומרון 1998 – מושב עמיקם 1999 – קיבוץ רגבים 2000 – קיבוץ מגל 2001 – קיבוץ מגל 2002 – גני חוגה, עמק בית שאן 2003 - גני חוגה, עמק בית שאן 2004 – חוף אכזיב 2005 – חוף אכזיב 2006 – חוף אכזיב 2007 – חוף גולן כנרת שרון רופא-אופיר, פסטיבל "שנטיפי": 150 נחקרו בחשד לשימוש בסמים, באתר ynet, 7 ביוני 2003 הדר פרבר, פסטיבל שנטיפי - השנה באכזיב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 במאי 2004 ארי קטורזה, ערד מת, יחי שנטיפי, באתר ynet, 29 במאי 2001
המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998)

משחקי החורף הפאראלימפיים 1998 הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם השביעית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 5 במרץ ל-14 במרץ 1998 בעיר נאגנו שביפן. במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 571 ספורטאים מ-32 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, החלקה מהירה במזחלת, ביאתלון וסקי למרחקים. המשלחת הנורווגית, זכתה שוב במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 18 מדליות זהב ובמקום שלישי בכמות הכללית עם 40 מדליות בסך הכל, אחרי המשלחת הגרמנית שזכתה בכמות המדליות הרבה ביותר עם 44 מדליות ויפן המארחת עם 41 מדליות. אולימפיאדת נאגנו (1998) מדיה וקבצים בנושא המשחקים הפאראלימפיים נאגנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002)

משחקי החורף הפאראלימפיים 2002 הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם השמינית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 7 במרץ ל-16 במרץ 2002 בעיר סולט לייק סיטי שבארצות הברית. במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 416 ספורטאים מ-36 מדינות, שהתחרו ביניהם בארבעה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, ביאתלון וסקי למרחקים. רגנילד מיקלבוסט מנורווגיה, זכתה ב-5 מדליות זהב והפכה לספורטאית המעוטרת ביותר, הן לגברים והן לנשים, במשחקי החורף הפאראלימפיים, עם 27 מדליות מהן 22 מדליות זהב. המשלחת הגרמנית, זכתה במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 17 מדליות זהב ובמקום שני בכמות הכללית עם 33 מדליות בסך הכל, אחרי ארצות הברית המארחת שזכתה בכמות המדליות הרבה ביותר עם 43 מדליות בסך הכל. אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) מדיה וקבצים בנושא המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צרפת הקטנה

צרפת הקטנה (בצרפתית: Petite France) הוא הרובע העתיק בעיר שטרסבורג. הרובע ממוקם בגראנד איל שנבחר לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1988. שמו של הרובע ניתן לו בעקבות הוספיס שהיה באותו מקום במאה ה-15 אליו נשלחו אזרחים וחיילים צרפתים שלקו בעגבת שנקראה אז "המחלה הצרפתית" (בגרמנית - Franzosenkrankheit). הרובע כולו נחרב במלחמת העולם השנייה ורק בשנת 1970 הוחלט לשקם את הרובע ולהחזירו למצבו הקודם. כך שהיום ניתן לראות שם בתים ורחובות משוחזרים. צרפת הקטנה (אוגוסט 2013) החזר של הבתם של צרפת הקטנה מנהר איל צרפת הקטנה (1968). גשר סן-מרטין צרפת הקטנה, רחוב באן-או-פלאנט (Bain-aux-Plantes) גשר Faisan צרפת הקטנה (אוגוסט 2007). תא שיט לרגלי צרפת הקטנה רחוב אופייני מדיה וקבצים בנושא צרפת הקטנה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006)

משחקי החורף הפאראלימפיים 2006 הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם התשיעית במתכונת של אולימפיאדת חורף. המשחקים התקיימו בין התאריכים 10 במרץ ל-19 במרץ 2006 בעיר טורינו שבאיטליה. במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 486 ספורטאים מ-39 מדינות, שהתחרו ביניהם בחמישה מקצועות: סקי אלפיני, הוקי מזחלות, ביאתלון, סקי למרחקים וקרלינג בכיסאות גלגלים. המשלחת הרוסית, זכתה לראשונה במקום הראשון לאחר שזכתה בכמות מדליות הזהב הרבה ביותר עם 13 מדליות זהב. בנוסף לכך, היא זכתה ב-13 מדליות כסף וב-7 מדליות ארד ובסך הכל 33 מדליות, כמות המדליות הרבה ביותר. אולימפיאדת טורינו (2006) מדיה וקבצים בנושא המשחקים הפאראלימפיים טורינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשחקים הפאראלימפיים טורינו (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.