laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אם תביט בי (עד עמקי נשמתי)

"אם תביט בי (עד עמקי נשמתי)" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שלומית אהרון. את השיר הוציאה ביוני 1989 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הפותחת של אלבום הבכורה של הזמרת, אישי ואהובי. "אם תביט בי" נכתב והולחן על ידי מאיה בז'רנו וירון בכר. את הפקתו המוזיקלית ביצע לואי להב, שהפיק את רוב שירי האלבום. ב-4 ביולי 1989 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב"פינה לשיפוטכם". בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-30. ב-8 באוגוסט עלה לשיאו במקום השישי. לבסוף, ב-17 בספטמבר יצא מהדירוג לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה. המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 4 ביולי 1989. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 11 ביולי 1989. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 8 באוגוסט 1989. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 17 בספטמבר 1989. פזמונט
הגן הורוד

"הגן הורוד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שלומית אהרון. את השיר הוציאה ביוני 1989 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השישית של אלבום הבכורה של הזמרת, אישי ואהובי. "הגן הורוד" נכתב והולחן על ידי צרויה להב וירון בכר. את הפקתו המוזיקלית ביצע לואי להב, שהפיק את רוב שירי האלבום. ב-14 בנובמבר 1989 נכנס למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' לראשונה במקום ה-23. ב-9 בינואר 1990 עלה לשיאו במקום השמיני. לבסוף, ב-27 בפברואר יצא מהדירוג לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה. בדומה לשאר עטיפות סינגלי האלבום, גם זו של "הגן הורוד" מושפעת מעטיפת אישי ואהובי. המצעד השבועי של רשת ג', 14 בנובמבר 1989. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 9 בינואר 1990. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 בפברואר 1990. פזמונט
שמואל תפילינסקי

שמואל תפילנסקי (1888, תרמ"ו - 24 במרץ 1945, י' בניסן תש"ה) היה רב ירושלמי, מרבני ישיבת עץ חיים. התפרסם בין היתר בחיבורו 'קונטרס הצוואה'. תפילנסקי נולד בירושלים, לרב נתנאל סופר-תפילינסקי. עיקר לימודו היה אצל אביו, אך למד גם אצל דודו, אחי אמו, רבי לייב בנו רבי טודרוס לווין (שהיה חתנו של רבי זלמן בהר"ן), שאף ראה בו כרבו, ולא עשה דבר מבלי שקיבל את הסכמתו קודם. נישא לאסתר רבקה לבית זיסרמן. אשתו נפטרה צעירה לימים, והשאירה בביתם שלושה בנות קטנות, והם גדלו בבית סבם רבי ברוך יעקב זיסרמן. לאחר פטירתה נישא בשנית לבתו של המקובל רבי יעקב גדליה שכטר. שנים מספר היה נמנה עם ראשי הלומדים בחצר שטרויס. בשנת תרצ"ו עבר להתגורר בבתי ברוידא. ביתו היה בן ביתו של דודו רבי לייב טודרוס, לביתו של רבי מאיר ידלר. בבתי ברוידא היה משמש כבעל תוקע ובעל קורא. סדר יומו התחיל בחצות הלילה עם תיקון חצות. כשהוא מקפיד כל ימיו להתפלל כותיקין. הרבה לעסוק בענייני הלכות שבת, ומסכת שבת הייתה שגורה בפיו בעל פה. כן הכין לדפוס שלושה כרכים של ספר העוסק בהלכות שבת, אך לא הספיק להדפיסו, וברבות הימים נעלם. בספר מאורי אש מרבי שלמה זלמן אוירבך מובאים כמה מכתבים שבהם דן עם הגרש"ז בעניין מוקצה של שלהבת ואש. התכתב גם עם רבי ישראל זאב מינצברג בעניין חמץ בשבת שלאחר פסח, האם נאסר משום מוקצה. סיפר על עצמו, שמאז נישואיו לא היה אפילו שבוע אחד שידע מאין יהיה לו כסף להוצאת שבת, ועל אף זאת מעולם לא דאג בעקבות כך. נולד בשבת. ונפטר בשבת הגדול תש"ה. רבי שמואל חיבר כמה חיבורים: קונטרס הצוואה - על ענייני אמונה וביטחון, תלמוד תורה, חינוך הבנים, ועל ענייני מעשר כספים ועוד. לספר כמה הסכמות מרבני ירושלים, ביניהם רבי יוסף צבי דושינסקי. אבן שמואל - על מסכת שבת. הספר היה מוכן לדפוס אך אבד. מזיווגו הראשון עם אסתר רבקה זיסרמן נולדו לו שלוש בנות: בתו רחל, נישאה לשמעון דוב קרישבסקי בתו, הדסה חנה, נישאה לחיים דוד גולדברג-ידלר בנו של רבי בן ציון ידלר בתו חייה בילא, נישאה לרבי נחום פרידמן מזיוגו השני עם דבורה בתו של המקובל רבי יעקב גדליה שכטר, נולדו שתי בנות ושלושה בנים: בנו, רבי נתנאל תפילנסקי, (נולד בתר"פ) נישא לביתו של רבי דוד שכטר בתו, רבקה, נישאה לשמעון לורינץ בנו, יעקב גדליה, (נולד בז' באלול תרפ"ג), מחבר ספר מעלת היסורין. בתו, שרה הינדא בנו, חיים טודרוס. מיקירי ירושלים - מאת נתן אנשין מידע על שמואל תפילינסקי בקטלוג הספרייה הלאומית שמואל תפילינסקי - יעקב גדליהו תפילינסקי, קונטרס הצוואה קונטרס מעלת היסורים, באתר היברובוקס מצבת קברו באתר עיר דוד. קונטרס הצוואה - קונטרס מעלת היסורים - שמואל תפילינסקי - יעקב גדליהו תפילינסקי (page 1 of 160), באתר hebrewbooks.org פרידמן, נחום, גנזי רבי נחום, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) קלוגר, בנימין, מחנה יהודה ושכנותיה - השטעטלאך - שערי חסד, השטעטלאך, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) תפילינסקי, שמואל בן נתנאל, קונטרס הצוואה, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) פרטי צאציו הם על פי מה שכתב ב אמנם הוא כתב שמזיווגו הראשון היו לו רק שתי בנות, אך בספר גנזי רבי נחום מובא שהיו שלושה. פרידמן, נחום, גנזי רבי נחום, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
לנצח בני

"לנצח בני" הוא סינגל שהוקלט על הזמרת הישראלית אביבה אבידן. את השיר הוציאה בשנת 2004 לאור חברת התקליטים בן-מוש הפקות, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום האולפן השביעי שלה, אמונה. "לנצח בני" נכתב והולחן על ידי נורית בת-שחר צפריר ועוזי חיטמן. הוא מורכב משישה בתים, כשלאחר שניים מבוצע פזמון. במרכז מילותיו עומד אב המספר לבנו את הסכנות הטמונות בחייו מהם עליו להיזהר ("רכב דוהר", "פיגועי טרור", "אויב שמסתער"). הוא משתמש בשני ניגודי "מתוק מול מר" בשיר: דבש דביק בטעם של מרור ולענה המצופה סוכר. בפזמון מספר כי המטרה בכל האזהרות היא שבנו ישמר. במקור, "לנצח בני" נוצר על ידי בת-שחר צפריר וחיטמן עבור אייל גולן. אולם עם מותו של חיטמן החליטה משפחתו לפרסם הקלטה שלו לשיר, שנכללה באלבום האולפן הראשון לאחר מותו, עכשיו התור לאהבה. אבידן הוציאה את "לנצח בני" כסינגל מסחרי בשנת 2004 כגרסת כיסוי להקלטתו של חיטמן. על-אף שהוא הופץ ב-2004, נוכחותו במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' נרשמה רק ב-24 ביולי 2014, כשדורג במקום החמישי. הוא צעד במשך חמישה שבועות רצופים, ויצא מטבלת הדירוג ב-28 באוגוסט. בשנת 2009 הוציא הזמר הישראלי אייל גולן גרסת כיסוי ל"לנצח בני". את הפקתה המוזיקלית ביצע דודו קומה. היא נכללה כרצועה החמישית באלבום האולפן ה-12 שלו, זה אני. גרסתו של גולן הפכה להמנון לאומי בימי מבצע עופרת יצוקה כמו כן, היא זכתה להצלחה אדירה במצעדי המוזיקה. ב-22 בינואר נכנסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' במקום הרביעי, והייתה ל"כניסה הגבוהה" של השבוע. ב-29 בינואר עלתה לשיאו במקום הראשון, ושהתה שם שבוע אחד. ב-19 במרץ יצא מטבלת הדירוג לאחר שמונה שבועות רצופים. במצעד סוף השנה דורג במקום ה-40. כמו כן, הוא סיים במקום השלישי במצעד שיריו של גולן, שפורסם בשנת 2009 לרגל הוצאת האלבום זה אני. מילות השיר, באתר שירונט עכשיו התור לאהבה באתר סטריאו ומונו לנצח בני - עוזי חיטמן, יוטיוב המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 ביולי 2014. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 28 באוגוסט 2014. פזמונט זה אני באתר סטריאו ומונו אביבה לורי, קובי אפללו, המנצח הגדול של עופרת יצוקה, באתר הארץ, 22 בינואר 2009 המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 22 בינואר 2009. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 29 בינואר 2009. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 19 במרץ 2009. פזמונט מצעד השנתי תשס"ט (2009), פזמונט מצעד שירי אייל גולן, פזמונט
אלכסנדר סאמוקוטייב

אלכסנדר סאמוקוטייב (ברוסית:Александр Михайлович Самокутяев ‏, נולד ב-13 במרץ 1970 בפנזה) הוא היה קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה חבר בכמה משלחות. אלכסנדר סאמוקוטייב נולד בעיר פנזה. בתקופת בית ספר הוא השתתף בחוגי צניחה וטיסות דאון. בשנת 1987 הוא התחיל ללמוד הנדסה במכון הפוליטכני בפנזה. בשנת 1988 הוא עזב את הלימודים ועבר לבית ספר לטייסי קרב. בשנת 1992 סאמוקוטייב סיים את הלימודים עם תואר "מהנדס-טייס". סאמוקוטייב החל שירות ביחידות חיל האוויר הרוסי. הוא שירת במספר יחידות ובין היתר היה טייס "סוחוי Su-24". בשנת 1998 הוא נשלח ללימודים באקדמיה של חיל האוויר אותה סיים בשנת 2000. לאחר סיום הלימודים הוא הועבר לתפקיד ניהולי במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 2003 סאמוקוטייב החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר סיומו הוא היה חבר של יחידת הקוסמונאוטים. הוא היה בחבר בצוות גיבוי של מספר משימות. באפריל 2011 סאמוקוטייב היה מפקד טיסה סויוז TMA-21 שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 27 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (דמיטרי קונדרטייב היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת סאמוקוטייב עבר למשלחת מס' 28 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של אנדריי בוריסנקו. במהלך שהות בחלל סאמוקוטייב ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-6.5 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 164 ימים בחלל. בספטמבר 2014 סאמוקוטייב היה מפקד טיסה סויוז TMA-14M שהביאה לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 41 לתחנת החלל הבין-לאומית החדשים (מקסים סוראייב היה מפקד המשלחת). לאחר סיום עבודת המשלחת סאמוקוטייב עבר למשלחת מס' 42 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד של בארי וילמור. במהלך שהות בחלל סאמוקוטייב ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-3.5 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 167 ימים בחלל. באפריל 2017 סאמוקוטייב שוחרר משירות פעיל ביחידת הקוסמונאוטים מסיבות רפואיות. הוא המשיך לעבוד במרכז להכנת הקוסמונאוטים. בשנת 2020 סאמוקוטייב התמודד בבחירות לדומה השביעית ונבחר כנציג של רוסיה הוגנת – למען האמת. עקב פעילותו בדומה הוא נכלל ברשימת סנקציות של מספר מדינות כתומך לפלישת רוסיה לאוקראינה. אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר סאמוקוטייב מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר סאמוקוטייב בוויקישיתוף ביוגרפיה ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי אלכסנדר סאמוקוטייב, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר סאמוקוטייב, ברשת החברתית VK
זואול

זואול (שם מדעי: Zuul) הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת האנקילוזאוריים, אשר התקיים בקרטיקון שלפני 75 מיליון שנה מזמננו באמריקה הצפונית. הסוג מכין מין יחיד: Zuul crurivastator. סוג זה תואר למדע ב-2017 בידי החוקרים ארבור ואוונס, כששמו מתייחס לדמותו של "זואול", שומר הסף של גוזר, ממכסחי השדים. זאת עקב מבנה הראש שלו. שם המין נקרא משילוב שני מילים בלטינית: "crus" - שוק ו-vastator", משחית. כלומר: "משחית השווקים". המאובנים של דינוזאור דמוי-אנקילוזאורוס זה התגלו ב-2014 בתצורות נהר ג'ודית (אנ') שבמונטנה והוא כולל את המאובנים השלמים ביותר של אנקילוזאור בצפון אמריקה והיא כוללת נוסף לשלד עם גולגולת וזנב שלמים גם אוסטאודרם, קרטין ושאריות עור. ממצאים אלה נחשבו בהתחלה לממצאים של אאופלוצפלוס אך בהמשך התברר שמדובר בסוג עצמאי. לפי ההערכות הוא הגיע לאורך של 6 מטרים, כך שהיה גדול יחסית לאנקילוזאור. הגולגולת שלו גם רחבה ביותר, ברוחב 50 ס"מ ובעלת עיצוב מחוזק ורכס קדמי בעל קרניים בולטות. סוג זה נחשב לקרוב יחסית לאנקילוזאורוס, לאאופלוצפלוס ולדיפולוזאורוס. מדיה וקבצים בנושא זואול בוויקישיתוף זואול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
סינופטרוס

סינופטרוס (שם מדעי: Europejara; מילולית: "כנף סינית") הוא סוג פטרוזאור ממשפחת הטפג'ריים שהתקיים במשך הקרטיקון של סין לפני 120 מיליון שנה מזמננו. זהו אחד ממאובני הטפג'ריים הראשונים והשלמים ביותר שנמצאו. המאובנים של הפטרוזאור התגלו בתצורות יישיאן (אנ') שבליאונינג, צפון-מזרח סין והוא תואר למדע בידי החוקרים ג'ואו ג'ונגה (אנ') ווונג שאולין (Wang Xiaolin), כשמשמעות שמו היא: "כנף סינית". הממצאים שלו כללו שלד כמעט שלם וקליל המותאם לתעופה, הגולגולת של הפטרוזאור הגיע לאורך 17 ס"מ כשמוטת הכנפיים שלו הגיע ל-1.9 מטר ולמשקל של 2.87 ק"ג בבגרות. ישנם הפרשי גודל בין המינים השונים שאולי מרמזים על כך שאלה מינים נפרדים. הפטרוזאור מזוהה עם הגולגולת הארוכה שלו בעלת הציצה דמוית-ה"קסדה" והמקור הארוך נטול השיניים. מבנה המקור מרמז על קשר לטפג'ריים, אף שברובם הם התגלו באמריקה הדרומית. ככל הנראה הוא היה אוכל כל מגוון. בסוג זה ישנם 5 מינים, אם כי רק 2 מהם נחשבים לתקפים בעוד אחרים מוטלים בספק: Sinopterus dongi Sinopterus gui? Sinopterus jii Sinopterus atavismus? Sinopterus lingyuanensis? הסוג Huaxiapterus אולי שייך לסוג זה לפי מספר חוקרים, אם כי הדעות על כך חלוקות. מדיה וקבצים בנושא סינופטרוס בוויקישיתוף סינופטרוס, באתר GBIF (באנגלית)
ג'רג' ברדוש

ג'רג' בארדוש (בהונגרית: Bárdos György;‏ בודפשט, 3 ביולי 1949) הוא יהודי-הונגרי, פסיכופיזיולוג, חוקר התנהגות, פרופסור באוניברסיטה. בארדוש סיים את בחינות הבגרות הגימנסייה על שם פאל סיניאי מרשה ב-1973, סיים את לימודיו בפקולטה למדעי הטבע של אוניברסיטת אטווש לוראנד (ELTE) בהתמחות בביולוגיה. ב-1976 והפך דוקטור באוניברסיטה. ב-1989 קיבל את התואר קנדידט (CSc) למדעי הביולוגיה. בשנת 2000 הפך לדוקטור מוסמך להוראה אוניברסיטאית (habitation), ובשנת 2010 קיבל את התואר דוקטור של האקדמיה ההונגרית למדעים (PHD מלא מהאקדמיה). בין השנים 1973–1996 עבד בקבוצת המחקר המשותפת הפסיכופיזיולוגי של האקדמיה ההונגרית למדעים-ELTE, לאחר מכן מ-1996 היה פרופסור חבר במחלקה לפיזיולוגיה ונוירולוגיה של ELTE, ומ-2009 עמד בראש המכון לפיתוח בריאות ומדעי הספורט של האוניברסיטה. בין 2000 ל-2008 היה פרופסור מלא במכללה המקצועית ELTE Bolyai. מאז 1973 הוא מלמד סטודנטים לביולוגיה, מרצה לביולוגיה ופסיכולוגיה בקורסים לתואר ראשון, שני ודוקטורט. נושאי המחקר העיקריים שלו הם הרגשה/תפיסה של הקרביים, אינטראקציות בין התנהגות האיברים פנימיים, ויסות התנהגות, בעיות בריאות לא ספציפיות ואפקט הפלצבו. הוא בא ממשפחה יהודית משני הוריו. אביו עבד כפועל טקסטיל. במלחמת העולם השנייה נלקח תחילה למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), אחר כך היה שבוי סובייטי (של הצבא האדום). מהשבי שוחרר הביתה ב-1947. אמו הייתה אסיסטנטית מעבדה. יש לו שני אחים. בין אבותיו האדריכל פרידייש שפיגל (1866–1933) ואחד מסבא רבא שלו היה הרב הראשי של העיר קאפושוואר. דודתו מצד אמו אנני שפיגל (1904–1980) הייתה זמרת אופרה, אשתו של לאיוש באלינט (1886–1974), מבקר האמנות היהודי-הונגרי, המחזאי, הסופר, המתרגם. אשתו עובדת במחלקה לביופיזיקה באוניברסיטת סמלווייס. נולדו להם שני ילדים. מדליית זהב של מורה מאסטר (OTDT, 2002) פרס על שם אלברט סנט-גיירגי (EMMI, 2015) מדליית הצטיינות באוניברסיטאות פרו, דרג זהב (ELTE, 2017) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) Személyi lapja az Országos Doktori Tanács honlapján (האתר שלו במועצת הרופאים הלאומית) Művei a Scolar kiadó honlapján (כתביו בהוצאת סקולאר) Adatai az ELTE PPK honlapján "Test és lélek határán". 2014-01-09. נבדק ב-2022-01-06. (נתוניו באתר ELTE) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'רג' ברדוש".
פאבל לבדב

פאבל פבלוביץ' לבדב (ברוסית: Павел Павлович Лебедев;‏ 12 באפריל 1872 – 2 ביולי 1933) היה גנרל סובייטי אשר שימש כראש מטה הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים הרוסית והמלחמה הפולנית-סובייטית. לבדב נולד בצ'בוקסרי ב-12 באפריל 1872, למשפחת אצולה ענייה. בגיל 12 החל את הכשרתו כצוער בקורפוס הצוערים ה-2. לאחר מכן החל ללמוד בבית הספר הצבאי אלכסנדרובסקי במוסקבה. ב-1892 הוא סיים את לימודיו, והחל לשרת ברגימנט המשמר של מוסקבה בדרגת לוטננט. ב-1897 הוא החל ללמוד באקדמיית המטה הכללי "ניקולייב". ב-1900 הוא סיים את לימודיו, הועלה לדרגת קפטן והוצב במטה הכללי הרוסי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק, ומונה לראש מחלקת המבצעים של החזית הדרום-מערבית. לאחר מכן מונה לראש מטה הארמייה ה-3. במהלך המלחמה הוא נפצע והועלה לדרגת פולקובניק. בדצמבר 1917 הוא עזב את הצבא. במרץ 1918 הוא התגייס לצבא האדום בעקבות בקשתו האישית של ולדימיר איליץ' לנין. הוא כיהן כראש לשכת הגיוס במטה הכל-רוסי (אחד משני המטות הכלליים של הצבא האדום בראשית דרכו). באפריל 1919 הוא מונה לראש מטה החזית המזרחית. ביולי של אותה שנה הוא מונה למפקד החזית, ובמקביל מונה לראש מטה השדה (המטה השני של הצבא האדום). הוא הוביל את הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים הרוסית והמלחמה הפולנית-סובייטית. ב-10 בפברואר 1921 אוחדו שני המטות הכלליים הסובייטיים למטה אחד - מטה הצבא האדום, בפיקודו של לבדב. באוגוסט 1922 הוא מונה במקביל למפקד האקדמיה הצבאית של הצבא האדום. באפריל 1924 סיים את תפקידו כראש המטה, אך המשיך למלא תפקידים בכירים, במיוחד בתחום החינוך הצבאי. בדצמבר 1925 הוא הוצב במחוז הצבאי אוקראינה. הוא נפטר בחרקוב ב-2 ביולי 1933. מדיה וקבצים בנושא פאבל לבדב בוויקישיתוף פאבל לבדב באתר משרד ההגנה הרוסי פאבל לבדב באתר המוקדש לצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה
Talking Body

"Talking Body" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת השוודית טובה לו. השיר יצא ב-13 בינואר 2015 בהוצאת חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ואיילנד רקורדס. השיר מופיע כסינגל השני באלבום האולפן הראשון שלה, Queen of the Clouds. השיר נכתב על ידי טובה לו, ג'ייקוב הלסטרום ולודוויג סודרברג, והופק על ידי The Struts ושלבאק. נכון לאוקטובר 2023, השיר הושמע למעלה מ-569 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-54 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על הסינגל "Talking Body" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Talking Body" באתר Discogs מילות השיר "Talking Body" באתר Genius גרסאות נוספות ל"Talking Body" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Talking Body" באתר יוטיוב Cantor, Brian (8 בדצמבר 2014). ""Talking Body" Now Slated as Tove Lo's Next Pop Radio Single". Headline Planet. ארכיון מ-2016-09-11. נבדק ב-10 בדצמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Talking Body, 2014-09-24, ארכיון מ-2023-06-09, נבדק ב-2023-10-12 Tove Lo - Talking Body (Lyric Video), ארכיון מ-2023-08-12, נבדק ב-2023-10-12 "Tove Lo "Talking Body"". Republic Playbook. Republic Records. אורכב מ-המקור (Rhythm) ב-19 במרץ 2015. נבדק ב-19 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Talking Body (The Remixes) - EP by Tove Lo". iTunes. ארכיון מ-2016-03-04. נבדק ב-7 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Talking Body (The Remixes) - EP by Tove Lo". iTunes Store (US). 26 במאי 2015. ארכיון מ-2017-08-15. נבדק ב-19 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Talking Body (The Remixes) - EP by Tove Lo". iTunes Store (CA). Apple Inc. 26 במאי 2015. ארכיון מ-2016-11-12. נבדק ב-19 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה)
ולדימיר טריאנדאפילוב

ולדימיר קיריאקוביץ' טריאנדאפילוב (ברוסית: Влади́мир Кириа́кович Триандафи́ллов;‏ 14 במרץ 1894 – 12 ביולי 1931) היה לוטננט גנרל סובייטי אשר שימש במהלך תקופה קצרה כראש מטה הצבא האדום. טריאנדאפילוב נולד ב-14 במרץ 1894 בכפר מגאראצ'יק ליד העיר קארס, למשפחה ממוצא יווני. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא האימפריה הרוסית. במהלך רוב המלחמה, הוא לחם כחלק מהחזית הדרום-מערבית, למעט תקופות שבהן למד בבתי ספר לקצינים. עם סיום המלחמה הוא היה מפקד גדוד בדרגת קפטן. לאחר מהפכת אוקטובר, בחרה בו מועצת החיילים של הארמייה ה-7 למפקד הארמייה. ביוני 1918 הוא התגייס לצבא האדום ומונה למפקד פלוגה. ביוני 1919 הוא קודם לתפקיד מפקד גדוד. הוא לחם במלחמת האזרחים הרוסית ונפצע בזרועו. במקביל להשתתפותו בקרבות, למד באקדמיה הצבאית של הצבא האדום. ב-1924 מונה לראש מחלקת המבצעים במטה הכללי הסובייטי. ב-19 בנובמבר 1929 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-2. ב-15 באוקטובר 1930 הוא מונה לסגן ראש מטה הצבא האדום. במאי 1931 הוא הפך להיות ראש המטה. הוא מת ב-12 ביולי 1931 במהלך תאונת מטוס. ולדימיר טריאנדאפילוב באתר משרד ההגנה הרוסי ולדימיר טריאנדאפילוב באתר כרונוס העוסק בהיסטוריה צבאית רוסית ולדימיר טריאנדאפילוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מת'יו הדסון-סמית'

מת'יו הדסון-סמית' (באנגלית: Matthew Hudson-Smith; נולד ב-26 באוקטובר 1994) הוא אתלט בריטי, סגן אלוף העולם (בודפשט 2023), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (ברלין 2018 ומינכן 2022), שיאן אירופה ו-5 פעמים אלוף בריטניה (2016–2019 ו-2022) בריצת 400 מטר. באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט 2014 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:58.79 דקות, לפני פולין (2:59.85 דקות) וצרפת (2:59.89 דקות) ומדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.75 שניות, אחרי חברו לנבחרת מרטין רוני (44.71 שניות) ולפני דונלד סנפורד מישראל שקבע שיא ישראלי חדש של 45.27 שניות. באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, שווייץ בתחילת יולי 2016 זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x400 בתוצאה של 3:01.44 דקות, אחרי בלגיה (3:01.10 דקות) ופולין (3:01.18 דקות). חודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיים במקום שמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.61 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 44.48 שניות. בריצת שליחים 4x400 מטר הרביעייה הבריטית פסלה בשלב המוקדמות. באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת באוגוסט 2017 זכה במדליית ארד בריצת שליחם 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.00 דקות, אחרי טרינידד וטובגו (2:58.12 דקות) וארצות הברית (2:58.65 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.74 שניות. באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט 2016 זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.78 שניות, לפני האחים מבלגיה קווין בורלה (45.13 שניות) וז'ונתן בורלה (45.19 שניות). מדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:00.36 דקות, אחרי בלגיה (2:59.47 דקות) ולפני ספרד (3:00.78 דקות). באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.66 שניות, אחרי מייקל נורמן מארצות הברית (44.29 שניות) וקיראני ג'יימס מגרנדה (44.48 שניות). בשלב חצי הגמר הוא סיים שני במקצה הראשון, אחרי נורמן, בתוצאה של 44.38 שניות ועלה שני לשלב הגמר. חודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.53 שניות, לפני ריקי פטרוצ'אני משווייץ (45.03 שניות) וחברו לנבחרת אלכס היידוק-וילסון (45.17 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 2:59.35 דקות, לפני בלגיה (2:59.49 דקות) וצרפת (2:59.64 דקות).. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.31 שניות, אחרי אנטוניו ווטסון מג'מייקה (44.22 שניות) ולפני קווינסי הול מארצות הברית (44.37 שניות). בשלב חצי הגמר הוא ניצח את המקצה השני בשיא אירופה חדש של 44.26 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 36 השנים של תומאס שונליבה ממזרח גרמניה 44.33 שניות שנקבע באליפות העולם ברומא (44.33 שניות). במסגרת ליגת היהלום שנערכה בלונדון ב-20 ביולי 2024 קבע בריצת 400 מטר שיא אירופה חדש של 43.74 שניות, לפני ורנון נורווד מארצות הברית שקבע שיא אישי חדש של 44.10 שניות וג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובגו שאף הוא קבע שיא אישי חדש של 44.18 שניות. ריצת 400 מטר: 43.74 שניות (2024), שיא אירופה מדיה וקבצים בנושא מת'יו הדסון-סמית' בוויקישיתוף מת'יו הדסון-סמית', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מת'יו הדסון-סמית', באתר olympedia.org מת'יו הדסון-סמית', באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מת'יו הדסון-סמית', באתר ליגת היהלום מת'יו הדסון-סמית', באתר Track and Field (גברים)
האספה המחוקקת של קרלה

האספה המחוקקת של קרלם המכונה קראלם ניימסאבה, היא הפרלמנט המדינתי של קרלה, אחת מ-28 המדינות בהודו. באספה חברים 140 נציגים, הנבחרים ממחוזות בחירה. האספה המחוקקת של קרלה ירשה את האספה המחוקקת של טרוונקור-קוצ'ין, שהוקמה ב-1952 כגוף מחוקק בן 108 חברים. לאחר מפקד אוכלסין שנערך ב-1951 נקבע כי בבחירות הבאות תגדל האספה ל-117 חברים. מדינת קרלה הוקמה בנובמבר 1956, תחת חוק ארגון מחדש של המדינות שעיצב מחדש את מדינות הודו על פי חלוקה לשונית, כשלאזורים דוברי מלאיאלאם בטרוונקור-קוצ'ין, צורפו מלבר ואזורים דוברי מלאיאלם נוספים ממדראס הבחירות הראשונות לאספה המחוקקת של מדינת קרלה נערכו בפברואר-מרץ 1957, והאספה התכנסה לראשונה ב-5 באפריל 1957. באספה היו 127 חברים כולל חבר ממונה אחד. ועדת הגבולות של 2010 עצבה מחדש את מחוזות הבחירה, והעלתה את מספר המושבים ל-140. בית אספת המדינה ידוע בשם ניימסאבה מתחם זה בן 5 קומות הוא אחד המתחמים הגדולים בהודו. בניין האספה הישן שוסב מחדש למוזיאון המחוקקים, לאחר פתיחת המתחם חדש ב-22 במאי 1998. ההרכב הנוכחי של האספה המחוקקת של קרלה היא האספה המחוקקת ה-15, שנבחרה ב-2021. בהרכב שולטת החזית השמאלית הדמוקרטית, המחזיקה 98 מושבים, בהם 61 של המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית). האופיזיציה מונהגת על ידי החזית הדמוקרטית המאוחדת בהובלת הקונגרס הלאומי ההודי. מפלגת העם ההודית אינה מיוצגת באספה. האספה בוחרת את 9 נציגי קרלה ברג'יה סבהה. מדיה וקבצים בנושא האספה המחוקקת של קרלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה המחוקקת של קרלה (במלאיאלאם ובאנגלית) klaproceedings.niyamasabha.org "Kerala Government". niyamasabha.org. נבדק ב-2020-09-12. Cehpter IV: Composntion of the Lagilative Bodies, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 23–19 Sreedhara Menon, A. (בינואר 2007). Kerala Charitram (2007 ed.). Kottayam: DC Books. ISBN 978-81-264-1588-5. {{cite book}}: (עזרה)