laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ורג' מדורו

ג'ורג' ג'ון ליונל מָדוּרוֹ (George John Lionel Maduro; ‏15 ביולי 1916 – 9 בפברואר 1945) היה איש צבא ולוחם מחתרת הולנדי ממוצא יהודי, שזכה בעיטור הגבורה הגבוה ביותר של הולנד על לחימתו במהלך הפלישה הגרמנית להולנד ב-1940. לזכרו הוקם פארק המיניאטורות מדורודם בעיר האג. מדורו נולד במושבה ההולנדית קורסאו שבים הקריבי למשפחה יהודית אמידה ממוצא ספרדי. בבגרותו יצא להולנד ללמוד משפטים באוניברסיטת ליידן. בנובמבר 1939 התמנה לקצין זוטר בחיל המילואים של צבא הולנד. כשהחלה פלישת גרמניה להולנד ב-10 במאי 1940 הוא הוצב בעיר האג. הוא הצטיין שם בקרב שבו הוביל כמפקד מחלקה הסתערות תחת אש על מבנה שבו החזיקו צנחנים גרמנים. הגרמנים שבמבנה נחלו מפלה בקרב זה ונפלו בשבי. לאחר כניעת הולנד ב-15 במאי נאסר מדורו על ידי הגרמנים והוחזק במעצר בהאג במשך חצי שנה. כיהודי היה עליו לשאת טלאי צהוב, אך הוא סירב לעשות זאת. הוא פעל במסגרת המחתרת ההולנדית ועסק בהברחת טייסי בעלות הברית שהופלו בהולנד אל מקום מבטחים. הוא נתפס וברח מכלאו, אך ב-1943 הוסגר לגרמנים על ידי משתף פעולה בלגי ונאסר שוב. הוא הוחזק בסארברוקן שבגרמניה ובנובמבר 1944 הועבר למחנה הריכוז דכאו. ב-9 בפברואר 1945 הוא מת שם ממחלת הטיפוס. בשנת 1946 הוענק למדורו לאחר מותו עיטור גבורה על לחימתו ב-1940. היה זה עיטור אביר המסדר הצבאי של ויליאם (Militaire Willems-Orde), העיטור הצבאי ההולנדי הגבוה ביותר. הוא ההולנדי היחיד מן האנטילים ההולנדיים שעוטר בעיטור זה. לאחר מלחמת העולם השנייה יזמו הוריו של מדורו את הקמת פארק המיניאטורות מדורודם בהאג לזכר בנם ותרמו את הממון לשם כך. הפארק נפתח בשנת 1952. בכניסה לפארק ניצב דגם של בית ילדותו של מדורו בקורסאו. על שמו של מדורו נקראת גם הכיכר שבפתח הפארק. בשנת 2001 הופק סרט תיעודי על חייו של מדורו. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' מדורו בוויקישיתוף על ג'ורג' מדורו והעיטור שבו עוטר
פריילעכע קבצנים

פריילעכע קבצנים (עברית: קבצנים עליזים; פולנית: Weseli biedacy) הוא סרט קולנוע בשפת היידיש שהופק בפולין בשנת 1937. בסרט הקולנוע כיכבו, בין היתר, שמעון דז'יגן וישראל שומכר. שני חברים, נפתלי וקופל המטיילים בחוצות העיירה נתקלים לפתע בשלולית נפט. הם אינם יודעים שמקורה של השלולית במיכל נפט דולף שעבר במקום על גבי עגלה. הם מתחילים לחלום על הרווחים שיפיקו משדה נפט, הם חוזרים הביתה ומספרים לנשותיהם על התגלית, הם מבקשים מהן שלא יספרו על כך לאיש. תוך דקות ספורות כל העיירה יודעת על התגלית. תוכניות מתחילות להירקם לעסק שיצמח מגילוי נפט וכל העיירה נהיית שותפה לעסק. נמצא בעל הון מקומי הרוצה להשקיע במיזם ותייר אמריקאי הרוצה לזכות בזיכיון להפקת נפט. אשתו של נפתלי רוצה לשדך את בתם גיטל לתייר האמריקאי, אך נפתלי רוצה לחתן את גיטל לוולוול, בנו של קופל. גיטל גונבת את תוכניות המיזם ובורחת יחד עם בחיר ליבה, שחקן תיאטרון המבקר בעיירה. אחרי מרדף מצליחים לאתר את הנמלטים ואת התוכניות בבית משוגעים. בינתיים מהנדס שהוזמן למדוד את שדה הנפט, גילה כי כל השדה אינו אלא שדה אבנים ואין שם טיפת נפט. נפתלי וקופל לא מתייאשים ומתכוונים להקים במקום מחצבה, אך בינתיים מצפה להם משפט. נתן גרוס, תולדות הקולנוע היהודי בפולין, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1990, עמ' 59-58, 130-129. "פריילעכע קבצנים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פריילעכע קבצנים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פיודור

פיודור (או פאודור; ברוסית: Фёдор) הוא גרסה של השם תאודור; הגרסה הנשית של השם היא פאודורה (Федора) האם התכוונתם ל... פיודור הראשון פיודור השני פיודור השלישי, צאר רוסיה
נטלי זי

נטלי זי (באנגלית: Natalie Zea; נולדה ב-17 במרץ 1975) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור גוון הוצ'קינס ווינת'רופ באופרת הסבון "תשוקות" ברשת NBC, תפקידה בתור ווינונה הוקינס בסדרה "צדק פרטי" ברשת FX ובזכות הופעתה בתור קלייר מת'יוס בסדרה "The Following" של רשת פוקס. זי נולדה במחוז האריס, טקסס בארצות הברית וגדלה והתחנכה במחוז ווקד בטקסס. בשנת 1995 זי החלה את לימודיה באקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה (אנ') בניו יורק. ובשנה זו גם שיחקה בסרט הקצר "בנים אינם בוכים", דמות שגילמה מאוחר יותר קלואי סביני בגרסה המלאה של הסרט. היא גם הופיעה בפרסומות רבות ביניהם לדאב, סניקרס וסלטי הלמן. זי החלה את קריירת המשחק שלה בתיאטרון אוף ברודוויי בין היתר במחזות "שלוש אחיות" מאת אנטון צ'כוב ו-"חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר. בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "Eyes", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את טריש אגרמייר. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ולורה לייטון. בשנת 2007 החלה לשחק בסדרת הדרמה "כסף, דארלינג" ברשת ABC, את דמותה של קארן דארלינג, ביתו של פטריק (דונלד סאת'רלנד). ב-2008 שבה לשחק בעונה השנייה. בשנת 2010, זי החלה לככב בשלוש העונות הראשונות של סדרת דרמת "צדק פרטי" ברשת FX Networks, ועם עליית העונה הרביעית, שבה לתפקיד חוזר. היא שיחקה את התפקיד של וינונה הוקינס, אשתו לשעבר של ריילן גיבנס. זי הייתה במקור כוכבת אורחת בפיילוט של הסדרה, אך הפכה לדמות קבועה מיד לאחר הפיילוט עם חוזה לשנתיים. בקולנוע, לזי היה תפקיד משנה בקומדיה "החבר'ה האחרים" משנת 2010. בשנת 2011 היא שיחקה יחד עם שון פטריק פלאנרי במותחן העצמאי "InSight", ולאחר מכן בסרט הטלוויזיה של ערוץ לייפטיים "Burden of Evil" משנת 2012. לצד תפקידה הקבוע ב"צדק פרטי", מ-2012 עד 2013, היה לזי את התפקיד החוזר בדרמה הקומית "קליפורניקיישן" ברשת שואוטיים, כמושא אהבתו החדשה לדמותו של דייוויד דוכובני. בשנת 2013, זי כיכבה בתפקיד הראשי של ד"ר קלייר מת'יוס, אשתו הפרודה של רוצח סדרתי בסדרת הדרמה "המעקב" מבית רשת FOX. היא שבה עם תפקידה לעונה השנייה על תקן תפקיד חוזר. כמו כן, ב-2013, היה לה תפקיד חוזר בתור מקסין סיגרייב, מנהיגת הסמים וההימורים, בעונה הראשונה של הסדרה "בתוך הבועה" ברשת CBS. ב-4 באוגוסט 2014, הוכרז שזי לוהקה לדמות הראשית באופרת הסבון של ABC‏, "Members Only", שםהיא גילמה את התפקיד של מיקי הולמס-האריס, "החברה הכי משכילה ומלוכדת במשפחה שהקימה את הקאנטרי קלאב שסביבו מתרכזת ההופעה. "Members Only"בוטלה על ידי ABC לפני הקרנת הבכורה. ביוני 2013, לאחר עשר שנות זוגיות, הודיעה על אירוסיה לשחקן טראוויס שולדט, שכיכב לצדה ב"תשוקות". הזוג התחתן ב-16 ביולי 2014 בהוואי. באוקטובר 2015 ילדה בת בשם רייגן. מדיה וקבצים בנושא נטלי זי בוויקישיתוף נטלי זי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נטלי זי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נטלי זי, באתר AllMovie (באנגלית) נטלי זי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מיקלוש ניסלי

מיקלוש ניסלי (בהונגרית: Miklós Nyiszli;‏ 17 ביוני 1901, שימלאו סילבאניי – 5 במאי 1956, אוראדיה) היה רופא וסופר יהודי, ניצול שואה מטרנסילבניה, רומניה, דובר הונגרית. כאסיר הועסק כרופא פתולוג במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו וכתב ספר זיכרונות והעיד על השואה. מיקלוש ניסלי נולד ב-1901 בעיירה שימלאו סילבאניי, בטרנסילבניה, בזמנו חלק מהונגריה במסגרת אוסטרו-הונגריה במשפחתו של סוחר יהודי. אחרי לימודי רפואה באוניברסיטאות בקלוז' וברלין, קיל השתלם בפתולוגיה באוניברסיטת פרידריך וילהלם השלזית בברסלאו (1929), אז בגרמניה. שב למולדתו ועבד בשנים 1930–1937 כרופא כללי באוראדיה, בשנים 1937–1941 בוישאול דה סוס ובשנים 1942–1944 בספנצה (בהונגרית - ספלונצה). (בהונגרית - פלשה-וישו). פעל גם כמומחה ברפואה משפטית. בעת הסיפוח מחדש של אזור מגוריו להונגריה, בימי משטרו של מיקלוש הורטי וממשלתו של דמה סטויאי, נשלח יחד עם אשתו ועם בתו בת ה-15 לאושוויץ-בירקנאו. לאחר מכן נשלח למחנה אושוויץ מונוביץ כעובד כפייה בשרות מפעלי "בונה" של חברת אי גה פארבן. בסוף יוני 1944 בגלל הכשרתו כרופא התאפשר לו לעבוד במתקן לאסירים חולים - ביתן 12 - באושוויץ בירקנאו, בו ערך ניתוחים וניסה לעזור לחולים באמצעות ציוד ותרופות מן הבסיסיים ביותר. תחת ניהולו של הרופא הראשי של המחנה, יוזף מנגלה, הועבד ניסלי כפתולוג במחלקה החדשה לנתיחות ולניתוחים שהוקמה בתוך משרפה 2. ניסלי שוכן שם יחד עם חברי הזונדרקומנדו 12. באמצע ינואר 1945 פונה המחנה והאסירים ששרדו הוצעדו והובלו בצעדת מוות אל מאוטהאוזן. ניסלי הצליח להישאר בחיים ובתחילת מאי 1945 נמצא על ידי חיילים אמריקאים במחנה אבנזה הסמוך ושוחרר. באוקטובר 1947 העיד במשפטי הפושעים הנאצים בבית הדין הבינלאומי בנירנברג, על ימיו בזונדרקומנדו באושוויץ. ניסלי שב לאוראדיה ועבד כרופא בבית חולים משנת 1951 ועד מותו בשנת 1956 מאוטם שריר הלב. דמותו מופיעה בסרטים "הבן של שאול" ו"האזור האפור". בשנת 1946 פרסם באוראדיה בהונגרית ספר זכרונות ועדות בכותרת "הייתי הרופא הפתולוג של ד"ר מנגלה במשרפה באושוויץ" (Dr. Mengele boncoló orvosa voltam az auschwitzi krematóriumban). דיווח זה היה הראשון על משימות הכפייה הטרגיות של חברי הזונדרקומנדו היהודים במשרפות באושוויץ-בירקנאו ועל המרד שפרץ בתוכם. בשנת 1947 פרסם עדותו בעיתון "וילאג" בבודפשט, תחת הכותרת "הגיהנום של אושוויץ". עדותו בנירנברג במשפט הבינלאומי של פושעי המלחמה הנאצים ושל מנהיגי חברת אי גה פארבן, שבו העיד ב-17 ישיבות, פורסמה גם היא בעיתון "וילאג" תחת הכותרת "הייתי עד בנירנברג". בשנים 1964 ו-1968 הופיעו אחרי מות המחבר, מהדורות חדשות של ספרו בהונגרית, תחת הכותרת "הייתי רופא באושוויץ". הן תורגמו לרומנית בשנים 1965 ו-1971 וכללו עדויותיו בנירנברג. בהמשך פורסמו קטעים מספרו בעיתונות הגרמנית והצרפתית והוצא לאור בניו יורק תרגום באנגלית. הספר תורגם לפולנית, צרפתית (1975), ספרדית (1975), סרבו-קרואטית (1982), וב-1982 הוצא לאור בלונדון. בשנת 1985 הופיע בתרגום לעברית בתל אביב. בשנת 2005 הופיע תרגום לגרמנית. חלקים חשובים מזכרונותיו שימשו חומר לסרט האמריקאי "האזור האפור" בו מופיעה גם דמותו, בבימויו של טים בלייק נלסון, משנת 2001. דמותו של ניסלי מופיעה גם בסרט "הבן של שאול". הייתי עוזרו של מנגלה באושוויץ, הספר תורגם לעברית על ידי מרדכי רסל, הוצאה ליפא פרידמן, 1985 הלקסיקון של הסופרים ההונגרים ברומניה Romániai Magyar Irodalom Lexikon, 4 N-R,Erdélyi Múzeum-Egyesület, Kolozsvár Kriterion Könyvkiadó, Bukarest–Kolozsvár 2002 רופאי אס.אס. - באתר ועד האסירים ממחנות הנאצים על התרגום לגרמנית, בביקורת ספרות באתר יד ושם (באנגלית)
עטיפה (תקליט)

תקליטים עשויי ויניל חשופים לשריטות ולנזקים נוספים. לפיכך מראשית ההפצה המסחרית של תקליטים, בתחילת המאה ה-20, הם נמכרו בעטיפה ריבועית, עשויה נייר או קרטון דק, שאורך צלעו גדול אך במעט מקוטרו של התקליט. בנוסף להגנה על התקליט שימשה העטיפה למתן מידע על התקליט – שמו ושמות יוצריו, רשימת השירים וקטעי המוזיקה שבו וכו'. עיצוב העטיפה בא לתרום למסר האמנותי שבתקליט ולקידום מכירתו, וכלל פעמים רבות את תמונת מבצעי התקליט. עם המעבר מתקליטים לתקליטורים כאמצעי להפצת מוזיקה, נשמרו עקרונות העיצוב הוויזואלי של העטיפה, אף שמבחינה פיזית היא השתנתה לקופסת פלסטיק שאורך צלעה קטן יותר (בהתאם לגודל התקליטור). לעיתים עטיפות של אלבומים מסוימים נהפכו אייקוניות ביחד איתם והיוו מושא לתיאוריות ופארודיות רבות או שאתר צילומם הפך לנקודת עלייה לרגל עבור המעריצים. דוגמאות לכך הן אלבומי הביטלס, ובמיוחד Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band, ו-Abbey Road (אשר תרמו רמזים לתאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני), Hotel California של האיגלס, אשר הציג את המלון המסתורי מהשיר המפורסם, Queen II של קווין, אשר היווה השראה לקליפ המפורסם של שירם Bohemian Rhapsody ו-The Dark Side of the Moon, של פינק פלויד. לעיתים מכונים אלבומים על פי צבע עטיפתם. דוגמאות בולטות לכך הן האלבום הלבן של הביטלס (כמה שנים לאחר מכן הוציאה הלהקה 2 אלבומים נוספים באותו האופן – אדום וכחול) והאלבום השחור של מטאליקה. בן שלו, עלייתן ונפילתן של עטיפות התקליטים הישראליות, באתר הארץ, 22 בינואר 2013 עופר שדמי, סיפור. כיסוי - סיפורן של עטיפות האלבומים הישראלים (בלוג) עמי פרידמן, ראינו לך: מאחורי עטיפות האלבומים הישראלים, באתר ynet, 7 באוקטובר 2016 בועז כהן, לשפוט אלבום לפי העטיפה שלו, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבשתא כיוון דעל על

שבשתא כיוון דעל - על הוא ביטוי ארמי-תלמודי שנאמר על יד האמורא רב דימי מנהרדעא ופירושו: דבר משובש, כיוון שנכנס והשתרש בלב, קשה להוציאו שוב. האמרה מובאת במסגרת דיון תלמודי העוסק בשאלה איזה מורה עדיף שילמד דרדקים, אדם מלומד שאינו מדייק בלשונו, או אדם מדייק אך שאינו מלומד: אמר רבא: אלו שני מקריאי דרדקים, אחד גורס ואינו מדייק, ואחד מדייק ואינו גורס, אנו מושיבים אותו שהוא גורס ואינו מדייק, שבשתא ממילא נפקא. רב דימי מנהרדעא אמר: אנו מושיבים שמדייק ואינו גורס, שבשתא כיוון דעל - על" — תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף כ"א, עמוד א' מדיון זה עולה כי רבא סבור שעדיף להעסיק מורה מלומד שאינו מדייק, גם אם יש חשש שבכך ישתרשו שגיאות בלב התלמידים, כיוון שהשגיאות ממילא יתבררו ויתוקנו במהלך הלימוד. אולם אליבא דרב דימי, החשש מפני טעויות, בפרט כשהן ניטעות בגיל צעיר, הוא גדול בהרבה – משום שברגע שהן משתרשות, הן יישארו לעולם וקשה יהיה לעוקרן, ולכן העדפתו היא להעסיק את אותו שמדייק אבל לא מלומד. תמר דובדבני, ולא הדייקן מלמד? | בית אבי חי, באתר www.bac.org.il, באתר בית אבי-חי
דב ליפמן

הרב דב אלן ליפמן (נולד ב-9 בספטמבר 1971, י"ט באלול ה'תשל"א) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת "יש עתיד". נולד בסילבר ספרינג, מרילנד, ארצות הברית. אביו היה שופט פדרלי. למד בתיכון היהודי המקומי, ולאחר מכן בישיבת מרכז התורה בירושלים במשך שנתיים. הוסמך לרבנות בישיבת נר ישראל בבולטימור על ידי הרב יעקב ויינברג. בעל תואר ראשון בתלמוד מישיבת נר ישראל בבולטימור ותואר שני בחינוך מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. ב-1994 היה ממייסדי הכולל הקהילתי בקליבלנד. מ-1997 לימד בבתי ספר יהודיים בסילבר ספרינג. בשנת 2004 עלה לישראל והתיישב בבית שמש. בישראל שימש כמורה לתורה ומחשבת ישראל במספר ישיבות וסמינרים. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2008 היה יועץ ומנהל הקמפיין של סגן ראש עיריית בית שמש.[דרושה הבהרה] נמנה עם פעילי המאבק נגד מה שלדעתו היה הקצנה והפליה דתית בבית שמש. ב-2011 תמך בבית הספר "אורות בנות" בעיר, שקבוצת חרדים ביקשו למנוע את פתיחתו במשכנו החדש. בשנת 2011 הצטרף לתנועת "עם שלם" וב-2012 פרש ממנה והצטרף למפלגת "יש עתיד". לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013 שובץ במקום ה-17 ברשימתה, ונבחר. הקים את "השדולה לקידום השתלבות חרדים בשוק העבודה" ועמד בראשה. בבחירות לכנסת העשרים ב-2015 הוצב במקום ה-17 ברשימת יש עתיד, שקיבלה רק 11 מושבים ולא נכנס לכנסת. לאחר מכן קיבל משרה בהסתדרות הציונית, דבר שהביא להדחתו מתפקידו במפלגה. במאי 2018 הודיע על פרישה מיש עתיד ומפעילות פוליטית מסיבות אישיות. פרסם שלושה ספרים על יהדות בשפה האנגלית, ואחד מהם תורגם לעברית וצרפתית. מפרסם טור שבועי במקומון "תמורה" בבית שמש ובשבועון ה-OU וכותב טורים בג'רוזלם פוסט וב-Times of Israel. במאי 2021 דווח בהארץ על טענות על התנהגות לא הולמת והטרדה מינית של שתי נשים נגד ליפמן. בחודש הבא דיווח "הארץ" כי פוטר מתפקידו. נשוי לדינה ואב לארבעה, גר בבית שמש. מדיה וקבצים בנושא דב ליפמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דב ליפמן דב ליפמן, ברשת החברתית פייסבוק דב ליפמן באתר מפלגת "יש עתיד" דב ליפמן, באתר הכנסת דב ליפמן, ברשת החברתית פייסבוק דב ליפמן, באתר כנסת פתוחה אתר האינטרנט של דב ליפמן (באנגלית) יוסף פאר, ‏חבר כנסת חרדי חדש בכנסת ה-19: מי אתה דב ליפמן?, באתר כיכר השבת, 22 בינואר 2013 צביקה קליין, לפיד לחרדים: הח"כ החרדי של 'יש עתיד', באתר nrg‏, 27 בינואר 2013 דוד בן בסט מראיין את דב ליפמן, "הנבחרים", באתר YouTube, ‏14 ביוני 2013 למרות הצהרת לפיד: דב ליפמן מיש עתיד קיבל ג'וב בשכר בהסתדרות הציונית, באתר TheMarker‏, 26 בינואר 2016 צביקה גרוניך, ‏בגלל ג'וב: דב ליפמן ו"יש עתיד" כבר לא ביחד, באתר כיכר השבת, 27 בינואר 2016 ישראל כהן, ‏מדוע גורש הח"כ לשעבר ליפמן מ'יש עתיד'?, באתר כיכר השבת, 8 במאי 2018 Sommer, Allison Kaplan; Maltz, Judy (2021-06-14). "Following Haaretz report on harassment allegations, ex-MK Lipman ousted from Zionist movement". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2024-03-21.
תיאטרון מופע

תיאטרון מופע הוא תיאטרון ישראלי להצגות ומופעי מחול. גליה וחיים בארי ייסדו את תיאטרון מופע וניהלו אותו. בתם עדי בארי ניהלה אותו אחריהם עד לסגירתו. התיאטרון הפיק עד היום עשרות הצגות ומופעי מחול לילדים ונוער. התיאטרון מעלה הצגות בתיאטרון הפארק, במועדוני מנויים, בהיכלי תרבות, בסל התרבות, ובפסטיבלים לילדים בישראל ובעולם במהלך השנה כגון: פסטיבל חיפה להצגות ילדים, קסם של אגדה, פסטיבל החורף של סיאול ועוד. התיאטרון משתף פעולה עם להקת המחול הקיבוצית, והם הפיקו ביחד 4 מופעי מחול - "דירה להשכיר", "אפון הפלא", "אצבעונית", "בת הים הקטנה". בשנת 2013 הפיק התיאטרון בשיתוף תיאטרון חיפה את פסטיבל "הסופגטרון" בחופשת החנוכה. בשנת 2018 הפיק התיאטרון את המחזמר "תירס חם" שביימה איילון נופר. רפרטואר התיאטרון מגוון וכולל את ההצגות: פרח של אגדה, דמעות של אריה, מקהלה עליזה, מגש הכסף, "ירושלים שלי", "רעש לבן", "שכנים", "דוד ובן-גוריון", "אחד מהחברה", "מעפילים קטנים", "מכתב לאמא", החתול במגפיים, פרח לב הזהב, הברווזון המכוער, ספר הג'ונגל - המחזמר, המחזמר עוץ לי גוץ לי ובת הטוחן. אל התיאטרון הצטרפה השחקנית ענבל לוי-אזואלוס רהב (ענבלי בא לי). אתר התיאטרון הבמא פורטל חדר מורים מועצה שהם יישובה מועצה ים המלח מפה תיאטרון מופע Request Rejected שכנים – תיאטרון מופע מועצת מגילות צפון ים המלח http://www.mapa.co.il/ng/buildrecord_LP3.asp?id=60442
שלמה המלך והדבורה

שלמה המלך והדבורה היא מעשייה נודעת, שנכללת באגדות "ויהי היום" מאת חיים נחמן ביאליק. דבורה עוקצת בשוגג את שלמה המלך. כשמתעורר זעמו, היא מבקשת ממנו שיחוס עליה ומבטיחה להשיב לו טובה. שלמה המלך מזלזל בהבטחתה אך משחרר אותה. לאחר זמן מה, מגיעה מלכת שבא לארמון המלך וחדה לו חידות. שלמה פותר את החידות בהצלחה, עד שמגיעה החידה האחרונה: איזה מבין זרי-הפרחים שהוצבו לפניו אמיתי ולא מלאכותי. הדבורה מסייעת לשלמה להשיב נכונה ובכך מקיימת את הבטחתה ומוכיחה שגם דבורה זעירה יכולה לסייע למלך. נוהמי: המלך שלמה והדבורה, מעובד על ידי מ. חן, מוריה, תרע"ז חיים נחמן ביאליק: "שלמה המלך והדבורה", בתוך: שלמה מלך החיות והעופות, דביר, תרפ"ח. איורים: נחום גוטמן. חיים נחמן ביאליק: "שלמה המלך והדבורה", בתוך: ויהי היום, דביר, תרצ"ד. איורים: נחום גוטמן חיים נחמן ביאליק: "שלמה המלך והדבורה", בתוך: מאגדות המלך שלמה, דביר, תשל"ג. איורים: נחום גוטמן אוריאל אופק: שלמה המלך והדבורה, עופר, תשל"ה. (מהדורה נוספת בשנת 2011, איורים: אבי כץ) חיים נחמן ביאליק, שְׁלֹמֹה הַמֶּלֶך וְהַדְּבוֹרָה, בקובץ "ויהי היום", באתר של פרויקט בן-יהודה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהבה (סרט)

אהבה (בצרפתית: Amour) הוא סרט דרמה צרפתי בבימויו וכתיבתו של מיכאל הנקה. בסרט משחקים ז'אן-לואי טרנטיניאן, עמנואל ריבה ואיזבל הופר. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן שם זכה בפרס דקל הזהב. זוכה פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2012, פרס סזאר ופרס לומייר לסרט הטוב ביותר. הסרט מתאר את זקנתם של בני זוג, עד למותם. הסרט מגולל את סיפורם של בני הזוג אן (עמנואל ריבה) וז'ורז' (ז'אן-לואי טרנטיניאן), מורים לנגינה שיצאו לגמלאות. בתחילת הסרט אן לא מגיבה לדבריו של ז'ורז'. היא עוברת ניתוח שמשאיר אותה משותקת בחלק הימני של גופה. לאחר הניתוח אן מנסה להתאבד, אך אינה מצליחה. מצבה של אן מדרדר כאשר היא עוברת שבץ מוחי. היא מתחילה לקבל טיפול סיעודי הכולל החלפת חיתולים והאכלה דרך עירוי. בתם, איב (איזבל הופר), מנסה לשכנע את ז'ורז' לקחת את אן לבית אבות. אך ז'ורז' מסרב להצעה בטענה שאן לא הייתה מסכימה להישלח מביתה. לאחר שמצבה של אן מדרדר עוד ועוד, ז'ורז' חונק את אן באמצעות כרית ומביא למותה, ונראה שז'ורז' שם קץ גם לחייו שלו. ז'אן-לואי טרנטיניאן – ז'ורז' לורן עמנואל ריבה – אן לורן איזבל הופר – איב לורן ויליאם שימל – ג'וף, בעלה של איב אלכסנדר תארו – אלכסנדר, תלמיד של ז'ורז' ואן. הסרט קיבל ביקורות מהללות עם ציון של 91% מהאתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 129 ביקורות. האתר "Metacritic" נתן לסרט ציון של 93 בהתבסס על 36 ביקורות. בנוסף עמנואל ריבה קיבלה ביקורות חיוביות על משחקה. זכייה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר זכייה בפרס דקל הזהב של פסטיבל הקולנוע בקאן מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר (מיכאל הנקה) מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (מיכאל הנקה) מועמד לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (עמנואל ריבה) זכייה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר מועמד לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (עמנואל ריבה) מועמד לפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר (מיכאל הנקה) מועמד לפרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר (מיכאל הנקה) מועמד לפרס באפט"א לסרט הזר הטוב ביותר זכייה בפרס סזאר לסרט הטוב ביותר זכייה בפרס לומייר לסרט הטוב ביותר אתר האינטרנט הרשמי של אהבה "אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אהבה", באתר נטפליקס "אהבה", באתר AllMovie (באנגלית) "אהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אהבה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אהבה", באתר Metacritic (באנגלית) "אהבה", באתר אידיבי "אהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זהר וגנר, עכבר העיר אונליין, "אהבה": האינטימי שבסרטי מיכאל האנקה, באתר הארץ, 18 בינואר 2013 אבנר שביט‏, "אהבה": הסרט המהולל של השנה הרוויח זאת ביושר, באתר וואלה, 20 בינואר 2013 שמוליק דובדבני, "אהבה": סוף רע, וכל כך טוב, באתר ynet, 20 בינואר 2013 יולי גורודינסקי, אהבה אחת ספציפית, באתר nrg‏, 28 בינואר 2013 נועם סטולרמן‏, נשיקה סטירה: ביקורת על "אהבה", באתר "רוזבאד", 5 בפברואר 2013 יצחק לאור, למה "אהבה" של האנקה הוא סרט מרעיש כל כך?, באתר הארץ, 13 במרץ 2013 "אהבה", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
שחר שוחט

שחר שוחט (נולד ב-14 בפברואר 1966) הוא תת-אלוף במיל' בצה"ל. כיהן כמפקד מערך ההגנה האווירית. לאורך שירותו ביצע שוחט מגוון תפקידים בשדה ובמטה. הבולטים ביניהם: מפקד סוללת טילי קרקע-אוויר, מפקד יחידת טילי קרקע אוויר, מפקד יחידת "חרב מגן" (טילי חץ), ראש ענף תורה והדרכה במערך ההגנה האווירית, ראש ענף פיתוחים וניסויים, מפקד כנף 168, מפקד כנף 167, וראש תוכנית "עת האסיף" באגף התכנון. פיקד על מערך ההגנה האווירית במהלך מבצע צוק איתן, שבו היה למערך ההגנה האווירית תפקיד מרכזי בהגנה על העורף בישראל. שוחט בעל תואר שני במדע המדינה (אוניברסיטת חיפה), תואר ראשון במדעי החברה (אוניברסיטת בן-גוריון), בוגר הקורס למנהיגות משפיעה (High Impact Leadership) באוניברסיטת קולומביה בארצות הברית, וקורס דירקטורים מטעם המרכז הישראלי לניהול. שוחט בוגר המכללה לביטחון לאומי, המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, וקורס מתקדם בפורט בליס ארצות הברית. ב-5 באוגוסט 2015 הוחלף על ידי צביקה חיימוביץ' ופרש מצה"ל. לאחר שחרורו מונה לסמנכ״ל אסטרטגיה ופיתוח עסקי בחטיבת ההגנה האווירית של רפאל. לירון אברהם, איש הברזל, במחנה, 6 באוגוסט 2015 מכתביו שחר שוחט ויניב פרידמן, ‏מהגנה טקטית נגד מטוסים להגנה אווירית מערכתית, בין הקטבים ‏4, יולי 2015, עמ' 65–82 שחר שוחט ויאיר רמתי, לקחים ותצפיות ראשוניות מהמערכה האווירית והפעלת האש מנגד באוקראינה, בין הקטבים, גיליון 37, ‏ 22 בספטמבר 2022. שיר אהרון ברם, ‏מפקד חדש למערך ההגנה האווירית, באתר חיל האוויר הישראלי, 14 באוקטובר 2012 שי לוי, ‏שומרים על כולנו: המפקדים שמנהלים את מבצע עמוד ענן, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2012 גילי כהן, מפקד מערך ההגנה האווירית: "אנחנו מרוצים מאחוזי היירוט", באתר הארץ, 15 בנובמבר 2012 רן דגוני, ‏מפקד מערך ההגנה האווירית: הוואו הגדול הבא - "קלע דוד", באתר גלובס, 15 במאי 2013 יואב זיתון, מפקד ההגנה האווירית עולה להתקפה, באתר ynet, 18 בנובמבר 2013 נעמי צורף, ‏״חשוב שנמשיך להאיץ כדי לשמור על היתרון״, באתר חיל האוויר הישראלי, 10 ביולי 2014 עמוס הראל, בכיר בחיל האוויר: הצלחת "כיפת ברזל" חסכה מישראל מבצע התקפי בעזה השנה, באתר הארץ, 25 ביולי 2011 אלעד הלפרין, "בעימות הבא נתמודד עם ניסיון לשלוח נגדנו עשרות כטב"מים", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 10 במרץ 2014 אהרון לפידות, "כיפת ברזל הביאה שפיות לעורף", באתר ישראל היום, 2 ביולי 2015 טל גלעדי, "מהגנ”א לשעבר קיבל אות כבוד מצבא גרמניה", באתר חיל האוויר הישראלי, 22 בפברואר 2016
רינה פרנקל

רינה פרנקל (נולדה ב-17 בספטמבר 1956) היא אשת ציבור ישראלית. נבחרה לכנסת ה-19 מטעם מפלגת "יש עתיד", לאחר שהוצבה במקום ה-15 ברשימתה. קודם לכן כיהנה כסגנית מנהל מחוז הצפון בשירות התעסוקה. רינה פרנקל נולדה בשנת 1956 למריה ואברהם ויתקין בסמולנסק שבברית המועצות (כיום ברוסיה). בעלת תואר שני במוזיקולוגיה מהאקדמיה למוזיקה ע"ש סובינוב בעיר סראטוב שברוסיה. בשנים 1980–1989 ניהלה בית ספר למוזיקה בקייב שבאוקראינה. ב-1990 עלתה לישראל עם משפחתה מקייב שבאוקראינה. בין השנים 1991–2003 כיהנה כפקידת השמה וייעוץ בלשכת התעסוקה בנהריה והייתה אחראית על סניף האקדמאים בלשכה. שיתפה פעולה עם משרדי ממשלה וכן עם הביטוח הלאומי בפרויקטים רבים. בין 2003–2006 ניהלה את לשכת התעסוקה בעיר מעלות-תרשיחא. השתתפה בפרויקט "עיר מקדמת תעסוקה" עם גורמים נוספים ובהם משרד התמ"ת, ג'וינט ישראל והרשות המקומית. במסגרת תפקידה יזמה פרויקטים רבים בעיר וירידי תעסוקה, עסקה בפיתוח, ייזום וביצוע קורסי העצמה והסבה מקצועית. יזמה קורסי יזמות עסקית עם מ.ט.י גליל מערבי ומעסיקים באזור. בראשותה נבחרה פעמיים לשכת התעסוקה במעלות תרשיחא לסניף המצטיין בשנים 2004 ו-2006, לאור הורדת אחוזי האבטלה בעיר מ-13.9% ל-7.2%. בין השנים 2006–2012 - מונתה לסגנית מנהל מחוז צפון לענייני השמה ופיקחה על 24 לשכות ומנהלי לשכות במחוז. במסגרת תפקידה עסקה בנושאים מגוונים כגון שיפור ההשמה של דורשי עבודה במחוז, ייזום פרויקטים שונים בתחום ההשמה, שיפור שירות לדורשי העבודה וייעול תהליכי השמתם לעבודה, ריכוז וניהול קשרי עבודה מקצועיים עם ארגונים שונים (משרד התמ"ת, המוסד לביטוח לאומי, רווחה, קליטה, ג'וינט, משרד הביטחון וגורמי קהילה נוספים). בנוסף הייתה אחראית על תכנון, ריכוז צורכי הכשרה מקצועית של דורשי עבודה במחוז ובניית תוכנית הכשרה שנתית. ניהלה וועדות כושר, וועדות ערר במחוז והייתה אחראית פניות הציבור במחוז צפון. פרנקל בוגרת קורס דירקטורים בתעשייה 2013 מהטכניון. באוקטובר 2012 פרשה משירות התעסוקה והצטרפה למפלגת "יש עתיד", הוצבה במקום ה-15 ברשימתה בבחירות לכנסת ה-19 ונבחרה לכנסת בפברואר 2013. הייתה יושבת ראש השדולה לקידום תעשייה ותעסוקה בצפון ויושבת ראש השדולה למען משפחות חד הוריות. יזמה תיקון לחוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה), שהסיר מהחוק את מגבלת הגיל של ההורה המטופל. לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הודיעה על פרישתה ממפלגת יש עתיד ועל כך שלא תתמודד בבחירות אלו. פרנקל מתגוררת בנהריה, היא אלמנה ואם לאחד. בכנסת ה-19: חברה בוועדה לענייני ביקורת המדינה חברה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות יושבת ראש השדולה לקידום תעשייה ותעסוקה בצפון יושבת-ראש השדולה לקידום מעמד האישה החד-הורית חברת משלחת הכנסת ליחסים עם הפרלמנט אירופה מדיה וקבצים בנושא רינה פרנקל בוויקישיתוף רינה פרנקל, באתר הכנסת רינה פרנקל, באתר כנסת פתוחה רינה פרנקל באתר "יש עתיד" רינה פרנקל פייסבוק נאום פתיחה - ח”כ רינה פרנקל, באתר יש עתיד, 23 בפברואר 2013 חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת הורה) (תיקון מס' 3), התשע"ד-2014, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת ח"כ רינה פרנקל לא תתמודד ב"יש עתיד", באתר ערוץ 7