laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיים שיבי

חיים שיבי (נולד ב-23 בספטמבר 1949) הוא עיתונאי, סופר ומשפטן ישראלי. נולד בירושלים. בוגר בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה, הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית. בעל תואר שני בתקשורת מהפקולטה לעיתונות של אוניברסיטת מיזורי בארצות הברית. חבר לשכת עורכי הדין. שיבי החל את דרכו העיתונאית בעריכת עיתון הסטודנטים "פי האתון", שבין צוות כותביו היו, בין היתר, חנוך מרמרי, קובי ניב ואברהם גל. היה כתב "על המשמר" בשטחים. ערך ופיתח במשך 7 שנים את העיתון המקומי הראשון ברשת המקומונים של ידיעות אחרונות - "קול ירושלים". לאחר מכן הפך לכתב ב"ידיעות אחרונות", תפקיד בו החזיק לאורך 27 שנים. במהלכן שימש בין היתר ככתב מדיני, כתב פרלמנטרי ואף שליח העיתון בוושינגטון לאורך 4 שנים. ערך והגיש עם חיים הכט את "הכיסאות", תוכנית טלוויזיה מן הכנסת ששודרה בערוץ 2. שיבי פרש מ"ידיעות אחרונות" בינואר 2006. ב-1988 ייסד עם עו"ד יוסי ריכטר והחל לערוך ולפתח את ביטאון לשכת עורכי הדין במחוז ירושלים "הלשכה". באביב 2018 עלו לרשת אתר ומגזין מחוז ירושלים של לשכת עורכי הדין - בעריכתו - עד ליוני 2022. חבר נשיאות מועצת העיתונות, עורך אתר המועצה ויוזם הקמת צוות התגובות במועצה. חבר הנהלת אגודת העיתונאים ירושלים, פעיל בוועדות מקצועיות של האגודה ועורך אתר האינטרנט של האגודה-2024-2009. שיבי הופיע כפרשן פוליטי בכלי תקשורת רבים, בין השאר ב-CNN, אל ג'זירה, פוקס ניוז, אן.פי.אר. רדיו קנדה וערוץ הכנסת. בפברואר 2010 הצטרף שיבי לאגף ההסברה בבית יד שרה בירושלים כמנהל תקשורת ועורך הידיעון שנשלח מדי שבוע לאלפי מתנדבים. חבר פעיל בצוות ההסברה הבכיר עד נובמבר 2020. "דוגה פרייד צ'יקן" - על יורדים ישראלים בניו-יורק "חינוכו מחדש של ח"כ קליין" - רומן פוליטי "מסכת התדמית" - על פוליטיקה, תקשורת והישרדות "חיה פוליטית" - סיפורים קצרים (זכה בפרס ירושלים לספרות) "תיק לוין" - רומן פוליטי "המקצוע שנתפש ברשת" - מאחורי הקלעים של תעשיית התקשורת מדיה וקבצים בנושא חיים שיבי בוויקישיתוף חיים שיבי, ברשת החברתית פייסבוק חיים שיבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חיים שיבי, ברשת החברתית LinkedIn חיים שיבי, דף שער בספרייה הלאומית חיים שיבי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אתר האינטרנט הרשמי של חיים שיבי רשימת הפרסומים של חיים שיבי, בקטלוג הספרייה הלאומית חיים שיבי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" חיים שיבי, באתר "חדשות מחלקה ראשונה"
קרחון הנסן

הקרחון הנסן (באנגלית: Hansen Glacier) הוא קרחון באורך 10 מילים ימיים, המשתרע צפון מזרח מפסגת ההר טאק בין מצוק ורגאבה ורמת דויראן ומתחבר לקרחון דייטר מערבה לפסגת דיקי, ברכס סנטינל שבארץ אלזוורת' ביבשת אנטארקטיקה. הוא מופה לראשונה על ידי המכון הגאולוגי של ארצות הברית מסקרים וצילומי אוויר של הצי האמריקני, בין השנים 1957-59, ונקרא על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים על שם הרברט ל. הנסן (אנ'), מטאורולוג בתחנת הקוטב הדרומי בשנת 1957. רשימת הקרחונים באנטארקטיקה קרחון הנסן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה קרחון הנסן באתר mindat מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון הנסן לאתרים סמוכים וינסון מאסיף. קנה מידה 1:250000מפה טופוגרפית. רסטון, וירג'יניה: המכון הגאולוגי של ארצות הברית, 1988. מסד נתונים דיגיטלי של אנטארקטיקה (ADD). קנה מידה 1:250000 מפה טופוגרפית של אנטארקטיקה. הוועדה המדעית לחקר אנטארקטיקה (SCAR). מאז 1993, מתעדכן באופן קבוע.
יישובי השרשרות

יישובי השרשרות הוא שם כולל לקבוצת מושבים דתיים בנגב הצפוני מערבי, מדרום לנתיבות, במועצה האזורית שדות נגב. היישובים בגוש ההתיישבות הם - שרשרת, מעגלים, גבעולים, מלילות ושיבולים. שרשרת, שהינו המושב הוותיק בגוש ההתיישבות, נוסד בשנת 1949 על ידי הסוכנות היהודית, ונקרא כך כדי לציין את שרשרת המושבים הדתיים שתוכננה לקום באזור. ואכן, לאחר הקמת שרשרת הוקמו עוד מושבים, כך ששרשרת כונה שרשרת א', מושב שיבולים שהוקם אחריו כונה שרשרת ב, מושב מלילות כונה שרשרת ג' ומושב גבעולים שהוקם אחרון כונה שרשרת ד. כל גוש היישובים הזה כונה 'השרשראות'. בשנת 1958 הוקם סביב בית הספר היסודי האזורי היישוב מעגלים שהפך ליישוב הגדול והמרכזי בגוש אשר מספק שירותים שונים, כגון מכולת ומרפאה, לשאר המושבים.
דנית גולד

דנית גולד (נולדה ב־8 במאי 1988) היא סופרת ומנחת סדנאות כתיבה לאימהות וזוכת פרס שר התרבות ליוצרים בראשית דרכם. גולד נולדה בחיפה כבת אמצעית. בוגרת החוג לבימוי והוראת תיאטרון מסמינר הקיבוצים (B.Ed). למדה בתיכון ויצו לאמנויות במגמת תיאטרון, מצטיינת המגמה בתחום התאורטי והמעשי. בגיל תשע-עשרה עזבה את חיפה ועברה לתל אביב כדי ללמוד כתיבה יוצרת אצל מיטב המרצים לכתיבה ביניהם עמיחי שלו, אילנה ברנשטיין, אורית מיטל ושמעון אדף. בגיל 31 כאשר ילדה את בנה הראשון חוותה משבר שבעקבותיו יצרה את סדנת הכתיבה "אימהות כותבות". סדנאות אלו זכו להצלחה ועודדו את המשתתפות להתנסות בכתיבה ככלי ביטוי ועיבוד חוויות אישיות ולשיח מעמיק אודות התפקיד האימהי. בשנת 2024 הנחתה את פרויקט "לילה לילה" שבמסגרתו הורים כותבים ומלחינים שיר ערש לילדיהם בשיתוף מוזיקאים מקצועיים מטעם אורבן 95 וקרנגי הול בניו יורק. כיום עוסקת גולד בהוראה ובכתיבה. היא נשואה לאוהד שגב (אחיו של השחקן איתי שגב) ולהם 2 ילדים. מתגוררת ברמת גן. את כתיבתה של גולד ניתן להגדיר כפיגורטיבית וסוריאליסטית. על ספר הביכורים שלה התרחבות כתבה מבקרת הספרות חבצלת פרבר בעיתון מקור ראשון: "ספר ביכורים אנרגטי, עשיר ומדויק, שדורש קריאה מסוג אחר", "סגנון הכתיבה כשלעצמו התגלה כפיתוי שקשה לעמוד בפניו: מלא אנרגיות, דחוס, עשיר ומדויק בלשונו ובתכניו, קצבי ומוזיקלי. כל המאפיינים שאוחזים בחוזקה בקורא". אלעד בר נוי כתב במוסף ספרים של עיתון ידיעות אחרונות: "הכתיבה של גולד מזכירה את כתיבתו של בוריס ויאן ב'צל הימים'; עולם סוריאליסטי או פנטסטי שמדמה את עצמו לכזה שהכול בו אפשרי, לחגיגה של חופש". על ספרה השני "בתוך המילים בתים" כתב עורך הספר אלי הירש: "בתוך המילים בתים הוא רומן יוצא דופן בלשונו הציורית והדייקנית ובדרך כתיבתו המיוחדת. הוא כתוב בקצב מהיר, במקטעים שמצטרפים זה לה כמו פיסות בפאזל, ומשרטטים יחד עלילה עכשווית וישראלית מאוד". התרחבות, חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2018 בתוך המילים בתים, תל אביב: פטל הוצאה לאור, 2024 אתר האינטרנט הרשמי של דנית גולד מידע על דנית גולד בקטלוג הספרייה הלאומית דנית גולד באתר הוצאת פרדס קראו את הפרק הראשון של "התרחבות" מאת דנית גולד, באתר וואלה, 18 בפברואר 2019 דנית גולד, הדור שלי לא מסוגל לקרוא יותר מ-300 מילה, באתר ynet, 4 ביולי 2018 דנית גולד, חושבת חדר משלך, באתר "יקום תרבות", 1 בפברואר 2019 דנית גולד בפרויקט הסיפור הקצר ליאת לוי, "פתאום הסתכלתי על הילדות שלי מחדש. גיליתי את העולם ואת העיר", באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2021 רשימת הזוכים בפרס שרת התרבות והספורט בתחום היצירה הספרותית דנית גולד, כותב ב-יְקוּם תַּרְבּוּת, באתר "יקום תרבות" אמהות כותבות, באתר Danit Gold (באנגלית) Urban 95 Lullaby project Carnegie Hall דנית גולד, הפסקתי לשקר לעצמי. עזבתי את תל אביב, באתר ynet, 9 ביולי 2021 הרומן התרחבות מאת דנית גולד בארכיון הספריה הלאומית הסופרת ומבקרת הספרות חבצלת פרבר בלקסיקון הספרות העברית החדשה דנית גולד, בתוך המילים בתים, הוצאת פטל: אביבית משמרי, 2024
אילקר בשבו

אילקר בשבו (בטורקית: İlker Başbuğ‏האזנה‏Ⓘ‏; נולד ב-29 באפריל 1943) הוא גנרל טורקי לשעבר, אשר שירת כראש המטה הכללי ה-26 של צבא טורקיה. בשבו הואשם בהפרת סעיפים 309, 310, ו-311 של חוק העונשין הטורקי. באוגוסט 2013, הוא הורשע באשמות של "הקמת והנהגת ארגון טרור" ו"ניסיון להרוס את ממשלת טורקיה או ניסיון למנוע חלקית או לגמרי את תפקודה", ונידון למאסר עולם כחלק ממשפטי ארגנקון. עם זאת, בית המשפט לחוקה של טורקיה קבע כי זכויותיו המשפטיות של בשבו הופרו וביטל את הרשעתו; הוא שוחרר ב-7 במרץ 2014. בשבו נולד באפיון קרהיסאר, עיר במערב טורקיה, בשנת 1943. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הטורקית בשנת 1962 ובבית הספר לחי"ר בשנת 1963. לאורך שירותו בצבא שירת בשבו כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה ביחידות שונות תחת פיקוד כוחות היבשה של טורקיה עד שנת 1971. לאחר שסיים את לימודיו במכללת המלחמה כקצין מטה בשנת 1973, הוא החזיק במגוון רחב של תפקידים פיקודיים ומטה, כולל תפקידים במטה הכללי הטורקי ובבריסל, בלגיה במסגרת נאט"ו. בשנת 1989 קודם בשבו לדרגת בריגדיר גנרל ושירת במספר תפקידים בכירים, כולל כמפקד בריגדה משוריינת ומפקד הקורפוס השני של טורקיה. בשנת 2002 הוא הועלה לדרגת גנרל ושירת בתפקידים בכירים נוספים, כולל כראש המטה של כוחות היבשה הטורקיים וכמפקד הצבא הטורקי הראשון. הוא מונה למפקד הכוחות המזוינים של טורקיה ב-30 באוגוסט 2008 ושירת בתפקיד עד 27 באוגוסט 2010. לאחר פרישתו כתב בשבו מספר ספרים, ביניהם "סוף ארגוני הטרור" ו"המנהיג הגדול של המאה ה-20: מוסטפא כמאל", אשר הפכו לרבי מכר בטורקיה. ב-2 בינואר 2012, כ-17 חודשים לאחר פרישתו, נפתחה חקירה נגד בשבו בקשר לפרשת "תזכיר האינטרנט". ב-6 בינואר 2012 נעצר באשמת טרור לאחר שנתן את עדותו. בשבו הכחיש את כל ההאשמות נגדו ותיאר את המצב כ"טרגי-קומי" שראש אחד הצבאות החזקים בעולם מואשם בהנהגת ארגון טרור. ב-5 באוגוסט 2013 נידון בשבו למאסר עולם. לאחר גזר הדין, הוא הצהיר כי אם אנשים במדינה מטילים ספק בעצמאות השופטים ובתוקף החוקי של פסקי הדין, אין ביכולתם לטעון על עליונות החוק במדינה זו. לפי סקר שנערך על ידי חברת Gezici Research, 67.8% מהציבור סברו שהפסיקה נגד בשבו הייתה שגויה. ב-6 במרץ 2014 ביטל בית המשפט החוקתי של טורקיה את הרשעתו של בשבו והורה על שחרורו, בקביעה כי זכויותיו המשפטיות הופרו. למחרת היום, בית המשפט הכבד באיסטנבול ביטל את הרשעתו, ובשבו שוחרר לקול עידוד ההמונים. הנשיא עבדוללה גול תיאר את החלטת בית המשפט כ"החלטה יקרה מאוד" וסגן ראש הממשלה בולנט ארינץ חיזק את דבריו. ב-3 במאי 2016 ביטל בית המשפט לערעורים את כל הפסיקות וההרשעות של בית המשפט המקומי וקבע כי יש לדון במקרה של בשבו במועצה העליונה. מדיה וקבצים בנושא אילקר בשבו בוויקישיתוף אילקר בשבו, ברשת החברתית פייסבוק אילקר בשבו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אילקר בשבו, ברשת החברתית אינסטגרם אילקר בשבו, סרטונים בערוץ היוטיוב "Biography: General İlker Başbuğ, Commander of the Turkish Armed Forces". NATO. 24 בפברואר 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Turkey's former Chief of Staff İlker Başbuğ released from jail after top court ruling". Hürriyet Daily News. 7 במרץ 2014. נבדק ב-7 במרץ 2014. {{cite news}}: (עזרה) Sözcü, 28 August 2013, This survey will really make PM cry
ספניאל

גזע הספניאל הוא סוג של כלב אקדח שפותח במיוחד כדי להבריח ציד מסבכים צפופים. עד סוף המאה ה-17, הספניאלים התמחו בגזעים ימיים וביבשתיים. הספניאל האנגלי המימי, שכיום נכחד, שימש לחילוץ עופות מים שנפגעו מחיצים. הספניאלים היבשתיים חולקו לשני סוגים עיקריים: ספניאלים מצביעים, שהתקרבו לאט לציד והצביעו עליו, וכך אפשרו לציידים ללכוד אותו באמצעות רשתות, וספניאלים קופצים, שהבריחו לאוויר עופות כמו פסיונים ושלווים כדי לצוד אותם באמצעות בזים, והבריחו ארנבים ובעלי חיים קטנים אחרים כמו חולדות ועכברים, כדי לצוד אותם באמצעות כלבי גרייהאונד. במהלך המאה ה-17, תפקידם של הספניאלים השתנה בצורה משמעותית כאשר הציידים האנגלים החלו להשתמש ברובי אבן צור לציד עופות בתעופה. מקור המילה "ספניאל" מתואר במילון אוקספורד כשאוב מהמילה הצרפתית העתיקה espaigneul, שפירושה "כלב ספרדי". מילה זו עצמה נגזרה מהמונח הלטיני *Hispaniolus*, שמשמעותו פשוט "ספרדי".. בספרו של אדוארד, דוכס יורק השני, The Master of Game, שנכתב במאה ה-15 ומתבסס בעיקר על תרגום של יצירה מוקדמת יותר מאת גסטון השלישי מפואה-בארן בשם Livre de chasse, מתוארים הספניאלים ככלבים שמקורם בספרד, בדומה לאופן שבו גרייהאונדים נחשבים ככלבים שמקורם באנגליה או סקוטלנד. כדי לסייע לציידים, הספניאלים צריכים לעבוד בטווח הרובה, להיות יציבים לירי, ולסמן את מיקום הנפילה של הציד ולהחזיר אותו בעדינות בפיהם. ספניאלים הם כלבי ציד מגוונים, המשמשים באופן מסורתי לציד עופות קרקע, אך הם מיומנים גם בציד ארנבות, עופות מים, חולדות ועכברים. בין אם מדובר בציד בשדות פתוחים, יערות, אדמות חקלאיות, אזורים פתוחים עם בריזה, גדרות או ביצות – הספניאל מתאים למגוון תנאים ויכול לבצע את משימתו בהצלחה. מדיה וקבצים בנושא ספניאל בוויקישיתוף Goodall and Gasow, The New Complete English Springer Spaniel, 1984. "spaniel". Compact Oxford English Dictionary. אורכב מ-המקור ב-2016-09-25. נבדק ב-2010-03-07. "Spaniel Journal". spanieljournal.com. ארכיון מ-2014-01-02. נבדק ב-2013-12-21. "Blue Picardy Spaniel - Breed Description and Information". Canada's Guide to Dogs. ארכיון מ-2010-01-03. נבדק ב-2009-11-21. Hungerland, Jacklyn E. (2003). Papillons. Barron's Educational Series. p. 11. ISBN 978-0-7641-2419-8. "Breed Information: Phalene". Purina Care: Pet Health Library. ארכיון מ-2011-06-22. נבדק ב-2009-11-21. "Picardy Spaniel Information". Sarah's Dogs. ארכיון מ-2018-10-21. נבדק ב-2018-11-03. Cunliffe, Juliette (2005). The Encyclopedia of Dog Breeds (2nd ed.). Whitecap Books. p. 310. ISBN 978-0-7641-5700-4. Wilcox, Bonnie; Walkowicz, Chris (1995). Atlas of Dog Breeds of the World (5th ed.). TFH Publications. p. 383. ISBN 978-0-7938-1284-4. Cunliffe, Juliette (1999). The Encyclopedia of Dog Breeds. Parragon. p. 347. ISBN 0-7525-8018-3. "Ameri-Can Stabyhoun Association". stabyhouns.org. ארכיון מ-2013-04-19. נבדק ב-2013-02-14. Spiotta-DiMare, Loren (1999). The Sporting Spaniel Handbook. Barron's Educational Series. p. 122. ISBN 978-0-7641-0884-6.
קריית צאנז (טבריה)

קריית צאנז טבריה היא שכונה חרדית-חסידית, השוכנת בטבריה עילית. ומשמשת כריכוז לחסידי צאנז קרלין ועוד קהילות ובעיקרה נוסדה עבור חסידי צאנז. קריית צאנז בטבריה הוקמה בשנת ה'תשע"ב, ונחנכה באלול ה'תשע"ד, ספטמבר 2014. את חזון הקריה לחסידים בטבריה הגה בשנת ה'תשל"א האדמו"ר הקודם ה"שפע חיים" מצאנז רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ובשנת ה'תשע"ד יישם בנו האדמו"ר מצאנז הנוכחי רבי צבי אלימלך הלברשטאם את חזון אביו. השיכון, עם עתודה לכ-500 יחידות דיור ונכון ל-2017 מתגוררים בו כ-200 משפחות בבניינים שנבנו על ידי רם נדל"ן, שוכן בשיכון ד' בטבריה עילית בין הרחובות שז"ר ודוד אלעזר. את הדירות הראשונות במקום רכשה קבוצת חסידי קרלין, ואחריהם הגיעו למקום חסידי צאנז. הרחובות קרויים על שמות מנהיגי החצר: רחוב "דברי חיים" על שם רבי חיים הלברשטאם מצאנז, ורחוב "שפע חיים" על שם האדמו"ר מצאנז. בשיכון מתגוררות גם כחמישים משפחות מחסידות קרלין-סטולין ואף משפחות המקורבות ליהדות החסידית, אך חסרות שיוך ברור לחסידות זו או אחרת. ברחובות הסמוכים לקריה נקנו עוד מאות דירות על ידי משפחות מחסידות צאנז, קרלין ומחסידויות אחרות. אזורים אלו נקראים "מתחרדים" בפי תושבי השכונה. כדיין הקהילה מאז הקמתה מכהן הרב זאב וקסברגר, תלמיד של רבי שמואל הלוי ואזנר. בשנת תשפ"א מונה הרב אברהם הלברשטאם, בנו השלישי של האדמו"ר מצאנז, לכהן כרב הקהילה. יעקב מלמד, ‏מינוי חדש בחסידות: האדמו"ר מצאנז מינה את בנו לשמש כרבה של החסידות בטבריה, באתר JDN‏
סימן ניצחון (תעופה)

סימן ניצחון (נקרא גם סימן הפלה או סימני משימה) הוא סמל המופיע על דופן של כלי טיס צבאי כדי לציין ניצחון אווירי שהושג על ידי טייס המטוס או צוותו. השימוש בסימני ניצחון מקורו במהלך מלחמת העולם הראשונה, התפתח במהלך מלחמת העולם השנייה ולעיתים קרובות הוא מופיע בצורה של רונדל או דגל לאומי של הלאום של המטוס שהופל. סימני הניצחון מצוירים בדרך כלל בעזרת התבנית או בעזרת הדבקת מדבקה. בחיל האוויר של ארצות הברית, החל משנת 2010, סימוני ניצחון מיושמים בצורת כוכבים ירוקים של שישה אינץ' הממוקמים בתוך גבול שחור עם סוג המטוס המובס בשבלונות בתוך הכוכב באותיות לבן. היום, סימני ניצחון משמשים לא רק לציון ניצחונות בקרבות אוויר. לדוגמה,על מסוק 66 של הצי האמריקני צוירו סימנים עבור כל משימה למציאת אסטרונאוטים שנחתו. הסימנים צוירו בצורת צללית של קפסולת הנחיתה. בשנת 2012, צולם מטוס יורופייטר גרמני עם סימון המציין ניצחון מדומה על F-22 Raptor של חיל האוויר האמריקאי, שהושג בקרב אוויר במהלך אימון. תצלום של סא"לג'יימס הווארד P-51 מוסטנג מראה 12 סימני הריגה עבור ניצחונות אוויריים על טייסים גרמנים ויפנים חתך האף שלמרטין B-26 Marauder Flak-Bait(מספר סידורי 41-31773), המראה את המספר הרב של סימני הניצחון מ-207 המשימות שלו מעל אירופה מלחמת העולם השנייה. מטוס F-16BM (מספר סידורי 84606)מטיסת 'חצים' מס' 11 שלחיל האוויר הפקיסטני עםדגל הודי על אפו כסימן הרג לאחר שהפיל את אחד ממטוסיחיל האוויר ההודי אוף מבצע סוויפט רטורטבשנת 2019. חיל האוויר האמריקניF-4 Phantom II בתמונהבבסיס חיל האוויר טינקר. על לוחית מפצל היניקה שלו סימן הרג בצורת כוכב אדום, המסמל ניצחון אווירי שהושגאוףמלחמת וייטנאם. צוות הדגמה של רעםJF-17 עם סימן הרג של מזל"ט איראני על האף שהוא הפיל ב-2017. בחיל האוויר ישראלי, מופיעים על מטוסים לא רק סימוני ניצחון בקרבות אויר, אלא גם השתתפות במבצעי הפצצה מורכבות, כמו תקיפת הכור הגרעיני בעיראק או הפצצת בסיסי מחבלים בתוניס. מקדונל דאגלס F-15 איגל מחיל האוויר הישראלי מציג 4 סימני הרג עבור ניצחונות אוויריים על טייסים סור במלחמת לבנון הראשונה. מדובר במטוס F-16A נץ מספר 107 של חיל האוויר הישראלי. לנץ 107 יש רקורד קרבי שאין שני לו בצה"ל: הוא הפציץ את הכור הגרעיני העיראקי ב-1981, וב-1982 הוא הפיל 7 מטוסי קרב של האויב (אחד היה יירוט משותף עם מטוס קרב ישראלי אחר). מקדונל דאגלס F-15D של חיל האוויר 'יד הנפץ' עם סימון של מבצע רגלי עץ 13 הפלות 13 הפלות סימן הפלה על מטוס F-16D מטייסת 109 שהפיל כטב"מ לבנוני במהלך מלחמת לבנון השנייה סימון תקיפת מערך טילי הקרקע-אוויר של צבא סוריה בבקעת הלבנון (מבצע ערצב 19) סימון תקיפת הכור הגרעיני בעיראק (מבצע אופרה) סימון מבצע "מחוץ לקופסה" (השמדת הכור הסורי) סימון הפצצת בסיסי מחבלים בתוניס (מבצע רגל עץ) סימון "מבצע מספריים" על מטוסי מוסטנג במלחמת הסיני מדיה וקבצים בנושא סימן ניצחון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקס הזועם (סרט)

מקס הזועם (באנגלית: Mad Max) הוא סרט פעולה דיסטופי אוסטרלי משנת 1979 בבימויו של ג'ורג' מילר ובכיכובו של מל גיבסון בתפקיד הראשי. זהו הסרט הראשון בסדרת סרטי מקס הזועם, אשר כוללת שלושה סרטי המשך וסרט פריקוול. עלילת הסרט מתרחשת בעתיד דיסטופי באזור שומם של אוסטרליה בו החברה נמצאת על סף קריסה עקב משבר אנרגיה חמור. הממשל מנסה לשמור על הסדר באמצעות כוח משטרה צבאי למחצה בו עובד גם מקס רוקטנסקי (מגולם על ידי מל גיבסון). הסרט נפתח במרדף מהיר לאחר שחבר כנופיית האופנוענים המטורף נייטריידר הורג שוטר וגונב ניידת משטרה. מקס יוצא בעקבותיו, המרדף יוצא מכלל שליטה ונייטריידר מת לבסוף בתאונה קטלנית. אירוע זה מושך את תשומת הלב של כנופיית האופנוענים אליה השתייך נייטריידר, אותה מנהיג הפושע הסדיסט טוקאטר, אשר מעוניינת לנקום במקס. כנופיית האופנוענים של טוקאטר זורעת בינתיים הרס בעיירה המקומית, ומקס הופך יותר ויותר מודאג לשלומם של אשתו, ג'סי, ובנם הצעיר, ספרוג. מקס שולח את משפחתו לטיול על מנת להגן עליהם, אף על פי כן הם נרדפים בהמשך על ידי הכנופיה של טוקאטר, אשר מצליחה להגיע אליהם, להרוג את בנו של מקס, ספרוג, ולפצוע באופן אנוש את אשתו ג'סי. מקס מחליט בעקבות כך לצאת למסע נקמה בכנופיית האופנוענים של טוקאטר. הוא מצליח לצוד ולהרוג את חברי הכנופיה בזה אחר זה בעימותים אכזריים, ובסוף הסרט הוא מתעמת עם טוקאטר. מל גיבסון בתפקיד מקס רוקטנסקי ג'ואן סמואל בתפקיד ג'סי רוקטנסקי יו קייס-בירן בתפקיד טוקאטר סטיב ביזלי בתפקיד ג'ים "גוס" ריינס טים ברנס בתפקיד ג'וני הילד רוג'ר וורד בתפקיד פיפי מקפי מקס הזועם היה סרט הבכורה של ג'ורג' מילר, אשר היה באותו העת רופא במקצועו, שמימן באופן חלקי את הפקת הסרט עם הרווחים שלו מהעבודה בחדר המיון. התסריט של הסרט, שנכתב במשותף על ידי מילר וג'יימס מקאוסלנד, נוצר בהשראת מקרי אלימות אליהם נחשף מילר בעבודותו כרופא. רוב הצילומים לסרט צולמו במלבורן שבאוסטרליה ובפאתי העיר במשך שישה שבועות. הסרט צולם בתקציב צנוע של 400,000 דולרים אוסטרלים, והצליח לגרוף לאורך השנים מעל ל-100 מיליון דולרים ברוטו ברחבי העולם, ובעקבות כך קבע שיא גינס לסרט הרווחי ביותר בכל הזמנים. עד היציאה לאקרנים של הסרט "פרויקט המכשפה מבלייר" בשנת 1999. הסרט נודע במיוחד בזכות מרדפי המכוניות שבו, אשר בוצעו על ידי נהגי פעלולים אמיתיים ללא שימוש בגרפיקה ממוחשבת - טכנולוגיה שלא הייתה זמינה באותה התקופה. מדיה וקבצים בנושא מקס הזועם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקס הזועם "מקס הזועם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מקס הזועם", באתר נטפליקס "מקס הזועם", באתר AllMovie (באנגלית) "מקס הזועם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מקס הזועם", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מקס הזועם", באתר Metacritic (באנגלית) "מקס הזועם", באתר אידיבי "מקס הזועם", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "מקס הזועם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Robinson, Joanna (15 במאי 2015). "8 Reasons Why Mad Max Is the Most Improbable Franchise of All Time". Vanity Fair. נבדק ב-15 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) Robertson, Patrick (1991). Guinness Book of Movie Facts and Feats. Abbeville Press. p. 34. ISBN 9781558592360.
אדולף סיץ'

אדולף סיץ' (במקור שלזינגר, בהונגרית: Szűcs Adolf;‏ בודפשט, 29 בנובמבר 1884 – בודפשט, 15 בפברואר 1945) היה מתמטיקאי יהודי-הונגרי, דוקטור במדעי הרוח, מורה בגימנסיה הריאלית הראשית הממלכתית בבודפשט רובע 2. פרופסור באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה. אדולף שלזינגר נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט שלזינגר, סוחר קמח, ושל ארנסטינה לייטנר. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטה בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובפריז. משנת 1907 היה מורה בתיכון בבודפשט, אז קיבל את הדוקטורט שלו וב-1912 הפך למרצה, למרצה בכיר באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה בקתדרה למתמטיקה במחלקה למתמטיקה מספר 2, בשנת 1913 קיבל מינוי לפרופסור חיצוני (לא חלק מהסגל). הוא לימד במשך 10 שנים גם בגימנסיה הראשית הממלכתית הריאלית המחוזית. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הרצה באקדמיית הפועלים, בשל כך נאלץ להחליף עבודה מאוחר יותר עם נפילת הרפובליקה. מסוף שנות ה-20 הוא היה סגנו של פרופסור גוסטב ראדוש (קודם ראוסניץ) באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה, ומשנת 1935 הפך לפרופסור מלא. 1945 ב-3 בפברואר 1945 הוא נגרר מדירתו על ידי בריוני מפלגת צלב החץ ונראה לאחרונה ב-4 בפברואר. הוא כתב חיבורים רבים בעיקר בעניין חשבון וריאציות ומשוואות דיפרנציאליות ב: גיליונות "מתמטיקה ופיזיקה", "מבשר המתמטיקה ומדעי הטבע". Mathematische Annalen Rendineonti del Circolo Matematico di Palermo כמו כן הוא פיתח פעילות פדגוגית משמעותית עם עבודותיו על הרפורמה בחינוך המתמטי והיבטים חדשים של הוראת גאומטריה. 1917 התחתן עם Chalot Andrée ב-2 ביוני 1917 ביוז'פווארוש, בודפשט. הם התגרשו ב-1932. אשתו השנייה הייתה מריה אלכסנדרינה פייסני, איתה התחתן ב-1 באפריל. 1933. על מקרה של בעיית דיריכלה (יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה). עבודת דוקטור לפילוסופיה. בודפשט, 1907. Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש) Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XIII. (Steiner–Télfy). Budapest: Hornyánszky. 1909. (יוז'ף סיניאי:חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת אדולף סיץ' באתר Arcanum אדולף סיץ' ב"מרחב שם" אדולף סיץ', הנצחתו באתר אוניברסיטת אטווש לוראנד (ELTE) אדולף סיץ' בלוח השנה של המדענים ספרו: A variácziószámítás differencziálegyenleteiről מוזיאון ELTE על אדולף סיץ' כמה אי-שוויונות בולטים, על המקור המשותף שלהם - אדולף סיץ' "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 1949/1884. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-24. Halálesete bejegyezve a Bp. II. ker. állami halotti akv. 280/1950. folyószáma alatt. Az 1945. február 15-iki halálozási dátum bíróilag lett megállapítva a budai járásbíróság Pk.III.62163/1949/3. sz. végzésével. "Szűcs Adolf és Chalot Andrée házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 507/1917. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-24. "Szűcs Adolf és Feyszényi Mária házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 82/1933. folyószáma alatt". נבדק ב-2019-11-24. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אדולף סיץ'".
Apple (שיר)

"Apple" (בעברית: "תַפּוּחַ") הוא שיר של הזמרת האנגלייה צ'ארלי XCX. הוא הופק על ידי איי. ג'י קוק, נכתב על ידי צ'ארלי XCX ויצא ב-7 ביוני 2024 מתוך אלבום האולפן השישי שלה Brat בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. הרצועה הודגשה כבולטת והפכה לוויראלית בטיקטוק זמן קצר לאחר מכן, וגררה טרנד ריקודים נלווה. השיר נשלח לרדיו האיטלקי דרך האחים וורנר ב-2 באוגוסט 2024, כסינגל השלישי מתוך האלבום. "Apple" פורסם לראשונה ב-8 בספטמבר 2023 לאחר שצ'ארלי XCX העלתה תמונה של המחברת שלה, המציגה את המילים לרצועה בשם "The Apple". הרצועה הוזכרה שוב בתצוגה מקדימה ב-2 באפריל 2024 בהקלטה קצרה שנשלחה למעריציה, שאישרה כי "Apple" יהיה חלק מאלבומה Brat שתוארך לצאת בשנת 2024. השיר מתייחס למערכת היחסים של XCX עם הוריה ולטראומה בין-דורית. "Apple" משמש כמטפורה המסמלת הן את הקשר המשפחתי והן את אופי הטראומה. הוא מתואר כשיר אלקטרופופ וסינת'-פופ עם סינת'ים מהירים, ביטים ושירה דומיננטית של הזמרת. מייגן גארווי מפיצ'פורק טענה שמדובר בשיר בעל אופי "סקרני". ג'יו סנטיאגו מ-Resident Advisor העיר כי לרצועה "לא תהיה בעיה להפוך רחבות ריקודים לסאונות מיוזעות". אנתוני פנטנו תיאר את "Apple" בתור "רצועת סינת'-פופ בעלת קצב מהיר". מילות השיר "Apple" באתר Genius CHARLI XCX "Apple" | (Radio Date: 02/08/2024), radiodate.it (באנגלית) שרלוט אייצ'יסון, ג'ורג' דניאל, לינוס ויקלונד, נוני באו אייצ'יסון, דניאל, ויקלונד, איי. ג'י. קוק Demopoulos, Alaina (2024-07-28). "I invented the Apple dance! The woman behind Brat summer's viral choreography". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-08-21. Why Is Every Celeb Doing the 'Apple' Dance — and Why Can't We Stop Watching Them?, Peoplemag (באנגלית) A. B. C. News, Brat in the Heather: Kim Gordon dances to Charli XCX’s “Apple”, 105.7 The Point, ‏2024-07-25 (באנגלית אמריקאית) Gil Kaufman, Dave Grohl Dips Into his Brat Summer By Doing Charli XCX Viral ‘Apple’ Dance With Daughter, Billboard, ‏2024-07-31 (באנגלית אמריקאית) CHARLI XCX "Apple" | (Radio Date: 02/08/2024), web.archive.org, ‏2024-08-02 Decoding Charli XCX Apple Lyrics: A Deep Dive into BRATs Standout Track - Neon Music - Digital Music Discovery & Showcase Platform, neonmusic.co.uk (באנגלית) Burner Records, Unlocking the Meaning: Charli XCX Apple Review and Analysis, Stay Free, ‏2024-07-22 (באנגלית) East Side Vibes, Charli xcx – BRAT REVIEW, EAST SIDE VIBES, ‏2024-06-11 (באנגלית) Meaghan Garvey, Charli XCX: BRAT, Pitchfork (באנגלית אמריקאית) Charli XCX - BRAT · Album Review ⟋ RA, Resident Advisor (באנגלית) Charli XCX - BRAT, The Needle Drop, ‏2024-06-10 (באנגלית) Dan Heching, MTV VMAs 2024: See who won, CNN, ‏2024-09-12 (באנגלית) Gold/Platinum, Music Canada