laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אחינועם היזרעאלית

אֲחִינֹעַם הַיִּזְרְעֵלִית היא דמות מקראית המופיעה בספר שמואל, אחת מנשותיו של דוד המלך. לפי המסופר, מקורה ביזרעאל, כנראה זו שבדרום הר יהודה, ומכאן כינויה. אחינועם הייתה ממוצא כליבי – משפחת כלב. היא נישאה לדוד בסוף ימי נדודיו במדבר יהודה, כמסופר בספר שמואל א': וְאֶת אֲחִינֹעַם לָקַח דָּוִד מִיִּזְרְעֶאל וַתִּהְיֶיןָ גַּם-שְׁתֵּיהֶן לוֹ לְנָשִׁים. — ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק מ"ג אחינועם היא אמו של אמנון, בנו הבכור של דוד. בפשיטת העמלקים על צקלג, כאשר דוד ואנשיו לא היו בעיר, נשבתה אחינועם יחד עם יתר אנשי צקלג, ועם אשת דוד השנייה – אביגיל. לאחר מרדף אחר העמלקים, הצילו דוד ואנשיו את אחינועם ואת שאר השבויים. השם אחינועם מופיע בחרסים שנתגלו בשומרון. בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 328 אברהם נגב, לקסיקון ארכאולוגי של ארץ ישראל, ירושלים, 1972, עמ' 109. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרועים

קרועים (באנגלית: The Inbetweeners) היא קומדיית מצבים בריטית ששודרה במשך שלוש עונות החל מ-2008 בערוץ הטלוויזיה הבריטי E4 ונכתבה בידי דיימון ביסלי ואיאן מוריס. הסדרה מציגה את חייו של ויל מק'נזי, נער מהפרברים באנגליה ושלושת חבריו. בישראל, 2 העונות הראשונות שודרו בערוץ Yes Next, וב-2012 עלו כל 3 העונות ל-VOD של HOT. בעקבות הצלחת הסדרה ברחבי הממלכה המאוחדת הופק גם סרט המבוסס על הסדרה. גרסה אמריקאית לסדרה שודרה ב-2012 בערוץ MTV, אך בוטלה לאחר עונה אחת בלבד. ויל מק'נזי – סיימון בירד סיימון קופר – ג'ו תומאס ניל סת'רלנד – בלייק האריסון ג'יי קארטוויט – ג'יימס באקלי קרלי דאמאטו – קמילי האד מר גילברט – גרג דייוויס מארק דונובן – הנרי לויד יוז שארלוט הינצ'קליף – אמילי אטאק פמלה קופר – רובין ויבר קווין סת'רלנד (אבא של ניל) – אלכס מקווין הסדרה הייתה מועמדת פעמיים לפרס באפט"א בקטגוריה "קומדיית המצבים הטובה ביותר". ב-2010 זכתה התוכנית בפרס בחירת הקהל, וב-2011 זכתה הסדרה בפרס "קומדיית המצבים הטובה ביותר" בטקס פרסי הבריטיש קומדי. ב-17 באוגוסט 2011 יצא סרט קולנוע המבוסס על הסדרה, שהפך להצלחה מסחרית באנגליה ובשאר הממלכה המאוחדת. באוגוסט 2014 יצא לאקרנים סרט ההמשך "קרועים 2". אתר האינטרנט הרשמי של קרועים (באנגלית) "קרועים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קרועים", באתר נטפליקס "קרועים", באתר Metacritic (באנגלית) "קרועים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) http://www.imdb.com/name/nm3020713/ הפרופיל של השחקן סימון בירד ב-IMDb http://www.imdb.com/name/nm3022504/ הפרופיל של השחקן ג'ו תומאס ב-IMDb http://www.imdb.com/name/nm3002919/ הפרופיל של השחקן בלייק האריסון ב-IMDb http://www.imdb.com/name/nm0118617/ הפרופיל של השחקן ג'יימס באקלי ב-IMDb ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רב אויא

רבי אויא, היה אמורא ארץ ישראלי בדור הרביעי לאמוראים. הוא למד אצל חכמי ארץ ישראל, רבי אמי רבי יוחנן. ככל הנראה, בהמשך עבר לבבל. הוא למד אצל רב הונא ונחשב מגדולי תלמידיו. על כך מסופר, כי כאשר רב אויא סבא שאל את רב הונא שאלה הלכתית מסוימת, השיב לו רב הונא: "עורבא פרח". לפי הסבר רש"י, רב הונא העביר נושא במתכוון, על ידי האמירה: עורבא פרח, כלומר ראה את העורב הפורח מעלינו. לפי פירושו של רבינו חננאל, דבריו "עורבא פרח" מכוונים כלפי דבריו של אותו אמורא, שדעתו היא דעתם של ילדים המשחקים בציפורים ועורבים. לאחר שרבה בנו של רב הונא, שאל אותו לפשר הדבר, שהרי רב הונא היה מכבד את רב אויא סבא באופן מיוחד בהצביעו על גדלותו המיוחדת בתורה, הבהיר לו רב הונא כי אי ההגיון אינו בשאלה עצמה, אלא בתזמון שבו היא נשאלה, שכן השאלה הייתה קשה מאוד לעיון, והיא נשאלה בזמן שרב הונא היה עייף וחלש ולא יכול היה להשיב עליה כראוי. סיפור דומה מובא גם במסכת חולין. הוא היה משתתף בקביעות בשיעוריו של רב יוסף, שהיה אומר בשבת, לפני תפילת מוסף, וכאשר לא הגיע לשיעור, גרם הדבר צער לרב יוסף, ואביי עמל לפייסו. מסופר בתלמוד אודות הלכות שקיבל מרב יוסף אודות רפואת חולה בשבת, כאשר ידו התעקמה באמצע שיעורו של רב יוסף. מסופר בתלמוד כי פעם אחת הגיע לביתו של רבא כשרגליו מלוכלכות בטיט, והניח אותם על מיטה בבית רבא. רבא הקפיד ורצה לצערו, ושאל אותו שאלה בהלכות מוקצה מחמת מיאוס, ורב אויא ענה על כך. רב נחמן בר יצחק ברך על כך שרבא לא גרם לרב אויא להתבייש. בהגיעו לפרקו נשא את אחותו של רמי בר פפא. היו לו מספר בנים תלמידי חכמים. רב חייא, רבו של רב אמימר בר מר ינוקא. רב אדא, רבא, רב חלקיה ורב הונא. מסופר, כי רב מרדכי אמר בפני רב אשי, קושיא אותה הקשה רב אויא. רב אשי נענה, כי עכשיו מבין הוא למה ראה בחלום את רב הונא בר אויא. הראו לו, כי ביום יאמרו לפניו מדברי תורתו של רב אויא לפי הסבר המאירי הוא ראה את רב אויא שבא לפניו, והדבר מרמז על כך שאביו - רב אויא יבוא לפניו, על ידי שמועותיו. בן נוסף שלו, הוא רב אחא בריה דרב אויא, אמורא המוזכר עשרות פעמים בתלמוד, לרוב כשהוא דן בהלכה עם רבו רב אשי. על חבריו נמנה רבה בר רב חנן ורב אחדבוי בר אמי. ”המדליק נר של חנוכה צריך לברך. מאי מברך? מברך "אשר קדשנו במצותיו וצונו להדליק נר של חנוכה". והיכן צונו? רב אויא אמר מלא תסור”. הרב אהרן הימן, "רב אויא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט הרב יהודה אדרי, "רב אַוְיָא", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 42, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף נ', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ל"ה, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קכ"ד, עמוד ב'. ראה את תוכן השאלה בערך טומאת משא תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"א, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קכ"ד, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ח, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קמ"ח, עמוד א'. מסכת שבת, דף מ"ו, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ק', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ט, עמוד א'. בבלי, חולין יח ע"ב. תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ס"ב, עמוד א'. לפי גרסת האור זרוע, ראו כאן. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף צ"ו, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ג, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קמ"ג, עמוד א'. בחידושיו על המסכת. תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ל"ט, עמוד א'. דברים יז, יא. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ג, עמוד א'.
לוגיקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לוגיקה – ענף של הפילוסופיה העוסק בהבחנה בין הסקה נכונה להסקה לא נכונה. קרוי גם "תורת ההיגיון" לוגיקה מתמטית – תחום במתמטיקה העוסק במערכות פורמליות: לוגיקה בוליאנית – ענף מתחום הלוגיקה המתמטית והאלגברה הבוליאנית העוסק בפסוקים שלהם שני ערכי אמת: אמת ושקר לוגיקה טרינארית – מערכת רב-ערכית שבה שלושה ערכי אמת: אמת, שקר, וערך שלישי לוגיקה מודלית – הרחבה של הלוגיקה הקלאסית, המספקת אפשרות להגדרה פורמלית של ביטויים מודאליים לוגיקה עמומה – לתורות לוגיות המנסות להחיל את עקרונות החשיבה הרציונלית על תחומים שבהם נראה כי שני חוקי היסוד של הלוגיקה הקלאסית אינם מתאימים לוגיקת זמן (לוגיקה טמפורלית) - הרחבה של הלוגיקה הקלאסית המאפשרת ביטויים הקשורים בזמן לוגיקה דינמית – שיטה בתכנון מעגלים משולבים
אנדימיון

אנדימיוֹן (ביוונית עתיקה: Ἐνδυμίων) הוא דמות במיתולוגיה היוונית של רועה צאן שסלנה, בתו של הטיטאן היפריון, התאהבה בו ובשל כך לא מילאה את תפקידה כראוי, כאלת הירח. כעונש לסלנה, הרדים זאוס את אנדימיון כדי שתוכל להסתכל עליו ולמלא את תפקידה בו זמנית. לאחר מכן, כדי שאנדימיון יוכל לראות את סלנה, האל היפנוס (התגלמות השינה) פקח את עיני אנדימיון. "אנדימיון הישן", הוא ציור מתקופת הרנסאנס מאת הצייר צ'ימה דה קונליאנו (אנ'). "אנדימיון" אנתולוגיה של חרוזים מתקופת הרנסאנס של קריטאו. "אנדימיון הישן", פסל נאו-קלאסי מאת אנטוניו קנובה. "אנדימיון", שיר מאת המשורר האנגלי ג'ון קיטס. "אנדימיון", סיפור פנטסטי שנכתב על ידי הסופר דן סימונס, שכותרתו לקוחה מהשיר של קיטס. "דיאנה ואנדימיון", של פאולו אנדראה טריסקוני (1757–1833) מוזיאון הארמיטאז'. "אנדימיון" (1872), של ג'ורג' פרדריק ווטס. "אנדימיון הצעיר", תמונה מאת ג'וליה מרגרט קמרון "אנדימיון" (1886), מאת הנס תומה. "'אנדימיון" מאת קונרד אברהרד. "אנדימיון" (1893), מאת ג'ון ויליאם גודארד. מדיה וקבצים בנושא אנדימיון בוויקישיתוף אנדימיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רב ביבי

רב ביבי היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי בבל. רבי ביבי סך את בתו בסיד, כל אבר ואבר בנפרד, דבר שגרם לה להתייפות, כך שלנדונייתה הוא לקח ארבע מאות זוז. גוי שגר בשכנותו, ניסה לחקות אותו, ומרח סיד על גופה של בתו (אך בשונה מרב ביבי, הוא לא נזהר וסך את כל גופה בבת אחת), דבר שגרם לה למות, ואמר: רב ביבי הרג את ביתי. מסופר, כי רב נחמן אמר על כך שרבי ביבי יפה את בנותיו על ידי סיד: רב ביבי, מכיוון ששותה שיכר, אין בנותיו נאות די הצורך, וצריך הוא לייפות את ביתו בסיד, אבל אני איני שותה שכר ואיני צריך לעשות תחבולה כזו לייפות את ביתי. מסופר, כי היה לו סכסוך ממוני עם בעל האכסניה של רב אדא בר אהבה שהיה גר, מי יהיה פרנס על בני העיר. כאשר באו לפני רב יוסף, פסק רב יוסף, כי על פי הפסוק ”שום תשים עליך מלך מקרב אחיך” יש למנות רק מי שהוא יהודי מבטן ומלידה. אך רב אדא בר אהבה התערב בדיון, והעיר כי אמו של הגר היא יהודייה, ולכן פסק רב יוסף כי אם כן ניתן למנות גם את הגר לפרנס, שכן מי שאמו יהודייה נקרא "מקרב אחיך", ולכן רב ביבי יעסוק בענייני הדת בעיר והגר יעסוק בניהול העיר. אמר על כך אביי: מי שמארח באכסנייתו תלמיד חכם, כדאי לו לארח תלמיד חכם בדרגתו של רב אדא שיכול לדאוג למארחו על ידי חכמתו ולהפך בזכותו. יש הגורסים רב אדא בר אבא. כמו כן, מסופר עליו שהיה דודו של יצחק ריש גלותא. רב ביבי, היה גם מקורב לאשתו של רב יוסף, ולכן כאשר היה מגיע לבית יוסף, מיד לאחר שבצע על פרוסת המוציא שהביאה לו אשתו של רב יוסף, הוא עצמו ציווה לסלק את המדריגות שהובילו מחדר האורחים לביתו של רב יוסף, כך שלא תהיה לו גישה לבית רב יוסף. הוא מזכיר את אמרותיו של ריש לקיש, רבי אלעזר, דן בהלכה עם רב נחמן שאת אמרותיו גם לימד. רב יוסף, שכאמור דן עמו בהלכה, היה ככל הנראה חבירו, שכן הוא לא היה קורא לו בשם "מר" כתלמיד לרב. מסופר כי הוא אמר לו אמרה בשמו של רב אדא בר אהבה, וכאשר רב יוסף אמר אותה כשהוא שוכח חלק מהאמרה ומסלף אותה בטעות דברי תורה אמר רב ביבי: "לא תצייתו ליה! (אל תשמעו לו!) אנא אמריתו ליה, ומשמיה דרב אדא בר אהבה אמריתו ליה". השם בֵּבָי מצוי בתנ"ך (עזרא, ב', י"א ועוד), ויש מסורות שניקדו בהתאם את שם האמורא רב בֵּיבָי, על פי מסורת ניקוד אחרת שם האמורא מנוקד בֵּיבִי. ראו שרגא אברמסון, לחקר הערוך, לשוננו לז (תשל"ג) תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף פ', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ו, עמוד ב'. אהרון היימן, ראה ערך רב אדא בר אבא וקישור שם. בנוגע לאפשרות שמדובר בר אדא בר אהבה, ראה בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע"ב, עמוד ב' ובתוספות אודות שני חייו של רב אדא בר אהבה. תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף קט"ו, עמוד ב'. שושבינתיה - "בעלת ברית הייתה לו" (רש"י). תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף פ"א, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף י"ז, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ע', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ל"ו, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף מ"ח, עמוד א'. רב יוסף חלה ושכח תלמודו, ובעקבות כך הוא שכח את תורתו, וחלקה זכר במעורפל. הוא היה אומר דברי תורה בפני תלמידיו וחבריו, ואלו היו מתקנים אותו. תלמוד בבלי, מסכת ערובין, דף ע"ה, עמוד ב'.
France 24

France 24 (מבוטא: "פראנס וֶן-קאטְרְ" בכל שלוש הגרסאות של הערוץ) הוא ערוץ חדשות ואקטואליה צרפתי המיועד לקהל זר, והוא משדר באנגלית, בצרפתית, בספרדית ובערבית. הערוץ החל לשדר ב-6 בדצמבר 2006 ונחשב לגרסה הצרפתית של CNN. שודר תחילה במפעילי לוויין וכבלים ברחבי העולם. במהלך 2010 החל הערוץ להפיץ את שידוריו באינטרנט דרך אפליקציה לאייפון ולאחר מכן גם לאייפד, וכן קיים אתר אינטרנט לערוץ. התכנים באתר ובאפליקציות מוצגים אף הם בשלוש השפות בהן משדר הערוץ. הערוץ היה בבעלות משותפת של קבוצת TF1 מצד אחד ושל חברת France Télévisions (הכוללת את חמשת הערוצים הממלכתיים) מצד שני, שתי השותפות שנבחרו בזמנו כדי להקים את המיזם. ב-2008 נרכש חלקה של TF1 על ידי גוף ציבורי צרפתי ש-France Télévisions שייכת גם לו וכך ערוץ France 24 הוא ממלכתי וממומן על ידי ממשלת צרפת בתקציב שנתי של כ-80 מיליון אירו. בסיסו נמצא בפרבר הפריזאי איסי-לה-מולינו, משם משודרות מהדורות החדשות של הערוץ. שליש מתוכן השידורים מיוצר על ידי הערוץ עצמו. השאר מקורו בתוכניות מהערוצים הממלכתיים (France Ô ,France 3 ,France 2), וכן סוכנות הידיעות הצרפתית, רדיו צרפת הבינלאומי, TV5Monde, ארטה, יורוניוז, הערוץ הפרלמנטרי הצרפתי, ועוד. ביולי 2011 עלה הערוץ לשידור בישראל בגרסתו הצרפתית, באפיק 143 של HOT, והמשודר גם בגרסתו האנגלית, בעבר באפיק 70 וכיום באפיק 201 של HOT, ובאפיק 104 של yes. ב-2013 גם גרסתו הערבית של הערוץ הועלתה לשידור באפיק 172 של HOT. שלוש השפות משודרות גם בפרטנר TV. באפריל 2012 נחטף בקולומביה כתב הרשת, רומאו לנגלואה, והוחזק בידי מחתרת FARC. באוגוסט 2023 הערוץ עלה ל-FreeTV. אתר האינטרנט הרשמי של France 24 (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של France 24 (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של France 24 (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של France 24 (בערבית) France 24, ברשת החברתית פייסבוק France 24, ברשת החברתית אקס (טוויטר) France 24, ביישום טלגרם France 24, ברשת החברתית אינסטגרם France 24, ברשת החברתית LinkedIn France 24, סרטונים בערוץ היוטיוב לי-אור אברבך, ‏"כדי להיות מובן ברחבי העולם אתה חייב לשדר באנגלית", באתר גלובס, 30 בנובמבר 2011 International breaking news and headlines - France 24, France 24 (באנגלית) אורן פרסיקו, מחסור באווירה, עודף באובססיה, באתר העין השביעית, 11 בפברואר 2009 אוריה כנף‏, כתב צרפתי נורה ונחטף על ידי מורדים בקולומביה, באתר וואלה, 29 באפריל 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רב נחמיה בריה דרב יוסף

רב נחמיה בריה דרב יוסף הוא אמורא בדור השישי לאמוראי בבל, בנו של רב יוסף ראש ישיבת פומבדיתא. רב נחמיה נולד לרב יוסף אך ככל הנראה היה זה לעת זקנותו, ולכן אינו מזכיר מאמרים בשמו. הוא היה מומחה בבדיקת טרפות, והיו לו שיטות עצמאיות שחידש כדי לבדוק "סירכא" בריאות. הוא עצמו היה תלמיד מובהק של רבא, ולמד רבות מהנהגותיו, הנסתרות והנגלות. כך למשל למד הלכה שאין מורין אותה לתלמידים ונחשבת להלכה ואין מורין כן, בנוגע היתר השחזת סכין בחג בשינוי. הלכה מחודשת אחרת, לימד אותו רבא במתכוין, הוא שלח אותו להביא את תפיליו מביתו. כאשר הגיע לביתו של רבא, הוא מצא אותם בין הכרית למיטה בצד הכרית, שלא כנגד הראש. רב נחמיה, שידע שהלילה הקודם היה ליל טבילה, הבין כי מותר אפילו לשמש את המיטה כאשר התפילין מונחים מתחת לכרית, אם הם שלא במקום הנחת הראש. הסיבה לכך היא, מפני שמוטב להרבות בשמירת התפילין - במקום שהדבר נחוץ - גם אם בכך הוא ממעט מעט מכבודם של התפילין אחרוני האמוראים עמלו להבין את פסקיו. הוא עצמו שימש כראש בית הדין בעירו היה חברם של רב פפא רב פפי, ורב הונא בריה דרב יהושע. הרב אהרן הימן, "רב נחמיה בריה דרב יוסף", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 927, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ח, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ח, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ד, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ה, עמוד א', מסכת כתובות, דף ס"ט, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף י"ט, עמוד א'.
התזמורת הסימפונית של ציריך

התזמורת הסימפונית של ציריך (בגרמנית: Symphonischen Orchester Zürich) היא תזמורת בת 72 נגנים מקצועיים עצמאים, היושבת דרך קבע בציריך שבשווייץ. ייסד אותה בשנת 1981 מנהלה המוזיקלי לשעבר, דניאל שווייצר. התזמורת מגישה כשלושים וחמישה קונצרטים בשנה, בטונהאלה, אולם הקונצרטים הקבוע שלה. בשנת 2013 התזמורת התחדשה וכיום מנהלה המוזיקלי הנוכחי הוא מריו ברטה. התזמורת יוצאת לסיורי קונצרטים ועד כה הופיעה בסינגפור, גרמניה, איטליה וספרד. התזמורת הסימפונית של ציריך, באתר MusicBrainz (באנגלית) דף הבית של התזמורת הסימפונית של ציריך ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות ובנושא שווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמות רבה

שמות רבה ידוע גם כמדרש ואלה שמות רבה הוא מדרש אגדה לספר שמות האוגד שני חיבורים נפרדים. איגוד החיבורים מתוארך כחיבור אחד למאה ה-11 או ה-12 ומקום כתיבתו אינו ידוע. הכינוי רבה הוצמד לספר ככל הנראה על ידי מקבצים מאוחרים אשר צירפוהו יחד עם בראשית רבה וויקרא רבה. החיבור מורכב משני חלקים שונים אשר סודרו על ידי עורכים שונים. החלק הראשון (פרשות א -יד) דורש את פרקים א -י של ספר שמות, והוא מכונה במחקר שמות רבה א, החלק השני (פרשות טו -נב) ראשיתו בדרשות על ספר שמות פרק י"ב והוא מכונה במחקר שמות רבה ב'. חלק זה כולל דרשות על סדר הפסוקים באופן דומה לבראשית רבה, כדרכו של מדרש פרשני. לפי החוקר יום-טוב ליפמן צונץ, מסדר המדרשים כנראה כיוון להמשיך את בראשית רבה עד פרשת החודש הזה לכם שבה מתחילה המכילתא. לצורך זה הוא השתמש במהדורת תנחומא שאין בידינו כבסיס ושאב דרשות שלמות מן התלמוד הבבלי תוך תרגום השפה ללשון מדרשי ארץ ישראל. יחד עם שני מקורות אלו ליקט המסדר דרשות מכמה מדרשים נוספים כמו הפסיקתא רבתי ותנא דבי אליהו. כיוון שבסיסו של החיבור היה התנחומא, שמות רבא א' מחולק לפרשיות לפי סדר הקריאה הארץ ישראלי בניגוד לסדר שנהוג בבראשית רבה. סגנונו הוא מדרש דרשני מסוג התנחומא, מדרש שבנוי סביב נושאים שונים שקשורים לפסוקים הפותחים את סדרי הקריאה בתורה. חלק זה קדום לחלק הראשון ואין בו שימוש בסוגיות שלמות מן הבבלי כמו בחלק הראשון. ר' עזריאל בעל 'פירוש האגדות' ציטט את שני חלקי החיבור כספר אחד לראשונה במאה ה-13 ולאחריו הרמב"ן ואחרים. ולכן מניחים שצירוף שני החלקים השונים לכדי חיבור אחד נוצר לא יאוחר מן המאה ה-12. כיוון שהחלק הראשון מסתמך על כתבי מדרש תנחומא תיארוכו תלוי בהכרח בסוגיית התארוך של התנחומא, סוגיה שעדיין לא נפתרה. אביגדור שנאן תיארכו למאה העשירית, ואילו ברֶגמן מתארך למאה ה-12.[דרוש מקור] מהדורה מדעית של שמות רבה א יצאה לאור על ידי אביגדור שנאן בשנת תשמ"ד. י. ל. צונץ, הדרשות בישראל, מוסד ביאליק, ירושלים תש"ז, עמודים 124–125. דב נוי, מבוא לספרות האגדה, אקדמון, ירושלים תשל"ג, עמודים 186–192. ענת‏ רייזל‏, "שמות רבה", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 117; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" ענת רייזל, שמות רבה, באתר "מחלקי המים" ‏ שמות רבה, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" מדרש רבה לחומש שמות, באתר "דעת" מידע על שמות רבה בקטלוג הספרייה הלאומית
אשר דיקשטיין

אשר דיקשטיין (עין דור) (21 בינואר 1943 – 18 ביוני 2021) היה צייר, מאייר וחלוץ קומיקס ישראלי. דיקשטיין גדל בשכונת נווה צדק בתל אביב, אביו עבד כסנדלר. בילדותו למד בישיבה. בשנות ה-60 היה דיקשטיין חלוץ בתחום הקומיקס וערך סדרת חוברות קומיקס בשם "בוקי" שיצאה לאור בשנים 1967–1970. כן אייר קומיקס בעיתוני הילדים "הארץ שלנו" ו"דבר לילדים", שם פרסם סדרות קומיקס, לרבות סדרות קומיקס על פי סיפוריו של פנחס שדה. כן פרסם קומיקס בעיתוני ילדים כ"אצבעוני", "במבי" ו"הרפתקאות לנוער". כמאייר אייר ועיצב עטיפות של ספרים רבים עבור הוצאת רמדור לרבות ספרי "פטריק קים" וחסמבה. כן אייר עבור "הוצאת נרקיס" שהוציאה ספרי מערבונים כ"רינגו" וספרי "טרזן" בפורמט של חוברות בכריכה רכה. עבד כגרפיקאי ומאייר בשבועון הבידור "להיטון", ואף יצר את הלוגו שלו. דיקשטיין חזר בתשובה, הפך לחסיד חב"ד ועבר להתגורר בצפת. הוא המשיך לעסוק בקומיקס, בציור ובעיצוב, וניסה לקדם את התחום בחברה החרדית. נפטר ביום שישי ח' בתמוז תשפ"א לאחר מחלה קשה ונקבר בבית העלמין החדש בצפת. אשר דיקשטיין בקומיקלופדיה של אתר למביק (באנגלית) אלי אשד, אשר עין -דור דיקשטיין :הקומיקסאי הבולט בישראל של שנות השישים אלי אשד, מלך הקומיקס העברי של שנות השישים קילרוי היה שם והגיע לאחרונה לכאן, יוני 2012 תמר רותם, בתפקיד הרע: הקיבוצניק הטיפש יוסקה. בתפקיד סופרמן: הגולם מפראג, באתר הארץ, 24 במאי 2004 בוקי מגזין הקומיקס בשבילך אשר דיקשטיין, דף שער בספרייה הלאומית שרגא הר גיל, המסע אל מזל דלי, מעריב 31.7.1977 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רלף קרייג

רלף קוק קרייג (באנגלית: Ralph Cook Craig;‏ 21 ביוני 1889 – 21 ביולי 1972) היה אצן אמריקאי, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. קרייג נולד בדטרויט, שבמישיגן. הוא למד והתאמן באוניברסיטת מישיגן. הוא החל את הקריירה שלו כאצן משוכות אך התפתח לאצן למרחקים קצרים. באליפות הספורטאים החובבים של אמריקה (IC4A) שנערכה בשנת 1910 זכה קרייג בתואר בריצת 220 יארד כשהשווה את שיא העולם בתוצאה של 21.2 שניות. שנה לאחר מכן באותה תחרות הוא זכה בריצת 100 יארד בתוצאה של 9.8 שניות ובריצת 220 יארד לאחר שהשווה בשנית את העולם בתוצאה של 21.2 שניות. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה קרייג ב-2 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות, לפני חבריו לנבחרת אלווה מאייר (10.9 שניות) ודון ליפינקוט (10.9 שניות), בשלב המוקדמות קבע ליפינקוט שיא עולם חדש של 10.6 שניות, שיא העולם הראשון בריצה זו המוכר על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית ובריצת 200 מטר 21.7 שניות, לפני ליפינקוט (21.8 שניות) וויליאם אפלגארת' מבריטניה (22.0 שניות). לאחר המשחקים האולימפיים פרש קרייג מתחרויות. באולימפיאדת לונדון (1948) נבחר קרייג לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה בזכות היותו חבר בנבחרת היכטה של ארצו (בגיל 59), וזאת למרות שלא השתתף בתחרות. בשנת 1972 נפטר קרייג בלייק ג'ורג', שבניו יורק. בשנת 2010 זכה קרייג להכלל בהיכל התהילה האמריקאי של האתלטיקה.[1] ריצת 100 יארד: 9.8 שניות (1911) ריצת 100 מטר: 10.7 שניות (1912) ריצת 200 מטר: 21.7 שניות (1912) מדיה וקבצים בנושא רלף קרייג בוויקישיתוף רלף קרייג, באתר olympedia.org רלף קרייג, באתר Track and Field (גברים)
מכת חושך

מַכַּת חשֶׁךְ היא המכה התשיעית בסדרת עשר המכות שהובאו על מצרים, על פי המסופר בספר שמות. מכה זו קדמה למכת הבכורות, שגרמה לפרעה לשלח את העברים מארצו, בעת יציאת מצרים. המכה היא מקור הביטוי "חושך מצרים", כמטפורה לחושך מוחלט. תיאור המכה במקרא: וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה נְטֵה יָדְךָ עַל הַשָּׁמַיִם וִיהִי חֹשֶׁךְ עַל אֶרֶץ מִצְרָיִם, וְיָמֵשׁ חֹשֶׁךְ. וַיֵּט מֹשֶׁה אֶת יָדוֹ עַל הַשָּׁמָיִם, וַיְהִי חֹשֶׁךְ אֲפֵלָה בְּכָל אֶרֶץ מִצְרַיִם שְׁלֹשֶׁת יָמִים. לֹא רָאוּ אִישׁ אֶת אָחִיו וְלֹא קָמוּ אִישׁ מִתַּחְתָּיו, שְׁלֹשֶׁת יָמִים, וּלְכָל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל הָיָה אוֹר בְּמוֹשְׁבֹתָם. — ספר שמות, פרק י', פסוקים כ"א–כ"ג המכה נמשכה שלושה ימים, שבמהלכם לא יכלו המצרים לראות "איש את אחיו" ולא יכלו לקום ממקומם, בשל החושך הכבד. המכה לא פוגעת בבני ישראל - שנהנים מ"אור במושבותם". פרעה השתכנע זמנית לשלח את בני ישראל לחופשי, אך ללא צאנם ובקרם. לאחר שמשה סירב להצעה, ואמר שבני ישראל זקוקים לבהמות כדי להקריב מהן לה', ושגם פרעה עתיד לתת בידם זבחים ועולות להקריב לה', ה' משפיע על ליבו של פרעה וגורם לו להתעקש ולא להיענות לבקשת משה. פרעה מגרש את משה מפניו, מזהיר אותו שלא יבוא לראותו פעם נוספת ומאיים עליו שאם יבוא שוב יהרוג אותו. משה משיב לפרעה: "כן דיברת, לא אוסיף עוד ראות פניך"; דבריך נכונים, מפני שאכן איני עתיד עוד לראותך. על פי המדרש, בזמן מכת חושך באו בני ישראל לבתי המצרים, וראו היכן מוחבאים אוצרותיהם: ”אמר לו הקדוש ברוך הוא 'ונתתי את חן העם בעיני מצרים', יהיו ישראלים הולכים אצל המצרים ואומרים להם השאילונו כלי כסף וכלי זהב, והמצריים אומרים להם אין לנו, והוא אומר אני יודע שיש לך, והוא נתון במקום פלוני, ואני ראיתי אותו, ואילו הייתי רוצה ליקח אותו הייתי לוקח כשהיית אסור בימי החשך, וכשהיה שומע המצרי זאת היה מלווה לו, לקיים מה שנאמר ונתתי את חן העם” (מדרש אגדה (בובר) שמות פרשת בא פרק י'). המדרש שם מסביר "ולמה הביא עליהם חושך?" כיוון שהיה בבני ישראל אנשים רשעים שלא רצו לצאת ממצרים, ואנשים אלו מתו בשלושת ימי האפלה. וכדי שהמצרים לא יראו במפלתם ויאמרו אף ישראל לוקים כמונו, הטיל עליהם חושך וכך בזמן שהמצרים לא יכלו לצאת מבתיהם הספיקו בני ישראל לקבור את מתיהם. חוקר המקרא שאול הון מציע הסבר לכך שניתן היה למשש את החושך ("וְיָמֵשׁ חֹשֶׁךְ"): באותו זמן התפרץ הר הגעש סנטוריני, והאבק שנישא ברוח לפחות עד כרתים ושהרס את התרבות המינואית, הגיע כנראה גם למצרים, וכך ניתן היה למשש את החושך. יציאת מצרים מדיה וקבצים בנושא מכת חושך בוויקישיתוף ספר שמות, פרק י', פסוק כ"א. ראה פירוש רש"י לתורה פרשת בא פרק יא, פסוק כט, ד"ה "כן דיברת". ובמדרש שמות רבה. ראו גם בפירוש רש"י לתורה שמות, פרק י, פסוק כב, ד"ה "ויהי חושך אפלה". שאול הון, מלכים וחרסים: התנ"ך בראי הארכאולוגיה, י' גולן, 1994.
טרבושה

טְרֶבּוּשֶ֫ה (מצרפתית: trébuchet, מתורגם לעיתים גם כ"מרגמה") הוא כלי מצור ששימש בימי הביניים ליידוי קליעים גדולים לעבר חומות של עיר נצורה. ישנם שני סוגים של טרבושות: טרבושה משיכה וטרבושה משקל נגד. טרבושה משיכה הפיק את הכח הדרוש ליידוי קליעים מצוות של עשרות, ולעיתים מאות אנשים שמשכו בחבלים ארוכים. מאוחר יותר הוחלף צוות המושכים במשקל נגד גדול, בדרך כלל עשוי סלעים שנאספו בשטח. צוות המושכים או משקל הנגד גרמו לתנועה של מנוף גדול המונח על ציר אופקי. בקצהו השני של המנוף היה קלע עשוי חבל, שהגביר את מהירות ההטלה עד לשיא המסלול שם השתחרר הקלע והאבן המשיכה במסלולה למרחק רב. עם נפילת האימפריה הרומית דעך השימוש בכלי מצור כגון קטפולטה ובליסטרה, שהיו בשימוש נרחב מאז שהומצאו, כנראה, בסירקוזה בתחילת המאה ה-4 לפנה"ס. ההיסטוריונים חלוקים לגבי הסיבה המדויקת לכך. חלקם, לין ווייט למשל, טוענים שלשבטים שהחליפו את האימפריה הרומית ככח הצבאי החזק באירופה לא היו האמצעים הטכנולוגיים והארגוניים שנחוצים לבניית מכונות מתוחכמות. לשיטתם הטרבושה הגיע לאירופה רק לאחר שהצלבנים נתקלו בו בקרבותיהם נגד הערבים אשר נתקלו בגרסה קדומה של הנשק בקרבות כנגד קיסרות סין. לאחרונה נטען על ידי ההיסטוריונים דייוויד היל, קרול גילמור ופול שבדן, שאת מקומן של הבליסטרה והקטפולטה בלוחמת ימי הביניים המוקדמים תפס הטרבושה כבר במאה ה-6 לספירה. יואניס, הארכיבישוף של סלוניקי, שעירו נכבשה על ידי האבארו-סלאבים ב-597, כתב כך: לקצה האחורי של קורות העץ מחוברים קלעים, ולקצותן הקדמיים חבלים חזקים. הם מושכים בחבלים ומשחררים את הקלעים, וכך, בשאון גדול, מטילים אבנים לגובה רב. עם כל ירייה הם מיידים אבנים גדולות ורבות כל כך, שאין מבנה טבעי או מלאכותי העומד בפניהם. המכונות שעשו רושם חזק כל כך על הארכיבישוף היו כנראה מסוג טרבושה משיכה. מוסכם על ההיסטוריונים שמקורו של הטרבושה בסין, שם הומצא במאה ה-4 לפנה"ס. במאה ה-6 התפשט השימוש בטרבושה לעולם הערבי. החל מהמאה ה-12 הפך טרבושה משקל-הנגד לכלי נשק נפוץ בעולם הערבי, ובמיוחד במלחמתם בצלבנים בארץ הקודש. מתועד שבסוף המאה ה-13 היו ברשות הערבים במצור על עכו כ-90 מכונות מסוג טרבושה משקל נגד. השימוש בטרבושה דעך עם הופעת אבק השרפה באירופה, ולמרות שבקרבות רבים במאה ה-14 עדיין היו מכונות טרבושה בשימוש צבאי, הן החלו לאבד את מעמדן בפני התותחים עד שנעלמו לחלוטין בסוף המאה ה-15. קשת אופקית