אהוד פקר

אהוד פקר (8 בנובמבר 1928 – 11 בדצמבר 2016) היה פסל, צייר, מוזיקאי ואמן רב תחומי בסגנון המינימליזם. נולד בירושלים לנפתלי ולציפורה במשפחה מבוססת בת ארבעה ילדים. אביו, נפתלי, היה בעליה של חנות לחומרי בניין בתל אביב ובשנת 1934 הקים את מפעל "פקר פלדה". גדל בתל אביב. לפני קום המדינה, בזמן לימודיו בטכניון, שירת בההגנה. עם קום המדינה התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר. עם תום מלחמת העצמאות חזר לטכניון ובשנת 1953 קיבל תואר מהנדס בניין. לאחר לימודיו כיהן תקופה קצרה כמנהל ב"פקר פלדה" שהייתה בבעלות משפחתו. נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא. בנעוריו למד נגינה בכינור אצל יריב אזרחי ויוסף קמינסקי ולמד גיטרה אצל מנשה בקיש. למד רישום אצל הצייר יצחק פרנקל פרנל. בשנות ה-60 למד רישום אצל יחזקאל שטרייכמן במכון אבני. בהמשך, בשנות ה-70, למד ציור עם רפי לביא וחיים קווה, והרבה ליצור ולהציג את עבודותיו. אהוד פקר נמנה עם חוג תלמידיו של רפי לביא והיה בן ביתו יחד עם תמר גטר, אפרת נתן ואחרים. אהוד פקר נמנה עם "החבורה התל אביבית המורחבת", שכללה, בין השאר, לפי ספרו של רן שחורי Art in Israel, את רפי לביא, יואב בר-אל, יאיר גרבוז, מיכל נאמן, תמר גטר, דידה עוז, הנרי שלזניאק, ציונה שמשי, יגאל תומרקין ומנשה קדישמן. בספר סקר שחורי את עבודתו של פקר "תרגיל עם 16 חלקים" משנת 1973 (עץ וזכוכית). בשנות ה-90 לימד נחום טבת קורס ב"בצלאל" שנקרא "מינימל ארט בישראל, לאן נעלם אהוד פקר?" אהוד פקר עסק ביצירותיו בצורות מתמטיות והנדסיות ובנה עבודות שבהן פירמידות משוכללות וגופים תלת־ממדיים נוספים, בשילוב של המרחב הפריזמתי והאקטואליה. יצירותיו נעות בין שני קטבים: מצד אחד הנגזרות של הצורה הבסיסית שבעיניו היא הפריזמה הנמשכת - צורת היסוד במרחב ובבעיית השלם והאינסוף, ומצד שני ההתעסקות בראלי, בקומוניקטיבי ובדוקומנטרי. בשנת 2014 תרם את הפסל "הגדרת הפירמידה", העשוי מעץ לבוד ומאקריליק, למוזיאון תל אביב. אלן גינתון, אוצרת האמנות הישראלית במוזיאון תל אביב לאמנות, כתבה בקטלוג התערוכה של פקר שהוצגה במוזיאון בשנת 2014: במחצית הראשונה של שנות השבעים, בנה אהוד פקר קבוצה גדולה של אובייקטים, פסלים, יוצאת דופן באופייה הגיאומטרי ובבשלותה האמנותית הטכנית והרעיונית. את העבודות האלה – אחדות מתוך קבוצה גדולה שתכנן ושמוצגת בחוברת שהוציא מאוחר יותר - הציג פקר בתערוכות קבוצתיות בגלריות שונות בירושלים ובתל אביב, יחד עם אמנים שהיו צעירים ממנו בשנים רבות, רובם אמני הדור הצעיר של אותן שנים שנחנכו על ידי רפי לביא. הפסלים המינימליסטיים-קונספטואליים בלטו בייחודם וזכו להערכה גדולה של האמנים הצעירים. כפי שכתב פקר באותה חוברת, לעבודות האלה לא היה דורש והן הלכו לאיבוד במרוצת השנים. מעבודות מסוימות נשארו דגמים, ורק עבודה אחת — "התכנסות הסדרה הגיאומטרית", שלא הוצגה, נשתמרה בביתה של בתו הבכורה. אהוד פקר כתב והלחין שירים ופזמונים, ובשנים האחרונות לחייו החל בכתיבת שירה, שפורסמה בעיתון הארץ ובעיתון 77. "תערוכת חברים חדשים", בית האמנים תל אביב, 1969 פסטיבל אמנות ישראל, 1969 "פנים חדשות", בית האמנים תל אביב, 1971-1972 תערוכת יחיד, גלריה צ'מרינסקי תל אביב, 1972 "תערוכת סתיו קבוצתית", גלריה מבט תל אביב, 1972 "אמנים ובחירתם", תערוכה קבוצתית, בית האמנים תל אביב, 1972 תערוכה קבוצתית, מוזיאון רמת גן, 1972 תערוכה קבוצתית, גלריה 220 תל אביב, 1973 תערוכה קבוצתית, גלריה ישראליס תל אביב, 1973 "פינות", תערוכה קבוצתית, גלריה בלטמן תל אביב, 1973 "התהוות הממד השלישי", תערוכה קבוצתית, בית האמנים ירושלים, 1973 "אביב 1974", תערוכה קבוצתית, בית האמנים ירושלים, 1974 תערוכה קבוצתית, גלריה שרה גילת ירושלים, 1974 תערוכה קבוצתית, גלריה שרה גילת ירושלים, 1975 "הגדרת מצבים, בין הפשוט לנשגב", מוזיאון תל אביב לאמנות, 2014 אהוד פקר - "פעם על חול", סרטון באתר יוטיוב גלעד מלצר, תערוכה חדשה כוללת כמה משיאי המינימליזם שנוצרו בארץ, באתר הארץ, 23 במרץ 2022 אהוד פקר במוזיאון ישראל Ran Schori, Art in Israel, Sadan Publishing 1974 גדעון עפרת - תולדות ההיסטוריוגראפיה של אמנות ישראל דנה גילרמן, קיר אמן: דניאל שושן, באתר הארץ, 16 במאי 2008 "על מתמטיקה ואמנות" - מכון ויצמן למדע אהוד פקר: הגדרות ומצבים בין הפשוט לנשגב : עבודות משנות ה-70 אהוד פקר, אני נסחף אל מערבולת הלבנט, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2014 עיתון 77 למרות הכל