laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיסקינזיה

דיסקינזיה (בלועזית: Dyskinesia) היא סוג של הפרעת תנועה, המאופיינת בתנועות שרירים לא רצוניות, כמו טיקים או כוריאה, וירידה ביכולת לבצע תנועות רצוניות. דיסקינזיה יכולה להתבטא החל מרעד קל של הידיים ועד תנועות לא רצוניות בפלג גוף עליון והגפיים התחתונות. דיסקינזיה יכולה להופיע גם בשרירים פנימיים, בייחוד בשרירי נשימה. דיסקינזיה יכולה להיגרם מבעיות רפואיות שונות שנבדלות בסיבה הבסיסית שלהן. דיסקינזיה מאוחרת ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אלפא רומיאו 20-30 HP

אלפא רומיאו 20-30 HP (באיטלקית: Alfa Romeo 20/30 HP) היא מכונית משפחתית בתצורת טורפדו - קבריולה, אשר יוצרה על ידי חברת אלפא רומאו האיטלקית בין השנים 1914–1922. בנוסף, יוצרה גרסת ספורט של הדגם (20/30 HP ES Sport). בסך הכל יוצרו 504 יחידות מהדגם "אלפא רומיאו 20-30 HP". הדגם יוצר ב-מילאנו ברובע פורטלו. בין השנים 1914-1915 יוצרו 285 יחידות. עקב מלחמת העולם הראשונה, 95 יחידות אשר יוצרו בשנת 1915 הושלמו בשנת 1920. 20/30 HP (קיימות 2 גרסאות : 4 מושבים, ו- 6 מושבים) 20/30 HP E (יוצר בין השנים 1914-1921) 20/30 HP ES Sport (גרסת "ספורט" 4 מושבים), יוצרו 124 יחידות אלפא רומיאו 20-30 HP (Alfa Romeo 20/30 HP - Revolvy) מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו 20-30 HP בוויקישיתוף אלפא רומיאו 20-30 ES Torpedo 1921–22 (0:16), יו-טיוב אלפא רומיאו 20-30 HP All production, prototype & project Alfa Romeos from 1910 - 1971 אלפא רומיאו 20-30 HP - ספורט :מפרט טכני 1921 Alfa Romeo 20/30 hp ES Sport specifications, data
שפם כידון

שפם כידון (נקרא גם שפם מסולסל) הוא שפם שקצוותיו מעוקלות כלפי מעלה. השפם קיבל את שמו כיוון שצורתו מזכירה כידון אופניים. עיצוב זה של שפם מוכר גם בשם שפם ספגטי, כיוון שעיצוב זה מקושר עם גברים איטלקיים. סגנון זה של עיצוב שפם נראה כבר בתקופות קודמות, ומופיע על פסלים ויצירות אחרות מתקופת הברזל. בארצות הברית, שפמי כידון היו פופולריים בקרב דמויות המערב הפרוע כמו ואייט ארפ. באירופה היו שפמים אלו נפוצים בקרב חיילים במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21 החל סגנון זה של שפם זה להיות נפוץ בקרב היפסטרים. פרידריך ניטשה ואייט ארפ ויליאם הווארד טאפט וילהלם השני, קיסר גרמניה יוסיף סטלין באפלו ביל פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה שפם מברשת שיניים מדיה וקבצים בנושא שפם כידון בוויקישיתוף The Celts Themselves Nelson, D. (14 ביוני 2017). "What is a Hipster Mustache". Wise Geek. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסיון בולוור

פסיון בולוור (שם מדעי: Lophura bulweri) הוא מין של עוף קרקע ממשפחת הפסיוניים האנדמי ליערות בורנאו. לפסיון זה כמו לקרוביו יש דו צורתיות זוויגית בולטת. הזכר יכול להגיע לאורך 80 ס"מ ולמשקל 1.3 ק"ג. הנקבה מגיעה לאורך 55 ס"מ ולמשקל של 1.1 ק"ג. הזכרים בעלי הופעה מרשימה: גופם שחור כמעט לגמרי וזנבם לבן, גדול וניתן לפרישה. עור הפנים שלהם כחול ויש להם דלדל כחול בוהק על לחייהם המזדקר עד עורפם וצונח עד צווארם. רגליהם אדומות. המקור קטן מאוד. הנקבות חומות ורגליהן אדומות. הן בעלות עור פנים כחול אך חסרות דלדל. הפסיון אנדמי ליערות ההרריים בורנאו והוא מצוי בעיקר בתוך הפארק הלאומי קיאן מנטרנג (אנ'). הפסיון הוא עוף שוכן קרקע בעל תעופה מגושמת עקב זנבו הארוך. הוא מעדיף לברוח במהירות מטורפים. מצב השימור של פסיון זה מוגדר כפגיע עקב פגיעה באזור חיותו ובידוד האוכלוסיות על ידי פיתוח אנושי. גם שריפות יער גורמות לצמצום אוכלוסייתו. מדיה וקבצים בנושא פסיון בולוור בוויקישיתוף פסיון בולוור, באתר ITIS (באנגלית) פסיון בולוור, באתר NCBI (באנגלית) פסיון בולוור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פסיון בולוור, באתר GBIF (באנגלית) פסיון בולוור באתר הרשימה האדומה של IUCN
פצחן מצוי

פצחן מצוי (שם מדעי: Coccothraustes coccothraustes) הוא מין ציפור ממשפחת הפרושיים שקיבל את שמו עקב מנהגו לפצח גרעינים וגלעינים בעזרת מקורו הגדול. הפצחן נפוץ ביבשות צפון אפריקה (בסמוך למקור מים, במיוחד ליד הים התיכון והאוקיינוס), אירופה ואסיה, ומצוי בעיקר ביערות ובחורשות. בישראל הם נצפים בגליל, בכרמל ובירושלים, לעיתים גם במישור החוף. חולף נדיר בסוף נדידת הסתיו, ונצפה בעיקר כחורף. זהו "מין מתפרץ": מספר הפרטים החורפים משתנה מאוד משנה לשנה, כאשר במרבית השנים הוא נדיר עד לא שכיח; אך מדי כמה שנים חלה התפרצות בנדידה דרומה, אז הוא עשוי להיות נפוץ ברחבי הארץ. אורכו של הפצחן 19-18 ס"מ, אורך כנפיו שלו 33-29 ס"מ ומשקלו נע בין 50 ל-60 גרם. גופו מוצק וצווארו עבה וחזק. המסכה והגרון שחורים, צבע הראש ערמוני, העורף אפור תכלכל ודגם הכנף בולט. הסוככות הלבנות, יוצרות כתם לבן גדול שבולט במיוחד בתעופה. גם קצה הזנב הלבן בולט בתעופה. לאברות האמה של הפצחן מבנה מיוחד - קצה הנוצות משונן והן בעלות צבע מתכתי- ירוק או כחול. לעיתים קרובות יורד לקרקע לאכול. הוא נע לרוב בלהקות קטנות, ובתעופה משמיע קולות אופייניים - "סי-סי-סי". לפצחן מקור חרוטי עבה ומגושם המאפשר לו לפצח גלעינים. גם שרירי הלסת מותאמים היטב למטרה זו. הוא ניזון בעיקר מזרעים קשים של עצים ומגלעיני פירות כמו חרצני זית, דובדבן ושזיף מצוי, אותם הוא מפצח בעזרת שרירי הלסת, המסוגלים להפעיל כוח שווה-ערך לעומס של כ-30-48 ק"ג. מקורות מזון נוספים הם זרעי אורן, פירות יער, נבטים, זחלים וחיפושיות. הפצחן ידוע גם ביכולתו לתפוס חרקים תוך כדי מעופו. עונת הקינון של הפצחנים מתחילה בסוף חודש מרץ ונמשכת עד אוגוסט. זהו מחזור קינון אחד. הזוג מקנן לבדו בטריטוריה של כ-200 מ"ר, או לעיתים בקבוצה קטנה. הקן נבנה על ידי שני ההורים מזרדים בצורת ספל שטוח, בגובה כ-14 מטרים מעל הקרקע. הקן נמצא לרוב על ענף מאוזן וגבוה בעץ. בתטולה 4-5 ביצים בגוון כחול או אפרפר-ירוק עם כתמים חומים או אפרפרים. הנקבה דוגרת במשך כ-13-11 ימים. נמצא, כי הצלחת ההישרדות של הגוזלים בשנה הראשונה גדלה כאשר הבקיעה מתרחשת בסוף העונה. פצחן, מתוך אתר הצפרות הישראלי, 2017 פצחן, - המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, 2017 פצחן - מתוך אתר כותר, 2017 פצחן, מתוך לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל - בעלי חיים, כרך 2 מדיה וקבצים בנושא פצחן מצוי בוויקישיתוף פצחן מצוי, באתר ITIS (באנגלית) פצחן מצוי, באתר NCBI (באנגלית) פצחן מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פצחן מצוי, באתר GBIF (באנגלית) Wild Bird Trapping- RSPCA Prosecution, סרטון באתר יוטיוב פצחן מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN פצחן, באתר הצפרות הישראלי, ‏2017 פצחן, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, ‏2017 מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל בעלי חיים כרך 2, משרד הביטחון, תשנ"ה, 1995 פצחן, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, ‏2017 פצחן, באתר הצפרות הישראלית, ‏2017 פצחן, באתר הצפרות הישראלי, ‏2017 לקסיקון החי והצומח, מיכה לבנה, משרד הבטחון, 1995 פצחן, באתר הצפרות הישראלית, ‏2017 מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח, משרד הבטחון, 1995 פצחן, באתר הצפרות הישראלית, ‏2017 פצחן, באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, ‏2017
פרוש הרים

פרוש הרים (שם מדעי: Fringilla montifringilla) היא מין ציפור שיר ממשפחת הפרושיים הקרובה למין פרוש מצוי. פרוש זה דומה באורכו לפרוש המצוי. אורכו 15 ס"מ, מוטת כנפיו 25–26 ס"מ ומשקלו 17–30 גרם. הוא בעל צבעים ורודים-לבנים עם ראש אפור עד שחור, מקור גדול וצהבו בצורת חרוט וכנפיים ורודות המסתיימות בקצוות שחורים. הנקבות בהירות מעט יותר מהזכרים. הפרוש חי כשמו באזורים הרריים וכן באזורים צפוניים. הוא מצוי מצפון אסיה וצפון אירופה ובחורף נודד דרומה להודו, צפון אפריקה, פקיסטן, סין ויפן. חלק מהפרושים הגיעו לאמריקה הצפונית מאלסקה ועד צפון מקסיקו. הפרושים מעדיפים לאכול חרקים ולהזין בהם את צאצאיהם אך ברוב החורפים הם נאלצים לאכול גרגירים וזרעים שונים. מדיה וקבצים בנושא פרוש הרים בוויקישיתוף פרוש הרים, באתר ITIS (באנגלית) פרוש הרים, באתר NCBI (באנגלית) פרוש הרים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרוש הרים, באתר GBIF (באנגלית) פרוש הרים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרוש הרים באתר הרשימה האדומה של IUCN
מילקשייק

מילקשייק (באנגלית: Milkshake ‏האזנה‏Ⓘ‏, על פי החלטת האקדמיה: קְצִיף חלב) הוא שייק קר המבוסס לרוב על חלב או על גלידה עם תוספות של חומרי טעם שונים, כגון שוקולד, קרמל, פירות או משקאות אלכוהוליים. במקרים רבים המילקשייק מעוטר בקצפת או בסירופ. המילקשייק, בניגוד למשקאות אחרים המבוססים על חלב, מוכן על ידי ערבוב החומרים במערבל מזון או מכונה ייעודית. התהליך תורם להחדרת אוויר לתערובת והפיכתה לסמיכה. שימוש ראשון של המונח "מילקשייק" הופיע בדפוס בשנת 1885, בתקופה הזו מילקשייק נחשב למשקה אלכוהולי המכיל ויסקי והוא תואר כמשקה בריא המבוסס על ביצים ומוגש כסוג של טוניק או ממתק. אולם בשנת 1900 החלו להשתמש בשם זה כדי לתאר משקאות בריאים עשויים משוקולד, תות או סירופ וניל, והוא החל להיות פופולרי במיוחד כשהוסיפו לו גלידה. לפני שנפוצו מכשירי הבלנדר, המילקשייק היה דומה במרקמו לליקר ביצים או לתערובת קרח כתוש וחלב שעורבבה ביד. בשנת 1922 הומצא הבלנדר החשמלי. עם המצאה זו המילקשייק החל לקבל את צורתו הנוכחית, כמשקה מבוסס גלידה וחלב, קר, מוקצף ואוורירי. בשנת 1950 הפך המילקשייק לפופולרי בדיינרים ובמסעדות מזון מהיר שונות בארצות הברית. למשקאות ניתנו לעיתים כינויים שונים המתארים את מאפייניהם הייחודיים, כדוגמת מילקשייק שניתן לו השם "בטון" בשל סמיכותו הרבה; נהוג היה להגישו אל הלקוח כשפתח הכוס מופנה כלפי מטה ובכך להראות את סמיכותו של המשקה. Food Timeline: Milk shakes מילים טעימות, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏29 בינואר 2012 Listening to America, Stuart Berg Flexner [Simon & Schuster:New York] 1982 (p. 178) Vanilla Milk Shake Recipe, from the "Second Edition of The Neighborhood Cookbook" published by the Council of Jewish Women, Portland, in 1914: Fill a glass two-thirds full of milk, sweeten to taste with any fruit syrup or with sugar, and then flavor with vanilla. Fill glass up with cracked ice and shake well together until thoroughly mixed. American Dialect Society CABINET, CONCRETE, FROSTED, VELVET Text accompanying illustration on a poster advertising Hood's Ice Cream (observed in Hancock Pharmacy, State and Hancock Sts., Springfield, Mass., September 30, 1952).
קלייב ברנס

קלייב ברנס (Clive Behrens) (1935-1871) היה איש ציבור ביורקשייר שבבריטניה, בן לענף האנגלי של משפחת רוטשילד. היה "Deputy Lieutenant" ושופט שלום ("Justice of the Peace"). נשיא "York Shorthorn Breeders Association". ברנס נולד במנצ'סטר בשנת 1871, בן למשפחה אריסטוקרטית יהודית בריטית, בנם של אדוארד ואביגיל (לבית לוקאס) ברנס. אביו של אדוארד, סלומון לוי ברנס, יליד באד פירמונט שבסכסוניה התחתונה בגרמניה, היגר לבריטניה בשנות ה-20 של המאה ה-19. בין השנים 1874-1861 נולדו לאדוארד ואביגיל ברנס עשרה ילדים, התשיעי שבהם היה קלייב. קלייב ברנס היה מייג'ור בצבא האנגלי וחבר הלגיון הבריטי המלכותי. בשנת 1899 נישא לאוולינה רוטשילד (שמה המלא: שרלוט לואיזה אדלה אוולינה רוטשילד) (1873-1947), בתו של נתן רוטשילד, נציג בולט של משפחת רוטשילד והיהודי הראשון שהתקבל כחבר בבית הלורדים. לכבוד נישואיהם של אוולינה ומייג'ור קלייב ברנס, העניק להם אביה הברון נתן רוטשילד במתנה את אחוזת "סווינטון גראנג'" (Swinton Grange) שבמחוז יורק. אחוזת סווינטון גראנג', המשתרעת על פני תשעה דונמים, נבנתה על ידי נתנאל רוטשילד. הגנים באחוזה נשתלו וטופחו על ידי הגננים של הלורד רוטשילד, וניטעו בהם דוגמאות של כל המינים הידועים באנגליה. הנכס נשאר בבעלות משפחת רוטשילד עד 1978. קלייב ברנס היה איש ציבור ידוע באזור יורקשייר. הוא היה "Deputy Lieutenant" וכיהן כשופט שלום. היה נשיא "York Shorthorn Breeders Association". למייג'ור קלייב ושרלוט היו שלושה ילדים: פגי, ג 'ון וויליאם. ויליאם התקדם בשורות הצבא והתפרסם כקולונל בילי ברנס (Billy Behrens). אחד מבניו של קולונל בילי ברנס נישא למשפחת מק'קורמיק, שהייתה בעלת קשרים משפחתיים קרובים למשפחת רוקפלר. אחד מהם, ג'ון ברנס, מכהן כשופט בבריטניה. גיסיו של ברנס הם הבנקאי והזואולוג וולטר רוטשילד והבנקאי והאנטומולוג צ'ארלס רוטשילד.
תשלומי חובל

במשפט העברי תשלומי חובל הם חמישה חיובי תשלומים (המכונים במשנה: חמישה דברים) שההלכה מחייבת אדם שחבל בחברו והזיקו בגופו. חמשת התשלומים הם: נזק, צער, ריפוי, שבת, בושת. על פי המשפט העברי במקרה של נזק גופני אין להתחשב רק בנזק הישיר שנוצר, ועל המזיק לשלם עוד ארבעה תשלומים מלבד תשלום הנזק, המתחשבים בסוגי נזקים שנגרמו מחמתו. למסקנת התלמוד, חיוב חמישה דברים אלו נלמד מפסוקי המקרא השונים. בהלכה מובא, שרק כאשר הפגיעה נעשית על ידי האדם עצמו, הוא מתחייב בחמשת התשלומים, אך לא כאשר היא נעשית על ידי בהמתו או רכושו. כמו כן, ישנם הסוברים שרק כאשר הנזק נעשה בכוונה או ברשלנות חלים חיובים אלו, אך כאשר היה שוגג חייב רק בתשלום הנזק. לכל הדעות החיוב בתשלומי בושת הוא רק כשהפגיעה נעשית בכוונה. דין נוסף המוסכם על כולם, הוא החיוב בתשלומי 'נזק' גם כאשר הנזק נעשה באונס, על פי הכלל 'אדם מועד לעולם'. תשלומי הנזק הוא חיוב על אובדן קבוע של יכולת השׂתכרות שאירע עקב הנזק. בית הדין מעריכים כמה מוכן אדם לשלם כדי למנוע ממנו את אותו הצער שנצטער. לדוגמה אדם שגזרה עליו המלכות שיחתכו את ידו, שמין כמה היה מוכן לשלם על מנת שיחתכו את ידו תחת הרדמה כללית או מקומית למנוע את הצער. הסיבה שלא שמין, תמורת איזה סכום יסכים אדם לקבל צער כזה, הוא מכיוון שעל מנת שאדם שפוי יסכים שיחתכו את ידו ללא הרדמה במקום לחותכה בהרדמה הוא ירצה על כך סכום גבוה ביותר, אם בכלל ימצא אדם שכזה. אך מאידך - אדם שנגזר עליו שיחתכו את ידו ללא הרדמה, לא ישלם כל סכום שבעולם כדי שיעשו זאת עם הרדמה. חיוב המוטל על המזיק לשלם את הוצאות הרופא, בית החולים, תרופות או הניתוח, עד להבראתו השלימה של הניזוק. בתלמוד מובא שאף במקרה שהמזיק מציע לניזק רופא שמרפא בחינם, הוא אינו חייב ללכת לאותו רופא, והמזיק יהיה חייב לשלם לו את ההוצאות שהוציא על הרופא שבחר הניזוק. בטעם הדבר אמרו בתלמוד אסיא דמגן במגן מגן שוה (=רופא שמרפא בחינם - שווה חינם) — תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף פ"ה, עמוד א' חיוב תשלומי שבת נזכר במפורש בתורה ”רַק שִׁבְתּוֹ יִתֵּן” (ספר שמות, פרק כ"א, פסוק י"ט). תשלום שבת כולל חיוב לשלם את ההפסד שנגרם לניזוק בזמן שבו גופו נפגע ולא יכול היה לעבוד. אם כי, מכיוון שתחת תשלומי "נזק" כבר שילם המזיק את הנזק שנגרם בעקבות חיתוך היד, בתשלומי ה"שבת" חייב המזיק לשלם את הנזק שנגרם בעבודה המועטת שיכול אדם לעבוד גם עם יד אחת – למשל שמירה. ערך מורחב – תשלומי בושת חיוב בושת, כולל חיוב תשלומים על הבושה שנגרמה לניזק בשעת הנזק, כגון בעקבות צפייה של אנשים שראו את מעשה הנזק, או שם רע שיצא בעקבות מעשה הנזק (למשל בעקבות מעשה אונס). במקרים שונים קבעו חז"ל קנסות בסכומים קבועים שעל המזיק לתת לניזק, כגון במקרה שהזיקו בבעיטה, או על ידי שסתר על לחיו. דמי ולדות משנה, מסכת בבא קמא, פרק ח', משנה א' שולחן ערוך חושן משפט תכא סעיפים א' וג' תחילת פרק שלישי בבבא קמא הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
חוחיות

חוחיות (שם מדעי: Carduelinae) היא תת-משפחה של ציפורי שיר ממשפחת הפרושיים. זוהי תת-המשפחה הגדולה ביותר במשפחה וכוללת גם את הטנגריים ואת הקרדינליים. כמה חוקרים מוסיפים לקבוצה גדולה זו גם את פרושי הוואי שנחשבת בעיני חוקרים אחרים כתת-משפחה עצמאית. בני קבוצה זו כוללים את מרבית בני משפחת הפרושיים וכולם בעלי מבנה המותאם לפיצוח זרעים קשים או לשליפתם. הם ניזונים גם על פירות שונים, חרקים ועוד מיני מזונות. רבים ממינים אלו צבעוניים מאוד ובעלי זמירות נעימות, ובשל כך מספר מינים משמשים כחיות מחמד, ביניהם הקנרית. Mycerobas פצחן (Coccothraustes) Eophona Pinicola אדמונית (Pyrrhula) - בו אדמונית אירופית Rhodopechys - בו חצוצרן חרמון Bucanetes סוג ומין יחיד חוחית קרימסון (Agraphospiza rubescens) סוג ומין יחיד פרוש ממושקף (Callacanthis burtoni) סוג ומין יחיד פרוש צהוב-עורף (Pyrrhoplectes epauletta) סוג ומין יחיד פרוש כהה-חזה (Procarduelis nipalensis) Leucosticte ורדית (Carpodacus) - בו ורדית סיני וורדית אירופית Haemorhous - בו פרוש הבית (Haemorhous mexicanus) פרוש ירוק (Chloris) - בו הירקון סוג ומין יחיד חצוצרן שחור-מקור (Rhodospiza obsoleta) Rhynchostruthus סוג ומין יחיד פרוש זהבני (Linurgus olivaceus) Crithagra Linaria - בו תפוחית מצויה Acanthis - בו תפוחית שחורת סנטר צלוב-מקור (Loxia) סוג ומין יחיד קנרית הררית (Chrysocorythus estherae) פרוש זהוב (Carduelis) בזבוז (Serinus) Spinus - בו החורפי בנוסף לסוגים אלה ישנם את בני תת-משפחת הטנגריים והקרדינליים. מדיה וקבצים בנושא חוחיות בוויקישיתוף חוחיות, באתר ITIS (באנגלית) חוחיות, באתר NCBI (באנגלית) חוחיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אדם מועד לעולם

אדם מועד לעולם הוא כלל הלכתי בדיני אדם המזיק, שפירושו הוא שאדם אחראי על כל נזק שנעשה מחמתו, בין אם קרה בשוגג או אפילו באונס, ויישא בתוצאות מעשיו. דין אדם המזיק שונה ממעשי רוב העבירות שאם עשאם באונס פטור מעונש, אך לעניין אדם המזיק אמרו במשנה ”אדם מועד לעולם, בין בשוגג בין במזיד בין באונס בין ברצון.” (משנה, מסכת בבא קמא, פרק ב', משנה ו'), לאמור, אדם שהזיק אחראי על מעשיו גם כשנעשו מתוך אונס, ואין זה משנה אם הנזק נגרם ברצונו של המזיק או בשוגג, או באונס תוך כדי שינה. במקרה של אונס גמור, כגון שלאחר שאדם הלך לישון הונחו כלים בקרבתו, נחלקו הראשונים בדינו: לדעת תוספות זהו אונס גמור שבו לא חייבו את האדם. לעומת זאת דעת הרמב"ן שגם במקרה זה נאמר הכלל 'אדם מועד לעולם', וחייב. כאמור, אדם שהזיק באונס עצמי, כגון שהזיק מתוך שינה, חייב בתשלום מלא. אך נחלקו הפוסקים לגבי אדם שנאנס באיומי מוות להזיק ממון של אדם אחר. הרמב"ם פסק שחייב לשלם, מכיוון שבסופו של דבר הוא גרם נזק וחייב גם במקרה של אונס כאמור. הראב"ד פסק שפטור, כיוון שמבחינה הלכתית מותר לו להזיק כדי להציל את נפשו, ואין לחייב אדם בתשלום נזיקין, על דבר שמותר לעשותו. נחום רקובר, ניבי התלמוד, הניב "אדם מועד לעולם", ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1990, באתר "דעת" תוספות על תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ד', עמוד א' דיבור המתחיל 'כיון דכייף' חידושי הרמב"ן על מסכת בבא מציעא דף פ"ב עמוד ב' משנה תורה לרמב"ם, ספר נזקים, הלכות חובל ומזיק, פרק ח', הלכה ב' הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אירית דקל

אירית דקל היא שחקנית, מנחה, יוצרת וזמרת ישראלית. אירית דקל נולדה ברחובות וגדלה בחיפה. לאחר שביצעה שנת שירות כבת גרעין בקיבוץ שדה בוקר התגייסה לצה"ל ושירתה כלוחמת בגדוד קרקל. לאחר שחרורה, למדה בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים ולאחר מכן בבית הספר למשחק בית צבי, וסיימה את לימודיה בשנת 2010. בנוסף ללימודיה בבית צבי למדה פיתוח קול בסגנונות ג'אז, קלאסי ולאדינו. היא שיחקה בהצגה דו רה מו בתיאטרון המדיטק. בשנת 2011 הצטרפה לתיאטרון גשר ושיחקה בו בהצגות "מראט המסכן שלי", "פְּרִימָדוֹנָה" ו"הלוך ושוב". בשנים 2012–2014 הגישה לצד יענקל'ה מנדל את התוכנית "נפגשים בשישי" בערוץ הראשון של רשות השידור. שיחקה בסדרה "שנות ה-80", בתפקיד אחייניתו של מרסל (אריק משעלי). בשנים 2013–2016 יצרה והשתתפה במופע בשם "בואנה הבנות" מופע מחווה לשירי חוה אלברשטיין. ב-2014 הוציאה יחד עם המוזיקאי אלדד ציטרין את האלבום last of songs הכולל חידוש לשירי בלוז וג'אז אמריקאים מתחילת ומאמצע המאה ה-20. הפרויקט אליו הופיע בישראל ובאירופה בשנים 2014 -2016. ב-2015 השתתפה בסדרה איפה אתה חי? בתפקיד עליזה, וביצעה אף את שיר הנושא של הסדרה. בסוף שנה זו עברה דקל ללונדון. היא ביצעה הופעות בבריטניה והופעות כמופע הפותח של האמנית ההולנדית קארו אמרלד(אנ'). בשנת 2016 שודר הסרט הדוקומנטרי "יהודיה" אותו יצרה דקל וביימה רוני אבולעפיה. ב-2017 יצא אלבומה השני Hello המכיל מספר סוגות ביניהן רוק ופרוגרסיב רוק. מדיה וקבצים בנושא אירית דקל בוויקישיתוף אירית דקל, ברשת החברתית אינסטגרם אירית דקל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אירית דקל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אירית דקל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אירית דקל, באתר Discogs (באנגלית) mako מוזיקה, ‏"כך ברא אותך הטבע": אירית דקל ואלדד ציטרין בביצוע חדש לארז הלוי, באתר ‏מאקו‏, 18 ביוני 2015 בכורה: חידוש ים תיכוני לשירים מהמאה שעברה, באתר nrg‏, 7 ביולי 2014 שיר זיו, "יהודיה": על המאבק חסר הסיכוי של רות קוליאן, באתר nrg‏, 10 במרץ 2016
חיפושית האמברוזיה

חיפושית האמברוזיה (שם מדעי: Xyleborus glabratus) הוא סוג של חיפושית מקבוצת חיפושיות האמברוזיה המהווה מין פולש למדינות רבות ביניהן ארצות הברית וישראל. חיפושית זו תועדה, כאשר היא נוברת בענפי וגזע העץ, כנושאת עמה פטרייה הגורמת למחלה פטרייתית המתבטאת בריקבון ותמותה של הענפים והגזע ואף יכולה לגרום להרג העץ כולו. מיני העצים הנפגעים לרוב הם אבוקדו אלון ודולב. חיפושית האמברוזיה היא חיפושית קטנה, שחורה או חומה, באורך של שני מילימטרים. גבה של החיפושית הוא ברובו חסר שיער ומבריק בהשוואה לחיפושיות אחרות. מקור החיפושית הוא מדרום מזרח אסיה. הזכרים הם הפלואידים, קטנים יותר, חסרי מעוף. הביולוגיה של החיפושית מתועדת באופן חלקי, אך יש להניח שהיא דומה לזו של חיפושיות אחרות, עם זחלים ומבוגרים המזינים את הפטרייה הסימביוטית שהיא נושאת בה, ולא את העץ של העץ המארח. הזחלים של החיפושית דומים במראם לסוגים אחרים של חיפושיות אמברוזיה. הם המתפתחים כ"תולעת" לבנה וחסרת רגליים עם ראש מעוגל בצבע חום. זמן הגדילה של הזחל אורך בין חמישים לשישים יום. אוכלוסיית החיפושית התפשטה לפחות בשתי דרכים שונות: דרך אחת הוא באמצעות נתיבי הגירה טבעיים של החיפושית. דרך שנייה היא באמצעות מכירה והובלה של עץ נגוע בזחלים של החיפושית, כתוצאה ממסחר בעצים נגועים. הפטרייה שגדלה בסימביוזה עם החיפושית, גדלה לאורך העצה של העץ, ומונעת זרימת מים וחומרים מזינים בכל הצמח. מוות העץ יכול להתרחש בין ארבעה לאחת עשרה שבועות. החיפושית זוהתה לראשונה בארצות הברית בשנת 2002, בפורט וונטוורת', ג'ורג'יה. הוצע כי החיפושית הוכנסה לארצות הברית על ידי ארגזים עשויים מעץ נגוע. בישראל היא נחשבת למזיק והיא נמצאה בעצי אלון ודולב ואף פגעה רבות במטעי אבוקדו באזור השרון. מדיה וקבצים בנושא חיפושית האמברוזיה בוויקישיתוף חיפושית האמברוזיה, באתר ITIS (באנגלית) חיפושית האמברוזיה, באתר NCBI (באנגלית) חיפושית האמברוזיה, באתר GBIF (באנגלית) חיפושית קטנה ומתקיפה באתר "אגריקה". עצים בסכנה, באתר nrg‏, 28 במאי 2013 אמברוזיה קסילבורוס באתר "צמח ישראלי".
צלוב-מקור

צלוב-מקור (שם מדעי: Loxia) הוא סוג של עוף צפוני ממשפחת הפרושיים. עופות אלה ניזונים באופן כמעט בלעדי מזרעי עצים מחטניים, בדרך כלל באקלימים קרים או ממוזגים ופיתחו מקור הפתוח בצורה דו כיוונית העוזר להם לחלץ את זרעי האורנים או הארזים מהאצטרובל שלהם. בסוג שישה מינים שצבעם מכתום ועד ורוד כהה. הם נפוצים ביערות צפון ומרכז אמריקה, צפון אירופה ואסיה והמין צלוב-מקור מצוי מגיע גם לישראל. צלוב-מקור התוכי (Loxia pytyopsittacus) צלוב-מקור סקוטי (Loxia scotica) צלוב-מקור מצוי (Loxia curvirostra) צלוב-מקור קסי (Loxia sinesciuris) צלוב-מקור לבן-כנף (Loxia leucoptera) צלוב-מקור איספניולי (Loxia megaplaga) מדיה וקבצים בנושא צלוב-מקור בוויקישיתוף צלוב-מקור, באתר ITIS (באנגלית) צלוב-מקור, באתר NCBI (באנגלית) צלוב-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צלוב-מקור, באתר GBIF (באנגלית) צלוב-מקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Bailando

Bailando (בעברית: רוקד) הוא סינגל של הזמר הספרדי אנריקה איגלסיאס, מתוך אלבומו הרביעי Sex and Love, משנת 2014. בשיר משתתפים דסמבר בואנו וחנטה דה זונה. לשיר יצאה גרסה בשפה האנגלית, בהשתתפות שון פול, וגרסה פורטוגזית בהשתתפות לואן סנטנה או מיכאל קריירה. במקור, השיר נועד רק לבואנו וחנטה דה זונה, אך מאוחר יותר ניתן השיר לאיגלסיאס. בריאיון שביצע איגלסיאס לאתר החדשות Univision Musica, הוא אמר לכתב שראיין אותו, שכאשר בואנו השמיע לו את השיר, הוא לא מצא חן בעיניו בהתחלה. כמו כן, הוא סיפר כי לא רצה להקליט אותו. אך אחרי שיחה נוספת, הוא הקליט אותו תוך שהצהיר כי אהב את השיר. הוא כינה אותו כאחד מהשירים המועדפים עליו ביותר מהאלבום. הווידאו קליפ לשיר יצא לאור ב-11 באפריל 2014. נכון ל-12 בפברואר, הקליפ צבר למעלה מ-3 מיליארד צפיות. מספר צפיות זה ממקם את הקליפ במקום ה-20 ברשימת הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב. הקליפ לגרסה האנגלית לשיר בהשתתפות שון פול, יצא לאור ב-13 ביוני 2014 וצבר למעלה מ-400 מיליון צפיות. הקליפ לגרסה הפורטוגזית לשיר בהשתתפות לואן סנטנה, יצא לאור ב-3 ביולי 2014 וצבר למעלה מ-150 מיליון צפיות. הקליפ לגרסה הפורטוגזית לשיר בהשתתפות מיכאל קריירה, יצא לאור ב-22 באוגוסט 2014 וצבר ללמעלה מ-48 מיליון צפיות. איגליאס זכה על השיר בשלושה פרס גראמי הלטיניים. זאת הייתה הזכייה הראשונה שלו מאז 2003. מידע על הסינגל "Bailando" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Bailando" באתר AllMusic מידע על היצירה "Bailando" באתר Discogs מילות השיר "Bailando" באתר Genius סרטון השיר "Bailando" באתר יוטיוב אנריקה איגלסיאס, הגרסה המקורית לשיר, באתר יוטיוב, ‏11 באפריל 2014 אנריקה איגלסיאס, הגרסה האנגלית בהשתתפות שון פול, באתר יוטיוב, ‏13 ביוני 2014 אנריקה איגלסיאס, הגרסה הפורטוגזית בהשתתפות לואן סנטנה, באתר יוטיוב, ‏3 ביולי 2014 אנריקה איגלסיאס, הגרסה הפורטוגזית בהשתתפות מיכאל קריירה, באתר יוטיוב, ‏22 באוגוסט 2014 The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) Queen – Somebody To Love, BPI, ‏28 ביוני 2024