laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי איראן–צ'כיה

יחסי איראן–צ'כיה הם יחסים דו-צדדיים בין צ'כיה לאיראן. יחסים בין איראן הפלהווית לצ'כוסלובקיה כוננו ב-30 באפריל 1929. ב-15 באפריל 2024, בעקבות התקיפה האיראנית על ישראל, זומן שגריר איראן בצ'כיה לשיחה ונאמר לו כי "איראן חצתה את הקווים". החל משנת 2014 חברות צ'כיות ייצאו בעיקר מוצרי מכונות, מוצרי חשמל ומוצרים אחרים לאיראן, בעוד שעיקר הייבוא מאיראן היה מורכב מפירות וירקות. צ'כיה ואיראן משתפות פעולה בטכנולוגיה גרעינית ובתחומי אנרגיה, כרייה ומסחר. איראן מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג. צ'כיה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן. מדיה וקבצים בנושא יחסי איראן–צ'כיה בוויקישיתוף שגריר איראן בצ'כיה זומן לשיחה בעקבות המתקפה על ישראל: "חצו את הקווים", באתר Ynet, ‏15.04.24 "Analysis: It's 'business as usual' as some of Israel's friends in Europe increase trade with Iran". Jpost.com. נבדק ב-11 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) [1] (הקישור אינו פעיל, January 2018) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2016-08-11. נבדק ב-2016-06-22. {{cite web}}: (עזרה)
כל עוד

כל עוד הוא פזמון שכתב עלי מוהר, הלחין יוני רכטר, וביצעו במקור רכטר, אבנר קנר וקבוצת בנות ממקהלת העפרוני. השיר יצא לאור בשנת 1995. השיר נכלל באלבום "מחשבות ואפשרויות". השיר עוסק במעגל החיים. בתחילתו תיאור של ילד ההולך אל בית הספר בחודש תשרי. אביו שומר עליו מן הצד. לאחר מכן מתואר שהאב נזכר בימים בהם היה תלמיד בעצמו, והובל על ידי אביו אל בית הספר. הגבר נזכר בימיו בבית הספר בו נלמדו אותם תכנים שלומד בנו. עלי מוהר סיפר על כתיבת השיר: "יוני סיפר לי שהיה לו חלום שבו ילד הולך ברחוב, אולי מישהו עוקב אחריו, משהו מפחיד. כאן אני התחלתי לעבוד (...) לקחתי ממה שהביא יוני את הילד שהולך ברחוב וגבר הולך אחריו, אבל הגבר נהיה אבא. ופתאום השיר נהיה מאוד אישי". השיר מזוהה ומנוגן רבות עם פתיחת שנת הלימודים. שרית חדד ביצעה חידוש לשיר עבור פרויקט של מפעל הפיס. רכטר ביצע לשיר גרסה מחודשת שהוקלטה באלבום הופעה חיה, כשאיתי פרל משתתף בביצוע השיר. בשנת 2020 ביצעו חברי התוכנית "זהו זה" גרסת כיסוי לשיר, ובתוכו שולב קטע מהשיר "חמש שנים על מיכאל". השיר זכה גם לגרסה פארודית בתוכנית "ארץ נהדרת". כל עוד, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:00) דויד פרץ, כל עוד, באתר תרבות.il מילות השיר "כל עוד", באתר שירונט דויד פרץ, בחיל ובקפסולה, באתר ישראל היום, 3 בספטמבר 2020
יחסי בוליביה–צרפת

יחסי בוליביה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה הרב-לאומית של בוליביה לבין הרפובליקה הצרפתית. שתי המדינות חברות באו"ם. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1831. שני נשיאים צרפתים ביקרו בבוליביה: שארל דה גול בשנת 1964 וז'אק שיראק בשנת 1997. מאידך, נשיא בוליביה אוו מוראלס התקבל בצרפת בינואר 2006. הוא חזר לביקורים רשמיים במאי 2006, בפברואר 2009 ובנובמבר 2015 ולביקור עבודה בצרפת ב-12–13 במרץ 2013. הסחר בין צרפת לבוליביה נותר סמלי אך הוא גדל במהירות. שווי המסחר הכולל נע בין 119 מיליון אירו ל-187 מיליון אירו בחמש השנים האחרונות, כאשר התנודתיות נובעת בעיקר מהמחיר התנודתי של חומרי הגלם. בשנת 2018, הסחר בין המדינות הסתכם ב-178 מיליון אירו בסחורות, לעומת 144 מיליון אירו בשנת 2017. ההשקעה הצרפתית, הנאמדת בלמעלה מ-500 מיליון דולר, עשויה להכפיל את עצמה בשל הפיתוח של שדה הגז של האינקוואסי. הבידוד הגאוגרפי של שוק קטן זה מסביר גם מכירות ישירות נמוכות, מכיוון שמוצרים צרפתיים רבים שנמצאו בבוליביה מיובאים ומופצים ממדינות שכנות (צ'ילה, פרו וברזיל), ואינם נכללים בסטטיסטיקה דו-צדדית. היצוא הצרפתי הגיע ל-66.8 מיליון אירו בשנת 2018, שינוי סמלי לעומת 2017. בוליביה היא הלקוחה ה-122 של צרפת בעולם (13 באמריקה הלטינית) והיא מהווה רק קצת יותר מ-0.01% מהיצוא של צרפת. היצוא כולל בעיקר: מוצרי IT, מוצרים אלקטרוניים ואופטיים (33.2% מהיצוא בשנת 2018), כימיקלים, בשמים וקוסמטיקה (17%), מכונות תעשייתיות וחקלאיות (11.1%) ותרופות ( 9.6%). בשנת 2017 עלה יבוא צרפת מבוליביה ב-59.3%. בוליביה היא היבואנית ה-122 של צרפת (14 באמריקה הלטינית) והיא מהווה רק קצת יותר מ-0.01% מהיבוא של צרפת. היבוא כולל בעיקר מוצרי כרייה שהסתכמו בשנת 2018 ב-85 מיליון אירו (76% מסך היבוא של צרפת מבוליביה). מוצרים חקלאיים וחקלאות אחראית מהווים 16% מהיבוא של צרפת וכימיקלים אורגניים רק 3.1% (בירידה של מספר שנים). בוליביה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-2 קונסוליות בבורדו ומרסיי. צרפת מחזיקה בבוליביה שגרירות בלה פאס ו-4 קונסוליות בקוצ'במבה, סנטה קרוס דה לה סיירה, סוקרה וטארייה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בוליביה–צרפת בוויקישיתוף יחסי בוליביה–צרפת, באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי בוליביה–צרפת באתר משרד החוץ הצרפתי אתר על יחסי מדינות
יחסי בוליביה – הממלכה המאוחדת

יחסי בוליביה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדיפלומטיים בין המדינה הרב-לאומית של בוליביה לבין הממלכה המאוחדת. שתי המדינות חברות באו"ם. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1837. בריטניה דואגת לתת לעסקים בריטיים אפשרות לנצל את ההזדמנויות המסחריות המשמעותיות ביותר בבוליביה, ולתמוך בממשלת בוליביה בקידום צמיחה כלכלית וסביבה עסקית טובה במדינה. כמו כן שתי המדינות משתפות פעולה במלחמה בסמים. בוליביה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון. בריטניה מחזיקה בבוליביה שגרירות בלה פאס. מדיה וקבצים בנושא יחסי בוליביה – הממלכה המאוחדת בוויקישיתוף יחסי בוליביה–הממלכה המאוחדת, באתר משרד החוץ הבריטי יחסי בוליביה–הממלכה המאוחדת באתר משרד החוץ הבריטי אתר על יחסי מדינות
ארנסט מאייר

ארנסט וולטר מאייר (באנגלית: Ernst Walter Mayr‏; 5 ביולי 1904 – 3 בפברואר 2005) היה אחד מהביולוגים האבולוציונים המובילים במאה ה-20. עבודתו תרמה למהפכה התפיסתית שהובילה לסינתזה האבולוציונית המודרנית של גנטיקה מנדליאנית ואבולוציה דרווינית, ופיתוח מושג המין הביולוגי. תאוריית ההתמיינות הפריפאטרית (התמיינות אבולוציונית) שלו, המבוססת על מחקרים שערך על ציפורים נחשבת לבסיס להתמיינות, והיא הבסיס לתאוריה של "שיווי משקל מקוטע". מלבד מחקריו בביולוגיה, כתב מאייר גם על הפילוסופיה וההיסטוריה של המדע באופן כללי, ובביולוגיה בפרט. מאייר נולד בקמפטן בגרמניה. כביולוג טיפוסי עם ניסיון מועט במתמטיקה, מאייר נהג לבקר את הגישות המתמטיות המוקדמות לאבולוציה כמו זו של ג'ון הלדיין, לה קרא בשנת 1959 גישת "גנטיקת שקית קטניות". הוא דוחה בעקביות את העמדה לפיה אבולוציה היא למעשה שינוי בתכיפות הגנים באוכלוסיות, וטוען שיש לקחת בחשבון גורמים אחרים כמו בידוד מבחינת הְתרבות. באופן דומה מאייר מבקר גם את מחקרים באבולוציה מולקולרית כמו אלו שנערכו על ידי קרל ווז (אנ'). ברבים מכתביו דוחה מאייר את רעיון הרדוקציוניזם בביולוגיה אבולוציונית, וטוען שלחצים אבולוציוניים פועלים על האורגניזם בכללותו, ולא על גנים ספציפיים, ושלגנים יכולות להיות השפעות שונות בתלות בשאלה אילו גנים אחרים נמצאים בתהליך. הוא תומך בחקר הגנום כמכלול ולא חקר כל גן בנפרד. מחקרים עדכניים באבולוציה מולקולרית מראים שלמרות שהתמיינות אלופטרית (בשל בידוד גאוגרפי) היא ככל הנראה שכיחה בקרב קבוצות (בעיקר אלו בעלות יכולת ניידות גבוהה יותר) כמו ציפורים למשל, ישנם גם מקרים רבים של התמיינות סימפאטרית (ללא בידוד גאוגרפי וקשורה בדרך כלל בשימוש במשאבים שונים) בקרב חסרי חוליות (בעיקר חרקים). גם כשחצה את גיל 100, המשיך מאייר לכתוב ספרים, וביום הולדתו ה-100 התראיין למגזין "סיינטיפיק אמריקן". 1939 חבר באיגוד המלכותי האוסטרלי לחקר עופות (RAOU) 1958 מדליית דרווין-וואלאס (Darwin-Wallace Medal) מטעם Linnean Society of London 1969 המדליה הלאומית למדעים (National Medal of Science) של ארצות הברית 1983 פרס בלצן בזואולוגיה 1984 מדליית דרווין 1986 מדליית סארטון (Sarton Medal) מטעם האגודה להיסטוריה של המדע 1998 פרס לואי מאייר (Lewis Thomas Prize) לכתיבה מדעית 1999 פרס קראפורד של האקדמיה השוודית למדעים במדעי החיים על פיתוח הקונספט של ביולוגיה אבולוציונית 2000 פרס המחקר ע"ש לווי ואלדן מילר (Loye and Alden Miller Research Award) יצוין כי למרות הישגיו הרבים, הוא לא קיבל פרס נובל, מכיוון שמחקר של ביולוגיה אבולוציונית איננו בתחום הפרס. הוא עצמו ציין כי אפילו צ'ארלס דרווין, אם היה חי, לא היה מקבל פרס נובל. פרס קראפורד, שאותו קיבל, מהווה תחליף לפרס נובל בביולוגיה. The Growth Of Biological Thought Evolution and the Diversity of Life One Long Argument Populations Species and Evolution Toward a New Philosophy of Biology Principles of Systematic Zoology Systematics and the Origin of Species This Is Biology What Evolution Is מדיה וקבצים בנושא ארנסט מאייר בוויקישיתוף ארנסט מאייר, ברשת החברתית Goodreads ארנסט מאייר, באתר dblp ארנסט מאייר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) biography/Ernst-Mayer ארנסט מאייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארנסט מאייר, Speciational Evolution or Punctuated Equilibria, באתר The Unofficial Stephen Jay Gould Archive (לקוח מ"The Dynamics of Evolution", ניו יורק, הוצאת אוניברסיטת קורנל, 1992, עמודים 21–48.)
רוקטיר (סדרת טלוויזיה)

רוקטיר (באנגלית: The Rocketeer) היא סדרת הנפשה ממוחשבת אמריקאית לילדים, שהופקה על ידי Wild Canary Animation ו-.ICON Creative Studio, Inc עבור ערוץ דיסני ג'וניור. בהתבסס על גיבור-על בעל אותו שם שנוצר על ידי דייב סטיוונס והסרט "הרפתקאות רוקטיר" משנת 1991, הסדרה עוקבת אחר קתרין "קיט" סיקורד, ילדה בת 7 שמקבלת תרמיל ריחוף משפחתי לכבוד יום הולדתה. הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית בערוץ דיסני ג'וניור ב-8 בנובמבר 2019, ואילו בישראל באותו ערוץ בדיבוב עברי ב-4 בספטמבר 2020. הסדרה עוקבת אחר קיט סיקורד, ילדה בת שבע שגרה בעיריית יוזוויל שלכבוד יום הולדתה קיבלה תרמיל ריחוף משפחתי, דבר שהופך אותה לרוקטיר, גיבורת על שיכולה לטוס עם תרמיל ריחוף, הבאה. את זהותה בתור רוקטיר קיט צריכה לשמור בסתר, בזמן שהיא מגנה על תושבי העירייה מפני סכנה. בהרפתקאות שלה מסייעים לה חברה הטוב טש, הבולדוג בוטש וסבה מכונאי המטוסים אמברוס סיקורד. קתרין "קיט" סיקורד - ילדה בת שבע שלכבוד יום הולדתה קבילה תרמיל ריחוף משפחתי שהופך אותה לרוקטיר. היא נינתו של קליף סיקורד מהסרט "הרפתקאות רוקטיר". משפט ההיכר שלה בתור רוקטיר הוא "גבוה באוויר אני רוקטיר" (בשפת המקור המשפט שלה הוא "לעולם אל תפחד אני הרוקטיר"). אמברוס סיקורד - סבא של קיט שעובד כמכונאי מטוסים בשדה התעופה של עיריית יוזוויל. מיטש "טש" צ'ינאנה - חברה הטוב ביותר של קיט. ממציא גאדג'טים ושדרוגים לתרמיל הריחוף שלה. בוטש - בולדוג המחמד של קיט. דייב סיקרוד - אביה של קיט שעובד כטייס פעלולים. סרינה סיקורד - אמה של קיט שעובדת כמנהלת ושפית של בית קפה. לוסיל - אישה מבוגרת שעובדת בבית הקפה של אמה של קיט. ממוצא לבנוני. לורה והארלי - שתי אחיות גנבות. לורה היא בעלת אישיות סתומה, ואילו הארלי היא המוח בצמד. הדמויות משמשות כמחווה ללורל והארדי. הדיבוב העברי בוים על ידי ענת ניב, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא באולפני דאבי דאב. "רוקטיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוקטיר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוקטיר", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "רוקטיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוקטיר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שי שגב, חדש בטלוויזיה: יום שישי, 04 בספטמבר 2020, באתר ג'ירפה, 3 בספטמבר 2020
מחלף רמת שלמה

מחלף רמת שלמה הוא מחלף בירושלים, המחבר בין רחוב הרב דרוק ושכונת רמת שלמה לבין כביש 1. בעתיד יתחבר למחלף כביש 22 (ירושלים) שיוביל אל אזור התעשייה הר חוצבים. המחלף הוא חלק מסדרת של פרויקטים בתחום התחבורה שנבנים בירושלים החל מהעשור השני של המאה ה-21, שכולל פרויקטים נוספים בהם הקמת חניון תת-קרקעי שיכיל כ־1,300 מקומות חניה ויוקם בסמוך לבנייני האומה, מחלוף צומת גינות סחרוב שלפני כן היה אחד מצווארי הבקבוק האחרונים בכניסה לירושלים, ביצוע הפרדה מפלסית בגבעה הצרפתית והקמת הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים. עוד באפריל 2015 הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה של עיריית ירושלים אישרה את תוכנית מחלף הכניסה לשכונת רמת שלמה, דבר אשר אפשר לאשר את הקמתן של כ־1,000 יחידות דיור חדשות בשכונה. רק בסביבות ינואר 2019 החלו העבודות בצומת רמת שלמה על מנת להפוך אותו למחלף. ביוני 2019 אישרה ועדת הכספים הירושלמית תקציב של כ־654 אלף שקלים לטובת קידום הקמת כביש 22 שישמש כעורק תחבורתי מרכזי במחלף רמת שלמה. בנובמבר 2019 פורסם בתקשורת הירושלמית כי מחלקת התכנון בעיריית ירושלים מתקדם תוכנית לסלילת כביש שיחבר בין שדרות יגאל ידין (קטע מכביש 1) להר חוצבים. הכביש החדש, שצפוי להיקרא כביש 22, מתוכנן לחבר בין מחלף שכונת רמת שלמה בשדרות יגאל ידין לבין צומת הרחובות שדרות גולדה מאיר ורחוב הרטום שגם משמשים את תושבי שכונת סנהדריה המורחבת. עוד פורסם באותה כתבה שעל פי התוכנית, שבכביש 22 יסללו כ־6 נתיבים ושהכביש צפוי להיסלל בגובה של 30 מטרים מעל הוואדי שנמצא באזור והוא צפוי לגרום להקלה בעומסי התנועה בשכונות צפון ירושלים. על התכנון הנופי הופקד משרד שלמה אהרונסון אדריכלים ועל התכנון ההנדסי שמיר-פוזנר-בראון. הקבלן הראשי שביצע את הפרויקט היה י.ד ברזאני והחברות שהקימו את הגשר היו וי גולד בשיתוף פעולה עם לינום בע”מ. ביוני 2020 אושרה תוכנית כביש 22 על ידי הוועדה המחוזית לתכנון ובניה של מחוז ירושלים ועברה לשלב תכנון מפורט לקראת תחילת ביצוע העבודות. ב-1 באוקטובר 2020 נחנך המחלף במעמד ראש העיר משה ליאון. הקמת מחלף רמת שלמה, באתר חברת וי גולד נתן גולד, רמת שלמה: המחלף החדש שאושר יאפשר בניית 1,000 יח"ד, באתר קול חי, ‏23 באפריל 2015 קותי פונדמינסקי, אלה הפרויקטים הכי גדולים שהולכים להיבנות השנה בירושלים, באתר mynet‏ ירושלים, 1 בינואר 2019 קותי פונדמינסקי, צפון העיר: הכביש החדש שיעשה לתושבים חיים קלים יותר, באתר mynet‏ ירושלים, 26 ביוני 2019 שלומי הלר, פתרון לעומסי התנועה? תוכנית לסלילת כביש חדש להר חוצבים, באתר כל העיר, 19 בנובמבר 2019 כביש 22 להר-חוצבים עובר שלב, באתר מִנהלת הר-חוצבים, ‏24 ביוני 2020 שלומי הלר, סוף לפקקים? נפתח לתנועה מחלף רמת שלמה החדש, באתר כל העיר, 1 באוקטובר 2020
בן סטאר (שחקן)

בן סטאר (באנגלית: Ben Starr) הוא שחקן אנגלי, הידוע מהופעותיו בסרט הקולנוע "הישרדות", בסדרת הטלוויזיה "עלילות דיקנס" ובמשחק הווידאו "Quantum Break". סטאר נולד בבריסטול. הוא למד בבית הספר QEH (אנ'). בתקופת לימודיו היה חבר בתיאטרון לנוער Great Western, התיאטרון לנוער של בריסטול אולד ויק ושל סדנת הטלוויזיה HTV. הוא למד היסטוריה באוניברסיטת דרהאם, והיה נשיא של להקת התיאטרון קאסל, וחבר בלהקת התיאטרון של האוניברסיטה DULOG. אחריו סיום התואר בדרהאם למד שנתיים בקורס משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA). ב-2013 שיחק סטאר בתפקידו הראשון בטלוויזיה בסדרה "האב בראון", ואחר כך בפרק בסדרה "רופאים". ב-2015 הופיע בסדרה "המוסקטרים". סטאר גילם את קפטן ג'יימס הודון בסדרה של ה-BBC "עלילות דיקנס". ב-2016 הופיע בתפקיד נייתן מייסון בסדרה הרפואית "חדר מיון", וכיכב בתפקיד דונטלו בסדרה "מדיצ'י: שליטי פירנצה". ב-2017 החל להופיע בתפקיד הרופא ד"ר כריסטופר פריסטלי בסדרת הדרמה "ג'יימסטאון" של ערוץ Sky1. בן סטאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בן סטאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Meet the cast and characters of Dickensian". Radio Times. "Tuppence Middleton: from Tolstoy's seductress to a Dickensian victim". The Guardian. "Ben Starr interview: Dickensian, Pursuit Delange and being a massive nerd". Bad Cantina. "Dr. Christopher Priestley". IMDb. "Ben Starr in Meet Pursuit Delange: The Movie". Living In Magazines. "Captain James Hawdon". BBC One. "Yellow Face – review". The Guardian. "Stop the play!". The Mature Times.
למענך אלהי

למענך אלהי הוא פיוט הנאמר בסליחות בנוסח הספרדים בעשרת ימי תשובה וביום הכיפורים. הפיוט חובר על ידי רבי דוד אבן בקודה במאה ה־11. למנהג יהודי מרוקו הפיוט נאמר בכל ארבעים ימי הסליחות, כולל חודש אלול. בפיוט ארבעה בתים היוצרים את האקרוסטיכון "דויד". כל בית פותח במילים "למענך אלהי", וחותם במילים "ה' הַקְשִׁיבָה וַעֲשֵׂה אַל תְּאַחַר", כאשר השורה האחרונה בכל בית שונה מהחרוז הפנימי של הבית, והחרוז הוא "חַר", על מנת להתחרז עם "אַל תְּאַחַר". תוכן הפיוט הוא בקשה מהקב"ה שיגאל את עם ישראל הנתונים בצרות. הפיוט משמש כפיוט מעבר לפסוק ”ה' שְׁמָעָה ה' סְלָחָה אֲדנָי הַקְשִׁיבָה וַעֲשֵׂה אַל־תְּאַחַר לְמַעַנְךָ אֱלֹהַי כִּי־שִׁמְךָ נִקְרָא עַל־עִירְךָ וְעַל־עַמֶּךָ” החותם את פסוקי הרחמים שבסליחות. הפיוט למענך אלהי, באתר הפיוט והתפילה רבי דוד אבודרהם, "תשלום אבודרהם", עמוד 80, באתר היברובוקס ספר דניאל, פרק ט', פסוק י"ט ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדעון גריינג'ר

גדעון גריינג'ר (באנגלית: Gideon Granger;‏ 19 ביולי 1767 – 31 בדצמבר 1822) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, שכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשליהם של הנשיאים תומאס ג'פרסון וג'יימס מדיסון. בתפקיד זה כיהן לימים גם בנו, פרנסיס גריינג'ר, שגם כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת ניו יורק. גדעון גריינג'ר נולד בסאפילד, קונטיקט. הוא היה בנם של גדעון גריינג'ר האב וטריפוסיה (לבית קנט) גריינג'ר. הוא למד משפטים באוניברסיטת ייל והיה לעורך דין. גריינג'ר נחשב לכותב מאמרים פוליטיים מבריק. בעשותו שימוש בשמות העט אלג'רנון סידני ואפמינונדס, הוא פרסם מאמרים רבים להגנת עקרונותיו של תומאס ג'פרסון. הוא היה חבר בבית הנבחרים של קונטיקט והתמודד ב־1798 ללא הצלחה על מושב בקונגרס של ארצות הברית. כתומך נלהב של ג'פרסון הוא מונה על ידו לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בראשית נשיאותו ב־1801. בתפקיד זה הוא המשיך לכהן עד 1814 תחת יורשו של ג'פרסון, ג'יימס מדיסון. נכון ל-2020 גריינג'ר הוא המנהל הכללי של דואר ארצות הברית שכהונתו הייתה הארוכה ביותר. ב־1802 הוא שכנע את הקונגרס להעביר חוק שקבע שעובדי הדואר יהיו לבנים בלבד. הוא היה מודאג מכך שאפרו-אמריקאים יראו את עצמם כעובדי הממשלה ולפיכך כזכאים לשחרור מעבדותם. מצב זה לא השתנה עד לתום מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר שעזב את וושינגטון די. סי. התיישב גריינג'ר בקנאינדייגואה שבניו יורק, שם הוא בנה בית מגורים שממנו הוא פיקח על שטחי הקרקעות הרבים שבהמשך הוא רכש במערב. כיום בית זה משמש כמוזיאון. הוא היה חבר בסנאט של ניו יורק והמשיך להשפיע בתחום הפוליטיקה והמשפטים, כולל להיות דמות מפתח במיזם תעלת אירי. ביוני 1790 נשא גריינג'ר לאישה את מיינדוול פיז, בתו של ג'וזף פיז. לזוג נולדו שלושה בנים, כולל: פרנסיס גריינג'ר, שנשא לאישה את קורנליה ואן רנסלר, נכדתו של בריגדיר גנרל רוברט ואן רנסלר(אנ'), שהיה חבר בקונגרס הפרובינציאלי של מדינת ניו יורק במהלך המהפכה האמריקאית ובהמשך חבר האספה המדינתית של ניו יורק. פרנסיס כיהן גם הוא כמו אביו כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בשנת 1841 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בתקופות כהונה שונות לפני כן ואחרי כן. ג'ון אלברט גריינג'ר, שנשא לאישה את הארייט ג'קסון, בתם של עמשא ג'קסון, הנשיא הראשון של בנק יוניון של ניו יורק, ושל מרי (לבית פלפס) ג'קסון, בתו היחידה של אוליבר פלפס, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ניו יורק. סבה מצד אביה היה הגנרל מייקל ג'קסון, שפיקד על רגימנט אנשי מילואים בקרב לקסינגטון. מצב בריאותו הרופפת אילץ את גריינג'ר לפרוש ב־1821. גדעון גריינג'ר נפטר ב־31 בדצמבר 1822 בקנאינדייגואה. הוא נטמן בבית הקברות וודלאון שבעיר. על שמו נקראה עיירה באוהיו. מדיה וקבצים בנושא גדעון גריינג'ר בוויקישיתוף אתר ביתו של גריינג'ר המשמש כיום כמוזיאון (באנגלית) גדעון גריינג'ר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Sobel, Robert (1990). Biographical Directory of the United States Executive Branch, 1774-1989. Greenwood Publishing Group. p. 151. Yale University (1910). Obituary Record of Graduates of Yale College: Deceased During the Academic Year ... New Haven, CT: Tuttle, Morehouse & Taylor Company. pp. 705–706. The Provocative Postmaster General - Today in Connecticut History
פסגת ביטל

פסגת ביטל או פסגת בטל (באנגלית: Bettle Peak) היא פסגה באזור חוף סקוט, באדמת ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 1,490 מטרים מעל פני הים. הפסגה ממוקמת ממערב להדום הקרח באוורס, ו-11 קילומטרים מצפון לגבעות גרניט. שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הפסגה נקראת על שמו של ג'יימס פ. ביטל (James F. Bettle), מטאורולוג בתוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, ומדען ראשי בתחנת מקמרדו בשנת 1962. פסגת ביטל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת ביטל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
קרחון איימוס

קרחון איימוס או קרחון אמוס או קרחון עמוס (באנגלית: Amos Glacier) הוא קרחון ארוך באדמת ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 6 קילומטרים. הקרחון זורם לכיוון דרום-מזרח מפסגת ביטל; ונשפך אל קרחון בלו, דרומית-מזרחית לגבעת האנון. שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1992 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שמו של לארי לאון איימוס (Larry Leon Amos), שהיה מהנדס אזרחי שעבד עבור הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, והיה אחד משני אנשי הצוות האסטרונומי של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, שנשלחו לתחנת הקוטב הדרומי (התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט) ולתחנת בירד במהלך עונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1969–1970. צוות זה קבע את מיקומו המדויק של הקוטב הדרומי הגאוגרפי (קודם לכן נעשה הדבר בשנת 1956). קרחון איימוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון איימוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון איימוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון איימוס לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי דבר שיש לעשותו בשל תנועת מדף הקרח במיקום בו נמצא הקוטב.
יחסי סינגפור–צ'ילה

יחסי סינגפור–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין צ'ילה לבין סינגפור. שתי המדינות באגן האוקיינוס השקט חברות בארגון הסחר העולמי, בשיתוף הפעולה הכלכלי של אסיה ופסיפיק (APEC) ובהסכם השותפות האסטרטגית הטרנס-פסיפית. צ'ילה וסינגפור מקיימות יחסים מועדפים של שיתוף פעולה דו-צדדי, החל משנות השישים. במהלך פגישת מנהיגי APEC שהתקיימה בשנת 2002 בלוס קאבוס, מקסיקו, ראש ממשלת סינגפור גו צ'וק טונג ונשיא צ'ילה ריקארדו לאגוס יחד עם ראש ממשלת ניו זילנד הלן קלארק החלו במשא ומתן על הקמת "השותפות הכלכלית הכלולה יותר של האוקיינוס השקט" (P3-CEP), הסכם איגוד כלכלי של מדינות אגן האוקיינוס השקט, אליו התווספה מאוחר יותר ברוניי. המשא ומתן על הסכם השותפות האסטרטגית טרנס-פסיפיק (הסכם TPSEP או P4) נכנס לתוקף לבסוף בשנת 2006, והם העמיקו את היחסים המסחריים בין המדינות השותפות, בנוסף לקביעת תזכירים בנושא שיתוף פעולה בעבודה וסביבתית. בקשר להסכם זה, סינגפור העניקה לצ'ילה הקלה מיידית במיסים החל מיום כניסתו לתוקף של 100% מהתוצרת הצ'יליאנית. בנובמבר 2008 ערך ראש ממשלת סינגפור לי הסיין לונג ביקור רשמי בצ'ילה, שהוחזר על ידי נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט בנובמבר 2009, כאשר ביקרה בסינגפור על מנת להשתתף בפסגת APEC. במהלך ביקורה ערכה פגישה דו-צדדית עם ראש הממשלה לי הסיין לונג, ובו לצד סקירת מעמדם החיובי של היחסים הדו-צדדיים, התחזק הרעיון להמשיך לעבוד במסגרת הסכם החינוך שנחתם בסנטיאגו בנובמבר 2008, כמו גם להתקדם בנקודות הממתינות של המשא ומתן להסכם מיסוי כפול. בין ההסכמים הבילטרליים שנחתמו בין צ'ילה לסינגפור, קיים הסכם שירותי אוויר (1980), הסכם על פטור ממס הכנסה בגין ההכנסות שהשיגו חברות הספנות במדינה האחרת שמקורן בהפעלה בינלאומית של ספינות (1993), מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה נגד סחר בסמים (1998) ואחר לשיתוף פעולה וחילופי חינוך (2008). בשנת 2016, המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-154 מיליון דולר. המוצרים העיקריים שיצאה צ'ילה היו יוד, דגים קפואים ועיסת עץ כימית, ואילו המוצרים שיובאו כללו בעיקר תרופות, ממריצי לב ומכשירים אורקוליים. צ'ילה מחזיקה שגרירות בסינגפור. סינגפור מחזיקה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה. מדיה וקבצים בנושא יחסי סינגפור–צ'ילה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
יחסי צ'ילה–צ'כיה

יחסי צ'ילה–צ'כיה הם היחסים הבינלאומיים בין צ'ילה וצ'כיה. היחסים בין שתי המדינות החלו בשנת 1993, לאחר פירוק צ'כוסלובקיה. צ'כיה הייתה המדינה הראשונה שתמכה במועמדות צ'ילה להצטרף לארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD), כאשר החברות כאמור נכנסה לתוקף בשנת 2010. Circulo Checo Chileno הוא אחד הארגונים החשובים ביותר של הקהילה בצ'ילה. ב-2 במאי 2016 התקיימה גרסה מיוחדת של יום צ'ילה בעיר ליברץ בצ'כיה. העיירה נואבה בראונאו הוקמה בשנת 1875 על ידי מהגרים בוהמיים דוברי גרמנית מהעיר ברומוב בצ'כיה, כאשר השטחים היו שייכים לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 2011 גנב נשיא צ'כיה ואצלב קלאוס עט פרוטוקול במהלך ביקורו הרשמי בצ'ילה. זה קרה במהלך מסיבת העיתונאים עם נשיא צ'ילה סבסטיאן פיניירה, וההקלטה שודרה ברשתות החברתיות, ומשכה תשומת לב רבה ברחבי העולם. צ'ילה וצ'כיה חתמו על הסכמים רבים והסכמי שיתוף פעולה בתחומים שונים. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD). יחסי הסחר צ'ילה–צ'כיה נשלטים בעיקר על ידי הסכם ההתאגדות כלכלי EPA) עם האיחוד האירופי שנכנס לתוקף ב-1 בפברואר 2003. בעבר חתמו צ'ילה וצ'כיה על הסכם לקידום והגנה הדדית על השקעות שהוכרז בשנת 1996. במונחי מקרו-כלכליים, צ'ילה מייצאת לצ'כיה בעיקר יין צ'יליאני מזנים שונים, שזיפים ופירות אחרים, כמו גם אלכוהול וצמר כבשים, דבש, מקרל וסלמון; ואילו צ'כיה מייצאת לצ'ילה בעיקר מכוניות נוסעים וכלי רכב יבשתיים אחרים וציוד בנייה אחר), כמו גם מכונות ומכשירים אחרים לביצוע תעשייתי ספציפי (פריטי אינסטלציה, להב, מחרטות אופקיות, יציקה, מיכלים לגז או נוזלים וכו'). מאז שצ'כיה הצטרפה לאזור שנגן, אזרחים צ'יליאנים וצ'כים יכולים להיכנס ממדינה אחת לאחרת ללא צורך לויזה עבור שהייה של עד 90 ימים בתוך 180 ימים, מסיבות תיירות, עסקים וביקורים. בשנת 2015 ממשלות שתי המדינות חתמו על תוכנית אשרת עבודה וחופשה, במטרה להקל על החלפת צעירים לשהיות של שנה אחת. קיימים הסכמי שיתוף פעולה מרובים בתחום המדעי, התרבותי, האקדמי, הכלכלי וכו'. בשנת 2011, נחתם הסכם שיתוף הפעולה באנטארקטיקה של צ'ילה–צ'כיה. ממשלת צ'כיה משתתפת במצפה הכוכבים הדרומי של אירופה, הממוקם במדבר אטקמה. צ'ילה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג. צ'כיה המחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה. מדיה וקבצים בנושא יחסי צ'ילה–צ'כיה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות