laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנגוס קמפבל

אנגוס ג'ון קמפבל (באנגלית: Angus John Campbell) הוא גנרל אוסטרלי המשמש כראש כוחות ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של אוסטרליה מאז 6 ביולי 2018. קמפבל למד בקולג' סנט גרגורי, בקמפבלטאון לפני שנכנס לקולג' הצבאי המלכותי בדאנטרון ב-1981. ב-1984 הוא נכנס לשירות פעיל כלוטננט בצבא אוסטרליה. בתחילה שרת בגדוד השלישי של הרגימנט המלכותי האוסטרלי ולאחר מכן עבר לשירות האוויר המיוחד של אוסטרליה. לאחר מכן חזר לרגימנט המלכותי האוסטרלי ושימש כמפקד הגדוד השני שלו. הוא לחם יחד עם הגדוד כחלק מכוח המשימה הבינלאומי של האו"ם במזרח טימור. ב-2003 הפך לחבר במסדר אוסטרליה. ב-2005 עזב את הצבא ושימש כמזכיר בכיר במשרד לביטחון לאומי. בהמשך הפך לסגן היועץ לביטחון לאומי. ב-2010 הוא חזר לצבא, וב-2011 מונה למפקד כל הכוחות האוסטרליים במזרח התיכון כולל אפגניסטן. בפברואר 2012 הוא מונה לסגן ראש הצבא. ב-19 בספטמבר 2013 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקח על מבצע ריבונות בגבולות אותו יזמה ממשלת אוסטרליה במטרה לעצור את ההגירה למדינה. במרץ 2015 הוא מונה לראש הצבא, וב-6 ביולי 2018 מונה לראש כוחות ההגנה. מדיה וקבצים בנושא אנגוס קמפבל בוויקישיתוף אנגוס קמפבל באתר ממשלת אוסטרליה אנגוס קמפבל באתר צבא אוסטרליה
קווין שורט

קווין שורט (באנגלית: Kevin Short) הוא מרשל אוויר ניו זילנדי המשמש כראש כוחות ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של ניו זילנד מאז 1 ביולי 2018. שורט נולד בפילדינג והתגייס לחיל האוויר המלכותי של ניו זילנד ב-1976. הוא עבר הכשרה כטייס וכנווט והוצב בטייסת ה-5 של חיל האוויר. הוא צבר למעלה מ-5,000 שעות טיסה בעיקר במטוס לוקהיד P-3 אוריון. הוא השלים את הכשרתו במכללות צבאיות בבריטניה ובארצות הברית. הוא שרת במלחמת אפגניסטן, וב-2011 מונה לסגן מפקד חיל האוויר. ב-31 במרץ 2014 הוא מונה לסגן ראש כוחות ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-1 ביולי 2018 מונה לראש כוחות ההגנה. מדיה וקבצים בנושא קווין שורט בוויקישיתוף קווין שורט באתר כוחות ההגנה של ניו זילנד ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קווין שורט".
מיכל חפר

מיכל חפר (לונסקי) (נולדה ב-20 בנובמבר 1963) היא ראש החוג לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. חוקרת מוזיקה, אשת חינוך ומרצה בתחומי המוזיקה בגיל הרך, מוזיקה במרחב הרב תרבותי וקוגניציה מוזיקלית. נולדה בחיפה וגדלה בנהריה. שירתה בצה"ל כקצינה בגדנ"ע. בשנת 1988, לאחר שירותה הצבאי, השלימה את לימודי התואר הראשון בחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 1997 נסעה לארצות הברית ללימודי תואר שני בחינוך מוזיקלי באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה. במסגרת לימודי התואר השני למדה אצל פרופ' אדווין גורדון וד"ר בת' בולטון. את לימודי הדוקטורט סיימה בשנת 2008 באוניברסיטת תל אביב, תחת הנחייתם של פרופ' יהודית כהן, פרופ' ורוניקה כהן וד"ר זלמן ויינטראוב. עבודת הדוקטור עסקה בבדיקת תגובות פסיכומוטוריות ופסיכופיזיולוגיות של יילודים לגירוי מוזיקלי. בעת לימודיה בארצות הברית השתלמה במכון גורדון Gordon Institute for Music Learning הוכשרה כמנחה והביאה לארץ את שיטת גורדון לחינוך המוזיקלי.[דרוש מקור] בתחילת דרכה המקצועית עסקה בהוראת מוזיקה בגיל הרך במסגרות חינוכיות פורמליות ולא-פורמליות. לאחר חזרתה מלימודיה החלה לפתח את "קטן-טון", תוכנית לימודים להוראת מוזיקה לפעוטות בהשראת שיטת גורדון. התוכנית מבוססת על חשיפה למוזיקה מורכבת ומגוונת ומעודדת שיתוף ואינטראקציה קולית ותנועתית עם הפעוט. היא הוציאה לאור ספר הדרכה, ושלושה תקליטורים להורים ופעוטות. עבודתה הוצגה בכנסים בישראל ובמדינות אחרות. בין השאר הנחתה קורסים וסדנאות בארצות הברית, באיטליה, בברזיל, ביוון, בספרד, בקוריאה ובסין. מוזמנת בקביעות כמרצה אורחת ב-Scuola popolare di musica donna Olimpia שברומא. חפר חברה בוועדת העורכים של כתב העת הקוריאני Korean Journal of Research in Music Education. בשנת 2007 החלה ללמד כמרצה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובמכללת לוינסקי לחינוך, וכיהנה כראש המסלול לתנועה לגיל הרך במכללת וינגייט בין השנים 2011–2012. בשנת 2018 מונתה לראש החוג לחינוך מוזיקלי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. הקימה את תוכנית "קטנטנים" בקונסרבטוריון האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. אתר האינטרנט הרשמי של מיכל חפר מאמריה של ד"ר מיכל חפר, המחקר במכללות בישראל מיכל חפר ב-researchgate מיכל חפר ב-Google Scholar ד"ר מיכל חפר, באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול laboratorio musicale 0-3 nelle scuole, באתר Acilsentiero Editorial Board (2019-2022), באתר Korean Journal of Research in Music Education תוכנית קטנטנים, באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול
ויין אייר

ויין דונלד אייר (באנגלית: Wayne Donald Eyre) הוא גנרל קנדי המשמש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות הקנדיים מאז 25 בנובמבר 2021. אייר נולד בוודנה שבפרובינציית ססקצ'ואן. בגיל 13 הצטרף לבית ספר לצוערים, ולאחר מכן למד באקדמיה הצבאית המלכותית הקנדית. ב-1988 החל לשרת בגדוד השני של רגימנט הרגלים של הנסיכה פטרישיה. ב-2004 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3 של הרגימנט. ב-2009 הוא מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-2. ב-2010 נשלח לאפגניסטן. ב-2014 מונה למפקד הדיוויזיה ה-3 ובמקביל מונה למפקד כוח המשימה הבינלאומי במערב אפגניסטן. במאי 2018 הוא הפך ללא-אמריקני הראשון שמונה לסגן מפקד פיקוד האומות המאוחדות בקוריאה הדרומית. ב-20 באוגוסט 2019 הוא מונה למפקד צבא קנדה. ב-24 בפברואר 2021 הוא נבחר לשמש כמחליפו של ארט מקדונלד בתפקיד ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות הקנדיים. ב-13 באוגוסט הוא הועלה לדרגת גנרל, וב-25 בנובמבר נכנס לתפקידו החדש. ב-15 במרץ 2022 הוכרז אייר כאישיות לא רצויה ברוסיה, לצד 312 קנדים נוספים, וזאת כמחאה על מדיניותה קנדה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. מדיה וקבצים בנושא ויין אייר בוויקישיתוף ויין אייר באתר נאט"ו Justin Trudeau among 313 Canadians banned from Russia
גלעד כץ (דיפלומט)

גלעד כץ (נולד ב-4 במרץ 1971; ז' באדר התשל"א) הוא לשעבר הקונסול הכללי של ישראל ביוסטון, בין השנים 2017–2021. קודם לכן, מילא תפקידים שונים במשרד ראש הממשלה, בתוכם יועץ ראש ממשלת ישראל, בין השנים 2010–2017. נולד ביישוב אבן שמואל, בן שלישי במשפחה של שבעה ילדים, לאב ממוצא דרום אפריקאי, ואם ישראלית ילידת גוש עציון, טרום מלחמת העצמאות. סבו מצד אימו הוא משה (מושקו) מושקוביץ, איש חינוך, ממייסדי ישיבת הר עציון וממחדשי היישוב היהודי בגוש עציון לאחר מלחמת ששת הימים. בהמשך עברה המשפחה להתגורר באלון שבות שבגוש עציון. גדל והתחנך בבית הספר Torah Academy של חב"ד ביוהנסבורג, דרום אפריקה, בין השנים 1977–1981, במסגרת שליחות חינוכית של אביו, יעקב כץ, מטעם הסוכנות היהודית. אביו ניהל את לימודי היהדות בבית הספר "קינג דייוויד", שהיה בית הספר היהודי הגדול ביותר בדרום אפריקה. בשנת 1981 חזרה משפחתו ארצה, והמשפחה חזרה להתגורר באלון שבות. בין השנים 1982–1985 למד בבית הספר הממלכתי-דתי בגוש עציון, ולאחר מכן עד שנת 1989 למד בישיבה התיכונית "חורב" בירושלים. לאחר סיום לימודי התיכון, המשיך ללימודים בישיבת ההסדר "שעלבים", עד שנת 1994, במסגרתה שירת בצה"ל בגדוד 202 של הצנחנים, ואף יצא לקורס סמלים. לאחר לימודיו בישיבת ההסדר וסיום שירותו בצה"ל, החל ללמוד באוניברסיטת בר-אילן, ושימש בשנים 1997–1998 עוזר מחקר של פרופסור שמואל ליימן-ווילציג מהמחלקה למדע המדינה. בשנת 1997 סיים תואר ראשון במדע המדינה ותקשורת המונים, ובשנים 2001–2002 סיים לימודי תעודה ביחידה לעיתונות ותקשורת, תואר ראשון בהיסטוריה כללית, ותואר שני עם תזה במדע המדינה – מגמת תקשורת ציבורית. כותרת התזה, שנכתבה בהדרכת ליימן-ווילציג הייתה "תמורות בפובליציסטיקה הרוויזיוניסטית משנות העשרים עד שנות התשעים בנושא אקטיביזם מדיני-ביטחוני". בין השנים 2002–2004 שימש ככתב לענייני אקטואליה בשבועון "מקור ראשון", ובהמשך משנת 2005 ועד שנת 2009 שימש ככתב מדיני ביומון "מקור ראשון", וכתב טור שבועי בנושא כלכלי-פוליטי. בשנים 2010–2017 שימש כיועץ ראש הממשלה. בשנת 2017 מונה על ידי ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לתפקיד הקונסול הכללי של ישראל ביוסטון, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2021. בתקופת כהונתו נפגעה הקהילה היהודית מהוריקן הארווי. כחלק מפעילותו הדיפלומטית התקבל סיוע כספי של מדינת ישראל, באמצעות משרד התפוצות, בסך של מיליון ש"ח. נוסף על כך, בתפקידו כקונסול הוכרז על כינון טיסות ישירות מדאלאס לישראל, על ידי חברת אמריקן איירליינס, חברת התעופה הגדולה בעולם. אולם הקו מעולם לא הושק עקב חוסר ביקוש. מדיה וקבצים בנושא גלעד כץ בוויקישיתוף גלעד כץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) החלטת ממשלה 2215, מיום 25.12.2016 טל שלו‏, יועצו במשרד רה"מ ופעיל ליכוד: המינויים הפוליטיים של נתניהו, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2016 מקור ראשון, 8.9.2017 חברת התעופה הגדולה בעולם משיקה קו ישיר לישראל, באתר ערוץ 14 מיכל רז-חיימוביץ', ‏אמריקן איירליינס דוחה את השקת קו תל אביב-דאלאס, באתר גלובס, 7 בנובמבר 2021
חיים מאיר מזרחי

הרב חיים מאיר מזרחי היה מחכמי ורבני אזמיר במאה ה-19. מחבר ספר בן הרמה על הרמב"ם. נולד לשרה בכורה ולרבי יצחק מזרחי. למד בבית מדרשו של רבי דוד אמאדו, ישיבת בית הלוי: כל ימי גדלתי ורוממתי בין ברכי דרבנן אנשי שם גדולים ועצומים...נער הייתי הביאני המלך אור ישראל וקדושו הרה"ג הדומה למלאך הרב חסידא קדישא לישראל כמהר"ר דוד אמאדו זצוק"ל לישיבת בית מדרשו בית הלוי... שם אני דבר יום ביומו בחבורא קדישתא מעלת הרבנים בני המלך דוד ונכדיו לאסוקי שמעתר וזה לי קרוב ל50 שנה דיתיבנא תמן באתר דנא צרתי לפני כי רבים היו עמדי, ועתה אנכי לבדי ללמוד וללמד את זרע דוד המלך זלה"ה ככל הבא מידי — בן הרמה, הקדמת המחבר . רבי יאושע שלמה ארדיט, מחבר ספר חינא וחיסדא, כותב עליו: ”סיני ועוקר הרים וטוחנן...חכמת אדם תאיר פניו הלא זה הוד והדר מעלת הרב השלם הדיין המצויין כמהר"ר חיים מאיר מזרחי...לוחם במלחמתה של תורה קולע אל השערה” (בן הרמה, הסכמה). נשא ונתן בתורה עם בני דורו, וביניהם הרב חיים בנימין פונטרימולי, מחבר ספר פתח הדביר, רבי אברהם פאלאג'י, שמכנהו "עמיתנו בתורה", ורבי יעקב אמאדו. נפטר בשנת ה'תרנ"א. הספידו רבי יצחק פאלאג'י בספרו יפה ללב. נישא למרת מזל טוב. בי"א בתשרי תקצ"ב נפטר אביו, ואמו נפטרה בסיוון תקע"ד. שני ילדים של רבי מאיר נפטרו סמוך ללידתם. בב' בתשרי ה'תר"ז נפטר בנו הבכור, רבי בכור יצחק מזרחי, כשטרם חלפה שנה מנישואיו. על רבי יצחק, רבי חיים פאלאג'י מעיד:”פה מפיק מרגליות ומעולם לא פתח פיו כי אם בדברי תורה לא ימיש מתוך האהל” (צדקה חיים, דרוש י'). פטירת בנו השפיעה על הרב חיים מאיר עמוקות, והוא כותב: "מן הוא והלאה אנחה שוברת כל גופי ויום ולילה לא אשקוט ולא אנוח עד אשר לא נותרה בי נשמה אף אין יש רוח...הייתי הולך ונסוע מעיירות לכפרים לבקש תרופה ולמצוא מרגוע וסר כחי ממני שנים רבות, וידוע חולי איש מכאובות, ואחר עבור זמן בחסד עליון האל הנאמן עמדתי על קו הבריאות במקצת, ומכל חולי ותהי מחצת, אז יעצוני כליותי, שמעתי באומרים לי אם לא עכשיו אימתי, אזור נא כגבר חלציך, חובר חבר כי הן במות זכרך, מהנמצא אתך אם מעט ואם הרבה, והוא יהיה לך לבן עץ חיים...ואין חיים אלא תורה". בעקבות משבר אישי זה, ממנו התקשה להתאושש, פנה הרב להוציא לאור את כתביו. חלק מכתביו של הרב נשרפו בשריפה הגדולה באזמיר בי"א באב התרי"א, והחלק שנותר, הוחזק בתיבה, אותה פתחו גנבים שדרו בבתים לאחר השריפה, ולאור אכזבתם כי רבה מכך שלא מצאו אבנים טובות וכסף בתיבה, הניחוה פתוחה בחוץ עד שנרטבו כתבי היד מהגשמים. לרב נותרה רק מחברתו אישית אותה נשא בחיקו וממנה ומזיכרונו הדפיס את חידושיו. בן הרמה (אזמיר תרל"ה) - שקלא וטריא על דברי הרמב"ם, מעט שאלות ותשובות. לספר הסכמה מהרב יהושע שלמה ארדיט. בן יאיר (אזמיר תרל"ז) - ביאור תרגום אונקלוס, פירוש רש"י, ופירוש רבינו יערב בעל הטורים על התורה בתוספת חידושים ופירושים. בסוף הספר שבעה דרושים - לנישואין, למעלת התשובה, והספדים - לאביו, לחמיו, לאמו, לאחיו - ר' שלמה מזרחי, ולגביר יאושע שם טוב הלוי, פרנס ישיבת בית הלוי בה למד, ולאשתו ולבתו של הגביר. חיים מאיר מזרחי, באתר "החכם היומי". רבי חיים מאיר מזרחי, ‏בן הרמה, באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה חיים מאיר מזרחי, דף שער בספרייה הלאומית רבי חיים מאיר מזרחי, בן הרמה, באתר היברובוקס רבי חיים מאיר מזרחי, בן יאיר, באתר היברובוקס בן הרמה, הלכות יו"ט פרק ב' אברהם אזכור, מערכת פה אמרי אמת (אזמיר תרמ"א), דרוש ג' להספד חלק ו' דרוש ג' להספד בן יאיר, דרוש ב' להספד בן יאיר, דרוש ג' להספד בן הרמה, הקדמת המחבר
סקייטריין

האם התכוונתם ל... סקייטריין (בנגקוק) – מערכת הסעת המונים בבנגקוק, תיאלנד סקייטריין (ונקובר) – מערכת הסעת המונים בוונקובר, קנדה C-47 Skytrain – הגרסה הצבאית של DC-3 דקוטה, מטוס תובלה דו־מנועי SkyTran
ג'ומו קניאטה

ג'ומו קניאטה (Jomo Kenyatta‏; 1897 לערך – 22 באוגוסט 1978) היה פוליטיקאי אפריקאי, ראש הממשלה (1963–1964) והנשיא (1964–1978) הראשון של קניה. הוא נחשב כאבי האומה הקנייתית. קניאטה נולד כקמאו וה נגנגי (Kamau wa Ngengi) בכפר קטן סמוך לגטונדו שבמרכז מזרח אפריקה הבריטית (כיום קניה), בן לשבט קיקויו. בילדותו, לאחר פטירת הוריו, סייע לסבו שהיה מרפא. למד בבית ספר של המיסיון וב-1914 התנצר ואימץ את השם ג'ון פיטר, שמאוחר יותר שינה לג'ונסטון קמאו. לאחר שחי זמן מה בניירובי, עבר להתגורר בחברת קרובי משפחה מעם המסאי בנארוק שבדרום מערב קניה, ועבד כפקיד. ב-1920 נשא לאשה את גרייס ואהו והחל לעבוד במחלקת המים של עיריית ניירובי. כניסתו לחיים הפוליטיים אירעה ב-1924, עת הצטרף לאגודה המרכזית של הקיקויו שהוקמה באותה שנה במטרה להיאבק בהעברת אדמותיהם הטובות של בני קיקויו למתיישבים בריטים. ב-1929 נשלח קניאטה לבריטניה על מנת לתמוך בעמדת ה-KCA בנוגע לשטח של שבט קיקויו. הוא כתב על הנושא מאמר לעיתונות. הוא חזר לקניה בשנת 1930, בעת שנושא השחתת איבר המין הנשי היה דיון מרכזי. ב-1931 חזר לבריטניה כאשר התקבל לקולג' בברמינגהאם. ב-1932–1933 למד כלכלה במוסקבה, אך לאחר סילוק ג'ורג' פדמור, נותן החסות שלו, מן המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בהוראת מוסקבה, נאלץ גם קניאטה לחזור ללונדון. בשנת 1935 למד אנתרופולוגיה חברתית בבית הספר לכלכלה של לונדון. באותה העת הוא שכנע לגבי אדמות קיקויו. ב-1938 קיבל אישור הגירה מהאוניברסיטה תחת שמו החדש, ג'ומו קניאטה, שמשמעו "האור של קניה". בתקופה זו היה חבר גם בקבוצה שכללה אפריקאים, תושבי האיים הקאריביים ואמריקאים משכילים. בזמן מלחמת העולם השנייה הוא עבד בחווה בריטית ונוסף על כך הרצה לגבי אפריקה. לאחר שהתחתן עם אישה בריטית נולד בנו ב-1943. באותה שנה עזב כדי לחזור לקניה. מ-1952 ועד ל-1959 נכלא קניאטה על ידי הבריטים בשל מעורבותו לכאורה במרד המאו מאו. לאחר שחרורו הוביל את התנועה לעצמאות קניה וגיבש ממשלה זמן קצר לפני שקניה הייתה למדינה עצמאית ב-12 בדצמבר 1963. שנה לאחר מכן היה קניאטה לנשיא הראשון של קניה, ותוך זמן קצר כונן מערכת שלטונית ריכוזית וחד-מפלגתית. הוא ביקש מהמתיישבים הבריטים הלבנים לא לעזוב את המדינה. בתקופתו הפכה קניה לאחת המדינות היציבות ביותר ביבשת אפריקה. ב-1978 נפטר קניאטה, שנתפס כאבי האומה הקנייתית, ואת מקומו כנשיא ירש דניאל אראפ מוי. בנו של ג'ומו, אוהורו קניאטה, נבחר לנשיא קניה ב-2013. נמל התעופה של ניירובי נקרא על שמו – נמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה. אוניברסיטת קנייטה (אנ') בניירובי נקראה על שמו. ג'ומו קניאטה, מול הר קניה, הוצאת "עם הספר", 1963 מדיה וקבצים בנושא ג'ומו קניאטה בוויקישיתוף תוכנית ביוגרפית על ג'ומו קניאטה, חיים של אחרים, גל"צ(הקישור אינו פעיל) ג'ומו קניאטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ומו קניאטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ומו קניאטה, דף שער בספרייה הלאומית
בית הכנסת בית יעקב (איסטנבול)

בית הכנסת בית יעקב הוא בית כנסת הממוקם לאורך החלק האסיאתי של הבוספורוס ליד כנסייה יוונית אורתודוקסית, בשכונת קוזגונג'וק (אנ'), באיסטנבול, טורקיה. בית הכנסת נבנה בשנת 1878. האוכלוסייה היהודית של קוזגונג'וק עזבה את המקום, אך בית הכנסת המשיך לתפקד על ידי מתפללים שמוצא משפחותיהם שם שהמשיכו לבוא אליו לתפילות. כיום, מתקיימת באופן קבוע תפילה בשבת בבוקר. יהדות טורקיה היא אחת הקהילות היהודיות העתיקות באזור הבלקן ובאזור המזרח התיכון. כבר בימי הבית השני התיישבו יהודים באסיה הקטנה. האימפריה העות'מאנית, אשר בה היו קהילות יהודיות שונות ומגוונות, הזמינה את היהודים שגורשו מספרד ומפורטוגל במאה ה-15 להתיישב בה ורבים התיישבו בטורקיה. רוב יהדות טורקיה היגרה מהמדינה – רובם עלו לארץ ישראל במחצית השנייה של המאה ה-20 וחלקם היגרו למדינות אירופה וצפון אמריקה. הקהילה היהודית בטורקיה מונה כיום כ-15,000 חברים, רובם המוחלט מתגורר באיסטנבול. כיום קיימים באיסטנבול 16 בתי כנסת. יהדות טורקיה רשימת בתי הכנסת בטורקיה מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בית יעקב בוויקישיתוף הרבנות הראשית של טורקיה עיתון שלום - העיתון היהודי הראשי בטורקיה "הרבנות הראשית של טורקיה (Türkiye Hahambaşılığı)". אורכב מ-המקור ב-29 במרץ 2010. נבדק ב-30 במרץ 2008. {{cite web}}: (עזרה) יאיאר קראוס, ‏הנשיא בבית הכנסת באיסטנבול, בעיתון מקור ראשון, 10 במרץ 2022 musevicemaati.com Turkish Jews Today "Turkish Jews Today: The present size of Jewish Community is estimated at around 26.000." (טורקית, אנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארינרה

ארינרה היא יצרנית רכב פולנית שבסיסה בוורשה. החברה הוקמה בשנת 2008 על ידי האחים לוקאש ומרק טומקייביץ'. בשנת 2011 היא הכריזה כי פיתחה מכונית ראשונה. אב הטיפוס השני הוצג ב-2012. הוא נקרא בתחילה Venocara, ומאוחר יותר שונה שמו ל-Hussarya. ארינרה פיתחה גרסת מרוץ של המכונית למפרטי מרוץ GT3, Hussarya GT (אנ'). הוא הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית Autosport (אנ') בברמינגהם, בריטניה, בינואר 2016. ביוני של אותה שנה, ה-Hussarya GT, שהייתה במחלקת מכוניות העל, הפכה למכונית הפולנית הראשונה שלקחה חלק בפסטיבל גודווד למהירות (אנ'). Arrinera Hussarya GT היא מכונית מרוץ תואמת לכללי FIA GT3. היא מופעלת על ידי מנוע LS7 V8 של ג'נרל מוטורס (אנ'), כמו שברולט קורבט, עם תיבת מרוץ רציפה עם שישה הילוכים המופעלת על ידי מעבירי ההנעה. הוא כולל שלדת חלל מודולרית מפלדה, מתלה מוט דחיפה, 380 מ"מ דיסקי בלם, ABS ובקרת משיכה. מכונית המירוץ נבחנה בשנת 2016 על ידי אנתוני ריד (אנ') בסנטרטון (אנ') ודונגטון פארק (אנ'). ארינרה נכנסה ל-Hussarya GT בסבב DMV GT & Touring Car Cup (אנ')בהוקנהיים באפריל 2017. במרוצים הראשון של סוף השבוע המכונית סיימה במקום ה-22 מתוך 24 רצים, כשהזמן המהיר ביותר היה איטי ב-20 שניות מהמנצח. במירוץ השני המכונית פרשה עם תקלה באלטרנטור. בספטמבר 2017 הוכנסה המכונית לסבב דונינגטון באליפות בריטקר (אנ'), בה נהג ג'וני מקגרגור. במהלך המוקדמות התפוצץ מנוע המכונית והוא הוצא מהאירוע. מדיה וקבצים בנושא ארינרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארינרה Arrinera Hussarya Supercar V8 ארינרה, ברשת החברתית פייסבוק ארינרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארינרה, ברשת החברתית אינסטגרם ארינרה, ברשת החברתית LinkedIn ארינרה, סרטונים בערוץ היוטיוב Garlitos, Kirby (2 במאי 2012). "2012 Arrinera Venocara Concept". TopSpeed. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Arrinera returns with track-ready 500 bhp Hussarya GT ahead of 2017 racing debut". Sportscar Racing News. 4 בינואר 2017. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Arrinera Hussarya GT at Hockenheimring". Arrinera. אורכב מ-המקור ב-23 ביולי 2018. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Hockenheim 08./09.04.2017". DMV GT und Touring Car Cup. RIMO Verlag GmbH. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Biegus, Jurek (18 בספטמבר 2017). "Britcar Mid-Term". GT Report. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
דב פולק

דב פולק (6 בפברואר 1933 – 22 באפריל 2022) היה תעשיין ואיש עסקים ישראלי, ממייסדי "פולגת" והמנכ"ל שלה במשך 27 שנים. מייסד רשת האופנה "ונדום". נולד בעיירה בורשה שברומניה. בשנת 1948 עלה לישראל. שירת בצה"ל כקצין חימוש. עד 1960 עבד בתעשיית הרכב והעץ. בתחילת שנות ה-60 ייסד יחד עם דודו, ישראל פולק, את תשלובת מפעלי פולגת. החברה הוקמה בקריית גת, ונקראה על שם משפחת המייסדים ושם העיר. דב פולק היה מנכ"ל התשלובת במשך עשרים ושבע שנים, עד שנת 1989. בשנות כהונתו כמנכ"ל הוביל את החברה והפך אותה לתשלובת שהעסיקה בשיאה למעלה מ-6,000 איש בישראל ובעולם, והייתה מובילה בייצוא לאירופה ולארצות הברית. במסגרת המפעלים ייסד בית ספר תעשייתי לנוער בסיכון ומעונות יום לילדי העובדים. באוקטובר 1987 נבחר לחבר נשיאות התאחדות התעשיינים. ביולי 1989 מכר פולק את כל אחזקותיו במניות פולגת. לאחר שעזב את פולגת הקים את רשת האופנה "ונדום" שהייתה בין הראשונות לייבא לישראל מותגי אופנה בינלאומיים מוכרים ובהם: מקס מארה, ג'ורג'ו ארמני, טרוסרדי, הוגו בוס, זניה ועוד. פרס קפלן פרס התעשייה (1987) פולק עלה לארץ בשנת 1948 עם אוניות המעפילים. היה נשוי לאריקה. ילדיו: צביקה, איתן ומיכל. שני האחרונים הם בעלי רשת האופנה "ונדום" שייסד פולק. פולק נפטר ב-22 באפריל 2022 בגיל 89 והובא לקבורה בבית הקברות קריית שאול. מדיה וקבצים בנושא דב פולק בוויקישיתוף יעל ולצר, מייסד פולגת נפטר בגיל 89: "היה חשוב לו שנדבר על תעשייה כחול לבן", באתר ynet, 24 באפריל 2022 נהנך מפעל 'פולגת' בקרית גת, הַבֹּקֶר, 4 בדצמבר 1964 פנים חדשות בנשיאות התעשיינים, מעריב, 5 באוקטובר 1987; תנו סיכוי לחוצרת חארץ, מעריב, 30 באוגוסט 1988 דב פולק מכר כל אחזקותיו במניות חברת פולגת, מעריב, 10 ביולי 1989 מיכל הולצמן, החנות של פולק, מעריב, 25 בספטמבר 1990, המשך דב פולק באתר GRAVEZ
נורמן טינדל

נורמן טינדל (באנגלית: Norman Barnett Tindale;‏ 12 באוקטובר 1900 – 19 בנובמבר 1993) היה אנתרופולוג, אתנולוג וזואולוג אוסטרלי. נורמן טינדל נולד בפרת' שבאוסטרליה המערבית. משפחתו עברה לטוקיו בה אביו עבד בצבא הישע בשנים 1907–1915. בשנת 1917 הם הגיעו לאדלייד וטינדל הצעיר התחיל לעבוד בספריית המדינה של אוסטרליה הדרומית (אנ'). בשנת 1919 הוא התקבל כאנטומולוג במוזיאון אוסטרליה הדרומית (אנ'). זמן קצר לאחר תחילת העבודה הוא נפצע בהתפוצצות גז וראייתו נפגעה. הוא כתב כ-31 מאמרים מדעיים בנושאי זואולוגיה שונים אך רק בשנת 1933 קיבל תואר מאוניברסיטת אדלייד. טנדל השתתף במספר משלחות שאורגנו על ידי המוזיאון ברחבי אוסטרליה החל משנת 1921. במשך כעשור הוא סייר ברחבי אוסטרליה הדרומית ושלח דוחות וממצאים שאסף למוזיאון. בשנים 1938–1939 טנדל התרכז בלימוד חיי אבוריג'ינים. החל משנת 1926 הוא צילם אבוריג'ינים במהלך סיוריו. החומר שהצטבר הופק לסרט תיעודי. על בסיס רישומיו ומחקריו טינדל קבע שאבוריג'ינים הם לא נוודים כפי שסברו רוב המדענים במחצית הראשונה של המאה ה-20. במהלך מלחמת העולם השנייה הודות לידע שלו ביפנית, טינדל הצליח להצטרף לצבא למרות בעיות בריאותיות. לתקופה מסוימת הוא הועבר לשורות צבא ארצות הברית. לאחר סיום המלחמה טינדל חזר לעבודתו במוזיאון. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא התחיל ללמד באוניברסיטה בארצות הברית. בשנות ה-70 הוא עבר לארצות הברית והמשיך ללמד באוניברסיטת קולורדו. תרומה של טינדל בתחום אנטומולוגיה היא בגילוי ותיאור מספר סוגי חרקים דוגמת גמל שלמה יערות גשם אוסטרלי. בנוסף לכך הוא עסק הרבה במיון וסיווג חרקים אוסטרלים. בתחום זה הוא פרסם מאמרים רבים. על תרומתו למדע בתחום הזואולוגיה ותיאור חיי האבוריג'ינים, הוענקו לטינדל מספר עיטורים. בשנת 1956 הוא קיבל את מדליית ורקו (אנ') מטעם החברה המלכותית של אוסטרליה הדרומית (אנ'), בשנת 1968 הוא קיבל את מדליית תולדות הטבע האוסטרלי (אנ') מטעם מועדון חוקרי הטבע של ויקטוריה (אנ') ובשנת 1980 את מדליית ג'ון לוויס מטעם החברה הגאוגרפית המלכותית של אוסטרליה (אנ'). כמו כן הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קולורדו (1967) ומהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה (1980). בשנת 1993 הוא התקבל למסדר אוסטרליה (דרגת קצין, AO). נורמן טינדל כתב מספר ספרי ילדים וספרים על חיי האבוריג'נים. מדיה וקבצים בנושא נורמן טינדל בוויקישיתוף קורות חיים ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטרליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
To Be Human

האם התכוונתם ל... To Be Human (שיר של סיה) – סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרלית סיה בשיתוף הזמר הבריטי לברינת. To Be Human (שיר של מרינה) – שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה.
אוסאמה עסכר

אוסאמה עסכר (במצרים: أسامة عسكر; נולד ב-17 באפריל[דרושה הבהרה] 1957) הוא לוטננט גנרל מצרי המשמש כראש המטה הכללי של צבא מצרים מאז 27 באוקטובר 2021. עסכר נולד בא-דקהלייה ב-17 באפריל 1957. הוא למד באקדמיה הצבאית של מצרים וסיים את לימודיו ב-1976. ב-1978 הוא התגייס לצבא מצרים. הווא שימש כמפקד רגימנט הרגלים ה-11, ובין 2002–2005 שימש כמפקד רגימנט הכוחות המיוחדים ה-141. בין 2005–2009 שימש כמפקד הבריגדה הממוכנת העצמאית ה-110. בין 2010–2013 שימש כמפקד הדיוויזיה הממוכנת ה-23. בין 2013–2015 שימש כמפקד הארמייה ה-3. בינואר 2015 העלה אותו נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי לדרגת לוטננט גנרל ומינה אותו למפקד הפיקוד המאוחד ללוחמה בטרור באזור סיני. ב-27 באוקטובר 2021 מונה בידי א-סיסי לראש המטה הכללי של הצבא. עסכר נחשב למקורב לא-סיסי, ונטען שזה האחרון התערב למענו במספר צמתים במהלך הקריירה שלו. אוסאמה עסכר (באנגלית) President Sisi appoints Lieutenant General Osama Askar chief of staff of Egyptian Armed Forces Meet Lieutenant-General Osama Askar: The Egyptian Armed Forces' new Chief of Staff Osama Askar appointed head of the Armed Forces
אל תחכי לי

אל תחכי לי הוא סרט מתח ונעורים ישראלי המבוסס על סיפור אמיתי בבימוי של רועי גלוסקא ודני רייספלד אשר יצא לאקרנים ב-2021. הסרט מספר את סיפורו של מתן אייזנברג (עומר חזן), נער בן 16, אשר עובר מהעיר רעננה לשכונת עוני ופשע, בדרך אייזנברג מתאהב בעדן (טיילור מלכוב), עולה חדשה מרוסיה ולא מקובלת בבית ספרה בדיוק כמו מתן. מתן (עומר חזן) עובר לשכונת פשע אלימה אחרי פשיטת הרגל של אביו חיים (רני בלייר), ומתפתה לחיי התענוגות של העבריינים בשכונה. בסוף הסרט מתן מחליט להרוג את הכנופיה של יוסי סאלם ונכנס לכלא למאסר עולם בגיל 17.5 תוך שעדן (טיילור מלכוב), בת זוגו בהיריון מתקדם. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי שקרה בין השנים 1993–1994. מתן אייזנברג (עומר חזן): נער בן 16 (בתחילת הסרט) שעובר משכונה יוקרתית ברעננה לשכונת פשע ועוני. הבן של שרה וחיים, אח לשלושה אחים קטנים ממנו ובן הזוג של עדן ולהם בן, מסרב להצטרף לפנימיה "כפר הנוער" שבה הייתה עדן. מתחבר לכנופיית הפשע של יוסי סאלם ש"מגנה" על השכונה. נחטף על ידי ציון שמאיים עליו שאם לא יהרוג את מנהיג הכנופיה המתחרה, הוא יהרוג אותו. בסוף הסרט הוא הורג את כל הכנופיה של יוסי סאלם ונכנס לכלא למאסר עולם בגיל 17.5. השכן של עדן. עדן (טיילור מלכוב): נערה בת 16 (בתחילת הסרט) אשר לא מקובלת חברתית בבית ספרה ומוכה על ידי נועה וחברותיה. בת הזוג של מתן וממנו נכנסת להיריון. מנסה לשכנע את מתן להצטרף לפנימית "כפר הנוער" כדי להיפטר מכל הבעיות שנקלעו אליהם. עולה חדשה מרוסיה. אמה מתה. שכנתו של מתן. ציון (רז מזרחי): גר בשכונת העוני. בן 30. מנהיג כנופיית יוסי סאלם. מנסה להרוג את מתן אך לא מצליח. נהרג על ידי מתן בסוף הסרט בזמן שציון היה אמור להיכנס לבית הכלא. רוכב על סוסים. שרה אייזנברג (עינת שרוף): אמם של מתן ושלושת אחיו הקטנים ואשתו של חיים. מנקה בבית קולנוע. חיים אייזנברג (רני בלייר): אביהם של מתן ושלושת אחיו הקטנים ובעלה של שרה. איש עסקים לשעבר עד שפשט את הרגל. מוכה על ידי הכנופיה של יוסי סאלם. משה (אורי גבריאל): אחיה של שרה. מסייע לה כלכלית. צחי (נאור ואטורי): נער בן 17 בכנופיית יוסי סאלם. נהרג על ידי מתן בסוף הסרט. נועה (נועה בני): נערה בת 17 אשר מקובלת בבית ספרה. מכה את עדן, ולאחר שמתן מגן עליה, היא וצחי רודפים אחרי עדן ומתן. מנסה להתחיל עם מתן. יוסי סאלם: מנהל כנופיית יוסי סאלם. תומר (ישראל אוגלבו): שוטר שמעודד את מתן להפסיק עם הפשע. אל תחכי לי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית