פליסינגן

פליסינגן (בהולנדית: ‏Vlissingen‏Ⓘ‏, בזילנדית: Vlissienge, השם ההיסטורי באנגלית: Flushing) היא עיר במחוז זיילנד שבהולנד. העיר שוכנת בשטחו של וולכרן, לשעבר אחד האיים המרכיבים את חצי האי מידן-זיילנד. מיקומה של פליסינגן בין הנהר סכלדה לבין הים הצפוני, הפך אותה לנמל ראשי לספינותיה של חברת הודו המזרחית ההולנדית. כיום ידועה העיר בשל המספנות של הצי ההולנדי המלכותי. כפר הדייגים הקטן שהוקם על שפך נהר הסכלדה בשנת 620 לספירה לערך, הפך במשך השנים להיות הנמל השלישי בחשיבותו של הולנד. רוזני הולנד, פלנדריה וזיילנד בנו את הנמל הראשון. במשך השנים התפתחה פליסינגן להיות מרכז של תעשיית הדיג, במיוחד דיג המליחים וכן מרכז לסחר, לפריבטירים ולסחר בעבדים. במסגרת תנאי הסכם ננסץ', הוצב כאן ובעיר בריל חיל מצב לשמור על הנמלים הללו מידיהם של הספרדים. בתקופת השיא של תור הזהב של הולנד, הפליגו מפליסינגן ספינות לחלקים שונים של האימפריה ההולנדית ותרמו למעמדה העולמי של הרפובליקה ההולנדית. ההיסטוריה של פליסינגן עמדה גם בסימן של פלישות, עושק והפצצות. בשל מיקומה האסטרטגי על שפך הסכלדה, שהוא דרך המעבר לאנטוורפן, היא משכה בזמנים שונים את תשומת לבם של הבריטים, הצרפתים, הגרמנים והספרדים. הצפות היו גם הן איום מתמיד על העיר. במהלך המאה ה-18 ירד מעמדה של העיר והמלחמות הנפוליאוניות היו הרות אסון בשבילה. לאחר 1870 קמה לתחייה הכלכלה שלה בעקבות בניין רציפים חדשים וכרייתה של תעלת וולכרן, חיבורה של העיר לרשת הרכבות והקמת המספנות. מלחמת העולם השנייה גרמה לעצירת התפתחות העיר. העיר ניזוקה קשות מהפצצות ומהצפות, אך ב-3 בנובמבר 1944 היא שוחררה על ידי כוחות הקומנדו הבריטי. לאחר המלחמה נבנתה העיר מחדש. בשנות השישים שגשגו נמל הים ואזור התעשייה המזרחי. כיום אזור זה הוא המרכז הכלכלי של מרכז זיילנד ומקור לאלפי מקומות עבודה. כ-50,000 ספינות בשנה מכל העולם עוברות דרך הסכלדה. העיר מהווה מקור משיכה לתיירות בשל ההיסטוריה שלה ואופייה הימי. מקורו של השם פליסינגן אינו ברור די צרכו, למרות שרוב החוקרים מייחסים את השם למילה fles (בקבוק) בצורה זו או אחרת. על פי אחת הגרסאות, במאה ה-7, כאשר הגיע הקדוש ויליברורד לפליסינגן עם בקבוק, הוא חלק את תוכנו עם הקבצנים שאותם הוא מצא שם כאשר הוא ניסה להמיר את דתם. אירע נס, המוכר לקוראי ההגיוגרפיות כאשר תוכן הבקבוק לא נגרע. כאשר הבין הבישוף שהקבצנים לא מעוניינים לשמוע את דבריו, הוא נתן להם את הבקבוק שלו. לאחר מכן הוא קרא לעיר בשם Flessinghe. מקור אחר מציין שמקור השם הוא בבית מעבורת ישן, שעליו הותקן שלט בצורת בקבוק. הנזיר יאקוב ואן דרישור, שביקר בעיר ב-967, קרא ככל הנראה לבית המעבורת het veer aan de Flesse (המעבורת של הבקבוק). בשל העובדה ששמות ערים רבות באזור קיבלו מאוחר יותר את התוספת inge, הפך שם המקום על פי אטימולוגיה זו להיות Vles-inge. על פי מקור נוסף, השם לקוח מהמילה בשפה הדנית Vles, שמשמעותה גאות ושפל. לשון היבשה המזרחית של נוביה זמליה, כף פליסינגסקי, נקראה ב-1596 על שם פליסינגן על ידי מגלה הארצות וילם ברנץ. בעבר נקראה פליסינגן באנגלית בשם פלשינג (Flushing). במאה ה-17 הייתה פליסינגן עיר מספיק חשובה כדי שדוברי האנגלית יוכלו לקרוא לה בשם בשפתם וכך היא קיבלה את השם הזה. לדוגמה, סמיואל פיפס מזכיר את העיר בשם זה ביומניו המפורסמים. ב-1673 הזכיר סר ויליאם טמפל את העיר בשם Flushing פעם אחת ובשם Flussingue פעמיים, בספר שכתב אודות הולנד. כמה כותבים בשפה האנגלית שהתגוררו בהולנד עשו גם שימוש בשם ההולנדי. ב-1645 נוסד הכפר פלאשינג, אז מושבה הולנדית, וכיום חלק מקווינס, ניו יורק ובתחילה הוא נקרא פליסינגן על שם העיר בהולנד. ב-1657 קיצרו המתיישבים האנגלים שהגיעו להתגורר בכפר את שמו ל- Vlissing ובאותה תקופה החלו לקרוא לו בשמו האנגלי, פלאשינג, שנשאר לאחר כיבושה של הולנד החדשה על ידי האנגלים. האינגלוז של שם העיר פליסינגן החל עוד לפני כיבושה של הולנד החדשה. הכפר פלשינג שבקורנוול נקרא גם הוא על שמה של פליסינגן. במקור נקרא הכפר ננקרסי (Nankersey), אך שמו שונה על ידי המהנדסים ההולנדים שהגיעו מפליסינגן כדי לבנות את שלושת הרציפים הראשיים של הכפר. מדיה וקבצים בנושא פליסינגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פליסינגן (בהולנדית, באנגלית ובגרמנית) הערך פליסינגן (פלשינג) באנציקלופדיה בריטניקה (1911). פליסינגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פליסינגן, ברשת החברתית פייסבוק פליסינגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פליסינגן, ברשת החברתית אינסטגרם משרד הסטטיסטיקה של הולנד Garrett Mattingly (1959), The Armada, Boston: Houghton Mifflin, Ch. V, "Plans of Operations", p. 44. Sir William Temple, Observations upon the United Provinces of the Netherlands, ed. Sir George Clark (Oxford: Clarendon Press, 1672), Chapter I & Chapter VI