laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארטה פלורסקו

ארטה פלורסקו (ברומנית: Arta Florescu ‏ 10 במרץ 1921 - 6 במאי 1998) הייתה זמרת סופרן ומורה רומניה. פלורסקו נולדה בבוקרשט ולמדה בקונסרבטוריון שם בשנים 1939-42. הופעתה הראשונה הייתה בשנת 1939 ברדיו בוקרשט, בתוכנית לידר משל דיפארק, שומאן ואלסנדרסקו. ב-1941 שרה באתניאום בבוקרשט לידר של וולף, שוסון, ריכרד שטראוס, סטרווינסקי, אנסקו ועוד. בשנים 1937 עד 1945 הייתה סולנית באגודה הכוראלית של רומניה. הופעתה הראשונה באופרה הייתה ב-5 בדצמבר 1942 ב"לוצ'יה די למרמור" של דוניצטי באופרה הרומנית. מאז גילמה יותר מ-70 תפקידים באופרות רבות, בהן החטיפה מן ההרמון, נישואי פיגארו ודון ג'ובאני של מוצרט, הטרובאדור, לה טרוויאטה, אאידה, ריגולטו, כוחו של גורל, דון קרלו ואותלו של ורדי, "וילהלם טל" של רוסיני, "איפיגניה באאוליס" של גלוק ועוד. במהלך הקריירה שלה שרה פלורסקו בין השאר על בימות תיאטרון בולשוי במוסקבה, האופרה של ברלין, האופרה של לייפציג, "שאנז אליזה" בפריז ויצאה לסיורי קונצרטים בארצות הגוש המזרחי, באירופה, בסין ובברזיל. בין השאר ביקרה גם בישראל. ארטה פלורסקו כיהנה כראש הקתדרה ללימודי קול ושירה באקדמיה ע"ש אנסקו בבוקרשט מ-1950 עד 1980. בין תלמידותיה שקנו פרסום עולמי היו הזמרות יוליה ואראדי, ויוריקה קורטז ואנג'לה גאורגיו. אנציקלופדיה רומנית אינטרנטית ארטה פלורסקו ויוסיף סאבה, "קונטרפונקט לירי", דיאלוגים בין זמרת למוזיקולוג וצ'מבליסט ארטה פלורסקו, באתר AllMusic (באנגלית) ארטה פלורסקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארטה פלורסקו, באתר Discogs (באנגלית) אלאן בליית, "אנג'לה גאורגיו" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין מקס לופרט, "יוליה ואראדי" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
מונרכיה נבחרת

מונרכיה נבחרת היא צורה של מונרכיה שבה המונרך נבחר ולא מקבל את תפקידו בירושה מבן משפחתו. מונרכיה נבחרת שכיחה פחות ממונרכיה העוברת בירושה. דוגמה בולטת למונרכיה נבחרת הייתה האימפריה הרומית הקדושה שבה הקיסר נבחר על ידי מועצה של נסיכים בוחרים. מלבד אנשי הכנסייה שכיהנו כנסיכים בוחרים, תואר זה היה עובר בירושה, והרכב הנסיכים השתנה מעת לעת כתוצאה מהתהפוכות הפוליטיות באימפריה. עוד דוגמה בולטת למלוכה נבחרת הייתה האיחוד הפולני-ליטאי שבו המלך נבחר על ידי הפרלמנט הפולני-ליטאי, הסיים. כיום המדינות שבהן מתקיימת מלוכה נבחרת הן איחוד האמירויות הערביות, הוותיקן ומלזיה. בקמבודיה המלך נבחר לכל תקופת חייו מנסיכים בני משפחת המלוכה. את האפיפיור, מונרך קריית הוותיקן, בוחרים מועצת הקרדינלים במועצת הקונקלווה. במלזיה השליט העליון נבחר לתקופה של חמש שנים מבין שבעת הסולטאנים, הימוטאן בסאר והראג'ה שמכהנים ברחבי המדינה (תואר הסולטאן עצמו עובר בירושה). על פי זאת ניתן להתייחס כראש המדינה גם כמלך וגם כנשיא. קיימות דוגמות לשימוש בכלי הבחירה במונרכיות שבהן הכתר עובר בירושה בדרך כלל. לאחר פירוק האיחוד השוודי-נורווגי ממשלת נורווגיה החליטה להציע את הכתר לנסיך קארל מדנמרק שהתנה את הסכמתו לקבל הכתר בעריכת משאל עם בקרב אזרחי נורווגיה על שיטת הממשל הרצויה למדינה הצעירה. לאחר שהוחלט על המשך המונרכיה, קארל הפך למלך (תחת השם הוקון השביעי) וצאצאיו קיבלו את הכתר כמקובל במונרכיה העוברת בירושה. בבריטניה המונרכיה עוברת בירושה, אולם הפרלמנט של בריטניה הוא בעל הזכות להתערב בסדר הירושה, דבר זה נעשה פעמיים בהיסטוריה הבריטית: ב-1689 לאחר המהפכה המהוללת, כשהפרלמנט פסק שהימלטותו של ג'יימס השני, מלך אנגליה מהמדינה כמוה כהודעת התפטרות מתפקידו והציע את הכתר למרי וויליאם; בפעם השנייה, כאשר היה ברור שלמלכה אן לא יהיו יורשים פרוטסטנטיים הפרלמנט חוקק את חוק ההסדר 1701 ונישל מסדר הירושה כחמישים טוענים לכתר קתוליים וקבע שמעתה ואילך המלוכה תיכון בידי סופיה מהנובר וצאצאיה.
בסי טומשבסקי

בסי טומשבסקי (באנגלית: Bessie Thomashefsky) (ידועה גם כבסי באומפלד-קאופמן, שמה העברי ברכה, ‏ 6 ביולי 1873 טראשצ'ה האימפריה הרוסית, אוקראינה – 1962, ניו יורק) הייתה זמרת יהודיה-אמריקאית ושחקנית, כוכבת בתיאטרון יידיש החל משנות ה-90 של המאה ה-19. היא הייתה אשתו ושותפתו לבמה של בוריס טומשבסקי, השחקן המוביל והפופולרי ביותר בזמנו. תפקידה המפורסם ביותר הוא, אולי, התפקיד הראשי במחזהו של אוסקר ויילד סלומה. ב-1887 היא פגשה את בעלה לעתיד כאשר היא הלכה אל מאחורי הקלעים בהופעה בבולטימור במהלך מסע הופעות של להקת תיאטרון יידיש כדי לפגוש את ה"שחקנית" הצעירה היפה אותה ראתה על הבמה וגילתה ש"היא" הוא בעצם בוריס בן ה-19 וכי הוא גם מנהלה של הלהקה. לאחר זמן קצר ברחה בסי מן הבית כדי להצטרף אליו ולקחה על עצמה את תפקידי הנערה התמימה ובוריס עבר לשחק בתפקידי הגבר הרומנטי. הם התחתנו ב־1891. בנם טד שינה את שמו לטד תומאס ונעשה מנהל במה. אחד מבניו של טד תומאס הוא המנצח הידוע מייקל טילסון תומאס. היא קבורה יחד עם בעלה בחלקת תיאטרון יידיש בבית הקברות מאונט הברון. בעסי טהאמאשעווסקי, מיין לעבענס געשיכטע: דיא ליידען און פריידען פון א אידישער סטאר אקטריסע. ניו יארק: ווארהייט, 1916. מדיה וקבצים בנושא בסי טומשבסקי בוויקישיתוף בסי טומשבסקי (1873-1962), דף שער בספרייה הלאומית בעסי טהאמאשעווסקי, מיין לעבענס געשיכטע, עמ' 12 Boris Thomashefsky from the Jewish Virtual Library (JVL), retrieved February 28, 2005.
סולידריות (תנועה רוסית)

התנועה הדמוקרטית המאוחדת "סולידריות" (ברוסית: ОДД Солидарность) היא תנועת האופוזיציה הפוליטית הגדולה ביותר ברוסיה המתיימרת לאחד את כל האנשים ברוסיה שחולקים את ערכי הדמוקרטיה, זכויות האדם, שלטון החוק וביקורתיות כלפי השלטונות. התנועה נוסדה ב-2008 ובין חבריה הידועים: ולדימיר בוקובסקי, בוריס נמצוב, גארי קספרוב, איליה יאשין ואחרים. התנועה לא נרשמה רשמית כמפלגה, אך מפלגת חירות העם מהקואליציה משתתפת מטעמה בבחירות הפרלמנטריות ב-2011, כאשר במאי 2011 נרשמה במשרד המשפטים כמשתתפת בבחירות לפרלמנט וכמי שתציג מועמד מטעמה לבחירות לנשיאות ב-2012. פוליטיקה של רוסיה מדיה וקבצים בנושא סולידריות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סולידריות ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגדה

האם התכוונתם ל... אגדה (יהדות) (גם "אגדתא") – כינוי למאמרי חז"ל שאינם עוסקים בהלכה אך משלימים אותה רעיונית סיפור עם או מעשייה - סיפורי פולקלור אגדה אורבנית ("אגדה עירונית") – אגדה או אנקדוטה מודרנית, המועברת מפה לאוזן כאילו מדובר בסיפור אמיתי אישים ששם משפחתם אגדה הנס אֶגֶדֶה (Egede‏; 1686–1758) – היה מיסיונר דני-נורווגי, מייסד בירת גרינלנד נוק מוזיקה, ספרות וקולנוע Legend – אלבום אוסף של הזמר בוב מארלי שיצא ב-1984 אגדה (ספר) – ספר דיסטופי מאת הסופרת מרי לו שיצא ב-2013 אגדה עירונית (סרט) – סרט אימה אמריקאי משנת 1988 בכיכוב אלישיה ויט וג'ארד לטו אגדה עירונית 2 – סרט המשך עצמאי משנת 2000 אגדה עירונית 3 – סרט המשך שלישי ואחרון משנת 2005 אני האגדה ("אני אגדה") – סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 2007 בכיכוב ויל סמית' אגדה ש'מגדה – סרט הנפשה קומי אמריקאי-גרמני משנת 2007
פסודובלה

פסודובלה (בספרדית: Pasodoble - צעד כפול; בעברית נקרא לא פעם "פסדובלה") הוא סגנון מוזיקה וריקוד זוגות ספרדי בקצב המארש. מקורו במוזיקה מהירה שנעשה בה שימוש בטקסים צבאיים כך שהחיילים יכלו לצעוד במהירות של 120 צעדים בדקה, פי שניים מהנהוג, ומכאן שמו של הסגנון שהפך לריקוד. הפסודובלה מבוסס על המוזיקה המנוגנת במלחמות שוורים, בזמן כניסת המטאדורים לאצטדיון, או לפני אקט ההריגה. מקור הסגנון בדרום צרפת, אולם את עיקר פרסומו הוא קנה בספרד ובפורטוגל. מטאדורים מפורסמים זכו לקטעי פסודובלה שהולחנו לכבודם והנושאים את שמם. ללהקת טיפקס שיר בשם "ריקוד הפסדובלה", שנכתב והולחן על ידי סולן הלהקה קובי אוז, אשר מספרת על קורותיו של זוג צעיר מהיום שבו הם הכירו, כשמנגינת הפסודובלה חוזרת שלוש פעמים בחייהם של הזוג: ביום חתונתם, בברית של ילדיהם, ובבר המצווה של ילדיהם. בסרט "סבבה" נגד-המשמעת שמש (בגילומו של יוסף שילוח) מעניש את פלוגתו, עקב מסיבה שערכו יחד עם הבנות (דבר האסור על-פי חוקי הצבא), בשיעורי ריקוד הפסודובלה שהוא מעביר להם. השירים לימון לימונרו וקונצרטינה וגיטרה הם שירי פסודובלה. מדיה וקבצים בנושא פסודובלה בוויקישיתוף הכוונה לצעד במהירות כפולה, ולא לשני צעדים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Pseudomonas stutzeri

Pseudomonas stutzeri (תעתיק עברי: פסאודומונס סטוטזרי) הוא מין של חיידק גראם שלילי בצורת מתג, מסוג Pseudomonas, שתואר לראשונה על ידי אלברט סטוטזר ורוברט בורי בשנת 1895. אורכו 1-3 מיקרומטר ורוחבו 0.5 מיקרומטר, בעל יכולת תנועה (חד שוטון) בעל מטבוליזם נשימתי. חמצן משמש לו כקולט אלקטרונים סופי, אך החיידק מסוגל להשתמש גם בחנקן. החיידק נמצא במקורות שונים כגון: קרקע, מים (מתוקים, ים) ודגימות קליניות כגון נוזל מוחי שדרתי. המושבות שלו הן בעלות מראה יבש ומקומט, חלקן בעלות גוון אדמדם. מראה המושבה משתנה (נעשית חלקה, רירית וחיוורת) לאחר העברות חוזרות. אוקסידאז וקטאלאז חיובי, מחזר ניטרט, מפרק עמילן, חסר את האנזים ג'לטינאז. אינו מייצר פיגמנט פלואורסצנטי, תכונה זו מבדילה אותו משאר מיני Pseudomonas. טמפרטורת גידול אופטימלית היא 35 מעלות צלזיוס. Pseudomonas stutzeri, באתר ITIS (באנגלית) Pseudomonas stutzeri, באתר NCBI (באנגלית) Pseudomonas stutzeri, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאוסטרופיליה

קְלָאוּסְטְרוֹפִילְיָה (claustrophilia) (מלטינית claustro – "חלל סגור", philia – "אהבה") היא תופעה נפשית בה נמשך האדם אל חללים סגורים וצרים. אדם קלאוסטרופיל אשר ישהה במקומות אלו ידווח על תחושת ביטחון ורגיעה, ועשוי לשהות בהם זמן רב. בחלק מהמקרים אף תהיה קיימת נטייה להתבדל מחברת בני אדם בעת השהייה בחלל הסגור. קלאוסטרופוביה ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
האפיפיור הנבחר סטפנוס

האפיפיור הנבחר סטפנוס (באיטלקית: Stephen; מת ב-25 במרץ 752) אמור היה לרשת את זכריה על כס האפיפיור. בחלק מהרשימות לא נמנה סטפנוס עם האפיפיורים ובשנת 1959 נמחק שמו מן הרשימה הרשמית של האפיפיורים, אך היסטוריונים רבים מונים אותו ברשימה. סטפנוס נבחר לאפיפיור עם מותו של האפיפיור הקודם ב־23 במרץ 752. שלושה ימים מאוחר יותר הוא מת משטף דם במוח טרם הכתרתו. בגלל הבלבול בשאלה אם אכן היה סטפנוס אפיפיור ישנו בלבול לעיתים בנוגע למספור אפיפיורים ששמם סטפנוס אחריו. לדוגמה, יורשו, סטפנוס גם הוא, רשום לעיתים כסטפנוס השני או השלישי, כשהגרסה הנוספת בסוגריים. מדיה וקבצים בנושא האפיפיור הנבחר סטפנוס בוויקישיתוף האפיפיור הנבחר סטפנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מודיעין משטרתי

המודיעין המשטרתי או המודיעין הפלילי מתייחס למונח בסיסי בעבודת המשטרה, שתפקידה לחשוף פשעים ולאסוף מודיעין פלילי על מנת למנוע פשיעה. תפקידים נוספים הוא השגת ראיות או מידע מפליל על חשודים (על מנת להרשיעם) ומידע מודיעיני לסיכול ומניעת טרור. אמצעי איסוף המודיעין שמפעילה המשטרה כוללים סוכנים סמויים, בלשים, חוקרי זיהוי פלילי, אמצעים טכנולוגיים כגון אמצעי האזנות סתר ומצלמות נסתרות, וכן שוטרים המומחים בתחומי המחשבים והסייבר להשגת מודיעין אותות ומידע דיגיטלי מתוך מחשבים, מאגרי מידע, רשתות אינטרנט ותקשורת ופעילות מקוונת. בנוסף מקבלת המשטרה מודיעין משירותי ביטחון וארגוני ביון ממשלתיים נוספים, כגון ארגוני ביון האחראים על ביטחון המולדת, ביטחון הפנים וסיכול טרור. קציני המודיעין או מנתחי מודיעין פלילי חוקרים אילו פשעים עתידים לצאת אל הפועל, איך, מתי, היכן ועל ידי מי. לאחר מכן, הם מספקים המלצות כיצד ניתן לעצור או לרסן את העבירות. במסגרת זו, הם מייצרים פרופילים של בעיות פשיעה בנושאים מסוימים תחת שתי אסטרטגיות: אחת כללית, לטווח ארוך, ואחת טקטית, לטווח קצר. הערכות אלה והפרופילים משמשים כדי לפקח על הפשיעה ולחזות פשע פוטנציאלי. עבודת המודיעין המשטרתי מתבצעת בכל הרמות, החל מתחנות המשטרה המקומיות שמתמודדות עם הבעיות העירוניות, חלוף בפשיעה במחוז, וכלה בפשע הבינמדינתי. קציני מודיעין במשטרה חלקם בוגרי אקדמיה וחלקם קציני צבא בדימוס. רובם בעלי ניסיון בעבודה בתחום ניתוח מידע. הם מסתייעים רבות במחשבים וטכנולוגיית מידע (כגון מאגרי מידע) ולעיתים קרובות הם עובדים בשיתוף פעולה הדוק עם גופי אכיפת חוק אחרים. המודיעין המשטרתי הוקם לראשונה כחלק מאגף במשטרה הבריטית. בישראל, משטרת ישראל משתפת פעולה עם שירות הביטחון הכללי בכל הנוגע למלחמה בטרור, אך היא גם מפעילה יחידות מודיעיניות משלה כגון אגף החקירות והמודיעין וכן יחידות שטח כמו יחידת הגדעונים. בממלכה המאוחדת גוף המודיעין המשטרתי העיקרי הוא סוכנות הפשע הלאומית, היורשת את SOCA מאז 2013 והשירות הלאומי לחקירות פשיעה (NCIS) שהיה קיים משנת 1992 (כיחידת מודיעין לאומית לענייני סמים, National Drugs Intelligence Unit) עד 2006. ב-1998 עד 2006 פעלה גם יחידת הפשע הלאומית. בארצות הברית אין גוף פדרלי לענייני מודיעין משטרתי, אך משטרת ה-FBI מסייעת לגופי השיטור המדינתיים באיסוף מודיעין נדרש. כל מחלקת משטרה מפעילה גוף בילוש מודיעיני. ברוסיה, המינהל לאיתור מבצעי של משטרת הפדרציה הרוסית מרכז את כלל פעילויות המודיעין המשטרתי במחלקות המשטרה השונות. בכל משטרה עירונית פועל מחלק פלילי, כדוגמת המחלק הפלילי המוסקבאי המתפקד כסוכנות ביון משטרתית ופועלות בכפוף למינהל הראשי לחקירות פליליות. אגף החקירות והמודיעין של משטרת ישראל מודיעין צבאי ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריטניה החדשה

בריטניה החדשה (באנגלית: New Britain, בטוק פיסין: Niu Briten) הוא האי הגדול ביותר בארכיפלג ביסמרק שבפפואה גינאה החדשה. בין האי לבין פפואה גינאה החדשה עצמה מפריד מצר דמפייר, ובין האי לבין אירלנד החדשה מפרידה תעלת סנט ג'ורג'. היישובים העיקריים באי הם רבאול/קוקופו וקימבה. האי ממוקם בין קו האורך "31 '18 148° ועד קו האורך "57 '23 152° מזרח לבין קו הרוחב "25 '08 4° לקו הרוחב "31 '18 6° דרום. לאי צורת חצי סהר. רוחבו כ-477 ק"מ ואורכו נע בין 29 ל-146 ק"מ. זהו האי ה-38 בגודלו בעולם: שטחו הכולל הוא 35,144 קמ"ר. אורך חופי האי 1678.7 ק"מ. אזור מישורי החוף של האי שטוחים, ופני האי הררי. הגבוה בהרי האי הוא הר סינוויט שברכס ביינינג במזרח האי, אשר גובהו 2,438 מטרים. מרבית שטח האי מכוסה ביערות גשם צפופים. באי מספר הרי געש פעילים ובהם אולאוון (הגבוה בהרי הגעש של פפואה גינאה החדשה), לאנגילה, הרי גארבונה, רכס סולו והרי הגעש טבורבור ווולקן בקלדרת רבאול. הר הגעש טבורבור התפרץ בשנת 1994 וגרם הרס רב לבירת האי רבאול. בעקבות ההרס וההתפרצות לא שוקמו חלקים רבים מהעיר המכוסים אפר געשי והבירה עברה לעיירה קוקופו הסמוכה. האי שייך לאזור האיים - אחד מחמשת אזורי פפואה גינאה החדשה והוא מחולק לשני מחוזות: מזרח בריטניה החדשה שבירתו כיום קוקופו (בעבר הייתה הבירה רבאול); מערב בריטניה החדשה שבירתו קימבה. ב-27 בפברואר 1700 הגיע לאי חוקר הארצות האירופאי הראשון ויליאם דמפייר אשר נתן לאי את השם הלטיני "נובה בריטניה" (Nova Britannia - בריטניה החדשה). בנובמבר 1884 הכריזה גרמניה על פרוטקטורט בארכיפלג בריטניה החדשה, ושינה את שם האי ל"ניופומרן" (Neupommern - פומרניה החדשה), במקביל שונה שם האי הסמוך אירלנד החדשה ל"נוימקלנבורג" (Neumecklenburg - מקלנבורג החדשה). לקבוצת האיים ניתן השם ארכיפלג ביסמרק והם נוהלו כקולוניה גרמנית בשם גינאה החדשה הגרמנית. בשנת 1909 הגיע אוכלוסיית האי המקומית למספר תושבים משוער של כ-190,000 תושבים מקומיים (ורק 474 מתיישבים לבנים), אשר התגוררו בבירת האי דאז הרברטשו (Herbertshöhe) - כיום קוקופו. כלכלת האי התבססה על החקלאות ובעיקר על גידולי קופרה, כותנה, קפה וגומי. המתיישבים הלבנים התגוררו בסמוך לבירת האי ונמנעו מלהיכנס ליערותיו מפחד השבטים המקומיים. ב-11 בספטמבר 1914 התרחש באי אחד מהקרבות הראשונים של מלחמת העולם הראשונה עת שצי אוסטרליה נחת באי וכבש אותו מידי הכוחות הגרמניים. בשנת 1920 הכריז חבר הלאומים כי האי יהפוך לחלק מטריטוריית גינאה החדשה במנדט של אוסטרליה. סמוך לאחר הצטרפות יפן למלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הפציץ חיל האוויר היפני את רבאול והרס את העיר. ב-23 בינואר 1942 נחתו כוחות הצי הקיסרי היפני באי, ובעקבות ניצחונם בקרב רבאול נכבש האי ונותר תחת שלטון יפני עד שנת 1944. היפנים בנו באי בסיס צי גדול אשר שימש כבסיס לנחיתה הכושלת שלהם בפורט מורסבי. חיילי צי ארצות הברית נחתו במערב האי בשנת 1944 והקיפו את הבסיסים היפניים ברבאול מבלי לכבוש אותם. בסיסים אלה פונו על ידי היפנים באוגוסט 1945, במהלך נסיגתם צפונה. באי מתגוררות שתי קבוצות אוכלוסייה מקומיות: הפפואנים המתגוררים באי עשרות אלפי שנים והאוסטרונסיאנים שהגיעו לאי לפני כאלפיים שנים. באי מדוברות עשר שפות פפואניות מקומיות וכ-40 שפות אוסטרונזיות. השפות הרשמיות באי הן אנגלית וטוק פיסין. נכון לשנת 2011 מתגוררים באי 513,926 תושבים. מדיה וקבצים בנושא בריטניה החדשה בוויקישיתוף מפה אתנולוגית - השפות המדוברות בבריטניה החדשה נתוני האי בריטניה החדשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לותר

האם התכוונתם ל... לותר – ממלכי צרפת האנס לותר – פוליטיקאי גרמני מרטין לותר – מייסד הנצרות הפרוטסטנטית לותרניזם – זרם בנצרות הפרוטסטנטית שהחל עם הפילוסופיה הדתית של מרטין לותר מרטין לותר קינג – כומר בפטיסטי אפרו-אמריקאי לוחם למען זכויות של השחורים בארצות הברית וזוכה פרס נובל לשלום סוזנה לותר – שחקנית גרמניה לות'ר (סדרת טלוויזיה) – סדרת מתח בריטית
ג'לאטו

ג'לאטו הוא קינוח איטלקי קפוא עשוי מים וחלב, משולב בטעמים, ממתיקים (סוכר או ממתיק מלאכותי) ומייצבים. מרכיבי הג'לאטו קודם מפוסטרים ולאחר מכן מקוררים ומעורבבים באותה עת כדי לפרק גבישי קרח כשהם נוצרים. בניגוד לגלידה, מערכת המכונות שמכינה את הג'לאטו מכניסה לתוך הג'לאטו כמות אפסית של אוויר, לכן הג'לאטו הוא מוצר דחוס ובעל טעם עז יותר. דבר זה מאפשר לג'לאטו, המבוסס על חלב, להיות דומה בטעמו לגלידת שמנת. ג'לאטו לרוב מוכן מפירות טריים או מוצרים אחרים כמו שוקולד (שוקולד טהור, פתיתי שוקולד, שבבי שוקולד, סוכריות, טראפלס וכדומה), אגוזים, סוכריות קטנות, ממתקים או עוגיות. ג'לאטו המיוצר ממים, בלי מוצרים חלביים, נקרא גם "סורבה". אחוזי השומן האופייניים לג'לאטו נעים בין 2%–8%, תלוי ברכיבים (אגוזים, חלב או שמנת יעלו את אחוזי השומן). הגלידות בסגנון הצפון אמריקאי מכילות אחוזי שומן גבוהים יותר מהג'לאטו, אחוזי השומן בגלידות אלו נעים בין 10%–30% מאחר שמשתמשים בשמנת להכנת הגלידה. בגלידות יוקרתיות משתמשים בכמות גדולה של שמנת, בעוד שבג'לאטו יוקרתי ישולבו מוצרים איכותיים עם החלב, המים או חלב הסויה. בארצות הברית קינוח קפוא צריך להכיל לפחות 10% שומן כדי להיקרא "גלידה" רשמית. בדרך כלל מכינים ג'לאטו מתערובת של: 1⁄2 – 1 ליטר מים. 200 – 600 גרם סוכר. 1⁄2 ק"ג פירות טריים או מוצרים אחרים. 0 – 1⁄2 ליטר חלב. 5 – 25 גרם מייצב. היחס המדויק משתנה, אך עם אותה מטרה לייצר מוצר שהוא רך; לא מוצק ולא נוזלי לאחר ההקפאה. ג'לאטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אירלנד החדשה

אירלנד החדשה (באנגלית: New Ireland - "ניו איירלנד"; בטוק פיסין: Niu Ailan) הוא אי גדול בארכיפלג ביסמרק שבפפואה גינאה החדשה. שטחו של האי 7,404 קמ"ר, ואורכו של קו החוף 808 ק"מ. האי הוא הגדול באיי מחוז אירלנד החדשה של פפואה, והוא ממוקם צפונית מזרחית לאי בריטניה החדשה. בין שני האיים מפרידה תעלת ג'ורג' הקדוש. המרכז המנהלי של האי ממוקם בעיר קאביינג הממוקמת בקצהו הצפוני של האי. אורכו של האי 360 ק"מ ורוחבו נע בין 10 ק"מ ל-40 ק"מ. מרכז האי הררי. הגבוה בפסגות האי היא ההר טארון ברכס האנס מייר, שגובהה 2,379 מטרים. מרבית שטחי האי מכוסים ביער גשם סבוך. האי נמצא צפונית מערבית לים ביסמרק, בין ים זה לבין האוקיינוס השקט. האי יושב לראשונה לפני כ-33,000 שנים על ידי מתיישבים פפואנים מפפואה גינאה החדשה. לפני כ-3,000 שנים התיישבו באי אנשי הלאפיטה. בשנת 1616 הגיעו האירופאים הראשונים לאי - המלחים ההולנדים יאקוב לה מייר ווילם שוטרן. בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-18 ניסה המרקיז דה ריי הצרפתי להקים באי מושבה וקרא לאי "צרפת החדשה". המושבה כשלה וניטשה לאחר זמן קצר ולאחר מות 123 מהמתיישבים. בין השנים 1885–1914 היה האי חלק מהפרוטקטורט הגרמני - גינאה החדשה הגרמנית. האי עצמו נקרא בתקופה זו בשם "נוימקלנבורג" (Neumecklenburg - מקלנבורג החדשה). המתיישבים הגרמנים התפרנסו בעיקר מגידול מטעי דקלים להפקת קופרה. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה עברה השליטה באי לידי מנדט אוסטרלי. בשנת 1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבש האי על ידי הצי הקיסרי היפני אשר בנה בסיס צי גדול בקאביינג. כוחות צי ארצות הברית לא כבשו את האי בשלהי המלחמה, אלא צרו עליו עד כניעת יפן ב-2 בספטמבר 1945. מאפיין תרבותי ייחודי של האי הם פסלי הקולאפ המשמשים בטקסי הלוויה וקבורה. מדיה וקבצים בנושא אירלנד החדשה בוויקישיתוף נתוני האי נתוני האי באתר אוניברסיטת לינקופינג ההיסטוריה של פפואה גינאה החדשה פסל קולאפ, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות אירלנד החדשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יעקב לייזר

רבי יעקב לייזר (כונה: ר' יענקל'ה; ו' בטבת ה'תרס"ז, 23 בדצמבר 1906 – כ"ז בחשון ה'תשנ"ט, 16 בנובמבר 1998) היה האדמו"ר השני מפשעווארסק באנטוורפן. נולד בעיירה רויג שבמערב גליציה (כיום בפולין), לפעסיל תרצה (בת ר' חיים מקאלב) ולדוד יצחק (בן לייבוש) שהיה חסיד שינאווא. לאחר הגיעו למצוות נסע ללמוד בישיבה בדוקלה אצל רבי דוד טעוולי, ולאחר מכן למד אצל רבי חנה האלברשטם מקאלשיץ שאותו החשיב לרבו המובהק. בשנת ה'תר"ץ התארס עם אלטא בינה בתו של רבי משה יצחק גווירצמן מפשעווארסק ונישא לה לאחר כחמש שנים. לאחר אירוסיו התמנה לרב ביאשליסק (מערב גליציה, כיום בפולין), למשך כחמש שנים עד מעט לאחר נישואיו. במלחמת העולם השנייה נשלח לסיביר. כששב לאחר המלחמה לפולין התגורר בברסלוי. לאחר חצי שנה עבר לקרקוב שבה שהה חמיו. בשנת ה'תש"ט עבר עם חמיו לפריז ובשנת תשי"ז עברו לאנטוורפן שבבלגיה. לאחר פטירת חמיו בשנת ה'תשל"ז התמנה לממלא מקומו כאדמו"ר. נפטר בכ"ז בחשוון ה'תשנ"ט ונקבר באוהל חמיו בבית הקברות בהולנד. רבי יענקל'ה התפרסם כמי שהכיר סיפורי חסידים רבים והעבירם בדייקנות. בנו רבי לייבוש לייזר, ממלא מקומו באדמו"רות. בתו רחל טויבא (נפטרה בחייו בתשמ"ג), הייתה אשת רבי ברוך כהנא, האדמו"ר מספינקא - אנטוורפן. בתו שרה חנה פעסיל הייתה אשת רבי משה אהרן רייך, רבה של קהילת "בית משה אהרן" פשעווארסק. אמרי יעקב - על התורה ומועדים יצא לאור על ידי בנו רבי לייבוש, תש"פ זכות אבות - על מועדים ומנהגים כתבי קודש (ד' חלקים) - כתבים. יצא לאור על ידי נכדו הרב נפתלי אלימלך רייך י"ג אורות (שלושה חלקים) - סיפורים שסיפר על צדיקי פולין וגליציה. חלק ראשון בעיקר על בית צאנז. יצא לאור על ידי חתן בנו רבי לייביש, הרב יוסף נפתלי ווגשל "נועם יעקב" חלק א על פרקי אבות יצא לאור תשפ"א על ידי נכדו הרב יוסף צבי בן רבי לייביש רב פשעווארסק במאנסי ארצות הברית כתבה עליו באתר אידישע טעגליכע נייעס יעקב בן דוד יצחק לייזער (1906-1998), דף שער בספרייה הלאומית
אינוקנטיוס הראשון

אִינוֹקֶנְטִיוּס הראשון (בלטינית: Innocentius I; מת ב-12 במרץ 417) היה האפיפיור בין השנים 402 ו-417, וירש את כס האפיפיור מאנסטסיוס הראשון. לפי כותב הביוגרפיה שלו ב"ספר האפיפיורים" ה"ליבר פונטיפיקליס", הוא היה בנו של אדם בשם אינוקנטיוס מאלבנו, אך לפי עדות בן התקופה הירונימוס אביו היה האפיפיור אנסטסיוס. הוא נולד, לפני שאביו נטל על עצמו את נדר הפרישות. כבר עם תחילת כהונתו, הוא נתפס כבורר סמכותי במחלוקות כנסייתיות, הן במזרח והן במערב. בתקופת כהונתו התרחש המצור על רומא בידי אלאריק הוויזיגותי בשנת 408. לפי זוסימוס, היו הרעב והמגפות כה כבדים, שניתנה רשות להקריב קרבנות ולהתפלל לאלוהויות הפגניות של רומא. אינוקנטיוס, מכל מקום, נעדר אז מן העיר בשליחות אל הקיסר הונוריוס ברוונה בזמן ביזת העיר בשנת 410. כקודמיו על כס האפיפיור, עסק גם אינוקנטיוס בניסיונות להרחיב ולהעמיק את שליטת הכס ברומא על-פני כל הנוצרים. הוא נידה מן הכנסייה את ויקטריקיוס מרואן, אקסופריוס מטולוז, אלכסנדר מאנטיוכיה ואחרים, ופעל בעקבות פניותיו של יוחנן כריסוסטומוס כנגד תיאופילוס מאלכסנדריה – פעולות המצביעות על כך שהיו עילות רבות לנידוי. הוא נקט עמדה במחלוקת פלאגיוס, ואישר את החלטות הוויעוד (סינוד) בקרתגו משנת 416 שנשלחו אליו וכתב ברוח זו לאבות הנומידים של ויעוד מילבה שעמם נמנה אוגוסטינוס שפנו אליו. מדיה וקבצים בנושא אינוקנטיוס הראשון בוויקישיתוף אינוקנטיוס הראשון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אינוקנטיוס הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Saint Innocent I | pope".
ארון קבורת אלכסנדר

ארון קבורת אלכסנדר הוא ארון קבורה מאבן המעוטר בגילופי תבליט של אלכסנדר מוקדון. הוא נוצר בסוף המאה ה-4 לפנה"ס. העבודה נשתמרה להפליא ונמצאת, נכון ל-2016, במוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול. ארון קבורת אלכסנדר הוא אחד מארבעה ארונות קבורה מגולפים שנמצאו, בשני זוגות, בחפירות שנערכו על ידי אוסמאן המדי ביי בשנת 1887 בנקרופוליס שליד צידון שבלבנון. תחילה סברו שזהו ארון הקבורה של אבדלונימוס, מלך צידון שמונה על ידי אלכסנדר מיד לאחר קרב איסוס, בשנת 333 לפנה"ס, ומת בשנת 311 לפנה"ס. קרל שפולד הראה בצורה משכנעת שהארון נוצר עוד לפני מותו של אבדלונימוס, בסגנון קלאסי שלא הושפע מעבודותיו של הפסל ליסיפוס. חוקרים אחדים מאמינים עתה כי הארון נוצר עבור מזאוס - מושל בבל באימפריה הפרסית, שנכנע לאלכסנדר אחרי קרב גאוגמלה בשנת 331 לפנה"ס, נשאר בתפקידו, ומת בשנת 328 לפנה"ס. הארון עשוי משיש לבן, בסגנון מקדש יווני. הגילופים באחד הצדדים מתארים את אלכסנדר, רכוב על סוסו בוקפאלוס, נלחם בפרסים בקרב איסוס. פולקמאר פון גרייב טען כי יש להשוות את הארון לפסיפס אלכסנדר שהתגלה בפומפיי. לדעתו, האיקונוגרפיה של שניהם נובעת ממקור משותף. הצד השני של הארון מציג את אלכסנדר צד אריות עם מקדונים ופרסים. מדיה וקבצים בנושא ארון קבורת אלכסנדר בוויקישיתוף ‏ ?Mazaeus or Abdalonymus(הקישור אינו פעיל) מאת דפנוס קליאס, 22 בינואר 2010, באתר ancientsites.com. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התנוונות משולבת סאב-אקוטית של חוט השדרה

התנוונת משולבת סאב אקוטית של חוט השדרה (אנגלית: Subacute Combined Degeneration of Spinal Cord) מצב רפואי המתייחס לניוון העמודות הצידיות והאחוריות בחוט השדרה, לרוב כתוצאה ממחסור בוויטמין B12, ולעיתים פחות שכיחות כתוצאה ממחסור בוויטמין E או באטקסיה על שם פרידריך. ממצאים פתולוגיים של מחלה זו כוללים אזורים של אובדן מעטפת המיאלין בעמודות אלו. החולים מציגים תמונה קלינית הכוללת חולשה ברגליים, בגו, תחושת נימול ועקצוץ שמחמירות פרוגרסיבית. הסימנים ההתחלתיים כוללים תחושת בגפיים הדיסטליות (כגון, כף היד והרגל), ולאחר מכן התפתחות של שיתוק מוטורי עם אטקסיה. שינויי ראיה ושינויים במצב המנטלי יכולים להתרחש גם הם- שינויי ראיה יכולים לכלול אטרופיה של עצב הראיה וסקוטומה (ליקוי בשדה הראיה המרכזי). שיתוק ספסטי יכול להתפתח עם הזמן, ותחושות מהמערכת הסנסורית כגון תחושות טמפרטורה, ויברציה ומגע נעלמות עם הזמן. סימן בבינסקי חיובי לעיתים נראה במהלך ביצוע בדיקה נוירולוגית. מחסור ממושך בוויטמין B12 עלול להוביל לנזק לא הפיך למערכת העצבים. בבדיקות מעבדה בחלק מן המקרים קיימת אנמיה מגלובלסטית. רמת ויטמין B12 היא נמוכה. אם הסיבה למחסור בוויטמין B12 היא מחלות הקשורות לספיגת ויטמין זה מהמעיים, הרי שמבחן שילינג הוא פתולוגי. בדיקות אלקטרופיזיולוגיות מצביעות על מעורבות של עצבים פריפריים, ובדיקת פוטנציאלים מעוררים evoked potentials יכולות להראות אבנורמליות המצביעה על מעורבות של עמודות אחוריות בחוט השדרה. MRI הנעשה לחוט השדרה יכול להראות תמונה אבנורמלית של עמודות אחוריות בחוט השדרה. הטיפול יתבצע על ידי מתן ויטמין B12 על ידי זריקה תוך שרירית פעם ביום למשך שבועיים, ולאחר מכן אחת לשבוע למשך חודשיים ולאחר מכן מדי חודש. אצל מטופל הסובל מחוסר משולב בוויטמין B12 וחומצה פולית, יש לטפל ראשית במחסור הנובע כתוצאה מ-B12, על מנת להימנע מזירוז תהליך של מחלה זו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.