ניב (ביטוי)

המונח "ביטוי" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו ביטוי (פירושונים). ניב או מטבע לשון או ביטוי הוא צירוף מילים בעל משמעות מיוחדת, שונה מזו המתקבלת באופן מילולי מהמילים המרכיבות אותו. לדוגמה, הביטוי בעברית "לא דובים ולא יער" שמשמעותו "לא היה ולא נברא" – אדם שמכיר רק את המילים דובים ויער לא יוכל להבין מכך את משמעות הביטוי. ביטויים משמשים פעמים רבות כדרך התבטאות רחבה ועשירה יותר אשר נדרשת בכדי לתאר באופן המיטבי מצבים מורכבים ושונים מהרגיל. לעיתים נשחק ביטוי והופך לקלישאה. לכל שפה ישנו אוסף הביטויים שלה, שמקורו ברקע התרבותי של דובריה. ביטויים מסוימים מתקיימים בשפות רבות. לעיתים מובאים ביטויים בשפת המקור שלהם, השונה משפתו של הדובר. בקרב דוברי שפות אירופיות נפוצים ביטויים בלטינית. בקרב דוברי עברית רווחים ביטויים בארמית, בערבית וביידיש. פעמים רבות בנוי הביטוי מדימוי, למשל: חשוב כקליפת השום; לתיאור דבר שאינו חשוב כלל. גם קרנף עיוור יכול להבדיל בין חיטה לשעורה. מעניין כשלג דאשתקד; לתיאור נושא שהעניין בו חלף לפני זמן רב. ניב צומח על רקע תרבותי וסביבתי מסוים, ולעיתים ממשיך להתקיים גם לאחר שרקע זה נעלם. דוגמה בת זמננו לכך היא הביטוי "נפל האסימון", שמקורו בתקופה שבה הפעלת טלפון ציבורי נעשתה באמצעות אסימון, תקופה שהסתיימה בשלהי המאה העשרים. מרחק רב מדי מהרקע שעליו צמח הניב עלול לגרום לשימוש משובש בו. ביטוי שמשובש תדיר הוא "לבור את הבר מן התבן", ביטוי שמקורו בתהליך עיבוד התבואה, ומשמעותו הפרדת העיקר (הבר, גרגרי התבואה) מן הטפל (התבן). מרבית דוברי עברית לא עסקו מעולם בתהליך זה ולא ראו אותו, ולכן נפוצה הצורה המשובשת "לבור את המוץ מן התבן" שבה המוץ והתבן הם מרכיבים טפלים של התבואה. ביטויים נוצרים בנסיבות מגוונות, ובהן: תיאור של אירוע היסטורי: "משכמו ומעלה", "נחבא אל הכלים" ו"הגם שאול בנביאים", שמקורם בתנ"ך. מיתולוגיה: עבודה סיזיפית – עבודה מפרכת ואינסופית ללא תכלית. סוס טרויאני – דבר הנראה תמים אך בפועל מזיק, ולמעשה מתגלה מאוחר מדי, לאחר שהנזק כבר נגרם. הביטוי נאמר על ידי אדם מסוים, והוא מאומץ על ידי הכלל כביטוי המבטא עניין בתמציתיות: "נקמת דם ילד קטן עוד לא ברא השטן" שיצר ביאליק בשירו "על השחיטה". "צריבה תודעתית" שיצר הרמטכ"ל משה יעלון. "העיניים של המדינה", שאמר בני מסס – לוחם חטיבת גולני במלחמת יום הכיפורים. הביטוי מופיע ביצירה, כגון סרט קולנוע, מחזה או מופע בידור: "אתה הבנת את זה, ברוך?", שמקורו במופע של להקת "הגשש החיוור". "מחר יהיה יום חדש" – משפט הסיום של הסרט "חלף עם הרוח". "בשביל כבוד צריך לעבוד" – דבריו של גיבור המחזמר "קזבלן". "סדר לי ת'בחור" – משפטו של עוזי כהן ב"ארץ נהדרת". משלים: "שירות דוב" "חלק הארי". "טול קורה מבין עיניך": אמירה למי שמתלונן על פגם בחברו, בעוד שהפגם בו עצמו גדול יותר. (מהגמרא, (ערכין ט"ז:), הברית החדשה (הבשורה על פי מתי), ועוד) מתחיל באמירה "טול קיסם מבין שיניך", הנענית בביטוי זה (במקור, המשל עוסק באי-נכונות לקבל ביקורת; המשמעות המודרנית של הניב כמעט הפוכה, ופוסלת את הביקורת). לעיתים קשה להתחקות אחר הדרך שבה נוצר ניב מסוים. ראו, למשל, הניסיון לקבוע את מקורו של הביטוי "פעם שלישית גלידה". פעמים רבות מורכב הביטוי מאזכור של ארץ מסוימת או עיר מסוימת, שמאפיין כלשהו המיוחס לה משתקף בביטוי. דוגמאות: זה סינית בשבילי: ביטוי שאומרו מתכוון לציין כי הנאמר (או הנכתב) כלל אינו מובן לו. זו דרך עדינה לומר: "לא הבנתי כלום". ביטוי דומה מופיע בשפות שונות, אלא שבכל ארץ "השפה הלא מובנת" שמשמשת כמטאפורה היא שונה – הביטוי המקביל בצרפתית, למשל, הוא C’est de l’hébreu, שפירושו: "זו עברית" החלום האמריקאי: מושג המתאר חיים של עושר, הצלחה וסיפוק הנמצאים כביכול בהישג ידם של תושבי ארצות הברית. החלום האמריקאי מתקשר לתדמית של ארצות הברית כ"ארץ האפשרויות הבלתי מוגבלות". לסוגי מזון רבים ניתן כינוי המייחס אותם לארץ מסוימת. כך הם תרנגול הודו (הקרוי באנגלית turkey – טורקי), קפה טורקי (הקרוי ביוון "קפה יווני"), בייגל אמריקאי (שהאמריקאים מכנים דווקא Jewish bagel – בייגל יהודי), גבינה בולגרית, פיתה עיראקית ורבים אחרים. לעיתים נוצר ביטוי כזה על-שם ארץ מוצאו של האדם שבעקבות פועלו נוצר הביטוי. דוגמאות: פתיחה ספרדית: אחד ממהלכי הפתיחה המקובלים במשחק השחמט. מקור הכינוי במוצאו של שחקן השחמט הספרדי רוי לופס דה סגורה. כתיב פולני: שיטה לכתיבת נוסחאות מתמטיות ולהצרנת ביטויים לוגיים, שפותחה על ידי הלוגיקן הפולני יאן לוקשייביץ, ונקראה "כתיב פולני" על שמו. "להרוג טורקי ולנוח": ביטוי שמשמעו להתקדם לאט, שלב אחרי שלב, בביצוע משימה. מקור הביטוי בבדיחה: בני, במלחמה אל תתאמץ יותר מדי. תהרוג טורקי ואז תנוח -ואם טורקי יבוא ויהרוג אותי כשאני נח? למה שיעשה את זה? מה יש לו נגדך? ביטויים רבים קשורים בשמות אישים – דמויות היסטוריות, מיתולוגיות או בדיוניות. דוגמאות: אהבה אפלטונית: יחסי חיבה ורעות זוגיים נטולי כל מרכיב מיני. ביצת קולומבוס: רעיון מקורי ושובר-מוסכמות המביא לפתרונה של בעיה. דון קישוטיות: התנהגות הכוללת ניסיון לבצע פעולות בלתי אפשריות למען אמונה תמימה כלשהי. עקב אכילס: נקודת חולשה, לרוב אצל מי שנראה על פניו חזק וחסין. לא רק השפה התקנית עשירה בביטויים. נוסף לאלה, קיים הניב הדיבורי (קולוקיאלי) וגם לסלנג ביטויים משלו. טרנטה דה-לוקס: תיאור מכונית הנוסעת חרף היותה גרוטאה. "חבל על הזמן": ביטוי שמתייחס לחוסר היכולת לתאר את מעלותיו של דבר מה, מפאת היותו משובח ביותר – ניסיון לתאר אותו יהיה בזבוז זמן. שק לי בתחת ולך תזדיין הם דוגמה לביטויי סירוב בסלנג, הנחשבים לניבול פה. "קפוץ לי" הוא ביטוי חריף פחות להעברת מסר דומה. מספר ירוק: כינוי לרישיון להפעלת מונית. "פרה פרה" – ביטוי שמשמעותו שלב אחרי שלב, צורה מצונזרת של הביטוי "פרה פרה נדפוק את כל העדר". לעיתים מלווה מחווה גופנית את אמירתו של הביטוי. את הביטוי "למה, מי מת?" נהוג ללוות בהושטת היד קדימה תוך כדי סיבובה של כף היד ב-180 מעלות, כך שתפנה כלפי מעלה. ביטויים מסוימים מלווים באצבע משולשת. רשימת ניבים ספר הביטויים המקיף יעקב יגר, מטאפורה דימוי וניב (דיונים בפרקי לשון), הוצאת ספרים מ. ניומן בע"מ, חיפה, תשל"ד (1973) טוביה כהן, ניבון עברי חדש, הוצאת יבנה, 1999. שלמה הרמתי, ניבים מספרים, הוצאת עמיחי, 1979. רוביק רוזנטל, מילון הצירופים, הוצאת כתר, 2009. נפתלי ארבל, ספר הניבים הגדול, הוצאת booksrus – ספרים זה אנחנו, 2009. נחום רקובר, ניבי תלמוד, ספריית המשפט העברי, תשנ"א 1990 מבחר ניבים עבריים – פירושיהם ודוגמאות לצידם מבחר ניבים עבריים באתר של שלום נוי רוביק רוזנטל, החמור והחרובים, באתר nrg‏, 26 באוקטובר 2001, מאמר על ניבים שרה ליפקין; ניני גוטספלד-מנוח, ניבון: מילון ניבים, באתר מט"ח ויקי-מילון של ניבים ראשי תיבות של ביטויים בעברית רוביק רוזנטל, לא העלה על בדל שפתיו – צירופי לשון משובשים באתר הזירה הלשונית פרק 32 – דברי הימים: החוגר מתהולל ויוצא מהאף – על ביטויים וניבים מהמקרא. חלק א' בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס פרק 34 – דברי הימים: החוגר מתהולל ויוצא מהאף – על ביטויים וניבים מהמקרא. חלק ב' בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס ניבים, דף שער בספרייה הלאומית רוביק רוזנטל, חדוות הלשון – שיחות על העברית הישראלית, תל אביב תשס"ד, עמ' 102–103.