רייכסמארק

רַייכְסְמָארְק (בגרמנית: Reichsmark; סימול: ℛℳ ; מילולית: מרק הרייך) היה המטבע של גרמניה בין 1924 ועד 1948. הוא שימש את גרמניה תחת רפובליקת ויימאר וגם תחת השלטון הנאצי בגרמניה. באזורי הכיבוש בגרמניה הרייכסמארק היה עדיין בשימוש עד כניסתם של המארק הגרמני (במערב גרמניה), המארק המזרח גרמני (במזרח גרמניה), הרובל הסובייטי (במחוז קלינינגרד) והזלוטי (ברובה של שלזיה, בחלקה המזרחי של ברנדנבורג, בפומרניה, ובמזרח פרוסיה) לתוקף ביוני 1948. רייכסמרק אחד חולק ל-100 רייכספפניג (Reichspfennig). הרייכסמרק נוצר ב-30 באוגוסט 1924 על מנת לייצב את המטבע ולעצור את ההיפר-אינפלציה בגרמניה בשנים 1922–1923 על ידי הממונה על המטבע היילמאר שאכט, נשיא הרפובליקה גוסטב שטרזמן ושר הכלכלה האנס לותר. יחס ההמרה היה רייכסמרק אחד = טריליון (12‏10) פפירמרק (שטרות מרק). בעוד המרק הישן איבד את בסיסו בתקן הזהב עקב כיבוש חבל הרוהר על ידי צרפת, התמוטטות הכלכלה הגרמנית והדפסה בלתי מבוקרת של שטרות, גוּבָּה הרייכסמרק חדש באמצעות נדל"ן של קרקעות חקלאיות שהיוו ערבויות בידי בנק ייעודי, ה"רנטה בנק", בתמורה למשכנתא שהעניק לבעליהן. מנגנון זה איפשר לייצב את הרייכסמרק על יחס המרה של 4.2 רייכסמרק לדולר אמריקני, כפי שהיה המצב לפני האצת האינפלציה. המטבע הוחלף לאחר שימוש קצר-ימים ב-Rentenmark שגובה בסחורות ומוצרי מזון והתקיים בין ה-15 בנובמבר 1923 לסוף 1924. על מנת להחזיר את היחס בין הכסף שבמחזור להון הריאלי, הוטלו מיסים על בעלי ההון ועל השכירים והוקשחה מדיניות האשראי הליברלית-מדי, במקביל הגיעה ממשלת הרפובליקה להסכמים בנוגע לפריסת חובות הפיצויים שהיה על גרמניה לשלם לארצות הברית, בלגיה וצרפת עקב מלחמת העולם הראשונה ("תוכנית דוז"). במהלך מלחמת העולם השנייה הציגה גרמניה הנאצית לוח המרה קבוע בין הרייכסמרק למטבעות אחרים, שיאפשר לגרמניה יתרון כלכלי מובנה וישפר את מעמדה של כלכלת גרמניה הנאצית. הרייכסמרק שימש כהילך חוקי בשטחים אותם כבשה גרמניה הנאצית ומדינות החסות בשטח הכיבוש הנאצי שלה, בנוסף למטבע המקומי. לאחר הכנעת גרמניה הנאצית המשיך הרייכסמרק לשמש כהילך חוקי הן באזורי הכיבוש של ארצות הברית ובריטניה (שהפך למערב גרמניה) והן באזור הכיבוש של ברית המועצות (שהפך למזרח גרמניה) עקב תוכנית מורגנטאו שמנעה כל צעד שינוי שמטרתו שיקום גרמניה. שטרות חדשים של רייכסמרק הודפסו ומטבעות נטבעו עד 1948. ביוני 1948 הוחלף הרייכסמרק במארק גרמני במערב ובמארק מזרח גרמני ("אוסטמרק") במזרח. ב-1924 הוטבעו מטבעות בערכים של 1, 2, 5, 10 ו-50 פפניג ו-1 ו-3 מרק. מטבעות ה-1 ו-2 פפניג הוטבעו בארד, שאר מטבעות הפפניג הוטבעו בסגסוגת ארד-אלומיניום, מטבעות המרק הוטבעו בכסף. ב-1925 הוכנסו למחזור מטבעות כסף של 2 ו-5 מרק. ב-1927 הוכנס למחזור מטבע ניקל של חצי-מרק. ב-1932, בניסיון כושל לעצור את האינפלציה הוכנסו למחזור בהוראת קנצלר גרמניה היינריך ברינינג מטבעות בני 4 פפניג במקום 5. כן הופסקה הטבעת מטבעות כסף והם הוחלפו על ידי מטבעות ניקל, דבר שהקל על זיוף כסף. כן התרבו שגיאות-הטבעה גם במטבעות הרשמיים, דבר שטישטש עוד יותר את ההבדל בין מטבעות רשמיים למזויפים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחלפו מטבעות הארד והאלומיניום במטבעות אבץ ואבץ-אלומיניום. מאז 1936 ואילך כללו כל המטבעות שהוטבעו את סמל צלב הקרס. לאחר המלחמה הוטבעו על ידי בעלות הברית מטבעות דומים מאוד בעיצובם, שרק צלב הקרס הוסר מהם. השטרות הודפסו על ידי הרייכסבנק (הבנק המרכזי של גרמניה והבנקים המרכזיים של בוואריה, באדן וסקסוניה. ערכי השטרות ב-1924 היו 10, 20, 50, 100 ו-1,000. ב-1942 הודפס שטר של 5 רייכסמרק. שלטונות בעלות הברית הדפיסו שטרות בערכים של חצי, 1, 5,10, 20, 50, 100 ו-1,000 מרק (לא "רייכסמרק"), הגורם המנפיק שהודפס על השטרות היה Alliierte Militärbehörde (השלטון הצבאי של בעלות הברית). הרייכסמרק היה הילך חוקי באזורי הכיבוש. מטבעות ושטרות הופקו על ידי Reichskreditkassen (אשראי-הכספים של הרייך). הרייכסמרק שימש יחד עם הכסף המקומי, ששערו מול הרייכסמרק היה קבוע. בשנים 1942-1994 הופקו שטרות מרק צבאי ומטבעות פפניג צבאי, כאשר בתחילה הוגדר שפפניג צבאי שווה פי 10 מערכו הנקוב. לאחר כיבוש גרמניה על ידי בעלות הברית, הודפסו עבור הכוחות שטרות רייכסמרק לשימושם באזורי גרמניה. סוג ייחודי של שטרות (lagergeld "כסף מחנה") הופק לשימושם של אסירים (בעלי זכויות) במחנות שבויים ומחנות ריכוז והיה בעל תוקף אך ורק בתחומי המחנה. מדיה וקבצים בנושא רייכסמארק בוויקישיתוף האינפלציה בגרמניה בשנות העשרים והרנטמרק מטבעות גרמניה הנאצית מטבעות רפובליקת ויימאר מטבעות הרייך השלישי שורשי הרוע: עליית היטלר על כסף המחנות