laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קיסטון ריט

קיסטון ריט בע"מ, המוכרת בשם קרן קיסטון, היא חברה ציבורית ישראלית שהוקמה ב-2019 ועוסקת בהחזקות והשקעות בחברות מתחומי התשתית, ההתפלה, האנרגיה, התחבורה, והתקשורת. החברה נוסדה בפברואר 2019, על-ידי רוני בירם (יו"ר הדירקטוריון), ד"ר נבות בר (מנכ"ל ודירקטור) וד"ר גיל דויטש. מטה החברה שוכן במגדל השחר בגבעתיים. ביוני 2021 נרשמו מניות החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. רכישת כ-34% מתחנת הכוח IPM בבאר טוביה. רכישת האחזקות בחברת "המפעיל", המפעילה את כביש 6 ומנהרות הכרמל. רכישת 50% ממתקן התפלה אשקלון. שותפות בתחנת הכוח רמת חובב ובתחנת הכוח חגית המהווה החזקה של 16.3% בכל אחת מהתחנות. רכישת כ-30% בחברת סינטוריון (Cinturion), העוסקת במיזם להקמת סיבים אופטיים בין הודו לאירופה רכישת השליטה בחברת סאנפלאואר השקעות מתחדשות והפיכתה לזרוע ההשקעות בתחום האנרגיה המתחדשת. רכישת 30% בחברת Eranovum e-Mobility הספרדית, המקימה עמדות טעינה לרכב חשמלי בספרד. רכישת 60% ממניות אגד בידי שותפות של קרן קיסטון (כ-80%) וקרן המורים והגננות (כ-20%), תמורת כ-2.961 מיליארד ש"ח. באוקטובר 2022 שני בעלי העניין הגדולים הם קופות הגמל של בית ההשקעות אלטשולר שחם (18.94%) וקופות הגמל של מנורה מבטחים החזקות (9.92%). המייסדים, רוני בירם וגיל דויטש מחזיקים 6.04% כל אחד. אתר האינטרנט הרשמי של קיסטון ריט קיסטון ריט בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב קיסטון ריט בע"מ, באתר "מאיה" קיסטון ריט בע"מ, באתר ביזפורטל קיסטון ריט בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. צוות הקרן, באתר של קרן קיסטון נכסים, באתר של קרן קיסטון אמיר פרגר, רכישת השליטה בתחנת הכוח בבאר טוביה הכפילה את היקף הנכסים של קיסטון, באתר כלכליסט, 24 במאי 2022 עומרי כהן, ‏קרן קיסטון רכשה את החזקות אלון בקבוצת המפעיל של כביש 6 לפי שווי של כחצי מיליארד שקל, באתר גלובס, 16 במאי 2019 עומרי כהן, ‏קרן קיסטון תשלם 250 מיליון שקל עבור 50% ממתקן ההתפלה באשקלון, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2020 אתר האינטרנט הרשמי של Cinturion אתר האינטרנט הרשמי של סאנפלאואר השקעות מתחדשות השלמת עסקה לרכישת מניות החברה, באתר "מאיה", 27 באפריל 2021 אתר האינטרנט הרשמי של Eranovum איתי פת-יה, קיסטון קונה 30% מחברת הטענה לרכב חשמלי בספרד ב-11.5 מ' יורו, באתר ביזפורטל, 20 במרץ 2022 רועי רובינשטיין, הושלמה רכישת אגד לפי שווי של כמעט 5 מיליארד שקל, באתר ynet, 3 באוקטובר 2022
קרוג

קרוג הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אוגוסט קרוג (Krogh) - פיזיולוג וזואולוג דני עקרון קרוג – עקרון המבוסס על רעיון של הפיזיולוג הדני אוגוסט קרוג ג'וליוס קרוג (Krug) - פוליטיקאי אמריקאי האנה קרוג סונדבו (Krogh) - זמרת ושחקנית נורווגית וילהלם טראוגוט קרוג (Krug) - פילוסוף גרמני נוצרי, מחבר פורה ותומך באמנציפציה ליהודים מיכאל קרוג – זמר-יוצר ומשורר סובייטי ורוסי קרוג – דמות ב"מסע בין כוכבים" 2K11 קרוג – סוללת טילי קרקע-אוויר סובייטית ניידת לטווח ארוך קרוגר
וילהלם טראוגוט קרוג

וילהלם טראוגוט קרוג (בגרמנית: Wilhelm Traugott Krug; ‏22 ביוני 1770, רדיס (אנ') ליד ויטנברג, פרוסיה – 12 בינואר 1842, לייפציג) היה פילוסוף גרמני נוצרי, מחבר פורה ותומך באמנציפציה ליהודים. פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת פרנקפורט שעל האודר (גר')‏ (1801–1804) ויורשו של עמנואל קאנט באוניברסיטת קניגסברג (אנ'). מדיה וקבצים בנושא וילהלם טראוגוט קרוג בוויקישיתוף וילהלם טראוגוט קרוג, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה גוטהרד דויטש וש' מנהיימר, ‏"קרוג, וילהלם טראוגוט", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קנו (אורגון)

קנו (באנגלית: Keno) הוא יישוב לצורכי מפקד אוכלוסין בדרום מחוז קלאמת שבדרום אורגון בארצות הברית. קנו שוכנת בגובה 1,252 מטרים מעל גובה פני הים, דרומית-מערבית לקלאמת פולס על הנהר קלאמת סמוך לכביש 66 (אנ') של אורגון. האוכלוסייה הייתה 1,980 תושבים במפקד האוכלוסין של 2020. העיירה קנו קרויה כביכול על שם כלב הראשון של מנהל הדואר. היא נקראה בעבר ויטלס פרי (Whittles Ferry) ופלוונה (Plevna). סניף הדואר בקנו הוקם בשנת 1887. הקיץ באזור חמים (אך לא חם) ויבש, ללא טמפרטורות חודשיות ממוצעות מעל 29 מעלות צלזיוס. על פי מערכת סיווג האקלים של קפן, לקנו יש אקלים יבשתי לח, קוד "Dsb" במפות האקלים. Keno, Oregon – City Data Keno – Discover Klamath ריכוזי אוכלוסייה או קהילות – בארצות הברית, המוגדרים על ידי לשכת מפקד האוכלוסין כחסרי שלטון מקומי עצמאי (unincorporated), המשמשים לצורכי מפקד אוכלוסין, כלומר למטרות סטטיסטיות Keno, Oregon "KENO, OR (354403". Western Regional Climate Center.
ליסה פרנקנשטיין

ליסה פרנקנשטיין (באנגלית: Lisa Frankenstein) הוא סרט קומדיית אימה (אנ') אמריקאית המבוסס באופן רופף על הספר "פרנקנשטיין" מאת מרי שלי. את הסרט כתבה דיאבלו קודי וביימה זלדה ויליאמס, שזהו לה פרויקט ביכוריה כבמאית; ומככבים בו קתרין ניוטון וקול ספראוס בתפקידים הראשיים. הסרט עלה לאקרנים ב-9 בפברואר 2024, תחת הפצתה של "Focus Features". בשנת 1989, במהלך סופת ברקים, תלמידת תיכון מנודה ודחויה-חברתית בשם ליסה מפיחה בטעות חיים בגופתו של נער ויקטוריאני נאה. לאחר מכן, מנסה ליסה להפוך את הנער לגבר חלומותיה באמצעות מיטת שיזוף שבורה במוסך שלה. קתרין ניוטון – ליסה פרנקנשטיין קול ספראוס - היצור ליזה סובראנו – טאפי קארלה גוג'ינו ג'ו קרסט הנרי אייקנברי ב-29 ביוני 2022, נמסר על פיתוחו של סרט קומדיית אימה, אשר ישאב השראה מעלילת הרומן "פרנקנשטיין" ושעל כתיבתו שקדה התסריטאית והמפיקה דיאבלו קודי. עוד נמסר כי את הסרט תביים זלדה ויליאמס, שזהו לה פרויקט ביכורים כבמאית, ובו יככבו קתרין ניוטון וקול ספראוס. ב-11 באוגוסט 2022, נמסר על ליהוקם של ליזה סובראנו, קארלה גוג'ינו, ג'ו קרסט והנרי אייקנברי לצוות השחקנים של הסרט. צילומי הסרט החלו בניו אורלינס ב-8 באוגוסט 2022, ונמשכו עד ל-26 בספטמבר. "ליסה פרנקנשטיין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ליסה פרנקנשטיין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ליסה פרנקנשטיין", באתר Metacritic (באנגלית) "ליסה פרנקנשטיין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Justin Kroll, Cole Sprouse And Kathryn Newton To Star In Diablo Cody-Scripted ‘Lisa Frankenstein’ For Focus Features, Deadline, ‏June 29, 2022 Matt Grobar, ‘Lisa Frankenstein’: Carla Gugino, Liza Soberano, Joe Chrest & Henry Eikenberry Board Zelda Williams’ Horror-Comedy For Focus Features, Deadline, ‏August 11, 2022 Romanchick, Shane (August 8, 2022). "Zelda Williams' Directorial Debut Lisa Frankenstein Begins Filming". Collider. Jeremy Dick, Zelda Williams Wraps Filming on First Feature Film Lisa Frankenstein, MovieWeb, ‏September 26, 2022
ניתוח PEST

ניתוח PEST (Political - פוליטי, Economic - כלכלי, Socio-cultural - חברתי-תרבותי, Technological - טכנולוגי) הוא כלי ניהולי המאפשר לארגון לבצע הערכה של גורמים סביבתיים המשפיעים על תהליכיו האסטרטגיים של הארגון. השימוש במודל מאפשר לארגון למצוא דרכים להגדיל את חלקו בתחרות בשוק. PEST מאפשר להבין צמיחה או ירידה בשוק, מיקום עסקי של הארגון, פוטנציאל עסקי וכיוון לפעילות. ניתוח PEST פותח בשנת 1967 על ידי פרנסיס אגוילאר (אנ') שטענה שחברות חייבות לסרוק את הקטגוריות הכלכליות, הטכניות, הפוליטיות והחברתיות (PEST) שעשויות להשפיע על האסטרטגיה, והגדירה סריקה סביבתית כ"סריקת מידע על אירועים ומערכות יחסים בסביבה החיצונית של החברה, שהידע עליהן יסייע להנהלה במשימתה להתוות את דרך הפעולה העתידית של החברה. ניתוח PEST הבסיסי כולל ארבעה גורמים: פוליטי - ניתוח האופן שבו הממשלה מתערבת בשוק הרלוונטי. ספציפית, לגורמים פוליטיים יש תחומים הכוללים מדיניות מס, דיני עבודה, דיני איכות הסביבה, הגבלות סחר, תעריפים ויציבות פוליטית. גורמים פוליטיים עשויים לכלול גם סחורות ושירותים שהממשלה שואפת לספק או להיות מסופקים (סחורות ראויות) וכאלה שהממשלה לא רוצה שיסופקו (סחורות חסרות או רעות). יתר על כן, לממשלות יש השפעה רבה על הבריאות, החינוך והתשתית של המדינה. כלכלי - ניתוח ההיבטים הכלכליים כגון צמיחה כלכלית, שערי חליפין, שיעור האינפלציה ושיעורי הריבית. גורמים אלו יכולים להשפיע באופן דרסטי על אופן פעולתו של העסק. לדוגמה, שיעורי הריבית משפיעים על עלות ההון של החברה ולכן באיזו מידה העסק גדל ומתרחב. חברתי-תרבותי - ניתוח גורמים חברתיים הכוללים את ההיבטים התרבותיים ותודעת הבריאות, שיעור גידול האוכלוסייה, התפלגות גילאים, עמדות קריירה ודגש על בטיחות. מגמות בגורמים חברתיים משפיעות על הביקוש למוצרי החברה ועל אופן פעולתה של החברה. לדוגמה, הזדקנות האוכלוסייה עשויה לרמוז על כוח עבודה קטן (ובכך להגדיל את עלות העבודה). יתרה מכך, חברות עשויות לשנות אסטרטגיות ניהול שונות כדי להסתגל למגמות חברתיות שנגרמות מכך (כגון גיוס עובדים מבוגרים). טכנולוגי - ניתוח הגורמים הטכנולוגיים שכוללים פעילות מחקר ופיתוח, אוטומציה, תמריצים טכנולוגיים וקצב השינוי הטכנולוגי. אלו יכולים לקבוע חסמי כניסה, מינימום רמת ייצור יעילה ולהשפיע על החלטות מיקור חוץ. יתר על כן, שינויים טכנולוגיים ישפיעו על העלויות, האיכות ויובילו לחדשנות. הסבר על מודל (Pest (P.E.S.T מודל PEST באתר InsideOut
מוהאג'ר 6

מוהאג'ר 6 (בפרסית: پهپاد مهاجر-6) הוא כטב"ם איראני לתצפית, הכוונה ותקיפה. הכטב"ם נושא חימוש מונחה. המוהאג'ר 6 נכנס לייצור סדרתי בפברואר 2018 והוא עשוי מחומרים מורכבים כמו כטב"מים אחרים מסוג מוהאג'ר. לפי הדיווחים, הכטב"ם שימש נגד קבוצת הטרור הסלפית-ג'יהאדיסטית ג'איש אל-עדל הפועלת באזורים הדרומיים של איראן. נראה שכמה כטב"מים מסוג זה ממוקמים באי קשם. ביולי 2019, איראן השתמשה במוהאג'ר 6 נגד חמושים של מפלגת החיים החופשיים של כורדיסטן. מוהאג'ר 6 שימש את הכוחות הרוסיים כדי להנחות מל"טים מתאבדים מסוג שאהד 136 למטרותיהם באזור אודסה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. למוהאג'ר 6 במשקל 600 קילוגרם יש זמן שהייה באוויר של עד 12 שעות עד למרחק של 2,000 קילומטר ולגובה של עד 18,000 רגל, הוא באורך 5 וחצי מטר ומוטת הכנפיים שלו באורך 10 מטר. הכטב"ם ממריא ונוחת על גבי מסלול טיסה. הוא מצויד במצלמה אופטית או אינפרא אדום. ניתן להרכיב מתחת לכנפיים 4 טילים מונחים ועוד 2 מתחת לגוף הכטב"ם. באפשרותו לשאת מספר סוגי חימוש: פצצה מונחת לייזר מדגם קאהם וטיל מונחה אינפרא אדום מדגם אלמס המבוסס על הטיל הישראלי גיל שהונדס לאחור. מדיה וקבצים בנושא מוהאג'ר 6 בוויקישיתוף המל"טים המתאבדים של איראן באים להציל את המלחמה של פוטין, באתר כלכליסט, ‏30 בספטמבר 2022 Binnie, Jeremy (7 בפברואר 2018). "Iran's Mohajer 6 armed UAV goes into production". Jane's Information Group. אורכב מ-המקור ב-2018-07-16. {{cite news}}: (עזרה) 'Mohajer-6 UAV' : Powerful tactical reconnaissance and combat drone, iranpress.com (באנגלית) "Iran Relocates Radar and Expands UAV Airfield on Qeshm". bellingcat. 13 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Iran says it used new IRGC drone unit to attack Kurdish dissidents". Jerusalem Post. Sebastien Roblin, Getting Familiar with Iran’s Unmanned Combat Air Vehicles, The National Interest, ‏22 בנובמבר 2021 (באנגלית) חודרים ביצורים ומגיעים מטהראן לת"א: כך נראה "צבא המל"טים" של איראן, באתר וואלה!, ‏16 במרץ 2022
יחד לתמיד

"יחד לתמיד" הוא אלבום האולפן השני של הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית. את האלבום הוציאה לאור בספטמבר 1968 חברת התקליטים "התקליט חיפה". השיר היחידי שנכנס למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל הוא "יחד לתמיד", הסינגל המוביל של האלבום, שהגיע בשיאו למקום הרביעי. דוד קריבושי ביצע את הפקת כל רצועותיו. יחד לתמיד באתר סטריאו ומונו
עונת 1972 בגביע קוראץ'

גביע קוראץ' 1972 היה המהדורה הראשונה של התחרות של פיב"א לאלופות ומחזיקות גביע אירופיות, שהתנהלה בין 4 בינואר ל-7 במרץ 1972. 8 קבוצות השתתפו בתחרות. לוקומוטיבה זאגרב ניצחה את אוקק בלגרד (שתיהן מיוגוסלביה) בגמר בן שני משחקים והפכה לאלופה הראשונה של התחרות.
יחד לתמיד (שיר)

יחד לתמיד הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1968 חברת התקליטים "התקליט חיפה", והוא נכלל כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השלישי של הצמד, "יחד לתמיד". השיר נכתב והולחן על ידי אהוד מנור ונורית הירש והופק על ידי דוד קריבושי. מתאר את אהבתם הכבירה של אילנית ושל שלמה צח. שלושת בתיו מחולקים לשניים: החלקים הראשונים מושרים על ידי אילנית, שמדגישה כי "הוא" (צח) שלה. בחלקים השניים צח שר לאילנית, שעל פיו "היא" שלו. בפזמון הם אף מדמים את מערכת היחסים שלהם לזו בין פרפר וכלנית. שם השיר שאוב גם כן מהפזמון: "הנה הנה מה טוב ומה נעים גם יחד, יחד לתמיד". ב-24 בנובמבר 1968 עלה למקום העשירי במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. ב-5 בינואר 1969, יחד עם "אופק אדמוני" של הפנינים הכחולות, עלה למקום הרביעי – המיקום הגבוה ביותר בו דורג. ייחד לתמיד, באוסף המוזיקה הישראלית מילות השיר "יחד לתמיד", באתר שירונט המצעד השבועי של גלי צה"ל, 24.11.1968, פזמונט המצעד השבועי של גלי צה"ל, 5.1.1969, פזמונט
לואי אנרי, דוכס בורבון

לואי אנרי, דוכס בורבון (בצרפתית: Louis IV Henri de Bourbon-Condé;‏ 18 באוגוסט 1692 – 27 בינואר 1740), היה אציל ופוליטיקאי צרפתי שכיהן כראש ממשלת צרפת בין השנים 1723 ל-1726. כחבר בבית בורבון, הוא החזיק בתואר "נסיך הדם". לואי אנרי נולד ב-18 באוגוסט 1692 בארמון ורסאי, והיה ילדם השני ובנם הבכור של לואי השלישי, נסיך קונדה, ולואיז פרנסואז דה בורבון, בתם הבכורה של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת ופילגשו מאדאם דה מונטספאן. לאחר מות אביו ב-1710, הוא הפך לראש ענף בורבון-קונדה של בית בורבון. ככזה, הוא היה זכאי לתואר נסיך קונדה, אך הוא השתמש בתואר דוכס בורבון במקום והיה ידוע בחצר כמסייה לה דוק. לאחר שסבו מצד אמו מת ב-1715, לואי אנרי הפך לחבר במועצת העוצר בראשות פיליפ השני, דוכס אורליאן, העוצר של המלך הקטין החדש לואי ה-15. בשנת 1723, לואי אנרי ירש את הדוכס מאורליאן כשר ראשי של לואי ה-15. הוא ניהל משא ומתן על נישואי המלך עם הנסיכה הפולנית מריה לשצ'ינסקה. בשנת 1726, לואי ה-15 פיטר את לואי אנרי מתפקיד השר הראשי והחליף אותו בקרדינל דה פלרי. לואי אנרי מת באחוזה שלו, שאטו דה שנטילי, ב-27 בינואר 1740. את התארים שלו ירש בנו בן ה-4, לואי ז'וזף. ב-9 ביולי 1713 התחתן לואי אנרי בוורסאי עם מארי אן דה בורבון, בתם הבכורה של פרנסואה לואי, נסיך קונטי ומארי תרז דה בורבון. אחותו הצעירה לואיז אליזבת דה בורבון, נישאה לאחיה של מארי אן, לואי ארמנד השני דה בורבון, הנסיך דה קונטי. לא היו להם ילדים. במותה, מארי אן נתנה את כל רכושה לאחותה מדמואזל דה לה רוש-סור-יון. ב-23 ביולי 1728, הוא התחתן עם קרולינה, רוזנת הסן-רוטנבורג, בתו של ארנסט לאופולד, רוזן הסן-רוטנבורג, ממנה נולד לו בן אחד, לואי ז'וזף דה בורבון (1736–1818), שהוביל את צבא קונדה במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית. קרולינה הייתה קודם לכן ברשימה של נשים אפשריות עבור לואי החמישה עשר, מלך צרפת. בעלה קיבל חנינה על ידי לואי ה-15 ב-1730; זה היה בנוגע לגלותו לטירת שנטילי ב-1725. בני הזוג התגוררו בפאלה בורבון אשר נבנה על ידי חמותה לואיז פרנסואז דה בורבון. בנוסף, ללואי אנרי נולדה בת לא חוקית מארמנד פליס דה לה פורט מזרין (1691–1729), אשתו של לואי דה מיילי, המרקיז דה נסל (1689–1767), שאותה הכיר רשמית, הנרייט דה בורבון (1725–1780), מדמואזל דה ורנויל, התחתנה עם ז'אן, המרקיז דה לגואיצ'ה, (1719–1770) ב-1740. מדיה וקבצים בנושא לואי אנרי, דוכס בורבון בוויקישיתוף לואי אנרי, דוכס בורבון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לואי אנרי, דוכס בורבון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יחסי טורקיה–מוזמביק

יחסי טורקיה–מוזמביק הם יחסי החוץ בין מוזמביק לטורקיה. טורקיה מחזיקה במוזמביק שגרירות במפוטו מאז ה-15 במרץ 2011, בעוד ששגריר מוזמביק ברומא שבאיטליה מוסמך גם לטורקיה. טורקיה הייתה בתחילה סימפתית כלפי אדוארדו מונדלאנה, סוציאליסט מתון בעל השכלה אמריקאית, שהקים את ארגון פרלימו כדי לפתוח במאבק מזוין נגד הפורטוגלים למרות שטורקיה המשיכה לתמוך כלפי חוץ בפורטוגל, בעלת ברית שלה מנאט"ו. היחסים בין המדינות נעשו מתוחים מאוד כאשר סמורה מקל, מרקסיסט קשוח, הפך למנהיגה של פרלימו. תחת שלטונו הארגון נודעה לשמצה בכך שנתנה למוזמביקים הלבנים את ה"צו 24/24 הידוע לשמצה - עזוב תוך 24 שעות עם 24 קילו של חפצים - והלאימה את רוב נכסי האזרחים והכנסיות. בסיוע סובייטי, מקל רדף שבטים צפוניים ואת הכנסייה הקתולית והיה אחראי על בין 10,000 ל-100,000 מקרי מוות באותה תקופה. בעקבות הפשרה דיפלומטית בין סמורה מקל לנשיא ארצות הברית רייגן ב-1985, טורקיה התחילה לספק למוזמביק סיוע כלכלי, מה שנמשך לאחר שממשיכו של סמורה מקל ז'ואקים שיסאנו האיץ את הליברליזציה של הכלכלה והכריז על סופה של השיטה המרקסיסטית. נפח הסחר בין שתי המדינות היה בשווי 153 מיליון דולר בשנת 2019. FDI טורקי מהווה 19% מסך ה-FDI במוזמביק. "Relations between Turkey and Mozambique". Ministry of Foreign Affairs of Turkey. Ansprenger, Franz, ed. Wiriyamu: Eine Dokumentation zum Krieg in Mozambique. Munich: Kaiser, 1974. Egero, Bertil. Mozambique and Southern Africa Struggle for Liberation. Uppsala: Scandinavian Institute of African Studies, 1985. Hoile, David. Mozambique: A Nation in Crisis. London: Claridge, 1989. Abrahamsson, H., and A. Nilsson. Mozambique: The Troubled Transition from Socialist Construction to Free Market Capitalism. London: Zed, 1995.
יחסי הודו–מדגסקר

יחסי הודו–מדגסקר הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הודו למדגסקר. היחסים בין מדגסקר למערב הודו החלו במאה ה-18 והמסחר הקבוע מתוארך לפחות לסוף המאה ה-19. היחסים הבין-מדינתיים החלו ב-1954 כאשר הודו העצמאית הקימה קונסוליה במדגסקר שבשליטת צרפת. כאשר מדגסקר הפכה לעצמאית ב-1960, שודרגה הקונסוליה למעמד של שגרירות. בפברואר 2011, היחסים נחשבו לבביים, כאשר כמה פקידים בכירים ערכו ביקורי חילופין במהלך היחסים. כ-20,000 אנשים ממוצא הודי חיו במדגסקר, כולל 2,500 אזרחים הודים. במרץ 2019, מדגסקר הפכה לחלק ממחלקת אזור האוקיינוס ההודי של משרד החוץ של הודו, מה שמשקף את החשיבות הגוברת של מדגסקר באזור האינדו-פסיפיק. ב-28 בינואר 2020, חיל הים ההודי השיק את 'מבצע ונילה' כדי לסייע במדגסקר שנפגעה בשיטפון. ה-Airavat של הצי ההודי עגנה במדגסקר ב-30 בינואר. הספינה האמפיבית הגדולה של הצי ההודי סיפקה את כל הסיוע הדרוש למדגסקר שנפגעה באסון. הנשיא דידייה רציראקה ביקר בהודו בשנים 1980 ו-1983. הנשיא הר רג'ונאריממפיאנינה ביקר בהודו באוקטובר 2015 כדי להשתתף בפסגת הודו אפריקה פורום השלישי. במרץ 2018, ראם נאת' קובינד הפך לנשיא ההודי הראשון שביקר במדגסקר. לקובינד הוענק עיטור הצלב הגדול מדרגה שנייה, עיטור הכבוד הגבוה ביותר של מדגסקר עבור כאלו שאינם אזרחים, על ידי ראש ממשלת מדגסקר אוליבייה סולוננדראסאן. בנובמבר 2008, בנק אקסים נתן למדגסקר הלוואה של 25 מיליון דולר לשיפורים חקלאיים. נכון לשנת 2011, 61 אנשים מלגשים קיבלו הכשרה במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי. במרץ 2018, כדי להקל על תוכנית הסיוע הפיננסי שלה, הודו החליטה להציע למדגסקר קו אשראי של 80.7 מיליון דולר (LoC) לחקלאות ומיכון. חיל הים ההודי מפעיל תחנת מכ"ם מעקב חופים (CSR) במדגסקר. הודו מחזיקה במדגסקר שגרירות באנטננריבו. מדגסקר מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–מדגסקר בוויקישיתוף REPUBLIC OF MADAGASCAR: COUNTRY BRIEF and BILATERAL RELATIONS MEA Expands Indian Ocean Division to Include Islands off African Coast The Wire, 20 December 2019 Delhi extends reach in IOR with Madagascar relief effort The Hindu, 4 February 2020 Giving New Range to India-Madagascar Relations ICWA, 27 September 2018 India Africa Forum Summit in New Delhi India Embassy of India, Antananarivo, October 2015 "Ram Nath Kovind becomes first Indian president to visit Madagascar; will interact with businessmen, students today". Firstpost. 15 במרץ 2018. נבדק ב-21 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Press Release on State Visit of President to Madagascar (March 14-15, 2018)". Ministry of External Affairs, Government of India. 15 במרץ 2018. נבדק ב-21 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "India activates first listening post on foreign soil: radars in Madagascar - Indian Express".
בית דין של מעלה

ביהדות, בית דין של מעלה הוא מושג המייצג את ההתייחסות האלוהית הביקורתית לעניינים שונים ובכלל את הדין בו נידון העולם והאדם בידי שמיים. המושג מופיע בדרך כלל ביחס להחלטות בעלות השפעה לאומית שהתקבלו על ידי נציגי העם, ולפעמים ביחס לשאלות בהן אין ביד בית דין של מטה יכולת או סמכות להכריע בהן. המקורות הראשונים המציינים את קיומו של בית הדין מצויים כבר במקרא, אולם עיקר העיסוק בו בא לידי ביטוי בספרות חז"ל ובתורת הסוד הקדומה והמאוחרת (הקבלה והחסידות). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. באופן בסיסי, בית הדין של מעלה מחליט את כלל ההחלטות שנוגעות לדין האדם והעולם בידי שמיים, וקובע את גורלם בהתאם לטיב מעשיהם. ישנה מחלוקת בין התנאים ביחס לשאלה מתי מכריע בית הדין ביחס לכל גזר דין. תנא קמא סובר שהעולם נידון כל שנה בארבעה זמנים, בפסח על התבואה, בשבועות על הפירות, בסוכות על המים והגשם, ובראש השנה על כל הנושאים האחרים. רבי יהודה סובר שהאדם נידון בראש השנה על כל מעשיו, וגזר הדין שלו רק נגזר במועדים הללו, וביום כיפור על כל השאר. רבי מאיר סובר שהאדם נידון בראש השנה, וגזר דינו על כל מעשיו נגזר ביום כיפור. רבי יוסי אומר שהאדם נידון בכל יום מחדש, ורבי נתן סובר שאדם נידון על מעשיו בכל שעה. בדרך כלל, פעולת בית הדין של מעלה מתוארת כפעילות עצמאית, עליונה להחלטות הארציות, אך לעיתים מובאות התייחסויות לניסיונות של בני אדם להשפיע על החלטות בית הדין. תיאורים מהסוג הזה נמצאים כבר במדרשים המתארים את פעולותיו של משה מול בית דין זה, ומופיעים רבות בסיפורים אודות מקובלים וצדיקים מתנועת החסידות המתייצבים לפני בית הדין ושוטחים את טענותיהם בשביל לפעול למען יחידים או למען הכלל. אף על פי שבדרך כלל בית דין של מעלה מתואר כסמכות גבוהה וחשובה יותר מבית דין של מטה, שבסמכותה לאשר או לדחות את החלטות בית דין של מטה, בעניינים מסוימים מתיישר בית דין של מעלה על פי החלטת בית הדין הארצי, כמו בעניין קידוש החודש וקביעת השנה. כפי שמופיע בברייתא במסכת מכות כ"ג ע"ב - "אמר רבי יהושע בן לוי: שלשה דברים עשו בית דין של מטה והסכימו בית דין של מעלה על ידם [אלו הן] - מקרא מגילה ושאילת שלום [בשם] והבאת מעשר". מסכת מכות דף י"ג ע"ב ביחס למחילה על חטאים שחייבים עליהם כרת משנה ראש השנה א, ב. תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ט"ז, עמוד ב' מדרש תנחומא, כי תשא כב: "לך רד. רבנן אמרי, באותה שעה נתנדה משה מפי בית דין של מעלה". כך בכמה מהמעשיות המסופרות בשבחי הבעש"ט. תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק ט', הלכה ה': "אמר ר' יהושע דרומיא: שלושה דברים גזרו בית דין של מטה והסכים בית דין של מעלה עמהן".תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף כ"ג, עמוד ב': "אמר רבי יהושע בן לוי שלשה דברים עשו בית דין של מטה והסכימו בית דין של מעלה על ידם". מסכת ראש השנה דף ח' ע"ב - "תנו רבנן: 'כי חק לישראל הוא משפט לאלהי יעקב', מלמד שאין בית דין של מעלה נכנסין לדין אלא אם כן קידשו בית דין של מטה את החדש".
אלכסנדר ז'וראבליוב

אלכסנדר אלכסנדרוביץ' ז'וראבליוב (ברוסית: Александр Александрович Журавлёв; נולד ב-5 בדצמבר 1965 בגולישמאנובו, מחוז טיומן, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות), הוא קצין בכוחות היבשה הרוסיים, גיבור הפדרציה הרוסית, ששימש כמפקד המחוז הצבאי המערבי ברוסיה מנובמבר 2018 עד יוני 2022. מילא תפקידי מפתח במהלך המבצע הרוסי בסוריה ובעת הפלישה הרוסית לאוקראינה. שימש כסגן ראש המטה הכללי הרוסי עד 2017. הוא נולד בעיירה גולישמאנובו, שבמחוז טיומן, סיביר, בדצמבר 1965. בשנת 1982 סיים ז'וראבליוב את לימודיו בבית ספר תיכון והצטרף לצבא הסובייטי. הוא סיים את בית הספר הגבוה לפיקוד השריון בצ'ליאבינסק שבהרי אורל בשנת 1986 ואת האקדמיה לכוחות השריון הצבאיים על שם מלינובסקי בשנת 1996. בשנת 2008 ז'וראבליוב סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי. במהלך שירותו הוצב בצ'כוסלובקיה (1986–1991), בעבר הוולגה (1991–1994), במזרח הרחוק הרוסי (1994–2006) ובצפון הקווקז (2008). לאחר מכן שימש במטה הפיקוד של המחוז הצבאי המרכזי (2010–2015) ובמחוז הצבאי הדרומי (2015). הוא שירת כראש מטה ארמייה 58 וכמפקד ארמיית המשמר השנייה המשולבת לפני שהועבר למחוז הצבאי הדרומי ב-2015. ביולי 2016, אלכסנדר ז'ורבליוב מונה למפקד כוחות הצבא הרוסי בסוריה, במקום אלכסנדר דבורניקוב. הוא החזיק בתפקיד זה עד דצמבר 2016, אז הוחלף על ידי אנדריי קרטאפולוב. על שירותו בסוריה הוענק לו עיטור גיבור הפדרציה הרוסית. מאז שעזב את סוריה, ז'וראבליוב מונה לסגן ראש המטה הכללי. בפברואר 2017, הוא נפגש עם סגן ראש מטה ההגנה של הממלכה המאוחדת, הגנרל סר גורדון מסנג'ר כדי לדון בשיתוף פעולה צבאי מחודש על מנת למנוע תקריות בין הצבאות בעת ביצוע מבצעי מלחמה בטרור נגד המדינה האסלאמית בסוריה. ב-22 בנובמבר 2017 מונה ז'ורבליוב למפקד המחוז הצבאי המזרחי, במקום סרגיי סורוביקין, שעבר לפקד על כוחות האוויר והחלל הרוסיים. בינואר 2018, הוא קיבל פעם נוספת את הפיקוד על הכוחות הצבאיים הרוסיים המוצבים בסוריה. בנובמבר 2018 מונה למפקד המחוז הצבאי המערבי. כמפקד המחוז הצבאי המערבי, ז'וראבליוב היה אחראי על הכוחות הרוסיים שפלשו לצפון אוקראינה, בעת המתקפה בצפון-מזרח אוקראינה בימי הפלישה הרוסית לאוקראינה בפברואר 2022, לפני שאלכסנדר דבורניקוב מונה למפקד הכללי של הכוחות הרוסיים באוקראינה, ב-9 באפריל 2022. ב-13 במאי, רשת CNN דיווחה כי ראיות חדשות שנאספו זיהו את ז'וראבליוב כמי שהורה להשתמש ב-17 פצצות מצרר ותחמושת מצרר שנורתה ממשגר הרקטות סמרש 300 מ"מ, על ידי חטיבת הטילים הארטילריים ה-79 נגד מטרות אזרחיות בעיר חרקוב ב-27–28 בפברואר. ארגון Human Rights Watch חקר את התקיפה והגיע למסקנה שהכוחות הרוסיים השתמשו בטילי מצרר מדגם סמרש, המפזרות עשרות תחמושת משנה או פצצות באוויר. מכיוון שלא היו מטרות צבאיות בטווח של 400 מטרים מהתקיפות הללו ובשל האופי חסר ההבחנה של השימוש בכלי הנשק הללו בשימוש באזורים מאוכלסים בצפיפות, HRW תיאר את התקיפות הללו כפשע מלחמה אפשרי. כתוצאה ממעורבותו של ז'וראבליוב באוקראינה, ממשלת ניו זילנד הטילה עליו סנקציות ואסרה עליו לבקר במדינה. הוא הודח מתפקיד מפקד המחוז הצבאי המערבי ביוני 2022. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר ז'וראבליוב בוויקישיתוף