יוסף דנה

יוסף דנה (נולד ב-1937) הוא חוקר ישראלי בערבית קלאסית, מודרנית, ומדוברת, שירת החול ושירת הקודש העברית בימי הביניים, והערבית היהודית בימי הביניים. פרופסור אמריטוס בחוג לשפה ולספרות ערבית באוניברסיטת חיפה. דנה נולד בדמשק שבסוריה בשלהי שנת 1937 (תרצ"ח). הוא נכד לרב יוסף דנא (1889 - 1974), אב בית הדין ובן לשושלת רבנים בדמשק, ומאוחר יותר ראש קהילת יהודי סוריה והלבנון בחיפה. כילד הושפע ממשקעי התרבות היהודית בדמשק. ב-1949, בהיותו בן 12, פקד פוגרום את יהודי העיר, כאשר פורעים מן האחים המוסלמים רצחו 14 ילדים בתפילת ליל שבת, ואחיו ביניהם. מספר חודשים לאחר מכן עלתה משפחתו ארצה דרך לבנון. המשפחה השתקעה בחיפה, ודנה מתגורר שם עד היום. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר "יבנה", ובהמשך למד לתואר ראשון ושני בחוגים לספרות עברית וערבית באוניברסיטה העברית בירושלים. במקביל למד לתעודת הוראה. עם מוריו נמנו הפרופסורים חיים שירמן, יהושע בלאו, אהרן מירסקי, צבי אדר, ישעיה תשבי, יוסף דן, חיים רבין, זאב בן חיים, בן אשר, יוסף יואל ריבלין, דוד צבי בנעט, משה פיאמנטה, ומאיר פלסנר. בשנת 1965 הוזמן ללמד בבית הספר הריאלי העברי בהדרכתם של ד"ר ארתור בירם, ד"ר יצחק שפירא ושמחה נהיר, שם לימד במשך 19 שנים. דנה כתב את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת תל אביב, בהדרכת פרופ' ישראל לוין, ראש החוג לספרות, והגיש אותה ב-1978. נושא העבודה הוא ספר העיונים והדיונים בשירה העברית של ימי הביניים, "אלמחאצ'רה ואלמד'אכרה" מאת ר' משה אבן עזרא. המחקר פורסם בהוצאת דביר, ומשמש ספר יסוד למחקר השירה העברית בימי הביניים. במקביל לימד בשנים 1974 - 1983 בחוג לספרות עברית באוניברסיטת חיפה. ב-1984 יצא לשנת שבתון והרצה באוניברסיטת הרווארד על פי הזמנתו של פרופ' יצחק טברסקי, ראש המחלקה ללימודי היהדות. במהלך שנת השבתון, עקב המוניטין שצבר דנה כבקיא במחקר עברי - ערבי, הזמין אותו ד"ר נג'יב נבואני, מנהל המכללה האקדמית הערבית לחינוך בחיפה, להצטרף לסגל המכללה. דנה עסק שם בשלושה תחומים: כיהן כ-15 שנה כראש החוג לעברית, והביא להכרה בתואר אקדמי שלו על ידי המ.ל.ג. הקים את "המכון למחקר משווה עברית-ערבית", ובמשך 10 שנים עמד בראשו. בתקופתו יצאו לאור כ-15 ספרי מחקר, והוזמנו מרצים מהארץ ומחו"ל, ביניהם הפרופסור המצרי מחמד אל-הווארי, מומחה לגניזה הקהירית. ערך את כתב העת של המכללה, שבו מחקרים בשלוש שפות, רובם מאת מורים אקדמאיים ערביים. דנה הביא את כתב העת לרמה שזיכתה את הכותבים בו בגמול השתלמות. ב-2005 הצטרף דנה לסגל המכללה האקדמית צפת (בחסות אוניברסיטת בר-אילן). ב-2010 פרש לגמלאות מן המכללה האקדמית הערבית, והוא ממשיך את פעילותו במכללת צפת. ב-2013 קיבל את אות יקיר העיר חיפה. דנה נשוי לשלומית לבית טופילובסקי, ולו חמישה ילדים. אחיו, נסים דנה, הוא ראש המכון לחקר ולימוד דתות עמי המזרח התיכון ותרבויותיהם ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת אריאל. חיבר מחקרים רבים לעשרות – עשרות ספרים וכשמונים מאמרים מדעיים בתחומים רבים – רובם בחקר הספרות העברית ובלשון הערבית (ר' רשימת פרסומים מלאה). תחומי ההתמחות המדעיים: ערבית קלאסית, ערבית מודרנית, ערבית מדוברת, שירת החול ושירת הקודש העברית בימי הביניים, הערבית היהודית בימי הביניים. לפי חוקר הספרות פרופ' נחמיה אלוני על יוסף דנה בראשית דרכו (1982): "ד"ר דנה...הריהו אחד החוקרים הצעירים הטובים ביותר בחקר ספרותנו העברית בימי הביניים. ד"ר דנה יודע את הספרות העברית ואת הספרות הערבית ממקורות ראשונים באופן ישר, ועל כן יש בידו האמצעים הדרושים להאיר את ספרותנו העברית בימי הביניים הארה מלאה ושלמה. אף הוא הוכיח את כישרונו לעסוק בנושאים הקשורים בספרותנו בימי הביניים בפרסומיו המדעיים בכתבי עת מדעיים בלשון העברית ואף בלשון הערבית". זכה להערכה ולביקורות מדעיות על ספריו על ידי חוקרים חשובים, שאיזכרו אותם או היפנו אליהם - מביניהם: פרופ' בלאו יהושע, פרופ' בר תקווה בני, פרופ' דוד יונה, פרופ' דישון יהודית, פרופ' טובי יוסף, פרופ' כץ שרה, פרופ' לוין ישראל, פרופ' מורג שלמה, פרופ' מירסקי אהרן, ד"ר מלאכי צבי, פרופ' נוי דב, פרופ' עראיידי נעים, פרופ' רצהבי יהודה, פרופ' שילוח אמנון, פרופ' פליישר, פרופ' שלוסברג, PROF. ROSS BRANIN. את החומר שעסק בו הוא השתדל להטמיע בתלמידים – בבחינת ללמוד וללַמד – בהיותו אחראי לתוכנית הלימודים בעברית בבתיה"ס הערביים במשך 10 שנים. פרץ דרכים חדשות בהקניית השפה העברית בהם מאז שנת 1966 עוסק בכתיבת חומר הוראה בעברית למיגזר הערבי. כך עשה גם בהיותו מורה לעברית בבית הספר הריאלי העברי בחיפה במשך 19 שנה בעידודו של המחנך שמחה נהיר. "אכן, דרך ארוכה עברתי מאז החילותי את לימודיי ב"חדר" המתוקן בדמשק ועד הגיעי לאוניברסיטת חיפה ולמכללת צפת לדרגת הפרופסורה שלי בחקר הספרות העברית. ובכל שלב ושלב מיציתי את היפה, את המועיל ואת הטוב, והיום אני צופה בתולדותיי, נער עולה חדש שבא מגלות סוריה, שזכה להגיע להיות חוקר ספרות עברית בישראל." — (ראיון אישי – אפריל 2012) חבר הנהלת קרן תרבות חיפה משנת 1985 ועד היום (2012) חבר המועצה האקדמית העליונה, המכללה האקדמית לחינוך גבעת וושינגטון משנת 1985 ועד היום (2012). חבר ועדת המינויים העליונה במכללה האקדמית לחינוך גבעת וושינגטון משנת 1985 ועד היום (2012). חבר וועדת הביקורת של קרן תרבות חיפה לתחומי האמנות והתרבות השונים בחיפה 1998–1999. חבר ועדת ביקורת לספרות, קרן תרבות חיפה 1990–1998 שופט בפרסי עיריית חיפה לספרות, 2001 עורך כתב עת המכללה האקדמית הערבית, חיפה 1987–2003 עורך החלק הערבי בספר הרמב"ם "ספר הרפואות" מחבר תוכנית הלימודים בעברית לחטיבת הביניים בבתי הספר הערביים בחסות בית הספר לחינוך באוניברסיטת חיפה. אוניברסיטת חיפה, המדור לתוכנית לימודים, 1977-1987. מלגת מחקר מאת המכללה האקדמית צפת על הוצאת ספר מקיף (1000 עמ') על הפתגם הערבי – ערוך לפי א"ב, 2008. פרס עמינוח למחקר השירה על הספר "הפואטיקה של שירת הקודש הספרדית", בית סוקולוב, אגודת העיתונאים, 2006. מלגת מחקר מאת "ארגון יוצאי דמשק (סוריה) בישראל" על "חכם יוסף דנה – אמן הדרשנות העממית במזרח כמייצגת מורשת יהדות דמשק", 2006. שותף למחקר: פרופ' אמנון שילוח, האוניברסיטה העברית, ירושלים. מלגת מחקר מאת המכללה האקדמית צפת על הנושא "הפתגם והמכתם בערבית המדוברת", 2006. פרס הרב קוק של עיריית תל אביב לספרות תורנית מקורית ולספרי מחקר ועזר תורניים 2001. פרס מנהל משרד החינוך על חיבור והכנת תקליטור מולטימדיה "העברית על רקע הערבית", 1995, לטובת המכללה הערבית האקדמית, חיפה. קרן הזיכרון לתרבות יהודית, ניו-יורק על הנושא "הפואטיקה של השירה העברית בימי הביניים", 1982. קרן שז"ר על "הספרות העברית בימי הביניים" 1984. קרן הכט על "ארץ ישראל בשירתו של רבי משה אבן עזרא", 1989. קרן פרחי, האוניברסיטה העברית בירושלים על "ידיעת השפה, ידיעת היהדות", 1964. קרן תרבות חיפה והעיר ברמן בגרמניה על הספר "הפואטיקה של השירה העברית בימי הביניים", 1982. קרן רקנאטי, מלגת לימודים 1974. מדיה וקבצים בנושא יוסף דנה בוויקישיתוף יוסף דנה (1938-), דף שער בספרייה הלאומית רשימת יקירי חיפה תשע"ג, באתר עיריית חיפה "תורת השיר בספר העיונים והדיונים" ("כתאב אלמחאצ'רה ואלמד'אכרה" לר' משה אבן עזרא) בהנחיית פרופ' י'. לוין, ראש החוג לספרות עברית, אוניברסיטת תל אביב ופרופ’ י'. גולדפלד, ראש המחלקה לספרות ערבית, אוניברסיטת בר-אילן תנחום הירושלמי, ספר "המדריך המספיק" المرشد الكافي "אלמרשד אלכאכאפי" לר' תנחום הירושלמי, בדיקת יחס כתבי היד על פי שמונה עשר כתבי יד שונים, בהנחיית פרופ' יהושע בלאו, ראש החוג לערבית, האוניברסיטה העברית, 184 עמ', 1969