laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פולונה

פולונֶה (אוקראינית: Полонне; ידועה גם כפולנאה, פולונויה (Polonnoye)) היא עיר במחוז חמלניצקי אוקראינה. היהודים הגיעו למקום בשלהי המאה ה-18. בתקופת השואה נרצחו מרבית יהודי העיירה. העיר מוזכרת לראשונה בצו של ולדימיר הראשון, אז הועברה פולונה לבעלות של כנסיית המעשר. כדי להתגונן מפני פשיטות של שבטים נוודים בעיר הוקמה טירה, ב-1169 הקומנים ניסו לפלוש לעיר, אך ללא הצלחה. הטירה כנראה נהרסה בפלישה המונגולית ב-1240. לאחר ייסוד נסיכות גאליץ'-וולין היה היישוב תחת שליטת הנסיכות. פולונה קיבלה מעמד של עיר ב-1938. העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-6 ביולי 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-9 בינואר 1944. בזמן השואה נרצחו בעיר 7,670 יהודים. פעילות הקהילה היהודית בעיר התחילה בשלהי המאה ה-18. פולונה היא עיר השוכנת על נהר התמיר והיא נחשבת לאחת העתיקות ביותר בווהלין. כשהייתה תחת שלטון הפולנים והשתייכה למחוז לוצק שכנו בה כ-12 אלף יהודים. בקהילה היו מספר דמויות מרכזיות שהשפיעו על החברה: המקובל רבי שמשון מאוסטרופולי נולד בקוריץ בווהלין בשנת ה'ש"ס (1600) בערך, ונרצח ב- ג' באב בעת פרעות ת"ח 1648 בעיר פולנה. רבי יעקב יוסף כ"ץ היה אחד מראשי החסידים, תלמיד מובהק של הבעש"ט ומפיץ תורתו: רב בשארינדאד, ראשקוב, נעמירוב ובאחרית ימיו בפולונה. נולד בראשית המאה ה-18, ומת בערך בשנת 1782. רבי יהודה לייב מפולנאה המכונה "המוכיח מפולונה" (כ"א בטבת ה'תק"ל, 1769) היה מראשוני תלמידי הבעל שם טוב ומגדולי מפיצי שיטתו. היהודים בקהילה עסקו בעיקר בחקלאות, סביב לה שדות בר, שטחי מרעה וגני פרי. בנוסף חלקם היו סוחרים שהצליחו מאוד, בנוסף היהודים היו בוניה העיקריים של פולונה, והם אלה שפיתחו במרצם ובחריצותם את מסחרה ותעשייה הענפה בחבל כולו. גורם חשוב לקידום העיר והתפתחותה שימש מצבה הגאוגרפי הנוח והכביש הראשי קייב-בריסק החוצה את העיר. היא שימשה מרכז לעיירות ולכפרים שבסביבה. מספר די גדול של יהודים היו עסוקים בעבודה בבורסקאות, שנמצאה בפרבר מיוחד מחוץ לעיר. רב היה בתי המלאכה לתעשיית בגדים, כובעים, נעליים ורהיטים, שהיו מספקים את תוצרתם לעיר ולסביבה הקרובה. פרבר מיוחד במורד ההר ליד הנהר סלוץ' היה מיושב באנשי "עמך" שעבדו במתכת, נפחים, פחחים, היו גם הרבה פועלים שעסקו במלאכת הבניין לכל ענפיה. מראה פני העיר ואנשיה העידו, כי רוב תושביה הם אנשי עמל. הגרמנים כבשו את פולונה בשנת 1941. רציחות החלו באוגוסט 1941 ובהמשך הוקם גטו. לעיירה הובאו יהודים מעיירות בסביבה דוגמת פונינקה. רוב היהודים נרצחו. אחרי נסיגת הגרמנים חזרו לעיירה 13 יהודים שחזרו לרוסיה ביחד עם הצבא האדום. הם מצאו את עיירתם פולונה חרבה ושרופה. כיום לא ידוע אם ישנם יהודים במקום. שינוי אוכלוסייה של פולונה לאורך השנים: פרץ מרקיש - סופר ומשורר יידי. שמואל מיקוניס - פוליטיקאי ישראלי, ממנהיגי המפלגה הקומוניסטית הישראלית. רבי יעקב יוסף מפולנאה. ד"ר גדליה מזל - רופא ופעלתן חסידי ידוע בירושלים. רבי גדליה רבינוביץ מליניץ - אדמו"ר חסידי. מדיה וקבצים בנושא פולונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולונה הקהילה היהודית בפולונה (באנגלית) פולונויה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) פולונויה (Polonnoye), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם מרטין דין, פולונויה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1446–1447), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) Державна служба статистики України, www.ukrstat.gov.ua הקהילה היהודית בפולונה
ח'אלד ח'לאילה

ח'אלד ח'לאילה (בערבית: خالد خلايلة, תעתיק מדויק: ח'אלד ח'לילה; נולד ב-16 בדצמבר 1982) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. ח'לאילה הוא שיאן ההופעות של המועדון בני סכנין בכל הזמנים. ח'לאילה החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בני סכנין, ובעונת 2000/2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק מול בית"ר באר שבע במסגרת הליגה הלאומית. ח'לאילה היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לליגת העל בסיום עונת 2002/2003, ובשנת 2004 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, בפעם הראשונה בה קבוצה מהמגזר הערבי זוכה בתואר. במחזור ה-32 של עונת 2004/2005 רשם בישול ראשון בליגת העל, בהפסד 2–4 למכבי פתח תקווה. במחזור האחרון של עונת 2005/2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול מכבי חיפה, אשר הסתיים בתיקו 2–2, ובסיום העונה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. בעונת 2006/2007 ביסס ח'לאילה את מעמדו כשחקן הרכב פותח בקבוצה, והיה שותף לחזרתה לליגת העל. בינואר 2011 עזב מאיר כהן את המועדון, וח'לאילה החליף אותו בתפקיד קפטן הקבוצה. ח'לאילה ידוע במשחק האגרסיבי שלו ובכמות הגבוהה של כרטיסים צהובים שהוא מקבל מדי שנה. מאז חזרתה של סכנין לליגת העל זכה בכל עונה בתואר שיאן הכרטיסים הצהובים, פרט לעונות 2007/2008 ו-2010/2011. ב-1 בינואר 2017 שבר את שיאו של יוסי אבוקסיס, שעמד על 124 כרטיסים צהובים, והפך לשיאן הכרטיסים הצהובים של ליגת העל בכל הזמנים. בסך הכל נשלפו לחובתו של ח'לאילה 151 כרטיסים צהובים בליגת העל. בתום עונת 2018/2019 ירד עם בני סכנין לליגה הלאומית. ב-19 בנובמבר 2019 שוחרר מבני סכנין אחרי 19 שנים במועדון. ב-15 בספטמבר 2020, ח'לאילה חתם במכבי טמרה מליגה א' צפון. ח'לאילה נשוי ואב לשניים. הוא בוגר תואר ראשון בחינוך גופני ומחזיק בתואר שני בחינוך מיוחד. בני סכנין גביע המדינה: 2003/2004 מדיה וקבצים בנושא ח'אלד ח'לאילה בוויקישיתוף ח'אלד ח'לאילה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ח'אלד ח'לאילה, באתר Transfermarkt ח'אלד ח'לאילה, באתר Soccerway ח'אלד ח'לאילה, באתר FootballDatabase.eu דורון בן דור, ‏חלאילה על השיא: היו הרבה צהובים ששלפו סתם, באתר ONE‏, 2 בינואר 2017 דוניא גנטוס, החתמת ענק בטמרה: חאלד חלאיילה וחמד גנאיים חתמו בקבוצה, באתר דאבל פס, 15 בסטמבר 2020 מיקי שורץ, יהיה משעמם בלי המגשים סין סכנין לבית"ר בעיתון ידיעות אחרונות, 2 ביולי 2019, עמוד 3
טד 2

טד 2 (באנגלית: Ted 2) הוא סרט קומדיה ופנטזיה אמריקאי שיצא לאקרנים ביוני 2015. הסרט נכתב בחלקו, הופק ובוים על ידי סת' מקפרלן (יוצר הסדרות "איש משפחה", "אבא אמריקאי" ו"המופע של קליבלנד"). סרט זה מהווה המשך לסרט "טד" שיצא לאקרנים ביוני 2012. עלילת הסרט מגוללת את סיפור ההמשך של ג'ון בנט (מגולם על ידי מארק וולברג) ודובון הצעצוע שלו, טד (מדובב על ידי סת' מקפרלן), המתגוררים בביתם בבוסטון שבמסצ'וסטס. ג'ון התגרש מלורי (מילה קוניס), וטד מתחתן עם תמי-לין (ג'סיקה בארת'), חברתו מהסרט הראשון, אותה הכיר במסגרת עבודתו בסופרמרקט. הזוג מעוניין להביא ילד לעולם, ולכן טד מבקש מג'ון לספק עבורו זרע עבור הזרעה מלאכותית. ברם, כדי להיות רשאי להחזיק בילד מבחינה חוקית, נדרש טד להוכיח לבית המשפט כי הוא אנושי. מארק וולברג - ג'ון בנט סת' מקפרלן - טד קלאבר לאנג אמנדה סייפריד - סמנטה לסלי ג'קסון ג'סיקה בארת' - תמי-לין מקפארתי ג'ובאני ריביסי - דוני ג'ון סלאטרי - עורך דין סאם ג'. ג'ונס - עצמו מייקל דורן - ריק ליאם ניסן - עצמו ג'יי לנו - עצמו ריצ'רד שיף דייוויד הסלהוף נאנה ויזיטור פטריק וורברטון - גיא, חבר לעבודתו של ג'ון טום בריידי רון קנדה - השופט בבית המשפט מורגן פרימן - פטריק מיגן ג'ימי קימל - עצמו קייט מקינון - עצמה במהלך הפאנל של "אבא אמריקאי" בפסטיבל קומיק-קון ב-2012, הצהיר מקפרלן כי הוא יפתח סרט המשך עבור "טד". בספטמבר 2012 אמר מנכ"ל סרטי יוניברסל סטיב בורק שהאולפן מחפש לעשות סרט המשך לטד "בהקדם האפשרי". בינואר 2013, בתוכנית "אנדרסון לייב", אישר וולברג כי סרט ההמשך היה בעבודות ושזה יהיה סרט ההמשך הראשון בקריירה שלו, גם בעת שחשף כי הוא וטד (מדובב גם הוא בידי מקפרלן) יופיעו בטקס פרסי האוסקר ה-85. ב-2 באוקטובר 2013, הוכרז כי "טד 2" יפורסם ב-26 ביוני 2015. ב-14 בפברואר 2014 לוהקה אמנדה סייפריד לתפקיד הנשי הראשי. ב-17 ביוני באותה שנה אישרה ג'סיקה בארת' כי היא תשוב לשחק את תפקידה מן הסרט הקודם, כתמי-לין. לאורך אוגוסט וספטמבר 2014, הוכרז כי פטריק וורברטון יחזור לשחק את גיא, חבר לעבודתו של ג'ון, וכי מורגן פרימן, נאנה ויזיטור, מייקל דורן, דניס הייסברט, ליאם ניסן וג'ון סלאטרי הצטרפו לצוות השחקנים. מילה קוניס, שהופיעה בסרט הקודם בתפקיד לורי, חברתו של ג'ון, לא השתתפה בסרט בעקבות חופשת הלידה הארוכה שעשתה לכבוד לידת בתה הראשונה. הצילומים החלו ב-28 ביולי 2014, והסתיימו ב-13 בנובמבר באותה שנה. הם נערכו במסצ'וסטס, בניו יורק ובסנטה קלריטה. את המוזיקה לסרט כתב והלחין וולטר מרפי, המוזיקאי של הסרט הראשון. ב-17 בינואר 2015, פורסם פוסטר הטיזר של הסרט. יומיים לאחר שחרור הפוסטר, שוחרר הטריילר הרשמי של הסרט. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-26 ביוני 2015 ובישראל עלה לאקרנים ב-25 ביוני 2015. מדיה וקבצים בנושא טד 2 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טד 2 טד 2, ברשת החברתית פייסבוק טד 2, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "טד 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טד 2", באתר נטפליקס "טד 2", באתר AllMovie (באנגלית) "טד 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טד 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "טד 2", באתר Metacritic (באנגלית) "טד 2", באתר אידיבי "טד 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות: דני לרנר, פו הדוב על קוק: "טד 2" מסטול כפליים, באתר nrg‏, 26 ביוני 2015 דורון פישלר‏, דובי לא לא: "טד 2" לא באמת היה זקוק לעלילה, באתר וואלה, 26 ביוני 2015 לירון סיני, "טד 2": נמוך או גבוה, העיקר שזה מצחיק, באתר ynet, 26 ביוני 2015
הראיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הראיה (תורת הספרות) הראיה (תחרות) – חגיגה אתלטית ודתית באולימפיה, יוון העתיקה אברהם יצחק הכהן קוק – המכונה גם הראי"ה הראיה – סדרת טלוויזיה מרשת ABC (באנגלית: The Evidance) בכיכובם של רוב אסטס ומרטין לנדאו.
ברניסלאב יובאנוביץ'

ברניסלאב יובאנוביץ' (בסרבית: Бранислав Јовановић; נולד ב-21 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן סרבי המשחק בנובי סאד בעמדת הקשר האחורי ולסירוגין כמגן ימני. יובאנוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רדינצ'קי באוגרד. בתום גיל הנוער עזב את המועדון וחתם בידינסטבו סורצ'ין, משם עבר לבאוגרד. בקיץ 2006 חתם באתניקוס אחנס הקפריסאית. בינואר 2009 חתם בנפרדק קרושבץ, במדיה כבש 5 שערים ב-13 משחקים. בסיום העונה חתם בפרטיזן בלגרד ל-4 שנים. בקיץ 2010 חתם בראד בלגרד לאחר שלא זכה לדקות משחק בפרטיזן. בינואר 2013 חתם בהפועל עכו עד לסיום העונה. ב-26 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 4-0 נגד מכבי תל אביב. ב-23 בפברואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בעכו בהפסד 3-1 נגד מכבי חיפה. לאחר שסייע לקבוצה במאבקי ההישרדות, חתם בקיץ 2013 על חוזה לעוד שנתיים במועדון. בתום עונת 2015/2016 עזב את עכו אחרי 3 וחצי שנים וחזר לסרביה בה חתם בווז'דובאץ. ב-10 בינואר 2017 חזר לישראל וחתם בהפועל אשקלון והתאחד עם יובל נעים שאימן אותו בעכו. ב-14 ביוני 2018 חתם בהפועל רמת גן. בינואר 2019 יובנוביץ' חזר לקדנציה שנייה בראד בלגרד. ב-26 באוגוסט 2019, יובאנוביץ' חתם בפרולטר נובי סאד. מדיה וקבצים בנושא ברניסלאב יובאנוביץ' בוויקישיתוף ברניסלאב יובאנוביץ', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ברניסלאב יובאנוביץ', באתר Transfermarkt ברניסלאב יובאנוביץ', באתר Soccerway ברניסלאב יובאנוביץ', באתר National Football Teams ברניסלאב יובאנוביץ', באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים סרבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינדה בולדר

לינדה בולדר (בהולנדית: Linda Bolder; נולדה ב-3 ביולי 1988) היא ג'ודוקא עבר הולנדית-ישראלית, סגנית אלופת אירופה (2013) ופעמיים אלופת הולנד. בולדר החליטה להגר לישראל עם בעלה, מנדל וויטסנאזן, איש עסקים יהודי־הולנדי וכדורגלן עבר, שהיה חלק מהסגל הרחב של אייאקס בעונת הזכייה בליגת האלופות ב־1995. החל מינואר 2015 עד פרישתה בנובמבר 2017 ייצגה בולדר את ישראל. בולדר זכתה שלוש פעמים באליפות הולנד לנוער (עד גיל 20) בשנים 2004, 2005 ו-2007.{} בשנים 2009 ו-2012 היא זכתה באליפות הולנד לבוגרים בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג. בשנת 2004 היא זכתה באליפות אירופה לקדטים (עד גיל 17), בשנת 2007 היא זכתה באליפות אירופה עד גיל 20 ובשנת 2008 זכתה באליפות אירופה עד גיל 23. בשנת 2012 היא זכתה בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי לאחר שניצחה בגמר את הרוקה טאצ'ימוטו היפנית. בשנת 2013 היא זכתה במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה בבודפשט כאשר הגיעה עד הגמר בו הפסידה לבת-ארצה ההולנדית קים פולינג. בפברואר 2014 היא זכתה בגראנד סלאם פריז כשניצחה בגמר את פאני פוסוויט הצרפתייה. חודש לאחר מכן, בגרנד פרי בגרמניה, שברה את ברך שמאל וגמרה את העונה לשנת 2014. בולדר החליטה להגר לישראל בעקבות בעלה היהודי. היא קיבלה מעמד של אזרחית ארעית הודות לעזרה של חבר הכנסת יואל רזבוזוב. ב-17 בנובמבר שלחה מכתב לאיגוד ההולנדי בו היא מבקשת לעבור ולייצג את ישראל: "זו הייתה החלטה קשה מאוד ומהולה ברגשות מעורבים, אבל אני רוצה להגשים את החלום שלי ולעבור להתחרות עבור ישראל במקום הולנד". שבוע לאחר מכן ואחרי מגעים עם איגוד הג'ודו הישראלי, ההולנדים החליטו לקבל את בקשתה ושחררו אותה. החל מינואר 2015 בולדר מייצגת את נבחרת ישראל בג'ודו. ב-28 במרץ אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בגרנד פרי סמסון שבטורקיה, במשקל עד 70 ק"ג, לאחר שניצחה את אלופת העולם בג'ודו שלוש פעמים, יורי אלביר מקולומביה. ב-23 בינואר 2016 היא זכתה במדליית זהב בגרנד פרי הוואנה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה בולדר במקום שביעי. היא ניצחה באיפון בקרב הראשון שלה יריבה מנבחרת הפליטים, בשמינית הגמר ניצחה יריבה מקוריאה הדרומית בניקוד זהב וברבע הגמר הפסידה לסאלי קונוויי מבריטניה שזכתה במדליית ארד. בבית הניחומים היא הפסידה ליריבה מספרד. לאחר האולימפיאדה חזרה בולדר להתחרות באליפות העולם בג'ודו 2017 שהתקיימה בבודפשט והודחה בקרב הראשון. לדבריה: "אחרי אליפות העולם בבודפשט החלטתי לצאת לחופש, וחשבתי לעצמי בזמן הזה על כל התקופה שעברתי בג'ודו [...] הגעתי למסקנה שעכשיו אני כבר לא באותו מצב, הניצוץ כבר לא קיים יותר". בעקבות כך הודיעה בנובמבר על פרישה מספורט תחרותי. לינדה בולדר, ברשת החברתית פייסבוק לינדה בולדר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לינדה בולדר, ברשת החברתית אינסטגרם לינדה בולדר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לינדה בולדר, באתר olympedia.org לינדה בולדר, באתר איגוד הג'ודו העולמי לינדה בולדר, באתר JudoInside.com לינדה בולדר, באתר הוועד האולימפי בישראל דף הפייסבוק של לינדה בולדר נדב צנציפר, אחת הג'ודאיות הבכירות בעולם עוברת לייצג את ישראל, באתר ynet, 22 בדצמבר 2014 אורן אהרוני, אליפות העולם בג'ודו: לינדה בולדר הודחה, באתר ynet, 1 בספטמבר 2017 אורן אהרוני, אחרי ג'רבי, גם בולדר פורשת: "ישראל אימצה אותי", באתר ynet, 8 בנובמבר 2017
LCCN

LCCN (ראשי תיבות של Library of Congress Control Number) היא שיטת מיספור של רשומות בקטלוג ספריית הקונגרס בארצות הברית. לשיטה זו אין קשר לתוכן הספרים, ואין לבלבל בינה לבין שיטת ספריית הקונגרס. שיטת LCCN נמצאת בשימוש מאז 1898, כשבמקור שימשו ראשי התיבות לקיצור "Library of Congress Card Number". בפברואר 2008 הוקם מאגר מידע רשתי שהכיל את כלל המידע. בצורתו הבסיסית ביותר, כולל המספר את השנה (שנת ההוצאה לאור) ומספר מזהה ייחודי (אנ'). השנה מצוינת בשתי ספרות (לשנים בין 1898 ל-2000) או ארבע (לשנים החל מ-2001). 3 השנים המשותפות (1898, 1899 ו-1990) מובחנות על פי גודל המספר המזהה. במספרים המתחילים בספרה 7, ישנה מוזרות בעקבות ניסוי קצר להוספת ספרת ביקורת שאירע בין השנים 1969 ל-1972. המספרים כוללים 6 ספרות וחייבים להכיל ספרת 0 מובילה. לעיתים מפריד מקף בין השנה למספר המזהה, אך ההמלצה המעודכנת היא לא להוסיף אחד כזה. Library of Congress Name Authority File (NAF) Traditional and normalized forms of the LCCN LCCN Permalink Frequently Asked Questions ‏Bibliographic Processing Cataloging Rules: Library of Congress Control Number (LCCN) באתר Wayback Machine "Search/Browse Help - Number Searches: LC Catalog (Library of Congress)". catalog.loc.gov (באנגלית). נבדק ב-2020-07-23. "Structure of the LC Control Number".
בלן (קטמרקה)

בלן (בספרדית: Belén, שמה הספרדי של בית לחם) היא עיר הבירה של מחוז בלן, בפרובינציית קטמרקה שבארגנטינה. בלן נמצאת במרחק של כ-290 קילומטרים מקטמרקה הבירה, והיא ממוקמת בכיוון דרום מערב לכביש הלאומי 40 בעמק ששוכן לשולי נהר בלן. בית מקדש הגבירה של בית לחם ומוזיאון סאקרו (בספרדית: Santuario "Nuestra Sra. De Belén" y Museo Sacro) - נחנך ב-6 בינואר 1907, מהווה את נקודת המפגש העיקרית של התפילה הפופולרית. מדי שנה ב-6 בינואר מתכנסים בו אלפי מאמינים בפסטיבלים וחוגגים את חג ההתגלות. מוזיאון ארכאולוגי קונדור ואסי (בספרדית: "Museo Arqueologico "Condor Huasi") - מאגר ארכאולוגי בו נמצאים חתיכות ושרידים ייחודים, שרידים מתועדים ופרסומים יוקרתיים, אשר מציגים את קיום התרבויות העתיקות שאכלסו את אדמת העיר בלן כיום בתקופות שונות של הציוויליזציה, משנת 1000 ועד לגילויים של כיבוש האינקה והפלישה הספרדית שהתרחשו לפני 500 שנים. אנדרטה לזכר הגבירה של בית לחם (בספרדית: Monumento a La Virgen De Belén) - איקונין בעל חשיבות גדולה המייצג את הבתולה של בית לחם, מריה הקדושה. בנייתו החלה בשנת 1979, והמאמינים המקומיים לקחו בה חלק פעיל, אולם האנדרטה נחנכה רק שלוש שנים מאוחר יותר ב-20 בדצמבר, יום היווסדה של העיר בלן. האנדרטה ממוקמת באחת הגבעות המערביות של העיר המתנשאת לגובה של 300 מטרים, באתר המהווה את נקודת המבט של העיר. הגיא של בלן (בספרדית: Quebrada De Belén) - מסלול אטרקטיבי באורך 11 קילומטרים מצפון לעיר, בין ההרים גבוהים ונהר בלן. מדיה וקבצים בנושא בלן בוויקישיתוף Resultados generales - Catamarca, באתר Instituto Nacional De Estadistica y Censos De La Republica Argentina, INDEC, האתר הרשמי (בספרדית) Belén-Turismo Catamarca, באתר Turismo Catamarca, (בספרדית) אוכלוסיית בלן, 2001
רות סניידר

רות (בראון) סניידר (באנגלית: Ruth Snyder;‏ 27 במרץ 1895 - 12 בינואר 1928) הייתה רוצחת אמריקאית שהתפרסמה בשל הוצאתה להורג בכיסא חשמלי בכלא סינג סינג, שצילום שלה התפרסם בעיתונות. היא גם הייתה האשה הראשונה שהוצאה להורג בכיסא חשמלי במדינת ניו-יורק. בשנת 1925 רצחה סניידר יחד עם המאהב שלה ג'אד גריי את בעלה אלברט סניידר, לאחר ששכנעה אותו לשלם על ביטוח חיים בעל שיפוי כפול. היא הוצאה להורג ונקברה בבית הקברות וודלאון ברובע הברונקס, ניו יורק (אנ'). על מצבתה נכתב רק "בראון". הצלם העיתונאי טום הווארד (אנ'), שעבד בשיקגו טריביון, הצליח להנציח את ההוצאה להורג באמצעות מצלמת הרגל המפורסמת שלו, ולהבריח את התשליל מכלא סינג סינג בעזרת עיתונאית, לפרסום בניו יורק דיילי ניוז. על רקע המקרה של סניידר, כתבה סופי טרדוול שנכחה במשפטה של רות, את המחזה המפורסם שלה "מאכינל", שעלה בברודוויי בספטמבר 1928 וזכה בהצלחה המסחרית והביקורתית הגדולה ביותר מבין מחזותיה. פרשה זו נתנה השראה לסופר ג'יימס מ. קיין בספריו ביטוח חיים כפול והדוור מצלצל פעמיים. מדיה וקבצים בנושא רות סניידר בוויקישיתוף רות סניידר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גליה סדן

הרבה גליה סדן (נולדה בשנת 1967) היא רבה רפורמית ופעילה מרכזית בתחום אולפני הגיור הרפורמיים בישראל. משרתת כאם בית הדין (אב"ד) של מועצת הרבנים הרפורמים בישראל (מר"ם). סדן נולדה בקיבוץ יחיעם שבגליל המערבי, שהשתייך לקיבוץ הארצי. בעלת תואר מוסמך לספרות עברית מאוניברסיטת תל אביב. כחניכת "השומר הצעיר" נפגשה עם מדריכי תנועת הנוער של היהדות הרפורמית בישראל וביקרה בקיבוץ הרפורמי לוטן שבערבה. החוויה הובילה בהדרגה להצטרפות לקהילה רפורמית ולאחר מכן להצטרפות (תשנ"ט) לתוכנית הישראלית לרבנות בהיברו יוניון קולג'. סדן הוסמכה לרבנות בשנת 2003. סדן מכהנת למעלה מעשור כרבה בקהילת בית-דניאל (תל אביב) לצידם של הרב מאיר אזרי והחזן פרדי פאר. במסגרת זו היא מנהלת גם את מרכז הגיור הרפורמי בתל אביב, שבמסגרתו מתגיירים כ-150 נשים, גברים וטף מדי שנה. גיורם מוכר במדינת ישראל לצורך רישום במרשם האוכלוסין שבמשרד הפנים, אך אינו מוכר על ידי הרבנות הראשית לישראל. תחומי פעילות נוספים: ריכוז תחום בני ובנות המצווה (כמאתיים בנים ובנות כל שנה); הוראת מקרא ותלמוד; דרשות והנחיית תפילות; עריכת טקסי מעגל חיים. סדן תרמה ותורמת במהלך השנים לפעילות מר"ם והתפתחותה בתפקידים שונים במזכירות המועצה ובוועדת הביקורת שלה. בין השנים 2007-2015 היא שרתה כרכזת ומנהלת מר"ם – מועצת הרבנים הרפורמים בישראל. במסגרת זו הייתה שותפה להוצאתם לאור של הגדה לזמן הזה, השמחה שבלב – מחזור לרגלים ולשבתותיהם ולתרגום סידור העבודה שבלב" לאנגלית. בשנת 2018 היא נבחרה לעמוד בראש בית הדין של מר"ם (אב"ד), ומשמשת מתחילת 2019 כאם בית הדין הראשונה בתולדות המועצה. סדן חברת ועדת הביקורת בארגון "שומרי משפט – רבנים למען זכויות אדם" וכיהנה בעבר כחברת מזכירות הארגון. סדן היא אם לבן. "רבות בנות עשו חיל והטלית על כולנה" [קריאה ביקורתית של המזמור "אשת חיל" ושל מעמד האישה בתנועה ליהדות רפורמית], בתוך: מאיר אזרי (עורך), שערים ליהדות המתקדמת, תל אביב: בבל, 2005, עמ' 83–89. "גבולות האני וגבולות האֵיני", בתוך: ליאור ורד-אזרחי, מירה חובב, יהוידע עמיר ואפרת רותם (עורכות), דרור: במה לקידום החירות והאחריות בישראל, ירושלים: התנועה הרפורמית ומר"ם, תשע"ד, עמ' 45–48. אביבה לורי, בתיה וגליה סדן, באתר הארץ, 15 בפברואר 2012 "ויבא יעקב שלם" - דרשה לפרשת וישלח מרכזי דניאל - צוות.
ישיבת ההסדר קרני שומרון

ישיבת ההסדר קרני שומרון (הידועה גם כקרנ"ש) היא ישיבת הסדר שנוסדה בשנת 1980 על ידי הרבנים שמואל הבר ואברהם קורצוייל, שעומדים כיום בראשות הישיבה, ושוכנת ביישוב קרני שומרון. הישיבה ידועה בשיטת הלימוד שלה "אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא". הישיבה נוסדה בשנת תש"מ (1980) על ידי הרבנים שמואל הבר ואברהם קורצוייל, כשנתיים לאחר הקמת היישוב קרני שומרון. בתחילה מנהל הישיבה היה הרב יעקב אליטוב, לאחריו סגן-אלוף יאיר הלר, ולאחריו משה גליק. בשנת תשמ"ג מונה יגאל המאירי למנהל הישיבה, ובעזרתו נבנה קמפוס של מבני קבע במרכז היישוב, אשר נבנה בתקופת כהונתו של יצחק שמיר כראש ממשלה, והוא אף הגיע לחנוכת בניין הישיבה, אשר בו שוכנת הישיבה עד היום, והחליף את הצריפים שבהם שכנה הישיבה עד אז. לאחריו החליפו של ליאור ליפשיץ כמנהל הישיבה, ובשנת 2016 החליפו בוגר הישיבה אלימלך כהן. על אף שראשי הישיבה, הרבנים הבר וקורצוייל הם יוצאי ישיבת חברון החרדית, הם לחמו במלחמות ישראל השונות: מלחמת ששת הימים, תקופת המרדפים, מלחמת יום כיפור ומלחמת לבנון הראשונה, במסגרת שירותם בצה"ל (בחטיבת הצנחנים), ומזוהים עם הפלג הציוני דתי. בישיבה מלמדים בעיקר רבנים בוגרי הישיבה, ובוגרי ישיבות ישיבת מרכז הרב וכרם ביבנה. ב-17 בפברואר 1986 תלמידי הישיבה יוסף פינק ורחמים אלשייך, ששירתו בחטיבת גבעתי נשבו בקרב לאחר שמחבלי חזבאללה הניחו מארב לסיור של צה"ל.  ב-21 ביולי 1996, הוחזרו גופות שני החיילים לישראל. בחשון תש"ע הוכנס ספר תורה לזכרו של יוסף פינק לישיבה. בשנת 2017 מנתה הישיבה כשלוש מאות וחמישים תלמידים. דרכה של הישיבה היא בשיטת לימוד "אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא", לימוד תלמוד המכוון לבירור והכרעת ההלכה ופתרון בעיות אקטואליות. בחלק ממסגרות הישיבה מוסדר הלימוד לפי נושאים בהלכה ולא על פי סדר הדף, כמקובל ברוב הישיבות. הלימוד מסודר ושיטתי ומטרתו היא להקיף את הנושא הנלמד מהיבטיו העיקריים. בישיבה מושם בה דגש רב על התנהגות שבין אדם לחברו. בישיבה פועל מכון להכשרת מורים בראשו עומד הרב אבי מטלון. הישיבה שמה דגש על השירות הצבאי ומעודדת את תלמידיה להתגייס ליחידות הקרביות של צה"ל ולתפקידי פיקוד. אברכים רבים בוחרים להתגורר בקרני שומרון לאחר סיום לימודיהם בישיבה, וחלקם אף הקימו את המאחז אלוני שילה השוכן בגבעה סמוכה. כמו כן, הישיבה מחזקת את היישוב "רמת גלעד" השוכן על גבעה הסמוכה לקרני שומרון. קבוצה של אברכים מתגוררת בשכונת "נווה מנחם" ועוסקת לאחר שעות הלימוד בפעילות חברתית ענפה לרווחת תושבי השכונה. גרעין מאברכי הישיבה הקים בשנת 1990 את היישוב אבני חפץ גרעין נוסף מבני הישיבה הקים את הגרעין התורני "קרני קדם" ביישוב קדימה שבשרון בשנת 1998. בוגרים רבים קבעו את מקום מושבם ברחבי השומרון. יישובים כדוגמת קדומים, קרני שומרון, רבבה, יקיר ופדואל. ישיבת ההסדר קרני שומרון יוני רוטנברג, טובים השניים, עיתון בשבע. ישיבת ההסדר קרני שומרון, דף שער בספרייה הלאומית כל הכתבות על ישיבת ההסדר קרני שומרון, באתר ערוץ 7 אודות הישיבה, באתר ישיבת ההסדר קרני שומרון
אליהו דושניצר

הרב אליהו דושניצר (ה'תרל"ז, 1877 - כ"ב באב ה'תש"ט, 24 באוגוסט 1949 פתח תקווה) היה משגיח ור"מ ישיבת לומז'ה בפתח תקווה. נולד בלוקניק, בצעירותו למד בישיבת טלז ובסלובודקה. אחר כך למד אצל הסבא מקלם, ובבגרותו למד בישיבת ראדין והיה למקורבו ותלמידו המובהק של החפץ חיים, לאחר נישואיו התגורר בעיר לומז'ה והחל לעסוק בהשפעה מוסרית בעירו ובישיבות ראדין וסלובודקה. בסוף ימיו עלה לארץ ישראל, התגורר בפתח תקווה כדי לשמש כר"מ ומשגיח בישיבת לומז'ה שהוקמה בעיר, רבים מבוגרי הישיבה המפורסמים רואים בו את רבם. נפטר בכ"ב באב ה'תש"ט בפתח תקווה. ספרו "נחלת אליהו" העוסק בעיקר בחידושי הלכה ופרשנות לתלמוד, ראה אור לאחר פטירתו בידי תלמידיו, ובהם הרב חיים קניבסקי שערך את הספר. היה מפורסם במיוחד בזהירותו המופלגת בענייני ממון, וסיפורים רבים סופרו על זהירות זו. היה אחד מהבחורים שנקראו על ידי החפץ חיים להוצאת דיבוק. דוד זריצקי, אדם שלם, נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 56–59 אליהו בן אברהם יוסף דושניצר (1875-1949), דף שער בספרייה הלאומית סיפורים אודותיו סיפור הדיבוק באתר שטייגען
ז'אן-אלן בומסונג

ז'אן-אלן בומסונג-סומקונג (בצרפתית: Jean-Alain Boumsong-Somkong; נולד ב-14 בדצמבר 1979) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם. בומסונג נולד בדואלה שבקמרון, והתחיל את הקריירה שלו בלה הבר לאחר שלוש שנים עבר לאוסר. בשנת 2003 זכה עם המועדון בגביע הצרפתי לאחר ניצחון בגמר 1-2 על פריז סן-ז'רמן. למרות שליברפול ומונקו חשקו בשחקן, בסופו של דבר הוא הצטרף לגלאזגו ריינג'רס ל-5 שנים. בומסונג הפך עד מהרה לשחקן הרכב חשוב במערך של קבוצתו. בינואר 2005 ל-5 וחצי שנים חתם בניוקאסל יונייטד ששילמה עליו 8 מיליון פאונד. ב-22 באוגוסט 2006 הצטרף ליובנטוס שהורדה לסרייה ב'. האיטלקים שילמו עליו 3.3 מיליון פאונד עם אחוזים שיועברו לניוקאסל עבור מכירה עתידית. בספטמבר 2006 בומסונג הבקיע את השער הראשון שלו במדי יובנטוס בניצחון 0-3 נגד קרוטונה. בסיום העונה חזר עם יובה לסרייה א', אך בעונה שלאחר מכן לא זכה לדקות משחק בליגה. ב-24 בינואר 2008, בומסונג חתם באולימפיק ליון ל-3 וחצי שנים. המטרה העיקרית של החתימה עבור בומסונג הייתה לחזור לכושר לקראת יורו 2008. ב-8 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליון בניצחון 1-4 נגד סושו. ב-4 באפריל 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בליון נגד לה מאן. ב-30 ביולי 2010, בומסונג חתם בפנאתינאיקוס תמורת 750 אלף אירו ל-3 שנים. לאחר פתיחת עונה גרועה עבור בומסונג, הוא הצליח לחזור לכושר והפך לבורג מרכזי בהגנה. בקיץ 2012 האריך את חוזהו בשני נוספת. בומסונג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צרפת ב-20 ביוני 2003 נגד יפן. ב-11 באוקטובר 2003 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד ישראל. הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2004, מונדיאל 2006 ויורו 2008. בשנת 2009 פרש מהנבחרת לאחר שרשם 27 הופעות בנבחרת וכבש שער אחד. אוסר הגביע הצרפתי: 2002/2003 ליון אליפות צרפת: 2007/2008 הגביע הצרפתי: 2007/2008 יובנטוס סרייה ב': 2006/2007 מדיה וקבצים בנושא ז'אן-אלן בומסונג בוויקישיתוף ז'אן-אלן בומסונג, באתר Transfermarkt ז'אן-אלן בומסונג, באתר Soccerway ז'אן-אלן בומסונג, באתר BDFutbol ז'אן-אלן בומסונג, באתר WorldFootball.net ז'אן-אלן בומסונג, באתר National Football Teams ז'אן-אלן בומסונג, באתר FootballDatabase.eu