laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הוגו בולי

הוגו יצחק בּוּלִי (וגם די-בּוּלִי, בסרבית: Хуго Исак Були;‏ 14 בדצמבר 1875, בלגרד, נסיכות סרביה–אוקטובר 1941, מחנה הריכוז טופובסקה שופה) היה סוחר ואיש ציבור יהודי, בן יהדות בלגרד, אשר נחשב למייסד ענף הכדורגל בסרביה (אנ'). הוגו בולי נולד בבלגרד לידידיה בולי, בנקאי ופילנתרופ שכיהן כנשיא הקהילה הספרדית בבלגרד, ולמרקושה-מרקדה בולי, אשת ציבור בת הקהילה. הוא רכש השכלה תיכונית בעירו, ובהמשך יצא ללימודים אקדמיים בברלין והתוודע אל משחק הכדורגל שצבר פופולריות בקיסרות הגרמנית. בין יולי 1892 ליוני 1896 שיחק כחלוץ בקבוצת "BFC Germania 1888" (אנ'). לקראת סיום לימודיו, כאשר שב לבלגרד הביא עמו כדור כדורגל במטרה לעניין בני נוער במשחק. הוא הצטרף למועדון הספורט "סוקו" (אנ'), וב-12 במאי 1896 ייסד בו את מחלקת הכדורגל. ב-14 במאי ארגן את משחק הכדורגל הראשון בסרביה, אשר נערך סמוך למגדל נבוישה בבלגרד ובו גם השתתף, ומועד זה נחשב לתאריך ייסוד ענף הכדורגל במדינה. שלוש שנים מאוחר יותר הציע בולי להקים את המועדון הראשון למשחקי כדור בסרביה, ובהמשך במימונו הוקם מגרש הכדורגל הראשון בסרביה. בהמשך, השתלב בעסקים המשפחתיים. במהלך מלחמת העולם השנייה לאחר הפלישה ליוגוסלביה והכרעת הממלכה, החלו רדיפות היהודים, ובמרכזם רדיפת יהודי בלגרד. הוגו בולי נשלח לעבודות כפייה ובהמשך באוקטובר 1941 נורה למוות במחנה הריכוז טופובסקה שופה. התאריך המדויק באוקטובר בו נרצח אינו ידוע. בולי היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים היו לילנה לבית לוי (1883–1936) וב-1904 נולד לזוג בן בשם ידידיה-אדי. נישואיו השניים היו לפולה-פאולה בולי לבית רכניצר ילידת ביחאץ', אשר שרדה את השואה עלתה לישראל והתגוררה בנתניה. ב-2021, ביום השנה ה-125 לייסוד ענף הכדורגל בסרביה, נחנכה בבלגרד אנדרטה לזכרו של הוגו בולי ולציון המשחק ההיסטורי. מדיה וקבצים בנושא הוגו בולי בוויקישיתוף פרופיל, באתר worldfootball.net הוגו בולי, במאגר קרבנות השואה באתר יד ושם (באנגלית) Gründung des ältesten noch existierenden deutschen Fussball-Vereins, באתר tempelhoferfeld.info (בגרמנית) יהודים נודעים בסרביה, עמודים 47–48 (בסרבית). שמחה בצל משבר, 100 שנות כדורגל ב-פ.ק בלגרד, באתר sportklub.rs (בסרבית). הוגו בולי, באתר makabijada.com (בסרבו-קרואטית). תמונת האנדרטה לזכרו של בולי, באתר sportal.blic.rs (בסרבית).
הפריפריאל

הפריפריאל (באנגלית: The Peripheral) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית אשר נוצרה על ידי סקוט סמית' על פי תסריט מאת ג'ונתן נולאן וליסה ג'וי, יוצרי סדרת המדע בדיוני "וסטוורלד", שגם הפיקו. הסדרה מבוססת על רומן באותו שם מאת ויליאם גיבסון. הסדרה הוזמנה תחילה על ידי HBO, אך נזנחה ולבסוף זכויות העיבוד נרכשו על ידי אמזון. פרק הבכורה שודר בהקרנה חגיגית במלון אייס בלוס אנג'לס ב-11 באוקטובר 2022. בפברואר 2023, הסדרה הוזמנה לעונה שנייה, ברם באוגוסט 2023, הסדרה בוטלה, בעקבות המשך שביתת התסריטאים והשחקנים, ובשירות Amazon Prime Video הוחלט שלא להתקדם עם הפקת העונה השנייה. הסיפור מתמקד בפלין ובאחיה, ברטון. ברטון הוא ותיק בכוח העילית ה-Haptic Recon של חיל הנחתים של ארצות הברית. הוא נשכר לעבודת אבטחה שמתרחשת במה שלדעתו הוא מרחב הסייבר. כאשר פלין תופסת זמנית את מקומו, היא מוצאת עצמה בעתיד אפשרי. פלין פישר היא אישה צעירה וגיימרית מבריקה שתקועה בעיירה קטנה וחסרת אופקים ועובדת במשרה בלי עתיד על מנת לתמוך באחיה יוצא הצבא ובאמה החולה. כשאחיה מגייס אותה לשחק במשחק וידאו מתקדם שנקרא "Sim", פלין רואה משהו שלא הייתה אמורה לראות ומביאה סכנה אמיתית לדלת משפחתה. שכירי חרב פושטים על בית המשפחה. בחיפוש אחר תשובות, פלין שבה אל המכשיר ומגלה שלא מדובר במשחק, אלא במין מכונת זמן ששולחת אותה 70 שנה אל תוך העתיד. פלין כורתת עסקה עם אנשים מהעתיד ומסכימה לעזור לחפש מישהי בשם אאליטה. במהלך החיפושים, פלין לומדת את האמת על עתידה ועל לונדון העתידנית. קלואי גרייס מורץ - פלין פישר גארי קאר - וילף נת'רטון ג'ק ריינור - ברטון פישר אלי גור - קונר שרלוט ריילי - אאליטה ג'יי.ג'יי. פילד - לב עיבוד טלוויזיוני לספרו של גיבסון הוכרז לראשונה באפריל 2018, על ידי ג'ונתן נולאן וליסה ג'וי. באפריל 2019 השניים חתמו על חוזה עם אולפני אמזון. על פי החוזה, אורך כל פרק בסדרה הוא 60 דקות. חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר מעורבת בהפקה אף היא. באוקטובר 2020, קלואי גרייס מורץ לוהקה לגלם את התפקיד הראשי של פלין פישר לצד גארי קאר. במרץ 2021 ג'ק ריינור הצטרף להפקה ובהמשך החודש לוהקו שחקנים נוספים. הצילומים יצאו לדרך ב-3 במאי 2021 ונערכו בלונדון. בספטמבר הצילומים עברו לקרוליינה הצפונית והושלמו בתחילת נובמבר 2021. "הפריפריאל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הפריפריאל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הפריפריאל", באתר Metacritic (באנגלית) "הפריפריאל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הפריפריאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אמיר בוגן, יוצרי "ווסטוורלד" חוזרים בסדרת מד"ב שדורשת ריכוז רב - אך היא שווה את זה, באתר ynet, 21 באוקטובר 2022 תמי ממיסטבלוב, יוני בינרט, "הלוטוס הלבן", "האנטומיה" והפרידה מ"אטלנטה": הסדרות השוות של אוקטובר, באתר ynet, 30 בספטמבר 2022 דף המידע באתר פריים וידאו Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית)
חנות השעונים

חנות השעונים (באנגלית: The Clock Store) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1931, ה-22 בסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות". השעונים השונים בחנות רוקדים, מצלצלים אזעקות מוזיקליות, ובדרך אחרת מבדרים את הקהל במצגת לאחר שעות העבודה. וראייטי (17 בנובמבר 1931 כ"חנות השעון"): "רעיון מוכר של שעונים ודמויות מתנדנדות לקצב מוזיקלי. נעשה לפני ותחת אותו שם אם הזיכרון מזכיר, אבל עם דמויות חיות במקום מצויר. כאן כסרט הנפשה המציע מילוי חידוש נעים לכל תוכנית, אם כי לא בצורה מצחיקה." הסרט הופץ ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'. "חנות השעונים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חנות השעונים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Talking Shorts". Variety: 14. 17 בנובמבר 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}: (עזרה)
ניר כנען

ניר כנען (נולד ב-12 באפריל 2001) הוא שחקן, זמר ומלחין ישראלי. כנען נולד ב-2001 בנס ציונה. כילד, למד במכינת הנוער של התיאטרון הקאמרי, ואת שירותו הצבאי עשה בתיאטרון צה"ל. בשנת 2018 שיחק ב"מחלקה לחפצים מיוחדים" בתפקיד רוני. בשנת 2020 החל לשחק בסדרה "הבאר" של כאן חינוכית בתפקיד עילי. בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "מי שמע על חווה ונאווה" בתפקיד שפיץ. בשנת 2021 גילם את זיגי בסרטו של אבי נשר "תמונת הניצחון". בשנת 2022 שיחק בסרט "הסיפור שלנו" בבימויו של ירון ארזי. בשנת 2019 החל לשחק בהצגה "שני אלה" בתיאטרון יפו, ולאחר מכן בתיאטרון אורנה פורת בשנת 2020. בנוסף, הוא הלחין את המוזיקה להצגה. על כך, זכה כנען בפרס הבמה לילדים ונוער, וההצגה עצמה אף זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר לנוער. בשנת 2022 שיחק בתפקיד מרקוציו ב"רומיאו ויוליה" בתיאטרון גשר. באותה שנה החל לשחק בהצגה "ברלין" של התיאטרון העברי. בשנת 2023 החל לשחק בהצגה "התנצלויות פומביות" בתיאטרון גשר. באותה שנה, החל לשחק גם בהצגות "אל תסתכל לאחור" ו"סיראנו". משנת 2024 החל לשחק בהצגה "שלום, מלחמה" של תיאטרון גשר. באותה שנה, השתתף באותו תיאטרון במחזה "סלומה" מאת אוסקר ויילד. החל משנת 2023 מופיע כנען עם להקתו. ביולי 2023 הוציא את שירו הראשון, "מה אני לא עושה בסדר". בפברואר 2024 יצא שירו השני, "שיר לנטע". בספטמבר 2024 הוציא את שירו השלישי "אל תלכי". מדיה וקבצים בנושא ניר כנען בוויקישיתוף ניר כנען, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) המחלקה לחפצים מיוחדים - יום האהבה (תאטרון הבימה), נבדק ב-2022-10-17 בידור - ניר כנען: "אנחנו יכולים לתקן את מה שהמבוגרים הרסו", באתר פרוגי, ‏2022-02-06 שני אלה, באתר תיאטרון אורנה פורת - הצגות ילדים רומיאו ויוליה - תיאטרון גשר, באתר www.gesher-theatre.co.il תיאטרון, באתר www.theatron-hazafon.co.il אל תסתכל לאחור - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il סיראנו - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il שלום מלחמה - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il סלומה - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
Die Hard

Die Hard הוא שיר של הראפרים האמריקאים קנדריק לאמאר ו-Blxst (אנ') והזמרת הברבדית אמנדה רייפר. הוא נשלח לרדיו הקצבי העכשווי ב-9 באוגוסט 2022, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Mr. Morale & the Big Steppers. השיר הופק על ידי סאונווייב, די ג'יי דהי ובן דודו של לאמאר בייבי קים, עם הפקה נוספת של FnZ. "Die Hard" הוא שיר R&B ופופ המכיל פוסט-פזמון "מתוק" המושר על ידי אמנדה רייפר. השיר מכיל "אינסטרומנטל R&B 'מעופף' והתבוננות פנימה מכרזת" ולו "קו חליל עדין ומנגינה 'מאושרת'". בשני הבתים בשיר, קנדריק לאמאר משתמש בשני מצבי רוח, שכן השיר עוסק בכך שאף פעם לא באמת מאוחר מדי להפוך עוולות לזכויות ולרדוף אחרי חלומות. לשיר אווירה של קיץ. מידע על היצירה "Die Hard" באתר מיוזיק בריינז קנדריק דאקוורת', מתיו בורדט, אמנדה רייפר, מארק ספירס, דקורי נטצ'ה, הייקים קארטר ג'וניור, ג'ייסון פאונד, מייקל מולה, אייזק דה בוני, סם דו, סטיבן ברונר, מרווין יוג'ין סמית', רוברט טי "בוב" סמית', ויקטור אקפו סאונווייב, די ג'יי דהי, בייבי קים, J. Lbs Smyth, David (13 במאי 2022). "Kendrick Lamar – Mr Morale & the Big Steppers review: Still light years ahead of the game". Evening Standard. נבדק ב-9 באוגוסט 2022. {{cite news}}: (עזרה) Thomas, Fred. "Mr. Morale & the Big Steppers – Kendrick Lamar". AllMusic. נבדק ב-9 באוגוסט 2022. {{cite web}}: (עזרה) McMullen, Chase (18 במאי 2022). "Album Review: Kendrick Lamar – Mr. Morale & the Big Steppers". Beats Per Minute. נבדק ב-9 באוגוסט 2022. {{cite web}}: (עזרה) Bryant, Ben (13 במאי 2022). "Kendrick Lamar's Mr. Morale and the Bigsteppers is a tender, delicate opus – review". The Independent. נבדק ב-9 באוגוסט 2022. {{cite news}}: (עזרה) Williams, Kyann-Sian (13 במאי 2022). "Kendrick Lamar – Mr. Morale & the Big Steppers review: a cathartic, soul-bearing autobiography". NME. נבדק ב-9 באוגוסט 2022. {{cite journal}}: (עזרה)
עיזאת א-רישק

עיזאת מוחמד אל-רישק (בערבית: عزت الرشق, תעתיק מדויק: עזת אלרשק; נולד ב-1960) הוא פוליטיקאי פלסטיני יליד חברון, חבר הלשכה המדינית של חמאס וראש המשרד ליחסים ערבים ואיסלאמיים של חמאס. בצעירותו הוא היה פעיל בתנועה האסלאמית הפלסטינית, והשתתף בהקמת גוש אל-חק האיסלאמי והליגה האסלאמית לסטודנטים פלסטיניים באוניברסיטת כווית. בהמשך קודם ומונה לחבר המזכירות הכללית של ועידת המפלגות הערביות וחבר בחבר הנאמנים של קרן אלקודס הבין-לאומית. הוא מדור המייסדים של חמאס, וחבר הלשכה המדינית של חמאס מאז הקמתה והיה אחראי על התחום הפלסטיני במגזין החברה הכוויתית בין 1986–1991. הוא היגר לכווית ב-1967 לאחר מלחמת ששת הימים, ונשאר שם עד פרוץ מלחמת המפרץ ב-1990, אז הוא עזב את כווית לירדן ונשאר שם עד לגירושו ב-1999. הוא נעצר בירדן בקשר לתפקידו בחמאס בשנת 1996. הוא נעצר שוב בסוף 1999, כאשר גורש עם מספר מנהיגי חמאס, ח'אלד משעל, איבראהים ע'ושה וסאמי ח'אטר לדוחה בירת קטר. א-רישק התגורר בדוחה עד תחילת 2001, אז עזב לסוריה ושהה שם עד ינואר 2012, אז חזר לדוחה. הוא נטל על עצמו כמה תחומי אחריות מנהיגותיים בתנועה, ובראשן תיק התקשורת, ועמד בראש ועדת הבחירות העליונה של חמאס, שפיקחה על השתתפות התנועה בבחירות 2006. עיזאת א-רישק נשוי, יש לו ארבעה ילדים, והוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת כווית (אנ'). Elad Benari, Hamas Official Calls for Third Intifada, Israel National News, ‏3 בינואר 2013 TRTWorld, Hamas 'working to avoid escalation' with Israel, TRT World, ‏6 במרץ 2022 עיזאת א-רישק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Tog חדשות ותוכן יהודי - חמאס: על אבו מאזן להתפטר, באתר www.tog.org.il عزت الرشق (אורכב 11.07.2017 בארכיון Wayback Machine) שמעון איפרגן, אמו של סעדון: הנקמה הגיעה מאוחר מדי, באתר nrg‏, 29 בינואר 2010
העכביש והזבוב

העכביש והזבוב (באנגלית: The Spider And The Fly) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", אשר הופץ בשנת 1931. מטבח מלא בזבובים. עכביש מתעורר ומנגן ברשתו כמו נבל, מושך זוג מהם; הנקבה לכודה, והזכר מזמן את הפרשים, שמגיעים רכובים על דבורים, רוכבים על פרפרים להטיל פצצות פלפל, יורה בקבוקי שמפניה, ובסופו של דבר מבעיר את הרשת ותופס את העכביש על נייר זבוב כשהוא נופל. Motion Picture Herald (19 בדצמבר 1931): "פסגת אנימציה: מעולם מניסיונו לא ראה המבקר הזה סרט מצויר יותר חדשני, חכם או משעשע יותר, מאשר הסרט הזה של סימפוניות טיפשיות של וולט דיסני. קהל פתיחת ערב בקריטריון של ניו יורק פרץ בסערה של מחיאות כפיים בהקרנתו. מסקנה, ובכן, המספר הכי יוצא דופן היה ראוי לכך. כאשר אהובת הזבוב כלואה בקורי העכביש, הצבא, על כנפיים, רכובים על זבובי סוסים עם סיכות לרמחים ועם זבובי דרקון הפועלים כמטוסי הפצצה. עשרות רישומים חדשים וחכמים להפליא ורעיונות מקוריים משולבים בנושא האנימציה החכם הזה. בשום פנים ואופן שיחק אותו, והקהל ידבר על זה במשך שבוע". הסרט היומי (20 בדצמבר 1931): "נוקאאוט. הסרט המצויר הזה של דיסני הוא אחד הטובים ביותר שהגיעו בירחים. לרעיון בסיסי, ביצוע גאוני וליווי סאונד וליווי מוזיקלי יעיל, קשה לנצח אותו. הוא מציג להקת זבובים, וזוג ציפורי אהבה עפות פנימה במיוחד, מרחיקים את עצמם במטבח. עכביש רשע מפתה זבוב גברת לרשת שלו, ואז גיבורה ממהר להצילה, לבסוף הוא קורא לעזרתם של כל צבא הזבובים, שמנצח את העכביש. הסרט לא יכול לפספס עם אף קהל ." הסרט הופץ ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'. "העכביש והזבוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "העכביש והזבוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Silly Symphony - The Spider and the Fly Background Layout Drawing | Lot #12247". Heritage Auctions (באנגלית). נבדק ב-9 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Shorts". Motion Picture Herald: 50. 19 בדצמבר 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}: (עזרה) "Reviews of Short Subjects". The Film Daily: 12. 20 בדצמבר 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}: (עזרה)
הנס אגנרסון

הנס אגנרסון (בפארואזית: Hannes Agnarsson; נולד ב־26 בפברואר 1999) הוא כדורגלן פארואזי המשחק בעמדות הקיצוני והקשר במועדון B36 טורסהאבן ובנבחרת איי פארו. משנת 2016 שיחק אגנרסון במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון B36 טורסהאבן, ועד שנת 2021 הבקיע לזכותו 11 שערים ב־82 משחקים. בשנת 2022 חתם במועדון HIK (אנ') מהליגה הדנית השנייה ורשם בו 11 הופעות. לאחר מכן הושאל בחזרה למועדון B36 טורסהאבן. אגנרסון שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של איי פארו. ב־9 באוקטובר 2021 ערך את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה הבוגרת כאשר עלה כמחליף בדקה ה־68 בהפסד 0–2 לאוסטריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. Hannes Agnarsson - Stats and titles, Footballdatabase (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא הנס אגנרסון בוויקישיתוף הנס אגנרסון, באתר Transfermarkt הנס אגנרסון, באתר Soccerway הנס אגנרסון, באתר WorldFootball.net הנס אגנרסון, באתר National Football Teams הנס אגנרסון, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הנס אגנרסון". ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לייף פרסון

לייף גוסטב וילי פרסון (בשוודית: Leif Gustav Willy Persson; נולד ב-12 במרץ 1945) הוא קרימינולוג וסופר שוודי. התפרסם בשל ספרי הפשע הרבים שכתב, והדמויות הספרותיות המגוונות שמופיעות בהם. פרסון נולד בסטוקהולם ב-12 במרץ 1945 לגוסטב ומרגיט פרסון. לאחר סיום לימודיו הצטרף למשטרת שוודיה. שמו עלה לכותרות ב-1977 בעקבות מעצרה של דוריס הופ (Doris Hopp), סרסורית מובילה בסטוקהולם. זמן קצר לאחר המעצר, פרסם העיתון דגנס ניהטר מכתב ששלח מפקד המשטרה קרל פרסון לראש הממשלה אולוף פלמה. במכתב נטען כי בין הפוקדים הקבועים של רשת בתי הבושת שניהלה הופ, נמנה שר המשפטים לנארט גייר. הדיווח הוביל לסערה ציבורית גדולה בשוודיה, שאף גרמה לסגירת העיתון דגנס ניהטר לתקופה קצרה. במשטרה נערכה חקירה פנימית שבסופה התגלה כי מי שהדליף לעיתון את המכתב היה לייף פרסון. הוא סולק מהמשטרה ושקל להתאבד, אולם התקבל כמרצה אורח לקרימינולוגיה באוניברסיטת סטוקהולם. לאחר מכן הוא מונה כיועץ עבור המשטרה השוודית. במקביל לפעילותו המקצועית, החל פרסון בקריירת כתיבה ענפה, וכתב ספרי מחקר רבים לצד רומנים משטרתיים ובלשיים שהפכו אותו לאישיות מוכרת בכל רחבי שוודיה. הוא החל להופיע באופן קבוע בתוכניות טלוויזיה שוודיות העוסקות בפשיעה. הוא ידוע בשוודיה לעיתים קרובות פשוט בכינוי "GW". פרסון ידוע בעיקר בזכות ספרי המתח המשטרתיים שכתב. בספריו ישנן מספר דמויות בולטות שחוזרות על עצמן לעיתים קרובות. הדמות המוכרת ביותר שלו היא אוורט בקסטרום - בלש במחלק הרצח של משטרת שוודיה. בניגוד למקובל בספרות בלשים, דמותו של בקסטרום היא דמות של אנטי-גיבור מובהק. הוא יהיר, אנוכי, גזען, שוביניסט, הומופוב שתיין, ומשתדל לנצל את תפקידו במשטרה כדי להרוויח טובות הנאה. עם זאת, הוא ניחן באינטואיציה חדה שעוזרת לו לפענח מקרי פשע מורכבים. שלושה מספריו של פרסון עוסקים ישירות בדמותו של בקסטרום, ושניים מהם אף תורגמו לעברית. ב-2015 שודרה סדרת הדרמה האמריקנית "בקסטרום" אשר מבוססת על ספריו של פרסון. את בקסטרום גילם בסדרה ריין וילסון. בניגוד למתואר בספרים, עלילת הסדרה מתרחשת בפורטלנד, אורגון ולא בשוודיה. ב-2020 שודרה בשוודיה מיני-סדרה בשם "בקסטרום" בה גילם של ברגקוויסט את דמותו של בקסטרום. אף על פי שברחבי העולם התפרסמה בעיקר דמותו של בקסטרום, בשוודיה עצמה מוכרת יותר דמות אחרת פרי עטו: הבלשית אנה הולט. הולט מופיעה לא רק בספריו של פרסון, אלא גם בספריו של חברו לעט יאן גויו. דמותה הופיעה פעמים רבות בסרטים ובסדרות טלוויזיה שוודיות, תמיד בגילומה של פטרה נילסן. דמויות מוכרות נוספות פרי עטו הם הבלש יאן לווין (אשר מנהל רומן עם הולט) וצמד הבלשים החברים יארנברג ויוהנסון. ב-1984 הופיעו דמויותיהם בסרט בשם "האיש ממיורקה", בו סוון וולטר מגלם את יארנברג, ותומאס פון ברומסן מגלם את יוהנסון. כמו כן עומדות דמויותיהם במרכזן של שתי סדרות טלוויזיה שוודיות: En pilgrims död (2013), ו-Den fjärde mannen (2014). בשתי הסדרות גולם יארנברג בידי פטר סוונסון ויוהנסון בידי רולף לאסגורד. בשתי הסדרות הופיע גם בקסטרום כדמות משנה בגילומו של קלאס מאלמברג. הרצח של לינדה, עברית: נעמה בן דור, דני ספרים, 2015. רצח בראשי תיבות, עברית: שרה ריפין, דני ספרים, 2016. מדיה וקבצים בנושא לייף פרסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייף פרסון (בשוודית) לייף פרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ריק האזבנד

ריצ'רד דאגלס "ריק" האזבנד (באנגלית: Richard Douglas Husband‏; 12 ביולי 1957 – 1 בפברואר 2003) היה קולונל בחיל האוויר האמריקאי, טייס חלל ומפקד מעבורת החלל קולומביה בטיסתה האחרונה, STS-107; נספה עם כל שאר חברי הצוות באסון הקולומביה. האזבנד נולד באמריליו, טקסס, שם סיים את בית הספר התיכון ב-1975. לאחר סיום התיכון, קיבל תואר ראשון BSc בהנדסת מכונות מאוניברסיטת טקסס-טק ב-1980, ותואר שני MSc בהנדסת מכונות מאוניברסיטת מדינת קליפורניה בפרזנו ב-1990. לאחר סיום לימודי התואר הראשון החל האזבנד את הקריירה הצבאית שלו בדרגת סגן משנה בבסיס חיל האוויר ואנס שבאוקלהומה. הוא סיים את אימוניו שם באוקטובר 1981, ועבר לאימונים על מטוסי פנטום בבסיס חיל האוויר הומסטד בפלורידה. לאחר השלמת האימונים הללו, הצטרף האזבנד כטייס פנטום לבסיס חיל האוויר מודי בג'ורג'יה. מספטמבר 1982 ועד נובמבר 1985 שירת כמדריך בבית הספר לטיסה בהומסטד ולאחר מכן עבר לתפקיד דומה בבסיס חיל האוויר ג'ורג' בקליפורניה. בדצמבר 1987 עבר האזבנד לבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה, שם עבר אימונים כטייס ניסוי, תפקיד בו שימש לאחר מכן עד 1992. לאחר מכן עבר למרכז הערכת המטוסים של חיל האוויר וצבר למעלה מ-3,800 שעות על 40 סוגים שונים של מטוסים. הוא הגיע עד לדרגת קולונל. האזבנד נבחר כמועמד לטייס חלל בדצמבר 1994. הוא החל באימוניו במרץ 1995. עם השלמת האימונים הבסיסיים עבר למשרד האסטרונאוטים שם עסק במחקרים אודות חלליות עתידיות והפעולות הנדרשות לחזרה לירח ולטיסה מאוישת למאדים. בתפקידו האחרון במשרד שימש כאחראי על הבטיחות. הוא טס כטייס (סגן מפקד) בטיסה STS-96 ב-1999 בה צבר 235 שעות בחלל. האזבנד מונה מאוחר יותר למפקד משימה STS-107 במעבורת החלל קולומביה ששוגרה בתחילת 2003, ונספה עם שאר חברי הצוות בעת חדירת המעבורת לאטמוספירה, אסון שנודע כאסון הקולומביה. האזבנד היה נשוי לאוולין, ולזוג בן ובת; לורה ומתיו. נמל התעופה בעיר הולדתו, אמרילו, שבטקסס נקרא מחדש על שמו ב-2003. אסטרואיד ריקהאזבנד. פסגה בגבעות קולומביה שבמאדים נקראה על שמו. אחת ממשימות המסגרת של תוכנית רמון ספייסלאב של קרן רמון קרויה על שמו. מדיה וקבצים בנושא ריק האזבנד בוויקישיתוף ריק האזבנד באתר נאס"א (באנגלית) אבי בליזובסקי, ‏האם הוכתה קולומביה בידי שברי חלל? הדבר ממנו חשש ריק האסבנד, באתר "הידען", 8 בפברואר 2003 ריק האזבנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אתר נמל התעופה ריק האזבנד אמרילו מבט על הפסגות בגבעות קולומביה, צולם על ידי הרובר ספיריט, נאס"א, 2 במרץ 2006 אתר תוכנית רמון ספייסלאב
שאול פטאי

שאול גוסטב פריידיש פטאי (בהונגרית: Patai Saul Frigyes Gusztáv‏; 2 באוגוסט 1918 – 30 באוגוסט 1998) היה כימאי אורגני ישראלי ופרופסור אמריטוס במחלקה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים. מאבות חקר הכימיה האורגנית-פיזיקלית בישראל. פטאי נולד בבודפשט בירת הונגריה, לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. הוא בנם הצעיר של איש הספרות הציוני יוסף פטאי ושל עדית פטאי (לבית אהרנפלד), שהייתה אף היא משוררת וסופרת. בבית המשפחה דיברו בעברית כדי להתכונן לעלייה לארץ ישראל. בצעירותו עסק פטאי מעת לעת במלאכת העריכה הספרותית, כמעין שוליה של אביו, וכישורים אלה שרכש כבר אז ילוו אותו לימים בעשייתו האקדמית. בראשית שנות ה-30 עלתה משפחתו לארץ ישראל, אך הוא עצמו נשאר בבודפשט לצורך תחילת לימודיו, ובשנת 1936 החל בלימודי כימיה ופיזיקה באוניברסיטה בבודפשט. לבסוף עלה גם הוא, והמשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. את התואר השני בכימיה פיזיקלית סיים ב-1941, בהנחיית פרופ' לדיסלאוס פרקש. בשנים 1938–1947 היה חבר פעיל בארגון ההגנה, ובמהלך מלחמת העצמאות שירת בחיל המדע. את לימודי הדוקטורט בכימיה עשה באוניברסיטה העברית בירושלים בהנחיית משה ויצמן, אחיו של חיים ויצמן, והשלימם ב-1947. ב-1950 הצטרף לסגל המחלקה לכימיה אורגנית כחבר סגל בדרגת מרצה, וב-1953 הועלה לדרגת מרצה בכיר. בשנים 1954–1956 וכן 1960, עשה את השתלמות הבתר-דוקטורט ביוניברסיטי קולג' לונדון בהנחיית פרופ' כריסטופר קלק אינגולד (אנ'), מאבות הכימיה האורגנית המודרנית. ב-1957 הועלה לדרגת פרופסור חבר, וב-1970 היה לפרופסור מן המניין. בשנה שלאחר מכן מונה ליו"ר הראשון של המכון לכימיה, וכיהן בתפקיד זה עד 1975. כמו כן כיהן כסגן דקאן הפקולטה למתמטיקה ומדעים, כיו"ר מכון מרטין בובר לחינוך מבוגרים ובתפקידים מנהלתיים שונים בתחום ההוראה באוניברסיטה. כיהן כפרופסור אורח במוסדות בשווייץ, יפן וניו זילנד. בשנת 1979 היה פטאי מיוזמי תוכנית תלפיות לצד עמיתיו הפרופסורים פליקס דותן ושאול יציב. בשנת 1980 הוענק לו אות הנשיא למתנדב "על תרומתו הרבה בהתנדבות לפיתוח אמצעי לחימה והדרכה בצה"ל". מחקרו של פטאי התמקד במנגנונים של תגובות אורגניות ובפרט בקונדנסציית קרבוניל-מתילן. כמו כן, חקר את הפירוליזה של סוכרים ותגובות במצב מוצק. מלבד אלה, עמל במשך 35 שנותיו האחרונות על יצירתה של סדרת הספרים The Chemistry of Functional Groups שנחשבת לאחד מהישגיו המשמעותיים, באשר היה מעורב בעריכה ובכתיבה של 99 הכרכים הראשונים בה. בנוסף, כתב שני ספרי כימיה אורגנית בשפה העברית. על פעילותו הענפה כעורך זכה בפרס בובליק לשנת 1995. במרוצת השנים כתב למעלה מ-130 מאמרים, והנחה עשרות תלמידי מחקר. עם תלמידיו לאורך השנים נמנים הפרופסורים צבי רפופורט, אמנון יוגב ואברהם פצ'ורניק. בשנת 1944 נישא פטאי לליזל לבית שנר, לה היה נשוי עד יום מותו. הם היו הורים לבת, אירית, ולבן, מיכאל, שנפטר בגיל 17 ועל שמו הוקמה קרן מלגות. אחיו הגדולים ממנו הם האנתרופולוג רפאל פטאי והמשוררת והסופרת חוה קויגן-פטאי. גיסו היה מפקד חיל האוויר לשעבר דן טולקובסקי. Saul Patai, Zvi Rapoport (eds.), The Chemistry of Organic Derivatives of Gold and Silver, John Wiley and Sons, 1999
בריאן וורן

סר הרולד בריאן סימור וורן (19 בדצמבר 1914 - 18 באוגוסט 1996), היה קצין רפואה של משמר הגרנדירים, רופא קסרקטיני ולינגטון, קצין רפואי בבית החולים המלך אדוארד השביעי, לונדון, שם עבד עם אליס סקסבי, ורופאו האישי של ראש ממשלת בריטניה אדוארד הית'. וורן נולד בטודינגטון, בדפורדשייר ב-1914. אביו היה חוואי. ב-1942 הוא התחתן עם ג'וזפין בארנס, נולדו להם שלושה ילדים, פני, אמנדה ואנתוני. ב-1964 הם התגרשו. לאחר גירושיו הוא התחתן, באותה שנה, עם חברת מועצת העיר ווסטמינסטר, אליה היה נשוי עד מותה ב-1983, נולדו להם שני ילדים נוספים. Holden, Anthony (22 באוגוסט 1996). "Obituary: Sir Brian Warren". The Independent (באנגלית). {{cite news}}: (עזרה) Baston, Lewis; Seldon, Anthony (2013). "3. Number 10 under Edward Heath". In Ball, Stuart; Seldon, Anthony (eds.). The Heath Government 1970-74: A Reappraisal (באנגלית). Routledge. p. 71. ISBN 978-0-582-25991-1. Campbell, John (1994). Edward Heath: A Biography (באנגלית). Pimlic. p. 104. ISBN 0-7126-5898-X. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי פולק

האם התכוונתם ל... אלי פולק (כימאי) – פרופסור מן המניין ולשעבר ראש המחלקה לפיזיקה כימית בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע אלי פולק (איחוד הצלה) – מנכ"ל איחוד הצלה בין השנים 2019-2024 אלי פולק (קצין) – קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף