laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולאי קרילנקו

ניקולאי ואסילייביץ' קרילנקו (ברוסית: Никола́й Васи́льевич Крыле́нко‏; 2 במאי 1885 – 29 ביולי 1938) היה מהפכן רוסי בולשביקי שמילא תפקידים בכירים בברית המועצות, בעיקר בתחום הצבאי ובמערכת המשפט. היה גם עסקן שחמט בכיר. קרילנקו נולד בכפר ביחטייבו ליד סמולנסק. אביו היה עורך של עיתון ליברלי. ב-1904, בעת שלמד ספרות והיסטוריה באוניברסיטת סנקט פטרבורג, הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. בעת מהפכת 1905 היה חבר הסובייט הראשון, הסובייט של פטרבורג. לאחר דיכוי המהפכה נמלט מרוסיה ביוני 1906, אך שב כעבור שנה ונעצר על ידי המשטרה החשאית ב-1907. בהיעדר ראיות מספיקות, הוא שוחרר מהמעצר והוגלה ללובלין. ב-1909 שב לסנקט פטרבורג, עזב את המפלגה ב-1911, אך במהרה שב אליה. בשנת 1912 התנדב לשירות של שנה אחת בצבא האימפריה הרוסית. בסיום השירות הצבאי עבר מבחני הסמכה לקצונה וקיבל דרגת סגן-משנה במילואים. ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, יצא אל שווייץ, אך לנין שלח אותו חזרה לרוסיה בקיץ 1915, כדי שיסייע בארגון המחתרת הבולשביקית. בנובמבר 1915 נעצר במוסקבה על הימנעות מגיוס ולאחר כמה חודשי מאסר, באפריל 1916, נשלח לחזית הדרום-מערבית. קרילנקו שירת כקצין קשר במפקדת רגימנט חיל הרגלים מס' 11. לאחר מהפכת פברואר, עם הופעת הוועדים הנבחרים בצבא הרוסי, נבחר קרילנקו ליושב ראש ועד הרגימנט ולאחר מכן ליושב ראש ועד הדיוויזיה. ב-15 באפריל נבחר ליושב ראש ועד הארמייה ה-11, ועם חזרתו של לנין לרוסיה, באפריל 1917, התגייס לסיעתו. ביוני 1917 היה קרילנקו חבר בארגון הצבאי הבולשביקי ונבחר לקונגרס הסובייטי הכל-רוסי. בקונגרס הוא נבחר לוועד הפועל הכל-רוסי הקבוע מטעם הסיעה הבולשביקית. הוא יצא אל מוגילב בתחילת יולי, ונעצר שם מטעם הממשלה הזמנית לאחר ניסיון הפיכה כושל של הבולשביקים ב-4 ביולי. הוא נכלא בסנקט פטרבורג, אך שוחרר באמצע ספטמבר לאחר פרשת קורנילוב. הוא לקח חלק בהכנת מהפכת אוקטובר והיה בין מנהיגי ההתקוממות. ב-25 באוקטובר, בקונגרס הסובייטי הכל-רוסי השני, הוא התמנה לשר והיה חלק מהשלישייה שניהלה את ענייני הצבא. לאחר שהמפקד העליון וראש המטה הכללי, ניקולאי דוחונין, סירב לנהל משא ומתן לשלום עם הגרמנים, מונה במקומו קרילנקו, שהחל לנהל מגעים עם הצבא הגרמני באמצע נובמבר. קרילנקו הדיח את הנהגת רומצ'רוד בטענה שאינה משקפת את רוח הציבור. בבחירות חדשות נבחר לרומצ'רוד ועד בן 180 חברים, כשהסיעה הגדולה ביותר הייתה הסיעה הבולשביקית, שהיו בה 70 חברים. קרילנקו דגל בדמוקרטיזציה מלאה של הצבא האדום, אך הצבא, שעבר דמוקרטיזציה והצליח די טוב מול הקבוצות האנטי-סובייטיות, נכשל מול הצבא הגרמני המאורגן היטב. טרוצקי ולנין הובילו להקמת פיקוד חדש של הצבא האדום, מועצה צבאית עליונה המורכבת מאנשי צבא מקצועיים, וזאת בניגוד לדעתם של קרילנקו ובולשביקים נוספים. תפקיד המפקד העליון וראש המטה הכללי, שקרילנקו החזיק בו, בוטל, והוא מונה לשר המשפטים. ב-1936 הוא מונה לקומיסר המשפטים העממי ועמד בראש בית המשפט העליון של ברית המועצות. שנתיים לאחר מכן, ב-1938, במסגרת הטיהורים הגדולים, הוא נחקר בעינויים, הודה בסבוטז' ובתעמולה אנטי-סובייטית, והוצא להורג על ידי כיתת יורים. ב-1955 טוהר שמו לאחר מותו. מדיה וקבצים בנושא ניקולאי קרילנקו בוויקישיתוף
צבי נור

צבי (צביקי) נור (נויבאור) (נולד בשנת 1936) הוא אלוף-משנה במילואים צה"ל. כיהן בין היתר כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים. נור נולד וגדל בעין חרוד איחוד. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1954, התנדב נור לצנחנים, ושובץ בגדוד 890 בפלוגה א' עליה פיקד תחילה סעדיה אלקיים ולאחר מכן מאיר הר-ציון. תחת פיקודו של הר-ציון השתתף כמפקד חוליה במבצע כנרת. בצנחנים הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהיותו בקורס קצינים השתתף במבצע יהונתן (1956). לאחר הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בסיירת צנחנים, והוביל אותה במלחמת סיני. במלחמת ששת הימים לחם נור כמפקד פלוגה בקרב על ירושלים. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד גדוד 416 במילואים בחטיבה 55, בין היתר צלח בראש גדודו את תעלת סואץ במבצע אבירי לב ובקרב סרפאום. בהמשך שימש נור במספר תפקידי פיקוד בחטיבה, ובשנים 1982-1979 התגייס לשירות בקבע ופיקד על חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים במלחמת לבנון הראשונה ובעת המצור על ביירות. באמצע שנות השמונים עמד בראש מטה חי"ר באוגדת השריון במילואים 131. צבי נור, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון קרני עם-עד, עין חרוד מאוחד: מוזיאון בית שטורמן בסכנת סגירה, באתר mynet‏ קיבוץ, 7 בפברואר 2013. אורי שמחוני, "לוייתן לבן", הוצאת גלורי, 2006, עמוד 122. מצבת כוח אדם ביום פתיחת "מבצע קדש" 29/10/1956., באתר "הצנחנים- עשור הראשון 1948-1958". טל זגרבה, פתאום דוביק צעק לי: 'הוא חי, הוא חי', במחנה, ‏ 07.04.2008, כפי שהועלה באתר פרש. עמירם אזוב, "צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 86. אמנון חורב, "חטפת כדור בתחת אבל אתה רץ יופי", באתר ynet, 25 באוגוסט 2013. עמירם אזוב, "צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 174. אתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים. (ארכיון האינטרנט). ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גפ"ת

גפ"ת (ראשי תיבות: גמרא, פירוש רש"י, תוספות) היא צורת הדף היסודית של התלמוד המודפס, הבנויה מטקסט התלמוד במרכז ופירושי רש"י ותוספות משני צדדיו. צורה זו נקבעה בדפוס של משפחת שונצינו בשנת רמ"ד (1484) וכמעט כל הדפוסים שאחריו שמרו על מסגרת זו, כשהם מוסיפים פירושים וביאורים בשולי הדפים ובסוף כל מסכת. בעקבות הדפוסים התעצבה צורת הגפ"ת כצורת לימוד בסיסית ונפוצה של התלמוד הבבלי. השלב הראשוני בלימוד גפ"ת הוא לימוד טקסט הגמרא עצמו. זהו הלימוד הבסיסי ביותר המהווה את השלד לכל הדיון הפרשני וההלכתי שבא אחריו. אף שניתן להבין גמרא לאחר שלומדים את המונחים ויודעים את השפה הארמית, חסרה בלימוד הגמרא הרחבה על פי מושגים שאינם קיימים בדף אלא ממקורות אחרים. הרחבה זו מתאפשרת בין היתר על ידי לימוד פירוש רש"י, המשלב ביאור מונחים, ביאור מהלכי הגמרא ופתרון קשיים נוספים העומדים בפני הלומדים. לימוד התוספות, (וליתר דיוק החלקים מספרות בעלי התוספות המופיעים על גבי המבנה המסורתי של דף הגמרא) מהווה נדבך נוסף בלימוד הבסיסי וכולל העמקה בבירור השיטות ההלכתיות השונות, יישוב קשיים המתעוררים כתוצאה מהשוואה בין סוגיות שונות בש"ס וכן הלאה. לצד לימוד של גמרא ורש"י בלבד מצד אחד, ולימוד מקיף של מפרשים נוספים מצד שני, מהווה לימוד גפ"ת מודל ביניים ובהרבה מהישיבות קיים לימוד מסודר של גפ"ת ככזה. בהרבה מהישיבות מתקיים סדר בקיאות בו לומדים דפי גפ"ת כאשר הדגש הוא על היקף והתקדמות מהירה וסדרי עיון שבו משמש הגפ"ת כבסיס ללימוד בעיון או בפלפול עם לימוד של עוד ראשונים. קיימות מסגרות מבחנים על דפי גפ"ת, כך לדוגמה במוסדות צאנז מפעל הש"ס ומבחני ושננתם. לימוד גפ"ת באופן מלא (ולא רק גמרא ורש"י) הוא מסגרת הכרחית לפי מייסד מפעל הש"ס, הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם. גפ"ת, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
הרכבת התחתית של סופיה

הרכבת התחתית של סופיה (בבולגרית: Софийско метро) היא מערכת הסעת המונים הפועלת בבירה הבולגרית מאז שנת 1998. רכבת תחתית זו כוללת 47 תחנות בארבעה קווים המתפרסים על אורך של 52 קילומטרים. נכון לשנת 2020, זוהי מערכת הרכבת התחתית ה-19 הכי יקרה באירופה. הרכבת התחתית תוכננה עוד בשנות ה-70, שבה היא תוכננה בצורת משולש עם הסתעפויות בסוף הקווים, וקווים שהיו אמורים להיבנות סביב השדרות המעגליות של סופיה, וכשהיא תושלם - הרכבת הקלה (הטראמווי) תוכננה להיסגר לאלתר. תחילת העבודות על בניית הרכבת התחתית הייתה בשנת 1979, והחלק הראשון שלה נפתח כעבור עשרים שנה. בשנת 2000 נפתחה תחנת "סרדיקה", שבה ניתן לראות שרידים תראקים ורומיים. ב-2005 החלו העבודות על הרחבת הקו לכיוון מלאדוסט (אנ'). פתיחת ההרחבה עוכבה למאי 2009, ופעלה כקו נפרד עד ספטמבר באותה שנה. הבנייה של הקו השני החלה בשנת 2008, וניצלה שתי תחנות שנבנו בעידן הקומוניזם. בשני לאפריל 2015 הוכנס לשירות קו לכיוון נמל התעופה, ובשמיני למאי באותה שנה, הוכנסה לשירות הסתעפות לכיוון דרום סופיה. באוגוסט 2020 נפתח הקו השלישי- M3, קו M2 קוצר והוא לא משרת יותר את נמל התעופה סופיה ואת מזרח העיר, כיום קו M4 משרת את אותם אזורים ומגיע עד לתחנת אובלייה שבמערב העיר. קו M2 משרת כיום את צפון ודרום העיר והוא נוסע מתחנת אובלייה עד לתחנת ויטושה. בנוסף נמצא בתכנון קו חמישי- M5. מדיה וקבצים בנושא הרכבת התחתית של סופיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת התחתית של סופיה
דורותי דאגלס צ'יימברס

דורותיאה קתרין "דורותי" דאגלס למברט צ'יימברס (באנגלית: Dorothea Katherine "Dorothy" Douglass Lambert Chambers; ‏ 3 בספטמבר 1878 – 7 בינואר 1960) הייתה טניסאית בריטית. אתר היכל התהילה של הטניס מכנה אותה "הטניסאית הגדולה ביותר של העשור הראשון של המאה ה-20". היא זכתה בשבע אליפויות בגמר אליפות וימבלדון והגיעה לגמר 11 פעם. בנוסף, זכתה במדליית זהב באולימפיאדת לונדון (1908). נולדה באילינג. בשנת 1900 הופיעה בווימבלדון ושלוש שנים לאחר מכן ניצחה במשחק הגמר את את'ל תומפסון. היא הגנה על תארה גם שנה לאחר מכן, מול שרלוט קופר סטרי. ב-1905 הפסידה במשחק הגמר למיי סטן בונדי וב-1906 שבה וזכתה בגמר וימבלדון. ב-1907 נישאה לרוברט למברט צ'יימברס. ב-1908 זכתה בגמר האולימפי בלונדון מול דורה בות'בי. בשנת 1910 כתבה את ספרה Tennis for Ladies ("טניס לנשים") שהיה מדריך מצולם ללימוד טניס לנשים. ב-1911 ניצחה את בות'בי בגמר וימבלדון 6–0, 6–0. היה זה משחק גמר הנשים היחיד בגראנד סלאם שנוצח בלי שהמפסידה תשיג ולו משחקון אחד, עד לגמר אליפות צרפת הפתוחה ב-1988 בו ניצחה שטפי גראף. בשנת 1919 הגיעה לגמר וימבלדון מול סוזן לנגלן. משחק הגמר היה הארוך ביותר עד אז, הוא ארך 44 משחקונים צמודים לפני שצ'יימברס נוצחה 8–10, 6–4, 9–7. באותה שנה הגיעה גם לגמר הזוגות וגם לגמר הזוגות המעורבים. היא הופיעה בגמר הזוגות גם ב-1920 ואז פסקה כמעט ממשחקי בודד והמשיכה במשחקי זוגות בלבד. עם זאת, הגיעה לרבע הגמר של אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס ב-1925. בשנים 1924–1926 הייתה קפטנית נבחרת בריטניה לגביע וייטמן (Wightman Cup). ב-1928 פנתה לקריירה של מאמנת. באליפות וימבלדון מדיה וקבצים בנושא דורותי דאגלס צ'יימברס בוויקישיתוף דורותי דאגלס צ'יימברס, באתר olympedia.org דורותי דאגלס צ'יימברס, באתר ה-ITF דורותי דאגלס צ'יימברס, באתר היכל התהילה של הטניס ביוגרפיה באוקספורד אינדקס תקציר אולימפי דורותי דאגלס צ'יימברס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי דורותי דאגלס צ'יימברס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) דף אודותיה בהיכל התהילה של הטניס
הורייט

הוּרִייֵט (בטורקית: Hürriyet; מילולית: חירות) הוא עיתון יומי טורקי רב-תפוצה בעל קו מרכזי ליברלי, חילוני ולאומי. העיתון, שנוסד בשנת 1948 שייך לקבוצת המדיה דואן (Doğan Yayın Holding). הוא מודפס בשש ערים בטורקיה (אנקרה, איסטנבול, איזמיר, אדנה, אנטליה וטרבזון) וכן בפרנקפורט שבגרמניה, עבור הקהילה הטורקית הגדולה שם. נכון לשנת 2012 אתר האינטרנט של העיתון הוא אתר העיתונות השלישי באירופה מבחינת מספר גישות ייחודיות (למעלה מ-10 מיליון בנובמבר 2011, אחרי הדיילי מייל והגרדיאן הבריטים). העיתון התרחב להדפסה, הפצה, שירותים מקוונים, פרסום ספרים, מודעות מסווגות, הפקות טלוויזיה ושיווק לאורך השנים באמצעות חברות בנות וחברות קשורות, בהתאם להתפתחויות ולדרישות הענף. מדיה וקבצים בנושא הורייט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הורייט הורייט, ברשת החברתית פייסבוק הורייט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הורייט, ברשת החברתית אינסטגרם הורייט, ברשת החברתית LinkedIn הורייט, סרטונים בערוץ היוטיוב "הורייט" הטורקי במכתב פתוח לישראלים: "בני יצחק יקרים, התמכרתם לאופיום כשר של לאומנות ובריונות", באתר גלובס, 11 בספטמבר 2011 אמרה קיזילקיה (עורך חדשות החוץ ב"הורייט"), עיתונאי טורקי: אצלנו טוענים שאנקרה ניצחה, באתר nrg‏, 24 במרץ 2013 Nearly 50 Percent of Internet Users in Europe Visit Newspaper Sites hurriyetkurumsal, Corporate Profile ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפתח (אופטיקה)

באופטיקה, מִפְתַח (באנגלית: aperture) הוא הרוחב של רכיב במערכת אופטית המשמש לקליטת אות. על פי רוב המפתח הוא פשוט הקוטר של העדשה, המראה או הפתח של הצמצם עליהם נופלת הקרינה, אך ישנם מקרים, כגון אינטרפרומטר, בהם אין הדבר כך. המפתח קובע גבול עליון לכושר ההפרדה של המכשיר. זאת על פי הנוסחה במכשירים בהם האות נקלט על ידי אלמנט מרכז יחיד (עדשה, מראה או אנטנת "צלחת") גודל המפתח קובע גם את יכולת איסוף האות - כלומר, ככל שהפתח רחב יותר, עוצמת האות המתקבל תגדל, ביחס ישר לריבוע המפתח. בצילום למפתח משמעות כפולה: בנוסף להשפעה שהוזכרה לגבי איסוף האור, המפתח קובע את עומק השדה - כלומר את טווח המרחקים בו עצמים יהיו ממוקדים, לעומת שאר המרחקים בהם הדמות המתקבלת מטושטשת. הסיבה היא שהמפתח קובע את מקבילותן של הקרניים הנכנסות דרכו. מפתח צר מעביר דרכו קרני אור ברמת מקבילוּת גבוהה, ומאפשר כך לקבל מוקד חד במישור הדמות על טווח מרחקים רחב. במפתח רחב נכנסות גם קרניים שמקבילוּתן מועטה, מה שיוצר מוקד חד רק עבור תחום מצומצם באזור בו העצם נמצא. במצלמה ניתן לשלוט במפתח בעזרת הצמצם המובנה בעדשה, וצלמים משתמשים במאפיינים אלה, לדוגמה על מנת להבליט עצם בודד בתוך רקע עמוס. צמצם שדה מדיה וקבצים בנושא מפתח בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות וימבלדון 1905

אליפות וימבלדון 1905 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-26 ביוני והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. במהלך אליפות זו במקום הראשון לראשונה זכתה טניסאית מחוץ לאיים הבריטיים - מיי סטן בונדי מארצות הברית. התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1904 על התואר. לתחרות זו נרשמו 71 טניסאים. בנוסף לטניסאים בריטים בתחרות השתתפו טניסאים מאוסטרליה, ארצות הברית, בלגיה, גרמניה, דרום אפריקה, דנמרק וניו זילנד. בגמר תחרות הגברים נורמן ברוקס (אוסטרליה) ניצח את סידני סמית' הבריטי. במשחק האליפות הוא פגש את לורנס דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1904) והפסיד ב-3 מערכות. בתחרות הנשים השתתפו 45 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. מיי סטן בונדי (ארצות הברית), הטניסאית הזרה היחידה שהשתתפה ניצחה בתחרות. במשחק על התואר היא ניצחה את דורותי דאגלס צ'יימברס (מנצחת אליפות וימבלדון 1904) בשתי מערכות ובכך זכתה בתואר האלופה. בתחרות הזוגות השתתפו 31 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1904. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. בתחרות זו ניצחו פרנק ריסלי וסידני סמית' (מנצחי אליפות וימבלדון 1902). במשחק על האליפות הם הפסידו ב-4 מערכות לאחים דוהרטי. לאחים דוהרטי זה היה ניצחון שלישי ברציפות ושמיני בחישוב כולל. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
קריית הממשלה באר שבע

קריית הממשלה המחוזית, באר שבע היא מבנה משרדים ומרכז קניות בבאר שבע. המבנה המוארך בכיוון דרום-צפון, מצוי בין רחוב קרן היסוד (ממזרח) ובין מדרחוב התקווה (ממערב). מצפון לו הוא גובל ברחוב הנרייטה סולד. מדרום לקריית הממשלה, במרחק של כ-150 מטר, נמצאת תחנת הרכבת באר שבע מרכז. בצמוד לקריית הממשלה, ממערב לה, ניצבים היכל המשפט ובניין הביטוח הלאומי. המבנה משתרע על 73 דונם, והוא כולל 13 משרדי ממשלה וחניון תת-קרקעי. המבנה הפוסט-מודרניסטי תוכנן על ידי האדריכלים רות להב, טוני ריג ולן וורשאו שזכו בתחרות לתכנון הבניין שנערכה ב-1995. את המבנה והקומפלקס הקימו בשנים 1997–2000 החברות "שיכון ובינוי" ו"אשטרום". ב-2005 זכה המבנה בפרס דוד עזריאלי לתכנון אורבני של המועצה לישראל יפה. בין קריית הממשלה ובין בית המשפט נמצאת כיכר שקועה. הכיכר והרחבה שבהמשכה משמשות פעמים רבות להפגנות. מדיה וקבצים בנושא קריית הממשלה באר שבע בוויקישיתוף קריית הממשלה המחוזית, באר שבע, באתר ד. איתן/ר. להב-ריג אדריכלים מתכנני ערים חגית פלג-רותם, ‏פרס עזריאלי לתכנון אורבני לאדריכלי קרית הממשלה בבאר-שבע, באתר גלובס, 20 בפברואר 2005 קריית הממשלה המחוזית, באר שבע, באתר ד. איתן/ר. להב-ריג אדריכלים מתכנני ערים קריית הממשלה באר שבע, באתר שיכון ובינוי חגית פלג-רותם, ‏פרס עזריאלי לתכנון אורבני לאדריכלי קרית הממשלה בבאר-שבע, באתר גלובס, 20 בפברואר 2005
קים (רומן)

"קים" (באנגלית: Kim; יצא לאור בשנת 1901) הוא רומן שנכתב על ידי רודיארד קיפלינג המתאר את קורותיו של נער אירי יתום על רקע "המשחק הגדול" - פעילות החתול ועכבר של רוסיה ואנגליה בהודו ואפגניסטן במאה ה-19. קים (קימבל אוהרה) הוא בנו היתום של חייל בריטי בדימוס ואומנת בריטית החי ברחובות לאהור עד שהוא נקשר במקרה ללאמה טיבטי הנמצא בחיפוש אחרי הארה. קים מתלווה ללמה כחניך צ'לה (תפקיד). במהלך הסיפור נוצר קשר בין קים לשירות הביון הבריטי וקים תורם את חלקו במשחק הגדול להעברת הודעות ולריגול עבור שירותי הביון של ארצו. מסעו של קים עם הלאמה הוא ההרפתקה הגדולה הראשונה בספר. קים מזוהה על ידי הכומר של הגדוד של אביו ונשלח לבית ספר אנגלי, אבל נשאר בקשר עם הלאמה והשרות החשאי הבריטי, ואף מאומן בריגול על ידי הבריטים. לאחר לימודיו חוזר קים אל הלאמה ויחדיו הם נודדים בהרי ההימלאיה, הפעם קים גונב ניירות ממרגלים רוסים תוך כדי שהלאמה ממשיך בחיפוש אחרי ההארה. בסוף הספר קים מתלבט בין החיים הרוחניים של הלאמה לבין חיי הריגול בהם הוא מצטיין. גרסה עברית מלאה של הספר, כולל הערות רבות המעניקות לספר עומק, יצאה לאור ב-2014 בהוצאת אריה ניר, תרגום והערות: שמואל (מולי) ורד, עריכה: רחל הלוי, עריכה מדעית: בעז זקס. בשנת 1950 יצא סרט קולנוע בכיכובו של ארול פלין. בשנת 1984 הופק סרט טלוויזיה על-פי הספר, בו גילם פיטר או'טול את הלאמה. מדיה וקבצים בנושא קים בוויקישיתוף הטקסט המלא, בפרויקט גוטנברג. יובל אלבשן, פריחתו המחודשת של "סופר האימפריה", באתר הארץ, 27 בפברואר 2014 קים, באתר OCLC (באנגלית) קים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד כהן (קצין)

דוד כהן (נולד בשנת 1940) הוא תת-אלוף בדימוס. שירת כמפקד סיירת גולני ואוגדת יהודה. בעל עיטור המופת במלחמת ששת הימים על חלקו בקרב תל פאחר. עם גיוסו לצה"ל, ב-1959, שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שימש מפקד מחלקה ובהמשך שימש מפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק). בשנת 1965 מונה למפקד סיירת גולני, בין היתר בפעולות התגמול. לאחר מכן שימש כמדריך בבה"ד 1. במלחמת ששת הימים הצטרף לכוח הסיירת ולחם בין היתר בקרב תל פאחר. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד 51 של חטיבת גולני במלחמת ההתשה. בדצמבר 1969 פיקד על מבצע פלצור - פשיטה גדודית כנגד יעדי מחבלים בהר דב (ג'בל רוס) ובדצמבר 1970 הוביל פשיטה גדודית על הכפר יאטר שבלבנון. במלחמת יום הכיפורים לקח חלק במבצע דוידקה. בתום המלחמה קיבל את הפיקוד על מחוז מירון בגבול לבנון מהר דב מערבה, ובמסגרת תפקידו פיקד על הכוחות שהרגו את המחבלים שביצעו את הפיגוע בקריית שמונה. לאחר מכן פיקד על חטיבת כרמלי. בשנים 1982-1980 פיקד על אוגדת יהודה. רן אדליסט, ‏"הייתי מחכה לחיל האוויר": בתל פאחר אפשר לראות את ההבדל בין ששת הימים להיום, באתר מעריב אונליין, 17 ביוני 2017. דוד כהן, מתוך אתר גדוד הסיור של חטיבת גולני. אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות אחרונות, 1998, עמוד 47. אורי שמחוני, יחס ישיר בין כמות הצל"שים וגודל התקלה, באתר nrg‏, 24 באפריל 2001. אביחי בקר, "אינדיאנים על גבעה 16 - פלוגה בקרב החרמון", הוצאת משרד הביטחון, 2003, עמוד 17. מרדכי גור, "מצפון ומים" - מתאר את שירותו כאלוף פיקוד צפון, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמוד 79. מרדכי גור, "מצפון ומים" - מתאר את שירותו כאלוף פיקוד צפון, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמודים 115-117. מעוזיה סגל, "עדויות מגובה החול – קרב הצנחנים בחווה הסינית", הוצאת מודן, 2007, עמודים 345-346. רתם קליגר, עשרה טיפים למח"ט המתחיל, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 11 במרץ 2014. מרדכי גור, "מצפון ומים" - מתאר את שירותו כאלוף פיקוד צפון, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמודים 259-260. מפקדים, אתר אוגדת יהודה. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפט פאפוס

משפט פאפוס הוא משפט בחשבון אינפיניטסימלי הקובע כי אם נסובב צורה דו-ממדית סביב ישר מסוים, נקבל שנפח גוף הסיבוב מתקבל לפי הנוסחה V = 2 π R C M A {\displaystyle V=2\pi R_{CM}A} כאשר: R C M {\displaystyle R_{CM}} הוא המרחק של מרכז הכובד של הצורה הדו-ממדית מן הישר. A {\displaystyle A} הוא שטח הצורה. באמצעות משפט זה ניתן לחשב את נפחם של גופים מורכבים על ידי הטלה שלהם למישור [XY] וסיבובם סביב אחד הצירים (או כל ציר אחר, לפי הנוחות). נניח שעלינו לחשב את נפח העקומה הבאה: ( x − 2 ) 2 + 4 ( y − 1 ) 2 = 1 {\displaystyle (x-2)^{2}+4(y-1)^{2}=1} המסובב סביב הישר y = 3 x − 1 {\displaystyle y=3x-1} . זוהי למעשה טבעת בעלת חתך אליפטי. ראשית, נרצה למצוא את שטח האליפסה A {\displaystyle A} , אותו נוכל למצוא על ידי הנוסחא לשטח אליפסה - S = a b π {\displaystyle S=ab\pi } כאשר a , b {\displaystyle a,b} הם אורכי הצירים בצורה הקנונית של האליפסה. במקרה זה אורכי הצירים הם a = 1 , b = 0.5 {\displaystyle a=1,b=0.5} ולכן שטח האליפסה הוא S = 0.5 π {\displaystyle S=0.5\pi } . כעת נרצה למצוא את מרכז הכובד של האליפסה. מרכז הכובד של האליפסה יהיה במרכזה, כאן בדוגמה שלנו ( 2 , 1 ) {\displaystyle (2,1)} . נרצה למצוא כעת את המרחק של האליפסה מהישר. זאת נקבל על פי נוסחת מרחק נקודה מישר עבור נקודת המרכז: d = | A x + B y + C | A 2 + B 2 → d = | 3 x − y − 1 | 1 2 + 3 2 → d = | 3 × 2 − 1 − 1 | 10 → d = 4 10 {\displaystyle d={\frac {|Ax+By+C|}{\sqrt {A^{2}+B^{2}}}}\rightarrow d={\frac {|3x-y-1|}{\sqrt {1^{2}+3^{2}}}}\rightarrow d={\frac {|3\times 2-1-1|}{\sqrt {10}}}\rightarrow d={\frac {4}{\sqrt {10}}}} לסיום, כל מה שנותר לנו הוא להציב את הכל בנוסחא ולקבל: V = 2 π × 1 2 π × 4 10 → V = 4 10 π 2 → V ≈ 1.265 π 2 {\displaystyle V=2\pi \times {\frac {1}{2}}\pi \times {\frac {4}{\sqrt {10}}}\rightarrow V={\frac {4}{\sqrt {10}}}\pi ^{2}\rightarrow V\approx 1.265\pi ^{2}} מדיה וקבצים בנושא משפט פאפוס בוויקישיתוף משפט פאפוס, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות וימבלדון 1906

אליפות וימבלדון 1906 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-25 ביוני והסתיימה ב-5 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים. זו הייתה האליפות האחרונה בה השתתפו אחים דוהרטי שבמהלך השתתפותם בתחרויות וימבלדון זכו ב-17 תארים (מהם 8 בתחרויות זוגות). התחרות נערכה בשני שלבים. בשלב הראשון המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח השלב הראשון היה עולה להתמודד מול מנצח אליפות וימבלדון 1905 על התואר. לתחרות זו נרשמו 69 טניסאים, מהם 61 מבריטניה. בגמר תחרות הגברים ארתור גור ניצח את פרנק ריסלי. במשחק האליפות הוא פגש את לורנס דוהרטי (מנצח אליפות וימבלדון 1905) והפסיד ב-4 מערכות. בתחרות הנשים השתתפו 48 טניסאיות בריטיות שחולקו ל-4 בתים. בגמר התחרות דורותי דאגלס צ'יימברס (מנצחת תחרות בשנים 1903, 1904) נפגשה עם שרלוט קופר (מנצחת בשנים 1895, 1896, 1898, 1901) וניצחה אותה ב-2 מערכות. במשחק על התואר היא פגשה את מיי סטן בונדי (מנצחת אליפות וימבלדון 1905) וניצחה אותה ב-2 מערכות. בתחרות הזוגות השתתפו 28 זוגות שהתחרו על הזכות להתמודד על התואר במשחק נגד האחים דוהרטי, מנצחי אליפות וימבלדון 1905. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. בתחרות זו ניצחו פרנק ריסלי וסידני סמית' (מנצחי אליפות וימבלדון 1902). במשחק על האליפות הם ניצחו את האחים דוהרטי (מנצחי אליפות וימבלדון 1905) ב-4 מערכות. בכך הם זכו באליפות בפעם השנייה. האתר הרשמי של אליפות וימבלדון תוצאות משחקי גברים תוצאות משחקי זוגות תוצאות משחקי נשים
LG G3

LG G3 (בתעתיק לעברית: אל-ג'י ג'י 3) הוא סמארטפון פרימיום שהיווה את מכשיר הדגל השלישי בסדרת G של LG אלקטרוניקה. במכשיר מסך מגע IPS LCD בגודל 5.5 אינץ' וברזולוציה Quad HD 1440X2560, מצלמת 13 מגה פיקסל אחורית ומיקוד בלייזר, מצלמה 2.1 מגה פיקסל קדמית, מעבד סנאפדרגון 801 של קוואלקום במהירות 2.5 ג'יגה-הרץ, וסוללת 3,000 מילי אמפר-שעה. המכשיר הושק במהלך יוני ויולי 2014 ברוב המדינות, עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 (קיטקט), ובמהלך השנים שודרגו גרסאות האנדרואיד. ה-LG G3 רץ על מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 המכונה קיטקט, עם הממשק המותאם של LG. למכשיר יש תכונות כגון: KnockON המפעילה את המכשיר כאשר האצבע מקישה על המסך פעמיים, Knock Code המפעילה אותו ופותחת אותו מנעילה לפי הקשה מותאמת אישית על מספר אזורים במסך (ישנן מעל 80,000 התאמות כאלו). Smart Notice - עוזרת וירטואלית שלמעשה "לומדת" את המשתמש ויודעת להתנהג בהתאם למצב. לדוגמה, אם נכנסת שיחה והמכשיר נכנס למצב שקט כי הוא יודע שאתה בקולנוע, הוא יזכיר לך מאוחר יותר לחזור לאותו אדם ואף יציע להוסיף אותו לאנשי הקשר אם הוא לא שמור כאיש קשר. המכשיר יציע לשחרר זיכרון על ידי מחיקת אפליקציות שלא בשימוש ויודע מתי יש להכניס את המכשיר למצב חיסכון בסוללה. המכשיר יזהיר מפני שינויים קיצוניים במזג האוויר, וידע להציע לנו פרטי לבוש מתאימים בהתאם למזג האוויר ולמיקום, Smart Keyboard, ששמה דגש על כך שהמשתמש לא ירים את העין או האצבע מעל המקלדת, כך שמעתה בחירת המילה לתיקון האוטומטי תתבצע על ידי מחוות החלקה למעלה על המקלדת או באמצעות לחיצה ארוכה על מקש הרווח. ניתן גם לשנות את גובה המקלדת, ולבחור תווים לשימוש מהיר. המכשיר בעל מסך 5.5 אינץ' מסוג IPS+ LCD ברזולוציית 1440X2560 Quad HD, המספק צפיפות פיקסלים של 538 ppi, החדות הגבוהה בעולם בזמן השקת המכשיר. המסך מוגן על ידי זכוכית מוקשחת מסוג גורילה גלאס 3. המכשיר רץ על מעבד מרובע ליבה סנאפדרגון 801 מתוצרת קוואלקום, במהירות 2.5GHz, עם 2 ג'יגה בייט או 3 ג'יגה בייט זיכרון לבחירה, כאשר הדגם עם ה-2GB מגיע עם 16GB אחסון פנימי ואילו הדגם בעל 3GB מגיע עם 32GB אחסון פנימי, עם חריץ הרחבה ל-Micro SD המאפשר עוד 128GB. מצלמת המכשיר האחורית היא ברזולוציית 13 מגה פיקסל עם צילום ווידאו 4K, עם פלאש כפול וחיישן מיקוד אוטומטי השולח קרן לייזר אל עבר האובייקט המצולם וכך מחשב את המרחק בזמן המיקוד הקצר בעולם - 276 אלפיות השנייה, יותר מהיר ממצמוץ עין אנושית. המכשיר תומך מלבד רשתות דור 2 ודור 3.5 גם ברשת דור 4 LTE. המכשיר כולל את כל הקישוריות: Wi-Fi עד תקן ac, בלוטות' 4.0, NFC (תקשורת טווח-אפס), GPS ועינית IR המשמשת כשלט למכשירים תומכי אינפרא-אדום כגון מזגן, טלוויזיה ומסך מחשב. למכשיר סוללת ליתיום-יון בנפח 3,000 מילי אמפר-שעה, ויכולת הטענה אלחוטית. המכשיר נמכר בצבעים שחור, לבן, זהב, ורוד וסגול, כשגוף המכשיר עשוי פלסטיק בגימור מטאלי. LG G2 LG G4 LG G5 LG G6 מדיה וקבצים בנושא LG G3 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של LG G3 העמוד הרשמי של ה-LG G3, באתר LG האמריקאי. עומר כביר, לונדון, חם מהתנור: ה-G3 של LG בידינו, באתר כלכליסט, 28 במאי 2014 ניב ליליאן, לונדון, ‏G3: בדקנו את המתחרה החדש של האייפון והגלקסי, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2014 גד גניר, רשמים ראשונים || LG G3: אחד המכשירים המבטיחים של השנה, באתר הארץ, 22 ביוני 2014 המפרט המלא של LG G3, באתר SpeX ה-LG G3 החדש: מסך QHD, מיקוד לייזר אוטומטי, ו-Snapdragon 801, באתר TGSpot