laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בריליום (דינוזאור)

בריליום (שם מדעי: Barilium) הוא סוג של דינוזאור אוכל צמחים מהקבוצה האיגואנודונטיה שבקבוצת האורניתופודה. אשר התקיים במשך קרטיקון התחתון שלפני 140 מיליון שנה. הסוג הכיל מין יחיד - Barilium dawsoni, אשר תואר במקור ב-1888 בידי החוקר ריצ'רד לינקר כששם המין ניתן להוקרת החוקר צ'ארלס דוסון. עם זאת הוא נחשב במשך שנים למין של איגואנודון עד שמחקר של המאובנים מתצורות במזרח סאסקס, אנגליה הראה שמדובר על מין מסוג נפרד. הסוג תואר ב-2010 בידי החוקר הבריטי דייוויד נורמן (אנ') ופירוש שמו מלטינית: "barys" - כבד ו-"Ilium" - אגן. למרות שבמקור נחשב לאיגואנודון החוקרים היום משייכים אותו לקבוצת רחוקות יותר ממנו, כשהוא נחשב לקרובו של הפרואה או של ההיפסילוספינוס (Hypselospinus), שבעבר נכלל בו. דינוזאור זה היה צמחוני גדול באורך 8 מטרים. מדיה וקבצים בנושא בריליום בוויקישיתוף בריליום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בריליום, באתר GBIF (באנגלית)
בית הולדתו של מארק טוויין

בית הולדתו של מארק טוויין הוא בקתה בת שני חדרים בעיירה בשם פלורידה במיזורי, שבה נולד הסופר סמואל לאנגהורן קלמנס שנודע לימים בשם העט מארק טוויין, ב-30 בנובמבר 1835. מארק טוויין נולד בבקתה ב-30 בנובמבר 1835, והתגורר בה במשך ארבע שנים. כאשר היה מארק טוויין כבן ארבע, הושכר הבית על ידי הוריו ג'יין למפטון קלמנס (1803–1890) וג'ון מרשל קלמנס (1798–1847), והמשפחה העתיקה את מגוריה לבית דו קומתי בעיירה האניבל שבמיזורי. חוויות הילדות, המתוארות בספריו של מארק טוויין, משקפות ברובן את חייו בעיירה האניבל, וחברי הילדות הידועים מספריו ביניהם האקלברי פין ואהובת נעוריו בקי תאצ'ר, לא היו אלא שכניו טום בלנקשופ ולורה הוקינס. הבית שאליו עברו מוכר כיום כבית הילדות והמוזיאון של מארק טוויין בהאניבל. הבקתה שבה נולד הסופר וסביבתה הוכרו במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1969, ומבקרים בה רבים ממעריצי מארק טוויין. האזור מהווה נכס בבעלות ציבורית של העיירה פלורידה, ומתוחזק על ידי מחלקת משאבי הטבע של מיזורי. הבקתה מוגנת בתוך בניין מוזיאון מודרני, הכולל גם חדר קריאה ציבורי. במוזיאון נמצאות כמה מהמהדורות הראשונות של ספריו של טוויין, הספר הרפתקאותיו של תום סויר שכתוב בכתב ידו של טוויין, וריהוט מביתו של טוויין בקונטיקט. האתר ההיסטורי צמוד לפארק הלאומי מארק טוויין, שנמצא על חצי אי בקצה המערבי של אגם מארק טוויין. האגם הוא אגם מלאכותי, מעשה ידי אדם. המוזיאון ובית הילדות של מארק טוויין מדיה וקבצים בנושא בית הולדתו של מארק טוויין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הולדתו של מארק טוויין (באנגלית) מקום הולדתו של מדינת מארק טוויין אתר היסטורי של מדינת מיזורי המחלקה למשאבי טבע הפארק הלאומי מארק טוויין ומפת האתר ההיסטורית של מחלקת משאבי הטבע של מיזורי drupal.symposiarch, Mark Twain Birthplace State Historic Site, mostateparks.com, ‏10 בדצמבר 2010 (באנגלית) Inventing Mark Twain, archive.nytimes.com J. R. LeMaster, James Darrell Wilson, Christie Graves Hamric, The Mark Twain Encyclopedia, Taylor & Francis, 1993, ISBN 978-0-8240-7212-4. (באנגלית) Twain, Mark, Birthplace Cabin, NPGallery
אוויתלמסוס

אוויתלמסוס (שם מדעי: Avittelessus) הוא סוג של סרטן נכחד שהתקיים במזרח ארצות הברית של הקרטיקון העליון. הוא תואר ב-1923 בידי החוקרת מרי ג'י. רטבון (אנ') ובו נכלל מין אחד - Avittelessus grapsoideus. כיום משייכים את הסוג למשפחה הנכחדת Dakoticancridae, אף שכמה חוקרים מציעים לשייך אותו למשפחה Atelecyclidae, בה קיים היום הסוג Atelecyclus מהאוקיינוס האטלנטי. הסרטן התגלה בתצורות פידי (אנ') שליד נהר פידי בקרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית. מאובנים נוספים התגלו בשכבות שונות של הקרטיקון באלבמה ובמישור החוף המזרחי ועמק המיסיסיפי. סרטן זה היה בעל קליפה קשיחה ורחבה של שלד חיצוני באורך 5.7 ס"מ והיה דומה במראהו מעט לסרטני עכביש מודרניים, אף קטן יותר ובעל קונכייה מעוגלת. לפי מספר הצעות הוא התקיים בדומה לכמה חילוניים (Ocypodidae), כמו סרטן כנר והיה בעל מבנה ייחודי של צבתות בשני גדלים. על הגוף כוסו גבשושיות עם קווי מתאר עדינים וגם הרגליים כוסו בציפוי מגונן. ככל הנראה הסרטן היה שוכן חופים שניזון מנבלות או שהיה אוכל-כל כמו מרבית הסרטנים המודרניים שאולי נאכל בידי מספר זוחלים ימיים, דינוזאורים ופטרוזאורים שוכני חופים. מדיה וקבצים בנושא אוויתלמסוס בוויקישיתוף אוויתלמסוס, באתר GBIF (באנגלית)
פורמיקיום

פורמיקיום (שם מדעי: Formicium) היא סוג של נמלה פרהיסטורית מתקופת האאוקן שבעידן הקנוזואיקון, אשר ידועה ממספר תצורות באירופה, רובם מדורסט, אנגליה ועוד כמה מגרמניה (בין השאר מבור מסל) וכיום כלולים בה 3 מינים, לאחר שמינים אחרים הועברו לסוג טיטאנומירמה. הסוג תואר לראשונה בידי החוקר האנגלי ג'ון ווסטווד (אנ'). נמלים אלה נחשבות לעיתים לנמלים הגדולות ביותר שחיו מעולם, ממדידה של כנף מאובנת של המין Formicium berryi, הגיע לרוחב 7 מ"מ ואורך 26 מ"מ, מה שמעניק אורך גוף של 57 מ"מ לנמלה. מספר חוקרים העריכו את גודל הגוף ב-4–7 ס"מ עם מוטת כנפיים של עד 15 ס"מ. לא בורר מי הם קרוביה של הנמלה הקדומה, אך ייתכן שהם קשורים לסוגים: Dinoponera, ‏Dinomyrmex או נמלת הבולדוג. פורמיקיום, באתר ITIS (באנגלית) פורמיקיום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פורמיקיום, באתר GBIF (באנגלית)
פרוביוורה

פרוביוורה (שם מדעי: Proviverra; משמעות השם מלטינית: "לפני זבד הודי") הוא סוג של יונק קדום ממשפחת ההאינודונים שבסדרת הקראודונטים אשר חי באירופה בתקופת האאוקן לפני 46.3 עד 41.2 מיליון שנה מזמננו. הוא התגלה בממצאים מאובנים שונים באירופה המרכזית, בין השאר בשווייץ, צרפת וגרמניה (לרבות בבור מסל) ותואר ב-1862 בידי החוקר השווייצרי לודוויג רויטימר (אנ'), אשר שיער שהוא קרוב לגחניים, מה שהתברר בהמשך כשגוי. הסוג הכיל מין בודד - Proviverra typica שפירושו: "טיפוסי". הפרוביוורה היה בעל מבנה גוף דק וקליל באורך 13.4 ס"מ ומשקל 450 עד 500 גרם בלבד, אף שהיה קרובו של ההאינדון העוצמתי. עם זאת הוא היה שייך לקבוצה פרימיטיבית יותר של ההאינדונים, קרוב ללמסודון ומשויך למשפחה Proviverrinae. למרות מבנהו הקל הוא היה טורף בעל טוחנות גבוהות שנועדו לקרוע בשר, ניבים חזקים ושרירים חזקים מאחורי הלסת. מבנה זה מתאים לאוכלי נבלות או לטורפים. הוא ניזון רק מחרקים, עכבישים, זוחלים ויונקים קטנים כמו מכרסמים. ככל הנראה הוא חי ביערות או בביצות כמו גחניים מודרניים ואולי מילא את אותה גומחה ביערות אירופה הלחים של האאוקן. מדיה וקבצים בנושא פרוביוורה בוויקישיתוף פרוביוורה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים ובנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אני, עיפרון

אני, עיפרון: עץ המשפחה שלי לפי לאונרד א. ריד (באנגלית: I, Pencil: My Family Tree as Told to Leonard E. Read), הידועה בכינויה אני, עיפרון, היא מסה מאת הכלכלן לאונרד א. ריד שפורסמה לראשונה בגיליון דצמבר 1958 של "The Freeman", מגזין אמריקאי בעל השקפה ליברטריאנית. היא הודפסה מחדש ב-The Freeman במאי 1996, וכעלון עצמאי שכותרתו "אני, עיפרון" במאי 1998. במהדורה המחודשת, מילטון פרידמן כתב את ההקדמה ודונלד ג'יי בודרו כתב את המאמר המסכם. פרידמן, זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1976, השתמש במאמר בתוכנית הטלוויזיה שלו ב-PBS משנת 1980, "Free to Choose", ובספר הנלווה באותו השם. "אני, עיפרון" הוא כתב הגנה נחרץ על שוק חופשי קפיטליסטי, שדוחה מכל וכל את האידאולוגיות התומכות בכלכלה מתוכננת, ריכוזית ולא יעילה. במסה, העיפרון מראה כיצד אינטראקציות וולונטריות של אנשים בשוק החופשי גורמות להיווצרותו, אירוע שלא היה קורה ביעילות תחת משטר כלכלי ריכוזי, משום שלמתכננים אין יכולת לחקות את מיליוני הפעולות שאנשים עושים בשוק חופשי, ואין להם את תמריץ הרווח המעודד קדמה, יצירתיות, למידה והמצאה. "אני, עיפרון" נכתב בגוף ראשון מנקודת מבט של עיפרון. העיפרון מפרט על המורכבות של יצירתו שלו, ומפרט את מרכיביו ואת האנשים הרבים המעורבים, עד לאדם המטאטא במפעל ולשומר במגדלור המנחה את המשלוח לתוך הנמל: עץ ארז ממדינת וושינגטון, שנכרת על ידי עובד עם מסור מתכת, שיוצר במפעל בגרמניה מעפרת ברזל ברזילאית. גרפיט, ממכרות באמריקה הדרומית, טבעת חיזוק משילוב של מתכות שיובאו מכמה מדינות בעולם, שמן צמחי להכנת המחק שיובא למלזיה בידי איש עסקים בריטי. שעווה אירופאית, דבק אמריקאי, צבע צהוב ושחור לעיפרון שיוצרו באפריקה וכולי. המסה מראה כיצד אנשים שונים, בעלי גזע, דת והיסטוריה שונה, משתפים פעולה מטעמים אנוכיים, הרצון להרוויח, ויוצרים מוצר המעלה את רמת החיים של כלל האנשים בעולם, ללא הבדלי גזע, דת, מין והיסטוריה. "...יש עובדה מדהימה עוד יותר: היעדרו של "מהנדס" גאון, מתכנן ריכוזי, שמכתיב מלמעלה או מכוון בהפעלת כוח את אינספור הפעולות שמביאות אותי לעולם. לא ניתן למצוא זכר לאדם כזה. במקום זאת, אנו מוצאים את עבודתה של היד הנעלמה. ...מאחר שרק אלוהים יכול לברוא עץ, אני מתעקש שרק אלוהים יכול ליצור אותי. כפי שאדם אינו יכול לחבר מולקולות יחד כדי ליצור עץ, כך הוא אינו יכול לפקד ולנצח על מיליוני הפעולות והידע הרב שצריך כדי להביא אותי לעולם. ...השיעור שעליי ללמד הוא זה: השאר את כל האנרגיות היזמיות היצירתיות ללא עכבות. אל תדכא אותן. פשוט אפשר לחברה לפעול בהרמוניה על פי השיעור הזה. תן למנגנון המשפטי של החברה להסיר את כל המכשולים כמיטב יכולתו. אפשרו לידע היצירתי הזה לזרום בחופשיות. האמינו שגברים ונשים חופשיים יגיבו ליד הנעלמה. אמונה זו תתגשם. — "אני, עיפרון" גרסת 2008 מילטון פרידמן היד הנעלמה קפיטליזם ליברטריאניזם כלכלה מתוכננת "אני, עיפרון", מהדורה ראשונה באנגלית (1964), מסופק על ידי מכון מיזס "אני, עיפרון", מוסבר על ידי הכלכלן מילטון פרידמן. קטע מתוכנית הטלוויזיה "החופש לבחור" של פרידמן, שהועלה ליוטיוב.
רפאל אברהם מצליח

הרב רפאל אברהם מצליח (?-1784) היה רבה של מגיניסא ושל יוזיל חיסאר (Güzelhisar) כיום איידין (אנ') ,הסמוכות לאזמיר. מחבר ספר מאמר המלך. נולד באזמיר. בנו היה הדיין רבי חיים יוסף מצליח, ונכדו, רבי אברהם מצליח, היה גם הוא רבה של מגינסיא. כתב את ספר מאמר המלך (שאלוניקי תקס"ו) הוא ספר חידושים על הרמב"ם ומפרשיו, וכן כללי הלכה על סדר הא'-ב'. בסוף הספר נדפסה תשובה מהרב חיים מודעי לרב המחבר. לספר הסכמה מרבני אזמיר, הרב רפאל יוסף חזן (מחבר ספר חקרי לב) והרב יצחק מאיו. את הספר הגיה הרב בכור יצחק נאבארו. שער ספר מאמר המלך
רפאל ארדיט

רבי רפאל ארדיט היה רב באזמיר במאה ה-18. מחבר ספר מרפא לשון. בנו השני של הרב שלמה ארדיט. היה מגדולי תלמידיו של הרב רפאל יוסף חזן. סבו היה הרב יצחק ארדיט, שנפטר בירושלים. רבני עירו משבחים אותו ואת מידותיו:”המשמח אלוקים ואנשים מתוך רוב שמחה, דמפיק מליבא יגון ואנחה, בנועם שיח חן שפתיו... מעלת החכם השלם והכולל עצום ורב אין גומרים עליו את ההלל כמוה"ר רפאל ארדיט ז"ל לשון הזהב ענותן כהלל” (הסכמת שני המאורות הגדולים, הרב חזן והרב מאיו לספרו.) אחיו של הרב יצחק ארדיט, מחבר ספר יקר הערך על מסכת ערכין, אותו הרב רפאל מזכירו רבות בספרו. תשובה ממנו נדפסה בספר שפת הים לרבי יצחק מאיו. לא ידועה לנו שנות לידתו ופטירתו של הרב. ספרו מרפא לשון (שאלוניקי תקפ"ו) - שיטה על מסכת שבועות שחיבר בימי בחרותו, וחידושים על הרמב"ם. בסוף הספר נדפסו שתי דרשות. נערך על ידי הרב יצחק נאבארו. לספרו הסכימו רבני אזמיר הרב רפאל אשכנזי והרב דוד אמאדו. שמעון ואנונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, עמ' 419 מרפא לשון, הסכמה אריה ליב פרומקין, תולדות חכמי ירושלים, ג, עמ' 101 והערת המו"ל שם. לדוגמה: מרפא לשון, הלכות שכנים, דף ל"ו עמוד ב' מרפא לשון דף כ"ט עמוד ב'
ג'ייק אוסטין ווקר

ג'ייק אוסטין ווקר (באנגלית: Jake Austin Walker; נולד ב-24 ביוני 1997) הוא שחקן וזמר אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בסדרת הדרמה המשפטית "התיקון" (2016-2013) ולאחר מכן בשל תפקידו בתור הנרי קינג ג'וניור (אנ') בסדרת גיבורי העל "סופרגירל" (2020). ווקר נולד בעיירה היקורי (אנ'), מיסיסיפי. ווקר משחק מאז שהיה בן 9. הוא הופיע בתחילת דרכו בסרטים קצרים. בשנת 2008 לוהק לתפקיד הבריון שמציק לבראד כהן בילדותו, בסרט "בחזית הכיתה". ובסרט הקולנוע "אני אוהב אותך פיליפ מוריס". תפקיד הפריצה של ווקר היה בסדרת הטלוויזיה זוכת פרס פיבודי, "התיקון". בשנת 2020 שיחק בסרט בקולנוע "Butter". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "סטארגירל". בשנת 2021 גילם את שחקן הפוטבול הארדי בראון (אנ') בסרט הקולנוע "12 יתומים חזקים". ווקר הוא גם מוזיקאי פופ. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ייק אוסטין ווקר ג'ייק אוסטין ווקר, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ייק אוסטין ווקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייק אוסטין ווקר, באתר ספוטיפיי Miss O staff (7 ביולי 2014). "Bones Actor Jake Austin Walker shares his dating do's and dont's". Miss O and Friends. נבדק ב-9 ביוני 2020. {{cite news}}: (עזרה) Aaron Couch, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏1 ביולי 2014 Pat Padua, Review: 'Butter,' a movie about a bullied teen, is, like its hero, sweet and likable, The Spokesman-Review, ‏4 בינואר 2022 Alex Zalben, 'DC's Stargirl' Star Jake Austin Walker Breaks Down Brainwave Jr.'s Heroic Sacrifice, Decider, ‏3 ביוני 2020 DFW-set 12 Mighty Orphans loses inspiration with fumbled storytelling, ‏4 במאי 2021 Vigil, Dom (9 באפריל 2018). "Jake Austin Walker Shares Music Video for "Rolling Stones"". Prelude Press. נבדק ב-9 ביוני 2020. {{cite news}}: (עזרה) Andreeva, Nellie; Petski, Denise (12 בינואר 2022). "'National Treasure': Lyndon Smith, Zuri Reed, Jake Austin Walker, Antonio Cipriano & Jordan Rodrigues Join Disney+ Series". Deadline. נבדק ב-13 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
אתגר הפפסי

אתגר הפפסי (נקרא גם: פרדוקס הפפסי) הוא אסטרטגיה שיווקית המנוהלת על ידי חברת פפסיקו מאז שנת 1975. האתגר נוצר עקב היריבות המתמשכת בין החברה לחברת קוקה-קולה וההעדפה הברורה מצד הקהל כלפי משקאות קוקה-קולה. לאחר השקת האתגר, פורסמו התוצאות על ידי חברת פפסיקו והתגלה כי רוב האנשים אשר עשו את האתגר מעדיפים את הטעם של פפסי. האתגר הוא מבחן טעימה עיוורת ומאז השקתו מהלכו לא השתנתה. מהלך האתגר הוא: נציג פפסיקו מארגן שולחן עם שתי כוסות לבנות: אחת מכילה פפסי ואחת מכילה קוקה-קולה. הנציג מבקש מאנשים לטעום משתי הכוסות, ואז לספר איזה משקה הם מעדיפים. לאחר שהטועמים עונים, הנציג חושף בפניהם את המותג של כל משקה כך שהטועמים יוכלו לראות אם הם מעדיפים קוקה-קולה או פפסי. התוצאות מהאתגר היו נשלחות לחברת פפסיקו והחברה שיקללה את כל התוצאות לקונזוס אשר מראה כי אמריקאים מעדיפים פפסי על פני קוקה-קולה. האתגר הושק ב-1975, כחלק מהיריבות המתמשכת בין פפסי לחברת קוקה קולה. האתגר נחל את הצלחתו באמצעות הופעת התוצאות מהאתגר בפרסומות הטלוויזיה של פפסי. לכל משתתף באתגר הוענקה סיכה עליה כתוב "אני השתתפתי באתגר הפפסי". בספרו משנת 2005, מציג הסופר מלקולם גלדוול עדויות המצביעות על כך שהצלחתה של פפסי על קוקה קולה ב"אתגר פפסי" היא תוצאה של האופי הפגום של שיטת "מבחן לגימה". המחקר שלו מראה שטועמים יעדיפו בדרך כלל את המתוק מבין שני משקאות על בסיס לגימה אחת, גם אם הם מעדיפים משקה פחות מתוק על פני פחית שלמה. בנוסף, האתגר קיבל ביקורות על כך שלעיתים קרובות, על הכוס המלאה בפפסי הייתה כתובה האות "M" ועל הכוס המלאה בקוקה-קולה הייתה כתובה האות "Q", מה שמרמז על כך שהעדפת אותיות הניעה חלק מהתוצאות. כאשר ההעדפה בבדיקות עיוורות מושווה לבדיקות שבהן כוסות מסומנות בתוויות שרירותיות (למשל, S או L) או שמות מותגים, דירוג ההעדפה משתנה. בספרו "הרגלים רעים", ההומוריסט דייב בארי מתאר את אתגר פפסי כ"הניסיון המוטעה המתמשך של פפסי לשכנע את הציבור הרחב שקולה ופפסי אינם אותו דבר, מה שהם כמובן כן." בשנת 2015, פפסי השיקה מחדש את אתגר פפסי ברשתות החברתיות. כחלק מהמבצע שנמשך השנה, פפסי החתימה ידוענים שונים כדי לפרסם את המוצר שלהם בחשבונות המדיה החברתית שלהם תחת ההאשטאג #PepsiChallenge. ב-2018, כחלק מההשקה המחודשת של האתגר, השיקה חברת פפסי את "מבחן הטעם" בישראל, עם דוכני טעימה עיוורת בין פפסי זירו לקוקה- קולה וקוקה קולה זירו. לטענת המותג, 58% מהטועמים בקיץ 2018 העדיפו את הטעם של פפסי מקס. בעקבות ההצלחה, מבחן הטעם חזר גם בקיץ 2019. בשנת 1981, על מנת להאיץ את התקדמות האתגר, הציעה חברת פפסיקו למי שיצליח לאסוף כמה שיותר סיכות השתתפות באתגר. למעשה, מאחורי התחרות, עמדה אסטרטגיה שיווקית אשר פפסיקו הציבה על מנת לקדם משמעותית את מכירותיה. מדיה וקבצים בנושא אתגר הפפסי בוויקישיתוף Dominic Green, Will Wei, We Recreated The Pepsi Challenge To See What People Really Like, Business Insider (באנגלית אמריקאית) Was the 'New Coke' Fiasco Just a Clever Marketing Ploy?, Snopes.com (באנגלית אמריקאית) 1975: Cola wars heat up with launch of Pepsi Challenge, The Drum Matthew Yglesias, How Coke Won the Cola Wars, Slate Magazine, ‏2013-08-09 (באנגלית) Ember, Sydney; Steel, Emily (2015-03-11). "The Pepsi Challenge Is Returning, but This Time for the Social Media Generation". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-03-25. עם או בלי סוכר? אתגר ה - Pepsi Taste Challenge מתקיים בארץ, באתר www.maariv.co.il
בחור ושמו ג'ו

בחור ושמו ג'ו (באנגלית: A Guy Named Joe) הוא סרט מלחמה דמיוני אמריקאי בשחור-לבן משנת 1943 בבימויו של ויקטור פלמינג, עם ספנסר טרייסי, איירין דאן וואן ג'ונסון בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי דלטון טרמבו והוא מבוסס על סיפור של צ'נדלר ספרגיו ודייוויד בוהם. העלילה היא סיפור אהבה בין טייס לטייסת במלחמת העולם השנייה שנמשך גם לאחר שהטייס נופל בקרב, מופיע בדמות של רואה ובלתי נראה ומשפיע בדרך תת-הכרתית על האנשים החיים. במהלך הצילומים נפגע ואן ג'ונסון בתאונת דרכים וספנסר ודאן דרשו להפסיק את הצילומים ולהמתין עד שישוב לאיתנו. סטיבן ספילברג סיפר שראה את הסרט בילדותו וזה השפיע עליו לביים את הרימייק שלו בסרט "תמיד" ("Always") בשנת 1989 בכיכובם של ריצ'רד דרייפוס והולי האנטר שבו הופיעה גם אודרי הפבורן בפעם האחרונה בקולנוע. בוהם וספרגיו היו מועמדים לפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר. הסרט היה מועמד לסדרת 100 שנים... של מכון הסרטים האמריקאי - מאה שנים... מאה תשוקות ומאה שנים... מאה השראות. הסרט הצליח מבחינה מסחרית והיה לריווחי ביותר בשנת 1943. פיט סנדיג' (ספנסר טרייסי) הוא טייס אמריקאי במפציץ B-25 מיטשל. הוא מטיס את המפציץ בניגוד להנחיות וננזף על ידי מפקדת הטייס קולונל "נייל" קירפטריק ששולח אותו לנוח כטייס סיור בסקוטלנד ביחד עם חברו אל יאקי (וורד בונד). פיט נמצא בקשר רומנטי עם דורינדה דרסטון (איירין דאן) שמטיסה מטוסים אזרחיים בשירות חיל האוויר הבריטי. היא חרדה לחייו ודורשת ממנו לקבל את ההצעה לחזור אתה לארצות הברית כמדריך טייסים. פיט מתנגד לכך כי הוא רוצה להישאר קרבי אבל לאור האולטימטום שלה הווא מסכים. לפתע הוא מקבל משימה להפציץ נושאת מטוסים גרמנית. במשימה הוא נפגע ממטוסים גרמניים ומתרסק לים. הוא עולה השמימה ונפגש שם עם חברו דיק ראמי (בארי נלסון) הם מתייצבים אצל הגנרל (ליונל ברימור) שפוקד עליהם לרדת בחזרה ארצה ולהדריך טייסים בבסיס של חיל האוויר באריזונה. הם רואים ואינם נראים ופיט מתחבר לטייס הצעיר טד (ואן ג'ונסון), יושב אתו בתא הטייס ומדריך אותו באופן תת-הכרתי איך לשפר את הביצועים. הטייסים מועברים לחזית היפנית לטייסת לוקהיד P-38 לייטנינג ופיט ודיק "מצטרפים" אליהם. למקום מגיעה גם דורינדה ומתפתח קשר רומנטי בינה לטד עד שטד מציע לה נישואין. דורינדה מסכימה אך לבסוף מגיעה למסקנה שהיא אוהבת עדיין את פיט המת ומבטלת את הסכמתה. טד מקבל משימה מסוכנת להפציץ עמדת תותחים יפנית. דורינדה מפחדת שגם הוא ייהרג, מתגנבת למפציץ וממריאה למשימה כשפיט "יושב" לידה ו"מדריך" אותה. היא מבצעת את המשימה בדייקנות ואז פיט אומר לה שהוא משחרר אותה לאהבתו של טד. המטוס נוחת, טד מגיע והם מתחבקים כשפיט מתבונן בהם מרחוק. מדיה וקבצים בנושא בחור ושמו ג'ו בוויקישיתוף "בחור ושמו ג'ו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בחור ושמו ג'ו", באתר AllMovie (באנגלית) "בחור ושמו ג'ו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בחור ושמו ג'ו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בחור בשם ג'ו, באתר TCM קדימון לסרט, באתר יוטיוב הסצנה הסופית של הסרט, באתר יוטיוב
נקודת דומטה

נקודת דומטה (באנגלית: Dometa Point; בבולגרית: нос Домета) היא לשון יבשה, בחלק האמצעי של אזור חופי סאות' (החופים הדרומיים) של חצי האי ביירז, באי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. נקודה דומטה ממוקמת 4.3 קילומטרים מערבית - צפונית-מערבית מנקודת ריש; נקודת דומטה ממוקמת 1.11 קילומטרים דרומית-מערבית מגבעת נגרו; נקודת דומטה ממוקמת 4.64 קילומטרים דרומית-מזרחית מחרוט צ'סטר; נקודת דומטה ממוקמת 4.21 קילומטרים מזרחית - צפונית-מזרחית מנקודת ניקופול. מרכזו של אגם פונטוס ממוקם 600 מטרים מצפון לנקודת דומטה. הגבעה התגלתה על ידי צידי כלבי ים. הציידים התיישבו באזור במאה ה-19. הנקודה מופתה לראשונה, באופן גס, בשנת 1968. על ידי סוקרים בריטיים. הגבעה מופתה באופן מדויק על ידי סוקרים ספרדים בשנת 1992; הנקודה מופתה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2005 ובשנת 2009. הנקודה נקראת על שם דומטה, מושל פרובניציית קוטמיצ'ביטה (Кутмичевица) שבדרום מערב בולגריה, אירוח מחוז בו הוקם מיסיון סנט קלמנט מאוחריד בהוראת הצאר בוריס הראשון, שליט בולגריה (המאה ה-9 לספירה). שמה של הנקודה ניתן לה רשמית ב-15 בדצמבר 2006 הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) נקודת דומט כאתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוטרלי תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix נקודת דומטה באתר mindat גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע אוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי ראו בפסקת "לקריאה נוספת"
ג'יבריל אמינו

ג'יבריל אמינו (באנגלית:Jibril Muhammad Aminu, ‏ נולד באוגוסט 1939) הוא פרופסור לרפואה ודיפלומט ניגרי. ג'יבריל אמינו נולד בשנת 1939 במחוז במזרח המדינה. בשנת 1965 הוא סיים לימודי רפואה באוניברסיטה בעיר איבדאן בניגריה והמשיך ללימודים בלונדון. הוא חזר לניגריה ועסק ברפואה. בנוסף לעבודה בבית חולים הוא לימד באוניברסיטה בה למד בשנים 1973–1975. החל משנת 1975 הוא כיהן במספר תפקידי ניהול במערכת ניהול השכלה גבוהה. בשנים 1979–1995 הוא היה פרופסור לרפואה באוניברסיטה בעיר מיידוגורי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא פנה לפוליטיקה. הוא מונה לשר החינוך ובהמשך לשר הנפט ומחצבות בשנים 1989–1992. בשנים 1991–1992 הוא היה חבר של משלחת ארצו לאופ"ק. בשנת 1999 אמינו מונה לשגריר ארצו בארצות הברית וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2003 כאשר במקומו מונה ג'ורג' אוביאוזור. בשנת 2003 הוא חזר לניגריה ונבחר לפרלמנטכנציג מחוז בו נולד, בבחירות של שנת 2007 הוא נבחר מחדש. Jubril Aminu, Oladipo Diya: Where are they now?, ‏5 באפריל 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא דיפלומטים ובנושא ניגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיגוע הדקירה בנמל יפו

פיגוע הדקירה בנמל יפו התרחש ב-8 במרץ 2016, בו מחבל בן 22 מקלקיליה פתח במתקפת טרור בנמל יפו, תל אביב, שבה נרצח טיילור פורס, סטודנט נוצרי אמריקאי ששהה בביקור סטודנטים בישראל, ונפצעו 11 אזרחים ביניהם אישה בהריון, ופצוע אחר באורח קשה. המחבל נורה למוות על ידי המשטרה. המחבל בשאר מוחמד מוסאלחה, שוהה בלתי חוקי מהכפר חג'ה באזור קלקיליה, חזר בסוף אותו שבוע מביקור במכה. הוא הגיע לנמל יפו בערב 8 במרץ 2016. המחבל רץ מנמל יפו לכיוון כיכר השעון ומשם לטיילת הרברט סמואל. תחילה דקר ארבעה, ובמהלך הריצה צפונה נתקל בעוד עוברי אורח ודקר גם אותם. שוטרים שרדפו אחריו חיסלו אותו. אחד מעוברי האורח שראו את הפיגוע הכה במחבל עם מוט אלומיניום ומנע ממנו להמשיך בפיגוע. המחבל נורה ונהרג על ידי שוטרים. באותו היום התבצע גם פיגוע ירי בירושלים ופיגוע דקירה בפתח תקווה. בעת הפיגוע ביקר בישראל סגן נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן במרכז פרס לשלום ולחדשנות שנמצא קרוב מאוד לזירת הפיגוע. לאחר הביקור פרסם ביידן הודעה כי הוא "מגנה באופן החזק ביותר את המתקפה האכזרית שאירעה ביפו. אין הצדקה לפעולת טרור כזו". ביולי 2016 נהרס ביתו של המחבל. בעקבות הפיגוע החלה הרשות הפלסטינית לשלם לקרובי משפחתו של מוסאלחה משכורת חודשית, כפי שהיא משלמת לקרובי משפחה של מחבלים שנהרגו במהלך ביצוע פיגועים. בעקבות כך, במרץ 2018 העביר הקונגרס בארצות הברית את "חוק טיילור פורס" על שם האזרח האמריקאי שנרצח בפיגוע. החוק קובע שממשלת ארצות הברית לא תעביר סיוע לרשות הפלסטינית עד להפסקת התשלומים למחבלים. רחלי מלק-בודה, ברית דמים: הזוג האמריקני שפועל נגד מימון טרור פלסטיני, באתר מקור ראשון, ‏17 באפריל, 2018 אבי אשכנזי, דנה ירקצי וגלי גינת‏, פיגוע דקירה ביפו: הרוג ועשרה פצועים בשתי זירות בעיר, באתר וואלה, 8 במרץ 2016 מערכת וואלה! חדשות‏, המחבל מיפו: "פלסטיני גאה" שחזר בסוף השבוע מעלייה לרגל למכה, באתר וואלה, 8 במרץ 2016 אלי סניור, נועם דביר, רועי ינובסקי, רעות רימרמן, עומרי אפרים, רענן בן צור, אליאור לוי, רותם אליזרע ואיתי בלומנטל, מתקפת טרור ביפו: אדם נרצח ו-11 נפצעו, באתר ynet, 8 במרץ 2016 יניב קובוביץ, ניר חסון, גילי כהן, עידו אפרתי, אילן ליאור, ברק רביד, ג'קי חורי, עפרה אידלמן ולי ירון, אדם נרצח ו-11 נפצעו בפיגוע דקירה ביפו, באתר הארץ, 8 במרץ 2016 נועם אמיר, ‏צפו בתיעוד: כוחות הביטחון הורסים את ביתו של המחבל מיפו, באתר מעריב אונליין, 21 ביוני 2016 איתמר אייכנר, ארה"ב: לא נעביר סיוע לרשות עד שתפסיק לשלם משכורות למחבלים, באתר ynet, 22 במרץ 2018
ז'רמי סרמיינטו

ז'רמי לאונל סרמיינטו מורנטה (בספרדית: Jeremy Leonel Sarmiento Morante; נולד ב-16 ביוני 2002 במדריד שבספרד) הוא אקוודורי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת וסט ברומיץ' אלביון מהצ'מפיונשיפ ובנבחרת אקוודור. סרמיינטו הוא תוצר מחלקות הנוער של צ'רלטון את'לטיק ובנפיקה ליסבון. ב-2 ביולי 2021 חתם בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג. ב-22 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על סוונסי סיטי במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג. ב-27 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשהחליף את יאקוב מודר בתיקו 0-0 נגד לידס יונייטד. ב-25 ביולי 2023 הושאל לוסט ברומיץ' אלביון לעונה אחת. ב-7 באוקטובר 2021 ערך סרמיינטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אקוודור, בניצחון 3-0 על נבחרת בוליביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת אקוודור לטורניר קופה אמריקה 2024. מדיה וקבצים בנושא ז'רמי סרמיינטו בוויקישיתוף ז'רמי סרמיינטו, ברשת החברתית אינסטגרם ז'רמי סרמיינטו, באתר Transfermarkt ז'רמי סרמיינטו, באתר Soccerway ז'רמי סרמיינטו, באתר BDFutbol ז'רמי סרמיינטו, באתר WorldFootball.net ז'רמי סרמיינטו, באתר National Football Teams ז'רמי סרמיינטו, באתר FootballDatabase.eu Brighton sign Jeremy Sarmiento from Benfica באתר The Argus, ‏ 2 ביולי 2021 (באנגלית) Aquí están los 26 jugadores elegidos por el DT Gustavo Alfaro para jugar la Copa Mundial FIFA, estamos listos para hacer historia באתר הרשמי של נבחרת אקוודור, 14 בנובמבר 2022 (בספרדית) Selección de Ecuador convocó sus 26 jugadores para la Copa América 2024 באתר El Comercio, ‏ 29 במאי 2024 (בספרדית)