laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התאחדות הכדורגל הבלארוסית

התאחדות הכדורגל בלארוסית (בבלארוסית: Ассоциация „Белорусская федерация футбола“», בראשי תיבות: АБФФ) הוא הארגון המנהלתי של הכדורגל בבלארוס. המטה ממוקם במינסק והוא עוסק בארגון האליפות הלאומית, הנבחרות הלאומיות, תמיכה, פיתוח והעלאת הפופולריות של הכדורגל בכללותו. התאחדות הכדורגל של בלארוס נוסדה בשנת 1989. בשנת 1992, צורפה לפיפ"א, מה שאיפשר לנבחרת הלאומית של בלארוס לקבל את הזכות להשתתף בטורנירי גביע העולם. ב-1993 הצטרפה לאופ"א ומעתה הותר לנבחרת הלאומית להשתתף גם באליפות אירופה ולמועדונים הבלארוסיים נפתחה האפשרות להתמודד בתחרויות האירופיות. יבגני שונטוב (1989-1999) גריגורי פיודורוב (1999-2003) גנאדי נויגלאס (2003-2011) סרגיי רומס (2011-2019) ולדימיר בזאנוב (2019-ואילך) אתר האינטרנט הרשמי של התאחדות הכדורגל הבלארוסית התאחדות הכדורגל הבלארוסית, ברשת החברתית פייסבוק התאחדות הכדורגל הבלארוסית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התאחדות הכדורגל הבלארוסית, ברשת החברתית אינסטגרם התאחדות הכדורגל הבלארוסית, ברשת החברתית VK התאחדות הכדורגל הבלארוסית, סרטונים בערוץ היוטיוב האתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הבלארוסית
סופיה אלאונורה מסקסוניה

סופיה אלאונורה מסקסוניה (בגרמנית: Sophie Eleonore von Sachsen;‏ 23 בנובמבר 1609 - 2 ביוני 1671) הייתה בתו הבכורה של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואשתו של גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט. מריה אליזבת נולדה ב-23 בנובמבר 1609 בדרזדן, ליוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ולמגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, בתם של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה ומריה אלאונורה מקלווה. שתי אחיותיה היו מריה אליזבת ומגדלנה זיבילה, ואחיה היו יוהאן גאורג, אוגוסט, כריסטיאן ומוריץ. ב-1 באפריל 1627 התחתנה סופיה אלאונורה עם גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ממנו נולדו לה 15 ילדים, אותם היא גידלה בקפדנות כלותרנים. עם זאת, בתה אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט, המירה בשנת 1653 את דתה לדת הקתולית. בשנת 1661 מת בעלה גאורג, ובנם לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו, וב-2 ביוני 1671 היא מתה בדרמשטאדט. ב-1 באפריל 1627 התחתנה סופיה אלאונורה עם גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ממנו נולדו לה 15 ילדים: לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1630–1678) מגדלנה זיבילה (1631–1651) גאורג השלישי, רוזן הסן-איטר (1632–1676) סופיה אלאונורה מהסן-דרמשטאדט (1634–1663), התחתנה עם וילהלם כריסטוף, רוזן הסן-הומבורג אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט (1635–1709), התחתנה עם פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ לואיזה כריסטינה (1636–1697) אנה אמליה (1637) אנה סופיה השנייה, נסיכת המנזר של קוידלינבורג (1638–1683) אמליה יוליאנה (1639) בת מתה (1640) הנריקה דורותיאה (1641–1672) יוהאן (1642–1643) אוגוסטה פיליפינה (1643–1672) אגנס (1645) מריה הדוויג מהסן-דרמשטאדט (1647–1680), התחתנה עם ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן מדיה וקבצים בנושא סופיה אלאונורה מסקסוניה בוויקישיתוף סופיה אלאונורה מסקסוניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רצים ללא גבולות

רצים ללא גבולות הוא ארגון ללא מטרת רווח שמחבר יהודים וערבים בירושלים באמצעות ספורט. הארגון נוסד ב-2014 כתגובה לאלימות ששררה בירושלים בזמן זה. מטרת העמותה היא להפחית גזענות ומתח בעיר. קבוצות הריצה של רצים ללא גבולות, המורכבות מיהודים וערבים, נפגשות על בסיס שבועי לאימוני ריצה משותפים. בנוסף לאימוני הריצה הקבוצות לוקחות חלק בפעילות חברתית פעם בחודש. משלחות קבוצות הנוער של רצים ללא גבולות השתתפו במרוצים בינלאומיים באירופה, וייצגו את ירושלים כקבוצה משותפת במילאנו (אפריל 2015), ברלין (אוגוסט 2015), ולונדון (ספטמבר 2016). בנוסף קבוצות הריצה של רצים ללא גבולות השתתפו במרתון ירושלים בכל שנה מאז תחילת הפעילות. היוזמה החלה כשיתוף פעולה בין ישראל הס, תושב ירושלים, ושושנה בן דוד, תלמידת תיכון בירושלים. רצים ללא גבולות יצרו לראשונה, קבוצת ריצה משותפת לנערות בגילאים 14–19, שהגיעו ממגוון רחב של שכונות במזרח ומערב ירושלים. לאור הצלחת קבוצת הנערות, הוקמה קבוצת נערים מקבילה, ובעקבותיה הוקמו קבוצות ריצה ערביות יהודיות לגברים ונשים מעל גילאי 20. ביוני 2015 תכננה קבוצת הנוער של רצים ללא גבולות להשתתף במרוץ הלילה של עיריית ירושלים, אך נאלצה לבטל את השתתפותה כאשר התגלה כי המרוץ אמור להתקיים במהלך הלילה הראשון של חודש הרמדאן. כתגובה לכך יצרה רצים ללא גבולות מרוץ משלה. המרוץ היהודי-ערבי הראשון שיצרה רצים ללא גבולות התקיים בין מלחה לבית צפאפא (בדרום מערב ירושלים), עם 87 משתתפים. העמותה יצרה 2 מרוצים נוספים לאורך מסלול זה, ובמרץ 2017 השיקה את המרוץ היהודי-ערבי הראשון במזרח ירושלים, שהתקיים בין השכונות הערביות אבו טור ג'בל מוכאבר. מאז, רצים ללא גבולות הפיקה 4 מרוצים במזרח ירושלים, כאשר במרוץ האחרון שהתקיים בנובמבר 2018 השתתפו מעל ל-900 רצים. אתר האינטרנט הרשמי של רצים ללא גבולות "קולולם" ו"תגלית" בפנים: הוכרזו הזוכים בפרס ירושלים לאחדות ישראל, באתר ישראל היום, ‏22/04/2018 יאיר אטינגר, ניר חסון, הפארק בירושלים שמחבר שכונות יהודיות וערביות מדגיש בעיקר את הניתוק, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2015 הכי מגיע: מיזם קולולם זכה בפרס לאחדות ישראל, באתר סרוגים, ‏2018-06-07 המטרה: אלף יהודים וערבים רצים יחד בבירה, באתר ynet, 7 באוקטובר 2018 ריצה, אופניים, טריאתלון, שחייה, תכניות אימון, אושפיזין לחג || "רצים ללא גבולות" מתארחים אצל אברום בורג בסוכה, באתר ריצה, אופניים, טריאתלון, שחייה | שוונג העמותה הירושלמית "רצים ללא גבולות" זכתה בפרס ירושלים לאחדות ישראל | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏2018-04-22 עשרת הנבחרים החברתיים של 2017, באתר ynet, 31 בדצמבר 2017 אלו הארגונים שיזכו בפרס האחדות, באתר ערוץ 7 רצים ללא גבולות: כשאלף יהודים וערבים רצים ביחד ברחובות הבירה, באתר mako, ‏2018-08-29 נשלמות ההכנות למרוץ היהודי-ערבי: "בעל חשיבות היסטורית לירושלים", באתר mynetjerusalem.co.il(הקישור אינו פעיל)
Look Away

Look Away (בעברית: מסתכלים רחוק) הוא שיר באנגלית שנכתב, הולחן ובוצע על ידי דארוד וסבסטיאן ריימן. השיר ייצג את פינלנד באירוויזיון 2019 בתל אביב, ישראל, בעקבות זכייתו במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי הפינית - UMK 2019. מילות השיר "Look Away" באתר Genius סרטון השיר "Look Away" באתר יוטיוב מידע על השיר "Look Away" באתר iTunes מידע על השיר "Look Away" באתר ספוטיפיי Darude - Look Away lyrics, מילות השיר באתר ג'ניוס
רכסי ויקטוריה קרוס

רכסי ויקטוריה קרוס (באנגלית: Victoria Cross Ranges; מילולית: רכסי צלב ויקטוריה) הם קבוצה של רכסי הרים בהרי הרוקי הקנדיים, הממוקמים מצפון-מערב לעיירה ג'ספר בפרובינציית אלברטה שבקנדה. מבין 19 הפסגות הכלולות ברכס זה, חמש נקראות על שם מקבלי עיטור של ויקטוריה . שטח הרכסים 678 קמ"ר. שיא גובה הרכסים - 2,931 מטרים מעל פני הים (בהר סנארינג). גובהם של הרכסים נע בין 2,500 - 2,600 מטרים מעל פני הים בצידם המזרחי של הרכסים (בסמוך לנהר אתבסקה), ועד כ-2,900 מטרים בצידם המערבי של הרכסים (בסמוך לרכס טרדמיל). הרכסים כוללים את ההרים והפסגות: הר זנגל שברכסי ויקטוריה קרוס מופיע על צידו האחורי של שטר 10 דולר קנדי. • Jane G. Ferrigno, U.S. Geological Survey Professional Paper, P 269 • Chris Yorath, Ben Gadd, Of Rocks, Mountains and Jasper: A Visitor's Guide To The Geology Of Jasper National Park, P 133 • Brian Patton, Bart Robinson, Canadian Rockies Trail Guide, P 184 רכסי ויקטוריה קרוס באתר ממשלת קנדה רכסי ויקטוריה קרוס באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית" מפת אזור רכסי ויקטוריה קרוס הרי ויקטוריה קרוס - האישים על שם קרויים ההרים תרשים הנוף הנשקף מרכסי ויקטוריה קרוס באתר peakvisor תרשים הנוף הנשקף מההרים השונים ברכסי ויקטוריה קרוס באתר peakvisor הרי ויקטוריה קרוס באתר summitsearch תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הרי רכסי ויקטוריה קרוס מידע גאוגרפי ב"אנציקלופדיית ההרים הקנדית" לפי מקור אחר שטח הרכסים 609 קמ"ר מידע גאוגרפי ראו ב"לקריאה נוספת" בפרסומי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בעריכתה של Jane G. Ferrigno. קורות חייו של קינרוס קורות חייו של קר קורות חייו של פאטיסון טעות בתיאור שטר 10 דולר קנדי תוקנה
Hatrið mun sigra

"Hatrið mun sigra" (בעברית: "השנאה תנצח") הוא שיר באיסלנדית שנכתב, הולחן ובוצע על ידי הטארי. השיר ייצג את איסלנד באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב, ישראל, בעקבות זכייתו במקום הראשון בתחרות הגמר הלאומי האיסלנדית - Songvakeppnin 2019. מידע על היצירה "Hatrið mun sigra" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Hatrið mun sigra" באתר יוטיוב Hatrið mun sigra - Hatari lyrics, מילות השיר באתר Lyricstranslate
שברולט פליטליין

שברולט פליטליין (באנגלית: Chevrolet Fleetline) היא סדרת מכוניות משפחתיות גדולות מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 1941-1942 ו-1946-1952. 2 דלתות - קופה. 4 דלתות - סדאן. "Fleetline Aerosedan" "Sportmaster" "Fleetline Deluxe". "Fleetline Special". מנוע בנזין קדמי. מנוע הנעה אחורית. 6 נוסעים (דגמי סדאן), 5 נוסעים (דגמי קופה). בשנת 1941 יוצרו 34,162 יחידות. בשנת 1942 יוצרו 76,385 יחידות. בשנת 1948 יוצרו יותר מ-200,000 יחידות מדגם סדאן. בשנת 1949 יוצרו 180,251 יחידות מדגמי "שברולט פליטליין דה לוקס", 4 דלתות, ו-130,323 יחידות מדגמי "שברולט פליטליין דה לוקס", 2 דלתות. מחיר היחידה בשנת 1941 עמד על 877 דולר. מחיר היחידה בשנת 1942 עמד על 880 דולר (דגם קופה), 920 דולר (דגם סדאן). "שברולט פליטליין", שנת 1942, דגם "Special Deluxe coupe" "שברולט פליטליין", שנת 1942, דגם "Special Deluxe coupe" - מבט לתא הנהג "שברולט פליטליין", שנת 1947 "שברולט פליטליין", שנת 1948 "שברולט פליטליין", שנת 1949, דגם "דה לוקס סדאן" "שברולט פליטליין", שנת 1950, 2 דלתות "שברולט פליטליין" שברולט שברולט פליטמסטר שברולט דה לוקס מדיה וקבצים בנושא שברולט פליטליין בוויקישיתוף שברולט פליטליין, סרטון באתר יוטיוב שברולט פליטליין, דגמי שנת 1941-1942 auto.howstuffworks.com/1941-1942-chevrolet-fleetline Flory, Jr., J. "Kelly" (2008). American Cars, 1946–1959 Every Model Every Year. McFarland & Company, Inc., Publishers. ISBN 978-0-7864-3229-5. "שברולט פליטליין" web.archive.org/web "שברולט פליטליין" קופה motor1.com/news/85805/chevrolet-fleetline-aerosedan-coupe "שברולט פליטליין" דה לוקס howstuffworks.com/1951-chevrolet-fleetline-deluxe
מגדלנה מבוואריה

מגדלנה מבוואריה (בגרמנית: Magdalene von Bayern;‏ 4 ביולי 1587 - 25 בספטמבר 1628) הייתה בתו של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ואשתו של וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג. מגדלנה נולדה ב-4 ביולי 1587 במינכן, לוילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן, בתם של פרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק. בשנת 1607 ביקש מתיאס, ארכידוכס אוסטריה את ידה של מגדלנה לנישואין. יוזם ההצעה הזו היה יועצו של מתיאס, מלכיאור קלזל, שרצה את בוואריה לצידו במאבק בין הארכידוכס לאחיו רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אף על פי שאביה של מגדלנה נטה לקבל את ההצעה, אחיה מקסימיליאן סירב לה מפני שלא רצה להיות מעורב בסכסוכי השושלת האוסטרית. בשנת 1608 ויתר מתיאס רשמית על הנישואין לבקשת אחיו. זמן קצר לאחר מכן, לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה גילה עניין במגדלנה. במאי 1609 ביקר לאופולד החמישי במינכן והסכים לוותר על עמדותיו הכנסייתיות כדי להינשא למגדלנה. במהלך הביקור הזה היא פיתחה רגשות למחזר שלה ואמרה כי "למתיאס לא היו לה רגשות של חיבה", והיא מעדיפה להיות נזירה ולא להינשא לו. בלחץ של אביה ואחיה, קיבלה מגדלנה לבסוף בשנת 1613 נישואין של נוחות. ב-11 בנובמבר 1613 התחתנה מגדלנה עם וולפגנג וילהלם, נסיך הכתר של פפאלץ-נויבורג, חבר קרוב של אחיה מקסימיליאן. בעזרת הנישואין הללו, השליטים הבווארים קיוו שוולפגנג וילהלם הלותרני יחזור לאמונה הקתולית. טקס החתונה נערך על ידי הנסיך הבישוף של אייכשטדט, יוהאן כריסטוף פון וסטרשטטן, במינכן, בנוכחותם של 17 נסיכים ריבוניים. שלושה ימים לאחר מכן מגדלנה ויתרה על כל זכויות הירושה על בוואריה לעצמה וליורשיה. כנדוניה קיבלה כ-50,000 גילדן ו-30,000 פלורינים נוספים מאחיה. מגדלנה הקימה קפלה קתולית בטירת נויבורג עם שני ישועים שליוו אותה. זמן קצר לאחר מכן, שני הישועים נשלחו להולנד על ידי חמיה של מגדלנה, פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג. באחת הפעמים, במהלך טקס דתי, נורה אורח דרך חלון פתוח שבו הייתה מגדלנה.   ב-15 במאי 1614, כמה חודשים לפני מותו של אביו, וולפגנג וילהלם (בהשפעת אשתו), בכנסיית דיסלדורף של סנט למברטוס לקח רשמית את הדת הקתולית. עבור הרפורמציה הנגדית הייתה זו הצלחה משמעותית מוצדקת למגדלנה ומחויבותה למדיניות אחיה. הנישואים בין מגדלנה לוולפגנג וילהלם, למרות כל הבעיות, היו מאושרים מאוד.   מגדלנה תוארה באופן דומה מאוד לאחיה, חכמה ושאפתנעת פוליטית. ב-4 באוקטובר 1615 ילדה את בנה היחיד, פיליפ וילהלם, שנקרא על שם שני הסבים. מגדלן מתה באופן פתאומי ב-25 בספטמבר 1628 בנויבורג על הדנובה, ונקברה בכנסיית נויבורג הישועית שנבנתה לאחרונה. מדיה וקבצים בנושא מגדלנה מבוואריה בוויקישיתוף
רנה פלבר

רנה פלבר (בצרפתית: René Felber;‏ 14 במרץ 1933 – 18 באוקטובר 2020) היה פוליטיקאי שווייצרי, אשר כיהן כחבר מועצת הברית (הממשלה) של ארצו וכנשיא שווייץ. פלבר נולד בביל/ביין שבקנטון ברן. הוא למד הוראה ועבד כמורה בבתי ספר יסודיים בערים בקנטון נשאטל. באחת מהן - לה לוקל - שימש כראש העיר משנת 1964 ועד 1980. בשנים 1965–1976 היה חבר בית המחוקקים של קנטון נשאטל. בין 1967 ל-1981 היה גם חבר האספה הפדרלית, הבית התחתון של הפרלמנט השווייצרי, מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בשנים 1981–1987 היה חבר ממשלת קנטון נשאטל וממונה על מחלקת הכספים. ב-9 בדצמבר 1987 בחרה האספה הפדרלית בפלבר לחבר במועצת הברית של שווייץ במקומו של פייר אובר (Pierre Aubert). ב-1991 נבחר שנית לכהונה. במהלך כהונתו במועצה היה ראש המחלקה לענייני חוץ. הוא נאבק למען הצטרפות שווייץ כחברה באזור הכלכלי האירופי, אך ההצעה נדחתה ברוב קטן במסגרת משאל עם שנערך בדצמבר 1992. במהלך שנת 1992 כיהן פלבר כנשיא שווייץ. ב-31 במרץ 1993 פרש ממועצת הברית בשל בעיות בריאות. למחליפתו במועצה נבחרה רות דרייפוס. באפריל 1993 החליטה נציבות האו"ם לזכויות אדם (אנ') לייסד תפקיד קבוע של דווח המיוחד לשטחים הפלסטיניים הכבושים. פלבר קיבל תפקיד זה, ושימש בו עד שנת 1995. בדו"ח שכתב במסגרת תפקידו ביקר בחריפות את ישראל ואת אחריותה לסגר על רצועת עזה ולמשבר המים ברצועת עזה. לאחר מכן היה פעיל בארגונים הומניטריים שונים, בהם הארגון לאיכות הסביבה הצלב הירוק הבין-לאומי (אנ') והמרכז הבין-לאומי בז'נבה לפירוק מוקשים מטעמים הומניטריים (אנ'). נפטר ב-18 באוקטובר 2020. מונה משקיף חדש של האו״ם לזכויות האדם בשטחים, חדשות, 1 באפריל 1993. נועם חומסקי, אוטופיה לאדונים, באתר ארכיון האינטרנט, ‏2000. מדיה וקבצים בנושא רנה פלבר בוויקישיתוף ביוגרפיה של רנה פלבר, באתר המילון ההיסטורי של שווייץ (בצרפתית) רנה פלבר, באתר מועצת הברית של שווייץ (באנגלית)
סיקסו

סיקסו (בהונגרית: Szikszó; ביידיש ידועה גם כסיקס) היא עיירה במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. יהודים התיישבו במקום החל מהמחצית הראשונה של המאה ה-17. הקהילה התארגנה בשנת 1791 ובין מוסדותיה היו חברה קדישא, בית תפילה ומוסדות חינוך כ"תלמוד תורה", בית ספר וישיבה גדולה. בשנת 1914 נבנה בית כנסת גדול ומפואר. במלחמת העולם הראשונה שרתו בצבא האוסטרו-הונגרי 48 מיהודי סיקסו, 10 מהם נפלו בקרבות. בשנות השלושים גברה הפעילות הציונית בעיירה. מבודפשט הגיעו שליחי התנועות: בית"ר, "המזרחי" ו"השומר הצעיר", ובהשפעתם עלו כמה צעירים מסיקסו לארץ ישראל. בשנת 1930 חיו במקום 785 יהודים ובשנת 1944 640 יהודים. בשנת 1942 גויסו גברים יהודים מסיקסו לעבודות כפייה במסגרת הצבא ההונגרי. רק קצת מאוד מהם חזרו לעיר בינואר 1944. בשנת 1943 נכלאו ארבעה מיהודי המקום שלא היו בידיהם תעודות אזרחות תקינות במחנה הריכוז בהידשנמטי. באפריל 1944, אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי סיקסו בעגלות לגטו שהוקם בקושיצה, שם נכלאו בבית חרושת ללבנים וסבלו מחוסר מזון ומים. במאי הועלו יהודי סיקסו לקרונות והוסעו למחנה אושוויץ. לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו 92 ניצולים לעיר ובשנת 1946 התארגנה הקהילה מחדש. בשנת 1960 עלו רובם לישראל. בשנת 2009 הוצב לוח זיכרון על קיר בית הכנסת בעיר ליהודי סיקסו ויישובים באזור שנרצחו בשואה. ולידו בית עלמין יהודי המתוחזק באופן סדיר, מוקף חומה ושערו נעול. בשנת 2014 חולל בית העלמין וכתוצאה מכך נהרסו כ-50 מצבות. סיקסו בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 420–422 סיקסו (סיקסא), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 310–311. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא סיקסו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיקסו (בהונגרית) קהילת סיקסו, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" "סיקסו", באתר JewishGen (באנגלית) סיקסו (הונגריה), דף שער בספרייה הלאומית סיקסו, ברשת החברתית פייסבוק לוח זיכרון לזכר נספי השואה בסיקסו מאגר הנתונים של לוחות זיכרון לזכר נרצחי השואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיפורי הנביאים (אסלאם)

סיפורי הנביאים (בערבית: قصص الأنبياء, תעתיק מדויק: קצץ אל-אנביאא) הם כל אוסף סיפורים אשר מבוסס על הקוראן, על חדית', או על ספרות אסלאמית אחרת אשר קשורה בקשר הדוק לקוראן ולחדית', ואשר מתארים את קורותיהם של הנביאים, מנקודת מבט אסלאמית. בעוד שחלק מסיפורי הנביאים באים לתאר מאורעות היסטוריים, רובם באים על מנת ללמד מוסר ודרך ארץ. באופן מסורתי, סיפורי הנביאים מתחילים בסיפור בריאת העולם, בריאת המלאכים, ובריאת אדם וחווה. לאחר מכן מופיעים סיפורים על משפחתו של אדם, קין והבל, אדריס, נוח, שם, הוד, סאלח, אברהם, ישמעאל, הגר, לוט, יצחק, יעקב, עשו, יוסף, שועייב, משה ואהרון, אל-ח'ידר, יהושע בן נון, אלישע, שמואל, דוד, שלמה, יונה, יחזקאל, ד'ו אל-קרניין, יוחנן, ישוע, מוחמד, ואחרים. הספר תורגם לעברית על ידי אביבה שוסמן. מדיה וקבצים בנושא סיפורי הנביאים בוויקישיתוף Weismann, Itzchak., Islamic Myths and Memories : Mediators of Globalization., London: Taylor & Francis, 2016 Stories of the Prophets - SunnahOnline.com, sunnahonline.com שוסמן, אביבה, סיפורי הנביאים - מוחמד בן עבד אללה אלכִּסַאאִי, תל-אביב: הוצאת אוניברסיטת תל-אביב, 2013 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סיפורי הנביאים (אסלאם)".
מוריס ז'ולי

מוריס ז'ולי (בצרפתית: Maurice Joly; 22 בספטמבר 1829 – 15 ביולי 1878) היה סופר סאטירי ועורך דין צרפתי, שמיצירתו "דיאלוגים בגיהנום", סאטירה פוליטית שהופנתה כלפי נפוליאון השלישי, נגנבו חלקים והפכו למסמך האנטישמי "הפרוטוקולים של זקני ציון". גנבה ספרותית זו התבצעה על ידי האוכרנה, המשטרה החשאית של רוסיה הצארית. ז'ולי נולד בעיירה לונס-לה-סונייה לאב צרפתי ולאם איטלקייה. הוא למד משפטים, אך הפסיק את לימודיו שם בשנת 1849 ועבר לעבוד במשרד ממשלתי בפריז במשך 10 שנים עד שקיבל היתר לעסוק בעריכת דין. התאבד בשנת 1878. יצירתו המפורסמת ביותר היא הספר הפוליטי-סאטירי "דיאלוגים בגיהנום בין מקיאוולי למונטסקייה". הספר הוא התקפה פוליטית על שלטונו של נפוליאון השלישי. הספר הודפס ויצא לאור לראשונה בבריסל בשנת 1864. ז'ולי הדפיס את הספר בבריסל כדי להימנע מהתעמתות עם המשטר הצרפתי. כשהוברחו עותקי הספר לצרפת, זוהה ז'ולי כמחבר בידי המשטרה הצרפתית, ונעצר. עותקי הספר הוחרמו ונשרפו וכיום קיימים מעט מאוד עותקים שלמים של הספר. ב-25 באפריל 1865 הורשע ז'ולי ונשלח לכלא בפריז ל-15 חודשים. ב"דיאלוגים בגיהנום" השתמש ז'ולי בשתי דמויות היסטוריות המייצגות עמדות שונות. הספר הוא מעין פרוטוקול לדיאלוגים ביניהם. בדרך זו הוא מבקר את השלטון הנפוליאוני, חוסר החירויות ועוד. מונטסקייה מייצג את הליברליזם והפלורליזם (שבהם דגל ז'ולי) ומקיאוולי מייצג את העריצות החשוכה (שאותה תקף ז'ולי). אחד מהעותקים המעטים ששרדו את מסע שריפת הספרים של ז'ולי, מצא את דרכו לשווייץ, שם הוא נאסף על ידי האוכרנה, המשטרה החשאית הרוסית. באוכרנה ביצעו שכתוב של הטקסט, תוך העתקה של קטעים שלמים מהספר והחלפת הקטעים נגד העריצות במילים נגד היהודים, וכך יצרו את "הפרוטוקולים של זקני ציון". את ההוכחות לשכתוב סיפקו התובעים במשפט ברן נגד הפצת הפרוטוקולים בשווייץ: ״קטעים שלמים מן הדיאלוגים מופיעים גם בפרוטוקולים כפי שהם, וחלק גדול מהגרסאות הראשונות של הפרוטוקולים כתוב בסגנונות ומשלבי צרפתית שונים, כאשר את הצרפתית הקלוקלת הוסיפה המשטרה החשאית הרוסית. העמודים הראשונים בפרוטוקולים זהים לחלוטין לעמודים הראשונים בדיאלוגים פרט לשינויים מינוריים.״ מדיה וקבצים בנושא מוריס ז'ולי בוויקישיתוף עבודותיו של מוריס ז'ולי בפרויקט גוטנברג. כתבי מוריס ז'ולי בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
תוכנית לימודית אישית

תוכנית לימודית אישית (תל"א), תוכנית לימודים אישית הנקבעת לילדים עם לקות הנוגעת לתחומי תפקוד שונים הקשורים ללמידה ולשילוב במערכת החינוך הרגילה או המיוחדת: תפקוד מוטורי, חושי, קוגניטיבי ורגשי, התנהגות ויכולת חברתית ותקשורתית. בנוסף לזאת נשקלת גם יכולתו של התלמיד לבצע באופן עצמאי את פעולות היומיום (ADL), כמו יכולת להסתדר בכוחות עצמו בשירותים, לאכול בכוחות עצמו ולהתלבש בכוחות עצמו. לפי הוראת משרד החינוך, "בראשית כל שנת לימודים ולא יאוחר ממועד שקבע השר בתקנות, יקבע הצוות המטפל במוסד לחינוך מיוחד, תוכנית לימודים אישית לכל ילד חריג הלומד באותו מוסד". בארצות הברית קיימת תוכנית דומה, Individualized Education Program. בניגוד לתוכנית הישראלית הפועלת בהוראת מנכ"ל משרד החינוך, התוכנית האמריקנית פועלת בהוראת החוק הפדרלי. חוק זה נקרא "חוק חינוך לפרטים בעלי מוגבלויות" (אנ'); (IDEA) של שנת 1975, תיקון בשנת 2004. התל"א נבנית על ידי מקורות שונים על הילד, כגון: אבחונים פרא-רפואיים, אבחונים פסיכולוגיים ושיחה עם ההורים, והיכרות עם הילד בסיטואציות שונות (אינטראקציה בין הילד למבוגרים ולילדים. בעבודה אינדיבידואלית, משחק חופשי ועוד). השותפים לכתיבת התל"א הם ועדת השמה, יועץ חינוכי, רופאים, מורה/גננת לחינוך מיוחד וצוות פרא-רפואי (כגון קלינאי תקשורת ומרפא בעיסוק). לאחר ישיבת הצוות ישנה החלטה במה שואפים לקדם את הילד במהלך השנה. תיאור הילד. נקודות חוזק של הילד ונקודות חולשה של הילד. בחירת מטרה. כתיבת התל"א המורכבת מיעדים המכוונים למטרה כללית. התוכנית היא אישית לכל תלמיד. התוכנית מותאמת לגילו ולמצבו של התלמיד. התוכנית נבנית על סמך כוחותיו הנוכחיים של התלמיד. התוכנית כוללת חמישה חלקים: תיאור מצבו הנוכחי של התלמיד. מטרות ויעדים. טווח זמן להשגתם. אמצעים להשגת המטרות. דרכי הערכה. התוכנית מתוכננת מראש בתחילת השנה, בראיית צורכי התלמיד לשנה שלמה ועתידו של התלמיד מעבר לשנת הלימודים. התוכנית נבנית מדי שנה מחדש, בהסתמך על המלצות שנקבעו בשנת הלימודים הקודמת. שילוב בחינוך תוכנית חינוכית יחידנית
שברולט 150

שברולט 150 (באנגלית: Chevrolet 150) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, חברת בת של ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 1953–1957. 4 דלתות - סדאן. 2 דלתות - קופה (Utility Sedan). 2 דלתות - קבריולה. 2 דלתות - סטיישן. 2 דלתות - מסחרית. דור ראשון - יוצר בין השנים 1953 - 1954. דור שני - יוצר בין השנים 1955 - 1957. מנוע קדמי. מנוע הנעה אחורית. בשנת 1957 יוצרו 56,266 יחידות מדגם סדאן, וכ-70,000 יחידות מדגם סדאן, 2 דלתות. "שברולט 150" סדאן, 4 דלתות, שנת 1956 "שברולט 150" סדאן, 4 דלתות "שברולט 150" סטיישן, 2 דלתות, שנת 1956 "שברולט 150" סטיישן, 2 דלתות "שברולט 150", מסחרית, שנת 1956 "שברולט 150" קופה, 2 דלתות, שנת 1957 "שברולט 150", קבריולט "שברולט 150", שנת 1957 שברולט פליטמסטר שברולט דה לוקס שברולט 210 מדיה וקבצים בנושא שברולט 150 בוויקישיתוף שברולט 150, סרטון באתר יוטיוב שברולט 150, סרטון באתר יוטיוב Flory, Jr., J. "Kelly" (2008). American Cars, 1946-1959 Every Model Every Year. McFarland & Company, Inc., Publishers. ISBN 978-0-7864-3229-5. שברולט בל אייר 1953 Chevrolet 150 Special and 210 Deluxe howstuffworks.com/chevrolet-bel-air5 "שברולט 150", סדאן, 4 דלתות, שנת 1955 barrett-jackson.com/Events/Event/Details/1955-CHEVROLET-150-4-DOOR-SEDAN "שברולט 150" Utility_Sedan forza.fandom.com/wiki/Chevrolet_150_Utility_Sedan
תסקיר השפעה על הסביבה

תסקיר השפעה על הסביבה הוא חלק מפעילות מערכת התכנון והבנייה ומטרתו לשלב היבטים סביבתיים בהליך קבלת ההחלטות במוסדות התכנון והבנייה. באמצעות הליך התסקיר ניתן לבחון חלופות מיקום, חלופות לתכנון הפרויקט המוצע וקביעת אמצעים למניעת מפגעים וסיכונים וטיפול בפגיעה נופית. כמו כן, ניתן לחייב הקמת תשתיות סביבתיות לצורך הפרויקט (מתקני טיפול בביוב). טיפול בהצעת פיתוח באמצעות תסקיר מאפשר ליזם לתת מענה לדרישות הסביבתיות ולהקטין את הסיכוי לעיכובים כתוצאה מהתנגדויות. הסדרת הפעילות מתבצעת בהתאם לתקנות התכנון והבנייה (תסקירי השפעה על הסביבה), התשס"ג-2003. עריכת התסקיר מבוצעת על ידי היזם, ולנקודה זו מופנית רוב הביקורת כלפי מערכת התסקירים. התסקיר נערך על פי הנחיות שמספק המשרד להגנת הסביבה ונבדק לאחר מכן על ידו. איכות הסביבה תכנון (הנדסה וכלכלה) המשרד לאיכות הסביבה