laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ghost Story

Ghost Story (בעברית: סיפור רפאים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד. השיר יצא לאור ב-18 במרץ 2022, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס נאשוויל, כסינגל המוביל מתוך האלבום, Denim & Rhinestones. הוא נכתב על ידי דייוויד גרסיה, ג'וש קיר והילרי לינדזי והופק על ידי אנדרווד וגרסיה. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי הדיגיטליים. "Ghost Story" נכתב על ידי ג'וש קיר, הילרי לינדזי ודייוויד גרסיה. אנדרווד תיארה את "Ghost Story" כשיר "מותח ודרמטי שדייוויד, הילרי וג'וש כתבו עבורי. הם כל כך מוכשרים, כותבי שירים מדהימים שמכירים אותי כל כך טוב, ומהפעם הראשונה ששמעתי את זה ידעתי שאני חייבת להקליט את זה. תמיד אהבתי לבצע שירים שמספרים סיפור ומעוררים איזשהו דימויים קולנועיים כששומעים אותם, וזה בהחלט נכון לגבי "Ghost Story". זה יוצר מצב רוח ואווירה שונה מכל דבר אחר שהקלטתי בעבר". בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-3 מיליון השמעות. ב-The Nash News הפנו ביקורת חיובית כלפי השיר, וכתבו, "אחת מנקודות החוזק של אנדרווד היה סיפור הסיפורים בתוך השירים שלה... ["Ghost Story"] הוא שמימי ובעל סגנון פגיע. כמו כן, הוא בעל מסר מסוים וזאת, בנוסף לכך שהוא מביא עימו צליל חדש לאקלים הרדיו הנוכחי". סרטון השיר "Ghost Story" באתר יוטיוב Rachel DeSantis March 18, 2022 11:30 Am, Carrie Underwood Shares 'Thrilling, Dramatic' New Single 'Ghost Story': 'A Great Story Song', PEOPLE.com (באנגלית) devops, Country Digital Song Sales, Billboard, ‏2013-01-02 (באנגלית אמריקאית) Jon Freeman, Jon Freeman, Carrie Underwood Exacts Mental Revenge in New Song 'Ghost Story', Rolling Stone, ‏2022-03-18 (באנגלית אמריקאית) Ghost Story, 2022-03-18, נבדק ב-2022-04-02 Lesley Janes, Carrie Underwood “Ghost Story” Song Review, The Nash News, ‏2022-03-18 (באנגלית)
חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה

חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה היא חזקה בהלכה היהודית האומרת כי אדם לא יכין סעודה או יטרח הרבה לריק. בעקבות חזקה זו, הנושא את הבתולה וטען כי לא מצא לה דם בתולים והיא אינה בתולה – נאמן שאינו משקר, ופטור מלשלם לה את כספי הכתובה, משום שלא יהיה חפץ להוציא לחינם את הוצאות החתונה. חזקה זו היא הוכחה על דרך השלילה. החזקה מועילה אך ורק במקרה שטוען מיד, אבל אם טוען כך לאחר זמן, אינו נאמן, מפני שאומרים שתחילה רצה לנשאה ועכשיו חזר בו ורוצה לגרשה וטוען כך בכדי להפטר מתשלום הכתובה. הרב חיים סבתו, "חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה", מעליות כג (תשס"ב), עמ' 11–13, בספריית אסיף הערך "חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה", באתר ויקישיבה הערך "חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה הערך "חזקה אין אדם טורח בסעודה ומפסידה", באתר המכלול תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף י', עמוד א' נחום רקובר, ניבי התלמוד, הניב "אין אדם טורח בסעודה ומפסידה", ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1990, באתר "דעת" רמב"ם אישות יא טו ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד ההגנה (נורווגיה)

משרד ההגנה (בנורווגית: Det kgl. Forsvarsdepartement) הוא משרד בממשלה הנורווגית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של ממלכת נורווגיה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. באופן סמלי, המפקד העליון של הכוחות המזוינים היא מלך נורווגיה, אולם המפקד בפועל הוא ראש הממשלה. ביורן ארילד גראם ממפלגת המרכז מכהן כשר ההגנה מאז 12 באפריל 2022. הוא אחראי על ניהולו השוטף של הצבא כמו גם על גיוסו בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לראש הממשלה. ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) מדווח ישירות לשר. משרד ההגנה נמצא ברחוב תעלת גלאכיסגטה 1 באוסלו. אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה משרד ההגנה, ברשת החברתית פייסבוק משרד ההגנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד ההגנה, באתר פליקר
קורט הרצוג

קורט הרצוג (בגרמנית: Kurt Herzog;‏ 27 במרץ 1889 – 8 במאי 1948) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. הרצוג נולד ב-27 במרץ 1889 בקוודלינבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-78 (סקסוניה ה-8), ובמלחמת העולם הראשונה לחם ברגימנט הארטילריה של המילואים ה-53 בדיוויזיית המילואים ה-53 (הסקסונית ה-3). ב-5 באוקטובר 1916 הועלה לדרגת האופטמן, ובסתיו 1917 מונה לשליש למפקד הארטילריה בדיוויזיית המילואים ה-24 (הסקסונית ה-2). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף הרצוג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1929 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1932 מונה למפקד ה-3 ברגימנט הארטילריה ה-3 (הפרוסי). ב-1 בספטמבר 1933 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 ביולי 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-13, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-31 בהלברשטאדט. ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד פיקוד הארטילריה ה-1, וב-1 במרץ 1939 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. במהלך הגיוס למלחמת העולם השנייה בקיץ 1939 הוא מונה למפקד כוחות המילואים במחוז הצבאי ה-1. ב-1 באוקטובר 1939 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-108, ובתחילת פברואר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-291. הדיוויזיה השתתפה בהתקפה על צרפת אך לא מילאה שם שום תפקיד משמעותי, וב-1 בפברואר 1941 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ביוני 1941 הוא הוביל את הדיוויזיה במבצע ברברוסה בהתקפה על המדינות הבלטיות, וב-18 באוקטובר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 ביוני 1942 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-38, וב-1 ביולי 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. על מנהיגותו במהלך שלושת קרבות קורלנד הראשונים, הוענקה לו תוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-12 בינואר 1945. בינואר 1945 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר, ובמאי 1945 הוא הלך לשבי בראש כוחותיו עם כניעת כיס קורלנד. לאחר המלחמה נשלח הרצוג למחנה שבויים בוורקוטה, שם מת ב-8 במאי 1948. קורט הרצוג באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
רנסו סראביה

רנסו סראביה (בספרדית: Renzo Saravia; נולד ב-16 ביוני 1993) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן הימני באתלטיקו מיניירו. סראביה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות עד שהגיע לזו של בלגראנו. ב-4 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בתיקו 1-1 נגד אוניון. ביולי 2017 סראביה הושאל לראסינג קלוב במדיה שיחק שנתיים. בעונת 2018/2019 זכה עם הקבוצה באליפות ארגנטינה. ביולי 2019 חתם בפורטו הפורטוגזית. ב-13 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לקרסנודאר. סראביה שיחק עוד 4 משחקים בקבוצה בגביע ובגביע הליגה, אך לא שיחק מעולם במסגרת הליגה. ב-5 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד קאסה פיה. ב-3 במרץ 2020 הושאל לאינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית ושיחק במדיה שנתיים. ב-15 במרץ 2022 חתם בבוטפוגו. ב-8 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה בניצחון 0-3 נגד גואטמלה. סראביה נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019. ראסינג קלוב ליגת העל הארגנטינאית: 2018/2019 פורטו הגביע הפורטוגלי: 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא רנסו סראביה בוויקישיתוף רנסו סראביה, באתר Transfermarkt רנסו סראביה, באתר Soccerway רנסו סראביה, באתר WorldFootball.net רנסו סראביה, באתר National Football Teams רנסו סראביה, באתר FootballDatabase.eu רנסו סראביה, באתר ESPN
דילן קולרד

דילן ז'ואאו ריימונד קולרד ג'וניור (באנגלית: Dylan João Raymond Collard Jr.; נולד ב-16 באפריל 2000 בסידני שבאוסטרליה) הוא כדורגלן מאוריציאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מאריטימו ב', קבוצת המילואים של מאריטימו, ובנבחרת מאוריציוס. קולרד, יליד אוסטרליה, גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים בפורטוגל, ביניהם בנפיקה ליסבון, נסיונל מדיירה, בלננסש וטונדלה. בחודש יוני 2019 חתם בלוסיטנו מהליגה השלישית בפורטוגל. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-13 בפברואר 2020 הוא חתם בסטאל ז'שוב מהליגה הפולנית השלישית. ב-7 באוקטובר 2020 חתם במאריטימו והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון בליגה הפורטוגלית השלישית. לקולרד שורשים במאוריציוס. ב-24 במרץ 2022 ערך קולרד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאוריציוס, בהפסד 1-0 לנבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. ב-27 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 3-3 נגד נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. דילן קולרד, באתר Transfermarkt דילן קולרד, באתר Soccerway דילן קולרד, באתר WorldFootball.net דילן קולרד, באתר National Football Teams דילן קולרד, באתר FootballDatabase.eu Lusitano de Vildemoinhos: Dylan Collard é o terceiro reforço para 2019/20 באתר Record, ‏ 30 ביוני 2019 (בפורטוגזית) Dylan Collard w Stali Rzeszów! באתר הרשמי של סטאל ז'שוב, 13 בפברואר 2020 (בפולנית) Dylan Collard oficjalnie piłkarzem Maritimo! Stal Rzeszów zaskoczona באתר podkarpacieLIVE, ‏ 7 באוקטובר 2020 (בפולנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דילן קולרד".
רפאל משה פאלקון

הרב רפאל משה פאלקון (פאלאקון;‏ ? – 28 בספטמבר 1795) היה רב ודרשן באיזמיר. מחבר ספר ישיר משה. היה חולה רוב ימיו וסבל מיסורין, והיה שרוי בעניות גדולה, ”ואפילו הכי ומשה לא ימיש מתוך האהל של תורה ולילה כיום יאיר בעמקה של הלכה”. למד תורה אצל הרב ברזילי יעבץ, מחבר ספר לשון ערומים. נפטר בט"ו בתשרי ה'תקנ"ו (1795). נספד על ידי בני דורו וביניהם הרב רפאל אשכנזי בספרו מראה הגדול. בניו היו הרב משה והרב שמואל. ישיר משה (שאלוניקי תקס"ז) - דרושים ופירושים על סדר פרשיות התורה, פעמים רבות על לשונות הרא"ם, חלק מהפטרותיה, מגילת אסתר ועל ספר תהלים. חלק מהדרושים נאמרו כהספד, למשל לרב יוסף אלבעלי, חלקם לרגל קידושין, ועוד על נושאים שונים כגון מעלת התורה, מעלת אשת חיל, מעלת הצדקה בדרשותיו מרבה לספר בשבח מצוות כיבוד אב ואם. לספרו הסכימו רבני אזמיר, הרב רפאל יוסף חזן והרב יצחק מאייו. את הספר אסף והגיה הרב בכור יצחק נאבארו, שהדפיס דרשה שנשא לרגל נישואי גיסו בספר. רבי רפאל אשכנזי, מראה הגדול, חלק ב', דרוש ח' חכם רפאל משה פאלקון, באתר "החכם היומי" כך נכתב שמו בהספד עליו בספר מראה הגדול (חלק ב' דרוש ח') ישיר משה, הקדמת שני המאורות הגדולים מראה הגדול ח"ב דרוש ח' ישיר משה, פרשת ויצא, דרוש ב' פריימאן, אהרן, מצבות רבני וחכמי אזמיר, עמוד 147. בספר אנציקלופדיה לחכמי טורקיה בערכו כתב שנפטר ב-1805, והוא טעות. ישיר משה, הקדמת המגיה דף מט עמוד ב ראה למשל ישיר משה, חיי שרה, דרוש ב ראה למשל: ישיר משה דף לח עמוד א ודף סא עמוד א דף סה עמוד ב ישיר משה, דף פב עמוד ב' דף מה עמוד א
הנס הלסו

הנס ייספר הלסו (בדנית: Hans Jesper Helsø;‏ נולד ב-9 ביולי 1948) הוא גנרל דני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 2002–2008. הלסו נולד ב-9 ביולי 1948 בקופנהגן. הוא נכנס לאקדמיה הצבאית הדנית המלכותית בשנת 1982 וסיים את לימודיו בשנת 1984. ב-1986 הוא התגייס לצבא המלכותי הדני, וב-1974 הוצב ברגימנט הארטילריה המלכותי ושרת בו במשך ארבע השנים הבאות. ב-1979 הוא נשלח לקפריסין כחלק מ-UNFICYP. בין השנים 1982–1983 למד בארצות הברית. ב-1990 הוא חזר לדנמרק, הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד מחלקה. בין השנים 1994–1996 הוא שימש כמפקד רגימנט הארטילריה המלכותי, וב-1995 שרת עמו במלחמות יוגוסלביה. בשנת 2000 הוא מונה למפקד פיקוד המבצעים של הצבא. הוא סומן כמחליפו של ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) המכהן כריסטיאן האוויט, שנועד לפרוש במהלך שנת 2002. הוא נאלץ להיכנס לתפקיד מוקדם מהצפוי, לאחר שהאוויט יצא לפנסיה מוקדמת. תקופת כהונתו של הלסו כראש ההגנה אופיינה בשינויים מרחיקי לכת בצבא הדני. השינוי המרכזי היה הפיכתו של הצבא מצבא המבוסס על גיוס חובה לצבא מקצועי. ב-31 ביולי 2008 פרש הלסו מהצבא. מדיה וקבצים בנושא הנס הלסו בוויקישיתוף הנס הלסו באתר הצבא הדני הנס הלסו באתר נאט"ו
הדיוויזיה ה-214 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-214 (בגרמנית: 214. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 כחלק מגל הגיוס ה-3 והוצבה בחזית המערבית, שם הגנה במהלך מתקפת הסאר הצרפתית לצד הדיוויזיות ה-79 וה-34. באפריל 1940 השתתפה הדיוויזיה במערכה בנורווגיה, ולאחר מכן נותרה שם כחיל כיבוש. באביב 1944 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה כחלק מקבוצת ארמיות צפון אוקראינה, ולאחר מכן לחמה במבצע ויסלה-אודר ובשלזיה, שם הושמדה הדיוויזיה. תאודור גרופה (1 בספטמבר 1939 – 30 בינואר 1940) מקס הורן (30 בינואר 1940 – 31 בדצמבר 1943) קרל ואלה (31 בדצמבר 1943 – 15 בפברואר 1944) מקס הורן (15 בפברואר 1944 – 28 במרץ 1944) הארי פון קירכבאך (28 במרץ 1944 – ינואר 1945) אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
הדיוויזיה ה-125 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-125 (בגרמנית: 125. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-5 באוקטובר 1940 במינסינגן כחלק מגל הגיוס ה-11, נותרה שם עד אפריל 1941, אז הועברה לבלקן, שם לחמה במהלך המערכה בבלקן כחלק מהקורפוס ה-52 במסגרת הארמייה השנייה. במהלך מבצע ברברוסה, לחמה הדיוויזיה בתחילה כחלק מהקורפוס ה-34 בעתודת קבוצת ארמיות דרום, ולאחר מכן לחמה כחלק מהארמייה ה-17, עמה לחמה באומן ובקייב. בדצמבר 1941 הוקצתה הדיוויזיה לארמיית הפאנצר הראשונה והוצבה בחזית מיוס עד יוני של השנה שלאחר מכן. בתחילת מתקפת הקיץ הגרמנית ב-1942, הדיוויזיה הייתה חלק מקבוצת פון ויטרסהיים. ביולי 1942 היא הייתה מעורבת בלחימה המרירה מבית לבית כדי להשתלט על רוסטוב על הדון ועל גשרי הדון ליד בטאיסק ולאחר מכן השתתפה בהתקדמות לקווקז כחלק מהקורפוס ה-5 במסגרת הארמייה ה-17. היא הייתה מעורבת, בין היתר, בכיבוש נובורוסיסק. לאחר הנסיגה מהקווקז בתחילת 1943, הלחימה על ראש הגשר של קובאן נמשכה עד ספטמבר, לפני שהדיוויזיה נסוגה במהלך קרב דנייפר. לאחר מכן הוקצתה שוב לארמיית הפאנצר הראשונה. בסוף 1943 הוא אורגן מחדש ל"דיוויזיה חדשה מסוג 44". מינואר 1944 לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה השישית, הדיוויזיה הושמדה ברובה זמן קצר לאחר מכן במהלך מבצע ניקופול-קריבוי רוג של הצבא האדום בכיס ניקופול. "קבוצת הדיוויזיה ה-125" הוקמה משרידי הדיוויזיה, והוכפפה לדיוויזיית הרגלים ה-302. הדיוויזיה הושמדה סופית באוגוסט 1944 במהלך מבצע יאשי-קישינב כשלחמה בקבוצת ארמיות דרום אוקראינה. וילהלם שנקנבורגר (5 באוקטובר 1940 – 24 בדצמבר 1942) הלמוט פריבה (24 בדצמבר 1942 – 31 במרץ 1944) מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-125 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-125 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) ליתר דיוק - הפיקוד המיוחד הגבוה ה-34 (Höheres Kommando z.b.V. XXXIV)
זיגפריד הניקה

זיגפריד הניקה (בגרמנית: Siegfried Haenicke;‏ 8 בספטמבר 1878 – 19 בפברואר 1946) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. הניקה נולד ב-8 בספטמבר 1878 בקונסטנץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1897 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-49 (פומרניה ה-6). ב-18 במאי 1907 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-18 בדצמבר 1912 הועלה לדרגת האופטמן. בשנת 1913 הועבר לרגימנט הרגלים ה-150 (ורמיה ה-1), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי הפור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף הניקה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1925 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 בפברואר 1929 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בנובמבר 1930 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-2 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1932 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-30 בספטמבר 1932 הוא פרש מהצבא. ב-1 ביולי 1939 הוא התגייס לוורמאכט ובתחילת אוגוסט מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-61, וב-27 באוגוסט 1939 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בספטמבר 1939 לחם הניקה עם הדיוויזיה במערכה בפולין כחלק מהקורפוס הראשון אשר היה חלק מהארמייה השלישית של גאורג פון קיכלר. הדיוויזיה נלחמה במהלך קרב מלאווה, ולאחר מכן חצתה את הנהר נרב ליד פולטוסק, ונשאר עד סוף המערכה בקרבת ורשה. ב-1940 השתתפה הדיוויזיה בפיקודו במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כחלק מהקורפוס הרביעי אשר היה חלק מהארמייה השישית של ולטר פון רייכנאו. הדיוויזיה השתתפה בקרב על בלגיה, וסייעה לכוחות המוטסים בקרב על מצודת אבן אמאל. לאחר כיבוש בלגיה חדרה הדיוויזיה לצרפת והשתתפה בהתקדמות אל דנקירק. לאחר מכן שימשה הדיוויזיה ככוח כיבוש בברטאן. ב-1941 הועברה הדיוויזיה לפרוסיה המזרחית, וביוני של אותה שנה השתתפה במבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס ה-26 אשר היה חלק מהארמייה ה-18 של קיכלר. הדיוויזיה השתתפה בכיבוש אסטוניה, ולאחר מכן ב"ניקוי" הכוחות הסובייטיים מאיי הים הבלטי, וב-17 בספטמבר 1941 הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן הדיוויזיה השתתפה במצור על לנינגרד, וב-1 באפריל 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים ב-23 באפריל 1942 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-38, וב-4 בספטמבר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב על הישגיו. ב-1 באוקטובר 1942 הוא מונה למפקד המחוז הצבאי קרקוב, וביוני 1944 הוא מונה אז למפקד הצבא בגנרלגוברנמן. ב-31 בינואר 1945 הוא פרש מתפקידו, ובסוף המלחמה נפל בשבי הצבא האדום. לאחר המלחמה נשלח הניקה למחנה מיוחד של נקוו"ד 1, שם מת ב-19 בפברואר 1946. מדיה וקבצים בנושא זיגפריד הניקה בוויקישיתוף זיגפריד הניקה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
גנבאיאר גנבולד

גנבאיאר גנבולד (במונגולית: Ганболдын Ганбаяр; נולד ב-9 במרץ 2000 בסוחבאטאר שבמונגוליה) הוא כדורגלן מונגולי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת קומרנו מהליגה הסלובקית השנייה, בהשאלה מפושקש אקדמיה, ובנבחרת מונגוליה. גנבולד החל את הקריירה המקצוענית שלו בחורמוחון מליגת העל המונגולית. ב-8 בספטמבר 2016 חתם בפושקש אקדמיה מהליגה ההונגרית השנייה, שירדה מליגת העל ההונגרית בתום עונת 2015/2016. ב-11 באפריל 2018 הושאל לאולן בטור סיטי מליגת העל המונגולית. הוא ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. בחודש יולי 2020 הושאל לצ'קוואר מהליגה ההונגרית השנייה. בחודש יולי 2021 הושאל לקומרנו מהליגה הסלובקית השנייה. ב-25 במרץ 2021 ערך גנבולד את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונגוליה, בהפסד 3-0 לנבחרת טג'יקיסטן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. גנבאיאר גנבולד, באתר Transfermarkt גנבאיאר גנבולד, באתר Soccerway גנבאיאר גנבולד, באתר National Football Teams גנבאיאר גנבולד, באתר FootballDatabase.eu ЗАЛУУ ХӨЛБӨМБӨГЧИД ЖИЛИЙН ХУГАЦААТАЙ УНГАР УЛСАД СУРАЛЦАНА באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל המונגולית, 8 בספטמבר 2016 (במונגולית) Wunderkind Ganbayar Joins Ulaanbaatar City on Loan באתר Mongolian Football Central, ‏ 11 באפריל 2018 (באנגלית) Évnyitó szurkolói ankétot tartott a csákvári futballklub באתר FEOL, ‏ 29 ביולי 2020 (בהונגרית)
תורת המספרים החישובית

במתמטיקה ומדעי המחשב, תורת המספרים החישובית, הידועה גם בתור תורת המספרים האלגוריתמית, היא חקר שיטות חישוביות לחקירה ופתרון בעיות בתורת המספרים ובגאומטריה האריתמטית, לרבות אלגוריתמים לבדיקת ראשוניות ולפירוק לגורמים של מספר שלם, מציאת פתרונות למשוואות דיופנטיות, ושיטות בגאומטריה אריתמטית. לתורת המספרים החישובית יש יישומים בקריפטוגרפיה, כולל בהצפנת RSA, הצפנה מבוססת עקום אליפטי והצפנה פוסט-קוונטית, והיא משמשת לחקירת השערות ובעיות פתוחות בתורת המספרים, כולל השערת רימן, השערת ליבנה וסווינרטון-דייר, השערת ABC המודולריות, השערת Sato-Tate, והיבטים של תוכנית לנגלנדס. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וס

Wes הוא כינוי חיבה נפוץ לאנשים ששמם הפרטי הוא Wesley. זהו גם שם משפחה, בכתיב Wes או Wess. האם התכוונתם ל... וולף וס – אנרכיסט יהודי אנגלי ופעיל באיגודים מקצועיים שק וס – מוזיקאי אמריקאי וס – מוזיקאי קמרוני ווס וסי
איגור גלושצ'ביץ'

איגור גלושצ'ביץ' (בסרבית: Игор Глушчeвић; נולד ב-30 במרץ 1974) הוא כדורגלן עבר מונטנגרי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא אחיו הבכור של ולדימיר גלושצ'ביץ'. גלושצ'ביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת מוגרן בודווה, בה שיחק שנתיים עד לשנת 2004. בשנת 1996 הוא עבר לשחק בספרד ושיחק בלה ליגה בקבוצת אקסטרמדורה. לאחר שהיא ירדה לליגת משנה הוא המשיך בה ובעונת 1997/98 היה מלך השערים של הליגה השנייה וקבוצתו חזרה לליגה עליונה. לאחר סיום העונה הוא עבר לסביליה והיה שותף לעלייתה לליגה העליונה. בסיום העונה הוא הושאל אריס סלוניקי. בשנים 2000–2003 הכדורגלן שיחק באוטרכט. לאחר עונה בודדת בספרטה פראג בה הוא שיחק לצד אחיו גלושצ'ביץ' חזר להולנד. גלושצ'ביץ' פרש בשנת 2008 בגיל 34. איגור גלושצ'ביץ', באתר Transfermarkt איגור גלושצ'ביץ', באתר BDFutbol איגור גלושצ'ביץ', באתר FootballDatabase.eu
קלאודיה טאנר

קלאודיה טאנר ואלנר (בגרמנית: Klaudia Tanner Wallner נולדה ב-2 במאי 1970) היא פוליטיקאית אוסטרית ממפלגת העם אשר משמשת כשרת ההגנה של אוסטריה מאז 7 בינואר 2020. טאנר נולדה ב-2 במאי 1970 בעיירה שייבס שבאוסטריה תחתית. היא למדה משפטים באוניברסיטת וינה ועבדה כעורכת דין. ב-2001 החלה לעבוד בצוותו של שר הפנים ארנסט שטראסר ממפלגת העם האוסטרית. בנובמבר 2010 היא החלה לעבוד כמנהלת התאגדות החקלאים של אוסטריה תחתית. במקביל היא נבחרה כחברת מועצה בעירייה גרסטן. במרץ 2017 היא נבחרה כסגניתה של מושלת אוסטריה תחתית יוהנה מיקל -לייטנר. שמה הוזכר שוב ושוב בתקשורת האוסטרית כמועמדת אפשרית לתפקידים רמי דרג מטעם מפלגת העם האוסטרית שהפכה למפלגת השלטון. בנובמבר 2017 נטען בעיתון Die Presse כי היא המועמדת המועדפת על סבסטיאן קורץ לתפקיד שרת ההגנה. עם זאת, היא לא צורפה לממשלת קורץ הראשונה. ב-22 במרץ 2018 הפכה טאנר לחברה בפרלמנט של אוסטריה תחתית. ב-7 בינואר 2020 פרש מתפקידו שר ההגנה תומאס שטארלינגר, וטנאר מונתה לתפקיד במקומו. היא האשה הראשונה בתפקיד. במהלך התפרצות מגפת הקורונה באוסטריה יזמה טאנר גיוס חלקי של הצבא (לראשונה בתולדות אוסטריה) לצורך אכיפת ההנחיות. בספטמבר 2020 יזמה טאנר רכישה של 18 מסוקים עבור חיל האוויר האוסטרי מחברת לאונרדו האיטלקית. טאנר ידועה באוסטריה בנוקשותה הבלתי מתפשרת, ובדעותיה הפוליטיות, המזוהות עם הימין הקיצוני. בתקשורת האוסטרית היא מכונה לעיתים "אשת הברזל האוסטרית". טאנר נשואה למהנדס מרטין טאנר, אשר משמש כחבר מועצה בעיריית גרסטן מטעם מפלגת העם האוסטרית. יש להם בת בשם קלאודיה יוספה. היא גיסתו של הפוליטיקאי סטפן שטיינר. מדיה וקבצים בנושא קלאודיה טאנר בוויקישיתוף קלאודיה טאנר באתר הפרלמנט האוסטרי קלאודיה טאנר באתר הלנדטאג של אוסטריה תחתית קלאודיה טאנר באתר הצבא האוסטרי Österreichs erste Verteidigungsministerin? Erste Miliz-Teilmobilmachung in der Geschichte läuft an Bundesheer kauft 18 Hubschrauber aus Italien Spielzeugsoldaten - FALTER.maily #264
איברהים טוראמן

איברהים טוראמן (בטורקית: İbrahim Toraman; נולד ב-20 בנובמבר 1981 בסיוואס) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדות הגנה. איבריהם טוראמן נולד בסיוואס ושיחק מספר שנים בקבוצת חובבים בעיר בה נולד. בשנת 1997 הוא עבר לגזיאנטפספור ושיחק בה עד לשנת 2004. לקראת עונת 2005 הוא נמכר לבשיקטש בה חתם על חוזה ל-3 שנים. עם קבוצתו החדשה טוראמן זכה במספר תארים במהלך עשר שנים בהן שיחק במועדון. ב-אוקטובר 2013 הוא היה מעורב בקטטה עם סזר אוזטורק, גם הוא שחקן הקבוצה ולאחר תקרית זו הוצא מההרכב. בעונת 2015/2014 הוא שיחק בסיוואספור ופרש לאחר עונה בודדת. בשנת 2002 זומן טוראמן לסגל נבחרת טורקיה. את השער היחיד עבור הנבחרת הוא כבש במשחק נגד נבחרת קזחסטן בכדורגל בשנת 2005 במסגרת מוקדמות למונדיאל 2006. אליפות הליגה - 2008/09 הגביע הטורקי - 2005/06, 2006/07, 2008/09, 2010/11 הסופר קאפ הטורקי - 2006 גביע הקונפדרציות 2003 - מקום שלישי אתר האינטרנט הרשמי של איברהים טוראמן מדיה וקבצים בנושא איברהים טוראמן בוויקישיתוף איברהים טוראמן, באתר Transfermarkt איברהים טוראמן, באתר WorldFootball.net איברהים טוראמן, באתר National Football Teams איברהים טוראמן, באתר FootballDatabase.eu
דיוויזיית המילואים ה-53 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-53 (הסקסונית ה-3) (בגרמנית: 53. Reserve-Division‏ (3. Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-10 בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-27. הדיוויזיה נטלה חלק בקרב איפר הראשון, ובשנת 1915 נטלה חלק בקרב איפר השני ובקרב שמפאן השני. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה במהלך הקרב על הסום, ובנובמבר 1916 הועברה לחזית המזרחית. בשלהי 1917 היא חזרה למערב, תחילה החזיקה בעמדות הגבול בגבול ההולנדי-בלגי, ובינואר 1918 היא הועברה לפלנדריה. באביב 1918 השתתפה הדיוויזיה במבצע מיכאל, כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, וב-18 בספטמבר 1918 פורקה הדיוויזיה. הנס פון ואצדורף (10 בספטמבר 1914 – 30 ביוני 1915) מקס לוטהולד (1 ביולי 1915 – 23 ביוני 1918) גאורג פרושר (24 ביוני 1918 – 18 בספטמבר 1918) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
רוקה

האם התכוונתם ל... גביע רוקה – תחרות כדורגל בין נבחרת ארגנטינה ונבחרת ברזיל. אישים: חוליו ארחנטינו רוקה – איש צבא ארגנטינאי. מארק רוקה – כדורגלן ספרדי. מישל רוקה – דוגמנית ומנחת טלוויזיה אירית. רוק (פירושונים) רקה (פירושונים)
נבחרת בורקינה פאסו בכדורגל

נבחרת בורקינה פאסו בכדורגל, הידועה בכינוייה "הסוסים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של בורקינה פאסו. הנבחרת נקראה בעבר "נבחרת וולטה עילית בכדורגל" עד לשנת 1984 כאשר וולטה עילית הפכה לבורקינה פאסו. ההישג הגדול ביותר של הנבחרת הוא בגביע אפריקה לאומות 2013 כאשר הנבחרת סיימה במקום השני. הדירוג הנוכחי של נבחרת בורקינה פאסו ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-63 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,387.50 – עלייה של 4 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 35 נמדד לראשונה באפריל 2017, והדירוג הנמוך ביותר 127 נמדד לראשונה בדצמבר 1993. 1930 עד 1974 - לא נכנסה 1978 - לא העפילה 1982 - לא נכנסה 1986 - לא נכנסה 1990 - לא העפילה 1994 - פרשה 1998 עד 2022 - לא העפילה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה יסוף קונה ג'ונתן פיטרויפה אריסטידה באנסה שארל קאבורה עבדול ראזאק טראורה נכון ל-30 בינואר 2024. שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת. מדיה וקבצים בנושא נבחרת בורקינה פאסו בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת בורקינה פאסו בכדורגל האתר הרשמי של הנבחרת דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל