laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
What the Hell

"What the Hell" הוא שיר של הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Goodbye Lullaby. הוא יצא לאור ב-10 בינואר 2011 על ידי RCA רקורדס כסינגל המוביל מהאלבום. השיר הופק על ידי מקס מרטין ושלבאק, אשר כתב את השיר עם לאבין. "What the Hell" נכתב על ידי לאבין, מקס מרטין, ושלבאק, ואילו שני האחרונים הפיקו את השיר. הוא הוקלט ב-Maratone Studios בסטוקהולם, שוודיה. זהו השיר השני ששלושתם כתבו יחד, הראשון הוא "Dancing Crazy" של מירנדה קוסגרוב. בנובמבר 2010, לאבין הודיעה באמצעות בלוג באתר הרשמי שלה שהאלבום הרביעי שלה, Goodbye Lullaby, הוקלט במשך שנה וציינה את חברת התקליטים שלה כסיבה לעיכובים באלבום. היא חשפה בבלוג ש-"What the Hell" יהיה הסינגל הראשון מהאלבום. השיר הוצג בבכורה ב-31 בדצמבר 2010 בערב השנה החדשה של דיק קלארק, במהלך קטע שהוקלט מראש יחד עם ביצוע של "Girfriend". לאבין תיארה את "What the Hell" כ"שיר מסיבה ממש כיף ואופטימי, אז זה הסתדר ממש טוב לנגן אותו בפעם הראשונה בערב הרוקינן של השנה החדשה. למחרת, השיר היה זמין להורדה בחינם למשך 48 שעות בעמוד הפייסבוק הרשמי של לאבין. "What the Hell" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, שציינו קווי דמיון בין "What the Hell" לסינגל הקודם של לאבין, "Girfriend" גיל קאופמן מ-MTV.com הצהיר כי ל-"What the Hell" יש "אנרגיית מעודדות מעוררת" ו"גרוב מדבק ואווירה מעודדת". ג'ודי רוזן ממגזין רולינג סטון אמר כי "המוזיקה היא בקלות מהקליטות ביותר של אבריל עד כה", ותיארה אותה כ"אבריל בקצרה". ב-Idolator תיארו את השיר כ"גילטי פלז'ר" וכינו אותו "סוג הרצועה שאנו בוחרים רק לאחר בדיקה כפולה שאף אחד לא מסתכל על האייפוד שלנו". ניק לוין מדיגיטל ספיי נתן לשיר דירוג "מושלם". הוא הסביר שלאבין "יותר מנוזלת מרקמה שנזרקה לפח במרפאת השפעת [אבל] מה שכן, היא מושכת אותה". לוין הוסיפה כי "What the Hell" לא היה "בלתי ניתן להכחשה" כמו "Girlfriend", אך שיבח את הפזמון של השיר. מידע על היצירה "What the Hell" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "What the Hell" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "What the Hell" באתר Discogs סרטון השיר "What the Hell" באתר יוטיוב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
אורי גופנא

אוּרי גופנא (נולד ב-18 בספטמבר 1970) הוא מיקרוביולוג ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר שמוניס למחקר ביו רפואי וחקר הסרטן באוניברסיטת תל אביב. נולד בתל אביב לרות ולפרופ' רם גופנא, ארכאולוג. את התואר הראשון בהנדסה ביוטכנולוגית עשה בטכניון והשלים אותו בשנת 1996. בשלב זה עבר לאוניברסיטת תל אביב, שם למד לתואר שני בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה ולתואר שלישי במיקרוביולוגיה. שני תארים אלה ביצע בהנחיית פרופ' אליאורה רון. עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה בשנת 2003, עסקה ב"גורמים אלימים בזני E. Coli שגורמים לאלח דם". מיד לאחר מכן, יצא גופנא לקנדה, שם שימש עמית בתר-דוקטורי בפקולטה לרפואה באוניברסיטת דלהוסי בהליפקס. בשנת 2005 שב לישראל לתקופת בתר-דוקטורט נוספת באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2007 מונה למרצה בכיר במחלקה למיקרוביולוגיה מולקולרית וביוטכנולוגיה. בשנת 2012 קודם לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 2017, לדרגת פרופסור מן המניין. בשנים 2013–2014 שימש חוקר אורח במרכז הלאומי לסינתזה אבולוציונית בדרהאם שבקרוליינה הצפונית. גופנא נשוי ואב לשלושה, מתגורר בתל אביב. מחקרו של גופנא מתמקד בהבנת תהליכי אבולוציה בעולם המיקרואורגניזמים שיש להם השלכות הן לתחום הרפואה והן לתורת האבולוציה. המחקר של קבוצתו נסוב על שני נושאים עיקריים הקשורים זה לזה: האחד הוא חקר תפקידיהם של העברה גנטית אופקית ושל דנ"א אנוכיי באבולוציה של מיקרואורגניזמים, והשני הוא חקר יחסי הגומלין בין מארח לחיידק, בדגש מיוחד על המיקרוביום של מערכת העיכול במצב בריאותי תקין ובעת מחלה. עבודתו מתפרשת על פני הרצף המלא של הביולוגיה האבולוציונית, החל בגנומיקה סביבתית והשוואתית, וכלה בבחינת היפותזות ספציפיות באמצעות שילוב של הנדסה גנטית וניסויי תחרות תחת תנאים אקולוגיים רלוונטיים. מניפולציה גנטית מאפשרת לנתח את תרומתם של רכיבים גנטיים מסוימים, כגון מערכות הגנה (קריספר ומערכות נוספות), מנגנוני רקומבינציה, דנ"א אנוכיי ומגוון גנומי בקרב אוכלוסיות מיקרוביאליות. פרס וולף לתלמידי דוקטורט (2001) עמית קילאם לבתר-דוקטורנטים (2003–2005) עמית קאבלי של האקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים (2015) פרס לזכר נילי רובינוביץ-גרוסמן עבור מדענים צעירים, מטעם האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה (2008) חבר האקדמיה האירופית למיקרוביולוגיה (2018) פרס סארוב למחקר בסיסי, מטעם האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה (2019) חבר האקדמיה האמריקאית למיקרוביולוגיה (2020) מדיה וקבצים בנושא אורי גופנא בוויקישיתוף אורי גופנא, באתר dblp דף אישי, באתר אוניברסיטת תל אביב אורי גופנא, באתר גוגל סקולר אורי גופנא, באתר ResearchGate Vadim Dubinsky, Predominantly antibiotic-resistant intestinal microbiome persists in patients with pouchitis who respond to antibiotic therapy, Gastroenterology, 3 158, 2020, עמ' 610-624. e13 doi: https://doi.org/10.1053/j.gastro.2019.10.001 Israela Turgeman-Grott et al., Pervasive acquisition of CRISPR memory driven by inter-species mating of archaea can limit gene transfer and influence speciation, Nature microbiology, 1 4, 2019, עמ' 177-186 doi: https://doi.org/10.1038/s41564-018-0302-8 Adit Naor, Low Species Barriers in Halophilic Archaea and the Formation of Recombinant Hybrids, Current Biology, 2012 doi: https://doi.org/10.1016/j.cub.2012.05.056
אנה אנדייל

אנה אנדייל (במקור אנגל; בהונגרית: Angyal Anna; וספרם, סתיו 1848 – 1874) הייתה סופרת יהודייה-הונגרייה שתרמה לספרות ההונגרית-יהודית במאה ה-19 עד לפטירתה בגיל 26. אנה אנגל נולדה במשפחה יהודית ושינתה את שמה אנדייל שפירושו בהונגרית "מלאך" כפירושו של אנגל בגרמנית. ואביה היה מורה בבית ספר היהודי בעיר הודמזוושרהיי. אנה רכשה מיומנות רבה בכתיבה כבר בשלב מוקדם בחייה, לא רק בספרות ההונגרית, אלא גם בספרות הגרמנית והצרפתית. היא כתבה בעיתונים ובכתבי עת כבר בגיל שש עשרה. הרומן שלה "הרפתקאות משפחה הונגרית" ראה אור בעיתון "יומן סגד" (Szegedi Hiradó) בשנת 1865 בהיותה רק בת 17, ברומן שלה "דעות קדומות" (Előítéletek) עסקה בגורלה של יהדות הונגריה ושיפורו. היא כתבה גם רומן היסטורי בשם "אילונקה ואלמר" (Ilonka és Elemér) שהופיעה בבודפשט בשנת 1869. לאחר השלמת הרומן הזה, היא קיבלה תפקיד של אומנת בפשט, שם כתבה כמה שירים ואוטוביוגרפיה. היא מתה ממחלה בסתיו 1874. Susanne Blumesberger, Michael Doppelhofer, Gabriele Mauthe: Handbuch österreichischer Autorinnen und Autoren jüdischer Herkunft 18. bis 20. Jahrhundert. München : Saur, 2002, ISBN 3-598-11545-8, S. 250f. Meyer Kayserling: Die Jüdischen Frauen in der Geschichte, Literatur und Kunst. Leipzig : F. A. Brockhaus, 1879, S. 300f. Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. אנה אנדייל לקסיקון ביוגרפי של מחוז וספרם אנה אנדייל ב-JewishEncyclopedia אנה אנדייל באתר Arcanum ספרה אילונקה ואלמר
עלי אל-חמאדי

עלי אל-חמאדי (בערבית: علي الحمادي, בתעתיק: עלי אלחמאדי; נולד ב-1 במרץ 2002 במיסאן שבעיראק) הוא כדורגלן עיראקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת וויקומב וונדררס מהפוטבול ליג הראשונה ובנבחרת עיראק. אל-חמאדי גדל במחלקות הנוער של טרנמיר רוברס ושל סוונסי סיטי. ב-20 בנובמבר 2021 חתם אל-חמאדי על חוזה לעונה וחצי בוויקומב וונדררס מהפוטבול ליג הראשונה. ב-11 בנובמבר 2021 ערך אל-חמאדי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עיראק, בתיקו 1-1 נגד נבחרת סוריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. נכלל בסגל עיראק לטורניר גביע אסיה 2023. מדיה וקבצים בנושא עלי אל-חמאדי בוויקישיתוף עלי אל-חמאדי, באתר Transfermarkt עלי אל-חמאדי, באתר Soccerway עלי אל-חמאדי, באתר FootballDatabase.eu Ali Al-Hamadi signs for Wycombe באתר הרשמי של וויקומב וונדררס, 20 בנובמבר 2021 (באנגלית) شاهد: بطريقةٍ جديدةٍ.. مدربُ المنتخب الوطنيّ كاساس يعلنُ القائمةَ النهائية لكأسِ آسيا 2023 والمُؤلفة من 26 لاعباً בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל העיראקית, 27 בדצמבר 2023 (בערבית)
מוזיאון האדם והסביבה

מוזיאון האדם והסביבה (נקרא קודם מוזיאון גוף האדם) הוא מוזיאון מדע הנמצא בפתח תקווה, מול הכניסה הצפונית לפארק יד לבנים, ובתערוכותיו ניתן לגעת, לשחק ולהפעיל את המוצגים. התערוכות עוסקות באנטומיה ובפיזיולוגיה של גוף האדם, חינוך לבריאות ויחסי הגומלין בין האדם לסביבה בה הוא חי. כמו כן, המוזיאון מציע תוכניות חינוכיות לתלמידים מכיתות גן ועד חטיבה עליונה. המוזיאון נוסד בשנת 1965 בשם מוזיאון גוף האדם, והתצוגה הראשונה בו עסקה בפיזיולוגיה ואנטומיה של גוף האדם, והובאה במיוחד מחו"ל כתרומה על ידי דוד שטרק. עיריית פתח-תקוה בנתה לתצוגה מבנה מיוחד, לפי תכנונם של האדריכלים לייטרסדורף-בלזיצמן. בשנת 1985, שונה שם המוזיאון והוא נקרא "מוזאון האדם והסביבה". מדיה וקבצים בנושא מוזיאון האדם והסביבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון האדם והסביבה מוזיאון האדם והסביבה באתר עיריית פתח תקווה מוזיאון בפתח תקווה מציג את גוף האדם, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1 דקה, 1966
מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה

מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה (נקרא תחילה מוזיאון זכר ראשונים) הוא מוזיאון המציג את ההיסטוריה של פתח תקווה מהקמתה ב-1878. המוזיאון הוקם בקריית המוזיאונים של פתח תקווה לצד בית יד-לבנים הראשון בישראל ולצד מוזיאון פתח תקווה לאמנות. המוזיאון בנוי כסביבת מושבה קטנה, ונמצאים בו כלים, רהיטים, יודאיקה, מסמכים, צילומים, דגמים, ספרים, משחקים וצעצועים. המוזיאון הוקם בשנת 1958 לצד בית יד לבנים, ונקרא תחילה "מוזיאון זכר ראשונים". כמו כן, הארכיון לתולדות פתח תקווה שימש בעיקר לכתיבת תוכניות חינוכיות למוזיאון. אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה באתר סברסים ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נעול (סרט)

נעול (באנגלית: Lock Up) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1989 בבימויו של ג'ון פלין. מככבים בו סילבסטר סטאלון, דונלד סאת'רלנד, טום סייזמור וג'ון עמוס. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-4 באוגוסט 1989. סילבסטר סטאלון מגלם אסיר המרצה את זמנו בכלא. אולם 6 חודשים לפני שחרורו המיוחל, אויב מן העבר מנהל אגף שמור בכלא, רוצה למנוע את שחרורו בכל מחיר. הוא מעבירו לאגף השמור והופך את חייו לסיוט. "נעול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נעול", באתר נטפליקס "נעול", באתר AllMovie (באנגלית) "נעול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נעול", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נעול", באתר Metacritic (באנגלית) "נעול", באתר אידיבי "נעול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://theactionelite.com/lock-up-1989-review/ ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סדנה (קורס קצר מועד)

סדנה היא אירוע למידה ממוקד הכולל השתתפות פעילה של הלומדים. בסדנאות מעורבים בדרך כלל מספר גורמים: מארגני הסדנה – מארגני הסדנה יכולים להיות מוסדות אקדמאיים, ארגונים מקצועיים, מקומות עבודה, בתי עסק וכן מומחים פרטיים. מנחה – מומחה לתוכן המועבר בסדנה האחראי להעברת התוכן. לעיתים ילוו אותו עוזרים ומתנדבים לצורך סיוע לוגיסטי. משתתפים – משתתפי הסדנה הם בדרך כלל אנשים הקשורים מקצועית לנושא הסדנה, אך לעיתים מצטרפים לסדנאות אנשים מתוך עניין גרידא. יש סדנאות המאורגנות ישירות על ידי המשתתפים. צופים – בעיקר בסדנאות העוסקות בתחומי אמנות עשויים להשתתף גם אנשים מבלי לקחת חלק פעיל בסדנה, אלא כצופים בנעשה בלבד. סדנאות כאלו מכונות לעיתים קרובות "כיתת אמן" או "סדנת אמן". מטרות הסדנה מוגדרות על ידי הגוף המארגן. סדנאות המאורגנות על ידי גופים מוסדיים מיועדות בדרך כלל להקניית טכניקות, מיומנויות והעמקה בתחום למשתתפי הסדנה, לעיתים לצורך הכשרה מקצועית. סדנאות כאלו יפנו בדרך כלל לקהל מאוד מסוים – אנשי תחום ספציפי באקדמיה, עובדי חברה או מפעל, אנשים העוסקים במקצוע משותף כלשהו וכדומה. באקדמיה, נערכות לעיתים סדנאות שמטרתן מציאת תשובות קונקרטיות לבעיות עכשוויות בדרך של סיעור מוחות. בתי עסק מפיקים סדנאות לימוד לשימוש במוצרים הנמכרים על ידם. סדנאות המועברות על ידי מומחים פרטיים מיועדות לעיתים לקהל רחב יותר (סדנאות "פתוחות"), ועוסקות בלמידה של יכולות לצורך תחביבים או תחומי עניין אחרים. סוג נוסף של סדנאות משמשות כפעילות פנאי המשלבת למידה מעשית עם בילוי. מכיוון שסדנאות הן בדרך כלל אירועים חד פעמיים שחורגים משגרת הלימוד הרגילה, הן כוללות מספר מאפיינים ייחודיים: מיקום – חלק מהפעילויות המתרחשות בסדנאות לא יכולות להתבצע בכיתת לימוד רגילה, או לכל הפחות דורשות התאמה של כיתת לימוד להפעלת הסדנה. סדנאות רבות מתרחשות בסביבה מותאמת או בסביבת העבודה האמיתית לה נועדה הסדנה – זהו אחד ההבדלים המהותיים בין לימוד בסדנה לבין לימוד עיוני. ציוד – סדנאות בדרך כלל מצריכות ציוד מיוחד. זמן – רוב הסדנאות אורכות בין 3 ל-6 שעות, משך הזמן היעיל להשגת מטרות הסדנה, במהלכן מתרחשת פעילות אינטנסיבית מאוד. פרקי זמן קצרים יותר בדרך כלל לא יאפשרו לרוב המשתתפים להגיע לתוצאה משמעותית, ופרקי זמן ארוכים מדי מוציאים את הסדנה ממיקוד. כמות משתתפים – סדנאות יעילות הן בגודל המאפשר שיתוף פעולה פורה של המשתתפים כקבוצה. שיטת עבודה – העבודה בסדנה מתבצעת באמצעות הדגמות, תרגול ומשוב מהמנחה למשתתפים ומשוב הדדי בין המשתתפים לבין עצמם. סדנאות דורשות הפקה מיוחדת וההוצאות על קיום סדנה גבוהות מההוצאות על שיעורים "רגילים" במסגרת קורסים או אפילו חוג. ישנן מספר דרכים מקובלות למימון הוצאות הסדנה: הרשמה בתשלום: משתתפי הסדנה משלמים על השתתפותם בה. פעמים רבות יהיה התשלום על ההשתתפות מודרג, לפי חברי הארגון להם מיועדת הסדנה, סטודנטים ואורחים. מימון על ידי חסות מסחרית. מכירת מוצרים נלווים במהלך או אחרי הסדנה. מימון על ידי קרן, עמותה, איגוד מקצועי או כל מוסד בעל עניין אחר. Gerard Westhoff and Alex Drougas, Content design and methodology of seminars, workshops and congresses, Strasbourg: Council of Europe, August 2002. International Council on Archives, Organising Training Workshops and Seminars: Guidelines for Professional Associations.
תומאס בארטלי

תומאס ולס בארטלי (באנגלית: Thomas Welles Bartley;‏ 11 בפברואר 1812 – 20 ביוני 1885) היה פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הדמוקרטית מאוהיו, שכיהן כמושל אוהיו ה-17. לאחר בארטלי כיהן כמושל המדינה אביו, מרדכי בארטלי, וזהו אחד המקרים הנדירים בארצות הברית שבו אב יורש את בנו במשרה נבחרת. תומאס בארלי נולד במחוז ג'פרסון שבאוהיו. כילד הוא עבר עם משפחתו למנספילד. בארטלי למד בקולג' ג'פרסון וסיים את לימודיו שם ב-1829. הוא למד משפטים בהדרכתם של ג'ייקוב פרקר במנספילד ושל אלייז'ה הייוורד בוושינגטון הבירה, וב-1833 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע במנספילד. בשנים 1839–1841 כיהן בארטלי כחבר בבית הנבחרים של אוהיו, ולאחר מכן ועד 1845 כחבר הסנאט של המדינה. ב-1843 הוא נבחר כיושב ראש הסנאט. ב-15 באפריל 1844, כאשר התפטר וילסון שאנון מתפקידו כמושל אוהיו כדי לקבל על עצמו את תפקיד שגריר ארצות הברית במקסיקו, החל בארטלי לכהן כמושל במקביל לתפקידו בסנאט. הוא כיהן בתפקיד בשארית תקופת הכהונה המתוכננת של שאנון עד 3 בדצמבר אותה שנה. בארטלי שאף לזכות במועמדות המפלגה הדמוקרטית בבחירות של אותה שנה כדי להיבחר בזכות עצמו, אך הוא הפסיד בבחירות שהתקיימו בוועידה המפלגתית המדינתית בקול אחד, ונמנע מלהתמודד מול אביו, שקיבל את מינוי המפלגה הוויגית. בהמשך כיהן בארטלי בתקופת כהונה שנויה במחלוקת כשופט בבית המשפט העליון של אוהיו בשנים 1852–1859. ב-1863 עבר בארטלי ממנספילד לסינסינטי כדי לעסוק שם בעריכת דין, ולאחר מכן ב-1867 לוושינגטון הבירה. ב-1837 נשא בארטלי לאישה את ג'וליה מריה לארוויל. ב-1848 הוא נישא בשנית לסוזאן ד. שרמן, אחותם של ג'ון שרמן וויליאם שרמן. אשתו השלישית הייתה אלן מקוי, אלמנתו של אחד מקציני הסגל של ויליאם שרמן. תומאס בארטלי נפטר ב-20 ביוני 1885 בוושינגטון הבירה. הוא נטמן בבית הקברות גלנווד שבוושינגטון. מדיה וקבצים בנושא תומאס בארטלי בוויקישיתוף תומאס בארטלי באתר The Ohio Historical Society (באנגלית) תומאס בארטלי באתר Political Graveyard (באנגלית) תומאס בארטלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תומאס ולס בארטלי, באתר בית המשפט העליון של אוהיו ומערכת המשפט של אוהיו, ‏(אורכב מהמקור ב-30 במאי 2022) תומאס ולס בארטלי, באתר אגודת המושלים הלאומית, ‏(אורכב מהמקור ב-19 במרץ 2018) תומאס ו. בארטלי, באתר Ohio History Central, ‏(אורכב מהמקור ב-14 באפריל 2022)
The Princess and the Frog

The Princess and the Frog (Original Motion Picture Soundtrack) הוא הפסקול של סרט ההנפשה של דיסני, הנסיכה והצפרדע, אשר יצא לאור על ידי וולט דיסני רקורדס ב-23 בנובמבר 2009, יום אחד בלבד לפני היציאה של הסרט בניו יורק ובלוס אנג'לס. הוא מכיל עשרה שירים מקוריים ושבעה נעימות, כולם למעט אחד הולחנו ועובדו על ידי המלחין רנדי ניומן, שעבד בעבר עם המפיק בפועל של הסרט ג'ון לאסיטר בסרטים של פיקסאר, צעצוע של סיפור, באג לייף, צעצוע של סיפור 2, מפלצות בע"מ ומכוניות. השירים מבוצעים על ידי אמנים שונים שרובם הם מדבבים של דמויות בסרט. נעימות הסרט כוללות ז'אנרים בהשפעה אפרו-אמריקאית כולל ג'אז, בלוז וגוספל. מתוך הפסקול יצא סינגל אחד בשם "Never Knew I Needed", אשר נכתב ובוצע על ידי ני-יו. לסינגל היה קליפ נלווה, והוא גם נשלח לרדיו הקצבי ב-27 באוקטובר 2009. השירים "Almost There" ו-"Down in New Orleans" מתוך הפסקול היו מועמדים לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-82, אך הפסידו לשיר "The Weary Kind" מתוך הסרט "לב לא שפוי". השיר "Down in New Orleans" היה גם מועמד לפרס הגראמי עבור השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, טלוויזיה או מדיה חזותית אחרת בטקס פרסי הגראמי 2011. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רנדי ניומן למעט רצועה 1 שנכתבה על ידי ני-יו.  מידע על האלבום The Princess and the Frog באתר MusicBrainz האלבום The Princess and the Frog באתר Discogs האלבום The Princess and the Frog באתר ספוטיפיי "The Princess and the Frog (Original Motion Picture Soundtrack) by Various Artists". iTunes.
2019 ברפובליקה הדומיניקנית

אירועים בשנת 2019 ברפובליקה הדומיניקנית. נשיא: דנילו מדינה סגנית נשיא: מרגריטה צ'דנו דה פרננדס 9 ביוני – התנקשות בדייוויד אורטיז בסנטו דומינגו אסטה 7 בינואר – אלנה לוקוורד, אוצרת, סופרת ויוצרת סרטים (נולדה ב-1961). 28 בינואר – יוסקאר סרנטה, זמר (נולד ב-1970). 12 במרץ – אלברטו לויס, שחקן בייסבול (נולד ב-1956). 20 באפריל – בראוליו לארה, שחקן בייסבול (נולד ב-1988). מדיה וקבצים בנושא 2019 ברפובליקה הדומיניקנית בוויקישיתוף "David Ortiz shot at Dominican Republic bar. Here's what we know". Boston.com. AP. 10 ביוני 2019. נבדק ב-10 ביוני 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Muere la escritora Alanna Lockward". listindiario.com (בספרדית). נבדק ב-27 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) John Andrés Contreras Peña, Fallece el bachatero Yóskar Sarante, ‏2019-01-29 (בספרדית) admin, Fallece Alberto Lois, exjardinero de las Águilas, Chispas, ‏2019-03-12 (באנגלית אמריקאית) Tampa Bay Rays: Former minor leaguer Braulio Lara killed in car accident
עמידות גנטית למלריה

מלריה היא מחלה זיהומית שנגרמת על ידי הטפיל פלסמודיום, שעובר על ידי הווקטור יתוש האנופלס. התמותה הכה רבה מהמחלה, הובילה את האוכלוסייה באזורים האנדמיים למלריה, לפתח עמידות גנטית לטפיל, במנגנון של ברירה טבעית. ג׳ון הלדיין העלה לראשונה את השערת הקשר בין מחלות גנטיות והגנה ממלריה בשנת 1948. מקובל כי ישנן 3 מחלות גנטיות אשר נשאות שלהן מגנה באופן חלקי או מלא ממלריה: אנמיה חרמשית, תלסמיה ומחסור ב-G6PD. ייתכנו עוד מחלות גנטיות או פולימורפיזם גנטיים אשר מספקים הגנה ממלריה, לדוגמה העדר אנטיגן Duffy אשר בעזרתו הטפיל חודר לכדורית הדם. מחלות גנטיות, כגון אנמיה חרמשית, גורמות אף הן לתמותה ולכן מדובר במקרה של שקלול תמורות אבולוציוני. הדבר יכול להסביר את השכיחות הרבה יחסית של אנמיה חרמשית בקרב הקהילה האפרו-אמריקנית. בסרט הקולנוע האמריקני מטאל ג'אקט הביטוי "תא חרמשי" נאמר ככינוי לאדם שחור. אנמיה חרמשית היא מחלה אוטוזומלית רצסיבית, כלומר נוכחות של אלל אחד תקין ושני מוטנטי תוביל לנשאות אך לא למחלה. במחלה קיימת מוטציה בגן המוגלובין B (HBB) המקודד את החלבון בטא גלובין. בעוד שאלל נורמלי מקודד חומצה גלוטמית במקטע השישי של הבטא גלובין, המוטציה גורמת לקידוד ולין. שינוי זה מחומצת אמינו הידרופילית לחומצת אמינו הידרופובית מעודד היקשרות בין מולקולות ההמוגלובין, עם פלמור ההמוגלובין נגרם עיוות לתא הדם האדום והוא מקבל צורה "חרמשית". תאים כאלה מפונים במהירות ממחזור הדם, במיוחד בטחול, שם הם נהרסים. נשאות המחלה, כלומר הטרוזיגוטיות, גורמת לאנמיה לא משמעותית, אך פוגעת במחזור החיים של טפיל הפלסמודיום וכך מאפשרת עמידות מפניו. הקשר בין עמידות למלריה ואנמיה חרמשית תואר לראשונה בשנת 1954. מלריה באפריקה שמדרום לסהרה L. H. Miller, S. J. Mason, D. F. Clyde, M. H. McGinniss, The resistance factor to Plasmodium vivax in blacks. The Duffy-blood-group genotype, FyFy, The New England Journal of Medicine 295, 1976-08-05, עמ' 302–304 doi: 10.1056/NEJM197608052950602 Graham R. Serjeant, One hundred years of sickle cell disease, British Journal of Haematology 151, 2010, עמ' 425–429 doi: 10.1111/j.1365-2141.2010.08419.x הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קרחון אנה (איי שטלנד הדרומיים)

קרחון אנה (באנגלית: Anna Glacier; בפולנית: Lodowiec Anny) הוא קרחון באי המלך ג'ורג', באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה. קרחון אנה זורם לכיוון דרום-מזרח; בין פסגת רוז ופסגת רייה. הקרחון הוא קרחון יובלי הנשפך אל קרחון פולוניה - קרחון פולוניה ממוקם בראשו של מפרץ המלך ג'ורג'. שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1981, על ידי המשלחת הפולנית לאנטארקטיקה (PAE). הקרחון נקרא על שם אנה טוקארסקה (Anna Tokarska), שהייתה חלק מהמשלחת הגאולוגית של המשלחת הפולנית, אשר חקרה את אי המלך ג'ורג' בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1979 — 1980. הגאזט האנטארקטי הפולני (באנגלית) • Osmanoglu, Batuhan & Braun, Matthias & Hock, Regine & Navarro, Francisco. (2013), Surface velocity and ice discharge of the ice cap on King George Island, Antarctica, Annals of Glaciology. 54(63), 111-119. doi:10.3189/2013AoG63A517 • Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Kevin M. Foley, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area and South Shetland Islands, Antarctica, 1843 - 2001, P 27 קרחון אנה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון אנה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון אנה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון אנה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של פולין מידע גאוגרפי והיסטורי
לכבוד חמדת לבבי

לכבוד חמדת לבבי (גם אערוך מהלל ניבי) הוא פיוט שנהגו לשורר בברית מילה, בקרב רבים מקהילות ספרד. מחבר הפיוט הוא רבי דוד חסין מגדולי פייטני מרוקו אשר חי ופעל במאה ה-18. המחבר רמז את שמו כמקובל בראשי חרוזי הפיוט "אנכי דוד בן אהרון בן ח (סין) חזק". מחבר הפיוט הוא רבי דוד חסין מגדולי פייטני מרוקו אשר חי ופעל במאה ה-18. רבי דוד חיבר מאות פיוטים, אך שניים מהם זכו לתפוצה גדולה, והושרו במקומות רבים עוד בחייו: הפיוט 'אוחיל יום אשתאה', ופיוט 'לכבוד חמדת לבבי' שחובר לברית מילה. פיוטים אלה יחד עם שאר פיוטים נמצאים בספר פיוטים שהוציא חסין לאור בשם תהילה לדוד. הפיוט סובב כולו על חייו של אליהו הנביא ומעשי הניסים שעשה. דמותו של אליהו הנביא, המכונה גם מלאך הברית, קשורה - כך על פי חז"ל - בהיותו נוכח בכל טקס ברית מילה. הפיוט משולב כאמור, עם מעשי הניסים שנעשו על ידי אליהו: הבתים הראשונים עוסקים בקנאות פינחס (שלדעת חלק מהמדרשים, הוא אליהו הנביא) הריגת פנחס את זמרי בן סלוא וכזבי בת צור, שחטאו כחלק מחטא בעל פעור, ובשכר שקיבל מאלוהים. הבית לאחר מכן עוסק הפיוט בהחייאת בנה של האישה האלמנה על ידי אליהו הנביא. ובסמוך לכך הנס בכד הקמח וצפחת השמן. בית נוסף עוסק בגזירת אליהו שלא ירד גשם. בסיום הפיוט, מבקש הפייטן לזכות לבוא אליהו בכדי שיבשר על בוא הגאולה. פיוט אערוך מהלל ניבי, באתר הפיוט והתפילה תהילה לדוד- חלק 2, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 24:22) מידע על לכבוד חמדת לבבי בקטלוג הספרייה הלאומית מדרשים מסוימים (למשל פרקי דרבי אליעזר, פרק מז) מזהים את אליהו עם פנחס בן אלעזר הכהן, בעקבות הקנאות הדתית המשותפת להם והמייחדת אותם. לפי אותם מדרשים פינחס חי במשך מאות שנים ולאחר מכן עלה השמימה ולא טעם טעם מיתה.
אתר נופש

אתר נופש (באנגלית: Resort) הוא בית מלון החותר לספק לאורחיו את כל הדברים אשר להם אנשים שנמצאים בנופש זקוקים – אוכל, שתייה, לינה, פעילויות ספורט, בידור ושופינג. לעיתים רבות המונח משמש לתיאור מלון המספק מגוון רחב של שירותים, הכוללים פעילויות בילוי ופנאי. בחירתו של מלון רגיל מלווית לבחירת יעד התיירות – אדם הרוצה לטייל בלונדון בוחר מלון בלונדון, שישמש בעיקר לשינה ומנוחה, ואדם הרוצה ביקור עסקי ברעננה בוחר מלון ברעננה. לעומת זאת אתר נופש הוא היעד עצמו, שבו תתקיים כל פעילותו של התייר השוהה בו. המונח אתר נופש מתייחס בדרך כלל לשני מקומות ספציפיים אך דומים: ערים בהן ענף התיירות הוא הענף הכלכלי העיקרי, אף על פי שבדרך כלל אותן הערים אינן מנוהלות על ידי חברה אחת (לדוגמה, אספן שבקולורדו) אתרי נופש המנוהלים לרוב על ידי חברה אחת, שמנסה לספק לאנשים ששוהים בו את כל הדברים אשר להם אנשים שנמצאים בנופש זקוקים (למשל פורט אוונטורה וורלד). לאורך השנים אתרי הנופש החלו למשוך אליהם יותר ויותר תיירים ומבקרים, ובשל כך מדינות מסוימות בעולם בחרו לקדם את הפעילות באתרי הנופש כאחד מאטרקציות התיירות החשובות ביותר בהם – כגון מצרים, חלק ממדינות האיים הקריביים, וחלק ממדינות דרום-מזרח אסיה. משה גלעד, אי בודד: הריזורטים כובשים את התיירות הישראלית, באתר הארץ, 7 במרץ 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא תיירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גראן קנריה

גראן קנריה (בספרדית: Gran Canaria) הוא האי השלישי בגודלו באיים הקנריים והשני המאוכלס ביותר מבין האיים הקנריים. נכון לשנת 2019 אוכלוסיית האי מנתה 851,231 תושבים, אשר היוו כ-40% מכל אוכלוסיית הארכיפלג. לאס פאלמאס דה גראן קנריה, בירת האי, היא העיר הגדולה ביותר באיים הקנריים, והעיר התשיעית בגודל אוכלוסייתה בספרד, ובתחומה נמצא אחד מהנמלים החשובים ביותר בספרד ובאיחוד האירופי. האי ממוקם באוקיינוס האטלנטי באזור המכונה מקרונזיה, אשר נמצא כ-150 קילומטרים מהחוף הצפון-מערבי של יבשת אפריקה וכ-1,350 קילומטרים מיבשת אירופה. גראן קנריה הוא כיום אחד מיעדי התיירות החשובים ביותר בספרד, כאשר מבקרים בו בסביבות חמישה מיליון תיירים מדי שנה. גראן קנריה מארח פעמיים בשנה שני מצעדי גאווה גדולים מאוד ההופכים לשבוע גאווה, היעד מאוד מקבל ומכיל קהילה גאה על כלל גווניה. גראן קנריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עמית ידגר, לגלות את גראן קנריה - האי הספרדי שרובכם לא מכירים, באתר רשת13, יולי 2023 עמית ידגר, היינו בפסטיבל גאווה שנחשב לאחד הטובים בעולם, באתר וואלה, יוני 2023. עמית ידגר, פסטיבל הגאווה בגראן קנריה: כל ההמלצות הכי שוות, באתר מעריב, אוגוסט 2023. עמית ידגר, גראן קנריה כל המידע שצריך לדעת במקום אחד, יולי 2023. Situación y Clima. Ayuntamiento de Las Palmas de Gran Canaria. (אורכב 29.06.2010 בארכיון Wayback Machine) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.