laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יעקב שכביץ

יעקב הכהן שכביץ (שכי; א' בניסן תר"ד, מרץ 1844, חרקוב – ט"ו בטבת תרצ"ג, ינואר 1933, חיפה) היה מראשוני גדרה, פרסם מאמרים רבים והיה יוזם רעיון הקונקורדנציה לתלמוד של חיים יהושע קוסובסקי. שכביץ נולד בחרקוב בשנת 1844 למשפחת כהנים המתייחסת אל הרב שבתי כהן (הש"ך) (הוא כתב את שמו ש"ך-עוויץ). הוא למד בחדר ולאחר מכן בישיבת וולוז'ין. בשנים 1865–1866 לקח חלק בחבורה שביקשה לעלות לארץ ישראל כדי להתפרנס בה מחקלאות. במכתבו מאותה תקופה ליהודה לייב פינסקר הוא כתב על ההתיישבות: "במטרה לקנות אדמה בארץ הקדושה, מקום אפשר יהיה, מלבד אהבתנו לערש מולדת עמנו, גם להשתחרר מחיי המותרות הפסודות". אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל ושכביץ נסע ללמוד כימיה באוניברסיטת ברלין כתלמיד שלא מן המניין ולאחר מכן שב לחרקוב, בה הקים בית חרושת לסבון ועבד כמלמד תינוקות. לאחר פרעות הסופות בנגב הוא סייע לאנשי ביל"ו שהקימו את גדרה ורכש במקום שטח אדמה. בשנת 1888, עוד טרם עלה לארץ ישראל, קיבל רישיון ביחד עם אנשי גדרה לבנות בית במושבה. בשנת 1893 עלה לארץ ישראל והתיישב בגדרה. את ילדיו לימד בביתו מאחר שלא היה מרוצה מהחינוך החילוני בבית הספר. שאף להכין קונקורדנציה למשנה, דרבן את חיים יהושע קוסובסקי לעשות את המלאכה ואף ביקש לתמוך בו כלכלית. נחשב לאחד מזקני תנועת המזרחי בארץ ישראל. אהרן חרמוני תיאר אותו: "גם בעל הבית הזה, שכביץ, מתבודד היה. הוא לא השתייך לבילויים ולא התערב בענייני המושבה. ולא מפני שגאותן היה חלילה. אחד מענוי ארץ היה, אדם יקר. אלא משונה במקצת, חביב ומוזר. תורני עמקן, בקי בש"ס ובספרות הרבנית." בנו, מרדכי היה "מוכתר" גדרה. נכדו היה חוקר הספרות בועז שכביץ. בן אחר היה משה שכביץ, איכר נודע בגדרה. הוא נישא לאסתר לבית מדליה. 'שכביץ, יעקב הכהן', אנציקלופדיה של הציונות הדתית, (בעריכת יצחק רפאל וגאולה בת-יהודה) כרך ה, מוסד הרב קוק תשמ"ג, עמ' 775–777 משה צבי נריה, חיי הראי"ה, תל אביב תשמ"ג, עמ' שלז-שמה אליאב שוחטמן, ר' יעקב הכהן שכביץ', רואי פני הראי"ה, (בעריכת שושנה רייך), ירושלים תשע"ב, עמ' 336–338 שרה זיו, יעקב שכביץ : (תר"ד-תרצ"ג) : איש העלייה הראשונה כחרש תרבות. הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תש"ף. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" דוד תדהר (עורך), "יעקב הכהן שכביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 388 פנחס גרייבסקי, קוים וציונים לתולדות הרה"ח והחוקר הישיש ר יעקב הכהן שכביץ נ"י, מגנזי ירושלים, ירושלים, תרצ"ב, עמ' 20–21, באתר היברובוקס ידיעה על מותו, דואר היום, 15 בינואר 1933 ר' יעקב שכויץ ז"ל, דואר היום, 16 בינואר 1933, עמ' 2 אפרים טובנהויז, האכר התורני יעקב שכביץ ז"ל: עשרים שנה לפטירתו, שערים, 10 במאי 1953, עמ' 3 יעקב שכביץ (1844-1933), דף שער בספרייה הלאומית אמנון בן צבי הורביץ, לזכרו של מרדכי שכביץ, איש גדרה, הַבֹּקֶר, 2 בנובמבר 1944 ש. יבנאלי, בבקרה של תנועה, דבר, 1 באוגוסט 1930 ד. זכאי, מראשיתו, דבר, 11 בספטמבר 1944 בתנועתנו, העברי, 12 בספטמבר 1919, עמ' 15 אהרן חרמוני, כאשר גדרה היתה צעירה, דבר, 28 באוקטובר 1949 ש. שמואלי ואמנון הורביץ, משה שכביץ ז"ל, הבוקר, 2 בינואר 1946, עמ' 3 ראו סיפור המעשה בזכרונותיה של האם ליבה מדליה, 'זכרונות ארץ ישראל', בתוך: ארץ של ימים רחוקים - אריאל: כתב עת לידיעת ארץ-ישראל, 144-143, בעריכת גבריאל ברקאי ואלי שילר, חשון תשס"א, עמ' 199
יעקב אמיתי

יעקב אמיתי (ארליך) (נפטר ב-12 ביוני 2022) היה דיפלומט ישראלי, איש שירות החוץ, אשר כיהן כשגריר ישראל במצרים, הראשון לאחר פרוץ ההפיכה המצרים ב-2011. הוא החליף את יצחק לבנון שפונה עם אנשיו ממצרים זמן קצר אחרי שהמון התנפל על מבנה השגרירות בקהיר בעקבות הרג של חיילים מצרים בגבול ישראל–מצרים. אמיתי כיהן כשגריר ישראל בקניה (1999–2003), שגריר ישראל באתיופיה (2005–2008) וכסגן ראש המרכז למחקר מדיני במשרד החוץ. בעבר שירת אמיתי במסגרת תפקידו במשרד החוץ במצרים. הוא עסק בתפקידי מחקר ונחשב לאחד מגדולי המומחים במשרד לענייני העולם הערבי. ב-17 ביולי 2013 נחשף כי תנועת האחים המוסלמים במצרים פברקה ידיעה, לפיה אמיתי מסר לגנרל המצרי עבד אל-פתאח א-סיסי כי "כל היהודים בעולם רואים בו גיבור לאומי". שגריר הישראלי החדש במצרים הגיע לקהיר, חדשות 2, 12.12.11 ראו האחים המוסלמים פברקו אמירה של שגריר ישראל במצרים יעקב אמיתי, אתר חדשות העולם הערבי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסולם (כתב עת)

הלדר (באנגלית: The Ladder) היה כתב העת הלסבי הראשון בתפוצה לאומית בארצות הברית. הוא יצא כל חודש בין השנים 1956 ל-1970, ופעם בחודשיים בשנים 1971 ו-1972. המגזין היה אמצעי התקשורת העיקרי של ארגון בנותיה של ביליטיס, הארגון הלסבי הראשון בארצות הברית. הוא נתמך על ידי חברת ONE בע"מ ואגודת מאטאשין. השם של המגזין נגזר מתמונת השער הראשונה שלו, שהיה איור של דמויות הולכות לכיוון סולם שמטפס עד השמיים. מדיניות כתב העת הייתה בעיקרה שמרנית. רוב התוכן שפורסם בו היה מבוסס על מידע, ספרות אקדמית ונתונים מתחומים שונים כגון משפטים, פסיכיאטריה, חקר המיניות ועוד. ארגון "בנותיה של ביליטיס" אליו השתייך הכריז על שתי מטרות מרכזיות - 'חינוך החריגה' ו'חינוך הציבור'. 'חינוך החריגה' עסק במטרה לאפשר לקוראת, אישה מהקהילה הלסבית, להבין טוב יותר את תחושותיה, להסתגל ולהתאים את עצמה לחיים בחברה שלעיתים עוינת כלפיה. בהתאם למטרה זו, התוכן עסק בעצות, דעות והדרכות על היכולת להסתדר באופן עצמאי כאישה לסבית בתחומים חברתיים, אזרחיים וכלכליים. המטרה השנייה, 'חינוך הציבור', נועדה לייצר בציבור הרחב הכרה ולגיטימציה לקהילה ההומוסקסואלית והלסבית באמצעות תוכן חינוכי המסביר אודותיהם. גם מדיניות ההפצה של העיתון תרמה למטרה זו. ארגון "בנותיה של ביליטיס" הפיץ עותקים של כתב העת ללא דרישה קודמת לכך, למוסדות חינוך שונים ולבעלי מקצוע כגון פסיכולוגים, עורכי-דין וספרנים, שאת כתובותיהם מצאו באמצעות ספר הטלפונים. ניתוח גיליונות כתב העת מצא שלוש אסטרטגיות באמצעותן ניסו הכותבים "לחנך את הציבור" ולייצר לגיטימציה לנשים לסביות. הראשונה, נורמליזציה של הנשים הלסביות - בעיקר באמצעות מאמרים של מומחים לפסיכולוגיה ופסיכותרפיה שהשוו בין נשים לסביות לנשים הטרוסקסואליות, וטענו כי הן זהות לגמרי מלבד הבחירה של מושא אהבתן. האסטרטגיה השנייה הייתה השגת מעמד גבוה בחברה. עיקר הדרך הייתה תיאור נשים לסביות באופן דומה לגברים. בכתב העת תוארו הנשים הלסביות כנשים עצמאיות ועובדות - נשות עסקים, רופאות, צלמות, מורות ועוד. הן תוארו כבעלות חינוך גבוה, עוסקות במקצועות ממעמד גבוה, ומרוויחות שכר מעל הממוצע. תיאורים אלו, בשנים הראשונות בהן הופץ העיתון, אפיינו בעיקר גברים והיו פחות נפוצים בקרב נשים הטרוסקסואליות. האסטרטגיה השלישית הייתה יצירת אמפתיה - הצגת הנשים הלסביות כאזרחיות אידיאליות. כתב העת עשה זאת באמצעות מאמרי הדרכה שפנו לאישה הלסבית, וייעצו לה לשים בסדר העדיפויות קודם כל את העובדה שהיא אזרחית, אינדיבידואלית ואינה חלק מקבוצה עם דעה מסוימת. הם טענו כי עליה לפעול תחילה לטובת המדינה ורק לאחר מכן לייחס חשיבות לנטייה המינית שלה. מדיה וקבצים בנושא הסולם בוויקישיתוף Marianne Cutler, Educating the “Variant,” Educating the Public: Gender and the Rhetoric of Legitimation in The Ladder Magazine for Lesbians, Qualitative Sociology 26, 2003-06-01, עמ' 233–255 doi: 10.1023/A:1022919129613
חנקן גדול

חַנְקָן גָּדוֹל (שם מדעי: Lanius excubitor) הוא מין השייך למשפחת החנקניים בסדרת ציפורי השיר. החנקן הגדול נמצא בבתי גידול של עצים ושיחים קוצניים ומבודדים (בתוך אזורים של עשבוניים) למשל שיטה, אטד, שיזף. הוא נפוץ בצפון קנדה, רוב אירופה, צפון אפריקה[דרושה הבהרה] לרבות הסהרה, ובאסיה מישראל, חצי האי ערב ועיראק, דרך הודו ועד למזרח רוסיה. בישראל הוא מין יציב מצוי וניתן למצוא אותו בכל חלקי הארץ, בעיקר ברחבי הנגב ולאורך הבקע הסורי-אפריקאי ושוליו. בארץ יש שלושה תת-מינים: L. e. aucheri יציב ומצוי ברוב הארץ, אך גם חורף וחולף. L. e. elegans יציב ומצוי בדרום הארץ ו-L. e. pallidirostris (מכונה לפעמים "חנקן חיוור") הוא חורף וחולף נדיר. טורף בעיקר חרקים וחיפושיות, אך גם צפרדעים ולטאות, נחשים, מכרסמים קטנים וציפורים. עורך תצפית ועט על טרפו, לוכד את הטרף בעיקר על האדמה אך גם באוויר. משתק את הטרף ונושא אותו למקום האכילה שם משפד אותו ומשסע אותו לגזרים. לחנקן מקור חזק ומאונקל, עם בליטות דמויות שיניים, רגליים קצרות וחזקות עם טפרים חדים. החנקן הוא ציפור טריטוריאלית כל ימות השנה. מרבה לשבת על ראש צמרת עץ ולסקור את השטח. מקנן לרוב על עצי שיטה או שיזף. הקן נראה מבחוץ כגוש מגושם ומבפנים סלסלה מסודרת ונמצא בין מטר אחד לשבעה מעל מעל הקרקע. הנקבה בונה את הקן והזכר בעיקר שומר עליה. גודל התטולה הוא 5–7 ביצים, שצבען לבן-אפרפר ומנוקדות בצבע זית. הנקבה דוגרת לבדה במשך כ-15 יום והזכר מאכיל אותה. הגוזלים בוקעים עיוורים ועירומים. ההורים מאכילים אותם 20 יום בקן ועוד כשבוע לאחר יציאתם. החנקן משלים בדרך כלל שני מחזורי קינון בשנה. מדיה וקבצים בנושא חנקן גדול בוויקישיתוף חנקן גדול, באתר ITIS (באנגלית) חנקן גדול, באתר NCBI (באנגלית) חנקן גדול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חנקן גדול, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חנקן גדול, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) חנקן גדול, באתר GBIF (באנגלית) חנקן גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN ערד בן דוד ויוסף כיאט, ערך חנקן גדול ,אתר הצפרות הישראלי birds.org.il
עבדוס סלאם

מחמד עבד א-סלאם (באורדו: محمد عبد السلام; 29 בינואר 1926 - 21 בנובמבר 1996) היה פיזיקאי פקיסטני, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1979 על מחקריו בנושא הכוח האלקטרו-חלש בכוח לורנץ והכוח הגרעיני החלש. סלאם הוא אחד מעשרת הזוכים המוסלמים בפרס נובל, והיחיד מהם שזכה בפרס בפיזיקה. סלאם השתייך לזרם האחמדים, שאיננו מוכר כזרם מוסלמי במולדתו פקיסטן, החל משנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 1990 זכה במדליית קופלי המוענקת על ידי החברה המלכותית הבריטית. סלאם נישא פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שלוש בנות ובן. אשתו השנייה הייתה לואיס ג'ונסון, פרופסור לביוכימיה מולקולרית באוניברסיטת אוקספורד; הם נישאו בלונדון ב-1968 ונולדו להם בן ובת. סלאם מת ב-1996 בגיל 70 באוקספורד, וגופתו הועברה לקבורה לצד קברי הוריו בעיר רבאווה שבפקיסטן. על שמו של סלאם נקרא המרכז לפיזיקה תאורטית שייסד בטריאסטה באיטליה. מדיה וקבצים בנושא עבדוס סלאם בוויקישיתוף עבדוס סלאם, באתר פרס נובל (באנגלית) עבדוס סלאם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Khan, Munir Ahmad (1997). The Abdus Salam Memorial Meeting: A Tribute to Abdus Salam; a lifelong friendship with Abdus Salam. ICTP and UNESCO World Heritage Site Dombey, Norman (2011). Salam’s Part in the Pakistan's atomic bomb projects. Brighton BN1 9QH: Physics and Astronomy Department of the University of Sussex עבדוס סלאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב

קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב היא עמותה המאגדת מספר קרנות שמספקות תמיכה בתחומי האמנויות ובאמנים. פעולות הקרן ממומנות מהון היסוד שלה וכן מהקצבות של עיריית תל אביב-יפו, משרד התרבות והספורט ומפעל הפיס. הקרן נקראת על שם יהושע רבינוביץ, ראש עיריית תל אביב-יפו שהיה יוזם הקמתה. הקרן נוסדה ב-1970 ונקראה עד מותו של רבינוביץ, "קרן תל אביב לספרות ולאמנות". מטרות הקרן: "לקדם, לפתח, לעודד, ליזום, להרחיב ולהעמיק את היצירה ואת הפעילות הספרותית והאמנותית והחדרתה לציבור הרחב". תחילה פעלה הקרן בארבעה תחומים: ספרות, מוזיקה, תיאטרון ואמנות פלסטית. בשנת 1982 נוסד, ביוזמת משפחת האדריכל אריה אלחנני ובשיתוף הקרן, פרס אלחנני על שילוב אמנות באדריכלות. בתחום הקולנוע, מפעילה ומנהלת הקרן מאז שנת 1988, פרויקט המשותף לה, לקרן רקנאטי ולסינמטק תל אביב, לעידוד יצירת סרטי קולנוע ישראליים איכותיים. בשנת 2016, החליטה שרת התרבות מירי רגב לבטל את התמיכה ליוצרי תיאטרון עצמאיים באמצעות הקרן ולא להעביר לה תקציב ממשרדה. ב-28 במרץ 2017 הודיעה הקרן כי היא החלה להגן על עצמה מפני השלכות חוק הנכבה, באמצעות הכנסת סעיף מתאים לחוזיה עם מפיקים. במרץ 2024 הותקפה התשתית המחשובית של הקרן בידי ארגון פשע מקוון שניסה לסחוט תשלום בתמורה לאי פרסום המידע. הקרן סירבה לשלם, ובתגובה פורסמו מסמכים רבים, צילומים ומידע אישי שהיה במאגרי הקרן. בתחום הקולנוע הקרן תומכת בהפקת סרטים ישראליים עלילתיים באורך מלא, בהפקת סרטי תעודה, בהפקת סרטי גמר של סטודנטים לקולנוע, בהשלמות לסרטים בכל התחומים ובהיבטים שונים אחרים של היצירה הקולנועית. ב-2013 הסתכמו התמיכות בקולנוע בכ-30 מיליון ש"ח. בתחום הספרות הקרן תומכת בהוצאה לאור של ספרים בתחום הסיפורת והשירה וכן קרן לתרגום ספרות עברית. בתחום המוזיקה תומכת הקרן בהפקות של מוזיקה ישראלית מקורית. בתחום האמנות הפלסטית תומכת הקרן בסיוע והפקת קטלוגים לתערוכות בתחום האמנות הפלסטית. בתחום התיאטרון מספקת הקרן מפעל תמיכה לתיאטרון ניסויי המכונה מת"ן, במסגרתו ניתנת תמיכה להפקות בתחום התיאטרון הניסיוני של יוצרים עצמאיים. בתחום המחול תומכת הקרן בפרויקטים. הקרן מפעילה קרנות סיוע לאמנים במצוקה, קרן ע"ש צ'ארלס קלור והחל מ-2001 קרן על שם דודו דותן בשיתוף משרד התרבות והספורט ומפעל הפיס. ב-2013 הוציאה הקרן כ-1.2 מיליון ש"ח לתמיכה באמנים במצוקה. במסגרת הקרן פועלות חמש קרנות בת להנצחה, לתמיכה בפרויקטים אומנותיים בתחום פעולתה: קרן על שם האדריכל אריה אלחנני, קרן על שם שחקן התיאטרון יעקב טימן, קרן על שם הסופר איציק מאנגר, קרן על שם המשורר אברהם שלונסקי וקרן על שם יוסף רוזנזפט המעניקה תמיכות להוצאה לאור של ספרים או פרויקטים אחרים בנושא השואה ולאמנים עולים חדשים. אתר האינטרנט הרשמי של קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב פרויקט קולנוע - כללים ונוהל הוקמה קרן תל אביב לעידוד ספרות ואמנות, מעריב, 7 במאי 1970 קרן יהושע רבינוביץ לאומנויות (תל אביב), דף שער בספרייה הלאומית משה בן-שאול, תרבות וקרנה בכרך הגדול, מעריב, 11 בינואר 1973 אסתר זנדברג, גשר לשום מקום, באתר הארץ, 13 בינואר 2002 גואל פינטו, עימות חזיתי, באתר הארץ, 21 במאי 2001 יאיר אשכנזי, משרד התרבות מבטל תמיכה ליוצרי תיאטרון עצמאיים, באתר הארץ, 5 במרץ 2016 נירית אנדרמן, אור קשתי, קרן רבינוביץ לקולנוע דורשת ממפיקים להימנע מביזוי המדינה בסרטיהם, באתר הארץ, 28 במרץ 2017 רן בר-זיק, קרן רבינוביץ' נפרצה, פרטים אישיים של ידוענים דלפו - ואיש לא חשב להחליף סיסמה, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2024 דוחות העמותה לשנת 2013
דיאז (פירושונים)

דיאז (בספרדית: Diaz) הוא שם משפחה ספרדי ואיטלקי נפוץ שמשמעותו "בנו של דייגו". השם נפוץ בדרום איטליה כתוצאה מכיבוש איטליה על ידי ספרד במהלך המאה ה-17. האם התכוונתם ל... אישים: ארמנדו דיאז – גנרל איטלקי, ראש המטה הכללי של הצבא המלכותי במלחמת העולם הראשונה קמרון דיאז – שחקנית קולנוע אמריקנית פורפיריו דיאס – איש צבא ופוליטיקאי מקסיקני רמון דיאס – כדורגלו ארגנטינאי אל סיד (רודריגו דיאז), איש צבא ספרדי סימון דיאז – זמר ומלחין ונצואליאני מרקו דיאס די פוז'יקו – משורר וסופר איטלקי מהעיר בולוניה מנואל אסאניה דיאס, פוליטיקאי ספרדי רודולפו בודיפו דיאז, כדורגלן ספרדי בארתולומיאו דיאש – מגלה ארצות מפורטוגל אחר: דיאז (קומונה) – עיר בצרפת. דיאז – סולם מוזיקלי.
BlackBerry OS

BlackBerry OS הייתה מערכת הפעלה לסמארטפונים שפותחה על ידי חברת הטלפונים החכמים בלקברי מערכת ההפעלה משמשת את קו מכשירי בלקברי של החברה. המערכת תומכת בגלגלת מגע, לחצן מגע ומסך מגע. הגרסה האחרונה של המערכת היא גרסה 7.1.0.2931 שמותאמת בעיקר למסכי מגע מלאים. מערכת ההפעלה יצאה לראשונה בשנת 1999 בגרסה 1.0 כמערכת ההפעלה של המכשיר BlackBerry 580. במכשירי ה-PlayBook החלה החברה להשתמש במערכת הפעלה חדשה, המבוססת על מערכת ההפעלה QNX. מערכת ההפעלה החדשה ביותר היא blackberry 10 המותאמת למסכי מגע וגם למסכי מגע עם מקלדות, הגרסה החדשה ביותר היא blackberry OS 10.3.3.3216 שהוכרזה בשנת 2018. המכשירים הראשונים עם blackberry 10 הוכרזו ב-2013 (בלקברי Z10 ו-Q10). BlackBerry OS 1.0 – יצאה בינואר 1999 למכשיר BlackBerry 580. BlackBerry OS 3.6 – יצאה במרץ 2002 למכשיר BlackBerry 5810. BlackBerry OS 6.0 – הוכרזה באפריל 2010 ויצאה באותה השנה. BlackBerry OS 7.0 – הוכרזה ב-2 במאי 2011. Blackberry OS 7.1 – הוכרזה אפריל 2013. Blackberry 10 – הוכרזה בסוף 2013. blackberry 10.3 – הוכרזה בספטמבר 2014, נוספה תמיכה במקלדות. מדיה וקבצים בנושא BlackBerry OS בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של BlackBerry OS
מצפה

האם התכוונתם ל... מִצְפֶּה וכן מִצְפּוֹר – נקודת תצפית, מקום גבוה המשקיף לנוף (מצפור, כהלחם של "מִצְפֶּה" ו"צִפּוֹר", משמש לעיתים להגדרת מצפה המשמש לצפייה בציפורים) מצפה כוכבים – מקום המצויד במכשור מדעי, ובפרט טלסקופ, המשמש לתצפית בכוכבים ובחלל מקומות יישוב בשם "מצפה" מצפה (יישוב) – יישוב ליד טבריה שהוקם כמושבה בשנת 1908, שמו ניתן לו מכיוון שהוא צופה על הכִּנֶּרֶת מצפה רמון – יישוב בנגב, מכונה בקיצור "מצפה" (במלעיל) מצפה (עיר מקראית) – מקום מושבו של גדליה בן אחיקם מצפה גלעד – יישוב בגלעד בתקופת המקרא ובתקופת ממלכת החשמונאים תוכנית המצפים בגליל – תוכנית התיישבות בגליל בשנות ה-80 במסגרתה הוקמו יישובים שכונו מצפים שלושת המצפים – שלושה יישובים יהודיים שהוקמו בנגב בשנות ה-40 (מצפה גבולות, מצפה רביבים ובית אשל) אחר הוצאת מצפה – אחת משלוש הוצאות הספרים הפרטיות שפעלו בארץ ישראל בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20
פריינד

פריינד (פֿרײַנד) פירושו ביידיש ידיד. האם התכוונתם ל... דער פריינד – העיתון היומי הראשון ביידיש באימפריה הרוסית אישים בשם זה: רבי אברהם יהושע פריינד - רב ואדמו"ר בנאסויד שבהונגריה רבי נפתלי יוסף פריינד - רבה של רוז'אן ומחבר הספר פני לוי רבי אשר פריינד - צדיק ירושלמי רבי משה אריה פריינד - גאב"ד העדה החרדית, נכדו של רבי אברהם יהושע פרוינד (פירושונים) פרנד (פירושונים) חבר (פירושונים)
WebOS

ווב או אס (באנגלית: webOS) היא הפצת גנו/לינוקס, המפותחת על ידי חברת LG מיועדת לשימוש בטלוויזיות חכמות, שעונים חכמים ובטלפונים סלולרים. מערכת ההפעלה פותחה על ידי חברת פאלם ושוחררה לראשונה בשנת 2009. המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: דפדפן האינטרנט, אפליקציית הבידור Netflix, שירות הזרמת המדיה Amazon Video ועוד. מערכת ההפעלה ניתנת להורדה בחינם דרך האתר הרשמי של ההפצה בקוד פתוח. מערכת ההפעלה פותחה בשנת 2008 על ידי חברת פאלם במטרה להחליף את מערכת ההפעלה PalmOS. בשנת 2010, רכשה חברת HP את הזכויות על מערכת ההפעלה במטרה להתקינה בטלפונים הסלולרים שלה ובמחשבי הלוח. בשנת 2011, החלה החברה בשיווק שני מכשירי סלולר (HP Veer, HP Pixi) המכילים את מערכת ההפעלה. בחודש אוגוסט 2011, הכריזה חברת HP על הפסקת הפיתוח ומכירת חיסול על מכשיריה שהכילו את מערכת ההפעלה. בשנת 2013, רכשה חברת LG את הזכויות על מערכת ההפעלה כשהיא מייעדת אותה לשימוש במוצריה. בשנת 2015, החלה בשיווק שעון חכם (LG Watch Urbane) וטלוויזיה חכמה שהיו מבוססי webOS. בשנת 2021, השיקה החברה את גרסת WebOS 6.0, המכילה ממשק משתמש חדשני. מדיה וקבצים בנושא WebOS בוויקישיתוף אתר התמיכה בעברית LG webOS Israel אתר האינטרנט הרשמי של WebOS (באנגלית) WebOS, ברשת החברתית אקס (טוויטר) WebOS, סרטונים בערוץ היוטיוב webOS Open Source Edition, www.webosose.org (באנגלית) Palm and webOS Phone Reviews - MobileTechReview Smartphone reviews: Pre, Veer,Treo and More, www.mobiletechreview.com Chris Ziegler, Pre to postmortem: the inside story of the death of Palm and webOS, The Verge, ‏2012-06-05 (באנגלית אמריקאית) HP Press Kit: HP webOS product announcements, www.hp.com הוכרזו: WebOS 2.0 ו-Palm Pre 2 עם מעבד 1Ghz ומפרט משודרג קלות, באתר www.gadgety.co.il, ‏2010-10-19 Retro Review: HP Veer 4G - Tiny WebOS Smartphone?!, נבדק ב-2022-11-12 הוכרז: HP Veer – סמארטפון WebOS הקטן ביותר עם מסך 2.6 אינץ’ ומקלדת מלאה, באתר www.gadgety.co.il, ‏2011-02-09 TGspot, המכשיר הראשון של HP המריץ WebOS, ה-Veer 4G בחודש הבא בחנויות, באתר TGspot, ‏2011-05-08 Matthew Panzarino, HP announces it will discontinue TouchPad, Pre phones, stop webOS device development - TNW Insider, TNW | Insider, ‏2011-08-18 (באנגלית) Kevin McLaughlin, HP Kills TouchPad Tablet, 'Exploring Options' For WebOS, CRN, ‏2011-08-18 (באנגלית) HP to lose WebOS developers- Technology News, Firstpost, Tech2, ‏2011-09-22 חברת LG רוכשת את webOS כדי לשפר את הטלוויזיה החכמה- הודעה לעיתונות של חברת HP. עומר כביר והראל עילם, LG חשפה שעון חכם מבוסס WebOS, באתר כלכליסט, 1 במרץ 2015 חברת LG מכריזה על ממשק הטלוויזיות WebOS 6.0 יחד עם שלט חדש, באתר www.gadgety.co.il, ‏2021-01-10
ספיידרמן וחבריו המופלאים

ספיידרמן וחבריו המופלאים (באנגלית: Spider-Man and His Amazing Friends) היא סדרת טלוויזיה מונפשת שהופקה על ידי Marvel Productions, שבה כיכבו ספיידרמן, אייסמן וכוכב אש כשלישייה בשם "סופר-חברים", הנלחמים יחדיו נגד נבלי-על שונים. בישראל שודרה הסדרה בערוץ המזרח התיכון בצמוד לתקופת השידור המקורי, ומאוחר יותר, בשנת 1992 בדיבוב עברי בערוץ הילדים. במקור שודרה התוכנית ב-NBC כסרטון מצויר של שבת בבוקר. ההרצה הראשונה של הסדרה הייתה בין השנים 1981 ל-1983 למשך שלוש עונות. לאחר מכן שודרה בשידור חוזר שנתיים ברצף מ-1984 ל-1986 במקביל לסדרת הנפשה נוספת של ספיידרמן. פיטר פארקר (ספיידרמן), בובי דרייק (אייסמן), ואנג'ליקה ג'ונס (כוכב אש) הם סטודנטים שלומדים באוניברסיטת אמפייר סטייטס. לאחר שיחדיו הביסו את חיפושית והצליחו להחזיר לטוני סטארק (איירון מן) את הפאוור בוסטר שנגנב ממנו, השלישייה מחליטה להתאחד כקבוצה בשם סופר-חברים. הם חיים ביחד בביתה של דודה מיי, יחד עם כלבת המחמד "לביאה" (באנגלית: Ms. Lion) מסוג להאסה אפסו (שאומצה על ידי כוכב האש), כגיבורים הם נלחמים ברשעים שונים. בחלק מהסיפורים משתתפות דמויות אחרות מיקום מארוול, כולל קפטן אמריקה, איירון מן, סאנפייר ואקס-מן של אמצע שנות ה-70. ערך מורחב – כוכב אש אחת הדמויות הראשיות של הסדרה, כוכב אש נוצרה במיוחד עבור הסדרה כאשר הלפיד האנושי לא היה זמין (בשל בעיות משפטיות). התוכנית המקורית הייתה שלספיידרמן יהיו חברים מבוססי קרח ואש, לכן אנג'ליקה ג'ונס (כוכב אש) נוצרה. שמות טרום הייצור שלה כללו את "היטווייב", "סטארבלייז" ו"פיירפליי". למעשה, התאוריה של הפרק הראשון ("ניצחונו של הגובלין הירוק") הייתה, כי המשתתפים המקוריים של מסיבת ליל כל הקדושים היו אמורים להיות פיטר פארקר, מרי ג'יין ווטסון, פלאש תומפסון וגוון סטייסי. בשל אילוצי זמן, האנימציות היו עדיין בשימוש אבל הקולות הוקלטו מחדש. זוהי כביכול הסיבה שמרי ג'יין ודמותה של כוכב האש מאוד דומות. כוכב אש עושה את הופעת הבכורה שלה ביקום מארוול בחוברת Uncanny X-Men #193 ממאי 1985. היא מופיעה כחברה בהליונס, קבוצה של מוטאנטים בני עשרה אשר שימשו יריבים של המוטנטים החדשים (קבוצה דומה בהדרכתו של צ'ארלס אקסבייר). "ספיידרמן וחבריו המופלאים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ספיידרמן וחבריו המופלאים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ספיידרמן וחבריו המופלאים", באתר Metacritic (באנגלית) "ספיידרמן וחבריו המופלאים", באתר דיסני+ סדרות (באנגלית) "ספיידרמן וחבריו המופלאים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ספיידרמן וחבריו המופלאים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
מוזיאון תכנון העיר של בייג'ינג

מוזיאון תכנון העיר של בייג'ינג (סינית: 北京規劃展覽館) הוא אולם תצוגה ומוזיאון לתכנון עירוני ואדריכלות הממוקם בבייג'ינג, בירת סין בקרבת מקום אל כיכר טיין-אן-מן. המוזיאון הוקם בשנת 2004 לקראת פתיחת אולימפיאדת בייג'ינג ובסמוך למנהרות תת-קרקעיות שהוקמו במהלך המלחמה הקרה. במוזיאון ישנם מודלים המציגים את מבני העיר ואת התפתחות העיר במהלך ההיסטוריה, בנוסף ישנו חדר הרצאות וחדר הקרנת סרטים בתלת מימד. במרכז המוזיאון ישנו דגם ענקי המציג את העיר כיום עם נורות חשמליות. מוזיאון תכנון העיר של שאנגחאי מדיה וקבצים בנושא מוזיאון תכנון העיר של בייג'ינג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון תכנון העיר של בייג'ינג ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאול ארלוזורוב

שאול ארלוזורוב (21 בספטמבר 1930 – 13 בפברואר 2024) היה מומחה מים ישראלי, סגן נציב המים ויושב-ראש אגודת מהנדסי המים בישראל. נולד בשנת 1930 בתל אביב, בן לסימה וחיים ארלוזורוב. בשנת 1933, בהיותו בן 3, נרצח אביו על חוף ימה של תל אביב. מכיתה ג' ועד כיתה ח' היה ילד חוץ בקיבוץ גניגר, לאחר מכן למד בתיכון בגימנסיה הרצליה, בן מחזורם של השופט יצחק זמיר והסופר ישראל ויסלר (פוצ'ו). בשנת 1948 התגייס לפלמ"ח, ובמלחמת העצמאות שירת כמכונאי וכמטילן בטייסת הגליל. לאחר קום המדינה היה טייס בחיל האוויר ומילא תפקידים שונים במודיעין חיל האוויר. למד הנדסת מים ומכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. משנת 1955 עבד בחברת מקורות, ושימש בה במשך שנים בתפקידים בכירים. בשנת 1967 יצא לשנת שליחות בגאנה מטעם תה"ל לקדם את תכנון המים בעריה המרכזיות אקרה וטמה. בין השנים 1969–1977 שימש סגן נציב המים. בין השנים 1980–1993 עבד כמנהל פרויקטים בתחום המים בבנק העולמי בוושינגטון. בשנת 1995 היה יושב-ראש הוועדה הציבורית לבחינת ניהול משק המים בישראל. בסוף שנות ה-90 נבחר כיו"ר אגודת מהנדסי המים בישראל. עבד כיועץ עצמאי במספר פרויקטים גלובליים. ארלוזורוב היה מעורב במיזמי הנצחה של אביו, חיים ארלוזורוב, והרצה בפורומים וכינוסים לזכרו. גם לאחר מסקנות ועדת החקירה הממלכתית לרצח ארלוזורוב הוא דבק בגרסה המקורית לפיה רוצחי אביו הם אנשי התנועה הרוויזיוניסטית, אברהם סטבסקי וצבי רוזנבלט. ארלוזורוב היה נשוי לפלור, ולהם שלושה ילדים. ובהמשך היה נשוי לשושנה אפלבוים, ולהם בת. התגורר בתל אביב. בתו היא העיתונאית מירב ארלוזורוב. בתו, עורכת הדין מיכל ארלוזורוב, היא היועצת המשפטית של חברת מכתשים אגן. נשואה לד"ר ירום טורק, מומחה רפואי מטעם בית המשפט בתחום רפואת השיניים – אחיה של פרופ' חנה יבלונקה. שרגא הר-גיל, אישים מאחורי הכותרת: המהנדס שלנו – בגאנה, מעריב, 9 במאי 1968 פגישה עם שאול ארלוזורוב, האתר החופשי של בני קריית חיים, 2 בנובמבר 2006 מומחה ישראלי בגאנה, מחשבות 25, אוגוסט 1968, עמ' 17–20 תחנות חייו - סיור זיכרון עם שאול ארלוזורוב - 15.5.2020, ראיון באתר יוטיוב עופר אדרת, הביא מים ל-600 מיליון סינים: שאול ארלוזורוב, הבן של, מת בגיל 93, באתר הארץ, 16 בפברואר 2024 שאול ארלוזורוב, דף שער בספרייה הלאומית שאול ארלוזורוב שב לגניגר אחרי 80 שנה ... (18 בספטמבר 2019), ראיון באתר יוטיוב שרגא הר-גיל, אישים מאחורי הכותרת: המהנדס שלנו – בגאנה, מעריב, 9 במאי 1968 ש. ארלוזורוב – סגן נציב המים, דבר, 29 בדצמבר 1968 יוסי אחימאיר, 75 שנה - והבן מוסיף להעליל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 16 ביוני 2008
רבי יצחק (תנא)

רבי יצחק היה תנא בבלי בן הדור הרביעי. מגדולי העיר "נהר פקוד", יחד עם רבי נתן. הוא מוזכר בברייתות בלבד ובתלמוד, חלוק עם רבי יאשיה רבי יונתן, ורבי אלעזר בן שמוע, חנניה בן אחי רבי יהושע ורבי יהודה הנשיא. הרב אהרן הימן, "ר' יצחק", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ב, עמודים 781-782, באתר היברובוקס משה יהודה בלוי (עורך), "רבי יצחק", יחוסי תנאים ואמוראים, ברוקלין ה'תשנ"ד, עמודים תקע"ה, באתר היברובוקס תלמוד ירושלמי, מסכת נדרים, פרק ו', הלכה ח', תלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין, פרק א', הלכה ב' ערך זה הוא קצרמר בנושא תנאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.