פולמון הראשון

פולמון פיתודורוס (ביוונית: Πολέμων Πυθόδωρος; מת בשנת 8 לפנה"ס), הידוע גם כפולמון הראשון, היה מלך קליינט של רומא בקיליקיה, פונטוס, קולכיס והממלכה של בוספורוס הקימרי. פולמון היה בנו ויורשו של זנון וייתכן של טריפאינה (Tryphaena). הוא היה יווני מאסיה הקטנה. אביו, זנון, היה נואם ואריסטוקרט חשוב מלאודיקי על הליקוס (אנ').‏ זנון עודד את המקומיים להתנגד לגנרל הרומאי קוינטוס לביאנוס (אנ') ולמלך הפרתים פקורוס הראשון (אנ'), כאשר צבאותיהם פלשו לסוריה ואסיה הקטנה. זנון היה חבר ובעל ברית של חבר הטריומווירט מרקוס אנטוניוס ושיחק תפקיד ראשי במהלך הפלישה הפרתית בשנת 40 לפנה"ס. עבור סיועו של זנון למלחמה הפרתית, מינה אנטוניוס ב-39 לפנה"ס את פולמון למלך קליינט על קיליקיה, במקום דאריוס מפונטוס (אנ'), בנו של פרנאקס השני מפונטוס (אנ'). בשנת 37 לפנה"ס, לאחר מותו של המלך ארסאקס מפונטוס (אנ'), מינה אותו אנטוניוס למלך קליינט על פונטוס. ב-36 לפנה"ס סייע פולמון לאנטוניוס במסע המלחמה שלו נגד הפרתים. אולם הפרתים הביסו את אנטוניוס ופולמון. פולמון נלקח בשבי על ידי המלך הפרתי. לאחר שאושר סכום כופר, הוא שוחרר. בתקופה זו שלט פולמון מאיקוניום (כיום קוניה) בליקאוניה (אנ'). בשנת 35 לפנה"ס סייע פולמון לאנטוניוס ליצירת ברית עם ארטוואסדס הראשון (אנ') מלך מדיה ארטופדנה, כאשר הצליח לנתקו מהברית שלו עם הפרתים. בזמן קרב אקטיום ב-31 לפנה"ס, שלח פולמון לאנטוניוס חיל עזר, אולם עוד לפני הקרב, הצליח להשלים עם חבר הטריומווירט אוקטביאנוס והפך לבן בריתו. לאחר מותו של אנטוניוס, הפך אוקטביאנוס לקיסר הרומי אוגוסטוס, וכבר בתחילת שלטונו, הכיר בפולמון כמלך קליינט של רומא ובממלכות עליהן שלט. אוגוסטוס העניק לו שרביט משנהב וגלימת ניצחון רקומה, וברך אותו במילים "מלך, בן-ברית וחבר". הכרה זו הייתה מסורת שהכירה בבעלי בריתה של רומא וגמלה להם. כמלך הבוספורוס, הוא הרחיב את הממלכה עד נהר טנאיס (אנ'). פולמון מלך לתקופה ארוכה ומשגשגת. בשנת 8 לפנה"ס השתתף במסע צבאי נגד האספורגיאני (אנ') - שבט נוודים שחי מעל הרי פאנאגוריה. פולמון הובס על ידם, נלקח בשבי והוצא להורג. בשנת 16 לפנה"ס התערב המדינאי הרומאי מרקוס ויפסניוס אגריפה בממלכה של בוספורוס הקימרי. אגריפה גילה ששואף לשלטון בשם סקריבוניוס התחזה לקרוב משפחתה של המלכה השלטת דינאמיס (אנ'), אלמנתו של המלך אסאנדרוס (אנ'). סקריבוניוס רצה להינשא לדינאמיס, כדי שיוכל לשלוט על הממלכה, אולם אגריפה גילה את מעשה בגידתו וציווה על מותו. לאחר מותו, ביקש אגריפה מפולמון לתפוס את מקומו של סקריבוניוס. לאחר שנישא פולמון לדינאמיס בשנת 16 לפנה"ס, הוא עזב את איקוניום כדי לשלוט בממלכה של בוספורוס. דרך דינאמיס, הפך פולמון לאביו החורג של טיבריוס יוליוס אספורגוס (אנ'), בנה מנישואיה הראשונים. כאשר היא מתה ב-14 לפנה"ס, הפך פולמון לשליט יחיד בממלכה. מאוחר יותר ב-14 לפנה"ס, נישא פולמון לאשתו השנייה, פיתודורידה (אנ'). היא הייתה אצילה, חצי יווניה מאסיה הקטנה וחצי רומאית, ונכדתו הראשונה של אנטוניוס. היא ילדה לפולמון שני בנים ובת אחת: זנון, ידוע גם כזנו-ארטאקסיאס או ארטאקסיאס השלישי (אנ'), שבשנת 18 הפך למלך ארמניה עד מותו בשנת 35. מרקוס אנטוניוס פולמון פיתודורוס, הידוע גם כפולמון השני. אנטוניה טריפאינה (אנ'), שנישאה לקוטיס השלישי (אנ'), מלך תראקיה. לאחר מותו של פולמון, ירש אותו אספורגוס כמלך הבוספורוס, ואילו פיתודורידה מלכה כשליטת-יחיד בקיליקיה, פונטוס וקולכיס. Smith, William, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1. Polemon I, p. 434 מטבעות של פולמון הראשון הגיית השם ביוונית: פּולֵמון פיתודורוס. פולמון במלעיל ופיתודורוס במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה השלישית מהסוף). Smith, William, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1. Polemon I, p. 434