laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'נט סוזמן

ג'נט סוזמן (באנגלית: Janet Suzman; נולדה ב-9 בפברואר 1939) היא שחקנית יהודייה-דרום אפריקאית, שהייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1971 על הופעתה בסרט "ניקולאי ואלכסנדרה". סוזמן נולדה ביוהנסבורג למשפחה יהודית, בתם של בטי ויבואן הטבק סאול סוזמן. דודתה הייתה חברת הפרלמנט הדרום אפריקאי ופעילת זכויות האדם הלן סוזמן. סוזמן למדה אנגלית וצרפתית באוניברסיטת ויטווטרסראנד ולאחר מכן עזבה את דרום אפריקה לטובת לונדון שם למדה תיאטרון באקדמיית המוזיקה ואומנות הדרמה. היא הצטרפה במהרה ללהקה השייקספרית המלכותית ובזכות הופעותיה הדרמטיות המרשימות הפכה לאחת השחקניות הבולטות בתחום. לאחר סיום שלטון האפרטהייד במדינתה חזרה סוזמן לדרום אפריקה וביימה מספר מחזות. הופעתה הקולנועית הראשונה של סוזמן הייתה בדרמה הביוגרפית "ניקולאי ואלכסנדרה". עבור תפקיד הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה אשתו של ניקולאי השני הועמדה סוזמן לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א. הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על הופעתה בתור קלאופטרה בעיבוד הבריטי למחזה השייקספירי "אנטוניוס וקלאופטרה". ב-1976 השתתפה בסרט "מסע הארורים". התפרסמה בנוסף בדרמה הבריטית התקופתית "חוזה השרטט" בתור בעלת האחוזה וירג'יניה הרברט ובדרמת האפרטהייד "עונת יובש לבנה" בתור סוזן אשתו של המורה הדרום אפריקאי בן דו טויט (דונלד סאת'רלנד). ב-1980 השתתפה בסרטו של הרברט רוס "ניז'ינסקי". הופעותיה הקומיות המוכרות היו בקומדיות "נזירות ממין זכר", בתפקיד הנזירה ליז, ו"לאון והחזיר הכשר" בתור אמו היהודייה של לאון שרוצה לגדל את החזיר הכשר הראשון. סוזמן הייתה נשואה לבמאי התיאטרון הבריטי טרוור נאן. בנם המשותף, ג'ושוע נאן הוא מרצה לפיזיקה באוניברסיטת באת'. ג'נט סוזמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'נט סוזמן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'נט סוזמן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'נט סוזמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'נט סוזמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) יגאל משיח, השילוש הקדוש על רגל אחת - "נזירות ממין זכר" (1990), במאי: ג'ונתן לין, שחקנים: אריק איידל, רובי קולטריין, קמיל קודורי, ג'אנט סוזמן, כל העיר, 6 ביולי 1990
נבל (קבוצת כוכבים)

נבל (ליירה בלעז), היא קבוצת כוכבים בשמי הצפון, אחת מ-48 קבוצות הכוכבים המקוריות של תלמי, וכיום היא אחת מ-88 קבוצות הכוכבים המוכרות על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. קבוצת נבל כוללת את הכוכב הבולט וגה, החמישי בבהירותו בשמי הלילה, שמקל על איתורה וזיהויה. α בנבל (וגה) הוא הכוכב השני בבהירותו בחצי הכדור הצפוני (אחרי ארקטורוס) והחמישי בכל כיפת השמיים. סיווגו הוא A0 V, ומרחקו מכדור הארץ הוא 25.3 שנות אור. וגה היה הכוכב הראשון שצולם. וגה יחד עם הכוכבים דנב ואלטאיר יוצרים משולש גדול ובולט המכונה משולש הקיץ. β בנבל (שליאק) הוא כוכב משתנה. בהירותו 3.45 וסיווגו B8 II. על שמו נקראת קבוצה של כוכבים כפולים לוקים. γ בנבל (סולפט) היא מערכת מרובת כוכבים. הכוכב הראשי בה הוא בעל בהירות 3.24 וסיווג B9 II. δ בנבל הוא כוכב כפול המורכב מכוכב כחול-לבן בעל בהירות 6 וענק אדום משתנה באופן מחזורי למחצה שבהירותו נעה בין 4 ל-5. ε בנבל הוא כוכב מרובע (ידוע גם ככוכב הכפול הכפול, משום ששני המרכיבים הבהירים יותר הם בעצמם כוכבים כפולים), בעל זמן מחזור של 1165 שנות ארץ. ζ בנבל הוא כוכב כפול שניתן לראות את מרכיביו בנפרד באמצעות משקפת. RR בנבל הוא כוכב אבטיפוס לסוג של כוכבים משתנים שנקראים משתני RR בנבל. M56 הוא צביר כדורי מפוזר, במרחק של בערך 32,900 שנות-אור, בקוטר 20 שנות אור בערך. בהירותו הנראית: 8.3. M57 היא ערפילית הטבעת, אחת הערפיליות הפלנטריות הידועות ביותר. בהירותה המשולבת 8.8. מעריכים שכיום אנו רואים אותה כבת 6,000-8,000 שנים. מפות ישנות מראות ציפור (בדרך כלל נשר) במיקום הקבוצה, שמאז ימי קדם הקבוצה נחשבה דומה לכזו. ככזו, יחד עם קבוצות אחרות במזל קשת, (ברבור ו-נשר),ייתכן שקבוצת נבל היא חלק מהאגדה על הציפורים הסטימפאליות, משתים עשרה המטלות של הרקלס. אם לוקחים בחשבון קווים כמעט מקבילים של כוכבים במרכז קבוצת הכוכבים, הקבוצה מזכירה נבל, וכך בהדרגה קבוצת נבל עברה מדימוי לנשר לדימוי לנבל. בפרק זמן מסוים היא אפילו נחשבה לנשר מחזיק נבל. כנבל, הקבוצה קושרה לנבל שבו ניגן אורפאוס, ואיתו הצליח להקסים את האדס, ושמוקם בשמיים עם מותו. מדיה וקבצים בנושא נבל בוויקישיתוף תמונה של קבוצת נבל וקבוצת ברבור נבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עור מסתורי

עור מסתורי (באנגלית: Mysterious Skin) הוא סרט דרמה אמריקאי-הולנדי משנת 2004, בבימויו של הבמאי האמריקאי גרג אראקי. הסרט מבוסס על רומן משנת 1996 באותו השם מאת סקוט היים, אשר היה שותפו של אראקי לכתיבת התסריט לסרט. זהו סרטו השמיני של אראקי, והקרנת הבכורה שלו נערכה בפסטיבל הסרטים של ונציה בשנת 2004. עלילת הסרט מתארת את סיפורם של שני ילדים בגיל טרום גיל ההתבגרות, שעברו התעללות מינית מצד מאמן הבייסבול שלהם, וכיצד התעללות מינית זו השפיעה בדרכים שונות על חייהם הבוגרים: האחד הפך לפזיז והרפתקן-מינית, בעוד השני נסוג לתוך פנטזיה של חטיפה על ידי חייזרים. בשנת 1980, בהיותם ילדים בני שמונה בעיר קטנה בקנזס, עברו ניל מק'קורמיק (ג'וזף גורדון-לוויט) ובריאן לאקי (בריידי קורבט) התעללות מינית מצד מאמן הבייסבול שלהם (ביל סייג'). ניל, אשר כבר בגיל צעיר הראה סימנים בדבר היותו הומוסקסואל, מפרש את ההתעללות של המאמן כטקס חניכה לתוך המיניות. הוא גדל להיות כפייתי מבחינה מינית ונמשך בעיקר לגברים בגיל העמידה. בסופו של דבר, ניל נסחף ומתדרדר לפשע ולזנות. בריאן הגיב להתעללות על ידי פיתוח אמנזיה פסיכוגנית ושכח את האירועים. בשנים הרבות שלאחר מכן סבל מדימום מהאף ומהרטבה במיטה. בשנות העשרה לחייו בריאן הופך ל"חנון", ובשל אישיותו הסגורה הוא נתפס על ידי אחרים כא-מיני. זכרונות מוזרים ומטרידים חוזרים אליו בחלומותיו, וגורמים לו לחשוב כי אולי נחטף על ידי חייזרים בילדותו. בגיל 19, בעודו מנסה לפענח את זכרונותיו המבלבלים, מוצא בריאן צילום של קבוצת הבייסבול בה נטל חלק כילד. הוא מזהה בתמונה את ניל כמי שמופיע בחלומותיו הביזאריים. בסיומו של הסרט נפגשים שני הגברים הצעירים, לראשונה מזה למעלה מעשור, וחושפים זה בפני זה את סודם המשותף. ג'וזף גורדון לוויט - ניל מק'קורמיק בריידי קורבט - בריאן לאקי מישל טרכטנברג - ונדי מרי לין רייסקוב - אוולין אליזבת שו - גב' מק'קורמיק מספר צעדים ננקטו על מנת למנוע חשיפת הילדים שמשחקים בסרט להיבטים המיניים של סיפור ההתעללות והניצול. בעוד שההורים שלהם קיבלו לסקירה את התסריט כולו, הנערים קיבלו תסריטים נפרדים שכללו רק את הפעילויות שהם יבצעו, ומערכות היחסים בין דמויות אחרות לדמויות שלהם הוסברו להם בצורה תמימה. כל ההתעללות המינית המתוארת בסרט בה מעורבים ילדים משתמעת ולא מוצגת באופן ישיר. סצנות הפיתוי והניצול צולמו כך שכל אחד מן השחקנים מצטלם לבד, ורק לאחר מכן נערכו הקטעים יחד, כך שהילדים לא ראו ולא שמעו את השחקן המגלם את הדמות המפתה. לאורך הסרט נעשה שימוש במקומות שונים בטכניקת צילום זו. 2004 - פרס השופטים - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בברגן 2006 - פרס הסרט הטוב ביותר - Polished Apple Awards 2006 - פרס הסרט העלילתי הטוב ביותר - פסטיבל הקולנוע הקווירי של איסלנד מדיה וקבצים בנושא עור מסתורי בוויקישיתוף "עור מסתורי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עור מסתורי", באתר נטפליקס "עור מסתורי", באתר AllMovie (באנגלית) "עור מסתורי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עור מסתורי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "עור מסתורי", באתר Metacritic (באנגלית) "עור מסתורי", באתר אידיבי "עור מסתורי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עור מסתורי, קדימון הסרט באתר יוטיוב
ביטוח פנסיוני

ביטוח פנסיוני הוא מכלול דרכים שנועדו להבטיח לאדם העובד (שכיר או עצמאי) מענה בשלושה מצבים של פגיעה ביכולתו להתפרנס (ולפרנס את משפחתו) מעבודתו: נכות, הפוגעת בכושר העבודה או מבטלת אותו כליל. זקנה, המביאה ליציאתו של העובד ממעגל העבודה. מוות, המותיר את השאירים ללא מפרנס. לביטוח פנסיוני משמשים כלים מגוונים, ובהם: קרן פנסיה ביטוח מנהלים פנסיה תקציבית קופת גמל לתגמולים. לעידוד הביטוח הפנסיוני ניתנות הקלות מס בגין כספים המופנים למטרה זו, ולעיתים מוטלת חובה לביטוח פנסיוני. ערך מורחב – ביטוח פנסיוני בישראל הביטוח הפנסיוני בישראל מתקיים בשלוש שכבות: במסגרת המוסד לביטוח לאומי פועלים ענפי ביטוח נכות וביטוח זקנה ושאירים, שבהם מבוטחים כל תושבי ישראל. פנסיה תעסוקתית: מכוח הסכמים קיבוציים וצווי הרחבה, מחויבים מעסיקים להפריש עבור עובדיהם לחסכון פנסיוני. החובה הפכה לכללית - כלומר הוחלה על כל המעבידים והעובדים בישראל - בשנת 2008. משנת 2017 חייב גם כל עצמאי להפריש מהכנסתו לביטוח פנסיוני. עד למועד זה הפקדה של עצמאי הייתה וולונטרית, אך ניתנו לה תמריצי מס. ביטוח פנסיוני וולונטרי וחיסכון פרטי, בהתאם להחלטתו של העמית. ייעוץ פנסיוני ראו פירוט בהמשך. בהתאם לפרק ב לחוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2017 ו־2018), התשע״ז–2016
אוי הלב הפתי והמגוחך

"אוי הלב הפתי והמגוחך" הוא החלק הראשון מאלבומו המרובע (אלבום בעל ארבעה פרקים) של הזמר-יוצר הישראלי אריק ברמן. פרק זה יצא לאור בחודש אפריל 2011. את האלבום המרובע, שנקרא "גבר אישה והווילדרנס - סיפור הדרכים של אריק ברמן" כתב, הלחין והקליט אריק בעודו מטייל בארצות הברית, טיול שאליו יצא ל"תקופת זמן בלתי מוגבלת", אך הסתכם כטיול שארך כ-9 חודשים. כשחזר, פרש את האלבום על פני 9 חודשים - כאורך הטיול. לפני שיצא למסע, הקליט ברמן את אלבומו השלישי - "הקלטות מרתף - חלק א' (ברוח המשבר הכלכלי של 2009)", שלא זכה לפרסום רב ולא השתחרר לרדיו "במודע", על פי ברמן. האלבום נשאר לא חשוף ונוצר במהדורה מוגבלת בלבד, דבר שהפך אותו למעין פריט אספנים. האלבום "אוי הלב הפתי והמגוחך" נמכר בתוך אריזות בד עם דוגמאות וצבעים שונים וייחודים, מחתיכות בד שנאספו ונשלחו לברמן על ידי מעריצים. שירי הפרק הראשון, כמו כל שירי האלבום המרובע, מתפרסמים בהדרגה: כל שבוע מתפרסם שיר אחד באתר הרשמי של ברמן. בין פרק לפרק יש הפסקה של מספר שבועות, שבהם משתחרר הפרק לחנויות וברמן יוצא לסבב הופעות, שבהן הוא משלב שירים חדשים וישנים. בכל פרק ישנם 9 שירים. לא הצלחתי להתאהב בך בשישית עין תחת עין ולב תחת לב איזה אושר באי הכמה בבית סבתי היי רות, איך עובר לך החורף בלעדיי? תקשיב טוב ילד אתה רוצה הרבה יותר מכל שבע ולב גווע ברעב לאהבה רב-סרן נידל חסן (לא סיפור פשוט) מחשבות המתנה לתאו הפצוע באורווה אמשיך למצוא עד שאני אחפש (עד שאני אאבד) האתר הרשמי של אריק ברמן בו ניתן להאזין לשירים מהאלבום ולראות את מילות השירים (אורכב 08.02.2017 בארכיון Wayback Machine) גיא סידיס, זהו הארדקור: על החדש של אריק ברמן, באתר nrg‏, 7 ביוני 2011
ועדת דורנר

ועדת דוֹרְנֶר הוא כינויה של ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה. בראש הוועדה, שהוקמה על ידי הוועדה לביקורת המדינה בינואר 2008, עמדה שופטת בית המשפט העליון בדימוס דליה דורנר. שאר חברי הוועדה היו הכלכלן פרופ' עומר מואב ופרופ' צבי איזיקוביץ מבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת חיפה. במקביל, מינה משרד המשפטים את עו"ד אמנון דה-הרטוך לסייע לעבודת הוועדה. סמוך להקמתה של מדינת ישראל נקלטו בה כחצי מיליון עולים ניצולי השואה, יותר מכל ארץ אחרת. ב-1952 נחתם הסכם השילומים בין ישראל לגרמניה המערבית, ובמסגרתו העבירה גרמניה לישראל, בין השנים 1953 ל-1965, סכום של כ-3 מיליארד מרק מערב גרמני כפיצוי על הסבל והנזק החומרי אשר נגרם ליהודים בתקופת השואה. גרמניה המזרחית סרבה להיות צד בהסכם ולא שילמה פיצויים לישראל או לניצולי השואה. המגעים והחתימה על ההסכם עוררו סערה ציבורית בישראל שהגיע לידי קריאה למרד על ידי מנחם בגין והסתערות על הכנסת. הסכם השילומים לא נועד למתן פיצוי אישי לנפגעי השואה אלא בהעברת כספים וסחורה למדינת ישראל. במסגרת הסכם השילומים ויתרה ישראל על זכותם של ניצולי שואה אזרחי ישראל ביום 1.10.1953 לתבוע את גרמניה בגין נזקי בריאות, ועל מנת לפצותם נקבע הסדר פיצויים ישראלים מתקציב המדינה - חוק נכי רדיפות הנאצים, תשי"ז-1957. כמו כן, ב-1954 נחקק חוק נכי המלחמה בנאצים, תשי"ד-1954. הוועדה הוקמה על רקע דוח מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס מאוגוסט 2007 שמצא ליקויים רבים בטיפול בניצולי השואה וכי רבים מהם אינם זכאים לתגמולים מהמדינה. הוא הצביע על כך שהעדר הגדרה אחידה למושג "ניצול שואה" מנע מתן טיפול וסיוע לחלקם. הוועדה פעלה במהירות יחסית לוועדות חקירה ממלכתיות אחרות, בין השאר כדי שהמלצותיה ייושמו בהקדם האפשרי כדי לסייע לניצולי השואה שעדיין בחיים, ופרסמה את המלצותיה כששה חדשים לאחר הקמתה. הוועדה המליצה להגדיל את הקיצבה של הניצולים המקבלים אותה ממדינת ישראל כך שתעמוד על 75% מהקצבה המשולמת לאלה המקבלים אותה ישירות מממשלת גרמניה, וכי יש לעשות זאת רטרואקטיווית החל מ-1 בינואר 2008. להערכת הוועדה מדובר בכ-43 אלף ניצולי השואה. הוועדה מתחה ביקורת חריפה על עבודת הלשכה לשיקום נכים של משרד האוצר, שתפקידה לטפל בתביעות ניצולי השואה. על פי הוועדה הלשכה מכבידה על הניצולים ללא צורך וצורת קביעת הפיצויים היא "אקראי ואף שרירותי". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הסכם השילומים ועידת התביעות ראול טייטלבאום, הפתרון הביולוגי שערוריית הפיצויים האישיים לניצולי השואה, הקיבוץ המאוחד, 2008. אתר הרשות לזכויות ניצולי השואה דוח ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה יום עיון על ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה: דילמות ופתרונות, אוניברסיטת חיפה, יולי 2008 מרכז המידע של הכנסת, יישום דוח ועדת דורנר (הוועדה הממלכתית לבדיקת מצבם של ניצולי השואה), 29 באוקטובר 2009 מבקר המדינה, דוח ביקורת על הסיוע לניצולי השואה(הקישור אינו פעיל, 23.11.2018), 2007. הדוח הוביל להקמת הוועדה. כנס בנושא הוועדה שנערך באוניברסיטת חיפה http://actv.haifa.ac.il/programs/List.aspx?li=46(הקישור אינו פעיל, 23.11.2018) חוק נכי המלחמה בנאצים תשי"ד-1954, באתר "נבו"
הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI

רשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI היא רשימת האנשים המבוקשים ביותר על ידי לשכת החקירות הפדרלית של ארצות הברית, שהואשמו במעורבות בטרור. הרשימה נוצרה ב-2001, בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, וכוללת את 22 הטרוריסטים המבוקשים ביותר. זו רשימת המבוקשים השנייה של ארצות הברית לצד רשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI. אדם שנכלל ברשימה מוצא ממנה אם הוא נלכד, נהרג או שהאישומים נגדו מבוטלים; לאחר מכן הוא מוחלף על ידי טרוריסט אחר שנבחר על ידי ה-FBI. מדיה וקבצים בנושא הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI (באנגלית) רשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר באתר ה-FBI
תחליב

המונח "אמולסיה" מפנה לכאן. לערך העוסק באמצעי לחימה הנדסי בשימוש צה"ל, ראו מערכת אמולסיה לפיצוץ מנהרות. תַּחְלִיב או אֵמוּלְסִיָּה הוא קולואיד (תערובת) של נוזל בנוזל שאינם מתערבבים או ממסים זה בזה, למשל מים ושמן. תחליבים מתאפשרים הודות להימצאות חומר מְתַחְלֵב, המאפשר להם ערבוב ללא היפרדות. מיונז הוא דוגמה לתחליב, שבו מים מעורבבים בכמות רבה של שמן – עד פי 20 ויותר מכמות המים – ונראים יחד כחומר הומוגני הודות לחומר מתחלב שמצמיד את פרודות המים והשמן זו לזו, ושמגיע מחלמון ביצה שאתו עורבבו. גם חלב וחמאה הם תחליבים. שומן החלב (שמהווה כ-3.5% בחלב וכ-80% בחמאה) מעורבב במים הודות לחומרים מתחלבים שמצויים בחלב באופן טבעי. קיימים חומרים מתחלבים רבים, בהם לציטין וחומרים אחרים המצויים ברקמות תאים של בעלי חיים וצמחים. חומרים מתחלבים משמשים לתעשייה בתחומים כגון הנדסת מזון, ייצור צבעים ועוד. לתחליבים שונים עמידות שונה, התלויה בחומרים המעורבבים והאלמנט המתחלב. בהינתן זמן מספיק – תחלש פעולת המתחלב עד למצב בו ייפרדו המתחלבים לחלוטין, לחומר שומני הצף על פני הנוזל המיימי. ייתכן שתחליבים תעשייתיים מסוימים במזונות אולטרה-מעובדים משפיעים לרעה על רירית המעי ועל אוכלוסיית החיידקים בו ומחמירים מחלות מעי דלקתיות כמו קרוהן וקוליטיס. ד"ר אבי סאייג, כיצד ניתן להפריד אמולסיה של מים ושמן?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, 18 במרץ 2012 ד"ר נעמי זיו, מערק ועד מיונז: טיפות מרחפות בנוזל, באתר "מדע בצלחת", 29 באוגוסט 2011 What are Emulsions?, סרטון באתר יוטיוב תחליב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תחליבים, דף שער בספרייה הלאומית שירי נקש, המנות שמעלות סיכון לסרטן: מהו מזון אולטרה-מעובד ולמה הוא מסוכן לבריאות, באתר ynet, 19 בספטמבר 2022 שירי נקש, בגלידה וגם בלחם: חומרים מְתַחְלֵבִים – תראו מה הם גורמים לכם, באתר ynet, 20 ביולי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוליבר נלסון

אוליבר אדוארד נלסון (באנגלית: Oliver Edward Nelson‏; 4 ביוני 1932 - 28 באוקטובר 1975) היה מוזיקאי ג'אז, נגן סקסופון וקלרינט, מעבד מוזיקלי ומלחין. אלבומו המפורסם ביותר, אשר בזכותו הוא התפרסם, הוא האלבום משנת 1961 Blues and the Abstract Truth. הוא גם היה מלחין שכתב לטלוויזיה ולקולנוע ועיבד את המוזיקה של מוזיקאים רבים גם מחוץ לעולם הג'אז, לדוגמה ג'יימס בראון. כמו ג'אזיסטים רבים, אוליבר נלסון נולד במשפחה מוזיקלית. אחיו היה נגן הסקסופון של קוטי ויליאמס בשנות הארבעים, ואחותו הייתה פסנתרנית וזמרת. בעודו בן שש, החל נלסון ללמוד לנגן בפסנתר ובגיל 11 החל ללמוד סקסופון. החל משנת 1947 הוא ניגן בהרכבים מקומיים באזור סיינט לואיס, ולבסוף הצטרף ב-1950 לביג בנד של לואי ג'ורדן שם ניגן באלט והחל לעסוק בעיבוד מוזיקלי. הוא שב ללמוד מוזיקה לאחר שירותו בחיל הנחתים באוניברסיטת וושינגטון ובאוניברסיטת לינקולן. הוא סיים בשנת 1958 את התואר בהלחנה ותאוריה של המוזיקה. נלסון היגר לניו יורק כדי לנגן עם ארדקין הוקינגס וביל דייוויס, שם הוא גם עבד כמעבד של תיאטרון אפולו בהארלם. ב-1960–1961, לאחר שניגן קצת גם בחוף המערבי, החל לנגן סקסופון בתזמורת של קווינסי ג'ונס גם בארצות הברית וגם באירופה. במקביל הוא החל להוביל הרכבים קטנים. לאחר שישה אלבומים כבמוביל שיצאו תחת פרסטיג' תקליטים הוציא נלסון את The Blues and the Abstract Truth, באימפולס, יחד עם אריק דולפי (חליל וסקסופון), ג'ורג' בארוו (סקסופון בריטון), פרדי האברד (חצוצרה), ביל אוונס (פסנתר), פול צ'יימברס (קונטרבס) ורוי היינס (תופים). האלבום הזה הביא לנלסון, שכבר היה מוכר בקרב מוזיקאים, תהילה בקרב חובבי הג'אז. הקטע Stolen Moments מהאלבום היה לסטנדרט, והאלבום כולו הצליח מאוד והעלה את קרנו כמעבד וכמלחין. לאחר האלבום הזה היה למעבד של מוזיקאים רבים ביניהם, סאני רולינס, באדי ריץ', קנונבול אדרלי, וס מונטגומרי, ג'ימי סמית, ג'וני הודג'ז, בילי טיילור ועוד רבים. הוא הוביל ביג בנדים, וניגן כסולן, בעיקר בסקסופון סופרן. בשנת 1967 הוא עבר ללוס אנג'לס, ופרט לעבודתו כנגן, שם וגם במסע הופעות במערב אפריקה, הוא החל להלחין מוזיקה לטלוויזיה (לסדרות רבות דוגמת קולומבו, סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים והאישה הביונית) וקולנוע. הוא הפיק ועיבד מוזיקה עבור ג'יימס בראון, ננסי וילסון, דיאנה רוס, ו The Temptations. נלסון גם הלחין כמה יצירות סימפוניות, ועסק בחינוך ג'אז באוניברסיטה בה למד. אוליבר נלסון נפטר מהתקף לב בגיל 43 ב-28 באוקטובר 1975. מדיה וקבצים בנושא אוליבר נלסון בוויקישיתוף אוליבר נלסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוליבר נלסון, באתר AllMusic (באנגלית) אוליבר נלסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוליבר נלסון, באתר Discogs (באנגלית) אוליבר נלסון, באתר Songkick (באנגלית) אוליבר נלסון, באתר Genius אוליבר נלסון, באתר SecondHandSongs
פרנסואה דה לה רושפוקו

פרנסואה דה לה רוֹשְׁפוּקוֹ (בצרפתית: François de La Rochefoucauld‏; 15 בספטמבר 1613 - 17 במרץ 1680) היה סופר וסאטיריקן צרפתי. פרנסואה השישי, הדוכס מרושפוקו, נולד בשנת 1613 בפריז למשפחת אצולה. אביו שירת בחצרה של מריה דה מדיצ'י שהייתה עוצרת בשם בנה לואי השלושה עשר. כבן אצולה קיבל לה רושפוקו את חינוכו בלטינית, במתמטיקה, במוזיקה, בריקוד, במשחקי אבירים ובגינוני טקס. כשהיה בן 14 השיאו אביו לבתו של אחד מאנשי חצר המלכות. בהיותו בן 15 נתמנה למפקד של יחידת פרשים. שנה מאוחר יותר קנה לעצמו דרגת קולונל (בזמנו היה מקובל לקנות דרגות צבאיות), הצטרף לצבא הצרפתי ושירת באיטליה ובארצות השפלה. במשך שירותו הצבאי גילה אומץ לב. בשנת 1636 השתתף בקשר נגד הקרדינל רישלייה, נאסר בבסטיליה וגורש לאחוזתו של אביו סמוך לעיר אנגולם שבדרום מערב צרפת, שם התגוררו אשתו וילדיו. הוא לחם במלחמת שלושים השנים תחת פיקודו של לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה שהביס את ספרד בקרב רוקרואה שבצפון צרפת בשנת 1643. משנפטר אביו בשנת 1650 לה רושפוקו ירש את האחוזה המשפחתית ואת התואר דוכס. בשנת 1652 נפצע קשה בראשו וכמעט התעוור במרד הפרונד השני נגד הקרדינל מזראן. כשהיה בן 40 חלה בדלקת מפרקים, פרש מן הפוליטיקה לאחוזתו הכפרית והתמסר לכתיבה. החל משנת 1656 חילק את מגוריו בין אחוזתו לבין פריז, שם השתתף בחוגים ספרותיים. התנסותו של לה רושפוקו בתככי חצר המלכות הייתה קשורה לכתיבה של שני ספריו: "זיכרונות" (1664) ו"אמרות" שיצא לאור לראשונה באותה שנה בהאג ובשנה שלאחריה בפריז. לה רושפוקו קיים חוג ספרותי בביתו בפריז שבו השתתפו בין היתר שלוש נשים שעסקו בספרות: מאדאם דה סבלה, מאדאם דה סבינייה ומאדאם דה לה פאייט. הוא השתתף גם בחוג הספרותי שהתקיים בביתה של מאדאם דה סבלה. מספרים שהרעיון לכתוב את אמרותיו עלה בדעתו במרוצת שיחות אלה בחוגים הספרותיים. המשתתפים עשו זאת להרגל לבחון חלקים של האמרות בשיחותיהם. מישהו היה מציע נושא בדבר טבע האדם והתנהגותו והמשתתפים דנו בנושא זה מכל צדדיו. ספר ה"הרהורים או אמרות ואמרי שפר מוסריים" (Réflexions ou sentences et maximes morales) זכה להצלחה גדולה מיד עם פרסומו. הספר הופיע בחמש הוצאות במשך חייו של המחבר שהמשיך ללטש את האמרות ולהוסיף חדשות. מקסימה ידועה מתוך החיבור היא: קל יותר להיות חכם למען הזולת מאשר להיותו לעצמנו — כתבים נבחרים, מצרפתית: יוסי אסודרי, 2015, עמ' 61, §132 אמרות, מחברות לספרות, מצרפתית: ישראל זמורה, תשי"ז. כתבים נבחרים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, מצרפתית: יוסי אסודרי, 2015. אריק גלסנר, על "כתבים נבחרים", של פרנסואה דה לה-רושפוקו, המדור הספרותי ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 12 בנובמבר 2015 פרנסואה דה לה רושפוקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פרנסואה דה לה רושפוקו בפרויקט גוטנברג (באנגלית) פרנסואה לה רושפוקו (1613-1680), דוכס, דף שער בספרייה הלאומית
קוטב שמיימי

הקוטב השמיימי הוא הנקודה הדמיונית על כיפת השמים שמהווה את נקודת המפגש של ציר כדור הארץ איתה. קיימות שתי נקודות כאלו: הקוטב השמיימי הצפוני והקוטב השמיימי הדרומי. סיבוב כדור הארץ מסביב לצירו גורם לכך שכל גרמי השמים נראים כאילו הם נעים במעגל סביב הקטבים. זיהוי הקטבים מאפשר לצופה לדעת את במדויק את הכיוון של הצפון הגאוגרפי או של הדרום הגאוגרפי ומכך להסיק את שאר הכיוונים. כמו כן, מדידת גובהו של הקוטב מעל האופק מאפשר לדעת במדויק את קו הרוחב של נקודת התצפית. מסיבה זו זיהוי הקטבים מסייע לניווט. אם יש כוכב בהיר סמוך לקוטב שמיימי הוא מקל על זיהויו. את הקוטב השמיימי הצפוני קל לזהות באמצעות כוכב הצפון שבקבוצת הדובה הקטנה, שנמצא במרחק של פחות ממעלה מהקוטב השמיימי הצפוני ובהירותו היא מדרגה 2, כך שניתן להבחין בו ולזהותו גם כשתנאי הצפייה אינם מיטביים ולמעשה ניתן לראותו גם מסביבה עירונית. כמו כן, מיקומו של כוכב הצפון בקצה היצול של האסטריזם "העגלה הקטנה" ובהמשך הקו המחבר את הגלגלים האחוריים של האסטריזם העגלה הגדולה, מקלים על זיהויו. דרכים נוספות לזהות את מיקומו של הקוטב השמיימי הצפוני הם בעזרת הכוכבים הבהירים ביטלג'וז ומנקלינן, שהקו המחבר אותם (ועובר גם דרך הכוכבים δ בעגלון ו-θ בעגלון) מצביע אל הקוטב השמיימי הצפוני (ואל כוכב הצפון) או בעזרת הכוכבים מרקב (α בפגסוס) ושאט (β בפגסוס) שהקו המחבר ביניהם, ומהווה את הצלע המערבית של האסטריזם הריבוע הגדול, מצביע גם כן אל הקוטב השמיימי הצפוני ומתחבר לכוכב הצפון. אין כוכב בהיר הנמצא בסמוך לקוטב השמיימי הדרומי והכוכב הקרוב ביותר אליו שניתן לצפייה בעין הוא σ באוקטנט שנמצא במרחק של מעט יותר ממעלה מהקוטב ובהירותו היא מדרגה 5.4, כך שקשה מאוד לזהותו. הכוכב הבהיר הקרוב ביותר לקוטב השמיימי הדרומי הוא β בנחש מים קטן שנמצא כ-13 מעלות מהקוטב ובהירותו היא מדרגה 2.7, כך שלמעשה ברדיוס של 10 מעלות מסביב לקוטב השמיימי הדרומי אין אף כוכב קל לזיהוי. הדרך הקלה ביותר לאיתור הקוטב השמיימי הדרומי היא באמצעות קבוצת הצלב הדרומי ובעזרת זוג הכוכבים הבהירים אלפא קנטאורי והדר. המשך הקו המחבר את הכוכבים גקרוקס ואקרוקס (הציר הארוך של הצלב) עובר במרחק זוויתי של כ-5 מעלות מהקוטב השמיימי הדרומי. המרחק מאקרוקס אל הנקודה הקרובה ביותר לקוטב שעל הקו הוא פי 4.5 מהמרחק שבין אקרוקס וגקרוקס. דרך אחרת לאתר את הנקודה היא לחבר את הכוכבים אלפא קנטאורי והדר (β בקנטאור) ולהעביר אנך ממרכז הקו לכיוון דרום. המפגש של הקו הזה עם המשך הקו המחבר את גקרוקס ואקרוקס הוא בקרוב הנקודה הקרובה ביותר לקוטב השמיימי הדרומי. אם תנאי התצפית טובים מספיק, ניתן באופן זה לאתר את הכוכב העמום σ באוקטנט שנמצא כמעלה מהקוטב. דרכים נוספות לאתר את הקוטב הן באמצעות הכוכבים סיריוס וקאנופוס שהמשך הקו המחבר אותם עובר מעט ממזרח לקוטב השמיימי הדרומי או באמצעות ענני מגלן, שביחד עם הקוטב השמיימי הדרומי יוצרים בקרוב משולש שווה-צלעות. מיקומם של הקטבים השמיימיים משתנה לאיטו בעקבות נקיפת ציר כדור הארץ. כל אחד מהקטבים מבצע תנועה מעגלית ומשלים סיבוב שלם סביב קוטבי המלקה אחת ל-25,788 שנים בקירוב. כתוצאה מכך כל כמה אלפי שנים יש כוכב אחר שנמצא במרחק קטן יחסית מאחד הקטבים ומאפשר לזהותם בקלות. להלן רשימת הכוכבים הבהירים שהיו או שיהיו סמוכים לקטבים השמיימיים: מערכת הקואורדינטות המשוונית מישור המילקה