אקיטן

אַקִיטֵן או אקוויטניה (בצרפתית: Aquitaine) היה אחד מ-26 חבלי הארץ (régions) של צרפת על פי החלוקה המנהלית שנהגה בה עד סוף שנת 2015. משנת 2016 החבל הוא חלק מהחבל אקיטן החדשה. החבל נמצא בדרום-מערב המדינה, לאורך האוקיינוס האטלנטי ורכס הפירנאים, וגובל בדרומו עם ספרד. העיר הראשית והגדולה בחבל זה היא בורדו. בעבר היה החבל חלק מן הפרובינקיה הרומית גאליה אקוויטניה. אקיטן משתרע על פני 41,308 קמ"ר, המהווים כ-7.6% מכלל שטחה של צרפת. הוא תחום על ידי ספרד בדרום, חבל מידי-פירנה במזרח, חבל פואטו-שראנט וחבל לימוזן בצפון ומפרץ ביסקיה במערב. בירת החבל היא העיר בורדו וערים חשובות אחרות כוללות את פו, ביאריץ, פריגה ועוד. בתקופה הרומאית הפרובינקיה גאליה אקוויטניה כללה את שטח גאליה שבין הרי הפירנאים לנהר גארון. אוגוסטוס קיסר הוסיף לפרובינקיה את השטח שבין הגארון לנהר הלואר ומאז ניתן לאקוויטניה שם נרדף "ארץ שבע הפרובינקיות" (Septem Provinciae). בתקופה זו שטח הפרובינקיה היה בערך שליש מצרפת של היום, וכמעט כל תושביה קיבלו את התרבות הרומאית, שלא כמו בחלקה הצפוני של גאליה. במאה ה-4 חולקה הפרובינקיה לשלושה מחוזות נפרדים: אקוויטניה פרימה, השטח הצפון-מזרחי. אקוויטניה סקונדה, השטח הצפון-מערבי. בירתו הייתה בורדו. אקוויטניה טרטיה או אקוויטניה נובמפופולאנה, השטח הדרומי או "ארץ תשעת העמים". במאה ה-5 נפלה האימפריה הרומית והוויזיגותים תפסו את האזור. בשנת 507 הפרנקים, יחד עם שכירי חרב בורגונדים, כבשו את האזור. כשכלותאר השני מת ב-629 הוא חילק את ממלכתו בין בניו ונתן את אקיווטניה לבנו כאריבר השני (אנ'), שקבע את בירתו בטולוז וחיזק את כוחו באזור על ידי נישואים עם ז'יזלה, היורשת של אקוויטניה נובמפופולאנה. אולם השליטה הפרנקית לא הייתה בטוחה משום שהפרנקים לא העריכו או הבינו את החיים האורבניים והתרבות הרומאית באזור. כשכבשו המורים את האזור במאה ה-8 הם נתקלו בהתנגדות מועטה, אך קרל מרטל גירש אותם מהאזור וצירף אותו לממלכה המרובינגית. יורשיו של קרל הגדול חילקו ביניהם את האימפריה ואקיטן הפכה לחלק מממלכת נויסטריה. במאה ה-9 הרוזנים המקומיים שחררו את עצמם בהדרגה מהשליטה המלוכנית; ברנאר פלנטוולו ובנו גיום, שישבו באוברן, הכריזו על עצמם כדוכסי אקוויטניה. גיום החמישי ייסד הדוכסות חדשה שבסיסה בפואטו וכללה את פואטייה, אוברן וטולוז. ב-1052 דוכסות גסקוניה הפכה לחלק מדוכסות אקוויטניה לאחר נישואיו של גיום השמיני לאחותו של דוכס גסקוניה. אקוויטניה הפכה למרכז תרבותי וספרותי חשוב ולמולדת תרבות ה"קורטואזי" (Courtoisie), או אהבה חצרונית, ששיאה היה במאה ה-11. הדוכס גיום התשיעי, שנקרא גם "הטרובדור", היה משורר בעצמו, ופואטייה הפכה למרכז מוזיקלי של הטרובדורים. כשגיום העשירי מת ב-1137 בתו, אלינור, דוכסית אקוויטניה, היורשת הגדולה ביותר בתולדות צרפת, הושאה לאדונה הפיאודלי לואי השביעי, מלך צרפת. היא יצאה איתו למסעות צלב אך ב-1152 גרמה לביטול הנישואים בשל קרבת דם כדי להנשא ליריבו הגדול של בעלה, הנרי השני מלך אנגליה. היא המשיכה להחזיק בחצר אלגנטית בפואטייה. בניה, ריצ'רד הראשון (לב הארי) וג'ון, ויורשיהם היו מלכי אנגליה אך גם דוכסי אקוויטניה. הלחימה במלחמת מאה השנים איפשרה לאדוארד השלישי מלך אנגליה להקים את נסיכות אקוויטניה ב-1361, שהייתה חופשית מתלות בצרפת. צרפת כבשה מחדש את האזור עד 1453, ולאחר מכן ההיסטוריה של אקוויטניה הפכה לחלק מההיסטוריה של צרפת. לפי הערכת אוכלוסייה שנעשתה בינואר 2007, מספר התושבים בחבל הוא 3,150,890, המהווה 5.1% מכלל אוכלוסיית צרפת. קצב צמיחת האוכלוסייה בחבל הוא מהיר יחסית (+0.92% בשנה מאז 1999), כאשר רובו מגיע מהגירה (+0.85% בשנה). שיעור הילודה הממוצע באקיטן היה 1.68 בשנת 2003, כאשר שיעור הילודה בצרפת המטרופוליטנית באותה שנה היה 1.87. העיר המאוכלסת ביותר בחבל היא בורדו (925,253 תושבים לפי מפקד מ-1999) ואחריה פו (216,830) ובאיון (213,969). בחבל אקיטן השפה המדוברת ביותר היא צרפתית (השפה הרשמית), אולם תושבים רבים מדברים גם אוקסיטנית ובסקית. השפה האוקסיטנית באקיטן מחולקת לשלושה ניבים: גסקונית, המדוברת במחוזות ז'ירונד ולאנד ובדרום מחוז לוט וגארון; לנגדוקית, המדוברת בדרום מחוז דורדון וצפון מחוז לוט וגארון; ולימוזנית, המדוברת במרכז וצפון מחוז דורדון. התעשייה החשובה ביותר באקיטן היא תעשיית היינות והגידול החקלאי החשוב ביותר הוא הגפן. באזור בורדו בלבד מיוצרים בכל שנה 700 מיליון ליטרים של יין. יערנות גם היא ענף תעשייה חשוב, שכן יער האורנים הגדול ביותר באירופה נמצא בחבל. בנוסף ניתן למצוא באזור גז טבעי ונפט. מדיה וקבצים בנושא אקיטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקיטן חבל אקיטן בצרפת: החיים הטובים עם נוף מסרט רומנטי, באתר וואלה, 17 ביולי 2013