laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית לנקסטר

בית לנקסטר (באנגלית: House of Lancaster) היה ענף של בית פלנטג'נט ששלט באנגליה מ-1399 עד 1471, להוציא תקופה בין 1460 ל-1470. בית אצולה זה נקרא כך כי בניו היו צאצאיו של בנו השלישי של אדוארד השלישי מלך אנגליה, ג'ון מגונט דוכס לנקסטר. מבית זה יצאה שושלת של מלכים אנגליים ושני מלכים צרפתיים, אותה ייסד הנרי בולינגברוק (הנרי הרביעי), בנו של ג'ון מגונט. בית לנקסטר נלחם בבית יורק במלחמת השושנים, שנקראה כך על שם השושנים שסימלו את שני הבתים (סמלו של בית לנקסטר היה שושן אדום ושל בית יורק שושן לבן). היריבות בין המחוזות שבהם שלטו בתי האצולה האלה (יורקשייר ולנקשייר) נמשכת עד היום על בסיס ידידותי יותר. כך תחרות ספורט שנתית בין אוניברסיטת לנקסטר לאוניברסיטת יורק נקראת "תחרות השושנים". בית לנקסטר הגיע לסופו בקרב טיוקסביורי בשנת 1471. אולם, בית טיודור, שהשתלט בשנת 1485 על הכתר האנגלי, היה בעל קשר דם לבית לנקסטר דרך מרגרט בופורט, נינתו של ג'ון מגונט שנישאה לאדמונד טיודור. הנרי השביעי חיזק את אחיזתו בכתר על ידי חתונה עם אליזבת מיורק, היורשת של בית יורק. ילדיהם העבירו את כתר אנגליה לבית טיודור ונינם, ג'יימס הראשון, היה המלך האנגלי הראשון מבית סטיוארט. מבית לנקסטר יצאו שלושה מלכים אנגלים: הנרי הרביעי - שלט בשנים 1399–1413. הנרי החמישי - שלט בשנים 1413–1422. הנרי השישי - שלט בשנים 1422–1461 ובשנים 1470–1471. על שמו של בית זה נקרא בית בית לאניסטר מסדרת ספרי "שיר של אש ושל קרח". מדיה וקבצים בנושא בית לנקסטר בוויקישיתוף בית לנקסטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוק הממשלה

חוק הממשלה, התשס"א-2001 הוא חוק המסדיר היבטים שונים בפעילות הממשלה שמבחינת מעמדם, לא היה מקום להסדירם בחוק יסוד: הממשלה. החוק נחקק ב-2001, בעת שנחקק חוק יסוד: הממשלה החדש, שביטל את חוק הבחירה הישירה, והוא נכנס לתוקף עם כינונה של הממשלה ה-30, ב-28 בפברואר 2003. חוק הממשלה מסדיר, בין היתר, את הנושאים הבאים: הוראות בדבר חובת פרסום הסכמים קואליציוניים. הוראות פרוצדורליות לגבי הליכים משפטיים המתנהלים נגד שרים. בין היתר, הוחרגו עבירות תנועה ועבירות שדינן קנס מהכלל הקובע ששר יועמד לדין בבית משפט מחוזי. תקופת צינון בת 3 שנים לראשי מערכת הביטחון בטרם יהיו כשירים להתמנות לשרים. קביעת הרכב הקבינט הביטחוני. החוק קובע כי בראש הקבינט עומד ראש הממשלה, וחברים בו שרי הביטחון, המשפטים, החוץ, ביטחון הפנים והאוצר. ניתן למנות לקבינט שרים נוספים, אך מספרם אינו יכול לעלות על מחצית מחברי הממשלה כולה. הסמכות למנות את מזכיר הממשלה (אף שתפקידיו אינם קבועים בחוק). הסמכות למנות ועדת בדיקה ממשלתית. פעולות שונות שעל הממשלה להודיע עליהן לכנסת או לפרסם אודותן ברשומות. עד 2008 עוגנה בחוק גם הסמכות למנות את המועצה לביטחון לאומי, אך מבלי שנקבעו בו תפקידיה. באותה שנה נחקק חוק המטה לביטחון לאומי, שמסדיר את תפקידיה באופן רחב יותר, והסעיף העוסק בכך בחוק הממשלה הושמט. במאי 2020 אושרו תיקונים אחדים לחוק זה הנוגעים לפעולתה של ממשלת חילופים. חוק הממשלה, התשס"א-2001, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק הממשלה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת חוק ממשלת חילופים (תיקון חקיקה והוראת שעה), התש"ף-2020, ספר החוקים 2795 מ-7 במאי 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחפר כווני

קידוח כווני (באנגלית: Directional boring או horizontal directional drilling או HDD) היא שיטה להתקנת צנרת תת-קרקעית למי שתייה, צנרת ביוב ושאר תשתיות תת-קרקעיות לאורך מסלול תת-קרקעי, תוך הפרעה מינימלית לסביבה. אורך הצנרת המותקנת יכול להגיע עד 4500 מטר וקוטרה יכול להגיע עד 120 ס"מ – כאשר מדובר בהתקנות לאורך קצר יותר. קידוח כיווני מיושם לצורך העברת כבלי תקשורת וכבלי כוח, קווי מים לשתייה, קווי גז, קווי נפט, צנרת תעשייתית וקווי ביוב. קידוח כיווני היא שיטה מועדפת מהסיבות הבאות: הפרעה מינימלית לתחבורה עלות נמוכה התקנת הצנרת בעומק רב התקנה למרחק גדול זמן ביצוע קצר אפשרויות כיווניות ידידותי לסביבה רוב מכונות הקידוח הכיווני משתמשות בנוזל קידוח (בוץ, בנטוניט), ואילו מעט מכונות מתוכננות לשימוש באוויר. נוזל קידוח מעורב בדרך כלל עם ביטוניט ומים וכן עם תוספים לשיפור ביצועי המכונה. כאשר קודחים באדמה רכה, זרם של נוזל בלחץ גבוה חותך את החול באמצעות גרגרים חדים הנמצאים בנוזל הקידוח. בנוסף, המכונה מזרימה נוזל לתוך פיר הקידוח וגרגירי החיתוך נשאבים בחזרה אל מחוץ לפיר הקידוח יחד עם עפר הקידוח, או מופרדים מכנית במערכת ניקוי. נוזל קידוח מסווג כלא רעיל ויכול לשמש בהתאם, כלומר, לא חייבים לזרוק אותו כאשפה רעילה. באדמות רכות, מקדח זוויתי משמש לשינוי כוון הקידוח – לשינוי בנתיב הקידוח נעצרת תנועת המנוע והמקדח הכווני מכוון בהתאם לכוון הדרוש. במקרים של אדמה בלתי יציבה – במערכות מסוימות נעשה שימוש בצינור כפול המונע התמוטטות הדפנות לתוך פיר הקידוח. לאחר סיום הקידוח אל נקודת היעד, המקדח מוסר והצינור המושחל מוצמד למוט הקידוח. אתר חברת Directional Drilling UK - יצרנית ציוד קידוח אופקי
דני פרידמן

דני פרידמן (נולד ב-30 בינואר 1988) הוא אלוף ישראל בחתירה. פרידמן נולד באוקראינה ועלה לארץ בגיל שנה וחצי. אחרי שהות קצרה בחיפה, משפחתו עברה לעפולה. הוא שיחק במשך שמונה שנים כדורגל בקבוצת הפועל עפולה כקשר קדמי. בגיל 16 החל להתאמן במועדון החתירה בטבריה בהדרכת ודים וינוגרדוב. בגיל 18 השתתף לראשונה באליפות העולם לנוער. ב-2012 סיים שמיני באליפות אירופה ושנה לאחר מכן סיים שישי באותה תחרות. באליפות העולם ב-2013 סיים פרידמן במקום התשיעי - הישג ישראלי של כל הזמנים. במרץ 2015 זכה בפעם ה-11 באליפות ישראל בחתירה. כיום פרידמן מתגורר בתל אביב ומתאמן במועדון השייטים תל אביב מדיה וקבצים בנושא דני פרידמן בוויקישיתוף דני פרידמן, ברשת החברתית פייסבוק אילן גולדמן, כל הדרך מעפולה לריו, בעזרת משוטים בלבד, באתר הארץ, 16 ביוני 2013 ניר שועלי, הנהר הפך לגבר: דני פרידמן חותר להצלחה, באתר nrg‏, 19 ביוני 2013 אורן קורנפלד‏, חתירה: דני פרידמן בחצי גמר אליפות העולם, מורן סמואל הבטיחה מקום בריו, באתר וואלה, 2 בספטמבר 2015 אורן קורנפלד‏, חתירה: דני פרידמן קבע שיא ישראלי אך פספס את הקריטריון האולימפי, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2015 אורי טלשיר, דני פרידמן: "הייתי לבד באמצע תל אביב, בלי שקל עלי. יצאתי מהסירה וישבתי בחוץ בדמעות", באתר הארץ, 15 בספטמבר 2015 אורן קורנפלד‏, בפעם ה-11 ברציפות: דני פרידמן אלוף ישראל בחתירה, באתר וואלה, 28 במרץ 2015
קורת שילוח

קורת שילוח משמשת להרכבת גשרים; מקטעי הגשר המיוצרים במפעל מובלים אל אתר ההרכבה (הגשר) בעזרת משאיות תובלה. קורת השילוח פורקת את המקטעים מן המשאיות משנעת ומרכיבה אותם במקומם המיועד בגשר. הרכבת הגשר מתבצעת מנציבי האמצע של הגשר תוך כדי איזון ופילוס מתמיד של הגשר. יתרונה המובהק של המערכת בא לידי ביטוי במקומות בהם הנגישות לתחתית הגשר מוגבלת, כגון מקומות בהם הרגישות הנופית גבוהה מאוד ולא ניתן לבצע הרכבה בעזרת עגורן קונבנציונלי מתחתית הגשר. חסרונות עיקריים של המערכת הם עלות גבוהה, צורך בצוותי הפעלה מיומנים, הרכבה איטית וחוסר גמישות בסדר הרכבת המקטעים. בישראל נעשה שימוש במערכת זו במקומות הבאים: נתיבי איילון (20) - גשר קיבוץ גלויות. כביש 1 - בכניסה לירושלים. כביש 9 בירושלים - מחלף 9/1. מחלף בגין / גולדה מאיר. עגורן
חלוצי המחר

חלוצי המחר (בערבית: رواد الغد) היא תוכנית טלוויזיה שבועית לילדים ששודרה מ-13 באפריל 2007 עד 16 באוקטובר 2009 בערוץ הטלוויזיה הרשמי של חמאס, ערוץ אל-אקצא ושידרה תעמולה לוחמנית, אסלאמיסטית ואנטיציונית. התוכנית עלתה לכותרות ברחבי העולם בעקבות שימושה בדמות הדומה למיקי מאוס בשם "פרפור" ("פרפר" בערבית, או גלגול של "פיר", "עכבר" בערבית). הדמות הוחלפה מאז בדבורה הדומה לדבורה מאיה בשם "נחול", לאחר שבפרק האחרון בכיכובו של "פרפור" נטען בתוכנית כי הוכה כביכול למוות על ידי ישראלי שניסה לגנוב את המפתח ליישוב הפלסטיני הבדיוני תל א-רביע (תרגום מילולי לערבית של השם "תל אביב"), שעל פי התוכנית נכבש על ידי היהודים והפך לתל אביב. פרפור שנרצח בעינויים הפך לשאהיד. ב-8 בפברואר 2008 הסבירו מגישי התוכנית כי "נחול" "הורעל בביתו" והחליף אותו הארנב הלבן "אסוד" (אריה בערבית), הדומה לבאגס באני. "אסוד" מסביר את שמו בכך ש"ארנב" הוא כינוי לפחדנים, ואילו "אני, אסוד, אגמור עם היהודים ואוכל אותם!" בפרק האחרון של העונה השלישית, ב-2 בינואר 2009, נראה אסוד מת בבית חולים לאחר מתקפה ישראלית במהלך מבצע עופרת יצוקה. אותו החליף דוב הדומה לבוריס מדובים ונהנים שנקרא "נאסור" (Nassur). התוכנית עוסקת במסורות ובסגנונות חיים אסלאמיסטיים. בין היתר, עוסקת התוכנית בחשיבות של תפילה יומיומית ושל תזונה נכונה, אך גם בנושאים קיצוניים יותר, כעליונות אסלאמית, תיעובם של ישראל ושל ארצות הברית והדרכתם של הצופים הצעירים על עקרונות הג'יהאד. גורמים רשמיים בישראל ובארצות הברית גינו את התוכנית כמסיתה, אנטי-ישראלית, אנטי-אמריקאית ואנטישמית. מפיק התוכנית הגיב כי התוכנית עוסקת בילדים שמביעים את רגשותיהם בנוגע לדברים שהם עדים להם. ב-16 באוקטובר 2009 התוכנית ירדה מלוח השידורים. "חלוצי המחר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הארץ, שירות "", באגס באני בשירות החמאס, באתר הארץ, 13 בפברואר 2008
בני שליטא

בני שליטא (נולד ב-13 בנובמבר 1934) הוא איש ציבור ישראלי שכיהן כראש המועצה המקומית מנחמיה וכחבר הכנסת. בני שליטא נולד בחיפה בשנת 1934. שירת בצנחנים בסדיר ובמילואים. בגיל 22 נבחר לראשות המועצה המקומית מנחמיה והיה ראש המועצה הצעיר ביותר שנבחר בישראל לתפקיד. שימש בתפקיד זה ברציפות במשך 36 שנים, עד שנת 1992. בשנת 1981 נבחר לכנסת העשירית מטעם הליכוד, כנציג המפלגה הליברלית (אם כי במקור היה חבר המפלגה הפרוגרסיבית ואף הוצב ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת הרביעית) והוא כיהן בכנסת עד שנת 1988. בכנסת היה חבר בוועדת הכלכלה ובוועדת החוץ והביטחון, ובכנסת ה-11 היה גם חבר בוועדת הכספים. שליטא נבחר בפעם האחרונה לראש מועצת מנחמיה בשנת 1989, אך כיהן עם מועצה לעומתית בה היה רוב לאופוזיציה. במהלך הקדנציה הועלו נגדו טענות לאי סדרים כספיים ובעקבות זאת הורה שר הפנים על פיזור המועצה ועריכת בחירות חדשות שהביאו להחלפת שליטא בנציג האופוזיציה. כעבור מספר שנים דרש שליטא משר הפנים להדיח את מחליפו ולמנות למנחמיה ועדה קרואה, ומבוקשו נתמלא. בשנת 1993 הוגש נגד שליטא כתב אישום שייחס לו שלושה אישומים של שחיתות ציבורית. בית משפט השלום זיכה אותו משניים מהאישומים, אך הרשיע אותו בשלישי, לפיו דאג שליטא שהמועצה המקומית מנחמיה תשכור משרד פרסום, כביכול עבור המועצה, אך למעשה לשם קידום בחירתו של שליטא לרשימת הליכוד לכנסת בבחירות 1988. על שליטא נגזרו שישה חודשי מאסר על-תנאי וקנס כספי. שליטא ערער לבית המשפט המחוזי, שזיכה אותו מחמת הספק ב-31 בדצמבר 2002. בית המשפט קבע שחלו פגמים בהרשעתו ועל כן היה ראוי להחזיר את הדיון לבית משפט השלום לדיון חוזר. אולם, בהתחשב בזמן שחלף ופרישתו מפעילות ציבורית הוחלט לזכותו מחמת הספק. לאחר פרישתו מהכנסת היה חבר הנהלת גמלאי הכנסת ונאבק כנגד המלצות ועדת גרונאו לצמצום הטבות (כמו טלפון ועיתון חינם) לגמלאי הכנסת. בשנת 2010 יצא לאור ספרו "הוד מעלתו האזרח", העוסק בדעותיו ובאירועים מחייו. בני שליטא, באתר הכנסת בני שליטא, באתר כנסת פתוחה נעמי לויצקי, המשטרה לא מאמינה בדמעות, כותרת ראשית, 27 בפברואר 1985 בג"ץ 2937/91 בג"ץ 5389/96 בג"ץ 1496/05, סעיף 3 דני ברנר, ח"כ לשעבר שליטא: "האמת יצאה לאור", 2 בינואר 2003, אתר nrg
בוסטון רד סוקס

הבוסטון רד סוקס (באנגלית: Boston Red Sox; בתרגום חופשי: הגרביים האדומים של בוסטון) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בבוסטון, מסצ'וסטס. קבוצת הבוסטון רד סוקס נוסדה ב-1901 והיא אחת משמונה הקבוצות המקוריות של האמריקן ליג. עד 1909 היא נקראה בוסטון אמריקנס. היא ניצחה את הוורלד סיריס הראשון ב-1903 מול אלופי הנשיונל ליג, הפיטסבורג פיירטס. מאז שנת 1969, משחקת הקבוצה בבית המזרחי של האמריקן ליג. קבוצת הניו יורק יאנקיז היא היריבה המיתולוגית של בוסטון רד סוקס, ויחד הן יוצרות את אחת התחרויות המתוחות ביותר שיש בספורט האמריקאי. שם הקבוצה מכיל שגיאת כתיב מכוונת. המילה "גרביים" באנגלית נכתבת "Socks" ולא "Sox", כפי שהיא מופיעה בשם הקבוצה. עד שנת 1918 זכתה הקבוצה בשליש מאליפויות הוורלד סיריס והייתה הקבוצה המעוטרת ביותר בתולדות הליגה הצעירה. לאחר מכן סבלה הקבוצה מאכזבות רבות שיוחסו למכה שכונה כ"קללת הבמבינו", שמנעה ממנה כביכול לזכות בוורלד סיריס במשך 86 שנים. על פי המיתוס מקור הקללה היה במכירת השחקן ג'ורג' הרמן "בייב" רות' ששיחק בבוסטון רד סוקס בין השנים 1914 ל-1919 בתור זורק (pitcher). הבעלים של הקבוצה באותה התקופה, הנרי פראזי, החליט למכור את רות' לניו יורק יאנקיז שעד אז לא הצליחה לנצח אליפות אחת. אצל היאנקיז שיחק רות' כחובט, שם נתגלה כישרונו האמיתי והוא נחשב עד היום לאחד משחקני הבייסבול הטובים ביותר בכל הזמנים. מאז השתנה מזלה של הבוסטון רד סוקס, ועל אף שהם הרבו לנצח במשחקים המוקדמים, הם נכשלו באופן עקבי במשחקי הגמר. תחילה סברו האוהדים שכשלונות הקבוצה נובעים מניהול לקוי של ההנהלה, אך ככל שהזמן חלף וההנהלות התחלפו החלו להאשים את רות' בכך שהטיל קללה, אמונה שהתחזקה לאחר מותו של השחקן. ה"קללה" הוסרה בשנת 2004, לאחר שהבוסטון רד סוקס ניצחו לראשונה בוורלד סיריס מזה 86 שנה. ניצחון הרד סוקס היה מפתיע לאחר שכמעט הודחו בגמר האמריקן ליג על ידי היאנקיז שכבר הובילו 3:0 (דרושים 4 ניצחונות כדי לעבור שלב), אך הבוסטון רד סוקס חזרו וניצחו 3:4. במהומות שהתרחשו בבוסטון בעקבות הניצחון הפעילה המשטרה אמצעים אלימים שאף הביאו להרוגה אחת. בגמר עצמו ניצחה הקבוצה את הסנט לואיס קרדינלס בסוויפ (ניצחון 0:4). במצעד הניצחון השתתפו יותר משלושה מיליון אוהדים שיצאו לרחובות בוסטון כדי לחגוג. בשנת 2007 זכו הרד סוקס שוב בוורלד סיריס, לאחר שגברו על הקולורדו רוקיס בסוויפ נוסף. ב-2013 זכתה באליפות בפעם השמינית בתולדותיה וב-2018 זכתה באליפות התשיעית לאחר שיא מועדון של 108 ניצחונות בעונה הסדירה. להלן חברי היכל התהילה שקבוצתם העיקרית הייתה בוסטון רד סוקס, בסוגריים שנת הבחירה. ג'ימי קולינס (1945) ג'ו קרונין (1956) טד ויליאמס (1966) הארי הופר (1971) טום יוקי (1980, מנג'ר) ריק פארל (1984) בובי דוהר (1986) קארל יסטרזמסקי (1989) ווייד בוגס (2005) ג'ים רייס (2009) פדרו מרטינז (2015) דייוויד אורטיז (2022) ה-MLB החליטה להוציא את מספרו של רובינסון משימוש, בשל כבוד והישגיו של השחקן. כלומר, אף קבוצה בליגה לא יכולה לתת לשחקן מסוים את המספר. מדיה וקבצים בנושא בוסטון רד סוקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוסטון רד סוקס (באנגלית) בוסטון רד סוקס, ברשת החברתית פייסבוק בוסטון רד סוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בוסטון רד סוקס, ברשת החברתית אינסטגרם בוסטון רד סוקס, סרטונים בערוץ היוטיוב בוסטון רד סוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יובל בן-עמי, המפלצת הירוקה וקללת הבמבינו את אדומי-הגרביים, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2003 הרד סוקס באנציקלופדיית הספורט עמודי השער של עיתוני ארצות הברית מדווחים על ניצחון הבוסטון רד סוקס ב-2004, באתר ניוזיאום
אנוקים

האנוקים הם קבוצה אתנית הנמצאת בעיקר בדרום-מזרח סודאן ובמערב אתיופיה, באזור מחוז גמבלה האתיופי. קבוצה זו מונה כ-130,000 נפש ושפתם נקראת אנוקית. השם של הקבוצה כולל שמות נוספים כגון אניוקים, אגנואקים ואניוואים. האנוקים נכללים בתוך משפחת העמים הנילוטים. מולדתם נמצאת על הנילוס והם מתגוררים באזור מאות שנים. האנוקים שונים באופן אתני, תרבותי, לשוני, היסטורי ודתי מתושבי אתיופיה האחרים. שפתם משתייכת לקבוצת השפות הנילו סהריות, בניגוד לרובם המכריע של תושבי אתיופיה שמדברים בשפות שמיות ושפות כושיות. כמו כן ישנו הבדל חיצוני ניכר בין האנוקים והעמים הקרובים אליהם לבין אתיופים דוברי שפות שמיות וכושיות: לאנוקים (בדומה לנילוטים אחרים) יש צבע עור כהה יותר, שיער מקורזל ותווי פנים המאפיינים את השחורים האפריקאים, בניגוד לשאר האתיופים שהם יותר בהירים ובעלי תווי פנים המתקרבים יותר לתושבי המזרח התיכון. שלא כמו עמים נילוטים אחרים המגדלים בקר וצאן, האנוקים הם כפריים ועובדי אדמה. לאנוקים אותו מוצא אתני כמו שכניהם הלאוים והשילוקים, והם חולקים שפה הדומה לשפת שכניהם האצ'ולים. מחוז גמבלה הוא אזור טרופי חם ופורה עם אדמה שמושקה היטב. האדמה מושקת מהנחלים הבאים מההרים ברמות איפה שיש יותר אקלים ייבש. ההבדל בגאוגרפיה נתן את הכינויים שפלתיים קבוצות כמו האנוקים והנארים, ורמתיים שכוללים את הרוב המכריע של האוכלוסייה האתיופית כגון האמהרים, האורומו תגרים וכדומה. מדיה וקבצים בנושא אנוקים בוויקישיתוף
בית"ר כפר סבא

בית"ר כפר סבא (נקראת גם בית"ר כפר סבא שלומי) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר כפר סבא, המשחקת בליגה ב'. צבעי המועדון הם צהוב ושחור, ומגרשה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון לויטה המכיל כ-5,800 מקומות ישיבה. בית"ר כפר סבא היא קבוצה המזוהה עם השכונות המזרחיות בעיר, קפלן, יוספטל וגבעת אשכול. הקבוצה הוקמה לראשונה על ידי שלמה גולדברג מראשי מפלגת גח"ל בכפר סבא, בחודש אוקטובר 1962, אך התפרקה זמן קצר לאחר מכן. בשנת 1971 הוקמה הקבוצה שנית בקשיים רבים על ידי אותם אנשים. מרכז בית"ר שהיה במצוקה כלכלית לא רצה להקים סניף חדש בכפר סבא. רק התערבותו של עזר ויצמן, ממנהיגי מפלגת גח"ל באותה תקופה, עזרה בכך שמרכז בית"ר הסכים לסייע. רובין פינקלשטיין ויגאל אגמי היו חברי ההנהלה הראשונים של הקבוצה. מאוחר יותר הצטרף הנרי לבנטר להיות מנהל הקבוצה. ראש עיריית כפר סבא הקצה לעמותה מגרש כדורגל בשכונת קפלן. הקבוצה הייתה בקשיים כלכליים מאז הקמתה ונדדה בליגות הנמוכות ובשנת 1980 התפרקה. בסוף שנות ה-80 הוקמה שוב בית"ר כפר סבא והחלה לשחק בליגה ג'. הקבוצה נדדה שוב בין ליגה ג' לליגה א' אך לא הצליחה לעלות. פעמיים הייתה קרובה לעלות לליגה הארצית אך הפסידה לבסוף להפועל רעננה, ושנה לאחר מכן לא הצליחה לעקוף את הפועל קריית אונו. בשנת 1998 נקלעה הקבוצה לקשיים והתפרקה, דווקא לאחר שרשמה הישג שיא של הופעה מכובדת בגביע המדינה בו הפסידה בשלב שמינית הגמר להפועל בית שאן ששיחקה אז בליגת העל בתוצאה 2:0. בתקופה זו הייתה הקבוצה מבוססת על חמישה אחים בני משפחת אלון, הבולט שבהם הוא ציבי אלון השוער ששמו כ"משוגע" יצא למרחוק. בתקופה זו שיחקו בקבוצה מספר שחקני עבר ובהם גדי פולבר, עופר נוסובסקי, נמרוד זוסים ויגאל הלל - כולם שחקנים בעלי עבר בליגת העל ודני סויסה שהיה הבולט במועדון אך לא הצליח להגיע לרמות הגבוהות. הקבוצה הוקמה מחדש בשנת 2003 על ידי ציבי אלון שהיה שוערה לשעבר של הקבוצה. כבר בעונה הראשונה שלה היא עלתה לליגה ב' ובעונת 2006/2007 עלתה לליגה א'. לקראת עונת 2007/2008 נאלצה הקבוצה לנדוד מהמגרש הביתי בשכונת קפלן לאצטדיון לויטה בעיר, בשל פסיקת ההתאחדות לכדורגל שהמגרש לא מתאים לליגה א'. בכך נחלש כוחה של בית"ר כפר סבא במשחקי הבית. בעונת 2009/2010 נשרה הקבוצה לליגה ב' אחרי 3 שנים בליגה א', ועונה לאחר מכן חזרה הקבוצה לליגה א'. בעונת 2011/2012 העפילה הקבוצה לשמינית הגמר של גביע המדינה לאחר ניצחון 2-0 על הפועל ראשון לציון, ובשלב שמינית הגמר היא הודחה לאחר הפסד של 1-0 מול הפועל רמת השרון. בעונת 2018/2019 נשרה הקבוצה לליגה ב אחרי 8 עונות רצופות בליגה א'. בסיום עונת 2021-22 נשרה בית"ר כפר סבא לליגה ג' 3 שנים אחרי שירדה מליגה א. בעונת 2023/2024 העפילה בית''ר כפר סבא חזרה לליגה ב' מהפלייאוף של ליגה ג לאחר ניצחון 4-1 על ספורטינג תל אביב אתר האינטרנט הרשמי של בית"ר כפר סבא בית"ר כפר סבא, ברשת החברתית פייסבוק בית"ר כפר סבא באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל בית"ר תקע יתד, בעיתון "חדשות הספורט" (עמוד 2), 25 באוקטובר 1962 בית"ר כפר סבא ירדה לליגה ב שקיעה: בית"ר כפר סבא ירדה לליגה ג
איי נגלה

איי נגלה (באנגלית: Nggela Island) הם קבוצת איים במחוז המרכזי של איי שלמה, מדינה השוכנת בצדו המערבי של האוקיינוס השקט. קבוצת האיים נקראה בעבר איי פלורידה. בין האיים היותר חשובים בקבוצת איי נגלה הם "נגלה סול", טולאגי, גווטו ו-טנמבוגו. השם האי פלורידה עצמו משמש גם את האי נגלה סול, הגדול בקבוצה. קבוצת איי נגלה ממוקמים צפונית לאי המפורסם גוודלקנל, בו התרחש קרב גוודלקנל המפורסם במלחמת העולם השנייה; האי נגלה סול שימש כבסיס לחיל משמר יפני באפריל, 1942 כחלק ממאמצם להקמת בסיס ימי באי השכן גווטו. ב-7 באוגוסט של אותה שנה, כוחות המארינס של צבא ארצות הברית נחתו באי כדי לחפות על תקיפת טולג'י השכנה. האי נגלה סול לא הפך מפורסם כמו גוודלקנל, למרות שגם הוא שירת כבסיס חשוב לפעולות המאמץ המלחמתי האמריקני בפסיפיק למשך כל זמן המלחמה. כהמשך לשחרור האמריקני של האיים מהשלטון היפני, הוקם באיים בסיס ימי אמריקני. האי שימש כמרכז לאספקת מים עבור הצי האמריקני, בזכות בארות המים המתוקים הנמצאות באי. מדיה וקבצים בנושא איי נגלה בוויקישיתוף
הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים

הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים (באנגלית: The International Council on Monuments and Sites בראשי תיבות: ICOMOS; בצרפתית Le Conseil international des monuments et des sites) הוא ארגון מקצועי הפועל לשימור ולהגנת אתרי המורשת העולמית ברחבי העולם. הארגון נוסד בשנת 1965 כתוצאה מאמנת ונציה (The Venice Charter for the Conservation and Restoration of Monuments and Sites - "אמנת ונציה לשימור ולשחזור מונומנט ואתרים") שהתקבלה שנה קודם לכן, ומספק ייעוץ לארגון אונסק"ו בענייני המורשת העולמית. ICOMOS הוא ארגון לא ממשלתי, יחיד מסוגו, המתמקד בקידומן ויישומן של תאוריה, מתודולוגיה, טכניקות מדעיות בשימור מורשה ארכיטקטונית וארכאולוגית. הארגון מקיים ועדות מדעיות בינלאומיות ככלי מרכזי לעבודת הארגון ולהעברת מידע מקצועי בין מומחים מובילים בעולם בתחום השימור. בארגון חברים כ-10,546 חברים פרטיים מ-151 מדינות, 271 חברים מוסדיים, 107 ועדות לאומיות ו-28 ועדות מדעיות בינלאומיות (נכון לשנת 2018). כל חברי הארגון כמעט ללא יוצא מן הכלל, הם אנשי מקצוע בתחום האדריכלות, הארכאולוגיה, אדריכלות נוף, תכנון ערים, הנדסה, תולדות האמנות וכדומה. הנהלת הארגון נמצאת בפריז ויש לה סניפים לאומיים ברחבי העולם. הארגון מעניק את פרס גזולה (Gazzola) אחת לשלוש שנים ליחיד או לקבוצת אנשים אשר תרמו באופן יוצא דופן למימוש מטרותיו של הארגון. השלוחה הישראלית של הארגון הבינלאומי נוסדה בשנת 1989 ושמה המלא הוא "איקומוס-ישראל - המועצה הישראלית של איקומוס". כל בעלי התפקידים בעמותה הם מתנדבים (מלבד מזכירה). האדריכל ערן מורדכוביץ מכהן כיושב ראש הוועד המנהל וחברים נוספים הם פרופ' עירית עמית-כהן, ד"ר ואדריכלית קרן מיטרני, תמר טוכלר, ד"ר ואדריכל רם שואף ומיכל הלוי בר. העמותה מונה עשרות חברים, פרטיים כמוסדיים, מאנשי המקצוע המובילים בתחום השימור בארץ. איקומוס ישראל מהווה כגוף הרשמי, אשר נבחר על ידי הוועד הישראלי לאונסק”ו בפיקוח משרד החינוך, לניטור האתרים בישראל שהוכרזו כאתרי מורשת עולמית ולבחינת אתרים מועמדים להכרזה. היא נטלה חלק מרכזי בתהליך הכרזתם של העיר הלבנה בתל אביב והגנים הבהאיים בעכו ובחיפה כאתרי מורשת עולמית, ליוותה את תהליך ההכרזה של אתר תל דן וערכה ניטור באתר מצדה. עבודתה של העמותה מתבצעת באמצעות ‘ראשי תחומים‘ המקבילים לראשי הוועדות המדעיות בחו”ל. הם אחראים להובלה של פעילויות, ימי דיון, הרצאות, סיורים וניירות עמדה בתחום אחריותם תוך שימת דגש על אופן היישום בארץ. הם גם מייצגים את איקומוס ישראל בוועדות המדעיות הבינלאומיות בחו”ל. איקומוס ישראל לוקחת חלק בכנסים המשותפים לגופים העוסקים בשימור, הוועד הישראלי לאונסק"ו, רשות העתיקות, רשות הטבע והגנים הלאומיים והמועצה לשימור אתרים. פעילויות רבות שהיא מקיימת פתוחות גם לקהל הרחב. איקומוס ישראל פרסמה קריאה להגנה על נכסי המורשת התרבותית לאור פרעות מאי 2021, שכללו גם פגיעה בנכסי מורשת ברחבי הארץ כולה, ובכללם שרפת מבנה מרכז השימור הבינלאומי בעכו העתיקה ע"ש העיר רומא. מדיה וקבצים בנושא הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים (בצרפתית) הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים, ברשת החברתית פייסבוק הוועדה הבין-לאומית למונומנטים ולאתרים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מי אנחנו?, באתר איקומוס ישראל החזון, באתר איקומוס ישראל העמותה ומוסדותיה, באתר איקומוס ישראל הוועד המנהל, באתר איקומוס ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שערורייה

המונח "סקנדל" מפנה לכאן. לערך העוסק בסדרת הטלוויזיה, ראו סקנדל (סדרת טלוויזיה). שַׁעֲרוּרִיָּה או בשפות אירופה סקנדל היא אירוע בו איש, קבוצה או גוף מואשמים בפומבי בהתנהגות לא הולמת. שערורייה יכולה להתבסס על המציאות, על האשמות שווא או על עירוב בין השניים. חלק מהשערוריות מתעוררות כתוצאה מהתנהגות פומבית, אך כאשר אין מדובר במקרה החשוף לעין כל נחשפות שערוריות לעיתים על ידי חושף שחיתות מתוך הארגון או הקבוצה, על ידי חוקר חיצוני, אם ממשלתי דוגמת מבקר המדינה ואם עצמאי דוגמת כתב של אחד מאמצעי התקשורת, ועוד. בתקופות קדומות התנהלו חייה של עיר מבוצרת בתקופות לחימה, בתחומי השער שלה. לפרנסי העיר לא היה מניע להכניס כל אחד פנימה וכן כל המסחר, בתי העינוגים, מקדשים, בתי המשפט והמכס התרכזו סביב שער העיר. האירועים שהתרחשו שם לא היו מהסוג המעודן ומכאן מקור השם. שם גם נקבע מחיר הסחורות השונים ומכאן מקור השם "שער המטבע" פרובוקציה שערוריית מין מדיה וקבצים בנושא שערורייה בוויקישיתוף ערך מילוני בנושא שערוריה, בוויקימילון עוזי אלידע, ״סקנדל תקשורתי בירושלים העות״מאנית:פרשת ענתבי״, קשר, מס׳ 51, 2018, עמ׳ 3-18. ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמורת החי דג'ה

שמורת החי דג'ה (בצרפתית: Réserve de faune du Dja) בגבול שבין מחוז הדרום ומחוז המזרח בקמרון היא שמורת טבע בשטח של 5,260 קמ"ר המוקפת מצפון, ממערב ומדרום על ידי נהר דג'ה, אחד מיובליו המשניים של נהר קונגו. השמורה שוכנת במרחק של כ-240 ק"מ דרומית-מזרחית לבירה יאונדה, והיא הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 1987. המקום הוכר כשמורת צייד ב-25 באפריל 1950, כשמורת חי ב-22 במאי 1973 וכשמורה ביוספרית ב-1981. שטח השמורה שטוח עד גבעי ומשתרע בגבהים שבין 400 ל-800 מטר. קו שבר בדרומה של השמורה יצר עמק עמוק בדרום-מזרחו של האזור שבו מצוקים לאורך כ-60 ק"מ. נהר דג'ה זורם לאורכו של קו שבר זה דרך מערכת של מפלים. האקלים בשמורה הוא משווני עם שתי עונות גשומות במאי ובספטמבר. כמות המשקעים השנתית עומדת על 1,570 מ"מ בממוצע, והטמפרטורה הממוצעת נעה בין 18°C ל-30°C ועומדת על ממוצע שנתי של 23.3°C. הצמחייה בשמורה מורכבת בעיקרה מיער גשם טרופי שבו 43 מיני עצים. צמרות העצים מגיעות לגובה ממוצע של 30 עד 40 מטר ולגובה מקסימלי של 60 מטר. בנוסף לעצים יש בשמורה כ-1,500 מיני צמחים שונים. בשמורה אוכלוסייה נרחבת של יונקים מ-107 מינים, ביניהם פרימטים שונים פילים, סיטטונגה, בונגו, תאו אפריקני, נמרים. הזוחלים כוללים לטאות, פיתונים ושני מינים של אליגטורים הנחשבים כנתונים בסכנת הכחדה. למעלה מ-320 מיני ציפורים מיוצגים גם הם באזור. בשמורה מתגוררת אוכלוסייה של פיגמים המנהלים אורח חיים מסורתי, והם חופשיים לצוד ברחבי בשמורה בשיטות מסורתיות. מדיה וקבצים בנושא שמורת החי דג'ה בוויקישיתוף