וילם פלוסר

וילם פלוסר (בצ'כית: Vilém Flusser; ‏12 במאי 1920 – 27 בנובמבר 1991) היה פילוסוף, סופר ועיתונאי יהודי-צ'כי. הוא גר במשך תקופה ארוכה בסאו פאולו (ובה הפך לאזרח ברזילאי) ומאוחר יותר בצרפת. בעקבות זאת יצירותיו נכתבו במספר שפות שונות. עבודותיו המוקדמות הושפעו מדיונים ברעיונותיו של מרטין היידגר. כמו כן ניכרה עליו השפעתם של האקזיסטנציאליזם והפנומנולוגיה. לפנומנולוגיה היה תפקיד מרכזי במעבר שלו פלוסר לשלב המאוחר של יצירתו, שבו הפנה את תשומת לבו לפילוסופיה של התקשורת ושל היצירה האומנותית. פלוסר נולד בשנת 1920 בפראג, למשפחה של אינטלקטואלים יהודים. אביו, גוסטב פלוסר, למד מתמטיקה ופיזיקה (בין השאר לימד אותו אלברט איינשטיין). וילם פלוסר הוא בן דודו של דוד פלוסר. התחנך בבתי ספר יסודיים גרמנים וצ'כיים ולאחר מכן בבית-ספר תיכון גרמני. ב-1938 התחיל ללמוד פילוסופיה בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת קארל בפראג. ב-1939, זמן קצר לאחר הכיבוש הנאצי, הוא היגר ללונדון עם אדית ארת' (שהפכה לאשתו בהמשך) והוריה, כדי להמשיך את לימודיו למשך סמסטר אחד בבית הספר לכלכלה ומדעי המדינה של לונדון. פלוסר איבד את כל משפחתו במחנות הריכוז הגרמניים: אביו מת במחנה בוכנוואלד בשנת 1940; סביו, אמו ואחותו הובאו לאושוויץ ומאוחר יותר לטרזיינשטט, שם הושמדו. שנה לאחר מכן הוא היגר לברזיל, וקבע את מגוריו בסאו פאולו ובריו דה ז'ניירו. בתקופה זו החל לעבוד בחברה צ'כית שעסקה ביבוא וביצוא, ולאחר מכן ב"סטאביוולט" (Stabivolt), יצרנית מכשירי רדיו וטרנזיסטורים. משנות ה-1950 לימד פלוסר פילוסופיה ושימש עיתונאי. בשנת 1960 החל לשתף פעולה עם המכון הברזילאי לפילוסופיה בסאו פאולו ומאמרו פורסם בכתב-העת הברזילאי לפילוסופיה. כך התקרב לקהילה האינטלקטואלית הברזילאית. באותו עשור הוא פרסם ולימד פילוסופיה במספר בתי ספר בסאו פאולו: כיהן כמרצה לפילוסופיה של המדע בבית הספר הפוליטכני של אוניברסיטת סאו פאולו וכפרופסור לפילוסופיה של התקשורת בבית הספר למשחק ובבית הספר ללימודי קולנוע מתקדמים בסאו פאולו. הוא גם השתתף בפעילות אומנותית, והיה מעורב בבינאלה לאומנות עכשווית של סאו פאולו ובאירועי תרבות אחרים. בשנת 1963 התפרסם בפורטוגזית את ספרו הראשון, "שפה ומציאות". ב-1972 החליט לעזוב את ברזיל. ייתכן כי הוצאת ספריו לאור נעשתה קשה יותר בגלל המשטר הצבאי ששלט אז בברזיל, אף שעבודותיו עסקו בתקשורת ושפה. הוא עבר לגור באיטליה ולאחר מכן בגרמניה ובכפר רוביון בדרום צרפת. עד למותו היה פעיל בכתיבה בתחום תאוריות של מדיה ותקשורת ונתן הרצאות בנושא. בשנת 1991 נסע פלוסר לפראג על מנת להרצות, אך בדרכו לשם קיפח את חייו בתאונת דרכים. מסותיו של פלוסר הן קצרות, פרובוקטיביות, צלולות ובעלות דמיון לסגנון של מאמרים עיתונאיים. מבקריו מציינים שהוא הוגה פחות "שיטתי" מאשר "דיאלוגי" שניחן בחשיבה אקלקטית. במרכז התעניינותו עמדו נושאים של כתיבה, תמונה טכנולוגית, צילום, נדידה, פילוסופיה, תקשורת וספרות, ובשנותיו המאוחרות - הפילוסופיה של התקשורת ושל היצירה האומנותית. כתביו משקפים את חיי הנדודים שלו: אף כי רוב עבודותיו נכתבו בגרמנית, טקסטים אחרים שלו ראו אור בפורטוגזית ובצרפתית. תרגומים של מאמריו לשפות אחרות הם נדירים יחסית, בין השאר משום שכתביו מפוזרים בשפות שונות, כמאמרים או כקטעי ספרים. בשנת 2014 יצא לאור תרגום עברי של ספרו לקראת פילוסופיה של הצילום בהוצאת רסלינג, ספר שבמקור נכתב בגרמנית וראה אור לראשונה בשנת 1983. הארכיונים של פלוסר שכנו בעבר באקדמיה לאמנויות המדיה בקלן, וכיום הם נמצאים באוניברסיטת ברלין לאומנויות. Finger, Anke et al. Vilém Flusser. An Introduction. Minneapolis: University of Minnesota Press, 2011. Cubitt, S. (2004). "Review of Books from Vilem Flusser in English", Leonardo Reviews. Ströhl, Andreas (ed.). Writings. Minneapolis: University of Minnesota Press, 2004. Finger, Anke (ed.). The Freedom of the Migrant: Objections to Nationalism. Champaign: University of Illinois Press, 2003. מדיה וקבצים בנושא וילם פלוסר בוויקישיתוף כתב עת לימודי פלוסר (באנגלית) וילם פלוסר (1920-1991), דף שער בספרייה הלאומית וילם פלוסר, באתר Discogs (באנגלית)