ג'ורג'יה

ג'ורג'יה (באנגלית: Georgia ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא מדינה בדרום-מזרח ארצות הברית, ובירתה היא אטלנטה. מדרום היא גובלת בפלורידה, במזרח באוקיינוס האטלנטי ובקרוליינה-הדרומית, במערב באלבמה ובצפון בקרוליינה הצפונית ובטנסי. ג'ורג'יה הייתה אחת מ-13 המדינות שהרכיבו את ארצות הברית עם הקמתה. המושבה הפכה למדינה הרביעית של ארצות הברית לאחר שאישרה את חוקת ארצות הברית ב-2 בינואר 1788. אוכלוסיית ג'ורג'יה, נכון לשנת 2019, מונה 10,617,423 תושבים, לפי מפקד האזרחים בארצות הברית. זוהי אחת המדינות המהירות בגידול הדמוגרפי בארצות הברית. המדינה ידועה גם בכינויים "מדינת האימפריה של הדרום" ו"מדינת האפרסק". המנון המדינה "ג'ורג'יה במחשבתי" (Georgia on My Mind) נכתב במקור על ידי הוגי קרמייקל וביקס ביידרבק על אישה בשם ג׳ורג׳יה. זאת לאחר שהזמר ריי צ'ארלס, שסירב להופיע באולם בג'ורג'יה בו הוחלה הפרדה גזעית, שר את השיר, ןאז בית המחוקקים הפכו להמנון. פעולה זו הייתה בעלת חשיבות רבה שכן הגדירה את ההפרדה הגזעית והגזענות במדינה. ג'ורג'יה נוסדה כמושבה בריטית בתוך ארצות הברית, והיא קרויה על-שם המלך הבריטי, ג'ורג' השני. במאה ה-16 חקרו מספר חוקרים ספרדים את פנים שטחה של ג'ורג'יה והשאירו מאחוריהם שובל של הרס. האינדיאנים הילידים שתוארו בכתביו של הרנאנדו דה סוטו בשנת 1540 נעלמו לגמרי עד 1560. הוויכוח בין ספרד לבריטניה על השליטה בג'ורג'יה החל בסביבות 1670. הבריטים, אשר נעו דרומה ממושבתם קרוליינה (היום קרוליינה הדרומית), פגשו בספרדים אשר נעו צפונה מבסיסם בפלורידה. בשנת 1724 הוחלט שהאזור שהיה עתה מושבת בריטית יקרא ג'ורג'יה, לכבוד ג'ורג' השני, מלך בריטניה. יישוב בריטי מאסיבי החל בשנת 1732 כאשר ג'יימס אוגלת'ורפ, חבר פרלמנט בריטי, קידם את הרעיון להשתמש בחבל ארץ זה כבית סוהר לבעלי חוב. ב-12 בפברואר 1733 ירדו 113 מתיישבים מהספינה הבריטית "אן", במקום בו תוקם לימים העיר סוואנה. יום זה ידוע כעת כ"יום ג'ורג'יה" ומצוין בבתי הספר ובמוסדות הציבור במדינה. בשנת 1752 הפכה ג'ורג'יה להיות מושבה מלכותית. החוקה הראשונה של ג'ורג'יה נחתמה בשנת 1777 אך שונתה לאחר מכן. ב-18 בינואר 1861 הצטרפה ג'ורג'יה לקונפדרציה והפכה לרקע לכמה מההתרחשויות החשובות במלחמת האזרחים האמריקנית. בדצמבר 1864 נהרסה רצועה גדולה מהמדינה במצעדו של הגנרל ויליאם שרמן אל עבר החוף האטלנטי. אירוע זה שימש כרקע היסטורי לספר חלף עם הרוח משנת 1936, ולאחר מכן לסרט האפי באותו השם בשנת 1939. ב-15 ביולי 1870, לאחר בנייה מחודשת, הפכה ג'ורג'יה לחברה האחרונה בקונפדרציה אשר התקבלה מחדש לארצות הברית. לג'ורג'יה היו חמש בירות במהלך שנות קיומה: סוואנה הקולוניאלית, אוגוסטה, לואיסוויל והחל משנת 1806 ובמשך כל מלחמת האזרחים מילדג'וויל שימשה כבירה. בשנת 1868 הפכה אטלנטה לבירה החמישית של ג'ורג'יה. פרטים היסטוריים נוספים על ג'ורג'יה: ארננדו דה סוטו היה האירופאי הראשון אשר חקר את ג'ורג'יה בשנת 1540. ג'ורג'יה הייתה המדינה הראשונה בארצות הברית שיסדה אוניברסיטה ציבורית, היא אוניברסיטת ג'ורג'יה, אשר נוסדה ב-1785. ג'ורג'יה הייתה המדינה הראשונה שהורידה את גיל זכות הבחירה מ-21 ל-18, בשנת 1945. בשנת 1980 נבנתה אנדרטה בשם אבני ג'ורג'יה כ-140 ק"מ מאטלנטה, על ידי אדם תחת שם בדוי, למטרות לא ידועות - והאנדרטה הפכה לאחד האתרים המוכרים במדינה, ונושא לתאוריות קונספירציה. ביצת אוקיפנוקי אשר נמצאת בג'ורג'יה היא הביצה הגדולה ביותר בצפון אמריקה. גודלה 1,770 קמ"ר. ג'ורג'יה גובלת בדרום במדינת פלורידה, במזרח באוקיינוס האטלנטי ובקרוליינה הדרומית, במערב באלבמה, ובצפון בטנסי ובצפון קרוליינה. רכס בלו רידג' (בתרגום: "ההרים הכחולים"), אשר מהווים חלק מהרי האפלצ'ים, נמצא בצפון המדינה. אזור הפיידמונט (piedmont) משתרע מהגבעות לאזור שפך הנהרות בדרום. הנקודה הגבוהה ביותר בג'ורג'יה היא בראסטאון בולד (Brasstown bald), בגובה של 1,458 מטרים. הנקודה הנמוכה ביותר היא החוף. הבירה אטלנטה ממוקמת בצפון מרכז המדינה. המדינה היא יצרנית חשובה של כותנה, טבק ומוצרי יער (כגון טרפנטין ושרף מיערות האורן). ג'ורג'יה היא גם המדינה הגדולה ביותר מזרחית לנהר המיסיסיפי. בירת ג'ורג'יה היא אטלנטה. ככל שאר מדינות ארצות הברית והממשל הפדרלי, ג'ורג'יה מבססת את שלטונה על הפרדת רשויות השלטון השונות. הרשות המבצעת היא בראשות המושל המכהן בריאן קמפ. סגן המושל המכהן, ג'ף דנקן, נבחר בהצבעה נפרדת. שניהם נבחרים לכהונות בנות ארבע שנים. בניגוד לממשל הפדרלי, אך בדומה למדינות רבות אחרות בארצות הברית, רוב נציגי הציבור אשר מרכיבים את הקבינט המדיני נבחרים גם הם על ידי הציבור ולא ממונים על ידי המושל. הרשות המחוקקת היא "האספה הכללית", אשר מורכבת מהסנאט ובית הנבחרים. סגן המושל מכהן כיושב ראש הסנאט בעוד שבית הנציגים בוחרים יושב ראש משלהם. חוקת המדינה מכתיבה מספר מקסימלי של 56 סנאטורים, אשר נבחרים כמייצגים בלעדיים של מחוזותיהם. כמו כן, החוקה מכתיבה שיהיו לפחות 180 חברים בבית הנבחרים. משך הכהונה הן עבור הסנאטורים והן עבור חברי בית הנבחרים הוא שנתיים. הרשות השופטת במדינה היא בית המשפט העליון לערעורים, לו סמכות מדינית. בנוסף, ישנם בתי משפט קטנים יותר האחראים על אזורים מוגדרים בתוך המדינה. שופטים לבית המשפט העליון נבחרים בבחירות ללא חלוקה למפלגות למשך כהונה של שש שנים. שופטים לבתי משפט מקומיים נבחרים על ידי התושבים של אותו אזור לכהונה בת ארבע שנים. הממשל המקומי מחולק ל-159 מחוזות ג'ורג'יה. לפני 1932 היו 161, אך מחוז מילטון וקמפבל אוחדו למחוז פולטון בסוף 1931, בזמן השפל הגדול. המחוזות קרואים על שם אישים בולטים בהיסטורית המדינה ובהיסטוריית ארצות הברית. למחוזות השונים יש בית מחוקקים משלהם אשר גם הוא נבחר על ידי תושביו, אשר מהווה לרוב גם את הרשות המבצעת באותו מחוז. חוקת ג'ורג'יה מאפשרת למחוזות ולערים להפעיל חוקי עזר משלהם. עד לאחרונה, ממשלת מדינת ג'ורג'יה הייתה בעלת המסורת הארוכה ביותר של מפלגה שלטת אחת בכל ארצות הברית. למשך יותר מ-130 שנים, החל משנת 1872 וכלה בשנת 2003, תושבי ג'ורג'יה בחרו אך ורק במושלים דמוקרטים והמפלגה הדמוקרטית החזיקה ברוב מושבי האספה הכללית. דמוקרטים אלו היו שמרנים, במיוחד במהלך תקופת ההפרדה הגזעית בשנות ה-60. ג'ורג'יה יזמה מספר שינויים חשובים בזכויות האזרח במהלך שנות ה-60 וה-70. בזמן זה הגדילה הכלכלית מוקדה בעיר אטלנטה והמדינה הפכה לנושאת הדגל במהפך ה"דרום החדש". בעשורים האחרונים ההתקדמות בכיוון זה פסקה עקב התחזקות גורמים דתיים-שמרנים במדינה. שלטון המפלגה הדמוקרטית הסתיים בשנת 2003 כאשר המושל לשעבר רוי בארנס הובס על ידי סאני פרדו, במה שהוגדר כמהפך מדהים. בעוד שהדמוקרטים שמרו על השליטה בבית הנציגים, הם איבדו את הרוב בסנאט כאשר ארבעה מחבריהם עברו למפלגה היריבה. הם איבדו את אחיזתם בבית הנציגים בבחירות בשנת 2004. כעת, הרפובליקנים חולשים על כל שלושת ענפי הממשל. המדינה נתנה את קולותיה ותמיכתה לג'ורג' בוש הבן בשנת 2004 ויוזמות שמרניות, כגון הגבלה על הפלות, זכו לתמיכה רבה. החל 2012, הוגדרה כמדינת מתנדנדת. בשנת 2020, ניצח המועמד הדמוקרטי ג'ו ביידן בפער של 0.2 אחוזים. זאת אחרי 16 שנים של ניצחון של רפובליקנים. המחשה נוספת לגידול האוכלוסייה המהיר של ג'ורגיה ניתן לראות בעלייה במספר החברים בבית הנבחרים המייצגים את המדינה. ב-2001 עלה מספר חברי בית הנבחרים מ-11 ל-13 ובהמשך בשנת 2013 עלה מספר חברי בית הנבחרים ל-14. בכך לג'ורגיה יש 16 אלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית. בבית הנבחרים מייצגים את ג'ורגיה 14 חברי קונגרס שמתוכם, נכון לשנת 2023, 5 ממפלגה הדמוקרטית ו-9 מהמפלגה הרפוליקנית. בסנאט מייצגים את ג'ורגיה הסנטורים הדמוקרטים ג'ון אוסוף ורפאל וורנוק, שניהם נבחרו לראשונה ב-2021. כאשר מאז 2005 לא היו סנטורים המייצגים את ג'ורגיה ממפלגה הדמוקרטית. בשנת 2003 התל"ג בג'ורג'יה היה 320 מיליארד דולרים. ההכנסה לנפש באותה שנה שמה אותה במקום ה-31 בארצות הברית עם הכנסה שנתית ממוצעת של 29,000 דולרים. התוצר החקלאי של ג'ורג'יה הוא בעיקר עופות וביצים, בוטנים, בקר, חזירים, מוצרי חלב וירקות. התוצרים התעשייתיים הם בעיקר טקסטיל, ציוד תחבורה, עיבוד מזון, מוצרי נייר, מוצרים כימיים ואביזרי חשמל. תיירות מהווה גם היא תרומה נכבדת לכלכלה. אטלנטה בעלת השפעה גדולה על התפתחות המדינה וכן על מדינות דרומיות אחרות. העיר היא מרכז לתעשיות שונות, תקשורת, תחבורה, תיירות וממשל. אוכלוסייתה המשוערת של ג'ורג'יה בשנת 2005 היא 9,072,576 - עלייה של 1.7% (154,447 נפשות) מהשנה הקודמת ועלייה של 10.8% (885,760 נפשות) מאז שנת 2000. חישוב זה נובע מהגידול הטבעי במדינה, לפי מפקד האזרחים האמריקאי האחרון (718,764 לידות מהן מחסרים 342,659 מיתות - מביא לתוצאה 376,105), וכן מהגירה משוערת של כ-425,510 נפשות לתוך המדינה. מעט יותר ממחצית המהגרים הם מתוך ארצות הברית בעוד שהשאר מחוצה לה. נכון לשנת 2000, 90.1% מתושבי ג'ורג'יה מגיל חמש ומעלה מדברים אנגלית ו-5.6% מדברים ספרדית בביתם. מיעוטים מדברים צרפתית, גרמנית ווייטנאמית. מתוך האוכלוסייה 7.3% מתחת לגיל 5, 26.5% מתחת לגיל 18 ו9.6% מעל גיל 65. מבחינה היסטורית, בערך מחצית מתושביה של ג'ורג'יה הם עבדים שחורים. ההגירה הגדולה של העבדים-לשעבר מהדרום החקלאי לצפון המתועש במהלך המאה ה-20, יחד עם הגירת לבנים רבים לתוך ג'ורג'יה בשנת 1970 ואילך, שינו את היחס במרקם הגזעי במדינה. התושבים אפרו-אמריקאים נשארו דומיננטיים במספר מחוזות חקלאיים וכן בעיקר אטלנטה. כאשר נתבקשו להגדיר מוצאם, תושביה הלבנים של ג'ורג'יה, בדומה לתושבי שאר המדינות הדרומיות, נתנו בדרך כלל תשובות בסגנון "אמריקאי", "ארצות הברית" או בפשטות "דרומי". התושבים הלבנים ממוצא "אמריקאי" דומיננטיים בעיקר במחוזות המרכז והדרום-מזרח. אלו ממוצא בריטי נמצאים בעיקר בפרברים הצפוניים של אטלנטה. ההתיישבות הקולוניאלית של סקוטים ואירים רבים באזור השפיעה רבות על תרבות המדינה. על אף המסורת הפרוטסטנטית הארוכה של ג'ורג'יה, מספר הקתולים עולה עקב הגירה מתמשכת של תושבי צפון-מזרח ארצות הברית לאזור אטלנטה וכן להגירה כללית של היספאנים לתוך המדינה. ההגירה מצפון-מזרח גרמה גם לעלייה מהירה בקהילה היהודית בעיר. אטלנטה אוגוסטה מייקון סוואנה אטלנטה היא עדיין מרכז לחברות הרכבות האמריקאיות CSX ונורפולוק סאות'רן (Norfolk Southern), יחד עם שדה התעופה המפותח שלה. מספר כבישים מהירים ומסילות רכבת חוצים את המדינה גם כן. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. באטלנטה שוכנים המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה (ג'ורג'יה טק), אוניברסיטת אמורי ואוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה. באת'נס שוכנת אוניברסיטת ג'ורג'יה. מחוזות ג'ורג'יה אתר האינטרנט הרשמי של ג'ורג'יה (באנגלית) ג'ורג'יה, ברשת החברתית Goodreads מודיעין מקוון עבור מדינת ג'ורג'יה יוסף ג'קסון, ג'ורג'יה: מסע אל ההיסטוריה השחורה של ארצות הברית, באתר ynet, 6 בספטמבר 2011 ג'ורג'יה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Georgia", Religious Landscape Study, Pew Research Center "U.S. Census Bureau Data". U.S. Census Bureau. 2010. Retrieved 2011-07-13. American FactFinder - Results "Annual Estimates of the Resident Population: April 1, 2010 to July 1, 2013". United States Census Bureau. Retrieved 6 September 2014. "Table 1. Annual Estimates of the Population of Metropolitan and Micropolitan Statistical Areas: April 1, 2010 to July 1, 2014" (CSV). 2014 Population Estimates. United States Census Bureau, Population Division. March 2015. Retrieved March 26, 2015.