laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי אפגניסטן–וייטנאם

יחסי אפגניסטן–וייטנאם הם יחסי החוץ בין האמירות האסלאמית של אפגניסטן לרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. היחסים בין המדינות נותקו ב-1992. עם זאת, עדיין מתקיים שיתוף פעולה בין המדינות. אין כרגע יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות, אבל בעבר היו. יחסי החוץ בין אפגניסטן לצפון וייטנאם נוצרו ב-16 בספטמבר 1974, בתקופת אפגניסטן תחת שלטונו של מוחמד דאוד ח'אן ובתקופת מלחמת וייטנאם. שגרירות וייטנאמית נפתחה בקאבול ב-1978 תחת המשטר האפגני בעקבות מהפכת סאור. הן הרפובליקה הווייטנאמית והן הרפובליקה האפגנית היו מדינות קומוניסטיות ובעלות ברית של ברית המועצות. בהצבעה באו"ם בינואר 1980, וייטנאם הייתה אחת מארבע המדינות היחידות שתמכו בפלישה הסובייטית לאפגניסטן. שתי המדינות חתמו על הסכם פטור מוויזה בשנת 1987. לאחר 1992 כאשר הממשלה הסוציאליסטית באפגניסטן קרסה, וייטנאם סגרה את שגרירותה במדינה זו. שגרירות אפגניסטן בווייטנאם נסגרה ביוני 1993. השגרירות בקאבול הוסמכה לשגרירות וייטנאם בפקיסטן, בעוד שהשגרירות בהאנוי הוסמכה לשגרירות אפגניסטן בסין. וייטנאם הכירה בממשלתו האפגנית של חמיד קרזאי בדצמבר 2001 ולאחר מכן סיפקה סיוע הומניטרי לאפגניסטן. בשנת 2020, שגריר אפגניסטן בסרי לנקה אשרף היידרי נפגש עם שגריר וייטנאם בסרי לנקה פאם נגוק היידרי, שאמר כי "אנו שואבים השראה מהעלייה המהירה של וייטנאם ומההתקדמות הבולטת בכל המגזרים של פיתוח בר קיימא, לאחר שנות המלחמה של המדינה. זו הסיבה שאנו מצפים ללמוד לקחים רלוונטיים מווייטנאם ליישום באפגניסטן שלאחר הסכסוך ואחרי השלום". יחסי וייטנאם–רוסיה מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות) מלחמת אפגניסטן (2001–2014) מלחמת וייטנאם
טיודור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בית טיודור – בית אצולה אנגלי אישים: אנטוני טיודור – כוריאוגרף ורקדן אנגלי הנרי טיודור (לוטננט גנרל) – איש צבא בריטי ויל טיודור – שחקן אנגלי מרגרט טיודור – בתו הראשונה של הנרי השביעי
סלע משה

סלע משה הוא אתר צלילה במפרץ אילת. עומקו המרבי של האתר עומד על 8 מטרים. אתר הצלילה סלע משה סלע הוא בלט אלמוגים הגדל מהקרקעית הים (עומק מקסימלי של 8 מטרים) ועולה עד קרוב לגובה לפני המים. סלע משה הוא בלט האלמוגים הגדול ביותר במפרץ אילת. הבלט הוא חלק שמורת חוף האלמוגים, לכן הגישה אליו היא דרך השמורה ומחויבת בהדרכה של פקח רשות הטבע והגנים. מידע על אתר הצלילה באתר מנטה, מרכז הצלילה ישרוטל מידע על אתר הצלילה באתר דיפ תיירות מדבר וים מידע על אתר הצלילה באתר idive מידע על אתר הצלילה באתר מועדון הצלילה אקווה ספורט reef knoll, Oxford Reference (באנגלית)
מצעד הגאווה בסרייבו

מצעד הגאווה בסרייבו (הידוע גם כ-"גאווה בסרייבו"), הוא מצעד הגאווה שנתי והפגנה למען זכויות להט"ב בבוסניה והרצגובינה בעיר סרייבו, בירת בוסניה והרצגובינה. מצעד הגאווה הראשון של המדינה נערך ב-9 בספטמבר 2019 בסרייבו. על פי ההערכות, מעל 2,000 איש צעדו במהלכו ובכך, הפכה בוסניה והרצגובינה, למדינה האחרונה אשר היוותה חלק מהפדרציה היוגוסלבית לשעבר יחד עם סרביה, מונטנגרו, סלובניה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית וקוסובו אשר החלה לקיים מצעד גאווה רשמי בשטחה. מצעד הגאווה השני ברחבי העיר היה אמור להתקיים ב-23 באוגוסט 2020, החל מהשעה 12:00 תחת הסיסמה "אין חיים בין ארבעה קירות" אך בוטל עקב מגפת הקורונה. מהדורת המצעד השלישי התקיים ב-14 באוגוסט 2021. מדיה וקבצים בנושא מצעד הגאווה בסרייבו בוויקישיתוף Lejla Huremović: Today we stop being invisible | Povorka Ponosa (באנגלית) Solidarno za slobodu – slobodu okupljanja, slobodu identiteta i slobodu ljubavi! | Povorka Ponosa (באנגלית) Bosnian Capital Hosts First-Ever Pride March, Balkan Insight, ‏8 בספטמבר 2018 (באנגלית) The Second BiH Pride March Announced: Passing Through the Cities of Bosnia and Herzegovina because “No life within four walls” | Povorka Ponosa (באנגלית) Uz suze, smijeh i pjesmu u Sarajevu uspješno okončana treća Bh. povorka ponosa, www.klix.ba (בקרואטית)
נינון הייט-וייל

נינון הייט-וייל (בצרפתית: Ninon Hait-Weyl; ‏2 באפריל 1911, מילוז – 15 באוקטובר 2007, פונטנבלו) הייתה מצילת יהודים בתקופת השואה. הייט-וייל הייתה פעילת מחתרת יהודייה בצרפת הכבושה בידי הנאצים במלחמת העולם השנייה. שמה המחתרתי היה ניקול הארקורט (Nicole Harcourt). היא הנהיגה יחד עם מרק הגנו (Marc Haguenau) את "השישית", אחת מקבוצות ההתנגדות היהודית בצרפת באזור משטר וישי. כמו כן הנהיגה את ה-Petites Ailes (כנפיים קטנות), קבוצה בתנועת הצופים היהודים בצרפת שפעלה במילוז, באו-רן ובאלזס. עם אליזבת הירש (Elisabeth Hirsch) (צר') ורות למבר (Ruth Lambert) (צר'), הצליחה הייט-וייל להבריח מאות ילדים ובני נוער יהודיים ממחנות המעצר בצרפת. אף על פי שלא הוצא נגדה צו מעצר, נכנסה הייט-וייל מרצונה למחנה המעצר גירס ושם פעלה למען הטבת תנאי חייהם של האסירים ולמען שחרורם. שואת יהודי צרפת לוסיין לזר, המחתרת היהודית בצרפת (יד ושם, 2012), ע' 115 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נינון הייט-וייל".
ארנסט מולר

ארנסט מילר (בגרמנית: Ernst Müller;‏ 1 בנובמבר 1880 – 5 באוגוסט 1954) היה פילוסוף, פעיל ציוני, מתמטיקאי, ספרן, סופר ומתרגם יהודי-אוסטרי. בהקשר היהודי התעניין מילר באופן מיוחד בקבלה ובאנתרופוסופיה. היה מחברם של כמה רומנים ונובלות. בהקשר הפילוסופי, כתב (בין השאר) מחקרים על שלגל, על הגל, ועל הגות גרמנית בת זמנו. History of Jewish Mysticism - Oxford: Phaidon Press, 1946 - Der Sohar und seine Lehre: Einleitung in die Gedankenwelt der Kabbala (ספר הזהר ותורתו, וינה 1923) - Der Sohar: das heilige Buch der Kabbala nach dem Urtext וינה 1932 -Buch der Einheit ברלין 1921 (מהדורה מתורגמת של 'ספר האחד' לאברהם אבן עזרא - העוסק באריתמטיקה) מכון ליאו בק מחזיק בארכיון הפרטי של כתבי היד של מולר (הפריטים ברובם משנת 1919 ואילך, וכוללים בין השאר, מסות אוטוביוגרפיות, וגם לא מעט שירים פרי עטו). -Bialik - Ausgewählte Gedichte (תרגום לגרמנית של מבחר משיריו של ביאליק) וינה 1922 [מהדורה מוקדמת וקצרה יותר: קלן 1911] ארנסט מולר (1880-1954), דף שער בספרייה הלאומית
לוסיין לזר

לוסיין לזר (בצרפתית: Lucien Lazare; ‏נולד ב-24 בנובמבר 1924 בשטרסבורג) היה חבר במחתרת היהודית בצרפת ופרסם מחקרים רבים בנושא זה וכן בנושא חסידי אומות העולם. לזר גדל בעיר מץ, השלים את לימודיו התיכוניים בליון במהלך הכיבוש הנאצי בצרפת במלחמת העולם השנייה. הוא היה חבר בתנועת הצופים היהודים בצרפת. הוא הצטרף לרשת המחתרת "השישית" (La Sixième) מ-1942 עד 1944, היה לוחם בפלוגת מארק אגנו מהמאקי והשתתף בהצלת ילדים יהודים. לזר למד ב"ישיבת חכמי צרפת" באקס-לה-בן ב-1948. הוא עבר לפאריס והתחתן ב-12 במרץ 1949 בשטרסבורג עם ז'נין המנדינגר, פסיכולוגית ילידת שטרסבורג, 1928. לזר לימד בצרפת ובבלגיה והיה העורך הראשי הראשון של Hamoré (המורה), עלון הביקורת הרבעונית של מורים יהודים, החל מ-1957. לזר היה מזכיר הקהילה היהודית של שטרסבורג (CIS). הוא השלים דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת שטרסבורג ב-1967. בשנת 1968 עברו לזר ומשפחתו לישראל. הוא הקים בירושלים את בית הספר רנה קסין והיה מנהלו בין השנים 1971–1978 (לפי מקורות אחרים, עד 1983). הוא חבר בוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים. בשל העמדות הפוליטיות שנקט חתנו אברהם בורג (בתו של לזר, יעל לזר, נישאה לבורג ב-1978 בירושלים) ובשל העובדה שתרגם מידע זה לצרפתית, לפרסום בעיתון לה מונד, לזר הוחרם על ידי קהילתו לתקופת-מה. יחד עם סימון וייל יזם לזר את הנצחתם של חסידי אומות העולם הצרפתים בפנתאון של פריז ב-2007. La Résistance juive en France, Stock, 1987 L'abbé Glasberg, Le Cerf, 1990. ISBN 2-204-04073-8 Le Livre des Justes, Lattès, 1993. ISBN 2-7096-1319-0, ISBN 978-2-7096-1319-4 La Résistance juive, un combat pour la survie, Éditions du Nadir de l'Alliance Israélite universelle, 2000, ISBN 2-902969-73-2 Dictionnaire des Justes de France (Coordination du). Fayard/Yad Vashem, 2003. Introduction à Organisation juive de combat. France 1940-1945 (ouvrage collectif), éd. Autrement, 2006, ISBN 2-7467-0902-3 Le tapissier de Jérusalem, mémoires, Seuil, 2015 ISBN 978-2021230017 (באנגלית) The Mission of Abbé Glasberg in the French Resistance during WWII, translated by Leo Michel Abrami, Amsterdam Publishers, 2016. ISBN 978-1522840954 המחתרת היהודית בצרפת (יד ושם, ירושלים, 2012). מדיה וקבצים בנושא לוסיין לזר בוויקישיתוף סרט על לוסיין לזר, באתר יד ושם לוסיאן לזר (1924-), דף שער בספרייה הלאומית הודעה על אירוע לרגל הוצאתו לאור של הספר בהוצאת יד ושם
מושא פנימי

מושא פנימי הוא מונח בתורת התחביר המציין תיאור אופן שמובע באמצעות שם פעולה הגזור מפועל המשפט. המושא הפנימי עצמו דומה למושא ישיר, כיוון שבשני המקרים מגיע המושא אחרי הפועל ללא שימוש במילת יחס. חרף כך, בשונה מהמושא הישיר, במושא הפנימי לא מצוין מקבל הפעולה, אלא שם הפעולה השאול מהפועל. המושא הפנימי משמש לשני צרכים. הראשון הוא לשם הדגשת הפועל, למשל בפסוק ”שָׁם פָּחֲדוּ פָחַד” (ספר תהילים, פרק י"ד, פסוק ה'). השני הוא המרת תואר הפועל בשם תואר, המצריך לפניו שם עצם, למשל בפסוק ”כִּי אַהֲבַת נַפְשׁוֹ אֲהֵבוֹ” (ספר שמואל א', פרק כ', פסוק י"ז), שבא במקום "כי אהב אותו כנפשו". לשני המשפטים יש משמעות מילולית זהה. בערבית קרוי המושא הפנימי בשם مَفْعُول مُطْلَق (תעתיק מדויק: מַפְעוּל מֻטְלַק; בתרגום חופשי: פעול מוחלט). בדומה לעברית, המושא הפנימי בערבית יכול לשמש לשם הדגשת הפועל (למשל במשפט ”ضَرَبَ ضَرْبًا”, תעתיק מדיוק: "צַ'רַבַּ צַ'רְבַּא"; תרגום מילולי: "(הוא) הכה הכאה", בתרגום חופשי: "הוא הכה נמרצות"); או לשם המרת תואר הפועל בשם עצם (למשל במשפט ”فَرِحَ فَرْحًا عَظِيمًا”, תעתיק מדיוק: "פַרִחַ פַרְחַא עַטִ'ימַא"; תרגום מילולי: "(הוא) שמח שמחה גדולה"). נוסף על כך, ושלא כמו בעברית, יכול המושא הפנימי בערבית לשמש לשם תיאור כמות או מידה (למשל במשפט ”سَارَ سَيْرَ ثَلَاثِ كِيلُومِتْرَاتٍ”, תעתיק מדויק: "סַארַ סַיְרַ תַ'לַאתִ' קִילוֹמִתְרַאתִ"; תרגום מילולי: "(הוא) הלך הליכת שלושה קילומטרים"); לשם השוואת הפעולה לשם או למצב אחר (למשל במשפט ”قَعَدَ قُعُودَ ٱلْأَمِيرِ”, תעתיק מדויק: "קַעַד קֻעוּדַ אלְ-אַמִירִ"; תרגום מילולי: "(הוא) ישב ישיבת נסיך"); או לשם גזירת תואר הפועל משם עצם (למשל משם הפועל تَمَام, תעתיק מדויק: "תַמַאם", תרגום מילולי: "שלמות", נגזר תואר הפועל تَمَامًا, תעתיק מדויק: "תַמַאמַא", תרגום מילולי: "לחלוטין"). מושא פנימי, באתר מילון אבניאון פרשת נשוא – 'הניף תנופה': על המושא הפנימי במקרא ובימינו, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏9 ביוני 2016 אברהם שרוני, מילון ערבי-עברי שימושי, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991, עמ' 791 עמליה השכל, כלים לפיענוח טקסט בשפה הערבית, אוניברסיטת אריאל בשומרון, 2020, עמ' 150-145 Wright, William, A Grammar of The Arabic Language, Cambridge University Press, 1874, Part Third, pp. 53-56 דן בקר, תשעים ותשעה פרקי דקדוק ערבי, אוניברסיטת תל אביב, 1993, עמ' 164-161
נייט טריין ליין

ריצ'רד ליין (Richard Lane‏; 16 באפריל 1927 – 29 בינואר 2002), אשר היה מוכר יותר בכינוי דיק "נייט טריין" ליין (Dick "Night Train" Lane), היה שחקן פוטבול אמריקאי. ליין שיחק בתפקיד מגן פינה (Cornerback) בקבוצות לוס אנג'לס ראמס, שיקגו קרדינלס ודטרויט ליונס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית. ליין היה נשוי שלוש פעמים. הוא התחתן עם אשתו הראשונה, ג'רלדין דנדרידג', באפריל 1951. בני הזוג נפרדו באוגוסט 1962 והתגרשו בינואר 1963. חצי שנה לאחר מכן, הוא נישא לזמרת הג'אז דיינה וושינגטון בטקס שנערך בלאס וגאס. אלו היו הנישואים השישיים עבור וושינגטון והשניים עבור ליין. ב-14 בדצמבר 1963, ליין גילה את וושינגטון מתה בביתם בדטרויט, לאחר שנטלה מנת יתר של גלולות שינה וגלולות לדיאטה על קיבה ריקה. בשנת 1964, ליין התחתן עם מרי קאוזר, אשר בשנת 1955 הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהופיעה בפרסומת של קוקה-קולה. נולד להם בן, ריצ'רד לאדימיר ליין, שנולד ב-1965. הנישואים הסתיימו בגירושים לאחר עשר שנים. ב-1994, ליין עבר מדטרויט חזרה לעיר הולדתו אוסטין, טקסס. בשל ניידות מופחתת כתוצאה מסוכרת ופציעות ברכיים, הוא בילה את השנתיים האחרונות לחייו במתקן לדיור מוגן בצפון אוסטין. הוא נפטר שם מהתקף לב בינואר 2002 בגיל 74. משפחתו האמינה שהוא סבל גם מאנצפלופתיה כרונית טראומטית (CTE) שנגרמה כתוצאה מפציעות הקשורות לקריירה שלו כשחקן פוטבול. מדיה וקבצים בנושא נייט טריין ליין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נייט טריין ליין נייט טריין ליין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נייט טריין ליין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ג'ון מונקאיולה

ג'ון מונקאיולה (בספרדית: Jon Moncayola Tollar; נולד ב-13 במאי 1998) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר באוססונה. מונקאיולה שיחק במחלקות הנוער של אוססונה. בעונת 2017/2018 שיחק באירוניה, קבוצת המילואים השנייה של המועדון שמשחקת בליגה הרביעית, ולאחר מכן הצטרף לקבוצת המילואים הראשונה. ב-3 ביוני 2019 האריך את חוזהו במועדון עד ליוני 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בלה ליגה בניצחון 1–0 ללגנס. ב-28 בנובמבר 2019 האריך את חוזהו עד 2024, וב-1 בדצמבר 2019 כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 4–2 על אספניול. ב-8 ביוני 2021 חתם על חוזה לעשר שנים, עד ליוני 2031. במרץ 2021 שיחק מונקאיולה עם נבחרת ספרד עד גיל 21 באליפות אירופה, אך הפסיד את שלבי הנוקאאוט משום שחלה בבנגיף הקורונה. בקיץ 2021 שיחק באולימפיאדת טוקיו 2020 עם הנבחרת האולימפית, וזכה במדליית הכסף. נבחרת ספרד האולימפית מדליית כסף אולימפית : 2020 ג'ון מונקאיולה, באתר Transfermarkt ג'ון מונקאיולה, באתר Soccerway ג'ון מונקאיולה, באתר BDFutbol ג'ון מונקאיולה, באתר WorldFootball.net ג'ון מונקאיולה, באתר FootballDatabase.eu ג'ון מונקאיולה, באתר ESPN "Moncayola, del barro a la élite en dos años" [Moncayola, from the mud to the elite in two years] (בספרדית). Diario de Navarra. 16 במרץ 2021. נבדק ב-11 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Osasuna renueva a Moncayola hasta el 2021" [Osasuna renew Moncayola until 2021] (בספרדית). CA Osasuna. 3 ביוני 2019. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Pepinazo de Chimy Ávila en Butarque" [Chimy Ávila's pepinazo at Butarque] (בספרדית). Marca. 17 באוגוסט 2019. נבדק ב-17 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Osasuna renueva a Jon Moncayola hasta junio de 2024" [Osasuna renew Jon Moncayola until June 2024] (בספרדית). CA Osasuna. 28 בנובמבר 2019. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "La semana fantástica de Juan Pérez y Moncayola" [The fantastic week of Juan Pérez and Moncayola] (בספרדית). Diario de Navarra. 2 בדצמבר 2019. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Osasuna renueva a Moncayola para las próximas diez temporadas" (בספרדית). CA Osasuna. 8 ביוני 2021. נבדק ב-8 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Osasuna midfielder Moncayola signs 10-year deal". Reuters. 8 ביוני 2021. נבדק ב-8 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) OFICIAL | Estos son los internacionales Sub-21 que disputarán la fase eliminatoria del Europeo de Hungría y Eslovenia. SEFútbol (in Spanish). 21 May 2021. Retrieved 26 May 2021 Jon Moncayola - National team, www.transfermarkt.com (באנגלית)
אלעזר גוטמנאס

אלעזר גוטמנאס (28 באוקטובר 1939 – 26 באוקטובר 2019) היה פיזיקאי ישראלי, מומחה להנדסת חומרים, פרופסור אמריטוס בפקולטה למדע ולהנדסה של חומרים‏ בטכניון. נולד ב-28 באוקטובר 1939 בקובנה שבליטא במשפחה יהודית. אביו היה עיתונאי, מתרגם ומורה לאנגלית. אמו הייתה מרצה לפיזיקה באוניברסיטה ובמכון טכנולוגי בוילנה. אלעזר גוטמנאס סיים את לימודיו במכון הפוליטכני בעיר לנינגרד (היום סנקט פטרסבורג) בשנת 1962 ובשנת 1970 קיבל תואר דוקטור ממכון לפיזיקה של מצב מוצק בעיר צ'רנוגולובקה (ליד מוסקבה). בשנת 1973 עלו אלעזר גוטמנאס משפחתו ארצה. בשנת 1974 הוא הצטרף לטכניון וכעבור זמן קצר נקלט במחלקה להנדסת חומרים (החל משנת 1994 — פקולטה למדע והנדסה של חומרים) שעל שורותיה נמנה לאורך כל שנותיו בטכניון. במהלך תקופה זו הנחה גוטמנאס עשרות סטודנטים לתארים מתקדמים, פרסם מעל למאה מאמרים בכתבי עת מדעיים ונטל חלק בכינוסים בינלאומיים רבים. במשך שנים גוטמנאס שיתף פעולה עם תעשיות בישראל ומחוצה לה. הוא שימש כמדען אורח במכון מקס פלאנק בשטוטגרט והחזיק בטכניון בקתדרה ע”ש זנדמן בחומרים קרמיים. פרופסור גוטמנאס המשיך את עבודתו בטכניון גם לאחר שהגיע לגיל הפרישה. הוא נפצע קשה מאוד בתאונה שהתרחשה במעבדתו בערב חג הסוכות ב-13 באוקטובר 2019 ונפטר מפצעיו ב־26 באוקטובר 2019, יומיים לפני יום הולדתו ה-80. הותיר אחריו אישה, שלושה בנים ונכדים. V. Bobrov, E. Gutmanas, "Kinetics of Plastic Deformation at Superconducting Transitions", Phys. Status Solidi54b, 413-424 (1972). E. Y. Gutmanas, N. Travitzky, P. Haasen, "Negative and Positive Photoplastic Effect in CdTe", Phys. Status Solidi51a, 435-444 (1979). E.Y. Gutmanas, "Materials with Fine Microstructures by Advanced Powder Metallurgy", Progress in Materials Science 34, 261-366 (1990). E. Levin, E.Y. Gutmanas. Solid-state bonding of diamond to Nichrome and Co-20 wt% W alloys. Journal of Materials Science Letters 9 (1990) 726-730 P. Mogilevsky, E.Y. Gutmanas, "On Thermodynamics of First Phase Formation during Interfacial Reactions" ,Mater. Sci. Eng. A221, 76-84 (1996). E.Y. Gutmanas, "Cold-Sintering - High Pressure Consolidation", ASM International, Materials Park, OH, pp. 574-582 (1998). E.Y. Gutmanas, I. Gotman, "Dense High-Temperature Ceramics by Thermal Explosion under Pressure", J. Eur. Ceram. Soc. 19, 2381-2393 (1999). E.Y. Gutmanas, I. Gotman, "PIRAC Ti Nitride coated Ti-6Al-4V Head against UHMWPE Acetabular Cup - Hip Wear Simulator Study", J. Mater. Sci.: Mater. Med. 15, 327-330 (2004). I. Zlotnikov, A. Dorogoy, D. Shilo, I. Gotman, E.Y. Gutmanas, "Nanoindentation, Modeling and Toughening Effects of Zirconia/Organic Nanolaminates" Adv. Eng. Mater. 12, 935-941 (2010). Погиб во имя науки. Памяти профессора Техниона Элазара Гутманаса (לזכרו של פרופסור אלעזר גוטמנאס) https://archive.9tv.co.il/news/2019/11/11/276744.html (ברוסית) In Memoriam: Professor Elazar Gutmanas Advanced Science News | Oct 30, 2019 הטכניון, פקולטה למדע והנדסה של חומרים, פרופ׳ אמריטוס גוטמנאס אלעזר ז”ל הפיצוץ המסתורי שגרם למותו של המדען שעסק בנושאי ביטחון, נבדק ב-2021-10-30
מצעד הגאווה בנוק

מצעד הגאווה בנוק (הידוע גם כ-"Nuuk Pride") הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בגרינלנד המתקיים מדי חודש יוני בנוק, בירת גרינלנד מאז 2010. האירוע מתואר כססגוני וחגיגי, ומשלב נושאים פוליטיים עם קונצרטים, סרטים צעדה ועיבודים שונים. המצעד נפתח במרכז התרבות "Katuaq" (אנ') במרכז העיר. ב-15 במאי 2010 ערכה גרינלנד את מצעד הגאווה הראשון בשטחה בעיר הבירה נוק אשר במהלכו השתתפו כ-1,000 איש (מתוך אוכלוסייה של כ-15,000 אזרחים בבירה, ו-56,000 ברחבי כלל המדינה) מה שהפך את ציונו להפגנה השנייה בגודלה בתולדות המדינה. במהלכו נציגים מהמפלגה הדמוקרטית צעדו בקדמת המצעד. בשנת 2012, נאמה במהלכו ראש העיר אסי קמניץ נרופ (אנ'). Dan Allen 6/15/2010, WorldWatch: Greenland's First Gay Pride, LOGO News Welcome sikunews.com - BlueHost.com, web.archive.org, ‏22 ביולי 2012 Gay Greenland--Past and Present - GlobalGayz, www.globalgayz.com
ליאו הרמן

ליאו הרמן (1888, בלנדסקרון, אוסטריה-הונגריה – 1951, בירושלים) היה מנהיג ציוני ועיתונאי יהודי צ'כי. ליאו למד משפטים באוניברסיטת קארל בפראג, בשנת 1906 הפך הרמן לחבר באגודת הסטודנטים היהודים באוניברסיטה בפראג, אגודת "בר כוכבא", והיה יושב הראש שלה בשנים 1908–1909, באותה התקופה הזמין את מרטין בובר לפראג, לשאת שם את שלושת נאומיו על היהדות. הרמן היה עורך השבועון הציוני "סלבסטווהר" בין השנים 1910–1913. הוא כתב גם עבור ה־"Jüdische Volksstimme" בברנו ו־"Jüdische Zeitung" בווינה. ליאו הרמן היה בן דודו של הסופר הוגו הרמן. בשנת 1913 עבר לברלין, שם עבד כמזכיר ההסתדרות הציונית העולמית. כיורשו של הוגו הרמן, הפך ליאו לעורך הראשי של העיתון "Jüdische Rundschau". ב־1914 פרסם הרמן קונטרס על נתן בירנבאום ואת החוברת "במערכה על השפה העברית". אוסף המאמרים שלו, "Die Treue", פורסם ב-1916. הוא נתן חסות למגזין "Der Jude" של מרטין בובר, שהופיע לראשונה ב־1916. לאחר תום המלחמה השתייך הרמן למשלחת הצ'כוסלובקית בועידת השלום בפריז. בשנת 1920, חבר לאו הרמן לברתולד פייבל, בייסודה של קרן היסוד הציונית, והפך למזכירה הכללי של הקרן, תחילה בלונדון, ומאז שנת 1926 בירושלים המנדטורית. ליאו הרמן היה אחראי להפקתם של כמה סרטי תעמולה על היישוב היהודי בארץ ישראל המנדטורית, ביניהם הסרט "לחיים חדשים". היות שרוב רובו של המחנה הציוני דחה ואף החרים את רעיון המדינה הדו-לאומית בו תמך (האידאולוגיה של תנועת ברית שלום), איים ליאו הרמן ב־1929 להתפטר מניהולה של קרן היסוד, אך בסופו של דבר נשאר במשרתו. "Nathan Birnbaum: sein Werk und seine Wandlung", (תרגום מילולי: נתן בירנבאום: פועלו ושינויו). ברלין: הוצאת ספרים יהודית, 1914. "ההון הלאומי בבניין הבית הלאומי היהודי: תעודתה ומפעלה של קרן היסוד". ירושלים: קרן היסוד, 1941 תש"א. קרן היסוד הקולנוע הארץ ישראלי לאו הרמן (1888-1951), דף שער בספרייה הלאומית ראשיתו של ליאו הרמן, הארץ, 15 במרץ 1938 יהודה־ליאו הרמן בן חמשים, הארץ, 15 במרץ 1938
מצעד הגאווה במילאנו

מצעד הגאווה במילאנו (הידוע גם כ-"Milano Pride") הוא מצעד ופסטיבל המתקיימים בסוף יוני בכל שנה במילאנו, איטליה, עבור שיפור מעמד זכויות להט"ב באיטליה. מצעד הגאווה במילאנו מתקיים מדי שנה עם שמות שונים. מאז שנת 2013, מורגן על ידי קבוצה בשם "Milano Pride", שחבריה מגיעים מארגוני זכויות להט"ב איטלקים נוספים בעיר. מדי שנה חברי הקבוצה מארגנים את קיומו ואת אירועי "שבוע הגאווה". מאז שנת 2013, מדי שנה בסוף יוני, בשבוע בו מתקיים המצעד, מתקיים בעיר "שבוע הגאווה". במהלך אותו שבוע, אירועי תרבות רבים כגון ויכוחים, צילום וידאו, מצגות ספרים, מתקיימים בעיקר ב-"Casa dei Diritti", בניין בו העיר מילאנו מארחת שירותים לנושאים הקשורים לאפליה וזכויות אדם. ליד פורטה ונציה, שהוא הרובע הנפוץ ביותר של בקרב להט"ב, מתקיימת "כיכר הגאווה" בה רוכלים רבים מוכרים מוצרי מזון, משקאות, פריטים ומוזיקה מתנגנת ברחוב. אתר האינטרנט הרשמי של מצעד הגאווה במילאנו מדיה וקבצים בנושא מצעד הגאווה במילאנו בוויקישיתוף מצעד הגאווה במילאנו, ברשת החברתית פייסבוק מצעד הגאווה במילאנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מצעד הגאווה במילאנו, ברשת החברתית אינסטגרם מצעד הגאווה במילאנו, סרטונים בערוץ היוטיוב Gay Pride a Milano, in marcia con Sala e Pisapia. Gli organizzatori: "Siamo 200mila", la Repubblica, ‏25 ביוני 2016 (באיטלקית) Milano Pride 2021, www.milanopride.it (באנגלית) Gay Pride, Milano arcobaleno: sabato si sfila per i diritti Lgbt con la madrina Lodovica Comello, la Repubblica, ‏22 ביוני 2016 (באיטלקית)
בלסיוס מרם

בלסיוס מרם (בגרמנית: Blasius Merrem;‏ 4 בפברואר 1761 – 23 בפברואר 1824) היה חוקר טבע, זואולוג, חוקר צפרות, מתמטיקאי והרפטולוג גרמני. ב-1804 הוא הפך לפרופסור לכלכלה פוליטית ובוטניקה באוניברסיטת מרבורג. מרם נולד בברמן, גרמניה ולמד באוניברסיטת גטינגן אצל יוהאן פרידריך בלומנבך. הוא פיתח עניין בזואולוגיה, במיוחד באורניתולוגיה. ברמן זכה להכרה בתור הצפר הראשון שהציע חלוקה של ציפור לתוך Ratitae (ratites או ציפור ריצה, עם שטוח עצם חזה שטוחה) וCarinatae (carinates או ציפור עפה, עם עצם חזה הפוכה), אשר היווה חלק מהסיווג שלו לציפורים ב-Tentamen Systematis Naturalis Avium, שפורסם בברלין בשנת 1816 (ב-Abhandlugen Akad. וויס. ברלין 1812–1813: Phys). באופן דומה, באופוס שלו משנת 1820, Versuch eines Systems der Amphibien, היה המדען הראשון שהפריד במדויק בין דו-חיים לזוחלים, בין תנינים ללטאות ואיחד לטאות ונחשים בסדרה אחת. מרם זוכה להוקרה בשמותיהם המדעיים של שני נחשים דרום אמריקאים: תת-המין Erythrolamprus miliaris merremi, והמין Xenodon merremii. De animalibus Scythicis apud Plinium (1781). (בלטינית) Vermischte Abhandlungen aus der Thiergeschichte (1781). (בגרמנית) Beyträge zur besondern Geschichte der Vögel gesammelt (1784-1786). (בגרמנית) Avium rariorum et minus cognitarum icones et descriptiones (1786). (בלטינית) Beitraege zur Naturgeschichte (1790-1821). (בגרמנית) Reise nach Paris im August and September, 1798 (1800). (בגרמנית) Index plantarum horti academici Marburgensis (1807). (בלטינית) Handbuch der Pflanzenkunde nach dem Linneischen System (1809). (בגרמנית) Versuch eines Systems der Amphibien: Tentamen Systematis Amphibiorum (1820). (בגרמנית) ו(בלטינית) מדיה וקבצים בנושא בלסיוס מרם בוויקישיתוף Quattrochi, Umberto (1999). CRC World Dictionary of Plant Names. Boca Raton, Florida: CRC Press. p. 1663. Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael (2011). The Eponym Dictionary of Reptiles. Baltimore: Johns Hopkins University Press. xiii + 296 pp. ISBN 978-1-4214-0135-5. ("Merrem", p. 176).
מצעד הגאווה באוסייק

מצעד הגאווה באוסייק (הידוע גם כ-"Osijek Pride") הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בקרואטיה בעיר אוסייק, קרואטיה המתקיים מאז 2014. מצעד הגאווה הראשון באוסייק אשר אורגן על ידי עמותת "LiberOs" התקיים ב-6 בספטמבר 2014 ומשך מעל 300 צועדים בתמיכה העירייה. שר הכלכלה איוון ורדולדאק וכן פעילי זכויות להט"ב סרבים ויוונים השתתפו במהלכו. המשתתפים התאספו בכיכר אנטה סטארצ'ביץ' וצעדו לאורך של שני קילומטרים על פני הטיילת, רחוב הנגלובה, פארק סקונטלה ורחוב קפוצ'ינסקה. אוסייק היא העיר הרביעית בקרואטיה אשר מציינת מצעד גאווה רשמי בשטחה לאחר הבירה זאגרב (מאז 2002), ספליט (מאז 2011) ורייקה (מאז 2012). Pogledajte kako je bilo na prvoj osječkoj Povorci ponosa, www.vecernji.hr (בקרואטית) Welcome dalje.com - BlueHost.com, dalje.com Osijek: Održan je prvi Pride, sve je prošlo bez incidenata, www.24sata.hr (בקרואטית) Osijek položio ispit tolerancije: Pride bez izgreda, tportal.hr