laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקרב השני על נמל התעופה הבין-לאומי של דונצק

הקרב השני על נמל התעופה הבינלאומי של דונצק החל ב-28 בספטמבר 2014, כחלק מהמלחמה בדונבאס שבמזרח אוקראינה. לאחר הקרב הקודם על הנמל שנערך במאי 2014 נמל התעופה הבינלאומי של דונצק נותר בשליטה אוקראינית. למרות הסכם הפסקת האש, פרוטוקול מינסק, שנכנס לתוקף החל מה-5 בספטמבר 2014, פרצו קרבות בין כוחות הרפובליקה העממית של דונצק בתמיכת רוסיה, לבין כוחות צבא אוקראינה ומתנדבים אוקראינים. בתחילת הקרב, נמל התעופה מוקם בין קווי השליטה הבדלני והאוקראיני, והיה האזור האחרון בעיר דונצק שהוחזק על ידי כוחות הצבא האוקראיני. הקרבות הקשים על שדה התעופה נמשכו לתוך השנה החדשה, כאשר כמה מהקרבות הקשים ביותר התרחשו בינואר 2015. ב-21 בינואר, כוחות הרפובליקה העממית של דונצק השתלטו על עמדות הממשלה בנמל התעופה. שאר הכוחות האוקראינים נהרגו, נאלצו לסגת או נפלו בשבי, מה שהביא לניצחון הבדלנים בקרב וכיבוש כל העיר דונצק על ידם. הקרב הראשון על נמל התעופה הבינלאומי של דונצק המדינה הפדרלית של נובורוסיה סרן רון פביאן, הקרב על שדה התעופה בדונייצק, מתוך אתר "מערכות", 31.01.2022 "Ukraine crisis: New battle rages at Donetsk airport". BBC. 1 בדצמבר 2014. נבדק ב-9 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Shemetov, Maxim (1 בדצמבר 2014). "Ukraine says Russian special forces involved in attacks on airport in east". Reuters. נבדק ב-7 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Militants with "Russian Naval Infantry" marks in Donetsk airport, 15.01.15". נבדק ב-2 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
Sun Goes Down

האם התכוונתם ל... Sun Goes Down (שיר של ליל נאז X) Sun Goes Down (שיר של רובין שולץ) Sun Goes Down (שיר של דייוויד גטה) When the Sun Goes Down
בסוף כל יום

האם התכוונתם ל... בסוף כל יום (אלבום) – אלבומו ה-18 של הזמר אייל גולן בסוף כל יום (שיר) – סינגל של זהבה בן ועדן בן זקן
A Swingin' Christmas

A Swingin' Christmas הוא אלבום האולפן ה-54 ואלבום חג המולד השלישי של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה לאור ב-14 באוקטובר 2008 חברת התקליטים קולומביה רקורדס. השתתפו בו תזמורת קאונט בייסי וביתו של בנט, אנתוניה, שהופיעה ברצועה אחת. הוא קיבל פרס גראמי עבור אלבום הפופ הווקאלי העממי הטוב ביותר. כדי לקדם את האלבום בנט רואיין לכלי תקשורת רבים והופיע בתדירות גבוהה בתוכניות טלוויזיה מרגע צאתו. ב-20 בנובמבר בשעה 16:30 בצהריים אף הופיע בחינם לעוברים והשבים במפתן חנות הכלבו בלומינגדיילס. הוא ביצע שלושה שירים: "I'll Be Home for Christmas,‏" "Santa Claus Is Coming to Town" ו-"Jingle Bells". ב-16 בדצמבר הופיע בתיאטרון אפולו יחד עם תזמורת קאונט בייסי. מידע על האלבום A Swingin' Christmas באתר MusicBrainz "Top Billboard 200 Albums – Year-End 2009". Billboard. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Jazz Albums – Year-End 2009". Billboard. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
פרס אטלס

פרס אטלס (באנגלית: Atlas Award) הוא פרס שנתי לחברות סטארט-אפ ישראליות שיוצרות טכנולוגיה, רעיון או מוצר, בעלי ערך יוצא דופן. הפרס הוא פסל של הטיטאן אטלס שייצר הפסל ריצ'רד מינס, ושוויו הוא כ-100 אלף דולר. הפרס מחולק החל משנת 2016. הפרס הוא מטעם מרכז איין ראנד בישראל ושותפים כגון: TheMarker, Amazon Web Services, StartUp Nation Central, קרן פרומיתאוס, קבוצת דאו הקנדית, חברת קאריופארם ואחרים. בעבר נמנו גם דלויט, בנק הפועלים, קופאס בי.די.אי והתעשייה האווירית. 2016 - Moovit 2017 - זברה מדיקל ויז'ן 2018 - אינוויז טכנולוגיות 2019 - Taranis 2020 - הפרס לא חולק 2021 - אוגורי סיסטמס 2022 - Nucleai אתר האינטרנט הרשמי של פרס אטלס פרס אטלס, ברשת החברתית פייסבוק תחרות האטלס לסטארטאפ המוביל לשנת 2021, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2021 דניאלה שמגר, נוקלאיי זכתה בפרס האטלס לסטארט־אפים שמייצרים ערך, באתר TheMarker‏, 15 בנובמבר 2022
נונאטאק חיטר פטר

נונאטאק חיטר פטר או נונאטאק היטר פיטר (באנגלית: Hitar Petar Nunatak; בבולגרית: нунатак Хитър Петър) הוא נונאטאק הממוקם לחוף מצר הים תעלת הנסיך גוסטב, הנונאטאק ממוקם בחצי האי טריניטי באזור ארץ גרהאם, בצפון חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. נונאטאק חיטר פטר ממוקם 7.35 קילומטרים צפונית-מזרחית להר רוברטס; נונאטאק חיטר פטר ממוקם 4.69 קילומטרים דרומית-מזרחית לנונאטאק באליי; נונאטאק חיטר פטר ממוקם 4.35 קילומטרים מדרום לנונאטאק טפט. גובהו של הנונאטאק 434 מטרים מעל פני הים. הנונאטאק ממוקם בסמוך מדרום לשפכו של קרחון אייטקנהד למול האי אלקטוריה. הנונאטאק מופה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי. הנונאטאק נקרא על שם גיבור הפולקלור הבולגרי חיטר פטר ('פיטר הערמומי'). הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) תצלום לוויין של אזור הנונאטאק, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix
עידן גולן

עידן גולן (נולד ב-29 בפברואר 1996 ברמת ישי שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת קשר הכנף בהפועל עכו גולן גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, אליה הגיע ממחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת של הפועל חיפה במשך ארבע עונות, בהן ערך 27 הופעות בליגת העל והבקיע שער אחד, בניצחון 0–1 על הפועל עכו במסגרת עונת 2017/2018. ב-6 באוגוסט 2018 חתם בהפועל רמת-גן גבעתיים מהליגה הלאומית. הוא שיחק במועדון במשך עונה אחת, במהלכה ערך 20 הופעות ליגה ולא הבקיע שערים. ב-20 באוגוסט 2019 חתם בהפועל נוף הגליל מהליגה הלאומית. הוא ערך 29 הופעות ליגה במהלך תקופתו במועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-14 באוגוסט 2020 חתם באוניברסיטת קלוז' מהליגה הרומנית השנייה. במשך תקופתו במועדון הוא ערך 20 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים. ב-16 באוגוסט 2021 חתם גולן על חוזה לעונה אחת בוולונטר מליגת העל הרומנית. ב-22 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 ל-UTA ארד במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך גולן שמונה הופעות ליגה במועדון בעונה זו. ב-30 בספטמבר 2022 חתם בעירוני טבריה. ב-7 באוקטובר ערך הופעת בכורה כשנכנס כמחליף בניצחון 1–5 על הפועל עפולה. ב-14 באוקטובר פתח בהרכב לראשונה והבקיע שער בכורה מול הפועל אום אל-פחם, במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. ב-7 ביולי 2023 חתם בבוז'או מהליגה הרומנית השנייה. בספטמבר 2024 חזר לישראל וחתם בהפועל עכו. גולן הוא בנו של מאמן הכדורגל דני גולן. הפועל חיפה גביע המדינה: 2017/2018 עידן גולן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עידן גולן, באתר Transfermarkt עידן גולן, באתר Soccerway עידן גולן, באתר FootballDatabase.eu הפועל רמת גן: עידן גולן חתם בקבוצה, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2018 לאומית: הפועל נוף הגליל צירפה את עידן גולן, זר ראשון למ.ס. כפר קאסם, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2019 עידן גולן חתם באוניברסיטטאה קלוז' הרומנית: "המקום המושלם להמשיך בו את הקריירה", באתר וואלה, 14 באוגוסט 2020 פרסום ראשון: עידן גולן חתם בוולונטרי הרומנית, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2021 מצא יעד חדש: עידן גולן חתם בעירוני טבריה, באתר ONE‏, 30 בספטמבר 2022 אחרי עונה נהדרת בטבריה: עידן גולן חוזר לרומניה, באתר ONE‏, 7 ביולי 2023 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עידן גולן".
אביטל שרנסקי

אביטל שרנסקי (נולדה ב-1950 כנטליה שטיגליץ; באוקראינית: Наталія Стігліц) היא אקטיביסטית ודמות ציבורית, סמל למאבקה של התנועה למען יהדות ברית המועצות שנלחמה, בין השאר, למען שחרורו של בעלה, נתן שרנסקי, ואסירי ציון נוספים מהכלא הסובייטי. נולדה בברית המועצות (כיום אוקראינה) לסבטלנה וסמיון ב-1950. אחיה הגדול הוא אלוף-משנה מיכאל שטיגליץ, אשר שימש כנספח צה"ל ברוסיה ופיקד על גדוד תותחנים 411 באגד ארטילרי 282 ועוצבת אדירים. נטליה שטיגליץ ונתן שרנסקי נפגשו באוקטובר 1973. זמן קצר לאחר הפגישה נדחתה אשרת היציאה של נתן שרנסקי על ידי השלטונות הסובייטים והוא הפך למסורב עלייה. נטליה ביקשה ויזה לישראל, ובני הזוג החלו לתכנן את נישואיהם. הם נישאו ב-1974, יום וחצי לפני שפג תוקפה של אשרת היציאה של נטליה. למחרת חתונתם עלתה נטליה לארץ, בעוד נתן נשאר בברית המועצות. הוא נכלא ב-1977 באשמת בגידה. בארץ שינתה נטליה את שמה לאביטל והחלה לפעול למען שחרורו של בעלה. בסתיו 1975, היא ערכה את נסיעתה הראשונה לארצות הברית ולקנדה בעזרת פעילים ושם נפגשה עם חברי קונגרס. ב-1978 נידון נתן ל-13 שנות עבודת כפייה. התגובה הזניקה את בני הזוג לאור הזרקורים והאירו את מצבם של יהודי ברית המועצות. במשך שנים נפגשה שרנסקי עם מנהיגים בארצות הברית ובעולם. בשנת 1979 הוציאה אביטל ספר על מאבק בני הזוג: "הביתה: סיפורו של אנטולי שרנסקי". במהלך משפטו של נתן שרנסקי, הואר בטיימס סקוור בניו יורק שלט "שחררו את שרנסקי". נתן שרנסקי שוחרר ב-11 בפברואר 1986. לאחר שחרור בעלה, אביטל התרחקה מהחיים הציבוריים. לבני הזוג שתי בנות והם מתגוררים בירושלים. מדיה וקבצים בנושא אביטל שרנסקי בוויקישיתוף שירה דאבוש (כהן), משלושה חודשים ל-12 שנות המתנה לבעלה: ראיון נדיר עם אביטל שרנסקי, באתר Hidabroot, ‏2 בפברואר 2018 לראשונה: ציוריה של אביטל שרנסקי יוצגו בתערוכה, באתר כיפה ריקי רט, "אבי מעוז הוריד ממני את הכיפה, ואמר: אל תיתן לאף אחד לשים עליך כיפה בכוח", באתר מקור ראשון, ‏ט"ז בטבת תשפ"ג אביטל שרנסקי (1953-), דף שער בספרייה הלאומית "Avital Sharansky". נבדק ב-22 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Beckerman, Gal. When They Come for Us, We'll Be Gone. Boston, New York: Houghton Mifflin Harcourt, 2010. Sharansky, Avital with Ilana Ben-Josef. Next Year in Jerusalem. Translated by Stefani Hoffman. New York: William Morrow and Company, 1979. Rubenstein, Joshua. Soviet Dissidents: Their Struggle for Human Rights. Boston: Beacon Press, 1980. 249.
לילנד

ברט לילנד מקלוהן (באנגלית: Brett Leland McLaughlin; נולד ב-22 ביולי 1987, בילוקסי), הידוע בשם הבמה לילנד (Leland) הוא זמר יוצר אמריקאי. הוא כתב שירים למספר זמרים ידועים שזכו לפופולריות. ברט לילנד מקלולין נולד בעיירה בילוקסי במיסיסיפי. הוא התחיל לשיר עוד בהיותו בבית הספר. לאחר סיום בית הספר למד מוזיקה באוניברסיטה בנשוויל. הוא התחיל להופיע עם שם במה "לילנד" בשנת 2007. בשנת 2010 לילנד נחתם בחברת תקליטים EMI. החל משנת 2015 הוא מתגורר בלוס אנג'לס. בשנת 2018 לילנד הוצא את האלבום הראשון Sierra Burgess Is a Loser על בסיס שירים שהוא כתב לסרט באותו שם. לילנד כתב מוזיקה למספר תוכניות טלוויזיה לרבות "המרוץ לדראג של רו פול". הוא כתב שלוש שירים לסדרת טלוויזיה "באהבה, ויקטור". בשנת 2019 שיר שלילנד כתר זכה בפרס גלובוס הזהב. לילנד, ברשת החברתית פייסבוק לילנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לילנד, ברשת החברתית אינסטגרם לילנד, סרטונים בערוץ היוטיוב לילנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לילנד, באתר ספוטיפיי לילנד, באתר AllMusic (באנגלית) לילנד, באתר דיזר לילנד, באתר Yandex.Music (ברוסית) לילנד, באתר בילבורד (באנגלית)
Lonesome Crow

Lonesome Crow הוא אלבום הבכורה של הלהקה הגרמנית, סקורפיונז, שיצא בשנת 1972. האלבום הוא בז'אנר של רוק מתקדם ומפיק האלבום הוא קוני פלאנק. קלאוס מיינה - שירה מייקל שנקר - גיטרה ראשית רודולף שנקר - גיטרה וולפגנג דזיוני - תופים לותאר היימברג - גיטרה בס מידע על האלבום Lonesome Crow באתר MusicBrainz האלבום Lonesome Crow באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחס ליניארי

האם התכוונתם ל... יחס ישר פונקציה ליניארית יחס סדר מלא
עונת 2022/2023 ביורוליג

עונת 2022/2023 ביורוליג הייתה העונה ה-66 של המפעל הראשון בחשיבותו בכדורסל האירופי, והעונה ה-23 בשם "יורוליג" (לפני כן נקרא המפעל גביע אירופה לאלופות בכדורסל). זו העונה השביעית ברציפות בפורמט הליגה ובדרך בחירת הקבוצות המשתתפות בה, שנקבעו עקב סכסוך יורוליג-פיב"א בשנים שקדמו לה. ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם ה-11 בתולדותיה לאחר ניצחון 79:78 על אולימפיאקוס בגמר. בתחרות השתתפו 18 קבוצות שהתחרו בפורמט של ליגה בעלת שני סיבובים – כל קבוצה משחקת משחק בית ומשחק חוץ נגד כל הקבוצות, כאשר בסיום העונה הסדירה שמונה הקבוצות המדורגות ראשונות העפילו לפלייאוף, בו שיחקו המדורגת בשיטת הצלבה של הראשונה נגד המדורגת שמינית, שנייה נגד שביעית, שלישית-שישית ורביעית-חמישית. הפלייאוף התקיים בפורמט של סדרת הטוב מ-5, כאשר בסיומו המנצחות העפילו לפיינל פור 2023. זכתה לכרטיס חופשי העפילה לגמר היורוקאפ אולמות קבוצות היורוליג 2022/2023   הכוכב האדום בלגרד בסקוניה מונקו ארמאני מילאנו ברצלונה פנרבחצ'ה מכבי אולימפיאקוס פנאתינאיקוס ריאל ז'לגיריס קובנה באיירן מינכן וילרבאן אלבה ברלין וירטוס בולוניה פרטיזן בלגרד ולנסיה אנאדולו אפס 8 הקבוצות שהעפילו משלב העונה הסדירה התמודדו בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה הסדירה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). המדורגת גבוה יותר אירחה את המשחק הראשון, השני והחמישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר אירחה את המשחק השלישי והרביעי (במידת הצורך). ארבע קבוצות העפילו לשלב הפיינל פור, ושתי המנצחות בחצאי הגמר התמודדו בגמר על תואר אליפות אירופה בכדורסל. ערך מורחב – פיינל פור היורוליג 2023 בולגריה סשה וזנקוב (יוון אולימפיאקוס) כף ורדה אדי טבארש (ספרד ריאל מדריד) בולגריה סשה וזנקוב (יוון אולימפיאקוס) כף ורדה אדי טבארש (ספרד ריאל מדריד) ישראל ים מדר (סרביה פרטיזן בלגרד) מדיה וקבצים בנושא עונת 2022/2023 ביורוליג בוויקישיתוף זכתה ביורוקאפ בעונת 2020/2021 ובעונה שעברה העפילה לשלב הפלייאוף ושמרה על מקומה בתחרות
הגלולה

הגלולה הוא סרט פנטזיה ישראלי שיצא לאקרנים ב-1972 בבימויו של דוד פרלוב, עם יוסי בנאי, אבנר חזקיהו, ז'רמן אוניקובסקי וגדעון זינגר בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב בידי נסים אלוני וזה ניסיונו היחיד בתסריט לקולנוע. ההפקה שהחלה ב-1967 נתקלה בקשיים והסרט יצא לאקרנים רק ב-1972. שרגא פרידמן נפטר ב-1970 וקולו מדובב בסרט על ידי אברהם רונאי. הסרט היה חריג בתקופת הסרטים עם מסר לאומי-ציוני וסרטי הבורקס והקהל לא הבין אותו. הוא נחל כישלון מסחרי וספג ביקורות שליליות מכל מבקרי הקולנוע. הצילומים נערכו בתל אביב בגן יעקב וברחוב ביאליק. פלטיאל פיק (אבנר חזקיהו) הוא היפוכונדר ואספן בולים. דירתו מלאה בעשרות תרופות למחלות שונות. הוא נבדק על ידי ד"ר שחור (גדעון זינגר) שמוכן לוותר על שכרו תמורת בול פלסטינה 1926, אבל פלטיאל מסרב. הוא גר עם אחיו למחצה גץ (יוסי בנאי) שהוא זמר מתוסכל שמופיע במועדון לילה בלווית שני גיטריסטים (יוסף פלטה ובני אמדורסקי). גברת פסיה (זהרירה חריפאי) מבקשת ממנו קטע סטריפטיז וכשהוא מסרב היא גורמת להרס במועדון ורודפת אחריו... פלטיאל מצטנן. גץ מאשפז אותו בבית החולים של ד"ר שחור ובתמורה נותן לרופא את בול פלסטינה שלו ללא ידיעתו. פלטיאל מיואש ורוצה להתאבד בתלייה, אבל באותו רגע מופיעה הרמינה (ז'רמן אוניקובסקי) שמעריצה את גץ מזמן שהייתה בת 12 והוא ביקש ממנה שתגיע כשתהיה בת 18. היא מתחילה להתפרע ובעקבותיה מגיע אביה הרוקח יעקב צווינגל (שרגא פרידמן) שבידו הגלולה עליה עבד 15 שנה והיכולה להצעיר את הלוקח אותה. הרמינה בולעת את הגלולה ומתחילה לרחף באוויר... שכנתו האלמנה של פיק (אדית אסטרוק) גרה עם בתה (ענת שפירא) ולוחצת על פיק להתחתן אתה. הוא מסרב והיא שולחת לו אבטיח ובתוכו פצצה. בהתפוצצות הוא וצווינגל נפצעים. לבסוף הוא מסכים להתחתן אתה לאחר שהיא מגלה לו שהיא עובדת בדואר... צווינגל נותן לגץ את הגלולה והוא הופך לבחור צעיר ומלא מרץ. הרמינה מנהלת את יחסי הציבור שלו והוא הופך לידוען. הוא מוקף כל הזמן בדוגמניות (יעל אביב, עפרה פוקס, עירית אלטר) ומרואיין על ידי עיתונאים (יוסי גרבר ודורי בן זאב). הוא שר בחוצות תל אביב את "שיר הנעורים" כשלצדו הרמינה. ההמצאה מתפרסמת בכל העולם ומדענים מגיעים לישראל כדי ללמוד עליה ובעיקר להיפגש עם גץ. בשדה התעופה מקבל אותם נציג הממשלה (גד קינר). מיליונר מצרפת (יעקב בן סירא) מורה למזכירו (דודיק סמדר) לרכוש את ההמצאה במיליוני דולרים. בטלוויזיה דנים על הגלולה ואחד המדענים (דובי גל) אומר שאם גץ יחלה בנזלת זה ישפיע על אורך החיים של הגלולה. גץ מופיע בכל הפרסומות ובעיקר בקמפיין של הרמינה לצמחונות. כעת ד"ר שחור מוכן להחזיר את הבול הפלסטיני תמורת הגלולה. הגלולה מפסיקה להשפיע וגץ זקוק לגלולות נוספות בהופעה הגדולה שלו באצטדיון הכדורגל. פלטיאל מבקש ממנו שלא ייקח את הגלולות, אך גץ בולע בקבוק שלם, מתחיל את ההופעה ובסוף מתפוצץ ועף מעלה עם כנפיים כשפלטיאל מבקש ממנו מלמטה, לחזור. "הגלולה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הגלולה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הגלולה", באתר אידיבי "הגלולה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הגלולה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית סצנה מהגלולה, באתר יוטיוב חי בסרט - גלעד אמיליו שנקר משוחח עם ד"ר שמואל דובדבני ויעל פרלוב על דוד פרלוב והגלולה, באתר יוטיוב שיר של נעורים - יוסי בנאי וז'רמן אוניקובסקי, באתר יוטיוב
אריק קינרד

אריק גינרד ג'וניור (באנגלית: .Erik Kynard Jr; נולד ב-3 בפברואר 1991) הוא אתלט אמריקאי, הוא אלוף אולימפי (לונדון 2012) ו-4 פעמים ברציפות (2013–2016) אלוף ארצות הברית בקפיצה לגובה. קינרד נולד וגדל בטולידו, אוהיו. הוא למד באוניברסיטת המדינה של קנזס. באליפות העולם שנערכה בדאיגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים במקום 14 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.28 מטר. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה קינרד במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.33 מטר, לפני רוברט גרברז מבריטניה, מועתז עיסא בראשים מקטר ודרק דרואין מקנדה שקבעו תוצאה של 2.29 מטר והתחלקו במדליית הכסף. בתחרות ניצח איוון אוחוב מרוסיה בתוצאה של 2.38 מיטר, אך המדליה נילקחה ממנו ב-1 בפברואר 2019 לאחר שנימצא חיובי באימרוץ וקיבל עונש השעיה לשנתיים ו-9 חודשים. בתחרות שנערכה בלוזאן, שווייץ ב-4 ביוני 2013 הוא קבע שיא אישי חדש של 2.37 מטר. באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט 2013 סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.32 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט במרץ 2014 זכה במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.34 מטר, אחרי מועתז עיסא בראשים (2.38 מטר) ואנדריי פרוטסנקו מאוקראינה (2.36 מטר). איוון אוחוב שסיים שני החזיר את המדליה בשל אימרוץ. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בשנת 2015 סיים במקום שמיני בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.25 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ לגובה של 2.29 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד אורגון במרץ 2016 זכה פעם שנייה ברציפות במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.33 מטר, אחרי ג'יאנמרקו טאמברי מאיטליה (2.36 מטר) ורוברט גרברז (2.33 מטר). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.33 מטר באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת בשנת 2017 הוא קפץ קפיצה אחת בשלב המוקדמות, פסל ופרש מהתחרות. באליפות העולם באולם שנערכה בבירמינגהאם הממלכה המאוחדת במרץ 2018 סיים במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר. קפיצה לגובה: 2.37 מטר (2013) קפיצה לגובה: 2.34 מטר (2014) מדיה וקבצים בנושא אריק קינרד בוויקישיתוף אריק קינרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק קינרד, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אריק קינרד, באתר olympedia.org אריק קינרד, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אריק קינרד, באתר ליגת היהלום אריק קינרד, באתר Track and Field (גברים) אריק קינרד, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
חוק האחריות הפוליטית

חוק האחריות הפוליטית (בספרדית: Ley de Responsabilidades Políticas) היה חוק שהתקבל על ידי המדינה הספרדית בראשותו של פרנסיסקו פרנקו בשנת 1939, לקראת סיום מלחמת האזרחים בספרד. החוק נוצר על מנת להפליל בדיעבד את פעולתם של אנשי הכוחות הרפובליקנים שלחמו מול פרנקו ואנשיו והניח בסיס משפטי לרדיפתם. החוק שימש בפועל עד למחצית שנות ה-40 ובוטל למעשה רק בשנת 1966. כחצי מיליון ספרדים נחשפו לצעדי עונשין מכוחו. בראשית 1939 הובהר לרפובליקנים בספרד כי מלחמתם נגד הלאומנים אבודה. פרנקו דחה את התנאי היחיד של הממשלה הרפובליקנית לכניעה במלחמה - התחייבות כי לא יינקטו מעשי תגמול נגד הרפובליקנים המנוצחים. ההיסטוריון אנטוני ביוור כתב בספרו אודות מלחמת האזרחים כי ספרד הלאומנית הייתה רק מעט יותר מכלא פתוח בעבור אלו שלא הזדהו עם המשטר. ההיסטוריונית הלן גרהם כתבה בספרה על המלחמה כי ספרד הפרנקואיסטית עוצבה כקהילה מונוליטית, שבה הוצאו מן החברה בברוטליות קבוצות ספציפיות של אנשים, הלא הם הרפובליקנים המובסים, שלא יכלו לעזוב את המדינה, שממשלת פרנקו ראתה בכולם "אדומים" (כלומר קומוניסטים) ושללה את זכויותיהם. חוק האחריות הפוליטית פורסם על ידי פרנקו ב-13 בפברואר 1939. הוא קבע רטרואקטיבית, בניגוד לעקרון החוקיות, את אשמתם במרד מזוין של כל מי שהיו חברי החזית העממית, הקואליציה של מפלגות השמאל שלחמה נגד הלאומנים, וזאת החל מה-1 באוקטובר 1934. כמוהם הוכרזו כאשמים במרד גם אלו שהתנגדו להפיכה הצבאית של פרנקו ואנשיו שהתחוללה ב-17 ביולי 1936, לרבות כל פקידי הממשלה הרפובליקנית שכיהנה באותו מועד וכל אנשי הכוחות המזוינים הרפובליקאים. החוק היה כאמור רטרואקטיבי, וקבע את אשמתם של מי שצייתו לפקודות החוקיות של הממשלה הרפובליקנית, שנים לפני שהחוק המפליל בא לעולם. ככזה הוא היה אמצעי מרכזי במסגרת הדיכוי שנקט המשטר הפרנקואיסטי כנגד תומכי המשטר הקודם. הוא גם נועד לאפשר הרחיק מעמדת השפעה כל מתנגד אפשרי למשטר החדש. החוק איפשר להטיל קנסות והפקעת רכוש (עד כדי תפיסת רכוש מלאה) על מי שהוכרזו לפיו כעבריינים ועל בני משפחותיהם. סנקציות נוספות שאיפשר היו הטלת מגבלות על פעילות מקצועית, הטלת מגבלות על מגורים ואף שלילת האזרחות הספרדית. אנשים שנהרגו או הפכו לנעדרים הוכרזו כאשמים ובני משפחותיהם סבלו את התוצאות הכלכליות של אשמתם. בין אלו שנענשו בחומרה לפי חוק זה היה הצ'לן הקטלאני פבלו קזאלס. מעשי הדיכוי והרדיפה כנגד הרפובליקנים המובסים לא הצטמצמו לסנקציות כלכליות וכללו גם הוצאות להורג, עינויים ומאסר ממושך. הפעלת החוק הושעתה למעשה בשנת 1945, אך בתי דין להטלת אחריות פוליטית שהוקמו מכוחו הוסיפו להתקיים עד לשנת 1966, שאז בוטל. בשש השנים העיקריות של הפעלת החוק נענשו מכוחו 500,000 ספרדים מתוך אוכלוסייה של כ-23 מיליון נפש. נוסח החוק, באתר המגזין הרשמי של ספרד (בספרדית)
אאורליו בוטה

אאורליו גבריאל אולינייה בוטה (בפורטוגזית: Aurélio Gabriel Ulineia Buta; נולד ב-10 בפברואר 1997 באנגולה) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת איינטרכט פרנקפורט. בוטה גדל במחלקות הנוער של ביירה-מאר ובנפיקה ליסבון. בשנת 2016 החל לשחק בבנפיקה ליסבון ב', קבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון, במסגרת הליגה הפורטוגלית השנייה. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל למשך עונה אחת לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית, ובמשך עונה זו ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון. לקראת עונת 2018/2019 חתם בוטה ברויאל אנטוורפן באופן קבוע. ב-3 ביוני 2022 חתם באיינטרכט פרנקפורט. רויאל אנטוורפן הגביע הבלגי (1): 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא אאורליו בוטה בוויקישיתוף אאורליו בוטה, באתר Transfermarkt אאורליו בוטה, באתר Soccerway אאורליו בוטה, באתר WorldFootball.net אאורליו בוטה, באתר FootballDatabase.eu Rechtsback Aurélio Buta nieuw bij Great Old באתר הרשמי של רויאל אנטוורפן, 31 באוגוסט 2017 (בהולנדית) Aurélio Buta blijft definitief bij RAFC באתר הרשמי של רויאל אנטוורפן (בהולנדית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אאורליו בוטה".
שמש בית כנסת

שַׁמָּשׁ בית כנסת (בשונה מגבאי) עוסק בתחזוקת בית הכנסת, בדומה לשרת בית הספר. השמש פותח ונועל את בית הכנסת (ובימינו מאז תופעת גניבת ספרי התורה החל בשנות השבעים של המאה העשרים, גם נועל ופותח את ארון הקודש), מנקה את בית הכנסת, משפץ ומתקן אותו, ועוסק בתפעול השוטף, בתאורה (בעבר בנרות ובשמן), בריהוט ובסידור הספרים. לעומתו הגבאי אחראי לסדרים ולארגון, ויש לו תפקידים טקסיים רשמיים כמו הקריאה לעולים לתורה ואמירת "מי שבירך", הנעדרים מתפקידי השמש. את שכרו קיבל השמש מקופת הציבור כחלק מבעלי התפקידים בקהילה. בעבר שמש בית הכנסת היה גר בסמוך לבית הכנסת או בתוכו. השמש היה נחשב תפקיד מוערך, ובספרות הרבנית מובטחת לאדם העוסק בכך ברכה וחיי עולם, אם כי בדרך כלל בעלי תפקיד זה היו מתחתית הסולם הכלכלי והחברתי. לעיתים אשת השמש עזרה על ידו בניקיון ובסידור. גם בימינו ישנן משפחות המעבירות במסורת מדור לדור את התפקיד. בקהילות קטנות תפקידי הגבאי והשמש אוחדו, ובימינו יש המחליפים בין התפקידים ומשתמשים במונח "שמש" גם לתיאור הגבאי. התפקיד קיים בימינו בבתי כנסת בחוץ לארץ, בבתי כנסת גדולים או וותיקים בארץ, ובבתי כנסת חרדים, אך פחות מוּכָּר בבתי הכנסת של המגזר הדתי לאומי, במיוחד אלו של האשכנזים. מקור המילה בלשון חז"ל - במשמעות המשרת שהיה מגיש את האוכל ומוזג את היין המהול במים, שהכהל שבו היה הכרחי כדי להתגבר על זיהום חידקים במים. המילה שמש בהשאלת משמעות משמשת לנר הנפרד שמדליקים בו את שמונת נרות חנוכה בחנוכיה. ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוכנית סילון

תוכנית סילון היא תוכנית עילית מטעם חיל האוויר, במסגרת העתודה האקדמית של צה"ל. חניכי התוכנית לומדים כארבע וחצי שנים לימודי אווירונאוטיקה, ובסופן מתגייסים ומשרתים בתפקידים אשר נמצאים בליבת מערכי המחקר והפיתוח של צה"ל ושל מערכת הביטחון הישראלית. מסלול הלימודים של חניכי התוכנית כולל שני תארים, תואר ראשון ותואר שני (כולל תזה) בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון. בוגרי התוכנית משרתים כקצינים כ-5 שנים ו-8 חודשים בתפקידים טכנולוגיים בצה"ל ובמערכת הביטחון, מתוכם שנתיים ושמונה חודשי שירות חובה ושלוש שנות שירות קבע. הבוגרים עוסקים בפיתוח אמצעי לחימה, הגנה מפני טילים, פיתוח חימושים אוויריים וקרקעיים, שילוב טילים במטוסי קרב, ניסויי טיסה, ופיתוח מל"טים. במהלך הקיץ הראשון ללימודיהם, עוברים החניכים טירונות עם שאר העתודאים כדי לקבל הסמכת רובאי 02. במהלך הסמסטר הרביעי ללימודיהם, עוברים החניכים סדרת חילות בה הם נחשפים ליחידות השונות בצה"ל ובמערכת הביטחון (חיל האוויר, חיל המודיעין, רפאל, ויחידות טכנולוגיות נוספות) ושם נחשפים החניכים לתפקידים הצפויים להם. במהלך הקיץ השני ללימודיהם, עוברים החניכים קורס קציני מטה בבית הספר לקצינים, בה"ד 1. בתום השנה השלישית ללימודיהם נדרשים חניכי התוכנית לסיים את מרבית התואר הראשון, שנה מוקדם מהמסלול הרגיל[דרושה הבהרה], ולהתחיל את העבודה המחקרית למען השלמת התואר השני. לקראת סוף השנה הרביעית ללימודיהם, חניכי התוכנית מתמיינים ומשתבצים לתפקידי מחקר ופיתוח בצה"ל ובמערכת הביטחון. במהלך שארית לימודיהם (שנה רביעית ואילך) משלימים הסטודנטים את דרישות התואר השני (קורסים ומחקר). בתום לימודיהם משרתים החניכים כקצינים בתפקידים אליהם שובצו שירות מורחב של 5 שנים ו-8 חודשים, מתוכם שנתיים ושמונה חודשי שירות חובה ושלוש שנות שירות קבע. דרישות הקבלה לתוכנית הן גבוהות מן הנדרש לקבלה לפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה. בנוסף, החניכים צריכים לעמוד ברף ציונים גבוה לאורך כל המסלול. דרישות הסף למיון הן: ציון הבחינה הפסיכומטרית – מעל 650. ממוצע בגרויות – מעל 100. 5 יח"ל מתמטיקה. סכם טכניוני מצטבר[דרושה הבהרה] - מעל 88. בנוסף, החניכים עוברים מיונים אישיותיים ומקצועיים הבוחנים את התאמתם לאופיה של התוכנית וללימודי הנדסה אינטנסיביים. התוכנית היא אחת התוכניות היחידות במסלול העתודה המכשירות את חניכיהן לתואר שני עם תזה, בנוסף לתואר הראשון. בנוסף, חניכי התוכנית מלווים על ידי הטכניון ומנהלת התוכנית הנמצאת תחת חיל האוויר. מפקדי התוכנית הם קצינים בחיל האוויר. במהלך לימודיהם בטכניון, מקבלים החניכים מספר הטבות: מענק כספי שנתי של 5000 שקלים, בנוסף למענק העתודה הרגיל, למשך 4 שנים. זכאות לקבלת מעונות בטכניון. מלגה חודשית במהלך הלימודים לתואר השני. רפרנט צמוד בדרגת פרופסור המלווה ומסייע לחניכי התוכנית. סדנאות, תכנים העשרתיים, ימי עיון וגיבוש חיליים. תוכנית סילון, באתר מיטב מידע על תוכנית סילון, באתר הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל