laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רצח משפחת אושרנקו

רצח משפחת אושרנקו התרחש בלילה שבין 16 ל-17 באוקטובר 2009, עת נרצחו ששת בני משפחת אושרנקו בביתם שבראשון לציון על ידי דמיאן "לאקי" קרליק, שהיה רב-מלצרים במועדון "פרמייר" שבבעלות המשפחה, ופוטר מתפקידו כשנה וחצי לפני הרצח. ששת בני משפחת אושרנקו, האב דמיטרי, האם טטיאנה, הבת רושל בת השלוש, התינוק נתנאל בן 4 החודשים, הסב אדוארד והסבתא לודמילה, התגוררו יחדיו בדירה בראשון לציון. בבעלות המשפחה היו המועדונים "פרמייר" ו"שאנון" שבעיר. הרוצח, דמיאן "לאקי" קרליק, היגר לישראל בשנת 2004 לאחר שעבד במלצרות מספר שנים בערב הסעודית, שם למד לדבר ערבית ואנגלית. לפני כן חי בעיר צ'ליאבינסק שברוסיה, במהלך תקופה זו ריצה כמה מאסרים בכלא רוסי והיה מבוקש על ידי האינטרפול בגין שוד. ב-2004 הגיע לישראל עם רעייתו נטליה ובתם והצטרף להוריו. זמן קצר לאחר מכן נטליה ודמיאן קרליק החלו לעבוד במועדון "פרמייר" בראשון לציון שבבעלות משפחת אושרנקו. כשנתיים לפני רצח המשפחה פרץ סכסוך בין משפחת אושרנקו לבין דמיאן קרליק ואשתו בעקבות פיטוריו, לאחר שנתפס על ידי סב המשפחה גונב ארגזי וודקה ממחסן המועדון. לאחר פיטוריו עבד במשך זמן קצר כמאבטחו של מנכ"ל "שידורי קשת", אבי ניר. בלילה שבין 16 באוקטובר ל-17 באוקטובר 2009 פרץ קרליק לבית המשפחה ורצח בדקירות סכין את הסבתא לודמילה, ששמרה על שני הילדים הקטנים לאחר ששאר בני המשפחה יצאו למועדונים שבבעלותם. זמן קצר לאחר מכן חזר הסב אדוארד לביתו, וקרליק רצח גם אותו. מיד לאחר רצח הסב שלח קרליק מסרון לאם טטיאנה מהמכשיר הנייד של הסבתא לודמילה, בו ביקש שתחזור במהירות הביתה מכיוון שהבת רושל אינה מרגישה טוב. כאשר הגיעה האם הביתה, רצח קרליק גם אותה. הילדים, הבת רושל בת ה-3 והתינוק נתנאל בן 4 החודשים, התעוררו לשמע הצעקות בבית, וקרליק רצח גם אותם. האחרון שהגיע הביתה היה האב דמיטרי, שנאבק ברוצח, אך נרצח גם הוא. קרליק עזב את הבית לאחר שהצית אותו במספר מוקדים וגנב את פדיון המועדון של אותו הערב, בסך 15 אלף ש"ח. ששת בני המשפחה הובאו למנוחות בהלוויה משותפת, בהשתתפות שרים ומאות מלווים בבית העלמין האלטרנטיבי בקיבוץ גבעת ברנר. קרליק נעצר בחשד לרצח ב-2 בנובמבר 2009, כשבועיים לאחר הרצח, באילת, לאחר שעבר את הגבול למצרים. ב-7 בנובמבר 2011, כשנתיים לאחר הרצח, הורשע דמיאן קרליק ברצח ששת בני משפחת אושרנקו. ב-22 בנובמבר 2011, נידונה נטליה קרליק, רעייתו של דמיאן, ל-13 שנות מאסר. ב-27 בדצמבר 2011 נגזרו על דמיאן קרליק 6 מאסרי עולם. רצח משפחת אושרנקו, ב"וידאופדיה" – אנציקלופדיית הווידאו של חברת החדשות באינטרנט גלעד שלמור, ‏כך פוענחה פרשיית רצח משפחת אושרנקו, באתר ‏מאקו‏, 2 בנובמבר 2009 איתי אנגל אריק וייס רוני זינגר, ‏כך פוענח טבח משפחת אושרנקו, באתר ‏מאקו‏, 3 בנובמבר 2009 יאנה פבזנר, ‏זיכרונות מרצח, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2018 "כל הדירה גופות, כולם נרצחו": עשור לטבח של משפחת אושרנקו, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 9:28) דנה הילמן, רצח משפחת אושרנקו, חלק א': ראיית הזהב, בפודקאסט "עבר פלילי", 19 במרץ 2019 יאנה פבזנר, ‏זיכרונות מרצח, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2018 איילה חננאל‏, הותר לפרסום: פוענח רצח משפחת אושרנקו, באתר וואלה, 2 בנובמבר 2009 תפ"ח (פ"ת) 22918-11-09 מדינת ישראל נ' דמיאן קרליק, ניתן ב-7 בנובמבר 2011 גלעד גרוסמן‏, שישה מאסרי עולם מצטברים נגזרו על רוצח משפחת אושרנקו, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2011
עונת 2011/2012 בליגת העל בכדורסל

עונת 2011/2012 בליגת העל בכדורסל (גם: "ליגת לוטו בכדורסל") הייתה העונה ה-58 של תחרות ארצית בישראל והעונה ה-12 של ליגת העל. מספר הקבוצות היה 11. לקראת הסיבוב השלישי הקבוצות חולקו לבית העליון (6 קבוצות) ולבית התחתון (5 קבוצות). לאחר שלושה סיבובים שמונה קבוצות החלו בסדרות רבע גמר של הטוב מחמישה משחקים, כאשר המנצחות העפילו לפיינל פור. ארבע האחרונות נלחמו בסדרות נגד הירידה. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה מ.כ. הבקעה. העונה הסדירה החלה ב-16 באוקטובר 2011 הסתיימה ב-22 באפריל 2012. העונה הסתיימה בפיינל פור בניצחון של מכבי תל אביב בפעם ה-50 בתולדות המועדון. בהתאם לתוצאות הפלייאוף התחתון בני השרון/הרצליה ירדה ליגה. בהתאם לתוצאת בית הפלייאוף התחתון בין שלוש האחרונות, בני השרון/הרצליה סיימה אחרונה והייתה אמורה לרדת ליגה, אך נותרה בליגת העל בעקבות החלטת המנהלת להגדיל את הליגה בעונה הבאה ל-12 קבוצות. אדריאן בנקס מברק נתניה היה מלך הסלים עם 21.5 סלים למשחק. סילבן לנדסברג ממכבי חיפה היה מלך הסלים הישראלי עם 13.7 סלים למשחק ליאור אליהו ממכבי תל אביב נבחר לשחקן העונה. גביע המדינה בכדורסל 2011/2012 גביע צ'אנס בכדורסל 2011/2012 מידע מאתר מנהלת הליגה
טסטר

טסטר הוא מברג שבו קבוע התקן לבדיקת קיום מתח חשמלי בין מוליך לבין הארקה. באנגלית, וגם בגרמנית, Tester הוא "בוחן". למרות זאת בשתי השפות יש לכלי שמות אחרים. ידית הטסטר שקופה ועשויה מחומר מבודד. החלק המתכתי של המברג, אשר ברובו עטוף בחומר מבודד, מחובר בתוך הידית לנורת ניאון. בצידה השני הנורה מחוברת לרכיב אלקטרוני בעל התנגדות של עשרות מגה אוהם. הנגד מחובר בצידו השני אל חלק מתכתי הקבוע בבסיס הטסטר. נגיעה של קצה הטסטר בנקודה הנבדקת, כאשר האדם הבודק נוגע בבסיסו, תאפשר לזרם חשמלי לזרום דרך הנורית אל גוף האדם וממנו אל האדמה. די בזרם חלש ביותר כדי לגרום לנורית להאיר ולהעיד בכך על קיום מתח חשמלי. ישנם טסטרים המכילים סוללות על מנת לבדוק סגירת מעגל חשמלי (שאינו טעון במטען חשמלי), או לגילוי קרינה אלקטרומגנטית חלשה שאינה ניתנת לגילוי בטסטר רגיל (כגון לבדוק האם יש מתח בכבל חשמלי מבלי לפרק את המפסק) אם האדם שבודק קיום מתח חשמלי נועל נעליים בעלות סוליית גומי או חומר מבודד אחר, או שהוא עומד על משטח מבודד - ייתכן שהנורה לא תאיר גם כאשר המוליך הנבדק נושא מתח חשמלי. במקרה כזה, מגע יד בקיר או בחומר בעל מוליכות טובה יותר, שמחובר אל האדמה או הארקה, יגרום לנורה להאיר. חשוב להדגיש שמה שנרשם עד כה מתייחס בעיקר לבדיקה של חשמל ביתי מחברת החשמל. יתרה מכך. במרבית השקעים 3, ולעיתים רק 2, הדקים. הטסטר אמור להאיר רק בהדק הימני, בפאזה, בקו המופע. אם זה לא כך, אז משהו אינו תקין.
דבון אלן

דבון אלן (באנגלית: Devon Allen; נולד ב-12 בדצמבר 1994) הוא אתלט אמריקאי, שלוש פעמים אלוף ארצות הברית (2014, 2016 ו-2018) בריצת 110 מטר משוכות. אלן נולד ברנטון, וושינגטון. בשנים 2014–2016 שיחק פוטבול בעמדת התופס בנבחרת אוניברסיטת אורגון. באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2014 זכה אלן במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה בסוף יוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.16 שניות. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 13.03 שניות ונכלל במשלחת האמריקאית למשחקים. במשחקים עצמם הוא סיים חמישי בתוצאה של 13.31 שניות. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.10 שניות, אחרי גרנט הולוואי (12.96 שניות) ולפני דניאל רוברטס (13.11 שניות) ובמשחקים האולימפיים עצמם סיים רביעי בתוצאה של 13.14 שניות. באפריל 2022 חתם על חוזה בפילדלפיה איגלס. ב-12 ביוני קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש ותוצאת השנה בעולם של 12.84 שניות המדרגת אותו שלישי בכל הזמנים. ריצת 100 מטר: 10.20 שניות (2022) ריצת 200 מטר: 20.52 שניות (2018) ריצת 110 מטר משוכות: 12.84 שניות (2022) מדיה וקבצים בנושא דבון אלן בוויקישיתוף דבון אלן, ברשת החברתית פייסבוק דבון אלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דבון אלן, ברשת החברתית אינסטגרם דבון אלן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דבון אלן, באתר olympedia.org דבון אלן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דבון אלן, באתר ליגת היהלום דבון אלן, באתר Track and Field (גברים)
ג'יימס סט. ג'יימס

ג'יימס סיינט ג'יימס (באנגלית: James St. James; נולד כג'יימס קלארק, ב-1 באוגוסט 1966) הוא מקדם מסיבות ודמות מרכזית בסצנת המועדונים של ניו יורק, ומחבר הספר "Disco Bloodbath" (או בשמו העדכני: Party Monster). הוא התפרסם בשל אורח חייו, אשר כלל נטילת סמים, מסיבות ותלבושות משונות. ספרו של סיינט ג'יימס, שכותרת המשנה שלו היא "סיפור מופלא אך אמיתי על רצח בארץ המועדונים", עוסק באווירת "חבורת הקלאברים", צעירים אשר היו מעורבים בסצנת המסיבות, ובראשם סיינט ג'יימס וחברו הטוב מייקל אייליג. אייליג רצח את סוחר הסמים שלו, והודה בכך - בהשפעת הסמים - בתוכנית אירוח בטלוויזיה. הספר עובד לסרט תיעודי (1998) ולסרט עלילתי (2003), עם מקולי קאלקין בתפקיד אייליג וסת' גרין בתפקיד סיינט ג'יימס. ג'יימס סט. ג'יימס, ברשת החברתית Goodreads
נמל התעופה הבין-לאומי כריסטיאנו רונאלדו

נמל התעופה הבין-לאומי כריסטיאנו רונאלדו (בפורטוגזית: Aeroporto de Cristiano Ronaldo) הוא נמל תעופה באיי מדיירה (סמוך לערים סנטה קרוש ופונשל). נקרא בעבר "נמל התעופה סנטה קטרינה" ו"נמל התעופה מדיירה", וידוע באופן בלתי רשמי כ"נמל התעופה פונשל". נמל התעופה נפתח באופן רשמי ב-18 ביולי 1964. הטיסה הראשונה שנחתה בו הייתה של חברת התעופה טאפ פורטוגל, שנשאה 80 נוסעים. ב-23 ביולי 2016 שונה שמו של נמל התעופה מ"נמל התעופה מדיירה" ל"נמל התעופה כריסטיאנו רונאלדו", על שם כוכב הכדורגל כריסטיאנו רונאלדו, יליד פונשל. ב-5 במרץ 1973 התרסק לתוך הים מטוס קרוול של חברת התעופה אביאקו בעת ניסיון נחיתה שם. בהתרסקות נהרגו 3 אנשי הצוות של המטוס. ב-19 בנובמבר 1979 התרסקה טיסה TP425 של טאפ פורטוגל לתוך חוף ים בעת ניסיון נחיתה כושל. המטוס עלה באש, ו-131 מתוך 164 נוסעים ואנשי צוות נהרגו. ב-18 בדצמבר 1979 התרסקה טיסה 730 של SA de Transport Aérien לתוך הים בעת ניסיון נחיתה כושל. 36 מתוך 52 נוסעים ואנשי צוות נהרגו. אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי כריסטיאנו רונאלדו (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי כריסטיאנו רונאלדו (בפורטוגזית) אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי כריסטיאנו רונאלדו (בספרדית) Aeroportos portugueses transportaram 44M de passageiros, jornal PUBLITURIS, ‏2017-02-15 (בפורטוגזית) ANA-Aeroportos de Portugal, Madeira Airport surpasses the 3 Million passenger mark, ANA - Aeroportos de Portugal, ‏2017-12-20 (באנגלית) Words really can't describe the bizarre bust of Cristiano Ronaldo at his namesake airport in Portugal, Chicago Tribune ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא פורטוגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טימברלייק

האם התכוונתם ל... ג'סטין טימברלייק – זמר ושחקן אמריקני ג'סיקה טימברלייק – שחקנית אמריקנית, מוכרת בשם ג'סיקה בייל קרייג טימברלייק – גנרל אמריקני
השערת ליטלווד

במתמטיקה, השערת ליטלווד היא השערה הנקראת על שם המתמטיקאי האנגלי ג'ון אדנזור ליטלווד אשר שיער אותה בשנת 1930. ההשערה עוסקת בקירובים דיופנטים של מספרים, ומנוסחת כך: לכל שני מספרים ממשים α ו-β מתקיים: lim inf n → ∞   n ‖ n α ‖ ‖ n β ‖ = 0 {\displaystyle \liminf _{n\to \infty }\ n\,\Vert n\alpha \Vert \,\Vert n\beta \Vert =0} כאשר ‖ ‖ {\displaystyle \Vert \,\Vert } מסמל את המרחק מהמספר השלם הקרוב ביותר. בהינתן זוג מספרים ממשים α ו-β, נסתכל על הנקודה (α,β) ועל הסדרה הבאה: (2α,2β), (3α,3β), .... לכל נקודה כזו נסתכל על הנקודת הסריג, על ידי מכפלת המרחק הקו הקרוב ביותר עם ערך שלם בקואורדינטת ה-x במרחק מהקו הקרוב ביותר עם ערך שלם בקואורדינטת ה-y. המרחק הזה לא יהיה גדול מ-1/4. ההשערה אומרת כי קיימת תת-סדרה שמתכנסת בקצב של (o(1/n. על ידי שימוש בשיטות ארגודיות, הצליחו המתמטיקאים אילון לינדנשטראוס, מנפרד אינסידלר ואנטול קאטוק, להוכיח שלכמעט כל α,β ההשערה נכונה. למעשה הם אף הראו שמימד האוסדורף של כל הזוגות שאינם מקיימים את התוצאה הוא 0. קירוב דיופנטי Manfred Einsiedler, Thomas Ward, Ergodic Theory with a view towards Number Theory, Springer, 2010
טובה רוטמן

טובה רוטמן (15 בפברואר 1893 – 20 בינואר 1974) הייתה בת למייסדי זכרון יעקב. שותפה במחתרת ניל"י וחברתה הטובה של שרה אהרנסון. טובה נולדה במושבה זכרון יעקב לאיטה אסתר (לבית כץ) ושמעון גלברג (שהיו ממייסדי המקום). למדה בבית הספר במושבה וגילתה כישרון מוזיקלי ולכן נשלחה ב-1910 ללמוד, יום בשבוע, בבית ספר למוזיקה בניהולה של שולמית רופין (רעייתו של ארתור רופין). לאחר נישואי אחותה, שרה הינדה גלברג, לצבי אהרנסון החלה לבקר בבית אהרנסון ויצרה קשר חברות מיוחד עם שרה אהרנסון. קשר נוסף יצרה טובה עם אחיה של שרה, אלכסנדר אהרנסון. כשזה נסע ב-1915 לקהיר וארצות הברית (יחד עם רבקה אהרנסון) מסר את אקדחו האישי לטובה וזו מסרה אותו לשרה אהרנסון. בינואר 1916 צורפה טובה למחתרת ניל"י (בהמלצת שרה). תחילה עסקה בהעתקת ידיעות מתוך מסמכי צבא רשמיים שנלקחו מהצבא הטורקי. בהמשך נשלחה למשימות מעקב אחר פעילות הצבא הטורקי והגרמני בארץ (רכבות, טייסות וכו'). ב-1917 נשלחה טובה לדמשק והביאה משם תיק מסמכים חשובים לבריטים. עם גילוי המחתרת נתפסה טובה בבית הוריה בזכרון יעקב ב-2 באוקטובר 1917 על ידי כוח צבאי טורקי בפיקודו של פואד חסן בק. היא נכלאה בבית כלא בנצרת ותמורת חלק מתכשיטיה, שנמסרו למפקד הטורקי, נמנעו ממנה העינויים שהיו מנת חלקם של אסירי המחתרת האחרים. בדצמבר 1917 נשפטו, היא וניסן רוטמן, למאסר בכלא חאן אל בשה בדמשק (טובה נשפטה ל-6 חודשים וניסן לשנתיים). ביוני 1918 שוחררה מהכלא וחזרה לארץ ישראל. בהגיעה לארץ ישראל שמעה את הסיפור על סופה של המחתרת כולל את מותה של שרה שירתה בעצמה באקדחו של אלכסנדר אהרנסון שמסרה לה טובה 3 שנים קודם לכן. רוטמן הלכה לעולמה ב-1974 בזכרון יעקב. טובה הכירה את בעלה לעתיד, ניסן רוטמן מחדרה, כשבא לבקר (עם חברו אבשלום פיינברג) בבית אהרונסון. היא נישאה לו ב-1917 בזמן שהיו כלואים בדמשק. לזוג נולדו 3 ילדים: אבשלום ושרה (על שם הרוגי המחתרת) והדסה. לאחר מספר שנים נפרדה מבעלה. שרה ורמי בן ראובן, נשים עבריות בדמשק, הוצאת אריאל, 2010, פרק "טובה רוטמן – האסירה מהח'אן", עמודים 79–91 מדיה וקבצים בנושא טובה רוטמן בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "טובה רוטמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2832 טובה רוטמן גלברג, באתר "מוזיאון ניל"י" יחד איתה נתפש גם בעלה ניסן רוטמן.
קלווין מרפי

קלווין ג'רום מרפי (באנגלית: Calvin Jerome Murphy; נולד ב-9 במאי 1948) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1970–1983. חבר היכל התהילה של הכדורסל מאז שנת 1993. לכל אורך הקריירה שיחק עבור קבוצת סן דייגו/יוסטון רוקטס, וממוצעיו הכוללים הם 17.9 נקודות, 2.1 ריבאונדים, 4.4 אסיסטים ו-1.5 חטיפות למשחק. חרף קומתו הנמוכה יחסית לכדורסלן (1.75 מטר), היה מרפי אחד השחקנים המלהיבים של תקופתו, בהיותו שחקן מהיר, זריז, אתלטי ובעל יכולת קליעה מצוינת. מרפי נולד בעיר נורווק שבקונטיקט, ובמקביל להצלחתו בכדורסל הצטיין כלהטוטן סטאף. בשנת 1963, בגיל 15, זכה באליפות קונטיקט בלהטוטנות סטאף, וכשנה לאחר מכן הוזמן להופיע בתערוכה העולמית של ניו יורק. בשנות בגרותו המשיך להופיע כלהטוטן, ובשנת 1977 אף זכה באליפות טקסס בלהטוטנות סטאף, בעודו שחקן כדורסל מצליח ומוכר ביוסטון רוקטס. בשנת 1967 החל מרפי ללמוד באוניברסיטת ניאגרה שבמדינת ניו יורק. בשלוש עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע ממוצע של 33.1 נקודות למשחק, ונבחר שלוש פעמים לאחת מחמישיות העונה בליגת המכללות. בעונת 1969/1970, האחרונה שלו כשחקן מכללות, הוביל מרפי את קבוצתו להופעה ראשונה אי פעם בטורניר אליפות המכללות, ואף להעפלה היסטורית לשלב "16 הגדולות" (Sweet Sixteen). מרפי נבחר בבחירה ה-18 של דראפט ה-NBA לשנת 1970, על ידי קבוצת סן דייגו רוקטס. בעונת הרוקי שלו קלע מרפי 15.8 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, ובסיום העונה עבר מועדון הרוקטס לעיר יוסטון שבטקסס. ב-13 עונותיו במדי הרוקטס היה מרפי אחד השחקנים המובילים בקבוצה, לצד הפאוור פורוורד רודי טומג'נוביץ', עמו שיתף פעולה במשך 11 עונות. בעונת 1976/1977 הצטרף לרוקטס הסנטר מוזס מלון, שבעונת 1980/1981 עזר לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר התמודדה יוסטון מול בוסטון סלטיקס, והפסידה לה בתוצאה 4-2. בכל אחת מ-13 עונותיו ב-NBA היה מרפי אחד מעשרת קלעי העונשין המדויקים בליגה, ובעת פרישתו דורג שני בתולדות ה-NBA עם 89.2% קליעה מקו העונשין (ראשון היה ריק בארי עם 90.0%). כמו כן, בעת פרישתו הוביל מרפי את הרוקטס במספר רב של קטגוריות סטטיסטיות כגון מספר משחקים (1,002), דקות משחק (30,607), נקודות (17,949), אסיסטים (4,402) וחטיפות (1,165) בקבוצה. ב-17 במרץ 1984 הרוקטס הוציאו לגמלאות את גופייתו של מרפי, עם המספר '23', ובשנת 1993 הוצג מרפי כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל. מאז פרישתו ממשחק ממשיך מרפי למלא תפקידים שונים במועדון הרוקטס, בעיקר כפרשן בשידורי משחקי הקבוצה בטלוויזיה. למרפי 14 ילדים מתשע נשים שונות. בשנת 2004 הואשם בגין ניצול מיני של חמש מבנותיו, אך בהמשך בוטלו כל ההאשמות נגדו. מדיה וקבצים בנושא קלווין מרפי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA דף השחקן, באתר היכל התהילה סטטיסטיקות הקריירה של מרפי ב-NBA, באתר basketball-reference.com ביוגרפיה, במדור ההיסטוריה של אתר nba.com 105 Points, For Those Keeping Score, באתר courant.com,‏ 1 בינואר 2000 סטטיסטיקות המכללות של מרפי, באתר sports-reference.com Niagara Purple Eagles, באתר sports-reference.com רשימת נבחרי דראפט 1970, באתר basketball-reference.com נתוני סדרת גמר ה-NBA‏ 1981, באתר basketball-reference.com מובילי ה-NBA באחוזי קליעה מקו העונשין, נכון לשנת 1983, באתר basketball-reference.com המובילים הסטטיסטיים של הרוקטס, באתר basketball-reference.com Houston Rockets History, באתר cbssports.com Calvin Murphy found not guilty, באתר chron.com,‏ 6 בדצמבר 2004
מרומית

מרומית (שם מדעי: Chlidonias) הוא סוג עוף ימי ממשפחת השחפיתיים. הן נבדלות מהשחפיות במספר מאפיינים: מעופן איטי ובעל תנודות, כנפיהן רחבות וקצרות יותר, זנבן קצר ומעט ממוזלג. המרומיות ניזונות מליקוט חרקים מפני המים ובמהלך תעופה זריזה וממעטות באיסוף דגים בצלילה. מרומית שחורה (Chlidonias niger) מרומית לבנת כנף (Chlidonias leucopterus) מרומית לבנת לחי (Chlidonias hybrida), בעבר hybridus מרומית שחורת חזית (Chlidonias albostriatus), הנפוצה בניו זילנד - בעבר סווגה בסוג שחפית (Sterna). 3 המינים הראשונים נמצאים בישראל. מדיה וקבצים בנושא מרומית בוויקישיתוף מרומית, באתר ITIS (באנגלית) מרומית, באתר NCBI (באנגלית) מרומית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מרומית, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפקט השוט

אפקט השוט (לפעמים נקרא "אפקט שוט השור" או "אפקט שוט הפר") הוא תופעה בתחום הלוגיסטיקה שבה תנודות בביקושים של לקוחות הקצה הופכת לתנודה ההולכת וגדלה בביצועי שרשרת האספקה ככל שמתקרבים לראשיתה. את הגורמים לתופעה ניתן לחלק לארבע קבוצות גורמים עיקריות: הזמנות יתר - לקוחות מזמינים כמויות גדולות (מעבר לביקוש השוטף) כתוצאה מציפייה למחסור או כתוצאה מאספקות לא יציבות. מחזוריות בהזמנות - בעיקר מחזוריות בהזמנת כמויות גדולות, ואז הפוגות. תנודות מחיר חדות - שינוי חד במחיר הגורם ללקוחות להזמין כמויות קטנות או גדולות מהרגיל. שינויים תכופים בתחזיות המכירה. הגדלת מלאי זמין או הגדלת מלאי ביטחון תיתכן לכל אורך שרשרת האספקה ייצור לא יעיל או ייצור מלאי לא נחוץ על פי מדיניות החזקת המלאי המקובלת חוסר מוצר זמין למכירה בנקודות הקצה של שרשרת האספקה וכתוצאה מכך הפסד מכירה (ירידה בהכנסות). סא"ל דן טחנאי, אפקט "שוט הפר", מערכות 475-474, 21.02.2018 Lee, Hau L; Padmanabhan, V.; Whang, Seungjin (1997). "The Bullwhip Effect in Supply Chains". Sloan Management Review. pp. 93–102. Bean, Michael (2006). "Bullwhips and Beer: Why Supply Chain Management is so Difficult". מדיה וקבצים בנושא אפקט השוט בוויקישיתוף
קרל סקוטי

קרל סקוטי (בגרמנית: Karl Scotti;‏ נולד ב-3 במרץ 1862 באימפריה האוסטרית – מת ב-7 בפברואר 1927 בקלגנפורט, אוסטריה) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה. קרל סקוטי נולד ב-3 במרץ 1862, והתגייס לצבא האוסטרו-הונגרי. ב-25 בנובמבר 1905 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ובאפריל 1906 מונה לראש מטה הקורפוס השלישי ופיקד עליו עד מרץ 1911, עת קיבל פיקוד על קיבל פיקוד על הדיוויזיה החמישית. ב-12 במאי 1911 הועלה לדרגת גנרל-מיור. ערך מורחב – מלחמת העולם הראשונה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא היה מפקד הדיוויזיה החמישית, שנכללה במסגרת הארמייה הראשונה של ויקטור דנקל, ונפרסה בחזית המזרחית. הוא השתתף עם הדיוויזיה שבפיקודו בקרב קרשניק, וב-12 באוגוסט 1914 הוא הועלה לדרגת לוטננט-פילדמרשל. הוא פיקד על הדיוויזיה החמישית עד אוקטובר של אותה שנה, עת הועבר לחזית האיטלקית. לאחר מכן הוא מונה כראש המטה של "קבוצת ארמיות רוהר", שתפקידה היה להגן על הגבול הדרום-מערבי והאדמות ההיסטוריות של האימפריה האוסטרו-הונגרית מגראץ עד אינסברוק. ב-18 ביולי 1916 הוא קיבל פיקוד על הארמייה העשירית אשר נפרסה בחזית האיטלקית. באפריל 1917 הוא מסר את הפיקוד על הארמייה לאלכסנדר פון קרובטין. סקוטי הועבר לפקד על הקורפוס ה-15, ופיקד עליו בהצטיינות במהלך קרב קפורטו, שלאחריו הועלה ב-19 בנובמבר 1917 לדרגת גנרל חיל הרגלים. במהלך שנת 1918 הוא פיקד על הקורפוס ה-15 במהלך קרב הנהר פיאווה וקרב ויטוריו ונטו. הוא פיקד על הקורפוס עד אוקטובר של אותה שנה. עם סיום המלחמה פרש סקוטי מהצבא. הוא מת בעיר קלגנפורט שבאוסטריה ב-7 בפברואר 1927 והוא בן 64. מדיה וקבצים בנושא קרל סקוטי בוויקישיתוף קרל סקוטי באתר המוקדש לקצינים אוסטריים (באנגלית) קרל סקוטי באתר weltkriege (בגרמנית) קרל סקוטי באתר 1914ww (ברוסית)
כדורסל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)

אולימפיאדת 2016 נערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל, ותחרויות הכדורסל בה התקיימו בין ה-6 באוגוסט ל-21 באוגוסט 2016. כל המשחקים נערכו באולם "Carioca Arena 1" שבמרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו, המכיל 16,000 מקומות ישיבה. בטורניר הגברים זכתה נבחרת ארצות הברית במדליית הזהב, לאחר שגברה על נבחרת סרביה במשחק הגמר בתוצאה 96–66. במשחק על המקום השלישי ניצחה נבחרת ספרד את נבחרת אוסטרליה בתוצאה 89–88 וזכתה במדליית הארד. גם בטורניר הנשים זכתה נבחרת ארצות הברית במדליית הזהב לאחר שהביסה את נבחרת ספרד במשחק הגמר בתוצאה 101–72, ובמדליית הארד זכתה נבחרת סרביה. מבנה הטורניר של הגברים ושל הנשים זהה: לאולימפיאדה העפילו 12 נבחרות המחולקות לשני בתים, כאשר בשלב הבתים לכל נבחרת חמישה משחקים - אחד מול כל אחת הנבחרות האחרות בבית. בסיום שלב הבתים עלו ארבע הנבחרות המובילות בכל בית ל"שלב הפלייאוף", הנערך בשיטת "נוק-אאוט". שתי הנבחרות המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו ביניהן על המקום השלישי בטורניר וזכייה במדליית הארד. לוח משחקים - בית א' לוח משחקים - בית ב' משחקי רבע הגמר משחקי חצי הגמר משחק על מדליית הארד גמר הטורניר מדיה וקבצים בנושא כדורסל באולימפיאדת 2016 בוויקישיתוף דף טורניר הכדורסל, באתר הרשמי של האולימפיאדה דף טורניר הכדורסל, באתר של פיב"א כדורסל אולימפי: ארה"ב זכתה במדליית הזהב אחרי 66:96 מוחץ על סרביה, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2016 ספרד זכתה בארד עם 88:89 דרמטי, באתר ערוץ הספורט, 21 באוגוסט 2016 מושלמת: 72:101 וזהב לארה"ב מול ספרד, באתר ערוץ הספורט, 20 באוגוסט 2016
קורפוס הפאנצר ה-40 (ורמאכט)

קורפוס הפאנצר ה-40 (בגרמנית: XXXX. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם בליבק ב-26 בינואר 1940 בשם "הקורפוס ה-40", והועמד תחת פיקוד גאורג שטומה. במהלך המערכה על צרפת נותר הקורפוס בעתודת קבוצת ארמיות A, והוא לחם רק במהלך השלב השני של המערכה. באביב 1941 השתתף הקורפוס בפיקודו של שטומה במערכה בבלקן, כחלק מהארמייה ה-12, ואף לחם במהלך המערכה על יוון. בתחילת מבצע ברברוסה, היה הקורפוס חלק מעתודת הOKH כחלק מהארמייה השנייה, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. ב-9 ביולי 1942 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר, והועמד תחת פיקוד הארמייה השישית, ולאחר מכן תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, כחלק מקבוצת ארמיות דרום, ולחם עימה במהלך הקרב על קווקז. ב-20 ביולי מונה לאו גייר פון שוופנבורג למפקד הקורפוס, לאחר ששטומה הודח בעקבות גנבת מסמכים סודיים ממפקדת הקורפוס. ב-30 בספטמבר 1942 מונה גוסטב פהן למפקד הקורפוס, וב-13 בנובמבר מונה כמחליפו זיגפריד הנריצי. ב-1 באוקטובר 1943 מונה פרדיננד שרנר למפקד הקורפוס, ובינואר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-31 בינואר 1944 מונה אוטו פון קנובלסדורף למפקד הקורפוס, ובמרץ הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השמינית. באוגוסט 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-1 בספטמבר חזר זיגפריד הנריצי לפקד על הקורפוס, ופיקד עליו במהלך הקרבות בשלזיה עד סוף המלחמה כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית ומהארמייה ה-17. גאורג שטומה (26 בינואר 1940 - 5 באוקטובר 1941) הנס צורן (5 באוקטובר 1941 - 13 באוקטובר 1941) גאורג שטומה (13 באוקטובר 1941 - 20 ביולי 1942) לאו גייר פון שוופנבורג (20 ביולי 1942 - 30 בספטמבר 1942) גוסטב פהן (30 בספטמבר 1942 - 13 בנובמבר 1942) זיגפריד הנריצי (13 בנובמבר 1942 - 1 באוקטובר 1943) פרדיננד שרנר (1 באוקטובר 1943 - 15 בנובמבר 1943) הרמן באלק (11 בנובמבר 1943 - 11 בנובמבר 1943) היינריך אברבאך (15 בנובמבר 1943 - 26 בנובמבר 1943) פרדיננד שרנר (27 בנובמבר 1943 - 31 בינואר 1944) אוטו פון קנובלסדורף (31 בינואר 1944 - 1 בספטמבר 1944) זיגפריד הנריצי (1 בספטמבר 1944 - 8 במאי 1945) במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-6 הדיוויזיה ה-9 הדיוויזיה ה-4 הדיוויזיה ה-27 הדיוויזיה ה-71 הדיוויזיה ה-73 במערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות: דיוויזיית הפאנצר ה-9 חטיבת האס אס ה-1 הדיוויזיה ה-73 במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה הממונעת ה-60 הדיוויזיה ה-46 הדיוויזיה ה-93 הדיוויזיה ה-96 הדיוויזיה ה-98 הדיוויזיה ה-260 הדיוויזיה ה-94 הדיוויזיה ה-183 הדיוויזיה ה-73 הדיוויזיה ה-294 דיוויזיית הפאנצר ה-2 דיוויזיית הפאנצר ה-5 במהלך הקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: דיוויזיית הפאנצר ה-2 דיוויזיית הפאנצר ה-5 הדיוויזיה ה-258 קורפוס הפאנצר ה-40 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
לימבורגית

לימבורגית (Limburgs) היא שפה גרמאנית המורכבת מקבוצה של ניבים פרנקוניים המדוברת באזור לימבורג בקרבת הגבול המשולש בלגיה, הולנד וגרמניה (פרובינציית לימבורג ההולנדית, פרובינציית לימבורג הבלגית ומחוז לימבורג-ויילבורג הגרמני) ומכאן שמה. היא מוכרת כשפה אזורית (בהולנדית: Streektaal) בהולנד והיא מוגנת לפי חוק האיחוד האירופי. בגרמניה לימבורגית מוכרת כניב פרנקוני. בהולנד ובבלגיה, לעומת זאת, לימבורגית מוכרת כלא יותר מניב גרמני. השינוי הזה בין ההכרה של שפה זו נובע מההגדרה השונה של בלשנים בארצות השפלה ובגרמניה של מהו ניב לגרמנית ומהו ניב של שפה הקרובה לה. לימבורגית מדוברת בפי כ-1,600,000 בארצות השפלה ועוד מאות אלפים בגרמניה, בהתאם לסיווג. דוברי הלימבורגית החיים בבלגיה מושפעים יותר מצרפתית לעומת דוברי הלימבורגית החיים בגרמניה או הולנד, אשר שפתם גרמאנית כמעט לחלוטין. לימבורגית מראה סימנים להשפעה קלטית אשר מצוינת על ידי מספר מילים ממקור קלטי, אשר שונות ממילים בעלות אותן משמעות בניבים מערב-גרמניים. האזור בעבר יושב בידי קלטים. לימבורגית הולנדית צפונית (Noordnederlimburgs) היא ניב המדובר באזור פֶנְלוֹ שבהולנד. לימבורגית מרכזית (Centraalimburgs) היא ניב המדובר באזור מאסטריכט שבהולנד. לימבורגית מזרחית (Oostlimburgs) היא ניב המדובר בדרום לימבורג שבהולנד. לימבורגית מערבית (Westlimburgs) היא ניב המדובר באזור האסלט שבבלגיה. לימבורגית עילית (Opperlimburgs) היא ניב המדובר באזור אאכן שבגרמניה. מפה של ניבים לימבורגיים בהולנד