laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה

פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה (7 בדצמבר 1802 - 8 במרץ 1878) הוא ארכידוכס אוסטרי לבית הבסבורג. אביהם של הקיסרים פרנץ יוזף (קיסר אוסטריה) ומקסימיליאן הראשון (קיסר מקסיקו), וסבם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, אשר ההתנקשות בחייו שהתרחשה בסרייבו היוותה יריית הפתיחה של מלחמת העולם הראשונה וקרל, קיסר אוסטריה האחרון. פרנץ קרל נולד ב-7 בדצמבר 1802 בווינה, לקיסר פרנץ הראשון ורעייתו מריה תרזה משתי הסיציליות. אחיו היה הקיסר פרדיננד הראשון, ומאחר שוויתר על ירושתו, ירש אותו בנו בכורו פרנץ יוזף בשנת 1848, כשפרדיננד התפטר ממשרתו בעקבות אירועי אביב העמים. פרנץ קרל נפטר בווינה ב-8 במרץ 1878, 6 שנים לאחר מות אשתו. בשנת 1824 התחתן פרנץ קרל עם סופי, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה וקרולינה מבאדן, ממנה נולדו לו 6 ילדים: פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה (1830–1916) מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו (1832–1867) קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה (1833–1896) מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה (1835–1840) בן (1840) לודוויג ויקטור, ארכידוכס אוסטריה (1842–1919) פרנץ יוזף הראשון סופי, נסיכת בוואריה הינדה, הברונית מזלצבורג מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו מדיה וקבצים בנושא פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה בוויקישיתוף פרנץ קרל, ארכידוכס אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
טמפרטורת האוויר

טמפרטורת האוויר. טמפרטורת האוויר שונה מהטמפרטורה שאנו חשים. צינת הרוח וחום הנובע מקרינה של השמש או של גופים אחרים אינם חלק מטמפרטורת האוויר. האוויר מורכב מתערובת של גזים וגורמים נוספים כגון מים ואבק. האוויר כלוא בין פני כדור הארץ והחלל החיצון. האוויר איננו הומוגני. לחץ, צפיפות, קרינה, אחוז לחות, עננות וטמפרטורה משתנים מאזור לאזור. כל אחד ממרכיבים אילו תורם את שלו בתהליכי החימום והקרור של האוויר. קרינה מפני כדור הארץ קרינה שמקורה באוויר עיבוי של אדי מים (Condensation) דחיסה של אוויר חוקי-הגזים השמש מהווה מקור ל-אור בתדירויות שונות. אור השמש הופך לחום כאשר הוא נבלע על ידי פני השטח או על ידי חלקיקים באטמוספירה. כמות החום המשתחררת בתהליך הבליעה תלויה בעוצמת הקרינה בסוג הקרינה בסוג החומר ובצפיפותו. תהליך העיבוי (Condensation) הוא התהליך בו אדי מים הופכים לנוזל. בהליך זה משתחרר חום הגורם לסביבה (אוויר) להתחמם. אידוי הוא התהליך ההפוך בו המים מתנדפים והופכים לגז. אידוי הוא תהליך סופח חום הגורם לסביבה (אוויר) להתקרר. הקשר בין טמפרטורה של גז ולחץ הגז מומחש בעזרת נוסחאות חוק גיי-ליסק. הטמפרטורה במעלות קלווין של כמות קבועה של גז בנפח נתון מושפעת ביחס ישר מהלחץ של הגז. הקשר מבוטא בעזרת הנוסחה הבאה P ∝ T {\displaystyle {P}\propto {T}} או P T = k {\displaystyle {\frac {P}{T}}=k} כאשר p לחץ הגז. T טמפרטורת הגז במעלות קלווין. k קבוע. רוח היא גורם נוסף לחימום בדחיסה. הרוח היא תוצאה של אי שוויון לחצים. בזמן תנועת האוויר מהלחץ הגבוה לנמוך מבצעת עבודה בתהליך שהוא היפוך של מנוע קרנו. בסופו של התהליך יומר חלק מהפרש הלחצים בחום. טמפרטורת האוויר נמדדת הגבהים שונים בעזרת מד-חום הנמצא במקום מבודד ככל האפשר מהשפעות זרות. על פני השטח מד החום ממוקם ב-(Stevenson screen) קופסה לבנה ומאווררת שתפקידה לבטל ככל האפשר את השפעת קרינת השמש והקרינה הנפלטת מהחומר ממנו עשויה הקופסה. הפרשי טמפרטורה ייווצרו עקב חוסר אחידות בגורמי החימום. ההפרשים ישמרו כתוצאה ממוליכות חום שונה של האוויר עצמו ושל עצמים אחרים. חוסר אחידות בעוצמת הקרינה ובעוצמת הבליעה גורמים להפרשי טמפרטורות באטמוספירה. למשל, כמות הקרינה גבוהה יותר באזור קו המשווה מאשר בקטבים, אדמה כהה בולעת יותר קרינה מחול לבן. העננות משפיעה על הטמפרטורה בכך שהיא כולאת את החום הנפלט ולא מאפשרת לו להתפזר. גורמים אלו יוצרים הפרשי טמפרטורה באטמוספירה. כאמור, הפרשים אלו הם הגורם העיקרי ליצירת רוח. חומרים שונים בפני הקרקע משחררים חום בקצב שונה. מים מתקררים לאט יותר מאדמה. למדידות שונות נעשה שימוש במדדים טמפרטורה וירטואלית וטמפרטורה פוטנציאלית. מטאורולוגיה - מונחים קרינה תרמודינמיקה רוח קטבטית רוח אנאבטית קוריוליס, דולדרום, רוחות הסחר (אורכב 06.04.2007 בארכיון Wayback Machine) בריזות, רוח קטבטית ואנבטית, מונסונים (אורכב 16.05.2007 בארכיון Wayback Machine) סערות טרופיות (אורכב 11.02.2007 בארכיון Wayback Machine) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוגל

קּוּגֶל (בהגיית יוצאי גליציה ופולין: קִּיגֵל) היא פשטידה נפוצה בקרב יהודי אשכנז ומזרח אירופה הנעשית במיוחד לכבוד שבת. לקוגל גרסאות רבות מרכיבים שונים, בדרך כלל על בסיס תפוחי אדמה או אטריות. המכנה המשותף של כל הסוגים הוא המנהג לבשל את הקוגל בסיר, או תבנית ברזל, שניתן להניח על פלטת שבת.[דרוש מקור] מקור השם קוגל הוא במילה הגרמנית 'Kugel' שפירושה כדור, והוא נקרא כך על שם צורתו של הקוגל הנאפה בדרך כלל בתוך סיר עגול. באטימולוגיה העממית מקובל שמקור השם הוא בשיבוש המילה העברית 'כעיגול'. את הקוגל מכינים בהרבה וריאציות ותיבולים. העיקריים שבהם הם: קוגל אטריות (בשמו היידישאי 'לאָקשן קוגל') - מכיל אטריות, ביצים, סוכר ולעיתים גם קנמון ועוד תבלינים. גרסה מקומית של קוגל זה הוא הקוגל הירושלמי המתובל בפלפל שחור, כאשר אצל יוצאי פולין מקובלת גרסה מתוקה יותר. קוגל תפוחי אדמה - בדרך כלל אפוי בתנור. אולם יש המשתמשים במושג קיגלאך (רבים של קוגל) ככינוי ללביבות תפוחי אדמה מטוגנות. קוגל קמח (ביידיש: 'מעהל קוגל') - כופתאות בצק המתבשלות בתוך החמין. קוגל תפוחי עץ - פשטידת תפוחי עץ, צימוקים וקינמון עם אטריות רחבות. קוגל חלה (ביידיש 'חלה קוגל') - קוגל הנעשה משיירי חלות, ונהוג לאוכלו במועדים מסוימים, כמו שבועות או שבת פרשת יתרו וכדומה. קוגלים שונים קיבלו כינויים בהתאם למועדים או לאירועים בהם הם נאכלו, כגון גמורא קוגל - "קוגל גמרא" הנאכל על ידי חתן ביום חתונתו. הקוגל נחשב באופן מובהק למאכל של שבת. בין השאר, הטעם לכך היא שניתן להשאירו על גבי פלטת שבת מיום שישי. כיום מקובל בקהילות שונות לאכול את הקוגל בקידושא רבא לאחר תפילת שחרית בשבת בבית כנסת, מפני שהאוכלו יוצא ידי חובת קידוש במקום סעודה מבלי להתחייב בנטילת ידיים ובברכת המזון. הקוגל מהווה מאכל מרכזי הנאכל במסגרת הטיש ביהדות החסידית. כך למשל מיוחסת לרבי מקומרנה האמרה ”מי שלא אוכל קוגל בשבת, יש לחשוש ליהדותו”. אימרה חסידית נוספת מתארת את הקוגל כ”בוכה כלאה, יפה כרחל, טוב כיעקב ואדום כעשיו”. מנהג חסידי נוסף הוא לאכול שני קוגלים בשבת ראש חודש, כנגד שני ספרי התורה המוצאים באותה שבת. קיים מנהג לאכול בשבת זכור ארבעה סוגים של קוגל, בהתאם לראשי התיבות: "עמלק": עפל (ביידיש: תפוחי עץ), מעהל (ביידיש: קמח), לוקשן (ביידיש: אטריות) וקרטופל (ביידיש: תפוחי אדמה). ובכך לקיים את מצוות זכירת מעשי עמלק, או מחיית זכר עמלק על ידי אכילת הקוגלים. חמין חלה Prof. Allan Nadler, Holy Kugel: The Sanctification of Ashkenazic Ethnic Food in Hasidism, in Leonard J. Greenspoon, Ronald A. Simkins & Gerald Shapiro, eds., Food & Judaism (Omaha: Creighton University Press, 2005) שגיא קופר, סיפור על קוגל לשבת, באתר ynet, 4 בדצמבר 2003 רותי קינן, ריח של ילדות: קוגל לשבת, באתר ynet, 27 בינואר 2012 אורלי פלאי-ברונשטיין‏, ארוחה משפחתית: קיגל ירושלמי, באתר וואלה, 14 במאי 2012 איתי ורד, שישי עם איילה חסון: "הכל כשר", באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 24 בפברואר 2018 אילה מוזס ושמיל הולנד, הקוגל, מקמבן השבת, קומבינה - גיליון שבוע העיצוב, 07/06/2016 Kugiel po polsku האם צריך לברך המוציא וברכת המזון על קוגל, באתר חידוש שמיל הולנד, הרצאה של יד בן צבי על המטבח החסידי, 10 במאי 2012
בולפאפ

בּוּלְפַּאפ (באנגלית: Bullpup) היא תצורה של רובה בה ההדק נמצא לפני המחסנית ובית הבליעה. תצורה זו מאפשרת לקצר את האורך הכללי של הרובה מבלי לקצר את אורך הקנה. מומחה הנשק הבריטי ג'ונתן פרגוסון(אנ') חקר את מקור המונח בשנים 2019–2020. הוא מצא התייחסויות מוקדמות בעיתוני כלי ירייה של שנות ה-30, המרמזים ש"bullpup" נגזר מהאנלוגיה של רובה כזה לגור בולדוג (bulldog puppy), שנקרא בשפה העממית "bullpup" באנגליה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. גור בולדוג נחשב לגוץ ומכוער אבל עדיין אגרסיבי ועוצמתי. תצורה זו מאפשרת שימוש בקנה ארוך יחסית לגודל הנשק, מה שמגביר את הטווח היעיל של הנשק ואת דיוקו של הקנה, מכיוון שאורך הקנה מתחיל מהמקום בו המחסנית נמצאת - משם נגרפים הכדורים לבית הבליעה. ככל שהמחסנית ממוקמת קרוב יותר לקצה הקת, כך הקנה יכול להיות ארוך יותר - אורך הקנה משפיע על הדיוק והטווח. כמו כן, עיצוב זה מאפשר לשמור על דיוק הנשק תוך הפחתה במשקלו על ידי קיצורו, ובכך להקל על יכולת התמרון של המשתמש בו. בשל טבעה של לוחמת החי"ר בראשית המאה ה-21 המאופיינת בעיקר בלוחמה בשטח בנוי, ישנה מגמה של העדפת כלי נשק המעוצבים בתצורה זו, משום אורכם הקצר יחסית. הצבת בית המחסנית במיקומו החדש מקשה על החלפת מחסניות ומאלצת את היורה להרחיק את הנשק מגופו וכך גורמת לו לצאת ממצב ירי. התרמילים הנפלטים בזמן ירי עלולים לפגוע ביורה אם הכלי אינו מותאם ליורה ימני או שמאלי. התאמה כזו, בדרך כלל, אינה פשוטה ומהירה. החיבור הארוך בין ההדק למנגנון הירי עלול לגרום להדק "קשה" ולא רגיש. ברובה המצויד בכוונת ברזל המרחק בין הכוונת הקדמית לאחורית קצר מאשר ברובה רגיל באותו אורך קנה ובכך נפגע הדיוק. הרעיון יושם לראשונה ברובים בריחיים כמו התורניקרופט קרבין(אנ') מ-1901, ויושם בכלי נשק חצי-אוטומטיים מ-1918 (רובה צרפתי בשם פוקון מונייר). ב-1935 הנרי דלאקר רשם פטנט על אקדח בולפאפ. רובה סער בולפאפ נסיוני פותח בברית המועצות ב-1945. בריטניה שקלה את הרעיון של רובה שירות בולפאפ מאז 1944. שני עיצובים, ה-EM-1 וה-EM-2 פותחו על ידי הבריטים כתחליף לאקדח, תת-מקלע ורובה. הבחירה בבולפאפ נעשתה כדי לשמור הן על דיוק הנשק והן על אורכו. ה-EM-2 אומץ על ידי הבריטים ב-1951, כרובה השירות (המוגבל) הראשון בתצורת הבולפאפ, אך כעבור כמה שנים הוא נזנח כשאומצה מחסנית ה-7.62 NATO. ישנם גם מטולי רימונים ייעודיים בצורת בולפאפ, כמו ה-XM25. רובי בולפאפ הפכו לפופולריים בשנות ה-70 המאוחרות עם הצגתו של ה-שטייר AUG באוסטריה וה-FAMAS בצרפת. ב-1985 בריטניה הצטרפה עם הצגתו של ה-SA80. היום, כלי נשק המעוצבים לפי עקרון הבולפאפ נפוצים בצבאות מודרניים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 רוסיה, סינגפור וסין אימצו רובי בולפאפ המעוצבים ומיוצרים מקומית, בשנות ה-2000 גם ישראל (עם התבור) ואיראן (עם רובה מבוסס על ההקלר וקוך G3) עשו זאת. אנפילד SA80 - תוצרת בריטניה FN P90 - תוצרת בלגיה FN F2000 - תוצרת בלגיה FAMAS - תוצרת צרפת תבור TAR-21 ומיקרו-תבור X-95 - תוצרת ישראל שטייר AUG - תוצרת אוסטריה מדיה וקבצים בנושא בולפאפ בוויקישיתוף Jonathan Ferguson, Origin of the Term "Bullpup", Youtube, ‏16 באפריל 2020 FOUR REASONS WHY YOU NEED A BULLPUP, The Armory Life, ‏15 בפברואר 2023 Alice Jones Webb, THE BULLPUP DOESN’T DESERVE TO BE IN THE DOG HOUSE, Free Range American, ‏22 ביוני 2023
עוזי רובין

עוזי רובין (נולד בתל אביב בשנת 1937) הוא זוכה פרס ביטחון ישראל פעמיים ששימש כראש הראשון של "מינהלת חומה" - המנהלה של משרד הביטחון שבמסגרתה פותחה מערכת הנשק טיל החץ. משמש כמומחה לאיום והגנה מפני טילים במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון. עוזי רובין הוא בעל תואר ראשון מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ותואר שני בהנדסה אווירונאוטית מ-Rensselaer Polytechnic Institute. רובין היה אחראי על פיתוח משגר הלוויינים הישראלי "שביט". בשלהי 1990 הוקמה מנהלת פרויקט החץ, הנמצאת בתוך משרד הביטחון וכפופה לשר הביטחון. תפקיד המנהלה, המכונה "חומה", הוא לרכז, לפקח ולתאם את כל הפעילות בנושא ההגנה מול האיום הבליסטי. המנהלה מרכזת את כל המידע בנושא תוכנית החץ. בשנת 1999 שימש בתפקיד בכיר במועצה לביטחון לאומי. לאחר פרישתו ממערכת הביטחון הקים חברה לייעוץ ביטחוני בשם "רובינקון". רובין פועל רבות במסגרת מכוני מחקר אקדמיים שונים, ובהם המכון למחקרי ביטחון לאומי ומרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים הפועל באוניברסיטת בר-אילן. במחקריו עוסק רובין בסוגיות הקשורות לתוכניות טילים בליסטיים במדינות ערב ובאיראן, במערכות הגנה נגד טילים ובנושאים קרובים. רובין מרבה להשתתף בכנסים מקצועיים בינלאומיים בתחומי מומחיותו. מיוזמי הקמת העמותה הישראלית להגנה בפני טילים וחבר הדירקטוריון שלה. רובין נוהג לפרסם מחקרים ומונוגרפיות בנושאי הגנה נגד טילים. ב-2011 פרסם את מחקרו "ממטרד לאיום אסטרטגי" העוסק בהפעלת רקטות כנגד העורף הישראלי. זכה פעמיים בפרס ביטחון ישראל: האחד על חלקו בפיתוח מערכת הנשק חץ והשני על חלקו בפיתוח לוויין הריגול אופק. בשנת 2018 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן, על עבודה בהנחייתו של אפרים ענבר שכותרתה "כושר הסתגלותה של מערכת הביטחון בישראל לשינויים מהפכניים בסביבה האסטרטגית⁰: ההגנה האקטיבית כמקרה בוחן". בסוף 2019 יצא לאור ספרו "ממלחמת הכוכבים עד כיפת ברזל, המאבק על ההגנה האקטיבית בישראל", המבוסס על עבודת הדוקטור שלו. הוא חוקר במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון. עוזי רובין, ההצטיידות ב"כיפת ברזל" כמודל להחלטה לאומית נכונה, אתר בס"א, 18 בפברואר 2021. מדיה וקבצים בנושא עוזי רובין בוויקישיתוף מאיר אלרן, האם צה"ל מתקשה להבין את משמעויות השינויים בסביבתו האסטרטגית?, עדכן אסטרטגי, כרך 23, גיליון 4, המכון למחקרי ביטחון לאומי, אוקטובר 2020, עמודים 125–127 (ביקורת על ספרו של רובין) עוזי רובין, דף שער בספרייה הלאומית ד"ר עוזי רובין, באתר של מכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון
יאנג ליוויי

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא יאנג. יַאנְג לִיװֶיי (בסינית: 杨利伟; ‏נולד ב־21 ביוני 1965) הוא מייג'ור גנרל וטייס קרב בחיל האוויר הסיני וטייקונאוט בשירות מינהל החלל הסיני (CNSA). ליוויי הוא האדם הראשון ששוגר לחלל על ידי תוכנית החלל הסינית. ליוויי נולד ב-21 ביוני 1965 בעיר הוּלוּדַאו שבצפון-מזרח סין. אמו הייתה מורה, ואביו היה רואה חשבון במשרד חקלאות ממשלתי. אשתו קצינה בצבא הסיני, ולזוג בן אחד. ליוויי נכלל בשנת 1998 ביחידה להכנת טייסי חלל הסינית. הוא שוגר לחלל בחללית שנג'ואו 5 ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן ב-15 באוקטובר 2003 בשעה 01:00 UTC (09:00 שעון מקומי). שמו של הטייקונאוט הראשון נודע לתקשורת רק יום אחד לפני השיגור. לאחר השיגור יצא ליוויי מיחידת טייסי חלל ומונה לתפקידי ניהול במערכת החלל הסינית. יאנג ליוויי הוא אומנם האזרח הסיני הראשון בחלל, אך הוא אינו הסיני (מבחינת המוצא) הראשון בחלל. האסטרונאוט טיילור ואנג (נולד בבייג'ינג והפך לאזרח ארצות הברית ב-1975) טס במעבורת החלל צ'לנג'ר במשימת STS-51-B ב-1985. מדיה וקבצים בנושא יאנג ליוויי בוויקישיתוף יאנג ליוויי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יישון

האם התכוונתם ל... יישון בשר – אחסנת בשר בתנאים מיוחדים למשך ימים עד שבועות מספר כדי להביא לריכוכו והשבחתו. יישון משקאות אלכוהוליים יישון יין – אחסון יין בחביות לשם השבחתו. יישון ויסקי – שלב בן שנים אחדות בתהליך ייצור הוויסקי. יישון בורבון (ויסקי אמריקאי). יישון חומץ – כגון חומץ בלסמי. יישון רום – שלב נפוץ בתהליך ייצור רום. יישון חומרים – שינוי בתכונות החומר הנגרם לאחר זמן.
טנשטה

טָנָשטֶה (אירית Tánaiste, רבים Tánaistí - "טָנָשטי") ובדרך כלל על דרך הידוע - An Tánaiste ("סגן ראש הממשלה"), הוא הכינוי המסורתי לסגן ראש ממשלת אירלנד. ראש ממשלת אירלנד, הטישך, ממנה את הטנשטה מבין חברי הממשלה. מקורו של הביטוי במילה האירית העתיקה שמשמעה "יורש". משרת הטנשטה כפי שהיא כיום נוסחה בחוקת אירלנד ב-1937 והחליפה את משרת סגן נשיא המועצה המבצעת שכיהן בין השנים 1922 ו-1937. הטנשטה חייב להיות חבר הבית התחתון (Dáil Éireann, דאל אֵירן) של בית הנבחרים האירי (Oireachtas, אֵירָכטָס). הטנשטה ממלא את מקומו של הטישך בהיעדרו, ובמקרה של מוות או נבצרות קבועה - עד שממונה לו יורש. החוקה אינה מעניקה לטנשטה תפקידים מוגדרים לבד מתפקידו לשמש סגן לטישך, וחוץ מתפקיד כללי זה משמש התואר בעיקר כדרגת כבוד. בממשלה קואליציונית, ניתן התפקיד בדרך כלל למנהיג המפלגה השנייה בגודלה בקואליציה. מדיה וקבצים בנושא טנשטה בוויקישיתוף
מחשוב אוטונומי

מחשוב אוטונומי היא יוזמה בתחום הבינה המלאכותית של חברת IBM שהחלה בשנת 2001. היוזמה החלה תחת הכינוי "יוזמת המחשוב האוטונומי" (ACI - Autonomic Computing Initiative). מטרת היוזמה היא פיתוח מערכות מחשב המסוגלות לנהל את עצמן כדי להתגבר על המורכבות הגדלה במהירות של ניהול מערכות מחשוב, וכדי לאפשר את המשך הצמיחה של המערכות על ידי הסרת המחסום שמציבה אותה מורכבות. במילים אחרות, מחשוב אוטונומי מתייחס לתכונת הניהול העצמי של מרכיבי מערכת מבוזרת, תכונה המאפשרת למערכת לבצע התאמות לשינויים בלתי צפוים תוך הסתרת מורכבותה מהמפעילים והמשתמשים. מערכת מחשוב אוטונומי מקבלת החלטות בעצמה, על סמך מדיניות שנקבעה מראש, בודקת את מצבה ומתייעלת באופן רציף ואוטומטי על מנת להתאים עצמה לתנאים המשתנים. הצורך בפיתוח מחשוב אוטונומי החל מההבחנה כי מערכות מבוזרות הופכות מסובכות יותר ויותר עם הזמן, עם התווספותם של מרכיבים נוספים הכרוכים בלוגיקה מורכבת. ככל שהמערכות הופכות מסובכות ומתוחכמות יותר, כך ניהול המערכת הופך למשימה סבוכה הנתונה לטעויות אנוש. ההשראה במחשוב האוטונומי לקוחה ממערכת העצבים האנושית, אשר באמצעות הגדרת אופן פעולה אוטונומי, מערכות שונות בגוף מתפקדות ללא תלות באחרות. לדוגמה: אופן הפעולה האוטונומי של מערכת הנשימה ומערכת העיכול בגוף האדם. הניהול האוטונומי מושתת על ארבעה עקרונות. באמצעות יישום ארבעה עקרונות אלה מושגת מערכת מידע אשר עצמאית בניהולה, בעלת יכולות גידול ואמינות משופרות משמעותית, בעוד הקושי בפיתוח ובתחזוקה מופחת. הגדרה עצמית – הגדרה אוטומטית של הרכיבים בהתאם למדיניות המערכתית, כששאר המערכת מותאם אוטומטית (בדומה להוספת תא בגוף האדם, או להוספת אזרח לאוכלוסיית עיר). הבראה עצמית – המערכת תדע לתקן בעצמה בעיות חומרה או תוכנה. טיוב עצמי – המערכת תבצע תהליכי טיוב ושיפור עצמי באופן אוטומטי. הגנה עצמית – המערכת תדע להגן על עצמה באופן עצמאי מפני התקפות. IBM הציגה חמישה שלבי התפתחות למערכת מחשוב אוטונומי: השלב הראשון הוא המצב הקיים, בו מערכות מנוהלות על ידי גורם אנושי. בשלבים 2 - 4 הפונקציונליות של מערכת הניהול האוטומטית הולכת וגדלה, בעוד ששלב 5 מציג את מימוש החזון: מערכת שמנהלת את עצמה באופן מלא. רעיון בסיסי אחד שיש ליישם במחשוב אוטונומי הוא לולאות שליטה. לולאת שליטה היא מערכת שמבצעת מעקב אחר משאב מסוים: חומרה או תוכנה, ובאופן אוטונומי מנסה לשמור על פרמטר כלשהו בטווח רצוי. מימוש פשוט הוא על ידי לולאה בקוד שבאופן רציף בודקת את ערך הפרמטר, ואם זה חורג מהתחום המבוקש – המערכת מבצעת תיקון. דוגמה ללולאת שליטה היא תרמוסטט במערכת מיזוג אוויר. התרמוסטט מודד באופן רציף את הטמפרטורה, ואם זו חורגת מהטמפרטורה המבוקשת – התרמוסטט מפעיל את מנגנון החימום או הקירור כדי להישאר בטווח הטמפרטורה הרצויה. לפי IBM, מאות ואף אלפי לולאות שליטה צפויות לעבוד במקביל במערכת מחשוב אוטונומי. אודות מחשוב אוטונומי באתר IBM (באנגלית) מאמר של IBM אודות מחשוב אוטונומי (באנגלית) בלוג של מחשוב אוטונומי ב-IBM (באנגלית)
לוואש

לוואש או לוואשי (בארמנית: լավաշ, טורקית ואזרית: lavaş, פרסית: لواش, בגאורגית: ლავაში) הוא לחם עגול ודק הנפוץ במטבח הקווקזי, בעיקר במדינות: ארמניה, גאורגיה, טורקיה, אזרבייג'ן ואיראן. הכנה: הבצק עליו מבוסס לחם הלוואש העגול מוצמד לצידו הפנימי של תנור האבן תורנה, בניגוד ללחמים אחרים, למשל לחם השותי המאורך, אותו מצמידים לחלקו העליון של תנור התורנה. הלחם נאפה על צד אחד בלבד. במנהגי החתונה של יהודי גאורגיה במזרח גאורגיה נהוג היה לשלוח לוואש לכל משפחה שהוזמנה למסיבה בשבת שלפני החתונה. ההיסטוריון וחוקר-האוכל גיל מרקס (Gil Marks) התחקה אחר ההיסטוריה של הלוואש ותארכה לימי קדם בהם החל האדם להתקין את לחמיו שהושטחו על גבי מחבת עשויית טרקוטה. צורותיו המוקדמות ביותר של הלחם בושלו כעוגות עבות יחסית על סלעים מחוממים או בגחלים, אך כאשר החלו להשתמש במחבת הדקה והקדומה היה צורך להתאים לו בצק דק יותר בכדי שלא ישרף, דוגמה קרובה מאוד למאפה הלוואש כרקיק-מרוקע מופיעה במקרא, בספר שמות : "וְרָקִיק אֶחָד מִסַּל הַמַּצּוֹת". בהופעת התנורים המוקדמים, התאפשרו כיכרות לוואש עבות יותר המטבח הגאורגי מדיה וקבצים בנושא לוואש בוויקישיתוף אירמה קזר, לחם גאורגי – לוואשי (Lavashi), באתר וואלה! לוואש, (באנגלית), (בגרמנית) דרה גולדשטיין, הסעודה הגאורגית: התרבות מלאת החיים והאוכל הטעים של הרפובליקה של גאורגיה, עמ' 47, ISBN 0520219295 (באנגלית) תוֹרנֶה הוא תנור אבן בצורת באר עם תחתית המשמשת לאפיית לחמים במטבח הגאורגי ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איאון פלקס

איאון פלקס (מאנגלית: Aeon Flux) הוא סרט קולנוע בבימויה של קארין קוסאמה (אגרוף של אישה), המבוסס על סדרת אנימציה של ערוץ המוזיקה MTV, בכיכובה של שרליז ת'רון, שיצא לאקרנים ב-2005. בשנת 2011 משמיד וירוס קטלני 99% מאוכלוסיית כדור הארץ, מיליונים בודדים ניצולים והם חיים בעיר העתידנית ברגנה. את העיר מנהלת כת של מדענים השולטים על העיר. 400 שנה מאוחר יותר, קמה מחתרת מורדים שקוראת לעצמה בשם "המוניקנים", המנוהלת על ידי אשה, ומגלה שחיתויות וסודות אפלים בצמרת המשטר, ואיאון פלקס חברה בה. לאחר כמה משימות, נשלחת איאון פלקס למשימה המרכזית והסודית, להרוג את המושל. הסרט הפך לאכזבה גדולה מצד הצופים וחובבי המדע בדיוני. היוצר של סדרת האנימציה פיטר צ'אנג תקף בחריפות את הסרט על שלא היה נאמן למקור, על פי צ'אנג, שגם טען שצוות ההפקה שינה כמעט לחלוטין את התסריט. "איאון פלקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איאון פלקס", באתר נטפליקס "איאון פלקס", באתר AllMovie (באנגלית) "איאון פלקס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "איאון פלקס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "איאון פלקס", באתר Metacritic (באנגלית) "איאון פלקס", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "איאון פלקס", באתר Prime Video (באנגלית) "איאון פלקס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לחם גאורגי

האם התכוונתם ל... שותי – לחם גאורגי מוארך העשוי מחיטה מלאה ומעוצב בצורה של סירת קנו לוואשי – הלחם העגול והדק הגאורגי המסורתי פורי (לחם) – לחם עגול גאורגי צ'אדי – לחם נעשוי מקמח תירס
אפריון

אַפִּרְיוֹן או אפיריון הוא כלי רכב חסר גלגלים המיועד בדרך כלל לאדם אחד ונישא על ידי מספר בני אדם. האפריון מורכב ממושב הנוסע, והמוטות שבעזרתם מרימים את האפריון. אף שגם אלונקה תקפה להגדרה זו, השימוש הנפוץ במילה הוא לתיאור האפריון המפואר, שנועד להעביר אנשים בעלי מעמד חברתי גבוה ממקום למקום. לאפריון שני שימושים עיקריים. האחד הוא העברה של אדם בעל דרגה חברתית גבוהה ממקום למקום. אפיריונים אלה היו מפוארים ונוחים יחסית. השימוש השני שנעשה הוא פינוי או העברה של אנשים פצועים או גופות. מושבי הנוסע הפשוטים ביותר הם מזרן בלבד, ואילו מושבים מפוארים יותר כוללים כיסא, כורסה או מיטה וסגורים על ידי תא או וילונות. האפיריונים הקלים ביותר נישאו על ידי שני אנשים, בעוד הכבדים ביותר נרתמו לבהמות משא. המילה אפיריון נזכרת כבר במקרא ונעשו בה שימושים גם בארץ. כפי שהיא מופיעה בשיר השירים (פרק ג' פסוק ט') : ט אַפִּרְיוֹן, עָשָׂה לוֹ הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה--מֵעֲצֵי, הַלְּבָנוֹן. י עַמּוּדָיו, עָשָׂה כֶסֶף, רְפִידָתוֹ זָהָב, מֶרְכָּבוֹ אַרְגָּמָן; תּוֹכוֹ רָצוּף אַהֲבָה, מִבְּנוֹת יְרוּשָׁלִָם. יא צְאֶנָה וּרְאֶינָה בְּנוֹת צִיּוֹן, בַּמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה--בָּעֲטָרָה, שֶׁעִטְּרָה-לּוֹ אִמּוֹ בְּיוֹם חֲתֻנָּתוֹ, וּבְיוֹם, שִׂמְחַת לִבּוֹ. ‏ מילים דומות נמצאות בשימוש גם בשפות קרובות לעברית כגון יוונית phoreion; וסורית: פּוּרְיוֹן. דבר שנובע כנראה גם מקשרי מסחר הדוקים, כפי שאפשר גם להסיק על ידי הנאמר בשיר השירים.
שיתוף ואחווה

שיתוף ואחווה, מפלגת מיעוטים שהייתה קשורה למפא"י ומפלגת העבודה, והיוותה, בדומה לשאר המפלגות הערביות בזמנה, מפלגת לוויין. המפלגה זכתה בשני מנדטים בבחירות לכנסת ה-4, והייתה חברה בקואליציה אך לא בממשלה. בבחירות לכנסת ה-5, ה-6, וה-7 שמרה המפלגה על כוחה, ונשארה חברה בקואליציות השונות ללא ייצוג בממשלה. הבחירות לכנסת השמינית, בהן קיבלה המפלגה רק 9,949 קולות וכשלה לעבור את אחוז החסימה, בישרו על קץ דרכה הפוליטית של המפלגה. המפלגה כשלה לעבור את אחוז החסימה, מכיוון שרוב חבריה פרשו והצטרפו למפלגות אחרות. הכנסת הרביעית (1959) 2 מנדטים: לביב חוסיין אבו רוכן, יוסף דיאב לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן הכנסת החמישית (1961) 2 מנדטים: דיאב עובייד, ג'בר מועדי לרשימת מועמדים מלאה ראו כאן הכנסת השישית (1965) 2 מנדטים: דיאב עובייד, ג'בר מועדי, הכנסת השביעית (1969) 2 מנדטים: דיאב עובייד, אליאס נח'לה אתר האינטרנט הרשמי של שיתוף ואחווה מפלגת שיתוף ואחווה, באתר הכנסת ב-5 ביולי 1966 התאחדה הסיעה עם קידמה ופיתוח בהקמת סיעת שיתוף ופיתוח. ב-1 בינואר 1967 התפרקה הסיעה המשותפת. פרש מהסיעה ב-11 באפריל 1967 והקים את הסיעה הדרוזית הישראלית.
רחוב שלומציון המלכה

רחוב שלומציון המלכה הוא רחוב מרכזי שהפך למרכז בילויים, במרכז ירושלים. הרחוב נסלל בתקופת המנדט הבריטי, אז ניתן לו השם "רחוב הנסיכה מרי", כמנהג השלטונות הבריטים באותה תקופה להעניק לרחובות ראשיים שמות של בני משפחת המלוכה הבריטית. הרחוב נסלל במורד מדרון המשתפל מרחוב יפו לחלקה המערבי של שכונת ממילא, בסמוך לבית הקברות ממילא ובריכת ממילא. המשכו של הרחוב, מממילא דרומה, הוא רחוב המלך דוד. בסוף תקופת המנדט הבריטי היה הרחוב חלק ממתחם מבוצר בו שכנה מפקדת הכוחות הבריטים, שכונה בלעג בווינגרד. לאחר מלחמת העצמאות וחלוקת העיר בין ישראל לירדן, ירד מעמדו של הרחוב וזאת בשל קרבתו לקו הגבול דאז ולשטח ההפקר בין שתי המדינות - הקו העירוני. שמו של הרחוב שונה לשם 'מלוכני' יהודי - על שמה של המלכה בת שושלת החשמונאים, שלומציון המלכה. עם איחוד העיר ב-1967, חזר הרחוב לשמש כאזור מסחרי ומשרדיו הראשיים של סניף המוסד לביטוח לאומי בירושלים, כמו גם משרדי הנסיעות הגדולים, עברו אליו. לקראת סוף שנות ה-90 החל אזור הבילויים של ירושלים להתרחב לכיוון רחוב שלומציון המלכה, והחלו צצים בו פאבים ומסעדות. בשנים 2005–2007 נעשו ברחובות הסמוכים לו עבודות תשתית אשר הפכו אותם למדרחוב - עובדה שסייעה להתפתחות האזור כמתחם בילוי. מדיה וקבצים בנושא רחוב שלומציון המלכה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צימעס

צִימֶעס הוא תבשיל מתוק מהמטבח האשכנזי, העשוי מגזר קצוץ (כיום בדרך כלל מגזר גמדי), מבושל עם סוכר וצימוקים. ישנן גרסאות בהן מוסיפים סוגים נוספים של פירות יבשים, כגון שזיף ומשמש. השימוש הידוע הראשון במילה, הוא משנת 1892. למרות מתיקותו הצימעס אינו נאכל כקינוח, אלא כתבשיל הנלווה למנה העיקרית הבשרית בארוחה. הוא מקובל כמאכל חגיגי, בין השאר בשבת ובראש השנה. מקור המילה צימעס הוא ככל הנראה מהמילים בגרמנית "zu" (נוסף על) והמילה "mus" (בגרמנית עתיקה: דייסה או ירקות). או "צים-עס" שמשמעותו ביידיש: נוסף אל (צים) האוכל (עס). המילה צימעס שימשה בעבר בסלנג במשמעות של לעשות בלגן או מהומה בגלל היותו של התבשיל תערובת של מרכיביו. ביידיש משמשת המילה כסלנג במשמעות של הבעת זלזול כלפי מישהו: "איך וועל מאכן פון עם צימעס" (בתרגום חופשי לעברית: אני אעשה ממנו קציצות עם ירקות). המטבח היהודי צימעס גזר עם שזיפים ומשמשים מיובשים - אוכל - ynet / בני סיידא, באתר ynet טובה ארן, צימעס גליצאי, מפורום מתכונים בתפוז אנשים לְפִיתָה, צימעס - מאכלים לחג משנת תרע"ב (1912), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏23 באפריל 2017 במילון ובסטר For Once in Your Life, Go Ahead: Make a Tsimmes!