laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גאווה ודעה קדומה (סדרה, 1967)

גאווה ודעה קדומה (באנגלית: Pride and Prejudice) היא סדרת טלוויזיה של ה-BBC משנת 1967, עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן שיצא לאור לראשונה בשנת 1813. הפקת גרסה זו נעשתה לציון 150 שנה למותה של ג'יין אוסטן. את הסדרה ביימה ג'ואן קראפט וכיכבו בה סיליה בנרמן ולואיס פיאנדר בתפקידים הראשיים כאליזבת בנט ומר דארסי. סיליה בנרמן - אליזבת בנט לואיס פיאנדר - מר דארסי מייקל גוף - מר בנט ויוויאן פיקלס - גברת בנט לוסי פלמינג - לידיה בנט שרה טונטון - קיטי בנט פולי אדמס - ג'יין בנט דיאנה קינג - ליידי לוקאס קרין מקרתי - לואיזה הרסט דייוויד סאביל - מר בינגלי ג'ורג'ינה וארד - קרוליין בינגלי רוברט דורנינג - סר ויליאם לוקאס ריצ'רד המפטון - מר ויקהם ויוויאן ג'יימס - מר הרסט סילביה קולרידג' - ליידי קתרין דה ברג יו קרוס - מר גרדינר איית'ן דאן - גברת גרדינר קייט לנסברי - שארלוט לוקאס ג'וליאן קארי - מר קולינס סטיבן גרייבס - אדוארד לוקאס מוריס קוויק - משרת רובין צ'דוויק - קולונל פיצוויליאם יוברט היל - משרת ראלף קאטרנס - משרת ג'נו לג - מיס אן דה ברג טסה וייאט - ג'ורג'ינה דארסי בגרסה זו השמיטו את דמותה של מרי, הבת האמצעית במשפחת בנט. תאריכי השידור המקוריים שכנים" - 10 בספטמבר 1967 "גאווה" - 17 בספטמבר 1967 "הצעת נישואים" - 24 בספטמבר 1967 "דעה קדומה" - 1 באוקטובר 1967 "בריחה" - 8 באוקטובר 1967 "גורל" - 15 באוקטובר 1967 "גאווה ודעה קדומה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גאווה ודעה קדומה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
כוח החולות

כוח החולות (שם מדעי: Varanus gouldii) הוא מין של לטאת כוח גדולה החיה במערב אוסטרליה המותאמת לסביבת חולות ומדבריות. כוח זה קצר יותר מהכוח אוסטרלי ומכוח התחרה. אורכו 140 ס"מ בלבד והוא בעל זנב שרירי גדול ביותר ובעל טפרים גדולים המסייעים לו לטפס על עצים וכן להרוג את טרפו. צבעו כתום בהיר, ראשו אפור וזנבו מפוספס. הם לעיתים מצויים בערבות או ביערות פתוחים אך מצויים גם בחולות ובמדבריות של מרכז היבשת החמה. הכוח מחפש למאכל יצורים קטנים כמו חרקים, זוחלים שונים כולל נחשים ארסיים (הנפוצים מאוד באוסטרליה) ולטאות, עכברים ועופות קטנים וכן גם נבלות. את ביציהם לטאות הכוח מטילים בקיני טרמיטים ואחר כך הם עוזבים את הביצים. מדיה וקבצים בנושא כוח החולות בוויקישיתוף כוח החולות, באתר ITIS (באנגלית) כוח החולות, באתר NCBI (באנגלית) כוח החולות, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כוח החולות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כוח החולות, באתר GBIF (באנגלית) כוח החולות באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיתון עצים ירוק

פיתון עצים ירוק (שם מדעי: Morelia viridis) הוא מין של נחש עצים ממשפחת הפיתוניים החי באינדונזיה, גינאה החדשה והקצה הצפוני של מדינת קווינסלנד באוסטרליה. נחש זה ירוק כמעט לגמרי בצבעו למעט כתמים לבנים לאורך הגב, הבולטים בעיקר אצל צעירים, והלסתות שלו לבנות. חוטמו מוארך והעיניים בעלות קרום שקוף וכתום. לנחשים אלה ישנן גומות החשות בחום גוף של חיות אחרות, מה שמכוון אותם לטרפם גם בחשיכה מוחלטת. הם פחות ארוכים משאר מיני הסוג ואורכם 150–180 ס"מ בממוצע. נחשים אלה נכרכים על ענפי העצים ביער ואורבים לטרף לא זהיר אותו הם יחטפו מהענפים הסמוכים ואף מהאוויר. לעיתים נחש זה נצפה גם על קרקע היער. הטרף העיקרי שלו כולל חיות בעלות דם חם כמו עופות, יונקים קטנים שונים וגם זוחלים קטנים. פיתון עצים ירוק מזכיר את הנחש ממין רב חנק איזמרגדי (Corallus caninus) מאמריקה הדרומית שכמותו חי על העצים וצבעו ירוק, אך שניהם שייכים למשפחות נפרדות: הראשון לפיתוניים והאחרון לחנקיים. נחשים אלה משמשים גם כחיית מחמד מוצלחת ופופולרית שאינה מצריכה גידול מיוחד, ואינם נחשבים מסוכנים לאדם. מדיה וקבצים בנושא פיתון עצים ירוק בוויקישיתוף פיתון עצים ירוק, באתר ITIS (באנגלית) פיתון עצים ירוק, באתר NCBI (באנגלית) פיתון עצים ירוק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פיתון עצים ירוק, באתר GBIF (באנגלית) פיתון עצים ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיתון השטיחים

פיתון השטיחים (שם מדעי: Morelia spilota) הוא מין של נחש גדול ממשפחת הפיתוניים החי באוסטרליה, גינאה החדשה ובכמה איים באינדונזיה. פיתון השטיחים מגיע לאורך של 2–4 מטרים ולמשקל של 15 קילוגרם, והוא בעל צבעים משתנים מזית ואפור עד לזהוב או לצבע שמנת. הרצועות חומות או על רקע אפור. כמו לקרוביו למשפחה גם לנחש זה חיישנים ליד פיו, החשים בחום גופם של היצורים סביבו, דבר המאפשר לו לכוון לטרפו. הם חיים באזורים טרופיים, בעיקר יערות ומגיעים גם לאזורים עירוניים, והם פעילים בשעות הערב ומטפסים על העצים כדי לחפש את טרפם הכולל יונקים קטנים, עטלפים, עופות ולטאות החיות על עצים, וכבר היו שמועות שהפיתון הזה טרף כלבים קטנים. לנחש זה 7 תת-מינים: M. s. cheynei - מצוי בקווינסלנד M. s. imbricata - מצוי בדרום מערב אוסטרליה M. s. mcdowelli - מצוי בקווינסלנד ובניו סאות' ויילס M. s. metcalfei - מצוי מקווינסלנד, ניו אות ווילס, אגן מארי-דרלינג, ויקטוריה ובדרום אוסטרליה M. s. spilota - מצוי ניו סאות ווילס ובויקטוריה M. s. variegata - מצוי בצפון מערב אוסטרליה ובטריטוריה הצפונית M. s. harrisoni - מצוי בפפואה ניו גיני ובאינדונזיה מדיה וקבצים בנושא פיתון השטיחים בוויקישיתוף פיתון השטיחים, באתר ITIS (באנגלית) פיתון השטיחים, באתר NCBI (באנגלית) פיתון השטיחים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון השטיחים, באתר GBIF (באנגלית) פיתון השטיחים באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיתון ברדלי

פיתון ברדלי (שם מדעי: Morelia bredli) הוא נחש ממשפחת הפיתוניים המצוי בטבע בערבות אוסטרליה. הוא קיבל את השם מחוקר התנינים ג'וזף ברדל. רוב הנחשים בטבע מגיעים לאורך 2 מ' אך בשבי הופיעו גם נחשים באורך 3 מ'. הצבע העיקרי הוא חום אדמדם עם רצועות צהובות בהירות. נחש זה מצוי באזור הטריטוריה הצפונית של אוסטרליה בעיקר בערבות צחיחות ואף במדבר ומצוי גם ביערות פתוחים ובאזורים סלעיים. מזונו העיקרי הוא יונקים ועופות אותם הוא הורג בחניקה. מדיה וקבצים בנושא פיתון ברדלי בוויקישיתוף פיתון ברדלי, באתר ITIS (באנגלית) פיתון ברדלי, באתר NCBI (באנגלית) פיתון ברדלי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון ברדלי, באתר GBIF (באנגלית) פיתון ברדלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיתון השיחים

פיתון השיחים או פִּיתוֹן אַחְלָמִי (שם מדעי: Morelia amethistina) הוא מין של נחש גדול ביותר החי בטבע ממזרח אינדונזיה וגינאה החדשה עד לאוסטרליה ולאיים ממזרח לה. הוא מגיע לאורך מאומת של 5 מטרים ונטען שהוא מגיע גם עד 8.5 מטרים. רוב הפיתונים מגיעים רק לאורך 2–4 מטרים והם שוקלים 10–20 קילוגרם, אם כי נצפו כאלו גם במשקל 30 ואף 90 קילוגרם. פיתון זה הוא הנחש השישי באורכו בעולם. צבעו העיקרי הוא צהוב וירוק בהיר עם פסים חומים. זהו טורף על באזור מחייתו הכולל ערבות שיחים, ביצות ומישורים כולל בתוך ערים. במדינת קווינסלנד ובאינדונזיה הוא מעדיף יערות גשם טרופיים, שם הוא מטפס ואורב לטרפו. הטרף שלו מורכב מעופות שונים, עטלפי פרי, חולדות, פוסומים והפרטים הגדולים יותר יארבו במסתור לקנגורו קטנים ולקוסקוסיים. הם מחכים לטרף בעיקר בתוך המים ומנצלים את העונה החמה שמביאה חיות צמאות אל המים. מספר חוקרים החליטו להפריד ממין זה 5 מינים נפרדים: Simalia amethistina‏, Simalia clastolepis‏, Simalia kinghorni‏, Simalia nauta ו-Simalia tracyae. מדיה וקבצים בנושא פיתון השיחים בוויקישיתוף פיתון השיחים, באתר ITIS (באנגלית) פיתון השיחים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) פיתון השיחים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיתון השיחים, באתר GBIF (באנגלית) פיתון השיחים באתר הרשימה האדומה של IUCN ע"פ החלטות האקדמיה
פיתון בולן

פיתון בולן (שם מדעי: Morelia boeleni) הוא מין של פיתון עצים ממשפחת הפיתוניים המצוי בהרים של גינאה החדשה ובאינדונזיה. הוא נחשב למין מוגן. פיתון זה בעל גוף כחול-שחור, גב אדמדם ורצועות פסים צהובות עם ראש שחור מגודל. אורכו מגיע עד 2.75 מ' ואף עד 2.8 מ'. הוא מצוי בהרים של גינאה החדשה וגם באיי גודאינף (אנ') שממזרח לה עד לגובה של 1,000 מ' וכן ביערות וחי רוב הזמן על הקרקע. לתזונתו הוא מחפש יונקים קטנים, עופות קטנים וזוחלים. פיתון בולן, באתר ITIS (באנגלית) פיתון בולן, באתר NCBI (באנגלית) פיתון בולן, באתר GBIF (באנגלית) פיתון בולן באתר הרשימה האדומה של IUCN
גמא

גמא (אות גדולה: Γ, אות קטנה: γ) היא האות השלישית באלפבית היווני. ביוונית עתיקה נהגתה כגימ"ל (IPA: ‏/ɡ/). ביוונית מודרנית נהגית כגימ"ל רפה בעבר (IPA: ‏/ɣ/ – כהגיית ע'ין בערבית). הצירוף γγ נהגה נְגְּ, כמו במילה "אנגליה". הצירוף γκ נהגה כגימ"ל בעברית. הצירוף γι נהגה כאות Y באנגלית. הצירוף γου משמש לתעתוק צליל W משפות זרות. האות התפתחה לאותיות הלטיניות C ו-G ולאות הקירילית Г. במתמטיקה: פונקציית גמא היא פונקציה שמרחיבה את המושג "עצרת" לשדה המספרים המרוכבים. האות גמא מסמלת את קבוע אוילר. בפיזיקה: האות מייצגת את הקרינה האלקטרו-מגנטית המייננת – קרינת גמא. האות גאמא היא סמל לפוטון. האות מייצגת את מקדם ההתפשטות הנפחית של חומר. בתורת היחסות γ = 1 1 − v 2 / c 2 {\displaystyle \gamma ={\frac {1}{\sqrt {1-v^{2}/c^{2}}}}} פקטור לורנץ. במכניקה, בבעיית האוסצילטור ההרמוני, האות מייצגת את המקדם של הנגזרת שראשונה של המשתנה. מטריצות גאמה של דיראק. בגיאופיזיקה מסמלת את המפל האדיאבטי. גמא מסמלת משקל סגולי של נוזל/חומר בתחום ההידראוליקה. באסטרונומיה, האות מסמלת את הכוכב השלישי בעוצמתו במערכת כוכבים. בגמרא האות משמשת (תחת הכינוי "גאם") לתיאור צורה בעלת שתי צלעות עם זווית ישרה, או כדי לתאר אורך ורוחב של חפץ ("מידת גמיו"). בהלכה, האות משמשת כדימוי לצורה ההנדסית של הזווית הישרה, לדוגמה: "הייתה עשויה כמין קשת או גאם", כלומר, עיר שנבנתה בצורה של שתי זרועות הנראות כמו האות היוונית "גאם" (הגדולה). וכן הרמב"ם בהלכות סוכה כתב: " היו לה שתי דפנות גמורות זה בצד זה כמין גם..." במדרש גם כן האות משמשת כדימוי לאותה צורה הנדסית, לדוגמה המרגלים ששלח משה לתור את ארץ כנען "הלכו בגבוליה באורך וברוחב כמין גאם" במסחר באופציות: האות גמא מייצגת את הרגישות של מחיר הנגזר ביחס לשינוי בערך נכס הבסיס. מדיה וקבצים בנושא גמא בוויקישיתוף תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף כ"ח, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף נ"ה, עמוד א'. משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שופר וסוכה ולולב, פרק ד', הלכה ב' רש"י על ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק כ"א ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לואיס ליקי

לואיס סימור באזט ליקי (באנגלית: Louis Seymour Bazett Leakey‏; 7 באוגוסט 1903 - 1 באוקטובר 1972) היה ארכאולוג ופלאואנתרופולוג קנייתי ממוצא בריטי, שזכה להכרה בזכות עבודתו בתחום התפתחות האדם ביבשת אפריקה. ליקי נולד בעיירה קבטה שבקניה, למשפחה ממעמד בינוני. כל ילדותו עברה עליו באפריקה. כשגדל התעניין בבני הקיקויו, אחת מהקבוצות האתניות בקניה, ודיבר את שפתם ברהיטות כמו אנגלית. בגיל 13, לאחר שגילה במקרה כלי אבן עתיקים, החל לפתח את התעניינותו בארכאולוגיה, שנמשכה לאורך כל חייו. ליקי עבר לאנגליה, למד ארכאולוגיה באוניברסיטת קיימברידג' וסיים את הלימודים שם בשנת 1926. לאחר הלימודים, הוא גילה מספר שלדי אדם ואדם ניאנדרתלי באזור השבר הסורי-אפריקני, וניסה למיין את השלדים שמצא ולהבין את קשרם האבולוציוני לאדם המודרני. בין גילויו החשובים היה הפרנטרופוס, מן הומיניד חסון. במסגרת עבודתו, בניסיון לגלות מידע על מוצא האדם המודרני, עסק בחקר קופים, בעיקר שימפנזות ואורנגאוטנים, באפריקה. במסגרת מחקרים אלה, 'גילה' ליקי את ג'יין גודול, תמך בה, ועזר לה ללמוד ולעלות במעמדה כחוקרת פרימטים. לואיס ליקי התחתן עם מרי ליקי, שגילתה תגליות ארכאולוגיות חשובות ביותר על תקופת האבן הקדומה. בנם הוא הפלאואנתרופולוג ריצ'רד ליקי. לואיס ליקי מת בשנת 1972 כתוצאה מהתקף לב. ערך מורחב – משפחת ליקי בסדרת הטלוויזיה המפץ הגדול, שמו האמצעי של אחד מהדמויות הראשיות בסדרה, לאונרד הופסטטר, הוא ליקי. הוא נקרא כך מכיוון שאביו עבד עם לואיס ליקי. מיני הומינידים קדומים פלאואנתרופולוגיה מדיה וקבצים בנושא לואיס ליקי בוויקישיתוף ביוגרפיה של ליקי מידע על לואיס ליקי biography/Louis-Leakey לואיס ליקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לואיס ס. ב. ליקי, דף שער בספרייה הלאומית
סמל ניואה

סמל ניואה הוא הסמל של ניואה. הסמל אומץ בשנת 2021. הגרסה הראשונה של הסמל המבוססת ברובה על סמל ניו זילנד נוצרה ב-1974 עת זכתה ניואה לעצמאות חלקית מניו זילנד. עד שנת 1974 שימש סמל ניו זילנד כסמלה הרשמי של ניואה. חוקת ניואה, שנכנסה לתוקף ב-19 באוקטובר 1974, קבעה כי לניואה יהיה סמל ייעודי שיהיה תחת אחריותו של יושב ראש הרשות המחוקקת של ניואה וייעשה בו שימוש על מסמכים רשמיים. בשנת 1977 הכירה ניו זילנד רשמית בסמל, והתייחסה אליו בחוקיה. עד שנת 2007 נעשה בסמל שימוש גם בטוקלאו בשנת 2007 הוחלף הסמל.. בשנת 2021 אושר סמל חדש למדינה וחוק לשימוש בו נחקק ב-29 בספטמבר 2021, עם זאת עיצוב זה כבר שימש כחריטה על מטבעות הנצחה שאינם במחזור שהופקו עבור ניואה על ידי המטבעה הניו זילנדית לפחות כבר בשנת 2019, כתחליף לדמותה של המלכה המנוחה אליזבת השנייה, בשנת 2023 הסמל נשאר על אף הכתרתו של צ'ארלס השלישי. העיצוב של 2021 מורכב מכתר אדוארד הקדוש, מתחתיו עיגול חיצוני כחול בצורה של זר ״ניואי״ מסורתי המורכב מ-14 צדפים (המייצגים את 14 הכפרים של ניואה). העיגול החיצוני מקיף עיגול פנימי ירוק של עיצובי ״הייפו״ ( hiapo ), המייצגים את ה״פונואה״ (אדמה), ובתוכו עיצובים מסוגננים של עץ, המייצגים את החיים ואת ״טאגטה ניוה״ (אנשי ניואה). מתחת הסמל הפנימי ישנו של מעוקל הנושא את המוטו "Atua, Niue Tukulagi" (אלוהים, ניואה לנצח) ושני ״קטואה״ (אלות) מוצלבים, המייצגים הגנה וביטחון. בין המעגל החיצוני והפנימי מופיעות המילים "חותם ציבורי של ניואה" בצבע ירוק. עיצובו של סמל ניואה הישן מבוסס ברובו המוחלט על סמל ניו זילנד. הוא מורכב מסמל ניו זילנד המוצג במלואו על מעגל לבן התחום בקו שחור דק. בחלק העליון של המעגל, מעל סמל ניו זילנד, נכתב "Public Seal of Niue" ("החותם הציבורי של ניואה"), ובחלקו התחתון נכתב "Niue" ("ניואה"). סמל ניו זילנד מורכב ממגן המחולק ל-4 רביעים בצבעי כחול ואדום, עליהם מעוטרים: כוכבי הצלב הדרומי (בדומה לדגל ניו זילנד) גיזת זהב (מסמלת את ענף גידול הצאן) אלומת שיבולי חיטה (מסמלת את ענף החקלאות) שני פטישים (מסמלים את ענפי הכרייה והתעשייה) במרכז המגן רצועה אנכית לבנה, ועליה מעוטרות שלוש ספינות המייצגות את חשיבות הסחר הימי ואת ההגירה של המתיישבים לניו זילנד. למגן שני תומכים: מתיישבת אירופאית בהירת שיער הנושאת את דגל ניו זילנד, ולוחם מאורי הנושא מוט לחימה. מעל המגן ממוקם כתר אדוארד הקדוש, ומתחת למגן שני ענפי שרך וסרט עליו כתוב שם המדינה New Zealand. דגל ניואה מדיה וקבצים בנושא סמל ניואה בוויקישיתוף על תפקידו של יושב ראש הרשות המחוקקת בחוקת ניואה (באנגלית) Application of Act to Cook Island, Niue, and Tokelau, 28 February 1977 החלפת הסמל של טוקאלו משנת 2007, באתר wayback machine
ארנביים

אַרְנָבִיִּים (שם מדעי: Leporidae), היא משפחה של יונקים מסדרת הארנבאים הכוללת את הארנבות ואת מיני הארנבים השונים. אורך גופם של הארנביים מגיע לשישים סנטימטרים, והם ניכרים באוזניהם הארוכות, רגליהם האחוריות הארוכות מאוד, זנבם הקצר ופרוותם הרכה. מזונם כולל עלים, פירות, זרעים, פקעות ושורשים. חלק מהארנביים מתגוררים במחילות שהם חופרים ברגליהם הקדמיות, וחלקם חיים על פני הקרקע או במערות. המשפחה כוללת אחד עשר סוגים, שמתוכם ניתנו לשלושה שמות עבריים: ארנבת, ארנבון וארנבון אמריקני. תפוצתם של הארנביים היא כמעט בכל העולם, בעיקר באזורים הצפוניים של כדור הארץ. הגדולה בארנביים היא ארנבת אירופאית (Lepus europaeus) שמגיעה למשקל 5 קילוגרם. הקטן ביותר הוא ארנב ננסי שמשקלו 300 גרם. בעבר היו מינים גדולים יותר כמו הנורלאגוס שהגיע למשקל 23 קילוגרם. תת-משפחה Archaeolaginae - נכחדה סוג Archaeolagus סוג Hypolagus סוג Notolagus סוג Panolax תת-משפחה Leporinae סוג Alilepus - נכחד סוג ומין יחיד ארנב ננסי (Brachylagus idahoensis) סוג ארנב ננסי הולנדי (Netherland Dwarf rabbit) סוג ומין יחיד ארנב הנהרות (Bunolagus monticularis) סוג ומין יחיד ארנבת אסמית (Caprolagus hispidus) סוג ארנבת (Lepus) סוג ארנב מפוספס (Nesolagus) סוג ומין יחיד ארנבון מצוי (Oryctolagus cuniculus) סוג נורלאגוס (Nuralagus) - נכחד סוג ומין יחיד ארנב אממי (Pentalagus furnessi) סוג Pliolagus - נכחד סוג Pliosiwalagus - נכחד סוג ומין יחיד ארנב אוגנדי (Poelagus marjorita) סוג Pratilepus - נכחד סוג ארנבת אדומה (Pronolagus) סוג ומין יחיד ארנבון געשי (Romerolagus diazi) סוג Serengetilagus - נכחד סוג ארנבון יער (Sylvilagus) תת-משפחה Palaeolaginae - נכחדה סוג Litolagus סוג Megalagus סוג Mytonolagus סוג פלאולאגוס (Palaeolagus) שבט Dasyporcina סוג Coelogenys סוג Agispelagus סוג Aluralagus סוג Austrolagomys סוג Aztlanolagus סוג Chadrolagus סוג Gobiolagus סוג Lagotherium סוג Lepoides סוג Nekrolagus סוג Ordolagus סוג Paranotolagus סוג Pewelagus סוג Pliopentalagus סוג Pronotolagus סוג Tachylagus סוג Trischizolagus סוג Veterilepus מדיה וקבצים בנושא ארנביים בוויקישיתוף ארנביים, באתר ITIS (באנגלית) ארנביים, באתר NCBI (באנגלית) ארנביים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ארנביים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארנביים, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
דובינר

האם התכוונתם ל... בטי דובינר – מייסדת ונשיאת איל"ן סם דובינר – תעשיין ואספן אמנות ישראלי בית דובינר – בית מגורים ברמת גן שתוכנן על ידי צבי הקר
גלריית סמלי אוקיאניה

גלריית סמלי מדינות אוקיאניה: שנת אימוץ חוקת המדינה תאריך הנפת דגל ארצות הברית באי טוטואילה כחלק מסמל ניו זילנד
סימונה אמנאר

סימונה אמנאר-טברה (ברומנית: Simona Amânar-Tabără; ‏7 באוקטובר 1979) היא מתעמלת רומניה בעבר, היא אלופה אולימפית בעלת 7 מדליות מהן 3 זהב (אטלנטה 1996 וסידני 2000), אלופת עולם בעלת 10 מדליות מהן 6 זהב (1994 - 1999) ואלופת אירופה בעלת 12 מדליות מהן 6 זהב (1994 - 2000). אמנאר נולדה בקונסטנצה. באליפות העולם שנערכה בדורטמונד, גרמניה, בשנת 1994 זכתה אמנאר במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. באליפות העולם שנערכה בסבאה, יפן, בשנת 1995 זכתה אמנאר בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל קפיצות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה אמנאר ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב, בתחרות קפיצות בתוצאה של 9.825 נק', לפני מו הוילן מסין (9.768 נק') ובת ארצה ג'ינה גוג'ן (9.750 נק'). מדליית כסף, בתחרות קרקע בתוצאה של 9.850 נק', אחרי ליליה פודקופייבה מאוקראינה (9.887 נק') ולפני דומיניק דווז מארצות הברית (9.837 נק') ומדליות ארד, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 388.246 נק', אחרי ארצות הברית (389.225 נק') ורוסיה (388.404 נק') ובתחרות קרב-רב אישי ביחד עם בת ארצה לוויניה מילושוביץ' בתוצאה של 39.067 נק', אחרי ליליה פודקופייבה (39.255 נק') וג'ינה גוג'ן (39.075 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בתרגיל מקבילים מדורגים (9.787 נק'). באולימפיאדת סידני (2000) זכתה אמנאר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרויות החשבות ביותר, בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 154.608 נק', לפני רוסיה (154.403 נק') וארצות הברית (152.933 נק') ובתחרות קרב-רב אישי בתוצאה של 38.642 נק', לפני בת ארצה מריה אולרו (38.581 נק') וליו שואן מסין (38.418 נק'). מדליית ארד, בתרגיל קרקע בתוצאה של 9.712 נק', אחרי ילנה זמולודצ'יקובה (9.850 נק') וסבטלאנה חורקינה (9.812 נק') שתיהן מרוסיה. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בתרגיל קפיצות בתוצאה של 9.537 נק'. סימונה אמנאר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי סימונה אמנאר, באתר olympedia.org סימונה אמנאר, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
ניווט מקורב

בניווט, חישוב-מיקום מקורב או ניווט מקורב (באנגלית: Dead reckoning) הוא חישוב רציף של מיקום, כיוון ומהירות ללא כל צורך במידע חיצוני, אלא על סמך מיקום שנקבע קודם לכן (קבע) וחישוב התקדמות על סמך מהירות ידועה או משוערת, דרך וזמן שעבר. סכנה נפוצה בניווט מקורב היא הנטייה לטעויות נגררות והנחות לא נכונות על תנאי הדרך (מהירות רוח לדוגמה) - מה שמטעה את המנווט בנוגע למיקומו ועלול להוביל לתאונות קשות כמו התרסקות טיסת 571 של חיל האוויר האורוגוואי. "ככה בערך... ניווט טרום עידן ה-.G.P.S." כחול- מגזין השיט והספורט הימי. האקדמיה ללשון העברית, מילון לתחבורה אווירית, תשס"א: נִוּוּט חִשּׁוּבִי. technology/dead-reckoning-position ניווט מקורב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Home, www.tau.ac.il ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המחיצה הבין-חדרית

המחיצה הבין-חדרית היא מחיצה בין שני החדרים בלב. המחיצה הבין חדרית היא מחיצה בין שני החדרים בלב - חדר ימין וחדר שמאל. המחיצה מתחילה מחוד הלב וממשיכה ימינה ולמעלה. החלק התחתון והעיקרי שלה עשוי מרקמת שריר, בעוד שהחלק העליון שלה עשוי ממברנה דקה המפרידה בין החלק התחתון של עלייה שמאל למסתם אבי העורקים. המחיצה מקבלת את אספקת הדם שלה בעיקר מהעורק הקדמי היורד ומעט מהעורק היורד האחורי. ערך מורחב – פגם במחיצה הבין-חדרית פגם במחיצה הבין-חדרית (VSD) הוא מום הלב המולד הנפוץ ביותר והוא מצב בו המחיצה אינה נסגרת כראוי עד הלידה וישנו חור במחיצה. ברוב המקרים, החור נסגר ללא התערבות עם גדילת התינוק, אך לעיתים, נדרשת התערבות כירורגית לסגירת החור. הנקב הסגלגל החלון הסגלגל רקמות הלב מדיה וקבצים בנושא המחיצה הבין-חדרית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יהושע שוורץ

יהושע שוורץ (נולד בניו יורק ב-15 ביוני 1952) הוא היסטוריון ומשמש כפרופסור אמריטוס לגאוגרפיה היסטורית של ארץ-ישראל בתקופה ההלניסטית ובתקופה הרומית-ביזאנטית במחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה ע"ש מרטין (זוס) באוניברסיטת בר-אילן. שימש בעבר כראש מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים. את לימודי התואר הראשון עשה שוורץ בישיבה יוניברסיטי וסיים ב-1974. באותה שנה הוא עלה לישראל והחל לימודי תואר שני ושלישי בחוג להיסטוריה של עם ישראל שבאוניברסיטה העברית. את המ.א. סיים ב-1977 וכתב על עליה מבבל בתקופת האמוראים ואת הדוקטורט סיים ב-1981 וכתב על "תולדות היישוב היהודי בדרום יהודה אחרי מלחמת בר-כוכבא עד הכיבוש הערבי". את שני התארים עשה בהנחיית פרופ' שמואל ספראי. שוורץ החל ללמד במחלקה ללימודי ארץ-ישראל בבר-אילן (היום לימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה) ב-1979 ונתמנה לדרגת מרצה ב-1981. ב-1986 הפך מרצה-בכיר, ב-1991 פרופסור חבר וב-1996 הועלה שוורץ לדרגת פרופסור מן המניין. שוורץ שימש כראש המחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה (1992–1994), כדיקן הפקולטה למדעי היהדות (2001–2005), כראש המרכז ללימודי יסוד ביהדות (2007–2013), כיו"ר ועדת הספריות של האוניברסיטה, כחבר הוועדה המרכזת של הסינט ובעוד תפקידים רבים אחרים. שוורץ מתמחה בתולדות היישוב בארץ-ישראל בתקופת בית שני ובתקופת המשנה והתלמוד וספרו "היישוב היהודי ביהודה אחרי מלחמת בר-כוכבא עד הכיבוש הערבי" זכה בפרס יצחק בן-צבי לשנת תש"ן (1990). הוא עוסק גם בתולדות ירושלים, בחקר התרבות החומרית של ארץ-ישראל בעת העתיקה, בתולדות היישוב הנוצרי בארץ-ישראל בתקופה הביזאנטית ועוד. הוא משמש כחבר המועצה הארכאולוגית של מדינת ישראל והיה בעבר יו"ר ועדת המקצוע של לימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה במשרד החינוך. לשעבר הוא היה חבר מועצת הספרייה הלאומית. הוא נמנה בין העורכים של Jewish and Christian Perspectives ו-Compendia Rerum Judaicarum ad Novum Testamentum, שתי סדרות אקדמיות שיוצאות בהוצאת בריל (Brill), בליידן שבהולנד. בעבר שימש גם באחד העורכים של כתב-העת "קתדרה" של יד יצחק בן-צבי. בסוף שנת הלימודים 2019 פרש שוורץ מהוראה. הוא נשוי לפרופסור יהודית תידור באומל-שוורץ, ואחיו הוא פרופסור סת שוורץ (אנ'). אתר האינטרנט הרשמי של יהושע שוורץ רשימת המאמרים של יהושע שוורץ באתר רמב"י יהושע שוורץ (1952-), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליהועיני בן הקוף

אליהועיני בן הקוף היה כהן גדול בבית המקדש השני שהוזכר במשנה כמי שערך בימיו את טקס שריפת הפרה אדומה. לפי כתב יד קאופמן שמו הוא "אֶלְיוֹעֵינַיִי בֶן הַקָּיָיף". זמנו אינו ידוע בבירור. מסדר הכהנים במשנה בה הוזכר, לאחר יוחנן כהן גדול (יוחנן הורקנוס), עולה שהיה בתקופה החשמונאית או אולי הרומית. הרמב"ם (בהקדמתו למשנה, פרק רביעי) כתב שהוא היה בן זמנו של שמעון בן שטח, בימי המלך אלכסנדר ינאי. במחקר מקובל לזהות אותו עם אליהועיני בן קנתירא, כהן גדול מבית קתרוס שהתמנה על ידי אגריפס הראשון בשלהי ימי מלכותו (44 לספירה), במקום מתתיהו בן חנן. לדברי יוסף בן מתתיהו, אליהועיני היה מכונה "קנתירא". כהונתו הייתה קצרה, כשנה-שנתיים, והוא הוחלף על ידי הורדוס (מלך כלקיס), אחי אגריפס, שנפטר בינתיים, ביוסף בן קמי. ייתכן וניתן לזהות את אליהועיני בן הקוף כבנו של הקייף - הכהן הגדול יוסף קיפא (כיהן בשנים 19–36 לספירה), שעל פי הברית החדשה היה השופט של ישו. במשנה נכתב שאליהועיני בן הקוף עשה אחת משבע הפרות האדומות שנעשו לאחר עזרא: וחכמים אומרים: שֶׁבַע מֵעֶזְרָא וָאֵילָךְ, וּמִי עֲשָׂאָן?; שִׁמְעוֹן הַצַּדִּיק, וְיוֹחָנָן כֹּהֵן גָּדוֹל, עָשׂוּ שְׁתַּיִם שְׁתַּיִם; אֶלְיְהוֹעֵינַי בֶּן הַקּוֹף, וַחֲנַמְאֵל הַמִּצְרִי, וְיִשְׁמָעֵאל בֶּן פִּיאָבִי, עָשׂוּ אַחַת אֶחָת. — מסכת פרה ג', ה' יששכר בר איילנבורג בספרו "באר שבע" כותב כי הספר תנא דבי אליהו חובר על ידי אליהועיני בן הקוף, אך הרב חיד"א בספרו שם הגדולים דחה את דבריו. הרב יקותיאל גרינוולד, לתולדות הסנהדרין בישראל, באתר HebrewBooks הרב יקותיאל גרינוולד, תולדות הכהנים הגדולים, באתר HebrewBooks הרב זאב יעבץ, תולדות ישראל - חלק ט, באתר HebrewBooks דוד צבי הופמן, המשנה הראשונה, עמ' 24: "רוב החוקרים החדשים" יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר יט, פרק ח, פסקה א, סעיף 342 (התעתיק בתרגום אברהם שליט: "אליועיני") יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר כ, פרק א, פסקה ג, סעיף 16. תרגום יעקב נפתלי שמחוני לתולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, איור עץ משפחת הכהנים הגדולים בני חנן, בין העמודים 65-64. סנהדרין צ"ב מערכת ספרים אות ס' סדר אליהו ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.