The One (אלבום של אלטון ג'ון)

The One (בעברית: האחד או האחת) הוא אלבום האולפן ה־23 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־22 ביוני 1992. הוא אלבום האולפן הראשון שהוציא ג'ון מאז נגמל מבולימיה ומהתמכרויותיו לסמים ולאלכוהול. "The One" הגיע למקום השני בבריטניה ושהה בו במשך שלושה שבועות. בארצות הברית, הוא הגיע למעמד פלטינה כפולה (על ידי RIAA) ובכך היה לאלבום הנמכר ביותר של ג'ון שם מאז 1975. את עטיפת האלבום עיצב ג'אני ורסצ'ה. הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Simple Life", קבע רצף של 24 שנים עם להיט של ג'ון בטופ־40 בבילבורד הוט 100. בכך שבר ג'ון את השיא הוותיק הקודם (23 שנים רצופות) שנקבע על ידי אלביס פרסלי ב־1977. ב־1992 ג'ון מיקד תשומת לב ציבורית מכמה סיבות: פרסומת לדיאט קולה בה השתתף, הוצאת אלבום המחווה המדובר "Two Rooms", הוצאת גרסת הדואט המצליחה עם ג'ורג' מייקל ל־"Don't Let the Sun Go Down on Me", שיצאה בנובמבר 1991, הוצאת אלבומי האוסף To Be Continued... (אנ') ו־The Very Best of Elton John (אנ') והשתתפותו במופע המחווה לזכרו של פרדי מרקיורי (אנ'), שנערך באפריל 1992. כל אלה גרמו לעניין ציבורי בג'ון, דבר שסייע להצלחתו המסחרית של האלבום. "The One" הוא אלבום האולפן הראשון שהוציא ג'ון מאז נגמל מבולימיה ומהתמכרויותיו לסמים ולאלכוהול. באופן מכוון, הוא עוסק בכובד ראש בנושאים רציניים. ג'ון סיפר שבהכנת האלבום "היו שניים או שלושה שירים שפשוט לא התאימו להלך הרוח הרציני של האלבום הזה, אז הם נחתכו". באלבום חזר ג'ון לנגן על פסנתר אקוסטי (ימאהה Disklavier (אנ')) לצד הפסנתר האלקטרוני Roland RD-1000 (אנ'), שבו עשה שימוש נרחב באלבומיו הקודמים, "Reg Strikes Back" ‏(1988) ו־"Sleeping with the Past" ‏(1989), אף שהוא שב לעשות שימוש ברולנד במהלך סיבוב ההופעות "The One" (אנ') ובאלבום Duets (אנ') ‏(1994). אולה רומו (אנ') סיפק תכנות תופים, נרחב בהרבה מאשר באלבומים קודמים של ג'ון. בנוסף לגיטריסט הוותיק דייווי ג'ונסטון (אנ'), בכמה שירים ניגן גיטריסט חדש בשם אדם סימור. מארק טיילור ניגן בקלידים, ונגינה נוספת סיפק גאי בבילון, שסיפק גם תכנות קלידים. פינו פלדינו ניגן בס. השיר "Runaway Train" הוא דואט עם אריק קלפטון. השיר נכתב לאחר שג'ון הזמין מטופין שיר, לאחר שנקבעו לו מופעים משותפים עם קלפטון. אולה רומו שותף בקרדיט הכתיבה של השיר עם ג'ון וטופין. דייוויד גילמור התארח באלבום וניגן בגיטרה ב־"Understanding Women"‏. ג'אני ורסצ'ה עיצב את עטיפת האלבום, כמו גם את תלבושות חברי הלהקה במהלך סיבוב ההופעות של האלבום, ואת הבמה והתאורה. האלבום שהה שלושה שבועות רצופים במקום השני במצעד האלבומים הבריטי (כשמעליו אלבום האוסף Back to Front (אנ') של ליונל ריצ'י). בארצות הברית, האלבום היה לנמכר ביותר של ג'ון מאז 1975, עם הגיעו למעמד פלטינה x‏2 על ידי RIAA. סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר "AllMusic", כתב שג'ון נותן ביצועים משכנעים למדי באסופת השירים הטובה למדי שבאלבום. שירי האלבום קליטים וטובים למדי, אך הם אינם משאירים חותם לאורך זמן. ארלוויין ביקר את ההפקה האנמית מדי לטעמו. עם זאת אמר שהאלבום נשמע חם יותר מאשר האלבומים האחרונים שקדמו לו. מארק קארו מ"שיקגו טריביון" כתב שג'ון מיצב את עצמו באלבום כמוזיקאי מוזיקה עכשווית למבוגרים. קארו שיבח את "Simple Life" "הדרמטי, העשיר והסוחף" ואת רצועת הנושא "בעלת ההשראה". "הבלדות המדויקות, הכוללות תחינה לא לאנוס אישה בדייט ("When a Woman Doesn`t Want You"), מעוצבות במיומנות, אך נוטות להיכרך ביחד, תוך שהחומר הקצבי יותר, הכולל דואט אנרגטי עם אריק קלפטון ("Runaway Train"), שומר על ברק לא מאיים של שנות ה־90". קארו ביקר שירים שגרתיים יותר כמו "On Dark Street", "שנראה שג'ון כותב מתוך שינה", "אך זה עדיין נשאר אלבום שברוס הורנסבי (אנ') יכול לקנא בו". מילות השירים נכתבו על ידי ברני טופין (למעט היכן שמצוין אחרת), המוזיקה לשירים הולחנה על ידי אלטון ג'ון (למעט היכן שמצוין אחרת). אלטון ג'ון – זמרה, פסנתר (1–3, 5–8, 11), אורגן (4, 5), פסנתר חשמלי (9, 10), זִמרת רקע מארק טיילור – קלידים (1–3, 6, 7) גאי בבילון (אנ') – קלידים ותכנות (2–5, 7–11) דייווי ג'ונסטון (אנ') – גיטרה (2–5, 7–9), זִמרת רקע (7, 9) אדם סימור – גיטרה (1, 2, 6, 7) אריק קלפטון – גיטרה (4), זמרה (4) דייוויד גילמור – גיטרה (10) פינו פלדינו (אנ') – גיטרה בס (1–8, 10) אולה רומו – תופים (1–10), כלי הקשה (1–10), תכנות תופים (1–10) נייג'ל אולסון (אנ') – זִמרת רקע (7, 9) קיקי די – זמרת רקע (7, 9, 10) קרול פרדריקס (אנ') – זמרת רקע (4) בקי בל – זמרת רקע (4) ג'וניס ג'יימיסון – זמרת רקע (4) מפיק – כריס תומאס (אנ') הקלטה וטכנאות קול – דייוויד ניקולס עוזר טכנאי קול – אלכס פירלה ואנדי סטריינג' עוזר טכנאי קול ב־"Runaway Train" – אנדי ברדפילד שירים מס' 1–3, 5–9 ו־11 ב־Studio Guillaume Tell שבפריז ‏"Runaway Train" הוקלט ב־Studio Guillaume Tell וב־The Town House (אנ') שבלונדון ‏"Understanding Women" הוקלט באולפני AIR (אנ') שבלונדון מיקס – אולפני AIR ‏Cutting ב־The Hit Factory (אנ') שבלונדון תיאום אלבום – סטיב בראון תיאום אולפן – אדריאן קולי וסם סטל טכנאי לאריק קלפטון – לי דיקסון טכנאי למארק טיילור – וינס בארקר צילום – פטריק דמרשלייה (אנ') עיצוב עטיפה – ג'אני ורסאצ'ה ניהול — ג'ון ריד (אנ') מיקומי שיא במצעדים שבועיים נבחרים מידע על האלבום The One באתר MusicBrainz האלבום The One באתר Discogs ניגן קלידים ל"סימפל מיינדס" בשנים 1991–1999, 2005–2007. הערות אלבום "The One", באתר albumlinernotes.com, בדיקה אחרונה ב־13 באוקטובר 2021 ‏The One – ‏25 עובדות ל־25 שנים (במידת הצורך יש ללחוץ על "CONTINUE TO SITE"), באתר eltonjohn.com, ‏31 באוגוסט 2017, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021 אולפן ההקלטות, Studio Guillaume Tell, באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2021 סטיבן תומאס ארלוויין, ביקורת ‏"AllMusic", באתר AllMusic, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2021 Claude Bernardin & Tom Stanton, Rocket Man: Elton John from A – Z, כריכה רכה, Praeger, 1996, עמ' 77, ISBN 978-0-275-95698-1 האם אלטון ג'ון מלך חדש? 24 שנים במצעדי הפופ, באתר Desert News ‏Desert News, ‏27 במרץ 1993, בדיקה אחרונה ב־31 באוקטובר 2021 מגזין "בילבורד" כרך 97 מס' 45, ה־26 באוקטובר 1985, באתר גוגל ספרים, בעמ' 6 מוזכר שיא של 16 שנים רצופות (נכון ל־1985) עם להיט של ג'ון בטופ־40. ניתן לבדוק את המשך הרצף בדיסקוגרפיית הסינגלים של אלטון ג'ון (אנ') (יש לשים לב שהסינגל "Nikita" יצא בסוף אוקטובר 1985, אך הגיע למיקום השיא שלו (מס' 7) בבילבורד במרץ 1986) Parke Puterbaugh, ג'ון בהיכל התהילה של הרוק אנד רול (ביוגרפיה), באתר היכל התהילה של הרוק אנד רול, 1994, בדיקה אחרונה ב־3 בנובמבר 2021 מארק קארו, ביקורת "שיקגו טריביון", באתר שיקגו טריביון, ‏9 ביולי 1992, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2021 Elizabeth J. Rosenthal, His Song: The Musical Journey of Elton John, מהדורה ראשונה, Billboard Books, 2001, עמ' 338–362, ISBN 0-8230-8893-6 Claude Bernardin & Tom Stanton, Rocket Man: Elton John From A - Z, Paperback edition, Praeger, 1996, עמ' 1–2, ISBN 0-275-95698-9 Claude Bernardin & Tom Stanton, Rocket Man: Elton John From A - Z, Paperback edition, Praeger, 1996, עמ' 145, ISBN 0-275-95698-9 רוברט קריסטיגו (אנ'), ביקורת רוברט קריסטיגו, באתר robertchristgau.com, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2021 מייק בוהם, ביקורת "לוס אנג'לס טיימס", באתר Newspapers.com (אנ'), ‏17 ביולי 1992, בדיקה אחרונה ב־11 באוקטובר 2021 פיל סתקליף, New LPs: Elton John The One, מגזין קיו (אנ'), אוגוסט 1992, עמ' 89 היסטוריית ג'ון בבילבורד הוט 100, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 היסטוריית ג'ון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 היסטוריית ג'ון במצעד 40 שירי המיינסטרים, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "The One" במצעד הסינגלים הקנדי, מגזין RPM (אנ') גיליון 1987 על ידי Library and Archives Canada (אנ'), באתר bac-lac.gc.ca, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 היסטוריית ג'ון בחברת המצעדים הרשמית (אלבומים וסינגלים), באתר חברת המצעדים הרשמית, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "The One" – דירוג במצעד אירופה הוט 100 (קובץ PDF), באתר World Radio History, מגזין מוזיקה & מדיה, כרך 9, מס' 28, ‏11 ביולי 1992, עמ 11, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "The One" – דירוג במצעד הצרפתי, באתר lescharts.com, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "Runaway Train" – דירוג במצעד אירופה הוט 100 (קובץ PDF), באתר World Radio History, מגזין מוזיקה & מדיה, כרך 9, מס' 37, ‏12 בספטמבר 1992, עמ 15, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "Runaway Train" – דירוג במצעד הצרפתי, באתר lescharts.com, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "The Last Song" במצעד הסינגלים הקנדי, מגזין RPM (אנ') גיליון 1840 על ידי Library and Archives Canada (אנ'), באתר bac-lac.gc.ca, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "The Last Song" – דירוג במצעד אירופה הוט 100 (קובץ PDF), באתר Music & Media (אנ'), כרך 9, מס' 48, ‏28 בנובמבר 1992, עמ 27, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 הסינגל "Simple Life" במצעד הסינגלים הקנדי, מגזין RPM (אנ') גיליון 1781 על ידי Library and Archives Canada (אנ'), באתר bac-lac.gc.ca, בדיקה אחרונה ב־28 באוקטובר 2021 המצעד האוסטרי, באתר austriancharts.at, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021 המצעד האוסטרלי, באתר australian-charts.com, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021 המצעד האירופי Eurochart hot 100, ‏Nielsen Business Media, Inc, "בילבורד" 8 באוגוסט 1992, באתר גוגל ספרים, עמ' 43, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021 היסטוריית אלטון ג'ון בבילבורד 200, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־20 בנובמבר 2021 המצעד הבריטי (לשונית "Albums"), באתר חברת המצעדים הרשמית, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021 המצעד הגרמני (לשונית "Albums"), באתר offiziellecharts.de, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021 המצעד ההולנדי, באתר dutchcharts.nl, בדיקה אחרונה ב־14 באוקטובר 2021 המצעד ההונגרי, באתר mahasz.hu, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 המצעד הנורווגי, באתר norwegiancharts.com, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 המצעד הניו זילנדי, באתר charts.nz, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 המצעד השוודי, באתר swedishcharts.com, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 המצעד השווייצרי, באתר hitparade.ch, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 המצעד האוסטרי השנתי, באתר austriancharts.at, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 המצעד האוסטרלי השנתי, באתר aria.com.au, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 המצעד השווייצרי השנתי (1992), באתר hitparade.ch, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 הסמכות זהב ופלטינה, באתר ifpi.at, בדיקה אחרונה ב־15 באוקטובר 2021 מכירות באוסטרליה, באתר וייבאק מאשין, אורכב מה מקור ב־23 באוגוסט 2020, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות באיטליה, באתר worldradiohistory.com, ‏3 ביולי 1993, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות בארגנטינה, באתר וייבאק מאשין, אורכב מה מקור ב־23 באוגוסט 2020, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות בארצות הברית, באתר RIAA, בדיקה אחרונה ב־16 באוקטובר 2021 מכירות בבריטניה, באתר איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, יש לבחור "BRIT Certified" בתפריט. ב־"Format" יש לבחור "Albums". ב־"Search BPI awards" יש לכתוב את שם האלבום, ב־"Label" יש לכתוב "Rocket, בדיקה אחרונה ב־3 בספטמבר 2021 מכירות בגרמניה, באתר musikindustrie.de, בדיקה אחרונה ב־16 באוקטובר 2021 מכירות בדנמרק, באתר וייבאק מאשין, אורכב מה מקור ב־23 באוגוסט 2020, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות במקסיקו, באתר וייבאק מאשין, אורכב מה מקור ב־10 בינואר 2014, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות במקסיקו, באתר וייבאק מאשין, אורכב מה מקור ב־20 באפריל 2020, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות בניו זילנד, באתר nztop40.co.nz, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 Fernando Salaverri, Sólo éxitos: año a año, 1959–2002, מהדורה ראשונה, ספרד: Fundación Autor-SGAE, 2005, ISBN 84-8048-639-2 פלטינה בצרפת, באתר infodisc.fr, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות בצרפת, באתר וייבאק מאשין, אורכב מה מקור ב־8 במרץ 2020, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות בקנדה, באתר musiccanada.com, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021 מכירות בשווייץ, באתר swisscharts.com, בדיקה אחרונה ב־17 באוקטובר 2021