יואל מרקוס

יואל מרקוס (5 בפברואר 1932 – 23 בפברואר 2022) היה עיתונאי ופובליציסט ישראלי, חבר סגל "הארץ". זוכה פרס מפעל חיים מטעם העיתונות (2007) ופרס סוקולוב למפעל חיים (2017). מרקוס נולד ב-1932 באיסטנבול שבטורקיה ועלה לארץ ישראל בגפו במסגרת עליית הנוער ב-1943 כשהוא בן 11. למד בכפר הנוער הדתי שליד כפר חסידים ולחם במלחמת העצמאות. ב-1950 זכה בתחרות כתיבה שערך השבועון "העולם הזה", ובעקבות היכרות עם עורך "העולם הזה", אורי קיסרי, החל לכתוב ב"חרות", ביטאון תנועת החרות. בשנת 1953 עבר לכתוב בעיתון "הדור" של מפא"י. ב-1955 עבר לעיתון "דבר" ושימש בו כתב צבאי ופוליטי. הוא פרסם בעיתון טור בשם "בערבון מוגבל", ובו מקבץ של ידיעות קצרות, שכדברי מרקוס אין הקורא צריך לראותן כידיעות רשמיות ובדוקות, אלא לקבלן "בערבון מוגבל". בהמשך פרסם טור פובליציסטי בשם "דברים בגו". ב-1964 נשלח מטעם העיתון לצרפת, ב-1965 עבר לעיתון "הארץ" ועד 1968 שימש שליח "הארץ" במערב אירופה. הוא שב לישראל, ובשנים 1977–1980 היה שליח העיתון לארצות הברית. המשיך לכתוב חדשות ופובליציסטיקה בעיתון "הארץ", ונמנה עם חברי הנהלת המערכת. שלושה שבועות לפני פרוץ מלחמת לבנון הראשונה פרסם מאמר בשם "פוקר הדמים", שבו הזהיר מפני המלחמה העומדת לפרוץ. סקופ חשוב של מרקוס היה הידיעה שפרסם בספטמבר 1983 על הסתגרותו של ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין בביתו ופרישתו מהחיים הציבוריים. סקופ נוסף שלו פורסם כאשר גילה לו ראש הממשלה אריאל שרון בפברואר 2004 את כוונתו לפנות התנחלויות מרצועת עזה ומהשומרון במסגרת תוכנית ההתנתקות. ב-2016 פרש מכתיבת מאמרי דעה ב"הארץ". בשנת 2007 זכה בפרס למפעל חיים במסגרת כנס אילת לעיתונות של אגודת העיתונאים בתל אביב. בשנת 2017 זכה בפרס סוקולוב למפעל חיים. בנימוקי הפרס נכתב כי מרקוס הוא "מגדולי הפובליציסטים בעיתונות העברית לדורותיה, שהצליח במהלך עשרות שנות עבודה, בעיקר בעיתון הארץ, לבסס רקורד של כתיבה דעתנית, משפיעה, עצמאית ואמיצה, תוך שהוא כובש לעצמו גישה חסרת תקדים למקבלי ההחלטות, אבל מצליח בו בזמן לשמור על מרחק עיתונאי ראוי". מרקוס היה נשוי ללאה עד למותה ב-2012. נפטר ב-23 בפברואר 2022 בגיל 90. ספר היין, הוצאת שקמונה (1972) קמפ דייוויד - הפתח לשלום, הוצאת שוקן (1979) האוניברסיטה הפתוחה, פרקים בתולדות הלשון העברית בן-גוריון והתלמוד, אוסף הספרייה הלאומית מדיה וקבצים בנושא יואל מרקוס בוויקישיתוף יואל מרקוס, באתר News1 מחלקה ראשונה מאמרי יואל מרקוס, באתר "הארץ" חיים ביאור, "ביבי פיספס בגדול", באתר "עיתונות", 27 ביוני 2017 הספרים של יואל מרקוס, באתר "סימניה" יותם ראובני, יואל מרקוס מסכם 67 שנות כתיבה, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2017 יואל מרקוס, 1932-2022 - מבחר מטוריו, באתר הארץ, 23 בפברואר 2022 עופר אדרת, עיתונאי "הארץ" יואל מרקוס מת בגיל 90, באתר הארץ, 23 בפברואר 2022 אלוף בן, חמש הערות על יואל מרקוס, באתר הארץ, 23 בפברואר 2022 ליאור קודנר, הראיון האחרון עם יואל מרקוס, 5 בדצמבר 2017, באתר הארץ, 25 בפברואר 2022 יואל מרקוס (1932-2022), דף שער בספרייה הלאומית אבל בעולם העיתונות: יואל מרקוס הלך לעולמו, באתר אייס, 23 בפברואר 2022 יואל מרקוס, בערבון מוגבל, דבר, 19 בנובמבר 1958 דוגמה: יואל מרקוס, המלחמה החלה - התותחים לא ירו, דבר, 18 ביוני 1961 יואל מרקוס, הפינוי המתוכנן: עשרים התנחלויות ברצועת עזה ובגדה בתוך שנה-שנתיים, באתר הארץ, 3 בפברואר 2004 אסף כרמל, פרס על מפעל חיים לפרשן "הארץ" יואל מרקוס ולעיתונאי שלום קיטל, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2007 נתי טוקר, עיתונאי "הארץ" יואל מרקוס זכה בפרס סוקולוב למפעל חיים, באתר הארץ, 25 ביוני 2017 שליח הרבי חשף: הסופר הבכיר הסביר למה לא הגיע לחתונה שלי, באתר COL עופר אדרת, עיתונאי "הארץ" יואל מרקוס מת בגיל 90, באתר הארץ, 23 בפברואר 2022 האוניברסיטה הפתוחה החטיבה המודרנית, אוצר המילים, סטייה מן המשלב, פרקים בתולדות הלשון העברית, כרך יחידה 11, עמ' 23-24 ⁨בן-גוריון והתלמוד מאת יואל מרקוס, סופרדבר" " ⁩ | ⁨דבר⁩ | 12 נובמבר 1958 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il