אפיק ים סוף

אפיק ים סוף הוא מערכת לחץ נמוך המשפיעה על מזג האוויר בישראל ובלבנט. מערכת זו מאפיינת בעיקר עונות מעבר. שינוי קל באוריינטציה של המערכת עשוי לגרום לשינוי משמעותי במזג האוויר, ממזג אוויר חם ויבש ועד גשום וקריר. לפיכך, בהימצאה, מזג האוויר קשה לחיזוי. אפיק ים סוף הוא שלוחה צפונית של השקע הסודני. האפיק הוא מערכת סינופטית קרקעית, כלומר מערכת סינופטית שהשפעתה ניכרת בגובה פני הים. אפיק ים סוף מתפתח רק כשאין מערכת דומיננטית אחרת באזור, ועשוי להתפתח בכל עונות השנה אך בישראל נפוץ בעונות מעבר, בעיקר בסתיו. מערכת זו עשויה לגרום למזג אוויר גשום מלווה בסופות רעמים, לעיתים בניגוד לכל תחזיות מזג האוויר מיום האתמול שצפו יום חם ובהיר. בקיץ מרכז המערכת נמצא מעל סעודיה. האפיק הפרסי שולט במזרח הים התיכון ולכן כל אימת שאפיק ים סוף מתחיל להתפתח, נבלע בתוך האפיק הפרסי ולא מצליח לבוא לידי ביטוי. בחורף מרכז המערכת נמצא מעל סודאן, אך התחממות הקרקע פחותה ביחס לשאר עונות השנה ולכן אפיק ים סוף יתקשה להתפתח. לפי הסטטיסטיקה, השליש השני של חודש אוקטובר (10-20 באוקטובר) הוא המועד ביותר מהבחינה הזו. ב-10 הימים הללו הסיכוי לנוכחות אפיק ים סוף מעל ישראל, כמו גם לפעילות ממנו, הוא הגבוה ביותר בשנה. אפיק ים סוף מופיע במפות הלחץ הממוצעות לאורך כל השנה. הסיבה לכך היא רכסי ההרים המשתרעים לאורך חופי ים סוף. האוויר יורד מפסגות ההרים אל הים וכתוצאה מ"אפקט רגלי ההר" (אפקט LEE LOW) נוצר אפיק לאורך ים סוף. חיזוי התנהגותו של אפיק ים סוף (או בקיצור- אי"ס) נחשב לאתגר קשה גם בעיני חזאים מנוסים, זאת ממספר סיבות: יש מחסור יחסי בתחנות מדידה באזור המדובר, מה שמקשה באופן תדיר על חיזוי ההתפתחויות העתידיות. פעילות אי"ס בדרך כלל אינה מתבטאת בחזית, או בכניסה תדירה של אוויר קר ולח - ההתפתחויות נוטות להיות מקומיות בדרך כלל. ציר האפיק הוא מעין קו דמיוני החוצה את האפיק לשניים. למיקום הציר חשיבות מהותית לגבי מזג האוויר בחוף ובשפלה. סטייה של 20-30 ק"מ מערבה עשויה להפריד בין שרב בינוני עד כבד לבין מזג אוויר חמים פחות ולח. בדרך כלל אפיק ים סוף אינו גורם לפעילות. הסיבה לכך היא שלרוב הוא מלווה ברכס רום. במצב כזה ישנם שני תרחישים אפשריים: 1. אפיק ים סוף בעל ציר מזרחי- ציר האפיק נמצא ממזרח לישראל וכתוצאה מכך הרוחות נוטות להיות צפוניות-מערביות רוויות לחות מהים אשר חודרת בעיקר למישור החוף המרכזי-דרומי ולנגב. 2. אפיק ים סוף בעל ציר מערבי- ציר האפיק נמצא ממערב לישראל וכתוצאה מכך הרוחות נוטות להיות מזרחיות-דרומיות מזרחיות יבשתיות. התוצאה היא התחממות בפנים הארץ ולעיתים אף התפתחות תנאי שרב. במישור החוף בדרך כלל הזרימות נשארות בעלות רכיב ימי עם אספקת לחות. לעיתים ניתן לזהות במפות התפתחות אפיק או שקע רום מעל מזרח הים התיכון. במצב כזה אפיק ים סוף עשוי לגרום לפעילות. מצב זה נקרא "אפיק ים סוף פעיל". גם כאן ישנם שני תרחישים אפשריים: אפיק ים סוף בעל ציר מזרחי- אספקת לחות בשכבות הנמוכות עשויה לגרום, בשילוב המערכת הציקלונית ברום, להתפתחות עננות נמוכה ממטירה בעיקר במישור החוף המרכזי-דרומי והנגב. אפיק ים סוף בעל ציר מערבי- אוויר חם ויבש בשכבות הנמוכות בשילוב מערכת ציקלונית עם אוויר לח וקר יחסית ברום. מקור הלחות הוא טרופי: הלחות מוסעת למזרח הים התיכון בעזרתן של זרימות רום בעלות רכיב דרומי מובהק. התוצאה היא הפרש טמפרטורה חריף שגורם לעלייה מהירה של האוויר מהשכבות הנמוכות כלפי מעלה, ובשילוב הלחות ברום, עשויה להתפתח עננות בינונית ממטירה. באופן גס יש שני תרחישים אפשריים בהם יכול להיווצר אפיק או שקע רום מעל מזרח הים התיכון. התקדמות טבעית של מערכות הלחץ מזרחה. לדוגמה, שקע רום ששוהה ביום מסוים באזור לוב, עשוי להגיע כעבור יומיים למצרים ולפתח בהדרגה "אפיק ים סוף פעיל". בנוסף, אותו שקע רום בהגיעו למצרים, עשוי לעודד את התעמקותו של אפיק ים סוף. אפיק ים סוף מפותח יחסית אשר מצליח "להחזיק מעמד" כמה ימים רצופים במזרח הים התיכון, עשוי להחליש את הרכס ברום וליצור מעליו שקע רום. סינופטיקה מודלים לחיזוי מזג אוויר תמרה טרופית סיזנטויפדיה - אפיק ים סוף