laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מסית

בהלכה, מסית הוא יהודי המסית יהודי אחר לעבוד עבודה זרה. מעשה זה מתקשר לשש מצוות לא תעשה מהתורה. על פי ההלכה, עונשו של המסית הוא סקילה. מקור הדין הוא בספר דברים בפרשת ראה פרק יג פסוקים ז - יב: כִּי יְסִיתְךָ אָחִיךָ בֶן אִמֶּךָ אוֹ בִנְךָ אוֹ בִתְּךָ אוֹ אֵשֶׁת חֵיקֶךָ אוֹ רֵעֲךָ אֲשֶׁר כְּנַפְשְׁךָ בַּסֵּתֶר לֵאמֹר, נֵלְכָה וְנַעַבְדָה אֱלֹהִים אֲחֵרִים אֲשֶׁר לֹא יָדַעְתָּ אַתָּה וַאֲבֹתֶיךָ, מֵאֱלֹהֵי הָעַמִּים אֲשֶׁר סְבִיבֹתֵיכֶם הַקְּרֹבִים אֵלֶיךָ אוֹ הָרְחֹקִים מִמֶּךָּ, מִקְצֵה הָאָרֶץ וְעַד קְצֵה הָאָרֶץ, לֹא תֹאבֶה לוֹ וְלֹא תִשְׁמַע אֵלָיו וְלֹא תָחוֹס עֵינְךָ עָלָיו וְלֹא תַחְמֹל וְלֹא תְכַסֶּה עָלָיו, כִּי הָרֹג תַּהַרְגֶנּוּ, יָדְךָ תִּהְיֶה בּוֹ בָרִאשׁוֹנָה לַהֲמִיתוֹ וְיַד כָּל הָעָם בָּאַחֲרֹנָה וּסְקַלְתּוֹ בָאֲבָנִים וָמֵת, כִּי בִקֵּשׁ לְהַדִּיחֲךָ מֵעַל ה' אֱלֹהֶיךָ הַמּוֹצִיאֲךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם מִבֵּית עֲבָדִים וְכָל יִשְׂרָאֵל יִשְׁמְעוּ וְיִרָאוּן וְלֹא יוֹסִפוּ לַעֲשׂוֹת כַּדָּבָר הָרָע הַזֶּה בְּקִרְבֶּךָ. מספר דינים ייחודיים נאמרו בהלכה לגבי מסית: אפילו אם המוסת לא עבד עבודה זרה, המסית מתחייב. חייב מיתה גם ללא התראה גמורה. מכמינים למסית עדים על מנת להפלילו. אין מלמדים עליו זכות במשפט. דווקא המוסת מוציא את המסית להורג. יש להכריז בציבור על הוצאתו להורג (על פי הכתוב "וכל ישראל ישמעו ויראון"). לדעת רבי עקיבא הוצאתו להורג של המסית צריכה להיות בזמן הרגל, כשכל העם נמצא בירושלים. רמב"ם משנה תורה, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים ה ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלרטון (אילינוי)

אלרטון (באנגלית: Allerton) הוא כפר בשטחה המוניציפלי של סידל, במחוז ורמיליון במדינת אילינוי שבארצות הברית. חלק משטח הכפר נמצא בשטח המנהלי של מחוז שמפיין. אוכלוסיית הכפר מונה 293 בני אדם (2000). סמואל אלרטון היה מגדל בקר ובעל אדמות רבות במחוז ורמיליון, את האדמות עליהן הוקם הכפר רכש בשנת 1880. בטרם הוקם הכפר נקרא המקום חוות המטעים התאומים (באנגלית: Twin Grove Farm) על שם שני המטעים הדומים שהיו באזור. הכפר הוקם בשנת 1902 בשטח הדרום-מערבי של אדמות אלרטון. כאשר חברת הרכבת של שיקגו ומרכז אילינוי ביקשה לעבור באדמותיו, נתן להם אלרטון זכויות בנייה ראשונות. הוא הקים ממגורות בסמוך לקו הרכבת ובנה את הכפר. לאחר מכן היקצה סמואל שטח לפארק, הקים בנק והתקין מערכת מים. סמואל עצמו העדיף לגור בשיקגו. לאחר מותו, הוריש סמואל אלרטון את השטחים והנכסים שבבעלותו בכפר לנכדו, בנה של קייט (אלרטון) ג'ונסטון. שטחו של הכפר הוא 1.7 קמ"ר וכל שטחו יבשה. הכפר ממוקם על קו הגבול בין מחוז ורמיליון למחוז שמפיין. לפי מרשם התושבים האמריקאי חיים בכפר 293 בני אדם ב-112 בתי אב, אשר מתוכם 89 משפחות. ההכנסה השנתית החציונית לבית אב עמדה על $42,250 בעוד שההכנסה השנתית החציונית למשפחה עמדה על $51,964. ההכנסה השנתית לנפש בכפר עמדה על $17,512. 4.5% מכלל אוכלוסיית הכפר נמצאת מתחת לקו העוני. פארק אלרטון City data. 2000 census information Retrieved on May 22, 2010 Biography of Samuel Allerton Chicago Cook County, IL Biographies Stapp, Katherine; W. I. Bowman (1968). History Under Our Feet: The Story of Vermilion County, Illinois. Danville, Illinois: Interstate Printers and Publishers, Inc. p. 21. Allerton Left 20,000,000 The New York Times, March 17, 1914
מסית ומדיח

מסית ומדיח הוא ביטוי שנאמר תדיר בצמידות, אך בהלכה מדובר בשני דינים נפרדים; האם התכוונתם ל... מסית – אדם שגורם בדברים לאחר לעבוד עבודה זרה מדיח - הוא אדם שהביא תושבי עיר לעבוד עבודה זרה, ובכך הביא את העיר למצב של עיר הנידחת
תרנגול בר ירוק

תרנגול בר ירוק או תרנגול ג'וואי (שם מדעי: Gallus varius) הוא מין של עוף מהסוג תרנגול שבמשפחת הפסיוניים. המצוי באיי אינדונזיה: ג'אווה, באלי, לומבוק, קומודו, פלורס ורינקה. אצל תרנגול הבר הירוק יש שוני רב במראה של שני המינים (דו-צורתיות זוויגית): לזכר נוצות ירוקות ושחורות ועל ראשו כרבולת כחולה בהירה ואדומה בקצה, ואילו הנקבה חסרת כרבולת ובעלת צבע חום בעיקר עם מעט נוצות ירוקות. מדיה וקבצים בנושא תרנגול בר ירוק בוויקישיתוף תרנגול בר ירוק, באתר ITIS (באנגלית) תרנגול בר ירוק, באתר NCBI (באנגלית) תרנגול בר ירוק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תרנגול בר ירוק, באתר GBIF (באנגלית) BirdLife Species Factsheet Green Junglefowl information and picture Information about the Green Junglefowl תרנגול בר ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלאך האש

מלאך האש (ברוסית: Огненный ангел — "איגנני אנגל") היא אופרה מאת המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב ללברית שנכתב על ידי פרוקופייב על פי רומן בשם זה מאת ואלרי בריוסוב. פרוקופייב קרא לראשונה את הרומן של בריוסוב בעת שהותו בארצות הברית בשנת 1918. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1919 החל לכתוב את האופרה. בשנת 1922 עבר פרוקופייב לבווריה שבגרמניה בה המשיך לעבוד על האופרה, וזו הושלמה באוגוסט 1927. בשנת 1930, בביקור נוסף בארצות הברית, הציעה המטרופוליטן אופרה של ניו יורק להעלות את האופרה, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל. ניסיונות נוספים של פרוקופייב להעלות את האופרה לא צלחו, והאופרה לא הוצגה בימי חייו של פרוקופייב. האופרה הוצגה לראשונה כמוזיקה תזמורתית ב-25 בנובמבר 1954 (היינו, בלא תפאורות ותלבושות) בתיאטרון שאנז אליזה בפריז. ההפקה הבימתית המלאה הראשונה נערכה ב-14 בספטמבר 1955 בתיאטרון לה פניצ'ה שבוונציה. האופרה מתרחשת בגרמניה של המאה ה-16. גיבורת האופרה, אישה צעירה בשם רנאטה, מתאהבת ב"מלאך האש" אשר הופיע בפניה בילדותה. לימים רנאטה סבורה כי המלאך הוא הרוזן היינריך, אשר מנצל אותה מינית ונוטש אותה. רנאטה שוכרת את שירותי האביר רופרכט על מנת שימצא את המלאך. רופרכט המאוהב ברנאטה, עוסק במאגיה שחורה על מנת למצוא את המלאך. לבסוף רנאטה נדונה על ידי האינקוויזיציה להוצאה להורג בשריפה. מדיה וקבצים בנושא מלאך האש בוויקישיתוף היצירה באתר Prokofiev.org
תיאטרון שאנז אליזה

תיאטרון שאנז אליזה (בצרפתית: Théâtre des Champs-Élysées) הוא תיאטרון הממוקם ברובע השמיני של פריז בירת צרפת. התיאטרון נודע בהעלאת יצירות שנויות בזמנו במחלוקת ובהן "פולחן האביב" של המלחין הרוסי איגור סטרווינסקי עם כוריאוגרפיה של ואצלב ניז'ינסקי בביצוע של הבלט רוס של סרגיי דיאגילב בשנת 1913, "מלאך האש" של המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב ו"מדבריות" של המלחין הצרפתי אדגר וארז בשנת 1954. על אף שמו, התיאטרון אינו ממוקם בשדרת שאנז אליזה, אלא בשדרת מונטיין הסמוכה. בניית התיאטרון הושלמה בשנת 1913 בסגנון אר דקו. המבנה תוכנן על ידי האדריכל אוגיסט פרה (Auguste Perret), כאשר בחזית המבנה הוצב תבליט מעשה ידי אנטואןבורדל (Antoine Bourdelle). כיפת המבנה עוצבה על ידי מוריס דני (Maurice Denis), וציוריו של ז'קלין מארוואל ואדואר ויאר (Édouard Vuillard) מעטרים את המבנה. מסך התיאטרון עוצב על ידי קסאבייה רוסל (Xavier Roussel). התיאטרון הוקם על ידי העיתונאי גבריאל אסטרוק במטרה להקים אתר בו יוצגו יצירות בנות זמננו, ולא יצירות קלאסיות (כגון אלה המוצגות בבית האופרה של פריז). מאז שנת 1970 התיאטרון נמצא בבעלות ה-Caisse des Dépôts et Consignations. התיאטרון מעלה מדי שנה כשלוש הפקות אופרה (בעיקר אופרות בארוק - בשל הבמה הקטנה באופן יחסי). כמו כן התיאטרון משמש את התזמורת הלאומית של צרפת, ותזמורת לאמורה (Orchestre Lamoureux). התיאטרון משמש כמשכנה הפריזאי של הפילהרמונית של וינה, וכן משרת את התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת ותזמורת האנסמבל של פריז. אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון שאנז אליזה
אסון הספארי (1985)

אסון הספארי הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-10 במרץ 1985 ובו התפוצצה מכונית תופת בסמוך לשיירת כלי רכב של צה"ל ליד העיירה הלבנונית מרג' עיון. באירוע נהרגו 12 חיילי צה"ל ו-14 נוספים נפצעו. לאחר שאוטובוסים ששימשו להיסעים הותקפו מספר פעמים בכבישי דרום לבנון במלחמת לבנון הראשונה, פיתח צה"ל משאיות פתוחות למחצה בהן ישבו הלוחמים במרכז ארגז המשאית בשתי שורות, בתצורת "גב אל גב", כשפניהם ונשקיהם מופנים אל צידי הכביש. משאיות אלו כונו "ספארי" בשל הדמיון היחסי לכלי רכב ששימשו לספארי בשמורות הטבע באפריקה. לעיתים גם הורכבו כנות מאג בדפנות המשאית, לשימוש בהעברת חיילים בין מוצבים בתוך לבנון. שיירה שכללה ארבע משאיות ספארי נסעה לכיוון דרום לבנון. בשיירה היו חיילים בסדיר ובמילואים השייכים לחיל החימוש, אשר שבו מחופשת שבת. השיירה לוותה על ידי שני ג'יפים, אחד בתחילת השיירה והשני בסופה. השיירה נסעה על כביש המוליך משער עגל שבמטולה לעבר מארג' עיון. נוסעי הג'יפ שהיו בראש השיירה הבחינו בטנדר אדום מסוג שברולט. אחד מנוסעי הג'יפ הראשון היה סגן ניסים אסייג, לימים אלוף-משנה ומח"ט בחיל החימוש. החיילים חשדו בנהג, ולכן הורו לנהג הטנדר לרדת לשוליים הימניים של הכביש. נהג הטנדר ציית, ועצר את רכבו סמוך לגשרון נחל עיון, כשהוא מאפשר לג'יפ הראשון ולמשאית הראשונה שבשיירה לעבור. כשיתר השיירה הייתה אמורה לחלוף על פניו, התפוצץ הטנדר, ובעקבות ההדף נעקרה ממקומה אחת ממשאיות הספארי ועלתה באש. לזכר הנופלים הוקמה אנדרטת חללי הספארי במטולה. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל ישראל גודוביץ. 23 שנים לאסון הספארי באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 27 במרץ 2008 הפיגוע בספארי, באתר עמותת חיל החימוש קוראים כותבים-יהונתן לב, להקים ועדת חקירה ומיד, מעריב, 11 באוקטובר 1982 טלי זלינגר, 21 חיילים נפצעו מהמארב באזור ביירות, דבר, 9 בינואר 1983 אהרון דולב, ה"הרקולס" - ידידם הטוב של חיילי צה"ל בלבנון, מעריב, 13 במאי 1983 חיים באר, הגלילה, דבר, 14 באוקטובר 1983, המשך ריאיון עם ניסים אסייג (בתוך תוכנית התיעוד "מלחמה ללא שם" פרק 1), 29.4.20, כאן 11
סאבלימינל והצל

סאבלימינל והצל הם צמד מוזיקלי ישראלי שפעל בשנים 2001–2009, וחזר לפעול ב-2022, ובו חברים הראפרים קובי שמעוני (סאבלימינל) ויואב אליאסי (הצל). סאבלימינל (שמשמעותו היא מסר תת-ספי) הקים בשנת 2000 את חברת התקליטים "תאקט", בה קיבץ אמני היפ הופ וראפ ישראליים. ב-2001 הוא אירח את הצל לצד אמנים רבים, במספר שירים באלבום הבכורה שלו "האור מציון". ב-2002 הוציא סאבלימינל עם הצל את אלבומם המשותף הראשון, "האור והצל", שזכה להצלחה מסחרית - אלבום פלטינה כפולה, ולביקורות מעורבות. באלבום התארחו מגוון אמני היפ הופ וראפ, בהם מומי לוי, שי 360, סיוון, אלונה טל, וכן רון שובל שלראשונה שילב מוזיקה מזרחית בשירי הראפ. מהאלבום יצאו שבעה סינגלים שזכו להצלחה במצעדים, בהם גם שירים שנגעו בסוגיות פוליטיות, כגון "הפרד ומשול" ו"בילאדי". בעקבות הצלחת האלבום, זכו סאבלימינל והצל בפרסים רבים בטקסים של תעשיית המוזיקה הישראלית, ויצאו לסיבובי הופעות מצליחים בישראל ובעולם. ב-2004 הוציא סאבלימינל אלבום משותף עם הצל ואמנים רבים של "משפחת תאקט", בשם "אולסטארז". האלבום זכה להצלחה רבה. ב-2006 החלו סאבלימינל והצל לעבוד על קריירות סולו נפרדות. סאבלימינל הוציא באותה שנה את הסולו "בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר", ששני שירים בו נכתבו על ידי הצל. ב-2007 הוציא הצל את אלבום הבכורה שלו, "לא שם זין". בשנת 2009 לא חידש הצל את חוזה ההקלטות שלו בחברת משפחת תאקט, והובע חוסר שביעות רצון מקצועי הדדי. סאבלימינל טען כי סיים את ההתקשרות בתקופה זו גם עם אמנים נוספים בתאקט, כי התקשה במימונם. הצל כתב שיר נגד סאבלימינל. בין השניים התגלע סכסוך מתוקשר. הצל הקים חברת תקליטים משלו, בשם "פרש רקורדס". כשנתיים לאחר מכן השלימו סאבלימינל והצל, ומאז חזרו להופיע יחד מדי פעם, אך גם המשיכו לנהל סכסוך תקשורתי. באוקטובר 2022 הכריז הצמד על מופע משותף שיערך בהיכל מנורה מבטחים בינואר 2023. לקידום המופע, לאחר כ-14 שנים מאז השיר האחרון שהוציאו, הוציאו ב-10 בינואר 2023 את "Vatos Locos (ידיים באוויר)". ב-30 במרץ הוציאו שיר נוסף בשם "עם הנצח". ב-29 בינואר 2024, סאבלימינל והצל, יחד עם רביב כנר, הוציאו שיר חדש בשם "זה עלינו". וב-יולי 2024 צפויים להוציא סינגל נוסף האור והצל (2002) אולסטארז (2004) סאבלימינל והצל, באתר שירונט סאבלימינל והצל, באתר ספוטיפיי סאבלימינל והצל, באתר MusicBrainz (באנגלית) שמעוני טען כי בחר בשם במה זה כי הוא מעוניין שהקהל יחפש את המסר בין השורות ויבין את המשמעות הנסתרת בשיריו מ‏, קו קלאקס קלאן, באתר וואלה, 22 באוגוסט 2002 גידי אביבי, אמינם, אבל מימין, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2002 אור ברנע, פורק כעסים, באתר ynet, 10 ביולי 2007 סאבלימינל והצל כבר לא, באתר nana10‏, 29 במרץ 2009 ליאת רון, ‏סאבלימינל: "'הצל' יצא בטריקת דלת - יותר גרוע מיריקה בפרצוף", באתר גלובס, 24 בפברואר 2013 בן מיטלמן, ‏הצל נגד סאבלימינל בשיר חדש: "סאב דופק, בתים מפרק, משפחות מרסק", באתר ‏מאקו‏, 9 בנובמבר 2009 לילה אודינייב‏, סאבלימינל והצל מחוממים, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2010 לילה אודינייב‏, סאבלימינל והצל סולחה, באתר וואלה, 26 בדצמבר 2010 אסף נבו, ‏סאבלימינל והצל חזרו: "זו רעידת אדמה", באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2013 רן בוקר, הצל נגד סאבלימינל: "עושה יחסי ציבור על חשבון הדם שלי", באתר ynet, 22 באוגוסט 2015 המעריצים בהלם: סאבלימינל והצל השלימו אחרי נתק של עשור והכריזו על מופע משותף | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il גיל משעלי, ‏סאבלימינל והצל מוציאים שיר עם רביב כנר: "זה עלינו", באתר ‏מאקו‏, 29 בינואר 2024
לאונית

לאונית (llengua llionesa; אסטורית Lleonés) היא שם כולל לכל הניבים הרומאניים השייכים לתת-קבוצת השפות האסטור-לאוניות המדוברים במחוזות לאון וסמורה שבצפון ספרד. תת-קבוצה זו כוללת גם את השפות אסטורית שמדוברת באסטוריאס שבספרד ומירנדזית שמדוברת בצפון-מזרח פורטוגל. מדיה וקבצים בנושא לאונית בוויקישיתוף Héctor García Gil. Asturian-leonese: Linguistic, Sociolinguistic and Legal Aspects Asturian Language Academy González i Planas, Francesc. Institutum Studiorum Romanicorum «Romania Minor». The Asturleonese Dialects. La Caleya Cultural Association Furmientu Cultural Association Faceira Cultural Association El Teixu Cultural Association Facendera pola Llengua's newsletter ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משחק הציד

"משחק הציד" (באנגלית: Caught) הוא ספר מתח שכתב הרלן קובן. חברת ההפצה לאור "ידיעות ספרים" ("פרוזה") הוציאה את הספר מתורגם לעברית על ידי המתרגם ירון פריד. זהו הספר ה-14 של הרלן קובן שתורגם לעברית, והוא נחשב לרב-מכר. דן מרסר הוא עובד סוציאלי העובד עם נוער בסיכון. הוא מגיע לעזור לנערה במצוקה בשם צ'ינה אשר מבקשת ממנו להגיע לכתובת מסוימת, אך כשהוא מגיע הוא מצולם לתוכנית התחקירים של ונדי טיינס אשר מאשימה אותו בפדופיליה, אך בבית המשפט הוא נמצא זכאי, בעיקר בעזרת עורך-דינו הססגוני פלייר היקורי. בהמשך חוקרת ונדי טיינס את הקשר של דן מרסר לנערה היילי מקווייד הנעדרת מביתה במשך שלושה חודשים ומכשיר ה-אייפון שלה מתגלה בחדר המלון של מרסר. היא גם עדה לרצח לכאורה של דן מרסר על ידי אד גרייסון, אביו של אחד מקורבנות הפדופיליה של מרסר, לכאורה. טיינס חושדת שמדובר בהפללה ובניסיון להרוס את חייו, ומוצאת שתהליך דומה של הפללה אך זכאות התרחש אצל ארבעה מחמשת השותפים לחדר באוניברסיטת פרינסטון. היא מגלה שהחבורה השתתפה במשחק הנקרא "משחק הציד" ובו יש לבצע משימות נועזות על מנת לזכות בנקודות. באחת המשימות שבה היה לגנוב את תחתוני הבוקסר של הדקאן, נפצעה בטעות אחת מהסטודנטיות (כריסטה סטוקוול) באופן קשה בפניה. למרות שדן מרסר היה זה שגרם לפציעתה מי שלקח אחריות על הנעשה היה פיל טרנבול. היא מגלה שמי שהפליל את השותפים לחדר היה פיל שהחליט שחייו נהרסו בעקבות כך שהוא לקח את האחריות על פציעתה של כריסטה והחליט להעניש גם את שאר חבריו לחדר על ידי שיווק ויראלי שלילי. בתוך כך גופתה של היילי מקווייד נמצאת ולכולם נדמה כי דן מרסר רצח אותה לפני שנרצח בעצמו. מה שמתברר הוא שהיילי מתה מהרעלת אלכוהול במהלך מסיבה אצל משפחת וילר. ההורים שהבחינו בילדה המתה החליטו לקבור אותה ביער. הטלפון של היילי הושתל בחדר של מרסר על ידי ג'נה וילר, אשתו לשעבר של מרסר, שהחליטה לנצל את מותו כדי להעביר את האשמה של רצח היילי אליו. בסוף מתברר כי מרסר לא נרצח, ואד גרייסון שגילה כי לא מרסר הוא זה שהטריד את בנו, מחליט לעזור לו לברוח ומביים את הרצח שלו, על מנת שמרסר יוכל להימלט לאנגולה. דף הספר, באתר ידיעות ספרים ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארופ

הארופ (באנגלית: IAI Harop) הוא חימוש משוטט לתקיפת מטרות שונות, תוצרת התעשייה האווירית לישראל. ההארופ משוגר מחוץ לשדה הקרב, יכול לשהות זמן רב מעל אזור עוין, לאתר מטרות ולהתרסק עליהן. בניגוד לקודמו, הארפי, מסוגל ההארופ לשוב ולנחות אם לא אותרה מטרה. במסגרת הסכסוך הצבאי בין ארמניה לאזרבייג'ן בנגורנו קרבאך, בתחילת חודש אפריל 2016, תועד לראשונה הארופ שהופעל על ידי הצבא האזרי בפעילות מבצעית. מטרתו הייתה אוטובוס עם חיילים ארמנים. הכטב"ם השמיד אותו בהצלחה. בספטמבר 2022 התחדשו הקרבות בין ארמניה לאזרבייג'ן ותועדו שימושים נוספים בהארופ, בהן השמדת סוללת S-300 ארמנית מתוצרת רוסית. גם בהתחדשות הקרבות בספטמבר 2023 תועד שימוש אזרי בהארופ. ישראל ישראל גרמניה גרמניה הודו הודו אזרבייג'ן אזרבייג'ן הארפי ברקן ירוק יצאנו לשוטט, באתר חיל האוויר הישראלי, 12 בדצמבר 2016, וגם בביטאון חיל האוויר, גיליון 232 רק מחפש לפגוע, באתר חיל האוויר הישראלי, 27 בפברואר 2014, וגם בביטאון חיל האוויר, גיליון 215 דני שלום, אנציקלופדיה יפעת – 100 שנות תעופה וחלל בישראל 2013-1913, הוצאת "באוויר - פרסומי תעופה וחלל", ינואר 2013, פרק: "הארפי" נגד קורנים – עמודים 1260–1261 מדיה וקבצים בנושא הארופ בוויקישיתוף סרטון תדמית רשמי של התע"א על HAROP הארופ, באתר התעשייה האווירית לישראל. מקורות איראניים: מל"טים ישראליים מדגם הארופ Harop, הם שתקפו את מפקדת חטיבה מס' 52, באתר תיק דבקה, 21 ביולי 2019 יואב זיתון, מטוס או טיל? צפו במל"ט הישראלי המתאבד, באתר ynet, 7 באוקטובר 2017 שוטטות מסוכנת – על "הארופ" ו"הארפי", באתר New-Tech Magazine,‏ 17 ביוני 2015 ניר דבורי, ‏צפו: המל"ט המתאבד משמיד את המטרה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2015 ליאור אסטליין, ‏רק מחפש לפגוע, באתר חיל האוויר הישראלי, 27 בפברואר 2014 הודו מצטיידת בעשרה הארופים כחלק מעסקת ענק של קרוב למיליארד דולר, באתר Defense Update‏, 7 באוקטובר 2012 דיווח: מל"ט מתאבד ישראלי שימש את אזרבייג'ן בקרבות נגד ארמניה, באתר ‏מאקו‏, 7 באפריל 2016 שי לוי, ‏הארסנל שמאפשר לחיל האוויר לתקוף בסוריה, באתר ‏מאקו‏, 12 במאי 2017 הארפי, הארופ, וכטב"מי תקיפה מתוצרת התע"א (מב"ת), באתר פרש "היום: הקבינט יתכנס; דריכות בדרום ובצפון", באתר ישראל היום, 5 בינואר 2020 – תמונת משאית MAN Kat-1 של חיל האוויר הישראלי נושאת משגרי הארופ. מדד-דיומא – כלי טיס בצה"ל, פסקה: "חימוש משוטט", באתר "דיומא", 20 בפברואר 2024 "Jane's All the World's Aircraft: Unmanned 2014-2015". Martin Streetly, ed. (2014). London: IHS Jane's. page 101. ISBN 978-0710630964 Indian air force orders Harop loitering munitions, באתר FlightGlobal,‏ 9 אפריל 2010 נטע בר, "אזרבייג'ן משתמשת במל"טים מתאבדים מתוצרת ישראל", באתר ישראל היום, 30 בספטמבר 2020
מלון ריץ (פריז)

מלון ריץ (פריז) (צרפתית: Hôtel Ritz) הוא בית מלון הנמצא בכיכר ונדום 15, בליבה של פריז, צרפת. הוא נוסד ב-1898 והוא הוותיק במלונות ריץ בעולם. המבנה נבנה בראשית המאה ה-18 כמעון פרטי. ב-1854 רכשו אותו האחים פרייר, שהפכו אותו למשרד הראשי של חברת הכספים Crédit Mobilier שבבעלותם. חזיתו של ריץ עוצבה בידי ז'יל ארדואן-מנסאר. הוא הוסב למלון פאר בידי סזאר ריץ ונפתח ב-1 ביוני 1898. שותפו המשני למלון היה השף המהולל אוגוסט אסקופייה וביחד הם הפכו את שמו לנרדף לשפע, אירוח, שירות וסעודה עילאית, כל אלו מתגלמים במונח ריצי (ritzy). מלון ריץ מורכב מהבניינים Vendôme ו-Cambon עם חדרים הניבטים לכיכר ונדום ובצד הנגדי, חדרים המשקיפים על הגן הידוע. המלון היה חביב על רבים מהאנשים העשירים בתבל, עם סוויטות יוקרתיות הקרויות על שמותיהם של לקוחות בעלי שם רבים שהתארחו בו. אלו כוללים את ארנסט המינגוויי, שעל שמו קרוי הבר במלון, פרנסיס סקוט פיצג'רלד, מרסל פרוסט, המלך אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, רודולף ולנטינו, צ'ארלי צ'פלין, גרטה גרבו, מרלן דיטריך, מוריס שבלייה, ז'אן-פול סארטר, אלטון ג'ון ומעצבת האופנה קוקו שאנל, שהתגוררה במלון במשך למעלה משלושים שנה והלכה בו לעולמה בשנת 1971 כתוצאה מהתקף לב. מלון ריץ בפריז מציע כיום 159 חדרים, מסעדה בת שני כוכבי מישלן, שני ברים ומסעדה רגילה. מחירו ההתחלתי של חדר הוא כ-€1,900 ללילה. הסוויטות מתחילות ב-€2,750, כשהמחירים יכולים להעפיל ל-€40,000 ללילה עבור הסוויטה היוקרתית ביותר, Suite Impériale (סוויטה אימפריאל). מסעדת המלון, L'Espadon, זכתה בשני כוכבים במהדורת 2009 של מדריך מישלן האדום. המלון נרכש על ידי מוחמד אל-פאיד. רומנים רבים בני הדור האבוד מתארים אירועים שהתרחשו בריץ, כמו הרומן "ענוג הוא הלילה" של פרנסיס סקוט פיצג'רלד והרומן "וזרח השמש" של ארנסט המינגוויי. המחזה Semi-Monde של נואל קאוורד מתרחש בריץ פריז. המחזה מתאר את קורותיה הרהבתניים והמופקרים של האליטה הפריזאית הבדויה בשנים 1924 עד 1926. בקומדיה אהבה אחרי הצהריים של בילי ויילדר משנת 1957, אודרי הפבורן מתחילה ברומן שלה עם גרי קופר בסוויטה שלו במלון. המלון הופיע בסרטו של ויליאם ויילר How to Steal a Million משנת 1966, בסצנה רומנטית בין אודרי הפבורן ופיטר או'טול, שצולמה בחזיתו. ברומן Glamorama של Bret Easton Ellis, מפעילה קבוצה של דוגמניות-על פצצה במלון ריץ בפריז, דבר שמביא להתמוטטות המלון. ב-The Man Who Lived At The Ritz, פיליפ וובר והרמן גרינג, Joss Ackland שוהים במלון במהלך מלחמת העולם השנייה. גיבור צופן דה וינצ'י, רוברט לנגדון, שוהה במלון כשהוא בפריז. ברומן "השטן לובשת פראדה" פרי עטה של לורן וייסברגר, אנדריאה זקס ומירנדה פריסטלי מתגוררות במלון בעת היותן בפריז. הגברת ממלון ריץ, מלאני בנג'מין, 2020.רומן היסטורי מבוסס על דמויות אמיתיות שניהלו את הריץ במלחמת העולם השנייה. בסרט ההודי "Jhoom Barabar Jhoom", פוגש Abhishek Bachchan את אהובתו הבדויה לארה דאטה במלון ריץ. מלון ריץ (לונדון) מלון ריץ (מדריד) מדיה וקבצים בנושא מלון ריץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון ריץ (בצרפתית) מלון ריץ, ברשת החברתית פייסבוק מלון ריץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מלון ריץ, ברשת החברתית אינסטגרם מלון ריץ, ברשת החברתית LinkedIn מלון ריץ, סרטונים בערוץ היוטיוב מלון ריץ, באתר פינטרסט ריאיון עם קולין פילד, הברמן הראשי של בר המינגוויי במלון ריץ נאוה סילוורה‏, אם יש גן עדן: תעשיית האופנה עולה לרגל בעקבות מלון ריץ המחודש, באתר וואלה, 21 ביולי 2016 אתר מלון ריץ פריז אתר מלון ריץ אתר מלון ריץ
אדמירל הצי

אדמירל הצי (באנגלית: Admiral of the Fleet) היא הדרגה הגבוהה ביותר בצי המלכותי הבריטי המקבילה לתקן OF-10 של נאט"ו (גנרל חמישה כוכבים). הדרגה התפתחה מן החלוקה של ראשית ימיו של הצי המלכותי עת היה מחולק לשלוש שייטות, הכחולה, האדומה והלבנה. על כל אחת משלוש השייטות הוצב אדמירל כמפקד השייטת ומתחתיו היו תת-אדמירל וסגן אדמירל. הבכיר באדמירלים, האדמירל של השייטת האדומה היה אדמירל הצי, ושימש כמפקדו של הצי המלכותי. חלוקתו של הצי לשלוש השייטות בוטלה בשנת 1864 אך הדרגה הוסיפה להתקיים. לאחר ייסוד המשרה של "לורד הים הראשון" ב-1828 ניתנה הדרגה לנושאי התפקיד לקראת פרישתם ולאחר ייסוד המשרה של רמטכ"ל הכוחות המזוינים הבריטיים ב-1959 הוענקה דרגה זאת לקציני הצי שכיהנו במשרה. הדרגה הוענקה גם לחברי המשפחה המלכותית הבריטית ולשליטים של מדינות זרות כדרגת כבוד. מאז שנת 1995 הופסקה הענקת הדרגה לקצינים בתפקידים השונים והדרגה הוענקה כתואר כבוד לצ'ארלס, נסיך ויילס ב-2012 יחד עם הדרגות המקבילות בצבא ובחיל האוויר. מייקל בויס (אנ') קיבל את הדרגה כתואר כבוד ב-2014. מרשל של חיל האוויר המלכותי - הדרגה המקבילה בחיל האוויר הבריטי. פילדמרשל - הדרגה המקבילה בצבא היבשה הבריטי. אדמירל - כולל השוואה בין דרגות אדמירלים במספר ציים. אדמירל צי - הדרגה המקבילה בצי ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא אדמירלי הצי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לשכת החקירות הלאומית (אוקראינה)

לשכת החקירות הלאומית של אוקראינה (באוקראינית: НБР, Національної Бюро Розслідувань України) היא גוף חקירות בכיר, שהוקם בשנת 2005 על פי צו מיוחד מנשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו. הלשכה נחשבה למחלקה בפרקליטות המדינה האוקראינית, האחראית למלחמה בפשע המאורגן ובשחיתות. מאז 2016 אורגנה מחדש כלשכת החקירות הממלכתית והיא פועלת בנפרד ממשרד המשפטים האוקראיני. ניסיון ראשון להקים לשכה לאומית לחקירות עלה כבר ב-1997 כשהכוונה הייתה לאחד את המינהל הראשי למלחמה בפשע המאורגן של משרד הפנים האוקראיני והמינהל הראשי למלחמה בשחיתות של שירות הביטחון האוקראיני ללשכת חקירות לאומית שתעסוק בתחומים אלה. התנגדות מצד גורמים פרלמנטריים השאירה את הארגון קיים על הנייר בלבד ורק צו נשיאותי משנת 2005 הפך את הארגון לעובדה קיימת. הארגון נעזר רבות במשאבי שירות הביטחון האוקראיני ונחשב לארגון מודיעין פלילי הנאבק בשחיתות ובפשע המאורגן. כפוף לפרקליטות המדינה ולמשרד המשפטים האוקראיני. אתר האינטרנט הרשמי של לשכת החקירות הלאומית תוכן הצו הנשיאותי שייסד את הלשכה הלאומית לחקירות ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינה ובנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפרעת חוסר הטבע

הפרעת חוסר הטבע, או הפרעת החסך בטבע (באנגלית: Nature deficit disorder) הוא מונח שנטבע על ידי הסופר והאינטלקטואל האמריקאי ריצ'רד לוב בספרו משנת 2005, "Last Child in the Woods" ("הילד האחרון ביער"). אין מדובר ב"הפרעה רפואית" אלא בהגדרה חברתית. לוב מציין כי בעוד בעבר היה הטבע חלק מעולמם של ילדים, כיום גדלים רבים מהילדים במדינות המערב בחדרם מול המחשב האישי כשהם מוקפים בטכנולוגיה, כשלמעשה לא חוו טיפוס על עצים, מפגש עם חיות בר, או ריצה במרחבי שדה פתוח, למשל. בספרו הוא מציין כי מחקרים מראים שההשפעה החיובית של השהייה בחיק הטבע אינה מסתכמת בבריאות הפיזית. לכאורה יכולים ילדים להתפתח בצורה תקינה גם מבלי להיחשף לטבע באופן ישיר. אך הוא טוען בספרו, בהסתמך על מחקרים, כי השהות בטבע מפחיתה באופן בולט את שיעורי הפרעת חוסר הקשב, קשיי הריכוז וההיפראקטיביות אצל ילדים. לטענתו השהות בטבע גם משפרת את כושר הלימוד, היצירתיות והבריאות הנפשית והרגשית. לפי טענתו של לוב, אילו הייתה מערכת החינוך מוציאה ילדים אל הטבע, ניתן היה להפחית באופן ניכר את שיעורי מתן הריטלין, למשל, תרופה הניתנת עקב הפרעת חוסר הקשב. העובדה שילדים בעולם המודרני מבלים פחות ופחות זמן בטבע מובילה, לטענת ריצ'רד לוב, לעלייה במגוון בעיות ההתנהגות אצל ילדים. טענות אלה עולות בקנה אחד עם השערת הביופיליה, הטוענת כי לבני אדם יש נטייה טבעית לאהוב יצורים אחרים בפרט ואת עולם הטבע בכלל. באופן דומה, תאוריית שיקום הקשב (Attention restoration theory) טוענת כי אנשים מסוגלים להתרכז ולהקשיב טוב יותר לאחר טיול או אפילו התבוננות בטבע. חינוך סביבתי גן יער ג'ון הנלי, הטבע כריטלין טבעי לילדים, באתר הארץ, 27 ביוני 2010 גיל גרינגרוז, אסתטיקה אבולוציונית האתר של ריצ'רד לוב ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.