laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קליף הולטון

קליפורד צ'ארלס "קליף" הולטון (אנגלית: Clifford Charles "Cliff" Holton;‏ 29 באפריל 1929 – 4 ביוני 1996) היה כדורגלן אנגלי. הולטון נולד באוקספורד וכשחקן נוער שיחק בעמדת הבלם של מועדון אוקספורד סיטי החובבני. באוקטובר 1947 הוא הצטרף לארסנל. הולטון שיחק בקבוצת המילואים של ארסנל במשך שלוש עונות, ולבסוף עבר לשחק בעמדת החלוץ המרכזי. הולטון ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק נגד סטוק סיטי ב-26 בדצמבר 1950; הולטון ביסס את מקומו בהרכב באופן הדרגתי, ובמשך שלוש עונות החל מעונת 1951/1952 הוא היה שחקן הרכב קבוע. בעונת 1952/1953 הוא הבקיע 19 שערי ליגה (22 בסך הכל), והיה חלק חשוב בזכייה של ארסנל באליפות. אולם, בעונת 1954/1955 הוא איבד את מקומו בהרכב, וחזר אליו בעונה הבאה לאחר ששיחק בהגנה, בקישור ובהתקפה של ארסנל. הולטון המשיך לשחק בארסנל במשך שלוש עונות נוספות, וב-6 באוקטובר 1956 הוא הבקיע ארבעה שערים במשחק הבית נגד מנצ'סטר סיטי, והפך לשחקן הראשון מאז ג'ק למברט שמבקיע יותר משלושער באצטדיון הייבורי. בסך הכל הוא הבקיע 88 שערים ב-217 משחקים במדי ארסנל. הולטון מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות ששמו הוזכר מספר פעמים כמועמד להצטרף לסגל שלה. באוקטובר 1958 נמכר כרטיס השחקן של הולטון לווטפורד תמורת 10,000 לירות שטרלינג, במה שנתפס כמהלך מפתיע בגלל המיקום של ווטפורד בליגה הרביעית. הולטון שיחק בווטפורד במשך שלוש עונות בעיקר בעמדת החלוץ המרכזי, ובעונת 1959/1960 הבקיע שיא מועדון של 48 שערים וסייע לו להעפיל לליגה השלישית. הוא הועבר לנורת'המפטון טאון ב-1961, והבקיע שם שיא מועדון של 36 שערים בעונת 1961/1962. הולטון הוא אחד השחקנים היחידים באנגליה שהגיעו להישג זה בשני מועדונים שונים. לאחר מכן הוא שיחק בקריסטל פאלאס, ווטפורד (קדנציה שנייה), צ'רלטון אתלטיק ולייטון אוריינט. הולטון פרש ב-1968, ועזב כליל את תחום הכדורגל על מנת לפתח קריירה כמהנדס. הוא מת ב-1996 בזמן שהיה בחופשה. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) קליף הולטון, באתר Transfermarkt קליף הולטון, באתר WorldFootball.net קליף הולטון, באתר FootballDatabase.eu
ריי באודן

אדווין ריימונד "ריי" באודן (באנגלית: Edwin Raymond "Ray" Bowden;‏ 13 בספטמבר 1909 - 23 בספטמבר 1998) היה כדורגלן אנגלי. בתחילת דרכו שיחק באודן במועדון הכדורגל החובבני המקומי; הוא היה חלוץ מרכזי פורה, ולמרות שהיה צנום הוא הצליח להבקיע כמאה שערים בעונה אחת כולל עשירייה במשחק יחיד. באודן משך את תשומת הלב של פליימות' ארגייל, והוחתם שם כשחקן חובב ב-1926, במקביל לעבודתו היומית כמוכר במכירה פומבית. בתחילת עונת 1928/1929 הוא שיחק מספיק טוב על מנת לזכות במקום בהרכב הראשון, והיה מבקיע שערים מצטיין במשך חמש העונות הבאות; שחקני ארגייל העפילו לליגה השנייה בסיום עונת 1929/1930. בסך הכל הוא הבקיע 83 שערים ב-149 משחקי ליגה. במרץ 1933 חתם באודן בארסנל של הרברט צ'פמן תמורת 4,500 לירות שטרלינג, והיה אמור להיות המחליף של דייוויד ג'ק. למרות שהוא לא השתתף במספיק משחקים על מנת לקבל את מדליית האליפות באותה עונה, הוא היה שחקן הרכב קבוע בשתי העונות הבאות שגם בהן זכה המועדון באליפות. באודן שיחק בעיקר בעמדת החלוץ השני מאחורי טד דרייק, והמשיך להבקיע שערים רבים למרות סגנון המשחק הקשוח שהיה נהוג באותה תקופה; בעונת 1933/1934 הוא הבקיע 13 שערים, והיה מלך השערים של ארסנל באותה עונה ביחד עם קליף באסטין. בעונת 1934/1935 הבקיע באודן 14 שערי ליגה, וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה במשחק נגד נבחרת ויילס ב-29 בספטמבר 1934. חודשיים לאחר מכן הוא היה אחד משבעת השחקנים של ארסנל שהופיעו במדי אנגליה בניצחון 3 - 2 על נבחרת איטליה (אלופת העולם) במשחק שנודע מאז בכינוי "הקרב על הייבורי". באודן השתתף בסך הכל בשישה משחקי נבחרת, ואת שערו היחיד הבקיע נגד נבחרת ויילס בפברואר 1936. הוא אמנם זכה עם ארסנל בגביע ה-FA בעונת 1935/1936, אך הבעיות בקרסולו הגבילו את הופעותיו בעונה זו ובעונה שאחריה. בתחילת עונת 1937/1938 נראה היה שבאודן התאושש לאחר שהשתתף בעשרה משחקים בחודשיים הראשונים של העונה, אך במהלך הארגון מחדש של סגל ארסנל הוא הועבר לניוקאסל יונייטד בנובמבר 1937 תמורת 5,000 לירות שטרלינג. באודן השתתף ב-138 משחקים בכל המסגרות במדי ארסנל, והבקיע בהם 49 שערים. באודן היה שחקן הרכב קבוע גם בניוקאסל, למרות שמועדונו החדש היה על סף ירידת ליגה בעונה הראשונה של באודן. הוא החליט לפרוש כתוצאה מהפסקת משחקי הכדורגל הרשמיים בגלל תחילת מלחמת העולם השנייה. באודן חזר להתגורר בפלימות' וניהל שם חנות ספורט ביחד עם אחיו אוסטין. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) ריי באודן, באתר Transfermarkt ריי באודן, באתר WorldFootball.net ריי באודן, באתר National Football Teams ריי באודן, באתר FootballDatabase.eu
גדעון רייכר

גדעון רייכר (נולד ב-25 באוקטובר 1936) הוא עיתונאי, שדרן רדיו, פובליציסט ומחזאי ישראלי. מתמחה בסיקור ענייני משפט, צרכנות ובירוקרטיה ובבירור תלונות מאת צרכני התקשורת על גופים ציבוריים. רייכר נולד במשפחה דתית ולמד עד כיתה ב' במסגרות חינוך חרדיות. בהיותו בן 9, שלח לעיתון "משמר לילדים" שיר שפורסם: בגן קטן צמח אילן והאילן היה יפה וכל הגן היה נאה יום אחד נגדע אילן בגלל הרוח הרגזן ופתאום כל הגן היה עצוב היה עצוב כי נגדע האילן גדעון רייכר, בן 9, חיפה את דרכו העיתונאית החל ככתב בבית המשפט בשנת 1961. הוא נתפס כעיתונאי בולט מאז שהגיש פינה קבועה בכלבוטק בשנות ה-70 ושנות ה-80. בשנות ה-80 אף שימש כאחד המגישים של התוכנית ערב חדש בטלוויזיה החינוכית. מאז הנחה רייכר תוכניות רבות וכתב טורים בעיתונים רבים: "סקנדל", "יש כתובת", "רייכר בשטח", "הפרלמנט של רייכר", "יש עם מי לדבר", "רייכר מתרגז" וכן תוכנית הטלוויזיה "למבוגרים בלבד" המיועדת לבני הגיל השלישי. בנוסף, הנחה גם את תוכנית ההומור "סתם בצחוק" בערוץ 1. רייכר הוצב במקום השני ברשימת מפלגת הגמלאים בבחירות לכנסת השמונה עשרה, בהן לא עברה המפלגה את אחוז החסימה. בשנת 2011 חזר רייכר להגיש בהתנדבות תוכנית לילה בגלי צה"ל, במתכונת דומה לזו של התוכנית שהנחה בעבר, "ציפורי לילה משוחחות". התוכנית החדשה, המשודרת במוצאי שבת, בין השעות 02:00-04:00, זכתה לשם "נדודי שינה עם גדעון רייכר", ובה מתעניין רייכר בסיפורים של מאזינים המתקשרים לאולפן. מחזה בשם "היריקה", שכתב רייכר בעקבות אירוע שחווה, החל להיות מוצג בתיאטרון הבימה בשנת 2013, לאחר שהוצג עוד קודם על במות אחרות. כיום רייכר מגיש את התוכנית "למבוגרים בלבד" בתחנת הרדיו 103fm. רייכר עוסק גם בהוראת מקצוע העיתונות ועושה זאת במכללות שונות. רייכר נשוי לנילי ולזוג שני ילדים. ללא גלימה: (משפט מלחי) / גדעון רייכר. רמת גן: מסדה, 1968. על משפטו של השופט אליעזר מלחי. דרך גבר בעלמא / גדעון רייכר וחיים שפירא; איורים: יוחנן לייקיצביץ. ירושלים: ספרי עידן, 1977. שגעון: יומן שתחילתו במוסד לחולי-רוח והמשכו - החיים עצמם / גדעון רייכר. תל אביב: זמורה ביתן, מודן, תשמ"א 1980. יחסים עם הצבור: איך בונים תדמית חיובית בתקשורת בעסקים וביחסי אנוש / גדעון רייכר; איורים - איציק רנרט. תל אביב: דביר, 1993 תשנ"ג. מדיה וקבצים בנושא גדעון רייכר בוויקישיתוף (גדעון רייכר נלחם בשבילכם! בארכיון Wayback Machine (אורכב 11.09.2019)) הגר רם, ‏רייכר נגד רשעים, באתר ‏מאקו‏, 10 בפברואר 2009 שי הרלב, עכבר העיר אונליין, גדעון רייכר: "אני תמיד ער לחוסר צדק", באתר הארץ, 29 במרץ 2012 מה אשתו של גדעון רייכר ביקשה ממנו לפני החתונה?, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2017; מתוך התוכנית "אנשים" אביעד פוהורילס, אליך, גדעון, באתר ישראל היום, 13 בדצמבר 2018 עידן יוסף, גדעון רייכר: "מצעד הגאווה - מגוחך, דוחה ומרגיז", באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 בדצמבר 2008 פורסם במגזין "מדור לדור" בתאריך 29.3.2015 לי-אור אברבך, העיתונאי גדעון רייכר הצטרף לגמלאים, באתר nrg‏, 15 בדצמבר 2008 נדודי שינה, באתר גלי צה"ל צבי גורן, היריקה – מחיר העלבון, באתר הבמה, 19 בדצמבר 2012 גלית עדות, גדעון רייכר חטף סטירה לפנים והחליט לכתוב על זה מחזה, באתר "The Post"‏, 13 בנובמבר 2013 היריקה, באתר עכבר העיר, דצמבר 2012
אצ'ר

אֶצֶ'ר (בהונגרית: Ecser, בסלובקית: Ečer, מילולית: סוג של אלון) הוא כפר במחוז פשט, באזור המטרופוליטני של בודפשט בירת הונגריה. הכפר ממוקם דרומית לבודפשט, בסמוך לנמל התעופה הבינלאומי פרנץ ליסט (לשעבר פריהג'), לצד הכביש המהיר M0. לפי עדויות הכפר היה קיים כבר בשנת 896 בעת שארפאד מנהיג המדיארים כבש את הונגריה ואנשיו קראו למקום על שם סוג האלון הגדל בו. העדות הישירה הראשונה בכתב על קיום הכפר היא מה-15 בדצמבר 1315. במאות ה-16 וה-17 שקע הכפר עקב כיבוש האימפריה העות'מאנית, אך התאושש במאה ה-18. בכפר חי מיעוט סלובקי קטן. לפני מלחמת העולם השנייה חיו ביישוב 12 יהודים. איש לא חזר לכפר מהגירוש למחנות השמדה בשנת 1944. בכפר כנסייה קתולית שנבנתה בשנת 1740. לכפר להקת ריקודי עם בשם Ecseri lakodalmas (חתונת אצ'ר). האלונים, הכנסייה ולהקת הריקודים מופיעים בסמל הכפר. זולטן טרפק (1977) - שחקן כדורסל מקצועי. הערים התאומות של אצ'ר הן: סלובקיה זלאטה קלאסי, סלובקיה טורקיה קומבאג, טורקיה מדיה וקבצים בנושא אצ'ר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצ'ר (בהונגרית)
תימא (חצי האי ערב)

תימא (למפת ערב הסעודית מוגדלת)   ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר. ק. המ. הפ. ים סוף תימא (למפת ערב הסעודית רגילה)   ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר. ק. המ. הפ. ים סוף תימא תימא, היה עם שישב בסביבות המקום הקרוי היום תימא, בצפון סעודיה כ-400 קילומטרים ממזרח למצרי טיראן. המקום היה עשיר בעצי דקל ובעצי שזיף, והיו בו בארות מים רבים. תימא הייתה בשליטתה של בבל. המלך האחרון של בבל, נבונאיד, בילה שם שנים רבות, ובבל הייתה מופקדת בידי בלשאצר. בחפירות הארכאולוגיות שנעשו בשנת 1956 בקומראן, נמצאה במערה מס' 4 קטע מגילה בשפה הארמית המכיל תפילה של המלך נבני מבבל המזוהה על ידי החוקרים כנבונאיד. במערה נמצא ספר דניאל בגרסה מעט שונה,לפיה נבונאיד היה נגוע בשחין ולכן גלה לתימא (המופיעה בכתיב:"תימן"). שם פגש נבונאיד, יהודי מבני גלות יהודה שהציע לו להתפלל לאלוהים, המלך ציית לעיצה ובשל כך כופרו חטאיו והוא נתרפא. השערת החוקרים היא שאותו איש יהודי הוא דניאל המקראי. תימא ישבה כבית-נתיבות על צומת דרכים חשובה לשיירות מסחר של גמלים: דרומה לממלכת שבא בדרום-מערב חצי האי ערב, צפונה לדוּמָה ולבבל, מזרחה ל"דרך הפנינים" ולדרום המפרץ הפרסי ולהודו, ומערבה לאילת ולירושלים. תימא מוזכרת בהקשר זה בכמה מקומות במקרא. תימא גם מוזכר במקרא כאחד מבני ישמעאל. יש הסוברים כי התנא רבי יהודה בן תימא היה בן עיר זו. בשנת 2010 הודיעה הרשות הסעודית לתיירות ועתיקות על מציאת כתובת של פרעה רעמסס השלישי על גבי סלע ליד תימא. בתימא נמצאו שתי מצבות אבן כתובות ארמית (KAI 228-230) ובהן מוזכרים האלים המקומיים: "מחרם ושנגלא ואשירא אלהי תימא". קדר (שבט וממלכה) דדן סבא מדיה וקבצים בנושא תימא בוויקישיתוף תימא (ערב הסעודית), דף שער בספרייה הלאומית איוב, עולם התנ"ך, "דברי הימים" - הוצאה לאור בע"מ, 1999, עורך ראשי - פרופ' יעקב קליין, עמ' 57-58. ספר ירמיהו, פרק כ"ה, פסוק כ"ג: וְאֶת-דְּדָן וְאֶת-תֵּימָא וְאֶת-בּוּז, וְאֵת כָּל-קְצוּצֵי פֵאָה. אֵת, כָּל-מַלְכֵי עֲרָב; וְאֵת כָּל-מַלְכֵי הָעֶרֶב, הַשֹּׁכְנִים בַּמִּדְבָּר. ספר ישעיהו, פרק כ"א, פסוק י"ד: לִקְרַאת צָמֵא הֵתָיוּ מָיִם יֹשְׁבֵי אֶרֶץ תֵּימָא בְּלַחְמוֹ קִדְּמוּ נֹדֵד. ובספר איוב, פרק ו', פסוק י"ט: הִבִּיטוּ אָרְחוֹת תֵּמָא הֲלִיכֹת שְׁבָא קִוּוּ לָמוֹ. ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק ט"ו: וְאֵלֶּה שְׁמוֹת בְּנֵי יִשְׁמָעֵאל, בִּשְׁמֹתָם לְתוֹלְדֹתָם:  בְּכֹר יִשְׁמָעֵאל נְבָיֹת, וְקֵדָר וְאַדְבְּאֵל וּמִבְשָׂם. וּמִשְׁמָע וְדוּמָה, וּמַשָּׂא חֲדַד וְתֵימָא, יְטוּר נָפִישׁ וָקֵדְמָה. ראו למשל: כתובת בבלית עתיקה הנושאת שם יהודי התגלתה בחצי האי ערב, באתר קדמת דנא, ‏2019-02-13 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיפורו של המחלן

סיפורו של המחלן (באנגלית: The Pardoner's Tale) הוא הסיפור הארבעה-עשר בסיפורי קנטרברי, יצירתו של ג'פרי צ'וסר, המשורר האנגלי בן המאה ה-14. הדמות המגוללת סיפור זה היא מוכר כתבי מחילה (אינדולגנציות). (האינדולגנציות הן מסמכים משפטיים בנצרות הקתולית של ימי הביניים אותם יכול נוצרי מאמין לרכוש כעדות מול האל לפטירתו מעונש על חטא שכבר נסלח). ככזה, הוא אמון על סיפורים שנועדו להפחיד את קהל שומעיו מפני החטא והמוות וסיפורו אכן עוסק בנושאים אלה. הסיפור עוסק בשלושה חברים, הוללים. הימים הם ימי מגפת "המוות השחור" באנגליה וכאשר הם שומעים קול הלוויה מבחוץ, הם נשבעים למגר את המוות. המוות מתואר כדמות אנושית, שיושב בצל עץ בצד הדרך. הם מתגרים במוות אך זה דווקא פונה אליהם בדברים. הוא מסכסך בין החברים כאשר הוא מראה להם אוצר של מטבעות זהב. החברים שוכחים את נדרם ולבסוף הם רוצחים איש את רעהו בשל תאוות בצע. הסיפור עוקב אחר תימות אופייניות בדרשות של אנשי דת המזהירים את ציבור השומעים מפני החטא, ובמיוחד חטאים המכוונים כלפי דרכי ההתנהלות של העולם. ג'יי קיי רולינג סיפרה (בצ'אט מ-30 ביולי 2007) ששאבה את הרעיון לסיפור "מעשה בשלושה אחים", המופיע בספרים "הארי פוטר ואוצרות המוות" ו"מעשיות בידל הפייטן", מ"סיפורו של המחלן". שמעון זנדבנק (תרגם), סיפורי קנטרברי, עם עובד, התש"ם-1980 מדיה וקבצים בנושא סיפורו של המחלן בוויקישיתוף הסיפור בתרגום מודרני באתר eChaucer (באנגלית) סיפורו של המחלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) J.K. Rowling Web Chat Transcript, in: The Leaky Cauldron, July 30, 2007
צבי הנינג'ה - הדור הבא

צבי הנינג'ה - הדור הבא (באנגלית: Ninja Turtles - The Next Mutation, בתרגום חופשי: "צבי הנינג'ה - המוטציה הבאה") היא סדרת פעולה/הרפתקאות אמריקאית לילדים המבוססת על המשך הסדרה צבי הנינג'ה מ-1987, אך הסדרה התבססה כמעט על שלושת סרטי הקולנוע. הסדרה בת 26 פרקים והופקה לטלוויזיה על ידי חברת "סבן" לערוץ Fox Kids בשנת 1997, וב-1998 בוטלה הסדרה מסיבות שונות, בהן שינויים משמעותיים כמו הוספת צבה חדשה לצוות ואי-קיומן של הדמויות אפריל אוניל וקייסי ג'ונס מהסדרות הקודמות, ואף סירובה של חברת סבן למסור דמי רישיון לאולפני מיראג' להמשך הפקת הסדרה. בישראל התוכנית שודרה בערוץ הילדים ברצועת הבוקר בימי שבת בשנת 1998, לפני כן ששת הפרקים הראשונים יצאו בקלטות וידאו, ומאוחר יותר שודרה בג'טיקס. כמה שנים לאחר מכן שודרה ב-HOT VOD Young בשפת המקור ובליווי כתוביות תרגום. מאסטר צ'ונג אי, ידידו הוותיק של ספלינטר, חולה מאוד. לפני מותו, הוא מבקש מבתו המאומצת להתאחד עם צבי הנינג'ה אשר זה עתה התבגרו כדי להציל את האנושות מפני דרקון-לורד, אשר השתחרר מארץ החלומות ומתכוון לשלוט בעולם. בתו של צ'ונג אי - מיי ויי צ'י (אשר תיקרא בעתיד: ונוס דה מילו) היא למעשה אחת מהצבים שנפלו לתוך הבריכה החומצתית בילדותה, אך הגיעה לשנחאי כבתו המאומצת של צ'ונג אי. במהלך הסדרה לאונרדו, רפאל, מיכלאנג'לו, דונטלו וספלינטר מתאחדים עם ונוס, ונלחמים יחד באויביהם החדשים דרקון-לוד, עוזרו ויק, בון-סטיל, דוקטור קוויז, ום-מי ואויביהם הוותיק, שרדר. אחרי סוף הסדרה, הצבים נלחמו לצד הפאוור ריינג'רס בסדרה "פאוור ריינג'רס בחלל" נגד האויבת שלהם אסטרונמה, אשר שלטה במוחותיהם של הצבים כדי לחסל את הריינג'רס. בגרסה העברית של הסדרה השתתפו בדיבוב הדמויות: רנן רום (לאונרדו) - פרקים 1–6 ניר רון (לאונרדו) - פרקים 7–26 יובל סגל (דונטלו) גיורא קנת (רפאל, ד"ר קוויז, בון-סטיל, שרדר בפרק 21) עמי מנדלמן (מיכלאנג'לו, ספלינטר, דרקון-לורד, וויק, חיילי הדרקון, חייליו של שרדר, מאסאר צ'וונג אי, חברו לשחמט של ספלינטר בפרק 20) טליה ברקאי (ונוס) מיכאל מורים (שרדר בפרקים 1,2, חברו לשחמט של ספלינטר בפרק 1) יהויכין פרידלנדר (שרדר) - פרק 17 שי זורניצר - סילבר אפי בן ישראל (ום-מי) צבי הנינג'ה מדיה וקבצים בנושא צבי הנינג'ה - הדור הבא בוויקישיתוף "צבי הנינג'ה - הדור הבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צבי הנינג'ה - הדור הבא", באתר נטפליקס "צבי הנינג'ה - הדור הבא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דונכוירכה

דונכוירכה או דון כורכי (בגאלית סקוטית: Donncoirce או Donn Corci ; נפטר בשנת 791) היה מלך דאל ריאטה החל משנת 781 או 782 לערך ועד פטירתו. דונכוירכה מוזכר ב"דברי ימי אלסטר" בתיאור שנת 791 המקבילה לשנת 792 ובה מצוינת כהונתו כמלך דאל ריאטה ופטירתו באותה שנה. דונכוירכה אינו מוזכר ב"פלאן מייניסטרך" או ב"דואן אלבאנאך". אלאן אור אנדרסון הציע כי משמעות שמו "דגנים חומים" ומדובר בכינוי. דאויט בראון סבור כי מלכותו החלה לאחר מותו של פרגוס מק אכדאך היינו בשנת 781 או 782. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
אינטררגנום

אינטררגנום או אינטרגנום (בלטינית: interregnum - "בין מלכים") הוא מושג מתחום מדעי המדינה והמשפט המתייחס לתקופה שבין שלטונם של מלכים שונים - היינו מצב של העדר רציפות שלטונית. מצב זה התרחש לאורך ההיסטוריה במועדים בהם הייתה מחלוקת בדבר היורש החוקי, ומספר יורשים שונים נאבקו ביניהם על השלטון. מקור המושג הוא ברומא העתיקה, בתקופת המלוכה מונה אינטררקס ששלט במדינה בתקופת הביניים שבין מות המלך לבין בחירת המלך החדש, התפקיד המשיך להתקיים ברפובליקה ואינטררקס מונה כשאחד הקונסולים לא סיים את כהונתו וחברו לא יכול היה להיות נוכח ברומא לצורך עריכת בחירות. במשפט הרומי התלוותה לאינטררגנום גם הכרזה על "יוסטיטיום" (justitium) - הכרזה על מצב חירום, שכן בהיעדר שליט חוקי הייתה צפויה להתחיל תקופה של "טומולטוס" (tumultus) - "הפרות סדר". על פי כללי הירושה שהיו מקובלים בבתי מלוכה בעבר, ועדיין מקובלים כיום הן במערכות שלטון ובבתי מלוכה, תקופה שכזו אינה צריכה להתרחש, שכן תמיד צריך להיות גוף ריבוני שלטוני. בעקבות הכלל המשפטי - ברגע מותו של שליט אחד יורשו הופך מיידית לשליט, אף מבלי טקס רשמי, ולכן קיימת רציפות שלטונית. גם במערכות שלטון מודרניות במדינות דמוקרטיות מתקיימת רציפות, כאשר לאחר בחירות ממשיך לכהן הגוף השולט שקדם לבחירות עד לכניסה רשמית לתפקיד של המועמד הנבחר. מצב של העדר רציפות מתרחש בהיעדר יורש חוקי ולאחר מותו של השליט הקודם. תקופות ידועות של אינטררגנום לאור ההיסטוריה: האיטררגנום של ונציה ב-737: אחרי הרצחו של דוכס ונציה אורסו איפאטו הייתה תקופה בה לא היה דוכס שליט ובוונציה שלט המגיסטר מיליטום, דומניקו לאוני האיטררגנום הגדול (1254–1273) באימפריה הרומית הקדושה אינטררגנום בסקוטלנד: 1290–1292 ושוב בין 1296–1306 בפורטוגל: 1383–1385 האינטררגנום העות'מאני: 1402- 1413 בפולין: אחרי פטירתו של המלך האחרון בשושלת היגלונית, זיגמונט השני אוגוסט ללא יורשים, ב-7 ביולי 1572, ועד בחירתו של אנרי השלישי, מלך צרפת ב-15 במאי 1573, ושוב אחרי בריחתו של אנרי מפולין ב-12 ביוני 1574 ועד בחירתו של סטפאן באטורי למלוכה ב-15 בדצמבר 1575 וחתימתו על הסכם pacta conventa ב-16 בפברואר 1576, פעולה שהפכה את בחירתו לרשמית ברוסיה: 1598–1613 (בין שושלת רוריק לשושלת רומנוב) האינטררגנום האנגלי (אנ'): 1649–1660 - תקופת שלטונו של אוליבר קרומוול לאחר הדחתו של צ'ארלס הראשון מלך אנגליה התקופה שלאחר מותו של אפיפיור ועד בחירת אפיפיור חדש על ידי הקרדינלים בקונקלווה, נקראת אף היא "אינטררגנום" או "כיסא ריק" (sede vacante). המלך מת, יחי המלך!
שתייה

שתייה היא הפעולה בה אורגניזם מכניס נוזלים לגופו דרך הפה או דרך העור (דגים לדוגמה). שתיית מים לדוגמה, היא הכרחית לקיומם של בעלי חיים ובני אדם. מניעת שתייה יכולה לגרום להתייבשות שעלולה אף להוביל למוות. לשם תפקוד תקין על בני אדם לצרוך לפחות כליטר וחצי מים ביום, וכמות גדולה יותר בתנאי אקלים ורמת פעילות מסוימים. גם אדם מקבל נוזלים במידה מועטה בספיגה דרך העור. בהלכה יש נושאים שבהם סיכה כשתיה כלומר, סיכת הגוף בנוזל נחשבת כשתייה דרך הפה. בהקשרים מסוימים, המילה "שתייה", הן בעברית והן בשפות אחרות, משמשת לעיתים כשם נרדף לשתיית משקאות אלכוהוליים. ערך מורחב – התייבשות התייבשות היא מצב של חוסר בנוזלים בגוף. התייבשות נוצרת כאשר מגיעים לגוף נוזלים מעטים מדי דרך הפה, ובד בבד מאבד הגוף נוזלים רבים מדי – בצואה, בשתן, במערכת הנשימה או באידוי דרך העור (בהזעה ובפעפוע). במקרי כווייה גדלה כמות המים האובדים דרך העור, שכן העור הפגוע לא מונע יציאת מים דרכו. בעיה חמורה בהתייבשות היא שכאשר לגוף חסרים נוזלים, הוא מפסיק להזרים דם לאיברים שונים בגוף. כדי להזרים דם למערכות המרכזיות (דם, נשימה, עצבים), נפסקת זרימת הדם לכליות לאחר זמן קצר, ועקב כך האדם שהתייבש יקיא את כל מה שינסה לשתות. הטיפול במקרה זה כולל קירור של הצוואר כדי לדכא הקאה, או מתן עירוי. הבעיה בהחדרת עירוי במצב זה היא התכווצות כלי הדם ההיקפיים, וקושי בהחדרת המחט. לשם מניעת ההתייבשות הגוף פועל במספר דרכים: תחושת הצמא – גוף אשר נמצא במצב של חוסר נוזלים משדר למוח כי הוא זקוק למים. השדר מועבר לכלל מערכות הגוף ומוביל לתחושה פיזיולוגית של צמא. מים שמגיעים לכבד יכולים לעורר הפרשת הורמון שמאותת שאפשר להפסיק לשתות. מיחזור נוזלים – במצב של חוסר נוזלים, הגוף מנסה לאגור את הנוזלים הנותרים בו, על מנת שלא להתייבש. בני אדם רגילים לשתות על ידי כלי: כוס או כף (במקרה של מרק או חלב עם דגנים) שדרכו שופכים את המשקה אל הפה, אפשרות נוספת היא שתייה בקש על ידי הצמדת השפתיים וריקון (יחסי) של האוויר בפה, כך שהמשקה מגיע אל הפה על ידי הלחץ האטמוספירי (הפרש בין לחץ האוויר החיצוני לזה שבתוך הפה, מתגבר על כח המשיכה הפועל על הנוזל). בעלי חיים רבים שותים בדרך כלל כשראשם גבוה מהמים, כבשים, סוסים, ויונקים רבים שותים ביניקה, באופן של משאבת בוכנה. חתולים וכלבים משתמשים בלשונם הגמישה לאחוז במים ולהעלותם אל הפה בתנועות רבות ומהירות, שכן מבנה הלסת שלהם אינו מותאם ליצירת ריק. יונים שותות במציצה רצופה בשונה מרוב העופות שנדרשים להרים את ראשם עם כל לגימה. ייחודית היא דרך שתייתו של יונק הדבש את ה'נקטר' (צוף) מתוך פרחים. מעקבים הראו שאינו מעדיף לשתות מפרחים גבוהים ממנו, שכן אינו נעזר בכוח המשיכה ויונק את הדבש בלשונו הארוכה והמפוצלת כך שיש בתוכה כעין שתי קשיות, על ידי לחיצה עליהם עם המקור נפתחים אחרי שנכנס הצוף אל הקשית היא מתגלגלת פנימה, בתנועה החוצה נדחף צוף אל הקשית והצוף שנכנס אל הלוע נדחף אל הגרון. משק המים בגוף האדם שתייה קלה שתייה חריפה הרעלת מים מחשבון מים, אתר גולינגו לעניין סיכה ביום הכיפורים תרומה וי"א גם בשאר איסורים כמו חמץ ורוניק גרינווד, ניו יורק טיימס, מאיפה מגיע האות שהגוף שתה מספיק? המיקום מפתיע, באתר הארץ, 31 בינואר 2022 להרחבה באתר מכון דוידסון איך חיות שותות
רוני רוק

רונלד לזלי "רוני" רוק (אנגלית: Ronald Leslie "Ronnie" Rooke;‏ 7 בדצמבר 1911 – 9 ביוני 1985) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי. רונלד רוק הבקיע 726 שערים רשמיים במהלך הקריירה, נתון זה הופך אותו למקום השלישי בטבלת הכובשים הגדולים בכל הזמנים. רוק נולד בגילדפורד שבסארי, והחל את הקריירה שלו בקריסטל פאלאס מהליגה השלישית הדרומית. הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי, ושיחק בעיקר עבור קבוצת המילואים של פאלאס כאשר בין 1932 ל-1936 הוא משתתף רק ב-18 משחקי ליגה ומבקיע בהם ארבעה שערים. הצלחתו החלה כאשר הצטרף לפולהאם מהליגה השנייה בנובמבר 1936, והוא היה למלך השערים של המועדון במשך שלוש עונות רצופות; בסך הכל הוא הבקיע 57 שערים ב-87 משחקים, כולל את כל השישה בניצחון 6 - 0 במשחק מול בארי במסגרת גביע ה-FA. הישג זה הוא שיא מועדון שטרם נשבר. הקריירה שלו נעצרה בשיאה בגלל מלחמת העולם השנייה; רוק התגייס לחיל האוויר המלכותי, המשיך להשתתף במשחקים הלא רשמיים במדי פולהאם, ואף זכה להופיע פעם אחת במדי נבחרת אנגליה כשזו ניצחה את נבחרת ויילס במשחק ידידות. משחקי הפוטבול ליג התחדשו ב-1946, ולמרות שכמעט היה בן 35 וללא ניסיון בליגה הבחירה הוא הוחתם על ידי ארסנל בגלל יכולת לא טובה של שחקני ההתקפה. רוק הצליח להשפיע מיד, והבקיע את שער הניצחון בהופעת הבכורה שלו במשחק מול צ'רלטון את'לטיק ב-14 בדצמבר 1946. באותה עונה הוא הבקיע 24 שערים ב-21 משחקי ליגה, ובעונה הבאה (1947/1948) הוא הבקיע 33 שערים וקבע שיא מועדון עבור התקופה שלאחר המלחמה. שיא זה טרם נשבר. רוק זכה בתואר מלך השערים של הליגה, והוביל את ארסנל לזכייה באליפות. בעונת 1948/1949 הוא הבקיע 14 שערים נוספים, אך עזב את ארסנל בקיץ 1949 כדי להצטרף לקריסטל פאלאס פעם נוספת, הפעם כמאמן-שחקן. בסך הכל הוא הצליח להבקיע 70 שערים ב-94 משחקי ליגה בלבד. כמאמן קריסטל פאלאס הוא זכה להצלחה מסוימת בהתחלה; בעונה שלפני הגעתו המועדון סיים בתחתית הליגה השלישית הדרומית, אך רוק הוביל את המועדון למקום השביעי בעונה שלאחר מכן (1949/1950), שהיה המיקום הטוב ביותר מאז המלחמה ועד עליית הליגה ב-1961. רוק עזב את פאלאס בנובמבר 1950, ובין 1951 ל-1953 הוא מילא תפקיד של מאמן-שחקן בבדפורד טאון. הוא אימן את בדפורד פעם נוספת בין 1959 ל-1961. לאחר מכן הוא פרש לחלוטין מכדורגל והחל לעבוד בנמל התעופה של לוטון. הוא מת ב-1985 כתוצאה מסרטן ריאות. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) רוני רוק, באתר Transfermarkt
ניקולא באטום

ניקולא באטום (בצרפתית: Nicolas Batum; נולד ב-14 בדצמבר 1988 בליזיאוקס) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA. גובהו 2.06 מטר. משחק בעמדת הסמול פורוורד, אך יכול לשחק גם בעמדת הקלע. באטום החל לשחק בקבוצת לה-מאן סארת בשנת 2006, ובשנה זו זכה עמה באליפות ליגת העל הצרפתית. הוא זכה בתואר ה-MVP של טורניר אלברט שווייצר עד גיל 18 2006 שנערך במנהיים. בשנת 2007 הוא סיים עם לה מאן במקום השני בליגת העל הצרפתית, וסיים את עונת 2006/2007 עם ממוצעים של 3.4 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-0.5 אסיסטים ב-13 דקות למשחק. בעונת 2007/2008 באטום התגלה לעיני העולם, כאשר הציג יכולת מרשימה במשחקיה של לה מאן ביורוליג. הוא קבע ממוצעים בליגה הצרפתית של 12.3 נקודות, 5 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים ב-28 דקות. בעקבות יכולתו הטובה הוא נרשם לדראפט ה-NBA 2008 ונבחר במקום ה-25 על ידי יוסטון רוקטס, אשר מיד העבירה אותו לקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס. בזמן שביתת שחקני ה-NBA בעונת 2011/2012, שיחק באטום בקבוצת נאנסי. במהלך 7 עונותיו כשחקן הטרייל בלייזרס העפיל 5 פעמים לשלב הפלייאוף, ורשם ממוצעים של 11.2 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק. לקראת עונת 2015/2016 נשלח באטום בטרייד לשארלוט הורנטס, בתמורה לג'רלד הנדרסון ונואה וונלי. בעונתו הראשונה בשארלוט הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 14.9 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-5.8 אסיסטים למשחק, ובסיומה חתם על הארכת חוזה בקבוצה ל-5 עונות נוספות עבור כ-120 מיליון דולר. בעונת 2019/2020, לאחר 4 עונות כשחקן חמישייה בשארלוט, שותף ב-22 משחקים בלבד בשל פציעות שונות ויכולת ירודה, ותרם 3.6 נקודות למשחק בלבד. בסיום העונה שוחרר מהקבוצה, על אף שנותרה שנה אחת בחוזהו. ב-1 בדצמבר 2020 חתם באטום על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס. באטום אמר בראיון ל"ערוץ הספורט" ב-7 בפברואר 2023 שהוא מאוד רוצה ללבוש את המדים הצהובים של מכבי תל אביב והמועדון מצפה שיגיע בשנים הקרובות לחזק את המועדון. ב-31 באוקטובר 2023 הועבר בעסקת חבילה עבור ג'יימס הארדן, פי. ג'יי. טאקר ופיליפ פטרושב לפילדלפיה 76'. מדיה וקבצים בנושא ניקולא באטום בוויקישיתוף ניקולא באטום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר Interbasket שארלוט הורנטס מצרפת את באטום בטרייד, באתר הקבוצה, 24 ביוני 2015 באטום מסכם על הארכת חוזה בשארלוט, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2016 ההורנטס משחררים את באטום, באתר הקבוצה, 29 בנובמבר 2020 באטום חותם על חוזה בקליפרס, באתר הקבוצה, 1 בדצמבר 2020 "אם אשחק ביורוליג, זה יהיה במכבי תל אביב", באתר ערוץ הספורט, 7 בפברואר 2023 הארדן מאושר, פילדלפיה עוד לא סיימה? בארה"ב מגיבים לטרייד הגדול, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2023