קרב בעל חצור (1918)

קרב בעל חצור התחולל במרץ 1918 במהלך המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה ולאחר כיבוש ירושלים. בתקופה זו ניהל הצבא הבריטי סדרה של קרבות לרוחב כל החזית מול הצבא העות'מאני כשאחת המטרות היא לשפר את האחיזה בגב ההר ולהרחיק את הכוחות העות'מאנים מירושלים. קרב בעל חצור נועד לכבוש את הר בעל חצור (במקור "תל אסור" באנגלית: Tell 'Asur) שהיווה נקודת שליטה סטרטגית. הקרב נמשך 4 ימים והסתיים בכך שההר נכבש והבריטים השיגו את רוב מטרותיהם. בדצמבר 1917 הקימו הבריטים, אל מול הטורקים, את קו שתי העוג'ות כשבצידו המזרחי כבשו את ירושלים וסביבתה ובצידו המערבו צלחו את הירקון ונאחזו בשטחים שמצפון לו. במהרה הגיעו אדמונד אלנבי והפיקוד הבריטי למסקנה שקו זה פגיע כשמצד אחד הוא מציב יעדים אסטרטגים (כמו ירושלים) בטווח התותחים הטורקים ומצד שני הוא חושף את האגף המזרחי של קו שתי העוג'ות, בבקעת הירדן, לתקיפת נגד טורקית. בעקבות זאת הורה אלנבי לכוחותיו להרחיב את אחיזתם צפונה לאורך כל הגזרות וכן לכבוש את דרום בקעת הירדן (כהכנה לכיבוש עבר הירדן). פעילויות אלו התחוללו בחצי הראשון של שנת 1918. הכח העיקרי שפעל בגזרה שמצפון לירושלים היה הקורפוס ה-20 בפיקודו של גנרל פיליפ צ'טווד והוא כלל את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-10 (האירית) בפיקוד מייג'ור גנרל ג'ון לונגלי (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-29, ה-30 וה-31). הדיוויזיה ה-53 הוולשית בפיקוד מייג'ור גנרל סטנלי מוט (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-158, ה-159 וה-160). הדיוויזיה ה-60 הלונדונית בפיקוד מייג'ור גנרל ג'ון שיי (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-179, ה-180 וה-181). הדיוויזיה ה-74 ("יומנרי") בפיקוד מייג'ור גנרל אריק גירדווד (הכוללת את בריגדות הרגלים ה-229, ה-230 וה-231). מול הכוחות הבריטים ניצבה הארמייה השביעית בפיקודו של מוסטפא פבזי פאשה (אנ') שמפקדתה ישבה בעיר שכם. הארמייה כללה את היחידות הבאות: הקורפוס השלישי שכלל את הדיוויזיה הראשונה, הדיוויזיה ה-19 והדיוויזיה ה-24. הקורפוס ה-15 לאחר סדרת ההפסדים בקרבות בדרום הארץ ובירושלים הצטמצם הכוח הטורקי והארמייה מנתה כ-7,000 לוחמים. היעד שהציב הפיקוד הבריטי היה להדוף את היחידות הטורקיות, המבוצרות מצידי הדרך משכם לירושלים (כביש 60), צפונה למרחק של כ-10 ק"מ ולייצב מחדש את קו העמדות הבריטיות כשבמסגרת מהלך זה ניתנה ההוראה לכבוש את הר בעל חצור ששלט על סביבתו והיווה נקודה אסטרטגית לתצפיות. התוכנית האופרטיבית הייתה כדלקמן: הדיוויזיה ה-53 תפעל ממזרח לכביש ירושלים-שכם שם ותקצה בריגדה לכיבוש בעל חצור. הדיוויזיה ה-10 תפעל על רכס ההר. הדיוויזיה ה-74 תפעל ממערב לכביש ירושלים ותעזר בכוחות המזרחיים של הקורפוס ה-21. הדיוויזיה ה-60 פעלה כעתודה וכן כחיזוק האגף המזרחי של הדיוויזיה ה-53 ולחסימת הדרך היורדת לואדי עוג'א. עם תחילת הקרב, ב-8 במרץ 1918 התקדמו שלוש הדיוויזיות הבריטיות (ה-10, ה-53 וה-74) צפונה לאורך דרך שכם-ירושלים. באגף המזרחי התקדמו הכוחות של הדיוויזיה ה-53 לכוון כפר מאליכ ממזרח להר בעל חצור, הדיוויזיה ה-74 התקדמה בגזרה המערבית לכוון הכפר נבי סאלח ממערב להר בעל חצור והדיוויזיה ה-10 התקדמה לאורך הרכס לכוון מזרעה א-שרקיה, עטארה ועג'ול. באותו היום כבשה הבריגדה ה-158 (אנ') את הר בעל חצור לאחר ריכוך ארטילרי של היחידות הארטילריות של הדיוויזיה. במהלך הימים שלאר כיבוש ההר ביצעו הכוחות הטורקים 4 התקפות נגד דבר שאילץ את מפקד הדיוויזיה לתגבר את הכוחות שהחזיקו בהר. הקרבות של הקורפוס לחיזוק האחיזה בקו ההגנה החדש נמשכו עד 12 במרץ וכיבוש הר בעל חצור העניק לבריטים נקודת תצפית טובה צפונה ומזרחה. קו הגנה זה איפשר את הניסיונות הבריטים לכבוש את עבר הירדן (קרב עבר הירדן הראשון וקרב עבר הירדן השני) והיווה, בהמשך, נקודת פתיחה עבור הקורפוס ה-20 להתקדם צפונה במסגרת קרב מגידו. בסיום הקרבות נמנו כ-1,300 נפגעים מכוחות הקורפוס (כולל כיבוש בעל חצור). פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל, הוצאת אריאל, 2007 ג'ון ד' גריינג'ר, הלחימה על ארץ ישראל - 1917, הוצאת מודן והוצאת 'מערכות', 2006 (בתרגומו של ד"ר יגאל אייל) Blenkinsop, Layton John; Rainey, John Wakefield, eds. (1925). History of the Great War Based on Official Documents Veterinary Services. London: H.M. Stationers. OCLC 460717714. Bruce, Anthony (2002). The Last Crusade: The Palestine Campaign in the First World War. London: John Murray. ISBN 978-0-7195-5432-2. Falls, Cyril (1930). Military Operations Egypt & Palestine from June 1917 to the End of the War. Official History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. Vol. 2 Part I. A. F. Becke (maps). London: HM Stationery Office. OCLC 644354483. Falls, Cyril (1930). Military Operations Egypt & Palestine from June 1917 to the End of the War. Official History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. Vol. 2 Part II. A. F. Becke (maps). London: H.M. Stationery Office. OCLC 256950972. Keogh, E. G.; Joan Graham (1955). Suez to Aleppo. Melbourne: Directorate of Military Training by Wilkie & Co. OCLC 220029983. Carver, Michael, Field Marshal Lord (2003). The National Army Museum Book of The Turkish Front 1914–1918: The Campaigns at Gallipoli, in Mesopotamia and in Palestine. London: Pan Macmillan. ISBN 978-0-283-07347-2. Erickson, Edward J. (2001). Ordered to Die: A History of the Ottoman Army in the First World War. No. 201 Contributions in Military Studies. Westport Connecticut: Greenwood Press. OCLC 43481698. Erickson, Edward J. (2007). Ottoman Army effectiveness in World War I : a comparative study. London: Routledge. ISBN 978-0-203-96456-9. OCLC 99997016. Falls, Cyril (1930). Military Operations Egypt & Palestine from June 1917 to the End of the War. Official History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence: Volume 2 Part II. A. F. Becke (maps). London: H.M. Stationery Office. OCLC 256950972. Great Britain; Army; Egyptian Expeditionary Force (1918). Handbook on northern Palestine and southern Syria (באנגלית). Cairo: Government Press. OCLC 23101324. Jukes, Geoffrey (2003). The First World War: The War To End All Wars: Volume 2 of Essential Histories Specials. Osprey. ISBN 978-1-84176-738-3. Keogh, E. G.; Joan Graham (1955). Suez to Aleppo. Melbourne: Directorate of Military Training by Wilkie & Co. OCLC 220029983. קרב תל אסור, באתר "הרגימנט האירי המלכותי" הדיוויזיה הובאה מהחזית המקדונית לתיגבור זירת ארץ ישראל