laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית המרחץ העתיק (נצרת)

בית המרחץ העתיק שוכן בסמוך למעיין מרים בכיכר המעיין שבנצרת. המקום התגלה באקראי על ידי אליאס שאמה, אשר רכש חנות בכיכר בשנת 1993. בית המרחץ מתוארך בוודאות לתקופה הצלבנית וייתכן שהיה בשימוש קודם לכן, ואולי אף בתקופה הרומית. המקום פתוח לקהל וניתן לסייר בחדר החם, ולהתרשם מההיפוקאוסט ומהתנור. לאחר ששאמה רכש את החנות, הוא נתקל בבעיית רטיבות, אשר לא נפתרה גם לאחר שחפר ברצפת הנכס. הוא גילה רצפת אבן עתיקה ומתחתיה חלל שבו מצא צינורות חרס הקבועים באחד הקירות, ומעבר בצורת קשת שהוביל למנהרה. במנהרה התגלה מאוחר יותר תנור החימום של בית המרחץ. עוד התגלו במקום מעברים מקורים שרוצפו בשיש לבן ושתקרתם נתמכה בעמודים עשויים מלבנים, וכן כלי קיבול. רשות העתיקות נדרשה לתגלית בשנת 1993, וקבעה כי מדובר בבית מרחץ עות'מאני שהוקם בשנת 1885. בקביעתה זו אפשרה הרשות לשאמה להמשיך בחפירות כרצונו, שכן המקום היה לכאורה חסר ערך היסטורי של ממש. כאשר החנות נפתחה, איפשר שאמה ללקוחותיו לבקר בחפירות. אחד מהם ציין כי הממצאים מזכירים במידה רבה את בית המרחץ הרומי בעיר באת' באנגליה. עקב כך פנה שאמה לעיתונים ברחבי העולם, והידיעות הביאו למקום ארכאולוגים רבים, ובהם צבי שחם אשר תיארך את בית המרחץ לתקופה הצלבנית. הערכה זו אושרה בבדיקות תיארוך פחמן-14. מחקר באמצעות מכ"ם חודר קרקע (ground penetrating radar או GPR) שנערך בחנות ובסביבתה בשנים 2004-2005, גילה כי מתחת לבית המרחץ שנחשף שוכן חלל נוסף. חלל זה נמצא בעומק של עד 2.5 מטרים, והוא שוכן באותו מפלס של מערכות המים של מעיין מרים הסמוך. הארכאולוג האמריקאי ריצ'רד פרוינד מאוניברסיטת הארטפורד, טען כי החלל שמתחת לבית המרחץ הוא בית מרחץ רומי. אם אכן יוכח כי בית המרחץ הוא רומי, ישמש הדבר כראיה חדשה לחשיבותה ולמעמדה של העיר נצרת בתקופה זו, והוא עשוי להיות בעל משקל לקביעה היכן בדיוק התרחשה הבשורה למרים. אתר האינטרנט הרשמי של בית המרחץ העתיק בית המרחץ באתר התיירות העירוני Nazareth excavations project: A GPR prespective Is this where Jesus bathed? Alexandre, Yardenna. 2012. Mary's Well, Nazareth. The Late Hellenistic to the Ottoman Periods. Jerusalem, IAA Reports 49. Under Nazareth, secrets in stone, 17 בדצמבר 2002 SHACHAM, Tzvi. 2012. Bathhouse from the Crusader Period in Nazareth in Kreiner, R & W. Letzner (eds.). SPA. SANITAS PER QQUAM. Tagungsband des Internationalen Frontinus-Symposums zur Technik und Kulturgeschichte der antike Thermen. Aachen, 18-22. Marz 2009 : 319-326. BABESCH SUPPL. 21 Nazareth excavations project: A GPR prespective Is this where Jesus bathed? ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טעמים

האם התכוונתם ל... טעמי המקרא – סימני הפיסוק הקדומים של העברית. טעם – אחד מחמשת החושים. טעמים (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית טלוויזיה בנושא בישול, בהנחייתו של צחי בוקששתר. טעמים – בפיזיקה ישנם שישה סוגים של קווארק (חומר יסוד) המכונים טעמים.
המנזר הפרנציסקני (נצרת)

המנזר הפרנציסקני הוא מבנה השוכן במתחם בזיליקת הבשורה בנצרת, ביו הבזיליקה שמדרום לו לכנסיית יוסף הקדוש שמצפון לו. המנזר הוקם על ידי הפרנציסקנים בשנת 1620 באישורו של פחר א-דין השני. המקום שימש גם כאכסניה עבור צליינים עד הקמת האכסניה החדשה במאה ה-19 (ראו להלן), וגם נפוליאון שהה בו לאחר שכבש את עמק יזרעאל. המבנה נהרס ב-1930 ובמקומו הוקם המבנה הנוכחי, המשכן גם את בית הדין הדתי של העדה הקתולית בעיר, את בית הספר "טרה סנטה" ואת המוזיאון הקטן בקומת המרתף, העוסק בתולדות הבזיליקה הסמוכה ובנצרת הקדומה. במנזר עצמו מתגוררים בין 20 ל-30 נזירים. אורכו של המבנה כמעט מאה מטרים, יש בו שלוש קומות והוא נושא גג רעפים אדום. במרכז חזיתו המזרחית אגף נוסף המשווה לו את צורת האות T. סמוך ממערב למנזר ולבזיליקה שוכן בניין האכסניה הפרנציסקנית, המכונה "קאזה נובה" (בית חדש). המבנה הוקם בראשית מאה ה-19 ושימש כאכסניית צליינים במקום מבנה המנזר. הוא חרב ברעידת האדמה שפקדה את הגליל ב-1 בינואר 1837, אך הוקם מחדש באותה שנה. בשנת 1929המבנה שופץ על ידי בלה שניטלנדר שהתבקש לתכנן שיפוצים. אחיו של בלה לואיס, שהיה אף הוא מהנדס וחי בברלין באותו זמן, בא לארץ ישראל לסייע לו בפרויקט. המבנה שופץ מספר פעמים והוא ממשיך ופועל כאכסניה. מדיה וקבצים בנושא המנזר הפרנציסקני בוויקישיתוף המנזר באתר לשכת התיירות העירונית
אדון החלומות

אדון החלומות (באנגלית: The Dream Master) הוא ספר מדע בדיוני מאת רוג'ר זילאזני שנכתב בשנת 1966, וזיכה את כותבו בפרס נבולה בשנת 1965 (בגרסתו המקורית שנקראה "המעצב", אנגלית: He Who Shapes). המהדורה העברית הודפסה בהוצאת זמורה-ביתן בשנת 1987. עלילת הספר מתרחשת בעתיד שבו צפיפות האוכלוסין והטכנולוגיה יצרו עולם שבו האנושות חנוקה פסיכולוגית תחת עומס צפיפותה. זהו עולם שבו חדשנות בתחום הפסיכולוגיה הקלינית שבה מתמחה גיבור הספר צ'ארלס רנדר, מאפשרת לו לחדור לתוך תודעתם של מטופליו וליצור או להרוס שם עולמות כאוות נפשו ועל ידי כך לרפא אותם. רנדר מסכים לטפל ברופאה מבריקה איילין שאלוט אשר שואפת בעצמה להתמחות בתחום, אך סובלת מבעיה אקוטית של עיוורון מלידה. רנדר שמוקסם מהכנות והשאפתנות של איילין נסחף במסע שלהם להעשיר את עולמה בחוויית הראיה, ולבסוף עומד בפני המצב המסוכן שבו מיטשטש הגבול שבין התודעה של המטפל והמטופל, ונבחנת השליטה שלו להישאר ולהיות אדון החלומות. אדון החלומות, באתר OCLC (באנגלית) הספר "אדון החלומות", באתר "סימניה" ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלע (כדורסל)

קלע, או שוטינג גארד (באנגלית: Shooting Guard) היא אחת מחמש עמדות הכדורסל, המוכרת גם כ"עמדה מספר 2" או "סקנד-גארד". לרוב, הקלע גבוה מרכז הקבוצה ונמוך מהסמול פורוורד, וגובהו בין 1.91 ל-2.01 מטרים. מייקל ג'ורדן נחשב לפי דעת רבים לשחקן והקלע הטוב בהיסטוריה. באופן מסורתי תפקידו העיקרי של הקלע, כפי שרומז שמו, הוא לקלוע נקודות. לרוב, הקלע ניחן באתלטיות, זריזות ויכולת קליעה המאפשרים לו לקלוע במגוון דרכים שונות, כולל קליעה מעבר לקשת השלוש, קליעה מחצי מרחק, קליעה מכדרור או ממסירה, חדירה לסל וקליעה בקרבת הסל בצעד וחצי או הטבעה. הקלע גם מחזיק ביכולות כדרור ומסירה טובות, מאחר שהרכז נקלע פעמים רבות לשמירה כפולה של היריבה, ונאלץ למסור לקלע שנדרש לנהל את ההתקפה. בגלל מגוון הכישורים ההתקפיים הנדרשים מהקלע, לעיתים קרובות הוא משמש כמרכז המערך ההתקפי של קבוצתו. לצד חשיבותו ההתקפית של הקלע בקבוצה, ישנו משקל רב גם ליכולותיו ההגנתיות, מאחר שהוא נדרש לשמור בדרך כלל על הקלע היריב. ישנם קלעים הזוכים לתפקיד משמעותי בקבוצתם למרות מוגבלותם ההתקפית, ובזכות יכולתם להצר את צעדיו של הקלע מהקבוצה היריבה, כדוגמת טוני אלן, אימאן שאמפרט, תאבו ספולושה, ראג'ה בל, דאג כריסטי, מייקל קופר ודניס ג'ונסון. בישראל ידוע הקלע דריק שארפ שהצטיין ביכולתו ההגנתית ובקליעה לשלוש. קלעי עבר בולטים כוללים את ג'רי וסט, האל גריר, סם ג'ונס, פיט מרוויץ', דראז'ן פטרוביץ', קלייד דרקסלר, מייקל ג'ורדן, רג'י מילר, קובי בראיינט, וריי אלן. בין הקלעים הבולטים כיום אפשר לציין את ג'יימס הארדן, קליי תומפסון, וחואן קרלוס נבארו. במקרים מסוימים אמון הקלע גם על מלאכת הובלת הכדור, לצד הרכז; שחקן כזה מכונה "קומבו גארד". הקומבו גארדים בדרך כלל נמוכים יחסית לקלעים, והם מסוגלים לשחק בשתי עמדות הגארד ביעילות. דוגמאות לשחקנים הנחשבים כ"קומבו גארדים" הם אריק בלדסו, טייריק אוונס, מונטה אליס, ג'מאל קרופורד, ג'ייסון טרי, אלן אייברסון וארל מונרו. כמו כן קיים המונח "סווינגמן" (באנגלית: Swingman), המכונה גם "גארד-פורוורד" או "שחקן כנף", המתאר שחקן שיכול לשחק הן בעמדת הקלע והן בעמדת הסמול פורוורד. אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. לרוב, גובהם של סווינגמנים נע בין 1.95 ל-2.05 מטר. שחקנים בולטים שאפשר להגדירם כסווינגמנים בליגת ה-NBA כוללים את פול ג'ורג', לברון ג'יימס, פול פירס, אנדרה איגודלה, אנדרו ויגינס, דמאר דרוזן ושחקני עבר כגון ג'ון האבליצ'ק, ג'ורג' גרווין, טרייסי מקגריידי ווינס קרטר. מדיה וקבצים בנושא קלע בוויקישיתוף תפקיד הקלע, באתר basketballhow.com ‏
הקונפדרציה הצפון-גרמנית

הקונפדרציה הצפון-גרמנית (בגרמנית: Norddeutscher Bund) הייתה קונפדרציה של 22 מדינות גרמניות, שהוקמה לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה, והיוותה את הבסיס לקיסרות הגרמנית, שהוקמה לאחר הניצחון במלחמת צרפת–פרוסיה. הקונפדרציה הצפון-גרמנית הוקמה באוגוסט 1866 כברית צבאית של חלק ממדינות הקונפדרציה הגרמנית תחת הנהגתה של ממלכת פרוסיה במסגרת מלחמת אוסטריה–פרוסיה וביולי 1867 הפכה למדינה פדרטיבית המורכבת מ-22 מדינות גרמניות, ששכנו מצפון לנהר המיין. הקונפדרציה נתנה לגרמניה חוקה מסודרת והייתה אבן יסוד בכינונה של האימפריה הגרמנית אשר בתורה אימצה רבים מסעיפי חוקתה כמו גם את דגלה. שלא כקודמתה, הקונפדרציה הגרמנית, הייתה הקונפדרציה הצפון-גרמנית מדינה של ממש. שטחיה חפפו את שטחי הקונפדרציה צפונית לנהר מיין כולל את מחוזותיה המזרחיים של פרוסיה ואת דוכסות שלזוויג אך ללא שטחי אוסטריה, בוואריה, וירטמברג, באדן וחלקה הדרומי של הדוכסות הגדולה של הסן, והיא איחדה את צפונה של גרמניה תחת הנהגתה של פרוסיה באמצעות איחוד המכס (Zollverein) והסכמי שלום חשאיים עם מדינות הדרום (שנחתמו יום לפני החתימה על שלום פראג). אף על פי שהקונפדרציה התבטלה לאחר איחודה של גרמניה בשנת 1871, שימשה הקונפדרציה אבן יסוד לכינונה של החוקה הגרמנית באותה השנה. חוקה זו העניקה לקנצלר החדש אוטו פון ביסמרק סמכויות רבות, שכן היא הפכה אותו ל"אחראי" אך לא חייבה אותו לתת דין וחשבון בפני הבונדסטאג, והעבירה לידיו את הסמכויות על התקציב הצבאי (לאחר המשבר החוקתי אליו נקלע וילהלם הראשון בשנת 1862). כל המדינות החברות כבר השתייכו לקונפדרציה הגרמנית של 1815–1866. אוסטריה ומדינות דרום גרמניה בוואריה, וירטמברג, באדן והדוכסות הגדולה של הסן (הסן-דרמשטאדט) נותרו מחוץ לקונפדרציה הצפון-גרמנית. עם זאת, המחוז הצפוני אוברהסן של הדוכסות הגדולה של הסן אכן הצטרף. בצפון, מרכז ומזרח גרמניה, פרוסיה: איחדה מספר בעלי ברית שהצטרפו לקונפדרציה הצפון-גרמנית באמצעות הסכמי אוגוסט (Augustverträge) של אוגוסט 1866; סיפחה ארבע מדינות אויב לשעבר (הנובר, נסיכות הבוחר מהסן, נסאו, פרנקפורט) שהפכו לחלקים מפרוסיה (אוקטובר 1866); כללה את השטחים שלה בעבר מחוץ לאימפריה הרומית הקדושה ולקונפדרציה הגרמנית, כלומר את ערש מדינתה בפרוסיה המזרחית וכן את השטחים הפולניים שנכבשו על ידי פרוסיה (פרובינציית פוזן, פרוסיה המערבית) במדינה החדשה, ובכך סיפחה אותם רשמית לתוך גרמניה; אילצה את שאר המדינות להיכנס לקונפדרציה של צפון גרמניה באמצעות הסכמי השלום. לאוונבורג מוזכרת לפעמים כאחת המדינות החברות, לפעמים לא. היא הייתה אחת משלוש הדוכסות שהיו שייכות קודם לכן לדנמרק. לאוונבורג הייתה מדינה עם המלך הפרוסי כדוכס עד 1876, אז הפכה לחלק מהמחוז הפרוסי שלזוויג-הולשטיין. מלחמת אוסטריה–פרוסיה מדיה וקבצים בנושא הקונפדרציה הצפון-גרמנית בוויקישיתוף הקונפדרציה הצפון-גרמנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קונפדרציה הצפון-גרמנית (1866-1870), דף שער בספרייה הלאומית לאחר הניצחון על צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה
פלורן פיאטרוס

פלורן פיאטרוס (בצרפתית: Florent Piétrus; נולד ב-19 בינואר 1981 בלאס אבֶימס, גוואדלופ) הוא כדורסלן בעל אזרחות צרפתית המשחק עבור פאמסה ולנסיה ונבחרת צרפת. פיאטרוס משחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד ומתנשא לגובה של 2.01 מטרים. הוא אחיו של הכדורסלן מיקָאֱל פיאטרוס. בעונת 1997/98, בגיל 16 וחצי, פיאטרוס פתח את הקריירה הבוגרת שלו במדי פו אורטז ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר בליגת העל הצרפתית. במדי פו אורטז שותף פיאטרוס בזכייתה בשלוש אליפויות (00/01, 02/03, 03/04) ובזכייתה פעמיים בגביע הצרפתי (00/01, 01/02). לאחר כמעט עשור במדיה של הקבוצה הצרפתית, פיאטרוס עבר לליגת העל הספרדית, לאחר שסיכם באוניקאחה מאלגה. פיאטרוס, סייע, בשלוש עונותיו במאלגה, לזכות בגביע המלך לאחר ניצחון בגמר על ריאל מדריד, ושנה לאחר מכן לזכות באליפות ספרד לראשונה בהיסטוריית המועדון. לאחר מכן, פיאטרוס סיכם במדיה של אסטודיאנטס מדריד ושיחק עימה במשך עונה. באותה עונה, פיאטרוס, רשם ממוצעים של כ-8.5 נקודות ושל כ-4 כדורים חוזרים, בנוסף לחסימה בממוצע למשחק, שסייעו למועדון להישאר עונה נוספת בליגה הבכירה, לאחר שכמעט ירד לליגת המשנה. פיאטרוס לא המשיך במועדון וחתם אצל פאמסה ולנסיה לאחר שדחה הצעות מקבוצות ביוון וצרפת. פיאטרוס סייע לפאמסה להעפיל למשחקי ההצלבה, מהמקום ה-7 ועזר למועדון להבטיח את מקומו במפעלים האירופאים בעונה הבאה. פיאטרוס סיים את העונה הסדירה עם ממוצעים של כ-8.8 נקודות ושל כ-3.7 כדורים חוזרים. פיאטרוס חבר בסגל נבחרת הלאומית של צרפת משנת 2006 ושותף עימה בכל אליפויות אירופה והעולם וכן במשחקים האולימפיים משנה זו. פיאטרוס זכה עם נבחרתו במדליית הארד באליפות אירופה 2005. מדיה וקבצים בנושא פלורן פיאטרוס בוויקישיתוף פלורן פיאטרוס, ברשת החברתית פייסבוק פלורן פיאטרוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל באתר היורוקאפ
צבי נחמיה בוטקובסקי

צבי נחמיה בוטקובסקי (ח' בתמוז תרמ"ו, יולי 1886 – 27 בדצמבר 1943) היה פרדסן, מפעילי התאחדות האיכרים בחדרה ונציגהּ במוסדות היישוב ובמוסדות התנועה הציונית, חבר אספת הנבחרים והוועד הלאומי, סופר עברי, עיתונאי וחוקר תולדות ההתיישבות בחדרה. נולד בסובאלק שבפולין (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) בשנת 1886 ליהודה דוד בוטקובסקי (1853–1916), סוחר, חבר ארגון "בני משה" ופעיל ב"חובבי ציון". הוא הועלה כילד לארץ ישראל ב-1895, וגר אצל אחיו הבכור נחמן שלמה, אך הוחזר לפולין בשל מחלת הקדחת שאכלה במתיישבי חדרה הראשונים. עלה בשנית בעצמו בשנת 1906 והתיישב גם בעת זו בחדרה. בשנים 1911–1918 כמו גם בשנים 1921–1925, הוא כיהן כראש ועד היישוב של חדרה. הוא היה פרדסן, ומפעילי התאחדות האיכרים בחדרה, מטעמה היה נציג במוסדות היישוב ובמוסדות התנועה הציונית. בשנת 1920 נבחר ברשימת ההתאחדות לאספת הנבחרים הראשונה. באספת הנבחרים השנייה כיהן מטעם רשימת הגוש החקלאי והיה חבר הוועד הלאומי. בוטקובסקי התעניין בחקלאות ובפרדסנות, ופרסם מאמרים בנושאים אלה בעיתונות התקופה. היה בין המתעדים הראשונים של תולדות חדרה, ופרסם ספר ומפות על התפתחותה. בוטקובסקי נפטר בחדרה בשנת 1943. על שמו נקרא רחוב בדרום חדרה. נולדו לו ארבעה ילדים. 'בוטקובסקי, צבי', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 72–73. (הספר בקטלוג ULI) צבי בוטקובסקי (סובאלק 1886 – חדרה 1943) (כתיבה: נילי אבנת), חדרה: [חמו"ל], תשס"א. יורם נמרוד, "׳מעשיך יקרבום׳ – יחסי יהודים וערבים בפועלו הציבורי של צבי בוטקובסקי", ציון, תשנ"ב, עמ׳ 429–450. רשימת הפרסומים של צבי נחמיה בוטקובסקי, בקטלוג הספרייה הלאומית דוד תדהר (עורך), "צבי נחמיה בוטקובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 506 צבי בוטקובסקי, דבר, 28 בדצמבר 1943 צבי בוטקובסקי (1886-1943), דף שער בספרייה הלאומית דוד תדהר (עורך), "יהודה דוד בוטקובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 896. דוד תדהר (עורך), "נחמן שלמה בוטקובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 898. הידיעה באתר JewAge
אסתר רחל קמינסקה

אסתר רחל ("רוּחְל") קמינסקה (בכתיב יידי: אסתּר־רחל קאַמינסקאַ; בפולנית: Ester Rachel Kamińska;‏ 10 במרץ 1870 – 25 בדצמבר 1925), מגדולות שחקניות התיאטרון הפולני, מייסדת התיאטרון היהודי בוורשה (ביידיש: 'וואַרשאַווער יידישער קונסט-טעאַטער'). כונתה "אם התיאטרון היהודי" ו"אליאונורה דוזה היהודייה". אסתר רחל הלפרין נולדה בעיירה פורוזוב שבקרבת וולקוביסק, בתחום המושב (כיום במערב בלארוס). אביה, שמעון הלפרין, היה חזן. לאסתר רחל ואברהם יצחק קמינסקי נולדו שלושה ילדים: שחקנית התיאטרון והראינוע רגינה קמינסקה (1894–1913), שחקנית התיאטרון והקולנוע אידה קמינסקה (1899–1980) והמלחין וקונצרטמייסטר התזמורת הפילהרמונית הישראלית יוסף קמינסקי (1903–1972). אסתר רחל קמינסקה נפטרה בשנת 1925, ונקברה בבית הקברות היהודי בוורשה. על שמהּ ועל שם בתה אידה נקרא התיאטרון היהודי בוורשה, המציג מחזות משל גדולי סופרי ומחזאי היידיש, בהם שלום עליכם, י"ל פרץ, מנדלי מוכר ספרים ואברהם גולדפדן. הופעתהּ הראשונה הייתה בשנת 1892, בגיל 22, על במת תיאטרון "אלדוראדו" (Eldorado) בוורשה. החל מ-1893 שיחקה הלפרין בקבוצת התיאטרון של בעלהּ לעתיד, אברהם יצחק קמינסקי. בשנת 1900 ייסדו בני הזוג תיאטרון נודד, שב-1913 קבע את מושבו בוורשה, ושהיה בעל רפרטואר עשיר של מחזות מרחבי העולם. למן שנת 1914 נדדו עם התיאטרון ברחבי אירופה, הציגו על במות סנקט פטרבורג, קייב, אודסה ופריז וזכו לתהילה רבה. ב-1924, כשנה לפני מותה הספיקה קמינסקה לשחק גם בגרסה הראשונה לסרט הקולנוע "תקיעת כף" (Ślubowanie), בה השתתפו בין השאר גם לייב קדישזון, יוסף בולוף, ואידה קמינסקה. אסתר רחל קמינסקה, בריוו ['מכתבים'], וילנה: פאראלג פון ב. קלצקין, 1927. (ביידיש) יצחק טורקוב-גרודברג, די מאמע אסתר רחל, ורשה: פארלאג "יידיש בוך", 1953. (ביידיש) זלמן זילבערצווייג, די וועלט פון אסתר רחל קאמינסקא ['עולמהּ של רחל קמינסקה'], מקסיקו, 1969. (ביידיש) (תורגם לאנגלית) Ida Kaminska, My Life, My Theater (ed. and translated: Curt Leviant), New York: London: 1973. (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא אסתר רחל קמינסקה בוויקישיתוף אסתר רחל קמינסקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אסתר-רחל קמינסקה, באתר הזיכרון לקהילת פורזבה (באנגלית) אסתר רחל קמינסקה על הבמה, באתר ייווא דיוקנה (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) אסתר רחל ואידה קמינסקה עם חברי התיאטרון היידי בוורשה (1923, באתר ייווא לורה קורלצ'ולי מינסר, אסתר רחל קמינסקה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) יצחק טורקאָוו-גרודבערג, ‏די מאַמע אסתּר־רחל קאַמינסקאַ, אויף מיַין וועג: (שריַיבער און קינסטלער): דערמאָנונגען און אָפּשאַצונגען, בואנוס איירס: צענטראַל-פֿאַרבאַנד פֿון פּוילישע יִידן אין אַרגענטינע ('דאָס פּוילישע יִידנטום', 173), תשכ"ד 1964, עמ' 7–38, בארכיון האינטרנט מ. גנסין, אסתר רחל קמינסקה, דבר, 1 בינואר 1926 עפרה אליגון, "אמא שלי – אסתר רחל": שיחה עם יוסף קמינסקי, דבר, 22 בדצמבר 1950, המשך (25 שנה למותה של קמינסקה)
1811

שנת 1811 היא השנה ה-11 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1811 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 14 במאי – ספרד מעניקה עצמאות לפרגוואי 16 במאי – מלחמת חצי האי: ספרד, פורטוגל ובריטניה נלחמות נגד הצרפתים באלבוארה. זה היה הקרב הקשה ביותר במלחמה 5 ביולי – ונצואלה היא המדינה הראשונה בדרום אמריקה שמכריזה על עצמאותה מספרד 11 ביולי – המדען האיטלקי אמדאו אבוגדרו מפרסם את כתביו על התוכן המולקולרי של גזים 16 בדצמבר – רעידת אדמה חזקה במיזורי 3 בפברואר – הוראס גרילי, עורך עיתון ופוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-1872) 15 בפברואר – דומינגו פאוסטינו סרמיינטו, נשיא ארגנטינה (נפטר ב-1888) 11 במרץ – אורבן לה-ורייה, מתמטיקאי צרפתי הידוע בעיקר בשל גילויו של כוכב הלכת נפטון (נפטר ב-1877) 20 במרץ – נפוליאון השני, בנו של נפוליאון בונפרטה וקיסר צרפת (נפטר ב-1832) 31 במרץ – רוברט בונזן, כימאי גרמני (נפטר ב-1899) 14 ביוני – הארייט ביצ'ר סטואו, סופרת אמריקאית (נפטרה ב-1896) 17 ביוני – יון סיגורדסון, מנהיג התנועה הלאומית האיסלנדית; תאריך הולדתו נקבע כחג לאומי באיסלנד (נפטר ב-1879) 18 ביולי – ויליאם מייקפיס תאקרי, סופר אנגלי (נפטר ב-1863) 30 באוגוסט – תאופיל גוטייה, משורר, סופר ומבקר צרפתי (נפטר ב-1872) 2 בספטמבר – יאקוב כריסטיאן יאקובסן, תעשיין ונדבן דני, מקים מבשלת הבירה "קרלסברג" (נפטר ב-1887) 22 באוקטובר – פרנץ ליסט, מלחין (נפטר ב-1886) 25 באוקטובר – אווריסט גלואה, מתמטיקאי צרפתי (נהרג ב-1832) 17 בפברואר – יהודה ליב בן-זאב, בלשן עברי (נולד ב-1764) 21 בנובמבר – היינריך פון קלייסט, סופר, מחזאי ומשורר פרוסי (נולד ב-1777) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1811 התחילה ביום י"ז בטבת ה'תקע"א (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-ה' בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1811 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1811 במדע‎ ילידי 1811‎ נפטרים ב-1811‎ מדיה וקבצים בנושא 1811 בוויקישיתוף
רוקפלר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'ון ד. רוקפלר – איל-הון, יזם ונדבן אמריקאי ג'ון ד. רוקפלר, הבן – נדבן אמריקאי, בנו של ג'ון ד. רוקפלר נלסון רוקפלר – סגן נשיא ארצות הברית ה-41, מושל מדינת ניו יורק, נדבן ואיש עסקים, נכדו של ג'ון ד. רוקפלר משפחת רוקפלר – משפחה אמריקנית של תעשיינים, פוליטיקאים, פילנתרופים ובנקאים אשר עשתה את הונה בתעשיית הנפט בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. אוניברסיטת רוקפלר – אוניברסיטה פרטית המתמקדת בעיקר במחקר בסיסי בביו-רפואה, הממוקמת בעיר ניו יורק בארצות הברית. מרכז רוקפלר – מרכז עסקים בעיר ניו יורק מוזיאון רוקפלר – מוזיאון לארכאולוגיה במזרח ירושלים מלגת רוקפלר – מלגה יוקרתית ללימודים בארצות הברית
גבריאל מימון

גבריאל (גבי) מימון (נולד ב-1961) הוא איש ציבור שכיהן כמנכ"ל משרד הפנים בשנים 2009–2011 ומנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בשנים 2006–2009. מימון, בוגר תואר בכלכלה, חשבונאות ומשפטים, הוסמך כרואה חשבון וכיהן כיושב ראש מחוז הדרום של לשכת רואי החשבון. בפעילותו הציבורית שימש יושב ראש דירקטוריון "החברה לפיתוח אזורי תעשייה באר שבע". בשנים 2001–2003 שימש מימון יועץ כלכלי לשר הפנים אלי ישי. לאחר הקמת הממשלה ה-30 עבר למגזר הפרטי וניהל חברה למתן שירותי ייעוץ כלכלי. בשנים 2003-2006 כיהן כחבר מועצת העיר באר שבע מטעם מפלגת ש"ס. בשנת 2006, עם מינויו של אלי ישי לשר המסחר, התעשייה והתעסוקה מונה מימון למנכ"ל המשרד. בשנת 2009 עבר עם ישי למשרד הפנים ומונה למנכ"ל המשרד, וליו"ר המועצה העליונה לתכנון ולבניה. ב-18 באוקטובר 2010 נעצר מימון בחשד לקבלת דבר במרמה, במסגרת מכרז מינהל מקרקעי ישראל למגרשים ביישוב יד בנימין.. ב-20 בינואר 2011 הגיש את התפטרותו לשר הפנים. מימון הועמד לדין וזוכה מחמת תביעה חסרת בסיס וראיות. בנובמבר 2020 מונה לדירקטור בחברת אל על. רנית נחום-הלוי, אריק מירובסקי, ההתנהלות הבעייתית של גבי מימון - אחד האנשים החזקים בענף הנדל"ן, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2010 מערכת וואלה! חדשות‏, מנכ"ל משרד הפנים הודה: מעורב בעסקי הקרקעות, באתר וואלה, 25 באוקטובר 2010 המשטרה: מנכ"ל משרד הפנים, גבי מימון, הודה בחשדות על מעורבות בשחיתות; פרקליטותיו: הפרסום מגמתי ולא נכון, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2010 רויטל חובל, מנכ"ל משרד הפנים לשעבר יואשם במרמה בכפוף לשימוע, באתר הארץ, 18 בפברואר 2013
מגדל

מגדל הוא מבנה גבוה משמעותית ביחס לשטח הבסיס שלו. לאורך ההיסטוריה השימוש במגדלים לצורך השגת יתרון טקטי על אויבים הוא נפוץ. מגדלים כחלק ממערך ביצורים שימשו כנקודת תצפית טובה וכמקום טוב למקם כלי ירי. בתקופות עתיקות אף השתמשו במגדלים ניידים, הנקראים מגדלי מצור, שנגררו אל עבר חומות האויב ושימשו נקודת תצפית, בסיס לכלי ירי ובסיס להנחתת לוחמים על החומות הנצורות. גם כיום נעשה שימוש במגדלי תצפית בבסיסים צבאיים. גובהם הרב של מגדלים מעניק לגופים הנמצאים בראשם אנרגיה פוטנציאלית כבידתית גדולה. מגדל מאפשר לאדם לנצל את כוח הכבידה שמפעיל כדור הארץ על גופים כדי להפיל אותם מגובה רב ולהרוויח אנרגיה קינטית רבה. את העיקרון הזה מנצלים מגדלי מים שבהם אוגרים מים בגובה רב כדי שייווצר לחץ שיזרים אותם בצנרת. כמו כן העיקרון מנוצל במגדל החמצה שלרוב משמש לאגירת תבואה ובו התבואה תופסת את מלוא נפח המיכל הודות לכבידה. גם מגדלי קידוח משתמשים בגובה כדי לכוון מקדחות מגבוה אל האדמה. העיקרון מנוצל גם בענפי ספורט. בקפיצות סקי משתמשים במגדלים בראש מדרון כמשטח בסיס כדי להגדיל את שיפוע המדרון. בקפיצה למים קופצים לבריכה מפלטפורמה מוגבהת. גם מגדלים המשמשים לקפיצת בסיס מנצלים את אותו העיקרון. גובה המגדל מאפשר לצונחים לחוות נפילה חופשית בעוצמה רבה. גורדי שחקים לרוב אינם נחשבים למגדלים, על אף שהם חולקים מאפיינים דומים. הם מנצלים את גובהם כדי להכיל נפח רב ביחס לשטח המועט שהם תופסים על פני הקרקע. גורדי שחקים משמשים בעיקר למגורים או כשטח משרדי. ערך מורחב – מגדל תקשורת בתקופות שונות שימשו המגדלים רבות לצורכי תקשורת. בתקופות קדומות וגם כיום מנוצלת העובדה שמגדלים נראים ממרחק רב כדי להפיץ מידע על פני קילומטרים רבים. דוגמאות לכך הם מגדלורים המסמנים חופים ונמלים ומגדלי שעון המראים את השעה. ממגדלים ניתן גם להפיץ קול למרחק רב והדבר מנוצל במגדלי פעמונים ומינרטים של מסגדים. כיום משמשים מגדלים לתמיכה באנטנות המשדרות וקולטות גלי רדיו הנושאים שידורי רדיו, טלוויזיה, תקשורת סלולרית ותקשורת נתונים. למגדלים שימושים רבים נוספים, בהם: כיעד תיירותי המאפשר תצפית פנורמית. כאובייקט אדריכלי, אמנותי או סמלי. לדוגמה צריח מחודד וזיגוראת לספק גישה לתנאים אטמוספיריים. לדוגמה לשם הפעלת טורבינת רוח, קיום מדידות מטאורולוגיות והפעלת מגדל-טלסקופ. לניסויים הנדסיים. לדוגמה בחינת עמידות של עצמים לנפילה חופשית ובדיקת מעליות. לתמוך בגשר תלוי. למטרות קירור. לדוגמה בארובה ומגדל קירור. לאפשר גישה למקומות ועצמים גבוהים. לדוגמה מעבורת חלל על כן השיגור. כעמדת תצפית על המתרחש סביב. לדוגמה מגדל פיקוח ומגדל של שומר יערות. מדיה וקבצים בנושא מגדל בוויקישיתוף צריח מגדל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מגדלים, דף שער בספרייה הלאומית