laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רפואת האם והעובר

רפואת האם והעובר היא תחום עיסוק ומחקר ברפואה, שעוסק בבריאותם של האם והעובר לפני, במהלך ובסיום ההיריון. רפואת האם והעובר היא תת-התמחות במיילדות. בעבר הסתמכו הרופאים המיילדים רק על ניטור הדופק העוברי, ועל דיווחי הנשים על מצב תנועות העובר. ההתקדמות במחקר ובטכנולוגיה אפשרה לרופאים לאבחן ולטפל בסיבוכים עובריים ברחם. רפואת האם והעובר החלה להתפתח בשנות השישים, עם אמצעיים אבחנתיים כמו בדיקת מי שפיר (בשנת 1952), אפשרות לדגימת דם עוברי במהלך הלידה (תחילת שנות השישים), ניטור מדויק יותר של לב העובר (בשנת 1968) ואולטרה סאונד (בשנת 1971) האמצעים החדשים הביאו להתערבות מוקדמת בטיפול בבעיות והורידו את ושיעורי התמותה של העוברים. בשנת 1964 בוצע לראשונה עירוי תוך רחמי, שנחשב לטיפול העובר הראשון. בהמשך נמצא כי מתן סטרואידים לאם, מביא להבשלה מהירה של הריאות אצל העובר, והוחל במתן סטרואידים בכל מקרה של חשש ללידה מוקדמת, דבר שמנע תסמונת מצוקה נשימתית ביילודים(אנ') והביא להצלת חייהם של פגים רבים. בישראל קיימים מרפאות ייעודיות לרפואת האם והעובר (במסגרת בתי החולים הציבוריים), העוקבים אחר הריונות שזקוקים לטיפול ולהשגחה מעבר למעקב ההיריון השגרתי. תחום רפואת האם והעובר הוא אחד התחומים המתפתחים ביותר ברפואה. במסגרת המחקר מתנהלים מחקרים בתחום הגנטיקה ותאי גזע בתקווה שיתאפשר לספק טיפול מוקדם להפרעות גנטיות. תחום מחקר נוסף הוא האפשרות לנתח עובר בתוך הרחם, לתיקון מומים מולדים כמו מחלות לב. היריון בסיכון כירורגיית אם ועובר תרפיה מוכוונת לידה ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יאן צפניק

יאן יורייביץ' צפניק (ברוסית: Ян Ю́рьевич Ца́пник; נולד ב-15 באוגוסט 1968, אירקוטסק, ברית המועצות) שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי. יאן נולד במשפחתו של שחקן מוביל של תיאטרון הדרמה האקדמית של צ'ליאבינסק על שם נאום אורלוב, יורי צפניק (1945-2014). אמו, ולנטינה ניקולאייבנה - היאספורטאית בענף האתלטיקה. הוא למד כינור והוכשר במפעל ההדרכה והייצור כטבח, בהמשך סיים שני קורסים של המכון לתיאטרון של סברדלובסק. הוא שירת בפלוגת הסיור והנחיתה של גדוד הסיור הנפרד במטה הכוחות הרוסיים בגרמניה המזרחית ושימש כסגן מפקד הפלוגה במודיעין הצבאי הסובייטי. לאחר השירות הצבאי לא שב למכון התיאטרון בסברדלובסק ועבר למכון הלנינגרדי לתיאטרון, מוזיקה וקולנוע (LGITMiK). משנת 1992 עד 2005 היה שחקן בתיאטרון הבולשוי האקדמי. בשנת 2001 הוא השתתף במשחק הטלוויזיה "אוצר הרוזן N" בערוץ TVC. הוא היה נשוי שלוש פעמים. האישה השלישית היא גלינה. בנישואים אלה נולדה בת בשם יליזבטה (ילידת 2002). 1987 – מחפש חבר לחיים 1998, 2003 – רחובות הפנסים השבורים 2000 – לצוד את סינדרלה 2001 – כח המחץ 2001 – הרפתקאות השנה החדשה 2001 – בלשים 2002 – בריגדה 2005 – פטרבורג העבריינית 2006 – בשבי הזמן 2011 – נמלטים 2013 – מתנשקים 2014 – המורה לחינוך גופני 2014 – מתנשקים 2 2014 – יולקי 1914 2014 – עצי אשוח פרוותיים 2014 – כתב צבאי 2015 – רוח הרפאים 2015 – השיטה 2015 – היום הטוב ביותר 2016 – ארץ הפלאות 2016 – ספרטה 2016 – החתן 2016 – קרח דק 2016 – סבא כפור: מלחמת המכשפים 2016 – עצי אשוח 5 2017 – גוגול: ההתחלה 2017 – השותף 2018 – על הקרח 2018 – לא מוגבל 2018 – וורוניני 2018 – גוגול: וויי 2018 – גוגול: נקמה נוראית 2019 – האחווה 2019 – קבוצת החלומות 2019 – לב יאשין: שוער חלומותיי 2019 – מזנק 2019 – פוליארני 2020 - פרויקט אנה ניקולאייבנה 2020 – השר האחרון 2020 - דקל 2020 - הקתדרלה 2020 - ימים מקוללים 2020 - שוער הגלקסיה 2021 – סוסון גבנונון 2021 – Love מדיה וקבצים בנושא יאן צפניק בוויקישיתוף יאן צפניק, ברשת החברתית אינסטגרם יאן צפניק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יאן צפניק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ЦАПНИК Юрий Викторинович — Энциклопедия «Челябинск» על כך סיפר בריאיון לתוכנית אורגנט בערב, Ян Цапник, Эрика Лундмоен. Вечерний Ургант. 1273 выпуск от 25.03.2020, 25.03.2020 (ברוסית) "ОТЕЦ, СЫН И КИНО". Городской дилижанс. 2001-04-12. Ольга МЕДВЕДЕВА | Сайт «Комсомольской правды» (2019-03-18). "Дочь Яна Цапника решила продолжить актерскую династию" (ברוסית). KP.RU - сайт «Комсомольской правды». נבדק ב-2020-02-05. Гала Скляревская. Не Кобзон, так «ополченец»: канал «Интер» снова готовит сюрприз зрителям в новогоднюю ночь «Детектор медиа», 29.12.2016 הסרט באתר אידיבי Сергей Светлаков, Юрий Стоянов и Екатерина Варнава находят любовь в трейлере комедии «Love»
יחסי איראן–ספרד

יחסי איראן–ספרד (בפרסית: روابط اسپانیا و ایران, בספרדית: Relaciones España-Irán) הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין ממלכת ספרד. איראן מחזיקה בספרד שגרירות במדריד. מאידך, ספרד מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן. ליחסים הדיפלומטיים בין ספרד לאיראן יש נקודת מוצא של היעדר מחלוקות דו צדדיות, בנוסף לאהדה טבעית של איראן ושל האיראנים כלפי ספרד והספרדים, מה שהופך את ספרד לאחת המדינות של האיחוד האירופי עם תדמית טובה יותר, גם בקרב אנשים וגם בקרב הרשויות, הרואים בספרד מדינה ידידותית, למרות הסנקציות. שתי המדינות חוו כיבוש ושליטה ערבית לאחר ההתפשטות הראשונית של האסלאם במהלך המאה השמינית. באשר להתפתחות היחסים הללו, קיימת הקבלה בין ספרד לחלק ניכר משאר מדינות האיחוד. ההפשרה המסוימת שחוו שמונה שנות שלטונו של הנשיא חתאמי, עם ביקורו של הנשיא אזנאר באיראן בשנת 2002 וביקורו של הנשיא חתאמי בספרד באותה שנה, הסתיימה במהלך שמונה שנות כהונת הנשיא אחמדינז'אד. מאירועי 2009 והחמרת סוגיית הגרעין, היחסים הרשמיים בין איראן לספרד, כחברה באיחוד האירופי, הושפעו, במיוחד עם אישור הסנקציות של האיחוד האירופי בינואר 2012, וכניסתן לתוקף בקיץ של אותה שנה. הביטוי המובהק ביותר למצב זה הוא היעדר ביקורים רשמיים בין 2010 לסתיו 2013. איראן הייתה אחת משלושת הספקים הגדולים ביותר של נפט גולמי לספרד בשנת 2011, עם כמעט 14% מכלל הנפט המיובא. המצב השתנה באופן קיצוני עם אישור הסנקציות של האיחוד האירופי לגבי ההפסקה המוחלטת של יבוא הנפט. ספרד הייתה המדינה השנייה באיחוד האירופי המושפעת ביותר מהמדד, הן באחוזים לאחר יוון והן בצורה מוחלטת אחרי איטליה. בשנים שלפני הסנקציות, היצוא הספרדי ראה גידול שהציב את ספרד כמדינת היצוא החמישית באיחוד, אם כי עדיין במרחק לא קטן משלוש הראשונות (גרמניה, איטליה, ובהמשך, צרפת) וקצת יותר קרוב אל המדינה הרביעית, שוודיה. בשנת 2008 החלה מגמת העלייה וספרד שיפרה את היצוא שלה לעומת 2007 והגיעה ל-464 מיליון אירו, צמיחה של 3.1% לעומת השנה הקודמת. לאחר החמרה ב-2009, ספרד שוב שיפרה בשנת 2010 את ממוצע האיחוד האירופי, שייצואו גדל ב-8.5% לעומת 11.2% הספרדים. בשנת 2011, השנה האחרונה לפני הסנקציות, היצוא הספרדי לאיראן הגיע ל-655.3 מיליון אירו, וגדל ב-33.2% לעומת ירידה של 7.3% באיחוד האירופי. בשלוש שנים, בין 2009 ל-2011, היצוא הספרדי לאיראן צמח בכמעט 50%. בהקשר עולמי הייתה אחראית ספרד לכ-0.8% מכלל היבוא האיראני בשנת 2011 והייתה הספקית ה-21 בגודלה. עבור ספרד הייתה איראן הלקוחה ה-46 בגודלה בעולם, עם 0.31% מכלל היצוא הספרדי. לאיראן מעולם לא היו הסכמי שיתוף פעולה עם ספרד, ולאיראן אף אין תוכנית פיננסית עם ספרד. איראן חוותה בשלושים השנים האחרונות את ההתקדמות העולמית השנייה בגודלה בקבוצה שלה מבחינת מדד ההתפתחות האנושית, שרק קוריאה הדרומית עלתה רק עליה. החל בהחלטה 1747 של האו"ם מיום 24 במרץ 2007, ועל פי הוראות סעיף 7, לא ניתן להעניק לאיראן מימון בהלוואות אלא מסיבות הומניטריות. מדיה וקבצים בנושא יחסי איראן–ספרד בוויקישיתוף http://madrid.mfa.ir/?siteid=423 Iranian Embassy in Madrid Ficha de Irán Office of Diplomatic Information, Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Representation Data Ficha de Irán Office of Diplomatic Information, Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Economic relations
אספהאן

אֶסְפָהָאן (בפרסית: ‏اصفهان‏Ⓘ‏; תעתיק מדויק: אצפהאן; נכתב גם איספהאן) היא עיר באיראן ובירת הפרובינציה הקרויה על שמה. העיר שוכנת במרכז המדינה ומרוחקת כ-340 קילומטרים דרומית לבירה טהראן. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016, התגוררו בעיר כ-1.9 מיליון בני אדם והיא העיר השלישית בגודלה במדינה אחרי טהראן ומשהד. העיר משמשת כמרכז תיירותי חשוב במדינה. עבאס שאה הראשון החליט בשנת 1598 לקבוע את אספהאן לבירת האימפריה הפרסית. תחת הנהגתו אספהאן הפכה לאחת הערים היפות בעולם. נבנו בה מסגדים מפוארים, מדרסות ובתי מרחץ. אספהאן הפכה למופת לאדריכלות הספווית, עם בניינים כמו מסגד האימאם, והכיכר המפוארת מיידאן-י אמאם. העיר, המשתרעת על פני מרחבים גדולים, נמצאת במרחבי זאינדה רוד, לא הרחק מהרי זגרוס. את העיר חוצה נהר הזיינדה רוד. ממוצע המשקעים באזור הוא 355 מ"מ בשנה. הטמפרטורה הממוצעת נעה בין 2 מעלות צלזיוס בחורף ל-29–30 מעלות בקיץ. מזג האוויר הוא גשום לפרקים ובהיר, בהתאם לעונה. אספהאן כוללת מגוון של אתרים בעלי אדריכלות אסלאמית מתקופות שונות של האסלאם, בעיקר מימי הביניים המוקדמים, וכן מהעת החדשה המוקדמת: בעיקר המאה ה-17. כמו כן מצויים בעיר גם מספר כנסיות ובתי כנסת. מיידאן-י אמאם – כיכר ענקית, השישית בגודלה בעולם. הוכרה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. מסגד האמאם – נקרא בעבר מסגד השאה. נחשב לאחת מיצירות המופת של אדריכלות פרסית. נבחר לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. עאלי קאפו – ארמון מראשית המאה ה-17. גובהו 48 מטרים. מעוטר בציורי קיר מרהיבים. מסגד שייח' לוטפאללה – נבנה בשנת 1602 על ידי שאה עבאס, ותוכנן על ידי האדריכל הראשי שלו, שייח' הבהאי. המסגד נועד להיות מסגד פרטי עבור משפחת המלוכה, ולכן אין לו שום צריחים. יש מנהרה מהמסגד אל הארמון המלכותי שמעבר לכיכר. גשר סי-או-סה פול – הגשר של 33 קשתות. נבנה בראשית המאה ה-17 בסגנון התקופה הספווית. קתדרלת ונק – קתדרלה ארמנית-נוצרית. הכיפה המרכזית הצבועה בכחול וזהב מתארת את הסיפור המקראי של בריאת העולם וגירושו של אדם מגן העדן. כנסיית בית לחם הארמנית – משלבת מוטיבים של אדריכלות פרסית וארמנית. הושלמה בשנת 1627. מכילה מגוון של ציורי קיר. האשת בהשת – ארמון "שמונת גני העדן". אחד מארמונות השאה. נבנה בשנת 1669. מוקף בגנים. מסג'ד-י ג'אמע – אחד המסגדים הגדולים באספהאן. אספהאן סיטי סנטר – מרכז הקניות הגדול במדינה, בשטח של כ-465 אלף מטר מרובע. רובע ג'וברה - רובע עתיק של העיר. רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה איטליה פירנצה, איטליה טורקיה איסטנבול, טורקיה פקיסטן לאהור, פקיסטן גרמניה פרייבורג, גרמניה הרפובליקה העממית של סין שיאן, הרפובליקה העממית של סין קובה הוואנה, קובה מצרים קהיר, מצרים רומניה יאשי, רומניה ארמניה ירוואן, ארמניה מלזיה קואלה לומפור, מלזיה לבנון ביירות, לבנון אתר האינטרנט הרשמי של אספהאן (בפרסית) איספהאן (איראן), דף שער בספרייה הלאומית אספהאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר באנגלית ובו מידע על אתרים בעיר על תולדות היהודים באיספהאן באתר הספרייה הלאומית נצחיה יעקב, מדברים על ישראל, חולמים על עתיד אחר: 2,500 שנות יהדות באספהאן, באתר ynet, 15 באפריל 2022 סרט על טיול תיירותי בעיר אספהאן סרט של ה-BBC המתאר מסע באספהאן סיור בעיר ההיסטורית של אספהאן
יחסי אורוגוואי–פרגוואי

הרפובליקה של פרגוואי והרפובליקה המזרחית של אורוגוואי כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 באפריל 1845. פרגוואי מחזיקה באורוגוואי שגרירות וקונסוליה כללית במונטווידאו. מאידך, אורוגוואי מחזיקה בפרגוואי שגרירות וקונסוליה כללית באסונסיון. לפרגוואי יש גם קונסוליית כבוד בפונטה דל אסטה. חוסה חרוואסיו ארטיגס, הדמות ההיסטורית המפורסמת ביותר באורוגוואי, בילה את 30 שנות חייו האחרונות בגלות בפרגוואי. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נפתח בית ספר בביתו של ארטיגאס בפרגוואי. במהלך מלחמת הברית המשולשת, שבה אורוגוואי הייתה החברה הזוטרה של הקואליציה במלחמה עם פרגוואי, חיילים של שתי המדינות נלחמו זה בזה בקרבות הגדולים של ז'אטאי, Tuyutí ו-Curupaity. שתי המדינות היו חברות מייסדות של מרקוסור, ושתיהן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, איגוד אקדמיות השפות הספרדיות, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקאיות, איחוד האומות הדרום אמריקאיות, URUPABOL, קבוצת Cairns וG77. שתי המדינות מקובצות לעיתים לקבוצה אחת כי שמות שתיהן מסתיימות באותה סיומת "גואיי". הדמיון בשם אינו מייצר שום מכנה משותף בין שתי הארצות ואם קיימים קוי דמיון ביניהן, הם נובעים מסיבות אחרות שאינן שמן (למשל שכנותן הגאוגרפית, התרבות הספרדית וכו'). ישנם אזרחים פרגוואים הגרים ועובדים באורוגוואי, כמו גם כמה מהגרים מאורוגוואי בפרגוואי. שתי המדינות רואות זו בזו כיעדי תיירות מעניינים. נכון לשנת 2014, הסחר הדו-צדדי משגשג ומשתפר. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–פרגוואי בוויקישיתוף Embassy of Paraguay in Montevideo Embassy of Uruguay in Asunción "Paraguay-Uruguay relations" (בספרדית). Brecha. 18 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Joint declaration of the G77". נבדק ב-23 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה)
רוואנה

רוואנה הוא מלך-שד (אסורה) במיתולוגיה ההינדואית והנבל הראשי באפוס ראמאיאנה. רוואנה מתואר כבעל עשרה ראשים (שאחד הוא כרת) ועור כחול. רוואנה מוצג כמאמין של שיווה ומכשף רב עוצמה ומופיע במיתוס של אחותו סופרינקי. במיתוס סופרינקי מתחתנת עם האויב של רוואנה. לאחר שרוואנה מגלה זאת הוא הולך להעניש את אחותו אך אשתו מורידה אותו מיזה. לאחר שנים רבות רוואנה מגלה כי אחותו התחתנה בסתר אם אויבו והולך לשאול על מנת להרוג אותו ומצליח. רוואנה הוא גם מלך לנקה (ממלכה עשויה זהב). מדיה וקבצים בנושא רוואנה בוויקישיתוף רוואנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוואנה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התחנה המרכזית

תחנה מרכזית היא מבנה עם רציפים רבים המשמשים כמסוף-תחבורה שממנו יוצאים – ואליו מתאספים – כל כלי התחבורה מסוג ספציפי (אוטובוסים/רכבות) בעיר כלשהי. בישראל, לרוב, מונח זה מתייחס לתחנת אוטובוסים ראשית. האם התכוונתם ל... בישראל התחנה המרכזית של ירושלים התחנה המרכזית החדשה של תל אביב התחנה המרכזית הישנה של תל אביב מרכזית המפרץ מרכזית בת גלים מרכזית חוף הכרמל התחנה המרכזית של נתניה התחנה המרכזית של הרצליה התחנה המרכזית של פתח תקווה תחנה מרכזית כרמיאל תחנה מרכזית חדרה התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון התחנה המרכזית של אשדוד התחנה המרכזית של אשקלון התחנה המרכזית של באר שבע תחנה מרכזית אילת תחנה מרכזית עפולה התחנה המרכזית של קריית שמונה בעולם תחנת האוטובוסים המרכזית של איסטנבול תחנת האוטובוסים המרכזית של אנקרה התחנה המרכזית של באת' תחנת רכבת
כריס פאפאס

כריסטופר צ'ארלס פאפאס (באנגלית: Christopher Charles Pappas; נולד ב-4 ביוני 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת ניו המפשייר, מאז 2019. פאפאס נולד במנצ'סטר שבניו המפשייר, בנם של דון וארתור פאפאס. אבי סבו הגיע אל ניו המפשייר כאזרח אמריקני חדש בראשית המאה העשרים לאחר שהיגר לארצות הברית מיוון. ב-1998 סיים פאפאס את לימודיו התיכוניים בתיכון המרכזי של מנצ'סטר. אחר כך למד במכללת הרווארד, שם כתב בעיתון הרווארד קרימסון. ב-2002 השלים לימודי תואר ראשון בלימודי ממשל באוניברסיטת הרווארד. כמו כן, פאפאס היה חבר באגודה ההיסטורית של מנצ'סטר בחברה לשירותי דרום ניו המפשייר. ב-1996, בעודו סטודנט, פגש פאפאס את ג'ין שאהין, אז חברת הסנאט של ניו המפשייר, שהתמודדה באותה העת לתפקיד מושל המדינה. הוא חתם טופס התנדבות במטה הבחירות של שאהין, מה שהיה למעשה הפעילות הפוליטית הראשונה שלו. שמונה שנים לאחר מכן, ב-2002, נבחר פאפאס לתפקידו הציבורי הראשון כחבר בבית הנבחרים של ניו המפשייר, שם כיהן עד 2006. בשנה זו נבחר לגזבר מחוז הילסבורו, אך ב-2010 הפסיד את התפקיד לרוברט ברנס. ב-2012 נבחר פאפאס למועצת הרשות המבצעת של מדינת ניו המפשייר, כשהוא גובר על גזבר מחוז הילסבורו רוברט ברנס. הוא נבחר מחדש למועצה בבחירות 2014 ובבחירות שנתיים אחר כך. במשך שנים נחשב פאפס למועמד פוטנציאלי לבית הנבחרים של ארצות הברית או אפילו לתפקיד מושל המדינה. עם הודעתה של חברת בית הנבחרים קרול שאה-פורטר כי אין בכוונתה להתמודד מחדש בבחירות 2018, הכריז פפס על מועמדותו לבית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס הראשון של ניו המפשייר. ב-12 בספטמבר 2018 הביס פאפאס בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית עשרה מועמדים נוספים, בהם עוזרו לשעבר של מזכיר ההגנה של ארצות הברית לענייני ציבור מאורה סאליבן ולוי סנדרס, בנו של ברני סנדרס. בבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית אדי אדוארדס, לשעבר חבר באגודת ניו המפשייר לאכיפת משקאות אלכוהוליים ומפקד משטרת המדינה לשעבר. פאפאס רווק ומעולם לא נישא, והוא הומוסקסואל מוצהר. מדיה וקבצים בנושא כריס פאפאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריס פאפאס (באנגלית) כריס פאפאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס פאפאס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית) אמילי צ'אן, Hassan Waits to Choose Her Adventure in New Hampshire, באתר Roll Call‏, 31 באוגוסט 2015 (באנגלית) אדם סקסטון וג'ון דיסטאסו, WMUR first: Democrat Pappas announces candidacy for 1st District US House seat, באתר WMUR‏, 9 בנובמבר 2017 (באנגלית) Gay N.H. Executive Council candidate stumps in D.C., באתר וושינגטון בלייד, 19 ביוני 2012 (באנגלית)
יחסי גואטמלה–מונטנגרו

יחסי גואטמלה–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גואטמלה לבין רפובליקת מונטנגרו. גואטמלה הכירה לראשונה בעצמאותה של מונטנגרו ב-27 בספטמבר 2006, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו באותו היום בדיוק. מונטנגרו מינתה מטעמה קונסול כבוד בגואטמלה. הסחר בין שתי המדינות הוא זניח ועומד על מאות אלפי אירו בלבד, הוא מורכב בעיקר מייבוא ולא מייצוא. גואטמלה אינה מיוצגת במונטנגרו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מונטנגרו אינה מיוצגת בגואטמלה בדרג השגרירות. מונטנגרו מיוצגת בגואטמלה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בגואטמלה סיטי, בירת המדינה. Guatemala, אתר משרד החוץ של מונטנגרו CONSULATE OF MONTENEGRO IN GUATEMALA CITY, GUATEMALA
פיאג'ו בוס

פיאג'ו בוס (באיטלקית: Piaggio Boss) הוא טוסטוס מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר יוצר באיטליה בין השנים 1996–1989. שלדה - קורת יחיד פתוחה במתכת לוחית ולחוצה. מנוע - 1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות. מנוע קירור אוויר. תמסורת אוטומטית מסוג Variomatic (אנ'). הצתה אלקטרונית. הנעה באמצעות דוושה או "Kick starter". כיבוי מידי של המנוע באמצעות כפתור הפועל על הצתה. מצמד - מסוג צנטריפוגה (הפרדת המנוע מהאביזר שהוא מניע). מערכת חשמל - 6 וואט כולל מתאם מתח חשמלי. דלק: תערובת בנזין-שמן 2%. מאייד מתוצרת "Dell'Orto" (אנ') מסוג "Dell'Orto SHA 12/12". מהירות שיא - 45 קמ"ש. קיבולת מכל דלק - 3.3 ליטר. קיבולת מיכל שמן - 60 סמ"ק מסוג "SAE 80W-90". מד מהירות מכני עם זיהוי על הגלגל הקדמי באמצעות כבל. גלגלי סגסוגת קליל עם 4 חיבורים יצוקים, בגודל 16 אינץ'. הצגת בלוקי הבקרה בכידון להפעלת האור, בנוסף לכפתור הכיבוי. מחזיק קסדה אחורי (בין האוכף לידית). טוסטוס פיאג'ו גרילו פיאג'ו בראבו פיאצ'ו בוקסר מדיה וקבצים בנושא פיאג'ו בוס בוויקישיתוף פיאג'ו בוס, סרטון באתר יוטיוב פיאג'ו - היסטוריה museopiaggio.it/en/history kickstarter - מאנגלית "נותן דחיפה ראשונית"
יחסי כווית–מונטנגרו

יחסי כווית–מונטנגרו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת כווית לבין רפובליקת מונטנגרו. כווית הכירה לראשונה בעצמאותה של מונטנגרו ב-27 ביולי 2010. היה זה אותו היום בו נחתם מזכר ההבנות בין שתי המדינות המכריז על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים. השגריר הכוויתי הראשון של כווית למונטנגרו הואמן על מונטנגרו ב-15 בפברואר 2013. מונטנגרו מייבאת מכווית סחר בקנה מידה זניח והייצוא זניח עוד יותר. בספטמבר 2012 בשולי העצרת הכללית של ארגון האומות המאוחדות נפגשו שר החוץ המונטנגרי ושר החוץ הכוויתי. מונטנגרו אינה מיוצגת בכווית, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. כווית אינה מיוצגת במונטנגרו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. כווית האמינה את שגרירותה שבבלגרד, בירת סרביה הסמוכה, על מונטנגרו. Kuwait, אתר משרד החוץ של מונטנגרו EMBASSY OF KUWAIT IN BELGRADE, SERBIA
הרמן ואן דר מיין

הרמן ואן דר מיין (בהולנדית: Herman van der Mijn;‏ 27 בפברואר 1684, אמסטרדם – נובמבר 1741, לונדון), היה צייר מהמאה ה-18. הוא נולד בהולנד ופעל בלונדון. הרמן ואן דר מיין היה אח של הציירת אגתה ואן דר מיין. בשנת 1712 הוא התקבל כחבר בגילדת לוקאס הקדוש ובשנת 1713 התמנה לצייר החצר אצל יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ. בהיותו בחצר הוא צייר בעיקר פרחים. בשנת 1717 הוא חזר להולנד. תוך זמן קצר הוא עבר לפריז ומשם לבריסל. בשנת 1725 הרמן ואן דר מיין הגיע ללונדון והתיישב שם ביחד עם אחותו. הוא היה צייר דיוקנות פופולרי. בשנת 1737 הוא חזר לתקופה קצרה להולנד ועבד אצל וילם הרביעי, נסיך אורנז'. לאחר מכך הרמן ואן דר מיין חזר ללונדון בו נפטר בשנת 1741. היו לו שישה ילדים וכולם היו ציירים. מדיה וקבצים בנושא הרמן ואן דר מיין בוויקישיתוף קורות חיים הרמן ואן דר מיין, באתר Discogs (באנגלית)
אולימפיאדת השחמט לעיוורים

אולימפיאדת השחמט לעיוורים (באנגלית: Blind Chess Olympiad) היא תחרות שחמט לעיוורים ולקויי ראייה, שמתחרות בה נבחרות שחמט לאומיות. התחרות נערכת מדי ארבע שנים ובחסות ארגון ה-IBCA (אנ'). אולימפיאדת השחמט לעיוורים היא אירוע הספורט הגדול ביותר בשחמט הבינלאומי עבור לקויי ראייה. תחרות השחמט הראשונה לשחמטאים עיוורים התקיימה בשנת 1958 בעיר (Rheinbreitbach) בגרמניה, המנצח היה ריינלד בונהם (אנ') אשר בהמשך ייסד ה-ה-IBCA. האולימפיאדה הרשמית הראשונה התקיימה בשנת 1961 בעיר (Meschede), גרמניה. שמונה קבוצות התחרו ב-122 משחקים בטורניר מסוג ראונד-רובין (אנ') כשנבחרת יוגוסלביה זכתה. באולימפיאדה השלישית, בשנת 1968, שנערכה בויימות', אנגליה, התחרו 20 קבוצות. רוסיה זכתה בתחרות כשיוגוסלביה סיימה כסגניתה. באולימפיאדה ה-13 שנערכה בשנת 2008 בהרקליון, יוון, התחרו 34 נבחרות והפכו את אולימפיאדת השחמט לעיוורים לאותה שנה לאירוע הספורט הגדול ביותר בתחום השחמט הבינלאומי לעיוורים עד היום. אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת השחמט לעיוורים
פיאג'ו בראבו

פיאג'ו בראבו (באיטלקית: Piaggio Bravo) הוא טוסטוס מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, אשר יוצר באיטליה בין השנים 2001–1973. שלדה - קורת יחיד פתוחה במתכת לוחית ולחוצה. מנוע - 1 צילינדרים, מנוע שתי פעימות. מנוע קירור אוויר. תמסורת אוטומטית מסוג "CVT" (העברת הילוכים במהירות אחת) הנעה באמצעות דוושה. כיבוי מידי של המנוע באמצעות כפתור הפועל על הצתה. מצמד - מסוג צנטריפוגה (הפרדת המנוע מהאביזר שהוא מניע). מתלים מלפנים: מזלג טלסקופי / אחורי: בולם זעזועים כפול, נוכחות המתלה האחורי, שנעשה באמצעות סיבוב מתנודד ובולמי זעזועים טלסקופים-הידראוליים, כמו גם המזלג הקדמי הטלסקופי. דלק: תערובת בנזין-שמן 2%. קיבולת מכל דלק - 3 ליטר (מיכל חיצוני למסגרת). גרסאות מסוימות בשם "Superbravo", "Superbravo3" ו- "Bravo 3" יוצרו ללא הצלחה מסחרית, חלקן מצוידות באפשרות כמו תיבת הילוכים ידנית עם 3 הילוכים. "Prima Serie" (פירוש באיטלקית: "סדרה ראשונה), דגמים: "Bravo A", "Bravo L", "Bravo L S". "Erre2", דגמים: "Bravo SC", "Bravo S". "Terza Serie" (פירוש באיטלקית: "סדרה שלישית), דגמים: "Bravo PX", "Bravo P". טוסטוס פיאג'ו גרילו פיאג'ו בוס מדיה וקבצים בנושא פיאג'ו בראבו בוויקישיתוף פיאג'ו בראבו, סרטון באתר יוטיוב פיאג'ו בראבו, סרטון באתר יוטיוב פיאג'ו - היסטוריה museopiaggio.it/en/history "פיאג'ו בראבו" garage.1977mopeds.com/build/Piaggio+Bravo+Chopper
כדור משחק

כדור משחק משמש בעיקר בספורט ובמשחקים. כדורי משחק הם בקירוב בעלי הצורה הגאומטרית כדור, בדרך כלל, אולם הם יכולים להיות גם בצורות שונות, כגון צורת ביצה. טווח גודלם הוא רחב ביותר, מכדורי הגומי הקטנים שקוטרם בעל סנטימטרים ספורים, דרך הכדורסל ועד לכדורים בקוטר המגיע לכמטר, המשמשים לקפיצה ורכיבת ילדים על גביהם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בעת העתיקה, הכדור נמצא בשימוש על ידי היוונים, הרומאים, והמצרים הקדומים. במרבית המשחקים שבהם יש כדור, מהלך המשחק נקבע על פי המצבים של הכדור, אשר נבעט, נזרק וכדומה על ידי השחקנים. משחקי ספורט פופולריים שמשחקים בכדור הם גולף, טניס, כדור בסיס, כדורגל, כדוריד, כדורמים, כדורסל (כדור-סל עשוי מחומר פלסטי, מעור או מחומר דמוי עור), כדורעף, כדורשק, כדורשת, כדורת, סקווש, פוטבול אמריקאי, פוטבול אוסטרלי, פולו, קורפבול, קריקט, רוגבי. כדור משחק משמש גם במשחקי פגיעה בכדור. במשחקי ילדים רבים נעשה שימוש בכדורים המיועדים למטרות אחרות. כך למשל כדור טניס משמש בהקפות, הטלה ושבע אבנים. ניתן להעלות את רמתו של המשחק על ידי מעבר לכדור כבד או קטן יותר. למשל, כדור פגיעה הוא משחק הדורש קואורדינציה רבה, קשה יותר כאשר משחקים בו בכדור טניס, שהוא קטן, והוא משחק אלים יותר כאשר משחקים בו בכדורגל או כדורסל, שהם כבדים יותר מכדורעף. כדור כדורגל כדורסל כדור בסיס כדור קריקט כדורי ביליארד כדור פוטבול אוסטרלי כדור טניס כדור גולף ליד גומה כדורעף כדור גומי
פייר אוגוסט קוט

פייר אוגוסט קוט (בצרפתית: Pierre Auguste Cotn;‏ 1837, בדריו – 1883, פריז) היה צייר צרפתי, השייך לזרם "הציור האקדמי" הצרפתי. למד בטולוז ואחר כך בפריז אצל: ליאון קוגניט, אלכסנדר קבנל, וויליאם אדולף בוגרו. הציג לראשונה בסלון פאריס של האקדמיה לאמנויות היפות בשנת 1863. זכה לתמיכתו של הפסל פרנסיסק דורט והתחתן עם ביתו יוליה, מורו של פייר וידיד המשפחה ויליאם אדולף בוגרו צייר פורטרייט של גבריאלה ביתם של פייר ויוליה. בין תלמידותיו היו הציירת אלן דיי הייל (1855–1940), איירין פרמלי והציירת אנה אליזבת קלפמקה (1856–1942). קבל את עיטור לגיון הכבוד. נפטר בגיל 46 ונקבר בפר לשז. הסערה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות אביב במוזיאון המטרופוליטן לאמנות פורטרייט של גבריאלה ביתו של הצייר מאת ויליאם אדולף בוגרו מדיה וקבצים בנושא פייר אוגוסט קוט בוויקישיתוף פייר אוגוסט קוט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הוקלט ביוון

הוקלט ביוון (באנגלית: Recorded In Greece, ביוונית: Καταγράφεται στην Ελλάδα) הוא אלבום אולפן מאת הזמר היווני-ישראלי אריס סאן, שיצא בשנת 1969 בישראל וביוון. האלבום הוקלט ביוון, על ידי חברת התקליטים CBS. ב-1 בינואר 1969 האלבום יצא ביוון ובישראל. שירי האלבום מושרים כמעט כולם ביוונית, ומנוגנים בסגנונו הרגיל של סאן - מבנה השירים דומה למוזיקה יוונית סטנדרטית, אך במקום להשתמש במנדולינה כמו שנהוג ביוון, סאן משתמש בגיטרה חשמלית. האלבום משלב גם מוזיקה מזרחית ופולק בין שיריו. האלבום הצליח מאוד בישראל, אך הצלחתו העיקרית הייתה ביוון, שם סאן כבר היה זמר מפורסם ואלבומיו נקנו באהדה בקרב הציבור הרחב. ביוון, מכירות האלבום עקפו את מספר המכירות בישראל בכמעט פי שניים.[דרוש מקור] כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אריס סאן.  האלבום הוקלט ביוון באתר ספוטיפיי האלבום הוקלט ביוון באתר אפל מיוזיק