laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאדורה

מאדורה (וגם מדורה) (Madura) האם התכוונתם ל... גאוגרפיה: מאדורה (אי) – אי אינדונזי השוכן בסמוך לחופה הצפון-מזרחי של האי ג'אווה (לחצו לצפייה במפה מסומן באדום) מצר מאדורה – מצר ים בין האי ג'אווה לבין האי מאדורה שאינדונזיה מדורה (הודו) – שמה עד לשנת 1949 (ועד ל-1947 בפרובינציית מאדרס של הראג' הבריטי) של העיר מדוראי המונה כיום למעלה ממיליון תושבים ושוכנת במדינת טאמיל נאדו שבהודו (לחצו לצפייה במיקומה של מדורה בפרובינציית מאדרס הבריטית ) אתניות: מאדורזים (באינדונזית ידועים גם בשם Suku Madura ‏ו-Orang Madura) – קבוצה אתנית שמקורה באי מאדורה שבאינדונזיה אך מצויה כיום גם באזוריה האחרים השפה המאדורזית – שפת המאדורזים השייכת למשפחת השפות האוסטרונזיות; מדוברת באי מאדורה, בצפון-מזרח האי ג'אווה ובאזורים אחרים של אינדונזיה (למשל באיי Kangean) אחר: מדורה (חרק) – סוג של חרק ממשפחת גלדניים מדורה
ריצ'רד ג'ורדן

ריצ'רד ג'ורדן (באנגלית: Richard Jordan;‏ 19 ביולי 1937 – 30 באוגוסט 1993) היה שחקן אמריקאי. ג'ורדן הוא זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1976 על תפקידו במיני סדרה "קפטנים ומלכים". כשחקן קולנוע הופיע ג'ורדן בסרטים "מרוץ לחיים", "המרדף אחר אוקטובר האדום", "סוד ההצלחה שלי", ו"רגשות", נולד בשם רוברט אנסון ג'ורדן, ג'וניור בניו יורק סיטי. בנם של קונסטנס ורוברט אנסון ג'ורדן, האב. הוריו התגרשו כשהיה בן חמש וג'ורדן עבר להתגורר עם אמו שנישאה לפוליטיקאי ניובולד מוריס . ג'ורדן היה נכדו של המשפטן המוערך השופט לרנד הנד. ג'ורדן החל את דרכו כשחקן קולנועי משני בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 במערבונים "רוסטר קוגבארי" (לצידם של ג'ון ויין וקתרין הפבורן), "איש חוק" "ואלדז מגיע", "האדמה של צ'אטו" ובסרטי הפשע "היאקוזה" של סידני פולאק בתפקיד שומר הראש דאסטי ו"החברים של אדי קוייל". בשנת 1976 הצליח ג'ורדן לשדרג את מעמדו המקצועי בזכות תפקיד ראשי בסרט הפעולה המדע בדיוני פורץ הדרך של מייקל אנדרסון "מרוץ לחיים" בתור פרנסיס 7. באותה שנה שיחק ג'ורדן בתפקיד הראשי במיני סדרה "קפטנים ומלכים", בעבורו הוא זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה. ב-1978 שיחק ג'ורדן בתפקיד ז'אן ולז'אן בסרט הטלוויזיה של גלן ג'ורדן "עלובי החיים" ולקח חלק בסרטו של וודי אלן "רגשות", בו הוא שיחק בתפקיד פרדריק. ב-1981 הופיע ג'ורדן בדרמת הטלוויזיה של CBS "הבונקר" בתפקיד אלברט שפר מראשי המשטר הנאצי והאדריכל האישי של אדולף היטלר (אנתוני הופקינס). ב-1984 שיחק ג'ורדן בפנטזיה המדע בדיונית של דייוויד לינץ' "חולית" בתפקיד דנקן איידהו. ב-1987 הופיע ג'ורדן בקומדיה של הרברט רוס "סוד ההצלחה שלי" בתור הווארד פרסקוט, דודו של הצעיר ברנטלי פוסטר (מייקל ג'יי פוקס) ובעל החברה בה הוא מועסק. ב-1988 שיחק בהפקת הטלוויזיה "הרצח של מרי פייגן" בתפקיד עורך הדין יו דורסי. בשנות ה-90 הופיע ג'ורדן במותחן הפעולה "המרדף אחר אוקטובר האדום" בתפקיד היועץ לביטחון לאומי ד"ר ג'פרי פלט ובסרט המלחמה התקופתי "גטיסבורג" בתפקיד גנרל צבא הקונפדרציה לואיס ארמיסטד. ג'ורדן היה אב לילדה מנישואיו הראשונים לשחקנית קת'לין וידוס ולילד ממערכת יחסים שניהל עם השחקנית בלייר בראון. בשנת 1993 אובחן בראשו של ג'ורדן גידול מוחי בשלב מתקדם. בעת שחלה הצטלם ג'ורדן לסרט "הנמלט" ולאחר שחלה החמרה במצבו החליט לפרוש מהסרט. הוא נפטר ממחלת הסרטן ב-30 באוגוסט 1993 בביתו שבלוס אנג'לס בגיל 56. איש חוק (1971) ואלדז מגיע (1971) האדמה של צ'אטו (1972) קאמורסקה (1972) החברים של אדי קוייל (1973) היאקוזה (1973) רוסטר קוגבארי (1975) מרוץ לחיים (1976) רגשות (1978) הרם את הטיטאניק (1980) חולית (1984) העונה הרשעית (1985) תינוקות סולאריים (1986) מועדון לגברים בלבד (1986) סוד ההצלחה שלי (1987) הרצח של מרי פייגן (1988) סרט טלוויזיה רומרו (1989) המרדף אחר אוקטובר האדום (1990) פיצוץ זמן (1991) בקצב החופש (1991) אוחז (1993) גטיסבורג (1993) קפטנים ומלכים (1976) עלובי החיים (1978) הבונקר (1981) המשווה (1987) הרצח של מרי פאגן (1988) מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד ג'ורדן בוויקישיתוף ריצ'רד ג'ורדן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד ג'ורדן, באתר AllMovie (באנגלית) ריצ'רד ג'ורדן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ריצ'רד ג'ורדן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריצ'רד ג'ורדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אח"י סופה (סער 4.5)

אח"י סופה היא ספינת טילים מסדרה סער 4.5 (נירית) של חיל הים הישראלי. הספינה נבנתה במספנות ישראל והוכנסה לשירות מבצעי בשנת 2003. ומאז היא הספינה המבצעית ביותר בשייטת. זוהי הספינה השנייה בחיל-הים בשם זה. הראשונה הייתה אח"י סופה מדגם "סער 3", בשירות חיל הים בשנים 1985-1970 שהייתה ספינת הפיקוד בעת מילוט ספינות שרבורג לארץ ב-1969. בשנת 1994 לאחר שסיימה את השירות, הוטבעה במפרץ אילת וכיום היא משמשת כאתר צלילה. אח"י סופה, לקחה חלק במבצעים חשאיים רבים. בין השאר השתתפה בסגר הימי על לבנון במלחמת לבנון השנייה (2006), השתתפה בתפיסתה של אוניית הנשק "ויקטוריה" (2011), לקחה חלק פעיל במבצע "עופרת יצוקה" (2008), מבצע "עמוד ענן" (2012) ובמבצע "צוק איתן" (2014) באה לידי ביטוי בעיקר על ידי הפגזות חוף. אח"י סופה במבצע צוק איתן, יולי 2014. ירי בתותח 76 מ"מ במהלך אימון, 2011. מרכז הידיעות הקרבי של אח"י סופה (סער 4.5) במהלך מלחמת לבנון השנייה, יולי 2006. הגשר הסגור בספינת סופה (סער 4.5). צוות גשר הפיקוד של אח"י סופה ארוחה בחדר מגורים קדמי בספינה אח"י חץ מדיה וקבצים בנושא אח"י סופה בוויקישיתוף תמר הופמן, הושקה אח"י סופה, בין גלים" 5 אוקטובר 2003 עמ' 10. יובל קרני, מלחמה בלב ים אח"י סופה, " בין גלים", 11, אוקטובר 2006, עמ' 32. ביקור צוות פורום "פרש" באימון על גבי אח"י סופה - מאי 2011 (כניסה בהרשמה מוקדמת) אח"י סופה סער 4.5 אתר יוטיוב, 12 מאי 2011. מיכל יעקב יצחקי, בלעדי: הסטי"ל שחיסל מחבלים בעזה, באתר ישראל היום, 30 בנובמבר 2012 התמונה מתקופה מאוחרת יותר משה אימבר וגד אריאל, שייטת 3 - ספינות הטילים בחיל הים, עמ' 130–131, ההוצאה לאור משרד הביטחון, 2005. מיכל יעקב יצחקי, בלעדי: הסטי"ל שחיסל מחבלים בעזה, באתר ישראל היום, 30 בנובמבר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא חיל הים הישראלי ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויסוקו

וִיסוֹקוֹ (בבוסנית: Visoko) היא עיר במזרח בוסניה והרצגובינה השוכנת בשטח קנטון זניצה-דובוי. במהלך ימי הביניים הייתה ויסוקו בירת ממלכת בוסניה. ב-1463 נכבשה העיר על ידי צבאותיו של מוראט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית. ב-1878, לאחר קונגרס ברלין סיפחה האימפריה האוסטרו-הונגרית את אזור בוסניה ובכלל זה העיר ויסוקו. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה ויסוקו בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. העיר ויסוקו נכללה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. לאחר המלחמה וכינון יוגוסלביה התפתחה במקום תעשיית עיבוד עורות, עיבוד עץ וטקסטיל. בנוסף, בסמוך לעיר פעלו מכרות פחם וברזל. לאחר התפרקות יוגוסלביה והכרזת העצמאות של בוסניה והרצגובינה, פרצה מלחמת בוסניה ובמהלכה התחוללו בוויסוקו קרבות בין הכוחות היריבים שגרמו לנפגעים בנפש ולנזקים לרכוש. במהלך המאה ה-18 התיישבו יהודים בעיר. לאחר סיפוח האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית היגרו לעיר משפחות יהודיות, רובן ממוצא אשכנזי. ב-1884 הוקם בית הכנסת לקהילה, בהמשך חרב ולאחר מלחמת העולם הראשונה הוקם חדש תחתיו. עוד הוקמו בית עלמין ותלמוד תורה. בראשית המאה ה-20 כיהן בקהילה כדיין ופוסק הרב משה פירירה. בעיר תועדה פעילות ציונית. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה החלו רדיפות יהודים. בני הקהילה נעצרו והובלו למחנה הריכוז גוספיץ' וממנו גורשו למחנה ההשמדה יאסנובאץ. מרבית בני הקהילה נרצחו בשואה והקהילה לא חודשה. לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר קִיסֶלְיָאק(אנ'). המקום שימש אתר נופש ליהודי סרייבו ומעט היהודים שהתגוררו במקום נסמכו הלכתית על קהילת ויסוקו. במקום הוקם בית עלמין קטן שנכון ל-2006 עדיין ניתן היה לאתר את שרידיו. קרואטיה ביילובאר, קרואטיה טורקיה קארטאל, טורקיה מדיה וקבצים בנושא ויסוקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויסוקו רשימת נרצחים בשואה מהעיר ויסוקו, במאגר המידע של יד ושם (באנגלית) הקהילה היהודית בוויסוקו, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 121-120. אתרי מורשת יהודית בבוסניה והרצגובינה, באתר אוניברסיטת סירקיוז, עמודים 30–31 (באנגלית).
Bad Blood (אלבום)

Bad Blood הוא אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית באסטיל. האלבום יצא לאור ב-4 במרץ 2013 וכלל מספר סינגלים, שהמצליח ביותר ביניהם הוא השיר "Pompeii". האלבום הוקלט בלונדון והופק על ידי מארק קרו וסולן הלהקה, דן סמית'. האלבום הגיע לפסגת מצעד האלבומים בבריטניה, שם שהה במשך שלושה שבועות והגיע למעמד פלטינה כפולה. גם בארצות הברית הצליח האלבום, והגיע למקום האחד עשר במצעד האלבומים בילבורד 200. האלבום הועמד לפרס האלבום הבריטי הטוב ביותר בפרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2014. Overjoyed - יצא לאור כסינגל הראשון מהאלבום ב-27 באפריל 2012. השיר נכלל גם במיני-אלבומים "Laura Palmer EP" ו-"Haunt EP" של הלהקה. Bad Blood - יצא לאור ב-19 באוגוסט 2012 כסינגל השני מהאלבום. Flaws - יצא לאור לראשונה כסינגל בשנת 2011. השיר יצא מחדש ב-21 באוקטובר 2012 כסינגל השלישי מהאלבום. Pompeii - יצא לאור ב-11 בינואר 2013 כסינגל הרביעי מהאלבום. השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הרביעי במצעד המדיה פורסט בישראל ולמקום החמישי במצעד הסינגלים בילבורד הוט 100 בארצות הברית, שם גם מכר מעל ל-3.2 מיליון עותקים. Laura Palmer - יצא לאור כסינגל החמישי מהאלבום ב-3 ביוני 2013. השיר נקרא על שם דמות מסדרת טלוויזיה האמריקאית "טווין פיקס". Things We Lost in the Fire - יצא לאור כסינגל השישי והאחרון מהאלבום ב-23 באוגוסט 2013. האלבום ספג ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. ב-Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע של 58 מתוך 100, בהסתמך על 12 ביקורות. באתר BBC Music קיבל האלבום ציון של 8/10, ונכתב כי האלבום הוא "אלבום בכורה מהנה". ג'יימי פולרטון, מהמגזין NME, כתב כי הלהקה "רצתה שכולם יאהבו אותה", והתייחס לכך ששירים שונים מהאלבום מיודעים לקהלי יעד שונים, ביניהם מעריצי ארקייד פייר, מעריצי קולדפליי ומעריצי אד שירן. האלבום דורג במקום השלישי ברשימת האלבומים הטובים ביותר של שנת 2013 ב-Digital Spy. ב-25 בנובמבר 2013 יצאה לאור המהדורה המחודשת של האלבום, "All This Bad Blood". מהדורה זו כוללת את האלבום "Bad Blood" ודיסק נוסף הכולל את השירים הבאים: מידע על האלבום Bad Blood באתר MusicBrainz מידע על האלבום Bad Blood באתר AllMusic האלבום Bad Blood באתר Discogs האלבום Bad Blood באתר יוטיוב Bad Blood באתר המצעד הבריטי Bad Blood באתר המצעד האמריקאי Bad Blood באתר Metacritic מת'יו הורטון, Bastille Bad Blood Review, באתר BBC Music ג'יימי פולרטון, Bastille - 'Bad Blood', פורסם באתר המגזין NME ב-27 בפברואר 2013 Digital Spy's top albums of 2013 (15 - 1), פורסם באתר Digital Spy ב-17 בדצמבר 2013 מידע על Bad Blood, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Bad Blood, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Bad Blood, באתר המצעד הגרמני מידע על Bad Blood, באתר המצעד הנורווגי מידע על Bad Blood, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Bad Blood, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Bad Blood, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Bad Blood, באתר המצעד השוודי מידע על Bad Blood, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Bad Blood, באתר מצעד דנמרק מידע על Bad Blood, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Bad Blood, באתר המצעד הפיני
ערס פואטיקה

ערס פואטיקה הוא ערב הקראת שירה שייסדה המשוררת עדי קיסר בתחילת שנת 2013, אשר יצר קול שתואר "הגל המזרחי החדש של השירה העברית". השם הוא משחק מילים המתייחס למונח ארס פואטיקה (מונח בלטינית שמשמעותו המילולית היא "אומנות השירה") ולמילה ערס (כינוי גנאי סטריאוטיפי בסלנג העברי, שמקורו בערבית). הערב שמתקיים פעם בחודש, מוגדר כחאפלה בשל האופי המזרחי של האירוע ומורכב ממשוררים, רקדניות בטן ואמני ספוקן וורד. בין המשוררים המשתתפים בערבי "ערס פואטיקה" המייסדת עדי קיסר, רועי חסן, ישראל דדון, תהילה חכימי, מתי שמואלוף ושלומי חתוכה. לערס פואטיקה יצאו שתי אסופות שירה מודפסות בעריכתה של עדי קיסר, בהוצאת "גרילה תרבות". ביולי 2015, נמנו עדי קיסר, תהילה חכימי ורועי חסן עם הזוכים בפרס ברנשטיין לספרות. שירה מזרחית סמי שלום שטרית ארז ביטון ערס פואטיקה, גרילה תרבות, אסופה ראשונה מאי 2013, אסופה שנייה דצמבר 2013 ח"י שיחות עם ערסים - רועי חסן, במדינת אשכנז, סרטון באתר יוטיוב ים של דמעות || קבוצת "ערס פואטיקה" רוצה לעשות מהפכה בשירה העברית, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2013 בן זילכה, למי אתה קורא ערס?, באתר Time Out תל אביב, 14 בדצמבר 2013 עדי קיסר, שלומי חתוכה, ישראל דדון ורועי חסן, ארבעה שירים של חברי "ערס פואטיקה", באתר הארץ, 5 בדצמבר 2013 חאפלה מנוקדת: שירי ערס פואטיקה לחג, באתר ynet, 21 באפריל 2014 ניב שטנדל, משוררי ערס פואטיקה רחוקים משירתו הטובה של ארז ביטון, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2014 ומתי שמואלוף עונה לו, "אלוהים לא מרחם על הערסים והפרחות: תשובה לניב שטנדל על החיבור בין ערס פואטיקה וארז ביטון", בבלוג שלו בעיתון "הארץ". על הדור השלישי, גרילה תרבות וערס פואטיקה, מתי שמואלוף, בבלוג שלו, 2015 (התפרסם לראשונה בתרבות וספרות הארץ) רוויטל מדר, "ערס פואטיקה" חוגגים שנתיים: מהפכניים אמיתיים או פרובוקטורים מחושבים?, באתר הארץ, 29 בינואר 2015 דוד בוחבוט, המזרחים הרדיקליים עומדים בתור לפרס ברנשטיין, באתר הארץ, 11 ביולי 2015 אילן ברקוביץ', מעדתה להדתה: השירה ה"ערספואטית" היא לא שירת שמאל מזרחי רדיקלי, באתר הארץ, 20 בנובמבר 2017 "חוצה ישראל": קובי מידן מראיין את עדי קיסר, סרטון באתר יוטיוב בשיחה עם רינו צרור בגלי צה"ל 12 ביולי 2015, אמר חסן כי ניתק עצמו מהקבוצה לפני כשנה וחצי. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איזידור גנסל

איזידור (איזו, איזי) גנסל (הונגרית: Isidor Gansl;‏ 1896–1938) היה כדורגלן יהודי אוסטרו-הונגרי ומאמן כדורגל. גנסל, שנולד בבודפשט במשפחה יהודית, היה אחד מחמישה אחים שהתחילו לשחק ב-1910 בבית ספר לכדורגל של הכח וינה. בהמשך, יחד עם אחיו מקס, ייסד את המועדון Sportclub Unitas. ביוני 1914 עבר למועדון Wiener AF, שם הפך במהרה לשחקן ספסל. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא האוסטרי ושיחק בנבחרתו עד שהועבר לצבא ההונגרי בגלל היותו יליד הונגריה. בסיום המלחמה נשאר בבודפשט והצטרף למועדון הכדורגל פרנצווארוש, שם שיחק בעונת 1918–1919 בשורת החלוצים לצד אלכסנדר נויפלד ומיהאלי פאטאקי. פרנצווארוש סיימה את העונה במקום השני. בקיץ 1919 השתתפה פרנצווארוש בטורניר פרטר בווינה ובהזדמנות זו חלק מהכדורגלנים עברו לקבוצות אוסטריות - גנסל, שכבר היו לו קשרים ב-Wiener AF עבר אליהם ומשם להכח וינה, אליה הגיע גם אחד מאחיו, Jenő ובהמשך גם אלכסנדר נויפלד. בעונה הבאה הכח נאבקה על העלייה לליגה העליונה והצליחה. במהלך העונה הבקיעה הכח 107 שערים, 52 מתוכם הובקעו על ידי איזידור גנסל ועוד 18 על ידי אחיו. ב-1920 זומן לסגל נבחרת הכדורגל של אוסטריה תחתית ושיחק במסגרתה נגד נבחרת גרמניה המזרחית. בעונה הראשונה בליגה העליונה הגיעה הכח למקום הרביעי ובעונה השנייה נאבקה על המקום הראשון, אך לבסוף הסתפקה במקום השני. בשתי העונות גנסל היה מלך השערים של הקבוצה. ב-1923 גנסל עבר לשחק בקבוצה היהודית-רומנית מכבי צ'רנוביץ וזומן לסגל נבחרת רומניה בכדורגל. הוא השתתף במשחק אחד, נגד טורקיה, משחק שהסתיים בתוצאה 2-2 והבקיע את שני השערים לטובת רומניה. בסיום העונה ברומניה שב גנסל לאוסטריה, הפעם בגראץ, שם שיחק בהכח גראץ עד סיום הקריירה שלו ככדורגלן. בשנת 1926, כאשר הכח וינה איבדה כדורגלנים רבים לטובת מועדונים אמריקאיים, חשבו לגייס את גנסל לשורותיהם פעם נוספת, אך שבירת רגלו מנעה זאת. הוא פתח בקריירה חדשה כמאמן כדורגל בתוניסיה, שם אימן את כדורגלני מועדון US Tunisienne מתוניס והוביל אותם לשלוש אליפויות, בשנים 1930, 1931 ו-1933. גנסל חלה בתוניס במחלה קשה, כולל שיתוק חלקי ושב לאוסטריה, שם מת ממחלתו כעבור כמה שנים. איזידור גנסל, באתר WorldFootball.net
מחוז (ארצות הברית)

כל אחת ממדינות ארצות הברית מחולקת לאזורים מנהליים הנקראים מחוזות (באנגלית: County). ב-48 מתוך 50 מדינות ארצות הברית נעשה שימוש במונח "קאונטי" למחוז. היוצאות מן הכלל הן לואיזיאנה ואלסקה אשר בהן מכונים המחוזות בהתאמה "Parishes" ו-"Boroughs". האחריות והסמכויות של המחוזות השונים משתנה ממדינה למדינה. לרוב המכריע של המחוזות יש מושב מחוז, המתפקד כעיר בירה מחוזית. במדינות רבות בארצות הברית המחוזות מחולקים גם הם ל-Townships או שהן עשויות להכיל בתוכן ערים או עיריות בעלי גופי ממשל עצמאיים. נכון לספטמבר 2014 ישנם בסך הכל 3,144 מחוזות בארצות הברית (כאשר כוללים את ה-Parishes של לואיזיאנה וה-Boroughs של אלסקה). המדינה שמכילה את הכמות המועטה ביותר של מחוזות היא דלאוור אשר מכילה רק 3 מחוזות, והמדינה עם הכמות הרבה ביותר היא טקסס אשר מכילה 254 מחוזות. מדינות דרום ארצות הברית ומדינות המערב התיכון בדרך כלל נוטות להכיל יותר מחוזות מאשר מדינות מערב ארצות הברית ומדינות צפון ארצות הברית. המחוז הממוצע בארצות הברית מכיל כ-100,000 תושבים. המחוז אשר מכיל את כמות התושבים הגבוהה ביותר הוא מחוז לוס אנג'לס שבקליפורניה, אשר מכיל 9,818,605 תושבים (נכון ל-2010). מחוז לאבינג בטקסס, אשר נכון ל-2010 מכיל רק 82 תושבים, הוא המחוז עם כמות התושבים הקטנה ביותר. המחוז בעל השטח הגדול ביותר הוא מחוז סן ברנרדינו שבקליפורניה אשר משתרע על פני שטח בגודל 51,948 קמ"ר. המחוז בעל השטח הקטן ביותר הוא מחוז קאלאוואו בהוואי אשר משתרע על פני שטח בגודל 31 קמ"ר. ברשימה שלהלן ה-Parishes של לואיזיאנה וה-Boroughs של אלסקה, אשר נחשבים על פי הממשל האמריקני ל-"County Equivalents" (שווי ערך למחוזות), נכללו בספירה של המחוזות. הטיה בקביעת מחוזות בחירה מדיה וקבצים בנושא מחוז בוויקישיתוף לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מחשיבה את מחוז קולומביה לשווה ערך למחוז
פורניקס

הפורניקס (מלטינית; בעברית: קשת) הוא רשת סיבים עצביים (ותאי עצב) במוח, שמעבירים אותות חשמליים מההיפוקמפוס לגופים הדדיים של ההיפותלמוס. הפורניקס הוא חלק מהמערכת הלימבית. בעוד שהתפקיד והחשיבות המדויקים שלו טרם הובנו, הוכח כי הסרת חלק זה של המוח בניתוח יכולה לגרום לאיבוד או פגיעה בזיכרון. ישנן כמה השערות בנוגע לסוג הזיכרון המושפע מחלק זה, אך ככל הנראה ההשפעה היא בעיקר על זיכרון שליפה (זיכרון לטווח ארוך), יותר מאשר על זיכרון מיידי וזיכרון זיהוי. כלומר, נזק לפורניקס עלול לגרום לבעיות ופגיעה בזיכרון לטווח ארוך (כמו זיכרון פרטים על אירועים מהעבר), ולמעט פגיעה בזיכרון לטווח הקצר. הפורניקס מכיל שלוחות של אקסונים דופמינרגיים מהטגמנטום הגחוני. הסיבים של הפורניקס יוצרים צורה הדומה לאות C. הסיבים מתחילים בהיפוקמפוס בכל צד של המוח (סיבים אלו נקראים גם פימבריה). מספר רב של סיבים נפגשים באמצע המוח, ויוצרים את הפורניקס. הצד הפנימי של הקרום שמפריד בין שני החדרים הלטרליים במוח מחובר לחלק העליון של הפורניקס. ישנה הפרדה בין החלק השמאלי של הפורניקס וחלקו הימני, וכמו כן, יש גם הבדל בין החלק התחתון לעליון. הסיבים האחוריים (שנקראים פוסטקומיסורל פורניקס) מכל צד ממשיכים לעבור לכוון גוף האדם או החיה דרך ההיפותלמוס ותאי התלמוס. מדיה וקבצים בנושא פורניקס בוויקישיתוף Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
GeForce 900

סדרת מאיצי הגרפיקה GeForce 900 היא משפחת מעבדים גרפיים שפותחה על ידי חברת Nvidia. המעבדים בנויים בארכיטקטורה של מקסוול, על שמו של הפיזיקאי ג'יימס קלרק מקסוול. שני הכרטיסים הראשונים בסדרה, GTX 980 ו-GTX 970 יצאו ב-19 בספטמבר 2014 והתבססו על ליבת GM204. בין השאר, ניתן היה להבחין בשיפור עצום בצריכת החשמל שהוקטנה בכ-35% מהדור הקודם. כמו כן, הכרטיסים בסדרה תומכים בפילטר שנקרא MFAA, אשר מקטין את איבוד הביצועים לעומת הפילטר MSAA בכ-30%. הסדרה הביאה גם תמיכה מלאה ב-HDMI 2.0. בנוסף לזה, יכולת ריבוי הכרטיסים בטכנולוגיית ה-SLI השתפרה רבות, עד כך שבמספר משחקי מחשב שימוש בשני כרטיסים יניב כמעט פי 2 ביצועים מאשר כרטיס בודד (לעומת הדורות הקודמים שבו שני כרטיסים הניבו רק כפי 1.5 ביצועים ואף פחות מכך). הסדרה היא הראשונה של Nvidia שכוללת כרטיסים חד-ליבתיים עם זיכרון בנפח של 4096MB. כל הכרטיסים בארכיטקטורה זו מיוצרים בטכנולוגיה של 28 ננומטרים. כמו גם בסדרת 700, גם הטיטאן X, כרטיס ממשפחת הטיטאנים, יצא לסדרה זאת תחת ליבת מקסוול GM200 בתג מחיר של 999$, כמו קודמו, הטיטאן בלאק. GeForce 700 GeForce 800M GeForce 10 מדיה וקבצים בנושא GeForce 900 בוויקישיתוף מספר יחידות ROP:מספר יחידות טקסטורה:מספר ליבות שיידרים
ח'וראסאן (פירושונים)

ח'וראסאן (خراسان) פירושו בפרסית "מקום זריחת השמש" האם התכוונתם ל... ח'וראסאן (ידוע גם בשם "ח'וראסאן הגדול" خراسان بزرگ ו"ח'וראסאן הקדום" خراسان کهن) – חבל ארץ היסטורי באיראן הגדולה (ایران بزرگ) שכלל שטחים באיראן, באפגניסטן, בטורקמניסטן, באוזבקיסטן ובטג'יקיסטן מחוז ח'וראסאן – מחוז שהתקיים עד לשנת 2004 בצפון-מזרח איראן ובירתו משהד; חולק לשלושה מחוזות: צפון, דרום ורזאווי (לחצו לצפייה במפת המחוז ) מחוז צפון ח'וראסאן – אחת ממחוזות איראן השוכן על גבול טורקמניסטן מחוז דרום ח'וראסאן – מחוז במזרחה של איראן מחוז ח'וראסאן רזאווי – מחוז בצפון-מזרח איראן שבירתו משהד ח'וראסאן טורקי (שפה) (או "טורקי-ח'וראסאני". בטורקית, Xorasan Türkçesi‏; בפרסית, ترکی خراسانی) – אחת מהשפות הטורקיות שמדוברת במחוזות צפון ח'וראסאן וח'וראסאן רזאווי של איראן כורדים של ח'וראסאן (کردهای خراسان) – כורדים תושבי צפון-מזרח איראן ח'וראסאן (ארזורום) (Horasan) – עיר ותת-נפה בנפת ארזורום במחוז מזרח אנטוליה שבטורקיה (לחצו לצפייה במיקומה של התת-נפה בנפת ארזורום ) ח'וראסאן (ארגון אסלאמי) – ארגון טרור אסלאמי פונדמנטליסטי הפועל בסוריה בעל זיקה הדוקה לאל-קאעידה חיטת ח'וראסאן – סוג של חיטה שמה החלופי של העיר סאיין קלעה (صائين قلعه) במחוז זנג'אן, בצפון-מערב איראן בַּנוּ ח'וראסאן (بنو خراسان) – שושלת מוסלמית-סונית ששלטה בתוניס בשנים 1158-1059
אונטקה

הר אונטקה (ביפנית: 御嶽山 – "אונטקה-סאן", מילולית : "הר הפסגה המכובדת") או גם הר קיסו אונטקה (木曽御嶽山) הוא הר געש שכבתי פעיל בגבול שבין המחוזות נאגנו וגיפו בחבל צ'ובו במרכז האי הונשו במרכז יפן. הר הגעש שוכן כ-100 קילומטרים צפונית מזרחית לעיר נגויה בקרבה ליישובים קיסו (木曽町), אוטאקי (王滝村) וגרו (下呂市). ההר הוא אתר מרכזי באמונה של קבוצה דתית של שינטו המכונה "אונטקה שינקו", והטיפוס על הר הגעש הוא אתר עלייה לרגל דתי חשוב במרכז יפן. הפסגה הגבוהה ביותר בהר הגעש אונטקה היא קנגמינה (剣ヶ峰) המתנשאת לגובה של 3,067 מטרים, והופכת את אונטקה להר הגעש השני בגובהו ביפן. ההר שוכן בקצה הדרומי של הרי הידה (האלפים הצפוניים של יפן). להר יש פסגה מוארכת רחבה שכיוונה ממזרח מערב. הפסגה חצויה על ידי סדרה של לועות לאורך קו שכיוונו הכללי צפון צפון-מזרח. הפסגה כוללת חמישה אגמי לוע, שבהם "ני נוֹ איקֶה" (二ノ池) בגובה 2,905 מטרים הוא האגם הגבוה ביותר ביפן. ההר הוא הקצה הדרומי של המתחם הגעשי נוריקורה המשתרע צפונה עד להר הגעש הפעיל יאקה (焼岳). המתחם הגעשי שקדם להר כלל ארבעה הרי געש שכבתיים אנדזיטיים חופפים שנבנו בתקופה שלפני 680,000-420,000 שנים. המערכת הייתה רדומה במשך 300,000 שנים. לפני כ-70,000-90,000 שנים התעורר הר הגעש. בתקופה זו נפלטו מהמערכת כ-13 קילומטרים מעוקבים של טפרה ריוליטית בהתפרצויות געשיות. בהתפרצויות אלו נוצרה קלדרה שממדיה 4 על 5 קילומטרים, שרובה כיום קבור מתחת לרכסי ההרים. הר הגעש המודרני אונטקה שוכן בקצה הצפוני של הקלדרה. קלדרה נוספת, קטנה יותר, שקוטרה כ-2 קילומטרים נוצרה בפסגת ההר בהתפרצות שאירעה ככל הנראה לפני 23,000 שנים. הטפרה שבקלדרת קיקי מעילה על התפרצות פרהיסטורית לפני 7,300 שנים. כמו כן התחוללו התפרצויות פריאטיות אחר-כך. ההר נחשב רדום עד שב-28 באוקטובר 1979 החלה סדרה של התפרצויות געשיות בעוצמה 2 לפי מדד ההתפרצות געשית, שנמשכה עד 25 באפריל 1980. ב-1984 יצרה רעידת אדמה מפולת סלעים ולהאר שגלשו 13 קילומטרים במורד העמקים ניגורי ואוטאקי דרומית ומזרחית להר הגעש. באירוע נהרגו 29 תושבים.[דרוש מקור] ביום שבת ה-27 בספטמבר 2014 בשעה 11:53 התחוללה בהר התפרצות פריאטית. ההתפרצות חוללה זרם פירוקלסטי שנע למרחק של למעלה מ-3 קילומטרים במורד המדרון הדרומי, ועמוד אפר שהתרומם לגובה שבין 7 ל-10 קילומטרים ונע מזרחה. עובי שכבת האפר הגעשי הגיעה ל-50 סנטימטר בלוע ההר. מדד ההתפרצות הגעשית הוערך ב-3. בשעת ההתפרצות שהו על ההר קרוב לשלוש מאות מטיילים שניצלו את מזג האוויר הנוח בסוף השבוע לטיול ולשהות באכסניה שעל ההר. 63 אנשים נהרגו בהתפרצות, גופותיהם של חמישה מתוכם לא נמצאו. ב-17 באוקטובר 2014 נפסקו החיפושים אחר הנעדרים בשל תנאי מזג האוויר החורפיים. מדיה וקבצים בנושא אונטקה בוויקישיתוף Ontakesan הדף על אונטקה באתר Global Volcanism Program אונטקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Ontakesan Historical unrest at large calderas of the world AP, צילמו עצמם בפסגת ההר, דקות לפני המוות, באתר ynet, 5 באוקטובר 2014
חומט גמד

חוֹמֶט גַּמָּד (שם מדעי: Ablepharus rueppellii) הוא מין לטאה. אורכו מגיע עד 15 ס"מ, והוא הקטן בחומטי הארץ. מין זה נפוץ בצפון ומרכז ארץ ישראל בחבל הים-תיכוני, במערב ירדן ובחלקים מסיני. החומט הגמד נפוץ בחורשות אורנים, שאינן משופעות בזוחלים אחרים. על סמך תצפיות, החומט ניזון מזנבזיף כספי ועכבישים קטנים. עפעפיו של חומט זה מאוחים, אך הם שקופים לחלוטין והוא רואה דרכם. הזנב ארוך ועדין, ועלול להישבר, אך צומח מחדש. בקיץ הנקבה מטילה 2-3 ביצים ואינה מטפלת בהם. המין נחשב בעבר כתת-מין של Ablepharus kitaibelii, אך הוגדר טקסונומית מחדש ב-1997, יחד עם תת-מינים נוספים במזרח התיכון והבלקן. חומט גמד (צעיר), הרי יהודה 2014 חומט גמד, עמק החולה 2020 חומט גמד, תל מגידו 2022 אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים: 119-120 The Reptile Database אברהם ארבל, "חומט גמד", החי והצומח של ארץ ישראל (כרך 5, ע' 94), הוצאת משרד הביטחון, תל אביב 1984 מדיה וקבצים בנושא חומט גמד בוויקישיתוף חומט גמד, באתר NCBI (באנגלית) חומט גמד, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) חומט גמד, באתר GBIF (באנגלית) חומט גמד באתר הרשימה האדומה של IUCN חומט גמד באתר עמותת מן השדה חומט גמד באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.