laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קלביה

קלביה (בקטלאנית: Calvià), היא רשות מקומית במיורקה, האיים הבלאריים, ספרד. הרשות המקומית נמצאת כ-11.5 ק"מ מבירת האיים הבלאריים, פלמה דה מיורקה, וכ-540.5 ק"מ מבירת ספרד, מדריד. Bisson, T. N. (1988). Història de la Corona d'Aragó a l'Edat Mitjana (בקטלאנית). Barcelona: Ed. Crítica. ISBN 84-7423-358-5. Celdrán Gomáriz, Pancracio (2002). Diccionario de topónimos españoles y sus gentilicios (בספרדית). Espasa Calpe. ISBN 84-670-0146-1. Garcías, Gina; Verd, Sebastià (בדצמבר 1986). Calvià del verde al azul (Historia, economía y sociedad) (בספרדית). Ajuntament de Calvià. p. 203. ISBN 84-505-4704-0. {{cite book}}: (עזרה) Santamaría, Álvaro. Determinantes de la conquista de Baleares (1229–1232). Lección inaugural del curso 1972–1973 (בקטלאנית). Palma de Mallorca: Inetllibre S.L. / Universidad de Barcelona, Facultad de Filosofía y Letras, Estudio General Luliano, 1972 4º menor. pp. 65–133. אורכב מ-המקור ב-10 במרץ 2012. נבדק ב-8 באוקטובר 2009. {{cite book}}: (עזרה) Xamena Fiol, Pere (1991). Historia De Mallorca (בקטלאנית) (Third ed.). Palma de Mallorca: Editorial Moll. ISBN 84-273-0258-4. נבדק ב-28 בספטמבר 2009. {{cite book}}: (עזרה) de Riquer i Permanyer, Borja; Carbonell i Curell, Anna (1996). openlibrary.org (ed.). Història, Política, Societat i Cultura dels Països Catalans Volum 3. La forja dels Països catalans. Segles XIII-XV (bool) (בקטלאנית) (First ed.). Barcelona: Enciclopèdia Catalana. ISBN 84-412-2483-8. נבדק ב-4 בדצמבר 2009. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא קלביה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלביה (בקטלאנית) Calvià · 07184, Balearic Islands, Spain, Calvià · 07184, Balearic Islands, Spain (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com Coordinate Distance Calculator, boulter.com Calvia Monthly Climate Averages, WorldWeatherOnline.com
מועצת השורא (רע"מ)

מועצת השורא (בערבית: مجلس الشورى) היא המועצה הקובעת את מדיניות מפלגת רע"מ על פי השורא. המועצה קיימת בתור תא רוחני ברשימה הערבית המאוחדת (רע"ם). פירוש המילה שורא בערבית הוא "התייעצות", ובמועצה אומרים כי "ההתייעצות היא חופשית - אך ההחלטה מחייבת". המועצה מקבלת את החלטותיה בהתאם לעמדת הרוב, אבל כשמדובר בהחלטות גורליות - כמו ההחלטה על כניסת רע"ם לקואליציה או הדיונים על הפרישה ממנה - נדרש רוב של שני שלישים ויותר. המועצה מתכנסת מדי שבועיים בכפר קאסם או באמצעות זום. במועצה ישנם 32 חברים, בהם חברי הכנסת לשעבר ואנשי־דת של הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית, שנבחרים, אחת לארבע שנים, על ידי כ-600 חברי התנועה האסלאמית בישראל. יו"ר המועצה ב-2022 הוא יו"ר התנועה האסלאמית, השייח ספואת פריג'. חברי הכנסת של רע"ם, שמייצגת את הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית, נמנים כחברי המועצה באופן אוטומטי. בשנת 2022 חברות במועצה שלוש נשים. חברים נוספים במועצת השורא, חברי הכנסת לשעבר: מסעוד גנאיים, אברהים צרצור, עבאס זכור ואבראהים חג'אזי. יו"ר עמותת אל אקצה: יוסף אלקרם. מנכ"ל עמותת סיוע 48: עאזי עיסא. נוסיבה שייח עבדאללה - ביתו של עבדאללה נימר דרוויש. המופתי של התנועה - מוחמד סלאמה חסן עלי. עטיה אלאעסם - יו"ר המועצה לכפרים בלתי מוכרים. כמאל ריאן - יו"ר מועצת כפר ברא לשעבר ונוספים. ממשלת בנט־לפיד: האם עבאס יהיה זה שימנע את הקמתה? "עלה בידו": מילון המונחים של הסערה הפוליטית, באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2021 בתגובה לאירועים בהר הבית: רע"ם החליטה להקפיא חברות בקואליציה ובכנסת, באתר JDN עינב חלבי, כך פועלת מועצת השורא, שמתחה את המערכת הפוליטית שעות - ולא קיבלה החלטה, באתר ynet, 11 במאי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם ובנושא פוליטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי צרפת–רואנדה

יחסי צרפת–רואנדה הם יחסי החוץ בין צרפת ורואנדה. צרפת ורואנדה כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1962, כאשר זו האחרונה קיבלה עצמאות מממלכת בלגיה. שיתוף פעולה צבאי בין המדינות החל בשנת 1975. צרפת סיפקה תמיכה צבאית, פיננסית ודיפלומטית לבני שבט ההוטו ששלטו במדינה כנגד בני שבט הטוטסי, במהלך מלחמת האזרחים ברואנדה. היקף התמיכה הזו והשפעתה על רצח העם ברואנדה הם נושאים למחלוקת סוערת, במיוחד בין ממשלת צרפת לרואנדה, וממשיכים להשפיע על היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות. ב-24 בנובמבר 2006, היחסים הדיפלומטיים בין המדינות נותקו ביוזמת רואנדה, בעקבות התביעה שביקש בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה על ידי השופט הצרפתי ז'אן לואי ברוז'ייר, נגד הנשיא פול קגאמה, והוצאת תשעה צווי מעצר נגד קרובי משפחתו של נשיא רואנדה. האחרון נחשד על ידי השופט הצרפתי במעורבות בחיסולם באפריל 1994 של נשיא רואנדה יז'ובנל הביארימנה ונשיא בורונדי סיפריאן נטריאמירה, ובהוצאה לפועל של רצח העם של בני הטוטסי ברואנדה. השגרירות כמו גם רוב המוסדות הצרפתיים שנמצאו ברואנדה נסגרו אז. ב-29 בנובמבר 2009, שתי המדינות החליטו לכונן מחדש את היחסים הדיפלומטיים שלהן. שר החוץ הצרפתי, ברנאר קושנר, ונשיא הרפובליקה, ניקולא סרקוזי, ביקרו בקיגאלי כדי לסמל את נרמול היחסים, עשרים וחמש שנים לאחר ביקורו האחרון של ראש מדינה צרפתי, פרנסואה מיטראן. במהלך ביקור זה בפברואר 2010 ניקולא סרקוזי הכריז על "טעויות הערכה חמורות" ו"עיוורון" מצד השלטונות הצרפתיים בזמן רצח העם. היחסים השתפרו עוד יותר תחת נשיאותו של עמנואל מקרון, שבעקבות דו"ח ועדת דוקלר (צר') הכיר באחריותה של צרפת לטעויות השיפוט שלא אפשרו למנוע את רצח העם בשנת 1994. בשנת 2016 צרפת הייתה הספקית השלישית בגודלה במדינה, הודות למכירת שני מטוסי איירבוס לרואנדאייר. ציוד תעופה מהווה כ-9% מהיבוא, בסביבות 223 מיליון אירו. בנוסף לחוזים אלה, נתח השוק של צרפת ברשימת הספקים של רואנדה גדל באופן כללי יותר. בשנת 2010 דורגה צרפת במקום ה-18 עם ייצוא של 16.7 מיליון אירו למדינה, בעוד שהגיעה למקום ה-11 בשנת 2017, עם 48.6 מיליון אירו. היבוא של צרפת מרואנדה צמח גם הוא, עם צמיחה ביבוא של 16.6% בשנת 2017 (2.7 מיליון אירו בשנת 2016 ו-3.1 מיליון יורו בשנת 2017). תוצרת חקלאית מהווה כ-95% מהיבוא של צרפת מרואנדה. יבוא זה היה יציב בדרך כלל מאז 2009. צרפת מחזיקה ברואנדה שגרירות בקיגאלי. רואנדה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז. מדיה וקבצים בנושא יחסי צרפת–רואנדה בוויקישיתוף יחסי צרפת–רואנדה באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי צרפת–רואנדה באתר משרד החוץ הצרפתי שגרירות צרפת ברואנדה שגרירות רואנדה בצרפת
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – צרפת

יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–צרפת הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וצרפת. צרפת שלחה את קולונל רוג'ר טרינקייר בשנת 1961 לתמוך במובוטו ססה סקו בהפיכה בקונגו הבלגית כנגד פטריס לומומבה, לטובת ג'וזף קסא וובו. בשנת 1994, במהלך רצח העם ברואנדה, אישר מובוטו ססה סקו לצרפת להשתמש באזור קיוו כבסיס עורפי למבצע טורקיז, מבצע צבאי צרפתי שנועד לשים קץ לטבח ברואנדה. השפה הרשמית בקונגו היא צרפתית, והיא אף חברה בארגון לה פרנקופוני. מאזן הסחר הדו-צדדי נוטה באופן מסורתי לטובת צרפת. היצוא הצרפתי מתרכז בתחומי הציוד המכני (30%), התרופות (28%), החקלאות והמוצרי מזון (24%). היבוא של צרפת (המייצג כ-1% מהיצוא מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) מורכב בעיקרו מתוצרת חקלאית וחקלאית (77%). צרפת מחזיקה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו שגרירות בקינשאסה. הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז. מדיה וקבצים בנושא יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – צרפת בוויקישיתוף יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–צרפת באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–צרפת באתר משרד החוץ הצרפתי שגרירות צרפת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו שגרירות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בצרפת
פאו טורס

פאו פרנסיסקו טורס (בספרדית: Pau Francisco Torres; נולד ב-16 בינואר 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם באסטון וילה ובנבחרת ספרד. טורס, התחיל את לשחק כדורגל כאשר הצטרף לקבוצת הילדים של ויאריאל, כאשר היה בן חמש. ב-21 באוגוסט 2016, טורס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון, בהפסד 1–2 לקורנלה. ב-8 באוקטובר 2016, טורס הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד בדלונה. ב-26 בנובמבר 2017, טורס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לסביליה. כמה ימים לאחר מכן, טורס ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית בהפסד 0–1 למכבי תל אביב. ב-6 באוגוסט 2018, טורס הושאל למאלגה לשנה אחת. באוקטובר 2019, חתם על חוזה חדש בויאריאל עד לשנת 2024. ב-12 ביולי 2023, עזב טורס את ויאריאל, וחתם ל-4 שנים באסטון וילה תמורת 32.5 מיליון יורו. ב-12 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בתבוסה 1–5 לניוקאסל במחזור הפתיחה של עונת 2023/2024. ב-4 באוקטובר 2019, טורס זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד, אך לא שותף במשחקי הנבחרת. ב-15 בנובמבר באותה השנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–7 נגד מלטה, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. טורס נכלל בסגל הרחב של הנבחרת לקראת יורו 2020. נכלל בסגל נבחרת ספרד לטורניר מונדיאל 2022. ויאריאל הליגה האירופית: 2020/2021 אישיים נבחרת העונה בליגה האירופית: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא פאו טורס בוויקישיתוף פאו טורס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאו טורס, ברשת החברתית אינסטגרם פאו טורס, באתר Transfermarkt פאו טורס, באתר Soccerway פאו טורס, באתר BDFutbol פאו טורס, באתר WorldFootball.net פאו טורס, באתר National Football Teams פאו טורס, באתר FootballDatabase.eu OFICIAL Lista de convocados para la Copa Mundial de Fútbol de la FIFA Catar 2022 באתר פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, 11 בנובמבר 2022 (בספרדית)
נימפיתיים

נִימְפִיתִיִּים (שם מדעי: Nymphalidae) היא משפחה של פרפרים ואחת המשפחות הגדולות ביותר בסדרה פרפראים, המונה מעל 600 סוגים וכ-5,700 מינים. מיני הפרפרים במשפחה הם פרפרים בינוניים וגדולים. לרוב המינים יש רק 4 רגליים עם שיערות דמויות מכחול וכתוצאה מכך הם מכונים באנגלית פרפרים עם ארבע רגליים או פרפרים עם רגלי מכחול. משפחה זו פוצלה בעבר לשלוש משפחות: נימפיתיים, דנאיתיים וסטיריות שאוחדו למשפחה אחת, הנימפיתיים. כיום דנאיתיים וסטיריות נחשבות לפי החוקרים כתתי משפחות בתוך משפחה זו. חלק מהמינים ידועים בהסוואה שלהם. מינים ידועים מהמשפחה כוללים את נימפית הסרפד, נימפית היערה, מורפו כחול, דנאית הדורה, דנאית מלכותית, סטירית פקוחה, נימפית משוננת, נימפית החורשף, כתמית הדרדר, גרטה אוטו, כתמית צפונית ופרפר הטווס. בישראל ידועים 35 מינים מהמשפחה ש-15 מתוכם שייכים לתת משפחת הסטירית, כתמית פנינים ומין אחד (דנאית הדורה) שייך לתת משפחת הדנאיתיים. מדיה וקבצים בנושא נימפיתיים בוויקישיתוף נימפיתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נימפיתיים, באתר ITIS (באנגלית) נימפיתיים, באתר NCBI (באנגלית) נימפיתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נימפיתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נימפיתיים, באתר GBIF (באנגלית) מידע מאתר מן השדה דנאית מלכותית מורפו כחול נימפיתיים במילון בעלי חיים: פרפרים (תשע"ח), 2018, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'וזף למאר

ג'וזף ראקר למאר (באנגלית: Joseph Rucker Lamar;‏ 14 באוקטובר 1857 – 2 בינואר 1916) היה שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, שכיהן בתפקיד מ-1911 ועד מותו. למאר היה דודנו של לוציוס למאר, שגם הוא כיהן בבית המשפט העליון, כמזכיר הפנים של ארצות הברית, כסנאטור וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. ג'וזף למאר נולד בראקרסוויל שבג'ורג'יה. אביו היה כומר. הוא למד בבית הספר התיכון אקדמיית מחוז ריצ'מונד שבאוגוסטה ובמכון מרטין שבג'פרסון. למאר היה צאצא של ויליאם ספיר האב, מהגר סקוטי-אירי מאירלנד. בתקופה בה הוא למד באוגוסטה הוא התגורר בשכנות והיה ידיד קרוב של וודרו וילסון, לימים נשיא ארצות הברית, שאביו היה כומר פרסביטריאני מקומי. השניים גם למדו יחדיו בבית הספר ג'וזף ט. דרי לבנים, בית ספר שתלמידים נוספים בו היו לימים חברי הקונגרס, עורכי עיתונים ואנשי אקדמיה. לאחר שסיים למאר את לימודיו בבית הספר פן לוסי שבבולטימור, הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'יה, שם הוא היה חבר באגודה הספרותית פי-קאפא. לאחר שמשפחתו עברה למקום אחר, הוא השלים את לימודיו בקולג' בתאני שבווירג'יניה המערבית ב-1877, שם הוא היה חבר באחוות בתא-תטא-פאי. לאחר שלמד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וושינגטון ולי, הוא הפסיק את לימודיו והשלים אותם בקריאה עצמית בהדרכת עורך דין בולט מאוגוסטה, ולאחר מכן שב לקולג' בתאני כדי ללמד שם במשך שנה לטינית. לאחר מכן הוא עסק בעריכת דין באוגוסטה. בשנים 1886–1889 כיהן למאר כחבר בית הנבחרים של ג'ורג'יה. ב-1893 הוא מונה על ידי בית המשפט העליון של ג'ורג'יה כחבר הוועדה שעסקה בעריכת ספר החוקים של ג'ורג'יה, כהכנה לספר חוקים חדש, שאומץ שנתיים לאחר מכן על ידי האספה המדינתית. ב-1 בינואר 1910 מונה למאר על ידי הנשיא ויליאם הווארד טאפט כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של ויליאם מודי שפרש. המינוי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-15 בדצמבר ולמאר הושבע לתפקיד ב-3 בינואר 1911. בעת מינויו לבית המשפט העליון היה למאר אחד מתוך שלושת השופטים אי פעם שמונו על ידי נשיא ממפלגה שונה מזו שלהם. בזכות המוניטין שלו הוא נבחר ב-1914 יחד עם פרדריק להמן לייצג את ארצות הברית בוועידה שהתכנסה בניאגרה פולס כדי למנוע פרוץ מלחמה על רקע תקרית וראקרוס (אנ'). בקבלת הפנים שלאחר טקס השבעתו של וודרו וילסון לנשיאות ב-1913, עלה בידי שני הידידים מנוער להפגש שוב ולהחליף חוויות מנעוריהם בג'ורג'יה. השניים המשיכו להיות בקשר כאשר הם היו בוושינגטון. ב-1915 כתב למאר שתי חוות דעת קצרות בקשר למשפטו של ליאו פרנק. הוא סירב לבקשה למתן צו הביאס קורפוס לפרנק כדי לקרוא תיגר על הגינות משפטו, אך בסופו של דבר הוא נעתר לערעור כדי שפרנק יציג את טענותיו בפני בית המשפט. בית המשפט בהרכב מלא דחה את טענותיו של פרנק ולמאר הצטרף לדעת הרוב. בסתיו 1915 לקה למאר בשבץ מוחי. בשל כך הוגשה הצעה לאישור פרישתו עם פנסיה מלאה, אך בשל מותו חודשים ספורים לאחר מכן התייתרה הבקשה. ג'וזף למאר נפטר בוושינגטון די. סי. ב-2 בינואר 1916. הוא נטמן בבית הקברות סאמרוויל שבאוגוסטה. במלחמת העולם השנייה נקראה על שמו אחת מאוניות ליברטי. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף למאר בוויקישיתוף ג'וזף למאר באתר המדריך הביוגרפי של השופטים הפדרליים (באנגלית) ג'וזף למאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'וזף למאר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Pruden, William H. "Joseph Rucker Lamar (1857-1916)." New Georgia Encyclopedia. "Jones Construction, Brunswick GA". www.ShipbuildingHistory.com.
תחנת ספרטק

תחנת ספרטק (ברוסית: Спартак) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה. התחנה נמצאת ברובע פוקרובסקויה-סטרשנבו, ליד אצטדיון ספרטק שממנו קיבל את שמו. התחנה נפתחה ב-27 באוגוסט 2014 אחרי תקופה של 39 שנים מרגע תחילת בניית התחנה ועד פתיחתה (שיא במטרו של מוסקבה). תחנת ספרטק היא אחת משלוש תחנות במטרו של מוסקבה, שאף שאף אחד ממסלולי התחבורה הקרקעית העירוניים אינו מגיעה אליה. לובי התחנה לובי התחנה ואצטדיון ספרטק יציאה דרומית תחנת זניט מדיה וקבצים בנושא תחנת ספרטק בוויקישיתוף https://www.kp.ru/online/news/1829023/ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אימרה סקיי (רופא)

אימרה סקיי, במקור שוורץ, (בהונגרית: Székely Imre; שולטוואדקרט, 8 בדצמבר 1898 – לונדון, 1972) היה רופא שיניים יהודי-הונגרי-בריטי. אימרה סקיי נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר מור שוורץ ושל ויוזפה פראגר. הוא למד בפריז, ציריך וסגד ובאוניברסיטת פאזמאני פטר בבודפשט (שמו כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר דוקטור לרפואה בשנת 1925. בין השנים 1925 לבין 1948 עבד במחלקת השיניים של מרפאת אפוני ברחוב סבטשג. בין השנים 1948 - 1956 הוא היה מרצה במחלקה לרפואת שיניים באוניברסיטת זמלווייס בבודפשט. הוא ברח מהונגריה בשנת 1956 במהלך המרד ההונגרי והתיישב בלונדון, שם הייתה לו מרפאה פרטית. הוא עסק בצמיחת פטריות הפה, בניית תותבות והשתלת מתכת. הוא עיצב את סמל הפקולטה לרפואת שיניים. הליכי טיפולי שורש ברפואת שיניים (עם אוסקר קאופמן, אישטוואן ברקני, בודפשט, 1936) הסיבות להתפשטות מתונה של הוספת מתכות (Fogorvosi Szemle, 1948, מס' 6) החלפת הטוחנת התחתונה במקרה של שן תומכת נוטה (Fogorvosi Szemle, 1949, מס' 8) עוגני גשר קוסמטיים מנקודת מבט ביולוגית (Fogorvosi Szemle, 1949, מס' 11) בדיקה מיקרוסקופית של סגירת הקצה של תוסף מתכת לבנה (Fogorvosi Szemle, 1951, מס' 2) הרמת נשיכה במקרה של שחיקה גבוהה (Fogorvosi Szemle, 1951, מס' 8) חקירת ההשפעה האוליודינמית של מתכות על חיידקים אוראליים מסוימים (Fogorvosi Szemle, 1952, מס' 7) פלורת הפה הפטריתית (Fogorvosi Szemle, 1953, מס' 7) החלפת פרוטזות מאקריליק (עם פרנץ סקאלוד, Fogorvosi Szemle, 1954, מס' 5) תותבות פנים באקרילט (אפיתזה) (שבועון רפואי, 1955, מס' 51) נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי לקסיקון ביוגרפי הונגרי. כרך השלמה 3 עורכת ראשית אגנש קניירש. 1981. ISBN 963-05-2500-3 לקסיקון ביוגרפי רפואי. 2004. ISBN 963-950-132-8 Tóth András (1976-10-31). "Éremművész orvosok". Orvosi Hetilap. Budapest. 117 (44): 2681–2685. Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 11009/1905. Forrás: MNL-OL 30806. mikrofilm 433. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1905. év 42. oldal 28. sor "Születési bejegyzése a soltvadkerti polgári születési akv. 479/1898. folyószáma alatt".
צבעוניים (פרפרים)

צבעוניים (שם מדעי: Papilionidae) היא משפחה של פרפרים, במשפחה זו 31 סוגים וכ-600 מינים שחיים ברוב העולם ובעיקר באזור הטרופי. לאחר ההזדווגות הזכרים מייצרים חומר דמוי דבק שמונע מהנקבות להזדווג עם זכרים אחרים. הנקבות מטילות ביצים בודדות על הצמחים שמהם ניזונים הזחלים. כמו שאר הפרפרים, הבוגרים לא מטפלים בזחלים. הזחלים לרוב מתגלמים בקרקע ובחורף המינים שנמצאים באזורים ממוזגים עוברים לרוב דיאפאוזה. המינים במשפחה מאכלסים גבהים שונים מגובה פני הים עד לפסגות הרים לדוגמה פרפר אפולו מצוי נמצא בגובה 1,500 מטר מעל פני הים בהרי ההימאלאיה, בגובה רב יותר של 6,000 מטר מעל פני הים נמצא פרפר אפולו סיבירי. הזחלים של הפרפרים במשפחה זו ניזונים ממגון רחב של צמחים אך רובם ניזונים בעיקר מחמש משפחות: ספלוליים, אנוניים, עריים, סוככיים ופיגמיים. מינים מוכרים מתת המשפחה כוללים את זנב סנונית נאה, זנב סנונית יוליסס, זנב סנונית המכבים, זנב סנונית מדברי, סנוניתן הוורדיים, זנב סנונית אפריקאי ענק, כנף הציפור של המלכה אלכסנדרה, שילגן חרמוני, זנב סנונית אפריקאי כחול, זנב סנונית ירוק, זנב סנונית מלכותי, זנב סנונית אסייתי וצבעוני צהוב. בישראל נפוצים 8 מינים מהמשפחה. מדיה וקבצים בנושא צבעוניים בוויקישיתוף צבעוניים, באתר ITIS (באנגלית) צבעוניים, באתר NCBI (באנגלית) צבעוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צבעוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבעוניים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל דנינו

דניאל דנינו (נולד ב-13 באוקטובר 1996) הוא כדורסלן ישראלי, משחק בעמדות הרכז והקלע בהפועל עפולה. דנינו החל את דרכו במחלקת הנוער של אליצור עירוני נתניה. בשנת 2013, עלה דנינו לבוגרים אשר שיחקו באותה עונה בליגת העל. באותה עונה שותף דנינו ב-4 משחקים בלבד, בהם קלע 1.3 נקודות ב-2.8 דקות בממוצע למשחק. בתום העונה ירדה נתניה לליגה הלאומית ודנינו נשאר בקבוצה לעונה נוספת. בקיץ 2014, שיחק דנינו בנבחרת הנוער במסגרת אליפות אירופה לנוער, והעמיד שם ממוצעים של 15.7 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק. בלאומית העמיד דנינו ממוצעים של 7.4 נקודות ו-2.2 אסיסטים ב-30 משחקים, והגיע עם הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף. בשנת 2015, חתם דנינו בהפועל בני כפר סבא. בכפר סבא שותף דנינו ב-29 משחקים, כשהוא מעמיד ממוצעים של 9.1 נקודות, 3.7 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.0 חטיפות ב-26.0 דקות למשחק, ועזר לקבוצה להגיע לרבע הגמר. בקיץ 2016, שיחק דנינו בנבחרת העתודה במסגרת אליפות אירופה, כשהעמיד ממוצעים של 8.7 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק. ב-4 באוגוסט 2016, חתם דנינו לשלוש שנים בהפועל אילת מליגת העל. באילת שותף דנינו ב-16 משחקים, בהם קלע 1.8 נקודות ב-5.3 דקות בממוצע למשחק, לפני ששוחרר ב-5 במרץ 2017 מהקבוצה כדי לחזור להפועל בני כפר סבא. דנינו עזר לכפר סבא לסיים את העונה הסדירה במקום השני ולהגיע עד לחצי הגמר, כשהוא מעמיד ממוצעים של 9.8 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים ב-11 משחקים. ב-19 ביוני 2017, חתם דנינו בעירוני קריית אתא. בעונתו הראשונה בקרית אתא, שותף דנינו ב-28 משחקים והעמיד ממוצעים של 13.3 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים ב-30.4 דקות. בעקבות יכולתו, המשיך דנינו לעונה נוספת בקבוצה, בה שותף ב-29 משחקים והעמיד ממוצעים של 10.3 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים ב-24.9 דקות. בעונתו האחרונה בקבוצה, שותף דנינו ב-22 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים ב-29.2 דקות. ב-11 ביוני 2020, חתם דנינו בהפועל חבל מודיעין. בקבוצה שותף דנינו ב-30 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 13.7 נקודות, 5.0 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים ב-33.7 דקות למשחק, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה. דנינו הגיע עם חבל מודיעין עד לרבע גמר הפלייאוף, שם הודחה הקבוצה לאחר הפסד 1–2 בסדרה להפועל גליל עליון. ב-18 במאי 2021, חזר דנינו לליגת העל כשחתם עד תום העונה בהפועל ירושלים. ב-7 ביולי 2021, דנינו שב ללאומית וחתם בהפועל עפולה. מדיה וקבצים בנושא דניאל דנינו בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket אסף אקרמן, ‏רכש חדש לנתניה: ניר כהן חתם לעונה, באתר ערוץ הספורט, 26 באוגוסט 2013 חושבים רחוק: דניאל דנינו מצטרף לאילת, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏4 באוגוסט 2016 הפועל כפ"ס: דניאל דנינו הצטרף, באתר סלאומית, ‏5 במרץ 2017 עולה צפונה: דניאל דנינו חתם בקרית אתא, באתר סלאומית, ‏19 ביוני 2017 כפיר אדר, ‏רכש ראשון: דניאל דנינו חתם בהפועל חבל מודיעין, באתר ONE‏, 11 ביוני 2020 אור שקדי‏, הפועל ירושלים מאוכזבת: "בדיוק הרגשנו שאנחנו מתחילים לעלות", באתר וואלה, 18 במאי 2021 עמית תמיר מונה למאמן הפועל איתו אשקלון, באתר ONE‏, 7 ביולי 2021
תחנת דינמו

תחנת דינמו (ברוסית: Динамо) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו זמוסקבורצקאיה. התחנה נמצאת ברובע איירופורט, לאורך שדרת לנינגרדסקי פרוספקט, ליד אצטדיון דינמו שממנו קיבלה את שמו. התחנה נפתחה ב-11 באוגוסט 1938. התחנה נמצאת בעומק של 40 מטר מתחת לפני הקרקע. בזמן פתיחת התחנה, היא הייתה התחנה העמוקה ביותר במטרו של מוסקבה. והיא נשארה כזו עד ל-1 בינואר 1950, אז נפתחה תחנת סמיונובסקאיה, ששוכנת בעומק של 41 מטר. תחנת דינמו קשורה במעבר עם תחנת פטרובסקי פארק של קו הטבעת הגדול. לובי צפוני משמאל וכניסה לתחנת פטרובסקי פארק של קו הטבעת הגדול מימין מדיה וקבצים בנושא תחנת דינמו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרדו (נגמ"ש לחימה)

ה-Dardo הוא נגמ"ש לחימה, שעוצב עבור צבא איטליה כתחליף לנגמ"ש ה-M113. נבנה על ידי איווקו הנמצאת ברומא. החברה אחראית למערכות הגוף וההנעה, בעוד אוטו מלרה אחראית לכלי נשק ולמערכת בקרת האש. ה-Dardo חמוש בעיקר בתותח האוטומטי Oerlikon KBA 25 מ"מ, אותו רובה יורה 600 כדורים לדקה, עם 200 כדורים של 7.62x51 מ"מ נאט"ו המאוחסנים בצריח. ישנם גם 2 מקלעים בצריח, אחד מורכב באופן חד צירי (באנגלית: Coaxial) עם התותח הראשי. ישנם גם 5 חרכי ירי, 2 בצד ימין, 2 בצד שמאל, ואחד בצד האחורי. דרכם יוכלו החיילים להשתמש בנשקם האישי בשעת הצורך. בקרת האש מסופקת על ידי the Galileo Avionica Hitfist integrated fire control system, שיכולה למדוד את מהירות המטרה ואת המרחק ממנה. למפקד ניתנים 6 פריסקופים, שנותנים לו לראות שדה ראייה של 360°. ניתן לצייד את כיפת הצריח עם כוונת פנורמית מיוצבת. בנוסף, לייזר מאתר טווחים ומדמה תרמי ניתנים לתותחן. למפקד יש מוניטור שמראה את נקודת המבט של מערכת ראיית הלילה של התותחן. כדי להתמודד עם איומים כבדים ניתן להתקין שני טילי נ"ט מסדרת ספייק או טאו, משני צדדי הצריח (אחד לכל צד). הטווח המרבי של טילים אלו הוא בערך 4 ק"מ. גוף ה-Dardo בנוי מסגסוגת אלומיניום מרותכת עם תוספת של לוחות שריון מפלדה להגנה מוגברת. מעל הקשת הקדמית, הרכב מוגן מקליעי APDS 25 מ"מ. שריון הצד מגן מקליעי API 14.5 מ"מ. 4 משגרי רימוני עשן 80 מ"מ מותקנים מכל צד של הצריח. ה-Dardo ממונע על ידי V6 turbo-charged after-cooled diesel engine איווקו המספק 512 כוח סוס (382.2 קילוואט). הוא מניע מערכת הילוכים אוטומטית שעוצבה על ידי ZF Friedrichshafen. ומיוצר באישור של איווקו. למערכת ההולכה יש 4 הילוכים קדימה ו-2 הילוכים לאחור, ומשלב את מערכ ההיגוי ואת המעכב ההידראולי. ציוד הריצה (באנגלית: running gear) מורכב מ-6 גלגלי כביש מרופדים בגומי, עם 3 גלגלי החזרה בכל צד ומסלולים מסוג מחבר. המתלה מורכב ממוט פיתול, פגוש ובולם זעזועים הידראולי בכל אחת מזרועות המתלה. ישנם גם בלמי דיסק הכוננים הסופיים (באנגלית: final drives) שנשלטים על ידי מעכב הילוכים המספק את הבלימה. בזכות דברים אלו ה-Dardo יכול להגיע למהירות של למעלה מ-70 קמ"ש, לתמרן על שיפועים של יותר מ-60% ולחצות מים עד לעומק של 1.5 מ'. דגמי ה-Dardo IFV המשרתים כרגע בצבא איטליה הותאמו עם צריח נגמ"ש לחימה "Hitfist". השלדה של נגמ"ש לחימה זה מיועדת להיות דגם בסיס למשפחה של כלי רכב שיכללו נושא מרגמה 120 מ"מ, רכב שליטה ובקרה, אמבולנס וטנק קל עם תותח צריח 105 מ"מ. נגמ"ש לחימה זה הוצב עם הצבא האיטלקי כחלק מהתרומה האיטלקית למלחמת עיראק ב-2004. בנוסף ישנם כמה המשמשים את כוח יוניפי"ל. איטליה איטליה - 200 יחידות (משרתים במספר גדודים שונים) פומה (נגמ"ש גרמני) BMP-3 בראדלי מדיה וקבצים בנושא דרדו בוויקישיתוף האתר הרשמי של חברה איווקו Globalsecurity.org