laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אומנס

האם התכוונתם ל... אאומנס – דיאדוך מוקדוני מהעת העתיקה אומנס – עיר בספרד
מופע הארנבות של ד"ר קספר (אלבום)

מופע הארנבות של ד"ר קספר הוא אלבומה הראשון של להקת הרוק מופע הארנבות של ד"ר קספר האלבום שהופק מוזיקלית בידי דודי לוי יצא בשנת 1993 וזכה להצלחה רבה והנפיק להיטים כמו "בשמלה אדומה (את לא מבינה)" (שבו משולב בית מהשיר המקורי שביצעה להקת הנח"ל), "הקומיקאים" (אף על פי שהיה מאוד קצר) שהיווה את שיר הנושא לתוכנית הטלוויזיה האקדמיה לצחוק, "סקס", "לטיסיה" (שיר על בובת מין) ו"בואי דינה" (שיר שהוא פרודיה על "דנידינה" בביצועו של שלמה ארצי). מילות השיר "שיר באנגלית" לא מופיעות בחוברת המילים מידע על האלבום מופע הארנבות של ד"ר קספר באתר MusicBrainz האלבום מופע הארנבות של ד"ר קספר באתר Discogs שגיא בן נון‏, 25 שנה לאלבום הבכורה של הקספרים: נחשפת הסקיצה של "בואי דינה", באתר וואלה, 24 במאי 2018 דודי פטימר, ‏קריאת הדור: הסיפור שמאחורי אלבום הבכורה של הקספרים, באתר מעריב אונליין, 1 ביוני 2018
ג'ורג' טופו החמישי, מלך טונגה

ג'ורג' טופו החמישי (4 במאי 1948 – 18 במרץ 2012) היה מלך טונגה משנת 2006 ועד מותו בשנת 2012. ג'ורג' טופו החמישי נולד בטונגה לטאופאאהאו טופוו הרביעי. הוא למד באוניברסיטת אוקספורד ובאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. ב-2006 עלה לכס המלוכה לאחר מות אביו המלך טופו הרביעי וכעבור כמה ימים מינה את אחיו הצעיר אהואטו טוקוהאו ליורש העצר. המלך ג'ורג' טופו החמישי ספג ביקורת מצד אזרחי המדינה על המצב הכלכלי הקשה במדינה ואף דרשו לבטל את המלוכה ולהפוך את המדינה לרפובליקה, בשנת 2008 קיצץ ג'ורג' טופו החמישי בסמכויותיו האבסולוטיות למען הדמוקרטיה ואמר שישאיר את ניהול המדינה לממשלה. לאחר מותו, ללא ילדים, ירש אותו אחיו, שמלך בשם המלכותי טופו השישי. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' טופו החמישי, מלך טונגה בוויקישיתוף ד-פ-א, מותו של המונרך האחרון באוקיינוס השקט, באתר הארץ, 20 במרץ 2012
דיאגרמת פריסה

דיאגרמת פריסה או תרשים הפצה הוא תרשים שמתאר את רכיבי החומרה עם רכיבי התוכנה שיושבים עליהם. התרשים מאפשר תכנון טוב יותר של המערכת ב-UML (שפת מידול מאוחדת). לדוגמה: שרת אתרים, שמבחינת חומרה הוא מחשב לכל דבר אולם כאשר נפנה אליו בבקשת דף, מותקנת עליו תוכנה, שיודעת לעבד בקשות אלו ולהחזיר תשובה ללקוח. ב-UML, תרשים הפצה הוא תרשים שממדל את הפריסה הפיזית של ארטיפקט על משאב חישובי. לדוגמה: בתיאור שרת אתרים בתרשים הפצה, נראה איזו חומרה ורכיבים (משאבים חישוביים) קיימים (כמו שרת אתרים, שרת אפליקציות שרת מאגרי מידע) ואיך החלקים השונים מחוברים (כמו JDBC, REST, RMI). המשאב מופיע כקופסה והארטיפקט המוקצה למשאב מופיע בצורת מלבן בתוך הקופסה. למשאבים יכולים להיות תתי-משאבים שמופיעים בתור קופסאות מקוננות. משאב יחיד בתרשים הפצה יכול מבחינת רעיון לייצג מספר רב של משאבים פיזיים, כמו מקבץ של שרתי מאגרי מידע. מדיה וקבצים בנושא דיאגרמת פריסה בוויקישיתוף
קובי מויאל

קובי מויאל (נולד ב־12 ביוני 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. מויאל מזוהה עם קבוצת נעוריו, בית"ר ירושלים, ולזכותו הופעה אחת במדי נבחרת ישראל. מויאל שיחק במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ובעונת 2005/2006 זכה עם קבוצת הנוער בגביע המדינה. בעונת 2006/2007 היה שותף לזכייתה של הקבוצה הבוגרת באליפות המדינה, כשבמקביל זכה עם קבוצת הנוער בדאבל. בעונת 2007/2008 הושאל מויאל להפועל כפר סבא, ועמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית, ובעונת 2008/2009 הושאל לבני יהודה תל אביב. לקראת עונת 2009/2010 חזר לבית"ר ירושלים והפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה. ב-12 באוגוסט 2013 חתם מויאל בקבוצת שריף טירספול, אלופת ליגת העל המולדובית, במדיה שיחק עונה אחת וזכה עמה באליפות ובסופר-קאפ המקומי והשתתף עמה בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-2 ביוני 2014 ערך מויאל את הופעתו היחידה בנבחרת ישראל, כשנכנס כמחליף במשחק ידידות מול נבחרת הונדורס. ב-28 ביולי 2014 חזר מויאל לישראל וחתם על חוזה לשנתיים במכבי חיפה. בדצמבר 2014 נפצע במהלך משחק גמר גביע הטוטו מול מכבי תל אביב, ולא חזר לשחק עד תום העונה. מויאל עבר תהליך שיקום ארוך ושב במהלך עונת 2015/2016 לכשירות ואף שותף בהרכב מכבי חיפה. בסוף אותה עונה זכה עמה בגביע המדינה, ועם תום חוזהו שוחרר מהמועדון. ב-16 ביוני 2016 חזר מויאל לקדנציה שנייה בבית"ר ירושלים כשחתם על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. בעונת 2016/2017 לא זכה מויאל לדקות משחק רבות מדי הקבוצה, והוא תופקד בעיקר כשחקן ספסל. ב-12 ביוני 2017 שוחרר מויאל מהמועדון, וב-21 ביוני חתם בניו יורק קוסמוס מה-NASL האמריקנית לחצי עונה. ב-28 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בה כבש את שערו הראשון בקבוצה ובישל שער נוסף בניצחון 3–1 על מיאמי. מויאל ערך 10 הופעת ליגה במדי הקבוצה, אך בתחילת 2018 בוטלה העונה הבאה של הליגה והוא עזב את המועדון. ב-11 באוקטובר 2018 חתם מויאל בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. במשחק הבכורה שלו, נגד הפועל מרמורק, הבקיע מויאל את שערו היחיד במדי הקבוצה, ובסך הכל ערך 19 הופעות בעונת 2018/2019, ובסופה עזב את המועדון. ב-12 בפברואר 2020 חתם מויאל במ.כ. חולון ירמיהו מליגה א'. ב-21 ביוני 2021 הודיע מויאל על פרישה ממשחק פעיל בגיל 34. בית"ר ירושלים אליפות: 2006/2007 גביע הטוטו: 2009/2010 שריף טירספול אליפות מולדובה: 2013/2014 סופר-קאפ: 2013/2014 מכבי חיפה גביע המדינה: 2015/2016 מדיה וקבצים בנושא קובי מויאל בוויקישיתוף קובי מויאל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל קובי מויאל, באתר Transfermarkt קובי מויאל, באתר Soccerway קובי מויאל, באתר National Football Teams קובי מויאל, באתר FootballDatabase.eu דוד בן-שימול, ירידה לצורך עלייה? קובי מויאל חתם בקטמון, באתר ynet, 11 באוקטובר 2018 רז זהבי, ‏קאמבק: קובי מויאל חתם בירמיהו חולון, באתר ערוץ הספורט, 12 בפברואר 2020 קובי מויאל פרש מכדורגל: זכיתי לקחת חלק, באתר ONE‏, 21 ביוני 2021
האפי מדיסון

אולפני האפי מדיסון (באנגלית: Happy Madison Productions) היא חברת הפקות בארצות הברית לתוכני קולנוע וטלוויזיה, אותה הקים ב-1999 השחקן והקומיקאי האמריקאי-יהודי אדם סנדלר. שמה של החברה הוא שילוב שמותיהם של שניים מסרטיו המוקדמים של סנדלר, "האפי גילמור" (1996) ו"בילי מדיסון" (1995). בלוגו החברה מופיעה תמונתו של אביו המנוח של אדם סנדלר, סטנלי סנדלר החובט בכדור הגולף שעליו לוגו החברה, שובר את המסך ואומר "teriffic" (מצוין). רובם המכריע של הסרטים בהם כיכב סנדלר מאז הקמת החברה הופקו בידיה, כאשר ברובם גם לקח סנדלר עצמו חלק פעיל בתהליך ההפקה. עם זאת, החברה לא הפיקה רק סרטים בכיכובו של סנדלר, אלא גם סרטים נוספים, כדוגמת "ג'ו דירט", "בית השפנפנות" או "פול בלארט: שומר קניון". הסרטים "נער המים" ו"זמר החתונות" משנת 1998 נתנו דחיפה קדימה לקריירה הקולנועית של סנדלר ולקריירת ההפקה שלו. הוא הפיק את "נער המים" ואף כתב את התסריט בשיתוף עם טים הרליהי. הסרט הצליח הצלחה כבירה בקופות, וגרף רווחים המסתכמים ביותר מ-160 מיליון דולר בארצות הברית בלבד. מלבדו, אף הסרט "זמר החתונות" גרף רווחים קופתיים של למעלה מ-100 מיליון דולר. בעקבות ההצלחה החליט סנדלר להקים את חברת "האפי מדיסון". משרד ההפקות של החברה נמצא בקליפורניה במתחם האולפנים של חברת סוני, בעוד שמשרדי התאגיד נמצאים במנצ'סטר שבניו המפשייר ומנוהלים בידי אחיו של אדם סנדלר, סקוט. חברת הבת של "האפי מדיסון", "מדיסון 23 הפקות" (Madison 23 Productions) עוסקת בהפקת סרטי דרמה, לעומת חברת האם המפיקה יותר סרטים קומיים. ההפקה הראשונה של "מדיסון 23" הייתה הסרט "שמור עלי" בכיכובם של סנדלר ושל דון צ'ידל. בחלק גדול מהסרטים של אולפני מדיסון מככבים חבריו של אדם סנדלר: רוב שניידר ("הג'יגולו מת מצחוק", "חתיכה בהפתעה", "חיה רעה"), דייוויד ספייד ("דיקי רוברטס: ילד פלא לשעבר", "Joe Dirt", "The Do-Over"), קווין ג'יימס ("פול בלארט: שומר קניון", "שומר גן החיות", "הנה בא הבוקס"), וכריס רוק ("The Week Of", "משחק מכור"). כולם אף מככבים ביחד בסרט "מגודלים" ובסרט ההמשך "מגודלים 2". אתר האינטרנט הרשמי של האפי מדיסון (באנגלית) האפי מדיסון, באתר של אדם סנדלר (באנגלית) האפי מדיסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרטי החברה באתר New Hampshire Department of State
אינגר נילסון

קארין אינגר מוניקה נילסון (בשוודית: Karin Inger Monica Nilsson; נולדה ב-4 במאי 1959) היא שחקנית שוודית הידועה בגילום דמותה של בילבי בסדרת טלוויזיה בעלת אותו שם. נילסון נולדה בעיירה קיסה שבשוודיה. בגיל עשר שיחקה בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "בילבי". הסדרה, שהייתה הפקה שוודית/גרמנית, הופצה כסדרת טלוויזיה, וגם כארבעה סרטי קולנוע שנערכו על פי פרקי הסדרה. הסדרה הופצה ברחבי העולם, ואף שודרה בישראל בשנת 1973 בדיבוב עברי. בבגרותה, לא המשיכה נילסון בקריירת המשחק, והיא עובדת בסטוקהולם כמזכירה, אך מופיעה מדי פעם בתפקידים קטנים על הבמה. עם תחילת שנות ה-2000 חזרה לשחק ולהופיע בקולנוע ובטלוויזיה. בשנת 2000 הופיעה בסרטו של הבמאי קסוויאר קולר "גריפסהולם" על פי ספרו של קורט טוכולסקי. בשנת 2007 הופיעה במספר פרקים בסדרה "הקומיסר והים" (”Der Kommissar und das Meer”) בערוץ הגרמני ZDF כרופאה פתולוגית. בשנת 2009 השתתפה בתוכנית הריאליטי "Kändisdjungeln" (ג'ונגל הסלבריטאים, פורמט הדומה ל"הישרדות", ומיועד ל"סלבריטאים"). מדיה וקבצים בנושא אינגר נילסון בוויקישיתוף אינגר נילסון, סרטונים בערוץ היוטיוב אינגר נילסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינגר נילסון, באתר AllMovie (באנגלית) אינגר נילסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אינגר נילסון, באתר Metacritic (באנגלית) אינגר נילסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אינגר נילסון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אינגר נילסון, באתר ספוטיפיי אינגר נילסון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אינגר נילסון, באתר Last.fm (באנגלית) אינגר נילסון, באתר AllMusic (באנגלית) אינגר נילסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) אינגר נילסון, באתר דיזר אינגר נילסון, באתר Discogs (באנגלית) אינגר נילסון, באתר Songkick (באנגלית) אינגר נילסון, באתר Genius אינגר נילסון, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיזאן זאינאל אבידין

מיזאן זאינאל אבידין (נולד ב-22 בינואר 1962) הוא הסולטאן של מדינת טרנגנו במלזיה. כמו כן היא שירת בתפקיד היאנג די-פרטואן אגונג, השליט העליון של מלזיה, בית השנים 2006 ו-2011. מיזאן אבידין נולד בטרנגנו. משנת 1998 הוא משמש כסולטאן טרנגנו. בשנת 2006 מונה למלך מלזיה ה-13, לאחר סיום כהונתו של טואנקו סייד סירג'ודין. אבידין היה האדם הצעיר ביותר לשאת בתפקיד היאנג די-פרטואן אגונג בתולדות מלזיה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מלזיה ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ססיל קלמנטי

סר ססיל קלמנטי (באנגלית: Sir Cecil Clementi, בסינית: 金文泰; ‏ 1 בספטמבר 1875 - 5 באפריל 1947) כיהן כמושל הונג קונג בין השנים 1925–1930 ומושל מושבות המצרים בין השנים 1930–1934. קלמנטי נולד בקונפור שבהודו והיה בנו של קולונל מונטגו קלמנטי, השופט הכללי של הודו ורעייתו, איזבלה קולרד. למד בבית הספר סנט פול שבלונדון ובמכללת מודלין שבאוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1895 זכה במלגת הרטפורד בשל הצטיינותו בלימודים, ושנה לאחר מכן במלגת אירלנד וקרייבן. קלמנטי למד סנסקריט ובשנת 1897 קיבל את מלגן בודן בשל הצטיינותו בלימודיו. קיבל תואר ראשון בשנת 1898, וזכה במספר פרסים בגין לימודיו. בשנת 1901 סיים לימודי תואר שני. בשנת 1899 הצטרף לשירות הציבורי הבריטי, ובעקבות הצטיינותו בבחינות הקבלה בחר לשרת בהונג קונג. בהגיעו לדרום-מזרח אסיה נשלח לקנטון אולם נאלץ לשוב למושבה בשל פרוץ מרד הבוקסרים. בשנת 1901 כיהן כעוזר הרשם הכללי של המושבה, ובשנת 1902 שירת בהודו. בשובו מונה לשופט שלום ושירת בבתי משפט בטריטוריות החדשות עד שנת 1906. בזכות הצטיינותו וידיעת השפות הסיניות מונה בשנת 1907 לתפקיד משנה למזכיר המושבה, ובמהלך כהונה זו ייצג את הונג קונג בוועידה שנערכה בשאנגחאי בשנת 1909. בשנת 1910 מונה למזכיר האישי של מנהלן המושבה, סר פרנסיס הנרי מאי, וכן מונה למזכיר המושבה בפועל, וחבר במועצה המחוקקת של הונג קונג ובמועצה המבצעת של הונג קונג. קלמנטי כיהן בתפקידים אלה עד שנת 1912. בשנת 1913 מונה למזכיר מושבת גיאנה הבריטית, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1922. בשנת 1916 קיבל תואר של חבר במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, ב-1926 קיבל תואר אביר של מסדר זה, וב-1931 תואר אביר גדול במסדר. ב-1926 אף קיבל תואר במסדר יוחנן הקדוש. בשנת 1922 מונה למזכיר מועצת ציילון וכיהן בתפקיד עד שנת 1925 עת מונה למושל הונג קונג. בשנה זו קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הונג קונג. כיהן בתפקיד מושל הונג קונג במשך חמש שנים, עד שנת 1930. לאור העובדה כי דיבר קנטונזית, והיה בקיא בתרבות הסינית, היו יחסיו עם האוכלוסייה המקומית טובים, והוא הביא לסיומה של השביתה הגדולה שפגעה בכלכלת המושבה. בתקופת כהונתו נבנה נמל התעופה קאי טאק, אשר שימש את המושבה עד שנת 1998. כמו גם, קלמנטי היה זה שמינה את שואוסון צ'ו, סוחר סיני עשיר, לכהן כחבר בלתי רשמי במועצה המבצעת של המדינה. עובדה זהו מפתיעה בהתחשב בעודה שעד אז כיהנו במועצה אנשים ממוצא אירופאי בלבד. לאחר תום כהונתו כמושל הונג קונג מונה למושל מושבות המצרים ומפקד הכוחות הבריטיים שם, וכן כיהן כנציב עליון במדינות המלאיות. קלמנטי כיהן בתפקיד זה עד נובמבר 1934. קלמנטי נפטר בהיי וייקומב שבאנגליה ב-5 באפריל 1947. קלמנטי נשא לאישה את מרי פנלופי רוז איירס (Marie Penelope Rose Eyres) בתו של האדמירל קרסוול ג'ון איירס, בשנת 1912. לבני הזוג נולד בן אחד ושלוש בנות. קלמנטי כתב מספר ספרים: שירי אהבה קנטונזים (Cantonese Love Songs) Pervigilium Veneris תצפיות גאוגרפיות בזמן מסע מקשגר לקאולון (Summary of Geographical Observations taken during a journey from Kashgar to Kowloon (1907-8)) הסינים בגיאנה הבריטית (The Chinese in British Guiana) אלמנטים באנליזה של המחשבה (Elements in Analysis of Thought) ההיסטוריה החוקתית של גיאנה הבריטית (A Constitutional History of British Guiana) מספר אתרים קרויים על שמו בהונג קונג, ובהם בית ספר יסודי, דרך קלמנטי. בסינגפור קרויה על שמו העיירה קלמנטי. מדיה וקבצים בנושא ססיל קלמנטי בוויקישיתוף קורות חיים באתר אוניברסיטת אוקספורד
ארווה קאז'ה

ארווה קאז'ה (בצרפתית: Hervé Kage; נולד ב-10 באפריל 1989) הוא כדורגלן קונגולזי המשחק בעמדת הקשר האחורי. קאז'ה החל לשחק כדורגל בקבוצת פ.צ. ASSE זליק 2002, ובקיץ 2004, כשהיה בן 15, זוהה על ידי סקאוט של הקבוצה הבלגית אנדרלכט והצטרף למחלקת הנוער של המועדון. לאחר עונת 2008/2009 עזב את אנדרלכט והצטרף לקבוצה בלגית אחרת, שרלרואה. בינואר 2011 הגיע קאז'ה לישראל, ועבר בהשאלה לבית"ר ירושלים. הוא לא קיבל דקות משחק רבות, וחזר בסיום אותה עונה שרלרואה. בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בינואר 2013 עבר לגנט. ארווה קאז'ה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ארווה קאז'ה, באתר Transfermarkt ארווה קאז'ה, באתר Soccerway ארווה קאז'ה, באתר National Football Teams ארווה קאז'ה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ונדל מרדית' סטנלי

ונדל מרדית' סטנלי (באנגלית: Wendell Meredith Stanley;‏ 16 באוגוסט 1904 – 15 ביוני 1971) היה ביוכימאי ווירולוג אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1946 (במשותף עם ג'ון הווארד נורתרופ ולצד ג'יימס בטשלר סאמנר), "על הכנת אנזימים וחלבוני נגיפים בצורה טהורה". סטנלי נולד באינדיאנה, וקיבל תואר ראשון בכימיה ב-1926 מקולג' בריצ'מונד, שבאינדיאנה. לאחר מכן למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, שם קיבל ב-1929 דוקטורט בכימיה. מאוחר יותר כתב ספר בשם: "כימיה: דבר יפה" (Chemistry: A Beautiful Thing). כחבר המועצה הלאומית למחקר ביצע באופן זמני עבודה אקדמית, יחד עם היינריך אוטו וילנד במינכן. הוא חזר לארצות הברית בשנת 1931. מאוחר יותר בשנת 1948 הוא הפך פרופסור לביוכימיה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי וכן ראש המכון לווירולוגיה באוניברסיטה. בשנים 1948–1953 היה לראש המחלקה לביוכימיה וב-1958 היה לפרופסור לווירולוגיה ולראש מחלקה זו. מחקריו על וירוס מוזאיקת הטבק הוביל לבידוד של נוקלאופרוטאין, אשר משחק תפקיד חשוב בפעילות של הווירוס. מחקרי מאוחרים יותר שלו עסקו במחקר ובפיתוח של חיסון נגד השפעת. סטנלי כתב מעל 150 מאמרים על וירוסים. הוא זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1946 על הכנת אנזימים וחלבוני נגיפים בצורה טהורה ביחד עם ג'ון הווארד נורתרופ. כמו כן הוא זכה בעוד פרסים כמו פרס סקוט, פרס הישג מדעי של AMA ובמדליית בנג'מין פרנקלין, וכן בתוארי דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטאות ברחבי העולם: הרווארד, ייל, פרינסטון ואוניברסיטת פריז. על שמו קרויים אולמות באוניברסיטת אילינוי ובאוניברסיטת ברקלי. התחתן עם מריאן סטייפלס בשנת 1929 ונולדו להם שלוש בנות ובן אחד. מדיה וקבצים בנושא ונדל מרדית' סטנלי בוויקישיתוף ונדל מרדית' סטנלי, באתר פרס נובל (באנגלית) ונדל מרדית' סטנלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ונדל מרדית' סטנלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אדרת (זמרת)

הדר בביוף (נולדה ב-1975 בירושלים), ידועה בשם הבמה אַדֶּרֶת (Aderet). יוצרת מוזיקה וזמרת פופ ישראלית אשר התפרסמה גם בלבנון. אדרת נולדה כבן בשם אסף למשפחה דתית בירושלים, וכבר מגיל צעיר החלה לכתוב ולהלחין מוזיקה. סיימה תיכון עם בגרות מלאה בבית הספר תיכון ע"ש רנה קסן. את שירותה הצבאי עברה בחיל החימוש בתפקיד נציגות החינוך ביחידה. ועבדה עם חיילים הסובלים מבעיות הסתגלות. לאחר השחרור מצה"ל החלה תהליך של התאמה מגדרית ועברה מירושלים לתל אביב. בשנת 2001 הוציאה את אלבומה הראשון בלי עין הרע, דיסק אוטוביוגרפי בסגנון פופ אלקטרוני המשלב מוטיבים אתניים עם מוזיקה עכשווית. בשנת 2005 הוציאה את אלבומה השני קומה עשירית ולו גם עשתה הפקה מוזיקלית. בשנת 2008 הפך שירהּ "Say No More" ללהיט בלבנון לאחר שהגיע לראש המצעד של תחנת הרדיו "Beirut Nights" המשדרת מוזיקת דאנס. בשנת 2007 הוכרזה אדרת כאחת מפורצי השנה במוזיקת המועדונים בתוכנית "הדיסקוטק" בגלי צה"ל. באותה שנה זכתה גם במקום השלישי בתואר זמרת השנה ברדיו "קיי סיטי". כמו כן, הופיעה במגזין קוסמופוליטן בתואר "אשת החודש". אדרת הרבתה להופיע במועדוני לילה עם שיריה משני אלבומיה הראשונים. לאחר מכן החלה לעבוד על אלבומה השלישי Jewish Girl ("ילדה יהודייה") ולהקליט שירי פופ ודאנס באנגלית. בשנת 2010, לאחר ארבעה סינגלים מצליחים באנגלית, הוציאה אדרת גרסת כיסוי אקוסטית לשירה של אופירה יוספי "עולם". בשנת 2011 הוציאה אדרת סינגל מועדונים בצרפתית, "Extraordinaire". הסינגל נבחר לאחד מארבעת השירים הטובים ביותר בתחנת הרדיו הלבנונית "Beirut Nights".[דרוש מקור] בינואר 2012, החלה לשדר מרדיו כל השלום 107.2FM את מגזין הפופ והמועדונים הישראלי, "ג'קוזי", קונספט התוכנית (שיצרה בעצמה) – הצדעה לכל להיטי הז'אנר על כל גווניו בדגש על להיטים של יוצרים ישראלים בלבד, ובמקביל עולים מידי תוכנית תקליטנים מהעולם עם להיטיהם האחרונים. ביוני 2012 כתקליטנית, העפילה ל-20 הראשונות (מתוך 59 משתתפות ב-45 מדינות) כנציגת ישראל בתחרות "התקליטנית-יוצרת הבאה" לשנת 2012 שהתקיימה בטולוז שבצרפת, וזאת לאחר הצבעה פתוחה לגולשים מכל העולם במשך כ-3 חודשים. בפברואר 2013 השתתפה בתחרות קדם-האירוויזיון עם השיר "Victory". בנובמבר 2014 השתתפה בתחרות הבינלאומית Global RockStar בשלב חצי הגמר והגיעה למקום השני. באוגוסט 2022 יצא סינגל הרחבות "Feels Good". במאי 2023 יצא דרך חברת התקליטים האיטלקית OMG הרמיקס של דיג'יי גוגלילמו ביני לסינגל האחרון "Feels Good" ונכנס ל-100 העליונים העולמי של המצעד NU DISCO / INDIE DANCE ב-Traxsource. בתחילת 2024 הוציאה את הסינגל 'חזור אליי' שכתבה והלחינה והוקדש למשפחות השכולות. 2001: בלי עין הרע 2005: קומה עשירית 2008: Jewish Girl מדיה וקבצים בנושא אדרת בוויקישיתוף אדרת, ברשת החברתית פייסבוק אדרת, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדרת, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אדרת, באתר ספוטיפיי אדרת, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אדרת, באתר Discogs (באנגלית) דורון בראונשטיין, אדרת – "קומה עשירית": מאלבומי הפופ הטובים שיצאו בישראל בעשור האחרון, בבלוג חי תרבות, 5 ביוני 2021 אדרת - בלי עין הרע, GoGay,‏ 21 בפברואר 2002. אור ברנע, תכירו: אדרת, באתר ynet, 14 ביולי 2005. David Brinn, Say no more: Transsexual Israeli tops Lebanese song chart, JPost.com / glbtjews.org החדש של אדרת, באתר וואלה, 8 באפריל 2008 האזינו לסינגל חדש של אדרת: "עולם", Eonline,‏ 28 בינואר 2010. Nu Disco / Indie Dance - TOP 100 on Traxsource, www.traxsource.com
מגדלי התוף והפעמון (בייג'ינג)

מגדל התוף (בסינית מפושטת: 鼓楼, בסינית מסורתית: 鼓樓, בפיניין: GǔlóuO), ומגדל הפעמון (בסינית מפושטת: 钟楼, בסינית מסורתית: 鐘樓, בפיניין: Zhōnglóu) הם שני מגדלים סמוכים זה לזה בצפון העיר העתיקה של בייג'ינג. במגדלים נמצאים פעמון ענק ותופי ענק, בהתאמה. מגדל התוף נבנה בשנת 1272 בתקופת הקיסר קובלאי חאן. בשנת 1420, תחת שלטונו של הקיסר יונג-לה משושלת מינג, הבניין נבנה מחדש ממזרח לבנין המקורי. בשנת 1800, תחת שלטונו של הקיסר ג'יא-צ'ינג משושלת צ'ינג, נערך בו שיפוץ יסודי. בשנת 1924, עם סילוקו של הקיסר האחרון מהעיר האסורה, הבניינים הפסיקו לשמש כשעונהּ הרשמי של בייג'ינג. בשנת 1980 הבניינים נפתחו לביקור תיירים לאחר שיפוץ מקיף. במבנה המקורי, שהתנשא לגובה של 47 מטרים, היו תוף אחד גדול ו-24 תופים קטנים, ששימשו לציון שעות היום. כיום נותר רק התוף הגדול. מגדל הפעמון מתנשא בגובה 48 מטרים ובנוי מלבנים ואבן; בקומתו השנייה מצוי פעמון נחושת גדול בגובה 5.4 מטרים, התלוי על מסגרת עץ. בעבר, צלצול הפעמון היה מלווה את הלמות התוף שנשמעו ארבע פעמים ביממה. מבט מקרוב על מגדל התוף שעון מים בתוך מגדל התוף מגדל הפעמון פעמון ענק מתקופת שושלת המינג מגדל הפעמון, מבט ממגדל התוף מבט מהתצפית במגדל הפעמון מדיה וקבצים בנושא מגדל התוף בבייג'ינג בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא מגדל הפעמון בבייג'ינג בוויקישיתוף Drum and Bell Towers, Beijing China World
קטיה ליצ'ובה

יקטרינה (קטיה) אלכסנדרובנה לִיצ'וֹבָה (ברוסית: Екатерина (Катя) Александровна Лычёва; נולדה ב-10 ביוני 1974), בילדותה בשנת 1986, שימשה כשגרירה של רצון טוב סובייטית בארצות הברית, בהשראת ביקורה הידוע והמסוקר בהרחבה של הילדה האמריקאית סמנתה סמית' בת ה-11 בברית המועצות בשנת 1983. במהלך ביקורה בארצות הברית ביקרה ליצ'ובה, יחד עם הילדה האמריקנית בת ה-11 סטאר רואו (Star Rowe), בכמה ערים ברחבי ארצות הברית, בהן בניו יורק, בלוס אנג'לס ובוושינגטון די. סי.. ליצ'ובה נפגשה עם ראשי הערים בערים בהן ביקרה ואף נפגשה עם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן בוושינגטון. לאחר ביקור פורסם ספר המתאר את מסעה. לליצ'ובה הייתה אף קריירה קולנועית מסוימת, במסגרתה הופיעה בחמישה סרטי ילדים שהופקו בברית המועצות. בשנת 1988 עזבה את ברית המועצות עם משפחתה ועברה להתגורר בפריז. בשנת 2000 חזרה לרוסיה. Making Friends. Katya from Moscow and Star from San Francisco: Two Eleven-Year-Old Girls Discover America Together. New York, 1987. ISBN 0805006419 מדיה וקבצים בנושא קטיה ליצ'ובה בוויקישיתוף קטיה ליצ'ובה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קטיה ליצ'ובה, באתר AllMovie (באנגלית) קטיה ליצ'ובה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אח"י דולפין (סדרת דולפין)

אח"י דולפין היא צוללת דיזל, הראשונה בסדרה דולפין של חיל הים הישראלי. היא קרויה על שם צוללת "אח"י דולפין" קודמת שהייתה בשירות חיל הים בשנים 1968–1975. אח"י דולפין נבנתה בגרמניה במספנות HDW והגיעה לראשונה לישראל ב-27 ביולי 1999. הצוללת חמושה בשישה צינורות רב-תכליתיים 533 מ"מ לשיגור טורפדות, וארבעה צינורות רב-תכליתיים 648 מ"מ לשיגור טורפדות גדולים יותר או טילים אחרים שנועדו לשיגור מצוללת כמו הרפון (נגד ספינות). צינורות הטורפדו הגדולים יותר יכולים גם לשגר טורפדו לנשיאת צולל. מתן גלין, אתר צה"ל, הצוללת אח"י דולפין חוזרת אל המים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 18 ביולי 2012 התמונה מתקופה מאוחרת יותר. תמונה מתקופה מאוחרת יותר.
אנדי מיליגן

אנדי מיליגן (באנגלית: Andrew Jackson Milligan, Jr;‏ 12 בפברואר 1929 – 3 ביוני 1991) היה מחזאי אמריקאי, תסריטאי, צלם קולנוע, שחקן, עורך סרטים, מפיק ובמאי. עבודתו כללה 27 סרטים שנעשו בשנים 1965–1988. במהלך שנות ה-60 המוקדמות, מיליגן החליט להפוך ליוצר סרטים כשינוי דרך בחייו. סרטיו עוסקים לרוב בנושאים כמו:עבירות ועונשים, יחסים לא תקינים במשפחה, מיניות מודחקת, הומוסקסואליות, ופגיעה בגוף האדם. סרטיו הראשונים צולמו עם מצלמת 16MM של אוריקון שנועדה בעיקר לצילום חדשות. עבד לעיתים קרובות עם תקציבים מתחת ל-$10,000, סרטיו מאופיינים בצילומים הדוקים שעזרו לו לכסות את תקציבו הנמוך מאוד, במיוחד ביצירותיו שרובם היו סרטי אימה. היכולת שלו לעשות סרטים עם תקציב נמוך מאוד היא הסיבה שהוא נשכר לעיתים קרובות על ידי ויליאם מישקין וסרטיו הוקרנו בבתי הקולנוע שלו לעיתים קרובות. במהלך השנים מיליגן פיתח לעצמו שם של יוצר סרטים גרוע, ספק אפקטים בסגנון של הרשל גורדון לואיס, ואחד מהבמאים הגרועים ביותר בכל הזמנים. רוב סרטי הניצול שהוא ביים במהלך שנות ה-60 אבדו במהלך הזמן ונשארו אבודים עד היום. מיליגן נפטר מאיידס ב-3 ביוני 1991 בגיל 62. אנדי מיליגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדי מיליגן, באתר AllMovie (באנגלית) אנדי מיליגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ‏Of Horny Hunchbacks and Stitch Bitches - כתבה אודות חייו של אנדי מיליגן באתר www.brightlightsfilm.com.
רבי יוחנן בן גודגדא

רבי יוחנן בן גודגדא הלוי, היה חכם בתקופת חז"ל בן הדור הראשון לתנאים. שירת בבית המקדש השני והיה מהלויים הממונים על נעילת השערים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אודותיו מובא בתלמוד הבבלי: ”מעשה בר' יהושע בר חנניה שהלך לסייע בהגפת דלתות אצל ר' יוחנן בן גודגדא אמר לו בני חזור לאחוריך שאתה מן המשוררים ולא מן המשוערים”. מהלשון בו קרא לרבי יהושע - "בני", סבר רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא שרבי יהושע היה תלמידו של רבי יוחנן בן גודגדא. כמו כן, על פי רבי יהודה בן קלונימוס, רבי יוחנן נחשב לחסיד גדול, דבר שהתבטא בכך שהוא היה אוכל כל ימיו חולין על טהרת הקודש. הסיפור אודות רבי יוחנן ורבי יהושע, מתבסס למעשה על מחלוקת הלכתית ששררה ביניהם לגבי לוי שתפקידו היה משורר בבית המקדש, והוא הולך ומגיף את השער, שזה תפקידו של הלוי השוער. לדעת רבי יוחנן, משורר המגיף את השער בעצמו חייב מיתה, וחז"ל גזרו אף על מי שבא לסייע. לדעת רבי יהושע, משורר המגיף את השער בעצמו מחייב באזהרה, ואין כל איסור על משורר לסייע לשוער. רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא טען כי ישנם שלושה חכמים בשם יוחנן בן גודגדא וככל הנראה השני והשלישי היו צאצאיו. נכדיו, בני בתו היו אילמים (על פי גרסה אחרת: אחייניו), והם ישבו בבית המדרש ושפתיהם נעו אך לא יכלו להשמיע את קולם. רבי יהודה הנשיא התפלל עבורם והם התרפאו ממחלתם ויכלו לדבר כאחד האדם, ואז התברר שהם בקיאים בכל הש"ס, וגם בספרא והספרי. משה יהודה בלוי (עורך), "רבי יוחנן בן גודגדא", יחוסי תנאים ואמוראים, ברוקלין ה'תשנ"ד, עמודים רנ"ח-ר"ס, באתר היברובוקס בחלק מהמקורות נקרא ללא תואר רבי ובחלקם כן "אילו הן הממונין שהיו במקדש - יוחנן בן גודגדא על נעילת שערים" (תוספתא, מסכת שקלים, פרק ב', הלכה יד) תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף י"א, עמוד ב'. יחוסי תנאים ואמוראים משנה, מסכת חגיגה, פרק ב', משנה ז'. יחוסי תנאים ואמוראים תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ג', עמוד א'.