laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אומגה רד

אומגה רד (באנגלית: Omega Red) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת X-Men Vol.2 #4 מינואר 1992 ונוצרה על ידי צמד האמנים ג'ים לי וג'ון ביירן. אומגה רד הוא האלטר אגו של ארקדי גרגוריביץ' רוסוביץ, רוצח שכיר מרוסיה אשר נלכד בידי סוכן האינטרפול לשעבר שון קאסידי ונמסר לרשות הק.ג.ב.. השירות החשאי הרוסי רצה בו לצורך ניסויי "סופר-חייל" בדומה לאלה שנערכו בקפטן אמריקה. לפי מקור נוסף, ארקדי היה חייל סובייטי שהוצב בעיירה סיבירית קטנה ורצח את אנשיה. הוא נתפס בידי חבריו לנשק והוצא להורג בירייה אחת בראשו. ממוניו נדהמים כאשר ארקדי שורד את הירייה וממליצים עליו לפרויקט "סופר חייל". הממשלה הסובייטית שתלה בכל אחת מזרועותיו זרוע קרבונדיום נשלפת, העשויה מסגסוגת מחושלת יותר מסגסוגת האדמנטיום. אולם, זרועות הקרבונדיום היו רעילות ביותר לארקדי, והוא נזקק לשאוב את כוח החיים של קורבנותיו כדי להמשיך לחיות. אומגה רד נהרג בידי וולברין בחוברת Wolverine: Origins #39 מאוקטובר 2009, אך מאז דמותו נולדה מחדש בידי המאפיה הרוסית. דמותו של אומגה רד מדורגת במקום 95 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. ויפלאש וקונסטריקטור - דמויות בדיוניות דומות מאותה חברה דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Top 100 Comic Book Villains of All Time: #95 - Omega Red ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאסטרמיינד

מאסטרמיינד (באנגלית: Mastermind) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיע בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. המאסטרמיינד המקורי הופיע לראשונה בחוברת The X-Men #4 ממרץ 1964 ונוצר על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. המאסטרמיינד המקורי הוא ג'ייסון וינגארד, מוטאנט בעל כוחות טלפתיים ליצירת אשליות מורכבות. וינגארד עבד כמנטליסט בקרנבל עד אשר הצטרף למגנטו ועזר לייסד את אחוות המוטאנטים הראשונה, וגם ניסה להתקבל לחוג הפנימי של מועדון הלפייר. הוא שיחק תפקיד מרכזי ב"סאגת הפניקס האפלה", ויכל לשלוט אפילו במוחם של טלפתיים חזקים כצ'ארלס אקסבייר וג'ין גריי בעזרתה של המלכה הלבנה. לאחר מותו של וינגארד בעקבות וירוס הירושה, הופיעו שלוש בנותיו, שגם להן כוחות של יצירת אשליות. הראשונה, מרטיניק ג'ייסון, שהשתמשה בשם הקוד שלו כמאסטרמיינד השנייה, ואילו השנייה, רייגן וינגארד, נטלה את הזהות ליידי מאסטרמיינד. הבת השלישית לכאורה היא חברת האקס-מן מגאן גווין, שידועה בשם הקוד פיקסי. גם מרטיניק וגם רייגן היו חברות באחוות המוטאנטיות של המלכה האדומה. בעקבות אירועי "שחר אקס", ובמיוחד "אימפריה" של שנת 2020, ג'ייסון וינגארד היה בין המוטאנטים שהוחזרו לחיים והוא מתגורר כעת באי קרקואה, מקום המפלט למוטאנטים. דמותו של מאסטרמיינד מדורגת במקום 98 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Empyre: X-Men #2, August 2020 Top 100 Comic Book Villains of All Time: #98 - Mastermind ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאורון (קומיקס)

סאורון (באנגלית: Sauron) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #59 מאוגוסט 1969, ונוצרה על ידי הכותב רוי תומאס והמאייר ניל אדמס. סאורון הוא האלטר אגו של קארל לייקוס, גנטיקאי ופסיכותרפיסט המתמחה בהיפנוזה שכנער ננשך בידי פטרוזאור מוטאנט וכעת חולק בזהות מפוצלת ומרושעת עם ערפד פטראנודון דמוי אנוש ששואב את אנרגיית החיים מאנשים. הוא מתגורר לעיתים ביערות הפרהיסטוריים של הארץ הפראית. דמותו נוצרה כערפד אנושי לאחר שקוד הקומיקס אסר על השימוש באדם זאב (לייקוס לקח את שמו מסאורון של ג'.ר.ר. טולקין). דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס O'Neill, Patrick Daniel (August 1993). "'60s Mutant Mania: The Original Team". Wizard: X-Men Turn Thirty. pp. 74–77 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טום קאסידי השחור

טום קאסידי השחור (באנגלית: Black Tom Cassidy) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה תחת מעטה צללים בחוברת Uncanny X-Men #99 מיוני 1976 ובהופעה מלאה כשני גליונות לאחר מכן, והיא נוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר דייב קוקראם. טום קאסידי השחור הוא האלטר אגו של תומאס סמואל אימון קאסידי, מוטאנט אירי המסוגל לתמרן ולהקרין אנרגיה דרך עולם הצומח. בתחילת שנות ה-2000, קאסידי החל לפתח מוטציה משנית, והפיזיולוגיה והמורפולוגיה שלו השתנו באופן קיצוני. הוא הפך לצמח דמוי אנוש המסוגל להשפיע על גופים וחיי הצומח כחלק ממנו. בן דודו של סוכן האינטרפול וחבר אקס פקטור לשעבר שון קאסידי. טום גידל בחשאי את בתו של שון, תרזה, וצירף אותה לכנופייתו. זאת ועוד, טום קאסידי השחור היה שותפו לפשע של ג'אגרנוט למשך הרבה שנים, עד אשר זה האחרון כיפר על עוונותיו והצטרף לאקס-מן. פרט ללחימתו השוטפת בקבוצת האקס-מן, הוא התעמת מספר פעמים עם דדפול, ספיידרמן ומספר גיבורי על נוספים. בסדרה המצוירת על האקס מן, הוא וג'אגרנוט מנסים לחטוף את ג'ין גריי, ומובסים בידי באנשי. את דמותו של טום קאסידי השחור בסרט הלייב אקשן "דדפול 2" מגלם השחקן ג'ק קסי. טום קאסידי נולד בדבלין, והוא בן דודו של שון קאסידי, ולשעבר חברו היחיד של ג'אגרנוט. בשלב מה מחייו, פרץ ריב בינו לבין שון לגבי בעלות אחוזת קאסידי, ובעקבות ניצחונו של שון טום נוטר לו טינה רבה. לאחר מכן, הוא מנסה להרוג אותו, וכך נאסר. בשהותו בכלא, הוא מתידד עם האסיר קיין מרקו, והשניים בורחים מהכלא. כעבור כמה ניסיונות כושלים לחיסולו של שון, שבאותה העת אימץ את השם באנשי, ג'אגרנוט וטום מחליטים לנסות לחסל את האקס-מן, ניסיון שנכשל. בניסיון הברחת ויברניום, טום, ג'אגרנוט ותרזה (שכעת נקראת סיירין) מתעמתים נגד האקס-מן וספיידרוומן, ומפסידים בקרב נגדם. השלושה נלקחים למעצר, אך סיירין משתחררת חרף גילה, ואילו ג'אגרנוט וטום בורחים. הם נראים אחר כך מנסים לחטוף את מאדאם ווב, מוטאנטית בעלת כוחות חזקים, אך אינם מצליחים בעקבות התערבותו של ספיידרמן. טום חוטף לאחר מכן את המוטאנט סאן-ספוט ואת אביו, אך הוא מובס על ידי סאן ספוט. בחיפושו אחר ג'אגרנוט, הוא נתקל בסיירין ובקבוצת אקס פורס, ונאבק נגדם. כשהוא מובס, טום נחטף על ידי דדפול אל יצרן הנשק טוליבר. לאחר שנורה בידי קייבל, טום עובר ניתוח שבמהלכו משתילים חומר דמוי עץ בגופו, ובשל יכולתו הוא מסוגל להטיח אגרופי עץ באויביו, אך בעקבות וירוס גנטי, חומר העץ מתפשט על גופו והופך אותו למוטציית צמח. הוא פונה אל המנתחים, עובר ניתוח לקבלת יכולת ריפוי דומה לזו של דדפול אך הם אינם מסוגלים להסיר את החומר הצמחי מעליו, וכתוצאה מכך כל גופו מורכב כעת מאותו חומר, ובגלל השינוי כוחותיו יוצאים משליטה, הוא משתגע ומגלה כי ביכולתו ליצור כפילי צמח של עצמו. הוא נהיה חבר באחוות המוטאנטים, ושולח את ג'אגרנוט להסתנן אל האקס-מן ולדלות מהם מידע, אך ג'אגרנוט שוכח מטרה זו ומצטרף אל האקס-מן בכוונתו בלבד. טום, זועם, נלחם בג'אגרנוט ומפסיד, וכתוצאה מכך מסולק מאחוות המוטאנטים. לאחר אירועי בית אם, טום מאבד את יכולת הריפוי שלו ואת צורת הצמח שלו. הוא מצטרף לארגון האוויר השחור, ונשלח לחסל את קבוצת אקסקליבר. הוא מנצח אותם בקלות, פרט לג'אגרנוט. הוא מפסיד לו שוב, אך מצליח לגרום לו להצטרף אליו שנית. בהופעתו האחרונה, הוא מנסה להתנקש בחייו של דדפול, ונכשל. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
יידישע פיראטן

יִידִישֶע פִּירַאטְען (ביידיש: ייִדישע פּיראַטען – 'פיראטים יהודים', או 'פיראטים יידיים') הוא שיר שנכתב עבור להקת חיל הים ובוצע על ידה במסגרת תוכניתה התשיעית, "רפסודה בכחול", שהועלתה לראשונה בשנת 1969. מילות השיר, הרוויות במילים ובביטויים יידישאיים, נכתבו על ידי יורם טהרלב ודני ליטאי (במאי הלהקה באותה עת). את לחנו של השיר, השואב מצליליה של המוזיקה היהודית המסורתית, חיברה דרורה חבקין. העיבוד המוזיקלי הוא של בני נגרי, שהיה המנהל המוזיקלי של התוכנית. סולני הלהקה לשיר הם אבי אוריה ושלמה ארצי. מילותיו ההיתוליות של השיר משתעשעות ברעיון של קיום שודדי ים יהודים דוברי יידיש. הוא עוסק בעלילותיה של חבורת פיראטים הנערצת בריכוזים היהודיים במזרח אירופה שלפני השואה – כמילות הפזמון החוזר: "מביאליסטוק עד ווהלין, מליטא ועד פולין, כל העם כבודנו ימלל / איזה חברה יאַטן [=שובבים], יידישע פיראטן, שירבו כמותם ב[עם] ישראל"). הם מפליגים בים הבלטי כשמגמת פניהם ארץ כוש ותרשיש, ובכליהם דברי מזון מסורתיים – קרעפלאך, טשולנט וגעפילטע פיש. בנדודיה מגיעה החבורה לבסוף לארץ ישראל, ובמעבר קל בין תקופות הזמן מגויסת למקהלת הרבנות הצבאית (זה כנראה המקרה היחיד בו בשיר של להקה צבאית מוזכרת להקה צבאית אחרת). נטען שהשיר חובר בהשראת פעולת חיל הים בה הוברחו ספינות שרבורג מצרפת לישראל, אך הואיל והשיר נכתב לפני הפעולה (שהתרחשה בדצמבר 1969), אין לכך בסיס. "יידישע פיראטן" באתר בית לזמר העברי "יידישע פיראטן" באתר של אקו"ם מילות השיר "יידישע פיראטן" באתר שירונט התוכנית "רפסודה בכחול" באתר "שרים במדים" על השיר באתרו של טהרלב יידישע פיראטן, באתר "בית לזמר העברי" יידישע פיראטן, מתוך פזמונט
מגירה

מְגֵרָה היא מכל מורכב בתוך רהיט וניתן להסטה מתוכו. מגירות נבנות ממגוון חומרים, כגון עץ, מתכת וחומרים פולימריים. המגירות מוסטות על מסילות מחומרים שונים ומורכבות אל הרהיט שבתוכו המגירה. מגירות נמצאות בפריטי ריהוט מסוגים שונים: שולחנות, שידות, מיטות וארונות: במשקי בית ובמשרדים; מגירות נבנות גם במכשירים שונים, כגון מחשבים, ובכלי רכב, שיט ותעופה. מגירות ניתנות לנעילה על ידי מנעול ומפתח. קיימות מגירות עם מנגנון לטריקה איטית או ללא טריקה, למטרת בטיחות, בעיקר בטיחות לילדים - מניעת סגירתן על אצבעות הסוגר. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבירת הטבעת

שבירת הטבעת (ברוסית: Разорванное кольцо) היא אנדרטה הניצבת בקרבת העיר סנקט פטרבורג שברוסיה, המסמלת את שבירת המצור עליה במלחמת העולם השנייה. האנדרטה ניצבת לחופה המערבי של ימת לדוגה, כ-40 קילומטרים מצפון-מזרח לסנקט פטרבורג. אל האתר בו היא ניצבת הגיעה בחורף 1941-1942 דרך החיים - כביש קרח, שהתמשך לרוחב פניה הקפואים של ימת לדוגה, והיווה את נתיב האספקה הקרקעי היחיד אל העיר הנצורה (שאז היה שמה לנינגרד). דרכו הועברו אל העיר מאות אלפי טונות של אספקה חיונית במהלך חודשי החורף, תוך אובדן חיים רבים. האנדרטה מורכבת משתי זרועות בטון, המתנשאות עד לגובה של שבעה מטרים ויוצרות קשת קטועה. הן מסמלות את טבעת המצור הגרמנית-פינית על העיר, שבעקבותיו מתו בה מאות אלפים ברעב, ואת שבירתה של טבעת זו, שנעשתה על ידי העברת האספקה לעיר על פני הימה. מעצב האנדרטה הוא הפסל קונסטנטין סימון. היא נחנכה ב-29 באוקטובר 1966. מדיה וקבצים בנושא שבירת הטבעת בוויקישיתוף האנדרטה באתרו של קונסטנטין סימון
פרכוס

פִּרְכּוּס (באנגלית: Convulsion) הוא מצב רפואי שבו שרירי הגוף מתכווצים ומתרפים במהירות שוב ושוב. התוצאה היא טלטול לא מבוקר של הגוף. ישנם שני סוגי פרכוסים: פרכוס אפילפטי ופרכוס לא-אפילפטי. מדיה וקבצים בנושא פרכוס בוויקישיתוף פרכוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרכוסים, דף שער בספרייה הלאומית Medlineplus medical encyclopedia (הקישור אינו פעיל, 13.9.2021) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שרפרף

שרפרף הוא כיסא ללא משענת המיועד לאדם אחד. שרפרפים עשויים ממגוון חומרים; בדרך כלל מעץ, אך גם ממתכת או חומרים פולימריים; עשויים להיות מחומרים קשים או מרופדים בבד, עור וספוג. שרפרפים הם רהיט הנמצא בבתי משפחה, במסעדות וברים. זהו אחד מרהיטי הישיבה הראשונים. סיבולת לב-ריאה ניתן לשפר על ידי מאמץ גופני מתון לאורך זמן. אחת הדרכים לעשות זאת היא ירידה ועלייה במדרגות או על גבי שרפרף. בכמה ממלכות באפריקה משתמשים בשרפרפים במקום כיסאות. המפורסם שבהם הוא שרפרף הזהב של אסאנטאנה בגאנה, שידוע כגורם למלחמה בין הבריטים לאשנטי. הדום שרפרף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רדיוס עקמומיות

בגאומטריה, רדיוס העקמומיות, R, של עקום בנקודה הוא הרדיוס של המעגל המקרב בצורה הטובה ביותר את העקום בנקודה זו. רדיוס זה הוא ההופכי של העקמומיות בנקודה זו. במקרה של עקום במרחב, רדיוס העקמומיות הוא האורך של וקטור העקמומיות. במקרה של עקום במישור, R הוא הערך המוחלט של: d s d φ = 1 κ , {\displaystyle {\frac {ds}{d\varphi }}={\frac {1}{\kappa }},} כאשר s הוא אורך הקשת מנקודה מסומנת, φ הוא הזווית שיוצר המשיק לעקום ו- κ {\displaystyle \scriptstyle \kappa } היא העקמומיות. אם העקום נתון בקואורדינטות קרטזיות, אזי רדיוס העקמומיות הוא (בהנחה שהעקום גזיר לפחות פעמיים): R = | ( 1 + y ′ 2 ) 3 / 2 y ″ | , where y ′ = d y d x , y ″ = d 2 y d x 2 , {\displaystyle R=\left|{\frac {\left(1+y'^{\,2}\right)^{3/2}}{y''}}\right|,\qquad {\mbox{where}}\quad y'={\frac {dy}{dx}},\quad y''={\frac {d^{2}y}{dx^{2}}},} . אם העקום נתון באופן פרמטרי על ידי פונקציות (x(t ו-(y(t, אז רדיוס העקמומיות הוא: R = | d s d φ | = | ( x ˙ 2 + y ˙ 2 ) 3 / 2 x ˙ y ¨ − y ˙ x ¨ | , where x ˙ = d x d t , x ¨ = d 2 x d t 2 , y ˙ = d y d t , y ¨ = d 2 y d t 2 . {\displaystyle R=\;\left|{\frac {ds}{d\varphi }}\right|\;=\;\left|{\frac {{\big (}{{\dot {x}}^{2}+{\dot {y}}^{2}}{\big )}^{3/2}}{{\dot {x}}{\ddot {y}}-{\dot {y}}{\ddot {x}}}}\right|,\qquad {\mbox{where}}\quad {\dot {x}}={\frac {dx}{dt}},\quad {\ddot {x}}={\frac {d^{2}x}{dt^{2}}},\quad {\dot {y}}={\frac {dy}{dt}},\quad {\ddot {y}}={\frac {d^{2}y}{dt^{2}}}.} מבחינה היוריסטית, תוצאה זאת ניתנת לפרשנות כך: R = | v | 3 | v × v ˙ | , where | v | = | ( x ˙ , y ˙ ) | = R d φ d t . {\displaystyle R={\frac {\left|\mathbf {v} \right|^{3}}{\left|\mathbf {v} \times \mathbf {\dot {v}} \right|}},\qquad {\mbox{where}}\quad \left|\mathbf {v} \right|=\left|({\dot {x}},{\dot {y}})\right|=R{\frac {d\varphi }{dt}}.} עבור חצי מעגל ברדיוס a בחצי המישור העליון: y = a 2 − x 2 , y ′ = − x a 2 − x 2 , y ″ = − a 2 ( a 2 − x 2 ) 3 / 2 , R = | − a | = a . {\displaystyle y={\sqrt {a^{2}-x^{2}}},\quad y'={\frac {-x}{\sqrt {a^{2}-x^{2}}}},\quad y''={\frac {-a^{2}}{(a^{2}-x^{2})^{3/2}}},\quad R=|-a|=a.} עבור חצי מעגל ברדיוס a בחצי המישור התחתון: y = − a 2 − x 2 , R = | a | = a . {\displaystyle y=-{\sqrt {a^{2}-x^{2}}},\quad R=|a|=a.} למעגל ברדיוס a יש רדיוס עקמומיות ששווה ל-a. מעגל נושק מדיה וקבצים בנושא רדיוס עקמומיות בוויקישיתוף רדיוס עקמומיות, באתר MathWorld (באנגלית) Hilbert, David; Cohn-Vossen, Stephan (1952), Geometry and the Imagination (2nd ed.), New York: Chelsea, ISBN 978-0-8284-0087-9
נשיקה אחרונה

נשיקה אחרונה (באנגלית: The Last Kiss) הוא סרט אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 2006. הסרט בבימויו של טוני גולדווין ובכיכובם של: זאק בראף, ג'סינדה בארט, רייצ'ל בראף וקייסי אפלק. עלילת הסרט סובבת סביב זוג צעיר וחבריהם, המתמודדים עם החיים כבוגרים ועם סוגיות של מערכות יחסים ומחויבות. מבחינה מסחרית הסרט כשל ולא החזיר את עלויות ההפקה. הרפתקה רומנטית שמוכיחה מחדש שאהבה ונישואין יכולים להפוך כל גבר לילד קטן. חמישה חברים בשנות ה-30 לחייהם מתמודדים עם הפחד הנצחי ממחויבות ושיגרה. דרמה קומית רגישה על הצורך של כל אדם להרגיש נאהב ועל המאמץ הכרוך בלשמור על האהבה. מייקל (זאק בראף) - החבר של ג'נה במהלך הסרט שוכב עם אשה זרה. ג'נה (ג'סינדה בארט) - אשתו של מייקל, בסוף הסרט נבגדת על ידי החבר שלה. קים (רייצ'ל בילסון) - במהלך הסרט התאהבה במייקל ובסוף שכבה עם מייקל אך איננה הייתה מודעת שהוא בקשר ואב לילד שבדרך. קריס (קייסי אפלק) - חברו הטוב ביותר של מייקל, בסוף הסרט מחליט להתגרש מאשתו. ליזי (מייקל ווסטן) - אחד מחבריו של מייקל, נוהג להשתכר, האקס של אריאנה. קני (אריק כריסטיאן אולסן) - אלכוהוליסט, נרקומן, אחד מחבריו של מייקל. אריאנה (מארלי שלטון) - האקסית של ליזי. ליסה (לורן לי סמית) - גרושתו של קריס, אם לתינוק. פרופסור באולר (הרלוד ראמיס) - אביה של ג'נה, נשוי לאנה. אנה (בליית' דאנר) - אמה של ג'נה, נשואה ל פרופסור באולר. סטפאן (טום וילקינסון) - האקס של אנה. הביקורות על הסרט היו מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, המשקלל ביקורות של מבקרים רבים, קיבל הסרט 46% ביקורות חיוביות בלבד. "שוקולד" - Snow Patrol. "מייל כוכב" - ג'ושוע ראדין. "משכך כאבים" - Turin Brakes. "תמרור אזהרה" - קולדפליי. "רוכבים" - האחים קארי. "אל סלבדור" - אתלט. "מחבואים" - imogen heap. "הסיבה מדוע" - רייצ'ל יאמאגטה. "תחזיק אותך בזרועותיי" - ריי לה מונטייג. "הנבואה" - Remy Zero. "שקית נייר" - פיונה אפל. "היום הוא היום" - איימי מאן. "הנשק של אישה" - עמוס לי. "סיגריות ושוקו" - רופוס ויינרייט. "משקולת נייר" - סקיילר פיסק וג'ושוע ראדין. "נשיקה אחרונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נשיקה אחרונה", באתר נטפליקס "נשיקה אחרונה", באתר AllMovie (באנגלית) "נשיקה אחרונה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נשיקה אחרונה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נשיקה אחרונה", באתר Metacritic (באנגלית) "נשיקה אחרונה", באתר אידיבי "נשיקה אחרונה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הדף המקורי באתר rotten tomatoes
ג'ואיש וורלד רוויו

ג'ואיש וורלד רוויו (באנגלית: Jewish World Review - JWR) הוא עיתון אינטרנט יהודי אמריקאי, ובו טורי דעות, בדרך כלל בעלי נטייה שמרנית, שנוסד ב-1997 וממשיך להופיע מזה כעשרים שנה, עד היום (2017). מייסדו ועורכו הראשי של ה- JWR הוא העיתונאי יוצא "יתד נאמן", ו"וול סטריט ג'ורנל", בנימין ג'ולקובסקי (נולד בארצות הברית ב-1968), אשר הקים אותו בדצמבר 1997. משרדי העיתון נמצאים בבורו פארק, ברוקלין, ניו יורק. הג'ואיש וורלד רוויו מופיע ומתעדכן מדי יום במהלך השבוע, למעט שבתות וחגי ישראל. הוא בעל אופי דתי אורתודוקסי בדרך כלל, אף כי חלק גדול ממנו מוקדש גם לעניינים כלליים ויש בו גם כותבים חילוניים רבים, יהודים ולא יהודים. מבחינה כלכלית - חברתית העיתון נוטה לכיוון השמרני. הטורים המופיעים בו, מופיעים לעיתים קרובות גם בשורה ארוכה נוספת של עיתוני דפוס ואינטרנט אחרים. בין הכותבים הקונסרבטיבים והנאו-קונסרבטיבים הידועים ביותר המרבים לכתוב בו: צ'ארלס קראוטהאמר, דניאל פייפס, פרנק גפני, דניס פרגר, דיאנה וסט, זאב חפץ, ג'ורג' ויל, קאל תומאס, דייוויד לימבו (האח של ראש לימבו), ואחרים. בנוסף למאמרי הדעות כולל העיתון לעיתים קרובות גם קריקטורות / קומיקס פוליטי וכן מאמרי עצות לסוגיהם ועוד. קומנטרי אתר האינטרנט הרשמי של ג'ואיש וורלד רוויו ג'ואיש וורלד רוויו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאמר המערכת הראשון של JWR - דצמבר 1997, באתר JWR על JWR, באתר SourceWatch ג'ייסון מעוז במאמר על ג'ולקובסקי רשימת מאמרים של צ'ארלס קראוטהאמר, ב-JWR מאמר של דניאל פייפס, 25 באוקטובר 2000 ב-JWR, כנגד הסכמי אוסלו רשימת מאמרים של דניס פרגר, ב-JWR רשימת מאמרים של ג'ורג' ויל, ב-JWR אחת ההתקפות מימין על הרצאת ג'פרסון של ארתור מילר, ג'ורג' ויל, "ג'ואיש וורלד רוויו", 2 באפריל 2001 רשימת מאמרים של קאל תומאס, ב-JWR רשימת מאמרים של דייוויד לימבו, ב-JWR דגימה מהקריקטורות / קומיקס פוליטי המופיע ב-JWR
נבחרת קפריסין בכדורגל

נבחרת קפריסין בכדורגל לגברים מייצגת את קפריסין מאז 30 ביולי 1949, עת שיחקה נגד נבחרת ישראל. והפסידה בתוצאה 1:3. קפריסין מעולם לא העפילה לטורניר גמר כלשהו. הנבחרת עורכת את משחקיה הביתיים לרוב באצטדיון GSP שבניקוסיה. מאמן הנבחרת הוא ניקוס קוסטנוגלו. הדירוג הנוכחי של נבחרת קפריסין ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-123 בעולם, נכון ל-19 בספטמבר 2024; הניקוד הוא 1,137.06 – עלייה של 4 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 43 נמדד לראשונה בספטמבר 2010, והדירוג הנמוך ביותר 142 נמדד לראשונה ביוני 2014. עד 1954 - לא נרשמה 1958 - פרשה 1962 עד 2022 - לא העפילה עד 1964 - לא נרשמה 1968 עד 2024 - לא העפילה משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה יואניס אוקאס, שיאן ההופעות עם 103 משחקים וסגן מלך השערים עם 27 כיבושים מיכאליס קונסטנטינו, מלך השערים עם 32 כיבושים סוטיריס קאיאפאס מארינוס סטסיאס סיניסה גוגיץ' ריינר ראופמן קונסטנטינוס חרלמבידס מילנקו ספוליאריץ' גאורגיוס אפרם דוסה ג'וניור דימטריס חריסטופי קונסטנטינוס מקרידאס וינסנט לבאן נסטוראס מיטידיס מדיה וקבצים בנושא נבחרת קפריסין בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת קפריסין בכדורגל דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
אלברט מהרביאן

אלברט מהרביאן (Albert Mehrabian; נולד ב-17 בנובמבר 1939) הוא פרופסור אמריטוס לפסיכולוגיה ב-UCLA. נודע בעיקר בשל פרסומיו על תקשורת לא-מילולית. מהרביאן נולד למשפחה ארמנית באיראן. הוא למד לתואר ראשון ושני בהנדסה ב-MIT, ובהמשך עבר לתחום הפסיכולוגיה וקיבל תואר דוקטור באוניברסיטת קלארק. מרצה וחוקר ב-UCLA מ-1964. במאמר שפרסם בשנת 1967 הוא הראה, לפי ניסויים, שרק 7% מכל המידע שהאדם מפיק מתוך שיחה, בא מהמילים, בעוד 38% מהמידע מגיע מנימת הדיבור ו-55% משפת הגוף. טענה זו התפרסמה מאוחר יותר כ"כלל 55-38-7". עם זאת, בניסוי בדק מהרביאן מידע רגשי, שבו היה הבדל ניכר בין המסר המילולי לבין שפת הגוף או נימת הדיבור; לכן מהרביאן הסתייג מהכלת הכלל על כל שדה השיח. מחקרים מאוחרים יותר פסלו את הכלל ואף התייחסו אליו כאל מיתוס. An Analysis of personality theories. Englewood Cliffs, N.J. : Prentice-Hall, 1968 (Prentice-Hall psychology series) with Morton Wiener: Language within Language : Immediacy, a Channel in Verbal Communication. New York : Appleton-Century-Crofts, 1968 Tactics of social influence. Englewood Cliffs, NJ : Prentice-Hall, 1970 (Prentice-Hall series in clinical and social psychology and personality) Silent Messages : Implicit Communication of Emotions and Attitudes. Nonverbal Communication. 2. paperback print. New Brunswick : Aldine Transaction, 2007 with James A. Russell: An approach to environmental psychology. Cambridge, Mass. : MIT Press, 1974 with Sheldon Ksionzky: A theory of affiliation. Lexington : Heath, 1974 Basic behavior modification. New York : Human Sciences Pr., 1978 (New vistas in counseling series 9) Basic dimensions for a general psychological theory : implications for personality, social, environmental, and developmental studies. Cambridge, Mass. : Oelschlager, Gunn & Hain, 1980 Eating characteristics and temperament : general measures and interrelationships. New York : Springer, 1987 The name game : the decision that lasts a lifetime. Bethesda, MD : National Press Books, 1990 The balanced emotional empathy scale : BEES. Monterey, CA : Mehrabian, 1996 אתר האינטרנט הרשמי של אלברט מהרביאן מדיה וקבצים בנושא אלברט מהרביאן בוויקישיתוף אלברט מהרביאן, ברשת החברתית Goodreads אתר האינטרנט של אלברט נהרביאן Analysis of misconceptions about Mehrabian's research Review of post-Mehrabian research and findings Antonietta Trimboli, Michael B. Walker, Nonverbal dominance in the communication of affect: A myth?, Journal of Nonverbal Behavior 11, 1987, עמ' 180–190 doi: 10.1007/BF00990236
לאה קמחזי

לאה קמחזי (נולדה ב-11 באוגוסט 1977) היא שחקנית וזמרת ישראלית. לאה קמחזי נולדה וגדלה בגבעתיים לרפאל ואהובה קמחזי. אמה היא דור שישי בארץ, למשפחת ברזובסקי שהתגוררה בירושלים ובשורשיהם הרחוקים היו מרוסיה הלבנה. אביה נולד בתל אביב למשפחה שמוצאה בדמשק שבסוריה. לאה היא הצעירה מבין שלושת ילדיהם. החליטה להיות שחקנית כשקראה את "הענק וגנו" בחוג לדרמה בהיותה בת שמונה. בגיל ארבע עשרה החלה את צעדיה הראשונים בעולם המשחק והייתה סולנית ושחקנית בלהקת נעורי גבעתיים. עשתה את שירותה הצבאי בבית החולים איכילוב במסגרת חיל הרפואה ובמקביל למדה במכינה למשחק בבית צבי. לאחר שחרורה מצה"ל למדה לאה קמחזי במסלול התלת-שנתי בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (2003-2000). בתקופת לימודיה בסטודיו זכתה במלגה לשנתיים על בימוי ועבודת משחק עם קשישים במועדון – קהילתי בשכונת התקווה. לקראת סיום לימודיה השתתפה בהצגה "נסיכות וחיילים" מאת גיא בירן בבימויו של יובל לירון שהציגה בפסטיבל עכו והייתה פרויקט משותף לסטודיו למשחק ולתיאטרון אקי"ם. השתתפה בהצגות נוער בתיאטרון הכרכרה, בקליפים (דניאל סלומון) ובפרסומות. שרה בהרכב הקאברים הנשי volgirls וכתבה מחזה קצר – "ראשונים". בשנים 2007–2009 גילמה תריסר דמויות שונות בהצגה "אנה קארנינה" בבימויו של אילן רונן בתיאטרון הבימה. היא שיחקה לצידם של יבגניה דודינה, רמי הויברגר ואלכס אנסקי. היא נסעה עם ההצגה לפסטיבל אירופה בבוקרשט, רומניה. הופיעה בערב מחזאות פולנית בהצגה "ארגו", שיתוף פעולה בין הבימה לתיאטרון תמונע. בסרטם הקצר של עדי אורן ורועי גוטמן "עורי" (2010) גילמה קמחזי את דמותה של אורנה. בחורה שנאנסה על ידי אביה, בורחת מהבית ומולידה ילד. הסרט השתתף בפסטיבל קולנוע נשים ברחובות ובפסטיבל קולנוע דרום. קמחזי שיחקה בסרט הפנטזיה הקצר "רדיום" (2010). מספר על חיידק קטלני שמתפשט בתל אביב, ועקב כך העיר נמצאת בהסגר. בסרט גילמה את דמותה של בחורה שנכנסת לעיר הסגורה כדי למצוא את אהוב ליבה. הסרט השתתף בפסטיבל פנטיסטיקו בברזיל, פסטיבל אייקון בישראל ובפסטיבל International Horror Sci-Fic, ארצות הברית. קמחזי שיחקה בסרט הקצר "עוגת חתונה" שהוקרן בערוץ 2 בשנת 2011. מבוסס על סיפורו האוטוביוגרפי של אמו של במאי הסרט אלעד אלאשוילי, שחיתנו אותה בגיל 16. באותה שנה שיחקה בתפקיד קטן בסרט "הערת שוליים". מאז 2012 ועד 2013 שיחקה לאה קמחזי בתפקיד הנשי הראשי בהצגה "אברם" פרי עטו של דוד לוין, בבימויו של עודד קוטלר, בתיאטרון אנסמבל הרצליה. ההצגה מתרחשת בין התחנה המרכזית החדשה לתחנה המרכזית הישנה בתל אביב. היא מספרת על אברם (גבי עמרני) שרוצה לחתן את רחל (קמחזי), בתו היחידה, עם פקח עירוני (יואב הייט), בעוד שליבה נוטה אחר פושע זעיר (אלי מנשה). חברה ב-Actors Studio בהדרכתם של עודד קוטלר ואמנון מסקין. לאה קמחזי, תחנות התרבות של לאה קמחזי, באתר גיבור תרבות, 19 בינואר 2012 ראיון אישי עם שחקנית, באתר תל אביב סיטי, 3 במאי 2009 לאה קמחזי, באתר mama - סוכנות לייצוג אמנים קורות חיים קצרים, מאתר הבימה לאה קמחזי, באתר אישים לאה קמחזי, בארכיון הבימה