laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יורם סלע

יורם (בדק) סלע (27 בדצמבר 1942 – 24 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל בדרגת סרן שנהרג במלחמת יום הכיפורים כשפיקד על פלוגה בעת הלחימה בעיר סואץ. לאחר מותו הוענק לו עיטור המופת. סלע נולד לפרומה ונתן בשנת 1942 בקיבוץ מענית. הוא למד בבית-הספר היסודי בקיבוץ ובבית-הספר התיכון מבואות עירון בעין שמר. בעת לימודיו בתיכון נמנה עם חברי תזמורת כלי הפריטה של מאיר שפיה עמה הופיע ברחבי ישראל. בעת לימודיו בתיכון לימד את ילדי הכיתות הנמוכות נגינה. באוקטובר 1960 התגייס לצה"ל והוצב בחיל השריון, ועבר את מסלול ההכשרה כקצין שריון. הדריך בקורס קציני שריון בבית הספר לשריון. לאחר שחרורו משירות הקבע למד בבית-הספר למוזיקה בסמינר אורנים בטבעון וקיבל תעודת הוראה במוזיקה. סלע לימד מוזיקה במשק, והקים אולפן למוזיקה באזור. בקיבוץ ייסד מקהלה ותזמורת, וגם הלחין את המוזיקה למחזה "פינוקיו" שהוצג באזור. הוא כתב חוברות בתחום הוראת המוזיקה והופיע כמנצח בפסטיבל הישראלי למוזיקה. במלחמת ששת הימים לחם בסיני. במלחמת יום הכיפורים גויס סלע והשתתף בקרבות בסיני. ב-24 באוקטובר 1973 כסגן מפקד פלוגה, נכנסה פלוגתו לעיר סואץ. הפלוגה נלכדה תחת אש המגינים באחת מסימטאותיה של העיר. למרות מספר פגיעות בטנק עליו פיקד, המשיך סלע להילחם מתוכו, כשהוא חשוף לפגיעה. גם כשהטנק נעצר עקב הפגיעות המרובות המשיך סלע להילחם יצא אל מחוץ לצריח על מנת לכבות את רשת-ההסוואה על הטנק שבערה. לאחר מכן חזר לצריח והמשיך בלחימה עם נשקו האישי ורימוני יד, עד שנפגע ונהרג. סלע הובא למנוחת-עולמים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל. הוא השאיר אחריו אישה נועה, בן ובת, הורים, אח ואחות. לאחר מותו הועלה לדרגת סרן. בחודש מאי 1975 הוענק לו עיטור המופת על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור: סרן סלע (בדק) יורם גילה אומץ לב. ביום 24 באוקטובר 1973 שימש סרן יורם סלע ז"ל כסגן-מפקד של פלוגה שנכנסה לעיר סואץ. פלוגתו נלכדה באש חזקה מאוד בתוך אחת הסמטאות של העיר. למרות שהטנק שיורם ז"ל היה בו נפגע מספר פעמים, הוא המשיך להלחם מתוכו, כשהוא חשוף בצריח. הוא סירב להכניס את ראשו והמשיך לירות ממקלע עד שהטנק יצא מכלל שימוש עקב פגיעה בו. סרן יורם סלע ז"ל המשיך לירות ב"עוזי" מחוץ לטנק, תוך-כדי כיבוי רשת ההסוואה שהחלה אותה עת לבעור. הוא חזר לצריח הטנק שנפגע, כשהוא נלחם ב"עוזי" וזורק רימונים, עד שנפגע בחזהו ונהרג. במעשיו אלה גילה התנהגות למופת ודבקות במשימה. לאחר מותו הוציא קיבוצו לאור חוברת לזכרו ובה סיפורים על דמותו מעוררת ההשראה, מכתבים, זיכרונות ותמונות. חיה ארבל, מורה למוזיקה שעבדה עם סלע, חיברה יצירה מוזיקלית לזכרו. בעיתון במחנה פורסמה כתבה אודותיו לאחר שהוענק לו עיטור המופת. לאחר מותו הוקמה בקיבוץ אנדרטה על ידי ילדיו ומשפחתו בסיוע הקיבוץ, משרד הביטחון, המועצה האזורית מנשה וחברת "פעמוני ירושלים". שמו מונצח באנדרטה במחנה ירדן – אנדרטה לנופלים מחטיבת שריון 166, ביד לשריון בלטרון, באתר הנצחה לנופלי חטיבת שריון 500 ביער המגינים, באנדרטה לזכר נופלי אוגדת עמיעד במחנה עמיעד, באנדרטה לנופלים מחטיבת שריון 166 קרייתי מחנה עמיעד, בחדר הנצחה לנופלים לבני קיבוץ מענית, בחדר הנצחה ומורשת לנופלים מחטיבה 500 ומל"י 500 במחנה צאלים וביד לנופלים בני התנועה הקיבוצית בקיבוץ משמר העמק. קורות החיים של יורם סלע, באתר "יזכור" של משרד הביטחון סרן יורם סלע (בדק) ז"ל, באתר הגבורה עיטור המופת, באתר צה"ל, 30 בינואר 2022 אילנה שטוטלנד, ‏"לחלום עליו, לפחות זה": בני משפחה כותבים ליקיריהם שנפלו במלחמת יום הכיפורים. בנו של יורם סלע כותב עליו, באתר מעריב אונליין, 15 בספטמבר 2021
קידאנה מהרת

קִידָאנֵה מִהְרַת (בכתב געז: ኪዳነ ምሕረት; בעברית: ברית הרחמים) היא כנסייה עגולה של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, הנמצאת במתחם סגור ברחוב אתיופיה 10 בירושלים יחד עם מנזר דֶבְּרַה גֶנֶת (מנזר גן העדן; בכתב געז: ደብረ ገነት). בניית הכנסייה החלה בשנת 1882 לאחר גיוס כספים מקיסר אתיופיה יוהנס הרביעי. לאחר מותו, בשנת 1893 התקיים טקס חנוכת הבית. הכנסייה בנויה על פי דוגמת כנסיות באתיופיה: צורתה עגולה, ובמרכזה החלק הקדוש (קִידְסִיט ቅድስት). במרכזו של החלק הקדוש נמצא קודש הקודשים (מֵקְדֶס መቅደስ). גג הכנסייה מכוסה בכיפה שחורה ועליה צלב אתיופי במרכזה. גובה הכיפה 30 מטר. הכניסה לגברים ממוקמת בצידה הצפון מערבי וכניסת הנשים בצד הדרום מערבי. וכן מותקנת בה דלת שלישית. מגדל הפעמונים נמצא מחוץ למבנה הכנסייה, סמוך למגורי הנזירים. משמעות השם "ברית הרחמים" מכוון למסורת אתיופית, על פיה ישו הבטיח לאמו למחול לחטאי המאמינים אשר מתפללים אליה או שנותנים צדקה בשמה. מעל לכניסות מוצב תבליט של אריה - סמל האימפריה האתיופית, וכתובת בשפות שונות: "בניית הכנסייה הזאת מוקדשת למרים הבתולה נפתחה על ידי הוד מלכותו מלך המלכים של אתיופיה יוהנס בשנה של מרקוס הקדוש 1874 ..." בסמוך לכנסייה ולמנזר נמצא מבנה המשמש לאפיית לחם הקודש ונקרא בשם העברי בית לחם. הבניין הסמוך ברחוב אתיופיה 8 נבנה ביוזמת קיסר אתיופיה מנליק השני כבית דירות להשכרה, שהכנסותיו ישמשו למימון הכנסייה והפעילות האתיופית בירושלים. לאתיופים הנוצרים זיקה עמוקה לירושלים. הכנסייה הנוצרית משתייכת לזרם הנצרות האוריינטלית. על פי האמונה של אנשי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, אתיופיה היא ארץ ציון החדשה, ובית המלוכה האתיופי, על פי האתוס הלאומי, משתייך לזרע שלמה המלך. נזירים אתיופים ישבו בירושלים כנראה עוד מן המאה החמישית. בתחילה הם ישבו בתוך כנסיית הקבר, אך גורשו משם וייסדו את המנזר דיר אל סולטאן הצמוד לכנסיית הקבר, ולאחר מכן את מנזר דֶבְּרַה גֶנֶת ואת כנסיית קִידָאנֵה מִהְרַת. בשנת 1930, משהוכתר ראס טפרי היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, התהדקו קשרי המלוכה האתיופית עם ירושלים. ב-1936 נכבשה אתיופיה על ידי צבאו של מוסוליני, והייתה בשליטה איטלקית עד לשנת 1941. סלאסי עצמו נמלט עם הכיבוש, והגיע לירושלים בה שהה כשלושה חודשים. הקהילה האתיופית בירושלים הייתה קהילה מושפלת ומדוכאת במשך מאות שנים. יציאתה אל מחוץ לחומות, ודריסת הרגל שקנתה בעיר החדשה וברחוב אתיופיה, סימנה את התעצמות הרגשות הדתיים באתיופיה המתחדשת ובקרב נציגי הקהילה בארץ. מפעל הבנייה של הקהילה האתיופית חורג בהרבה מעבר לגודלה בפועל של הכנסייה האתיופית. אחד משערי המתחם האתיופי עליו כתוב בכתב געז: "ניצח האריה משבט יהודה" תבליט האריה - סמל האימפריה האתיופית, מעל אחת הכניסות נזיר נזירה פנים הכנסייה ספר עתיק בצורת צלב הכתוב בכתב געז קודש הקודשים (מֵקְדֶס መቅደስ) מאמין בכניסה לקודש הקודשים כיפת הכנסייה מבפנים מגדל הפעמונים ומגורי הנזירים המתחם כולו תחת מעטה שלג דוד קרויאנקר, רחוב הנביאים, שכונת החבשים ושכונת מוסררה – סיפורו של מקום, דיוקנה של עיר, הוצאת יד בן צבי מדיה וקבצים בנושא קידאנה מהרת בוויקישיתוף מתחם הכנסייה האתיופית, באתר הושבילים – מסלולים ואתרים בארץ ובעולם רפי כפיר, סיור ברחוב אתיופיה מסע ומסה בעקבות הקיום הישראלי - סיור ברחוב אתיופיה February 23, Covenant of Mercy, Ethiopia and Eritrea התארך הוא על פי לוח השנה האתיופי
בנפילד

האם התכוונתם ל... ג'ון בנפילד – שחקן בריטי ג'יליאן בנפילד – חוקרת מדעי הסביבה אמריקאית דרק בנפילד – מחזאי ושחקן בריטי באנפילד (כדורגל)
יורי באס

יורי באס (בהולנדית: Youri Baas; נולד ב-17 במרץ 2003 באוסטפורן שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ניימכן מליגת העל ההולנדית בהשאלה מאייאקס. באס גדל במחלקות הנוער של OVV אוסטפורן, אקסלסיור רוטרדם ואייאקס. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של אייאקס. ב-28 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את דיילי בלינד בניצחון 0–2 על אוטרכט במסגרת המחזור הרביעי בליגת העל ההולנדית לעונת 2022/2023. ב-7 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 0–4 על גלאזגו ריינג'רס במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023. מדיה וקבצים בנושא יורי באס בוויקישיתוף יורי באס, באתר Transfermarkt יורי באס, באתר Soccerway יורי באס, באתר BDFutbol יורי באס, באתר WorldFootball.net יורי באס, באתר FootballDatabase.eu
שערוריית הצוערים

שערוריית הצוערים (בספרדית: Escándalo de los cadetes), הידוע גם כ-מקרה באלווה (בספרדית: Caso Ballvé), הייתה שערורייה מינית ופוליטית שפרצה בבואנוס איירס, ארגנטינה, בספטמבר 1942, בנוגע למעורבותם של צוערים צעירים מהקולג' הצבאי הלאומי של ארגנטינה (אנ') במסיבות מין קבוצתי לכאורה שנערכו על ידי הומוסקסואלים מהמעמד העליון. הנאשם העיקרי בשערורייה היה הצלם החובב חורחה הוראסיו באלווה פינירו, שערך התכנסויות קטנות בדירתו ברקולטה וצילם תמונות אירוטיות (אנ') של הנוכחים, שהפכו לראיה העיקרית ששימשה נגדו. בשנת 1942, באלווה פינירו וקבוצת חבריו, כולל אדולפו חוסה גודווין, ארנסטו ברילה, רומיאו ספינטו וסוניה (האישה היחידה), בין היתר, החלו לאסוף צוערים מהרחובות למסיבות הפרטיות שלהם, כשחלקם אף פיתחו קשרים רומנטיים. חקירה פנימית בקולג' הצבאי הלאומי של ארגנטינה חשפה את השערורייה, שהביאה לגירוש, שחרור וענישה של 29 צוערים. כחלק מהשערוריה, באלווה פינירו הואשם כשעיר לעזאזל ונידון ל-12 שנות מאסר באשמת "שחיתות קטינים". הידיעה על השערורייה השפיעה רבות על החברה ועל העיתונות הצהובה של בואנוס איירס, עד כדי כך שרשימות של הומוסקסואלים בולטים לכאורה הופצו בעילום שם בקרב האוכלוסייה, וצוערים זכו בקביעות ללעג ברחובות העיר. השערורייה הובילה לרדיפה האלימה ביותר נגד הומוסקסואלים בהיסטוריה של ארגנטינה עד לאותה נקודה, עם סדרה של פשיטות משטרתיות (אנ') והוצאות דיבה שגרמו לכליאתם של הומוסקסואלים רבים, לגלותם של הומוסקסואלים אחרים, וכן לשתי התאבדויות. חלק מההיסטוריונים מציינים כי השערורייה שימשה כתירוץ להפיכת 1943 (אנ'), ששמה קץ ל-"העשור הידוע לשמצה" (אנ'), ולביצוע "תברואה מוסרית". תחת המשטר החדש גברה הרדיפה של הומוסקסואלים במדינה, וכן בוצע גירושו של הזמר הספרדי, מיגל דה מולינה (ספ'). הדיכוי של הומוסקסואליות במדינה העמיק עם עליית הפרוניזם ב-1946, אם כי יש הטוענים כי היחסים ביניהם היו די אמביוולנטיים. מורשת השערורייה הושוותה לזו של משפטו של אוסקר ויילד בבריטניה, ריקוד הארבעים ואחת (אנ') במקסיקו ופרשת הארדן-אוילנבורג בגרמניה, ונחשבת לנקודת מפנה בהיסטוריה של הומופוביה במדינה. אף על פי כן, שערוריית הצוערים והרדיפה בעקבותיה זכו להתעלמות היסטורית על ידי היסטוריונים, ולא זכו לניכוס מחדש על ידי הקהילה הגאה המקומית, כפי שעשתה הקהילה הגאה המקסיקנית עם הריקוד הארבעים ואחת. בשנת 2019, המחזאי גונזלו דמריה הפך לאדם הראשון שקיבל גישה לתיקים שקשורים לשערורייה. תוכנם היווה מקור נהדר לספקולציות עבור היסטוריונים להט"בים ארגנטינאים, ופרסם את ממצאיו בשנה לאחריה. Bazán, Osvaldo (2010). Historia de la homosexualidad en la Argentina (paperback) (בספרדית) (2nd ed.). Buenos Aires: Editorial Marea. ISBN 978-987-1307-35-7. Demaría, Gonzalo (6 בפברואר 2020). Cacería (paperback). Colección Andanzas (בספרדית) (1st ed.). Buenos Aires: Editorial Planeta. ISBN 978-950-49-6968-6. {{cite book}}: (עזרה) Sebreli, Juan José (ביוני 1997). "Historia secreta de la homosexualidad en Buenos Aires". Escritos sobre escritos, ciudades bajo ciudades (paperback) (בספרדית) (1st ed.). Buenos Aires: Editorial Sudamericana. pp. 275–370. ISBN 978-950-07-1274-3. {{cite book}}: (עזרה)
דיסקברי

האם התכוונתם ל... חברת דיסקברי – חברת תקשורת לשעבר שמוזגה עם וורנר מדיה. ערוץ דיסקברי – ערוץ מדע שפועל תחת החברה הממוזגת. דיסקברי פלוס – ספק הזרמת מדיה למנויים בתשלום של החברה הממוזגת. דיסקברי צ'אנל (אופניים) – קבוצת אופניים שמומנה על ידי ערוץ דיסקברי מעבורת החלל דיסקברי – רכב חלל אשר בנתה סוכנות החלל האמריקאית נאס"א. דיסקברי (אונייה) – אוניית המחקר של רוברט פלקון סקוט וארנסט שקלטון במסעם הראשון לאנטארקטיקה. Discovery – אלבום האולפן השני של צמד ההאוס הצרפתי דאפט פאנק. אינטרסטלה 5555 – סרט אנימה המבוסס על האלבום. איי דיסקברי – ארכיפלג בקנדה מכון דיסקברי – מכון אמריקאי העוסק בהפצת גישת התכנון התבוני. תוכנית דיסקברי – תוכנית של נאס"א לחקר מערכת השמש. מסע בין כוכבים: דיסקברי – סדרת טלוויזיה מעולם מסע בין כוכבים
בלה סימס

ארבלה גבריאלה "בלה" סימס (באנגלית: Arabella Gabrielle "Bella" Sims; נולדה ב-25 במאי 2005) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020) ואלופת העולם (בודפשט 2022) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי. סימס נולדה וגדלה בהנדרסון, נבדה. מתאמנת בקבוצת סנדפייפרס בלאס וגאס, נבדה בהדרכתו של רון אייקן, לצדם של אלופים אולימפיים, קודי מילר, בואי בקר, קייטי גריימס, אריקה סאליבן וקלייר ויינסטין. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה ביוני אותה שנה היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.53 דקות וצורפה לנבחרת השליחות האמריקאית. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.55 דקות. במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:58.59 דקות. במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית באפריל היא סיימה 3 פעמים במקום שלישי ולא זכתה לייצג את ארצה במשחים אלה, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.61 דקות, אחרי קייטי לדקי (3:59.52 דקות) וליה סמית' (4:03.16 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:22.36 דקות, שוב אחרי קייטי לדקי (8:09.27 דקות) וליה סמית' (8:17.52 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:15.87 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:38.99 דקות) וחברתה לקבוצה קייטי גריימס (15:51.36 דקות). היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.71 דקות וצורפה לנבחרת השליחות האמריקאית. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם קלייר ויינסטין, ליה סמית', קייטי לדקי בשיא אליפות חדש של 7:41.45 דקות, לפני אוסטרליה (7:43.86 דקות) וקנדה (7:44.76 דקות). כשחיינית רביעית היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:54.60 דקות, התוצאה הרביעית מכל השחייניות ששחו במשחה הגמר. בשלב המוקדמות היא קבעה כשחיינית רביעית ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:55.91 דקות, התוצאה המהירה מכל השחייניות ששחו בשלב זה. במסגרת סבב הגביע העולמי בבריכת 25 מטר שנערך באינדיאנפוליס, אינדיאנה ב-4 בנובמבר אותה שנה היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש לנערות בתוצאה של 1:52.59 דקות, כעבור 15 דקות בלבד היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש לנערות בתוצאה של 55.75 שניות. 100 מטר חופשי: 53.73 שניות (2023) 200 מטר חופשי: 1:56.08 דקות (2023) 400 מטר חופשי: 4:03.25 דקות (2023) 800 מטר חופשי: 8:22.36 דקות (2022) 1500 מטר חופשי: 16:15.87 דקות (2022) 200 מטר חופשי ב"זינוק שליחות": 1:54.60 דקות (2022) 200 מטר חופשי: 1:52.59 דקות (2022), שיא עולם לנערות 400 מטר חופשי: 3:58.85 דקות (2022) 100 מטר גב: 55.75 שניות (2022), שיא עולם לנערות 200 מטר גב: 2:01.64 דקות (2022) 200 מטר מעורב אישי: 2:06.90 דקות (2022) בלה סימס, ברשת החברתית אינסטגרם בלה סימס, באתר olympedia.org בלה סימס, באתר Swimrankings בלה סימס, באתר SwimSwam
ואלייס

ואלייס (בקטלאנית: El Vallès או פשוט Vallès) הוא מחוז היסטורי בקטלוניה, ספרד, הממוקם במרכז הרכס הקטלאני הקדם-חופי (אנ'). הוא מיוצג בימינו על ידי שתי חטיבות מנהליות נפרדות (קומארקס) שהן חלק ממחוז ברצלונה: הואלייס המערבי (אנ'), שיש לו שתי בירות, סבאדל וטראסה; והואלייס המזרחי (אנ'), שבירתו גרנולר (אנ'). לחלוקה הנוכחית של ואלייס ישנם שורשים היסטוריים במחוזות המשפטיים של גרנולר וסאבאדל-טראסה, שהוקמו בשנת 1834. עם זאת, הפעם הראשונה שבה נעשה שימוש מפורש בחלוקה זו כפי שנקבע בחוק הייתה בשנת 1936, עם החלוקה הרשמית של קטלוניה לקומארקס (Comarques). בשנת 2015, ארבע מהעיריות במזרח ואלייס הפכו לחלק מקומארקה חדשה שנוצרה: המויאנס (אנ'). חלקים מסוימים של אזור ואלייס שייכים לאזור המטרופולין של ברצלונה (אנ'), וכיום הוא מחובר לברצלונה עם מערכות תחבורה ציבוריות כגון המטרו דל ואלייס (אנ') של FGC (אנ'). Consell Comarcal del Vallès Occidental Consell Commarcal del Vallès Oriental
אל אג'ורומיה

אל-אג'ורומיה (בערבית: الْآجُرُّومِيَّةِ) שמוכר גם בשם מתן אל-מוקדימה אל-אג'רומיה (בערבית: متن المقدمة الآجرومية) או בשמו המלא אל-מוקדימה אל-אג'ורומיה פי מבאדי עלם אל-ערביה (בערבית: المقدمة الآجُرُّومية في مبادئ علم العربية) הוא ספר דקדוק ערבי ((בערבית): نحو عربي) שנכתב במאה ה-13 על ידי הברברי איבן אג'ורום. כיוון שהוא תמציתי וקל לשינון, החיבור היווה את הבסיס לחינוך יסודי בלימוד הערבית הקלאסית בחברות דוברות השפות הערביות באותה התקופה והיה לאחד הספרים הראשונים שנלמדו בעל פה לאחר הקוראן, יחד עם האלפיה. החיבור הקצר הזה בן כמה עמודים, מגדיר את מערכת האעראב ((בערבית): اعراب ) (הטיית גזרה דקדוקית). "אל-מוקדימה" ((בעברית) "המבוא") מסכם את הכללים המורכבים של התחביר הערבי לפורמט תמציתי, ברור ומובנה, שקל לשנן אותו. א-סויוטי שייך אותו מבחינה סגנונית לאסכולה הבלשנית של כופה על בסיס מושג יַחֲסַת שֶׁל "khafḍ" ((בערבית): خفض), ציווי ההטייה הייעודי "muʿrab" ( معرب ), ושליטת יחסה מסוג "kayfamā" ((בערבית) كيفما ) "ḥarf" ((בערבית) حرف ) על הצורה החותכת את סיום המילה "jazm" ((בערבית) جزم ). החיבור היה מוכר באירופה מהמאה ה-16, והיה לאחד מספרי הלימוד הראשונים שעמדו לרשות חוקרי הערבית האירופאיים בלימודם את שיטת הדקדוק של השפה הערבית. תרגומים שלו פורסמו באופן קבוע ונרחב ברוב השפות האירופאיות. הוא פורסם בשתים עשרה גרסאות ומהדורות אירופאיות שונות. התרגום הלטיני של הדקדוק הערבי של אבן אג'ורום נעשה על ידי הנזיר הפרנציסקני האיטלקי תומאס אוביצ'יני מנוברה, שכיהן כאב מנזר בחלב, ופורסם באיטליה ב-1621 בשם Grammatica Arabica. תורגם לאנגלית על ידי ג'ון ס' פירוון. הארג'ומיה הוא חיבור ידוע ושימושי לתחביר הערבי. הספר נחשב בעיני הערבים עצמם כיצירה חינוכית סטנדרטית; בזכות אורכו הקצר ויעילותו הוא שמר על פופולריות רחבה בקרב מורים ותלמידים של השפה הערבית ברחבי המדינות דוברות להגי הערבית, ויותר מ-60 ספרים מלווים עבורו נכתבו על ידי בלשנים מאוחרים יותר. המהדורות השונות שלו הופיעו בבולאק, באלג'יר ובמקומות אחרים. מדיה וקבצים בנושא אל אג'ורומיה בוויקישיתוף Eickelman, D. F. (1992). Knowledge and Power in Morocco: the Education of a Twentieth-Century Notable. Princeton: Princeton University Press, p. 56 Troupeau, G ., “Ibn Ād̲j̲urrūm”, in: Encyclopaedia of Islam, 2, BrillOnline Reference Works, 2012, ISBN 9789004161214 Christian Literature Society for India; Hartford Seminary Foundation (1 בינואר 1920). The Moslem World. Published for the Nile Mission Press by the Christian Literature Society for India. p. 88. נבדק ב-1 בפברואר 2012. {{cite book}}: (עזרה) תומאס אוביצ'יני,Grammatica Arabica
יוסף הלפרין

יוסף צבי הלפרין (13 ביולי 1922 – 2010) היה אנטומולוג ישראלי. נולד בלודז' למשפחה ציונית, אמצעי בין שלושה אחים. אביו, חיים, היה סוכן-נוסע בתעשיית הטקסטיל, ואמו, חיה-הלה, לבית גולדלוסט, עקרת בית. הלפרין תכנן לעלות לארץ ישראל בספטמבר 1939 (אחיו הבכור, מרדכי, עשה כן ב-1938 באמצעות סרטיפיקט של סטודנט) אך פרוץ מלחמת העולם השנייה שיבש את התכנית. הלפרין נדד מזרחה אל בלארוס. ב-1940 התגלגל לתפקיד מנהל בית ספר כפרי קטן באזור ברנוביץ'. ביוני 1941 החלה ההתקפה הגרמנית על ברית המועצות, והלפרין ירד למחתרת. ב-1944 עבר לאזור קלצה בפולין והצטרף כפרטיזן לארמייה קריובה. לימים נודע לו כי הוריו ואחיו הצעיר, אפרים, נספו במחנה ההשמדה בלז'ץ. בתום המלחמה ארגן קבוצת נערים יהודים למטרת עלייה לארץ ישראל דרך איטליה. בינואר 1946 הגיע לארץ עם הקבוצה באוניית המעפילים "אנצו סרני". נפצע במלחמת העצמאות בקרב על שכונת אבו תור בירושלים, ובזמן החלמתו למד בבית המדרש למורים בבית הכרם. ב-1949 פגש את רחל ינאית-בן צבי שמינתה אותו כמנהל בית ספר לילדי עולים שאותו היא הקימה בעין כרם. החל ללמוד בפקולטה לחקלאות ברחובות. באותה תקופה התגורר בקיבוץ חולדה ולאחר מכן בקבוצת שילר, שם עבד כמורה לטבע. בשנת 1958 סיים את התואר השני והתקבל לעבודה כחוקר בכיר באנטומולוגיה במכון וולקני. את מעבדתו הקים באילנות ושם גם התגורר במשך כשלושים שנה. היה חלוץ בישראל בשלושה תחומים של אנטומולוגיית העץ: יער, נוי ועץ מעובד. פעל רבות להעלאת המודעות לסכנות תהלוכן האורן. כמו-כן פיתח שיטה להדברת המזיק באמצעות הזרקות לגזע העץ. ב-1974 התוודע לראשונה לנזקי הליקטוס – מין פולש של חיפושית הניזונה מעץ מעובד – לענף הנגרות. משרד המסחר והתעשייה אימץ ב-1978 את המלצתו לאסור ייבוא עץ נגוע מסוג אוביצ'י, והבעיה נעלמה בהדרגה. ב-1987 עבר להתגורר בנס ציונה ופרש לגמלאות, אך המשיך לעבוד בהתנדבות במכון וולקני. במשך 12 שנה שימש כיועץ בתחום מזיקי עץ תעשייתי במכון התקנים הישראלי. ב-2010 נפטר. נטמן בבאר יעקב. להלפרין תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית על עבודתו בנושא תהלוכן האורן. מספר פרסומיו המדעיים: מעל 200. כתב שני ערכים לאנציקלופדיה לחקלאות ו-15 ערכים לאנציקלופדיה החי והצומח של ארץ ישראל. על שמו קרויים לפחות 15 חרקים שונים ואקרית אחת. ביניהם חיפושית בשם Clada halperini ועש בשם Pseudoterpna coronillaria halperini. נישא לשרה לבית רזניק (1928–1977). להם בן, ד"ר אפרים (אפי) הלפרין, ששימש כמנהל היחידה למחלות זיהומיות בבית החולים ביקור חולים בירושלים. הדרך לחרות 1945–1946, מורשת – בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ, 1996. נעורים באזיקים, (עם הקדמה מאת פרופ' אוריאל סימון) משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2002 יוסף הלפרין, באתר משרד החקלאות אורי דרומי, בחזרה אל היער, באתר הארץ, 25 ביוני 2010 יוסף הלפרין, באתר קבוצת שילר אוסף החרקים של יוסף הלפרין, באתר מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט יוסף הלפרין (1922-2010), דף שער בספרייה הלאומית קורותיו בתקופת המלחמה מתוארים בספרו "נעורים באזיקים" על אירועים אלה כתב את ספרו "הדרך לחירות" תכנית להדברה כללית של טואי-התהלוכה של האורן, הצופה, 28 במרץ 1960 דני צדקוני, "טוואי התהלוכה" מאיים על חורשות האורנים, למרחב, 13 במרץ 1966 טוואי התהלוכה עלול להתפשט לכרמל ולגליל, מעריב, 17 במרץ 1971 דע את האויב בגן: הטוואי, מעריב, 15 בנובמבר 1987 יעוץ בנושא מזיקים בעץ, מעריב, 19 בפברואר 1988
איבן אג'ורום

איבן אג'ורום (בערבית: إبن أَجُرُوم; בשפות ברבריות: Ageṛṛom או Agerrum) או בשמו המלא: אבו עבד אללה מוחמד בין עבד אללה בין דאוד אל צנהאג'י (בערבית: أبو عبد الله محمد بن عبد الله بن داود الصنهاجي; 1273, פאס, השושלת המרינית – 1323, פאס, השושלת המרינית) היה בלשן וחכם הדת האסלאמית מרוקאי ואמן קריאת קוראן המפורסם בזכות ספר הדקדוק הסינופטי בערבית שחיבר שנקרא בהמשך על שמו אל אג'ורומיה. איבן אג'ורום נולד בפאס בשנת 1273. הוא היה ממוצא ברברי של צנהג'ה. קרוביו היו משכונת צפרו. "אג'ורום" היא מילה ברברית שמשמעותה "אדם דתי" וסופי עני (סגפן, בשפת השילחה (אנ'): אג'וררם). סבו, דאוד, היה הראשון הידוע בכינוי הזה. נפטר ביום ראשון, 1 במרץ 1323ונקבר למחרת בתוך העיירה ברובע האנדלוסי ליד באב אל ג'יזין (כנראה, באב אל חדיד (אנ')) ונשא את שמו בתחילת המאה ה-20. Troupeau, G. "Ibn Ād̲j̲urrūm". BrillOnline Reference Works. נבדק ב-17 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) ben Cheneb, Moh., “Ibn Ādjurrūm”, in: Encyclopaedia of Islam, First Edition (1913–1936), Edited by M. Th. Houtsma, T.W. Arnold, R. Basset, R. Hartmann. Consulted online on 26 April 2018 <http://dx.doi.org/10.1163/2214-871X_ei1_SIM_2943> Sarton, George (1947). Introduction to the History of Science. Vol. 3. p. 1009. M. Th. Houtsma, E.J. Brill's first encyclopaedia of Islam 1913–1936, see entry "Ibn Adjurrum" NS GAL II, 237 and BJ (2)
תומאס ברבוסקה

תומאס ברבוסקה (באנגלית: Thomas Barbusca; נולד ב-3 במרץ 2003) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בזכות גילום צ'יפ פמברטון, אחד משלושת הילדים בקומדיית המצבים "המיק" (אנ'). ברבוסקה נולד בשנת 2003 בטומס ריבר, ניו ג'רזי למשפחה ממוצא איטלקי, ומתגורר כיום בקליפורניה. לברבוסקה אחות גדולה בשם בריאל, גם היא שחקנית. בשנת 2012 שיחק בפרק בסדרה "קונאן" ובפרק בסדרה "הנורמלים החדשים". בשנת 2016, ברבוסקה לוהק לתפקיד ראש בקומדיית המצבים "המיק". הוא גילם את אחד מילדי המשפחה "צ'יפ פמברטון". בשנת 2016 שיחק בסרט "חטיבת הביניים או שנות חיי הגרועות ביותר" המבוסס על רומן מ-2011 באותו שם מאת ג'יימס פטרסון וכריס טבטס. בשנת 2018 שיחק בסרט המותחן "חיפוש". שנה לאחר מכן שיחק בסרט "מבוגר אחראי" לצד פיט דייווידסון ובתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "משפחה בהפרעה". בשנת 2020 דיבב בסדרה של נטפליקס, "הפכים סולארים". בשנת 2021 דיבב בסרט האנימציה "הבאג של רון" ושיחק גם בסדרות הטלוויזיה "נפילות חדות" ו"צ'אד". ביולי אותה שנה, לוהק ברבוסקה, לתפקיד בסרט הקולנוע "הנערה הכי בת-מזל בעולם". תומאס ברבוסקה, ברשת החברתית פייסבוק תומאס ברבוסקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תומאס ברבוסקה, ברשת החברתית אינסטגרם תומאס ברבוסקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Noelle (2 במאי 2017). "Interview: Thomas Barbusca talks 'The Mick' Season Finale – Exclusive". Pop City Life. נבדק ב-26 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Thomas Barbusca | Full Interview. אורכב מ-המקור ב-2021-12-11. "'The Mick' Star Thomas Barbusca Dishes On Season 2 Laughs, 'AHS' Experience". 26 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Young actress Brielle Barbusca talks about auditioning for The Starter Wife, and wanting to guest star on Fox's The Mick". WE BLAB ENTERTAINMENT MAGAZINE. נבדק ב-12 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (18 במרץ 2016). "Fox Comedy Pilot Casts Veronica Osorio & Lateefah Holder; 'The Mick' Adds Three". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. נבדק ב-19 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Hsiao, Jeremy (27 בספטמבר 2016). "Meet 13-year-old Thomas Barbusca, Hollywood's rising young talent". HS Insider – Los Angeles Times. {{cite web}}: (עזרה) Rebecca Rubin, Variety, Variety, ‏1 ביוני 2022 Alexandra Del Rosario, Deadline, Deadline, ‏3 במרץ 2021 Check Out the Trailer for Justin Roiland's New Series SOLAR OPPOSITES - Nerdist, Nerdist, ‏3 בפברואר 2020 Kroll, Justin (15 ביולי 2021). "Finn Wittrock, Chiara Aurelia, Connie Britton, Scoot McNairy, Others; Round out Cast Of Netflix's 'Luckiest Girl Alive' Adaptation". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה)