laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גלילות

אזור גלילות משתרע בקירוב בין הרשויות המקומיות הרצליה וכפר שמריהו בצפונו, תל אביב בדרומו, רמת השרון במזרחו וקיבוץ גליל ים בצפון-מזרחו. הוא מצוי בתחום שיפוטן של מספר רשויות מקומיות, וכולל קרקעות בבעלות פרטית ובבעלות המדינה. האם התכוונתם ל... כללי אִגְ'לִיל או גַ'לִיל - היה כפר ערבי שחלק מאדמותיו נרכש ויושב בהדרגה על ידי יהודים משנות ה-20, ונכלל בשטחי רמת השרון, קיבוץ גליל ים והרצליה. במלחמת העצמאות הכפר ננטש, ואחריה הפכו יתר אדמותיו, בשלבים, לאזורים בהרצליה וברמת השרון ולמחנה גלילות עמק גלילות – עמק באזור צפון תל אביב, מערב רמת השרון, קיבוץ גליל ים, הרצליה וכפר שמריהו נחל גלילות ("ואדי אלע'רבי") - נחל אכזב קצר המנקז את חלקו הצפוני של עמק גלילות לים התיכון, כולל צפון מערב רמת השרון, קיבוץ גליל ים ודרום הרצליה תחנת גלילות – תחנת משטרה הכפופה למרחב ירקון במחוז תל אביב, ממוקמת בהרצליה ומשרתת את רמת השרון, הרצליה, רשפון וכפר שמריהו, ראו מרחב ירקון#תחנות בתחום הרצליה בלבד (רכס "גלילות צפון") מעברת גלילות – הייתה מעברה שהוקמה בשטח הכפר הנטוש אִגְ'לִיל וצורפה להרצליה ב–1954, ראו מעברה#אזור השרון וכן הרצליה#מהקמת המדינה ועד היום גלילות קפיטל פרטנרס – קרן הון סיכון ישראלית, משרדיה ממוקמים בהרצליה פיתוח בתחום תל אביב בלבד גלילות (שכונה) – השכונה הצפונית ביותר בתל אביב, הכוללת את מגדלי נאמן ואת רחוב יוניצ'מן, סמוכה לחוף הצוק בתחום רמת השרון בלבד (אזור "גלילות דרום") מחלף גלילות – מחלף הנמצא בין תל אביב להרצליה, בשטח המוניציפלי של רמת השרון (צד מערב) מחנות גלילות – מתחם מחנות צבאיים הממוקם סמוך למחלף גלילות סינמה סיטי גלילות – מתחם המטה ואחד מבתי הקולנוע של הרשת, מצפון למחלף גלילות, ראו סינמה סיטי#סינמה סיטי גלילות תחנת הרכבת גלילות צפון – תחנת רכבת עתידית, סמוך למחלף גלילות על מסילת החוף, שעתידה לשרת את רמת השרון ומחנות גלילות פי גלילות מסופי נפט וצינורות בע"מ – הייתה חברה לאחסון והפצת דלק בישראל מסוף גלילות – מסוף לאפסון גז ונפט של חברת פי גלילות ליד מחלף גלילות בתחום רמת השרון ותל אביב פארק אקולוגי גלילות ("אקו-פארק גלילות", "חורשת דרזנר", "מערות אפקה") – מרחב טבע עירוני מצפון לרמת אביב ג', ממערב לנתיבי איילון ומדרום-מזרח למסוף פי גלילות, רובו בשטח רמת השרון ומיעוטו בשטח תל אביב רובע גלילות / שכונת פי גלילות - שכונת מגורים עתידית בשטחים שכוללים את הפארק האקולוגי גלילות ואת מתחם מסוף גלילות ("פי גלילות") נקרא על שם מעברת גלילות, שהוקמה בשטח הכפר הנטוש אִגְ'לִיל, אשר נקרא על שם היישוב העתיק גליל. מקור השם אִגְ'לִיל הוא ביישוב "גליל" שנזכר בספרות השומרונית הקדומה. רמת השרון (נקראה אז "עיר שלום") וקיבוץ גליל ים נוסדו ב-1923, והרצליה נוסדה ב-1924. בשטח שהיה שייך בעבר לרמת השרון. מרבית השטח שייך מוניציפלית לרמת השרון, באזור מערב העיר המרוחק ממרכזה. מיעוטו שייך לתל אביב בחלקה הצפוני, מצפון לאפקה ולרמת אביב ג'. קיימות מחלוקות בקרקע בין רמת השרון לתל אביב. השם טרם נקבע שכן מדובר בשכונה עתידית, על שטח שכ-80% ממנו שייכים לרמת השרון וכ-20% ממנו לתל אביב. מדיה וקבצים בנושא גלילות בוויקישיתוף
רוחק ראייה

רוחק ראייה (בלועזית: היפראופיה או היפרמטרופיה) הוא ליקוי במיקוד קרני האור המגיעות אל הרשתית. כאשר הן יוצאות מנקודה קרובה, הן אינן מתרכזות על הרשתית ("מסך" העין) אלא מאחוריה, כך שהאדם אינו יכול לראות בבירור עצמים קרובים. לעומת זאת, למעט במקרים קיצוניים, עצמים רחוקים נראים יחסית בבירור. רוחק ראייה עשוי להיגרם על ידי גלגל עין קצר, או בשל אי קמירותה של הקרנית או עקב צורת עדשה לקויה. לרוב זהו ליקוי מלידה. אדם רחק ראייה יכול לראות היטב עצמים מרוחקים ממנו (כל עוד הוא בגיל צעיר והעדשה התוך עינית מסוגלת לפצות על ליקוי זה בהוספת דיופטרים חיוביים). אך בהתבוננותו בעצמים קרובים, אין העדשה שבעינו מסוגלת להתאים עצמה לראייה מקרוב - מכיוון שנדרשת מהעדשה עוצמה שהיא אינה מסוגלת לספק, ולכן תצטייר לו תמונה מטושטשת והוא יחוש כאב ראש. תיקון רוחק ראייה נעשה בעיקר באמצעות משקפיים או עדשות מגע קמורות, אשר ממקדות את העצם על הרשתית במקום מאחוריו. בנוסף, אפשר לטפל בניתוח לעיצוב הקרנית או להחלפת העדשה. רוחק ראייה הוא גם מאפיין של זוקן ראייה (פרסביופיה), אך בעוד אנשים צעירים בעלי רוחק ראייה סובלים בדרך כלל מגלגל עין קצר מהרגיל, אנשים עם זוקן ראייה הם בעלי גלגל עין באורך נורמלי ועדשת עין נוקשה, שלא מסוגלת להגדיל את עוצמת המיקוד הנדרשת לעצמים קרובים. לכן, בעוד אנשים עם רוחק ראייה יכולים להיעזר יותר בתיקון אחיד עם עדשות קמורות, המאפשר ראייה מקרוב ומרחוק, אנשים עם זוקן ראייה זקוקים למשקפי קריאה (עדשות קמורות) לעבודה קרובה בלבד או למשקפיים ביפוקליות או מולטיפוקליות. הרבה תינוקות סובלים בשנתם הראשונה מרוחק ראייה. הבעיה יכולה להסתדר מעצמה אך הומלץ לבדוק כל חצי שנה בדיקת עיניים מקיפה. נטען כי הזנחה בטיפול אצל תינוקות עלולה לגרום לפזילה, אך מסקירת המחקרים המעטים בנושא עלה חשש להטיה ולדיווח לקוי. קוצר ראייה מדיה וקבצים בנושא רוחק ראייה בוויקישיתוף אורך ראייה באתר של פרופסור איתן בלומנטל ארז ביבי, ‏לא רואים ממטר: מבט על העיניים שלנו, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי‏, 31 באוגוסט 2023 רוחק ראייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) G. Chaine, S. Laigner, L. Nicolon, [Hypermetropia], La Revue Du Praticien 43, 1993-09-15, עמ' 1796–1799 Jeffrey H. Levenson, Alan Kozarsky, Clinical Methods: The History, Physical, and Laboratory Examinations, 3rd, Boston: Butterworths, 1990 Lisa Jones-Jordan, Xue Wang, Roberta W. Scherer, Donald O. Mutti, Spectacle correction versus no spectacles for prevention of strabismus in hyperopic children, The Cochrane Database of Systematic Reviews, 2014-08-18, עמ' CD007738 doi: 10.1002/14651858.CD007738.pub2 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוצר ראייה

המחשה ראייה ללא קוצר ראייה ראייה עם קוצר ראייה קוצר ראייה (בלועזית: Myopia) הוא מצב של ליקוי ראייה בו עצמים קרובים נראים בבירור, בעוד שעצמים רחוקים נראים מטושטשים. מקור הליקוי בשבירת קרני האור על ידי מערכת הרפרקציה של העין, הקרנית, נוזל הלשכה, עדשת העין והגוף הזגוגי, הנגרם מחוסר היכולת של העדשה לרכז את האור על רשתית העין, משום שהעין עצמה ארוכה מדי. קוצר ראייה מתבטא במיקוד העצם הנצפה לפני הרשתית. קוצר ראייה הוא ליקוי הראייה הנפוץ ביותר בעולם. כרבע מהאוכלוסייה המבוגרת בארצות הברית סובלת ממנו. במקומות כמו יפן, סינגפור וטאיוואן, לאחד מכל שלושה או לאחד מכל שני מבוגרים יש קוצר ראייה. האמצעי הנפוץ והזמין ביותר למדידת קוצר ראייה הוא תרשים לבדיקת ראייה. ארגון הבריאות העולמי הגדיר את קוצר הראייה בתור מגפה שכן הצפי הוא שעד 2050 מחצית מאוכלוסיית העולם תסבול ממנו. המצב ההופכי נקרא רוחק ראייה. קוצר ראייה נמדד בדיופטרים, שהם עוצמת שבירת האור ומרחק מוקד העדשה (דיופטר הוא ההופכי של המטר, כלומר, מטר בחזקת 1-) המתקנת שיש להרכיב על מנת לאפשר לעין למקד עצמים רחוקים כהלכה על הרשתית. קוצר ראייה של 6 דיופטר ומעלה נחשב קוצר ראייה חמור. אנשים בעלי קוצר ראייה חמור נמצאים בסיכון רב יותר לבעיות עיניים חמורות יותר, כמו היפרדות רשתית, גלאוקומה, קטרקט. בתהליך הרפרקציה (שבירת האור), המערכת האופטית שבעין איננה יכולה להעביר כראוי את גלי האור הנכנסים ממצב מקביל למצב שבירה ולמקדם בדיוק על פני הרשתית אלא לפניה. ולכן מתקבלת תמונה מטושטשת. בעוד שברוחק ראייה מתמקדת התמונה מאחורי הרשתית. לתיקון הפגם ישתמש האופטיקאי בעדשות קעורות (לקצרי ראייה) וקמורות (לרחוקי ראייה). התאוריה הרווחת גורסת שהגורמים לקוצר ראייה הם תורשתיים ברובם. ממדידות שנערכו עולה שעור של 89% בהעברה תורשתית של קוצר ראייה. מחקרים זיהו גֵנים שיכולים להיות אחראים לכך: ליקויים בגן PAX6 נראו כקשורים לקוצר ראייה במחקרים עם תאומים. לפי תאוריה זו, עין מאורכת מעט כתוצאה מפגמים במהלך ההתפתחות, גורמת לתמונה להתמקד לפני הרשתית במקום עליה. קוצר הראייה מתגלה בדרך-כלל בשנים הקודמות לגיל ההתבגרות, בין גיל 8 ל-12 שנים. ברוב המקרים המצב מחמיר בהדרגה עם גדילת העין במהלך גיל ההתבגרות, עד להתייצבות עם סיום ההתבגרות. אורך החיים המודרני של שהות גבוהה יותר בחללים סגורים מגבירה את הסיכון לקוצר ראייה, שכן העין זקוקה לאור על מנת להתפתח. התמקדות העין למשך זמן רב לאותו מרחק, כגון מסך טלוויזיה, מחשב, פלאפון. קוצר ראייה מתוקן בעזרת שימוש בעדשות מתקנות, כמו משקפיים או עדשות מגע – לעדשות המתקנות יש ערכי דיופטר נגדיים (שליליים) לאלו של העין. דרך נוספת חדשנית לתקן את קוצר הראייה היא באמצעות ניתוחי לייזר, כמו LASIK, שבו מורידים שכבה מקרנית העין, על מנת להקטין את רוחק הדמות מהעדשה. רוחק ראייה טעות תשבורת מדיה וקבצים בנושא קוצר ראייה בוויקישיתוף ארזה פרוכטר, לשלוט על קוצר ראיה אצל ילדים, באתר ynet, 23 באוקטובר 2018 עידי מצר, כך נעצור קוצר ראייה אצל ילדים, באתר הארץ, 1 במאי 2016 הניו יורק טיימס, בעולם מתפשטת מגפה של קוצר ראייה, באתר הארץ, 6 במאי 2021 ארז ביבי, ‏לא רואים ממטר: מבט על העיניים שלנו, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי‏, 31 באוגוסט 2023 קוצר ראייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ד"ר יונינה רון‏, עד לשנת 2050 מחצית מאוכלוסיית העולם תסבול מהתופעה הזו, באתר וואלה, 7 ביוני 2023 https://bhvi.org/news/prevalence-50-of-the-world-myopic-by-2050/ https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/26875007/ https://www.medico.co.il/guides/קוצר-ראייה-מיופיה/ https://www.mayoclinic.org/diseases-conditions/nearsightedness/symptoms-causes/syc-20375556
דיופטר

באופטיקה, דִּיוֹפְּטֵר היא יחידת מידה לעוצמה האופטית של עדשה או מראה קעורה, והיא מסומנת באות D. הדיופטר שווה למספר ההופכי של מרחק המוקד כפי שהוא נמדד במטרים, כלומר נמדד באחד חלקי מטר. D = 100 f {\displaystyle D={\frac {100}{f}}} כאשר מוקד העדשה נמדד בסנטימטר. D = 1 f {\displaystyle D={\frac {1}{f}}} כאשר מוקד העדשה נמדד במטרים. לדוגמה, עדשה של 3 דיופטר היא עדשה אשר מרכזת קרני אור מקבילות למוקד אופטי במרחק 1⁄3 מטר. בחיי היומיום משתמשים בדיופטריות לציון חוזקן של עדשות משקפיים או עדשות מגע מבחינה אופטית (זהו 'מספר' העדשה במונחים אופטומטריים). הדיופטר איננו נכלל במערכת היחידות הבינלאומית. לנסמטר technology/diopter-instrument דיופטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וימפל R-77

R-77 (כינוי נאט"ו AA-12 "אדר", מכונה גם RVV-AE) הוא טיל אוויר-אוויר לטווח בינוני בעל הנחיית מכ"ם אקטיבית מתוצרת חברת וימפל הרוסית. הטיל נמצא בשימוש נרחב על מטוסי קרב רוסיים כגון מיג-29 ו-סוחוי 27. הטיל נועד להחליף חלקית את הווימפל R-27 הכבד ממנו, ומהווה מקבילו של ה-AIM-120 אמראם האמריקני, אך הטווח וכושר התמרון שלו עדיפים. קוטר הטיל : 200 מ"מ טווח :80 ק"מ מהירות : מעל 4 מאך אורך הטיל :3600 מ"מ משקל : 175 ק"ג שנת יצור : 1993 תמרון מקסימלי : 12 ג'י קוטר הטיל: 200 מ"מ טווח :110 ק"מ מהירות : מעל 4 מאך אורך הטיל :3600 מ"מ משקל : 175 ק"ג שנת יצור : לא ידוע בין 1995 ל-1999 קוטר הטיל: 200 מ"מ טווח :175 ק"מ מהירות : סביבות ה5 מאך אורך הטיל :3700 מ"מ משקל : 225 ק"ג שנת יצור : הוצג ב-1999 מדיה וקבצים בנושא וימפל R-77 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איי פי

האם התכוונתם ל... AP ראו AP (פירושונים) IP ראו IP (פירושונים)
פוריסודה

פוריסודה (בקאנג'י 振袖, ברומאג'י furisode) הוא סוג של קימונו. זהו הסגנון הפורמלי ביותר של קימונו שנלבש על ידי נשים לא נשואות ביפן. הפוריסודה נתפר ממשי צבוע בצבעים בהירים, והוא בדרך כלל נשכר או נקנה על ידי ההורים בעבור הבת, ללבוש בחגיגות הסאיג'ין שיקי (יום ההגעה לבגרות) בשנה שבה הן מגיעות לגיל 20. באמצעות לבישת הפוריסודה הצעירה מסמנת שהיא רווקה ושהיא בוגרת באופן חוקי, ועל כן מוכנה לנישואים. הפוריסודה דומה לשמלת ערב שנלבשת לדבוטאנט (ערב היציאה לחברה) במערב. פוריסודה מובחנים על ידי השרוולים הארוכים, בדרך כלל באורך של 39–42 אינץ'. השם פוריסודה מתורגם באופן מילולי לשרוולים (sode) מטלטלים (furi). הפוריסודה נלבש בדרך כלל באירועים חברתיים רשמיים כמו טקס התה וחתונות של בני משפחה. מאחר שהפוריסודה היא פריט לבוש יקר מאוד, הוא נשכר בדרך כלל בעבור אירוע. מדיה וקבצים בנושא פוריסודה בוויקישיתוף
A Day to Remember

A Day to Remember היא להקת פוסט-הארדקור מאוקלה, פלורידה, ארצות הברית, שמשלבת במוזיקה שלה מקצבים מהירים וכבדים עם שירת פאנק פופ, אימו וגראולינג. לאחר שניגנו בלהקות שונות באוקלה, הקימו ג'רמי, ניל, טום וג'ושוע את הלהקה ב-2003. לאחר זמן קצר החלה הלהקה להופיע ויצרה לעצמה שם. הם הוחתמו בחברת ההקלטות אינדיאנולה, והקליטו את אלבום הבכורה שלהם " And Their Name Was Treason" שיצא במאי 2005. האלבום מכר 8,000 עותקים בחודש הראשון ליציאתו, אך חברי הלהקה ציפו ליותר. לאחר מכן הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים "ויקטורי" והחלה לעבוד על האלבום השני שלה. האלבום, "For Those Who Have Heart", יצא בינואר 2007, והגיע למקום ה-17 במצעד בילבורד. ב-24 בספטמבר 2007, הוציאה הלהקה גרסת כיסוי לשיר של קלי קלרקסון, "Since U Been Gone" באתר המייספייס שלה. מאוחר יותר הופיע השיר ביציאה המחודשת של האלבום "For Those Who Have Heart" בפברואר 2008. חברי הלהקה יצאו לסיבוב הופעות בממלכה המאוחדת לראשונה בחייהם בינואר 2008. באמצע 2008 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית ביחד עם ניו פאונד גלורי. בדצמבר 2008, עתידה הלהקה לצאת לסיבוב הופעות באוסטרליה. 2005 - "And Their Name Was Treason" 2007 - "For Those Who Have Heart" 2009 - "Homesick" 2010 - "What Separates Me From You" 2013 - "Common Courtesy" 2016 - "Bad Vibrations" "Time To Kill" מדיה וקבצים בנושא A Day to Remember בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של A Day to Remember A Day to Remember, ברשת החברתית פייסבוק A Day to Remember, ברשת החברתית אקס (טוויטר) A Day to Remember, ברשת החברתית אינסטגרם A Day to Remember, ברשת החברתית טיקטוק A Day to Remember, סרטונים בערוץ היוטיוב A Day to Remember, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) A Day to Remember, באתר ספוטיפיי A Day to Remember, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) A Day to Remember, באתר Last.fm (באנגלית) A Day to Remember, באתר AllMusic (באנגלית) A Day to Remember, באתר MusicBrainz (באנגלית) A Day to Remember, באתר דיזר A Day to Remember, באתר Discogs (באנגלית) A Day to Remember, באתר Songkick (באנגלית) A Day to Remember, באתר Genius A Day to Remember, באתר SecondHandSongs A Day to Remember, באתר בילבורד (באנגלית) A Day to Remember, באתר טיידל (באנגלית) A Day to Remember, באתר אמזון מיוזיק דף הלהקה בוויקטורי רקורדס ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וימפל R-27

וימפל R-27 הוא טיל אוויר-אוויר תוצרת ברית המועצות. הטיל (קוד דיווח נאט"ו: "AA-10 אלאמו") פותח בברית המועצות בשנת 1982 עבור מטוסים כמו הסוחוי-27 והמיג-29 שהחלו להופיע. מאז פיתוח הדגם הראשון, עבר הטיל עשרות השבחות כגון הגדלת טווח הירי ויכולת התמרון, והחלפת ראשי הביות למונחי חום. הטיל R-27 נחשב לנפוץ ביותר בחיל האוויר הרוסי כיום. לטיל מספר גרסאות בעלות שיטות הנחיה שונות. טווח ירי: 80 ק"מ גודל הטיל: 230 מ"מ אורך: 480 ס"מ משקל: 255-253 ק"ג שנת יצור: 1982 טווח ירי: 80 ק"מ קוטר הטיל: 260 מ"מ אורך: 449 ס"מ משקל: 343 ק"ג הטיל מונחה חום ונועד כאמצעי שימוש נגד מטוסי חמקן טווח ירי: 110 ק"מ קוטר הטיל: 260 מ"מ אורך: 474 ס"מ משקל: 346 ק"ג שנת יצור: לא ידוע מהירות טיסה: 4.5 מאך מדיה וקבצים בנושא וימפל R-27 בוויקישיתוף
בית אורליאן

בית אורליאן (בצרפתית: Maison d'Orléans) הידוע גם כבית בורבון-אורליאן, היה במשך מאות שנים אחד מבתי האצולה החשובים בצרפת, ובאופן מסורתי דוכס אורליאן תמיד היה מהאנשים הקרובים ביותר למלך. משפחת אורליאן היו נסיכי הדם הגבוהים ביותר, זאת אומרת האצולה הגבוהה ביותר שלא שייכת לענף הראשי של בית המלוכה (בדרך כלל ענפים שמוצאם מאחים צעירים של מלכים קודמים). דוכסי אורליאן עלו בחשיבותם על כל שאר חצר המלוכה, חוץ מהמלך ומשפחתו הקרובה. מוצאו של בית אורליאן הנוכחי הוא בנסיך פיליפ הראשון, דוכס אורליאן (1640-1701), שהיה בנו השני של המלך לואי השלושה עשר ואחיו הצעיר של לואי הארבעה עשר. דוכסי אורליאן נקראו בחצר בתואר "מסייה" (Monsieur) ונשותיהם "מאדאם" (Madame). לפני כן שמות אלו היו שמורים אך ורק לבן השני של המלך. בתקופת המהפכה הצרפתית דוכס אורליאן, לואי פיליפ השני, הידוע גם בשם "שוויון" (Egalité), היה בן משפחת המלוכה היחיד שתמך בצורה גלויה במהפכה. לואי פיליפ אפילו הצביע לטובת ההוצאה להורג של בן דודו, המלך לואי השישה עשר, ולכן הוא ומשפחתו סבלו מעוינות גדולה מצד תומכי המלוכה הצרפתים במשך דורות רבים. למרות תמיכתו במהפכה, גם הוא הוצא לבסוף להורג בהוראת רובספייר, בשל עובדת השתייכותו לאריסטוקרטיה. בשנת 1830, לאחר מהפכת יולי, בית אורליאן הפך לבית המלוכה כאשר שארל העשירי, המלך הבורבוני שעלה לשלטון ברסטורציה, הוחלף על ידי לואי פיליפ מבית אורליאן (בנו של לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן). לואי פיליפ מלך כמונרך חוקתי ותוארו היה "מלך הצרפתים", בניגוד לתואר "מלך צרפת" שהיה נהוג בעבר. הוא מלך עד מהפכת אביב העמים ב 1848, אז ברח לאנגליה. לואי פיליפ היה מלך צרפת היחיד מבית אורליאן. אפילו לאחר מפלתו של לואי פיליפ נשארה במדינה סיעה מלוכנית-אורליאניסטית שתמכה בהשבתו לשלטון של בית אורליאן. עם מותו של אנרי החמישי, הטוען לכתר האחרון מבית בורבון שמת ללא יורשים, רבים מתומכי הבורבונים הכירו לראשונה בטענות של בית אורליאן כיורשי הכתר הצרפתי. אולם מלוכנים אחרים, שעדיין זכרו לבית אורליאן את תמיכתם במהפכה, העדיפו להעביר את תמיכתם לבית בורבון הספרדי, למרות שהבורבונים הספרדים ויתרו על תביעותיהם לכתר הצרפתי מאות שנה קודם לכן. כיום ראש בית אורליאן הוא ז'אן, רוזן פריז ודוכס צרפת. מדיה וקבצים בנושא בית אורליאן בוויקישיתוף בית אורליאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
להיט בראש

"להיט בראש" הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ הראשון, בין השנים 1984–1992. בשלוש השנים הראשונות התוכנית שודרה בתדירות של פעם בחודש, ומדצמבר 1987 שודרה פעמיים בחודש. התוכנית הייתה למעשה המשך ישיר לתוכנית הווידאו קליפים הקודמת בערוץ הראשון: "עוד להיט". בניגוד לקודמתה, בכל תוכנית הוצג מצעד הלהיטים הישראלי, וזאת לפי המצעדים המקבילים ששודרו בתוכניות הרדיו "מקום בצמרת" של "רשת ג'" ומצעד הפזמונים של גלי צה"ל, ודירוגו נקבע על-סמך בחירתם של מאזיני התוכניות. בתוכנית "להיט בראש" נכללו "הופעות חיות" באולפן (למעשה כל השירים בוצעו בפלייבק מלא) וקטעי מעבר עם מנחים בסגנון התוכנית הבריטית "Top of the Pops". בשנים הראשונות של התוכנית הופעותיהם של האמנים היו בפני קהל באולפן. בין השנים 1984 ועד 1990 מנגינת הפתיחה של התוכנית הייתה The Moons of Jupiter של המוזיקאי הצ'כי אלכסנדר גולדשיידר את התוכנית הראשונה של "להיט בראש" ששודרה ב-9 בדצמבר 1984, הנחו משה מורד ומגישת תוכניות הספורט באותן שנים אורלי יניב. לאחר מכן הנחו את התוכנית ביחד ולחוד - משה מורד, שרי צוריאל, אברי גלעד, דנה פיינרו, עירית ענבי, נועם גילאור, ענת דולב, גיל קומר, יואב גינאי ודורון אורן. ב-1986 נערכה לראשונה במסגרת התוכנית תחרות בחירת "זמר השנה", "זמרת השנה" ו"להקת השנה", כחלק מהמצעד השנתי. בתוכניות הראשונות עד לשנת 1987 הוצגו 2 קליפים בודדים מחו"ל ובהמשך גם ראיונות קצרים עם אמנים לפני שהוצג שירם. התוכנית הגיעה לקיצה לאחר תוכנית הסיכום השנתי של שנת ה'תשנ"ב 1992. עוד להיט עד פופ מקום בצמרת להיט קיץ המצעד "להיט בראש", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נעמי רון, הלוואי על כולם חזרה כזאת, חדשות, 3 בינואר 1985 לקיפי יש להיט בראש, חדשות, 31 בדצמבר 1984 איציק יושע, מי תהיה זמרת השנה בטלוויזיה?, חדשות, 16 ביוני 1986
מרנגה

מרנגה (Merengue) הוא סגנון מוזיקלי וריקוד בהיספניולה. היום הסגנון פופולרי מאוד גם בקולומביה ובארצות אחרות בדרום אמריקה. קיימות שתי גרסאות בנוגע למקור של המרנגה: האחת, מקורה בעבדים שנקשרו יחדיו ואולצו לגרור רגל אחת כאשר נכפו לבצע איסוף קני סוכר בקצב התופים עליהם תופפו ברקע. עבד אשר לא היה עומד בקצב היה מקבל עונש חמור. השנייה, טוענת שאחד מגיבורי האזור המוכרים נפצע ברגלו באחת מהמהפכות ברפובליקה הדומיניקנית. בני העיר קיבלו אותו וחגגו את ניצחונו וכחלק מהזדהות עמו רקדו כאשר הם גוררים רגל אחת. מרנגה קיים מאז שנותיה הראשונות של הרפובליקה הדומיניקנית (בהאיטי, הריקוד נקראה Meringue). אפשרי ששם הריקוד, מקורו בקצף אוורירי ולבן העשוי סוכר וביצים המשול לאופי הריקוד, לקצבו המהיר יחסית והדייקנות שבו. באמצע המאה ה-19, צבר המרנגה תאוצה ושירי מרנגה הושמעו כמעט בכל אירוע ברפובליקה הדומיניקנית ובאיים הקריביים. כמו כן הפך המרנגה לריקוד פופולרי בדרום אמריקה. קיים גיוון רב במוזיקה של המרנגה, קיימים סוגים מגוונים של קצבי ריקוד, ממהירים ועד לאיטיים. הקצב המקובל במועדונים ומסעדות הוא בולרו איטי (סוג של ריקוד ספרדי, Slow Bolero), אשר משתנה למרנגה, הדומה לסגנון הג'ייב בשלביו הסופיים. המרנגה הנפוץ באולמות נשפים הוא איטי יותר ונרקד עם דגש על תנועות רגליים ואגן. התפשטות המרנגה בארצות הברית החלה באזור ניו יורק, בתחילה לא היה נפוץ אך הפך לכך כעבור מספר שנים, כריקוד המתאים לרחבות ריקודים קטנות ומלאות באנשים. מרנגה הוא שילוב של שני ריקודים, המינואט (Minuet) האפריקאי והצרפתי, מסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18. העבדים השחורים ראו את הריקודים שנערכו בערבי הנשפים של אדוניהם, וכאשר חגגו את הפסטיבלים שלהם, הם החלו לחקות את הריקודים אותם ראו "Masters' Dances". אך אותם ריקודים אירופאיים לא היו ריקודים שכיף לרקוד, הם היו אחידים ומשעממים, כך שבמשך הזמן הוסיפו העבדים מוטיבים נוספים באמצעות תיפוף לריקודים אשר הפכו אותם לקיצביים יותר. המרנגה המקורי נרקד במעגל. כל זוג עמד והחזיק ידיים. הם עמדו בריחוק יחסי אחד מהשני. התנועות המקוריות של ריקוד זה היו ניעור הכתפיים ותנועות מהירות של הרגליים. לא הייתה תנועה קיצונית של האגן כפי שקיימת היום, זאת מכיוון שריקודים אפריקאים בנויים רק מתנועה של הידיים ומצעדים מסובכים. מכאן שמקור המרנגה דומה מאוד לזה של ה"קייק ווק" ("Cake Walk") הדרום אמריקאי. מרנגה, באתר הרפובליקה הדומיניקנית
סמואל וסט

סמואל אלכסנדר ג'וזף וסט (באנגלית: Samuel West; נולד ב-19 ביוני 1966) שחקן קולנוע ותיאטרון ובמאי תיאטרון בריטי. סמואל וסט הוא בנם של השחקנים פרונלה סקיילס וטימותי וסט. התחנך בבית ספר העצמאי "אליינס סקול" בדלוויץ' שבלונדון, ולמד ספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד. הוא הופיע במגוון רחב של תפקידים דרמטיים בתיאטרון בטלוויזיה, בקולנוע וברדיו. ב-1991 הופיע בסרט "זיכרונות מאחוזת הווארד", עיבוד של מרצ'נט ואייבורי לרומן של א. מ. פורסטר "אחוזת הווארד", לצידם של אמה תומפסון, הלנה בונהם קרטר ואנתוני הופקינס. בסרט גילם את דמותו של לאונרד בסט, פקיד מהמעמד הבינוני הנמוך. על תפקידו זה היה מועמד בשנת 1993 לפרס באפט"א בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. הוא המשיך להופיע בתפקידים קטנים בסרטי קולנוע ידועים כגון "ג'יין אייר", "נוטינג היל", "איריס וג'ון" ו"ואן הלסינג". ב-2004 השתתף במיני סדרה טלוויזיונית גרמנית "Die Nibelungen" שידועה גם בשם "הטבעת של ניבלאנגס". וסט מרבה להופיע על הבמה, וגילם עבור הרויאל שייקספיר קומפני את תפקידי ריצ'רד השני והמלט בהצגות שביים סטיבן פימלוט. הוא החל במקביל לקריירת המשחק גם לביים, ובשנת 2004 החליף את מייקל גרנדג' כבמאי בתיאטרון שפילד עד 2007. פניו מוכרות לצופי הטלוויזיה מהופעותיו בסדרות ותיקות רבות כגון "רציחות במידסומר", "להעיר את המתים" ו"חקירות המפקח לינלי", ובסדרות דרמטיות רבות. וסט גילם את דמותו של אנתוני בלאנט בסדרה של ה-BBC "מרגלי קיימברידג'", העוסקת בחיי המרגלים הבריטים שהיו חברים ברשת קיימברידג', לצידם של טובי סטיבנס (פילבי), טום הולנדר (ברג'ס) ורופרט פנרי ג'ונס (מקלין). בנובמבר 2006 שיחק בתפקיד הראשי בהפקה של ה-BBC לסיפור מאת ג'ון וינדהם "Random Quest". וסט מבוקש מאוד בזכות כישורי הקריאה שלו עבור תוכניות דוקומנטריות בטלוויזיה, וכן הוא מופיע ברסיטלים בהם הוא קורא מתוך מחזות שייקספיריים. וסט הופיע לצד הוריו במספר סרטי קולנוע. עם אמו פרונלה סקיילס הופיע בסרט "זיכרונות מאחוזת הווארד" ובסרט " Stiff Upper Lips". לצידו של אביו, טימותי וסט, הופיע בסרט "אייריס וג'ון", על חייה של הסופרת אייריס מרדוק, בו גלמו הבן ואביו את אותה דמות בתקופות שונות של חייהם. גם על הבמה הופיע וסט עם אביו במחזה " A Number", ובמחזות השייקסיפיריים "הנרי הרביעי, חלק ראשון" ו"הנרי הרביעי, חלק שני". בשנת 2006 הופיעו השלושה יחדיו בתיאטרון שפילד בהקראה של המחזה "Family Voices" מאת הרולד פינטר. ב-2006 השתתף וסט כזמר ובקריאת שירה בסיבוב הופעות של מקהלת לונדון בירושלים ובגדה המערבית. במאי 2007 חזר לערי הגדה עם מקהלת לונדון וביים את "חליל הקסם" במסגרת פסטיבל פלסטיני. וסט פעיל פוליטי כבר שנים רבות ומבקר חריף של ממשלת הלייבור הבריטית בראשותו של טוני בלייר. הוא הקליט יותר מ-50 ספרים מוקלטים של סופרים בריטים שונים החל מויליאם שייקספיר וגם סופרים של בני זמנינו כמו מרי וזלי. מדיה וקבצים בנושא סמואל וסט בוויקישיתוף סמואל וסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סמואל וסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמואל וסט, באתר AllMovie (באנגלית) סמואל וסט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סמואל וסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) סמואל וסט, באתר Discogs (באנגלית) סמואל וסט, באתר Songkick (באנגלית) על סמואל וסט באתר ה-BBC
אחי הוא בן יחיד

אחי הוא בן יחיד (באיטלקית: Mio fratello è figlio unico) הוא סרט קולנוע איטלקי שיצא לאקרנים בשנת 2007. הסרט בוים על ידי דניאל לוקטי. תסריט הסרט נכתב על ידי לוקטי, סנדרו פטרליה וסטפנו רולי על פי ספרו של אנטוניו פנאקי. אצ'ו (המגולם על ידי אליו ג'רמנו), הבן הצעיר במשפחת פועלים קשת יום המתגוררת בלאטינה, בלציו שבאיטליה החליט לעזוב את המנזר בו התחנך להיות כומר ולשוב לבית הוריו, שם הוא מתחבר עם מריו נאסטי (המגולם על ידי לוקה זינגרטי) מוכר מגבות פאשיסט המלמד אותו את ערכי המפלגה הפשיסטית, מלמד אותו להעריץ את בניטו מוסוליני ולהצטרף למפלגה. אחיו של אצ'ו, מנריקו (המגולם על ידי ריקארדו סקמרצ'ו) הוא חבר המפלגה הקומוניסטית, כמו גם אחותם. הסרט עוקב אחרי התבגרות האחים בשנות ה-60 וראשית שנות ה-70, בהתאהבותם באותה בחורה, ובהחלטתו של אצ'ו לעזוב את המפלגה הפשיסטית ולהצטרף, בעקבות אהבתו לאהובת אחיו, למפלגה הקומוניסטית. הסרט מצג את הוריו קשי היום המתקשים להשיג דירה ממחלקת הדיור הציבורי, אף שביתם עומד לפול, ובאובדן הערכים של מנריקו הנוטש את אהובתו ובנם והופך להיות גנב. הסרט צולם בעיירה לטינה. הסרט הוצג בפסטיבלים רבים בהם פסטיבל קאן. כמו כן הסרט זכה בפרס דויד ד. דונטלו עבור השחקן הטוב ביותר, העריכה, התסריט ושחקנית המשנה הטובה ביותר. מדיה וקבצים בנושא אחי הוא בן יחיד בוויקישיתוף "אחי הוא בן יחיד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אחי הוא בן יחיד", באתר נטפליקס "אחי הוא בן יחיד", באתר AllMovie (באנגלית) "אחי הוא בן יחיד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אחי הוא בן יחיד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אחי הוא בן יחיד", באתר Metacritic (באנגלית) "אחי הוא בן יחיד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)