משפחת דלויה

משפחת דלויה היא משפחה שמקורה בכפר "לויה" (ד-לויה) בספרד. רבים ממנה עברו למרוקו בעת גירוש ספרד, בראש השושלת עומד רבי יצחק דלויה הראשון, מגולי ספרד שהתיישב במרקש. חלק מבני המשפחה התפזרו גם בערים אחרות במרוקו. אך רוב המשפחה הייתה במרקש עד לעלייה הגדולה לארץ ישראל באמצע המאה ה-20. משפחת דלויה התאפיינה ברבנים ודיינים של העיר מרקש. בראש השושלת עמד רבי יצחק דלויה שהיה ידוע כמקובל ועושה ניסים. לימים כאשר הגיע למרקש, היה ראש קהילת המגורשים - "לעז'מיין" במרקש ובית הכנסת המיוחד להם הנקרא (בערבית יהודית מרוקאית): "צלאת ל'עז'אמא". קהילת המגורשים התאפיינה בכמה מאפיינים שונים מקהילת "התושבים" (המקומיים), ושינויים אלו נהגו עד לימינו. במשפחה קיימת מסורת לפיה רבי יצחק דלויה התווכח עם מרן הבית יוסף בכמה עניינים הלכתיים, והוויכוח הסתיים בחלק מהעניינים בהודאה מצד מרן הבית יוסף לרבי יצחק, ובשאר הדברים מרן הבית יוסף לא הצליח לשכנע את רבי יצחק דלויה לחזור בו. למעשה, חלק מהחוקרים סבורים שמכיוון שאין בידינו כל עדות בכתב על רבי יצחק דלויה זה אלא ממסורת בעל פה, וגם חוקרי רבי יוסף קארו לא מתעדים שרבי יוסף קארו דרך באדמת מרקש, הם מפקפקים על מסורת המשפחה. לדעתם אבי המשפחה הנמצא בכתובים הוא רבי מאיר דלויה. רבי מאיר דלויה חי בתחילת המאה ה-17 והוא אביו של רבי יצחק דלויה המתועד. רבי מאיר היה דרשן גדול, וככל הנראה כתב פירוש מקיף על מאמרי חז"ל על פרשיות התורה, שארית מכתביו נדפסו בספר 'תורת משפחת דלויה' - 'ביאורי מהר"ם דלויה' עמ' 137–261. שושלת המשפחה: הרב יצחק דלויה הראשון - אבי המשפחה רבי מאיר דלויה מחכמי מרקש, אביו של רבי יצחק דילוייה השני (משנת ה'תע"א) רבי יצחק דלויה מחכמי מרקש, בן רבי מאיר. רבי יהודה דלויה מחכמי מרקש, אחיו של רבי יצחק הנ"ל. (נהרג על שהלשינו עליו בשנת ה'תס"א, 1701) רבי משה דלויה מחכמי מרקש, אחיו של רבי יצחק דלויה הנ"ל. רבי יצחק דלויה מחכמי מרקש, חי בשנת ה'תצ"ג. רבי מרדכי דלויה מחכמי מרקש, בן רבי יצחק דלויה הנ"ל. רבי יעקב דלויה מחכמי מרקש, בן רבי מרדכי הנ"ל. רבי מאיר דלויה מחכמי מרקש, בן רבי יעקב הנ"ל. רבי יהודה דלויה מחכמי מרקש, בן אחר של רבי יצחק דלויה הנ"ל, ואחיו של רבי מרדכי הנ"ל. רבי יוסף יצחק דלויה מחכמי מרקש. רבי יעקב דלויה, מחכמי מקנס. רבי מאיר דלויה, בן רבי יעקב ממקנס בנו, רבי יעקב דלויה, מחכמי מקנס בנו, רבי אליעזר דלויה מחכמי מקנס. רבי יחאל דלויה, בן שמעון דלויה רבי שמעון דלויה, בן יחאל דלויה רבי אריאל דלויה, בן יחאל דלויה שיר זה הועבר במסורת על ידי המשפחה: גאון בבני עליה                                                                                                     כהן הרב חנניה                                                                               עם רב יצחק דלויה                                                                                               אבן פטדה מאירה.                                                                                                                                      רופא חולים כואבים                                                                         חונן דלים עלובים                                                 כולם עליו ניצבים                                          ברוב פחד ומורא.                                             עיר מרראכש שמחה      כי בה ימצא רווחה איש אשר נפשו שחה וכל רוח נשברה. בהקדמה לקינה לקמן, שחיברה הרב יעקב אבן צור, כותב בזו הלשון: ”לשמועת הרב החסיד כמוהר"ר יצחק דלויה זצוק"ל אב ב"ד ור"מ דמתא מארואיקוס יע"א שנתבקש בישיבה של מעלה באב התע"א. מיתד וב"ת ויתד וב"ת ויתד ותנועה. בפלס למי אבכה”. הקינה: "יקוד אשים בלב אוספו אספה .  וכל שמחה הדופה גם דחופה: עלי  חכם  פאר  הדור   וזיוו  .   מאוד  שלם  ואמרתו צרופה: קדושה  גם  חסידות  ו-ענוה .   הלא  חגר וגם  צנף     צנפה: בכל  חכמה  הלא אחז ותפס .   ביד   רמה   ובזרוע   חשופה: חמודות דת הלא  חקק  בלבו .  ונפשו היא בטוב מדות עטופה: זעקה נש-מעה תוך כל ארצות .  לחסרונו ברוב   סער   וסופה: קצות  תבל    בבהלה   ינודון .  וכל   עין   במר   תזל   וְדלפה: בעדן   גן   אלהים  הן  יעונג .  בטוב  פריו   ועלהו    תרופה:" רבי דוד חסין כתב שיר לכבוד רבי יעקב דלויה בספרו "תהלה לדוד":[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] "יסודתו לכבוד דודי ותפארת בחר לו יה ויקרא שמו יעקב דלויה. אשרי האם אשר ילדה חכם שלם בכל מידה, התורה והעבודה נשפכו על בית יעקב. נרד וכרכום וקינמון מלא חסדים כרימון, שמו הטוב בכל המון אך יצוא יצא יעקב. יראו אויביו ויבושו אילו תמיד יכתשו, וכפיהם יאמרו ילחשו מי מנה עפר יעקב. הוד והדר תעטרהו, אורך ימים אשביעהו גם בני בנים יראהו, כאשר ראה יעקב. דשן יהי ושאנן שליו שקט ורענן סלע, ישכון ויתלונן בעם בדד עין יעקב" יצחק דלויה מרקש 'מבוא ראשון - תולדות משפחת דלויה וחכמיה', נדפס בספר 'תורת משפחת דלויה' עמ' 27-123. פירוש מלה זאת היא מגורשים. רבי מאיר, הוא אינו בנו של ר"י דלויה הראשון. אלא מאוחר ממנו במספר דורות. הרבנים שביניהם לא ידועים. הנ"ל אינו בנו של רבי יהודה דלויה, ולא ידוע את הקשר הישיר ביניהם. מפייטני מכנאס. ספר "זוכר ברית אבות" בקונטרס "ואלה תולדות יצחק" עמוד 227 לרבי רפאל דלויה מצינו מקור למשפחת דלויה משנת 1346 כאשר רבי יוסף דלויה בן רבי יצחק דלויה העתיק את פירוש רש"י על התורה ראו כאן. מצינו מקור נוסף מהמאה ה-15 כאשר רבי יוסף בן יהודה דילוייא ורבי שלמה דילוייא היו בעלים קודמים לספר התנ"ך שנכתב באותה המאה. אך מקובל לומר שמקורה מרבי יצחק דלויה וכך היא מסורת המשפחה, וכ"כ בהרבה ספרים שזו מקור המשפחה. מה עוד שלא ידוע לחוקרי וצאצאי המשפחה את הקשר בין האישים הנ"ל לבין השושלת הקלאסית שמפורטת כאן. עיינו בהמשך הערך הספר "זוכר ברית אבות" עמודים 245–242[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] הספר "זוכר ברית אבות" עמוד 228 בהערה 1[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] "זוכר ברית אבות" עמוד 228[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] לדוגמה: קביעת ימי חתונה שאצל המגורשים התחתנו אך ורק ביום רביעי. תנאי הכתובה - מציינים שהיא כמנהג "קאשטלייאנוש". דיני ירושה - אחרי פטירת האב, האישה הייתה מקבלת אוטומטית חצי. ובחצי השני היו מתחלקים הילדים. מנהגי שבת חזון - המגורשים נהגו להתלבש כרגיל ולאכול בשר ולשתות יין. להבדלים נוספים ראו בספר "ברית אבות" עמוד ע"ו לרבי אברהם קוריאט.[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] ספר "נר המערב" לרב יעקב משה טולידאנו עמוד פ"א[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] שמפרט את המחלוקות. "זוכר ברית אבות" עמודים 231–233 ובהערה 6 שם. עיינו בכתבי חיים רפאל שושנה[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] לדוגמה הרב פרופ' משה עמאר.[דרוש מקור: איפה הוא טוען זאת?] ראו מספר כתבי יד באתר הספרייה הלאומית המביאים משמו חידושים. מתוכם רבי משה אלעז'ימי, ורבי אלעזר בהלול בספרו 'מראה עיניים', ורבי יהודה טולידאנו בפירושו על ההושענות.[דרוש מקור: דרושים פרטי נוספים על המקורות] רובם הובאו בספר "מלכי רבנן" לרבי יוסף בן נאים[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים], וחלקם הקטן נוסף בספר "זוכר ברית אבות" עמוד 247. בספר "מראה עיניים" לרבי אלעזר בהלול[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] כתב משמו כמה חידושים. וישנם עוד חידושים ממנו בתוך כתבי יד שונים ממרקש ומחוצה לה. הספר "זוכר ברית אבות" עמוד 247 הספר "זוכר ברית אבות" עמוד 248 רבי דוד חסין בספרו "תהלה לדוד"[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] כתב שיר לכבודו. מופיע גם הוא בספר "תהלה לדוד". מִכּתב־יד שלו בספריה הלאומית[דרוש מקור: דרושים פרטים על כתב היד] עולה שהיה פייטן. ראו בספר זוכר ברית אבות, עמוד 246. ועוד בהקדמה לספר "מצבות מרקש", אות ג'[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] (שם הביאו את תחילת השיר). בספרו "עת לכל חפץ"[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים] עמוד צ"ד הוא מדבר גם כן על הרב יצחק דלויה שנפטר בשנת התע"א, היא 1711. זוכר ברית אבות קונטרס "ואלה תולדות יצחק".[דרוש מקור: דרושים פרטי מקור נוספים]