laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אגם סן מרטין

אגם סן מרטין (כפי שהוא מכונה בארגנטינה; בספרדית Lago San Martin) או אגם או'היגינס (כפי שהוא מכונה בצ'ילה; בספרדית Lago O'Higgins) הוא אגם קרחוני בפטגוניה הממוקם בין אזור אייסן דל חנרל קרלוס איבנז דל קמפו (Aysén del General Carlos Ibáñez del Campo) שבצ'ילה לבין פרובינציית סנטה קרוס שבארגנטינה. האגם נמצא בגובה 250 מטר מעל פני הים, שטחו 1,013 קמ"ר ואורך קו החוף שלו 525 ק"מ. ממבט מלמעלה, האגם מורכב ממספר עמקים דמויי אצבעות, מתוכם 554 קמ"ר בשטח צ'ילה ו-459 קמ"ר בשטח ארגנטינה. אגם סן מרטין הוא האגם העמוק ביותר באמריקות, עם עומק מרבי של 836 מטר בקרבת קרחון או'היגינס וצבע מים המאופיין בגוון כחול בהיר חלבי. האגם מוזן ברובו מנהר מאייר ומערוצים שונים ונשפך אל נהר פסקואה, שזורם לאוקיינוס הפסיפי. קרחון או'היגינס זורם מזרחה לכיוון האגם, כמו גם קרחון צ'יקו. שני הקרחונים הם חלק משדה הקרח של דרום פטגוניה אשר נמתח לאורך 350 ק"מ מצפון-דרום לאגם. מהגרים לא התיישבו מסביב לאגם עד לשנת 1910, כאשר בריטים, סקנדינבים ושווייצרים התחילו לגדל כבשים בשביל צמר. ציר התיירות הנפוץ ביותר לביקור באגם הוא בין העיירה אל צ'לטן שבארגנטינה ל-ויה או'היגינס שבצ'ילה, שכולל מעבורת דרך האגם בצד הצ'יליאני. בהיותו האגם המוזר ביותר בצורתו באזור, המורכב משמונה זרועות, השם סן מרטין מתייחס לפעמים רק לצד הארגנטינאי שלו, והשם או'היגינס מתייחס ל-4 הזרועות שלו בצד הצ'יליאני. שני השמות מגיעים מגיבורי העצמאות חוסה דה סן מרטין מארגנטינה ו-ברנרדו או'היגינס מצ'ילה. שני האישים לחמו ביחד לשחרור צ'ילה ונודעו בשם "המשחררים של אמריקה", יחד עם עוד אישים דרום אמריקאים. אגם ארחנטינו אגם ויאדמה מדיה וקבצים בנושא אגם סן מרטין בוויקישיתוף
אסטריקס בבריטניה

אסטריקס בבריטניה (בצרפתית: Astérix chez les Bretons) הוא הספר השמיני בסדרת הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". הספר נכתב על ידי הסופר רנה גוסיני ואויר על ידי אלבר אודרזו, והוצג לראשונה במהלך שנת 1965 בהמשכים במגזין "Pilote" בחוברות מספר 307 עד 334, ובהמשך באוגדן במהלך 1966. הספר עובד לשני סרטים: סרט מצויר בשם "אסטריקס בבריטניה" וסרט לייב אקשן בשם "אסטריקס ואובליקס בשירות הוד מלכותה" בכיכובו של ז'ראר דפארדיה בתפקיד אובליקס. יוליוס קיסר פולש עם צבאו לבריטניה. הוא מתזמן את התקפותיו ליום סוף השבוע של הבריטנים וכך כובש אותה בקלות, ורק כפר בודד בדרום האיים הבריטיים מצליח להחזיק מעמד, אך בשלב מסוים גם הוא עומד ליפול מול הכיבוש הרומי. אטאראקס, בן-דודו הבריטני של אסטריקס, נשלח לגאליה כדי להביא שיקוי-פלא, מכיוון שמנהיג הכפר חושש שהכפר לא יוכל להחזיק מעמד עוד זמן רב כנגד הכיבוש הרומאי. אסטריקס, אטאראקס ואובליקס מצטיידים בחבית גדולה מלאה בשיקוי-הפלא ויוצאים אל בריטניה. אובליקס, הודות לכוחו העל-אנושי ששורה עליו תמיד, יכול לסחוב בקלות את החבית הכבדה. טרם יציאתם מן הכפר אסטריקס לקח עמו מעט עשבים שאשפיקס טרם ידע מה שימושם (בסוף הסיפור מתברר שאלו עלי תה). לרומאים נודע על החבית, והנציב הרומי בבריטניה מעוניין לשים את ידיו על החבית, ומטיל עוצר על כל הפונדקים באי והחרמת החביות שלהן. במהלך ההרפתקה החבורה מאבדת את החבית ועוברת שלל הרפתקאות, ביניהן השתכרותו של אובליקס, מאסרו במצודת לונדון וחיפושים אחרי החבית, תוך כדי מחוות שונות של היוצרים לתרבות הבריטית. לבסוף החבורה מגלה שמשתמשים בחבית במסגרת משחקי הראגבי כדי לחזק את השחקנים הפגועים, ללא שהקונה או השחקנים מודעים לכך שמדובר בחבית שיקוי הפלא. הגאלים לוקחים את החבית בחזרה, אבל מאבדים אותה באופן סופי לאחר שאבן גדולה נורתה לעברם בעודם שטים בדוגית של אטאראקס. החבית מתרסקת ושיקוי הפלא נשפך. הם מגיעים לכפר הבריטי מאוכזבים, ומספרים למנהיג הכפר, איזדביגבוס, את שקרה. אך לאסטריקס יש רעיון, להשתמש באפקט פלצבו: אסטריקס מודיע שהוא יכול לרקוח שיקוי-פלא בעזרת העשבים שלקח מכפרו (אף על פי שרק אשפיקס מכיר את המתכון), ורוקח לכל בני הכפר את "שיקוי הפלא", שהוא למעשה תה. הבריטנים, יחד עם אסטריקס ואובליקס, תוקפים את הצבא הרומי וגורמים לרומאים לברוח. או אז מודה אסטריקס שמה שרקח לא היה שיקוי-פלא. איזדביגבוס, המנהיג של הבריטנים, אמר שהוא תיאר זאת לעצמו ובנוסף מכריז שיהפוך את המשקה למשקה הלאומי של הבריטנים. האתר הרשמי של אסטריקס אף על פי שזהו אנכרוניזם, שכן היא לא הייתה קיימת אז ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס ובנושא רומא העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתחם ווטרגייט

מתחם ווטרגייט (באנגלית: Watergate complex) הוא קבוצה של חמישה בניינים בשכונת פוגי בוטום בוושינגטון הבירה בארצות הברית. המתחם, בן 40 אלף מטרים רבועים, כולל בניין משרדים, שלושה בנייני דירות, ומבנה של מלון-משרדים. בניית המבנים במתחם החלה באוגוסט 1963, ולוותה בחילוקי דעות בין האדריכלים, גורמי ממשל וגורמים אחרים, לגבי גובה הבניינים וסגנונם האדריכלי. הבנייה הסתיימה בינואר 1971. המתחם הפך לאחד הפופולריים בוושינגטון למטרות מגורים ומשרדים, בין השאר עבור חברי הקונגרס ואנשי ממשל אחרים. המתחם נמכר מספר פעמים במהלך שנות ה-80; החל משנות ה-90 המתחם חולק ובנייניו נמכרו בנפרד לקונים שונים מספר פעמים. המתחם עלה לכותרות ב-1972, לאחר פריצה שהתגלתה במטה המפלגה הדמוקרטית בקומה השישית בבניין המלון-משרדים. נמצא כי צולמו מסמכים והותקן ציוד האזנה במקום. חקירת המשטרה העלתה כי מאחורי הפריצה ומעשים בלתי-חוקיים נוספים, עמדו אנשים בכירים בממשלו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון. הפרשה זכתה לכינוי פרשת ווטרגייט, על שם המתחם, והיא הובילה לבסוף להתפטרותו של ניקסון ב-9 באוגוסט 1974. מילית הסיומת "-גייט" הפכה בהמשך לעיתים קרובות למקושרת עם פרשיות ושערוריות פוליטיות דומות בארצות הברית וברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא מתחם ווטרגייט בוויקישיתוף אתר מלון ווטרגייט Watergate Urban Village With a View, וושינגטון פוסט Watergate: The name that branded more than a building, Washington Business Journal ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנחם הכהן ריזיקוב

הרב מנחם הכהן ריזיקוב (ה'תרכ"ו, 1866 - ה'תש"כ, 1960) היה רב, פוסק, ומחבר ספר הלכה. הרב ריזיקוב כיהן כרב במנהטן ובברוקלין. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. נולד ב-1866 לרב צבי יוסף רזניק בז'טל ולמד בישיבת וולוז'ין וישיבות בעיר וילנא. החל משנת תרנ"ה, 1895, הוא כיהן כרב בעיר קאזאן אשר ברוסיה במשך 11 שנה עד שנאלץ לברוח מפני פרעות אנטישמיות. הוא הגיע לניו יורק בשנת 1906 כבן ארבעים שנה. הרב ריזיקוב קיים קשרי מכתבים עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק בסוגיות תורה והלכה. היה לו גם קשר מכתבים עם נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט ומהם הוא דורש ראשי תיבות של שם הנשיא וחיבתו של שתי המפלגות בקונגרס האמריקני - הרפובליקנים והדמוקרטים. בערוב ימיו, בשנת ה'ת"ש, הדפיס הרב מנחם הכהן את חיבורו "הכהנים הלוים", בו הוא מאריך בחיבת הקדוש ברוך הוא לכהנים בני אהרן, ומציע לכהנים לערוך יום צום ותפילה לקדוש ברוך הוא להשגיח על דיכוי עם ישראל בידי הנאצים ולנקום באויבי העם. בספר הוא גם מציע לאחיו הכהנים לקנות שטח בארץ ישראל להקים יישוב של כהנים. בשנת ה'תש"ח הוא גם הדפיס ספר על עבודת הכוהנים בבית המקדש בשם "תורת הכהנים". תפארת מנחם, 305 חידות בהלכה ופתרונן. נדפס בוילנא תרנ"ה (1894) דברי מנחם, ספר הספרדים שהספיד המחבר אישים שונים. נדפס בארצות הברית תרע"א, (1911) שערי זבח, (2 חלקים), על דיני שחיטה, ניקור וטריפות. נדפס בירושלים תרע"ג (1913). את ההכנסות ממכירת הספר הקדיש עבור בית החולים משגב לדך בירושלים. מתורת צבי יוסף ספר חידות נוסף ובו 440 חידות בהלכה ופתרונן. ההכנסות ממכירת הספר הוקדשו עבור תמיכה בישיבת שער השמיים בירושלים. נדפס בירושלים תרפ"ה (1925) שערי רצון: א', ב' חידושים בתלמוד ובהלכה. נדפס בניו יורק תרצ"א (1931) שערי שמים: א', ב', ג', ד', ה' נדפס בניו יורק תרצ"ז (1937). הספר קיבל את הסכמותיהם של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב אברהם דב כהנא שפירא, ועוד. פלגי שמן (1939) הכהנים הלוים (1940) לקוטי דינים תורת הכהנים (1948) הרב מנחם ריזיקוב נשא לאישה את עטל בת ר' שלום, ונולדו להם שבעה ילדים: משה יהואש, נשא לאשה את לאה. יהודה לייב, נשא לאשה את זלאטא. שלום. עו"ד יצחק יעקב, נשא לאשה את ראזא. עו"ד שמעון. מושא מלכה פייגא רחל, נישאה לרב חיים יצחק, שהיה רבה של סרטוגה ספרינגס שבניו יורק מדיה וקבצים בנושא מנחם הכהן ריזיקוב בוויקישיתוף קברו ומידע נוסף באתר "קברים" מנחם ריזיקוב (נפטר 1960), הכהן, דף שער בספרייה הלאומית מכתבו לנשיא ארצות הברית
גביע מרידיאן

גביע מרידיאן היה טורניר כדורגל שמארגנות אופ"א ו-CAF לקבוצות נוער מאירופה ומאפריקה. הטורניר נוסד ב-1997 והוא התקיים אחת לשנתיים. בשנת 2007 הפך הטורניר למפגש דו-משחקי בין נבחרת אירופה לנבחרת אפריקה. במהדורת הטורניר הראשונה במתכונתו החדשה, זכתה בו נבחרת אירופה לאחר ניצחון 1-6 במשחק הראשון ו-0-4 במשחק השני. 2007 - נבחרת אירופה 2005 - צרפת 2003 - ספרד 2001 - ספרד 1999 - ספרד 1997 - ניגריה האתר הרשמי של UEFA ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ובנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלדפירת', מלך נורת'מבריה

אלפרית' מנורת'מבריה (מת ב-14 בדצמבר 704 או 705), היה מלך נורת'מבריה מ-685 עד מותו. הוא מתואר על ידי כותבים קדומים כביד כאלוקאין וכסטפן מריפון, בשל מלומדותו הגדולה. חלק מיצירותיו וכמה מכתבים שכתבו לו שרדו. שלטונו היה שקט יחסית, שהפגם היחיד בו היה מחלוקות עם הבישוף וילפריד, דמות מרכזית בכנסיית נורת'מבריה הקדומה. אלפרית' נולד בתאריך לא ברור לאוסוויו מלך נורתמבריה, ולנסיכה אירית בשם פין. מאוחר יותר כשהפך אוסוויו למלך נורת'מבריה, הוא מת בשנת 670 והוחלף על ידי אקגפרית' בנו. אלפרית' התחנך לקריירה בכנסייה והפך לאיש משכיל. ב-685, כאשר אקגפרית' נהרג בקרב על נצ'טנסמר אלפרית' נקרא לשוב לנורת'מבריה, והפך למלך. מידע זה ידוע על פי מדיווחים מהסופרים בהאי ההברידאי לונה. מדיה וקבצים בנושא אלדפירת', מלך נורת'מבריה בוויקישיתוף אלדפירת', מלך נורת'מבריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נקרא לעיתים אלפריד, אלפרידוס, (בלטינית) ופלן פינה מק אוסו (באירית קלאסית)
זיכרון מרומז

זיכרון מרומז (נקרא גם זיכרון לא-מוצהר או זיכרון לא-דֶקלֶרָטיבי, וכן זיכרון אימפליציטי, מאנגלית: Implicit memory) הוא מאגר זיכרון המכיל ידע שלא בהכרח יוכל לבוא לידי ביטוי באופן מילולי. הוא מכיל בין היתר ידע הנוגע למיומנויות מוטוריות וקוגניטיביות שונות. הזיכרון המרומז הוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך והוא כולל בין היתר את הזיכרון הנוהלי. הזיכרון המרומז משפיע על ההתנהגות באופן בלתי מודע והוא אינו מצריך הפעלה של מאמץ מנטלי כדי להיזכר במידע המאוחסן בו. למעשה, אחד מהמאפיינים המרכזיים של הזיכרון המרומז הוא חוסר היכולת של האדם לזכור את ההתנסויות הקודמות אשר הובילו לרכישתו. הזיכרון המרומז בא לידי ביטוי כאשר חוויות מהעבר משפרות את רמת הביצוע של פעולה מסוימת, אשר אינה מצריכה היזכרות מודעת או מכוונת של חוויות אלו. הזיכרון המפורש גם הוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך, אך הוא שונה מהזיכרון המרומז בכך שאת הידע המאוחסן בו ניתן לתאר בקלות במילים. בעוד שהזיכרון המפורש מתייחס ל"מה", הזיכרון המרומז מתייחס ל"איך". הזיכרון המרומז מתייחס למספר תופעות בעלות מאפיינים שונים. הוא כולל: ידע פרוצדורלי הנמצא בזיכרון הנוהלי. ידע זה מאפשר רכישה של מיומנויות. בחיי היום יום אנשים מסתמכים על הזיכרון המרומז שלהם באמצעות הזיכרון נוהלי, אשר מתייחס לידע הקשור לאופן הביצוע של פעולות. הטרמה על ידי חזרה. ההטרמה מובילה להפעלה חלקית של ייצוגים או אסוציאציות בזיכרון, לפני ביצוע פעולה או משימה. אפקט זה מיוחס למערכת הפרוצדורלית. למידת התניות. תהליכי הביטואציה. הזיכרון המרומז מוביל לאשליה שיכולה לגרום לאדם להאמין לאמירות ששמע או חווה בעבר, ללא קשר לאמיתות הדברים. בעקבות טבעו הסמוי, הזיכרון המרומז לא זכה להתייחסות מחקרית עד שנת 1960. בשנה זו המחקר אודות אמנזיה העלה שזיכרון זה לא נפגע במצבים אלו. כאמור, הידע הנמצא בזיכרון המרומז לא תמיד יכול לבוא לידי ביטוי באופן מילולי. על כן, ניתן להביע אותו דרך ביצוע ולאו דווקא על ידי היזכרות מודעת. בהתאם לכך, הלמידה המערבת את הזיכרון המרומז מתייחסת לשינוי בהתנהגות הנצפית. בעקבות זאת, מטלות לבדיקת הזיכרון המרומז מתבססות על שינויים בהתנהגות וברמת הביצוע של מטלות בעקבות תהליכים שונים של הטרמה. זיכרון מפורש וזיכרון מרומז(הקישור אינו פעיל), באתר infomind Measuring Implicit Memory The development of implicit and explicit memory יונתן גושן־גוטשטיין ודן זכאי (2006). פסיכולוגיה קוגניטיבית - כרך ב – זיכרון. רעננה: האוניברסיטה הפתוחה. V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press. Schacter, D. L. (1987). Implicit memory: History and current status. Journal of experimental psychology: learning, memory, and cognition, 13(3), 501. Mark R. Rosenzweig, Arnold L. Leiman, S. Marc Breedlove (1999). Biological psychology: an introduction to behavioral, cognitive, and clinical neuroscience. 2nd ed. Sunderland, Massachusetts: Sinauer Associates.
תקרית צ'ספיק-ליאופרד

תקרית צ'ספיק-ליאופרד (באנגלית: Chesapeake-Leopard Affair) הייתה התנגשות ימית מזוינת שהתרחשה ב-22 ביוני 1807 בחופי נורפוק (וירג'יניה) בין אוניית המלחמה הבריטית "ליאופרד" והפריגטה האמריקנית "צ'ספיק". הלחימה בין השתיים ארעה לאחר שהאונייה הבריטית רדפה אחר הפריגטה האמריקנית, ירתה לעברה מתותחיה והעלתה בכוח צוות השתלטות אל סיפונה כדי לחפש אחר מלחים שערקו מן הצי המלכותי. "צ'ספיק" נתפסה בלתי מוכנה, ולאחר כמה מטחי דופן מתותחי "הליאופרד", שנענו מצידם של המלחים האמריקנים בירי כדור תותח אחד בלבד, החליט קומודור ג'יימס ברון, מפקד ה"צ'ספיק", להיכנע. הבריטים הורידו ארבעה אנשי צוות מהאונייה האמריקנית והעמידו אותם למשפט באשמת עריקה; על אחד מהם נגזר דין מוות בתלייה. לאחר החיפוש שוחררה "צ'ספיק" ושבה לנמל. קומודור ברון נשפט בבית דין צבאי ונענש בשלילת הפיקוד לחמש שנים ללא קבלת משכורת. תקרית צ'ספיק-ליאופרד עוררה תרעומת רבה בקרב האמריקנים שיצאו בקריאות רמות לא להבליג על העלבון ולהכריז מלחמה על בריטניה, אך הזעם הציבורי שכך עד מהרה. הנשיא תומאס ג'פרסון ניסה תחילה לנצל את חרחורי המלחמה הללו כדי לאיים דיפלומטית על הממשלה הבריטית ולאלצה ליישב את העניין. הקונגרס נסוג מתמיכה בסכסוך מזוין כאשר הנציגים הבריטיים לא הביעו כל חרטה על שערוריית צ'ספיק והציגו הודעות רשמיות המאשררות את תקפותו של הגיוס הכפוי לצי המלכותי. סירובה של בריטניה לחדול מפגיעה בנייטרליות של ארצות הברית נענה בהשפעת ג'פרסון בלוחמה כלכלית - חוק האמברגו של 1807. מדיה וקבצים בנושא תקרית צ'ספיק-ליאופרד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מזרח הארלם

מזרח הארלם (באנגלית: East Harlem), הידוע גם כהארלם הספרדית, הוא חלק בשכונת הארלם הממוקם בצד הצפון מזרחי של מנהטן, ניו יורק שבארצות הברית. מזרח הארלם הוא אחד המקומות בהן אוכלוסייה ממוצא לטיני היא הדומיננטית ביותר באזור: חלק ניכר מהווה אנשים ממוצא פוארטו ריקני, בנוסף למספר גדל של דומיניקאים ומהגרים מקסיקנים רבים. מזרח הארלם כולל בתוכו את האזור שבעבר היה ידוע כהארלם האיטלקית, וחלק מהשאריות והשרידים מהאזור שהיה מאוכלס על ידי אוכלוסייה איטלקית רבה בעבר עדיין קיימים. מזרח הארלם מוקפת על ידי מתחם, והיא מהווה מקום עם רמת הפשע הגבוהה ביותר במנהטן. השכונה סובלת מבעיות חברתיות רבות, ובהן אחוז האבטלה הגבוה ביותר בניו יורק, הריון של נערות, איידס, שימוש גבוה בסמים, חסרי בית, ואחוז חולי אסתמה גבוה פי חמישה מהממוצע בארצות הברית. למזרח הארלם יש את הריכוז השני בגודלו בארצות הברית של דיור ציבורי, אחרי בראונסוויל שבברוקלין. צפונית לשכונה שוכן נהר הארלם, מזרחית לה נמצא האיסט ריבר, רחוב 96 מכיוון דרום והשדרה החמישית ממערב. מזרח הארלם הוא מקום היווסדה של משפחת הפשע ג'נוביז, אחת מחמש המשפחות ששלטו במאפיה האיטלקית בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא מזרח הארלם בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפות רומאניות

השפות הרומאניות הן קבוצת שפות מתוך משפחת השפות ההודו-אירופיות שהתפתחו מהשפה הלטינית הוולגרית או בשמה האחר – הרומית, תוך השפעות שפות נוספות. השפות הרומאניות המדוברות ביותר הן איטלקית, ספרדית, פורטוגזית, צרפתית, ורומנית. השפות הרומאניות מדוברות בעולם כולו על ידי יותר מ-800 מיליון בני אדם, בעיקר באירופה ובאמריקה הלטינית. השפות ה"רומאניות" התפתחו מהלטינית המדוברת, המכונה "לטינית וולגרית" (מלטינית: vulgus – "עם"), שדוברה בפי החיילים הרומאים, נציגי השלטון הרומי ומתיישבים אחרים, שבאמצעותם היא התפשטה בפרובינקיות הרומיות. בכל אזור עברה הלטינית המדוברת מגוון נרחב של שינויים לאורך השנים והושפעה רבות מהשפות המקומיות שדוברו באותם האזורים לפני כן (מה שנקרא "תשתית" (סובסטרט) במינוח הבלשני). שפות התשתית השונות אמנם כמעט ולא השאירו את חותמן בלקסיקון השפות הרומאניות המודרניות, אך השפעתן ניכרת בתחומי הדקדוק השונים. חלוקת השפות הרומאניות לתת-קבוצות מתבססת על אזורי שפות תשתית אלו, המתלכדים עם התפוצה הלשונית הגאוגרפית. למרות השפעות אחרות (למשל, השפעות משפות התשתית ומשפות הסופרסטרט (superstrate) מפלישות גרמאניות או סלאביות מאוחרות יותר), הפונולוגיה, המורפולוגיה ואוצר המילים של כל השפות הרומאניות מורכבות בעיקר מצורות מפותחות של לטינית וולגרית. הגיזרון "רומאני" מקורו בשפה הלטינית הוולגרית Romanicus, ובעברית: "בשפה הרומאית". שפות אלה מדוברות באזורים בהם דוברו שפות קלטיות לפני הגעת השפה הלטינית צרפתית מונגאסקית ארפיטנית ולונית אוקסיטנית גסקונית אראנית פרובנסאלית קטלאנית השפות שמקורן בחצי-האי האיברי, להן תשתית איברית וקלטית. ספרדית לאדינו חכיתיה גליסית-פורטוגזית פורטוגזית גליסית אסטור-לאונית אסטורית לאונית מירנדזית איטלקית קורסיקאית נפוליטנית סיציליאנית סרדינית איסטרית שפות בעלות תשתית של רטית, שפה בלתי-משויכת, אשר דוברה באזור האלפים הדרומײם. עם זאת, מדובר באיחוד שפות טריטוריאלי ולא גנטי. השפות הדמוי-איטליות פריאולית לדינית (אין לבלבל עם לאדינו) השפות הדמוי-פרנקיות רומאנש דלמטית רומנית מולדבית (מולדובנית) ארומנית איסטרו-רומנית מגלנו-רומנית החלוקה לעיל אינה אחידה בקרב החוקרים. כך יש המשייכים את השפה הדלמטית ואפילו את השפות הרטיות לשפות איטלו-רומאניות. כמו כן, יש המחלקים את השפות כולן לשלושה ענפים: הענף המזרחי הכולל את השפות הבלקנו-רומאניות, הענף המערבי הכולל את כל שאר השפות פרט לסרדינית, הממוינת לבד לענף הדרומי, זאת בגלל היותה השמרנית ביותר מבין השפות הרומאניות ובעלת תשתית פלאו-סרדיני מיוחדת – שפות עתיקות, אשר דוברו בסרדיניה בעת העתיקה ותכונותיהן ושיוכן אינו ברור. משלושת המינים (זכר, נקבה, נייטרלי) שהיו קיימים בשפה הלטינית, נותרו בשפות הרומאניות (פרט לרומנית) שני מינים, זכר ונקבה. כמו כן, ממערכת הנטייה השמנית (היחסות) הקיימת בלטינית בצרפתית עתיקה ואוקסיטנית נשארה מערכת של שתי יחסות בלבד – הישירה והעקיפה. בשפות המודרניות אין כלל נטייה שמנית (פרט לרומנית, אשר לה קיימת מערכת דמוית-יחסות, שהיא תוצאה של השפעת השפות הסלאביות השכנות ולא התפתחות מערכת הנטייה הלטינית). מדיה וקבצים בנושא שפות רומאניות בוויקישיתוף שפות רומאניות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפות רומאניות, דף שער בספרייה הלאומית
צל של ספק

צל של ספק (באנגלית: Shadow of a Doubt) הוא סרט מותחן פסיכולוגי אמריקאי בבימויו של אלפרד היצ'קוק. בסרט משחקים תרזה רייט וג'וזף קוטן. תסריט הסרט נכתב על ידי תורנטון ויילדר, סאלי בנסון ועלמה רוויל. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר. ב-1991 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע. שרלוט "צ'ארלי" ניוטון (תרזה רייט) היא נערה מתבגרת מסנטה רוזה המתלוננת על חייה הריקנים. להפתעתה דודה, צ'ארלי אוקלי (ג'וזף קוטן), מגיע לבקר את משפחתה באופן לא צפוי. במהלך ביקורו של צ'ארלי מגיעים שני כתבים ממגזין משפחתי כדי לתעד את המשפחה. בהמשך הם מתגלים כבלשים והם מספרים לשרלוט שצ'ארלי הוא רוצח סדרתי הרוצח אלמנות עשירות כדי להשיג את כספם. שרלוט מסרבת בהתחלה לשתף איתם פעולה, אך לבסוף היא משתכנעת לעזור להם. היא מתחילה לחשוד בדודה לאחר שהיא רואה שהוא מתנהג מוזר ולאחר שבארוחה משפחתית הוא משווה נשים אלמנות עשירות לחזירים. ערב אחד צ'רלי מתוודה בפני שרלוט על מעשיו. שרלוט מנסה לגרום לצ'ארלי לעזוב את סנטה רוזה כדי שהסיפור לא יצא ויטיל כתם על משפחתם, אך ללא הצלחה. יום אחד הם שומעים שאחד החשודים ברציחות נהרג במהלך מרדף משטרתי וכולם בטוחים שהוא היה הרוצח. צ'ארלי שמח שלא חושדים בו אבל כשהוא נזכר ששרלוט יודעת את האמת עליו הוא מנסה לרצוח גם אותה כמה פעמים על ידי שבירת המדרגות בבית או כליאתה בגרז'. שרלוט לוחצת עליו ולבסוף כאשר צ'ארלי עוזב הוא כולא את שרלוט על הרכבת ומנסה להשליך אותה ממנה. במהלך המאבק שרלוט מצליחה להתגבר על צ'ארלי ולהפילו מהרכבת. שרלוט מספרת לבלש גראהם על כך שידעה את האמת והם יחד מחליטים לשמור על הסיפור הזה בסוד. תרזה רייט - שרלוט "צ'ארלי" ניוטון ג'וזף קוטן - צ'ארלי אוקלי הנרי טרברס - ג'וזף ניוטון פטרישיה קולינג' - אמה ניוטון מקדונלד קארי - ג'ק גרהאם וולס פורד - פרד סאנדרס יום קרונין - הרבי הוקינס כמו סרטים רבים של היצ'קוק, הוא מופיע בהופעת קמע במהלך הסרט. היצ'קוק הופיע בערך בדקה ה-15 על הרכבת לסנטה רוזה שבו עובר צ'ארלי אוקלי (ג'וזף קוטן). בצאת הסרט, רבים מהמבקרים מהמגזינים כמו "הניו יורק טיימס", "טיים מגזין" ו"וראייטי" נתנו ביקורות חיוביות לסרט. בראיונות רבים היצ'קוק הגדיר את הסרט כטוב ביותר שהוא עשה וכסרט האהוב ביותר עליו. כיום הסרט נחשב ליצירת מופת. מבקרים כמו דייב קר ודייוויד מאמט שיבחו את הסרט. הסרט קיבל ציון מרבי של 100% באתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 30 ביקורות. ב-1991 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע. לסרט נעשו מספר אתחולים ברדיו. בשנת 1958, הבמאי הארי קלר עשה אתחול לסרט בשם "Step Down to Terror". אמני מוזיקה כמו ווקס טיילור וסקיני פאפי השתמשו בקטעים מהסרט ביצירותיהם. מדיה וקבצים בנושא צל של ספק בוויקישיתוף "צל של ספק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צל של ספק", באתר נטפליקס "צל של ספק", באתר AllMovie (באנגלית) "צל של ספק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "צל של ספק", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "צל של ספק", באתר Metacritic (באנגלית) "צל של ספק", באתר אידיבי "צל של ספק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיטר טונגואט The Wall Street Journal, ‏"צל של ספק": סיפור חכם מאת היצ'קוק על רוע בעיר קטנה, באתר גלובס, 8 באוגוסט 2024 צל של ספק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רשת עולם קטן

רשת עולם קטן היא סוג של גרף מתמטי מענף המתמטיקה של תורת הגרפים ומוגדרת כמקרה פרטי של רשת מורכבת. בו מרבית הצמתים אינם שכנים אך ניתן להגיע אליהם מכל אחד מהצמתים האחרים על ידי מספר מעברים קטן. בהגדרה מתמטית רשת עולם קטן מוגדרת כרשת בה המרחק (L) בין שני צמתים שנבחרו באופן אקראי (המרחק בין הצמתים בכמות צעדים) גדל באופן פרופורציונלי כלוגריתם של מספר הצמתים ברשת (N) ומתקבל: L ∝ log ⁡ N {\displaystyle L\propto \log N} בהקשר של רשת חברתית, רשת עולם קטן מייצרת תופעה של עולם קטן בה זרים מקושרים באמצעות מכרים משותפים, נושא שזוכה להתייחסות מחקרית בעבר ואף הוגדר על ידי סטנלי מילגרם בשש דרגות של הפרדה. כמו כן רשת עולם קטן נוטה להכיל תתי רשתות המכילות קשרים כמעט עם כל הצמתים שבהן. מבנה זה נגזר ממאפיין של רשתות עולם קטן שהוא מקדם התקבצות גבוה. בנוסף רוב זוגות הצמתים בתת-הרשת יהיו מקושרים באמצעות דרך קצרה אחת לפחות, מאפיין הנובע מההגדרה שהחציון של הדרכים הקצרות יהיה קצר בעצמו. לרוב ברשת עולם קטן ישנה רוויה של מרכזיות- צמתים ברשת בעלות מספר קשרים רב. המרכזיות הללו משרתות כקשר משותף המתווך כדי ליצור את הדרך הקצרה ביותר בין קצוות ברשת. כתוצאה מתופעת המרכזיות ותתי הרשתות נוצרת חולשה מערכתית מסוימת ברשתות הללו שכאשר ישנה פגיעה או הסרה של אחת מהמרכזיות הללו נוצרת פגיעה משמעותית יותר ברשת מאשר הסרה אקראית של קשר מרשת אקראית שאיננה מאופיינת כרשת עולם קטן. התיאוריה המפורסמת של "שש דרגות של הפרדה" בין אנשים מניחה בשתיקה שתחום השיח הוא קבוצת האנשים החיים בכל זמן נתון. מספר דרגות ההפרדה בין אלברט איינשטיין ואלכסנדר מוקדון גדול כמעט בוודאות מ-30 ולרשת הזו אין את המאפיינים של רשת עולם קטן. דוגמה נוספת תהיה רשת "הלכת לבית הספר עם": אם שני אנשים למדו באותה מכללה עשר שנים זה מזה, אין זה סביר שיש להם מכרים משותפים בקרב ציבור הסטודנטים. באופן דומה, מספר תחנות הממסר שדרכן חייבת לעבור הודעה לא תמיד היה קטן. בימים שבהם ההודעה עברה ביד או רכוב על סוס, מספר הפעמים שמכתב החליף ידיים בין מקורו ליעד היה גדול בהרבה ממה שהוא היום. מספר הפעמים שהודעה החליפה ידיים בימי הטלגרף החזותי (בערך 1800–1850) נקבע על ידי הדרישה ששתי תחנות יחוברו בקו ראייה. רשת עולם קטן, באתר MathWorld (באנגלית)
ארגון שחקני הכדורסל בישראל

ארגון שחקני הכדורסל בישראל הוא ארגון העוסק בזכויותיהם של שחקני הכדורסל הישראלים בישראל. הארגון הוא חלק מההסתדרות הכללית. נכון לשנת 2013, רשומים בארגון כ-400 שחקנים ושחקניות. הארגון נוסד כגוף עצמאי בשנת 1989 על ידי הכדורסלן ועורך הדין שמואל זיסמן, לאחר שפרש ממשחק פעיל. זיסמן גם עמד בראש הארגון בשנותיו הראשונות. בשנת 2000 הצטרף לאיגוד שחקן הכדורסל ניר אלון, שעמד בראש הארגון עד שנת 2020. אלון, לצד שחקנים נוספים פעל להכניס את האיגוד אל תוך ההסתדרות הכללית על מנת שיוכל לחתום הסכמים קיבוציים ולהגן על זכויות השחקנים כעובדים. כיום מכהן אלון גם כיו"ר חטיבת הספורט וחטיבת מוסדות חינוך חקלאיים ופנימייתים בהסתדרות המעו"ף. מטרות הארגון הן שמירה על זכויותיהם של שחקני הכדורסל הישראלים בכל הקשור לתנאים, תקנוני משמעת, שכר, מעבר בין קבוצות, ענישת שחקן, הגנה וייצוג משפטי של שחקני הכדורסל בסכסוכים. אתר האינטרנט הרשמי של ארגון שחקני הכדורסל בישראל ארגון שחקני הכדורסל בישראל, ברשת החברתית פייסבוק ארגון שחקני הכדורסל בישראל, ברשת החברתית אינסטגרם ארגון שחקני הכדורסל בישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" מתן בוינס, ‏הכירו את האיש ששומר על זכויות הספורטאים בעבודה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 בינואר 2017 חטיבת הספורט וחטיבת מוסדות חינוך חקלאיים ופנימייתים באתר הסתדרות המעו"ף מתן בוינס, ‏הכירו את האיש ששומר על זכויות הספורטאים בעבודה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 בינואר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.