laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יונדאי איוניק 6

יונדאי איוניק 6 (בקוריאנית: 현대 아이오닉 6; באנגלית: Hyundai Ioniq 6) היא מכונית חשמלית משפחתית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי המותג איוניק של יונדאי מוטור מיולי 2022. העיצוב נחשף ב-29 ביוני 2022 עם חשיפה מלאה שהתקיימה ב-14 ביולי 2022. האיוניק 6 נחשפה לראשונה כמכונית קונספט במרץ 2020 תחת השם יונדאי נבואה קונספט (Hyundai Prophecy Concept). תמונות טיזר ראשונה נחשפה ב-21 ביוני 2021. העיצוב נחשף ב-29 ביוני 2022 עם חשיפה מלאה שהתקיימה ב-14 ביולי 2022. העיצוב החיצוני הוא עיצוב מיוחד שלא נראה ברכבי יונדאי עד כה, העיצוב משלב מרכב סדאן עם קופה ונראה כמו סירת מרוץ בעיצוב החד שלו. יונדאי איוניק 6 מציגה עיצוב קופה 4 דלתות אווירודינמי במיוחד, עם מקדם גרר נמוך במיוחד של 0.21 בלבד. העיצוב נשאר "נאמן" לדגם הקונספט המקדים, יונדאי נבואה. על חזית הדגם ומאחור יש את הסמן העדכני של יונדאי וכמו ביונדאי איוניק 5 יחידות התאורה בדגם מתאפיינות בעיצוב בסגנון פיקסלים ובאיוניק 6 יש לא פחות מ-700 "פיקסלים מוארים" כאלו בפנסי החזית, מאחור, בפנסי הבלימה ועל הספוילר האחורי. פנים המכונית מציג עיצוב מודרני וחדיש למדי עם דשבורד נקי למעט שני מסכים אחד למולטימדיה ואחד ללוח המחוונים המחוברים למסך אחד גדול בקוטר 12.3 אינץ'. יונדאי שמה דגש בדגם על תאורה עשירה העוטפת את הנוסעים עם אפשרות לבחירה מבין 64 צבעים שונים וכמו באיוניק 5 מוט העברת ההילוכים נמצא מאחורי גלגל ההגה, אופציה למערכת שמע משודרגת של BOSE וממשק בקרת אקלים מבוסס מסך מגע שמעליו פס צר של כפתורים פיזיים עבור שליטה על עוצמת השמע וקיצורים למערכת המולטימדיה ומצלמות החנייה. האיוניק 6 משווקת עם שתי יחידות הנעה חשמליות. מנוע חשמלי אחורי המספק 170 כ"ס ומומנט מרבי של 35.7 קג"מ. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 53 קוט"ש. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 8.8 שניות, המהירות המרבית מוגבלת אלקטרונית של 185 קמ"ש. צריכת אנרגיה עומדת על 140 וואט-שעה לק"מ. מנוע חשמלי המספק 228 כ"ס ומומנט מרבי של 35.7 קג"מ (הנעה אחורית) או 325 כ"ס ומומנט מרבי של 61.7 קג"מ (הנעה כפולה). סוללת ליתום-יון בקיבולת 77.4 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 610 ק"מ (הנעה אחורית). נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 7.4 שניות (הנעה אחורית) ו-5.1 שניות (הנעה כפולה), המהירות המרבית מוגבלת אלקטרונית של 185 קמ"ש. מבט אחורי מבט אחורי פנים מדיה וקבצים בנושא יונדאי איוניק 6 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יונדאי איוניק 6 אתר האינטרנט הרשמי של יונדאי איוניק 6 (בגרמנית) cartube, יונדאי איוניק 6 החשמלית 2023 נחשפת בבכורה עולמית, באתר cartube cartube, החזון של יונדאי: קונספט לרכב קופה חשמלי ואוטונומי, באתר cartube Hyundai Teases Ioniq 6 In Concept Sketch, InsideEVs (באנגלית) cartube, יונדאי חושפת את העיצוב של האיוניק 6 החשמלית, באתר cartube
אחמד סלמן

אחמד איברהים סלמאן (בערבית: أحمد ابرهيم سلمان; נולד ב-22 במרץ 2004) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בבני סכנין מליגת העל ובנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19. סלמאן נולד בשכונת בית צפאפא שבמזרח ירושלים, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. הצטרף למחלקת הנוער של הפועל קטמון ירושלים כאשר היה בן 14, והמשיך בה גם תחת השם הפועל ירושלים לאחר האיחוד בין המועדונים. ב-31 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל ירושלים, בניצחון 1–0 נגד בית"ר ירושלים, במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו. ב-21 בדצמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בבוגרים בליגת העל בניצחון 3–1 נגד הפועל נוף הגליל. ב-10 בינואר 2023 נרכש על ידי מכבי נתניה מליגת העל, תמורת כמיליון שקל. שיחק כחלוץ נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19 במוקדמות ובטורניר הסופי, באליפות אירופה לנוער 2022, ואף הבקיע את שער היתרון הזמני מול סרביה בשלב-הבתים של הטורניר הסופי שנגמר בתיקו 2–2. בסך הכל, לסלמאן שני שערים מתוך 21 הופעות במדי נבחרת הנוער. אחמד סלמן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אחמד סלמן, באתר Transfermarkt אחמד סלמן, באתר Soccerway אחמד סלמן, באתר WorldFootball.net אחמד סלמן, באתר FootballDatabase.eu היה עשר: ציוני הטורניר של נבחרת הנוער, באתר ‏מאקו‏, 2 ביולי 2022 יניב טוכמן, אופיר סער, רענן ברנובסקי, שלמה וייס‏, הצעירים של כולנו, באתר וואלה, 30 במאי 2023 ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי שחקן, באתר www.football.org.il
אנאו ביטרי

אנאו ביטרי (באלבנית: Eneo Bitri; נולד ב-26 באוגוסט 1996 בבראט שבאלבניה) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פרטיזן טירנה מליגת העל האלבנית. ביטרי החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגת העל האלבנית, בקבוצות טומורי, פרטיזן טירנה וקמזה. ב-25 ביוני 2021 חתם ביטרי באסטנה מליגת העל הקזחית. ב-2 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-3 על שחטיור קרגנדה במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת 2021. ב-29 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לאריס סלוניקי במסגרת סיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג לעונת 2021/2022. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון. ב-2 בינואר 2022 אסטנה הודיעה כי ביטרי עזב את המועדון בהסכמה הדדית. ב-11 בינואר 2022 חתם פעם נוספת בפרטיזן טירנה מליגת העל האלבנית. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון ערך 17 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. פרטיזן טירנה הסופר קאפ האלבני (1): 2019/2020 אנאו ביטרי, באתר Transfermarkt אנאו ביטרי, באתר Soccerway אנאו ביטרי, באתר WorldFootball.net אנאו ביטרי, באתר National Football Teams אנאו ביטרי, באתר FootballDatabase.eu Энео Битри – футболист «Астаны» באתר הרשמי של אסטנה, 25 ביוני 2021 (ברוסית) אנאו ביטרי וסמיר סמאילגיץ' עוזבים את אסטנה באתר הרשמי של אסטנה, 2 בינואר 2022 (ברוסית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אנאו ביטרי".
שולחן הפגישות של נשיא רוסיה

שולחן הפגישות של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין הוא שולחן סגלגל מעץ אשור לבן, שהותקן בקרמלין במוסקבה בסוף שנות ה-90, בתקופת נשיאותו של בוריס ילצין. השולחן באורך שישה מטרים ונתמך על שלושה מעמדי עץ חלולים. הוא מצופה בלכה לבן וזהב בצדו. OAK Furniture, נגרייה בקאנטו שבאיטליה, טענה כי יצרה את השולחן, כחלק מעסקה לריהוט חלקים בקרמלין בין השנים 1995 ו-1997. OAK הפיקה תמונה של השולחן בספר שיצא לאור בשנת 1999. עם זאת, יצרן ארונות ספרדי טען שהוא ייצר את השולחן. בשנת 2022, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין השתמש בשולחן בפגישות עם מנהיגי העולם, בין היתר עם עמנואל מקרון, אולף שולץ ואנטוניו גוטרש. פוטין צולם כשהוא יושב בקצה אחד של שולחן ישיבות לבן ארוך מאוד, כששאר המשתתפים יושבים הרחק ממנו בקצה השני. פוטין גם צולם כשהוא משתתף בפגישות מרוחקות דומות עם בכירים בממשל הרוסי בשולחנות ארוכים אחרים. במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, השולחן הפך לתופעת אינטרנט. עלו השערות שפוטין בוחר להשתמש בשולחן הארוך בניסיון להפחיד ולהקרין דימוי של כוח, או מחשש להידבקות ב-COVID-19. פוטין צולם כשהוא משתתף בפגישות כשהוא יושב בסמוך לשי ג'ינפינג באותה תקופה. מדיה וקבצים בנושא שולחן הפגישות של נשיא רוסיה בוויקישיתוף גם אם זה עולה על כל דמיון, לפוטין יש אופוזיציה ברוסיה, באתר מקור ראשון, ‏2022-02-24 מעצב השולחן הארוך של פוטין מגלה את שוויו, באתר בחדרי חרדים Derek Saul, Putin's Long Tables Explained: Why He Puts Some Leaders, Including Germany’s Scholz, At An Extreme Distance, Forbes (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שולחן הפגישות של נשיא רוסיה".
נמל התעופה אינסברוק

נמל התעופה אינסברוק הוא שדה תעופה בין-לאומי, הממוקם בעיר אינסברוק, בירת מדינת טירול שבאוסטריה. עקב מיקומו בעמק בלב רכס הרי האלפים הוא ידוע בנוף המרהיב הנשקף סביבו ובקשיי הטיסה אליו וממנו. נמל התעופה נפתח ב-1925. הוא שוכן בפאתיה המערביים של אינסברוק, על גדת הנהר אין, בגובה של 581 מטר מעל פני הים. בנמל נמצאים טרמינל נוסעים אחד ללא גשרי עלייה למטוס, רחבות חנייה אחדות ומסלול טיסה בודד באורך של 2,000 מטר. מסלולי ההסעה בו קצרים ומצריכים את המטוסים שפניהם להמראה לנסוע על חלק ממסלול הטיסה עד סופו ולהסתובב שם לקראת ההמראה. הנמל מסוגל לקלוט מטוסי נוסעים עד לגודל של בואינג 767. ההרים המקיפים את הנמל ומשטר הרוחות ביניהם יוצרים קשיים משמעותיים בגישה אל הנמל ובהמראה ממנו. עקב כך הוא מוגדר כנמל תעופה בקטגוריה C וטייסים נדרשים לעבור הכשרה מיוחדת לקראת הפעולה בו. כמו כן דגמי המטוסים המורשים לפעול בנמל הוא מוגבל. בשנת 1972 התרסק מטוס מנהלים שווייצרי שהגיע מבריטניה במהלך גישה לנחיתה בנמל ושני יושביו נספו. גישת כלי טיס אל מסלול הטיסה בנמל ממזרח כרוכה במעבר בגובה נמוך מעל מרכזה של אינסברוק. הטרמינל בנמל נחנך לקראת אולימפיאדת החורף 1964 שנערכה באינסברוק. בשנת 2017 הוכרז על כוונה להחליפו בטרמינל חדש ומודרני. כ-15 חברות תעופה פועלות בנמל. פועלים אליו וממנו קווי טיסה קבועים אל בירת אוסטריה וינה ולגרמניה, בריטניה והולנד. בנוסף נערכות אליו טיסות עונתיות רבות מהמדינות שנזכרו וכן מפינלנד, שוודיה, דנמרק, בלגיה, לוקסמבורג, איטליה, יוון, ספרד וישראל. בחודשי החורף מתגברת הפעילות בנמל לרגל בואם של תיירים רבים המבקשים לעסוק בספורט חורף באזור. מספר הנוסעים העוברים בנמל נמצא בעלייה עקבית מאז 2005 ובשנת 2019 הגיע לשיא שנתי של 1,144,471. לאחר מכן צנח מספר הנוסעים עקב מגפת הקורונה. אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה אינסברוק (בגרמנית ובאנגלית) מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה אינסברוק בוויקישיתוף היסטוריה של הנמל (בגרמנית) סרטון על טיסה מנמל התעופה, באתר יוטיוב מקור: אתר Aviation Safety Network.
IHeartMedia

iHeartMedia הוא תאגיד תקשורת המונים אמריקאי שנוסד ב-1972. התאגיד אחראי על שידורי רדיו, פודקאסטים, מדיה דיגיטלית ואירועים חיים. החברה מחזיקה ביותר מ-850 תחנות רדיו AM ו-FM (אנ') בארצות הברית. כמו כן, החברה הייתה אחראית על שידור רדיו ופודקאסטים באינטרנט. מאז 2014, התאגיד אחראי על פרסי המוזיקה של iHeartRadio.‏ מדיה וקבצים בנושא IHeartMedia בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של IHeartMedia (באנגלית) IHeartMedia, ברשת החברתית פייסבוק IHeartMedia, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "The iHeartPodcast Network". ארכיון מ-2022-06-13. נבדק ב-2022-06-30. distributed on all major podcast platforms, including ... "iHeartMedia Tries Its Hand at Podcast Translation (Again)". 1 בדצמבר 2020. ארכיון מ-2022-06-30. נבדק ב-2022-06-30. This week's edition of Nick Quah's Hot Pod, an industry newsletter about podcasting, explores iHeartMedia's attempt to translate hit podcasts for {{cite web}}: (עזרה) "Tune In To The iHeartRadio Music Awards On Sunday, April 3, Live On MGM Channel, TBS, TNT, And truTV". iHeartMedia. 30 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2016. נבדק ב-30 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) "iHeartRadio Music Awards: 5 things you need to know. USA Today". USA Today. 2 במאי 2014. ארכיון מ-2015-03-17. נבדק ב-2 במאי 2014. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Run (שיר של בקי היל וגלנטיס)

"Run" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית, בקי היל, והצמד המוזיקלי השוודי, גלנטיס, שיצא, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס ואקו רקורדס, ב-25 בפברואר 2022. השיר מופיע בגרסת הדלוקס של אלבום האולפן הראשון של היל, Only Honest on the Weekend. נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-6.5 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-30 מיליון פעמים בספוטיפיי. מידע על הסינגל "Run" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Run" באתר יוטיוב מידע על השיר "Run" באתר ספוטיפיי Becky Hill, Galantis - Run, ארכיון מ-2022-05-15, נבדק ב-2022-06-30 Run, 2022-02-18, ארכיון מ-2022-06-30, נבדק ב-2022-06-30
יוקסטה

יוקסטה (ביוונית עתיקה: Ἰοκάστη [i.okástɛː]) המוכרת גם כאפיקסטה (ביוונית עתיקה: Ἐπικάστη) היא דמות מהמחזה "אדיפוס המלך" מאת סופוקלס. הייתה בתו של מנוקיאוס, צאצא של הספרטוי אכיון, ומלכת תבאי. היא הייתה אשתו של לאיוס, ואחר כך של בנם אדיפוס, וגם האם והסבתא של אנטיגונה, אטאוקלס, פוליניקס ואיסמנה. היא הייתה גם אחותו של קריאון וחמותו של היימון. לאחר נישואיהם של לאיוס ויוקסטה הזהירה אותם האורקל מדלפי שאם יביאו ילד לעולם, הילד ירצח את אביו וישכב עם אמו, וניבאה גם כי תהיה מלחמת אחים בין שני בניו. באחד הערבים, השתכר לאיוס, ויוקסטה נכנסה להיריון. לאחר הולדת התינוק, לאיוס ציווה לקשור את רגליו ושלח את אחד מעבדיו, הרועה, לנטוש את התינוק בהר מרוחק. הרועה של לאיוס ריחם על התינוק, ובמקום לנטוש אותו, נתן אותו לרועה אחר בשירותו של המלך פוליבוס מקורינתוס. המלך פוליבוס ואשתו היו חסרי ילדים, ולכן הם שמחו במתנתם. הם גידלו את התינוק עד שהגיע לבגרות. אדיפוס גדל בקורינתוס בהנחה שהוא הבן הביולוגי של פוליבוס ואשתו. כששמע שמועות על כך שהוא מאומץ, הוא החליט להתייעץ עם האורקל מדלפי. האורקל סיפרה לו כי נגזר עליו להרוג את אביו ולהתחתן עם אמו. מחשש לשלומם של הוריו האהובים, החליט אדיפוס לברוח מקורינתוס לפני שהספיק לבצע את החטאים שהאורקל הזהירה מפניהם. במהלך מסעותיו, אדיפוס נתקל בלאיוס במעבר צר. לאחר ויכוח סוער בנוגע לזכות קדימה, אדיפוס הרג את לאיוס, והגשים ללא ידיעתו את המחצית הראשונה של הנבואה. לאחר הירצחו של בעלה, נכנס אדיפוס לתבאי - העיר שבה התגוררה יוקסטה. אדיפוס הצליח לענות על כל שאלותיו של הספינקס, והרשים את יוקסטה האלמנה. היא התחתנה איתו ואדיפוס הומלך למלך תבאי, אף שהיא לא ידעה כי בעלה הטרי הוא בנה וכי הוא היה זה שרצח את לאיוס בדרכו לעיר תבאי. לזוג נולדו ארבעה ילדים: שתי בנות - אנטיגונה ואיסמנה, ושני בנים - אטאוקלס ופוליניקס. בכך למעשה התגשמה נבואתה של האורקל במלואה: אדיפוס, בנה של יוקסטה שהוגלה מהעיר תבאי, רצח את אביו והתחתן עם אמו. בשל כך, פשטה מגפת דבר בעיר, כיוון שהאלים ביקשו להעניש את תושבי המקום על חטא זה. כשהבינה יוקסטה את פשעהּ, החליטה לשלוח יד בנפשה. קיימות גרסאות שונות בנוגע למותה. בגרסתו של סופוקלס, אדיפוס הבין מהמגפה שהתחוללה בעירו כי זהו עונש על רצח אביו וגילוי העריות שביצע. כשיוקסטה שמעה את מסקנתו, היא תלתה את עצמה. בגרסתו של אוריפידס, היא המשיכה לשאת על עצמה את החרפה וחיה בתבאי, עד שהתאבדה לאחר ששני בניה הרגו זה את זה במאבקם על הכתר. בשתי הגרסאות, בעקבות ההבנה של חטאו אדיפוס עוקר את עיניו. סופוקלס גוזר גלות על אדיפוס ועל בתו, אנטיגונה. מאוחר יותר, במהלך המלחמה בין אטאוקלס לפוליניקס, אוריפידס וסטטיוס מתירים לו ולאנטיגונה לשהות בין חומותיה של תבאי. מדיה וקבצים בנושא יוקסטה בוויקישיתוף האודיסאה של הומרוס, פרק 11, עמודים 271-290, בתרגום מוריי, בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד מסת"ב 978-0674995611, הטקסט ביוונית עתיקה (שפת המקור) (ביוונית)(באנגלית) "Jocasta in Greek Mythology". Greek Legends and Myths. Sophocles, Oedipus Rex, 1191–1312. Homer, Odyssey, Book XI. Statius, Thebaid, Book XI
איוואן פופוב

איוואן ולדימירוב פופוב (בבולגרית: Иван Владимиров Попов‏; 16 באפריל 1890, סבישטוב, נסיכות בולגריה – 29 באוקטובר 1944, בוקרשט, ממלכת רומניה) היה משפטן, דיפלומט ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין 1940–1942 כיהן כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של בוגדאן פילוב. איוואן פופוב נולד בסבישטוב למשפחה עם אוריינטציה דתית לאומית. סבו כיהן כסגן הבישוף של סבישטוב. הוא רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת סופיה. בין השנים 1924–1933 כיהן כמזכיר העיתונות במשרד החוץ של בולגריה. ב-1935 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת רומניה, בין השנים 1936–1937 כיהן כשגריר בולגריה לצ'כוסלובקיה, ובין 1937–1940 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת יוגוסלביה. בפברואר 1940 מונה לשר החוץ של בולגריה בממשלתו של בוגדאן פילוב. פופוב התנגד להצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי ולא הגיע למעמד החתימה. בינואר 1944 מונה שוב לשגריר בולגריה לממלכת רומניה, ובספטמבר 1944 עם הקמת ממשלתו של קונסטנטין מוראבייב התפטר מתפקידו. ב-29 באוקטובר 1944 שם קץ לחייו בבוקרשט. בשלהי 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה הועמד לדין לאחר מותו במסגרת "משפטי העם" בבית הדין העממי שהוקם לשפיטת בכירי הממשל הקודם ומשתפי פעולה עם הנאצים. הוא נמצא אשם, הוטל עליו עונש מוות ורכושו הוחרם. ב-1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את פסק הדין של בית המשפט העממי בשל אי סדרים בהליכים המשפטיים, וזיכה את פופוב מכל אשמה. מדיה וקבצים בנושא איוואן פופוב בוויקישיתוף שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית). ההכנות במוסקבה למשפטי העם בסופיה, באתר desebg.com (בבולגרית).
שלמה לניאדו

שלמה לניאדו (נולד ב-1936) הוא קרדיולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס לקרדיולוגיה בבית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מייסד המערך הקרדיולוגי בבית החולים איכילוב. לניאדו נולד בירושלים להוריו לאה ומאיר. כשהיה בן 13 עברה משפחתו לתל אביב. למד בגימנסיה הרצליה, התגייס למסלול העתודה האקדמאית וסיים את לימודי רפואה באוניברסיטה העברית בשנת 1961. שירת בצה"ל כרופא צבאי בהנדסה קרבית, ולאחר שחרור יצא להתמחות בקרדיולוגיה במרכז הרפואי אלברט איינשטיין בניו יורק. עם שובו ארצה בשנת 1973 נקרא להקים את המחלקה הראשונה לקרדיולוגיה בבית החולים איכילוב בתל אביב ועמד בראשה כ־30 שנה עד פרישתו לגמלאות. במקביל, מונה לחבר סגל בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. פרופסור לניאדו היה רופאו האישי של ראש הממשלה לשעבר מנחם בגין, כיהן כנשיא האיגוד הקרדיולוגי בישראל, ועמד בראש ועדה של משרד הבריאות לענייני קרדיולוגיה. לניאדו פרסם כ-200 מאמרים בתחום התמחותו, וכתב שלושה ספרי פרוזה וספר עיון אחד. לניאדו מתגורר בתל אביב ובשנת 2019 הוענקו לו הוענק לו אות יקיר העיר תל אביב-יפו. הספר הסודי של הרופא, הוצאת משכל, 1997 אישה זרה, הוצאת משכל, 1999 בחזרה לסמרה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2001. אדום, הוצאת ידיעות אחרונות, 2003
זלנסקי

האם התכוונתם ל... וולודימיר זלנסקי – נשיא אוקראינה מיכאיל זלנסקי – עיתונאי רוסי
ויל הארדי

ויל הארדי' (באנגלית: Will Hardy; נולד ב-1988) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי המאמן את יוטה ג'אז מליגת ה-NBA. הארדי שיחק כדורסל בוויליאמס קולג', אך בשנת 2010 הפסיק לשחק והצטרף לסגל האימון של סן אנטוניו ספרס. בשנת 2015 מונה לעוזר מאמן, ובהיותו חלק ממערכת האימון של גרג פופוביץ', היה מאמן הקבוצה בליגת הקיץ של ה-NBA בשנים 2015–2018. בעונת 2021/2022 הצטרף כעוזר מאמן לבוסטון סלטיקס, והשתתף בהגעתה עד לגמר ה-NBA, בו הפסידה הקבוצה 2–4 לגולדן סטייט ווריורס. אימה יודוקה, מאמן הקבוצה, שימש כעוזר מאמן לצד הארדי בשנים 2015–2019 בסן אנטוניו ספרס, ואף הכיר אותו כשחקן בעת שהארדי שימש כאנליסט בקבוצה. ביוני 2022 מונה למאמן הראשי של יוטה ג'אז כמחליפו של קווין סניידר, בגיל 34 בלבד. הארדי הוא המאמן הצעיר ביותר ששימש כמאמן ראשי בליגת ה-NBA ללא ניסיון קודם כמאמן ראשי. הארדי גם שימש בצוות האימון של נבחרת ארצות הברית בכדורסל בגביע העולם בכדורסל 2019 ובאולימפיאדת טוקיו. Joe Mussatto, OKC Thunder coaching search: Five things to know about Will Hardy, The Oklahoman (באנגלית אמריקאית) Jazz name Celtics assistant Hardy new coach, ESPN.com, ‏2022-06-28 (באנגלית) Who is new Utah Jazz head coach Will Hardy?, Deseret News, ‏2022-06-28 (באנגלית) Jazz brass explain why Will Hardy is the right guy for the job, Deseret News, ‏2022-06-29 (באנגלית) המאמן הכי צעיר ב-NBA: וויל הארדי יחתום לחמש שנים ביוטה - וואלה! ספורט, באתר וואלה!, ‏2022-06-28 Utah Jazz Name Will Hardy Head Coach, www.nba.com (באנגלית)
איליי מדמון

איליי מדמון (נולד ב-23 בפברואר 2003) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל ירושלים וכקפטן נבחרת ישראל לנוער עד גיל 19. מדמון נולד במושב עין הבשור שבדרום, לאביו משה מדמון שמגיע ממשפחת חקלאים מקומית המתמחה בעיקר בגידולי עגבניות. שיחק במחלקת הנוער של הפועל באר שבע. ב-4 ביולי 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו, כולל בהרכב הפותח, בקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע, בניצחון הביתי 3–1 על הפועל חיפה בליגת העל לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך שלוש הופעות בליגת העל בעונה זו, ובעונת 2020/2021 הוסיף 18 הופעות בליגת העל. ב-26 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במפעל אירופי במדי הפועל באר שבע, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בהפסד החוץ 4–1 לבאייר לברקוזן הגרמנית, במסגרת שלב-הבתים של הליגה האירופית של UEFA לעונת 2020/2021. ב-9 בספטמבר 2021 הושאל לעונה לבוגרים של בני יהודה תל אביב מהליגה הלאומית. ב-13 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בבני יהודה תל אביב, בניצחון 3–1 על בית"ר תל אביב בת ים במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-19 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בבני יהודה תל אביב, בהפסד 4–2 להפועל ראשון לציון במסגרת המחזור הרביעי בליגה. בסך הכל, ערך מדמון 34 הופעות ליגה במדי בני יהודה תל אביב, במשך עונת ההשאלה שלו אליה, בה הבקיע גם 2 שערים. ב-5 בספטמבר 2022 הושאל מדמון לבית"ר ירושלים לעונה אחת. ב-19 בספטמבר 2024 חתם מדמון לעונה אחת בהפועל ירושלים. לזכותו שש הופעות במדי נבחרת נערים ב' של ישראל עד גיל 16, ושש עשרה הופעות ואף שער במדי נבחרת הנערים של ישראל עד גיל 17. מאז 2021 מדמון משמש כקפטן נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19, והיה שותף להעפלתה של הנבחרת לטורניר הסופי של אליפות אירופה בשנת 2022 בפעם השנייה בתולדותיה. בטורניר הסופי עצמו הבקיע שער אחד בניצחון 4–2 על אוסטריה בשלב-הבתים, ושיחק בכל חמשת משחקי הנבחרת בטורניר הסופי, כולל בהפסד 3–1 לאנגליה בגמר, במשחק שהסתיים בהפסד לאחר הארכה בתוצאה 1–3. מדמון נבחר על ידי אופ״א ל-11 המצטיינים של הטורניר (ביחד עם עמיתיו לנבחרת הישראלית, אוסקר גלוך וסתיו למקין). לזכותו של מדמון 14 הופעות ושער אחד במדי נבחרת הנוער עד גיל 19. מדמון, נולד וגדל במושב עין הבשור. הוא בעל דרכון ספרדי. הפועל באר שבע גביע המדינה: 2019/2020 אלוף האלופים: 2022 בית"ר ירושלים גביע המדינה: 2022/2023 איליי מדמון, ברשת החברתית אינסטגרם איליי מדמון, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איליי מדמון, באתר Transfermarkt איליי מדמון, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) איליי מדמון, באתר Soccerway איליי מדמון, באתר WorldFootball.net איליי מדמון, באתר FootballDatabase.eu איליי מדמון, באתר ESPN יניב טוכמן‏, מושב של כבוד: אילי מדמון עשה את הדרך מהמושב לבמה המרכזית של אירופה, באתר וואלה, 30 ביוני 2022 Hapoel Be'er Sheva vs. Hapoel Haifa - 4 July 2020 - Soccerway, int.soccerway.com UEFA.com, Leverkusen-H. Beer-Sheva | UEFA Europa League 2020/21, UEFA.com (באנגלית) איציק כלפי, ‏רשמית: איליי מדמון הושאל מב"ש לבני יהודה, באתר ONE‏, 9 בספטמבר 2021 https://www.football.org.il/players/player/?player_id=158088 2022 Under-19 EURO Team of the Tournament, אתר UEFA, ‏5 ביולי 2022 רענן ברנובסקי‏, "ווינרים אמיתיים": הורי נבחרת הנוער מתגאים בהישג ההיסטורי, באתר וואלה, 3 ביולי 2022 "Ilay Madmon". Worldfootball.net. Ilay Madmon - Player profile 22/23, www.transfermarkt.com (באנגלית)
אלישבע נדל

אלישבע נַדֶל-לנדאו (בשמה הלועזי אליזבט ובפולנית: Elżbieta Nadel;‏ 1 ביוני 1920 - 8 באוגוסט 1994) הייתה מאיירת ישראלית, ניצולת השואה, השאירה בלבוב בירת גליציה (כיום אוקראינה) 18 איורים על השואה שהתפרסמו אחר מותה, ובחייה הייתה מאיירת ספרי ילדים ועיתון הילדים "הארץ שלנו". נולדה בלבוב לזוג הרופאים אהרון נאדל ורגינה לבית רייכנשטיין ולמדה במחלקת העיצוב הגרפי במכון לאמנויות של לבוב. עם כניסת הגרמנים בשנת 1941, נכלאה עם היהודים האחרים בגטו לבוב, אך שנה או שנתיים אחר כך הצליחה להימלט עם אמא שלה לוורשה בירת פולין, בעזרת חבר פולני תלמיד מכון האמנות בשם קזימיר מוז'דז'ירז. היא והאם שרדו את המרד הפולני בוורשה, וברחו לצ'כיה, משם עלו אחרי המלחמה לישראל, ב-1948. בישראל נישאה לנפתלי לנדאו ולזוג נולדו שני בנים, רוני ומיכאל (מיקי). איירה יותר ממאה ספרים ועיתונים, וכן יצרה איורונים - כלומר קריקטורות. בהיותה בגטו לבוב בשנת 1942 ציירה 18 רישומים עשויים דיו על חיי היום יום בגיטו, אותם השאירה אצל קרובתה בעיר קרקוב, בירתה הישנה של פולין. האיורים נשמרו תחת הכותרת "אליזביטה נאדל, תמונות הבית, 18 רישומים, לבוב 1942". מאחור היה מגן דוד עם ראשי התיבות של הציירת. בשנת 2019 נרכשו האיורים בידי המוזיאון לתולדות יהודי פולין שבפולין, והוצגו לציבור, בלי שדמותה קושרה למאיירת הישראלית שהייתה לאחר מכן. נפטרה ב-8 באוגוסט 1994 והובאה לקבורה בבית הקברות ירקון. מתוך התיקיה השחורה - על חיי היומיום בצל הנאציזם 1939–1945 (על פי אתר האמנים הפולנים. לא ידועים פרטים נוספים) תמונות הבית - 18 רישומי טבע, 1942 לבוב. איורים לספר "מן המצר" של אסתר שטרייט-וורצל הגטו בוער - עבור הארץ שלנו בין היתר איירה: מעשה בלולי ה של דבורה עומר וספרים נוספים שלה (צוללים קדימה, אני אתגבר ועוד) לולו של יעקב אשמן מקראה לשנה החמישית (כיתה ט') מקראות ישראל תשי"ז 1957 הגדה של פסח קיבוצית - תש"ט 1949 לפחות 8 שערי העיתון הארץ שלנו בבלוג של אשד אפשר לראות רשימה מלאה עם רבים מהסיפורים הקצרים לילדים, מאת הסופר פנחס שדה בשמות עט שלו. סיפורה של ציירת הקומיקס העברית הראשונה - על אלישבע נדל-לנדאו בבלוג המולטי יקום של אלי אשד. אלישבע נדל, דף שער בספרייה הלאומית האמנית אלזביאה אלישבע נדל-לנדאו באתר ארכיב המרשתת (מאוחזר מאתר האומנים הפולני ארטיסימה) (באנגלית) על קז'ימיר מוז'דז'ירז חסיד אומות העולם אלישבע נדל באתר GRAVEZ ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא ציירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.