בעלי התוספות

בעלי התוספות הוא כינוי למספר רב (כמה מאות) של תלמידי חכמים שלקחו חלק בכתיבת פירושים, המכונים תוספות, על 30 ממסכתות התלמוד הבבלי, ועל פירוש רש"י לתלמוד. הם יצרו ופעלו במשך כמאתיים שנה, במאות השתים עשרה והשלוש עשרה. מרביתם מחוג תלמידי רש"י באשכנז ובצרפת ומיעוטם באנגליה ובאיטליה. ראשונים היו תלמידי רש"י, שכתבו הערות וחידושים לפירושו. במשך הזמן התרחבו וגדלו תוספות אלה, עד שהיו לתוספות לתלמוד. בבתי המדרש ישבו התלמידים וחכמי הישיבות יחד עם מוריהם ורבניהם, התווכחו והתפלפלו על פירוש התלמוד, ומפרשיו שקדמו להם (כגון רבנו חננאל ורש"י). דרך לימודם דמתה לזו של האמוראים בישיבות בבבל. התלמידים היו רושמים לעצמם רשימות על המשא ומתן ההלכתי על התלמוד, ועל השקלא והטריא המפולפל שהתנהל בישיבה. הם עברו מישיבה לישיבה, ולכל מקום אליו הגיעו הביאו איתם את חידושי בתי המדרש שבהם היו לפנים. חידושים אלו צוינו כתוספות של בית מדרש פלוני. כך הופיעו קובצי תוספות רבים, כאשר כל אחד נושא עליו את שם בית המדרש ממנו שוכתב תוכנו. התוכן שעמד לנגד עיניהם של בעלי התוספות היה רב: נוסף לתלמוד, הם עסקו בכל פירוש וחיבור שנתחברו אחרי חתימת התלמוד, ולכן לימודם היה מקיף ורב ממדים. הם השוו סוגיות בתלמוד הבבלי ובתלמוד הירושלמי, השוו ברייתות, תוספתאות ומדרשי הלכה. כמו כן, בעלי התוספות בדקו את הנוסחאות וקבעו את הנוסחא הנכונה. המהרש"ל הגדיר את פעולת בעלי התוספות: חכמי הצרפתים בעלי התוספות שעשאוהו אותו [את התלמוד] ככדור אחד, ועליהם נאמר "דברי חכמים כדרבונות", הפכוהו וגלגלוהו ממקום למקום, עד שנראה לנו כאחת, מבלי סותר ומבלי עוקר, לא סוגיא זו אומרת ככה וסוגיא זו אומרת ככה ולא קרב זה אל זה, ונמצא מיושר התלמוד ומקושר. — הקדמת המהרש"ל ל"ים של שלמה" על מסכת בבא קמא כלומר, מפעל פרשני הרמוניסטי מקיף המבוסס על ההשקפה שהתלמוד נעדר סתירות. נוסף על פירושם לתלמוד, כתבו בעלי התוספות פירושים רבים על התורה ועל פירוש רש"י עליה. כמה מקבצים אלה יצאו לאור, ביניהם: "דעת זקנים" (נדפס בחלק ממהדורות המקראות גדולות), "הדר זקנים", "מושב זקנים", פירוש המיוחס לרא"ש, פענח רזא, חצי מנשה, מנחת יהודה, ועוד. ליקוט נרחב מהפירושים שנותרו בכתבי יד נדפס בלקט "תוספות השלם" על התורה והמגילות על ידי יעקב גליס. חיבור נוסף יצא מבית מדרשם של בעלי התוספות: שו"ת בעלי התוספות (או תשובות בעלי התוספות). חיבור זה כולל 135 תשובות של 39 מבעלי התוספות שבאשכנז וצרפת. ערך מורחב – עליית בעלי התוספות מבתי המדרש של בעלי התוספות יצאה תנועת העלייה לארץ ישראל הידועה גם בשם "עליית הרבנים מצרפת ומאנגליה". העלייה הייתה תגובה כנגד מאמצי מסעות הצלב לגייס כוחות באירופה לשחרור ארץ הקודש. אלו עוררו גלי עלייה של יהודי צרפת ואנגליה. העולים היהודים זכו לכתב חתום ממלך ירושלים ז'אן דה בריין, חמיו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בגל הראשון שלה, בין השנים 1209–1211, עלו לארץ ישראל כשלוש מאות תלמידי חכמים, בהם כמה ממנהיגיו הרוחניים של הדור ובראשם רבי שמשון משאנץ ורבי יהונתן מלוניל, הוא "הכהן הגדול, רבינו יונתן הכהן". הם התיישבו בעכו, מרכז המדינה הצלבנית, ויסדו בה בית מדרש ברוח בעלי התוספות. בעקבות עלייה זו הגיעו עליות נוספות מאירופה לארץ ישראל, שחלקן התיישבו בירושלים; ברם, היישוב היהודי בירושלים לא החזיק מעמד, מסיבות כלכליות ואולי אף בגלל הריסת ביצורי העיר, אשר תרמה להחלשת הרגשת הביטחון בעיר. בשנת 1244 נכבשה ירושלים על ידי הממלוכים ממצרים, אשר גירשו ממנה את הנוצרים ואת היהודים, אשר ברחו לשכם. רבי מאיר בן שמואל – חתנו של רש"י. רבי שמואל בן מאיר (רשב"ם) – נכדו של רש"י. רבי יצחק בן מאיר (ריב"ם) – אחיו של הרשב"ם. רבי יעקב בן מאיר (רבנו תם, מרומרוג וטרוייש), אחיהם של הרשב"ם והריב"ם, גדול חכמי צרפת בדורו, מחבר ספר הישר על הלכה ושו"ת. רבי יצחק בן יעקב (ר"י הלבן, מפראג שבבוהמיה), תלמיד רבנו תם. רבי יוסף בן יצחק (רבי יוסף בכור שור מאורליאנש), תלמיד רבינו תם. רבי יוסף בן משה מטרוייש (ר"י פורת), תלמיד הרשב"ם. רבי אליעזר ממיץ בן שמואל, תלמיד רבינו תם, מחבר ספר יראים. רבינו פטר בן יוסף, תלמיד רבינו תם (חי בקרנטן הצרפתית או בקרינתיה שבאוסטריה), נהרג על קידוש השם בעירו בעת מסע הצלב השני. רבי משה מקייב שברוס, תלמיד רבינו תם. רבי יצחק מארץ הגר (הונגריה), תלמיד רבינו תם. רבי שמשון בן יוסף מפלייזא, גיסו של רבינו תם, סבם של הר"ש משאנץ והריצב"א. רבי יום טוב מפלייזא שזוהה על ידי חוקרים רבים וביניהם יעקב נחום אפשטיין כרבי יום טוב בן הריב"ן, נכדו של רש"י. לדעת אפרים אלימלך אורבך רבי יום טוב העתיק את מקום מושבו מפלייזא לפריז. רבינו חיים בן חננאל הכהן מפריז, תלמיד רבינו תם. רבי משה בן אברהם מפונטייזא (צר'), תלמיד רבינו תם. רבי משולם בן נתן מנרבונא ומלון. רבי יעקב מאורליינש, תלמיד רבינו תם, מכונה רבינו תם דאורליאנש, נהרג על קידוש השם בלונדון ביום הכתרתו של המלך ריצ'רד הראשון ("לב הארי"). רבי יום טוב בן יצחק מיואני, תלמיד רבינו תם, נהרג על קידוש השם בטבח יהודי יורק באנגליה. רבי יצחק בר שמואל, הר"י הזקן מדנפירא (צר') – בן אחותם ותלמידם של הרשב"ם ורבנו תם. חי במאה השתים עשרה. המחבר הראשון של התוספות, מכונה גם "בעל התוספות". רבי אלחנן בנו של ר"י הזקן. רבי שמואל בן אלחנן, נכדו של ר"י הזקן. רבי יצחק בן אברהם משאנץ - הריצב"א, אחיו של הר"ש משאנץ, תלמיד ר"י הזקן. רבי שמשון בן אברהם משאנץ (ר"ש משנץ) - תלמידו של ר"י הזקן, מחבר תוספות שאנץ. פעל במאה השלוש עשרה. חיבר גם פירוש למשנה לסדרים זרעים וטהרות. עלה לארץ ישראל בשנת 1211. רבי ברוך בן יצחק, תלמיד ר"י הזקן, מחבר ספר התרומה, והתוספות למסכת זבחים. רבי שמשון מקוצי - הש"ר מקוצי (ש"ר הם ראשי תיבות רבי שמשון), תלמיד ר"י הזקן. רבי אליעזר בן שמואל מוורונה רבי יהודה בן יצחק שירליאון מפריז, מגדולי תלמידי ר"י הזקן וראש ישיבת פריז. רבי יחיאל מפריז בן יוסף, תלמיד רבי יהודה שירליאון. רבי משה מקוצי, גיסו של רבי שמשון מקוצי, תלמיד ר"י שירליאון, מחבר ספר מצוות גדול - סמ"ג. רבי יצחק בן משה מבוהמיה ווינה, מחבר ספר אור זרוע, תלמיד הראבי"ה, ר"י שירליאון, והשר מקוצי. רבי עזרא הנביא ממונקטור (צר') רבי משה בן שניאור מאיברא, תלמיד הר"ש משאנץ, רבו של רבינו יונה גירונדי, מחבר תוספות איברא. רבי שמואל בן שניאור מאיברא, אחיו של רבי משה. רבי יצחק בן שניאור מאיברא - הר"י מאיברא, אחיו של רבי משה. רבי יצחק בן אשר הלוי - ריב"א, תלמידו של רש"י, ראשון בעלי התוספות באשכנז. רבי יעקב בן יצחק הלוי - יעב"ץ, מאשכנז. רבי אליעזר בן נתן - הראב"ן, מחבר ספר אבן העזר. רבי שמואל בן נטרונאי, חתנו של הראב"ן. רבי יואל בן יצחק הלוי, חתנו של הראב"ן. רבי אליעזר בן יואל הלוי - הראבי"ה, נכדו של הראב"ן, מחבר ספרי אבי העזרי ואביאסף. רבי שמחה משפיירא. רבי שמואל החסיד בן קלונימוס הזקן משפיירא, ראשון חסידי אשכנז, אביו של רבי יהודה החסיד. רבי יהודה בן שמואל - רבי יהודה החסיד, מחבר ספר חסידים. רבי אלעזר בן יהודה מגרמייזא, תלמיד רבי אליעזר ממיץ, ורבי יהודה החסיד, מחבר ספר הרוקח. רבי יצחק (ר"י) בר מרדכי, מפראג שבבוהמיה וריגנשבורג שבאשכנז, תלמיד הריב"א ורבינו תם. רבי אפרים בן יצחק מריגנשבורג. רבי מאיר בן קלונימוס משפירא. רבי יהודה בן קלונימוס משפירא. רבי חזקיה ממאגדבורג. רבי מאיר בר ברוך, מהר"ם מרוטנבורג - מאחרוני בעלי התוספות. חכמי אנגליה רבי אליעזר מביה"ם (בוהמיה) רבי משה ברבי יעקב מפיה"ם (בוהמיה) ר' אליעזר בר' יצחק מביהם (פראג) רבי אליעזר מטוךּ (Touques) בן שלמה, אחיינו של רבי חזקיה ממאגדבורג, עורך רוב התוספות שבדפוסי התלמוד. רבי יצחק מקורביל, מחבר ספר מצוות קטן, הסמ"ק. רבנו פרץ מקורביל, תלמיד ר' שמואל מאייברא ור' יחיאל מפריז, עורך של התוספות. רבינו אשר בר' יחיאל, הרא"ש, תלמיד מהר"ם מרוטנבורג, עורך של התוספות. תוספות עליית בעלי התוספות תוספות חכמי אנגליה ספר הנייר ספר מושב זקנים אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות: תולדותיהם, חיבוריהם, שיטתם, הוצאת מוסד ביאליק, תש"ם4. שמחה עמנואל, שברי לוחות: ספרים אבודים של בעלי התוספות, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשס"ז. פרופ' שלמה טולידאנו, סדר הדורות של חכמי אשכנז וצרפת בעלי התוספות, פירוש על התורה, באתר היברובוקס תוספות, הספרייה של מט"ח רש"י ובעלי התוספות, שעור מפי הרב אורי שרקי, מתוך הסדרה מבוא לתורה שבעל פה, אתר מכון מאיר. אברהם יצחק איגוס (עורך), תשובות בעלי התוספות אתר hebrewbooks פירוש בעלי התוספות על התורה אתר hebrewbooks הערך תוספות, באתר ויקישיבה בעלי התוספות, דף שער בספרייה הלאומית הקדמת המהרש"ל ל"ים של שלמה" על מסכת בבא קמא, באתר היברובוקס יש מפקפקים בזיהוי הקובץ כחיבור של בעלי התוספות, ראה כאן. לדעת הברמן, במהדורתו לספר זכירה, עמ' 25 אורבך, בעלי התוספות עמ' 223 י"נ אפשטיין, פירושי הריב"ן ופירושי וורמייזא, תרביץ, ד, תרצג, עמ' 12 הערה 8. א.א. אורבך, בעלי התוספות, א, מוסד ביאליק, תשי"ד, עמ' 120. תוספות עבודה זרה ז' עמוד ב'. תוספות יבמות כ"ד.