laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם אביטבול

הרב אברהם אביטבול (אבוטבול) (? – י' באדר ה'תש"ה, 1945) היה רב, ראש ישיבה ודרשן במרקש ובקהילות נוספות במרוקו. נולד במרקש למשורר רבי שלמה אביטבול, בנו של הדיין רבי יוסף אביטבול. למד תורה בישיבות מרקש אצל רבי אלעזר הלוי ורבי שלמה הכהן. בו' בניסן ה'תר"פ נשא את שרה, בתו של הגביר שלמה אלפסי, ממנה נולד לו בנו יצחק. כשגדל בתורה, החל ללמד בבית הכנסת צלאת אל עזמה בעיר, לצד הרב יעקב דהאן, כאשר הרב דהאן לימד בעיקר את בני הכפרים שבאזור והרב אביטבול לימד בעיקר את בני מרקש עצמה. הוא לימד בשיטת הפלפול. במקביל, היה נושא שיעורי תורה לבעלי בתים בשבתות (שיעורים אלו היו נמשכים כארבע שעות, והיו נאמרים ללא כל ספר פתוח, כאשר המחצית הראשונה הייתה בעיון ופלפול והמחצית השנייה הייתה דרשה עממית). ישיבתו הכשירה תלמידים לרבנות ולמקצועות הקודש ברחבי מרוקו. הוא סירב להצעה לכהן כדיין בעיר, ולפרנסתו עסק כסוכן של חברת ייצוא בריטית. בשנת ה'תרפ"ה עזב את מרקש, ונדד בין קהילות מרוקו. הוא יסד ישיבה בעיר וזאן, וכיהן בה כרב. לאחר כשנה, עבר לכהן כרב בעיר אל-עריש שבמרוקו הספרדית, וגם בה ייסד ישיבה ועמד בראשה. לאחר כשש שנים, שב למרקש. עמד בקשרים עם גדולי רבני מרוקו, בהם הרבנים הראשיים למרוקו הרב רפאל אנקווא, אשר התפעל מגדולתו התורנית בעת שביקר בבית מדרשו ברבאט, והרב שאול אבן דנאן, אשר השיב לו תשובה לשאלה שהתקשה בה עם תלמידיו בלימודם בישיבה. נפטר במרקש בי' באדר ה'תש"ה (1945) ונקבר בבית הקברות היהודי במרקש. אלוף הרב גד נבון - הרב הראשי לצה"ל. הרב חיים ביטון - רב העיר מלייה שבמרוקו הספרדית, מחבר ספר לב חיים על חלקת מחוקק על אבן העזר. הרב יאיר חפוטא – רבה של באר יעקב (אביו של הרב אברהם חפוטא). הרב לוי סעדיה נחמני – מקובל, מחבר ספר "ברית הלוי" על מגילת קהלת. הרב שלום אלבז – רבה של חדרה. הרב יוסף פרץ – רב המושבים מגדים וגורן. הרב שמעון ברוך אוחיון – ראש ישיבת "כתר תורה" בקזבלנקה ורבה של יפו, מחבר ספר "הליכות שבא". עזב משרת רבנות בשביל ללמוד ממנו. הרב יעקב פרץ – רב הכפר אית חכים ורב קהילת "אליהו הנביא" באשדוד. הרב חנניה דרעי – רבה של יפו ומזכירו האישי של הרב יעקב משה טולידאנו. הפייטן רבי דוד בוזגלו. רבי יעקב נחמני רבי יעקב דהאן הרב יאיר חפוטא הרב גד נבון מרקש חביב איבגי, אבני זיכרון לקהילת מראקש, לוד ה'תשס"ד, עמ' צב-צט. שלמה זלמן מיארה, מראקש וחכמיה אלול ה'תשע"א, כרך א', עמ' 251-254. הרב יוסף הלל, מצבות מראכש, ירושלים תשע"ו, עמ' 4-5. סיפורים אודותיו, מתוך הספר "חכמה מקדם" מאת הרב חזי כהן(הקישור אינו פעיל), באתר "מורשת מרוקו". חיבר בין השאר את הפיוטים "יפה ותמה", "ה' אדוני מה אדיר שמך" (שיר ידידות 193), "דודי למה תישן" (שם 64), "מלך רם יחיד מושל בתחתית ועליה" (שם 193) ". ועוד. יוסף ג'ורג' הררי, "תולדות יהודי אל-מגרב", עמ' 132 הליכות שבא עמ' 25 שו"ת 'הגם שאול' סימן עח. הרב לוי סעדיה נחמני באתר "החכם היומי" הקדמת "תהילתו בפי". "אלה תולדות יעקב" עמ' יז מזמור לדוד עמ' טו
בדרכה

בדרכה היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית ששודרה בטלוויזיה החינוכית בין 28 במאי עד 7 באוגוסט 2018. הסדרה עוסקת בסיפורן של נשים ישראליות ובהעצמה נשית. "בדרכה" הייתה סדרה דוקומנטרית שהציגה בפני הצופים סיפורים אישיים, עמדות, עשייה חברתית ותרבותית, התפתחות מקצועית ויצירה אמנותית של נשים ישראליות ובכך מאפשרת לצופים לגלות דרכי חשיבה חדשות על הגשמה אישית, העצמה נשית, לתפישות של גבריות ונשיות ולתפקיד היחיד במשפחה, בחברה ובתרבות הישראלית. "בדרכה" הציגה בכל תוכנית נושא מרכזי ורלוונטי לחייהם של נשים ואנשים כגון: נשים במקצועות הנחשבים גבריים, גיבורות תרבות, שינויים באמצע החיים ועוד. נשים מכל רחבי הארץ, ממגזרים שונים, מדתות שונות, מתחומי עשייה שונים מאפשרות לצופים מפגש עם המסע האישי שלהן, והדרך בה הן מגשימות אותו.   אחת שיודעת אינטרמצו עם אריק קשר משפחתי "בדרכה" באתר הטלוויזיה החינוכית הישראלית בתאריך 7 באוגוסט 2018, בארכיון האינטרנט גילי איזיקוביץ', "בדרכה": כשפמיניזם והעצמה נשית הופכים למטאפורה עצובה, באתר הארץ, 29 במאי 2018
כסיף שפל-עין

כסיף שפל-עין או כָּסִיף (שם מדעי: Hypophthalmichthys molitrix) הוא מין של דג גרם ממשפחת הקרפיוניים. בטבע הוא חי באזור שבין סין עד למזרח סיביר, אך הוא הופץ במגוון מדינות למטרות חקלאות, לרבות בישראל, ובכמה מקומות בהם הופץ, הוא נמלט לטבע והפך למין פולש. זהו אחד הדגים הנפוצים ביותר בחקלאות הימית, לאחר המין אמור לבן (קרפיון העשב) מאותם אזורים. דג הכסיף יכול להגיע לאורך של 60–100 ס"מ. הדג הגדול ביותר שנתפס הגיע לאורך 140 סנטימטר ושקל 50 קילוגרם. כמו ששמו מרמז זהו דג בצבע כסף וגוון מעט זהוב בראשו וזנבו. הסנפירים גדולים וורודים והזנב דו-אונתי. פה הדג גדול מאוד ופונה מעלה והעיניים מצויות בתחתית הראש. הדג חי בנהרות ואגמים בסין ורוסיה ומסנן יצורים קטנים מאוד כמו זואופלנקטון ואצות שונות מהמים, בכך הוא מועיל להם עקב סילוק של אצות כחוליות רעילות מהמים. ואולם הדג שנחשב לפולש באמריקה הצפונית גורם לתחרות קשה לדגים כמו חדקן שיניים אמריקאי או הדג Dorosoma cepedianum, וכן צאצאי דגים רבים הניזונים גם הם מפלנקטון. כדי להתרבות הדג נודד במעלה הזרמים והדגיגים הבוקעים נסחפים במורד הזרם, ניזונים מפלנקטון. הדג לא מצוי בסכנת הכחדה אך אוכלוסייתו ירדה עקב פגיעה בבית גידולו ואזורי ההשרצה שלו, זיהום מים ודיג יתר. מדיה וקבצים בנושא כסיף שפל-עין בוויקישיתוף כסיף שפל-עין, באתר ITIS (באנגלית) כסיף שפל-עין, באתר NCBI (באנגלית) כסיף שפל-עין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כסיף שפל-עין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כסיף שפל-עין, באתר FishBase (באנגלית) כסיף שפל-עין, באתר GBIF (באנגלית) כסיף שפל-עין באתר הרשימה האדומה של IUCN לפי החלטות האקדמיה ללשון
אולג קונונוב

אולג גאורגייביץ' קונונוב (בבלארוסית: Алег Георгіевіч Конанаў; נולד ב-23 במרץ 1966 בקורסק) הוא כדורגלן עבר סובייטי ובלארוסי ומאמן כדורגל בהווה. קונונוב החל את קריירת המשחק שלו בשנת 1983 כאשר שיחת כקשר בקבוצת איסקרה סמולנסק. בשנת 1986, חתם בקבוצת דנייפר מוהילב, מהליגה הבלארוסית. בשנת 1989, חתם בקבוצת זוריה לוהנסק, מהליגה האוקראינית. בסוף אותה שנה, חזר לליגה הבלארוסית וחתם בקבוצת ויטבסק. בשנת 1993, חתם בקבוצת לוקומוטיב ויטבסק. בשנת 1994, חתם בקבוצת דווינה ויטבסק. בשנת 1995, חתם בקבוצת רוך חוז'וב, מהליגה הפולנית. בשנת 1996, חתם בקבוצת נפטן נובופולוצ'ק. בשנת 1998, חתם בקבוצת טורפדו מינסק ובסוף אותה העונה נבחר לשחקן השנה בליגה הבלארוסית. בשנת 2000, פרש ממשחק פעיל והחל לעבוד כעוזר מאמן בטורפדו מינסק, לוקומוטיב מינסק ושריף טירספול. קונונוב החל בקריירת אימון כאשר מונה למאמן בקבוצת רפטי לבוב מליגת העל האוקראינית. בשנת 2012, מונה למאמן בקבוצת סבסטופול מחצי האי קרים. בשנת 2013, מונה למאמן בקבוצת קרסנודר מליגת העל הרוסית. כאשר אימן את קרסנודר, העפילה הקבוצה לשלב הבתים בליגה האירופית, אך לא זכתה בתואר מקומי ולמרות זאת זכה בתואר מאמן השנה ברוסיה בעונת 2015. בשנת 2017, מונה למאמן בקבוצת אחמט גרוזני, אך פוטר לאחר מספר משחקים. בשנת 2018, מונה למאמן בקבוצת ארסנל טולה ומספר חודשים לאחר מכן מונה למאמן בקבוצת ספרטק מוסקבה אך פוטר לאחר הדחה במשחקי המוקדמות של הליגה האירופית. בחודש פברואר 2020, מונה למאמן בקבוצת ריגה מליגת העל הלטבית וזכה עמה באליפות כבר בעונת הבכורה שלו בקבוצה. בנובמבר של אותה שנה עזב את ריגה מסיבות אישיות. מיוני 2022 עד ינואר 2023 אימן שוב את ארסנל טולה. מדיה וקבצים בנושא אולג קונונוב בוויקישיתוף אולג קונונוב, באתר Transfermarkt אולג קונונוב, באתר Soccerway אולג קונונוב, באתר WorldFootball.net אולג קונונוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Внешние источники, Олег Кононов – новий головний тренер львівських Карпат, www.ua-football.com, ‏2008-05-23 (ברוסית) Oleg Kononov Has Retired from a Post of FC Krasnodar Head Coach . Official site FC Krasnodar, fckrasnodar.ru Олег Кононов, добро пожаловать в «Арсенал»!, arsenaltula.ru Новости ФК «Спартак» на официальном сайте, последние новости на сегодня.., Футбольный клуб «Спартак Москва»
קוקסהאפן

קוקסהאפן (בגרמנית: Cuxhaven) היא עיר עצמאית ובירתו של מחוז קוקסהאפן בסקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיר כוללת את הנקודה הצפונית ביותר בסקסוניה התחתונה. היא ממוקמת על חופו של הים הצפוני, בתחילתו של נהר האלבה. רובעי העיר דונן, דזה וזאלנבורג הם פופולריים במיוחד מקומות נופש על הים הצפוני. בעיר מתגוררים 48,551 תושבים, נכון לדצמבר 2016. בקוקסהאפן ממוקמים רציף דיג חשוב ונקודה לרישום ספינות עבור המבורג, כמו גם עבור תעלת קיל עד 2008. תיירות גם היא בעלת חשיבות רבה להתפחות העיר. העיר ואת קודמתה ריצביטל (Ritzebüttel) היו שייכות להמבורג מהמאה ה-13 עד 1937. האי נויוורק שבבעלות המבורג, ממוקם צפונית-מערבית לקוקסהאפן בים ואדן שבים הצפוני. סמלה של העיר, המכונה קוגלבאקה (Kugelbake), הוא משואה שפעם שימשה כמגדלור; ציון העץ בתחילתו של נהר האלבה מסמן את הגבול בין הנהר לים הצפוני וגם מעטר את סמלה של העיר. ריצביטל, היום חלק מקוקסהאפן, היה שייך לחבל האדלן (Hadeln), שבשטחה של דוכסות סקסוניה. אחרי פיצול השושלת בשנת 1296 הייתה ריצביטל לחלק מדוכסות סקסוניה-לאוונבורג. בשנת 1394 כבשה העיר המבורג את המבצר של ריצביטל ועשה אותה למעוזה כדי להגן על שפך נהר האלבה, שמחברת את העיר עם הים הפתוח. חברת "קו המבורג-אמריקה" בנתה טרמינל אוניות נוסעים בקוקסהאפן בשנת 1900. הטרמינל, שחובר ישירות להמבורג על ידי קו רכבת ייעודי, שימש נקודת מוצא עיקרית למהגרים גרמנים ואירופאים עד שנת 1969, אז נפסקה קו הנסיעות מנמל קוקסהאפן. אולם האספה המצועצע ומבניו המשוריינים שרדו נזקים מימי מלחמה ושלום, ובשנת 1998 החל שימוש בו כמוזיאון וכמסוף של ספינת תענוגות. ב-15 במרץ 1907 זכתה קוקסהאפן למעמד עיר במדינת המבורג. בשנת 1937 הפכה, בעקבות "חוק המבורג הגדולה", למחוז עירוני של חבל שטאדה בפרובינציית הנובר הפרוסית. בשנת 1972, שולבו כמה קהילות כפריות שכנות במחוז העירוני קוקסהאפן. ב-1977 איבדה קוקסהאפן את מעמדה כמחוז עירוני, ובמקומו נוצרה מחוז קוקסהאפן, שקוקסהאפן הייתה לבירתו. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה בסיס הטיסה הצבאי נורדהולץ (Nordholz) וההאנגרים שלו לכלי טיס, מדרום לקוקסהאפן, אחד מתחנות ספינות האוויר המרכזיים של גרמניה. בחג המולד 1914 הוא הותקף על ידי מטוסים ימיים של שירות האוויר של הצי המלכותי הבריטי. בין 1945 ל-1964 בוצעו ניסויים שונים בטילים ליד קוקסהאפן. מקורותיה של התיירות בקוקסהאפן חוזרים לשנת 1816, אז נוסד בעיר מקום נופש לחוף הים. מאז 1964 בעיר מקומות נופש רבים הידועים בשל מזג האוויר הנוח שבהם (Seeheilbad) ומרכז נופש בשם "ארץ קוקס" (Cuxland, קוקסלאנד). איסלנד הפנרפיירדיר, איסלנד הממלכה המאוחדת פנזנס (אנ'), אנגליה, הממלכה המאוחדת צרפת ואן, צרפת גרמניה בינץ (אנ'), גרמניה גרמניה זאסניץ (אנ'), גרמניה פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אתר האינטרנט הרשמי של קוקסהאפן Die vergessenen Raketenexperimente von Cuxhaven (בגרמנית), על ניסויי הטילים בעיר מידע תיירותי על העיר "קוקסהאפן", באתר JewishGen (באנגלית) קוקסהאפן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קושהאבן (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית Cuxhaven, Encyclopædia Britannica, 7th volume, p. 677 Hapag Halle Museum Cuxhaven
המטבע הצבאי (ישראל)

המטבע הצבאי היה הכינוי לשטרות כסף זר שהונפקו על ידי בנק ישראל לאחר כיבוש יהודה ושומרון, רצועת עזה, חצי האי סיני ורמת הגולן במלחמת ששת הימים. ממלא מקום שר האוצר, זאב שרף ונגיד בנק ישראל, דוד הורוביץ, החליטו להדפיס את השטרות על מנת למנוע מחסור במטבעות המקומיים ולהבטיח את היציבות הכלכלית של השטחים, עד שיוכרע עתידם בהחלטה מדינית. שטרות אלה הונפקו לפי המטבע המקומי של המדינה שהחזיקה את השטחים עד לפני המלחמה - הדינר הירדני בגדה המערבית, הלירה הסורית ברמת הגולן והלירה המצרית ברצועת עזה וסיני. התקדים המשפטי למהלך כזה בחוק הבינלאומי נמצא בהנפקות המטבעות של האזורים הכבושים באירופה ואסיה על ידי בעלות הברית. לאחר מלחמת העולם השנייה בעלות הברית הוציאו מטבעות חירום לשטחים שנכבשו (אנ'). עיצוב השטרות בוצע בידי האחים שמיר (שגם עיצבו את שטרות סדרה ב' של הלירה הישראלית) ובידי גרד רוטשילד וזאב ליפמן מ"סטודיו רולי". האחים שמיר עיצבו את שטרות הדינר האחד ו-500 פילס ליו"ש, את 5 הלירות לעזה וסיני, ואת ה-1 לירה לרמת הגולן. רוטשילד וליפמן עיצבו את שטרות ה-1 לירה לעזה וסיני ואת ה-5 דינר ליו"ש. שטרות ה"כסף קטן", ששימשו כתחלופה למטבעות, עוצבו על ידי בנק ישראל והמדפיס הממשלתי. על כל שטר הופיע שם מפקדת כוחות צה"ל באזור המיועד, וחתימת אלופי פיקוד דרום, מרכז, וצפון (בהתאמה) בעברית. שם מנפיק השטרות, בנק ישראל עצמו לא הופיע עליהם. לא היה זמן להטביע סימני מים (המשמשים למניעת זיופים) על השטרות, ולא היה בנמצא הנייר המאובטח איתו הדפיסו שטרות. במקום אלו, השטרות הודפסו על הנייר ששימש להדפסת איגרות החוב הממשלתיות, שכן גם הוא כלל קישוטים כנגד זיופים. ביוני 1967 התחילו להדפיס את הכסף בירושלים, אולם קצב ההדפסה היה איטי, ובנק ישראל נאלץ לייצא את ההדפסה גם לבתי דפוס שומרי סוד בהולנד ובבלגיה. בסך הכל נדפסו 25 מיליון שטרות. בפועל התברר כי לא היה צורך במטבעות הצבאיים. תיירים ישראליים הגיעו אל השטחים בהמוניהם, והביאו איתם את הלירה הישראלית. ביולי 1967 הוכרזה הלירה הישראלית כמטבע חוקי בשטחים שנכבשו לצד המטבע המצרי והירדני, ועד מהרה החליפה הלירה הישראלית לגמרי את המטבעות האלו. המטבע נגנז לחלוטין לאחר שלא זכה לאישור מצד ראש הממשלה לוי אשכול, שאמר "רק זה היה חסר לנו, כסף של כובשים!". ב-1978 החליטו בנק ישראל ומשרדי האוצר והביטחון לשרוף את מלאי השטרות. מספר קטן מהשטרות נשמר במוזיאון בנק ישראל. דינר ירדני לירה מצרית לירה סורית לירה ישראלית הממשל הצבאי הישראלי בשטחים אלון לנדאו, שני צידי המטבע, השטרות הגנוזים של עזה, הגדה המערבית ורמת הגולן, יוני 2024 שטרות, האחים שמיר צבי לביא, השטרות הישראליים הגנוזים של עזה והגדה, באתר ynet, 22 באוגוסט 2014 שטר "דוגמה" – 500 פילס - מפקדת כוחות צה"ל באזור הגדה המערבית, 1967, קדם מכירות פומביות
שרייק

האם התכוונתם ל... חנקן (ציפור) – ציפור הנוהגת לצוד חיות קטנות ולשפדן על קוצים לשם נוחות אכילתם. השרייק האגדי – דמות מרכזית בעלילת סדרת ספרי המדע בדיוני של דן סימונס "הקאנטוס של היפריון". AGM-45 שרייק – טיל נגד קרינה שתוכנן להתביית על מערכות מכ"ם בקרת האש של מערכות נ"מ. X-9 שרייק – אבטיפוס מוקטן של טיל האוויר-קרקע GAM-63 ראסכל.
MG SA

MG SA היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית MG Cars אשר יוצרה, בין השנים 1936–1939. בשנת 1936 מחיר דגם "MG SA" בתצורת 4 דלתות, "סלון" עמד בבריטניה על 415 שטרלינג. למכונית מספר דגמים: 4 דלתות - סלון 4 דלתות, מודל "Tourer" - קבריולה 2 דלתות - קבריולה דגם "MG SA", שנת 1938 דגם "MG SA", שנת 1936 דגם "MG SA" - מבט לתוך הרכב דגם "MG SA" - מבט לתוך הרכב דגם "MG SA" - מבט למושב האחורי דגם "MG SA" - מבט ללוח מחוונים (dashboard) דגם "MG SA" - מבט להגה דגם "MG SA", מודל "Sports Saloon" שנת 1936 דגם "MG SA", שנת 1936 דגם "MG SA" מודל "Tourer" תצורת 4 דלתות, שנת 1936 דגם "MG SA" מודל "Tourer" תצורת 4 דלתות, שנת 1936 דגם "MG SA", קבריולט, שנת 1938 דגם "MG SA", קבריולט, שנת 1936 MG 14/40 MG L-type MG N-type MG P-type MG WA MG MGA MG Midget מדיה וקבצים בנושא MG SA בוויקישיתוף דגם "MG SA", שנת 1937 - מפרט, carfolio.com דגם "MG SA" - מפרט טכני, mgownersclub.co.uk MG Sportscars. Malcolm Green. CLB International. 1997 ISBN 1-85833-606-6 דגם "MG SA" supercars.net דגם "MG SA", סלון, houtkamp.nl
אצטדיון דינמו (סטברופול)

אצטדיון "דינמו" הוא אצטדיון כדורגל בעיר סטברופול, רוסיה. משמש כמגרש הבית למועדון הכדורגל "דינמו סטברופול", המשחקת בליגה הרוסית השנייה. אצטדיון "דינמו" בסטברופול ממוקם באזור כיכר לנין, בחלק המרכזי של העיר, שבו גם שוכן בניין הדומה העירונית של סטברופול, ממשלת מחוז סטברופול, מעון המושל והספרייה המחוזית על שם לרמונטוב, מרכזי קניות גדולים ממוקמים בצד המזרחי של האצטדיון, בסמוך לפארק העירוני. סמוך לאצטדיון עוברים קווים ראשיים של חשמליות ואוטובוסים. לכן ישנה גישה מכל חלקי העיר. במרחק שבע דקות הליכה מהאצטדיון ישנה תחנת האוטובוס ובמרחק 10-15 דקות הליכה גם תחנת רכבת והוא במרחק חצי שעה נסיעה מנמל התעופה הבינלאומי שפאקובסקויה. האצטדיון נחנך במאי 1920 ושימש כאצטדיון ספורט מרכזי בעיר. במהלך התקופה הסובייטית הוא שופץ פעמיים, ב-1944 וב-1966. האצטדיון אירח משחקים במסגרת הליגה הסובייטית השנייה. לאחר התפרקות ברית המועצות שימש את מועדוני הכדורגל של העיר. לאחר הקמת דינמו סטברופול מחדש ב-2015 משמש כמגרשה הבייתי ומארח משחקים בליגה הרוסית השנייה. האצטדיון מארח גם אירועים נוספים פרט למשחקי כדורגל. ב-29 בספטמבר 2007, במלאת 230 שנה לעיר, נערך קונצרט גדול ובו נטלו חלק אמנים כאלה פוגאצ'ובה, פיליפ קירקורוב, יוליה סביצ'בה ואחרים. אצטדיון "דינמו" באתר redwhite.ru Алла Пугачева и Филипп Киркоров поздравят Ставрополь с Днем города
אצטדיון ארסנל טולה

אצטדיון ארסנל, או בשמו הרשמי האצטדיון המרכזי ארסנל, הוא אצטדיון הממוקם במרכז העיר טולה, משמש כמגרש הבית של קבוצת ארסנל טולה. בעל קיבולת של 19,241 צופים. האצטדיון נחנך באוגוסט 1959 תחת השם "לוז'ניקי של טולה" (Тульские Лужники ברוסית) שמו שונה מספר פעמים והוא נקרא בעבר אצטדיון "עמל" ואצטדיון "חמישים שנה לקומסומול". ב-1996 שופץ מחדש על מנת להתאימו לתקני אופ"א. הוחלף הדשא ומערכות החימום והותקנה תאורה חדשה. מושבי העץ הישנים הוחלפו במושבי פלסטיק ונבנו חדרי הלבשה מופרדים. בסתיו 2014 הותקן מסך אלקטרוני חדשוהאצטדיון שופץ שוב, בעקבות העפלת הקבוצה לליגת העל הרוסית בכדורגל מדיה וקבצים בנושא אצטדיון ארסנל טולה בוויקישיתוף האצטדיון באתר האינטרנט של המועדון האצטדיון באתר redwhite.ru האתר הרשמי של אוהדי ארסנל איך בנו את לוז'ניקי של טולה כתבה (ברוסית) "Новое табло смонтировано на стадионе "арсенал" в туле перед игрой с "ростовом"". אורכב מ-המקור ב-2018-08-23. נבדק ב-2018-08-22. "Футбольное поле стадиона "Арсенал" в Туле будет заменено за 18 млн рублей".
Waltham Steam

Waltham Steam היא מכונית פתוחה מסוג "Runabout (car)" (אנ') המופעלת על ידי מנוע קיטור, אשר יוצרה בארצות הברית על ידי יצרנית האופניים, האופנועים וכלי הרכב Waltham Manufacturing Company (אנ') בין השנים 1898–1901,, היצרן מוקם ב-וולת'ם במדינת מסצ'וסטס. דגם פתוח לחלוטין 2 מושבים 4 גלגלים סימטריים מערכת היגוי: מוט משקל מנוע הקיטור + מעבה + כבל - 50 ק"ג מחיר היחידה ב-ארצות הברית בשנת 1898: 750 דולר מדיה וקבצים בנושא Waltham Steam בוויקישיתוף Kimes, Beverly Rae; Clark, Henry Austin, Jr (1996). Standard Catalog of American Cars: 1805–1942. Iola, WI: Krause Publications. p. 1612. ISBN 978-0-87341-428-9. דגם "Waltham Steam" american-automobiles.com/Steam-Cars/Waltham היסטורית History of Early American Automobile Industry 1891-1929 earlyamericanautomobiles.com/americanautomobiles4 G. N. Georgano (ed.): Complete Encyclopedia of Motorcars, 1885 to the Present; Dutton Press, New York, 2nd edition (Hardcover) 1973, ISBN 0-525-08351-0
קרייג פולר

קרייג ס. פולר (באנגלית: Craig S. Faller) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כמפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. פולר נולד בפיירבורג שבפנסילבניה, בנם של הנרי ואודרי. ב-1983 סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי ארצות הברית. ב-1990 סיים תואר שני בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים. פולר שירת כקצין מערכות חשמל וכור הנעה בסיירת הגרעינית "USS South Carolina", שימש קצין מבצעים במשחתת "USS Peterson", שירת בנושאת המטוסים "אנטרפרייז (CVN-65)" ושימש סגן מפקד המשחתת "USS John Hancock". הוא פיקד על משחתת מסדרת ארלי ברק "USS Stethem", שבאפריל 2000 נשלחה לאזור המפרץ הפרסי והשתתפה באכיפת הסנקציות על עיראק. בדצמבר 2004 מונה פולר למפקד סיירת הטילים המונחים "USS Shiloh" ושירת בתפקיד עד מרץ 2006. בתקופת פיקודו סייעה הסיירת לנפגעי הצונאמי באינדונזיה. בהמשך שירותו פיקד על כוח התקיפה 3 בראשות נושאת המטוסים "ג'ון סטניס" והוביל אותו במהלך מלחמת עיראק ומבצע חירות מתמשכת באפגניסטן. כמפקד הכוח היה נתון בחקירה של המפקח הכללי של הצי על הפרת כללי האתיקה בכך שקיבל שדרוג לחדרים בבית מלון, החקירה מצאה שאכן חרג מכללי ההתנהגות הנאותה אך מצאה כי לא ניצל השדרוג לטובתו האישית, אלא הציע את החדרים הנוספים שקיבל לפקודיו. ב-2012 מונה לראש אגף מבצעים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. בתפקידי מטה נוספים שימש מפקד פיקוד הגיוס של הצי, מזכיר צבאי לסנטור טד קנדי ועוזרם של מפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית ומפקד פיקוד מרכז, ג'ים מאטיס. בתחילת 2017 מונה לעוזרו של מזכיר ההגנה מאטיס. בנובמבר 2018 הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד פיקוד דרום של ארצות הברית במקום קורט טיד. הוא כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2021. מדיה וקבצים בנושא קרייג פולר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הצי David B. Larter, Report: 2-star improperly accepted hotel suite. NavyTimes, April 10, 2015
Steve n seagulls

Steve 'n' Seagulls היא להקת קאנטרי פינית, המנגנת גרסאות בלוגראס לשירי רוק כבד ומטאל פופולריים. הלהקה התפרסמה בקיץ 2014 עם פרסום סרטוניה ביוטיוב. הנצפה ביותר הייתה גרסת הכיסוי של הלהקה לשיר Thunderstruck של AC/DC. נכון לאוגוסט 2018, גרסת הכיסוי צברה למעל 66 מיליון צפיות באתר. אלבום הבכורה של הלהקה, Farm Machine, יצא לאור על ידי ספיינפארם רקורדס (Spinefarm Records) ב-8 במאי 2015. בנובמבר 2015, הוציאו לאור גרסה משלהם ל-"Sabotage" של הביסטי בויז, שהתבקשו להכין על ידי The A.V. Club. ב-3 באוגוסט 2016, הלהקה הוציאה לאור גרסת כיסוי לשיר "Aces High" של איירון מיידן, במטרה לקדם את האלבום השני שלהם, Brothers In Farms. האלבום השלישי של הלהקה, Grainsville, פורסם בסוף חודש אוגוסט 2018. שם הלהקה הוא משחק מילים על השחקן האמריקאי סטיבן סיגל. הרכב נוכחי: רמל - שירה, גיטרה אקוסטית, בללייקה, מנדולינה הרמן - בנג'ו, שירה, גיטרה אקוסטית הילטונן - אקורדיון, קנטלה, מנדולינה, קלידים, חליל צד פוקי - קונטרבס, שירה פויקונן - תופים, כלי הקשה, שירה אלבומים (Farm Machine (2015 (Brothers in Farms (2016 Grainsville (2018) Another Miracle (2020) סינגלים (The Trooper (2014 (Holy Diver (2014 (Thunderstruck (2014 (You Shook Me All Night Long (2015 (Seek And Destroy (2015 (Run To The Hills (2015 (Nothing Else Matters (2015 (Cemetery Gates (2015 (Black Dog (2016 (Aces High (2016 (November Rain (2016 (Self Esteem (2016 (It's A Long Way To The Top (If You Wanna Rock'n'Roll) (2017 (You Could Be Mine (2017 (Sad But True (2017 (Antisocial (2017 (Panama (2018 (Gimmie All Your Lovin' (2018 מדיה וקבצים בנושא Steve n seagulls בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Steve n seagulls Steve n seagulls, ברשת החברתית פייסבוק Steve n seagulls, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Steve n seagulls, סרטונים בערוץ היוטיוב Steve n seagulls, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Steve n seagulls, באתר ספוטיפיי Steve n seagulls, באתר AllMusic (באנגלית) Steve n seagulls, באתר MusicBrainz (באנגלית) Steve n seagulls, באתר דיזר Steve n seagulls, באתר Yandex.Music (ברוסית) Steve n seagulls, באתר Discogs (באנגלית) Steve n seagulls, באתר Songkick (באנגלית) Steve n seagulls, באתר Genius Steve n seagulls, באתר טיידל (באנגלית) Youtube channel VEVO channel Bowar, Chad. "Viral Sensations Steve 'N' Seagulls to Unleash Debut Album 'Farm Machine'". Loudwire. נבדק ב-9 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Thunderstruck by AC/DC (Live)". נבדק ב-17 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Steve 'N' Seagulls cover Beastie Boys' "Sabotage" (YouTube) Steve 'n' Seagulls – Aces High Steve 'n' Seagulls – Brothers In Farms [1]
ולדימיר פדוטוב

ולדימיר גאורגייביץ' פדוטוב (ברוסית: Влади́мир Григо́рьевич Федо́тов;‏ (18 בינואר 1943, מוסקבה, ברית המועצות — 29 במרץ 2009, מוסקבה, רוסיה) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סובייטי- רוסי. מחזיק בשיא ההופעות במדי צסק"א באליפות ברית המועצות (בשנים 1960–1975 והופיע ב-382 משחקים, הבקיע 92 שערים). במדי הנבחרת הסובייטית שיחק 22 משחקים והבקיע 4 שערים. הוא בנו היחיד של שחקן הכדורגל גריגורי פדוטוב וגיסו של המאמן קונסטנטין בסקוב (היה נשוי לבתו, ליובוב קונסטנטינובנה). מדיה וקבצים בנושא ולדימיר פדוטוב בוויקישיתוף ולדימיר פדוטוב, באתר Transfermarkt ולדימיר פדוטוב, באתר National Football Teams ולדימיר פדוטוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם אבא לייפר

רבי אברהם אבא לייפר (י"ח בכסלו ה'תרע"ח, 3 בדצמבר 1917 - י' בטבת ה'תש"ן, 7 בינואר 1990) כיהן כאדמו"ר בפיטסבורג ובאשדוד. הוא מכונה על שם ספרו: אמונת אברהם. לייפר הוא יקיר העיר אשדוד. נולד לרב יוסף לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג, בקרולי. אביו היה בנו של האדמו"ר הרב ישכר בער השני מנדבורנא בן האדמו"ר רבי מרדכי לייפר מנדבורנא. בגיל 12 שלחו אביו (יחד עם אחיו) ללמוד באירופה אצל רבי שלמה זלמן פרידמן אב"ד ראחוב שם למד 4 שנים. בסיום לימודיו קיבל ממנו סמיכה. אחר כך עבר לישיבת סקלהיד ללמוד אצל הרב יהודה סגל רוזנר. בשנת ה'תרצ"ז התארס לרחל, בתו של קרובו רבי איתמר רוזנבוים בן רבי מאיר מקרעטשניף, שנודע בכינויו "האדמו"ר הזקן מנדבורנא". החתונה התעכבה זמן רב כדי שרבי יוסף, אבי החתן יוכל לבוא מארצות הברית אך בשנת ה'תרצ"ט כשהחלו רוחות המלחמה הוחלט שיתחתן ללא נוכחות אביו. החתונה נערכה בצ'רנוביץ, מקום מגורי חמיו, ולאחר חתונתו מונה על ידי חמיו לכהן כרב בית הכנסת הגדול בעיר. ניצל מהשואה ולאחריה היגר לארצות הברית והתגורר אצל אביו כשנה, ולאחר מכן עבר לניוארק שם החל לכהן כאדמו"ר בחיי אביו, והקים בית מדרש "אהבת ישראל". לאחר פטירת אביו באדר ה'תשכ"ו, עבר למלא את מקומו בפיטסבורג. בשנת ה'תשכ"ט שכל את בנו הרב יצחק אייזיק (חתנו של הרב ישראל אריה זלמנוביץ רבה של עכו), ולא השאיר אחריו צאצאים. בשנת ה'תש"ל עלה לישראל וקבע את משכנו בעיר אשדוד, שם הקים מוסדות תורה וחסד. נפטר בפתאומיות בעשרה בטבת ה'תש"ן (ינואר 1990) ונקבר בהר המנוחות. בכל מקומות מושבו היה פעיל בהקמת מוסדות דת ונטל חלק בחיים הציבורים. בהגיעו לישראל נמנע מהתערבות פוליטית, ולמרות הפצרות של אדמו"רי אגודת ישראל לא הצטרף בקריאה לבחירות. בנו חיים, נפטר בילדותו בנו הרב יצחק אייזיק, חתן הרב ישראל אריה זלמנוביץ רבה של עכו בנו הרב מרדכי ישכר בער (נפטר בתשרי ה'תשפ"א), שימש תחתיו כאדמו"ר מפיטסבורג באשדוד עד לפטירתו חתנו הרב דוד שפיגל מאוסטרובה-קאלושין מארצות הברית חתנו הרב גרשון פרל, רב בית הכנסת "זכר יצחק" ברובע ב' באשדוד בתו מרים לאה (נפטרה בתשרי ה'תשע"ט), אשת הרב דב צבי קרייזווירט (נפטר ד' אייר תשפ"א), ראש ישיבת "תורת חיים" ברוממה ובנו של הרב חיים קרייזווירט. אהרן בארי, אבא לכולם - חייו של אברהם אבא לייפער מפיטסבורג, אשדוד ה'תשנ"ג אברהם אבא בן יוסף ליפר (1917-1990), דף שער בספרייה הלאומית משה ויסברג, בת הרבי וכלת הגאב"ד-"מחנכת דגולה", באתר בחדרי חרדים, 22 בספטמבר 2018