laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טרריום

טרריום הוא מְכָל זכוכית אטום שמכיל בתוכו אדמה וצמחים, וניתן לפתוח אותו לתחזוקה כדי לגשת אל הצמחים בפנים. עם זאת, טרריות יכולות להיות גם פתוחות לאוויר ולא להיות אטומות. טרריות נשמרות לרוב כחפצי נוי או קישוט. טרריות סגורות מייצרות סביבה ייחודית לגידול צמחים, שכן הקירות השקופים מאפשרים לחום ולאור לחדור. המיכל האטום בשילוב החום הנכנס לטרריה מאפשר יצירת מחזור מים בקנה מידה קטן, מכיוון שהלחות מהאדמה ומהצמחים מתאדה בטמפרטורות הגבוהות שבתוך המיכל. אדי מים אלו מתעבים על דפנות מיכל הזכוכית, ולבסוף מטפטפים חזרה לצמחים ולאדמה שמתחת. פעולה זו תורמת ליצירת סביבה אידיאלית לגידול צמחים עקב אספקת מים מתמדת, ובכך מונעת מהצמחים להתייבש. בנוסף לכל, האור העובר בזכוכית השקופה של המיכל מאפשר לצמחים בפנים פוטוסינתזה, היבט חשוב מאוד בגידול הצמחים. הטרריה הראשונה פותחה על ידי הבוטנאי נתנאל בגשוו וורד (אנ') בשנת 1842. לוורד היה עניין להתבונן בהתנהגות חרקים ובמקרה השאיר את אחת הצנצנות ללא השגחה. נבג שרך בצנצנת גדל, נבט לצמח, וצנצנת זו הביאה לטרריה הראשונה. המגמה התפשטה במהירות בעידן הוויקטוריאני בקרב האנגלים. במקום טרריה, זה היה ידוע כמקרה וורדיאני (אנ'). וורד שכר נגרים לבנות את ארונותיו הוורדיאניים כדי לייצא צמחים בריטים לסידני, אוסטרליה. לאחר חודשים של טיול, הצמחים הגיעו למצב טוב ומשגשג. באופן דומה, צמחים מאוסטרליה נשלחו ללונדון באותה שיטה וורד קיבל את הצמחים האוסטרלים שלו במצב מושלם. הניסוי שלו הצביע על כך שניתן לאטום צמחים ללא אוורור והם יכולים להמשיך לשגשג. זני צמחים טרופיים, כמו טחבים, סחלבים, שרכים וצמחי אוויר, מוחזקים בדרך כלל בתוך טרריות סגורות בגלל התנאים הדומים לסביבה הלחה והמוגנת שבאזורים הטרופיים. שמירה עליהם בצורה אטומה מאפשרת זרימת מים. ניתן לפתוח את החממה אחת לשבוע כדי להסיר עודף לחות מהאוויר מדפנות הזכוכית. הדבר נעשה על מנת למנוע צמיחה של עובש או אצות העלולים לפגוע בצמחים ולצבע את צידי הזכוכית. יש להשקות מדי פעם את הטרריה, היעדר עיבוי על קירות הטרריום או כל קמלת הצמחים מהווה אינדיקטור לכך שהטרריום דורש מים. טרריה סגורה דורשת גם תערובת אדמה מיוחדת כדי להבטיח תנאי גידול טובים וגם להפחתת הסיכונים לנזק מיקרוביאלי. אמצעי נפוץ הוא 'כבול לייט', תערובת של אזוב כבול, ורמיקוליט ופרלייט. על התערובת להיות סטרילית על מנת להימנע מחדירת מיקרובים שעלולים להזיק. מדיה וקבצים בנושא טרריום בוויקישיתוף טרריום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית

פרס גראמי לפסקול הטוב ביותר למדיה חזותית (באנגלית: Grammy Award for Best Score Soundtrack for Visual Media) הוא פרס גראמי שניתן למלחין/נה או למלחינים עבור פסקול מקורי שיצרו לסרט קולנוע, לתוכנית טלוויזיה, לסדרת טלוויזיה, למשחק וידאו או למדיה חזותית אחרת. הפרס ניתן החל מטקס פרסי גראמי ה-2 ב-1959, בתחילה בשם "פרס גראמי לאלבום הפסקול הטוב ביותר – פסקול רקע מסרט או מהטלוויזיה" (Grammy Award for Best Sound Track Album – Background Score from a Motion Picture or Television). הזוכה הראשון היה דיוק אלינגטון, שהלחין את המוזיקה לסרט "אנטומיה של רצח" (1959). עד 2001 ניתן הפרס למלחין בלבד; מ-2001 ועד 2006 הוא ניתן גם למהנדסים ולמפיק; וב-2007 חזר להיות פרס שמוענק למלחין בלבד. ג'ון ויליאמס, שזכה ב-11 פרסים והיה מועמד 32 פעמים, מחזיק בשיא המועמדויות והזכיות. ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר בין השאר: ג'ורג'ו מורודר, Laura Branigan, Keith Forsey, Irene Cara, Shandi Sinnamon, Ronald Magness, Doug Cotler, Richard Gilbert, Michael Boddicker, Jerry Hey, Phil Ramone, Michael Sembello, Kim Carnes, Duane Hitchings, Craig Krampf, and Dennis Matkosky בין השאר: מרק בנו, הרולד פאלטרמאייר, Keith Forsey, מיקי פרי (אנ'), ג'ון ג'ילוטין הוק, הווארד יואט (אנ'), באני האל, הווי רייס, שרון רובינסון (אנ'), דני סמבלו (אנ'), סו שרידן, ריצ'רד ת'ייסן ואלי ויליס (אנ') בין השאר: דייוויד ברן, קונג סו (אנ') ורייוצ'י סקמוטו (אנ') Home: Grammy Awards: Film/TV/Media Field: Best Score Soundtrack באתר Awards and Shows 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Nominees List | GRAMMY.com, www.grammy.com
הדיוויזיה ה-47 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-47 של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם. הדיוויזיה הוקמה בשנת 1908 כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ונועדה להחליף את הצבא הסדיר כאשר הוא היה במשימות מחוץ לבריטניה, והיא כללה יחידות מאזור לונדון. בקיץ 1914 גויסה הדיוויזיה והחלה באימונים, ובמרץ 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה בקרב איפר השני ובקרב לוס. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה בקרב על הסום, ובשנת 1917 היא נטלה חלק בקרב אראס, קרב מסין, קרב איפר השלישי וקרב קמברה. באביב 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים, כאשר כראש מטה הדיוויזיה שימש ברנרד מונטגומרי. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה. בשנת 1920 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ובשנת 1936 היא הפכה לדיוויזיית הנ"מ ה-1. בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-56 (לונדון) הוקמה הדיוויזיה ה-47 (לונדון). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה, אך היא לא נשלחה לצרפת ונותרה בבריטניה. בתחילה היא הייתה דיוויזיה ממונעת עם 2 חטיבות בלבד, אולם לאחר המערכה על צרפת היא שונתה לדיוויזיית רגלים וצורפה לה חטיבה שלישית. הדיוויזיה הוצבה בוויילס ולאחר מכן בדרום אנגליה, על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. בשנת 1944 חלקים מהדיוויזיה סייעו למבצע פורטיטיוד, ויחידותיה שימשו כיחידות תגבור עבור קבוצת הארמיות ה-21. באוגוסט 1944 פורקה הדיוויזיה, אולם בספטמבר היא הוקמה מחדש כדיוויזיית מילואים על בסיס הדיוויזיה ה-76. הדיוויזיה שימשה כדיוויזיית אימונים עבור יחידות שונות, ובינואר 1946 פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה ה-47 כוחות צבא במלחמת העולם השנייה
Suicide Squad: The Album

Suicide Squad: The Album (בעברית: יחידת המתאבדים: האלבום) הוא פסקול הסרט "יחידת המתאבדים". הפסקול יצא לאור ב-5 באוגוסט 2016 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. מתוך הפסקול יצאו ארבעה סינגלים. הפסקול הופק על ידי אלכס דה קיד, בוטץ' ווקר, גריימס ואריק יאקובסן. בפסקול משתתפים סקרילקס, ריק רוס, ליל ויין, ויז קאליפה, אימאג'ין דראגונז, לוג'יק, טיי דולה סיין, קלאני ועוד. מידע על האלבום Suicide Squad: The Album באתר MusicBrainz אלכס דה קיד, בוטץ' ווקר, גריימס, אריק יאקובסן Suicide Squad Movie Soundtrack Revealed, comicbook (באנגלית) Suicide Squad Official Score Tracklist Revealed, comicbook (באנגלית)
קרקה (נהר)

קרקה (בסלובנית: Krka) הוא נהר באורך 95 ק"מ הזורם בדרום-מזרח סלובניה והמהווה יובל של נהר סאווה. בתחילת הנהר יש מפלי מים רבים. בעבר היו פזורים לאורך הנהר טחנות קמח רבות. עתה פזורים לאורך הנהר אטקציות תיירותיות לרבות מבצר Otočec ליד נובו מסטו שנבנה על האי. שם הנהר מופיעה במסמכים משנת 799. מקור הנהר הוא במערה צפונית לכפר קרקה, כ-25 ק"מ דרומית לליובליאנה בגובה של כ-312 מ'. במהלך הנתיבו הנהר עובר מספר יישובים לרבות נובו מסטו וזמשקו. הוא נשפך לסאווה בקרבת הגבול עם קרואטיה. מדיה וקבצים בנושא קרקה בוויקישיתוף נתונים על הנהר (בסלובנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורט נוקס (בסיס צבאי)

פורט נוקס (באנגלית: Fort Knox) הוא בסיס צבאי של צבא ארצות הברית הממוקם בקנטקי. הבסיס קרוי על שמו של הנרי נוקס, קצין בכיר בצבא הקונטיננטלי ומזכיר המלחמה הראשון. סמוך לבסיס נמצא אוצר המטילים של ארצות הברית המכונה אף הוא "פורט נוקס". הבסיס שימש את בית הספר לשריון של צבא ארצות הברית מ-1940 ועד 2010, עת עבר לפורט בנינג. נכון ל-2020 ממוקמות בבסיס היחידות הבאות: הקורפוס החמישי דיוויזיית מזרח של הארמייה הראשונה הדיוויזיה ה-100 פיקוד האימונים ה-84 פיקוד משאבי האנוש של הצבא מפקדת צוערי כוחות המילואים של הצבא (US Army Cadet Command) מפקדת הגיוס של הצבא (US Army Recruiting Command) פיקוד התמיכה הלוגיסטית הראשון פיקוד האימונים האווירי של הצבא (ARAC) מרפאת אירלנד (MEDDAC) מרכז ההדרכה של מערכת בתי הספר של הצבא גדוד ההנדסה ה-19 אגד המודיעין הצבאי 902 בבסיס ממוקם מוזיאון ג'ורג' פטון שנפתח במאי 1949 וכן שדה התעופה גודמן שהוקם באוקטובר 1918. הוא משתרע על פני שטח של כ-54 קמ"ר. ב-1936 הועברו חלק מאדמות הבסיס לטובת הקמת אוצר המטילים, והמבנה החדש שהוקם לשימור הזהב מזוהה עם השם פורט נוקס. הבסיס הוקם ב-1918 בעקבות הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה ושימש תחילה לאימוני יחידות ארטילריה. ב-1931 נבחר הבסיס לפעילותו של הכוח הממוכן החדש של צבא ארצות הברית. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוקם בבסיס בית הספר לשריון של צבא ארצות הברית, ונערכו בו ניסויים בטנקים חדישים. כמו כן הוקם בשטחו מחנה שבויים שפעל מפברואר 1944 עד יוני 1946. בתקופת המלחמה פעל בשדה התעופה גודמן להק הפצצה 447 של טייסי טסקיגי. מדיה וקבצים בנושא פורט נוקס בוויקישיתוף פורט נוקס, ברשת החברתית פייסבוק פורט נוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פורט נוקס, ברשת החברתית אינסטגרם פורט נוקס, באתר פליקר אתר הבסיס פורט נוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Black&White

"Black&White" הוא אלבום הופעה של דני סנדרסון וחברים, שהוקלט מתוך הופעה שנערכה בבמסגרת פסטיבל "ג'אז, בלוז ווידאוטייפ" שנערכה בתל אביב, ב-2003. המופע הוא למעשה מחווה של סנדרסון למוזיקה השחורה אליה נחשף ואהב בעת ששהה בארצות הברית בילדותו בשנות ה-60, והוא כולו ג'אז, בלוז ורוק השירים כולם מקורם ובהשראת שירים ישנים שהכיר סנדרסון ממוזיקה זו. דני סנדרסון - גיטרה, שירה, ניהול מוזיקלי כפיר בן-ליש - שירה, גיטרות גלעד בן-ליש - שירה וגיטרה שי וצר - תופים זיו הרפז - בס עמית הראל - קלידים נאווה בת-ישראל - שירה אלישבע בת-ישראל - שירה דני סנדרסון, "שחור-לבן" (בארבי תל אביב, אפריל 2003), ביקורת על המופע והאלבום באתר Yomusic האלבום באתר Discogs
טוגו וסט

טוגו דניס וסט הבן (באנגלית: Togo Dennis West Jr.;‏ 21 ביוני 1942 - 8 במרץ 2018) היה עורך דין ופקיד ממשל אמריקאי. כחבר המפלגה הדמוקרטית הוא היה האדם השלישי שכיהן בתפקיד המזכיר לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון משנת 1998 ועד להתפטרותו בשנת 2000. קודם לכן, החל משנת 1993 הוא כיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית. טוגו וסט נולד בוינסטון סיילם, קרוליינה הצפונית, שם הוא למד בבית הספר התיכון אטקינס, שהוריו שימשו בו כמורים, וב-1959 הוא סיים את לימודיו. בטקס הסיום של כיתתו הוא נשא את נאום הסיום. לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת הווארד וב-1965 הוא סיים לימודי בוגר במדעים בהנדסה. ב-1968 הוא קיבל תואר JD במשפטים בהצטינות מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הווארד וסיים ראשון בכיתתו. בעת לימודיו כסטודנט למשפטים הוא היה העורך של עיתון בית הספר למשפטים Howard Law Journal. באותה תקופה הוא הכיר את גייל ברי, שלימים הייתה לרעייתו. לאחר שסיים את לימודי המשפטים והתמחה כפקיד בלשכתו של שופט פדרלי, התגייס וסט לצבא ארצות הברית. בין השנים 1965–1968 הוא שירת בחיל התותחנים של הצבא, ולאחר מכן ועד 1973 הוא שירת ביחידת התובע הכללי. במהלך שירותו הוא עוטר בלגיון ההצטיינות ובמדליית השירות הראוי לשבח. לאחר שירותו הצבאי עבד וסט בעריכת דין במשרד עורכי הדין "קובינגטון וברלינג". לאחר מכן, בתקופת נשיאותו של ג'רלד פורד, הוא היה יועץ למשנה לתובע הכללי של ארצות הברית. בתקופת ממשלו של ג'ימי קרטר שימש וסט בכמה תפקידים. בין השנים 1977–1979 הוא היה היועץ המשפטי הראשי של מחלקת הצי, בשנת 1979 הוא היה עוזר מיוחד למזכיר ההגנה ולסגנו, ובין השנים 1980–1981 הוא היה היועץ המשפטי הראשי של מחלקת ההגנה. ב-1981 שב וסט למגזר הפרטי ועבד במשרד עורכי הדין "פטרסון, בלקנאפ, ווב וטיילר". בהמשך הוא שימש כסגן נשיא בכיר לקשרי ממשל של חברת נורת'רופ. בתקופת נשיאותו של ביל קלינטון כיהן וסט בשני תפקידים שונים. מנובמבר 1993 ועד מאי 1998 הוא כיהן כמזכיר הצבא. בתקופת כהונתו בתפקיד זה התרחשה "שערוריית אברדין" (אנ') שהובילה לאכיפה הדוקה יותר ולחקירה של המדיניות כלפי אלימות מינית בצבא. התפקיד השני בו כיהן וסט בקבינט של קלינטון היה המזכיר לענייני חיילים משוחררים, בו הוא כיהן ממאי 1998 ועד יולי 2000. לאחר סיום כהונתו בממשל, שב וסט לעסוק בעריכת דין ושימש כחבר דירקטוריון בכמה חברות ומוסדות. בין השנים 2004–2006 הוא כיהן כנשיא "המרכז המשותף ללימודי מדע המדינה וכלכלה", צוות חשיבה שיושב בוושינגטון די. סי. ומתמקד בסוגיות הקשורות למיעוטים. הוא היה תומך נלהב וחבר המועצה לשעבר של החברה לשימור מאונט ורנון. יחד עם ראש המבצעים הימיים לשעבר, האדמירל בדימוס, ורן קלארק, ניהל וסט את חקירת מחלקת ההגנה על אירוע הירי בבסיס פורט הוד ב-2009. בינואר 2010 הם הגישו את מסקנותיהם. טוגו וסט נפטר מהתקף לב ב-8 במרץ 2018, בגיל 75, כאשר היה בשיט תענוגות בין ברבדוס לבין פוארטו ריקו. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. מדיה וקבצים בנושא טוגו וסט בוויקישיתוף טוגו וסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "History Makers: Biography of Togo D. West". History Makers. "Togo D. West Jr., Clinton appointee who led Veterans Affairs and investigated Army abuses, dies at 75". Los Angeles Times. March 11, 2018. "Togo West". Center for Infrastructure Protection & Homeland Security. George Mason University. Archived from the original on April 26, 2015. Thompson, Mark (January 20, 2010). "Fort Hood Report: No Mention of Islam, Hasan Not Named". Time.
נמלת הבולדוג

נמלת הבולדוג, נמלת ג'ק קופצנית או נמלת השור (שם מדעי: Myrmecia) היא סוג של נמלה תוקפנית החיה באוסטרליה וסביבותיה ומין אחד ידוע מקלדוניה החדשה, והיא אחת מהנמלים הקטלניות בעולם. לפי מדד גינס שיאי עולם מין הנמלה Myrmecia pyriformis הוא הקטלני ביותר בעולם. נמלים אלה ידועות במבנה הראש והלסתות הגדולות שלהן, הבולטות מעבר לראש, ודומות למספריים מחודדים. לסתות אלה יכולות להינעל במהירות על טרפה של הנמלה, הכולל חרקים אחרים. אורכן בין 8 ל-40 מילימטרים וצבען לרוב שחור או חום כהה עד לאדום וכתום עז. לנמלים ישנן עיניים מורכבות הרואות היטב יחסית לנמלה והן פעילות יום ברובן, אז הם יוצאים ללקט צוף מפרחים. הנמלים הבוגרות הן צמחוניות אך הזחלים ניזונים מבשר והבוגרות חוטפות להן חרקים כמו זבובים, נמלים אחרות או דבורי דבש באמצעות לסתותיהן. מרבית הפועלים הנצפים הם נקבות, להן הלסתות הגדולות והמכאיבות. הזכרים קטנים בהרבה ומזוהים בזכות הלסתות הקטנות בהרבה, כשלחלקם יש כנפיים. רוב מושבות הנמלה מצויות בקרקע, מתחת לסלעים, עצים ואבנים אך מין אחד מקנן רק בין העצים. נמלים מסוג זה נחשבות לפרימיטיביות מאוד, בעלות גוף דומה לצרעות ולהן אופי יחידאי יחסית. הן גם אינן מפרישות פרומונים המזעיקים את חברותיהן לעזרה, מה שמסכן אותן בעת מתקפה של נמלים אחרות. הנמלים הן לוחמות טריטוריאליות הנלחמות בחירוף נפש ותוקפנות גדולה נגד כל פולש ומבנה גופן מאפשר להן לזנק לגובה על אויביהן. מדי שנה הן עוקצות עשרות אנשים והארס שלהן הוא מבין החזקים שבנמלים. ארס זה הוא קטלני בכמויות גדולות, בייחוד לתושבי טסמניה שמעל 3% מהאוכלוסייה אלרגיים לארס ועלולים למות מהלם אנפילקטי. מאז 1980 עד שנת 2000 נרשמו 6 הרוגים מעקיצות הנמלים, כאשר 5 מהם בטסמניה. כיום המקרים נמוכים יותר מאחר שיש נסיוב נגד הארס שלהן ואף עזרה לאנשים אלרגיים (Allergen immunotherapy). למרות זאת קרו מספר תקריות קטלניות בשנים האחרונות. M. aberrans M. acuta M. analis M. apicalis M. arnoldi M. athertonensis M. auriventris M. banksi M. borealis M. brevinoda M. browningi M. callima M. cephalotes M. chasei M. chrysogaster M. clarki M. comata M. croslandi M. cydista M. desertorum M. dichospila M. dimidiata M. dispar M. elegans M. erecta M. esuriens M. eungellensis M. exigua M. fabricii M. ferruginea M. flammicollis M. flavicoma M. forceps M. forficata M. formosa M. froggatti M. fucosa M. fulgida M. fulviculis M. fulvipes M. fuscipes M. gilberti M. gratiosa M. gulosa M. harderi M. haskinsorum M. hilli M. hirsuta M. imaii M. impaternata M. infima M. inquilina M. loweryi M. ludlowi M. luteiforceps M. mandibularis M. maura M. maxima M. michaelseni M. midas M. minuscula M. mjobergi M. nigra M. nigriceps M. nigriscapa M. nigrocincta M. nobilis M. occidentalis M. pavida M. petiolata M. picta M. picticeps M. piliventris M. pilosula M. potteri M. pulchra M. pyriformis M. queenslandica M. regularis M. rowlandi M. rubicunda M. rubripes M. rufinodis M. rugosa M. simillima M. subfasciata M. suttoni M. swalei M. tarsata M. tepperi M. testaceipes M. tridentata M. urens M. varians M. vindex מדיה וקבצים בנושא נמלת הבולדוג בוויקישיתוף נמלת הבולדוג, באתר ITIS (באנגלית) נמלת הבולדוג, באתר NCBI (באנגלית) נמלת הבולדוג, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נמלת הבולדוג, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמלת הבולדוג, באתר GBIF (באנגלית)
רוך ברסט

רוך ברסט (בבלארוסית: Рух Брэст) היא קבוצת כדורגל מברסט, בלארוס, המשחקת כיום בפרמייר ליג הבלארוסי. המועדון הוקם לראשונה בשנת 1922 ושורשיה מגיעות לנסיכות הפולנית, כשהעיר הייתה חלק מפולין, עם זאת אין תיעוד להישגי הקבוצה עד שנת 1936, אז המועדון זכה באליפות פולסיה (שם המחוז בו נמצאה העיר אז). תחת השלטון הפולני המועדון זכה באליפות המחוז בעונת 1937 והייתה מועמדת להתמודד בליגת העל הפולנית בכדורגל, אך עם פרוץ מלחמת העולם השנייה המועדון פורק. המועדון הוקם מחדש בשנת 2016, תחילה כקבוצת חובבים ובשנת 2018 המועדון התבסס מחדש כקבוצת בת של דינמו ברסט והעפיל לליגה הבלארוסית השנייה. המועדון זכה באליפות הליגה השנייה בעונת הבכורה שלה וערכה את הופעת הבכורה שלה בליגה הראשונה בבלארוס בשנת 2019. לפני תחילת עונת 2020 המועדון סיים את השותפות עם דינמו ברסט והפך למועדון עצמאי, בתמיכת האוליגרך, אלכסנדר זייצב, שעזב את דינמו ברסט. בעקבות המהלך התפתחה יריבות מקומית עם דינמו ברסט, במסגרת הדרבי של ברסט, אך הקבוצות נפגשו במסגרת ליגת העל פעם אחת בלבד, שבה ניצחה דינמו. במהלך עונת 2020 הקבוצה התמקמה במרכז הטבלה. הליגה הבלארוסית השנייה זכייה (1): 2018 אתר האינטרנט הרשמי של רוך ברסט רוך ברסט, ברשת החברתית פייסבוק רוך ברסט, ביישום טלגרם רוך ברסט, ברשת החברתית אינסטגרם רוך ברסט, ברשת החברתית VK פרופיל, באתר Transfermarkt "Футбольный клуб Рух стал фарм-клубом Динамо-Брест". 2 בנובמבר 2017. אורכב מ-המקור ב-2019-06-06. נבדק ב-4 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Brest win in “Dynamo Derby”!
הקורפוס ה-23 (בריטניה)

הקורפוס ה-23 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי, אשר פעל בתקופת מלחמת העולם הראשונה. הקורפוס הוקם בבריטניה בפברואר 1918, וכלל יחידות אימונים לפני שנשלחו להילחם בצרפת. הקורפוס היה תחת פיקודו של אדוארד פאנשווה, ופורק עם תום המלחמה. הקורפוסים הבריטיים במלחמת העולם הראשונה
בולבול אדום-שת

בּוּלְבּוּל אֲדוֹם שֵׁת (שם מדעי: Pycnonotus cafer) הוא ציפור שיר. תפוצתה הטבעית מפקיסטן לדרום-מערב סין. הבולבול, ציפור רעשנית, מין פולש לאיים רבים באוקיינוס השקט (הוואי למשל), ומוכר בהם כמזיק לחקלאות, פוגע בפירות (שהם עיקר תזונתו), בפרחים ובקטניות שונות. הבולבול ידוע כמפיץ זרעים של צמחים פולשים. הוא נוטה להתחרות עם ציפורי שיר אחרות על מקורות המזון, ולגרשן מהטריטוריה שלו. ניתן לזהותו באמצעות כתם הארגמן הבוהק בשורש הזנב (תת-שת). הראש שחור ומצויץ, הכנפיים חומות והבטן בצבע לבן מלוכלך. אורך גופו כ-21 ס"מ ומשקלו 26–45 גרם. הצעיר דומה בצבעיו לבוגר, אך קצוות כנפיו במסגרת חומה כהה. במין זה חד פרצופיות זוויגית, אולם הזכר גדול במעט מהנקבה. ניתן לראות את הציפור בעיקר בין ענפי עצים. באזורים חקלאיים, נופים פתוחים וכן באזורים עירוניים. מעופה מהיר וקופצני, חסר אחידות. עונת הרבייה נמשכת לאורך כל השנה. הקן נבנה בצורת ספל ובנוי מחומר צמחי ומקורי עכביש. מבפנים מרופד בסיבים רכים שונים. בקן מוטלות 2–5 ביצים מנוקדות בגוון ורוד-אדמדם. בשנה אחת מתרחשות כשלוש הטלות, כדי להתגבר על הרס הקנים בידי אויבים טבעיים. הדגירה אורכת 14 ימים בלבד. מחוץ לעונת הקינון נאספת הציפור בקבוצות גדולות. המין נצפה בארצות המוצא, מקנן לעיתים במקומות לא שגרתיים, בתוך מנועים, בטורבינות ובבתים מיושבים. קיימת אפשרות כי הוברח על ידי מגדלי עופות, סוחרים או דייגים, על אף שהמין אינו מזמין פנים במיוחד. היו מקרים בהם נלכד המין על ידי הרשויות המקומיות, שהבחינו שמדובר במין פולש, ואז הצליח להשתחרר משביו. בשנת 1977 צירף שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית את הבולבול לרשימת בעלי החיים האסורים לייבוא ללא אישור מתאים. בולבול צהוב-שת מדיה וקבצים בנושא בולבול אדום-שת בוויקישיתוף בולבול אדום-שת, באתר ITIS (באנגלית) בולבול אדום-שת, באתר NCBI (באנגלית) בולבול אדום-שת, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) בולבול אדום-שת, באתר GBIF (באנגלית) בולבול אדום שת באתר הרשימה האדומה של IUCN בולבול אדום שת באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אאוט

האם התכוונתם ל... אאוט (כתב עת) לצאת (סרט קצר) – סרט קצר בהנפשה ממוחשבת שנקרא במקור "אאוט" אאוטינג
הדיוויזיה ה-31 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-31 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הוקמה באפריל 1915 כחלק מצבא קיצ'נר, ובדצמבר אותה שנה נשלחה למצרים, שם נפרסה באזור קנטרה, על מנת להגן על תעלת סואץ. במרץ 1916 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, והיא לחמה בקרבות היום הראשון של הקרב על הסום כחלק מהקורפוס ה-8, וספגה אבדות כבדות. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב אנקר בקרב אראס, ובשל אבדותיה הכבדות היא לא לחמה בקרב פשנדל. בשנת 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב, ובכלל זה בקרב איפר הרביעי, ובמתקפת מאה הימים, כולל בקרב איפר החמישי. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה ה-31
אנה קארנינה (סרט, 1915)

אנה קארנינה (באנגלית: Anna Karenina) הוא סרט דרמה אילם אמריקאי משנת 1915, בבימויו של ג' גורדון אדוארדס, ובכיכובה של בטי ננסן. זה היה העיבוד האמריקאי הראשון לרומן "אנה קארנינה" מאת לב טולסטוי שיצא לאור ב-1877. הסרט נחשב לאבוד. סצנות אחדות צולמו באתר סקי קרוב למונטריאול. אנה קארנינה היא אשת חברה אריסטוקרטית נשואה, וחיה בסנקט פטרבורג. היא מנהלת פרשת אהבים סוערת עם גראף צעיר ועשיר. הוא אוהב אותה ורוצה להתחתן איתה אחרי שתעזוב את בעלה. עם זאת, היא חשה דחויה מהחברה ומבודדת. היא מתחילה להיות רכושנית ואף פרנואידית בשל חשדותיה בבגידה, שמובילים לבסוף להתאבדותה. בטי ננסן – אנה קארנינה אדוארד חוסה – ברון אלכסיס קארנין ריצ'רד תורנטון – הנסיף ורונסקי סטלה האמרשטיין מייבל אלן Krefft, Vanda. The Man Who Made the Movies: The Meteoric Rise and Tragic Fall of William Fox. HarperCollins, 2017. "אנה קארנינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנה קארנינה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Silent Era: Anna Karenina". silentera. נבדק ב-27 ביוני 2008. {{cite web}}: (עזרה) "Anna Karenina". American Silent Feature Film Survival Database. נבדק ב-12 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Anna Karenina at TheGreatStars.com; Lost Films Wanted(Wayback Machine)
הדיוויזיה ה-56 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-56 של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם. הדיוויזיה הוקמה בשנת 1908 כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ונועדה להחליף את הצבא הסדיר כאשר הוא היה במשימות מחוץ לבריטניה, והיא כללה יחידות מאזור לונדון. בקיץ 1914 גויסה הדיוויזיה והחלה באימונים, וחלק מיחידותיה נשלחו כתגבור ליחידות שונות בצרפת. בחורף 1916 נשלחה הדיוויזיה לצרפת, שם לחמה בקרב על הסום, ובשנת 1917 היא נטלה חלק בקרב אראס, קרב איפר השלישי וקרב קמברה. באביב 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה. בשנת 1920 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי, ובשנת 1936 היא הפכה לדיוויזיית לונדון, לאחר שהדיוויזיה ה-47 (לונדון) הוסבה לדיוויזיית הנ"מ ה-1. בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-56 (לונדון) הוקמה הדיוויזיה ה-47 (לונדון). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסה הדיוויזיה, אך היא לא נשלחה לצרפת ונותרה בבריטניה. בתחילה היא הייתה דיוויזיה ממונעת עם 2 חטיבות בלבד, אולם לאחר המערכה על צרפת היא שונתה לדיוויזיית רגלים וצורפה לה חטיבה שלישית. בנובמבר 1942 נשלחה הדיוויזיה למזרח התיכון, שם שירתה בעיראק ובארץ ישראל, ובמרץ 1943 היא נשלחה למצרים. באפריל נשלחה הדיוויזיה לתוניסיה, שם לחמה בשלב האחרון של המערכה בתוניסיה. בשל הנפגעים הרבים שספגה הדיוויזיה היא לא השתתפה בפלישת בעלות הברית לסיציליה, אולם היא השתתפה בקרבות השונים בחזית האיטלקית, ובכלל זה הנחיתה בסלרנו, כיבוש נאפולי, קרב מונטה קאסינו, קרב אנציו ומתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה. בשנת 1946 פורקה הדיוויזיה, אולם בשנת 1947 היא הוקמה מחדש ככוח מילואים של הצבא הטריטוריאלי, ונקראה דיוויזיית השריון ה-56 (לונדון), ובשנת 1956 הפכה בחזרה לדיוויזיית חיל רגלים. בשנת 1961 צומצמה הדיוויזיה למפקדה מחוזית, ובשנת 1967 פורקה הדיוויזיה. בשנים 1987–1993 אוחדו היחידות הלונדוניות לחטיבה ה-56. הדיוויזיה ה-56 כוחות צבא במלחמת העולם השנייה
הגביע הרוסי בכדורגל 1993/1994

גביע רוסיה 1993/1994 הייתה העונה השנייה בטורניר הגביע הרוסי בכדורגל שנערך ממאי 1993 ועד יוני 1994. בטורניר נטלו חלק קבוצות ליגת העל הרוסית בכדורגל, קבוצות מליגת המשנה הרוסית ומהליגה הרוסית השנייה. קבוצת ליגת העל הרוסית, לוץ' ולדיווסטוק, לא השתתפה. משחק הגמר נערך במאי 1994 באצטדיון הגדול במדינה, אצטדיון לוז'ניקי. המשחק התחיל עם יתרון לספרטק מוסקבה שהבקיעה 2 שערים ברבע השעה הראשונה, אך צסק"א הצליחה להשוות והמשחק הסתיים בשוויון 2:2. לאחר תוספת הזמן, ספרטק הצליחה לחלץ ניצחון וזכייה בתואר הגביע אחרי דו-קרב פנדלים שהסתיים ב-4:2 לספרטק. זו הייתה הפעם השלישית שספרטק וצסק"א נפגשו בגמר הגביע הלאומי והפעם הראשונה במסגרת הגביע הרוסי בכדורגל. קודם לכן, בגמר 1948, "צדק"א" דאז הביסה את האדומים-לבנים בתוצאה 3:0 ובגמר גביע ברית המועצות 1992, ספרטק (2:0) הייתה טובה יותר, בזכות שער כפול של ולדימיר בסצ'סטניך באמצע המחצית הראשונה. השער הראשון הובקע כבר בדקה ה-6, על ידי איגור לדיאחוב מספרטק. בדקה ה-11, ספרטק הכפילה את התוצאה כשהקשר ואלרי קרפין הכפיל את היתרון. אבל עוד לפני הפסקת המחצית, צסק"א הצליחה להבקיע בדקה ה-39, כשולדיסלב רדימוב כבש. זמן קצר לאחר פתיחת המחצית השנייה (בדקה ה-58) צסק"א השוותה משער של הבלם דמיטרי ביסטרוב. הצופים לא ראו יותר שערים עד לסיום הזמן החוקי וההארכה. זהות הזוכה בתואר הוכרעה בדו-קרב פנדלים, במהלכה הוכיח השוער של ספרטק ג'ינטאראס סטאושה את עצמו בצורה מבריקה, הוא עצר את הבעיטות של יבגני בושמנוב ומיכאיל קופריאנוב ואת הבעיטה המכריעה ממרחק 11 מטרים ביצע דמיטרי אלניצ'ב, שהחליף את קרפין בתוספת הזמן ובכך "ספרטק" זכתה לראשונה בגביע רוסיה. עבור הקשר, פיודור צ'רנקוב גביע זה היה האחרון בקריירה שלו, כשפרש בקיץ של אותה השנה. Game list by KLISF