קבר פולינג

קבר פֿוּלִינְג (סינית 福陵, פין-יין Fúlíng), מכונה גם "הקבר המזרחי" (东陵, בפין-יין Dōngling, תעתיק דוֹנְגְלִינְג) הוא המאוזוליאום של נורהאצ'י, הקיסר מייסד שושלת צ'ינג ואשתו, הקיסרית שְׂיָאוצְה-גָאו, השוכן כ-10 קילומטרים ממזרח לעיר העתיקה של שן-יאנג במחוז ליאונינג שבצפון מזרח סין. המקום שימש לאתר עיקרי לטקסי פולחן שנערכו על ידי המשפחה הקיסרית בכל תקופת שלטון שושלת צ'ינג. ב-2004 הוסיף ארגון אונסק"ו את המאוזוליאום לאתר המורשת העולמית קברים קיסריים של שושלות מינג וצ'ינג שהוכר לראשונה בשנת 2000. נורהאצ'י (努爾哈赤, בפין-יין: Nǔěrhāchì) נולד ב-1559 כבנו של אחד משבטי היורצ'ן באזור מנצ'וריה של ימינו. בתוך סדרת קרבות הוא הצליח לאחד את השבטים תחת שלטונו. ב-1616 הוא הכתיר את עצמו כחאן בראש שושלת חדשה, שושלת ג'ין (בנו ויורשו עתיד היה לשנות את שם השושלת לשם בו נודעה אחר-כך, שושלת צ'ינג) והקים את ארמונו בעיר מוקדן (כיום שן-יאנג). הוא ניהל סדרת קרבות והביס בהדרגה את צבאות קוריאה שבשלטון שושלת ג'וסון וסין בשלטון שושלת מינג. בעקבות התבוסות הצבאית שנחלו החליטו הסינים לוותר על השטח ממערב ומצפון לחומה הגדולה של סין ולהסתגר מאחוריה. המקום היחיד שבו היה עדיין חיל מצב סיני מעבר לחומה הייתה העיר נינגיואן (כיום שיאנצ'נג בליאונינג). נוראהצ'י תקף את המקום בראש כוח גדול שמנה קרוב ל-100,000, אבל המצביא הסיני יְוֵּ'אן צ'ונְגְחְווָאן שהגן על העיר הנחיל לו את התבוסה הראשונה והאחרונה בחייו. נורהאצ'י נפצע בקרב ומת יומיים אחר-כך ב-30 בספטמבר 1626. את המאוזוליאום לכבודו החל לבנות בנו, חונְג טָאיְגִ'י, הקיסר השני בשושלת צ'ינג. השלב הראשון של הבנייה נמשך בין 1626 ל-1644 (השנה בה השתלטה שושלת צ'ינג על סין). שנה אחר כך החל שלב ההרחבה והוא הושלם ב-1688. מרבית המבנים העיקריים של המאוזוליאום הושלמו בתקופה זו. מכאן ואילך החלה תקופה ארוכה של שיפוצים של המבנים באתר, הן בתקופתם של כל קיסרי סין משושלת צ'ינג, הן אחרי שסין הפכה לרפובליקה ואחר-כך תחת שלטון המפלגה הקומוניסטית של סין. שיפוצים נרחבים נעשו בשנים 2000-1991 לקראת קבלת תואר אתר מורשת עולמית, אותו קיבל האתר ב-2004. אתר המורשת העולמית משתרע על שטח של 538.6 דונם, כשהוא נסמך על הר טְייֵנְג'וּ (天柱山) מצפון ועל הנהר חוּן (浑河), כ-800 מטרים דרומית לאתר, ומוקף באזור חיץ נרחב המשתרע על שטח של 7 קמ"ר. באתר יש 32 מבנים על שטח שאורכו 773 מטרים מצפון לדרום ו-303 מטרים ממזרח למערב. לאורך כל המתחם החל מהשער הראשי ועד תל הקבורה מובילה דרך סלולה באורך של 566 מטרים המכונה נתיב הנשמות או גם הדרך הקדושה הדרך מחולקת לרוחבה לשלושה מסלולים, כשהמרכזי הוא גם רחב יותר וגם סלול תוך שימוש במרצפות רחבות יותר. רוחב הדרך בין שער הכניסה ועד שער לונְגאֶן הוא 7 מטרים ובהמשך היא מתרחבת ל-11 מטרים. המבנים הבולטים (מדרום לצפון) הם: קשתות אבן – יוצרות שתי צלעות (מזרחית ומערבית) של חצר פנימית הסגורה בשער הראשי של המתחם במרחק של 44 מטרים מהן. כל קשת עשויה משיש בגוון לבן ירקרק והיא בנויה על ארבעה עמודים בגובה שלוש קומות. הקשתות מחקות מבנה קשת זיכרון מעץ המכונה פָּאיְלוֹאוּ. במרכז הקשתות כתובת במאנצ'ו בסינית ובמונגולית ובה ההוראה שרוכבים חייבים לרדת מסוסיהם. שער אדום גדול (דָאחונְגְמֶן) – זהו גם שער הכניסה הראשי למתחם הקבר. השער מהווה את הצלע השלישית בחצר שיוצרות שתי קשתות האבן. רוחבו 12 מטרים, עומקו 7 מטרים וגובהו 13.3 מטרים והוא מחופה ברעפים זהובים מזוגגים. משני צדדיו מתחילה חומה שמקיפה את כל האתר. פסלי אבן – בקטע זה של נתיב הנשמות יש ארבעה זוגות של פסלי אבן של חיות במרחקים קבועים של 3.38 מטרים. הפסלים מוצבים על בסיס שיש וכוללים: גמלים, סוסים, צִ'ילִין (qilin - חיה מיתולוגית בעלת זוג קרניים המבשרת טובות) ואריות. גרם המדרגות הגדול - המשך הדרך במרחק של 238 מטרים משער הכניסה מתחיל מעלה בזווית של 45 שחייב בניית גרם מדרגות בן 108 מדרגות המתחיל ומסתיים בגשרים המכונים "גשר הקשת בענן". ביתן האסטלה הגדולה - שוכן במרחק של 143 מטרים מגשר האבן שבקצה גרם המדרגות הגדול. מבנה מרובע המאחסן את אסטלת שֶׁנְגוֹנְגשֶׁנְגְדֶה. גובה האסטלה 5.5 מטרים רוחבה 1.8 מטרים ועובייה 0.7 מטרים. היא מקושטת בחלק העליון בדרקונים ועליה כתובות במאנצ'ו ובסינית המהללים את הקבור וחוברו על ידי נינו של נורהאצ'י, הקיסר קאנגשי. ביתני השירות - ארבעה מבנים משני צדדיו של ביתן האסטלה הגדולה. מצדו הצפון מערבי של הביתן שוכנים "חדר השטיפה" שבו נהגו לשטוף את כלי המנחה, "וחדר התה" שבו נהגו לשמור תה וחטיפים לטקסי המנחה, ומצדו הצפון מזרחי "חדר ההמתנה המזרחי", שבו נהגו הפקידים שהשתתפו בטקסים לנוח, ו"חדר הפירות" שבו נשמרו פירות למנחה. שער לונְגאֶן - מבנה שער הכניסה אל "העיר המרובעת" (方城) - כינוי למתחם הפנימי של המאוזוליאום. רוחב הפתח כ-3 מטרים ואורכו כ-12 מטרים. על חזית השער חרותים באבן עננים ודרקונים ותלוי השלט (שער לונְגאֶן). על מבנה השער בנוי ביתן בן שלוש קומות בגובה16.72 מטרים "ביתן חמשת עופות הפניקס". קירות הביתן מכוסים ציורים מבפנים ומבחוץ. העיר המרובעת - המתחם הפנימי של המאוזוליאום. המתחם מוקף חומה אדומה בגובה 5 מטרים ובאורך 370 מטרים. בכל אחד מארבע הפינות של החומה יש מגדל של שתי קומות בגובה 12.5 מטרים שבו יש פעמוני רוח וקירותיו מכוסים בציורים. ארמון לונְגאֶן (隆恩殿 - "החסד הבולט") - המבנה המרכזי במתחם הקבר. מבנה השוכן על בימת שיש בגובה 1.7 מטרים והיקפה 118 מטרים והיא מוקפת מעקה מעוצב. אורך הארמון 15.5 מטרים, רוחבו 14.25 מטרים וגובהו כ-15 מטרים והוא מחופה ברעפים זהובים מזוגגים. הארמון שימש לביצוע הפולחן והוא כולל את האסטלות המקודשות של הקיסר והקיסרית ושני כיסאות מלכות. האולמות הצדדים - שני אולמות משני צדי ארמון לונגאן. שניהם על בימה נמוכה בגובה 70 סנטימטרים באורך 23.5 מטרים וברוחב 13 מטרים. גובה האולמות 11.5 מטרים, דלתותיהם וחלונותיהם צבועים באדום עז והם מחופים ברעפים זהובים מזוגגים. האולם המזרחי נועד לאחסן לוחות תפילה, משי ללוויה ולוחות מקודשים עבור הטקסים. האולם המערבי נועד לאפשר לכוהנים (למות) מהבודהיזם הטיבטי לערוך טקסים דתיים. מגדל הנשמות (Ming lou) - ניצב מעל לשער הצפוני של העיר המרובעת כשהוא פונה לשער לונגאן. בניית המגדל החלה ב-1629. שטחו 289 מטרים רבועים וגובהו קרוב ל-17 מטרים (המבנה הגבוה ביותר בקבר פולינג) והוא מחופה ברעפים זהובים מזוגגים. בתוך הביתן אסטלה ובה חקוקים תאריו של הקיסר במאנצ'ו, מונגולית וסינית. לפני המגדל מונחים חמשת אביזרי הפולחן. מכלול הקבורה - מכונה בָּאוצֶ'נְג (Baocheng – עיר האוצר) שוכן מאחורי מגדל הנשמות. הוא בנוי ממבנה הקבורה התת-קרקעי המכוסה בתל עפר המכונה בָּאודִינְג (Baoding – כיפת האוצר). צורת התל היא כשל כיפה. גובהו 12 מטרים, היקפו 45 מטרים, והוא מוקף חומה. אין כניסה לקבר התת-קרקעי המכיל את שרידיהם של נורהאצ'י, ושתי הקיסריות. מדיה וקבצים בנושא קבר פולינג בוויקישיתוף Nomination file, באתר אונסק"ו Fuling Tomb באתר China Internet Information Center Fuling Tomb באתר Travel China Guide