laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דני וריינס

דניאל לה-דרו "דני" וריינס (באנגלית: Daniel LaDrew "Danny" Vranes; נולד ב-29 באוקטובר 1958) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1981–1992. ממוצעיו הכוללים לאורך 7 עונותיו בליגת ה-NBA הם 5.1 נקודות, 3.9 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק. וריינס נולד וגדל בסולט לייק סיטי שביוטה, ובין השנים 1977–1981 למד באוניברסיטת יוטה. בעונות 1978 ו-1981 העפיל עם קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), לצד בן כיתתו טום צ'יימברס. בארבע עונותיו בקבוצה רשם וריינס ממוצעים של 15.4 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 1981 נבחר וריינס על ידי סיאטל סופרסוניקס, בבחירה החמישית. ב-5 עונותיו עם הסופרסוניקס זכה לדקות משחק מרובות ואף פתח במרבית המשחקים בשל יכולותיו ההגנתיות, ועל אף תפוקתו ההתקפית המוגבלת. לאורך התקופה קלע 6.0 נקודות ואסף 4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק, תחת המאמנים לני וילקינס וברני ביקרסטאף. בעונת 1984/1985 נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. לקראת עונת 1985/1986 הועבר בטרייד לפילדלפיה 76'. בשתי עונותיו בפילדלפיה תרם 2.3 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בעונת 1988/1989 עבר לשחק בא.א.ק. אתונה היוונית, ובין השנים 1989–1992 שיחק עבור קבוצות "ארסיום מילאן" ופלקנסטרו וארזה האיטלקיות, בטרם פרש ממשחק. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות המשחק של וריינס ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של וריינס, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1981, באתר basketball-reference.com וריינס ומקורמיק נשלחים בטרייד לפילדלפיה, באתר שיקגו טריביון, 19 בדצמבר 1986 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד משאבי המים

משרד משאבי המים היה משרד של ממשלת ישראל, הממונה על כלל תחום המים במדינת ישראל. המשרד הוקם על ידי ממשלת ישראל השלושים וחמש, כחלק ממהלך של הקמת שישה משרדי ממשלה חדשים, באמצעות הוצאת תחום המים ממשרד האנרגיה. על המשרד מונה לראשונה השר זאב אלקין, בנוסף לתפקידו כשר ההשכלה הגבוהה והמשלימה. ב-23 בדצמבר 2020 הודיע על התפטרותו מהממשלה. ראש הממשלה בנימין נתניהו מילא את מקומו עם כניסת התפטרותו של אלקין לתוקף. המשרד התנהל בעזרת אגפים, מינהלים, רשויות וחברות ממשלתיות. למשרד היו תאגידים וחברות ממשלתיות הכפופות לו מקצועית ומיניסטריאלית, כגון: חברת מקורות המכון לחקר ימים ואגמים הרשות הממשלתית למים ולביוב לאחר המשבר הפוליטי בישראל במסגרת הקמת ממשלת ישראל השלושים וחמש מינה ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו את זאב אלקין לשר משאבי המים. תחומי האחריות של המשרד נלקחו ממשרד האנרגיה בהם רשות המים, מקורות, תאגידי מים וביוב וכל נושאי המים שהיו באחריות משרד האנרגיה. לקראת הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, נקבע בהסכם הקואליציוני בין יש עתיד לימינה כי המשרד משאבי המים ייסגר וסמכויותיו ישובו אל משרד האנרגיה. בהתאם להחלטת הממשלה ב-19 ביולי 2021, המשרד נסגר ב־3 באוגוסט. משק המים והשפכים בישראל משרד האנרגיה התפלה בישראל הקמת משאבי המים ותיקון החלטות ממשלה, החלטה מספר 29 של ממשלת ישראל ה-35, מ-31 במאי 2020, באתר של משרד ראש הממשלה מורן אזולאי, משרדים מומצאים חדשים: אלקין - השר להשכלה גבוהה ולמשאבי המים, באתר ynet, 17 במאי 2020 שר ברוטציה: אלו התפקידים החדשים של זאב אלקין, באתר "סרוגים", 17 במאי 2020 מורן אזולאי, המשרדים שייסגרו - וחלוקת האחריות: ההסכם המלא בין לפיד ובנט, באתר ynet, 11 ביוני 2021 https://www.makorrishon.co.il/news/375895/
אורים ותומים (ספר)

אורים ותומים (בעגה הישיבתית "התומים") הוא ספר על שולחן ערוך חלק חושן משפט. הספר נכתב על ידי רבי יהונתן אייבשיץ, ויצא לאור עשר שנים לאחר מותו. שם הספר נלקח מהאורים ותומים, וכוונת הקריאה בשם זה היא דמיון לאורים ותומים שהיו פריטים מסוימים שהונחו בדרך קבע בתוך החושן שלבש הכהן הגדול על חזהו והשלימו אותו, גם ספר זה אמור להשלים את חושן המשפט, אורים שמאירים את דברי השולחן ערוך, ותומים שמתמים (מלשון תם - מושלם) את דבריו. טעם נוסף לשם הספר הוא מביא בהקדמה לספרו 'כרתי ופלתי': ”שמה יתנו תוקף של הלכה ויהי לי לעטרה ולמצנפת דברי הכהנים נושא בד קודש יקרא הסמ״ע והש״ך, גלל כן קראתיו אורים ותומים”, כלומר קרא שם זה עקב היות הספר המשך לקודמיו הסמ״ע והש״ך הכהנים, והשלמתם. הספר מחולק לשני חלקים. החלק הראשון הוא ה'תומים' הכולל פלפול בדברי השולחן ערוך. והחלק השני הוא 'אורים' שהוא החלק ההלכתי המסיק את מסקנות מקבילו התומים. ספר זה נדפס בפני עצמו ולא נדפס השולחן ערוך, ככל הנראה מחמת אורכו, עם זאת הספר מגיע רק עד סימן קנ"ב בשולחן ערוך. ספר זה נכתב בסגנון עיוני, כמו שהמחבר עצמו מציין בהקדמתו לספרו 'כרתי ופלתי' את "איכתו וחריפות ענינו" של הספר, ודרכו "לפלפל בחכמה בכל דברי ראשונים ואחרונים ולתור בחכמה על המשפט אשר יאמרו קדמונים". עם זאת מציין שספר זה מיועד לכולם ”דבר שווה לכל נפש קטן וגדול שם ידרשון לדעת המעשה אשר יעשון והדרך אשר יכו בה, שמה יקוננו סופרים, חסידים פרושים ביתה, בית ועד לחכמים, ואותו יום יום ידרשון לדעת דרכי התורה ונתיבותיה דדיה ירוו בכל עת דבש וחלב תחת לשונה”. הספר קבע בניגוד לפרשני השולחן ערוך הקודמים לו את סמכות הפסיקה של השולחן ערוך והרמ"א כבלתי ניתנת לערעור: ”דין שנזכר בשולחן ערוך והרמ"א ושנהם השמיטו דעת החולק, כן דן אני ובא, מבלי לטעון קים ליה כדעת החולק, קיימו וקבלו חכמי הדור לשמור ולעשות ככל האומר במטבע הקצר השולחן ערוך והגהת רמ"א”. במובן מסוים, עולה כאן התמונה הדיכוטומית, של הפרדה בין השיח ההלכתי שהוא קבוע כדעת השולחן ערוך והרמ"א לבין הלימוד האינטלקטואלי. הספר שימש רבות את הרב אריה לייב הלר בכתיבת ספרו קצות החושן, ואת הרב יעקב לורברבוים בכתיבת ספרו נתיבות המשפט. בעל הקצות החושן עצמו מציין זאת בהקדמתו לספרו: ”והרבה יגעתי בחיבורי זה ובדרישות חקרתי ובבדיקות אחר כל מקור וחוצב ההלכה בתכלית העיון, ואחר שיצא לאור עולם ספר 'אורים ותומים' וראיתי שהגאון המחבר הפליא לעשות, עברתי על קונטריסים שלי וכל מה שמצאתי מהן בספר הנזכר עברתי קולמסי עליהם. ואגב עיוני הצצתי בו בין החרכים וראתה עיני בדברים הנוגעים לעיקרא דדינא אשר לבבי לא כן תדמה. וכל כהאי גוונא ראיתי להזכיר טעמו וטעמא דידי והרואה יבחר”. על הספר נכתבו ביאורים והערות בשם "משפט יונתן" מטעם מכון זכרון אהרן. אורים ותומים, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי אורים ותומים, אורים, טקסט דיגיטלי באתר ספריא אורים ותומים, תומים, טקסט דיגיטלי באתר ספריא ההקדמה לספר אורים ותומים, קיצור תקפו כהן אורים ותומים חלק ב' עם משפט יהונתן. הרב יהונתן אייבשיץ, מכון זכרון אהרון ירושלים התשס"ה (תשל"ח עמ'), באתר ארץ חמדה
פרקינסוניזם

פרקינסוניזם (בלועזית: Parkinsonism), היא אוסף של תסמינים וסימנים תנועתיים קליניים במערכת המוטורית, המאופיין ברעד, באיטיות בתנועה(אנ'), היפוקינזיה, עוויתיות(אנ') והפרעת שיווי משקל(אנ'). פרקינסוניזם נכלל בקבוצת תסמינים רחבה יותר בשם תסמינים אקסטרה-פירמידליים (אנ'). התסמינים מופיעים כתוצאת לוואי בחולים הלוקים במחלת פרקינסון, בדמנציה עם מחלת גופיפי לוי(אנ') ודמנציה המערבת מחלת פרקינסון(אנ'). מגוון רחב של סיבות עלול להוביל לקבוצה זו של תסמינים, כולל מצבים עצביים, תרופות, רעלים, מחלות מטבוליות(אנ') ומצבים נוירולוגיים שאינם מחלת פרקינסון. חלק מבני האדם הסובלים מפרקינסוניזם פיתחו את התסמינים כתוצאה מתופעות לוואי של תרופות, בעיקר כתוצאת לוואי של נטילת טיפול תרופתי אנטי-פסיכוטי נוירולפטי (חוסמי דופמין, בסוג הטיפוסי יותר מאשר הלא טיפוסי[דרוש מקור]), כולל פנותיאזינים(אנ') (כמו פרפנזין וכלורפרומאזין), תיוקסנתנים(אנ') (כמו פלופנטיקסול(אנ') וזוקלופנתיקסול) ובוטירופנונים(אנ') (כמו הלופרידול), ולעיתים נדירות תרופות נוגדות דיכאון. שכיחות הפרקינסוניזם הנגרם על ידי תרופות עולה עם הגיל. פרקינסוניזם הנגרם על ידי תרופות נוטה להישאר ברמה הנוכחית ואינו מחמיר כמו מחלת פרקינסון. התופעה מופיעה אצל כ־15%[דרוש מקור] מן המטופלים בתרופות האנטי-פסיכוטיות הטיפוסיות, בדרך כלל תוך כ-5 עד כ-90 ימים ממועד תחילת השימוש בתרופה. מטופלים מבוגרים ונשים הם בעלי סיכון גבוה יותר לפיתוח פרקינסוניזם. ניתן לטפל בתופעת לוואי זו באמצעות מתן תרופות אנטי-כולינרגיות כדוגמת ביפרידן. קיימות עדויות לקשר בין חשיפה מתמשכת לחומרי הדברה וקוטלי עשבים(אנ') לבין פרקינסוניזם. וכך גם חשיפה מתמשכת למנגן. פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי מדיה וקבצים בנושא פרקינסוניזם בוויקישיתוף פרקיסוניזם באתר בית החולים שיבא פרקינסוניזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Pezzoli G, Cereda E (May 2013). "Exposure to pesticides or solvents and risk of Parkinson disease". Neurology (Meta-analysis). 80 (22): 2035–41. doi:10.1212/WNL.0b013e318294b3c8. PMID 23713084 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מרק שום

מרק שום הוא סוג של מרק שבו שום משמש כמרכיב עיקרי. בצ'כיה, מרק השום נקרא česnečka. ומכינים אותו עם שום ותפוחי אדמה ומעליו לחם מטוגן. לפעמים מוסיפים במרק גבינה, בשר חזיר או ביצים. Česnečka הוא גם חלק מהמטבח הסלובקי. במטבח הספרדי, sopa de ajo (מרק שום) הוא מרק מסורתי המבושל עם לחם, ביצה ומבושל יחד עם עוף ועגבניות שרי. שום לחם שום טורן Bittman, M. (2010). Mark Bittman's Quick and Easy Recipes from the New York Times. Clarkson Potter/Ten Speed/Harmony. ISBN 978-0-307-88548-7. מדיה וקבצים בנושא מרק שום בוויקישיתוף Barrell, Ryan (13 במרץ 2017). "13 Hangover Cures the World Swears By". Paste. נבדק ב-30 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Books, Madison; Andrews McMeel Publishing, LLC; Kummer, C. (2007). 1001 Foods To Die For (בגרמנית). Andrews McMeel Publishing. p. 133. ISBN 978-0-7407-7043-2. נבדק ב-24 בינואר 2015. {{cite book}}: (עזרה) Bayless, R.; Bayless, D.G.; Brownson, J.M. (1996). Rick Bayless Mexican Kitchen. Scribner. p. 120. ISBN 978-0-684-80006-6. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגודת פרחי הדובדבן

אגודת פרחי הדובדבן או סקורקאי (ביפנית: 桜会) הייתה התאגדות לאומנית חשאית, שהוקמה על ידי קצינים צעירים בצבא היפני הקיסרי בספטמבר 1930. אנשי האגודה האמינו בארגון מחדש של האימפריה היפנית, תוך התבססות על אידאולוגיה מיליטריסטית וטוטליטרית והפיכתה לדיקטטורה צבאית הנשלטת על ידי הקיסר והצבא. חזונם העיקרי היה החלת "הרסטורציה של שווה", במסגרתה ישוקם מעמדו של הקיסר הירוהיטו והוא ישוחרר מהשפעתם של הפקידים הסובבים אותו, אותם ראו כמושחתים. ההתאגדות האמינה באלימות ובהפיכה צבאית ככלי להשגת מטרותיה. אגודת פרחי הדובדבן הונהגה על ידי הלוטננט קולונל קינגורו האשימוטו, ששימש באותו זמן כראש המחלקה הרוסית במטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי ועל ידי קפטן איסמו צ'ו. היא נתמכה גם על ידי הגנרל סדאו אראקי. עם הקמתה מנתה היחידה כעשרה קצינים, ששירתו במטה הכללי של הצבא היפני. בהמשך הצטרפו אליה קצינים מיחידות נוספות, כך שעד פברואר 1931 נמנו על חבריה כ-50 קצינים ואילו עד אוקטובר מנתה כבר כמה מאות קצינים. אחד מחבריה הבולטים היה קוניאקי קויסו, לימים ראש ממשלת יפן. במהלך 1931 תכננה אגודת פרחי הדובדבן שתי הפיכות צבאיות - תקרית מרץ ותקרית אוקטובר, אך שתיהן לא יצאו אל הפועל. לאחר תקרית מרץ נעצרו מנהיגיה של האגודה, מה שגרם למעשה לפירוקה. לאחר ניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932 הצטרפו רבים מחבריה לסיעת הטוסי-הא שנוצרה בתוך הצבא. קודו-הא מרד הנפל של 26 בפברואר 1936
נעלי בלט

נעלי בלט הן נעליים המעוצבות עבור ריקוד בלט. נעליים אלו עשויות בדרך כלל מעור, קנבס או סאטן. הן קלות משקל באופן יחסי, ולהן סוליה דקה וגמישה המבליטה את צורת כף הרגל. באופן מסורתי, רקדניות נועלות נעלי בלט ורודות, ורקדנים נועלים נעליים לבנות או שחורות. בבלט מודרני נועלים לפעמים נעליים בצבע גוף המעניקות אשליה של רגליים יחפות. בדרך כלל בשיעורי בלט הרקדנים נועלים נעלי בלט במהלך כל השיעור, ואילו הרקדניות נועלות אותן בתחילת השיעור ואחרי כן מחליפות לנעלי פוינט. כשנוסד ריקוד הבלט הרקדניות בתחילה רקדו על נעלי ריקוד בעלות עקב - נעלי עקב. באמצע המאה השמונה עשרה הרקדנית הצרפתייה מארי-אן דה קופיס דה קמרגו (אנ') הייתה הראשונה שלא נעלה עקבים בעת הבלט, ולאחר המהפכה הצרפתית עקבים הוצאו מהסטנדרטים של נעלי הבלט. היסטוריה של נעלי הבלט התפתחות נעלי הבלט השטוחות
שיר היונה

"שיר היונה" הוא פזמון שכתבה שמרית אור, הלחין ועיבד מתי כספי וביצעה נתנאלה. השיר בוצע על ידי הזמרת נתנאלה בפסטיבל הזמר והפזמון 1974. נתנאלה ששירתה בלהקת חיל האוויר השתתפה בתחרות טרם שחרורה, וביצעה את השיר בעודה לובשת מדי צה"ל. השיר הוגש לתחרות שנתיים קודם לכן, אך לא התקבל אליה. נתנאלה סיפרה על השיר:"ב-1974 מספר חודשים טרם שחרורי מצה"ל, קיבלתי טלפון שבישר לי שמתי כספי רוצה לתת לי שיר לפסטיבל הזמר. ההפתעה הייתה עצומה. קבענו שניפגש ושהוא ישמיע לי אותו. מאוד התרגשתי. מתי התיישב כשהגיטרה בידיו והחל לשיר, והיופי שבצלילים וההרמוניות העשירות עטפו אותי באושר שלא ידעתי על קיומו. לאחר שסיים אמר: 'טוב, עכשיו בואי ונעבור על השיר'. וכך לימד אותי את השיר". במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל לשנת תשל"ד (1974) דורג השיר במקום ה-12. מתי כספי שהלחין את השיר ביצע את השיר באלבומו "צד א' צד ב'" שהוציא בשנת 1978. האלבום כלל גרסאות חדשות שביצע, לשירים שהלחין בעבר לאחרים. פסטיבל הזמר הישראלי תשל"ד 1974, עמ' 12, הוצאת נגן, 1974. (הספר בקטלוג ULI) רחל כוכבי, הנרי קלאוזנר, גיל אלדמע (עורכים), שירי מקהלה, עמ' 4, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך, 1975. (הספר בקטלוג ULI) מתי כספי, ברית עולם, עמ' 74, הוצאת י. שרברק, 1980. (הספר בקטלוג ULI) סרטון השיר "שיר היונה" באתר יוטיוב מילות השיר "שיר היונה" באתר שירונט לדף השיר באתר הספרייה הלאומית נתנאלה, באתר האינטרנט של מתי כספי איתמר זהר, עוד שיר שלא זכה בפסטיבל הזמר ונהפך לקלאסיקה, באתר הארץ, 30 באפריל 2018 עושה שלום: נתנאלה שבה ל"שיר היונה", באתר ynet, 31 באוגוסט 2014
אולד פאשנד

אולד פאשנד (באנגלית: Old fashioned) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי אותו מכינים על ידי ערבוב סוכר עם אנגוסטורה ביטרס, בורבון או ויסקי אחר ולעיתים ברנדי במקום וויסקי, וקישוט בקליפת תפוז. קוקטייל זה מוגש באופן מסורתי בכוס אולד פאשנד, שקדמה לקיומו של הקוקטייל. הקוקטייל פותח במהלך המאה ה-19 וקיבל את שמו בשנות השמונים של אותה מאה. זהו גם אחד מששת המשקאות הבסיסיים המופיעים בספר The Fine Art of Mixing Drinks של המחבר דייוויד א. אמברי. ההגדרה המתועדת הראשונה של המילה "קוקטייל" הייתה בהדסון, ניו יורק בתגובה למכתב של קורא בעיתון The Balance and Columbian Repository שביקש להגדיר את המילה ב-6 במאי 1806. בגיליון של אותו עיתון ב-13 במאי 1806 כתב עורך העיתון כי מדובר בריקוח של משקאות חריפים, ביטרס, מים וסוכר. ג'יי.אי. אלכסנדר מתאר את הקוקטייל באופן דומה בשנת 1833, כפי שהוא נתקל בו בעיר ניו יורק. בשנות השישים של המאה ה-20, היה מקובל להוסיף לקוקטייל קוראסאו, אבסינת וליקרים אחרים. המתכון המקורי, אם כי ביחסים מעט שונים, חזר לאופנה וכונה "מיושן" (old-fashioned). הקוקטיילים הפופולריים "המיושנים" היו מיוצרים מוויסקי, כאשר שיפון פופולרי יותר מבורבון. האזכור הראשון בדפוס "קוקטיילים מיושנים" היה ב-Chicago Daily Tribune בפברואר 1880. עם זאת, המועדון Pendennis, מועדון גברים שנוסד בשנת 1881 בלואיוויל, קנטאקי, טוען שהקוקטייל המיושן שהומצא שם. מדיה וקבצים בנושא אולד פאשנד בוויקישיתוף "Old Fashioned". International Bartenders Association. נבדק ב-17 בפברואר 2013. {{cite web}}: (עזרה) תבנית:Cite article תבנית:OED Alexander, J.E. (1833). Transatlantic Sketches, comprising visits to the most interesting scenes in North and South America, and the West Indies, Volume II. "THE DEMOCRACY IN TROUBLE". The Chicago Daily Tribune. Chicago, Illinois. 15 בפברואר 1880. p. 4. נבדק ב-9 בינואר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Wondrich, David (2007). Imbibe!. "In The Beginning". 2010-07-20.
בלסטוציסט

בלסטוציסט (או כִּיסְתָה רִאשׁוֹנִית) הוא המבנה שנוצר בשלבי ההתפתחות הראשוניים של היונקים. המבנה מורכב משני חלקים: מסת התאים הפנימית (ICM, או אמבריובלסט), שמאוחר יותר תהפוך לעובר. חלק זה נוצר עוד קודם להשתרשות ברירית הרחם. החלק החיצוני מכונה טְרוֹפוֹבְּלַסְט והוא מורכב מחלל הנבט (Blastocoel) ומשכבת התאים החיצונית המקיפה את כלל הבלסטוציסט. הטרופובלסט תהפוך בהמשך לשליית העובר. בבני אדם, הבלסטוציסט נוצרת כ-5 ימים לאחר ההפריה, כאשר חלל נוצר במורולה, השלב הראשוני ביצירת העובר, המורכב מ-16 תאים. לבלסטוציסט קוטר של כ-0.1–0.2 מילימטר, והיא מורכבת מכ-200–300 תאים, ולאחר מכן עוברים התאים תהליך התחלקות מהיר. כשבעה ימים מאוחר יותר עוברת הבלסטוציסט השרשה, כאשר היא משתרשת אל דופן הרחם, ממשיכה בהתפתחותה, כולל תהליך הגסטרולציה. בלסטוציסט אנושית (מסת התאים הפנימית למעלה) השלבים הראשונים של התפתחות העובר – בלסטולציה: (1) מורולה; (2) בלסטולה מדיה וקבצים בנושא בלסטוציסט בוויקישיתוף בלסטוציסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כִּיסְתָה רִאשׁוֹנִית במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
ורד כהן

ורד כהן (נולדה ב-23 במאי 1988) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הקשרית אמצע במ.כ רמת השרון מליגת העל בכדורגל נשים ובנבחרת ישראל. במהלך הקריירה שלה כשחקנית זכתה ב-8 אליפויות וב-13 גביעי המדינה. כהן החלה להתאמן בגיל 12.5 בקבוצת מכבי תל אביב מליגת הנשים והייתה חלק מסגל הקבוצה עד התפרקותה ב-2002. משנת 2003 שיחקה במכבי חולון עד שנת 2014, וזכתה איתה ב-9 גביעי המדינה ו-6 אליפויות. ב-2014 עברה לשתי עונות במ.ס. קריית גת וזכתה בגביע המדינה כשבעונת 2015/2016 הבקיעה 18 שערים והייתה מלכת השערים בקבוצתה. ב-2016 הצטרפה לשורות אס"א תל אביב וזכתה בגביע המדינה. באמצע עונת 2017/2018 עברה עד סוף העונה למ.כ רמת השרון וזכתה בגביע המדינה. בעונת 2018/2019 חזרה לשורותיה של אס"א תל אביב וזכתה בדאבל, באותה עונה כבשה 11 שערים והייתה מלכת השערים בקבוצתה. בעונת 2019/2020 עברה לקבוצת מ.כ רמת השרון וזכתה איתה באליפות. עוד לפני גיל 17 ובמהלך השנים 2004–2006 שיחקה במסגרת נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19 בשלושה קמפיינים של מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19. במסגרת זו שיחקה 11 משחקים והבקיעה 4 שערים. בשנים 2005–2008 שיחקה בנבחרת הבוגרת כשמשחק הבכורה שלה היה מול נבחרת מולדובה בנובמבר 2005. בשנת 2019 זומנה שוב לסגל הנבחרת. נכון לשנת 2020 רשמה 12 הופעות והבקיעה 3 שערים. ב-20 באוגוסט 2019 הבקיעה את השער היחיד של הנבחרת במשחק הידידות מול קבוצת צ'לסי האנגלית מהסופר ליג לנשים, כשבמשחק נכחו 8,534 צופים ובכך נשבר שיא הצופים למשחק כדורגל נשים בישראל. אליפות המדינה: (6) - 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009 גביע המדינה: (9) - 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2012/2013 גביע המדינה: (1) - 2015/2016 אליפות המדינה: (1) -2018/2019 גביע המדינה: (2) -2016/2017, 2018/2019 אליפות המדינה: (1) -2019/2020 גביע המדינה: (1) - 2017/2018 ורד כהן, באתר Soccerdonna (בגרמנית) ורד כהן, באתר Soccerway ורד כהן, באתר WorldFootball.net פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יניב טוכמן, סיפורם של לירן כהן ואחותו, ורד, שחקנית נבחרת ישראל, באתר מקור ראשון, 13 בספטמבר 2004 ליאור ברטל וצור רוזנצווייג, ‏מאמן ושחקנית נבחרת ישראל בכדורגל: "להסתכל קדימה 3-4 שנים", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 29 באוגוסט 2019 עמית קרקו, ‏ורד כהן: התמיכה בכדורגל הנשים לא שוויונית, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2019 לצערנו, בעונת 2002/3 לא צפויה להיפתח קבוצת הנשים של מועדון מכבי תל אביב מכבי תל אביב - האתר הרשמי - ארכיון לירן ביטון, נבחרת ישראל וצ'לסי שברו את שיא הצופים למשחק נשים בארץ, באתר ynet, 20 באוגוסט 2019 ‏נבחרת הנשים הפסידה 3:1 לצ'לסי. בורשטיין: "הכנה טובה", באתר ספורט1, 20 באוגוסט 2019 צפו: צ'לסי גברה 1:3 על נבחרת ישראל לנשים, באתר ערוץ הספורט, 20 באוגוסט 2019
פיינל רזולושן (2010)

פיינל רזולושן (2010) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-5 בדצמבר 2010 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע השביעי בסדרת אירועי פיינל רזולושן. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון. תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, ג'ף הארדי ניצח את מאט מורגן ושמר על אליפות העולם במשקל כבד של TNA בקרב ללא פסילות שבו מר אנדרסון שימש כשופט המיוחד. עוד ברשימת הקרבות, המוטור סיטי מאשין גאנס (אלכס שלי וכריס סייבן) ניצחו את ג'נריישן מי (ג'רמי באק ומקס באק) בקרב פול מטאל מייהם ושמרו על אליפות הזוגות העולמית של TNA, ג'ף ג'ארט ניצח את סמואה ג'ו בקרב הכנעות, ורוב ואן דאם ניצח את ריינו בקרב הראשון שמדמם. האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact. פיינל רזולושן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תוצאות אירועי פיינל רזולושן
פרשת האלכוהול המזויף (2018)

פרשת האלכוהול המזויף החלה בישראל בשנת 2018. לפחות 13 אנשים מתו לאחר ששתו משקאות אלכוהוליים מזויפים, ורבים אחרים התעוורו. האלכוהול במשקאות הכיל ריכוז גבוה של מתנול, שעלול לגרום להרעלת מתנול שיכולה לגרום לעיוורון ואף למוות. בפרשה היה מעורב ארגון פשע, ובו יצרני אלכוהול מזויף, מפיצים סיטונאים, רשת הפצה ארצית והעלמות מס בסכומים גבוהים. עד היום לא הוגש כתב אישום כלשהו בפרשה. ביולי 2018 פשטה המשטרה על מחסן במושב אחוזם שנמצא בבעלותו של פליקס סיבוני, אביה של מירי רגב, ושל אדם נוסף, והחרימה מתוכו 1,500 בקבוקי אלכוהול. בבדיקה שנערכה במשרד הבריאות נמצא בבקבוקים ריכוז גבוה מאוד של מתנול. נפתחו תיקים פליליים נגד סיבוני ונגד כמה בעלי מכולות שהפיצו את הבקבוקים המזויפים, בחשד לעבירות של חבלה ברשלנות, שימוש בחומר רעיל ומסוכן וגרימת מוות ברשלנות. סיבוני טען שהוא לא ידע מה מכילים המשקאות שמכר. עד אוגוסט 2018 מתו שבעה בני אדם ושלושה התעוורו לגמרי לאחר שצרכו משקאות אלכוהוליים מזויפים. בנובמבר 2018 נעצרו חמישה חשודים נוספים בהכנה ובאספקה של אלכוהול מזויף. באחד מבתי החשודים נמצא "סליק" ובו 24 חביות מתנול, ששימשו להכנת אלכוהול מזויף. לפי דיווחי משרד הבריאות, עד אוגוסט 2019 מתו 13 ישראלים וחמישה התעוורו כתוצאה מהרעלת אלכוהול. ככל הנראה המספרים הללו נמוכים בהרבה מנתוני האמת, מפני שבתי חולים לא תמיד מתעדים את סיבת המוות כהרעלת אלכוהול. מקרי המוות וההתעוורות התרחשו במקומות שונים בישראל, דבר המעיד על כך שהאלכוהול המזויף הופץ בתפוצה רחבה. המפיץ הראשי לא נתפס, ולא הוגשו כתבי אישום בפרשה. סכנת האלכוהול המזויף: גל מעצרים נוסף בפרשה שנחשפה בחדשות, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2018. ניקי גוטמן, פליקס סיבוני, אביה של מירי רגב, נחקר בפרשת האלכוהול המזויף, באתר ישראל היום, 1 באוגוסט 2018. 103FM, ‏מירי רגב על פרשת האלכוהול המזויף: "אבא שלי הוא אדם הגון שנפל קורבן לנוכלות", באתר מעריב אונליין, 3 באוגוסט 2018 ניקי גוטמן, פרשת האלכוהול המזויף: קורבן שביעי נפטר, באתר ישראל היום, 15 באוגוסט 2018. דניאל הרץ, ‏חמישה נעצרו בחשד להכנת אלכוהול מזויף, באתר כיכר השבת, 21 בנובמבר 2018 רוני לינדר, בתוך שנתיים: 13 ישראלים מתו וחמישה התעוורו כתוצאה מאלכוהול מזויף, באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2019.
הדיוויזיה ה-117 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-117 (בגרמנית: 117. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1915, ולמפקדה מונה ארנסט קונצה. בתחילה לחמה הדיוויזיה בחזית המערבית, והשתתפה בקרב ארטואה השני, קרב ארטואה השלישי והקרב על הסום. באוגוסט 1916 הועברה הדיוויזיה לרומניה, שם לחמה בקרבות השונים. באוקטובר 1917 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, שם היא נטלה חלק בקרב קפורטו. במרץ 1918 הועברה הדיוויזיה שוב לחזית המערבית, שם היא השתתפה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-30 באפריל 1919 פורקה הדיוויזיה. ארנסט קונצה (6 באפריל 1915 – 26 באוגוסט 1916) פאול זיידל (27 באוגוסט 1916 – 24 בנובמבר 1917) פאול פון דראביך-וכטר (25 בנובמבר 1917 – 12 באפריל 1918) קרל הפר (13 באפריל 1918 – 30 באפריל 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-117 בוויקישיתוף
קרחון גריפית'ס

האם התכוונתם ל... קרחונים באנטארקטיקה קרחון גריפית'ס (אנטארקטיקה) – קרחון בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה קרחון גריפית' – קרחון בהרי המלכה מוד בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה קרחונים בניו זילנד קרחון גריפית'ס (ניו זילנד) – קרחון באי הדרומי של ניו זילנד
הדיוויזיה ה-123 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-123 (הסקסונית ה-7) (בגרמנית: 123. Infanterie-Division‏ (7. Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-20 במרץ 1915, ולמפקדה מונה קרל לוציוס. בתחילה לחמה הדיוויזיה בחזית המערבית, והשתתפה בקרב ארטואה השלישי והקרב על הסום. באוגוסט 1916 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות השונים. בנובמבר 1917 הועברה הדיוויזיה שוב לחזית המערבית, שם היא השתתפה במתקפת האביב, ולאחר מכן לחמה במתקפת מאה הימים, ובכלל זה בקרב השלישי על האן, הקרב השני על המארן וקרב סן-מייל. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-4 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה. קרל לוציוס (20 במרץ 1915 – 6 באוגוסט 1918) אוטו פון אומפטדה (7 באוגוסט 1918 – 4 בינואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
ניצחת איתי הכל (שיר)

"ניצחת איתי הכל" (ידוע גם כ"ניצחת איתי הכל (מוזיקה)") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עמיר בניון. השיר יצא לאור בשנת 2003, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל ראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, "ניצחת איתי הכל". השיר נכתב והולחן על ידי עמיר בניון והופק על ידי בניון בשיתוף נדב ביטון, שמוליק דניאל, ליאור שושן ואודי תורג'מן. במהלך ראיון בניון סיפר כי כתב את השיר על אהבתו למוזיקה. השיר, יחד עם האלבום עצמו, הביא לפריצת דרכו של בניון. במצעד השבועי של רשת ג' הגיע השיר בשיאו למקום השני. במצעד השנתי של התחנה, זכה השיר להצלחה רבה תוך שדורג במקום השישי. במצעד השנתי של גלגלצ זכה השיר להצלחה אף רבה יותר, תוך שדורג במקום החמישי. בשנת 2004, זכה השיר בפרס אקו"ם להישג השנה ע"ש משה וילנסקי. את הכסף אותו קיבל עבור זכייתו בפרס, תרם בניון לאנשים עניים. בשנת 2009 ערכו ערוץ 24 ומאקו את מצעד "פסקול העשור", בו דורג השיר במקום השני. באותה השנה, נערך "המצעד של המדינה" המדרג את 500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי, בו דורג השיר במקום ה-70. ב-18 ביולי 2019, במהלך הופעתו בבריכת הסולטן, ביצע הזמר-יוצר ישי ריבו את השיר ביחד עם הזמרים אמיר דדון ועמיר בניון. השיר יצא לאור ב-13 באוגוסט 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום. נכון לינואר 2024, לסינגל למעלה מ-26.6 מיליון צפיות באתר יוטיוב. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מיטל ר. פישמן, הסיפורים מאחורי שירי האהבה הישראליים הגדולים, באתר ynet, 13 באוגוסט 2019 8.2.2004, באתר "פזמונט" תשס"ד, באתר "פזמונט" תשס"ד (גלגלצ), באתר "פזמונט" ניצחת איתי הכל, באתר tarbutil.cet.ac.il עמוס אורן, עמיר בניון תרם את פרס אקו"ם לעניים, באתר ynet, 15 במרץ 2005 פסקול העשור, באתר "פזמונט" המצעד של המדינה, באתר "פזמונט" ישי ריבו מארח את עמיר בניון ואמיר דדון בבריכת הסולטן - ניצחת איתי הכל, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:50)