laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גוסטב ניהולם

גוסטב ניהולם (בשוודית: Gustaf Nyholm‏; 27 בינואר 1880 – 12 בספטמבר 1957) היה שחמטאי שוודי, אלוף שוודיה בשחמט שבע פעמים (בין השנים 1917–1923) ואלוף ארצות הצפון בשנת 1917. ניהולם, יליד סטוקהולם, הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן בשנת 1907 (בה ניצח פאול לאונהרדט). בשנת 1909 הוא הגיע למקום השני, אחרי יואל פרידליזיוס, בתחרות גטבורג, האליפות השביעית של ארצות הצפון. בשנת 1912 הגיע ניהולם למקום ה-11 בתחרות סטוקהולם, האליפות השמינית של ארצות הצפון (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1916 הוא חלק מקום 6-7 בתחרות קופנהגן, האליפות התשיעית של ארצות הצפון (ניצח: פאול יונר). בשנת 1917 ניצח ניהולם באליפות העשירית של ארצות הצפון שהתקיימה באוסלו. בשנת 1919 חלק מקום 7-8 בתחרות גטבורג (האליפות האחת עשרה של ארצות הצפון, בה ניצחו: רודולף שפילמן ואנטון אולסון). ניהולם שיחק בנבחרתה האולימפית של שוודיה באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח השני השיג תוצאה של +3 -8 =4 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). מדיה וקבצים בנושא גוסטב ניהולם בוויקישיתוף גוסטב ניהולם, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אומדן מד הכושר של ניהולם מידע כללי Campionati nazionali della Svezia 1st Chess Olympiad: London 1927, Sweden, באתר OlimpBase
אוניברסיטת קיל

אוניברסיטת כריסטיאן אלברכט בקיל (בגרמנית: Christian-Albrechts-Universität zu Kiel; בראשי תיבות: CAU) הוא שמה של אוניברסיטה בעיר קיל שבגרמניה. אוניברסיטת קיל היא הגדולה, הוותיקה והיוקרתית ביותר במדינת שלזוויג-הולשטיין. סגל, בוגרים וחוקרים של אוניברסיטת קיל זכו ב-12 פרסי נובל. נכון לשנת 2019 היו רשומים באוניברסיטה כ-27,000 סטודנטים. אוניברסיטת קיל חברה ביוזמת המצוינות של האוניברסיטאות הגרמניות (אנ') מאז 2006. אוניברסיטת קיל נוסדה בשנת 1665 על ידי כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ כמוסד הכשרה לכמרים ופקידי ממשלה. בשנת 1933 הייתה אחת מהאוניברסיטאות הראשונות בגרמניה שיישמה את מדיניות הגלייכשאלטונג הנאצית וסילקה כמות גדולה של אנשי סגל ותלמידים. במהלך מלחמת העולם השנייה נהרס רוב האוניברסיטה על ידי הפצצות. לאחר סיום המלחמה האוניברסיטה נבנתה מחדש במיקום אחר, ורק מספר בניינים מהאוניברסיטה הישנה עדיין בשימוש. הפקולטה לתאולוגיה הפקולטה למשפטים הפקולטה למנהל עסקים, כלכלה ומדעי החברה פקולטה לרפואה הפקולטה לאמנויות ומדעי הרוח הפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע הפקולטה למדעי החקלאות והתזונה הפקולטה להנדסה בין אנשי הסגל ובוגרי האוניברסיטה ניתן למנות: הנס גייגר - פיזיקאי היינריך רודולף הרץ - פיזיקאי פרנץ בועז - אנתרופולוג גרהרד דומק - רופא וכימאי פיר שטיינבריק - פוליטיקאי אריך ולטר שטרנברג - מלחין, ממייסדי התזמורת הפילהרמונית הישראלית הנס לותר - פוליטיקאי בין בוגרי האוניברסיטה נכללים גם זוכי פרס נובל וביניהם: תאודור מומזן - זוכה פרס נובל לספרות בשנת 1902 פיליפ לנארד - זוכה פרס נובל בפיזיקה בשנת 1905 אדוארד בוכנר - זוכה פרס נובל בכימיה בשנת 1907 מקס פלנק - זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1918 אוטו פאול הרמן דילס - זוכה פרס נובל בכימיה בשנת 1950 מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת קיל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת קיל אוניברסיטת קיל, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת קיל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת קיל, ברשת החברתית אינסטגרם 100 Notable alumni of Kiel University, Edu Rank Kiel University’s Nobel prize winners, אתר אוניברסיטת קיל (באנגלית)
Online Computer Library Center

OCLC (ראשי תיבות של "Online Computer Library Center"‏; בתרגום חופשי, "מרכז ספריית המחשב המקוונת") הוא, כפי שהגדירו אותו מפעיליו, "שירות ספריית מחשב וארגון מחקר ללא מטרות רווח, המוקדש לעידוד הגישה לידע ולצמצום עלויות המידע". העמותה נוסדה בשנת 1967 בשם "Ohio College Library Center". ה-OCLC מפעיל את בסיס הנתונים "WorldCat", המשמש הן ספרנים והן את הציבור לצורכי קיטלוג וחיפוש. בסיס הנתונים מכיל, נכון לדצמבר 2021, 520,593,877 פריטים מקוטלגים, והוא בסיס הנתונים הביבליוגרפי הגדול בעולם, בו משתמשים למעלה מ-50,000 ספרנים מכ-100 מדינות שונות. מדיה וקבצים בנושא Online Computer Library Center בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Online Computer Library Center Online Computer Library Center, ברשת החברתית פייסבוק Online Computer Library Center, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Online Computer Library Center, ברשת החברתית אינסטגרם Online Computer Library Center, ברשת החברתית LinkedIn Online Computer Library Center, סרטונים בערוץ היוטיוב הגדרה באתר הבית של השירות Worldcat ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים ובנושא ספריות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יואל פרידליסיוס

יואל פרידליסיוס (בשוודית: Joel Fridlizius‏; 31 בדצמבר 1869 – 6 בינואר 1963) היה שחמטאי שוודי, אלוף ארצות הצפון לשנת 1909. פרידליסיוס סיים במקום השני, אחרי יורגן מלר, בתחרות גטבורג 1901, האליפות השלישית של ארצות הצפון. הוא ניצח בתחרות גטבורג 1909 וחלק מקום 7–9 בתחרות סטוקהולם 1912, האליפות השמינית של ארצות הצפון. בתחרות זו ניצח את אלכסנדר אלכין. יואל פרידליסיוס, באתר צ'סגיימס (באנגלית) בעיית מט בשלושה מסעים שחיבר יואל פרידליסיוס Stoccolma 1912 ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריסטיאן ראול לדסמה

כריסטיאן ראול לדסמה (בספרדית: Cristian Raúl Ledesma; נולד ב-29 בדצמבר 1978 בסן איסידרו שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) המכונה "הזאב" (Lobo), הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום מאמן כדורגל. לדסמה החל את הקריירה מקצוענית שלו בארחנטינוס ג'וניורס, בה ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בשנת 1997. במשך שנתיים שיחק בקבוצה בהצלחה רבה ולאחריהם עבר לריבר פלייט, אחת מקבוצות הצמרת של הליגה הארגנטינאית. בריבר הפך לשחקן מרכזי וזכה עימה בשלוש אליפויות (אפרטורה 99, קלאוסורה 2000, קלאוסורה 2002). עקב הצלחתו הרבה במדי ריבר פלייט נרכש בשנת 2002 על ידי המועדון הגרמני, המבורג. המעבר לאירופה לא היה מוצלח מבחינתו של לדסמה. הוא שותף ב-16 משחקים בלבד במהלך העונה ומילא תפקיד שולי בזכייתה של הקבוצה בגביע הליגה הגרמני. לאחר עונה מאכזבת באירופה, חזר ליבשת אמריקה וחתם במונטריי המקסיקנית בה שיחק עד סיום שנת 2003. ב-2004 שב לארגנטינה וחתם בקולון סנטה פה, בה שיחק במהלך עונת הקלאוסורה של 2004. בסיום העונה, חזר לשחק בריבר פלייט. לאחר עונה אחת בריבר עבר לראסינג קלוב, ממנה שוחרר לאחר חמישה משחקים בלבד. לאחר מספר שנים לא מוצלחות במיוחד, חזר לדסמה לקבוצתו בה החל את הקריירה ארחנטינוס ג'וניורס. לאחר שנה מצוינת בארחנטינוס, בה גם הבקיע את שעריו הראשונים בקריירה, עבר לסן לורנסו. גם בסן לורנסו המשיך ביכולת הטובה ומילא תפקיד מרכזי בזכייתה של הקבוצה באליפות. בסיום העונה ניסה את מזלו שוב באירופה, הפעם בקבוצת הליגה היוונית, אולימפיאקוס. על אף שזכה עם אולימפיאקוס בטרבל (אליפות, גביע וסופר קאפ), התקשה לדסמה להשתלב בהרכב הקבוצה ובסיום העונה הושאל בחזרה לסן לורנסו. בסן לורנסו שוב הציג יכולת פנטסטית וב-34 משחקים במדי הקבוצה כבש שני שערים שהיו הרביעי והחמישי שלו בקריירה. לאחר מכן שב לאולימפיאקוס לקראת עונת 2009/2010. ב-2011 שב לריבר פלייט, וזכה איתה בשנת 2014 באליפות נוספת (פינאל 2014) ובגביע לאומי (קופה קמפאונאטו - סופר פינאל 2013/14), כשהוא שוב מהווה שחקן מרכזי בהרכב למרות גילו. ב-18 באפריל 2007 ערך לדסמה את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה במשחק נגד צ'ילה כחלק מטורניר הקופה אמריקה, בו סיימה ארגנטינה במקום השני אחרי ברזיל. מאז זומן מספר פעמים וערך ארבע הופעות נוספות. כריסטיאן ראול לדסמה, באתר Transfermarkt כריסטיאן ראול לדסמה, באתר Soccerway כריסטיאן ראול לדסמה, באתר WorldFootball.net כריסטיאן ראול לדסמה, באתר National Football Teams כריסטיאן ראול לדסמה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt סטטיסטיקות של לדסמה באתר Guardian.touch-line.com סטטיסטיקות בנבחרת ארגנטינה (בספרדית)
נחל לכיש

נַחַל לָכִישׁ (נקרא בעבר גם וואדי סוכריר) הוא נחל אכזב ברובו, אורך הנחל הוא כ-70 קילומטר ואגן הניקוז שלו הוא בגודל כ-1000 קמ"ר. ראשיתו של נחל לכיש לרגלי חבל יהודה כ-10 קילומטר מערבית לחברון, הוא עובר לרגלי תל לכיש (ומכאן שמו), נמשך צפונה בשפלה, עובר מתחת לגשר עד הלום שעליו עובר כביש 4 תל אביב-אשדוד, נכנס לתחום העיר אשדוד ובא אל הים התיכון דרומית לנמל אשדוד. לנחל לכיש יובלים רבים, מתפשטים על פני השפלה ובהר. החשובים שביניהם – נחל האלה, הבא מהרי ירושלים, נחל ברקאי ונחל גוברין. פארק לכיש (פל"א) נמצא בגדה הדרומית מערבית של נחל לכיש, בתחום העיר אשדוד, מול הנמל, לפני שהנחל נשפך לים. על גדתו הצפונית של הנחל נמצא האתר ארכאולוגי תל מור. החל משנת 1996 הוקמה מנהלת ייעודית לפרויקט שיקום הנחל במשרדי איגוד ערים לאיכות הסביבה אשדוד וחבל יבנה. במסגרת פעולות השיקום הופסקה הזרמת השפכים לנחל, האפיק נוקה והגדה הדרומית של הנחל יוצבה וטופחה. ביוני 2014, משרד הבריאות אישר שיט בנחל לאחר שעמד בתקני הזיהום. למעשה רק בקיץ 2020 הסירות חזרו בפועל לנחל, ולאחר הפסקה בת 50 שנה ניתן שוב לשוט בנחל. נחל לכיש נקרא בחלקו שבאזור לכיש – בשם הערבי ואדי קביבה (Qubeiba), כשם כפר שהיה על גדותיו, ובחלקו שבאזור אשדוד – ואדי סוכריר (Sukreir), כשם הכפר שהיה בקרבתו, ערב סוכריר. נַחַל מָרֵאשָׁה נַחַל גַּת נַחַל יוֹאָב נַחַל גֻּבְרִין נַחַל הָאֵלָה נַחַל בַּרְקַאי נחל דגנים נחל נועם נחל רוך נחל שחריה נחל קומם מדיה וקבצים בנושא נחל לכיש בוויקישיתוף פארק לכיש אשדוד – מבט למערב לשפך לים התיכון פארק לכיש אשדוד – מבט לצפון-מזרח במעלה הנחל מבט מן הגשר במרכזו של פארק לכיש אשדוד מבט מגשר הכניסה לאשדוד (שדרות בני ברית) מזרחה על נחל לכיש שפך נחל לכיש נחל לכיש לאחר שיטפון תמונות היסטוריות גשר מעל נחל לכיש, 1917 חיל העבודה המצרי וכוחות אוסטרלים, פורקים ציוד ואספקה לצבא אוסטרליה, ליד שפך הנחל, ינואר 1918 גשר הקשתות (נחל לכיש) אסון נחל לכיש (1965) כל מקום ואתר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא, תשל"ח 1978. עמוד 323. משה גלעד, גדת הנחל שגווע למוות נהפכה לפארק ירוק ונעים, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2022 משה אדמון, היו זמנים באשדוד: כשנחל לכיש היה פנינה של ממש, באתר nrg‏, 3 באוגוסט 2008 שטפון בנחל לכיש, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:26), 16 בינואר 2022 עופר אשטוקר, היסטוריה: משרד הבריאות אישר את השייט בנחל לכיש!, באתר אשדוד נט, ‏11 ביוני 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאבלו באריינטוס

פאבלו ססאר באריינטוס (בספרדית: Pablo César Barrientos; ‏נולד ב־17 בינואר 1985) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. באריינטוס מכונה פיטו. באריינטוס, יליד בקומודורו ריבדביה שבפרובינציית צ'ובוט בארגנטינה, החל לשחק בסן לורנסו וערך את משחקו הראשון בקבוצה ב-30 בספטמבר 2003. למרות גילו הצעיר, הפך באריינטוס במהרה לאחד משחקניה המובילים של הקבוצה ולאחד השחקנים המצטיינים והמרשימים בליגה הארגנטינאית. ב-2006 עבר לשחק בפ.ק. מוסקבה תמורת 3 מיליון דולר. באריינטוס השתלב בהרכב הקבוצה וכבש עבורה 10 שערים ב-42 המשחקים בהם שותף. באוגוסט 2008 הושאל באריינטוס לסן לורנסו. בשנת 2009 עבר לקטאניה. בשנת 2011 הושאל לאסטודיאנטס לה פלאטה. ב-2 ביולי 2014 חתם לקדנציה שלישית בסן לורנסו. באריינטוס היה מכוכבי הנבחרות הצעירות של ארגנטינה. לזכותו הופעה לא רשמית בנבחרת הבוגרת ב-29 בדצמבר 2004 כשנכנס כמחליף במשחק הידידות מול קטלוניה. מדיה וקבצים בנושא פאבלו באריינטוס בוויקישיתוף פאבלו באריינטוס, באתר Transfermarkt פאבלו באריינטוס, באתר Soccerway פאבלו באריינטוס, באתר WorldFootball.net פאבלו באריינטוס, באתר FootballDatabase.eu סטטיסטיקת קריירה
גונסאלו ברחסיו

גונסאלו רובן ברחסיו (בספרדית: Gonzalo Rubén Bergessio; נולד ב-20 ביולי 1984) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק ב-2023 בקבוצת טריסטאן סוארס בפרובינציה של בואנוס איירס. ברחסיו החל לשחק בקבוצת פלטנסה (Platense) ושיחק את משחקו הראשון ב-2001. בארבע שנותיו בקבוצה כבש ברחסיו 27 שערים ב-89 משחקים וסומן כחלוץ עולה בכדורגל הארגנטינאי. הוא שיחק שנה באינסטיטוטו דה קורדובה (Instituto de Cordoba) בטרם הצטרף ב-2006 לראסינג קלוב. במדי ראסינג קלוב הפך לאחד החלוצים המסוכנים בליגה ומחביבי הקהל. ברחסיו הניחן במהירות, כבש עבור הקבוצה 12 שערים. יכולתו הטובה הביאה את בנפיקה הפורטוגזית לרכוש את כרטיסו תמורת 2.5 מיליון אירו אך ברחסיו לא הצליח להשתלב בקבוצה ושותף רק בשבעה משחקים. במהלך העונה החליטה הקבוצה לשחררו וברחסיו חתם מועדון בסן לורנסו בבואנוס איירס. בינואר 2008 הצטרף ברחסיו בסן לורנסו. הוא היה כוכב המשחק בו הדיחה קבוצתו את ריבר פלייט מגביע הליברטדורס וכבש 19 שערים בליגה. ב-24 באוגוסט 2009, ברחסיו עבר לקבוצה הצרפתית סנט אטיין בסכום לא ידוע וחתם חוזה לארבע שנים. הוא הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהופעתו השנייה שלו בשוויון 1-1 ביתי עם אוקסר. בתחילת שנת 2011 הושאל ברחסיו לקטניה, ובאוגוסט אותה שנה חתם בקבוצה. בקיץ 2014 חתם בסמפדוריה. ב-3 ביוני 2015 שוחרר מהמועדון. בשנת 2015 שיחק בקבוצת אטלס ממקסיקו וב-2016 חזר לשחק בארגנטינה, שוב, בקבוצת סן לורנסו. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת נסיונל, אחד המועדונים החשובים באורוגוואי. במדי נסיונל כבש 91 שערים ב-174 משחקים (במסגרות שונות) ממוצע השערים הגבוה בהיסטוריה שלו כשחקן מקצועי. בשנת 2022, בגיל 38 חזר לקבוצת נעוריו, פלטנסה, אך פציעה מנע ממנו לשחק לאחר תקופה קצרה. בשנת 2023 משחק ברחסיו בקבוצת סוארס מהליגה השנייה בבואנוס איירס. ברחסיו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הארגנטינאית ב-15 באוקטובר 2008 כשעלה כמחליף בהפסד לצ'ילה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. הוא כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-20 במאי 2009, שניים בניצחון על נבחרת פנמה. מדיה וקבצים בנושא גונסאלו ברחסיו בוויקישיתוף גונסאלו ברחסיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גונסאלו ברחסיו, באתר Transfermarkt גונסאלו ברחסיו, באתר Soccerway גונסאלו ברחסיו, באתר WorldFootball.net גונסאלו ברחסיו, באתר National Football Teams גונסאלו ברחסיו, באתר FootballDatabase.eu סטטיסטיקת השחקן
OU

OU (ראשי תיבות באנגלית: Orthodox Union), או בשמו המלא: Union of Orthodox Jewish Congregations of America, הוא מהגדולים והוותיקים בארגוני היהודים האורתודוקסים הפועלים בארצות הברית. הוא נודע בעיקר בזכות מתן הכשרות שלו, הנחשבת לאמינה בצפון אמריקה. הארגון תומך ברשת בתי כנסת, תוכניות לבני נוער, תוכניות לנכים ועוד. לארגון שלוחה בישראל ובעבר הייתה שלוחה באוקראינה. בתי הכנסת של הארגון ורבניהם נמנים ברובם על הזרם המכונה "אורתודוקסיה מודרנית". הארגון הוקם ב-1898 על ידי רבני בית המדרש לרבנים באמריקה. בעקבות כניסתו של שניאור זלמן שכטר לתפקיד נשיא בית המדרש בשנת 1902 קיבל בית המדרש צביון קונסרבטיבי ונוצר פילוג בין הארגונים. עם זאת, עדיין היו קשרים עם בית המדרש לרבנים עד שנות ה-50. בשנת 1949 פסק בית הדין הקונסרבטיבי שמותר ליהודים לנסוע בשבת לבית הכנסת ובעקבות החלטה זו נוצר חילוק ברור בין הקונסרבטיבים והאורתודוקסים. פילוג זה גרם לקהילות אורתודוקסיות רבות להצטרף לארגון ה-OU עקב רצונן להיות מאוגדות תחת ארגון אורתודוקסי גדול. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בשנת 1923 הוקם אגף הכשרות של הארגון והוא החל לתת הכשר לכמה ממוצרי היינץ. זוהי מערכת הכשרות הגדולה בעולם[דרוש מקור]. ההכשר של OU ניתן גם בישראל, למפעלים המייצאים לחו"ל. הארגון מעסיק בקביעות 1000 משגיחי כשרות. בסוף שנת תשל"ב 1972 נתמנה לראש מחלקת הכשרות הרב דוב ברל ויין וכיהן בתפקיד 5 שנים. ב-1980 התמנה הרב מנחם גנק לראשות מערך הכשרות. סימני הכשרות של OU: OU - פרווה OU-D - חלבי OU-DE - יוצר בציוד חלבי OU-Meat או OU-Glatt - בשרי / גלאט OU-F או OU-Fish - דגים OU-P - כשר לפסח פרווה ל-OU שלוחה בישראל אשר תחת חסותה פועלים מספר מפעלים חינוכיים. בניין המרכז הישראלי של ה-OU נמצא ברחוב קרן היסוד בירושלים. נשיא המרכז הוא צבי סנד והמנכ"ל הוא אבי ברמן. בין הפרויקטים של המרכז הישראלי: תנועת הנוער "מקום בלב" הוקמה בשנת תש"ס (2000) וכיום פעילים בה כ-1,400 חניכים ב-13 ערים בישראל. מרכזי נוער "אוריתא״ הוקם בשנת 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה בערי הפריפריה בצפון ובשנת 2009 החל בשאר הארץ. כיום ישנם 14 מרכזי ״אוריתא״ הפועלים כל ערב עם נוער מאותגר. הצוות החינוכי חברתי של המרכזים עובד עם בני הנוער ומעודד אותם לגיוס משמעותי לצה״ל. "הזולה של חצרוני" הוא מועדון נוער שפועל במרכז העיר ירושלים עבור בני נוער במצוקה (בעיקר כאלו הבאים מבתים דתיים). על פי מנהלי המועדון פוקדים אותו כ-3,000 בני נוער בשנה. מקים המועדון והעומד בראשו הוא הראל חצרוני. מנהלו החינוכי הוא הרב פינחס (פינצ'ו) רובינשטיין. מדיה וקבצים בנושא OU בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של OU OU, ברשת החברתית פייסבוק OU, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר הכשרות OU, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) RABBI MENACHEM GENACK, באתר OU.org OU Kosher Symbols Explained, באתר oukosher.org אתר "מקום בלב" אתר "הזולה של חצרוני" רויטל שנור, גשרים של אהבה, באתר ערוץ 7, 25 במרץ 2004 תומר ניר, ‏יו"ר הכנסת וראש עיריית ירושלים באו לתפוס ראש ב"זולה של חצרוני", באתר "סרוגים", 21 בנובמבר 2010 יוני קמפינסקי, הרבנים מהללים את הפעילות ב"זולה", באתר ערוץ 7, 24 במאי 2011 הזולה של חצרוני עלה למעלה עלה, מתוך עולם קטן
פיל אייבי

פיל אייבי (באנגלית: Phil Ivey; נולד ב-1 בפברואר 1977) הוא שחקן פוקר מקצועי אמריקאי. אייבי זכה באחד עשר צמידי אליפות העולם בפוקר, פעם אחת בסבב הפוקר העולמי ובחמישה גביעי סבב טריטון. אייבי נחשב לאחד משחקני הפוקר הטובים בעולם וב-2017 נבחר להיכל התהילה של הפוקר. אייבי נולד בקליפורניה וגדל בניו ג'רזי, החל לשחק פוקר באטלנטיק סיטי בהיותו נער, בעזרת תעודת זהות מזויפת. הוא זכה להצלחה ועם השנים דבק בו הכינוי "טייגר וודס של הפוקר", על שם שחקן הגולף האפרו-אמריקאי המפורסם. ב-2006 היה חלק מקבוצה של שחקני פוקר מקצועיים בשם "The Corporation", אשר שיחקה טקסס הולדם נגד המיליארדר אנדי בייל במשחק המזומן הגדול ביותר בעולם עד לאותו המשחק. עד למשחק נגד אייבי, בייל הרוויח מחברי הקבוצה השונים כ-10 מיליון דולר. ביומיים הראשונים אייבי ובייל שיחקו בבליינדים של 30,000\60,000 דולר וביום השלישי בבלינדים של 50,000\100,000. בתום שלושת ימי המשחק אייבי הרוויח מבייל כ-16.6 מיליון דולר, שהחזירו את הקבוצה לרווח כנגד בייל. רבים מעמיתיו ומומחי פוקר שונים רואים בו כשחקן הפוקר הטוב בעולם, וב-2017 נבחר להיכל התהילה של הפוקר. אף על פי שהתמחותו העיקרית היא במשחקי מזומן בסכומים גדולים, הוא זכה באחד עשר צמידים באליפות העולם בפוקר והוא מדורג במקום השני בטבלת זכיות בצמידים. בצמיד ה-11 שלו והראשון לאחר עשור מהקודם, זכה ב-2024 כשניצח בטורניר אליפות ה-Limit 2-7 Triple Draw, ובפרס של כ-347 אלף דולר. נכון ליוני 2024, אייבי זכה בסך של כ-45.3 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-10 מיליון דולר בסבב אליפות העולם. ב-2014 תבע את הקזינו בורגטה בניו ג'רזי מכיוון שלא העבירו לו סכומי זכייה בסך 10 מיליון דולר בהם זכה במשחק באקארה. לטענת הבורגטה, אייבי, יחד עם שותפה הסינית צ'נג יין סאן, השתמשו בטכניקה המוכרת בשם Edge Sorting על מנת להשיג יתרון לא הוגן מול הקזינו. הם ביקשו שהקלפים יעורבבו רק על ידי מכונה ולא יוחלפו כל כמה זמן כנהוג ושהדילרים יהיו נשים דוברות סינית בלבד, ובעזרת צפייה בגב הקלף הם יכלו לזהות קלפים מסוימים. לאחר דיונים בבית משפט, בקשתו נדחתה. בהמשך ניהל תביעה בבית המשפט העליון באנגליה כנגד קזינו קרוקפורדס שבלונדון, אשר גם שם לטענת חוקרים מטעם הקזינו אייבי ויין סאן השתמשו בטכניקת ה-Edge Sorting. גם תביעה זו נדחתה לאחר שבית המשפט קבע כי אייבי זכה בהימורים בדרכי מרמה. אייבי מתגורר בלאס וגאס, לאחר שהתגרש מאשתו לוסייטה, ב-29 בדצמבר 2009. מדיה וקבצים בנושא פיל אייבי בוויקישיתוף פיל אייבי, באתר The Hendon Mob פיל אייבי, באתר Global Poker Index פיל אייבי, באתר אליפות העולם בפוקר פיל אייבי, באתר סבב הפוקר העולמי פיל אייבי, באתר סבב טריטון איציק שאשו, מאדר פוקר, באתר כלכליסט, 17 במרץ 2011 ליאור נעמן, פרינס פיליפ, באתר ynet, 17 באוגוסט 2009 יואב רוזנטל‏, פליפ פלופ: בלוף של אלופים, באתר וואלה, 14 במרץ 2013 Gary Wise, The chance of a lifetime for Phil Ivey, ESPN, July 17 2009 Oscar Garcia, World Series of Poker reaches final nine players Saukvalley, July 16 2016 Brett Collson,‏ Phil Ivey, David 'Devilfish' Ulliott Inducted into Poker Hall of Fame, באתר PokerNews,‏ 21 ביולי 2017 (באנגלית) David Salituro,‏ Phil Ivey Wins His 11th WSOP Bracelet in $10K 2-7 Triple Draw Championship, באתר PokerNews,‏ 13 ביוני 2024 (באנגלית) המזל נגמר: שחקן הפוקר הטוב ביותר בעולם "הפסיד" 12 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 10 באוקטובר 2014 אלוף הפוקר "קרא קלפים" ורימה את הקזינו, באתר ynet, 12 במאי 2013
אנטון אולסון

אנטון אולסון (בשוודית: Anton Olson‏; 1881–1967) היה שחמטאי שוודי ואלוף שוודיה לשחמט בשנת 1921. אולסון התמודד שלוש פעמים בדו-קרבות על תואר האליפות. הוא הפסיד בדו-קרב לגוסטף ניהולם בשנת 1919 3.5–1.5. אולסון ניצח את גוסטב ניהלום 3–2 בשנת 1921 ובאותה שנה הפסיד לו 3.5–1.5. אולסון הגיע למקום השני, אחרי בוריסלב קוסטיץ' בתחרות סטוקהולם 1913, חלק מקום ראשון עם אוטו לוונבורג והפסיד בדו-קרב לאוטו לוונבורג 3-2 בתחרות סטוקהולם 1917, חלק מקום 1–2 עם רודולף שפילמן בתחרות גטבורג 1919 (אליפות ארצות הצפון), ניצח בתחרות מאלמה 1919, חלק מקום 11–12 בתחרות גטבורג 1920 (ניצח: פאול יונר), חלק מקום ראשון עם אלאן נילסון בתחרות אופסלה 1923, חלק מקום 4–8 בתחרות קופנהגן 1924 (אליפות ארצות הצפון, ניצח: אהרון נימצוביץ') והגיע למקום השמיני בתחרות אוסלו 1928 (אליפות ארצות הצפון, ניצח: קארל ברנדטסון). אנטון אולסון, באתר צ'סגיימס (באנגלית) מידע כללי טבלת תוצאות תחרות Goteborg B,‏ 1920 רשימת אלופי ארצות הצפון בשנים 1897–1997
דגל התעופה האזרחית הבריטית

דגל האוויר האזרחי הוא דגל המייצג את התעופה האזרחית בממלכה המאוחדת ובכמה מממלכות חבר העמים הבריטי כמקבילו האווירי של הנס האדום המונף על ספינות צי הסוחר של הממלכה המאוחדת. דגל האוויר האזרחי של בריטניה הוא הדגל אשר מונף על שדות תעופה ברחבי הממלכה המאוחדת ועל מטוסים בריטיים אשר חונים על הקרקע. הדגל מורכב מצלב לטיני כחול כהה ממוסגר בלבן על שדה כחול בהיר. היוניון ג'ק משובץ בקנטון (הרביע הימיני העליון). דגל האוויר הוכנס לשימוש בעקבות דבר המלך במועצה ב-11 באוגוסט 1931. הודעת המועצה מציינת כי: "הדגל המכונה דגל האוויר האזרחי הוא הצבעים הלאומיים הנכונים להנפה על מטוסים, יזמות אוויריות ועל שדות תעופה". דגל התעופה האזרחית האוסטרלית פיג'י גאנה גיאנה דגל התעופה האזרחית הניו זילנדית פקיסטן דרום אפריקה (מיושן) נס חיל האוויר המלכותי דגל התעופה האזרחית הבריטית, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחקן השנה בעולם

האם התכוונתם ל... כדורגלן השנה בעולם כדורסלן השנה בעולם ספורטאי השנה – של המגזין ספורטס אילוסטרייטד
דוד מרוטי

דוד מרוטי באיטלקית: Davide Marotti;‏ 1 בינואר 1881 – 18 ביולי 1940 שחמטאי יהודי-איטלקי ואלוף איטליה לשחמט בשנת 1921. מרוטי היה פרופסור לספרות ולפילוסופיה. בשנת 1911 הגיע למקום החמישי בתחרות רומא (ניצח: מטאו גלדיך). בשנת 1919 ניצח בתחרות נאפולי. בשנת 1920 הגיע למקום השני, אחרי סטפנו רוסלי די טורקו בתחרות ויארג'יו, באותה שנה הגיע שני אחרי סטפנו רוסלי די טורקו בתחרות גנואה. בשנת 1921 ניצח מרוטי באליפות השחמט הראשונה שהתקיימה באיטליה. בשנת 1922 הגיע למקום ה-16 בתחרות לונדון (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה). בשנת 1923 הגיע למקום השני באליפות איטליה השנייה שהתקיימה בנאפולי לאחר שהפסיד בדו-קרב על האליפות מול סטפנו רוסלי די טורקו +2 -6 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1923 הגיע למקום ה-11 בתחרות טריאסטה (ניצח: פאול יונר). בשנת 1927 הגיע למקום השלישי בתחרות נאפולי (ניצח: סטפנו רוסלי די טורקו). בשנת 1928 חלק מקום 4–5 בתחרות פרוג'יה. באותה שנה השתתף בנבחרת איטליה לאולימפיאדת השחמט 1928, אולימפיאדת השחמט השנייה שאורגנה על ידי פיד"ה שהתקיימה בהאג. מרוטי השיג תוצאה של +3 -7 =2. בשנת 1929 הגיע למקום ה-11 בתחרות ונציה (ניצח: רודולף פיטשאק). בשנת 1930 הגיע למקום השלישי בתחרות פירנצה (ניצח: סטפנו רוסלי די טורקו). בשנת 1937 הגיע למקום התשיעי בתחרות נאפולי (אליפות איטליה השמינית, ניצח: וינצנזו קסטלדי). בשנת 1938 הגיע למקום השלישי בתחרות סאוונה (ניצח: וינצנזו קסטלדי). בשנת 1939 חלק מקום 11–12 בתחרות רומא (אליפות איטליה התשיעית, ניצח: מריו מונטיצ'לי). דוד מרוטי, באתר צ'סגיימס (באנגלית) דוד מרוטי באולימפיאדת השחמט 1928 מידע כללי זיגברט טאראש מול דוד מרוטי ואחרים, 1914, What is "PLACHUTTA" in Chess? I campionati italiani, באתר La grande storia degli Scacchi 2nd Chess Olympiad: The Hague 1928, באתר OlimpBase
יצחק בן מלכי צדק

רבי יצחק בן מלכי צדק מסימפונט (בראשי תיבות נפוצים: ריבמ"ץ; תת"ל (1070)-תתק"י (1150) בערך) היה פרשן של המשנה, שחי באזור סיפונטו (Siponto) בחבל פוליה שבדרום איטליה. מכונה לעיתים "הרב היווני" משום שדרום איטליה הייתה בזמנו חלק מהקיסרות הביזנטית. לידינו הגיע פירושו לסדר זרעים בלבד, אך בידי כמה מהראשונים היה גם פירושו על סדר טהרות. פירושו ברור וקצר, והוא מתרגם לעיתים מילים קשות במשנה לאיטלקית, ליוונית או לערבית. הוא הרבה לפרש את המשנה על פי התלמוד הירושלמי, אך ייתכן שדבר זה נובע מהעובדה שפירושיו (שבידנו) הם על מסכתות שאין עליהם תלמוד בבלי. פירושו הובא פעמים רבות אצל רבי שמשון משאנץ, אך בדרך כלל ללא הזכרת שמו. פירושו לסדר זרעים נדפס בש"ס וילנא. מהדורה מדויקת על פי שני כתבי יד בצירוף הערות יצאה לאור בשנת תשל"ה בידי הרב ניסן זק"ש, בהוצאת מכון התלמוד הישראלי השלם. לריבמ"ץ היו שני בנים (לפחות), רבי שילה ורבי יהודה, אך לא ידועים פרטים עליהם. תשובת הרב שמואל מאוטרנטו לר' שילה מובאת בספר העטור, אות שי"ן. מידע על יצחק בן מלכי צדק בקטלוג הספרייה הלאומית יצחק בן מלכי צדק, דף שער בספרייה הלאומית מבוא לתורה שבעל פה, יחידות 3–4, עמ' 80. אברהם מאיר וייס, שמות חכמים, בני ברק, ה'תשס"ט, עמ' קלה על פי הביוגרפיה של פרויקט השו"ת על הערך ריבמ"ץ.
מורשת גת

מורשת גת היא עיר מקראית המוזכרת מפורשות רק פעם אחת בתנ"ך, בספר מיכה. מורשת גת מוזכרת בנבואה השירית של מיכה, פרק א': ”לָכֵן תִּתְּנִי שִׁלּוּחִים עַל מוֹרֶשֶׁת גַּת בָּתֵּי אַכְזִיב לְאַכְזָב לְמַלְכֵי יִשְׂרָאֵל” ישנם הטוענים שמורשת גת הייתה עירו של הנביא מיכה הַמֹּרַשְׁתִּי. אולם אחרים סבורים שמיכה נקרא "מֹרשתי" משום שהוא ממרשה הסמוכה. ישנם הטוענים ש"מורשת גת" כלל איננה עיר, אלא שהיא ביטוי סמלי. ישנם המזהים את מורשת גת בתל גודד. צבי אילן ביקש לזהות את תל גודד עם "גדוד" ובהתאם הציע לזהות את מורשת גת בתל בורנה. פרופ' יגאל לוין הציע לזהות את מורשת גת בתל חרסים. זכריה קלאי העלה בהיסוס את הסברה שמורשת גת נמצאת בתל עיטון. ספר מיכה, פרק א', פסוק י"ד ספר מיכה, פרק א', פסוק י"ד צבי אילן, "גדוד ולחי בספר מיכה", בית מקרא, טבת-אדר תשל"ה, עמ' 211-212 פרופ' יגאל לוין, "מורשת גת: הצעת זיהוי חדשה לתל חרסים", בתוך: ש' גבעון (עורך), עונת החפירות האחת עשרה בתל חרסים (נחל ברקאי) 2000, אוניברסיטת בר־אילן, המחלקה ללימודי ארץ־ישראל ע״ש מרטין (זוס), 2002, עמ' 35-49 נדב נאמן, רשימות הערים של יהודה ובנימין וממלכת יהודה בימי יאשיהו, ציון, נד, א, תשמ"ט, עמ' 29-30