laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק אבנדנה

רבי יצחק אָבֶּנדָנָה (Isaac Abendana;‏ ~‏1640–1699) היה מלומד, מומחה לעברית ולספרות רבנית ותלמוד, ורופא יהודי, ממשפחת גולי ספרד. חכם הקהילה הספרדית בלונדון לאחר פטירת אחיו הגדול, חכם יעקב אבנדנה. נולד ליוסף אבנדנה, בנקאי נודע, יהודי ממוצא ספרדי. בראשית דרכו באמסטרדם שיתף פעולה עם אחיו החכם יעקב אבנדנה בהבאה לבית הדפוס של ספרים עבריים, כמו "מכלל יופי" של רבי שלמה אבן מלך לביאור מילים קשות בתנ"ך (אמשטרדם ה'ת"ך, 1660). על הספר קיבלו האחים את הסכמותיהם של גדולי המלומדים ההבראיסטים בני זמנו, כמו יוהאן בוקסטורף הבן ואחרים. למד רפואה באוניברסיטת ליידן, אחר כך נסע לאוניברסיטת קיימברידג' וקיבל משרת הוראה לעברית וספרות רבנית. הוא התפרנס משיעורים פרטיים במקצועות אותם לימד, וממלגת קיום שקיבל בשנים 1664–1666 מטריניטי קולג'. בשל קשיי פרנסה נאלץ למכור ב-1671 לספריית טריניטי את תרגומו ללטינית לששה סדרי משנה, כתב היד הגיע מאוחר יותר לספריית אוקספורד. לפי ש"י פין, כנראה כולל כתב היד גם פירוש גדול של אבנדנה לשישה סדרי המשנה. מאוחר יותר עזב את קיימברידג' ועבר לאוקספורד שם התיידד עם אחד מראשי הרטפורד קולג' (אנ') שסייע לו גם כלכלית. לידידו זה, הקדיש אבנדנה את לוחות החישוב האסטרונומיים שהוציא לאור בשנים 1695–1696. בספרו הגדול "Discourses on the Ecclesiastical and Civil Polity of the Jews" ‏(1706), הוא מסביר את שיטות החישוב שלו. כמו אחיו, שמר אבנדנה על קשרי מחקר ענפים עם מלומדים נוצרים, אחד מידידיו הבולטים היה הפילוסוף האנגלי רלף קדוורת, מופקד הכריסט'ס קולג' (אנ') בקיימברידג'. "אַבֶּנְדַּנַה, יצחק", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמודים 68–69, באתר היברובוקס שמואל יוסף פין, הר"ר יצחק ב"ר יוסף אבנדנה, בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 584, באתר היברובוקס גודמן ליפקינד, ‏"אבנדנה, יצחק", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) לפי מילון אוקספורד כאן. אך לפי ה-Jewish Encyclopedia ובעקבותיה אוצר ישראל, שנת הפטירה היא 1710. שלמה אבן מלך, מכלל יופי עם לקט שכחה, אמשטרדם ה'ת"ך, 1660, באתר היברובוקס. שם, ראש הספר, עמ' 6–7, באתר היברובוקס.
הורמון מחלמן

הורמון מחלמן או הורמון הצהבה (LH – Luteinizing hormone) הוא גונדוטרופין, הורמון פפטידי המופרש על ידי בלוטת יותרת המוח, המגרה ביוץ, יצירת גופיף צהוב, מגרה את השחלות לייצר פרוגסטרון ואת האשכים לייצר אנדרוגן. הורמון זה משתתף גם בהבשלת ביציות ותאי זרע. ההורמון מופרש מהחלק הקדמי של ההיפופיזה, מתאים המפרישים גונדוטרופינים. המשרה ליצירתו ושחרורו הוא הורמון ה-GnRH, המופרש מההיפותלמוס. ההורמון הוא גליקופרוטאין המורכב משתי תת-יחידות: תת-יחידה אלפא, המשותפת לו, ל-FSH ול-TSH, ותת-יחידה בטא, האופיינית לכל הורמון בנפרד. אצל נשים, רמת ההורמון תלויה במחזור, ורמתו מקסימלית כ-72 שעות לפני הביוץ (שלב שמכונה באנגלית LH Surge). אצל גברים, לעומת זאת, רמתו די קבועה. מדיה וקבצים בנושא הורמון מחלמן בוויקישיתוף הורמון הצהבה במילון המונחים של "InfoMed" הורמון מחלמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע מרקוסור

גביע מרקוסור (בספרדית: Copa Mercosur) היה מפעל גביע אזורי בכדורגל שפעל בין 1998 ל-2001 והפגיש בין הקבוצות הבכירות בארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, פרגוואי ואורוגוואי. המפעל נוסד על ידי CONMEBOL, התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית, ופעל במקביל לגביע מרקונורטה, בו השתתפו קבוצות משאר המדינות החברות ב-CONMEBOL (בחלק מהמהדורות השתתפו בו גם קבוצות מ-CONCACAF). טורנירי הגביע האזורי החליפו את טורניר סופרקופה סודאמריקנה, שהפסיק את פעילותו שנה קודם לכן. בשנת 2000 התמזגו גביעים אלו עם גביע קונמבול, הגביע השלישי בחשיבותו, על מנת ליצור טורניר יחיד למחצית השנייה של השנה. בשנת 2001 הפסיקו הגביעים האזוריים את פעילותם, ובמקומם נוצר מפעל חדש, קופה סודאמריקנה. לאורך ארבע המהדורות של המפעל זכו בו ארבע קבוצות שונות, מתוכן שלוש ברזילאיות וארגנטינאית אחת. הזוכה האחרונה (2001) הייתה סן לורנסו, שניצחה בגמר את פלמנגו. העפלתה של סן לורנסו לגמר הייתה העפלתה היחידה של קבוצה שאינה ברזילאית לגמר המפעל. לקראת ייסוד המפעל חילקה CONMEBOL עשרים הזמנות לקבוצות מחמש המדינות המשתתפות על מנת שישחקו במפעל. ההחלטה על הקבוצות המשתתפות נעשתה תוך התחשבות בהישגים היסטוריים ונוכחיים ובחשיבותה בתוך המדינה בה היא פועלת, וללא קשר למיקומן בליגה באותה העונה. ההזמנה הראשונית הייתה תקפה לעשר שנים, אך השיטה התפתחה כך שאם קבוצה נמצאת בכושר ירוד, ניתן להחליפה בקבוצה אחרת מאותה המדינה שנמצאת בכושר טוב יותר ועומדת בתנאי ההשתתפות. לכל אחת מהמדינות נקבע מספר שונה של נציגות בכל עונה. מברזיל הוזמנו שבע קבוצות, מארגנטינה הוזמנו שש, מצ'ילה שלוש, ומפרגוואי ואורוגוואי הוזמנו שתי קבוצות. 23 קבוצות נטלו חלק במפעל, ו-18 מתוכן נטלו חלק בכל ארבע המהדורות. המשתתפות בטורניר היו: עשרים הקבוצות המשתתפות חולקו בשלב הראשוני לחמישה בתים בני ארבע קבוצות כל אחד. הקבוצות המוגרלות לכל בית שיחקו ביניהן בשני סיבובים (בית וחוץ), ובתום שישה מחזורים העפילו חמש הקבוצות בראשי הבתים ושלוש הסגניות הטובות ביותר אל שלב הפלייאוף. הפלייאוף החל בשלב רבע הגמר. הוא נערך בשיטת נוקאאוט, והקבוצות נפגשו ביניהן בשיטת בית-חוץ עד לשלב הגמר. החל משלב זה להפרש השערים לא הייתה משמעות, כך שאם הושגו שתי תוצאות תיקו או שהושג ניצחון לכל קבוצה, נקבע שוויון בין הקבוצות ללא התחשבות בפער שערים או בחוק שערי חוץ. אם מצב זה התרחש בשלבי רבע הגמר או חצי הגמר, עברה ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין. אם מצב זה התרחש בגמר המפעל, הוכרע הגמר במשחק שלישי (למעט מהדורת 2001, אז הוכרע הגמר בדו-קרב פנדלים). מלך השערים של קופה מרקוסור בכל הזמנים הוא רומאריו הברזילאי. לזכותו 24 שערים בטורניר, מתוכם 12 במדי פלמנגו ו-12 במדי ואסקו דה גאמה. במהדורה של שנת 2000, כבש רומאריו שלושער במשחק השלישי והמכריע, בו גברה ואסקו דה גאמה על פלמיירס בתוצאה 3–4. בין שעריו היה שער הניצחון לזכות קבוצתו, שלוש דקות בתוך תוספת הזמן. מלכי השערים של הטורניר לפי עונה הם: גביע מרקוסור באתר rsssf
תומאס קראפט

תומאס קראפט (בגרמנית: Thomas Kraft, נולד ב-22 ביולי 1988 בקירכן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת השוער. קראפט החל לשחק בקבוצת הנוער של באיירן מינכן בשנת 2004, כאשר היה בן 16. כעבור שנתיים עלה לקבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה אז בליגה השלישית בהיררכיית הליגות בגרמניה. בשנת 2008 החל לשחק בקבוצה הבוגרת כשוער השלישי, לאחר מיכאל רנסינג והאנס-יורג בוט. כאשר רנסינג שוחרר מהקבוצה בקיץ 2010, קראפט הפך להיות השוער השני אחרי בוט, ושיחק 90 דקות ושמר על שער נקי במשחק הסופר קאפ הגרמני מול שאלקה 04 בשנת 2010, בו ניצחה באיירן מינכן בתוצאה 2-0. בנובמבר 2010 ערך קראפט את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-2 לרומא, לאחר שבאיירן מינכן הובילה 2-0 במחצית. לא הייתה חשיבות למשחק זה, מאחר שבאיירן מינכן כבר הבטיחה את עלייתה לשמינית הגמר מהמקום הראשון, ולכן התאפשר לתת לקראפט את ההזדמנות, והוא הפגין יכולת טובה על אף ההפסד. במחצית השנייה של עונת 2010/11 קודם קראפט על ידי המאמן לואי ואן חאל להיות השוער הראשון של באיירן מינכן עד לתום העונה. בשמינית גמר ליגת האלופות הציג קראפט יכולת טובה בניצחון החוץ של באיירן מינכן 1-0 מול אינטר מילאנו, אך כשל בגומלין בו באיירן מינכן הפסידה 3-2 בבית והודחה בשערי חוץ, וביצע מספר טעויות במשחקי הליגה. בדיעבד, ההחלטה לתת לקראפט את המקום בהרכב הייתה אחת העילות לפיטוריו של ואן חאל מהקבוצה לפני תום העונה. המאמן שהחליף את ואן חאל, אנדראס יונקר, החזיר את בוט להרכב. בתום עונה זו, עם חתימת מנואל נוייר בבאיירן מינכן, עבר קראפט להרטה ברלין, שרק העפילה לליגת הבונדסליגה, בהעברה חופשית. החל מעונת 2011/12 קראפט הוא השוער הקבוע של הרטה ברלין. את בכורתו בקבוצה ערך קראפט במשחק הליגה מול אאוגסבורג. באוקטובר 2011 חזר קראפט לאליאנץ ארנה, והפעם כיריב של באיירן מינכן, ולפני המשחק נערך טקס לכבודו ולכבוד שחקני העבר של באיירן מינכן ששיחקו אז בהרטה ברלין, כריסטיאן לל ואנדראס אוטל. המשחק הסתיים בתוצאה 4-0 לבאיירן מינכן. בתום עונה זו ירד קראפט עם הרטה ברלין לבונדסליגה השנייה, אך הקבוצה חזרה תוך עונה אחת לבונדסליגה מהמקום הראשון. קראפט המשיך לשחק בהרטה ברלין, אך איבד את מקומו בהרכב במהלך עונת 2015/16 לשוער הנורווגי רונה יארסטיין. ב-25 ביוני 2020 הודיע על פרישה מכדורגל עקב בעיות בריאותיות. קראפט שיחק בנבחרות הנוער של גרמניה, אך מעולם לא זומן לנבחרת הבוגרת. עם באיירן מינכן: אליפות הבונדסליגה: 2010. הגביע הגרמני: 2010. הסופר קאפ הגרמני: 2010. עם הרטה ברלין: אליפות הבונדסליגה השנייה: 2013. מדיה וקבצים בנושא תומאס קראפט בוויקישיתוף תומאס קראפט, באתר Transfermarkt תומאס קראפט, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) תומאס קראפט, באתר Soccerway תומאס קראפט, באתר WorldFootball.net תומאס קראפט, באתר FootballDatabase.eu
עורק התווך

עוֹרֵק הַתָּוֶךְ (TA: arteria mediana) הוא עורק באמה המסתעף מהעורק הבין-גרמי הקדמי ומספק דם לשרירים שאותם מעצבב עצב התווך באמה. העורק מופיע בכ-8% מבני האדם, אך גם בבני אדם שבהם הוא מופיע, לעיתים הוא מופיע בצד אחד בלבד. העורק מסתעף מהעורק הבין-גרמי הקדמי ועובר עמוק לחבק השרירים הכופפים (רצועת שורש היד הרוחבית), עד להתמזגותו עם אחת מקשתות כף היד. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יז'י ביילצקי

יז'י ביילצקי (בפולנית: Jerzy Bielecki;‏ 28 במרץ 1921, סלבושוב (אנ')‏ – 20 באוקטובר 2011, נובי טארג) היה פולני קתולי, אסיר אושוויץ, מהבודדים שהצליחו להימלט מהמחנה, וחסיד אומות העולם. ביילצקי היה תלמיד בגימנסיה בקרקוב. לפני פלישת גרמניה לפולין החליט להצטרף לכוחות פולין במערב. הוא ניסה לעבור להונגריה אך נתפס על ידי הגסטפו ונכלא באושוויץ בשנת 1940. בסוף 1943, לאחר שלוש שנות מאסר באושוויץ, הכיר ביילצקי את צילה ציבולסקה (Tzila Cybulska) מלומזה וביולי 1944 הצליח להבריח את ציבולסקה מהמחנה בעודו לבוש בבגדי אס אס שהצליח לגנוב ותוך ניצול שליטתו בשפה הגרמנית. לאחר צעדה של כשבועיים, במהלכה נשא ביילצקי את ציבולסקה על כתפיו למשך זמן מה, הגיעו השניים לכפר במחוז קילצה. ביילצקי הצטרף ליחידת פרטיזנים של ארמייה קריובה וציבולסקה הוסתרה עד השחרור באחד הכפרים באזור. לאחר המלחמה היה ביילצקי עובד סוציאלי וכן אחד ממייסדי ארגון משפחות אסירי אושוויץ הנוצרים לשעבר. הקשר שלו עם ציבולסקה נותק וכל אחד מהם סבר שהשני נספה במלחמה. בשנת 1983 חודש הקשר והשניים נפגשו שוב. סיפור הבריחה וההצלה של ביילצקי, וכן סיפור המפגש המחודש לאחר כארבעים שנה, תואר במספר ספרים וסרטים, בהם אוטוביוגרפיה של ביילצקי והסרט זיכרון (אנ'). בשנת 1985 הכיר יד ושם בביילצקי בתואר חסיד אומות העולם. ביילצקי זכה לאותות כבוד פולניים רבים, בהם צלב ההצטיינות (אנ') המוענק על ידי נשיא פולין, אות מסדר לידת פולין (אנ') ועוד. אתר האינטרנט הרשמי של יז'י ביילצקי סיפור ההצלה של יז'י ביילצקי באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה ובנושא פולנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מודל אוטו-רגרסיבי

מודל אוטו-רגרסיבי (באנגלית: autoregressive model) או בקיצור AR, הוא משפחת מודלים המשמשים לייצוג סדרה עתית של תהליך סטוכסטי, בו ערך המשתנה המנובא בעל נקודה בזמן, X t {\displaystyle X_{t}} , תלוי ליניארית בערכי אותו המשתנה בזמנים קודמים, וברכיב רעש. המודל משמש לייצוג, לחיזוי, ולניתוח תהליכים אקראיים בעלי תלות עתית. הסימון A R ( p ) {\displaystyle AR(p)} מייצג מודל אוטו-רגרסיבי מסדר p {\displaystyle p} , המוגדר באמצעות הביטוי: X t = ∑ i = 1 p φ i X t − i + ε t {\displaystyle X_{t}=\sum _{i=1}^{p}\varphi _{i}X_{t-i}+\varepsilon _{t}} כאשר X t {\displaystyle X_{t}} מייצג את ערך המשתנה X {\displaystyle X} בזמן t {\displaystyle t} , p {\displaystyle p} מייצג את מספר הנקודות בזמן לפני t {\displaystyle t} המשמשות לניבוי, φ i {\displaystyle \varphi _{i}} הוא פרמטר חופשי המשוערך עבור ערכי X {\displaystyle X} בנקודות בזמנים שלפני t {\displaystyle t} , X t − i {\displaystyle X_{t-i}} הקובע את משקלם בניבוי X t {\displaystyle X_{t}} ו- ε t {\displaystyle \varepsilon _{t}} מייצג רכיב של רעש לבן בנקודה בזמן t {\displaystyle t} . משוואה זו ניתנת לכתיבה באמצעות אופרטור ה-LAG (אנ') L {\displaystyle L} באופן הבא: X t = ∑ i = 1 p φ i L i X t + ε t {\displaystyle X_{t}=\sum _{i=1}^{p}\varphi _{i}L^{i}X_{t}+\varepsilon _{t}} . עבור המקרה הפשוט A R ( 1 ) {\displaystyle AR(1)} עבורו p = 1 {\displaystyle p=1} , ניתן לכתוב את המודל כך: X t = φ X t − 1 + ε t {\displaystyle X_{t}=\varphi X_{t-1}+\varepsilon _{t}} במקרה זה, X t {\displaystyle X_{t}} תלוי באופן ישיר רק בערכו בנקודת הזמן הקודמת לו X t − 1 {\displaystyle X_{t-1}} , וברעש. עם זאת מאחר שתלות זו קיימת לכל הנקודות בזמן, אז גם נקודות שלפני X t − 1 {\displaystyle X_{t-1}} , יהיו בעלות כושר ניבוי של- X t {\displaystyle X_{t}} , כלומר הקורלציה ביניהן תהא גדולה מאפס בערכה המוחלט. לדוגמה ∣ Corr ( X t , X t − 2 ) ∣> 0 {\displaystyle \mid {\text{Corr}}(X_{t},X_{t-2})\mid >0} . תכונה זו נכונה גם לסדרים גדולים מאחד. לכן' עבור ניתוח סדרה עתית באמצעות מודל A R {\displaystyle AR} , שימוש בתרשים פונקציית אוטו-קורלציה חלקית (אנ') (או בקיצור PACF) יעיל לקביעת הסדר במקרים רבים. גרף זה, מציג את המתאם חלקי של X t {\displaystyle X_{t}} כל פעם עם נקודה אחרת הקודמת בזמן X t − i {\displaystyle X_{t-i}} , בניכוי המתאמים עם שאר הנקודות שבין זמן t {\displaystyle t} לזמן t − i {\displaystyle t-i} . למודל AR הוצעו עם השנים מספר הרחבות. מהחשובות שבהן ניתן למנות את מודל ARMA (אנ'), המשלב יחד עם AR גם תלות בין רכיבי הרעש של המשתנה X {\displaystyle X} בזמנים שונים, באופן דומה לתלות המוצגת במודל Moving-average (אנ'), כמו גם את מודל ARIMA (אנ'), מודל המרחיב את מודל ARMA גם למקרים לא סטיונריים, כלומר כאלו עם שונות ותוחלת המשתנים בזמן. מבחן גריינג'ר נראות מקסימלית התמרת פורייה Hyndman, R.J., & Athanasopoulos, G. (2021) Forecasting: principles and practice, 3rd edition, OTexts: Melbourne, Australia. OTexts.com/fpp3.
גרטרודה בבילינסקה

גרטרודה בבילינסקה (בפולנית: Gertruda Babilinska;‏ 1902, סטארוגארד גדנסקי ‏– 1995, ישראל) הייתה חסידת אומות העולם מפולין שעלתה לאחר המלחמה לישראל. בבילינסקה הייתה בתו של דוור, הבכורה מבין שמונה ילדים. בשנת 1921 עברה לוורשה והחלה להיות מטפלת בביתה של משפחה יהודית. עם פלישת הגרמנים לפולין ב-1939 היה אבי המשפחה בה הייתה בבילינסקה מטפלת, בפריז. בבילנסקה נותרה עם בעלת הבית ובנה של בעלת הבית, וליוותה אותם לווילנה. שם נפטרה מעסיקתה של בבילינסקה בשנת 1941, ובבילינסקה נותרה עם הילד מיכאל, שהיה בן חמש. עם הקמת גטו וילנה בספטמבר 1941 השאירה בבילינסקה את מיכאל עמה בדירתה. היא השיגה מסמכי זהות מזויפים עבורו והוא נרשם בתור אחיינה. בנוסף לכך הייתה בבילינסקה נכנסת מעת לעת לגטו כדי לסייע למכרים יהודים. מדי פעם נעשו סריקות של הגסטפו בביתה אך היא לא הסגירה את מיכאל למרות הסכנה לחייה. בבילינסקה ביקשה לקיים את הבטחתה לאמו של מיכאל ולהביאו לארץ ישראל. היא נדדה עמו למחנות העקורים בגרמניה ועלתה עמו על אוניית המעפילים אקסודוס עם אנשי שארית הפלטה. בבילינסקה חלקה עם המעפילים את גורלם, כולל שהותם במחנה עקורים בהמבורג, וב-1948 הגיעה עם מיכאל לישראל. גרטרודה בבילינסקה התגוררה בתל אביב וקיימה את מיכאל מעבודות ניקיון. היא נותרה קתולית אדוקה אך את מיכאל גידלה כיהודי. בשנת 1963 הכיר יד ושם בגרטרודה בבילינסקה בתור חסידת אומות העולם. רם אורן, השבועה: סיפור אמיתי, קשת הוצאה לאור, 2007. על גרטרודה בבילינסקה באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטנלי קלארק

סטנלי קלארק (Stanley Clarke, נולד ב-30 ביוני 1951) הוא מוזיקאי ג'אז ופיוז'ן, בסיסט אמריקאי. קלארק מנגן בגיטרה בס ובקונטרה בס. הוא נודע במיוחד בשל שיתוף הפעולה ארוך השנים שלו עם צ'יק קוריאה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. קלארק נולד בפילדלפיה. בשנת 1972 הצטרף ללהקת הג'אז-פיוז'ן "Return to Forever" בה היו חברים צ'יק קוריאה ואל דימיולה. בשנת 1984 הוא הופיע ביחד עם מירוסלאב ויטוס באוסטרליה. בין השנין 2008–2009 קלארק היה חבר בסופרגרופ SMV ביחד עם שני הבסיסטים ויקטור ווטן ומרקוס מילר. מדיה וקבצים בנושא סטנלי קלארק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטנלי קלארק סטנלי קלארק, ברשת החברתית פייסבוק סטנלי קלארק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטנלי קלארק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטנלי קלארק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סטנלי קלארק, באתר ספוטיפיי סטנלי קלארק, באתר AllMusic (באנגלית) סטנלי קלארק, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטנלי קלארק, באתר Discogs (באנגלית) סטנלי קלארק, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאן ואנה פוחלסקי

יאן ואנה פוחלסקי (בפולנית: Jan and Anna Puchalski) היו חסידי אומות העולם מפולין שהצילו מספר יהודים בתקופת השואה במסתור, ביניהם היה פליקס זנדמן. יאן ואנה פוחלסקי היו שומרים על בתי קיץ בכפר לוסושנה (Łosośna) שליד גרודנו שבבלארוס, אז בתחומי פולין. בין הבתים עליהם שמרו היה ביתה של משפחת פרידוביץ. ערב מלחמת העולם השנייה החל יאן לעבוד במפעל טבק. בתחילת 1943, בתקופה שבה חיסול גטו גרודנו היה בעיצומו, הצליחו מספר יהודים להימלט מהגטו. חלקם הכירו את בני משפחת פוחלסקי מחופשותיהם בבתי הקיץ בכפר לוסושנה ופנו לביתם בבקשת עזרה. חלק ממבקשי העזרה עזבו את ביתה של משפחת פוחלסקי כעבור זמן קצר, אך במשך 17 חודשים הסתירו בני הזוג פוחלסקי את יתר המסתתרים, בהם פליקס זנדמן, וכן מסתתרים נוספים שהגיעו לביתם, וזאת למרות הסיכון שהיה בכך עבורם ועבור חמשת ילדיהם. היהודים הוסתרו במחבוא מתחת לאדמה. בני משפחת פוחלסקי הצליחו להסוות את המחבוא כך שלא התגלה גם בעת חיפושים שערכו הגרמנים באזור. את פעילותם להצלת היהודים הניעה אדיקותם הדתית-קתולית. הם המשיכו להסתיר את היהודים ולספק את כל צורכיהם עד שחרור האזור בידי הצבא האדום. לאחר השחרור היגרו הניצולים לארצות הברית ולקנדה ובני משפחת פוחלסקי עברו לאזור שנכלל בתחומי פולין בגבולותיה שאחרי מלחמת העולם השנייה. ב-1986 הכיר יד ושם ביאן ואנה פוחלסקי בתור חסידי אומות העולם. לאחר שנה הוכרו בתואר זה גם שלוש מבנותיהם, שהיו בגיל העשרה בעת מעשה ההצלה. אברהם פוקסמן, מנהל הליגה נגד השמצה בארצות הברית, העניק תואר כבוד של הליגה לצאצאיהם של בני הזוג פוחלסקי. זנדמן תיאר בפירוט את פעילות ההצלה בספרו "דרכי מוישיי לוישיי". סיפור ההצלה על ידי יאן ואנה פוחלסקי, באתר יד ושם דרכי מווישיי לווישיי – מנעורים בשואה לבגרות של מדע ותעשייה - ביקורת ספרים באתר יד ושם מאת גדעון גרייף
עונת 2014/2015 בליגת העל בכדורגל

עונת 2014/2015 בליגת העל הייתה העונה ה-16 של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 14 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 13 משחקים כל אחד - 26 מחזורים בסה"כ. לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון (6 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 5 משחקים כל אחד) ותחתון (8 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך סיבוב אחד בן 7 משחקים) שכללו תוספת של 10 ו-7 מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 36 ו-33 מחזורים בהתאמה. הקבוצות שעלו לליגת העל לקראת עונה זו היו מכבי נתניה והפועל פתח תקווה. העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב, שבנוסף לזכייתה השלישית ברציפות באליפות זכתה באותה עונה גם בגביע המדינה ובגביע הטוטו, ובכך השלימה טרבל היסטורי בכדורגל הישראלי. המבקיע המצטיין של העונה היה ערן זהבי (מכבי תל אביב) עם 27 שערים. בסיום העונה ירדו הפועל פתח תקווה ומ.ס. אשדוד לליגה הלאומית. הקבוצות שעלו לליגת העל בתום עונת עונת 2014/2015 בליגה הלאומית היו בני יהודה תל אביב והפועל כפר סבא. ליגת העל כללה בעונה זו 14 קבוצות, 12 שהמשיכו מעונת 2014/2015, ושתי קבוצות שהעפילו בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית. עונת 2014/2015 בליגת העל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל התוצאות המפורטות של העונה, באתר rsssf מארחת בנתניה בעקבות אי אישורו של אצטדיונה הביתי הופחתו שתי נקודות ממאזנה בשל אירועי דרבי התל אביבי, מחזור 7, 13 בנובמבר 2014
העורק הבין-גרמי האחורי

הָעוֹרֵק הַבֵּין-גַּרְמִי הָאֲחוֹרִי (TA: arteria interossea posterior), שנקרא בעבר הָעוֹרֵק הַבֵּין-גַּרְמִי הַגַּבִּי (arteria interossea dorsalis), הוא עורק באמה המסתעף מהעורק הבין-גרמי המשותף. העורק הבין-גרמי האחורי נע אחורנית בין המיתר המלוכסן לגבול העליון של הקרום הבין-גרמי. במסלולו הוא עובר בין הגבולות ההמשכיים של השריר הגבן והשריר מצדיד האגודל הארוך, ולאחר מכן יורד לאורך גב האמה, בין השכבה השטחית לשכבה העמוקה של השרירים הפושטים, שלהם הוא מספק דם. במקום שבו הוא עובר על גבי השריר מצדיד האגודל הארוך והשריר פושט האגודל הקצר, הוא מלווה בעצב הבין-גרמי הגבי. בחלקה התחתון של האמה הוא משיק לסופו של העורק הבין-גרמי הקדמי. סמוך לתחילתו של העורק מתפצל ממנו העורק הבין-גרמי החוזר, שעולה לכיוון המרווח שבין עילית העלי הצדית של עצם הזרוע לזיז המרפק, על פני סיביו של השריר הגבן או דרכם ומתחת לשריר המרפק. סופו בהשקה לעורק העקיף האמצעי היוצא מעורק הזרוע העמוק, לענף האחורי של עורק הגומד החוזר ולעורק העקיף הגומדי התחתון. מדיה וקבצים בנושא העורק הבין-גרמי האחורי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
העורק הבין-גרמי החוזר

הָעוֹרֵק הַבֵּין-גַּרְמִי הַחוֹזֵר (TA: arteria interossea recurrens) הוא עורק באמה המסתעף מהעורק הבין-גרמי האחורי ומספק דם למרפק. העורק הבין-גרמי החוזר יוצא מראשיתו של העורק הבין-גרמי האחורי. הוא עולה לעבר המרווח שבין עילית העלי של עצם הזרוע לבין זיז המרפק, על גבי סיביו של השריר הגבן או דרכם ומתחת לשריר המרפק. בסופו משיק העורק לעורק העקיף האמצעי היוצא מעורק הזרוע העמוק. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אונה שימאיטה

אונה שימאיטה (בליטאית: Ona Šimaitė;‏ 6 בינואר 1894, אקמנה – 17 בינואר 1970, פריז) הייתה ספרנית באוניברסיטת וילנה וחסידת אומות העולם מליטא. בגיל שמונה נסעה שימאיטה עם אמה לריגה עם אימה, שם סיימה את בית הספר היסודי וגימנסיה. במהלך מלחמת העולם הראשונה היא ומשפחתה עברו לרוסיה, שם התגוררה עד שנת 1922. במוסקבה סיימה אונה את הקורסים הפדגוגיים בהורות והשתתפה בהרצאות בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מוסקבה. היא עבדה כמדריכה בבית לילדים נכים במושבה חסרת בית. שימאיטה עבדה בתור מתורגמנית בספרייה בקובנה. היא הייתה אוהדת של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית ובתקופת עצמאותה של ליטא בין מלחמות העולם אחזה בהשקפת עולם ליברלית ודמוקרטית. ערב מלחמת העולם השנייה עברה שימאיטה לווילנה וקיבלה משרה של ספרנית באוניברסיטת וילנה. בעת עבודתה באוניברסיטת וילנה כספרנית, התיידדה שימאיטה עם מספר יהודים שעבדו במקום. זמן קצר לאחר הקמת גטו וילנה ניסתה שימאיטה לסייע ליהודים. היא הייתה אשת קשר בין היהודים בגטו וילנה וגטו קובנה. היא ביקשה וקיבלה אישור להיכנס לגטו וילנה, בתירוץ שיהודים רבים צריכים להחזיר ספרים לספרייה של אוניברסיטת וילנה, בה עבדה, ועליה להיכנס לגטו כדי לקבל את הספרים מידיהם. בתירוץ זה העבירה ליהודי הגטו ידיעות, ניסתה לפעול להצלת יהודים, וכן שימרה נכסי תרבות יהודיים, בעיקר יצירות ספרות - שירה ופרוזה - של יהודים מגטו וילנה. שימאיטה סיפקה ליהודים מסמכי זהות מזויפים, שאותם יצרו ומסרו לה שניים מחבריה. היא נהגה להעביר ליהודי הגטו חפצי ערך שאותם הפקידו יהודי הגטו למשמרת בידי מכרים מחוץ לגטו. כך יכלו היהודים למכור חפצים אלה ולהוסיף על התזונה הדלה שלה זכו בגטו. בעשותה זאת הסתכנה שימאיטה בכך שהליטאים המקומיים שמהם לקחה את חפצי הערך של היהודים יבקשו לנקום בה ויסגירו אותה. כמו כן הבריחה שימאיטה מספר יהודים מהגטו ומצאה להם מקומות מסתור. באביב 1944 התגלה ששימאיטה השתמשה במסמכים מזויפים לשם סיוע ליהודים. היא נעצרה, עונתה במרתף הגסטאפו במשך מספר ימים והוטל עליה עונש מוות. חבריה שילמו סכומי כסף גדולים לגרמנים, ועונשה הומר במעצר במחנה הריכוז דכאו. לקראת סוף המלחמה הועברה שימאיטה למחנה ריכוז בלודלאנז' (צר') שבצפון צרפת, על גבול לוקסמבורג, שם שוחררה על ידי בעלות הברית. שימאיטה נותרה בצרפת. היא הגיעה לפריז, ושם עבדה בתור ספרנית עד מותה, כשהיא מתקיימת בדלות. בין השנים 1953–1956 התגוררה שימאיטה בישראל, אך שבה לפריז. ב-1966 העניק יד ושם לאונה שימאיטה את התואר "חסידת אומות העולם". בשנת 2015 נקרא על שמה רחוב בווילנה. "'והבושה אכלה אותי מבפנים': עדותה של חסידת אומות העולם, אונה שימאיטה" מכתב ליצחק נחמן שטיינברג; יד ושם: עיון וחקר, כרך 10, 2007 מדיה וקבצים בנושא אונה שימאיטה בוויקישיתוף על פעילות ההצלה של שימאיטה, באתר יד ושם (באנגלית) אונה שימיטה (1894-1970), דף שער בספרייה הלאומית על הסיוע שנתנה שימאיטה לאישי תרבות בגטו וילנה, באתר יד ושם Rasa Baškienė, Bernadinai.lt, Ona Šimaitė – gyvenimą paskyrusi kitų gėriui, ‏11-7-2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אונה שימאיטה".
ענף שורש היד הגבי (עורק הגומד)

עֲנַף שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַגַּבִּי (TA: ramus carpalis dorsalis) הוא ענף עורקי של עורק הגומד המספק דם לגב היד. ענף שורש היד הגבי מסתעף מעורק הגומד מעל עצם העדשה ומתעקל לאחור מתחת לגיד השריר כופף שורש היד הגומדי. הוא עובר לאורך צדו הגבי של שורש כף היד, מתחת לגידי השרירים הפושטים, ומשיק לענף שורש היד הגבי היוצא מעורק החישור ליצירת רשת שורש היד הגבית. מיד בראשיתו מסתעף ממנו ענף קטן הנע לאורך הצד הגומדי של עצם המסרק החמישית ומספק את הצד הגומדי של אחורי הזרת. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.