laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הגלקסיה הננסית קסיופאה

הגלקסיה הננסית קסיופאה או גלקסיית אנדרומדה VII היא גלקסיה אליפסואידית ננסית, שנמצאת בקבוצת הכוכבים קסיופאה צמוד לגבול עם קבוצת אנדרומדה במרחק של כ-2.5 מיליון שנות אור ממערכת השמש, והיא גלקסיית לוויין של גלקסיית אנדרומדה (M31). לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 11.8 והיא התגלתה בשנת 1999 יחד עם הגלקסיה הננסית האליפסואידית פגסוס (אנדרומדה VI) על ידי האסטרונומים איגור קרצ'נצב וולנטינה קרצ'נצבה בתמונות שצולמו במצפה הכוכבים פאלומר. הגלקסיה נמצאת כ-16 מעלות מצפון-מערב למרכזה של גלקסיית אנדרומדה, כ-4.5 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב λ באנדרומדה. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-2.5 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-1,800 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎5.7×107‎ מסות שמש, כ-100 מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא כ-‎9.5×106‎ מסות שמש, כשישית בלבד מהמסה הכוללת, ונראה שהיא מורכבת ברובה מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי 18 מיליון מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-4% בלבד מהמתכתיות של השמש, כך שכוכבי הגלקסיה הם זקנים יחסית לכוכבים של שביל החלב ושל גלקסיית אנדרומדה. הגלקסיה מקיפה את מרכזה של גלקסיית אנדרומדה במרחק שנע בין 510,000 שנות אור ל-900,000 שנות אור בזמן הקפה של כ-8 מיליארד שנים. הגלקסיה הננסית קסיופאה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Cassiopeia Dwarf Galaxy A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012) J. S. Kalirai, R. L. Beaton, M. C. Geha, K. M. Gilbert, P. Guhathakurta, E. N. Kirby, S. R. Majewski, J. C. Ostheimer, R. J. Patterson & J. Wolf: The SPLASH Survey: Internal Kinematics, Chemical Abundances, and Masses of the Andromeda I, II, III, VII, X, and XIV Dwarf Spheroidal Galaxies, The Astrophysical Journal, Vol. 711, Iss. 2, p. 685 (2010) I. D. Karachentsev & V. E. Karachentseva: New probable companions to M 31 found on the POSS-II, Astronomy & Astrophysics, vol. 341, p. 355-6 (1999) A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 23 (2012) L. L. Watkins, N. W. Evans & G. van de Ven: A census of orbital properties of the M31 satellites, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 430, Iss. 2, p. 9 (2013)
ביואיק ראטה

ביואיק ראטה (באנגלית: Buick Reatta) היא מכונית ספורט המוגדרת כמכונית גראן טוריסמו בתצורות: קופה ורודסטר אשר יוצרה על ידי חטיבת המכוניות ביואיק בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בין השנים 1988–1991. במהלך שנות הייצור, יוצרו 21,751 יחידות. תצורת קופה יוצרה בין השנים 1988-1991 תצורת רודסטר יוצרה בין השנים 1990-1991 2 דלתות 2 מושבים מנוע הנעה קדמית בלמים: 4 גלגלי כוח הידראולי עם דיסק antilock מתלה קדמי: עצמאי, עם תמוכות MacPherson ו-antiroll bar, מתלה אחורי: עצמאי, עם קפיץ עלים רוחבי מידות צמיגים: 215/65R15 (1988-90) 215/60R16 (1991) מכל דלק: 18.2 גלון (68.89 ליטר) (1988-1990), 18.8 גלון (71.16 ליטר) (1991) תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.9 שניות 1988 - 4,078 יחידות מסוג קופה 1989 - 7,009 יחידות מסוג קופה 1990 - 8,515 יחידות (6,383 יחידות מסוג קופה, 2,132 יחידות מסוג קבריולה) 1991 - 1,519 יחידות (1,214 יחידות מסוג קופה, 305 יחידות מסוג קבריולה) "ביואיק ראטה" קופה "ביואיק ראטה" קופה, שנת 1990 "ביואיק ראטה" קופה, שנת 1989 - מבט לתוך הרכב "ביואיק ראטה" רודסטר "ביואיק ראטה" רודסטר "ביואיק ראטה" רודסטר, שנת 1990 מנוע V6 צילינדרים, 3,800 סמ"ק מסוג "LN3 Buick V6" "ביואיק ראטה" שנת 1989 "ביואיק ראטה" קופה שנת 1989 מדיה וקבצים בנושא ביואיק ראטה בוויקישיתוף ביואיק ראטה, סרטון באתר יוטיוב ביואיק ראטה, סרטון באתר יוטיוב "ביואיק ראטה" G.M. Ends Reatta". The New York Times, May 16, 1991. "ביואיק ראטה" - מפרט טכני auto.howstuffworks.com/1988-1991-buick-reatta6 "ביואיק ראטה" topspeed.com/cars/buick/1988-1991-buick-reatta "ביואיק ראטה" reattas ביואיק ראטה קבריולה Buick Introduces Reatta Convertible". The New York Times, September 8, 1989.
ג'ייב רקורדס

ג'ייב רקורדס (באנגלית: Jive Records) הייתה חברת תקליטים אמריקנית שפעלה בשנים 1981–2011, והתמחתה בעיקר במוזיקת פופ ובמוזיקת היפ הופ. האמנים הנמכרים ביותר של החברה היו הבקסטריט בויז, בריטני ספירס ואן סינק. החברה הוקמה בשנת 1981 בידי קבוצת זומבה, כחלק מקבוצת RCA. היא זכתה להצלחה במוזיקת היפ הופ בשנות ה-80, ובמוזיקת פופ בשנות ה-90. בשנת 2002 נרכשה קבוצת זומבה בידי קבוצת ברטלסמאן מוזיקה (BMG), וג'ייב חדלה לתפקד כחברה עצמאית. באוקטובר 2011 פורקה החברה, ופעילות אמניה עברה לחברת התקליטים RCA. בריטני ספירס דייוויד ארצ'ולטה פינק טייריס גיבסון טי-פיין וירד אל ינקוביק ג'סטין טימברלייק ויל סמית' אשר קליס אר קלי כריס בראון טינה טרנר קיד רוק קלי קלרקסון ליל ויין ניקי מינאז' סמנתה פוקס ג'ניפר לאב יואיט אליה ג'ורדין ספארקס קריס אלן באדי גאי למר למר מו אגנס טו שורט בקסטריט בויז א טרייב קולד קווסט אן סינק סוליד הרמוני אפוקליפטיקה בולט פור מיי ולנטיין Cage The Elephant JLS ת'רי דייז גרייס טול מדיה וקבצים בנושא ג'ייב רקורדס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ייב רקורדס ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוסליני

האם התכוונתם ל... רוברטו רוסליני – אחד הבמאים החשובים בתולדות הקולנוע האיטלקי איזבלה רוסליני – שחקנית, במאית, סופרת, פילנתרופית ודוגמנית איטלקייה. בתם של רוברטו רוסליני ואינגריד ברגמן
זיכרונות (סרט)

זיכרונות (באיטלקית: Amarcord) הוא סרט קולנוע מ-1973, שביים פדריקו פליני. הסרט הוא סיפור על ילדות והתבגרות בעיירה איטלקית קטנה. הסרט מציג את אנשי העיירה (המבוססת על רימיני שבה נולד וגדל פליני) כמו שהם. הסיפורים הקטנים הם אוניברסליים. הסרט בנוי מאפיזודות רבות: סיפורים שונים של תושבי העיירה שאינם קשורים בהכרח זה לזה, אך סובבים סביב ציר זמן של עונות השנה (הסרט נפתח באביב ומסתיים באביב). הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ב-1974. שם הסרט במקור, "Amarcord", פירושו "אני זוכר" בדיאלקט של מחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה. במוקד ההתרחשות משפחה אחת ובה אב, אאורליו (ארמנדו בראנצ'ה), קבלן מצליח שעלה ממעמד הפועלים, בעל רקע סוציאליסטי שלא נשכח לו על ידי תושבי העיירה. האם, מירנדה (פופלה מאג'ו), סטריאוטיפ של "האם האיטלקייה המיוסרת", הבן המתבגר טיטה (ברונו זנין), שדמותו מתבססת בחציה על פליני עצמו ובחציה על חברו הטוב מאותם ימים, האח הבטלן של מירנדה, ליילו (ננדו (ננדינו) אורפאי), הסב (פפינו יאניגרו), ואחיו של אאורליו, תאו (צ'יצ'ו אינגרסיה) המאושפז בבית משוגעים וזוכה לביקור אחד חשוב מצד המשפחה. מלבד הסיפורים האישיים מציג פליני 4 מאורעות בחיי העיירה בהם מתכנסים כל תושביה יחד: בתחילת הסרט - טקס שרפת מכשפת החורף וקבלת האביב (יום סנט ג'וזף - ה-19 במרץ). טקס קבלת הפנים של הבכיר הפשיסטי (ב-21 באפריל, על פי המסורת יום ייסודה של רומא), לאחר מכן הפלגת כל אנשי העיירה כדי לראות את ה"רקס" - ספינה טראנס אטלנטית שנחשבה להגשמת חזונו של מוסוליני לקדמה טכנולוגית. ההתכנסות האחרונה היא בסוף הסרט בחתונה. פליני בוחן כך את ההתנהגות של דמויותיו כחלק מההמון. הרקע להתרחשות הוא איטליה הפשיסטית של שנות ה-30. הרקע הזה עוזר בהבנת ההתנהגות המאוד ילדותית ואף חסרת האחריות של תושבי העיירה. פליני בא לטעון כי הסיבות להתנהגות זו נעוצות במשטר המעודד תלות וחוסר עצמאות במחשבה ובמעשים. בכך הוא מראה את ההשפעה ההרסנית שיש למשטר ולחברה מסוימות על רוחו של הפרט. פליני אמנם ביקורתי כלפי המשטר הפשיסטי וכלפי דמויותיו, כמעט אף אחת מהן לא נמלטת מהצלפה. יחד עם זאת, על כל חסרונותיהם המרובים של אנשי העיירה, הוא מצליח להציג אותם בצורה שמעוררת הזדהות ואהדה. דבר שמקרב את הצופה, שמרגיש שהוא מסוגל להזדהות עם הדמויות, לפשיזם. דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "זיכרונות", עמ' 213–215 מדיה וקבצים בנושא זיכרונות בוויקישיתוף "זיכרונות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זיכרונות", באתר נטפליקס "זיכרונות", באתר AllMovie (באנגלית) "זיכרונות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זיכרונות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "זיכרונות", באתר אידיבי "זיכרונות", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "זיכרונות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
וינדי סיטי בולס

וינדי סיטי בולס (באנגלית: Windy City Bulls) היא קבוצת כדורסל מהופמן אסטייטס שבמדינת אילינוי, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה הוקמה בשנת 2016 ומסונפת לקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA. באוקטובר 2015 החלה קבוצת שיקגו בולס לגבש הסכם עם מועצת הכפר הופמן אסטייטס, אשר מרוחק כ-40 קילומטרים משיקגו, לגבי הקמת קבוצת בת אשר תמוקם בכפר. כחודש לאחר מכן אישרה המועצה את הקמת הקבוצה, ונקבע כי תארח את משחקיה באולם סירס סנטר אשר מכיל כ-10,000 מקומות ישיבה. בפברואר 2016 נערכה הצבעה באשר לשמה של הקבוצה החדשה, וההצעה שהתקבלה ברוב קולות היא "וינדי סיטי", כינויה של העיר שיקגו. מאמן הקבוצה בעונתה הראשונה היה נייט לונסר, אשר הדריך את הבולס למאזן שלילי 23–27, ובעונה הבאה מונה עוזר מאמן שיקגו בולס בשנתיים הקודמות, צ'ארלי הנרי, עמו ניצחה וינדי סיטי ב-24 משחקים. השחקן הבולט בקבוצה באותה עונה היה אנטוניו בלייקני, אשר הוביל את קלעי הליגה עם 32.0 נקודות בממוצע למשחק וזכה בתואר "רוקי העונה". מדיה וקבצים בנושא וינדי סיטי בולס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וינדי סיטי בולס (באנגלית) Chicago Bulls development team may play at Sears Centre next year, באתר דיילי הרלד, 31 באוקטובר 2015 Bulls unveil 'Windy City Bulls' as name of D-League affiliate, באתר NBC,‏ 24 בפברואר 2016 Windy City Bulls Name Charlie Henry Head Coach for 2017-18 G League Season, באתר הרשמי של הקבוצה, 31 באוגוסט 2017 Windy City's Antonio Blakeney Named 2017-18 NBA G-League Rookie of the Year, באתר הרשמי של הקבוצה, 5 באפריל 2018
יחסי ארצות הברית – סאו טומה ופרינסיפה

יחסי ארצות הברית–סאו טומה ופרינסיפה הם היחסים ההדדיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין סאו טומה ופרינסיפה. מחלקת המדינה האמריקנית תיארה את היחסים עם סאו טומה ופרינסיפה כמצוינים. סאו טומה ופרינסיפה החלה לפתח קשרי חוץ בעקבות עצמאותה ב-1975. ארצות הברית הייתה בין המדינות הראשונות שמינו שגריר לסאו טומה ופרינסיפה. שגריר הסאו טומני הראשון בארצות הברית, תושב ניו יורק, הוסמך בשנת 1985. בשנת 1986, נשיא סאו טומה ופרינסיפה, מנואל פינטו דה קוסטה ביקר בארצות הברית ונפגש עם סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. כמו כן, ממשלת ארצות הברית אף מחזיקה מספר תוכניות סיוע קטנות בסאו טומה, המנוהלות על ידי ארגונים לא ממשלתיים או השגרירות בליברוויל. באוגוסט 2002 דיווח ה-BBC כי סאו טומה ופרינסיפה הסכימה לארח בסיס ימי של ארצות הברית כדי להגן על אינטרסי הנפט שלה. האיים נמצאים במיקום אסטרטגי, מפרץ גינאה, ממנו ארצות הברית יכולה לפקח על תנועת מכליות הנפט. מאוחר יותר בשנת 2002, ביקר בסאו טומה סגן מפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית, קרלטון וו. פולפורד. ב-16 ביולי 2003 הודחה ממשלה של 140 אלף איש לתקופה קצרה בניסיון להפיכה צבאית. מחלקת המדינה האמריקנית הצטערה לשמוע על הדחה זו וקראה למעורבים לשחרר את פקידי הממשלה העצורים. ראשי ההפיכה החזירו את השלטון כעבור כמה ימים, כאשר הנשיא הבטיח להחזיר את השלטון הדמוקרטי. ביולי 2005 ביקר משמר החופים של ארצות הברית עם צוות של 100 איש בסאו טומה ופרינסיפה במסגרת השתתפות בתרגיל יחסי ציבור. קרלוס נבס, סגן נשיא האספה הלאומית אמר: "למרבה הצער, האמריקאים מעוניינים בסאו טומה בגלל הנפט, אך סאו טומה הייתה קיימת גם לפני כן." בנובמבר 2007 חתמו ארצות הברית וסאו טומה ופרינסיפה על הסכם לסף המילניום של תאגיד המילניום בשווי של 8.66 מיליון דולר, שנועד לסייע למדינה לשפר את האינדיקטורים למדיניות הפיסקלית על ידי ייעול תהליכי רישום עסקים, מס ומכס. שגריר ארצות הברית, שבסיסו בשגרירות בליברוויל, גבון, מוכר לסאו טומה כשגריר שאינו תושב. השגריר וצוות השגרירות מבקרים באופן קבוע באיים. השגרירה הלא-תושבת הנוכחית של ארצות הברית בסאו טומה ופרינסיפה היא סינתיה הלן אקווטה. אריק ד. בנג'מינסון כיהן בתפקיד זה בין 22 בנובמבר 2010 ל-21 במאי 2013. יחסי החוץ של ארצות הברית יחסי ארצות הברית–כף ורדה מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – סאו טומה ופרינסיפה בוויקישיתוף ההיסטוריה של יחסי ארצות-הברית–סאו טומה ופרינסיפה "Background Note: Sao Tome and Principe". US Dept of State official web site. נבדק ב-4 במאי 2009. {{cite web}}: (עזרה) "US naval base to protect Sao Tome oil". BBC News. 22 באוגוסט 2002. נבדק ב-2009-05-06. {{cite news}}: (עזרה) "Renegade Troops Seize Power in São Tomé and Principe". Fox News. 2003-07-16. נבדק ב-2009-05-06. "Troops attempt coup in Sao Tome and Principe". CTV. 2003-07-16. נבדק ב-2009-05-06. "Sao Tome quizzes 'coup leaders'". BBC News. 2009-02-18. נבדק ב-2009-05-06. "U.S. interests, worries rise in oil-rich W. Africa". MSNBC. נבדק ב-2009-05-06. "São Tomé and Príncipe: Country Launches Millennium Threshold Program". AllAfrica Global Media. 2007-11-09. נבדק ב-2009-05-06. "Sao Tome and Principe - Chiefs of Mission - People - Department History - Office of the Historian". history.state.gov (באנגלית). נבדק ב-2018-05-11. "Eric D. Benjaminson". U.S. Department of State. נבדק ב-2013-07-20.
שירי צוק

שירי צוק, (נולדה ב-6 באוגוסט 1973) היא סופרת, תסריטאית ומבקרת ספרות ישראלית. צוק גדלה בחיפה ובנעוריה עברה עם משפחתה לתל אביב. היא למדה בתיכון עירוני ה'. שירתה בחיל המודיעין. בוגרת תואר ראשון בתקשורת וניהול מהמסלול האקדמי המכללה למינהל. צוק החלה את דרכה בתחום התקשורת כאחת הכותבות בתוכנית הטלוויזיה "מקרה לילה" של שי אביבי. פרסמה שני רומנים למבוגרים ותשעה ספרי ילדים. בשנת 2010, בעקבות עבודתו של בעלה, העתיקה צוק את מגוריה לעיר צ'ינדאו שבסין יחד עם משפחתה, שם התגוררו כארבע שנים. בעקבות תקופה זו החליטה צוק לכתוב סדרה של ספרי ילדים שעוסקים בחגי ישראל. כיום מתגוררת המשפחה בתל אביב. צוק נשואה ואם לשניים. הדוב בו, ספר ילדים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002 מפלצות ותירוצים (עיבוד), ספר ילדים, הוצאת קלסיקלטת, 2009 סבתא בישלה דייסה, ספר משחק, הוצאת קלסיקלטת, 2010 מי יצחיק את הנסיכה, ספר משחק, הוצאת קלסיקלטת, 2014 חגי וחגית חוגגים את פסח, הוצאת כתר, 2014 חגי וחגית חוגגים את חנוכה, הוצאת כתר, 2014 ים יבשה, ספר ילדים, הוצאת כתר, 2016 המוצץ של סבא, ספר משחק, הוצאת קלסיקלטת, 2016 נומי פית החלומות, ספר ילדים, הוצאת קלסיקלטת, 2017. מי רוצה כוח על? ההתחלה, הוצאת סיגליות, 2020. מי רוצה כוח על? 2 להציל את צלילה קודם כל תירגעי, רומן, ידיעות ספרים, 2000 חמש עשרה דקות, רומן, ידיעות ספרים, 2002. כתיבה בתוכניות לילדים ונוער 'אחותי קפצה כיתה', 'בית הכלבים', 'רחוב סומסום', 'כדברא', 'ראש גדול', 'השיר שלנו', 'השמיניה', 'כוכב הצפון', 'שרגא בישגדא', 'צמר ויעלי', 'הפלנטונים', 'החצר של פופיק', 'בית הספר למכשפים', 'שחק אותה סשו', 'המובילים', 'טלפנולי', 'איגלו וטרלה', 'מיכל הקטנה והמפלצות', 'המופע המבולבל של יובל', 'זבנג' ועוד. כתיבה בתוכניות למבוגרים 'אולי הפעם', 'גירושים נפלאים', 'טיפול נמרץ', 'מקרה לילה'. טלנובלות סלולריות 'מסונוורים', 'הנסיכה'. ב־2017 שירי זכתה במקום הראשון בתחרות הפורמטים היוקרתית 'פורמג'יניישן' עבור הפורמט שיצרה: MUSEUM OF ME. כתיבת והגשת פינת האקטואליה הסאטירית, תוכנית הבוקר של שידורי קשת, 1998-2000. ביקורת ספרים, מגזין בלייזר, 2005-2017 שמנדריק, טור אישי, מוסף הארץ, 2007 כתיבת והגשת פינת ביקורת הספרים השבועית, העולם הבוקר, רשת, 2016-2018. שירי צוק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שירי צוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שירי צוק, דף שער בספרייה הלאומית הספרים של שירי צוק, באתר "סימניה" רשימת הפרסומים של שירי צוק, בקטלוג הספרייה הלאומית רעות ברנע, "חשוב לי שגם להורים יהיה כיף", באתר כלכליסט, 16 באפריל 2014 מאיה נחום שחל, להשתולל בין השורות, באתר כלכליסט, 18 בספטמבר 2016 גאיה קורן, "גבר לא יציל אותך. תהיי שלמה עם עצמך ותתקדמי משם", באתר "ידיעות אחרונות", 26 בדצמבר 2018 נועה לימונה, "דמיינתי גיבורי על שלא מבינים מה הם אמורים לעשות עם הכוחות שלהם", באתר הארץ, 22 באפריל 2021 שירי צוק, באתר www.ishim.co.il רעות ברנע, "חשוב לי שגם להורים יהיה כיף", באתר כלכליסט, 16 באפריל 2014 שירי צוק, באתר hanashary.com
יסעור גדול

יסעור גדול (שם מדעי: Calonectris diomedea), הוא מין של עוף ימי ממשפחת היסעוריים והוא קרובם לסוג של יסעור קורי ויסעור מפוספס. עוף זה מגיע לאורך 50 ס"מ ובעל מוטת כנפיים באורך 115 ס"מ. הוא בעל נוצות אפורות כהות והכנפיים חומות. הראש אפור ובעל מקור גדול וצהוב. ליסעור ישנה בליטה מעל המקור העוזרת לסנן מלח מהמים, כך שהוא יכול לשתות מי ים ולהפריש אותם אחר כך. היסעור מסוגל לדאות על זרמי האוקיינוס ולנדוד ללא מאמץ. הוא עף לאורך האוקיינוס האטלנטי מחופי מערב אפריקה עד לחופי מזרח ברזיל, ומצוי בעיקר סביב האזורים הטרופיים. בעונת הרבייה היסעור מעדיף להתרבות באיים וחופים שונים בים התיכון, בעיקר סביב איי יוון. בישראל הוא חורף וחולף נדיר, אבל נצפה בקביעות בסתיו ובאביב, עונות הנדידה. היסעורים ניזונים מלהקות דיונונים אותם הם חוטפים כאשר הם עולים על פני המים. יסעורים המוצאים ספינות דיג נמשכים אליה כדי לחטוף מזון קל מרשתות דיג. מדיה וקבצים בנושא יסעור גדול בוויקישיתוף יסעור גדול, באתר ITIS (באנגלית) יסעור גדול, באתר NCBI (באנגלית) יסעור גדול, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) יסעור גדול, באתר GBIF (באנגלית) יסעור גדול באתר הרשימה האדומה של IUCN
ויסקונסין הרד

ויסקונסין הרד (באנגלית: Wisconsin Herd) היא קבוצת כדורסל מהעיר אושקוש שבויסקונסין, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה הוקמה בשנת 2017 ומסונפת לקבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA. ביוני 2016 פורסם כי קבוצת מילווקי באקס פועלת להקמת קבוצת בת בליגת הפיתוח, ובינואר 2017 סוכם עם מועצת העיר אושקוש על יסוד קבוצה בעיר ובניית אולם הכדורסל מנומיני ניישן ארנה אשר יארח את משחקי הקבוצה. ביוני 2017 הכריזו הבאקס על בחירת "ויסקונסין הרד" כשם הקבוצה החדשה, והציגו לראווה את הלוגו שלה. נשיא הקבוצה, סטיב ברנדס, הסביר כי כינויה של הקבוצה "הרד" (בעברית: עדר) מייצג קבוצת שחקנים אשר נלחמים על מקום בסגל מילווקי באקס, וכן את "עדר" אוהדי הקבוצה הנלהבים שייתמכו במועדון. לקראת עונת הבכורה מינתה הקבוצה את ג'ורדן בריידי כמאמן הראשי. ויסקונסין סיימה את העונה עם מאזן ניצחונות שלילי 21–29, אשר הציב אותה במקום העשירי באזור המזרחי. מדיה וקבצים בנושא ויסקונסין הרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויסקונסין הרד (באנגלית) ויסקונסין הרד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) In D-League race, Grand Chute, La Crosse are out, באתר thenorthwestern.com,‏ 3 באוגוסט 2016 Oshkosh Common Council approves Bucks D-League arena plans, באתר fox11online.com,‏ 25 בינואר 2017 Wisconsin Herd Selected As Team Name For Bucks’ NBA D-League Franchise, באתר הרשמי של הקבוצה, 8 ביוני 2017 Wisconsin Herd Name Jordan Brady First Head Coach, באתר הרשמי של מילווקי באקס, 7 באוגוסט 2017
יום מיוחד

יום מיוחד (באיטלקית: Una giornata particolare) הוא סרט קולנוע בבימויו של אטורה סקולה מ-1977, זוכה פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, ופרס סזאר לסרט הזר הטוב ביותר. זהו סרט קאמרי, נטול אפקטים, ומה שנותן לו את הנפח הוא משחקם המרשים של שני השחקנים הראשיים. עלילת הסרט מתרחשת ב-6 במאי 1938, יום ביקורו של היטלר ברומא אצל מוסוליני, וכריתת הברית בין איטליה וגרמניה. כל דיירי הבניין במחוז סאן ג'ובאני ברומא יוצאים להשתתף בטקס מלבד שני אנשים. אנטונייטה (סופיה לורן), האידיאל הנשי של המשטר הפשיסט, עקרת בית קשת יום ואם לשישה ילדים שנאלצת להישאר על מנת לסיים את עבודות הבית, וגבריאלֶה (מרצ'לו מסטרויאני), הומוסקסואל שפוטר מעבודתו כשדרן רדיו, ונותר בבית על מנת לארוז את חפציו לקראת מעצרו הקרב. השניים נפגשים במקרה, ומבלים ביחד במשך כמה שעות, שבמהלכן הם עוברים תהליך של גילוי עצמי ובחינה מחדש של מערכת האמונות והערכים שלהם. הסרט מראה את החדירה של התחום הפוליטי והשפעתו המדכאת על התחום האישי. את האופן בו המשטר מדכא את השונה, את הפרטי, ואינו מאפשר לו לבטא את עצמו. "יום מיוחד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יום מיוחד", באתר נטפליקס "יום מיוחד", באתר AllMovie (באנגלית) "יום מיוחד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יום מיוחד", באתר אידיבי "יום מיוחד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יחסי ארצות הברית – ניז'ר

יחסי ארצות הברית–ניז'ר הם היחסים ההדדיים המתנהלים בין ארצות הברית לבין ניז'ר. על פי דו"ח המנהיגות העולמי של ארצות הברית, 73% מהניז'רים תומכים בהנהגת ארצות הברית, 19% מתנגדים לה ו-9% לא בטוחים בכך. יחסי ארצות הברית עם ניז'ר היו בדרך כלל קרובים וידידותיים, מאז ניז'ר השיגה עצמאות. למרות שלסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי אין משלחת בניז'ר, סיוע רשמי שנתי בסך 30 מיליון דולר מנוהל באמצעות ארגונים לא ממשלתיים אמריקאיים ומקומיים עם תוכניות העוסקות באבטחת מזון, בריאות, ממשל מקומי, הכשרה לנוער, חינוך בנות, בקרת שחיתות ושיפור סביבה עסקית. תוכנית חיל השלום של ארצות הברית בניז'ר החלה ב-1962. כיום ישנם כ-130 מתנדבים בניז'ר. כמו כן, אורגנו חגיגות לכבוד ציון אירוע יום השנה ה-50 לתוכנית זו בניז'ר בספטמבר 2012. בינואר 2013 חתמו ארצות הברית וניז'ר על הסכם המאפשר לארצות הברית להפעיל מל"טים בלתי חמושים משטחה של ניז'ר. בחודש פברואר 2013, פרסה ארצות הברית 100 חיילים כדי לסייע באיסוף מודיעיני וכן תאפשר שיתוף מודיעיני לתמיכה בפעולות צרפתיות במאלי השכנה. במרץ 2024, ניז'ר מוקיעה "בתוקף מיידי" את הסכם שיתוף הפעולה הצבאי עם ארצות הברית של אמריקה. שגרירה - ברנדט מ. אלן. סגן מפקד המשלחת - דונלד קוראן. נספח ההגנה - סגן-אלוף מארי קוקוטיאלו. קצין ניהול משותף - דון ד. קרטיס. קצין קונסולרי/כלכלי/מסחרי - ריצ'רד מ. רוברטס. קצין יחסי הציבור - סטיבן ג'יי פוסיבאק. מנהל חיל השלום בניז'ר - מרי אברהמס. מנהל תוכנית הסוכנות במדינה — מארק וונטלינג. ארצות הברית מפעילה מספר בסיסים צבאיים בניז'ר, כולל ארטליט ואגדז. ארצות הברית מחזיקה שגרירות בניאמיי, ניז'ר. ניז'ר מחזיקה שגרירות בוושינגטון. יחסי החוץ של ארצות הברית יחסי ארצות הברית–מאלי מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – ניז'ר בוויקישיתוף ההיסטוריה של יחסי ארצות-הברית–ניז'ר U.S. Global Leadership Project Report - 2012, גאלופ Julie Pace; Robert Burns (23 פבר' 2013). "American troops in Niger to set up drone base". Air Force Times. נבדק ב-25 פבר' 2013. {{cite web}}: (עזרה) (הקישור אינו פעיל, 19 ביוני 2019) Pace (16 מרץ 2024). "Le Niger dénonce « avec effet immédiat » l'accord de coopération militaire avec les Etats-Unis". Médiapart, Agence-France-Presse. נבדק ב-16 מרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Taub, Ben (28 בינואר 2018). "Ben Taub on Twitter: "Secret military base near Arlit, Niger, revealed as a white dot in a sea of black, because Western soldiers didn't turn off their Fitbits". Twitter via the Internet Archive. אורכב מהמקור ב-28 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link) Müller-Jung, Friederike (23 בנובמבר 2016). "US drone war expands to Niger". Deutsche Welle. Niger's President Mahamadou Issoufou gave approval for the Agadez base in 2014 for surveillance purposes. An additional US base in Arlit, about 250 kilometers (155 miles) north of Agadez, has been operating for about a year, but little is known about it, Moore said, except that special forces are presumably stationed there. {{cite news}}: (עזרה)
רוהרשטדיון

רוהרשטדיון (ידוע גם בשם המסחרי וונוביה רוהרשטדיון, בגרמנית: Vonovia Ruhrstadion) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר בוכום בגרמניה ומשמש את קבוצת הכדורגל בוכום המשחקת בבונדסליגה השנייה. הרוהרשטדיון נחנך בשנת 1921 ושופץ בשנת 1997, ומכיל 27,599 מקומות ישיבה. בשנת 1911, אנשי קבוצת הכדורגל שפיל אונד שפורט בוכום שכרו אחו מחקלאי מקומי, ובו שיחקו את משחקי הכדורגל של הקבוצה. שם המקום היה שפורטפלאץ אן דר קאסטרופר שטראסה, על שם רחוב קאסטרופר בו ממוקם השטח. עם זאת, רק לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1921, החלה בנייה של אצטדיון אמיתי באותו שטח, וכשזה נבנה, נקרא האצטדיון בשם שטדיון דר קאסטרופר שטראסה, ולאורך השנים שימש את קבוצת הכדורגל בוכום על גלגוליה השונים. בשלהי שנות ה-70 שופץ והורחב האצטדיון באופן בו נבנה כמעט מחדש, והפך לאחד האצטדיונים המתקדמים והמשוכללים ביותר בגרמניה באותה תקופה. עם סיום השיפוץ, קיבל האצטדיון את שמו הנוכחי רוהרשטדיון. המשחק הראשון ששוחק באצטדיון בשנת 1979 לאחר חניכתו מחדש הוא בוכום נגד וטנשייד 09 יריבתה העירונית. כיום יכול האצטדיון להכיל כ-30 אלף צופים. עם זאת, בעבר הוא הכיל בסביבות 50 אלף. נבחרת גרמניה בכדורגל אירחה באצטדיון רוהרשטדיון ארבעה משחקים. הראשון היה משחק ידידות בשנת 1922 מול נבחרת הונגריה. המשחק הבינלאומי הבא אחריו נערך 59 שנים מאוחר יותר במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982, בו הביסה גרמניה 7-1 את נבחרת פינלנד. בשנת 1986 סיימה גרמניה בתיקו 1-1 במשחק ידידות מול נבחרת יוגוסלביה, ובשנת 1993 הביסה גרמניה ברוהרשטדיון את נבחרת גאנה בתוצאה 6-1. בשנת 1992 אירח האצטדיון משחק בין צסק"א מוסקבה לגלאזגו ריינג'רס במסגרת גביע אופ"א, מאחר שמזג האוויר במוסקבה לא איפשר קיום משחק כדורגל. בשנת 2011 היה הרוהרשטדיון אחד מתשעת האצטדיונים שאירחו את גביע העולם בכדורגל נשים 2011 שנערך בגרמניה. ארבעה משחקים בטורניר זה נערכו ברוהרשטדיון, כולם בשלב הבתים. בנוסף למשחקי כדורגל, האצטדיון אירח מספר הופעות מוזיקה של להקות ומוזיקאים מפורסמים, כמו דייוויד בואי, פיטר גבריאל, איירון מיידן, אנתרקס, קיס, טסטמנט, יוסו נ'דור, והאמנים הגרמניים הידועים הרברט גרונמאייר, מריוס מולר ונינה האגן. האצטדיון נקרא רוהרשטדיון החל מחנוכת המבנה הנוכחי בשנת 1979. נוסף על שם זה, לאצטדיון היו גם שמות מסחריים. החל משנת 2006 ועד לשנת 2016 נקרא האצטדיון בשם רווירפאוור שטדיון. החל משנת 2016 נקרא האצטדיון בשם המסחרי וונוביה רוהרשטדיון, על שם חברת הנדל"ן וונוביה הממוקמת בעיר בוכום. מדיה וקבצים בנושא רוהרשטדיון בוויקישיתוף ֿ