laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תקן ביקורת 560

תקן ביקורת 560 – אירועים לאחר תאריך המאזן או לאחר תאריך דוח רואה החשבון המבקר הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל. תקן ביקורת זה קובע כללים ומספק הנחיות בדבר אירועים רלוונטיים שהתרחשו לאחר תאריך המאזן של הדוחות הכספיים המבוקרים. התקן עושה חלוקה בין אירועים ומידע ששופכים אור על נתונים אשר כבר קיימים בדוחות הכספיים לבין אירועים שאינם רלוונטיים אחרים שאינם קשורים לנתונים המופיעים בדוחות הכספיים. התקן קובע כי על רואה החשבון המבקר להפעיל נהלים לזיהוי אירועים חשובים לאחר תאריך המאזן ולבחון האם יש להם השפעה על הדוחות הכספיים והאם הם קיבלו בהם ביטוי הולם. התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן. התקן מבוסס בעיקר על תקן ביקורת 100 (שפורסם בשנת 2009) שעסק באותו נושא ועל עוד מספר תקנים אחרים. כמו כן, התקן מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 560 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל. תקן ביקורת 560, באתר לשכת רואי החשבון תקן ביקורת 100 באתר לשכת רואי החשבון תקן ISA 560, באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיאנגצ'נג (סצ'ואן)

נפת שיאנגצ'נג (בסינית מפושטת: 乡城县; בטיבטית: ཕྱག་ཕྲེང་རྫོང་།) היא נפה במערב מחוז סצ'ואן שבדרום הרפובליקה העממית של סין, בקרבת מחוז יונאן. הנפה מהווה חלק של הנציבות האוטונומית הטיבטית Garzê. נפת שיאנגצ'נג מחולקת ל-3 ערים ו-7 עיירות. NH 47-11 (טאוצ'נג) NH 47-15 (Tejung) אתר האינטרנט הרשמי של שיאנגצ'נג מדיה וקבצים בנושא שיאנגצ'נג בוויקישיתוף ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שיאנגצ'נג (סצ'ואן)".
פיציולה

פִיצַיוֹלָה או פיצאיולה (באיטלקית: Pizzaiola) היא מנה איטלקית המבוססת על פרוסות בשר, רוטב עגבניות ואורגנו. המנה מזכירה מעט את הפיצה בצבעים ומכאן שמה. מקור הפיציולה הוא בהחלט נאפוליטני. המתכון ראה תפוצה נרחבת והיה נושא לפרשנויות מחודשות רבות. הצלחתו של המאכל המסוים הזה חייבת להימצא לא רק בפשטות הביצוע שלו, אלא גם בעובדה שלאחר סיומו ניתן להשתמש ברוטב כציפוי גם לפסטה. 4 פרוסות בשר בקר 500 גרם עגבניות או עגבניות שרי 2 שיני שום הרבה אורגנו מיובש או בזיליקום שמן זית כתית מעולה בשפע מלח מחממים את השמן במחבת ומטגנים קלות את השום הקצוץ גס. מוסיפים את העגבניות החתוכות לרצועות ואת המלח. מבשלים הכל כעשרים דקות, על אש בינונית ובסיר מכוסה. לאחר מכן מוסיפים את האורגנו ואת פרוסות הבשר (גב, כתף או סינטה) ומסיימים את הבישול עד שהוא רך. הרוטב המתקבל כך, לאחר שהוסרו הפרוסות שישמשו כמנה, מתאים לתיבול ספגטי או ורמיצ'לי. מטבח נפוליטני Jeanne Caròla Francesconi, La cucina napoletana, Grimaldi Editore (2010) ISBN 9788889879580
פולטוסט

פולטוסט (בנורווגית: Pultost) היא גבינת חלב מוחמץ נורווגית רכה ובוגרת בטעם זרעי קימל. כמו גמלוסט, לפולטוסט יש היסטוריה ארוכה בנורווגיה. הגבינה עשויה מחלב דל שומן שהוחמץ, בדומה לריוויון, בטעם קימל ונשמרת במלח. פולטוסט היא גבינה בעלת חומציות, ודלה מאוד בשומן. פולטוסט נמכרת בשתי גרסאות, למריחה וגרגרית. לגרסה למריחה יש טעם חזק יותר. פולטוסט נהוג למרוח על לחם, לפסה (פיתה נורווגית) או לחם שטוח או להגיש עם תפוחי אדמה מבושלים. חברת מוצרי החלב הנורווגית Tine מייצרת פולטוסט במחלבה שלה ב-Nybergsund בטריסיל. ב-Tine מייצרים שלוש איכויות: סוג למריחה סוג רך, הנקרא Løiten, סוג עם מרקם יבש וגרגירי, הנקרא Hedemark וסוג גרגירי נוסף, בעל טעם חזק יותר, הנקרא לילהאמר (כמו העיר). Synnøve Finden היא יצרנית נוספת של פולטוסט בנורווגיה. Synnøve Finden מקדמת שני סוגים של פולטוסט: Seterost ו-Hedmark. רשימת גבינות מדיה וקבצים בנושא פולטוסט בוויקישיתוף אתר Tine אתר Synnøve Finden Donnelly, C.W.; Kehler, M. (2016). The Oxford Companion to Cheese. Oxford Companions. Oxford University Press. p. 667. ISBN 978-0-19-933088-1. נבדק ב-29 בדצמבר 2019. {{cite book}}: (עזרה) "Pultost Cheese". ThorNews. 3 בינואר 2012. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) Jan Peter Aursnes. "Pultost". Store norske leksikon. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Pultost". Melk.no. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Lukas Spee; Martijn Lafeber. "Pultost". cheesewiki.com. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Hedmark and Oppland Counties Pultost". Slow Food. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה)
ראספבול

ראספבול (בנורווגית: Raspeball; גם Potetball) הוא כיסונים של תפוחי אדמה, מנה נורווגית מסורתיות. מאכל דומה מהמטבח הגרמני נקרא Kartoffelklöße. המרכיב העיקרי במנה הוא הוא תפוחי אדמה קלופים, אשר מגוררים או טחונים ומעורבבים עם קמח, בדרך כלל קמח שעורה או לפעמים קמח חיטה, כדי שהחומר לכדורים יידבק זה לזה. בהתאם לשיעור עיסת תפוחי האדמה וסוגי הקמח השונים, למוצר יהיה טעם ומרקם שונים. המאכל נפוץ יותר באזור דרום נורווגיה (Sørlandet) שבו "kompe" הוא השם הנפוץ ביותר למנה, במערב נורווגיה (Vestlandet) שבו המונחים "raspeball", "komle" ו-"potetball" הם הנפוצים ביותר ובאזור האמצעי (טרנדלג) שם המנה מכונה כמעט תמיד "klubb". במערב נורווגיה, מאכל זה נצרך באופן מסורתי בימי חמישי, כאשר הוא מופיע לעיתים קרובות כ"מנה של היום" בבתי קפה ובמסעדות המתמחים במטבח מקומי, וידוע בכינויו "Komle-torsdag". יש מגוון גדול של וריאציות אזוריות למנה ומלווי המנה משתנים באופן מקומי. הם עשויים לכלול בשר חזיר או טלה מלוח ומבושל, בייקון, נקניקיות, חמאה מומסת, גזר מבושל, רוטבגה מעוכה או מבושלת, שמנת חמוצה, קפיר או רוויון, בשר משומר, רוטב גבינה חומה ואפילו תפוחי אדמה מבושלים. סוג של ראספבול הוא פיסקבול (נקרא גם blandaball/blandetball), שבו מוסיפים דג טחון, טרי או מלוח, לבצק תפוחי האדמה. קרופקאקה (אנ') - כופתאות תפוחי אדמה שוודיות מבושלות פאלט - כופתאות תפוחי אדמה במילוי בשר שוודי כופתה - כופתאות תפוחי אדמה גרמניות שנמצאות בדרך כלל במטבח המרכז אירופי והמזרח אירופי צפלינאי - כופתאות ליטאיות עשויות מתפוחי אדמה מגוררים ואורזים מדיה וקבצים בנושא ראספבול בוויקישיתוף Kulchawik, L. (2015). Trade Shows From One Country To The Next. Page Publishing. p. 220. ISBN 978-1-63417-507-4. "Norwegian Potato Dumplings". norway-hei.com. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Norwegian Dumplings (Raspeball, komle or blandeball)". thesocialguidebook. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Kenneth P. Carlson. "About Kumle (Norwegian potato dumplings)". kencarlson.org. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Komle-torsdag". feiring.info. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Raw Potato Dumplings (Klubb, Kumle, Kumpe)". Sons of Norway. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) Grete Svedhaug (17 באוקטובר 2000). "Fiskeball". NRK. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Om kroppkakor, palt och kams". Kunskapskokboke. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Palt - Swedish Potato Dumplings". bigoven.com/. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "German Potato Dumplings". tasteofhome.com. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Lithuanian Potato-Meat Dumplings (Cepelinai)". thespruceeats.com. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה)
טום נוק

טום נוק, הידוע ביפן בשם たぬきち, הוא דמות בדיונית בסדרת Animal Crossing. הוא הופיע לראשונה במשחק הראשון בסדרה, שנוצר עבור קונסולות ה-Nintendo 64. במשחקי הסדרה, טום מתפקד בכובעים שונים, כאשר במשחק אחד הוא סוכן נדל"ן שמוכר לשחקן בית, ובמשחק אחר הוא איש עסקים שעוסק בתיירות. במשחקים בהם נוק מופיע, הוא מעניק לשחקן בית בתמורה לתשלום משכנתא (אותה השחקנים משלמים בעזרת מטבע בשם "בלס"). לאחר שהשחקן השלים את המשכנתא, הוא יכול לשדרג את ביתו תוך לקיחת משכנתא נוספת. בנוסף להופעותיו במשחקי הסדרה, טום נוק גם הופיע במספר הופעות בסדרת האחים סופר סמאש. "キャラクターずかん たぬきち" (ביפנית). nintendo.co.jp. ארכיון מ-2020-02-25. נבדק ב-2020-02-25.
טלפון האהבה

"טלפון האהבה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית זהבה בן, מתוך אלבום האולפן השני שלה, איזה מין עולם (1990). הוא יצא לאור בשנת 1990, בהוצאת חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ, בתור שיר הנושא מתוך האלבום. את השיר כתב דני שושן ללחן עממי טורקי. במרוצת השנים, הפך "טלפון האהבה" לנכס צאן ברזל בסצנת המוזיקה המזרחית ולאחד משירי החותם של בן. הוא הוקלט עשרות פעמים בידי מוזיקאים שונים, ובהם נזי שקורי, מרגלית צנעני, מורן כרמל, נסרין קדרי, נטלי פרץ ("מחרוזת חפלה נוסטלגית"), שירן מלמד, הפרויקט של רביבו ומושיקו מור. בין היתר, בוצע השיר במסגרת תוכנית הטלוויזיה "שישי שמח" בהגשתו של ירון אילן. "טלפון האהבה" הוא אחד מהלהיטים הראשונים שהוציאה בן במהלך הקריירה המוזיקלית שלה. לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה, טיפת מזל (1989) הוחלט להקליט אלבום חדש בשם איזה מין עולם (1990). במסגרת האלבום, עשתה בן ביצוע לשיר המרוקאי העממי "ללה פטימה" וחידוש לשירו של הזמר חיים משה "מה עם הילד". האלבום זכה להצלחה מסחררת וכך גם "טלפון האהבה" שהפך לימים לאחד משירי החותם של בן. בשנת 2004 יצא אלבום הווידאו כוכב אחד לבד, בוא נכלל "טלפון האהבה" כמו גם שירים נוספים של בן, כדוגמת: "טיפת מזל" ו"מה לך ילדה". במרוצת השנים, ביצעה אותו בן עם מספר אמנים שונים, ביניהם: מרגלית צנעני, הפרויקט של רביבו, וליאור נרקיס בשילוב "חוף זהב". הווידאו קליפ הרשמי של "טלפון האהבה" פורסם לראשונה ביוטיוב ב-23 באוקטובר 2010, שלושים שנים מיציאתו המקורית. בתחילתו, ניתן לראות טלפון מצלצל וחלון בו נראית בן כשהיא אוחזת בטלפון גם כן ומדברת לבחור ממנו הוקסמה אמש כשפגשה בו לראשונה. בהמשך הקליפ, ניתן לראותה נוסעת ברכב כשהיא מבצעת את השיר עצמו. בסופו, ניתן לראותה כשהיא מודה לקהל המוחא לה כפיים. נכון לינואר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-800 אלף צפיות. סרטון השיר "טלפון האהבה" באתר יוטיוב איזה מין עולם, 2003-01-01, נבדק ב-2024-01-24 זהבה בן – איזה מין עולם זהבה בן – טלפון האהבה (וידאו קליפ), נבדק ב-2024-01-24 נזי שקורי – "טלפון האהבה" מרגלית צנעני וזהבה בן – "טלפון האהבה" מורן כרמל – "טלפון האהבה" נסרין קדרי – "טלפון האהבה" נטלי פרץ – "מחרוזת חפלה נוסטלגית" | Natali peretz, נבדק ב-2024-01-24 שירן מלמד – "טלפון האהבה" הפרויקט של רביבו מארחים את זהבה בן – "מחרוזת מלך אמיתי" | The Revivo Project FT. Zehava Ben, נבדק ב-2024-01-24 מושיקו מור – "טלפון האהבה" "שישי שמח" עם ירון אילן – "טלפון האהבה" זהבה בן | qube.co.il, באתר www.qube.co.il זהבה בן וליאור נרקיס - טלפון האהבה + חוף זהב (לייב פארק ראשל״צ - 01.04.21), נבדק ב-2024-01-24
שרון כהן (שף)

שרון כהן (נולד ב-1976) הוא שף ומסעדן, מסעדת שילה בתל אביב ועוד. אביו של כהן היה בעל מכולת ואמו היא דור שמיני בירושלים. כהן גדל בירושלים, ובנעוריו עבד בבתי קפה. כהן החל את הקריירה כשוטף כלים ועבר את כל התפקידים בענף, כולל מלצרות וניהול פלור, בעבודה במסעדות ישראליות (בהן סאקורה וקאבלייר). כמו כן, התמחה במסעדות מובילות בספרד וצרפת. בעל תואר בניהול וכלכלה באוניברסיטה פתוחה. ב-2001 עבר לתל אביב. בשנת 2005 פתח את מסעדת שילה ביחד עם אשתו עדי, כגסטרו-פאב, ברחוב בן יהודה בתל אביב. המסעדה נקראת על שם הכלבה של אשתו. תוך שנים ספורות הפכה שילה לאחת ממסעדות השף המובילות בישראל. המסעדה התמחתה בהגשה של מנות דגים נאים, דגים ופירות ים. בין לקוחות המסעדה נמנים העלית של קהילת העסקים, התרבות והפוליטיקה בישראל החוזרים אליה כלקוחות קבועים. המטבח של שף כהן מציג אוכל ים תיכוני המשלב השפעות אסיאתיות וטכניקות צרפתיות קלאסיות. עבודתו מאופיינת בשני ערכים מובילים[דרוש מקור]: פנג שווי לחומרי גלם ״ככל שלא תשנה את תצורת החומר ואת המבנה שלו, כך האנרגיה שלו תעבור לסועד בצורה מיטבית״. וכן - המנות נעשות א-לה מינוט - תהליך הבישול כולו נעשה ברגע הכנת המנה, לשמירה על טריות ומקסום הטעמים. בתקופת מגפת הקורונה בישראל, בדומה למסעדות אחרות, שלחה המסעדה מנות בשליחויות עצמאיות. בעקבות הצלחתו בשילה נכנס כשותף ושף אחראי בקפה אירופה (2013–2023) וכבעלים ושף בשיפודי אירופה (2016–2017), שאותה העביר לידיו של השף בפועל פליקס רוזנטל. הקים את "דאדאדא" שאותה עזב אחרי חצי שנה. ב-2016 פתח את המסעדה התאילנדית פלורנטין האוס (2016–2019), שאליה הכניס את הסו-שף של תאיזו, דור אבן ואליה הביא שפים מסין. ב-2021 פתח את בר יין ג'נגו. באוקטובר 2023 פתח את "NIKO", פופ אפ המבורגרים ושרימפס. כהן הוא גם יועץ לרשתות (ארומה ישראל, קפה קפה).[דרוש מקור] ב-2024 שיחק בתפקיד אורח פרק 1,2 ״הטבח״ עונה שנייה – בתפקיד עצמו. פעיל ודובר בולט של המחאה חברתית נגד הרפורמה המשפטית. משתתף איש ברזל, טריאתלון.[דרוש מקור] שילה - Sharon Cohen Kitchen & Bar, באתר www.shila-rest.co.il רז שכניק, שרון כהן: "אני השף מספר 2 בארץ. מספר 1 כל הזמן מתחלף", באתר ynet, 23 ביוני 2023 עומר שוברט, השף של האלפיון העליון, שרון כהן, מנסה לא לטבוע בביצת הקולינריה המקומית, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2017 חיליק גורפינקל, השף שרון כהן: "אין לנו זכות לשתוק עכשיו", באתר כלכליסט, 27 ביולי 2023 ריטה גולדשטיין, ‏כשבאים לשילה באים אליי. לא סתם כתוב למעלה "שרון כהן", באתר ‏מאקו‏, 2 במאי 2024 אמיר קמינר, על הפלאנצ'ה: השף שמאחורי מסעדת "שילה", באתר ynet, 31 בינואר 2010 עומר שוברט, השף של האלפיון העליון, שרון כהן, מנסה לא לטבוע בביצת הקולינריה המקומית, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2017 ריטה גולדשטיין, ‏אין כמו לאכול על צלחות פורצלן, אבל החיים לא נותנים לנו, באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2020 חיליק גורפינקל, "לא הגיוני שמסעדות צריכות לבשל לחיילים", באתר כלכליסט, 20 בנובמבר 2023 שרון בן-דוד, ‏גם השף של שילה התאים את עצמו למצב, ואנחנו זכינו בפופ-אפ המבורגר, באתר "Time Out ישראל", 12 בנובמבר 2023 יניב גרנות‏, ניקו, תל אביב: אש, עשן והמבורגר דיסטורשן של שילה ושרון כהן, באתר וואלה, 19 בנובמבר 2023 חיליק גורפינקל, השף שרון כהן: "אין לנו זכות לשתוק עכשיו", באתר כלכליסט, 27 ביולי 2023
ברנר פלאטה

בֶּרְנֶר פּלַאטֶה (בגרמנית: Berner Platte; באנגלית: Bernese plate) הוא מאכל בשר מסורתי מהמטבח של ברן בשווייץ. הוא מורכב מסוגי בשר ונקניקים שונים כגון בשר חזיר מעושן ובשר בקר, פנצ'טה, נקניקיות, קותל חזיר מבושלים עם כרוב כבוש בטעם ערער, ומזונות אחרים כגון תפוחי אדמה ושעועית ירוקה ו/או יבשה, המוגשים על צלחת גדולה. ברנר פלאטה אינו תבשיל; במקום זאת, מרכיבי הבשר והתוספות השונות מוכנים או מבושלים כל אחד בנפרד. מנות ברנר פלאטה מוגשות לפעמים בהקשר של מזנון. מקורו של הברנר פלאטה ב-5 במרץ 1798, כאשר הברנים הביסו את הצבא הצרפתי בקרב (Schlacht bei Neuenegg) וחזרו כמנצחים. היה צריך לארגן חגיגת ניצחון בזמן קצר מאוד. לשם כך תרמה הקהילה את מיטב מוצריה. בשל סוף החורף נעשה שימוש בעיקר במאכלים עמידים או משומרים ששולבו ליצירת המנה הידועה. שוקרוט גארני - מנה צרפתית דומה שלאכטפלאטה – מנה גרמנית דומה רשימת מנות בשר המטבח השווייצרי מדיה וקבצים בנושא ברנר פלאטה בוויקישיתוף
פארס מנאע

פארס מוחמד מנאע (בערבית: فارس محمد مناع ; נולד ב-8 בפברואר 1965) הוא פוליטיקאי תימני-חות'י, איש עסקים, וסוחר נשק. בעברו היה בעל בריתו של נשיא תימן עלי עבדאללה סאלח וחבר במפלגת השלטון קונגרס העם הכללי (אנ'). כיהן כראש הוועדה הנשיאותית וכראש מועצה מקומית שתפקידה לתווך בהסכם שלום בין ממשלת תימן לחות'ים במהלך ההתקוממות השיעית בתימן. פארס מנאע נולד ב-8 בפברואר 1965 בסעדה שבצפון תימן. ב-2010 שמו הוכנס בידי מועצת הביטחון של האו"ם לרשימת סוחרי הנשק שסייעו לארגון המורדים הסומליים א-שבאב הנחשב כארגון טרור על ידי ארצות הברית. הואשם גם בתמיכה באל-קאעידה, ובקבלת מילוני דולרים משליט לוב מועמר קדאפי, ריגול למען לוב ואספקת נשק לחות'ים. ונכסיו הוקפאו על ידי משרד האוצר האמריקאי . מנאע הכחיש את ההאשמות נגדו וטען כי הנשק נגנב על ידי החות'ים ממחסן נשק שהיה בבעלותו. בינואר 2010 נעצר על ידי שלטונות תימן. לאחר מעצרו החלו הפגנות אלימות בסעדה על ידי ראשי השבטים ואחיו, חסן מנאע, שכיהן כמושל סעדה, התפטר מתפקידו. במאי, בעת שנלקח למשפט, נהרג נהג אוטובוס זעיר, ושוטר ואזרחית נפצעו בהפגנה בה תומכיו תקפו את המכונית בה הועבר לבית המשפט. בגין האירוע משפטו עוכב ב-25 יום. ב-4 ביוני שוחרר ממאסרו. לאחר שחרורו ניתק את קשריו עם הנשיא עלי עבדאללה סאלח. ב-19 במרץ 2011 תקפו החות'ים את העיר סעדה (אנ'). במהלך הקרב חברו המורדים לפארס מנאע וכבשו אותה מידי שבט אל-עבדין, תומכי הממשלה. לאחר ניצחון החות'ים הם הקימו שלטון מקומי ומינו את מנאע למושל החדש. הוא משל במחוז סעדה עד דצמבר 2014. באפריל 2023 מונה לשר בשלטון החותים. Page Not Available | United Nations Security Council, www.un.org وفاق برس, وفاق برس - فضيحة من العيار الثقيل .. فارس مناع يقتحم بنك صعدة المركزي (التفاصيل), وفاق برس أبها : سلمان عسكر, الحوثي يمنح قادة تهريب المخدرات مناصب وزارية, Watanksa, ‏2023-07-31 (ב־)
אנג'לו איפוליטו

אנג'לו איפוליטו (באנגלית: Angelo Ippolito‏; 7 בנובמבר 1922 – 29 באוקטובר 2001) היה צייר אמריקאי הידוע בעיקר בשל ציורי השמן של שדות צבעוניים על בד, וכן בשל תפקידו המרכזי בחידוש עולם האמנות לאחר מלחמת העולם במרכז העיר ניו יורק. משפחתו של איפוליטו היגרה לארצות הברית כשהיה בן 9. לאחר שירות בפיליפינים במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא למד אצל אמדה אוזנפן וג'ון פרן בניו יורק ואפרו בזלדלה ברומא. ב-1952 הוא והצייר פרד מיטשל הזמינו את האמנים לויס דוד, ויליאם קינג וצ'ארלס קג'ורי להצטרף להקמת הגלריה הראשונה במרכז העיר ניו יורק, שנוהלה על ידי אמנים. גלריית טנאג'ר חנכה את סגנון האוונגרד של הרחוב העשירי בשנות ה-50, ועד מהרה גדל מספר חבריה, וכללו אמנים כמו סאלי הזלט, אלכס כץ ופיליפ פרלשטיין. הקהל העיקרי שלה היה אמנים אחרים שהיו "בו זמנית המשתתפים והצופים." מייסדי הטנאג'ר חיפשו אמנים לא מוכרים, והעניקו הזדמנות לתצוגה ראשונה לאמנים שלימים יתפרסמו, כולל אליז אשר, אלפרד ג'נסן וג'ספר ג'ונס. מאוחר יותר קיבל איפוליטו משרה כאמן באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1961–1962) וכפרופסור לאמנות באוניברסיטת המדינה של מישיגן (1963–1971) ובאוניברסיטת בינגהמטון (1971–2001). לאחר מותו ב-29 באוקטובר 2001 הוא נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין, ניו יורק. המבקר רוברט רוזנבלום כינה את תערוכת הבכורה של איפוליטו בגלריה ברטה שייפר "אירוע ראוי לציון", וכתב כי "הבדים שלו מציגים אנלוגיות מופשטות לציורי הנוף, המתארים אדמה, קו אופק ושמיים.״ בסקירה של עבודתו המאוחרת יותר, תיאר אותו האמן והמבקר פיירפילד פורטר כאחד האמנים המופשטים הבודדים "שמשתמש בצבע מבריק כחומר יצירה״." הציורים של איפוליטו משנות ה-60 המאוחרות הציגו את הנופים של המערב התיכון של ארצות הברית בסגנון המופשט. מורו לשעבר ג'ון פרן ציין שהוא "יכול לבלות קיץ בהתבוננות בנוף שצייר איפוליטו." בשנות ה-70 ציוריו נעשו רחבים יותר ובעלי גוון בהיר יותר, מה שגרם למבקר הילטון קרמר לכתוב, "ההנאה שבצבע נשארת שלו והוא היה וירטואוז בטיפול בצבע. כמה מהאפקטים הטובים ביותר שלו, בציורים באותה העת, מושגים כאשר הוא עובד בחלקים הבולטים של צבע חם תוך נטישתו במעבר חריף." במשך עשרות שנים הבאות הציורים של איפוליטו התרחקו משורשיהם בנוף כדי להציג חזיונות אטמוספיריים. עבודותיו של איפוליטו הוצגו בתצוגות בין-לאומיות כמו הביאנלה לאמנות בסאו פאולו וקרנגי אינטרנשיונל ונאספו על ידי מוזיאונים כמו המוזיאון לאמנות מודרנית (MoMA), מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות (The Met), הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל (YUAG), אוסף פיליפס ומוזיאון הירשהורן. אתר האינטרנט הרשמי של אנג'לו איפוליטו אנג'לו איפוליטו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Angelo Ippolito, 79, an Artist and Professor". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 2001-11-07. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-01-24. Irving Sandler, "Angelo Ippolito: A Retrospective Exhibition," Binghamton University Art Museum, 2003, p. 2. "Angelo Ippolito: Color as Light," ex. cat., Yvette Torres Fine Art, Rockland, Maine, August 3 - September 16, 2018, p. 15 Angelo Ippolito Obituary (2001) - Binghamton, NY - Press & Sun-Bulletin, Legacy.com Irving Sandler, "Angelo Ippolito: A Retrospective Exhibition," Binghamton University Art Museum, 2003, p. 10 Irving Sandler, "Angelo Ippolito: A Retrospective Exhibition," Binghamton University Art Museum, 2003, p. 16.
ברסי (מאכל)

המאכל בְּרֶסִי (בצרפתית: Brési או Braisi) הוא בשר בקר מומלח, מיובש ומעושן. מכינים אותו בשווייץ ובמחוז דו, בצרפת. הוא דומה לבינדנרפלייש (אנ') מגראובינדן. ברסי מוגש בדרך כלל בפרוסות דקות כמנה ראשונה, או כתוספת לפונדו. ברסי מוזכר לראשונה בחיבורים על גסטרונומיה בסביבות 1560. שמו בא מהצבע האדום העז שלו הדומה לצבע העץ ברזיל, העץ האסייתי (שהיה מוערך מאוד באותה תקופה), שגם העניק את אז את שמו גם לברזיל. בשווייץ, בז'ורה (קנטון) ובקנטון ז'ורה של ברן, מיוצרים שני מוצרים שונים מאוד תחת השם ברסי והשני braisi. המוצר האחד הוא נתח הבשר המומלח והמעושן במשך זמן קצר ומשמש לבישול. הגרסה השנייה, שהיא המסורתית ביותר, מורכבת מנתח בשר מלוח, מעושן ומיובש באוויר. המוצר הזה נצרך ללא בישול, חתוך לפרוסות דקות. בצרפת מכינים את הברסי מנתחי בקר של הגזעים הצרפתיים מונטבליארד וסימנטל. את החתיכות ממליחים במלח בישול ולפעמים משפשפים בעשבי תיבול (טימין, עלי דפנה, ציפורן, ערער) ולאחר מכן מייבשים ומעשנים במשך שלושה שבועות במעשנה הניזונה מעץ שרף. שיטת הכנה זו מעניקה לבשר ברסי את צבעו האדום העמוק, הקשיחות והניחוחות העוצמתיים שלו. מדיה וקבצים בנושא ברסי בוויקישיתוף
בקר נוסח מוד

בקר נוסח מוד (בצרפתית: Boeuf à la mode) היא מנה צרפתית של נתח בקר מטוגן בציר ויין עם גזר ובצל. במתכונים צרפתיים, הנתח המועדף הוא ה-pointe de culotte, כלומר פיקניה. במתכונים ישנים יותר, תמיד מושחלות פיסות שומן חזיר בבשר (שימוש מסורתי בקותל חזיר הוא בטכניקה הנקראת "לארדינג", שבה משחילים (באמצעות מחט) רצועות ארוכות של שומן חזיר צונן לבשרים שאמורים להיצלות, כמו פילה בקר או בשר עגל). רוב המתכונים מתחילים בהשריית הבשר ביין . הוא מושחם תחילה בשומן ואז נצלה בנוזל המורכב בעיקר מציר או מרק ויין אדום או לבן עם גזר, בצל ועשבי תיבול. מתכונים מודרניים כוללים לעיתים קרובות סלרי. חלק מהמתכונים מוסיפים עגבניות, בעוד שאחרים מוסיפים ברנדי או משקאות חריפים מזוקקים אחרים. רוב המתכונים הצרפתיים כוללים רגל עגל עם עצמות להוספת ג'לטין לנוזל הבישול, המשמש לעיבוי הרוטב שנוצר. לסיום המנה מוציאים את בשר הבקר המטוגן ומניחים בצד למנוחה. בינתיים מסננים את נוזל הבישול ומצמצמים לרוטב. בשר הבקר פרוס ומוגש עם הרוטב הזה. בגרסאות פשוטות à la ménagère "בסגנון עקרת בית", הירקות מנוזל הבישול מוגשים כקישוט. בגרסאות משוכללות יותר בסגנון "קלאסי", מסננים את הירקות שהתבשלו עם הבשר, ומוסיפים גזר ובצל טריים מבושלים. נוזל הבישול משתנה מ"הכל ציר", עד בערך "3:1 יין לציר", ועד ל"הכל יין". מתכון אמריקאי אחד משנת 1896 משתמש רק במים. באנגלית, המנה נקראה בעבר גם "ביף א-לה מוד". בצרפתית, המנה נקראת כיום לעיתים קרובות רק boeuf mode, כלומר בקר מוד. ביף בורגיניון מדיה וקבצים בנושא בקר נוסח מוד בוויקישיתוף Trésor de la langue française informatisé, s.v. 'mode' I.B.2b Beef à la Mode in Food & Wine By Russ Crandall- October 2014 Académie des Gastronomes et Académie culinaire de France, Cuisine française, "Le livre officiel des deux Académies", 1971, מסת"ב 9782253003175, p. 256 French Regional Cooking. Anne Willan. (1981). מסת"ב 0688036708 E. Saint-Ange (pseudonym for Marie Ébrard), La bonne cuisine de Madame E. Saint-Ange, Larousse, 1927, reprinted by Éditions Chaix 1978, p. 394–399 Paul Bocuse, La Cuisine du Marché, 1980, מסת"ב 2082000478, p. 179 Fannie Merritt Farmer, The Boston Cooking-School Cook Book, 1896, p. 181 Oxford English Dictionary, Third Edition, s.v. 'à la mode' C1, C2 Google Ngrams
חצי האי סורבה

חצי האי סורבה (באסטונית: Sõrve poolsaar; בגרמנית: Sworbe Halbinsel) הוא חצי אי בדרום-מזרח האי סארמאה שבאסטוניה. חצי האי נמצא בצפון מצר אירבה, הכניסה העיקרית למפרץ ריגה. באופן רשמי, חצי-האי מחולק לשתי נפות: סאלמה וטורגו, הנמצאות במחוז סארה. אורך חצי האי 32 ק"מ, ורוחבו המרבי 10 ק"מ. בעת מלחמת העולם השנייה התרחשו בחצי האי קרבות עקובים מדם בין גרמניה הנאצית לברית המועצות. ניתן למצוא שם אנדרטאות ובניינים ישנים מתקופה זו. חצי האי עשיר בצמחייה וחובבי-טבע רבים מטיילים בשביליו. מדיה וקבצים בנושא חצי האי סורבה בוויקישיתוף
Luigi's Mansion

Luigi's Mansion הוא משחק וידאו מסוג הפעולה-הרפתקה. המשחק קיבל ביקורות חיוביות בסך הכל, כשהמבקרים שיבחו את המשחק את התפאורה והפסקול, אם כי אורכו הקצר של המשחק זכה לביקורת, המשחק מכר למעלה מ-3.3 מיליון עותקים. אחרי המשחק הגיעו שני משחקי המשך - Luigi's Mansion: Dark Moon, שיצא ל-Nintendo 3DS ב-2013, ו-Luigi's Mansion 3, שיצא ל-Nintendo Switch ב-2019. גרסה מחודשת של Luigi's Mansion עבור ה-3DS, שפותחה במשותף על ידי נינטנדו ו־Grezzo, שוחררה ב-2018. אתר האינטרנט הרשמי של Luigi's Mansion (ביפנית) מדיה וקבצים בנושא Luigi's Mansion בוויקישיתוף Luigi's Mansion, סרטונים בערוץ היוטיוב Luigi's Mansion, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זהרא אשראקי

זהרא אשראקי (בפרסית: زهرا اشراقی; נולדה ב-1964) היא פעילה פוליטית רפורמיסטית ופוליטיקאית איראנית, הידועה בדעותיה הפמיניסטיות ובפעולותיה למען זכויות מיעוטים. היא נכדתם של רוחאללה ח'ומייני וחדיג'ה ת'קפי. אשראקי דיברה כנגד החובה המוטלת על נשים באיראן לעטות רעלה או כיסוי ראש. לטענתה, החברה השתנתה במידה כזאת שהחוק כבר אינו תואם את המציאות החברתית. בגלל פעילותה למען רפורמה ומתן זכויות לנשים נאסר עליה להתמודד בבחירות לפרלמנט בשנת 2004. אשרקאי בעלת תואר בפילוסופיה מאוניברסיטת אצפהאן. בשנת 1983 התחתנה עם מוחמד רזא חתאמי, חבר לשעבר ב"חזית השותפות האיסלאמית באיראן" ואחיו של נשיא איראן לשעבר, מוחמד ח'אתמי. לזוג יש שני ילדים: עלי-רזא ופאטמה. מדיה וקבצים בנושא זהרא אשראקי בוויקישיתוף ראיון עם זהרה אשראקי (פרסית). "Khomeini's granddaughter fights for women's rights". The Washington Times. Tehran. 18 June 2005 Sciolino, Elaine (2 April 2003). "Daughter of the Revolution Fights the Veil". The New York Times Robin Wright, "Iran's Revolutionary Grandchildren", The New Yorker, February 12, 2016. "צאצאיו של ח'ומייני" (פרסית), BBC פרסית, 4.7.2009.