laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כלב ים כובעי

כלב ים כובעי (שם מדעי: Cystophora cristata) הוא מין יחיד בסוגו של כלב ים, החי באוקיינוס הארקטי. שמו ניתן כי הזכר מנפח את אפו לצורת כובע כדי למשוך נקבות. כלב הים הכובעי נמצא רק במערב ומרכז צפון האוקיינוס האטלנטי מסבאלברד במזרח עד מפרץ סנט לורנס שבקנדה במערב. זהו כלב ים אפור כסוף, בעל כתמים שחורים וראש כהה יותר. לגורים פרווה כחולה-אפורה עם בטן לבנה. משקלם של הזכרים 300-410 ק"ג ואורכם עד 2.6 מטר. אצל כלב הים הכובעי קיימת דו צורתיות זוויגית והזכר גדול מהנקבה בהרבה, משקלה הממוצע של הנקבה 145-300 ק"ג ואורכה עד 2.03 מטר. כלב הים ניזון בעיקר מסרטנים, קריל ודגים עם תוספת של דיונונים, רכיכות וכוכבי ים. וכן מדגים אדומים (ממשפחת Berycidae) ומדגי Mallotus העשירים בשומנים. כלב הים חי בעיקר על קרחונים צפים באוקיינוס וגם בחופי ים סלעיים וצולל לעומק 100-600 מטר. המין נמצא בסכנת הכחדה עקב ציד בשביל עורם, זיהום ימי והסתבכותם ברשתות דייגים. מדיה וקבצים בנושא כלב ים כובעי בוויקישיתוף כלב ים כובעי, באתר ITIS (באנגלית) כלב ים כובעי, באתר NCBI (באנגלית) כלב ים כובעי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כלב ים כובעי, באתר GBIF (באנגלית) כלב ים כובעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כלב ים כובעי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ליטא במשחקים הפאראלימפיים

ליטא השתתפה בכל משחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז הכריזה על עצמאותה ב-1991. עד המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) התחרו ספורטאים ליטאים במסגרת משלחת ברית המועצות. במשחקי החורף לקחה ליטא חלק פעם אחת בלבד, במשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994). ב-1991 הכריזה ליטא על עצמאותה. מרבית המדינות שהרכיבו את ברית המועצות יוצגו באולימפיאדת ברצלונה במשלחת אחת, ואולם ליטא, בדומה לשכנותיה לטביה ואסטוניה, שלחה משלחת עצמאית. ליטא שלחה למשחקים משלחת של ארבעה ספורטאים, שלוש נשים וגבר אחד, שזכו בשבע מדליות פאראלימפיות, מהן ארבע מדליות כסף ושלוש מארד. במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) נשלחו תשעה ספורטאים לייצג את המדינה (שישה גברים ושלוש נשים) ששבו למולדתם עם שיא לאומי של 11 מדליות פאראלימפיות, בהן שלוש מדליות זהב. האתלטית מלדה באומגרטה הייתה לאחת הספורטאיות הבולטות במשלחת כשזכתה בשתי מדליות זהב וקבעה שני שיאי עולם בקטגוריה בה התחרתה (קטגוריה F41) עם מרחק של 9.07 מטרים בהדיפת כדור ברזל, ותוצאה של 30.80 מטרים בזריקת דיסקוס. ספורטאית נוספת שבלטה במשלחת הייתה אלדונה גריגלינינה (Aldona Grigaliūnienė) שזכתה בתחרות הקפיצה לרוחק, עם שיא עולם של 4.49 מטרים. גריגלינינה זכתה במדליית הזהב הרביעית בהיסטוריה של ליטא בתחרות הדיפת כדור הברזל במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) כשקבעה שיא עולם של 11.07 מטרים. ליטא במשחקים האולימפיים ליטא במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא ליטא במשחקים הפאראלימפיים בוויקישיתוף ליטא באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי המשתתפים בברצלונה 1992 המשתתפים באטלנטה 1996 Atlanta 1996 Paralympic Games Athletics Women's Shot Put F41 Atlanta 1996 Paralympic Games Athletics Women's Discus F41 Atlanta 1996 Paralympic Games Athletics Women's Long Jump F34-37 ATHENS 2004 Paralympic Games Athletics Women's Shot Put F37/38
פטריק

האם התכוונתם ל... אישים פטריק הקדוש (385?–461?) – הקדוש הפטרון של אירלנד דיבאל פטריק (יליד 1956) – מושל מסצ'וסטס דניקה פטריק (ילידת 1982) – נהגת מרוצים ודוגמנית אמריקאית לורן פטריק – שחקנית רוגבי ישראלית רוברט פטריק (יליד 1958) – שחקן אמריקאי אחר פטריק – המשתייך לפטריקים (patricii), קבוצה חברתית מהמעמד הגבוה ברומא העתיקה פטריק (סקוטלנד) (אנ') – פרבר של העיר גלאזגו שבסקוטלנד פטריק סטאר – דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה בובספוג מכנסמרובע פטריק (סדרת טלוויזיה) – דרמת פשע ישראלית משנת 2024
מסיבת קוקטייל

מסיבת קוקטייל היא מסיבה בה מגישים קוקטיילים ומשקאות חריפים אחרים לצד מתאבנים וכיבוד קל. מסיבות קוקטייל מאורגנות לרוב לצורך יצירת קשרים בין-אישיים ורישות עסקי. לעיתים מסיבות קוקטייל מתרחשות ב"האפי האור", ויש שהן משמשות כאירוע מעבר בין שני אירועים חשובים יותר ומאפשרות למשתתפי האירוע להתארגן לקראת האירוע הבא. למרות שיש שייחסו את המצאת הרעיון לסופר הבריטי אלק וו (אחיו הגדול של אוולין וו) באביב 1924 מדווחים מקורות מוקדמים יותר על מסיבת קוקטייל שארגנה יוליוס ס. וולס ב-1917 בסנט לואיס, מיזורי. שמלת קוקטייל Movers and Shakers: A Chronology of Words that Shaped Our Age ע' 61 "St. Louis - Party Central", וול סטריט ג'ורנל ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תאודור קיסלוב

תאודור (תדי) קיסֶלוֹב (20 בספטמבר 1914 – 24 במאי 1979) היה אדריכל ישראלי. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. תאודור קיסלוב נולד ב-1914 בבואנוס איירס, בעת שהוריו שהו בארגנטינה בשליחות. בגיל שש הגיע עם המשפחה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב. את לימודי האדריכלות התחיל בשנת 1935 בבוז אר בפריז וסיים אחרי מלחמת העולם השנייה ב-Académie Royale des Beaux-Arts בבריסל. עם שובו ארצה השתתף במלחמת העצמאות לאחר שהתגייס לחיל ההנדסה. ב-1949 נישא לציירת סופיה צוקר, בת דודתו של הרב חיים יעקב רוטנברג. עם שחרורו מצה"ל עבד באגף התכנון והבנייה הממשלתי וב-1951 פתח משרד אדריכלים ומהנדסים שנקרא "תכנון", שפעל כקואופרטיב. ב-1954 בנה המשרד את הפרויקט הראשון באילת, ומאז ועד לשנות ה-70 היה קיסלוב אדריכל פעיל בעיר. ב-1978 פתח קיסלוב משרד אדריכלים חדש ביפו העתיקה, במשותף עם שתי בנותיו, תאה קיסלוב וליאורה קיסלוב-קיי, וחתנו עולש קיי. קיסלוב נפטר ב-1979. המשרד המשפחתי, קיסלוב קיי אדריכלים פועל עד היום. קיסלוב הגיע להישגיו הגדולים דווקא בפרויקטים ה"בנליים", העממים. עבודותיו נושאות ערך נוסף לא רק בזכות חוסר הראוותנות שבהם אלא מעצם היות בנייניו ותכנון הערים שלו מיועדים לשימוש הציבור כולו. בתי הפטיו לדוגמה היו פשוטים מבחינה הנדסית וקלים לבנייה, והוא האמין שלא צריך להיות מיומן בעבודת בניין על מנת לבנותם. הוא קיווה שכל אדם יוכל לבנות את ביתו כנשען על יסודותיו של האחר. זוהי בנייה מהסוג הצנוע והרגיש ביותר. בתכנון "הפטיו הגדל", פרי רעיונו של בית הגדל עם השוכנים בו, טמון היחס המיוחד לתא המשפחתי והקשר המשפחתי. פתרונות נוספים כדוגמת חצר המשחקים המשותפת והקרירה לתלמידי בית הספר "עציון גבר" או פריסת בתי הפטיו מנגד לשיכונים הגבוהים ליצירת יחסי הדדיות ותלות ביניהם מעידים כי לעיתים כי ניתן לזקק את האמת הארכיטקטונית לאמירה פשוטה, שקופה וחד משמעית. בין הפרויקטים המוכרים שלו באילת ניתן למצוא את מלון אילת, מלון נפטון, שכונות בתי הפטיו, שני בתי ספר מקוררים, בית ספר שדה, תחנה מרכזית אגד, מוסך אגד, תכנון הלגונה בעיר ועוד רבים ואחרים. המרחב האילתי, הוביל אותו להשתמש באמצעים חדשניים כגון שבירת המאסות, גיוון בחומרים וניצול הצללות וכיווני רוח מקומיים. בפרויקטים אלו הציע בנייה דלת תקציב למגורים, למסחר ולציבור, התאמה חזותית ופרוגרמתית של הפרויקט למקום ואדריכלות אינטימית המקפידה על יחסי הדדיות בין רשות הרבים לרשות הפרט. שכונת בתי פטיו "בלוק גלוי", אילת, 1956 שיכון מגורים, שכונה לדוגמה, באר שבע, 1959-1963 מלון אילת, אילת, 1955 מלון נפטון (היום מלון רימונים), אילת, 1969 תחנה מרכזית אגד, אילת, 1969 שיכוני מגורים, "מעבר מקורה", שדרות הנשיאים באר שבע, 1969 מרכז מבקרים מצפה רמון, 1955 בית ספר שדה אילת, 1973 חדר אוכל, תמנע, 1955 שכונה ה' באר שבע, 1963 אתר האינטרנט הרשמי של תאודור קיסלוב נועם דביר, היחסים הפוריים בין האדריכל תדי קיסלוב לבין אילת עיצבו את פני העיר, באתר הארץ, 16 ביוני 2011 מיכאל יעקובסון: סקירה על מתחם סינג סינג באילת, באתר 'חלון אחורי', 18.12.14 סרטו של נתן גרוס "הי דרומה לאילת" הופק עבור הסתדרות העובדים הכללית ב-1954 תאודור קיסלוב באתר חברה קדישא ת"א–יפו
הראובני

האם התכוונתם ל... אפרים הראובני – בוטנאי ישראלי דוד הראובני – נוסע יהודי נגה הראובני – בוטנאי ישראלי, בנו של אפרים עמנואל הראובני – חוקר ארץ ישראל ראובני
טבח התלמידים בפשאוור

טבח התלמידים בפשאוור היה אירוע בו פרצו שבעה טרוריסטים מארגון הטליבאן ב-15 בדצמבר 2014 לבית ספר בעיר פשאוור שבצפון מערב פקיסטן. 145 אנשים נרצחו, ביניהם 132 תלמידים בגילאים 6–16. עשרות תלמידים נוספים נפצעו ופונו לבית החולים המקומי. כלי התקשורת במדינה דיווחו על חילופי אש בין המחבלים לכוחות הצבא. הטבח היה לאירוע הטרור החמור ביותר מאז הפיגוע בקראצ'י ב-2007. שבעה חמושים נכנסו למבנה בית הספר המכיל בדרך כלל כ-1,000 אנשים מורים ותלמידים. בית הספר מנוהל על ידי הצבא ולומדים בו ילדיהם של אנשי צבא פקיסטן. התוקפים החלו לירות על כל הנקרה בדרכם, על פי אופי ההתקפה נראה שלא הייתה לתוקפים מטרת מיקוח ולא נעשה ניסיון של השארת חטופים, אלא להרוג ככל שניתן, כולל ילדים, נערים וצוות המורים. ראש ממשלת פקיסטן, נוואז שריף, הבטיח כי האחראים למתקפה המחרידה "לא יזכו לרחמים". דובר הטליבאן אמר כי ארגונו לוקח אחריות למתקפה. ”המחבלים המתאבדים שלנו נכנסו לבית הספר. יש להם הוראות לא לפגוע בילדים אלא רק באנשי הצבא. זוהי נקמה על המתקפה של הצבא בצפון ווזיריסטן”, אמר דובר הארגון בהתייחסו לפעולות של צבא פקיסטן בצפון המדינה הנמשכות מאז חודש יוני האחרון. על פי סוכנויות הידיעות ופרשנים רבים, אופי ההכנות לאירוע והפיגוע עצמו היו דומים מאוד למשבר בני הערובה בבסלאן (2004). כתגובה לפיגוע, פקיסטן חידשה את עונש המוות, הגבירה את המלחמה בצפון-מערב פקיסטן, והסמיכה בתי דין צבאיים לשפוט אזרחים שביצעו פיגועי טרור. 16 מחבלים שהשתתפו בפיגוע נתפסו ונשפטו. ב-2 בדצמבר 2015 נגזר על ארבעה מחבלים עונש מוות בתלייה. הנאשמים האחרים ערערו לבית המשפט העליון של פקיסטן, אך ערעורם נדחה. מתכנן הפיגוע, עומר ח'אליד, לא נתפס. באוקטובר 2017 דווח כי הוא נהרג בתקיפת כלי טיס בלתי מאויש של צבא ארצות הברית באפגניסטן, אך מאוחר יותר הדיווח התגלה כשגוי, והוא נוסף לרשימת המבוקשים. הפיגוע באוניברסיטת באצ'ה חאן (2016) מדיה וקבצים בנושא טבח התלמידים בפשאוור בוויקישיתוף כ-140 הרוגים בפיגוע בבית ספר בפקיסטן, באתר וואלה, 16 בדצמבר 2014 רויטרס, ‏פקיסטן: חוסלו כל המחבלים בבית הספר, באתר ‏מאקו‏, 16 בדצמבר 2014 טבח הילדים: הטליבאן שרף מורות בחיים, באתר ynet, 17 בדצמבר 2014 הניו יורק טיימס והגרדיאן, בעקבות הפיגוע בבית הספר: פקיסטאן תשוב להוציא להורג מחבלים, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2014
ליאור סופר

ליאור סופר (נולד ב-9 בדצמבר 1985), הוא ספורטאי ישראלי, המתחרה בסקי מים בכבלים. הוא שלוש פעמים אלוף העולם (2014, 2016 ו-2018) ואלוף אירופה (2011) בווייקבורד. סופר גדל בראשון לציון. הוא מתאמן בקבוצת עצמה סקי מים בכבלים תל אביב, בהדרכת עידן טל. באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בשנת 2010 זכה סופר במדליית כסף. באליפות העולם שנערכה בפיליפינים בינואר 2011 סיים סופר במקום חמישי ובאליפות אירופה שנערכה בבלגרד סרביה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב. באליפות אירופה בסקי מים בכבלים שנערכה בטולוז צרפת בספטמבר 2012 זכה סופר במדליית כסף. באליפות אירופה שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכה סופר במדליית ארד, אחרי שני גולשים מגרמניה. באליפות אירופה בסקי מים בכבלים שנערכה בפולין ביולי 2014 זכה סופר במדליית כסף. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט הוא זכה במדליית הזהב, לפני אלוף אירופה פרדי ואן אוסטן מגרמניה וסן אים מקוריאה הדרומית. באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר 2016 זכה סופר במדליית זהב. במדליית ארד זכה גיא פירר מישראל. באליפות העולם בסקי מים שנערה בארגנטינה בפברואר 2019 זכה סופר במדליית זהב שלישית. סופר נבחר לגולש הווייקברוד המצטיין בעולם לשנת 2013 במטעם מגזין הגלישה Unleashed Wake Mag. סופר נבחר לספורטאי השנה הלא אולימפי של ישראל לשנת 2013 בטקס "המצוינות בספורט" ע"ש יעקב חודורוב, מטעם משרד התרבות והספורט ובשיתוף הטוטו. סופר נבחר לספורטאי השנה של ישראל לשנת 2014 בטקס "המצוינות בספורט" ע"ש יעקב חודורוב, מטעם משרד התרבות והספורט ובשיתוף הטוטו. סופר נבחר לגולש העשור ע״י ארגון IWWF בחודש מאי 2020. ליאור סופר, The official website of the EAME Cable Wakeboard Council and the Cable Wakeboard World Council (באנגלית) יניב אורגד, סקי מים: ליאור סופר מבקש לא להזכיר את שחר צוברי, באתר הארץ, 12 ביולי 2009 דני בורשבסקי‏, גם בסקי מים חיים את החלום, באתר וואלה, 29 באוגוסט 2013 סקי מים: ליאור סופר סיים חמישי באליפות העולם, באתר nrg‏, 23 בינואר 2011 ליאור סופר - אלוף אירופה בווייקבורד, באתר צלם ים, ספטמבר 2011 מדליית כסף לליאור סופר באליפות אירופה בווייקבורד, באתר שוונג,‏ ב-9 בספטמבר 2012 סקי מים: בוז'ו אלופת אירופה, סופר שלישי, 7 בספטמבר 2013 Lior Sofer tastes gold at Norsjø Cable Park, surfertoday, 17 August 2014 כתבה באנגלית מלווה בסרטון מאליפות העולם וטקס הענקת המדליות (באנגלית) הגולש ליאור סופר זכה באליפות העולם בווייקבורד, באתר ONE‏, 17 באוגוסט 2014 סקי מים: ליאור סופר שוב אלוף העולם, באתר ynet, 13 בנובמבר 2016 יאיר קטן, סקי מים: ליאור סופר זכה לכבוד נוסף, באתר ynet, 15 בינואר 2014 יאיר קטן, אלכס שטילוב וירדן ג'רבי ספורטאי השנה, באתר ynet, 14 בינואר 2014 יאיר קטן, ג'רבי וסופר ספורטאי השנה של ישראל, באתר ynet, 15 בדצמבר 2014
בעל (משפחה)

בַּעַל הוא השותף הגברי בנישואים. חובותיו, זכויותיו וסמכותו של הבעל ביחס לבת-זוגו הרעיה, או לבן-זוגו בנישואים חד-מיניים, משתנים בהתאם לתרבות ולחוק. במערכות יחסים מונוגמיות, הבעל יכול להיות נשוי לאישה אחת בלבד בכל עת, והרעיה יכולה להיות נשואה לגבר אחד בלבד בכל עת. לעומת זאת, במערכות יחסים ביגמיות ופוליגמיות (פוליאנדריות ופוליגניות) ניתן שלבעל ו/או לרעיה יהיו שני בני זוג, שתי בנות זוג או יותר בכל עת. מסורתית, ברוב התרבויות, הבעל נחשב כראש משק הבית וכמי שאחראי על פרנסת בני הבית. גם לאחר סיום הקשר, אם על ידי פטירת הבעל או גירושים, בתרבויות רבות, בת זוגו לשעבר מוגדרת כאלמנה, או כגרושתו והוא כגרושהּ, עם משמעויות שונות – חוקיות ותרבותיות. בעת העתיקה, לבעל הייתה סמכות רבה על אשתו ועל צאצאיו, ובמידה רבה נחשבו לרכושו. רעיה (משפחה) סקירה בנושא מאת תאודור מומזן
נפח הפיזור

נפח הפיזור (באנגלית: Volume of distribution, נקרא גם VD) הוא הנפח התאורטי של הפלזמה אילו כל התרופה הייתה מומסת בפלזמה באותו ריכוז בו היא נמצאת בפלזמה בפועל. לכן, ככל שה-VD גדול יותר משמע שהתרופה דלילה יותר בדככארבם, כלומר, יש יותר ממנה בשאר הרקמות בגוף. נפח הפיזור הוא מדד המחושב על ידי חלוקת הכמות הכוללת של התרופה בגוף, בריכוז שלה בדם. נפח הפיזור יכול לעלות במקרה של אי-ספיקת כליות (עקב אגירת נוזלים) או אי-ספיקת כבד. לעומת זאת, הוא יכול לרדת בעקבות התייבשות. חישוב נפח הפיזור ניתן על ידי המשוואה הבאה: V D = t o t a l   a m o u n t   o f   d r u g   i n   t h e   b o d y d r u g   b l o o d   p l a s m a   c o n c e n t r a t i o n {\displaystyle {V_{D}}={\frac {\mathrm {total\ amount\ of\ drug\ in\ the\ body} }{\mathrm {drug\ blood\ plasma\ concentration} }}} לפי נוסחה זו אפשר לחשב את מינון התרופה הנדרש כדי לקבל ריכוז תרופה מסוים בדם אם VD ידוע. VD אינו ערך פיזיולוגי; זהו השתקפות של כיצד התרופה תתפזר בדם, בהתאם למאפיינים שונים כמו מסיסות, אפיניות לחלבוני פלזמה, גודל, ואחרים. לדוגמה, אם ניתן 1,000 מ"ג של תרופה, וכעת ריכוזה בדם הוא 50 מ"ג לליטר, יהיה נפח הפיזור שלה 20 ליטר. כלומר: כמות הדם הנדרשת כדי שכל התרופה תהיה מפוזרת בו בריכוז של 50 מ"ג לליטר היא 20 ליטר. בנוסף, על ידי ה-VD ניתן להעריך היכן נמצאת התרופה בגוף:
כיכר מרג'ה

כיכר מרג'ה (בערבית: ساحة المرجة, תעתיק מדויק: סאחת אלמַרג'ה) או בשמה הנוסף כיכר השהידים (ساحة الشهداء; סאחת אלשוהדה), היא כיכר מרכזית וחשובה במרכז דמשק, בירת סוריה. הכיכר הוקמה בתקופה העות'מאנית בשנת 1866 כחלק מפיתוח העיר אל מחוץ לחומות העיר העתיקה. הכיכר בנויה בצורת רחבה אשר מתחתיה עובר נהר הברדה. היא נבנתה במרכז שכונה חדשה ממערב לעיר העתיקה וסביבה הוקמו מספר מבני שלטון חשובים. לאורך השנים עבר מרכז העיר בהדרגה צפונה, וחשיבות הכיכר ירדה במעט. אופי המבנים באזור הכיכר מאפיין את האדריכלות הקולוניאלית האירופאית, שהתפשטה ברחבי האימפריה העות'מאנית באותה התקופה, דוגמה לסגנון זה ניתן לראות בתחנת הרכבת החיג'אזית הממוקמת מעט דרומה מהכיכר. מסביב לכיכר ישנם כאמור מספר מלונות בהם; מלון עומאר חיאם, מלון אל-טאל, מלון סמיר ומלון רעמסס הילטון. מצפון לרחבת הכיכר נמצא מסגד ילבוגה אשר נבנה בתקופת השלטון הממלוכי בעיר בשנת 1264, לצד המסגד נמצא פארק אל-ערמני ובנוסף בקרבת הכיכר נמצא בניין משרד הפנים הסורי. לקראת סוף המאה ה-19 ועם פיתוח העיר דמשק מחוץ לחומות העיר העתיקה, החלה להתפתח תעשיית תיירות הן למבקרים נוצרים אשר הגיעו לבקר באתרי הקודש ברחבי ארץ הקודש ובדמשק עצמה והן למבקרים מוסלמים אשר עברו בעיר בדרכם למכה או ירושלים, או הגיעו לבקר באתרים חשובים בדמשק. כתוצאה מכך, אזור הכיכר הייתה מזוהה לאורך השנים עם חנויות, מסעדות, בתי הארחה ומלונות. בשנת 1905 הוקם במרכז הכיכר פסל ברונזה בצורת עמוד שבראשו תיאור החמידייה קאמי של איסטנבול. הפסל עוצב על ידי הפסל האיטלקי ריימונדו דיארנקו והוקם לציון פתיחת קווי הטלגרף בין דמשק לביירות, חלב ואיסטנבול שהוקמו בשנים אלו, כמו גם כאנדרטה לקדמה שהגיעה לעיר תחת השלטון העות'מאני. חשיבותה הרבה של הכיכר בתקופת השלטון העות'מאני ולאחר מכן בתקופת המנדט הצרפתי, הביאה לכך שהיא שימשה להוצאות להורג פומביות. ב-6 במאי 1916 נתלו שבעה מתנגדי שלטון סוריים ושוב בשנת 1925 נתלו מתנגדים לשלטון הצרפתי. משום כך קיבלה הכיכר את השם כיכר השהידים לזכר אלו שנהרגו למען עצמאותה של סוריה. ב-18 במאי 1965 נערכה בכיכר ההוצאה להורג בתלייה של המרגל הישראלי אלי כהן, שפעל בסוריה ונתפס על ידי הממשל הסורי. כיכר מרג'ה באתר 'Syrian Days'. Marjeh Square: a space of-the would-be Syrian uprising', ‏26 במרץ 2011, 'Spaces in Public'. אסף גבור, תיעוד נדיר: תליית המרגל הישראלי אלי כהן, באתר nrg
קארנאק

קארנאק (באנגלית: Karnak) הוא דמות בדיונית של גיבור-על חוצני אשר הופיע בחוברות הקומיקס הבלתי אנושיים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #45 מדצמבר 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. קארנאק הוא בנם השני של הביולוגית אזור והכומר/פילוסוף מאנדאר, שניהם מגזע הבלתי אנושיים. הם שלחו את בנם הראשון, טריטון, לתוך מוטגן ערפילי טריגן - אך זה הוביל למוטציה שגרמה לטריטון להיות דמוי דג ונעשה תלוי במים על מנת לנשום. לבקשת הוריו, קארנאק לא נחשף לערפילי טריגן ונשלח ללימוד במקום בו מלמד אביו. למרות שלא נחשף לערפילי טריגן, קארנאק הוא בעל יכולות פיזיות מוגברות, אף יותר מרמתו של קפטן אמריקה. קארנאק הוא בעל גולגולת גדולה, עליה הוא נושא קעקועים ולעיתים חובש עליה קסדה. בגלל מוצאו של אביו, קארנאק חבר במשפחת המלוכה של הבלתי אנושיים. בהופעתו הראשונה בדפי הקומיקס, קארנאק נראה יחד עם שאר משפחת המלוכה כאשר הם התאחדו עם מדוזה. הוא השתתף בקרב נגד מקסימוס, אשר הקים אזור סביבי סביב עיר הבירה של הבלתי אנושיים - אטילאן. מאוחר יותר, הוא סייע לדבר, ללפיד האנושי ולפנתר השחור נגד פסיכו-מן, וחבר לגורגון על מנת לשחרר את מקסימוס. קארנאק נסע לאמריקה בחיפושים אחר חזיז שחור הנעדר, ונלחם בבלאסטאר ובקאפטרואידים של הקרי. הוא נאבק בסוכני הקרי, באוונג'רס ובהוד התפתחותו בין היתר. קארנאק וגורגון נשלחו לכדור הארץ כדי לאתר את בנו הנעדר של חזיז שחור, ונעזרו בדרדוויל. באמצעות כוחותיו קארנאק הרס את אולטרון-13, ועזר לדרדוויל בעלילת "מעשים של נקמה". קארנאק וגורגון נקלעו למזימתו של מפיסטו נגד דרדוויל, והועברו יחד איתו לשאול. הם הותקפו על ידי בלאקהארט, אשר הובס והם הוחזרו לכדור הארץ. הוא סייע לקבוצות הלוחמים החדשים, האקס פקטור והאוונג'רס. נחשף כי קארנאק וגורגון עברו על חוקי הבלתי אנושיים בכך שהשתמשו בילידי גזע האלפא פרימיטיבים כעבדים - דבר אשר היה נהוג בתחילה אך נאסר. קארנאק סייע בהבסת הסנטרי. במהלך אירועי "פלישה סודית", קארנאק נתקל במסתנן סקרול אשר חיקה את כוחותיו שלו אך בחר בצורה אחרת. קארנאק השליך את הסקרול, שנהרג כאשר שופד על ידי גדר. לאחר חורבן אטילאן על ידי תאנוס באירועי "אינסופיות", קארנאק נותר מצולק נפשית והחל לתקוף את הצד המערבי של מנהטן, ממלמל ומתייפח ללא שליטה. הוא נעצר על ידי האוונג'רס ונכלא במגדל סטארק, שם הסביר לאוונג'רס מה התרחש ואיך זה ישפיע על הבלתי אנושיים. הוא אמר למדוזה (אשר הייתה נוכחת בחקירה) כי עליה לשכוח את מה שידעה ולהתעלם מאינסטינקטים, אחרת הכל יהיה אבוד. קארנאק קפץ מחלון במגדל סטארק, ונהרג. היות שהוא קרוב משפחה רחוק של הבלתי-אנושי המרושע גורדון נובילי, תודעתו הועברה למקום בגופו של נובילי אותו הוא החשיב ל"גיהנום". לאחר שנכשל בניסיון לשכנע בלתי-אנושיים כלואים נוספים לברוח, הוא החליט לברוח לבדו בעזרת בלתי-אנושי נוסף. הם פרצו מתוך גופו של נובילי, אשר הביס את מדוזה והתכוון להורגה, ובכך הרגו אותו והצילו את אומת הבלתי אנושיים. שמונה חודשים לאחר מכן, קארנאק עזב את אומת הבלתי אנושיים ונעשה למגיסטר במנזר בשם "מגדל החוכמה", בו החל ללמד את דרכיו הפילוסופיות. במקביל לכך, הוא החל להשכיר את שירותיו לסוכנות S.H.I.E.L.D. בהצלת והדרכת בלתי אנושיים חדשים, תמורת מיליון דולרים עבור כל משימה. הוא החל להילחם בארגון I.D.I.C‏ (International Data Integration and Control, "אינטגרצית נתונים ובקרה בינלאומיים"), בעבר שלוחה של ארגון A.I.M החוטפים בלתי אנושיים. את דמותו של קארנאק בסדרת הלייב אקשן "הבלתי אנושיים" גילם השחקן קן ליונג. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
גורגון (קומיקס)

זהו דף פירושונים על דמויות קומיקס בדיוניות, הנקראות "גורגון". האם התכוונתם ל... גורגון (בלתי אנושי) – דמות בדיונית של גיבור-על מחברת מארוול קומיקס החבר בגזע הבלתי אנושיים גורגון (טומי שישידו) – דמות בדיונית של נבל-על מחברת מארוול קומיקס גורגון (DC קומיקס) – דמות בדיונית של נבל-על מחברת DC קומיקס, מבוסס על דמותו של דוקטור אוקטופוס
שיינבוים

שיינבוים או שיינבאום הוא שם משפחה אשכנזי שפירושו אילן נאה. האם התכוונתם ל... אליעזר יצחק אִילָנָאֶה (שיינבוים) – פעיל ציוני ומחלוצי ההגות הפילוסופית בספרות העברית החדשה אברהם עץ-הדר (שיינבאום) – מחנך, ממייסדי הש"י (המודיעין הצבאי של "ההגנה") ואבי קשר היונים והיונאות בשירות "ההגנה" אלישע שינבוים – שופט ישראלי, מומחה ומורה דרך במשפט עברי ודיני משפחה בישראל בנימין שיינבוים – ראש העיר עפולה בשנים 1942–1945 יחיאל (איליה) שיינבוים – לוחם מחתרת יהודי בתקופת השואה קלאודיה שיינבאום – נשיאת מקסיקו
Fly Like an Eagle

"Fly Like an Eagle" (תרגום: "לעוף כמו עיט") הוא שיר שכתב סטיב מילר לאלבום באותו שם של להקת סטיב מילר בנד, שהוקלט ב-1976. השיר הגיע למקום השני במצעד ה-100 של מגזין בילבורד בשבוע של 12 במרץ 1977, כשלפניו "Evergreen" של ברברה סטרייסנד מהסרט "כוכב נולד". השיר שייך לסגנון הרוק הפסיכדלי, כולל שימוש בסינתיסייזר ומאופיין באווירה "חלומית" ורגועה. לרוב הוא מנוגן יחד עם הנעימה "Space Intro" מהאלבום "Fly Like an Eagle". השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות, אחת מהן ביצע סיל בשנת 1996 כחלק מהפסקול של הסרט "ספייס ג'אם", גרסה שיצאה כסינגל והגיעה למקום העשירי במצעד בילבורד. גרסה מוקדמת של השיר מ-1973, שנוגנה גם בהופעות, היא בסגנון יותר בלוזי ומאופיינת פחות בקצב של פאנק, כאשר נגינה בגיטרה מחליפה את השימוש בסינתיסייזר (אם כי עם אפקט השהיה הדומה לגרסה מ-1976). המילים בגרסה זו שונות מעט, והיא מציינת גם כי העיט רוצה לעוף הרחק משמורת אינדיאנים. קטע הגיטרה החוזר בשיר הופיע לראשונה בגרסה מעט שונה בשיר של סטיב מילר בנד "My Dark Hour" מ-1969 (בשיר השתתף גם פול מקרטני). השיר נדגם בשיר Rollin' in My 5.0 של הראפר ונילה אייס. אייס ביצע את השיר "Fly Like an Eagle" כאמן אורח בהופעות של סטיב מילר בנד. האחים נוויל ביצעו את השיר באלבומם "Family Groove" משנת 1992. סטיב מילר ניגן על הגיטרה בגרסה זו. הזמר סיל ביצע גרסת כיסוי של השיר כחלק מהפסקול של הסרט "ספייס ג'אם" (1996), ואף דגם חלקים מהנעימה "Space Intro" של סטיב מילר בנד בפזמון השיר. הגרסה הגיעה למקום העשירי במצעד בילבורד, למקום ה-13 במצעד הפזמונים הבריטי ולמקום השני במצעד הפזמונים הקנדי. סינגל זה היה הראשון של סיל מאז "Kiss From a Rose" משנת 1995 שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד בילבורד. אמנים נוספים שביצעו גרסת כיסוי לשיר או דגמו חלקים ממנו הם להקת לימפ ביזקיט, להקת פיש, לורד פינס, נייט דוג ואקזיביט וכן ביז מארקי. מידע על היצירה "Fly Like an Eagle" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Fly Like an Eagle" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Fly Like an Eagle" באתר Discogs Steve Miller, Fast Focus interview, YouTube Steve Miller Band - Fly Like An Eagle, live 1973, YouTube
ניו אמסטרדם (גיאנה)

ניו אמסטרדם (באנגלית: New Amsterdam, בהולנדית: Nieuw Amsterdam) היא אחת הערים הגדולות ביותר בגיאנה, בירת מחוז מזרח ברביס-קורנטין. העיר שוכנת במרחק של 100 ק"מ מדרום מזרח לבירת המדינה ג'ורג'טאון, על הגדה המזרחית של נהר ברביס, 6.5 ק"מ במעלה הזרם מהשפך שלו לאוקיינוס האטלנטי, ומדרום לנהר קנג'. שורשיה של ניו אמסטרדם מתחילים בשנות השלושים והארבעים של המאה ה-18, בכפר שצמח לצדו של מבצר נסאו שניצב 90 ק"מ במעלה נהר ברביס. לפני פרוץ מרד עבדים ב-1763, היו בניו אמסטרדם בית משפט, מחסן, אכסניה, פונדק, שני נפחים, מאפייה, כנסייה לותרנית, וכמה בתי מגורים ומבנים אחרים. העיר נבנתה ב-1740 על ידי ההולנדים ונקראה בתחילה פורט סינט אנדריס (Fort Sint Andries). בשנת 1790 היא הייתה למקום מושב הממשלה הקולוניאלית ההולנדית. ב-1803 היא נכבשה על ידי הבריטים. העיירה הקטנה הייתה חלוצה בחקיקתם של כמה תקנות: היא חוקקה חוקי תברואה, על פיהם לא הותרה בניתם של בתי שימוש ליד הרחובות, תעלות הניקוז היו מכוסות ועשבים נוכשו. כמו כן הוטל פיקוח על המחירים בבית המלון הראשון של העיר. ב-1763 התחולל בעיר מרד עבדים שבמהלכו הוצתו בתי העיר ונשרפו עד היסוד. המבנה היחידי ששרד הייתה הכנסייה הלותרנית שהייתה בנויה מלבנים. במשך השנים הבאות נבנתה העיר מחדש אך היא כבר פסקה מלהיות מרכז המושבה. בעלי המטעים החלו לחפש אדמות פוריות יותר במורד הנהר ובכך הפכה העיר להיות מבודדת יותר. בתחילה תכננו השלטונות ההולנדים לבנות בעיר מבני ממשלה חשובים, אך בסופו של דבר הבינו שעדיפה תוכנית להעתקת העיר למיקומה הנוכחי. ב-1790 החלו להיבנות המבנים החדשים במיקום החדש. ב-1831 איבדה ניו אמסטרדם את מעמדה כבירת המושבה ההולנדית, כאשר אוחדו שתי מושבות ומוזגו למושבה גיאנה הבריטית. העיר של היום קטנה יחסית. היא מכילה שלושה רחובות ראשיים אשר אותם חוצים כתריסר רחובות צדדיים. ארצות הברית מידלנד, טקסס, ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ניו אמסטרדם בוויקישיתוף ניו אמסטרדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) New Amsterdam – Guyana’s oldest town, www.kaieteurnewsonline.com, October 2, 2011
האיים היוניים (מחוז)

מחוז האיים היוֹניים (ביוונית: Περιφέρεια Ιονίων Νήσων) הוא אחד משלושה עשר המחוזות של יוון, השוכן באיים היוניים שבים היוני. המחוז מתחלק לחמש יחידות אזוריות: קורפו, איתקה, קפלוניה, לפקדה וזקינתוס. המחוז המודרני אינו כולל את שני האיים היוניים הדרומיים ביותר, קיתירה ואנטיקיתרה, הממוקמים מדרום לפלופונסוס, ומשתייכים מינהלתית למחוז אטיקה. מדיה וקבצים בנושא האיים היוניים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האיים היוניים (ביוונית מודרנית) האיים היוניים, ברשת החברתית פייסבוק האיים היוניים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.