סגובלאוני

הסגובלאוני (בלטינית: Segovellauni; בגאלית עתיקה: Segouellaunoi, 'ראשי-הניצחון') היה שבט גאלי קטן ששכן במחוז דרום (אנ') המודרני, ליד העיר ואלנס של ימינו, בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית. מעט ידוע על ההיסטוריה המוקדמת של הסגובלאוני. לאחר 121 לפנה"ס, שטחם סופח לפרובינקיה גאליה נארבוננסיס על ידי הרפובליקה הרומית. בשנת 62 לפני הספירה, האופידום שלהם ונטיה נהרס על ידי הלגאט (שליח) הרומי מנליוס לנטינוס במהלך מרד האלוברוגים. עד המאה ה-1 לספירה, הסגובלאוני היו חלק מהקונפדרציה הקווארית. הם מוזכרים כ-Sengalaunoì (ביוונית: Σεγγαλαυνοὶ או σεταλλανοι) על ידי תלמי (המאה השנייה לספירה). גם פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה) תיעד אזור בשם segovellaunorum. השם האתני Segovellauni הוא צורה לטינית של השם הגאלי Segouellaunoi, שפירושה המילולי הוא 'ראשי-הניצחון'. הוא נובע מהשורש sego- (ניצחון, כוח) המחובר למילה uellaunos (צ'יף, מפקד). שבט הסגובלאוני שכן בעמק נהר הרון, דרומית לנהר האיזר ומערבית ל-Vercors Massif, סביב העיר ואלנס של ימינו. ארץ זו, המקבילה לאזור ולנטינואה המודרני, כונתה "האי" על ידי פוליביוס וטיטוס ליוויוס בתיאור מסע חניבעל לחצי האי האפניני בשנת 218 לפני הספירה, שכן היא הייתה ממוקמת כאמור בין נהרות הרון והאיזר, ליד המפגש של השניים. בדרום, השטח שלהם השתרע עד לנהר הדרום (אנ'), או אולי דרומה יותר לתוך מישור מונטלימאר (אנ'). ככל הנראה הוא כיסה את אזור ויווארה (אנ') מערבית לרון, בין הנהרות Eyrieux ו-Doux. מיקומה של העיירה הראשית הפרה-רומית של הסגובלאוני נדון במחקר, אבל הוא מיוחס באופן מסורתי לאופידום של מַאלפַּאס (אנ'), בגדה המערבית של הרון. במהלך המרד האלוברוגי של שנת 62 לפני הספירה, הציב הלגאט הרומי מנליוס לנטינוס כוחות בשטח הסגובלאוני, ליד אופידום בשם Ventia. אף על פי שמיקומו נותר מעורפל, כמה חוקרים הציעו לזהות את Ventia עם Malpas, מה שיסביר מדוע הלגאטים הרומיים לוקיוס מריוס וסרביוס גאלבה "חצו את הרון" לכיוון הטריטוריה של האלוברוגים', שבעצמה הייתה ממוקמת בין הרון ולבין הרי האלפים, בתיאור האירועים של דיו קסיוס. מעט ידוע על ההיסטוריה המוקדמת של הסגובלאוני. מאחר שה'אי' שהוזכר על ידי מחברים קדומים תואם לטריטוריה שלהם, כמה חוקרים הציעו שבראנקוס (או ברנאוס), המנהיג הגאלי שהתחבר לחניבעל וסיפק לו אספקה והגנה דיפלומטית בשנת 218 לפני הספירה, היה למעשה סגובלאוני. לפי השקפה זו, ייתכן שברנאוס ערך הסכם עם אלוברוגים של המישור לתת לקרתגים לעבור על פני שטחם. כוחות סגובלאוני, אולי שימשו כשומרים עורפיים וליוו אותם עד הרי האלפים, שם נותרו הקרתגים לבדם עם האלוברוגים העוינים של ההרים, שלא היו חלק מההסכם. עם זאת, בדיווח שלו, טיטוס ליוויוס מציין במפורש ששני המפקדים היו אלוברוגים. כשהאולוברוגים הובסו על ידי רומא בשנת 121 לפנה"ס, שטחם סופח לרפובליקה הרומית, והסגובלאוני בוודאות ידעו מה עלה בגורלם. בשנת 62 לפנה"ס, הם נקשרו למרד לא מוצלח נגד רומא בראשות האלוברוגים, שכן חייליו של מנליוס לנטינוס הוצבו בשטחם, בסמוך לאופידום קטן בשם Ventia. לדברי קסיוס דיו, הצבא הרומי "הפחיד כל כך את התושבים, שהרוב ברחו והשאר שלחו שגרירים בעניין השלום. בדיוק אז לפתע אוכלוסיית האזור באה לעזרתם והרומאים נהדפו מהחומות, אך אלה נהרסו. מנהיג האלובורגים, נחלץ לעזרתם עם חיילים שהוצבו לאורך האיזר. לנטינוס כמעט נתפס על ידי קטוגנאטוס האלבורגי, אך סערה אלימה מנעה מהגאלים להמשיך במתקפה. לאחר מכן השתלט הלגאט הרומי שוב על הטריטוריה של הסגובלאוני ולבסוף השמיד את ונטיה. Cassius Dio (1914). Roman History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Cary, Earnest; Foster, Herbert B. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-99041-8. Livy (2019). History of Rome. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Yardley, J. C. Harvard University Press. ISBN 978-0674992566. Pliny (1938). Natural History. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Rackham, H. Harvard University Press. ISBN 9780674993648. Polybius (2010). The Histories. Loeb Classical Library. תורגם ע"י Paton, W. R.; Walbank, F. W.; Habicht, Christian. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-99637-3. Bocquet, Aimé (2009). Hannibal chez les Allobroges: 218 avant Jésus-Christ : la grande traversée des Alpes. La Fontaine de Siloë. ISBN 978-2-84206-419-8. Delamarre, Xavier (2003). Dictionnaire de la langue gauloise: Une approche linguistique du vieux-celtique continental. Errance. ISBN 9782877723695. Dyson, Stephen L. (1985). The Creation of the Roman Frontier (2014 ed.). Princeton University Press. ISBN 978-1-4008-5489-9. Falileyev, Alexander (2010). Dictionary of Continental Celtic Place-names: A Celtic Companion to the Barrington Atlas of the Greek and Roman World. CMCS. ISBN 978-0955718236. Rivet, A. L. F. (1988). Gallia Narbonensis: With a Chapter on Alpes Maritimae : Southern France in Roman Times. Batsford. ISBN 978-0-7134-5860-2. Spickermann, Wolfgang (2006). "Segovellauni". Brill's New Pauly. doi:10.1163/1574-9347_bnp_e1106860. Silvino, Tony; Maza, Guillaume; Faure, Patrice; Tran, Nicolas; Argant, Thierry (2011). "Les origines de la colonie romaine de Valence (Drôme)". Gallia. 68 (2): 109–154. ISSN 0016-4119. JSTOR 43616895. Talbert, Richard J. A. (2000). Barrington Atlas of the Greek and Roman World. Princeton University Press. ISBN 978-0691031699. Will, Ernest (1999). "Les origines de la colonie romaine de Valence". Bulletin de la Société nationale des Antiquaires de France. 1996 (1): 92–102. doi:10.3406/bsnaf.1999.10071. Ptolemy. Geōgraphikḕ Hyphḗgēsis, 2:10:7. Pliny 1938. Naturalis Historia, 3:34. Falileyev 2010, s.v. Segovellauni. Delamarre 2003, p. 311. Will 1999, pp. 92–94. Silvino et al. 2011, p. 110. Will 1999, p. 101. Will 1999, pp. 101–102. Will 1999, pp. 92–93. Bocquet 2009, pp. 102–104. Rivet 1988, p. 31. Will 1999, pp. 92–95. Cassius Dio 1914. Rhōmaïkḕ Historía, 37:47–48.