laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הר גיורא

הר גיורא הוא פסגה ממערב לירושלים, מעל נחל שורק. פסגת ההר היא בגובה 725 מטרים מעל פני הים. ההר שוכן 2 ק"מ צפונה למושב בר גיורא. שטח השמורה הוא כ-1.2 קמ"ר. מקור שם ההר שנוי במחלוקת. ישנם החושבים שמקור שם ההר בשם המושב בר גיורא, מושב השוכן כ-2 ק"מ מדרומה להר, וישנם החושבים כי הוא נקרא על שם שמעון בר- גיורא, ממפקדי המרד נגד רומא. ההר נישא לגובה של כ-722 מטרים, וממוקם בתחום שמורת הר גיורא, ששטחה 1.2 קמ"ר . הר גיורא מוקף ואדיות מצפונה לו, ממערב וממזרחה לו- נחל שורק, נחל קטלב ונחל יואל. בדרומו הוא מתחבר באוכף מתון אל שלוחת מטע באזור מבוא ביתר- צור הדסה. הר גיורא מובדל מסביבתו על ידי ערוצים העמוקים של נחל שורק, נחל קטלב ונחל יואל. בלב ההר, על פסגתו, ממוקם קבר השייח' מרזוק, ממנו ניתן לתצפת אל כל מרכז הרי ירושלים. מורדותיו הצפוניים של ההר מצוקיים. השמורה גובלת במערב בכביש 386 ובצפון במסילת הרכבת לירושלים. השמורה הוכרזה בשטח 1140 דונם. תוכנית מי\200, שאושרה בשנת 1979, ייעדה לשמורה עד 224 דונם שלא הוכרזו כלל,במובלעת מצפון לשמורה המוכרזת – בין כביש 386, מסילת הרכבת והשמורה. השטח מיועד לשמורת טבע גם בתוכניות קק"ל לפארק בגין (מי\879) שאושרה בשנת 2002 . שטח זה הוכרז ביוני 2017. דרך מסומנת אדום 9330 יוצאת מאזור מבוא ביתר וגובלת בשמורה, מדרך זו (9330) מסתעף שביל רגלי (9433) המגיע ישר לקבר מרזוק, הממוקם בפסגת ההר. על פסגת ההר ומורדותיו הצפוניים, חורש ים תיכוני מפותח וסבוך ובין עציו, בולט מספרת ההר של עצי הקטלב, האלה ארץ ישראלית והאלון המצוי- שמהווים חלק רב מהצמחייה בהר. מדרום לפסגת ההר נמצא אשור חורש פתוח של אלון מצוי, אלת המסטיק ואורן ירושלים. אנציקלופדיה מפה – כל היישובים והאתרים בישראל כרך 2 (ג, ד, ה ,ו) עורך: יובל אלעזרי מפה- מיפוי והוצאה לאור, עמ' 46 "כל מקום ואתר מדריך שלם ומקיף" עמוד 90 (157128) עורך: זאב ענר מהדורה 11 1995 משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא לקסיקון מפה ארץ ישראל עמוד 109 עורך יובל אלעזרי מפה ומיפוי הוצאה לאור מבואות אתרים מסלולים- "הרי יהודה " כרך 11 עמוד 118 עורך: ספי בן יוסף כתר הוצאה לאור ומשרד הביטחון הוצאה לאור מדריך ישראל החדש – מבואות אתרים מסלולים, "ירושלים" עמוד 11 כרך 12: ספי בן יוסף ואלונה ורדי כתר הוצאה לאור ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור מדיה וקבצים בנושא הר גיורא בוויקישיתוף seffibenjoseph-הר גיורא שייח מרזוק ספי בן יוסף רשות העתיקות גיליון 118 לשנת – 2006 חדשות ארכיאולוגיות 26/02/2006 אירנה זילברבוד ספי בן יוסף, קבר שייח מרזוק בהר גיורא, באתר ynet, 14 בנובמבר 2002 ספי בן יוסף, הר גיורא - שייח מרזוק, באתר www.seffibenjoseph.co.il שמורת הר גיורא – iNature, באתר www.inature.info גיליון 118 לשנת 2006הר גיורא (מזרח), באתר hadashot-esi.org.il ספי בן יוסף, קבר שייח מרזוק בהר גיורא, באתר ynet, 14 בנובמבר 2002
שרון קנת

שרון קנת (נולדה ב-1986) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. קנת נולדה וגדלה בכוכב יאיר לאם הידרותרפיסטית ודוגמנית לשעבר ואב טייס באל על, בתיכון היא למדה במגמת היסטוריה וצרפתית, לאחר שירותה הצבאי החלה לדגמן והתמודדה בתחרות מלכת היופי של ישראל, שם זכתה בתואר נערת ישראל, המקום השני. היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל שנערכה במקסיקו סיטי. במסגרת עבודות הדוגמנות שלה היא עסקה בצילומי קטלוגים, תצוגות והפקות אופנה שונות. היא גם למדה לתואר בתקשורת מהמרכז הבינתחומי בהרצליה, בתקופת לימודיה שימשה כמפיק ועורכת ברדיו סטודנטים וגם כתבה כתבות אופנה ל-Nrg. היא עבדה תקופה כמגישה בערוץ הקניות וב-2011 מהדורת חדשות HOT מקומית באזור המרכז, ב-2015 החלה לשמש ככתבת בתוכנית "הכול אישי" עם חיים אתגר. קנת שיחקה בסרט חתולים על סירת פדלים, ובפרקים של סדרות הטלוויזיה חברות, שאטו עין כרם ובסדרת הרשת הלסביון העליון. קנת נשואה ואם לבת. שרון קנת, ברשת החברתית אינסטגרם שרון קנת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שרון קנת, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאשה, שרון קנת, באתר ynet, 24 בינואר 2007 דליה נוימן, שרון קנת: מנערת ישראל למגישת חדשות, באתר Xnet‏, 14 בדצמבר 2011 שרון קנת באתר הסוכנת זוהר יעקובסון אמילי גרינצווייג‏, החדשות המקומיות: שרון קנת תגיש בחדשות מרכז, באתר וואלה, 24 בנובמבר 2011
משרד הפנים והביטחון של רוסיה

משרד הפנים והביטחון של רוסיה (ברוסית: Министерство безопасности и внутренних дел, בקיצור МБВД) היה הגוף המרכזי של הרשות המבצעת ברוסיה, אשר תוכנן לאחד את כל גופי ביטחון המדינה והמשטרה למשרד ממשלתי אחד, אך בשל מחאות הפרלמנט פורק. המשרד התקיים זמן קצר בין דצמבר 1991 לינואר 1992. המשרד הוקם ב-19 בדצמבר 1991 על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית מספר 289 ממיזוג משרד הפנים של הפדרציה הרוסית עם סוכנות הביטחון הפדרלית. בתחומי המשרד היו גם מחלקות שהועברו ממשרד הפנים הסובייטי שפורק ושירות הביטחון הבין-רפובליקני של ברית המועצות. טיוטת הצו הוכנה על ידי משרד הפנים של ברית המועצות ולא נבחנה על ידי ממשלת הפדרציה הרוסית. באותו יום מונה לשר הביטחון והפנים, איש הקג"ב ויקטור בראניקוב, שכיהן קודם כשר הפנים של ברית המועצות. תוכנן לבצע שורת מינויים ורפורמות מינהליות, אך נערכו רק 2 מינויים לאורך כל תקופת קיומו של המשרד. ב-26 בדצמבר 1991 מונה לסגן הראשון של השר — הגנרל יירין (שקודם כיהן גם כסגן שר הפנים הסובייטי) וא. אולייניקוב (שאף הוא כיהן קודם כסגן ראש שירות הביטחון הבין-רפובליקני). יצירת המשרד גרמה למחאה בסובייט העליון, קבוצת חברים בפרלמנט אף הגישו מחאה רשמית לבית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית, על הפרה חוקתית. ב-14 בינואר 1992, בית המשפט החוקתי הכריז כי הצו להקמת המשרד לא תואם את החוקה, בהקשר זה הנשיא הוציא צו רשמי לפירוק המשרד ולפיטוריהם של ו. איוואננקו (מתפקיד מנכ"ל סוכנות הביטחון הפדרלית), א. דונאייב (מתפקיד שר הפנים) ו. בקאטין (מתפקיד שירות הביטחון). בראניקוב התמנה לתפקיד מנכ"ל סוכנות הביטחון הפדרלית, בעוד סגנו יירין — לתפקיד שר הפנים של הפדרציה הרוסית. ויקטור פאבלוביץ' בראניקוב (19 דצמבר 1991 - 14 בינואר 1992) — שר ביטחון הפנים שירות הביטחון הבין-רפובליקני סוכנות הביטחון הפדרלית של רוסיה השירות הפדרלי למודיעין מסכל של רוסיה משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית Прохоров Д.П. Разведка от Сталина до Путина. — СПб. : Издательский дом «Нева», 2004. — ‏ 416 עמ'. — ISBN 5-7654-3753-2 // הביון מסטלין ועד פוטין, ספר (ברוסית) מאת ד. פרוחורוב. מדיה וקבצים בנושא משרד הפנים והביטחון של רוסיה בוויקישיתוף «Суд свое слово сказал» // Независимая газета, 15 января 1992 г., № 8 (179)
Let Me Love You (שיר של אריאנה גרנדה)

Let Me Love You (בעברית: תן לי לאהוב אותך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, בשיתוף פעולה עם הראפר ליל ווין מתוך האלבום הסטודיו השלישי במספר, Dangerous Woman. השיר נכתב על ידי תומאס בראון, ויקטוריה מונה, סטיבן פרנקס, אריאנה גרנדה ולייל ווין, יחד עם המפיק עם סיימו עם תומאס וסטיבן. במאי הקליפ הוא גראנט סינגר, הודלף ב-16 במאי 2016. במשך השבוע הראשון, הקליפ היה מותר לצפייה באתר Apple Music. קליפ השיר קיבל בנוסף מועמדות לקליפ "שיתוף הפעולה של השנה" בטקס הווידאו קליפים של MTV. מילות השיר "Let Me Love You" באתר Genius סרטון השיר "Let Me Love You" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Let Me Love You" באתר ספוטיפיי Universal Music Brasil on Instagram: “Manda mais certificado pra @arianagrande que tá pouco! "Let Me Love You", da nossa garota perigosa, é platina no Brasil! 💿 #ArianaGrande…”, Instagram (באנגלית) Ariana Grande - Silver Onyx Sp. z o.o., tel. +48 572 400 000, www.onyx.pl, ZPAV :: Bestsellery i wyróżnienia - Wyróżnienia - Złote płyty CD - Archiwum, bestsellery.zpav.pl ARIA Accreditations Documents, Dropbox (באנגלית)
אלן טודיק

אלן ריי טודיק (באנגלית: Alan Wray Tudyk; נולד ב-16 במרץ 1971), הוא שחקן ומדבב אמריקאי. טודיק נולד באל פאסו שבטקסס, הוא למד דרמה במכללת לון מוריס. ב-1999 שיחק במחזה בברודוויי, בשנת 2000 הוא גילם גרמני המכור לסמים בסרט "28 ימים" לצד ויגו מורטנסן וסנדרה בולוק. ידוע בעיקר בשל תפקידיו כהובן "וואש" וושבורן בסדרה פיירפליי ובסרט ההמשך סרניטי, כאלפא בסדרת הטלוויזיה בית הבובות, כסטיב הפיראט בסרט דודג'בול וכוואט בסרט סיפורו של אביר. נוסף על כך הוא מדובב קבוע בסרטי האנימציה של אולפני וולט דיסני החל משנת 2012. טודיק דובב דמויות בסרטים ראלף ההורס (2012), לשבור את הקרח (2013), 6 גיבורים (2014), זוטרופוליס (2016), מואנה (2016), רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים (2016), ראלף שובר את האינטרנט (2018) ולשבור את הקרח 2 (2019). פאץ' אדמס (1998) - אוורטון סיפורו של אביר (2001) - וואט עידן הקרח - לני (דיבוב) דודג'בול (2004) - סטיב הפיראט אני, רובוט (2004) - סאני (דיבוב ולכידת תנועה) סרניטי - הובן "וואש" וואשבורן עידן הקרח 2: נמסים מצחוק - צ'ולי (דיבוב) למות מלוויה (2007) - סיימון הדייט שתקע אותי (2007) - ג'ק 3:10 ליומה - ד"ר פוטר אסטרו בוי - מר סקוויג'י רובוטריקים 3: אפלת הירח - דאץ' שוק בשר (2008) - דני ילד יפה - אריק (2010) תפישה (2011) - מארק אלווין והצ'יפמאנקס 3 (2011) - סימונה (קול) אברהם לינקולן: צייד הערפדים (2012) - סטיבן דאגלס עידן הקרח 4: יבשת בתנועה - מילטון, אביו של סיד (קול) ראלף ההורס - המלך סוכרי (קול) 42 - בן צ'פמן לשבור את הקרח (2013) - הדוכס מווסלטון (קול) 6 גיבורים (2014) - אליסטר קריי (קול) תכירו את אליס (2014) - טד ת'ארבר Premature ‏(2014) - ג'ק רות' הרץ במבוך: מבחני הכווייה (2015) - מרקוס סוויטת שאנגרילה (2016) - ד"ר סאנבורן. זוטרופוליס (2016) - דיוק וויזלטון (קול) מואנה (2016) - היי-היי, איש כפר (קול) רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים (2016) - K-2SO (קול ולכידת תנועה) דדפול 2 (2018) - הופעת קמע ראלף שובר את האינטרנט (2018) - יודעוד (קול) אלאדין (2019) - יאגו (קול) לשבור את הקרח 2 (2019) - שומר, מנהיג נורתולדרה, הדוכס מווסלטון וחייל מארנדל (קול) אליזבת היקרה (אנ') (2020) - דאנקן למברט Playing God‏ (2021) - בן ריה והדרקון האחרון (2021) - טוק טוק (קול) אנקאנטו (2021) - פיקו (קול) עולם מוזר (2022) - ספלאט (קול) פיטר פן וונדי (2023) - ג'ורג' דרלינג המשאלה (2023) - ולנטינו (קול) The Trouble with Jessica‏ (TBA) - טום זרים עם ממתקים (2000) - אב פיירפליי (2002) - וואש אל המערב (2005) - ניית'ן ווילר בית הבובות (2009–2010) - אלפא וי (2011-2009) - דייל מדוקס Chozen ‏(2014) - דיבוב קוראי החדשות (2014–2015) - ריגן ביסקיין חסרי כוח (2017) סוכנות הבילוש של דירק ג'נטלי (2017) הקרצייה (2017–2019) חלל אינסופי (2018–2019) - דיבוב הארלי קווין (2019-הווה) - דיבוב ארצ'יבלד והדבר הגדול הבא (2019) - דיבוב תושב חוץ (2021–הווה) מודוק (2021) - דיבוב Devil May Care (2021) - דיבוב Praise Petey (2023) - דיבוב Creature Commandos‏ (2024) - דיבוב Grimsburg‏ (2024) - דיבוב מדיה וקבצים בנושא אלן טודיק בוויקישיתוף אלן טודיק, ברשת החברתית פייסבוק אלן טודיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלן טודיק, ברשת החברתית אינסטגרם אלן טודיק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלן טודיק, באתר AllMovie (באנגלית) אלן טודיק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלן טודיק, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אלן טודיק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלן טודיק, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירלי שוורצברג

שירלי שוורצברג (נולדה ב-7 במאי 1976) היא נערת ישראל לשנת 1994, עורכת דין ובעברה שחקנית ודוגמנית. שוורצברג השתתפה בתחרות מלכת היופי 1994, שם נבחרה ל"נערת ישראל", סגנית של מלכת היופי רווית ירקוני. היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס עולם שנערכה בדרום אפריקה. כדוגמנית היא כיכבה בפרסומת של ריבת "סנדלפור". היא ידועה במשחקה באופרת הסבון "רמת אביב גימל" כרונה מלניק, בת זוגו של גיא (ברוך דרור). ב-2002 היא הופיעה בתוכנית הקומית "שידורי המהפכה". ב-2009 השתתפה בפרסומת של ריבת "סנדלפור". ב-2010 דגמנה את שמלות הערב של המעצב שלומי דדון. היא עורכת דין ובוגרת תואר במשפטים מהמרכז האקדמי למשפט ולעסקים. שירלי שוורצברג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שירלי שוורצברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. סנדלפור – הפרסומת הראשונה, בביצוע שירלי שוורצברג, סרטון באתר יוטיוב
קייטאנו ריפול

קייטאנו ריפול (1778, כנראה סולסונה –  26 ביולי 1826, ולנסיה) היה מנהל בית ספר בוולנסיה, ספרד, והיה הקורבן האחרון של האוטו דה פה - האחרון שהוצא להורג על ידי הכנסייה הקתולית בשל הפצת רעיונות הדאיזם. ריפול היה חייל בצבא ספרד במהלך מלחמת חצי האי (1807-1814). הוא נתפס על ידי כוחות צרפת והיה שבוי מלחמה. בזמן שהוחזק בצרפת נחשף לדאיזם והפך לדאיסט בעצמו. בשובו לספרד, הוא ניצל את תפקידו כמנהל בית ספר ללמד על דאיזם. במהרה הואשם על ידי האינקוויזיציה הספרדית, נעצר באשמת כפירה, והוחזק בכלא קרוב לשנתיים עד הוצאתו להורג. יושב ראש הבישופות של ולנסיה, האינקוויזיטור מיגל טורנזו, שלח דו"ח  לארכיבישוף של ולנסיה בוותיקן שריפול לא מאמין בישו, בשילוש הקדוש, באינקרנציה, ועוד. ריפול לא מילא חובות נוצריות כגון חג הפסחא, ולא עודד את ילדי בית הספר לדקלם את אווה מריה או להצטלב. בעוון האשמות אלו אנשי האינקוויזיציה הספרדית דרשו שריפול יורשע ויעלה על המוקד . עם זאת, מאחר שביצוע גזר הדין הוטל מסורתית על הנציגות האזרחית החילונית של המלוכה, בחרה זו לתלות אותו במקום העלאה על המוקד. על פי הסיפור אך ללא מקור מבוסס, שלטונות הכנסייה לא אהבו את העונש ולכן הניחו את גופתו של ריפול בחבית, העלו אותה באש וקברו את השרידים באדמה מחוץ לבית קברות. דיווחים אחרים גרסו כי האפר נזרק לנהר. מילותיו המפורסמות האחרונות של ריפול היו :"אני מת בהשלימי עם אלוהים ואדם." Anderson, James Maxwell (2002). Daily life during the Spanish Inquisition (illustrated ed.). Greenwood Publishing Group. p. 83. ISBN 0-313-31667-8. נבדק ב-2009-03-03.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: postscript (link) "Reflections". 2010. נבדק ב-2010-04-28.. Johnson, Bob. "Martyr For Deism: Cayetano Ripoll". נבדק ב-2012-11-23.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: postscript (link) Schaff, Philip; Schaff, David Schley (1910). "History of the Christian Church". C. Scribner's sons. p. 552. נבדק ב-2009-03-03.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: postscript (link)
מועדון הכדורגל אם.וה.דה

"מועדון הכדורגל אֶם.וֵה.דֵה" (ברוסית: ФК МВД России; מילולית: מועדון הכדורגל של משרד הפנים הרוסי) הוא מועדון כדורגל ממוסקבה. נוסד בינואר 2007. בשנת 2009 הקבוצה מוזגה עם מועדון קרילאסקויה ושמם שונה ל"אֶם.וֵה.דֵה רוסיה קרילאסקויה". ב-17 יולי 2009 נשרה מהליגה הראשונה וזמן קצר לאחר מכן פורקה. 2007: קבוצת אם.או.וה.דה על וה.טה («МУВД на ВВТ» Москва) 2008—2009: אם.וה.דה רוסיה מוסקבה («МВД России» Москва) 2009: אם.וה.דה קרילאסקויה («МВД России-Крылатское» Москва) 2010: פטרובקה, 38 מוסקבה («Петровка, 38» Москва) 2011—2013: פטרובקה, 38-סמנה מוסקבה («Петровка, 38-Смена» Москва) ערך מורחב – דינמו מוסקבה (כדורגל) אומנם זו לא הקבוצה הראשונה שהוקמה בחסות המשטרה. בעבר מאפריל 1923 ועד 1991 קבוצת דינמו מוסקבה הייתה קבוצת כדורגל מצליחה שפעלה בחסות המשטרה ועדיין מסורתית מקושרת עם זרועות הביטחון והמשטרה, אך מאז, המועדון נרכש על ידי VTB וכבר אין לו כל קשר למשטרה. לכן הועלה הרעיון לפיתוח מועדון כדורגל בחסות משרד הפנים ובתמיכת שר הפנים של הפדרציה הרוסית, הגנרל רשיד נורגאלייב. לנשיא המועדון מונה גיבור רוסיה וסגן שר הפנים אלכסנדר צ'קאלין. הקבוצה הוקמה על בסיס שוטרי מחלקת תחבורת המים והאוויר של משטרת מוסקבה. בשנה הראשונה לקיומו, המועדון סיים במקום הרביעי באליפות העולם הראשונה בקרב המשטרה, שנערך בפראג בחסות פיפ"א. בחצי הגמר, הקבוצה הפסידה לנבחרת צ'כיה בפנדלים. קשר הקבוצה סרגיי פטוחוב נבחר לשחקן הטוב ביותר של הטורניר. ב-2007, הקבוצה השתתפה באליפות מוסקבה, אזור "B", שבו סיימה במקום הראשון. בסוף העונה, הקבוצה גברה בפלייאוף על מועדון "ספרטק-אבטו", וזכתה בזכות לשחק בעונת 2008 בליגה השנייה. בעונת 2008 המועדון שיחק באזור מערב של הליגה השנייה. מחזור אחד לפני סוף העונה המועדון הצליח לעלות ליתרון על פני הקבוצה המוליכה לאורך כל הטורניר, "טורפדו" מהעיר ולדימיר. בסוף העונה שתי הקבוצות השיגו מספר שווה של נקודות, אבל בזכות יתרון בנתונים אחרים קבוצת אם.וה.דה הייתה זו שהבטיחה את העפלתה לליגה הראשונה. הקבוצה שיחקה במשך עונה אחת וב-17 ביולי 2009, חזרה לליגה השנייה. המועדון שינה את שמו למועדון "פטרובקה, 38" (על שם הרחוב בו שוכן מטה משטרת מוסקבה). ב-2011 המועדון התאחד עם קבוצת "סמנה מוסקבה" (שהייתה קיימת משנת 1974) ונקרא "פטרובקה, 38-סמנה". ב-2013 המועדון פורק וקבוצת "סמנה מוסקבה" שבה לפעילותה בנפרד. יורי קובטון (2008 - 2009) ולדימיר אשטרקוב (2009) גביע מוסקבה לקבוצות חובבניות: זכייה: 2009 אליפות מוסקבה לקבוצות חובבניות, אזור "ב": זכייה: 2007 אליפות הליגה השנייה, אזור מערב: זכייה: 2008 מועדון ההוקי אם.וה.דה אתר האינטרנט הרשמי של מועדון הכדורגל אם.וה.דה, ארכיון ФК «МВД России» снялся с турнира в первом дивизионе — Чемпионат.ру В Москве состоялась встреча Министра внутренних дел Российской Федерации генерала армии Рашида Нургалиева с руководителями и игроками Футбольного клуба МВД России Футбольный Клуб МВД России на чемпионате мира стал четвертым Перед ФК МВД поставлена цель через пять лет выйти в премьер-лигу
טרקלין חשמל

טרקלין חשמל היא רשת חנויות אלקטרוניקה ישראלית. טרקלין חשמל הוקמה בשנת 1948 על ידי אברהם ושרגא זילברשטיין יוצאי ירוסלב, אב ובנו אשר תפעלו את החנות הראשונה בנמל חיפה. פריצת הדרך המשמעותית של טרקלין חשמל החלה בשנת 1977 כאשר הנכד, שאול זילברשטיין החל במעבר מעסק משפחתי לרשת חנויות ארצית למוצרי חשמל ואלקטרוניקה. בשנת 2005 פרש שאול זילברשטיין מניהול שוטף של הרשת, ומינה תחתיו מנכ"ל לחברה. כיום מונה הרשת 54 סניפים בכל רחבי הארץ, כולל שלושה סניפים הפונים למגזר החרדי ונקראים "טרקלין חשמל כהלכה", והיא מעסיקה מאות עובדים. אתר האינטרנט הרשמי של טרקלין חשמל אורנה יפת, מנכ"ל טרקלין חשמל: "יש פה כוח לא סביר לבעלי הקניונים", באתר כלכליסט, 16 בפברואר 2011 ורד שרון-ריבלין, שאול זילברשטיין פורש מניהול שוטף של רשת טרקלין חשמל באתר גלובס, 15 במאי 2005
יחסי ג'מייקה–ונצואלה

יחסי ג'מקייה-ונצואלה הם היחסים הדו-צדדיים שבין ג'מייקה לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מג'מייקה לוונצואלה הגיעה לסך 1.98 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה צמנט, מים בטעמים, מחשבים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מוונצואלה לג'מייקה הגיעה לסך 56 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט ונפט מזוקק. בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מג'מייקה לוונצואלה הגיעה לסך 10.7 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה צמנט (99.6%) ונפט מזוקק (0.4%). באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מוונצואלה לג'מייקה הגיעה לסך 323 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט (מעל ל-95%) גמ'ייקה מיוצגת בוונצואלה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקראקס, בירת ונצואלה. ונצואלה מיוצגת בג'מייקה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקינגסטון, בירת ג'מייקה. Products that Jamaica exports to Venezuela (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Jamaica imports from Venezuela (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Jamaica exports to Venezuela (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) Products that Jamaica imports from Venezuela (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Embassy of jamaica in Caracas, Venezuela - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-02. "Embassy of Venezuela in Jamaica - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-02.
מלחמת האזרחים הרומית הראשונה

מלחמת האזרחים הרומית הראשונה המכונה גם מלחמת האזרחים של סולה הייתה מלחמת אזרחים שנערכה ברפובליקה הרומית בין השנים 88 לפנה"ס לבין 82 לפנה"ס. לפי כמה גישות מחקריות, שתיאודור מומזן הוא הנציג הבולט שלהן, המלחמה הייתה שיאו של המאבק הפוליטי בין הסיעה האופטימאטית ובין הסיעה הפופולרית. לפי גישות אחרות, המלחמה הייתה מאבק בין מעמד האצולה הסנאטורי הרומי, לבין מעמד הפרשים. לפי ההיסטוריון ישראל שצמן, המלחמה הייתה למעשה עימות אישי בין שני מחנות פוליטיים, אחד שהתגבש סביב לוקיוס קורנליוס סולה, והשני שהתגבש סביב גאיוס מריוס, כאשר לכל מחנה הצטרפו אנשים ממגוון מעמדות החברה הרומית, איש איש בהתאם למטרותיו האישיות. רובה של המלחמה התרחשה בחצי האי האפניני, בעיקר על השליטה על העיר רומא עצמה, כאשר במקביל למאבק הפנימי, הרפובליקה ערכה מלחמה חיצונית במיתרידטס, מלך פונטוס, על השליטה באסיה הקטנה וביוון. המלחמה נערכה, לסירוגין, כ-6 שנים, והסתיימה בניצחונם של סולה וסיעתו, במינוי של סולה למשרת הדיקטטור, ובעריכתן של רפורמות מקיפות במשטר המדיני של הרפובליקה. ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תש"ן, (1989). תאודור מומזן, דברי ימי רומא, כרכים א וב; תרגום על ידי דוד קלעי, צבי ויסלבסקי וצבי רודי, תל אביב, מסדה, תשכ"א. שצמן, עמ' 398. שצמן מציג את גישתו שלו ואת הגישות הרווחות האחרות בקשר למלחמה, הוא אינו מציין בפירוט את התומכים בסברה זו או אחרת. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הגלקסיה הננסית דגים

הגלקסיה הננסית דגים, נקראת גם LGS 3 וכן גלקסיית דגים I, היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים דגים במרחק של כ-2.5 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצה המקומית. לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 14.3 והיא התגלתה ב-1976 על ידי ולנטינה קרצ'נצבה. הגלקסיה נמצאת כחצי מעלה מצפון-מערב לכוכב ψ1 בדגים, סמוך לגבול עם קבוצת אנדרומדה. מרחקה מגלקסיית אנדרומדה הוא כ-890,000 שנות אור ומרחקה מגלקסיית המשולש הוא כ-570,000 שנות אור, כך שייתכן שהיא גלקסיית לוויין של אחת מהן. גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-2 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-1,460 שנות אור, מסתה מוערכת בכ-‎2.6×107‎ מסות שמש, כמאה מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא פחות מ-‎106‎ מסות שמש, כך שרובה הגדול של מסת הגלקסיה מורכבת מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. המתכתיות הממוצעת של כוכבי הגלקסיה נמוכה מאוד ועומדת על כ-0.8% מזו של השמש, ונראה שרוב אוכלוסיית הכוכבים שבגלקסיה היא זקנה. תהליכי היצירה של כוכבי הגלקסיה נמשכו בקצב כמעט קבוע מהיווצרותה לפני 12–15 מיליארד שנים עד ללפני כמיליארד שנים, שאז קצב היצירה ירד באופן משמעותי. מדיה וקבצים בנושא הגלקסיה הננסית דגים בוויקישיתוף הגלקסיה הננסית דגים, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Pisces Dwarf Galaxy NED: Pisces Dwarf Galaxy A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 9 (2012) L. M. Young & K. Y. Lo: The Neutral Interstellar Medium in Nearby Dwarf Galaxies. III. Sagittarius DIG, LGS 3, and Phoenix, The Astrophysical Journal, Vol. 490, Iss. 2, pp. 727 (1997) A. Aparicio, C. Gallart & G. Bertelli: The Stellar Content and the Star Formation History of the Local Group Dwarf Galaxy LGS 3, Astronomical Journal vol. 114, p. 681 (1997) M. G. Lee: Stellar Populations of the Dwarf Galaxy LGS 3 in the Local Group, Astronomical Journal vol. 110, p. 1137 (1995) A. W. McConnachie: The Observed Properties of Dwarf Galaxies in and around the Local Group, The Astronomical Journal, Vol. 144, Iss. 1, article id. 4, p. 23 (2012) M. G. Lee: Stellar Populations of the Dwarf Galaxy LGS 3 in the Local Group, Astronomical Journal vol. 110, p. 1139 (1995) A. Aparicio, C. Gallart & G. Bertelli: The Stellar Content and the Star Formation History of the Local Group Dwarf Galaxy LGS 3, Astronomical Journal vol. 114, p. 692 (1997)
יחסי אורוגוואי–ונצואלה

יחסי אורוגוואי–ונצואלה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאורוגוואי לוונצואלה הגיעה לסך 49.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה תרופות, גלגלי גומי, אורז ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מוונצואלה לאורוגוואי הגיעה לסך 3.71 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר דשנים(92%). בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאורוגוואי לנוצואלה הגיעה לסך 207 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר חלב, גבינה, אורז, חמאה, תרופות, גלגלי גומי ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מוונצואלה לאורוגוואי הגיעה לסך 112 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר דשנים(96%). ונצואלה מיוצגת באורוגוואי על ידי שגרירות שהיא מחזיקה במונטווידאו, בירת אורוגוואי. אורוגוואי מיוצגת בוונצואלה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקראקס, בירת ונצואלה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–ונצואלה בוויקישיתוף Products that Uruguay exports to Venezuela (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) Products that Uruguay imports from Venezuela (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Uruguay exports to Venezuela (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) Products that Uruguay imports from Venezuela (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Embassy of Venezuela in Uruguay - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-02. "Embassy of Uruguay in Caracas, Venezuela - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-02.
היינריך קזימיר השני, נסיך נסאו-דיאץ

היינריך קזימיר השני, רוזן נסאו-דיאץ' (בגרמנית: Heinrich Casimir von Nassau-Dietz; ‏ 18 בינואר 1657 – 25 במרץ 1696) היה נסיך נסאו-דיאץ ולסטאדהאודר של פריסלנד וחרונינגן בין השנים 1664–1696. היינריך קזימיר נולד בלייוורדן ב-18 בינואר 1657, לוילהלם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ ולאלברטינה אגנס, רוזנת נסאו, בתם של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' ואמליה מזולמס-בראונפלס. בשנת 1664 מת אביו וילהלם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ, והיינריך קזימיר מונה במקומו לנסיך נסאו-דיאץ ולסטאדהאודר של פריסלנד וחרונינגן, ומכיוון שהיה קטין שלטה אמו כעוצר עד לבגרותו. בשנת 1675 הצביע אספת הנבחרים של פריסלנד על מנת להפוך את משרת הסטאדהאודר לירושה של בית נסאו-דיאץ. ב-26 בנובמבר 1683 התחתן היינריך קזימיר עם הנרייטה אמליה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו והנרייטה שרלוטה, רוזנת נסאו, ממנה היו לו 9 ילדים. ב-25 במרץ 1696 מת היינריך קזימיר, ובנו יוהאן וילם פריסו מונה במקומו לנסיך נסאו-דיאץ ולסטאדהאודר של פריסלנד וחרונינגן. ב-26 בנובמבר 1683 התחתן היינריך קזימיר עם הנרייטה אמליה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו והנרייטה שרלוטה, רוזנת נסאו, ממנה היו לו 9 ילדים: וילם גאורג פריסו, נסיך הכתר של נסאו-דיאץ (1685–1686) הנרייטה אלברטינה, נסיכת נסאו-דיאץ (1686–1754) יוהאן וילם פריסו, נסיך אורנז' (1687–1711) מריה אמליה, נסיכת נסאו-דיאץ (1689–1771) סופיה הדוויג, נסיכת נסאו-דיאץ (1690–1734), התחתנה עם קרל לאופולד, דוכס מקלנבורג-שוורין איזבל שרלוטה, נסיכת נסאו-דיאץ (1692–1757), התחתנה עם כריסטיאן, נסיך נסאו-דילנבורג יוהנה אגנס, נסיכת נסאו-דיאץ (1693–1765) לואיז לאופולדינה, נסיכת נסאו-דיאץ (1695–1758) הנרייטה קזימירה, נסיכת נסאו-דיאץ (1696–1738) מדיה וקבצים בנושא היינריך קזימיר השני, נסיך נסאו-דיאץ בוויקישיתוף היינריך קזימיר השני, נסיך נסאו-דיאץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)