laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וובו אוקלס

וובו אוקלס (בהולנדית: Wubbo Johannes Ockels) (28 במרץ 1946, אלמלו - 18 במאי 2014, אמסטרדם) היה מדען הולנדי ואסטרונאוט מטעם סוכנות החלל האירופית. הוא היה אזרח הולנדי הראשון שטס לחלל. וובו אוקלס נולד בשנת 1946 באלמלו וגדל בחרונינגן. בשנת 1973 הוא קיבל תואר שני בפיזיקה מאוניברסיטת חרונינגן ובשנת 1978 קיבל מאותה אוניברסיטה תואר שלישי. עבודתו התבססה על ניסויים שונים בתחום פיזיקה גרעינית. בשנים 1973–1978 הוא המשיך במכון לחקר הגרעין והתמקד בחקר קרינת גמא. בשנת 1978 אוקלס נבחר לצד אולף מרבולד וקלוד ניקוליה לקורס אסטרונאוטים הראשון שנערך עבור סוכנות החלל האירופית בנאס"א. בשנת 1983 אוקלס היה בצוות גיבוי של STS-9. הוא היה חבר בצוות STS-61-A שנשלח לחלל על סיפון מעבורת החלל צ'לנג'ר בנובמבר 1985. בכך הוא הפך להיות אזרח הולנדי ראשון שטס חלל (לודווייק ואן דן ברג שהיה יליד הולנד הקדים אותו, אך זמן הטיסה הוא כבר לא היה אזרח הולנד). לאחר הטיסה אוקלס חזר להולנד ועסק בעיקר בקריירה מדעית. בשנת 1992 הוא מונה לפרופסור באוניברסיטת הטכנולוגיה של דלפט. בשנים 1999–2003 הוא היה בתפקיד ניהולי בסוכנות החלל האירופית ואחרי תקופה זו חזר לאוניברסיטה. בשנת 2005 אוקלס עבר התקף לב קשה. לאחר שיקום הוא חזר ללמד באוניברסיטה. בשנת 2013 התגלה גידול סרטני ממנו אוקלס נפטר בשנת 2014. על פעילות אוקלס קיבל עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית, מדליות של נאס"א ועיטורים ממשלת הולנד. על שמו נקרא אסטרואיד 9496 Ockels. דמותו של אוקלס הופיעה בעונה השנייה של עבור כל האנושות מדיה וקבצים בנושא וובו אוקלס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וובו אוקלס וובו אוקלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגרפיה וובו אוקלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הברוזאורוס

הברוזאורוס (שם מדעי: Habrosaurus; מילולית: "לטאה חיננית") היא סוג של דו-חיים נכחד דמוי-סלמנדרה שהתקיים באמריקה הצפונית בין הקרטיקון העליון שלפני 84.9 עד 58.7 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1933 בידי צ'ארלס ו. גילמור (אנ') והמאובנים שלו התגלו במספר חפירות לאורך קנדה וארצות הברית, ביניהם בתצורת הל קריק שבויומינג ומונטנה, בתצורות לאנס (Lance Formation) ובשטח הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה. ההברוזאורוס היה חבר במשפחת הסירניים, המאופיינים בנאוטניה (היעדר מוחלט של גפיים אחוריות ושל זימים חיצוניים הן כראשן והן כבוגר) והוא הסוג העתיק ביותר בקבוצה וגם הגדול ביותר, כאשר הוא הגיע לאורך של 1.6 מטר, דומה לאורך של סלמנדרת ענק מודרנית, לפי הערכה של חוליות הגב שלו שהגיעו לאורך של שני ס"מ. הוא כנראה התקיים על קרקעית של מים מתוקים והיה בעל מבנה לסתות ושיניים קשיחות מסודרות יחד בשורה, אשר הותאמו לאכילה של טרף קשה כמו סרטנים ורכיכות. מדיה וקבצים בנושא הברוזאורוס בוויקישיתוף הברוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Wilson, Gregory P.; Clemens, William A.; Horner, John R.; Hartman, Joseph H. (2014-01-21). Through the End of the Cretaceous in the Type Locality of the Hell Creek Formation in Montana and Adjacent Areas. Geological Society of America. ISBN 978-0-8137-2503-1. Gardner, James D. (November 2003). "Revision of Habrosaurus Gilmore (Caudata; Sirenidae) and relationships among sirenid salamanders". Palaeontology. 46 (6): 1089–1122. doi:10.1046/j.0031-0239.2003.00335.x.
טומוקי איוואטה

טומוקי איוואטה (ביפנית: 岩田 智輝; נולד ב-7 באפריל 1997 באוסה שביפן) הוא כדורגלן יפני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ברמינגהאם סיטי, ובנבחרת יפן. איוואטה גדל במחלקת הנוער של אויטה טריניטה. הוא שיחק עם המועדון בשלוש הליגות הבכירות ביפן, כולל בליגת העל היפנית, ובסך הכל ערך 113 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שבעה שערים. ב-9 בינואר 2021 חתם איוואטה ביוקוהמה אף. מרינוס מליגת העל היפנית. הוא זכה עם המועדון באליפות יפן לעונת 2022, וזכה בתואר השחקן המצטיין של הליגה בעונה זו. ב-30 בדצמבר 2022 הושאל איוואטה למשך חצי עונה, עד לתום עונת 2022/2023, לסלטיק מליגת העל הסקוטית, החל מ-1 בינואר 2023. בסיום ההשאלה חתם באופן קבוע בסלטיק. ב-31 באוגוסט 2024 חתם בברמינגהאם סיטי מהליגה השלישית באנגליה. איוואטה היה חלק מסגל נבחרת יפן לטורניר קופה אמריקה 2019. ב-20 ביוני 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת אורוגוואי במסגרת שלב הבתים של הטורניר. בסך הכל ערך שתי הופעות בטורניר. יוקוהמה אף. מרינוס אליפות יפן (1): 2022 השחקן המצטיין של ליגת העל היפנית (1): 2022 נבחרת השנה בליגת העל היפנית (1): 2022 מדיה וקבצים בנושא טומוקי איוואטה בוויקישיתוף טומוקי איוואטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טומוקי איוואטה, ברשת החברתית אינסטגרם טומוקי איוואטה, באתר Transfermarkt טומוקי איוואטה, באתר Soccerway טומוקי איוואטה, באתר BDFutbol טומוקי איוואטה, באתר WorldFootball.net טומוקי איוואטה, באתר National Football Teams טומוקי איוואטה, באתר FootballDatabase.eu טומוקי איוואטה, באתר ESPN Celtic sign Japan midfielder Iwata באתר BBC, ‏ 30 בדצמבר 2022 (באנגלית)
איתמר דוננפלד

איתמר דוננפלד (נולד ב-30 במרץ 1979) הוא מנכ"ל משרד המשפטים. קודם לכן היה עוזרו של חבר הכנסת והשר יריב לוין. איתמר דוננפלד נולד בחדרה לשרה ויוסף. הוא בעל תואר ראשון במדעי החברה ותואר שני במדיניות ציבורית, שניהם מאוניברסיטת בר-אילן.[דרוש מקור] בשנים 2005–2007 שימש יושב ראש אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן. כן שימש מ"מ יושב ראש התאחדות הסטודנטים בישראל. היה רכז הצעירים של תנועת הליכוד ומראשי צעירי הליכוד. בשנים 2011–2013 שימש עוזרו של השר לענייני מודיעין דן מרידור. לאחר מכן שימש עוזרו של יריב לוין, בהיותו שר התיירות, יושב ראש הכנסת וחבר כנסת. בשנים 2020–2021 שימש משנה למנכ"ל הכנסת. בינואר 2023, עם כינונה של ממשלת ישראל ה-37, הודיע שר המשפטים יריב לוין כי דוננפלד ימונה למנכ"ל משרד המשפטים. מינויו אושר בידי נציבות שירות המדינה ובממשלת ישראל. מתגורר בפתח תקווה. נשוי לקרן דוננפלד, מנהלת במרחב צפון של שירותי בריאות כללית, ואב לשתי בנות. מדיה וקבצים בנושא איתמר דוננפלד בוויקישיתוף איתמר דוננפלד ברשת החברתית פייסבוק איתמר דוננפלד ועומרי אקוניס‏, תנו לתכנית הדיור של נתניהו הזדמנות, באתר וואלה, 29 ביולי 2011 איתמר דוננפלד ועמרי אקוניס‏, טעות בכתובת הגיליוטינה, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2011 ראו כאן, עמ' 109 איתמר דוננפלד- יו"ר האגודה החדש, באתר תפוז ליאת שלזינגר, תרומות סטודנטים להשתלה נגנבו, באתר nrg‏, 13 במרץ 2006; גלעד גרוסמן, "מלחמת הפקסים" של יולי תמיר, באתר nrg‏, 4 בינואר 2007 ראו לדוגמה כאן, עמ' 260 לדוגמה: ראש הממשלה מוקיר את הקבוצה הרשמית של צעירי הליכוד - ליכודניק, באתר ליכודניק, ‏5 בנובמבר 2010; יואב מלכה ואחיה ראב"ד, יום זכויות האדם: 'נעמוד בדרכם של כוחות החושך', באתר ynet, 9 בדצמבר 2011; עוזי ברוך, צעירי הליכוד ליו"ר הכנסת: פעל נגד זועבי, באתר ערוץ 7, 2 במרץ 2012; הזמנה להרמת כוסית של צעירי הליכוד לרגל חג הפסח במעמד שרת התרבות והספורט, הגב' לימור לבנת, 19 מרס 2012, אתר הליכוד הודעה על מינויו, בגיליון מצב הרוח עוזר פוליטי לשר מרידור, באתר מנהל הרכש הממשלתי התכנית "אשקלון - עירם של שמשון ודלילה". - תיירות דרום, באתר תיירות דרום, ‏בundefined 2017 חמש נקודות לשבת - ליכודניק, באתר ליכודניק, ‏5 באוגוסט 2015; עכשיו 14 פוליטי מדיני, מתיחות בליכוד | טענות נגד מינוי לוין ליו"ר הכנסת; ח"כיות זועמות על לשכת נתניהו, באתר עכשיו 14, 12 בדצמבר 2022 אבישי גרינצייג, ‏יריב לוין בחר בעוזרו הפוליטי לתפקיד מנכ"ל משרד המשפטים | בלעדי, באתר גלובס, 1 בינואר 2023 אבישי גרינצייג, ‏המינוי אושר: עוזרו הפוליטי של יריב לוין יתמנה למנכ"ל משרד המשפטים, באתר גלובס, 3 בינואר 2023 טל שלו‏, הממשלה אישרה את מינוי מנכ"ל משרד המשפטים, באתר וואלה, 8 בינואר 2023 גפן מגזין המושבות, גיליון 1297, 20 במאי 2022, עמ' 24
נג'ברצ'קה

נג'ברצ'קה (בהונגרית: Nagybaracska) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה, גם בנג'ברצ'קה אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,669 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 2,227 תושבים. שמו של הכפר נג'ברצ'קה הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1318. יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20, על פי מפקד הקהילות היהודיות בהונגריה חיו בקהילה 63 יהודים. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה. נג'ברצ'קה בפנקס הקהילות הונגריה. מדיה וקבצים בנושא נג'ברצ'קה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נג'ברצ'קה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי דף הקהילה במפקד הקהילות הונגריה תיעוד יהודי נג'ברצ'קה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
נמשנאדאודבר

נמשנאדאודבר (בהונגרית: Nemesnádudvar) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה, גם בנמשנאדאודבר אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,217 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,713 תושבים. שמו של הכפר נמשנאדאודבר הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1432. יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא נמשנאדאודבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמשנאדאודבר (בהונגרית, בגרמנית ובאנגלית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי נמשנאדאודבר שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
צפון פורטוגל

צפון פורטוגל (בפורטוגזית: Região do Norte) הוא חבל ארץ בצפון פורטוגל. זהו האזור המאוכלס ביותר בפורטוגל, לפני ליסבון, והשלישי בגודלו לפי שטח. לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2017 האזור מנה באותה העת 3,576,205 תושבים. שטחו של האזור הוא 32,278 קילומטרים. נכון ל-2017 צפיפות האוכלוסין באזור צפון פורטוגל היה 173 תושבים לקמ"ר. אזור צפון פורטוגל הוא אחד מחמשת תתי-האזורים של פורטוגל. העיר פורטו, המכילה כמיליון תושבים, מהווה את מרכז האוכלוסייה העיקרי של אזור צפון פורטוגל. אזור המטרופולין של פורטו, אשר גדול בהרבה, מכיל כ-2.99 מיליון תושבים וכולל בין היתר את הערים השכנות בראגה, וגימארייש. אזור צפון פורטוגל יושב לראשונה על ידי שבטים פרה-קלטיים וקלטיים שונים עוד לפני שביקרו בו מספר תרבויות ים תיכוניות שעסקו במסחר, כולל יוונים, קרתגים, לפני שנכבש על ידי הרומאים, לפני שהפלישה של השבטים הגרמאניים לאזור, על ולפני שהמורים והוויקינגים ערכו באזור מתקפות שונות. נהר קאבאדו בפארק הלאומי פנהדה-גרס פארק ליטורל באספוסנדה אזור עמק הדורו בו מופקים יינות פורטו העיר העתיקה של פורטו
שיקשד

שיקשד (בהונגרית: Sükösd) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה, גם בשיקשד אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 4,130 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 3,425 תושבים. שמו של הכפר שיקשד הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1521. יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא שיקשד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שיקשד (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי שיקשד שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב

בית הספר למדעי המחשב ע"ש בלווטניק באוניברסיטת תל אביב פועל במסגרת הפקולטה למדעים מדויקים. בית הספר כולל את החוג למדעי המחשב, את מרכז אדמונד י. ספרא לביואינפורמטיקה, ואת מכון צ'ק פוינט לאבטחת מידע. ראש בית הספר הנוכחי הוא פרופ' רודד שרן. בשנת 1967 רכשה האוניברסיטה מחשב אלקטרוני ראשון, מדגם CDC 3400, וזה שימש גם את המחלקה למתמטיקה, לקורסים בתכנות ובאנליזה נומרית. בשנת הלימודים תש"ל החלו להינתן במסגרת המחלקה למתמטיקה קורסים במדעי המחשב על ידי אנשי סגל ממוסדות אחרים, ובהם הפרופסורים שמעון אבן, שלימד קומבינטוריקה אלגוריתמית ורשתות זרימה, ואמיר פנואלי, שלימד שפות פורמליות, שניהם ממכון ויצמן למדע, וצבי כוכבי מהטכניון, שלימד תורת המיתוג (אנ'). מסלול מדעי המחשב החל לפעול בשנת הלימודים ה'תשל"ג (1972–1973). בין המורים שנוספו למסלול זה היה יורם הירשפלד, שלימד חישוביות ולוגיקה מתמטית. מבין מומחי ממר"ם הצטרפו בשנה זו ברוך איינהורן, שלימד מערכות הפעלה וגיורא בניוביץ, שלימד קומפיילרים. במהלך השנים נוספו אנשי סגל למסלול מדעי המחשב וגדל היצע הקורסים. בשנת הלימודים ה'תש"ם (1979–1980) הוקם בית הספר למדעי המתמטיקה, ובו שלושה חוגים: למתמטיקה שימושית, למתמטיקה עיונית ולמדעי המחשב. בשנת 1981 עבר בית הספר לבניין שרייבר שנבנה עבורו. החל משנה זו נכללו המילים "מדעי המחשב" בשם התואר שהוענק לבוגרים, תחילה נקרא התואר "מתמטיקה ומדעי המחשב", ומשנת תש"ן הוא נקרא תואר דו-חוגי במתמטיקה ומדעי המחשב, ובהמשך ניתן גם תואר חד-חוגי במדעי המחשב. החל משנת 1992 התאפשר תואר דו-חוגי ששילב מדעי המחשב עם חוג אחר באוניברסיטה, כגון פסיכולוגיה, כלכלה, בלשנות ועוד. בשנת הלימודים ה'תשס"א (2000–2001) נפרדה המחלקה למדעי המחשב מבית הספר למדעי המתמטיקה והפכה לבית הספר למדעי המחשב. הקשר ההדוק בין בתי הספר נמשך גם לאחר פיצול זה. בשנת 2019 נחנך בניין צ'ק פוינט, שמשמש את בית הספר למדעי המחשב ואוניברסיטת תל אביב לנוער. בית הספר מציע תוכניות לימוד לתואר ראשון (BSc), לתואר שני (MSc) ולתואר שלישי (PhD), וכן לימודי תעודה במדעי המחשב לבוגרי תואר ראשון במדעים מדויקים ובהנדסה. אמיר פנואלי קיבל את פרס טיורינג על מחקרו בתקופה שבה נמנה עם סגל אוניברסיטת תל אביב. אחדים מחברי הסגל האקדמי של בית הספר זכו בפרס גדל: שמואל ספרא (2001), ניר שביט (2004), נגה אלון (2005), יוסי מטיאס (2005). ניר שביט ונגה אלון זכו גם בפרס דייקסטרה. נחום דרשוביץ זכה בפרס הרברנד. אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב, ברשת החברתית פייסבוק סיון טולדו, יובל החמישים ללימודי מדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, בבלוג "החיים באקדמיה", 30 באוקטובר 2022 יובל ללימודי מדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב - פרופ' סיון טולדו ראש בית הספר למדעי המחשב ע"ש בלווטניק, סרטון בערוץ "Tau CS-system", באתר יוטיוב (אורך: 07:43) מחשב אלקטרוני לאוניברסיטת ת"א, למרחב, 20 בספטמבר 1967 נחנך בניין צ'ק פוינט – ביתם של בית הספר למדעי המחשב ואוניברסיטת תל אביב לנוער, באתר אוניברסיטת תל אביב אודות בית הספר למדעי המחשב ע״ש בלווטניק, באתר אוניברסיטת תל אביב
מדינות הקיסרות הגרמנית

הקיסרות הגרמנית כללה 25 מדינות וטריטוריה אימפריאלית, הגדולה שבהן הייתה פרוסיה. למדינות אלו, או Staaten (או Bundesstaaten, כלומר מדינות פדרליות, שם שנגזר מהקונפדרציה הקודמת של צפון גרמניה; הן נודעו כ-Länder בתקופת רפובליקת ויימאר) לכל אחת מהן היו קולות בבונדסרט, מה שהעניק להן ייצוג ברמה הפדרלית. כמה ממדינות אלה זכו בריבונות בעקבות פירוק האימפריה הרומית הקדושה. אחרות נוצרו כמדינות ריבוניות לאחר קונגרס וינה ב-1815. שטחים לא היו בהכרח צמודים, כמו בוואריה או אולדנבורג – רבים מהם היו קיימים בכמה חלקים (מובלעות), כתוצאה מרכישות היסטוריות, או, במקרים אחדים, מחלוקות של ענפי המשפחה השלטת. ממלכת בוואריה ממלכת פרוסיה (בעצמה מחולקת למחוזות; כולל דוכסות סקסוניה-לאוונבורג שנשלטה באיחוד אישי עד שסופחה ב-1 ביולי 1876) ממלכת סקסוניה ממלכת וירטמברג הדוכסות הגדולה של באדן הדוכסות הגדולה של הסן הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ הדוכסות הגדולה של אולדנבורג הדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (רשמית הדוכסות הגדולה של סקסוניה משנת 1903) דוכסות אנהלט דוכסות בראונשווייג דוכסות סקסוניה-אלטנבורג דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה דוכסות סקסוניה-לאוונבורג (עד 1876) דוכסות סקסוניה-מיינינגן נסיכות ליפה-דטמולד נסיכות רויס-גרה (הענף הצעיר) נסיכות רויס-גרייץ (הענף הבכיר) נסיכות שאומבורג-ליפה נסיכות שוורצבורג-רודולשטאדט נסיכות שוורצבורג-זונדרסהאוזן נסיכות ולדק ופירמונט בשונה מהמונרכיות הנזכרות לעיל, ערי המדינה הללו היו מאורגנות מבחינה חוקתית כרפובליקות. עיר ההנזה החופשית ברמן עיר ההנזה החופשית המבורג עיר ההנזה החופשית ליבק בשונה מכל שאר המדינות המרכיבות שהוזכרו לעיל, אזור זה, הכולל טריטוריה שנמסרה על ידי צרפת ב-1871 לאחר צרפת-פרוסיה, נוהל לראשונה ישירות על ידי הממשל המרכזי, אך קיבל אוטונומיה מוגבלת ב-1911 עם פרלמנט מדינה נבחר משלו. אלזס-לורן מדיה וקבצים בנושא מדינות הקיסרות הגרמנית בוויקישיתוף
נמל התעופה בריסטול

נמל התעופה בריסטול (באנגלית: Bristol airport) הוא נמל תעופה הממוקם 13 קילומטר דרומית־מערבית למרכז העיר בריסטול. נמל התעופה נמצא בבעלות אונטריו טיצ'רז פנסיון פלאן (Ontario Teachers' Pension Plan Board). בשנת 1927 קבוצה של אנשי עסקים מקומים גייסו 6,000 פאונד כדי להקים את 'מועדון המטוסים של בריסטול ו-ווסקס' (Bristol and Wessex Aeroplane Club) מועדון טיסה שבסיסו בפילטון, בריסטול. בשנת 1929 עבר המועדון לוויצ'רץ', דרומית לבריסטול. כשנמל התעופה נפתח ב-1930 על ידי הנסיך ג'ורג' דוכס קנט זה הפך לנמל התעופה השלישי בהיסטוריה של בריטניה. במהלך מלחמת העולם השנייה נמל התעופה של בריסטול היה נמל התעופה האזרחי שנשאר פעיל. תאגיד התעופה הבריטי מעבר לים לבריסטול בעקבות סגירתם של נמל התעופה קרוידון ונמל התעופה הסטון. באותן שנים קו בריסטול-ליסבון היה פופולרי מאוד מאחר שפורטוגל הייתה מדינה נייטרלית. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה בריסטול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה בריסטול (באנגלית) נמל התעופה בריסטול, ברשת החברתית פייסבוק
חוסה מארטי

חוסה חוליאן מארטי פרז (בספרדית: José Julián Martí Pérez;‏ 28 בינואר 1853 – 19 במאי 1895), היה סופר, משורר, עיתונאי, צייר ומדינאי קובני, מנהיג התנועה לעצמאות קובה. נחשב לגיבור לאומי ואבי האומה בקובה. חוסה מארטי נולד בהוואנה בתקופה הקולוניאלית, כשהוואנה הייתה מושבה ספרדית. כשהיה בן עשר עברה משפחתו לולנסיה שבספרד, אך כעבור שנתיים חזרו לקובה, שם למד בבית ספר מקומי ציבורי. בבית ספר זה פגש מארטי את רפאל מנדיווה Rafael María de Mendive שהשפיע רבות על עיצוב דעותיו הפוליטיות. משנת 1867 מארטי נרשם לבית הספר המקצועי לפיסול של הוואנה לשיעורי ציור. כתבתו הפוליטית הראשונה פורסמה בשנת 1869 ובאותה שנה פרסם מחזה פטריוטי, עבדאללה, בחרוזים. בשנה פורייה זו הופיע גם שירו המפורסם, הסונטה 10 באוקטובר. כבר מגיל צעיר הביע מארטי דעות נחרצות כנגד העבדות, שהייתה מקובלת באותם הזמנים בקובה. באוקטובר 1869 נעצר וכעבור כמה חודשים, למרות היותו עדיין קטין, נידון ל-6 שנות מאסר. הוא נשלח לרצות את מאסרו באיסלה דה פינוס ולאחר שהשתחרר העבירה אותו משפחתו לספרד. בספרד פרסם מארטי מאמרים שביקרו את חוקי ספרד בקובה. במהלך שהותו בספרד השלים מארטי את לימודיו באמנות ובזכויות האדם. בשנת 1877 חזר לקובה בשם בדוי, אך התקשה למצוא עבודה שם עד שקיבל משרת הוראה כפרופסור לספרות והיסטוריה בגואטמלה סיטי. בשנת 1880 עבר לניו יורק, שם שימש כקונסול דיפלומטי משותף של אורוגוואי, פרגואי וארגנטינה. במהלך שהותו בארצות הברית פעל מארטי לגיוס גולי קובה הרבים שהיו שם לשם יצירת כוח שיפלוש לקובה וישחררה אותה מהספרדים. בשנת 1894 עשה ניסיון ראשון בכיוון זה, אך המהלך נעצר בפלורידה. ביום 25 במרץ 1895 פרסם מנשר שהודיע על עצמאות קובה וביטול כל החוקים המבדילים בין הגזעים השונים. ביום 11 באפריל יצא אל קובה ונחת בה יחד עם כוח של מורדים. ביום 19 במאי, בקרב עם כוחות ספרדים, נהרג מארטי. הוא נקבר בסנטיאגו דה קובה. על שמו של חוסה מארטי קרויים נמל התעופה של הוואנה, ועשרות אתרים, כיכרות ערים, ומוסדות חינוך, בעיקר במדינות דוברות ספרדית. שמה של מחתרת "הוורד הלבן" האנטי-נאצית באוניברסיטת מינכן, בהנהגת הסטודנטים הנס וסופי שול, נבחר ככל הנראה משירו של מארטי בשם זה. משפטו המפורסם: "המילה היא לא לכסות את האמת, אלא לומר אותה." מדיה וקבצים בנושא חוסה מארטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חוסה מארטי אתר על חוסה מארטי (בספרדית) biography/Jose-Marti חוסה מארטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי חוסה מארטי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) חוסה מארטי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) חוסה מארטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) חוסה מארטי, באתר Discogs (באנגלית) חוסה מארטי, באתר DNCI Martin Svoboda, La palabra no es para encubrir la verdad, sino para decirla., Citas.in (בספרדית)
סטרטודוס

סטרטודוס (שם מדעי: Stratodus) הוא סוג נכחד של דג גרם מהסדרה דגי-לטאים, אשר התקיים במימי הקרטיקון העליון עד לסוף האאוקן לפני 86.3 עד 48.6 מיליון שנה מזמננו, כאשר הוא שרד את הכחדת הקרטיקון. דג זה היה הגדול שביותר בסדרתו והגיע לאורך מוערך של 5 מטרים בקירוב. המאובנים של דג זה התגלו ברחבי העולם בקנזס (על גדת המיזורי), אלבמה, מרוקו, ישראל, ירדן, ניז'ר, דקוטה הדרומית ומאלי, מה שמראה על תפוצה נרחבת לאורך האוקיינוס האטלנטי ואולי גם בקרבת היבשה. הוא תואר ב-1872 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ. בסוג זוהו 2 מינים: Stratodus apicalis ו-Stratodus indamanensis, כשבעבר נכלל מין נוסף - Stratodus oxypogon, הכלול כיום במין S. apicalis. דג זה היה גדול בהרבה מרוב קרובי משפחתו הקיימים והגיע לאורך של מטר במין S. apicalis, כאשר המין Stratodus indamanensis הגיע לאורך של 5 מטרים והיה גדול דגי-הלטאים. במראהו דמה מעט לחדקן אך היה בעל מבנה גוף זרים שהותאם לתאוצה בעקבות טרף. הלסתות דמו למקור כשל דגי מקור, אך קצרות בהרבה והכילו שיניים בבסיסם. הגוף היה מכוסה בקשקשים ובלוחיות גרמיות כשל חדקנים והזדקר סנפיר גב גבוה. עם זאת רוב הגוף דמה יותר לזה של צלופח גדול מאשר למפרשן. שיניו של דג זה הגיעו לאורך 7 מ"מ והיו גדולות, חרוטיות ומשוננות ופונות אחורה. אלו שימשו לתפיסה ואחיזה בטרף כמו דגים או רכיכות. מדיה וקבצים בנושא סטרטודוס בוויקישיתוף סטרטודוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סטרטודוס, באתר GBIF (באנגלית) Michaut, Marc (2012). "Stratodontidae, Maastrichtien du Niger, partie 1". HAL Open Science. Archived from the original on 27 May 2022. Harrell, Lynn (2008). "A Nearly Complete Specimen of Stratodus apicalis (Teleostei: Dercetidae) from the Upper Niobrara Formation of South Dakota, USA". SVP Abstracts – via Researchgate.
סטניסלב נויהאוס

סטניסלב גרנריקוביץ' נויהאוס (ברוסית: Станислав Генрихович Нейгауз ‏ 21 במרץ 1927 - 24 בינואר 1980) היה פסנתרן ומורה סובייטי. נויהאוס נולד במוסקבה, בנו השני של הפסנתרן היינריך נויהאוס, פרופסור לפסנתר בקונסרבטוריון של מוסקבה. הוא למד אצל אביו מ-1953 עד 1957 והיה אחד משלושת עוזריו של אביו (לצד לב נאומוב ויבגני מלינין). גם בנו של נויהאוס (הבן), סטניסלב בונין, היה לפסנתרן מפורסם. תחרות הפסנתר הבינלאומית סטניסלב נויהאוס נקראת על שמו. ראדו לופו ובריגיטה אנגרר (2012-1952) היו בין תלמידיו. ארם חצ'טוריאן תיאר את נויהאוס כפסנתרן הטוב ביותר בקונסרבטוריון של מוסקבה, בעיתון"המוזיקאי הסובייטי". סטניסלב נויהאוס מת בפרדלקינו, סמוך למוסקבה, ב-1980, בן 52. סטניסלב נויהאוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטניסלב נויהאוס, באתר דיזר סטניסלב נויהאוס, באתר Discogs (באנגלית) Entry in Russian Encyclopedia (Russian) תחרות הפסנתר הבינלאומית סטניסלב נויהאוס גרגורי חיימובסקי, "סטניסלב נויאוס, אודיסאה של פסנתרן לחירות" מריסה סילברמן, הוצאת אוניברסיטת רוצ'סטר, isbn=9781580469319 2018
קליידוסקופ (סדרת טלוויזיה אמריקאית)

קליידוסקופ (באנגלית: Kaleidoscope) היא סדרת דרמת-שודים אמריקאית שנוצרה על ידי אריק גרסיה עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס". הסדרה עלתה לשירות ב-1 בינואר 2023, והיא כוללת שמונה פרקים שייחודם מתאפיין בכך שניתן לצפות בהם בכל סדר אפשרי. ג'אנקרלו אספוזיטו – ליאו פאפ, פושע מקצועי המתכנן שוד בשווי 7 מיליארד דולר. רופוס סוול – רוג'ר סאלאס, גנב ושותפו של ליאו לשעבר, שמנהל כיום חברת אבטחה תאגידית המכונה "SLS" המתמחה במניעת פריצה לכספות. פאס וגה – אווה מרסר, חברה בצוות של ליאו. עורכת דין ומומחית לנשקים במקצועה. רוזלין אלביי – ג'ודי גודווין, חברה בצוות של ליאו ומומחית לחומרי נפץ. ג'יי קורטני – בוב גודווין, חבר בצוות של ליאו. בעלה של ג'ודי ופצחן כספות. טאטי גבריאל – האנה קים, בתו של ליאו העובדת כראש האבטחה הדיגיטלית ב-"SLS". פיטר מארק קנדל – סטן לומיס, חבר בצוות של ליאו ומבריח במקצועו שהיה חברו לתא של ליאו. ג'ורדן מנדוזה – אר. ג'יי. אקוסטה ג'וניור המקי מאדרה – קרלוס סוג'ו, יד ימינו של רוג'ר. סוג'ונג סון – ליז קים, אחותה המאמצת הצעירה של האנה ושותפתה לדירה. ג'ון הנס טסטר – סטפן ת'יל ניושה נור – נאזן עבאסי, סוכנת FBI הצדה את ליאו ואת חברי צוותו. בובה ויילר – סמואל טובי, סוכן FBI ושותפה של נאזן. פאץ' דארה – אנדרו קובינגטון מקס קאסלה – טאקו ב-16 בספטמבר 2021, נמסר לראשונה כי "נטפליקס" הזמינה סדרה בת שמונה פרקים מהיוצר אריק גרסיה תחת השם הזמני "Jigsaw". עוד נמסר כי לצד גרסיה, שיופקד על כתיבתה והפקתה בפועל, על הפקת המיני-סדרה יופקדו בנוסף גם רידלי סקוט, דייוויד וו. צוקר, ג'ורדן שיהאן, פרד ברגר, בריאן קוואנו-ג'ונס, ג'סטין לוי וראסל פיין. בנוסף, נמסר כי על בימוי המיני-סדרה יופקדו אווררדו גאוט, מאירזי אלמאס ורוברט טאונסנד. מבנהו הייחודי של הסדרה מתאפיין במבנה עלילתי לא-ליניארי, כך שסדר הצפייה בפרקים נתון לבחירת הצופים, למעט פרקה האחרון של הסדרה. לצד ההכרזה על הפקת הסדרה, נמסר על ליהוקם של ג'אנקרלו אספוזיטו, פאס וגה, רופוס סוול, טאטי גבריאל, פיטר מארק קנדל, רוזלין אלביי, ג'יי קורטני, ניושה נור וג'ורדן מנדוזה. צילומי הסדרה החלו באולפני נטפליקס בבושוויק שבברוקלין ב-1 בספטמבר 2021, והסתיימו ב-16 במרץ 2022. צילומים נוספים התקיימו גם ברובע הפיננסי של מנהטן. בנובמבר 2022, נמסר כי הסדרה תעלה לשירות ב-1 בינואר 2023. "קליידוסקופ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קליידוסקופ", באתר נטפליקס "קליידוסקופ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קליידוסקופ", באתר Metacritic (באנגלית) "קליידוסקופ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Otterson, Joe (September 16, 2021). "Netflix Orders Heist Drama 'Jigsaw,' Giancarlo Esposito and Paz Vega Among Cast". Variety. Retrieved January 1, 2023. Moore, Kasey (May 17, 2022). "'Jigsaw' Netflix Crime Series: Everything We Know So Far". What's on Netflix. Retrieved January 1, 2023. Petski, Denise (November 22, 2022). "Kaleidoscope: Behind-The-Scenes Look At Netflix Heist Drama Anthology Series From Eric Garcia & Ridley Scott; Premiere Date Set". Deadline Hollywood. Penske Media Corporation. Retrieved January 1, 2023. Porter, Rick (September 16, 2021). "Netflix Bags Giancarlo Esposito, Paz Vega, Rufus Sewell for Thriller 'Jigsaw'". The Hollywood Reporter. Retrieved January 1, 2023. White, Peter (September 16, 2021). "Giancarlo Esposito To Star In Heist Drama Series 'Jigsaw' From Eric Garcia & Ridley Scott For Netflix". Deadline. Retrieved January 1, 2023.