laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים

הסוכנות הצבאית לטילים בליסטיים (באנגלית: Army Ballistic Missile Agency ובקיצור ABMA) הייתה סוכנות שהוקמה על מנת לפתח עבור צבא ארצות הברית את הטיל הבליסטי לטווח הבינוני הראשון שלה. הסוכנות הוקמה ברדסטון ארסנל ב־1 בפברואר 1956 תחת פיקודם של מייג'ור־גנרל ג'ון ב. מידאריס ומדען הטילים וורנר פון בראון. במרץ 1958 סופחה ABMA למפקדת חימוש הטילים של צבא ארצות הברית (AOMC) יחד עם רדסטון ארסנל, המעבדה להנעה סילונית (JPL), מטווח הטילים וייט סנדס והסוכנות הצבאית לרקטות וטילים מונחים (ARGMA). ג'ון מיאדיס קיבל את הפיקוד על AOMC והפיקוד על ABMA עבר לבריגדיר גנרל ג'ון א. ברקלי. טיל הרדסטון היה הפרויקט הגדול הראשון שקיבלה ABMA. לאחר שתוכנית ואנגארד של צי ארצות הברית נבחרה על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית על פני הצעת ABMA להשתמש בטיל רדסטון משופר כמשגר לוויינים, ABMA הונחתה לחדול מפיתוח משגרים ולהתמקד בפיתוח טילים בליסטיים לטווחים בינוניים. פון בראון, שסירב להוראה, המשיך לעבוד על פיתוח המשגר, שנודע לבסוף כיופיטר C. היה זה טיל בליסטי בעל שלושה שלבים, ש"במקרה" יכול היה לשמש גם לשיגור לוויינים בתצורת ג'ונו 1. בספטמבר 1956 שוגר היופיטר C כשעל גביו לוויין דמה במשקל 14 ק"ג. שנים לאחר מכן הוערך כי אם הייתה ABMA מקבלת הוראה לכך, ביכולתה היה לשגר כבר ב־1956 את הלוויין הראשון למסלול סביב כדור הארץ. שנה מאוחר יותר, ב־4 באוקטובר 1957, שיגרה ברית המועצות את הלוויין המלאכותי הראשון - ספוטניק 1. טיל יופיטר C מבוסס על טיל רדסטון הוא ששיגר בהצלחה את הלוויין האמריקאי הראשון אקספלורר 1 ב־31 בינואר 1958. גרסה של טיל הרדסטון, המרקורי-רדסטון, שימש מספר שנים מאוחר יותר בתוכנית מרקורי של נאס"א, והוא זה ששיגר את האסטרונאוט האמריקאי הראשון - אלן שפרד - לטיסה תת-מסלולית בחלליתו "פרידום 7", ב־5 במאי 1961. חלקים מטיל הרדסטון שימשו גם את הסטורן 1, הראשון מבין משפחת משגרי הסטורן ששימשו לשיגור משימות תוכנית אפולו, שהנחיתה את האדם הראשון על הירח. ב־1956 החלו ב־ABMA מחקרים לשיפור טיל הרדסטון. הטיל, שנקרא במקור "רדסטון S"‏, קיבל לבסוף את השם פרשינג, והחוזה לפיתוחו הוענק לחברת גלן ל. מרטין. פרויקט זה נמשך 34 שנים. ב־1 ביולי 1960, כשנתיים לאחר הקמת נאס"א, הועברו צוותי המהנדסים והמדענים של ABMA, כולל פון בראון, לרשותה, ומתקני ABMA בחלקו הדרומי של רדסטון ארסנל הפכו למרכז טיסות החלל מרשל. באותה שנה קיבל מידאריס את הפיקוד על AOMC, וג'ון ברקלי קיבל את הפיקוד על ABMA. ב־1961 הועברו רוב משימות AOMC הקשורות לחלל לידי נאס"א, יחד עם מרבית עובדיה מתקניה וציודה. בריגדיר־ג'נרל ריצ'רד מ. הארסט פיקד על ABMA בין מאי 1960 לדצמבר 1961, אז פורקו ABMA ו־ARGMA, ושרידיהם הועברו לפיקודה הישיר של AOMC. ב־1962 אורגנה AOMC מחדש והפכה למפקדת הטילים של צבא ארצות הברית (MICOM). וורנר פון בראון מרכז טיסות החלל מרשל "Redstone Arsenal Complex Chronology, Part II: Nerve Center of Army Missilery, 1950–62 – Section B: The ABMA/AOMC Era, 1956–62" SPACE: Reach for the Stars S‏ - Solid - דלק מוצק
גייזר ספינת הקיטור

גייזר ספינת הקיטור (באנגלית: Steamboat Geyser) הוא כיום הגייזר הפעיל הגבוה בעולם (עד לשנת 1904, הגייזר הגבוה בעולם היה גייזר וויימנגו שבניו זילנד). סילון הקיטור שלו יכול להגיע לגובה של 91 מטרים באוויר. הגייזר נמצא באגן הגייזרים נוריס שבפארק הלאומי ילוסטון, בחלק של מדינת ויומינג שבארצות הברית, ופולט בעיקר קיטור. התפרצותו מאוד לא סדירה. ההפרש המתועד בין התפרצויות גדולות הוא בין 4 ימים ל-50 שנה (הגייזר למעשה לא היה פעיל בין השנים 1911 ו-1961). התפרצויות קטנות של 6-3 מטר שכיחות בהרבה והן מתרחשות בערך כל 5 דקות. התפרצויות גדולות מתרחשות בערך כל שנתיים. לאחר התפרצויות גדולות, הגייזר בדרך כלל משחרר כמויות גדולות של זרם למשך למעלה מ-48 שעות. ההתפרצות הגדולה האחרונה שלו (נכון לאפריל 2016) אירעה ב-3 בספטמבר 2014. במהלך התפרצות גדולה, המעיין שעל יד הגייזר (Cistern Spring) מתייבש, ומתמלא לאחר כמה ימים. רעש ההתפרצות חזק והוא נשמע במרחק של קילומטרים רבים מהגייזר עצמו. מדיה וקבצים בנושא גייזר ספינת הקיטור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרכז גוטניק

מרכז גוטניק הוא בית יהודי סמוך למערת המכפלה, בבית מסעדה, חנות מזכרות, מרכז מבקרים ותצוגת קבע של תצלומים. הבית נקרא על שם המיליונר יוסף יצחק גוטניק מאוסטרליה, שתרם את הכסף להקמתו. המרכז הוא המבנה בשימוש יהודים הסמוך ביותר למערת המכפלה. במקום הייתה "מסעדת המתנחלים" שהייתה המבנה היהודי הראשון בחברון לאחר מלחמת ששת הימים. בשנת ה'תשכ"ח התקיימה במערת המכפלה חתונתו של בני קצובר. לרגל החתונה הוקם דוכן של משקאות וכריכים, לאחר מכן הדוכן שימש כקיוסק קבוע. המושל הצבאי של חברון הורה להרוס את הקיוסק, בעקבות זאת העלו השרים בגין, אלון וורהפטיג לדיון בממשלה את נושא ההתיישבות בחברון. הממשלה החליטה לאשר הקמת מסעדה קבועה במקום בו עמד הקיוסק. זו הייתה הפעם הראשונה שממשלת ישראל אישרה מבנה יהודי בחברון. מסעדה זו כונתה "מסעדת המתנחלים". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מרכז גוטניק בצורתו הנוכחית נחנך בשנת ה'תשנ"ו. המרכז כיום כולל אולם שמחות וכינוסים, מקוה טהרה, תצוגת תמונות של ההתיישבות היהודית בחברון, שמציג הצלם גרשון אלינסון ממפעיליה של "מסעדת המתנחלים" המקורית, מסעדה כשרה וחנות "מזכרות עיר האבות". על גג המרכז, רמקולים שמשמיעים מוזיקה חסידית בין השעות 8:00-17:00. המבנה שופץ על ידי יוסף גוטניק. מדי שנה, בכ"ד בשבט מתקיימת במרכז סעודה חגיגית לרגל היארצייט של הרבנית מנוחה רחל סלונים הקבורה בחברון ב-30 באוגוסט 2009 התקיים במקום טקס אזכרה ממלכתי במלאת 80 שנה לטבח חברון (תרפ"ט) ב-24 במרץ 2010 ביצע נחום סיגל, שדרן הרדיו היהודי בניו יורק, יום שידור מחברון שהערך במרכז גוטניק. בשידור השתתפו נציגים מהיישוב היהודי, הזמר מרדכי יצהר וקבוצות תיירים יהודים מארצות הברית מרכז גוטניק, באתר היישוב היהודי בחברון [1] אתר היישוב היהודי בחברון [2]
מונזיט

מונזיט (Monazite) הוא מינרל זרחתי חום-אדמדם שמכיל לנתנידים ואקטינידים, והוא מקור חשוב לתוריום, לנתן וצריום. מונזיט מופיע בארבעה סוגים: מונזיט-צריום שנוסחתו Ce, La, Pr, Nd, Th, Y)PO4) מונזיט-לנתן שנוסחתו La, Ce, Nd, Pr)PO4) מונזיט-נאודימיום שנוסחתו Nd, La, Ce, Pr)PO4) מונזיט-פרסודיום שנוסחתו Pr, Nd, Ce, La)PO4) היסודות נמצאים בסוגריים בהתאם לפרופורציות שהם נמצאים במינרל, לדוגמה, במונזיט-צריום, היסוד צריום נמצא בריכוז הגבוה ביותר ואחריו לנתן. מונזיט עלול להיות רדיואקטיבי, מכיוון שהוא מכיל תוריום ויש לשמור אותו הרחק ממינרלים שעשויים להיפגע מהקרינה. מקור חשוב למונזיט הוא הודו, שם נמצאים מרבצים העשירים בו. מקור השם מונזיט הוא במילה היוונית "מונזיין" שמשמעותה "מתבודד". מדיה וקבצים בנושא מונזיט בוויקישיתוף מונזיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מתתיהו היצהרי

רבי מתתיהו בר משה היצהרי היה מחכמי ספרד במאה ה-14 וה-15, פרשן ופילוסוף. מוצא משפחתו מנרבונה שבצרפת, ובגירוש יהודי צרפת בשנת ה'ס"ו (1306) היגרה המשפחה לאראגון שבספרד. היה תלמידו של רבי חסדאי קרשקש. עם פטירתו של רבי חסדאי, כתב פייטן בן התקופה קינה על מותו, ובה ציין את רבי מתתיהו כאחד מממשיכי דרכו, לצד בנו של רבי חסדאי ורבי יוסף אלבו (הקינה מופיעה בביטאון 'מוריה' מג עמ' ג). שימש כרבה של סרגוסה, ובמסגרת תפקידו השתתף בשנת ה'קע"ג (1413) בוויכוח טורטוסה כנציג יהודי סרגוסה, יחד עם רבי יוסף אלבו וחכמים נוספים. תלמידו, רבי חסדאי בן חסדאי, מתאר אותו כ"מורי הזקן... החכם המפורסם ברבים" (קובץ 'מזרח ומערב', כרך חמישי, אייר תר"ץ). רוב כתביו של רבי מתתיהו טרם יצאו לאור, וכתבי יד שלהם מפוזרים בספריות שונות. פירוש למסכת אבות. הפירוש מוזכר על ידי רבי יצחק אברבנאל בספרו "נחלת אבות", ועשרות מובאות ממנו מופיעות בפירושו של רבי שמואל די אוזידא, "מדרש שמואל" על מסכת זו. רבי שמואל מציין בהקדמתו שפירוש רבי מתתיהו היה "סתום וחתום עד עתה". פירוש על התורה, נכתב בשנת ה'קסב (1402). הפירוש משלב מובאות מהרמב"ם הרמב"ן וראב"ע, וכן ציטוטים מכתבי אריסטו. קטע לפרשת וירא נדפס בקובץ 'ישורון' יז עמ' נה-עט. פירוש לפירושו של ראב"ע על התורה. פירוש לפרק קיט בתהלים (הפרק הארוך ביותר). הפירוש הוקדש לכבוד מורו רבי חסדאי קרשקש. נדפס בשנים רע"ה, ש"ו, שע"ג, ושוב בימינו על ידי דב רפל (הוצאת 'ידע סלע' תל אביב). ספר הלכתי על הלכות טרפות. הספר מוזכר בבית יוסף של רבי יוסף קארו (יורה דעה סימן לז). ספר פולמוסי נגד הנצרות. ידועה גם תשובה הלכתית שלו בעניין אשה קטלנית (ביטאון 'מוריה' מג עמ' י). שלמה בובר, מבוא ל"מדרש שוחר טוב", עמ' 108 והלאה. ספר היצהרי, פירוש האלפא ביתא על סדר תהלים קי"ט,, סאלוניקי, שנת רע"ה, מתוך מאגר הספרים הסרוקים של הספריה הלאומית יעקב שמואל שפיגל, פירוש מסכת אבות/ לרבי מתתיה היצהרי, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשס"ו יעקב שמואל שפיגל, פירוש מסכת אבות/ לרבי מתתיה היצהרי, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשס"ו
קפה ג'ו

קפה Joe היא רשת בתי קפה ישראלית, שנוסדה בשנת 1997 עם פתיחת הסניף הראשון ברחוב החשמונאים בתל אביב. מקור שם הרשת מגיע ממיתוס אמריקאי, שלפיו בשנת 1913 אסר מזכיר הצי של ארצות הברית ג'וספוס דניאלס (או בקיצור ג'ו) את צריכת האלכוהול בספינות הצי, כך שחיילי הצי נותרו עם הקפה כמשקה המוביל. לכוס קפה ניתן הכינוי Cup o' Joe (קיצור של Cup of Joe) על שם מזכיר הצי. הרשת הוקמה בשנת 1997 על ידי בעלי הרשת, דייוויד קליין ודב גולדפרב אשר מטרתם הייתה להציע חוויית קפה שונה מזו שהייתה מוכרת בארץ. לאחר מחקר מעמיק בתחום, הוחלט על ייבוא קפה ירוק לא קלוי כדי לייצרו בארץ. מטרתם הסופית הייתה להחדיר את תרבות בתי הקפה לארץ. בתחילת הדרך, ייצור הקפה התבצע בתוך הסניף הראשון ברחוב החשמונאים בתל אביב. בבית הקפה הוצב תנור קלייה ובמרתף עסקו בטחינת הקפה ואריזתו. לאחר עליית הביקוש, נחתם הסכם שותפות עם חברת "STA Impianti" האיטלקית ונוצר קו ייצור מיוחד המסוגל להפיק קפה בצורה נרחבת יותר. מפעל זה קולה כ-13 טון של קפה בחודש אשר מוגשים בסניפי הרשת ובמקומות אחרים. בספטמבר 2011 נרכשו 51 אחוזים מהחברה על ידי חברת דלק ישראל. ב-26 במרץ 2012 הכריזה הרשת על הסכם שותפות עם חברת דלק ישראל כהמשך של עסקת הבעלות. העסקה נעשתה לפי שווי חברה של 18 מיליון שקל, כאשר דלק הזרימה 13 מיליון שקל באמצעות מניות והלוואות מהבנקים. לכלל סניפי הרשת, תפריט משותף ועיצוב סניפים דומה על פי מדיניות רשת אחידה. בסניפי הרשת מוגש קפה אשר נקלה במקום בתוספת מאפים וארוחות קלות. ב-2015 עוצב סמליל החברה מחדש ועיצוב הסניפים הוחלף לעיצוב בגווני שחור-לבן. הרשת מונה (נכון ל-2015) 250 סניפים אשר מתוכם 35 פועלים כבתי קפה בעלי זיכיון עצמאי, ויתר הסניפים כנקודות מכירה בתוך סניפי חנויות הנוחות מנטה אשר בבעלות חברת האם "דלק". אתר האינטרנט הרשמי של קפה ג'ו קפה ג'ו, ברשת החברתית פייסבוק אורנה יפת, "קפה ג'ו תהפוך לרשת בתי הקפה המובילה בישראל בתוך שנתיים", באתר כלכליסט, 26 במרץ 2012 נורית קדוש, קפה ג'ו בלי קפה: הרשת עוברת מיתוג מחדש ושמה קוצר לג'ו, באתר כלכליסט, 3 באוגוסט 2014
אחיעזר

אֲחִיעֶזֶר הוא מושב דתי לאומי במחוז המרכז בישראל ליד העיר לוד השייך למועצה אזורית שדות דן. צפונית לאחיעזר נמצאים כביש 1 ומושב יגל, דרומית ומערבית לאחיעזר נמצאת מסילת הרכבת מתל אביב ללוד, מזרחית לאחיעזר נמצא מושב זיתן. שמו של היישוב הוא כשמו של אחד מנשיאי שבט דן, שהמושב מזוהה כמצוי בנחלתו. היישוב נוסד בי"ב בתמוז ה'תש"י - 27 ביוני 1950 על ידי עולים ביצ'אנים מתימן. אחיעזר נמצאת כ-36 מ' מעל פני הים. היישובים השכנים הם זיתן ממזרח, כפר חב"ד במערב ויגל מצפון. שטח המושב כ-2,500 דונם, ומונה כ-368 משקי בית (נכון לדצמבר 2015) ו-1,947 נפשות (נכון לשנת 2021). ב- 7 בדצמבר 2018 היו הצפות ונזקים במושב אחיעזר כתוצאה מכמויות משקעים גבוהות שגרמו לעליה חריגה של מפלס נחל שפירים הסמוך. מדיה וקבצים בנושא אחיעזר בוויקישיתוף אחיעזר באתר המועצה האזורית שדות דן אחיעזר (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 שמות עבריים ליישובים החדשים, חרות, 17 ביולי 1950 יישובים בישראל - קובצי יישובים, באתר www.cbs.gov.il רועי רובינשטיין ואביבית צנטי, הצפות ונזקים במושב אחיעזר: "המים הגיעו עד למיטות. נותרנו בלי בגדים", באתר ynet, 7 בדצמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב חמלניק

קרב חמלניק נערך ב-18 במרץ 1241 בקרבת היישוב חמלניק, בין כוחות של האימפריה המונגולית בפיקודו של באידר ובין כוחות פולניים בפיקודם של הוויוודים ולודזימיר מקרקוב ופאקוסלאב מסנדומייז'. המונגולים ניצחו בקרב ושני המצביאים הפולנים נהרגו. לפי תיאור הקרב, שמופיע בכתבי ההיסטוריון הפולני יאן דלוגוש, לפני פתיחת המערכה, נטש הדוכס של קרקוב, בולסלאב החמישי, הצנוע, את שדה הקרב. מעשהו פגע במורל הכוחות הפולניים, ובעקבותיו נטשו לוחמים אחרים את הצבא הפולני, ובכך החלישו אותו עוד יותר. בתחילת הקרב נהגו המונגולים בהתאם לטקטיקה המקובלת שלהם וביימו נסיגה של כוחותיהם. כאשר הפולנים שברו את שורותיהם כדי לרדוף אחרי המונגולים הנמלטים, סבו האחרונים על עקבותיהם, תקפו את הכוח הפולני המפוזר והביסו אותו. אבדות הצד הפולני היו כבדות מאוד וכללו גם את מפקדי הכוח. הפאניקה שנוצרה בעקבות התבוסה, גרמה לכוחות הפולניים לסגת מהעיר קרקוב, שנותרה ללא הגנה. המונגולים שדדו את העיר ושרפו אותה.
לאנדו

האם התכוונתם ל... פייטרו לאנדו – דוכס ונציה אשר נפטר בשנת 1545 לאנדו קלריסיאן – דמות בדיונית מסדרת סרטי מלחמת הכוכבים לנדאו לנדו (פירושונים)
הנוסע השמיני 4: התחייה

הנוסע השמיני 4: התחייה (באנגלית: Alien: Resurrection; באופן מילולי: חייזר: תחייה) הוא סרט אימה מדע בדיוני אמריקאי משנת 1997 בבימויו של ז'אן-פייר ז'נה ובכיכובם של סיגורני ויבר, וינונה ריידר, רון פרלמן, דומיניק פינון, גארי דוארדן, מייקל ווינקוט, בראד דוריף, לילאנד אורסר, דן הדייה, ג'יי. אי. פרימן, קים פלאורז, ריימונד קרוז. בסרט המשך זה, אשר מתרחש כ-200 שנים לאחר התאבדותה של אלן ריפלי, על סיפון חללית מחקר בו צוות של מדענים מצליח לשבט בהצלחה את ריפלי מן ה-DNA שלה ולהסיר מגופה את החייזר. מטרתם של המדענים והממונים עליהם היא להשיב את גזע החייזרים לחיים על מנת לאלף אותם כך שיוכלו לשמש בתעשייה צבאית ולשימושים אחרים. השיבוט של ריפלי מכיל חלק מן התכונות של הייצור כגון דם חומצי וכוחות פיזיים חזקים פי כמה משל בן אדם רגיל. ריפלי נאלצת גם להתמודד עם חייזרים משובטים ואינטליגנטים יותר מאלה שהכירה בעבר. בנוסף, מתגלה פן רגשי לכאורה בין ריפלי לבין יצור דמוי אדם שהנקבה החייזרית שהוצאה מריפלי המליטה (ולא הטילה), וזה לאחר שקיבלה מריפלי את מערכת הרבייה האנושית. החייזרים מצליחים לחמוק מהמעבדה והורגים את כל אנשי הצוות של החללית. משום שהחללית נמצאת בדרכה לעבר כדור הארץ, ריפלי חייבת לעשות כל שביכולתה על למנוע ממהחיזרים להגיע לכדור הארץ ולהשמיד את המין האנושי. הסרט קיבל ביקורות מעורבות ולציון 55% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 66 ביקורות. מדיה וקבצים בנושא הנוסע השמיני 4: התחייה בוויקישיתוף "הנוסע השמיני 4: התחייה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר נטפליקס "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר AllMovie (באנגלית) "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר Metacritic (באנגלית) "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר אידיבי "הנוסע השמיני 4: התחייה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "הנוסע השמיני 4: התחייה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הנוסע השמיני 4: התחייה, קדימון הסרט באתר יוטיוב בינרט, יוני (2024-08-17). "ישר מהבטן: למה עדיין יש לנו אובססיה ל"הנוסע השמיני"?". Ynet. נבדק ב-2024-08-18. "הנוסע השמיני 4: התחייה", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
סיכון רטוב

סיכון רטוב (במקור: Dead Calm) הוא סרט מתח אוסטרלי משנת 1989 בכיכובם של סם ניל, ניקול קידמן ובילי זיין. הסרט, שבוים על ידי הבמאי האוסטרלי פיליפ נויס, הוא עיבוד קולנועי לספר בעל אותו שם שיצא בשנת 1963 ונכתב על ידי צ'ארלס ויליאמס. הסרט צולם ברובו בשונית המחסום הגדולה השוכנת בים האלמוגים, במרחק מה מחוף קווינסלנד שבצפון-מזרח אוסטרליה. כשהוא מוטרד ממצבה הנפשי של אשתו שעברה תאונת דרכים בה נהרג בנם היחיד, מחליט קצין חיל הים האוסטרלי ג'ון אינגרם (בגילומו של סם ניל) לצאת עם ריי (ניקול קידמן) לטיול ימי ביאכטה שלהם באוקיינוס השקט כדי שתוכל לנסות ולהתמודד עם האובדן. בדרך הם פוגשים אדם שמגיע אליהם עם סירת משוטים וזועק לעזרה. האיש, יואי וורינר (בגילומו של בילי זיין) מספר להם שהוא מגיע מהספינה הטובעת שלו ושל חבריו ושהצליח לברוח משם לאחר שחבריו מתו כתוצאה מהרעלת מזון. ג'ון מחליט לצאת אל הספינה הטובעת שנמצאת לא רחוק ומשאיר את ריי לבד עם יואי. כשהוא מגיע אל הספינה הוא מגלה צילומי וידאו בהם רואים את יואי רוצח את חבריו ומחליט לחזור במהרה לספינתו אולם כבר מאוחר מדי שכן יואי לא ממתין לו, חוטף את היאכטה ומשאיר את ג'ון לבדו שנאלץ לחזור לספינה השוקעת. כשהוא מנסה לתקן את הספינה השוקעת ולהדביק את היאכטה שלו, יואי המטורף עושה הכל כדי לזכות בליבה של ריי, שמבינה שהיא חייבת לפעול כדי להגיע בחזרה לבעלה. היא שוכבת עם יואי כדי לזכות באמונו ובד בבד מנסה להרעיל אותו. אחרי מאבק אלים שנמשך כמה ימים מצליחה ריי בסופו של דבר לזרוק את יואי למים ומשתלטת על הספינה. היא רואה מרחוק פצצה תאורה ומבינה שזה הסימן מבעלה, שאם לא תגיע אליו בשעות הקרובות, הוא ישקע יחד עם הספינה ממנה הגיע יואי. בסופו של דבר היא מצליחה להגיע לבעלה ולהציל אותו. בסצנת הסיום, כשהכל נראה שלו וחוזר לקדמותו, נראית ריי נחה על הסיפון ומתחילה להרגיש איך ידיים מעסות את הקרקפת שלה. היא בטוחה כי מדובר בבעלה אך מהר מאוד מזהה דם על הידיים ומגלה שמדובר ביואי שמנסה לחנוק אותה. ג'ון, שומע את הצעקות עולה לסיפון ומספיק לירות פצצת תאורה לתוך פיו של יואי ולהרוג אותו. הסרט צולם במשך 14 שבועות בשונית המחסום הגדולה שבאוסטרליה ומבוסס על ספרו של צ'ארלס ויליאמס "סיכון רטוב" אולם הוא שונה במעט מהסרט. למעט השמות והעובדה שמדובר באישה שנלכדת על ספינה עם פסיכופת אלים, הסרט עבר שינויים והושמטו ממנו פרטים ודמויות נוספות כמו אשתו של יואי שקיימת בספר. הסרט קיבל ביקורות מצוינות וזכה לציון הגבוה של 95% מתוך 21 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes. מבקר הקולנוע הנודע של השיקגו סאן טיימס, רוג'ר איברט, כתב כי הסרט יוצר מתח של ממש לכל אורכו". גם בוושינגטון פוסט שיבחו את הסרט ומבקר הקולנוע שלהם, האו דסון כתב כי הכיוון של נויס (הבמאי) מניע את הסרט בצורה מרשימה מרגישות חושית בין בעל לאישה ועד לקצה המותח. באתר הניו יורק טיימס נכנס הסרט לרשימת 1,000 הסרטים הטובים שנעשו אי פעם והעורך, פטר ניקולס, אף כתב כי מדובר באחד הסרטים הטובים ביותר שראה. "סיכון רטוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סיכון רטוב", באתר נטפליקס "סיכון רטוב", באתר AllMovie (באנגלית) "סיכון רטוב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סיכון רטוב", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סיכון רטוב", באתר Metacritic (באנגלית) "סיכון רטוב", באתר אידיבי "סיכון רטוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Dead Calm, קדימון באתר YouTube "dead_calm ‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית) Dead Calm Chicago Sun-Times. 7 April 1989 Top 1000 Movies List New York Times.
שמחה עלברג

הרב שמחה עלברג (נכתב גם אלברג; תרע"א, 1911 - ח' בחשוון ה'תשנ"ו, 1 בנובמבר 1995) היה יו"ר אגודת הרבנים בארצות הברית ועורך הביטאון התורני הפרדס. נולד בוורשה לרב אהרון שמעון וגיטל עלברג. בילדותו חונך אצל סבו, הרב אליהו יהודה ליפשיץ, אב"ד בעיר גריצה בפולין. למד במחזור הראשון של ישיבת חכמי לובלין. התקרב לרבי מנחם זמבה ולרב אברהם ויינברג (בעל ה"ראשית בכורים"). למד אצל הרב נתן שפיגלגלס בכולל "עמק הלכה" בוורשה. בתרצ"ו הדפיס את ספרו הראשון, "מנחת ביכורים", עם הסכמותיהם של הרב זעמבא, הרב שפיגלגלס, האדמו"ר מסוקולוב ועוד. בתקופת מלחמת העולם השנייה עבר לישיבת סלבודקה בעיר קובנה. בהמשך המלחמה הגיע לשאנגחאי. נשא לאשה את מרים בת רבי יהודה זעליג סלוצקר, רב העיר חרבין שבסין. בתש"ז הגיע לארצות הברית, שם היה עוזרו של הרב משה פיינשטיין. כחמישים שנה שימש כחבר פעיל באגודת הרבנים בארצות הברית וקנדה ושימש גם כיו"ר האגודה. ערך את הירחון התורני הפרדס. בה'תשנ"ה (1995), ייסד את מתיבתא "בית אברהם ועמק הלכה", על שם רבו הרב וינברג. נפטר בח' בחשוון ה'תשנ"ו ונטמן בהר המנוחות בירושלים. היה מקורב לחסידות חב"ד ולאדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון. מנחת ביכורים, רעיונות,הגיונות,חידושים והערות בכמה מקצועות תוה"ק, תרצ"ו וורשה של מעלה, תיאור חיי היהדות התורנית וגדוליה בתקופה שלפני השואה, תשכ"ט אמרי שמחה, מאמרים בענייני הגות ומחשבה, 2 כרכים, ניו יורק, תשמ"ט-תשנ"ג שלמי שמחה (חמשה כרכים), חידושים וביאורים בהלכה, בעיקר בסדר קדשים, ניו יורק, תשכ"ד - תשנ"א עקדת-טרעבלינקע געדאנקען און רעפלעקסן. מחשבות והרהורים פילוסופיים על מחנה ההשמדה טרבלינקה. שאנגחאי, 1946 ספרו מנחת ביכורים באתר היברו בוקס ספרו שלמי שמחה א' באתר היברו בוקס ספרו שלמי שמחה ב' באתר היברו בוקס ספרו שלמי שמחה ה' באתר היברו בוקס ספרו אמרי שמחה באתר היברו בוקס מרדכי מנשה לאופר, הגאון הרב שמחה עלברג, בתוך: התקשרות, גיליון א'קנ, עמ' 8–11 תולדות חייו שמחה עלבערג (1910-1995), דף שער בספרייה הלאומית כ"ק אדמו"ר מליובאוויטש זצ"ל, הפרדס יולי 1994, עמוד 2
בית קנדה

בית קנדה (באנגלית: Canada House) הוא מבנה בכיכר טרפלגר, בלונדון שבאנגליה. הבניין נבנה בין 1824 ל-1827 על פי תכנונו של האדריכל רוברט סמירק, שתכנן גם את בניין המוזיאון הבריטי. במקור שימש הבניין את מועדון יוניון (Union Club) ואת קולג' הרופאים המלכותי. ב-1923 רכשה ממשלת קנדה את הבניין והפכה אותו לבית הנציבות העליונה שלה (מוסד דומה לשגרירות) בבריטניה. הבניין שופץ בשנת 1993 ונפתח מחדש על ידי המלכה אליזבת השנייה בשנת 1996. כיום משמש הבניין את נציבות קנדה בבריטניה, המשלחת הדיפלומטית של קנדה לממלכה המאוחדת (נציגויות של מדינות חבר העמים בבריטניה מכונות "נציבות" ולא "שגרירות"). בבניין מתקיימים הרצאות, כנסים ומפגשים, וב"גלריית בית קנדה" מוצגות תערוכות אמנות קנדית. במקום גם ספרייה של יוצרים קנדיים ומידע אודות קנדה. מדיה וקבצים בנושא בית קנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית קנדה
פול רייזר

פול ד. רייזר (באנגלית: Paul D. Reiser; נולד ב-30 במרץ 1957) הוא סטנד-אפיסט, שחקן, איש טלוויזיה, סופר, תסריטאי ומוזיקאי יהודי-אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור פול באקמן בסיטקום "משתגעים מאהבה" (1992–1999), בו כיכב לצידה של הלן האנט. רייזר נולד בניו יורק, להלן וסם רייזר. בילדותו רייזר למד בבית הספר היהודי "East Side Hebrew Institute" בשכונת הלואר איסט סייד שבמנהטן. בהמשך רייזר למד בתיכון "Stuyvesant" שבניו יורק. הוא קיבל את התואר הראשון מאוניברסיטת בינגהמטון, שם למד מוזיקה (פסנתר וקומפוזיציה). רייזר היה פעיל בקמפוס בהפקות תיאטרון וייסד את "התיאטרון הקטן שיכול", תיאטרון קהילתי בקמפוס הממוקם באזור המעונות של רייזר. רייזר בסופו של דבר מצא את ייעודו כשהוא החל להופיע במועדוני סטנדאפ בניו יורק במהלך חופשות הקיץ מהאוניברסיטה. הקריירה הקולנועית של רייזר החלה בשנת 1982 כששיחק בסרט "Diner" לצד קווין בייקון, סטיב גוטנברג ומיקי רורק. בשנת 1984 שיחק בסרט "השוטר מבוורלי הילס", ושלוש שנים לאחר מכן, שיחק גם בסרט ההמשך. הפריצה הגדולה של רייזר הייתה בשנת 1986 כששיחק בסרט המדע-בדיוני של ג'יימס קמרון "שובו של הנוסע השמיני". בין השנים 1987 ל-1990 כיכב בסיטקום "אבא יש רק שניים" (אנ') בתפקיד מייקל טיילור. במהלך שנות ה-90 זכה לפרסום רב כשכיכב בסיטקום הטלוויוזני "משתגעים מאהבה" בתור פול בוכמן לצידה של הלן האנט שגילמה את רעייתו של דמותו. עבור תפקיד זה הוא היה מועמד, בין היתר לפרס גלובוס הזהב ומועמד לפרס אמי. רייזר פרסם גם לאורך השנים 3 ספרים: "Couplehood" העוסק בזוגיות, "Babyhood" העוסק בחוויותיו כאב לבנו הראשון, ו-"Familyhood" המכיל אוסף של מאמרים הומוריסטיים שונים. "Babyhood" ו-"Couplehood" אף הצליחו להגיע לרשימות רבי-המכר בארצות הברית. בשנת 2019 שיחק במיני-סדרה הביוגרפית "פוסי/ורדון" אודות חייו של בוב פוסי, ששודרה ברשת FX Networks. ב-21 באוגוסט 1988 נישא לפולה רבץ, ולהם בן שנולד ב-1995 ובן נוסף שנולד ב-2000. מתגוררים בקליפורניה. סיפר בראיון כי בנו הבכור לוקה בשיתוק מוחין. הלן האנט אתר האינטרנט הרשמי של פול רייזר (באנגלית) פול רייזר, ברשת החברתית פייסבוק פול רייזר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פול רייזר, ברשת החברתית אינסטגרם פול רייזר, סרטונים באתר Vimeo פול רייזר, ברשת החברתית Goodreads פול רייזר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פול רייזר, באתר AllMovie (באנגלית) פול רייזר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פול רייזר, באתר Metacritic (באנגלית) פול רייזר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פול רייזר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) פול רייזר, באתר ספוטיפיי פול רייזר, באתר Last.fm (באנגלית) פול רייזר, באתר AllMusic (באנגלית) פול רייזר, באתר MusicBrainz (באנגלית) פול רייזר, באתר Discogs (באנגלית) פול רייזר, באתר Songkick (באנגלית) פול רייזר, באתר Genius "Top comedian shares story of his son's life with cerebral palsy at The Center's 15th annual luncheon". CultureMap. 21 בפברואר 2016. נבדק ב-17 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
New Divide

New Divide הוא שיר של להקת הרוק לינקין פארק, שיצא לאור כסינגל ב-18 במאי 2009. השיר נכתב עבור פסקול הסרט רובוטריקים 2: הנקמה. השיר קיבל שבחים רבים וכבש את המקום הראשון בשלושה ממצעדי הבילבורד, הגיע אל המקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100 ואל המקומות הראשונים במספר מצעדים ברחבי העולם. בווידאו קליפ של השיר ניתן לראות חלקים מעורבבים של קטעים מהסרט משולבים בצבעים שונים ואת הלהקה מנגנת במערה כלשהי. הקליפ זכה ללמעלה מ-100 מיליון צפיות ביוטיוב. בעקבות הצלחתו של הסינגל What I've Done בסרט הראשון בסדרה, ביקש הבמאי מייקל ביי שהלהקה תעבוד על השיר שיוביל את הסאונד של הסרט גם הפעם. השיר נכתב כאשר הלהקה עבדה על אלבומה הרביעי A Thousand Suns, אך לא נכנס אל האלבום. תהליך העבודה על השיר תועד בפרק LPTV של הלהקה. לפי מה שתועד, השיר היה אמור להיקרא בשם "New Divide" או "Megatron" (על שם אחת הדמויות בסרט). מייק שינודה, שכתב את המילים לשיר והפיק אותו, תכנן לכתוב אותו כשיר שקט מאוד אבל הלהקה הסכימה[דרוש מקור] שגרסה שהיא גם שקטה אך גם רועשת עדיפה. New Divide New Divide (אינסטרומנטאל- רק הכלים בלי קולות) New Divide (אקפלה- רק קולות בלי כלים) מידע על הסינגל "New Divide" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "New Divide" באתר Discogs סרטון השיר "New Divide" באתר יוטיוב Ditzian, Eric 'Transformers: Revenge Of The Fallen' Soundtrack To Feature Linkin Park MTV News. May 7, 2009.