יצחק פרלמן

יצחק פרלמן (באנגלית: Itzhak Perlman; נולד ב-31 באוגוסט 1945) הוא כנר יהודי-אמריקאי יליד ישראל, מנצח ומורה למוזיקה בעל מוניטין בינלאומי. פרלמן היה המנצח של תזמורת דטרויט ושל התזמורת הפילהרמונית של וסטצ'סטר. פרלמן זכה במדליית החירות הנשיאותית מהנשיא אובמה, ובמדליה הלאומית לאמנויות מהנשיא קלינטון. בנוסף, הוא זכה ב-17 פרסי גראמי וב-4 פרסי אמי ובשנת 2016 זכה בפרס בראשית. פרלמן נולד ביפו וגדל ברחוב הקליר בתל אביב, בתקופת המנדט הבריטי על ארץ ישראל. לחיים ושושנה פרלמן, ילידי פולין שעלו לארץ ישראל באמצע שנות השלושים של המאה ה-20. פרלמן התעניין לראשונה בכינור לאחר ששמע מוזיקה קלאסית ברדיו. בגיל 3 נשללה ממנו הכניסה לקונסרבטוריון רון שולמית בשל היותו קטן מכדי להחזיק בכינור. במקום זאת, הוא לימד את עצמו איך לנגן בכינור באמצעות כינור צעצוע, עד שהיה מבוגר מספיק כדי ללמוד עם רבקה גולדגרט בקונסרבטוריון רון שולמית ובאקדמיה למוזיקה בתל אביב, שם ביצע את הרסיטל הראשון שלו בגיל 10, לפני שעבר לארצות הברית כדי ללמוד בבית הספר ג'וליארד אצל דורותי דיליי ואיוואן גלאמיאן. בגיל 4 חלה פרלמן במחלת הפוליו ולכן הוא נעזר בקביים ומנגן בישיבה. פרלמן הופיע במופע של אד סאליבן פעמיים: ב-1958 ושוב ב-1964. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו באולם קרנגי ב-1963. עד מהרה החל לבלות את עיקר זמנו במסעות הופעות. הוא הקליט יצירות רבות ובשנות השבעים החל להופיע גם בתוכניות בידור כמו ה-The Tonight Show של ג'וני קרסון והמהדורה האמריקאית של רחוב סומסום, וכן לנגן באירועים שונים בבית הלבן. בשנות השמונים ובתחילת שנות התשעים, היו הופעות בהוליווד בול בשיאה של עונת הקיץ שם. הוא גם ניגן סולו בפסקול הסרט רשימת שינדלר. ב-5 ביולי 1986, הופיע בפסטיבל התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק לרגל 100 שנים לפסל החירות, אשר שודר בשידור חי בטלוויזיה ABC בארצות הברית. התזמורת, בהנהגת זובין מהטה, הופיעה בסנטרל פארק. ב-1987, הצטרף לתזמורת הפילהרמונית הישראלית לקונצרטים בוורשה ובבודפשט וכן בערים נוספות במדינות הגוש המזרחי. הוא השתתף עם הפילהרמונית הישראלית בקונצרט הראשון שלה בברית המועצות ב-1990, בערים מוסקבה ולנינגרד והשתתף שוב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרטים בסין ובהודו ב-1994. בדצמבר 1990, הופיע פרלמן יחד עם מוזיקאים נוספים כגון: יו-יו מה, פנחס צוקרמן, ג'סי נורמן, אייזק שטרן ויורי טמירקאנוב במלאת 150 שנה לחגיגות פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי בלנינגרד. נכון למאי 2022 פרלמן הישראלי השביעי המושמע ביותר בספוטיפיי עם כ-1.4 מיליון מאזינים חודשיים. בתחילת שנות האלפיים פרלמן החל לנצח. הוא קיבל את תפקיד המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של דטרויט, ובין השנים 2002-2004 הוא שימש כיועץ מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של סנט לואיס. בנובמבר 2007, הכריזה התזמורת הפילהרמונית של ווסטצ'סטר על פרלמן כמנצחה הראשי וכמנהל האמנותי של התזמורת. הקונצרט הראשון שלו בתפקיד זה היה ב-11 באוקטובר 2008. פרלמן הוזמן לנגן ארבע פעמים בארוחות ערב ממלכתיות של ארצות הברית. ביניהן, ארוחת ערב בהשתתפות המלכה אליזבת השנייה ב-7 במאי 2007 בבית הלבן. הוא ניגן גם בטקס ההשבעה של ברק אובמה לנשיא ארצות הברית ב-20 בינואר 2009. בשנת 1975, קיבל פרלמן משרת סגל בקונסרבטוריון למוזיקה בברוקלין קולג'. כיום, פרלמן מלמד בבית הספר ג'וליארד לתוכנית הקדם-קולג'. הוא גם מלמד סטודנטים באופן פרטני בתוכנית פרלמן למוזיקה בלונג איילנד, ניו יורק ורק לעיתים נדירות מנחה כיתות אמן. תוכנית פרלמן למוזיקה, שנוסדה ב-1995 על ידי טובי פרלמן וסוקי סנדלר, החלה את דרכה כמחנה קיץ למוזיקאי כלי קשת יוצאי דופן בין הגילאים 11-18. עם הזמן הוא התרחב לתוכנית של שנה. למוזיקאים ישנה הזדמנות במסגרת התוכנית לקבל את יצחק פרלמן בעצמו, לפני שהם מופיעים במקומות כגון בית הכנסת סאטון פלייס ובתי ספר ציבוריים. פרלמן מתגורר בניו יורק עם אשתו, טובה, כנרת קלאסית גם היא. להם חמישה ילדים. פרלמן הוא בן דוד רחוק של אושיית הקומדיה והטלוויזיה הקנדית האווי מנדל. Tradition, 1987 Duos, March 17, 1987 Vivaldi: The Four Seasons / 3 Violin Concertos, 1992 The American Album, January 6, 1995 In the Fiddler's House, November 21, 1995 Holiday Tradition, 1998 Concertos from My Childhood, 1999 The Essential Itzhak Perlman, Sony Classical, 2009 Eternal Echoes, August 31, 2012 2012 הדים לנצח עם החזן יצחק מאיר הלפגוט Violin sonatas, Universal Music Classics/Deutsche Grammophon, 2015 The Perlman Sound, Warner Classics, 2015 2020, The Art of Itzhak Perlman 1964: תחרות לבנטריט - זוכה. 1977: פרס גראמי לסולן הטוב ביותר (עם תזמורת): ארבע העונות (ויוואלדי) 1978: פרס גראמי לביצוע מוזיקה קאמרית: בטהובן: סונטות לכינור ופסנתר (עם ולדימיר אשכנזי). 1978: פרס גראמי לאלבום הקלאסי הטוב ביותר: ברהמס: קונצ'רטו לכינור ברה מז'ור. 1980: פרס גראמי: לסולן הטוב ביותר בביצוע אינסטרומנטלי (ללא תזמורת): האלבום הספרדי. 1980: פרס גראמי: למוזיקה קאמרית: מוזיקה לשני כינורות (עם פנחס צוקרמן). 1980: פרס גראמי לסולנים האינסטרומנטליים הטובים ביותר (עם תזמורת): קונצ'רטו לכינור ולצ'לו בלה מינור (עם מסטיסלב רוסטרופוביץ'). 1980: פרס גראמי לסולן האינסטרומנטלי הטוב ביותר (עם תזמורת): אלבן ברג: קונצ'רטו לכינור / איגור סטרווינסקי: קונצ'רטו לכינור ב-רה מז'ור 1981: פרס גראמי לסולן האינסטרומנטלי הטוב ביותר (עם תזמורת): אייזק שטרן חגיגות ה-60 (עם אייזק שטרן ופנחס צוקרמן). 1981: פרס גראמי לביצוע הטוב ביותר של מוזיקה קאמרית: פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי: שלישיית פסנתר בלה מינור (עם ולדימיר אשכנזי ולין הארל) 1982: פרס גראמי לסולן הטוב ביותר (עם תזמורת): אדוארד אלגר: קונצ'רטו לכינור בסי מינור. 1986: זוכה במדליית החירות מן הנשיא רונלד רייגן לרגל 100 שנה לפסל החירות. 1987: פרס גראמי לביצוע מוזיקה קאמרית: בטהובן: מכלול שלישיות הפסנתר (עם ולדימיר אשכנזי ולין הארל) 1987: פרס גראמי לסולן הטוב ביותר (עם תזמורת): מוצרט: קונצ'רטי לכינור מס' 2 ו-4. 1990: פרס גראמי לביצוע מצטיין של מוזיקה קאמרית: ברהמס: שלוש הסונטות לכינור ופסנתר (עם דניאל בארנבוים) 1990: פרס גראמי לסולן האינסטרומנטלי הטוב ביותר (עם תזמורת): קונצ'רטו לכינור מס' 1 של שוסטקוביץ' בלה מינור וקונצ'רטו לכינור בלה מינור של גלאזונוב 1992: פרס אמי: תוכנית קלאסית יוצאת דופן באמנויות הבמה: "פרלמן ברוסיה". 1994: פרס אמי: הישג אישי יוצא דופן: "תכנות תרבותי". 1995: פרס גראמי לסולן האינסטרומנטלי הטוב ביותר (עם תזמורת): אלבום האלבומים האמריקאי של ברנשטיין, ברבר, פוס. 1996: פרס אמי: תוכנית תרבות יוצאת דופן של מחול ומוזיקה: יצחק פרלמן: "בבית הכנר". 1999: פרס אמי: מופע מחול קלאסי למוזיקה קלאסית: יצחק פרלמן: "מכנר למען העתיד". 2000: זכה במדליית האמנויות הלאומית של הנשיא ביל קלינטון 2003 אותות כבוד של מרכז קנדי 2005: אות שלט הזהב של האקדמיה האמריקאית להישגיות 2008: פרס גראמי על מפעל חיים 2015: זכה במדליית החירות הנשיאותית של הנשיא אובמה. 2016: פרס בראשית מראש ממשלת ישראל מדיה וקבצים בנושא יצחק פרלמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יצחק פרלמן (באנגלית) יצחק פרלמן, ברשת החברתית פייסבוק יצחק פרלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יצחק פרלמן, באתר AllMovie (באנגלית) יצחק פרלמן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) יצחק פרלמן, באתר ספוטיפיי יצחק פרלמן, באתר AllMusic (באנגלית) יצחק פרלמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) יצחק פרלמן, באתר Discogs (באנגלית) יצחק פרלמן, באתר Songkick (באנגלית) יצחק פרלמן, דף שער בספרייה הלאומית קטע סולו בפסקול הסרט "רשימת שינדלר" בנגינתו של פרלמן, סרטון באתר יוטיוב יצחק פרלמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרב יודילוביץ', יצחק פרלמן: "סופה של תקופה מוזיקלית", באתר ynet, 24 בספטמבר 2001 מרב יודילוביץ', יצחק פרלמן יקבל אזרחות כבוד של העיר תל-אביב, באתר ynet, 19 במאי 2002 מרב יודילוביץ', פרס מרכז קנדי הוענק לכנר הישראלי יצחק פרלמן, באתר ynet, 8 בדצמבר 2003 דורית גבאי, קרב מנצחים, באתר nrg‏, 26 בפברואר 2008 נעם בן זאב, עכבר העיר אונליין, יצחק פרלמן: קלף מנצח, באתר הארץ, 15 במרץ 2010 גיא פלג, ‏הכנר יצחק פרלמן שוב בישראל, באתר ‏מאקו‏, 17 במרץ 2010 עומר שומרוני, ‏"ישראל זקוקה היום לכמה חברים שאפשר", באתר גלובס, 17 במרץ 2010 נעם בן זאב, המשפחה המוזיקלית המורחבת של הזוג פרלמן, באתר הארץ, 23 באפריל 2014 ציפי שמילוביץ, הזוכה המעוטר, באתר ynet, 17 ביוני 2016 אלכסנדרה לוקש, יצחק פרלמן: "ה-BDS זה דבר איום ונורא", באתר ynet, 21 ביוני 2016. הכנר הבינלאומי יצחק פרלמן נפגש בכנסת עם עובדים עם מוגבלות באתר הכנסת, 22 ביוני 2016. טלי חרותי-סובר, הכנר יצחק פרלמן תורם 2 מיליון שקל למענקים לארגונים חברתיים, באתר TheMarker‏, 12 בספטמבר 2016 דנה קסלר, הכינור הנאמן של יצחק פרלמן, באתר כלכליסט, 2 בדצמבר 2018. נעמה צורן, דווקא הכנר יצחק פרלמן יכול לתת לנו ולילדים שיעור מצוין בתקופה הנוכחית, באתר הארץ, 6 באוקטובר 2020 חדשות חוץ, כנר על הגג: הבית של יצחק פרלמן במנהטן מוצע למכירה ב-17.5 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 30 במרץ 2022 "Israeli Violin Prodigy Admits He Likes Jazz". Proquest.com. נבדק ב-1 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "News releases for May 2007" (הודעה לעיתונות). The White House. 7 במאי 2007. נבדק ב-4 בספטמבר 2007. {{cite press release}}: (עזרה) "The Perlman Music Program: Toby's Project Grows and Grows". Strings. נבדק ב-1 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Brownfield, Paul (21 ביוני 1998). "New Afternoon Arrival". Los Angeles Times. נבדק ב-24 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה)