laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנס ברטלה

הנס ברטלה (בגרמנית: Hans Bertele; נולד בשנת 1944) הוא שף קונדיטור ישראלי-גרמני שהתגייר. ברטלה נולד בכפר מריאברון (Mariabrunn) באריסקירך שבגרמניה (על גבול שווייץ) למשפחה נוצרית מרקע נאצי שבבעלותה מלון. בגיל 15 יצא ללימודי מגדנאות על מנת להשתלב בעסק המשפחתי, ולמד במשך שלוש שנים בקונדיטוריית "האוזר-לינדאו" הידועה. לאחר מכן החל לעבוד בקפה "קרנדלר" בפרנקפורט. משם עבר לעבוד במלון הילטון בברלין, ולאחר כשנה וחצי הוזמן לעבוד במלון "דולדר גרנד הוטל" היוקרתי בציריך שבשווייץ. בשנת 1967 הוזמן ברטלה לעבוד במלון הילטון תל אביב (על ידי שף שהכיר אותו בברלין). הוא החליט להישאר בישראל, התגייר (בגיל 23), שרת בצה"ל, ואף השתתף במלחמת יום הכיפורים כחייל בחיל התותחנים. לאחר 12 שנות עבודה בתל אביב עבר בשנת 1979 לעבוד במלון הילטון ירושלים. במקביל לעבודתו ברשת הילטון שימש ברטלה כמדריך בבית ספר של רשת מלונות הילטון במונקו. בשנת 1987 עזב ברטלה את עבודתו ברשת הילטון וניהל במשך שלוש שנים את בית הספר לאפייה "אמנות האפייה" שבבעלותו ביהוד. בראשית שנות התשעים פתח עם המשקיע שלמה אליהו את רשת בתי הקפה "הנס ברטלה", אך למרות הצלחה מסחרית הגיעה הרשת לפשיטת רגל. אז החל ברטלה לעבוד כשף קונדיטור של רשת בתי הקפה "קפולסקי" ועבד שם כ-5 שנים. שם גם הכיר את אשתו השנייה גלית. באמצע שנות התשעים נסע ברטלה עם אשתו לצרפת לצורך לימודיה. שם הם שהו כשנתיים, שבמהלכן עבד ברטלה במספר מסעדות ידועות. מאז שנת 1998, לאחר שובם ארצה, הם מפעילים ומנהלים יחד את הקונדיטוריה, בית הקפה ובית הספר לאפייה "גאיה ברטלה" (על שם בתם הבכורה) שבבעלותם בפתח תקווה. בשנים האחרונות הם גם מגישים תוכניות אפייה טלוויזיוניות ב"ערוץ האוכל". במסגרת תחרויות בינלאומיות זכה ברטלה בארבע מדליות זהב, חמש מדליות כסף ושלוש מדליות ארד. לברטלה חמישה ילדים מאשתו הראשונה ושני ילדים מאשתו השנייה, בנו הוא העיתונאי אביב ברטלה. דם יזע וסוכר(הקישור אינו פעיל), באתר Rest,‏ 11 בינואר 2006 אניה גלטקין, שף קונדיטור הנס ברטלה – איש אגדה (אורכב 10.01.2012 בארכיון Wayback Machine), באתר אפוק טיימס ישראל, 24 באוקטובר 2010 שירן שמחי, כבוד השף, באתר מזון פלוס ביוגרפיה באתר "שפים" https://www.kan.org.il/program/?catid=2058 http://mtaout1.mtv.co.il/Inner.aspx?ArticleID=3595.
יאנקי

יאנקי (באנגלית: Yankee) הוא כינוי לאדם ממוצא מסוים, לרוב מהמדינות הצפון-מזרחיות של ארצות הברית, בעיקר מניו אינגלנד, ובפרט לצאצא של המתיישבים הבריטיים במדינות אלו. השימוש הראשוני במונח "יאנקים" כוון כלפי התושבים ממוצא אנגלי שהתגוררו בניו אינגלנד. כך למשל בספרו של מארק טוויין "יאנקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור". לעיתים משתמשים במושג זה כלפי אנשים ממוצא בריטי-אמריקני, אף שאינם מארצות הצפון ההיסטורי. מקורו של הביטוי אינו ידוע בוודאות, אף שישנן כמה השערות בנוגע לכך. על פי אחת הטענות, השימוש הידוע הראשון בכינוי "יאנקי" מיוחס לגנרל הבריטי ג'יימס וולף, שכינה בכינוי זה בשנת 1758 את תושבי שלוש עשרה המושבות הבריטיות בצפון אמריקה. בעת מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, כשפיקד הגנרל על חיילים ממושבות אלו אמר: "העמדות שלי כה מבוצרות, שאני יכול לספק לך שתי פלוגות של יאנקים, ואף יותר". מדיה וקבצים בנושא יאנקי בוויקישיתוף יאנקים, באתר גלובס יאנקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) My posts are now so fortified that I can afford you two companies of Yankees, and more ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון וילקס

ג'ון וילקס (אנגלית: John Wilkes;‏ 17 באוקטובר 1727 - 26 בדצמבר 1797) היה עיתונאי ופוליטיקאי בריטי רדיקלי, שחי במאה ה-18. וילקס נחשב לאחת הדמויות השנויות במחלוקת במאה ה-18. הוא נבחר לפרלמנט הבריטי כנציג מחוזות בחירה בעיר לונדון כמה וכמה פעמים. לראשונה נבחר כשהיה בן 30 ב-1757, אבל ב-1763 הוא פרסם בעיתונו סאטירה נגד הממשלה והועמד על כך לדין ונאסר. ב-1764 הוא סולק מהפרלמנט אולם שוחרר מהמאסר, כיוון שההאשמות נגדו נחשבו כלליות מדי. ב-1768 נבחר שוב לפרלמנט אולם סולק שוב בגלל דברים נוספים שפרסם בעיתון. שלוש פעמים הוא נבחר במחוז הבחירה שלו בבחירות משנה והפרלמנט פסל את הבחירה. עד שנבחר גם ב-1774, והפעם הונח לו לייצג את מחוז הבחירה שלו עד 1790. אחד מהישגי מאבקו היה התרת הדיווח על דיוני הפרלמנט, שהיו עד אז חסויים. הוא ייזכר אפוא כלוחם חרות, כאחד האישים שהרחיבו וביססו את חופש העיתונות באנגליה. תקופות הכהונה שלו היו בדרך כלל קצרות מאוד ונגדעו על ידי גירוש מהבית. סילוקיו החוזרים ונשנים של וילקס נבעו מהתקפותיו החריפות על המלך ג'ורג' השלישי או על מי משריו, ומהטקסטים ה"פיקנטיים" שנתפרסמו בעיתונו "צפון בריטניה" (North Briton), בהם נרמזו מעלליהם של אושיות רמות מעלה. לווילקס היה קהל תומכים גדול, שחזר ובחר אותו לפרלמנט פעם אחר פעם על אף ואולי גם בגלל התנהגותו השנויה במחלוקת. יותר מאוחר במהלך הקריירה שלו נבחר וילקס לחבר במועצת העירייה, לשריף ולראש העירייה של העיר לונדון. ציטוט מפורסם של וילקס אותו מביא ההיסטוריון הבריטי קלייב אמזלי נפלט מפיו כתשובה לחבר פרלמנט, שקבע שסופו יהיה בהדבקות בעגבת או בתלייה. על כך ענה וילקס: "זה תלוי בכך האם אאמץ לעצמי את פילגשך או את עקרונותיך". מדיה וקבצים בנושא ג'ון וילקס בוויקישיתוף ג'ון וילקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון וילקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) John Wilkes - Liberty & Parliament, פרלמנט הממלכה המאוחדת - UK Parliament ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריאן ואן הולט

בריאן ואן הולט (באנגלית: Brian Van Holt; נולד ב-6 ביולי 1969) הוא שחקן אמריקאי. ואן הולט נולד בעיר ווקיגן שבאילינוי וגדל בעיר האניגטון ביץ', קליפורניה. נולד למשפחה ממוצא סקוטי- אירי. מחזיק בתואר בסוציולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. הוא התגלה לראשונה על ידי המפיק סטפאן דאגלס שהזמין אותו לתחרות דוגמנות בה זכה והחתים אותו על חוזה מקצועני עם חברת השחקנים ג'ק רוז. ואן הולט התגלה לראשונה בסדרה "אהבה וכסף" משנת 1999 ובסרט בקומדיה "שפוט שלה" משנת 2000 לצידה של אמנדה פיט. בשנת 2001, התפרסם ואן הולט לראשונה ברחבי העולם בדרמת המלחמה "בלאק הוק דאון", בה גילם נהג האמווי בשם ג'ף שטרוקר. בשנת 2002 שיחק בסרט מלחמה נוסף, "לחישות מלחמה" לצידו של ניקולס קייג' בתור מפעיל הלהביור טוראי האריגן. בשנת 2003 שיחק ואן הולט בסרט הפעולה "ימ"מ יחידת פריצה" בתפקיד השוטר מייקל בוקסר מיחידת הSWAT, בדרמה הצבאית "בייסיק" בתור חייל הקומנדו ריי דונבאר ובסרט הפשע "ביטחון". ב-2005 הופיע בסרט האימה "בית השעווה" בתפקיד כפול - בתור המכונאי בו סינקלייר ובתור אחיו מכין בובות השעווה וינסנט. כמו כן השתתף בסרט הקומדיה "הגבר של הבית"; ובאותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בעונה היחידה של סדרת הדרמה הבדיונית בהפקתו של דייוויד ס. גוייר "על הסף" בשנת 2007 שיחק בתור הגולש מיץ' יוסט בעונה היחידה של דרמת הגלישה "ג'ון מסינסינטי". בשנת 2008 שיחק בעיבוד האמריקאי של רשת NBC לסדרה הישראלית "האקס המיתולוגי" בכיכובה של אליזבת ריזר. בשנים 2009–2015 שיחק ואן הולט בקומדיית המצבים "קוגר טאון" בתפקיד בובי קוב, הגרוש המבוטל של גיבורת הסדרה ג'ולס קוב (קורטני קוקס). בשנת 2023 ביצע הופעת אורח בסדרת המדע-בדיוני "זינוק לאתמול" (אנ') המהווה גרסה מחודשת לסדרה באותו שם ששודרה בשנות התשעים ברשת NBC. משפחת בריידי חוזרת (1996) הקומדיה המחתרתית (1999) שפוט שלה (2000) בלאק הוק דאון (2001) לחישות מלחמה (2002) ביטחון (2003) בייסיק (2003) ימ"מ יחידת פריצה (2003) הגבר של הבית (2005) בית השעווה (2005) מאורת הגנבים (2018) Age of Summer‏ (2018) Butter‏ (2022) משטר צבאי (1998) אהבה וכסף (1999) קאט פלוס אחד (2004) - סרט טלוויזיה על הסף (2005) ג'ון מסינסינטי (2007) האקס המיתולוגי (2008) קוגר טאון (2009 -2015) הגשר (2014-2013) Ascension‏ (2014) קומיוניטי (2015) יום אימונים מסוכן (2017) במשפחות הכי טובות (2018) השריף (2020) ג'ו אקזוטיק נגד קרול (2022) Lawmen: Bass Reeves‏ (2023) זינוק לאתמול (אנ') (2023) מדיה וקבצים בנושא בריאן ואן הולט בוויקישיתוף בריאן ואן הולט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בריאן ואן הולט, באתר AllMovie (באנגלית) בריאן ואן הולט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בריאן ואן הולט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
טלי מץ

טלי מץ (נולדה ב-29 באוקטובר 1982) היא אשת תקשורת ישראלית. שימשה מבזקנית בחברת החדשות של קשת 12 ובעבר הגישה את "העולם הבוקר" לצד אברי גלעד ברשת 13. מץ נולדה בקריית ים לבני, מהנדס מכונות, ומרינה, אשת ביטוח. היא בתם השנייה מתוך שלושה ילדים. את לימודי התיכון עשתה במגמת תקשורת בבית הספר ע"ש "רודמן" בקריית ים. עם סיום לימודיה, הצטרפה למערכת השבועון "בעיר" מבית מעריב ככתבת מוניציפלית-פוליטית, ולצוות רדיו חיפה כשדרנית ומפיקה ב"רדיו 1", רצועת צעירים. בהמשך החלה גם לקריין מבזקי חדשות. נמנתה עם צוות ההקמה של "רדיו K-City", תחנת-בת של רדיו חיפה, שם שידרה שתי תוכניות: "בקטנה" ו"ספיישל K", וכן החלה לשדר גם בתחנות הרדיו "99" ורדיו תל אביב. ב-2010 הצטרפה לחברת החדשות כמגישת חדשות בערוץ החדשות באינטרנט ובמבזקי החדשות של ערוץ 2, והיא המשיכה בתפקיד זה גם לאחר פיצול הערוץ בנובמבר 2017 לקשת 12 ולרשת 13, עד לפרישתה מהחברה. במרץ 2014 הגישה את התוכנית "איזו מדינה" במסגרת שידורי קשת בערוץ 2. התוכנית שודרה מדי שבת, ועסקה במגוון נושאים חברתיים, ובמסגרתה התארחו אורחים שונים בנושא הנדון באותו השבוע. ב-24 בפברואר 2019 הצטרפה כמגישה לצוות התוכנית "העולם הבוקר" בערוץ רשת 13. פורסם בתקשורת שהיא תעזוב את התפקיד בתחילת מאי 2021, מחליפתה תהיה רותם ישראל. ב-2021 החלה להנחות את מגזין הבריאות "סטטוסקופ" ברשת 13 לצד פרופ' איתן פרידמן ואיתי גל. מץ היא בעלת תואר ראשון בתקשורת ובמדעי החברה מבית הספר לתקשורת של המכללה האקדמית עמק יזרעאל. מץ היא אמא לשתי בנות. בינואר 2022 נפרדה מבעלה לאחר עשר שנות נישואים. טלי מץ, ברשת החברתית פייסבוק טלי מץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טלי מץ, ברשת החברתית אינסטגרם טלי מץ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מירי בן־דוד ליוי, "אף מטפל בעולם לא היה יכול לעזור לי כמו שעשתה בתי ‑ בעצם קיומה", באתר "ידיעות אחרונות", 27 באפריל 2019 אחרי 17 שנים: טלי מץ מפתיעה בהודעה על גירושיה | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏2022-01-03
נחמיה ברוש

נחמיה ברוש (בורשטיין) (1913 - 18 בספטמבר 2007) היה חבר מנגנון הקבע של "ההגנה", קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כדובר צה"ל במהלך מלחמת סיני. ברוש נולד ברוסיה, אחד משלושה ילדיהם של יפה ומרדכי בורשטיין. אחותו רוני הייתה לימים רעייתו של אברהם שטרן. עלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-1923, למד בגימנסיה הריאלית בירושלים והנדסה אזרחית בטכניון. ב-1929 הצטרף לארגון "ההגנה", היה פעיל ומדריך בגדנ"ע. ב-1937 השתתף בקורס מפקדי מחלקות ח' של ההגנה בג'וערה, יחד עם יגאל אלון ומשה דיין. בתקופת המרד הערבי הגדול שירת כמפקד יערות הכרמל. בהמשך שירת כקצין גדנ"ע בירושלים ומפקד גדוד חי"ש בעיר בשנים 1941 עד 1944. היה נציג ההגנה בפנייה לאברהם (יאיר) שטרן, מפקד ארגון הלח"י. אחותו של ברוש, רוני, הייתה נשואה לשטרן, ברוש הציע לו לקבל מסתור של ההגנה אך נענה בסירוב. עבר למחוז תל אביב של ההגנה ושירת כראש מטה המנהלה, בתפקיד זה שירת בליל וינגייט כאחראי על הצד הלוגיסטי. במלחמת העצמאות היה סגן מפקד המחוז. לאחר המלחמה מונה לעמוד בראש ועדת חקירה לבדיקת נפילת ניצנים שהמליצה לטהר את שמם של אנשי היישוב. בנובמבר 1949 מונה למפקד מחוז חיפה וחטיבת כרמלי וב-1951 למפקד מחוז תל אביב וחטיבת קרייתי. ביוני 1955 מונה לדובר צה"ל, בתקופתו בתפקיד נקבע כי יכלול גם את האחריות על יחסי הציבור של מערכת הביטחון ומשרד הביטחון. הוא שירת בתפקיד עד נובמבר 1957, כולל במהלך מלחמת סיני. לאחר שחרורו מצה"ל עבד בנציבות שירות המדינה, היה אחראי על עובדי מערכת הביטחון, ראש לשכת הדרום, מנהל לשכות תל אביב וחיפה והמשנה לנציב השירות. היה ממקימי שכונת צהלה בתל אביב, זכה לאות יקיר העיר ב-1995. היה ממייסדי "צוות - ארגון גמלאי צה"ל", ב-1960. ניהל את המרכז הישראלי לניהול. מדיה וקבצים בנושא נחמיה ברוש בוויקישיתוף אורי דרומי, הדובר שהעדיף לשתוק, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2007 נחמיה ברוש היה אחינו הבכור, ביטאון "צוות", דצמבר 2007
נורשפין

נורשפין (בשוודית: Norrköping) היא עיר נמל במחוז אסטריֶטלנד (Östergötlands län) שבמזרח שוודיה, 150 ק"מ מדרום לבירה סטוקהולם. בשנת 2005 התגוררו בה 83,561 תושבים (בסך הכל 127,059 תושבים במטרופולין), והיא השמינית בגודלה בשוודיה. העיר ממוקמת על פתחו של הנהר "מוטלה סטרום" (אנ'), ב"מפרץ בראביקן", שהוא מפרץ של הים הבלטי. ניצול כוח המים של הנהר "מוטלה סטרום" והנמל הטוב, היו הגורמים שאפשרו את הצמיחה המהירה של העיר לתעשייתית. העיר ידועה גם בתעשיית הטקסטיל שלה. אחד הכינויים של העיר הוא "מנצ'סטר של שוודיה". האטרקציות באזור כוללות את מוזיאון העבודה, אולם הקונצרטים ומרכז הכנסים לואי דה גר קונסרט וקונגרס, מוזיאון העיר נורשפין ומרכז חזותי C, כולם ממוקמים במסגרת היסטורית שמורה היטב עם עדות לתעשיית הטקסטיל בעבר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לעיר יש אזכורים מימי הביניים על ידי מתיישבים סביב עיר הדומה לנורשפין על שפך נחל "מוטלה לינשפין", שהשתמשו בזרם המים מהמפלים לשימוש המטחנות שלהם. הנהר היה מלא דגי סלמון.[דרוש מקור] אין תאריכים מדויקים, אך יש אזכורים של כנסייה מהמאה ה-12. שנבנתה לכבודו של סנט אולף, הפטרון של נורווגיה. 30 ק"מ צפונית נורשפין נמצא "קולמרדנס דיורפארק". זהו גן חיות חיצוני בסגנון ספארי. באתר יש גם אקווריום עם נחשים, תנינים וכרישים. 50 ק"מ מהעיר, ישנם איים בשם: סנט אנה וגריט. נמל התעופה נקרא "קונגשנגן" עם 170,000 נוסעים בשנת 2006. פארק תעשיות הייטק בשם "פארק המדע של נורשפין". לעיר יש מספר רב של מועדוני ספורט בכל הענפים. והבולטים שבהם: אי.אף. נורשפין בכדורגל, ונורשפין דולפינס בכדורסל. תמונות מהעיר רחוב המלכה בנורשפין העיר בציור משנת 1876 החשמלית ברחובות העיר הנהר מוטלה סטרום זורם בעיר נמל נורשפין מגדל הפיקוח בנמל התעופה של נורשפין גרמניה אסלינגן אם נקר, באדן-וירטמברג, גרמניה אוסטריה לינץ, אוסטריה פינלנד טמפרה, פינלנד נורווגיה טרונדהיים, נורווגיה לטביה ריגה, לטביה דנמרק אודנסה, דנמרק איי פארו קלאקסוויק, איי פארו איסלנד קואופווגיר, איסלנד איטליה אודינה, איטליה ישראל פתח תקווה, ישראל (מ־1962) בית הכנסת בנורשפין אתר האינטרנט הרשמי של נורשפין נורשפין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נורקופינג (שבדיה), דף שער בספרייה הלאומית Norrköping, Welcome to Östergötland (ארכיון) נכרתה ברית התאומות בין נורשפינג ופתח תקווה, דבר, 4 בדצמבר 1962 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנדה מישלקה

אמנדה ג'וי "איי. ג'יי." מישלקה (באנגלית: Amanda Joy "AJ" Michalka; נולדה ב-10 באפריל 1991) היא שחקנית, מוזיקאית, כותבת שירים וזמרת אמריקאית. התפרסמה בעיקר מהשתתפותה בצמד המוזיקלי "אלי ואייג׳יי" יחד עם אחותה הגדולה אלי מישלקה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מישלקה נולדה בטורנס שבקליפורניה, ארצות הברית למשפחה נוצרית מסורה. הוריה גרושים. אביה, מארק, הוא הבעלים של חברה קבלנית, ואמה, קארי, היא מוזיקאית אשר הופיעה בעבר עם להקת הרוק הנוצרית "JC Band". בילדותה גרה לזמן קצר בסיאטל ובמילווקי. היא גדלה כנוצרייה ולמדה חינוך ביתי בחלק מילדותה. מישלקה החלה לנגן בפסנתר בהיותה בת 4, בגיל 5 החלה את קריירת המשחק שלה, כאשר התנסתה בעיקר בהפקות של מחזות בכנסייה, ולאחר מכן החלה לנגן בגיטרה. כילדה בוגרת השתתפה במספר הצגות מוזיקליות בבית ספרה במילווקי. בשנת 2004 היא יחד עם אחותה אליסון, הקימו את ההרכב "אלי ואייג'יי". בנוסף לכך, מישלקה מנגנת במגוון של כלי נגינה, ביניהם גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, פסנתר ותופי בונגו, ואף גם דגמנה בקטלוגים שונים. בשנת 2006 הופיעה לראשונה בערוץ דיסני בסרט המקורי "Cow Belles", בתור קורטני קאלום, יחד עם אחותה אלי ששיחקה בתור טיילור קאלום. היא גם הופיעה בתוכניות כמו "אוליבר בין", "עמוק באדמה", "The Guardian" ו"בית החולים הכללי". היא ואחותה הופיעו בסרט "MTV Super Sweet 16: The Movie". ב-2011 שיחקה בסרט "סופר 8" בתור ג'ן. ב-2015 היא שיחקה בסרט שכתב גיסה "Weepah Way for Now" לצד אחותה. מאז 2013 היא משחקת בתפקיד חוזר (ובעונות האחרונות בתפקיד קבוע) בסיטקום "הגולדברגים" בתור לייני לויס. מדיה וקבצים בנושא אמנדה מישלקה בוויקישיתוף אמנדה מישלקה, ברשת החברתית אינסטגרם אמנדה מישלקה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמנדה מישלקה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אמנדה מישלקה, באתר AllMovie (באנגלית) אמנדה מישלקה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמנדה מישלקה, באתר Metacritic (באנגלית) אמנדה מישלקה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמנדה מישלקה, באתר ספוטיפיי אמנדה מישלקה, באתר Last.fm (באנגלית) אמנדה מישלקה, באתר AllMusic (באנגלית) אמנדה מישלקה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמנדה מישלקה, באתר דיזר אמנדה מישלקה, באתר Yandex.Music (ברוסית) אמנדה מישלקה, באתר Discogs (באנגלית) אמנדה מישלקה, באתר Genius אמנדה מישלקה, באתר בילבורד (באנגלית)
ידוע

האם התכוונתם ל... יִדוּעַ – אמצעי תחבירי לסימון שמות עצם ידוע בציבור – סטטוס של מי שמקיים חיי משפחה עם אחר, אך הם אינם נשואים זה לזה ידוע הבבלי – תנא שמוזכר במשנה ידוע הכהן – כהן גדול בתקופת בית שני
פארק ירוחם

פארק ירוחם הוא יער אורנים, שניטע על ידי הקק"ל, מסביב לערוצו העילי של נחל רביבים, בסמוך לעיירת הפיתוח ירוחם שבנגב. יער האורנים משתרע על פני כ-500 דונם, משולבים בו גם עצי פרי המושקים במי קולחין, וכן ניתן למצוא בו פינות חמד לפיקניקים. במרכז היער שוכן אגם ירוחם, אגם מלאכותי עונתי באפיק נחל רביבים. האגם נוצר לאחר סכירת נחל רביבים בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 והיה אמור לאגור מי שיטפונות לשימוש חקלאי. עד מהרה התברר כי אין די במי השיטפונות באזור כדי למלא את האגם, וכי הוא מתייבש בקיץ. יתר על כן, מי הביוב של ירוחם גלשו מבריכות החמצון הסמוכות והפכו את האגם למפגע אקולוגי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 נעשה ניסיון לפתח תיירות סביב הפארק, וכחלק מהמאמץ הופרד מהאגם אגמון קטן המתקיים כל השנה. עם פתיחת מפעל טיהור השפכים של ירוחם, בשנת 2006, השתפרה איכות המים של שני גופי המים. נושא שיקום האגם היה מרכזי בקמפיין הבחירות למועצה של ברוך אלמקייס, אך האגם לא שוקם בתקופת כהונתו. הפארק והאגם הם תחנת עצירה לציפורים נודדות, כאשר חלקן אף נשארות באגם למשך העונה. בנוסף הפארק מהווה אזור מחיה למגוון גדול של בעלי חיים וצמחים. בשנת 2009 הוקם מרכז "דוכיפת" לצפרות ואקולוגיה בשטח הפארק. המרכז, אשר אוסף מידע לגבי הציפורים העוברות בשטח הפארק, הוא אחד מארבע תחנות טיבוע ארציות (שלוש האחרות נמצאות בירושלים, החולה ואילת). בשנים 2014 ו-2015 מרכז "דוכיפת", בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב וארגונים רבים נוספים, קיים אירוע "ביו בליץ" (אנ'), שבו מזהים מספר גדול ככל הניתן של מינים שונים של בעלי חיים, צמחים ופטריות. זוהי הפעם הראשונה שבו קויים האירוע בישראל. באירוע בשנת 2014 זוהו 531 מינים. אגן ירוק צפרות מדיה וקבצים בנושא פארק ירוחם בוויקישיתוף הפארק באתר הרשות המקומית(הקישור אינו פעיל) גן לאומי ירוחם באתר iNature מרכז "דוכיפת", מרכז לצפרות ואקולוגיה בירוחם פארק ויטמין שיא - מרכז האופנים ופעילויות של ויטמין שיא גלעד כרמלי, ביקור בפארק ירוחם - נווה המדבר הכי יפה שלא הכרתם, באתר ynet, 8 בנובמבר 2019
אבא פרומצ'נקו

אַבָּא גֵּרְשׁוֹן פְרוֹמְצֶ'נְקו (4 באוגוסט 1916 – 5 בנובמבר 2005) היה תעשיין ישראלי, מבעלי עלית ומנכ"ל החברה במשך 21 שנה. פרומצ'נקו נולד בלטביה לשרה ואליהו פרומצ'נקו. בשנת 1933, בהיותו בן 17, עלה עם משפחתו לארץ ישראל, וכעבור שנה, בשנת 1934, הקים אביו את בית החרושת עלית ברמת גן. למד הנדסה בטכניון בחיפה, ועם סיום לימודיו, בשנת 1938, החל לעבוד בעלית. תפקידו הראשון היה ספק לחנויות של סוחרים ערבים, וכעבור זמן היה נציג עלית לצבא הבריטי בארץ ישראל. הוא הצטרף לצוות הניהולי ופיקח על תהליכי הייצור. פרומצ'נקו, יחד עם שותפו, מרק מושביץ, היה אחראי לפיתוחה של חברת עלית ולהפיכתה לאחד הקונצרנים הגדולים בישראל. בשנת 1955 החליטה עלית לייצר לראשונה בישראל קפה נמס. עד אז היה הקפה הנמס נפוץ בחו"ל בלבד ולא יובא לישראל. עלית הקימה מפעל לקפה בצפת, ואת הידע סיפק יצרן קפה נמס יהודי מארצות הברית. פרומצ'נקו היה המהנדס ואיש הביצוע של היוזמה החדשה, ומושביץ היה אחראי לשיווק ולפרסום המוצר. בשנים הראשונות לשיווקו בישראל נחשב הקפה הנמס מוצר יוקרתי, אבל בתוך עשור הוא נהפך למוצר עממי ופופולרי מאוד בישראל, ועד היום הוא נחשב למוצר המזוהה ביותר עם עלית. פרומצ'נקו היה גם אחראי לעיצוב קופסת הקפה הנמס של עלית, שנותרה כמעט ללא שינוי במשך שנים רבות. בשנות ה-70 החלה עלית לייצר צנצנות זכוכית לקפה הנמס שמתוצרתה, אך בעקבות הביקוש של צרכני הקפה הנמס לאריזת הפח המקורית חזרה עלית לשווק את הקפה באריזת המותג שלו. בשנות ה-60 התמנה פרומצ'נקו למנכ"ל עלית ויו"ר מועצת המנהלים של חברות הבת, ועמיתו מרק מושביץ שימש יו"ר החברה ומנכ"ל חברות הבת. בשנת 1979 נמנה עם מייסדי חברת ההחזקות "דנות" שקרסה ב-1985. בשנות ה-80 רכשה קבוצת פדרמן את השליטה על עלית, בין השאר על ידי רכישת המניות שהחזיק אחיו, יעקב פרומצ'נקו. בעקבות זאת החליט אבא פרומצ'נקו לפרוש מן החברה. בשנת 1987, לאחר חמישים שנות פעילות בעלית, הודיע על התפטרותו ממועצת המנהלים של עלית ועל מכירת מניותיו בחברה. היה נשוי לרות ואב לשתי בנות: תמרה (תמי) וולף-פילוסוף, שהייתה נשואה לעורך הדין אבי פילוסוף, ולביה עוז.
דני פרומצ'נקו

דן (דני) פרומצ'נקו (נולד ב-31 במרץ 1949) הוא איש עסקים ומוציא לאור ישראלי. ערך והוציא לאור של המגזין "אוטו". נולד בישראל, לאירנה ויעקב פרומצ'נקו, שהיה מבעלי השליטה בעלית (בנו של אליהו פרומצ'נקו). בצבא שירת כקצין קשר ואחר כך נסע לקנדה ללמוד הנדסת מכונות. בשנות ה-80 היה דני פרומצ'נקו הטכנולוג הראשי של עלית, ובתקופתו פותחו כמה מן המותגים של החברה ובהם "פסק זמן" ו"זיפ". לאחר שמשפחתו מכרה את החזקותיה בעלית פנה פרומצ'נקו לעסקים פרטיים. בשנת 1986 ייסד יחד עם עוד שלושה שותפים את המגזין "אוטו". כעבור זמן רכש את השליטה המלאה במגזין. בנובמבר 2021 מכר את המגזין לחברת מימון ישיר תמורת 20 מיליון שקל. בשנת 1988 הקים, יחד עם אחיו אלון, מכון כושר וספא מפואר במלון הייאט ירושלים, שהיה הגדול בארץ באותה עת. פרומצ'נקו ייסד הוצאה לאור, "אוטו תקשורת ומידע מוטורי", הכוללת בנוסף למגזין "אוטו" מגזינים ומוצרים נוספים ובהם "אוטושטח", "תחבורה ובטיחות", קטלוג שנתי, מדריכים וספרים מוטוריים. פרומצ'נקו הוא מראשי העוסקים בפיתוח ענף הספורט המוטורי בישראל. בין השאר, הוא ממארגני מרוצי המכוניות באשקלון. מתגורר בסביון, נשוי לאנה ואב לשניים - מיכאל ואליק, המשמש כמנהל השיווק של המגזין "אוטו". אחיו הם אנשי העסקים עמי ואלון פרומצ'נקו. דודו היה התעשיין אבא פרומצ'נקו ואחייניתו היא השחקנית והזמרת רונה פרומצ'נקו. רפאלה גויכמן, מימון ישיר רוכשת את השליטה במגזין "אוטו" ב-20 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 28 בנובמבר 2021 שוקולד מר מתוק, מעריב, 21 באוגוסט 1987 אבי מורגנשטרן, שוקלד מר מתוק, מעריב, 21 באוגוסט 1987 סיפור עלית - אבא היה מחליט אחרת, חדשות, 7 ביוני 1988 ירון לונדון, פורמולה קסאח, חדשות, 31 בינואר 1986 יוחאי רפאלי, אוטו זה תחביב, חדשות, 20 במרץ 1990 הדס מגן, ‏דני פרומצ'נקו ירכוש את מניותיו של רוני אהרונוביץ במגזין "אוטו", באתר גלובס, 7 בנובמבר 1996 אורלי תורן, לספא נכנסתי בטעות, כל העיר, 19 באוקטובר 1990 הדס מגן, ‏לדני פרומצ'נקו היה שגעון מיוחד למכוניות, והוא מינף אותו לאקזיט של 20 מיליון שקל, באתר גלובס, 12 בפברואר 2022 דניאלה שמי, בני האדם הם חיות אגרסיביות, "העולם הזה", גיליון 2485 מ-17 באפריל 1985, עמוד 34
טומוגרפיה אופטית קוהרנטית

טומוגרפיה אופטית קוהרנטית או "הדמיה אופטית קוהרנטית" (באנגלית, OCT - Optical coherence tomography) היא שיטת הדמיה (דימות) אופטית קוהרנטית, המבוססת על אינטרפרומטריה ופיזור של גלי אור בתחום האינפרא אדום. בעזרתה, ניתן להפיק תמונות תלת־ממדיות באיכות גבוהה של רקמות ביולוגיות. אחד השימושים הנפוצים והוותיקים היא בדיקה הדמיה של רשתית העין. בדיקת OCT של רשתית העין היא נדבך חשוב באבחון מחלות עיניים. שימוש בשיטה נעשה גם בתחום הקרדיולוגיה. יתרונה העיקרי של השיטה הוא בהיותה פולשנית ברמה נמוכה יחסית הודות לאי השימוש בקרינה מייננת. אינטרפרומטריה דימות חור מקולרי מדיה וקבצים בנושא טומוגרפיה אופטית קוהרנטית בוויקישיתוף ד"ר ענת רובינסון, בדיקת OCT באתר קופת חולים כללית. מבוא ל OCT, סרטון 1/3, סרטון בערוץ "Optometry with Stephane", באתר יוטיוב (אורך: 29:15) פענוח OCT, סרטון 2/3, סרטון בערוץ "Optometry with Stephane", באתר יוטיוב (אורך: 32:24) פענוח OCT, סרטון 3/3, סרטון בערוץ "Optometry with Stephane", באתר יוטיוב (אורך: 36:15) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חביב אל-עאדלי

חביב אל-עאדלי (בערבית: حبيب إبراهيم العادلي, בתעתיק עברי: חביב אבראהים אלעאדלי; נולד ב-1 במרץ 1938) כיהן כשר הפנים של מצרים בין השנים 1997–2011. אל-עאדלי סיים את לימודיו באקדמיה המשטרתית של מצרים בשנת 1961. שירת בתפקידים שונים במשטרה ובמשרד החוץ. ב-1993 מונה לעוזר שר הפנים וב-1997, לאחר טבח התיירים בלוקסור, החליף את גנרל חסן אל-אלפי בתפקיד שר הפנים. במסגרת תפקידו היה אחראי על שירותי הביטחון של מצרים. ב-31 בינואר 2011, בעקבות ההתקוממות העממית נגד שלטונו של חוסני מובארכ, הוחלפו חלק משרי הממשלה ובהם אל-עאדלי שהוחלף במחמוד וג'די. לאחר התפטרות מובארכ נעצר אל-עאדלי והואשם בשחיתות ובירי באש חיה לעבר המפגינים בכיכר תחריר. נכסיו של אל-עאדלי שהוערכו בכ-1.2 מיליארד דולר הוקפאו. ב-5 במאי הוא הורשע בעבירות הונאה והלבנת הון ונידון ל-12 שנות מאסר. ב-3 באוגוסט נפתח משפטו ביחד עם מובארכ, שני בניו של מובארכ וקציני משטרה נוספים שהואשמו ברצח בכוונה תחילה ובהרג מפגינים. חביב הורשע, אך התקבלה בקשת ההגנה למשפט חוזר. מדיה וקבצים בנושא חביב אל-עאדלי בוויקישיתוף מצרים: החל משפטו של שר הפנים לשעבר, באתר nrg‏, 26 באפריל 2011 מה חדש? תקציר ידיעות מהמזה"ת 31.1.2011, באתר ממרי ניר יהב‏, מצרים: 12 שנות מאסר לשר הפנים השנוא, באתר וואלה, 5 במאי 2011 Court in Egypt orders retrial for Mubarak after appeal באתר BBC
גנאים

האם התכוונתם ל... מאזן גנאים – ראש עיריית סח'נין מוחמד גנאים – מזכיר הוועד המרכזי של פתח מחמוד גנאים – חוקר ספרות ערבית ונשיא האקדמיה ללשון הערבית מסעוד גנאים – חבר כנסת מטעם סיעת רע"מ-תע"ל ראו גם: גאנאים - אזרחי גאנה