laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טש – דמות מסדרת ספרי דברי ימי נרניה טש – כפר בהונגריה ברונו טש – כימאי וממציא גרמני ג'ון טש – מוזיקאי אמריקאי טיש (פירושונים)
A Different Way

"A Different Way" (בעברית: דרך אחרת) הוא סינגל של התקליטן והמפיק המוזיקלי הצרפתי, די ג'יי סנייק, בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האמריקאי, לאוב. הסינגל יצא ב-21 בספטמבר 2017, יום לפני תאריך השחרור הצפוי שלו, על ידי גפן רקורדס. מידע על הסינגל "A Different Way" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "A Different Way" באתר AllMusic מידע על היצירה "A Different Way" באתר Discogs מילות השיר "A Different Way" באתר Genius גרסאות נוספות ל"A Different Way" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "A Different Way" באתר יוטיוב מידע על השיר "A Different Way" באתר iTunes מידע על השיר "A Different Way" באתר ספוטיפיי מידע על הרצועה "A Different Way" באתר ספוטיפיי DJ Mag Staff (21 בספטמבר 2017). "DJ Snake releases Ed Sheeran co-written single 'A Different Way': LISTEN". DJ Mag. ארכיון מ-2020-09-30. נבדק ב-22 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Erik (21 בספטמבר 2017). "DJ Snake Drops New Single A Full Day Early Out of No Where: Listen Here". EDM Sauce. ארכיון מ-2019-10-19. נבדק ב-22 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "A Different Way (feat. Lauv) - Single by DJ Snake". Apple Music (US). ארכיון מ-2017-09-23. נבדק ב-2021-05-09. "BBC – Radio 1 – Playlist". BBC Radio 1. 23 בספטמבר 2017. אורכב מ-המקור ב-23 בספטמבר 2017. נבדק ב-23 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Top 40/M Future Releases - Mainstream Hit Songs Being Released and Their Release Dates". All Access. 27 בספטמבר 2017. ארכיון מ-2017-08-29. נבדק ב-2021-05-09. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
.bcn

.bcn הוא תחום כללי ברמה העליונה לעיר ברצלונה, קטלוניה, ספרד. על פי מועצת עיריית ברצלונה, תחום ה- .bcn נועד לשמור על מערכת יחסים של "שיתוף פעולה וסכום מאמצים" עם תחום ה-.cat, אף על פי שההצעה כבר קיבלה את הביקורת של ה-ז'נרליטט דה קטלוניה ושל כמה אישים מהעולם התרבותי והטכנולוגי של קטלוניה. תחום גנרי נוסף ברמה העליונה לברצלונה הוא .barcelona. .bcn record in the IANA Root Database La Generalitat censura que l'Ajuntament de Barcelona promogui el .BCN "Visc a «.cat», no visc a «.bcn»" "Una operació de Barcelona per afeblir el .cat?" IANA Root Zone Database ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנקלין בראונל

פרנקלין בראונל (באנגלית: Franklin Brownel‏; 27 ביולי 1857, ניו בדפורד, מסצ'וסטס – 13 במרץ 1946) היה צייר נוף, שרטט ומורה פעיל בקנדה. בראונל למד בבית הספר של המוזיאון בבוסטון לאמנויות יפות בשנת 1879 ובאקדמיה ז'וליאן בפריז בין השנים 1880–1883 בניהולו של ויליאם אדולף בוגרו, טוני רוברט פלורי ולאון בונה. שם הוא פגש את הצייר הקנדי ויליאם ברימנר. לאחר שבילה זמן מה במונטריאול, עבר בראונל לאוטווה בשנת 1886 כדי למלא את תפקיד מנהל בית הספר לאמנות באוטווה עד שנת 1900. הוא קיבל את אותו תפקיד כמנהל בין השנים 1900–1937 באגודה לאמנות נשים באוטווה, שלימים שונה לשם: התאחדות האמנות של אוטווה. בין תלמידיו היו פגי ניקול מקלאוד, אנרי מאסון ורוברט טייט מקנזי. בראונל נבחר לחבר באקדמיה המלכותית הקנדית לאמנויות בשנת 1895 ובחברת האמנים באונטריו בשנת 1899. הוא היה גם חבר מייסד במועדון האמנות הקנדי בטורונטו בשנת 1907. דרך המועדון התיידד עם מוריס קולן. וג'יימס וילסון מוריס. כתוצאה מכך, לוח הצבעים שלו החל להבהיר. ציוריו האימפרסיוניסטיים ביותר צוירו בכמה טיולים לאיי הודו המערבית בין השנים 1911 ל-1915. טיולי ציור אחרים שעשה היו באזורי גספה וגטינו בקוויבק, בפארק אלגונקווין ואזורים אחרים סביב אוטווה באונטריו. מלבד נופים, הוא גם צייר פורטרטים, פרחים, סצינות ימיות וז'אנריות בשמן, צבעי מים ופסטל. מדיה וקבצים בנושא פרנקלין בראונל בוויקישיתוף Peleg Franklin Brownell | The Canadian Encyclopedia, www.thecanadianencyclopedia.ca Franklin Brownell "Brownell, Franklin Peleg (1856–1946), Painter : Benezit Dictionary of Artists", Oxford Academic (באנגלית) Prakash, A.K. (2015). Impressionism in Canada: A Journey of Rediscovery. Stuttgart: Arnoldsche Art Publishers. pp. 398–417
.hn

‎.hn הוא הדומיין ברמה העליונה של קוד המדינה באינטרנט (ccTLD) בהונדורס. .net.hn .org.hn .edu.hn .gob.hn .com.hn מדיה וקבצים בנושא .hn בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .hn מידע אתר רישום תחום .hn תחומי .hn ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
.hu

‎.hu הוא הדומיין ברמה העליונה של קוד המדינה באינטרנט (ccTLD) בהונגריה. ההרשמות עוברות באמצעות רשמים מוסמכים. .2000.hu .agrar.hu .bolt.hu .city.hu .co.hu .edu.hu .film.hu .forum.hu .games.hu .gov.hu .hotel.hu .info.hu .ingatlan.hu .jogasz.hu .konyvelo.hu .lakas.hu .media.hu .mobi.hu .net.hu .news.hu .org.hu .priv.hu .reklam.hu .shop.hu .sport.hu .suli.hu .tm.hu .tozsde.hu .utazas.hu .video.hu מדיה וקבצים בנושא .hu בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של .hu מידע NIC הונגרי רשימת הרשמים המוסמכים של .hu רשימת .hu SLDs ערך זה הוא קצרמר בנושא סיומות אינטרנט ובנושא הונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבצע זמן תגובה

מבצע זמן תגובה היה מבצע צבאי של צה"ל במהלך האינתיפאדה השנייה, שנערך במספר מוקדים כפעולת גמול לאחר הפיגוע במחסום עין עריכ, במהלכו תקפו מספר יחידות מובחרות עמדות של המשטרה הפלסטינית והרגו שוטרים פלסטיניים. ב־19 בפברואר 2002 אירע במחסום צבאי של צה"ל בסמוך לעין עריכ פיגוע ירי קשה ובו נהרגו 6 חיילי צה"ל. הפיגוע בוצע על ידי שוטרים פלסטיניים, והיה אחד מסדרת פיגועי ירי שכוונה למחסומי צה"ל ביהודה ושומרון בתקופה זו. בתגובה לפיגוע הנחו הרמטכ"ל שאול מופז ואלוף פיקוד המרכז יצחק איתן על פעולת גמול קשה כנגד יעדים של המשטרה הפלסטינית. היעדים נבחרו, כהגדרת האלוף איתן, משום שהפיגוע בעין עריכ התאפשר בשל שיתוף פעולה בינם לבין השוטרים הפלסטיניים שאפשרו להם לעבור דרך המחסומים. על כוח משייטת 13, בפיקוד סא"ל דרור פרידמן, הוטל לפגוע במאבטחי כוח 17 ששמרו על בית ששימש את יאסר ערפאת ברצועת עזה, על כוח מסיירת יעל הוטל לתקוף מחסום של המשטרה הפלסטינית סמוך לכפר דיר א-סודאן, ועל סיירת צנחנים, בפיקוד רס"ן נמרוד אלוני, הוטל לתקוף שלושה מחסומים של המשטרה הפלסטינית בגזרת שכם. כוח סיירת יעל תקף מחסום של המשטרה הפלסטינית סמוך לכפר דיר א-סודאן והרג שישה שוטרים פלסטיניים. כוח מסיירת צנחנים, בפיקוד מפקד פלגה בסיירת תקף את מחסום המשטרה הפלסטינית שכונה "בית הממתקים" סמוך לשכם, אך התברר שהוא אינו מאויש, ואילו כוח אחר מהסיירת, בפיקוד מפקד צוות בשם דורון, תקף מחסום סמוך לכפר קליל, והרג שוטר פלסטיני. כוח נוסף מסיירת צנחנים, בפיקוד מפקד הסיירת נמרוד אלוני, תקף את מחסום המשטרה הפלסטינית שכונה "בית המטבחיים" סמוך לשכם והרג שישה שוטרים פלסטיניים. במקביל פשט כוח משייטת 13, בפיקוד דרור פרידמן, שנחת מן הים על בית ששימש את יאסר ערפאת ברצועת עזה, והרג שישה ממאבטחי כוח 17. במהלך המבצע נהרגו למעלה מ-20 מאנשי המשטרה הפלסטינית וכוח 17. עמרי אסנהיים, ‏הרגתם לנו? אנחנו נהרוג לכם, באתר ‏מאקו‏, 7 במאי 2021. עמרי אסנהיים, ‏תיעוד: כוכבי בשיחה עם לוחמים אחרי ליל הנקמה, באתר ‏מאקו‏, 6 במאי 2021. עמוס הראל ויואב שטרן, הערכה: לא ייחקר "מסע הנקם" של צה"ל על הריגת 6 החיילים במחסום עין עריק, באתר הארץ, 6 ביוני 2005. עפר שלח ורביב דרוקר, "בומרנג", הוצאת כתר, 2005, עמודים 197-196. חן קוטס-בר ועמרי אסנהיים, מבצע חיסול, מעריב מוסף סופשבוע, ‏ 3 ביוני 2005, כפי שהועלה באתר "פרש". עמרי אסנהיים וחן קוטס-בר, נקמת דם, מעריב, ‏ 3 ביוני 2005.
אילהאם טוהטי

אילהאם טוהטי (באויגורית: ئىلھام توختى; בסינית: 伊力哈木·土赫提; פין-יין: Yīlìhāmù Tǔhètí; נולד ב-25 באוקטובר 1969) הוא כלכלן אויגורי ומייסד האתר "Uyghur Online", המרצה מאסר עולם בסין על רקע האשמה בבדלנות. טוהטי נולד בארטוש (אנ'), שינג'יאנג. הוא למד הוראה וכלכלה ועבד כמרצה באוניברסיטת מינזו של סין (אנ'), אוניברסיטה המיועדת לבני המיעוטים בסין. בכירים בממשלה הסינית האשימו אותו שהרצאותיו מעודדות הפיכה של המשטר, תנועות בדלניות ואלימות. הם טענו כי ציין בהרצאותיו פעמים תכופות כי "אני איני חושב שמחאות אלימות הן פעולות טרור", ולאחר מקרה אלימות בין אויגרים למשטרה אשר הוביל למות 21 אנשים, ביניהם 15 שוטרים, אמר ש"השתמשו באלימות כנגד אלימות, אני רואה בהם כגיבורים". ב-2006 טוהטי הקים את האתר "Uyghur Online" שפרסם מאמרים בסינית ובאויגרית על נושאים חברתיים. ב-2008, הממשלה הסינית השביתה את האתר בטענה שיש לו קשרים עם אויגרים קיצוניים החיים בגלות. ב-8 ביולי 2009, כ-3 ימים לאחר מחאות ה-5 ביולי באורומצ'י, רדיו אסיה החופשית (אנ'), דווח כי עקבותיו של טוהטי נעלמו לאחר שזומן על ידי בכירים מביתו שבבייג'ינג. טוהטי שוחרר ב-23 באוגוסט לאחר לחץ שהופעל מצד ממשלתו של ברק אובמה, אך ציין כי הוזהר על ידי השלטונות הסיניים לא לבקר את האופן שבו הם מטפלים במחאות, ונמנע ממנו וממשפחתו לעזוב את בייג'ינג. השלטונות הסיניים עצרו שוב את טוהטי ב-2014 ושלחו אותו למחנה ריכוז במחוז שינג'יאנג. בתום משפט שנמשך יומיים, ושנערך בספטמבר 2014, השלטונות הסיניים מצאו את טוהטי אשם ב"בדלנות", והוא נשלח למאסר עולם. חפציו האישיים נלקחו ממנו. פרס ברברה גולדסמית לחופש הכתיבה (אנ') 2014 פרס מרטין אנאלס למגני זכויות אדם (אנ') 2016 פרס וסלאב האבל לזכויות אדם (אנ') 2019 פרס סחרוב לחופש המחשבה 2019 מדיה וקבצים בנושא אילהאם טוהטי בוויקישיתוף "China jails prominent Uighur academic Ilham Tohti for life". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-09-23. נבדק ב-2021-05-09. 伊力哈木分裂国家案庭审纪实 极力争辩_每日头条_腾讯视频, v.qq.com (בסינית) Uyghur Scholar Calls for Jobs, Radio Free Asia (באנגלית) Outspoken Economist Presumed Held, Radio Free Asia (באנגלית) John Garnaut Beijing, Obama behind release of Chinese activists, The Age, ‏2009-08-24 (באנגלית) Travel Ban Extends to Family, Radio Free Asia (באנגלית) Uyghur Economist Freed, Warned, Radio Free Asia (באנגלית) Tohti to Receive PEN/Barbara Goldsmith Freedom to Write Award, PublishersWeekly.com (באנגלית) "China police detain Uighur scholar Ilham Tohti". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-01-16. נבדק ב-2021-05-09.
מלוויל (אי, אוסטרליה)

האי מלוויל (באנגלית: Melville Island; בטיווי (אנ')‏: Yermalner) הוא אי שנמצא במזרח ים טימור, מול חופי הטריטוריה הצפונית, אוסטרליה. האי, יחד עם האי בת'רסט (אנ') ותשעה איים לא מיושבים, נמצא באיי טיווי (אנ'). על האי נמצא שדה התעופה סנייק ביי (אנ'). טיווים (אנ') כבשו את האזור לפני לפחות 40,000 שנה. יש הטוענים שהאירופאי הראשון שראה את האי היה אבל ינזון טסמן ב-1644.[דרוש מקור] החוקר פיליפ פרקר קינג (אנ') (בנו של מושל ניו סאות' ויילס, פיליפ גידלי קינג) קרא לאי מלוויל על שם רוברט דונדאס (אנ'). שמו של רוברט מונצח גם על שם האי מלוויל הגדול בהרבה ממנו בארכיפלג הארקטי הקנדי. זמן קצר לאחר מכן, ב-1824, הבריטים ניסו ליישב את החוף הצפוני של אוסטרליה, בפורט דונדאס (אנ'), שנמצא על האי. היישוב ננטש ב-1828.[דרוש מקור] על האי, היה מיסיון קתולי, עליה גדלה אמה של נובה פריס, לאחר שנלקחה מאמה. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוקמה סיירת סנייק ביי (אנ') הקטנה, שאוישה על ידי המקומיים, כחלק מכוחות הצבא שנפרסו בשביל להגן על האי מפני תקיפות יפניות.[דרוש מקור] האי שוכן במזרח ים טימור, כ-60 קילומטרים (37 מיל) צפונית לדרווין וממערב לחצי האי קובורג (אנ'), ארץ ארנהם. האי מלוויל הוא האי השני בגודלו באוסטרליה, אחרי האי טסמניה. באי, יש אקלים טרופי. היישוב הגדול ביותר באי הוא היישוב מיליקפיטי (אנ'), המונה 559 תושבים. היישוב השני בגודלו הוא היישוב פירנג'ימפי (אנ'), המונה 440 תושבים. בערך 30 אנשים נוספים חיים בחמש תחנות חיצוניות (אנ') משפחתיות. כחלק מאיי טיווי (אנ'), האי מלוויל נמצאת בתחום השיפוט של הטריטוריה הצפונית, אוסטרליה, כאשר מועצת אדמות טיווי היא הסמכות האזורית. Northern Territory Library. "A History of Melville Island, Tiwi Islands" (PDF). NT Stories. Northern Territory Government. Dept of Natural Resources, Environment, The Arts and Sport. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2020-07-10. נבדק ב-2021-03-31. "Garden Point Mission (1941 - 1969)". Find and Connect. - This was an institution where girls were taken from their families on the mainland, in one example of the Stolen Generations. Hart, C. W. M. (ביולי 1930). "The Tiwi of Melville and Bathurst Islands". Oceania. 1 (2): 167–180. doi:10.1002/j.1834-4461.1930.tb01643.x. JSTOR 40327319. {{cite journal}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא מלוויל בוויקישיתוף מלוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מועצת מקרקעי טיווי אמנות טיוי מידע לתייר YSNB – Snake Bay, Airservices Australia "Timeline: Dreamtime to 1978". Tiwi Land Council. אורכב מ-המקור ב-31 באוקטובר 2019. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Hersh, Philip (22 בספטמבר 2000). "Across generations". Chicago Tribune. ארכיון מ-2019-05-27. נבדק ב-21 באפריל 2021. {{cite web}}: (עזרה) John Woinarski; Brooke Rankmore; Alaric Fisher; Kym Brennan; Damian Milne (בדצמבר 1997). "The natural occurrence of northern quolls Dasyurus hallucatus on islands of the Northern Territory: assessment of refuges from the threat posed by cane toads Bufo marinus" (PDF). Australian Government and Northern Territory Government. p. 16. אורכב מ-המקור (PDF) ב-10 באפריל 2011. נבדק ב-30 במאי 2011. {{cite web}}: (עזרה) Climate Melville Island, meteoblue (באנגלית)
המאוזוליאום בהליקרנסוס

המאוזוליאום בהליקרנסוס (ביוונית: Μαυσωλεῖον της Ἁλικαρνασσοῦ) הוא אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק. הוא נבנה בסביבות שנת 350 לפנה"ס בעיר הליקרנסוס (כיום בודרום שבטורקיה). המאוזוליאום שימש כבניין הקבר של האחשדרפן מאוזולוס. כאשר מת מאוזולוס בשנת 353 לפנה"ס, הזמינה אשתו ארטמיסיה השנייה את גדולי האמנים היווניים כדי שיקימו בניין קבר מפואר לבעלה המנוח. כיום נותרו שרידים מועטים של קבר זה במקום, וחלק מהפסלים שקישטו את הקבר נמצאים במוזיאון הבריטי בלונדון. המבנה המקורי נהרס בשיטפון, המבנה המשוחזר נחרב ברעידת אדמה ופורק על ידי הצלבנים. דגם משוער של המאוזוליאום. הדגם מוצג ב"טורקיה הקטנה" (אנ'), איסטנבול אחד האפריזים המתארים את המאבק בין האמזונות והיוונים לקישוט הקבר במוזיאון הבריטי מדיה וקבצים בנושא המאוזוליאום בהליקרנסוס בוויקישיתוף קורות חייו של מאוזולוס ותיאור המאוזוליאום פלאי תבל: שבעת המופלאים של העולם העתיק באתר מסע אחר המאוזוליאום בהליקרנסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) המאוזוליאום בהליקרנסוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) המאוזוליאום בהליקרנסוס קם לתחייה, באתר מסע אחר ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שליטה בהמון

שליטה בהמון היא שיטה באבטחת הציבור (אנ'), שבה כמות רבה של קהל נתונה לניהול וריסון, במטרה למנוע תדחוקת קהל; מהומות וקטטות; ותגרות בהן מעורבים אנשים תחת השפעות סמים ואלכוהול. לשליטה בהמון ישנו שימוש תכוף באמצעים לפיזור הפגנות. באירועי תדחוקת קהל עלולים לגרום למאות רבות של הרוגים. שליטה יעילה בהמון עוסקת בניהול התאספויות צפויות ובלתי צפויות של קהלים. שליטה בהמון עשויה לכלול מאבטחים שכירים באופן פרטי או שוטרים. שליטה בהמון היא כלי בו עושים שימוש לעיתים קרובות באירועים ציבוריים גדולים כגון ירידים, פסטיבלים, אצטדיונים והפגנות ציבוריות. באירועים מסוימים מאבטחים ומשטרה משתמשים בגלאי מתכות ובכלבי משטרה כדי למנוע הברחת כלי נשק וסמים אל תוך הקהל. ההיסטוריה של שליטה בהמון מתוארכת עוד לשנות ה-20 של המאה ה-20, אז לא הייתה יחידה רשמית לשליטה בהמון. בתקופה זו, בין עשר לעשרים שוטרים היו מוקצים לבקרה של אירועים ציבוריים גדולים, ולרוב היו שוטרים אלה ניצבים בערך 20 רגלים בקו אחד מאחורי ראשוני האנשים בקהל המדובר. השוטרים היו חמושים באלות וידיות גרזן. תפקידם לרסן את הקהל גרידא, באופן שיסתיים לשביעות רצון כל הצדדים, וכתוצאה מכך נפצעו לא פעם שוטרים רבים. מאוחר יותר בשנות ה-50 של המאה ה-20, הצוותים הראשונים שלמעשה עסקו בשליטה בהמון התחמשו באמצעים לפיזור הפגנות. התכלית הייתה ששוטרי השליטה בהמון יבצרו את השורות הראשונות של הקהל. כשהגיעו למגע ממשי עם הקהל, השוטרים עם האלות אמורים היו לסייע לעמיתיהם שהוקצו לשליטה בהמון. עם זאת, אם נעשה שימוש נגד כוחות המשטרה בכוח קטלני, לא הייתה שום הכשרה או נוהל להתמודדות עם מצב זה. בשלב זה נותרו השוטרים להסתדר בעצמם. שנות ה-60 וה-70 סימנו את ההמצאה והשימוש הנרחב בגז מדמיע. בד בבד, השוטרים לא היו רגילים להשתמש בחידוש זה בסביבה שבה הראייה הייתה מוגבלת. השריון שלבשו באותה תקופה לא היה נייד כמו בהווה, לפיכך נעשה השימוש בסוג שריון זה לנדיר. "בקר קהל" הוא שמו של אדם אשר נועד לשלוט בהמון במסגרת כזו אחרת, ולעיתים הוא עשוי להיקרא בשמות "שוער" או "סדרן". מדיה וקבצים בנושא שליטה בהמון בוויקישיתוף ליאו בנדקדיטוס, Hajj crush: how crowd disasters happen, and how they can be avoided, באתר הגרדיאן, 3 באוקטובר 2015 (באנגלית) ג'ורג'ינה מיטשל, Three hospitalised, 60 found with drugs at Future Music festival, באתר The Sydney Morning Herald‏, 28 בפברואר 2015 (באנגלית) דייב יאנג, The History of Crowd Management, מאורכב באתר Wayback Machine‏, 28 באוגוסט 2012 (באנגלית)
שי אייזן

שי לי אייזן (נולד ב-27 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן ישראלי, אשר משחק בעמדת הקשר במועדון הפועל ראשון לציון. אייזן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סקציה נס ציונה, עיר הולדתו, ובגיל עשר הצטרף לקבוצת הילדים של הפועל תל אביב. ב-4 בנובמבר 2019 ערך אייזן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 למכבי חיפה, במסגרת המחזור השמיני של ליגת העל. ב-24 בפברואר 2020 הורחק אייזן בהפסד 0–3 למכבי תל אביב. ב-2 ביוני 2021 הבקיע את שער השוויון בדקה ה-116 במסגרת גמר גביע המדינה, אך לאחר בדיקה במערכת ה-VAR השער נפסל לאחר שהתגלה כי אייזן ביצע עבירה במהלך שהוביל להבקעת השער. בגין העברה שביצע אף הורחק בכרטיס אדום ישיר. בראשית חודש יולי 2022 נמכר אייזן למ.ס אשדוד תמורת כ-670 אלף שקל. הוא חתם על הסכם לארבע שנים, אך הסכם זה בוטל כעבור מספר ימים באופן חד צדדי על ידי אשדוד. ב-9 באוקטובר 2022 חתם בבית"ר ירושלים. ב-8 בינואר 2023 שוחרר מבית"ר ירושלים וחתם בבני יהודה. ב-4 בפברואר 2024 חתם בהפועל ראשון לציון. שי אייזן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שי אייזן, באתר Transfermarkt שי אייזן, באתר Soccerway שי אייזן, באתר WorldFootball.net גיא בן זיו, ‏רומן קצר: אייזן שוחרר מבית"ר וחתם בבני יהודה, באתר ONE‏, 8 בינואר 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אוזבקיסטן – דרום אפריקה

יחסי אוזבקיסטן–דרום אפריקה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן ודרום אפריקה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1992, לאחר עצמאותה של אוזבקיסטן בעקבות קריסת ברית המועצות. שתי המדינות משתפות פעולה בכמה ארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם. הסחר הדו-צדדי בין המדינות הוא מינימלי. בשנת 2015, דרום אפריקה ייצאה בעיקר בעלי חיים חיים וייבאה מוצרי עור מאוזבקיסטן. אוזבקיסטן מיוצגת בדרום אפריקה באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה. דרום אפריקה מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן – דרום אפריקה בוויקישיתוף יחסי אוזבקיסטן–דרום אפריקה באתר משרד החוץ האוזבקי
התיאטרון הלאומי של תוניסיה

התיאטרון הלאומי של תוניסיה (בצרפתית: Théâtre national tunisien; בערבית: المسرح الوطني التونسي; ידוע גם כ"תיאטרון הארמון") הוא תאגיד בבעלות ממשלתית, המתמקד בקידום והוצאה לפועל של מחזות והופעות תיאטרון תוניסאיות מקוריות. התיאטרון מחויב לפעול על פי חוק, ונוכח בחוקה התוניסאית בסעיף 130 עוד מ-30 בדצמבר 1983. התיאטרון ממומן על ידי הממשלה וככזה, הכניסה אליו לתושבי תוניסיה היא חופשית. המנהל הנוכחי של התיאטרון הוא חמדי חמהיידי. מיקום הקמת התיאטרון הוחלט על ידי משרד התרבות התוניסאי בשנת 1988, והוא נבנה בארמון חזנאדר, שנמצא ברובע חלפואין שבתוניס. כאשר נחנך בטקס חגיגי התיאטרון, שונה שם המקום ל"תיאטרון הארמון". הארמון עצמו נבנה בכלל ב-1903, אך במשך עשרות שנים לא נעשה בו שימוש רב, ולכן היה צורך בשיפוצו לקראת מעבר התיאטרון אליו. על כן, התיאטרון נפתח לציבור הרחב באוקטובר 1993. האולם שבו מסוגל להכיל עד 350 אנשים, והוא משמש בית ל-80 הופעות מדי עונה (כלומר, מאוקטובר עד יוני). בנוסף, נבנה אולם חזרות גדול שנפתח במרץ 1993 ומושכר לפרקים לאמנים ומחזאים מקומיים. מדיה וקבצים בנושא התיאטרון הלאומי של תוניסיה בוויקישיתוף התיאטרון הלאומי של תוניסיה, ברשת החברתית פייסבוק התיאטרון הלאומי של תוניסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התיאטרון הלאומי של תוניסיה, ברשת החברתית אינסטגרם התיאטרון הלאומי של תוניסיה, סרטונים בערוץ היוטיוב התיאטרון הלאומי של תוניסיה, באתר Google Arts & Culture Théâtre National Tunisien, web.archive.org, ‏18 באפריל 2008 saisonstunisiennes.com, www.saisonstunisiennes.com Théâtre National Tunisien, web.archive.org, ‏25 במרץ 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Orinoco Flow

"Orinoco Flow" שהופץ גם בשם "Orinoco Flow (Sail Away)", הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Watermark. השיר יצא לאור ב-15 באוקטובר 1988, על ידי חברות התקליטים גפן רקורדס והאחים וורנר, כסינגל המוביל מתוך האלבום. הוא שהה בראש מצעד הסינגלים הבריטי במשך שלושה שבועות וקיבל שתי מועמדויות לפרס גראמי בקטגוריות "הווידאו קליפ הטוב ביותר" ו"ביצוע העידן החדש הטוב ביותר", במהלך טקס פרסי גראמי ה-32. בשנת 2020 דירגו בגרדיאן את "Orinoco Flow" במקום ה-77 ברשימת "100 הסינגלים הגדולים ביותר בבריטניה בכל הזמנים". השיר הופץ כסינגל המוביל מאלבום האולפן השני של אניה, Watermark, באוקטובר 1988. הוא זכה להצלחה עולמית והגיע למקום הראשון במספר מדינות, ביניהן בלגיה, אירלנד, הולנד, שווייץ והממלכה המאוחדת. במצעד הסינגלים הבריטי שהה השיר במשך שלושה שבועות במקום הראשון. בארצות הברית הגיע למקום ה-24 במקום באפריל 1989. חלק משמו נגזר משמם של אולפני אורינוקו (שונה בהמשך לאולפני מילוקו, שם גם הוקלט) ומנהר בעל אותו השם. אקורדי הפיציקטו כונו כ"צלילי העידן החדש". המפיק המשותף, רוס קולום הוזכר בשיר בדומה לרוב דיקינס. בשנת 1994 נכלל השיר באלבום האוסף, Pure Moods, שיצא לאור על ידי חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. בשנת 1998 יצא לאור הרמיקס הרשמי של "Orinoco Flow" לציון עשור מצאתו המקורית. כלפי מילותיו הופנו ביקורות שונות. נד ראגט מ-AllMusic תיאר את השיר כ"מובהק" וכ"קליט ממש". הוא ציין כי "הדרמטיות הגלומה בו, מבוצעת על ידי אניה בצורה עדינה". הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם לראשונה ביוטיוב ב-22 באוקטובר 2008, כאשר עלה לערוץ הרשמי של אניה. הוא בוים על ידי מייקל גוגן. מידע על היצירה "Orinoco Flow" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Orinoco Flow" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Orinoco Flow" באתר Discogs סרטון השיר "Orinoco Flow" באתר יוטיוב Enya - Orinoco Flow (Sail Away), Discogs (באנגלית) 32nd Annual GRAMMY Awards, GRAMMY.com, ‏2017-11-28 (באנגלית) The 100 greatest UK No 1s: 100-1, the Guardian, ‏2020-06-05 (באנגלית) Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Enya, Billboard Famous Sounds, www.synthmania.com YouTube, web.archive.org, ‏2016-03-07 Behind the Song: "Orinoco Flow (Sail Away)" by Enya, American Songwriter, ‏2020-11-18 (באנגלית אמריקאית) Pure Moods (1994, CD) (באנגלית), נבדק ב-2021-05-12 "Enya on her new album, living in a castle and the international appeal of her music". BBC News (באנגלית בריטית). 2015-11-03. נבדק ב-2021-05-12. Watermark - Enya | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-05-12 BPI Enya – Orinoco Flow (1988, Vinyl) (באנגלית), נבדק ב-2021-05-10
White Is in the Winter Night

White Is in the Winter Night הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, And Winter Came.... השיר יצא לאור ב-4 בנובמבר 2008, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום. בממלכה המאוחדת יצא השיר ב-10 בנובמבר 2008. השיר הגיע למקום השמיני במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. סינגל שיווקי (תקליטור) "White Is in the Winter Night" –‏ 3:00 מידע על היצירה "White Is in the Winter Night" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "White Is in the Winter Night" באתר מיוזיק בריינז Enya – Trains And Winter Rains (2008, CD) (באנגלית), נבדק ב-2021-05-09 Enya, Billboard
יבגני חורושבצב

יבגני אלכסנדרוביץ' חורושבצב (ברוסית: Евгений Александрович Хорошевцев‏; 23 ביולי 1944, מוסקבה – 13 בדצמבר 2020, מוסקבה) היה קריין רוסי נודע, הקריין הרשמי של נשיא רוסיה והאירועים הנשיאותיים בסגל הקרמלין משנת 2000 ועד 2020 ושימש במשך 14 שנים בתור הקריין הרשמי של מצעדי יום הניצחון במוסקבה, משנת 2007 ועד שנת מותו. חורושבצב נולד בקיץ 1944 במוסקבה והחל לעסוק בתיאטרון מגיל 10. בגיל 16 התקבל לעבודה במוסקונצרט והתחנך שם כשחקן ובהמשך סיים לימודיו בפקולטה לאומנות האסטרדה במכון הממלכתי לאומנות התיאטרון. שימש משנת 1968 כבמאי תחנת הרדיו הסובייטית ויחד עם יורי לויטן הנחה את האירועים הממלכתיים כולל אלה לציון 1 במאי וחגיגות השנה למהפכת אוקטובר שנערכו בככר האדומה. שימש תקופה מסוימת כמרצה במכון הממלכתי לתרבות במוסקבה. לאחר התפרקות ברית המועצות עבד בקולנוע ובטלוויזיה. בשנים 1996–1997 שימש כמנכ"ל תחנת הרדיו "רדיו-1" וב-2001 הוכר כאמן עממי ומונה להיות לקריין הרשמי של נשיא רוסיה. בשנים 2003—2004 היה ראש תחנת הרדיו RTV-מחוז מוסקבה. מאז מאי 2000 עד דצמבר 2021 עבד כקריין האירועים הרשמיים של נשיא רוסיה, תחילה תחת ולדימיר פוטין (2000–2008, 2012–2021) ולאחר מכן תחת דמיטרי מדבדב (2008–2012). משנת 2007 עד 2020 שימש בתור הקריין של מצעדי הניצחון במוסקבה. בנוסף, יחד עם אנה שאטילובה הנחה את הטקסים המיוחדים לציון מצעד ה-7 בנובמבר 1941. משנת 2009 עד מותו שימש בתור הקריין הראשי של פסטיבל המוזיקה הצבאית מגדל ספאסקאיה. הוא הלך לעולמו ב-13 בדצמבר 2020, בגיל 77, בשל סיבוכי מחלת הקורונה. נקבר ב-15 בדצמבר בבית העלמין טראוקורובסקי שבמוסקבה. 1960 – מישקה, סריוגה ואני 1985 – העולם המופלא הזה. פרק 11: המקרה עם הקולונל דרווין – דוקטור סקוט 1996—2002 – הדירה הישנה – ארכיוואריוס 2005 – ללא דחייה-2, פרק 4: המנהל 2007 – הבלש פוטילין, פרק 7: חבר הסינוד הקדוש — האובר-פרוקורור של הסינוד 2008 – משטרת הוקאידו – גנרל שירות הביטחון הפדרלי 2020 – יומן המצור – קריין הרדיו מדיה וקבצים בנושא יבגני חורושבצב בוויקישיתוף יבגני חורושבצב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יבגני חורושבצב, במסד הנתונים הקולנועיים Kinopoisk.ru