laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יואב בן דב (פילוסוף מדע)

יואב בן-דב (6 במרץ 1957 - 7 בדצמבר 2016) היה פילוסוף של המדע ומומחה לקלפי טארוט. יואב בן-דב נולד בשנת 1957 בתל אביב לאילנה ויצחק בן דב, וגדל באתיופיה וברמת השרון. שירת בצה"ל (1974–1977) כמפקד טנק וסמל מבצעים. למד לתואר ראשון בפיזיקה ותואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטת תל אביב בהנחיית פרופ' יובל נאמן, וקיבל תואר דוקטור באפיסטמולוגיה והיסטוריה של המדע מאוניברסיטת פריז בשנת 1988 על תזה בתחום הפילוסופיה של תורת הקוונטים. משנת 1979, החזיק בתעודה מהפקולטה ללימודים אסטרולוגיים בלונדון. במקביל למד קריאה בקלפי טארוט ופסיכומאגיה בהדרכת אלחנדרו חודורובסקי בפריז. בין השנים 1989–2006 שימש כחוקר ומורה מן החוץ במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן באוניברסיטת תל אביב, ובחוג לחינוך באותה אוניברסיטה וכפרופסור אד הונורם במחלקה לפיזיקה של אוניברסיטת דל וייה בקאלי, קולומביה. כמו כן היה מורה לפיזיקה בבית הספר התיכון ע"ש רוטברג ברמת השרון, עורך מדעי של כתב העת "גלילאו" למדע פופולרי ושל אנציקלופדיה "אביב חדש", סופר ומנחה של סדרת תוכניות "אסכולה" בטלוויזיה החינוכית על תרבות דיגיטלית, ועד מומחה בבית המשפט בענייני תרבות הטראנס ואסטרולוגיה. בין השנים 2008–2011 יצר את חפיסת קלפי הטארוט CBD של מרסיי, המשחזרת את חפיסת הטארוט התקנית של ניקולה קונוור מהמאה ה-18. בן דב נפטר ב-7 בדצמבר 2016 מדום לב, ונקבר בבית הקברות מורשה ברמת השרון. השאיר אחריו שני ילדים. קריאה בקלפים, כתר הוצאה לאור (1982) - ספר הטארוט הראשון בעברית פיזיקה - תורות ומושגים, אוניברסיטה משודרת (1991) תורת הקוונטים: מציאות ומסתורין, סדרת מה?דע!, הוצאת דביר (1997) טארוט - הקריאה הפתוחה, הוצאת פראג (2015) Invitation à la physique, Le Seuil - points sciences, Paris 1995. Also in Portuguese: Jorge Zahar, Rio de Janeiro 1996, and Spanish: Andres Bello, Santiago de Chile 1999 La Complementariedad: una Filosofía para el siglo XXI, Jairo Roldán Ch., Yoav Ben-Dov y Germán Guerrero P., Programa Editorial, Universidad del Valle, Cali, Colombia 2006 מדיה וקבצים בנושא יואב בן דב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יואב בן דב ענת דולב מראיינת את ד"ר יואב בן-דב בתוכנית "המועדון" (הטלוויזיה החינוכית הישראלית, פברואר 2009) על קלפי טארוט, מדע, פילוסופיה והחיים ריאיון עם ד"ר יואב בן דב, טיים אאוט סטודנטים, סתיו 2008 יואב בן-דב, ‏האם מדע טוב לבריאות?, אודיסאה 10, מרץ 2011 עפר עציון מראיין את יואב בן-דב ברדיו קול יזרעאל. התוכנית שודרה ב 18 באוקטובר 2015 גילי איזיקוביץ, בין הפילוסופיה של המדע לקלפי טארוט, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2015 עופר אדרת, בין המדע לקלפי הטארוט | ביום פיזיקאי, בלילה קורא בקלפים, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2016 יואב בן דב (1957-2016), דף שער בספרייה הלאומית תרבות הטראנס בישראל - ד"ר יואב בן-דב משפט האסטרולוגיה - ד"ר יואב בן-דב, כולל חוות הדעת המקורית ופסק הדין ידיעות אחרונות, ידיעות תל אביב יפו, ט"ז בכסלו תשע"ז, 16.12.2016, אשר קשר, עמודים 44-46.
דוריאן גריי (סרט, 2009)

דוריאן גריי (באנגלית: Dorian Gray) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת הדרמה, עיבוד קולנועי לספרו של אוסקר ויילד, תמונתו של דוריאן גריי. הסרט בוים על ידי אוליבר פארקר בכיכובם של בן ברנס כדוריאן גריי וקולין פירת' כידידו הארי. בן ברנס – דוריאן גריי קולין פירת' – לורד הנרי ווטון בן צ'פלין – בזיל הלווארד רייצ'ל הארד-ווד – סיביל ויין ג'וני האריס – ג'ים ויין רבקה הול – אמילי ווטון אמיליה פוקס – ליידי ויקטוריה ווטון פיונה שו – אגאתה מרים ד'אבו – גלדיס קרוליין גודול – ליידי ראדלי מייקל קולקין – לורד ראדלי פיפ טורנס – ויקטור ג'ו וודקוק – סיליה ראדלי מקס איירונס – לוסיוס דאגלס הנשל – אלן קמפבל "דוריאן גריי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דוריאן גריי", באתר נטפליקס "דוריאן גריי", באתר AllMovie (באנגלית) "דוריאן גריי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דוריאן גריי", באתר אידיבי "דוריאן גריי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דף הסרט באתר Box Office Mojo רויטרס, עיבוד קולנועי ל"תמונתו של דוריאן גריי", באתר הארץ, 4 באוגוסט 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Way I Are

The Way I Are הוא שיר של המוזיקאי, טימבלנד ומשתתפים בו זמרת הריתם אנד בלוז, קרי הילסון והראפר D.O.E.. השיר יצא כסינגל השני מתוך אלבומו השני, Shock Value, ב-18 במאי 2007. השיר מסמפל את השיר Push it של ההרכב, Salt-n-Pepa. הוא הופץ בחברת התקליטים אינטרסקופ וזכה להצלחה רבה במצעדים רבים ברחבי העולם. מידע על היצירה "The Way I Are" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "The Way I Are" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "The Way I Are" באתר Discogs סרטון השיר "The Way I Are" באתר יוטיוב מידע על The Way I Are, במצעד הבילבורד האמריקאי, allmusic.com מידע על The Way I Are, במצעד הבריטי הרשמי מידע על The Way I Are, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על The Way I Are, באתר המצעד הגרמני מידע על The Way I Are, באתר מצעד דנמרק מידע על The Way I Are, באתר המצעד הנורווגי מידע על The Way I Are, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על The Way I Are, באתר המצעד הפיני מידע על The Way I Are, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על The Way I Are, באתר המצעד השוודי
סוני מיוזיק

סוני מיוזיק (באנגלית: Sony Music) שהייתה ידועה בעבר גם בתור סוני מיוזיק אנטרטיינמנט (באנגלית: Sony Music Entertainment או SME), היא אחת משלוש חברות התקליטים הגדולות בעולם (יחד עם וורנר מיוזיק גרופ ויוניברסל מיוזיק גרופ) ונמצאת בשליטת החטיבה האמריקאית של התאגיד היפני סוני. באוגוסט 2004, התמזגה סוני עם ברטלסמן מיוזיק גרופ (BMG) הגרמנית, על בסיס 50% שליטה לכל אחת מהחברות וכך נוסדה חברת סוני-BMG. בדצמבר 2008, מכרה ברטלסמן את חלקה בסוני-BMG לסוני תוך יצירת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. עבור חלקה של ברטלסמן שילמה סוני 1.5 מיליארד דולר. לאחר מכן, עברה BMG לתחום ניהול הזכויות הדיגיטלי. לסוני מיוזיק אנטרטיינמנט חברות תקליטים רבות; בהן: קולומביה רקורדס, אפיק רקורדס ו-RCA רקורדס. בשנת 2023 פורסם כי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט היא חברת התקליטים השנייה הגדולה ביותר ברחבי העולם, עם הכנסה שנתית של 8.86 מיליארד דולרים. מדיה וקבצים בנושא סוני מיוזיק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוני מיוזיק (באנגלית) סוני מיוזיק, ברשת החברתית פייסבוק סוני מיוזיק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוני מיוזיק, ברשת החברתית אינסטגרם סוני מיוזיק, סרטונים בערוץ היוטיוב ליאון איצקר, סוני מיוזיק ו-BMG השלימו את המיזוג - היוצר ענקית מוזיקה שתתחרה על הובלת השוק העולמי, דה מארקר, 06.08.2004 Brian Clark, The 10 Largest Record Labels in the World (2023), Musician Wave, ‏2022-07-07 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוסלן סרגייב

רוסלן סרגייב (ברוסית: Руслан Сергеев; נולד ב-24 בדצמבר 1954) הוא פסל ישראלי. עיקר עבודותיו הם פסלים סביבתיים, בסגנון עבודותיו של האדריכל הקטלאני גאודי, המשלבים חומרים תעשייתיים כברזל ובטון משובצים בפסיפס של קרמיקה וזכוכית. סרגייב נולד בניז'ני נובגורוד, רוסיה. בעל תואר שני בעיצוב מהאקדמיה לאמנות במינסק שבבלארוס משנת 1981. בשנת 1992 עלה לישראל. משנת 1982 מציג בתערוכות רבות ברחבי העולם (ארצות הברית, גרמניה, אנגליה, שווייץ, צרפת, רוסיה, גאורגיה בלארוס ועוד). פסליו מוצבים ב-21 יישובים בישראל ובפארקים (פארק בריטניה, יער המלאכים – לאנשים עם מוגבלויות על כיסא גלגלים ועיוורים וביער ארגנטינה). בשנת 1996 פתח אמן סטודיו לפיסול אמנות פלסטית בירושלים. סרגייב זכה 4 פעמים בפרס מפעל הפיס לעיצוב סביבתי. באפריל 2005 פתח סרגייב את הגלריה שלו בבית אות המוצר הירושלמי בירושלים. "גל חדש", הטיילת הדרומית של נתניה - מערכת של תשעה פסלי מוזאיקה ענקיים לארוך של 1.5 ק"מ, פסיפס עליז וצבעוני המזכיר את גני ברצלונה. הפסלים משמשים גם לנוי וגם לרווחת המבקרים בטיילת (ספסלים, פרגולות ומתקני משחק). "גן החושים", בפארק שחמון שבאילת - ארבעה פסלים סביבתיים, הנראים כיצורים ענקיים מעולם הפנטזיה. הפסלים עשויים מברזל ומבטון ומצופים בפסיפס ססגוני של קרמיקה, זכוכיות ומראות. הם משלבים בתוכם משחקי אור, צבע וצליל, המעוררים את הסקרנות והדמיון. יותר מ-90 פסלים סביבתיים אינטראקטיביים מוצבים במוזיאונים, אוספים פרטיים, בפארקים וגנים ציבוריים כולל 7 פארקים נושאיים: פארק "בריטניה"- טבע פארק "יער המלאכים"- ילדים עם מגבלויות פארק "גן חושים", אילת – צליל, צבע פארק "עץ דעת", ירוחם – תופעות טבע ומדע פארק "ציפורים", נתניה – טבע ואמנות פארק "ספריה", נהריה – צליל, מוזיקה פארק בן-גוריון, דימונה פסל אריה ירושלים - ניתן במתנה על ידי עיריית ירושלים לעירית סנקט פטרבורג ברגל חגיגות 300 שנה לעיר, מוצב במוזיאון האטנוגרפי הרוסי בסנקט פטרבורג. פסל חרגול - נמצא במודיעין (אורך-25 מ' רוחב-20 מ' גובה-9 מ'). מבנה הפסל: שלד מתכת, ציפוי בטון, ציפוי מוזאיקה, נירוסטה. הפסל הוקם בשנת 2001 ושופץ בשנת 2022. פסל פרח אגדות - נמצא במודיעין (אורך-14 מ' רוחב-8 מ' גובה-6.5 מ'), עוצב ב-2009. פסל צפרדע - נמצא במודיעין. פסל דרקון - נמצא בבית אריה (אורך-7 מ' רוחב-3 מ' גובה-3 מ') בשנת 2007 הוא עיצב את הדובים המאוחדים הראשונים בישראל פסל יתוש - בגן שפיגל ליד מלון הילטון בתל אביב דירה להשכיר - בפארק רבין, מגדל העמק פרח מלבלב, בקצרין, רמת הגולן חילזון, פסל משחק במעלה אדומים בסמוך לביתו של הפסל מרבה רגליים, בטיילת החוף הדרומית בנתניה דיונונית, בטיילת החוף הדרומית בנתניה אריה מכונף, ברחוב דוד המלך בירושלים ביצה, בחצרות יפו בשדרות ירושלים ביפו צפרדע, בפארק ברחוב מגדל הלבנון, מודיעין גשר-חרק, בפארק ברחוב מגדל הלבנון, מודיעין פיסול חוצות במודיעין-מכבים-רעות אתר האינטרנט הרשמי של רוסלן סרגייב אתר הבית של רוסלן סרגייב רוסלן סרגייב, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 8:00), 10 ביוני 2012 סיפור הפסלים - טיילת המצוק בנתניה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:36), 1 בינואר 2012 http://www.yerushalmy.net/show7(הקישור אינו פעיל) http://issuu.com/cphpost/docs/israel http://news.tut.by/tv/250856.html http://www.youtube.com/watch?v=Owof8wNF528 דובי זכאי, העולם העליון: ביקור מצולם בטיילת של נתניה, באתר nrg‏, 4 באוגוסט 2011 משחק הפסלים, באתר nrg‏, 23 באוגוסט 2006 הבמה המרכזית: חרגול, פסל סביביתי, מודיעין https://modiinet.co.il/articles/News/שיפוץ-לפארק-החרגול/? שיפוץ לפארק החרגול]
הפינגווין

הפינגווין (באנגלית: The Penguin) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיע בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #58 מדצמבר 1941 והיא נוצרה על ידי הכותב ביל פינגר והמאייר בוב קיין. הפינגווין הוא אחד מאויביו הוותיקים והעיקשיים ביותר של באטמן. הפינגווין הוא האלטר אגו של אוסוולד צ'סטרפילד קובלפוט השלישי, אדם נמוך קומה ועב כרס, שנודע בשל חיבתו לציפורים ולמטריות המשוכללות שברשותו, שלעיתים משמשות ככלי נשק. קובלפוט הוא מאפיונר וגנב, שמחשיב את עצמו ל"ג'נטלמן הפשע". מועדון הלילה שלו, "הקרחון", משמש כיסוי לפעילות עבריינית וכמקור מידע לפעילות העולם התחתון לבאטמן. לדבריו של קיין, הדמות קיבלה השראה ממותג לשעבר של חברת הסיגריות קול, שהיה פינגווין עם כובע ומקל הליכה. לדבריו של פינגר, מראהו המחויט של קובלפוט הוא כשל פינגווין קיסרי. דמותו של הפינגווין מדורגת במקום 51 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו גילם בסדרת הקאמפ של שנות ה-60 השחקן ברג'ס מרדית' ובסרט הלייב אקשן "באטמן חוזר" השחקן דני דה ויטו. את דמותו הצעירה של הפינגווין בסדרת הטלוויזיה "גותהאם" מגלם השחקן רובין לורד טיילור. את דמותו בסרט הלייב אקשן "באטמן" ובמיני-סדרה "הפינגווין" מגלם השחקן קולין פארל. מדיה וקבצים בנושא הפינגווין בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס Comic 101: The Enemies List, Scot Tipton, January 14th 2004 Top 100 Comic Book Villains of All Time: #51 - The Penguin ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיסטר פריז

מיסטר פריז (באנגלית: Mr. Freeze) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #121 מפברואר 1959 והיא נוצרה על ידי בוב קיין, דייוויד ווד ושלדון מולדוף. מיסטר פריז הוא האלטר אגו של דוקטור ויקטור פריז, מדען שנפגע לאחר שניסה לרפא את אשתו ממחלה סופנית ולהקפיא אותה בהקפאה קריוגנית עד למציאת תרופה, וחייב ללבוש שלד חיצוני ששומר על טמפרטורת גופו מתחת לאפס כדי לשרוד. פריז מבסס את פשעיו על יסוד הקרח, כולל שימוש ברובה קרח שמקפיא את אויביו. דמותו של מיסטר פריז מדורגת במקום 67 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו גילמו בסדרת הקאמפ משנות ה-60 השחקנים אוטו פרמינגר, אלי וולך וג'ורג' סנדרס, ובסרט הלייב אקשן "באטמן ורובין" השחקן ארנולד שוורצנגר. את דמותו של ויקטור פריז גילם בסדרת הלייב אקשן "גותהאם" השחקן נייתן דארו. מדיה וקבצים בנושא מיסטר פריז בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס Top 100 Comic Book Villains of All Time: #67 - Mr. Freeze ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שנג'ואו 9

שנג'ואו 9 (בסינית מפושטת: 神舟; בפין-יין: shénzhōu) היא חללית סינית ששוגרה לחלל על מנת להתחבר לטיאנגונג 1, המדגים הטכנולוגי של תחנת החלל הסינית. משימת שנג'ואו 9 נמשכה 13 יום, והשיגור התקיים ב-16 ביוני 2012. העגינה לטיאנגונג, שהתבצעה באופן אוטומטי, התקיימה ב-18 ביוני 2012. זו המשימה המאוישת הראשונה שנשאה צוות אל טיאנגונג-1, לאחר המשימה הבלתי מאוישת - שנג'ואו 8. השיגור בוצע ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן בעזרת משגר מדגם "לונג מארץ' 2F". נחיתה בוצע כמתוכנן באזור מונגוליה הפנימית. לראשונה בתוכנית החלל המאוישת של סין, טס לחלל טיקונאוט שזו לו הטיסה השנייה לחלל - ג'ינג האיפנג, שטס לחלל במשימת שנג'ואו 7, אליו צוותו ליו וואנג וליו יאנג - טייסת החלל הראשונה של סין. גולת הכותרת של משימת שנג'ואו 9 הייתה מפגש עם תחנת החלל הקטנה טיאנגונג 1. בנוסף, משך המשימה הוא הארוך ביותר עד כה בתוכנית החלל המאוישת של סין, 13 יום. ביחידה המסלולית של החללית שנג'ואו הותקן פתח עגינה המאפשר היצמדות אל טיאנגונג 1 ומעבר של צוות בין מכלולי החללית ותחנת החלל. פתח מסוג זה טרם הותקן בחללית שנג'ואו שנשאה צוות לחלל. במהלך המשימה התבצעה עגינה אוטומטית לטיאנגונג 1 שאחריה עברו שני אנשי צוות לטיאנגונג 1 בעוד שהשלישי יישאר בחללית שתהווה גם דרך מילוט במקרה של תקלה. ב-24 ביוני 2012 התבצעה עגינה ידנית על ידי צוות החללית. מדיה וקבצים בנושא שנג'ואו 9 בוויקישיתוף תיאור המשימה
שנג'ואו 10

שנג'ואו 10 (בסינית מפושטת: 神舟; בפין-יין: shénzhōu) היא חללית סינית אשר המריאה לחלל על מנת להתחבר לטיאנגונג 1. בנובמבר 2012 הוכרז ששיגור המתוכנן יתבצע במאי-יולי 2013. בסוף פברואר 2013 דווח שבניית החללית הסתיימה. המשימה המריאה ב-11 ביוני 2013 והתחברה לטיאנגונג 1 ב-13 ביוני 2013. בצוות המשימה חברים שני גברים ואישה אחת. משימה זו היא משימת העגינה השלישית לטיאנגונג 1. ב-26 ביוני 2013 חזרו הטייקונאוטים לכדור הארץ. במהלך שהייה בתחנת החלל בוצעו מחקרים בתחום רפואה, טכנולוגיה ותחומים נוספים. כמו כן הועברו שיעורי פיזיקה בשידור חי בטלוויזיה הסינית. ב-23 ביוני בוצע ניתוק מתחנת החלל, התרחקות מתחנת החלל בכ-140 מ' ועגינה מחדש באופן ידני. ב-25 ביוני בוצע ניתוק מתחנת החלל והחלו הכנות לנחיתה בוצע ב-26 ביוני בשטח מונגוליה הפנימית. מדיה וקבצים בנושא שנג'ואו 10 בוויקישיתוף מידע על הטיסה אבי בליזובסקי, ‏סין שיגרה חללית מאוישת שישית – שנז'ו 10; תיפגש עם תחנת החלל הניסיונית גואנדונג 1, באתר "הידען", 11 ביוני 2013 אבי בליזובסקי, ‏החללית הסינית שנז'ו 10 צפויה לחזור הלילה לכדור הארץ * שני קוסמונאוטים יצאו להליכת חלל בתחנת החלל הבינלאומית, באתר "הידען", 25 ביוני 2013 https://web.archive.org/web/20130616025212/http://www.zarya.info/blog/?p=665
ריאזאן (כדורסל)

מועדון הכדורסל ריאזאן (БК Рязань) הוא מועדון כדורסל מקצועני מהעיר ריאזאן המתמודד בסופרליגה הרוסית בכדורסל, ליגת המשנה הרוסית. הקבוצה הוקמה ב-2006 כיורשת לקבוצת הכדורסל ויטיאז ריאזאן שפורקה. מאז הקמתה הקבוצה מתמודדת בליגת המשנה הרוסית וטרם הצליחה להעפיל לליגה הבכירה. בעונת 2011/12 הקבוצה סיימה במקום ה-3 בליגה, שמהווה להישג הגבוה ביותר של הקבוצה. סרביה זוראן צבטאנוביץ' רוסיה דניס טימאקוב אתר האינטרנט הרשמי של ריאזאן ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא ספורט ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טום ברק

תומאס אדוארד בֶּרק (באנגלית: Thomas Edward Burke;‏ 15 בינואר 1875 – 14 בפברואר 1929) היה אתלט אמריקאי, האלוף האולימפי הראשון בעידן המודרני בריצת 100 מטר. ברק למד באוניברסיטת בוסטון בבית הספר למשפטים. ב-1895 הוא זכה באליפות ארצות הברית בריצת 400 מטר ובריצת 440 יארד. באולימפיאדת אתונה (1896) זכה ברק בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.0 שניות, לפני פריץ הופמן מגרמניה (12.2 שניות) ופרנסיס ליין חברו לנבחרת והאיוש סוקולי מהונגריה שהגיעו ביחד (12.6 שניות), בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 11.8 שניות ובריצת 400 מטר בתוצאה של 54.2 שניות, לפני הרברט ג'יימיסון חברו לנבחרת (55.2 שניות) וצ'ארלס גמלין מבריטניה (55.6 שניות). לאחר המשחקים האולימפיים התמחה ברק בריצות למרחקים ארוכים. בין השאר הוא זכה ב-IC4A ‏(Intercollegiate Association of Amateur Athletes of America) בריצות ל-440 יארד ול-880 יארד. בשנת 1897 היה ברק אחד היוזמים של מרתון בוסטון השנתי, בהשראת ריצת המרתון מהאולימפיאדה. לאחר שפרש עבד ברק כעורך דין, מאמן אתלטיקה ועיתונאי ספורט. ריצת 100 מטר: 11.2 שניות (1895) ריצת 200 מטר: 22.6 שניות (1897) ריצת 400 מטר: 48.5 שניות (1896) ריצת 800 מטר: 1:55.9 דקות (1897) מדיה וקבצים בנושא טום ברק בוויקישיתוף טום ברק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי טום ברק, באתר olympedia.org טום ברק, באתר Track and Field (גברים) טום ברק, באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה טום ברק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנדריאס קריגר

אנדריאס קריגר (בגרמנית: Andreas Krieger; נולד בשם: Heidi Krieger, ב-20 ביולי 1966) הוא אתלט מזרח גרמניה בעבר, אלוף אירופה בהדיפת כדור ברזל. קריגר נולד כנקבה, וב-1997 עבר ניתוח להתאמה מגדרית. אנדריאס קריגר נולד כנקבה בשם היידי קריגר במזרח ברלין שבמזרח גרמניה, והתחרה כאישה (ועל כן כל הזכיות המצוינות מטה היו בתחרויות לנערות/נשים). כבר בגיל 16, טרום הניתוח לשינוי מין, החל קריגר לקבל סטרואידים אנבוליים על מנת לשפר את הישגיו בספורט. קריגר קיבל 2600 מיליגרם של סטרואידים רק בשנת 1986, 1000 מיליגרם יותר מהאתלט הקנדי בן ג'ונסון באולימפיאדת סיאול (1988). באליפות אירופה לנוער באתלטיקה שנערכה בשוויכאט שבאוסטריה בשנת 1983, זכה קריגר בשתי מדליות זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 18.06 מטר ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.14 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1984, זכה קריגר במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.18 מטר, אחרי הלנה פיבינגרובה מצ'כוסלובקיה (20.34 מטר) וקלאודיה לוש ממערב גרמניה (20.23 מטר). באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986, הוא זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.21 מטר, אחרי לוש (20,48 מטר) ולפני מיכאלה לוגין מרומניה (19.07 מטר). גם באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בליבן, צרפת בשנת 1987 הוכרז קריגר כמנצח, וזכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.02 מטר, אחרי נטליה אחרימנקו מברית המועצות (20.84 מטר) ולפני בת ארצו הייקה הרטוויג (20.00 מטר). באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה בשנת 1986, זכה קריגר, במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.10 מטר, לפני אינס מילר (20.81 מטר), גם היא בת ארצו, ולפני ואחרימנקו (20.68 מטר). באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית בשנת 1987, הוא סיים במקום הרביעי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.00 מטר. ב-1990 פרש קריגר מספורט תחרותי, עקב כאבים חזקים בשרירים ובמפרקים כתוצאה מאימונים מפרכים והרמה של משקל רב שנתמך על האמרוץ. הזהות המגדרית של קריגר הייתה ברורה לו ולסובבים אותו. בשנת 1997 עבר קריגר ניתוח להתאמה מגדרית, ושינה את שמו לאנדריאס קריגר. הסטרואידים אותם נטל במשך חלק גדול מחייו גרמו לו לבעיות רפואיות קשות. גם כיום הוא סובל מכאב עז בשרירים ובמפרקים כתוצאה מלקיחת כמות גדולה של סטרואידים. קריגר נשוי לשחיינית העבר ממזרח גרמניה אוטה קרוזה. לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האמרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באמרוץ נרחב. גילוי זה הטיל צל כבד וחשד משמעותי לגבי תקפות הישגיהם של מיינקה וקריגר. הדיפת כדור ברזל: 21.10 מטר (1986) זריקת דיסקוס: 61.98 מטר הדיפת כדור ברזל: 20.85 מטר טרנסג'נדריות ואינטרסקסואליות בספורט מדיה וקבצים בנושא אנדריאס קריגר בוויקישיתוף אנדריאס קריגר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אנדריאס קריגר, באתר Track and Field (נשים) sports123.com(הקישור אינו פעיל) 1986 European Athletics Championships Fear of the Future by Karin Helmstaedt
סרט

האם התכוונתם ל... סרט (חומר) – רצועה ארוכה של חומר, כגון נייר, פלסטיק, גומי, מתכת וכדומה. סרט צילום – רצועת פלסטיק, עטופה בחומרים כימיים רגישים לאור, משמשת לשמירת התמונה המצולמת על הסרט באמצעות מצלמה. סרט מגנטי – סרט עשוי מחומר פלסטי המיועד להקלטת אותות אנלוגיים או דיגיטליים. סרט מנוקב – סרט נייר המכיל אינפורמציה אשר ניתנת לפענוח על ידי מכשירים אוטומטיים. סרט (שיער) – סרט המאגד את שערות הראש שלא תתפזרנה. סרט דביק – סרט הדבקה ואיטום (סלוטייפ, סרט בידוד). סרט מוּדעוּת – סרט בצבע מסוים שמשמש להבעת הזדהות עם עמדה או מטרה מסוימת. סרט (התעמלות אמנותית) – אחד מהמכשירים בהתעמלות אמנותית. סרט קולנוע – התוצר של אמנות הקולנוע - צילום ועריכה של קטעי תנועה וצליל המשולבים יחדיו ליצירה אחת. סרט תיעודי – סרט קולנוע המתעד מציאות. סרט טלוויזיה – סרט המופק לצורך שידורו בטלוויזיה, ולא הקרנתו בבתי קולנוע. סרט אילם – הקרוי ראינוע, מהטכנולוגיה שקדמה לסרטי הקולנוע, המיוצג על ידי הקרנת סרט ללא שמיעת קולות. סרט נע – מסוע, מורכב מגלגלות המגלגלות קדימה רצועה ואת החומר המונח עליה. סרט (אתר אינטרנט) – אתר אינטרנט ישראלי בנושא קולנוע. סירט
משה יהודה פרנקו

הרב משה יהודה פרנקו (ה'תקצ"ז, 1837 - א' בטבת ה'תרע"ח, 16 בדצמבר 1917) היה רבו הראשי של האי רודוס והראשון לציון ה-33 בארץ ישראל. נולד בתקצ"ז ברודוס לרב יוסף פרנקו. בילדותו למד תורה מפי אביו שהיה מחכמי העיר ובישיבות שונות שבעיר. בבחרותו עבד לפרנסתו כרוכל והסתובב בכפרים הסמוכים. בהמשך פתח חנות קטנה באי. בשנת ה'תרס"ו התמנה לרב של האי רודוס. עלה לירושלים בשנת ה'תרע"א באותה שנה גם מונה לכהן בתפקיד הראשון לציון. בעקבות מלחמת העולם הראשונה נאלץ בשלב מסוים לעזוב את התפקיד. נפטר בא' טבת ה'תרע"ח. משה דוד גאון, "יהודי המזרח בארץ ישראל" חלק ב' עמ' 575 אותר קברו של משכין השלום בירושלים בין השנים תרע"ב-תרע"ה אתר הר הזיתים ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב קוראל

הרב יעקב קוראל (? - כ"ה בשבט ה'תקע"ח, 1 בפברואר 1818) היה הראשון לציון בירושלים. מוצא משפחתו היה כנראה מצפת, אליה עלו עוד בתקופת האר"י. הרב קוראל היה מרבניה החשובים של ירושלים בתקופתו, וידוע שכיהן כראב"ד בשנת 1810. היה חבר בבית דינו של הראשון לציון הרב יעקב משה עייאש, ובשנת ה'תקע"ז (1817) מונה אחריו לתפקיד זה. חיבר ספר בשם "זמרת הארץ" שכנראה אבד עוד בהיותו כתב יד. נפטר בכ"ה בשבט ה'תקע"ח (1818) ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. משה דוד גאון, "יהודי המזרח בארץ ישראל", חלק ב', עמ' 628 ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריינג'ר 1

ריינג'ר 1 (באנגלית: Ranger 1) הייתה המשימה הראשונה בתוכנית ריינג'ר של נאס"א. מטרת המשימה הייתה לבחון את הטכנולוגיות והכלים על הלוויין לפני שיגור משימות אל הירח. מטרה משנית הייתה לבצע מחקר חלקיקים ושדות במרחב הבין־פלנטרי. המשימה הצליחה חלקית עקב כשל בשלב האחרון של המשגר בשלב מאוחר במשימה. הגשושית הייתה ריינג'ר בלוק 1 בעלת בסיס משושה ברוחב 1.5 מטרים עליו הורכבו מוטות אלומיניום בצורה חרוטית לגובה 4 מטרים. שני לוחות סולאריים באורך 5.2 מטרים הורכבו על הבסיס ונפרשו לאחר השיגור. אנטנה מתכוונת הורכבה בתחתית הבסיס. הכלים המדעיים ושאר הרכיבים הורכבו על הבסיס ומוטות האלומיניום. הכלים כללו: טלסקופ ליימן־אלפא, מגנטומטר אדי־רובידיום, מנתח אלקטרוסטטי, גלאי חלקיקי אנרגיה לטווח בינוני, שני טלסקופים, תא מיינן לקרינה קוסמית, גלאי אבק קוסמי וסופרי סיניטילציית קרניÎX קוסמיות. מערכת התקשורת כללה אנטנה לטווח רחוק, אנטנה לטווח בינוי ושני משדרים. האנרגיה החשמלית סופקה באמצעות שני לוחות סולאריים, סוללה במשקל 57 ק"ג ומספר סוללות קטנות על חלק מהכלים. השליטה על הגשושית הושגה באמצעות בקר זמן, חיישני ארץ ושמש ומנועים קטנים. הטמפרטורה נשמרה בצורה פאסיבית באמצעות לוחות זהב, צבע לבן ומשטחי אלומיניום מלוטשים. ריינג'ר 1 תוכננה להיכנס למסלול חנייה ארצי ואז להמשיך למסלול של 60,000 עד 1,100,000 ק"מ סביב כדור הארץ. מטרת המשימה הייתה לבחון מערכות וטכניקות שנדרשו למשימות עתידיות אל הירח. ב־23 באוגוסט 1961 בשעה 06:02:00 UTC שוגרה ריינג'ר 1 בהצלחה למסלול החנייה המתוכנן אך מנועי השלב אג'ינה B לא פעלו והגשושית לא נכנסה למסלול המתוכנן. כאשר נפרדה הגשושית מהמשגר היא נכנסה למסלול לווייני נמוך וגובה מסלולה החל דועך. הגשושית חדרה לאטמוספירת ב־30 באוגוסט 1961. המשימה הוגדרה כהצלחה חלקית מפני שרבות ממטרות המשימה הושלמו למרות כישלונה המסלולי. חרף ההגדרה לא הושג מידע מדעי רב. מדיה וקבצים בנושא ריינג'ר 1 בוויקישיתוף ריינג'ר 1 במסד הנתונים NSSDC. (באנגלית)
אהוד קוקיה

אהוד קוקיה (נולד ב-4 באפריל 1950) הוא רופא ישראלי, כיהן כמנכ"ל המרכז הרפואי הדסה. אהוד שלום קוקיה נולד ב-1950 בירושלים לבן ציון ושרה קוקיא, נצר למשפחת קוקיה הירושלמית (נקרא שלום על שם סבו שלום קוקיה). השלים את לימודי הרפואה באוניברסיטת תל אביב והתמחה בגינקולוגיה במרכז הרפואי שיבא, ובמקביל סיים לימודי תואר שני במנהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא עבד בבית החולים שיבא כרופא בכיר במחלקת נשים ויולדות. לאחר מכן כיהן כמנהל חטיבת הבריאות ומנהל השירותים הרפואיים של מכבי שירותי בריאות. בשנים 2007-2011 שימש מנכ"ל מכבי. קוקיה שימש מרצה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בן-גוריון ועמית מחקר באוניברסיטת מרילנד שבארצות הברית. הוא פרסם מאמרים בתחומי האנדוקרינולוגיה, הפריון ומדיניות הבריאות. קוקיה שימש מפקד מרכז הרפואה של חיל האוויר בדרגת סגן-אלוף. הוא בוגר הקורס לרפואה תעופתית של צי ארצות הברית. במרץ 2011 נבחר קוקיה על ידי מועצת המנהלים של המרכז הרפואי הדסה למנכ"ל הארגון. הוא נכנס לתפקידו ב-1 בנובמבר 2011 ובינואר 2013 הודיע כי הוא מתפטר מתפקידו. ב- 2013 מונה פרופ' קוקיה לראש התוכנית לתואר שני (M.A) במנהל מערכות בריאות במכללה האקדמית לישראל, והחל מינואר 2015 הוא מכהן כנשיא המכללה. נשוי לעירא לבית אפרת ולה שני ילדים. בנו הוא הכדורסלן אורי קוקיה. קורות חיים של אהוד קוקיה (אורכב 22.01.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר המרכז הרפואי הדסה (באנגלית). פרופ' אהוד קוקיה נבחר להיות המנכ"ל הבא של הסתדרות מדיצינית הדסה באתר המרכז הרפואי הדסה, 22 במרס 2011. יפעת גדות, פרופ' אהוד קוקיה – מנכ"ל הדסה החדש, באתר news1, ‏1 בנובמבר 2011 אהוד קוקיה, לחבר את יוצאי אתיופיה לאקדמיה, באתר TheMarker‏, 12 במאי 2015