laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רות גונזלס

רות אניד גונזלס (נולדה ב-8 במאי 1970) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית-אמריקאית. גונזלס נולדה כבת בכורה להורים פוארטו-ריקנים נוצרים שהיגרו להובוקן, ניו ג'רזי שבארצות הברית, ולה אח אחד קטן ממנה. בשנת 1990 הכירה את בעלה-לעתיד קובי אהרוני, וב-1991 עברה לגור איתו בישראל. ב-1995 השניים נישאו ובשנה שלאחר מכן, נולד בנם. ב-2001 השניים התגרשו. בדצמבר 1991 הצטרפה לסוכנות הדוגמנות "אימאג'" של בטי רוקאווי. גונזלס התגיירה ב-1993 אחרי שנה של לימודי יהדות ועברית, תוך שהיא שומרת על שמה המקורי. עם הקמתה של סוכנות הדוגמנות "יולי" בבעלות אריק בן זינו ביולי 1993, עברה גונזלס לסוכנות זאת ונותרה מיוצגת שם עד 2005. בשנת 1995 התפרסמה גונזלס כשנבחרה לתפקיד "נערת הגלגל" בגרסה הישראלית של שעשועון הטלוויזיה "גלגל המזל", בהנחיית ארז טל, תפקיד בו החזיקה במשך שנה וחצי. במקביל שיחקה גונזלס באותה השנה בהצגת הילדים "מחסן ההפתעות" לצד דובי גל, אריה מוסקונה וענת עצמון. ב-1997 לאחר שעזבה את "גלגל המזל", השתתפה כפיה בהצגה "רובין הוד" בכיכובם של ישראל פוליאקוב, נתן דטנר, סיגל שחמון וליאור מילר. באותה השנה היא שיחקה גם בקלטת לילדים "המפוזר מכפר אז"ר המבוססת על ספר הילדים לצד גדי יגיל, ברוריה אלבק ומנחם זילברמן, ובקלטת לילדים "איה פלוטו", המבוססת על ספר הילדים, לצד גדי יגיל, וברוריה אלבק. ב-1998 החלה לייצג חברות היי-טק ישראליות בכנסים ברחבי העולם ובמקביל להופיע בהצגות תיאטרון לילדים. בשנת 2001 שיחקה בסדרה "סיטי טאוור" בתפקיד שני טל. ב-2002 היא הצטרפה ללהקת הסלסה "ג'רוזלם סלסה באנד", איתם שרה חצי שנה, ומאז 2005 היא מנחה פסטיבלי סלסה בישראל כמו "קונגרס הסלסה הבינלאומי" באילת ופסטיבל פיאסטה בתל אביב. בשנת 2005 פרסם אתר פורנו, בהסכמתה, סרטון בו נראתה חשופת חזה ומאוננת. בשנת 2006 היא השתתפה בתפקיד ראשי בסרט "סינדרום ירושלים". גונזלס דגמנה לחברות אופנה והופיעה בפרסומות כמו ל"תיק תק", "מנה חמה", מעריב, צבעי טמבור, סופר פארם, ד"ר פישר וגלידות נסטלה. בנוסף, שיחקה בהצגת ילדים המבוססת על "אלאדין" בתפקיד הנסיכה. ב-2020 השתתפה בתוכנית נינג'ה ישראל VIP. ב-2022 החלה לשמש פרזנטורית של רשת בתי הספר ללימודי אנגלית "ברלינגטון אינגליש", בו היא גם מלמדת. גונזלס ניהלה את המחלקה הבינלאומית בסוכנות הדוגמנות "רוברטו" של רוברט בן-שושן, שם החלה לעבוד בשלהי 2007. מעבר לכך, היא מדבבת מדי פעם בשפות שונות ומנחה אירועים. באוקטובר 2010 נישאה בשלישית, והתגרשה ב-2015. נכון ל-2023, גונזלס בזוגיות ומתגוררת במושב לכיש. רות גונזלס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רות גונזלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רות גונזלס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רות גונזלס, באתר ספר הקולנוע הישראלי רות גונזלס, באתר שירונט עמית קוטלר, ביש המזל של נערות "גלגל המזל", באתר ynet, 7 במאי 2010 יעקב בר-און, ‏נערת גלגל המזל תחזור לטלוויזיה? "התוכנית קורצת לי מאוד", באתר מעריב אונליין, 8 במאי 2023 רות גונזלס מתפשטת, באתר וואלה, 22 בדצמבר 2005 ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏משלנו: המתגיירים הנוצצים ביותר בתולדות המדינה, באתר מעריב השבוע, 7 ביוני 2014
מרכוס פייזר

דארנל מרכוס לאמאר פייזר (באנגלית: Darnell Marcus Lamar Fizer; נולד ב-10 באוגוסט 1978 בדטרויט, מישיגן, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד ומתנשא לגובה של 2.03 מטרים. בצעירותו שיחק פייזר באוניברסיטת המדינה של איווה ולאחר שלוש שנים נבחר בשנת 2000 במקום הרביעי בדראפט ה-NBA על ידי השיקגו בולס, בה נלחם על מקומו בחמישייה עם אלטון ברנד, עונת 2001-2002 הייתה עונת השיא שלו, בה הגיע לממוצעים של 12.3 נקודות למשחק ו-5.6 ריבאונדים למשחק. לאחר 4 שנים בשיקגו בולס חתם פייזר כשחקן חופשי במילווקי באקס. לאחר עונה מאכזבת בבאקס הוא חתם באוסטין טורוס מה-NBDL, בה זכה בתואר ה-MVP של אותה עונה (2005-2006). במרץ 2006 חתם פייזר בסיאטל לחוזה של 10 ימים, ולאחר שלא שיחק אף משחק חתם בניו אורלינס עד סוף העונה. בעונת 2006-2007 שיחק פייזר במורסיה הספרדית בה התבלט עם ממוצעים של 18.9 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק. עם תום העונה בספרד חתם פייזר באקיבו קאפיטאנס מהליגה הפורטוריקנית. ביוני 2007 חתם במכבי תל אביב לשתי עונות; פתח בחמישייה הראשונה באופן כמעט קבוע, והגיע עם הקבוצה לשלב הטופ 16, במהלכו נפצע בצורה קשה בברך נגד אולימפיאקוס היוונית, ונאלץ לסיים את העונה. פייזר רשם בעונה זאת ממוצעים של 13.8 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק. לאחר פציעתו הודיעה הקבוצה לשחקן על שחרורו. במקומו הוחזר מורילו בקר. ב-2008, עם חזרתו של פיני גרשון למכבי תל אביב, הוחזר גם פייזר הפצוע. פייזר חזר מהפציעה במהלך הפגרה למשחק האימון מול פרנקפורט. ב-28 בינואר שוחרר פייזר ממכבי תל אביב, לאחר שלא הרשים אחרי הפציעה שלו. ב-7.2.09, חתם פייזר בקבוצת ארסיבו מפוארטו ריקו. בחודש דצמבר 2010 חזר פייזר לישראל וחתם בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל, אך כעבור שישה ימים שוחרר מהקבוצה, בנימוק שלא עבר את הבדיקות הרפואיות. מדיה וקבצים בנושא מרכוס פייזר בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Walk Away

"Walk Away" הוא הסינגל החמישי (הרביעי באירופה) והאחרון של קלי קלרקסון מאלבומה השני Breakaway. הוא זכה בתוארי זהב בארצות הברית וקנדה. השיר יצא לאור לרדיו כסינגל אחרון. לאחר שני הסינגלים הקודמים של קלרקסון, "Behind These Hazel Eyes" ו-"Because Of You", שהיו שירים עצובים, קלרקסון החליטה לגוון ולהוציא את השיר Walk Away, שהוא שיר שמח בעל מילים הומוריסטיות. אבל Walk Away לא היה הבחירה הראשונה. בהתחלה נבחר השיר "Addicted", שנפסל מהסיבה שהוא שיר עצוב. לאחר מכן בחרו בשיר "Gone", אבל הבחירה השתנתה אך ורק בגלל שחברת התקליטים פחדה שאנשים יתבלבלו בינו לבין הלהיט הענק של קלרקסון, "Since U Been Gone". הוידאו קליפ של Walk Away צולם בלוס אנג'לס בתאריכים ה-4–5 בפברואר, ובוים על ידי ג'וזף קאהן, שביים לקלרקסון הרבה קליפים נוספים. התסריט של הקליפ נכתב על ידי קלרקסון בעצמה. בקליפ רואים את קלרקסון מופיעה את השיר, ואנשים במקומות שונים שרים אותו. בקליפ משתתף אחיה של קלרקסון, ג'ייסון. הווידאו דורג במקום ה-30 במצעד "40 הקליפים הכי טובים של השנה" של ה-VH1 ב-2006. הסינגל יצא בתקופה של 11 חודשים במקומות שונים בעולם. ארצות הברית, קנדה: 31 בינואר 2006 הממלכה המאוחדת: 13 בפברואר 2006 האיחוד האירופי: 18 במאי 2006 גרמניה: 24 בנובמבר 2006 מידע על היצירה "Walk Away" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Walk Away" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Walk Away" באתר Discogs סרטון השיר "Walk Away" באתר יוטיוב זכייה בתואר זהב בקנדה זכייה בתואר זהב בארצות הברית, מתוך אתר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי Trust, Gary (10 בספטמבר 2017). "Ask Billboard: Kelly Clarkson's Career Sales & 'Wild Thoughts' About Rihanna". Billboard. Prometheus Global Media. נבדק ב-10 בספטמבר 2017. {{cite journal}}: (עזרה)
בתול בן ארבעים

בתול בן ארבעים (באנגלית: The 40 Year-Old Virgin) הוא סרט קומי אמריקאי שיצא ב-19 באוגוסט 2005 בבימויו של ג'אד אפאטו. תסריטאי הסרט הוא סטיב קארל, שגם מככב בסרט בדמותו של אנדי, בחור בגיל 40 שלא קיים עדיין יחסי מין וחבריו מנסים לעזור לו. אנדי סטיזאר (סטיב קארל) הוא גבר בן 40 שעובד בחנות אלקטרוניקה, לצד חבריו דייוויד (פול ראד), קאל (סת' רוגן) וג'יי (רומני מלקו). הוא גר בדירה לבדו וכתחביב הוא אוסף חוברות קומיקס. כאשר חבריו מגלים כי הוא לא קיים יחסי מין מעולם, הם מחליטים לעזור לו בדרכים מגוונות. בין השאר הם שולחים אותו למפגש "ספיד-דייטינג", מפגישים אותו עם נשים שונות ומאלצים אותו לעבור הסרת שיער במכון יופי. סטיזאר מנהל באותה תקופה מערכת יחסים עם טריש קינר (קתרין קינר), אישה בת ארבעים ואם לשלושה ילדים שמתקשים לקבל אותו לחיק משפחתם. אנדי וטריש מחליטים שמערכת היחסים ביניהם תישאר ללא קיום יחסי מין, והחברים של אנדי מתאכזבים. רק בסוף הסרט בני הזוג מקיימים יחסי מין, לאחר שאנדי מתוודה בפני טריש על היותו בתול. הסרט קיבל לרוב תגובות חיוביות וזכה לתשבחות המבקרים. באתר "Rotten Tomatoes" דורג הסרט בניקוד גבוה של 85%. הסרט זכה להצלחה גם בבתי הקולנוע. בשבוע הראשון להקרנתו דורג בראש שוברי הקופות, עם הכנסות של 21,422,815 דולר. הכנסות הסרט מאז יציאתו ברחבי העולם הן כ-177 מיליון דולר (נכון ל-2011). אתר האינטרנט הרשמי של בתול בן ארבעים "בתול בן ארבעים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בתול בן ארבעים", באתר נטפליקס "בתול בן ארבעים", באתר AllMovie (באנגלית) "בתול בן ארבעים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בתול בן ארבעים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בתול בן ארבעים", באתר Metacritic (באנגלית) "בתול בן ארבעים", באתר אידיבי "בתול בן ארבעים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טי וייט נויין, הוא בתול בן 40 והוא מקסים, באתר nana10‏, 21 בנובמבר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקוטים

המונח "סקוטי" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו סקוטי (פירושונים). הסקוטים הם תושביה המקוריים של סקוטלנד. הסקוטים מורכבים מקבוצות אתניות שונות דוגמת הפיקטים, גאלים, בריטונים ואחרים. כיום נהוג לקרוא בשם "סקוטים" לכל תושביה של סקוטלנד או לצאצאי הסקוטים. צאצאי סקוטים רבים מתגוררים מחוץ לסקוטלנד. סקוטים רבים מתגוררים בארצות הברית, בקנדה, באוסטרליה, ובארצות אחרות. בימי הביניים המוקדמים סקוטלנד הייתה מיושבת על ידי מספר קבוצות אתניות דוגמת הפיקטים, בריטונים ואחרים. מבחינה תרבותית כל העמים האלה דיברו לשונות דומות ממשפחת הלשונות הקלטיות. עם הופעת הגאלים התפשטה הלשון הגאלית בסקוטלנד במאה ה-9. על אף תפוצתה הנרחבת, לא הגיעה השפה הגאלית לכל פינותיה של הטריטוריה שמרכיבה את סקוטלנד המודרנית. לא כל הסקוטים דיברו גאלית סקוטית. דרומית מזרחית ללשון הים של פורת' ובאזורים נוספים דיברו אנגלית של ימי הביניים. מ-1200 עד 1500 התפשטה הסקוטית המוקדמת לכל רחבי העמק. משנת 1500 נהוג לחלק את הסקוטים ליושבי הרמה (Highlanders) דוברי הגאלית ולתושבי העמק (Lowlanders) שדיברו בעיקר סקוטית. כיום החלוקה הזאת אנכרוניסטית וכל תושביה של סקוטלנד מדברים אנגלית-סקוטית שוטפת. סקוטים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחלף קיבוץ גלויות

מחלף קיבוץ גלויות הוא מחלף בתל אביב-יפו המחבר את כביש 1, כביש 2, כביש 20, כביש 461 ודרך קיבוץ גלויות, ומשמש ככניסה מרכזית לתל אביב-יפו. המחלף הוא מן העמוסים במדינת ישראל, ומדי יום עוברים בו כחצי מיליון כלי רכב. דרך קיבוץ גלויות חולפת מעל לכביש 1 באמצעות גשר, ואילו נתיבי איילון (כביש 20) חולפים מעליה באמצעות שני גשרים נוספים. המחלף הוא קצהו המערבי של כביש 1, ומקשר בין הקטע התיכון של נתיבי איילון לחלקם הדרומי, שקצהו במחלף חולות. חלקו המערבי של המחלף, הכולל את גשרי נתיבי איילון, מכונה גם גשר חיל השריון (או גשר הולץ), ועוברת בו גם דרך חיל השריון שמהווה את ראשיתו (קצהו הדרומי) של כביש 2 שסופו בחיפה. מסילות הרכבת שבין מסלולי כביש 1 בקטע הסמוך למחלף הן העמוסות בישראל. המחלף משמש גם כמחלף רכבתי בו מסילת תל אביב – פלשת עוברת מעל ומתחברת למסילת איילון. בסמוך למחלף גם מסוף אוטובוסים גדול. ראשיתו של המחלף בשנת 1978, עם חיבור גשר קיבוץ גלויות לכביש 1. בשנות ה-80 של המאה ה-20 חוברו למחלף גם נתיבי איילון. המחלף הורחב עם השנים ונוספו לו גשרים המקשרים אותו עם נתיבי איילון לכיוון דרום, גשרי מסילות רכבת, ועבודות לשיפור זרימת נחל איילון העובר בין מסלולי המחלף. בשנת 2007, בעת הקמת מסילת תל אביב – פלשת, הועתק "גשר חיל השריון" מזרחה למרחק 15 מטר. בתחילת שנות ה-80 תוכננו נתיבי איילון לכיוון דרום, אך המתכננים החליטו לא לכלול בתוכניותיהם את תוואי הרכבת המתוכנן. כתוצאה מכך ניצב הגשר בדיוק בתוואי מסילת תל אביב – פלשת. עלות העתקת הגשר הייתה כ-70 מיליון שקל והפרויקט כלל גם: פינוי חלקי של בית הספר הולץ, הקמת גשר חדש לרכבת וכן הסדרי תנועה ותיקונים שונים. העתקת הגשר עצמו נמשכה שלושה ימים באמצעים מכניים. לטענת חברת נתיבי איילון בתקופה שבה נבנה הגשר, ההיתכנות להקמת מסילת הרכבת הייתה אפסית, וכדי לחסוך בעלויות לא נוצל כל רוחב התוואי המתוכנן (בעיקר עלות פינוי חלק ממתחם לודוויפול ובית הספר הולץ). תחנת הרכבת תל אביב ההגנה, מחלף קיבוץ גלויות ועבודות להקמת גשר הקו הסגול מעל נתיבי איילון, יוני 2023 גשר קיבוץ גלויות מעל כביש 1 צד המזרחי (כביש 461) מחלף לה גוארדיה בקדמת התמונה ומחלף קיבוץ גלויות ברקע מתחם לודוויפול בית הספר הולץ מדיה וקבצים בנושא מחלף קיבוץ גלויות בוויקישיתוף ליאור ברון , ‏עושים סוף למחדל: גשר הולץ יוזז מזרחה; העלות - 70 מיליון שקל - חברה שוויצרית החלה בהעתקת הגשר לצורך הנחת מסילת הרכבת לראשל"צ מערב, באתר גלובס, 18 באוגוסט 2007 ענת ג'ורג'י, איילון דרום יעבור שינויים ב-700 מיליון שקל כדי לאפשר מעבר רכבת לראשון לציון, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2002
קודון סיום

בגנטיקה, קוֹדוֹן סיום (או קודון טרמינציה) הוא קודון (צירוף של שלושה נוקלאוטידים) המופיע ב-DNA וב-RNA והמסמן למנגנון ייצור החלבונים כי בנקודה זו יש להפסיק את התרגום. קודון הסיום מסמן, לפיכך, את סופה של השרשרת הפפטידית (שרשרת חומצות האמינו) המסונתזת מגן מסוים. בקוד הגנטי קיימים שלושה קודוני סיום: הקודון UAG מכונה באנגלית Amber ("ענבר"), UGA מכונה Opal ("אופאל"), ו-UAA מכונה Ochre ("אוכרה"). UAG היה הראשון שהתגלה והוא קרוי על שם אחד ממגליו, הביולוג האריס ברנשטיין (Harris Bernstein); פירוש שם משפחתו בגרמנית הוא "ענבר". הקודונים שהתגלו לאחר מכן קרויים, בדומה, על שם צבעים. לשלושת קודוני הסיום אין בתא מולקולות tRNA תואמות, זאת בניגוד לכל שאר הקודונים. כשהריבוזום (האברון המשמש לסינתזת חלבונים) נתקל בקודון סיום, נשאר הקודון "חשוף", עקב היעדרה של מולקולת tRNA תואמת שתיצמד אליו. דבר זה מביא להיצמדותם של חלבונים הקרויים "גורמי שחרור", אשר מנתקים את הריבוזום מהשרשרת הפפטידית החדשה ומביאים לסיום התרגום. מוטציות רבות בגנום של יצורים חיים ממירות קודון רגיל, המקודד לחומצת אמינו, בקודון סיום. מוטציה נקודתית בנוקלאוטיד בודד עשויה לגרום לכך, ומוטצייה זו קרויה מוטציית פסק. הדבר גורם לייצור חלבון קטוע ובמקרים רבים בלתי-פעיל. מספר מחלות תורשתיות באדם נגרמות כתוצאה ממוטציה הממירה קודון רגיל בקודון סיום. במקרה ההפוך גורמת מוטציה להמרה של קודון סיום בקודון רגיל; אזי מתקבל חלבון ארוך מהרגיל, אף הוא במקרים רבים בלתי-פעיל. קודוני הסיום התגלו באמצעות מוטציות מסוג זה. מדיה וקבצים בנושא קודון סיום בוויקישיתוף מוטציית פסק
מקדמיה

מָקָדֶמְיָה (שם מדעי: Macadamia) הוא סוג צמח הכולל שמונה מינים של עצים בעלי פרחים ממשפחת הפרוטאיים. המקדמיה גדל באופן טבעי במזרח אוסטרליה ובאינדונזיה. המקדמיה הוא עץ ירוק עד אשר גובהו נע בין 2–13 מטרים. עליו מסודרים בקבוצות של 3–6 והם דמויי רומח, בצורת ביצה הפוכה או דמויי אליפסה. אורך העלים נע בין 6–30 ס"מ ורוחבם בין 2–13 ס"מ ושוליהם משוננים או חלקים. העלים נישאים על פטוטרות באורך 6–25 ס"מ והם גלדניים וחלקים. הפרחים מסודרים באשכולות מוארכים באורך 5–30 ס"מ כאשר אורך כל פרח הוא 10–15 מ"מ. צבע הפרחים לבן עד סגול או ורוד ולהם 4 עלי כותרת. הפרי כדורי, מעוצה וקשיח מאוד, בעל קליפה מגובששת וכולל זרע אחד או שניים. המקדמיה קרויה על שמו של ד"ר ג'ון מקאדאם, עמית של הבוטנאי פרדיננד פון מילר שהיה הראשון שתיאר אותה. השמות הנפוצים של הסוג הם מקדמיה, אגוז מקדמיה, אגוז קווינסלנד, ואגוז מרוצ'י. שמות ילידיים של הצמח הם קינדל קינדל וג'ינדילי. לזרעי הצמח ערך חקלאי רב, אם כי רק לשני המינים: מקדמיה תמימה (M.integrifolia) ומקדמיה ארבע-עלית (M.tetraphylla) פוטנציאל מסחרי. ביתר המינים הזרע מכיל גליקוזידים ציאנוגנים הרעילים לאדם. ניתן לסלק את החומרים האלו באמצעות תהליך של השריה, שטיפה וסינון, והילידים האבוריג'ינים באוסטרליה משתמשים בתהליך זה על מנת לנצל את המינים האלו. את שני המינים האכילים מכליאים בקלות רבה, וכתוצאה מכך המין מקדמיה ארבע-עלית נמצא בסכנת הכחדה. עץ המקדמיה הוא צמח המזון המקומי האוסטרלי היחיד המיוצר ומיוצא בכמות מסחרית. על מנת להרבות את המקדמיה, חקלאים משתמשים בדרך כלל בשיטת ההרכבה. העץ מתחיל להניב כמות מסחרית רק בהיותו בן 7–10 שנים, אבל תוחלת החיים שלו גבוהה – עד כ-100 שנה. עץ המקדמיה צומח היטב בקרקעות פוריות ובעלות ניקוז מים טוב שבהן פחות מ 20% גיר. העץ גדל באזורים בהם כמות המשקעים היא 1,000–2,000 מ"מ בשנה, ותחום הטמפרטורות הוא 10–40 מעלות. העץ פגיע מאוד לרוחות חזקות, בשל היות ענפיו שבירים ובשל שורשיו שאינם מעמיקים בקרקע. עצים צעירים פגיעים מאוד לנזקי קרה, וטמפרטורות של 6- מעלות או פחות מכך יכולות לפגוע קשות גם בעצים בוגרים. מחוץ לאוסטרליה מגדלים את המקדמיה בעיקר בהוואי אך גם בברזיל, קליפורניה, ישראל, קניה, בוליביה, ניו זילנד, דרום אפריקה ומלאווי. עץ המקדמיה הובא לראשונה לארץ ישראל לפני כ-50 שנה ונשתל בחוות הניסיונות החקלאית ברחובות. בשנות השישים ניטעו מספר עצים בחצרות בתים בעיקר לאורך מישור החוף, ורק בשנים האחרונות החלו לגדל את עץ המקדמיה באופן מסחרי במטעים. לאגוז המקדמיה ערך תזונתי גבוה ביותר: האגוז מכיל כ-60–80 אחוזי שומן והוא מהווה מקור מצוין לברזל, סידן, זרחן וויטמין B1. בשמן המופק מאגוז המקדמיה משתמשים בתעשיית התמרוקים בשל תכולת החומצה הפאלמיטולאית אומגה 7 שבו, ובשל העובדה שהוא עמיד מאוד בפני חימצון. קליפת אגוז המקדמיה קשה במיוחד ודורשת השקעת כוח של כ-21 ק"ג לסנטימטר רבוע על מנת לפצחה. לאחר זמן מה במקום יבש וחם הקליפה עשויה לפתח חריצים גדולים המקלים על הפיצוח. אגוזי המקדמיה הם המרכיב העיקרי בתזונת תוכי ארת ענק יקינתונית בשבי. תוכים גדולים אלו הם בין בעלי-החיים הבודדים המסוגלים לפצח את אגוז המקדמיה. אגוזי מקדמיה רעילים לכלבים. אכילת האגוז תגרום להרעלה אשר תתבטא בחולשה עד כדי חוסר יכולת לעמוד כ-12 שעות לאחר האכילה. בדרך כלל זמן ההתאוששות מההרעלה הוא 48 שעות. מקדמיה, באתר ITIS (באנגלית) מקדמיה, באתר NCBI (באנגלית) מקדמיה, באתר Tropicos (באנגלית) מקדמיה, באתר GBIF (באנגלית) מקדמיה, באתר IPNI (באנגלית) מקדמיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מקדמיה או האגוז הקווינסלנדי / אמנון קדמן
לי ואן-קליף

קלארנס לירוי "לי" ואן-קליף (באנגלית: Clarence Leroy "Lee" Van Cleef;‏ 9 בינואר 1925 – 16 בדצמבר 1989) היה שחקן קולנוע אמריקאי. הופיע בעיקר במערבונים וסרטי פעולה. שיחק בעיקר דמויות "רעות" בגלל תווי פניו החדים. ואן קליף נולד בסמרויל שבניו ג'רזי. בנם של מריון לויניה ואן פליט וקלרנס לרוי ואן קליף. המשפחה ממוצא הולנדי, שוודי, בלגי, ואנגלי. שירת בצי של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה בין השנים 1942-1946 על צוללת, במהלך שירותו קיבל מספר עיטורים והשתחרר אחר כבוד. לאחר תקופה קצרה בה עבד כרואה חשבון, החל בקריירת משחק. תחילה על בימות התיאטרון של ברודוויי ואחר כך בסרטי קולנוע. לאורך קריירת משחק שנמשכה 38 שנים, שיחק ואן קליף ב-90 סרטים, בנוסף ל-109 הופעות בטלוויזיה. זכור במיוחד בתפקידו בסרט הטוב, הרע והמכוער, בו שיחק את "הרע" (הקרוי בסרט "עיני מלאך"). הופיע גם בסרט הצלפים, בו שיחק דמות "טובה". בשני סרטים אלו, שבוימו על ידי סרג'ו ליאונה, שיחק לצידו של קלינט איסטווד. בנוסף שיחק את סבטה בטרילוגיית המערבונים סבטה. סרטים אלו נקראים מערבוני ספגטי כיוון שצולמו באיטליה וספרד. שיחק גם בסרט כפירי אריות (1958) ובהבראבדוס (1958). בשנת 1943 התחתן עם פטסי רות. לזוג נולדו שלושה ילדים: אלן (1947), דבורה (1948) ו-דייוויד (1960). הם התגרשו בשנת 1960. בשנת 1963 נישא בשנית לג'ואני ממנה נולדה בתו דניס. אחר כך שוב התגרש בשנת 1974. ב-13 ביוני 1976 התחתן (בפעם השלישית) עם ברברה הבולון. נישואיו אלו נמשכו עד מותו. ב-16 בדצמבר 1989 נפטר (בגיל 64) מהתקף לב באוקסנארד שבקליפורניה. נטמן בבית הקברות "גבעות הוליווד" בלוס אנג'לס. על המצבה שלו נכתב "best of the bad". בסצנה האחרונה בסרט "הטוב, הרע והמכוער" אפשר לראות שחסרה לואן קליף חתיכה מאצבע האמה ביד ימין. הוא איבד אותה לאחר שנחתך בזמן שבנה בית משחק לבתו. מדיה וקבצים בנושא לי ואן-קליף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לי ואן-קליף לי ואן-קליף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לי ואן-קליף, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לי ואן-קליף, באתר AllMovie (באנגלית) לי ואן-קליף, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לי ואן-קליף, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לי ואן-קליף, באתר MusicBrainz (באנגלית) לי ואן-קליף, באתר "Find a Grave" (באנגלית) המצבה של לי ואן-קליף
היראגאנה

היראגאנה (ביפנית: 平仮名, מילולית: "קאנה חלקה") היא מערכת כתב הברות, אחת מארבע מערכות הנמצאות בשימוש ביפן (האחרות הן קאנג'י, קאטאקאנה ורומאג'י). מילים יפניות שאין להן סימני קאנג'י משלהן. לדוגמה, הסיומת ~סאן (さん). מילים יפניות אשר צורת הקאנג'י שלהן לא ידועה לכותב, לא צפוי שתזוהה על ידי הקורא, או שהיא רשמית מדי למטרות הטקסט. לצורך הטיה של סימן קאנג'י (למשל: חיוב/שלילה, עבר/עתיד, נימוס/פשטות) כמו במילה טאבֶמאשִיטה (食べました). שימוש בהיראגאנה לצורך זה נקרא אוֹקוּרִיגאנה (送り仮名). באותיות ההיראגאנה משתמשים גם כבשיטת ניקוד בדומה לעברית, כאשר הן מתווספות לסימני קאנג'י כדי לציין את הדרך הנכונה בה יש להגות את המלה שמציין הסימן. שימוש בהיראגאנה לצורך זה נקרא פוּרִיגַאנַה (振り仮名), ועוזר לילדים, שעדיין אינם בקיאים בקאנג'י, לקרוא טקסטים שונים. כל סימן היראגאנה מציין הברה אחת, והוא יכול להיות תנועה ללא עיצור (למשל אָ あ), עיצור מלווה בתנועה (למשל קָא か), או, במקרה בודד, עיצור ללא תנועה (נְ ん). כאשר רואים טקסט הכתוב בסימני קאנג'י אשר ביניהם שזורות אותיות היראגאנה, הדבר מעיד בהכרח כי מדובר בטקסט שכתוב ביפנית. כתב ההיראגאנה כולל 48 אותיות, אך ביפנית מודרנית משתמשים ב-46 בלבד (ゐ ווי ו - ゑ ווֶ יצאו מכלל שימוש). לכל אות בהיראגאנה יש אות מקבילה בקאטאקאנה. אם במחשבכם מותקן גופן הכולל את הסימנים היפניים, תוכלו לראות בטבלה שלהלן את סימני ההיראגאנה ואת הקריאה שלהם בעברית. סימנים שכבר אינם בשימוש מופיעים באדום. האות טסוּ קטנה, っ, מסמנת הכפלת עיצור בעיצור שאחריה, למשל צליל הקו"ף בשם האי היפני הצפוני הוֹקַּאידוֹ (ほっかいどう). כאשר האות אוּ, う, מופיעה לאחר תנועת שורוק או חולם היא מסמנת הארכה של התנועה בהברה הקודמת, למשל ההברה דוֹ שהיא האחרונה במלה: 'הוקאידו'. מערכת ההיראגאנה התפתחה לראשונה במאה ה-5 מהמניוגאנה, אותיות סיניות שיובאו ליפן ואשר נעשה שימוש רק בצורת ההגייה שלהן (ולא במשמעותן המילולית). צורת המניוגאנה שימשה כצורה העיקרית לכתיבה ספרותית ביפן, וככל שגבר השימוש בה, החלו האותיות הסיניות לשנות צורה ולהפוך למפושטות יותר ונוחות יותר לכתיבה מהירה, מביאות לעולם לבסוף את צורת ההיראגאנה. הלוח הבא מראה את גלגוליהן של מספר אותיות מצורתן הסינית המקורית (מניוגאנה) לצורתן בהיראגאנה של ימינו (עם תחנת ביניים אחת): גם כאשר ההיראגאנה כבר הייתה צורת כתיבה מבוססת, היא לא התקבלה על ידי כלל הציבור הכותב ביפן, מאחר שרוב המלומדים באותה התקופה (סוף האלף הראשון) עדיין העדיפו להשתמש בסינית כבשפתם. אולם, בקרב הנשים, אשר מהן נמנעה כל אפשרות להשכלה גבוהה, תפסה ההיראגאנה מעמד של צורת כתב כמעט בלעדית לאור פשטותה (מכאן בא שמה השני של צורת הכתב: אוֹנאדֶה 女手. אוֹנה = אישה, דֶה = כתב). יצירות ספרותיות רבות אשר נכתבו באותה התקופה על ידי נשים, נכתבו רובן ככולן בהיראגאנה. ככל שחלף הזמן, הפכה ההיראגאנה להיות צורת הכתב בה נכתבים מכתבים אישיים, בעוד קאטאקאנה וקאנג'י, שימשו לכל מטרה שדרשה צורת כתיבה רשמית ומסוגננת. בעת המודרנית, עלתה קרנה של ההיראגאנה ביפן וכיום היא משמשת בשילוב עם קאנג'י כמעט לכל מטרות הכתיבה, בעוד הקאטאקאנה משמשת בעיקר למטרות "זולות" כגון מונחים מושאלים משפות אחרות שאין להם צורת כתיבה אחרת (למשל המילה אמריקה, アメリカ) או לתרגום פשוט של שפות אחרות. בעבר, היו לכל הברה או צליל, צורות שונות ומגוונות של היראגאנה. בתחילת המאה ה-20, הוחלו חוקי פישוט על המערכת, חוקים שקבעו צורת כתיבה בודדת לכל צליל וצליל. צורותה הישנה של ההיראגאנה נקראת היום הֶנטאיגאנה (変体仮名, ללא כל קשר למשמעותה של המילה הנטאי בארצות המערב כיום). מדיה וקבצים בנושא היראגאנה בוויקישיתוף
סקוט אדמס

סקוט אדמס (באנגלית: Scott Adams; נולד ב-8 ביוני 1957) הוא היוצר של הקומיקס דילברט. נוסף על כך הוא כתב מספר ספרי סאטירה חברתית וספרי פילוסופיה. נולד בוינדהם, ניו יורק, ארצות הברית. סיים תואר ראשון בכלכלה במכללת הארטוויק (ב-1979) ותואר שני בכלכלה ומנהל בבית הספר לעסקים "האס", באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (ב-1986). נישא לשלי מיילס ב-22 ביולי 2006. אדמס כותב באופן סאטירי על היחסים החברתיים בין עובדי צווארון לבן טיפוסיים בחברה מודרנית גדולה. לפני הצלחתו כסופר וקריקטוריסט הוא התנסה בעבודה צמודה עם מהנדסי טכנולוגיית התקשורת בבנק "קרוקר" בסן פרנסיסקו בשנים 1979 עד 1986 וב-"פאסיפיק בל" בשנים 1986 עד 1995, ועליהם הוא מבסס את רוב דמויותיו בדילברט. בנוסף, אדמס הוא המנכ"ל של חברת "מזון סקוט אדמס בע"מ", ושותף בבעלות על בית הקפה Stacey's. עניינו במזון מגיע בין השאר מהיותו צמחוני. אתר האינטרנט הרשמי של סקוט אדמס (באנגלית) סקוט אדמס, ברשת החברתית פייסבוק סקוט אדמס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סקוט אדמס, ברשת החברתית אינסטגרם סקוט אדמס, סרטונים בערוץ היוטיוב סקוט אדמס, ברשת החברתית Goodreads סקוט אדמס במסד הנתונים comicbookDB סקוט אדמס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)