laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלטון נבחר

שלטון נבחר הוא אחד מעקרונות הדמוקרטיה המודרנית - משמעו שהשלטון שמכהן עושה זאת מתוקף בחירתו בידי העם. בשלטון בישראל נבחרים 120 נציגים לכנסת שהיא הרשות המחוקקת במדינת ישראל. אחת המפלגות מרכיבה קואליציה בראשותה. חברי הכנסת שאינם מיוצגים בקואליציה משתייכים לאופוזיציה. מתוך קואליציה זו מורכבת הממשלה - הרשות המבצעת - לה ניתנת הסמכות לבצע פעולות שלטוניות בשם העם. קיומה של הממשלה מותנה בכך שידה של הקואליציה תהיה על העליונה בהצבעות בכנסת. לאופוזיציה ישנן מספר דרכים לערער את השלטון ובהן: הגשת שאילתות, ניסיונות חקיקה והצעות אי אמון. הכנסת נבחרת על פי חוק במדינת ישראל למשך תקופה של ארבע שנים אולם לאורך כל שנות קיומה של המדינה התרבו מאוד המקרים של כנסות שלא הוציאו את ימיהן. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף בילבסקי

יוסף (יוזק) בילבסקי (1920 – 1 במאי 1943) היה חבר בארגון צבאי יהודי, וממפקדי הקרבות באזור המברשתנים במרד גטו ורשה. בילבסקי נולד ב 1920 בלודז', למשפחה ציונית. למד בבית ספר מקצועי והצטיין בכישורים טכניים. נחשב כמי שיש לו "ידי זהב". בנעוריו הצטרף לתנועת בית"ר ועם השנים עלה בשרשרת המנהיגות בתנועה. בשנת 1938 מונה לקצין מפקדת הקן של בית"ר בלודז'. הקן מנה בזמנו 700 בית"רים. בתחילת מלחמת העולם השנייה עבר לוורשה ולחם לצד צבא פולין בעת פלישת גרמניה הנאצית לפולין. בתום הקרבות המשיך בפעילותו בבית"ר, והיה מראשוני החברים בארגון הצבאי היהודי. לקח חלק פעיל בארגון והשתתף ברבות מן הפעולות, בין היתר חיסול בוגדים, רכש ואיסוף מידע. בנוסף היה אחראי לייצור נשק, רמונים ופצצות, וכן לפעולות הדרכה בשימוש בנשק. בשנים 1942–1943 ניסה למצוא דרכי הצלה ליהודים בכיבוש הגרמני. יחד עם חברו לארגון, סאלק האזנשפרונג, נסע להונגריה. בנסיעתם השנייה הצליחו השניים להבריח 75 יהודים מפולין להונגריה וכמה מהם שרדו את השואה. במרד גטו ורשה היה אחד ממפקדי יחידות הלחימה באזור המברשתנים, יחד עם חיים לופאטא ודוד שולמן. מטה מפקדת אצ"י במברשתנים היה בשביינטויארסקה 30, תחת פיקודו של סמואל לופט. בילבסקי נלחם באומץ וגבורה עד אשר המברשתנים עלו בלהבות. אז עבר לכיכר מורונבסקה והצטרף ללוחמי אצ"י בקרבות שם. בשלהי המרד יצא עם קבוצת לוחמים לאוטבוצק וניסה לארגן שם לוחמה פרטיזנית, אך עד מהרה התגלתה הקבוצה וכותרה על ידי הצבא הגרמני. במקום התנהל קרב עקוב מדם, בסופו הוא נהרג. יוסף בילבסקי, ארגון הפרטיזנים לוחמי המחתרות והגטאות. משה ארנס, "דגלים מעל הגטו", הוצאת ידיעות אחרונות, 2009. על שם בית החרושת למברשות שהיה באותו האזור. מתוך ארכיון מכון ז'בוטינסקי
אבא ארך רגליים (סרט, 1955)

אבא ארך רגליים (באנגלית: Daddy Long Legs) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1954 בבימויו של ז'אן נגולסקו, עם פרד אסטר ולסלי קארון בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על רב המכר אבא ארך רגליים מאת ג'ין ובסטר (1912). העיבוד הראשון לקולנוע היה סרט אילם עם מרי פיקפורד (1919), ואחר כך סרט עם ג'נט גיינור (1931) וסרט עם שירלי טמפל בשם "ראש מתולתל" (1935). בסרט יש קטעי בלט בכוראוגרפיה של רולאן פטי. השירים לסרט נכתבו על ידי ג'וני מרסר. השיר "Something's Gotta Give" היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. הסרט היה מועמד גם לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר ולפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר. התסריט היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה. ג'רביס פנדלטון השלישי (פרד אסטר) הוא מיליונר אמריקאי חובב ג'אז. הוא מגיע לצרפת ביחד עם מזכירו גריגס. בדרך נתקעת מכוניתם והוא מגיע לבית יתומים סמוך לבקשת עזרה. הוא מבחין בנערה משחקת עם היתומים ודואגת להם. אם המוסד אומרת לו ששמה הוא ז'ולי אנדרה (לסלי קארון) וגם היא יתומה. היא בת 18 וג'רביס רוצה לאמץ אותה אבל ידידו השגריר אלק ויליאמסטון (לארי קיטינג) אומר שבגיל כזה לא נאה לאמץ אישה. ג'רביס משנה את תוכניתו - הוא יתמוך באופן אנונימי בחינוכה של ז'ולי בפנימייה פרטית יוקרתית לבנות, הוא יזדהה בתור "ג'ון סמית'" והיא תכתוב לו מדי פעם על חוויותיה. ז'ולי שמחה על התכנית הזאת אבל רוצה לדעת מי הנדבן הילדים במוסד ראו רק את צלליתו והיא דומה לחרק ארך רגליים ומכאן כינתה אותו בשם זה במכתבים ששלחה לו. ז'ולי מתאקלמת במהירות למרות קשיי השפה, בעזרת חברותיה ובייחוד שותפתה לחדר, לינדה פנדלטון (טרי מור) שהיא ביתה של גרטרוד פנדלטון (קתרין ג'יבני), גיסתו של ג'רביס. ג'רביס מקבל את המכתבים אבל לא עונה להם לזעמה של מזכירתו גב' פריצ'רד (תלמה ריטר). לאחר שנתיים היא "מכריחה" את ג'רביס לקרוא את המכתבים והוא נרגש ומבקש לראות את ז'ולי. הוא מגיע לנשף בפנימייה כדוד של לינדה פנדלטון ומופתע לראות את ז'ולי כאישה. הוא מבוגר מכל הסטודנטים אבל מפליא אותם בריקוד עם ז'ולי. חורה לו שז'ולי נמשכת לבחור צעיר בשם ג'מי מקברייד (קלי בראון). ג'רביס שומע שהוא מובטל ומציע לו משרה במכרה בבוליוויה שבבעלותו. הוא מזמין את ז'ולי ולינדה למלון בניו יורק אך רק ז'ולי מגיעה. במלון שוהה גם השגריר לשעבר אלק. הוא מזמין לשיחה את ג'רביס ואומר לו שמעשיו חורגים מהמוסכם וכי הוא מבוגר ממנה ועליו לנתק את היחסים איתה ולהחזיר את ג'ימי. לטקס הסיום מגיעה גב' פריצ'רד ואומרת שכעת הן נוסעות לניו יורק להכיר את "ג'ון סמית", "השומר הנדיב" שלה. היא מגיעה לביתו של ג'רביס שמשמש גם כמוזיאון ורואה את תמונתו הגדולה תלויה שם ומיד מבינה שהוא "השומר" שלה. וכשג'רביס מציע לה נישואים היא מסכימה מיד. מדיה וקבצים בנושא אבא ארך רגליים בוויקישיתוף "אבא ארך רגליים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבא ארך רגליים", באתר נטפליקס "אבא ארך רגליים", באתר AllMovie (באנגלית) "אבא ארך רגליים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אבא ארך רגליים", באתר Metacritic (באנגלית) "אבא ארך רגליים", באתר אידיבי "אבא ארך רגליים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאבא ארך רגליים, באתר יוטיוב Something's Gotta Give, באתר יוטיוב אבא ארך רגליים, באתר TCM
הבחירות הכלליות בדנמרק 2015

הבחירות הכלליות בדנמרק 2015 נערכו ב-18 ביוני 2015, בהן נבחרו 179 חברי הפולקטינג, מתוכם 175 נבחרו מדנמרק, שניים מאיי פארו ושניים מגרינלנד. אף על פי שתוצאות הבחירות קבעו כי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית היא הגדולה ביותר בפרלמנט, מפלגת השמאל (Venstre) הצליחה להקים ממשלת מיעוט בתמיכת חלק ממפלגות "הגוש הכחול"- מפלגת העם הדנית, הברית הליברלית ומפלגת העם השמרנית. מתוך 179 חברי הפולקטינג נבחרים 175 חברים מתוך דנמרק עצמה, 2 נוספים מגיעים כנציגי איי פארו ועוד שניים כנציגי גרינלנד. 135 נציגים נבחרים בבחירות ישירות-יחסיות, 40 נציגים נוספים נבחרים בשיטה רשימתית עם אחוז חסימה העומד על 2% מכלל הקולות הכשרים. על פי החוקה הדנית, הבחירות היו צריכות להיערך לא יאוחר מה-15 בספטמבר 2015, מכיוון שהבחירות האחרונות נערכו ב-15 בספטמבר 2011. ראש הממשלה יכול לפזר את הפרלמנט בכל שלב, בלבד שלא יאוחר מארבע שנים מהבחירות הקודמות. דבר שיכול להצטייר כיתרון טקטי לטובת הממשלה, שכן היא יכולה להכריז על בחירות כשסקרי דעת הקהל מחמיאים. ב-27 במאי הודיעה ראש הממשלה הלה ת'ורנינג שמידט כי יתקיימו בחירות ב-18 ביוני 2015. סקרי דעת קהל שנערכו במהלך מערכת הבחירות ניבאו את זינוקה האלקטורלי של מפלגת העם הדנית. (בטבלה- סקרים שנערכו יום לפני הבחירות) מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בדנמרק 2015 בוויקישיתוף מכה לימין הקיצוני: השמאל בדנמרק ניצח בבחירות ויקים את הממשלה הבאה - וואלה! חדשות, באתר וואלה!News, ‏2019-06-06 IPU PARLINE database: DENMARK (Folketinget), Electoral system, archive.ipu.org Sådan tælles stemmerne op - forstå det danske valgsystem på fem minutter, DR, ‏2015-06-18 (ב־) Agencies (2015-05-27). "Danish PM calls general election, saying voters must have say on spending". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-08-06. Flemming Rose, 6 takeaways from the Danish elections, POLITICO, ‏2015-06-18 "Danish opposition wins election". BBC News (באנגלית בריטית). 2015-06-19. נבדק ב-2020-08-06.
ריצ'רד קלארק

האם התכוונתם ל... ריצ'רד ד. קלארק – קצין בצבא ארצות הברית ריצ'רד מ. קלארק – קצין בחיל האוויר של ארצות הברית ריצ'רד (דיק) קלארק – איש רדיו וטלוויזיה אמריקאי ריצ'רד (דיק) קלארק (סנאטור) – פוליטיקאי אמריקאי
יחסי יפן–צ'אד

יחסי יפן–צ'אד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין רפובליקת צ'אד. יפן ורפובליקת צ'אד מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין יפן לבין צ'אד כוננו בשנת 1960. אידריס דבי, נשיא צ'אד (2013, 2016) יפן איננה מיוצגת בצ'אד הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יפן האמינה את שגרירותה שביאונדה, בירת קמרון הסמוכה, על צ'אד. צ'אד איננה מיוצגת ביפן הן בדר השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יחסי יפן–צ'אד, באתר משרד החוץ היפני Embassy of Japan in the Republic of Chad
Daddy & Papa

Daddy & Papa הוא סרט תיעודי להט"בי מ-2002, שנעשה על ידי ג'וני סימונס. הסרט מתאר הורות להט"בית כפי שנראית בחייהם של 4 משפחות בראשות זוגות הומוסקסואלים. הסרט מתאר גם את האתגרים המשפטיים, החברתיים והפוליטיים שעומדים בפני ההורים ההומוסקסואלים וילדיהם. הקולנוען סימונס ובן זוגו ויליאם רוג'רס, יחד עם בנם המאומץ, זכרי, היו אחת מארבע המשפחות שהופיעו בסרט. סימונס אמר על הסרט כי: רציתי לתעד את התופעה: מה המשמעות להומוסקסואלים להקים משפחות משלהם - לאבות, לילדים, למשפחות המורחבות שלהם, לבתי ספר ולקהילות ולאלפי האנשים הזרם המרכזי שמשתנים בגלל חשיפתם לסוג חדש של משפחה. Daddy & Papa הוקרן בארצות הברית ב-PBS באביב 2003 כחלק מסדרת הסרטים התיעודיים Independent Lens (אנ'). הסרט שודר פעם נוספת בלוגו באוגוסט 2007. הסרט התיעודי זכה במספר פרסים, כולל: מועמדות לפרס אמי בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר הבחירה הרשמית, פסטיבל הסרטים של סאנדנס פרס שער הזהב, הסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בסן פרנסיסקו (אנ') פרס הקהל לסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים בפלורידה (אנ') מקום 2 בקטגוריית הסרט הטוב ביותר, פסטיבל הקולנוע הבין-לאומי של קליבלנד (אנ') הסרט התיעודי שסביר שישנה את העולם, פסטיבל הסרטים של דטרויט דוקס פרס קהל לסרט התיעודי הטוב ביותר, ראנר אפ הראשון, פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בסיאטל (אנ') פרס שובר התבנית, פסטיבל סרטי ניופורט פסטיבל הסרטים התיעודי הטוב ביותר, הפסטיבל ההומו-לסבי במיאמי מועמד לסרט התיעודי הטוב ביותר, פרסי מדיה הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) ציון כבוד, הסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים הבינלאומי של אוקלנד הסרט התיעודי הטוב ביותר, Dallas OUTTakes הסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים ההומו-לסבי בקונטיקט הסרט התיעודי הטוב ביותר, הפסטיבל הקווירי באוניברסיטת אורגון פרס הקהל לסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים ההומו-לסבי בפורטלנד פרס הקהל לתפקיד הטוב ביותר, Out at the Movies פרס הקהל לסרט התיעודי העצמאי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים ההומו-לסבי של רוצ'סטר פרס הקהל לסרט הטוב ביותר ופרס הקהל עבור לסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הקולנוע Orinda תעודת הוקרה מכסף, Prix Leonardo הסרט התיעודי הטוב ביותר, הפסטיבל ההומו-לסבי של קרוליינה הצפונית (אנ') ועידת הבחירה הרשמית, Input (טלוויזיה ציבורית בין-לאומית), אורהוס, דנמרק אזכור מיוחד, הפסטיבל ההומו-לסבי האיסלנדי אתר האינטרנט הרשמי של Daddy & Papa "Daddy & Papa", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Daddy & Papa", באתר AllMovie (באנגלית) "Daddy & Papa", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "Daddy & Papa", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Daddy & Papa . Filmmaker Q & A". PBS. ארכיון מ-2012-12-29. נבדק ב-2008-02-28. "Daddy & Papa - A Film By Johnny Symons - Awards". daddyandpapa.com. אורכב מ-המקור ב-2008-04-02. נבדק ב-2008-02-28.
ג'ון פיליפ

ג'ון פיליפ (באנגלית: John Phillip;‏ 19 באפריל 1817 – 1867) היה צייר סקוטי בן התקופה הוויקטוריאנית, הידוע בעיקר בזכות ציורי החיים בספרד, החל משנת 1851. הוא זכה לכינוי "פיליפ הספרדי". נולד למשפחה ענייה באברדין שבסקוטלנד, כישרונו האמנותי של פיליפ הוכר בגיל צעיר. לורד פנמור שילם על כך שפיליפ יהפוך לתלמידו של תומאס מוסגרבה ג'וי בלונדון בשנת 1836. גם את השכלתו באקדמיה המלכותית לאמנויות שילם פנמור. בעודו באקדמיה, פיליפ הפך לחבר ב"קליקה", קבוצת אמנים שאורגנה על ידי ריצ'רד דאד. הקליקה זוהתה כממשיכי דרכם של ויליאם הוגארת ודייוויד וילקי. הקריירה של פיליפ עצמו התמקדה בביצוע ציורים מפורטים המתארים את חיי הכפרים הסקוטיים. מאוחר יותר הוא עבר לתאר סצינות יותר רחבות מחיי ספרד שהושפעו מציורי ברטולומה אסטבן מוריו ודייגו ולאסקס. העבודות המוקדמות של פיליפ נטו לתאר משפחות סקוטיות אדוקות. בשנת 1851 ביקר בספרד משום שהומלץ לו לנסוע לדרום אירופה בשל בריאותו. לאחר מכן התרכז בציור נושאים ספרדיים. הראשונים שבהם, "כותב המכתבים מסיביליה", הציג את השפעתה של "האחווה פרה רפאלית" – תנועה שהתנגד לה בעבר, יחד עם מרבית חברי "הקליקה" האחרים. כאמור הוא הושפע ממסעותיו ויעץ לאמנים אחרים לעשות זאת. כמה אמנים, כמו אדווין לונג, הלכו בעקבותיו. בשלהי שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19, הסגנון של פיליפ הפך להרבה יותר רחב. הוא צייר בהשפעת עבודתו המאוחרת של ג'ון אוורט מיליי. שני הציורים החשובים ביותר של פיליפ בשנים אלה היו הקריירה המוקדמת של מוריו (1864) ו"לה גלוריה "(1865). הראשון תיאר את מוריו הצעיר שצייר את חיי הרחוב הספרדים. השני תיאר טקס אזכרה ספרדי לילד מת. פיליפ הוזמן לצייר את החתונה בשנת 1858 של ויקטוריה, הנסיכה המלכותית לנסיך פרדריק ויליאם מפרוסיה, לימים הקיסר הגרמני פרדריק השלישי. פיליפ נישא לאחותו של ריצ'רד דאד. כמו אחיה היא הפכה לחולת נפש. פיליפ נפטר משבץ מוחי בעת שביקר אצל ויליאם פאוול פרית' בקנזינגטון. אל פאסו הצייר בעבודתו כותב המכתבים מסיבליה לה גלוריה מדיה וקבצים בנושא ג'ון פיליפ בוויקישיתוף ג'ון פיליפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Paul Stirton, Phillip, John (1817–1867), genre and portrait painter, Oxford University Press, 2004-09-23, Oxford Dictionary of National Biography Lee, Sidney, ed. (1896). "Phillip, John" . Dictionary of National Biography. 45. London: Smith, Elder & Co.
מוריצהידה

מוריצהידה (בהונגרית: Mórichida) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו בכפרים רבים באירופה גם במוריצהידה אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 היו בכפר 921 תושבים ורק 821 בשנת 2019. במוריצהידה חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא מוריצהידה בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראבצ'צ'ן

ראבצ'צ'ן (בהונגרית: Rábacsécsény) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. בראבצ'צ'ן חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא ראבצ'צ'ן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראבצ'צ'ן (בהונגרית) (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראבסנטמיהאי

ראבסנטמיהאי (בהונגרית: Rábaszentmihály) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו בכפרים רבים באירופה גם בראבסנטמיהאי אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 היו בכפר 537 תושבים ורק 463 בשנת 2019. במוריצהידה חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא ראבסנטמיהאי בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנטוניו ראגי

אנטוניו ראגי (באיטלקית: Antonio Raggi;‏ 1624, טיצ'ינו – 1686, רומא) היה פסל איטלקי. ראגי הצטרף בראשית דרכו לסטודיו של אלסנדרו אלגארדי, אין תעוד לעבודה מוכרת עצמאית שלו שם. ראגי כמו ארקולה פראטה הצטרף לסטודיו של ג'ובאני לורנצו ברניני בשנת 1647 והפך לתלמידו, ברניני שימש כמנטור שלו במשך כמעט שלושה עשורים. ראגי נבחר בשנת 1657 לאקדמיה של סן לוקא. מלאך הנושא עמוד בגשר סנטאנג'לו ברנרדינו מסיינה בקתדרלת סיינה מדיה וקבצים בנושא אנטוניו ראגי בוויקישיתוף
חיה ותן למות

חיה ותן למות (באנגלית: Live and Let Die, היינו "לחיות ולהניח למות", פרפרזה על "חיה ותן לחיות") הוא סרט קולנוע בריטי, השמיני בסדרת סרטי ג'יימס בונד. הוא יצא לאקרנים בשנת 1973 בבימויו של גאי המילטון. לראשונה בסדרת סרטי בונד, כיכב בו השחקן רוג'ר מור. הסרט מבוסס על ספר באותו שם (יצא ב-1954) מאת הסופר איאן פלמינג, מתוך סדרת ספרי עלילותיו של סוכן הריגול ג'יימס בונד. בסרט, ברון סמים מהארלם בשם מיסטר ביג מתכנן להפיץ שתי טונות של הרואין על מנת להביא לפשיטת רגל של ברוני סמים מתחרים. במהלך הסרט מתגלה כי מיסטר ביג הוא למעשה דמות שאליו מתחזה ד"ר קננגה (יפת קוטו), עריץ ששולט בסן מוניק, אי בדוי בקריביים שעליו מגדלים את צמחי הפרג לשם ייצור ההרואין. בונד חוקר את מותם של שלושה סוכנים בריטיים; החקירה מובילה אותו אל קננגה. הוא נקלע לעולם של גנגסטרים ווודו והוא נלחם כדי לשים סוף למזימתו של קננגה. במהלך החקירה בונד פוגש בקוראת בקלפים בשם סוליטייר (ג'יין סימור). בזמן צילומי הסרט הקודם בסדרה, יהלומים לנצח, הוחלט כי הסרט הבא יעובד על פי ספרו של איאן פלמינג "חיה ותן למות". גאי המילטון נבחר שוב לביים את הסרט. מפיק הסרט, אלברט ברוקולי ניסה לשכנע את שון קונרי לשחק בסרט, אך הוא סירב. היה גם ניסיון לשכנע את קלינט איסטווד (שהיה בשיא תהילתו אחרי צאת הסרט הארי המזוהם) לשחק בסרט, אך גם הוא דחה את ההצעה, בטענה שבונד צריך להיות מגולם בידי אנגלי. בין השאר נבחנו השחקנים ויליאם גונט וג'וליאן גלובר. לבסוף, הוחלט כי השחקן האנגלי רוג'ר מור יגלם את בונד. רוג'ר מור ניסה להתקבל לסדרה לפני הפקת "ד"ר נו" ו"בשרות הוד מלכותה", אך הוא נדחה על הסף בשני המקרים. צילומי הסרט החלו באוקטובר 1972 בלואיזיאנה שבארצות הברית. לאחר מכן הצילומים התרחשו בניו יורק ובג'מייקה. ג'ון בארי, שכתב את המוזיקה לחמשת הסרטים הקודמים בסדרה, לא היה זמין במהלך ההפקה. שיר הנושא של הסרט, הנקרא באותו שם, נכתב על ידי פול מקרטני ואשתו לינדה, ובוצע על ידי מקרטני ולהקתו Wings. השיר הפך ללהיט ידוע באותה השנה ואף היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. ג'ורג' מרטין הלחין את המוזיקה בסרט. הקרנת הבכורה התקיימה ב-27 ביוני 1973 בניו יורק. לאחר שבוע וחצי, החלה הפצת הסרט בבריטניה. הסרט השיג רווחים של כ-161.8 מיליון דולר (873 מיליון דולר בשנת 2016). הסרט קיבל ציון כ-66% באתר Rotten Tomatoes. חבילת קלפי הטארוט שהופיעה בסרט וקרויה "חבילת המכשפות", שווקה אף כ"חבילת הטארוט של ג'יימס בונד". מדיה וקבצים בנושא חיה ותן למות בוויקישיתוף "חיה ותן למות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חיה ותן למות", באתר AllMovie (באנגלית) "חיה ותן למות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חיה ותן למות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חיה ותן למות", באתר Metacritic (באנגלית) "חיה ותן למות", באתר אידיבי "חיה ותן למות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טט (הונגריה)

טט (בהונגרית: Tét) היא עיר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. נראה שיהודים התיישבו במקום בסוף המאה ה-18 ורובם התפרנסו ממסחר או ממלאכה, כמה מהם היו בעלי טחנות קמח וכמה היו בעלי משקים חקלאיים. הקהילה היהודית התארגנה במסגרת הזרם האורתודוקסי בתחילת המאה ה-19 והקימה בית כנסת, תלמוד תורה, חברה קדישא ואגודת נשים לפעולות סעד. בסוף המאה ה-19 עזבו יהודים רבים את טט ועברו לערים הגדולות. הרב נתן פייטל רייניטץ, שימש כרב העיר עד שנת 1835. הרב עקיבא פישר כיהן כרב העיר בין השנים 1848–1894. רב העיר הרב אברהם יעקב סופר שימש עד 1944 אז גורש למחנה ההשמדה אושוויץ. הרב יקותיאל דוב געווירץ היה שו"ב בעיר, ונרצח באושוויץ באוקטובר 1944. בתחילת מאי 1944 רוכזו יהודי טט בבית הכנסת, ומשם הועברו לגטו גיור. ב-11 ביוני 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. אחרי המלחמה חזרו כמה עשרות יהודים לטט אך עזבו תוך שנים אחדות וב-1957 כבר לא נותרו שם יהודים אך במקום נותר בית קברות יהודי. איגנץ קונט, (במקור קוהן הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן עד 1878 בהונגרית: Kont Ignác; טט, 27 באוקטובר 1856 – פריז, 22 בדצמבר 1912) היה היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי, מורה בגימנסיה, אחר כך פרופסור בסורבון בפריז, חבר נספח באגודת קישפלודי ובאגודת פטפי. פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 297 טאט, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 160. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) מדיה וקבצים בנושא טט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טט (בהונגרית) קהילת טט, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי דף הקהילה של טט מתוך מפקד קהילות הונגריה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 A Belügyminisztérium 1878. évi 35759. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1878. év 2. oldal 18. sor.
מאן SL200

מאן SL200 (בגרמנית : MAN SL200) הוא אוטובוס מתוצרת חטיבת המשאיות והאוטובוסים MAN Truck & Bus (אנ') בבעלות מאן, אשר יוצר בין השנים 1988–1973 ב-גרמניה. יוצרו כ-5,500 יחידות מנועי דיזל מספר מושבים : 44 - 37 מושבים + נהג, 75 - 59 נוסעים בעמידה, סך הכל 113 - 112 נוסעים 2 דלתות כניסה אוטובוס חד-סיפוני רצפה גבוהה 476 יחידות יוצאו לאוסטרליה, 88 יחידות יוצאו ל-ניו זילנד דגם "מאן SL200" הוסב לרכב חשמלי על ידי חברת הבת "Gesellschaft für elektrischen Straßenverkehr" שעסקה בתחום מתחילת שנות ה-70. בשנת 1975 שווקו 22 יחידות מהדגם החשמלי (טרוליבוס) שהיה קרוי "MAN SL-E 200". 8 יחידות פעלו בעיר מנשנגלדבך עד שנת 1981 בשנת 1988 הם נמכרו לעיר "דיסלדורף". 14 יחידות בעיר דיסלדורף עד שנת 1988. הציוד החשמלי הגיע מ-"Bosch", סוללות המתיחה הייתה של "Varta". משקל דגם "MAN SL-E 200" עמד על 17.6 טון (ריק). בדגם תוכננו 45 מושבים. בנוסף למנוע החשמלי שפעל על סוללות בדגם הותקן מנוע דיזל. "מאן SL200" "מאן SL200" "מאן SL200" (צולם במלבורן) "מאן SL200" - דגם פתוח (קבריולה) "מאן SL200" "מאן SL200" - מבט למושבי הנוסעים "מאן SL200" "מאן SL200" "מאן SL200" - מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים מאן SG מאן NG272 מאן NLxx3F מדיה וקבצים בנושא מאן SL200 בוויקישיתוף מאן SL200, סרטון באתר יוטיוב מאן SL200, סרטון באתר יוטיוב מנוע מאן סוג מנוע "D2566UH/205" phototrans.eu/07,22,0.html חטיבת המשאיות והאוטובוסים מאן ://web.archive.org/web/20111130043849 "מאן SL200" - תמונה omnibus.org.nz/buslocation/man/gobus200 "מאן SL200" actbus.net/man-sl200 דגם חשמלי "MAN SL-E 200" (גרמנית) rheinbahn.de/unternehmen/fuhrpark/historische_busse דגם חשמלי "MAN SL-E 200" (גרמנית) linied.net/fahrzeuge/busse_9063
ראבסנטמיקלוש

ראבסנטמיקלוש (בהונגרית: Rábaszentmiklós) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו בכפרים רבים באירופה גם בראבסנטמיקלוש אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 היו בכפר 179 תושבים ורק 138 בשנת 2019. בראבסנטמיקלוש חיו 9 יהודים בשנת 1880 מדיה וקבצים בנושא ראבסנטמיקלוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראבסנטמיקלוש (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרצ'ן

סרצ'ן (בהונגרית: Szerecseny) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו בכפרים רבים באירופה גם בסרצ'ן אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 היו בכפר 936 תושבים ורק 762 בשנת 2019. בסרצ'ן חיו יהודים בתקופות זמן שונות: מדיה וקבצים בנושא סרצ'ן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרצ'ן (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אירלנד–פורטוגל

יחסי אירלנד–פורטוגל הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אירלנד לפורטוגל. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי. בתקופת ימי הביניים, המסחר גדל בין נמלים איריים ואיבריים, שכן שכירי חרב, צליינים ואנשי חינוך איריים מצאו מקלט בפורטוגל. עד 1450 לאוליגרכיות סוחרים לאורך החוף הדרומי והמערבי של אירלנד היה תפקיד מפתח בשליטה על סחר היין בין אירלנד לחצי האי האיברי. ייבוא יין פורטוגזי וספרדי, יחד עם כסף, טקסטיל, קרמיקה ועור. בין היצוא האירי לחצי האי האיברי היו דגים מלוחים, בקר, צמר ועץ. במהלך מלחמת קרומוול באירלנד (1649–1658) ובתקופה שלאחר מכן עזבו אירים רבים את אירלנד, וחיפשו מקלט מעבר לים. מהגרים אירים רבים התיישבו בפורטוגל, כולל בערים ליסבון, קוימברה ואבורה. זה היווה בסיס איתן לחילופי מסחר, תרבות ואינטלקטואלים. בין המאה ה-18 למאה ה-19 התפתחו קשרים מסחריים ותרבותיים חיוניים בין נמלים בקורק וליסבון. מספר משפחות סוחרים בולטות המבוססות על קורק, כולל בני בארי, גולד וגאלווי הפכו לדמויות משפיעות בענף הבנקאות, העסקים והתרבות בליסבון. והקשרים ההיסטוריים החזקים הללו נמשכים עד ימינו - צאצאו הישיר של יו אוניל מטירונה, הוגו אוניל, המנהיג המוכר של שבט אוניל, מתגורר עם משפחתו באזור ליסבון ושומר באופן פעיל על קשר עם אירלנד. כיום, שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו ומשתפות פעולה במגוון תחומים. אירלנד מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון. פורטוגל מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין וקונסוליה כללית בקורק. מדיה וקבצים בנושא יחסי אירלנד–פורטוגל בוויקישיתוף יחסי אירלנד–פורטוגל, באתר משרד החוץ האירי יחסי אירלנד–פורטוגל, באתר משרד החוץ האירי אתר על יחסי מדינות
הבחירות הכלליות בדנמרק 2011

הבחירות הכלליות בדנמרק 2011 נערכו ב-15 בספטמבר 2011, בהן נבחרו 179 חברי הפולקטינג, מתוכם 175 נבחרו מדנמרק, שניים מאיי פארו ושניים מגרינלנד. תוצאות הבחירות הניבו לראשונה זה עשור ניצחון לגוש השמאל ניצחון דחוק. מתוך 179 חברי הפולקטינג נבחרים 175 חברים מתוך דנמרק עצמה, 2 נוספים מגיעים כנציגי איי פארו ועוד שניים כנציגי גרינלנד. 135 נציגים נבחרים בבחירות ישירות-יחסיות, 40 נציגים נוספים נבחרים בשיטה רשימתית עם אחוז חסימה העומד על 2% מכלל הקולות הכשרים. על פי החוקה הדנית, הבחירות היו צריכות להיערך לא יאוחר מ-12 בנובמבר 2011, מכיוון שהבחירות האחרונות נערכו ב-15 בספטמבר 2011. ראש הממשלה יכול לפזר את הפרלמנט בכל שלב, בלבד שלא יאוחר מארבע שנים מהבחירות הקודמות. דבר שיכול להצטייר כיתרון טקטי לטובת הממשלה, שכן היא יכולה להכריז על בחירות כשסקרי דעת הקהל מחמיאים. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בדנמרק 2011 בוויקישיתוף שלוש הערות על המהפך בדנמרק, באתר www.idi.org.il IPU PARLINE database: DENMARK (Folketinget), Electoral system, archive.ipu.org Sådan tælles stemmerne op - forstå det danske valgsystem på fem minutter, DR, ‏2015-06-18 (ב־)