פיאודורה גליכן

פיאודורה גליכן, באנגלית: Lady Feodora Gleichen (20 בדצמבר 1861 - 22 בפברואר 1922) הייתה פסלת דמויות ודיוקנאות בריטית ומעצבת חפצי נוי. נולדה לרוזנת פיאודורה ג'ורג'ינה מוד פון גליכן, היא הייתה בתם הבכורה של הנסיך ויקטור מהוהנלוה-לנגנבורג (קצין ופסל הצי הבריטי, ואחיין למחצה של המלכה ויקטוריה) ואשתו לורה סימור, בתו של האדמירל סר ג'ורג' סימור, אחיינו של המלך הנרי החמישי. בתוך משפחתה קראו לה Feo. אביה נושל מירושה בזמן נישואיו, הוא אימץ בתחילה את התואר של אשתו. המשפחה נקלטה על ידי המלכה בארמון סנט ג'יימס. אחיה, לורד אדוארד גליכן, הפך לקצין צבא וסופר. אחותה, ליידי הלנה גליכן, הפכה לציירת פורטרטים. ב-15 בדצמבר 1885, הארמון נתן את אישור המלכה לאמה של פיאודורה לחלוק את דרגת אביה בחצר סנט ג'יימס, ומכאן ואילך הם היו ידועים בתור TSH הנסיך והנסיכה ויקטור מהוהנלוהה-לנגנבורג. אבל המלכה לא הרחיבה את הפריבילגיה הזו לארבעת ילדיהם, אף שהיא אישרה את השימוש בסגנון התואר הגרמני שלהם כרוזן ורוזנות. ב-12 ביוני 1913 פיאודורה ואחיותיה קיבלו עדיפות לפני בנותיהם של דוכסים בתקופת אנגליה על ידי ג'ורג' החמישי . גליכן למדה אמנות בסטודיו של אביה בסנט ג'יימס ואחר כך אצל אלפונס לגרוס בבית הספר לאמנות סלייד. בעודה מחזיקה בסטודיו של אביה, היא התחברה לאמנים מובילים כמו סר ג'ורג' פרמפטון, פסל הפסל של פיטר פן בגני קנסינגטון. היא השלימה את לימודיה ברומא ב-1891 והציגה באופן קבוע באקדמיה המלכותית משנת 1892 ובגלריה החדשה של דאדלי. לאחר מות אביה ב-1891, היא השתלטה על הסטודיו שלו בתוך ארמון סנט ג'יימס. גליכן הייתה אמנית רב תחומית, שיצרה פסלים גדולים עבור מקומות ציבוריים וכן חפצים קטנים יותר, פסלי דיוקן , רישומים, ברונזה קטנים ותבליטים. היא ייצרה חפצים דקורטיביים רבים כמו מסגרות, גביעים ופסלים קטנים, לפעמים לשימוש משפחת המלוכה. היא גם עזרה באיורים למשלחת לטיבט ב-1904. מזרקת דיאנה, הייד פארק, לונדון פסל המלכה ויקטוריה מוקפת בילדים, בית החולים המלכותי ויקטוריה, מונטריאול, קוויבק, קנדה, 1895. תבליט, גלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס, סידני, אוסטרליה, 1906. אנדרטת המלך אדוארד השביעי, בית החולים המלך אדוארד השביעי, ווינדזור, בריטניה, 1912 פסל של פלורנס נייטינגייל, בית החולים המלכותי דרבישייר, 1914. אנדרטת הדיוויזיה ה-37 (בריטית), Monchy-le-Preux, צרפת, 1921. במהלך מלחמת העולם הראשונה היא זנחה את תאריה הגרמניים, וקיבלה הורדה על ידי המלך לסגנון ולדרגה של בתה של מרקיזה, על ידי צו קדימות מלכותי, בהתאם לרפורמה השושלת של המלך בתארים ושמות במהלך הקמת בית וינדזור ב-1917. לאחר ניתוח לדלקת התוספתן בשנת 1922, היא מתה בדירתה בארמון סנט ג'יימס. זמן קצר לפני מותה, היא זכתה בתואר לגיון הכבוד בשנת 1922, ולאחר מכן הוכתרה לאחר מותה לאישה הראשונה בחברה המלכותית הבריטית של פסלים. האגודה יצרה לאחר מכן פרס על שמה. מדיה וקבצים בנושא פיאודורה גליכן בוויקישיתוף פיאודורה גליכן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Atwood, Kathryn J. (2014). Women Heroes of World War I: 16 Remarkable Resisters, Soldiers, Spies, and Medics. Chicago Review Press. p. 108 "No. 28789". The London Gazette. 2 January 1914. p. 37. Anne Commire; Deborah Klezmer (1999). Women in World History: Gab-Harp. Yorkin Publications. New Gallery (London, England) (1888). The New Gallery. Chatto and Windus. pp. 4–. Elijah Howarth; F. R. Rowley; W. Ruskin Butterfield; Charles Madeley (1931). The Museums Journal. Dulau and Company, Limited. Nikolaus Pevsner (1963). Herefordshire. Penguin Books. pp. 260– "Applause: Queen Victoria looks better than ever" "No. 30551". The London Gazette. 1 March 1918. p. 2632. "SCULPTOR DIES". 25 February 1922. p. 5 – via Trove. The Woman's Year Book. Women Publishers. 1923. Rosamund Lily West (13 June 2019). "Uncovering the life and work of forgotten women sculptors". Museum Crush.