מלון שבע הקשתות

מלון שבע הקשתות (באנגלית: Seven Arches Hotel; לשעבר אינטרקונטיננטל ירושלים) הוא בית מלון בירושלים השוכן בפינה הדרומית של פסגת הר הזיתים, מעל בית הקברות היהודי. בעברו נחשב מלון הפאר הבולט ביותר במזרח ירושלים, אך כיום הועם זוהרו. המלון מורכב מבניין מרכזי ובו שבע קשתות שעל שמן הוא קרוי כיום, ומשני אגפים, מצפון ומדרום למבנה המרכזי, המחוברים אליו על ידי מסדרונות על גבי עמודים. במבנה המרכזי של המלון מצויה עמדת הקבלה, חדר האוכל ואולם כנסים, ובשני האגפים, הצפוני והדרומי, מצויים חדרי האירוח. מצדו המערבי נשקף נופה של ירושלים והר הבית, ומזרחית למלון משתרעת רחבה שממנה נשקף נוף מדבר יהודה הצפוני, וכן היישובים אבו דיס, אלעזריה ומעלה אדומים. המלון תוכנן על ידי האדריכל האמריקאי וילאם טאבלר (William Tabler). האדריכל דוד קרויאנקר כותב שבניין המלון נבנה במתכונת האופיינית לאדריכלות הסימטרית של רבים מבתי המלון האמריקאיים שנבנו בשנות ה-60: "מלון אופקי נמוך המעוצב בצורה סימטרית, במרכזו חללים ציבוריים, המודגשים כלפי חוץ באמצעות שבע קשתות ייצוגיות ומשני צידיו אגפי חדרים" שבע הקשתות מייצגות את שבע הקשתות של הגשר שיופיע באחרית הימים לפי המסורת המוסלמית בין הר הזיתים לחארם א-שריף ועליו יעברו הצדיקים בדרכם להר בו בזמן שהרשעים יפלו ממנו לגיהנום (ואדי אל נאר). המלון נבנה בתחילת שנות השישים של המאה העשרים, ביוזמת בית המלוכה הירדני, והוא נחנך ב-20 במרץ 1964. המלון נבנה על פסגת הר הזיתים, ודרך הגישה אליו נסללה על קברים של בית הקברות היהודי, לאחר בדיקה של חברה קדישא וחוקר ארץ ישראל זאב וילנאי הם אישרו שהמלון עצמו לא נבנה בתחומי בית הקברות. המלון תופעל על ידי רשת המלונות הבינלאומית אינטרקונטיננטל, ששיוקה אותו לציבור היהודי בארצות הברית ובריטניה, באמצעות פרסם בכתבי עת יוקרתיים דוגמת ההניו יורקר והאקונומיסט. בשנות השישים נחשב המלון למפואר שבמלונות ירושלים הירדנית ואורחים רמי דרג התארחו בו. ב-28 במאי 1964 נערכה במלון ועידת היסוד להקמת ארגון אש"ף בראשות אחמד שוקיירי. לאחר מלחמת ששת הימים עבר המלון לידי האפוטרופוס לנכסי נפקדים, הכפוף למשרד האוצר, לאחר שבעליו המקוריים, בית המלוכה הירדני, הוכרזו נפקדים. מאז ועד היום מצוי המלון תחת אחריותו של האפוטרופוס הכללי של מחוז ירושלים. באוגוסט 1967 רשת אינטרקונטיננטל הגיעה להסכמה עם ממשלת ישראל לתיקון הנזקים שנגרמו למלון בזמן המלחמה, ונחתם הסכם, לפיו הושכר המלון למשך שנתיים לחברה, תמורת דמי שכירות קבועים של 18,000 דולר. בנובמבר 1967, הורה ראש הממשלה לוי אשכול, להרוס את הכביש המוביל למלון, לחשוף ולשקם את הקברים שניזוקו. בדצמבר 1968, לאחר שהמלון פעל בהצלחה, נחתם הסכם חדש, לפני תום תקופת החוזה הקודם, לתקופה של עשרים שנה. ההסכם קבע את שיטת חלוקת הרווחים, לפי המקובל בהסדרים עם רשתות המלונות הבינלאומית האחרות שפעלו בישראל אז (שרתון והילטון). מרב הרווחים עמדו לרשות האפוטרופוס על נכסי נפקדים ומיעוטם לרשת אינטרקונטיננטל. והוסכם כי לא ישולמו שום דמי ניהול לחברה עבור כל שנה אשר לא תסתיים ברווח. כמו כן החליט האפוטרופוס להרחיב את המלון ב-100 חדרים נוספים, להקים שתי מסעדות ולהגדיל את אולם הקבלה. ועדה ציבורית בחרה באדריכל דוד רזניק לתכנן את ההרחבה, שמועד התחלתה נקבע לאוקטובר 1969. בפברואר 1969 הוחלט לבסוף לא להרחיב את המלון. בשנת 1989, לאחר שהאינתיפאדה הראשונה הביאה להידרדרות חדה בתיירות לישראל בכלל ולירושלים בפרט, החליטה רשת אינטרקונטיננטל לא לחדש את חוזה הניהול שפג לאחר עשרים שנה. בעקבות שינויי הניהול, שונה שם המלון לשבע הקשתות, על שם שבע הקשתות היוצרות את המבנה המרכזי שלו. בשנות ה-2000 החל המלון לשמש בעיקר קבוצות תיירים וצליינים ורמתו נמוכה יחסית לעברו המפואר. את מקומו כמלון המפואר במזרח ירושלים וכמוקד לפעילות דיפלומטית ירש מלון אמריקן קולוני. לאחר שמבנה המלון הוזנח ומצבו התדרדר, שכר האפוטרופוס, במאי 2010, את משרד האדריכלים מילוסלבסקי-קאופן כדי לקדם תוכנית מפורטת לשיפוץ והרחבה ניכרת של שטח המלון, מכ-12 אלף מ"ר ליותר מ-20 אלף מ"ר. התוכנית כוללת בנייה 45 חדרים באגף הצפוני, 30 חדרים באגף הדרומי, אולם כנסים ואירועים ובריכת שחייה. בשנת 2016, נערך שיפוץ מסיבי באגף הימני של המלון וכן בחדרי האוכל וחדרי הכינוס. כחלק מהשיפוץ נוספה גם מעלית. החל משנת 2017 החל לפעול קו אוטובוס של חברת אגד בין תחנת גבעת התחמושת לפסגת הר הזיתים למלון שבע הקשתות ולמפלס העליון של בית הקברות. באוגוסט 2016, הודיע ראש עיריית ירושלים ניר ברקת כי הרכבל לכותל, הנמצא בתכנון, ימשיך ויגיע לתחנה נוספת שתיבנה ליד המלון. מדיה וקבצים בנושא מלון שבע הקשתות בוויקישיתוף אתר האינטרנט של מלון שבע הקשתות ניר חסון, המדינה משלמת 5 מיליון שקלים בשנה על תחזוקה של מלון במזרח ירושלים, באתר הארץ, 4 במרץ 2015 דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים, הבנייה המודרנית מחוץ לחומות 1948- 1990, עמ' 335 גבריאל שטרן, במלון "שלי", על המשמר, 29 בספטמבר 1967 מלון "אינטרקונטיננטל" פותח שעריו, מעריב, 24 באוגוסט 1967 נשיא אינטרקונטיננטל-אירופה: השוק בת"א לא גדל כי לא הציע מלונות חדשים, באתר גלובס, 11 במאי 1999 כשר למהדרין, למרחב, 8 בנובמבר 1964 ברוך קימרלינג ויואל שמואל מגדל, פלסטינים : עם בהיווצרותו, ירושלים, כתר הוצאה לאור, 1999, עמוד: 194 "הוועידה הפלשתינאית" נפתחה בעיר העתיקה, דבר, 29 במאי 1964 מלון אינטרקונטיננטל ייפתח מחדש, על המשמר, 16 באוגוסט 1967 אשכול הורה להרוס את הכביש שבהר"הזיתים, דבר, 15 בנובמבר 1967 שלדי אדם לקבר אחים, למרחב, 9 בינואר 1968 נחתם חוזה לניהול מלון אינטרקונטיננטל ל-20 שנה, למרחב, 25 בדצמבר 1968 הוקפאה הרחבת "אינטרקונטיננטל", דבר, 11 בפברואר 1969 דן ארקין, אינטרקונטיננטל שינה שמו למלון שבע הקשתות, מעריב, 3 בינואר 1989 עקיבא אלדר, המדינה מקדמת תוכנית לבנייה בשטחו של מלון ירדני בהר הזיתים, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2010 נעים להכיר: קו אוטובוס חדש בירושלים – 84, באתר mynetjerusalem.co.il (ארכיון) ניר חסון, ברקת מתכנן תחנת רכבל בסילוואן, כדי "להראות מי בעל הבית בעיר הזו", באתר הארץ, 24 באוגוסט 2016 לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה