laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יצחק אחדותי

יצחק אַחְדוּתי (1895 – 1 במאי 1912) היה ממייסדי עיתון "האחדות". נפטר בגיל 17 כתוצאה מתאונת עבודה בשעה שעבד כפועל במרחביה. נולד בשם יצחק שִׁפְרֶה'ס ('בן שפרה') בן היישוב הישן בירושלים, ובצעירותו כינה עצמו "בן-שפרה" בעברית, כדי להימנע מצליל היידיש של השם "שפרה'ס". בשנת 1910, כאשר נוסד בירושלים ביטאון מפלגת פועלי ציון, "האחדות", הצטרף לצוות העיתון ועבד שם כפועל דפוס. בשנת 1911, בעקבות התנגשות דמים שארעה בחוות מרחביה בין איש "השומר" מרדכי יגאל לערבים מכפרי הסביבה שתקפו אותו, החליט לעזוב את עבודתו במערכת העיתון ולהצטרף לפועלים בחווה, ולרגל הפרידה מהעיתון שינה את שם משפחתו ל"אחדותי". תוך זמן קצר נבחר כחבר בקואופרציה. בי"ד באייר תרע"ב (1 במאי 1912), בעת קציר השעורים, התעקש, למרות חוסר ניסיונו, לנהוג בעגלה הרתומה לפרדות. הוא נפל מהעגלה, נקבר תחתיה ומת. הידיעה על מותו העיבה על חגיגות אחד במאי ביפו, והחגיגות בחיפה בוטלו בשל האבל. למרות חייו הקצרים, השאיר אחדותי רושם רב על רבים מאנשי התקופה, אשר רבים מהם הפכו למנהיגים חשובים בתנועה הציונית. בין היתר הוא מוזכר בכתביהם של רחל ינאית, יצחק בן-צבי, יעקב זרובבל וזלמן שזר. הספדים לזכרו התפרסמו בעיתונים "האחדות" ו"הפועל הצעיר". מותו בעת הקציר הראשון במרחביה הפך סמל לקשר הדם של המתיישבים לאדמת העמק. יצחק אחדותי, הפועל הצעיר, 19 במאי 1912 (הודעה על מותו) חבר, מכתב ממרחביה, הפועל הצעיר, 19 במאי 1912 (הספד) בארץ ישראל: ב"מרחביה", הצפירה, 5 ביוני 1912 (דיווח על מותו) 'אחדותי יצחק – בן היישוב הישן בירושלים נהרג בשדות מרחביה' מתוך אתר סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1850–1950 עודד ישראלי, יוסף גרינבוים (יוסק'ה) וצמרת-רבקה אביבי. מיכה ובתיה כרמון, הקבר הראשון במרחביה :על יצחק אחדותי, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 22 באוגוסט 2010 יצחק בן שפרה (אחדותי) מדפוס "האחדות" פרקים ראשון ושני ,יולי 2022, כתבו וערכו בתיה ומיכה כרמון, באתר carmonia.net. נדב מן, הקואופרציה: חברי "השומר" והסוציאליזם היהודי, באתר ynet, 14 במאי 2010 על סמך בדיקות שערכו מיכה ובתיה כרמון, ראו מיכה ובתיה כרמון, הקבר הראשון במרחביה :על יצחק אחדותי, באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 22 באוגוסט 2010 אליהו אגרס, גלגולו של חג, דבר, 29 באפריל 1960 ראשית האחד במאי בארץ, דבר, 30 באפריל 1944 רחל ינאית, "אנו עולים", 'עם עובד', תל אביב 1959, עמ' 206. במערכות עבודה ועובדים, דבר, 25 ביוני 1937
קובן

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה קוּבָּאן – חבל ארץ היסטורי בקווקז קובאן (נהר) – נהר ברוסיה אצטדיון קובאן – אצטדיון רב-תכליתי בקרסנודאר שברוסיה קובאן קרסנודאר – שמן של מספר קבוצות ספורט מהעיר קרסנודאר שברוסיה לוקומוטיב קובאן – קבוצת כדורסל רוסית מהעיר קרסנודר הרפובליקה העממית של קובאן – ישות שהתקיימה בשנים 1918–1920 הקוזאקים של קובאן – קוזאקים מאזור קובאן הראדה של קובאן ("ראדה" פירושה מועצה, אספה) – הארגון העליון של הקוזאקים של קובאן (התקיימה עד 1920) הרפובליקה הסובייטית של קובאן – ישות קצרת-ימים (אפריל-מאי 1918) שהייתה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה ובהמשך מוזגה אל תוך הרפובליקה הסובייטית של הים השחור וקובאן הרפובליקה הסובייטית של הים השחור וקובאן – ישות קצרת-ימים (מאי-יולי 1918) שהייתה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה; נוצרה ממיזוג הרפובליקה הסובייטית של קובאן והרפובליקה הסובייטית של הים השחור, וכעבור זמן קצר מוזגה אל תוך הרפובליקה הסובייטית של צפון קווקז קוֹבָּאן (Cobán) – בירת מחוז אָלְטָה וֶרַאפּאס (Alta Verapaz) בגואטמלה אישים ששמם קובן: הרלן קובן (Coben) – סופר מתח אמריקאי יהודי מארק קיובן – יזם ומיליארדר אמריקאי יהודי רוני קובן – עיתונאי, במאי, תסריטאי, שדרן רדיו, מנחה טלוויזיה ומחזאי ישראלי אחר טטרה-הידרו-ביופטרין – תרופה המופצת בשם המסחרי קובן
Root Down

Root Down הוא אלבום הופעה של להקת ביסטי בויז, יצא בשנת 1995. הרצועות 1–3 הן גרסאות של השיר המקורי "Root Down" שיצא בשנת 1994 כחלק מהאלבום Ill Communication. רצועות 4–10 הוקלטו בסיבוב ההופעות "live in Europe" של חורף 1995. את האלבום הפיקו הביסטי בויז והמפיק מריו קלדאטו השני. "Root Down (Free Zone Mix)" – 3:48 "Root Down (Ill Communication Mix)" – 3:31 "Root Down (PP Balloon Mix)" – 3:30 "Time to Get Ill" – 1:59 "Heart Attack Man" – 2:08 "The Maestro" – 3:14 "Sabrosa" – 2:53 "Flute Loop" – 1:39 "Time for Livin" – 1:58 "Something's Got to Give" – 4:57 ברצועה האחרונה השיר מסתיים ב-3:56. אחריו (ב-4:28) ניתן לשמוע ברצועה נסתרת קטע שהופק על ידי קוואמי כקדימון לתוכנית ספיישל ששודרה בגלי צה"ל לקראת הופעה של הלהקה בישראל. האלבום מהווה הומאז' לאגדת הג'אז ג'ימי סמית ולאלבומו Root Down. דוגמת צליל (סמפל) של השיר "(Root Down (And Get It"מהווה בסיס לשיר "Root Down". ‏ מידע על האלבום Root Down באתר MusicBrainz מידע על האלבום Root Down באתר AllMusic האלבום Root Down באתר Discogs האלבום Root Down באתר ספוטיפיי האלבום Root Down באתר דיזר האלבום Root Down באתר אפל מיוזיק
טאמאן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חצי האי טאמאן – חצי אי ברוסיה, המפריד בין ים אזוב מצפון ובין הים השחור מדרום מפרץ טאמאן טאמאן (כפר) – כפר בחצי האי
מנחם מזרחי

מנחם מזרחי (1 ביוני 1951 – 3 בינואר 2011) היה צייר ישראלי שחי ופעל בתל אביב. מזרחי לא עזב מעולם את ישראל וכמעט לא יצא מתחומי העיר תל אביב, בה חי בגפו. עסק בציור, רישום, רישום מודל וציור בצבע שמן. בילדותו חלה מזרחי בפוליו, מחלה שעיוותה את גופו. בין השנים 1977–1980 למד במכון אבני לאמנות בתל אביב. מיד לאחר סיום לימודיו לימד במכון משנת 1981 ועד 1986, לאחר מכן עבר ללמד ב"מימד", בית ספר לאמנות חזותית, ובמכון בת ים לאמנות. בין תלמידיו הבולטים הציירות מרים כבסה, מירב סודאי ומרילו לוין. בין השנים 1992 ל-2002 קיים חמש תערוכות יחיד, כולן בגלריה גורדון. ציוריו, הנוטים אל האקספרסיוניזם, מתרכזים בדמות האדם ומצבו הקיומי בחלל עירוני. סדרות ציוריו של דוגמנית בחדר מביעות את הניכור בין החדר החשוף לבין הדוגמנית המעורטלת. סדרות ציוריו של אדם ברחוב, שהן למעשה דיוקן עצמי של האמן, מביעות את הניכור שחש האדם הבודד, כל אדם, בעיר גדולה. בסדרת ציורים זו ניצב האדם רזה וכפוף בעיר אפורה וגשומה. גורם מרכזי בציוריו הוא האור העז האופייני לציור הישראלי. לשם יצירת טקסטורות על גבי הבד נהג לאסוף חומרים מהרחוב, כגון שאריות משקעים שנותרו על כביש לאחר גשם, ולערבבם עם צבעיו. בדבריו על תערוכת היחיד השלישית שלו ("מטרופולין") בגלריה גורדון כתב: לא רציתי להשתמש באילוסטרציה ולא רציתי לשמש כמאייר לספרי פילוסופיה. לא רציתי להעביר רעיונות בצורה פלקטית ועם זאת רציתי לומר את הדברים בצורה אסתטית ולשמור על ערכים ציוריים. הציור שלי נובע משתי מוטיבציות. האחת היא העיר, המטרופולין, אשר בקירות הבטון שלה, בתנועה האין סופית שלה, בתקשורת המסיבית שהיא מייצרת, בחומריות ובחומרניות שלה מגמדת את האינדוידואל. והשנייה היא האדם הנאבק בתוכה. האדם אשר מושפע בהכרה ובתת הכרה מהתרבות העירונית העכשווית, מתרבות התקשורת הווידאו-קליפית ומהזיוף והסינתטיות שהיא מייצרת. הציור שלי הוא אישי. הוא לא ריאליסטי ולא נטורליסטי. אני מבטא את עצמי דרך החברה הסובבת אותי ודרך הסביבה המקיפה אותי. אני לוקח חומרים עירוניים ממקומות שונים ומחבר אותם לסביבה חדשה שמשמשת כתפאורה לחיים בפריים אחד. — "מטרופולין", 1996 נפטר בגיל 59 ב-3 בינואר 2011. 1992 – גלריה גורדון 1994 – גלריה גורדון 1996 – "מטרופולין", גלריה גורדון 2000 – גלריה גורדון 2002 – גלריה גורדון 1980 – דיוקן עצמי – אגודת הציירים והפסלים, ת"א 1986 – גלריה אלון, ירושלים 1987 – תערוכת אמן אורח במוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית לרגל חגיגות 60 שנה לעיר 1988 – גלריה רגע, ת"א 1989 – "שמונה עשר אמנים בישראל" – תערוכה נודדת בגרמניה – Die pump galery,berlin Historic museums, Milberg, fish market gallery, effort 1989 – "ציור מהטבע", מרכז תרבות סמילנסקי, רחובות 1990 – גלריית גורדון, תל אביב 2001 – "תערוכת זהות" (דיוקן עצמי) 1992 – "דיוקנאות עצמים", גלריה קלרפלד פרי, ניו יורק 2001 – המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן – ונוס 2003 - 2005 – תערוכה נודדת של אמנות לעם, "לילה 55" 2007 – אייבי נתן, "איש השלום" לרגל יום הולדתו ה–80, עיריית יבנה ואמנים ישראלים במחווה מיוחדת 2007 – מבטים על דיוקן, גלריית ד.ש דנון 2010 – וריאציות על סטודיו, גלריה דן, תל אביב מנחם מזרחי - צייר, אתר הבית שני גורקביץ'‏, נפטר הצייר מנחם מזרחי, באתר וואלה, 3 בינואר 2011 תוכנית "חיים של אחרים" עם ערן סבאג על מנחם מזרחי, גלי צה"ל, 3 בינואר 2011 לילך גביש, סיפורו של מנחם מזרחי, אמן ומורה שמת השנה ללא ההכרה שלה היה ראוי, באתר הארץ, 25 במרץ 2011
טלזר 019 שירותי תקשורת בינלאומיים

חברת 019 שרותי תקשורת בע"מ, נקראת בשם המסחרי גם mobile ‏019 היא חברת סלולר ישראלית המספקת שירותי תקשורת סלולרית מקומיים במתווה MVNO, שירותי טלפוניה בינלאומית תחת הקידומת 019, ובנוסף משמשת כספק שירותי אינטרנט קווי לבתים. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים באריאל. החברה הוקמה בשם טלזר 019 שירותי תקשורת בינלאומיים בע"מ, על ידי השותפים דוד, ידידיה, עזריה ובעז סלע, מבעלי חברת בלוקשתיל. ביולי 2010 החברה קיבלה ממשרד התקשורת רישיון למתן שירותי תקשורת בינלאומיים. בינואר 2011 החברה החלה להציע את שירותיה לקהל הרחב. לחברת הבת של טלזר, עזי תקשורת בע"מ, רישיון מפעיל רשת סלולרית וירטואלית, והקידומת שהוקצתה לה היא 99–055. במרץ 2014 הוקצתה לה גם הקידומת 055-97. בשנת 2013, לאחר שחתמה על הסכם עם פרטנר ופלאפון, החלה החברה להשתלב בשוק הסלולר הישראלי כמפעיל וירטואלי, תחת השם 019 מובייל. בשנים 2013–2017, השתמשה טלזר 019 בתשתית של פרטנר ופלאפון. החל משנת 2018, הרשת עושה שימוש בתשתית משותפת של הוט מובייל ופרטנר. כמו כן, טלזר 019 היא ספקית אינטרנט בישראל. החברה מוכרת גם קווי אינטרנט וסלולר עם אינטרנט כשר באמצעות עמותת נטפרי. לחברה שלושה סניפים שממוקמים בנתב"ג, ויש לה בלעדיות למכירת סימים בנתב"ג. אתר האינטרנט הרשמי של טלזר 019 שירותי תקשורת בינלאומיים אמיתי זיו, 200 אלף ישראלים כבר מכירים אותם: המושבניקים שהקימו את ספקית הסלולר הכי זולה, באתר TheMarker‏, 12 בספטמבר 2017 הדס מגן, גד פרץ, ‏כך הקימו 3 אחים בלי שום רקע טכנולוגי את 019 טלזר, באתר גלובס, 16 בספטמבר 2017 רישיון למתן שירותי תקשורת בינלאומיים - לחברת טלזר באתר משרד התקשורת רישיון כללי למתן שירותי רדיו טלפון נייד - לעזי תקשורת בע"מ באתר משרד התקשורת הקצאת טווח מספור לעזי תקשורת בע"מ באתר משרד התקשורת ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אהרונוב

אהרונוב הוא שם משפחה יהודי ממוצא רוסי ואפגני. פירושו הוא בנו של אהרון. האם התכוונתם ל... אהרן אהרונוב – זמר אופרה ושחקן יהודי-בולגרי אורי כהן אהרונוב – עיתונאי ישראלי בנימין כהן אהרונוב – עיתונאי ודיפלומט ישראלי דב אהרונוב – מתמטיקאי ישראלי ופרופסור בטכניון דורית אהרונוב – פיזיקאית ישראלית, חוקרת בתחום של מחשוב קוונטי, בתו של דב אהרונוב דרור אהרונוב – כדורגלן ישראלי יאיא כהן אהרונוב – מוזיקאי ישראלי יוסף יצחק אהרונוב – כיהן בעבר כיושב ראש אגודת חסידי חב"ד בישראל יקיר אהרונוב – פיזיקאי ישראלי שתחומי המחקר שלו הם יסודות מכניקת הקוונטים אפקט אהרונוב-בוהם – תופעה במכניקת הקוונטים אפקט אהרונוב–כשר – תופעה במכניקת הקוונטים משה אהרונוב – כנר ישראלי רן כהן אהרונוב – סופר ילדים ואיש חינוך ישראלי אנה ארונוב – רקדנית, מורה לריקודים, כוריאוגרפית, דוגמנית, מנחת טלוויזיה ושחקנית ישראלית אהרונוביץ'
גאגא

גאגא היא דרך עבודה גופנית שפותחה בידי אוהד נהרין, המציעה דרך ייחודית לחזק את הגוף ולשכלל את הגמישות הפיזית תוך פיתוח מודעות לחולשות גופניות. גאגא משמשת רקדנים ולא-רקדנים כאחד והיא נלמדת במקומות שונים ברחבי ישראל. נהרין, המנהל האומנותי של להקת בת-שבע פיתח את גאגא במקביל לעבודתו עם רקדנים, ובעקבות פציעה שחווה. גאגא מציעה דרך לחזק את הגוף, לשכלל את הגמישות, הזריזות והיעילות, להעיר את החושים ואת הדמיון; העבודה משכללת את התנועה האינסטינקטיבית, חושפת את הקיבועים הפיזיים ומפתחת מודעות לתנועות הגוף. גאגא משמשת רקדנים כתרגול וכאימון יום-יומי, ומאפשרת מחשבה חדשה על גופניות ותנועה. במקביל היא מיועדת לכל אדם שחפץ לרקוד, והיא נלמדת במקומות שונים ברחבי הארץ ובעולם, בהם תל אביב, ירושלים, גליל ורחובות. גאגא היא שפת תנועה המאפשרת לחקור, לחזק ולפתח גמישות בגוף. ההנחיה בשיעור גאגא ניתנת לא כתנוחה או כרצף צעדים בדומה לסגנונות המחול המוכרים אלא כדימוי, למשל: דמיינו שאתם אוחזים בכדור, דמיינו שעמוד השדרה שלכם הוא נחש. במהלך השיעור יש שימוש בביטויים שונים שעוזרים ליצור, לחקור ולשנות ביטוי גוף, כגון: עור רגיש, מפרקים משומנים, ידיים רכות. העיקרון הבסיסי הוא להיות בתנועה כל הזמן, ויצירת מרחב מוגן לחקירה בלי שיפוט. גאגא היא כלי מסייע לחקר תנועה, והיא עוזרת לחזק את התנועה ולהפוך אותה לקלה, מעודנת ומודעת יותר. שיעור גאגא מבוסס על רצף הנחיות שבאות זו על גבי זו. כל הוראה לא מבטלת את הקודמת אלא מתווספת אליה, שכבה על שכבה. הגאגא תובעת ערנות לתחושות המתעוררות בגוף, ליכולותיו ולמגבלותיו, וחיפוש אחר איכות התנועה והקשבה לחוויה הנלווית אליה. לדברי אוהד נהרין: "גאגא מציעה מטלות מאתגרות בכמה רבדים. אנו מודעים לקשר בין מאמץ לתענוג, אנו מודעים למרחק שבין אברי גופינו, אנו מודעים לחיכוך בין הבשר לעצמות שלנו, אנו חשים במשקל של איברנו, ובכל זאת הצורה שלנו לא נקבעת על ידי כח המשיכה... אנו חוקרים תנועה רב ממדית, אנו נהנים מתחושת הבעירה בשרירים, אנו זמינים לפעולה. אנו מודעים לחומרים שמהם אנו עשויים, אנו מודעים לכוח המתפרץ שבנו, ולעיתים אנו עושים בו שימוש. אנו יכולים לשנות את הרגלי התנועה שלנו. אנו יכולים להיות רגועים ודרוכים בו-בזמן..." אירית ליבנה מראיינת את צופיה נהרין, "בין פלדנקרייז לגאגא אנשים", 2017, מחול עכשיו 32, עמ' 17. גלית חמי וסופי שולמן, להמציא כל בוקר מחדש – סיפורה של החדשנות הישראלית, ידיעות ספרים, 2018, הפרק "לזוז כאילו האוויר עשוי מדבש", עמ' 272–275 טל לוין, "מיסטר גאגא": הרומן הקולנועי של היימן ונהרין, "הארץ", 30 באוקטובר 2015. שמוליק דובדבני, 'מיסטר גאגא': משחקי השליטה של אוהד נהרין', 2 נובמבר 2015 (ynet). אלדד מנהיים, "מחשבות וראיון קצר בעקבות צפייה בסרט מיסטר גאגא", 2016' מחול עכשיו 29, עמ' 47–49. גאגא, שפת התנועה שפיתח אוהד נהרין, באתר גאגא - אנשים (ארכיון) גאגא – שפת התנועה של אוהד נהרין, באתר סטודיו נעים אוהד נהרין, גאגא - דרך גוף, באתר bodyways
מדינה ריבונית

מדינה ריבונית היא מדינה בעלת טריטוריה מוגדרת עליה מוחלת ריבונות פנימית וחיצונית, אוכלוסייה קבועה, ממשלה, עצמאית (אינה תלויה או כפופה למדינות או למעצמות אחרות), וכן בעלת הזכות לכונן יחסים דיפלומטיים עם מדינות ריבוניות אחרות. אמנם מדינות ריבוניות יכולות להתקיים לכאורה מבלי שמדינות אחרות יכירו בהן, אך הכרה שכזו היא אחת הקריטריונים במשפט הבין-לאומי להתקיימותה של מדינה. מדינות שלא הוכרו ככאלה על ידי מדינות אחרות, לא תוכלנה למעשה לכרות הסכמים או לקיים יחסים עם מדינות ריבוניות אחרות. מאז המאה ה-19, כמעט כל האזורים המיושבים בעולם חולקו לטריטוריות בעלי גבולות קבועים. קודם לכן, היו קיימים שטחי קרקע נרחבים ברחבי העולם אשר אף גורם לא הכריז בעלות עליהם או אשר לא היו מיושבים, או אשר היו מיושבים על ידי עמים נוודים אשר לא התארגנו מעולם כמדינות. עם זאת, גם בתוך המדינות של ימינו ישנם שטחים פתוחים נרחבים, כמו יערות הגשם של האמזונס, אשר אינם מיושבים או אשר מיושבים אך ורק או בעיקר על ידי אוכלוסיית ילידים. כמו כן, ישנן מדינות אשר אינן מחזיקות דה פקטו בשליטה על כל השטח של מדינתן. נכון להיום הקהילה הבין-לאומית כוללת יותר מ-200 מדינות ריבוניות, רובן מיוצגות באו"ם. ריבונות מדינה עצמאות הכרה דיפלומטית חסינות ריבונית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיץ

עונת הקיץ היא אחת מארבע עונות השנה והחמה שבהן. הקיץ מתחיל בתום עונת המעבר אביב ומסתיים עם תחילת עונת המעבר סתיו. בלוח השנה הגרגוריאני עונת הקיץ מתפרשת על-פני החודשים יוני, יולי ואוגוסט בחצי-הכדור הצפוני, ועל-פני החודשים דצמבר, ינואר ופברואר בחצי-הכדור הדרומי. המילה קיץ משמשת גם לתיאור פירות בגמר הבשלתם, ובייחוד תאנים שאכן מבשילות בעונה הזאת. לפי ההגדרה האסטרונומית, הקיץ מתחיל בימי ההיפוך שבהם היום הוא הארוך ביותר בשנה, ומכאן שהלילה הוא הקצר ביותר בשנה, ונגמר בימי השוויון שבהם אורך היום שווה לאורך הלילה. בחצי הכדור הצפוני הקיץ מתחיל ב-21 ביוני ונגמר ב-22 בספטמבר. בלשון חז"ל הקיץ נקרא תקופת תמוז. בחצי הכדור הדרומי הקיץ מתחיל ב-21 בדצמבר ונגמר ב-20 במרץ. לשם הפשטות, יש מחשיבים כקיץ את החודשים יוני, יולי ואוגוסט בחצי הכדור הצפוני ואת החודשים דצמבר, ינואר ופברואר בחצי הדרומי. מזג האוויר בקיץ הוא החם ביותר. בחלק מהאזורים הממוזגים והסובטרופיים, הקיץ הוא העונה הרטובה ורוב המשקעים יורדים בו. באזורי אקלים אחרים, באקלים הים תיכוני למשל, הקיץ היא העונה היבשה שכמעט תמיד נטולה משקעים. ישנן מספר תופעות המתרחשות בימי הקיץ. שמש חצות היא תופעת טבע המתרחשת בחודשי הקיץ בקווי רוחב בסביבת החוג הארקטי וצפונה לו ובסביבת החוג האנטארקטי ודרומה לו, ובה השמש נראית בחצות הליל. משולש הקיץ הוא מערך דמיוני של שלושה כוכבים בהירים המופיעים בעונת הקיץ של חצי הכדור הצפוני. בקיץ מסתיימת עונת הקינון של הציפורים באזורים הצפוניים של כדור הארץ. בעונה זו רבות מהציפורים מתחילות בנדידה דרומה אל מקומות החריפה שלהן באזורים בעלי אקלים ממוזגים יותר. בישראל ובמדינות רבות אחרות בחצי הכדור הצפוני, חלה בחודשי הקיץ יולי ואוגוסט תקופת החופשה מבית הספר, אשר מכונה "החופש הגדול". תקופה זו מפרידה בין שנת לימודים אחת לרעותה. כמו כן, בקיץ מתחילה גם עונת הרחצה בים ובבריכות שחייה. בתקופה זו ילדים רבים יוצאים למחנה קיץ ולקייטנות. עונת המלפפונים הוא תיאור שיא עונת הקיץ, שבה מרבית האוכלוסייה (ובכלל זאת פוליטיקאים ואנשי עסקים) נמצאת בחופשה וליגות הספורט הבכירות נמצאות בפגרה, וכמעט אין אירועים המעוררים את עניין הציבור וכלי התקשורת נאלצים לעסוק בעניינים זוטרים. בישראל, שבה האקלים הוא ים תיכוני, הקיץ הוא העונה החמה והיבשה ביותר. בעונה זו רוב הצמחייה (למעט עצים וצמחים רב-עונתיים) והשדות הופכים למרבדים צהובים של קוצים וגבעולים יבשים. בתקופת הקיץ מבשילים יבולי השדה (בעיקר דגנים) ועצי פרי רבים. הקיץ הישראלי ארוך מאוד ומלווה בשליטתה של הרמה הסובטרופית. זו חוסמת את אפיק הרום ומעודדת שקיעת אוויר ומכאן שהיא מונעת כל אפשרות לירידת משקעים. ליגת הקיץ הישראלית היא ליגת כדורסל המשוחקת בישראל בחודשי הקיץ בזמן הפגרה בין העונות. מכת חום להיט קיץ היום הראשון של הקיץ באתר Weather2day מאפייני עונת הקיץ באתר Israel weather קַיִץ, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏4 ביולי 2012 קיץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יואב בן-דב, אילנה שמיר וזהבה כנען (2004). אביב חדש: האנציקלופדיה הישראלית לנוער. הוצאת אנציקלופדיה אביב בע"מ.
קאלן סקינק

קאלן סקינק (בסקוטית: Cullen Skink) הוא נזיד (מרק סמיך) מהמטבח הסקוטי שמקורו בעיר קאלן שבמוריי, בחופה הצפון מזרחי של סקוטלנד. מרק זה מכיל "פינן האדי" (Finnan Haddie) - דג חמור ים מעושן, וכן תפוחי אדמה ובצלים. המרק מוגש לרוב כמנה ראשונה בארוחה סקוטית מסורתית. מקור שמו של המאכל בגאלית סקוטית, כאשר "סקינק" משמעו ברך או פרסה של בשר - מהם נעשו בעבר מאכלי נזיד. לימים התפתח המונח "סקינק" לתאר כל נזיד בשרי סמיך, ולימים כל מרק. מרק זה מוצאו מהעיר קאלן, ומכאן שמו. מאכל זה מוזכר בתיאור מסעם של ג'יימס בוסוול וד"ר סמיואל ג'ונסון לסקוטלנד, והם כותבים כי אכלו אותו בבקרם בקאלן ב-26 באוגוסט 1773 וכי ד"ר ג'ונסון נגעל מחמור הים המיובש שבושל בנזיד. מדיה וקבצים בנושא קאלן סקינק בוויקישיתוף מתכון
קוק-א-ליקי

מרק קוק-א-ליקי (בסקוטית: Cock-a-leekie - "עוף וכרישה") הוא מרק המהווה את אחד המאכלים המסמלים את המטבח הסקוטי, ונחשב לאחד המאכלים הלאומיים של סקוטלנד. המרק הוא מרק עוף העשוי מציר בשר עוף וכרישה. בעבר נהגו להוסיף למרק גם שזיפים, וזאת כדי להוסיף טעם למרק (בתקופה בה תבלינים היו יקרים ביותר). מרק זה מתואר במתכונו הנוכחי כבר בכתבים משנת 1598. בסוף המאה ה-18 היה זה הדיפלומט והגסטרונום הצרפתי שארל-מוריס דה טליראן שהציע כי השזיפים יוצאו מהמרק לפני הגשתו. רעיונו התקבל, ולימים הם הוצאו מהמתכון לחלוטין. ההיסטוריה של המרק מתכון באתר "השולחן" מתכון מתכון
קרמל

קרמל (בעברית: שֶׁזֶף סֻכָּר) הוא תוצר תהליך שבו סוכר עובר תהליך של פירוליזה וחמצון חלקי. בתום התהליך מתקבל נוזל בגוון הנע בין כתום לחום כהה, בעל ריח עז וטעם מתוק עד מתוק-מריר. ערך מורחב – קרמליזציה ניתן לייצר קרמל מכל סוג של סוכר (שמקורו בסלק סוכר או קנה סוכר). החימום הנדרש תלוי בכמות וסוג הסוכר, אולם לרוב מדובר בטמפרטורה של 170 מעלות צלזיוס. בטמפרטורה זו, הקשרים הבין מולקולריים בסריג הגבישי של הסוכר מתפרקים, ונוצרות תרכובות נדיפות המקנות לקרמל את ריחו. סוכרים (פרוקטוז וסוכרוז) מתחמצנים ויוצרים תרכובות בעלות טעם וצבע אופייניים. במהלך הכנת הקרמל, הסוכר ניתך ומתחילות להופיע בועות בתחתית הסיר כמו בזמן הרתחת מים, על פי הגוון וגודל הבועות ניתן לדעת מהי "דרגת העשייה" של הקרמל. להכנת קרמל משתמשים בדרך כלל בסיר בעל תחתית כבדה שמאפשר פיזור יעיל יותר של החום. יש להימנע מבחישה של הסוכר במהלך התכתו, דבר שיעודד התגבשות חוזרת של גבישי הסוכר. ניתן להכין קרמל גם באמצעות אש ישירה, למשל באמצעות מבער כמו בקרם ברולה. הקרמל משמש בבישול להמתקה או הוספת טעם לממתקים (כגון פופקורן קרמל) ודברי מאפה, וגם לקישוט וצביעה שלהם. ישנם גם קינוחים המבוססים עליו כמו קרם קרמל. בתעשיית המזון משמש הקרמל בייצור ממתקים כמו טופי, תפוחים מסוכרים, טופיפה וכן כצבע מאכל טבעי המסומן כ-E-150, בעיקר במשקאות קלים כמו קוקה-קולה. ריבת חלב קרם קרמל זיגוג (אפייה) קרמל (מתכון בסיסי) - אוכל - ynet / מיכל לוי-אלחלל, באתר ynet קרמל (מתכון בסיסי) - אוכל - ynet / מיכל לוי-אלחלל, באתר ynet טארט קרמל ושוקולד, מהאתר האיטלקי של ג'אקומו קרמל שוקולד חלב - טופי תוצרת בית, מפורום גורמה וגסטרונומיה בתפוז אנשים - צבע קרמל ושימושו במשקאות חריפים מאתר "בקבוק" קרמל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) על פי מילון המונחים של האקדמיה ללשון העברית
קשר דם

האם התכוונתם ל... שארות#בביולוגיה – קרבת משפחה ביולוגית (לא כולל בני משפחה מאומצים) קשר דם (סרט) קשר דם (מחזה) קשר דם (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה אמריקאית (אנ')
נזיד סקוטי

נזיד סקוטי או מרק סקוטי (באנגלית: Scotch broth) הוא נזיד (מרק סמיך) שמקורו במטבח הסקוטי וכיום נודע ברחבי העולם בשם זה. מרק סמיך זה עשוי שעורה, וכן בשר כבש (לעיתים יותר נדירות - בשר בקר), ירקות שורש (גזר, לפת), וכן כרישה, לפת צהובה או כרוב המוספים למאכל בסוף הבישול (במטרה שישמרו על מרקמם). לעיתים מוסיפים לתבשיל קטניות מיובשות. מרק סמיך זה היווה לרוב את המנה העיקרית של הארוחה, והוכן ממוצרים פשוטים וזולים, מה שהסביר את הפופולריות הרבה שלו. המרק מוזכר בכתביו של ד"ר סמיואל ג'ונסון עת זה ביקר בסקוטלנד בשלהי המאה ה-18. הגירה מסקוטלנד לארצות הברית הביאה להופעתו בספרי בישול בארצות הברית בשנת 1881. בתקופה זו נדד גם לאנגליה והפך פופולרי גם שם (מופיע בספרי בישול אנגליים ויקטוריאניים). כיום מאכל מסורתי זה נמכר גם בקופסאות שימורים. מתכון באתר scottishrecipes היסטוריה של המרק
טמרין שחור

טמרין שחור (שם מדעי: Saguinus niger) המכונה גם טמרין שחור-ידיים הוא מין של פרימט מסוג טמרין. תפוצתו בצפון ברזיל ממש מדרום לנהר האמזונאס מנהר שינגו שבמדינת פארה ממערב ועד נהר פינדארה (Rio Pindaré) שבמדינת מרניאו ממזרח. בנוסף, הוא מצוי באי מרז'ו שבדלתת האמזונאס. הטמרין הוא שוכן עצים ביערות גשם ראשוניים ומשניים והוא פעיל יום. שטחי המחיה שלו הם השטחים הפגיעים ביותר באמזונאס בעקבות הפיתוח התעשייתי ולכן אוכלוסיית מין זה נמצא בירידה מתמדת. הטמרין השחור חי בקבוצות של 4 עד 15 פריטים אבל בדרך כלל הקבוצות הן של 5-8 פריטים. הקבוצה מכילה נקבה דומיננטית אחת, שהיא היחידה שמתעברת. צבע גופו של הטמרין השחור הוא שחור ברובו, מלבד הגב לו שילוב של צבע שחור ולבן. אוזניו גדולות יחסית למיני טמרין אחרים. אורך גופו של הזכר הוא 23.5 ס"מ ואורך זנבו 37.6 ס"מ. אורך גופה של הנקבה הוא 22.8 ס"מ ואורך זנבה 37.8 ס"מ. משקלו של טמרין שחור הוא כ-500 גרם. הטמרין השחור כמו שאר המינים בסוג טמרין הוא אוכל-כול כאשר כ-90% ממזונו הם פירות, נקטר וגומי והשאר חרקים. מדיה וקבצים בנושא טמרין שחור בוויקישיתוף טמרין שחור, באתר ITIS (באנגלית) טמרין שחור, באתר NCBI (באנגלית) טמרין שחור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טמרין שחור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טמרין שחור, באתר GBIF (באנגלית) טמרין שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
קראנאכאן

קראנאכאן או קראנאחאן (בסקוטית: Cranachan) הוא קינוח מסורתי מהמטבח הסקוטי. קינוח זה מורכב מקצפת המעורבבת עם ויסקי, דבש, פטל אדום, שעליהם מפזרים שיבולת-שועל קלויה. בעבר נעשה שימוש בגבינת קרוודי בהכנת המאכל, במקום בקצפת. מקובל להגיש את המאכל כאשר כל אחד ממרכיביו מובא לשולחן וכל אחד מהסועדים מרכיב את הקינוח. כיום נהוג להגיש את הקינוח בכוסות גבוהות. קינוח זה נאכל לרוב בשלהי הקיץ ובסתיו, אולם כיום מקובל לאכלו בכל השנה, וכן מקובל להגישו בחתונות בסקוטלנד. פבלובה איטון מס ההיסטוריה של המאכל והסבר מפורט ומצולם לאופן הכנתו באתר undiscoveredscotland