מיתולוגיה אינואיטית

המיתולוגיה האינואיטית היא דתם המסורתית של האינואיטים. במיתולוגיה האינואיטית קווי דמיון רבים לדתות של עמים אחרים באזור הקוטב הצפוני. את המנהגים הדתיים מסורתיים של האינואיטים ניתן לסכם כצורה של שמניזם המבוססת על עקרונות אנימיסטים. במובנים מסוימים, המיתולוגיה האינואיטית מותחת את התפיסה הנפוצה של המונח "מיתולוגיה". בניגוד למיתולוגיה היוונית, למשל, אנשים האמינו בה, ללא הפרעה, מן העבר הרחוק עד וכולל היום. בעוד המערכת הדתית הדומיננטית של האינואיטים כיום היא הנצרות, רבים מהאינואיטים עדיין מחזיקים לפחות באלמנטים של האמונות הדתיות המסורתיות שלהם. הקוסמולוגיה האינואיטית המסורתית היא לא דת במובן התאולוגי הרגיל, והיא דומה למה שרוב האנשים חושבים  כמיתולוגיה רק שהיא נרטיב על העולם ועל המקום של האנשים שחיים בו.  במילותיה של הסופרת האינואיטית רחל אַטִּיטוּק קִיצוּאַלִיךּ: "הקוסמוס האינואיטי נשלט על ידי אף אחד. אין כאן דמויות אמא ואבא אלוהיים. אין אלי רוח ויוצרי שמש. אין עונשים נצחיים בעולם הבא, מכיוון שאין עונשים לילדים או מבוגרים כאן ועכשיו". האינואיטים מאמינים בכך שלכל דבר יש צורה של רוח או נפש (באינוקטיטוט: אַנִירְנִיק (anirniq) כלומר נשימה; ברבים אנירניט (anirniit)), בדיוק כמו בני אדם. רוחות אלו ממשיכות להתקיים לאחר המוות — אמונה הרווחת כיום כמעט בכל החברות האנושיות. עם זאת, לאמונה בשכיחותן של רוחות - הבסיס של מבנה המיתוס האינואיטי - יש השלכות. על פי האינואיטים נהוג לומר "הסכנה הגדולה של קיומנו נעוצה בעובדה כי התזונה שלנו מורכבת כולה מנשמות." לפי האמונה כי לכל הדברים יש נשמות כמו אלה של בני אדם, הרג חיה הוא קצת שונה מהרג אדם. לאחר שהאנירניק של חיה או אדם מת משוחרר, הוא חופשי לנקום. הרוח המתה יכולה להירגע רק אם האדם שהרג אותה יציית למנהגים, ימנע מעשיית עברות, ויבצע את הטקסים התקינים. הקשיחות והאקראיות של החיים באזור הארקטי גרמו לכך שהאינואיטים חיו כל הזמן בפחד מכוחות בלתי נראים. עבור האינואיטים, להעליב אניניק היה להסתכן בהכחדה. תפקידו העיקרי של ה-אַנְגַכּוּק (שמאן) בחברה האינואיטית היה לייעץ לאנשים לגבי הטקסים והאיסורים שהם צריכים לציית להם כדי לפייס את הרוחות. מאז השפעת הנצרות על האינואיטים, אניניק הפכה למילה המקובלת לנשמה במובן הנוצרי שלה. זהו שורש המילה עבור מונחים נוצריים אחרים: אַנִירְנִיסִיאָק (anirnisiaq) פירושו מלאך ואלוהים מוצג כ-אַנִירְנִיאַלוּךּ (anirnialuk), הרוח הגדולה. חלק מהרוחות הן מטבען לא מחוברות לגוף פיזי. יצורים אלו נקראים טונגאיט. חלקן רוחות עזר שניתן לקרוא להן בעת הצורך. חלקם רשעים ומפלצתיים, אשר גורמים לציד כושל ושבירת כלים. הם יכולים גם לשבות בני אדם, כמסופר בסיפור אַטַנָרְיוּאַט. אנגכוק עם כוונות טובות יכול להשתמש בהם כדי לרפא מחלה, ולמצוא חיות לצוד ולהאכיל בהם את הקהילה. הוא יכול לגרש או להילחם בטונגאיט רע; עם זאת, אנגכוק עם כוונות רעות יכול גם להשתמש בטונגאיט למטרות רווח אישי, או לתקוף אנשים אחרים עם הטונגאיט שלו. מאז השפעת הנצרות על האינואיטים, טונגאיט הפכה למילה המקובלת לשד במובן הנוצרי שלו.  אנגכוק (ברבים: אנגכואיט) הוא השמאן של קהילת האינואיטים. אנגכוק נעלם במידה רבה בחברה האינואיטית הנוצרית. הוא פועל כמתווך עם (או מגן נגד) הרוחות, מרפא וכן יועץ. להלן רשימה חלקית של דמויות מיתיות אינואיטיות: אַאִיפַּלוּוִיךּ (אנ'): אל מרושע של הים שיכול לפגוע בסירות על ידי נשיכתן. אַגְלוּלִיךּ (אנ'): רוח אשר חיה מתחת לקרח ומסייעת לנוודים בציד ודיג. אַכְּנַה (אנ'): אלת הפריון והלידות. אַמַגוּק (אנ'): אל-זאב. הוא הישות הממלאת את תפקיד התכסיסן הערמומי במיתולוגיה האינואיטית. אַנְגוּטַה (אנ'): אביה של אלת הים סדנה. במיתוסים מסוימים של האינואיטים הגרינלנדים אנגוטה (המכונה גם "אבא שלה" או אניגוט) נחשב לאל-היוצר והוא הישות העליונה בקרב העם האינואיטי. במיתוסים אחרים, אנגוטה הוא רק אלמן בן תמותה. שמו, כלומר "האיש עם משהו לחתוך," מתייחס לכך שהוא הטיל בבתו מום שגרם בסופו של דבר להפיכתה לאלה, מעשה שביצע בשני מיתוסים. אנגוטה לוקח את נשמות המתים מארץ החיים אל השאול, שנקרא אַשִׂיווּן, שבו שולטת בתו. אותן נפשות חייבות לישון שם במשך שנה לפני שהן הולכות ל-קוּשִׂיווּן (אלה שמעלינו) שעל הירח שם הן ייהנו מאושר נצחי. הוא ידוע גם בשם אגוטה. אִיגַלוּךּ (אנ'): אל הירח ואחיה של אלת השמש אשר רודף אחריה על פני השמים. בגרינלנד, הוא ידוע בתור אנינגאן. נַנוּק (אנ'): הוא רוח ואדון דובי הקוטב. פִּינְגַה (אנ'): אלת הציד, הפוריות והרפואה. קַאִילֵרְטֵטַנְג (אנ'): אלת בעלי החיים, הדייגים והציידים, והשולטת על מזג האוויר. סֵדְנַה (בכתיב אינוקטיטוט מודרני: ᓴᓐᓇ, סַנַּה) (אנ'): אלת בעלי החיים הימיים. סדנה ידועה בשמות רבים, כולל, נֵרִּיוִיךּ, אָרְנַפְּכַּפְּפַלוּךּ, אָרְנַכּוּאַגְסַךּ ונוּלִיאַיוּךּ, הגוף הטרנס-נפטוני סדנה קרוי על שמה. סִילַפּ אִינוּאַה (באינוקטיטוט: ᓯᓚᑉ ᐃᓄᐊ) או סִילַה (באינוקטיטוט: ᓯᓪᓚ, "נשימה, רוח") (אנ'): הוא המרכיב העיקרי של כל מה שקיים; הוא גם נשמת החיים ושיטת התנועה עבור כל תנועה או שינוי. סילה שולט בכל המתרחש בחייו של האדם. מַלִינַה (אנ'): אלת השמש, מלינה בורחת כל הזמן מ-איגאלוק אחיה כתוצאה מסכסוך בין השניים (הסיבה לסכסוך משתנה בין המיתוסים השונים). המרדף המתמיד שלהם הוא ההסבר המסורתי לתנועת השמש והירח על פני השמים. טֵכֵּיצֵרְטוֹךּ(אנ'): הוא אל הציד ואדון הקאריבו אחד מאלי הציד החשובים ביותר בפנתיאון. אָרְנַכּוּאַגְסַךּ (מאינוקטיטוט:"אישה זקנה מן הים") (אנ'): אלה, אחת מהאלים העיקריים של הדת, שאחראית להבטיח כי הציידים יצליחו לתפוס מספיק מזון וכי העם יישאר בריא וחזק. היא נסגדה בעיקר בגרינלנד, אך הייתה למעשה שוות ערך לסדנה או אָרְנַפְּכַּפְּפַלוּךּ מקנדה ונריוויק מאלסקה. אָרְנַפְּכַּפְּפַלוּךּ (מאינוקטיטוט:"אשה רעה גדולה") (אנ'): אלת הים של האינואיטים של אזור מפרץ ההכתרה של קנדה. למרות שהיא ממלאת תפקיד שווה ערך לסדנה בתוך המיתולוגיה האינואיטית, שכן יש לה שליטה על חיות הים, היא שונה במידה ניכרת כפי שניתן לראות על ידי תרגום לעברית של השם שלה. טוֹרְנְגָרְסוּךּ (או טוֹרְנְגָרְסַךּ) (אנ'): הוא אל השמים, אחד האלים החשובים ביותר בפנתיאון האינואיטי. אַסִיאָק (אנ'): אלת מזג האוויר (או, לעיתים רחוקות אל) היא מופעלת לעיתים קרובות על ידי אנגאכוק בשביל מזג אוויר טוב. בגרינלנד, היא אמו של מזג האוויר, שקובעת את הכמות ואת הזמן שבהם ירד השלג. פּוּכִּינְגַךּ (אנ'): אלת הילדים, ה-הריון, הלידה ועשיית הבגדים. טוּטֵגַה (אנ'): אלה זקנה ומקומטת, שגרה בצריף אבן, היא בעלת יכולת ללכת על המים. אִיִיכַּלְדוּךּ (אנ'): אל הרפואה והבריאות הטובה. אִיסִּיטוֹק (אנ'): האל אשר מעניש את מי שעובר עבירות. הוא בדרך כלל לובש צורה של עין מעופפת ענקית. טוֹרְנַט (אנ'): קבוצה של אלי הגנה, בהנהגתו של טונגרסוך. אַאַכּוּלוּיּוּסִי (אנ'): האלה הבוראת של העולם. אַמַרוֹק, או אַמַרוֹךּ (אנ'): זאב אפור ענק אשר אורב לאנשים שטיפשים מספיק כדי לצוד לבד בלילה וטורף אותם. בניגוד לזאבים אמיתיים שצדים בלהקות, אמארוקים צדים לבד. אַצֵ'ן (אנ'): רוח קניבלית. אִישִׁיגָק: אנשים קטנים דמויי פיות בגובה כ -30 סנטימטרים (1 רגל). הם אינם משאירים עקבות בשלג כי הם בהירים מדי או צפים מעל פני הקרקע. קַלוּפַּלִיךּ (אנ'): יצור דמוי אדם שחי בים, בעל שיער ארוך, עור ירוק, וציפורניים ארוכות. קלופליכים לובושים אמאוטי (סוג של כיס שהורים אינואיטים לובשים ונושאים בו את ילדיהם) כך הם יכולים לקחת תינוקות וילדים שלא מצייתים להוריהם. הסיפור שימש כדי למנוע מילדים לשוטט לבד, שמא קלופליך ייקח אותם למתחת למים באמאוטי שלו וישמור אותם לנצח. קלופליכים משמיעים קול זמזום ייחודי, ולכן, הם יכולים להישמע לפני הופעתם. כִּיוִיוּק (מאוית גם "קִיוִיוּק","כִּיוִיוּךּ" ועוד) (אנ'): הוא הגיבור האגדי של הסיפורים האפיים של האינואיטים. מדיה וקבצים בנושא מיתולוגיה אינואיטית בוויקישיתוף