laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל

במערכת הבריאות בישראל מועסקים רבבות עובדים - רופאים, אחים, טכנאים ועובדי מנהל ומשק - במסגרת קופות חולים, בתי חולים מרפאות פרטיות ועוד. מדובר בפעילות מורכבת, הדורשת תיאום וניהול קפדניים לשם ניצול נאות של משאבי המערכת, שחלקם יקרים מאוד, ולשם הבטחת יעילות מרבית בתוצרי המערכת, שחלק לא מבוטל מהם הוא הצלת חיים, ולחלק הנותר חשיבות רבה מבחינת רווחת משתמשי המערכת. למטרה זו מתקיימת דיסציפלינה מקצועית משלה, ניהול מערכות בריאות. המסלול העיקרי בלימודי ניהול מערכות בריאות בישראל הוא לימודים לתואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (MHA - Master of Health Administration) או לתואר מוסמך בניהול (MBA או MA), בהתמחות של ניהול מערכות בריאות. בחלק מהמוסדות מתקיימים גם לימודים לתואר דוקטור לניהול מערכות בריאות. לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות מתקיימים בישראל באוניברסיטאות הבאות: אוניברסיטת אריאל אוניברסיטת בר-אילן אוניברסיטת בן-גוריון בנגב אוניברסיטת חיפה האוניברסיטה העברית בירושלים לימודים לתואר ראשון ולתואר שני בהתמחות של ניהול מערכות בריאות מתקיימים במכללות אחדות: המכללה האקדמית נתניה המכללה האקדמית רמת גן המכללה האקדמית עמק יזרעאל המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט הלימודים במסלול זה מוצעים לבעלי תואר ראשון לפחות במקצועות הבריאות (רפואה, סיעוד, רוקחות וכו'). בחלק מהמוסדות, מוצעים הלימודים גם לבעלי תואר במדעי החברה (למשל, לבוגרי לימודים בכלכלה, ניהול, מדעי ההתנהגות). תוכנית הלימודים כוללת שני מסלולים: מסלול ללא עבודת גמר, למי שמייעד עצמו לתפקידי ניהול, ומסלול מחקרי עם עבודת גמר, למי שמייעד עצמו למחקר בתחום, ובפרט ללימודי דוקטורט. בכל מוסדות הלימוד משלבים הלימודים בתחום זה קורסים בנושאי בריאות הציבור וקורסים בניהול, וכן קורסים המשלבים שני תחומים אלה. בין הקורסים: סטטיסטיקה, מימון ציבורי, חשבונאות, כלכלת בריאות, אפידמיולוגיה, היבטים חברתיים על בריאות, ניהול משאבי אנוש במערכת הבריאות, ניהול בתי חולים, הנעת עובדים במערכת הבריאות, מדיניות מערכות בריאות, כלכלת תרופות, קבלת החלטות במינהל רפואי, מערכות מידע ברפואה. בהתחשב בשילוב קורסים זה, באוניברסיטה העברית בירושלים נערכים הלימודים בתוכנית משותפת לבית הספר לבריאות הציבור של הפקולטה לרפואה ולבית הספר למנהל עסקים. עמיר שמואלי, קורס בסיסי בכלכלת בריאות למקצועות הרפואה, הוצאת מגנס, 2017 לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות באוניברסיטת אריאל לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בר-אילן לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות באוניברסיטת חיפה לימודי מוסמך בניהול מערכות בריאות באוניברסיטה העברית תואר שני במערכות בריאות עם וללא תזה, באתר המועצה להשכלה גבוהה שאלות ותשובות על תואר שני בניהול מערכות בריאות, באתר לימודים בישראל מומחיות או תואר מוסמך במינהל מערכות בריאות כתנאי לניהול בית חולים, חוזר המנהל הכללי, משרד הבריאות תואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (MHA), באתר הפקולטה לרפואה - האוניברסיטה העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תומאס ר. הולץ הבן

תומאס ריצ'רד הולץ הבן (באנגלית: .Thomas R. Holtz Jr; נולד ב-13 בספטמבר 1965 בלוס אנג'לס) הוא דוקטור לפלאונטולוגיה של בעלי חוליות ומרצה בכיר במחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת מרילנד. הולץ מתמחה בפלאונטולוגיה של דינוזאורים ובפרט בחקר התרופודה - סדרת הדינוזאורים הטורפים לה שייך הטירנוזאורוס ושממנה התפתחו העופות. הולץ הוא מחבר הספר Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages הנחשב לאחד מספרי המדע הפופולרי הטובים ביותר בתחום, וכן מנהל רשימה המאגדת את כל סוגי הדינוזאורים הידועים למדע. הוא גם כתב וערך מספר פרקים - את הפרקים "Saurischia", ו- "Basal Tetanurae", ו-"Tyrannosauroidea" במהדורה השנייה של The Dinosauria שנחשב לאחד מספרי העיון המעודכנים והמקיפים ביותר בנושא דינוזאורים. הוא אחד העורכים וכתב מספר פרקים במהדורה השנייה של The Complete Dinosaur, ספר עב-כרס שיצא ב-2012 ובא לגשר בין ספרי מדע פופולרי לספרות מחקרית אקדמית. הוא גם שימש כיועץ מדעי לסדרת ה-BBC "ללכת עם דינוזאורים". בעקבות מגפת הקורונה, בשנת הלימודים 2021 העלה הולץ ליוטיוב את הרצאותיו בקורס האקדמי GEOL 104 – Dinosaurs: A Natural History העוסק בדינוזאורים. בקורס נותן הולץ מבוא לגאולוגיה ופלאונטולוגיה, סוקר את כל ענפי הדינוזאורים (כולל העופות) ודן בפלאוביולוגיה שלהם. הקורס מלווה במצגת וכולל גם הומור. מחקריו של הולץ עוסקים בעיקר בתרופודים ובפילוגנטיקה שלהם, כלומר: בהבנת "עץ המשפחה" האבולוציוני של התרופודים וחלוקתם לענפים. הולץ היה הראשון לטעון שהטירנוזאוריים אינם תת-קבוצה של הקרנוזאורים וכן הפריך את הטענה שקרנוזאורים היא קבוצה מונופילטית. אתר האינטרנט הרשמי של תומאס ר. הולץ הבן (באנגלית) תומאס ר. הולץ הבן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תומאס ר. הולץ הבן, סרטונים בערוץ היוטיוב תומאס ר. הולץ הבן, באתר גוגל סקולר אתר הבית האקדמי של תומאס ר. הולץ הבן האתר של הולץ המוקדש לספר Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages, הכולל עדכונים ונספחים לספר מידע על הספר Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages, בגוגל ספרים ריאיון עם תומאס הולץ, 12 ביוני 2015 The Life and Times of Tyrannosaurus rex, with Dr. Thomas Holtz, הרצאה בערוץ היוטיוב של מוזיאון ברק, 2013 תומאס ר. הולץ הבן, GEOL 104 – Dinosaurs: A Natural History ביוטיוב (רשימת השמעה), 2021 ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 "Saurischia", pp. 21–23, with H. Osmólska "Basal Tetanurae", pp. 71–110, with R. E. Molnar, P. J. Currie "Tyrannosauroidea", pp. 111–136 תומאס ר. הולץ הבן, GEOL 104 – Dinosaurs: A Natural History ביוטיוב (רשימת השמעה), 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיאדת דיסבורג (1989)

אוניברסיאדת הקיץ ה-15 נערכה בדיסבורג, גרמניה המערבית ב-1989; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו בוודסטדיון. במשחקים השתתפו כ-1,785 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-4 ענפי ספורט: אתלטיקה, חתירה, כדורסל וסיף. סך הכול הוענקו 198 מדליות, מתוכן 28 לברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדת 1989 בוויקישיתוף
חרם קיסרי

חרם קיסרי (בגרמנית: Reichsacht) היה סוג של ענישה בתקופת האימפריה הרומית הקדושה. החרם יכול היה להיות מוטל על ידי הקיסר עצמו או על ידי מי מטעמו וכן על ידי בית משפט שהוכר על ידו. אדם שהוטל עליו חרם קיסרי יכול היה לפנות בבקשה לגוף שהטיל את החרם לביטולו, אם כי גרסה מסוימת של החרם הייתה בלתי הפיכה. אדם שהוטל עליו חרם קיסרי היה למעשה מנודה, ואיבד את כל זכויותיו ורכושו. מבחינה חוקית אדם כזה נחשב כמת, וניתן היה לפגוע בגופו או ברכושו בידי כל אדם אחר מבלי שהדבר יחשב כעבירה שעונש בצידה. הטלת חרם קיסרי הייתה מלווה תמיד בחרם מיידי ומקביל על ידי הקהילה הדתית כלפיו, וגם זכויותיו הדתיות הושעו. פרט לכך, חל איסור על כל אדם אחר לסייע בדרך כלשהי למוחרם. חרם קיסרי יכול היה להיות מוטל גם על עיר, ואף על מדינה שלמה שנכללה במסגרת האימפריה. במקרה זה, יכלו מדינות אחרות לתקוף ואף לכבוש אותה. המשמעות של הטלת חרם קיסרי על ישות מסוג זה הייתה אובדן הריבונות וכל הזכויות החוקתיות שהוקנו לה במסגרת האימפריה ובחסותה. היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה (1180) על סירובו לסייע צבאית לפרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה במלחמתו נגד הערים שהשתייכו לליגה הלומבארדית. היינריך השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1235) על ניסיון המרד שלו באביו, פרידריך השני. פרידריך הרביעי, דוכס אוסטריה (1415) על תמיכתו באנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה בועידת קונסטנץ. גץ פון ברליכינגן בגין מעשי שוד (1512) וחטיפה (1518). מרטין לותר ותומכיו (1521) בגין מינות ופיצול הכנסייה. יוהאן פרידריך מסקסוניה ופיליפ הראשון, רוזן הסן (1546) בגין הנהגת ברית שמלקלדן. מיינץ (1163) לאחר רצח הארכיבישוף בידי אזרחי העיר. רוסטוק (1431) עקב שחיתות חברתית ושלטונית וסירוב לסייע לקיסר. מגדבורג (1547-1562) עקב תמיכה ברעיונות הפרוטסטנטים. דונאוורט (Donauwörth 1607) עקב הפרת שלום אאוגסבורג, אשר היוותה את אחד הגורמים לפרוץ מלחמת שלושים השנים. מדיה וקבצים בנושא חרם קיסרי בוויקישיתוף https://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-early-modern-history-online/*-SIM_026352 https://hls-dhs-dss.ch/de/articles/040808/2011-11-08/
נשיא מקדוניה הצפונית

נשיא מקדוניה הצפונית הוא ראש המדינה של רפובליקת מקדוניה הצפונית. התפקיד בצורתו הנוכחית החל עם הכרזת העצמאות של הרפובליקה המודרנית, ב-8 בספטמבר 1991. קודם לכן, הראשון לכהן בתפקיד היה קירו גליגורוב. התפקיד טקסי במרביתו, וראש ממשלת מקדוניה הצפונית משמש הלכה למעשה כפוליטיקאי הבכיר במערכת השלטונית של מקדוניה הצפונית. על הנשיא להיות אזרח מקדוניה הצפונית, מעל גיל 40 ולהתגורר במקדוניה הצפונית לפחות 10 שנים ב-15 השנים האחרונות. מעונו הרשמי של הנשיא הוא וילה וודנו (Вила Водно, מילולית: בית המים) בסקופיה. הנשיא הראשון של מקדוניה הצפונית היה קירו גליגורוב, משנת 1991 עד 1999, אז הוא הוחלף על ידי בוריס טרג'קובסקי. ב-2004 עלה לנשיאות ברנקו צרבנקובסקי שכיהן עד 2009. באותה שנה נבחר מועמד מפלגת VMRO-DPMNE, גיורגה איוואנוב, לנשיאות. בשנת 2019 נבחר לתפקיד סטבו פנדרובסקי. מדיה וקבצים בנושא נשיא מקדוניה הצפונית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נשיא מקדוניה הצפונית (באנגלית)
נואבו לאון

נואבו לאון (בספרדית: Nuevo León; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של נואבו לאון, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Nuevo León) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. נואבו לאון נמצאת בצפון-מזרח מקסיקו וגובלת בטמאוליפס בצפון ובמזרח, סן לואיס פוטוסי בדרום, סקטקס בדרום-מערב, קואווילה במערב ומדינת טקסס האמריקנית בצפון. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מונטריי. מתיישבים אירופאים הגיעו לראשונה לאזור נואבו לאון של ימינו בסוף המאה ה-16. בין המתיישבים הראשונים היו מספר משפחות יהודים אנוסים שבאו מחצי האי האיברי. האנוסים בהנהגתו של לואיס קרווחל התיישבו בעיר מונטריי ובאזור הוקמה הממלכה החדשה של לאון שבראשה עמד קרווחל. האנוסים סבלו מתנאים קשים ולבסוף ההתיישבות ננטשה. מונטריי הוקמה סופית ב-1596. עם קבלת עצמאות מקסיקו, הוקמה מדינת נואבו לאון ב-1824. במהלך השנים שלאחר מכן נואבו לאון ניסתה להיפרד מכלל מקסיקו. הניסיון המוצלח הראשון היה ב-1840 כשהיא הצטרפה לרפובליקת ריו גרנדה העצמאית, ששרדה כשנה בלבד. בניסיון המוצלח השני מושל נואבו לאון סנטיאגו וידאורי הכריז ב-1855 על עצמאות נואבו לאון וסיפח את מדינת קואווילה במסגרת רפובליקת לה סיירה מדרה, אך כעבור זמן קצר וידאורי הובס והובא אל בניטו חוארס שביטל את סיפוח קואווילה. רמת החיים במדינה המתועשת היא מהגבוהות במקסיקו ודומה אף לכמה ממדינות אירופה, כמו למשל פולין וסלובקיה. במדינה גם יש גם חקלאות רבה, הכוללת גידול תפוזים ודגנים. בשנים האחרונות הממשל פועל למשיכת השקעות באזור באווירונאוטיקה, ביוטכנולוגיה, מכטרוניקה, טכנולוגיות מידע ותקשורת והקמת פארק לטכנולוגיה ומחקר באזור. מדיה וקבצים בנושא נואבו לאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נואבו לאון (בספרדית) נואבו לאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ישראל (סדרת טלוויזיה)

ישראל היא קומדיית מצבים ששודרה בערוץ 10 בת 8 פרקים, הפרק הראשון שודר ב-4 בנובמבר 2013, והאחרון ב-16 בדצמבר 2013. הסדרה נמכרה לרשת ABC האמריקאית ותופק על ידי SONY. הסדרה מבוססת על הזוג ישראל (ישראל קטורזה) ואשתו ורד (הילה סורג'ון פישר), בכל פרק מבקרים במקום אחר ששם מתבססות הסצנות. במקום מתרחשים אירועים מוזרים, משעשעים ומצחיקים. בכל פרק מופעים מפורסמים שונים : נדב אבוקסיס, מוני מושונוב, איציק זוהר, פיני בלילי, יובל המבולבל, עינת שרוף ועוד ישראל (ישראל קטורזה): אב המשפחה. נשוי לורד, קמצן שתמיד אומר את האמת בפנים, חברו הטוב ביותר של אלי. ורד (הילה סורג'ון פישר): אם המשפחה. נשואה לישראל, חכמה וצינית ותמיד רגועה ומפויסת, מתווכת דירות. אלי (שלומי קוריאט): חברו הטוב ביותר של ישראל, גרוש ומתגורר אצל אמו. הוא וישראל חברים מהתיכון, תמיד נדחף אצל ישראל וורד ביציאות משפחתיות, מתקין צלחות לוויין. עידן (עידן קטורזה): אח של עדן, ליבי ודור. הבן של ישראל וורד. עדן (עדן קטורזה): אחות של עידן, ליבי ודור. הבת של ישראל וורד. ליבי (ליבי רוקח): אחות של עידן, עדן ודור. הבת של ישראל וורד. דור (רועי מעוז): אח של עידן, עדן וליבי. הבן של ישראל וורד. "ישראל", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ישראל, באתר נענע 10
אוניברסיאדת שפילד (1991)

אוניברסיאדת הקיץ ה-16 נערכה בשפילד, אנגליה ב-1991; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון דון ואלי שנבנה לקראת האירוע. במשחקים השתתפו כ-3,300 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-11 ענפי ספורט: אתלטיקה, הוקי שדה, התעמלות (כולל התעמלות אמנותית והתעמלות מכשירים), טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, כדורגל, סיף, קפיצה למים ושחייה. סך הכול הוענקו 366 מדליות, מתוכן 75 לארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדת שפילד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יימס מק אילרוי

ג'יימס ארצ'יבאלד מק אילרוי (באנגלית: James Archibald McIlroy ‏ 3 בנובמבר 1879 - 27 ביולי 1968) היה רופא בריטי וחבר בצוות המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון (1916-1914). מק אילרוי נולד בפרובינציית אלסטר שבאירלנד, כנראה בעיר השוק באליקלייר שבמחוז אנטרים, שם נולד אביו. אחרי קבלת תואר דוקטור לרפואה באוניברסיטת ברמינגהאם, עבד לזמן קצר בבית החולים קווין אליזבת בברמינגהאם. בשנים הבאות עסק ברפואה במצרים וביפן ושירת כרופא אונייה באוניות טיול בהודו וסביבותיה. ב-1914, הצטרף עם אלכסנדר מקלין למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית של ארנסט שקלטון, כרופאי המשלחת. מק אילרוי היה אחראי גם על צוות כלבי-מזחלת כשחברי המשלחת נאלצו להימלט מן האונייה אנדיורנס, שנלכדה בקרח בים ודל ונמחצה. הניצולים הגיעו לבסוף, אחרי מסע רב-תלאות וסכנות, אל אי הפיל, שם נדרש מק אילרוי לבצע ניתוח קטיעה לבהונותיו הנמקות של פרס בלקבורו, בעזרת מקלין, ששימש כמרדים וטיפטף בזהירות רבה כמויות זעירות של כלורופורם שהצליחו להציל ולהביא עמם, ופרנק ויילד כאח מסייע. לאחר החילוץ מאי הפיל של כל 22 חברי המשלחת שהמתינו שם לבוא המצילים, קיבל הרופא את מדליית הקוטב מכסף. במלחמת העולם הראשונה, נפצע קשה באיפר. ב-1921 הצטרף שקלטון לעוד מסע אל הקוטב הדרומי במשלחת שקלטון-רווט; שקלטון מת בתאו בספינה "קווסט" כשעגנה לחופי ג'ורג'יה הדרומית, שם גם נקבר לבסוף, אך המשלחת השלימה את משימתה בהנהגת פרנק ויילד. במלחמת העולם השנייה שירת מק אילרוי על האונייה "אורונסיי", שנפגעה מטורפדו סמוך לחופי מערב אפריקה. הוא עשה חמישה ימים על סירת הצלה לפני שחילצה אותו האונייה הצרפתית "דימון ד'אורוויל". אחרי המלחמה, המשיך לעבוד כרופא אונייה עד לשנות השבעים המאוחרות שלו. הוא מת, בגיל 89, בסארי, אנגליה. בשנת 1990 הנציחה הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של הממלכה המאוחדת את שמו של מק אילרוי בפסגת הר. פסגת מק אילרוי מתנשאת לגובה 745 מטרים מערבית למפרץ הוסוויק וקילומטר וחצי דרומית למאונט בארן, ג'ורג'יה הדרומית. ביוגרפיה של ג'יימס מק אילרוי באתר קולאנטארקטיקה הספד לג'יימס מק אילרוי באתר אנדיורנס אלפרד לנסינג, "אנדיורנס,, ידיעות אחרונות 2013, תרגום מרינה גרוסלרנר, עמ' 44 לנסינג, "אנדיורנס", עמ' 211-209
אוניברסיאדת באפלו (1993)

אוניברסיאדת הקיץ ה-17 נערכה בבאפלו, ארצות הברית ב-1993; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האוניברסיטאי שנבנה לקראת האירוע. במשחקים השתתפו כ-3,300 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-12 ענפי ספורט: אתלטיקה (43 תחרויות), בייסבול, התעמלות מכשירים (14 תחרויות), טניס (5 תחרויות), חתירה (13 תחרויות), כדורמים, כדורסל (2 תחרויות), כדורעף (2 תחרויות), כדורגל (2 תחרויות), סיף (10 תחרויות), קפיצה למים (8 תחרויות) ושחייה (34 תחרויות). סך הכול הוענקו 410 מדליות, מתוכן 73 לארצות הברית. עדנה לנקרי-שומיק סיימה במקום שישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:15.32 דקות תוצאות התחרויות
אווה טיקה

אווה טיקה (בפינית: Eeva Tikka; נולדה ב-31 ביולי 1939) היא סופרת ומשוררת פינית. טיקה נולדה בעיירה ריסטינה שבמזרח פינלנד. היא החלה לכתוב עוד בגיל שלוש-עשרה. למדה בוטניקה באוניברסיטת הלסינקי ויש לה תואר ראשון בפילוסופיה. טיקה עבדה כמורה לגאוגרפיה ולביולוגיה החל מ-1968. ספרה הראשון יצא לאור ב-1973, אך לאחר חמש יצירות שנדפסו, עזבה את עבודתה ופנתה להתפרנס מן הספרות. על יצירתה זכתה טיקה בשלושה-עשר פרסים וציונים לשבח. בין היתר זכתה ארבע פעמים בפרס הספרות הלאומי, ועוטרה במסדר האריה הפיני מדרגה רביעית. היא מתגוררת ביואנסו שבצפון קרליה. כמו עלֵי אֶדֶר על העוֹר (1973). זאב ערבות (1975). השור האדום (1977). קיץ שקט (1979). סף התהום (1981). אַנּוּ (1983). דהירה אל השמש (1986). התמונות הבוערות (1988). שיבת הבן (1993). טבילת הדרקון (2000). ציפור אילמת (2004). ציור בסלע (1987). באר חתומה (1989). המלאך פוסע אל תוך הזרם (1991). ארוכה הדרך לשלום (1994). טבעות האלומיניום (1984). אגדות (1984). הסוד של גבירת הזרם (1987). ציפור לילה ובלי כנף (1989). המלך-הדייג (1990). ליל הפיתון (1992). צמָא לָאֵש (1995). נטבל פעמיים (1997). פרפר הצפצפה (2002). אווה טיקה, תירגם מפינית רמי סערי, הכלניות הלבנות, באתר הארץ, 13 במאי 2011
אמנון לוטם

אמנון לוטם הוא מדען מחשב ישראלי, זוכה פרס גדל לשנת 2014. לוטם קיבל תואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, תואר שני במדעי המחשב באותה אוניברסיטה ודוקטורט באוניברסיטת מרילנד בהנחייתו של דנה נאו (Dana Nau). במהלך לימודיו הציע מרצה הקורס על בסיסי נתונים, מייק פרנקלין, לשפר את האלגוריתם של פגין לקיבוץ (אגרגציה) מידע. לוטם שיפר את האלגוריתם וכתב יחד עם פרנקלין מאמר שמציג את האלגוריתם המשופר ואת המסגרת התאורטית לכך. מילא תפקידי מפתח במספר חברות הייטק: אמדוקס, Estimotion ו-Skybox. מחקרו עוסק בבינה מלאכותית ובטכניקות סימולציה ומידול. בשנת 2014 זכה בפרס גדל יחד עם רונלד פייגין ומוני נאור על מאמר שפרסמו יחד. המאמר מציג אלגוריתם סף לקיבוץ מידע ממקורות שונים ומספק מסגרת לתכנון וניתוח אלגוריתם מסוג זה. אמנון לוטם, באתר dblp הודעה על הזכייה בפרס גדל הודעה באתר אוניברסיטת מרילנד Ronald Fagin, Amnon Lotem, Moni Naor, Optimal aggregation algorithms for middleware", Journal of Computer and System Sciences 66 (2003) 614–656
יוסי רווה

יוסי רווה (נולד ב-1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, על עוצבת עמוד האש ועל חטיבה 188. רווה התגייס לצה"ל ב-1971 ועשה את מרבית שירותו בחיל השריון. הוא שירת כקצין בחטיבה 7. במלחמת לבנון הראשונה שירת כקצין אג"ם אוגדה 36. לאחר מכן סיים קורס מפקדי גדודים, פיקד על גדוד שריון ועל מגמת שריון בקורס מפקדי פלוגות. ב-1987 מונה לקצין אג"ם של מפקדת חילות השדה ובתחילת 1989 למפקד חטיבה 188. ב-1991 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד אוגדה 560 בפיקוד הדרום תפקיד בו שירת עד 1993. בהמשך שירת כסגן ראש אגף התכנון, היה חבר מטעם צה"ל בוועדת הליווי לתוכנית "ישראל 2020", תוכנית אב לישראל בשנות האלפיים. ב-1996 מונה למפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שירת כנספח צבאי בסינגפור. השתחרר ב-2003.
יצחק אשל

יצחק אשל (נולד ב-1945) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, פיקד על חטיבה 401 ועל עוצבת עמוד האש. אשל הוא אחד מ-11 ילדיהם של סימה ושלמה אסולין. אחיו הצעיר הוא אל"ם אמנון אשל. אשל התגייס לצה"ל ב-1964 ושירת במשך 35 שנים בחיל השריון. ב-1978 מונה למפקד גדוד שריון וב-1981 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת שריון במילואים, חטיבה 576. ב-1983 מונה למפקד חטיבה סדירה, חטיבה 401, ב-1985 מונה לסגן קצין שריון ראשי וב-1987 מונה למפקד אוגדה 560 בפיקוד הדרום בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון שירת כראש מטה גיס 446. השתחרר משירות הקבע ב-1989. לאחר שירותו הצבאי, התמודד מספר פעמים על ראשות עיריית יבנה מטעם מפלגת העבודה, אך לא ניצח. הוא כיהן כחבר מועצת העיר, סגן ראש העיר ויו"ר ועדת בניין עיר. בבחירות להסתדרות הכללית שימש ראש מטה הבחירות של מרצ. ב-2001 מונה על ידי שר התחבורה אפרים סנה למנהל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, והוא כיהן בתפקיד עד יוני 2003. בנוסף כיהן כיו"ר עמותת ברית יוצאי מרוקו בישראל. אשל בוגר תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב ותואר שני ביחסים בינלאומיים ומינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה. בנו אמיר היה מפקד חטיבה 600. מירב לוי, הממשלה אישרה מינויו של יצחק אשל למנהל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 באוגוסט 2001 דניאל דדון, מילואימניק בן 60: רנ"ג משה אסולין משמשית חזר לצבא בהתנדבות, באתר mynet‏ עפולה ועמק, 11 בספטמבר 2020 אילנית שומרון, התושבים מהמרים: גוב ארי ינצח, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 14 בנובמבר 2008 הבחירות המקומיות: תוצאות איזור דרום, באתר nrg‏, 12 בנובמבר 2008
מץ (כדורגל)

מועדון הכדורגל מץ (בצרפתית: Football Club de Metz) הוא מועדון כדורגל צרפתי, שבסיסו בעיר מץ, אשר משחק בליגת המשנה הצרפתית. מץ נוסדה בשנת 1932 והחלה את דרכה בליגה השנייה בצרפת. 3 שנים מאוחר יותר העפילה מץ לראשונה לליגה הצרפתית הראשונה שם שיחקה עד שנת 1950, אך העפילה שוב לליגה הראשונה בסיום העונה הבאה. בשנת 1958 שוב ירדה מץ לליגה השנייה והפעם לקח למועדון 3 שנים לחזור לעונה נוספת לליגה הראשונה בסיומה נשרה שוב לליגה השנייה. מאז, רק בשנת 1967 אחרי 5 שנים בליגה השנייה הצליחה מץ לחזור לליגה הראשונה. הקבוצה לא זכתה מעולם באליפות צרפת כאשר מיקום השיא שלה היה המקום השני בשנת 1998. המיקום הזה העניק כרטיס למוקדמות ליגת האלופות אך הקבוצה לא הצליחה להעפיל לשלב הבתים לאחר שנוצחה בידי ה.י.ק. הלסינקי מפינלנד. בשנת 2001, אחרי 34 שנים ברציפות בליגה הראשונה, נשרה מץ לליגה השנייה אך בחלוף שנה שבה מץ לליגה הראשונה. בשנת 2006 שוב נשרה מץ לליגה השנייה ובחלוף עונה נוספת שבה מץ לליגה הראשונה אך מייד ירדה לליגה השנייה תוך עונה אחת בלבד. בשנת 2012 נשרה מץ בפעם הראשונה בתולדותיה לליגה השלישית לאחר שסיימה בתיקו במחזור האחרון של העונה אבל בעונה הבאה חזרה לליגה השנייה ובחלוף עונה נוספת זכתה מץ באליפות הליגה השנייה וחזרה לליגה הצרפתית הראשונה אחרי 6 שנים של היעדרות. בשנת 2015 ירדה הקבוצה לליגת המשנה. בשנת 2016 חזרה מץ לליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום השלישי ואת עונת 17–2016 סיימה מץ במקום ה 14 בליגה הראשונה. בסוף שנת 2018, בעונת 2017/2018, נשרה מץ ליגת המשנה בצרפת לאחר שסיימה במקום ה-19 בליגה הראשונה. בעונה זו בקבוצה שיחק נולן רו שכבש 15 שערים במהלך העונה. לאור ירידת ליגה של המועדון, הוא עזב לקבוצה אחרת. לאחר עונה שבה הקבוצה לליגה הראשונה, אך בסיום עונת 2021/2022 שבה בחזרה לליגה השנייה, לאחר שסיימה במקום ה-19, עם זאת היא הצליחה לשוב לליג 1 לאחר עונה אחת לאחר שסיימה במקום השני בליג 2. בעונה שלאחריה סיימה במקום ה-16, אשר מוביל למשחק פלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בליגת המשנה. בפלייאוף הפסידה לסנט אטיין וכתוצאה מכך שבה לליג 2. הקבוצה הצליחה לזכות פעמיים בגביע הצרפתי בשנים 1984, 1988 ופעמיים בגביע הליגה הצרפתי בשנים 1986, ו-1996. נכון ל-16 בפברואר 2024 מדיה וקבצים בנושא מץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מץ (בצרפתית) מץ, ברשת החברתית פייסבוק מץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מץ, ברשת החברתית אינסטגרם מץ, ברשת החברתית טיקטוק מץ, ברשת החברתית LinkedIn מץ, סרטונים בערוץ היוטיוב מץ, ערוץ באתר Twitch.tv פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu מידע על האצטדיון באתר הרשמי של מץ (בגרמנית) Effectif et staff, Football Club de Metz (בצרפתית)
אגם הנקיק

אגם הנקיק (או אגמון הנקיק) הוא אגם בחולות ראשון לציון אשר במערב ראשון לציון. האגם נמצא דרומית לאגמון הסופרלנד וצפונית לשפד"ן. אגם הנקיק מהווה חלק מ"פארק האגמים" שעתיד לקום באזור ומשמש כאתר טבע עירוני. אגם הנקיק נוצר על ידי חברת "מניב" ב-1992 ביחד עם אגמון הסופרלנד. ליד האגם מצויות משאבות מים שתפקידן לשאוב מים מהאגמון הנמצא ליד הסופרלנד כאשר יש סכנת הצפה. דרומית לאגם הנקיק שכנו בעבר בריכות ההחדרה של השפד"ן ואחרי שיובשו נהפכו לכר מרעה פורה לבעלי חיים כגון צבאים ועופות. בהמשך ניטעה סביב אגם הנקיק חורשת אקליפטוסים. סביב אגם הנקיק יש שביל אופניים ופארק בתהליכי הקמה. האגם מהווה אתר צפרות וטבע עירוני. סביבו נטועה חורשת אקליפטוסים והוא מהווה מקום מפלט לעופות מים, ציפורים וחרקים רבים. באגם עצמו יש דגים שונים בהם אמנונים ושפמנונים והדיג בו מותר. דרומית לאגם ניתן לראות צבאים, תנים ויונקים אחרים כמו שועלים הפעילים בעיקר בלילה. הכניסה למי האגם, השחייה בו והשתייה ממנו אסורה. עם זאת, הדיג באגם מותר והוא משמש אתר נופש לפיקניקים ודיג בשתי גדות האגם. סביב האגם ישנם מספר שבילי אופניים ובעתיד מתוכנן לקום במתחם פארק עירוני ומרכז בילוי ונופש מטרופוליטני. ליד האגם נמצאים מספר מוקדי בילוי. מצפון לו נמצא אגמון הסופרלנד (שממזרח לו נמצא אצטדיון הברפלד, אצטדיון הכדורגל העירוני של ראשון לציון). ממזרח לאגם הנקיק נמצא מנחת ראשון לציון המשמש לתעופה ספורטיבית. מדיה וקבצים בנושא אגם הנקיק בוויקישיתוף פארק האגמים באתר iNature טיול באגם הנקיק באתר טיולי דובי זכאי, טיול ראשוני - בין שני אגמים, באתר עיריית ראשון לציון צחי אבנור, אגם הנקיק, פליקר אבי איצקוביץ' כמה חסכו לראשון לציון מאגרי מי הגשמים? (אורכב 15.01.2018 בארכיון Wayback Machine) באתר mynet ראשון, 13 במאי 2014