laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית

בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית (באנגלית: United States Court of Appeals for the Seventh Circuit, מילולית: בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור המעגל השביעי) הוא בית משפט פדרלי לערעורים בארצות הברית. לבית המשפט יש סמכות ערעורים על שבעה בתי משפט מחוזיים: שלושה באילינוי (המחוז הצפוני, הדרומי ובמרכזי), שניים באינדיאנה (המחוז הצפוני והמחוז הדרומי) ושניים בוויסקונסין (המחוז המזרחי והמחוז המערבי). בית המשפט יושב בשיקגו ויושבים בו אחד עשר שופטים. ריצ'רד פוזנר, חוקר משפטי וכלכלה בולט נוסף, כיהן בבית המשפט עד פרישתו לגמלאות ב-2017. שרמן מינטון (כיהן בבית המשפט 1941–1949) – מונה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. ג'ון פול סטיבנס (כיהן בבית המשפט 1970–1975) – מונה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. איימי קוני בארט (כיהנה בבית המשפט 2017–2020) – מונתה לשופטת בבית המשפט העליון של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית בוויקישיתוף פורטל פסקי דין של בית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים, באתר ויקיטקסט (באנגלית) O'Connell, Jason Meisner, Patrick M. "Richard Posner announces sudden retirement from federal appeals court in Chicago". chicagotribune.com. נבדק ב-2018-03-01.
ויקטור פולטרוביץ

ויקטור פולטרוביץ (ברוסית: Виктор Меерович Полтерович; נולד ב-27 בדצמבר 1937 במוסקבה) הוא מתמטיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי ומומחה בכלכלה מתמטית, חבר באקדמיה הרוסית למדעים משנת 2003. ויקטור פולטרוביץ' נולד בשנת 1937 במוסקבה למשפחה יהודית. הורים היו מהנדסים. לאחר סיום בית ספר פולטרוביץ החל ללמוד במכון לגז ונפט במוסקבה. במהלך שנת הלימודים השלישית הוא הוצא מהלימודים עקב "רמה פוליטית ירודה" כמו כן הוצא משורות הקומסומול. לאחר שנה פולטרוביץ הוחזר ללימודים. לאחר סיום הלימודים פולטרוביץ עבד במקצוע במכון לאוטומציה של תעשיית הגז והנפט. הוא סיים אוניברסיטת מוסקבה בלימודי ערב במתמטיקה. לאחר קבלת תואר נוסף הוא התקבל לעבודה במכון למתמטיקה וכלכלה של אקדמיה למדעים. בשנת 1990 הוא סיים עבודת הדוקטורט. באותה שנה עבד כשנה באוניברסיטת פנסילבניה. פולטרוביץ חבר בהחברה האקונומטרית (1989) ובשנת 1992 נבחר ל-Academia Europæa. בשנים 1989–1995 הוא היה חבר מערכת של ירחון מדעי "Econometrica". פולטרוביץ הוא מומחה בתחום אקונומטריקה ויישומים מתמטיים בכלכלה. על פעילותו הוא זכה במספר פרסים. הוא היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה אותה עזב בשנת 2004 עם דרגת פרופסור. בנו ליאוניד פולטרוביץ מכהן כפרופסור באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2022 פולטרוביץ חתם על מכתב פתוח של מדענים רוסים נגד פלישה לאוקראינה. ביוגרפיה ביוגרפיה והישגים מאמר מדעי על פולטרוביץ
יחסי גאורגיה–ליטא

יחסי גאורגיה–ליטא הם יחסי החוץ הבילטרליים בין גאורגיה וליטא. היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה לליטא כוננו ב-16 בספטמבר 1994. ב-9 באוגוסט 2018, ליטא הציגה הגבלות הגירה על יחידים המופיעים ברשימת אוטחוזוריה-טטונשווילי, רשימה של אנשים שהפרלמנט הגאורגי סבור כי "הפרו את זכויותיהם של אזרחים גאורגים באזורים הכבושים של גאורגיה, אבחזיה וצחינבולי". בדצמבר 2020, שר החוץ הליטאי, לינאס לינקביצ'יוס, קרא לנאט"ו לשתף פעולה באופן הדוק יותר עם גאורגיה ואוקראינה ולשמור על מדיניות 'הדלת הפתוחה'. ב-25 בפברואר 2021, בתגובה למעצר של ניקה מליה, שרי החוץ של אסטוניה, לטביה וליטא פרסמו הצהרה משותפת שבה הביעו "חששות כבדים מהמצב הפוליטי המתפתח בגאורגיה" וקוראים ל"כל הכוחות הפוליטיים לפעול באיפוק, הנמיכו את הלהבות וחפשו פתרון בונה". נשיא ליטא Gitanas Nausėda הציע לפעול כמתווך לפתרון המצב. "Relations between Georgia and the Republic of Lithuania | Embassy of Georgia to the Republic of Lithuania". Embassy of Georgia to the Republic of Lithuania. ארכיון מ-26 במאי 2021. נבדק ב-17 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Lithuania officially sets restrictions for people blacklisted by Georgia". AGENDA.GE. 9 באוגוסט 2018. ארכיון מ-14 בינואר 2021. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Lithuania calls on NATO to keep doors open for Georgia, Ukraine". LRT English. 3 בדצמבר 2020. ארכיון מ-18 בינואר 2021. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Joint Statement of the Ministers of Foreign Affairs of the Baltic States concerning political situation in Georgia". Embassy of the Republic of Lithuania to Georgia. 25 בפברואר 2021. נבדק ב-17 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Lithuania ready to mediate in Georgia crisis – president". LRT English. 26 בפברואר 2021. ארכיון מ-1 במרץ 2021. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Lithuanian president ready to mediate talks between Georgian ruling party, opposition". AGENDA.GE. 26 בפברואר 2021. ארכיון מ-27 בפברואר 2021. נבדק ב-18 במרץ 2021. {{cite news}}: (עזרה)
יחיאל מיכל מנמירוב

רבי יחיאל מיכל ב"ר אליעזר מנמירוב (נרצח ב-12 ביוני 1648, כ"ב בסיוון ה'ת"ח) היה רב ומקובל, רבה של הקהילה היהודית וראש ישיבה בעיר נמירוב, מחבר הספר "שברי לוחות". יחיאל מיכל נולד לרבי אליעזר מזלאטשוב, נשא את בתו של רבי מרדכי יפה בעל הלבושים, כיהן כרבה של הקהילה היהודית בנמירוב ועמד בראשות הישיבה בעיר, עד להירצחו בשנת 1648 בגזרות ת"ח–ת"ט. רבי שבתי הכהן קונן עליו ב"מגילת עיפה" ואמר שידע כל התורה כולה בעל-פה, והיה בקי בכל החכמות. כאשר הגיעו לנמירוב השמועות על פשיטותיהם של הקוזאקים הסתגרו היהודים עם רכושם בתוך מבצר העיר ונעלו את שעריה. ביום כ' בסיוון בשנת ה'ת"ח, 10 ביוני 1648, פשטו חיל קריבונוס הקוזאקים על העיר נמירוב תוך שהתחזו לכח ידידותי והניפו דגלים של צבא הכתר של פולין. בהפצרתם של תושבי העיר הגויים ששיתפו פעולה עם הקוזאקים, שוכנעו היהודים בני העיר שמדובר בסיוע מפני התקפות הקוזאקים על הערים. כאשר פלשו הפורעים לעיר טבחו בה כל מי שלא הסכים להמיר דתו לנצרות אורתודוקסית. בטבח זה נרצחו אלפי יהודים. רבים מן היהודים בנמירוב מסרו נפשם לקדש שם שמים, שלא להמיר את דתם בעידודו של רבם, שגם הוא כמותם קפץ לבריכות המים בסמוך למבצר למסור נפש. רבי יחיאל מיכל נתפס על ידי אחד מן הפורעים הקוזאקים שכפה עליו להמיר דתו, הצליח להשתחרר ולברוח, ומצא מקום מסתור יחד עם אמו בבית אחד משך כל הלילה עד אור הבוקר. לאחר הטבח החלו תושבי העיר הגויים לחפש בבתים אם יש מי שהצליח לברוח. רבי יחיאל מיכל ברח עם אמו לבית הקברות בכדי שיובא לקבורה באם ימצאוהו. ביום כ"ב בסיון, מצאו אחד הגויים תושבי העיר ורצחו לעיני אמו במכות מקל, ולאחר מכן רצח גם אותה. רק כעבור שלשה ימים הצליחה אשתו להביאו לקבורה. עקב פרעות אלו חודשה תענית כ' בסיוון בידי ועד ארבע ארצות, לזכר גזרות ת"ח–ת"ט. רבי אלכסנדר זיסקינד מהוראדנא (בעל "יסוד ושורש העבודה") מציין את אופי יום זה: ”עיקר התענית זה של כ' סיון, לתת אל לבו כמעט בכל רגע על הריגת הצדיקים והחסידים, ועל כלל האומה הישראלית הקדושה, שנהרגו במיתות אכזריות משונות ונשפך דמם באותו הזמן. ולקונן ולהצטער בלבו על הריגת בניו של מקום ברוך הוא וברוך שמו. ובודאי היה מזה להבורא יתברך שמו צער גדול כביכול”. יחיאל מיכל בן אליעזר, שברי לוחות, ‏לובלין – מהדורה שנייה, תרע"ג, באתר היברובוקס גזרות ת"ח–ת"ט נמירוב, יהודי נמירוב תענית כ' בסיוון יון מצולה רבי יחיאל מיכל מנמירוב, שברי לוחות, לובלין, ה'ת"מ. רבי נתן נטע הנובר, יון מצולה. יון מצולה, באתר (היברובוקס) שברי לוחות, באתר (היברובוקס) רבי אלכסנדר זיסקינד מהוראדנא, יסוד ושורש העבודה, שער תשיעי – שער הצאן, פרק י"א, כוונת תענית כ' בסיון.
אל-ג'ארושיה

אל-ג'ארושיה (בערבית: الجاروشية) הוא כפר פלסטיני בנפת טולכרם במערב יהודה ושומרון, הממוקם 6 קילומטרים צפונית לטולכרם. על פי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, באל-ג'ארושיה היו אוכלוסייה של כ-907 תושבים באמצע שנת 2006. 8.4% מאוכלוסיית אל-ג'רושיה היו פליטים ב-1997. ב-2014 גדלה האוכלוסייה והגיעה לכ-1,093 נפשות. אל-ג'ארושיה נמצא על שטח של 1400 דונם, והכפר מפורסם בזכות מטעי הזיתים והשקדים שקיימים בו. בשנת 1961, תחת השלטון הירדני, מנתה אוכלוסיית אל-ג'ארושיה 245 תושבים. לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967 עברה אל-ג'רושיה לשלטון הישראלי ביהודה ושומרון. ברוכים הבאים לאל-ג'רושייה סקר פלסטין המערבית, מפה 11: IAA, Wikimedia Commons Projected Mid - Year Population for Tulkarm Governorate by Locality 2004 - 2006 (אורכב 07.02.2008 בארכיון Wayback Machine) Palestinian Central Bureau of Statistics. Palestinian Population by Locality and Refugee Status (אורכב 07.02.2012 בארכיון Wayback Machine) Palestinian Central Bureau of Statistics Health care Facilities Tulkarm Governorate Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 27
ריגוש זמני

"ריגוש זמני" הוא שיר של הזמרת הישראלית עדן בן זקן. הוא הופץ ב-26 בינואר 2023 כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, 7. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי תמר יהלומי ויונתן קלימי. יציאת השיר הייתה שונה מקודמותיה. במאקו פורסם כי: "הפעם, להבדיל משירים קודמים שבהם אנשיה של הזמרת הוציאו את השיר לאנשי תקשורת יממה לפני (לפחות), התקבלה הודעה שהשיר יישלח רק בבוקר היציאה. לפי ההודעה מטרת המהלך היא 'למנוע הדלפות'". את "ריגוש זמני" הוציאו זמן קצר לאחר יציאת "ראשון בבוקר" עם אנה זק ונונו. בשבוע בכורתו, דורג "ריגוש זמני" היישר במקום השני במצעד הרשמי של מדיה פורסט. סרטון השיר "ריגוש זמני" באתר יוטיוב השיר ריגוש זמני, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי" עדן בן זקן – ריגוש זמני (by Tamar Yahalomy & Yontan Kalimi), סרטון בערוץ "עדן בן זקן – הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:47) גיל משעלי, ‏כך עדן בן זקן מנסה למנוע את דליפת השיר האחרון שלה לפני הלידה, באתר ‏מאקו‏, 25 בינואר 2023 גיל משעלי, ‏"צעקות, חילופי האשמות והפסקת הצילומים": הדרמה בין עדן בן זקן לאנה זק, באתר ‏מאקו‏, 20 בדצמבר 2022 המצעד השבועי, שבוע 05, 2023, באתר מדיה פורסט ישראל (יש לבחור שנה 2023 ושבוע 05)
יאן קלנברג

יאן גוטפריד קלנברג (בפינית: Jan Gottfrid Klenberg;‏ 22 באוקטובר 1931 - 28 באוגוסט 2020) היה גנרל פיני אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין השנים 1990–1994. קלנברג נולד במיקלי ב-22 באוקטובר 1931. הוא נולד למשפחה של קציני צי, ובשל כך התגייס בעצמו לצי הפיני ב-1950. הוא למד באקדמיה הצבאית הימית ולאחר מכן עבר את קורס קציני המטה הכללי. ב-1961 הוא מונה למפקד שייטת ספינות תותחים. בין השנים 1963–1964 הוא שימש כמרצה באקדמיה הצבאית הימית. בין השנים 1965–1971 הוא שימש כעוזר למזכיר הכללי של מועצת ההגנה. ב-1980 מונה למפקד הצי הפיני, וכיהן בתפקיד עד 1983. לאחר מכן כיהן כראש המטה הכללי - תפקיד טכני בעיקרו, עד 1989. ב-28 בפברואר 1990 הוא מונה לראש ההגנה. הוא היה ראש ההגנה הראשון שלא בא משורות צבא פינלנד. כמו כן, הוא היה הראשון בתולדות התפקיד שלא השתתף במלחמת העולם השנייה. האירוע הבולט ביותר שקרה במהלך הקדנציה של קלנברג היה פירוק ברית המועצות, שהוביל לשינוי כולל ביחסי הכוחות העולמיים וחייב היערכות מחודשת של הצבא הפיני. הוא סיים את תפקידו ב-31 באוקטובר 1994. הוא נפטר בהלסינקי ב-28 באוגוסט 2020. מדיה וקבצים בנושא יאן קלנברג בוויקישיתוף יאן קלנברג באתר לקסיקון הביוגרפיות יאן קלנברג באתר פרויקט רונברג
יחסי אתיופיה–סומלילנד

יחסי אתיופיה–סומלילנד הם היחסים בין הרפובליקה של סומלילנד לבין הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה. לשתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים רשמיים, אבל לאתיופיה יש קונסוליה בהרגייסה ולסומלילנד יש נציגות באדיס אבבה. היחסים בין סומלילנד לאתיופיה מתוארכים לפחות לתקופת סולטנות אדאל והאימפריה האתיופית. מערכת היחסים בין המדינות הייתה לעיתים קרובות מתוחה, והמתיחות הגיעה לשיאה במאה ה-16 עם מלחמת אתיופיה–אדאל. האימפריה האתיופית חתמה על מספר הסכמים עם ממשלת בריטניה בתקופת המנדט הבריטי על סומלילנד. המפורסם מבין האמנות הללו הוא ההסכם האנגלו-אתיופי משנת 1897, שנועד לתחום את הגבול בין אתיופיה לסומלילנד. ההסכם גם קבע את חופש הסחר והתנועה בין שני הצדדים. לאחר הקמתה בשנת 1982, החליטה התנועה הלאומית הסומלית ליצור ברית עם משטר הדרג הקומוניסטי באתיופיה נגד כוחותיו של הרודן הסומלי סיאד בארה. היחסים בין הרפובליקה של סומלילנד לאתיופיה היו בדרך כלל חיוביים מאז הכריזה סומלילנד על עצמאותה ב-18 במאי 1991. מצב העניינים מסמן יציאה מהעוינות ההיסטורית בין סומליה לאתיופיה. בשנת 1994, אתיופיה וסומלילנד הגיעו להסכמי ביטחון וסחר שסיפקו שותפות אסטרטגית מורחבת. בין החשובים מבין ההסכמים היה אמנה הקובעת יחסים דיפלומטיים לא רשמיים בין שתי המדינות. אתיופיה וסומלילנד חתמו גם על הסכם הסגרה. ב-1 בינואר 2024 חתמו אתיופיה וסומאלילנד על מזכר הבנות המעניק לאתיופיה גישה לים האדום דרך נמל ברברה בתמורה להכרה אפשרית.. יחסי החוץ של סומלילנד יחסי אתיופיה–סומליה "Ethiopia Consulate in Hargeisa". www.consulate-info.com. "Ethiopian Consulate General in Hargeisa, Somaliland". www.embassypages.com. Mulat, Addisalem (28 באוגוסט 2020). "Ethiopia: 'Ethiopia, Somaliland Consolidating Bilateral Ties for Lasting Regional Peace, Development.'". allAfrica.com. {{cite web}}: (עזרה) Rudincová, Kateřina (2016). "Ethiopian Foreign Policy in the Horn of Africa". Politeja (42): 213–226. JSTOR 24920255. Saheed A. Adejumobi, The History of Ethiopia, (Greenwood Press: 2006), p.178 Cambridge illustrated atlas, warfare: Renaissance to revolution, 1492-1792 By Jeremy Black pg 9 "BRITISH SOMALILAND (ANGLO-ETHIOPIAN AGREEMENT) (Hansard, 23 February 1955)". api.parliament.uk. Cohen, Robin (2 בנובמבר 1995). The Cambridge Survey of World Migration. Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-44405-7. in return for depriving the snm of its. {{cite book}}: (עזרה) Cordesman, Anthony H. (6 באוקטובר 2016). After The Storm: The Changing Military Balance in the Middle East. Bloomsbury Academic. ISBN 978-1-4742-9257-3. {{cite book}}: (עזרה) Hersi, Mohamed Farah (6 בספטמבר 2020). "Somaliland's new Cold War diplomacy". {{cite web}}: (עזרה) "Afrique L'Éthiopie signe un accord avec le Somaliland pour avoir accès à la mer". 2 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
הלוח האנטולי

הלוח האנטולי (באנגלית: The Anatolian Plate) הוא לוח טקטוני יבשתי המופרד מהלוח האירו-אסיאתי והלוח הערבי על ידי ההעתק הצפון-אנטולי וההעתק המזרח אנטולי בהתאמה. רוב טורקיה ממוקמת על הלוח האנטולי, אך גם הים האגאי יוון, קפריסין ו-כרתים. רוב רעידות האדמה הרבות וההרסניות שהתרחשו בטורקיה לאורך ההיסטוריה, התרחשו על גבולות הלוח הטקטוני הזה. הלוח האנטולי נע מערבה ביחס ללוח הערבי שממזרח ומדְרום-מזרח לו, וגם ביחס ללוח האירואסיתי שנמצא מצפונו וממזרחו. תנועה יחסית זו מערבה, נוצרת כתוצאה מהלחיצה ממזרח, של הלוח הערבי כנגד הלוח האירואסייתי, וכתוצאה מהעתק תנועה אופקית שמאלית של ההעתק המזרח אנטולי, ומהעתק תנועה ימנית של ההעתק הצפון אנטולי (ראו מפת התצלום). התנועה היחסית מערבה היא בקצב של כשלושה סנטינמר בשנה בממוצע רב שנתי. ברם קצב זה של תנועה יחסית מערבה מיוחס בעיקר לתנועת ההסטה הימנית בהעתק הצפון אנטולי, בעוד שלאורך ההעתק המזרח אנטולי קצב התנועה היחסית מערבה הוא רק 1.5 סנטימטר בשנה. הבדל זה בקצב התנועה לאורך שני ההעתקים, גורם לתנועה עם רוטציה בניגוד לכיוון השעון. בדרומו של הלוח ובדרום מערבו, מתנגש הלוח האנטולי עם קרום אוקיאני עתיק ששרד מתחת לקרקעית הים התיכון, ויוצר שם תהליך של הפחתה, אך גם עם הקרום היבשתי של הלוח האפריקאי לאורך הקשת ההלנית והקשת הקפריסאית. רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה (2023) מדיה וקבצים בנושא הלוח האנטולי בוויקישיתוף רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה מתוך "הידען", פברואר, 2023 Margaret Osborne, 7.8-Magnitude Earthquake Felt ‘Like the Apocalypse’ in Turkey and Syria, Smithsonian Magazine, February 6, 2023 Geologic Overview of Anatolia, University of Arizona Anatolian Fault, Turkey, American Museum of Natural History - Hall of Planet Earth. Reilinger, R., et al. 1997, Global Positioning System measurements of present‐day crustal movements in the Arabia‐Africa‐Eurasia plate collision zone, Journal of Geophysical Research: Solid Earth, Vol. 102, pp. 9983-9999 (by semanticscholar.org) דיצה קמפלר ושמעון ודובינסקי, סוגרים את הים - והאדמה רועדת, באתר הספרייה הווירטואלית של המרכז לטכנולוגיה חינוכית - מט"ח רועי גרנות, פריצת דרך בהבנת היווצרותו של הים התיכון: שלוש מאות מיליוני שנים מתחת לים התיכון, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 17 אוג' 2016 Roi Granot, Palaeozoic Oceanic Crust Preserved Beneath the Eastern Mediterranean, Nature Geoscience, 15 August, 2016
בילי באראט

בילי אייס באראט (באנגלית: Billy Ace Barratt נולד ב-16 ביוני 2007) הוא שחקן אנגלי. בגיל 13, הוא האדם הצעיר ביותר שזכה בפרס אמי הבינלאומי. בילי אייס באראט נולד בבריקסטון, לונדון. אמו היא השחקנית והמנחה קרולין אולט, וחברה בלהקת הבנות "The 411" וסבו הוא הזמר הוולשי שאקין סטיבנס . בארט החל לשחק בתפקידי טלוויזיה. בין היתר שיחק בתפקיד חוזר במיני סדרת הטלוויזיה נסיכה לבנה, מר סלפרידג' ורצח אופי. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט "To Dream", שיצא לאקרנים ב-2016. בשנת 2018 הוא קיבל תפקיד קטן בסרט מ-2018 מרי פופינס חוזרת, כשגילם ילד רחוב . בשנת 2019, הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט "Responsible Child", שמספר את הסיפור הבדיוני על ילד בן 12 שהואשם ברצח, ושואל האם ניתן להטיל על ילד אחריות למעשיו. ב-23 בנובמבר 2020, באראט זכה בפרס אמי הבינלאומי לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט, והפך לאדם הצעיר ביותר שעשה זאת אי פעם. בילי באראט, ברשת החברתית אינסטגרם בילי באראט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Billy Barratt: Responsible Child star 'honoured' by International Emmys win". BBC News. 24 בנובמבר 2020. נבדק ב-25 בנובמבר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Arsenault, Bridget (18 בנובמבר 2021). "Good News for Kids! A British toddler masters the unicycle; Billy Barratt takes TV by storm; and a four-year-old climbs the Rocky Mountains". Air Mail Pilot. {{cite news}}: (עזרה) Payne, Aisha (27 בנובמבר 2020). "Schoolboy is youngest winner of International Emmy – Eastlondonlines". eastlondonlines.co.uk. {{cite web}}: (עזרה) "Responsible Child: Who is in the cast for the new BBC drama about a child on trial for murder? | inews". inews.co.uk. 12 בדצמבר 2019. נבדק ב-16 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "BBC Drama Responsible Child Based On True Story Of Boy Tried For Murder - LADbible". ladbible.com. 15 בדצמבר 2019. נבדק ב-16 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Responsible Child: Can a 10-year-old be a cold-blooded murderer? - BBC News". www.bbc.co.uk. 16 בדצמבר 2019. נבדק ב-16 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "South London teenager becomes youngest ever winner of an International EMMY". 24 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Tangcay, Jazz (2022-01-27). "Norman Lear and Brent Miller Partner with Juan Pablo Di Pace to Launch 'For Another Time' – Film News in Brief". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-01-27. Grobar, Matt (2023-02-22). "Dave Bautista, Chloe Coleman & More Returning For 'My Spy' Sequel At Prime Video; Anna Faris, Craig Robinson & Flula Borg Among New Additions". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-05-13.
קורס קצינים נבו

קורס קצינים נבו (קק"ץ נבו) הוא מסלול קצונה בצה"ל המכשיר קציני מטה מאוכלוסיות מוגבלות ביכולתן לביצוע המסלול הסטנדרטי בבה"ד 1 (מסלול נחשון). דרישות הסף למסלול זהות למסלול קצונה "נחשון". אל הקורס מגיעים חיילים שהתנדבו לשירות בצה"ל (פרופיל 25, 30 או 45), חיילים בעלי מגבלות רפואיות ייחודיות או סעיפים מיוחדים בפרופיל הרפואי (כדוגמת אפילפסיה או סוכרת) אשר מגבילים את הצוערים בפעילות של עד 30 דקות מפינוי מיידי וחיילי תוכנית תתקדמו. מטרתו המרכזית של הקורס היא ליצור הכשרה מתאימה לכלל הצוערים, ללא הבדל במגבלות הרפואיות השונות. למעשה, תוך התאמת התכנים המועברים בקורס למגבלות הרפואיות של כלל הצוערים, הקורס מתמקד בתכנים הלימודיים תוך דילוג על תכנים פיזיים, שלרוב מהווים סכנה לבריאות הצוערים. בשל כך, ייתכן שפעילות מסוימת תהיה במחזור אחד ובאחר לא (כדוגמת ניהול מטווח), אך לעיתים אותן פעילויות יכולות להיכלל בהכשרה באופן התנדבותי ואופציונלי, תוך יוזמה מהצוערים באותו מחזור, ובמתכונת של "מי שיכול – מוזמן". אורך ההכשרה כ-8 שבועות והיא מתקיימת במתכונת של פעמיים בשנה במחזורי הקצונה של יוני ודצמבר. הכשרת "נבו" מתחילה מספר שבועות לאחר תחילתה של מגמת "נחשון" שתחתיו היא נמצאת (כך שהיא מסופחת לגדוד "ברוש" שבבה"ד 1 מטעמים לוגיסטיים), וכך שתי ההכשרות מסתיימות באותו יום, ומסתכמות באותו טקס סיום. בפלוגת נבו מועברים התכנים על ידי סגל ייעודי ומצטיין ממסלול "נחשון" אשר התנדב לכך, ואותו סגל נבחר בצורה פרטנית. הקורס ממוקם בקריית ההדרכה שבנגב, ומסופח לאחד הבה"דים בקריית ההדרכה (כיום בה"ד 10). בשל מיקומה הייחודי, ההכשרה נמצאת במרחק מספק ממתחם בית חולים סורוקה שבבאר-שבע. בהווייתה, ההכשרה דינמית, מתפתחת ומתעדכנת ממחזור למחזור. לרוב, השינויים בהכשרות מתבצעים בעקבות יוזמות שונות מצד הצוערים, כך שכל הכשרה בכל מחזור מתאימה באופן ייחודי לצוערים הנמצאים בה. ההכשרה פוטרת מהעברת התכנים הפיזיים הנדרשים לקצין מטה במגמת "נחשון", כגון ניהול מטווח, נשיאת נשק לאורך ההכשרה, שבוע שטח, בוחן כושר גופני (בוחן בר-אור) ועוד. יתרה מזאת, אין הצוערים נדרשים בפעילויות של תורנויות שונות כגון שמירה, הגנת יישובים, תורנויות מטבח ועוד. כלל התכנים המועברים בהכשרת "נבו" זהים לתכנים המועברים בהכשרת "נחשון", ועל כן כלל החומרים, הבחנים והעבודות משותפים בין הקורסים. תהליך המיון להכשרת נבו זהה לזה של שאר ההכשרות (למעט הדרישות הפיזיות כגון בוחן בר-אור), כך שכל חיל מבצע את ההכשרה המתאימה לו. במסגרת כלל תהליכי המיון, נדרשים המועמדים להכשרה להפיק טופס 102. במסגרת הפקת הטופס, ייתכן שיעלה כי המועמד להכשרה נדרש בבחינת המקרה הרפואי שלו באופן פרטני על ידי ענף מיו"ר. כך, התיק הרפואי שלו מועבר לענף מיו"ר, וזה נדרש לאשר את השתתפותו בהכשרת "נבו", כתלות בתקנים המתאימים. התקנים למועמדי הקורס נקבעים על ידי וועדה באגף כוח אדם ולא בכל אגף לעצמו כמו בקורס רגיל. מאחר שהקורס מתבצע במתכונת מצומצמת ורק פעמיים בשנה, מספר ההקצאות אליו מועט, ועל כן חל קושי נוסף בקבלה אליו (בכל מחזור יש בין 40 ל-60 צוערים בלבד). קורס קצינים נבו, סרטון בערוץ "Nadav Levi", באתר יוטיוב (אורך: 04:36) יובל טל, מערכת את"צ, מפטור שירות לבה"ד 1 – המסע לקק"ץ נבו, באתר בה"ד 1 מיכל עבר-הדני, מערכת אתר צה"ל, מה זה קק"ץ נבו?, באתר אגף כוח האדם בצה"ל הסיפור של זוהר: קצין ומתנדב, באתר מתגייסים
קרינה קנלקיס

קָרינה קָנֶלָקיס (באנגלית: Karina Canellakis; נולדה ב-23 באוגוסט 1981), היא מנצחת וכנרת אמריקאית. קנלקיס נולדה בעיר ניו יורק, למשפחה של מוזיקאים ממוצא יווני ורוסי, מרטין, שהיה מנצח ושריל, שהייתה פסנתרנית, שניהם בוגרי בית הספר ג'וליארד. בגיל צעיר החלה קנלקיס ללמוד נגינה בכינור, ואחיה הצעיר, ניקולס, למד נגינה בצ'לו. קנלקיס המשיכה את לימודי המוזיקה במכון קרטיס למוזיקה. בין מוריה שם הייתה אידה קאוואפיאן. היא סיימה את לימודיה בקרטיס בשנת 2004. ככנרת, ניגנה כמחליפה בתזמורת הסימפונית של שיקגו, וכמנצחת אורחת ניצחה על הפילהרמונית של ברגן. מ-2005 עד 2007, קרינה הייתה כנרת בפילהרמונית של ברלין. בעת שהותה בברלין, עודד סיימון ראטל עודד את העניין הגובר שלה בניצוח. היא למדה ניצוח בבית הספר ג'וליארד בין השנים 2011 -2013, ובין מוריה שם היה אלן גילברט. היא גם למדה ניצוח עם פאביו לואיזי. ב-2013 זכתה במלגת הניצוח ע"ש טאקי קונקורדיה. מ-2014 עד 2016, הייתה עוזרת המנצח של התזמורת הסימפונית של דאלאס. בתחילת הקריירה שלה בתפקיד בדאלאס, באוקטובר 2014, היא התייצבה כמנצחת מחליפה של יאפ ואן זביידן בעת ביצוע הסימפוניה השביעית של שוסטקוביץ'. עבודתה במוזיקה עכשווית כללה הופעה וניצוח על האנסמבל הבינלאומי העכשווי, וניצוח על הבכורה של האופרה הקאמרית "המפסיד" של דייוויד לאנג בספטמבר 2016. קנלקיס עשתה את הופעת הבכורה שלה בניצוח באירופה בשנת 2015 עם התזמורת הקאמרית של אירופה, כמחליפה עבור ניקולאוס הרנונקור. בשנת 2016, היא זכתה בפרס הניצוח ע"ש גאורג שולטי. קיינלאקיס עשתה את הופעת הבכורה שלה בניצוח בקונצרט של הפרומס בספטמבר 2017, זאת הייתה גם הופעת הבכורה שלה עם תזמורת רשות השידור הבריטית כמו כן, בספטמבר 2017, הופיעה קנלקיס לראשונה כמנצחת אורחת עם תזמורת רדיו ברלין. במרץ 2018, קנלקיס ניצחה לראשונה על תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד, עם קונצרטים באוטרכט ובאמסטרדם. על בסיס סדרת קונצרטים זו, במאי 2018, הודיעה התזמורת על מינויה של קנלקיס למנצחת הראשית הבאה שלה, החל מעונת 2019–2020, עם חוזה ראשוני ל-4 שנים. המינוי הזה מציין את תפקידה התזמורתי הראשון של קנלקיס. היא המנצחת הראשונה שזכתה לתואר המנצחת הראשית של תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד, והמנצחת הראשונה שזכתה לתואר מנצחת ראשית של כל תזמורת הולנדית. בספטמבר 2021 הכריזה התזמורת על הארכת החוזה של קנלקיס כמנצחת הראשית שלה עד יולי 2027. עם התזמורת ביצעה הקלטות מסחריות עבור דויטשה גרמופון ועבור PENTATONE. בדצמבר 2018 ניצחה קנלקיס על הקונצרט השנתי להענקת פרסי נובל עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם, היא הייתה המנצחת הראשונה שעשתה זאת. באפריל 2019, תזמורת רדיו ברלין הודיעה על מינויה של קנלקיס למנצחת האורחת הראשית הבאה שלה, המנצחת הראשונה שהוגדרה לתפקיד, החל מעונת 2019–2020. ב-19 ביולי 2019, קיינלאקיס הפכה למנצחת הראשונה שניצחה על הלילה הראשון של הפרומס, ברויאל אלברט הול בלונדון. באפריל 2020, התזמורת הפילהרמונית של לונדון הודיעה על מינויה של קנלקיס למנצחת האורחת הראשית החדשה שלה, המנצחת הראשונה שנכנסה לתפקיד, החל מספטמבר 2020, לאחר הופעתה הראשונה כמנצחת אורחת עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון באוקטובר 2018. קנלקיס ומשפחתה מתגוררים בהולנד. אתר האינטרנט הרשמי של קרינה קנלקיס קרינה קנלקיס, ברשת החברתית פייסבוק קרינה קנלקיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרינה קנלקיס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט שרמן, ניו יורק טיימס. מוזיקה: ראו את השרביט החדש בסימפונית 28 במרץ 1982 תומאס מאי, ג'וליארד ג'ורנל: "הכל חוזר הביתה" 14 באוגוסט 2019 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com