הביץ' בויז

הביץ' בויז (באנגלית: The Beach Boys, בתרגום חופשי לעברית: "נערי החוף") היא להקת רוק פסיכדלי אמריקאית, אשר החלה לפעול ב־1961 וזכתה להצלחה רבה. נחשבת לאחת המשפיעות והמצליחות ביותר בהיסטוריה וליחידה שהייתה בתחרות עם הביטלס. הרכבה המקורי של הלהקה כלל את הזמר, המוזיקאי והמלחין בריאן וילסון, שני אחיו, קארל ודניס, בן דודם מייק לאב, וחברם אל ג'רדין. הלהקה נחשבת לאחת מלהקות הרוק הראשונות הבולטות בארצות הברית, ולאחת מלהקות הפופ-רוקנרול המשפיעות ביותר. אלבומי הלהקה נמכרו בלמעלה מ־100 מיליון עותקים בכל רחבי העולם. במהלך פעילותה יצרה הלהקה 36 להיטים אשר הגיעו ל־40 המקומות הראשונים במצעד הפזמונים האמריקאי (יותר מכל להקת רוק אמריקאית אחרת) ו־56 להיטים שנכנסו ל־100 המקומות הראשונים במצעד, כולל ארבעה שהגיעו למקום הראשון. את עיקר הצלחתה נחלה בשנות ה־60[דרוש מקור]. ב־1988 נכנסה הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול, וב-2001 זכתה בגראמי למפעל חיים. ב־2004 דירג מגזין הרולינג סטון את הלהקה במקום ה־12 ברשימת 100 האמנים הגדולים בכל הזמנים. על פי מגזין המוזיקה בילבורד, מכרה הלהקה יותר סינגלים ואלבומים מכל להקה אמריקאית אחרת בהיסטוריה[דרוש מקור]. בשנת 2012 התאחדה הלהקה לזמן קצר לשם סיבוב הופעות לציון 50 שנה ללהקה. עוד בצעירותם, החלו בריאן וילסון ואחיו דניס וקארל לשיר ביחד עם אביהם מורי, שניגן בפסנתר בצורה חובבנית וחשף את האחים לעולם המוזיקה. במהלך לימודיו התיכוניים, הקים בריאן להקה ביחד עם בן דודו מייק לאב ושני חברים נוספים. בהמשך הצטרפו ללהקה גם דניס וקארל ובן כיתתו של בריאן אל ג'רדין. שמה הראשון של הלהקה היה "הפנדלטונס" ("The Pendletones"). בספטמבר 1961 סידר מורי לחברי הלהקה פגישה עם המפיקים המוזיקליים היט ודורינה מורגן בהוליווד. במהלך הפגישה, ביצעה הלהקה את השיר "Sloop John B", שלא הרשים את המפיקים. בשל כך, ביצעה הלהקה את שירם המקורי "Surfin", על אף שעבודת העיבוד שלו לא הושלמה. ב־1962 החלה להתגבש צורת הלבוש המוכרת של חברי הלהקה, שכללה חולצות מכופתרות בפסי תכלת/אפור ומכנסיים לבנים. באוקטובר של אותה שנה הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "Surfin’ Safari". ב-1965 הצטרף ברוס ג'ונסטון ללהקה. ג'ונסטון החליף את בריאן בסיור ההופעות, שבקש להישאר באולפן ההקלטות. ב־1966 החלה הלהקה לעבוד על אלבומם "Pet Sounds", אשר כלל אלמנטים מוזיקליים שטרם נעשה בהם שימוש באלבומי מוזיקה אחרים של אותה תקופה, לרבות שימוש באפקטים קוליים של תנועת רכבות ונביחות כלבים. למעט הלהיטים שהנפיק האלבום כדוגמת "Wouldn't it be nice" ו־"God only knows", שיצאו יחדיו כסינגל מצליח, "Sloop John B" שהגיע לראשי המצעדים וכן ‏"Caroline, No" שהגיע למקום השני, חידש האלבום בתחום עריכת הסאונד. "Pet Sounds" נחשב לפסגת יצירתם של להקת "The Beach Boys" בכלל ושל וילסון בפרט. "Pet Sounds" הוקלט בהשראת "Rubber Soul" של הביטלס. "כל כך נדהמתי מהאלבום הזה," אמר בריאן וילסון, "שהדבר הראשון שעשיתי למחרת היה להתיישב מול הפסנתר ולהתחיל לכתוב שירים. רציתי ליצור אלבום טוב יותר." Pet Sounds, בתגובה, היווה השראה לאלבום "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band" של הביטלס, ונראה היה שהביץ' בויז והביטלס היו בתחרות מתמדת. לאחר יציאת "סרג'נט פפר", ביקש וילסון להמשיך וליצור את היצירה המוזיקלית החדשנית ביותר. הפרויקט שכונה "Smile" ואותו החלה הלהקה להקליט, הפך לאחת מהיצירות המסובכות ביותר בתולדות המוזיקה. "Smile", שהעבודה עליו מעולם לא הסתיימה באופן סופי, הפך לאחד מהאלבומים המיתולוגיים שזכו למעמד מיתי של ממש בהיסטוריה של המוזיקה הפופולרית – רק "Good Vibrations", מלהיטיה הגדולים של הלהקה ואחד השירים המזוהים איתה ביותר, שיצא לאור כסינגל ב־1967 והצליח מאוד, זכה לגרסה מוכנה שבושלה עד תום. חלק משאר השירים מתוכו שובצו בגרסאות שעובדו באופן שונה לאלבומים הבאים של הלהקה. בעקבות העבודה הקשה על האלבום והלחץ העצום בו היה וילסון נתון, עבר וילסון התמוטטות עצבים אשר גרמה בסופו של דבר להפסקת העבודה על האלבום ולפרישתו מעולם המוזיקה ומהלהקה. עם פרישתו של וילסון, המשיכה הלהקה להקליט ולהופיע עד לדעיכתה הסופית שנים ספורות לאחר מכן. ב־4 ביולי 1985 ניגנו הביץ' בויז בפני קהל של מיליון בני אדם בפילדלפיה. מאוחר יותר באותו היום (4 ביולי) הופיעו בפני קהל של 750,000 איש בקניון בוושינגטון, בהישג שתועד בספר השיאים של גינס באותה שנה. ב־1991 תרמה הלהקה גרסת כיסוי ל־"Crocodile Rock" של אלטון ג'ון לאלבום המחווה "Two Rooms: Celebrating the Songs of Elton John & Bernie Taupin". ב־2001 זכתה הלהקה בפרס גראמי על מפעל חיים על הישגיה בתחום המוזיקלי. הלהקה נכנסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב־1988. בין שיריה המוכרים: "Surfin' USA"‏, "Good Vibrations", "I Get Around"‏, "God Only Knows"‏, "California Girls"‏, "Help Me Rhonda" ועוד. במהלך שנות פעילותה, עברה הלהקה שינויים רבים בסגנונה המוזיקלי. סגנונה המקורי, סגנון ה־Surf Rock, היה שילוב של "הרמוניה צפופה" ופזמונים ששיקפו וביטאו את תרבות הנוער של דרום קליפורניה בשנות ה־60. הלהקה עברה מאלבומים כמו "Surfin USA", אשר מאופיינים ב-surf rock בשילוב עם הרמוניות, לאלבומים וסוגי מוזיקה מורכבים יותר, כמו האלבומים "פט סאונדס", "סמייל", "Surf's up" ו-"Holland", השייכים לסוגות אחרות, כגון בארוק פופ, רוק פסיכדלי ואף רוק מתקדם. התרומה המשמעותית ביותר למוזיקה, שיצרו חברי הלהקה הייתה אלבומם "Pet Sounds" ‏מ־1966. Surfin' Safari (1962) Surfin' USA (1963) Surfer Girl (1963) Little Deuce Coupe (1963) Shut Down Volume 2 (1964) All Summer Long (1964) The Beach Boys' Christmas Album (1964) Today!‎ (1965) Summer Days (and Summer Nights!!)‎ (1965) Beach Boys' Party!‎ (1965) (1966) Pet Sounds Smiley Smile (1967) Wild Honey (1967) 1968 Friends Stack-O-Tracks (1968) 20/20 (1969) Sunflower (1970) Surf's Up (1971) Carl and the Passions - "So Tough"‎ (1972) Holland (1973) 15 Big Ones (1976) Love You (1977) M.I.U. Album (1978) L.A. (Light Album)‎ (1979) Keepin' the Summer Alive (1980) The Beach Boys (1985) Still Cruisin'‎ (1989) Summer in Paradise (1992) Stars and Stripes Vol. 1 (1996) Beach Boys Concert (1964) Live in London (1970) The Beach Boys in Concert (1973) Good Timin': Live at Knebworth England 1980 (2002) מדיה וקבצים בנושא הביץ' בויז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הביץ' בויז הביץ' בויז, ברשת החברתית פייסבוק הביץ' בויז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הביץ' בויז, ברשת החברתית אינסטגרם הביץ' בויז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הביץ' בויז, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) הביץ' בויז, באתר ספוטיפיי הביץ' בויז, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) הביץ' בויז, באתר Last.fm (באנגלית) הביץ' בויז, באתר AllMusic (באנגלית) הביץ' בויז, באתר MusicBrainz (באנגלית) הביץ' בויז, באתר דיזר הביץ' בויז, באתר Discogs (באנגלית) הביץ' בויז, באתר Songkick (באנגלית) הביץ' בויז, באתר Genius הביץ' בויז, באתר SecondHandSongs הביץ' בויז, באתר DNCI הביץ' בויז, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) הביץ' בויז, באתר בילבורד (באנגלית) דודי פטימר, ‏במלאת 60 שנה להקמתה: בחזרה לסיפורה של הביץ' בויז, באתר מעריב אונליין, 29 במאי 2021 המלחמה בין הביץ' בויז לביטלס, בפורום הגריד, 15 בינואר 2021 הביץ' בויז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Washington Times https://www.washingtontimes.com, Beach Boys member Al Jardine touring with Brian Wilson, The Washington Times (באנגלית אמריקאית) James Lachno, ‏Beach Boys founders sacked in middle of reunion tour, The Telegraph, 25 September 2012 admin, George Martin, “Without Pet Sounds, Sgt. Pepper Wouldn’t Have Happened”, full in bloom, ‏2020-06-26 (באנגלית אמריקאית) The Beach Boys to test our surf in Tel Aviv, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית) Shechnik, Raz (2014-09-03). "The Beach Boys are surfin' to Israel". Ynetnews (באנגלית). נבדק ב-2022-04-26.