laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רחל ירון

רחל ירון (נולדה ב-19 בדצמבר 1994) היא מוזיקאית, זמרת-יוצרת ישראלית. ירון נולדה בקריית אונו, כבתם של אורי ורונית ירון. אביה, שהיה תת-אלוף בצה"ל, נפטר מסרטן כשהייתה בת 5, דבר שהשפיע לעתיד רבות על יצירתה המוזיקלית. כשהייתה בת 10, אמה התחתנה בשנית והמשפחה עברה לשוהם. ירון למדה באולפנית ישורון בפתח תקווה, ובשנת 2012 יצאה בשאלה. שירתה בצה"ל כמדריכת נוער בחיל החינוך. בשנת 2014 הוציאה מיני-אלבום (EP) בשם "ימים של חוסר", בהפקת רועי אביטל ותום אלבז, הכולל חמישה שירים שכתבה והלחינה. בעקבות צאתו החלה להופיע ברחבי הארץ. בשנת 2016 יצא אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה, בהפקת המוזיקאי עמית ארז. ירון כתבה והלחינה את כל השירים באלבום, למעט "אני מתגעגע שוב" שהלחינה למילותיו של יהודה עמיחי. מהאלבום יצאו כסינגלים השירים "הזדמנות אחרונה", "עיניים" ו"בכל הלילה". בהופעת ההשקה לאלבום בתיאטרון תמונע אירחה ירון את עמית ארז ואיה זהבי פייגלין. באותה שנה הופיעה לראשונה בפסטיבל אינדינגב. בשנת 2017 הוציאה מיני אלבום נוסף בשם "עשרים מילים" הכולל ארבעה שירים. בעקבות צאתו הוזמנה להתארח בהופעה של יהוא ירון במועדון הבארבי. בשנת 2018, במהלך העבודה על אלבומה השני, עלתה ירון בהופעה משותפת עם המוזיקאית אביגיל קובארי בבמה המרכזית של פסטיבל אינדינגב. בשנת 2019 יצא האלבום השני שלה, "פעם ביום", שאותו הפיק המוזיקאי אור בהיר. ירון כתבה והלחינה את כל שירי האלבום, פרט לשיר "ממנו וממך" שאת מילותיו כתבה מאיה אברמובסקי. שיר הנושא של האלבום יצא כסינגל ונכנס לרשימות ההשמעה של כאן 88 וגלגלצ. את השיר כתבה ירון על אביה, והקליפ הרשמי שלו מלווה בסרטוני ילדות מקוריים של המשפחה. השיר "לרוץ מהר" יצא כסינגל השני מהאלבום במרץ 2019, והושמע גם הוא בכאן 88 ובגלגלצ. בשנת 2020, שולב השיר "פעם ביום" בפסקול העונה השנייה של הסדרה "תאג"ד", לצד השיר "תשליך" מאותו אלבום. רחל ירון מתגוררת בתל אביב-יפו. 2014 – ימים של חוסר (EP) 2016 – רחל ירון 2017 – עשרים מילים (EP) 2019 – פעם ביום בן שלו, לנגן את השירים שלא תמצאו בשום מקום אחר, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2020 יקי הפשטיין, ‏רואים את הקולות: המוזיקה הישראלית שאסור לכם לפספס, בעיתון מקור ראשון פרויקט אלה האחים שלי, באתר מאקו רחל ירון, ברשת החברתית פייסבוק רחל ירון, ברשת החברתית אינסטגרם רחל ירון, סרטונים בערוץ היוטיוב רחל ירון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רחל ירון, באתר שירונט רחל ירון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רחל ירון, באתר ספוטיפיי רחל ירון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) רחל ירון, באתר בנדקמפ ג'אם 88 עם רחל ירון, באתר כאן 88, 4 במרץ 2020 רחל ירון, דף שער בספרייה הלאומית נטע עמית, בגיל 23, רחל ירון חוזרת עם סינגל חדש מאלבום שני ולא מוכנה להיות יותר רק המוזיקאית ששרה על האבא שאיבדה כשהייתה ילדה, אתר פוליטיקלי קוראת, 27 בינואר 2019 רחל ירון - פעם ביום, קליפ רשמי, YouTube
קארל תאודור סאלה

קארל תאודור סאלה (בדנית: Carl Theodor Zahle;‏ 19 בינואר 1866 – 3 בפברואר 1946) היה פוליטיקאי ועורך דין דני, שכיהן כראש ממשלת דנמרק בשנים בשנים 1909–1910 ובשנים 1913–1920. סאלה נולד ב-19 בינואר 1866 באי שלן. בשנת 1890 סיים את לימודי המשפטים. בשנת 1895 נבחר סאלה לפולקטינג. הוא כיהן בפרלמנט עד 1939. עד שנת 1901 כיהן סאלה בוועדת הכספים של הפרלמנט. בשנת 1905 הקים את המפלגה הסוציאל-ליברלית שהורכבה בעיקר מפציפיסטים. סאלה כיהן כראש הממשלה בשנים 1909–1910. בשנת 1913 חזר לראשות הממשלה. בשנת 1917 החל תהליך משא ומתן עם איסלנד, תהליך שהוביל לעצמאותה של איסלנד בשנה שלאחר מכן. בזמן כהונתו של סאלה כראש הממשלה, פרצה מלחמת העולם הראשונה. סאלה הצליח במאמציו ושמר על דנמרק נייטרלית במהלך המלחמה. לאחר המלחמה האופוזיציה צברה כעס גדול כלפי ממשלת סאלה. הממשלה הואשמה כי הייתה ידידותית מדי כלפי גרמניה במהלך המלחמה והתקנות הכלכליות הגבילו לכאורה את פעילות העסקים. בסופו של דבר סאלה הודח על ידי המלך כריסטיאן העשירי. בשנים 1929–1935 סאלה כיהן כשר המשפטים בממשלתו של תורוולד סטאונינג. בשנים 1936–1939 היה דובר הבית העליון של הפרלמנט. סאלה נפטר ב-3 בפברואר 1946 בקופנהגן. מדיה וקבצים בנושא קארל תאודור סאלה בוויקישיתוף 103982@au.dk, Det Radikale Venstre, 1905-, danmarkshistorien.dk (בדנית) Fredsakademiet: Freds- og sikkerhedspolitisk Leksikon Z 2 : Zahle, Carl Theodor, www.fredsakademiet.dk denstoredanske.dk | lex.dk, Om lex.dk (בדנית)
הנס כריסטיאן הנסן

הנס כריסטיאן סוון הנסן (בדנית: Hans Christian Svane Hansen; ‏ 8 בנובמבר 1906 - 19 בפברואר 1960) היה פוליטיקאי דני, שכיהן כראש ממשלת דנמרק ושר החוץ בשנים 1955–1960. הנסן נולד באורהוס. נבחר לפולקטינג בשנת 1936. כיהן כשר החוץ בממשלתו של הנס הדטופט ונתפש כיורש טבעי לאחר מותו של הדטופט ב-29 בינואר 1955. כראש ממשלה הנסן חיזק את מדיניות הרווחה הדנית שכללה הגדלת קצבאות וחיזוק מערכת החינוך. הנסן נפטר מסרטן במהלך תפקידו ב-19 בפברואר 1960 בקופנהגן. הוא היה ראש ממשלת דנמרק השני ברצף שמת במהלך כהונתו. מדיה וקבצים בנושא הנס כריסטיאן הנסן בוויקישיתוף הנס כריסטיאן הנסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא דנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוואנזה הול

קוואנזה הול (באנגלית: Kwanza Hall; נולד ב-1 במאי 1975) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת ג'ורג'יה. הול נבחר לקונגרס האמריקאי בראשית דצמבר 2020 בבחירות מיוחדות לשם מילוי מקומו של ג'ון לואיס, אך העדיף שלא להתמודד בבחירות הכלליות לתקופת כהונה מלאה, לכן כהונתו הסתיימה חודש לאחר היבחרו, בראשית ינואר 2021. הול נולד וגדל באטלנטה, והשלים את לימודיו התיכוניים בתיכון ע"ש בנג'מין מאייס. הוא היה סטודנט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם למד מדע המדינה, אך נשר במהלך שנת הלימודים האחרונה שלו. בטרם הצטרף לשירות הציבורי, הול עבדה בממשלה של מחוז פולטון, ובין היתר עבד כסגן נשיא לענייני טכנולוגיה ב"גודוורקס אינטרנשיונל" (GoodWorks International), חברת ייעוץ משפטי לזכויות אדם ושירות ציבורי בראשותו של אנדרו יאנג. לאחר מכן החל את עבודתו בארגון "MACTEC הנדסה וטכנולוגיה בע"מ". בשנת 2002 נבחר הול למועצת החינוך של אטלנטה, שם כיהן במשך שלוש שנים בטרם נבחר אל מועצת העיר באטלנטה. במהלך תקופת כהונתו במועצת החינוך של אטלנטה פעל הול למען צמצום פער ההישגים הלימודיים בקרב תלמידי העיר, ותמך ברפורמות ששמו להן למטרה לשפר את ביצועי בתי הספר הציבוריים באטלנטה במבחנים מדינתיים. ב-2005 החל לייצג את מחוז הבחירה השני במעצת עיריית אטלנטה. הוא נבחר מחדש בשנת 2009 ושוב ב-2013. בין היוזמות הבולטות בהן היה מעורב בתקופת כהונתו ניתן למנות את מיזם אטלנטה בלטליין (BeltLine). הול התמקד בשיפור קהילתי, שימור היסטורי ופיתוח בר-קיימא של שכונות בעיר. בינואר 2017 פתח במסע בחירות לראש העיר אטלנטה. במהלך הקמפיין התמקד הול בביטחות הציבור, תחבורה ציבורית ודיור בר-השגה. במערכת בחירות בת 12 מועמדים סיים הול במקום השביעי, ולראשות העיר נבחרה קיישה לאנס בוטומס. לאחר מותו של חבר הקונגרס ג'ון לואיס בעודו מכהן בתפקידו, הודיע הול על התמודדותו למחוז הקונגרס החמישי של מדינת ג'ורג'יה, אותו ייצג לואיס, לקראת הבחירות המיוחדות ב-2020. בבחירות אלה סיים במקום הראשון ב-29 בספטמבר 2020. מכיוון שאף מועמד לא זכה ללפחות 50% מקולות הבוחרים, העפיל הול עם המועמד רוברט מייקל פרנקלין ג'וניור, שהגיע בסבב הראשון למקום השני, לסיבוב מכריע ב-1 בדצמבר. ביום זה נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית. הול מילא את תפקידו כחודש ימים בלבד עד אשר הושבעה ניקמה ויליאמס לתפקידה. מדיה וקבצים בנושא קוואנזה הול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוואנזה הול בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) קוואנזה הול, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אריק מנדל, Growing up as a Black male in Atlanta has challenges. Here's what it's like., באתר Biz Journals‏, 28 ביוני 2020 (באנגלית) לאון סטאפורד, Atlanta mayoral race: Get to know the candidates, באתר The Atlanta Journal-Constitution‏, 17 במרץ 2017 (באנגלית) ונסה ויליאמס, Georgia voters elect Kwanza Hall as interim successor to the late John Lewis, באתר וושינגטון פוסט, 2 בדצמבר 2020 (באנגלית) ג'ף איימי, Hall wins runoff to briefly fill seat of late Rep John Lewis, באתר AP‏, 2 בדצמבר 2020 (באנגלית)
ינס אוטו קרג

ינס אוטו קרג (בדנית: Jens Otto Krag;‏ 15 בספטמבר 1914 – 22 ביוני 1978) היה פוליטיקאי דני, שכיהן כראש ממשלת דנמרק בשנים בשנים 1962–1968 ובשנים 1971–1972. קרג נולד ב-15 בספטמבר 1914. הוא הצטרף לארגון הנוער של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הדנית בשנת 1930 ואט אט התקדם בשורות המפלגה. בשנת 1947 נבחר לפולקטינג ומונה לתפקיד שר המסחר. הוא תמך בחיזוק הצבא הדני ובהצטרפות דנמרק לנאט"ו בשנת 1949. התפטר מהממשלה בשנת 1950. בשנים 1950–1953 עבד בשגרירות הדנית בארצות הברית. בשנת 1953 חזר לפרלמנט ולכהן כשר בלי תיק. בשנים 1958–1962 כיהן כשר החוץ של דנמרק. בספטמבר 1962 ירש את ויגו קמפמן כראש הממשלה וכמנהיג המפלגה. מפלגתו איבדה את השלטון בשנת 1968. הוא חזר לתפקיד באוקטובר 1971 וכיהן בו כמעט שנה. במהלך כהונתו השנייה בתפקיד, קרג הצליח לצרף את המדינה לקהילה הכלכלית האירופית, אך עורר עליו מחאות רבות שהובילו אותו להתפטר. תפקידו האחרון בחיים הציבוריים היה כנציג השוק המשותף האירופי בארצות הברית בשנים 1974–1975. לאורך שנת 1971 כיהן קרג כנשיא המועצה הנורדית. קרג נפטר ב-22 ביוני 1978. מדיה וקבצים בנושא ינס אוטו קרג בוויקישיתוף ינס אוטו קרג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ינס אוטו קרג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנקר יורגנסן

אנקר הנריק יורגנסן (בדנית: Anker Henrik Jørgensen;‏ 13 ביולי 1922 – 20 במרץ 2016) היה פוליטיקאי דני, שכיהן כראש ממשלת דנמרק בשנים 1972–1973 ובשנים 1975–1982. כיהן כנשיא המועצה הנורדית פעמיים: בשנת 1986 ובשנת 1991. אמנם תדמיתו הפוליטית רעועה בעקבות חוסר הצלחתו למתן את המשברים הכלכליים בתקופתו, אך רבים מעריכים אותו בשל צניעותו. יורגנסן נולד ב־13 ביולי 1922 בקופנהגן. התייתם בגיל צעיר לאחר שהוריו נפטרו משחפת. בזמן מלחמת העולם השנייה יורגנסן היה מעורב במחתרת הדנית. התחתן בשנת 1948. הזוג התגורר עשורים בשיכון פועלים, אשר יורגנסן עזב רק בגיל 86. בגיל 28 החל להיות מעורב באיגודי עובדים והוביל את התאחדות העובדים הכללית הדנית בשנים 1968–1972. נבחר לראשונה לפולקטינג בשנת 1964. בזמן פעילותו הפוליטית יורגנסן היה ממוקם בצד השמאלי של המפלגה, ועסק רבות בזכויות עובדים. הוא נודע במיוחד לאור הביקורת החריפה שלו על המעורבות האמריקאית במלחמת וייטנאם. כהונתו הראשונה כראש הממשלה נמשכה כ-14 חודשים עד לבחירות שנערכו בשנת 1973. יורגנסן חזר לכהן כראש ממשלת מיעוט בשנת 1975. כיהן כשר החוץ במשך חודשיים בשנת 1978. מאחר שיכולותיו למשול בממשלת מיעוט היו מוגבלות, יורגנסן התפטר מראשות הממשלה בספטמבר 1982 והעביר את השלטון לפול שליטר ממפלגת העם השמרנית. ללא בחירות. הוא נשאר בהנהגת המפלגה עד 1987 ובפרלמנט עד 1994. יורגנסן נפטר ב-20 במרץ 2016 בקופנהגן בגיל 93. מדיה וקבצים בנושא אנקר יורגנסן בוויקישיתוף אנקר יורגנסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנקר יורגנסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנקר יורגנסן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנקר יורגנסן, באתר Discogs (באנגלית)
פול שליטר

פול הולמסקוב שליטר (בדנית: Poul Holmskov Schlüter;‏ 3 באפריל 1929 – 27 במאי 2021) היה פוליטיקאי דני, שכיהן כראש ממשלת דנמרק בשנים 1982–1993. הוא היה ראש הממשלה הראשון מטעם מפלגת העם השמרנית והשמרן הראשון מאז 1901. שליטר נולד ב-3 באפריל 1929. בשנת 1957 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קופנהגן והצטרף ללשכת עורכי הדין הדנית בשנת 1960. בשנת 1964 נבחר לפרלמנט. בשנים 1971–1974 כיהן כחבר במועצת אירופה. שליטר הפך לראש ממשלה לאחר שאנקר יורגנסן הסוציאליסט התפטר מתפקידו בספטמבר 1982. שליטר התפטר לאחר כעשר שנים, בשנת 1993. בשנים 1994–1999 כיהן בפרלמנט האירופי. שליטר היה נשוי לרקדנית ובמאית הבלט אן מארי וסל שליטר. הוא נפטר ב-27 במאי 2021. מדיה וקבצים בנושא פול שליטר בוויקישיתוף פול שליטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אנג'לו דומנגיני

אנג'לו דומנגיני (באיטלקית: Angelo Domenghini;‏ 25 באוגוסט 1941) הוא כדורגלן ומאמן עבר איטלקי, ששיחק בעמדת החלוץ, בדרך כלל ככנף ימני ולפעמים כחלוץ מרכזי. הוא השתתף עם נבחרת איטליה ביורו 1968 ובמונדיאל 1970. דומנגיני נולד בלאליו, ברגמו שבאיטליה. הוא התחיל את הקריירה בשנת 1960 עם אטאלנטה וזכה עימה בגביע האיטלקי בעונת 1962/63, כשהוא מסיים כמלך שערי הטורניר עם 5 שערים כולל שלושער בגמר נגד טורינו. לאחר מכן עבר לאינטר מילאנו והיה חבר בסגל "גרנדה אינטר" המצליח שזכה ב-2 תוארי אליפות וגביע בין-יבשתיים, ובגביע אירופה לאלופות בעונת 1964/65. דומנגיני ערך במדיה 164 הופעות בהן כבש 54 שערים. בעונת 1969/70 עבר לקליארי ויחד עם לואיג'י ריבה וסרחיו "בובו" גורי בהתקפה זכה עימה באליפות באותה עונה. לקראת סוף הקריירה שיחק גם במועדונים רומא, הלאס ורונה, פוג'ה, אולביה וטרנטו לפני שפרש מכדורגל בשנת 1979. במדי נבחרת איטליה דומנגיני היה שותף לזכייתה ביורו 1968 שנערך על אדמתה. במשחק הגמר הראשון כבש את שער השוויון במשחק נגד יוגוסלביה מבעיטה חופשית בדקה ה-80'. היה זה לשער הראשון של הנבחרת במסגרת היורו ובמשחק השני הם ניצחו אותם 0–2. בסיום הטורניר נבחר להיות בנבחרת המצטיינת. שנתיים לאחר מכן דומנגיני לקח חלק בהגעתה למקום השני במונדיאל 1970. הוא כבש את שער הניצחון ב-0–1 על שוודיה במשחק הראשון ומשם איטליה המשיכה עד לגמר בו נכנעה 4–1 לברזיל. דומנגיני בסך הכל ערך 33 הופעות במדים הלאומיים בהן כבש 7 שערים. אטאלנטה הגביע האיטלקי: 1962/63 אינטר מילאנו אליפות איטליה (2): 1964/65, 1965/66 גביע אירופה לאלופות: 1964/65 הגביע הבין-יבשתי (2): 1964, 1965 קליארי אליפות איטליה: 1969/70 נבחרת איטליה אליפות אירופה: 1968 סגנית גביע העולם: 1970 אישיים הנבחרת המצטיינת ביורו 1968 מלך השערים בגביע האיטלקי: 1962/63 מדיה וקבצים בנושא אנג'לו דומנגיני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנג'לו דומנגיני אנג'לו דומנגיני, באתר Transfermarkt אנג'לו דומנגיני, באתר WorldFootball.net אנג'לו דומנגיני, באתר National Football Teams אנג'לו דומנגיני, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
מעשר עני

מעשר עני היא מצווה מהתורה, להפריש עשירית מיבול התבואה השנתי. החקלאי מצוּוה להפריש ה"מעשר עני" בנוסף על המעשר הראשון, ולתתו כמתנה לעניים נוסף על שאר מתנות העניים המוזכרות בתורה. על פי מקורות חז"ל מעשר עני נוהג בשנה השלישית והשישית למניין שנות מחזור השמיטה, במקום מעשר שני שנוהג בשאר השנים. מקור הדין מן התורה הוא בספר דברים פרק י"ד, פסוקים כ"ח-כ"ט: מִקְצֵה שָׁלֹשׁ שָׁנִים תּוֹצִיא אֶת כָּל מַעְשַׂר תְּבוּאָתְךָ בַּשָּׁנָה הַהִוא וְהִנַּחְתָּ בִּשְׁעָרֶיךָ. וּבָא הַלֵּוִי כִּי אֵין לוֹ חֵלֶק וְנַחֲלָה עִמָּךְ, וְהַגֵּר וְהַיָּתוֹם וְהָאַלְמָנָה אֲשֶׁר בִּשְׁעָרֶיךָ, וְאָכְלוּ וְשָׂבֵעוּ, לְמַעַן יְבָרֶכְךָ ה' אֱלוֹהֶיךָ בְּכָל מַעֲשֵׂה יָדְךָ אֲשֶׁר תַּעֲשֶׂה וכן בספר דברים פרק כ"ו, פסוק י"ב: כִּי תְכַלֶּה לַעְשֵׂר אֶת-כָּל-מַעְשַׂר תְּבוּאָתְךָ בַּשָּׁנָה הַשְּׁלִישִׁת שְׁנַת הַמַּעֲשֵׂר, וְנָתַתָּה לַלֵּוִי לַגֵּר לַיָּתוֹם וְלָאַלְמָנָה וְאָכְלוּ בִשְׁעָרֶיךָ וְשָׂבֵעוּ. מכאן למדו חז"ל שמחזור מעשר שני ומעשר עני מורכב משלוש שנים, שנתיים מעשר שני, ושנה שלישית מעשר עני, עוד שנתיים מעשר שני ושנה שישית מעשר עני. לאחר מכן שנת שמיטה שבה אין תרומות ומעשרות וחוזר חלילה. השנה הנוכחית (ה'תשפ"ד) היא שנת 2 במחזור ולכן היא שנת מעשר שני. ריענון מתוך כלל הפירות בשדה, לאחר שהפריש בעל השדה מעשר ראשון ללוי יש להפריש מהפירות שנותרו מעשר (10%) נוסף שהוא כ-9% מכל הפירות שהיו בתחילה. חלוקת המעשר נעשה בשדה אחרי שסיים החקלאי לאסוף את הפירות או התבואה. ויש מצווה לתת לכל אחד מהעניים מנה שתספיק לו לשבוע וחכמים קבעו שיעור שווי של שתי סעודות, שכך נהגו לאכול בזמנם. ומחשבים את כמות הסעודות בהתאם לכמות בני הבית אצל העני שניזונים מהמעשר. כשאין מספיק תבואה לכל העניים, צריך בעל השדה להניח את הפירות לפני העניים והם יחלקו אותם ביניהם. אם חילק לכל אחד מהעניים שהגיעו לשדה "כדי שובעו" ונשאר לו פירות מעשר מותר לתת להם יותר ממזון שתי סעודות וכן מותר לו לשמור את הנותר לקרוביו העניים, אך בתנאי שלא ישמור להם יותר ממחצית המעשר. ואם העניים לא באו לשדה יכול בעל השדה לחלק לעניים שהוא בוחר ואין הגבלה של כמות לכל עני. אדם נחשב עני כאשר יש ברשותו פחות ממאתים זוזים, סכום מינימלי לצורכי מחייה. במעשר עני אין קדושה ולכן רשאי העני לאכלו בכל מקום שירצה, וכן רשאי למוכרו. כדי למנוע סרבול מיותר, רשאי החקלאי להלוות לעני כסף, ולנכות את דמי החוב ממעשר העני, ובעצם להשאירו אצלו. מעשר שני ביעור מעשרות תרומות ומעשרות משנה תורה לרמב"ם, ספר זרעים, הלכות מתנות עניים, פרק ו' הרב אליעזר מלמד‏, מעשר עני, באתר פניני הלכה
סקודה אניאק

סקודה אניאק הוא SUV חשמלי מתוצרת חברת סקודה. הגרסה הראשונה הוצגה בשנת 2017 בשם Vision E. הגרסה השנייה הוצגה במרץ 2019 בשם Vision iV. הבכורה הרשמית של הדגם הסדרתי התקיימה ב-1 בספטמבר 2020 בפראג. היא הגיעה לישראל בשיווק מטעם חברה פרטית ביולי 2021 וב-5 באוקטובר 2021 מטעם היצרן הרשמי. דגם ה-Vision E, דגם הקונספט הראשון הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי בשנת 2017. הדגם כלל שני מנועים חשמליים בעלי הספק משותף של 225 קילוואט. טווח הנסיעה המקסימלי בלא טעינה עמד על 500 ק"מ. במרץ 2019 הוצג דגם הקונספט השני: Vision iV, שדומה במראהו החיצוני לגרסת הייצור הסופית. גרסת היצור הוצגה ב-1 בספטמבר 2020 בשם אניאק iV. היצור מתבצע במפעלי סקודה במלאדה בולסלאב ומיועד לשוק האירופאי. הדגם מבוסס על פלטפורמת MEB של פולקסווגן. הרכב זהה לפולקסווגן ID.4, מלבד שינויים עיצוביים בקדמת הרכב ובאחוריו. האניאק מיוצר בחמש גרסאות שונות, הנבדלות זה מזה בסוג ההנעה (אחורית או AWD), הספק וטווח נסיעה מקסימלי ללא טעינה. שם הדגם מבוסס על המילה Enya, שבשפה האירית משמעותו "מקור החיים". האות E היא הסימון המקובל למכוניות חשמליות והאות Q נוספה בסיום בדומה לדגמים האחרים של החברה: הקאמיק, הקארוק והקודיאק. סקודה אניאק קופה היא גרסה בעלת מרכב קופה לאניאק הבסיסית, זו נחשפה ב-31 בינואר 2022. השינויים העיקריים בגרסה זו הם בעיצוב החיצוני אשר קיבל גג משופע יותר המעניק לדגם את מראה הקופה. לאניאק קופה אורך של 4,652 מ"מ, רוחב של 1,879 מ"מ, גובה של 1,622 מ"מ ובסיס גלגלים של 2,765 מ"מ. בתחום ההנעה אין כל שינויי. מדיה וקבצים בנושא סקודה אניאק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקודה אניאק חזי גורן, אוטומקס משיקה את סקודה אניאק החשמלי בישראל, באתר פורטל הרכב גיר, ‏07 ביולי 2021 cartube, סקודה אניאק iV בישראל - מחיר החל מ-189,900 שקל - cartube, באתר www.cartube.co.il Skoda Vision E: it's the Czechs' first electric car, באתר CarMagazine, ‏18 באפריל 2017 סקודה אניאק iV נחשף - הקרוסאובר החשמלי הראשון של סקודה, באתר קארטיוב, ‏1 בספטמבר 2020 אוהד אסטון, סקודה השיקה את האניאק iV החשמלית, באתר מגזין רכב חשמלי, ‏02 בספטמבר 2020 רן סגל, הכירו את אניאק: סקודה חשמלית חדשה, באתר ynet, 13 בפברואר 2020 צפו: סקירות ראשונות של סקודה אניאק החשמלי, באתר קארטיוב, ‏15 באפריל 2021 cartube, סקודה אניאק קופה 2022 החשמלי נחשף - cartube, באתר www.cartube.co.il
בב (הונגריה)

בב (בהונגרית: Béb) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. הכפר נהרס וננטש בתקופת הכיבוש הטורקי ויושב מחדש בסוף המאה ה-17 על ידי מתיישבים גרמניים אשר מהווים עד היום חלק גדול מהאוכלוסייה. בבב חיו שמונה יהודים בתשנת 1880. מדיה וקבצים בנושא בב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בב (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
יוליוש קוסאק

יוליוש פורטונאט קוסאק (בפולנית: Juliusz Kossak‏; 15 בדצמבר 1824 – 3 בפברואר 1899) היה צייר היסטורי ומאייר מאסטר שהתמחה בסצינות קרב, דיוקנאות צבאיים וסוסים. הוא היה אב של משפחה אמנותית המשתרעת על פני ארבעה דורות, אביו של הצייר וייצ'יך קוסאק וסבו של הצייר יז'י קוסאק. יוליוש קוסאק גדל בלבוב במהלך חלוקת פולין. הוא קיבל תואר במשפטים באוניברסיטת לבוב בעידוד אמו. במקביל למד ציור אצל יאן מסקובסקי ופיוטר מיכאלובסקי. החל משנת 1844 עבד קוסאק במשימות למען האצולה המקומית במולופולסקה, בפודוליה ובוולין. הוא התחתן עם זופיה גלצ'ינסקה בשנת 1855 ויחד הם עזבו לפריז שם שהו חמש שנים. בניו נולדו שם, האחים התאומים: וויצ'יץ' וטדאוש (בערב ראש השנה 1856–1857) וסטפן הצעיר בשנת 1858. המשפחה הגיעה לוורשה בשנת 1860 שם קוסאק השיג תפקיד כמאייר הראשי והחרט של המגזין "טיגודניק אילוסטובאני". הם עברו למינכן למשך שנה, שם צייר קוסאק את אחד מציוריו המפורסמים ביותר, הקתדרלה המינדולית. ובשנת 1868 התיישבו בקרקוב עם חמישה ילדים. קוסאק קנה שם אחוזה קטנה, המכונה קוסאקובקה, המפורסמת בסלון אמנותי וספרותי שהשתתפו בו : אדם אסניק, הנריק סנקייביץ', סטניסלב ויטקביץ', יוזף צ'למונסקי ורבים אחרים. יוליוש קוסאק חי שם ועבד שם עד סוף ימיו. בשנת 1880 הוענק לו צלב מסדר הכבוד על ידי הקיסר פרנץ יוזף מאוסטריה - הונגריה על הישגי חייו כאמן. יוזף שרמנטובסקי היה בין תלמידיו. קוסאק הציג את עבודותיו על אדמת פולין ומחוצה לה מאז 1854. המדיום המועדף עליו היה צבעי מים, בפורמטים קטנים וגדולים יותר. הוא היה מבשרו של בית ספר פולני לציור זירת קרבות, כאשר הנושא העיקרי שלו נסב סביב מה שהדאיג מאוד את הפולנים המתנגדים לכיבוש הצבאי במדינתם. הוא היה מחברם של למעלה מתריסר ציורים פנורמיים המתארים פרשים פולניים בקרב ופעולות צבאיות נגד פולשים זרים. קוסאק הפיק גם סדרת פורטרטים בשמן עבור משפחות אצולה פולניות, כולל פרדרו, גניובוש, טישקביץ', שבט ליפסקי ומורסטין. הסצנות הכפריות והפסטורליות שלו כללו ירידי סוסים, חתונות כפריות, טיולי צייד בחורף, סצנות מיתולוגיות ואורוות סוסים. הוא גם הפיק סדרת איורים של ספרות אפית פולנית כמו "פאן תדיאוש" מאת אדם מינקביץ', רומנים של הנריק סנקייביץ' ואחרים. הוא עיצב מדליות כבוד שונות. מדיה וקבצים בנושא יוליוש קוסאק בוויקישיתוף יוליוש קוסאק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Jerzy Jan Lerski, George J. Lerski, Halina T. Lerski, Historical Dictionary of Poland, 966-1945, Greenwood Publishing Group, 1996, ISBN 978-0-313-26007-0. (באנגלית) About Juliusz Kossak, Biography (ארכיון)
ללא כוונת זדון

ללא כוונת זדון (באנגלית: Absence of Malice) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1981 בבימויו של סידני פולאק, עם פול ניומן וסאלי פילד בתפקידים הראשיים. העלילה עוסקת בקונפליקט במקצוע העיתונאות בין צורך הציבור לדעת והרצון לפרסם סקופים ובין פרסום ידיעות שיכולות להזיק לאנשים. מייגן קרטר (סאלי פילד) היא עיתונאית ב"מיאמי סטנדרט" החוקרת את פרשה היעלמו של ג'ואי דיאז, ראש ועד עובדי הנמל במיאמי. היא נפגשת עם החוקר הפדרלי, אליוט רוזן (בוב בלבן) לשיחה והוא מניח על שולחן תיק חקירה ויוצא מהחדר. מייגן מעיינת בתיק ומסתבר לה שקיימת חקירה נגד מייקל גלאגר (פול ניומן) בעל מחסן גדול למשקאות חריפים בנמל שהיה בסכסוך עם דיאז. היא מפרסמת זאת בעיתון. גלאגר מבקר בעיתון ודורש ממייגן לגלות את מקור המידע שלה אך היא מסרבת. לגלאגר אין אליבי מספק לתאריך היעלמותו של דיאז. הוא לוקח אותה לשייט ביאכטה שלו אך היא לא מגלה לו. תרזה פארון (מלינדה דילון) היא ידידה של גלאגר. היא עובדת כמזכירה בבית ספר קתולי ונפגשת עם מייגן. היא אומרת לה שגלאגר היה אתה באותו זמן שלושה ימים בקליניקה רפואית שם עברה הפלה מלאכותית אבל מבקשת ממנה שלא לפרסם זאת כי זה יהרוס את קשריה עם משפחתה הקתולית האדוקה ויביא לפיטוריה. מייגן לא עומדת בפיתוי ומפרסמת זאת כדי לעזור לגלאגר אבל לא חוזה את התוצאה. תרזה מתאבדת על ידי חיתוך ורידי ידיה. מייגן אכולת רגשות אשמה מגיעה לגלאגר אך הוא תוקף אותה. היא מגלה לו שמקור המידע שלה עליו הוא אליוט רוזן. גלאגר נפגש עם התובע המחוזי, קווין (דון הוד) ומציע לו עסקה שבה ימסור לו פרטים על היעלמותו של דיאז תמורת הפסקת החקירה נגדו. קווין מכריז על זאת במסיבת עיתונאים ורוזן מחליט להשיב מלחמה נגדו. בעזרת החוקר הפדרלי בוב וואדל (בארי פרימוס) הוא מגלה שגלאגר תורם אנונימי לעמותה למען מיאמי בראשה עומד קווין וכי גלאגר ומייגן מקיימים קשרים אינטימיים. וואדל מזהיר את מייגן שתתרחק מהעניין אבל היא לא עומדת בפיתוי ומפרסמת בעיתון כי קווין שוחד על ידי גלאגר. הפרשה מתפוצצת והתובע הכללי בוושינגטון די. סי. שולח את סגנו, ג'ון וולס (וילפורד ברימלי) לחקור את הפרשה. בסוף הבירור הנוקב הוא מפטר את קווין ורוזן. מייגן חוזרת לעיתון וכולם מסתכלים עליה בעיניים חשדניות. עיתונאית אחרת נבחרת לסקר את הפרשה ולא ברור אם מייגן תוכל להמשיך בעבודתה בעיתון. היא הולכת למרינה ונפרדת מגלאגר שיוצא לשייט ביאכטה שלו. מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - פול ניומן. מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר מלינדה דילון. מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר - קורט לודקה. מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה - סאלי פילד. מועמדות לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר - קורט לודקה. הסרט זכה לאזכור של כבוד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. "ללא כוונת זדון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ללא כוונת זדון", באתר נטפליקס "ללא כוונת זדון", באתר AllMovie (באנגלית) "ללא כוונת זדון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ללא כוונת זדון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ללא כוונת זדון", באתר Metacritic (באנגלית) "ללא כוונת זדון", באתר אידיבי "ללא כוונת זדון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון ללא כוונת זדון, באתר יוטיוב ללא כוונת זדון, באתר TCM