laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אשת טורס

אשת טורס (ראשי תיבות של "ארגון שירותי תיירות") היא חברת תיירות ישראלית שהוקמה בשנת 1987. החברה נמצאת בבעלותו של איש העסקים הישראלי אפרים קרמר, שהוא גם מנכ"ל החברה. נכון לשנת 2021, החברה דורגה על ידי דן אנד ברדסטריט כחברת התיירות השלישית בגודלה בישראל מבחינת מחזור מכירות, עם הכנסות שנתיות של כמיליארד שקל, והשלישית בגודלה מבחינת רווח. בתקופת מגפת הקורונה חוותה החברה ירידה משמעותית בהכנסות, אך היא מראה סימני התאוששות ערים, ועל פי הצפי אמורה לחזור להכנסות שנתיות של כמיליארד ₪ בשנת 2023. החברה מעסיקה כ-220 עובדים בישראל. אשת טורס משווקת מגוון רחב של מוצרי תיירות, בהם טיסות ומלונות ברחבי העולם, חבילות נופש בישראל ומחוצה לה, טיולים מאורגנים למשפחות וליחידים, חבילות שיט מאורגנות, טיולי אופניים מחוץ לישראל ועוד. החברה היא הקונה הגדולה ביותר של חדרי מלון. אשת טורס נוסדה במהלך שנת 1987 כסוכנות נסיעות קטנה המתמקדת בתיירות פנים. בשלהי שנת 1995, החברה נרכשה על ידי קבוצת משקיעים בראשות אפרים קרמר, שמכהן עד היום כבעלים וכמנכ"ל החברה. במרוצת השנים, אשת טורס התפתחה מסוכנות נסיעות מסורתית לסוכנות נסיעות אינטרנטית (On Line Travel Agents - OTA), אשר חלק ניכר מפעילותה מתבצע באמצעות מערך הזמנות דיגיטלי על-גבי רשת האינטרנט. במהלך שנת 2008, נפתח באשקלון מרכז מכירות שני, נוסף למרכז הקיים בתל אביב. בשנת 2018 רכשה אשת טורס את חברת טיולי השטח בוץ הרפתקאות. בשנת 2021 רכשה אשת טורס 50% מאתר הנופש חוויית הרוכבים. כיום, אשת טורס היא Tour Operator וסיטונאית תיירות המארגנת נופשונים, טיולים מאורגנים וגם חבילות דינמיות להרכבה עצמית, באמצעות בחירת יעד טיסה ומלון. אשת טורס היא חברה פרטית, הנמצאת בבעלות מלאה של חברת ההחזקות "כרם השקעות ותיירות בע"מ", אשר מחזיקה גם בחברות הבת "כרם ניהול בתי מלון" (65%) ו"כרם נכסים ופיתוח" (75%). אשת טורס עצמה מחזיקה בבעלות חלקית בחברות הבת "אשת תיירות נכנסת" (50%), "בוץ הרפתקאות" (51%) וחברת "חווית הרוכבים גלמפינג" (50%). הפעילות העסקית באשת טורס מתחלקת ל-3 חטיבות: חטיבת תיירות פנים - עוסקת בארגון חבילות נופש ושירותים לקבוצות, תכנון וארגון אירועים וכנסים ושיווק חבילות נופש אישיות בישראל. חטיבת תיירות חו"ל - משווקת טיסות שכר וחבילות נופש למגוון יעדים, טיולים מאורגנים, טיסות סדירות, חבילות "טוס וסע" הכוללות טיסה והשכרת רכב, חבילות שייט ועוד. חטיבת תיירות נכנסת - פועלת כחברה בת בשם "אשת תיירות נכנסת" (Eshet Incoming). חטיבה זו עוסקת בעיקר בשיווק ובתפעול שירותי קרקע לקבוצות תיירות, לסיורי תמריץ ולכינוסים מרחבי העולם. בנוסף, אשת טורס היא הספקית המורשית למתן שירותי נופש ליחידות צה"ל, משטרת ישראל, שירות בתי הסוהר, אגף השיקום במשרד הביטחון, ומספקת שירותי תיירות גם לגורמים מוסדיים נוספים ומשרדי ממשלה. החברה מפעילה 2 מרכזי מכירות טלפוניים, בתל אביב ובאשקלון וכן אתרי סחר באינטרנט. אתר האינטרנט הרשמי של אשת טורס נחמה אלמוג, מנוע חיפוש ישראלי חדש יציג את כל המידע על טיסות במקום אחד, באתר "אנשים ומחשבים", 19 ביולי 2018 אפרים קרמר על איחוד האמירויות כיעד תיירותי, סרטון באתר יוטיוב, 22.10.2020 צלי גרינברג, אשת טורס: "מעריכים כי ההסלמה בדרום תפגע בכ-60% מהמכירות", באתר כלכליסט, 5 במאי 2019 אתר חברת בוץ הרפתקאות, באתר בוץ הרפתקאות אתר חווית הרוכבים, באתר חווית הרוכבים האתר של אשת תיירות נכנסת, באתר אשת תיירות נכנסת מיכל רז-חיימוביץ', "פי 2 יותר תיירים מבאירוויזיון": חברות ענק מחו"ל בחרו בירושלים כיעד צ'ופר לעובדים, וזה שווה המון כסף, באתר גלובס, ‏2019-09-10
כתר המלכה אלכסנדרה

כתר המלכה אלכסנדרה (באנגלית: Crown of queen Alexandra) היה כתר הרעיה של אלכסנדרה מדנמרק, המלכה הרעיה של המלך אדוארד השביעי. הכתר יוצר עבור טקס ההכתרה שנערך בשנת 1902. במהלך 64 שנות מלכותה של המלכה ויקטוריה לא הייתה בממלכה המאוחדת מלכה רעיה. על פי הנוהג, בעת הכתרת מונרך הוכתרה גם רעיתו כמלכה רעיה. כמו כן, בהתאם לנוהג, המלכה הרעיה הוכתרה בכתר מרי ממודנה מהמאה ה-17 אולם בשנת 1831 בעת הכתרת אדליידה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן (המלכה הרעיה של המלך ויליאם הרביעי נעשה שימוש בכתר המלכה אדלייד - כתר חדש שהוכן לצורך הכתרה זו עבור המלכה בשל צורתו התיאטראלית והילדותית של כתר מרי מודנה. במותה של המלכה ויקטוריה, בשנת 1901, הוחלט ששני הכתרים אינם מתאימים לטקס ההכתרה של המלכה הרעיה (טקס ההכתרה הראשון מזה שבעים שנים) והוחלט ליצור כתר חדש עבור המלכה אלכסנדרה, שיקרא על שמה. לאחר הכתרת המלכה אלכסנדרה לא נעשה שימוש בכתר, מאחר שבשנת 1911 הוכן כתר המלכה מרי עבור מרי מטק ובשנת 1937 הוכן כתר המלכה אליזבת עבור אליזבת בווס ליון. כתר המלכה אלכסנדרה מוצג כיום במוזיאון הצבא הלאומי שבלונדון, כאשר בכתר משובצים אבנים מלאכותיות במקום האבנים היקרות המקוריות שהיו בו. כתר המלכה אלכסנדרה עוצב בשונה מהמסורת המקובלת של כתרי הממלכה המאוחדת. העיצוב הושפע מסגנון הכתרים האירופאים - והיה יותר נמוך (בעוד שהכתרים הבריטיים היו גבוהים יותר). בחזית הכתר, בחצי הקשת הקדמית שובץ יהלום הקוהינור. ניתן להפריד את חצאי הקשתות מבסיס הכתר וללבוש את הבסיס לבדו. מדיה וקבצים בנושא כתר המלכה אלכסנדרה בוויקישיתוף
מיכאל פולאק

מיכאל פולאק (1862–1912) היה ממייסדי העיר תל אביב. פולאק נולד בשנת 1862 בקלווריה שבליטא לברוך בנדט ולחיה אסתר בנדט, והיה השני מארבעת ילדיהם. משפחתו הייתה דתית ציונית מכובדת ודוברת עברית. פולאק עלה לארץ ישראל בשנת 1906 בעודו בן 44, ומיד הצטרף לאגודת אחוזת בית. הוא נודע כנדבן גדול ובין היתר תרם לפתיחתה של הישיבה הראשונה באחוזת בית. בשותפות עם שלמה זלמן (לימים גיסו) הוא הגריל וזכה באחד מהמגרשים הגדולים בעיר. לאחר זמן קצר השותפות פורקה ומיכאל הקים במקום את ביתו בשנת 1909. מיכאל נפטר בשנת 1912 ממחלה שנגרמה מסיבוכי קיבה. זמן קצר לפני מותו, קרא לאחיו אהרון פולאק לבוא מליטא ולרשת אותו ואת רכושו. בית פולאק שימש שנים רבות לאחר מותו כבית מגורים ולאכסון מוסדות ואנשי ציבור. בית פולאק קרוי על שמו, נכון לשנת 2018 שוכנים שם מספר מפעלים. מייסדי תל אביב מיכאל פולאק באתר משפחות מייסדי תל אביב ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירלי בוגנים

שירלי בוגנים (נולדה ב-13 בספטמבר 1973) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית. בוגנים גדלה באלפי מנשה. בוגנים לא שירתה בצבא בשל עודף בנות. בגיל 17 השתתפה לראשונה בפרסומת לשוקולד של "ורד הגליל" והציגה קולקציה של ברכה בר און. היא כיכבה שם יחד עם מי שכעבור שלוש שנות היכרות עתיד להיות בעלה במשך עשר שנים, בעל סוכנות הדוגמנות "יולי", אריק בן זינו. שנה לאחר מכן השתתפה בתחרות "הפנים של התשעים" וזכתה במקום השני. לאחר מכן דגמנה לחברות כמו לוריאל, מקס פקטור, אסקדה (אנ') וגאפ, ובישראל למשביר לצרכן, קסטרו, עלית, פלפל, סופר-פארם ונטורל סי ביוטי. ב-2004 שימשה כפרזנטורית של חברת האופנה הוניגמן. כמו כן הופיעה על מגזינים כמו קוסמופוליטן, Elle וווג. ב-2006 השתתפה בתוכנית "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדן קיריל סיבולפוב. שיחקה במשפחה שולטת בתפקיד אורח בעונה השלישית. כיום משחקת בסדרות, בעיקר מעצבת פנים פעילה. החל מ־2020 משחקת בסדרת הטלוויזיה "התחנה". לאחר גירושיה מאריק בן זינו לאחר עשר שנות נישואין, בפברואר 2013, התארסה לבן זוגה, לירן סרוק. אחרי כשנה של זוגיות, הם נישאו. אחיה הקטן הוא השחקן יונתן פז בוגנים. מנהלת אורח חיים צמחוני. בשנת 2021 התפרסמה כתבה בחדשות 12 על קשיי הפוריות מהם סובלת בוגנים, ועל מחלת האנדומטריוזיס שאובחנה לה במהלך טיפולי הפוריות. שירלי בוגנים, ברשת החברתית אינסטגרם שירלי בוגנים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שירלי בוגנים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שירלי בוגנים, באתר ספר הקולנוע הישראלי חגית רון־רבינוביץ', "אני שירלי אחרת לגמרי", באתר ישראל היום, 25 בספטמבר 2012 זיו ביילין, "בניגוד לג. יפית, אני פונה לצעירים; אני בדיגיטל, זה העתיד", באתר גלובס, 9 בינואר 2014 אנשים, ‏שירלי בוגנים: "אני מפחדת להזדקן", באתר ‏מאקו‏, 29 באפריל 2015 קרן נתנזון ויץ, שירלי בוגנים לא מוותרת: "זה עניין של זמן, אני עוד אהיה אמא", באתר Xnet‏, 24 בספטמבר 2015 מיקי לוין, ‏פחד הבמה, ההפלה שעברה והמאבק להביא ילד: שירלי בוגנים מדברת מהבטן, באתר מעריב אונליין, 27 במרץ 2016 עידו סולומון, ‏"כולן סביבי אימהות, אני נשארתי אחרונה": שירלי בוגנים במסע להגשמת חלום חייה, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2021 סמדר שיר, שירלי בוגנים: "אני שונה מהדוגמניות האחרות – מתולתלת, עם אף שבור ולא בגזרת ברבי", באתר ynet, 14 באוגוסט 2024 סמדר שיר ׀, 25 דברים שלא ידעתם עליי, באתר "ידיעות אחרונות", 21 בנובמבר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה

כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה (באנגלית: Small Diamond Crown of Queen Victoria) היה כתר קטן שיוצר לבקשת המלכה ויקטוריה בשנת 1870. כתר זה היה מזוהה ביותר עם המלכה, ולכן דווקא כתר זה הונח על ארונה במהלך מסע לווייתה, ולא הכתר הרשמי של הממלכה המאוחדת (כתר אדוארד הקדוש) או הכתר הרשמי של ויקטוריה כקיסרית הודו (כתר האימפריה הממלכתי). בעקבות מותו של הנסיך אלברט מסקס קובורג גותה, בעלה של המלכה ויקטוריה, בשנת 1861 פרשה המלכה ויקטוריה מהחיים הציבוריים, והחלה ללבוש בגדי אבלות. בלחץ ממשלת בריטניה שבה להופיע בציבור בשנת 1870, אולם סרבה ללבוש את כתר האימפריה הממלכתי - הן בשל משקלו הרב, והן משום שלא יכלה ללבוש אותו ביחד עם ההינומה השחורה שלבשה לאות אבלות. כתר היהלומים הקטן הוזמן על ידי ממשלת בריטניה כדי לעמוד בדרישות הטקס המקובלים מחד, ולאפשר למלכה ללבוש את הכתר על בגדי האבלות מאידך. השימוש הראשון שנעשה בכתר היה לטקס פתיחת הפרלמנט ב-9 בפברואר 1871. החל מאירוע זה לבשה המלכה את הכתר בכל האירועים בהם כללי הטקס דרשו שהמונרך ילבש כתר לראשו. רשמית, הכתר היה רכושה האישי של המלכה ויקטוריה ולא חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת. בצוואתה הורישה ויקטוריה את הכתר לממלכה, והכתר הפך לחלק מתכשיטי הכתר. את הכתר לבשו המלכות הרעיות אלכסנדרה מדנמרק ומרי מטק. לאחר שאליזבת בווס ליון החליטה שלא תעשה שימוש בכתר, הכתר הועבר בשנת 1937 לבית התכשיטים שבמצודת לונדון בו הוא מוצג כיום. הכתר יוצר על ידי חברת הצורפות המלכותית ג'ררד ושות' ועוצב בסגנון האופייני לכתרי הממלכה המאוחדת. הכתר כלל ארבעה חצאי קשתות שיצאו מבסיס הכתר ונפגשו במרכז הכתר, בו התחברו למונד (גלובוס מוזהב) שעליו צלב. חצאי הקשתות התחברו לבסיס הכתר בצלב פאטה, ובין צלבי הפאטה היו פרחי חבצלת. הכתר היה קטן ממדים - קוטרו היה 9 ס"מ וגובהו 10 ס"מ. בשל קוטנו, לא כלל הכתר כובע בד פנימי. הכתר עשוי כסף ומשובצים בו 1,187 יהלומים (וזאת מאחר שבניגוד לאבני חן שאותם, על פי הנוהג, לא לובשים בעת אבלות, יהלומים ניתן, על פי הנהוג במאה ה-19 בממלכה המאוחדת, ללבוש בתקופת אבל). מקורם של כל היהלומים היה מתכשיטים אישיים של המלכה ויקטוריה. מדיה וקבצים בנושא כתר היהלומים הקטן של המלכה ויקטוריה בוויקישיתוף
המסכה (סדרת אנימציה)

המסכה (באנגלית: The Mask: The Animated Series) היא סדרת אנימציה המבוססת על הקומיקס "המסכה" אף על פי שמקור ההשראה העיקרי לסדרה היה העיבוד הקולנועי לקומיקס משנת 1994. הסדרה הופקה במקור עבור ערוץ CBS אולם בהמשך הסדרה שודרה במקום בערוץ Cartoon Network. בישראל הסדרה שודרה במהלך שנות התשעים בערוץ הראשון ובערוץ הילדים בתרגום לעברית. עלילת הסדרה מתמקדת בסטנלי איפקיס, פקיד בנק זוטר מרובע ונוירוטי אשר חי לבדו בעיר אדג' סיטי יחד עם כלבו מיילו. איפקיס הוא רומנטיקן טוב לב וחלש אופי שנותן לכולם לתמרן אותו. חייו של איפקיס משתנים אחרי שהוא מוצא מסכה עתיקה ומסתורית. כאשר איפקיס לובש את המסכה, היא נותנת לו כוחות על-טבעיים והופכת אותו לגיבור-על ירוק בן אלמוות ובלתי שפוי. כמו כן, המסכה משחררת אותו מהעכבות שלו והוא הופך להיות רומנטיקן חסר תקנה, בעל עודף ביטחון עצמי שלא נותן לאנשים לדרוך עליו. לאורך הסדרה איפקיס משתמש במסכה על מנת להילחם בפושעי העיר. סטנלי איפקיס/המסכה - גיבור הסדרה, פקיד בנק, ישר וטוב לב, שמצא מסכה מסתורית שיכולה להפוך אותו ליצור עם פרצוף ירוק וכוחות על טבעיים. בתור המסכה הוא ההפך מסטנלי, משוגע, בעל יכולת ליצור דברים או לשנות צורה, יש לו חוש הומור ציני, נטייה לשבור את קיר הרביעי ותמיד נלחם בפושעים אבל מעדיף ללכת למועדון ה"קוקו-באנגו". הוא גם מציג את הצד המטורף למי שלובש אותו, ובאיזה שהוא שלב הופך לפיצול אישיות. מיילו - כלב הקטן והנאמן של סטנלי. כלבלב מסוג ג'ק ראסל טרייר. הפך לגרסת המסכה שלו מספר פעמים, כאשר הוא חבש אותה. פגי ברנט - כתבת חדשות וידידה קרובה של סטנלי והיחידה שיודעת את סודו. באחד הפרקים היא בעצמה נוטלת את זהות המסכה. סגן מיטץ' קלוואי - שוטר קשוח שמתעב את המסכה, ורוצה ללכוד אותו. דויול - השותף העצלן של קלוואי שתמיד חושב על אוכל. גברת פינמן - השכנה של סטנלי, תמיד לובשת פיג'מה ומתעבת את סטנלי. צ'רלי שומאכר - מנהל בנק של אדג' סיטי וחברו הכי טוב של סטנלי. ד"ר פריטוריוס - האויב המושבע של המסכה, בן אדם מכונה שיכול לפצל את ראשו מגופו וללכת על שמונה רגלים כמו עכביש ולהתחבר לגוף רובוטי אחר. וולטר - המשרת של פריטוריוס. בחור שקט, חזק וענק בדימוי של המפלצת של פרנקנשטיין. לארי הכריש - בוס של כנופיית פשע מקומית. מארק- סגנו של לארי. איש החימר ואיש הדג - שני צעירים שרצו כוחות על ובאו במגע עם קרינה רדיואקטיבית, וכל אחד מהם נפל למקום אחר, בעקבות שהאמבולנסים שלהם עלו על מהמורה, למפעל לחימר ולמפעל לדגים. וכך הם הפכו לענק עשוי חימר ולדג מדבר ענקי. סטנלי לבסוף לא נפטר מהמסכה, אלא שמר אותה לעצמו. פגי, שבגדה בסטנלי בסרט והסגירה אותו לידי דוריאן, הופכת ליד ימינו והיחידה שמודעת לזהותו של המסכה. דמויותיהם של טינה (בגילומה של קמרון דיאז) ודוריאן (בגילומו של פיטר גרין) לא מופיעות בסדרה. חברו של סטנלי, צ'ארלי מופיע בסדרה, אך לא מודע לזהותו הסודית של סטנלי (בניגוד לסרט). "המסכה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המסכה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המסכה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)

אולימפיאדת החורף ה-19 נערכה מ-8 בפברואר עד 24 בפברואר 2002 בעיר סולט לייק סיטי שביוטה, ארצות הברית. באולימפיאדה השתתפו 2,399 ספורטאים מ-77 מדינות. אולה איינר ביורנדלן מנורווגיה גולש ביאתלון זכה במרב המדליות עם 4 מדליות זהב. יניצה קוסטליץ' מקרואטיה גולשת סקי אלפיני זכתה במרב המדליות עם 4 מדליות מהן 3 מדליות זהב. סטיבן ברדבורי מאוסטרליה זכה במדליית זהב בהחלקה מהירה במסלול קצר בעקבות התנגשות בין שאר המתחרים מטרים ספורים לפני קו הסיום, וזאת לאחר שרשרת אירועים דומים ברבע הגמר ובחצי הגמר שהביאו אותו לגמר מלכתחילה. ברדבורי הפך לספורטאי הראשון מחצי הכדור הדרומי שזוכה במדליית זהב באולימפיאדת החורף. נבחרת קנדה בהוקי קרח, בהנהגתו של ויין גרצקי כמנהל מקצועי, זכתה במדליית הזהב בהוקי קרח גברים לראשונה מזה 50 שנה. נבחרת הנשים של קנדה זכתה בפעם הראשונה במדליית הזהב בהוקי קרח נשים. המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) יהודים באולימפיאדת סולט לייק סיטי אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת סולט לייק סיטי (באנגלית) אתר הוועד האולימפי אולימפיאדת סולט לייק סיטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנקודר

אנקודר (באנגלית: rotary encoder או shaft encoder) הוא מכלול אלקטרואופטי המשמש למדידת אורכים במערכות מיכון ואוטומציה. ישנם סוגים שונים של אנקודרים ובהם אנקודרים יחסיים, אבסולוטיים, מגנטיים, אופטיים ואחרים. עקרון הפעולה של אנקודר אופטי-יחסי פשוט מבוסס על מכלול שהוא למעשה דיסקה ובה חריצים מעבירי אור במרחק זוויתי קבוע זה מזה. מצידה האחד של הדיסקה ישנו מקור אור ומהצד השני קולטן אור המייצר אות מתח או זרם בכל עת שנקלט בו אור. דרך מרכזה של הדיסקה עובר ציר המחובר לגלגל בקוטר ידוע. כאשר הגלגל מסתובב (על-פי רוב כנגד האובייקט הנמדד) מסתובבת גם הדיסקה ואור מגיע אל הקולטן לסירוגין בהתאם למיקום החריצים. אות המתח הנוצר לסירוגין מועבר מהקולטן אל יחידת החישוב הרלוונטית (מחשב, בקר תנועה וכו'). יחידת החישוב הנ"ל מבצעת חישוב הכולל את היחס בין הרווח שבין החריצים לבין קוטר הגלגל וממירה את האות ליחידות אורך. נהוג לאפיין אנקודרים מסוג זה על פי מספר ה"פולסים" שהם יניבו בסיבוב אחד. כך, באמצעות הידיעה של קוטר הגלגל המחובר אליהם ניתן להמיר את האות המתקבל מהם ליחידות אורך. לדוגמה: אנקודר המניב 10 פולסים בסיבוב והוא מחובר לגלגל שהיקפו 50 מ"מ, עבור כל סיבוב של הגלגל נקבל 10 פולסים. יחידת החישוב (המחשב או הבקר) סופרים את הפולסים וכאשר נספרו למשל 5 פולסים ניתן לדעת שהגלגל הסתובב 25 מ"מ.
צ'רצ'ילים (אלבום)

צ'רצ'ילים (Churchill's) הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק הישראלית הצ'רצ'ילים, שיצא בשנת 1969 ונחשב לאלבום הרוק הישראלי החלוצי הראשון בתולדות המוזיקה הישראלית וזאת בעיקר בגלל ששילב בדרך מקורית פופ פסיכדלי, רוק מחתרתי ומוזיקה מזרחית. לאחר ששבו חברי הלהקה ממסע הופעות מצליח בן 4 חודשים באירופה, שבמהלכו אף חיממו את להקת הרוק דיפ פרפל, ניגשה הלהקה להקליט את אלבומה הראשון. עד אותה העת הקליטה הלהקה סינגל אחד בלבד, שזכה להצלחה גדולה בישראל. החומרים שהוקלטו, נועדו לשני פסי-קול של סרטי קולנוע: "מקרה אשה" (סרטו של ז'ק קתמור, הנחשב לאחד הסרטים האוונגרדיים שנוצרו אי פעם בישראל) ו"השמלה" של ג'אד נאמן. מרבית שירי האלבום נכתבו על ידי סטן סולומון ורוב האקסלי, למעט השיר "Strangulation" שנכתב על ידי סולומון ומיקי גבריאלוב. בשיר "Debka" השתתף גם המוזיקאי והמנצח נעם שריף שגם השתתף בהפקת השיר. השיר "When You're Gone" הופיע מאוחר יותר, בתרגומו העברי של יהונתן גפן, כ"אחינועם לא יודעת" באלבומו של אריק איינשטיין "פוזי". לאחר הקלטת האלבום ניסתה הלהקה את מזלה בחו"ל וחבריה עברו להתגורר באנגליה, שם הקליטו שני אלבומים נוספים. "צ'רצ'ילים" לא יצא מאז הוצאתו המקורית בשנת 1969, ובמשך שנים נחשב לאחד מפריטי האספנים היקרים ביותר הן בישראל והן בקרב אספני תקליטי רוק ופסיכדליה מכל רחבי העולם. בשנת 1991 ביוזמתה של חנות התקליטים האוזן השלישית יצא האלבום מחדש, בתוספת מספר שירים שהקליטה הלהקה ויצאו על גבי סינגלים בסוף שנות ה-60. בשנת 2003 יצא האלבום במהדורה חדשה כפולה הכוללת את שני אלבומיה הראשונים של הלהקה. האלבום במהדורת הדיסק יצא בחברת הד ארצי במסגרת סדרת "מבראשית" וכולל גם קטעי בונוס שלא יצאו בעבר לאור. בתחילת שנת 2015 יצא האלבום מחדש במהדורת תקליט ויניל מוגבלת. חברת NMC United, בעלת הזכויות על קטלוג העצום של הד ארצי, הוציאה את האלבום יחד עם התקליטים של החלונות הגבוהים ושל תמוז, "סוף עונת התפוזים", ובכך סימנה את חזרתם של תקליטי הויניל לשוק המכירות בישראל. בדצמבר 2023 יצא התקליט מחדש בפורמט של תקליט 12 אינץ' בצבע אדום. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רוב האקסלי וסטן סולומון (למעט היכן שמצוין אחרת).  רוב האקסלי: גיטרות, קולות. חיים רומנו: גיטרות, מנדולינה, קולות. מיקי גבריאלוב: גיטרה בס, קולות. עמי טרייבטש: תופים. סטן סולומון: שירה. אברהם כהן: קאנון אליהו שאשא: עוד הוקלט באולפני "קולינור" בתל אביב, 1968 טכנאי הקלטה: אמנון רוברמן, דורי הרשגל צ'רצ'ילים- הגרסאות והמהדורות השונות שיצאו לאלבום באתר סטריאו ומונו דפנה ארד, תקליט נדיר של הצ'רצ'ילים נמכר ב-4,250 שקלים, באתר הארץ, 11 בינואר 2015 יוסי בבליקי, ‏הצ'רצ'ילים - מיתולוגיה משתבחת, באתר גלובס, 1 במאי 2003 יואב קוטנר, איך שגלגל מסתובב, באתר ישראל היום, 20 בפברואר 2015 הצ'רצ'ילים - תקליט צבעוני
וסילי ברזוצקי

וסילי ולדימירוביץ' ברזוצקי (ברוסית: Василий Владимирович Березуцкий; נולד ב-20 ביוני 1982 במוסקבה) הוא כדורגלן עבר רוסי, ששיחק בעמדת הבלם. גובהו 1.89 מטר. כיום משמש כעוזר מאמן צסק"א מוסקבה, כשהמאמן הראשי זהו אחיו התאום אלכסיי. וסילי הוא האח התאום של אלכסיי ברזוצקי, ששיחק יחד איתו בצסק"א. בצעירותו הוא למד באקדמיית "סמנה", מבתי הספר לכדורגל היוקרתיים היותר ברוסיה, ובמקביל שיחק במדי נבחרות הנערים והנוער השונות של רוסיה החל מ-1999, עת השתתף באליפות אירופה עד גיל 17. ברזוצקי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מועדון הכדורגל מוסקבה. הוא עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2000, כשהיה בן 17 בלבד. אחרי שתי עונות טובות במועדון, הוא עבר בשנת 2002 לצסק"א מוסקבה, בה הוא משחק עד היום. הוא זכה עם צסק"א 3 פעמים באליפות רוסיה (ב-2003, ב-2005 וב-2006) ואף בגביע אופ"א בעונת 2004/2005, לאחר שפתח בניצחון 1–3 על ספורטינג ליסבון במשחק הגמר. הוא העפיל עם הקבוצה לרבע גמר ליגת האלופות בעונת 2009/2010. בשש עונותיו הראשונות במועדון הופיע 165 פעמים וכבש 5 שערים וזכה עמה גם במספר תארים נוספים. הוא הגיע גם להישגים אישיים במדי צסק"א, כאשר נבחר חמש פעמים לרשימת 33 המצטיינים בליגה הרוסית בשנים 2005 - 2009. בעקבות יכולתו הטובה בהגנת צסק"א ברזוצקי זכה למקום קבע בנבחרת רוסיה. הוא התחיל לשחק בנבחרת בשנת 2003, וזומן לסגלה לטורניר יורו 2008 על ידי המאמן חוס הידינק. הוא היה שותף לטורניר המוצלח של הנבחרת הרוסית שהגיעה עד לחצי הגמר, שם הפסידה לספרד. בניגוד למספרו בצסק"א מוסקבה, בנבחרת מספר חולצתו הוא 2. ברזוצקי זומן למונדיאל 2014 על ידי מאמן הנבחרת פאביו קאפלו. בנוסף, ברזוצקי זומן גם ליורו 2016 על ידי המאמן לאוניד סלוצקי וכבש את שער השוויון מול נבחרת אנגליה במשחק הראשון בטורניר. ב-21 ביולי 2018 פרש ממשחק פעיל בגיל 36. בנובמבר 2018 הוזמן על ידי לאוניד סלוצקי יחד עם אחיו לצוות המאמנים של קבוצת ויטסה ארנהם ההולנדית. באוגוסט 2020 הצטרף לצוות האימון של צסק"א מוסקבה. באפריל 2021 מונה לעוזר מאמן של קבוצת קרסנודאר. ב-10 בינואר 2022 חזר לצסק"א מוסקבה על מנת לשמש כעוזרו של אחיו התאום אלכסיי. צסק"א מוסקבה גביע אופ"א: 2004/2005 אליפות רוסיה (5): 2003, 2005, 2006, 2012/2013, 2013/2014, 2015 הגביע הרוסי (7): 2001/2002, 2004/2005, 2005/2006, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011, 2012/2013 הסופר קאפ הרוסי (5): 2004, 2006, 2007, 2009, 2013 מדיה וקבצים בנושא וסילי ברזוצקי בוויקישיתוף וסילי ברזוצקי, ברשת החברתית אינסטגרם וסילי ברזוצקי, באתר Transfermarkt וסילי ברזוצקי, באתר Soccerway וסילי ברזוצקי, באתר National Football Teams וסילי ברזוצקי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
לידיה לזרוב

לידיה לזרוב-ירושלמי ‏(נולדה ב-16 בינואר 1946) היא שייטת ישראלית, אלופת עולם בשיט מפרשיות מדגם 420. היא הפכה לאלופת העולם הישראלית הראשונה בענף ספורט כלשהו כאשר זכתה בשנת 1969 באליפות העולם בדגם 420 יחד עם שותפה צפניה כרמל. נולדה בסופיה, שבבולגריה. הייתה חברת אגודת יורדי ים זבולון במועדון השיט של בת ים מאז הייתה בת 13. בשנת 1966 ניצחה לידיה עם בן זוגה צפניה כרמל באליפות ישראל בשיט מפרשיות מדגם 420, ובאוגוסט 1967 ניצחו השניים בתחרות מפרשיות בינלאומית שנערכה על נהר הדסון בניו יורק. בשנת 1969 היו הצמד לאלופי עולם ישראלים ראשונים בענף ספורט כלשהו, כאשר ניצחו באליפות העולם בשיט מפרשיות מדגם 420 אשר נערכה בסנדהמן, שוודיה. כרמל אף זכה באותו אירוע באליפות העולם ליחידים. באליפות העולם שנערכה בתל אביב בשנת 1970, זכתה לזרוב בתואר אלופת העולם ליחידים בדגם 420 וסיימה בזוגות (יחד עם צפניה כרמל) במקום החמישי. מדיה וקבצים בנושא לידיה לזרוב בוויקישיתוף דף של צפניה כרמל ולידיה לזרוב באתר jewishsports ראיון עם לידיה לזרוב, קולנוע וניו-מדיה, תיכון ע״ש י.בן צבי, קרית-אונו פורצי הדרך, "רוח ים - סיפורו של השיט התחרותי בישראל", עמ' 48 הישגים בינלאומיים בדגם 420 אתר איגוד השיט בישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסיי ברזוצקי

אלכסיי ולדימירוביץ' ברזוצקי (ברוסית: Алексей Владимирович Березуцкий; נולד ב-20 ביוני 1982 במוסקבה) הוא כדורגלן עבר רוסי, ששיחק בעמדת הבלם לרוב, ברזוצקי שיחק כבלם אך הוא היה יכול לשחק גם כמגן או כקשר אחורי. אחיו התאום, וסילי ברזוצקי, שיחק לצידו בצסק"א. ביום משמש ברזוצקי כמאמנה של צסק"א מוסקבה. ברזוצקי החל לשחק כדורגל בבית הספר לספורט "סמנה" שבמוסקבה. ברזוצקי החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 1999, בגיל 17, במועדון הכדורגל מוסקבה. אחד מרגעי השיא של ברזוצקי בצסק"א היה במסגרת גמר גביע אופ"א 2005, אז כבש בנגיחה את שער השוויון בדרך לניצחון 1–3 על ספורטינג ליסבון. לברזוצקי היה חלק חשוב במשחק מוקדמות ליורו 2008 של נבחרת רוסיה מול נבחרת אנגליה. בעיטה שלו לעבר השער של פול רובינסון נהדפה לרגליו של רומן פבליוצ'נקו שדחק את הכדור פנימה. במשחק ידידות מול נבחרת רומניה שימש כקפטן הנבחרת. ברזוצקי הופיע בכל משחקי הנבחרת ביורו 2008, בו העפילה הנבחרת עד לחצי הגמר. ב-21 ביולי 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. בנובמבר 2018 הוזמן על ידי לאוניד סלוצקי לצוות המאמנים של קבוצת ויטסה ארנהם ההולנדית. ביוני 2021 מונה לממלא מקום מאמן קבוצת צסק"א מוסקבה וחודש לאחר מכן אושר כמינוי קבוע. צסק"א מוסקבה גביע אופ"א: 2004/2005 אליפות רוסיה (5): 2003, 2005, 2006, 2012/2013, 2013/2014 הגביע הרוסי (7): 2001/2002, 2004/2005, 2005/2006, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011, 2012/2013 הסופר קאפ הרוסי (5): 2004, 2006, 2007, 2009, 2013 מדיה וקבצים בנושא אלכסיי ברזוצקי בוויקישיתוף אלכסיי ברזוצקי, באתר Transfermarkt אלכסיי ברזוצקי, באתר Soccerway אלכסיי ברזוצקי, באתר WorldFootball.net אלכסיי ברזוצקי, באתר National Football Teams אלכסיי ברזוצקי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
גברוש

האם התכוונתם ל... גבריאל רפפורט (2001-1924) – היה לוחם פלמ"ח. גברוש ת'נרדייה – דמות מתוך "עלובי החיים" מאת ויקטור הוגו.
בניטו וילגאס

בניטו וילגאס (בספרדית: Benito Higinio Villegas;‏ 11 בינואר 1877 – 27 באפריל 1952) היה שחמטאי ארגנטינאי. וילגאס היה האלוף הראשון של מועדון השחמט של ארגנטינה בבואנוס איירס בשנים 1906-1907. לאחר מלחמת העולם הראשונה זכה וילגאס באליפות ארגנטינה בשנת 1922. בשנים 1921, 1923 ו-1931 הגיע למקום השני. [1] (ניצח: דמיאן רקה). בשנת 1923 ניצח וילגאס בדו-קרב את מולינה קרנצה 6.5-1.5. בשנת 1924 הגיע וילגאס למקום השלישי (ניצח: ריכרד רטי), על תוצאה זו חזר גם בשנת 1928 (ניצח: ישעיהו פלצ'י). וילגאס המשיך להשתתף באליפות ארגנטינה עד שנת 1943. וילגאס השתתף מספר פעמים באליפות השחמט של דרום אמריקה. בשנת 1921/22 חלק מקום שני-רביעי בתחרות שהתקיימה במונטבידיאו [2] (ניצח: רוברטו גראו). בשנת 1925 חלק מקום שישי בתחרות שהתקיימה במונטבידיאו [3] ניצח: לואיס פאלאו). בשנת 1928 הגיע וילגאס למקום השביעי בתחרות מר דל פלטה (ניצח: רוברטו גראו) [4]. בשנת 1931 הגיע וילגאס למקום ה-11 בתחרות בואנוס איירס (ניצח: קרלוס מדרנה). בתחרות מר דל פלטה בשנת 1934 הגיע וילגאס למקום העשירי (ניצח: אהרון שוורצמן) [5], בתחרות בואנוס איירס 1934/5 חלק וילגאס מקום 11-12 (ניצח: לואיס פיאציני), וחלק מקום 13-14 בתחרות מר דל פלטה 1936 (ניצח: ישעיהו פלצ'י). [6] במהלך מלחמת העולם השנייה שיחק וילגאס בתחרויות בינלאומיות במר דל פלטה. חלק מקום 8 בשנת 1942 (ניצח: מיגל ניידורף), הגיע למקום ה-14 בשנת 1943 (ניצח: גדעון סטולברג) והגיע למקום ה-16 בשנת 1944 (ניצחו: הרמן פילניק ומיגל ניידורף). בשנת 1944 הגיע למקום ה-17 בתחרות לה פלטה (ניצח: מיגל ניידורף). מדיה וקבצים בנושא בניטו וילגאס בוויקישיתוף בניטו וילגאס, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אתר עם קישורים לתחרויות בארגנטינה ממנו ניתן להוריד משחקי שחמט רבים אומדן מד הכושר של בניטו וילגאס מידע כללי