laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריק מורייו

אריק סטלין מורייו קלדרון (בספרדית: Erick Stalin Morillo Calderón;‏ 19 בפברואר 2000 – 30 בספטמבר 2023) היה כדורגלן פרואני ששיחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ססאר ואייחו מליגת העל הפרואנית. מורייו גדל במחלקת הנוער של ססאר ואייחו, ובשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת המשנה הפרואנית. בתום עונת 2018 העפיל המועדון לליגת העל הפרואנית. בעונת 2019 ערך מורייו הופעת ליגה אחת בלבד במדי המועדון, ובעונת 2020 כבר הפך לשחקן הרכב קבוע, וערך 25 הופעות ליגה. בסך הכל ערך מורייו 67 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-30 בספטמבר 2023, בגיל 23, נהרג מורייו בתאונת דרכים. אריק מורייו, באתר Transfermarkt אריק מורייו, באתר Soccerway אריק מורייו, באתר FootballDatabase.eu Último minuto: falleció futbolista profesional de la Liga 1 2023 באתר Líbero, ‏ 30 בספטמבר 2023 (בספרדית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אריק מורייו".
צלחת

צַלַּחַת היא כלי מטבח בסיסי הנועד להכלת והגשת מזון. קיימים סוגים וגדלים שונים של צלחות המיועדים לשימושים שונים. צלחת קעורה (קערה) משמשת להגשת מרק או מזון נוזלי אחר, בעוד שצלחת שטוחה משמשת להגשת מזון מוצק. פנכה היא קערית קטנה ותחתית היא צלחת קטנה, שעליה מעמידים כוס או ספל. חיילים בתנאי שדה משתמשים כצלחת בפָּנַךְ (מסטינג), שתי קערות מתכת מלבניות, שכל אחת מהן מצוידת בידית מתקפלת. מקור המילה באנגלית – mess tin (מילולית – פחית ארוחה). בעבר הצלחת יוצרה מעץ או מחרס. עם התפתחות הטכנולוגיה נוצרו צלחות מחומרים נוספים, כמו זכוכית, מתכות ופלסטיק. בארץ ישראל נתגלו צלחות רבות בחפירות ארכאולוגיות, בין היתר בחורבת קומראן, שם נתגלו מאות צלחות וקערות מחרס, ובמערות המפלט של מרד בר כוכבא במדבר יהודה, שם נתגלו גם צלחות מזכוכית. כיום ישנו מגוון רחב של צלחות חד-פעמיות, שעשויות מפלסטיק, נייר, ריקועי אלומיניום דקים (נייר כסף) וכן שילוב של נייר ואלומיניום, חרס, עלים דחוסים (בהודו וסרי לנקה) וצלחות מעלי בננה טריים באיים. בעבר הרבו להתייחס אל עצמים בלתי מזוהים שנצפו לכאורה בשמים בכינוי צלחת מעופפת כינוי זה ניתן לרוב לעצמים שהגיעו או נחתו לכאורה מהחלל או עצמים שעפים/מרחפים בשמים. צלחת מעופפת אחרת היא פריזבי, צלחת שטוחה עשויה פלסטיק, המשמשת למשחק בין שני אנשים או יותר. טאלי צלחת לוויין
טבח לאדלו

טבח לאדלו (באנגלית:Ludlow Massacre) היה מעשה תגמול של המשמר הלאומי של מדינת קולורדו ושומרי המכרות נגד כורים שובתים בלאדלו קולורדו ב-20 באפריל 1914. במהלכו נהרגו 26 כורי פחם ובני משפחותיהם. הטבח התרחש בעקבות עימות ארוך בין 1,200 כורים שובתים לחיילי המשמר הלאומי ומאבטחים של הסוכנות בולדווין-פלס דטקטיב שעמדו לשירות חברת Colorado Fuel & Iron Company. מחנה הכורים ומשפחותיהם הותקף ביריות מקלע על ידי שתי פלוגות של המשמר הלאומי כשהשובתים הגיבו ביריות רובים. ברדת הלילה המשמר הלאומי הצית את המחנה ושלשה עשר כורים נהרגו בדלקה. למחרת בשאריות המחנה נתגלו בבור גופות שרופות של אחד עשר ילדים ושתי נשים. היה מדובר בבורות שחפרו הכורים מתחת למנהליהם על מנת להתחמק מהיריות. כתגובה הכורים התחמשו והסתערו על עשרות המכרות, הרסו רכוש, והתעמתו בתקריות עם המשמר הלאומי. ההיסטוריון הווארד זין העריך ששביתה זו הייתה "אחד העימותים הקשוחים והאלימים ביותר בין פועלים לתעשיינים בעלי ההון בהיסטוריה של ארצות הברית" מדיה וקבצים בנושא טבח לאדלו בוויקישיתוף על טבח לאדלו - בספרו של הווארד זין - ההיסטוריה העממית של ארצות הברית Howard Zinn A People's History of the United States (pgs 346-349) טבח לאדלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניצן צבי כהן, ‏היסטוריה אמריקנית / כשמילציות בעלי ההון טבחו בפועלי הפחם: 103 שנים לטבח לאדלו, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסדר תושבחתא

אסדר תושבחתא (גם: אושפיזין קדישין) הוא פיוט לחג הסוכות בשפה הארמית, שנכתב על ידי רבי דוד בן חסין, המפורסם שבפייטני מרוקו שחי ופעל במאה ה-18. השיר בן ארבעה עשר בתים ופזמון חוזר. אקרוסטיכון השיר הוא אני דוד בר אהרן חזק נר"ו. הבתים בני חמש צלעות, בכל צלע שש הברות. הצלע הראשונה מתחרזת עם השלישית והרביעית, והחמישית בסיומי הבתים מתחרזת עם הפזמון. הפיוט מבוסס על תורת הקבלה, והוא כולל ביטויים קבליים מן הזוהר, במתכונת שירי האר"י. פיוט נוסף ממחבר זה על דרך הקבלה הוא "לולב ומיניו לעם אמונים". עניינו של הפיוט מבוסס על דברי הזוהר, לפיהם שבעת האושפיזין מכוונים כנגד שבע הספירות (התחתונות): אברהם – כנגד ספירת החסד, יצחק - כנגד הגבורה, וכן הלאה. לפי הזוהר בכל אחד מימי חג הסוכות מתארח בסוכה אורח (=אושפיז) אחד מהשבעה, ועל שבעת האורחים נאמר בתורה "בסוכות תשבו שבעת ימים" - "שבעת ימים" הם שבעת האורחים המקבילים לספירות המכונות גם "ימים". הזוהר מוסיף: כי הא דרב המנונא סבא כד הוה עייל לסוכה הוה חדי וקאים על פתחא דסוכה מלגאו, ואמר: 'נזמן לאושפיזין', מסדר פתורא וקאים על רגלוהי ומברך, ואומר 'בסוכות תשבו שבעת ימים, תיבו אושפיזין עילאין תיבו, תיבו אושפיזי מהימנותא תיבו'... [תרגום: רב המנונא סבא כאשר היה נכנס לסוכה היה שמח ועומד על פתח הסוכה מבפנים ואומר: 'נזמין את האושפיזין [=האורחים]'. מסדר את השולחן ועומד על רגליו ומברך, ואומר 'בסוכות תשבו שבעת ימים, שבו אושפיזין עליונים שבו, שבו אושפיזין של האמונה שבו'...] — ספר הזוהר, פרקת אמור, חלק ג, דף קג, ב בהתאם לדברי הזוהר השיר הולך ומציג כל אחד מן האושפיזין, פורט את שבחם וקדושתם, ומבאר את בחינתם על פי תורת הספירות. בשיר התייחסות נרחבת גם ל"הזמנת" האושפיזין אל הסוכה, שהותם בה, "אכילתם" ("נהמא דאורייתא": לחמה של תורה), ואמירת חידושי תורה על ידם. השיר מסיים בזכות הגדולה הנופלת בחלקנו באירוח האושפיזין הקדישין, אשר משרים עלינו ברכות רבות. הפיוט נדפס לראשונה בספר 'תהלה לדוד' – שירי רבי דוד בן חסין, באמסטרדם שנת תקס"ז (1807) (דף לז, ב). בראשו נכתב: ”שירים לחג הסוכות מיוסדים על הלכות סוכה ועל ד' מינים שבלולב. וזה יצא ראשונה על ז' אושפיזין קדישין. נועם: 'אל ארץ עזובה'. סימן: אני דוד בר אהרן חזק נר"ו.” מאז נדפס במחזורים ושירי זמרה רבים של יהדות מרוקו, בהם: 'חמד אלהים' (ליוורנו תרפ"ז דף קלא), 'ירים משה' (מהדורה ראשונה עמ' קו). כרבים משיריו של רבי דוד בן חסין, הפיוט התקבל בקרב יהודי מרוקו והוא מושר בימי חג הסוכות. אפרים חזן ודוד אליהו אלבאז (עורכים), תהלה לדוד – קובץ שירתו של רבי דוד בן חסין זצ"ל, מהדורה מדעית בהוצאת אורות יהדות המגרב 1999, עמ' 287–290. יגל יעקב המבואר, מכון אור לישרים, מכון עוז והדר, תשע"ו, עמ' תרמט-תרנו. ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, חלק א עמ' 314 (6905). אסדר תושבחתא במילין ורחשין – מילים וביצועים, באתר המוזיקה של הספרייה הלאומית בועז הוס, 'כמראה זהר': חיבורים, שירים ופרודיות בלשון הזוהר, בתוך: וזאת ליהודה - קובץ מאמרים המוקדש לחברנו פרופ‘ יהודה ליבס לרגל יום הולדתו השישים וחמישה, עמ' 374. משה חלמיש, 'מעמד הקבלה במארוקו', בתוך: אפרים חזן (עורך), מחקרי משגב ירושלים בספרויות עם ישראל, עמ' 135-136. תהלה לדוד (להלן פרק לקריאה נוספת), מבוא עמ' 70-71.
משפט הבנקאים (סרט)

משפט הבנקאים הוא סרט תיעודי משנת 2022 שפורסם בכאן 11 ועוסק בפעילות קבוצת באים לבנקאים בהובלת עורך הדין ברק כהן. הסרט מתעד את פעילותו של כהן ושותפיו כנגד ראשי מערכת הבנקאות בישראל. יוצר הסרט הוא אליאב לילטי שהיה מעורב בהפקה (יחד עם סתיו מירון), בימוי, צילום וכתיבת הסרט. חלק משמעותי מתקציב הפקת הסרט (כרבע מיליון ש"ח) גויס באמצעות מימון המונים בהדסטארט בתחילת 2020 בתמיכת למעלה מ-1,200 איש. הסרט נתמך גם על ידי הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, מפעל הפיס ומכון ון-ליר בירושלים. נכון ל-1 באוקטובר 2023, הסרט צבר למעלה מ-558,000 צפיות באתר יוטיוב, מה שהפך אותו לאחת מהיצירות התיעודיות הנצפות ביותר של תאגיד השידור הישראלי. העיתון מעריב והאתר "כיפה" פרסמו ביקורת חיובית על הסרט. המגזין "פורטפוליו" פרסם ביקורת מעורבת על הסרט עם ציון שלכ-3.5 כוכבים מתוך 5. אתר האינטרנט הרשמי של משפט הבנקאים באתר תאגיד השידור הישראלי משפט הבנקאים, ברשת החברתית פייסבוק "משפט הבנקאים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) משפט הבנקאים, סרטון באתר יוטיוב משפט הבנקאים, באתר דוקאביב 2022 - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל-אביב בואו לתמוך בסרט "משפט הבנקאים"!, באתר headstart.co.il כאן 11 תשדר סרט דוקו שאף ערוץ לא יעז לשדר, באתר כיפה, ‏2022-08-16 דרור רפאל, ‏"משפט הבנקאים" הוא הסרט הישראלי הכי חשוב שלא ראיתם, באתר מעריב אונליין, 3 בספטמבר 2022 משפט הבנקאים: כשכולם הלכו נשארה הנוסטלגיה, באתר מגזין פורטפוליו, ‏2022-09-06
דזירה דפו

דזירה דפו (בצרפתית: Désiré Defauw;‏ 5 בספטמבר 1885, גנט, בלגיה - 25 ביולי 1960, גארי, אינדיאנה), היה מנצח וכנר בלגי. דפו היה פרופסור לניצוח בקונסרבטוריון בריסל והיה המנצח הראשון של התזמורת הלאומית של בלגיה משנת 1937. הוא היגר מבלגיה לצפון אמריקה בשנת 1940 והיה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של מונטריאול משנת 1941 עד 1952. הוא היה גם מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של שיקגו משנת 1943 עד 1947. מדיה וקבצים בנושא דזירה דפו בוויקישיתוף דזירה דפו, באתר AllMusic (באנגלית) דזירה דפו, באתר MusicBrainz (באנגלית) דזירה דפו, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכשף

מכשף, אשף, מג או קוסם, הוא אדם בעל יכולות על-טבעיות שעוסק בקסם וכישוף. דמות המכשף מופיעה רבות בספרות, ביצירות פנטזיה, בפולקלור ואגדות, בסרטי קולנוע ובמשחקי תפקידים דוגמת "מבוכים ודרקונים". במציאות אין מכשפים אמיתיים אם כי יש אנשים שטוענים שהם בעלי כוחות כישוף. המכשף מבצע את קסמיו באמצעות תורת הנסתר או שימוש בכשף, בניגוד לאיש דת (נביא, שאמאן או דרואיד) שמבצע נסים באמצעות פנייה אל האל. המכשף מתואר לרוב בספרות כאדם חכם מאוד שהקדיש את כל חייו ללימוד תורת הנסתר ולשליטה בכוח הכשף, לרוב מתוך תאווה לעוצמה וכוח. מכשפים יכולים להיות טובים, רעים או נייטרלים. ארכיטיפים המשוייכים למכשפים הם מטה קסם, ספר לחשים, כובע מחודד, גלימה ארוכה וזקן ארוך ולבן. דוגמאות למכשפים בספרות הפנטזיה: גנדאלף וסארומן בשר הטבעות, רייסטלין מאז'ר ברשומות רומח הדרקון, אלבוס דמבלדור ולורד וולדמורט בהארי פוטר, סתמרוח בעולם הדיסק, אורקו וסקלטור בהי-מן ושליטי היקום, ודוקטור סטריינג' בקומיקס וביקום הקולנועי של מארוול. מרלין מאגדות המלך ארתור מתואר פעמים רבות כמכשף, ולעיתים כבעל אוב אך למעשה הוא דרואיד ששואב את כוחותיו מאלי הטבע הקלטיים והדרקון שמהווה את נשמת הטבע. גנדלף - הקוסם הטוב מהלגנדריום של טולקין רייסטלין - המכשף המפורסם מרומח הדרקון כישוף מכשפה קוסם קסם (מבוכים ודרקונים) מדיה וקבצים בנושא מכשף בוויקישיתוף
ז'ורז' קלר

ז'ורז' ז'אן פרנץ קלר (17 באפריל 1946 - 1 במרץ 1995) היה ביולוג גרמני. קלר חלק את פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה ב-1984 עם נילס ק. ג'רן וסזר מילשטיין על "עבודתם על מערכת החיסון וייצור נוגדנים מונקלוניים (נוגדנים חד שבטיים)". קלר נולד במינכן. באפריל 1974 הוא החל מחקר פוסט-דוקטורט במעבדה לביולוגיה מולקולרית בקיימברידג', בריטניה, שם עבד עם סזר מילשטיין על פיתוח כלי מעבדה, שיכול לעזור בחקר מנגנון הפעולה של מגוון נוגדנים. במהלך העבודה הם המציאו טכניקה לייצור נוגדנים. קלר המשיך בעבודה שלו על הטכניקה כשחזר למכון בזל לאימונולוגיה באפריל 1974. קלר נשאר במכון בזל עוד תשע שנים, שבמהלכן המשיך לחקור את מגוון הנוגדנים, בתחילת שנות ה-80 החל לעבוד על פיתוח עכברים מהונדסים ככלי להבנת המנגנון העומד בבסיס ה-self-tolerance. בשנת 1986 הפך קלר למנהל מכון מקס פלנק לאימונוביולוגיה בו עבד עד מותו בשנת 1995. קלר התחתן עם קלאודיה ריינטס ב-1968. נולדו להם שלושה ילדים, קתרינה, לוסיה ופביאן. בנובמבר 1994 הוא החל להרגיש רע ולסבול מקוצר נשימה במאמץ, הוא נפטר ב-1 במרץ 1995, בגיל 48, בעיר פרייבורג. מדיה וקבצים בנושא ז'ורז' קלר בוויקישיתוף ז'ורז' קלר, באתר פרס נובל (באנגלית) ז'ורז' קלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Köhler's death". Köhler's Invention. Birkhäuser. 2005. pp. 169–172. doi:10.1007/3-7643-7413-6_15. ISBN 3764371730. Köhler’s death, Basel: Birkhäuser, 2005, עמ' 169–172, ISBN 978-3-7643-7413-6. (באנגלית)
הוגו מגנוס

הוגו מגנוס (בגרמנית: Hugo Magnus; 31 במאי 1842 - 15 באפריל 1907) היה רופא עיניים והיסטוריון רפואי גרמני יהודי. מגנוס למד רפואה באוניברסיטת ברסלאו, שם למד אצל אלברכט תיאודור מידדורפף והרמן לברט. ב-1867 קיבל את הדוקטורט שלו, וב-1873 הוסמך כמרצה לרפואת עיניים. ב-1883 הפך לפרופסור חבר באוניברסיטת ברסלאו. הוא ידוע בזכות מחקריו האינטנסיביים על עיוורון צבעים וראיית צבעים. הוא ערך גם מחקרים על מחלות עיניים. בשנת 1874 הוא ביצע מחקר על מה שנודע מאוחר יותר כמחלת ון היפל לינדאו. בשנת 1878 הוא סיפק תיאור קליני מוקדם של פרופטוזיס בצפדינה של תינוקות. הוא חיבר יצירות רבות בנושאי היסטוריה של הרפואה (כולל רפואת עיניים). Magnus, Hugo Pagel: Biographisches Lexikon hervorragender Ärzte des neunzehnten Jahrhunderts. Berlin, Wien 1901, Sp. 1078-1079. "Professor Hugo Magnus". Br Med J. 1 (2418): 1096. 1907. doi:10.1136/bmj.1.2418.1096-b. PMC 2357704. Handbook of Nutrition and Ophthalmology by Richard David Semba
משרד הבריאות (זמביה)

משרד הבריאות הוא משרד ממשלתי בזמביה. מטה המשרד ממוקם בלוסקה. ארגוני הבת של המשרד הם מועצת הבריאות המרכזית והמרכז הלאומי לבקרת מלריה. בתי הספר לבריאות ורפואה המופעלים על ידי המשרד כוללים את בית הספר לאחיות מנסה במנסה (אנ') ואת בתי הספר לאחיות ומיילדות במחוז נדולה (אנ'). אתר האינטרנט הרשמי של משרד הבריאות משרד הבריאות, ברשת החברתית פייסבוק משרד הבריאות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Zambian Budget 2015-2016" (PDF). Zambian Government. נבדק ב-18 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) John Dickie; Alan Rake (1973). Who's who in Africa: The Political, Military and Business Leaders of Africa. African Development. p. 583. ISBN 978-0-9502755-0-5. ערך זה הוא קצרמר בנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד גייגר מוזס

אלפרד גייגר מוזס (1878–1956) היה רב אמריקאי המזוהה עם היהדות הרפורמית ומייסדה של 'יהדות מדעית', תנועה רוחנית יהודית הדומה לתנועת המחשבה החדשה ונחשבת כנותנת שירותים שלא ניתנים בבתי כנסת אחרים. אלפרד גייגר מוזס נולד ב-23 בספטמבר 1878 לאדולף שהיה רב ולאמה מוזס. אביו כיהן כרב בכמה קהילות בדרום אמריקה. מוזס קיבל את הסמכתו לרבנות מהיברו יוניון קולג' בסינסינטי, אוהיו, בשנת 1901. הוא כיהן כרב בקהילה הרפורמית שערי שמיים, בה היה אביו רב בין השנים 1871–1881, במוביל, אלבמה, בין השנים 1901–1940. במהלך כהונתו של מוזס היו בקהילה שש מאות חברים. בשנת 1916 הוא פרסם את עבודתו מדע יהודי: ריפוי אלוהי ביהדות', אשר ביקש להעלות את המודעות לרוחניות בתפילה יהודית. מוזס ביקש לשכנע יהודים אמריקאים המחפשים רוחניות בתנועות המדע הנוצרי והמחשבה החדשה, שניתן למצוא רוחניות בתוך היהדות. עבודתו של מוזס משנת 1916 פורסמה מחדש בשנת 1920 במהדורה מורחבת וכותרתה מדע יהודי: פסיכולוגיה של בריאות, שמחה והצלחה או הפסיכולוגיה השימושית של היהדות. מוזס התחתן עם בירדי פלדס בשנת 1915. admin (16 בינואר 1998). "Jewish Science groups explore karma, reincarnation - j. the Jewish news weekly of Northern California". {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אלפרד גייגר מוזס".
החאנים הפרסיים

מכלול החאנים הפרסיים הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו המורכב מ-54 מבני דרך שונים המפוזרים ברחבי איראן. המכלול נכנס לרשימה בשנת 2023. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. החאנים היו פונדקים בצד הדרך, שספקו מחסה לנוסעים ולעוברי אורח. מדיה וקבצים בנושא החאנים הפרסיים בוויקישיתוף Centre, UNESCO World Heritage. "The Persian Caravanserai". UNESCO World Heritage Centre (באנגלית). נבדק ב-2023-09-21. AFP (2023-09-18). "Tell Al Sultan, Iran's caravanserais added to world heritage list". DAWN.COM (באנגלית). נבדק ב-2023-09-21. "Iran submits UNESCO dossier on collective caravanserais". Tehran Times (באנגלית). 2021-02-26. נבדק ב-2023-09-21. "UNESCO assessors to examine centuries-old Iranian caravanserai". Tehran Times (באנגלית). 2021-08-27. נבדק ב-2023-09-21.
התזמורת הלאומית של בלגיה

התזמורת הלאומית של בלגיה (בהולנדית: Nationaal Orkest van België, בצרפתית: Orchestre national de Belgique) היא התזמורת הראשונה במעלה בבלגיה. היא נוסדה בשנת 1931 על ידי דזירה דפו בשם "התזמורת הסימפונית של בריסל", ובשנת 1936 עברה ארגון מחדש וקיבלה את שמה הנוכחי. מקום מושבה הקבוע הוא בהיכל האמנויות היפות (Palais des Beaux-Arts או Paleis voor Schone Kunsten) בבריסל. כיום היא מופיעה ב-70 קונצרטים בעונה (מספטמבר עד יולי) בבלגיה ומחוצה לה. התזמורת נהנית מתמיכת הממשלה הבלגית ומעסיקה 93 נגנים. היא מתמחה במוזיקה של המאה ה-19 והמאה ה-20 ומבצעת גם מוזיקה לסרטים. התזמורת הלאומית של בלגיה נודעת גם בליווי הסיבוב הגמר של תחרות המוזיקה על שם המלכה אליזבת, בניצוחו של ז'ילבר וארגה. עד למינויו של אנדרה קלויטנס כמנצחה הקבוע, בשנת 1958, עבדה התזמורת עם מנצחים שונים, ביניהם קרל בהם, דזירה דפו, אריך קלייבר ופייר מונטה. אנתוני הרמוס (2022 - ממשיך) יו וולף (2017 - 2022) אנדריי בורייקו (2012 - 2017) ולטר ולר (2007 - 2012) מיקו פרנק (2002 - 2007) יורי סימונוב (1994 - 2002) רונלד זולמן (1989 - 1993) מנדי רודן (1983 - 1989) ז'ורז' אוקטור (1985 - 1989) אנדרה ונדרנוט (1974 - 1985) מיכאל גילן (1969 - 1971) אנדרה קלויטנס (1958 - 1967) אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הלאומית של בלגיה (בהולנדית, בצרפתית ובאנגלית) התזמורת הלאומית של בלגיה, ברשת החברתית פייסבוק התזמורת הלאומית של בלגיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התזמורת הלאומית של בלגיה, ברשת החברתית אינסטגרם התזמורת הלאומית של בלגיה, ברשת החברתית LinkedIn התזמורת הלאומית של בלגיה, סרטונים בערוץ היוטיוב התזמורת הלאומית של בלגיה, באתר ספוטיפיי התזמורת הלאומית של בלגיה, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הלאומית של בלגיה, באתר דיזר התזמורת הלאומית של בלגיה, באתר Discogs (באנגלית) התזמורת הלאומית של בלגיה, באתר Songkick (באנגלית) תולדות התזמורת (באנגלית)
יוחאי מקבילי

הרב[דרוש מקור: אין בערך מידע על הסמכתו לרבנות] ד"ר יוחאי מקבילי (נולד ב-24 בנובמבר 1970) הוא מהנדס מחשבים, מרצה, חוקר הרמב"ם ומקים מפעל משנה תורה. מקבילי נולד בשכונת בית אליעזר, חדרה ליוסף ואסתר מקבילי. אביו עבד כחשמלאי בניין ואמו עבדה כעוזרת גננת. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים, בגיל 15, לאחר קריאת הקדמות הרמב"ם למשנה, אודות הופעתו של אלוהים בכל המציאות, החליט ללמוד את משנתו של הרמב"ם לעומק. בשנים אלו התוודע לרב יוסף קאפח, מהדיר ספריו של הרמב"ם, והפך לתלמידו. שירת בסיירת גבעתי, ולאחר מכן כמש"ק מודיעין. ב-1996 סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל בטכניון בהצטיינות, וב-1998 סיים תואר שני בהנדסת מחשבים בהצטיינות יתירה. עבד באינטל וב-IBM, ועובד, נכון ל-2023, בביוסנס, חברת בת של ג'ונסון אנד ג'ונסון. ב-2018 סיים את עבודת הדוקטורט שלו, בהנחייתו של פרופ' מנחם קלנר, בחוג לפילוסופיה באוניברסיטת חיפה העבודה עסקה ב"תודעה וחברה בתפיסת הטומאה והטהרה ברמב"ם". העבודה יצאה גם כספר. מאז 2015 מקבילי מלמד בטכניון, במחלקה ללימודים הומניסטיים, את הקורסים "תובנות יסוד בפילוסופיה של הרמב"ם" ו"מחשבה מדינית יהודית עד העת החדשה". על פעילותו בהוצאת ספרי הרמב"ם ובהנחלת משנתו זכה ב-2010 בפרס אגרסט וב־2023 בפרס כץ שחולק בבית הנשיא. יו"ר עמותת הצדקה של בוגרי הטכניון "דרך ארץ קדימה". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ערך מורחב – מפעל משנה תורה ב-2004 הקים מקבילי את "מפעל משנה תורה - כל התורה לכל אחד", כארגון מתנדבים - תלמידי חכמים וחוקרים - שמטרתו לקדם את לימוד דברי הרמב"ם, בפרט ספרו משנה תורה, באמצעות הוצאת מהדורה מדויקת ומבוארת של ספר זה, ברוחו של הרמב"ם ועל פי כתביו. מקבילי נשוי ליפעת ואב לשבעה, הקטנה שבהם מאומצת. הוא גר בקדומים. יוחאי מקבילי, באתר גוגל סקולר יוחאי מקבילי, באתר Academia.edu מידע על יוחאי מקבילי בקטלוג הספרייה הלאומית אריאל הורוביץ, חולם מציאותית, מקור ראשון, מוסף "שבת" נימוקי השופטים לבחירת ד"ר יוחאי מקבילי בטקס הענקת פרס כץ 2023. בעברית ואנגלית רבקי גולדפינגר, עניין אישי עם הרב ד"ר יוחאי מקבילי, באתר ערוץ 7, 18 באוקטובר 2018 תעודת הפרס תמונות ותעודת הפרס מטקס הענקת פרס כץ ב-2023 גיל קלנר, ‏תרגום חדש למורה נבוכים: "לפרש את הרמב"ם לפי דרכו, לא להוציא אותו מדעתו", באתר "סרוגים", 7 באוקטובר 2018
גם זו לטובה

"גם זו לטובה" הוא ביטוי הנזכר בתלמוד כשגור על לשונו של התנא נחום איש גמזו, ומשמעותו היא שכל תקופה קשה או מצב קשה שנתקל בו האדם במשך חייו נועד לטובה. ביטוי זה מתאר אמונה גמורה ומוחלטת בכל מעשיו של הקב"ה, שגם אם בראיית ההווה נראים כרעים, הם מיועדים לטובה עתידית. ביטוי זה נאמר והתפרסם קודם לביטוי אחר שנאמר על ידי רבי עקיבא, תלמידו של נחום איש גמזו- כל מה שעושה ה' לטובה הוא עושה, אשר הוא מלמד על תפיסה רדיקלית יותר שבכל מצב לא זו בלבד שהמטרה והתכלית היא לטובה אלא גם המעשה לעצמו הוא טוב.[דרושה הבהרה] מקורו של הביטוי מובא בתלמוד והיה שגור בפיו של התנא נחום איש גם זו (המכונה כך על שם ביטוי זה) שהיה משתמש בו בכל אירוע או מצב קשה שנפגש. כדוגמה לאירוע כזה מובא בגמרא המקרה הבא: פַּעַם אַחַת רָצוּ לִשְׁלֹחַ דּוֹרוֹן לְבֵית הַקֵּיסָר. אָמְרוּ: מִי יֵלֵךְ? נַחוּם אִישׁ גַמְּזוֹ, שֶׁמְּלֻמָּד הוּא בַּנִּסִּים'. שָׁלְחוּ בְּיָדוֹ סַל מָלֵא בַּאֲבָנִים טוֹבוֹת וּמַרְגָּלִיוֹת. הָלַךְ וְיָשַׁב בְּמָלוֹן אֶחָד. בַּלַּיְלָה קָמוּ אֲנָשִׁים מֵהַדִּירָה וְלָקְחוּ אֶת תֹּכֶן הַסַּל וּמִלְּאוּ אוֹתוֹ בֶּעָפָר. כַּאֲשֶׁר הִגִּיעַ לְשֵׁם פָּתַח אֶת הַסַּל וְרָאָה שֶׁהוּא מָלֵא עָפָר. עָמַד הַמֶּלֶךְ לַהֲרֹג אֶת כֻּלָּם וְאָמַר: 'הַיְּהוּדִים צוֹחֲקִים עָלַי. אָמַר (נַחוּם): 'גַּם זוֹ לַטּוֹבָה'. בָּא אֵלִיַהוּ וְנִדְמֶה כְּאֶחָד מֵהֵם. אָמַר לוֹ: 'אוּלַי הוּא עָפָר מֵעַפרוֹ שֶׁל אַבְרָהָם אֲבִיהֶם, שֶׁכַּאֲשֶׁר זוֹרְקִים אוֹתוֹ עַל הָאוֹיְבִים הוּא הוֹפֵךְ לְחִיצִים, כְּמוֹ שֶׁכָּתוּב (יְּשַׁעַיַהוּ מא): 'יִתֵּן כְּעָפָר חַרְבוֹ כְּקַשׁ נִּדַף קַשְּׁתּוֹ?'. הָיְתָה מְדִינָה אַחַת שֶׁלֹּא הִצְלִיחוּ לִכְבֹּשׁ. נִיסּוּ אֶת הֶעָפָר וְכָבְשׁוּ אוֹתָהּ. עֲלוּ לַבַּיִת הַגְּנַזִּים וּמִלְּאוּ אֶת הַסַּל שֶׁלּוֹ אֲבָנִים טוֹבוֹת וּמַרְגָּלִיוֹת וְשָׁלְחוּ אוֹתוֹ בְּכָבוֹד רַב. כְּשֶׁהִגִּיעַ לְאוֹתוֹ מָלוֹן אָמְרוּ לוֹ: 'מָה עָשִׂיתָ שֶׁנָּתְנוּ לְךָ כָּזֶה כָּבוֹד?' אָמַר לָהֶם: 'מָה שֶׁלָּקַחְתִּי מִכָּאן הֵבֵאתִי לְשָׁם'. הָרְסוּ אֶת הַבַּיִת וְהֵבִיאוּ אֶת עַפַרוֹ לַקֵּיסָר. אָמְרוּ לוֹ: 'הֶעָפָר שֶׁהֵבִיאוּ לְכָאן, מְשָׁלֵנוּ הוּא'. בָּדְקוּ אוֹתוֹ וְלֹא מָצְאוּ בּוֹ דָּבָר, וְהָרְגוּ אֶת אוֹתָם הָאֲנָשִׁים — מסכת תענית כא. על שם משפט זה התחברו השירים הכל לטובה. כדלהלן; הכל לטובה (שיר של אודי דוידי) הכל לטובה (שיר של דודו שבת) הכל לטובה (שיר של יובל טייב) הכל לטובה (שיר של סטטיק ובן-אל תבורי) הכול לטובה – קומדיית מצבים אמריקאית על שם אמרה זו הוקמה המדרשיה לנשים בשם גם זו לטובה במושב גמזו. שמו 'איש גמזו' נגזר מביטוי זה. ובערוך ערך גמזו כתב בשם יש מפרשים דנקרא איש גם זו על שם מקום מגוריו. ובמהרש"א סנהדרין קח: העיר עליו מדברי הגמרא תענית וסנהדרין הנזכרים. החיד"א הקדוש [הובא בילקוט מפרשים תענית כא.] כתב: ...הלא תראה נחום גימטריה 'גם זו לטובה' עם הכולל. ומכאן תראה כי מן השמים מזמינים השם בפי אבי הבן ובו רמוז כל ענינו ע"כ. 'כל מאן דעביד רחמנא לטב עביד' מובא במסכת ברכות דף ס עמוד ב במעשה עם רבי עקיבא בתוספתא (מסכת שבועות) נאמר שרבי עקיבא היה תלמידו של נחום איש גמזו וראה עוד מה שכתב בספר תומר דבורה פרק ה. מסכת תענית דף כא עמוד א ובמסכת סנהדרין דף קח עמוד ב. בתרגום מארמית גם זו לטובה
2010 באסטרונאוטיקה

במהלך השנה בוצעו 78 שיגורים, מהם 31 (כ-40%) על ידי רוסיה. 13 ביוני - יחידת נחיתה של גשושית היאבוסה החזירה דגמי החומר מאסטרואיד איטוקוואה אל כדור הארץ. שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. שיגורים מאוישים מסומנים בירוק. השיגור בוצע מכן שיגור LP1 בנמל החלל הפסיפי - אלסקה בעזרת משגר מינוטאור 4. שוגרו 9 לוויינים. השיגור בוצע מכן שיגור LC40 בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. שוגרו 10 לוויינים. מדיה וקבצים בנושא 2010 באסטרונאוטיקה בוויקישיתוף ריכוז נתונים על השיגורים מהם 3 בעזרת משגר שנבנה באוקראינה מיזם בין לאומי שהשתמש במשגר מתוצרת אוקראינה שימוש במשגר של האיחוד האירופי
ג'ורג' אילניחנה

ג'ורג' אילניחנה (באנגלית: George Ilenikhena; נולד ב-16 באוגוסט 2006) הוא כדורגלן צרפתי-ניגרי המשחק כחלוץ עבור מונקו מליגת העל הצרפתית. אילניחנה נולד בלאגוס, ניגריה להורים ניגרים, אך הגיע לצרפת בגיל 3 וגדל באנטוני במחוז או-דה-סן. לאחר שעבר בכל קבוצות הנוער של קבוצת החובבים אנטוני, הצטרף אילניחנה לאמיין מהליגה הצרפתית השנייה לעונת 2021/2022. באותה עונה כבש 24 שערים עבור נבחרת צרפת עד גיל 17, ומשך תשומת לב ממועדונים גדולים בצרפת ומחוצה לה כבר בגיל 15. אילניחנה ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור אמיין בנובמבר 2022, כשנכנס כמחליף בניצחון 0–10 על אייגלון דו למנטן בגביע הצרפתי. ביוני 2023 חתם אילניחנה באלופת בלגיה, רויאל אנטוורפן ל-4 שנים. ביולי 2024 חתם במונקו מליג 1 תמורת 17 מיליון יורו. אילניחנה שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת החל מ-2021. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' אילניחנה בוויקישיתוף ג'ורג' אילניחנה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ורג' אילניחנה, באתר Transfermarkt ג'ורג' אילניחנה, באתר Soccerway ג'ורג' אילניחנה, באתר BDFutbol ג'ורג' אילניחנה, באתר WorldFootball.net ג'ורג' אילניחנה, באתר FootballDatabase.eu SPITS GEORGE ILENIKHENA TEKENT CONTRACT BIJ RAFC, royalantwerpfc