laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כיצד לגנוב מיליון

כיצד לגנוב מיליון (באנגלית: How to Steal a Million) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיית שוד רומנטית משנת 1966 בבימויו של ויליאם ויילר, עם אודרי הפבורן, פיטר אוטול ויו גריפית' בתפקידים הראשיים. עלילת הסרט מתרחשת בפריז ועוסקת בזיוף יצירות אמנות. שארל בונה (יו גריפית') מתפרנס יפה ממכירת יצירות אמנות שהוא מזייף. כעת הצליח למכור במכירה פומבית "ציור" של סזאן ב-515,000 דולר ושמו מתפרסם בתקשורת. בתו ניקול (אודרי הפבורן) מתנגדת למעשיו מפני שלדעתה זה פשע ועבירה חמורה אך שארל אומר שהוא מרמה רק אנשים עשירים... כעת הוא מתבקש להשאיל את פסל ונוס של בנוונוטו צ'ליני לתצוגה במוזיאון יוקרתי. למעשה את הפסל פיסל אביו שהיה גם זייפן והמודל הייתה אימו. שארל גאה בכבוד שהוענק לו אבל כאן מתעוררת בעיה - המוזיאון מבטח את הפסל במיליון דולר אבל הביטוח ייכנס לתוקף רק לאחר בדיקת מומחה שהפסל מקורי. שארל מפחד שייתגלה שהפסל מזויף ואז שמו וכל מה שצבר, יירד לטמיון. לילה אחד מפתיעה ניקול פורץ שחדר לדירתם. היא מאיימת עליו באקדח וכדור שנפלט שורט את זרועו. הוא מציג את עצמו כסיימון דרמוט וניקול מחליטה לא לפנות למשטרה שיתחילו לחקור את הציורים, אלא להחזיר אותו לחדרו במלון ריץ בכיכר ונדום. סיימון מתאהב בה מיד ומתחיל לחזר אחריה. ניקול אינה יודעת כי סיימון אינו פורץ מקצועי אלא בלש פרטי שמומחה בחשיפת זיופי אמנות וכי פרץ לדירתם כדי לקחת פירור מ"ציור" של ון גוך שהם עומדים למכור ולבדוק את מקוריותו. סיימון נותן שירותים למוזיאונים ברחבי העולם וגם לסוחר האמנות דה סולניי (שארל בואייה). ניקול מבקשת מסיימון שיגנוב את פסל ונוס אף על פי שהוא שלהם. היא לא מגלה לו את הסיבה אבל סיימון יודע ובגלל אהבתו אליה הוא מוכן להסתכן. הם מסתתרים עד שהאנשים יוצאים ומערכת האזעקה מופעלת. סיימון משתמש במכשיר בומרנג שמפעיל כל פעם את המערכת ומקפיץ את השומרים ושוטרי פריז עד שהמפקח הראשי העצבני מחליט לסגור את מערכת האזעקה כדי שיוכל לנמנם. סיימון מנצל את ההזדמנות, מוריד את הפסל, עוטף אותו ומניחו בתוך דלי. ניקול מתחפשת לעובדת ניקיון, נטמעת בעובדות בבוקר ויוצאת מהמוזיאון בדיוק כשהמפקח רואה שבמקום פסל ונוס, מונח שם בקבוק יין... התקשורת גועשת לנוכח השוד המתוחכם. ברגע זה מגיע לפריז המיליונר האמריקאי דייוויד לילנד (אלי וולך) שהוא אספן אמנות נלהב ומבקש מדה סולניי שיעזור לו למצוא את הפסל הגנוב. דה סולניי מכיר לו את שארל וניקול והוא נלהב ממנה, מציע לה נישואין וקונה לה טבעת יהלום יקרה. כדי להרחיק אותו, נותן לו סיימון את הפסל בינתיים חינם בתנאי שלא ייצור קשר עם ניקול. דייוויד עוזב את צרפת וסיימון סוחט הבטחה משארל שיפסיק לזייף. סיימון מסכים והזוג נכנס למכונית לנסוע לירח דבש. הם מבחינים בסניור פרווידאו (מרסל דליו) אספן ותיק שמתעניין ב"ציור" ון גוך ושארל מקבל אותו בשמחה... "כיצד לגנוב מיליון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כיצד לגנוב מיליון", באתר נטפליקס "כיצד לגנוב מיליון", באתר AllMovie (באנגלית) "כיצד לגנוב מיליון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כיצד לגנוב מיליון", באתר אידיבי "כיצד לגנוב מיליון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כיצד לגנוב מיליון, צנזורה לסרטים ומחזות, באתר ארכיון המדינה קדימון לכיצד לגנוב מיליון, באתר יוטיוב כיצד לגנוב מיליון, באתר TCM
יוריס

האם התכוונתם ל... אברהם שמואל יוריס – פעיל ציוני סוציאליסטי ליאון יוריס – סופר יהודי אמריקאי יוריס דוקטור – תואר אקדמי הניתן במדינות מסוימות למסיימים של לימודי משפטים, מקביל לתואר מוסמך במשפטים בישראל יורי
פיוטר באסין

פיוטר ואסילביץ' באסין (ברוסית: Пётр Васильевич Басин‏; 1793 – 1877) היה צייר דת, היסטוריה ודיוקנאות רוסי. הוא גם שימש כפרופסור באקדמיה הקיסרית לאמנויות. החל משנת 1811, הוא ביקר בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בשנת 1813, הוא התקבל כתלמידו של ואסילי שבייב. לאחר שסיים את לימודיו, הוא חי אחת-עשרה השנים הבאות ברומא בעזרת מלגה שניתנה לו על ציורו "ישו מגרש את חלפני הכספים מבית המקדש". כשהיה ברומא הוא העתיק את יצירותיו של רפאל ויצר כמעט 100 ציורים משלו, רבים מהם בנושאים מיתולוגיים. הוא גם יצר סצנות ז'אנר מהכפר ודיוקנאות, כולל אחד של הצייר סילבסטר שדרין. עם שובו לסנקט פטרסבורג בשנת 1830, הוא הוחזר על ידי הצאר ניקולאי הראשון לעבוד על פרויקט דמותו של סוקרטס המציל את אלקיביאדס (1828). את הציור התחיל עוד ברומא, אבל הוא נפגע בספינה שהובילה אותו מרומא והיה צורך לשחזר אותו עם הגעתו לסנקט פטרסבורג. לאחר מכן, החל ללמד באקדמיה המלכותית, והתמנה לפרופסור בשנת 1836, תפקיד שמילא עד 1869 כאשר הפך לפרופסור אמריטוס וחבר מועצת המדינה. הוא נאלץ לפרוש זמן קצר לאחר מכן, עקב מחלת עיניים מתקדמת. הוא איבד את ראייתו לחלוטין עד סוף 1870. בתקופה שבה היה פרופסור, הוא יצר דיוקנאות רבים (כולל אלה של מיכאיל קוטוזוב ושל איוון דיביץ') וסצינות אלגוריות לשיקום ארמון החורף לאחר שנפגע בשריפה ב-1837. יצירותיו הדתיות הן המוכרות ביותר. הן כוללות ארבעים ציורים ואייקונים רבים שנוצרו מסקיצות של קארל ברולוב, כולל "דרשה על ההר". הוא גם עבד בקתדרלת קזן ובכנסיית האקדמיה הקיסרית. מדי פעם הוא צייר מחוץ לסנט פטרסבורג, וביקר בקתדרלות רבות. לאחר שאיבד את ראייתו, כמה מהסקיצות המוקדמות יותר שיצר שימשו כמודלים לציורים בקתדרלת ישו המושיע, שבוצעו על ידי ניקולאי קושלב. אוצרים של אוספי אמנות התייעצו איתו לעיתים קרובות כמומחה. זה כלל רכישת אוסף השייך לנסיכה אנסטסיה טרובצקיה, ויצירות נבחרות מאוסף וילם השני, מלך הולנד, והן עבור ארמון החורף ואוסף הפסלים באקדמיה הקיסרית. ברתולומאוס הקדוש, בין 1843 ל־1845 שושנה והזקנים, 1822 סוקרטס מגן על אלקיביאדס בקרב פוטידאה, 1828 דיוקן פילדמרשל הנסיך מיכאיל קוטוזוב, 1834 מדיה וקבצים בנושא פיוטר באסין בוויקישיתוף ЭСБЕ/Басин, Петр Васильевич — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית) Русские художники. Басин Петр Васильевич., www.artsait.ru Kenneth, Pyotr Basin, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
פטיסייר

האם התכוונתם ל... קרם פטיסייר (crème pâtissière) – קרם בסיסי במגדנאות, סוג של חביצה, ראו חביצה#גרסאות "שף פטיסייר" (pâtissier, נהגה פָּטִיסְיֶ֫ה) – שף קונדיטור (אנ'), שף תחנה במטבח מקצועי המיומן בהכנת מאפים וקינוחים
רישיון

רישיון או היתר הוא הרשאה שרשות שלטונית נותנת לאדם, או לאישיות משפטית אחרת, לעסוק בפעילות שהחוק אוסר על מי שאינו מחזיק בו (לדוגמה: רישיון לחפור באתר עתיקות), וכן רישיון הניתן לכלי המתיר את השימוש בו ומעיד על היותו מפוקח ורשום על ידי הרשות השלטונית המוסמכת (לדוגמה: רישיון כלי-טיס). רישיון מוענק על ידי צד (מעניק הרישיון) לגורם אחר (בעל הרישיון) כחלק מהסכם בין אותם צדדים. במקרה של רישיון שניתן על ידי ממשלה, הרישיון מתקבל באמצעות הגשת בקשה אליו. במקרה של צד פרטי, מדובר בהסכם ספציפי, לרוב בכתב (כגון חוזה שכירות או חוזה אחר). ההגדרה הפשוטה ביותר היא "רישיון הוא הבטחה לא לתבוע", מאחר שרישיון בדרך כלל מתיר לגורם המורשה לעסוק בפעילות שאינה חוקית, וכפופה לתביעה, ללא הרישיון (למשל דיג, נהיגה במכונית, או הפעלת תחנת רדיו או ערוץ טלוויזיה), או שהיא מתירה לגורם המורשה לעשות משהו שיפר את זכויות הגורם המעניק (למשל, ליצור עותקים של יצירה המוגנת בזכויות יוצרים), אשר ללא הרישיון, ניתן לתבוע את הגורם המורשה, מבחינה אזרחית או פלילית. בפרט, רשויות שלטון יכולות לתת רישיון על מנת לאפשר פעילות שבלעדיה הייתה אסורה. ייתכן ורשויות השלטון עשויות לדרוש תשלום אגרה או הוכחת יכולת. דרישות אלו עשויות ולתת לרשויות השלטון אפשרות לקבוע תנאים ומגבלות. נותן רישיון רשאי להעניק רישיון על פי חוקי הקניין הרוחני לאשר שימוש (כגון העתקת תוכנה או שימוש בהמצאה מוגנת בפטנט) לבעל רישיון, תוך מניעה מתביעת הפרת קניין רוחני על ידי נותן הרישיון. בדרך כלל, רישיון לפי קניין רוחני כולל מספר מרכיבים מעבר להענקה עצמה, כולל תנאי השימוש ברישיון, הוראות חידוש הרישיון ומגבלות אחרות הנחשבות חיוניות לנותן הרישיון. מדיה וקבצים בנושא רישיון בוויקישיתוף topic/licensing רישיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "licence Meaning in the Cambridge English Dictionary". dictionary.cambridge.org. ארכיון מ-2020-11-12. נבדק ב-15 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) Licensing Intellectual Property: Law & Management, by Raman Mittal. Satyam Law International, New Delhi, India, 2011. ISBN 978-81-902883-4-7. Intellectual Property Licensing: Forms and Analysis, by Richard Raysman, Edward A. Pisacreta and Kenneth A. Adler. Law Journal Press, 1999-2008. ISBN 978-1-58852-086-9
פחזנית

פַּחְזָנִית היא מאפה קטן וחלול מבצק רבוך עם מילוי. פחזניות ניתנות לאכילה כמות שהן, אך השימוש הנפוץ יותר הוא כמרכיב במנות אחרות. שימוש נרחב בתחום המגדנאות נעשה בפחזניות עם מילוי מתוק, כחלק או כבסיס לקינוחים שונים, למשל בקרוקמבוש, סלמבו ועוגת סנט אונורה. מילויים מתוקים נפוצים הם קצפת, קרמים שונים (בעיקר חביצה) ופירות. במנות שאינן קינוחים מילוי נפוץ לפחזניות הוא מחית. לבצק הפחזנית טעם נייטרלי ויכולת ספיגה של נוזלים, דבר שהופך אותה פופולרית במנות עשירות ברטבים. להכנת הפחזנית מזלפים בצק רבוך בצורת עיגולים בקוטר הרצוי על תבנית אפיה עם מרווחים בין העיגולים. לאחר האפייה קיימות שתי אפשרויות: חיתוך המאפה לרוחבו ומילויו (בדומה להכנת כריך), או מילוי באמצעות צנתר זילוף דרך בסיס הפחזנית. מילוי בשיטת הכריך מתאים יותר למליות יציבות מאוד, כגון קרמים יציבים או גלידה קרה, בעוד שהזילוף מתאים למליות רכות ונוזליות. פחזניות ריקות המיוצרות באופן תעשייתי נמכרות בדרך כלל בחנויות המתמחות במוצרים לאפייה. אקלר כיסונים מורקופ מדיה וקבצים בנושא פחזנית בוויקישיתוף פחזנית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏10 בדצמבר 2018
ארנה מילר

ארנה מילר (בהונגרית: Müller Ernő; ברוסית: Мюллер Осипович Эрнст; זאלהסנטגרוט, 21 באוקטובר 1886 – ברית המועצות, 25 בדצמבר 1937) היה יהודי-הונגרי, בעל מקצוע, פעיל המפלגה הקומוניסטית. הוא נפל קורבן לטיהורים הגדולים והוצא להורג בהפרת החוק במשפטי הראווה של סטלין. מילר נולד ליוז'ף מילר ופאני שטרן. הוא למד רק שש שנים בבית ספר יסודי, ולאחר מכן עזב את לימודיו ועבד כחייט. הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP). במהלך מלחמת העולם הראשונה נתפס על ידי חיל רגלים רוסי כחייל של גדוד הרגלים ה-19 ההונגרי המלכותי שהתארגן בעיר פץ' ונפל בשבי. לאחר שהצטרף למהפכה הרוסית באוקטובר 1917 הצטרף לצבא האדום, ב-1918 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הוא חזר להונגריה ב-1921 והקים את מפלגת הקומוניסטים של הונגריה הבלתי חוקית. ב-16 בפברואר 1922 נעצר, אך עבר לרוסיה הסובייטית במסגרת חילופי השבויים ההונגרי-סובייטי בשנים 1928–1929, כחבר בוועדת החוץ של מפלגת הקומוניסטים ההונגרית, ארגן את פועלי צרפת ואת פועלי אוסטריה. הוא נעצר באוסטריה בשנת 1929 מסיבה זו, ולאחר ריצוי עונשו חזר לברית המועצות, שם כיהן בתפקיד ארגוני אחראי במפלגה ופרסם בקביעות בעיתון המפלגה בשפה ההונגרית "Sarló és Kalapács" (מגל ופטיש). מילר נעצר ב-14 בנובמבר 1937 בהאשמות מפוברקות במסגרת הטיהורים הגדולים של סטלין, נידון למוות ב-25 בדצמבר והוצא להורג באותו היום. הוא נקבר בבית הקברות דונסקויה. שמו שוקם וטוהר ב-19 בנובמבר 1955. ארנה מילר. בתוך: לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967. ארנה מילר. בתוך: לקסיקון תולדות תנועת העבודה. בודפשט, 1972. ארנה מילר ב-Uniopedia אינטרנציונליסטים הונגרים במלחמת האזרחים הרוסית A politikai elnyomás, Moszkvában és a Moszkvai területen agyonlőtt és eltemetett áldozatainak mártirológiája 1938-53 – Müller Ernő. HU BFL - VII.102.a - fogoly - 1922 - 1038 Lakatos Éva: Magyar irodalmi folyóiratok. Bp. 1986. (A Petőfi Irodalmi Múzeum Bibliográfiai Füzetei) 2170–2172. p. Müller Ernő: Cseljabinszki epizód 1918-ból. Sarló és Kalapács, 2. (1931: 8.) 45–47.
מדוזה (להקה)

מדוזה (באנגלית: Meduza; לעיתים מסוגנן כ-MEDUZA) הוא הרכב מוזיקלי מוזיקה אלקטרונית איטלקית המורכב מלוקה דה גרגוריו, מטיאס ויטלה וסימון ג'יאני. ב-1 בפברואר 2019, הלהקה הוציאה, בשיתוף עם הלהקה הבריטית, גודבויז (אנ'), את הסינגל "Piece of Your Heart". השיר הגיע, בשיאו, למקום הראשון בבולגריה, למקום הראשון במקסיקו, למקום הראשון ברוסיה, למקום הראשון בסרביה ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית. ב-11 באוקטובר 2019, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, בקי היל, והלהקה הבריטית, גודבויז (אנ'), את הסינגל "Lose Control". השיר הגיע, בשיאו, למקום השני במצעד שירי הדאנס הבריטי ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב בארצות הברית. ב-14 בפברואר 2020, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, SHELLS, את הסינגל "Born to Love". ב-30 באוקטובר 2020, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר האירי, דרמוט קנדי, את הסינגל "Paradise". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום הראשון בהונגריה, למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי ולמקום השני במצעד הדאנס הבריטי. ב-14 במאי 2021, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם Elroii, את הסינגל "Headrush". ב-29 באוקטובר 2021, הלהקה הוציאה, בשיתוף פעולה עם המוזיקאי האירי, הוזייר, את הסינגל "Tell It to My Heart". השיר הגיע, בשיאו, למקום העשירי במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא מדוזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדוזה (באנגלית) מדוזה, ברשת החברתית פייסבוק מדוזה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מדוזה, ברשת החברתית אינסטגרם מדוזה, ברשת החברתית טיקטוק מדוזה, סרטונים בערוץ היוטיוב מדוזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מדוזה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מדוזה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מדוזה, באתר ספוטיפיי מדוזה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מדוזה, באתר Last.fm (באנגלית) מדוזה, באתר AllMusic (באנגלית) מדוזה, באתר MusicBrainz (באנגלית) מדוזה, באתר דיזר מדוזה, באתר Discogs (באנגלית) מדוזה, באתר Genius מדוזה, באתר SecondHandSongs מדוזה, באתר בילבורד (באנגלית) "Billboard Dance Chart Upstarts: Meduza, Hilary Roberts & Matmos". Billboard.com. ארכיון מ-2019-04-30. נבדק ב-2019-06-29. "Meduza". Grammy.com. The Recording Academy. 24 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
Us and Them (אלבום של שיינדאון)

Us and Them הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. האלבום שוחרר ב-4 באוקטובר 2005, והוקלט בג'קסונוויל ובסנפורד שבפלורידה. מהאלבום יצאו שלושה סינגלים, ששניים מתוכם, "Save Me" ו-"I Dare You" שימשו כנעימות של אירועי שלם וצפה של ה-WWE, אירוע "ללא רחמים 2005" (No Mercy 2005(אנ')) ואירוע "רסלמניה 22" בהתאמה. זה האלבום האחרון של הלהקה שבו השתתפו שני חברי ההרכב המקורי שלה, הגיטריסט ג'סין טוד והבסיסט בראד סטיוארט. ב-19 במרץ 2018 קיבל האלבום מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי מעמד של אלבום פלטינה לאחר שנמכרו ממנו למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית. מילות כל השירים נכתבו על ידי ברנט סמית, סולן הלהקה. נוסף עליהם הופיעה באינטרנט גרסה של השיר "Shed Some Light" שמבוצע כדואט של סמית יחד עם ליזי הייל, סולנית להקת היילסטורם. גרסה זו לא שוחררה מעולם באופן רשמי. שיינדאון ברנט סמית – שירה ג'סין טוד – גיטרה בראד סטיוארט – גיטרה בס ברי קרץ' – תופים משתתפים נוספים פול פלורי – צ'לו חואן פרז – מאראקס אוליביה בטליה – דוברת בקטע הפתיחה "The Dream" מידע על האלבום Us and Them באתר MusicBrainz מידע על האלבום Us and Them באתר AllMusic האלבום Us and Them באתר Discogs האלבום Us and Them באתר ספוטיפיי "Gold & Platinum". Recording Industry Association of America. Johnny Loftus. "Us and Them Review". AllMusic. Shinedown with Lzzy Hale - Shed Some Light (STUDIO VERSION), סרטון באתר יוטיוב Shinedown Chart History, Billboard
צינור הנפט דרוז'בה

צינור הנפט דרוז'בה (ברוסית: нефтепровод; מכונה גם צינור הידידות וצינור הנפט קומקון) הוא צינור הנפט הארוך בעולם ומרשתות צינורות הנפט הגדולות בעולם. הוא מעביר נפט במרחק של כ-4,000 קילומטרים (כ-5,500 קילומטרים על שלוחותיו) מרוסיה לנקודות באוקראינה, בלארוס, פולין, הונגריה, סלובקיה, צ'כיה וגרמניה. פירוש השם "דרוז'בה" הוא "ידידות", רמז לעובדה שהצינור סיפק נפט לאזורים המערביים של ברית המועצות שנזקקו לאנרגיה בגוש הסובייטי לשעבר, ולמערב אירופה. כיום, זהו העורק הראשי הגדול ביותר להובלת נפט רוסי (וקזחי) ברחבי אירופה. ב-18 בדצמבר 1958, התקיימה בפראג הישיבה העשירית של המועצה לסיוע כלכלי הדדי (קומקון), בה התקבלה ההחלטה ונחתם הסכם על בניית צינור נפט גולמי מברית המועצות לפולין, צ'כוסלובקיה, גרמניה המזרחית והונגריה. בניית הצינור הארוך החלה בשנת 1960. כל מדינה סיפקה את חומרי הבנייה, המכונות והציוד הדרושים. צ'כוסלובקיה קיבלה נפט ראשון ב-1962, הונגריה בספטמבר 1963, פולין בנובמבר 1963 וגרמניה המזרחית בדצמבר 1963. הצינור הופעל בשלמותו באוקטובר 1964. הנפט הראשון שנשאב דרך צינור דרוז'בה מקורו בשדות הנפט במחוז טטרסטן וסמרה (קויבישב). בשנות ה-70 הוגדלה עוד יותר מערכת הצינורות של דרוז'בה עם בניית קווים מקבילים גאוגרפית. הצינורות יוצרו בברית המועצות ופולין, שסתומים בצ'כוסלובקיה, משאבות בגרמניה המזרחית והונגריה סיפקה מערכות תקשורת ואוטומציה. עלויות הבנייה היו כ-400 מיליון רובל. הצינור חוצה 45 נהרות מרכזיים בדרך למרכז אירופה. החלק הרוסי של הצינור מופעל על ידי חברת הנפט טרנסנפט באמצעות חברת הבת שלה OAO MN Druzhba. המפעיל בבלארוס הוא Gomeltransneft Druzhba, באוקראינה UkrTransNafta, בפולין PERN Przyjazn SA, בסלובקיה Transpetrol AS, בצ'כיה Mero, ובהונגריה MOL. מדיה וקבצים בנושא צינור הנפט דרוז'בה בוויקישיתוף Simopt, s r o www.simopt.cz, Druzhba Pipeline, www.iaot.eu "The List: The Five Top Global Choke Points". Foreign Policy. במאי 2006. אורכב מ-המקור ב-2006-12-07. נבדק ב-2007-01-10. {{cite web}}: (עזרה) "The Comecon Pipeline. Background Research". RFE/RL. 1960-09-06. אורכב מ-המקור ב-2009-05-30. נבדק ב-2008-01-02.
מד מים

מד מים הוא מכשיר מדידה המודד את נפח המים שעברו בצינור שמד המים מחובר אליו. המדידה משמשת לחיוב צרכן המים (כגון משק בית) במחיר המים שצרך. בנוסף לכמות המים שזרמו, מדי מים מציגים גם את הספיקה (קצב הזרימה). מדי מים מודדים את נפח המים ביחידת מידה מקובלת: בדרך כלל מטרים מעוקבים או ליטרים, אך גם רגליים מעוקבות (אנ') או גלונים. בישראל מיוצרים מדי מים על ידי חברת ארד בע"מ. החברה מייצרת מדי מים רגילים (המצריכים אדם שיגיע אל מד המים לשם קריאת המדידה הרשומה בו), וכן מדי מים לקריאה מרחוק. יצרן ישראלי נוסף הוא חברת דורות מגופי פיקוד ובקרה בע"מ. מדי המים הישנים בישראל היו מכניים לחלוטין והמדידה התבצעה באמצעות מערכת גלגלי ספרות, ללא חילול שבת. בראשית המאה ה-21 הותקנו ברשויות מקומיות רבות בישראל מוני מים דיגיטליים, המכילים כרטיס פיקוד ממוחשב ואמצעים לשידור הנתונים. מאחר שמד המים ובעקבותיו המונה מושפעים ישירות מזרימת המים, נוצר מצב שהאדם שפותח בביתו את ברז המים, מפעיל את המערכת הדיגיטלית שבמד המים. פעולה זו כרוכה בהפעלת זרם חשמלי, ולמצער בהגברת זרם כזה. בשל מיקומם של מונים אלו בשטחים הציבוריים של בנייני המגורים, המודעות אליהם פחותה, ושומרי שבת רבים לא הבחינו בבעיה ההלכתית שנוצרה עם ההתקדמות במערכת מדידת המים. "משמרת השבת" העלתה את הנושא למודעות באמצעות פרסום חוברות הדרכה בבתי הכנסת ומודעות ביומון החרדי "יתד נאמן". ברשויות מקומיות חרדיות כמו בני ברק, נעצרה למעשה החלפת מדי המים, ויזמים שונים ייצרו מספר מדי מים דיגיטליים בעלי מנגנון שנותן מענה הלכתי לבעיות שהועלו. לחלק מהמונים אישור הלכתי של "משמרת השבת", ולאחרים ניתנו אישורים מגורמים רבניים אחרים. השיטה שהוצעה היא הפסקת הקריאה והרישום הדיגיטליים החל מכניסת השבת ועד למוצאי השבת, בשעוניים ההלכתיים מצויה מערכת מכנית שיודעת להסתנכרן עם המערכת הדיגיטלית. מדיה וקבצים בנושא מד מים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ואסילי שבייב

ואסילי שבייב (ברוסית: Василий Шебуев‏; 13 באפריל 1777 – 28 ביוני 1855) היה צייר רוסי ורקטור האקדמיה הקיסרית לאמנויות. אביו היה בן שושלת אצולה ושימש כאחראי במנהלת האדמירליות הרוסית על ההספקה. בגיל מוקדם הבחינו ביכולות האמנותיות של ואסילי והוא החל לקחת שיעורים באקדמיה הקיסרית. בשנת 1794, הוא הפך רשמית לסטודנט, ולמד אצל איוואן אקימוב וגריגורי אוגריומוב. הוא זכה במדליית כסף אחרי השנה הראשונה שלו, ובמדליית זהב בשנה שלאחר מכן. בשנת 1797 סיים את לימודיו עם תעודת תואר ראשון. הוא הפך לעוזר הוראה וכעבור שנה הופקד על הוראת רישום לתלמידים צעירים יותר. בשנת 1803, הוא נשלח ללמוד ברומא, שם הוא תרגל העתקת יצירות המאסטרים הישנים ועשה רישומים אנטומיים מתוך התבוננות בניתוחים. שלוש שנים מאוחר יותר, הוא חזר לסנקט פטרסבורג כדי להשתתף בעיטור קתדרלת קאזאן. לאחר מכן, חייו הוקדשו לאקדמיה. הוא נבחר לאקדמאי ב-1807, עלה בסולם הדרגות, ובסופו של דבר הפך לרקטור של תחום הציור והפיסול ב-1832. בשנת 1831, הוא השתמש בניסיון הרישום האנטומי שלו כדי לכתוב ספר לימוד באנטומיה לסטודנטים לאמנות. בין אלה שלמדו אצלו באקדמיה, ניתן למנות את קארל ברולוב, אלכסנדר איוואנוב, פיודור ברוני ופיוטר באסין. בנוסף לתפקידו באקדמיה, הוא מונה להיות מנהל מפעל השטיחים הקיסרי ב-1831, לאחר שמונה קודם לכן לצייר החצר ב-1823. הוא גם מונה למפקח על ציורים בקתדרלה במתחם מגורי משפחת המלוכה צארסקויה סלו ובקתדרלת איסק הקדוש ב-1844. מות קמילה, 1821 אלכסנדר נבסקי, 1836 "חזון יחזקאל", 1836 שמעון הקדוש (הבשורה על-פי לוקאס), 1847 דיוקן עצמי עם מגדת עתידות, 1805 מדיה וקבצים בנושא ואסילי שבייב בוויקישיתוף ואסילי שבייב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ШЕБУЕВ • Большая российская энциклопедия - электронная версия, bigenc.ru ЭСБЕ/Шебуев, Василий Кузьмич — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית) Kenneth, Vasily Shebuyev, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית)
בובי סקופילד

בובי סקופילד, (באנגלית: Bobby Schofield; נולד ב-2 באפריל 1993) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי. סקופילד נולד בקירקבי (אנ'), דרומית מזרחית לליברפול ב-2 באפריל 1993. אביו הוא השחקן אנדרו סקופילד (אנ') . בשנת 2002 שיחק בסרט הקצר "The Complain". בשנת 2004 הופיע לראשונה על מסך הטלוויזיה בסדרת הטלוויזיה הבריטית לילדים, "Grange Hill". בשנת 2014 שיחק בסרט הקולנוע "הים השחור" לצד ג'וד לאו. ובמיני סדרה "Our World War". באותה שנה שיחק גם בסדרת הטלוויזיה "רופאים". בשנת 2016 שיחק בכמה הפקות בטלוויזיה ובסרטים קצרים. בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרה "אבירי הלילה". הוא המשיך לשחק בסדרה גם בעונה השנייה. בשנת 2019 שיחק בסרט "דולי ויילד המופלאה" לצד ביני פלדסטין. בשנת 2020 שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה "Inside No 9". באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "אנתוני". בשנת 2021 שיחק בתפקיד משנה בסרט הקולנוע "בסגר" ובתפקיד קטן סרט הקולנוע "צ'רי". באותה שנה שיחק בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה כלואים, ובסרט האימה לא לנשום 2. בשנת 2022 שיחק במיני סדרה "אן" המתארת את סיפורה של אן ויליאמס הנלחמת לגילוי האמת על מותו של בנה. בשנה זו שיחק גם בסדרת הטלוויזיה, "The Suspect ". סקופילד שיחק בהפקות תיאטרון רבות בהן במחזה "ללכת עד הסוף" המבוסס על סרט באותו שם. בשנת 2018 לוהק לתפקיד במחזמר "The Miracle of Great Homer Street" לצד אביו. בובי סקופילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בובי סקופילד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Liverpool gets set to take leading role as BBC drama Time airs on BBC One - The Guide Liverpool, The Guide Liverpool, ‏4 במאי 2021 Katie Glass, ‏Stephen Graham: Britain's most modest superstar on depression and how his family keep him sane, The Telegraph, 29 May 2021 Flora Carr, Meet the cast of Time, Radio Times, ‏4 במאי 2021 Bobby Schofield. IMDb. Retrieved October 20, 2020 Knightfall Season 3 Release Date: Will Netflix Give it A Next Season Spin?, Alpha News Call, ‏3 באוגוסט 2021 Paul Fogarty, Inside No 9 season 5 episode 3 cast: Meet guest stars Debbie Rush, Gaby French, Bobby Schofield, HITC, ‏1 בינואר 2020 Eduardo Pereira, Antony Starr, de The Boys, estará em filme de Guy Ritchie com Jake Gyllenhaal, Omelete, ‏בינואר 2022 Don't Breathe 2 red band trailer finds Stephen Lang taking no prisoners, JoBlo, ‏3 ביולי 2021 Carlo Simone, ITV's Anne full cast and when it will be on TV, Wilts and Gloucestershire Standard, ‏בundefined 2022 Bobby Schofield solo - Grimsby Auditorium, Grimsby Auditorium, ‏5 בספטמבר 2015 Cast Announcement - Royal Court Theatre, Liverpool's Royal Court, ‏4 באפריל 2018
STS-61-C

STS-61-C, היא המשימה ה-24 בתוכנית המעבורות של נאס"א, והשביעית של מעבורת החלל קולומביה. צוות המשימה כלל שבעה אנשים. הטייס היה לראשונה טייס אפרו-אמריקני, צ'ארלס בולדן. הצוות כלל לראשונה גם אסטרונאוט מקוסטה ריקה, פרנקלין צ'נג-דיאז, ובפעם השנייה בהיסטוריה גם פוליטיקאי (ביל נלסון). הייתה זו המשימה האחרונה של מעבורת לפני אסון צ'לנג'ר, שאירע 10 ימים לאחר נחיתת משימה זו. ב-7 באוגוסט 1986 דווח כי שלושה שבועות לפני אסון מעבורת החלל "צלנג׳ר", כמעט אירע אסון דומה במשימה STS-61-C. התברר שמפעילי המעבורת טעו בתדלוק וה״קולומביה" ניצלה מהתרסקות כמה שניות לפני השיגור. ב־6 בינואר, כשה״קולמביה" עמדה להיות משוגרת, אירעה נזילה של 18 אלף פאונד חמצן נוזלי ממאגר הדלק החיצוני של המעבורת. "במזל, גרמה הנזילה לכך שטמפרטורת המנוע הראשי תרד מתחת למקובל. עובדה זו היא שגרמה לעצירת השיגור 31 שניות לפני השעה שנקבעה. ה״קולומביה" שוגרה, בסופו של דבר, ב-12 בינואר אחרי שהשיגור נדחה פעמים נוספות, בגלל בעיות טכניות ומזג אוויר קשה. גם נחיתתה עוכבה פעמיים. מטרתה העיקרית של משימת STS-61-C הייתה הצבתו במסלול של לוויין התקשורת Ku-1, הלוויין השני בסדרת לוויינים גאוסטציונריים בבעלות RCA Americom. הצוות: מפקד המשימה: רוברט גיבסון טייס: צ'ארלס בולדן מומחה למשימה: פרנקלין צ'נג-דיאז (Franklin Chang-Diaz) מומחה למשימה: סטיבן הוואלי (Steven A. Hawley) מומחה למשימה: ג'ורג' נלסון (George D. Nelson) מומחה מטען: רוברט סנקר (Robert Cenker) מומחה מטען: ביל נלסון (Bill Nelson) משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-61-C בוויקישיתוף סיכום המשימה באתר נאס"א תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א מידע על המשימה סרטון על המשימה דיווח לעיתונות רויטרס, גם המעבורת "קולומביה" כמעט התפוצצה, חדשות, 7 באוגוסט 1986
חיל האוויר האוקראיני

חיל האוויר האוקראיני (באוקראינית: Повітряні Сили України) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של אוקראינה. החיל הוקם ב-1992 לאחר התפרקות ברית המועצות. נכון לשנת 2022 מונה החיל כ-318 כלי טיס. מרבית הציוד מבוסס על מטוסים ומערכי הגנה אוויריים סובייטים מכיוון שאוקראינה היוותה מרכיב הגנה משמעותי על רוסיה בתקופת ברית המועצות. עד שנת 2014 סבל החיל מהזנחה. משנה זו, בעקבות המלחמה בדונבאס ופלישת רוסיה לקרים, החלו השקעות ושיפור תחזוקת הציוד של החיל בעיקר בעזרת החברות האוקראיניות אנטונוב ואוקראובורונפרום. מפקדת החיל ממוקמת בעיר ויניצה. מפקדת חיל האוויר – ויניצה מפקדה אווירית מערב – לבוב מפקדה אווירית מרכז – ואסילקיב מפקדה אווירית דרום – אודסה מפקדה אווירית מזרח – דניפרו מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר האוקראיני בוויקישיתוף חיל האוויר האוקראיני, ברשת החברתית פייסבוק חיל האוויר האוקראיני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חיל האוויר האוקראיני, ביישום טלגרם חיל האוויר האוקראיני, ברשת החברתית אינסטגרם חיל האוויר האוקראיני, סרטונים בערוץ היוטיוב אמיר בוחבוט‏, דוד מול גוליית: העוצמה הצבאית הרוסית מול הכוח האוקראיני הנחות, באתר וואלה, 24 בפברואר 2022 2022 Ukraine Military Strength, www.globalfirepower.com ניצן סדן, מיג נגד מיג: איך תעצור אוקראינה את חיל האוויר הרוסי?, באתר כלכליסט, 4 בפברואר 2022