יצחק מוריץ

יצחק מוריץ (באנגלית: Jitzhak Moritz;‏ אוגוסט 1926 - 23 בנובמבר 1988) היה משפטן ובנקאי ישראלי יליד גרמניה, מבעלי בית ההשקעות "מוריץ את טוכלר" וממייסדי משרד עורכי הדין "מוריץ את מרגוליס" (לימים משרד "מוריץ וייסגלס אלמגור ושות'"), שנחשב מאז היווסדו לאחד המשרדים המובילים בישראל בתחום המשפט המסחרי. נולד בהנאו (בסמוך לעיר פרנקפורט) בגרמניה באוגוסט 1926 למשפחת משפטנים ובנקאים גרמנית. אביו, מקס מוריץ, היה מהבנקאים המובילים בקרב יהדות גרמניה באותה תקופה ועורך דין, בוגר אוניברסיטת היידלברג. המשפחה עלתה לישראל ב-1933, בימי העלייה החמישית, והאב הקים אז חברת השקעות אשר עם הצטרפותו של קורט טוכלר ב-1936 הפכה לחברת ההשקעות הידועה "מוריץ את טוכלר". יצחק מוריץ היה תלמיד מצטיין בתיכון ובגיל 18, כשנה לפני תום מלחמת העולם השנייה התגייס לבריגדה היהודית. לאחר המלחמה למד משפטים בקינגס קולג' לונדון ולאחר סיום לימודיו התמחה בבנק ורבורג. בשנת 1954 הוסמך כעורך דין בישראל. בראשית שנות הששים הוא הקים יחד עם הנריק מרגוליס את משרד עורכי הדין מוריץ את מרגוליס, אשר נחשב מאז היווסדו כמשרד מוביל בישראל בתחומי עיסוקו. עורכי הדין דב ויסגלס ועמיר אלמגור, אשר החלו את עבודתם במשרד מוריץ את מרגוליס כשכירים בשנות ה-70 הפכו בהמשך לשותפים והמשרד שינה את שמו, תחילה למוריץ, ויסגלס, אלמגור ושות' וכיום ויסגלס אלמגור ושות'. המוניטין של משרד עורכי הדין מוריץ, מרגוליס ושות' יוחס במידה רבה לשותף המייסד עו"ד יצחק מוריץ. מוריץ היה עורך דין של חברות בינלאומיות רבות, חברות תעשייה, שגרירויות, חברות תעופה, חברות ביטוח, משרד הביטחון, פוליטיקאים בכירים, ועוד רבים משמנה וסולתה של המשק הישראלי. ֲ עם השנים, הצטרף מוריץ ולימים גם אשתו יעל מוריץ (לבית אלמן), לחברת ההשקעות "מוריץ את טוכלר", שהייתה לאחד הגופים הפיננסים המובילים בישראל וניהלה מיליארדי שקלים של לקוחות פרטיים ומוסדיים והייתה לחבר הבורסה לניירות ערך בתל אביב. יעל מוריץ הייתה למנהלת בפועל של בית ההשקעות, בעוד בעלה היה פעיל ציבור ועורך דין. במהלך שנות ה-80 הועמדו בני הזוג מוריץ לדין בשני משפטים שונים על מרמה והפרת אמונים. במשפט הראשון זיכה השופט אורי שטרוזמן את בני הזוג לאחר שלב ההוכחות, מבלי שנדרשו הנאשמים להגיב להאשמה, תוך שהוא מותח ביקורת על הפרקליטות. בתחילת 1987 עיכב היועץ המשפטי לממשלה את ההליכים נגד בני הזוג מוריץ. לבסוף הורשעה יעל מוריץ בבית המשפט המחוזי ונדונה לקנס ומאסר. בערעור לבית המשפט העליון הושגה הסכמה על ביטול עונש המאסר. בתחילת שנות ה-2000 נמכרה חברת ההשקעות לחברת ביטוח ישיר. לאחר מותו נערכו לזכרו של מוריץ מספר אירועים וטקסים, לרבות במתחם מוזיאון תל אביב לאמנות. יצחק מוריץ הותיר אחריו את אשתו, יעל מוריץ לבית אלמן, ושלושה ילדים, מיכל, תמר ודוד. יצחק מוריץ היה מעורב בחיים הציבוריים ומילא שורה של תפקידים ציבוריים. פוליטיקאים ומנהיגים רבים היו יוצאים ובאים במשרד כדרך קבע, בהם שמחה ארליך, מנהיג המפלגה הליברלית, שמואל תמיר, יצחק מודעי. בראשית שנות השמונים ייצג מוריץ יחד עם שותפו דב וייסגלס את יצחק רבין במשפט דיבה נגד השבועון הצרפתי `ל`אקספרס`, לאחר שזה פרסם ידיעה שבה נטען כי חוקרי מס הכנסה גילו כביכול שבצלאל מזרחי, מי שנחשב אז לאחד מראשי הפשע המאורגן, שילם את הקנס שהוטל על לאה רבין בעקבות חשיפת חשבון הדולרים בארצות הברית. מוריץ היה פעיל מאוד בלשכת עורכי הדין בישראל. היה חבר ויו"ר וועדת האתיקה בלשכת עורכי הדין בשנים 1960 עד 1972, חבר וועד מחוז תל אביב בשנים 1965 עד 1972, יו"ר בית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין בשנים 1972–1979 וחבר מועצת לשכת עורכי הדין בישראל בשנים 1978 עד 1983. מוריץ היה חבר מועצת העיר תל אביב-יפו בשנים 1974 עד 1983, כמומלץ של שלמה להט. מוריץ כיהן כיועץ ראש העירייה לענייני כספים והתמודד עם הגירעונות הגדולים של עיריית תל אביב. מוריץ טען שמעל 40% מעובדי העירייה מיותרים ושועדת הפנסיה והפיצויים העניקה פיצויים מוגזמים ובזבזה כספים. היה מועמד מוביל לתפקיד יו"ר הרשות לניירות ערך, אך הסיר את מועמדתו בעקבות עתירה לבג"ץ שנשענה על הטענה שבהיותו שותף בחברת ברוקרים מינויו נגוע בניגוד עניינים. בנוסף, שימש כיו"ר חברת הביטוח מגדל, יו"ר מועצת המנהלים של טפחות, יו"ר מועצת המנהלים של חברת הפחם, חברת וועדת משק לשעת חירום ונמנה עם מייסדי האוניברסיטה הפתוחה. משרד עורכי הדין ויסגלס אלמגור ושות', wa-law.co.il ארגון יוצאי מרכז אירופה, "העלייה החמישית", מאת רפאלה סטנקביץ תרומת העלייה ממרכז אירופה להתפתחות המשק החברה והתרבות: תרומת עולי מרכז אירופה להתפתחות הבנקאות והשירותים הפינאנסיים, מאת יואב גלבר, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח אתר משרד עורכי הדין ויסגלס אלמגור ושות אתר "נשמה" הוסמכו 63 עורכי דין חדשים, חרות, 23 במרץ 1954 איה אורנשטיין, תיק מוריץ טוכלר הועבר לפרקליטות, מעריב, 30 באפריל 1984 איה אורנשטיין, יעל מוריץ: עברתי גיהנם, מעריב, 17 בפברואר 1986 איה אורנשטיין, חריש עיכב ההליכים המשפטיים, מעריב, 15 בינואר 1987 ע"פ 392/89 - יעל מוריץ נ' מדינת ישראל, אתר תקדין יהודה שרוני, נא להכיר: היועצת החדשה של בנק ישראל - ברוקרית שהורשעה בפלילים, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2006 שי שלו, ‏גם לשניידמן יש חברת ברוקרים: ביטוח ישיר רכשה את מוריץ טוכלר ב-23 מ' ש', באתר גלובס, 19 ביוני 2003 עקיבא אלדר, מוועדת קהאן עד יציאת עזה, 3 באוקטובר 2005 אנשי פרס ורבין החלו לחזר, מעריב, 27 בנובמבר 1980 הליברלים וחרות בראש מוסדות עורכי הדין, מעריב, 5 במרץ 1964 נבחר ועד מחוזי לעורכי הדין בת"א, מעריב, 11 באפריל 1962 משבר גלוי בין להט לבין הליברלים בת"א, דבר, 23 בספטמבר 1973 דנקה הרניש, בזבוז כספי משלם המיסים, דבר, 20 באוקטובר 1975 ועדת הפיצויים בעת"א פועלת בשיטת שמור לי ואשמור לך, דבר, 21 באוקטובר 1975 תובעים לכנס ועדת הפנסיה והפיצויים בעת"א, דבר, 26 באוקטובר 1975 נורית דברת, ראש העירייה עסוק וטרם התפנה לדו"ח, מעריב, 23 באוקטובר 1981 טאוב הורחק מתפקיד יו"ר הרשות לניירות ערך, דבר, 20 במרץ 1979 מירשם להרס המנגנון, דבר, 27 במרץ 1979 בטפחות לא נבחרה מועצת מנהלים חדשה, דבר, 7 בספטמבר 1979 עודד שורר, המטרה להפוך מוצר שחור לכסף טוב, מעריב, 19 באוקטובר 1982