laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ילדי ראש הממשלה

ילדי ראש הממשלה, היא סדרת דרמה ששודרה בערוץ HOT3 מ-17 במאי 2011. את הסדרה יצרו שחר מגן ונועה רוטמן, בתה של דליה רבין ונכדתו של ראש הממשלה לשעבר יצחק רבין. בשנת 2012 שודרה עונתה השנייה. זוהי סדרה עלילתית שמתארת את חייה של משפחת ראש הממשלה. הסדרה עוקבת אחר ראש הממשלה, שאול אגמון, בשנה הראשונה לכהונתו ואחר משפחתו. הכניסה לבית ראש הממשלה בירושלים משנה את חייהם של אשתו דיתי וילדיו ליבי וגולן מן הקצה אל הקצה. מינוי האב נכפה על בני משפחת אגמון, והם נתונים מעתה תחת זכוכית מגדלת ציבורית. כל אחת מהדמויות מרגישה שהיא נכנסת לבית כלא פרטי משלה, הכולל מאבטחים, מצלמות, ומחפשת את הכוחות לפרוץ אותו בעצמו. בנוסף, הסדרה מראה על תהליך התבגרותן של שתי נשים, רעיית ראש הממשלה ובתו הבכורה. שתיהן חוות טלטלה עם בחירתו לראשות הממשלה ומתמודדות כל אחת בדרך שונה למינויו. נועה רוטמן, יוצרת הסדרה, היא נכדתו של ראש הממשלה יצחק רבין. הסדרה עוסקת רבות ברבין. מנהלת משק הבית של ראש הממשלה בסדרה, עמליה, היא מעריצה של לאה רבין, רעייתו של יצחק שגם שמה הוזכר לא מעט. בסדרה הוזכר שמו של רבין עשרות פעמים, ואף פרק שלם הוקדש ליום הירצחו. ראש הממשלה בסדרה, אגמון, מתנהל תחת צילו של רבין ונושא כאות קין את השתתפותו בעצרת המחאה בכיכר ציון. בעונתה השנייה של הסדרה, מצרף אגמון, שממשלתו עומדת ליפול, שר ימני קיצוני בשם ארתור טסקין (מיכה לבינסון), ששמו הוא שיבוש לשם אביגדור אסקין ומטרתו היא לשחרר את יגאל עמיר. בעונה הראשונה משחק איתי תורג'מן קומיקאי, אשר משחק במערכונים אשר קשורים לרצח ראש ממשלה. באחד ממערכוניו משחק את יגאל עמיר בכלא (תסריט מתוך "החמישייה הקאמרית", בה רמי הויברגר שיחק את עמיר דאז). עוד מערכון מהחמישייה הקאמרית שזוכה לאזכור הוא המערכון "פרחים בקנה" שנעשה לו רפרנס קל כשמשתתפי תוכנית הסאטירה בכיכובו של קובי דהן שרים בצעקות את "הרעות" של חיים גורי. כחלק מקידום הסדרה, בערב יום העצמאות ה-63 למדינת ישראל צורפו לעיתונים "ישראל היום", "מעריב" ו"ידיעות אחרונות", פוסטרים של ראש הממשלה, כביכול, שמגלם רמי הויברגר. בנוסף, נפתח עמוד באתר פייסבוק של שאול אגמון, ראש הממשלה בסדרה. עמוד נוסף של בנו, גולן אגמון, הפך פעיל לאחר עליית הסדרה. המונולוג של יגאל עמיר אתר האינטרנט הרשמי של ילדי ראש הממשלה מידע וכתבות: "ילדי ראש הממשלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ילדי ראש הממשלה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערן בר-און, עונה שניה לסדרה, באתר ynet, 12 במאי 2011 ביקורות: רון קסלר, כל ילדי, באתר nrg מעריב, 18 במאי 2011 לילך וולך‏, מעניינת, אך בעייתית, באתר וואלה, 18 במאי 2011 ליבי בנגו, עסק משפחתי, באתר נענע10, 18 במאי 2011 זיו יצחקי, עכבר העיר אונליין, טלנובלה איכותית, באתר הארץ, 18 במאי 2011 לילך וולך‏, "ילדי ראש הממשלה": התבגרה להיות סדרה מצוינת, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2011 אורי שאלתיאל, ילדי ראש הממשלה: 40 דקות של טלוויזיה לא מביכה, באתר nrg‏, 8 ביולי 2012
קווי ספנות איראניים

קווי ספנות של הרפובליקה האסלאמית של איראן (באנגלית: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, ידועים בר"ת בשם: קבוצת IRISL) היא חברת הספנות הלאומית של איראן המחזיקה ב-115 אוניות חוצות אוקיינוסים במעמס כולל של 3.3 מיליון טון. 87 מאוניות החברה מפליגות תחת שמה של החברה (IRISL) ואילו 28 אוניות נוספות מפליגות תחת שמות חברות בנות. בחברה כ-6,000 עובדים הכוללים אנשי ים, עובדי נמל ומנהלה. עליית היקף היבוא לאיראן מאז תחילת שנות ה-60, אשר הצריכה תעבורה בהיקף נרחב של אוניות ששייטו תחת דגלי נוחות, עוררה דאגה בממשל. אף היכולת לייבא סחורות בדרך הים באופן קבוע ומסודר, בהתחשב במאפיינים הגאוגרפיים הייחודיים של האזור, הגישה לים הפתוח, הובילו בשנת 1961 לחקירת האפשרות להקמת צי ספנות עצמאי השייך לאיראן. על יסוד מחקר זה אושרה בחודש אוגוסט 1967 הקמת צי סוחר על ידי בית הנבחרים האיראני, תחת השם "אריאה קווי ספנות" (Aria Shipping Lines). החברה החלה לפעול בשנת 1967 עם שתי אוניות קטנות, במעמס 1,000 ו-1,500 טון, ששייטו במפרץ הפרסי, ו-4 אוניות המסוגלות לחצות אוקיינוסים, במעמס כולל של 61,252 טון, אשר שייטו בקו שבין אירופה, איראן, אסיה ואמריקה. עד סוף שנת 1978 גדל הצי של חברת אריאה ל-42 אוניות במעמס כולל של 525,000 טון, עדות לחשיבות התובלה הימית בכלכלה האיראנית. לאחר המהפכה האיראנית, ב-5 בינואר 1979, ושינוי המדיניות הכלכלית והמדינית של איראן, שונה אף שמה של חברת הספנות ל"קווי ספנות של הרפובליקה האסלאמית של איראן" והיא הוכפפה למשרד המסחר האיראני. במהלך מלחמת איראן–עיראק נפגעו ואבדו רבות מספינותיה של החברה בהתקפות טילים ופעילות החברה שובשה. לאחר תקופת המלחמה שונו שמות כל ספינות החברה. שמות הספינות היום מכילות את הקידומת IRAN ולאחריה שמות ערים באיראן, או שמות חללים במערכה. לאחר שארצות הברית הטילה סנקציות על איראן חמורות על הסחר עם איראן, בשלהי העשור הראשון במאה ה-21, שונו פעם נוספת שמות רבות מן האוניות של קווי הספנות האיראניים והן נרשמו בחברות זרות. עם הסרת הסנקציות הבינלאומיות בשנת 2015 עקב הסכמת איראן להקפיא את תוכנית הגרעין שלה, צפויה הרחבה ניכרת בהיקפי הסחר הבינלאומי של המדינה. בארגון הימאות הבינלאומי חברות 140 מדינות, איראן מדורגת בין 20 המדינות הגדולות בארגון. בשנת 2011 היה צי הסוחר האיראני הגדול ביותר במזרח התיכון. מדיה וקבצים בנושא קווי ספנות איראניים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קווי ספנות איראניים (באנגלית) ארגון הנמלים והספנות האיראני (בפרסית) ו(באנגלית) Jo Becker, Web of Shell Companies Veils Trade by Iran’s Ships. New York Time, June 7, 2010 Iran: Shipwrecked in Asia, The Diplomat, March 27, 2011
ראדה כרמי

ראדה כרמי (בערבית غادة الكرمي, תעתיק מדויק: ע'אדה אלכרמי; באנגלית: Ghada Karmi; נולדה ב-1939) היא רופאה, פעילה פוליטית, אשת אקדמיה וסופרת ממוצא פלסטיני. עיסוקה האקדמי והפוליטי נע סביב נראטיב הסכסוך הישראלי-פלסטיני ומצבו כיום. כרמי מרבה לפרסם מאמרי דעה בעיתונות הבריטית ובירחונים אקדמיים והיא חברת סגל במכון ללימודי האסלאם והמזרח-התיכון באוניברסיטת אקסטר באנגליה. פרסמה מספר ספרים ומאמרים שזכו להד בעיתונות הממלכה המאוחדת. לפי עדותה מן הביוגרפיה שפרסמה בשנת 2002, "בחיפוש אחר פאטימה: סיפור פלסטיני", נולדה כרמי בירושלים המנדטורית בשכונת קטמון בין שכנים מוסלמים ונוצרים, בהם נמנה גם ידיד המשפחה, ח'ליל א-סכאכיני. לאחר מלחמת העצמאות בה משפחתה נסה מביתה היא התיישבה בבריטניה, בשכונת גולדרס גרין בלונדון, בשכנות ליהודים ממוצא גרמני, מניצולי השואה. בלונדון מצא אבי המשפחה, חסן סעיד כרמי, עבודה ברשת הבי-בי-סי בערבית. בשנת 1964 סיימה בהצלחה את לימודי הרפואה באוניברסיטת בריסטול ולאחר מכן עבדה כרופאה אשר עיקר עיסוקה במתן מזור וסיוע סוציאלי לקבוצות בני מיעוטים בחברה הבריטית, מהגרים ומחפשי מקלט מדיני – רובם ממוצא מוסלמי. פעילה פוליטית מאז שנת 1972 לטובת העם הפלסטיני ולצד כך השלימה עבודת דוקטורט בהיסטוריה של הרפואה הערבית מאוניברסיטת לונדון. בשנת 1998 חזרה לביקור בבית הוריה בשכונת קטמון בירושלים לראשונה מאז 1948. כרמי ידועה בהתבטאויותיה החריפות נגד מדינת ישראל וגורסת כי הרעיון הציוני שווה ערך לגרועים בפשעי המאה ה-20 ומביעה התנגדות מוחלטת וחסרת פשרות אליו, הן בארץ ישראל והן במדינות אחרות (תוך שלילת הזכות להגדרה ושלטון עצמיים מן העם היהודי). מאז שנת 1990 פעילה לטובת "פתרון מדינה אחת" לסכסוך הישראלי-פלסטיני, כאשר לדבריה, למדינה זאת יוכלו לחזור 5 מיליון פליטים פלסטינים, אבל לא יהיה צורך בפינוי ההתנחלויות. "רפואה רב-תרבותית: המצב כיום ומדיניות עתידית בהוראת הרפואה" (1995) "ירושלים כיום, מהו העתיד לתהליך השלום?" (1996, ביחד עם אדוארד סעיד) "האקסודוס הפלסטיני 1948-1998" (1999) "בחיפוש אחר פטימה: סיפור פלסטיני" (2002) "נשואה לגבר אחר: הדילמה של ישראל בפלסטין" (2007). "שיבה: ממואר פלסטיני" (2015) מדיה וקבצים בנושא ראדה כרמי בוויקישיתוף ראדה כרמי, ברשת החברתית פייסבוק ראדה כרמי, ברשת החברתית Goodreads עלה ברשת: פלסטינים קוראים לאמץ פתרון מדינה אחת, מידה 17/06/2013 דוד רטנר, הערב בחיפה: כנס בינלאומי להעלאת המודעות לזכות השיבה, באתר הארץ, 25 במרץ 2004
ממלוגיה

ממולוגיה (מיוונית: ממוס - יונקים, לוגיה (λογία) פירושו "תורה") הוא ענף בזואולוגיה העוסק בחקר היונקים בהיבטים המשותפים שלהם כגון פרווה, לב בעל 4 חדרים, מערכת עצבים מורכבת, בעלי שליה, הנקת ולדות ועוד. בנוסף לשונות החיצונית בין המינים, ממולוגים חוקרים את האבולוציה, ההתנהגות, סוגי המזון, גנטיקה, מגוון גנטי והדינמיקה של האוכלוסייה של היונקים השונים. הממולוגיה מחולקת למספר תחומים אשר כל אחד מהם חוקרת סדרות שונות של יונקים כגון פרימטולוגיה (חקר הפרימטים), סטולוגיה (חקר היונקים הימיים), היפולוגיה (חקר הפרסתנים). בעת העתיקה, אריסטו תיאר קבוצה של בעלי חוליות, הולכי ארבע, יונקי שליה (הולד נוצר בגוף האם, בניגוד להטלת ביצה שבה הולד מתפתח) ובעל שיער. תחילת הממולוגיה המודרנית החל במאה ה-17 כאשר ג'ון ריי, שנחשב לאחד מאבות ידיעת הטבע המודרניים, החל להפריד בין המשפחות השונות של בעלי חוליות. באותו זמן, פרנסיס ווילוג'בי גילה כי ליונקים ימיים יש את אותם מאפיינים שיש להולכי ארבע ויונקי שליה והיה הראשון לשייך את היונקים הימיים כחלק מהיונקים. ז'ורז'-לואי לקלרק דה בופון את יצירתו היסטוריה של הטבע (Histoire naturelle) במאה ה-18, יצירה זו כללה את כל הידע על הטבע שהיה ידוע עד זמנו. בתוך יצירה זו היו 12 כרכים (מתוך 36) שנכתבו בשיתוף עם לואי ג'ון-מרי דובנטון (Louis Jean-Marie Daubenton) שתיארו את הולכי הארבע, ספר זה הכיל תיאורים אנטומיים של 200 מינים שהיוו את הבסיס של ההשוואה האנטומית בין סוגי יונקים שונים עד למאה ה-19. ב-1758 במסגרת המיון הטקסונומי שערך, הגדיר קארולוס ליניאוס את היונקים בעקבות בלוטת החלב ולא לפי מאפיין אחר, למשל לפי השיער כמו שעשה אריסטו, שינוי זה הוסיף את היונקים הימיים והעטלפים למחלקת היונקים והוציאם ממחלקת הדגים והעופות, בהתאמה. גילוי יונקי הביב (משפחה אשר מטילה ביצים אך הולדות יונקות מבלוטות חלב) 40 שנה מאוחר יותר, תמך בחלוקה שנעשתה על ידי ליניאוס. ב-1825 פרדריק קיווייה הגדיר את השיניים כמאפיין את היונקים. ארבע שנים מאוחר יותר הוא חילק את היונקים ל-11 סדרות: Quadrumana (פרימטים בעלי ארבע ידיים) ,אוכלי חרקים, טורפים, כלבי ים, חיות כיס אוכלי פירות (Marsupialia frugivore), מכרסמים, מחוסרי שיניים, יונקי הביב, Pachydermata (סדרה פוליפילטיות שאינה בשימוש היום), מעלי גירה ויונקים ימיים. באותה שנה, אחיו ז'ורז' קיווייה חילק ל-9 סדרות: Quadrumana, Bimana (שתי סדרות אלו מרכיבות היום את הפרימטים), טורפים, חיות כיס, מכרסמים, מחוסרי שיניים, Pachydermata, מעלי גירה ויונקים ימיים. במאה ה-19, קרל ארנסט פון באר (Karl Ernst von Baer) חקר את האמבריולוגיה של היונקים. מדיה וקבצים בנושא ממלוגיה בוויקישיתוף ממלוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרן קשרי מדע בינלאומיים

קרן קשרי מדע בינלאומיים היא קרן העומדת לרשותם של חברי סגל אקדמי במוסדות להשכלה גבוהה בישראל, ומיועדת לכסות עלות השתתפות בפעילויות אקדמיות בישראל ומחוץ לה, במיוחד כנסים, ועידות מדעיות וחברות באגודות מקצועיות. לעיתים ניתן לעשות שימוש בכסף גם לשם רכישת ציוד מחשוב או להעבירו לתקציב מחקר לצורך מימון פעילות מחקרית. ההקצאה לקרן שנתית ומתבצעת בדולרים. הסכום נקבע בהתאם לדרגתו של איש הסגל ומתעדכן על ידי ועד ראשי האוניברסיטאות מדי שנה. הסכומים המוקצים לקרן בני צבירה, משמע סכום שלא נוצל בשנה מסוימת נותר בקרן לשימוש עתידי. עם פרישתו מהאוניברסיטה מקבל חבר הסגל את יתרת הסכום שנצבר בקרן בניכוי מס. קיימת בקרה קפדנית על השימוש בכספי הקרן. איש סגל המעוניין להשתמש בכסף נדרש להגיש בקשה מפורטת ומנומקת, ואם השתמש בכספים לצורך נסיעה עליו להגיש דוח מפורט על הוצאותיו עם חזרתו לישראל. החל משנת 1997 נהנים גם אנשי סגל זוטר (מדרגת אסיסטנט) מקרן קשרי מדע. נוהל קרן קשרי מדע באוניברסיטת חיפה מדריך לסגל האקדמי באוניברסיטת תל אביב קרן קשרי מדע באתר ארגון המורים והחוקרים באוניברסיטה העברית; קרן קשרי מדע באתר ארגון הסגל האקדמי הזוטר באוניברסיטת חיפה.
ג'סיקה לאונדס

ג'סיקה סוזן לַאוּנְדְס (באנגלית: Jessica Suzanne Lowndes; נולדה ב-8 בנובמבר 1988) היא זמרת ושחקנית קנדית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה כאדריאנה טייט-דנקן בסדרת הנעורים "90210" ברשת The CW. לאונדס נולדה בוונקובר שבקולומביה הבריטית, קנדה. היא למדה בתיכון אקדמיית פסיפיק בעיר סארי. לאונדס ידעה מגיל צעיר שיש לה תשוקה לשירה ולמשחק. היא גם הפיקה חלק גדול מהמוזיקה שלה בגיל צעיר. במהלך הקיץ שלפני השנה האחרונה שלה בתיכון, לאונדס הצטלמה לסדרת טלוויזיה מבית שואוטיים, ובעידוד הוריה עברה ללוס אנג'לס בגיל 16 והחלה את הקריירה שלה. בשנת 2005 ערכה לאונדס את הופעתה הראשונה כשחקנית בסרט הטלוויזיה של רשת הטלוויזיה האמריקאית CBS; ‏"Saving Milly" בתור אנדראה קונדרק. בשנת 2006 היא לוהקה לקומדיית המצבים "Alice, I Think", ובהמשך השנה היא הופיעה בסרט טלוויזיה מבית לייפטיים; "To Have and to Hold". ב-2008 הופיעה בסרט האימה "אוטופסיה" ובסרט "הרדיפה אחרי מולי הארטלי", והחלה לשחק בתפקיד חוזר בסדרה "גריק" בתפקיד מנדי. באותה שנה, החלה לשחק את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הנעורים "90210", ספין אוף של סדרת הנעורים משנות ה-90, "בוורלי הילס 90210", בתפקיד אדריאנה טייט דנקן. בשנת 2010 כיכבה בסרט האימה הקנדי "גובה". לאונדס החלה את הקריירה המוזיקלית שלה בפרק הפתיחה של 90210, שבו שרה במחזה הבית-ספרי בסדרה. במרץ 2009 פרסמה בעמוד ה-MySpace שלה את הסינגל "Fly Away", אותו כתבה ובו ניגנה כאחת הבאסיסטיות הראשיות. בספטמבר 2009 לוונדס הופיעה עם השיר "God Bless America" במשחק של קבוצת הבייסבול לוס אנג'לס דודג'רס. באוקטובר 2010 פורסם השיר "Falling In Love", דואט של לוונדס עם הראפר איירוניק. לאונדס שרה לצד פיינליסט "אמריקן איידול" הצרפתי, ג'רמי אמלין, בסינגל החדש שלו, "Undone", שעלה לרשת ב-29 באפריל ב-2011, ושווק ברחבי העולם ב-23 במאי באותה שנה. בשנת 2009 נכללה לאונדס ברשימת "האנשים הכי יפים" של מגזין פיפל. היא יצאה בעבר עם השחקן אדם גרגורי, ששיחק לצדה ב-90210[דרוש מקור], ועם השחקן אהרון פול[דרוש מקור]. 2012: Nothing Like This 2013: TBT‏ (Throwback Thursday) מדיה וקבצים בנושא ג'סיקה לאונדס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'סיקה לאונדס ג'סיקה לאונדס, ברשת החברתית פייסבוק ג'סיקה לאונדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סיקה לאונדס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סיקה לאונדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'סיקה לאונדס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'סיקה לאונדס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'סיקה לאונדס, באתר ספוטיפיי ג'סיקה לאונדס, באתר AllMusic (באנגלית) ג'סיקה לאונדס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'סיקה לאונדס, באתר דיזר ג'סיקה לאונדס, באתר Discogs (באנגלית) ג'סיקה לאונדס, באתר Songkick (באנגלית) ג'סיקה לאונדס, באתר בילבורד (באנגלית)
זאב שינד

זאב שינְד (7 בספטמבר 1909 – 20 בדצמבר 1953) היה פעיל ההעפלה, עמד בראש המוסד לעלייה ב' בארצות הברית, ממקימי צי הסוחר הישראלי, מנכ"ל משרד הביטחון ומשרד התחבורה. שינד נולד בווילנה, היה חבר בתנועת החלוץ, עלה לארץ ישראל ב-1929 והצטרף לקיבוץ איילת השחר. היה פעיל בוועד הפועל של ההסתדרות וב-1928 נשלח לרכז את פעילות החלוץ בוורשה. שינד היה פעיל בארגון ההגנה, פעיל בתחום ההעפלה עוד מתקופת ספינת המעפילים ולוס, היה מבכירי המוסד לעלייה ב' וכונה "דני". במסגרת זו נשלח ב-1941 מטעם ועד ההצלה לאיסטנבול, יחד עם טדי קולק ואהוד אבריאל על מנת ליצור קשרים עם הקהילות היהודיות בארצות הכיבוש הנאצי ולהוציא לפועל פעולות עזרה והצלה. הוא שהה באירופה עד 1944. לאחר מלחמת העולם השנייה עסק ברכש 10 אונייות והברחתן מארצות הברית כדי להשתמש בהן כאונייות מעפילים. ביניהן הייתה גם האונייה President Warfield ששמה הוסב ל-אקסודוס. הוא רכש גם את שתי ספינות הפאנים - "פָּאן קרֶסֶנט" (Pan Crescent) ששמה הוסב לעצמאות ו"פָּאן יוֹרק" (Pan York) ששמה הוסב לקיבוץ גלויות. כמו כן ארגן סיוע נוסף להגנה. לאחר קום המדינה, היה ממקימי צי הסוחר הישראלי, הצטרף להנהלת צים והיה למנהלה הראשי. מונה על ידי שר התחבורה הראשון דוד רמז למפקח על התחבורה הימית. ב-1951 מונה על ידי דוד בן-גוריון למנכ"ל משרד הביטחון. לאחר פטירתו של שר התחבורה דוד צבי פנקס, מונה שינד בספטמבר 1952 למנכ"ל משרד התחבורה תחת דוד בן-גוריון (ללא שר בפועל). לאחר סיום כהונתו חזר להנהלת צים, היה ממנהלי חברות-הבת "אלחוט-ים" ו"שהם", עד לפטירתו בגיל 44. הותיר אחריו אישה ובת. הוא הובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוצו איילת השחר. בניין הספרייה בבית הספר לקציני ים עכו, שנחנך ב-1958, נקרא על שמו של זאב שינד ולזכרו. תורן – דפים לבית צים, מס' 4, ינואר 1954. עותק סרוק באתר עיתונות יהודית היסטורית. החוברת כולה מוקדשת לזכרו של זאב שינד. תורן – דפים לבית צים, מס' 7, ינואר 1955. עותק סרוק באתר עיתונות יהודית היסטורית. החוברת כוללת מספר רשימות במלאת שנה למותו של זאב שינד. זאב שינד, דבר, 21 בדצמבר 1953 עקיבא גושן, לזכר נעדרים | זאב שינד: (שלושים למותו), דבר, 18 בינואר 1954 המנכ"ל השלישי זאב שינד אתר משרד הביטחון. ז'ק דרוז'י, פרשת אקסודוס באור חדש, תל אביב: עם עובד, 1971, עמ' 13-19 פרופסור אביבה חלמיש, אקסודוס, הסיפור האמיתי, תל אביב: עם עובד, 1990, עמ' 28-30, 155, 254 שיקולים פוליטיים: עמדת בן-גוריון לגבי שילוב הפלי"ם בפעילות המוסד לעלייה ב', אתר הפלי"ם שמעון פינס, ממנו נרכשה "אכסודוס", דבר, 31 במאי 1960 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Chicken-n-Beer

Chicken-n-Beer הוא אלבום הסטודיו השלישי של אמן ההיפ הופ האמריקאי, לודאקריס. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 425,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. מהאלבום יצאו 4 סינגלים: "P-Poppin" ,"Splash Waterfalls", "Diamond in the Back" והסינגל "Stand Up" (שהופק על ידי קניה וסט), שהפך לסינגל הראשון של לודאקריס שמגיע למקום ה-1 במצעד הבילבורד הוט 100. עד כה, האלבום מכר מעל 2,700,000 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית. מידע על האלבום Chicken-n-Beer באתר MusicBrainz מידע על האלבום Chicken-n-Beer באתר AllMusic האלבום Chicken-n-Beer באתר Discogs האלבום Chicken-n-Beer באתר ספוטיפיי
Yellow

האם התכוונתם ל... Yellow (רשת חנויות) – רשת חנויות נוחות של חברת הדלק "פז" Yellow (שיר) – שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי קולדפליי נהר Yellow נהר במערב סין
סופר 8

סופר 8 (באנגלית: Super 8) הוא סרט מדע בדיוני משנת 2011, שנכתב ובוים על ידי ג'יי ג'יי אברהמס והופק על ידי סטיבן ספילברג. הסרט יצא לאקרנים לראשונה ב-10 ביוני 2011. עלילת הסרט, אשר מתרחשת בשנות ה-70 המאוחרות, מתמקדת באירועים שמתרחשים בעקבות תאונת רכבת מסתורית בלב עיירה קטנה באוהיו. קבוצה של בני נוער מהעיירה הבדיונית ליליאן שבאוהיו, אשר צילמו סרט קולנוע באמצעות מצלמת סופר 8 מ"מ, נקלעים במקרה לזירת התאונה. בעקבות אירועים בלתי מוסברים ברחבי העיירה, ולאחר שתושבים מקומיים מתחילים להיעלם, התושבים מתחילים לחשוד כי התאונה לא הייתה מקרית. בהמשך, מתגלה כי יצור לא אנושי אשר נמלט מן הריסות הרכבת עומד מאחורי האירועים הבלתי מוסברים. ב-25 במאי 2021, לרגל מלאת עשר שנים ליציאתו, הפיצה חטיבת הצפייה הביתית של "סרטי פרמאונט" את הסרט על גבי תקליטור ברזולוציית Ultra HD‏ 4K. בין היתר, המארז כולל התייחסויות ופרשנויות של אברהמס, הצלם לארי פונג, המפיק בראיין ברק והשחקן ג'ואל קורטני, ניתוח של סצנת תאונת הרכבת, וסצנות שנמחקו מהגרסה הקולנועית. אתר האינטרנט הרשמי של סופר 8 סופר 8, ברשת החברתית פייסבוק "סופר 8", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סופר 8", באתר נטפליקס "סופר 8", באתר AllMovie (באנגלית) "סופר 8", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סופר 8", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סופר 8", באתר Metacritic (באנגלית) "סופר 8", באתר אידיבי "סופר 8", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבנר שביט‏, "סופר 8": ג'יי ג'י אברהמס עדיין אינו סטיבן שפילברג, באתר וואלה, 28 ביולי 2011 Davidson, Douglas (May 24, 2021). On the eve of its 10th anniversary, Paramount releases J.J. Abrams’s “Super 8” on 4K UHD. Elements of Madnee. retrieved may 24, 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיילה (שפה)

כַּײְלָה או כַּײְלִית (בכתב געז: ካይላ "כַּיְלָה"; גם ካይልኛ "כַּיְלְנְיָה") הייתה ניב של שפת קימנת, בענף אגאו של משפחת השפות הכושיות. הניב מכונה גם סְמֵן על שם הרֵי סמֵן, שם היא דוברה. כיילה והניב השני של קימנת, קװארה, דוברו בעבר בפי יהודי אתיופיה, ביתא ישראל. קימנת הייתה גם שפתם של הקמנתים, שחיו בשכנות לביתא ישראל. השפה ידועה הודות להערות שנמצאו בכתבי יעקב פייטלוביץ' על כתב געז, וכיום השפה משומרת על ידי קהילת ביתא ישראל.[דרוש מקור] מקור שם השפה נעוץ בכינוי "כיילה" שניתן לביתא ישראל על ידי שכניהם.[דרוש מקור] כיילה ככינוי לביתא ישראל David Appleyard, "Kaïliña a "new" Agaw dialect and its implications for Agaw dialectology". In Voice and Power. The Culture of Language in North-East Africa. Ed. by R.J. Hayward & I. Lewis. pp. 1-19. London, SOAS. 1996 (March). ISBN 0-7286-0257-1. David Appleyard, "Preparing a Comparative Agaw Dictionary", in ed. Griefenow-Mewis & Voigt, Cushitic & Omotic Languages: Proceedings of the 3rd International Symposium Berlin, Mar. 17-19, 1994, Rüdiger Köppe Verlag, Köln 1996. ISBN 3-927620-28-9. ד"ר קראף, הגדרה של השפות הפלאשיות, באתר בגוגל ספרים (באנגלית) המלה "ניה" היא סיומת חבשית כללית לציון שפות בדומה לסיומת העברית "ית" ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא ביתא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדעון אלרום

גדעון אלרום (20 ביולי 1922 – 17 בפברואר 2005) היה ממקימי שירות האוויר בארגון ההגנה, מבכירי הטייסים והמפקדים בחיל האוויר, השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה. אלרום בנם של פנינה ומתתיהו גורדון, נולד בירושלים וגדל ברחובות, את לימודי התיכון עשה בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. באוקטובר 1940 התגייס לצבא הבריטי והוצב כאיש מנהלה בכנף 257 של חיל האוויר המלכותי, שפעלה משדה תעופה בסמוך לתעלת סואץ. עם פתיחת קורס הטיס של חיל האוויר המלכותי לאנשי היישוב, נשלח לבית הספר לטיסה ברודזיה והוכשר כטייס. התנדב לקורס מטיסי דאונים והוצב בארמייה ה-14 בהודו. בהמשך שובץ בטייסת מטוסי הובלה DC-3 דקוטה ברנגון. השתחרר מהצבא הבריטי בנובמבר 1946 בדרגת וורנט אופיסר. החל לימודים בקורס להכשרת דיפלומטים של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית אך הפסיקו בשל מלחמת העצמאות. הצטרף למנגנון הקבע של ארגון ההגנה והיה ממקימי שירות האוויר. במלחמת העצמאות שירת בטייסת תל אביב וברמת דוד, השתתף כטייס וקצין קישור לשירות האוויר בחטיבת גבעתי ובחטיבת הראל, ליווה שיירות לירושלים ונטל חלק במהלך מבצע נחשון ובמבצע הראל. היה אחרון הטייסים שפעלו בקרב על גוש עציון. במאי 1948 מונה למפקד טייסת א', טייסת שאיחדה לתוכה את טייסת תל אביב, טייסת הנגב וטייסת הגליל ופעלה משדה דב. היה קצין מנהלה ראשי של בסיס רמת דוד, ראש ענף מודיעין בחיל, מפקד כנף מבצעית בעקרון וביוני 1950 מונה למפקד בסיס תל נוף, תפקיד בו שירת עד מרץ 1951. מונה למפקד להק ההדרכה, ב-1952 נשלח לקורס פיקוד ומטה של חיל האוויר האמריקאי ועם שובו מונה למפקד בית הספר לפיקוד ומטה של חיל האוויר. ב-1956 מונה למפקד כנף מטוסי קרב רמת דוד, ולקח חלק במבצע סיני. ב-1958 מונה לראש מחלקת אוויר וממלא מקום מפקד חיל האוויר. ב-1961 יצא יחד עם חיים בר-לב ללימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק. לאחר שובו מונה לעוזר ראש אג"ם. במאי 1964 הושאל מצה"ל ומונה לסגן מנהל חברת התעופה אל על, בהמשך השתלב בה באופן קבוע וב-1969 למנהל חברת הבת תש"ת (תיירות שירותי תעופה). ב-1982 מונה לסגן מנהל מכון ויצמן למדע. נפטר ב-17 בפברואר 2005. היה נשוי לאראלה ולהם שתי בנות. אל"מ ג. אלרום נתמנה לסגן מנהל "אל־על", דבר, 12 במרץ 1964 אביגדור שחן, חישול הכנפיים, הוצאת מערכות, 1991, עמ' 25, באתר ספריית מכון פישר אתר "נשמה"
משימה בלתי אפשרית 3

משימה בלתי אפשרית 3 (באנגלית: Mission: Impossible III, או בראשי תיבות M:i:III) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2006, השלישי בסדרת סרטי הקולנוע משימה בלתי אפשרית שמתבססים על סדרת הטלוויזיה באותו שם. את הסרט ביים ג'יי ג'יי אברהמס, ובתפקיד הראשי כיכב טום קרוז. הסוכן אית'ן האנט (מגולם על ידי טום קרוז) פורש מיחידת "משימה בלתי אפשרית" (IMF), במטרה לנהל חיים שקטים ו"נורמליים" ולהקדיש את עצמו לחלוטין לחיים המשותפים עם ארוסתו ג'וליה (מגולמת על ידי מישל מונאהן). לאחר שלינדסי (מגולמת על ידי קרי ראסל), סוכנת חדשה ביחידת ה-IMF, נלקחת בשבי בגרמניה, אית'ן מחליט לחזור לשירות באופן זמני. בסיועם של חברי הצוות הוותיקים, ג'ן ודקלן, אית'ן יוצר להילחם בסוחר הנשק האכזרי אוון דאביאן (מגולם על ידי פיליפ סימור הופמן) על מנת להציל את לינדסי. טום קרוז - אית'ן האנט פיליפ סימור הופמן - אוון דאביאן וינג ריימס - לות'ר סטיקל בילי קרודופ - ג'ון מוסגרייב מישל מונאהן - ג'וליה "ג'ול" מיד קרי ראסל - לינדסי פאריס ג'ונתן ריס מאיירס - דקלן גורמלי מגי קיו - ג'ן ליי סיימון פג - בנג'י דאן אדי מארסן - בראונווי לורנס פישבורן - בראסל תיאודור את המוזיקה לסרט הלחין וכתב מייקל ג'אקינו. מדיה וקבצים בנושא משימה בלתי אפשרית 3 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משימה בלתי אפשרית 3 "משימה בלתי אפשרית 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 3", באתר נטפליקס "משימה בלתי אפשרית 3", באתר AllMovie (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 3", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 3", באתר Metacritic (באנגלית) "משימה בלתי אפשרית 3", באתר אידיבי "משימה בלתי אפשרית 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יעל שוב, משימה בלתי אפשרית, כאילו(הקישור אינו פעיל), באתר Time Out תל אביב, 11 במאי 2006