laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איחוד האמירויות הערביות במשחקים האולימפיים

איחוד האמירויות הערביות משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). הישגיהם של ספורטאי האמירויות במשחקים היו דלים למדי, עד אולימפיאדת אתונה (2004). במשחקים אלה זכה הקלע אחמד אל מכתום במדליית הזהב בירי בצלחות חרס כפולות, וסיים במקום הרביעי בתחרות הירי בצלחות חרס בודדות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים אל מכתום במקומות השביעי והשלושים, בהתאמה, אך בכל זאת היה הספורטאי המצליח ביותר מבין ספורטאי האמירויות במשחקים אלה. נושאת הדגל במשחקים אלה הייתה הנסיכה מאיתה אל מכתום, בתו של מוחמד בן ראשיד אל מכתום, לימים ראש ממשלת האיחוד ואמיר דובאי. אל מכתום השתתפה בתחרויות הטאקוונדו והודחה בסיבוב הראשון. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ייצגו את איחוד האמירויות שלושה ג'ודאים ילידי מולדובה. אחד מהם, סרז'יו טומה, זכה במדליית ארד, שהייתה למדליה האולימפית השנייה של איחוד האמירויות. איחוד האמירויות הערביות מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: איחוד האמירויות הערביות במשחקים הפאראלימפיים איחוד האמירויות הערביות במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא איחוד האמירויות הערביות במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף איחוד האמירויות הערביות באתר המועצה האולימפית של אסיה "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
לייב מוסקוביץ

לייב מוסקוביץ (נולד ב-1955) הוא פרופסור לתלמוד, ראש הקתדרא לחקר התלמוד הירושלמי ע"ש הרב שלמה גורן ולשעבר ראש החוג לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן. נושא מחקרו העיקרי הוא התלמוד הירושלמי. מוסקוביץ נולד וגדל בארצות הברית, ולמד לימודי לטינית, יוונית ותולדות עם ישראל בישיבה אוניברסיטה. את עבודת הדוקטור שלו כתב בהדרכת פרופ' יעקב זוסמן, באוניברסיטה העברית בירושלים. החל משנת ה'תש"ן מלמד מוסקוביץ באוניברסיטת בר-אילן ובבית מורשה בירושלים. תחומי המחקר שלו מתמקדים בחקר התלמוד הירושלמי (נוסח, עריכה ופרשנות) ובחקר תולדות ההלכה. מוסקוביץ עוסק רבות בכתיבה מדעית וחבר במערכות של כתבי עת ושיפוט מדעי של כתבי עת מדעיים שונים. בין היתר חבר בוועדה המייעצת לפרויקט השו"ת, בדבר ספרים ותחומים שיכללו בו. תחום המחקר המרכזי בו הוא מתמקד, החל מעבודת הדוקטור ועד היום, הוא ניסיון להגדיר הגדרה מדויקת של כל מונחי המפתח בתלמוד הירושלמי. בתלמוד הבבלי והירושלמי יש מילות מפתח שמשמשות כ"תמרורים" בסוגיה: פתיחה לקושיה, פתיחה לתירוץ, פתיחה למובאה מדברי תנא, פתיחה למובאה מדברי אמורא, הכרעה הלכתית בסיכום הסוגיה, ועוד. בלימוד הירושלמי שוררת מבוכה רבה לעיתים קרובות, האם משפט מסוים הוא קושיה או תירוץ, וכדומה. פעמים רבות הלומד יודע רק מה הנושא המדובר, אבל מסקנת הסוגיה עשויה להתפרש באופנים הפוכים לחלוטין. לכן יש חשיבות עליונה להגדרה מדויקת של המושגים (בעיקר על רקע העובדה שהיו מפרשני הירושלמי שהתאימו את הפרשנות באופן אוטומטי למינוחי הבבלי, הידועים ומוכרים יותר). ספרו, "הטרמינולוגיה של הירושלמי - המונחים העיקריים", מהווה מילון מקיף של המונחים העיקריים והנפוצים בירושלמי, דן בהגדרת כל ערך, במופעיו השונים, ומשמעויותיו השונות, בהתייחס לכל מופעיו בתלמוד, ולספרות מחקרית ענפה הקשורה בו. ספר זה מהווה פריצת דרך של ממש, ומאפשר לימוד שיטתי ומסודר של הירושלמי באופן שהיה שמור למעטים בלבד עד היום. Talmudic Reasoning: From Casuistics to Conceptualizatios, Tübingen 2002 הטרמינולוגיה של הירושלמי - המונחים העיקריים, הוצאת מאגנס, 2009. לייב מוסקוביץ, באתר גוגל סקולר לייב מוסקוביץ, באתר Academia.edu דף המרצה באתר המחלקה לתלמוד, אוניברסיטת בר-אילן רשימת המאמרים של לייב מוסקוביץ באתר רמב"י לייב מוסקוביץ, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל האיחוד

האם התכוונתם ל... דגל האיחוד – שמו של דגל הממלכה המאוחדת, או היוניון ג'ק, בבריטניה. דגל האיחוד הגדול – הדגל הלאומי הראשון של ארצות הברית. דגל האיחוד המלכותי – שמו הקנדי של דגל הממלכה המאוחדת. דגל האיחוד האירופי – דגלו של האיחוד האירופאי. דגל האיחוד האפריקאי – דגלו של האיחוד האפריקאי.
גבעת אורנים (חיפה)

גבעת אורנים היא שכונה קטנה בחיפה, הצמודה לשכונת רוממה החדשה. גבולות השכונה הם: במזרח דרך חנקין, בצפון הדרכים חנקין פיק"א, בדרום רחוב הפרחים, במערב רחוב אורן. זוהי אחת השכונות החדשות שנבנו בחיפה; בנייתה החלה בשנות ה-80 של המאה ה-20 בשלושה רחובות (זלמן שזר, הצוללת דקר, מרטין בובר). עיקר הבנייה בשכונה נעשתה בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. רוב המבנים נבנו בסטנדרט גבוה יחסית. בניגוד לרוממה הצמודה הבניינים נמוכים יחסית, בעלי גגות רעפים, ורובם בגובה של עד שלוש קומות כאשר לקומת הקרקע צמודה גינה. השכונה תוכננה כשכונה ירוקה, במרווחים גדולים בין הבתים, ויש בה שטחים ירוקים רבים. בהמשך השכונה, לכוון רמות רמז מתוכננת להבנות שכונת רמת זמר. עקב מחירי הדירות הגבוהים יחסית, רוב התושבים הם ממעמד בינוני-גבוה, חלק ניכר מהמשפחות המתגוררות בשכונה הן כאלו בהן הילדים מבוגרים יחסית או כבר יצאו מהבית. לכן, על פי נתוני מחלקת החינוך של עיריית חיפה, אין דרישה בשכונה לגני ילדים, ומספר התלמידים שנוספו לבית הספר היסודי "רוממה" כתוצאה מבניית השכונה הוא זניח. במהלך גל השרפות ב-2016, נפגעה השכונה מכל עבריה ונשרף מרבית החורש הטבעי שהקיף אותה. בתים נשרפו כליל ואחרים נפגעו ברמות שונות. מדיה וקבצים בנושא גבעת אורנים בוויקישיתוף
גבעת אורנים

האם התכוונתם ל... גבעת אורנים (ירושלים) – שכונה בירושלים גבעת אורנים (חיפה) – שכונה בחיפה
ז'וזואה פרנסואה נודה

ז'וזואה פרנסואה נודה (Jozua François ("Tom") Naudé;‏ 15 באפריל 1889 – 31 במאי 1969) היה נשיאה בפועל של דרום אפריקה בין 1 ביוני 1967 ל-10 באפריל 1968. נודה נולד במידלבורג שבמושבת הכף. למד משפטים ועסק בעריכת דין בפיטרסבורג שבצפון טרנסוואל. בשנת 1920 נבחר כנציג האזור לפרלמנט מטעם המפלגה הלאומית. נודה היה חבר במפלגה שנים רבות וכיהן בתפקידי ממשל שונים לאחר שזו עלתה לשלטון. בין 1950–1954 כיהן כשר הדואר (ממשלת דניאל פרנסואה מאלאן), בין 1954–1956 כשר הבריאות (ממשלת יוהאנס סטריידום), בין 1958-1956 כשר האוצר ובין 1958–1961 כשר הפנים (ממשלת הנדריק פרוורד). בשנת 1961 מונה לנשיא הסנאט. מתוקף תפקידו זה היה אמור לכהן כנשיא הרפובליקה בכל עת שבה המשרה הייתה פנויה. בשנת 1967, לפני שהספיק להיכנס לתפקידו, סבל הנשיא הנבחר של דרום אפריקה תאופילוס אבנהעזר דונגס משבץ ונכנס לתרדמת. בעקבות זאת שימש נודה נשיא בפועל לתקופה של עשרה חודשים, עד יום מותו של דונגס. מדיה וקבצים בנושא ז'וזואה פרנסואה נודה בוויקישיתוף
מייקל לרנר

מייקל לרנר (באנגלית: Michael Lerner;‏ 22 ביוני 1941 – 9 באפריל 2023) היה שחקן קולנוע יהודי אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1991 על תפקידו בסרט "ברטון פינק". לרנר נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק לבלאנש וג'ורג' לרנר, לרנר הוא ממשפחה ממוצא יהודי-רומני. אחיו הצעיר הוא השחקן קן לרנר (אנ'). לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה בברוקלין קולג' ובאקדמיית אומנות המוזיקה והדרמה של לונדון עבר לרנר לסן פרנסיסקו שם השתתף במספר מחזות. את תפקידו הראשון בסרט הוליוודי עשה לרנר בשנת 1972 כשהשתתף בתפקיד משנה בדרמה הפוליטית זוכת פרס אוסקר "המעמד". ב-1988 גילם לרנר את דמותו של איש העסקים ואבי הפשע המאורגן בארצות הברית ארנולד רוטשטיין בדרמת הספורט ההיסטורית של ג'ון סיילס, "הימור מכור". בשנה שלאחר מכן הופיע לרנר בדרמת הפשע הקומית של אדי מרפי "לילות הארלם". את הופעתו הטובה ביותר ערך לרנר בשנת 1991 בדרמה הקומית של האחים כהן "ברטון פינק". בסרט גילם לרנר את דמותו של ג'ק ליפניק, מנכ"ל חברת ההפקות, על תפקידו היה לרנר מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. סרטים נוספים בהם שיחק לרנר היו המותחן הבדיוני של רולנד אמריך "גודזילה" בו גילם את דמותו של ראש העיר, הדרמה הקומית של וודי אלן "סלבריטי" ובקומדיית הפנטזיה "קטן עליו" . אלכס בארץ הפלאות (1970) המעמד (1972) לפרוץ (1974) ניצחון אפל (1976) שדרות אייבי (1976) מעבר לחצות (1977) קו הגבול (1980) הדוור מצלצל פעמיים (1981) פגישת מחזור (1982) פולשים מוזרים (1983) ייסורים (1987) מלך האהבה (1987) זעזועים (1988) שמונה בחוץ (1988) לילות הארלם (1989) קצין מושחת 2 (1990) ברטון פינק (1991) אות משמיים 4 (1991) נערי העיתונים (1992) עמוס ואנדרו (1993) רציחות אפופות (1994) טיפולים אישיים (1994) צ'ק פתוח (1994) הבריחה מאבסולום (1994) אהבה של פירומן (1995) בעושר ובעוני (1997) גודזילה (1998) איש בטוח (1998) סלבריטי (1998) כנופיה חוקית (1999) חברי החייזר (1999) ציפור השיר שתקה (2001) על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון (2003) קטן עליו (2003) Larceny‏ (2004) חברים לזירה (2004) נער הפוסטר (2004) מתי אוכלים? (2005) אהבה וצרות אחרות (2006) הפעם האחרונה (2006) יונקר ג'ו (2008) יהודי טוב (2009) החיים בזמן מלחמה (2009) פיט סמולס מת (2010) מרד הנפילים: חלק א' (2011) שוורי ברהמין (2014) אשבי (2015) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הזוג המוזר (1974) – סמל צ'ומסקי גודזילה: הסדרה (1998–1999) - דיבוב מייקל לרנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל לרנר, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל לרנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Interior Gateway Routing Protocol

Interior Gateway Routing Protocol (בראשי תיבות: IGRP) הוא פרוטוקול ניתוב מבוסס וקטור מרחק (distance-vector) לרשתות אוטונומיות (autonomous system) שהומצא על ידי חברת סיסקו בסוף שנות השמונים. IGRP הומצא על מנת להתגבר על החסרונות של RIP (מספר קפיצות (hop) מקסימלי, וניתוב על בסיס קריטריון אחד) שבאו לידי ביטוי בעיקר ברשתות גדולות ומסועפות. IGRP יכול להשתמש במספר קריטריונים לבחירת הנתיב המועדף, ביניהם - רוחב פס, אמינות, עומס וזמן השהייה. מנהל הרשת יכול לבחור במי מהקריטריונים להשתמש, ואיזה משקל לתת לכל אחד מהם בהחלטה על בחירת הנתיב וכך לוודא שכל חבילת נתונים תעבור בנתיב המועדף בכל זמן נתון. מספר הקפיצות המקסימלי (hop count) של חבילה המנותבת באמצעות IGRP הוא 255 (לעומת 15 ב-RIP). IGRP כולל מספר מנגנונים שמטרתם להבטיח את יציבות מערכת הניתוב ויכולת ההסתגלות שלה לשינויים בטופולוגית הרשת - Hold down timers (זמני השהייה) הוא מנגנון שנועד למנוע מצב בו עדכון על שינוי במצב הרשת נעלם בין שטף העדכונים הרגילים. כאשר נתב מקבל עדכון על שינוי במצב הרשת (חיבור שכשל, שינוי בטופולוגיה, נתיב חדש) הוא מתחיל לספור "זמן השהייה" בו הוא יידחה כל עדכון אחר שיתקבל, זמן ההשהייה ארוך יותר מן הזמן שלוקח להפיץ את העדכון החדש בכל רחבי הרשת (convergence time), כך הוא מונע מצב בו העדכון החדש יידרס על ידי עדכון מנתב אחר ברשת שעדיין לא קיבל את העדכון החדש. מנגנון ה"אופק המפוצל" (Split horizon) נועד למנוע לולאות ניתוב (routing loops) ולהקטין את נפח העדכונים ברשת. ההנחה שעומדת בבסיס המנגנון גורסת כי אין תועלת לכלול בעדכון שנשלח לנתב מסוים נתונים שהגיעו מאותו הנתב. כך שאם נתב א' קיבל מידע על נתיב מסוים דרך נתב ב' המידע על אותו הנתיב לא יישלח לנתב ב' - כי ההנחה היא שהנתיב כבר מוכר. במערכת הרשת, poison reverse משמש נתב ברשת להודיע לשכניו כי אחת הרשתות שאליהן הוא מקושר אינה זמינה יותר. השיטה עובדת כך שהנתב שמזהה כשל בתקשורת עם רשת מסוימת שולח הודעה לכל שכניו כי המרחק בינו לבין הרשת הוא אין סופי כך למעשה הנתב "מרעיל" את נתיב התקשורת אל הרשת האבודה. (גודל מקסימלי זה נקרא "infinite" והוא 256 בפרוטוקול IGRP ו16 בפרוטוקול RIP) השיטה מונעת יצירת לולאות ניתוב. פרוטוקל ניתוב IP המבוסס על פרוטוקל ה-IGRP של סיסקו. הפרוטוקול בא לתת מענה יותר אופטימלי מקודמו לשינויים בטופולוגיית הרשת. בנוסף פרוטוקול זה, בניגוד לקודמו, תומך ב-Subnet mask משתנה. מספר הקפיצות המקסימלי שיעד יכול לקבל בטבלת הניתוב הוא 224, זהו ערך נמוך יותר מה-255 של IGRP וזאת מכיוון שראש מסגרת הניתוב שלו גדול יותר. EIGRP משתמש במספר פרמטרים על מנת לחשב את המסלול האופטימלי לשליחת המידע: רוחב פס, השהיה, עומס ואמינות.
נילמר

נילמר הונורטו דה סילבה (בפורטוגזית: Nilmar Honorato da Silva; נולד ב-14 ביולי 1984 בבנדיירנטס שבפרנה) הוא כדורגלן עבר ברזילאי, ששיחק בעמדת החלוץ. נילמר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אינטרנסיונל, וקודם לקבוצה הבוגרת בעונת 2003. בקיץ 2004 הוא הוחתם על ידי המועדון הצרפתי אולימפיק ליון. כבר במשחקו הראשון בליון הוא הבקיע צמד שערים נגד סטאד רן, אך לא כבש אף שער ליגה עד לסיום עונת 2004/2005. למרות זאת, הוא זכה עם קבוצתו באותה עונה באליפות צרפת, והגיע עמה עד לרבע גמר ליגת האלופות. בפתיחת העונה שלאחר מכן הושאל נילמר בחזרה לברזיל, אל קבוצת קורינתיאנס. על אף שהפגין יכולת טובה במדי קורינתיאנס, לא נמצא לו מקום בליון בשל ריבוי החלוצים בקבוצה (פרד, סילבן וילטור, מילאן בארוש וסידני גובו), וכרטיס שחקנו נמכר לקורינתיאנס. בתקופתו בקורינתיאנס הוא הפגין יכולות מרשימות של מהירות וכדרור, וזכה במקום ב"נבחרת האולסטאר" של הליגה הברזילאית בעונת 2005. באוגוסט 2007 חזר נילמר לאינטרנסיונל. במדיה נילמאר המשיך את הצטיינותו, ואף כבש את שער הניצחון לזכות קבוצתו בגמר הקופה סודאמריקנה ב-2008, נגד אסטודיאנטס. ב-2009 הוא הבקיע שער מרהיב במשחק מול קורינתיאנס, שהועמד לפרס שער השנה של פיפ"א. ביולי 2009 הועבר נילמר למועדון הספרדי ויאריאל, תמורת 11 מיליון אירו. כמעט את כל עונת 12–2011 החמיץ נילמר בשל פציעה, מה שהחליש מאוד את התקפת קבוצתו, ויאריאל, והיא אף ירדה לליגה הספרדית השנייה בסיום אותה עונה. בשנת 2012, עקב אי רצונו של נילמר לשחק בליגה השנייה, החלה בו התעניינות, ואף אחת מצד ברצלונה. לבסוף באופן מפתיע, חתם נילמאר בא-ריאן הקטרית. ב-10 ביולי 2017 חתם נילמר בסנטוס לשנה וחצי. נילמר החל לשחק בנבחרת הלאומית של ברזיל בשנת 2003, עת הופיע בגביע הזהב של CONCACAF. תחת המאמן דונגה הוא הפך לשחקן קבע בנבחרת. הוא נכלל בסגל ברזיל לטורניר גביע הקונפדרציות 2009, והבקיע חמישה שערים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, כולל שלושער במשחק מול נבחרת צ'ילה. הוא זומן לסגל הנבחרת גם למונדיאל עצמו. מדיה וקבצים בנושא נילמר בוויקישיתוף נילמר, באתר Transfermarkt נילמר, באתר Soccerway נילמר, באתר BDFutbol נילמר, באתר WorldFootball.net נילמר, באתר National Football Teams נילמר, באתר FootballDatabase.eu נילמר, באתר ESPN "ליון שלחה את נילמאר לעונה בקורינתיאנס", מאתר ONE, מיום 24 באוגוסט 2005 תומר גנור, ברזיל: נילמאר החזיר את אינטרנסיונל לפיסגה, באתר ynet, 6 ביולי 2009 ynet, נילמאר בוויאריאל בתמורה לכ-15 מיליון ד', באתר ynet, 25 ביולי 2009 "ברצלונה תציע 24 מיליון יורו על נילמאר מוויאריאל", מאתר MSN Sport, מיום 13 ביוני 2012 דזקו למילאן? בארסה רוצה את אגר, נילמאר בקטאר, באתר ONE‏, 18 ביולי 2012 העברות בעולם - 10.7: תאו הרננדז חתם בריאל מדריד, יונייטד תגנוב את בקאיוקו?, באתר וואלה, 10 ביולי 2017
חברים בלי מזל

חברים בלי מזל (בצרפתית: La Chèvre) הוא סרט קומדיה צרפתי משנת 1981 בכיכובם של פייר רישאר וז'ראר דפארדיה משנת 1981. תחילה הסרט יצא לאקרנים רק בצרפת אך עם הזמן הוא צבר הצלחה והחל שיווקו מסביב לעולם. לארצות הברית הוא הגיע רק בשנת 1985. בשנת 1991 יצאה הגרסה ההוליוודית לסרט בכיכובים של מרטין שורט ודני גלובר. הסרט מתחיל בחופשה של בחורה צעירה ויפה בשם מארי (קורין שארבי) במקסיקו. בזמן שהיא מדברת עם אביה בטלפון היא נחטפת. האב, איש עסקים עשיר מצרפת שוכר את שירותיו של קאמפאנה, חוקר פרטי (ז'ראר דפארדיה). לאחר מספר שבועות של חיפושים החוקר חוזר ללא תוצאות והאב אובד עצות. פסיכולוג שעובד בחברת האב מציע רעיון. לפי התאוריה שלו ישנם אנשים ללא מזל בחיים, שקורות להם כל הזמן תאונות, ומארי היא אחת כזאת. הוא מסביר שבחברה עובד אדם, פרנסואה פאראן (פייר רישאר), גם הוא ללא מזל שקורות לו תאונות, ויכול להיות שאם יצטרף אל החוקר למקסיקו, הם יצליחו דרך התאונות שלו למצוא את מארי, כיוון שמה שקרה לה יכול לקרות גם לו. וכך יוצאים החוקר הפרטי והאיש שאינו יודע מה הסיבה שצירפו אותו למסע לאקפולקו. כבר במטוס מתחילות התאונות הקטנות והמצחיקות לקרות וכשמגיעים למקסיקו זה רק מחמיר. השניים יוצאים להרפתקאה כאשר הם מסתבכים עם פושעים מקומיים, שוטרים מושחתים ואף רבים ביניהם. בסופו של הסרט הם מוצאים את מארי בבית חולים בג'ונגל אליו הגיע פרנסואה לאחר שנפצע. בסצנת הסיום נראה שפרנסואה ומארי מתאהבים, והשניים עומדים על מזח שנופל לתוך הנהר וצף כרפסודה תוך שהם אוחזים ידיים. "חברים בלי מזל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חברים בלי מזל", באתר נטפליקס "חברים בלי מזל", באתר AllMovie (באנגלית) "חברים בלי מזל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חברים בלי מזל", באתר אידיבי "חברים בלי מזל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיניה יאמאנקה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא יאמאנקה. שיניה יאמאנקה (ביפנית: 山中 伸弥; נולד ב-4 בספטמבר 1962) הוא רופא וחוקר תאי גזע יפני המשמש כפרופסור באוניברסיטת קיוטו ובאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. הוא משמש כנשיא עולמי לחברה הבינלאומית למחקר בתאי גזע. זוכה פרס לסקר למחקר רפואי בסיסי בשנת 2009, ופרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2012. יאמאנקה, יליד אוסקה, סיים לימודי רפואה באוניברסיטת קובה ב-1987 ולימודי דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת אוסקה סיטי ב-1993. בשנים 1987–1989 התמחה באורתופדיה בבית החולים הלאומי אוסקה. בין השנים 1993–1995 ערך יאמאנקה מחקר פוסטדוקטורט במכון גלדסטון למחלות קרדיו-וסקולריות בסן פרנסיסקו המסונף לאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בשנים 1996–1999 שימש כמרצה בכיר בבית הספר הרפואי של אוניברסיטת אוסקה סיטי. משנת 1999 עד 2003 היה יאמאנקה פרופסור משנה במכון נארה למדע ולטכנולוגיה, ומ-2003 עד 2005 שימש כפרופסור במכון. החל מ-2004 יאמאנקה הוא פרופסור באוניברסיטת קיוטו. ב-2006 הצליחה קבוצת מחקר בראשותו של יאמאנקה ליצור תאי גזע פלוריפוטנטים מושרים (תאי induced Pluripotent Stem Cell-iPS), תאי גזע שנוצרו מפיברובלסטים של עכבר. ב-2007 הצליחה לראשונה קבוצת המחקר ליצור תאי גזע מפיברובלסטים אנושיים של אדם בוגר. ימאנאקה וקבוצתו גילו כי הוספת 4 פקטורי שעתוק (Myc, Oct3/4, Sox2 ו-Klf4) לתא בוגר יכולים ליצור תאי גזע פלוריפוטנטים. ב-2008 זכה יאמאנקה בפרס שאו ובפרס רוברט קוך וב-2009 הוענק לו פרס קרן גיירדנר ופרס לסקר. ב-2010 הוענק לו פרס חזית הידע. ב-2011 הוענק לו פרס וולף ברפואה. יחד עם הביולוג הבריטי ג'ון גרדון זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2012. בשנת 2013 הוענק לו פרס פריצת דרך במדעי החיים ופרס כספי בסך 3 מיליון דולר. אתר האינטרנט הרשמי של שיניה יאמאנקה מדיה וקבצים בנושא שיניה יאמאנקה בוויקישיתוף שיניה יאמאנקה, באתר פרס נובל (באנגלית) שיניה יאמאנקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Discovery and Future of Induced Pluripotent Stem (iPS) Nature Reports Stem Cells Q&A with Shinya Yamanaka
ג'ובאני מנצואולי

ג'ובאני מנצואולי (באיטלקית: Giovanni Manzuoli, ‏1720–1782) היה קסטראטו איטלקי, ששר כסופרן בראשית הקריירה שלו ובהמשכה כקונטראלטו. מנצואולי נולד בפירנצה, שם החל לשיר בשנת 1731. אחרי הופעות בוורונה בשנת 1736, עקר את מקום מושבו לנאפולי שם שר עד 1748, בין השאר בתיאטרון סן קרלו, שאך זה הוקם. כן מתועדות הופעותיו של מנצואולי בשירה ובמשחק במקומות הבאים, בשנים המצוינות שם: מדריד, 1749-1752 פארמה, 1754 ליסבון ומדריד, 1755 מקומות שונים ברחבי איטליה, 1755-1764 וינה, 1760 לונדון, 1764-1766 (תיאטרון המלך (קינג'ס תיאטר) מילאנו, 1768-1771 בזמן מסעו ללונדון, התיידד מנצואולי עם משפחת מוצרט. בתקופת שהותו במילאנו התמנה לזמר הלשכה של הדוכס מטוסקנה. הופעתו האחרונה הייתה במילאנו ב-1771. הוא מת אחת-עשרה שנים לאחר זאת. צ'ארלס בורניי, היסטוריון מוזיקה בן התקופה, תיאר כך את הקסטראטו הנאפוליטני: "קולו של מנצואולי היה הסופרן החזק והשופע ביותר שנשמע מאז ומעולם על הבמה שלנו מאז ימי פארינלי; אורח שירתו ביטא גדולה והדרת כבוד. הוא התקבל בסערת תשואות של שבח ותהילה אוניברסליים." ג'ובאני מנצואולי, באתר MusicBrainz (באנגלית) Giovanni Manzuoli in arte Succianoccioli (אורכב 11.06.2009 בארכיון Wayback Machine) Hansell, Kathleen Kuzmick. "Manzuoli, Giovanni" IN The New Grove Dictionary of Opera New York : Grove's Dictionaries of Music 1992, vol. 3, p. 197. "Manzuoli, Giovanni" IN Baker's Biographical Dictionary of Musicians New York : Schirmer Books, 2001, vol. 4, p. 2273. "Manzuoli, Giovanni" IN Baker's Biographical Dictionary of Musicians New York : Schirmer Books, 2001, vol. 4, p. 2273. Woodfield, Ian. 'New Light on the Mozart's London Visit: A Private Concert with Manzuoli. Music and Letters, Vol. 76, No. 2 (May 1995), pp. 187-208. Hansell, Kathleen Kuzmick. "Manzuoli, Giovanni" IN The New Grove Dictionary of Opera New York : Grove's Dictionaries of Music 1992, vol. 3, pp. 197-198. Smith, Horace and Woodworth, Samuel. Festivals, games, and amusements: ancient and modern New York : J. & J. Harper, 1831, p. 251 [1]
אבו עלי מוסטפא

מֻסְטַפַא עַלִי אלְ-עַלִי א-זַּבְּרִיּ (בערבית: ‏مصطفى علي العلي الزبري‏Ⓘ‏; 1938 – 27 באוגוסט 2001), הידוע גם בכינוי אַבּוּ עַלִי מֻסְטַפַא (أبو علي مصطفى), היה מזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין מיולי 2000 עד שנהרג בסיכול ממוקד על ידי ישראל ב-2001.‏ היה אחראי למעשי רצח ופיגועים רבים שבוצעו נגד אזרחים ישראלים. מוסטפא נולד בשנת 1938 בעראבה שבשומרון, בשטח המנדט הבריטי בארץ ישראל. הוריו היו חקלאים (בני מעמד הפלאחים). בשנת 1955 הצטרף לתנועה הלאומית הערבית בראשות ג'ורג' חבש. שנתיים לאחר מכן נאסר על ידי השלטונות הירדניים בשל פעילותו הפוליטית, והשתחרר בשנת 1961. במהלך מלחמת ששת הימים עזב מוסטפא את יהודה ושומרון והתיישב בסוריה ובירדן למשך 32 השנים הבאות. בשנת 1967 הקים אבו עלי מוסטפא, יחד עם ג'ורג' חבש ומחבלים אחרים יוצאי ארגון התנועה הלאומית הערבית, את החזית העממית לשחרור פלסטין. בנוסף להיותו אחד ממנהיגי החזית העממית וסגנו של ג'ורג' חבש, היה מוסטפא גם מנהיג בולט באש"ף ועמד בראש הוועד הפועל של אש"ף. בספטמבר 1999 הורשה לחזור לגדה המערבית במסגרת עסקה שנחתמה בין יו"ר הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, לבין ראש ממשלת ישראל אהוד ברק. בשנת 2000 נבחר מוסטפא לכהן כמזכיר הכללי של החזית העממית במקום חבש, שפרש מתפקידו. מוסטפא היה תקיף בעמדותיו כלפי ישראל ולא פעם התבטא בתמיכתו במאבק צבאי נגד ישראל. עמד מאחורי מעשי רצח ופיגועים רבים שבוצעו נגד אזרחים ישראלים, חלקם הגדול במהלך האינתיפאדה השנייה. באוגוסט 2001, בעת ששהה במשרדו שברמאללה, נהרג מוסטפא בסיכול ממוקד באמצעות טילים של מסוק אפאצ'י של צה"ל. בהלווייתו השתתפו כ-50,000 איש. במקומו מונה אחמד סעדאת למזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין. לאחר מותו נקראה הזרוע הצבאית של החזית העממית על שמו. כתגובה למותו, הורה סעדאת לחוליה בזרוע הצבאית להתנקש בשר התיירות רחבעם זאבי. עלי ואקד ופליקס פריש, הלוויתו של אבו עלי מוסטפא מתקיימת ברמאללה, באתר ynet, 28 באוגוסט 2001 אבו עלי מוסטפא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עמירה הס והסוכנויות, אבו עלי מוסטפא - יד ימינו של ג'ורג' חבש, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2001 החזית העממית: כל הדרג הפוליטי הציוני - מטרה, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2001 עמוס הראל, 30 שנות מאסר לראש החזית העממית אחמד סעדאת, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2008
מצפן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מצפן – מכשיר למציאת הצפון, בעיקר לצורכי ניווט מצפן (ארגון) – ארגון שמאל שפעל בישראל בשנות ה-60 ובשנות ה-70 של המאה ה-20 מצפן (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום מצפ"ן (מערכות צבאיות לפו"ש וניהול) - בית התוכנה של יחידת לוטם באגף התקשוב בצה"ל מבצע מצפן – המבצע הצבאי הגדול הראשון של בעלות הברית במסגרת המערכה במדבר המערבי במלחמת העולם השנייה
עיטם שטלר

עיטם שטלר (שם מדעי: Haliaeetus pelagicus) הוא מין עוף דורס גדול גוף בסוג עיטם שבמשפחת הנציים. נקרא גם "עיטם ענק" או "עיטם צפוני". הוא שוכן באזורי החוף של צפון מזרח אסיה וניזון בעיקר מדגים. בממוצע זהו העיטם הכבד ביותר, כבד גם מכל מיני העיט, המגיע למשקל של 4.9-9 ק"ג. הוא גדול אף יותר מההרפיה והעיט הפיליפני הקרובים לו בשאר המידות. עיטם זה נקרא על שמו של הגאולוג גאורג שטלר וידועים 2 תת-מינים. עיטם שטלר הוא הגדול בסוגי העיטמים ואחד מהעופות הדורסים הגדולים ביותר. גודלו בין 86.5-105 ס"מ ומוטת כנפיו 203–241 ס"מ. בממוצע הנקבות שוקלות 6.8-9 ק"ג ומשקל הזכרים קטן יותר 4.9-6 ק"ג. עיטם זה נפוץ בחצי האי קמצ'טקה, בצפון מזרח רוסיה ואף בצפון יפן. הוא ניזון בעיקר מדגים, אך גם מעופות מים, יונקים, סרטנים, דיונונים ופגרים. הוא אף עלול לצוד כלבי ים, אך לרוב יאכל רק פגרים שלהם. עיטם שטלר תופס דג זוג עיטמי שטלר עיטם שטלר במעוף. מדיה וקבצים בנושא עיטם שטלר בוויקישיתוף עיטם שטלר, באתר ITIS (באנגלית) עיטם שטלר, באתר NCBI (באנגלית) עיטם שטלר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עיטם שטלר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עיטם שטלר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עיטם שטלר, באתר GBIF (באנגלית) הניו יורק טיימס, פרט אחד נדד 7,500 ק"מ, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2021 עיטם שטלר באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוכה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סוכה – מבנה ארעי המשמש בחג הסוכות סוכה (מבנה) – מבנה מחומרים קלים המשמש למגורים, לאחסון או להגנה על שומר מתנאי מזג האוויר מסכת סוכה – מסכת במשנה ובתלמוד העוסקת בדיני סוכה סוכות (פירושונים) סוחה
אדזארד ארנסט

אדזארד ארנסט (Edzard Ernst; ‏30 בינואר 1948) הוא רופא גרמני שהיה לפרופסור הראשון לרפואה משלימה בבריטניה. ארנסט, שעסק ברפואה וברפואה משלימה, לרבות הומאופתיה, פעיל בבחינה מדעית של תאוריות שונות ברפואה משלימה, וביחד עם סיימון סינג חיבר ספר בשם "ריפוי או פיתוי" הבוחן את הרפואה המשלימה בכלים מדעיים. מדיה וקבצים בנושא אדזארד ארנסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אדזארד ארנסט (באנגלית) אדזארד ארנסט, ברשת החברתית Goodreads ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיינה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סיינה – עיר במחוז טוסקנה שבאיטליה סיינה (נפה) – נפה במחוז טוסקנה, בה שוכנת העיר סיינה רובור סיינה – מועדון כדורגל איטלקי מונטפסקי סיינה – מועדון כדורסל איטלקי פיאט סיינה – דגם מכונית של חברת פיאט סן – נהר בצרפת, נהגה לעיתים "סיין" (כפי שנהגה שם העיר סיינה בשפות שונות)