laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הברודס

הברודס (באנגלית: The Broads), המוכר גם בשם הנורפק ברודס, הוא אזור במזרח אנגליה המאופיין בתעלות מים ואגמים הניתנים לשיוט. אזור הברודס אינו כלול באופן רשמי בין הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת, אך נמצא במעמד שימור כמעט זהה לכך, כאשר הוא מנוהל על ידי רשות הברודס ולעיתים מכונה באופן לא רשמי "הפארק הלאומי הברודס". שטחי הברודס נמצאים בעיקר במחוז נורפוק ("הנורפוק ברודס") עם חלק קטן יותר במחוז סאפוק השכן ("הסאפוק ברודס"), אך עם זאת האזור כולו זכה לכינוי "נורפוק ברודס". מלבד הערך של הברודס כשמורת טבע, האזור נחשב לאזור השיוט השלישי בגודלו באי הבריטי, לכן רשות הברודס אחראית גם על תנועת השייט בגופי המים מה שמונע מהאזור להוות פארק לאומי רשמי. אזור הברודס מוגן החל משנת 1976 כאתר רמסר. אזור הברודס כולל שבעה נהרות עיקריים ומספר יובלים, שביניהם אזורים מוצפים, מאגרים טבעיים ותעלות מים. עד לשנות ה-60 היה נהוג לחשוב שכל האוזר הוא תוצאה של הצפה טבעית של מישור החוף וערוצי הנחל, אז התגלה כי הרבה ממאפייני הנוף נוצרו באמצעות כריה מאסיבית של אדמת כבול באזור במהלך ימי הביניים. עם העלייה במפלס הים, האזורים שנחפרו הוצפו בהדרגה, למרות הקמה של סכרים וטחנות רוח לשאיבת המים (בדומה לנהוג בהולנד) נוצרו אותם גופי מים ייחודיים. לאורך השנים בין המאה ה-17 ותחילת המאה ה-20 נעשו ניסיונות שונים להרחבת נתיבי השייט והעמקה של חלק מהתעלות לשימוש כלי שיט, בנוסף התפתחות תעשייתית ועירונית באזורים שונים בברודס הביאו לשינוי הערוצים והתעלות והסדרה של גבולות גופי המים. משום שורב גופי המים הם למעשה שטחים מוצפים מהים, ברובם הם מושפעים מתנועת הגאות והשפל, כך שככל שמתקרבים לים הגאות והשפל קיצוניים יותר בעוד שבאזורים פנימיים יותר הם כמעט ולא מורגשים. הנהרות העיקריים כוללים את נהר הייר (River Yare) שהוא הנהר המרכזי שמנקז אליו את רוב ערוצי המים. הוא עובר דרומית לנוריץ' ונשפך לים סמוך לגרייט ירמות'. נהר הביור (River Bure), נהר השט (River Chet), נהר הוונסום (River Wensum) ונהר הווייבני (River Waveney) כולם יובלים של הייר; נהר הביור (River Bure) שהוא יובל מרכזי של הייר; נהר הת'רן (River Thurne) ונהר האנט (River Ant) שהם יובלים של הביור. מעבר לנהרות אלו כאמור ישנה רשת של תעלות "ברודס" המקשרות בין גופי המים השונים ואזורים מוצפים נוספים לאורך הנהרות, הנחלים ותעלום המים. טחנת רוח לחופי בריידון בשפך נהר היאר והוויונני אזור נהר האנט סמוך ללודהאם מבט מהאוויר על הברודס הוורטון, סלהאוס ורוקסהאם. נהר הייר. אתר האינטרנט הרשמי של הברודס האתר הרשמי של ראשות הברודס. הברודס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קתדרלת נורוויץ' לדוגמה כרתה לבדה כ-320,000 טון כבול בשנה מהאזור.
יחסי הונגריה–מרוקו

יחסי הונגריה–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הונגריה לבין ממלכת מרוקו. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1959, ובשנת 2019 הן חגגו 60 שנה ליחסים הדיפלומטיים. בשנת 2017 הושק קו טיסה ישיר מאגאדיר לבודפשט. ביוני 2021 חתמו שר החוץ המרוקאי, נאסר בוריטה ושר החוץ והמסחר ההונגרי פטר סז'יארטו, במהלך ביקור רשמי במרוקו, על חיזוק שיתוף הפעולה הכלכלי והמסחרי בין המדינות. המסמך מציין כי שתי המדינות מחויבות לעודד שיתוף פעולה עסקי בתחומי עדיפות, בעיקר פיננסים, חקלאות, תעשייה, חינוך, אנרגיה, מים, בריאות ופיתוח בר קיימא. הונגריה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט. מרוקו מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט. מדיה וקבצים בנושא יחסי הונגריה–מרוקו בוויקישיתוף Hungary builds stronger relations with Morocco באתר abouthungary‏, 30 באפריל 2019 Hungary continues to build relations with Morocco as first direct flight to Agadir is launched באתר abouthungary‏, 3 בנובמבר 2017 Morocco, Hungary Hail Bilateral Relations Dynamics over Past Few Years – Joint Declaration – באתר sahara-news‏, 9 ביוני 2021 שגרירות הונגריה במרוקו ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בקשטי

בקשטי (בבלארוסית וברוסית: Бакшты, ביידיש: באַקשט) הוא כפר במחוז משנה איוויה במחוז גרודנו שבבלארוס. עד שואת יהודי בלארוס התקיימה בו קהילה יהודית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,461 תושבים, מתוכם 172 יהודים. מלחמת העולם הראשונה והכאוס שלאחריה חיסלו כמעט לחלוטין את היישוב היהודי בבקשטי וב-1921 נמנו בעיירה רק 13 יהודים. ב-1923 בנתה חברת יקופ"ו 10 בתים למען שרידי הקהילה ובסוף שנות ה-20 נמנו בה 55 יהודים. בתקופת הכיבוש הנאצי גורשו יהודי בקשטי לגטו איוויה וב-12 במאי 1942 נרצחו עם שאר יושבי הגטו ונקברו בקבר אחים גדול בסמוך לאיוויה. רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בקשטי, נפת וולוז'ין, מחוז נובוגרודק", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 176. מדיה וקבצים בנושא בקשטי בוויקישיתוף בקשטי במילון גאוגרפי של ממלכת פולין (אנ'), כרך א, ורשה 1880, עמ' 85 "בקשטי", באתר JewishGen (באנגלית) בקשטי ביברייסקיה אנציקלופדיה (ברוסית)
אדמונד וזנמאייר

ד"ר אדמונד וזנמאייר (בגרמנית: Edmund Veesenmayer; באד קיסינגן, 12 בנובמבר 1904 – דרמשטאדט, 24 בדצמבר 1977) היה כלכלן גרמני מוביל, דיפלומט של גרמניה הנאצית, חבר בכיר במפלגה הנאצית (NSDAP) ובאס אס, ופושע מלחמה נאצי. החל מ-1 בפברואר 1932 היה וזנמאייר חבר במפלגה הנאצית, או בשמה המלא: מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית (NSDAP – מס' 873.780) ומיוני 1936 בשוצשטאפל (אס אס: 202.122). כמומחה כלכלי של משרד החוץ של הרייך הגרמני, הוא העריך את התנאים הכלכליים והפוליטיים במזרח, במזרח התיכון ובאירופה. בשנת 1943 ערך דו"ח ארוך על הונגריה (כולל דרום סלובקיה וטרנסילבניה כולה), ושירת באס אס עם כמה מטלות מיוחדות. ב-19 במרץ 1944, במהלך כניסת הצבא הגרמני לממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה), הוא מונה לשגריר ולשליחו המלא של אדולף היטלר בהונגריה מטעם גרמניה הנאצית. פירוש הדבר שהיה ממונה על כל כוחות הכיבוש למעט הוורמאכט (הוא היה ממונה לרבות, ובמיוחד, על הגסטפו). הוא מילא תפקיד במעצר אישים שהיו ידועים כאנטי-גרמנים וכן בגירוש יהודי הונגריה למחנות ההשמדה. במהלך ההפיכה של פרנץ סלשי ומפלגת צלב החץ עזר לצלב החץ להשתלט על כל מנגנוני השלטון ובכך מנע מהונגריה לצאת ממלחמת העולם השנייה. בשנת 1945 נכנע לחיילי צבא ארצות הברית ליד זלצבורג. בשנת 1949 דן אותו בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ל-20 שנות מאסר כפושע מלחמה. מאוחר יותר עונשו הומתק, והוא שוחרר בשנת 1951. לאחר מכן ייצג את גרמניה בחברת Pennel & Flipo, שבסיסה היה ברובה בצפון צרפת. מאז כבר לא מילא תפקיד חשוב. וזנמאייר העיד במשפט אייכמן בשנת 1961 כעד הגנה. הוא התגורר בדרמשטאדט עד מותו בשנת 1977. 13 ספטמבר 1936 אס אס אונטר-שטורמפיהרר 30 ינואר 1937 אס אס אובר-שטורמפיהרר 9. נובמבר 1937 אס אס האופטשטורמפיהרר 12 מרץ 1938 אס אס שטנדרטנפיהרר 22 ינואר 1942 אס אס אוברפיהרר 15 מרץ 1944 אס אס בריגדפיהרר 15 מרץ 1944 שליח מחלקה 1 וממונה של הרייך הגרמני הגדול מדיה וקבצים בנושא אדמונד וזנמאייר בוויקישיתוף Ungarns Juden unter deutscher Besetzung Analytische Skizze zu den Nürnberger Dokumenten Ki kicsoda? – Veesenmayer. SZTE Klebelsberg Könyvtár (מיהו מי? וזנמאייר - בהונגרית) Veesenmayer jelentése Magyarországról, 1943. december 10.. SZTE Klebelsberg Könyvtár (דו"ח וזנמאייר על הונגריה בשנת 1943 - בהונגרית) Veesenmayer Magyarország teljhatalmú német megbízottjává történő kinevezése. SZTE Klebelsberg Könyvtár (מינוי וזנמאייר לממונה העליון בהונגריה בשנת 1944 - בהונגרית) Hannah Arendt: Eichmann in Jerusalem: A Report on the Banality of Evil. New York : Viking, 1963, S. 260
נחל שחורת

נחל שחורת הוא נחל קצר, הזורם בעונת החורף באזור הרי אילת. בנחל מקור מים עונתי, מפער מים וקניוני העשוי מגרניט. תחילתו של הנחל בערוצים אשר יורדים מקו פרשת המים של הרי אילת לכיוון הר שחורת. באזור זה יורדים ערוציו העשויים סלע גיר מהר חזקיה לכיוון הערבה. בהמשכו של הנחל יובליו מתלכדים לנחל אחד. נחל שחורת זורם לכיוון מזרח, עד שהוא נשפך דרומית למרגלותיו של הר שחורת. הנחל נחצה במפער מים בין סלעי ומצוקי גיר. בקרקעית מפער המים, מתחת לגוש סלע גיר גדול בנחל ישנו מקור מים עונתי. הנחל ממשיך בין קניון ובו סלעי גרניט וסלעים מטמורפיים. אורכו של הקניון כקילומטר ועומקו מגיע בכמה אזורים לעשרות מטרים. רוחבו של הנחל לא עולה על עשרה מטרים. באפיק הנחל יורדים כמה מפלים לא גבוהים במיוחד, וכאשר בתחתייותיהם מכתשים עמוקים. הנחל נשפך אל ערבת נטוף, הממוקמת בקצה הדרומי של מלחת עברונה. החברה להגנת הטבע, טיול לחג: קניון שחורת בהרי אילת, באתר ynet, 15 באוקטובר 2008 קניון שחורת בחורף, באתר מסע אחר, ‏3 במרץ 2016 יגאל צור, נחל שחורת, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:35) מנחם מרקוס, כרך 15 : הר הנגב והערבה / מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול, תל אביב, ידיעות אחרונות, 2001, עמ' 184
גטו מייצ'ט

גטו מייצ'ט (ברוסית: Гетто в Молчади) היה גטו, שהקימו הנאצים ביולי 1941 במייצ'ט שבבלארוס, והוא פעל עד 18 ביולי 1942. סך הכל, נרצחו בגטו 3,665 יהודים. לפני מלחמת העולם השנייה והשואה, התגוררו במייצ'ט כ-1000 יהודים. העיר נכבשה על ידי הגרמנים ביוני 1941, וביולי של אותה השנה, הוקם בעיר גטו. במאי 1942, היהודים נאלצו לחפור בורות, בהם, ב-15 ביולי 1942, בקבוצות של 100 עד 120 איש, נורו היהודים בגטו. לאחר מכן, הגרמנים הודיעו כי כל יהודי, שלא היה בגטו, יעבור לגטו, תובטח לו עבודה. בין 15 ביולי ל-18 ביולי, נרצחו עוד אלפי יהודים, שהגיעו לגטו מהעיירות שמסביב למייצ'ט, בנוסף ל-50 בלארוסים ו-5 או 15 שבויי מלחמה. מאוחר יותר באותה שנה, נרצחו עוד 200 יהודים שעבדו בגטו, ולאחר סגירתו, עבדו במפעלים בעיר. בשנת 1977, הוקמה אנדרטה במייצ'ט לזכר "האזרחים הסובייטים בנרצחו בידי הנאצים". בשנות האלפיים, על האנדרטה החדשה שנבנתה לזכר היהודים שנרצחו בעיר, נחקקו המילים בבלארוסית, באנגלית ובעברית: "כאן בשנת 1942 עונו באכזריות 3,600 יהודים - תושבים מקומיים". מדיה וקבצים בנושא גטו מייצ'ט בוויקישיתוף רשימת לוחמים, באתר www.thepartisan.org
בנג'מין לוגן

בנימין לוגן (באנגלית: Benjamin Logan; 1 במאי 1743 – 11 בדצמבר 1802) היה איש צבא ופוליטיקאי אמריקאי. במסגרת תפקידו כאלוף-משנה במיליציית מחוז קנטקי שבוירג'יניה, לחם לוגן במלחמת העצמאות האמריקנית תוך שהוא מפקד על כל המיליציות בווירג'יניה. בראשית שנותיה של ארצות הברית, נמנה לוגן בין האישים המשפיעים ביותר על הקמת קהיליית קנטקי. אחיו, ג'ון לוגן, היה הגזבר הראשון של קנטקי. בנג'מין לוגן נולד ב-1 במאי 1743, במחוז אוגוסטה שבמדינת ווירג'יניה. לוגן היה בנם הבכור של דייוויד וג'ין לוגן. בגיל 15, נפטר אביו של לוגן, והוא ירש את 860 הדונמים (3.5 קמ"ר) שבבעלות אביו. בשנת 1772 נישא לוגן לאן מונטגומרי, ובמרוצת השנים נולדו לזוג שמונה ילדים. בשנת 1776 עבר לחלה המערבי של וירג'יניה, כיום קנטקי. הוא בנה את משכנו, מצודת לוגן, שלימים יהפוך לעיירה סנט אסף ליד סטנפורד. באותה שנה מונה לוגן לשריף מחוזו מגוריו. בעת המהפכה האמריקנית, היה לוגן הקצין השני של וירג'יניה במחוז קנטקי, והשתתף בהגנה על עיירות המחוז מפני האינדיאנים. לאחר עצמאותה של ארצות הברית, הפך לוגן לאחד ממנהיגי היפרדותה של קנטקי מווירג'יניה, והפיכתה למדינה עצמאית. בין השנים 1781–1787 כיהן כציר קנטקי בבית הצירים של וירג'יניה. באוקטובר 1786 הובל לוגן את כוח אנשי המיליציה בקטנקי ורסוס עיירות שונות במדינת אוהיו לאורך נהרות מיאמי והמד. הלחימה צלחה ושלוש עשרה עיירות נשרפו כליל. לוגן הרס את מאגרי המזון של העיירות, וטבח במתנגדים. לוגן היה אחד ממייסדי אמנת דנוויל, ומכותבי חוקת קנטקי הראשונה. בין השנים 1792–1795 כיהן לוגן כחבר בבית הנבחרים של קנטקי. בשנת 1975, התמודד לתפקיד המושל מול ג'יימס גררד ותומאס טוד. על פי חוקת המדינה, מכל מחוז בקנטקי נשלח ציר, והמנצח נבחר על ידם. לוגן וגררד נבחרו לצירים של מחוזותיהם, כך שיכלו להצביע לעצמם. בהצבעה הראשונה, קיבל לוגן את קולותיהם של 21 צירים, גררד קיבל 17 וטוד קיבל 14. ציר בודד הצביע עבור ג'ון בראון, שכלל לא התמודד לתפקיד. כיוון שחוקת קנטקי לא הגדירה במפורש אם כמושל ייבחר המועמד שזכה במספר הקולות הרב ביותר או זה שזכה ברוב מוחלט של כלל הקולות, התקיימה הצבעה נוספת בין גררד ולוגן. רוב קולותיו של המועמד השלישי, תומאס טוד, תמכו בגררד, והעניקו לו רוב בהצבעה השנייה. ב-17 במאי 1796 אישר מזכיר המדינה של קנטקי, ג'יימס בראון, את היבחרותו של גררד לתפקיד המושל. על אף שבירך את גררד על ניצחונו, מחה לוגן על תוצאות הבחירות בפני התובע הכללי של קנטקי ג'ון ברקינרידג'. ברקינרידג' סירב להצהיר את דעתו על תוצאות הבחירות בפומבי, וטען כי חוקת קנטקי לא הסמיכה אותו לכך. אולם באופן פרטי הצהיר למעגל חבריו הקרוב כי לוגן נבחר כדין ויש לפטר את גררד מן התפקיד. לוגן פנה לסנאט המדינה, שהואמן על בחירות שנויות במחלוקת. בנובמבר 1796, פרסם הסנאט מספר תגובות נייטרליות לעניין, עד שלוגן זנח את המסע לפיטוריו של גררד. בבחירות של 1799 התמודד לוגן לתפקיד שוב. לוגן הגיע למקום השלישי עם 3,996 קולות, וגררד נבחר בפעם השנייה ברציפות לתפקיד. בשנת 1802 נפטר לוגן משבץ מוחי בביתו. הוא נטמן בחלקת קבר בשטח ביתו. לזכרו, נוסד מחוז בקנטקי ובאוהיו כל שמו. מדיה וקבצים בנושא בנג'מין לוגן בוויקישיתוף Everman, H.E. (1981). Governor James Garrard, pp. 34 Everman, H.E. (1981). Governor James Garrard, pp. 36 Collins, Lewis (1877). History of Kentucky. p. 479. ISBN 9780722249208. The Register of the Kentucky State Historical Society, Volume 1. Kentucky State Historical Society. 1903. pp. 36.
גוויקיאני

גוויקיאני (בליטאית: Gaveikėnai; בפולנית: Gawejkiany) הוא כפר במחוז משנה איגנלינה במזרח ליטא. בשטח הפארק הלאומי אוקשטאיטייה (אנ'). הכפר שוכן מערבית לאיגנלינה, כ-25 ק"מ צפונית לשווינציאן. עד מלחמת העולם הראשונה התקיימה בו קהילה יהודית קטנה. לאחר המלחמה ועד מלחמת העולם השנייה התגוררה בו משפחה יהודית אחת שגורלה לא נודע. ידיעות ראשונות על יישוב פעיל בגוויקיאני קיימות משנת 1373. בסוף המאה ה-19 ישבו בעיירה כעשרים משפחות יהודיות ובבית המדרש שלה התפללו גם יהודי הכפרים הסמוכים. נתונים רשמיים על גודל האוכלוסייה בגוויקיאני זמינים מראשית המאה ה-20: 171 ב-1905, 109 ב-1931, 70 ב-1959, 98 ב-1979, 66 ב-1989, 36 ב-2001 ו-28 ב-2011. כבר לפני מלחמת העולם הראשונה החלו הצעירים היהודים לנטוש את גוויקיאני, רובם היגרו פנימית לערים הגדולות וחלקם היגרו לארצות הברית. רוב ככל יהודי גוויקיאני נטשו את העיירה במהלך ואחרי המלחמה ועברו להתגורר באיגנלינה הסמוכה. רחל גרוסבאום-פסטרנק, "גַווֵיקִיאַנִי, נפת שוויינצ'יאני, מחוז וילנה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 195. תרגום לאנגלית של הערך בפנקס הקהילות (לעיל 'לקריאה נוספת') באתר JewishGen (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טבח סלוצק

טבח סלוצק או פרשת סלוצק היה טבח בעיר סלוצק שבבלארוס, שאירע במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה באוקטובר 1941, ובו נרצחו כ-3,800 יהודים על ידי הנאצים. הרוצחים הורכבו מכוחות מיוחדים של הגסטפו ומבעלי בריתם בבלארוס ובליטא. ב-27 באוקטובר 1941 נכנסו לסלוצק ארבע פלוגות של משטרה צבאית שהוצבו בקובנה במטרה לחסל את האוכלוסייה היהודית בעיר תוך יומיים. כוח זה פעל ללא רשות של המינהל האזרחי הגרמני. היהודים הוקפו, הוצאו מבתיהם ונהרגו בהמוניהם, בטירוף כזה, שלא רק יהודים, אלא גם אנשים אחרים באזור נטבחו. המינהל האזרחי הגרמני בבלארוס זעם, לאחר שעשה מאמצים רבים להשיג את טובת האוכלוסייה המקומית בהתאם להוראות הפיהרר. מנהל המינהל האזרחי בבלארוס כתב במחאה לרייכספיהרר אס אס, היינריך הימלר: העיירה הייתה תמונה של אימה במהלך הפעולה. באכזריות בלתי ניתנת לתיאור מצד השוטרים הגרמנים ובעיקר הפרטיזנים הליטאים, העם היהודי, אך גם ביניהם בלארוסים, הוצא מדירותיהם ונאסף יחד. בכל מקום בעיר נשמעו יריות וברחובות שונים הצטברו גופות של יהודים שנורו. מדיה וקבצים בנושא טבח סלוצק בוויקישיתוף The Danish Center for Holocaust and Genocide Studies, web.archive.org, ‏2006-09-02
איגור זלטנוביץ'

איגור זלטנוביץ' (בסרבית: Игор Златановић; נולד ב-10 בפברואר 1998) הוא כדורגלן סרבי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי נתניה. זלטנוביץ', התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד. בקיץ 2015, הושאל לטלאופטיק, קבוצת המילואים של המועדון במדיה רשם 23 הופעות וכבש 9 שערים. בקיץ 2016, זלטנוביץ' חתם ברדניק סורדוליצה. ב-6 באוגוסט 2016, זלטנוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד ספרטק סובוטיצה. ב-29 באוקטובר, זלטנוביץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–3 לפרטיזן בלגרד. בשתי העונות שלאחר מכן, הבקיע 13 שערים בכל עונה. את עונת 2019/2020, זלטנוביץ' התחיל ברדניק, אך ב-31 ביולי 2019, חתם לארבע שנים במאיורקה מליגת העל הספרדית וכעבור שבועיים הושאל לנומנסיה מהליגה הספרדית השנייה. ב-18 בספטמבר 2019 הושאל לקאסטיון. ב-29 ביוני 2021, זלטנוביץ' סיכם במכבי נתניה מליגת העל. ב-2 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה בניצחון 1-3 על בני סכנין. במשחק הפתיחה של עונת 2022/23 הבקיע שלושער ובישל את השער הנוסף בניצחון 4–1 על בית"ר ירושלים. בינואר 2023 זכה עם המועדון בגביע הטוטו לעונת 2022/23. מכבי נתניה גביע הטוטו: 2022/2023 איגור זלטנוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם איגור זלטנוביץ', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איגור זלטנוביץ', באתר Transfermarkt איגור זלטנוביץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) איגור זלטנוביץ', באתר Soccerway איגור זלטנוביץ', באתר BDFutbol איגור זלטנוביץ', באתר WorldFootball.net איגור זלטנוביץ', באתר FootballDatabase.eu יניב טוכמן‏, מכבי נתניה: איגור זלאטנוביץ' סיכם לשנתיים, באתר וואלה, 29 ביוני 2021 זלאטנוביץ' כבש שלושער, מכבי נתניה הביסה את בית"ר ירושלים 1:4, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2022
שרקרק אדום-גרון

שרקרק אדום-גרון (שם מדעי: Merops bulocki) הוא מין של עוף ממשפחת השרקרקיים ומהסוג שרקרק, החי באפריקה שמדרום לסהרה. אורכו של שרקרק זה עד 22 סנטימטרים כולל הזנב. הכנפיים והראש ירוקים. הגחון בצבע כחול. הבטן צהובה. הסנטר והגרון בצבע אדום וזה מה שהעניק לשרקרק את שמו. השרקרק נפוץ במדינות הבאות: בנין, בורקינה פאסו, קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, צ'אד, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, אתיופיה, גמביה, גאנה, גינאה, גינאה ביסאו, מאלי, מאורטניה, ניז'ר, ניגריה, סנגל, סיירה לאון, סודאן, טוגו ואוגנדה. בית הגידול של מין זה הוא בעיקר סוואנות עם עצים. מין זה מקנן כול השנה במנהרות שנחפרו מתחת לאדמה. מין זה ניזון בעיקר מדבוריים וחרקים אחרים. מדיה וקבצים בנושא שרקרק אדום-גרון בוויקישיתוף שרקרק אדום-גרון, באתר ITIS (באנגלית) שרקרק אדום-גרון, באתר NCBI (באנגלית) שרקרק אדום-גרון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שרקרק אדום-גרון, באתר GBIF (באנגלית) שרקרק אדום-גרון באתר הרשימה האדומה של IUCN Fry, C. Hilary; Fry, Kathie (2010). Kingfishers, Bee-eaters and Rollers. Bloomsbury Publishing. p. 259. ISBN 978-1-4081-3525-9. Fry, H.; Boesman, P. (2016). "Red-throated Bee-eater (Merops bulocki)". Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. נבדק ב-16 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
גוניונדז

גוניונדז (בפולנית: Goniądz; בבלארוסית: Го́нёндз Gónëndz; בגרמנית: Gonionds) היא עיירה השוכנת על גדות הבייבז'ה, (אנ') מיובלי הנרב, במחוז מונקי שבפרובינציית פודלסיה בצפון-מזרח פולין. 63 קילומטרים מצפון-מזרח לביאליסטוק. לראשונה מוזכר יישוב בגוניונדז, במאה ה-14 (1358), ב-1382 הוענק האזור בידי דוכסי מאזוביה לאבירי המסדר הטבטוני, ונרכש מהם בחזרה כעבור עשרים שנה ב-1402. במקביל נמכר השטח לדוכס ליטא והדבר הוביל למחלוקת על השטח בין ממלכת פולין והדוכסות הגדולה של ליטא. בהמשך הייתה העיר נחלתם של הנסיכים לבית רדזיוויל וקיבלה זכויות עיר במחצית המאה ה-16 (1547). ב-1571 עברה העיר לידי זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין. במאה ה-16 נחנך נמל סחורות על גדות הבייבז'ה, דרכו ייצאו סחורות לפרוסיה המזרחית, וכלכלת העיר התפתחה ושגשגה. לקראת סוף המאה פעלו בעיר שבע טחנות קמח וכמה מבשלות בירה. תקופת שגשוג כלכלי זה נקטעה בשתי מכות אנושות שהונחתו על העיר בזו אחר זו: הפלישה השוודית באמצע המאה ה-17 ומלחמת הצפון בראשית המאה ה-18. המלחמות הרסו רבים מבתי העיירה ודלדלו את האוכלוסייה, ואם לא די בכך, פרצה בעיר ב-1710 שרפה גדולה ובעקבותיה גם מגפה, ועברו שנים רבות עד לשיקומה. חלוקת פולין השלישית, ב-1795, סיפחה את האזור לפרוסיה, וכעבור 12 שנה (1807) הועבר בחוזה טילזיט לידי האימפריה הרוסית. סלילת דרכי תעבורה, שיקום הנמל והקמת מסילת הברזל באמצע המאה ה-19 חידשו את פריחתה הדמוגרפית והכלכלית של העיר. ב-1878 נמנו בעיר 2,943 תושבים, מהם 1880 יהודים ו-1,056 קתולים. במלחמת העולם הראשונה (1915–1918) הייתה העיר תחת כיבוש גרמני, גם לאחר תום המלחמה לא היה מעמדה ברור והיא שבה ונכבשה בידי צבאות מקומיים עד להכללתה ב-1920 בתחומי פולין העצמאית. בעקבות המלחמה התמעט חלקה היחסי של האוכלוסייה היהודית בגוניונדז, ב-1921 נמנו בעיר 2,642 תושבים, 1506 מהם קתולים ו-1135 יהודים. בראשית מלחמת העולם השנייה ובהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב נפלה העיר לשלטון סובייטי, עד כיבושה ביוני 1941 בידי גרמניה הנאצית. בקיץ 1944 נכבש השטח מחדש בידי הצבא האדום. ערך מורחב – קהילת יהודי גוניונדז רבי פנחס ליב ב"ר טוביה קמינצקי רבי גדליה הכהן קמינצקי (עד פטירתו ב-1907) רבי צבי הירש וולף (עד 1924) רבי ישראל שלומוביץ' מחבר 'בית ישראל' וראש הישיבה בעיר. רבה האחרון של גונדיונז' עד השואה רחל גרוסבאום-פסטרנק, "גוֹנִיוֹנְדְז, נפת ביאליסטוק, מחוז ביאליסטוק", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 195–198. מדיה וקבצים בנושא גוניונדז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גוניונדז גוניונדז (פולין), דף שער בספרייה הלאומית לפי מקור אחר: ב-12 בינואר 1945.
שרקרק אדום-פס

שרקרק אדום-פס (שם מדעי: Nyctyornis amictus) הוא מין של עוף ממשפחת השרקרקיים, החי בדרום-מזרח אסיה, בחצי האי המלאי, בורנאו וסומטרה. לשרקרק זה תפוצה רחבה והוא אינו בסכנה. אורכו של השרקרק הזכר עד 31 ס"מ ומשקלו עד 92 גרם. משקל הנקבה מגיע רק עד 70 גרם. המצח, הפנים והגרון אדומים ושאר הגוף בצבע ירוק. שרקרק זה חי בבתי גידול רבים כמו יער גשם טרופי ויערות נשירים, נחלים וביצות כמו גם בערים ובכפרים. השרקרק ניזון בעיקר מחרקים מעופפים כמו דבוריים, צרעות, זבובאים, חיפושיות, פשפשאים, חגבאים, פרפראים ושפיריות ומקנן במחילות. מדיה וקבצים בנושא שרקרק אדום-פס בוויקישיתוף שרקרק אדום-פס, באתר ITIS (באנגלית) שרקרק אדום-פס, באתר NCBI (באנגלית) שרקרק אדום-פס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שרקרק אדום-פס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שרקרק אדום-פס, באתר GBIF (באנגלית) שרקרק אדום-פס באתר הרשימה האדומה של IUCN
מונסגור

מונסגור (בצרפתית: Montségur) היא קומונה במחוז ארייז' בחבל אוקסיטניה הצרפתי. היישוב ידוע בעיקר בהיותו קרוב לשרידי מבצר מונסגור. קיימות עדויות על נוכחות אנשים באזור עוד מתקופה של האדם הניאנדרטלי מלפני כ-80 אלף שנים. השם הנוכחי מקורו בביטוי לטיני mons securus ובמקום נמצאו ממצאים מתקפוה הרומית. במהלך ימי הביניים האזור היה בשליטת טולוז ואחר כך עבר לשליטת דוכסות פוא. בשנים 1243–1244 הוא היה במרכז אזור קתרים. בסופו של דבר המבצר כותר על ידי כוחות של כ-10 אלף חיילים ולאחר מצור ממושך נפל. כ-200 קתרים נשרפו בעודם בחיים. קיימות עדויות שמספר ימים לפני נפילת המבצר חלק מקתרים הצליחו לברוח מהמקום. בשנת 1906 פורסמה השערה שבידם היה הגביע הקדוש. שרידי המבצר שניתן לראות כיום, הם שרידים ביצורים שנבנו במהלך המאה ה-17. בכפר ממוקם מוזיאון המוקדש להיסטוריה של תנועת הקתרים ונשמרות בו גם ממצאים ישנים אחרים לרבות ספר "ארבור מרביליס" שמאז פרסומה נשמרו רק שני עותקים (השני נמצא בדיסלדורף). מדיה וקבצים בנושא מונסגור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונסגור תיאור המבצר
שחר סימן טוב

שחר סימן טוב (נולד ב-18 באפריל 1979) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי. סימן טוב, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה ולאחר שסיים את גיל הנוער הצטרף להפועל חיפה. ב-23 ביוני 2001, סימן טוב רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד טומק טאלין. בקיץ 2002, סימן טוב חתם במכבי עירוני טירת כרמל וכעבור שנה חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. בקיץ 2004, סימן טוב חתם בהפועל נצרת עילית מליגת העל. ב-21 באוגוסט 2004, סימן טוב ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 3-1 למ.ס. אשדוד. ב-23 באוקטובר, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מכבי פתח תקווה. בינואר 2008, הצטרף להפועל בני לוד במדיה שיחק עונה וחצי. בקיץ 2009, סימן טוב חזר לליגת העל, כאשר חתם בהפועל עכו. בינואר 2011, סימן טוב חתם בהפועל רמת גן. ב-17 ביולי 2011, סימן טוב חזר לקדנציה שנייה בהפועל בני לוד, אך כעבור כחודשיים חתם בהפועל רעננה. בקיץ 2012, סימן טוב חתם בהפועל עפולה מליגה א' צפון, עמה רשם עליה לליגה הלאומית. בהמשך, שיחק בהפועל מגדל העמק ועירוני קריית אתא. בקיץ 2016, סימן טוב חתם בהפועל טירת כרמל במדיה שיחק שלוש שנים ובסיומן מונה למאמן הקבוצה. ב-19 ביולי 2021, סיים את תפקידו כמאמן הפועל טירת כרמל. שחר סימן טוב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל שחר סימן טוב, באתר Transfermarkt שחר סימן טוב, באתר Soccerway שחר סימן טוב, באתר WorldFootball.net ליארו טימור, ‏שחר סימנטוב סיכם את תנאיו בהפועל רמת-גן, באתר ONE‏, 7 בפברואר 2011 אור קיסר, ‏סימן שיש קבוצה: שחר סימנטוב חתם בבני לוד, באתר ONE‏, 17 ביולי 2011 מערכת אתר דאבל פס, שחר סימן טוב סיים את דרכו בהפועל טירת כרמל, באתר דאבל פס, 19 ביולי 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שחר סימן טוב".
אאך (ריינלנד-פפאלץ)

אַאך (בגרמנית: ‏Aach‏Ⓘ‏; נהגה: [aːx]) היא עיירה עתיקה בגרמניה במדינת ריינלנד-פפאלץ, בקצה השטח העירוני של העיר טריר. יישוב בשם אאך נזכר לראשונה בכתובים בהתייחס לשנת 953 אך ממצאים מתקופת הברונזה ומהתקופה הרומית מעידים על התיישבות מוקדמת. במאה ה-16 התיישבו באאך יהודים רבים בעקבות גירושם מטריר. בין 1798 ל-1814 היה האזור בשליטה צרפתית, אך בעקבות קונגרס וינה (1815) נכלל בשטח פרוסיה. שרד בעיירה בית כנסת גדול שנבנה בשנת 1860 ובית קברות יהודי (בדרך המובילה אל העיר). רוב תושבי העיירה היהודים היגרו ממנה לפני מלחמת העולם השנייה, אך 14 משרידי הקהילה ובהם ילדה שנולדה ב-1937 גורשו ונרצחו בידי הנאצים. מדיה וקבצים בנושא אאך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אאך (בגרמנית) Aach (Rheinland-Pfalz), מידע על הקהילה היהודית באאך במהדורה המקוונת של Lexikon der jüdischen Gemeinden im deutschen Sprachraum מאת קלאוס דיטר אליק (גר'). אאך (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית