laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Night They Took Miss Beautiful (סרט)

הלילה שהם לקחו את מיס יפה (באנגלית: The Night They Took Miss Beautiful) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מ-1977. במסגרת תחרות יופי בינלאומית הנערכת במיאמי חמש המתמודדות שעלו לשלב חצי הגמר טסות לנסאו, לנסיעה מצטרפים גם מנחה התחרות והאמא של הנציגה האמריקאית בתחרות. בשדה התעופה אף אחד לא מבחין בשני אנשים הלבושים בסרבל של מכונאי העולים לטיסה תוך כדי שהם מסתירים את עצמם, השניים הם חברי קבוצת טרור מהפכנית מסוג הדומה לצבא השחרור הסימביונזי, הם חוטפים את המטוס והורגים את טייס המשנה, הטייס הראשי שנותר בחיים מוריד את המטוס לגובה 200 מטר והם נוחתים על אי לא מיושב שיש בו מבנים ממלחמת העולם השנייה. המנהיגה של הטרוריסטים דורשת כופר של חמישה מיליון שקל ולא תהרוג את הנמצאים על המטוס. מנהל האבטחה בנמל התעופה מייק אוטול פוגש שני סוכנים ממשלתיים והוא המום לדעת שלממשלה אין כל כוונה לשלם את הכופר, הוא מבין שהתקווה היחידה של השבויים נמצאת בידיו. "The Night They Took Miss Beautiful", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Night They Took Miss Beautiful", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דוד קסטלי

דוד קסטלי (באיטלקית: David Castelli;‏ 1836, ליבורנו – 1901, פירנצה, טוסקנה) היה חוקר ומחנך יהודי איטלקי, במדעי היהדות. התחנך במכללה הרבנית בליבורנו, ובשנים 1857–1863 היה מורה לעברית ואיטלקית בבתי הספר היהודיים של אותה עיר. לאחר מכן הפך למזכיר הקהילה היהודית בפיזה, שם שימש במקביל כמורה פרטי. מינואר 1876 ועד מותו הוא שימש כמורה לעברית בבית הספר יהודי בפירנצה. קסטלי תרגם את ספר איוב, קהלת, ואת שיר השירים מעברית לאיטלקית, ופרסם מחקרים שונים על היסטוריה של עם ישראל, פוליטיקה ומשפט. בין תלמידיו היו המשורר אנגיולו אורבייטו וחוקר המקרא סלבטורה מינוצ'י. L'Ecclesiaste, Traduzione e Studio Critico, פיזה, 1866 Leggende Talmudiche, Traduzione con Prefazione Critica, פיזה, 1869 Il Messia Secondo gli Ebrei Florence, 1874 Il Diritto di Testare nella Legislazione Ebraica, פירנצה, 1878 דוד קסטלי (1836-1901), דף שער בספרייה הלאומית David Castelli, Pisa 1869, virtualjudaica ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יימס ויליאם אדמונד דויל

ג'יימס ויליאם אדמונד דויל (אנגלית: James William Edmund Doyle‏; 22 באוקטובר 1822 – 3 בדצמבר 1892) היה היסטוריון, אספן עתיקות ומאייר. דויל נולד בלונדון ב־22 באוקטובר 1822, היה בנו הבכור של ג'ון דויל. ריצ'רד דויל והנרי אדוארד דויל היו אחים צעירים יותר. הוא היה דודו של ארתור קונן דויל. הוא התחנך כקתולי. הוא ירש חלק מיכולתו האמנותית של אביו, ובתחילת חייו למד רישום וציור. בין שאר העבודות הוא ביצע ציור של ד"ר ג'ונסון שקרא את כתב היד של "הכומר וייקפילד", שנחרט וזכה לפופולריות ניכרת. זכויות היוצרים על התמונה הכניסו לו 100 ליש"ט. ב־12 בפברואר 1874 התחתן עם ג'יין הנרייטה הוקינס בכנסיית גבירתנו של כנסיית הרוזרי, מרילבון רואד, לונדון. אולם בעודו צעיר יחסית, נטש דויל את מקצוע האמן והתמסר למחקרים היסטוריים. לצורך הכתיבה שלו הוא חיבר 'כרוניקה של אנגליה' מ- B.C. 55 עד 1485 לספירה, ואייר את הספר באיורים רבים בצבעים. היצירה זכתה לשבחים רבים מאנשים שונים בין היתר ממשפחת המלוכה, והתקבלה היטב על ידי הציבור כאשר פורסמה בשנת 1864 האיורים של דויל נחקקו והודפסו בצבעים על ידי אדמונד אוונס. אולם המשימה הגדולה בחייו של דויל הייתה התיעוד הרשמי של אנגליה, שכלל את כל דרגות אצולה פרט לברונים. הכינוי 'הרשמי' בכותרת פירושו שהוא נתן רשימה ממצה של המכובדים והאצילים. ההרכב תוכנן תחילה כדי לכסות את התקופה שבין הכיבוש הנורמני למהפכה בשנת 1688, אך לאחר מכן הוא הועלה עד 1885. הוא סיפק פרטים מלאים ככל האפשר, על הנכסים, המשרות והסמלים. הוא הנציח את המראה האישי של כל אציל. היצירה פורסמה בשלושה כרכים בשנת 1886, מהדורה בעלת נייר גדול שהוגבלה למאתיים עותקים, שהופיעה מוקדם יותר בשנת 1885. זו הייתה עבודה מדוקדקת אך לא אחידה. עבור החלק ההסטורי הקדום יותר, במיוחד התקופה הנורמנית דויל הסתמך יותר מדי על מקורות משניים ולא היה מספיק ביקורתי. לאכזבתו, הספר לא זכה להצלחה כלכלית, והסב הפסדים כבדים בהוצאות. בשנת 1886 כתב את טקסט ההסבר לקריקטורות הצבעוניות של אביו ריצ'רד דויל שכותרתו סצנות מההיסטוריה האנגלית. הוא נפטר בלונדון ב -3 בדצמבר 1892 במעונו, ונקבר בבית הקברות של קנסל גרין ב -9 בדצמבר. כרוניקה של אנגליה - עבדים ברומא כרוניקה של אנגליה, הריגת מלך מזרח אנגליה כרוניקה של אנגליה, הנרי השלישי והפרלמנט כרוניקה של אנגליה, מפגש הנרי וריצ'רד מדיה וקבצים בנושא ג'יימס ויליאם אדמונד דויל בוויקישיתוף Doyle, James William Edmund (1822–1892), illustrator and antiquary by Rosemary Mitchell, Oxford Dictionary of National Biography ILAB-LILA, web.archive.org, ‏2011-07-16 Carlyle, Edward Irving, Doyle, James William Edmund, Dictionary of National Biography, 1901 supplement Volume 2
המחוז הפדרלי של ברזיל

המחוז הפדרלי של ברזיל (בפורטוגזית: Distrito Federal) הוא מחוז בברזיל הכולל את שטחה של העיר ברזיליה, בירת ברזיל, ואינו שייך לאף מדינה בברזיל. בעבר היה המחוז חלק ממדינת גויאס. הממשלה הפדרלית של ברזיל עברה למחוז הפדרלי ב-21 באפריל 1960, ואז פוצל המחוז ממדינת גויאס. לפני המעבר היה המחוז הפדרלי בברזיל שטחה של העיר ריו דה ז'אנירו. לאחריו, הפך שטח העיר ריו דה ז'אנירו למדינה בשם גואנברה, שהתקיימה בין 1960 ל-1975, עד שהתאחדה עם מדינת ריו דה ז'אנירו. בתחילה הורכבה אוכלוסיית המחוז מהפועלים שעסקו בבניית העיר ברזיליה, שנבנתה מן היסוד בתקופת כהונת הנשיא ז'וסלינו קוביצ'ק, בין שנת 1956 ל-1960. פועלים אלו כונו "קנדנגוס". לאחר מכן הגיעו לעיר פקידי הממשלה הפדרלית ומשפחותיהם. העיר ברזיליה היא עיר מתוכננת ובה אזורי מגורים, עסקים, לימודים וכיוצא בזה. לרחובות אין שמות, אלא הם מזוהים באמצעות אותיות ומספרים הערוכים בצורה גאוגרפית. בתחילה תוכננה העיר להגיע לאוכלוסייה של מיליון איש, ולאחרונה עברה מספר זה. בשל המבנה המורכב של העיר, היה גידולה איטי, והדבר חייב רבים להתיישב בערים הסמוכות לה, המהוות כיום חלק ניכר מאוכלוסיית המחוז הפדרלי. הצבע הלבן מסמל את השלום, בעוד שהצבעים הירוק והצהוב הם צבעיה הלאומיים של ברזיל. ארבעת החצים הצהובים מסמלים את אוכלוסייתה הילידה של ברזיל, והם מצביעים אל ארבעת כיווני השמיים, כדי להצביע על כך שהכוח נובע מן המרכז. החצים אף יוצרים צלב, שיש בו כדי להזכיר את צלב הדרום, אזכור נוסף לדגלה של ברזיל. הדגל עוצב על ידי המשורר גיירמה דה אלמיידה, ואומץ על ידי הממשלה ב-25 באוגוסט 1969. מדיה וקבצים בנושא המחוז הפדרלי של ברזיל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המחוז הפדרלי של ברזיל
ג'ונגל היופי

ג'ונגל היופי (באנגלית: The Beauty Jungle) הוא סרט בריטי משנת 1964. שירלי היא קלדנית המתגוררת בבריסטול, במהלך חופשה בחג היא נתקלת בדון מקנזי, עיתונאי מקומי המשכנע אותה ללכת ולהשתתף בתחרות יופי, כשהיא זוכה בתחרות היא מחליטה לעזוב את המקצוע שלה ולהתמקד בתחרויות יופי. הוריה לא מרוצים מהחלטתה. היא מגיעה למקום השני בתחרות "ורד אנגליה", אך חברה שלה מציינת בפני השופטים כי הזוכה לא צייתה לכללי התחרות ולכן התואר נשלל ממנה ושירלי מוכתרת למקום הראשון, כפרס היא זוכה ב-300 לירה שטרלינג ובחופשה למונטה קרלו, היא ודון נהנים בחופשה ביחד אך דון משנה את ההזמנה במלון משני חדרים לחדר זוגי אחד. במונטה קרלו שירלי משתתפת בתחרות יופי נוספת בשם "מיס טרפז", זוהי תחרות פרועה המתקיימת בתוך קרקס, גם בתחרות זו היא זוכה והיא מקבלת פרס כספי ובנוסף מארגני התחרות מזמינים אותה לארוחת ערב. כשהיא חוזרת לבריטניה היא מצטלמת בעיירה טורקי, היא משתתפת שוב פעם בתחרות "ורד אנגליה" והפעם היא זוכה בתחרות ובפרס של 1000 לירה שטרלינג. היא מתמודדת בתחרות היופי הבינלאומית "מיס גלובוס" הנערכת בחוף השנהב כנציגת אנגליה, שם דון שוהה בבית מלון נפרד משירלי והשותפה שלה לחדר היא מיס פרו. בתחרות היא מדורגת במקום השישי וזאת לאחר שמתמימותה היא שכבה עם אחד השופטים בתחרות בציפייה שדבר זה יוביל אותה לזכייה. מאוכזבת מתעשיית היופי ומתחום זה היא מפסיקה להשתתף בתחרויות. "ג'ונגל היופי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ונגל היופי", באתר AllMovie (באנגלית) "ג'ונגל היופי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
רומנוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית

רומנוס השני (ביוונית ביזנטית: Ρωμανός Β΄;‏ 938 – 15 במרץ 963) היה קיסר האימפריה הביזנטית מהשושלת המקדונית, אשר שלט בין השנים 959–963. רומנוס השני היה בנו של קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, אביהם של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית וקונסטנטינוס השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית. רומנוס השני, יליד 938, היה בנו של קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, קיסר האימפריה הביזנטית ורעייתו הלנה לקפרנה, שהייתה בתו של רומנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית לשעבר שמשל בשותפות עם קונסטנטינוס השביעי. רומנוס עורב עוד מצעירותו בפוליטיקה והמנהל של האימפריה אך לא היה למדינאי מנוסה ומוצלח. בשנת 945 הוא מונה לקיסר השותף ביחד עם אביו קונסטנטינוס השביעי. בצעירותו חותן רומנוס עם בתו הלא-לגיטימית של הוגו מפרובאנס, מלך איטליה, למען חיזוק קשרים פוליטיים. כלתו של רומנוס נפטרה בגיל צעיר עם זאת, בשנת 949. לפי הכתוב בכרוניקה הרוסית הראשונה, בשנת 955 הגיעה אולגה, נסיכת קייב, אל קונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית, במטרה לקבל עליה את הנצרות. רומנוס רצה להתחתן עם אולגה במטרה לחזק את הקשר בין האימפריה הביזנטית ורוס של קייב. רומנוס השני ניהל את טקס ההטבלה של אולגה לנצרות האורתודוקסית. לאחר הטקס אולגה טענה שמכיוון שרומנוס ניהל את הטקס, הוא האפוטרופוס הרוחני שלה לפי הנצרות האורתודוקסית ועל כן השניים לא יכולים להינשא. רומנוס הפך לשליט יחיד במות אביו קונסטנטינוס השביעי בשנת 959, אם כי חולשתו השלטונית הביאה אותו להכתיר את בנו בסיליוס השני לקיסר שותף לצידו. רומנוס העביר את רוב סמכויות השלטון לידיהם של סריסים בחצר המלוכה ואת ההנהגה הצבאית הותיר בידייו של הגנרל ניקפורוס פוקאס, שעם הזמן הפך לדמות רבת השפעה בפוליטיקה הפנימית של האימפריה. רומנוס התחתן בשנית עם הקיסרית תאופאנו, שהפכה גם היא לרבת השפעה בחצר המלוכה. בשנת 963 נפטר הקיסר רומנוס במפתיע בעודו בן 24 בלבד, מסיבות לא ידועות. לאחר מותו היה זה ניקפורוס שירש את הכתר הודות לכוחו הפוליטי הרב והפך לניקפורוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית. ניקפורוס חסר הילדים אימץ את בסיליוס השני וקונסטנטינוס השמיני, בניו של רומנוס השני, ואלו ירשו אותו לאחר מותו בשנת 969, מה שהשיב את שליטתה של השושלת המקדונית על האימפריה הביזנטית. רומנוס השני נקבר בכנסיית השליחים הקדושים, מקום קבורתם של הקיסרים הביזנטים. מנישואיו של רומנוס עם הקיסרית תאופאנו נולדו לו שלושה ילדים, שני בנים ובת אחת: בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית קונסטנטינוס השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית הנסיכה הגדולה אנה פורפירוגנטוס קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס אולגה, נסיכת קייב בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית מדיה וקבצים בנושא רומנוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית בוויקישיתוף רומנוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רומנוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הגיית השם ביוונית: רומנ֫וס, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה). רומנוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר Geni
לובאבה בנת אל-חארת'

לובאבה בנת אל-חארת' (בערבית: لبابة بنت الحارث, 593–655), הידוע גם בכנויה "אום פָדְל", הייתה אחת מהצחאבה. לובאבה הייתה אחות של מימונה בנת אלחארת', זינב בנת חוזימה אסמאא בנת עומייס, וסלמא בנת עומייס. בעלה היה אל-עבאס בן עבד אל-מוטליב, וילדיה היו פדל, עבדאללה אבן אל-עבאס, עוביידאללה, קת'ם, אום חביב, מעבד, ועבד אל-רחמן. אמה הייתה הנד בנת עוף בן זהיר, ואביה היה אל-חארת' אבן חזן. לובאבה נפטרה בשנת 655, בתקופת שלטונו של עות'מאן בן עפאן. עלי בן אבי טאלב אבו בכר Albakr Allatifi, THE COMPANION: Lubabah Bint Al Harith RA, THE COMPANION, ‏Wednesday Lubaba_bint_al-Harith, wikimili Zahrat Ash Shams, The one who hit Abu Lahb with a pole – Umm al-Fadl, Zahrat Ash Shams, ‏2018-05-20 (באנגלית) Luhaba, R.Udaygiri Village Polpulation and Location | Ourhero.In, ourhero.in
יחסי בחריין–סין

יחסי בחריין–סין הם יחסי החוץ בין בחריין לסין. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-18 באפריל 1989. לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים היחסים בין שתי המדינות התפתחו בצורה חלקה. ראש ממשלת בחריין ח'ליפה ביקר בסין בשנת 2002. היקף הסחר הכולל בין סין לבחריין בשנת 2010 עמד על 1.05 מיליארד דולר, גידול של 52.2% לעומת השנה שקדמה לה, מתוכם הייצוא של סין היה 800 מיליון דולר והיבוא של סין היה 250 מיליון דולר. סחורות הייצוא העיקריות של סין הן מוצרים מכניים וחשמליים, טקסטיל ובגדים, מזון וכו'. סחורות היבוא העיקריות הן אלומיניום, נפט גולמי, חוטי כותנה ועוד. היחסים בין המדינות באתר שגרירות סין בבחריין
יחסי סין–עומאן

יחסי סין–עומאן הם יחסי החוץ בין סין לעומאן. בשנת 1978 כוננו המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים ובשנת 1983 עומאן הפכה למדינה הערבית הראשונה שהחלה לספק נפט לסין. בסוף שנות השבעים החלה הרפובליקה העממית של סין לייבא כמויות משמעותיות של נפט גולמי מעומאן, ובשנות ה-90 הגדילה בחדות את הרכישות של נפט עומאני. עד שנת 2013 שני שלישים מכלל ייצוא הנפט והגז הטבעי של עומאן הגיעו לסין, ובשנים שלאחר מכן, השוק הסיני החל להסביר אחוז גבוה עוד יותר מחומרי הגלם מעומאן. עם זאת, סחר בפחמימנים אינו ההיבט היחיד ביחסי סין ועומאן. בסוף 2008 הוצבו במפרץ עדן ספינות מלחמה של הצי הסיני במסגרת מערכה בינלאומית לדיכוי פירטיות, ונמל סלאלה הפך לנקודת הבסיס העיקרית שלהם. בשנת 2016 גברו הסיכויים לחיזוק שיתוף הפעולה האסטרטגי בין סין לעומאן. ההתערבות של ערב הסעודית במלחמת האזרחים בתימן עלולה לסבך את הניווט בים האדום ובמפרץ עדן, כמו גם הסכמתה של איראן להעניק להודו מעמד של שותף מרכזי בהתפתחות הנמל בצ'אהבהאר, בעוד סין החזיקה בעמדה בנמל גוואדר השכן בפקיסטן. עם זאת, מסקט סירבה להצטרף לכוחות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ במערכה התימנית, ופעלה גם כמתווכת בין טהראן לבין וושינגטון בסכסוך לגבי תוכנית הגרעין של איראן, וכתוצאה מכך בייג'ינג החליטה לפעול עם עומאן כשותפה אמינה שלה באזור. בפברואר 2018 ביקר ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בביקור רשמי במסקט. מטרתו העיקרית של הביקור הייתה למצוא דרכי אינטראקציה עם עומאן בתחום המסחרי והצבאי, וכן למנוע את התחזקות ההשפעה הסינית במדינה זו. בהתחשב בסמיכותם הגאוגרפית של הודו ועומאן, אין זה מפתיע שניו דלהי הגיבה בצורה נחרצת ביותר לנוכחות הצבאית והכלכלית ההולכת וגוברת של הרפובליקה הקהילתית במדינה זו. בשנת 2013 היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-23 מיליארד דולר, מה שהפך את עומאן לשותפת המסחר הרביעית בגודלה של סין במזרח התיכון. הייצוא של עומאן לסין כולל בעיקר נפט, מתנול, פרקסילן ופוליפרופילן (המהווים כמעט 30% מסך היצוא). היצוא הסיני לעומאן מהווה יותר מ-4.5% מסך הרכישות של מדינה זו. Exploring the China and Oman Relationship באתר thediplomat‏, 10 במאי 2014
מיס ארצות הברית 1977

מיס ארצות הברית 1977 היא תחרות מיס ארצות הברית ה-26 במספר. התחרות נערכה בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית והונחתה על ידי בוב ברקר והלן אוקונל. במסגרת החלק האומנותי של הערב הופיע הזמר בובי וינטון. בתחרות התארחה מיס תבל המכהנת, רינה מור הישראלית וכמו כן גם מיס תבל לשנת 1954 מרים סטיבנסון. בתחרות זכתה מיס טקסס ארצות הברית קימברלי טומס, זוהי הפעם הראשונה שטקסס זוכה בתחרות ולאחר מכן טקסס נהייתה למדינה המצליחה ביותר בתחרות. מיס ארצות הברית 1977
הנרי אדוארד דויל

הנרי אדוארד דויל (באנגלית: Henry Edward Doyle‏; 1827 – 17 בפברואר 1893) היה צייר ומאייר אירי, ובמשך 23 שנים היה מנהל הגלריה הלאומית של אירלנד. דויל היה בנם השלישי של ג'ון דויל (מחבר האיורים הפוליטיים "H. B.") ומריאן, בתו של מר ג'יימס קונאן, מדבלין. הוא נולד בשנת 1827 והתחנך כאמן. הוא היה אחיהם של ג'יימס ויליאם אדמונד דויל, וריצ'רד דויל. בהמלצת הקרדינל ויסמן הוא מונה לנציב רומא בתערוכה הבינלאומית בשנת 1862 בלונדון, ועל שירותיו בתפקיד זה הוענק לו תואר אביר מסדר פיוס התשיעי. ב־6 בפברואר 1866, הוא התחתן עם ג'יין איזבלה בול ביתו של הכומר ניקולס בול, אחד משופטי בית המשפט באירלנד. ואחותו של ג'ון בול. הטקס נערך על ידי אחיה של ג'יין, הכומר אנתוני בול. אחיינו היה הסופר סר ארתור קונאן דויל. הוא היה מפקח אמנות על התערוכה הבינלאומית בשנת 1865, בדבלין ומזכיר הכבוד של הגלריה הלאומית לפורטרטים בשנת 1872בדבלין. הוא נבחר על ידי למנהל של הגלריה הלאומית של אירלנד, בשנת 1869 עם מותו של ג'ורג' פרנסיס מולבני המנהל הקודם. הוא היה גם חבר בוועדת הייעוץ לשלוש התערוכות המיוחדות של דיוקנאות לאומיים בין השנים 1866-1868. במהלך עשרים ושלוש שנות כהונתו בתפקיד מנהל הגלריה הלאומית האירית, הוא העלה את האוסף שם מחסר משמעות למקום מכובד ביותר בין הגלריות הקטנות באירופה, וזאת למרות קמצנות קיצונית מצד האוצר. הוא נפטר בפתאומיות ב־17 בפברואר 1892. מדיה וקבצים בנושא הנרי אדוארד דויל בוויקישיתוף Armstrong, Walter (1901). "Doyle, Henry Edward". Dictionary of National Biography (1st supplement). London: Smith, Elder & Co. Cooper, Thompson (1884). "Doyle, Henry" . Men of the Time  (eleventh ed.). London: George Routledge & Sons. p. 352.
מעון קנגדונג

מעון קנגדונג הוא בית הקיץ ומעונו המרכזי (לאחר מגורי ריונגסונג) של המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און. בית המגורים ממוקם בקנגדונג-גון, פרבר של בירת קוריאה הצפונית, פיונגיאנג, ונמצא כ-30 קילומטרים צפון מזרחית לכיכר קים איל סונג וכן כ-1 קילומטר צפונית מנהר טאדונג. גודלו של כל מתחם ההנהגה מוערך בכ-4 קילומטרים רבועים. המתחם הוקם בשנות השמונים והורחב בשנות התשעים בהוראתו של השליט העליון, קים ג'ונג-איל. המתחם מכיל מבנים ששימשו את ג'ונג איל, את אשתו קו-יונג הי (אנ'), את אחותו, קים קיונג-הוי (אנ') וגיסו, צ'אנג סונג-טק. המתחם משמש בעיקר למגורי קיץ, חופשות משפחתיות או למסיבות עם פקידי צמרת ואורח. במתחם יש גן חדשני ורחב ידיים שמכיל מספר אגמים, מלבד האגם יש במקום גם בתי הארחה, אולם נשפים, תחנת רכבת ובקתות שומרים לצד גדר ארוכה וגבוה. מתקני בידור מרוהטים עם באולינג וקליעה למטרה. אורוות סוסים ומסלול מרוצים מגרש כדורגל. שדה התעופה קנגדונג נמצא כ-4 קילומטרים דרומית למקום. Ramstad, Evan (22 במאי 2009). "Gulags, Nukes and a Water Slide: Citizen Spies Lift North Korea's Veil". The Wall Street Journal. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) "KWP Leadership Compound". Wikimapia. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Lubin, Gus (2 ביוני 2010). "House of the Day: The Countless Luxury Mansions Of Kim Jong Il". Business Insider. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) Macintyre, Donald (18 בפברואר 2002). "The Supremo in His Labyrinth". Time Magazine. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) "North Korean Special Weapons Facilities: Command and Control". Federation of American Scientists. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Han, Young Jin (15 במרץ 2005). "Kim Jong Il, Where He Sleeps and Where He Works". DailyNK. אורכב מ-המקור ב-16 במאי 2013. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) "Lavish Mansions of the Late North Korean Despot Kim Jong-Il". Curbed. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) Prynne, Miranda (21 ביוני 2009). "North Korea uncovered: Palaces, labour camps and mass graves". The Independent. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) "Kim family Kangdong compound updated". North Korea Economy Watch. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "North Korea by Google Earth: Kim Jong Il's Largest Palace". One Free Korea. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Where KJI watches football–and recovers from adverse health events". North Korea Economy Watch. נבדק ב-12 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
קרל בושוף

פרופסור קרל וילם הנדריק בושוף (באנגלית: Carel Willem Hendrik Boshoff;‏ 9 בנובמבר 1927 – 16 במרץ 2011) היה מייסד אורניה וחתנו של ראש ממשלת דרום אפריקה לשעבר, הנדריק פרוורד. קרל וילם הנדריק בושוף נולד ב־9 בנובמבר 1927 בחוות דרונפונטיין (Doornfontein) ליד נילסטרום (כיום מודימולה) שבפרובינציית טרנסוואל. הוא היה ילדם השני של וילם סטרנברג בושוף ואנה מריה (אנני) בושוף. אנני הייתה אשתו השנייה של וילם וקרל היה אחד משבעת ילדיהם. בושוף למד תאולוגיה באוניברסיטת פרטוריה והשיג את תואר בוגר בשנת 1948. בשנת 1951 הוא קיבל את הדוקטורט שלו בתאולוגיה ומיד לאחר מכאן יצא לשליחות מיסיונרית באור הספר של דרום אפריקה. הוא דיבר בשפה הספדית (צפון סאות'ו) בצורה שוטפת ושימש כראש הנציגות המסיונרית של הכנסייה הרפורמית ההולנדית. בשנת 1967 הקים את המחלקה למשימה ולימודי דת בפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת פרטוריה. אשתו של בושוף אנה, לה נישא בשנת 1954, נפטרה בשנת 2007, היא הייתה בתו של ד"ר הנדריק וביחד הם הולידו שבעה ילדים. משנת 1981 עד 1989 בושוף היה מנהיג תנועת הווטרקר והיה חבר כבוד בארגון זה. הוא היה גם יו"ר האפריקאנר ברודרבונד (בין השנים 1980–1983) וגם יו"ר הלשכה לענייני גזע בדרום אפריקה בין השנים 1970 ל-2007. הוא היה גם מנהיג חזית החירות פלוס בכף הצפוני מאז שנת 1994, עד שבנו נבחר במקומו לתפקיד. בשנת 1988 הקים בושוף את הקרן האפריקאנרית החופשית ("Afrikanervryheidstigting"), המכונה גם "אבסטיג" (Avstig). העקרונות הבסיסיים של אבסטיג מבוססים על הרעיון ששלטון ממשלת הרוב השחור הייתה בלתי נמנעת ושממשלת המיעוט הלבנה אינה יכולה להיות מוצדקת מוסרית. אפוא על האפריקאנרים להקים אומה משלהם, או מדינת לאום, בחלק קטן יותר של דרום אפריקה. בשנת 1990. הוא היה ממקמי היישוב אורניה במטרה שיהיה הבסיס למדינת לאום אפריקאנרית עתידית. בושוף היה נשיא תנועת אורניה עד שנת 2007, אז הוחלף על ידי בנו, קרל בושוף הרביעי. בושוף נפטר ממחלת הסרטן ב־16 במרץ 2011 בגיל 83. בתחילה אובחן כחולה בסרטן המעי אך הסרטן התפשט לאיבריו האחרים כשבועיים לפני מותו. מדיה וקבצים בנושא קרל בושוף בוויקישיתוף Carel Boshoff (Obituary), The Telegraph, 17 March 2011 BOSHOFF's van DOORNFONTEIN : Kort V00R-Geskiedenis. (באפריקאנס) Professor Carel Boshoff Anna Boshoff was 'community person par excellence Mr Carel BOSHOFF Du Toit, Brian M., The Far Right in Current South African Politics, The Journal of Modern African Studies 29, December 1991 doi: 10.1017/S0022278X00005693 Orania Movement undertakes to preserve Boshoff’s legacy
רוב שפילד

רוברט ג'יימס שפילד (באנגלית: Robert James Sheffield; נולד ב-2 בפברואר 1966) הוא עיתונאי, סופר מוזיקלי ומבקר מוזיקה אמריקאי. שפילד פועל כמבקר מוזיקה, טלוויזיה ותרבות הפופ במשך שנים רבות ברולינג סטון. בעבר, הוא היה לאחד מהעורכים הראשיים במגזינים כמו Blender,‏ Spin ו-Details. כיליד מילטון, מסצ'וסטס, שפילד הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת ייל ותואר שני (1991) מאוניברסיטת וירג'יניה. ספרו הראשון, ספר זיכרונות, Love Is a Mix Tape: Life and Loss, One Song at a Time (קטע ממנו הוצג בגיליון ינואר 2007 של GQ), יצא בהוצאת רנדום האוס בינואר 2007. הספר ספג שבחים רבים והיה לרב מכר לאומי. ספרו השני של שפילד, שיצא ביולי 2010, נקרא Talking to Girls About Duran Duran: One Young Man's Quest for True Love and a Cooler Haircut. באוגוסט 2013, הוציא את ספרו השלישי, Turn Around Bright Eyes: The Rituals of Love and Karaoke. ביוני 2016 יצא ספרו הרביעי, On Bowie. באפריל 2017 הוציא את ספרו החמישי, Dreaming the Beatles: The Love Story of One Band and the Whole World. קטע מהספר Dreaming the Beatles פורסם בחלקו ברולינג סטון. שפילד זכה בפרס וירג'יל תומסון מטעם קרן ASCAP על "ביקורת מוזיקה יוצאת מן הכלל" על Dreaming the Beatles בשנת 2017. שפילד מתגורר בברוקלין, ניו יורק. הוא התחתן בשנת 1991 עם רנה כריסט שנפטרה בשנת 1997. בהמשך, התחתן בשנת 2006 עם אלי פולאק. מדיה וקבצים בנושא רוב שפילד בוויקישיתוף רוב שפילד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוב שפילד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוב שפילד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) COVER- Love Is a Mix Tape: Rolling Stone writer on love and loss in Charlottesville, www.readthehook.com (באנגלית) Blender Magazine | The Ultimate Guide to Music and More, web.archive.org, ‏21 באוגוסט 2013 SPIN, Spin (באנגלית) She Lives in Song: Rob Sheffield (Grad ’91) documents love and grieving in ‘Mix Tape’ book, Virginia Magazine (באנגלית) Talking to Girls About Duran Duran, www.goodreads.com Turn Around Bright Eyes, www.goodreads.com On Bowie, www.goodreads.com Dreaming the Beatles, www.goodreads.com Rob Sheffield, Rob Sheffield, Rob Sheffield on the Beatles' Solo Wilderness Years, Rolling Stone, ‏24 באפריל 2017 (באנגלית) TV News Desk, Journalists on Beatles & More Receive Deems Taylor/ Virgil Thomson Awards, BroadwayWorld.com (באנגלית)
הר קניקולה

הר קניקולה או הר קאניקולה (באנגלית: Mount Canicula) הוא הר במרכז חצי האי טרינטי, שבחצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. ההר הוא הר דו-פסגתי (יש לו שתי פסגות); שתי פסגות ההר סלעיות. גובהה של פסגה אחת 890 מטרים מעל פני הים. גובהה של הפסגה השנייה 825 מטרים מעל פני הים; פסגה זו היא הפסגה ה-4,459 בגובהה באנטארקטיקה. ההר ממוקם 6 קילומטרים ממזרח לגבעת סיריוס. ההר ממוקם על קו פרשת הקרחונים המפריד בין קרחון ראסל המזרחי לבין קרחון ראסל המערבי. ההר מחובר למישור לואי-פיליפ, שמצפון לו, באמצעות אוכף בקע ורדיקל, ההר מתחבר לרמת טרקיה שמדרום מערב לו באמצעות אוכף בקע סרם. ההר מופה לראשונה באוגוסט 1946 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. שמו של ההר ניתן לו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. השם ניתן בשל היותו סמוך לגבעת סיריוס. "קניקולה" הוא שם נרדף של הכוכב סיריוס (אשר על שמו נקראת גבעת סיריוס) - הכוכב הבהיר ביותר בשמי כדור הארץ. שם זה ניתן על ידי הסקר לאחר שמשלחת המזחלות של סקר שטחי חסות איי פוקלנד באביב 1948 ראתה באתר זה לראשונה את השמש זורחת (בתום החורף האנטארקטי בו לא זורחת השמש). • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 278 • National Imagery and Mapping Agency 2002, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 102 • Koerner, R. (1961), Glaciological Observations in Trinity Peninsula, Graham Land, Antarctica, Journal of Glaciology, 3(30), 1063-1074. doi:10.3189/S00221430000174702 הר קניקולה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר קניקולה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר קניקולה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר קניקולה באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הרי אנטארקטיקה לפי גובהם לפי מקור אחר, פסגה זו של הר קניקולה היא הפסגה ה-2,316 בגובהה באנטארקטיקה ההיסטוריה של שם הר קניקולה וגבעת סיריוס