laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גביע הליגות

גביע הליגות הוא תחרות כדורגל הנערכת כל שנה בין מועדונים מליגת ה-MLS ומליגת העל המקסיקנית באמריקה הצפונית. הוא החל לראשונה ביולי 2019, עם 4 קבוצות משתתפות מכל ליגה. הטורניר שוחק כולו בארצות הברית, והגמר שוחק בלאס וגאס ב-18 בספטמבר 2019. בשנת 2023, הטורניר הורחב על מנת לכלול את כל המועדונים מה-MLS ומליגת העל המקסיקנית, וכעת הוא פועל כגביע אזורי עבור הליגות הללו. הקבוצות שמסיימות בשלושת המקומות הראשונים בגביע מעפילות לליגת האלופות של CONCACAF. מתכונת 2019 של גביע הליגות כללה ארבע קבוצות מכל ליגה בטורניר נוקאאוט בודד של 8 קבוצות, כאשר שני הסיבובים הראשונים התקיימו אצל מועדון ה-MLS, והגמר במגרש נייטרלי. קבוצות ה-MLS שהשתתפו בשנה הראשונה היו מוזמנות, אך בשנים הבאות הקבוצות המשתתפות נקבעו על סמך תוצאות הליגה שלהן. ארבעת הקבוצות מליגת העל המקסיקנית נבחרו על בסיס תוצאות הליגה שלהם בעונה הקודמת. החל מ-2023, גביע הליגות כולל את כל קבוצות ה-MLS וליגת העל המקסיקנית, 47 קבוצות יחד. כל 77 משחקי הטורניר יתקיימו בארצות הברית ובקנדה. אלופת ליגת ה-MLS ואלופת ליגת העל המקסיקנית (בעלת סך הנקודות הגבוה ביותר בשני חלקי העונה) מעפילות אוטומטית לשלב הנוקאוט. שאר הקבוצות משובצות לשלב הבתים שכולל 3 קבוצות שמשחקות משחק אחד נגד כל יריבה ושתי הקבוצות המובילות בכל בית מעפילות לשלב הנוקאאוט. החלוקה לבתים נעשית על בסיס דירוג הליגה של 15 הקבוצות במקומות 2-16 בכל ליגה, כך שהקבוצות המובילות בכל ליגה משובצות עם החלשות יותר בליגה השנייה (למשל: מקום 2 ב-MLS תשובץ עם מקום 16 בליגה המקסיקנית). שאר הקבוצות (2 ממקסיקו ו-16 מארצות הברית) משובצות לבתים על פי קרבה גאוגרפית. קבוצות מה-MLS ומליגת העל המקסיקנית כבר שיחקו בעבר בסופרליגה הצפון אמריקאית ((אנ')), שפעלה מ-2007 עד 2010. טורניר גביע הליגות הוכרז ב-29 במאי 2019, עם שמונה קבוצות במהדורה הראשונה שלו. ההכרזה על הטורניר עוררה ביקורת מצד מבקרי כדורגל בארצות הברית, שטענו שזהו ידידות חסרת משמעות ו"בזבוז של כסף" עבור מועדונים אמריקאים. גם איגוד השחקנים של ה-MLS הביע חששות בדבר הקמת הטורניר על בסיס צפיפות לוח הזמנים בקיץ. מאוחר יותר הוכרז אצטדיון סם בויד בלאס וגאס כמגרש הבית של הגמר וחוזה שידור לטורניר הוענק לרשתות ESPN ו-TUDN (לשעבר רשת Univision Deportes).האירוע שודר גם ב-TSN ו-TVA Sports בקנדה ובטלוויזיה במקסיקו. ביולי 2019, ה-MLS וליגת העל המקסיקנית, הודיעו כי מהדורת 2020 של גביע הליגות תכלול כ-16 קבוצות - 8 מכל ליגה. קבוצות ה-MLS כללו את ארבע הקבוצות המובילות בכל אזור (מזרחי/מערבי) שלא העפילו לליגת האלופות של CONCACAF. קבוצות מליגת העל המקסיקנית כללו את אלופי הקלאוסורה 2019, אלופי הקלאוסורה 2020, אלופת הגביע המקסיקני, והחמישה הבאים בטבלה בליגה. הטורניר בוטל ב-19 במאי 2020, עקב מגפת הקורונה. החל משנת 2024, גביע הליגות ישמש כטורניר מוקדמות לקבוצות מאמריקה הצפונית. החל משנת 2023, כל קבוצות ה-MLS וליגת העל המקסיקנית ישחקו בגביע הליגות, במהלך הפסקה חודשית בלוח המשחקים של הליגות. החל משנת 2023, כל משחקי גביע הליגות שודרו ברחבי העולם ב-"MLS Season Pass", שהייתה פלטפורמה מקוונת להזרמת מדיה של תאגיד אפל תחת המותג Apple TV. לכל המשחקים יש שדרנים המדברים בשפה האנגלית והספרדית, ואילו אלה הכוללים קבוצות קנדיות כוללות גם שדרנים המדברים בצרפתית. MLS ליגת העל המקסיקנית ליגת האלופות של CONCACAF גביע קמפאונס אתר האינטרנט הרשמי של גביע הליגות (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא גביע הליגות בוויקישיתוף MLS All-Star Game, Leagues Cup and Campeones Cup canceled for 2020, mlssoccer MLS, Liga MX Won’t Play Leagues Cup in 2022, SI
Worldcoin

Worldcoin הוא פרויקט מטבעות קריפטוגרפיים ביומטריים שפותח על ידי Tools for Humanity שנוסדה בשנת 2019 על ידי מנכ"ל OpenAI, סם אלטמן, מקס נובנדשטרן ואלכס בלניה, והיא נתמכת על ידי אנדריסן הורוביץ. בשנת 2021, הצהירה החברה שהמטבע שלה (WLD) נועד להיות מאמץ גדול יותר להניע כלכלה גלובלית מאוחדת ושוויונית יותר המונעת על ידי כלכלת האינטרנט, למרות שהיא לא תהיה זמינה בארצות הברית כרגע. המטבע יהיה מטבע קריפטוגרפי מבוסס Layer 2 Ethereum הממנף את האבטחה של אתריום blockchain תוך כלכלה משלו. באוקטובר 2021, הפרויקט גייס סכום ראשוני של 25 מיליון דולר ובתוך שישה חודשים גויסו 100 מיליון דולר נוספים שדחפו את שווי המטבע ל-3 מיליארד דולר. מימון נוסף של 115 מיליון דולר הוכרז במאי 2023, שישמש להשקעה באיתור רובוטים, מחקר ופיתוח, והרחבת הפרויקט והיישום של Worldcoin. אפליקציית Worldcoin הושקה בגרסת ביתא ב-24 ביולי 2023. התקווה של Worldcoin לספק דרך אמינה לאימות בני אדם באינטרנט בשם World ID, כדי לנטרל בוטים וזהויות וירטואליות מזויפות באמצעות בינה מלאכותית. באמצעות מנגנון הפצה עבור המטבע הקריפטוגרפי שלה בדומה ל-UBI Worldcoin מנסה לתמרץ משתמשים להצטרף לרשת שלה על ידי סריקת הקשתית שלהם באמצעות סורק הקשתית בצורת כדור של Worldcoin. באפריל 2022, בדו"ח של MIT Technology Review נאמר כי ישנן פרקטיקות רבות שנויות במחלוקת ב-Worldcoin בבעיקר במדינות בעלות הכנסה נמוכה, בתוך כך צוין ש-Worldcoin מנצל אנשים עניים כדי להצמיח את הרשת שלה. במאי 2023, דווח ב-TechCrunch שהאקרים הצליחו לגנוב אישורי כניסה של כמה ממכשירי Worldcoin אישיים. הדובר של Worldcoin אמר כי אף נתוני משתמש אישיים לא נפגעו, מכיוון שאפליקציית המפעיל אינה ניגשת לנתוני המשתמש. ממשלות רבות החלו לעסוק בנושא על מנת להבין איך לעבוד בתיאום עם החברה וכיצד יאוחסן המידע הרגיש על המשתמשים. בצרפת, הנציבות הלאומית למען חופש המידע (CNIL) כינתה את שיטת איסוף הנתונים של החברה "מפוקפקת", ונציב המידע באנגליה הביע חשש דומה. בגרמניה נפתחה חקירה מחשש להדלפת נתונים ביומטריים מהסיבה שלדבריהם "הטכנולוגיות של החברה לא מבוססות מספיק לשימוש בהעברת מידע פיננסי, מה שמוביל לסיכון פוטנציאלי עבור משתמשים". Worldcoin לא הושק בארצות הברית, לטענת החברה זאת משום שהם מעדיפים לפעול במדינות אחרות שבהן הכללים הרגולטוריים לגבי מטבעות קריפטו גמישים יותר. אתר האינטרנט הרשמי של Worldcoin Worldcoin, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Worldcoin, סרטונים בערוץ היוטיוב Worldcoin, הבלוג הרשמי חדשות חוץ, מטבע הקריפטו של סם אלטמן יוצא להפצה - יושק היום באופן רשמי, באתר כלכליסט, 24 ביולי 2023 דניאל אדלסון, ניו יורק, פרויקט הקריפטו של מנכ"ל OpenAI רק הושק - וכבר נכנס לצרות, באתר ynet, 1 באוגוסט 2023
מרגרט ברנאדין הול

מרגרט ברנאדין הול (באנגלית: Margaret Bernadine Hall; ‏ 10 במרץ 1863 – 2 בינואר 1910) הייתה ציירת אנגלית שבילתה את רוב הקריירה שלה בפריז. מעט מיצירותיה שרדו, אך היא בולטת בציור שלה "פנטין" משנת 1886. נושא הציור הוא דמות מהרומן "עלובי החיים", של ויקטור הוגו משנת 1862 מרגרט ברנאדין הול נולדה בליברפול. אביה היה ברנרד הול (1813–1890), סוחר, פוליטיקאי מקומי ונדבן, שנבחר לראשות עיריית ליברפול בשנת 1879. אמה הייתה מרגרט קאלרו (1827–1902) מפרסטון, שהייתה אשתו השנייה של ברנרד הול. מרגרט הייתה בתם השנייה, והבת הגדולה ביותר. ב-1882 עברה המשפחה ללונדון, ובהמשך אותה שנה, בגיל 19, עברה מרגרט לפריז כדי ללמוד במשך חמש שנים באקדמיה שניהל אוגוסט פייאן-פרין ואדוארד קרוג. זה היה בתקופה שבה היו מעט אמניות בעיר, וכשהאימפרסיוניסטים היו פעילים. בין השנים 1888 ו-1894 הול נסעה רבות - ליפן, סין, אוסטרליה, אמריקה הצפונית וצפון אפריקה, וחזרה לפריז בשנת 1894. היא חזרה לאנגליה בשנת 1907, שם מתה שלוש שנים לאחר מכן בביתו של המחזאי ג'ורג' קלדרון בהמפסטד הית', לונדון. היא נטמנה בחצר הכנסייה של כנסיית כל הקדושים (אנ'), בליברפול. בשנת 1925 נערכה תערוכה רטרוספקטיבית של ציוריה בצ'לסי, לונדון. רוב הציורים של הול נעלמו לאחר מותה, ולאחר שבחייה הציגה ציורים בנושאים של ריאליזם חברתי. ישנם שני ציורים ידועים נוספים של הול. בטריניטי קולג', קיימברידג' - דיוקן של חוקר מוזיקה שצויר ב-1898. הציור השני נמצא בבעלות פרטית, והוא דיוקן של אחיה, סר דאגלס ברנרד הול (אנ'), עם תאריך משוער של 1884. מדיה וקבצים בנושא מרגרט ברנאדין הול בוויקישיתוף Transactions of the Historic Society of Lancashire and Cheshire for the Year ... 1914. p. 88. 'Fantine', Margaret Hall, 1886, National Museums Liverpool, archived from the original Hussey, John (2011), Finding Margaret: The Elusive Margaret Bernadine Hall, Birkenhead: Countyvise, ISBN 978-1-906823-55-9 Sedley Taylor (1834–1920), Music Scholar and Benefactor, Art UK Hussey, John (2011), Finding Margaret: The Elusive Margaret Bernadine Hall, Birkenhead: Countyvise. PP 78-87 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרגרט ברנאדין הול".
נחל כפירה

נחל כפירה הוא אחד מיובליו של נחל איילון. הוא עובר במקביל לכביש 1 משער הגיא עד לקרבת מושב שורש. הנחל זורם בשטחה של שמורת נחל כפירה, שמורת טבע באזור פרוזדור ירושלים. תחילתו של הנחל בעין קטנה הממוקם ביישוב הערבי קטנה ואחד מיובליו הוא ואדי אלח'רפייש. אפיק הנחל נמצא בשולי קמר רמאללה החושף שכבות סלעי גיר וחוור. בסביבתו של הנחל נמצאו שרידיה של חווה מהתקופה הביזנטית או מהתקופה הערבית בארץ ישראל. בהמשכו של הנחל נובע עין כפירה. בסביבות הנחל צמחייה ים-תיכונית וניתן לחזות בעצי אלון, אלה ותאנה. שמו של נחל והתל בסביבתו משמרים את שמה של העיר המקראית כפירה, אחת מערי הגבעונים: וְעָרֵיהֶם גִּבְעוֹן וְהַכְּפִירָה וּבְאֵרוֹת וְקִרְיַת יְעָרִים. נחל כפירה, סרטון בערוץ "אייל ברטוב", באתר יוטיוב (אורך: 02:49) אורי דביר, טבע הדברים, טיול בנחל כפירה: ההנאה מובטחת גם למאמינים, באתר ynet, 17 באוגוסט 2010 מדריך ישראל החדש, ספי בן יוסף, ירושלים, כתר,2001 כרך 11, עמ' 184 אורי דביר, טבע הדברים, טיול בנחל כפירה: ההנאה מובטחת גם למאמינים, באתר ynet, 17 באוגוסט 2010 ספר יהושע, פרק ט', פסוק י"ז מדריך למטייל עם התנ"ך, נחמה בן אדרת ואייל מירון עורכים, ירושלים, הוצאת קורן, עמ' 329. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגם ז'נבה

אגם ז'נבה או אגם למאן (בצרפתית: Lac de Genève או Lac Léman) הוא אגם המים המתוקים השני בגודלו במרכז אירופה, אחרי אגם בלטון בהונגריה. 60% משטחו נמצאים בשווייץ (בעיקר בשטח קנטון ווֹ אך גם בשטח הקנטונים ואלה וז'נבה) ו-40% נמצאים בתחומי צרפת. צורת האגם היא סהר באורך 73 קילומטרים. רוחבו המרבי הוא 14 קילומטרים ועומקו המרבי 310 מטר. הוא מכסה שטח של כ-582 קילומטר רבוע. מקורו העיקרי ומוצאו הוא נהר הרון המנקז אליו את משקעי הרי האלפים ומתנקז ממנו לצרפת. מלבד נהר זה מתנקזים אל האגם גם מים מהרי היורה ומהרמה השווייצרית בעיקר בשלושה נהרות נוספים. חופי אגם ז'נבה מיושבים באוכלוסייה דוברת צרפתית ורצופים באתרי תיירות ובערים ועיירות שחלקן בעלות חשיבות בינלאומית בתחומים שונים כמו ז'נבה, לוזאן ומונטרה. ניתן לעבור בין הערים באונייה בבעלות "החברה הכללית לשיט באגם ז'נבה" שנוסדה בשנת 1873. לבו אתר הוועדה הבינלאומית להגנת ימנת ז'נבה אתר התיירות של האזור (שווייץ) כרמית וייס, ‏הכרמים של לאבו - מורשת עולמית לחופי אגם ז'נבה, באתר GoTravel אגם ז'נבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דן אדוארד גארבי

דן אדוארד גארבי (באנגלית: Dan Edward Garvey;‏ 19 ביוני 1886 – 5 בפברואר 1974) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מאריזונה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמזכיר המדינה העשירי של אריזונה בממשלו של המושל סידני פרסטון אוסבורן בשנים 1942–1948, ולאחר פטירתו של זה האחרון בעת כהונתו, כיהן כמושל אריזונה השמיני עד 1951. הוא היה הראשון מבין רבים שהושבע כמושל מתוקף תפקידו כמזכיר המדינה. דן אדוארד גארבי נולד בוויקסבורג, מיסיסיפי. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון סנט אלויסיוס ועבד בחברת קו הרכבת המרכזי של אילינוי. ב-1909 הוא עבר לטריטוריית אריזונה כדי לעבוד כמנהל חשבונות עבור חברת הרכבת רנדולף, שמאוחר יותר התמזגה עם חברת סאות'רן פסיפיק. בהמשך הוא נכנס לעסקי המכוניות, אך אלו כשלו במהלך השפל הגדול. ב-1931 החל גארבי לעבוד במשרד גזבר מחוז פימה. ב-1935 הוא היה לגזבר המחוז וב-1938 לגזבר העיר טוסון. במהלך שני העשרים הבאים החל גארבי להיות ידוע ברחבי אריזונה כמשרת ציבור מסור. ב-1940 הוא עבר לפיניקס, שם הוא החל לעבוד כעוזר מזכיר המדינה הארי מ. מור. עם מותו של מור ב-1942 מונה גארבי להחליפו על ידי המושל סידני פרסטון אוסבורן, שבעצמו היה מזכיר המדינה הראשון של אריזונה במהלך רובו של העשור השני של המאה ה-20. לתפקיד זה נבחר גארבי בהמשך בזכות עצמו, ב-1944 וב-1946. ב-25 במאי 1948 נפטר המושל אוסבורן, שתחתיו כיהן גארבי כמזכיר המדינה. על פי חוקת אריזונה, מזכיר המדינה הוא הראשון בסדר הירושה לתפקיד המושל במקרה שבו כהונתו נפסקת טרם זמנה. באותו סתיו נבחר גארבי כמושל אריזונה התשיעי בזכות עצמו מטעם המפלגה הדמוקרטית, אף על פי שזכה ב-28 אחוזים בלבד בבחירות המקדימות של המפלגה. הוא משל על אריזונה במהלך אחת מתקופות הצמיחה המשמעותיות של המדינה בשנים 1948–1951. רוב רובם של המגיעים החדשים לאריזונה באותה התקופה היו רפובליקנים, והמדינה הפכה לדו-מפלגתית בפעם הראשונה. בבחירות המקדימות של הדמוקרטים ב-1950 נוצח גראבי על ידי מבקרת המדינה אנה פרומילר כאשר קיבל 22.55 אחוזים מהקולות מול 29.24 מהקולות שהצביעו לפרומילר. בתום כהונתו כמושל מונה גרבי כמנהלן של אריזונה עבור מנהל השיקום הפיננסי הפדרלי. ב-1955 מינה אותו המושל ארנסט מקפרלנד לתפקיד מבקר החשבונות של המדינה, תפקיד שמוגדר בחוקת המדינה שאחראי על ביקורת החשבונות ואישור הדוחות הכספיים של סוכנויות הממשל. ב-1968 בוטל תפקיד זה בעקבות משאל עם, וב-1969 פרש גארבי מתפקידו. דן אדוארד גארבי נפטר בטוסון ב-5 בפברואר 1974. הוא נטמן בבית הקברות אברגרין שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 55. דן אדוארד גארבי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) דן אדוארד גארבי באתר The Political Graveyard (באנגלית) דן אדוארד גארבי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Our Campaigns - AZ Governor - .November 02, 1948" "Our Campaigns - AZ Governor - D Primary Race - September 07, 1948". "Our Campaigns - AZ Governor - D Primary Race - September 12, 1950".
הריגת אליעזר שלזינגר

הריגת אליעזר שלזינגר התרחשה ב-2 ביוני 1988 בגן סאקר לאחר שפרוצה ערבייה פתחה בירי לעבר אליעזר שלזינגר שמת לאחר מספר שעות. בליל שישי 2 ביוני 1988 אליעזר שלזינגר (בנו של הרב משה יהודה שלזינגר) וחברו מישיבת מעלות התורה יצאו לחזור על תלמודם תוך סיבוב בגן סאקר, לפתע פנתה אליהם יצאנית ערבייה בשם נעמה ג'אבר וסיפרה להם שהיא רוצה להתאבד והם ניסו להניא אותה, בתגובה היא ירתה בשלזינגר חמישה כדורים והרגה אותו, ופצעה את חברו. לאחר מכן היא יצאה לרחוב וניסתה לעצור טרמפ, חנן ליברטי עצר לה והסגיר אותה למשטרה. במשפטה סיפרה שביצעה את הפיגוע ממניע לאומני, אך היא לא הבינה שהיא הורגת, בית המשפט הרשיעה אותה בהריגה וגזר עליה שבע שנות מאסר. לאחר ערעור של המדינה הוגדל עונשה ל-12 שנות מאסר. לאחר שמונה שנים ג'אבר שוחררה מהכלא. במשפט הועלתה השערה שהיא ביצעה את הפיגוע בצל דחייה של ארוסה שטען שהיא קרובה מדי ליהודים, והיא הרגה יהודי כדי לשכנע את משפחתו. אמה של ג'אבר התנערה מבתה ואמרה ש"בשבילי בתי מתה". המפגעת גנבה את האקדח מחברה יוסי לוי - נהג מונית, הנהג נקנס ב-400 שקל, לאחר חרם חרדי על חברת המוניות, הנהג הושעה. מספר חודשים לאחר הפיגוע יצא לאור ספר זיכרון בשם "אש תמיד", בספר הובאו חידושי תורה מהנרצח, ממשפחתו (הרבנים: יחיאל מיכל שלזינגר, אליקים גצל שלזינגר ועוד) וכתבי יד מראשונים ואחרונים. שלזינגר נקבר בהר הזיתים, הונצח גם באנדרטה בהר הרצל. יוסי לוי, "היא היתה בשבילי כמו בת, לא האמנתי שתיקח את האקדח שלי", מעריב, 3 ביוני 1988 יאיר פידל ואורן כהן, "לא האמנתי שיפה כזו מסוגלת לרצוח, חדשות, 3 ביוני 1988 ראובן שפירא, סמי פוקול, עמירם כהן, שוחררה מהכלא אנעם ג׳עבר, שרצחה תלמיד ישיבה בירושלים לפני 8 שנים, הארץ, 26 ביולי 1996 רונית אנטלר, 10 שנות מאסר לרוצחת תלמיד ישיבה בירושלים, חדשות, 13 בספטמבר 1989 פוזרו ערבים שהתפרעו ברובע המוסלמי בירושלים, מעריב, 17 במאי 1991; ברוך מאירי, 10 שנות מאסר לתושבת מזרח י-ם שהרגה בן ישיבה, מעריב, 13 בספטמבר 1989 ג'אבר לא שוחררה בהסכם אוסלו ב' מפני שלא תוייגה כאסירה פוליטית אלא פלילית רן לוי, הזונה שירתה למוות בתלמיד ישיבה בי־ם זוכתה מרצח והורשעה בהריגה, חדשות, 12 ביולי 1989; אורי שטיין, רן לוי, "ג'אבר רצחה ממניעים לאומניים", חדשות, 20 ביוני 1988 אריה בנדר, "אני מבקשת סליחה ממשפחת הנרצח, בשבילי בתי מתה", מעריב, 6 ביוני 1988; אריה בנדר, החשודה ברצח תלמיד הישיבה "אהבה רק יהודים", מעריב, 10 ביוני 1988 אורן כהן, מה עבר על נעמי ג'אבר, חדשות, 10 ביוני 1988 רן לוי, 400 שקל קנס לנהג המונית שבאקדחו רצחה הזונה ג'עבר אברך מירושלים, חדשות, 5 בספטמבר 1988 יאיר פידל, החרדים איימו בחרם ונהג המונית, חברה של הזונה שרצחה ־ הושעה, חדשות, 8 ביוני 1988 ספר זכרון, אש תמיד, באתר אוצר החכמה לוח מס' 52, ראו: דף לזכר אליעזר שלזינגר, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
קאנטיאניזם

קאנטיאניזם (בגרמנית: Kantianismus) הוא כינוי כללי לעמדות פילוסופיות המבוססות על הגותו של עמנואל קאנט ועל תפיסת האידיאליזם הטרנסצנדנטלי. קשה לאמוד את השפעתו האדירה של קאנט על תולדות הפילוסופיה, שכן הוא נחשב בעיני רבים לפילוסוף המודרני המרכזי והמשפיע ביותר. אולם, ניתן לערוך סיווג כללי של קבוצות הוגים שהמשיכו את דרכו באופנים שונים תחת המסגרת הכללית של "קאנטיאניזם". חברים ותלמידים ישירים של קאנט; שהפיצו את הפילוסופיה הקאנטיאנית: וילהלם טראוגוט קרוג, מרכוס הרץ, גוטלוב בנג'מין יאשה (גר'), קרל כריסטיאן ארהרד שמיד (גר'), יוהאן גוטפריד קיזווטר (גר'), פרידריך גוטלוב בורן (גר'). פילוסופים קאנטיאנים; שהגותם נותרה נאמנה לעיקרי הגותו של קאנט, אך עם שינויים מסוימים: קרל לאונרד ריינהולד, יעקב פרידריך פריס, שלמה מימון, פרידריך אדוארד בנקה (אנ'). פוסט קאנטיאנים הוגי האידיאליזם גרמני; שהושפעו רבות מקאנט, אך גם ביקרו את הגותו ופיתחו שיטות שונות: יוהאן גוטליב פיכטה, פרידריך וילהלם שלינג, גאורג וילהלם פרידריך הגל, פרידריך הלדרלין, פרידריך שלגל, נובאליס. ארתור שופנהאואר הנאו-קנטיאנים; שחזרו לתורת קאנט, לרוב תוך התנגדות להוגי האידיאליזם הגרמני: קונו פישר (אנ'), הרמן פון הלמהולץ, אדוארד צלר (אנ') ופרידריך אלברט לנגה, הרמן לוטצה (אנ'), יוהאנס וולקלט (אנ'), קארל רוזנקרנץ, פרידריך וילהלם שוברט (אנ'), אלויס ריל, הנס ואיהינגר (אנ'). אסכולת מרבורג: הרמן כהן, פול נטורפ (אנ'), ארנסט קסירר. אסכולת הדרום-מערב: וילהלם וינדלבנד (אנ'), היינריך ריקרט, אמיל לאסק (אנ'), ריכרד קרונר. האסכולה הנאו-פריסיאנית: לאונרד נלסון (אנ'), רודולף אוטו. פילוסופים נוספים המזוהים עם קאנט; ומושפעים מהגותו במידה ניכרת: וילהלם דילתיי, גאורג זימל, צ'ארלס פרס, חוסה אורטגה אי גאסט, פיטר סטרוסון, וילפריד סלרס, ג'ון רולס, רוברט נוזיק, ישעיהו ליבוביץ, חנה ארנדט, ולטר בנימין, אריק וייל (אנ'), יורגן האברמס, תומאס נייגל, אונורה אוניל (אנ'), רוברט ברנדום, סלבוי ז'יז'ק. חוקרי קאנט בני זמננו: אלן ווד, מייקל פרידמן (אנ'), כריסטין קורסגורד, הנרי אליסון (אנ'), פרדריק בייזר, דיטר הנריך, דיטמר היידמן (אנ'), שמואל הוגו ברגמן, ירמיהו יובל, אלי פרידלנדר, עפרה רכטר. מבין ההוגים שהגותם מהווה ביקורת ישירה כנגד הקאנטיאניזם ניתן לציין את: מבקרים בני תקופתו של קאנט: יוהאן גיאורג האמאן, פרידריך היינריך יעקבי, יוהאן גוטפריד הרדר, גוטלוב ארנסט שולצה, ברנרד בולצאנו. מבקרים בני זמננו: ברטראנד ראסל, קוונטין מייאסו, גרהם הרמן, ריי בראסייה, איאן המילטון גרנט, טימותי מורטון. שמואל הוגו ברגמן, תולדות הפילוסופיה החדשה (בארבעה כרכים), מוסד ביאליק, 1970, 1973, 1977, 1979. שמואל הוגו ברגמן, הפילוסופיה של עמנואל קאנט, הוצאת מאגנס (הספר בקטלוג ULI) ירמיהו יובל, קאנט וחידוש המטאפיזיקה, מוסד ביאליק (הספר בקטלוג ULI) ירמיהו יובל, קאנט והפילוסופיה של ההיסטוריה, הוצאת מאגנס (הספר בקטלוג ULI) אלן ווד, עמנואל קאנט, הוצאת רסלינג, 2006 מדיה וקבצים בנושא קאנטיאניזם בוויקישיתוף קאנטיאניזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Rohlf, Michael., "Immanuel Kant", Stanford Encyclopedia of Philosophy Frederick C. Beiser, German Idealism: The Struggle Against Subjectivism, 1781-1801, Harvard University Press, 2002, p. viii: "the young romantics—Hölderlin, Schlegel, Novalis—[were] crucial figures in the development of German idealism." 5.1 Critique of Kant’s Categorical Imperative באתר האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד
קווין מק אליסטר

קווין מק אליסטר (בספרדית: Kevin Mac Allister; נולד ב-7 בנובמבר 1997 בבואנוס איירס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. מק אליסטר גדל במחלקת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. הוא ערך 136 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הארגנטינאית וליגת המשנה הארגנטינאית, בהן הבקיע 12 שערים. ב-28 בינואר 2019 הושאל מק אליסטר לבוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, במדיה ערך שתי הופעות. ב-12 ביולי 2023 חתם מק אליסטר על חוזה לשלוש שנים ברויאל אוניון סן-ז'ילואז מליגת העל הבלגית. מק אליסטר הוא ממוצא סקוטי ואירי. אחיו אלכסיס מק אליסטר ופרנסיס מק אליסטר (אנ') הם כדורגלנים מקצוענים, וכך היו גם אביו קרלוס מק אליסטר (אנ') ודודו פטריסיו מק אליסטר (אנ'). קווין מק אליסטר, באתר Transfermarkt קווין מק אליסטר, באתר Soccerway קווין מק אליסטר, באתר BDFutbol קווין מק אליסטר, באתר WorldFootball.net קווין מק אליסטר, באתר FootballDatabase.eu ¡Bienvenido, Kevin! באתר הרשמי של בוקה ג'וניורס, 28 בינואר 2019 (בספרדית) Kevin Mac Allister signe pour trois saisons à l'Union באתר רויאל אוניון סן-ז'ילואז, 12 ביולי 2023 (בצרפתית) Triple Mac באתר Olé, ‏ 23 בספטמבר 2017 (בספרדית)
מתוך הביואיק

מתוך הביואיק (באנגלית: From a Buick 8) הוא ספר של סטיבן קינג שיצא לאור ב-24 בספטמבר 2002. בשנת 1979, קרטיס וילקוקס, שוטר טירון במשטרת מערב פנסילבניה, נקרא יחד עם שותפו, איניס ראפרטי, לתחנת דלק בה ננטשה מכונית ביואיק רואדמאסטר שנת 1954. המדווח הוא בראדלי רואץ', שלימים ידרוס את קרט לא רחוק משם, מתוך שכרות. שני השוטרים מפלוגה ד' מחרימים את המכונית ולוקחים אותה לתחנת המשטרה. השוטרים בודקים את המכונית ומגלים כי זוהי אינה מכונית כלל: המצבר אינו מחובר לשום דבר, לוח המחוונים מזויף, והמפתח חלק לגמרי ואינו מסתובב בחור ההצתה. הגוף של ה"ביואיק" דוחה כל לכלוך, וכאשר היא נשרטת, ה"מכונית" מתקנת את עצמה. באותו ערב נכנס איניס לביתן ב' בו מאוחסנת הביואיק ונעלם. מאז קרט מפתח אובססיה אודות הביואיק, שמדי כמה זמן מציגה מעין מופע זיקוקים סגולים (שהשוטרים מכנים רעידות אור) ו/או מוציאה מתא המטען יצורים דוחים ובדרך כלל מתים. השוטרים של פלוגה ד' מבינים כי מה שנמצא בידיהם הוא שער לעולם אחר. הסיפור מסופר מנקודת המבט של השוטרים מפלוגה ד', המספרים על רבע המאה שבה נמצאת הביואיק אצלם לבנו של קרט, נד, אשר מחליט להשמיד את המכונית. השוטרים מצליחים לעצור אותו בזמן ומונעים ממנו להרוס את הביואיק, שכן ההריסה שלה תפתח לגמרי את השער שבין העולמות, וכל הסביבה (ואולי גם כל העולם) יישאבו לתוך השער. לאחר כמה שנים מגלה נד סדק בשמשת המכונית, ומבין כי במוקדם או במאוחר היא תקרוס לחלוטין, והשער בין העולמות ייסגר. מתוך הביואיק, באתר OCLC (באנגלית)
אולי עוד פעם

"אולי עוד פעם" הוא אלבום האולפן ה-17 של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1983 לאור חברת התקליטים הד ארצי בקטלוג BAN-15012. האלבום הניב מספר להיטים, שדורגו בעשרת השירים הפותחים במצעדי הפזמונים של רשת ג' ושל גלי צה"ל. בין אלו נמנים "תצלום ישן", "שיר על נחלים", "אולי עוד פעם", "בואו בואו" ו"אם ובנה". מידע על האלבום אולי עוד פעם באתר MusicBrainz אולי עוד פעם באתר סטריאו ומונו
דומיניק קוטרסקי

דומיניק קוטרסקי (בקרואטית: Dominik Kotarski; נולד ב-10 בפברואר 2000 בזאבוק שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת השוער בקבוצת פאוק סלוניקי מליגת העל היוונית. קוטרסקי גדל במחלקות הנוער של טונדץ' בדקובצ'ינה ודינמו זאגרב. בשנת 2018 החל קוטרסקי לשחק בקבוצת המילואים של אייאקס. ב-16 ביוני 2021 הושאל קוטרסקי למשך עונה אחת לגוריצה מליגת העל הקרואטית. הוא ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-27 ביוני 2022 חתם קוטרסקי על חוזה לארבע שנים בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 34 הופעות ליגה. קוטרסקי נכלל בסגל נבחרת קרואטיה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2023, וערך שתי הופעות בטורניר. ב-26 במרץ 2024 ערך את הופעתו הבכורה במשחק ידידות נגד מצרים. דומיניק קוטרסקי, באתר Transfermarkt דומיניק קוטרסקי, באתר Soccerway דומיניק קוטרסקי, באתר BDFutbol דומיניק קוטרסקי, באתר WorldFootball.net דומיניק קוטרסקי, באתר FootballDatabase.eu דומיניק קוטרסקי, באתר ESPN HNK Gorica nieuwe club - Ajax verhuurt keeper Dominik Kotarski באתר De Telegraaf, ‏ 16 ביוני 2021 (בהולנדית) Ο Άγιαξ άνοιξε τον δρόμο του ΠΑΟΚ για τον Κοτάρσκι! באתר talentabout, ‏ 27 ביוני 2022 (ביוונית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דומיניק קוטרסקי".
בובקארי סומארה

בובקארי סומארה (בצרפתית: Boubakary Soumaré; נולד ב-27 בפברואר 1999 בנואזי-לה-סק שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת סביליה. סומארה גדל במחלקות הנוער של פריז ופריז סן-ז'רמן. בשנת 2017 שיחק בקבוצת המילואים של פריז סן-ז'רמן. ב-12 ביולי 2017 חתם סומארה על חוזה לשלוש שנים בליל מליגת העל הצרפתית. הוא ערך 84 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד, וזכה עם הקבוצה באליפות צרפת בשנת 2020/2021. ב-2 ביולי 2021 חתם סומארה על חוזה לחמש שנים בלסטר סיטי מהפרמייר ליג. סומארה נכלל בסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת 2021. ליל אליפות צרפת (1): 2020/2021 לסטר סיטי מגן הקהילה (1): 2021 מדיה וקבצים בנושא בובקארי סומארה בוויקישיתוף בובקארי סומארה, באתר Transfermarkt בובקארי סומארה, באתר Soccerway בובקארי סומארה, באתר BDFutbol בובקארי סומארה, באתר WorldFootball.net בובקארי סומארה, באתר FootballDatabase.eu בובקארי סומארה, באתר ESPN Boubakary Soumaré rejoint le LOSC באתר הרשמי של ליל, 12 ביולי 2017 (בצרפתית) Boubakary Soumaré Joins Leicester City From Lille באתר הרשמי של לסטר סיטי, 2 ביולי 2021 (באנגלית)
סרט בשחור לבן

"סרט בשחור לבן" הוא אלבום האולפן ה-18 של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1983 לאור חברת התקליטים סי בי אס ישראל בקטלוג 450477-1. האלבום הניב מספר להיטים, שדורגו בעשרת השירים הפותחים במצעדי הפזמונים של רשת ג' ושל גלי צה"ל. בין אלו נמנים "חלק בעולם", "רק בינתיים", "סרט בשחור לבן", "קחי נשימה" ו"חבר". סרט בשחור לבן באתר סטריאו ומונו רק בינתיים באתר סטריאו ומונו סרט בשחור לבן (שיר) באתר סטריאו ומונו קחי נשימה באתר סטריאו ומונו חבר באתר סטריאו ומונו