laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זיזף כתום-גרון

זיזף כתום-גרון (שם מדעי: Lampronycteris brachyotis) הוא סוג של עטלף קטן וססגוני במשפחת הזיזפיים, שמצוי באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1879 על ידי הזואולוג האירי ג׳ורג׳ אדוארד דובסון וסווג במקור כמין בסוג זיזף ננסי עד שהוקצה עבורו סוג נפרד. הזיזף כתום הגרון מתאפיין בראש גדול ומעוגל, בגוף גוצי ומוצק ובחרטום קצר למדי. פניו דלילות בשיער, עיניו קטנות ואוזניו קצרות ורחבות עם צפירים קטנים. עיטור העלה האפי שלו קטן למדי, והוא מורכב מזיז עבה משולש, ודיסקית רחבה סביב הנחיריים. בנוסף, ישנן מספר נפיחויות ויבלות סביב האף והפנים. הזיזף כתום הגרון הוא בין הקטנים במשפחתו: אורך גופו 48–62 מ״מ, אורך זרועותיו כ-40 מ״מ, אורך זנבו 7–13 מ״מ ומשקלו עד 14 גרם. הפרווה של הזיזף כתום הגרון עבה ושעירה. צבעה רבגוני למדי: הגב בצבע חום אפרורי או אוכרה, הצלעות והמותניים בצבע צהבהב חיוור, ועל הראש כיפה בצבע חום-אפרורי או אדום-קינמון. סימן ההיכר של המין שהעניק לו את שמו, הוא הצבע הכתום העז בגרון, בסנטר ובלחיים שמתרחב לעיתים קרובות גם לחזה ומאפשר לזהותו בנקל מזיזפים אחרים. הבטן ואזור המפשעה בצבע צהוב עז, ולעיתים הגרון והלחיים יהיו אף הם צהובים. הכנפיים וקצות האוזניים שחורות, בעוד שהפנים, הצפירים, הזרועות והרגליים בצבע ארגמן, בורדו או ורוד. העיטור האפי עשוי להיות ורוד או שחור. הזיזף כתום הגרון מצוי באמריקה הדרומית והמרכזית; טווח התפוצה שלו מפוצל לשלושה אזורים נפרדים: האזור הראשון בדרום מקסיקו, בליז וצפון גואטמלה, החלק השני בניקרגואה, קוסטה ריקה ופנמה, החלק השליש משתרע על מזרח קולומביה, וונצואלה, אזור גויאנה, צפון ומרכז ברזיל וצפון פרו. הוא מצוי גם באי טרינידד וטובגו. בית הגידול של המין מורכב מיער ראשוני טרופי, יער במבוק לח ויער גדותיים בשפלות נמוכות ברום 150–700 מטר מעל פני הים. הזיזף כתום הגרון פעיל בשעות הלילה, ושיא הפעילות מתרחשת בשעתיים הראשונות לאחר השקיעה ולאחר חצות. בשעות היום, הזיזף ישן במערות, מכרות, מבנים נטושים, אתרים ארכאולוגים ועצים חלולים. הוא לן בקבוצות קטנות של 10 פרטים עד מושבות גדולות של 300 פרטים, שמורכבים בעיקר מנקבות וצאצאיהן. הזיזף הוא יונק אוכל חרקים באופן כללי, אך מדי פעם מגוון את תזונתו בפירות, צוף ואבקנים (בפרט בעונה היבשה). הוא נוהג לתור אחר מזונו בגובה 3–12 מטר מקרקעית היער. יש ככל הנראה שתי עונות רבייה שמסונכרנות עם עונות הגשמים. בכל פעם נולד צאצא יחיד. הזיזף כתום הגרון מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC) עקב טווח תפוצה רחב, מגמת אוכלוסייה יציבה והעדר איומים גדולים. עם זאת, המין רגיש מאוד לאובדן בית גידול ולהפרעות אנושיות ו-IUCN מציע לרשויות השימור המקומיות לפעול לצמצום האיומים הללו באזורים שבהם קיימים ריכוזים של המין. מדיה וקבצים בנושא זיזף כתום-גרון בוויקישיתוף זיזף כתום-גרון, באתר ITIS (באנגלית) זיזף כתום-גרון, באתר GBIF (באנגלית) זיזף כתום-גרון באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיזף לבן-כתף

זיזף לבן-כתף (שם מדעי: Ametrida centurio) הוא מין יחיד בסוגו של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שחי באמריקה הדרומית . תואר מדעית לראשונה בשנת 1841 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי. האטימולוגיה של השם המדעי היא כדלהלן: שם הסוג (אמטרידה) משמעותו "קוצר" או "משחתת"; שם המין (סנטוריו) משמעותו בלטינית "בן מאה", ומתייחס למראה המבוגר שלו. מבחינה פילוגנטית, הזיזף לבן הכתף קרוב בעיקר לסוגים זיזף המצחייה וזיזף קמוט-פנים בעלי הפנים החריגות וכן לזיזף העצים. הזיזף לבן הכתף מתאפיין בגולגולת עגולה ומוזרה במיוחד: היא בעלת לסתות גדולות ורחבות, דחוסה וחסרת חוטם. כתוצאה מכך, פניו נראות כחתוכות באמצען ודומות לפני השימפנזה. המוח קטן בצורה יוצאת דופן. הלוע קצר ועירום והפה רחב. האוזניים שלו גדולות ועגולות, עם צפירים קטנים בצורת קוץ. העיניים גדולות וצהובות, והארובות שלהן גדולות ונפוחות במיוחד (בפרט אצל הזכר). בשל העדר חרטום, העיטור האפי של הזיזף ממוקם בין העיניים ונראה כשקוע בתוך הפנים. העיטור מורכב מגידול בשרני בצורת חץ מעוצב שמוקף בשני קמטים עם יבלות, ובבסיסו דיסקית רחבה המקיפה את הנחיריים. שפתיו של הזיזף מכוסות רפידות קטנות, וסביב הלוע וצידי העיניים יש יבלות בולטות עם שיער. השיניים של הזיזף מפותחות וגדולות במיוחד. הזיזף לבן הכתף הוא עטלף קטן למדי: אורך הראש והגוף 40–55 מ"מ, אורך הזרוע 26–34 מ"מ ואורך האוזן 16–17 מ"מ. משקלו עד 12 גרם. המין חסר זנב, ובעל כנף-זנב רחב ושעיר. הנקבות גדולות יותר מן הזכרים. הפרווה של הזיזף קצרה וסבוכה. צבעה הכללי נע בין בז' לחום בהיר, חום ערמוני, אפרורי או צהבהב, והיא נוטה להיות חיוורת יותר באזור הפנים והגחון. הזכר כהים ואפרוריים יותר מן הנקבה. סימן ההיכר של המין שהעניק לו את שמו, הוא צמד הכתמים הגדולים על הכתפיים שצבעם לבן בוהק; מלבדם, יש לעיתים עוד שני זוגות כתמים לבנים קטנים יותר: זוג אחד בצדדי הצוואר וזוג אחד בצדדי החזה. העיטור האפי ופנים האוזניים בצבע כתמתם, צהוב או ורוד. הלוע ורוד עם יבלות אדומות. הכנפיים שחורות והזרועות והרגליים בצבע בורדו. הזיזף לבן הכתף מצוי באמריקה הדרומית; טווח התפוצה שלו משתרע על אזור גויאנה (סורינאם, גיאנה וגיאנה הצרפתית), צפון ומרכז ברזיל, וונצואלה, כמחצית מקולומביה ודרום פנמה – אך הוא נפוץ בדלילות ונחשב לנדיר יחסית. הוא מצוי גם באיים טרינידד וטובגו והאי בונייר מהאנטילים ההולנדים. בית הגידול של הזיזף מורכב מיער גשם טרופי לח בסמיכות למקורות מים כמו נהרות, נחלים וביצות, והוא מופיע גם בקרחות יער ביער משני וברכסים הרריים גבוהים עד רום 2,400 מטר מעל פני הים. בשל נדירותו, הזיזף לבן הכתף נלכד לעיתים רחוקות ברשתות ערפל שנפרסות על ידי חוקרי טבע ומעט מאוד ידוע על המין. הוא פעיל לילה וניזון בעיקר מפירות וצוף ואולי גם מחרקים. הוא תר אחר מזונו בחופה הגבוהה ובקרקעית. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד לאחר היריון של מספר חודשים. הזיזף לבן הכתף מסווג במצב השימור ללא חשש (LC) בשל טווח תפוצה רחב, אוכלוסייה יציבה ככל הנראה והעדר איומים משמעותיים. עם זאת, אובדן בית גידול בשל כריתת יערות מהווה איום לזיזף כיתר שוכני יער האמזונס. מדיה וקבצים בנושא זיזף לבן-כתף בוויקישיתוף זיזף לבן-כתף, באתר ITIS (באנגלית) זיזף לבן-כתף, באתר NCBI (באנגלית) זיזף לבן-כתף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיזף לבן-כתף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף לבן-כתף, באתר GBIF (באנגלית) זיזף לבן-כתף באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיזף ננסי

זיזף ננסי (שם מדעי: Micronycteris) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 12 מינים החיים באמריקה המרכזית והדרומית. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1866 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי, ומשמעות שמו המדעי היא "מיקרו-עטלף" בהתייחס למידות גופו הקטנות. לזיזף הננסי גוף גוצי וקומפקטי, ראש עגול וכנפיים רחבות. חרטומו חרוטי ורחב במקצת, נחיריו מחורצים ושפתיו שסועות ועטויות יבלות. הזיזף הננסי הוא עטלף זעיר וקומפקטי: אורך הראש והגוף של המינים בסוג 42–69 מ"מ, אורך זרועותיו 31–57 מ"מ ומשקלם 4–16 גרם בלבד. האוזניים המעוגלות גדולות בצורה לא פרופורציונלית לגוף, השפתיים גדולות, ועל האף מזדקר עיטור עלה אפי גדול בצורת זיז שאופייני למשפחה. זנבם זעיר ובלתי נראה, וכנף הזנב קצרה למדי. לזיזפים הננסים ניבים חדים המותאמים ללעיסת מזון מן החי. הפרווה הקטיפתית של המינים ארוכה וצפופה. צבעה הכללי נע בין חום ערמוני לחום-אפרורי, אדמדם או זהוב, כשהבטן נוטה להיות חיוורת יותר עד לבן קרם. החרטום קירח, קצר ומחודד וצבעו ורוד או בורדו. האוזניים והכנפיים שחורים והזרועות והרגליים בצבע בורדו. הזיזפים הננסיים מצויים באמריקה הדרומית, וחיים במגוון רחב של בתי גידול: מיערות גשם טרופיים דרך ערבות עשב וסוואנות וכלה באזורים צחיחים למחצה. הזיזפים פעילים בשעות הלילה וניזונים בעיקר מחרקים. במהלך היום, הם נתלים על עצים חלולים, מערות ומבנים נטושים. המינים בסוג חיים בדרך כלל בקבוצות קטנות יחסית של עד 20 עטלפים. בסוג 11 מינים. מינים נוספים שהיו בעבר בסוג הועברו לסוגים אחרים. זיזף ננסי מצוי (Micronycteris microtis) זיזף ננסי קטן (Micronycteris megalotis ) זיזף ננסי ברוסט (Micronycteris brosseti) זיזף ננסי בוריר (Micronycteris buriri) זיזף ננסי מטסס (Micronycteris matses) זיזף ננסי לבן-בטן (Micronycteris minuta) זיזף ננסי סנבורן (Micronycteris sanborni) זיזף ננסי שמידט (Micronycteris schmidtorum) זיזף ננסי יטס (Micronycteris yatesi) זיזף ננסי שעיר (Micronycteris hirsuta) זיזף ננסי ג'ובאני (Micronycteris giovanniae) מדיה וקבצים בנושא זיזף ננסי בוויקישיתוף זיזף ננסי, באתר ITIS (באנגלית) זיזף ננסי, באתר NCBI (באנגלית) זיזף ננסי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף ננסי, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף עגול-אוזן

זיזף עגול-אוזן (שם מדעי: Lophostoma) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 8 מינים, החיים בעיקר בדרום אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1836 על ידי הזואולוג הצרפתי אלסיד ד'אורביני וקרוב מבחינה גנטית וחיצונית לסוגים: זיזף טונאטיאו וזיזף יבלתי. לזיזף עגול האוזן ראש גדול עם חוטם קצר ומעוגל, גוף חביתי וזנב זעיר. האוזניים גדולות, רחבות ועגולות עם צפירים קצרים והשפתיים גדולות עם יבלות עגולות במרכז. העלה האפי זקוף ורחב בצורת חנית. בהתאם לתזונה המורכבת מן החי, השיניים מפותחות עם ניבים גדולים וטוחנות חזקות. אורך הראש והגוף של הזיזפים 42–89 מ"מ, אורך הזרוע 33–56 מ"מ ואורך הזנב 5–22 מ"מ. טווח המשקל 9–39 גרם. הפרווה של הזיזף צפופה וצמרירית. צבעה משתנה בהתאם למין, ונע בין חום שוקולד כהה לחום אפרורי, בז', אוכרה, זהוב, צהבהב או כתמתם. הגחון בהיר יותר משאר הגוף, כאשר אצל רוב המינים הוא רק חיוור יותר, ואצל שני מינים הוא בצבע לבן או צהבהב-קרמי. הפנים, הזרועות והחרטום ורודים-אדמדמים, בעוד שהאוזניים, העלה האפי והכנפיים שחרחרים או סגלגלים. הזיזפים עגולי האוזן מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית - ממקסיקו עד לפרגוואי. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים, יערות ירוקי-עד ויערות יבשים, קרחות יער, סוואנות טרופיות, שדות וביצות. המינים בסוג פעילי לילה, ומבלים את שעות היום במנוחה בעיקר בתלוליות נטושות של טרמיטים. הלינה בתלוליות הטרמיטים מצמצמת את התחרות עם מיני עטלפים אחרים על מקומות לינה, ומקטינה את החשיפה לטורפים וטפילים. הזיזפים עגולי האוזן ניזונים בעיקר מחרקים ובמידה פחותה גם מפירות, צוף ואבקנים. המינים בסוג חיים בקבוצות קטנות של 5–10 פרטים. הנקבה ממליטה צאצא יחיד פעמיים בשנה לאחר היריון של מספר חודשים. בסוג זה 8 מינים: זיזף עגול-אוזן ננסי (Lophostoma brasiliense) זיזף עגול-אוזן קריקר (Lophostoma carrikeri) זיזף עגול-אוזן דייוויס (Lophostoma evotis) זיזף עגול-אוזן קלקו (Lophostoma kalkoae) זיזף עגול-אוזן מערבי (Lophostoma occidentalis) זיזף עגול-אוזן שולץ (Lophostoma schulzi) זיזף עגול-אוזן לבן-גרון (Lophostoma silvicolum) זיזף עגול-אוזן יסוני (Lophostoma yasuni) מדיה וקבצים בנושא זיזף עגול-אוזן בוויקישיתוף זיזף עגול-אוזן, באתר ITIS (באנגלית) זיזף עגול-אוזן, באתר NCBI (באנגלית) זיזף עגול-אוזן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף עגול-אוזן, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף ערמוני

זיזף ערמוני (שם מדעי: Lionycteris spurrelli) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שמצוי באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1913 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס. הזיזף הערמוני מתאפיין בראש חרוטי דמוי ערפד ובלוע צר ומוארך שמכוסה בזיפים קטנים. האוזניים קצרות רחבות ועגולות עם צפירים כמעט בלתי נראים. עיטור העלה האפי מסתכם בזיז רחב וזקוף. הלשון ארוכה ומכוסה בגבשושיות דמויות מכחול, והשפתיים שסועות במרכזן. אורך הראש והגוף של המין 46–57 מ״מ, אורך הזרוע 32–37 מ״מ ואורך הזנב 10 מ״מ; משקלו 9–10 גרם בלבד. הזכר גדול וכבד במקצת מן הנקבה. הפרווה של הזיזף הערמוני צפופה, עבה וצמרירית. צבעה הכללי כהה למדי (בפרט באזור הכתפיים והראש), ונע בין חום ערמוני לחום קפה, אדמדם כהה או חום ארגמני מבריק. בסיס השיער כהה יותר וכמעט שחרחר בצבעו. הגחון חיוור משאר הגוף וצבעו חום זית עד אפרפר. הכנפיים שחורות. האוזניים, הזרועות, הרגליים, הלוע והעיטור האפי בצבע בורדו-שחור, והלשון בולטת בצבעה הורוד. הזיזף הערמוני מצוי באמריקה הדרומית; טווח התפוצה שלו כולל את מרבית אמזוניה: צפון ברזיל ובוליביה, מזרח פרו ואקוודור, רמת גויאנה, וונצואלה, קולומביה וגבול קולומביה-פנמה. בית הגידול של המין מורכב מיער גשם טרופי לח בסמיכות למקורות מים, סוואנות טרופיות לחות, מטעים ותצורות קרסט מיוערות. ניתן למצוא בשפלות נמוכות עד רכסים הרריים ברום 1,400 מטר מעל פני הים. הזיזף הערמוני מבלה את שעות היום במנוחה בנקיקים ומערות בקבוצות או במושבות גדולות של עד 1,000 פרטים במקומות מתאימים. בדומה לזיזף הצוף הוא ניזון בעיקר מצוף, אבקנים ובמידה פחותה גם מפירות וחרקים. הזיזף מתרבה לאורך השנה ללא עונה מוגדרת. מעבר לכך האקולוגיה שלו אינה ידועה. הזיזף הערמוני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), מכיוון שהוא נפוץ באופן נרחב, ומגמת האוכלוסייה שלו יציבה. אין איומים משמעותיים על המין, להוציא הפרעה אנושית בסמוך למערות ותצורות קרסט וכריתת יערות ברצועות מנשק בין היער לסוואנה. ארגון השימור IUCN ממליץ לפעול לשימור בית הגידול באזורים שבהן קיימות אוכלוסיות גדולות של המין (בעיקר בתצורות קרסט). מדיה וקבצים בנושא זיזף ערמוני בוויקישיתוף זיזף ערמוני, באתר ITIS (באנגלית) זיזף ערמוני, באתר NCBI (באנגלית) זיזף ערמוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף ערמוני, באתר GBIF (באנגלית) זיזף ערמוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיזף פירות קריבי

זיזף פירות קריבי (שם מדעי: Brachyphylla), הוא סוג של עטלף בינוני במשפחת הזיזפיים, הכולל 2 מינים, החיים באזור הקריביים. הסוג הוקם במקור בשנת 1834 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי, ומשמעות שמו המדעי היא "עלה קצר" בהתייחסות לעיטור העלה האפי הבלתי מפותח. סוג זה קרוב מבחינה חיצונית ופילוגנטית לסוגים זיזף פרחים וזיזף פרחים ארוס החיים אף הם בקריביים. לזיזף הקריבי גולגולת רחבה ומסיבית, אוזניים בינוניות ומחודדות וצפירים קטנים. החוטם קצר, קירח ונפוח, והאף קטום וריבועי ומזכיר את אף החזיר; העיטור האפי מורכב מדיסקית קטנה בצורת V מעל הנחיריים שכמעט ואינה נראית במבט שטחי. השפתיים גדולות ובולטות, והן מכוסות ביבלות. הזיזפים הקריבים הם עטלפים בגודל בינוני; אורך הראש והגוף 7–10 ס"מ, אורך הזרוע 5–6.8 ס"מ והמשקל 27–53 גרם. הנקבה גדולה מן הזכר. הסוג חסר זנב ובעל קרום תעופה אחורי רחב למדי. פרוות הזיזף קצרה, רכה וזיפית. צבעה נע בין זהוב לבז׳ או שנהב, חום כתמתם או אפרפר. על הפנים, הצוואר והמצח עשוים להיות קטעי שיער חיוורים יותר, וסביב העיניים והאוזניים יש לעיתים קרובות כתמים שחורים. האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע בורדו כהה, הכנפיים שחורות והאף והשפתיים ורודים-אדמדמים. שני המינים בסוג אנדמיים לאזור הקריביים באמריקה הצפונית; מין אחד מצוי באנטילים הגדולים ומין שני באנטילים הקטנים. בית הגידול של הסוג מורכב מיער גשם טרופי, בתה חופית, ביצות ויערות הרריים נמוכים. המינים בסוג פעילי לילה, ויוצאים לפעילות כשעה לאחר השקיעה. ביום הם ישנים בקבוצות של 30–40 פרטים או במושבות גדולות של אלפי פרטים במערות לחות, נקיקים, צמרות עצים, צוקים ומבנים נטושים. במושבות גדולות, הזיזפים הקריבים לנים לצידם של זיזפי פרחים ושפתניים. הזיזפים הקריבים מחפשים את מזונם על האדמה או בין צמרות העצים. הם ניזונים בעיקר מפירות טרופיים דוגמת מנגו, פפאיה, שקד טרופי, קיגליה מנוצה, בומבק צייבה, דקל מלכותי קובני, תספזיה, בננה וספודילה; בנוסף, הם מגוונים את תזונתם בצוף, אבקנים וחרקים. הזיזפים הקריבים הם עטלפים תוקפניים למדי: הם עשויים לנשוך ולסרוט זה את זה ללא סיבה והאגרסיביות שלהם גוברת עוד יותר בסמוך לאתרי האכלה. הרבייה מתרחשת בסביבות אוקטובר וההמלטות נופלות בין דצמבר למאי. לאחר עונת הרבייה הזיזפיות מתקבצות במושבות גדולות בעומק המערות לקראת ההמלטות. מרבית הזיזפיות ממליטות צאצא יחיד בכל פעם. בסוג זה 2 מינים: זיזף פירות קובני (Brachyphylla nana) – הקטן מבין השניים. מצוי בקובה, היספניולה, איי טרקס וקייקוס, איי קיימן ובעבר גם בג'מייקה. זיזף פירות אנטילי (Brachyphylla cavernarum) – מצוי בפוארטו ריקו והאנטילים הקטנים. מדיה וקבצים בנושא זיזף פירות קריבי בוויקישיתוף זיזף פירות קריבי, באתר ITIS (באנגלית) זיזף פירות קריבי, באתר NCBI (באנגלית) זיזף פירות קריבי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיזף פירות קריבי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף פירות קריבי, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף פירות קטן

זיזף פירות קטן (שם מדעי: Rhinophylla), הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל שלושה מינים, החיים באמריקה הדרומית. הסוג תואר לראשונה בשנת 1865 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ומשמעות שמו המדעי היא ״עלה אף״ בהתייחס לעלה האפי הזקוף של הסוג. מבחינה פילוגנטית, הם קרובים בעיקר לסוג זיזף קצר-זנב. לזיזף הפירות הקטן ראש חרוטי, עיניים קטנות וחרטום קצר ומעוגל. האוזניים גדולות, רחבות ומעוגלות (18-15 מ"מ) עם צפירים זעירים, והן חסרות שיער. הגוף גוצי ועגלגל. אורכו של העיטור האפי כפול מרוחבו, והוא כולל זיז ארוך וזקוף בצורת חנית, דיסקית קטנה סביב הנחיריים וחגורת יבלות מאחורי האף. על השפתיים בליטה משולשת מרכזית לצד רפידות בשרניות קטנות יותר. אורך הראש והגוף של זיזפי הפירות הקטנים 40–48 מ"מ, אורך הזרוע 29–37 מ"מ ומשקלם 16-6.5 גרם. הסוג חסר זנב ובעל קרום תעופה אחורי באורך בינוני. הפרווה של זיזפי הפירות הקטנים צפופה וצמרירית. צבעה נע בין חום אוכרה לזהוב, חום אפרורי או ערמון. הכנפיים וקצות האוזניים שחורות, ואילו הזרועות, הרגליים הלוע, העיטור האפי והצפירים בצבע ורוד, בורדו או חום-ורוד. הסוג מצוי באמריקה הדרומית, וכל המינים בו מצויים במדינות קולומביה ואקוודור. בית הגידול של זיזפי הפירות הקטנים מורכב מיער גשם טרופי, ביצות, סוואנה טרופית ויערות הרריים על מורדות הרי האנדים. אף על פי שהזיזפים מגלים העדפה ליער ראשוני, ניתן למצוא אותם גם במטעים, סוואנות פתוחות ואזורים עם הפרעה אנושית. כפי שמרמז שמם, זיזפי הפירות הקטנים הם אוכלי פירות מובהקים; הם ניזונים מפירות מגוונים דוגמת תאנים, פילודנדרון, סולנום, ססרופיה ופלפל שאותם הם מלקטים בעיקר בחופת היער האמצעית; הם צורכים גם כמויות ניכרות של אבקנים. זרעי הפירות אינם נפגעים בתהליך העיכול ומופרשים בשלימותם, ובכך הזיזפים מסייעים בפיזור זרעי הפירות ברחבי היער. המינים בסוג פעילים בלילה (בעיקר לאחר השקיעה ולפני עלות השחר), ומבלים את היום במבנים ארעיים דמויי אוהל שנוצרים מחיתוך חלקי של עלי פילודנדרון בגובה 15-1.5 מטר מקרקעית היער; לעיתים, זיזפי הפירות הקטנים ישתמשו באוהלים נטושים שנבנו על ידי הזיזף הבנאי או זיזף הפירות הגדול. האוהלים נמצאים בשימוש על ידי קבוצות קטנות שמורכבות מזכר ועד שלוש נקבות ומוחלפים אחת לכמה זמן. זיזפי הפירות הקטנים נטרפים בעיקר על ידי קופי הסנאי שמתמחים באיתור האוהלים שלהם ביער. אצל סוג זה אין עונת רבייה מוגדרת. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד לאחר תקופת היריון של מספר חודשים. זיזף פירות אלתינה (Rhinophylla alethina) - קולומביה ואקוודור. זיזף פירות ננסי (Rhinophylla pumilio) - הקטן והנפוץ בסוג. מצוי בברזיל, אזור גויאנה, וונצואלה, קולומביה, אקוודור, פרו ובוליביה. זיזף פירות פישר (Rhinophylla cavernarum) - מצוי בברזיל, קולומביה, וונצואלה, אקוודור ופרו. מדיה וקבצים בנושא זיזף פירות קטן בוויקישיתוף זיזף פירות קטן, באתר ITIS (באנגלית) זיזף פירות קטן, באתר NCBI (באנגלית) זיזף פירות קטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיזף פירות קטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף פירות קטן, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף פרחים

זיזף פרחים (שם מדעי: Phyllonycteris), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל שני מינים, החיים באזור הקריביים, לצד מין נוסף שנכחד מן העולם. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1861 על ידי חוקר הטבע הקובני חואן גונדלאך אך חלק מהמינים תוארו עוד קודם לכן. משמעות השם המדעי שלו היא "חסר-עלה", בהתייחסות לעיטור העלה האפי הזעיר שלו. זיזפי הפרחים מתאפיינים באף רחב דמוי חזיר שבולט מתוך שקע בקצה החוטם, ובעיטור עלה אפי קטן בצורת זיז שכמעט ואינו נראה. הראש משולש עם חרטום בקבוקי, האוזניים בינוניות ומעוגלות והזנב קצרצר. הלשון ארוכה ומכוסה בקצה בזיפים המסייעים באיסוף צוף. אורך הראש והגוף: 83-64 מ"מ, אורך הזרוע 43–50 מ"מ ואורך הזנב 7–12 מ"מ. משקלם מגיע עד 21.1 גרם. הפרווה של זיזף הפרחים צפופה, רכה ובהירה. צבעה הכללי נע בין צהבהב חיוור ללבן קרמי, בז', משי, אפור כסוף או כתום-זהוב. קרומי העור של הכנפיים בצבע חום כהה או שחרחר, והזרועות והרגליים בצבע בורדו כהה. זיזפי הפרחים אנדמיים לאיי האנטילים הגדולים באזור הקריביים, וחיים ביערות גשם טרופיים בשפלה ובמורדות ההרים עד רום 1,700 מטר מעל פני הים. כפי שמרמז שמם, הם ניזונים בעיקר מאבקנים וצוף פרחים, ובמידה פחותה גם מחרקים. זיזפי הפרחים פעילים בשעות הלילה בקבוצות; את שעות היום הם מבלים בשינה במערות, בתוך מושבות עטלפים גדולות שמעורבות עם סוגי זיזפים אחרים. ההיריון נמשך בסביבות חצי שנה, לאחריהם נולד צאצא יחיד חסר שיער במשקל 5 גרם. בסוג זה 2 מינים ועוד אחד שנכחד: זיזף פרחים קובני (Phyllonycteris poeyi) - מצוי בקובה, האיטי והרפובליקה הדומיניקנית. זיזף פרחים ג'מייקני (Phyllonycteris aphylla) - אנדמי לג'מייקה ומצוי בסכנת הכחדה חמורה. זיזף פרחים פוארטוריקני (Phyllonycteris major) - היה אנדמי לפוארטו ריקו ונכחד מן העולם עוד לפני הגעת האירופאים לקריביים. מדיה וקבצים בנושא זיזף פרחים בוויקישיתוף זיזף פרחים, באתר ITIS (באנגלית) זיזף פרחים, באתר NCBI (באנגלית) זיזף פרחים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף פרחים, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף פרחים ארוס

זיזף פרחים ארוס (שם מדעי: Erophylla), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל שני מינים, החיים באזור הקריביים. הסוג הוקם בשנת 1906 על ידי הזואולוג האמריקני גריט סמית מילר וקרוב מבחינה גנטית וחיצונית לסוג זיזף פרחים. הסוג נקרא על שם "ארוס" מהמיתולוגיה היוונית, בהתייחסות לעיטור העלה האפי שמזכיר את חץ האהבה המיתולוגי. זיזפי ארוס מתאפיינים בראש משולש עם חרטום ריבועי ומוארך, ובאוזניים מחודדות וקצרות (יחסית). האף שלהם רחב ודמוי חזיר או פקק עם עלה אפי זעיר שמסתכם בזיז קטן ונפיחות סביב האף. יש להם טפרים דקיקים וחדים וזנב זעיר שכמעט ואינו נראה. הלשון הארוכה מותאמת לליקוק אבקנים ואיסוף צוף. אורך הראש והגוף של זיזפי ארוס 64–75 מ"מ, והם קטנים במעט מקרוביהם - בני הסוג זיזף פרחים. הפרווה של זיזפי ארוס רכה ובהירה. צבעה הכללי נע בין צהוב-בז' לכתמתם או חום כהה - בהתאם למין, והיא נוטה להיות חיוורת יותר בבטן. הפנים, האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע ורוד, בורדו או סגלגל, והכנפיים בצבע שחור דהוי או סגלגל כהה. זיזפי ארוס אנדמיים לאיי האנטילים הגדולים באזור הקריביים, וחיים ביערות גשם ראשוניים או משניים עם נוכחות אנושית. הם ניזונים מאבקנים וצוף פרחים, מפירות ומחרקים; התזונה שלהם הופכת אותם למאביקים חשובים של פרחי לילה רבים. את שעות היום זיזפי ארוס מבלים כשהם תלויים במערות בתוך מושבות גדולות שעשויות להגיע לאלפי פרטים. הם יוצאים לפעילות עם רדת החשיכה. בסוג זה 2 מינים שדומים למדי זה לזה ונבדלים בעיקר בתפוצתם: זיזף פרחים חום (Erophylla bombifrons) - מצוי בהיספניולה ובפוארטו ריקו. זיזף פרחים צהוב (Erophylla sezekorni) - מצוי בקובה, איי בהאמה וג'מייקה. מדיה וקבצים בנושא זיזף פרחים ארוס בוויקישיתוף זיזף פרחים ארוס, באתר ITIS (באנגלית) זיזף פרחים ארוס, באתר NCBI (באנגלית) זיזף פרחים ארוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף פרחים ארוס, באתר GBIF (באנגלית)
ערפדון קטן

ערפדון קטן (שם מדעי: Vampyriscus) הוא סוג של עטלף זעיר במשפחת הזיזפיים, הכולל 3 מינים, החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם במקור בשנת 1900 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, אך בהמשך אוחד עם הסוג ערפדון צהוב-אוזן; בשנת 2014, קיבל שוב מעמד של סוג נפרד בעקבות מחקר מולקולרי ומורפולוגי שהוכר על ידי IUCN. בטקסונומיות מסוימות עדיין מופיע תחת הסוג השני. משמעות שמו המדעי של הסוג היא "ערפד קטן" בשל האמונה המוטעית שהוא ניזון מדם, אך למעשה הוא אינו קשור לתת-משפחת הערפדים. לערפדון ראש מעוגל ורחב, גוף כדורי ולוע קצר. האוזניים גדולות ועגולות ומחודדות בקצוות. העיטור האפי מפותח היטב, ומורכב מזיז עבה מוקף קמטים, ודיסקית סביב הנחיריים. אורך הראש והגוף של הערפדונים 45–70 מ״מ, אורך הזרוע 30–38 מ״מ ומשקלם 4–13 גרם. הזכרים גדולים במקצת מן הנקבות. הזנב נעדר אצל הסוג, וקרום התעופה האחורי קצר. על אף שהוא ארוך במקצת מקרובו הערפדון צהוב האוזן, מבחינת משקל הערפדון הקטן בעל מסת גוף קלה יותר. הפרווה של הערפדון קצרה ורכה. צבעה הכללי חום אפרורי, חום בהיר, קקאו, ערמוני או בז׳. הכנפיים שחרחרות, והזרועות והפנים ורודות. העיטור האפי, קצות האוזניים והצפירים בצבע צהוב. על הפנים יש שני זוגות פסים לבנים עבים מעל ומתחת לעיניים. סימן ההיכר של הסוג, הוא פס לבן שחוצה את הגב והעורף, ונעדר אצל בני הסוג ערפד צהוב-אוזן. המינים בסוג מצויים באמריקה הדרומית ומין אחד באמריקה המרכזית; קולומביה היא המדינה היחידה שבה מצויים שלושת המינים. בית הגידול של הסוג מורכב מיער גשם טרופי וביצות בגובה 1,000-200 מטר מעל פני הים. הערפדונים הקטנים ניזונים בעיקר מתאנים ופירות קטנים ומדי פעם גם מחרקים. הם פעילים בעיקר לאחר השקיעה, עם גיחות קצרות לפני עלות השחר. את שעות היום, הערפדונים מבלים בשינה בעצים חלולים או באוהלים שיצרו מחיתוך חלקי של עלי אנתוריון. הרבייה מתרחשת בעיקר בעונת הגשמים. מעבר לכך, אין מידע רב על האקולוגיה של הסוג. בסוג זה 3 מינים: ערפדון קטן ברוק (Vampyriscus brocki) - אזור גויאנה, צפון ברזיל, דרום קולומביה מזרח אקוודור וצפון פרו. ערפדון קטן דו-שן (Vampyriscus bidens) - ברזיל, אזור גויאנה, פרו, בוליביה, אקוודור, וונצואלה וקולומביה. ערפדון קטן נימפאה (Vampyriscus nymphaea) - קולומביה, קוסטה ריקה, ניקרגואה ופנמה. מדיה וקבצים בנושא ערפדון קטן בוויקישיתוף ערפדון קטן, באתר ITIS (באנגלית) ערפדון קטן, באתר GBIF (באנגלית)