laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דייפוקו

דייפוקו (ביפנית: 大福餅 ;Daifukumochi), או (Daifuku; 大福); מילולית: "מזל גדול"), הוא ממתק מסורתי יפני (וואגאשי (אנ')). דייפוקו מורכב ממוצ'י עגול קטן ממולא במילוי מתוק, לרוב אנקו, דהיינו משחת שעועית אדומה ממותקת. עשוי משעועית אזוקי. דייפוקו הוא וואגאשי פופולרי ביפן ומוגש לעיתים קרובות עם תה ירוק. דייפוקו מגיע בסוגים רבים. הנפוצים ביותר הם מוצ'י לבן, ירוק בהיר או ורוד חיוור במילוי אנקו. דייפוקו הם בערך 4 ס"מ בקוטר. כמעט כל הדייפוקו מכוסים בשכבה דקה של קמח אורז (עמילן אורז), עמילן תירס או עמילן תפוחי אדמה, כדי למנוע מהם להידבק זה לזה או לאצבעות. אף על פי שמוצ'יטסוקי היא השיטה המסורתית להכנת מוצ'י ודייפוקו, ניתן לבשל אותם גם במיקרוגל. דייפוקו נקרא במקור Habutai mochi (עוגת אורז עבה בבטן) בגלל אופי המילוי שלה. מאוחר יותר, השם שונה ל-"Daifuku mochi" (עוגת אורז בטן גדולה). מכיוון שההגיות של Fuku ((腹) בטן) Fuku ((福) מזל) זהות ביפנית, השם שונה עוד יותר ל-Daifuku mochi (עוגת אורז למזל רב) שמביא מזל טוב. עד סוף המאה ה-18, הדייפוקו צבר פופולריות, ואנשים החלו לאכול אותם קלויים. הם שימשו גם למתנות באירועים טקסיים. דייפוקו יומוגי (蓬大福) גרסה האשוייה עם קושה מוצ'י (草餅), שהוא מוצ'י בטעם יומוגי. דייפוקו מאמה (豆大福) גרסה שבה נמצאים שעועית אזוקי או פולי סויה מעורבב לתוך ממתק מוצ'י ו/או אזוקי. דייפוקו שיאו (塩大福) גרסה המכילה מילוי אנקו לא ממותק. יש לה טעם מלוח עדין. דייפוקו אווה (あわ大福) גרסה העשויה עם אווה מוצ'י (粟餅), שהיא מוצ'י מעורבב עם דוחן זנב שועל. דייפוקו איצ'יגו (イチゴ大福) גרסה המכילה מילוי תות ומתוק, לרוב אנקו, בתוך מוצ'י עגול קטן. דייפוקו אוּמֶה (梅大福) גרסה שכוללת מילו שזיף יפני במקום אזוקי. דייפוקו קפה (コーヒー大福) גרסה שכוללת מילוי מתוק בטעם קפה. דייפוקו מון בלאן (モンブラン大福) כירסה שכוללת קרם ערמונים ממותק (קרם מון בלאן) במקום מילוי של אזוקי מתוק. דייפוקו פורין (プリン大福) גרסה שכוללת קרם קרמל (プリン) במקום מילוי מתוק של אזוקי. גלידת מוצ'י (もちアイス) גרסה הכוללת גלידה במקום מילוי אזוקי. מדיה וקבצים בנושא דייפוקו בוויקישיתוף "Not-So-Stressful Microwave Mochi". The Fatty Reader. אורכב מ-המקור ב-2013-01-20. נבדק ב-2010-07-14. "Daifuku" (ביפנית). Dictionary of Etymology.
פורמולה 2 עונת 2024

עונת 2024 בפורמולה 2 היא העונה השמינית של אליפות הפורמולה 2 המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית מרוצי הפורמולה 2 מדורגת כרמה השנייה של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח אחרי הפורמולה 1 בהתאם לתוכנית השלבים הגלובלית. אירועי האליפות התנהלו במקביל לאירועים נבחרים של הקטגוריה הבכירה. הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המהירים במרוץ המלא ולשמונת הנהגים המהירים במרוץ הספרינט. שתי נקודות נוספות ניתנות לנהג המזנק מהפול פוזישן במרוץ המלא. נקודה נוספת מוענקות לנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה בכל אחד משני המרוצים, בתנאי שסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים. הזינוק למרוץ הספרינט נקבע בהתאם לסדר הסיום של מרוץ הפתיחה, כאשר שמונה המקומות הראשונים נקבעים בסדר הפוך לתוצאות שמונה הנהגים הראשונים במרוץ הפתיחה, כך שנהג שהגיע למקום שמיני במרוץ הפתיחה יזנק מהמקום הראשון במרוץ הספרינט. לא מוענקות נקודות נוספות על זינוק מהפול פוזישן במרוץ זה. מדיה וקבצים בנושא פורמולה 2 עונת 2024 בוויקישיתוף "Teams & Drivers - Formula 2". FIA_F2® - The Official F2® Website (באנגלית). נבדק ב-2024-01-05. "FIA Formula 2 Championship 2024 season calendar announced". FIA_F2® - The Official F2® Website (באנגלית). נבדק ב-2023-08-04.
חומצה פלואורואנטימונית

חומצה פלואורואנטימונית, H2FSbF6, היא תערובת אנאורגנית של חומצה הידרופלואורית (HF) ואנטימון שש-פלואורי (SbF6) והיא מערכת הסופר-חומצה החזקה ביותר שנתגלתה. נוסחת החומצה ההידורפלואורית שנרשמת היא +H2F, כיוון שמתקיים קשר מימני בו נוצר קשר בין זוג אלקטרונים הבלתי קושרים של אטום הפלואור לאלקטרון הקושר של המימן (עקב הפרשי אלקטרושליליות). חומר זה נקרא גם פלואורוניום. במערכת החומצה הפלואורואנטימונית, החומצה הפלואורית משחררת פרוטון (+H) ונוצר הבסיס המוצמד (-F). יון הפלואוריד יוצר קשר קואורדנטיבי עם האנטימון החמש פלואורי. הנוסחה לקבלת חומצה פלואורואנטימונית היא: -2HF ⇌ H2F+ + F SbF5 + F− → SbF6 ניסוח נטו: +SbF5-+2HF+→SbF6-+H2F ניסוח הנטו אינו בשיווי משקל והתגובה היא אקסותרמית. חומצה זו ידועה לשמצה בשל חוזקה לשבור קשרים פחמימנים. התוצאה של תהליך זה הוא פרוטון חופשי ואניון אוקטאהדרלי של אנטימון שש פלואורי. האנטימון שש-פלואורי הוא נוקלאופיל חלש ואחד הבסיסים החלשים ביותר שקיימים. הפרוטון החופשי שנוצר בעת תהליך המערכת הוא זה שהופך את המערכת לחומצית במידה מדהימה. החומצה הפלואורואנטימונית היא חזקה פי 2x1019 (עשרים קוונטיליון) מחומצה גופרתית בריכוז של 100%. את הדיסוציאציה האוטומטית של החומצה הפלואורו אנטימונית ניתן לתאר כך: חומר משתך ורעיל במיוחד שמגיב בתגובה אקסותרמית חזקה במיוחד עם מים. חימום החומצה עלול לגרום לשחרור כמות רבה של גז פלואור רעיל. יש להחזיק את החומר במיכל עשוי טפלון, כיוון שהוא ממס זכוכית באופן מיידי. עבודה עם ציוד מגן היא בגדר חובה: חומצה מרוכזת יכולה להמיס בשר חשוף עד העצם, ולהגיב באלימות רבה עם מים הנמצאים במחזור הדם. מדיה וקבצים בנושא חומצה פלואורואנטימונית בוויקישיתוף Anne Marie Helmenstine, What Is the World's Strongest Superacid?, Thought co.com
פביון קריאויו

הפַּבֵֶּיוֹן קְרִיאוֹיוֹ (בספרדית: Pabellón criollo (בתרגום: "בשר בנוסח קריאולי" או "דגל קריאולי") הוא מאכל אופייני למטבח הוונצואלי, אשר נחשב לאחד המאכלים החשובים והמייצגים ביותר בוונצואלה. גרסאות של מתכון זה נפוצות גם תחת שמות שונים ברחבי אמריקה הלטינית. הפביון קריאויו עשוי מבשר מבושל מגורר ומוקפץ עם ירקות, אורז מבושל, שעועית שחורה ובננות פלנטנו מטוגנים. יש גם כמה וריאציות של המנה הזו: למשל ב"פביון א קביו" יש גם ביצה מטוגנת, בנוסף למרכיבים המפורטים למעלה. השילוב של אורז ושעועית שחורה נפוץ מאוד בכל המטבחים הקאריביים, כמו בקוסטה ריקה המנות gallo pinto ו-Cuban moros y Cristianos. מקורה של המנה הזו לא מוקדם יותר מהמאה ה-16, אז הכינו אותה עבדים ממוצא אפריקאי תוך שימוש בבשר שהשאירו הקונקיסטאדורים יום קודם לכן. אומרים שמאכל זה מייצג את הקבוצות האתניות של ונצואלה: האירופים (האורז הלבן), האפריקאים (השעועית השחורה) והאנשים הילידים (הבשר האדמדם). המטבח הוונצואלי מדיה וקבצים בנושא פביון קריאויו בוויקישיתוף "Pabellón Criollo". "Cucina Latina: il Pabellon Criollo venezuelano". "Pabellón Criollo".
אובליאי (בוסניה והרצגובינה)

אובליאי (בסרבית: Обљај) הוא כפר בפדרציה של בוסניה והרצגובינה, ושוכן במזרח בוסניה והרצגובינה. נכון ל-2013, התגוררו בכפר 108 איש. בכפר חיים בעיקר נוצרים אורתודוקסים, אך יש מיעוט קתולי. בשנת 1894 נולד באובליאי, שהיה אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, גברילו פרינציפ - רוצחו של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה. מדיה וקבצים בנושא אובליאי בוויקישיתוף Ethnicity/National Affiliation, Religion and Mother Tongue (עמ' 500)
להציל את חיות הבית

להציל את חיות הבית היא סדרה העוקבת אחר תהליך החלמתם של חיות בית המובאות לבית החולים הוטרינרי בבית-דגן. הסדרה שודרה בכאן חינוכית החל מ-21 בדצמבר 2023. זוהי סדרת המשך ללהציל את חיות הבר. פרקי הסדרה, מקוריינים באופן הומוריסטי על ידי קובי פרג', מלווים את האנשים העוסקים בהצלת חיות הבית. להציל את חיות הבר "להציל את חיות הבית", דף התכנית באתר כאן חינוכית
שירין פולו

שירין פולו (בפרסית: شیرین پلو; באנגלית: Shirin polo) הידוע גם בתור אורז חתונה פרסי או אורז לראש השנה (של היהודים הפרסים), הוא פילאף אורז מסורתי של המטבח הפרסי שמקובל להגיש לציון אירועים מיוחדים כמו חתונות. זוהי גרסה פשוטה של morassa' polō, מילולית "אורז תכשיט". בקהילות יהדות איראן בעולם, המנה מקושרת לרוב לחגים כמו פורים, פסח, ראש השנה והימים הנוראים. הוא מוגש גם כאפטאר במהלך הרמדאן. שירין פולו מוגש בדרך כלל בחגיגות כמו חתונות, ימי הולדת וחגים. זהו אורז מאודה בסגנון פרסי ומעליו אגוזים ופירות יבשים כמו ברביריס (שיח רב-שנתי קטן, עם פרי של גרגרים אדומים וחמוצים מאוד), משמשים ותמרים. שירין פולו מוכן בדרך כלל בדרך הפרסית הרגילה: השרייה והרתחה, ואז ניקוז ואידוי לאחר ערבוב עם שמן בישול, זעפרן או כורכום, תבלינים ותיבול אחר. לפעמים הוא מוכן עם קרום פריך של אורז שנקרא טהדיג - tahdig (אורז פריך, הוא קרום דק של אורז מושחם מעט בתחתית סיר הבישול). כשהוא מבושל, הוא נפרש על צלחת הגשה עם תהדיג כקישוט. לאחר מכן הוא מכוסה בפירות יבשים, כגון משמש, ברביריס, תמרים, שזיפים מיובשים ואגוזים כגון פיסטוק, שקדים, אגוזי מלך או אגוזי לוז, ולפעמים קליפות תפוז. ניתן להשאיר את הפירות היבשים והאגוזים שלמים או קצוצים. שירין פולו מוגש לרוב עם עוף אפוי מתובל. Kamran Sharareh, From Persia to Tehr Angeles: A Contemporary Guide to Understanding and Appreciating Ancient Persian Culture, מסת"ב 161448578X, p. 80 Najmieh Batmanglij, Cooking in Iran, 2018, מסת"ב 193382395X, p. 122 Margaret Shaid, The Legendary cuisine of Persia, 2001, מסת"ב 1566564131, p. 78 Solomonov and Cook, Michael and Steven. Zahav. HMH. Marks, Rabbi Gil. The Encyclopedia of Jewish Foods. "Raising A Mensch". The Philadelphia Jewish Voice. נבדק ב-11 בינואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Marks, Rabbi Gil. Olives Trees and Honey. Nathan, Joan (8 בספטמבר 1993). "At Rosh ha-Shanah Persian Jews Play Themes and Variations". The New York Times. The New York Times. נבדק ב-7 בינואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Koenig, Leah. The Jewish Cookbook. Nathan, Joan. King Solomon's Table. Nathan, Joan. The Jewish Holiday Cookbook. Cook and Solomonov, Steven and Michael. Zahav.
לחם אורז

לחם אורז (ביפנית: 米粉パン) הוא סוג של לחם שעשוי מקמח אורז ולא מקמח חיטה. הלחם הזה בהיותו ללא גלוטן, לא יגרום לתגובות שליליות עבור אנשים עם אי סבילות לגלוטן. ה-banh mi (בגט) הווייטנאמי עשוי באופן מסורתי עם תערובת של קמח חיטה ואורז, או לפעמים רק קמח אורז, וכתוצאה מכך בעל מרקם אוורירי ופריך. לחם האורז של סיירה לאון ושל ליבריה מיוצר באופן מסורתי עם קמח אורז, בננות פלנטנו בשלות ומעוכות, חמאה, ביצים, סודה לשתייה, סוכר, מלח בישול, מים וזנגביל (ג'ינג'ר) מגורר. בשנת 2001, קבוצת מחקר במחלקה להנדסה של אוניברסיטת יאמאגאטה (אנ') השתמשה בטכנולוגיית דפוס קצף, כדי לייצר לחם העשוי מ-100% קמח אורז. לטו שיורי, חוקר קולינריה יפני, פיתח שיטה להכנת לחם אורז עם גרגירי אורז לא מבושלים. לאחר השריית האורז במים למשך שעתיים לפחות, השתמש בבלנדר כדי לערבב את האורז, השמן, הסירופ, המלח, המים החמים והשמרים היבשים, הוא ערבב את המרכיבים למשך כשלוש דקות עד שהפכו לחלק וקרמי. יצק את משחת האורז לתבנית מצופה בנייר אפייה, ולאחר התסיסה אפה את משחת האורז המתובל ללחם אורז. מדיה וקבצים בנושא לחם אורז בוויקישיתוף Lies, Elaine; Fahmy, Miral (26 נוב' 2010). "Rice bread baking machine a hit for Japan firm". Reuters. נבדק ב-14 במאי 2011. {{cite news}}: (עזרה) Schott, Lindsay. "Easy Rice Bread". Allrecipes.com. Sufrin, Jon (2012-05-16). "The wicked 'wich of the East: the rise of the gourmet banh mi sandwich in Toronto". TRNTO.com. נבדק ב-2020-12-07. "Liberian Rice Bread". TasteAtlas. "West Africa Cooks". www.westafricacooks.com. נבדק ב-27 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "ぷらっとフォーム 米粉100%のパン「LoveRice」". いー山形どっとこむ (ביפנית). נבדק ב-2020-12-07. "研究者詳細 - 西岡 昭博". yudb.kj.yamagata-u.ac.jp. "【SHIORI'S VEGAN PANTRY】武蔵小金井のローフードマイスター認定校" (ביפנית). 2023-08-29. נבדק ב-2023-10-11.
עבדאללה בן ח'ליפה אאל ת'אני

עבדאללה בן ח'ליפה אאל ת'אני (בערבית:عبد الله بن خليفة آل ثاني; נולד ב-11 בפברואר 1958) היה ראש ממשלת קטר השלישי בין ה-29 באוקטובר 1996 ל-3 באפריל 2007. הוא שימש כיועץ לאמיר ולעיתים קרובות ייצג אותו באירועים חגיגיים וקבלות פנים. עבדאללה אאל ת'אני נולד ב-1958 בדוחה, קטר לשוושלת הקטרית ת'אני. הוא בנו הבכור של האמיר הקודם וה-8 של קטר, ח'ליפה בן חמד אאל ת'אני, ואשתו השלישית, שייח'ה רודהא בינת ג'אסם בן ג'בר אאל ת'אני. הוא הבן השלישי של אביו. שייח' עבדאללה הוא אחיו למחצה הצעיר של חמד בן ח'ליפה אאל תאני, האמיר לשעבר של קטר. השייח' עבדאללה רכש את השכלתו בבית הספר בקטר, קיבל את תעודת בית הספר התיכון שלו ב-1975, וסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט בדצמבר 1976. לאחר סיום לימודיו הצטרף שייח' עבדאללה לכוחות המזוינים של קטר ומילא תפקידים צבאיים בכירים רבים עד 1989 כאשר מונה לעוזר המפקד העליון של הכוחות המזוינים, בדרגת סגן אלוף. ב-1979 מונה עבדאללה ליושב ראש הוועד האולימפי של קטר, ושימש בתפקיד זה עד 1989. ב-17 ביולי 1989 הוא מונה לשר הפנים של קטר. בנוסף לתפקיד זה ב-11 ביולי 1995 הוא הפך לסגן ראש הממשלה. ב-29 באוקטובר 1996 הוא מונה לראש ממשלה והמשיך בתפקיד שר הפנים עד 2 בינואר 2001. ב-3 באפריל 2007 הוא התפטר והוחלף על ידי שר החוץ דאז חמד בן ג'אסם בן ג'בר אאל ת'אני שמונה כראש ממשלה. לעבדאללה שישה בנים: חמאד, סוהים, תמים, פאהד, מוחמד וח'ליפה. הוא דובר אנגלית וצרפתית בצורה שוטפת. עבדאללה הוא הבעלים של כמה סוסי מרוץ ונכון לשנת 2012 הוא זכה ב-2,070,043.78 יורו כספי פרסים. "Qatar's emir appoints new PM" (אורכב 13.10.2008 בארכיון Wayback Machine), Middle East Online, 3 April 2007. "Arabian horse owners". IFAHR. אורכב מ-המקור ב-29 באוקטובר 2013. נבדק ב-27 ביוני 2013. {{cite news}}: (עזרה)
מלכי האימפריה הספאווית

המדינה הספאווית הייתה מדינה מוסלמית שיעית-תריסרייית, שהופיעה באיראן בתחילת המאה ה-16 ויש המעריכים שהיא תחילת ההיסטוריה של איראן המודרנית. שושלת השאהים הספוויים כללה 11 שליטים, בין השנים 1501–1502 עד שנת 1722 והייתה הרצף השלטוני הארוך ביותר, לאחר המאה השביעית, שבה נכבשה פרס על ידי האסלאם והם אלו שהכריזו על השיעה התריסרית כדת הרשמית של האימפריה. SAFAVID DYNASTY – Encyclopaedia Iranica, web.archive.org, ‏2019-07-26 שאהים: צורת רבים של התואר שאה (בפרסית: شاه) שמשמעות מלך ספווים: אנשי הזרם הסופי (בפרסית: صفویان) חבר, "בן לוויה"של הקוראן הוא אדם שמדקלם את הקוראן, מכיר אותו ופועל על פיו. صفة صاحب القرآن الذي ينال المرتبة العالية في الجنة, www.islamweb.net (בערבית)
טרגוי

טרגוי (בצרפתית: Teurgoule) הוא פודינג אורז בתחום המומחיות של נורמנדי. באופן מסורתי הוא היה פופולרי בפסטיבלי הכפר בנורמנדי תחתית, וכיום נותר מאכל משפחתי. הוא מורכב מאורז מבושל בחלב, ממותק בסוכר ובטעם קינמון ולפעמים באגוז מוסקט. הוא נאפה בטרין חרס במשך מספר שעות. הבישול הארוך יוצר קרום מקורמל עבה וחום מעל הטרגוי. שם המנה בא מהשפה הנורמנית ופירושו בכללית "פה מעוות", פשוטו כמשמעו, teurgoule, או ליתר דיוק teurd-goule, שפירושו מילולית ממש "בעל פה גס". מקור השם הגיע מ"עקמת הגול" (הפה) בעת אכילת הטרגוי. יש אומרים שזה מפני שאנשים מיהרו לאכול את המנה כשהייתה עדיין חמ מאוד ואחרים אומרים שזה כי שהגרסאות הראשונות של המנה עדיין לא הגיעו לרכות ולעדינות של היום. המנה למעשה קינוח, מעין פודינג אורז מתוק, בדרך כלל בטעם קינמון, ומבושל בתנור עדין מאוד, אך במשך זמן רב מאוד, בסביבות חמש שעות, בכלי שתוכנן במיוחד למטרה זו, בשל האפייה הארוכה כבר כמעט לא ניתן להבחין בגרגרי אורז. לעיתים קרובות הוא נאכל חם עם אשם, שהוא בריוש נורמנדי וסיידר. לטרגוי יש אפילו אחווה, אחוות הגסטרונומים של טרגוי ונפילת נורמנדי (Confrérie des gastronomes de Teurgoule et de Fallue de Normandie), שבסיסה באולגאט (Houlgate) והיא מנחה את תחרות הבישול השנתית של טרגוי. חברי הנשיאות לובשים את גלימת הטקס של האחווה, בצבע ירוק וכתום עם שכמייה. האחווה שומרת על המתכון הרשמי של המאכל. שמות חלופיים לטרגוי כוללים: teurt-goule torgoule bourre-goule ternée מדיה וקבצים בנושא טרגוי בוויקישיתוף Austin de Croze, Les Plats régionaux de France (1928) "la-confrerie-de-la-teurgoule-distribue-ses-prix-dimanche". www.ouest-france.fr. נבדק ב-2021-02-26. Larousse gastronomique (2001)
קריוובס (כדורגל)

מועדון הכדורגל קריוובס קריבי ריה (באוקראינית: Футбольний клуб «Кривбас» Кривий Ріг) מהעיר קריבי ריה שבמחוז דניפרופטרובסק באוקראינה הוא מועדון כדורגל המשחק בליגה הבכירה באוקראינה. הקבוצה הוקמה ב-1959, פורקה ב-2013 והוקמה מחדש ב-2020. המועדון הוקם בשנת 1959 על בסיס קבוצת חובבים "ספרטק קריבי ריה" ונקראה "מועדון הכדורגל העירוני של קריבי ריה". את השם קריוובס היא נושאת משנת 1966. הקבוצה שיחקה בליגה הסובייטית השנייה. בשנת 1972 הצליחה לעלות לליגה הסובייטית הראשונה, אך לאחר עונה אחת ירדה חזרה לליגה השנייה. בשנת 1977 זה קרה שוב - עליה לליגה הראשונה וחזרה לליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד. לאחר התפרקות ברית המועצות התחילה "קריוובס" לשחק בליגה האוקראינית הראשונה. בתום עונת 1992 עלתה קריוובס לליגה האוקראינית הבכירה. היא שיחקה בה עד לשנת 2013. העונות הכי טובות שלה בליגה היו: 1998/99 ו-1999/2000. את שתי העונות הללו סיימה הקבוצה במקום השלישי. בעקבות הזכייה במקום השלישי נטלה חלק בשתי עונות של גביע אופ"א. בעונת 1999/2000 היא ניצחה בסיבוב ראשון את קבוצת "שמקיר" מאזרבייג'ן (5:0 בסיכום שני משחקים), אך בסיבוב הבא נוצחה על ידי פארמה האיטלקית (6:2 בסיכום שני המשחקים). בעונת 2000/01 הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי נאנט הצרפתית (6:0 בסיכום שני המשחקים). כמו כן, בעונת 1999/2000 הגיעה קריוובס לגמר הגביע האוקראיני, בו הפסידה לדינמו קייב. קריוובס שיחקה בליגה האוקראינית הבכירה עד לשנת 2013. בשנת 2013 התפרקה הקבוצה מסיבות כלכליות. היא הוקמה מחדש כקבוצת חובבים בשנת 2016. בשנת 2020 הפכה הקבוצה שוב למועדון כדורגל מקצועי. היא החלה את דרכה בליגה האוקראינית השנייה. בתום עונת 2020/21 עלתה לליגה הראשונה. בסיום עונת 2021/22 עלתה לליגה האוקראינית הבכירה. 1959 - מועדון הכדורגל העירוני של קריבי ריה 1960 - 1962 - אוואנהרד 1962 - 1965 - הירניאק 1966 - עד היום - קריוובס ברית המועצות ניקולאי קודריצקי אוקראינה איוון גצקו אוקראינה אולכסנדר גוריאינוב אוקראינה אנדריי רוסול סלובניה דריאן מאטיץ' גאורגיה ג'אבה קנקאווה מדיה וקבצים בנושא קריוובס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קריוובס קריוובס, ברשת החברתית פייסבוק קריוובס, ביישום טלגרם קריוובס, ברשת החברתית אינסטגרם קריוובס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
יאן מרקל

יאן מרקל (בגרמנית: Jun Märkl; נולד ב-11 בפברואר 1959) הוא מנצח גרמני. יאן מרקל, שנולד במינכן לאם פסנתרנית יפנית ולאב כנר גרמני, למד נגינה בפסנתר ובכינור בצעירותו. החל משנת 1978 החל ללמוד באוניברסיטת הנובר למוזיקה, תיאטרון ותקשורת והמשיך שם בלימודי הפסנתר והכינור ובמקביל החל גם ללמוד ניצוח. מאוחר יותר הוא למד באוניברסיטת מישיגן, שם היו בין המנטורים שלו גוסטב מאייר. הוא היה גם תלמידו של סרג'יו צ'ליבידאקה. מאוחר יותר הוא זכה במלגת ניצוח בטנגלווד, שם היה בהדרכתם של המנצחים ליאונרד ברנשטיין וסייג'י אוזאווה. מ-1991 עד 1994, מרקל שימש כמנהל המוזיקלי של התיאטרון הממלכתי של חבל הסאר. בין השנים 1994 עד 2000 הוא היה במאי ומנהל האופרה בתיאטרון הלאומי של מנהיים. בארצות הברית הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצוח במטרופוליטן אופרה בפברואר 1999 עם הטרובדור וחזר לשם בדצמבר 2000 עם טורנדוט. בשנת 2005, מרקל הפך למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של ליון. עם התזמורת הוא ניצח על מספר הקלטות עבור הלייבל נקסוס, כולל מוזיקה של קלוד דביסי, מוריס ראוול, ואוליבייה מסייאן. מרקל סיים את כהונתו בתזמורת ליון בשנת 2011. בספטמבר 2007 הוא הפך למנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של MDR בלייפציג. מרקל התפטר מתפקיד זה בסוף עונת 2011–2012. מרקל הפך ליועץ מוזיקלי של התזמורת הלאומית הבסקית החל מעונת 2014 - 2015. בנובמבר 2014, מינתה התזמורת את מרקל למנצח ראשי בתוקף מיידי, עד לעונת 2015 - 2016. הוא סיים את כהונתו עם התזמורת הלאומית הבסקית ביוני 2017. במאי 2019, הודיעה תזמורת הרזידנטי של האג על מינויו של מרקל למנצח האורח הראשי שלה, החל ב-2021. בדצמבר 2023, תזמורת הרזידנטי הודיעה על מינויו של מרקל למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2025–2026, עם חוזה ראשוני לארבע שנים. מחוץ לאירופה, באוקטובר 2020, הודיעה התזמורת הפילהרמונית של טאיוואן על מינויו של מרקל כיועץ אמנותי לתקופה 2021 - 2022, ולאחר מכן כמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מ-1 בינואר 2022. בדצמבר 2020, התזמורת הפילהרמונית של מלזיה הודיעה על מינוי של מרקל למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2021. במאי 2021, הודיעה התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס על מינויו של מרקל ליועץ האמנותי שלה לעונת 2021 - 2022 ובינואר 2024 הודיעה תזמורת אינדיאנפוליס על מינויו של מרקל למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2024 - 2025. אתר האינטרנט הרשמי של יאן מרקל (באנגלית) יאן מרקל, באתר ספוטיפיי יאן מרקל, באתר MusicBrainz (באנגלית) יאן מרקל, באתר Discogs (באנגלית)
אסון אצטדיון אולמבה

אסון אצטדיון אולמבה היה אסון תדחוקת קהל בקמרון שהתרחש ב-24 בינואר 2022 בכניסה הדרומית לאצטדיון אולמבה (אנ') שביאונדה, לקראת משחק שמינית גמר גביע אפריקה לאומות 2021 בין נבחרות קמרון וקומורו. באסון נספו שמונה בני אדם, ו-38 נוספים נפצעו. לפני המשחק הרביעי בשלב שמינית גמר גביע אפריקה לאומות 2021 בין נבחרות קמרון וקומורו באצטדיון אולמבה, אשר יצא לדרך ב-24 בינואר 2022 בשעה 20:00 (שעון קמרון), התרחשה תדחוקת קהל בכניסה הדרומית לאצטדיון, לאחר שאנשי האבטחה הכווינו את הקהל לשער נעול, וכאשר הוא נפתח, נכנס דרכו גל של בני אדם, אשר מעכו זה את זה. באסון נספו שמונה בני אדם, ונפצעו 38 נוספים. המשחק עצמו בין נבחרות קמרון וקומורו הסתיים בניצחון 2–1 של נבחרת קמרון. משחק שלב רבע הגמר של הטורניר שהיה אמור להיערך באצטדיון אולמבה, הועתק לאצטדיון אחמדו אהידג'ו (אנ'). AFCON: Report into deadly stadium crush will focus on who closed gate that led to loss of lives באתר CNN, ‏ 24 בינואר 2022 (באנגלית) Afcon 2021: Quarter-final at Olembe Stadium to be moved after fatal crush באתר BBC, ‏ 25 בינואר 2022 (באנגלית) 'Why did people have to die?': Cameroon mourns after stadium tragedy באתר הגרדיאן, 25 בינואר 2022 (באנגלית) Cameroon vs Comoros Afcon 2021 Quarterfinal: Cameroon don knock 10-man Comoros out of Afcon 2021 באתר BBC, ‏ 24 בינואר 2022 (באנגלית)
ספגטי אלה וונגולה

ספגטי אַלֶה ווֹנְגוֹלֶה (באיטלקית: Spaghetti alle vongole; מילולית "ספגטי עם צדפות") למעשה עם סוג מסוים של צדפות קטנות. המנה היא מנה פופולרית מאוד ברחבי איטליה, במיוחד בקמפניה (שם הוא חלק מהמטבח הנפוליטני המסורתי). לצורך הכנת המנה נעשה שימוש בפאלורדה, או צדפות קונכיות שטיח (אנ'), באיטלקית: vongola verace או קונכיית הטריז הים-תיכונית הקטנה (אנ'), הידועה גם כ-Tellina או "צדפת שעועית". שני הסוגים נקראים גם אַרְסֶלֶה בליגוריה ובטוסקנה. הוונגולה הן צדפות קטנות שמבושלות עם קליפתן. האיטלקים מכינים את המנה הזו בשתי דרכים: בביאנקו (בלבן), כלומר, עם שמן, שום, פטרוזיליה, ולפעמים שפריץ של יין לבן ברוֹסוֹ (באדום), דהיינו כמו שתואר קודם, אבל עם עגבניות ובזיליקום טרי, תוספת העגבניות תכופה יותר בדרום. באופן מסורתי, הצדפות הקטנות מבושלות במהירות בשמן זית חם שאליו מוסיפים הרבה שום. הצדפות החיות נפתחות במהלך הבישול, ומשחררות נוזל המשמש כחומר הטעם העיקרי. לאחר מכן מוסיפים את הצדפות לפסטה היציבה (ספגטי, לינגוויני או ורמיצ'לי), יחד עם מלח, פלפל שחור (או פלפל אדום), וחופן פטרוזיליה קצוצה דק. את המנה שמדיפה ריח ים חזק אוכלים עם הצדפות הקטנות בקליפתן. באזור ליגוריה של איטליה, מזרחית לג'נובה, Spaghetti alle vongole (veraci) פירושו ספגטי עם צדפות קטנטנות גם כן בקליפתן (עוד יותר קטנות מהגרסה הנפוליטנית), לא יותר מגודל ציפורן ממוזערת, עם רוטב יין לבן/שום. ניתן להשתמש בלינגוויני במקום ספגטי. מתכונים איטלקיים-אמריקאיים משתמשים לפעמים בשמנת במנה הזו, אבל באזור המקור שלה הדבר ייחשב חריג ולא מקורי. ג'יליאן ריילי (אנ') מחשיבה שמנת כזרה לרוח הבישול האיטלקי ומציינת ש"האופן שבו השמנת מדכאת את הטעם והמרקם אינו מתאים לטעם העדין ולסמיכות של פסטה". בארצות הברית, לפעמים מוסיפים גבינה למנה, אף על פי שהאיטלקים מאמינים שהיא גוברת על הטעמים הפשוטים של הצדפות ושל שמן זית באיכות טובה. מדיה וקבצים בנושא ספגטי אלה וונגולה בוויקישיתוף Gillian Riley, The Oxford Companion to Italian Food (Oxford University Press, 2007), entries for "Palourde", p. 355 and "Wedge Shell", pp. 578–79. Info on Spaghetti alle vongole on Italiantourism.com See, Gillian Riley's entry on "Cream" in The Oxford Companion to Italian Food, p. 147. For a discussion about the Italian dislike of putting cheese on pasta dishes with seafood from an American point of view, see Robert Trachtenberg, "Just Grate", New York Times Magazine, March 30, 2008. Trachtenberg terms the prohibition "a mantra."
הדמיוני

הדמיוני (ביפנית: 屋根裏のラジャー) הוא סרט אנימה יפני משנת 2023, שבוים על ידי יושיוקי מומוסה והונפש על ידי סטודיו פונוק. הסרט מבוסס על ספר באותו השם (אנ') משנת 2014 שנכתב על ידי הסופר הבריטי א. הרולד. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-15 בדצמבר 2023 ביפן. הסרט עלה ברחבי העולם (כולל ישראל בתרגום עברי) לנטפליקס ב-5 ביולי 2024. עלילת הסרט מתמקדת בילדה בשם אמנדה, אשר לה חבר דמיוני בשם רוג'ר. רק אמנדה מסוגלת לראות את רוג'ר, עד אשר ביום אחד מגיע אדם מרושע בשם מר באנטינג, אשר צד חברים דמיוניים. אתר האינטרנט הרשמי של הדמיוני (ביפנית) "הדמיוני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדמיוני", באתר נטפליקס הקדימון של הסרט, סרטון באתר יוטיוב Matt Schley, ‘The Imaginary’: Flight of fancy could have soared even higher, The Japan Times, ‏2023-12-21 (באנגלית) "News". The Imaginary (באנגלית). נבדק ב-2023-08-24.
אומשו (יין שזיפים)

אומשו (ביפנית: 梅酒) הוא ליקר יפני המיוצר על ידי השריית שזיפי אומה (בעודם בוסר וירוק) במשקאות חריפים (焼酎, shōchū) וסוכר. לליקר יש טעם חמוץ מתוק ותכולת אלכוהול של 10%-15%. מותגים מפורסמים של אומשו כוללים את Choya, Takara Shuzo ו-Matsuyuki. סוגים אחדים זמינים עם פירות אומה שלמים שהוחדרו לבקבוקים, ויש אנשים שמכינים את האומשו שלהם בבית. מסעדות יפניות מגישות סוגים רבים ושונים של אומשו וגם מכינות קוקטיילים. אומשו עם קרח (מבוטא umehu rokku), Umehu Sour (מבוטא umehu sawa), Umehu Tonic (עם מי טוניק) ו-Umeshu Soda (עם מי סודה) פופולריים. לפעמים מערבבים את הליקר עם תה ירוק (או-צ'ה-ווארי) או מים חמים (או-יו-ווארי). ניתן להגיש אומשו בטמפרטורות שונות;מצונן או עם קרח, בטמפרטורת החדר, או אפילו חם בחורף. ניתן להכין אומשו מפרי שזיף אמיתי, או להשתמש בטעמים ובתמציות תוספות כדי לחקות את טעמם של השזיפים. אומשו שעשוי מפרי שזיף בלבד (ללא תוספים) יסומן כ-Honkaku Umehu ויהיה בדרך כלל עשוי רק מפרי אומה, סוכר ואלכוהול. המרכיבים העיקריים כוללים: פירות אומה סוכר (קוביות) שוצ'ו (shōchū) שהוא אלכוהול יפני. הוא עשוי בדרך כלל משעורה ("mugi"), בטטה ("imo"), כוסמת ("sobe") או אורז ("kome"). המתכון המסורתי: פרי אומה 1 ק"ג סוכר 500 גרם עד 1 ק"ג (קוביות) שוצ'ו 1.8 ליטר לאחר שלושה חודשים במקום קר וחשוך, הוא מוכן לצריכה (אם כי עדיף לחכות לפחות שישה חודשים) מדיה וקבצים בנושא אומשו בוויקישיתוף "Nakata Foods website". "Choya website". "Takara Shuzo website". Umeshuthai A Simple Guide to Plum Wine, 3 בספטמבר 2018, נבדק ב-2020-05-19 {{citation}}: (עזרה)
בני דוד

האם התכוונתם ל... מכינה קדם-צבאית בני דוד – מכינה קדם-צבאית ביישוב עלי, בראשות הרב אלי סדן. מכון בני דוד פסגות – כולל ללימודי רבנות ודיינות ביישוב פסגות. קטגוריה:בני דוד – הערכים בוויקיפדיה על בניו של דוד המלך.