חמישה סנטימטרים לשנייה

חמישה סנטימטרים לשנייה (ביפנית: 秒速5センチメートル - ביו֗סו֗קוּ גוֹ סנצ'יאמטוֹרוּ) הוא סרט אנימה רומנטי, בבימויו של מאקוטו שינקאי, שיצא לאקרנים ב-2007. עלילתו של הסרט עוסקת באהבתם של שני בני-נוער, טקאקי ואקארי, שבשל נסיבות שונות מתרחקים זה מזה, פיזית ורגשית, ובהתמודדותו של טקאקי עם אהבתו בפרט ועם העבר בכלל. הסרט מורכב משלושה חלקים, שכל אחד מהם מתאר חלק אחר מחייו של טקאקי: בראשון, "פריחת הדובדבן" (桜花抄 - אוקאשו) הוא תלמיד בית ספר יסודי; בשני, "קוסמונאוט" (コスモナウト) הוא תלמיד חטיבת ביניים; ובשלישי, "חמישה סנטימטרים לשנייה", הוא אדם מבוגר. את הפסקול של הסרט הלחין Tenmon, עמיתו-לשעבר של שינקאי בתעשיית משחקי המחשב; רוב הפסקול הוא למעשה וריאציות על אותה מנגינת פסנתר נוגה. סרט זה נחשב לאחד מסרטיו המוצלחים ביותר של שינקאי, והוא זכה לביקורות חיוביות רבות בשל העלילה הריאליסטית והאנימציה הייחודית; בעקבות סרט זה, שינקאי זכה לכינוי "הייאו מיאזאקי הבא". עלילתו של הסרט מתפרשת על פני כ-20 שנה, משנות התשעים של המאה העשרים ועד סוף העשור הראשון של המאה ה-21. בכל אחד משלושת החלקים מתוארת תקופה בחייו של הגיבור הראשי, טקאקי קונו. טקאקי קונו מתחבר במהירות עם אקארי שינוהארה לאחר שעברה לבית-הספר היסודי שלו שבטוקיו; שניהם דומים זה לזה בתחביביהם ובאופיים, ונוהגים להישאר בכיתה במהלך ההפסקות בגלל אלרגיות. נוצר ביניהם קשר חזק, והם אף מתחילים לקרוא זה לזה בשמותיהם הפרטיים בלא שימוש בסיומות, סימן לחברות קרובה ביפן. טקאקי ואקארי צופים יחד בפריחת הדובדבן, ומכאן בא שמו של החלק. משפחתה של אקארי עוברת למחוז טוצ'יגי, והם מתכתבים באמצעות מכתבים שהם שולחים זה לזה, אך מתרחקים זה מזה רגשית בהדרגה. לאחר שמתברר לטקאקי שמשפחתו עומדת לעבור מטוקיו למחוז קגושימה, שנמצאת במרחק רב ממקום מגוריה של אקארי, הוא מחליט לפגוש אותה פעם אחת אחרונה. טקאקי מכין מכתב אהבה שהוא מתכוון למסור לה, ועולה על רכבת למקום מגוריה של אקארי. טקאקי מאבד את המכתב, ובשל סופת שלגים הרכבת מתעכבת מאוד. טקאקי חושש מאוד מכך שגרם צער לאקארי, המחכה לו, אך בסופו של דבר הם נפגשים בתחנת הרכבת ומתנשקים. טקאקי מבין שזוהי הפעם האחרונה בה ייפגש עם אקארי. הוא ואקארי הולכים לצריף נטוש הסמוך לתחנה, מדברים עד שעות הלילה המאוחרות ונרדמים יחד. מתברר שאקארי הכינה גם היא מכתב אהבה לטקאקי, אך היא לא מוסרת לו אותו בסופו של דבר. טקאקי חוזר לטוקיו בבוקר שלאחר מכן. בחלק זה, טקאקי הוא תלמיד כיתה ט' באי טנגשימה, בו ממוקם מרכז שיגור של סוכנות החלל היפנית. קאנה סומידה, חברתו לכיתה של טקאקי, מאוהבת בו, אך לא מסוגלת לבטא בפניו את רגשותיה. היא ממתינה לו לאחר הלימודים והולכת איתו לביתה, אך טאקי לא מבין אותה ומתייחס אליה בתור ידידה. סומידה שמה לב לכך שטקאקי כותב הודעות בדואר אלקטרוני לאדם לא ידוע ולעיתים בוהה למרחקים, כאילו הוא מחפש דבר-מה רחוק. בסופו של החלק, מתברר שהנמען של ההודעות הוא טקאקי עצמו, והוא כותב אותן כתוצאה מהבדידות שהוא חש. טקאקי וסומידה צופים יחד בשיגורה של החללית היפנית הראשונה; סומידה מנסה לומר לו שהיא אוהבת אותו, אך בסופו של דבר מבינה שאין בכך טעם, מכיוון שטקאקי מחפש דבר-מה רחוק ובלתי מושג. כשראשה מלא במחשבות אלו, סומידה בוכה רגע לפני שהיא נרדמת. בחלק זה, טקאקי הוא אדם מבוגר, עובד בחברת הייטק, ואקארי מתכוונת להינשא לאדם אחר. אהבתו של טקאקי לאקארי עדיין רודפת אותו, וגורמת לו להתפטר מעבודתו בתסכול; חברתו-לשעבר של טקאקי מדברת על כך שהקשר הרגשי שחש טקאקי לאקארי הצל על מערכת היחסים ביניהם. אקארי מוצאת את המכתב שייעדה לטקאקי. שניהם מדברים בו-זמנית על חלום בו שוב נפגשו בשלג, ועל תקוותם שיצפו בפריחת הדובדבן יחד שוב. יום אחד, כאשר טקאקי עובר במעבר חצייה דרך פסי רכבת, אותו מקום בו הוא ואקארי צפו בפריחת הדובדבן 13 שנים קודם לכן, הוא מזהה את אקארי, שחוצה לכיוון ההפוך. הוא מנסה לחזור, אך מחסום הרכבת יורד ועוברת רכבת ביניהם. לאחר שהרכבת עברה, הוא לא רואה עוד את אקארי. טקאקי מחייך לעצמו, וממשיך ללכת הלאה. טאקאקי הוא הדמות הראשית של הסרט. בגלל עבודת הוריו הוא נאלץ לעבור הרבה דירה. הוא ואאקרי הופכים לחברים קרובים, אך כאשר אקארי מתרחקת הם בסופו של דבר לומדים בבתי ספר תיכוניים שונים. בחלק השני הוא הוצג כמתמחה בקיודו וחבר במועדון הקיודו של בית הספר שלו. החברה הטובה ביותר של טאקאקי ואהבתו בבית הספר היסודי. כמו טאקאקי, היא ומשפחתה עוברים הרבה דירה. לאחר בית הספר היסודי היא עוברת לאיוואפונה. היא מציעה לגור עם דודתה בטוקיו על מנת להישאר עם טאקאקי, אך הוריה אוסרים זאת. במשך זמן מה היא וטקקי שומרים על קשר באמצעות הודעה. חברה לכיתתו של טאקאקי בחטיבת הביניים ובתיכון. היא מאוהבת בטאקאקי מאז שהחל ללמוד בחטיבת הביניים שלה, אך אינה יכולה להביע בפניו את רגשותיה. קאנה אוהבת לגלוש ורוכבת על טוסטוס לבית הספר. היא לא יודעת מה היא רוצה לעשות עם העתיד שלה. אחותה הגדולה היא מורה בתיכון שלה. במאנגה היא נראית עובדת כאחות לאחר האירועים המתוארים בסרט. מקוטו שינקאי הביע כי בשונה מיצירותיו בעבר לא יהיו בסרט זה אלמנטים של פנטזיה או מדע בדיוני. במקום זאת, הסרט העלילתי ינסה להציג את העולם האמיתי מנקודת מבט אחרת. סרטו של שינקאי נותן מבט ריאליסטי על המאבקים שאנשים רבים נאלצים להתמודד איתם: זמן, מרחב, אנשים ואהבה. הכותרת 5 סנטימטרים לשנייה נובעת מהמהירות בה נופלים עלי הכותרת של פריחת הדובדבן, ועלי הכותרת הם ייצוג מטפורי של בני האדם, המזכירים את איטיות החיים וכיצד אנשים מתחילים לעיתים קרובות יחד אך אט אט נסחפים לדרכיהם הנפרדות. הסרט מציין את הפעם הראשונה שבה שינקאי עבד בצמוד עם צוות מלא של אנימטורים ואמנים. כמו ביצירות הקודמות של שינקאי, טנמון הלחין את פסקול הסרט הזה. שיר נושא הסיום של הסרט היה "עוד זמן, עוד סיכוי" מאת מסאיושי יאמאזאקי. מאקוטו שינקאי השם שלך, סרט אחר בבימויו של שינקאי מאמורו הוסודה מדיה וקבצים בנושא חמישה סנטימטרים לשנייה בוויקישיתוף "חמישה סנטימטרים לשנייה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חמישה סנטימטרים לשנייה", באתר נטפליקס "חמישה סנטימטרים לשנייה", באתר AllMovie (באנגלית) "חמישה סנטימטרים לשנייה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חמישה סנטימטרים לשנייה", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "חמישה סנטימטרים לשנייה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דף הסרט באתרו הרשמי של מאקוטו שינקאי Entertainment & the Arts | "5 Centimeters Per Second" | A shimmering, delicate look at love | Seattle Times Newspaper, community.seattletimes.nwsource.com Scheib, Ronnie (2008-03-06). "Review: 'Five Centimeters Per Second'". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-08-01. חמישה סנטימטרים לשנייה, באתר IMDB