אלישע אפרת

אלישע אפרת (20 באפריל 1929 - 25 בדצמבר 2016) היה גאוגרף ישראלי פרופסור מן המניין בחוג לגאוגרפיה שבאוניברסיטת תל אביב וחתן פרס ישראל לחקר הגאוגרפיה לשנת 2007. אלישע אפרת (במקור פרישר) נולד בדנציג. כמה חודשים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, כנער בן 10, עלה עם אביו לארץ ישראל בעליה בלתי לגאלית באונית המעפילים "אסתיר", וזאת לאחר נדודים במשך ארבעה חודשים בין הים השחור ובאיי הים התיכון. שוחרר עם אביו ממחנה המעצר "סרפנד" ב-2 ביולי 1939. שהה שנתיים באבן יהודה, ולאחר עליית אמו ואחותו, מניצולות אוניית המעפילים פַּטריה, לארץ, עבר עם משפחתו לירושלים. שם סיים את לימודיו בבית הספר היסודי תחכמוני (1944) וכן את הלימודים העל-יסודיים בגימנסיה העברית רחביה (1948). בשנות הארבעים היה מדריך ומרַכז של תנועת נוער ציונית בירושלים, היה חבר בהגנה ולאחר הקמת המדינה שירת שירות חובה של שנתיים בצה"ל כמדריך לעברית ולידיעת הארץ לחיילים עולים בפיקוד המרכז. השתתף במלחמת סיני ובמלחמת ששת הימים. נפצע במלחמה זו בהגנה על ירושלים בחזית מעבר מנדלבאום. לימודיו באוניברסיטה העברית לקראת תואר ראשון היו חינוך וגאוגרפיה בשנים 1955-1952, ולקראת תואר שני בגאוגרפיה וסטטיסטיקה בשנים 1957-1955. בשנים 1963-1961 היה תלמיד מחקר באוניברסיטה העברית בירושלים וכתב את עבודת הדוקטור שלו בנושא: "השפעתם של גורמים גאוגרפיים על תכנונו הפיסי של פרוזדור ירושלים" בהדרכתו של פרופסור דוד עמירן. בשנת 1964 השתלם במכון ללימודי חברה בהאג שבהולנד במסגרת לימודי בתר-דוקטור וזכה מטעמו בדיפלומה בתכנון פיסי מקיף. בשנים 1965–1967 כיהן כמנהל המחלקה לתוכניות ארציות ואזוריות במשרד הפנים, ובמסגרת זאת עבד על תוכנית אב לחוף הים התיכון משנת 1966 שנועד לשמור על חזית חוף פתוחה, ותוכנית לפיתוח מרחב ירושלים-אשדוד משנת 1967. אפרת המשיך לאחר מכן לעבוד באגף התכנון של משרד הפנים במהלך שנות ה-70, ובמסגרת תפקידו עסק בהכנת תוכנית אב לכבישי ישראל משנת 1969, שכללה את התוכנית לכביש 6 וגיבוש תוכנית לשימור אתרים. בסוף 1970 הוציא ספר על תכנון יהודה ושומרון שכלל תוכנית להקמת עיר יהודית בבקעת הירדן. בשנת 1967 היה מייסד-שותף עם פרופסור משה ברוור בהקמת החוג לגאוגרפיה באוניברסיטת תל אביב. הוא נתמנה שם למרצה בכיר בגאוגרפיה בשנת 1968, לפרופסור-חבר בשנת 1972 ולפרופסור-מן-המניין בשנת 1983. בשנים 1973-1971 כיהן כראש החוג לגאוגרפיה. משנת 1968 ועד לצאתו לגמלאות באוניברסיטת תל אביב בשנת 1997 שימש כחוקר וכמרצה בגאוגרפיה של ארץ ישראל, ביסודות הגאוגרפיה, בגאוגרפיה רגיונאלית, בגאוגרפיה עירונית, בגאוגרפיה שימושית, אקטואלית ותכנונית ובגאוגרפיה יישובית. היה מרצה אורח באוניברסיטאות זיגן, בון, מנהיים ומינכן שבגרמניה, באוניברסיטאות סנט חוזה וסטנפורד שבקליפורניה ובאוניברסיטאות מילווקי ואקרון באוהיו שבארצות הברית. בשנות החמישים נתן קורסים ללימוד השפה העברית וידע ארץ ישראל לעולים חדשים בירושלים; הדריך נוער בפעילות למען הקרן הקיימת לישראל; בשנת 1972 היה חבר במשלחת הישראלית הרשמית בכנס העולמי לאיכות הסביבה מטעם האו"ם בסטוקהולם; יצא בשנת 1977 בשליחות הסברה לארצות הברית מטעם משרד התיירות לעידוד התיירות בישראל; ובשנת 1983 יצא בשליחות מטעם מחלקת הנוער של ההסתדרות הציונית לארצות הברית לעידוד העלייה של בני נוער לישראל. ביולי 1956 התחתן עם פנינה לבית בוקששתר. נפטר בשנת 2016 ונקבר בהר המנוחות בירושלים. בחקר הגאוגרפיה המשיך אלישע אפרת בראשית שנות השישים בעבודתו המקיפה על פרוזדור ירושלים כחבל ארץ יישובי בעייתי וחדש, שבו התווה לראשונה את הגישה הגאוגרפית-רגיונאלית-יישומית בתכנון חבלי פיתוח בישראל. על רקע אינטנסיביות הבינוי והפיתוח שהתרחשה אז ברוב חלקי הארץ והסכנה להרס שרידי ההתיישבות ההיסטוריים, ביצע את החקר השיטתי הראשון על כ-400 שרידי ההתיישבות הציונית בישראל, והתווה בכך קווים לשימורם, פעולה הנעשית כיום הלכה למעשה על ידי החברה לשימור אתרים שליד החברה להגנת הטבע. לאחר מלחמת ששת הימים ערך את המחקר הראשון על הגאוגרפיה של יהודה ושומרון, כבסיס של ידע לפיתוח האזור, שפורסם ב-1970 בספר: "יהודה ושומרון - קווים לתכנון פיסי-אזורי". עם התגבשות ההתיישבות היהודית בישראל בשנות השבעים חקר את צורות ההתיישבות העירוניות, תכנונן ואכלוסן על רקע העליות לארץ, ונתן להם ביטוי בספריו על יסודות הגאוגרפיה העירונית ועל הערים והעיור בישראל, שהיוו פריצת דרך בחקר ובהבנת תהליכי העיור בארץ ישראל. בשלב מאוחר יותר הוסיף חַקָר בתחום זה וגיבש את נושאי הגאוגרפיה היישובית העירונית והכפרית בשני ספרים נוספים המהווים כיום ספרי יסוד בתחום. צמיחתן של עיירות הפיתוח, הישגיהן ומעמדן הארצי והאזורי הביאוהו לחקר של תופעת הערים החדשות, נושאים שמצאו את ביטויים בשניים מספריו שיצאו לאור בעברית ובאנגלית. בשנות השבעים והשמונים נדרש אפרת אל חֵֶקֵר השפעתה של המדיניות הממשלתית על הגאוגרפיה היישובית בארץ, תוצאות מחקר שפרסם בשני ספרים על גאוגרפיה ופוליטיקה בישראל. נוסף על אלה חידש בנושאים גאוגרפיים אקטואליים ועכשוויים של ארץ ישראל בממדי זמן ומקום תוך פיתוח ידע ארץ ישראלי עכשווי בצד מתודולוגיה מחקרית, שמצאה את ביטויה בראשונה בספרו "ישראל - גאוגרפיה בת זמננו". במחקרים גאוגרפיים אחרים עסק גם באי-השוויון ההתיישבותי בישראל, בדגמים יישוביים קיימים ומוצעים, בהתיישבות ההיסטורית בארץ, ובראשית שנות התשעים חקר את תופעת העלייה הרוסית והשפעתה על הגאוגרפיה היישובית בארץ ישראל. בשנת 1996 גיבש חלק מתוצאות מחקריו הגאוגרפיים בספר כולל על הגאוגרפיה הפיזית, היישובית והאזורית של ארץ ישראל. בשנת 2002 כתב מילון חדש למונחי ארץ ישראל, ידיעת הארץ ואיכות הסביבה, וב-2004 כתב ספר מסות גאוגרפיות כז'אנר חדש בדיסציפלינה הגאוגרפית של ארץ ישראל תחת הכותרת: "אדם וסביבה בישראל". החל משנות החמישים בנה אפרת על בסיס חקר גאוגרפי שיטתי את תורת הגאוגרפיה החדשה של מדינת ישראל כתורה מודרנית וסדורה, תוך מעקב וחקר מתמשך אחר הפיתוח, ההתיישבות, הבינוי והשינויים הדמוגרפיים שהתרחשו בארץ, בהוסיפו בהדרגה נדבכים נושאיים ולימודיים, שהניבו ב-30 ספריו, ובעשרות רבות של מאמריו שפורסמו בארץ ובעולם, את תורת הידע הגאוגרפי של ארץ ישראל המהווה כיום הבסיס ללימודי ארץ ישראל במוסדות המחקר והחינוך בארץ. התחומים בידע ארץ ישראל שבהם עסק הם רבים והחלו בכתיבת ספר יסוד על הגאוגרפיה של ארץ ישראל, שפורסם בראשית שנות השישים בעברית (עם א' אורני) ובתרגום לאנגלית, צרפתית וגרמנית, ובהמשך - בכתיבת ספרים על ירושלים וסביבותיה, ההתפתחות העירונית בארץ, ההתיישבות הכפרית לצורותיה, תולדות ההתיישבות ואתריה, יהודה ושומרון ומחקרים בנושאים כלכליים, חברתיים, פוליטיים והיסטוריים של ארץ-ישראל. אפרת חקר את הגאוגרפיה הרגיונאלית של ארץ ישראל בשנת 1965 שבאה לידי ביטוי בעבודתו המקיפה על פרוזדור ירושלים כחבל ארץ יישובי בעייתי וחדש, שבו התווה לראשונה את הגישה הגאוגרפית-רגיונאלית-יישומית בתכנון חבלי פיתוח בישראל תחת הכותרת: "ירושלים והפרוזדור -גאוגרפיה של עיר והר". עם התגבשות ההתיישבות היהודית במרחביה החדשים של ישראל בשנות השבעים חקר את צורות ההתיישבות העירוניות, תכנונן ואכלוסן על רקע העליות לארץ, ונתן להן ביטוי בספריו על יסודות הגאוגרפיה העירונית (1979) ועל הערים והעיור בישראל (1976), שהיוו פריצת דרך בחקר ובהבנת תהליכי העיור בארץ ישראל. הוא תיאר וניתח בהם את התפתחות הערים בארץ, הישראליות והערביות כאחת, מתוך גישה גאוגרפית, כלכלית, חברתית ותכנונית. בשלב מאוחר יותר הוסיף חִקֶר בתחום זה וגיבש את נושא הגאוגרפיה העירונית בספרו: "גאוגרפיה עירונית - יסודות" (1994), שעניינו התפתחות הערים והעיור בעולם מאז ראשית הציוויליזציה עד ימינו. בספר זה דן בעשרות נושאים המתארים והמנתחים את התופעות העירוניות הפיזיות, הכלכליות והחברתיות בעולם מתעייר ואת חיי האוכלוסייה בערים השונות על צורותיהן. בספרו "גאוגרפיה כפרית של ישראל" (1994) תיאר וניתח את הגאוגרפיה היישובית-כפרית כפי שהתפתחה במאות שנות התיישבות יהודית בארץ ישראל, ובו עסק, בין היתר, במפה היישובית החדשה שנוצרה בישראל, בצורות ההתיישבות הכפריות החדשות שנוצרו, בתפרוסת האוכלוסייה הכפרית ובפעילות הכפרית והחקלאית שליוותה את היישוב במדינת ישראל על רקע מדיניות ממלכתית, תנאים פוליטיים משתנים ותכנון פיסי. צמיחתן של עיירות הפיתוח, הישגיהן ומעמדן הארצי והאזורי הביאו את אפרת לחקר של תופעת הערים החדשות, נושא שמצא את ביטויו בשניים מספריו שיצאו לאור בעברית ובאנגלית. אפרת רואה את עיירות הפיתוח כתופעה הגאוגרפית והיישובית הבולטת והמשמעותית ביותר שנוצרה במדינת ישראל מאז הקמתה. בספריו: "עיירות הפיתוח בישראל - עבר או עתיד?" (1987) וכן The New Towns of Israel 1948-1988 - a Reappraisal" (1989) ניתנת סקירה על רעיון ייסודן, בנייתן ומידת הצלחתן של העיירות, בפרספקטיבה של עשרות שנות קיומן, אכלוסן, כלכלתן מיקומן, תדמיתן בעיני הציבור ומעמדן כיום. בשנות ה-70 וה-80 חקר אפרת את השפעתה של המדיניות הממשלתית על הגאוגרפיה היישובית בארץ, שהניבו שני ספרים אקטואליים על הגאוגרפיה הפוליטית בישראל. בספריו "גאוגרפיה ופוליטיקה בישראל" (1984) ו-"Geography and Politics in Israel since 1967" מ-1988 עסק אפרת באירועים בעלי המשמעות הגאוגרפית ביהודה ושומרון, ברצועת עזה לשעבר, ברמת הגולן, במאבק היהודי-ערבי בגליל, בהתיישבות הספָר ובנושאים אחרים שהטביעו את חותמם על עיצוב המפה הפוליטית-יישובית החדשה של ישראל. נוסף על אלה יצר תמונה של נושאים גאוגרפיים אקטואליים ועכשוויים של ארץ ישראל בממדי זמן ומקום תוך פיתוח יֶדע גאוגרפי עכשווי בצד מתודולוגיה מחקרית חדשנית, שמצאה את ביטויה בראשונה בספרו "ישראל - גאוגרפיה בתזמננו - עם היבטים לקראת המאה ה-21" (1993). במחקרים גאוגרפיים אחרים בידע ארץ ישראל גם עסק בגאוגרפיה של רווחה, פער ואי-שוויון (1983) בעולם ובישראל, בתהליכים הפוליטיים והכלכליים המביאים לפער, לעוני, לקיפוח ולתת-פיתוח במדינות ובאזורים, בדגמים יישוביים קיימים ומוצעים, בהתיישבות ההיסטורית בארץ. בראשית שנות ה-90 חקר את תופעת העלייה הרוסית והשפעתה על הגאוגרפיה היישובית בארץ ישראל. בשנת 1996 גיבש חלק מתוצאות מחקריו בידע ארץ ישראל בספר כולל תחת הכותרת: "ארץ ישראל - גאוגרפיה פיזית, יישובית ואזורית', ואילו בשנת 2004 העלה את תרומתו המקצועית הספרותית בספר מסות גאוגרפיות כז'אנר חדש של בדיסציפלינה הגאוגרפית של ארץ ישראל תחת הכותרת: "אדם וסביבה בישראל", שעניינו האדם וזיקתו אל הסביבה בישראל, שבה קיים ניצול-יתר ובלתי סביר של משאביה הטבעיים תוך הפרת האיזון האקולוגי בין בינוי למגורים, תחבורה, תעשייה, ביטחון ועוד, ובין קרקע חקלאית, חופי ים, מקורות מים, חי, צומח וערכי טבע. מאז שנת 2000 ערך אפרת מחקר גאוגרפי הממפה היבטים שונים של הכיבוש הישראלי ביהודה ושומרון ובחבל עזה לשעבר. בספרו "גאוגרפיה של כיבוש" (2002) חולל פריצת דרך בתחום הדיסציפלינה הגאוגרפית בהעלאתו לראשונה את יחסי הגומלין בין אדם לסביבה בתנאים של כיבוש טריטוריאלי. בספרו זה הוא דן במכלול נושאים אקטואליים כתכנון פיסי, התנחלויות, הפקעת קרקעות, מקורות מים, העיר ירושלים, דמוגרפיה, כבישים, מדינה פלסטינית עתידה, טרור, מיגון ועוד, נושאים המבוססים על מחקר רב-שנתי שביצע ומעקב מתמיד אחר האירועים בשטחים. הרחבה מתודולוגית ותמאטית בנושא נתן בספרו "The West Bank and Gaza Strip a Geography of Occupation and Disengagement", שבו גם הוסיף את ההיבטים הגאוגרפיים של נסיגת ישראל מרצועת עזה באוגוסט 2005. אפרת היה הראשון שפרץ דרך בחקר הגאוגרפיה היישומית-התכנונית בישראל בראשית שנות ה-60 של המאה העשרים, עת שערך (יחד עם י' דש) את תוכנית-האב של ישראל כפי שנתגבשה אצל המתכננים באותה תקופה, וזאת תחת הכותרת The Israel Physical Master Plan בשנת 1964. בתוכנית זו התווה גישה חדשה בהתייחסותה של הדיסציפלינה הגאוגרפית אל הנושאים המרחביים האקטואליים והעתידיים של מדינת ישראל. על רקע אינטנסיביות הבינוי והפיתוח שהתרחש אז ברוב חלקי הארץ והסכנה להרס שרידי ההתיישבות ההיסטוריים, ביצע אפרת בשנת 1969 את החקר השיטתי הראשון על כ-400 שרידי ההתיישבות הציונית בישראל והתווה בכך קווים לשימורם, שיחזורם והעמדתם לטיילים ולמבקרים והכללתם במסגרת תוכנית ארצית לאתרי התיישבות המבוצעת כיום הלכה למעשה על ידי החברה לשימור אתרים שליד החברה להגנת הטבע. לאחר מלחמת ששת הימים ערך את המחקר הראשון על הגאוגרפיה של יהודה ושומרון בצורת תוכנית-אב כבסיס של יֶדע לפיתוח האזור, שפורסם ב-1970 בספר: "יהודה ושומרון - קווים לתכנון פיסי-אזורי". חקר הגאוגרפיה היישומית-תכנונית ופיתוח שיטותיה הלכה למעשה הניבו בשנות ה-60 וה-70 את שלושת האטלסים הגאוגרפיים-תכנוניים הראשונים בעריכתו של אפרת, על הנגב הצפוני, על מרחב ירושלים-אשדוד ועל רצועת החוף של ישראל. באטלס על תכנון הנגב הצפוני (1966) תיאר ותחם את הייעודים הפיזיים הקיימים והמוצעים באזור זה תוך כדי ציון מהותם, אופיים והרעיונות התכנוניים לפיתוחם וזאת על מנת לשמש מסמך מכוון ומדריך לפיתוח הנגב הצפוני לאור הנחיות של תכנון ממלכתי סדיר. באטלס על מרחב ירושלים-אשדוד (1967) שאף אפרת לתכנן את שילובו של פרוזדור ירושלים עם מישור החוף באמצעות יצירת זיקה פיזית בין שני המוקדים העירוניים ירושלים ואשדוד תוך כדי גיבוש הצעות לחיזוק הקשרים הכלכליים בין הערים והיישובים הכפריים, אכלוס מרבי של פרוזדור ירושלים והשפלה, צמצום הפער המרחבי בין שלושת המחוזות ירושלים, המרכז והדרום והרחבת שטחי חקלאות ופיתוח חבלי הספָר. באטלס התכנוני של חופי ישראל (1974) שם לעצמו אפרת למטרה לתאר ולתחום את הייעודים הפיזיים הקיימים והמוצעים ברצועת חוף הקרובה עד 2–3 קילומטרים מקו החוף על פי עקרונות תכנון רצויים ומקובלים כשימורקו החוף הטבעי של ישראל, אבטחת גישה חופשית לאוכלוסייה אל קו החוף, שימור חלקי קו חוף כגן לאומי או שמורת טבע, אבטחת אתרי עתיקות שלאורך קו החוף ועוד. עם המשך הפיתוח המתודולוגי של הגאוגרפיה היישומית-תכנונית כאחד היעדים החשובים שהוביל בדיסציפלינה הגאוגרפית בעידן המודרני, התווה אפרת באמצע שנות השבעים קווי מתאר לתכנון והפיתוח של מדינת ישראל בספרו על "ישראל לקראת שנת 2000" (1978), ובו הקווים העיקריים לפיתוח המדינה בנושאים הגאוגרפיים העיקריים כתפרוסת אוכלוסין, מערך הערים והיישובים, רשתות תחבורה, שטחים פתוחים ועוד. בשנת 1997 פרסם מחקר ממצה על הגאוגרפיה של האדם ועל יחסי הגומלין בינו לבין הנוף והשפעתו הדומיננטית על הגאוגרפיה היישובית והתרבותית על פני כדור הארץ. כמו כן גיבש את תורתו הגאוגרפית-יישומית-תכנונית בספר: "תכנון לאומי ופיתוח בישראל בשנות האלפיים" (2003), שיצא לאור בהוצאת אוניברסיטת תל אביב. בספר זה עסק באורח ביקורתי, לצד מסקנות לעיתים יוצאות דופן, במכלול נושאי תשתית אקטואליים - הפרטת קרקעות חקלאיות, משבר המים, ערים חדשות, יישובים חדשים בגליל ובנגב, קיבוע הבדווים, הבנייה בירושלים, כביש חוצה ישראל, איים מלאכותיים לאורך חופי הים ועוד, וכן בתוצאות מעקב רב-שנים אחר התכנון בישראל מאז הקמת המדינה ודרך ניהולו במוסדות הממשלה. דבורה קלן: חייה ומפעלה / נאמני הקרן להנצחת שמה של דבורה קלן על ידי מרכז ברנדייס, ירושלים, תשי"ט לכסיקון גאוגרפי / בעריכת י. קידר, ח. מסינג, א. אפרת; הכשיר לדפוס אליעזר פטקין; דבר-מסדה, רמת גן, 1959 מילון לגאוגרפיה ולידיעת הארץ / אלישע אפרת, חיים מסינג, הוצאת "מסדה" בע"מ, תשכ"א 1960 הגאוגרפיה של ארצנו: ספר-יסוד בידיעת ארץ-ישראל / אפרים ארני, אלישע אפרת; אחיאסף ,תל אביב, מהדורה ראשונה 1960, מהדורה שנייה 1964, מהדורה שלישית 1967, מהדורה רביעית 1972 ישראל - גאוגרפיה של ארץ: ספר יסוד בידיעת ארץ ישראל / אפרים ארני, אלישע אפרת; אחיאסף, תל אביב, תשמ"ו 1986 Geography of Israel, Israel Universities Press, 1964, 1966, 1971, 1980, Geographie Israels, Israel Universities Press, 1964, Geographie d'Israel, Israel Universities Press Press, 1970 מלוא כל הארץ / אחיאסף, תל אביב, 1961 The Israel Physical Master Plan / with J. Dash, Ministry of the Interior, Planning Dept., Jerusalem 1964 תוכנית-אב פיזית של הנגב הצפוני / אלישע אפרת, אהוד גבריאלי; משרד הפנים, אגף התכנון, ירושלים, תשכ"ו 1966 תוכנית-אב פיזית של מרחב ירושלים-אשדוד / משרד הפנים, אגף התכנון, ירושלים, תשכ"ז 1967 ירושלים והפרוזדור: גאוגרפיה של עיר והר / אחיאסף, ירושלים, תשכ"ז 1967 אתרי התיישבות בישראל / אלישע אפרת, אהוד גבריאלי; משרד הפנים, אגף התכנון, ירושלים, תשכ"ט 1969 יהודה ושומרון: קווים לתכנון פיסי אזורי / משרד הפנים, אגף התכנון, ירושלים, תשל"א 1970 תוכנית מיתאר ארצית לחופים / משרד הפנים, אגף התכנון, ירושלים, תשל"ד 1974 תכנון אזורי בגליל המערבי: קובץ מחקרים / משתתפים: אלישע אפרת ... [ואחרים]: ערכו: אלישע אפרת, משה ידעיה; חיפה: החוג האזורי לידיעת הארץ, המועצות האזוריות "סולם צור" ו"געתון", 1975 ערים ועיור בישראל / אחיאסף, תל אביב, תשל"ו 1976, מהדורה מעודכנת ומורחבת תשמ"ח 1988 ישראל לקראת שנת 2000: היבטים מרחביים של תכנון ופיתוח / אחיאסף, תל אביב, תשל"ח 1978 יסודות הגאוגרפיה העירונית / אחיאסף, תל אביב, תשל"ט 1979 דגמים מרחביים להגשמת אוטונומיה ביהודה ושומרון / פרויקט המחקר על השלום של אוניברסיטת תל אביב, תל אביב, 1980 גאוגרפיה יישובית של ישראל / אחיאסף, תל אביב, 1981 גאוגרפיה של רווחה, פער ואי שוויון / אחיאסף, תל אביב, תשמ"ג 1983 Urbanization in Israel / Croom Helm, London, St. Martin's Press, New York, 1984 מפת אי-השוויון של ישראל / החוג לגאוגרפיה, אוניברסיטת תל אביב, תל אביב, 1984 גאוגרפיה ופוליטיקה בישראל / אחיאסף, תל אביב, תשמ"ה 1984 הקמת עיירות הפיתוח בישראל ומעמדן / עוזר מחקר רם הרמלך; המרכז לפיתוח על-שם פנחס ספיר ליד אוניברסיטת תל אביב, תל אביב, 1987 עיירות הפיתוח בישראל: עבר או עתיד? / אחיאסף, תל אביב, תשמ"ז 1987 Geography and Politics in Israel since 1967, Frank Cass, London 1988 The New Towns of Israel (1948 - 1988), Minerva Publikation, München 1989 ישראל - גאוגרפיה בת-זמננו: עם היבטים לקראת המאה ה-21 / אחיאסף, תל אביב, תשנ"ד 1993 גאוגרפיה כפרית של ישראל / אחיאסף, תל אביב, תשנ"ד 1994 Israel - A Contemporary Political geography, Universitätsverlag Dr. N. Brockmeyer, Bochum1996 ארץ ישראל: גאוגרפיה פיזית, יישובית ואזורית / אחיאסף, תל אביב, תשנ"ו 1996 1998 Physical Planning Prospects in Israel During 50 Years of Statehood / Galad + Wilch Verlag, Berlin גאוגרפיה של האדם / אחיאסף, תל אביב, תשנ"ט 1998 מילון לגאוגרפיה, ידיעת הארץ ואיכות הסביבה / רמות - אוניברסיטת תל אביב, תל אביב, תשס"ג 2002 גאוגרפיה של כיבוש: יהודה, שומרון וחבל עזה / כרמל, ירושלים, תשס"ג 2002 גאוגרפיה עירונית: יסודות / מהדורה שלישית מעודכנת, אחיאסף, תל אביב, תשס"ב 2002 תכנון לאומי ופיתוח בישראל בשנות האלפיים / רמות - אוניברסיטת תל אביב, תל אביב, תשס"ג 2003 אדם וסביבה בישראל: מסות גאוגרפיות / רמות - אוניברסיטת תל אביב, תל אביב, תשס"ד 2004 The West Bank and the Gaza Strip: A Geography of Occupation and Disengagement / Routledge, London and New York, 2006 Palestine: The Emergence of a Fenced State / Mednik Zvika Books, Tel Aviv, 2008 The Golan Heights: Occupation, Annexation, Negotiation / ABC Publishing, Jerusalem, 2009 Disputed Land: A Geopolitical Perspective on the Israel-Palestine conflict / ABC Publishing, Jerusalem, 2010 שתי מדינות לשני עמים / אפי מלצר בע"מ, מודיעין, תשע"ב 2011 גאוגרפיה של מצור: היבטים מרחביים של מדינת ישראל מול שכנותיה / דפוס ABC, ירושלים, תשע"ב 2012 נטל ההתנחלויות: גאופוליטיקה יישובית בחבל ארץ כבוש / ספרי צמרת, חולון, תשע"ה 2014. מאמרים של אלישע אפרת, המרכז לטכנולוגיה חינוכית דברים לזכרו, אתר החוג לגאוגרפיה של אוניברסיטת תל אביב, 28 בדצמבר 2016 פרופ' אלישע אפרת, באתר פרס ישראל רשימת המאמרים של אלישע אפרת באתר רמב"י עופר אדרת, אחרי מות | הגאוגרף שקבע כי להתנחלויות אין סיכוי לקיום עצמאי, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2016 אלישע אפרת, מובלעות שהפלסטינים לא יבלעו, באתר הארץ, 12 במרץ 2014 אלישע אפרת, הגיאוגרפיה של ההטבות, באתר הארץ, 18 בפברואר 2014 אלישע אפרת, הצעת ליברמן: לא הגיונית ולא מוסרית, באתר הארץ, 18 בינואר 2014 אלישע אפרת, הגליל כבר ערבי, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2013 אלישע אפרת, שימו את הסודנים במעברות, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2013 אלישע אפרת, סודנים כן, פלסטינים לא?, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2013 אלישע אפרת, הכשל הגיאוגרפי של ההתנחלויות, באתר הארץ, 28 ביולי 2013 אלישע אפרת, אלישע אפרת | רצף טריטוריאלי, באתר הארץ, 27 ביולי 2011 אלישע אפרת, אלישע אפרת | כמטחווי תותח מהחוף, באתר הארץ, 18 ביולי 2011 אלישע אפרת, אלישע אפרת | סיבה טובה לפינוי-פיצוי, באתר הארץ, 17 באפריל 2011 אלישע אפרת, אלישע אפרת | קביעת גבולות פלסטין, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2010 אלישע בן יצחק אפרת (1929-2016), דף שער בספרייה הלאומית ארכיון המדינה, מפקד התושבים היהודים בירושלים תש"ז - שכונות: הבוכרים, גאולה - עמ' 85, באתר ארכיון המדינה ארכיון המדינה, רשימות עולים 1939 - תל אביב - עמ' 333 - מס' סדורי 271 (מופיע כאליהו בטעות), באתר ארכיון המדינה תואר דוקטור לפילוסופיה, דבר, 15 ביוני 1964 יחיאל לימור, 89 ק"מ חוף יוקצו לרחצה, מעריב, 11 בינואר 1966 צבי לביא, מרחב ירושלים ישולב בתכנית פיתוח עם שפלת החוף - מאשקלון עד ת"א, מעריב, 22 במאי 1967 גיורא שמיס, חזון ירושלים אשדוד, דבר, 26 במאי 1967 יוסי ביילין, אז מי רצח את החוף?, דבר, 17 בספטמבר 1975 אוטוסטראדה חדשה תיסלל בשנות ה-70 במזרח שפלת החוף, מעריב, 20 ביוני 1969 שלמה שבא, אין בית שאי אפשר בלעדיו, דבר, 10 באוקטובר 1969 שאול הון, הבטון גובר על הרוח, מעריב, 18 ביוני 1970 אלי אייל, אנו לא רוצים ששכם תהיה לעזה, מעריב, 12 בפברואר 1971 מינויים והעלאות בדרגה באוניברסיטת תל-אביב, דבר, 24 באפריל 1973 עיתון "הצפה", עמ' 3, "פרסום נשואין - נרשמו לנשואין בלשכת הרבנות והמועצה הדתית ירושלים", 22 ביולי 1956.