אייל (קיבוץ)

אייל (אֱיָל) הוא קיבוץ של הקיבוץ המאוחד באזור השרון סמוך לעיר קלקיליה השייך למועצה אזורית דרום השרון. קיבוץ אייל הוקם ב-1 בנובמבר 1949 על ידי חלק מחברי גרעין עצמאות, עולים ממזרח אירופה, ניצולי שואה מתנועת הנוער "דרור" שעברו הכשרה בכפר סבא. בשנת 1947 עלו הגברים להכין את ההתיישבות בדרדרה, על שפתו המזרחית של אגם החולה. עם חתימת הסכמי הפסקת האש בתום מלחמת העצמאות הובהר שלא תהיה אפשרות לקיים את הקיבוץ בדרדרה ואברהם הרצפלד בחר עבור הקיבוץ את הגבעה מזרחית לרמת הכובש, ניר אליהו וכפר סבא, בה נמצא הקיבוץ עד היום. שמו של הקיבוץ כשם הגרעין המייסד שמשמעו עוז, כוח, אומץ. רק חלק מחברי הגרעין בחרו להתיישב בקיבוץ והכשרות שהגיעו לקיבוץ בשנת 1950 הלכו כלעומת שבאו. ביולי 1951 תואר הקיבוץ: "רוח של עבודה ויצירה נושבת על פניך באזור המנמנם דורות על דורות. המתיישבים הצעירים, שהועברו הנה מקיבוץ דרדרה שבגליל, שנהרס על ידי הסורים, הספיקו גם כאן הרבה. רוחם טובה ואיתנה. הנה, 4800 דונם מעובדים כולם, חבילות חציר נערמות "עד לשמים". המשק מתפתח יפה ובין הצריפים נראים כבר בתי לובן, בתים ממש, שעל מפתניהם משתעשעים, בשעות של פנות־ערב, פעוטים חמודים ילדי המשולש. קיבוץ אייל סובל ממחסור במים. ..." בשנת 1953 הצטרפו לקיבוץ 60 חברים מתנועת הצופים החלוציים ומספר החברים הגיע ל-120. ביולי 1953 חגגו בקיבוץ את האיחוד בין שני הגרעינים ואת פתיחת הבאר החדשה שפתרה את בעיית המים של הקיבוץ. אולם במהרה עזבו רבים את הקיבוץ שסבל מחוסר בכח אדם ומבעיות כלכליות. העזיבות יוחסו לבעיות חברתיות וכלכליות וגם לבעיות ביטחון בגלל הקרבה לקלקיליה, שהביאה התנכלויות שכללו חדירות, גנבות, נזקים ליבולים ועוד. גם היחסים עם ערביי ישראל בטייבה היו מתוחים. בשנת 1959 הגיע לחזק את הקיבוץ גרעין עולים מצרפת, אך גם הם עזבו תוך זמן לא רב. בשנת 1960 נחנך בקיבוץ באר מים נוסף. בשנת 1962 נשלחו לקיבוץ שני גרעינים נוספים: גרעין של בני קיבוצים מבוססים התארגנו במסגרת צו התנועה לחזק קיבוצים חלשים וגרעין של מחנות העולים. אחרוני החברים הוותיקים עזבו (פרט לשני רווקים שהתעקשו להישאר), ואת מקומם תפסו בני הגרעינים, בוגרי הנח"ל. בשנת 1966 התקיימה במקום ועידה של תנועת הנוער הישראלית "המחנות העולים", שציינה מבחינת חברי הקיבוץ את עלייתו על דרך המלך. בשנת 1966 הוקם צור נתן ליד קיבוץ אייל, וגאל אותו מבדידותו. בשנות השמונים הוקם צפונית לקיבוץ היישוב כוכב יאיר, שהרחיב את ההתיישבות באזור, ומאוחר יותר הוקם היישוב צור יגאל על אדמות המטעים של הקיבוץ. כיום הקיבוץ מופרט. הקיבוץ מתקיים כיום ממעט חקלאות (גידולי שדה, מטע אפרסמון ואבוקדו, רפת), תעשייה (מפעל ליצור עדשות אופטיות בשותפות עם קיבוץ שמיר, ומפעל ליצור רכיבים בתדרי מיקרו גל), שירותים (לימפולנד, מערכת חינוך לגיל הרך, מכבסה, משרד הנדסי, השכרת מבנים לשימושים שונים) ועבודת חוץ של חבריו. בקיבוץ בריכה שבקיץ 2017 נסגרה לחברי הקיבוץ ואורחיהם בלבד. הקיבוץ היה אחד הקיבוצים הראשונים שעברו תהליך של הפרטה, הנחשב לאחד המוצלחים בתנועה הקיבוצית. כל חבר מרוויח - בקיבוץ או מחוצה לו - על ידי כישוריו וכישרונותיו, ומשלם לקיבוץ מסי קהילה. קיימת מערכת של ערבות הדדית מצומצמת, מערכות חינוך, תרבות ובריאות משותפות. בקיבוץ נמצא קאנטרי בשם: "לימפופו", ומגיעים אליו תושבים מכל אזור השרון והמרכז. בקיבוץ נמצא מרכז המבקרים של יקב ססלוב. מדיה וקבצים בנושא אייל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייל ישעיהו אביעם, קיבוץ אייל יוצא למרחב, מעריב, 23 באוקטובר 1966 חלוצי עמק החולה בדרדרה, 1937 אייל (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 הקיבוץ "איל" עלה שנית על הקרקע, דבר, 2 בנובמבר 1949 שנתיים לקיבוץ אייל, הארץ, 29 ביולי 1951 חג המים וחג האיחוד הוחגו בקיבוץ אייל, על המשמר, 7 באוקטובר 1953 מנחם אחידורון, החיים באייל חזרו למסלולם התקין, מעריב, 17 באוקטובר 1956 ישעיהו אביעם, קיבוץ אייל יוצא למרחב, מעריב, 23 באוקטובר 1966 חבלה בחקלאות הערבית-חבלה במשק הלאומי הישראלי, קול העם, 27 בינואר 1954 ושאבתם מים בששון בקיבוץ אייל, מעריב, 14 באפריל 1960 הדיון על גידול היישובים, למרחב, 13 בינואר 1963