laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליליאן תוראם

לילאן תוראם (בצרפתית: Lilian Thuram; נולד ב-1 בינואר 1972 בגוואדלופ) הוא כדורגלן עבר צרפתי, ששיחק בעמדת הבלם. בגיל 9 עבר עם משפחתו לפריז. במהלך שנות נערותו פיתח תוראם את יכולתיו ככדורגלן. בגיל 19 התגלה על ידי מונקו, שבמדיה שיחק חמש שנים וביסס את מעמדו כשחקן מוערך. בשנת 1996 עבר למועדון האיטלקי פארמה. בשנת 1998 חגג תוראם הישג אישי כאשר זכה לתואר שחקן ההגנה הטוב בליגה האיטלקית והישג עולמי, כאשר זכה עם נבחרת צרפת במונדיאל 1998. בטורניר הבקיע את שעריו היחידים במדי הנבחרת - צמד בחצי הגמר מול נבחרת קרואטיה. תוראם המשיך לצבור תארים, כאשר בשנת 1999 זכה עם פארמה בגביע אופ"א ושנה לאחר מכן זכה עם נבחרתו ביורו 2000. כישרונו משך את תשומת הלב של מספר קבוצות גדולות, ולבסוף עבר ב-2001 לקבוצת הפאר האיטלקית יובנטוס. עם יובנטוס זכה תוראם בארבעה תוארי אליפות (אך בדיעבד שניים נפסלו עקב שערוריית שחיתות) והרשים רבים ביכולתו למרות גילו המתקדם יחסית. במונדיאל 2006 תוראם הוביל את צוות ההגנה של נבחרת צרפת, שהגיעה לגמר הטורניר, ובשנה זו עבר לברצלונה, בעוד שקבוצתו הקודמת, יובנטוס, ירדה לליגה האיטלקית השנייה (סרייה ב') עקב שערוריית שחיתות שבה הייתה מעורבת. תוראם השתתף עם נבחרת צרפת ביורו 2008, ואף שבר את שיא מספר ההופעות של שחקן בטורנירי היורו, כאשר שיחק את משחקו החמש עשרה בטורניר במחזור הראשון של שלב הבתים. לאחר הדחתה של נבחרת צרפת מהטורניר, הודיע תוראם על פרישתו מהנבחרת ביחד עם קלוד מקאללה ווילי סניול. לאחר סיום חוזהו בברצלונה חתם תוראם על חוזה לעונה אחת בפריז סן-ז'רמן, אך בבדיקות הבריאותיות נתגלו סימנים לבעיה בלבו. מספר שנים קודם לכן נפטר אחיו של תוראם בזמן משחק כדורסל כתוצאה מליקוי דומה בלבו. בעקבות תוצאות הבדיקה החליט תוראם לפרוש באופן סופי מכדורגל. עם פרישתו, בשנת 2008, ייסד תוראם קרן הפועלת למאבק בגזענות. בניו מרקוס תוראם וקפרן תוראם גם הם כדורגלנים. מרקוס משחק בעמדת החלוץ באינטר מילאנו מהסריה א וקפרן משחק בעמדת הקשר ביובנטוס מהסרייה א'. מדיה וקבצים בנושא ליליאן תוראם בוויקישיתוף ליליאן תוראם, באתר Transfermarkt ליליאן תוראם, באתר Soccerway ליליאן תוראם, באתר BDFutbol ליליאן תוראם, באתר WorldFootball.net ליליאן תוראם, באתר National Football Teams ליליאן תוראם, באתר FootballDatabase.eu
כריסטופר גריי

כריסטופר סטיוארט גריי (24 באפריל 1950 – 10 במרץ 2017) היה עיתונאי והיסטוריון אדריכלות אמריקאי, שנודע בטור השבועי שלו "נופי רחוב" ב"ניו יורק טיימס", על ההיסטוריה של האדריכלות בעיר ניו יורק, מקרקעין והשבחות ציבוריות. גריי כתב את הטור "נופי רחוב" מ-1986 עד דצמבר 2014. עבודתו מתמקדת באדריכלות, בהיסטוריה ובמדיניות השימור של העיר ניו יורק. הוא גם כתב רבות על אדריכלות עבור כתבי העת Avenue ו-House & Garden, והיה המייסד של ה-Office for Metropolitan History, ארגון המספק מחקר על ההיסטוריה של מבנים בניו יורק. הוא כתב טור, "כל המקומות הטובים ביותר", מ-1982 עד 1985 ברחובות אמריקאים עבור House & Garden. גריי קיבל פרסים על מחקרו וכתיבתו מהבאים: המכון האמריקאי לאדריכלים המכון לאדריכלות ואמנות קלאסית החברה הגנאלוגית והביוגרפית של ניו יורק ניו יורק שימור ציוני דרך ספריית האגודה של ניו יורק ליגת השימור של מדינת ניו יורק New York, Empire City (with David Stravitz; Harry N. Abrams, 2004) ISBN 0-8109-5011-1 New York Streetscapes (Harry N. Abrams, 2003 - Research by Suzanne Braley) ISBN 0-8109-4441-3 The Chrysler Building: Creating a New York Icon Day by Day (with David Stravitz; Princeton Architectural Press, 2002 - Research by Suzanne Braley) ISBN 1-56898-354-9 Sutton Place, Uncommon Community by the River (Sutton Area Community, 1997) ISBN 0-9652934-0-8 Fifth Avenue, from Start to Finish, 1911, in Historic Block-by-Block Photographs (Dover, 1994 - Research by Suzanne Braley) ISBN 0-486-28146-9 Changing New York (Dover Publications, 1992 - Research by Raymond Fike) ISBN 0-486-26936-1 Blueprints (with John Boswell; Simon & Schuster, 1981) ISBN 0-671-41973-0 "Christopher Gray, Architecture Writer and Researcher, Dies at 66". The New York Times. Retrieved March 13, 2017. Schneider, Daniel B (August 27, 2000). "F.Y.I. – Hell's Kitchen in the Raw". The New York Times. March 4, 2010. "Christopher Gray". The New York Times. Retrieved March 4, 2010. "Office for Metropolitan History" Archived October 5, 2009, at the Wayback Machine. Retrieved March 4, 2010. Gray, Christopher. "Christopher Gray – The New York Times". The New York Times. Retrieved July 16, 2013. "Office for Metropolitan History". Metro History. Archived from the original on June 21, 2013. Retrieved July 16, 2013.
ויליאם זקנדורף

ויליאם זקנדורף האב (30 ביוני 1905 – 30 בספטמבר 1976) היה יזם נדל"ן אמריקאי בולט. באמצעות חברת הפיתוח שלו Webb and Knapp - שעבורה החל לעבוד ב-1938 ושרכש ב-1949 - הוא פיתח חלק נכבד מהנוף העירוני של ניו יורק. האדריכלים איי אם פיי ולה קורבוזיה תכננו מבנים עבור פרויקטי היזמות של זקנדורף. זקנדורף נולד למשפחה יהודית בפריז, אילינוי (אנ'), בנו של מנהל חנות לחומרי בניין. משפחתו עברה לניו יורק כשהיה בן שלוש. הוא למד באוניברסיטת ניו יורק אך נשר לעבוד בחברת הנדל"ן של דודו, סם בורצ'רד. עד מהרה עזב את המשרד של דודו כדי לעבוד עבור Webb & Knapp, מנהל בניין קטן בניו יורק ותיווך. Zeckendorf, William; McCreary, Edward A. (1970). The autobiography of William Zeckendorf, with Edward McCreary (1st ed.). New York: Holt, Rinehart and Winston. ISBN 0-030-84494-0. LCCN 70103560. OCLC 749022917. OL 5697773M. Nerbas, Don (2015). "William Zeckendorf, Place Ville-Marie, and the Making of Modern Montreal". Urban History Review / Revue d'histoire urbaine. 43 (2): 5–25. doi:10.7202/1031287ar. ISSN 1918-5138. OCLC 962766032. Retrieved December 11, 2019 – via Érudit. Gray, Christopher (April 22, 2010). "The U.N.: One Among Many Ideas for the Site". The New York Times. ISSN 0362-4331. Retrieved December 11, 2019. "UN Secretariat". SkyScraper.org. Retrieved December 11, 2019. Olive, David (October 26, 2013). "Paul Reichmann: The genius who reshaped the world's skylines". Toronto Star. Retrieved December 11, 2019. The brash Bill Zeckendorf, a New Yorker, somehow managed the feat of erecting Montreal's inspiring Place Ville Marie as a collaboration between a Jew (himself); a tradition-bound Scottish skinflint lead tenant, James Muir, then-CEO of the Royal Bank of Canada; and a fiercely nationalistic Québécois mayor, Jean Drapeau. Gregor, Alison (November 4, 2007). "Zeckendorf: Revisiting the legacy of a master builder". The Real Deal New York. Retrieved December 11, 2019. מדיה וקבצים בנושא ויליאם זקנדורף בוויקישיתוף Works by William Zeckendorf at Open Library
שיש פבונאצו

שיש פבונאצו, הידוע גם בשם שיש פבונאצטו דוצימי או שיש סינדי, הוא שיש לבנבן שמקורו בדוקימיום (אנ'), או איסחיסאר (אנ') המודרנית, טורקיה. השם נובע מהמילה האיטלקית לטווס (pavone; פאבון). השיש נמצא בשימוש ברומא מאז התקופה האוגוסטנית, אז החלה חציבה בקנה מידה גדול בדוקמיום, ועמודים שלו שימשו בבית אוגוסטוס (אנ'), כמו גם במקדש מרס אולטור, שבו היו גם אריחי רצפת פאבונאצו בצ'לה (אנ'). פסלי פבונאצוטו של ברברים פריגים כורעים היו קיימים בבזיליקה אמיליה ובגני סאלוסטיוס. קבוצות פסלים ענקיות מגולפות משיש דוצימי התגלו בוילה של טיבריוס ב-Sperlonga. פבונאצוטו לא היה בשימוש נרחב או נרחב לפני התקופה הרומית; אין עדות לכך במחזור לפני שני העשורים האחרונים לפני הספירה. מאוחר יותר הוא שימש ברומא בשווקי טראיאנוס (אנ') ולמזכרות פטרי, קברו של פטרוס הקדוש (אנ') ובעולם במבנים היסטוריים משפיעים בסגנון אדריכלות תחיית הבארוק (אנ'), כנסיית סנט איגנטיוס לויולה (אנ'), בעיר ניו יורק, ובית עיריית בלפסט (אנ') בבלפסט, אירלנד הצפונית. Strabo. Geography. "Book 9, chapter 5, section 16" Erica Highes (2013). Meaning and λόγος: Proceedings from the Early Professional Interdisciplinary. University of Liverpool. p. 29. ISBN 9781443873505. Elise A. Friedland (2015). The Oxford Handbook of Roman Sculpture. p. 181. ISBN 9780190266875. Temple of Mars Ultor Matthias Bruno, et al. “The Docimium Marble Sculptures of the Grotto of Tiberius at Sperlonga.” American Journal of Archaeology, vol. 119, no. 3, 2015, pp. 375–394. מדיה וקבצים בנושא שיש פבונאצו בוויקישיתוף
ג'יידון היברט

ג'יידון היברט (באנגלית: Jaydon Hibbert; נולד ב-17 בינואר 2005) הוא אתלט ג'מייקני, אלוף העולם לנוער (קאלי 2022) וסגן אלוף העולם לנוער בקפיצה משולשת. באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בשנת 2021 בניירובי שבקניה זכה היברט במדליית כסף בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 16.05 מטר, אחרי גבריאל ולמרק משוודיה (16.43 מטר) ולפני סימון גורה מצרפת (15.85 מטר). באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בשנת 2022 בקאלי שבקולומביה זכה היברט במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אליפות חדש של 17.27 מטר, לפני סלבה ר. טירומראן מהודו (16.15 מטר) וויקטור מורוזוב מאסטוניה (16.13 מטר). בחודש מרץ 2023 קבע היברט שיא חדש בקפיצה משולשת באולם עד גיל 20, בתוצאה של 17.54 מטר, כשהוא שובר את השיא בן 38 השנים שעמד על 17.50 מטר. בחודש מאי באותה שנה קבע שיא חדש גם בקפיצה משולשת באצטדיון עד גיל 20, עם תוצאה של 17.87 מטר, שמיקמה אותו במקום ה-13 בכל הזמנים. קפיצה משולשת: 17.87 מטר (2023) קפיצה משולשת: 17.54 מטר (2023) מדיה וקבצים בנושא ג'יידון היברט בוויקישיתוף ג'יידון היברט, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית Alfred, Garland and Wilson threaten world records at NCAA Indoor Championships באתר הרשמי של התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית, 12 במרץ 2023 (באנגלית) Arkansas sweeps SEC men's and women's titles באתר DyeStat, ‏ 14 במאי 2023 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'יידון היברט".
עמנואל ואניוני

עמנואל ואניוני (באנגלית: Emmanuel Wanyonyi; נולד ב-1 באוגוסט 2004) הוא אתלט קנייתי, סגן אלוף העולם (בודפשט 2023) ואלוף העולם עד גיל 20 (ניירובי 2021) בריצת 800 מטר. ואניוני נולד בקניה. באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בשנת 2021 בניירובי שבקניה זכה ואניוני במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אליפות חדש של 1:43.76 דקות, לפני מוחמד עלי גוואנד מאלג'יריה (1:44.45 דקות) ונואה קיבט מקניה (1:44.88 דקות). באליפות העולם שנערכה בשנת 2022 ביוג'ין, אורגון שבארצות הברית סיים ואניוני במקום הרביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.54 דקות. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.53 דקות, אחרי מרקו ארופ מקנדה (1:44.24 דקות), ולפני בן פטיסון מהממלכה המאוחדת (1:44.83 שניות). במסגרת ליגת היהלום שנערכה בפריז ב-7 ביולי 2024 סיים שני בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:41.58 דקות, אחרי ג'מאל סג'אתי מאלג'יריה (1:41.56 דקות) ולפני גבריאל טואל מצרפת (1:41.61 דקות) ואת התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים. ריצת 800 מטר: 1:41.19 דקות (2024) מדיה וקבצים בנושא עמנואל ואניוני בוויקישיתוף עמנואל ואניוני, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
מכון יופי

מכון יופי או סלון יופי הוא מקום המספק טיפולים קוסמטיים. תחת הגדרה זו נכללים גם עסקים כגון מספרות ומכוני ספא. עיסוי לגוף הוא טיפול יופי, בשיטות שונות המציעות יתרונות לעור (כולל מריחת מוצרי יופי) והגברת הרווחה הנפשית. בחלק ממכוני היופי מוצעת הסרת שיער בשיטות שונות מחלקי גוף שונים. חלק ממכוני היופי גם מעצבים שיער. חלקם מציעים גם שיזוף באמצעות מיטות שיזוף. טיפול יופי פופולרי נוסף הוא טיפול פנים, כולל מסכת פנים שמטרתה התחדשות, ריפוי או רענון של העור. אלה עשויים להניב יתרונות זמניים בהתאם לגורמים סביבתיים, תזונתיים ואחרים. ישנם לקוחות המשתמשים בשירותים אלה בשאיפה לתוצאות אנטי-אייג'ינג או אנטי דלקתיות, אך למעשה כמעט שאין כל ראיות אובייקטיביות לכך שישנם יתרונות ארוכי טווח לטיפולי הפנים השונים. מכוני יופי עוסקים בין השאר בבניית ציפורניים ומציעים טיפולים כמו מניקור ופדיקור וריכוך או הסרה של יבלות. טיפולי יופי נוספים הם איפור מקצועי, איפור כלות, איפור אופנה, שעווה ועיצוב גבות. עבור גברים יש גם עיצוב זקנים. ביולי 2023 הכריזה אפגניסטן על סגירת מכוני יופי ברחבי המדינה בתוך חודש. בישראל מתקיימים חלק מהטיפולים הנהוגים במכוני יופי במרפאות רפואה משלימה של קופות החולים השונות, כגון עיסויים וטיפולים לצורך שיפור ההרגשה הטובה "מבחינת הגוף, הנפש והרוח". קוסמטיקה נכללת בתחום העיסוקים המכונים "עסקי צווארון ורוד", שהם עבודות ותחביבים שנשים עושות בבית - תפירה, בישול, עיסויים וכו' - שמורחבים באמצעות קורסים ייעודיים לכדי עבודה מקצועית. לעבודה מקצועית ב-2016 פעלו בישראל יותר מ-380 סלוני יופי וכ-3800 קוסמטיקאיות מקצועיות. ב-2003 הרוויחה קוסמטיקאית 80_120 ש"ח לשעה. ב-2016 השכר השעתי עמד על 100 עד 150 ש"ח לשעה. מדיה וקבצים בנושא מכון יופי בוויקישיתוף ד"ר מוטי לוי, רפואה משלימה לבריאות שלמה, באתר שירותי בריאות כללית Markham Heid, You Asked: Should I Get a Facial?, Time, ‏4 December 2017 עכבר העיר, המקצועות הפופולאריים בתחום הטיפוח והלייף סטייל, באתר הארץ, 18 ביולי 2016 Afghan Taliban order beauty salons to close, The Manila Times, ‏4 July 2023 טיפולי רפואה משלימה מקבוצת מכבי שירותי בריאות, באתר מכבי שירותי בריאות עמליה סער, [file:///C:/Users/Sima/AppData/Local/Microsoft/Windows/INetCache/IE/9DOWBH9Y/WomensMicroEntrepreneurshipTrack-2010[1].pdf יזמות זעירה של נשים כמסלול ניעות חברתית], באתר סוציולוגיה ישראלית יא 2 תש"ע 2010
We Can Make It

"We Can Make It" (בעברית: "אנחנו יכולים לעשות את זה") הוא שיר של הדי ג'יי הישראלי עופר ניסים, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. את השיר הוציאה לאור ב-7 ביוני 2016 חברת התקליטים עופר ניסים מיוזיק, והוא נכלל כרצועה ה-21 באלבום האולפן העשירי שלו, Love (2017). ניסים היה מנהלה האישי ומפיקה המוזיקלי של אינטרנשיונל עד שנת 2000. ביוני 2016 החליטו השניים לחזור להוצאה משותפת עבור מסיבה חודש הגאווה שחלה באותה השנה. זו העלתה לדף הפייסבוק שלה תמונה משותפת שלה ושל ניסים מהעבר, וכתבה: ”כבר לא בנות שש עשרה אבל יודעות משהו על החיים... ובנימה של מורה, נא להפסיק לבקש ממני כרטיסים בחינם. השקיעו מיליונים כדי שתרגישו בעננים בערב מיוחד במינו שלא נראה בארץ”. האירוע התקיים ב-4 ביוני באצטדיון בלומפילד, והשתתפו בה כ-5,000 אנשים. היא ביצעה את השיר בכל אירועי הלהט"ב בהם הופיעה באותה השנה. לאור הצלחתו המסחרית, יצא לרדיו כסינגל ב-21 באוגוסט, ובהמשך פורסמו לצידו רמיקסים רבים. בנוסף לכך, ביצעה את השיר הכותבת והמלחינה שלו, מאיה סימנטוב. "We Can Make It" הפך לאחד מהשירים הישראליים הבודדים שנכנסו למצעד שירי הדאנס קלאב של מגזין הבילבורד האמריקאי. הוא הגיע בשיאו למקום ה-14, וצעד עשרה שבועות רצופים בדירוג. בנוסף, הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים השבועי בוולוניה. סרטון השיר "We Can Make It" באתר יוטיוב Offer Nissim Featuring Dana International - We Can Make It, 2016, נבדק ב-2023-07-16 Love – עופר ניסים – ספוטיפיי We Can Make It, Dana International community Offer Nissim Feat. Maya - We Can Make It (Show Mix), נבדק ב-2023-07-16 Offer Nissim | Biography, Music & News, Billboard (באנגלית אמריקאית) Offer Nissim Featuring Dana International - We Can Make It The Remixes (באנגלית), 2016-12-31, נבדק ב-2023-08-01
יוהנס קרט

יוהנס קרט (באסטונית: Johannes Kert; 3 בדצמבר 1959-4 במרץ 2021) הוא איש צבא ופוליטיקאי אסטוני. שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1996–2000, ולאחר מכן שימש כחבר הריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני) מטעם מפלגת הרפורמה בין השנים 2015–2021. קרט נולד ב-3 בדצמבר 1959, בטאלין שהייתה אז חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. ב-1981 הוא התגייס לצבא האדום. הוא הגיע לדרגת קפטיין ומונה למפקד גדוד. לאחר פירוק ברית המועצות הוא התגייס לליגת ההגנה האסטונית, ארגון על בסיס התנדבותי המקביל לצבא אסטוניה. בין 1993–1996 הוא שימש כמפקד ליגת ההגנה. לאחר מכן שימש כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל) עד שנת 2000. הוא היה השני בתולדות התפקיד, והיחיד עד כה שבא משורות ליגת ההגנה. לאחר מכן הוא מונה למפקד כוחות היבשה האסטוניים עד שנת 2002. באותה שנה הוא מונה לנציג אסטוניה בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי. בשנת 2008 הוא פרש מהצבא, ולאחר מכן עבד כיועץ פרטי עבור משרד ההגנה. ב-2014 הוא הצטרף למפלגת הרפורמה ובשנה שלאחר מכן התמודד בבחירות הכלליות באסטוניה ונבחר לריגיקוגו (הפרלמנט האסטוני). הוא סיים את כהונתו ב-2021. מדיה וקבצים בנושא יוהנס קרט בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר נאט"ו יוהנס קרט, ברשת החברתית פייסבוק
הוחזק כפרן

הוחזק כפרן הוא מושג תלמודי בתחומי משפט עברי, המציין חוסר נאמנות של בעל דין מסוים בבית הדין, בעקבות ההיסטוריה של מעשיו או טענותיו הקודמים. בדרך כלל הביטוי עוסק בממון מסוים, כאשר הציטוט אומר "הוחזק כפרן לאותו ממון", אך ישנם צירופים והקשרים נוספים של הביטוי, כמו "הוחזק כפרן לאותה השבועה", או אפילו שומר פיקדון שהוחזק כפרן, ולכן בעל הפיקדון ירצה להציל ממנו כמה שאפשר. מקור הדין בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י"ז, עמוד א': אמר רבה בר בר חנה א"ר יוחנן: 'מנה לי בידך', והלה אומר: 'אין לך בידי כלום', והעדים מעידים אותו שיש לו, וחזר ואמר: 'פרעתי' - הוחזק כפרן לאותו ממון כלומר אדם שטען שבכלל אינו חייב, ובעקבות עדים שבאו וסתרו את דבריו הוא שינה את גרסתו לטענה שהוא היה חייב אך עכשיו כבר לא, אינו נאמן בטענה זו. הרמב"ם מסייג את הדין למקרה שבו נתפס בשקרו באופן ודאי, כלומר שטען שלא הייתה הלוואה, ולא שטען שאינו חייב: הרי שטען עליו שהלוהו מנה והשיב זה ואמר לו לא היו דברים מעולם, ואחר כך הביא הטוען עדים שהלוהו בפניהם וחזר הנטען ואמר כן היה ולויתי ופרעתי - אין מקבלין ממנו אלא הוחזק כפרן ומשלם; אבל אם השיב איני חייב או אין לך בידי כלום או שקר אתה טוען וכן כל כיוצא בזה, והלך התובע והביא עדים שהלוהו בפניהם ואמר (הנתבע) כן היה אבל חזרתי לו פקדונו או פרעתיו חובו - לא הוחזק כפרן ונשבע היסת ונפטר. — משנה תורה לרמב"ם, הלכות טוען ונטען, פרק ו', הלכה א' סייגים נוספים: רק על טענתו שפרע אינו נאמן, אבל אם מביא עדים או ראיה לדבריו, טענתו מתקבלת. כל הפגם בנאמנותו הוא רק "לאותו ממון", אבל בדינים אחרים שיש לו אינו נתפס כשקרן, אלא ככל בעל דין. האחרונים הסבירו סייג זה באמצעות כח הטענה, שכאשר השתמש בכוח טענתו כדי לטעון דבר שקר, איבד את כח טענתו, ולכן שוב לא נאמן לומר שפרע. הערך "החזק כפרן", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י"ז, עמוד א', או תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ל"ד תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף י"ד, עמוד א' שו"ת המבי"ט, א', ט"ז. וראה בסוף דבריו את דברי הריב"ש שכאשר אומר "בעצם נזכרתי שפרעתי", אינו נאמן אפילו אם מביא עדים. הוחזק כפרן, הרב שמואל שמעוני, באתר ישיבת הר עציון
קפלה

קָפֵּלָה (בלטינית: Cappellae, גלימה) היא מבנה פולחן נוצרי קטן, סוג של כנסייה קטנה לשירות אישי. קפלה נבנתה לעיתים באחוזה כבית תפילה עצמאי קטן ולעיתים במסגרת של קומפלקס מבנים גדול יותר כגון קתדרלה גדולה, אוניברסיטה, ארמון או אפילו בית קברות. שימוש נוסף במושג הוא חלל משני כחלק מכנסייה. בכנסיות רבות, בעיקר גדולות, נהוג לבנות קפלות מסביב לאמבולטוריום (בתרשים משמאל) או בצידי הספינות המשניות, ולעיתים בטרנספט. במקרה כזה הקפלה היא גומחה או חלל קטן ללא מוצא, המוקדש למטרה משנית כלשהי. המשרת בקודש בקפלות האישיות בתקופה הפיאודלית נקרא "קפלאנוס" והוא היה הכומר האישי של הסניור ולעיתים קרובות נלווה אליו במסעותיו. מסופר על מרטין הקדוש שעבר ביום חורף וראה איש עני עירום. פשט את גלימתו, חילק אותה לשניים ונתן מחציתה לעני. החלק שנשאר מרטין לבוש בו היה זה שהיה בו הכובע (בלטינית cappa, קפושון). הגלימה של מרטין נשמרה כשריד קדוש בארמון המלך הפרנקי, במקום שזכה לשם קפלה כנגזרת של השם cappa. מאז כל חדר תפילה פרטי בארמון נקרא קפלה, ואחר כך הורחב המושג לחדר תפילה בכלל. קפלות נבנו לכבוד קדוש מסוים, מלך או אציל חשוב, איש דת חשוב, תורם כספים או אפילו סיפור כלשהו שאותה כנסייה מצאה לנכון לציין. הקפלה מאפשרת פולחן אישי של המתפלל, ובה הוא לרוב מדליק נרות לכבודו של הקדוש. בקפלה ישנם ציורים או פסלים של אותה אישיות, ולעיתים רבות גם ממוקמים בה קברים אמיתיים של אותם אישים או קדושים. בניית הקפלות נעשית, על פי רוב, לאחר השלמת מבנה הכנסייה, ולעיתים מתווספות קפלות חדשות לאחר שנים. בזרמי הנצרות השונים, למושג קפלה משמעויות מעט שונות. קיימים הבדלים בין המשמעויות בנצרות הקתולית, הנצרות הפרוטסטנטית וזרמי הנצרות בבריטניה ואירלנד. נעשה שימוש במילה קפלה גם בהקשרים אחרים שאינם קשורים לכנסייה. אדריכלות כנסיות סנט שאפל הקפלה הסיסטינית קפלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לארי גראהם

לארי גרהאם (באנגלית: Larry Graham ; נולד ב-14 באוגוסט 1946) הוא בסיסט וזמר בריטון אמריקאי. ידוע בשל חברתו בלהקת סליי אנד דה פמילי סטון וגם כמייסד והסולן של Graham Central Station (אנ'). לגרהאם מיוחסת המצאת טכניקת ה"סלאפינג" על גיטרת הבס החשמלית, שהרחיבה באופן נרחב את פלטת הצלילים של הבס (אף שהוא עצמו מכנה את הטכניקה כ-"'thumpin' and pluckin‏"). ב-1980, הוא הוציא את הסינגל " One in a Million You ", שהגיע לעשירייה הראשונה במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית. בשנת 1993, הוא נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול כחבר ב-Sly and the Family Stone. הוא אחיו של המתופף דניס גרהאם, אביו של הראפר דרייק. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אחיינו הוא הראפר הקנדי דרייק. טכניקת ה"סלאפ" בנגינה בבס השפיעה על נגנים כמו לס קלייפול (פריימוס), מארק קינג (Level 42), קני בורק, ויקטור ווטן, פלי (רד הוט צ'ילי פפרס), מרקוס מילר וסטנלי קלארק . A Whole New Thing (1967) Dance to the Music (1968) Life (1968) Stand! (1969) There's a Riot Goin' On (1971) אלבומי אולפן Graham Central Station (Warner Bros., 1974) Release Yourself (Warner Bros., 1974) Ain't No 'Bout-A-Doubt It (Warner Bros., 1975) Mirror (Warner Bros., 1976) Now Do U Wanta Dance (Warner Bros., 1977) My Radio Sure Sounds Good to Me (Warner Bros., 1978) Star Walk (Warner Bros., 1979) Back by Popular Demand (1997) GCS 2000 (1998) Raise Up (2012) הופעות חיות Live in Japan (1992) Live in London (1996) אוספים The Best of Larry Graham and Graham Central Station, Vol. 1 (Warner Bros., 1996) אתר האינטרנט הרשמי של לארי גראהם מדיה וקבצים בנושא לארי גראהם בוויקישיתוף לארי גראהם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לארי גראהם, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לארי גראהם, באתר ספוטיפיי לארי גראהם, באתר AllMusic (באנגלית) לארי גראהם, באתר MusicBrainz (באנגלית) לארי גראהם, באתר דיזר לארי גראהם, באתר Discogs (באנגלית) לארי גראהם, באתר Songkick (באנגלית) לארי גראהם, באתר Genius לארי גראהם, באתר בילבורד (באנגלית) Colin Larkin, ed. (1993). The Guinness Who's Who of Soul Music (First ed.). Guinness Publishing. p. 105. ISBN 0-85112-733-9. Colin Larkin, ed. (1997). The Virgin Encyclopedia of Popular Music (Concise ed.). Virgin Books. p. 539. ISBN 1-85227-745-9. Larry Graham: The Origins of Thumping, Plucking… and Bass History באתר No Treble "Sly and the family Stone | Rock & Roll Hall of Fame". www.rockhall.com. נבדק ב-2021-12-19. Larry Graham & Graham Central Station - By Popular Demand (באנגלית), נבדק ב-2023-04-29
ארנה ארמוס

ארנה ארמוס (באסטונית: Aarne Ermus;‏ נולד ב-14 באפריל 1966) הוא קולונל אסטוני אשר שימש לתקופה קצרה כממלא מקום כמפקד כוחות ההגנה של אסטוניה (מקביל לרמטכ"ל). ארמוס נולד באביה-פאלואויה ב-14 באפריל 1966. הוא למד בבית הספר הצבאי באומסק והתגייס לצבא האדום. הוא שרת בתחילה כמפקד קבוצת חרמ"ש במזרח הרחוק הרוסי. ב-1989 הוא הועבר לדיוויזיית הטנקים ה-31 שהוצבה בצ'כוסלובקיה. לאחר פירוק ברית המועצות, חזר ארמוס למולדתו אסטוניה והתגייס לכוחות ההגנה שלה. ב-1994 הוא מונה למפקד גדוד קופריאנוב. ב-1996 הוא הועלה לדרגת מאיורקיס ומונה לראש מחלקת התכנון. ב-1999 הוא הועלה לדרגת קולונל-לייטננט ומונה לראש המטה הכללי. ב-30 ביוני 2000 הוא מונה לממלא מקום מפקד כוחות ההגנה של אסטוניה. הוא כיהן בתפקיד עד 21 בספטמבר של אותה שנה אז נכנס לתפקיד טרמו קאוטס. לאחר מכן כיהן כראש אגף המבצעים במשך חמש שנים. בין 2007–2013 הוא כיהן כמפקד מוסדות החינוך הצבאיים. ארנה ארמוס באתר האקדמיה הצבאית האסטונית
קומיסר

קומיסר (ברוסית: комиссар) היה תואר רשמי של פקיד ממשל ברפובליקה הרוסית וברית המועצות. למונח "קומיסר" שני מובנים, האחד הוא שר, ולרוב נקרא "נַרקום" (נַרוֹדני קומיסר: קומיסר העם). התואר היה בשימוש עד שנות ה-50. במובנו השני שימש ככינוי לקציני משמעת פוליטיים שהיו מסופחים לקצינים בכל הדרגות ביחידות קרביות. תפקידם היה לפקח על המשמעת הפוליטית של הקצין ושל כל היחידה. בשנת 1920 בצבא האדום היו כשלושת אלפים קומיסרים. התפקיד בוטל בשנת 1925. בשנת 1937 עם תחילת הטיהורים הגדולים התפקיד נכלל מחדש למספר שנים. בתחילת מלחמת העולם השנייה לכל היחידות נשלחו קומיסרים אך לאחר כשנה וחצי לאור דרישות חוזרות ונשנות של מפקדי צבא בכירים התפקיד בוטל. עם זאת, בכל יחידה היה סגן מפקד לפעילות פוליטית. פקודת הקומיסר פוליטרוק ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדיסו גואדיה

אדיסו גואדיה (נולד ב-11 בספטמבר 2002) הוא אתלט ישראלי, אלוף ישראל (2022) בריצת 1500 מטר ושיאן ישראל עד גיל 23 בריצת 10,000 מטר. באליפות ישראל שנערכה בשנת 2022 זכה גואדיה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:48.25 דקות, לפני יהונתן כרמין (3:49.55 דקות) ותומר מועלם (3:57.70 דקות). בתחרות שנערכה בלונדון שבממלכה המאוחדת בחודש מאי 2023 קבע גטהון שיא ישראל חדש עד גיל 23 בריצת 10,000 מטר, עם תוצאה של 28:17.12 דקות. ריצת 1500 מטר: 3:48.25 דקות (2022) ריצת 3000 מטר: 8:10.23 דקות (2022) ריצת 5000 מטר: 13:49.59 דקות (2023) ריצת 10,000 מטר: 28:17.12 דקות (2023) ריצת 10 קילומטר: 29:23 דקות (2023) אדיסו גואדיה, באתר olympedia.org אדיסו גואדיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אסי ממן, ‏שיא ישראלי חדש לטדסה גטהון ב-10,000 מטר, באתר ONE‏, 21 במאי 2023
נוקיה 225 4G

נוקיה 225 4g הוא טלפון סלולרי פשוט שיצא לאור על ידי HMD Global בינואר 2022. זהו טלפון עם מסך 2.4 אינץ', מצלמה פשוטה של 0.3 מגה פיקסל ו-4G. הוא מופעל על ידי מעבד Unisoc UMS9117 והוא כולל זיכרון RAM בנפח 64MB ו-128MB אחסון פנימי. מסך: 2.4 אינץ' QVGA מצלמה: 0.3 מגה פיקסל מעבד: Unisoc UMS9117 זיכרון RAM: 64MB אחסון פנימי: 128MB, תמיכה בכרטיס של עד 32 GB תמיכה ב-4G בלוטות': 5.0 סוללה: 1150mAh מערכת הפעלה: KaiOS תכונות: מצלמה / רדיו FM / מחשבון / רשמקול / לוח שנה / פנס / משחקים / אנגלית עם מילון אוקספורד (מ-Origin Data) / הודעות / שעון מעורר / אינטרנט / אודיו / וידאו / תמונות הפלאפון זמין בצבעים שחור, כחול וחול. גובה: 124.7 מ"מ רוחב: 51 מ"מ עומק: 13.7 מ"מ משקל: 90.1 גרם נוקיה נוקיה 5.3 נוקיה 105 נוקיה 110 (2019) נוקיה 208 נוקיה 215 נוקיה 230 נוקיה 800 נוקיה 1280 נוקיה 3310 נוקיה C2-01 נוקיה C5 נוקיה C6 נוקיה C7 אתר האינטרנט הרשמי של Nokia אתר הבית של HMD Global