סיבוב עילי

במשחקי כדור, סיבוב עילי (מכונה גם סחרור עילי) היא תכונה של כדור המסתחרר קדימה סביב צירו תוך כדי תנועתו. סיבוב עילי בחבטה מפעיל על כדור כוח כלפי מטה, אשר גורם לו ליפול בשל הידודו עם האוויר (ראה אפקט מגנוס). ניתן לחולל סיבוב עילי בכדור על ידי חבטה בו תוך הצלפת הזרוע מעלה וקדימה, כאשר פני המחבט מתחת לכיוון אליו הוא נע. חבטת סיבוב עילי היא ההפך מחבטת חיתוך, כמו גם ההפך מסיבוב תחתי. בכדור בסיס, כדור עקומה, שהוא כדור החוצה את הבסיס בצד הנגדי של הצד ממנו הוא נזרק, הוא צורת זריקה של כדור הנע לרוב מלמעלה למטה, ומתבצעת תוך הפעלת סיבוב עילי על הכדור. "עקומת" הכדור משתנה ממגיש למגיש. בסנוקר, ביליארד כיס וביליארד, שחקנים עושים שימוש בסיבוב עילי כדי לשמר את הכדור הלבן בתנועה גם לאחר פגיעתו בכדורים אחרים. הסיבוב העילי נוצר כתוצאה מחבטה בחלקו העליון של הכדור הלבן. בקריקט, זריקת סיבוב עילי היא זריקת הגשה המתבצעת על ידי השחקן המגיש, בין אם באמצעות סיבוב פרק כף היד או באמצעות סיבוב האצבע. בכל אחד משני המקרים, החובט המגיש מקנה לכדור סיבוב עילי באמצעות סיבובו באצבעות בטרם זריקת ההגשה. בשני המקרים, זריקת הסיבוב העילי נחשבת למעין זריקת ביניים, בין זריקה רגילה לבין כדור מטעה – במקרה של סיבוב פרק כף היד היא כדור מטעה, ובמקרה של סיבוב האצבע היא זריקה נטולת סיבוב. כדור קריקט בסחרור עילי מתנהג באופן דומה לכדור טניס או טניס שולחן בסיבוב עילי. תנועת הסחרור קדימה מונעת מעבר אוויר מעל הכדור, אולם מסייעת למעבר אוויר מתחתיו. ההפרש בין לחץ האוויר מעל הכדור ומתחתיו (כפי שהוא מוסבר על ידי אפקט מגנוס) פועל ככוח כלפי מטה, כלומר הכדור נופל מוקדם יותר ומהר יותר מן הרגיל. במונחי קריקט, המשמעות היא שהכדור קצר יותר, נפילתו מהירה יותר וניתורו לאחר פגיעתו בקרקע גבוה יותר ממה שעשוי החובט להעריך. כמו כן, הכדור נע במסלול ישר, בהשוואה להגשות רגילות באמצעות סיבוב פרק כף היד או סיבוב האצבע, שבהן מסלול תנועתו של הכדור נשבר שמאלה או ימינה לאחר פגיעתו בקרקע. חובט עשוי להיות מוטעה בקלות, בייחוד בהתחשב בכך שהפעולה די דומה להגשה רגילה. מבחינה טקטית, מגיש ינסה תחילה לזרוק מספר זריקות הגשה עם סחרור עילי על מנת למשוך את החובט קדימה בטרם ישתמש בירידת הכדור ובניתור הנוסף שלו כדי להטעות את החובט. חובטים המנסים לחבוט חבטת דחיפה והדיפה קדימה או חבטת "טאטוא" הצידה הם פגיעים במיוחד לזריקת זו בשל ניתור הכדור לאחר פגיעתו בקרקע. חבטות בגולף יכולות גם הן להיות בעלי סחרור עילי, אם כי חבטות שכאלו הן תוצא בלתי רצוי של חבטה הפוגעת בחציו העליון של הכדור. חבטות מסוג זה גורמת לכדור להתכדרר על פני הקרקע וכתוצאה מכך להחטיא את מטרתו. שחקני טניס וטניס שולחן הם המשתמשים העיקריים בחבטת סיבוב עילי כ"חבטה בטוחה", חבטה במסגרת סדרת חבטות (ראלי), או כחבטה המסייעת בבניית נקודה. לדוגמה, טניסאי יכול לחבוט שלוש חבטות אלכסוניות עם סיבוב עילי לרוחב המגרש לצורך בניית נקודה, ואת החבטה הרביעית כחבטה שטוחה או כחבטת חיתוך מסיימת לאורך הקו כדי להעניק לעצמו סיכוי לזכות בנקודה. אחד הטניסאים המשתמשים בחבטה זו בהצלחה מרובה הוא רפאל נדאל. בטניס שולחן תחרותי, שליטה ויעילות בסיבוב עילי הן הכרחיות, לא רק כדי לייצר חבטת נגד התקפית על כדור עם סיבוב תחתי, אלא גם כדי להיות מסוגל לייצר חבטה מהירה כאשר הכדור בגובה נמוך מגובה הרשת. בטניס שולחן, ההגנה הטובה ביותר מפני חבטה עם סיבוב עילי היא בחסימה קרובה לשולחן, הכוללת קיבוע יציב של המחבט והנעתו מעט קדימה בזווית של פחות מ־90 מעלות. דרך נוספת להתגונן מפני סיבוב עילי היא לחבוט חבטת נגד שגם היא עם סיבוב עילי, או באמצעות חבטת חיתוך של הכדור. בטניס, בשל מיקומה של הרשת במרכז המגרש, שימוש בחבטת סיבוב עילי מאפשר לשחקנים להיות עקביים יותר וכן גם מגדיל את מרווח השגיאה שלהם. מאחר שסיבוב עילי גורם לכדור ליפול מטה בכיוון הקרקע מהר יותר, שחקן יכול לחבוט בכדור גבוה יותר מעל לרשת, ובכך להגדיל את מרווח השגיאה שלו. ניתן להשתמש בחבטה זו על מנת לתלל[דרושה הבהרה] מעל שחקן יריב הממתין ליד הרשת או כדי לחבוט ישירות לרגליו. חבטה בכדור מלמטה למעלה כאשר השחקן קרב לנקודת המגע מקנה לכדור מִגְבָּהּ. שמירה על פני מחבט (גידים) סגורים מעט ממצב אנכי תקנה לשחקן את הסחרור העילי בו הוא מעוניין. יחד עם זאת, כדורים המנתרים נמוך יותר בשל עוצמה רבה או סיבוב אחורי הם קשים הרבה יותר להחזרה באמצעות אחיזת מחבט המאפשרת השגת סיבוב עילי, דוגמת אחיזה מערבית ומערבית למחצה, משום שהמחבט נמצא בזווית רחוקה מדי כלפי מטה מכדי 'להרים' את הכדור בחזרה אל מעל לרשת. ככזה, סיבוב עילי יעיל הרבה יותר בשימוש על משטחים איטיים, שבהם מנתר הכדור גבוה יותר, דוגמת חימר. כמו כן קשה הרבה יותר להקנות לכדור סיבוב עילי בחבטת גב יד בשל המגבלות הפיזיות של מתיחת זרוע לרוחב הגוף. סיבוב עילי בחבטה מפעיל על כדור כוח כלפי מטה, אשר גורם לו ליפול בשל הידודו עם האוויר (ראה אפקט מגנוס). ניתן לחולל סיבוב עילי על ידי חבטה בכדור תוך הצלפת הזרוע מעלה וקדימה, כאשר פני המחבט מתחת לכיוון אליו הוא נע. חבטת סיבוב עילי היא ההפך מחבטת חיתוך, כמו גם ההפך מסיבוב תחתי. דרך אחת להסביר את אפקט מגנוס היא זו – בשל הסיבוב והעובדה שהאוויר פועל כחומר צמיגי או "דביק" על פני שטח הכדור, זרם אוויר הנוצר כתוצאה מן הכדור נפלט כלפי מעלה. כתוצאה מזרם אוויר זה, הכדור נדחף כלפי מטה. לעיתים משתמשים בעיקרון ברנולי כדי להסביר את תוצא הסיבוב העילי, באשר הבדלי המהירות בין פני שטח הכדור ובין האוויר גדולים יותר בחלקו העליון של הכדור. לדוגמה, אם האוויר הזורם על פני חלקו התחתון של הכדור נע מהר יותר מן האוויר הזורם על פני חלקו העליון, אזי מעיקרון ברנולי משתמע כי הלחץ על פני שטח הכדור יהיה נמוך יותר בחלקו התחתון מאשר בחלקו העליון. במילים אחרות, מאחר שחיכוך אוויר גדול יותר מתרחש על פני שטחו העליון של הכדור ביחס לחלקו התחתון, הבדל זה גורם להפעלת לחץ גדול יותר על חלקו העליון של הכדור, אשר כתוצאה ממנו הכדור נדחף מטה. חבטת סיבוב עילי היא חבטה יעילה ביותר על משטחים קשים. הכדור מסתחרר לפנים ונוחת מהר יותר בכיוון הקרקע, ובכך מתאפשרת חבטה בו בעוצמה גדולה יותר ביחס לכל סוג חבטה אחר. ברוב משטחי המגרשים, סיבוב עילי גם גורם לכדור לנתר גבוה יותר. לפיכך הופכת חבטה זו לשימושית לעיתים תכופות על חימר או משטחי מגרשים "רכים" אחרים, שבהם מנתר הכדור גבוה יותר באופן טבעי, וזאת על מנת שהכדור שמקבל היריב יהיה קשה יותר לחבטה. יריב החובט חבטת גב יד ביד אחת יהיה פגיע במיוחד לחבטת סיבוב עילי, משום שקשה לחבוט בכדור גבוה בחבטת גב יד ביד אחת. סיבוב עילי שימושי גם בעת חבטות הנחתה או הגשה בכדורעף, ומאפשר לשחקנים להכות בכדור בחוזקה תוך וידוא הימצאות הכדור במשחק בחלק המגרש של היריב. סיבוב עילי גם מייצב את הכדור במהלך תעופתו, ובכך מאפשר הגשה מדויקת יותר.