laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וולפסבורג (כדורגל נשים)

וולפסבורג (בגרמנית: VfL Wolfsburg) הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר וולפסבורג שבגרמניה. הקבוצה משחקת בבונדסליגה לנשים, ולזכותה שבע אליפויות ותשעה גביעים. הקבוצה נחשבת לאחת מקבוצות הנשים המצליחות בגרמניה וזכתה פעמיים בליגת האלופות לנשים - ב-2013 ו-2014. המועדון הוקם ב-1973 בשם איינטרכט וולפסבורג, והישג השיא שלו היה הגעה לגמר הגביע הגרמני ב-1984. ב-1990 הוקמה הבונדסליגה לנשים, ווולפסבורג הצטרפה לליגה הצפונית שלה. באותם ימים שיחקה בקבוצה קשרית נבחרת גרמניה, דוריס פיטשן, שאף סיימה כמלכת שערי הליגה ב-1992. לאחר מספר שנים כקבוצת מרכז טבלה, ירדה הקבוצה לליגה השנייה, שם שהתה עונה אחת לפני שחזרה לבונדסליגה. ב-2003, התמזגה הקבוצה עם מועדון הספורט VfL וולפסבורג, שנמצא תחת בעלותה של יצרנית המכוניות פולקסווגן. השנים הראשונות עם הבעלים החדשים לא היו פשוטות, וב-2005, הקבוצה אף ירדה לעונה אחת לליגה השנייה. עם חזרתה לבונדסליגה, החלה הקבוצה להתבסס כאחת הקבוצות הטובות בגרמניה, ובעונת 2011/2012 הצליחה בפעם הראשונה לסיים במקום השני בליגה, עם שלוש נקודות הפרש מטורבינה פוטסדאם. העונה שלאחר מכן - 2012/13, הייתה עונת השיא של הקבוצה אי פעם. וולפסבורג זכתה בטרבל היסטורי - אליפות גרמניה, הגביע הגרמני וליגת האלופות, והייתה לקבוצת הנשים הגרמנית הראשונה מאז פרנקפורט ב-2008 שמגיעה להישג זה. בעקבות ההצלחה הרבה, שתי שחקניות הקבוצה, לנה גוסלינג ונילה פישר, היו מעשר המועמדות לפרס כדורגלנית השנה בעולם. עונה לאחר מכן, ההישג של וולפסבורג כמעט ושוחזר, אך היא לא הצליחה לזכות בגביע הגרמני. למרות זאת, זכתה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות באליפות הליגה ובליגת האלופות. קפטנית הקבוצה, נדין קסלר, שכבשה 12 שערי ליגה במהלך עונה זו, נבחרה בסופה לשחקנית השנה של אופ"א וגברה על חברותיה לקבוצה - מרטינה מילר ונילה פישר שסיימו במקום השני והשלישי, בהתאמה. מספר חודשים לאחר מכן, זכתה קסלר גם בפרס כדורגלנית השנה בעולם של פיפ"א. אליפות הבונדסליגה: 7 2012/2013, 2013/2014, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2021/2022 הגביע הגרמני: 9 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 ליגת האלופות לנשים: 2 2013, 2014 ברזיל כריסטיאן רוזריה גרמניה לנה גוסלינג גרמניה מרטינה מילר גרמניה קוני פוהלרס גרמניה דוריס פיטשן גרמניה נדין קסלר יפן יוקי אוגימי דנמרק פרניל הארדר מדיה וקבצים בנושא וולפסבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וולפסבורג
ברוקלין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ברוקלין – רובע בעיר ניו יורק ברוקלין – כינוי של השחקן טוני דנזה ברוק לין – שם במה של הזמרת מרי ג'יי בלייג' ברוקלין (סרט) – סרט קולנוע מאת ג'ון קראולי ברוקלין (רומן) – רומן מאת קולם טובין ברוקלין דודג'רס – קבוצת בייסבול אמריקאית ברוקלין דקר – שחקנית ודוגמנית אמריקאית ברוקלין נטס – קבוצת כדורסל אמריקאית ברוקלין קולג' – קולג' אמריקאי ברוקלין תשע-תשע – סדרת טלוויזיה אמריקאית
טוני לימה

אנטוני "טוני" לימה סולה (בקטלאנית: Antoni "Toni" Lima Solá; נולד ב-22 בספטמבר 1970 בגאבה שבקטלוניה, ספרד) הוא כדורגלן עבר אנדורי ששיחק בעמדת הבלם. לימה נולד בגאבה שבקטלוניה, ספרד. אחיו הצעיר הוא הכדורגלן אילדפונס לימה. לימה החל לשחק במחלקת הנוער של דאם. בעונת 1990/1991 שיחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד, ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. בעונת 1991/1992 שיחק באספניול מליגת העל הספרדית, בה ערך שתי הופעות ליגה. לאחר מכן שיחק במשך 3 עונות בפלמוס מהליגה הספרדית השנייה, וערך בה 100 הופעות בהן הבקיע 9 שערים. בשלוש העונות הבאות חזר לימה לשחק בליגה הספרדית השלישית. הוא החל לשחק בפולי אלמריה, ממנה עבר לריאל מורסיה, וחזר לפולי אלמריה. בעונת 1998/1999 שיחק לראשונה מחוץ לספרד, באוניאו דה מדיירה מהליגה הפורטוגלית השנייה, בה ערך 7 הופעות ליגה. לאחר מכן חזר לשחק בספרד, כשחתם בהוספיטאלט מהליגה הספרדית השלישית. בעונת 2000/2001 שיחק בגאבה, מועדון כדורגל מעיר הולדתו, ששיחק בליגה הספרדית הרביעית. בעונת 2001/2002 שיחק יחד עם אחיו הצעיר, אילדפונס לימה, ביוניקוס מליגת העל היוונית. הוא ערך 3 הופעות במועדון, ובעונה הבאה חזר לגאבה, שבינתיים עלתה לליגה הספרדית השלישית, ושיחק בה במשך שתי עונות. בשנייה לקח חלק בחזרתה של הקבוצה לליגה הספרדית הרביעית. לקראת שתי העונות הבאות חזר לשחק בפלמוס, ששיחקה גם היא בליגה הספרדית הרביעית. לאחר מכן עבר לשחק באיביסה-אייביסה עד לפרישתו בגיל 38. לימה החל לשחק בנבחרת אנדורה בשנת 1997 והבקיע את שערו היחיד במדיה בשנת 2002. ב-10 ביוני 2009 ערך את משחקו האחרון בנבחרת, כששיחק במחצית הראשונה ולבש את סרט הקפטן בהפסד 6-0 לנבחרת אנגליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. במשך כל תקופתו בנבחרת אנדורה שיחק יחד עם אחיו הצעיר, אילדפונס לימה. מדיה וקבצים בנושא טוני לימה בוויקישיתוף טוני לימה, באתר Transfermarkt טוני לימה, באתר Soccerway טוני לימה, באתר BDFutbol טוני לימה, באתר National Football Teams טוני לימה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt פרופיל השחקן באתר ForaDeJogo
קווינטוס קאיקיליוס מטלוס (קונסול בשנת 206 לפנה"ס)

קווינטוס קָאיקִיליוּס מֶטֶלוּס (בלטינית: Quintus Caecilius Metellus) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 206 לפנה"ס. קאיקולוס היה בנו של הקונסול לוקיוס קאיקיליוס מטלוס. בהלווייתו של אביו הוא נשא נאום הספד המעלה על נס את הישגי אביו ומידותיו, תמצית הנאום השתמרה אצל פליניוס. הוא מונה כפונטיפקס בשנת 216 לפנה"ס, ואיידיל בשנת 209 לפנה"ס. בשנת 207 לפנה"ס הוא שרת בצבאו של הקונסול גאיוס קלאודיוס נרו במהלך קרב מטאורוס, ולאחר הקרב נשלח לרומא כדי לבשר על מותו של עזרובעל ברקה בקרב. לקראת סוף השנה מונה לתפקיד מגיסטר אקוויטום (מפקד הפרשים) בידי מרקוס ליוויוס סלינטור שהתמנה לתפקיד דיקטטור. הוא נבחר כקונסול בשנת 206 לפנה"ס יחד עם לוקיוס וטורניוס פילון. במסגרת תפקידם הם נאלצו להילחם בצבא קרתגו בפיקוד חניבעל אולם חניבעל נסוג אל ברוטיום, ולא גילה נטייה לצאת לקרב. שני הקונסולים מצדם גם הם לא השתוקקו לקרב והסתפקו בשמירה על חניבעל בתוך גבולות ברוטיום. מצב זה נמשך לאורך כל השנה. לאחר תום השנה הוא המשיך לפקד על הצבא בגבולות ברוטיום בתורת פרוקונסול. עם תום שנת 205 לפנה"ס התברר ששני הקונסולים הנוכחיים אינם יכולים להיות נוכחים בבחירות המתקרבות (סקיפיו שהה בסיציליה וקראסוס התעכב בגלל מגפה), לשם כך הוחלט למנות את מטלוס כדיקטטור באופן זמני ובהסכמת הקונסולים לצורך ארגון הבחירות. בהמשך התגלה מטלוס כאחד התומכים הגדולים ביותר של פובליוס קורנליוס סקיפיו, והוא סייע לו להיחלץ מפרשייה של עושק אזרחים בלוקרי. בשנת 201 לפנה"ס הוא היה חלק מהדקמווירי (ועדה) שהוקמה במטרה לחלק קרקעות לוותיקי צבאו של סקיפיו. בשנת 186 לפנה"ס הוא נשלח כחלק ממשלחת דיפלומטית רומאית לנסות ליישב סכסוכים בפלופונסוס. הוא נזכר לאחרונה בשנת 179 לפנה"ס. Plinius, Natural History, 7, 139–141. Liv. 23 22 Liv. 27 21 Liv. 27 51 Liv. 28 10 Liv. 28 45 Liv. 29 10 Liv. 29 20 Liv. 31 4 Liv. 39 24 Liv. 40 45
פריווילגיה

האם התכוונתם ל... פריווילגיה חברתית – זכות מיוחדת או יתרון הקיימים לאדם או לקבוצה חברתית מסוימת בלבד. פריווילגיה (כתב זכות) – מסמך משפטי באירופה בימי הביניים, אשר הסדיר את מערכת היחסים בין השלטון לקבוצות אתניות.
מרקו מצ'ינה

מרקו מצ'ינה (באיטלקית: Marco Macina; נולד ב-30 בספטמבר 1964 בסן מרינו שבסן מרינו) הוא כדורגלן עבר סן מרינזי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. מצ'ינה נולד בסן מרינו שבסן מרינו. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של טרה פנה, ממנה עבר לבולוניה 1909. ב-22 בנובמבר 1981 ערך מצ'ינה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בהפסד 2-0 ליובנטוס במסגרת המחזור התשיעי בסרייה א'. בעונה זו ערך מצ'ינה 8 הופעות ליגה, והיא הסתיימה בירידתה של בולוניה 1909 לסרייה ב'. בעונתו השנייה במועדון, ערך מצ'ינה 16 הופעות ליגה, בהן הבקיע 3 שערים. בעונת 1983/1984 ערך מצ'ינה 11 הופעות בארצו מהסרייה ב', בהן הבקיע שער אחד, ובעונה הבאה שיחק בפארמה, קבוצה נוספת מהסרייה ב', וערך בה 26 הופעות, בהן הבקיע 3 שערים. בעונת 1985/1986 שיחק מצ'ינה במילאן, מועדון הפאר האיטלקי מהסרייה א'. ב-13 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-71 בניצחון 1-0 על קומו במסגרת המחזור השישי בסרייה א'. בסך הכל ערך 5 הופעות במועדון. הוא הוסיף 3 הופעות בגביע אופ"א. בעונת 1986/1987 שיחק ברג'אנה מהליגה האיטלקית השלישית, ובעונה הבאה שיחק באנקונה, גם היא מהליגה השלישית. לאחר מכן פרש מכדורגל מקצועני, כשהוא בן 24. מצ'ינה ערך 2 הופעות בנבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 1992: הראשונה ב-14 בנובמבר 1990 בהפסד 4-0 לנבחרת שווייץ, והשנייה ב-5 בדצמבר 1990 בהפסד 6-0 לנבחרת רומניה. מרקו מצ'ינה, באתר Transfermarkt מרקו מצ'ינה, באתר WorldFootball.net מרקו מצ'ינה, באתר National Football Teams מרקו מצ'ינה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרקו מצ'ינה".
חוקת רומניה 1965

חוקת רומניה 1965 (ברומנית: Constituția din 1965) היא החוקה השלישית והאחרונה, שהתקבלה בתקופה הקומוניסטית ברומניה. חוקת 1965 החליפה את חוקת רומניה 1952 ובתורה שונתה מאוד לאחר המהפכה הרומנית (1989) ובוטלה לחלוטין ב-1991. במרץ 1974 שונתה החוקה, כדי להתאים את תפקיד נשיא הרפובליקה ולהעניק לו עוד סמכויות - התפקיד נועד לניקולאה צ'אושסקו. Constitutia Republicii Socialiste Romania 1965 (ברומנית) Reflectarea principiilor democratice in Constitutiile Romaniei (ברומנית)
סיימון ויליאמס

האם התכוונתם ל... סיימון ויליאמס (שחקן) – שחקן אנגלי המוכר מתפקידו כג'יימס בלאמי בסדרה "על אדונים ומשרתים" סיימון ויליאמס (אתלט) - אתלט אנגלי (אנ') סיימון ויליאמס (סוציולוג) – פרופסור לסוציולוגיה (אנ') סיימון ויליאמס (באסיסט) – באסיסט חבר להקת גולדפינגר (אנ') סיימון ויליאמס (שחמטאי) – שחמטאי אנגלי (אנ') סיימון ויליאמס (דמות) – דמות בדיונית של גיבור על האלטר אגו של וונדר מן
Guns for Hands

Guns for Hands הוא סינגל מסוגת האינדיטרוניקה, שנכתב על ידי חברי הלהקה האמריקאית Twenty One Pilots. הוא הופץ כסינגל ביפן בלבד. השיר הופיע בפעם הראשונה באלבומה השני של הלהקה, Regional at Best ולאחר מכן הקליטה אותו מחדש. הגרסה המחודשת הופיעה באלבומה השלישי, Vessel. ההבדל בין שתי גרסאות השיר הוא שבשיר המקורי קצב התופים פחות דומיננטי וההקלטה עצמה שונה במקצת מזו המחודשת. בגרסה המחודשת, קצב התופים דומיננטי יותר ויש אפשרות לשמוע את קולם של שני חברי הלהקה בצורה טובה יותר. השיר זכה לתואר הזהב, על ידי ה-RIAA, לאחר שנמכר בלמעלה מחצי מיליון עותקים במדינה. מידע על היצירה "Guns for Hands" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Guns for Hands" באתר יוטיוב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
קרלוס סמבראנו

קרלוס אאוגוסטו סמבראנו אוצ'נדארטה (בספרדית: Carlos Augusto Zambrano Ochandarte, נולד ב-10 ביולי 1989 בקייאו שבפרו) הוא כדורגלן פרואני המשחק בעמדת הבלם בבוקה ג'וניורס ובנבחרת פרו. סמבראנו החל לשחק בקבוצות הנוער של שאלקה 04 מיד לאחר אליפות העולם לנוער שנערכה בארצו פרו בשנת 2005. סמבראנו תפס מיד מקום בהרכב הקבוצה, קיבל מחמאות רבות על משחק ההגנה שלו, ואף הושווה לבלם הברזילאי לוסיו. בהמשך, סמבראנו שימש קפטן בקבוצה עד גיל 19. בנובמבר 2007 ערך סמבראנו את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה של שאלקה 04, אך רק בעונת 2009/10 סמבראנו החל לקבל דקות רבות יותר בקבוצה הבכירה, ובעונה זו רשם 16 הופעות. בקיץ 2010 חתם סמבראנו בפ.צ. סנט פאולי, העולה החדשה לבונדסליגה. סנט פאולי נשרה בחזרה אל הבונדסליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד מהמקום האחרון, כאשר זו הציגה את ההגנה החלשה ביותר בליגה, שספגה 68 שערים. סמבראנו נשאר בקבוצה גם בבונדסליגה השנייה, אך הקבוצה סיימה את עונת 2011/12 במקום הרביעי, ולא הצליחה לשוב לבונדסליגה. בתחילת עונת 2012/13 חתם סמבראנו באיינטרכט פרנקפורט, והצטרף לחברו להגנת סנט פאולי בעונת הירידה, בסטיאן אוצ'יפקה. סמבראנו הפך במהרה לשחקן הרכב בקבוצה. בעונה הראשונה סיים סמבראנו עם פרנקפורט במקום השישי בבונדסליגה, שהקנה כרטיס למפעל הליגה האירופית בעונת 2013/14. פרנקפורט צלחה את שלב הבתים של הליגה האירופית, אך הודחה בשערי חוץ בשלב הנוק אאוט הראשון על ידי פורטו. את שתי העונות הבאות סיימו פרנקפורט וסמבראנו במרכז הטבלה, ולא הצליחו לשוב למפעלים האירופיים. ב-3 ביולי 2016 עזב את גרמניה לאחר עשור, וחתם ברובין קאזאן הרוסית. ב-1 בספטמבר 2017 הושאל לפאוק סלוניקי. ב-30 בינואר 2018 חתם סמבראנו לארבע עונות בדינמו קייב. ב-18 באוגוסט 2018 הושאל לפ.צ. בזל. בעונת הבכורה שלו בבזל, 2018/19, סמבראנו ערך רק שבע הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד, וסיים עם בזל במקום השני. עם זאת, סמבראנו היה שותף מלא לזכייתה של בזל בגביע השווייצרי, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על פ.צ. תון, במשחק בו סמבראנו שיחק 90 דקות. ב-31 בינואר 2020 חתם לשנתיים וחצי בבוקה ג'וניורס. סמבראנו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פרו במרץ 2008 ואף כבש שער, במשחק ידידות מול נבחרת קוסטה ריקה, שהסתיים בניצחון פרואני בתוצאה 3:1. סמבראנו היה אמור להשתתף בקופה אמריקה 2011 אך נפצע במשחק ידידות מול נבחרת סנגל ונעדר מהטורניר. במוקדמות מונדיאל 2014 הבקיע סמבראנו שערים מול נבחרת ארגנטינה ונבחרת ונצואלה, אך פרו לא העפילה למונדיאל 2014. סמבראנו השתתף עם פרו בקופה אמריקה 2015, וסיים עם הנבחרת במקום השלישי. סמבראנו לא זומן לסגל הפרואני למונדיאל 2018, אך כן זומן לסגל לקופה אמריקה 2019, לאחר תקופה ארוכה בה לא לבש את המדים הלאומיים. סמבראנו ופרו הפתיעו כשהגיעו בטורניר זה עד לגמר, בו הפסידו 3-1 לברזיל. פ.צ. בזל הגביע השווייצרי: 2018/19 בוקה ג'וניורס אליפות ארגנטינה: 2019/20, 2022 הגביע הארגנטינאי: 2019/20 גביע הליגה הארגנטינאית: 2020, 2022 מדיה וקבצים בנושא קרלוס סמבראנו בוויקישיתוף קרלוס סמבראנו, ברשת החברתית פייסבוק קרלוס סמבראנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרלוס סמבראנו, ברשת החברתית אינסטגרם קרלוס סמבראנו, באתר Transfermarkt קרלוס סמבראנו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) קרלוס סמבראנו, באתר Soccerway קרלוס סמבראנו, באתר BDFutbol קרלוס סמבראנו, באתר WorldFootball.net קרלוס סמבראנו, באתר National Football Teams קרלוס סמבראנו, באתר FootballDatabase.eu
נבחרת פפואה גינאה החדשה בכדורגל נשים

נבחרת פפואה גינאה החדשה בכדורגל נשים מייצגת את פפואה גינאה החדשה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של פפואה גינאה החדשה. משחקה הראשון של הנבחרת נערך ב-1989 במסגרת אליפות אוקיאניה השלישית, שבה היא הפסידה בכל משחקיה וסיימה במקום הרביעי והאחרון. הייתה זו אליפות היבשת האחרונה שבה פפואה גינאה החדשה לא סיימה באחד משלושת המקומות הראשונים. בכל אליפויות אוקיאניה שנערכו מ-1991 ועד 2003, סיימה הנבחרת במקום השלישי, תמיד אחרי אוסטרליה וניו זילנד. עם זאת, עקב מעברה של נבחרת אוסטרליה לקונפדרציית הכדורגל של אסיה ב-2006, הפכה פפואה גינאה החדשה לנבחרת השנייה בטיבה ביבשת וסיימה במקום השני בכל אליפויות אוקיאניה שהתקיימו מאז. בנוסף, היא אירחה שלוש מאליפויות אלו (1994, 2007 ו-2010). הדירוג הנוכחי של נבחרת פפואה גינאה החדשה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-56 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 46 נמדד לראשונה בדצמבר 2019, והדירוג הכי נמוך 133 נמדד לראשונה בספטמבר 2014. 1991 עד 2023 - לא העפילה 1983 - לא נרשמה 1986 - לא נרשמה 1989 - מקום רביעי 1991 - מקום שלישי 1994 - מקום שלישי 1998 - מקום שלישי 2003 - מקום שלישי 2007 - מקום שני 2010 - מקום שני 2014 - מקום שני 2018 - מקום שלישי 2022 - מקום ראשון דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
הנקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הנקה – דרך ההזנה המאפיינת את ולדות היונקים מיכאל הנקה – במאי קולנוע אוסטרי מייק הנקה – כדורגלן גרמני אנקה
אמפולי

אמפולי (באיטלקית: Empoli) היא עיר וקומונה תעשייתית בטוסקנה שבאיטליה, השוכנת במרחק 20 ק"מ דרום מערבה מפירנצה. אמפולי נמצאת במרכז טוסקנה, בנפת פירנצה, 20 ק"מ דרום מערבה מפירנצה, במישור הארנו, על נהרות האלזה (Elsa) והארנו, מדרום לאחרון. יישוב התקיים במקום החל מהתקופה הרומית הקדומה ועד המאה הרביעית לפחות. במפת פויטינגר המקום נקרא portu, כלומר עיר נמל. כנראה הכוונה לנמל על נהר בסמוך לשתי הדרכים הרומיות הראשיות שעברו בה: Via Quinctia שהוליכה מפירנצה לפיזה ו-Via Salaiola בדרך לוולטרה. במאה השמינית היא מוזכרת כ-אמפוליס (Empolis). ב-1119 היא נזכרת כחלק משטחי רוזנות Guidi. ב-1182 עברה לשלטון פירנצה. ב-1260 התקיימה בה הוועידה שבה האציל הפלורנטיני Farinata degli Uberti, ממנהיגי הגיבלינים, התנגד להריסת פירנצה. כיכר Farinata degli Uberti הידועה גם כ"כיכר האריות" (Piazza dei Leoni). במרכזה מזרקת שיש עם נימפות מים ואריות, של לואיג'י פמפלוני. כנסיית אנדראס הקדוש (Collegiata di Sant'Andrea). נראה שהייתה שם כנסייה כבר במאה החמישית, היא נבנתה מחדש במאה ה-11, והיא מוזכרת בבולה אפיפיורית מ-1059. בכנסייה יצירות אמנות משל פרנצ'סקו בוטיצ'יני, לוקה דלה רוביה, לורנצו די ביצ'י (Lorenzo di Bicci) וזנובי דל רוסו (Zanobi del Rosso). אתר לזכר הנשלחים למחנות ההשמדה, ברחוב Fratelli. תיאטרון "שלום" (Teatro Shalom) ברחוב Ferruccio Busoni מספר 24/26. אמפולי נמצאת על קו הרכבת הראשי מפירנצה לפיזה ויש ממנה גם קו ישיר לסיינה. מועדון הכדורגל של אמפולי אתר האינטרנט הרשמי של אמפולי (באיטלקית) האתר הרשמי (איטלקית) אמפולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמפולי (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית Florence & Tuscany, Eye Witness travel guides, p160 אתר התיאטרון
ז'יימליס

ז'יימליס (בליטאית: Žeimelis; ביידיש: זיימל) היא עיירה בצפון ליטא במחוז שאולאי סמוך לגבול עם לטביה. עד השואה התקיימה בה קהילה יהודית, נודעה ברבנים מפורסמים שכיהנו בה. מהמאה ה-14 ועד המאה ה-18 נוהלה ז'יימליס על ידי פיאודלים גרמנים. עד שנת 1795 הייתה ז'יימליס חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי, ומאז היא הייתה חלק מהאימפריה הרוסית, עד מלחמת העולם הראשונה. בתקופת ליטא העצמאית 1918-1940 נבנה קו רכבת שהוביל מהעיירה לעיר פוניבז'. לראשונה נזכר תושב יהודי בז'יימליס בשנת 1593. קהילה יהודית מאורגנת נזכרת באמצע המאה ה-18. במפקד של שנת 1766 נספרו 428 יהודים בעיירה. במפקד של 1897 נספרו בעיירה 679 יהודים יותר ממחצית תושבי העיירה. היהודים התפרנסו ממסחר, חנויות, בתי קפה ותעשייה זעירה. המצב הכלכלי הקשה בתחילת המאה ה-20 גרם להגירה של רבים מיהודי העיירה. הם היגרו בעיקר לארצות הברית, ארץ ישראל ודרום אפריקה. בעיירה היה תלמוד תורה ובית ספר יסודי יהודי, וכן ספריה יהודית עם ספרים ביידיש. כן הייתה בעיירה פעילות ציונית, וסניף של תנועת החלוץ. מרבני העיר הנודעים - ר' שלום אלחנן יפה שכיהן ברבנות משנת 1883, לימים הרב בעיר סנט לואיס בארצות הברית. הרב אברהם יצחק הכהן קוק מונה לרב המקום בשנת 1887. עם מינויו הוא דאג לבניית מקווה חדש, ולחיזוק מוסדות העזרה הדדית של גמילות חסדים, הכנסת אורחים וביקור חולים. בתקופת רבנותו בז'יימליס התאלמן הרב קוק מאשתו הראשונה, והוא נותר עם בת יחידה, שנה לאחר מכן הוא נישא לאשתו השנייה. בנו הרב צבי יהודה נולד בתקופה זו. בשנת 1895 עבר הרב קוק לעיר בויסק שם כיהן כרב העיר, עד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1903. מחליפו ברבנות ז'יימליס היה הרב יעקב דוב רפפורט שימש ברבנות עד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1926, בה שימש כרבה של המושבה כפר סבא. עם הכיבוש הגרמני נכלאו יהודי העיירה בבניין בנק מקומי שחלונותיו היו עם סורגי ברזל. משם הועברו לאסם במרחק 2 ק"מ מהעיירה. ב-8 באוגוסט 1941, נלקחו כל יהודי העיירה, כ-180 איש ליער אורנים סמוך. במקום זה נורו כולם למוות בידי הגרמנים וליטאים משתפי פעולה. מדיה וקבצים בנושא ז'יימליס בוויקישיתוף אתר המוקדש לקהילה היהודית בז'יימליס אתר נוסף המוקדש לקהילת ז'יימליס "ז'יימליס", באתר JewishGen (באנגלית)
תרבות דמוקרטית

תרבות דמוקרטית הוא כתב עת אקדמי לענייני חברה, דמוקרטיה ומשפט אשר נוסד בשנת 1999. כתב העת יוצא לאור על ידי הוצאת אוניברסיטת בר-אילן והפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן. עד חוברת 14, אשר ראתה אור בספטמבר 2012, היה גם המכון הישראלי לדמוקרטיה שותף בהוצאת כתב העת. כתב העת נועד לספק מענה לאתגרים הכרוכים בביסוסה של הדמוקרטיה בחברה הישראלית, ומכוון בעיקר לחוקרים וקובעי מדיניות. כתב העת מפרסם מאמרים העוסקים בסוגיות של דמוקרטיה על פניה השונות, תוך עיון מעמיק במדינה הישראלית ותכונותיה המיוחדות. המחקרים מגיעים מתחומי מדע מגוונים, ובכללם ספרות, היסטוריה, משפטים, סוציולוגיה, מחשבה יהודית ומגדר. המאמרים עוברים שיפוט אקדמי באמצעות קוראים עמיתים (Peer-Review) ובאמצעות מערכת תלמידים מהפקולטה למשפטים. הגיליון הראשון של כתב העת ראה אור בינואר 1999, ועד שנת 2016 יצאו לאור 16 גיליונות, מתוכם 4 גיליונות בשפה האנגלית. בכל שנה מפיק כתב העת לפחות גיליון אחד, כאשר בממוצע רואים אור בין 2 ל-3 גיליונות בשנה. מפעם לפעם מפרסם כתב העת גיליון העוסק בנושא מוגדר, כמו צבא וחברה, מגדר, בג"ץ עמנואל ועוד. על כריכות גיליונות כתב העת מופיעות לרוב יצירות אמנות ישראליות, כמו "היום תור טבי" מאת יהודה מרטון, ו"עץ צבוע בחצר מוזיאון ישראל" מאת מנשה קדישמן. העורכת הגרפית של כתב העת היא רבקה קנלר. את כתב העת מלווה מערכת מלומדים וכן מערכת תלמידי הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת בר-אילן. עורכים: פרופ' אבי שגיא, פרופ' ידידיה צ' שטרן וד"ר חנן מנדל. מערכת מצומצמת: פרופ' סטיוארט א' כהן, פרופ' אבי שגיא ופרופ' ידידיה צ' שטרן. מערכת מורחבת: פרופ' אהרן אנקר, פרופ' יעקב בלידשטיין, פרופ' אלה בלפר, פרופ' איל בנבנישתי, פרופ' משה הלברטל, פרופ' אלון הראל, פרופ' מייקל וולצר, פרופ' נעם זוהר, פרופ' ברוך זיסר, פרופ' פנינה להב, פרופ' סנדי לוינסון, פרופ' מנחם לורברבוים, פרופ' מנחם מאוטנר, פרופ' דן מכמן, פרופ' שמואל סנדלר, פרופ' יעקב עירם, פרופ' ג'ורג' פלטשר, פרופ' מנחם פרידמן, פרופ' מנחם קלנר ופרופ' יעל תמיר. אתר האינטרנט הרשמי של תרבות דמוקרטית כתב העת באתר ההוצאה לאור של אוניברסיטת בר-אילן גיליונות "תרבות דמוקרטית" במאגר JSTOR (הצגת דף זה מתאפשרת לאחר הזדהות באתר הספרייה הלאומית, וכניסה לכתב עת כלשהו בדף המוצג. הרישום לאתר הספרייה הוא חינם) מידע על כתב העת והגיליונות השונים (באנגלית) יואב שורק, פמיניזם במבחן, סקירת כתבי עת, מוסף "שבת", מקור ראשון
אלכסנדרה צ'ודינה

אלכסנדרה גאורגייבנה צ'ודינה (ברוסית: Александра Георгиевна Чудина; ‏6 בנובמבר 1923 - 28 באוקטובר 1990) הייתה ספורטאית סובייטית. היא סגנית אלופה אולימפית בקפיצה לרוחק ובהטלת כידון (הלסינקי 1952), אלופת אירופה בקרב חמש (ברן 1954) ושיאנית העולם בקפיצה לגובה. היא זכתה 3 פעמים במדליית זהב עם נבחרת ברית המועצות בכדורעף נשים באליפות העולם ו-4 פעמים באליפות אירופה. באליפות אירופה שנערכה באוסלו, נורווגיה בשנת 1946 זכתה צ'ודינה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.57 מטר.. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה צ'ודינה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.14 מטר, אחרי איווט ויליאמס מניו זילנד שקבע שיא אולימפי חדש של 6.24 מטר ולפני שירלי קאולי מבריטניה (5.92 מטר) ובהטלת כידון בתוצאה של 50.01 מטר, אחרי דנה זטופקובה מצ'כוסלובקיה (50.47 מטר) ולפני בת ארצה ילנה גורצ'קובה (49.76 מטר). מדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.63 מטר, אחרי אסתר ברנד מדרום אפריקה (1.67 מטר) ושילה לרוויל מבריטניה (1.65 מטר). בתחרות שנערכה בקייב, אוקראינה ב-22 במאי 1954 קבעה צ'ודינה בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 1.73 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיאה בן ה-3 שנים של שילה לרוויל מבריטניה. שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי תלמה הופקינס מבריטניה (1.74 מטר). שלושה חודשים לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בברן, שווייץ היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בקרב חמש בשיא אליפות חדש של 3754 נקודות (4526 נקודות) ומדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.93 מטר. נוסף לכך, היא סיימה רק במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.60 מטר. בין השנים 1945–1963 שיחקה צ'ודינה כדורעף בקבוצת דינמו מוסקבה ובין השנים 1949–1960 שיחקה בנבחרת ברית המועצות ושימשה כקפטנית הנבחרת. היא זכתה ב-3 מדליות זהב באליפות העולם (מוסקבה 1952, פריז 1956 וריו דה ז'נייו 1960) ו-4 פעמים באליפות אירופה (פראג 1949, סופיה 1950, פריז 1951 ופראג 1958). צ'ודינה לקתה בשחפת ואיבדה רגל אחת בגלל נמק. היא עישנה סיגריות בשרשרת ונפטרה בשנת 1990 מסרטן קיבה. קפיצה לגובה: 1.73 מטר (1954) שיא עולם בעבר קפיצה לרוחק: 6.24 מטר (1953) הטלת כידון: 52.75 מטר (1953) קרב חמש: 4,750 נקודות (1955) שיא עולם בעבר התפתחות שיא העולם בקפיצה לגובה (ויקיפדיה האנגלית) מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרה צ'ודינה בוויקישיתוף אלכסנדרה צ'ודינה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלכסנדרה צ'ודינה, באתר olympedia.org אלכסנדרה צ'ודינה, באתר Track and Field (נשים) אלכסנדרה צ'ודינה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הספרייה האזורית רמת הנגב

ספריית מדרשת שדה בוקר, הנקראת גם ספרייה אזורית רמת הנגב, הייתה הספרייה הציבורית הראשית והמרכזית במועצה האזורית רמת הנגב, שנמצאה במדרשת בן-גוריון. היא הכילה אוספים ייחודיים בארץ בתחומי מדעי הסביבה, גאולוגיה, חינוך סביבתי, ואיכות הסביבה ושימשה גם כמרכז התרבות של המדרשה. הספרייה נסגרה בינואר 2023 והספרים שהיו בה - נגרסו. ספריית המדרשה שייכת לתאגיד מדרשת שדה בוקר, והוא המממן את אחזקתה. ישנה תמיכה של משרד התרבות, המועצה האזורית רמת הנגב וועד מקומי מדרשת בן-גוריון. נוסדה ב-1965 במבנה אשר היום מאכלס את המכון למורשת בן-גוריון, עברה למבנה חדש בשנת 1979, בתכנונו של שמואל מסטצ'קין, ובגדול של כ-700 מ"ר, ושכנה בו עד 2023. ספריית המדרשה שירתה את מוסדות החינוך במדרשה, גופים אחרים באזור ואת תושבי רמת הנגב. בספרייה היו כ-50,000 כותרים, והציעה לקהל שלושה אולמות מרכזיים - אולם הכניסה, ההדרכה וההרצאות, אולם הילדים וההקרנה, ואולם עיון שקט. ספריית המדרשה התמקדה במידע הנוגע לתחומי מדעי הסביבה והכילה כותרים רבים בנושא סביבה, בוטניקה, זואולוגיה, ארכאולוגיה וגאולוגיה עם דגש על אזור הנגב והמדבר. הספרייה היוותה ספרייה אזורית על פי חוק הספריות הציבוריות, ובכך שירתה את יישובי המועצה (קיבוצים, יישובים, בתי ספר וגנים), וסניפי ספריות המשנה בכלל היישובים - קיבוץ רביבים, קיבוץ משאבי שדה, קיבוץ שדה-בוקר, באר מילכה, שיזף, מרחב עם, קיבוץ טללים, קדש ברנע, רתמים, כמהין, ואשלים. הספרייה שימשה כמרכז תרבות של המדרשה והפעילה אירועי תרבות כמו פסטיבל ימי שירה במדבר ואירועי חודש הקריאה ושבוע הספר. כהן, בצלאל, ומאיר, יצחק, בונים במדבר : 1963 - 2003: מהקמת מדרשת שדה-בוקר ועד הכרזת מדרשת בן-גוריון, מדרשת שדה בוקר, 2007. מדיה וקבצים בנושא הספרייה האזורית רמת הנגב בוויקישיתוף הספרייה האזורית רמת הנגב, ברשת החברתית פייסבוק אתר הספרייה באתר המועצה ערוץ היו טיוב מתן זמיר סערה ברשת: הספרייה של מדרשת שדה בוקר נסגרה והספרים נגרסו, באתר b7net,‏ 14 בינואר 2023 כנס "מסעות פואטיים "אורגניזמים מהנדסי סביבה" - שינויי אקלים והקשר ביניהם כנס הספרייה: מבטים על הנגב כנס "מדע, תנ"ך ומדבר" "כנס "מסעות בזמן"