באנשי

הבאנשי (באירית: Banshee, "אשת הרוגם"; מבוטא באירית עתיקה כ-Ban síde) היא פיה או רוח רפאים של אישה המופיעה במיתולוגיה האירית (אנ') כמבשרת המוות של אנשים הקרובים אליה. על פי המיתולוגיה האירית, מקוננת הבאנשי ליד הבית אם מישהו בתוכו עומד למות. יש משפחות מיוחדות שלפי האמונה הבאנשי קשורות אליהן, ובכיין מבשר על מותו של בן משפחה. לחמש משפחות גאליות גדולות (או'גריידי, או'ניל, או'ברייאן, או'קונור וקאבנה), תושר הקינה על ידי פיה (באנשי) בעלת כושר נבואי, אשר תקונן כשחבר משפחה מת, אפילו אם האדם שמת נפטר במרחק רב ובשורת מותו עדיין לא הגיעה, כך שבכי הבאנשי היה הסימן הראשון למוות. בגרסאות מאוחרות יותר יכול הבאנשי להופיע לפני המוות ולהזהיר את המשפחה בעזרת קינה. כשמספר רב של באנשי מגיעות בבת אחת, מסמל הדבר את מותו של אדם דגול או קדוש. ביכולתה של הבאנשי לצווח בעוצמה ולגרום להרס רב כתוצאה מכך. קיימים תיאורים שונים לגבי מראה הבאנשי. לרוב הן מתוארות כלבושות בגלימה אפורה מעל שמלה ירוקה, שיער ארוך ועיניים אדומות כתוצאה מבכי ממושך. תיאורים אחרים כוללים מראה של שמלה לבנה, שיער אדמוני ועור חיוור, הופעה כבתולה מזמרת שהשתייכה לאותה משפחה ומתה צעירה, או כאישה כפופה המופיעה בלילות תחת עצים כאשר היא מתאבלת בפנים רעולות או עפה לאור הירח בעודה מייללת. הבאנשי מופיעה גם בפולקלור של סקוטלנד ועמים קלטים אחרים, כולל בווילס, ובברטאן שבצרפת. היא מייצגת דם קלטי טהור ללא השפעה לטינית, סקסונית או דנית. בשנת 1959, וולט דיסני הוציא את הסרט "דארבי או'גיל והאנשים הקטנים" המציג באנשי. היא לרוב מתקשרת עם דארבי (אלברט שארפ) ואפילו מתדיינת עם מייקל מק'ברייד (שון קונרי). זוהי הגרסה האירית של מבשרת המוות. הסרט הוא סיפור ילדים ובוחן את הלפריקונים, את הבאנשיות ומעשיות איריות אחרות. באנשיות מופיעות גם בסדרת הספרים הארי פוטר. ב"הארי פוטר והאסיר מאזקבאן" מאת ג'יי קיי רולינג, במהלך שיעור בהגנה מפני כוחות האופל עם רמוס לופין, בוגארט (דמות המראה לאדם את הדבר שממנו הוא פוחד יותר מכל) שוחרר. שיימוס פיניגן, תלמיד אירי, ראה את הבוגארט בתור באנשי. במקרה זה, הבאנשי לא הייתה יפה כלל וכלל, אך הייתה בעלת עור ירוק ושיער ארוך שהגיע לרצפה. באנשיות תוארו שוב ב"הארי פוטר וגביע האש" כאשר קול צווחה נוראי נשמע, ושיימוס פיניגן ציין שזה נשמע כמו באנשי. דוגמה נוספת לראיית באנשי היא בתוכנית העל-טבעית "מכושפות", ובה אליסה מילאנו המשחקת את פיבי האליוול הופכת לבאנשי אחרי מאבק ביצור וחשיפתה לבכי החודר של הבאנשי. בפרשנות הזו, באנשיות הן מכשפות טובות שחשופות לכאב שלא ניתן להתגבר עליו, שגורם להם להפוך לבאנשיות. באנשיות נמשכות לכאב אנושי, והן ניזונות ממנו בעזרת בכי, והן הורגות את בני האנוש בעזרת פריצת כלי הדם שלהם. אם באנשי חדשה מקבלת אישור להרוג בן-אנוש, המכשפה הטובה נאלצת להישאר באנשי לנצח. ב"עולם הדיסק", סדרת ספריו של טרי פראצ'ט, נראו שני סוגים של באנשי: המתורבתות והפראיות. המקרה המתורבת היחיד שידוע הוא מר איקסולייט, באנשי ממין זכר עם ליקוי בדיבור, שבמקום לצרוח, נוהג להשאיר פתק. שמיעת הצווחה של באנשי פראית היא עדיין סימן מבשר מוות, אבל הקשר במקרה זה הוא הרבה יותר מכוון: הבאנשי היא גורם המוות. בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" מוזכרות כמה באנשיות, הבולטת שבהן היא לידיה מרטין (אותה משחקת הולנד רודן). כוחות הבאנשי מאוד מעורפלים בסדרה ונראה שללידיה קצת קשה להשתלט על כוחותיה בעיקר כי היא לא מבינה אותם במלואם, ועם זאת היא מצליחה להשתמש בהם במידת הצורך. בעונה הרביעית מגלים שגם סבתא של לידיה הייתה באנשי, אך היא נרצחה ולא מרבים לפרט עליה. בסדרת הטלוויזיה "סופרגירל" סיובהאן סמית' הופיעה כנבלית על (סילבר באנשי) הנלחמת בסופרגירל ואף מביסה אותה יחד עם לייבוואייר. סמית' קיבלה את כוחותיה ממשפחתה – נשות המשפחה היו נהפכות לבאנשי (בסדרה באנשי היא אישה בעלת כוח לצרוח גלים על קוליים) אחרי שהאישה הייתה בנקודה הנמוכה ביותר בחייה וכוחותיה מתגלים כאשר האישה על סף מוות. בסוף הפרק הפלאש וסופרגירל הצליחו ביחד לנצח את לייבוואייר וסילבר באנשי בעזרתם של תושבי נשיונל סיטי. גם בסדרת הקומיקס "אקס מן" הופיע הבאנשי, גיבור על אשר מסוגל לצרוח גלים על קוליים. בספרי "שומרת הערים האבודות" (שאנון מסנג'ר) לאלווין, המרפא, יש באנשי שנוהג להיכנס לפאניקה כאשר מטופליו על סף מוות והמצב חמור אף יותר כאשר היצור נשכב לידם. בנוסף, בספר הראשון בסדרת הספרים "בני הנפילים" (קסנדרה קלייר) מגנוס ביין מציין שקליירי צרחה כל כך חזק כשהייתה קטנה, שחשב שהיא באנשי. יתר על כן, הבאנשי הופיעה בכמה פרקים בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה", בתור מבשרת המוות. מדיה וקבצים בנושא באנשי בוויקישיתוף באנשי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Wilde, Jane. Ancient legends, mystic charms, and superstitions of Ireland. Boston, Ticknor and co. 1887