מאחורי הצלילים

מאחורי הצלילים הוא שמו של מופע ופרויקט מוזיקלי משותף של המוזיקאים שלמה גרוניך ומתי כספי. ייחודו של שיתוף הפעולה בכך שלא התמצה בשני מוזיקאים שמופיעים יחד אלא הניב יצירה מקורית משותפת של השניים. המופע הוקלט על ידי רשות השידור בהופעה חיה בתיאטרון צוותא ויצא לראשונה באלבום ב-1973 בחברת התקליטים הד ארצי ובהפקת "תיאטרון מופע". בעשורים הבאים התאחדו שוב לסיבוב הופעות משותף פעם בעשור (1984, 1990, 2002), שניים מהמופעים (1984 ו-2002) תועדו באלבומים משלהם. מתי כספי פגש לראשונה בשלמה גרוניך כשבחן פסנתרנים למחזמר "עיר הגברים" שהלחין ועיבד. כספי מספר בהופעות שהוא ישב בצד שמאל של הפסנתר וניגן את ההרמוניה של "פנקס הקטן" וביקש מגרוניך לשבת לימינו ולאלתר עליה בצלילים הגבוהים. במהרה גילו שני המוזיקאים הצעירים שהם חולקים עניין במוזיקה מקורית ומאתגרת, פחות מיינסטרימית, רוק מתקדם ועוד. הם החלו לעבוד, לכתוב ולהלחין יחד, גרוניך בפסנתר וכספי בגיטרה או בפסנתר. לעיתים הלחינו שירי משוררים כיהודה עמיחי ולעיתים כתבו מילים בעצמם. השיר הראשון שכתבו והלחינו יחד, בתהליך עבודה משותף, הוא "ציור", למילים שכתב אילן גרוניך, אחיו של שלמה. גם הוא הפך לקלאסיקה ישראלית ברבות השנים, אך בתחילת שנות השבעים היה החומר המוזיקלי מורכב ולא מסחרי, והמופע לא זכה להצלחה. עם זאת האלבום נחשב לפורץ דרך בתחומו - הרוק המתקדם היה חדש ולא מקובל בנוף המוזיקה הישראלית באותה התקופה. תקופה מסוימת אף היו שותפים לדירה. גרוניך מספר כי יום אחד חזר ושמע את מתי מלחין שיר לתוכנית סאטירית למילים על ארובת רדינג "העשן בארובה, קרב קרב ובא, סביב הכל מסריח, אני כבר לא יכול לנשום...". הפער בין המילים שדיברו על עשן ופיח ללחן שהיה בלדה נוגה צרמו לו, והוא ביקש מכספי רשות להתאים ללחן מילים אחרות כדי לא לבזבז מלודיה רומנטית כזאת על שיר בדיחה. כספי הסכים, גרוניך כתב את המילים, וכך נולד שיר האהבה "ואותך" (התפרסם גם בשם "אחרי שנסעת"). הוא בוצע בפסטיבל הזמר תשל"ב והפך לקלאסיקה במוזיקה הישראלית. בין השירים נוספים באלבום היו: "אל נא תלך" מלודיה שחיבר גרוניך על בסיס פרלוד מס' 1 מתוך הפסנתר המשווה של יוהאן סבסטיאן באך למילים של רבינדרנת טאגור. הקדים אותו המלחין הצרפתי שארל גונו עם אווה מריה. השיר המקורי נכלל שנתיים קודם לכן באלבומו הראשון של גרוניך, "למה לא סיפרת לי!?" "כשאלוהים אמר בפעם הראשונה" שהלחין כספי למילים של נתן זך לערב שירי משוררים מספר 1 בגלי צה"ל; "קווינטה" – קטע אינסטרומנטלי שהלחין גרוניך לפסנתר ובהמשך הקליט אותו גם עם החליל של שם טוב לוי במסגרת ההרכב "קצת אחרת". "בן-גוריון" ("מגיע לו שיכתבו עליו שיר") שיר לזכרו של דוד בן-גוריון, שנפטר באותה שנה. השיר נפתח בשתי תיבות אינסטרומנטליות מתוך "התקווה". בשנת 2002 יצא התקליטור בגרסה מחודשת במסגרת סדרת "מבראשית" של הד ארצי. לראשונה כלל האלבום חוברת עם מילות השירים וגם טקסט מאת יואב קוטנר שסקר בקצרה את ההיסטוריה המשותפת של כספי וגרוניך ואת חשיבותו של האלבום במוזיקה הישראלית. השירים עצמם עברו עריכה דיגיטלית מחודשת (רימסטרינג) וההוצאה המחודשת כללה שבעה קטעי בונוס – הקלטות שונות לחלק מהשירים, גרסת כיסוי של גרוניך לשיר Rocky Raccoon של הביטלס וסקיצה ביתית לשיר "סוסי הפרשים" שלא נכלל באלבום במקור (לימים בוצע על ידי ההרכב Goldoolins). המוזיקה לשירים הולחנה על ידי שלמה גרוניך ומתי כספי (למעט היכן שמצוין אחרת). [*] מתוך תוכנית הרדיו "מה אבקש" ששודרה בגלי צה"ל בשנת 1972 טכנאי ראשי: עמיחי פוטוק הוצאה מחודשת 2002: איסוף עריכה והפקה: פיני דקל וליאור מזרחי מפיקה ראשית: שרון לוי עיצוב: דור כהן – סטודיו DandD מסטרינג: איציק פיליבה – מסטר דיסק בראשית שנות ה-80 שבו לעבוד יחד כשכספי הפיק מוזיקלית את אלבומו של גרוניך "צמר גפן מתוק" שיצא ב-1982. בעקבות העבודה המשותפת החליטו לחזור ל"מאחורי הצלילים", וכך, כעשור לאחר המופע הראשון, התאחדו כספי וגרוניך לסבב הופעות שני שאף הוא תועד באלבום. המופע הוצג בתיאטרון יובל והאלבום הוקלט בהופעה חיה באולם בית המורה על ידי רשות השידור. השניים חזרו על שישה משירי המופע המקורי והוסיפו עליהם חמישה שירים: "מקום לדאגה" שהלחין כספי למילים של יהונתן גפן; "שיר אהבה טרי" ("בואי ילדה") של גרוניך; שני שירים ציניים על תל אביב שהלחין גרוניך למילים של המשורר מאיר ויזלטיר – "יש לי סימפטיה" (הולחן לערב שירי משוררים של גלי צה"ל ובוצע במקור על ידי נורית גלרון) ו"אפשר לחיות בת"א"; שיר היתולי חדש בשם "ק.ג.ב." שכתב כספי למופע. האלבום יצא בתקליטור בסדרת התפוז המוזלת של NMC בשנת 1994. המוזיקה לשירים הולחנה על ידי שלמה גרוניך ומתי כספי (למעט היכן שמצוין אחרת). עיבודים: שלמה גרוניך, מתי כספי שלמה גרוניך ניגן בפסנתר CP80 ובסינטיסייזר DX7. מתי כספי ניגן בגיטרה ובמנדולינה. מפיק ההקלטה: עודד פנחסי מיקס: מתי כספי צילום העטיפה: ציפי מנשה עיצוב: מיכל לויט מפיק אחראי: זאב אולמן מפיק: דודו אלהרר ב-1990 התאחדו כספי וגרוניך בשלישית לסיבוב הופעות "מאחורי הצלילים 90" שלא הוקלט לאלבום. למופע זה כתבו שני שירים חדשים ועיבדו אותם עם הגיטריסט חיים רומנו: "הגיהנום המאושר" – מילים: לאה גולדברג, לחן: כספי וגרוניך "עד מתי" – מילים ולחן: שלמה גרוניך השיר "הגיהנום המאושר" הופץ כסינגל אך מעולם לא יצא בתקליטור; השיר "עד מתי" הוקלט בהופעת סולו של גרוניך שתועדה באלבום "נטו LIVE" (יצא ב-1991). בנובמבר 2001, לאחר עשור שבו לא היו בקשר, נפגשו כספי וגרוניך מאחורי הקלעים במופע לציון 7 שנות פעילות למועדון הקמלוט. בסוף המופע הם החליטו לעלות לבמה באופן ספונטני וביצעו יחד את "ציור" לקול תשואות הקהל. החיבור המחודש הוליד סיבוב הופעות נוסף שהחל בינואר 2002 ונמשך לאורך השנה, בסופה תועד גם באלבום כפול שיצא באופן עצמאי. במופע זה שילבו כספי וגרוניך את נשותיהם – רחל כספי בשירה ומיכל אדלר גרוניך במפוחית פה. המופע, כמו המקורי מ-1973, התחיל ב"אלוהים מרחם על ילדי הגן" והסתיים ב"בן-גוריון". הפתיח של ההקלטה המקורית נוגן בתחילת המופע, לפני שכספי וגרוניך עלו לבמה, ולאחר כמה שניות הם תפסו את מקומם, התחברו לכלי הנגינה והמשיכו את השיר בהופעה חיה. בסוף המופע נעשתה הפעולה ההפוכה – כספי וגרוניך עצרו בהפסקה לקראת סוף "בן-גוריון", ותוך שהם יורדים מהבמה הושמעה ההקלטה המקורית (ניתן לשמוע זאת גם באלבום מ-1984). במהלך שלושים השנים שחלפו מאז המופע המקורי התבגרו האמנים במראם ובקולם, צברו ניסיון בימתי, רפרטואר עשיר ואף התחתנו עם מוזיקאיות. ההתבגרות הקולית השפיעה על המנעד והקשתה עליהם להגיע לטונים הגבוהים מהעבר; סולם השיר "רוצה שנית" שונה, והוא בוצע טרצה מתחת לסולם המקורי. הניסיון הבימתי הניב ביצועים ארוכים ומגוונים יותר, עם קטעי אלתור, לעיתים גם בשיתוף הקהל; כמו כן השניים נפתחו וסיפרו לקהל על המפגש ביניהם, על העבודה המשותפת ועוד. חלק מקטעי הקישור נכללו באלבום, למשל שיר 4 שבו הדגימו את האלתור של גרוניך ב"פנקס הקטן" שעמד בבסיס הפגישה הראשונית שלהם. הרפרטואר העשיר הביא למופע שירים מוכרים ואהובים שיצרו בקריירת הסולו שלהם בביצועים חדשים ומרעננים (למשל "עכשיו זה שנינו" שבו ניגנו שניהם באקורדיונים) ואף שני שירים חדשים ("את האישה שלי" של כספי ו"ילדה שנותרה על החוף" שהלחינו יחד במהלך החזרות למופע) וגרם לכך שלראשונה יצא למופע אלבום כפול. הנשים הגדילו את מגוון הכלים והקולות במופע הזוגי המקורי והכניסו גוונים חדשים. לדוגמה: רחל כספי, ילידת ברזיל, שרה את "שומקום" בעיבוד חדש שהותאם עבורה למקצב בוסה נובה (במקום מקצב הסמבה המקורי). מיכל אדלר גרוניך, סולנית שלישיית אדלר הוסיפה לשיר אלתורי מפוחית; כמו כן ניגנה סולו ב"סימפתיה" שזכה כולו לעיבוד חדש בהשתתפות הרביעייה. בשיר "ילדה שנותרה על החוף" שרו הארבעה בהרמוניות קוליות. המוזיקה לשירים הולחנה על ידי שלמה גרוניך ומתי כספי (למעט היכן שמצוין אחרת). שלמה גרוניך: פסנתר, מלודיקה, אקורדיון, שירה וקולות מתי כספי: גיטרה, פסנתר, אקורדיון, שירה וקולות מיכל אדלר-גרוניך: מפוחית פה וקולות רחל כספי: סולו שירה, קולות ושייקר הארבעה גם עיצבו את עטיפת הדיסק משה עציוני: הקלטת המופע זוהר זלץ: עריכה ומסטרינג באולפני אשל ת"א אילן בשור: צילומי עטיפה אילן בשור, חנוך גרזיצקי, מאיר ארד ודרור אדלר: צילומי פנים ג'ימי סרוע: גרפיקה ממוחשבת CDI: ייצור והדפסת הדיסק האוזן השלישית: הפצה מאז סיבוב ההופעות המצליח של 2002 חזרו כספי וגרוניך להופעות משותפות מדי פעם, אך ללא נשותיהם. נכון לשנת 2011 הם מופיעים יחד מעת לעת במופעי "מאחורי הצלילים" או מארחים זה את זה בהופעות סולו שלהם. מאחורי הצלילים, באתר שירונט מידע על האלבום מאחורי הצלילים באתר MusicBrainz מילים לשירים של מאחורי הצלילים, באתר "שירונט" שיתוף הפעולה בין מתי כספי לשלמה גרוניך באתר הרשמי של מתי כספי מאחורי הצלילים 1973 באתר הרשמי של מתי כספי (מילים לכל השירים, דוגמיות האזנה, מידע) מאחורי הצלילים 1973 באתר הרשמי של שלמה גרוניך (מידע) מאחורי הצלילים 1984 באתר הרשמי של מתי כספי מאחורי הצלילים 1984 באתר הרשמי של שלמה גרוניך מאחורי הצלילים 2002 באתר הרשמי של מתי כספי מאחורי הצלילים 2002 באתר הרשמי של שלמה גרוניך בן שלו, מתי כספי ושלמה גרוניך מתעקשים לנסות לשחזר את "מאחורי הצלילים", באתר הארץ, 4 במאי 2011 האתר של מתי כספי(הקישור אינו פעיל, 9.8.2019) http://www.matticaspi.co.il/albums/behind2.shtml, וגם ע"פ ראיון שערך יואב קוטנר עם גרוניך בגלי צה"ל. על עטיפת האלבום המקורי הקרדיט מופיע לשלמה גרוניך(הקישור אינו פעיל, 9.8.2019)