laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בן רד

בן אליהו, שנודע בשם הבמה: בן רד (נולד ב-23 במאי 1971), הוא שדרן רדיו ישראלי ששידר את התכנית "נותן ברוק" משנת 2009 עד שנת 2024 ברדיו כאן 88 (ובעבר ב-88FM) וכן את התוכנית "רוק ישראלי" בכאן גימל. בן אליהו נולד למשפחה יוצאת עיראק בשכונת נווה משכן בתל אביב (כיום בתחומי שכונת צהלה). כשהיה בן שנתיים חזרה המשפחה להתגורר בשכונה בה גדל אביו, שכונת גבעת עמל בתל אביב. בגיל 6 עברה משפחתו להתגורר ברמת השרון. בשנת 1995, לאחר פטירת סבו, החל לאסוף חומרים על תולדות יהדות עיראק ועל יהדות ארצות האסלאם; לטענתו המושג הסוציולוגי "יהודים-ערבים" אינו מדויק, שכן היהדות בנוסף להיותה דת מייצגת גם מוצא ותרבות. בוגר תיכון אלון ברמת השרון. את שירותו הצבאי עשה בחיל המודיעין. בשנת 1993 הקים את תחנת הרדיו "גלי השרון" ששידרה מקיבוץ גליל ים, אז גם שינה את שמו לשם הבמה: בן רד. בשנת 1995 הוא החל לעבוד בקול ישראל. בין השנים 1999–2002 למד בן ארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב. אחרי הפסקה ארוכה של 12 שנים, בינואר 2009, בן חזר לקול ישראל לתחנת הרדיו 88FM, שם החל להגיש את תוכניתו "נותן ברוק". עד מהרה תפסה התוכנית תאוצה ופופולריות בזכות עמוד הפייסבוק שלה, "נותן ברוק - בן רד", שהפך בית לקהילת הרוק הגדולה בישראל, בין היתר בשל השקת קמפיין להבאת להקת פרל ג'אם לישראל שלא צלח כמו גם סכסוך מתוקשר עם רוג'ר ווטרס בדף הפייסבוק של האומן. בשנת 2017 לאחר הקמת תאגיד השידור הישראלי, היה בן בין היחידים שהושאר במשרתו כמגיש ברדיו 88FM המתחדש בשל הצלחת תוכניתו. רד הושעה ב-2 ביוני 2010 לאחר שמתח ביקורת על פרסומת של בנק דיסקונט ששודרה במסגרת התכנית שלו; לדברי הבנק לא הם עמדו מאחורי השעייתו. ב-21 באפריל 2020 - עת הושעתה תוכניתו בטענה כי הוא בחופשת מחלה כפויה בשל מגפת הקורונה - כתב בן פוסט בפייסבוק שבו שטח את קורות חייו ואת האשמותיו כלפי אלדד קובלנץ ותאגיד השידור הישראלי שלדבריו מקדמים אשכנזים על פני יהודים לא-אשכנזים באופן גס ובוטה. כשבועיים לאחר מכן אמר בראיון רדיופוני (דרך תוכנת "Zoom") ליערה זרד ולימור סמימיאן-דרש ב"גלי ישראל" כי לצערו אין מקום ליהודים יוצאי ארצות האסלאם בשמאל הישראלי, אליו השתייך (היה מצביע מפלגת העבודה הישראלית). השדרן בן רד ("נותן ברוק") פורש מהרדיו אחרי כ-30 שנה, באתר ynet, 8 ביולי 2024 Ben Red, www.facebook.com אסף נבו, ‏אדי ודר, "פרל ג'אם": "הם זורקים פצצות על ילדים, צאו מהשטחים!", באתר ‏מאקו‏, 12 ביולי 2014 Michaels, Sean (2014-07-17). "Eddie Vedder shrugs off controversy over recent anti-war comments". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-10-01. נועה הרשקוביץ‏, ישראלי שפנה לרוג'ר ווטרס זכה לתמיכה  אך ווטרס מחק את דבריו, באתר וואלה, 6 בפברואר 2014 Scarlett Johansson ad draws rock 'n' roll ire in Israel boycott debate, Los Angeles Times, ‏2014-02-03 (באנגלית) כרמית ספיר ויץ, ‏תדר גבוה: עובדי ומאזיני 88FM יוצאים למאבק על עתיד התחנה, באתר מעריב אונליין, 27 במרץ 2017 רשות השידור השעתה שדרן רדיו שביקר פרסומת של בנק דיסקונט - טלנירי, באתר www.talniri.co.il עידו קינן, שישמיעו מוזיקה, באתר העין השביעית, 3 ביוני 2010 שדרן "כאן 88" שהוצא לחופשה: "בתאגיד מעדיפים אשכנזים", באתר מעריב אונליין, 21 באפריל 2020 ענת ביין-לובוביץ', ‏בן רד מאשים את הנהלת תאגיד השידור בגזענות ובהדרת מזרחים, באתר גלובס, 22 באפריל 2020 ראיון זום של בן רד ליערה זרד ולימור דרש
תכלת (כתב עת)

תכלת: כתב עת למחשבה ישראלית הוא רבעון שיצא לאור על ידי מרכז שלם בשנים 1996–2012. באוגוסט 1996 יסדו יורם חזוני, דוד חזוני, דניאל פוליסר ואופיר העברי את כתב העת של מרכז שלם – "תכלת". כתב העת ראה אור גם בגרסה אנגלית בשם Azure: Ideas for the Jewish Nation. העורך הראשי הראשון של העיתון היה אופיר העברי, אך בהמשך שימשו כל ארבעת המייסדים כצוות עריכה והחל מ-1999 הצטרף לצוות העריכה גם אסף שגיב. ב-2005 שימש גם מיכאל אורן כאחד מצוות העורכים. בשנים 2004–2007 העורך הראשי של כתב העת היה דוד חזוני, ובשנים 2007–2012 מילא אסף שגיב את התפקיד. "תכלת" כלל מסות מקוריות ומאמרי ביקורת בענייני הגות יהודית ופילוסופיה כללית, מדיניות ציבורית, מגמות תרבותיות והיסטוריה של עם ישראל. בנוסף, תרגם כתב העת מאמרים קלאסיים בנושאי פילוסופיה, מחשבה מדינית ותרבות. משמעות השם "תכלת" נובעת מהחשיבות הסמלית של פתיל התכלת בציצית במסורת היהודית. המאמרים שהתפרסמו בכתב כעת ביטאו בדרך כלל עמדה ימנית מבחינה פוליטית, שמרנית מבחינה תרבותית וקפיטלסטית מבחינה כלכלית. אורי רם הגדיר את כתב העת "לאומני". לעומתו, אסף שגיב העורך תיאר את עיתונו כך: "אנחנו לא ביטאון ואין לנו אידאולוגיה רשמית כלשהי. "תכלת" הוא סופרמרקט של דעות. אנחנו לא מזוהים פוליטית ואין לנו עניין בזיהוי כזה. אנחנו רוצים להביא קולות מכל קצווי הקשת, כולל קולות ביקורתיים ורדיקליים, כל עוד הם מנוסחים היטב ומציגים רעיון מעניין ומאתגר". "תכלת" תיאר את עצמו כ"במה לחשיבה מקורית בעניינים הנוגעים לעם היהודי ולמדינת ישראל" ואפיין את כותביו כ"מגוון רחב של כותבים צעירים ומנוסים, המאוחדים במחויבותם לביסוסה של מדינת ישראל כמדינה חזקה, יהודית וחופשית, ולקיומה של מסורת יהודית עשירה ומשגשגת." תקציבו השנתי של כתב העת היה גבוה בהרבה משל כתבי עת מקבילים בישראל ועמד על כחצי מיליון דולר. ב-2011 יצא לאור בהוצאת כנרת הספר "חקירות ודרישות", שאיגד בתוכו מבחר מאמרים בנושאים שונים מבין גליונות "תכלת". בפברואר 2012 הופיע הגיליון האחרון של כתב העת. בדברי הסיכום שהופיעו במאמר המערכת באותו גיליון נכתב כי "צרוף מצער של נסיבות אינו מאפשר לנו להמשיך להפיק את המוצר האיכותי שהתרגלתם לקבל". עם הוצאתו לאור של כתב העת "השילוח" ב-2016 על ידי קרן "תקווה" בישראל, הוצג כתב העת החדש כמי שמבקש להמשיך את המפעל האינטלקטואלי של "תכלת"; הארכיון המקוון של "תכלת" מועבר בשלבים לתוך אתר "השילוח". הוצאת שלם אתר האינטרנט הרשמי של תכלת אתר האינטרנט הרשמי של תכלת (באנגלית) ארכיון כתב העת תכלת בעז כהן, ‏באנו חושך לגרש, באתר גלובס, 7 באפריל 2008 אהרון אריאל לביא, ‏דרך תכלת: תולדותיו של כתב-עת חלוצי, השילוח, 21 במרץ 2022 אורי רם, הזמן של הפוסט: לאומיות והפוליטיקה של הידע בישראל, עמוד 115, רסלינג, 2006. בועז כהן, ‏באנו חושך לגרש, באתר גלובס, 7 באפריל 2008 אורן פרסיקו, מבצע בחנויות היוקרה, באתר העין השביעית, 20 בנובמבר 2011 דבורית שרגל, ב-12:00 תתכנס התקשורת, בבלוג ולווט אנדרגראונד, 20 בנובמבר 2011.
הכיסא של ואן גוך

הכיסא של ואן גוך הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך שנוצר בשנת 1888. כיום, היצירה מוצגת בגלריה הלאומית שבלונדון. ביצירה מתואר כיסא קש שחוק, ועל גבי הכיסא מונחות מקטרת וחבילת טבק. ב-7 במאי 1888, ואן גוך עבר ממלון בשם קוראל לקפה דה לה גר (Café de la Gare) שבארל, דרום צרפת. הוא התחבר לבעלי המקום, ג'וזף ומארי ז'ינו. הצייר תכנן לעבור לבית הצהוב, אך הוא נאלץ לחכות מפני שהבית לא היה מרוהט למגורים. בינתיים הוא השתמש במקום כסטודיו, והוא התחיל לעבוד על גלריית ציורים שתקשט בעתיד את ביתו. ואן גוך השלים שם את הציורים "הכיסא של ואן גוך", "חדר שינה בארל", "קפה הלילה", "מרפסת בית הקפה בלילה", "ליל כוכבים מעל הרון" ו-"החמניות". פרויקט קישוט הבית הצהוב היה אחד השאפתניים ביותר שלקח על עצמו הצייר. ואן גוך עשה זאת למען חברו הצייר, פול גוגן, שהסכים להפצרותיו לבוא לגור עימו. מלבד יצירת "הכיסא של ואן גוך" הוא צייר גם ציור נוסף בשם "כיסא המסעד של פול גוגן". ביצירה ישנו כיסא, ועליו שני ספרים ונר על מעמד. לכיסא של גוגן גם יש מסעד, מה שאין בכיסאו של ואן גוך. ניכר כי הן הריצוף והן הרקע שונים בשתי היצירות. הצייר עשה גם שימוש בצבעיו האהובים; את הכיסא שלו הוא צבע בצהוב ואת הכיסא של גוגן הוא השלים באדום וברקע ירוק. העובדה כי כיסא נותר ריק מדגישה את חסרונו של בעליו. הרעיון ליצירה נבע ממותו של הסופר צ'ארלס דיקנס, אמן שאותו ואן גוך העריץ. בעיתון שהגיע לידיו של הצייר הודפס חדר העבודה של הסופר עם כיסא מיותם מבעליו. אמנים רבים כגון פרננדו בוטרו, דייוויד הוקני הושפעו מיצירה זו ויצרו לה מחוות רבות. כיסא המסעד של פול גוגן, מוזיאון ואן גוך, אמסטרדם, הולנד מדיה וקבצים בנושא הכיסא של ואן גוך בוויקישיתוף Gayford (2006), 16. Callow (1990), 219. Pickvance (1984), 175–176. "כסאות מספרים", באתר מוזיאון ישראל
ד'אורוויל (אי, אנטארקטיקה)

האי ד'אורוויל (באנגלית: D'Urville Island) הוא אי בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. האי הוא האי הצפוני ביותר בארכיפלג קבוצת איי ז'ואנוויל. האי ממוקם בסמוך מצפון לאי ז'ואנוויל. תעלת לארסן מפרידה בין האי ז'ואנוויל לבין האי ד'אורוויל. אורכו של האי ד'אורוויל 27 קילומטרים; ארכו של קו החוף 94.5 קילומטרים; ושטחו של האי 455.3 קילומטרים רבועים. שיא גובהו של האי 210 מטרים מעל פני הים. האי מופה לראשונה בשנת 1902 על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בפיקודו של אוטו נורדנשלד. נורדנשלד קרא לאי על שמו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל, מגלה הארצות הצרפתי, אשר גילה את ארכיפלג איי ז'ואנוויל. האי ד'אורוויל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי ד'אורוויל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה האי ד'אורוויל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור האי ד'אורוויל נתוני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים עבור האי ד'אורוויל מזג אוויר נוכחי מעודכן באי ד'אורוויל תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור האי ד'אורוויל נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור האי ד'אורוויל מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
Butch is Not a Dirty Word

Butch is Not a Dirty Word (בעברית: בוצ׳ה היא לא מילה גסה, בקיצור BINADW) הוא מגזין לסבי חצי-שנתי, שפונה ללסביות בוצ'יות ולתומכיהן. זהו המגזין היחיד בעולם המוקדש במיוחד ללסביות בוצ'יות. המוטו של המגזין הוא "מגזין קווירי לבוצ'יות, לסביות, נשים בוצ'יות, טרנסים בוצ'יות, בוצ'יות לא־בינאריות וכל מי שאוהב אותן". המגזין הוקם במלבורן, אוסטרליה במרץ 2017 כפרויקט ללא מטרות רווח המוקדש ללסביות בוצ'יות ולנשים "גבריות" באוסטרליה ובעולם כולו. עורכת המגזין היא אסתר גודוי, רוכבת סקייטבורד מקצוענית. ההשראה למגזין הייתה סדרת התמונות "בוצ'ה" של הצלמת מג אלן מסן פרנסיסקו. גודוי אמרה שהניסיון האישי שלה כמהגרת ממלבורן לפורטלנד, אורגון עודד אותה להקים את המגזין, כיוון שבפורטלנד היא הרגישה בפעם הראשונה שקיבלו אותה כמי שהיא – בוצ'ה לסבית. מטרת המגזין היא להשיב את המילה "בוצ'ה" לשיח, לתת ייצוג חיובי יותר ללסביות בוצ'יות ולנשים גבריות, להרחיב את הקהילה הלסבית-בוצ'ית באוסטרליה, להילחם באי־הנראות הלסבית, ולהפריך את הדעה הקדומה הלסבופובית והגילנית נגד דימוי "הבוצ'ה הלסבית הזקנה" המתקשר ל"תוקפנות, כיעור, ובדידות". גודוי הצהירה כי כוונת המגזין היא "לשבור את האידיאל שגבריות ונשיות חייבים להיות שייכים לזכר או לנקבה. גבריות נשית תקפה באותה מידה כמו גבריות גברית. זה לא משהו שקשור למין או למגדר שלך. ובכל זאת, מפתיע עד כמה נושא זה הוא בבחינת טאבו, כשאת נראית כמו בחור אבל את נערה". ספרות להט"ב קריאה קווירית אתר האינטרנט הרשמי של Butch is Not a Dirty Word (באנגלית) Butch is Not a Dirty Word, ברשת החברתית אינסטגרם BBC Radio 4 - Seriously…, Butch, BBC (באנגלית) Kashmira Gander, Butch is not a dirty word: 12 stunning portraits of women who are proud to be masculine, independent, 04.07.2017 Steph Harmon, Butch Is Not a Dirty Word: masculine-presenting women – in pictures, theguardian, 13.9.2019 Michelle Duff, Butch Is Beautiful: Exploring Queer Masculinity, in Photos, vice, 6.3.2017 Koren Helbig, Reclaiming 'butch': 'It's surprising how much of a taboo it still is', theguardian, 13.9.2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Woohoo

Woohoo (בעברית: ווהו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, ביחד עם הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Bionic. השיר יצא לאור ב-25 במאי 2010, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר הגיע למקום העשירי במצעד השירים של גרמניה. השיר נכתב על ידי כריסטינה אגילרה, פולאו דה דון, אסתר דין, קלוד קלי וניקי מינאז' והופק על ידי פולאו דה דון וקלוד קלי. השיר קיבל ביקורות מעורבות לצד ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה; רובם שיבחו את שירתה של אגילרה ואת קטע הראפ של מינאז'. פרק זמן לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8.5 מיליון השמעות. כריסטינה אגילרה ביצעה את השיר ביחד עם הלהיט "Not Myself Tonight" בשנת 2010, במהלך טקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV. ההופעה זכתה להד תקשורתי, תוך שמבקרי מוזיקה שונים ביקרו אותו, ביניהם ג'יימס מונטגומרי מ-MTV News. בנוסף לכך, תמר אניטאי מ-MTV Buzzworthy סקרה את ההופעה ואת הביצוע של השיר. מידע על הסינגל "Woohoo" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Woohoo" באתר Genius סרטון השיר "Woohoo" באתר יוטיוב כריסטינה אגילרה, פולאו דה דון, אסתר דין, קלוד קלי, ניקי מינאז' Release group “Bionic” by Christina Aguilera - MusicBrainz, musicbrainz.org Bionic, נבדק ב-2020-05-31 Bionic - Christina Aguilera | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-05-31 WebCite query result, www.webcitation.org Christina Aguilera (Ft. Nicki Minaj) – Woohoo (באנגלית), נבדק ב-2020-05-31 Petridis, Alexis (2010-06-03). "Christina Aguilera: Bi-On-Ic | CD review". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-05-31. News - Entertainment, Music, Movies, Celebrity, MTV News (באנגלית) Christina Aguilera And Nicki Minaj Seek Aural Pleasure With New Track “Woo Hoo”, idolator, ‏2010-05-10 Bionic - Christina Aguilera | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-05-31 Christina Aguilera - Bionic | album reviews | musicOMH, web.archive.org, ‏2012-10-09 Christina Aguilera: Bionic, Music (באנגלית) Woohoo, נבדק ב-2020-05-31 News - Entertainment, Music, Movies, Celebrity, MTV News (באנגלית) James Montgomery, Christina Aguilera Gets Steamy At 2010 MTV Movie Awards, MTV News (באנגלית) "Airplay Archive". FMQB. Retrieved 2010-07-14. Get millions of songs. All ad-free., Apple Music (באנגלית) Milhões de músicas. Tudo isso sem comerciais., Apple Music (בפורטוגזית) Milhões de músicas. Tudo sem anúncios., Apple Music (בפורטוגזית) Millones de canciones. Y sin anuncios., Apple Music (בספרדית) Miljontals låtar. Helt utan reklam., Apple Music (ב־) Get millions of songs. All ad-free., Apple Music (באנגלית) iTunes - Music - Woohoo (feat. Nicki Minaj) - Single by Christina Aguilera, web.archive.org, ‏2014-09-25
יונתן פריג'

יונתן פריג' (10 בנובמבר 1978 – 31 במאי 2020) היה גיטריסט, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי. פריג' נולד בשנת 1978 וגדל ביהוד. החל את דרכו המוזיקלית בשנת 1996, כששימש כגיטריסט בהרכב הרוק של השחקנית והזמרת אורלי פרל, "ראלי צ'ופר". בשנת 2000, היה שותף גם בהקמת הרכב הרוק האלטרנטיבי, Squid. כמו כן, פעל לאורך השנים כגיטריסט ומפיק מוזיקלי עבור אמנים שונים, בעיקר עבור הזמר עברי לידר. בנוסף לכך, שימש כגיטריסט בתוכניות ריאליטי מוזיקליות, בהם "כוכב נולד", "The Voice ישראל" ו"בית ספר למוסיקה". בשנת 2001 סיים לימודי מוזיקה בקריה האקדמית אונו. בשנת 2006 יצא אלבום ההופעה של עברי לידר, "Live CD", אותו ליווה פריג' כגיטריסט ומעבד מוזיקלי. בשנת 2008 לקח חלק בעיבוד והפקת אלבומה של ריטה "רמזים", לצידו של עברי לידר ושימש כגיטריסט לאורך כל האלבום. באותה השנה, הצטרף להרכב "הפרויקט של עידן רייכל" כגיטריסט באלבום "בין קירות ביתי". עוד באותה השנה, השתתף בעיבוד והפקת שירי אלבומו של עברי לידר, "בקצב אחיד בתנועות של הגוף". בשנת 2013 שימש כגיטריסט באלבום "רבע לשש" של הפרויקט של עידן רייכל, שזכה במעמד פלטינה מרובעת. בשנת 2011 שימש כגיטריסט במופעם של שירי מימון ושמעון בוסקילה "המופע המשותף". בשנת 2015 הפיק את אלבומו של עברי לידר "האהבה הזאת שלנו", ובו הלחין עם לידר את רוב השירים. שיר הנושא, "האהבה הזאת שלנו", הגיע למקום ה-20 במצעד השנתי של רשת ג'. שירים נוספים מתוך האלבום כדוגמת "הייתי כאן" הגיעו למצעדי הפזמונים השבועיים והשנתיים אף הם. ב-31 במאי 2020 נפטר לאחר שלקה בדום לב. מותו גרר תגובות מטעם אמנים רבים איתם עבד בהם עברי לידר, שירי מימון, דורון מדלי, ריטה וזהבה בן, ואף מטעם שר התרבות והספורט חילי טרופר, שאמר כי ”יהונתן היה אחד מן הנגנים המובילים והמוערכים בישראל”. ב-11 ביוני 2020 יצא אלבומה השישי של הזמרת שירי מימון, "נשימה", אותו החליטה מימון להקדיש לזכרו של פריג'. מתוך האלבום השירים "נשימה" ו"אוויר", בהם שימש כנגן גיטרה. פריג' נישא לזמרת שירלי נוב, ולהם בן ובת. יונתן פריג', באתר MusicBrainz (באנגלית) יונתן פריג', באתר Discogs (באנגלית) יונתן פריג', דף שער בספרייה הלאומית יונתן פריג', באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) יונתן פריג', באתר "פזמונט" דודי פטימר, ‏“הייתה לו כריזמה ענקית”: מוזיקאים נפרדים מחברם יהונתן פריג', באתר מעריב אונליין, 2 ביוני 2020 וואלה! תרבות‏, הגיטריסט יהונתן פריג' הלך לעולמו בגיל 41, באתר וואלה, 31 במאי 2020 האהבה הזאת שלנו, באתר "פזמונט" האהבה הזאת שלנו (אלבום), באתר "פזמונט" בגיל 41: המוזיקאי יהונתן פריג' הלך לעולמו, באתר ‏מאקו‏, 31 במאי 2020 רן בוקר, המוזיקאי יהונתן פריג' הלך לעולמו בגיל 41, באתר ynet, 31 במאי 2020 רן בוקר, שירי מימון: "אני רואה מועדונים פתוחים ואני בשוק", באתר ynet, 10 ביוני 2020 המוזיקאי יהונתן פריג' הלך לעולמו בגיל 41 – עומרי חיון ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרנסיס אוזוהו

פרנסיס אודינקה אוזוהו (באנגלית: Francis Odinaka Uzoho; נולד ב-28 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת השוער באומוניה ניקוסיה. אוזוהו, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אקדמית אספיר הקטרית, אליה הצטרף כשהיה בן 14. בשנת 2016, יצא להתרשמות במחלקת הנוער של ברצלונה, אך בסופו של דבר חתם בדפורטיבו לה קורוניה. בעונת 2017/2018 הצטרף לקבוצת המילואים, וב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד ריאל מדריד קסטיליה. ב-15 באוקטובר 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד אייבר. את הופעה זו, ערך בגיל 18 שנים ו-352 ימים ובכך הפך לשוער הזר הצעיר ביותר בתולדות הלה ליגה, ולשחקן השני השני הכי צעיר בתולדות הליגה אחרי אשרף חכימי. ב-24 באוגוסט 2018, אוזוהו חתם על חוזה לשלוש עונות והושאל מיידית לאלצ'ה מהליגה הספרדית השנייה. לאחר שלא הרבה לשחק באלצ'ה, בפברואר 2019 הושאל לאנורתוסיס פמגוסטה, על מנת לצבור דקות משחק לקראת גביע אפריקה לאומות 2019. ב-2 בפברואר 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אפולון לימסול, על אף שלא היה רשום. כתוצאה מכך, אנורתוסיס קיבלה עונש של הפחתת 9 נקודות ממאזנה ואוזוהו הורחק ממשחק אחד ובנוסף הוטל עליו כנס של אלף אירו. אוזוהו, ערער על העונש והערעור התקבל. ביולי 2019 הושאל לאומוניה ניקוסיה, ועונה לאחר מכן שוחרר מלה קורוניה ועבר ליריבתה העירונית של קבוצתו האחרונה, אפואל ניקוסיה. בספטמבר 2021 אוזוהו חתם באומוניה ניקוסיה. בצעירותו, אוזוהו שיחק בנבחרת הנוער של ניגריה. באוקטובר 2017 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-14 בנובמבר 2017, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-4 נגד ארגנטינה. אוזוהו, שימש כשוער ראשון של הנבחרת במונדיאל 2018, אולם בגביע אפריקה לאומות 2019 שותף רק במשחק אחד. באוקטובר 2019, נפצע במהלך משחק ידידות נגד ברזיל והוחלף על ידי מאדוקה אוקויהש עבורו זו הייתה ההופעה הראשונה בנבחרת. חודש לאחר מכן אוזוהו עבר ניתוח. בהמשך לאחר השיקום הוא חזר לשחק עבור הנבחרת. נכלל בסגל נבחרת ניגריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא פרנסיס אוזוהו בוויקישיתוף פרנסיס אוזוהו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרנסיס אוזוהו, ברשת החברתית אינסטגרם פרנסיס אוזוהו, באתר Transfermarkt פרנסיס אוזוהו, באתר Soccerway פרנסיס אוזוהו, באתר BDFutbol פרנסיס אוזוהו, באתר WorldFootball.net פרנסיס אוזוהו, באתר National Football Teams פרנסיס אוזוהו, באתר FootballDatabase.eu Goodluck @NGSuperEagles ,we are behind you all the way! בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הניגרית, 29 בדצמבר 2023 (באנגלית)
I Hate Boys

I Hate Boys (בעברית: אני שונאת בנים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Bionic. השיר יצא לאור ב-28 ביוני 2010, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום. השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השירים שבאינדונזיה. השיר נכתב על ידי כריסטינה אגילרה, פולאו דה דון, אסתר דין, ויליאם טיילר, ביל ולינגס וג'יי. ג'יי. האנטר והופק על ידי פולאו דה דון, קלוד קלי ואנומלי. דון עבד עם אגילרה על הסינגלים הקודמים שלה מתוך האלבום, "Not Myself Tonight" ו-"Woohoo". השיר דוגם בתוכו קטע מתוך השיר "Jungle Juice", של ההרכב אלקטריק קוקונט, שיצא בשנת 1973 ונכלל באלבום המוזיקה, Go Moog!. השיר הוא שיר בסגנון הגלאם רוק, פופ ואלקטרופופ, שמכיל בתוכו אלמנטים של סינת'פופ ופופ אורבני. מבחינה לירית, השיר מדבר על שנאה עזה כנגד בנים. לפי אתר המוזיקה Idolator, השיר מתחיל בקול צליל של תופים, בדיוק כפי שניתן לשמוע בלהיט הבינלאומי "I Kissed a Girl", של הזמרת-יוצרת האמריקאית קייטי פרי, תוך שהוא מזכיר גם את הלהיט "Girlfriend", של הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין. הביקורות שהופנו כלפי השיר ממבקרי המוזיקה, היו מעורבות ברובן. לסלי סיימון מ-MTV Buzzworthy כתבה שהשיר הוא "המנון ראלי-כיף וסינתטי-פופ-מנצח". ב-Daily Star תואר השיר כ-"שיר מתעתע מסוגת הגלאם רוק, בו ניתן להבין את השנאה כלפי הבנים". פרק זמן לאחר צאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-4.5 מיליון השמעות. מילות השיר "I Hate Boys" באתר Genius כריסטינה אגילרה, פולאו דה דון, אסתר דין, ויליאם טיילר, ביל ולינגס, ג'יי. ג'יי. האנטר Release group “Bionic” by Christina Aguilera - MusicBrainz, musicbrainz.org Bionic, נבדק ב-2020-05-31 Bionic - Christina Aguilera | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-05-31 SINGOLI DA "BIONIC", christinaaguilera-club.forumfree.it Christina Aguilera – I Hate Boys (באנגלית), נבדק ב-2020-05-31 News - Entertainment, Music, Movies, Celebrity, MTV News (באנגלית) Songfacts, I Hate Boys by Christina Aguilera - Songfacts, www.songfacts.com (באנגלית) Attack of the Clones | 34th Street Magazine, web.archive.org, ‏2014-08-13 Xtina’s “Elastic Love” Rocks—But You’ll Have To Wait To See It Live, idolator, ‏2010-05-25 Celebrity News, Gossip, Showbiz & Rumours - Daily Star, www.dailystar.co.uk I Hate Boys, נבדק ב-2020-05-31 Christina Aguilera - I Hate Boys - Issue 793 - The Music Network, web.archive.org, ‏2012-04-06 I Hate Boys - Single by Christina Aguilera, Apple Music (באנגלית) I Hate Boys - Single by Christina Aguilera, Apple Music (באנגלית)
בית הכנסת בקניגסברג

בית הכנסת החדש בקניגסברג היה בית כנסת גדול שנבנה בשנת 1890 בקניגסברג שבמזרח פרוסיה והושמד בליל הבדולח. נחשב לאחד מבתי הכנסת המפוארים שהיו במרחב הגרמני ושוחזר מחדש בעשור השני של המאה ה-21. בית כנסת זה נבנה בסביבות 1890 עבור הקהילה הליברלית, הוא הוקם בעיר החוף קניגסברג (כיום קלינינגרד) שהייתה בשליטה גרמנית ונקרא בית הכנסת החדש, על שום בית כנסת אחר שהיה בנוי בעיר כמאתיים שנה קודם לכן. בית הכנסת החדש הגיע לגובה 46 מטר והיה מהיפים בגרמניה. לפני מלחמת העולם השנייה היו בקניגסברג חמישה בתי כנסת. עם עליית הנאצים לשלטון, במהלך "ליל הבדולח" בין ה-9 ל-10 בנובמבר 1938, נשרפו והושמדו בתי הכנסת של קניגסברג. לאחר הפוגרום, רק בית כנסת אחד נשמר במצב יחסי, בית הכנסת "עדת ישראל". התפילות עברו לבית כנסת זה והתקיימו עד 1942. הרב האחרון של בית הכנסת מ-1 באפריל 1936 היה רבי יוסף צבי דינר. באוגוסט 1944, במהלך הפשיטה האווירית הבריטית על קניגסברג, נהרס בית הכנסת האחרון. ב -17 באוקטובר 2011 התקיים בקלינינגרד (כיום בשטח רוסיה) טקס הנחת אבן הפינה לבית הכנסת המשוחזר. באירוע השתתפו אישי ציבור בהם ראש העיר. עד אז היה במקום קרקס, והוא התפנה לטובת השיקום. בניית בית הכנסת ארכה עד 2018. בבית הכנסת החדש אלפיים מקומות. הוא נבנה באותו מקום בו היה בעבר בית הכנסת קניגסברג. עבור השיקום נוסדה קרן ייעודית ב-14 ביולי 2011, שנוסדה על ידי איש העסקים ולדימיר כצמן והארגון היהודי הדתי "הקהילה היהודית בקלינינגרד". קהילת יהודי קניגסברג מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בקניגסברג בוויקישיתוף В Калининграде заложен первый камень в основание будущей синагоги
Consequences

"Consequences" (בעברית: השלכות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקובנית-אמריקאית קמילה קביו מתוך אלבום הבכורה שלה, Camila. השיר נכתב על ידי קביו, איימי ודג', ניקול גליון ואמילי וייסבנד והופק על ידי אמיל הייני. השיר הוא בלדת פסנתר. מבחינה לירית, הוא על ההשפעה שהשאיר בן זוג שהיה בחייה של קביו. הזמרת רמזה על צאת השיר כסינגל לאחר ששלחה חבילות כוללות רמזים למעריציה ב-3 באוקטובר 2018. שתי הגרסאות של השיר יצאו לאור ב-9 באוקטובר 2018 כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום הבכורה של קביו. ווידאו קליפ שהופק לגרסת התזמורת, בבימויו של דייב מאיירס יצא לאור ב-10 באוקטובר 2018. בסרטון מופיע דילן ספראוס. בקליפ נראית קביו הולכת בפארק בעוד סצינות מתוך הזוגיות שלה עם ספראוס מקיפות אותה. נכון למאי 2020, הווידאו קליפ צבר כ-49 מיליון צפיות ביוטיוב. סרטון ורטיקלי יצא לאור ב-13 בנובמבר 2018 בו קביו נראית כשהיא שרה מול תזמורת ומקליטה את השיר. במקור, היה הסרטון תוכן בלעדי לספוטיפיי. הסרטון מעוצב בשחור-לבן. קביו ביצעה את השיר בתוכנית בוקר טוב אמריקה ובטקס פרסי המוזיקה האמריקאית. בנוסף, ביצעה קביו את השיר כשתפקדה כמופע החימום בסיבוב ההופעות Reputation Stadium Tour של טיילור סוויפט. השיר היה גם חלק מסיבוב ההופעות Never Be the Same Tour של קביו. מידע על היצירה "Consequences" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Consequences" באתר Discogs סרטון השיר "Consequences" באתר יוטיוב מידע על השיר "Consequences" באתר ספוטיפיי מידע על השיר "Consequences" באתר טיידל קמילה קביו, איימי ודג', ניקול גליון, אמילי וייסבנד Camila Cabello Hints at 'Consequences' Music Video by Sending Mysterious Packages to Fans, בילבורד, ‏3 באוקטובר 2018 Camila Cabello Releases Vertical Video for 'Consequences' on Spotify, Billboard, ‏2018-10-30 2019 iHeartRadio Music Awards: See The Full List of Nominees | iHeartRadio | iHeartRadio Music Awards, iHeartRadio (באנגלית) Camila Cabello Graced ‘Good Morning America’ With Her Biggest Hits, idolator, ‏20 ביולי 2018 Camila Cabello Owns the Stage at 2018 AMAs With 'Consequences' | Billboard News, בילבורד Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית) British Phonographic Industry "Certificaciones" (in Spanish). Asociación Mexicana de Productores de Fonogramas y Videogramas. Retrieved December 27, 2019. Type Camila Cabello in the box under the ARTISTA column heading and Consequences in the box under TÍTULO ZPAV :: Bestsellery i wyróżnienia - Wyróżnienia - Złote płyty CD - Archiwum, bestsellery.zpav.pl Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית)
האי ד'אורוויל

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה ד'אורוויל (אי, אנטארקטיקה) – האי הצפוני ביותר בארכיפלג קבוצת איי ז'ואנוויל, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. ניו זילנד ד'אורוויל (אי, ניו זילנד) – אי במפרץ טסמן, לחוף הצפוני של האי הדרומי של בניו זילנד