laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קריפטוכרום

קריפטוֹכרוֹם (באנגלית: Cryptochrome) הוא חלבון המשמש כקולטן אור בכל הצמחים ובבעלי חיים רבים. קריפטוכרום הוא הקולטן העיקרי של אור כחול. קיימים שני קריפטוכרומים בצמחים, CRY1 ו-CRY2. קריפטוכרום הוא חלבון עתיק מבחינה אבולוציונית, ומקורו באנזים פוטוליאז, אשר מצוי בחיידקים רבים ואשר משתתף בתהליכי תיקון נזקי DNA; קריפטוכרום איבד במהלך המעבר שלו לאאוקריוטים את פעילותו האנזימטית. קריפטוכרום נושא שני כרומופורים (מבנים כימיים המגיבים לפגיעת אור): פטרין (Pterin) ופלאווין (Flavin); האחרון נגזר מריבופלאווין, ויטמין B2. לאחר פגיעת פוטון בפטרין מוסר הלה אלקטרון לפלאווין; האחרון גורם לשינוי מרחבי בחלק מהחלבון האחראי להעברת אותות לתרכובות אחרות בתא. שרשרת העברת האותות של קריפטוכרום והאופן בו הוא גורם לתופעות השונות בצמח טרם הובררו. קריפטוכרום נמצא בכל מיני הצמחים והוא חיוני להתפתחותם התקינה. בבעלי חיים ובצמחים משמש החלבון כשעון צירקדי – מנגנון המודד את היחס בין זמן האור וזמן החושך לאורך היממה ואשר משרה מספר תופעות פיזיולוגיות על סמך יחס זה. Yong Zou,a,2 Sandra Wenzel,a Nico Müller,a Katja Prager,a Elke-Martina Jung,b Erika Kothe,b Tilman Kottke,c and Maria Mittaga, An Animal-Like Cryptochrome Controls the Chlamydomonas Sexual Cycle1, Plant Physiol, 2017, עמ' 1334–1347
אברהם קרוכמל

אברהם קרוכמל (או קרוכמאל; בכתיב יידי: קראָכמאַל; 1817 בערך – 1888) היה חוקר ופובליציסט, איש תנועת ההשכלה היהודית במזרח אירופה. בנו של ההיסטוריון והוגה הדעות ר' נחמן קרוכמל, ועל שמו קרא לעצמו אב"ן (אברהם בן נחמן) קרוכמל. על תולדות חייו יש רק ידיעות מועטות. שנת לידתו אינה ודאית והיא נעה בין השנים 1817 ושנת 1825 בעיירה ז'ולקווה שבגליציה. עיקר לימודו היה אצל אביו, אך למד גם מפי ר' צבי הירש חיות, ר' שלמה יהודה רפפורט (שי"ר) והרב שלמה קלוגר. בגיל מבוגר יחסית למד גם גרמנית ולימודי חול. כשעזב אביו את ז'ולקווה ב-1836 נשאר בעיירה, אך לאחר פטירת אביו החל לנדוד ברחבי גליציה, גרמניה ורוסיה, והיה בין השאר בלבוב, בברודי ובאודסה. בשנותיו האחרונות היה בפרנקפורט ד"מ, ושם נפטר ב-16 בספטמבר 1888. עד לאחרונה היו מועדי לידתו ופטירתו עלומים ומקורות שונים ציינו שנים אחרות. הוא התיידד במיוחד עם יהושע השל שור (יה"ש), וסייע לו בעריכת כתב העת "החלוץ". באודסה התקרב גם לפרץ סמולנסקין הצעיר ולמשה ליב ליליינבלום, והשפיע עליהם. על השקפת עולמו שלו השפיעו שפינוזה וקאנט, ומבני זמנו אביו, ידידו יה"ש ואברהם גייגר. אחז בחידושי ביקורת המקרא והיה מבקר חריף של התלמוד הבבלי והיהדות ההלכתית; תמך בתיקונים מסוימים בדת, אם כי התנגד גם להיבטים רבים בדרכה של יהדות הרפורמית. השקפת עולמו הייתה לא-מסודרת וסבלה מחוסר עקביות. את דעותיו ומחקריו פרסם בספרים ומאמרים. מחקריו לא היו ברמה מדעית גבוהה ויש בהם הרבה שגיאות והשערות מוטעות, אם כי יש גם הצעות שלו שהתקבלו על דעת החוקרים. את מסקנותיו המדעיות הוא מנצל פעמים רבות כדי לבקר את הרבנים שבימיו. חיבוריו הם: דעת אלהים בארץ (לבוב, תרכ"ג-1863), מחקרים פילוסופיים והיסטוריוסופיים ברוח כתבי אביו ירושלים הבנויה (לבוב, תרכ"ז-1867), על התלמוד הירושלמי אבן הראשה (וינה, תרל"א-1871), סנגוריה על השקפתו של שפינוזה הכתב והמכתב (לבוב, תרל"ד-1873), ביקורת המקרא והצעות לתיקוני נוסח בתורה פירושים והארות לתלמוד הבבלי (לבוב תרמ"א, 1881), מחקר ביקורתי של התלמוד עיון תפלה (לבוב, תרמ"ה-1885), מחקרים פילוסופיים, תאולוגיים והיסטוריים על היהדות אגודת מאמרים (לבוב, תרמ"ה-1885), הדפסה מחדש של מאמריו "עברי אנכי", "כחא דהיתרא", "ירידת האומה – התעלות האמונה" Theologie der Zukunft, Lemberg 1872 – ביקורת התלמוד ומאמרים פילוסופיים כמו כן פרסם מאמרי מחקר ופובליציסטיקה בכתבי העת "החלוץ", "המליץ", "המגיד" ו"הבוקר אור". יהוידע עמיר, "יצירתו ההגותית של אברהם קרוכמל", בתוך: נתן שיפריס, שמואל פיינר, חנן גפני (עורכים), מגלי טמירין - תנועת ההשכלה היהודית בגליציה: היסטוריה, ספרות, הגות וזיכרון, אוניברסיטת חיפה, 2022. יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, מהדורה שנייה, כרך ד, ירושלים תשי"ד, עמ' 78–104. Eran Viezel, ‘Radical Jewish Study of the Masoretic Text during the Enlightenment Period: Joshua Heschel Schorr, Abraham Krochmal, and Elimelech Bezredḳi,’ European Journal of Jewish Studies 10 (2016), pp. 50-78 "אברהם קרוכמל", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) כתבי אברהם קרוכמל בפרויקט בן-יהודה אברהם בן נחמן קרוכמל, דף שער בספרייה הלאומית על פי מצבתו בבית הקברות היהודי "החדש" בפרנקפורט
אדם שפלן

אדם מאירי שפלן (נולד ב-4 ביוני 1979) הוא מוזיקאי ישראלי. שפלן נולד באטלנטה שבארצות הברית לד"ר מיכאל שפלן, מנתח פלסטי. אחיו למחצה אורי (היה חבר ביט69) ובן הם מתמודדי העונה החמישית והשמינית של "המירוץ למיליון". עלה לישראל עם משפחתו ב-1983 והחל את לימודי המוזיקה כבר בילדותו. בגיל 6 למד לנגן בפסנתר, ובגיל 11 בגיטרה. ב-1993 החל ללמוד בבית הספר תלמה ילין ולמד שם ג'אז והלחנה. בשנת 2000 החל ללמוד קונטרבס אצל גיל סמטנה ובאותה השנה החל לעבוד עם רונה קינן ושלומי שבן. במרוצת השנים ניגן בין היתר עם ברי סחרוף, נעם רותם, עמיר לב, רפי פרסקי, אריק איינשטיין, אפרת בן צור, דנה אינטרנשיונל, דויד ברוזה, אביב גפן, הבילויים, הדרה לוין ארדי, איתמר רוטשילד, Pezz, הרולד רובין, מקהלת גבעול, יוקה ימומוטו ועוד. בשנת 2003 הצטרף ללהקת "אטליז" של גיא בן שטרית, ולקראת סוף אותה השנה הצטרף ללהקת "The Girls" בהנהגת שרון קנטור. בשנת 2004 הצטרף לאנסמבל חד-פעמי שליווה את המוזיקאית האמריקאית ג'וליה אייזנברג בהופעתה היחידה בישראל. בשנה זו השתתף בהקלטות האלבום "עזרה בדרך" של הזמר-יוצר נעם רותם ובסיבוב ההופעות שליווה אותו. לקראת סוף אותה שנה הצטרף להרכב הליווי של חברו ללהקת "אטליז", עמית ארז, כמולטיאינסטרומנטליסט. בהופעות ההרכב ניגן שפלן על גיטרה חשמלית, בס וגלוקנשפיל. הוא חבר לג'וליה אייזנברג לשתי הופעות נוספות בשנת 2006, ופעמיים נוספות בביקורה השלישי בישראל, ב-2007. בסוף 2008 הוא פרש מ"אטליז" ומההרכב של עמית ארז והחל להתמקד בהפקה. בשנת 2009 שפלן הופיע כגיטריסט במופע של עמיר לב. בשנת 2010 הפיק מוזיקלית יחד עם תמיר מוסקט את הסינגל The Art of Rolling של אלן מון, והשתתף בהקלטות אלבומו השלישי של נעם רותם. שפלן חבר בהרכבים "GreedyAdam" (עם אריאל ערמוני וסולן "הבילויים" נועם ענבר) ו-"UBK" (ההרכב של סולן "בום פם" אורי בראונר כנרות). אדם שפלן, באתר Qube בן שלו, המוזיקאי אדם שפלן מתנועע במופע מחול חדש, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2015 אדם שפלן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדם שפלן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדם שפלן, באתר Discogs (באנגלית) אדם שפלן, דף שער בספרייה הלאומית אדם שפלן, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) גבי בר־חיים, צילום: יונתן בלום, צ'יל אאוט, באתר "ידיעות אחרונות", 24 במאי 2016
אנגלגארד

אנגלגארד (בשוודית: Änglagård) היא להקת רוק מתקדם שוודית שהוקמה בשנת 1991 בעיר סטוקהולם, התפרקה למספר שנים ב-1994, והתאחדה שוב לאלבום נוסף והופעות ב-2012. משמעות שם הלהקה בשוודית היא "חוות מלאכים". הופעתה האחרונה בשנות ה-90 התקיימה בלוס אנג'לס, בפסטיבל פרוגפסט 1994. בתקופת פעילותה הוציאה שלושה אלבומי אולפן ("היבריס", "אפילוג" ו"ויליאנס אוגה"), ואלבום הופעה חיה ("קבורים בעודם בחיים"). האלבום השלישי יצא לאחר שתיקה אמנותית של 18 שנים. הלהקה זכתה להצלחה רבה בקרב קהילת הרוק המתקדם הבינלאומית, למרות שחלק מאלבומיה אינם מופצים בשוק בצורה סדירה. בשנת 2003 התאחדה הלהקה, בהרכב חלקי, להופעה חד פעמית בפסטיבל נירפסט. הלהקה הקפיאה את פעילותה למספר שנים, ובחודש יוני 2012 הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה, במקביל להופעה בפסטיבל נירפסט. ב-2023 הלהקה הופיעה לראשונה בישראל בעקבות קמפיין מימון המונים של מערצי הלהקה. ההופעה התקיימה במועדון הגריי בתל אביב. הלהקה משויכת לז׳אנר הרוק הסימפוני, תת-ז׳אנר של הרוק המתקדם. היא מושפעת מלהקות הרוק המתקדם של שנות ה-70 כמו קינג קרימזון, ג'נסיס וואן דר גראף ג'נרייטור, אך עם זאת מושפעת גם ממוזיקה שוודית עממית. היצירות שלהם ארוכות ומורכבות. הן דינמיות מאוד, ומלאות ניגודים בין נגינה שקטה ועדינה, לנגינה רועשת וחדה. יונאס אנדגארד - גיטרות טורד לינדמן - גיטרה אקוסטית, שירה יואהן הוגברג - באס אנה הולמגרן - חליל-צד מתיאס אולסון - תופים, כלי הקשה Hybris (אלבום)) 1992) Epilog (1994) Viljans Öga (2012) Buried Alive (1996) Prog på Svenska: Live in Japan (2014) אתר האינטרנט הרשמי של אנגלגארד אנגלגארד, ברשת החברתית פייסבוק אנגלגארד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנגלגארד, באתר Last.fm (באנגלית) אנגלגארד, באתר AllMusic (באנגלית) אנגלגארד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנגלגארד, באתר Discogs (באנגלית) אנגלגארד, באתר Songkick (באנגלית) אנגלגארד.נט - אתר מעריצים ותיק ברשת על אנגלגארד במדריך העברי לרוק מתקדם תמונות של חברי הלהקה Änglagård בישראל!, באתר foundme
זאב בונן

זאב בונן (29 באוקטובר 1926 - 2 במאי 2010) היה מהנדס וממציא ישראלי, מחלוצי הטילאות בישראל וממעצבי התעשייה הביטחונית במדינה זו, מנכ"ל רפא"ל בשנים 1970–1978, ו-1982–1987. בונן השאיר אחריו אישה שוש שני ילדים אורי וגדי ושישה נכדים גיא תומר עומר נוגה שירי ומתן בונן נולד בירושלים כזאב בוכבינדר. למד בבית הספר הריאלי בחיפה, שירת בנוטרות ובצה"ל, במלחמת העצמאות לחם במסגרת חטיבת כרמלי. בשנת 1950 סיים את לימודיו בהנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. כעבור כעשור (1961) סיים דוקטורט בתחום בקרה אוטומטית באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה. עבד שנה וחצי במעבדות ג'נרל אלקטריק. הצטרף לרשות לפיתוח אמצעי לחימה (רפא"ל) בסוף 1952, ב-1968 החליף את יבגני רטנר כראש יחידת החימוש הכללי, ובמרץ 1970 מונה למנכ"ל החברה. בתקופת כהונתו הראשונה כמנכ"ל הפכה הרשות לארגון המחקר והפיתוח הגדול והמורכב במדינה, שפיתח וייצר אמצעי לחימה רבים ומתוחכמים, הוקמו חטיבות ההנחיה (טילים), אווירו-מכניקה, אלקטרוניקה וטכנולוגיות. בונן פרש ב-1978 וחזר לתפקיד המנכ"ל ב-1982, בתקופת המנכ"לות השנייה שלו התאפיינה הרשות בגידול מרשים בכוח האדם ובפיתוח קווי מוצרים חדשים שכללו טילים, מערכות לוחמה אלקטרונית, מודיעין אלקטרוני, אלקטרו-אופטיקה, חימוש מתוחכם ומיגון מתקדם. בונן היה מהדוחפים הגדולים למעבר לייצור ולא רק פיתוח, וכן תרם רבות לייצוא מוצרי הרשות למדינות רבות בעולם. משנת 1994 שימש בונן כחוקר בכיר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת בר-אילן. במקביל כיהן במועצה המייעצת של רפאל. פרסם את הספר "רפא"ל - ממעבדה למערכה", בו הוא מתאר תהליכי עבודה, מחקר ופיתוח שנערכו ברפא"ל. בונן נפטר בשנת 2010 והובא למנוחות בבית העלמין גן עדן בקיבוץ עין כרמל. בשנת 1970 זכה בפרס ביטחון ישראל על פיתוח טיל אוויר-אוויר שפריר. בשנת 2004 הוענקה לד"ר בונן חברות כבוד באגודה הישראלית למדעי התעופה והחלל, על "תרומתו הייחודית לקידום הטילאות בישראל, התרומה לביטחון ישראל בפיתוח דורות טילי אוויר אוויר, וחינוך טילאי דור ההמשך". במרץ 2007 הוענקה לבונן חברות כבוד באגוד הישראלי להנדסת מערכות "על גיבוש והטמעת מתודולוגיות הנדסת מערכת ברפא"ל, בתעשייה הביטחונית ובישראל". דר' זאב בונן ודן ארקין, "רפא"ל ממעבדה למערכה", הוצאת נ.ד.ד. מדיה, ישראל, 2003. מדיה וקבצים בנושא זאב בונן בוויקישיתוף אורי דרומי, חי ונשם טילים, באתר הארץ, 14 במאי 2010 זאב בונן (1926-2010), דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves"
הרץ ברגנר

הרץ בֶּרגנֶר (ביידיש: הערץ בערגנער; בכתב לועזי: Herz Bergner‏ 1907 – פברואר 1970) היה סופר יידיש, יהודי גליציאני אוסטרלי. אחיו הצעיר של זכריה ברגנר (המוכר בשמו הספרותי מלך ראוויטש) ודודו של הצייר יוסל ברגנר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ברגנר נולד בגליציה ב-1907, בנה של הממואריסטית הינדה ברגנר (הינדע בערגנער) לבית רוזנבלאט. בשנת 1938 היגר לאוסטרליה והתיישב במלבורן. כבר מגיל צעיר החל לפרסם סיפורת, סיפורים קצרים ורומנים. בספריו כתב הרבה על חוויית ההגירה ובמיוחד על ההגירה היהודית לאוסטרליה. בשנת 1960 זכה בפרס צבי קסל לספרות יהודית מטעם יהדות מקסיקו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הרץ ברגנר פרסם כעשרים כרכי סיפורת ביידיש. כמה מספריו תורגמו לאנגלית אוסטרלית ולעברית. שטובן און גאסן / הערץ בערגנער, ורשה: דפוס Grafia (ביבליאטעק מארק ראקאווסקי), 1935. דאָס נייע הויז: נאוועלן, מלבורן: דפוס יארק פרעס, 1941. צווישן הימל און וואַסער: ראמאן / הערץ בערגנער, מלבורן: אויפבוי, 1947 ("בין שמים למים"; תורגם לאנגלית). א שטאָט אין פוילן: ראמאן. בוך 1. צווישן צוויי מלחמות / הערץ בערגנער, מלבורן: דפוס עקצעלסיאר, 1950. ("עיר בפולין"; תורגם לעברית). דאס הויז פון דזשייקאב אייזיקס: נאוועלן, מלבורן: יידישע נייעס, 1955. ("ביתו של ג'ייקוב אייזיקס). ליכט און שאָטן: ראמאן / הערץ בערגנער, מלבורן: פארלאג יידישע נייעס, 1960 ("אור וחושך"; תורגם לאנגלית). ווו דער אמת שטייט איין: דערציילונגען / הערץ בערגנער, מלבורן: דפוס יידישע נייעס, 1966. מ’דארף זיין אַ מענטש: אויסטראלישע און אנדערע דערציילונגען / הערץ בערגנער, מלבורן: [חמו"ל], 1971. אחי הגיבור, ועוד סיפורים, תרגם: איתן בן נתן, תל אביב: קצין חינוך ראשי - ענף השכלה: משרד הביטחון (ספריית תרמיל, 61), תש"ל-1970. סיפורי ווארשה, תרגם: משה יונגמן, תל אביב : קצין חינוך ראשי - ענף ההשכלה: משרד הביטחון (ספריית תרמיל, 30), תשכ"ו-1966. עיר בפולין: רומן, עברית: א"ד שפיר, אחרית דבר: דב סדן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשט"ו-1956. Between sky and sea [Zwishn himl un waser] / Herz Bergner; translated by J.L. Waten, Melbourne: Dolphin Publications, 1946. Between sky & sea / Herz Bergner; translated by Judah Waten; introduced by Arnold Zable, Melbourne: Text Publishing, 2010. Light and shadow / Translated from the Yiddish by Alec Braizblatt; with a foreword by Alan Marshall, Melbourne: Georgian House, 1963 / New York: Yoseloff, 1963. מאמרי ביקורת ביידיש על יצירתו: יצחק קהן, 'דער אוסטראליש-יידישער פייזאזש אין הערץ בערגנערס שאפן', די צוקונפט, 86, 2, 1980. יצחק קהן, 'הערץ בערגנערס פייזאזשן פונעם יידיש-אויסטראלישן לעבן' ["סיפורי ברגנר מחיי היהודים באוסטרליה"], ביי זיך, 11, תשל"ח-1978. ביוגרפיה ופרטים נוספים ב-Archive of Australian Judaica, אוניברסיטת סידני (באנגלית) Herz Bergner (אורכב 13.04.2011 בארכיון Wayback Machine), ביוגרפיה קצרה באתר אוניברסיטת מונאש במלבורן (באנגלית) אי יהודי קטן באוסטרליה, דבר, 8 באפריל 1951 מ. חלמיש, אוסטרליה ויהודיה: שיחה עם הסופר ה. ברגנר, על המשמר, 20 באפריל 1951, המשך י. ח. בילצקי, הרץ ברגנר (לביקורו בישראל), דבר, 5 בינואר 1968 הערץ בערגנער (1907-1970), דף שער בספרייה הלאומית מפרי עטו: אבא איננו מת (מיידיש: שמשון מלצר), דבר, 26 בינואר 1968 הסופר בילצקי מישראל בין הזוכים בפרס צבי קאסל, דבר, 30 בנובמבר 1960; Four Jewish Writers Awarded the Zvi Kessel Literary Prize in Mexico, JTA, November 30, 1960.
ערפדים

ערפדים או עַרְפָּדִיִּים (שם מדעי: Desmodontinae) היא תת-משפחה במשפחת הזיזפיים. לעיתים נחשבת למשפחה נפרדת – ערפדיים, ואז שמה המדעי הוא Desmodontidae. הערפדים הם עטלפים הניזונים מדם ומצויים בדרומה של אמריקה הצפונית ובאמריקה הדרומית. כוללים שלושה מינים המשתייכים לשלושה סוגים שונים, כל אחד מהם מין יחיד בסוגו: ערפד מצוי (Desmodus rotundus), מהסוג ערפד (Desmodus) ערפד לבן-כנפיים (Diaemus youngi) ערפד שעיר-רגליים (Diphylla ecaudata) הערפד בפולקלור ערפד חקיין מדיה וקבצים בנושא ערפדים בוויקישיתוף ערפדים, באתר ITIS (באנגלית) ערפדים, באתר NCBI (באנגלית) ערפדים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ערפדים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערפדים, באתר GBIF (באנגלית) ערפדים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Attero Dominatus

Attero Dominatus ("להשמיד את המנהיג" בלטינית) הוא אלבומה השלישי של להקת הפאוור מטאל השוודית "סבטון", אשר יצא בשנת 2006. זהו אלבום קונספט המוקדש כמעט כולו למלחמות שונות מההיסטוריה. Attero Dominatus (להשמיד את המנהיג) - שיר הנושא של האלבום, שעוסק בכיבוש ברלין. הדוברים בשיר הם לוחמי הצבא האדום שעומדים בשערי ברלין להוטים לכבוש אותה, ולפגוע באויב הנאצי. Nuclear Attack (התקפה גרעינית) - שיר שעוסק בהתקפה האטומית על יפן, ומאשים את יפן שהביאה זאת על עצמה, בכך שהמשיכה ללחום למרות איומי ארצות הברית. Rise of Evil (עליית הרשע) - שיר שמתאר את עליית הנאציזם בגרמניה, ואת תחילת רדיפת היהודים. In the Name of God (בשם האל) - שיר שעוסק בטרור אסלאמי ומציג את העוסקים בו כרוצחים פחדנים שפוגעים בחפים מפשע בשמו של האל. We Burn - עוסק במלחמות יוגוסלביה מנקודת מבט אנטי סרבית, ומציג אותם כפושעי מלחמה. Angels Calling - עוסק במלחמת העולם הראשונה. Back in Control - עוסק במלחמת פוקלנד. A Light in the Back - עוסק בכח שמירת השלום של האו"ם. Metal Crue - השיר היחיד באלבום שלא עוסק במלחמה, אלא מהווה מחווה ליוצרי רוק ומטאל. השיר מורכב כולו משמות של להקות. דניאל מאלבק - תופים אוסקר מונטליוס - גיטרה חשמלית פאר סאנדסטורם - גיטרה בס ריקרד סאנדן - גיטרה דניאל מיהר - קלידים יואקים ברודן - שירה מידע על האלבום Attero Dominatus באתר MusicBrainz האלבום Attero Dominatus באתר Discogs האלבום Attero Dominatus באתר ספוטיפיי
עלי שלכת (חברה)

עלי שלכת היא חברה ישראלית, העוסקת בעריכת טקסי הלוויה וקבורה אזרחיים, על פי רצונו של הנפטר או בני משפחתו. החברה הוקמה בשנת 2004. בין היתר, מציעה החברה שירותי שריפת גופות, כאמצעי טיפול בגופה שתורם לחיסכון בניצול הקרקע. פעילות זו מעוררת התנגדות עזה בציבור הדתי, וגם בציבור החילוני יש השוללים אותה. בקשתה של החברה לקבלת השתתפות במימון מהמוסד לביטוח לאומי, כנהוג לגבי קבורה, נדחתה על ידי המוסד. בית הדין לעבודה דחה בקשות להחזר דמי קבורה ששילמו לקוחות לחברת עלי שלכת, מפני שהחברה אינה רשומה בביטוח הלאומי כחברה מורשה לעסוק בקבורת נפטרים ולא הוצגה בפני בית הדין תשתית ראייתית שהחברה הגישה בקשה בעניין. כן נקבע ש"שריפת הגופה משמעה טיפול בגופה, ואין משמעה קבורה כאמור בחוק". עם זאת, ציין בית הדין הארצי שקבורת אפר של גופה זכאית לתשלום דמי קבורה. בשנת 2014, שכרה אשה את החברה כדי לשרוף את גופתה לאחר מותה ולפזר את מרבית האפר בים, זאת בשל שיקולים אידאולוגיים. לאחר מותה ערערה אמה של האשה על ההחלטה. בית המשפט העליון דחה את ערעורה של האם וקבע כי רצון המת גובר על הרצון של בני המשפחה ושאין בדין הישראלי מניעה חוקית לשריפת גופה, אף על פי שיש איסור כזה במשפט העברי. בית המשפט ציין גם שדיונים קודמים בנושאים דומים מצאו כי אין אינטרס ציבורי מכריע האוסר על שריפת גופות. מיקומו של כבשן החברה לא פורסם, לדברי החברה כדי לא לעורר מדון, ומחשש להתנכלות. ב-23 באוגוסט 2007, ימים אחדים לאחר שפורסם בעיתונות החרדית כי מתקני החברה, ובהם הכבשן, נמצאים במושב חיבת ציון הוצת המתקן על ידי אלמונים, ונשרף. עובר אורח שעבר באזור הבחין בשריפה וניתק את מכלי הגז של המשרפה, ובכך מנע אסון. אף על פי שאיש לא לקח אחריות למעשה בירכו עליו ראשי ארגון זק"א, ובראשם יהודה משי זהב שסייר במקום ערב שריפתו, וכן תושבי חיבת ציון, שהתנגדו להקמתו המחודשת של הכבשן בתוך ישובם. בנובמבר 2007 חנכה החברה את מתקנה החדש אשר מיקומו נשמר בסודיות. יש המתייחסים לשריפת הגופות בעלי שלכת כאלטרנטיבה חילונית שאינה יקרה כמו קבורה חילונית. שיקולים נוספים לשימוש בשירותי החברה הם אקולוגיים. לקוחות החברה המעוניינים בשריפת הגופה, בוחרים היכן לפזר או לקבור את האפר. הם יכולים לבחור גם לשמר אותו בכד או בתכשיט. שריפת גופות בישראל אתר האינטרנט הרשמי של עלי שלכת עלי שלכת, ברשת החברתית פייסבוק גיל לוין, מחלוקת אחרי המוות, באתר "נענע" ב"ל (תל אביב יפו) 7354/05 עב"ל 765/08 רגינה פירונוב נ' המוסד לביטוח לאומי יש לכבד את רצון המת המבקש לשרוף את גופתו לאחר מותו, באתר כל זכות רוני זינגר,אנשיל פפר,-חרותי, משרפת גופות הוצתה לאחר שמיקומה נחשף בעיתון חרדי, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2007 רענן בן צור ונטע סלע, חשד: הוצת המתקן הראשון בארץ לשריפת גופות, באתר ynet, 23 באוגוסט 2007 שחר אילן, רוני זינגר-חרותי ואנשיל פפר, תושבים: לא נאפשר את הקמתה מחדש של משרפת הגופות, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2007 מתקן שריפת הגופות נפתח מחדש, באתר וואלה, 11 בדצמבר 2007 עלי שלכת השיקה מתקן חדש לשריפת גופות, באתר הידען, ‏2007-12-11 נרי ליבנה, ילדיי, בבקשה אל תבזבזו כסף כדי לקבור אותי באדמה, באתר הארץ, 11 ביולי 2019 אביבית מיסניקוב, ‏"לא רוצים קבר או מצבה, מעדיפים שישרפו את הגופות שלנו", באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2018 אדוני ירצה להפוך ליהלום או לטוס לחלל? ביקור בסצינת שריפת הגופות, באתר כאן 11, ‏8 בספטמבר, 2020
יונתן מס

יונתן מס (1922 – 2003) היה מהנדס ברפא"ל, מחלוצי פיתוח הטילים בישראל. יונתן מס נולד בברלין, בן לחנה וראובן מס. אחיו הצעיר ממנו בשנה, דני מס, נהרג כמפקד מחלקת הל"ה. יונתן מס עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1933, למד בגימנסיה העברית ובשנת 1944 קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. שירת בחי"ש והתנדב לבריגדה היהודית בתקווה להיות טייס. הוא לחם באיטליה והגיע עם הבריגדה להולנד. בשנים 1948-1947 עבד בתחנת הקשר בשדה התעופה לוד. עם פרוץ מלחמת העצמאות התגייס לחיל האוויר. היה מראשוני חיל המדע (חמ"ד), שהפך לרפא"ל. מס עסק בפיתוח סירת נפץ עם ביות מכ"מי, אך הדגם היחיד עלה באש בעת ניסוי. כראש תחום פיקוד וניהוג עסק בפיתוח הטיל לוז (הייצור של הטיל הועבר לתעשייה האווירית, והפך לטיל "גבריאל"), קיבל על כך ב-1960 את פרס ביטחון ישראל. ב-1964 פנה מס לארצות הברית כדי שתסייע בהצבתה של תחנה למעקב אחר לוויינים בישראל. למד בצרפת וקיבל תואר דוקטור בהצטיינות יתרה, על עבודה שעסקה בחקר היונוספירה בעזרת אותות מלוויינים. כשחזר לישראל היה הראשון לדחוף את רעיון הלוויין הישראלי. כמנהל חטיבת מחקר הנחיה ברפא"ל קידם את טילי האוויר-אוויר וכסמנכ"ל וכיועץ למו"פ למנכ"ל רפא"ל הגה רעיונות לטיל נגד טילים שהקדימו את טיל ה"חץ". ב-1980 כתב מחקר היתכנות שהוכיח כי אפשר לפתח לוויין שישקול 240 ק"ג בלבד ויוכל לספק תצלומים ברזולוציה גבוהה. תוכנית הלוויין של רפא"ל כונתה אביר. ד"ר זאב בונן, מנכ"ל רפא"ל לשעבר, בספרו "רפא"ל: ממעבדה למערכה" הכתיר את יונתן כ"אבי לוויין הצילום הישראלי". ב-2001 קיבל מס אות הוקרה מטעם ועדת החלל הישראלית על עבודתו החלוצית. יונתן מס, "לוויינים לניווט ולתקשורת", מדע, ספטמבר 1967. אורי דרומי, לוויין ישראלי? למה לא, בעצם?, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2003 אייזיק רמבה, אבנים מן הירח, שידורים מלווינים, מעריב, 7 ביוני 1968, המשך הטכניון יעניק תוארי "דוקטור לשם כבוד", 9 ביוני 2011
קרומוול

האם התכוונתם ל... אישים: תומאס קרומוול – מדינאי בריטי בן המאה ה-16 אוליבר קרומוול – מצביא ומדינאי אנגלי מהמאה ה-17 ריצ'רד קרומוול – בנו של אוליבר קרומוול ושליט אנגליה לתקופה קצרה ג'יימס קרומוול – שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי אחרים: קרומוול (טנק) – סדרת טנקים בריטית מתקופת מלחמת העולם השנייה קרומוול (מחזה) (אנ') – מחזה של ויקטור הוגו
פלקסוגרפיה

פלקסוגרפיה היא שיטת הדפסה ישירה (הדפסה שבה ישנו מגע ישיר בין המשטח המדפיס למשטח המודפס) העושה שימוש בגלופה העשויה מפולימר גמיש, ומותאמת לשימוש בהדפסה על גבי חומרים עדינים או בעלי כושר ספיגה משתנה. שיטת דפוס זו היא תוצר של התפתחות דפוס הבלט, ועונה לצורך בהדפסת מוצרים אשר אין אפשרות להדפיסם בעזרת שיטות אחרות בשל עדינות החומרים אותם מדפיסים, הרגישים ללחץ הרב המופעל בזמן ההדפסה על המוצר המודפס. ההדפסה עצמה נעשית על ידי גלופה פולימרית, על בסיס חותמת משרד פשוטה. המושג פלקסוגרפיה נגזר מחיבור מילים: "גרפיה", כלומר "רישום" או "דפוס", ו"פלקסו", כלומר "גמיש", המתייחס לתכונה הייחודית של שיטה זו: גמישות הגלופה. שיטת הדפסה זו קיימת כמאה שנה, תחילתה הייתה למעשה עם התגלות הצורך באוטומציה מכנית בעת הדפסות שהתבצעו בעזרת חותמות גומי. הצורך ההולך וגובר בשיטה אוטומטית שתקל במידת הצורך על הדפסת כמויות גדולות. בתחילה בנו מתקן מכני עם גליל שהסתובב עליו הולבשו, בדרך כלל, חותמות שמזוהות עם מוצר או חברה מסוימים. כיום השיטה השתכללה גם בסוגי הגלופה וגם באיכויות הצבע. בעבר השיטה נחשבה לשיטה פחות איכותית בגלל איכות הגומי בעיקר. הגומי היה עשוי משרף, עובדה זו הקשתה על יכולות העיצוב בגומי. בשלב היציקה התהוו בועות קטנות אשר בשלב ההדפסה באו לידי ביטוי בחורים בהדפסה ובאיכות ירודה של הדפסה, כיום איכות ההדפסה בפלקסוגרפיה השתנתה, זאת בזכות המעבר מגלופה עשויה גומי אל פולימר מידעני מתקדם ומיציקה של תבנית אל יצור גלופה על ידי קרן לייזר ממוחשבת. בנוסף יצרו צבעים באיכות משתנה ובעלי תכונות משתנות ומתקדמות לצרכים השונים של עולם הדפוס. בעבר השתמשו בדפוס הפלקסוגרפיה בגלופת גומי, אותה היו יוצרים על ידי מיצוק הגומי אל תבנית מחומר פלסטי מוקצף בצורת הדמות המבוקשת, דרגת קשיותו הייתה נבחרת לפי סוג ההדפסה המבוקש. לאחר שהגומי מתיבש משחררים את גלופת הגומי הקשה מהתבנית. בעשור האחרון עם התפתחות טכנולוגיית הלייזר, השימוש בגלופת גומי כמעט ופסק וכעת תפס את מקומה של גלופת הגומי, גלופת הפולימר, גלופת הפולימר אשר דרגת קשיותו נבחרת לפי סוג העבודה נצרבת בפולימר על ידי קרן לייזר אשר רמת דיוקה ואיכותה עולה בעשרות מונים על גלופת הגומי שבה לעיתים היו נוצרות בועיות שהיו פוגעות באיכות ההדפסה. גלופת הגומי\הפולימר מודבקת על גליל הדפסה מסתובב, בעזרת מיכון אוטומטי הגלופה מקבלת צבע מגליל האנילוקס (שאריות צבע מנוגבות על ידי ה"ד"ר בלייד"). לאחר שהגלופה קיבלה צבע, הגליל ממשיך את תנועתו הסיבובית ומבצע הדפסה על המשטח המבוקש. ישנם שני סוגי צבע עיקריים בדפוס הפלקסוגרפיה. לפי החומר ממנו עשוי משטח ההדפסה, בוחרים את סוג הצבע בו ישתמשו. הצבע הנבחר משפיע על גורמים שונים בתהליך ההדפסה, כמו סוג הפולימר, למשל. סוגי הפלקסו הם: פלקסו מים (הידרוסט)-צבע על בסיס מים. פלקסו סולבנט (אלכוהול) - צבע על בסיס סולבנטים (אלכוהול), פלקסו סולבנט דורש מרכיבי צבע נוספים ומורכבים יותר כדוגמת מעכבי יבוש ומדללים. הגמישות של גלופת הפולימר בפלקסוגרפיה מאפשרת הדפסה על מוצרים עדינים ובעלי מרקם שונה או משתנה, כלומר: חומר גמיש. ההדפסה מתאפשרת בגלל תכונות הפולימר ויכולתו של הפולימר להתאים עצמו למשטח עליו מדפיסים. בניגוד לגלופה קשה בדפוס בלט. בשיטת הפלקסוגרפיה ניתן להדפיס על מוצרים כגון: קרטון גלי, סוגי פלסטיק עדין, שקיות סופר, שקיות מלט ועוד. דפוס דפוס בלט דפוס שקע דפוס צילינדר סדר (דפוס) מדיה וקבצים בנושא פלקסוגרפיה בוויקישיתוף פלקסוגרפיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)