laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הדוגמנים

הדוגמנים (בשוודית: Modellpojkar) היא סדרה תיעודית שוודית. הסדרה מתעדת דוגמנים מרחבי שוודיה ואת חוויותיהם ורגשותיהם במהלך ליהוקם לקמפיינים, תצוגות אופנה וצילומים שונים, כמו כן גם את מסעם מבתיהם הפרטיים בעיר הולדתם דרך החדרים במלון שלהם ועבודתם ברחבי העולם במקומות כמו ניו יורק, המבורג והונג קונג. הסדרה ליוותה גם את משטר התזונה שבו הם חיים ואת בדידותם של הדוגמנים. הסדרה זכתה לתשבחות רבות הן מצד מבקרי הטלוויזיה והן מצד קהל הצופים, היא הייתה מועמת למספר פרסים וב-2013 זכתה בפרס הקריסטאלן (Kristallen), פרס הטלוויזיה השוודית. עקב הצלחתה של הסדרה נוצרה סדרה בת מקבילה העוקבת אחר דוגמניות בתחום האופנה. בישראל הסדרה שודרה ב-yes הטלוויזיה בלוויין. טקסס אולסון (שו') (יליד 1988) אדם ברג (יליד 1994, לינשופין). אנדראס ברונהאג (יליד 1987, סטוקהולם) מרקוס זטרברג (יליד 1990) סבסטיאן מאגנוסון (יליד 1994, מאלמה) האדריאן סטרצ'נברגר מטייה פרסקאלו (אנ') (יליד 1986) הדוגמנים באתר svtsales (בשוודית) ”Jag återvänder aldrig till modellandet” ADAM BERG FRÅN MODELLPOJKAR: ”DRÖMBOKNINGEN ÄR VÄL NÅT SOM GENERERAR MYCKET PENGAR” שבוע דוקו Fashion: המלצות צפייה, באתר https://blog.yes.co.il/(הקישור אינו פעיל) Model : Adam Berg, https://morphoman.blogspot.com/ (באנגלית) Modellpojkar at playpilot.com, Playpilot ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הדוגמנים".
פומיו קישידה

פומיו קישידה (ביפנית: 岸田 文雄; נולד ב-29 ביולי 1957) הוא ראש ממשלת יפן בין השנים 2021-2024 וחבר בית הנבחרים של יפן מטעם מפלגה הליברלית-דמוקרטית. בעבר כיהן כשר החוץ בממשלת יפן. נולד בשיבויה למשפחה בעלת מסורת פוליטית, במסגרת המפלגה הליברלית-דמוקרטית: סבו ואביו, מסאקי ופומיטאקה קישידה, היו חברי בית הנבחרים של יפן, ובעלה של דודתו, הירושי מיאזאווה, היה שר הכלכלה, המסחר והתעשייה ולעניינים מיוחדים ביפן. למד משפטים באוניברסיטת ואסדה שבטוקיו, וסיים את התואר בשנת 1982. התחיל לעבוד במערכת הבנקאית. בשנת 1993 נבחר לבית הנבחרים של יפן. בשנת 2001 מונה לסגן שר החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה. בשנת 2007 מונה לשר לענייני אוקינאווה (אי). בהמשך כיהן בתפקידי שר במשרדים נוספים. בשנת 2012 מונה לשר החוץ, וכיהן בתפקיד זה במשך חמש שנים. בהיותו שר החוץ ערך ביקור רשמי בקוריאה הדרומית, והסדיר את נושא נשות הניחומים. בשנת 2016 עמד בראש ועידת שרי החוץ של מדינות ה-G7 שנערכה בהירושימה. בספטמבר 2021 נבחר קישידה למנהיג המפלגה הליברלית-דמוקרטית, ומונה לראש ממשלת יפן ב-4 באוקטובר 2021. הוא ראש הממשלה ה-100 של יפן. ב-1 בנובמבר 2021 הוא הכריז על ניצחון לאחר שהוביל את הקואליציה השלטת אל השגת רוב בבחירות לפרלמנט. הוא הבטיח להתניע מחדש את הכלכלה עם חבילת תמריצים חדשה שתסייע להתאוששות ממגפת הקורונה ביפן. הוא גם הבטיח שליפן "יהיה תפקיד מרכזי במאמצים להגיע לאפס פליטות באסיה", יום לפני שיצא לוועידת האקלים בגלאזגו. ב-10 יולי 2022 התקיימו הבחירות הכלליות במדינה. סיעתו הגדילה את כוחה. יחד עם מפלגות נוספות, הושג רוב של יותר משני שלישים אשר מאפשר לבצע שינויים בחוקת יפן. רוב זה אבד בבחירות הקודמות. באפריל 2023 נכלל ברשימת טיים 100 השנתית של מגזין טיים. באוגוסט 2024, קישידה התפטר מראשות מפלגתו והודיע שהוא לא יבקש להיבחר מחדש כמנהיג המפלגה, שלדבריו הייתה זקוקה ל"התחלה חדשה". התמיכה בקישידה, ירדה בעקבות פרשת שחיתות בה הייתה מעורבת מפלגתו, עליית יוקר המחיה וצניחה של הין. במסגרת פרשת השחיתות נגנבו מיליוני דולרים שנתרמו למפלגה עבור מטרות פוליטיות וחשבוניות מזויפות הופצו כדי להערים על רשויות המס. מדיה וקבצים בנושא פומיו קישידה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פומיו קישידה (ביפנית) (ביפנית) פומיו קישידה, ברשת החברתית פייסבוק פומיו קישידה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פומיו קישידה, ברשת החברתית אינסטגרם פומיו קישידה, סרטונים בערוץ היוטיוב ראש ממשלת יפן ניצח בבחירות, למרות היחלשות הקואליציה - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2021-11-01 יפן: מפלגת השלטון צפויה לשמור על הרוב בפרלמנט, באתר סרוגים Ivana Saric, Shinzo Abe's political party wins supermajority in parliamentary elections, Axios, ‏2022-07-10 (באנגלית) https://jen.jiji.com/jc/eng?g=eco&k=2022071100239 "Forces seeking to change Japan's Constitution to lose 2/3 majority in upper house". Mainichi Daily News (באנגלית). 2019-07-22. נבדק ב-2022-07-15. צ'ארלי קמפבל, Fumio Kishida: The 100 Most Influential People of 2023, טיים, ‏13 באפריל 2023 (באנגלית) Japan set for new PM as Fumio Kishida bows out as party leader, www.bbc.com (באנגלית בריטית) פרשת שחיתות ויוקר המחיה הכריעו את ראש ממשלת יפן המתפטר | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2024-08-15 אי־פי, ראש ממשלת יפן פומיו קישידה הודיע במפתיע על פרישתו בעקבות פרשות שחיתות במפלגתו, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2024 https://www.kan.org.il/content/kan-news/global/764686/
רוסיה באירוויזיון 2005

רוסיה השתתפה באירוויזיון 2005 עם השיר "Nobody Hurt No One" שבוצע על ידי נטליה פודולסקייה, עקב מיקומה של רוסיה באירוויזיון 2004. בתחילת ינואר 2005 יצאה מודעה טלוויזיונית מטעם הערוץ הראשון המכריזה על מיון לקראת גמר לאומי שיתקיים על ידי הערוץ והזוכה בו ייקבע על פי הצבעות הצופים. צוות שופטים מקצועי מאישים העוסקים בתחום המוזיקה מיין את המועמדים עבור הגמר הלאומי. התחרות נערכה במתכונת של ארבעה אירועים של שלושה חצאי גמר וגמר, מכל אחד משלושת חצאי עלו שלושת הביצועים שזכו למרב הקולות אל הגמר. כל ארבעת המופעים נערכו באולפנים של הערוץ, שודרו בשידור ישיר והונחו על ידי יאנה צ'וריקובה ואנדריי מלחוב, בין האמנים שהופיעו במסגרת החלק האומנותי של אירועי הגמר הלאומי הם: יוליה סאביצ'בה ובוני טיילר. Eurovision 2005 Natalia Podolskaya, esckaz.com
שונה הלכות

שונה הלכות הוא מושג תלמודי המתאר תלמיד חכם שבקיא במשניות ובברייתות (כלומר בדיני ההלכות) אך לא בתלמוד (כלומר בסברה העומדת מאחוריהן). ישנן שתי הלכות מפורשות הנוגעות לשונה הלכות: אסור להשתמש בו, מדין כבוד תלמידי חכמים. החיד"א מוסיף שבניגוד לתלמיד חכם, שונה הלכות לא יכול למחול על כבודו שכן כבודו הוא על בקיאותו בהלכה אך התורה אינה שלו. ספר תורה שהתבלה גונזין אותו ליד קבר תלמיד חכם, וכן קבר שונה הלכות. ואפילו שונה הלכות באתר פורטל הדף היומי פירוש רש"י על מסכת מגילה דף כ"ו עמוד ב', ד"ה ואפילו שונה הלכות רמ"א, יורה דעה, סימן רמ"ג, סעיף ג' ברכי יוסף, יורה דעה, סימן רמ"ו, סעיף כ"א שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קנ"ד, סעיף ה' ערך זה הוא קצרמר בנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רודי בושוויץ

רודולף איליי בושוויץ (באנגלית: Rudolph Ely Boschwitz; נולד ב-7 בנובמבר 1930) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מינסוטה בשנים 1978–1991. בושוויץ הוא חבר המפלגה הרפובליקנית של מינסוטה, מפלגת מרכז-ימין המסונפת אל המפלגה הרפובליקנית. בושוויץ נולד בברלין, רפובליקת ויימאר, ללוסי (לבית דווידוביץ') ואלי בושוויץ. ב-1933, כשהיה בן שלוש, נמלטה משפחתו היהודית מגרמניה הנאצית אל ארצות הברית והתיישבה בניו רושל שבמדינת ניו יורק, שם גדל. אחרי שסיים את לימודיו התיכוניים למד בושוויץ באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, וב-1950 סיים את לימודיו בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת ניו יורק. ארבע שנים לאחר מכן סיים לימודים נוספים בבית הספר למשפטים של אותה האוניברסיטה. ב-1954 התקבל ללשכת עורכי הדין של מדינת ניו יורק, וב-1959 לזו של ויסקונסין. כמו כן, בשנים 1954–1955 שירת בחיל הקשר של צבא ארצות הברית. בנובמבר 1978 נבחר לסנאט האמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית של מינסוטה כרפובליקני-עצמאי. השבעתו לתפקיד הוקדמה ל-30 בדצמבר אותה השנה עם התפטרותו של ונדל אנדרסון, שמונה לסנאט עם פרישתו של וולטר מונדייל מהסנאט לשם מינויו לסגן נשיא ארצות הברית. בושוויץ נודע היטב במינסוטה על הפעלת דוכן חלב ביריד הארצי של מינסוטה. ב-1984 נבחר מחדש לסנאט. ב-1990 הפסיד בבחירות לסנאט למועמד המפלגה הדמוקרטית פול ולסטון, וב-1996 התמודד מולו בשנית והפסיד פעם נוספת. ב-1991 נסע לאתיופיה כשליחו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש. בושוויץ נמנה בין המתווכים בין ישראל לאתיופיה והיה אחד מחברי הסנאט הפעילים והמוכרים ביותר בלובי הישראלי בארצות הברית, במשא ומתן של שתי המדינות על אודות מבצע שלמה. ב-2005 מונה בידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש לשגריר ארצות הברית במועצת זכויות האדם של האו"ם, אשר בסיסה בז'נבה שבשווייץ. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 הביע את תמיכתו בג'ון מקיין. בהוה מכהן בושוויץ כחבר במועצת המנהלים של המכון היהודי לענייני ביטחון לאומי (JINSA), של איפא"ק ושל המועצה ליחסי חוץ. מדיה וקבצים בנושא רודי בושוויץ בוויקישיתוף רודי בושוויץ, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
הזואווי

הזואווי (בלועזית: The Zouave) הוא נושא של כמה רישומים וציורים שנעשו על ידי וינסנט ואן גוך כשהיה בארל. ואן גוך קיבל בהתלהבות את המודלים וצייר שני זואבים ביוני 1888. ואן גוך תיאר אותו כצעיר יותר על אף גילו המבוגר, עם פנים קטנות, צוואר ארוך ועיניים נמרצות. דיוקן חצי נוסף שיצר ואן גוך, "לה זואבה (דמות חצי)", מתאר את זואווי שזוף בצבעים בהירים שהוא כינה "שילוב פראי של גוונים לא תואמים". המדים של הזואבים היו כחולים עם צמות אדמדמות, כובע אדום ושני כוכבים צהובים על חזהו, כולם מונחים על רקע דלת ירוקה וקיר כתום. ואן גוך לא התרשם מן הציור ותיאר אותו כ"מכוער ובלתי מוצלח", אך האמין כי האתגר עשוי לשפר ולהרחיב את הטווח האמנותי שלו. הוא צייר ציור נוסף שגם ממנו לא היה מרוצה במיוחד וציור נוסף, " לה זויב", של החייל על קיר לבן. הזואווי, יוני 1888, אוסף פרטי (F424) הזואבי, צבעי מים, 1888, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק (F1482) ואן גוך, ציורים ורישומים: תערוכה מיוחדת שהולוותה קטלוג התערוכה מהמוזיאון המטרופוליטן של ספריות אמנות, אשר מכיל חומר על הזואבה (ראה אינדקס). Harrison, R, ed. (2011). "Letter from Vincent van Gogh to Theo van Gogh, Arles, 21 June 1888". Van Gogh Letters. WebExhibits. נבדק ב-2011-05-12. "The Zouave, 1888". Permanent Collection. Van Gogh Museum. 2005–2011. אורכב מ-המקור ב-2013-12-30. נבדק ב-2011-05-12. Harrison, R, ed. (2011). "Vincent van Gogh. Letter to Emile Bernard. Written 23 June 1888 in Arles". Van Gogh Letters. WebExhibits. נבדק ב-2011-05-11.
רוני ארזי

רוני ארזי (נולד ב-1984) הוא בעלים ומנכ"ל של משרד הפרסום 'משרוקית דיגיטל'. היה כתב בגלי צה"ל, ובעיתונים ישראלי ומקור ראשון. ניהל את מחלקת החדשות בתחנת רדיו קול חי. ערך את החדשות בעיתון בשבע. והיה דובר מועצת יש"ע. נולד וגדל בבת ים. לאביו נסים ארזי, כיום חבר ועדה של משרד הפנים[דרושה הבהרה]. בעבר כיהן כמנכ"ל החברה לפיתוח הרובע היהודי ואיש ציבור בבת ים[דרושה הבהרה]. ולאמו רותי ארזי גננת במקצועה. אחותו דקלה נהרגה בתאונת דרכים לפני כשני עשורים בדרכה עם בעלה לביתה בהר ברכה. למד בישיבה התיכונית אדרת בבת ים והיה מדריך בבני עקיבא. למד בישיבת ההסדר הר ברכה בראשות הרב אליעזר מלמד. בסוף שיעור א' התחתן עם מיכל, במקור מאשקלון. מעצבת גרפית ובעלים משותף של 'משרוקית דיגיטל'. שירת בגלי צה"ל, תחילה כפקיד רס"ר, אך אחרי חצי שנה כבר החל להפיק את התוכנית הפופולרית 'המילה האחרונה'. אחרי שנתיים שירות בגל"צ שימש ככתב צבאי וככתב לענייני התיישבות בחינמון 'ישראלי' (שקדם ל'ישראל היום')[דרושה הבהרה]. כמה חודשים אחר כך החל את עבודתו ברדיו קול חי כעורך וכקריין חדשות[דרושה הבהרה]. בהמשך מונה למנהל מחלקת החדשות בתחנה. אחרי שלוש שנים החל לכתוב במקביל גם בעיתון 'בשבע והיה לעורך אקטואליה'[דרושה הבהרה]. אחרי שנה וחצי ב'בשבע' התמנה לדובר מועצת יש"ע[דרושה הבהרה]. ממקימי ישראל שלי שם בעיקר היה מאחורי הקלעים, מנסח טקסטים ויוצר. אחרי שנתיים, כשנפתלי בנט עזב את מועצת יש"ע, החל לעבוד כעצמאי. ניהל את הדיגיטל של ארגון הרבנים בית הלל, של נפתלי בנט בפריימריז של הבית היהודי ושל מועצת יש"ע. בעלים ומנכ"ל של משרד הפרסום 'משרוקית דיגיטל'. בבחירות 2015 ניהל את מטה הדיגיטל בקמפיין הבחירות של הבית היהודי. תושב העיר מודיעין ואב לארבעה. רבקי גולדפינגר, עניין אישי והפעם עם רוני ארזי, באתר ערוץ 7, 30 ביוני 2019 אלכסנדר כץ, רוני ארזי פורש מדוברות מועצת יש"ע: פותח את 'משרוקית - שירותי ניו מדיה', באתר אייס, 12 באוגוסט 2012
אצטדיון א-סלאם

אצטדיון א-סלאם (בערבית: ستاد السلام, תעתיק מדויק: סתאד אלסלאם; בתרגום לעברית: אצטדיון השלום) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בקהיר ובו כ-30,000 מקומות ישיבה. האצטדיון משמש למשחקי ליגת העל המצרית כמגרשה הביתי של קבוצת אל אנטאג אל הארבי ולעיתים כמגרשה של אל-אהלי. האצטדיון נבנה בשנת 2009 על מנת לארח את משחקי גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 2009 (אנ') שנערך באותה השנה במצרים ואירח את משחקי בית ב'. ב-2019 במסגרת גביע אפריקה לאומות 2019 אירח את משחקי בית ד' ונבחר לארח משחק בשמינית הגמר, ברבע הגמר ואת המשחק על המקום השלישי. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון א-סלאם בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מולאן (זיכיון)

מולאן (באנגלית: Mulan) הוא זיכיון של סרטים מאולפני דיסני המהווים חלק מהרנסאנס של דיסני המספרים על האגדה של חואה מולאן, אשר התגייסה לצבא סין בהחבא כדי להציל את אביה מגיוס. בסדרה המקורית 2 סרטים: מולאן שיצא ב-1998 ומולאן 2 שיצא בקלטות וידאו ב-2004. בשנת 2020 יצא סרט לייב אקשן המהווה רימייק לסרט הראשון. בנוסף לסרטים יצאו מספר משחקי מחשב על הסדרה: "מולאן" (אנ'), משחק מהסדרה "Disney's Animated Storybook" וחלק מהמשחקים של Kingdom Hearts. לעומת סרטים אחרים של דיסני למולאן לא נוצרה סדרת טלוויזיה בעלת שם דומה, אך חלק מהדמויות נראות בסדרה: בית העכבר (אנ'). ערך מורחב – מולאן (סרט, 1998) מולאן יצא בשנת 1998 כחלק מהרנסאנס של דיסני ומספר את סיפורה של חואה מולאן, אם כי לדמות הראשית קוראים פא מולאן (אנ'). במאי הסרט הם בארי קוק וטוני בנקרופט ומדבבים בו השחקנים: מינג-נה ון, אדי מרפי, בי.די. וונג, מיגל פרר, ג'ון פוראי בסרט מסופר על חייה של מולאן המתגייסת להציל את אביה מגיוס תוך שהיא מסווה את היותה אשה. למסעה מתלווה דרקון סיני קטן בשם מושו וצרצר מזל בשם קרי-קי. במסעה היא נלחמת נגד ראש צבא ההונים, מצילה את סין מנפילה ומביאה כבוד למשפחתה. הסרט הצליח בקופות וגרף 304 מיליון דולר. הוא גם זכה במספר פרסי אנני, היה מועמד לפרס האוסקר ולפרס גלובוס הזהב. מכון הסרטים האמריקאי בחר את מולאן כמועמד לרשימת עשרת סרטי האנימציה הטובים ביותר. ערך מורחב – מולאן 2 סרט ההמשך של מולאן יצא לווידאו בשנת 2004. במאי הסרט הוא דרל רוני ומדבבים בו מינג-נה ון, מארק מוזלי, בי.די. וונג, הארווי פירסטיין, לוסי לו וסנדרה או. הסרט עוקב אחרי עלילות מולאן בהם היא נשלחת לצד גנרל לי שאנג ללוות 3 נסיכות לחתונתם עם נסיכים רחוקים במסע שיאחד את סין. ערך מורחב – מולאן (סרט, 2020) בשנת 2020 (לאחר שנדחה מיציאה ב-2018) צפוי לצאת סרט לייב אקשן המהווה רימייק לסרט הראשון. במאי הסרט הוא ניקי קארו ומשחקים בו: ליו ייפיי, דוני ין, יוסון אן, גונג לי, ג'ייסון סקוט לי וג'ט לי. עלילת הסרט דומה לסרט המקורי אם כי חלק מהשמות השתנו - הדמות הראשית נקראת "חואה מולאן" ולא "פא מולאן".
רגל הפיל (צ'רנוביל)

רגל הפיל הוא הכינוי שניתן לגוש מסה של קוריום (Corium), תערובת חומרים שנוצרה בהתכת ליבת הכור במהלך אסון צ'רנוביל באפריל 1986. גוש המסה נמצא כיום במסדרון אשר שימש להעברת קיטור, מתחת לשרידי הכור. הוא התגלה בדצמבר 1986, ובעת גילויו הוא נחשב לאובייקט רדיואקטיבי קטלני ביותר; עם זאת, מידת הסכנה ממנו ירדה עם הזמן, עקב דעיכה של החומרים הרדיואקטיביים שבו. "רגל הפיל" הוא גוש שחור גדול של קוריום (אין קשר ליסוד קוריום Curium) המכיל הרבה שכבות, הדומות לקליפת עץ וזכוכית. הוא נוצר במהלך אסון צ'רנוביל באפריל 1986 כשהתערובת המותכת יצאה מהכור ונשפכה דרך הצינורות למסדרון, והתגלה בדצמבר 1986. הגוש נקרא כך מפני שמראהו דומה לרגליו של פיל. הוא נמצא מתחת לכור מספר 4 בתחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל, מתחת לחדר 217. "רגל הפיל" מורכב בעיקר מתערובת של צורן דו-חמצני, עם עקבות של אורניום. המסה היא אחידה במידה רבה, אם כי היא מכילה גרגרי קריסטל מזירקון. הרדיואקטיביות של המסה מחולקת באופן שווה. המסה צפופה למדי ולא ניתנת לקדיחה. ביוני 1998 החלו השכבות החיצוניות להפוך לאבק והמסה החלה להיסדק. בעת הגילוי, כ-8 חודשים לאחר היווצרותה, הקרינה הרדיואקטיביות ליד "רגל הפיל" הייתה כ-10,000 רנטגן, או 100 גריי לשעה. חשיפה לעוצמת קרינה כזאת למשך 300 שניות (5 דק׳) היא קטלנית לאדם. מאז, עוצמת הקרינה ירדה במידה רבה. ב-1996 ביקר במקום ארתור קורנייב, שצילם תמונות באמצעות מצלמה אוטומטית ופנס כדי להאיר את החדר החשוך. בניגוד למיתוס נפוץ, שבו נטען כי קורנייב נפטר ישירות מהקרינה בעת צילום התמונה, נכון ל-2023 קורנייב עדיין בחיים. "רגל הפיל" חדר דרך לפחות 2 מטרים של בטון עד למיקומו הנוכחי, היו חששות כי הוא עלול להמשיך לחדור עמוק יותר לתוך האדמה ולבוא במגע עם מי תהום, לזהם את מי השתייה של האזור ולהוביל למוות ומחלות. עם זאת, נכון ל-2016, המסה לא זזה מאז גילויה ב-1986, והטמפרטורה שלה היא כטמפרטורת החדר. Elephant's foot - Chernobyl, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:23) Hot Mess, “the Elephant’s Foot,” Is Still Lethal אסור לפספס‏, 33 שנים אחרי האסון: רגל הפיל הרדיואקטיבית עדיין מאיימת על צ'רנוביל, באתר וואלה, 16 ביוני 2019 ראיון עם ארתור קורנייב בשנת 2014, לפני פרישתו, NYC. The Elephants Foot of Chernobyl, large.stanford.edu
רגל הפיל

האם התכוונתם ל... רגל הפיל (צ'רנוביל) – הכינוי שניתן לגוש מסה של קוריום (Corium), תערובת חומרים שנוצרה בהתכת ליבת הכור במהלך אסון צ'רנוביל באפריל 1986 רגל הפיל (צמח) רגל הפיל (ראש הנקרה)
סיסבאנג וונג

סיסבאנג ואנג (באנגלית: Sisavang vong;‏ 14 ביולי 1885 - 29 באוקטובר 1959) היה מלך בממלכת לואנג פרבאנג ומאוחר יותר מלך של ממלכת לאוס מ-28 באפריל 1904 ועד מותו ב-29 באוקטובר 1959. סיסבאנג ואנג נולד בלואנג פרבאנג ב־14 ביולי 1885. אביו היה זכרין, מלך לואנג פרבאנג ואמו הייתה המלכה תונגסי. הוא התחנך בבית ספר צרפתי בסייגון, ובבית ספר בפריז. הוא היה ידוע כמלך "פלייבוי". היו לו 50 ילדים ו 15 נשים, שתיים מהן היו אחיותיו למחצה ואחת מהן הייתה אחיינית. ארבעה עשר מהילדים מתו בטביעה בנהר המקונג לאחר תאונת שייט. הוא ירש את אביו כמלך לואנג פרבאנג לאחר מותו של אביו, 25 במרץ 1904. לואנג פרבאנג הייתה אז פרוטקטורט צרפתי בתוך הודו-סין הצרפתית. הוא עלה על כס המלכות, בארמון המלכותי הישן, לואנג פרבאנג, ב־15 באפריל 1904, והוכתר שם, ב־4 במרס 1905. בשנים הראשונות של שלטונו בנו הצרפתים ארמון מודרני עבורו- הארמון המלכותי של לואנג פרבאנג. בזמן מלכותו הוא איחד את המחוזות של הטריטוריה ליחידה אחת בשנות השלושים והארבעים. כל חייו הוא היה תומך מרכזי בשלטון הצרפתי בלאוס, וב־1945 הוא סירב לשתף פעולה עם המורדים הלאומנים הלאויסטים. הוא הודח כאשר הכריז מנהיג המורדים לאו איסארה על מדינה עצמאית בשם ממלכת לואנג פרבאנג. באפריל 1946 השתלטו הצרפתים מחדש על לאוס, והוא הוחזר לכס המלכות. כך הוא היה לראשונה מלך ששלט למעשה על כל מה שנקרא היום לאוס. עד מותו של סיסבאנג וונג ב־1959 הוא שלט בלאוס במשך 55 שנה. הוא היה למלך השני ששלט תקופת זמן ארוכה באסיה (הארוך שבהם הוא בהומיבול אדוליאדג' המלך של תאילנד) כאשר סיסבאנג וואנג חלה, הוא מינה את בנו נסיך הכתר סבאנג וטאנה כיורש עצר. בנו המשיך את מלכותו לאחר מותו בשנת 1959. הוא נשרף ונקבר בלואנג ב-1961. במהלך הלוויה גופתו הועברה על ידי עגלת הלוויות המלכותית, עשויה מעץ בגובה 12 מטר עם מרכב מגולף בעל שבעה ראשים. נציגים רבים השתתפו בהלוויה המדינה כולל נציג בית המלוכה שייצג את תאילנד. אוניברסיטת סיסבאנג וואנג נקראה על שמו, אך השם בוטל בשנת 1975, כאשר הקומוניסטים השתלטו על לאוס. מכיוון שניהל מדיניות של עצמאות וניתק את לאוס מהאיחוד הצרפתי, פסליו ניצלו בזמן המהפכה הקומוניסטית ונשארו בלואנג פרבאנג ובווינטיאן. שני הפסלים שנותרו מתארים אותו בזמן הענקת החוקה לעם בלאוס. מדיה וקבצים בנושא סיסבאנג וונג בוויקישיתוף סיסבאנג וונג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Simms, Sanda (2013-10-11). The Kingdoms of Laos. Routledge. Simms, Peter and Sanda, The Kingdoms of Laos: Six Hundred Years of History, Curzon Press, Surrey. 1999 Dommen, Aurthur, J., Conflict in Laos: The Politics of Neutralization, Pall Mall Press, London. 1964 KING OF LAOS DIES IN PALACE' AT 74; Ruler in Southeast Asi, Since 1905... - Free Preview - The New York Times Hall, D.G.E., A History of Southeast Asia (4th ed.), Macmillan, London, 1994
הר טורלין

הר טורלין (באנגלית: Torlyn Mountain) הוא הר בחוף אדמת מק. רוברסטון שבאנטארקטיקה. מונולית מוריי היה בעבר חלק מהר זה, ונפרד ממנו; הר טורלין נמצא 6 קילומטרים ממזרח למונולית סקאלין. שני המונוליתים מהווים יחדיו אזור אנטארקטי מוגן מיוחד. גובהו של ההר 190 מטרים מעל פני הים. בחודשים ינואר ופברואר 1931 חקרו כמה ציידי לווייתנים נורווגים לאורך החוף הזה, ועשו רישומים של קו החוף מכלי השיט שלהם. ציידי הלווייתנים שמיפו את החוף בפברואר 1931 קראו להר בשמה של ספינתם - הטורלין (the Torlyn); וזאת על אף שקבוצה אחרת, שהפליגה על ה"בווט" רשמה את קו החוף קודם לכן, ב-19 בינואר 1931. משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בראשותו של דאגלס מוסון טסה מעל שטח זה בינואר 1930, וחזרה לטיסת חקר נוספת בפברואר 1931. המשלחת קראה להר "הר מונולית מוריי" (mountain Murray Monolith), ולימים נותר רק שמו של המונולית, ואילו שם ההר חזר לשם שניתן לו על ידי ציידי הלווייתנים הנורווגים. הר טורלין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר טורלין באתר הגארט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הר טורלין מפת אזור הר טורלין מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי מבלי לרדת לחוף
מלקולם ג'נקינס

מלקולם ג'נקינס (באנגלית: Malcolm Jenkins; נולד ב-20 בדצמבר 1987) הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת סייפטי (אנ') בקבוצת ניו אורלינס סיינטס בליגת ה-NFL. ג'נקינס גדל בניו ג'רזי. בין השנים 2006–2009 שיחק בפוטבול מכללות. בשנת 2009, נבחר במיקום ה-14 בדראפט ה-NFL לשחק בקבוצת ניו אורלינס סיינטס. ג'נקינס חתם עם הקבוצה על חוזה לחמש שנים בתמורה ל-19 מיליון דולרים. בשנת 2014, עבר לשחק בקבוצת פילדלפיה איגלס איתה חתם על חוזה לשלוש שנים בתמורה ל-16.25 מיליון דולרים. במהלך הקריירה שלו, זכה פעמיים באליפות הסופרבול, שלוש פעמים בפרו בול, בתואר All-Pro (אנ'), בפרס ג'ים ת'ורפ (אנ') ופעמיים בתואר All-America (אנ'). ג'נקיס ייסד את קרן הצדקה 'קרן מלקולם ג'נקיס' שמטרתה לטפח כישורי מנהיגות, כישורי חיים, בריאות וחינוך בקרב צעירים ובני נוער. בשנת 2017, אימץ אורח חיים טבעוני. מדיה וקבצים בנושא מלקולם ג'נקינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלקולם ג'נקינס מלקולם ג'נקינס, ברשת החברתית פייסבוק מלקולם ג'נקינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מלקולם ג'נקינס, ברשת החברתית אינסטגרם The Malcolm Jenkins Foundation Eagles' Malcolm Jenkins credits vegan diet for his continued success on the field, theeagleswire.usatoday.com ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מלקולם ג'נקינס".
לה לונה

לה לונה (באנגלית: La Luna, תרגום מאיטלקית: "עבור הירח") הוא סרט אנימציה ממוחשבת קצר, שנוצר באולפני האנימציה של פיקסאר. הסרט נכתב ובוים בידי אנריקו קאסרוזה. הסרט הוצג לראשונה ב -6 ביוני 2011 בפסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי באנסי, ויצא לקולנוע ב-22 ביוני 2012, לצד הסרט "אמיצה". בשנת 2012 נכלל הסרט ב"אוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר", חלק 2. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-84. הסרט עוקב אחרי נער צעיר שמגלה את המקצוע המיוחד של המשפחה שלו, טאטוא הירח מכוכבים. לאורך הסרט הנער נמצא בחיפוש אחר ה"דרך שלו", בעוד שאביו מנסה למשוך אותו לעשות דברים כפי שהוא (האב) עושה וסבו מושך אותו לעשות את הדברים כפי שהוא (הסבא) עושה. העלילה הייתה בהשראת ילדותו של קסרוסה ומעשיותיהם של הסופרים אנטואן דה סנט-אכזופרי ואיטלו קאלווינו. סגנון הסרט מגיע מן האנימה של הייאו מיאזאקי ומסדרת "מר קו" של הקריקטוריסט האיטלקי אוסבלדו קבנדולי. קסרוסה רצה ליצור מראה שונה מסרטים שנוצרו על ידי מחשב. "למחשבים יש דרך לעשות דברים מושלמים, ורצינו שזה ייראה אחרת." הוא רצה להחזיר את החום של הפגמים האנושיים אל עולם הסרטים. הוא בחר להשתמש בסריקות של ציורי צבע ומים ואותם להכיל על האנימציה. בשביל הרקע הוא השתמש בציורים בצבעי מים ישירות כמרקע, כדי לספק רקע בעבודת יד. אתר האינטרנט הרשמי של לה לונה "לה לונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לה לונה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לה לונה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "לה לונה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) La Luna (2011), IMDB LA LUNA, Pixar (באנגלית)
ינשוף צווחן מזרחי

ינשוף צווחן מזרחי (שם מדעי: Megascops asio) הוא מין של דורס לילה קטן מהסוג ינשוף צווחן. תפוצתו היא רק באמריקה הצפונית מדרום קנדה, דרך ארצות הברית ועד לצפון מקסיקו בצד המזרחי. הוא אחד מהידועים בין ינשופי אמריקה, אף שלא תמיד הוא חי בקרבת האדם. ינשוף זה קטן בגודלו ומגיע לאורך 16–25 ס"מ, למוטת כנפיים של 46–61 ס"מ ולמשקל 121–244 גרם בממוצע. ישנם הבדלי גדלים בין ינשופים החיים במדינות שונות. צבע הינשוף אפור בהיר עם נוצות חלודיות, אדמדמות וחומות ולעיתים אף שחורות לגמרי. החזה והכנפיים משורטטים לאורכם באופן המעניק לינשוף זה הסוואה טובה. במראהו הוא דומה לשעיר החי בישראל וכמותו הוא בעל "ציצות אוזניים" בולטות ומחודדות. העיניים גדולות וצהובות והמקור אפור ומעוקל. כמו מרבית הינשופים גם מין זה יוצא לצוד בשעות הלילה וביום הוא נח בקינו שבחלל עצים או של נקריים שנטשו. הוא שוכן ביערות רחבים, יערות גשם ממוזגים ובמדרונות הרי הרוקי והרי האפלצ'ים עד לגובה 1,500 מטר. כמו כן הוא מצוי בערבות הפרריה, בקרבת נחלים ואף ליד הערים הגדולות. הינשוף יתרחק ממקומות בהם מקננים דורסי לילה גדולים יותר ותוקפניים ממנו, ובעיקר מאוח וירג'יניה היכול לטרוף את מין זה. גם תנשמת מצויה ולילית אמריקנית ידחקו את רגליו אם ימצאו אותו. הינשוף הוא צייד המחפש טרף של מכרסמים כמו עכבר הבית, דרוריים וציפורי שיר, מספר זוחלים ודו-חיים קטנים ולעיתים גם דגים כמו סרדיניים, שמפנונים צעירים וחמנוניים. ינשוף קטן זה גם משלים את תזונתו באכילת חסרי חוליות כמו חרקים גדולים, עכבישים, עקרבים, תולעים ורכיכות. הינשוף עצמו עלול להיטרף בידי עופות דורסים גדולים ממנו, סמוריים, בואשיים, דביבונים, מספר נחשים גדולים ואף בידי אופוסום וירג'יניה וכמה סנאים המחפשים את הביצים והגוזלים. כמו מרבית הינשופים זהו עוף מונוגמי בעל בן-זוג לכל החיים. M. a. asio M. a. maxwelliae M. a. hasbroucki M. a. mccallii M. a. floridanus מדיה וקבצים בנושא ינשוף צווחן מזרחי בוויקישיתוף ינשוף צווחן מזרחי, באתר ITIS (באנגלית) ינשוף צווחן מזרחי, באתר NCBI (באנגלית) ינשוף צווחן מזרחי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ינשוף צווחן מזרחי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ינשוף צווחן מזרחי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) ינשוף צווחן מזרחי, באתר GBIF (באנגלית) ינשוף צווחן מזרחי באתר הרשימה האדומה של IUCN