כריסטיאן רושפור

כריסטיאן רושפור (צרפתית: Christiane Rochefort; 17 ביולי 1917 – 24 באפריל 1998) הייתה סופרת צרפתייה פמיניסטית. היא פרסמה 5 ספרים תחת הפסבדונים Dominique Féjos, בטרם החלה את הקריירה הספרותית שלה עם פרסומו של הספר "מנוחת הלוחם" והיא בת 41. רושפור נולדה למשפחה ממעמד הפועלים בפריז. אביה הצטרף אל הבריגדות הבינלאומיות במהלך מלחמת האזרחים בספרד, ונהרג שם. רושפור עבדה כעיתונאית וכנספחת העיתונות של פסטיבל קאן עד שפוטרה ב-1968 בגלל דעותיה הביקורתיות ואחר כך עבדה לצדו של אנרי לנגלואה בסינמטק של פריז. ב-1958 פרסמה את ספרה הראשון בשמה מקורי "מנוחת הלוחם" (Le Repos du guerrier). הדמות הראשית בספר מבוססת על דמותו של עמוס קינן. הספר היה לרב מכר, ובשנת 1962 עיבד אותו הבמאי רוז'ה ואדים לסרט בהשתתפות בריז'יט בארדו. פרסמה 13 ספרים נוספים ובשנת 1988 זכתה בפרס מדיסיס על הרומן "La porte du fond" ("הדלת הפנימית"). הרומנים שלה מחולקים בין סאטירות ריאליסטיות חברתיות המתרחשות בצרפת של ימינו לבין פנטזיות אוטופיות או דיסטופיות. ברומנים של רושפור יש גם אלמנטים מיניים חזקים. שניים מספריה תורגמו לעברית "מנוחת הלוחם", תורגם לראשונה ב-1962 על ידי זאב זמיר ושוב ב-1985 על ידי אביטל ענבר. "שיר לסופי" תורגם על ידי אביטל ענבר ב-1984. סרטו של הבמאי משה מזרחי "חרוזים לסופי (Les Stances à Sophie) מ-1971 מבוסס על ספר זה. במהלך שנות ה-50 קיימה רושפור מערכת יחסים זוגית עם הסופר הישראלי עמוס קינן. רושפור תרגמה לצרפתית שלושה מספריו של קינן. 1953: Le Démon des pinceaux (nouvelle) in Les Œuvres libres, Fayard 1955: Le Fauve et le Rouge-gorge (nouvelle) in Les Œuvres libres, Fayard 1956: Cendres et Or, Éditions de Paris 1957: Une fille mal élevée, Éditions de Paris sous le pseudonyme de Dominique Féjos 1958: Tes mains, Éditions de Paris sous le pseudonyme de Dominique Féjos 1958: Le Repos du guerrier, Grasset (Prix de la Nouvelle Vague) 1961: Les Petits Enfants du siècle, Grasset 1963: Les Stances à Sophie, Grasset 1966: Une rose pour Morrisson, Grasset 1969: Printemps au parking, Grasset 1972: Archaos ou le Jardin étincelant, Grasset 1975: Encore heureux qu'on va vers l'été, Grasset 1978: Pardonnez-nous vos enfances (nouvelles) avec Denis Guiot, Denoël 1982: Quand tu vas chez les femmes, Grasset 1984: Le monde est comme deux chevaux, Grasset 1988: La Porte du fond, Grasset (Prix Médicis) 1997: Conversations sans paroles, Grasset 2004: Oeuvre romanesque, Préface et Chrono-biographie Martine Sagaert, Grasset, שיר לסופי, תרגום: אבילט ענבר, הוצאת מעריב, 1984 מנוחת הלוחם, תרגום: אבילט ענבר, הוצאת מעריב, 1985 הדרך לעין חרוד, רומאן, הוצאת אלבין מישל, 1984. שואה 2, הוצאת פלאמאריון, 1976. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן רושפור בוויקישיתוף כריסטיאן רושפור, ברשת החברתית Goodreads כריסטיאן רושפור, דף שער בספרייה הלאומית המאהב של ארץ-ישראל, הספד של אורי אבנרי על עמוס קינן ר. עזריה, כניעה בין חורבות כנסייה של רושפור, מעריב, 7 באוקטובר 1963 עולמה של אוטופיה, מעריב, 10 בנובמבר 1972 ספרים - גילוי ללא ערווה - הספר מנוחת הלוחם, אתגר (כתב עת לשירה), 24 באוגוסט 1961 סקירות של הספר: אהרן פאפו, שיר לסופי - לצעירים וצעירים ברוחם;, חדשות, 6 ביולי 1984 אריה ב"ן, ספריה - שיר לסופי, מעריב, 1 באוגוסט 1984 אראלה דאור, היפהפיה המתעוררת - שיר לסופי, כותרת ראשית, 19 בספטמבר 1984 מאיר שלו, ספרים - החותנת כנקבה שלילית, כל העיר, 7 בספטמבר 1984 אורי קליין, משה מזרחי לא עושה סצינות, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2009 אסתי סגל, ‏הסופר עמוס קינן מת בביתו בתל-אביב, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2009