יעל קרמסקי

יעל קרמסקי (נולדה ב-9 בפברואר 1961) היא במאית תיאטרון ישראלית. עסקה בכוריאוגרפיה עד שנת 1998; מורה וראש המסלול למשחק בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. יעל קרמסקי נולדה בקריית חיים וגדלה בקריית מוצקין. בתם של ישעיהו ואסתר כגן. בוגרת תואר ראשון במגמה לתנועה וכתב תנועה, ב"אקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין", ירושלים (1987-1983). באותה תקופה רקדה בלהקת המחול של צבי גוטנהיימר בירושלים. קרמסקי טסה לארצות הברית למשך ארבע שנים ללימודים. למדה בבית הספר ללימודי תעודה (The School For Body/Mind Centering), אמרהסט, מסצ'וסטס, בנושא חקר התנועה בהקשרה למערכות בגוף, ולהתפתחות התנועה בשנה הראשונה (1992-1988). בתקופת שהותה באמריקה בעיר ניו יורק רקדה בשלוש להקות: להקת המחול של עמוס פינחסי, קבוצת האימפרוביזציה של ה-movement research, וקבוצת התיאטרון מחול של Jan Marie. באותה עת יצרה כוריאוגרפיה לארבעה מופעים, שניים מהם מופעי סולו בביצועה לפי מוזיקה של עודד זהבי. בשנים 1994–1998 יצרה חמש כוריאוגרפיות שהוצגו בישראל. היא עבדה עם להקה שהייתה מורכבת משחקנים, רקדניות, זמר אופרה, כנר ולוליין; בהם השחקנית והזמרת עדי עציון-זק. סיימה תואר שני בבימוי, של החוג לאמנות התיאטרון, אוניברסיטת תל אביב (2004-1999). במהלך לימודיה ביימה לראשונה ב"תיאטרון האוניברסיטה". ביימה עד היום (2024) עשרים הצגות בתיאטראות: "המעבדה", "תמונע", "תיאטרון אנסמבל הרצליה" ו"אולם נחמני". בשנת 2014 הקימה את קבוצת אנסמבל "פספורט" בעקבות תפנית בדרך עבודתה שהחלה בעבודה על ההפקה "פספורט". הפקה המורכבת משלושה טקסטים שונים אותם קרמסקי עיבדה בליווי דרמטורגי של פרופ' פרדי רוקם. האחד, חליפת מכתבים בין גרשום שלום בירושלים וולטר בנימין באירופה שהתקיימה בשנת משנת 1933- 1940 ; השני, שיחות בין שני פליטים גרמנים בתחנת הרכבת של הלסינקי ב-1941, פרי עטו של ברטולט ברכט; השלישי הוא זיכרונותיו של אביה, שהיה פליט במשך שמונה שנים בתקופת מלחמת העולם השנייה וגלה מפינסק שבבלארוס לאוזבקיסטן. ההצגה הייתה מועמדת בשש קטגוריות לפרס קיפוד הזהב, וזכתה בפרס על עיבוד לבמה. קרמסקי הוזמנה להעלות את המחזה בעיבוד מחודש לבמה ב"אקדמיה לאמנויות המופע" בציריך, בסתיו 2016. מיכאל הנדלזלץ, הארץ: "הבמאית והמעבדת יעל קרמסקי נטלה שלושה טקסטים בעלי אופי שונה... ויצרה מהם קולאז' של נקודות ראייה וסגנונות משחק המרתקים מבחינת תכנם, ומעוררים הערכה בשל ההתכוונות והתוצאה הויזואלית, והתפעלות מרמת המשחק." ההצגה "האזרח ק'" מוצגת מאז שנת 2015. זהו עיבוד בימתי של קרמסקי לספר "המשפט" מאת פרנץ קפקא בליווי דרמטורגי של פרופ' פרדי רוקם. האזרח יוזף ק' הוא רווק המתגורר בפנסיון ופקיד ראשי בבנק. ביום הולדתו השלושים הוא מואשם בפשע שאינו ידוע לו. הוא רודף אחרי המערכת הממסדית כדי להבין את הסיבה למעצרו, ולטהר את עצמו, אולם נתקל באטימותו של הממסד ומעלה חרס בידו. זה סיפור מסע על האזרח הקטן וחוסר האונים שלו מול הממסד. קרמסקי היא מנכ"לית עמותת "אדם יוצר" (2016-2014), שתומכת בפעילות אנסמבל "פספורט" ובהקמת "מתא"ן" מחדש. ניהלה אומנותית את תחום התיאטרון ב"מתא"ן" עד יום פירוקו על ידי "החברה למתנ"סים" (2008-2004). פיתחה וניהלה תוכניות תיאטרון לבני נוער, פיתחה וניהלה מסלולי כתיבה לבמה לאנשי מקצוע מתחום התיאטרון. הייתה חברה בוועדות האמנותיות של "זירת מחול", "פסטיבל המחול", "הזירה הבין תחומית" (2009-2007), ירושלים ושל "ניסוי כלים", פסטיבל בין תחומי, מרכז "ביכורי העיתים", תל אביב (2008-2005). החל משנת 2009 מלמדת באוניברסיטת תל אביב, בחוג לאומנות התיאטרון. משנת 2012 מכהנת כראש התוכנית למצטיינים במשחק (מסלול ישיר לתואר שני M.F.A) ומשמשת מרצה בכירה בחוג לאומנות התיאטרון, אוניברסיטת תל אביב. בעבר לימדה תיאטרון, בימוי, כתיבה, מחול, תנועה וכוריאוגרפיה ב"בית הספר לתיאטרון חזותי" בירושלים, תיכון לאמנויות "תלמה ילין", גבעתיים; השתלמויות מורים ב"סמינר הקיבוצים", בית הספר "סם שפיגל" לקולנוע ולטלוויזיה, מכללת "שנקר" בשיתוף בית הספר לשחקן-יוצר "מנוע חיפוש", בית ספר לרקדנים "ביכורי העיתים" בתל אביב, "מתא"ן", ובבתי ספר שונים. יעל קרמסקי נשואה לאהוד קרמסקי, ארכיטקט ולהם בן אחד. יוני זיכהולץ, עידית נוידרפר ועודד סמו בהצגה "מחזה חלום", תיאטרון "המעבדה", 2003 רוני מוסנזון נלקן, נורי יעקבי ויונתן ניב במופע "מגדל פורח באוויר", "פסטיבל ישראל", 2007 יואב הייט בהצגה "עין לטושה", "פסטיבל תיאטרון קצר", "צוותא", 2008 חוה אורטמן ויפתח אופיר בהצגה "רוחות", "תמונע", 2009 דורון תבורי בהצגה "בתוך בדידות של שדות כותנה", תיאטראות "הרצליה" ו"תמונע", 2010 נמרוד ברגמן בהצגה "בתוך בדידות של שדות כותנה", תיאטראות "הרצליה" ו"תמונע", 2010 דורון תבורי, נעמי יואלי, אייל זוסמן ומיכל ויינברג בהצגה "פספורט", 2014 נעמה שפירא, אייל זוסמן, יוסף אלבלק, מיכל ויינברג ועמית דרוקר בהצגה "האזרח ק'", 2015 ערן שראל ויוסף אלבלק בהצגה "האזרח ק'", "מרכז ענבל" בסוזן דלל ו"הבימה", 2015 ירדן גלבוע בהצגה "לאה", 2018 דינה בליי, יואב הייט, איל זוסמן ואליזבט וויסמן בהצגה "בסימן הלוטוס", 2021 ד"ר לאה גילולה, "פצע הדחייה: על הצגת בתוך הבדידות של שדות הכותנה" מאת ברנאר-מארי קולטס", בתוך כתב העת במות ומסך, עמ' 5–21. מרב יודילוביץ', בעקבות שביתת רעב: ישוחררו כספי התמיכה ביוצרי תיאטרון עצמאיים, באתר ynet, 29 בדצמבר 2015 מיכאל הנדלזלץ, "פספורט": קולאז' מרתק על פליטים, באתר הארץ, 29 באפריל 2014 על ההצגה "בתוך הבדידות של שדות כותנה" יואב בירנברג, "צריכה לעבור שנה מינימום מהאסון, כדי להתמודד עם הצפייה בהצגה הזאת", באתר ynet, 24 ביוני 2024 - על "נופל מחוץ לזמן" ננו שבתאי, ההצגה "נופל מחוץ לזמן" ראויה, בעיקר עכשיו, אבל למה היא מוצגת במוזיאון?, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2024 בסימן הלוטוס - שפה חזותית מובהקת / מירב יודילוביץ', אתר הבמה ענת זכריה, יעל קרמסקי: "המילים כבר לא מספיקות" ננו שבתאי, הנפש של "לאה" מדברת על ואל נפש האדם, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2018