laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פונוגרף

הפוֹנוֹגְרָף הוא המכשיר הראשון שאפשר להקליט צלילים, לשמר אותם על גבי מדיה מכנית ולהשמיעם שוב. המדיה בפונוגרף היא גליל הנקרא גם צילינדר, זאת בניגוד לתקליט השטוח של הגרמופון שפותח לאחר עשר שנים. אבטיפוס של המכשיר נבנה והופעל בהצלחה על ידי תומאס אלווה אדיסון ב־6 בדצמבר 1877. כשאדיסון מצא דרך לשימור הקול הוא בא לנסות את ההמצאה, לצורך הקלטה הוא שר לתוך שפופרת המחוברת לממברנה דקה שבקצה שלה מחט חדה, גלי הקול הרעידו את המחט שחרטה שקעים על גבי גליל מסתובב מצופה ברדיד בדיל (Tinfoil). סיבוב הגליל מחדש כנגד המחט הרעיד את הממברנה שהשמיעה גלי קול וכך הנציחה את שיר הילדים "למרי הייתה כבשה קטנה" ואכן השיר השתמר בהקלטה ו"עשה היסטוריה". המנגנון לסיבוב הגליל במכשיר זה היה בורג שסובב בעזרת ידית. בשנת 1878 ייסד אדיסון את חברת Edison Phonograph Corporation לשם שווק הפונוגרף בצורה מסחרית. הפונוגרף המסחרי של אדיסון הונע על ידי "מנוע קפיץ" שמתחו אותו בעזרת ידית מחוץ למכשיר (ראה ידית בצד ימין של התמונה). מנגנון מיוחד של וסת צנטריפוגלי מכני שחרר את הקפיץ בצורה מבוקרת לשם סיבוב הגליל במהירות קבועה. המכשיר הקליט על גבי גלילי שעווה קשה (צילינדרים) בעזרת ממברנת הקלטה ומחט חריטה מיוחדת. הצליל המוקלט הושמע לתוך השופר שבתחתיתו ממברנת הקלטה שהזיזה אנכית את מחט ההקלטה לפי תדירות ומשרעת (עוצמת) הצליל. מערך זה הוזז אופקית על פני גליל השעווה (בצבע חום בהיר בתמונה) המסתובב וכך נחרט על השעווה חריץ במסלול לולייני, מעין הברגה עדינה עם שקעים שעומקם משתנה לפי הצלילים שהושמעו לשופר. לשם השמעה סובבו את הצילינדר והניחו על החריץ המוקלט מחט השמעה המחוברת לממברנה שנעה על פי הצלילים המוקלטים ויצרה גלי קול. צלילים אלו עברו לשופר בצורת חרוט לשם הגברה ופיזור אקוסטי של הצלילים המושמעים. בתמונה נראה השופר כמו קצה של כלי נשיפה ממתכת. הפונוגרף של אדיסון התחרה ביריבו הגרמופון של אמיל ברלינר שנים רבות. ייצור המוני ושכפול של תקליטים שטוחים עבור הגרמופון היה יעיל משמעותית מייצור של הצילינדרים עבור הפונוגרף. עם חלוף השנים גבר התקליט השטוח על הצילינדר. אדיסון הודה בניצחון התקליט ובשנת 1913 החל לייצר תקליטים שטוחים משל עצמו. התקליט היה האמצעי הנפוץ ביותר לשם האזנה למוזיקה ולהפצתה ברוב המאה ה-20. לפונוגרף היה יתרון בזה שהוא איפשר הקלטה ביתית, משרדית או מוסדית, קלה ונוחה יותר מאשר ההקלטה בגרמופון שדרשה אמצעים מיוחדים, אבל החיסרון היה שהצילינדרים משעווה שנועדו להקלטה נשחקו במהירות והיה קשה לשמר או לשכפל את ההקלטות. את הפונוגרף אמצו גורמים מסחריים להקלטת ישיבות כדיקטפון וכן להקלטות בעבודת שדה במחקר של מוזיקה אתנית ובתחומי האתנומוזיקולוגיה, הבלשנות והפסיכולוגיה. את הפונוגרף הפסיקו לייצר בשנת 1929 אך המשיכו להשתמש בו כמכשיר הקלטה וכדיקטפון עד בערך אמצע המאה ה-20. גרמופון על המצאת הפונוגרף (באנגלית) השוואה בין פונוגרף לגרמופון (באנגלית) גליליאו צעיר, המצאת הפונוגרף: נגן המוזיקה הראשון, באתר ynet, 21 בפברואר 2010 פונוגרף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פטיפון, דף שער בספרייה הלאומית
דליה גותן

דליה גותן (6 ביולי 1927 - 29 במאי 2017) הייתה פעילה חברתית לקידום זכויות נשים בישראל, יו"ר מועצת ארגוני נשים בישראל, יו"ר המחלקה לחינוך בויצו עולמית וויצ"ו ישראל. ייצגה את מועצת ארגוני נשים ואת ויצו בוועידות בינלאומיות לנשים ושימשה כשליחת משרד החוץ ומרצה בפני קהילות יהודיות ברחבי העולם. נולדה בתל אביב ליצחק ציזלינג, שהיה מפקד "ההגנה" בתל אביב ואחיו של אהרן ציזלינג, שר החקלאות הראשון ומחותמי מגילת העצמאות. אמה סימה הייתה בתם של לאה ודוד איזמוז'יק, ממייסדי תל אביב, שכיהן כסגנו של מאיר דיזנגוף בעיריית תל אביב. בוגרת הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב, למדה פסיכולוגיה, חינוך ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. נישאה בוושינגטון לעו"ד יעקב גותן, ששימש כסגן מפקד העיר העתיקה בירושלים, וחבר הסגל הראשון של שגרירות ישראל בארצות הברית. הייתה בין מקימי היחידה הפסיכולוגית בצה"ל במלחמת העצמאות, כאזרחית עובדת-צה"ל שירתה יחד עם זוכה פרס נובל פרופ' דניאל כהנמן והפסיכולוג אליעזר קרני, והשתחררה בדרגת ייצוג רב-סרן. הקדישה את חייה לפעילות ציבורית לקידום נשים ברחבי הארץ. הקימה את ה"סמינר לאזרחות פעילה" בויצ"ו ישראל, שנועד לחזק את הדימוי העצמי של נשים ולקדמן לעמדות מפתח בהליכי קבלת החלטות. כיושבת-ראש מחלקת חינוך לגולה, עסקה בכתיבת חומר על יהדות ומדינת ישראל שהופץ ב-50 פדרציות יהודיות ברחבי העולם. במסגרת תפקידה כראש מועצת ארגוני נשים בישראל, יזמה את האירוע השנתי בבית-הנשיא לציון יום האישה. במסגרת תפקידה זה שמשה כראש משלחת ה-NGO בוועידת האו"ם בבייג'ינג בשנת 1995 שעוררה את המודעות לשוויון בין נשים וגברים ובה נטלה חלק משמעותי, הגב' הילרי קלינטון. ביתה של דליה גותן, ד"ר ענת פלג, היא חוקרת תקשורת ומנהלת המרכז לתקשורת ומשפט באוניברסיטת בר-אילן; חתנה ד"ר ישראל פלג מנכ"ל החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה. ריאיון לרשת ב' במלאת מאה שנה לתל אביב
מגלן לבן-צוואר

מגלן לבן-צוואר (שם מדעי: Threskiornis spinicollis) הוא מין של מגלן מהסוג Threskiornis, שמצוי באוסטרליה, גינאה החדשה ואינדונזיה. צווארם של פרטים בוגרים מכוסה נוצות דמויות קש, ומכאן שמו האנגלי של המין. זהו מין גדול יחסית. אורכו של המגלן כ-60 עד 75 ס"מ. הכנפיים וחלקו העליון של הזנב שחורים, ונראים צבעוניים כשאור השמש נופל עליהם (בדומה לצבעו הכחול של זכר הצופית). הגב שחור; הבטן, החזה וחלקו התחתון של הזנב לבנים. בדומה לשאר מיני המגלנים, המקור "מכופף" כלפי מטה. חלקה העליון של הרגל אדום, והתחתון אפור. הזכר והנקבה דומים, אף שלזכרים יש מקור ארוך יותר מלנקבות, ולנקבות יש קו שחור על החזה. צבעי הנוצות של מגלנים צעירים ממין זה דהויים יותר, מקורם מכופף פחות, ונוצות הכנפיים שלהם אינן משקפות את האור כמו אצל פרטים בוגרים. תחום התפוצה של המגלן מתפרש על פני כל יבשת אוסטרליה, מלבד בדרום-מערב טסמניה, ואזורים מסוימים במערב ודרום היבשת. באוסטרליה עצמה, המגלנים לבני-הצוואר מצויים בעיקר לאורך החוף המזרחי. תחום התפוצה שלהם כולל גם את אינדונזיה וגינאה החדשה. בתי הגידול המועדפים עליהם הם ביצות, כרי מרעה, לגונות וערבות. המגלנים מרבים לעבור בין אזורי מחיה שונים, בהתאם לנסיבות. המגלנים לבני-הצוואר ניזונים מחרקים, צפרדעים ורכיכות, שאותם הם אוספים מפני המים. כשהם נמצאים באזור שרחוק יחסית ממקווי מים. המגלנים ניזונים בעיקר מצרצרים, חגבים וארבה. לעיתים הם גם טורפים לטאות, חומטיים וזוחלים אחרים. עונת הרבייה מתרחשת בסביבות מרץ בחלקו הצפוני של תחום התפוצה, ובין יולי לדצמבר בדרומו. הקן נבנה מזרדים, וממוקם בין צמחייה מימית (כמו סוף), או על עצים שסמוכים למקווה מים. המגלנים מקננים בלהקות, שכוללות בדרך כלל גם מגלנים לבנים. הנקבה מטילה 2-5 ביצים לבנות; היא והזכר דוגרים עליהן במשך כ-24 עד 25 ימים. הגוזלים פורחים בגיל כ-35 ימים, אך ההורים מאכילים אותם במשך כשבועיים לאחר פריחתם. מדיה וקבצים בנושא מגלן לבן-צוואר בוויקישיתוף מגלן לבן-צוואר, באתר ITIS (באנגלית) מגלן לבן-צוואר, באתר NCBI (באנגלית) מגלן לבן-צוואר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מגלן לבן-צוואר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגלן לבן-צוואר, באתר GBIF (באנגלית) מגלן לבן-צוואר באתר birdsinbackyards.net מגלן לבן-צוואר באתר Oisaux-birds מגלן לבן-צוואר באתר הרשימה האדומה של IUCN
רפאל מילדולה (כימאי)

רפאל מֶלדוֹלָה (באנגלית: Raphael Meldola; ‏19 ביולי 1849 – 16 בנובמבר 1915) היה כימאי ואנטומולוג יהודי בריטי, עמית החברה המלכותית. בין 1912 ל-1915 כיהן כפרופסור לכימיה אורגנית באוניברסיטת לונדון. היה אחד מתומכיו המוקדמים של צ'ארלס דרווין. מלדולה היה בן למשפחת מלדולה, משפחת חכמים ששורשיה בטולדו של המאה ה-13, סבו רפאל מלדולה היה רבה הראשי של קהילת יהודי ספרד ופורטוגל בלונדון. את השכלתו האקדמית רכש בקולג' המלכותי לכימיה. בשנת 1872 מונה למרצה בקולג' המלכותי למדעים. עבד ככימאי תעשייתי והמציא שיטת צביעה הנקראת על שמו, Meldola's Blue. ב-1875 מונה על ידי החברה המלכותית להוביל את המשלחת הבריטית למשימת הצפייה בליקוי החמה באיי ניקובר. מנחיו בעיסוקו באנטומולוגיה היו ראשי התומכים בתאוריה של ברירה טבעית, אלפרד ראסל וולאס וצ'ארלס דרווין. ב-1886 נבחר כעמית החברה המלכותית, צ'ארלס דרווין היה אחד ממליציו. היה נשיא האגודה הכימית (1905–1907), נשיא החברה לכימיה תעשייתית (1907–1909) ונשיא המכון המלכותי לכימיה (1912–1915). כן כיהן כנשיא הראשון מועדון המכבים, חברה דמוית חובבי ציון שהוקמה בבריטניה ב-1894. המועדון תורם מדליה שנתית על שמו המוענקת על ידי החברה המלכותית לכימיה עבור תרומה משמעותית למדע. Ute Deichmann, Darwinism, Philosophy, and Experimental Biology, Springer, 2010 ISBN 978-9048199013 pp. 91–110 מדיה וקבצים בנושא רפאל מילדולה בוויקישיתוף כתבי רפאל מילדולה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) רפאל מילדולה (1849-1915), דף שער בספרייה הלאומית Gay, Hannah. “Chemist, entomologist, Darwinian, and man of affairs: Raphael Meldola and the making of a scientific career.” Annals of science vol. 67,1 (2010): 79-119. doi:10.1080/00033790903472980 החברה המלכותית לכימיה, על פרס מלדולה
רפאל מילדולה

האם התכוונתם ל... רפאל מילדולה (ליבורנו) – בן אלעזר, רבה הראשי של קהילת ליבורנו, בעל "מים רבים" רפאל מילדולה (רב בלונדון) – נכדו, (בן חזקיה משה), רבה הראשי של קהילת יהודי ספרד ופורטוגל בלונדון, בעל "חופת חתנים" רפאל מילדולה (כימאי) – נכדו, כימאי יהודי-בריטי
רדווילישקיס (מחוז משנה)

רדווילישקיס (בליטאית: Radviliškio rajono savivaldybė, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, הוא ממוקם בצפון המדינה, ובחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז שאולאי. מחוז-המשנה גובל במחוזות משנה של מחוזות אחרים: במזרח הוא גובל במחוז-משנה פוניבז' שבמחוז פוניבז'; ובדרום הוא גובל במחוזות-המשנה ראסייני וקדאייני שבמחוז קובנה. מחוז-משנה רדווילישקיס משתרע על פני 1,635 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, קרוב ל-40,000 תושבים. העיירה רדווילישקיס היא היישוב הגדול ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו. מדיה וקבצים בנושא רדווילישקיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רדווילישקיס (בליטאית) רדווילישקיס, ברשת החברתית פייסבוק רדווילישקיס, סרטונים בערוץ היוטיוב נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאקרואוייס (מחוז משנה)

פאקרואוייס (בליטאית: Pakruojo rajono savivaldybė, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, הוא ממוקם בצפון המדינה על גבול לטביה, ובחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז שאולאי. מחוז-משנה פאקרוייס משתרע על פני 1,316 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, קרוב ל-22,000 תושבים. הוא גובל במזרחו במחוז פוניבז'. העיירה פאקרואוייס היא היישוב הגדול ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו. מדיה וקבצים בנושא פאקרואוייס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאקרואוייס (בליטאית) פאקרואוייס, ברשת החברתית פייסבוק נתונים על מחוז-המשנה באתר ממשלתי ליטאי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ליטא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברנקסטל-קויז

ברנקסטל-קויז (בגרמנית - Bernkastel-Kues) היא עיירה השוכנת לשתי גדות נהר מוזל התיכון ומוקפת בכרמי יין במחוז ברנקסטל-ויטליך במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה. ברנקסטל מוזכרת לראשונה בכתובים במאה ה-11. היא הייתה בתחום השלטון של האלקטורט של טריר ונקראה לראשונה Beronis Castellum. ב-1277 הקים הארכיבישוף של טריר את מצודת Landshut ב-1627 נפגעה ברנקסטל ממגפת דבר וקויז נפגעה מאותה מגפה ב-1641. מצודת Landshut נהרסה בשריפה ב-1692 ונשארה מאז חרבה. בשנים 1794–1814 הייתה ברנטקסטל תחת שלטון צרפת. לאחר קונגרס וינה הועברה לשלטון פרוסיה. בשנים 1872–1874 נבנה גשר מעל המוזל שחיבר את ברנקסטל וקויז. ב-1 באפריל 1905 הם מוזגו לישות מוניציפלית אחת בשם ברנקסטל-קויז. בליל הבדולח נהרס בית הכנסת של הקהילה היהודית שהייתה במקום. חלק גדול מהשטח המוניציפלי נטוע כרמי ענבים, בעיקר מזן ריזלינג, המקיפים את העיירה ומשמשים אחד ממוקדי התעסוקה העיקריים בה, מחוץ לתיירות. השם ברנקסטל (מצודת הדובים) מרמז על דובים שהיו באזור ואכן הם מופיעים בסמל העיר ובמזרקה ליד כיכר השוק. בכיכר השוק בברנקסטל נמצא בית העירייה ולידו מזרקה עם פסל של סנט מיכאל. הפסל המקורי נוצר ב-1606 ונהרס במלחמת העולם השנייה. הפסל הנוכחי הוא מ-1950. ליד טיילת המוזל נמצאת מזרקת "הדוקטור מברנקסטל" (בגרמנית - Bernkasteler Doktor) המבוססת על האגדה שהארכיבישוף של טריר חלה מאוד וכל התרופות שהציעו לו לא עזרו. הוא נטה למות עד שיינן מברנקסטל נתן לו לשתות מהיין שייצר. הארכיבישוף נרפא ולאות תודה הוא העניק ליינן את התואר "דוקטור". בקויז נמצא בית הולדתו של הפילוסוף, התאולוג והמתמטיקאי ניקולאס קוזאנוס (בגרמנית - Nikolaus von Kues) המשמש כיום מוזיאון לתערוכות מתחלפות ומקום לאירועי תרבות. ליבו קבור בבית החולים סנט. ניקולס שנבנה בקויז ב-1451. מצודת Landshut החרבה משמשת כיום אתר תיירות וממנה תצפית יפה על העיירה וסביבתה. צ'כיה קרלובי וארי, צ'כיה מזרקת "הדוקטור מברנקסטל" מזרקת הדובים מזרקת סנט מיכאל בכיכר השוק הגשר על המוזל המחבר את ברנקסטל עם קויז בית עיריית ברנקסטל-קויז ברנקסטל וכנסיית סנט מיכאל קויז - צילום מהגשר מעל המוזל כיכר השוק בברנקסטל מצודת לנדשוט מעל ברנקסטל כרם ענבים בברנקסטל מדיה וקבצים בנושא ברנקסטל-קויז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברנקסטל-קויז האתר הרשמי של ברנקסטל-קויז (באנגלית) ברנקסטל-קוז (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית
יוסי אסף

יוסי אסף (נולד ב-1942) הוא איש חינוך ששימש כמנהל סמינר הקיבוצים. אסף נולד וגדל בקיבוץ בית השיטה. עם גיוסו לצה"ל התנדב אסף לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש כמפקד מחלקה ולחם במלחמת ההתשה. לאחר ששימש כסגן מפקד פלוגה השתחרר מצה"ל. במהלך שירות המילואים שימש אסף כמפקד פלוגה מסייעת בגדוד 28 של חטיבה 55. אסף פיקד על הפלוגה בין היתר במבצע אבירי לב. בהמשך שירות המילואים שימש כמפקד גדוד מילואים וכמפקד חטיבת מילואים. אסף ניהל את סמינר הקיבוצים במשך 11 שנים, (2012–2001). החל דרכו בקיבוץ בתחום החינוך וההוראה, והמשיך במגוון תפקידים בהם זכה להישגים ותרם לכלל. ריכז את חברת הילדים בקיבוצו, כיהן כמזכיר הקיבוץ, ניהל את התפעול במפעל השימורים בקיבוץ וניהל את הכפר לשיקום נפגעי סמים במלכישוע. דניאל אדלסון, בשקט מוחלט על גדות התעלה, אתר זרוע היבשה, ‏ 6 באוקטובר 2008 נחמן גלבוע, סמינר בן 70, "הזמן הירוק", ‏ 26 בפברואר 2009 רן אדליסט, ‏הולכים לאיבוד, באתר מעריב אונליין, 19 ביולי 2015 דניאל אדלסון, בשקט מוחלט על גדות התעלה, אתר זרוע היבשה, ‏ 6 באוקטובר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד מילדולה

האם התכוונתם ל... רבי דוד בן ישעיהו מילדולה [1] - תאולוג יהודי יליד מנטובה שחי ופעל במאה ה-15 ונפטר בראשית המאה ה-16 רבי דוד ישראל מילדולה (1612–1679) [2] - רב וראש ישיבה מרבני יהדות איטליה רבי דוד בן אברהם מילדולה, דיין שליח ציבור וראש ישיבה בליוורנו רבי דוד בן רפאל מילדולה (1714–1818 .c) – רב איטלקי, מחבר "דרכי דוד" וספרים רבים נוספים דוד מילדולה (חזן) (גר')‏ (1780–1861)‏ – החזן הראשי של ההיכל בהמבורג רבי דוד מילדולה (לונדון) (1797–1853) [3] – רב אנגלי ממוצא איטלקי, רבה הראשי בפועל של הקהילה היהודית-ספרדית בלונדון דוד מילדולה (ליבורנו) [4] – רב ומשורר יהודי-איטלקי, ראש ישיבה בליבורנו ומחברם של כמה ספרי שירה
עמראן נזאר חוסיין

השייח עמראן נזאר חוסיין (באנגלית: Imran N. Hosein, נולד ב-1942) הוא מלומד אסלאמי המשויך לאסכולה החנפית, סופר ופילוסוף המתמחה בחזון אחרית הימים האסלאמי(אנ'), יחסים בינלאומיים, כלכלה, פוליטיקה וכלכלה-חברתית(אנ') מודרנית. נזאר חוסיין נולד בשנת 1942 באי הקריבי טרינידד, למשפחה מוסלמית ממוצא הודי. בשנת 1971 סיים את לימודי הבוגר במכון אלאמייא ללימודי האסלאם(אנ') שבקראצ'י, למד גם באוניברסיטת קראצ'י(אנ'), אל-אזהר והמכון הגדול ללימודי יחסים בינלאומיים ופיתוח(אנ') בשווייץ. לפי אתר האינטרנט של נזאר חוסיין עבד במשך מספר שנים כקצין בשירות החוץ במשרד חוץ של ממשלת טרינידד וטובגו אך בשנת 1985 עזב את עבודתו כדי להקדיש את חייו לאסלאם. הוא חי בניו יורק במשך 10 שנים במהלכן כיהן כמנהל הלימודים האסלאמיים בוועדה המשותפת של הארגונים המוסלמיים בניו יורק. נזאר חוסיין הרצה על האסלאם במספר אוניברסיטאות, מכללות, כנסיות, בתי כנסת, בתי כלא, אולמות קהילה אמריקאיים וקנדיים, וכן השתתף בדיאלוגים בין-דתיים רבים עם נוצרים ומלומדים יהודים, תוך ייצוג האסלאם בארצות הברית. שימש כאימאם עבור מספר מסגדי דאר אל-אסלאם בלונג איילנד וניו-יורק, והוביל את תפילת הג'מעה(אנ') במספר מטות של האומות המאוחדות במנהטן פעם בחודש למשך עשר שנים ברציפות. לשעבר מנהל מכון אלאמייא ללימודי האסלאם(אנ') שבקראצ'י; מנהל המחקר של הקונגרס האסלאמי העולמי(אנ') בקראצ'י, פקיסטן; מנהל המכון האיסלמי לחינוך והמחקר במיאמי, פלורידה; ומנהל הדעוה בתנזים האסלאמי(אנ') של צפון אמריקה. החל משנת 1971 נזאר חוסיין נסע רבות ברחבי העולם והרצה בענייני אסלאם, תוך הפצת תכנים אנטישמים רבים. בין היתר כתב ספרים אנטישמים הטוענים כי קיימת קונספירציה בעלת קנה מידה עולמי של היהודים, הציונים וישראל נגד האסלאם יחד עם ארצות הברית ומדינות מערביות אחרות ומוסדות כמו האו"ם; כי בעתיד הקרוב עומדת לפרוץ מלחמת גוג ומגוג נגד ישראל; כי המגזר הבנקאי נמצא בשליטת היהודים במטרה לשעבד את האנושות. ירושלים בקוראן. מבט אסלאמי על גוג ומגוג בעידן המודרני. לרשימה מורחבת של ספריו. מדיה וקבצים בנושא עמראן נזאר חוסיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עמראן נזאר חוסיין (באנגלית) 'Popular imam promotes anti-Semitism in lectures around globe', israel hayom, ‏July 3, 2012
מוקדמות יורו 1992

מוקדמות יורו 1992 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה ב-1990 וב-1991, ובמסגרתו התמודדו 34 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על שבעה מקומות ביורו 1992 שנערך בשוודיה. הנבחרות חולקו לשבעה בתים, ובסיום הטורניר שבע הנבחרות שסיימו בראש כל בית העפילו, יחד עם שוודיה המארחת שהעפילה אוטומטית, לטורניר הגמר. הגרלת שלב הבתים נערכה ב-2 בפברואר 1990, עם 34 נבחרות שנכנסו להגרלה. ב-3 באוקטובר 1990, במהלך שלב הבתים, בעקבות איחוד גרמניה, הפסיקה גרמניה המזרחית את השתתפותה. הנבחרת המאוחדת החדשה, גרמניה, המשיכה את דרכה של גרמניה המערבית בטורניר, בעוד תוצאותיה של גרמניה המזרחית נמחקו מהחישוב. בהגרלת הבתים השתתפו לראשונה בתולדותיהן נבחרות איי פארו וסן מרינו. משחקי המוקדמות, שהורכבו לבסוף מ-33 נבחרות, החלו ב-1990 והסתיימו ב-1991. הנבחרות התחלקו לשבעה בתים, מתוכם חמישה הכילו חמש נבחרות, ושני בתים הכילו ארבע נבחרות, שהוגרלו לפי קבוצות דירוג. בפעם האחרונה בתולדות הטורניר, ניתנו שתי נקודות על ניצחון, ולא שלוש כפי שנהוג מאז. קבוצות הדירוג בהגרלה היו: המשחק בין ספרד לאלבניה במחזור האחרון בוטל בעקבות מתיחות בין המדינות. נבחרת ברית המועצות הוחלפה בנבחרת חבר המדינות העצמאיות בטורניר הגמר בעקבות התפרקות ברית המועצות זמן קצר לאחר סיום טורניר המוקדמות. ב-30 במאי 1992, 11 ימים לפני פתיחת טורניר הגמר, הטילה מועצת הביטחון של האו"ם סנקציות על יוגוסלביה בעקבות המלחמות באזור. בעקבות כך, הושעתה יוגוסלביה על ידי פיפ"א מכל פעילות, מה שפסל את השתתפותה בטורניר הגמר. סגניתה בבית, דנמרק, הוזמנה להשתתף בטורניר במקומה. בהגרלת הבתים נכללו בבית זה נבחרות גרמניה המערבית וגרמניה המזרחית. עם ההחלטה על איחוד גרמניה ב-3 באוקטובר 1990, נגרעה נבחרת גרמניה המזרחית משלב הבתים, ומשחק הפתיחה שלה בטורניר מול בלגיה נמחק מטורניר המוקדמות ונחשב כמשחק ידידות. את מקומה של גרמניה המערבית תפסה הנבחרת המאוחדת של גרמניה. יוגוסלביה דרקו פנצ'ב (10 שערים) צרפת ז'אן-פייר פאפן (9 שערים) הולנד מרקו ואן באסטן (8 שערים) 1 במודגש: זכתה בטורניר, בנטוי: מארחת הטורניר 2 החליפה את ברית המועצות 3 כברית המועצות 4 החליפה את יוגוסלביה 5 כגרמניה המערבית מוקדמות יורו 1992 באתר RSSSF‏ מוקדמות יורו 1992 באתר Scoreshelf
אמא חורגת

אמא חורגת (באנגלית: Stepmom) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1998, אשר בוים על ידי כריס קולומבוס. הסרט יצא לאקרנים ב-15 דצמבר, 1998 בארצות הברית, בכיכובם של ג'וליה רוברטס, סוזן סרנדון ואד האריס. איזבל, צלמת מוצלחת אשר אוהבת את עבודתה ולא מוכנה לוותר עלייה, היא בת זוגו של לוק. בעלה לשעבר של ג'קי להם שני ילדים. איזבל מטפלת בשני הילדים, אנה ובן אשר לא נהנים בחברתה ובמשרה שלה כאמא. ג'קי רואה במאמציה ובניסיונותיה של איזבל להתקרב ולטפל בילדים כהתקפה ולקיחת מקומה כאמא במשרה מלאה. היא אינה מבינה שהילדים אכן חשובים לאיזבל. יום אחד מגלה ג'קי שאיזבל איבדה את בן בפארק ולא מפסיקה לריב עם אנה, בת העשרה. ג'קי מרגישה שאינה מצליחה להעביר את הילדים בחסותה של אמא חדשה. כולם צריכים ללמוד כיצד להקריב, לתת וגם לוותר. ג'וליה רוברטס - איזבל קלי סוזן סרנדון - ג'קי האריסון אד האריס - לוק האריסון ג'נה מאלון - אנה האריסון ליאם אקין - בן האריסון "אמא חורגת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אמא חורגת", באתר נטפליקס "אמא חורגת", באתר AllMovie (באנגלית) "אמא חורגת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אמא חורגת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אמא חורגת", באתר Metacritic (באנגלית) "אמא חורגת", באתר אידיבי "אמא חורגת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמא חורגת, מתוך אתר בוקס אופיס מוג'ו. אוחזר בתאריך 21.12.15 קנת' טורן, ביקורת על הסרט אמא חורגת, מתוך הלוס אנגלס טיימס, אוחזר ב-21.12.15
איגור יובאנוביץ'

איגור יובאנוביץ' (בקרואטית: Igor Jovanović; נולד ב-3 במאי 1989) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בדינמו בוקרשט בעמדת המגן השמאלי. יובאנוביץ' יליד זאגרב התחיל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של מינכן 1860 ואונטרהאכינג הגרמניות. בשנת 2008 חתם בואקר בורגהאוזן מהבונדסליגה השנייה עימה ירד בתום העונה לליגה השלישית, שוחרר וחתם בקלאבה. בקיץ 2009 חתם בטורון פאלוסאורה הפינית. לאחר שבעונתו הראשונה לא זכה לדקות משחק רבות, עונה לאחר מכן מעמדו השתפר ואף זכה עם המועדון בגביע הפיני. בחורף 2010 חזר לגרמניה כאשר חתם בבאבלסבורג 03 ולאחר חודשיים חזר לטורון בה חתם עד לסיום העונה. ב-1 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בניצחון 1-3 נגד פורת' טלבוט טאון הולשית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-8 ביוני 2011 חתם ברוט-וייס ארפורט, אך כבר בהופעת הבכורה שלו במועדון נפצע והתקשה להשתלב בקבוצה גם לאחר שהחלים מהפציעה. בינואר 2013 שוחרר מהקבוצה וחזר לפינלנד כאשר חתם בג'ארו. בתום עונת 2014 חזר לטורון פאלוסאורה אותה עזב במהלך הקיץ. את עונת 2014/2015 התחיל במיידזר לגניצה מהליגה השנייה בפולין, אך עזב אותה לאחר 3 משחקים וחתם בבני סכנין מליגת העל. בקיץ 2016 שוחרר מסכנין בינואר 2017 יובאנוביץ' חתם בלאהטי מליגת העל הפינית. בקיץ 2018 יובאנוביץ' חתם בספסי ספאנטו ג'ורג' מליגת העל הרומנית. בקיץ 2019 יובאנוביץ' חתם בפאנטוליקוס מליגת העל היוונית. בינואר 2020 חתם בסאנגנם מליגת העל של קוריאה הדרומית. ב-20 בינואר 2021, יובאנוביץ' חתם באסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית, עמה ירד לליגה השנייה בסיום העונה. ב-13 ביולי 2021, יובאנוביץ' חתם בסודובה מריאמפולה מליגת העל הליטאית. ב-17 בינואר 2022 הצטרף לדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. מדיה וקבצים בנושא איגור יובאנוביץ' בוויקישיתוף איגור יובאנוביץ', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל איגור יובאנוביץ', באתר Transfermarkt איגור יובאנוביץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) איגור יובאנוביץ', באתר Soccerway איגור יובאנוביץ', באתר WorldFootball.net איגור יובאנוביץ', באתר FootballDatabase.eu
באיינחונגור (עיר)

באיינחונגור (במונגולית: Баянхонгор) היא בירת איימאג (מחוז) באיינחונגור אשר במונגוליה. האיימאג הוקם ב-1942, אך העיר הפכה לבירת האיימאג רק ב-1961. בשנות השמונים של המאה ה-20 הוקמו בה מספר מפעלים. ב-1991 נפתח בעיר מקדש בודהיסטי. בבאיינחונגור פועלים מספר מוזיאונים. את העיר משרת שדה התעופה באיינחונגור, והיא ממוקמת על הכביש המחבר את הבירה אולן בטור עם העיר חובד. מדיה וקבצים בנושא באיינחונגור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באיינחונגור ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מונגוליה ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וסט ג'ורדן

וסט ג'ורדן (באנגלית: West Jordan) היא עיר במחוז סולט לייק במדינת יוטה בארצות הברית. העיר נמצאת בין נהר ג'ורדן ובין הרי אוקר (Oquirrh Mountains) בצפון יוטה, והיא חלק מהמטרופולין של סולט לייק סיטי, בירת יוטה. בעיר מתגוררים 103,712 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר הרביעית מבחינת גודל אוכלוסייתה ביוטה, אחרי פרובו, וסט ואלי סיטי וסולט לייק סיטי. ההתיישבות באזור החלה ב-1847, כשהמורמונים הגיעו והקימו את סולט לייק סיטי. המורמונים ראו באזור מעין מקבילה של ארץ הקודש ובהתאם לכך השוו את האגם המלוח הגדול לים המלח וקראו לו ימת המלח הגדולה. כמו כן הם קראו לאחד הנהרות הזורם לימה "ג'ורדן", על שם נהר הירדן הזורם אל ים המלח (ג'ורדן הוא השם האנגלי של נהר הירדן). בסביבות 1849 המורמונים הקימו את ההתיישבות "וסט ג'ורדן" (מילולית: "מערב ג'ורדן") על הגדה המערבית של הנהר. בתחילת דרכה כלכלת ההתיישבות התבססה על חקלאות וכרייה. וסט ג'ורדן נותרה התיישבות קטנה יחסית עם אלפים בודדים של תושבים עד שהיא החלה לגדול באופן משמעותי מ-1970. בעיר נמצאת אוניברסיטת ברודוויו (Broadview). בעיר נמצא נמל התעופה האזורי סאות' ואלי, המשמש בעיקר לתעופה כללית. כמו כן העיר נמצאת בקרבת נמל התעופה הבינלאומי של סולט לייק סיטי, הגדול והחשוב יותר. בווסט ג'ורדן עובר הקו האדום של ה-TRAX, הרכבת הקלה של סולט לייק סיטי. רוסיה ווטקינסק, רוסיה מדיה וקבצים בנושא וסט ג'ורדן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וסט ג'ורדן אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
אליפות המדינות הנורדיות בכדורגל

אליפות המדינות הנורדיות בכדורגל (בדנית: Nordisk Mesterskab, בשוודיה: Nordiska Mästerskapet, בנורווגית: Nordisk Mesterskap, בפינית: Pohjoismaiden-mestaruusturnaus; נקרא גם NM בדנית, שוודית ונורווגית או PM בפינית) הייתה תחרות כדורגל בינלאומית בהשתתפות נבחרות הכדורגל של המדינות הנורדיות. בתחרות הראשונה שהתקיימה בין 1924-1928 השתתפו רק נבחרות הכדורגל של דנמרק, שוודיה ונורווגיה, נבחרת הכדורגל של פינלנד הצטרפה בתחרות השנייה והלאה, ונבחרות הכדורגל של איי פארו ואיסלנד הצטרפו רק בתחרות האחרונה שהתקיימה, בשנים 2000-2001. מדיה וקבצים בנושא אליפות המדינות הנורדיות בכדורגל בוויקישיתוף מידע כללי על התחרות (באנגלית)
תעבורת רשת

תעבורת רשת (באנגלית: Web traffic) היא כמות הנתונים שנשלחת ומתקבלת אצל גולשי אינטרנט שנכנסים לאתר אינטרנט מסוים. באתרי אינטרנט רבים מתבצע כל העת רישום של מידע רב אודות המבקרים באתר, בהם מידע אודות סך כמות המבקרים באתר, כאשר בטווח הארוך מידע זה עוזר לבעלי האתר להבין מהם החלקים או הדפים הכי פופולריים באתר, ומסייע ללמוד אם ישנן מגמות ברורות בקרב קהל הקוראים באתר או בדף מסוים על סמך נתוני תעבורת הרשת של האתר - כגון מציאת דף מסוים באתר שזוכה בעיקר לצפיות מאנשים שנמצאים במדינה מסוימת או ישוב מסוים. ישנם חברות פרסום רבות כיום אשר משלמות לבעלי אתרים פופולריים בתמורה להצבת פרסומות במיקום בולט באתר, בתנאי שאכן תעבורת הרשת (כמות המבקרים הקבועה) של האתר גבוהה למדי. בשל כך, לעיתים רבות בעלי אתרי אינטרנט חותרים כל העת להגדיל במידה ניכרת את תעבורת הרשת באתר על ידי שיפור מהותי של מיקומי דפי האתר בתוצאות החיפוש של מנועי החיפוש לביטויי החיפוש הנשאלים על ידי שוקי היעד של האתר (ראו קידום אתרים במנועי חיפוש). כריית מידע ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.