laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דייוויד וסט

דייוויד מורר וסט (באנגלית: David Moorer West; נולד ב-29 באוגוסט 1980 בטינק, ניו ג'רזי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2018. גובהו 2.06 מטרים. וסט, בוגר אוניברסיטת זייבייר, נבחר על ידי ניו אורלינס הורנטס במקום ה-18 בדראפט 2003. בשתי עונותיו הראשונות בליגה, מיעט לשחק וממוצעיו היו בהתאם. רק בעונת 2005/2006, החל להציג יכולת מרשימה והקפיץ את ממוצעיו באופן דרסטי ל-17.1 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים בכ-34 דקות למשחק וסיים שני בהצבעה לשחקן המשתפר של העונה, אחרי בוריס דיאו. וסט המשיך להשתפר ובעונת 2007/2008, אף הוביל את קבוצתו לרבע גמר הפלייאוף עם ממוצעים של 20.3 נקודות, 8.9 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.3 חסימות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בעונה שלאחר מכן ביסס את מעמדו כאחד הגבוהים הטובים בליגה ושוב נבחר לשחק באולסטאר כשהוא קולע 21 נקודות ומוריד 8.5 ריבאונדים בממוצע למשחק ושוב מוביל את ניו אורלינס לפלייאוף. בתחילת עונת 2012/2013 הוא עבר לאינדיאנה פייסרס תמורת 20 מיליון דולר לחוזה של שנתיים. בתחילת עונת 2015/2016 חתם וסט בסן אנטוניו ספרס על חוזה לעונה אחת. לקראת עונת 2016/2017 חתם וסט בקבוצת גולדן סטייט ווריורס, והיה לו תפקיד מפתח בתור שחקן ספסל בעל ניסיון בזכיות הקבוצה באליפות ה-NBA בעונות 2016/2017 ו-2017/2018. ב-30 באוגוסט 2018, יום אחד לאחר יום הולדתו ה-38, הודיע וסט על פרישתו ממשחק. בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד מדיה וקבצים בנושא דייוויד וסט בוויקישיתוף דייוויד וסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל באתר ה-NBA פרופיל באתר ESPN מערכת אתר ערוץ הספורט, ‏ג'ינובילי ממשיך לעונה 14, דייויד ווסט יחתום, באתר ערוץ הספורט, 6 ביולי 2015 "Warriors Sign Free Agent Forward David West". NBA.com. 9 ביולי 2016. נבדק ב-9 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) דייוויד וסט מודיע על פרישה ממשחק, באתר הרשמי של ה-NBA,‏ 30 באוגוסט 2018
הרשאה מלכותית

הרשאה מלכותית (באנגלית: Royal Warrants of Appointment) הוא חותם הניתן מזה מאות שנים לחברות ויחידים המספקים סחורות או שירותים לחצר המלכות או לחברי משפחת המלוכה. ההרשאה המלכותית מאפשרת למספק השירות או הסחורה לפרסם את העובדה כי הוא נותן השירות לבית המלוכה, כך מקבל הספק תדמית של יוקרה ואיכות. בבריטניה, הרשאות ניתנות בהווה על ידי שניים מחברי משפחת המלוכה לחברות ולסוחרים המספקים סחורות ושירותים לאותם בני משפחה. מספר משפחות מלוכה נוספות בעולם מעניקות הרשאות דומות, כולל משפחות המלוכה בהולנד, בלגיה, תאילנד, דנמרק ושוודיה. על אף הענקת הרשאה מלכותית, הסוחר ממשיך לספק את סחורתו, או שירותיו, בתמורה לתשלום. החותם המלכותי המעיד על ההרשאה מופיע לרוב על גבי עטיפת המוצר, ועל פרסומי החברה או נותן השירות, ונוסחו הוא "By Appointment to" בצירוף תוארו ושמו של הלקוח המלכותי. ההרשאה המלכותית הידועה המוקדמת ביותר ניתנה לחברת אורגים בשנת 1155 על ידי הנרי השני, מלך אנגליה. הרשאות מלכותיות בבריטניה מוענקות בתחילת המאה ה-21 על ידי שניים מבני משפחת המלוכה: אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ונסיך ויילס. הרשאות מלכותיות שניתנו על ידי אליזבת, המלכה האם פקעו באופן אוטומטי בשנת 2007, חמש שנים לאחר מותה. כ-800 חברות ויחידים, בהם מספר חברות שאינן בריטיות, מחזיקות ביותר מ-1100 הרשאות מלכותיות לבני משפחת המלוכה הבריטית. כדי לזכות בהרשאה מלכותית על היחיד, או החברה, לספק לבן משפחת המלוכה שירותים או סחורה במשך למעלה מחמש שנים בטרם תישקל הבקשה לקבלת ההרשאה. ההרשאות ניתנות על פי שיקול דעתו של הלורד צ'מברלין, העומד בראש ועדת ההרשאות לבעלי המלאכה המשרתים את משק הבית המלכותי. ההרשאות ניתנות לתקופה קצובה וברת חידוש, של חמש שנים, אולם ניתן לבטלן בכל עת. חלק ממחזיקי ההרשאות צברו ותק של למעלה מ-100 שנה. לא קיימת חובה כי מעניק ההרשאה ישתמש באופן אישי במוצר או בשירות שלו ניתנת ההרשאה. כך למשל, סיגריות של יצרן מסוים אשר להן הוענקה משך שנים הרשאה מלכותית נקנו לצורך שימושם של אורחי בית המלוכה. הרשאה זו בוטלה מטעמי מדיניות ציבורית. הרשאות מלכותיות מוענקות אך ורק לבעלי מלאכה ומסחר. בעלי מקצוע, סוכנויות כח אדם, מתכנני מסיבות, אנשי תקשורת, משרדי ממשלה, ובתי עינוגים, אינם עומדים בתנאים להענקת הרשאה. The Royal Warrant Holders Association
יונייטד סנטר

יונייטד סנטר (באנגלית: The United Center) הוא היכל ספורט ובידור הממוקם בעיר שיקגו. ההיכל משמש למספר רב של אירועי ספורט ובידור. היונייטד סנטר הוא אולם הבית הרשמי של קבוצת ליגת ה-NBA שיקגו בולס וקבוצת ה-NHL שיקגו בלאקהוקס. ההיכל נקרא על שם נותן החסות, חברת התעופה יונייטד איירליינס. היונייטד סנטר מכיל בין 20 אלף ל-23 אלף מקומות בהתאם לאירועים המתקיימים בו. האולם נפתח ב-18 באוגוסט 1994. עלות בנייתו הייתה כ-175 מיליון דולרים. פסלים של כוכב הכדורסל מייקל ג'ורדן ושל כוכבי ההוקי קרח בובי האל וסטן מיקיטה ממוקמים בצדו המזרחי של האצטדיון. תמונת לווין תצלום אווירי הכניסה לאצטדיון משחק של השיקגו בלאקהוקס באצטדיון משחק של השיקגו בולס באצטדיון מדיה וקבצים בנושא יונייטד סנטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יונייטד סנטר (באנגלית) יונייטד סנטר, ברשת החברתית פייסבוק יונייטד סנטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יונייטד סנטר, ברשת החברתית אינסטגרם יונייטד סנטר ב-WorldStadiums ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זמרי קולגיום

אנסמבל זמרי קולגיום (או "קולגיום תל אביב" בתחילת דרכו), הוא הרכב קולי שהוקם בשנת 1997 על ידי המנצח אבנר איתי. האנסמבל פעיל בשירת א-קאפלה ובשירה בליווי תזמורות קאמריות, תוך שימת דגש על ביצוע מוזיקה יהודית וישראלית, לצד מיטב הרפרטואר הקלאסי הכללי. בתחילת פעילותו מנה ההרכב כ-16 זמרים, אך עם השנים הורחבו שורותיו והוא כעת מונה יותר מעשרים זמרים, כולם מוזיקאים בעלי הכשרה קולית מקצועית ובעלי ניסיון רב בשירת אנסמבל. אבנר איתי שימש כמנצח והמנהל המוזיקלי עד שנת 2011. בתחילת שנת 2014 החליף ישי שטקלר את ברק טל בתפקיד המנהל המוזיקלי. האנסמבל נוהג להופיע באולמות קונצרטים ובפסטיבלים המובילים ברחבי הארץ (פסטיבל ישראל, כפר בלום, חג החגים בחיפה, פסטיבל מוזיקה דתית בנצרת ופסטיבל אבו גוש), התארח במספר קונצרטים בסדרת "אתנחתא" המושמעת בשידור חי בקול המוזיקה, והשתתף בסיורים באירופה. בפעילותם שמים זמרי קולגיום דגש על שיתוף פעולה ערבי-יהודי, בין השאר בהשתתפותם בפרויקט רב השנים Voice of Peace, עם מקהלה ערבית משפרעם ועם הזמרת תמנה בראואר. זמרי קולגיום, ברשת החברתית פייסבוק מיסה חגיגית קטנה מאת ג’ואקינו רוסיני, "קונצרט חגיגי לרגל מינויו של ישי שטקלר למנהלו המוזיקלי החדש של האנסמבל", אתר עכבר העיר, 12 במרץ 2014
אגלונה

אגלונה (בלטבית: Aglona) היא עיירה בלטביה. השוכנת כ-40 קילומטר צפונית-מזרחית לעיר דאוגבפילס. אגלונה מפורסמת בלטביה בעיקר בגלל הבזיליקה שלה - הכנסייה הקתולית החשובה ביותר במדינה, אליה עולים לרגל אלפי מאמינים בכל שנה ביום חגיגת עלייתה לשמים של מרים, אם ישו (15 באוגוסט). אגלונה ממוקמת על רצועת קרקע צרה בין האגמים "צירישס" ו"אגלס", העיירה כיום מורכבת ממיזוג של שלושה יישובים: אגלונה, סומרסטה ויאונציאמס. נופי האזור מושכים תיירים רבים בכל קיץ ומשפחות רבות מרוסיה נוהגות לבלות את חופשת הקיץ באזור. האי הסמוך-הקורבן (לטבית: Upursala), אגם השטן (לטבית: Velnezers), וטירת התל (לטבית: Madelanu) הם בין המקומות היפים ביותר בלטביה. בשנת 1980 הכנסייה חגגה את יום השנה ה-200 שלה וקיבלה באופן רשמי את מעמדה כבזיליקה מהאפיפיור יוחנן פאולוס השני. בשנת 1986 הבזיליקה הייתה האתר של חגיגות יום השנה ה-800 של הנצרות הלטבית. שיפוץ של הבזיליקה והרחבתה החלו בשנת 1992 לקראת ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני שביקר בהיכל בספטמבר 1993 יחד עם מעל 300,000 צליינים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לכפר הגיעו יהודים לראשונה בראשית המאה ה-19. הם עסקו בעיקר בסחר קמעונאי ובחקלאות. לפני מלחמת העולם הראשונה התגוררו בכפר כמאה משפחות יהודיות. במפקד שנערך בשנת 1935 נמנו בכפר 57 יהודים, שהיוו כחמישית מאוכלוסיית הכפר באותה עת. בתחילת אוגוסט 1941 ריכזו תושבי הכפר הגויים את התושבים היהודיים בבית הספר העירוני, ולאחר מכן לקחו אותם ליער וירו בהם על שפת האגם. הפעולה כולה בוצעה על ידי תושבי הכפר, שאפילו שילמו את עלות התחמושת. קצין נאצי היה במקום רק כדי לפקח ולתעד את הפעולה בדו"ח שכתב. בכפר סומרסט השכן (אשר אוחד לימים עם אגלונה) ריכזו התושבים הגויים את התושבים היהודיים בבית הכנסת ושרפו אותו. יהודים אשר לא נשרפו בבית הכנסת נורו על שפת הנהר. הכומר המקומי, אלואיז ברוק, מחה בדרשותיו כנגד רצח היהודים, חולי הנפש וחסרי הישע, ואף הציל ממוות יהודים אשר המירו את דתם לנצרות. הגסטפו כלא אותו במחנה הריכוז נוינגמה, שם נספה בשנת 1943. אתר האינטרנט הרשמי של אגלונה תולדות הקהילה היהודית באגלונה אלכסנדר קרוגלוב (רו'), אגלונה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 999), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייזקראוקלה

אייזקראוקלה (בלטבית: Aizkraukle) היא עיירה בת כ-8,000 תושבים באזור וידזמה שבלטביה. לפני מלחמת העולם הראשונה הייתה אייזקראוקלה ידועה בשם הגרמני שלה- אשרדן (גרמנית: Ascheraden). במאה ה-14 הקימו אבירים גרמנים מן המסדר הליבוני את טירת אייזקראוקלה, אשר ממנה נותרו באזור עדיין כמה חורבות. העיירה הנוכחית נבנתה במהלך שנות השישים של המאה העשרים כיישוב עבור הבונים של תחנת הכוח הסמוכה. שם היישוב במהלך התקופה הסובייטית היה סטוצ'קה (לטבית: Stučka), על שם המנהיג הקומוניסטי הלטבי פטריס סטוצ'קה. בשנת 1991, לאחר שלטביה קיבלה מחדש את עצמאותה, שונה שמו לאייזקראוקלה - השם ההיסטורי המקומי. ענפים כלכליים שונים באזור הם: ייצור חשמל, עבודות עץ, דפוס וחקלאות. מדיה וקבצים בנושא אייזקראוקלה בוויקישיתוף אתר רשמי (לטבית, אנגלית ורוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפבית רוסי

האלפבית הרוסי המודרני (ברוסית: русский алфавит) הוא וריאציה של האלפבית הקירילי. האלפבית הוכנס לשימוש ברוס של קייב במאה ה־10 בזמנו של ולדימיר הראשון, נסיך קייב. בעוד שבתחילה האלפבית כלל 45 אותיות, במאה ה־18 הושמטו ממנו 8 אותיות, ובין השנים 1917-1918 הושמטו 4 אותיות נוספות, וכיום האלפבית כולל 33 אותיות. מדיה וקבצים בנושא אלפבית רוסי בוויקישיתוף
וופינג

וופינג (באנגלית: Wapping) היא שכונה ברובע טאוור האמלטס של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה ממוקמת באזור הדוקלנדס, מזרחית לסיטי של לונדון, על גדתו הצפונית של נהר התמזה. לאורך גדת הנהר, במקום בו ממוקמת השכונה, עברה בעבר הדרך הראשית מהסיטי מזרחה. רבים מהמבנים ההיסטוריים של השכונה נהרסו במהלך המאה ה-19 עת נבנו הרציפים של נמל לונדון. המבנים ששרדו את פיתוח השכונה נהרסו ברובם במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה, ובשל גודלן של ואניות הסוחר, פחת השימוש ברציפים שבאזור, ואלה ננטשו. חינו של האזור שב ועלה בראשית שנות ה-80 עת מבני המחסנים באזור שוקמו והפכו לדירות יוקרה. ההתיישבות הראשונה באזור החלה בתקופה הסקסונית ופירוש שם האזור בסקסונית הוא "מקומם של אנשי וואפה". האזור התפתח בשל מיקומו על גדת הנהר, שהיה עורק תחבורתי ראשי, לצד הדרך הראשית. בשל הקרבה לנהר היה האזור מיושב בעיקר על ידי מלחים ועובדי הרציפים, וכן על ידי מתקני ספינות, סבלים, ויצרני מוצרים הנדרשים לסחר. ההיסטוריון בן המאה ה-16, ג'ון סטו מתאר את וופינג כרחוב אחד ארוך ומלוכלך, שלאורכו מבנים קטנים בהם גרים מלחים. המעמד החברתי הנמוך של תושבי השכונה הביא להקמת "רציף ההוצאה להורג" בשכונה בו נהגו לתלות שודדי נהר שנתפסו. בוופינג נוסדה המשטרה הימית הראשונה של אנגליה בשנת 1798. המשטרה הוקמה על ידי השופט פטריק קולקוהון במטרה למנוע שוד וגנבה מהאוניות העוגנות בבריכה של לונדון. בעקבות בניית הרציפים של לונדון צפונית ומערבית לשכונה במהלך המאה ה-19 צנח מספר התושבים בה בלמעלה מ-60%, בתי מגורים רבים נהרסו ובמקומם נבנו מחסני סחורות. בשנת 1869 נפתחה בשכונה תחנת הרכבת התחתית וופינג של קו מזרח לונדון של הרכבת התחתית של לונדון, וכן נבנתה מנהרת התמזה על ידי ברונל, על מנת לאפשר גישה לשכונה שנותקה מיתר חלקי לונדון בשל הרציפים והתעלות שנבנו סביבה. במהלך הבליץ נהרסו המחסנים הרבים בשכונה, ובשל מעבר נמל לונדון מזרחה חלקם הגדול לא שוקם והשכונה נותרה נטושה. בראשית שנות ה-80 הועבר האזור לניהולו של איגוד הפיתוח לונדון דוקלנדס, ובאזור החלו להיבנות דירות יוקרה. בשכונה ממוקמת כנסית סנט ג'ורג' שבמזרח שנבנתה על ידי ניקולס הוקמור בין השנים 1714–1729. הכנסייה היא אחת משש הכנסיות שנבנו על ידו באזור לונדון. הכנסייה נפגעה במהלך הבליץ, אולם קירותיה החיצוניים שרדו ובשנת 1964 נבנה מחדש פנים הכנסייה. רציף ההוצאה להורג הממוקם בשכונה שימש במשך כ-400 שנים (עד שנת 1830) כאתר התלייה של שודדי נהר שנתפסו ונשפטו על ידי בית הדין הימי. בשל הסמכות של בית הדין הימי לדון רק אירועים שקרו בים, נבנה רציף התלייה בתוך הנהר, בעומק העולה על קו השפל של הנהר כך שהרציף היה נתון בסמכות האדמירליות. על רציף זה נתלה שודד הים קפטן קיד. וופינג היא מקום מגוריו של ד"ר למיואל גוליבר, גיבור ספרו של ג'ונתן סוויפט "מסעות גוליבר". מדיה וקבצים בנושא וופינג בוויקישיתוף אתר הממשל המקומי אתרים בעלי חשיבות בוופינג ההיסטוריה של וופינג
סטפני

סְטֶפּני (באנגלית: Stepney) היא שכונה ברובע טאוור האמלטס של העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה ממוקמת 3.6 ק"מ מזרחית לצ'רינג קרוס. השכונה גובלת בדרך A13 בדרומה (מקטע זה של הדרך נקרא "דרך המסחר" - "Commercial Road"), בדרך A11 בצפונה (מקטע זה של הדרך נקרא "דרך מייל אנד" - "Mile End Road"), בתעלת ריג'נטס במזרחה, ובשכונת וייטצ'אפל במערבה. ספר יום הדין משנת 1085 מזכיר את סטפני ומציין כי הבישוף של לונדון מחזיק בסטפני 32 יחידות אדמה הכוללות שטחים חקלאיים ובית אחוזה. האזור עליו ממוקמת השכונה היה חלק ממחוז מידלסקס. הכנסייה העתיקה בשכונה היא כנסיית דנסטאן הקדוש שנוסדה בשנת 923. מבנה הכנסייה הנוכחי נבנה בראשית המאה ה-15. כנסייה זו הייתה אחראית לרישום כל הלידות, הנישואים והפטירות שהתרחשו על האוניות הבריטיות עד המאה ה-19. בראשית המאה ה-20 סטפני הייתה שכונה בעלת אוכלוסייה יהודית ברובה, אולם עם השיפור במצבם הסוציואקונומי של תושבי השכונה עזבו אותה תושביה היהודים ועברו לשכונות בצפונה ובמערבה של לונדון. השכונה מוזכרת בשיר של להקת האבנים המתגלגלות "Play with Fire" בו נכתב על מושא השיר כי היא "מקבלת את ההנאות שלה בסטפני ולא בנייטסברידג'". שיר הילדים האנגלי "תפוזים ולימונים" מתייחס ל"פעמוני סטפני". השכונה מוזכרת בספרו של ג'ורג' אורוול "1984" כאתר שנפגע בהפצצה, וכן בסיפור הקצר מאת ארתור קונן דויל: "ההרפתקה של ששת הנפוליאונים" בו פותר הבלש שרלוק הולמס תעלומה בשכונה. עלילת הסדרה הקומית "Goodnight Sweetheart" של רשת ה-BBC מתרחשת בשכונה. בסצנת הפתיחה של הסרט "לוק, סטוק ושני קנים מעשנים" מציין בייקון כי תכשיט מסוים "נוצר באיטליה אך נגנב בסטפני". מדיה וקבצים בנושא סטפני בוויקישיתוף Now she gets her kicks in Stepney, not in Knightsbridge anymore hand made in Italy, hand stolen in Stepney
סיפור חוזר

סיפור חוזר היא רשת לאיסוף ומכירת ספרים מיד שנייה. בין מטרותיה המוצהרות של הרשת: הגנה על הסביבה באמצעות צמצום הנזק הסביבתי הכרוך בייצור ספרים חדשים והעסקת אנשים בעלי נכות נפשית, תוך עידוד צרכנות סביבתית וחברתית. הרשת נוסדה ב-2008 ומועסקים בה בעיקר בעלי נכות נפשית המוכרים על ידי סל שיקום של משרד הבריאות, כיוזמה לתעסוקה שיקומית מבית קבוצת שכולו טוב. המשתקמים מפעילים את חנויות הספרים של הרשת, מזינים את אתר האינטרנט שלה, מבצעים מכירות טלפוניות, ומתחזקים מאות עמדות מכירה וספריות השאלה בפריסה ארצית. כל הספרים ברשת הם ספרים יד שנייה במצב טוב. כיום כל ספר נמכר ב-25 ש"ח. ערוצי שיווק 23 חנויות ספרים בפריסה ארצית. כ-500 עמדות למכירה והשאלת ספרים בבתי עסק ברחבי הארץ כגון בתי קפה, מתחמי נוחות של חברות היי-טק, מרפאות, בנקים ועוד. אתר האינטרנט הגדול בישראל למכירת ספרים יד שנייה: rebooks.org.il. "ספרייה בתחנה" – פרויקט ספריות השאלה בתחנות רכבת ברחבי הארץ בשיתוף רכבת ישראל. אתר האינטרנט הרשמי של סיפור חוזר סיפור חוזר, ברשת החברתית פייסבוק סיפור חוזר, באתר "שכולו טוב" נורית קדוש, "במחיר כה נמוך אין מקום למבצעים על ספרים", באתר כלכליסט, 16 ביוני 2019 סרטון תדמית על סיפור חזור בתחילת הדרך טלי חרותי-סובר, 700 אלף שקל למנהלים, 7 שקלים לשעה לעובד: מה קורה בעמותת "שכולו טוב", באתר TheMarker‏, 7 באוקטובר 2021 שלומית לן, "אנחנו בכוונה לא עובדים בצורה יעילה, כי לא זאת המטרה שלנו", באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2024 פרויקט "ספריה בתחנה", באתר רכבת ישראל
תורת הסגנון

תורת הסגנון הבלשנית עוסקת בבחירה שעושה הכותב המספר או הדובר בין מבעים חלופיים שווי תוכן ושווים ברמת הדקדוקיות שלהם. תורת הסגנון עוסקת בדרך-כלל בתיאור גוון לשוני, כגון משלבים (registers), שהם תת-לשונות תלויי נסיבות ולא תלויי משתמש. היא אינה עוסקת בתיאור לשון כללית המשותפת לכל הדוברים/הכותבים ולכל הנסיבות שבהן היא מתממשת. בתורת הסגנון בודק הבלשן תכונות לשון ממגוון ענפי הלשון ואף מתחומים פארא-לשוניים: פונטיקה, פונולוגיה, מורפולוגיה, מילון, תחביר, סמנטיקה, שיח, כתיב, פיסוק ועוד. תורת הסגנון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לשון ושפות - סגנון, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ובאני בטיסטה בואונמנטה

ג'ובאני בטיסטה בואונמנטה (באיטלקית: Giovanni Battista Buonamente, נולד ב-1595 בקירוב, נפטר ב-1642) היה מלחין וכנר איטלקי בראשית תקופת הבארוק. הוא שירת את משפחת גונזגה במנטובה עד שנת 1622 בקירוב (בואתה תקופה עם סלומונה רוסי), ובערך משנת 1626 עד 1630 שירת את הקיסר פרדריק השני בווינה. ב-1627 ניגן בואונמנטה בחגיגות לכבוד הכתרת פרדיננד השלישי, בנו של הקיסר, בפראג. בהמשך שירת ככנר בכנסיית מאדונה דל סטקאטה בפארמה. לאחר תקופת שירות קצרה בכנסייה, הגיע, בשנת 1633, למשרתו האחרונה כמאסטרו די קאפלה (ממונה על המוזיקה) באסיזי. את יצירתו של בואונמנטה מאפיין סגנון הבארוק המוקדם, כפי שהוא בא לביטוי בסונאטה מס' 6 לכלי נשיפה ממתכת, שעיבודה בידי רוברט קינג הקנה לה פופולריות. Il quarto libro de varie de sonate, sinfonie, gagliarde, corrente, e brandi per sonar con due violini & un basso di viola (Venice, 1626) Il sesto libro di sonate et canzoni... (Venice, 1636) Il quinto libro de varie sonate (Venice, 1629) Il settimo libro di sonate, sinfonie... (Venice, 1637) הספר הרביעי, מבחר סונאטות, סינפוניות, ומחולות שונים לשני כינורות ובס-ויולה (ונציה, 1626) הספר החמישי של סונטות שונות (ונציה, 1629). העותק ששרד ניזוק ומצבו רע. הספר השישי של סונאטות וקנצונות (ונציה, 1636) הספר השביעי של סונאטות, סינפוניות... (ונציה, 1637) Cavalier Giovanni Battista Buonamente: Franciscan Violinist; 2005 Peter Allsop; ISBN 1-84014-627-3 "האביר ג'ובאני בטיסטה בואונמנטה: כנר פרנציסיקני", 2005 פיטר אלסופ. ג'ובאני בטיסטה בואונמנטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ובאני בטיסטה בואונמנטה, באתר Discogs (באנגלית) http://imslp.org/wiki/Category:Buonamente,_Giovanni_Battista ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פשטו

פשטו (IPA: ‏[pəʂt̪oː, ˈpəçt̪oː, ˈpʊxt̪oːˈ]) היא שפה איראנית המדוברת בפי הפתאנים בדרומה ובמזרחה של אפגניסטן ובצפון-מערב פקיסטן, וכן בקרב קהילות פתאניות ברחבי העולם. זוהי השפה הרשמית של אפגניסטן, יחד עם הדארי. בפשטו שני ניבים עיקריים, הניב של פשאוור והניב של קנדהאר. באפגניסטן הפשטו היא השפה העיקרית והיא משמשת כשפה ניהולית ודיפלומטית. הפונמות /q/, /f/ קיימות רק במילים שאולות ונוטים להחליפן בפונמות /k/, /p/ בהתאמה. פשטו היא שפה מסוג נושא-מושא-נשוא (SOV) וכוללת מרכיבים ארגטיביים. הפועל מתאים לנושא במשפטים עומדים ובמשפטים יוצאים בפסוקיות שאינן מושלמות, אבל כשמדובר בפעולה שהושלמה בעבר הפועל מתאים לנושא במשפט עומד, ולמושא במשפט יוצא. הפועל נוטה בהווה, בהווה מושלם, בעבר פשוט, בעבר מתמשך ובעבר מושלם. בשמות עצם קיימת הבחנה בין זכר ונקבה, יחיד ורבים, ויחסה במשפט (נושא, מושא ישיר, אבלטיב, פנייה). בפשטו קיימות מילות יחס משלושה סוגים: תחיליות (prepositions), סופיות (postpositions) ומשולבות (circumpositions). מילונים מקוונים מפשטו לשפות אחרות פשטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Britannica, T. Editors of Encyclopaedia. "Pashto language." Encyclopedia Britannica, https://www.britannica.com/topic/Pashto-language. Emeneau, M.B., "Bilingualism and Structural Borrowing", Proceedings of the American Philosophical Society 106 (1962) pp. 430–442, p. 441 ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא אפגניסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקניסטה

אקניסטה (בלטבית: Aknīste) היא עיר בחלק הדרומי של לטביה, סמוך לגבול המדינה עם ליטא. העיר נמצאת בסמוך לנהר דיידוינסוסיה. שמה נזכר לראשונה בשנת 1298. במשך כמה מאות שנים הייתה העיר בשליטת ליטא (החל מהמאה ה-17). בשנת 1795 היא סופחה לאימפריה הרוסית. לאחר מלחית העולם הראשונה היא הייתה ממדינת ליטא המתדחשת אך בשנת 1921 ליטא החליפה את אקניסטה עבור פלאנגה והיא עברה לשליטה של לטביה. בעיר הייתה קהילה יהודית גדולה. בתחילת המאה ה-20 יהודים היו כ-75% מאוכלוסיית העיר. העיר הייתה אתר של טבח המוני של התושבים היהודים ב-18 ביולי 1941, בתקופת הכיבוש הנאצי של המדינות הבלטיות. לפני הטבח מוערך כי התגוררו בעיר כ-140 יהודים. בעבר העיירה הייתה קשורה במסילת ברזל עם יקבפילס. תנועת הרכבות הופסקה ומסילה פורקה בשנת 1972. בעיירה פועלים בית חולים ומוזיאון היסטורי. מדיה וקבצים בנושא אקניסטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקניסטה Eugene Levin, Akniste Killings and Graves ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלוקסנה

אלוקסנה (בלטבית: Alūksne, בגרמנית: Marienburg) היא עיר על חופי אגם אלוקסנה שבצפון לטביה, ליד הגבולות עם אסטוניה ורוסיה. האזור סביב אגם אלוקסנה היה מאוכלס על ידי שבטים פיניים ולטגליים. תושבי היישוב הלטגלים נכבשו על ידי אנשי המסדר הליבוני בשנת 1342. הם בנו טירה בשם מריאנבורג (על שם מריה, אם ישו) באי הסמוך, אשר שימש הגנה לנתיבי מסחר מריגה לפסקוב. מריאנבורג נכבשה על ידי כוחות של איוואן הרביעי, צאר רוסיה בשנת 1560 במהלך מלחמת ליבוניה. העיירה שולבה באיחוד הפולני-ליטאי, בשנת 1582. העיר הפכה חלק של האימפריה השוודית בשנת 1629. ארנסט גלוק, כומר לותרני והמתרגם הראשון של התנ"ך ללטבית, ייסד את בית הספר הראשון בשפה הלטבית בוידזמה ב-1683. עכשיו זהו מוזיאון אלוקסנה. הצבא הרוסי כבש את העיר במהלך המלחמה הצפונית הגדולה ב-1702, אשר גרמה נזק רב באזור ולגירוש כל התושבים. ב-1920 קבלה זכויות עיר. האי של העיירה נקרא טירת האי והאי מריה. טירת אלוקסנה משמשת כתיאטרון באוויר הפתוח. אסטוניה וורו, אסטוניה מדיה וקבצים בנושא אלוקסנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלוקסנה
ג'יימס בארטלי

ג'יימס בארטלי (באנגלית: James Bartley) הייתה דמות מרכזית באגדה אורבנית אשר הופצה בסוף המאה ה-19 (השנה המדויקת היא 1891) ובתחילה המאה ה-20, בתור אדם אשר נבלע על ידי לווייתן מסוג ראשתן גדול-ראש בזמן ציד לווייתנים. על פי האגדה, סירתו של בארטלי התהפכה בעקבות התקפתו של הלוויתן, והוא נחת הישר לתוך פיו. בארטלי שרד את הנפילה ואת תהליך הבליעה, ומאוחר יותר אף הוצא מתוך הקיבה על ידי עמיתיו שהפשיטו את עור הלוויתן. דווח כי עורו של בארטלי נאכל על ידי מיצי הקיבה. הוא חזר לעבודתו בתוך שלושה שבועות. הסיפור המקורי (בו בארטלי נבלע על ידי לוויתן מצוי) שנוי במחלוקת בעקבות העובדה שגרונו של לוויתן אינו גדול מספיק כדי לבלוע אדם בשלמותו. הלוויתן היחיד שמסוגל לעשות זאת הוא ראשתן גדול-ראש. כמו כן יש ספק רב אם היה לבארטלי מספיק חמצן לנשום מכיוון שפיו של הלוויתן נמצא מתחת למים רוב הזמן והוא אינו מחובר למערכת הנשימה. הספינה שמוזכרת בדרך כלל בסיפור היא ספינה ממשית העונה לשם "כוכב המזרח" (The Star of the East) ובעוד הספינה אכן קיימת, לא קיים שום תיעוד על אדם בשם ג'יימס בארטלי מפליג על סיפונה, זאת ועוד, היא כלל לא הייתה ספינת לווייתנים. המקרה נזכר בספרו של ג'וליאן בארנס, "תולדות העולם בעשרה וחצי פרקים", שם הושווה למקרה יונה במעי הדג ותואר כהתפתחות של הנרטיב בהיסטוריה האנושית. יונה הנביא הסיפור המלא על בארטלי (באנגלית) "תולדות העולם ב1/2 10 פרקים", הוצאת זמורה-ביתן, פרק 7 חלק ב'. עמודים 147-148.
הנוכלים

הנוכלים (באנגלית: Hustle) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת הדרמה הקומית. במרכז הסדרה קבוצת נוכלים המונהגת על ידי מייקל סטון (מגולם על ידי אדריאן לסטר). קבוצת הנוכלים רוקמת הונאות ורמאויות ארוכות טווח, שמטרתן בדרך כלל רווח אישי, סיוע לאחד מחברי הקבוצה או לאחד מידידיהם. הם גאים בקוד מוסרי - לעולם לא לרמות אדם שתורם לחברה ולעולם לא לקחת את כספו האחרון של אדם, מה שגורם לדעתם למזל רע. הסדרה עלתה לראשונה למסך הטלוויזיה בבריטניה בערוץ BBC One בשנת 2004. בסך הכל הופקו 8 עונות של הסדרה, והפרק האחרון המסכם שודר ב-17 בפברואר 2012. בישראל שודרו עונות של הסדרה בערוץ 1 ובערוץ BBC Entertainment. כמעט כל פרק מתחיל במעקב אחר דמות רעת-לב או חמדנית, כשבדרך כלל אלברט הוא העוקב. לאחר מכן החבורה מתכנסת במלון ואש או מייקל מסבירים על הדמות והחבורה מעלה רעיונות איך לרמות אותה, כשמייקל (או דני, בעונה הרביעית) מחלק את התפקידים. לעיתים, כשנדמה שידם על התחתונה מתגלה פתאום שהכל היה מתוכנן מראש והמצלמה "חוזרת אחורה בזמן" ומראה איך החבורה חשבה כמה צעדים קדימה. מייקל סטון (עונות 1–3, 5–8) - מנהיג הקבוצה והוגה תוכניות ההונאה, מכונה "מיקי בריקס" (מגולם על ידי אדריאן לסטר). בעונה הרביעית לקח פסק זמן מעסקי הרמאויות, אך חזר בעונה החמישית. אלברט "אלבי" סטרולר - נוכל מזדקן המשמש כמין אב רוחני לקבוצה. מאתר את מטרות הקבוצה ומפתה הקורבנות להיכנס למלכודת ההונאה, ולעיתים משמש ברמאויות כזקן תמים (מגולם על ידי רוברט ווהן). אש מורגן - איש המחשבים והציוד של החבורה. בין השאר דואג לפברק אתרי אינטרנט לצורך הרמאויות (מגולם על ידי רוברט גלניסטר). סטייסי מונרו (עונות 1–4) - משמשת כפאם פאטאל (מגולמת על ידי ג'יימי מארי). דני בלו (עונות 1–4) - נוכל צעיר המבקש להתלמד בקבוצה ומשתתף במעשי ההונאה שהם מבצעים (מגולם על ידי מארק וורן). בעונה הרביעית מחליף את מייקל כמנהיג. אדי - בעל הבר המשמש כמקום ההתכנסות של החבורה, וקורבן מתמיד לתעלולים שלהם (מגולם על ידי רוב ג'רוויס). שון קנדי - (מהעונה החמישית) נוכל צעיר ופזיז. הוא ואחותו אמה מנסים להונות את החבורה, שבמקביל מנסה להונות אותם, עד שמחליטים לחבור לקבוצה אחת (מגולם על ידי מאט די אנג'לו). אמה קנדי - (מהעונה החמישית) אמנית תחפושות, אחותו של שון, בינה לבין מייקל מתקיים מתח מיני לאורך פרקי הסדרה (מגלמת קלי אדמס). בילי בונד (עונה רביעית) - רמאי צעיר שדני לקח תחת חסותו והפך לחבר קבוע בעונה זו (מגולם על ידי אשלי וולטרס). עונה שנייה – לי אינגלבי, פיי ריפלי, רוברט ליואלין עונה שלישית – ריצ'רד צ'מברלין, לינפורד כריסטי, שרה קוקס, פול ניקולס עונה שישית – לוליטה צ'קרבארטי (אשתו של אדריאן לסטר), אינדירה וארמה, מארק בנטון, סיימון דיי, דני וב עונה שביעית – אנה צ'אנסלור, אנג'לה גריפין, דייוויד היירווד, קלייב סוויפט, האנה גורדון, קלייר גוס עונה שמינית – שילה הנקוק, מרטין קמפ, פטרסון ג'וזף, ג'ון בארומן מדיה וקבצים בנושא הנוכלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הנוכלים (באנגלית) "הנוכלים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנוכלים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנוכלים", באתר Metacritic (באנגלית) "הנוכלים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר הסדרה באתר BBC