laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
LuckyChap Entertainment

LuckyChap Entertainment היא חברת הפקות קולנוע וטלוויזיה שנוסדה על ידי השחקנית מרגו רובי, בעלה טום אקרלי, ג'וז'י מק'נמרה וסופיה קר בשנת 2014. ל-LuckyChap Entertainment יש עסק שיתוף פעולה עם האחים וורנר וחטיבת הטלוויזיה של האחים ורנר, לפיתוח והפקת סרטים וסדרות טלוויזיה. החברה שמה לה כמטרה קידום של סיפורי נשים, המתוארים מנקודת מבט נשית, תחום אשר אינו זוכה לדגש בתעשייה הקולנוע עקב מיעוט של במאיות ותסריטאיות.. הסרט הראשון שהופץ על ידי החברה הוא אני, טוניה, על חייה של טוניה הארדינג. הסרט זכה בפרס אוסקר אחד והיה מועמד לשלושה. החברה הפיקה סרטים נוספים כולל את,טרמינל ,ארץ החלומות.‏ ואת ציפורי טרף, עבור האחים וורנר, שתקציבו הגיע לתקציב של 95 מיליון דולר והוא מההפקות היקרות ביותר של החברה. בשנת 2020 החברה הפיצה את צעירה מבטיחה, בכיכובה של קארי מאליגן ובבימויה של אמרלד פנל.. הסרט זכה בפרס אוסקר אחד והיה מועמד לחמישה. החברה מפתחת יחד עם Mattel וחברת Warner Bros עיבוד קולנועי של ברבי, בבימויה של גרטה גרוויג ובכיכובה של מרגו רובי. LuckyChap, גם חתמה על הסכם הפקה משותפת עם MGM, על מנת להפיק עיבוד מחודש של פצצה על טנק. LuckyChap Entertainment, ברשת החברתית פייסבוק LuckyChap Entertainment, ברשת החברתית אינסטגרם "LuckyChap Entertainment", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) McNary, Dave (14 בספטמבר 2016). "Margot Robbie Signs First-Look Deal With Warner Bros". Variety. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Andreeva, Nellie (15 בדצמבר 2017). "Margot Robbie's LuckyChap Banner Inks First-Look Deal With Warner Bros. TV, Sets Female Wall Street Drama At NBC". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Lacey Rose, Lacey Rose, Margot Robbie and LuckyChap Partners Talk Their Producing Strategy: “If It’s Not a ‘F***, Yes,’ It’s a ‘No'”, The Hollywood Reporter, ‏2020-12-18 (באנגלית אמריקאית) Staff, Variety (23 בינואר 2018). "Oscar Nominations 2018: The Complete List". Variety. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Day-Ramos, Dino (24 בינואר 2018). "Margot Robbie's 'Terminal' Acquired By RLJE Films". Deadline Hollywood. Penske Business Media. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Kit, Borys (10 במאי 2017). "Margot Robbie to Star in, Produce Bank Robber Thriller 'Dreamland' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Sharf, Zack (25 ביולי 2019). "Tarantino Gave Margot Robbie His Blessing to Use 'Pulp Fiction' for 'Birds of Prey' Working Title". IndieWire. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Wiseman, Andreas (31 בינואר 2019). "Carey Mulligan To Star In FilmNation, LuckyChap Thriller 'Promising Young Woman' — EFM". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Kit, Borys; Galuppo, Mia (15 ביולי 2019). "Greta Gerwig, Noah Baumbach to Tackle Margot Robbie-Produced 'Barbie' Movie". The Hollywood Reporter. נבדק ב-26 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Sneider, Jeff (10 בספטמבר 2019). "Exclusive: Margot Robbie's 'Tank Girl' Movie Lands Director Miles Joris-Peyrafitte". Collider. אורכב מ-המקור ב-12 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
הארי וודרינג

הארי היינס וודרינג (באנגלית: Harry Hines Woodring ;‏ 31 במאי 1887 – 9 בספטמבר 1967) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית שכיהן כמושל קנזס ה-25 וכמזכיר המלחמה של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט בין השנים 1936 – 1940. קודם לכן, בין השנים 1933 – 1936 הוא היה עוזר מזכיר המלחמה. הארי היינס וודרינג נולד ב-31 במאי 1887 באלק סיטי שבקנזס לחוואי ואיש צבא האיחוד היינס וודרינג. הוא התחנך בבתי הספר בעיר ובמחוז ובגיל 16 החל לעבוד כשרת בבנק הלאומי הראשון של ניאודשה שבקנזס. במשך שנה למד באוניברסיטה לעסקים בעיר לבנון שבאינדיאנה, שאפשרה לו לקבל משרה כמנהל חשבונות ועוזר קופאי בבנק הלאומי הראשון של אלק סיטי. זמן קצר לאחר מכן עבר וודרינג להיות עוזר קופאי בבנק הלאומי הראשון של ניאודשה. הוא התקדם במהירות והיה לסגן הנשיא והבעלים של הבנק עד שהתגייס לצבא ארצות הברית. בהמשך, קיבל דרגת לוטננט משנה בחיל השריון ולחם במלחמת העולם הראשונה. ב-1928 הוא נבחר כמפקד המחלקה בקנזס של ארגון הווטרנים "הלגיון האמריקאי" ומכר את עסקי הבנקאות שלו כדי להיכנס לפוליטיקה. בבחירות למשרת מושל קנזס של 1930 ניצח וודרינג במערכת בחירות שנויה במחלוקת שכללה מועמד עמצאי ג'ון ר. ברינקלי ונבחר כמושל. הוא כיהן בתפקיד בין השנים 1931 – 1933. כדמוקרט, מאמציו לקצץ בהוצאות נחסמו על ידי הרפובליקנים, כך שהוא קיצץ במשכורתו שלו ובמחלקת הכבישים, המקום היחידי בו הייתה לדמוקרטים שליטה. ב-1932 הוא התמודד מחדש על משרת המושל, אך הפסיד לאלף לנדון הרפובליקני. ב-25 ביולי 1933 נשא וודרינג לאישה את הלן קולידג', בתו של חבר הסנאט של ארצות הברית, מרקוס א. קולידג'. לשניים נולדו שלושה ילדים. בין השנים 1933 – 1936 שימש וודרינג כעוזר מזכיר המלחמה והיה אחראי על נושאי הרכש. לאחר מותו של מזכיר המלחמה ג'ורג' דרן הוא מונה במקומו על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט וכיהן בתפקיד עד 1940. הוא הלך בעקבות המלצותיו של קודמו להגדלת כוחם של הצבא הסדיר, של המשמר הלאומי ושל כוחות המילואים. במהלך כהונתו הוא הוביל שינויים בתוכניות הגיוס כדי לאזן בין כוח האדם לבין הרכש והביע את הצורך בהשלמת כוח ההגנה הראשוני לעתות שלום. כמי שתמך במדיניות אי-ההתערבות של ארצות הברית, ניצב וודרינג תחת לחצים מצד שאר חברי הקבינט להתפטר בשנה הראשונה של מלחמת העולם השנייה. מזכיר הפנים, הרולד איקס נפגש עם הנשיא רוזוולט לפחות פעמיים והעלה בפגישות את הדרישה לפטר את וודרינג, אך הנשיא לא היה מוכן בתחילה לעשות כן ותחת זאת מינה את תומך מדיניות ההתערבות המובהק לואיס א. ג'ונסון כעוזר מזכיר המלחמה. עד מהרה היו וודרינג וג'ונסון חלוקים ביניהם והגיעו לנקודה בהם הם סירבו לדבר איש עם רעהו. ב-20 ביוני 1940 שם הנשיא רוזוולט קץ לעימות בין השניים, פיטר את וודרינג והחליפו בפוליטיקאי הרפובליקני הוותיק הנרי סטימסון. וודרינג נותר בדלן בגישתו, והתנגד ל"חוק האימון והשירות הסלקטיבי של 1940". הוא ניסה להתמודד שוב על משרת מושל קנזס ב-1946 וב-1956 ללא הצלחה. הארי וודרינג נפטר משבץ מוחי בטופיקה, קנזס ב-9 בספטמבר 1967 ונטמן בבית הקברות מאונט הופ המקומי. מדיה וקבצים בנושא הארי וודרינג בוויקישיתוף Bell, William Gardner (1992). "Harry Hines Woodring". Secretaries of War and Secretaries of the Army. United States Army Center of Military History. הארי וודרינג באתר אגודת המושלים הלאומית הארי וודרינג באתר Kansapedia הארי וודרינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פסל וגה פסל II

פסל וגה פסל II (בצרפתית: Facel Vega Facel II, קרוי גם: FACEL VEGA II) היא מכונית ספורט בתצורת קופה בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Facel Vega (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1961–1964. יוצרו 180 יחידות. 2 דלתות קופה. נוסעים: 2+2. מנוע קדמי. סוג הנעה: הנעה אחורית. דגם "פסל וגה פסל II" צולם לסרטי הטלוויזיה: "L'Homme à la valise" שיצא לאקרנים בשנת 1967, לסרט "Poor Man, Rich Man" שיצא לאקרנים בשנת 1976 ולסרט "Mes amis, mes amours, mes emmerdes" שיצא לאקרנים בשנת 2015. "פסל וגה פסל II" "פסל וגה פסל II" "פסל וגה פסל II" משמאל: "פסל וגה פסל II", מימין דופין "פסל וגה פסל II" "פסל וגה פסל II" "פסל וגה פסל II" "פסל וגה פסל II" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים פסל וגה FVS פסל וגה פסל III מדיה וקבצים בנושא פסל וגה פסל II בוויקישיתוף פסל וגה פסל II, סרטון באתר יוטיוב פסל וגה פסל II, סרטון באתר יוטיוב תמסורת "Pont-a-Mousson" (תמסורת ידנית - 4 מהירויות 300f.com/4speed ההיסטוריה של facel-vega (בצרפתית) facel-vega.asso.fr/histoire פסל וגה פסל II web.archive.org/web/20070913191917 Jean Daninos: Facel-Véga. Édition E.P.A, Paris, Collection 'Grand Tourisme' No. 2, ISBN 2-85120-143-3, S. 122. "פסל וגה פסל II" auto.howstuffworks.com/facel-vega-sports-cars4 דגמי פסל וגה בסרטי טלוויזיה / ראו "פסל וגה פסל II" בסרט "L'Homme à la valise", שנת 1967, בסרט "L'Homme à la valise", שנת 1967, ובסרט "Mes amis, mes amours, mes emmerdes", שנת 2015 Amicale Facel Vega: Cinéma, Bandes Dessinées & Télévision: Télévision". Retrieved 2018-03-17.
פסל וגה פסל III

פסל וגה פסל III (בצרפתית: Facel Vega Facel III) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Facel Vega (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1963–1964. יוצרו 625 יחידות (192 יחידות בתצורת קבריולה). 2 דלתות קופה. בדגם קופה: נוסעים: 2+2, בדגם קבריולה: 2. מנוע קדמי 1.8 ליטר מתוצרת וולוו מדגם וולוו 1800 p. מנוע קירור מים. סוג הנעה: הנעה אחורית. תמסורת ידנית מתוצרת וולוו. קיבולת מכל דלק - 63.6 ליטר. יחס כוח / משקל: 100.55 כ"ס לטון. דגם "פסל וגה פסל III" בתצורת קבריולה צולם לסרט הטלוויזיה "Sébastien parmi les hommes" שיצא לאקרנים בשנת 1968. "פסל וגה פסל III" "פסל וגה פסל III", שנת 1963 "פסל וגה פסל III" "פסל וגה פסל III", שנת 1963 - מבט ללוח מחוונים "פסל וגה פסל III" - קבריולה "פסל וגה פסל III" - קבריולה "פסל וגה פסל III" - קבריולה פסל וגה FVS פסל וגה פסל II מדיה וקבצים בנושא פסל וגה פסל III בוויקישיתוף ההיסטוריה של facel-vega (בצרפתית) facel-vega.asso.fr/histoire "פסל וגה פסל III" - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "פסל וגה פסל III" שנת 1964 כולל תמונות classicdriver.com/en/car/facel-vega/facel-iii "פסל וגה פסל III", שנת 1963 - קטלוג automobile-catalog.com/make/facel-vega/facel_iii/facel_iii_hardtop_coupe/1963 דגמי פסל וגה בסרטי טלוויזיה / ראו "פסל וגה פסל III" בסרט "Sébastien parmi les hommes", שנת 1968 Amicale Facel Vega: Cinéma, Bandes Dessinées & Télévision: Télévision". Retrieved 2018-03-17.
יחסי אוסטריה–הודו

יחסי אוסטריה–הודו מתייחס ליחסים הדו-צדדיים בין אוסטריה לבין הודו. היחסים בין המדינות כוננו במאי 1949 על ידי ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו וקנצלר אוסטריה לאופולד פיגל. מבחינה היסטורית, הקשרים ההודו-אוסטריים היו חזקים במיוחד והודו התערבה ביוני 1953 לטובת אוסטריה תוך כדי משא ומתן עם ברית המועצות על הסכם המדינה האוסטרית. להודו יש שגרירות בווינה, בירת אוסטריה, אשר במקביל מוסמכת בור משרדי האו"ם בעיר. אוסטריה מיוצגת בהודו על ידי השגרירות וועדת המסחר בניו דלהי, הבירה ההודית, כמו גם קונסוליות של כבוד במומבאי, כלכותה, צ'נאי וגואה. על פי שגרירות הודו בווינה, הודו ייצאה סחורות בשווי 558.72 מיליון אירו ב-2011, דבר אשר היה גידול של 210% בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת. ב-2011, הודו ייבאה סחורות בשווי 817.74 מיליון אירו מאוסטריה, דבר אשר היווה גידול על ידי 320% בעשור 2002-2011. מספר גדול של תיירים הודיים ביקר באוסטריה בכל שנה. ב-2013, מעל 25,000 הודים ביקרו בבירה האוסטרית וינה, עיר מפורסמת באופרה, בתי קפה וחיי לילה. אוסטריה היא ישות בלתי ידועה עבור הרוב המכריע של ההודים. פרסי האקדמיה שזכה ב-1959 המחזמר "צלילי המוזיקה", הפופולרי ביותר בקרב האוכלוסייתה האנגלופונית האנגלו-הודית, הובילה לכך שאוסטריה נקשרה לגרמניה ושווייץ. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–הודו בוויקישיתוף "Data" (PDF). www.ficci.com. Österreich, Außenministerium der Republik. "Austrian Embassy New Delhi – Österreichische Botschaft New Delhi". www.bmeia.gv.at. "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2008-09-05. נבדק ב-2013-01-15. {{cite web}}: (עזרה) Austria, Advantage. "Austrian Representatives in India- Austria in India - advantageaustria.org". Advantage Austria. "Welcome to Embassy of India to Austria and Montenegro". www.indianembassy.at. אורכב מ-המקור ב-2016-03-05. נבדק ב-2020-02-03. "Vienna seeks to double its Indian Tourist Inflow by 2020". IANS. news.biharprabha.com. נבדק ב-25 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
איכתיתריום

איכתיתריום (שם מדעי: Ictitherium) הוא סוג של יונק טורף נכחד ממשפחת הצבועיים שחי מאמצע המיוקן עד תחילת הפליוקן שלפני 12.7–5.3 מיליון שנה מזמננו ברחבי אירואסיה ובחלק מאפריקה. סוג צבוע זה הוגדר ב-1848 בידי החוקר יוהאן אנדראס ווגנר (אנ'), והוא כלל מספר מינים. זהו סוג קדום המצוי בתת-משפחה ייחודית - Ictitheriinae. המאובנים שלו התגלו בין השאר באפגניסטן, סין, צרפת, יוון, קירגיזסטן, מולדובה, רוסיה, טג'יקיסטן, טורקיה, אוקראינה ובאפריקה בצ'אד, קניה, מרוקו ודרום אפריקה. האיכתיתריום היה אחד מהקטנים ומהקדומים שבצבועיים מעולם ובמראהו דמה יותר לזבד אפריקני או לגחן. הוא הגיע עד לאורך 1.2 מטר ולמשקל 20 קילוגרם בממוצע. הוא היה בעל מבנה גוף מוארך, רגליים קצרות מאוד וזנב ארוך שהותאם אולי ליציבה על עצים. מבנה השיניים שלו הותאם לאכילת חרקים, ואולי הוא ניזון בדומה לצבועון הרעמה המודרני מטרמיטים. שיניו היו חלשות מאוד יחסית לצבועים שהתפתחו אחריו ושעוצבו לקריעת בשר וניפוץ עצמות. מאובני האיכתיתריום התגלו בכמה אזורים בריכוזים גבוהים, כך שמדובר בבעל חיים חברתי בדומה לצבוע המנומר. ייתכן שכך התגונן מטורפים גדולים שחיו בתקופתו כמו הברבורופליס, ההאינדון והאמפיקיון. מדיה וקבצים בנושא איכתיתריום בוויקישיתוף איכתיתריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) איכתיתריום, באתר GBIF (באנגלית)
מניו יורק באהבה

מניו יורק באהבה (באנגלית: Goodbye New York) הוא סרט קומדיה רומנטית ישראלי-אמריקאי משנת 1985, אשר נכתב, הופק ובוים על ידי עמוס קולק, עם ג'ולי הגרטי ועמוס קולק בתפקידים הראשיים. העלילה היא על בחורה אמריקאית שמגיעה בטעות לישראל במקום לפריז ועוברת בארץ הרפתקאות של קליטה בקיבוץ, אהבות ואכזבות עד שהיא מחליטה לחזור לפריז. הסרט צולם בניו יורק ובישראל - עין גב, ירושלים, תל אביב, ים המלח, נמל התעופה בן-גוריון ועוד. טדי קולק מופיע בהופעת קמע בסרט. ננסי קלהאן (ג'ולי הגרטי) עובדת בסוכנות ביטוח בניו יורק. היא מתוסכלת מעבודתה ומרגישה צורך לעזוב הכל ולטוס לפריז. בעלה ג'ק (כריסטופר גוטמן) הוא מובטל וצורך סמים. כשהיא חוזרת לדירתם ומוצאת אותו עם אישה אחרת, היא אורזת מיד את מזוודתה ועולה על מטוס לפריז. המטוס מיועד לנמל התעופה בן-גוריון עם נחיתה קצרה בפריז. ננסי עצבנית מאוד, לוקחת תרופת הרגעה, נרדמת ומוצאת את עצמה בנמל התעופה בן-גוריון. היא חושבת שהיא בפריז אך השוטר (חיים בנאי) מעמיד אותה על טעותה. היא תקועה בישראל כמעט ללא כסף כשמזוודתה בפריז. בתל אביב היא פוגשת את דוד (עמוס קולק), מורה להיסטוריה. הוא קיבל חופשה ל-24 משירות מילואים ופוגש את ננסי בתל אביב. הוא רוצה לעזור לה ומסיע אותה לקיבוץ עין גב שם גר דודו הרפתן מוישה (שמואל שילה). ננסי מתקשה להסתגל לחיים והעבודה בקיבוץ. היא משוכנת בחדרה של אילנה (אביבה גר) חברתו של אבי (חנן גולדבלט). היא מתקשה בעבודה בקטיף הבננות, בלול, ובמטע התמרים. ערכה עולה כאשר היא מצליחה לגלות שסוחר התמרים, פאפאלובסקי (מוסקו אלקלעי), מרמה את הקיבוץ. בזמן שהיא שוחה בכנרת עם אילנה, הן מבחינות בילד טובע ושוחות אליו. למקום מגיעה גם סירת מרוץ נהוגה בידי אלברט (דודו טופז) הילד מועלה לסירה וננסי מנשימה ומצילה אותו. אלברט מתחיל לחזר אחריה. הוא נער שעשועים עשיר בנו של קבלן בירושלים. ננסי מסכימה לעזוב את הקיבוץ ולהצטרף אליו כדי לחוות חוויות נוספות. היא מסתובבת בעיר העתיקה וכשבגדיה נגנבים היא רודפת אחרי הגנב, נתקלת בעובר אורח (טדי קולק) שמציע לה להתלונן אצל ראש העיר. אלברט מראה לה את אתרי הבנייה שלו ומציג לפניה את המפקח הראשי שלו, ריקרדו (משה איש כסית), אבל כשהיא חוזרת בלילה היא מוצאת במיטה את אלברט איתו. אלברט מסביר לה שהוא "רוצה לחוות דברים נוספים", אבל היא בורחת. היא נפגשת שוב עם דוד שמראה לה את הארץ, מראה לה את ים המלח ונותן לה לרכוב על גמל. מתחיל ביניהם רומן אהבה שנקטע לאחר שבעלה ג'ק מגיע אליהם, מבקש ממנה סליחה ורוצה להתחיל בחיים חדשים. היא נענית לו אבל לאחר שהיא מגלה שהחבילה שנתן לה במתנה ובתוכה אמור להיות צעיף רקום היא חבילת סמים, היא מנתקת את הקשרים אתו. דוד מלווה לה 1,000 דולר לטיסה לפריז והיא "מפצה" אותו בסקס במושב האחורי של מכוניתו. "מניו יורק באהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מניו יורק באהבה", באתר AllMovie (באנגלית) "מניו יורק באהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מניו יורק באהבה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מניו יורק באהבה", באתר אידיבי "מניו יורק באהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מניו יורק באהבה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
תקנון הקונפדרציה

תקנון הקונפדרציה (באנגלית: The Articles of the Confederation) הוא מסמך מכונן בתולדות ארצות הברית, שאיחד את 13 המושבות המורדות לקונפדרציה. המסמך נוצר בנובמבר 1777 ונכנס לתוקף במרץ 1781, תקנון הקונפדרציה בוטל ב-1788, והממשלה הכללית הוחלפה בממשלה חדשה תחת חוקת ארצות הברית, שנכנסה לתוקף. תקנון הקונפדרציה נדון בקונגרס הקונטיננטלי השני ואושר בו ב-15 בנובמבר 1777. כעבור יומיים התקנון נשלח אל המושבות השונות לאישור; רובן אישרו אותו בתוך שנה, ונציגיהן חתמו עליו ביולי 1778. ניו ג'רזי חתמה בנובמבר אותה שנה, ודלאוור - בראשית 1779. מרילנד הייתה האחרונה לאשר את התקנון, לאחר שווירג'יניה וניו יורק נסוגו מתביעותיהן לשטחים בעמק נהר האוהיו. עם קבלת אשרורה של מרילנד ב-1 במרץ 1781, נכנס תקנון הקונפדרציה לתוקף. תקנון הקונפדרציה איחד את 13 המושבות המורדות לקונפדרציה בשם "המדינות המאוחדות של אמריקה", ייסד בית מחוקקים לקונפדרציה - קונגרס הקונפדרציה, וכן את הנשיאות שלו - ועדת המדינות, שאמורה הייתה לפעול בין כנסי הקונגרס. בקונגרס ישבו נציגים מכל מושבה, ולכל מושבה היה קול אחד. לקונגרס היו הסמכויות להכריז מלחמה, לתקן מידות ומשקלות ולשמש כפוסק עליון במחלוקות בין המושבות. בנוסף לכך התקנון קבע את הזכויות של המושבות השונות, ובד בבד עם זאת הגביל את מדיניות החוץ שלהן. בנוסף לאלה קבע התקנון את חופש התנועה בין המדינות, קבע סדרים לקבלת ישות חדשה לקונפדרציה, קבע שחובות הקונפדרציה ישולמו מכספים שייגבו מהמושבות, ולבסוף קבע, שלשם כניסתו לתוקף ושינויו דרוש אישורן של כל המושבות החתומות עליו. אולם, אף על פי שהתקנון איחד להלכה את המושבות המורדות לקונפדרציה, הקים צבא מאוחד וקבע שהאיחוד יקבל כספים מהמדינות, לא היו לו הסמכויות לאכוף את החלטותיו והסמכויות לדרוש מהמדינות כסף וחיילים לצבא ולפעולות אחרות שלו. בנוסף לכך, קונגרס הקונפדרציה לא יכול היה להטיל מיסים משלו על האוכלוסייה, מה שגרם - יחד עם תזרים מזומנים לא-סדיר ומועט מהדרוש מצד המושבות - לבעיות הכספיות של הקונפדרציה. פרט לאישורו של חוזה פריז, אשר חתם את מלחמת העצמאות האמריקאית, קונגרס הקונפדרציה חוקק את פקודת האדמות של 1785, אשר עיקרה היה מכירתם של שטחים ממערב למושבות אשר נכבשו מהבריטים לכל דכפין - וכך הונח הבסיס למדינות החדשות שקמו באדמות ההן, וכן את פקודת הצפון-מערב מ-1787, אשר קיבעה את הסכמת המדינות שלא לספח לעצמן חלקים מהשטחים שנכבשו מהבריטים במערב. במאי 1786, הציע צ'ארלס פינקני, ציר מדרום קרוליינה בקונגרס הקונפדרציה, שהתקנון ישונה וייתן לקונגרס סמכות להכריע בענייני מסחר וסמכות לגבות כספים מהמדינות. ברם, הצעתו של פינקני לא עברה. מאוחר יותר, בספטמבר אותה שנה, התכנסה ועידת אנאפוליס בראשות אלכסנדר המילטון, אשר המליצה אף היא על שינויים בתקנון הקונפדרציה. ב-21 בפברואר 1787 הקונגרס אמר "הן" להצעה לבחון מחדש את התקנון, והניח בכך את אבן הפינה לחוקת ארצות הברית. אלכסנדר המילטון הקונגרס הקונטיננטלי מדיה וקבצים בנושא תקנון הקונפדרציה בוויקישיתוף תקנון הקונפדרציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Text version of the Articles of Confederation Articles of Confederation and Perpetual Union Articles of Confederation and related resources, Library of Congress Today in History: November 15, Library of Congress United States Constitution Online—The Articles of Confederation Free Download of Articles of Confederation Audio Mobile friendly version of the Articles of Confederation
כסמפורתטיס

כסמפורתטיס המכונה צבוע אצן (שם מדעי: Chasmaporthetes; משמעות השם: "משמיד/מחסל התהום", עקב הימצאותו בגרנד קניון) הוא סוג נכחד של טורף, בן למשפחת הצבועיים. הכסמפורתטיס התקיים מהפליוקן עד לסוף הפליסטוקן, לפני 4.9–0.78 מיליון שנה, ומאובניו נתגלו באירואסיה, אפריקה ואמריקה הצפונית, אליה היגר המין Chasmaporthetes ossifragus דרך ברינגיה, והם הוגדרו בשנת 1921 בידי החוקר האמריקאי אוליבר פרי היי (אנ'). הכסמפורתטיס היה צבוע קרוב לצבועון הרעמה והיה ממיני צבועים בעלי מבנה "דמוי-כלב". הם היו בעלי מבנה הקל, רגליים ארוכות ולסתות בינוניות בעוצמת נשיכתם. אף על פי כן נחשב הכסמפורתטיס לגדול יחסית, כשהגיע לגובה 90 סנטימטרים ולמשקל של 30 עד 60 קילוגרם בממוצע. כמו רוב הצבועים חי הכסמפורתטיס בחבורות גדולות שככל הנראה צדו במשותף. מבנה שיניו הקדם-טוחנות ושל לסתותיו הותאם בעיקר לאכילת בשר, אך לא ללעיסת עצמות. באמצעות מבנה רגליו יכול היה הכסמפורתטיס להגיע למהירויות גבוהות, בדומה לברדלס או לזאב הטלוא, והוא ניזון ממיני פרסתנים מהירים, כגון אנטילופות נכחדות כמו אנטילוקפריים, הצבי Gazella borbonica ו-Procamptoceras. ייתכן שבאמריקה ניזון אף מהמרמיטה הענקית Paenemarmota. הכסמפורתטיס התחרה בטורפים המקומיים, כגון ברדלס ענק, הכלב בורופאגוס וזאב הבלהות. ייתכן גם שחטף להם טרף, בדומה לצבועים המודרניים. Chasmaporthetes lunensis Chasmaporthetes ossifragus Chasmaporthetes borissiaki Chasmaporthetes australis Chasmaporthetes bonisi Chasmaporthetes exitelus Chasmaporthetes nitidula Chasmaporthetes melei Chasmaporthetes gangsriensis מדיה וקבצים בנושא כסמפורתטיס בוויקישיתוף כסמפורתטיס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כסמפורתטיס, באתר GBIF (באנגלית)
בית החולים ליישנשאן

בית החולים ליישנשאן (בסינית: 雷神 - "ליישן") הוא בית חולים לשעת חירום שנבנה בסין בתגובה להתפרצות נגיף קורונה-ווהאן. הבנייה החלה בערב ה־25 בינואר 2020 והסתיימה ב-8 בפברואר. השם "ליישן" (雷神) מתייחס לליגונג, אל בדת הסינית, שמעניש את שני בני התמותה הארציים האשמים בפשעים סודיים ומעניש גם רוחות רעות שהשתמשו בידע שלהן על הדאואיזם כדי לפגוע בבני אדם. ב־25 בינואר 2020, החליטה עיריית ווהאן להקים בית חולים נוסף על בית החולים חוושנשאן בשם "בית החולים ליישנשאן". בית חולים זה ממוקם בחניון מספר 3 של כפר האתלטים במחוז ג'יאנגקסיה. ב־27 בינואר הודיעה הוועדה הלאומית לפיתוח ורפורמה על הקצאת 300 מיליון יואן לסבסוד הקמת בית החולים חוושנשאן ובית החולים ליישנשאן. באותו יום הודיע תאגיד הרשת הממשלתי של סין שיתרום חומרי בנייה בשווי 60.28 מיליון יואן לבניית שני בתי החולים. בית חולים שדה בית החולים חוושנשאן המרכז הרפואי האזורי דבי מאונטיין מדיה וקבצים בנושא בית החולים ליישנשאן בוויקישיתוף Yang Baobao (27 בינואר 2020). 田兆元：“雷神山”“火神山”两所医院的命名来自中国传统. The Paper (בסינית). נבדק ב-28 בינואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Archived copy" 独家揭秘："火神山"、"雷神山"名字怎么来的？. 163.com (בסינית). 26 בינואר 2020. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2020. נבדק ב-28 בינואר 2020. {{cite news}}: (עזרה); (עזרה) Yue Qun; Li Juan; Xu Ningning (2020-01-27). "Archived copy" 国家发改委紧急下达中央预算内投资3亿元，支持湖北疫情应对. The Paper (בסינית). אורכב מ-המקור ב-2020-01-27. נבדק ב-2020-01-28. {{cite news}}: (עזרה) Yang Yang (2020-01-27). "Archived copy" 国网：先期向鄂捐5000万元及6000万元电力实物资产. The Paper (בסינית). אורכב מ-המקור ב-2020-01-27. נבדק ב-2020-01-28. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוקסידאז

אוקסידאז (בלועזית: Oxidase) הוא אנזים המזרז תגובה של חמצון-חיזור, במיוחד כזו שכוללת חמצן מולקולרי (O2) כאקספטור (מקבל) האלקטרונים. בתגובות שבהן מעורבת תרומה של אטום מימן, חמצן מחוזר למים (H2O) או למי חמצן (H2O2). חלק מתגובות חמצון, כמו אלו שמעורב בהן מונואמין אוקסידאז או קסנטין אוקסידאז, בדרך כלל אינן כוללות חמצן מולקולרי חופשי. האוקסידאזות הן תת-סוג של האוקסדורדוקטאזות. דוגמה חשובה היא ציטוכרום סי אוקסידאז (Cytochrome c oxidase), אנזים המפתח המאפשר לגוף להפעיל חמצן ביצירת אנרגיה והרכיב הסופי בשרשרת העברת האלקטרונים. דוגמאות נוספות הן: גלוקוז אוקסידאז מונואמין אוקסידאז ציטוכרום P450 אוקסידאז NADPH oxidase קסנטין אוקסידאז L-gulonolactone oxidase laccase ליזיל אוקסידאז פוליפנול אוקסידאז Sulfhydryl oxidase. אנזים זה מחמצן קבוצות תיול. במיקרוביולוגיה, מבחן האוקסידאז משמש כמאפיין פנוטיפי לזיהוי זני חיידקים ; הוא קובע האם חיידק נתון מייצר ציטוכרום אוקסידאזות (ולכן משתמש בחמצן עם שרשרת העברת אלקטרונים). בדיקת אוקסידאז משמשת כדי לקבוע האם חיידק הוא אווירני או אל אווירני. Eric J. Toone (2006). Advances in Enzymology and Related Areas of Molecular Biology, Protein Evolution (Volume 75 ed.). Wiley-Interscience. ISBN 978-0471205036. Nicholas C. Price; Lewis Stevens (1999). Fundamentals of Enzymology: The Cell and Molecular Biology of Catalytic Proteins (Third ed.). USA: Oxford University Press. ISBN 978-0198502296.