laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מצודת אלעליה אלטווילה (מצודת טייבה)

מצודת טייבה היא מצודה הממוקמת בעיר טייבה שבמחוז השרון בישראל. ישנן עדויות ארכאולוגיות המצביעות על קיומה של התיישבות באזור טייבה עוד מימי תקופת הברונזה לפני יותר מ-5,000 שנה. האזור היה מאוכלס ברציפות גם במהלך תקופת הברזל, שלטון האימפריה הרומית, הביזנטית, הממלכה הצלבנית וכיבוש הממלוכים. אחת הסיבות שהפכו את השליטה בעיר לחשובה היא העובדה שאחד מנתיבי דרך הים עוברים בתחומה. בתקופה הממלוכית שימשה העיר כאחת מן התחנות בדרך הדואר הממלוכית שמטרתה הייתה להעביר מידה חיוני על ידי שליחים רכובים מהבירה הממלוכית קהיר שבמצרים למחוזות השונים בתחומי הממלכה. הדרך עברה דווקא באזור זה ולא במישור החוף, כיוון שמעבר במישור החוף היה כרוך במכשולים רבים כדוגמת נחלים ביצות ואף עדיין היו מצויים בו יישובים בשליטה צלבנית. לכן הוחלט להקים בתחומי העיר מצודה ואורווה לצורך הגנה ותפעול הדרך, אך לאחר כמה עשרות שנים תחת שלטון הממלוכים ננטש היישוב וחזר להתאכלס מחדש במהלך המאה ה-17 בימי השלטון העות'מאני. ב-1706 בנו העות'מאנים מצודה חדשה בעיר על שרידה של המצודה הממלוכית הישנה אשר נקראה בשם אלעליה אלטווילה. כיום המצודה משמשת למוזאון שהוקם על ידי העירייה וניתן לבקר גם בגג המגדל של המבצר. המצודה נבנתה על שרידי מצודה ומגדל ממלוכים מהמאה ה-13. גובה המצודה הוא כ-17 מטרים ויש בה שתי קומות. המצודה נבנתה בשלושה שלבים שונים ובתוכה גרם מדרגות המחבר בין הקומות השונות. באזור מתבצעים חפירות ארכאולוגיות רבות ונמצאו בו שרידים של מבנים נוספים מתקופות ביזנטיות, רומיות וצלבניות. למשל מבצר פורבלט הממוקם 50 מטרים ממצודת אלעליה אלטווילה. המבצר היה שייך למסדר ההוספיטלרי ונחרב על ידי צלאח א-דין בשנת 1187. אתר דוחות של רשות העתיקות מאמר המבוסס ממידע מארכיון העיר המצודה, באתר טיולי
ספנסר טרייסי

ספנסר טרייסי (באנגלית: Spencer Tracy;‏ 5 באפריל 1900 – 10 ביוני 1967) היה שחקן אמריקני זוכה שני פרסי אוסקר, אשר כיכב ב-74 סרטים בין השנים 1930–1967. טרייסי נולד בוויסקונסין למשפחה ממוצא אירי. הוא החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון, כשכיכב במחזה המצליח, "המייל האחרון" בברודוויי, בשנת 1930. הבמאי ג'ון פורד ראה אותו במחזה וליהק אותו לסרטו "במעלה הנהר" לתפקיד הראשי. ב-1935 חתם טרייסי חוזה עם אולפני M.G.M והקריירה שלו החלה לתפוס תאוצה. הוא התפרסם בתור שחקן של תפקידי אופי, וגילם שורה של תפקידים של דמויות הגונות וישרות. טרייסי כיכב לצד גדולי השחקנים בהוליווד, ובין השאר שיחק בתשעה סרטים לצד קתרין הפבורן, עימה ניהל גם מערכת יחסים רומנטית ממושכת. הוא שיתף פעולה עם הבמאי סטנלי קריימר, ושיחק בארבעה מסרטיו. טרייסי זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר פעמיים ברציפות, על הופעותיו בסרטים "ספנים אמיצים" (1937) וב"עיר הנערים" (1938). הוא מחזיק בשיא המועמדויות לפרס האוסקר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר – תשע מועמדויות (ביחד עם לורנס אוליבייה). ב-1940 קיבל טרייסי תואר כבוד ממכללת ריפון. ב-1967 נפטר טרייסי מאי ספיקת לב, 17 יום לאחר סיום צילומי הסרט "נחש מי בא לסעוד", תפקיד אשר הביא לו מועמדות אחרונה לפרס האוסקר ואת פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי. ב-1988 יסדה אוניברסיטת קליפורניה את "פרס ספנסר טרייסי". הפרס ניתן לשחקנים בעלי הישגים בקריירת המשחק שלהם. זעם (1936) ספנים אמיצים (1937) עיר הנערים (1938) ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד (1941) אשת השנה (1942) בחור ושמו ג'ו (1943) שלושים שניות מעל טוקיו (1944) הצלב השביעי (1944) מצב האומה (1948) צלע האדם (1949) אבי הכלה (1950) הרווח הקטן של אבא (1951) פאט ומייק (1952) בהלה בצוק השחור (1954) הזקן והים (1958) משפט הקופים (1960) משפטי נירנברג (1961) מטורף, מטורף, מטורף העולם (1963) נחש מי בא לסעוד (1967) ספנסר טרייסי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ספנסר טרייסי, באתר AllMovie (באנגלית) ספנסר טרייסי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ספנסר טרייסי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ספנסר טרייסי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ב. דוד, הכוכב האהוב עלי – ספנסר טריסי, דבר, 30 בינואר 1948 ספנסר טרייסי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ספנסר טרייסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חצי האי פרניק

חצי האי פרניק (באנגלית: Pernik Peninsula; בבולגרית: полуостров Перник) הוא חצי האי המכוסה בקרח באזור חוף לובה של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. אורכו של חצי האי 40 קילומטרים. חצי האי בולט (יוצא) לכיוון צפון מערב מחוף לובה. חצי האי גובל במפרץ דארבל שמצפון מזרח לו, בפיורד לאלמאנד שממערב לחצי האי, ובמפרצון קריסטל שמצפון מערב לחצי האי. מעל חלקו הצפוני של חצי האי מתנשאת רמת פרוטקטור. חצי האי מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1976. חצי האי קרוי על שם העיר פרניק שבמערב בולגריה. השם אומץ רשמית ב-14 באוקטובר 2010. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) חצי האי פרניק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה חצי האי פרניק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור חצי האי, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי
ילנה קונדוליינן

ילנה קונדוליינן (ברוסית:Елена Кондулайнен, נולדה ב-9 באפריל 1958) היא שחקנית שהחלה את הקריירה בברית המועצות וזכתה לפופולריות גדולה בתקופת הפרסטרויקה. בשנת 2002 הוענק לה תואר אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית. ילנה קונדוליינן נולדה ב-9 באפריל 1958 בעיירה במחוז לנינגרד למשפחה בעלת שורשים פינים. לאחר סיום בית הספר היא למדה במכון לאמנויות הבמה בלנינגרד וסיימה אותו בשנת 1983. לאחר סיום הלימודים קונדוליינן החלה לשחק בתיאטרון בלנינגרד. עוד בתקופת הלימודים ילנה קונדוליינן הצטלמה ססרטה הראשון. הצלחתה הגדולה הייתה בסרט "100 ימים לפני הפקודה" בה היא לראשונה בקולנוע הסובייטי הצטלמה בערום מלא. בעקבות כך היא זכתה לתואר "סמל מין של ברית המועצות". במהלך הקריירה קונדוליינן שיחקה בכ-40 סרטי קולנוע אך לא הצליחה לשחזר את הצלחתה שהייתה לה בתחילת הקריירה. ילנה קונדוליינין הייתה נשואה ארבע פעמיים ויש לה שני בנים. מדיה וקבצים בנושא ילנה קונדוליינן בוויקישיתוף ילנה קונדוליינן, ברשת החברתית פייסבוק ילנה קונדוליינן, ברשת החברתית VK ילנה קונדוליינן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורות חיים (ברוסית)
אלמו נוגאנן

אלמו נוגאנן (באסטונית: Elmo Nüganen; נולד ב-15 בפברואר 1962, ייהבי) הוא במאי תיאטרון אסטוני. אלמו נוגאנן נולד בייהבי (אסטוניה הסובייטית) ולמד משחק באקדמיה לתיאטרון ומוזיקה בטאלין אותה סיים בשנת 1988. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בתיאטרון בויליאנדי. בשנת 1992 הוא עבר לתיאטרון בטאלין. עד עבודתו כבמאי נוגאנן זכה לפרס "הבמאי הטוב ביותר" האסטוני בשנים 1992, 1995, 2000, 2007 ו-2010. בנוסף לכך הוא זכה בפרס התרבות האסטוני בשנים 1996, 1999 ו-2009. בנוסף לעבודה בתיאטרון נוגאנן ביים מספר סרטים. סרטו Names in Marble שצולם בשנת 2002 מתאר את אירועי מלחמת העצמאות של אסטוניה. הסרט זכה להצלחה רבה באסטוניה והוקרן בפסטיבל קולנוע באיטליה. בשנת 2015 הוא סיים עבודה על סרט 1944. בשנים 1998–2002 ו-2008–2012 נוגאנן היה פרופסור באקדמיה לתיאטרון ומוזיקה בה למד. הוא נשוי לשחקנית אנה ראמן שעובדת בתיאטרון בטאלין והצטלמה בסרטים של נוגאנן. מדיה וקבצים בנושא אלמו נוגאנן בוויקישיתוף אלמו נוגאנן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורות חיים
Infineon

Infineon (או בשמה המלא: Infineon Technologies AG) היא יצרנית מוליכים למחצה גרמנית שנוסדה בשנת 1999 (כאשר עסקי המוליכים למחצה של חברת האם לשעבר סימנס AG הופסקו). Infineon מעסיקה כ-46,665 עובדים והיא אחת מעשרת יצרניות המוליכים למחצה הגדולות בעולם. בשנת 2020 השיגה החברה מכירות של 8.6 מיליארד אירו. Infineon רכשה את ADMtek בשנת 2004. Infineon טכנולוגיות הסכימה ב-20 באוגוסט 2014 לרכוש את התאגיד הבינלאומי IR תמורת כ-3 מיליארד דולר, שליש במזומן ושני שלישים באמצעות מסגרת אשראי. רכישת IR נסגרה רשמית ב-13 בינואר 2015. ביולי 2016 הודיעה Infineon כי היא מסכימה לרכוש את חברת וולפספיד שבצפון קרוליינה מידי CREE תמורת 850 מיליון דולר במזומן. אולם העסקה הופסקה בשל חששות ביטחוניים של ארצות הברית. באוקטובר 2016 רכשה Infineon את חברת Innoluce בעלת מומחיות במערכות MEMS ו-LiDAR לשימוש במכוניות אוטונומיות. מערכת MEMS lidar יכולה לסרוק עד 5,000 נקודות נתונים בשנייה בטווח של 250 מטר עם עלות יחידה צפויה של 250 דולר בייצור המוני. באפריל 2020 רכשה Infineon את Cypress. אתר האינטרנט הרשמי של Infineon (באנגלית ובגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של Infineon (בגרמנית) מדיה וקבצים בנושא Infineon בוויקישיתוף Infineon, ברשת החברתית פייסבוק Infineon, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Infineon, ברשת החברתית LinkedIn Infineon, סרטונים בערוץ היוטיוב Infineon Technologies. "Key Figures 2020" (PDF). נבדק ב-2021-01-06. "Company Presentation June 2020" (PDF). Infineon. 2020-06-09. נבדק ב-2020-06-09. "Infineon to Acquire Taiwanese Chip Designer ADMtek - First Acquisition in Asia Strengthens Infineon´s Communications Business - Infineon Technologies". "Infineon buys ADMtek for US$100 million in cash - Taipei Times". 29 בינואר 2004. {{cite web}}: (עזרה) "Infineon to Buy International Rectifier, a Chip Maker, for $3 Billion". Dealbook.nytimes.com. Alex Sherman, Amy Thomson and Alex Webb (21 באוגוסט 2014). "Infineon to Buy International Rectifier for $3 Billion". {{cite web}}: (עזרה) "Infineon Technologies AG successfully acquires International Rectifier". By Friedrich Geiger and Eyk Henning, Wall Street Journal. "Cree ends Wolfspeed deal with Infineon over U.S. security concerns". Reuters. 16 בפברואר 2017. נבדק ב-2017-10-18. {{cite news}}: (עזרה) AG, Infineon Technologies. "Infineon strengthens leading position in automated driving through acquisition of Innoluce BV - Infineon Technologies". www.infineon.com. נבדק ב-2017-01-12. "A breakthrough in miniaturising lidars for autonomous driving". The Economist. 24 בדצמבר 2016. נבדק ב-2017-01-12. {{cite news}}: (עזרה)
זכויות להט"ב בעומאן

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בעומאן כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואליות מוגדרת כפלילית ונושאת עונש של עד שלוש שנות מאסר דה יורה, אם כי דה פקטו, דיווחים הצהירו על כך שמקרי העמדה לדין מגיעים לביתי משפט רק אם מדובר באירועים של "שערורייה ציבורית". בספטמבר 2013 פורסם כי כל מדינות שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הסכימו לדון בהצעה להקמת בדיקות כלשהן לא ידועות שיהוו מבחן על מנת לאסור כניסת זרים הומוסקסואלים. עם זאת, הדאגה מביקורות בינלאומיות על רקע אירוח המונדיאל 2022 בקטר, וחשש למחלוקת במקרה שאוהדי כדורגל המוגדרים כלהט"ב יהיו מוקרנים, גרמו למדינות להתחרט לגבי תכנון המבחן ולהתעקש כי "מדובר בהצעה בלבד". מאוחר יותר נחשף כי הצעה זו באה ממדינת כווית. בשנת 2013, מאמר בעיתון העומני "The Week" העלה מאמר תחת הכותרת "הזרים" שהציג את מעמדה של עומאן כסובלנית יותר כלפי גילויי נטיות חד מיניות בקרב אזרחיה מאשר שאר מדינות במפרץ, אף על פי שפעילות הומוסקסואלית אסורה בשטחה. המאמר עקב אחר סיפורו של הומוסקסואל עומאני צעיר במדינה. בתגובה, ממשלת עומאן התערבה כדי להשעות את פרסום העיתון. יתר על כן, המאמר גונה ברשתות חברתיות מקוונות בעומאן ועל ידי התאחדות העיתונאים במדינה. חבר מועצת השורא, תאופיק אל-לואטי, ציין כי "המאמר דגל בהומוסקסואליות והציג כאילו עומאן היא מקלט בטוח להומואים" וקרא למשרד המידע לפעול נגד העיתון בגין "הפרת קוד העיתונות במדינה". מספר אומנים טענו כי המאמר מתעד את האמת על המדינה ותפקידה של העיתונות לשקף את המציאות. העיתון נאלץ לאחר מכן להתנצל עם כתבה שלמה בעמוד השער שלו על פרסום המאמר. כמו בשאר מדינות המפרץ, בעומאן נוכחת סצנת להט"ב שמוגדרת כדיסקרטית וללא ארגוני תמיכה ציבוריים. Wayback Machine, web.archive.org, ‏20 באוקטובר 2016 These Countries Actually Want To Perform Tests To 'Detect' Gays, HuffPost, ‏9 באוקטובר 2013 (באנגלית) Gulf Cooperation Countries to test, detect then ban gays from entering their countries | LGBT Weekly, web.archive.org, ‏8 באוקטובר 2013 Qatar 2022: Gulf States' 'Gay Tests' Trigger World Cup Boycott Call, International Business Times UK, ‏8 באוקטובר 2013 (באנגלית) "Omani newspaper suspended for article on homosexuality". BBC News (באנגלית בריטית). 2013-09-03. נבדק ב-2021-10-22. Nature Middle East staff, COVID-19 Middle East Map, Nature Middle East, 2020-04-02 doi: 10.1038/nmiddleeast.2020.40
זכויות להט"ב באקרוטירי ודקליה

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בשטחה של אקרוטירי ודקליה הבריטית מעבר לים שווים בחוק ברוב אותן זכויות כגון הטרוסקסואלים. בשל היותן של אקרוטירי ודקליה בסיסים צבאים ריבונים, מעמדן של זכויות להט"ב באזורים מסוימים מעורפל ולא ברור. נישואים חד מיניים חוקיים בשטח מאז יוני 2014, על פי צו הנישואים מעבר לים אשר הוצא לאור באותה שנה, אך ורק לאנשי הצבא הבריטי. ברוב המקרים, חוקי אקרוטירי ודקליה הבריטים אינם חלים על 7,700 האזרחים הקפריסאים בשטחה. ערך מורחב – זכויות להט"ב בקפריסין, זכויות להט"ב בצפון קפריסין פעילות הומוסקסואלית חוקית באקרוטירי ובדקליה מאז שנת 2000, על פי תיקון לפקודת החוק הפלילי. בשנת 2003, גיל ההסכמה הושווה הן לזוגות הומוסקסואלים והן לזוגות הטרוסקסואלים. שותפויות אזרחיות חוקיות גם לזוגות חד מיניים, אם לפחות אחד מבני הזוג משרת בצבא הבריטי, מאז 7 בדצמבר 2005. נישואים חד-מיניים באקרוטירי ודקליה חוקיים מאז 3 ביוני 2014. פקודה להכשיר נישואים חד מיניים אושרה על ידי המועצה המלכותית ב-28 באפריל 2014 ונכנסה לתוקף ב-3 ביוני. עם זאת, בשביל שזוג חד-מיני יתחתן בשטח, לפחות אחד מבני הזוג צריך לשרת בצבא הבריטי ובקשת נישואיהם צריכה להיות מאושרת על ידי מפקד הבסיס. הזוג הראשון אשר התחתן בטריטוריה היה סמל אלסטייר סמית' ואהרון ווסטון בבסיס צבאי בדקליה ב-10 בספטמבר 2016. זוגות חד מיניים אזרחיים החיים בשטח אינם מסוגלים להינשא, מפני שהם נשלטים על פי חוקי קפריסין שאינם מכירים בנישואים חד מיניים נכון לשנת 2021. בשנת 1960, כאשר הרפובליקה של קפריסין הפכה לעצמאית, הכריזה הממלכה המאוחדת כי החוקים החלים על האוכלוסייה האזרחית יהיו זהים ככל האפשר לחוקי קפריסין. בדצמבר 2015 אושרה הכרה באיחוד אזרחי בקפריסין הן לזוגות חד-מיניים והן להטרוסקסואלים. באקרוטירי ודקליה קיים איסור על אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה מאז 1 במרץ 2013. מאז 1 בפברואר 2016, החוק הפלילי המקומי מפליל הסתה לאלימות או לשנאה על רקע נטייה מינית בעוד העונש על עבירה נע בין 3 שנות מאסר לקנס של 5,000 לירות. זכויות להט"ב בקפריסין זכויות להט"ב בצפון קפריסין Wayback Machine, web.archive.org, ‏20 באוקטובר 2016 Tanveer Mann, Gay couple become first to get married on British military base in Cyprus, Metro, ‏9 באוקטובר 2016 (באנגלית) Same-sex marriage first as couple wed on British Army base in Cyprus, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBT+ news, ‏8 באוקטובר 2016 (באנגלית) Sovereign Base Areas AGLA - Laws of the SBAs, web.archive.org, ‏19 ביולי 2018
אלפרד הופי

אלפרד הופי (אנגלית:Alfred Hoffy‏: 1796 –1872) היה ליטוגרף אמריקאי ומאייר בוטני אמריקאי באמצע המאה ה-19 שייסד את כתב העת האמריקאי הראשון המוקדש אך ורק לגידול פירות. אלפרד הופי נולד בלונדון, אנגליה, בשנת 1796. בצעירותו הצטרף לצבא הבריטי ועלה לדרגת רב-סרן. הוא לחם בקרב ווטרלו, במהלכו שירת כעוזר לדוכס מוולינגטון, ולאחר מכן פיקד על הגדוד שלו. בשנת 1830 עזב הופי את הצבא והיגר לארצות הברית, לעיר ניו יורק, שם נכנס לעסקים עם הליטוגרף הבריטי ג.ט. בואן. בסביבות 1838, בואן והופי העבירו את עסקי הליטוגרפיה שלהם לפילדלפיה, שם יצר הופי איורים ליטוגרפיים עבור העיתון המקומי, "צפון אמריקה". נושאיו נעו בין אירועי חדשות - כמו הגעתו של סרקופג מצרי לפילדלפיה, השריפה הגדולה של ניו יורק, ועד דיוקנאות מצוירים של אנשים מפורסמים. הוא גם ייצר הרבה מהלוחות עבור כתב העת U.S. Military Magazine שפורסם על ידי דובל והאדי בין 1839 ל-1842.נ הוא הפיק לוחות ליטוגרפיים רבים של צ'יפים אינדיאנים, המבוססים בעיקר על ציורים של צ'ארלס בירד קינג, להיסטוריה של שבטי האינדיאנים של צפון אמריקה של תומאס מקני וג'יימס הול (1837–1842). בפילדלפיה, הופי התחתן עם אמה ג'יין פטרסון. נולדו להם שש בנות ושני בנים. הופי התעניין מאוד בייצור פירות באמריקה, ובתחילת שנות הארבעים של המאה ה-19 הוא הקים כתב עת על פירות אמריקאיים. הוא הציג אותם בלוחות צבעוניים שהוא התכוון שיהיו באיכות של אלה שנמצאים בכתבי עת באירופה. כתב העת שלו זכה לשבחים בעיתונות המקומית והארצית על התועלת שלו ובעיקר על האיורים והחריטות הצבעוניות של פירות.[2] למרות השבחים, הופי פרסם רק חמישה גיליונות במשך שנתיים (1841–1843) לפני שסיים את הפקתו, מכיוון שהוא היה יקר מדי והוא לא יכול לכסות את עלויותיו באמצעות מינויים. Hoffy's Orchardist's Companion היה כתב העת האמריקאי הראשון שהוקדש אך ורק לגידול פירות. בעקבות זאת, החל הופי לעבוד עם ויליאם ד. ברינקלה, רופא וחובב פירות, על סדרת פרסומים חדשה על פירות צפון אמריקאיים, שפורסמה תחת הכותרת הכללית פומולוג צפון אמריקה. כרכים בודדים נערכו על ידי ברינקלה (שהיה במשך שנים רבות סגן הנשיא של אגודת הגננות של פילדלפיה). כל אחד מהם תוכנן להכיל 36 עמודי מידע על סוגי פירות שונים, המצוירים ב-10 לוחות צבע. האיורים הופקו כליטוגרפיות אבן שצוירו על ידי הופי ונצבעו בהנחייתו. הפרי מוצג בדרך כלל במבט צד בצבע מלא, לעיתים מלווה בקו מתאר שחור פשוט של פרופיל הפרי. הופי וברינקלה האמינו כי יש צורך בסדרה זו בגלל "אכזבות חוזרות ובניסיונות לגידול פירות זרים במדינה זו" וגם כדי להקטין את הבלבול הגובר בשמות הפירות הנפוצים. הסדרה כולה פורסמה בשנת 1860 בכרך בודד בתור הפומלוג הצפון אמריקאי של הופי. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-19 העביר הופי את משפחתו לברוקלין, ניו יורק. הוא נפטר שם ב-10 במרץ 1872. הוא קבור בבית העלמין גרין-ווד. Exhibit: Hoffy's Orchardist's Companion; A Quarterly Journal, Devoted to the History, Character, Properties, Modes of Cultivation, and All Other Matters Appertaining to the Fruits of the United States Brincklé, William D., ed. Hoffy's North American Pomologist. Philadelphia: A. Hoffy, 1860. "Hoffy, Alfred A." "Reviews". Magazine of Horticulture, Botany and All Useful Discoveries and Improvements in Rural Affairs, vol. 17, 1851, p. 512.
כסית האבוב

כַּסְיָת האַבּוּב (שם מדעי: Cassia fistula) הוא עץ טרופי ממשפחת הקטניות (שעבר הקסאלפיניים) שמוצאו מהודו ועד מיאנמר, גדל בעיקר באזורים הטרופיים עם יובש עונתי והתפשט לאפריקה, אמריקה הדרומית ואוסטרליה. בישראל מין זה גדל כעץ נוי. מלבלב בחודש יוני לאחר הפריחה. בישראל מין זה נשיר מותנה, כלומר הוא משיר את עליו בחורפים קריים בחודשי ינואר ופברואר ובחורפים מתונים, העלים נושרים רק בחודש מאי, סמוך לפריחה שנמשכת מיוני עד אוגוסט. העץ ניכר בעלעלים דמויי ביצה הערוכים בזוגות ובאשכולות פרחים הבולטים בפריחתם הצהובה. הוא. מפורסם בשל פירותיו המוארכים דמויי צינור, המגיעים עד לאורך של כחצי מטר. הפרי הבשל הוא שחום ובעל ציפה מתוקה, המכיל כ-70%-60% סוכר ובעל ריח אופייני המזכיר מאוד את פירות החרוב. בשל כך, הוא נקרא בערבית בשם העממי "ח'רוב אלהנדי", דהיינו החרוב ההודי. השם הערבי התקני של כסיית האבוב הוא "ח'יאר שנבר" וכך הוא נזכר בכל המקורות הכתובים בערבית ובעברית. העץ מגיע בגובהו עד כדי 10 מ'. הגזע קצר ומתפצל מגובה נמוך, נוף העץ מעוגל. העלה ארוך כדי 30 ס"מ ויותר ומנוצה ל-4 עד 8 זוגות עלעלים דמויי ביצה, שאורכם 7.5 עד 20 ס"מ, מחודדים פחות או יותר אך קהים בראשם וצבעם ירוק בהיר. התפרחות מופיעות באשכולות גדולים ודלילים, משולשים, אורכם 30 ס"מ ויותר, עוקציהם באורך 5 ס"מ. האשכולות חיקיים ומשתלשלים כלפי מטה. הפריחה מתחילה מעוקץ האשכול, וממשיכה לכיוון קצה האשכול. הפרחים צהובים, קוטרם 5 ס"מ, בעלי ריח נעים. החפים חסרים. אבקנים פוריים 10. הפרי הוא תרמיל גלילי, אורכו לפחות 30 עד 60 ס"מ, צבעו שחור, מחולק לחדרים חד-זרעיים. בספרות ימי הביניים מופיעים שימושים רבים בכסיית האבוב בהם טיפול בנפיחויות בגוף, פצעים פנימיים בגרון, דלקת פרקים וכחומר משלשל. הרדב"ז (מאה ה-16) מתאר מציאות בה כסיית האבוב לא גדלה בארץ ישראל. אך, יש מקורות קדומים אליו, אם כי לא מדויקים, המתארים אפשרות בה הוא כן היה גידול המצוי בה. כסיית האבוב הוא עץ אור מלא, רגיש לקרה ושרב, עמיד בגיר ובמליחות. גדל היטב בקרקעות קלות בשפלה ובבקעה. הריבוי באמצעות זרעים בסתיו או באביב. מדיה וקבצים בנושא כסית האבוב בוויקישיתוף כסית האבוב, באתר (המכון הוולקני) כסית האבוב, באתר ITIS (באנגלית) כסית האבוב, באתר NCBI (באנגלית) כסית האבוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כסית האבוב, באתר Tropicos (באנגלית) כסית האבוב, באתר GBIF (באנגלית) כסית האבוב, באתר The Plant List (באנגלית) כסית האבוב, באתר IPNI (באנגלית) כסית האבוב באתר הרשימה האדומה של IUCN זהר עמר, השימוש בכסית האבוב בארץ ישראל, קורות, יא, תשנ"ה עמ' 57-56. א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 190 זהר עמר, השימוש בכסית האבוב בארץ ישראל, קורות, יא, תשנ"ה עמ' 59-57. זהר עמר, השימוש בכסית האבוב בארץ ישראל, קורות, יא, תשנ"ה עמ' 64-63.
לודביק בלאס

לודביק בלאס (בצרפתית: Ludovic Blas נולד ב-31 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בסטאד רן שבליגת העל הצרפתית. בלאס הגיע לרמבוייה (קבוצת חובבנים) כבר בגיל 7 ובטל באופן קבוע ושיטתי בקבוצת הילדים, מאמנו שיבח את איכות וראיית המשחק שלו. ב-2009 עבר בלאס למונטרוז' (קבוצת חובבנים) שם הוא נצפה על ידי מספר מועדונים ביניהם מונקו וגנגאן, הוא נקנה על ידי גנגאן שם עבר בין כל קבוצות הגילאים לפני שהגיע לקבוצה הבוגרת במחנה ההכנה לעונת 2015/2016. מאמן נבחרת העתודה, קלוד מישל העריך במיוחד את האיכות הטכנית של בלאס ואת יכולת ביצוע הבחירות הנכונות במהירות. על מנת לשפר את בעיות ההגנה ההגנתית שלו, הוא שיחק בקביעות במרכז ההגנה עם הקבוצה השנייה, אף על פי שהנתונים שלו יותר התאימו לקשר או אפילו לפליימייקר. הוא ערך את הופעותיו הראשונות בליג 1 בעונת 2015/2016 וחתם על חוזהו המקצועי הראשון באוקטובר 2015, את משחקו הראשון הוא שיחק ב-6 בדצמבר באותה שנה מול בורדו. את שערו הראשון הבקיע במחזור ה-24 של העונה ב-3 בפברואר 2016 בניצחון 0–4 על טרואה, מאז הוא משחק בדרך כלל באגף ימין אבל לפעמים משחק גם במרכז. ב-2 בספטמבר 2019 בלאס חתם על חוזה לחמש שנים בנאנט. הוא הבקיע לראשונה בנאנט שהבקיע צמד בניצחון ההיסטורי של נאנט 0–8 על מועדון הכדורגל פריז, את שערו הראשון בליג 1 הבקיע שבוע לאחר מכן בניצחון 2–3 על סנט אטיין . בלאס שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת מגיל 17 עד גיל 20, הוא התפרסם כשהיה חלק משלישית הקישור שכללה את קיליאן אמבפה וז'אן קווין אוגוסטין באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2016. באלס כבש שני שערים בטורניר כולל אחד בגמר מול נבחרת איטליה. מדיה וקבצים בנושא לודביק בלאס בוויקישיתוף לודביק בלאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לודביק בלאס, באתר Transfermarkt לודביק בלאס, באתר Soccerway לודביק בלאס, באתר BDFutbol לודביק בלאס, באתר WorldFootball.net לודביק בלאס, באתר FootballDatabase.eu לודביק בלאס, באתר ESPN ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זראנק

זראנק (בהונגרית: Zaránk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בזראנק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 547 תושבים ובשנת 2021 רק 469 תושבים. האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 עד ימינו והיישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1274. ידוע כי הכפר נהרס בסביבות 1687 ואוכלס מחדש בשנת 1701. בשנת 1880 חיו בזראנק 14 יהודים ובשנת 1910 חיו בה רק שישה יהודים בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא זראנק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זראנק (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 תיעוד יהודי זראנק שנרצחו בשואה
מרכז הטילים והחלל פרוגרס

מרכז הטילים והחלל פרוגרס (ברוסית: Ракетно-космический центр Прогресс) הוא מפעל טילים וחלל רוסי, אחד המפעלים המובילים בתעשיית החלל הרוסית. עד 1992 הוא נקרא על שם דמיטרי אוסטינוב. המרכז הוקם בשנת 1996 באמצעות מיזוג לשכת העיצוב המרכזית "פרוגרס". המשרד הראשי של הארגון ממוקם בעיר סמרה. המרכז מפעיל מפעלים בבייקונור, קזחסטן, בקרסנוזנאמנסק, מחוז מוסקבה, כמו גם חברות בת כדוגמת חברת מחקר וייצור "מתחמים ומערכות אופטואלקטרונים" (בזלנוגרד, מוסקבה), חברת "ספקטר" בריאזאן. פרוגרס גם מפעילה סניפים בקוסמודרום פלסצק במירני, מחוז ארכנגלסק ובמוסקבה. החברה מייצרת, בין השאר, את חלליות המטען פרוגרס. מדיה וקבצים בנושא מרכז הטילים והחלל פרוגרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הטילים והחלל פרוגרס (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הטילים והחלל פרוגרס (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הטילים והחלל פרוגרס (בצרפתית) מרכז הטילים והחלל פרוגרס, ברשת החברתית VK סרט תיעודי, אולפן הטלוויזיה של רוסקוסמוס תוכנית המפעל משנת 1943 "Информация о состоянии промышленности Самарской области".
111 בהרקולס

111 בהרקולס הוא כוכב כפול משוער הממוקם בקבוצת הכוכבים הרקולס במרחק של 92 שנות אור מכדור הארץ. הכוכב בעל בהירות נראית מדרגה 4.34. לפי Cowley ‏ (1969) הוא בעל לסיווג ספקטרלי A5III שמשייך אותו לענק מטיפוס A. אמנם לפי עבודה של Abt and Morrell משנת 1995 הור רשום ל-A3IV ומסווג כתת-ענק. רדיוס הכוכב הוא כ-1.6 מרדיוס השמש ומסה שלו כ-2.4 ממסת השמש. 111 בהרקולס, יחד עם שכניו הנראים 110 בהרקולס, 112 בהרקולס, ו-113 בהרקולס ממוקם קרוב לקצה המזרחי של קבוצת הכוכבים הרקולס. 111 בהרקולס, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.