laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יגאל קמחי

יגאל קמחי (17 בינואר 1915 – 30 בספטמבר 1993) היה סופר עברי, מתרגם ועורך. יגאל קמחי, בנו היחיד של הסופר דב קמחי ואשתו רינה, נולד בירושלים. לאחר סיום לימודיו יצא ללונדון ולמד שם עיתונאות. ידיעת האנגלית שלו הביאה אותו לכהן כמתרגם בכיר במזכירות הראשית של ממשלת המנדט הבריטי. הוא שימש בתפקידו זה בין השנים 1942-1936. בשנת 1942 התגייס יגאל קמחי לצבא הבריטי ושירת בחיל האוויר במזרח התיכון ואחר כך גם באיטליה. לימים פרסם סיפורים קצרים ראשונים, מהווי היהודים הארצישראלים בצבא הבריטי. בגמר מלחמת העולם השנייה התגייס קמחי לארגון ההגנה, ועם פרוץ מלחמת העצמאות שירת בצה"ל. בדצמבר 1948 מונה למזכירו הפרטי של הנשיא הראשון, חיים ויצמן, ושוחרר מצה"ל. הוא כיהן בתפקיד עד מאי 1951, אז מונה לסגן מנהל של לשכת נשיא המדינה. מיד לאחר פטירתו של ויצמן פרסם ספר זכרונות על חוויותיו עם הנשיא שחלקים ממנו פורסמו בעיתונות. כשפרש מהשירות הציבורי עבר יגאל קמחי לעסקים פרטיים. קמחי החל לפרסם סיפורים קצרים, ארצישראלים, כבר בסוף שנות השלושים, וחבר לקבוצת הסופרים הצעירים, ילידי הארץ ברובם, שלימים כונו "דור הפלמ"ח". בשנת 1944 הוציא את ספרו הראשון, "אוהלים", בו כינס את סיפוריו המוקדמים. כסופר לא התבלט קמחי בין סופרי דור הפלמ"ח. אבל הוא התפרסם כמתרגם מאנגלית של כמה מהספרים החשובים של התקופה. אהלים, סיפורים מאי-שם, מסדה, ירושלים תש"ד 1944. מעבר לקווים, רומן, ליריק, רמת גן 1987. הנשיא הראשון, פרקים בחייו של חיים ויצמן, מסופרים בידי יגאל קמחי, מי שהיה מזכירו הפרטי, משרד הביטחון, תשנ'ד 1994. לסי חוזרת הביתה, מאת אריק נייט, אחיאסף, 1946 תולדות הלחם, ששת אלפים שנות ציויליזציה, מאת יעקב הינריך אדוארד, ניומן תל אביב, תש"' 1950. קשר ההנאה , השקפה חדשה על חיי המין, מאת ויליאם מסטרס וירג’יניה ג’ונסון, בשיתוף עם רוברט לוין, ערכה פ’ חותם, עם עובד תל אביב, תשל'ח 1977. צפיית שיא, מאת ג’ואן קולינס, כנרת תל אביב, 1989. אחרי פגישת מחזור , מאת רונה יפה, כנרת חולון, 1987. אליס איילנד, רומן, מאת פרד מסטרד סטיוארט, מזרחי, תל אביב, 1986. אנשי צבא ומדינאים במלחמה הקרה, מאת ריצ’רד ק. באטס, משרד הביטחון 1981. אצילי ממון, רומן, מאת ג’רום ויידמן, מזרחי תל אביב, 1988. בחלוף ימי סגריר, רומן, מאת סינתיה פרימן, מזרחי תל אביב, 1990. הדבורה קלודיה, מאת ג'ון פרישויק לימינג, צ'צ'יק תל אביב, 1955. היה שלום, מיסטר צ'יפס, מאת ג’יימס הילטון, ירושלים 1947. היו זמנים באמריקה, מאת לי הייז, תל אביב מודן 1985. מדיה וקבצים בנושא יגאל קמחי בוויקישיתוף רשימת הפרסומים של יגאל קמחי, בקטלוג הספרייה הלאומית יגאל קמחי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יגאל קמחי, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" יגאל קמחי, דף שער בספרייה הלאומית יגאל קמחי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה נפטרה רינה קמחי, על המשמר, 31 ביולי 1958 מי ומי, מעריב, 20 בדצמבר 1948 מי ומי?, על המשמר, 10 ביוני 1949 בחברה ובמשפחה, הַבֹּקֶר, 27 במאי 1951 חיים ויצמן ידיד האדם, על המשמר, 11 בנובמבר 1952 כניסתי לד' אמות הנשיא, מעריב, 20 בנובמבר 1952
פסטיבל המנגו הבין-לאומי

פסטיבל המנגו הבין-לאומי (בהינדי: अन्तर्राष्ट्रीय आम महोत्सव) הוא פסטיבל בנושא פרי המנגו, הנערך מאז שנת 1987 מדי שנה בתחילת חודש מרץ, בדלהי אשר בהודו. הפסטיבל מאורגן על ידי החברה לפיתוח התחבורה והתיירות בדלהי, בשיתוף פעולה עם הרשות לייצוא מזון מעובד וחקלאות, מועצת העיר ניו דלהי והמועצה הארצית לגננות בהודו. המבקרים בפסטיבל, הנערך באצטדיון טאלקאטורה (Talkatora Stadium), יכולים לטעום ולהתרשם מיותר מ-550 זנים שונים של מנגו. בנוסף, שפים מפורסמים וידועים מכל רחבי הודו מציגים בפסטיבל מתכונים ומאכלים המבוססים על פרי המנגו. בפסטיבל נערכות פעילויות שונות כגון: תחרות אכילת מנגואים, תחרות כתיבת סיסמאות לפרי המנגו, הדרכות והסברים על קילוף נכון של מנגו, חידונים ועוד. מנגואים ממינים ומגדלים שונים מחולקים לקטגוריות מגוונות ומדורגים על ידי צוות שופטים. תחרות נוספת נערכת למציאת פרי המנגו הגדול ביותר. כמו כן, מוצגים בפסטיבל מוצרי מזון מבוססי מנגו כמו ריבות, מנגואים מוחמצים (מאכל פופולרי בהודו), מיצי מנגו, מנגואים מיובשים ומנגואים משומרים. פסטיבלי מנגו נערכים במקומות נוספים בעולם: במיאמי שבארצות הברית, בסבו בפיליפינים ובנגריל שבג'מייקה.
גו גו דולס

גו גו דולס (אנגלית: The Goo Goo Dolls) היא להקת רוק אלטרנטיבי שהוקמה בשנת 1986 בעיר באפלו, ניו יורק. חברי הלהקה הם ג'וני רזניק (זמר, גיטרה), רובי טאקאק (בס) ומייק מלינין (תופים). בתחילת דרכם נקראה הלהקה "Sex Maggots", אך כאשר בעל מועדון הזמין את הלהקה להופעה הוא ביקש מהם לשנות את שמם כדי שהעיתון המקומי לא יכתוב את שמם הנוכחי. הלהקה בחרה את השם "גו גו דולס" בעקבות פרסומת של צעצוע שנקרא כך. תחילה, הושוו הגו גו דולס הרבה ללהקה "The Replacements" אך בחלוף הזמן הלהקה פיתחה סגנון ייחודי משלה. הגו גו דולס נודעים במיוחד בזכות הלהיט הגדול שלהם - "Iris" אשר נכתב במיוחד לסרט עיר של מלאכים בשנת 1998 והופיע בפסקול הסרט ולאחר מכן נכלל באלבומם השישי של הגו גו דולס "Dizzy Up The Girl", השיר גם כיכב במקום הראשון במשך 18 שבועות במצעד הבילבורד האמריקאי בשנת 1998 והיה מועמד לשלושה פרסי גראמי. Jed ‏ (1989) Hold Me Up ‏ (1990) Superstar Car Wash ‏ (1993) A Boy Named Goo ‏ (1995) Dizzy Up the Girl ‏ (1998) Gutterflower ‏ (2002) Let Love In ‏ (2006) Something for the Rest of Us ‏ (2010) (2013) Magnetic Just the Way You Are ‏ (1991) Bang! ‏ (1997) Dizzy ‏ (1997) Platinum Play ‏ (1999) Rolling Stone Original ‏ (2006) iTunes Originals ‏ (2006) Waiting for the Rest of It ‏ (2010) iTunes Live from SoHo ‏ (2011) What I Learned About Ego, Opinion, Art & Commerce ‏ (2001) Greatest Hits Volume One: The Singles ‏ (2007) Vol. 2 ‏ (2008) מדיה וקבצים בנושא גו גו דולס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גו גו דולס גו גו דולס, ברשת החברתית פייסבוק גו גו דולס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גו גו דולס, ברשת החברתית אינסטגרם גו גו דולס, סרטונים בערוץ היוטיוב גו גו דולס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גו גו דולס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) גו גו דולס, באתר ספוטיפיי גו גו דולס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) גו גו דולס, באתר Last.fm (באנגלית) גו גו דולס, באתר AllMusic (באנגלית) גו גו דולס, באתר MusicBrainz (באנגלית) גו גו דולס, באתר דיזר גו גו דולס, באתר Discogs (באנגלית) גו גו דולס, באתר Songkick (באנגלית) גו גו דולס, באתר Genius גו גו דולס, באתר SecondHandSongs גו גו דולס, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פילוסופיה נוצרית

פילוסופיה נוצרית היא המשך של הפילוסופיה היוונית הקלאסית. הפילוסופים הנוצרים המוקדמים הושפעו מקודמיהם היוונים, כגון אריסטו או אפלטון והשתמשו בהם ובפיתוחיהם כדי להצדיק את טענותיהם הפילוסופיות. פילוסופיה נוצרית, כמו גם פילוסופיה דתית בכלל, מכונה לעיתים "תאולוגיה" והגבול ביניהם הוא לרוב אינו ברור וחד משמעי. הפילוסופים הנוצרים, השתמשו בפילוסופיה בעיקר לשם הצדקת אמונותיהם בהם האמינו מלכתחילה, ולא - כפי הנהוג בפילוסופיה המאוחרת יותר לחשוב - שמטרת הפילוסופיה היא לברר מחדש את האמונות ולברור מתוכן את הנכונות בלבד. למעשה, הם טענו שכל פילוסופיה שהיא מבססת בעצם את מה שהאדם מאמין בו מקודם. לכן יכולה האמונה המוקדמת להיות גם אמונה דתית[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא פילוסופיה נוצרית בוויקישיתוף פילוסופיה נוצרית, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכתב הסטטוס קוו

מכתב הסטטוס קוו (או מסמך הסטטוס קוו) הוא מכתב ששלח בשנת 1947 דוד בן-גוריון, אז ראש הסוכנות היהודית, לאגודת ישראל. המסמך מציג את עמדת הנהלת הסוכנות ביחס לענייני דת ומדינה במדינה שבדרך ובמידה רבה הוא מייצג סטטוס קוו בנושאים אלה. מכתב זה נשלח, על מנת שאגודת ישראל תמליץ על הקמת מדינת ישראל בפני ועדת אונסקו"פ - ועדת האו"ם שהמליצה בסופו של דבר על החלטת החלוקה ושביקרה באותם ימים בארץ. המכתב ציין את חובתה של המדינה שתקום להבטחת חופש המצפון במדינה לכל אזרחיה וכי לא תהיה מדינה תאוקרטית. הוא לא הכיל התחייבות לגבי החוקה של המדינה שתקום והסביר את עמדת הסוכנות בארבעה נושאים הקשורים לדת ויחסיה עם המדינה שתקום: שבת - "ברור שיום המנוחה החוקי במדינה היהודית יהיה יום השבת", ובני דתות אחרות יוכלו לשבות בחג השבועי שלהם. כשרות - "יש לאחוז בכל האמצעים הדרושים למען הבטיח, שבכל מטבח ממלכתי המכוון ליהודים יהיה אוכל כשר". דיני אישות - "ייעשה כל מה שאפשר למען ספק בנידון זה את הצורך העמוק של שלומי הדת, למנוע חלילה חלוקת בית ישראל לשניים". חינוך - "תובטח אוטונומיה מלאה של כל זרם בחינוך", והמדינה תקבע את "המינימום של לימודי חובה" במקצועות כגון עברית, היסטוריה ומדעים. על המכתב, שנחתם ב-19 ביוני 1947, חתמו גם הרב יהודה לייב פישמן ויצחק גרינבוים, שהיו באותה עת חברי הנהלת הסוכנות היהודית. במישור החוקי: שבת - נחקק חוק שעות עבודה ומנוחה שהסדיר את השבת כיום המנוחה השבועי ליהודים. (ראו גם הסטטוס קוו בישראל בנושא השבת) כשרות - נקבע כי כל המטבחים במשרדי הממשלה, צה"ל ושאר הארגונים הממלכתיים יהיו כשרים. דיני אישות - בחוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) ניתן מונופול לבתי הדין הרבניים בענייני קביעת המעמד האישי בין יהודים. לא הוקמו מסגרות לאלה שבתי הדין לא יכלו לטפל בהם (פסולי חיתון). חינוך - נשמרה האוטונומיה של החינוך העצמאי גם לאחר ביטול שיטת הזרמים בחינוך ב-1953 והנהגת החינוך הממלכתי והחינוך הממלכתי דתי. הדרישה למינימום לימודים כלליים בחינוך החרדי לא נאכפה. במישור הפוליטי הצטרפה אגודת ישראל לקואליציה, תמכה בהקמת המדינה ואף השתתפה בממשלות הראשונות (יצחק מאיר לוין כיהן כשר הסעד עד ממשלת ישראל השלישית). במהלך כהונת ממשלה זו, בספטמבר 1952 פרשה אגודת ישראל על רקע החינוך האחיד, גיוס חובה של נשים לצה"ל ואירועים נוספים. אגודת ישראל לא שבה לקואליציה עד המהפך של 1977. למרות שהמכתב התייחס לסוגיות מעטות בלבד, הוא נתפס כמסמך שיצר מערכת יחסים מחייבת בנושאי דת ומדינה. חוקים חדשים שנחקקו בנושאים דתיים ואשר שינו את יחסי הכוחות נחשבו כ"הפרה של הסטטוט קוו" בידי הצד הנפגע. חורבן ותלישות עינת פישביין, הסטטוס קוו לא קיים, באתר הארץ, 19 בספטמבר 1999 יואל רפל, היכן הסטטוס קוו? - על הסטטוס קוו הישראלי בענייני דת, בספרייה הווירטואלית של מט"ח. אורי ברייטמן, הסכם ה"סטטוס קוו" באתר חופש פרוטוקול ועדת החינוך בכנסת, 19 ביוני 2012 - השפעת הסכם הסטטוס-קוו על מערכת החינוך - במלאת 65 שנה למכתב הסטטוס-קוו אהרן רבינוביץ, 70 שנה למכתב שעיצב את יחסי הכוחות בישראל: מה נותר מהסטטוס-קוו?, באתר הארץ, 30 ביוני 2017 עדות הרב יצחק מאיר לוין מאגודת ישראל בפני הוועדה מכתב הסטטוס קוו המקורי
טימושנקו

האם התכוונתם ל... סמיון טימושנקו – מרשל ברית המועצות ומפקד בכיר בצבא האדום במלחמת העולם השנייה. סטפן טימושנקו – מהנדס אוקראיני, נחשב כאבי המכניקה השימושית. יוליה טימושנקו – פוליטקאית אוקראינית טימולאון חימנס – המפקד העליון של ארגון הטרור הקולומביאני FARC, מכונה גם "טימוצ'נקו" או "טימושנקו"
אודי וקס

אהוד (אודי) וקס (נולד ב-27 ביוני 1979) הוא ג'ודוקא ישראלי. אודי עבר תאונת דרכים קשה בעברו אך הצליח להשתקם וייצג את ישראל באולימפיאדת אתונה (2004) תחת הקטגוריה עד 66 ק"ג. בתחרות זו היה מעורב בעל כרחו בתקרית דיפלומטית קטנה כאשר בסיבוב הראשון יריבו האיראני, אראש מירסמאלי, לא התייצב לקרב והפסיד הפסד טכני. האיראני טען כי הוא פרש כהזדהות עם הסבל הפלסטיני, אך כנראה פרישתו באה לאחר לחצים מצד הממשל האיראני שגם הבטיח לו 115,000 דולר פיצוי כבונוס על המעשה. פסילתו של מירסמאלי הביאה את אודי לסיבוב השני בו הפסיד נגד עמר מרידייה מאלג'יר. 1998 - מקום שלישי באליפות העולם עד גיל 20, שנערכה בקולומביה. 2000 - מקום ראשון גרנד-פרי, שנערכה במינסק, בלארוס. 2000 - מקום שני גרנד-פרי, שנערכה באוסטריה. 2003 - מקום חמישי באליפות אירופה, שנערכה בהמבורג, גרמניה. 2004 - מקום ראשון גרנד-פרי, שנערכה בטביליסי, גאורגיה. 2004 - נפל בשלב המוקדמות באולימפיאדת אתונה, יוון. אודי וקס, באתר olympedia.org אודי וקס, באתר איגוד הג'ודו העולמי אודי וקס, באתר JudoInside.com אודי וקס באתר one ynet, הג'ודוקא האיראני: "פרשתי כהזדהות עם הסבל הפלסטיני", באתר ynet, 14 באוגוסט 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוני

פוני הוא זן של סוס הבית (Equus ferus caballus), אשר גובה בוגריו הזכרים אינו עולה על 1.47 מטר. למרות זאת, בשפת הדיבור יש המכנים בשם "פוני" גם סוסים נמוכים מהממוצע שאינם עונים להגדרה זו ואינם שייכים לזן. בהשוואה לרוב סוסי הבית, רעמתם של סוסי הפוני מעובה וסמיכה יותר, עור גופם מכוסה בפרווה, רגליהם קצרות יותר, עצמותיהם כבדות יותר, ראשיהם קצרים יותר ומצחם רחב. מקורם של סוסי הפוני בסוסי פרא קטנים פיזית שרעו בסביבתם הטבעית, בויתו על ידי האדם, ומאפייניהם הושבחו על ידי הרבעה מתוכננת. ביות סוסי הפוני נעשה למטרות מגוונות, במיוחד באזור האיים הבריטיים. הסיבה להשבחת סוסי ה"פיט - פוני", (Pit pony), למשל, הייתה לצורך שימוש בהם במכרות פחם, עד המאה ה-20, עקב מידותיהם הקטנות וחוזקם הפיזי. בזכות מידותיהם הם יכלו לעבור במערות צרות ונמוכות יחסית, תוך נשיאת משא על גבם. סוסי פוני אחרים שימשו למעבר בדרכים צרות שבהן היה המעבר לא נוח או בלתי אפשרי לסוס הממוצע, ואחרים שימשו כסמל סטטוס, וכאמצעי רכיבה לילדים. על מינים אחדים של סוסי פוני יכולים גם מבוגרים לרכוב, מאחר שסוסי פוני הם לרוב חזקים במיוחד. סוסי פוני נחשבים בדרך כלל כבעלי חיים אינטליגנטיים. קיימים מקרים שבהם נוהגים סוסי הפוני בעקשנות ובסרבנות במגעם עם בני אדם. מקרים אלה מופיעים בעיקר במקרים של סוסי פוני שלא אומנו כראוי, או שגדלו בתנאים של הזנחה. סוסי פוני שלא אומנו עשויים להיות מפונקים ועקשנים, אך עם אימון נכון, יכולים סוסי הפוני להיות בעלי חיים חברותיים ומשתפי פעולה, שיכולים לסייע בלימוד רכיבה על סוסים. פוני ג'אווה פוני באלי פוני הוצול פוני שטלנד מדיה וקבצים בנושא פוני בוויקישיתוף פוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרננדו גאגו

פרננדו רובן גאגו (בספרדית: Fernando Rubén Gago; נולד ב-10 באפריל 1986) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. הוא מכונה בארגנטינה "פינטיטה" (Pintita). כיום הוא מאמן קבוצת ראסינג קלוב. גאגו החל את הקריירה שלו בבוקה ג'וניורס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-5 בדצמבר 2004 במשחק מול קילמס כשהוא רק בן 17. למרות גילו הצעיר, הפך גאגו לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה והושווה לפרננדו רדונדו בגלל סגנון משחקו. על אף שהיה אחד השחקנים הטובים בליגה הארגנטינאית, גאגו לא זומן על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל הנבחרת למונדיאל שנערך בגרמניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת צרפת בפריז ב-7 בפברואר 2007. גאגו היה שותף לזכיית הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג. יכולתו הגבוהה גרמה לריאל מדריד, הקבוצה בשורותיה שיחק פרננדו רדונדו, לשלם 20 מיליון אירו על מנת להעביר אותו לידיהם. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בריאל ב-7 בינואר 2007, במשחק מול דפורטיבו לה קורוניה, והיה שותף לזכיית הקבוצה באליפות ספרד. הוא החל את עונת 2007/2008 כמחליף, אך במהרה תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. ב-4 במאי 2008 בישל גאגו את שער הניצחון שכבש גונסאלו היגוואין מול אוסאסונה, שהבטיח אליפות שנייה ברציפות לריאל מדריד. אולם, עם השנים מעמדו של גאגו נחלש בריאל מדריד, והוא החל לחפש לעצמו קבוצה חדשה. על אף התעניינות מצד ליברפול, בוקה ג'וניורס, פלרמו ומנצ'סטר סיטי, בסיום חלון ההעברות של אוגוסט 2011, גאגו עבר בהשאלה לרומא. ב-19 ביולי 2012 גאגו נרכש על ידי ולנסיה ב-11.5 מיליון אירו. הוא חתם ל-4 שנים, בהן ירוויח 1.5 מיליון אירו בכל עונה. בינואר 2013 הושאל גאגו מולנסיה לקבוצת ולס סארספילד הארגנטינאית. ביולי 2013 חתם גאגו בבוקה ג'וניורס הארגנטינאית. ב-11 בנובמבר 2020 בגיל 34 פרש מהכדורגל. בוקה ג'וניורס אליפות ארגנטינה - 3 (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006, 2015) גביע רקופה סודאמריקנה - 2 (2005, 2006) ריאל מדריד אליפות ספרד - 2 (2006/2007, 2007/2008) נבחרת ארגנטינה גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 1 (2005) אולימפיאדת בייג'ינג (2008) - מדליית זהב מדיה וקבצים בנושא פרננדו גאגו בוויקישיתוף פרננדו גאגו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרננדו גאגו, באתר Transfermarkt פרננדו גאגו, באתר Soccerway פרננדו גאגו, באתר BDFutbol פרננדו גאגו, באתר WorldFootball.net פרננדו גאגו, באתר National Football Teams פרננדו גאגו, באתר FootballDatabase.eu פרננדו גאגו, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt "פרננדו גאגו חתם בריאל מדריד", מאתר nrg, מיום 23 בדצמבר 2006 ynet, "ליברפול תציע 9 מיליון אירו תמורת גאגו", באתר ynet, 6 במרץ 2011 ynet, בוקה ג'וניורס: "גאגו יחזור אם יפחית משכרו", באתר ynet, 25 ביולי 2011 העברות בעולם - 31.8, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2011 ynet ספורט, ספרד: גאגו וסרחיו קנאלס הצטרפו לוולנסיה, באתר ynet, 20 ביולי 2012 העברות, 19.7: גאגו בוולנסיה, טוטנהאם אחרי סנטי קאסורלה, באתר ערוץ הספורט, 20 ביולי 2012
לבנין הכרוב

לבנין הכרוב (שם מדעי: Pieris brassicae) הוא פרפר ממשפחת הלבניניים. לבנין הכרוב הוא פרפר בינוני שאפשר לראותו רוב השנה (למעט בימים החמים והקרים במיוחד) והוא אחד הפרפרים הנפוצים המעופפים בגינות הנוי. פרפר בינוני בעל מוטות כנפיים של כ-55 מ"מ. צבעו לבן וקצה הכנף הקדמית שחור. הנקבה גדולה מהזכר ולה שתי נקודות שחורות בולטות על הכנף הקדמית. צבע הכנף מצידה האחורי לבן ולעיתים ירקרק. לבנין הכרוב נפוץ בכל האזור הפליארקטי (אירופה, צפון אפריקה ואסיה הממוזגת). בישראל הוא נפוץ בכל הארץ למעט המדבר הקיצוני בכל ימות השנה ואפשר לראותו גם בימי חורף חמימים. הנקבה מטילה את הביצים (כ-230 ביצים לנקבה אחת) בקבוצות גדולות על עלי כרוב, כרובית או מיני מצליבים נוספים, וכן על צמחי הצלף וכובע הנזיר (הרוצה לגדלו בגינות הנוי יכול לשתול את כובע הנזיר). הסיבה להטלה על צמחים אלו היא משום שהזחלים ניזונים מעליהם. צבע הביצה צהוב. טמפרטורה שבין 15 ל-17 מעלות צלזיוס היא האופטימלית להטלת הביצים. בקיעת הזחלים מתרחשת בין 3 ל-13 ימים, בהתאם לטמפרטורה. אם הטמפרטורה יורדת אל מתחת ל-10 מעלות או שהיא עולה מעל 26 מעלות - כל הביצים מתות. הזחלים הבוקעים מהביצים צבעם צהוב-ירקרק וראשם כהה. לאחר בקיעתם מהביצה הזחלים אוכלים את קליפות הביצים הריקות ואחר כך מתחילים לכרסם בעלים. בימיהם הראשונים הם חיים יחד, ועם גדילתם הם מתפזרים על פני הצמח שעליו הם חיים. במקום שבו מצויים זחלים אפשר לראות עלים שלמים מכורסמים, עד שלא נותרו אלא העורקים בלבד. צבע הזחלים הגדולים הוא אפור-ירוק ועל צדיהם נקודות שחורות וקווים צהובים. צבע הראש שחור. זחלים רבים מותקפים על ידי הצרעה הטפילית ברקונאי הלבנין. תקופת התפתחותם של הזחלים היא מ-12 ל-50 ימים, בהתאם לטמפרטורה, והם מתנשלים עד 5 פעמים. בהגיע הזחלים לגודל של כ-40 מ"מ הם מתגלמים על השיח או בקרבתו. הגולם צבעו צהוב-חום, ואורכו עד 24 מ"מ ורוחבו עד 6 מ"מ. תקופת ההתגלמות תלויה מאוד במזג האוויר (מעשרה ימים בקיץ ועד חודשיים-שלושה בחורף). בתום תקופת ההתגלמות יוצא מהגולם פרפר צעיר. לבנין מעורק לבנין הצנון לבנין הסלוודורה לבנין הצלף לבנין הרכפתן כתום-כנף צהוב לבנין המוריקה לבנין התלתן כתום-כנף הדופרית לבנין מדברי לימונית האשחר מדיה וקבצים בנושא לבנין הכרוב בוויקישיתוף לבנין הכרוב, באתר ITIS (באנגלית) לבנין הכרוב, באתר NCBI (באנגלית) לבנין הכרוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לבנין הכרוב, באתר GBIF (באנגלית) לבנין הכרוב, פרפרי ארץ ישראל / עוז בן יהודה מחזור החיים של פרפר / פרפרי ארץ ישראל אורן אוסטר, זחלים זומבים אצלכם בגינה, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏02 לדצמבר 2019
מודרניות

המונח "מודרנה" מפנה לכאן. לערך העוסק בחברה ביו-טכנולוגית, ראו מודרנה (חברה). מודרניות (בעברית: חֲדִישׁוּת) בהוראתו היום-יומית, הוא מושג המציין את העכשווי, את ההווה. במדעי החברה והרוח, מודרניות הוא מושג המתאר את דפוסי החברה והתרבות הקשורים למהפכה התעשייתית. החוויה המודרנית מכילה בתוכה תהליכים רציונליים, תיעוש, בירוקרטיזציה, התמחות, חילון ועיור. המושג מודרניות מובחן מהמושג העת החדשה, בכך שזה האחרון מתייחס לטיפולוגיה המשולשת, העת העתיקה, ימי הביניים והעת החדשה. בהקשר זה, לפי התארוך המקובל, העת החדשה מתחילה בשלהי המאה ה-15, בעוד שהמודרניות מתחילה בשלהי המאה ה-18. כמו כן, המושג העת החדשה מתייחס לאירועים מדיניים וצבאיים, בעוד שהמושג מודרניות מתמקד בתהליכים החברתיים, הכלכליים והתרבותיים. המושג מודרניות שונה מהמושג מודרניזם, בכך שזה האחרון עוסק בסגנונות האמנותיים והספרותיים החדשים שהתפתחו בעשורים שלפני מלחמת העולם הראשונה. בין השינויים שחלו במודרניות: פילוסופיה – עידן הנאורות מדע – השיטה המדעית חשיבה רציונלית והולדתה של הבירוקרטיה. שיטה פוליטית – דמוקרטיה כלכלה – תיעוש הולך וגובר, התפתחות הכלכלה הקפיטליסטית, תהליכי פורדיזציה ותהליכי התמחות. חילון – הדת הולכת ומאבדת את ההגמוניה שלה. בידול – תהליכי בידול בין המוסדות החברתיים השונים. תפיסת הזמן – ההווה נקשר יותר לעתיד מאשר לעבר. חברה – שקיעתן של הקהילות הקטנות והיווצרות מדינות-הלאום. מעבר מקהילה לחברה ועליית הלאומיות המודרנית. דפוסי מגדר – הפטריארכליות בירידה. חתירה לשוויון זכויות לנשים. ריבוד חברתי – ניעות חברתית וכלכלית גדולה יותר. בריאות – תוחלת חיים ארוכה יותר. שיעורי ילודה ותמותה נמוכים יותר. אמנות – ראו מודרניזם. ערך מורחב – פוסט-מודרניזם בסוף המאה ה-20 חוקרים שונים מצביעים על מעבר ממודרניות לפוסט-מודרניזם. חוקרים אחרים סבורים שאנו עדיין נמצאים בתקופה המודרנית ומציעים לקרוא לתקופה זו בשמות שונים כמו "מודרניות מאוחרת" ו"מודרניות שנייה". כמו כן, בשנים האחרונות החלו חוקרים להצביע על כך שהמודרניות מקבלת צביון שונה במקומות שונים אליה היא מגיעה. גישה זו, הנקראת "רב מודרניות", מבקשת להצביע על כך שגם אם מתפתחים ממדים קבועים בזירות המוסדיות השונות (הפוליטית, הכלכלית והמשפחתית), הרי המיזוג בין הזירות השונות משתנה מחברה לחברה ומתקופה לתקופה. תאוריית המודרניזציה צילום סביבתי – אדוארד ברטינסקי אודות נופים יצירי אדם, בעקבות התיעוש של התקופה המודרנית. מודרניות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריאן מלרוני

מרטין בריאן מלרוני (באנגלית: Martin Brian Mulroney; ‏20 במרץ 1939 – 29 בפברואר 2024) היה פוליטיקאי קנדי אשר כיהן כראש הממשלה ה-18 של קנדה מ-17 בספטמבר 1984 עד 25 ביוני 1993. בריאן מלרוני נולד בביי-קומו שבקוויבק. למד משפטים באוניברסיטת לאוול ועבד כעורך דין. היה בין הפעילים במחנה המתנגדים להיפרדות מקנדה במשאל העם שנערך בקוויבק בנושא זה בשנת 1980. בשנת 1983 זכה בהתמודדות על ראשות המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית מול ג'ו קלארק. בבחירות שהתקיימו בשנת 1984 ניצחה המפלגה השמרנית-פרוגרסיבית בראשו ברוב גדול ומלרוני הושבע לראש הממשלה השמונה-עשר של קנדה. במרכז פעילותו של מלרוני כראש ממשלה עמדה שאיפתו להידוק היחסים בין קנדה לבין ארצות הברית. לאחר היבחרו לתפקיד נפגש מלרוני עם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, והשניים סיכמו להתחיל בניסוח הסכם סחר חופשי בין המדינות. ביוני 1987 נוסח הסכם מיץ'-לייק שנועד לאפשר את הסכמתה של קוויבק לחוקה. בינואר 1988 חתמו קנדה וארצות הברית על הסכם הסחר החופשי ביניהם. בפברואר 1985 הורה מלרוני על הקמת ועדת דשיין, על-מנת לחקור את נוכחותם של פושעי מלחמה נאצים בקנדה, לאחר שחבר פרלמנט טען כי ייתכן והרופא הנאצי יוזף מנגלה, שוהה במדינה, טענה שהתגלתה כשגויה. בנובמבר 1988 זכו השמרנים-פרוגרסיבים שוב בבחירות, ומלרוני החל את תקופת הכהונה השנייה שלו בתפקיד. בתחילת הכהונה יזם מלרוני מס קנייה חדש, GST, שעורר מחלוקת. בדצמבר 1992 הצטרפה מקסיקו להסכם הסחר החופשי והוקם גוש הסחר החופשי של צפון אמריקה. ביוני 1993, לנוכח המיתון הכלכלי שפקד את קנדה באותה תקופה, החליט מלרוני לפנות את מקומו כראש ממשלה לקראת הבחירות המתקרבות. קים קמפבל החליפה אותו בתפקיד ומספר חודשים אחר כך הובסו השמרנים-פרוגרסיבים בבחירות והמפלגה הליברלית עלתה לשלטון. לאחר פרישתו מהפוליטיקה החל לעסוק בייעוץ עסקי לחברות בינלאומיות. הוא כיהן בדירקטוריונים של חברות רבות, בהן חברת הכרייה הקנדית "Barrick Gold", חברת התקשורת "Québecor", חברת המזון האמריקאית "Archer Daniels Midland", וחברת התקשורת "אמריקה און ליין". ב-1998 קיבל את עיטור מסדר קנדה, אות הכבוד הגבוה ביותר הניתן בקנדה. היה נשוי למילה, ילידת סרביה ולו ארבעה ילדים וביניהם מגיש הטלוויזיה בן מלרוני. בריאן מלרוני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בריאן מלרוני, ברשת החברתית Goodreads בריאן מלרוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) העימות הטלוויזיוני בבחירות 1984 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנהרת המון בלאן

מנהרת המון בלאן (איטלקית Traforo del Monte Bianco; צרפתית Tunnel du Mont-Blanc) היא מנהרת רכב המחברת בין קורמאיור, איטליה לשאמוני, צרפת. הפעלת מנהרת המון בלאן מופקדת בידי גוף צרפתי-איטלקי, קיבוץ האינטרסים הכלכליים האירופיים של מנהרת מונט בלאן (GEIE-TMB). ישות זו הוקמה על ידי חברת ATMB (הכבישים המהירים והמונט בלאן) בצרפת, ו- SITMB (החברה האיטלקית למנהרת מונט בלאן) מאיטליה. אורכה של המנהרה 11.6 ק"מ. המנהרה חוצה את ההר מון בלאן בגובה ממוצע של 1,327 מטר. 1,274 מטר גובה בצד הצרפתי ו-1,381 מטר גובה בצד האיטלקי. הגובה המרבי הוא 1,395.5 מטר. המנהרה נפתחה לתנועת כלי רכב ב-19 ביולי 1965. משתמשים בה 5,000 כלי רכב ביום בממוצע, 68% מהם כלי רכב קלים. מנהרת GEIE- מון בלאן מונה למעלה מ -250 עובדים, כולל 70 כבאים. ב-24 במרץ 1999 נהרגו 39 אנשים כאשר שרפה פרצה במשאית במרכז המנהרה. מדיה וקבצים בנושא מנהרת המון בלאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנהרת המון בלאן (באיטלקית, בצרפתית, בגרמנית ובאנגלית) מנהרת המון בלאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Mont Blanc tunnel: a structural wonder!, www.atmb.com ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.