laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויאצ'סלב טיכונוב

וְיַאצֶ'סְלָב וָסִילְיֵיבִיץ' טִיכוֹנוֹב (ברוסית: Вячеслав Васильевич Тихонов; ‏8 בפברואר 1928– 4 בדצמבר 2009) היה שחקן קולנוע רוסי וסובייטי. זכה בפרס לנין ובפרס ברית המועצות ובשנת 1974 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום הקולנוע קיבל מספר עיטורים כולל גיבור העמל הסוציאליסטי. ידוע במיוחד בשל תפקידו שטירליץ בסדרת הטלוויזיה הסובייטית שבעה עשר רגעים של אביב. טיכונוב נולד בעיירה פבלובסקי פוסד שבמחוז מוסקבה למשפחת פועלים. בגיל 13 התחיל לעבוד במפעל. כילד חלם להיות שחקן אך הוריו רצו שיהיה מהנדס. בשנת 1944 התחיל ללמוד במכינה לאוניברסיטה טכנית. בשנת 1945 ניסה להתקבל למכון הכל-סובייטי הממשלתי לקולנוע אך נדחה. רק לאחר סבב קבלת סטודנטים מנהל הקורס הסכים לקבלו. במהלך לימודיו במכון, טיכונוב התחתן עם נונה מורדיוקובה (הם התגרשו כעבור 13 שנים) וקיבל את תפקידו הראשון בסרטו של סרגיי גרסימוב מ-1948, "המשמרת הצעירה". במחצית השנייה של שנות ה-60 טיכונוב קיבל הזמנה להשתתף בסדרת סרטיו של סרגיי בונדרצ'וק, "מלחמה ושלום", בתפקיד הראשי של הנסיך אנדריי בולקונסקי. הצלחה נוספת של השחקן הייתה בסרטו של סטניסלב רוסטוצקי "נחייה עד ליום ראשון" (Доживём до понедельника). שיא הקריירה שלו הגיע בתחילת שנות ה-70 כאשר גילם תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של טטיאנה ליאוזנובה "שבעה עשר רגעים של אביב". בהמשך הוא שיחק מרגל סובייטי בסדרה נוספת וכתוצאה מכך הוא קיבל זיהוי "מרגל סובייטי למופת". בשנת 1977 שיחק בסרט נוסף של סטניסלב רוסטוצקי ועל השתתפותו בסרט זה זכה בפרס לנין בשנת 1980. בשלהי תקופת ליאוניד ברז'נייב הוא הקריא בטלוויזיה את ספריו של השליט. בתחילת המאה ה-21 טיכונוב חלה והפסיק לשחק. במהלך הקריירה הוא שיחק ב-65 סרטים. בשנת 2002 עבר אוטם שריר הלב. הוא נפטר ב-4 בדצמבר 2009 בעקבות ניתוח שבוצע מספר ימים לפני כן ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה שבמוסקבה. מדיה וקבצים בנושא ויאצ'סלב טיכונוב בוויקישיתוף ויאצ'סלב טיכונוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויאצ'סלב טיכונוב, באתר AllMovie (באנגלית) ויאצ'סלב טיכונוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ויאצ'סלב טיכונוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לייטרסדורף

האם התכוונתם ל... אנדריי לייטרסדורף – אדריכל ישראלי טומס לייטרסדורף – אדריכל ומתכנן ערים ישראלי, בנם של אנדריי ופיני לייטרסדורף ערן לייטרסדורף – רופא וחוקר ישראלי, בנו של אנדריי לייטרסדורף פיני לייטרסדורף – מעצבת אופנה ישראלית פרס לייטרסדורף לאומנויות
מלון ספקטור

מלון ספֶּקטור היה המלון הראשון בעיר תל אביב, ובמשך זמן מה הבניין הגדול ביותר בעיר. הבניין הוקם ברחוב נחלת בנימין 18 בתל אביב בשנת 1921 על ידי אלקנה ספקטור (רזניק), איש העלייה השנייה (עלה מרוסיה ב-1904), אשר הקים בשכונת מנשייה ביפו את "אכסניית ספקטור", שאליה הגיעו אנשי מפלגת פועלי ציון מיד עם הגיעם ארצה (לעומת אנשי מפלגת הפועל הצעיר, שהתארחו באכסניית חיים ברוך הסמוכה). עם השלמת הבניין עבר ספקטור להתגורר בו, אך ב-1921 בעקבות מאורעות תרפ"א לא שימש כמלון אלא כבית חולים (בית חולים הדסה בתל אביב, שעבר לרחוב בלפור רק בשנת 1929). בחודש מאי טופלו במבנה 150 פצועים ובוצעו בו 43 ניתוחים. המלון הושכר להדסה תמורת 1,020 לירות ארץ-ישראליות לשנה. מועצת עיריית תל אביב הבטיחה תמיכה של 500 לירות לשנה למטרה זו, וכ-700 לירות מכל הסכום הוצאו לתיקונים ושיפוצים. הותקנו בו 75 מיטות ובאוגוסט 1921, פחות משלושה חודשים לאחר הפרעות, התחיל המוסד לפעול. היו בו מחלקה פנימית, כירורגית, ילדים ועיניים. בשנת 1929, עם מעבר בית החולים למשכנו ברחוב בלפור הוקם בבניין מפעל נקניקים וחנות המפעל של "נקניקיות אס" על ידי שלמה אס, חלוץ תעשיית הבשר המעובד בארץ ישראל. אילן שחורי, מלון, בית חולים וחנות נקניקיות: סיפורו של הבניין בנחלת בנימין 18, באתר nrg מעריב,‏ 23 במרץ 2013 דוד תדהר (עורך), "אלקנה ספקטור (רזניק)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך טז (1967), עמ' 4885. מיטל יסעור בית-אור, איך נפתח תחת אש בית החולים הראשון בת"א, באתר ynet, 30 באפריל 2009.
הטייגר ליליז

הטייגר ליליז (באנגלית - The Tiger Lillies) היא שלישייה מוזיקלית שנוסדה בבריטניה ב-1989. חברי השלישייה הם מרטין ג'קס, אדריאן יו ואדריאן סטיוארט. הלהקה מתאפיינת בסגנון ייחודי השואב מוטיבים מן הקברט וממוזיקת הפאנק. הלהקה הוציאה כ-29 אלבומים. הלהקה קרויה על שם הפרח Tiger Lily "לילך מנומרת" (שם מדעי: Lilium superbum), שהוזכר ביצירות רבות, בהן גם אליסה בארץ הפלאות. מדיה וקבצים בנושא הטייגר ליליז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הטייגר ליליז הטייגר ליליז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הטייגר ליליז, באתר ספוטיפיי הטייגר ליליז, באתר Last.fm (באנגלית) הטייגר ליליז, באתר AllMusic (באנגלית) הטייגר ליליז, באתר MusicBrainz (באנגלית) הטייגר ליליז, באתר דיזר הטייגר ליליז, באתר Discogs (באנגלית) הטייגר ליליז, באתר Songkick (באנגלית) הטייגר ליליז, באתר בנדקמפ אורי זר אביב, הילולת ביבים מופלאה: ראיון עם 'טייגר ליליז', באתר הארץ, 17 בנובמבר 2011 The Tiger Lily BY ADMIN – NOVEMBER 19, 2010 מגזין "פרחים" ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Daylight (שיר של מארון 5)

Daylight (בעברית: אור יום) הוא שיר של להקת הפופ-רוק האמריקאית מארון 5. השיר יצא לאור ב-27 בנובמבר 2012 כסינגל השלישי מאלבום האולפן הרביעי של הלהקה, Overexposed. הקליפ לשיר יצא לאור ב-10 בדצמבר 2012. הקליפ מורכב מסרטונים ששלחו מעריצי הלהקה מרחבי העולם. קליפ נוסף לשיר, הנקרא "(Daylight (Playing for Change", יצא לאור ב-17 בינואר 2013. השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100 ובמצעד מדיה פורסט בישראל. מידע על היצירה "Daylight" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Daylight" באתר יוטיוב Daylight, בביצוע מארון 5, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב "(Daylight (Playing for Change", בביצוע מארון 5, סרטון באתר יוטיוב מידע על Daylight, באתר המצעד של ניו זילנד
משאבה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משאבה – מכונה להעברת זורמים ולהגברת לחצם או מהירותם טכנולוגיה: משאבת אוויר – מתקן שתכליתו דחיפת אוויר דרכו משאבה אלקטרו-אוסמוטית – משאבה המתפעלת מערכות מיקרופלואידיות משאבת בטון – כלי שמטרתו להעביר בטון למקומות שהגישה אליהם מוגבלת, ומותקנת בדרך כלל על משאית המצוידת במנוף משאבת דיפוזיה – משאבת ואקום המשתמשת בסילון של שמן הזורם במהירות גבוהה כדי לנתב את מולקולות הגז החוצה דרך צינור הפליטה משאבת דלק – מכונה בתחנת דלק המשמשת לשאיבה של דלק משאבת ואקום (משאבת ריק) – מכונה המשמשת ליצירת ריק (ואקום) בחלל מסוים משאבת חום – התקן המוציא חום ממאגר חום אחד ומעבירו לאחר, והיא הרכיב החשוב ביותר במנגנונים של מקררים, מזגנים וכיוצא בזה משאבת טבעת מים (משאבת טבעת נוזל) – משאבת שינוי נפח המשמשת כמשאבת ואקום, כמשאבה לריקון אוויר או כמדחס ללחץ נמוך פיזיולוגיה: משאבת הדם המרכזית בבעלי חיים – ראו לב משאבת השרירים – מנגנון הפועל להזרמת דם מרקמות הגוף ללב משאבה – מנגנון חלבוני המוביל חומרים בהובלה פעילה דרך קרום התא משאבת יונים (אנ') משאבת סידן (אנ') – משאבה המוציאה יוני סידן אל מחוץ לתא משאבת נתרן-אשלגן – משאבה המובילה באופן פעיל יוני נתרן אל מחוץ לתא ויוני אשלגן אל תוך התא משאבת פרוטונים (אנ') רפואה: משאבת אינסולין – פיתוח רפואי המשמש חולי סוכרת משאבת חלב – מכשיר המיועד לשאיבת חלב לצורך הנקה משאבת לב – מכשיר אלקטרוני מכני המושתל בליבו של חולה ומסייע בתפקוד הלב משאבת עירוי – מכשיר המשמש להחדרת נוזלים, תרופות או חומרי הזנה למערכת הדם של אדם בצורה מבוקרת משאבת מזרק – משאבת עירוי קטנה המשמשת לאספקה הדרגתית של כמויות קטנות של נוזלים לאדם מעכבי משאבות פרוטונים (מעכבי משאבות מימן) – קבוצת תרופות שפעולתן העיקרית היא הפחתה ארוכת טווח של ייצור החומצה הגסטרית בקיבה אחר: מדריך משאבות – ספר עזר בנושא שאיבה ומשאבות משאבת הכסף – שעשועון טלוויזיה ישראלי משנת 2012 גלריית המשאבה – גלריה ציבורית לאמנות בתל אביב משאבה (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים קטנה ועמומה במיוחד בשמי הדרום הגלקסיה הננסית משאבה – גלקסיה ננסית, שמסווגת לפעמים כגלקסיה לא-סדורה ולפעמים כגלקסיה אליפטית, ושנמצאת בקבוצת הכוכבים משאבה
Daylight

האם התכוונתם ל... Daylight – שיר של להקת מארון 5 משנת 2012 Daylight – שיר של הזמרת טיילור סוויפט משנת 2019 Daylight – שיר של להקת שיינדאון משנת 2022 Daylight – שיר של דייוויד קושנר משנת 2023 Daylight – שיר של הארי סטיילס משנת 2023 לכודים – סרט משנת 1996 בכיכובו של סילבסטר סטאלון
נחלת צבי

האם התכוונתם ל... נחלת צבי (שכונה) – שכונה בירושלים שהוקמה על ידי יהודי תימן, סמוך לבתי אונגרין ו"שערי פינה". מכון נחלת צבי – מכון הוצאה לאור של ספרי חסידות. המכון מוציא גם את כתב העת "נחלת צבי (כתב עת)" העוסק בתורת והיסטוריית החסידות. נחלת צבי – רחוב בפתח תקווה. נחלת צבי – מאחז סמוך למעלה מכמש ולנווה ארז שם ספר: "נחלת צבי" - ספרים של הרב צבי כץ (נדפס 1661), על שולחן ערוך אורח חיים ואבן העזר. "נחלת צבי" - ספרו של הרב אברהם צבי אייזנשטט על שולחן ערוך חושן משפט ויורה דעה "נחלת צבי" - ספרו של הרב גדליה פלדר העוסק בהיבטים ההלכתיים של אימוץ ילדים וגיור "נחלת צבי" - ספר ליקוט מדברי הזוהר על סדר הפרשיות, בתרגום ליידיש (עברי טייטש). היה ספר לימוד פופולרי אצל נשות מזרח אירופה, בדומה לספר הצאינה וראינה.
סבא ישראל

האם התכוונתם ל... ישראל דב אודסר – רב מחסידות ברסלב שזהו כינויו ישראל פרידמן מרוז'ין – האדמו"ר הראשון מחסידות רוז'ין, מתקרא ה"סבא ישראל מרוז'ין"
How We Do (Party)

"How We Do (Party)" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. השיר יצא לאור ב-20 במרץ 2012, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, Ora. השיר דורג במקום הראשון במצעד שירי הדאנס האמריקאי, ובמצעדי הסינגלים של בריטניה, אירלנד וסקוטלנד. באוסטרליה הגיע השיר למעמד פלטינה כפולה. הקליפ לשיר צולם בקוני איילנד שבניו יורק ופורסם ב-17 באפריל 2012. מידע על היצירה "How We Do (Party)‎" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "How We Do (Party)‎" באתר יוטיוב "Rita Ora Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-11-02. http://www.aria.com.au/pages/SINGLEaccreds2012.htm, www.aria.com.au (באנגלית) מידע על How We Do, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על How We Do, באתר המצעד הגרמני מידע על How We Do, באתר מצעד דנמרק מידע על How We Do, באתר המצעד של ניו זילנד
אברהם שמואל פנט

הרב אברהם שמואל פנט (תרל"ט, 1879 – י"ג בסיוון תשכ"ז, 1967) היה רבה של הקהילה היהודית האורתודוקסית בקרלסבורג למעלה מארבעים שנה. בנו של הרב יעקב פנט, רבה של העיירה רטיאג שליד דז' שבטרנסילבניה, מצאצאי הרב יחזקאל פנט, בעל "מראה יחזקאל". נישא לברכה, בתו של הרב מנשה שמחה פרידמן, רבה של העיירה סאבראנץ. לאחר נישואיו התגורר בקלויזנבורג. בראשית המאה ה-20 התמנה לרבה של הקהילה האורתודוקסית בקרלסבורג ושימש ברבנות למעלה מארבעים שנה. לאחר מלחמת העולם השנייה שהה בצרפת. בשנת תשי"א (1951) עלה לישראל והתיישב בתל אביב. בנו הוא הרב חיים אלתר פנט, שכיהן כרבה של שכונת רמת אביב ושייך מוניס. אשיב לאברהם – על התורה והמועדים, תשל"ב, יצא לאור על ידי בנו. כמו הוציא לאור את ספרו של אביו "שארית יעקב" קליינורדיין תרע"ז. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
R.I.P.

"R.I.P." הוא שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה, בשיתוף עם הראפר טייני טמפה. השיר יצא לאור ב-6 במאי 2012, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה שלה, Ora. השיר נכתב במקור לריהאנה, אך בהמשך בוצע על ידי אורה עצמה. השיר דורג במקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב ובמצעד הסינגלים הבריטי. באוסטרליה הגיע השיר למעמד פלטינה. הקליפ לשיר צולם בלונדון שבאנגליה ופורסם ב-4 באפריל 2012. מידע על היצירה "R.I.P." באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "R.I.P." באתר יוטיוב אוברי "דרייק" גרהאם, ויסדום רנה "שי", סול מילטון, ויליאם קנארד, טור אריק הרמנסן, מיקל סטורלייר אריקסן, פטריק צ'וקוואמקה אוקגוו, ניקו אגבונה, פרהאד סמדזדה מידע על R.I.P., באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על R.I.P., באתר המצעד הגרמני מידע על R.I.P., באתר מצעד דנמרק מידע על R.I.P., באתר המצעד של ניו זילנד http://www.aria.com.au/pages/SINGLEaccreds2012.htm, www.aria.com.au "British single certifications – Rita Ora Ft Tinie Tempah – R.I.P." British Phonographic Industry. Retrieved 3 August 2018. Select singles in the Format field. Select Platinum in the Certification field. Type R.I.P. in the "Search BPI Awards" field and then press Enter. Home | IFPI, ifpi.dk
נורמן

האם התכוונתם ל... נורמנים – עמים סקנדיבים שפלשו לאירופה נורמנדי – אזור בצרפת שהיה מיושב נורמנים נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי – סרט דרמה אמריקאי-ישראלי בבימויו של יוסף סידר נורמן (אוקלהומה) – עיר במדינת אוקלהומה בארצות הברית אישים ג'סי נורמן – זמרת אופרה אמריקאית דייוויד ב. נורמן – פלאונטולוג בריטי כריס נורמן – זמר רוק רך אנגלי מונטי נורמן – זמר ומלחין בריטי פיטר נורמן – אתלט אוסטרלי פיליפ נורמן – סופר ומחזאי אמריקני קן נורמן – כדורסלן אמריקאי אישים ששמם הפרטי הוא נורמן
ולנטין מורטוב

ולנטין איוונוביץ' מורטוב (ברוסית: Валенти́н Ива́нович Мура́тов; ‏30 ביולי 1928 – 6 באוקטובר 2006, מוסקבה) היה מתעמל סובייטי, מגדולי המתעמלים של ברית המועצות. אלוף אולימפי (הלסינקי 1952 ומלבורן 1956), בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב ואלוף עולם (1954, 1958). ולנטין מורטוב נולד בכפר במחוז מוסקבה. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עזב את הלימודים ועבד במפעל לייצור נשק. בשנת 1945 מורטוב חזר לבית הספר. מורה לספורט ראה בו פוטנציאל והציע לילד להתחיל להתאמן בחוג להתעמלות. בשנת 1947 מורטוב השתתף לראשונה באליפות ברית המועצות ובשנת 1950 הוא זכה באליפות המדינה. בשנת 1951 הוא התחתן עם סופיה מורטובה, אף היא מתעמלת אולימפית מצטיינת, בעלת 8 מדליות אולימפיות, מהן 2 זהב, 2 כסף ו-4 ארד. לזוג נולדו שני ילדים, סרגיי (1952) ואנדריי (1961). לפני אולימפיאדת הלסינקי (1952) נפצע מורטוב אך הצליח להיכלל בנבחרת וזכה במדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי. בקרב-רב אישי הוא סיים במקום רביעי. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1954 הוביל מורטוב את נבחרת ברית המועצות לאחר שזכה ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב, כולל בתחרות הקרב רב אישי. באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה מורטוב ב-4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה בשנת 1958 זכה מורטוב במדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי. לאחר פציעה קשה בשנת 1959 החל מורטוב לאמן. בין השנים 1960–1968 שימש כמאמן ראשי של נבחרות ברית המועצות. ב-6 באוקטובר 2006 נפטר מורטוב שבועיים לאחר מותה של רעייתו ב-25 בספטמבר, סופיה מורטובה. ולנטין מורטוב, באתר olympedia.org ולנטין מורטוב, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית ולנטין מורטוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
וילה מלצ'ט

וילה מלצ'ט היא וילה בודדת, בסגנון האדריכלי אנגלי-קולוניאליסטי, השוכנת לחוף הכנרת, מול המושבה מגדל. הווילה נבנתה בשלהי שנות ה-20 של המאה העשרים, על ידי הלורד מלצ'ט וקרויה על שמו. המבנה תוכנן על ידי האדריכל בנימין צ'ייקין ביחד עם האדריכל זליג אקסלרוד. הבית בעל שתי קומות ומסויד לבן. סביב הבית חצר מטופחת גדולה. את הבית מקיפה גדר. הבית הוכרז כאתר מורשת, על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל. בשנת 1921 ביקר אלפרד מונד הוא לורד מלצ'ט בארץ ישראל בפעם הראשונה, הוא התלווה בביקורו לחיים ויצמן. במסגרת סיורים הגיעו למושבה מגדל לחוותו של משה גליקין. גליקין נטע לכבודו חורשה ליד הכנרת שתישא את שמו. בהמשך הביקור שכנע גליקין את מונד לרכוש שטח אדמה ליד הכנרת כדי להקים עליה וילה. השטח שנרכש כלל כ-200 דונם. בשטח שנירכש ניטעו מטעים ופרדסים. הבית עצמו החל להיבנות בשנת 1928. בנייתו הסתיימה כנראה בשנת 1931, לאחר מותו של מונד. בין השנים 1931–1939 נהגה בתו של מונד, ליידי אווה ויולט רדינג, לבלות את חופשותיה בווילה, באירוח מנהיגי יישוב רבים ביניהם דוד בן-גוריון, אורד וינגייט, חיים ארלוזורוב, חיים ויצמן ואחרים. בשנת 1947 נמכרה הווילה לבעל הון יהודי הולנדי שחיפש משקיעים נוספים לשיפוץ הווילה אך בשל המחיר הגבוה, היא עמדה בשיממונה. בשנת 1977 נרכשה הווילה על ידי משפחת אייזנברג ולאחר שנים של הזנחה, היא שוקמה בשנת 2006 על ידי אדית, בתו של שאול אייזנברג ובנה דניאל. המקום נפתח לקהל הרחב לביקורים, סיורים ואירועים. במקום זה צולמה חלק מסדרת הנוער החממה שרוב עלילתה מתקיימת סביב הכנרת. שרה ורמי בן-ראובן, וילה מלצ'ט, הוצאת אריאל, תשע"ד. מדיה וקבצים בנושא וילה מלצ'ט בוויקישיתוף וילה מלצ'ט באתר גו גליל דובי זכאי, תחיית הבתים: ביקור בווילה מלצ'ט בטבריה מעריב 24 בפברואר 2009 מפת אזור טבריה, 1943 (באנגלית) עם סימון המבנה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור ⁨" ו ילה מלצ'ט" משנה פנ י ה ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 30 יולי 1968 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
אלכסיי בטלוב

אלכסיי בטלוב (ברוסית: Алексей Баталов; ‏20 בנובמבר 1928 - 14 ביוני 2017) היה שחקן ובמאי קולנוע רוסי וסובייטי. הוא זכה בפרס ברית המועצות ופעמיים בפרס רוסיה ובשנת 1976 הוענק לו תואר אמן העם. על פעילותו בתחום הקולנוע הוא קיבל מספר עיטורים כולל עיטור גיבור העמל הסוציאליסטי. בטלוב נולד בולדימיר למשפחת שחקני תיאטרון. לאחר שהוריו התגרשו כשהיה בן חמש, הוא התחנך במשפחת האב החורג ויקטור ארדוב. חלק מקרובי המשפחה נעצרו והוצאו להורג במהלך הטיהורים הגדולים. כיוון שאמו הייתה שחקנית ואביו החורג היה סופר, כבר מילדותו הכיר בטלוב סופרים, שחקנים ומשוררים מוסקבאים. לבטלוב הילד היה ברור שיהיה בבגרותו שחקן תיאטרון. כבר ב-1944, כאשר משפחתו נמלטה ממוסקבה לאזור טטרסטן, החל בטלוב לעבוד כעובד במה ואף השתתף בצילומי סרט קולנוע. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה חזרה המשפחה למוסקבה. ב-1950 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשחק ליד התיאטרון האמנותי של מוסקבה. בשנים 1951-1953 גויס בטלוב לצבא ועשה את שרותו הצבאי בתיאטרון צבאי במוסקבה. בשנים 1953-1956 הוא שיחק בתיאטרון האמנותי. במקביל, החל משנת 1954, הוא התחיל לשחק בקולנוע באולפנים בלנינגרד. ב-1957 הוא עבר להתגורר ללנינגרד והיה שחקן קבוע ובמאי באולפני לנפילם. הוא עבד באולפני לנפילם עד לשנת 1975 כאשר חזר למוסקבה. ב-1957 שיחק בטלוב בסרטו של מיכאיל קלטוזוב "העגורים עפים" (Летят журавли). סרט זה זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-1958. סרט של יוסיף חפץ על פי סיפור של אנטון צ'כוב "הגברת עם כלבלב" בו שיחק בטלוב זכה בפרס הגדול בפסטיבל קרלובי וארי שנת 1960. ב-1962 שיחק בטלוב בתפקיד ראשי בסרטו של מיכאיל רום "תשעה ימים של שנה אחת" (Девять дней одного года). בשנות ה-60 החל בטלוב לביים סרטים אך הם לא זכו להצלחה גדולה. לאחר בימוי של שלושה סרטים הוא חזר למשחק. במהלך שנות ה-70 הוא המשיך לשחק בסרטים רבים לרבות כוכב האושר שובה הלב. ב-1980 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט "מוסקבה אינה מאמינה בדמעות" וזכה בפופולריות מחודשת, אך לא ניצל את הצלחתו ומעט לשחק בסרטים נוספים. החל משנת 1975 לימד בטלוב ב-VGIK, ומ-1979 כיהן כפרופסור במוסד זה. בטלוב היה פעיל ציבורי וכיהן בתפקידים באגוד עובדי תעשיית הקולנוע במשך שנים רבות. מדיה וקבצים בנושא אלכסיי בטלוב בוויקישיתוף אלכסיי בטלוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסיי בטלוב, באתר AllMovie (באנגלית) אלכסיי בטלוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלכסיי בטלוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסיי בטלוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מידנייט רד

מידנייט רד (באנגלית: Midnight Red) היא להקת בנים אמריקנית בת חמישה חברים, שהוחתמה על ידי אינטרסקופ רקורדס, חברת תקליטים אמריקאית. הופעת הפתיחה של הלהקה הייתה בשנת 2011, במהלך הסיבוב הופעות של NKOTBSB, וכיום מקליטה סינגלים לאלבום הבכורה שלהם הצפויים להשתחרר בשנת 2013. הלהקה הוקמה על ידי חברי הלהקה, אריק, אנתוני ותומס. ב-2007 אריק ותומאס היו חברים בלהקה שנקראה בשם Menudo. הלהקה גייסה את ג'ואי דיגס ג'וניור ואת קולטון, שהתגלה ביוטיוב. בשנת 2009, לאחר המעבר לקליפורניה, הקבוצה יצרה את FLYTE. לאחר חזרות רבות וקשות, הקבוצה תפסה את התעניינותו של אחד המפיקים הגדולים בעולם, RedOne, שעבד עם אקון, ליידי גאגא, פיטבול וג'ניפר לופז. לאחר מכן, הלהקה שינתה את שמה למידנייט רד (חצות אדום). הרעיון לשם של הלהקה הגיע בחלום של ג'ואי. באחד הסרטונים, תומאס אמר ש"חצות" זה הזמן שכולם רוצים להתגנב החוצה ולחגוג וה"אדום" הוא דומיננטי מאוד, שמתאר את מה שהם רוצים לעשות עם המוזיקה שלהם. באביב של שנת 2011, אינטרסקופ רקורדס הוציא לאור מיני-אלבום לiTunes. המיני אלבום כלל את השיר One Club At A Time והקאבר Step by Step של ניו קידס און דה בלוק. הלהקה זכתה לביקורות נלהבות בסיבוב ההופעות של NKOTBSB בקיץ של שנת 2011. לאחר סיבוב ההופעות הלהקה טסה לפריז בחודש דצמבר 2011, כדי להמשיך להקליט סינגלים לאלבום הבכורה שלהם. הקבוצה הופיעה באירועים רבים. הסינגל הרשמי הראשון, "Hell Yeah" שוחרר לרדיו במחצית השנייה של חודש מאי 2012. הקליפ לסינגל צולם באפריל 2012 בקליפורניה על ידי דיקלן ווייטבלום (Declan Whitebloom), שעבד עם אמנים כמו טיילור סוויפט וואן דיירקשן. "Hell Yeah" שוחרר ל-iTunes ב -19 ביוני 2012. A Night To Remember Body Talk Get you Back Hell Yeah One In a Million Take Me Home I Think She Got Me One Club At A Time Lockdown Strobe Light Rockstar Lover Look Like A Lover אתר האינטרנט הרשמי של מידנייט רד מידנייט רד, באתר MusicBrainz (באנגלית) מידנייט רד, באתר Discogs (באנגלית) מידנייט רד, באתר Songkick (באנגלית) מידנייט רד, באתר בילבורד (באנגלית)
מנפרד שטרן

מנפרד שטרן (1896 – 1954) היה איש צבא סובייטי, קצין בשירות המודיעין של הצבא האדום. במלחמת האזרחים הספרדית (תחת השם אמיליו קלבר) הוא פיקד על הבריגדה הבינלאומית מס' 11, אשר הצליחה לבלום את ניסיון הכוחות הלאומנים לכבוש את מדריד בנובמבר-דצמבר 1936. מנפרד (משה) שטרן נולד בינואר 1896 בכפר וולוקה בצפון בוקובינה באימפריה האוסטרו הונגרית (כיום משתייך הכפר למחוז צ'רנוביץ של אוקראינה) במשפחה יהודית אמידה. לאחר סיום בית ספר תיכון בצ'רנוביץ נסע לווינה, שם התקבל ללימודים בבית הספר לרפואה. בשנת 1915 התנדב לצבא האוסטרו הונגרי ושירת כפרמדיק בחזית הרוסית. בשנת 1916 נפל בשבי הרוסי ונכלא במחנה שבויי מלחמה בסיביר. בתחילת 1918 שוחרר מן השבי (יחד עם שאר השבויים האוסטרו-הונגריים) לאחר שרוסיה יצאה מהמלחמה, בעקבות חתימת הסכם השלום בברסט ליטובסק. עוד בהיותו בשבי הוא נחשף לתעמולה הסוציאליסטית והפך לתומך נלהב של הבולשביזם. לכן, לאחר שחרורו מהשבי, הצטרף אל שורות הצבא האדום. במהלך מלחמת האזרחים הרוסית לחם בכוחות הצבא הלבן במערב סיביר. בשנת 1921 הצטרף אל קומינטרן. בתום מלחמת האזרחים נשאר לשירות קבע בצבא. הוא למד באקדמיה צבאית במוסקבה ועם סיום הלימודים הצטרף אל שירות המודיעין הצבאי (גה.רה.או). בשנת 1923 שהה באופן בלתי לגאלי בגרמניה (תחת השם לזר שטרן) כיועץ צבאי למפלגה הקומוניסטית הגרמנית. הוא היה בין מארגני מרד המבורג באוקטובר 1923, במהלכו ניסוי הקומוניסטים להפיל שלטון ויימאר. לאחר דיכוי המרד שטרן נמלט לברית המועצות. בשנים 1929 – 1931 שהה בארצות הברית במסווה של מהגר גרמני בשם מארק זילברט. הוא ניהל רשת ריגול סובייטית, אשר התמקדה בריגול תעשייתי במפעלים צבאיים. בשנת 1932 נשלח לסין, שם היה יועץ צבאי בצבאו של מאו דזה-דונג. בשנת 1935 חזר לבית המועצות. לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בספרד נשלח לשם כיועץ צבאי לכוחות הרפובליקנים. הוא הגיע לספרד במסווה של אזרח קנדי בשם אמיליו קלבר. עם הקמת הבריגדות הבינלאומיות הוא מונה למפקד הבריגדה ה-11, אשר הורכבה ממתנדבים מגרמניה, צרפת ופולין. בנובמבר-דצמבר 1936 הצטיינה הבריגדה בפיקודו בקרבות בלימה נגד הצבא הלאומני בפאתי מדריד. בעיתונות הספרדית, כונה גנרל קלבר (שם, תחתיו היה ידוע מנפרד שטרן בספרד) "המושיע של מדריד". בשנת 1938 נקרא על ידי הממונים לשוב למוסקבה להתייעצות דחופה. עם שובו נעצר שטרן במסגרת "הטיהורים הגדולים" שערך סטלין בפיקוד הצבא האדום. הוא הואשם בפעילות אנטי סובייטית ובמאי 1939 נידון ל-15 שנות מאסר. את עונשו ריצה במחנה עבודה במחוז אירקוטסק הוא נפטר ב-18 בפברואר 1954 ונקבר בבית הקברות של המחנה. תמונתו של מנפרד שטרן במדי הצבא הספרדי
ברונו מאוהב

ברונו מאוהב הוא סרט טלוויזיה ישראלי מסוגת הקומדיה הרומנטית, בבימויו של אילן הייטנר משנת 2005 עם אוהד קנולר, מיכל פורס ושמרית לוסטיג בתפקידים הראשיים. הסרט הופק עבור פרויקט "סרטים מכאן" של חברת HOT. ברונו (אוהד קנולר) הקים בצעירותו מפעל קטן לייצור חומוס, שהפך כעבור שנים לא רבות לעסק גלובלי שמוכר חומוס לכל העולם. הוא איש צעיר, שחי חיי רווחה בבית הייטקיסטי, מעסיק אצלו במפעל את הוריו (אילן דר ותחיה דנון) ומשכן את סבו וסבתו בבית אבות מפואר. בת זוגו, ענת (מיכל פורס), שהיא גם מנהלת השיווק של החברה שלו, אוהבת אותו מאוד ומחכה שהוא יציע לה נישואים. אבל ברונו לא משוכנע שהיא האחת שהוא רוצה לחיות איתה כל חייו. הוא הולך ארבע פעמים בשבוע לפסיכולוג (צבי שיסל), כדי שיסייע לו לפתור את בעיותיו האישיות, אבל ללא הועיל. יום אחד הוא פוגש במקרה את רייצ'ל (שמרית לוסטיג), שנולדה בישראל, אבל חיה כל חייה בחו"ל וכעת באה לביקור בארץ. ברונו מתאהב בה ומנהל שתי מערכות יחסים מקבילות: עם ענת ועם רייצ'ל. במהלך העלילה הוא משאיר כל אחת מהן לבדה, את ענת למשך שבוע, ואת רייצ'ל למשך עשרה ימים, ואיננו מסביר להן מה קורה לו. ענת מתחילה לעלות על הקשר שיש לו עם האחרת. אך ברונו חומק מהסברים. במקביל, הוא משוחח עם שני חבריו ואחד מהם צביקי (רפי רום), אומר לו שיעבור את הסדנה שהוא עבר והוא יוכל אחריה להתאהב אפילו בג'וק. ברונו עובר את הסדנה בה מנקים לו את הצ'אקרות, מרביצים לו, שופכים עליו מים חמים וקרים לחלופין ופעילויות אלימות נוספות. ברונו גם מקבל עצות לגבי מצבו מאנשים שונים בדרך, מחליט באיזו מהנשים לבחור, משנה את דעתו ולבסוף בסוף הסרט מחליט סופית למי להציע נישואים. מעצבת אומנותית – שירי גולן מעצבי תאורה – יוני אבנס, אהוד שגב מקליט ראשית – מקסים סגל עיצוב פס-קול – יוסי אפלבאום מעצבת תלבושות – גלית עדן מאפרת ראשית – לילך מן יועצי תסריט – דני מנקין, אסף טל תסריטאים – ליאור כפיר רפאל, אמיר בן סירא יועץ הפקה – מרק רוזנבאום מפיקה בפועל – דיתי ספיבק מפיק – שי ורקר במאי – אילן הייטנר כמו כן השתתפו עליזה דפני, דינה אוניקובסקי, אסתר צחר, חיה שריג, חיים למדן, אליעזר בנקין, אסתר זקוסקה, לאה בן-צבי אקסלרוד, הילדה חטוצ'ינר, חוי נחמן, חברי מקהלת גיל פז בניצוחה של פרידה ברקובסקי כמשתתפי "בית גיל פז". "ברונו מאוהב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ברונו מאוהב", באתר אידיבי "ברונו מאוהב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ברונו מאוהב", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טמיר כהן, ביקורת על הסרט באתר "Seret" פורטל הסרטים הישראלי, 24 במרץ 2006