laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'אנלוקה גאודינו

ג'אנלוקה גאודינו (באיטלקית: Gianluca Gaudino, נולד ב-11 בנובמבר 1996 בהנאו שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ס.ו. זנדהאוזן. גאודינו הוא תוצר של אקדמיית הצעירים של באיירן מינכן. גאודינו עלה לקבוצה הבוגרת של באיירן מינכן לאחר שהרשים באימונים את פפ גווארדיולה בתחילת עונת 2014/2015. הוא ערך בכורה במשחק הסופר קאפ הגרמני באוגוסט 2014, ושיחק 90 דקות מלאות בהפסדה של באיירן מינכן 2-0 לבורוסיה דורטמונד. באותו חודש ערך בכורה במשחק הניצחון 2-1 על וולפסבורג במחזור הפתיחה של הבונדסליגה, והפך לשחקן הרביעי הצעיר ביותר ששיחק בבאיירן מינכן במשחק בונדסליגה. בליגת האלופות ערך גאודינו בכורה במשחק הניצחון 3-0 על צסק"א מוסקבה. בעונת 2015/2016 עבר גאודינו לשחק בעיקר בקבוצת המילואים. ב-9 בינואר 2016 הושאל גאודינו מבאיירן מינכן לסנט גאלן מליגת העל השווייצרית למשך עונה וחצי. בתום ההשאלה לסנט גאלן, חזר גאודינו ביוני 2017 לבאיירן מינכן, ונמכר מיד לקייבו ורונה מהסרייה א'. בתחילת שנת 2019 עבר גאודינו ליאנג בויז ברן. בעונת הבכורה שלו כבש שער אחד ב-11 הופעות וסייע לקבוצתו לזכות באליפות שווייץ. ג'אנלוקה גאודינו הוא בנו של כדורגלן העבר מאוריציו גאודינו, ששיחק בשטוטגרט, איינטרכט פרנקפורט ומנצ'סטר סיטי. בזכות שורשיו האיטלקיים, יכול ג'אנלוקה גאודינו עדיין לבחור אם ישחק בעתיד בנבחרת גרמניה או בנבחרת איטליה. באיירן מינכן אליפות גרמניה: 2014/2015 יאנג בויז ברן אליפות שווייץ (2): 2018/2019, 2019/2020 הגביע השווייצרי: 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא ג'אנלוקה גאודינו בוויקישיתוף ג'אנלוקה גאודינו, באתר Transfermarkt ג'אנלוקה גאודינו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ג'אנלוקה גאודינו, באתר Soccerway ג'אנלוקה גאודינו, באתר WorldFootball.net ג'אנלוקה גאודינו, באתר FootballDatabase.eu
ציר (יישוב תלמודי)

ציר היה יישוב יהודי בשומרון בתקופת המשנה והתלמוד, אשר נזכר בכתובת רחוב כאחת העיירות המותרות בתחום סבסטיה לעניין חובת קיום המצוות התלויות בארץ, בשל מגורי הכותים באזור. העיירה ציר נזכרת בשורה 27 בכתובת, לצד עיירות נוספות באזור צפון שומרון, ובהן דותן, מזחרו, איקבין, יצת, כפר יהודית, כפר כסדיה, פנטאקומוותה, שילתה, שפירין, עננין ובלעם עלייתה. הצעת הזיהוי המקובלת ליישוב הקדום היא בכפר הערבי ציר שבמזרח בקעת סאנור שמדרום לג'נין. אהרן דמסקי, העיירות המותרות שבתחום סבאסטי לפי הכתובת שברצפת הפסיפס של רחוב, קדמוניות, יא, תשל"ח, עמ' 2–3. י' זוסמן, כתובת מבית הכנסת של רחוב בעמק בית שאן, קדמוניות, ח, תשל"ו, עמ' 123–128. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפירין

שפירין היה יישוב יהודי בשומרון בתקופת המשנה והתלמוד, אשר נזכר בכתובת רחוב כאחת העיירות המותרות בתחום סבסטיה לעניין חובת קיום המצוות התלויות בארץ, בשל מגורי הכותים באזור. העיירה שפירין נזכרת בשורה ה-27 בכתובת, לצד עיירות נוספות באזור צפון שומרון, ובהן ציר, דותן, יצת, כפר יהודית, כפר כסדיה, פנטאקומוותה, שילתה, עננין ובלעם עלייתה. הצעת הזיהוי המקובלת ליישוב הקדום היא בחורבה הקרויה ח'רבת א-שיח' ספירין שבין בקעת סאנור וג'נין, כ-4 ק"מ ממזרח לקבטיה. אהרן דמסקי, העיירות המותרות שבתחום סבאסטי לפי הכתובת שברצפת הפסיפס של רחוב, קדמוניות, יא, תשל"ח, עמ' 3-2. י' זוסמן, כתובת מבית הכנסת של רחוב בעמק בית שאן, קדמוניות, ח, תשל"ו, עמ' 128-123.
זינאן קורט

זינאן קורט (בגרמנית: Sinan Kurt, נולד ב-23 ביולי 1996 במנשנגלדבך שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר. קורט הצטרף לבורוסיה מנשנגלדבך בגיל 11 ושיחק בה בקבוצות הילדים והנוער, אך לא עלה לקבוצה הבוגרת, אלא רק לקבוצת המילואים. עם זאת, הציג יכולת מרשימה בקבוצות הנוער, וכבש 31 שערים ובישל 21 ב-52 משחקים. היכולת הקנתה לקורט מקום בקבוצת המילואים ששיחקה בליגה האזורית המערבית (הרביעית בהיררכיית הליגות בגרמניה). באוגוסט 2014 הודיע קורט כי קיבל הצעה מבאיירן מינכן וביקש לעבור. ראשי גלדבאך סירבו לאשר את ההעברה ודרשו מקורט להישאר עד תום החוזה בסיום עונת 2016. מנהלת הליגה הגרמנית מצאה שהחוזה החתום אינו חוקי, מאחר שקורט היה מתחת לגיל 16 בעת חתימתו, ולכן פקע באופן מיידי, וקורט שוחרר לבאיירן מינכן. באוגוסט 2014 באיירן מינכן החתימה את קורט על חוזה לארבע שנים, והוא עבר לשחק מיד בקבוצת המילואים. באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה, בניצחון הביתי 1-0 על הרטה ברלין. ב-7 בינואר 2016 חתם קורט על חוזה בהרטה ברלין עד שנת 2019. במסגרת החוזה, הוסכם כי לבאיירן מינכן תינתן זכות ראשונים אם תבחר לרכוש אותו בחזרה. קורט לא השתלב היטב בהרטה ברלין, ערך שתי הופעות בונדסליגה בלבד במשך שתי עונות וחצי בקבוצה הבוגרת, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. בפברואר 2019 עבר קורט לסברובסקי ואטנס מהליגה האוסטרית הראשונה, שהיא השנייה בהיררכיית הליגות באוסטריה. לאחר חצי עונה בקבוצה, בה ערך 13 הופעות והבקיע שער אחד, שוחרר קורט מהקבוצה. עם באיירן מינכן: אליפות הבונדסליגה: 2014/15 זינאן קורט, באתר Transfermarkt זינאן קורט, באתר Soccerway זינאן קורט, באתר WorldFootball.net זינאן קורט, באתר FootballDatabase.eu זינאן קורט, באתר ESPN פרופיל השחקן באתר הרשמי של באיירן מינכן ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Blackstar

Blackstar הוא אלבום האולפן ה-25 והאחרון של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי, שיצא בינואר 2016. במקום ציון שמו, הופיע על עטיפת האלבום הסימן "★". האלבום, שיצא ביום הולדתו ה-69 של בואי, ב-8 בינואר 2016, כולל שבעה שירים בלבד. שיר הנושא של האלבום נמשך במקור לאורך כ-11 דקות, אך לאחר שבואי למד שאייטונס מקדמת רק שירים באורך עד 10 דקות, החליט לקצר אותו בדקה אחת. השיר יצא כסינגל ב-20 בנובמבר 2015 ושימש כפתיח לסדרת הטלוויזיה The Last Panthers. במאי הסדרה הוא שגם ביים את סרטון הווידאו שליווה את השיר. באלבום מופיע גם השיר (Sue (Or in a Season of Crime שהופיע ב-2015 במקביל ליציאת האוסף שהוציא בואי באותה שנה, אלא שהגרסה המופיעה באלבום שונה משמעותית מהגרסה המוקדמת. בדומה לאלבומו הקודם שיצא במפתיע לאחר עשר שנות שתיקה, לוותה הפקת האלבום החדש בסודיות. לצד בואי הפיק את האלבום טוני ויסקונטי שעבד עם בואי החל מסוף שנות השישים וכן על אלבום הקאמבק הקודם שלו. העבודה על האלבום נערכה במקביל להשתתפותו של בואי ביצירת המחזמר "Lazarus" המורכב משיריו ובו מככבים השחקנים מייקל סי הול וכריסטין מיליאוטי. בין שירי האלבום בולטת נוכחותו של שיר הנושא של המחזמר. בואי הקליט את האלבום במהלך מאבק במחלת סרטן הכבד. הוא נפטר מהמחלה בגיל 69, יומיים לאחר יציאת האלבום. לאחר מותו של דייוויד בואי הסביר המפיק טוני ויסקונטי בהספד שלו לבואי: "הוא יצר את 'Blackstar' עבורנו, כמתנת פרידה. ידעתי במשך שנה שזה הולך להיות כך. למרות זאת, לא הייתי מוכן... מותו לא היה שונה מחייו - עבודת אמנות". ויסקונטי סיפר שעם זאת, בואי קיווה להפיק אלבום נוסף והקליט חמש סקיצות חדשות, אך לא הספיק להשלים את העבודה. דייוויד בואי - שירה, גיטרה חשמלית (3), גיטרה אקוסטית (6) ומפוחית (7) דוני מקסלין - סקסופון טנור וחליל צד בן מונדר - גיטרה חשמלית ג'ייסון לינדנר - פסנתרים, אורגנים וסינתיסייזרים טים לפב - גיטרה בס מארק ג'וליאנה - תופים וכלי הקשה ג'יימס מרפי - סינתיסייזרים וכלי הקשה (4, 5) טוני ויסקונטי - הפקה מוזיקלית ועיבוד למיתרים אתר האינטרנט הרשמי של Blackstar (באנגלית) מידע על האלבום Blackstar באתר MusicBrainz מידע על האלבום Blackstar באתר AllMusic האלבום Blackstar באתר Discogs האלבום Blackstar באתר יוטיוב סער גמזו, כוכב אמיתי: בגיל 69, דיוויד בואי עדיין מפתיע, באתר nrg‏, 3 בינואר 2016 עמית קלינג, ‏חלל עמוק: האלבום החדש של דיוויד בואי הוא יצירת מופת מונומנטלית, באתר "Time Out ישראל", 6 בינואר 2016 סגול 59, עכבר העיר אונליין, "Blackstar": דיוויד בואי עולה על כל הציפיות, באתר הארץ, 8 בינואר 2016 עמית סלונים‏, אנטי-רוק: דייוויד בואי שובר שיאים של שאפתנות באלבום החדש, באתר וואלה, 8 בינואר 2016 בן שלו, האלבום החדש של דייוויד בואי מזכיר שהסופרמן הזה הוא גם בן תמותה, באתר הארץ, 9 בינואר 2016 שי להב, כוכב לא נופל: על החדש של דיוויד בואי, באתר ynet, 10 בינואר 2016 עמי פרידמן, כוכב נופל: כך בישר לנו דיוויד בואי על מותו, באתר ynet, 12 בינואר 2016 אבי פיטשון, לגעת בכוכב השחור: צלילה אל מעמקי מכתב הפרידה שהשאיר דייוויד בואי אחרי מותו, באתר הארץ, 15 בינואר 2016 Mark Sinclair: Bowie, Barnbrook and the Blackstar artwork עמי פרידמן, כוכב נופל: כך בישר לנו דיוויד בואי על מותו, באתר ynet, 12 בינואר 2016 דפנה ארד, דייוויד בואי תיכנן להקליט אלבום נוסף, באתר הארץ, 14 בינואר 2016
פרובינציית סקסוניה

פרובינציית סקסוניה הייתה מחוז של ממלכת פרוסיה, ולאחר מכן של המדינה החופשית פרוסיה. לאחר מלחמת העולם השנייה צורפו שטחי המחוז לסקסוניה-אנהלט ולתורינגיה שבשטח הכיבוש הסובייטי. בשנת 1816 הוקמה פרובינציית סקסוניה, על ידי מיזוג השטחים הבאים: דוכסות מגדבורג ונסיכות הלברשטדט (אנ'), שהיו חלק מממלכת וסטפאליה. שטחי מרקיזות ברנדנבורג שהיו ממוקמים מערבית לנהר האלבה. שטחים שהשתייכו לממלכת סקסוניה וסופחו לפרוסיה על פי החלטת קונגרס וינה. נסיכות ארפורט, ועוד שטחים שהשתייכו לנסיכות הבוחר ממיינץ. הפרובינציה הייתה מאוד עשירה, והתברכה בחקלאות ובתעשייה מאוד מפותחת. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נכללה הפרובינציה במדינה החופשית פרוסיה, שהייתה חלק מרפובליקת ויימאר, ולאחר מכן חלק מגרמניה הנאצית. ב-1 ביולי 1944 פוצל המחוז לשלושה חלקים: אזור ארפורט מוזג עם אזור שמלקלדן שהשתייך לפרובינציית הסן-נסאו, וצורף למדינת תורינגיה. אזור מגדבורג הפך לפרובינציית מגדבורג, ואזור האלה הפך לפרובינציית האלה-מרזבורג. בתחילת 1945 מוזגו פרובינציות מגדבורג והאלה, ליצירת פרובינציית סקסוניה מחדש. לאחר מלחמת העולם השנייה, נכללו שטחי הפרובינציה בשטח הכיבוש הסובייטי, שמיזגו את שטחי הפרובינציה עם המדינה החופשית אנהלט למדינת סקסוניה אנהלט. מדיה וקבצים בנושא פרובינציית סקסוניה בוויקישיתוף
לבד על הפסנתר

לבד על הפסנתר הוא שמו של סיבוב ההופעות של הזמרת-יוצרת קרן פלס שהתחיל בפסטיבל הפסנתר בנובמבר 2014 ונמשך כחצי שנה. לאחר סיום סיבוב ההופעות "איך שהשמש תזרח" בנובמבר 2015 חזרה פלס להופיע בסיבוב ההופעות למספר הופעות עד תחילת סיבוב ההופעות המשותף שלה עם רמי קלינשטיין. בסיום סיבוב ההופעות המשותף חזרה להופיע לעוד מספר הופעות. המופע כלל שירים מכל אלבומיה של פלס, שירים שכתבה לאחרים וכן שירים חדשים שעדיין לא נכללו באף אלבום. את כל השירים היא ביצעה רק עם פסנתר, כפי שנכתבו במקור. אין סוף ללילה (שיר חדש) צל על העולם (שיר חדש) זמנים משוגעים (אם אלה החיים) רצה הביתה (מבול) דמעות (מירי מסיקה, סימנים על החול) ואת (הראל סקעת) לייק וואנקה (איך שהשמש תזרח) לשם (מירי מסיקה, מירי מסיקה) שיהיה לנו בית (אם אלה החיים) נובמבר (מירי מסיקה, מירי מסיקה) מבול (מבול) ביום של הפצצה (8 בנובמבר 2014, עם רמי קלינשטיין) בקרקס הזה (מירי מסיקה, מירי מסיקה) אם זאת האהבה שלך (מירי מסיקה, שלום לאמונות) החיים עפים (שיר חדש, 3 בינואר 2015 בחיפה) מה כבר נשאר לקחת (בין העיר לכפר) על הנייר (איך שהשמש תזרח) שמעון השכן (אם אלה החיים) רק שתבואי (איך שהשמש תזרח) אביתר (אם אלה החיים) גם אני (איך שהשמש תזרח) רגע שקט (שיר חדש, 8 בנובמבר 2014, עם רמי קלינשטיין) עדיף אהבה (שיר חדש, 8 בנובמבר 2014, עם רמי קלינשטיין) רמי קלינשטיין - התארח בהופעת הבכורה בפסטיבל הפסנתר ב-8 בנובמבר 2014. שר ביחד עם קרן שיר שלו "ביום של הפצצה", שיר שהיא כתבה להראל סקעת, "ואת" ושני שירים חדשים מתוך הפרויקט המשותף שלהם, "רגע שקט" ו"עדיף אהבה". מתי כספי - התארח ב-5 בפברואר 2015. ביצעו בין היתר את "ילדותי השנייה" של מתי כספי. קרן פלס טיפסה אמש עוד מדרגה, לרמת האמן-אנטרטיינר השלם, שיכול לבדו להחזיק מופע מלא ולגרום לקהל להרגיש שקיבל את המיטב ממנה, עם ביצועים יוצאי דופן. ברגעים הכי דרמטיים היא נראתה כגוף אחד עם הפסנתר ונתנה את הכל. בשני שירים חדשים, שאחד נכתב על בעלה נועם טור, היא סימנה אבני פינה להמשך, וכשאירחה את רמי קלינשטיין לדואטים ושני שירים חדשים היה ברור שניצת ניצוץ מיוחד — מאקו, ביקורת מאת אסף נבו אסף נבו, ‏קרן פלס: "אני רוצה שירימו גבה ולא יאמינו שזו אני", באתר ‏מאקו‏, 3 באוקטובר 2014 צל על העולם, פסטיבל הפסנתר, צילום: יובל אראל, סרטון באתר יוטיוב אסף נבו, ‏ביום של הפצצה: קרן פלס אירחה את רמי קלינשטיין, באתר ‏מאקו‏, 9 בנובמבר 2014
נתב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נתב – רכיב של תקשורת מחשבים העוזר להפיץ חבילות נתונים ברשת נתב – אדם שמסייע לכלי שיט לנווט בנמלים נתב – סוג של דולפין גדול נתב גדול-סנפיר – מין בסוג נתב בעל סנפיר גבי גדול. נתב קטן-סנפיר – מין בסוג נתב בעל סנפיר גבי קטן.
מקדם קצבה

מקדם קצבה הוא ערך המבטא את היחס בין הצבירה בתוכנית פנסיונית, והקצבה החודשית הצפויה להיות משולמת בגינה. כדי לקבוע את גובה הקצבה החודשית  בתוכניות פנסיוניות מסוג  "ביטוח מנהלים" או "קרן פנסיה צוברת"  מחלקים את צבירה הכספים בתוכניות הפנסיוניות, ביום קבלת הפנסיה הראשונה, למקדם המבטא את תוחלת החיים שנותרה למבוטח בקרן . מקדם זה נקרא "מקדם הקצבה". חלוקת הצבירה בתוכניות הפנסיה במקדם הקצבה, נותנת את גובה הפנסיה החודשית במועד קבלת הפנסיה הראשונה. עד שנת 1995 מקדם הקצבה היה רק עבור תוכנות לפנסיה מסוג "ביטוחי מנהלים". מקדם זה נקבע במועד חתימה על הסכם "ביטוח המנהלים" ולא השתנה במועד קבלת הפנסיה. מקדם הקצבה בפוליסות "ביטוחי מנהלים" לגבר, שהיה בשנות השמונים של המאה הקודמת כ- 145, עלה בשנות -90 לכ-166 ובשנות ה-2000 קפץ ל-199 . משנת 2013 מקדם הקצבה ב"פוליסות ביטוח מנהלים", נקבע במועד קבלת הפנסיה הראשונה . בשנת 1995 בוטלה האפשרות להצטרף לקרנות הפנסיה הוותיקות, שסכום הקצבה בהן נקבע לפי צבירת זכויות ונקבע שכל מצטרף חדש לקרן פנסיה יצבור כספים לפנסיה ב"קרן פנסיה צוברת". מקדם הקצבה ב"קרן פנסיה צוברת" אינו נקבע מראש בעת ההצטרפות לקרן, אלא נקבע במועד קבלת הפנסיה החודשית הראשונה ואינו משתנה כל החיים. מקדם זה מופיע ב"תקנון קרן הפנסיה" של החברה המנהלת. נכון להיום מקדם הקצבה בכל קרנות הפנסיה זהה. "מקדם הקצבה" משקף את תוחלת החיים הצפויה במועד קבלת הפנסיה, וכולל גם את חישוב הריבית האפקטיבית על החיסכון בקרן. כלומר, הריבית הצפויה מורידה את  ערך מקדם הקצבה מהערך האמיתי של תוחלת החיים בגיל הפרישה. מקדם הקצבה כולל גם את דמי ניהול שנתיים, שגובה החברה המנהלת על כספי הפנסיה. (נכון ל-2024 - 0.3% ). נכון להיום ( שנת  2024 ) מקדם הקצבה לגבר נשוי בגיל פרישה ( 67 ) הוא -186 מקדם הקצבה לאישה נשואה בגיל פרישה (63) הוא -202 . מקדם הקצבה לאישה גבוה יותר בגלל תוחלת חיים ארוכה יותר וגיל פרישה נמוך יותר. מקדם הקצבה לגבר/אישה נשואים גבוה יותר בגלל קצבת שארים שמקבלים אלמן/ה במועד פטירת מקבל/ת הקצבה ככל שגיל קבלת הפנסיה יורד (ניתן לקבל פנסיה חודשית מגיל 60), מקדם הקצבה עולה. ככל שגיל קבלת הפנסיה עולה מעל גיל הפרישה, מקדם הפנסיה יורד והקצבה החודשית עולה. ראו גם ביטוח מנהלים קרן פנסיה לוחות תמותה - 1995 - 1999, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה תקנון קרן פנסיה צוברת, חברת "הראל ביטוח"
מבשר ישראל

מבשר ישראל (בכתב סיני: 以色列信使报) שנודע גם בשם חודשי יהודי (בכתב סיני: 犹太月报) היה עיתון יהודי באנגלית, שפורסם בשאנגחאי בשנים 1904–1941. העיתון הוקם בידי ניסים אליאס בנימין עזרא (נודע יותר בכינוי N.E.B. Ezra), ששימש כעורך הראשי של העיתון במשך יותר מ-30 שנה, עד מותו בשנת 1936. הקהילה היהודית בשאנגחאי שבסין נוסדה בשנת 1844. לאחר מלחמת האופיום הראשונה וחתימת חוזה נאנקינג, הסכמי הכניעה הסינית התירו למעצמות אירופה לפתוח בשאנגחאי תחנות סחר אקס-טריטוריאליות שיפוטית, ולמעשה אוטונומיה מערבית. אוטונומיה זו משכה סוחרים ותעשיינים. עם הבריטים הגיעו תעשיינים יהודים רבים ממוצא עיראקי ובראשם משפחות עשירות כגון ששון, כדורי, חרדון ואחרות ואיתם יהודים ספרדים שהגיעו מסוריה, עיראק והודו (בדומה לקהילות בהונג קונג ויאנגון). מבשר ישראל, הוקם באפריל 1904 כדו-שבועון, בידי איש העסקים היהודי ניסים אליאס בנימין עזרא. משפחתו של עזרא הייתה מעיראק, והוא עצמו נולד בהודו הבריטית והתיישב בשאנגחאי. שנה לפני כן הקים עזרא את "האגודה הציונית של שאנגחאי", ומבשר ישראל נועד למעשה להוות שופר האגודה. בתחילה פורסם העיתון אחת לשבועיים, אולם בשל ההצלחה הבלתי צפויה לה זכה, החל להתפרסם אחת לחודש. עזרא, שימש כעורך הרשמי של העיתון במשך שלושים שנה עד מותו ב-1936. העיתון דיווח בעיקר על הפעילות הציונית בשאנגחאי, אך גם על אירועים כללי בסין ובעולם. מבשר ישראל היה אחד מכתבי העת היהודיים המתוחכמים ביותר באסיה באותה תקופה, הוא הופץ אף בארצות הברית, שם ייצב את מעמדו כקול הסמכותי ביותר של יהודי מזרח אסיה. כאשר נכבשה שאנגחאי בידי האימפריה היפנית, התייחסו היפנים באהדה אל העיתון, גנרל יפני בשם קורושיגה אינוזוקה (犬塚惟重), אף העיד שלפני מלחמת העולם השנייה, ניסה להשתמש בתקשורת היהודית כולל עיתון מבשר ישראל, כדי להשפיע על דעת הקהל האמריקנית. העיתון נסגר בשל קשיים כלכליים, שנבעו בין היתר מהמלחמה בשנת 1941. יהדות שאנגחאי ג'ואיש שאנגחאי כרוניקל Bei Gao (2013). Shanghai Sanctuary: Chinese and Japanese Policy Toward European Jewish Refugees During World War II. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-984090-8. Cesarani, David (2014). Port Jews: Jewish Communities in Cosmopolitan Maritime Trading Centres, 1550-1950. Routledge. ISBN 978-1-135-29246-1. Goldstein, Jonathan (1998). The Jews of China. M.E. Sharpe. ISBN 978-0-7656-3631-7. Ristaino, Marcia Reynders (2003). Port of Last Resort: The Diaspora Communities of Shanghai. Stanford University Press. ISBN 978-0-8047-5023-3. מדיה וקבצים בנושא מבשר ישראל בוויקישיתוף גליונות מבשר ישראל באתר Jewsofchina.org Shanghai, Jewish Encyclopedia .Bei Gao p. 90
מסגד סולימאנייה

מסגד סולימאנייה (טורקית: Süleymaniye Camii) הוא מסגד עות'מאני הממוקם על הגבעה השלישית של העיר העתיקה של איסטנבול, טורקיה. המסגד נבנה בימיו של סולימאן המפואר ולידו נמצא קברו. סולימאנייה הוא המסגד הגדול בעיר ובין אתרי התיירות המוכרים שלה. מחצר המסגד נשקף נוף מרהיב של העיר. המסגד נבנה בין השנים 1550–1558 על ידי האדריכל המוסלמי הנודע מימר סינאן, בהוראתו של הסולטאן סולימאן הראשון (המפואר). סגנון הבנייה של המסגד משלב בין מוטיבים של אדריכלות מוסלמית לזו של האדריכלות הביזנטית ודומה במידת מה למסגד איה סופיה, אשר נבנה על ידי הביזנטים בתור כנסייה, ובהמשך הפך למסגד בתקופת האימפריה העות'מאנית. סגנונו של מסגד הסולימאנייה, המזכיר במידת מה גם את כיפת הסלע בהר הבית, מנציח את דימויו העצמי של הסולטאן סולימאן המפואר כיורשו של שלמה המלך, שעל שמו נקרא ("סולימאן" היא הגרסה הטורקית לשם שלמה). בהקשר זה, היסטוריונים רואים גם בדמיון בין מסגד הסולימאניה לאיה סופיה התרסה של סולימאן כלפי אמירתו המפורסמת של הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון לאחר השלמת הכנסייה בשנת 537 - "שלמה, התעליתי עליך!" המסגד ניזוק בשריפה בשנת 1660 ושוקם בהוראתו של הסולטאן מהמט הרביעי. חלק מכיפת המסגד קרס פעם נוספת ברעידת אדמה שהתרחשה בשנת 1766, ושיקומה לאחר מכן כמעט העלים לחלוטין את הקישוטים המקוריים של סינאן. במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש חצר המסגד כמחסן נשק, מה שגרם לשריפה נוספת כשהתחמושת שבחצר עלתה באש. ממערב למבנה המסגד חצר מפוארת, אשר מופרדת מהמבנה עצמו על ידי שורת עמודים עשויים שיש, גרניט ופורפיר, וארבעה מינרטים מוצבים בארבע פינותיה. מספר המינרטים מסמל את העובדה שהמסגד נבנה על ידי סולטאן, מכיוון שלפי המסורת העות'מאנית, נסיכים הורשו להקים מסגדים עם שני מינרטים בלבד, והשאר עם מינרט יחיד בלבד (את המסורת הזו הפר בהמשך הסולטאן אהמט הראשון, כשבנה את המסגד הכחול עם שישה מינרטים). המספר ארבע מתקשר גם אישית לסולימאן, בגלל היותו הסולטאן הרביעי במספר מכיבוש קונסטנטינופול (איסטנבול) על ידי האימפריה העות'מאנית. על גבי המינרטים יש סך הכל 10 מרפסות תצפית (3 מרפסות על כל אחד מזוג המינרטים הגבוהים ו-2 מרפסות על כל אחד מהמינרטים הנמוכים יותר). מספר המרפסות מסמל לפי המסורת את היותו של סולימאן המפואר הסולטאן העשירי של האימפריה העות'מאנית. כיפת המסגד בגובה 53 מטרים וקוטרה 27.5 מטרים. בעת בנייתו של המסגד, הכיפה שלו הייתה הגבוהה באימפריה העות'מאנית אם סופרים מגובה פני הים, אך עדיין נמוכה יותר וקטנה בקוטרה מכיפת האיה סופיה. צורתו הפנימית של המסגד קרובה לריבוע, כשאורכו 59 מטרים ורוחבו 58 מטרים. הכיפה הראשית מוקפת בכיפות משנה ובצידו הצפוני והדרומי של המסגד קשתות כשתחתן חלונות טימפנון. מימר סינאן נקט בחידוש ארכיטקטוני כשבנה את התמיכות האימתניות שנצרכו עקב גודלו של המבנה כך שחציין מצידו הפנימי של המבנה וחציין מחוצה לו, ואת החלקים הגלויים הסתיר באמצעות גלריות. פנים המבנה קושט בעידון באמצעות אריחי איזניק. המינבר והמחראב עשויים שיש לבן ועוצבו בפשטות. גם השימוש בקישוטי העץ מרוסן למדי, עם קישוטים פשוטים משנהב ודר. כפי שהיה נהוג גם במסגדים אחרים באיסטנבול, המסגד מוקף במתחם מבני ציבור, ביניהם חמאם, חאן, מדרסה, בית תמחוי ועוד. חלק מהמבנים נותרו בשימושם המקורי עד היום. בחצר המסגד מצוי קברו של סולימאן הראשון, אשתו הורם סולטאן, בתם מיהרימה סולטאן, וכן של הסולטאנים סולימאן השני ואהמט השני. קברו של האדריכל שבנה את המבנה, מימר סינאן, שנפטר בגיל 96, ממוקם מצפון לקירות המסגד. מדיה וקבצים בנושא מסגד סולימאנייה בוויקישיתוף סרט על המסגד והארכיטקטורה שלו (עם כתוביות באנגלית) סיור וירטואלי במסגד סולימאניה באתר ארמאקו
ז'אן טבק

ז'אן טבק (בקרואטית: Žan Tabak; נולד ב-15 ביוני 1970) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל קרואטי. קריירת המשחק שלו התפרשה על פני 20 שנים בהן זכה בתארים באירופה ובארצות הברית. טבק נולד בספליט, ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, בשטח שלאחר מכן הפך למדינת קרואטיה. הוא קרוב משפחה של ראטומיר טוורדיץ' שהיה שחקן יוגופלסטיקה ספליט ונבחרת יוגוסלביה, אשתו שיחקה כדורסל בליגה הראשונה של קרואטיה, ואחיו הצעיר שיחק גם הוא בקבוצות מקצועיות בקרואטיה. טבק היה השחקן הבינלאומי הראשון ששיחק בגמר ה-NBA בשתי קבוצות שונות. בנובמבר 2015 חתם טבק במכבי תל אביב עד תום העונה עם אופציה לעונה נוספת, לאחר פיטוריו של המאמן גיא גודס. ב-17 בדצמבר 2015, ניצחה מכבי תל אביב את דרושפאקה, אך הודחה מהיורוליג. ב-10 בפברואר 2016, מכבי תל אביב הודחה מהיורוקאפ. ב-18 בפברואר 2016 הוביל את מכבי תל אביב לזכייה בגביע המדינה. בסיום העונה הוחלף על ידי ארז אדלשטיין. ב-28 ביולי 2016 מונה למאמנה של סביליה מהליגה הספרדית. מדיה וקבצים בנושא ז'אן טבק בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) דף השחקן באתר ה-NBA דובי פיק, ‏עכשיו זה רשמי: ז'אן טבק חתם במכבי ת"א, באתר ONE‏, 16 בנובמבר 2015. ספורט ynet, פארסה בטורקיה: מכבי ת"א הודחה מהיורוליג. צפו בתקציר, באתר ynet, 17 בדצמבר 2015. יעל שחרור, שלום לך, אירופה: מכבי תל אביב הודחה מהיורוקאפ, באתר ynet, 10 בפברואר 2016. מערכת וואלה! ספורט‏, מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה אחרי 75:83 על מכבי אשדוד, באתר וואלה, 18 בפברואר 2016. מערכת וואלה! ספורט‏, גיים ויווס על סף חתימה בברצלונה, ז'אן טבק יאמן את סביליה, באתר וואלה, 28 ביולי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקו-ויקי

אקו-ויקי הוא אתר אינטרנט מבוסס ויקי, המכיל תוכן אנציקלופדי בנושאי קיימות, סביבה והגנת הסביבה, כלכלה ותופעות חברתיות ותכנים נוספים בנושאים סמוכים, כדי לשמש כלי להרחבת השיח בנושאים אלה; באתר ערכים אנציקלופדיים, אך גם מאמרי דעה, ספרים מתורגמים ואף מדריכים להתנהלות מקיימת. תפעול ופיתוח האתר מבוצעים מאת חברי העמותה לכלכלה בת קיימא ומאת מתנדבים שאינם חברי העמותה, אך פתחו חשבון באתר. "אקו-ויקי" מכיל אלפי ערכים אנציקלופדיים, מדריכים, ספרים ומאמרים מתורגמים ועוד; בדומה לפלטפורמות ויקי אחרות, המאגר פתוח לכתיבה על ידי הציבור הרחב, שיכול לכתוב בו ערכים חדשים ולתרום לערכים קיימים, לאחר הרשמה לאתר. עד סוף שנת 2014, הגיע מספר הצפיות הכולל של דפים באתר ל־12 מיליון. בנוסף, המאגר הוכר כפרויקט חברתי בעל השפעה רחבה וזכה בציון לשבח ב־"פרס פראט" במסגרת הקטגוריה תקשורת מקומית. האתר קם בשנת 2005 על ידי הפעילים החברתיים נועם סגל, שחר דולב ודרור רשף. הוא נוסד כבסיס תוכן נגיש אינטרנטית לקורס בנושא "ביקורת הכלכלה" (על כלכלה נאו קלאסית) במכללה הכלכלית חברתית אך בהמשך הוחלט להרחיבו לאתר תוכן כללי יותר. העמותה לכלכלה בת קיימא נרתמה לסייע בכך והיא והפכה אחראית על תפעול ופיתוח האתר – היא מנגישה בו את תוכניות העבודה שלה, מסכמת בו את פרוטוקולי ישיבות העמותה ומשתמשת בו ככלי מרכזי להנגשה של הידע המצטבר בפעילותה וחבריה תורמים לתוכנו באופן כללי. מטרות "אקו-ויקי" הן: להנגיש כלים שונים, תאורטיים ומעשיים, לאורח חיים מקיים ופעילות חברתית בנושא. להיות מקום מפגש מקוון לאנשים בעלי עניין בקידום סדר יום של קיימות, כמו העיסוק בזיהום אוויר, באלימות, באי שוויון חברתי, בעוני ובנושאים נוספים. לאפשר במה לדיון כלכלי ביקורתי, במסגרת נרחבת יותר מן התאוריות של הכלכלה הנאו-קלאסית הרווחות כיום בלימודי הכלכלה, ומנוגדות בחלקן לתאוריות של כלכלה אקולוגית. אתר האינטרנט הרשמי של אקו-ויקי אקו-ויקי, ברשת החברתית פייסבוק מיכל מילנר, האזרח דרור: המוח מאחורי אקו ויקי, באתר nrg‏, 20 באפריל 2010 הערך "אקו-ויקי", באתר אקו-ויקי. פרס לכתב ארז ארליכמן מ-ynet על סיקור בע"ח, באתר ynet, 9 במאי 2013. קטגוריה: קורס ביקורת הכלכלה באתר "אקו-ויקי". אודות אקו-ויקי, באתר אקו-ויקי. חגי קוט, כלכלה אקולוגית, באתר העמותה לכלכלה בת קיימא.