laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל בספיישל אולימפיקס לוס אנג'לס (2015)

ספיישל אולימפיקס (באנגלית: Special Olympics - האולימפיאדה המיוחדת) הוא ארגון בינלאומי שמקדם את העיסוק בספורט של אוכלוסיית האנשים עם לקויות אינטלקטואליות (נקרא בעבר פיגור שכלי). הארגון הוקם בסוף שנות ה-60 בארצות הברית וכיום (2015) חברות בו 190 מדינות, בהן מדינת ישראל, ומאוגדים בו כשני מיליון ושלוש מאות אלף ספורטאים. בשנות ה-70 הצטרפה ישראל לארגון תחת דגל אקים. ישראל החלה לצאת לתחרויות בחו"ל ולקיים מסגרות פעילות בענפי השחייה, כדורגל וכדורסל. כיום ארגון הספיישל אולימפיקס ישראל פועל כעמותה עצמאית, שמתקיימת מכספי תרומות ההתאחדות לספורט, משרד החינוך, הטוטו ועוד. המשחקים החלו ב-25 ביולי 2015 וניגמרו ב 3 באוגוסט . משלחת ישראל מונה 40 ספורטאים. שחייה תמיר רוזנצוייג : מדליית ארד משחה 25 מ' גב גברים. עידן ארליך : מדליית זהב במשחה 100 מ' חופשי גברים. יובל תמיר : מדליית כסף במשחה 100 מ' חופשי נשים. סיון צור  : מדליית זהב במשחה 50 מ' חופשי נשים. יובל תמיר, סיון צור, תמיר רוזנצוייג, עידן ארליך רביעיית השליחים במשחה 4X25 : מדליית זהב (לאחר שסיימו את המשחה במקום השני, אך הרביעייה במקום הראשון נפסלה). מתי אורן : מדליית ארד תחרות השחייה בים למרחק 1,500 מ'. סיון צור : מדליית ארד במשחה 25 מ' פרפר. סיון צור : מדליית כסף במשחה 50 מ' חופשי. עידן ארליך : מדליית זהב במשחה 100 מ' חופשי גברים. יובל תמיר : מדליית כסף במשחה 100 מ' חופשי נשים. מתי אורן : מדליית זהב במשחה 800 מ' חופשי. אופנים עידן שלום : מדליית כסף למרחק 25 ק"מ (10 הקפות של מסלול כביש). טל רוזנפלד : מדליית ארד למרחק 25 ק"מ (10 הקפות של מסלול כביש). דין מלאכי : מדליית זהב למרחק 15 ק"מ . עידן שלום : מדליית ארד למרחק 15 ק"מ . מיה הרץ במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ. נועה אטלי : מדליית ארד במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ . אלון דולב : מדליית כסף במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ נג"ש . עידן שלום : מדליית כסף במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ . אלון דולב : מדליית ארד במירוץ כביש למרחק 10 ק"מ . טל רוזנפלד : מדליית ארד במרוץ למרחק 40 ק"מ (הקטגוריה הגבוהה ביותר בתחרות). מיה הרץ : מדליית ארד במרוץ 5 ק"מ נג"ש. כדורסל נבחרת ישראל : מדליית זהב . אתלטיקה איתי סלמן : מדליית זהב 200 מ' ריצה. עדי מדמון : מדליית ארד בריצת 100 מ'. שלומי ג'יבלי : מדליית ארד בקפיצה למרחק מהמקום . ידיד ניסנוב : מדליית ארד בקפיצה למרחק מהמקום . עדי מדמון : מדליית כסף בקפיצה לרוחק. אלמוג טייב : מדליית כסף בקפיצה לרוחק. רון סגל : מדליית ארד בריצה למרחק 100 מ'. שלומי ג'יבלי : מדליית ארד בזריקת סופטבול. רביעיית השליחים (אלמוג טייב, עדי מדמון, איתי סלמן, רון סגל) : מדליית כסף בריצת 4X100. באולינג לין קורנהאוזר : מדליית זהב עדן כספי וסמי אוחיון : מדליית כסף בתחרות הזוגות לגברים. לין קורנהאוזר וסיגל אמיתי : מדליית ארד בתחרות הזוגות לנשים. בוצ'ה זיו רביאן סיים במקום הרביעי מתוך 6 ספורטאים. בת אל מוצפי סיימה במקום החמישי בבית התחרות בו השתתפה. קיאקים דלית קמרט + נועה שובל : מדליית כסף למרחק 500 מ'. דור לויט + אייל גבע : מדליית ארד 500 מ'. דלית קמרט : מדליית זהב למרחק 200 מ'. דלית + נועה שובל : מדליית כסף למרחק 200 מ'. טניס אופיר ונדב : מדליית כסף. נדב צרפתי : מדליית זהב . אופיר אבישי : מדליית זהב. משלחות במשחקי הספישל אולימפיקס 2015 בלוס אנג'לס
המכון הישראלי לקולנוע

המכון הישראלי לקולנוע היה עמותה ציבורית שפעלה לעידוד הקולנוע הישראלי. המכון הוקם ב-1973 ביוזמת המועצה הציבורית לתרבות ולאמנות, פעל בתקצוב משרד החינוך והתרבות ונסגר ב-1998. בין פעילויות המכון: יחידה שעסקה בקידום המודעות לקולנוע ישראלי ברחבי העולם, וסייעה בארגון הקרנות סרטים ישראליים בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים. ארגון סדנאות, השתלמויות וערבי קולנוע בישראל. הקמת רשת מרצים ומועדוני קולנוע בפריפריה. חלוקת פרסים ליוצרי קולנוע. הקמה וניהול ספרייה בה נשמרו חומרי ארכיון של סרטים ישראלים. לאחר סגירת המכון עברה הספרייה לסינמטק תל אביב. הוצאה לאור של ביטאון מקצועי בשם "קולנוע". בין מנהלי המכון לאורך השנים היו נחמן אינגבר (מנהלו הראשון), נסים דיין (1977), דן פיינרו, יוסי אורן, איתן גרין (1978–1979). המכון הישראלי לקולנוע, דף שער בספרייה הלאומית אודות הספרייה, באתר סינמטק תל אביב ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הביוגרפיה הגרמנית החדשה

הביוגרפיה הגרמנית החדשה (בגרמנית: Neue Deutsche Biographie; בראשי תיבות: NDB) היא אנציקלופדיה ביוגרפית המפורסמת מאז 1953 בידי הוועדה ההיסטורית (גר') של האקדמיה למדעים של בוואריה (אנ'). הביוגרפיה הגרמנית החדשה נחשבת לאחד המקורות (סימוכין) הביוגרפיים הגרמנים החשובים ביותר, היא כוללת נכון לאפריל 2015, 25 כרכים ולמעלה מ-21,800 ערכי אישים. ה-NDB היא יורשתה של ה-ADB, הביוגרפיה הגרמנית הכללית ("Allgemeine Deutsche Biographie"), והמהדורה המודפסת שלה מתוכננת להסתיים ב-2020, אז תכלול לפי התוכנית 28 כרכים. הביוגרפיות שבביוגרפיה החדשה, לצד אלו שבביוגרפיה הכללית, הועלו לרשת האינטרנט וניתן לחפש בהם באתר "ביוגרפיה גרמנית" (גר'). אתר הביוגרפיה הגרמנית, מאפשר חיפוש בתוכני הביוגרפיה הגרמנית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדון ליאון

אדון ליאון הוא סרט ישראלי 11+ בבימויו של זאב רווח שיצא לאקרנים בשנת 1982. קומדיה זו נמנית עם ז'אנר סרטי הבורקס. העלילה מתרחשת בשכונת ואדי סאליב שבחיפה של תחילת שנות השמונים, ללאון ואשתו אנט, שעלו ממרוקו לישראל ב-1962, יש ילדה יחידה בשם דליה. כשהיא בערך בת 20, בתם נוסעת לתל אביב למשך שנה, כדי לעבוד וללמוד. בתום השנה היא חוזרת לחיפה שם היא עובדת בשמירה על ילדה, בת לבמאי, שאביה משכנע אותה לעבור מבחן במה לסרט שבו לבחורה צעירה, שנסעה לעיר הגדולה, נולד תינוק מאדם שלא מוכן לגדל אותו, בטענה שהאישה שכבה עם גברים אחרים. כדי ללמוד בעל-פה בקלות יותר, היא ויעקב, נגר בשכונה, ממחיזים את הטקסט, ואביה, שנמצא בסמוך, שומע את חילופי הדברים ובטעות חושב שמדובר בבתו - שהיא זאת שהרתה, ושיעקב הוא האב. לאון מבקש עצה מרב, שאומר לו לעקוב אחר בתו ללשכת הסעד, שם, חברה שלה, שכנה לשעבר שעברה דירה לקריית חיים, מספרת לדליה שנולד לה תינוק, לפני פחות משבוע, ואביו הוא פקח עירייה, שלא מכיר בו, ולכן רוצה למסור אותו לאימוץ. ליאון שוב מפרש את הדברים בצורה לא נכונה, וחושב שפקח העירייה הוא האב השני של התינוק. היא נותנת לדליה את תינוקה, ומשביעה אותה לא לספר לאיש על היות התינוק בנה, דבר שמגביר את אי ההבנה. לאון ממשיך לעקוב אחר דליה, שמבקרת זמר בבית מלון, וחושב שהוא האב השלישי של התינוק. הבלבול יוצר עימות בבית הכנסת, וכל המעורבים בעניין מסכימים, בעצת הרב, ללכת לביתו של לאון ולהסביר את אי ההבנה. דליה מספרת לכולם שהיא אינה אימו של התינוק שנמצא אצלה, ושהוא של תושבת השכונה לשעבר, שהשביעה אותה לא לגלות שהתינוק שלה. האישה, שהתינוק שלה, ופקח העירייה מתחתנים, והוא מבקש מאדון לאון להיות סנדק בברית המילה של התינוק. לאון, שרוצה נכד משלו, מבקש מאלוהים סימן שלדליה ייוולד תינוק בזמן הקרוב, ובעקבות זאת בצורת שהייתה באזור עד אז מפסיקה, ומתחיל לרדת גשם, וכך הבצורת נגמרה. "אדון ליאון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אדון ליאון", באתר ספר הקולנוע הישראלי "אדון ליאון", באתר אידיבי "אדון ליאון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אדון ליאון", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאומנס השני

קלאומנס השני (ביוונית: Κλεομένης; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מלך ספרטה מהשושלת האגידית. מעט מאוד ידוע על חייו. הוא היה בנו של קלאומברוטוס הראשון ואחיו של אגסיפוליס השני ששלטו לפניו. הוא שלט בין השנים 369 לפנה"ס-309 לפנה"ס, תקופת שלטונו התאפיינה בשקט יחסי, אם כי החלה הידרדרות במצבה החברתי והכלכלי של ספרטה. היו לו שני בנים מאשה לא ידועה, אקרוטאטוס הראשון, וקלאונימוס. אקרוטאטוס מת עוד לפני מותו של קלאומנס, ובנו של אקרוטאטוס אראוס הראשון עלה לשלטון אחריו.
אניקה קרהאן

אניקה קרהאן (בגרמנית: Annike Krahn‏ נולדה ב-1 ביולי 1985 בבוכום) היא כדורגלנית עבר גרמניה. אניקה קרהאן התחילה לשחק כדורגל בגיל 4. היא שיחקה 8 עונות בדיסבורג 2001 (אנ') ובמהלכם כבשה 8 גולים ב-146 משחקים. קרהאן הגיעה עם המועדון חמש פעמים למקום השני בבונדסליגה לנשים, כולל ארבע עונות ברציפות בין השנים 2005–2008. היא זכתה בגביע הגרמני פעמיים עם המועדון ובגביע ליגת האלופות לנשים של אופ"א בעונת 2008–2009. במהלך טורניר המוקדמות לאליפות נשים של אופ"א נגד גלאזגו סיטי באוגוסט 2010, קרעה קרהאן את הרצועה הצולבת הקדמית בברך שמאל. היא החמיצה את כל העונה 2010–2011 בבונדסליגה ובשנת 2012 לאחר שמונה שנים עם דיסבורג 2001 עזבה את הקבוצה לטובת פריז סן-ז'רמן בה שיחקה 3 עונות, כבשה 2 שערים ב-52 משחקים והגיעה עם הקבוצה לגמר ליגת האלופות. ב-2015 חתמה קרהאן על חוזה עם באייר לברקוזן בה שיחקה עד פרישתה ממשחק פעיל בשנת 2017. את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה בכדורגל נשים עשתה במשחק נגד אוסטרליה ב-2005. הטורניר הגדול הראשון שלה היה גביע העולם בכדורגל נשים ב-2007 בו הבקיעה את גול הבכורה שלה במשחק נגד קוריאה הצפונית. היא זכתה עם הנבחרת הגרמנית במדליית ארד בכדורגל באולימפיאדת בייג'ינג ב-2008 ובמקום השביעי באליפות אירופה בכדורגל נשים 2009. היא שיחקה בנבחרת הגרמנית בגביע העולם בכדורגל נשים 2011. היא זכתה במדליית זהב עם הנבחרת הגרמנית בכדורגל באולימפיאדת ברזיל (אנ') ב-2016. באוגוסט 2016 פרשה מהשתתפות בנבחרת גרמניה. מדיה וקבצים בנושא אניקה קרהאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אניקה קרהאן (בגרמנית) אניקה קרהאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אניקה קרהאן, באתר Soccerdonna (בגרמנית) אניקה קרהאן, באתר Soccerway אניקה קרהאן, באתר WorldFootball.net אניקה קרהאן, באתר FootballDatabase.eu Annike Krahn verlässt FCR 2001 Duisburg באתר Womensoccer, ‏28 ביוני 2012 (בגרמנית) Olympiasiegerin Krahn beendet Karriere באתר Deutscher Fußball-Bund, ‏9 במאי 2017 (בגרמנית)
הביוגרפיה הגרמנית הכללית

הביוגרפיה הגרמנית הכללית (בגרמנית: Allgemeine Deutsche Biographie; בראשי תיבות: ADB) היא אנציקלופדיה ביוגרפית שיצאה לאור בגרמניה בין השנים 1875–1912 (ובהדפסה חוזרת בין 1967–1971) על ידי הוועדה ההיסטורית (גר') של האקדמיה המלכותית למדעים של בוואריה (אנ'), בעריכת רוכוס פון ליליינקרון (אנ'). הביוגרפיה משתרעת על פני 56 כרכים והיא כוללת סימוכין לביוגרפיות של כ-26,500 אנשים שמתו לפני 1900. היא הודפסה בלייפציג בהוצאת Duncker & Humblot. פרויקט עוקב של הביוגרפיה, היא הביוגרפיה הגרמנית החדשה הלא-גמורה, שרואה אור החל משנות ה-50 של המאה ה-20. הביוגרפיות שבביוגרפיה הגרמנית הכללית (בטקסט מלא), לצד אלו שבביוגרפיה החדשה (אינדקס בלבד) הועלו לרשת האינטרנט וניתן לחפש בהם באתר "ביוגרפיה גרמנית" (גר'). מדיה וקבצים בנושא הביוגרפיה הגרמנית הכללית בוויקישיתוף אתר הביוגרפיה הגרמנית, מאפשר חיפוש בתוכני הביוגרפיה הגרמנית הכללית (בגרמנית) טקסט מלא של כרכי הביוגרפיה הגרמנית הכללית בוויקיטקסט (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלופס (מלך ספרטה)

פלופס (ביוונית: Κλεομένης; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מלך ספרטה האחרון. פלופס היה בנו של ליקורגוס. בתקופת מלוכתו של אביו כבר בוטלה המלוכה הכפולה המסורתית בספרטה והוחלפה במלוכת יחיד. הוא נולד בשנת 210 לפנה"ס, אם כי ממש באותה שנה מת אביו. כעוצר עבורו שימש מאחאנידס, ולאחר שזה נהרג בקרב נגד הליגה האכאית, מונה לעוצר קרוב משפחה רחוק שלו נאביס. אולם בהמשך רצח נאביס את פלופס וכן קרובי משפחה אחרים שלו, והפך לטיראן של ספרטה.
התנועה להתחדשות יהודית

התנועה להתחדשות יהודית (אנגלית: Jewish Renewal) היא זרם דתי יהודי-אמריקני המתמקד בהיבטים המיסטיים והרוחניים במורשת היהודית ובחוויה הבלתי-אמצעית של האלוהי. היא שואבת רבות מהחסידות, הקבלה והאגדה ועוסקת בתפילה אקסטטית ומדיטציה כאמצעי להשגת התעלות רוחנית. מושג הדבקות החסידי הוא אחד מנדבכי הגותה, והיא מדגישה את חשיבות ההנהגה הכריזמטית של אישיה. לצד המקורות היהודיים, היא יונקת גם ממסורות מיסטיות אחרות, כמו בודהיזם ואסלאם סופי. התנועה מעודדת שילוב של פרקטיקות כגון ריקוד, שירה, מוזיקה ואמנות בתוך טקסיה. היא מבקשת להגיע ל"תיקון עולם" באמצעות צדק סוציאלי, סובלנות, שלום ופמיניזם, המתבטא גם בכך שנשים הן שותפות שוות להווייה הדתית ובתפילה נעשה שימוש בשפה ללא ציון מגדרי, לצד פניות לאלוהות בלשון נקבה. מוקד מקביל הוא "תיקון הלב", השגת שלווה וסיפוק נפשיים. התנועה חותרת ליצירת "הלכה אינטגרלית" התואמת עקרונות אלה. בין היתר, נטבע המושג "כשרות אקולוגית", הדורשת שהמזון הנצרך ייווצר תוך הימנעות מגרימת נזק סביבתי או העסקה נצלנית של עובדים. מנהיגה של התנועה, הרב זלמן שחטר-שלומי, הדגים את השקפתו כאשר דן באיסור לעסוק בגינון בשבת: "אם אינך אוהב את העבודה בגינה, ומעדיף שתיעשה על ידי שכיר, אז הגינון נחשב כמלאכה ואסור. אך אם אתה אוהב לגנן וזמן הפנאי היחיד שלך הוא בשבת, תן לגינון להיות חלק מעונג השבת שלך." ראשיתה של התנועה ב-1962, כששחטר-שלומי עזב את תפקידו כמחזיר בתשובה באוניברסיטאות מטעם חסידות חב"ד והקים אגודה קטנה בשם "בני אור". בין היתר שיתף פעולה עם שלמה קרליבך, אף כי הלה היה קשור יותר ליהדות האורתודוקסית. המסר שהפיץ, תוך הדגשת מיסטיקה וערכים אוניברסליים, התקבל בקרב ילדי הפרחים. בראשית שנות השבעים, כשהשמאל החדש האמריקאי נטה לגאווה שחורה קיצונית, החלו רדיקלים יהודים רבים להתחיל לטפח זהות עצמאית וחלקם פנו לדרכו של שלומי. בשנים אלה הצטרפו אליו הוגים בולטים כארתור וסקו ומייקל לרנר. תנועת ההתחדשות עסקה בסוגיות חברתיות כפירוז גרעיני וזכויות הומוסקסואלים. וסקו ייסד כתב-עת בשם "מנורה" בשנת 1979. ב-1985 שינו "בני אור" את שמם ל"פני האור", שם שאינו מגדרי. ב-1993 התמזגו שתי המסגרות ויצרו את 'אל"ף: ברית להתחדשות יהודית' (ALEPH: Alliance for Jewish Renewal). בעקבות המיסוד הוקמה גם תוכנית להכשרת רבנים וכן 'אהל"ה', אגודת הרבנים להתחדשות יהודית, שנוסדה ב-1998. ביטאונה של התנועה הוא כתב-העת "תיקון". שחטר-שלומי והמנהיגים האחרים העדיפו להגדיר את תנועתם כ'תהליך' האמור להשפיע על הציבור היהודי ולא כזרם עצמאי. נכון לשנת 2015, ישנן ארבעים ואחת חבורות וקהילות באל"ף, רובן בארצות הברית ושבע מחוץ לה. אהל"ה מונה כ-200 רבנים. בניגוד לרפורמים ולקונסרבטיבים, התנועה לא רק מקבלת נישואי תערובת בקרב הציבור אלא מתירה אף לרבניה להינשא ללא-יהודים. אתר אל"ף אתר אהל"ה Renewal Judaism Renewal Judaism. Interfaith Family.
צפון אמסטרדם

רובע צפון אמסטרדם (בהולנדית: Amsterdam Noord) הוא הרובע הצפוני ביותר ואחד משמונה מחוזות של עיריית אמסטרדם, הולנד. הרובע ממוקם מצפון לנהר ה-IJ שמפריד את הרובע משאר חלקי העיר ומשתרע על שטח של 49.01 קמ"ר. רובע זה מחובר אל חלקיה האחרים של העיר באמצעות גשר המיועד לתחבורה פרטית וציבורית (Schellingwouderbrug), שלוש מנהרות המיועדות אף הן לתחבורה פרטית וציבורית Coentunnel (מערב), IJtunnel (במרכז) ו-Zeeburgertunnel (במזרח). כמו כן קיימות 5 מעבורות נוסעים המיועדות להולכי רגל ורוכבי אופניים. לאזור זה לא קיימים קווי חשמלית ישירים משום שאזור זה מופרד פיזית משאר האזורים, קו מטרו ישיר הנקרא קו צפון-דרום נמצא בתהליכי בנייה וצפוי להיפתח בשנת 2018. כפר דוכרדאם בנייני משרדים ברובע מבט אל הרובע Nieuwendammerdijk מדיה וקבצים בנושא צפון אמסטרדם בוויקישיתוף האתר הרשמי של רובע צפון אמסטרדם - בשפה ההולנדית
ריק סניידר

ריצ'רד דייל "ריק" סניידר (באנגלית: Richard Dale "Rick" Snyder; נולד ב-19 באוגוסט 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כמושל מישיגן משנת 2011 עד 2019. סניידר נולד וגדל בעיר באטל קריק שבמישיגן. ב-1975 סיים תואר ראשון באוניברסיטת מישיגן, ב-1979 תואר MBA במנהל עסקים וב-1982 תואר JD במשפטים. כמו כן הוא רואה חשבון מוסמך. הוא עבד בפירמת ראיית החשבון PWC ונהייה בה לשותף. ב-1991 מונה לסמנכ"ל תפעול בחברת המחשבים Gateway שבסיסה בקליפורניה וב-1996 מונה למנכ"ל החברה. ב-1997 חזר למישיגן והקים קרן הון סיכון ובהמשך הקים חברת השקעות וכן חברה לשירותי בריאות מקוונים. ב-2010 זכה בבחירות למשרת מושל מישיגן ברוב של 58%. הוא הושבע לתפקיד ב-1 בינואר 2011. בנובמבר 2014 זכה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 51%. כמושל נחל הצלחה בשיקום דטרויט מהמשבר הכלכלי בצעדים שכללו הכרזה על מנהל חירום והעברת הניהול הפיננסי לטיפולו. עם זאת, בינואר 2016 התגלתה עופרת במי השתייה של העיר פלינט, מה שגרר ביקורת על תפקודו של סניידר בעת המשבר. סניידר הוא מתון ועמדותיו ממוצבות במרכז המפה הפוליטית. סניידר נשוי לסו, אותה הכיר בעת עבודתו ב-PWC, ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא ריק סניידר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריק סניידר ריק סניידר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריק סניידר באתר מושל מישיגן ריק סניידר באתר איגוד המושלים Rick Snyder, eyeing 2016, to take Detroit success story on the road, אתר politico, ‏10 בדצמבר 2014 Michigan governor under fire over emails about water crisis,‏ CBS News, 21 בינואר 2016 Rick Snyder Has A Chris Christie Problem, אתר fivethirtyeight.com, ‏29 באפריל 2015
קריה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קריה – צורת התיישבות עירונית עיירה – עיר קטנה שכונה – קבוצת מבנים בתוך עיר המהווה יחידת מגורים עצמית. לעיתים נקראת "קריה" רובע – שכונה גדולה קמפוס – שטח גדול של מבני אוניברסיטה. לעיתים מתורגם מונח זה כ"קריה" כפר – יישוב קטן. "כפר" בערבית נקרא قَرْيَة (קַרְיַה) הקריה – מתחם ביטחוני מרכזי בתל אביב-יפו הקריות – קבוצת ערים בצפון ישראל קריות (יהודה) – עיר קדומה באזור יהודה Kirya – אלבומה החמישה עשר של עפרה חזה קיריה – תפילה בנצרות קאריה – ממלכה חתית
טויוטה סנטר

טויוטה סנטר (אנגלית: Toyota Center) הוא אולם ספורט מקורה בעיר יוסטון, טקסס. האולם נקרא על שם יצרנית כלי הרכב היפנית טויוטה, והוא ביתם של קבוצת ה-NBA יוסטון רוקטס. בעלי היוסטון רוקטס, לסלי אלכסנדר, החל במגעים לבניית האולם עוד בשנת 1995, אך ההצעה נדחתה לאחר משאל עם עירוני ב-1999. הצעה חדשה זכתה להסכמת תושבי העיר ב-2000, ועבודות הבנייה החלו בשנה שלאחר מכן. האולם נחנך בספטמבר 2003, בעלות בנייה של 235 מיליון דולרים, כשאת חלק הארי של הסכום שילמה עיריית יוסטון, והרוקטס שילמו את השאר. כמו כן, טויוטה שילמה 100 מיליון דולר עבור זכויות שיום האולם. במאי 1995 העלו מספר קבוצות ספורט מטקסס, בהן הרוקטס, הצעת חוק שמטרתו לייעד חלק ממסי המדינה לבניית אולמות ספורט ואצטדיונים. הצעת החוק נדחתה, אך הבעלים של יוסטון רוקטס היה נחוש בדעתו לעזוב את האולם המיושן בו שיחקה קבוצתו, הסאמיט (The Summit), וביקש מבעלי האולם, שהיה בעליה של קבוצת ההוקי קרח יוסטון איירוס, לשחררו מחוזהו, שעתיד היה להסתיים ב-2003. בעוד המגעים נמשכים גם ב-1996, הכריז ראש עיריית יוסטון, בוב לניר, על רצונו לבנות אולם ספורט חדש בדאונטאון של העיר, ושיעלה את ההצעה למשאל עם עירוני. לאחר ניסיונות נוספים של הרוקטס להשתחרר מהחוזה, הגישה עיריית יוסטון תביעה כנגד הקבוצה, במטרה לאלץ אותה לכבד את החוזה, וכן הכריז לניר שבאולם החדש על הרוקטס ועל האיירוס להסכים לבעלות משותפת, ולא בעלות בלעדית של קבוצה אחת. לאחר שהקבוצות הסכימו, אישר מושל טקסס דאז, ג'ורג' ווקר בוש, את ייעוד הכספי המיסים לבניית האולם. לאחר מספר עיכובים בעריכת משאל העם, הוא נערך לבסוף בנובמבר 1999, ו-54% מהתושבים דחו את הבקשה לבנות אולם ספורט חדש. בעקבות דחיית בניית האולם החדש החלו הרוקטס לחפש בית חדש, ובין השאר בחנו את לואיוויל, קנטקי. אולם, בקיץ 2000 שבו הרוקטס לשולחן המשא ומתן עם עיריית יוסטון, וביולי הגיעו הצדדים להסכמה. במשאל העם שנערך בנובמבר של אותה שנה, זכתה ההצעה לתמיכת 66% מהמצביעים. לפי ההסכם בין הרוקטס לעיריית יוסטון, רכשה העירייה את החלקה עליה עתיד היה להיבנות האולם, וכן אזורי חנייה סמוכים. עבור בניית האולם, ששטחו 70,000 מטרים רבועים, נהרס בניין שעמד בחלקה, ושני רחובות צמודים נסגרו למשך תקופת הבנייה. טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-31 ביולי 2001, והבנייה נמשכה 26 חודשים. לבקשתו של אלכסנדר, נבנה האולם בגובה 9.8 מטרים מתחת לגובה הרחובות המקיפים, וזאת כדי לחסוך לאוהדים טיפוס מדרגות כדי להגיע למושביהם. לשם כך נחפרו 24083.5 מטרים מעוקבים של אדמה, בעלות 12 מיליון דולר. בניית היסודות החלה בקיץ 2002, והגג הונח בדצמבר של אותה שנה. האולם נפתח בטקס רשמי בספטמבר 2003, ועלויות הבנייה הסתכמו ב-235 מיליון דולר, מהם שילמה עיריית יוסטון 182 מיליון, והרוקטס 43 מיליון. מספר המקומות באולם משתנה לפי סוג האירוע. במשחקי כדורסל יכול האולם להכיל 18,055 צופים, בהוקי 17,800 צופים, ובעת הופעות חיות יכול להכיל האולם 19,300 צופים. באולם ישנם 103 תאי צפייה פרטיים ו-2,900 מושבים שמורים למכובדים. בעת פתיחת האולם, במרכזו נתלתה מערכת וידאו בעלת ארבעה מסכים בגודל 12 מטרים על 9.8 מטרים, ששידרה את המשחק. ב-2012 הותקנה מערכת וידאו חדשה, שגודל מסכיה 18 מטרים על 7.6 מטרים. כמו כן, מסכים קטנים יותר ניצבים בשני קצוות המגרש. מדיה וקבצים בנושא טויוטה סנטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טויוטה סנטר (באנגלית) טויוטה סנטר, ברשת החברתית פייסבוק טויוטה סנטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טויוטה סנטר, ברשת החברתית אינסטגרם
סאקיים

סאקיים (שם מדעי: Pitheciidae) הם משפחת קופים החיים בעולם החדש ביערות גשם בעיקר באזור יער האמזונאס מקולומביה בצפון ועד בוליביה בדרום, בגודל קטן עד בינוני, אבל גדול יחסית לקופים רחבי האף. הגדולים ביותר הם קופי האואקרי שאורכם 44–49 ס"מ. יש להם פרוות בעלות צבעים רבים אבל בעיקר הפנים בעלי צבעים לא רגילים כמו אדום עז אצל האואקרים. הם שוכני יערות גשם ואוכלים בעיקר זרעים גדולים, כשהקופים הקטנים יאכלו גם חרקים. יש להם שיניים ולסתות חזקות ביותר בשביל לפצח את האגוזים. כמו רבים משוכני יער הגשם, הרבה קופי סאקיים נמצאים בסכנת הכחדה. תת-משפחה Pitheciinae סוג אואקרי (Cacajao) מין אואקרי קירח (Cacajao calvus) מין אואקרי זהוב-גב (Cacajao melanocephalus) מין אואקרי אראקה (Cacajao ayresi) מין אואקרי נבלינה (Cacajao hosomi) סוג Carlocebus - נכחד סוג צבופיתסיה (Cebupithecia) - נכחד סוג סאקי מזוקן (Chiropotes) מין סאקי מזוקן שחור (Chiropotes satanas) מין סאקי מזוקן אדום-גב (Chiropotes chiropotes) מין סאקי מזוקן חום-גב (Chiropotes israelita) מין סאקי יוטה היק (Chiropotes utahickae) מין סאקי לבן-אף (Chiropotes albinasus) סוג Homunculus - נכחד סוג Nuciruptor - נכחד סוג סאקי (Pithecia) מין סאקי משווני (Pithecia aequatorialis) מין סאקי לבן רגליים (Pithecia albicans) מין Pithecia cazuzai מין Pithecia chrysocephala מין Pithecia hirsuta מין Pithecia inusta מין סאקי ריו טפז'וס (Pithecia irrorata) מין סאקי איזבל (Pithecia isabela) מין Pithecia mittermeieri מין Pithecia milleri מין סאקי נזיר (Pithecia monachus) מין Pithecia napensis מין Pithecia pissinattii מין סאקי לבן-פנים (Pithecia pithecia) מין Pithecia rylandsi מין Pithecia vanzolinii סוג Proteropithecia - נכחד סוג Soriacebus - נכחד כמה חוקרים משייכים למשפחה גם את שלושת סוגי תת-משפחת הטיטים. מדיה וקבצים בנושא סאקיים בוויקישיתוף סאקיים, באתר ITIS (באנגלית) סאקיים, באתר NCBI (באנגלית) סאקיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סאקיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סאקיים, באתר GBIF (באנגלית) סאקיים בסכנת הכחדה סאקיים באתר ADW
קופי עכביש

קופי עכביש או אטלסיים (שם מדעי: Atelidae) היא משפחת קופים החיים ביערות גשם טרופיים בדרום ומרכז אמריקה. הם בעלי פרווה עבה וגם זנב ארוך עליו הם נתלים, מה שמזכיר צורת עכביש ונתן להם את שמם, והם הקופים היחידים שנתלים בזנבם מהענפים. הם בין הגדולים שבקופים רחבי האף, והם נמצאים ברוב יבשות אמריקה ממקסיקו עד לצפון ארגנטינה. אלו הגדולים שבקופי אמריקה והם מגיעים לאורך 34–72 ס"מ. הם קופים בעלי פרווה דלילה יחסית, אך זנב ארוך וכפות לופתות עם זרועות ארוכות. הם יודעים לקפוץ רחוק וגם להיתלות כלפי מטה מהענפים כשזנבם המפותל מחזיק אותם. הם ניזונים מעלים שונים וכן מחרקים ויצורים קטנים אחרים ובעלי שיניים קטנות. הם נפוצים ביערות סבוכים יחסית, אך לעיתים גם בסוואנות מיוערות או ביערות יבשים והם יוצאים ללקט מזון במשך היום. הם מתגודדים בלהקות היררכיות בראשות זכר אלפא שמכריז על הטריטוריה בעזרת הקול - כמו קופי השאגן הרעשניים. בשל גודלם הם מוגנים מטורפים קטנים שמפילים אימה על רוב קופי האמזונאס. טורפיהם העיקריים של קופים אלה כוללים את היגואר, נחש האנקונדה או הבואה ועיט ההרפיה. סוג ללא מקור Mohanamico סוג ללא מקור Chilecebus תת-משפחה שאגנים (Alouattinae) סוג שאגן (Alouatta) מין שאגן אדום-יד (Alouatta belzebul) מין שאגן שחור (Alouatta caraya) מין שאגן קויבה (Alouatta coibensis) מין שאגן חום (Alouatta fusca) מין שאגן רעמה (Alouatta palliata) מין שאגן שחור מקסיקני (Alouatta pigra) מין שאגן אדום בוליביאני (Alouatta sara) מין שאגן אדום ונצואלי (Alouatta seniculus) מין שאגן אדום גיאני (Alouatta macconnelli) מין שאגן שחור אמזוני (Alouatta nigerrima) מין שאגן אדום יד של ספיקס (Alouatta discolor) מין שאגן דובי (Alouatta arctoidea) מין שאגן חום (Alouatta guariba) מין שאגן אדום של מאראנהאו (Alouatta ululata) מין שאגן אדום פורוסי (Alouatta puruensis) מין שאגן אדום חוארי (Alouatta juara) סוג Alouatta - נכחד סוג קרטלס (Cartelles) - נכחד סוג Paralouatta - נכחד סוג Stirtonia - נכחד תת-משפחה Atelinae סוג קוף עכביש (Ateles) מין קוף עכביש שחור-יד (Ateles geoffroyi) מין קוף עכביש אדום-פנים (Ateles paniscus) מין קוף עכביש לבן-פנים (Ateles blezebuth) מין קוף עכביש שחור-ראש (Ateles fusciceps) מין קוף עכביש לבן-לחיים (Ateles marginatus) מין קוף עכביש חום (Ateles hybridus) מין קוף עכביש שחור-פנים (Ateles chamek) סוג מורוקי (Brachyteles) מין מורוקי דרומי (Brachyteles arachnoides) מין מורוקי צפוני (Brachyteles hypoxanthus) סוג קאיפורה (Caipora) - נכחד סוג צמרן (Lagothrix) מין צמרן חום, (Lagothrix lagotricha) מין צמרן אפור, (Lagothrix cana) מין צמרן קולומביאני, (Lagothrix lugens) מין צמרן כסוף, (Lagothrix poeppigii) סוג ומין יחיד צמרן צהוב-זנב (Oreonax flavicauda) סוג פרוטופיתקוס (Protopithecus) - נכחד סוג Solimoea - נכחד סוג Stirtonia - נכחד מדיה וקבצים בנושא קופי עכביש בוויקישיתוף קופי עכביש, באתר ITIS (באנגלית) קופי עכביש, באתר NCBI (באנגלית) קופי עכביש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קופי עכביש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קופי עכביש, באתר GBIF (באנגלית) קופי עכביש באתר ADW
פייר גספאר שומט

פייר גספאר שומט (בצרפתית: Pierre-Gaspard Chaumette;‏ 24 במאי 1763 – 13 באפריל 1794) היה בוטנאי ומהפכן צרפתי. שומט נולד בחבל בורגונדי שבצרפת. הוא סיים לימודי רפואה בפריז בשנת 1790. עד המהפכה הצרפתית עסק בעיקר במחקר בוטני. במהלך המהפכה הצרפתית לקח חלק פעיל כאחד המנהיגים במועצת המהפכה. שומט היה מהפכן חברתי נלהב; הוא הוביל לביטול הענישה גופנית בבתי הספר, וכן קידם חקיקה שהגבילה הימורים וספרות תועבה. בנוסף, שומט הוביל רפורמות בתחום הבריאות, הנראות כיום כבסיסיות, כדוגמת חקיקה שהבטיחה טיפול רפואי לכל; חקיקה נוספת שיזם, הבטיחה לעניים קבורה במימון המדינה. מדיה וקבצים בנושא פייר גספאר שומט בוויקישיתוף פייר גספאר שומט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.