פריץ פרלס

פרידריך (פרדריק) סלומון פרלס (Friedrich (Frederick) Salomon Perls‏; 8 ביולי 1893 – 14 במרץ 1970), שנודע כפריץ פרלס (Fritz Perls), היה פסיכיאטר ופסיכותרפיסט יהודי-גרמני-אמריקאי. פרלס טבע את המונח "תרפיית הגשטאלט" לתיאור סוג התרפיה שפיתח בצוותא עם אשתו לורה פרלס החל משנות הארבעים, והוא חבר למכון איסלן בקליפורניה בשנת 1964. גישתו קשורה, אולם אינה זהה, לפסיכולוגיית הגשטאלט ולפסיכותרפיה התאורטית של הגשטאלט מבית מדרשו של האנס-יורגן וולטר. ליבתה של תרפיית הגשטאלט היא קידום המודעות לאחדות של כל הרגשות וההתנהגויות הנוכחים, והמגע בין האני לסביבה. פרלס פסע מחוץ לתחומיה של הפסיכותרפיה בשל ציטטה המתוארת לעיתים תכופות כ"תפילת הגשטאלט". הדבר היה נכון במיוחד בשנות השישים, כשאימרה זו, המעניקה דגש חזק לאינדיבידואליזם, זכתה לתשומת לב רבה. פריץ פרלס נולד בברלין בירת הקיסרות הגרמנית. למד בתיכון היוקרתי "אסקנישה גימנזיום" (Askanische Gymnasium), ולאחר בחינות הבגרות ציפו ממנו בסביבתו הקרובה להיהפך לעורך דין כמו דודו הנודע הרמן שטאוב (Hermann Staub;‏ 1856–1904), אולם במקום זאת הוא למד רפואה. לאחר שהיה תקופה מסוימת בחפירות במלחמת העולם הראשונה, קיבל דוקטורט. פרלס נמשך לפסיכיאטריה בשל עבודתו של פרויד ומחקריו המוקדמים של וילהלם רייך. בשנת 1930 נשא לאישה את לורה פרלס (אז לורה פוזנר), ולהם נולדו שני ילדים משותפים, רנט וסטפן. ב-1933, זמן מועט לאחר עלות היטלר לשלטון בגרמניה, נסו פרלס, רעייתו לורה וביתם הבכורה רנט להולנד, ושנה אחת אחרי כן היגרו לדרום אפריקה, שם כתב פרלס בשנת 1941 את "אגו, רעב ותוקפנות" (Ego, Hunger, and Aggression; ראה אור ב-1942). אשתו לורה לקחה אף היא חלק בכתיבת ספרו, אם כי לא ניתן לה קרדיט על כך. ב-1942 התגייס פרלס לצבא דרום אפריקה, שבו ששרת כפסיכיאטר צבאי בדרגת סרן עד לשנת 1946. הזוג פרלס היגרו לניו יורק ב-1946, שם עבד פריץ פרלס למשך זמן מה ביחד עם קארן הורני, ואז עם וילהלם רייך. בשנת 1947 לערך ביקש פרלס מהסופר פול גודמן להעלות על הכתב רשימות שרשם בכתב ידו, ושביחד עם תרומות מראלף האפרלין וגודמן פורסמו בתור "תרפיית הגשטאלט" (Gestalt Therapy). פרלס נסע לקליפורניה ב-1960, שם המשיך להעביר את סדנאותיו כחבר מכון איזלן בביג סור, עד לעוזבו את ארצות הברית על מנת להשיק קהילת גשטאלט באגם קוצ'יצ'אן באי ונקובר שבקנדה ב-1969. פריץ פרלס הלך לעולמו כמעט שנה לאחר מכן, ב-14 במרץ 1970, בשיקגו, כתוצאה מדום לב בעקבות ניתוח בבית החולים ממוריאל על שם לואי איי. וייס בשיקגו. Ego, Hunger and Aggression (1942). Gestalt Therapy: Excitement and Growth in the Human Personality (1951/1977) Gestalt Therapy Verbatim (1968). The Gestalt Approach and Eye Witness to Therapy (1973) . In and Out the Garbage Pail (1981). גשטאלט (תרפיית התבנית): מילה במילה / פרדריק ס’ פרלס (אסף וערך: ג'ון או' סטיבנס; מאנגלית: אברהם קדימה), תל אביב: זמורה, ביתן, מודן, תשל"ח. Petruska Clarkson, Jennifer Mackewn, Fritz Perls, 1993, SAGE Publications. ביוגרפיות: פרקי חיים, פרדריק פרלס פרדריק פרלס: הרהורי הבן, בטפן פרלס התבגרות רצופת מהמורות: פריץ פרלס ותרפית הגשטאלט, הסופר ארנסט בקר. נושא דברים זמן מועט לאחר פטירתו של פרלס ב-1970. הודעת פטירה, הניו יורק טיימס רות בונדי, הנביא הזרוק, דבר, 20 בינואר 1978 כתיבתו והרצאותיו של פריץ פרלס: פסיכיאטריה ב-New Key מכתב היד שלא פורסם של פריץ פרלס למצוא את העצמי באמצעות תרפית הגשטאלט, תעתיק של הרצאה שנתן פריץ פרלס בקופר יוניון פסיכותרפיה מתוכננת, הרצאה שנשא פריץ פרלס בשלהי שנות הארבעים במכון ויליאם אלאנסון וייט בעיר ניו יורק, "פסיכותרפיה מתוכננת" קודמת להופעת תרפית הגשטאלט בשנים ספורות. פרלס דן בפרוטרוט בפיצוח השימוש במיקוד ב"כאן ובעכשיו". ריאיון עם פריץ פרלס פריץ פרלס: תרפית הגשטאלט, ראיון שכמעט נשכח עם פריץ פרלס (המייסד שותף של תרפית הגשטאלט) מאת אדלאיד בריי