laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קוו ואדיס

קוו ואדיס? (מלטינית: ?Quo Vadis) הוא מונח שמשמעותו "לאן אתה הולך?". הביטוי לקוח מספר הבשורה על-פי יוחנן שבברית החדשה (יוחנן יג' 36). השימוש המפורסם ביותר הוא בספרים האפוקריפיים מעשי פטרוס, שם מסופר על מפגש בין פטרוס הנמלט מחשש שייצלב ברומא, הפוגש את ישו בויה אפיה. ״לאן פניך?״ שאל פטרוס את ישו וזה השיב: ״אני הולך כדי להיצלב שנית ברומא״. פטרוס נכלם על שביקש להימלט מהגורל שיועד לו, שב לרומא ושם נצלב. הביטוי מכוון בדרך כלל לשאול אדם לאן פניו מועדות בצומת דרכים מכריע. קוו ואדיס (רומן): רומן ידוע משנת 1895 פרי עטו של הנריק סנקביץ'. קוו ואדיס (מחזה, 1900): מחזה מברודוויי שהוצג והחל בתיאטרון ניו יורק ב-9 באפריל 1900. הוא הופק על ידי F.C. Whitney ונכתב לבמה על ידי Hugh Stanislaus Strange על פי הרומן של הנריק סנקביץ'. קוו ואדיס (סרט, 1902): גרסה צרפתית אילמת שבוימה על ידי Lucien Nonguet ו-Ferdinand Zecca, לא מצוין צוות שחקנים. קוו ואדיס (אופרה, 1909): על ידי Jean Nouges. קוו ואדיס (סרט, 1912): גרסה איטלקית, שעובדה ובוימה על ידי Enrico Guazzoni, בכיכובם של Amelia Cattaneo, Carlo Cattaneo, Lea Giunchi ו-Giovanni Gizzi. היסטוריוני קולנוע מתייחסים אליו כאל סרט הקולנוע הראשון המוצלח באורך מלא, הוא נתן השראה ל-D.W. Griffith לעשות את הסרט לידתה של אומה. קוו ואדיס (סרט, 1924) סרט איטלקי אילם בכיכובם של Elga Brink, Rina de Liguoro, Lillian Hall-Davis, Emil Jannings ו-Elena Sangro. הוא עובד ובוים על ידי Gabrirllino D'Annunzio ו-Georg Jacoby והופק על ידי Arturo Ambrosio. קוו ואדיס (סרט, 1951): הפקת פאר הוליוודית, שבוימה על ידי מרווין לרוי ובכיכובם של רוברט טיילור, דברה קר ופיטר יוסטינוב. קוו ואדיס (סרט, 1985): מיני סדרת טלוויזיה בכיכובם של קלאוס מריה ברנדאואר, פרדריק פורסייט, מארי טרז רלין ופראנצ'סקו קווין. הוא בוים על ידי פרנקו רוסי ונכתב על ידי אניו דה קונצ'יני ופראנצ'סקו סקארגמאגליה Francesco Scardamaglia ופרנקו רוסי. קוו ואדיס (סרט, 2001): גרסה בשפה הפולנית, בוימה בידי Jerzy Kawalerowicz ובכיכובם של Pawel Delag, Magdalena Mielcarz, Boguslaw Linda ו-Michal Bajor. סטטוס קוו ואדיס - מחזה ישראלי מאת יהושע סובול. "Quo Vadis, Capt. Chandler?" פרק משנת 1975 של מ.א.ש. קוו ואדיס (כנסייה) "Chiesa del Domine Quo Vadis". הציור "אנא אלך, אלי" ("Domine, Quo Vadis") מעשה ידי האמן אנבל קאראצ'י. קוו ואדיס (משחק לוח): משחק לוח גרמני שהגה Reiner Knizia. קוו ואדיס (משחק, 1984): משחק מחשב משנת 1984 עבור קומודור 64. קוו ואדיס (משחק וידאו): משחק מלחמה יפני עבור ה-Sega Saturn. קוו ואדיס (להקה): להקת דת' מטאל קנדית. קוו ואדיס (להקה פולנית): להקת ת'ראש מטאל פולנית. קוו ואדיס (מכונית): כלי רכב צרפתי שיוצר בין השנים 1921 ל-1923. קוו ואדיס (עיתון): עיתון הקמפוס של Middlesex County College. קוו ואדיס (בית קולנוע): קולנוע שסגר את שעריו בווסטלנד, מישיגן. קוו ואדיס (מסעדה): מסעדה איטלקית בווייקפילד, בריטניה. קוו ואדיס (מסעדה): מסעדה איטלקית בסוואן הילס, אוסטרליה. קוו ואדיס (פאב): פאב בקארדונלד בגלאזגו. קוו ואדיס (שיר): שיר ששרה הלהקה היפנית Deadman, באלבומם "בלי אלטרנטיבה". קוו ואדיס (פאב): פאב בארינסל אנדורה מדיה וקבצים בנושא קוו ואדיס בוויקישיתוף
הבן הבכור

הבן הבכור (ברוסית: Старший сын) הוא מחזה קומי שכתב המחזאי הסובייטי אלכסנדר ומפילוב. ארקדי סאראפנוב הוא נגן קלרינט, שעלה מרוסיה לישראל יחד עם שני ילדיו: בתו נינה ובנו מישקה, ושלושתם חיים בעיר פרובנציאלית. סאראפנוב, אדם אופטימיסט ותמים, בעל חלומות גדולים, מנסה לקיים שגרת חיים נורמלית וחולם להשלים את כתיבת האורטוריה שלו, הנושאת את השם "כל בני האדם - אחים הם", עליה הוא עובד מזה שנים רבות. סאראפנוב פוטר מעבודתו בתזמורת בה ניגן, אך הוא אינו מסוגל לומר זאת לילדיו, ולכן יוצא מדי ערב לנגן בפינת הרחוב ולהיות למעשה קבצן. נקודת המפנה מגיע כשבלילה גשום חודרים לדירתו של סאראפנוב שני צעירים נוירוטים בשם סלבה ווולודיה, המחפשים מסתור מהגשם. השניים חודרים לדירה בתואנה כי וולודיה הוא הבן הבכור של סאראפנוב. אף על פי שטענה זאת שקרית, סאראפנוב מקבל את הידיעה בכל הרצינות הראויה, ומכאן חייו של סאראפנוב, כמו גם של שני ילדיו, עתידים להשתנות ללא היכר. המחזה נכתב ב-1968 והועלה לראשונה בברית המועצות בשנת 1969. שנתיים אחר כך זכה להצלחה רבה ברחבי המדינה ומאז ועד היום הועלה ב-44 תיאטראות ברחבי העולם. בראשית שנות האלפיים הועלתה ההצגה בישראל, בתיאטרון הספרייה. ב-2007 הועלתה ההצגה בתיאטרון גשר. לתפקיד ארקדי סאראפנוב לוהק משה איבגי, שלשם תפקידו נדרש ללמוד רוסית וללמוד לנגן על קלרינט. איבגי הצטרף להצגה לאחר שבע שנים שבהן תיאטרון גשר, המורכב מאנסמבל של שחקנים קבועים, לא צירף לשורותיו אף שחקן מבחוץ. השחקנים - משה איבגי, מיקי לאון, יעל לוין, אורי יניב, דניאל צ'רניש, בוריס אחנוב, נטע שפיגלמן ויונתן מילר. עיבוד - בן לוין, בימוי - לנה קריינדלין. הצגת הבכורה הועלתה ב-7 בפברואר 2007. על תפקידו בהצגה זכה משה איבגי בפרס "איש השנה בתיאטרון" לשנת 2007. הביקורת של צבי גורן באתר "הבמה" ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרוב רחוק

קרוב רחוק (באנגלית: Home and Away) היא אופרת סבון אוסטרלית יומית המשודרת ברציפות מה-17 בינואר 1988. בשנת 1985 החל ערוץ 7 האוסטרלי לקצץ בשידוריה של אופרת הסבון "שכנים שכנים", שסבלה מרייטינג נמוך. בתוך שנה, מכרו מפיקי הסדרה את הזכויות עליה לערוץ 10 המתחרה. בסדרה נערכו מספר שינויים, היא נמכרה לשידור גם בבריטניה, ולפתע זכתה להצלחה. ערוץ 7 ביקש עתה למצוא סדרה שתתחרה ב"שכנים שכנים". את הרעיון ל"קרוב רחוק" הגה מפיק ובמאי הטלוויזיה אלן בייטמן, בעקבות ביקורו בעיירה קנגורו פוינט שבניו סאות' ויילס, שם התוודע לסערה ציבורית שהתחוללה עקב הקמתו של בית מחסה לבני נוער עירוניים ממשפחות הרוסות. הסדרה עוסקת בחייהם של תושבי סאמר ביי, עיירת חוף בדיונית באוסטרליה. בתחילה, התמקדה הסדרה בטום ופיפה פלטשר המשכירים קרוואנים לפרנסתם, ומשמשים כמשפחת אומנה למספר נערים. בהמשך התמקדה הסדרה גם בדמויות נוספות, ומשפחות אחרות בעיירה הפכו אף הן למשפחות אומנה. למעשה, מאז עזיבתה של פיפה בשנת 1998, משפחת פלטשר אינה מתגוררת עוד בסאמר ביי (טום מת כבר בשנת 1990). בין השחקנים שהשתתפו בסדרה לאורך השנים נמנים דני מינוג, ג'וליאן מקמהון, גאי פירס, ראיין קוואנטן, כריס המסוורת', מליסה ג'ורג' ובוב מורלי שהסדרה שימשה להם קרש קפיצה לקריירה בינלאומית. השחקן ריי מאר, המגלם את דמותו של אלף סטיוארט, משתתף בסדרה ברציפות מאז הוחל בשידורה. שחקנית נוספת, קייט ריצ'י, גילמה את דמותה של סאלי פלטשר מאז הייתה בת 9. בסוף 2007 הודיעה ריצ'י על עזיבת הסדרה, והפרק האחרון בהשתתפותה שודר באוסטרליה ב-3 באפריל 2008, כעשרים שנה לאחר הופעתה הראשונה בה. סצינות החוץ של הסדרה מצולמות באזור החופים שמצפון לסידני, בעיקר בפאלם ביץ' (אנ') ובקולארוי (אנ'). הסדרה משודרת במדינות רבות בעולם, ובהן ישראל. היא שודרה בערוץ 2 הניסיוני, ולאחר מכן על ידי הטלוויזיה החינוכית, במהלך שנות ה-90. הערוץ הפסיק לשדרה, אך החל משנת 2007 היא שודרה בערוץ הוט 3 ומשנת 2009 בערוץ HOT Family בהוט ו-yes stars base ב-Yes, אולם לאחר מספר שנים הופסקו שידוריה גם בערוץ זה. הסדרה זכתה בפרס הלוגי האוסטרלי בקטגוריית סדרת הדרמה הפופולרית ביותר בשנים 1991, 1993, 1994, 1995, 2006, 2007, 2008. כמה משחקניה זכו בפרס זה בשל הופעותיהם בה. מדיה וקבצים בנושא קרוב רחוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרוב רחוק (באנגלית) קרוב רחוק, ברשת החברתית פייסבוק קרוב רחוק, ברשת החברתית אינסטגרם "קרוב רחוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קרוב רחוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קרוב רחוק", באתר Metacritic (באנגלית) "קרוב רחוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר הסדרה
מלאיאלאם

מלאיאלאם (മലയാളം) היא שפה דראווידית, אחת מהשפות הרשמיות בהודו. מלאיאלאם מדוברת על ידי יותר מ-35 מיליון דוברים, רובם בהודו (בעיקר במדינת קרלה), ורבים נוספים במדינות המפרץ הפרסי. חרף הדמיון בין שם השפה (Malayalam) לשם השפה המלאית (Malay), אין כל קשר ביניהן והן לא שייכות לאותה משפחת שפות. היצירה הספרותית המוקדמת ביותר במלאילאם היא Ramacharitam, שיר אפוס שנכתב בסוף המאה ה-12 או בתחילת המאה ה -13. במאות שלאחר מכן, פרט לספרות פאטו פופולרית ("שיר"), פרחה ספרות של שירה ארוטית בעיקר שהורכבה בסגנון manipravalam ("אלמוג אודם"), תערובת של מלאיאלאם וסנסקריט. מלאיאלאם, באתר אתנולוג (באנגלית) מלאיאלאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפת מליאלאם, דף שער בספרייה הלאומית Bhadriraju Krishnamurti, Malayalam language, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ין קרופה

ג'ין קרופה (באנגלית: Gene Krupa‏; 15 בינואר 1909 – 16 באוקטובר 1973) היה מתופף ג'אז שניגן בלהקות ביג בנד אמריקאיות, בין היתר בזו של בני גודמן. נחשב לאחד מגדולי המתופפים בכל הזמנים ולפורץ דרך כאשר הביא אל קדמת הבמה את מערכת התופים בצורתה המודרנית. ג'ין קרופה נולד בשיקגו להורים פולנים. הוא החל לנגן בתופים באופן מקצועי באמצע שנות העשרים. פריצת הדרך הגדולה שלו הייתה ב-1927 כשהצטרף להרכב טלמה טרי והפליבויים שלה. ההקלטה הראשונה של קרופה הייתה תחת נגן הבנג'ויסט המוביל אדי קונדון. הקלטות הללו נחשבת כיום ליצירת זרם "השיקגו הלבן". כמו כן הקלטות הללו נחשבות להקלטות הראשונות בעלות מערכת תופים שלמה. ב-1928 הופיע קרופה בשש הקלטות של הפלייבויים. ב-1929 עבר קרופה להתגורר בניו יורק ועבד בלהקתו של רק ניקולס. ב-1934 הוא הגיע לפרסום, כשעבד בביג בנד של בני גודמן בתור המתופף הראשי. לאחר ריב קשה עם גודמן על במה בפילדלפיה בשנת 1938 הוא עזב את הלהקה ועבר לקריירה יותר עצמאית. בנוסף להיותו מוביל של כמה הרכבים, הוא עבד הרבה עם הזמרת אניטה אודיי והחצוצרן רוי אלדרידג'. ב-1941 הופיע קרופה יחד עם להקתו בסרט "כדור האש" שם ניגנו את השיר של קרופה "Drum boggie". בשנת 1943 נעצר קרופה בגין החזקת מריחואנה ובילה שמונים וארבעה ימים במאסר. לאחר שחרורו הרכיב מחדש את הלהקה שלו שכללה מספר רב מאוד של כלי מיתר ואת הסקסופוניסט צ'ארלי ונטורה. הלהקה הייתה אולי הלהקה הגדולה ביותר של מוזיקת ריקודים באותה תקופה. ההרכב קטן עם הזמן, וב-1952 הוביל קרופה הרכבים קטנים יחסית שמנו בין שלושה לחמישה אנשים. הרכיביו זכו להצלחה רבה והופיעו פעמים רבות בהופעות הג'אז בפילהרמונית. קרופה עזב את עולם המוזיקה כמעט לחלוטין באמצע שנות השישים, והיה מופיע לעיתים נדירות מאוד, עד שמת מלוקימיה ב-16 באוקטובר 1973 קרופה נחשב בעיני רבים כמתופף הלבן הטוב ביותר בהיסטוריה של הג'אז. מתופפים רבים הושפעו רבות מג'ין קרופה, ביניהם באדי ריץ', קית' מון וג'ון בונהם. בנוסף להיותו מתופף היה קרופה מלחין והוביל להקות רבות במשך חייו. קרופה גם המציא ופרסם טכניקות מצילות רבות שנהיו סטנדרטיות בינתיים ולפי עדויות חולקות היה בין ממציאי מצילת ההיי-האט. השיר "Drummer man" של אניטה אודיי נכתב עליו. רבים מחשיבים את קרופה כממציא מערכת התופים המודרנית. בשנת 1927 הוא היה הראשון שהשתמש בפדל לתוף הבס (שהומצא על ידי ויליאם פ. לודוויג). קרופה גם הגה את הרעיון ליצור טמטמים בעלי עור שנתן לכוון. בזמן עבודתו עם חברת המצילות המפורסמת זילדג'יאן הוא תכנן את הסטנד להיי האט וקבע את שמן של מצילות רבות כגון הרייד, שעד אז כמעט שלא היו בשימוש, ומאז נמצאות בכל מערכת תופים. קרופה ידוע בנגינת הסווינג הווירטואוזית שלו. אחד המאפיינים שלו הוא השימוש הנרחב בתוף הסנר יחד עם שימוש נרחב בטכניקות שונות של הקפצת מקלות ואם זאת, בהרבה מגרסאות הקטע "Sing Sing Sing" של בני גודמן, קרופה משתמש בתוף הפלור טם-טם (דוד), עליו הוא מאלתר לאורך הקטע. זריזות הידיים של קרופה ויכולתו ליצור מקצבים מעניינים על ידי דגשים ברולים אפיינה מאוד את הסולואים שלו. כמו כן קרופה השתמש ביותר מצילות מרוב מתופפי הג'אז. ג'ין קרופה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ין קרופה, באתר Last.fm (באנגלית) ג'ין קרופה, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ין קרופה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ין קרופה, באתר Discogs (באנגלית) ג'ין קרופה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ין קרופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ארתור הרדן

ארתור הרדן (אנגלית: Arthur Harden; ‏12 באוקטובר 1865 במנצ'סטר - 17 ביוני 1940 בבקינגהאמשייר) היה ביוכימאי בריטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1929, בו זכה במשותף עם האנס פון אוילר-שלפין "על מחקריהם בתחום תסיסת הסוכר ואנזימי תסיסה". הרדן נולד לאלברט טיס הרדן ואלייזה מק'ליסטר. הוא התחנך בבית ספר פרטי, ובקולג' טטנהול, סטפורדשייר. משם המשיך לאוונס קולג' באוניברסיטת מנצ'סטר ב-1882, וסיים לימודיו ב-1885. ב-1886 קיבל את מלגת דלטון בכימיה ובילה שנה בעבודה לצד אוטו פישר בארלנגן. הוא שב למנצ'סטר כמרצה ומדגים, ונשאר בה עד 1897, אז התמנה לכימאי במכון הבריטי לרפואה מונעת (לימים - מכון ליסטר), שהוקם זה לא מכבר. ב-1907 התמנה לראש מחלקת הביוכימיה, ומילא תפקיד זה עד פרישתו ב-1930 (על אף שהמשיך בעבודתו המדעית במכון גם לאחר פרישתו). ב-1912 קיבל תואר פרופסור לכימיה באוניברסיטת לונדון. במנצ'סטר חקר הרדן את השפעת האור על תרכובות פחמן דו-חמצני וכלור, וכאשר הצטרף למכון יישם את שיטותיו לחקר תופעות ביולוגיות כמו הפעולה הכימית של בקטריות ותסיסה כוהלית. הוא בחן את תוצאי הפירוק של גלוקוזה ואת הכימיה של השמרים, ופרסם סדרת מאמרים אודות הוויטמינים האנטיסקוביוטיק והאנטיניוריטיק (ידועים כיום בשמות ויטמין C וויטמין B1, בהתאמה). הרדן קיבל תואר אבירות ב-1926, וקיבל מספר תוארי דוקטור לשם כבוד. הוא היה חבר בחברה המלכותית, וקיבל את מדליית דייווי ב-1935. הארדן ערך במשותף עם ו. מ. בייליס את ה-"Biochemical Journal" מ-1913 עד 1938, וכתב מספר ספרים מקצועיים: Alcoholic Fermentation A New View of the Origin of Dalton's Atomic Theory Chemistry for Advanced Studies (במשותף עם סר ה. א. רוזקו) Inorganic Chemistry for Advanced Students An Elementary Course of Practical Organic Chemistry (במשותף עם פ. ק. גארט) הרדן היה נשוי, אך לא היו לו ילדים. אשתו, ג'ורג'ינה סידני ברידג', לה נישא ב-1900, נפטרה ב-1928, והרדן נפטר בביתו בבורן אנד, בקינגהאמשייר ב-1940. מדיה וקבצים בנושא ארתור הרדן בוויקישיתוף ארתור הרדן, באתר פרס נובל (באנגלית) פרטים אודות הרדן באתר NNDB הודעת הפטירה ארתור הרדן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ארתור הרדן בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ארתור הרדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מונסטיר

האם התכוונתם ל... ביטולה – עיר במקדוניה, שכונתה מונסטיר בפי תושביה היהודים מונסתיר (מחוז) – מחוז בתוניסיה מונסתיר – עיר בתוניסיה
חוקת בלארוס

חוקת בלארוס (בבלארוסית: Канстытуцыя Рэспублікі Беларусь) היא המסמך המשפטי המחייב והגבוה ביותר בחוק של בלארוס. אומצה בנוסח המקורי של החוקה הראשונה של רפובליקת בלארוס בשנת 1919 והייתה בתוקף עד שנת 1922 כאשר בלארוס נכנסה לברית המועצות והחוקה שוכתבה על-פי הגדרות סובייטיות. לאחר העצמאות בשנת 1991 הפרלמנט הבלארוסי כתב את החוקה הדמוקרטית הראשונה בהיסטוריה של בלארוס. אומצה בנוסח המקורי שלה במשאל עם ב-15 במרץ 1994 על-פי חוקות המערב. על אף שתוקנה מאז כתיבתה 3 פעמים, עיקריה נותרו בעינם ללא שינוי משנת 2004. החוקה קבעה והנשיא אלכסנדר לוקשנקו קרא להקמת משטר נשיאותי עם סמכויות רבות לנשיא. החוקה קובעת שבלארוס היא רפובליקה שבראשה עומד נשיא בעל סמכויות נרחבות, הנבחר בבחירות כלליות אחת ל־7 שנים. הנשיא ממנה את ראש הממשלה, האחראי על מינוי השרים בממשלתו. במוסד המחוקק שני בתים: בית עליון ובו 64 צירים, 8 מהם ממונים על ידי הנשיא ו־56 נבחרים על ידי נציגים של מועצות מקומיות לתקופה של 4 שנים, ובית תחתון ובו 110 צירים הנבחרים בבחירות כלליות אחת ל־5 שנים. כל שופטי בית המשפט העליון ממונים על ידי הנשיא; מחצית משופטי בית המשפט הגבוה לחוקה ממונים אף הם על ידי הנשיא והמחצית השנייה - על ידי הבית העליון של הפרלמנט. ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט ובנושא בלארוס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תגלת-פלאסר

האם התכוונתם ל... תגלת-פלאסר הראשון – מלך אשור (1115 עד 1077 לפנה"ס) תגלת-פלאסר השני – מלך אשור (966 עד 935 לפנה"ס) תגלת-פלאסר השלישי – מלך אשור (744 עד 727 לפנה"ס)
רשת האוטיסטים הבין-לאומית

רשת האוטיסטים הבין-לאומית (Autism Network International; בראשי תיבות: ANI) היא ארגון זכויות אוטיסטי בינלאומי המנוהל על ידי אוטיסטים, למען אוטיסטים. הארגון הוקם בארצות הברית בשנת 1992 על ידי ג'ים סינקלייר, דונה ויליאמס וקתי ליסנר-גרנט. הארגון היווה מקור השראה להקמתה של קהילת אנשי הספקטרום האוטיסטי בישראל. מדי שנה, עורכת רשת האוטיסטים הבינלאומית את כנס אוטריט, שהוא כנס של אוטיסטים, המתקיים בארצות הברית. הכנס התקיים לראשונה בשנת 1996, והוא התקיים מאז בכל שנה, למעט בשנת 2001. בכנס אוטריט מתקיימות הרצאות רבות, כאשר רוב המרצים הם אוטיסטים ונושאי ההרצאות עוסקים בהיבטים מגוונים של הקיום האוטיסטי. אוטריט מהווה סביבה ידידותית לאוטיסטים. התנהגויות אוטיסטיות נחשבות בו למקובלות, והמשתתפים אינם חייבים לתקשר אלה עם אלה. כנס אוטריט היווה את ההשראה לכנס אוטסקייפ, כנס שנתי של אוטיסטים המתקיים בבריטניה, החל משנת 2005. ג'ים סינקלייר, "סיפורה של רשת האוטיסטים הבינלאומית" (באנגלית), ארכיון. אתר האינטרנט הרשמי של רשת האוטיסטים הבין-לאומית אתר האינטרנט הרשמי של רשת האוטיסטים הבין-לאומית רשת האוטיסטים הבין-לאומית, ברשת החברתית פייסבוק רשת האוטיסטים הבינלאומית - האתר הרשמי. History of ANI, www.autismnetworkinternational.org About Autreat, www.autismnetworkinternational.org
הפילהרמונית של הלסינקי

הפילהרמונית של הלסינקי (בפינית: Helsingin kaupunginorkesteri ובאנגלית: The Helsinki Philharmonic Orchestra) היא תזמורת שמקום מושבה בהלסינקי שבפינלנד. את התזמורת ייסד בשנת 1882 רוברט קאיאנוס במימון שני אנשי עסקים בעלי הון, כ"אגודה התזמורתית של הלסינקי". הייתה זו התזמורת הקבועה הראשונה במדינות הנורדיות. בשנת 1914 התמזגה התזמורת עם יריבתה בלב ובנפש, התזמורת הסימפונית של הלסינקי, וקיבלה את שמה הנוכחי. עד 1962 שימשה גם כתזמורת האופרה הפינית הלאומית. יוקה-פקה סאראסטה (2023 - ממשיך) סוזנה מלקי (2016 - 2023) ג'ון סטורגארדס (2008 - 2015) לייף זגרסטאם (1995 - 2007) סרג'יו קומיסיונה (1990 - 1994) אוקו קאמו (1981 - 1989) אולף זדרבלום (1978 - 1979) פאבו ברגלונד (1975 - 1979) יורמה פאנולה (1965 - 1972) טאונו האניקיינן (1951 - 1963) מארטי סימילה (1945 - 1951) ארמאס ירנפלט (1942 - 1943) גאורג שנפויגט (1932 - 1940) רוברט קאיאנוס (1882 - 1932) מדיה וקבצים בנושא הפילהרמונית של הלסינקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפילהרמונית של הלסינקי (בפינית, בשוודית ובאנגלית) הפילהרמונית של הלסינקי, ברשת החברתית פייסבוק הפילהרמונית של הלסינקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הפילהרמונית של הלסינקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הפילהרמונית של הלסינקי, באתר ספוטיפיי הפילהרמונית של הלסינקי, באתר AllMusic (באנגלית) הפילהרמונית של הלסינקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) הפילהרמונית של הלסינקי, באתר Discogs (באנגלית) הפילהרמונית של הלסינקי, באתר Songkick (באנגלית) Article Homepage
פלביוס ויקטור

פלביוס ויקטור (בלטינית: Flavius Victor) היה קיסר רומי המערבית שותף עם אביו, מגנוס מקסימוס בין השנים 384 ל-388. הוא מונה לתפקיד על ידי אביו, ככל הנראה מתוך רצון של מקסימום לייסד שושלת קיסרית. מגנוס מקסימוס הביס את צבאותיו של הקיסר הקודם גרטיאנוס ליד פריז בשנת 383 וכבש כמעט את כל אזורי האימפריה הרומית המערבית. תאודוסיוס הראשון רצה להיות קיסר רומא יחיד, הוא הביס את מקסימוס בשני קרבות בפאנוניה, ולאחר מכן לכד אותו. הגנרל ארבוגאסט הוציא את פלביוס להורג בעיר טריר. מדיה וקבצים בנושא פלביוס ויקטור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינתיפאדה (משחק מחשב)

משחק המחשב אינתיפאדה פותח על ידי מייק מידבד ויצא בשנת 1989 בעקבות האינתיפאדה הראשונה. במשחק זה השחקן מגלם חייל ישראלי המתמודד עם הפרות הסדר בזמן האינתיפאדה. בתחילת כל שלב אחד המנהיגים הפוליטיים של אותה התקופה נותן לו הוראות שימוש בתחמושת בהתאם להשקפתו הפוליטית, ועל החייל להתמודד עם ההפרות בהתאם להוראות אלו, אחרת מופחתות לו נקודות. דמויות המנהיגים הפוליטיים במשחק מייצגות את רוב הקשת הפוליטית של אותה התקופה, ביניהם ניתן למצוא את: יוסי שריד, עזר ויצמן, שמעון פרס, משה ארנס, אריאל שרון ומאיר כהנא. אינתיפאדה באתר מסע אל העבר
פשעי אקורדיון

פשעי אקורדיון הוא רומן מאת הסופרת האיטלקית אני פרו שנכתב בשנת 1996 ועוסק בחייהם של מהגרים מארצות שונות בארצות הברית. סיפורו של בונה האקורדיונים מבוסס על סדרה של 11 כתבות שהתפרסמו במרץ 1891 בעיתון Daily Picayune שהופץ בניו אורלינס, המתארות את מעשי הלינץ' שנעשו ב-11 איטלקים בניו אורלינס באותה שנה. הדמויות בספר הן דמויות בדויות ששולבו באירועים אמיתיים, שחלקם עובדו לסיפורים. כמו כן הספר מכיל מודעות מעיתונים, פטפטת רדיו, כרזות, שירים, חלקי פזמונים, תווים על חפצים יומיומיים ורשימות ארגונים- חלקם אמיתיים וחלקם בדויים. "פשעי אקורדיון" תורגם לעברית בשנת 1999 על ידי שרה פ' פרידמן. הספר בנוי משמונה חלקים, כאשר כל חלק מספר את סיפורה של משפחת מהגרים אחרת, ללא כל רצף תוכני בין הסיפורים השונים, מלבד האקורדיון, המתגלגל בדרכים שונות ומשונות ממקום למקום ומיד ליד, ובכך מעביר את המוקד של עלילת הספר למקום חדש ולדמויות חדשות, אשר לא קשורות בשום אופן לדמויות שהוזכרו בסיפורים הקודמים. כל דמות חדשה שמקבלת לידיה את האקורדיון, מקבלת אותו במצב יותר ויותר גרוע, עד שלקראת סוף הספר מושלך האקורדיון החבול לאש – כמאה שנה אחרי שנבנה באיטליה. כל הסיפורים מסופרים בגוף שלישי, על ידי מספר יודע-כל. בתחילת כל סיפור מופיע איור של סוג מסוים של אקורדיון עם כיתוב שאומר איזה סוג זה. סוגריים - לכל אורך הספר, מפעם לפעם, נעצרת העלילה, אשר מבחינת הקורא מתרחשת בהווה, ונפתחות סוגריים בהן מסופר בקצרה עתידה של הדמות המדוברת, או עתיד צאצאיה, אשר לא קשור לעלילת האקורדיון. כך למשל, באמצע ההפלגה מאיטליה לארצות הברית, פתאום נפתחות סוגריים, בהן מסופר כי כעבור שנים, סילבאנו, בנו של בונה האקורדיונים, נורה למוות בג'ונגל על ידי אינדיאני. לאחר שהסוגריים נסגרות, חוזרת העלילה לספינה בה מפליג סילבאנו. מוטיב שחוזר על עצמו בכל חלק מחדש, הוא שכל מהגר שהאקורדיון מגיע לידיו בטוח שאקורדיון הוא כלי עממי של העם שלו, והמוזיקה שיש לנגן באקורדיון היא המוזיקה העממית של העם שלו. מוות כואב ועלוב- מוטיב נוסף שחוזר על עצמו לכל אורך הספר, הוא דרכים כואבות ונטולות כבוד בהן הדמויות השונות מסיימות את חייהן: כך למשל, בונה האקורדיונים האיטלקי נרצח בלינץ'; בויטל, החקלאי הגרמני תאו הבשרים (תרתי משמע), נפטר כתוצאה מניתוח באשכיו; אבלרדו, המלצר המקסיקני, נפטר לאחר יומיים של ייסורי תופת לאחר שנעקץ על ידי יתוש קטלני, וכן הלאה. פשעי אקורדיון, באתר OCLC (באנגלית)
ריבלין

ריבלין הוא שם משפחה יהודי שפירושו צאצא של "רבקה". (בשם חיבה – ריבל'ה) האם התכוונתם ל... משפחת ריבלין – משפחה יהודית ענפה, שעלתה לארץ בעליית תלמידי הגר"א בה'תקצ"ב (1832). על בני המשפחה נמנים: אליס ריבלין – כלכלנית אמריקאית אליעזר ריבלין – שופט בית המשפט העליון אשר אליעזר ריבלין – מורה לספרות ומחנך ישראלי גדעון רבלין – "איש הגדרות" של גוש קטיף הלל ריבלין – בנו של רבי בנימין ריבלין יוסף ריבלין – רב ירושלמי מהיישוב הישן יוסף יואל ריבלין – מזרחן ומתרגם לאורה ריבלין – שחקנית תיאטרון וטלוויזיה משה ריבלין – (מכונה משה מגיד ריבלין) מנהיג הקהילה האשכנזית בירושלים בשנים 1841–1846 ספי ריבלין – קומיקאי ראובן ריבלין – הנשיא העשירי של מדינת ישראל שעיה יריב (ישעיהו ריבלין) מייסדה של גלריה גורדון, אחיה של לאורה ריבלין ובעלה של הילית ישורון.
תאוריה קווירית

תאוריה קווירית (מאנגלית: Queer theory) היא תאוריה ביקורתית הכוללת טיעונים פילוסופיים נגד הטרונורמטיביות ובעד נזילות מגדרית ונזילות מינית. התאוריה הקווירית הושפעה רבות מכתביהם של מישל פוקו וג'ודית באטלר, ובכלל מכתיבתן של הוגות פמיניסטיות שביקרו את הרעיון לפיו מין וזהות מגדרית חד הן מבחינה מהותנית, לעיתים בהישען על גישת קונסטרוקטיביזם חברתי ולעיתים בהישען על ממצאים ביולוגיים על אינטרסקסואליות. בעוד לימודים קווירים בוחנים את הטבעיות או חוסר הטבעיות שבמיניות הומוסקסואלית, התאוריה הקווירית מרחיבה את ההתמקדות לכל התחום פעילות או זהות מינית הנופלת לתוך קטגוריות של נורמה או של סטייה חברתית[דרוש מקור]. התאוריה הקווירית נקשרת בהכרח בהפצת הפוליטיקה של קבוצות להט"ב והגנה עליה אל מול דיכוי והומופוביה, אולם המחקר הקווירי גולש מעבר לכך אל שאלות בסיסיות על אודות טיבן הפוליטי, ואף עצם לכידותן, של הקטגוריות הרווחות והנורמליות לכאורה של ההטרוסקסואליות. החל משנת 2000 מתקיים באוניברסיטת תל אביב מדי שנה כנס סקס אחר ללימודי להט"ב ותאוריה קווירית. מישל פוקו ג'ודית באטלר גלוריה אנזלדואה מוניק ויטיג גי הוקנגם לי אדלמן שרה אחמד אהרון בטסקיי לורן ברלאנט ליאו ברנאסי ג'יין גאלופ אליזבת גרוס טים דין ג'ודית הלברשטאם מייקל וורנר ויליאם טרנר חוזה אסטבן מוניוז אלן סינפילד מרקו אאורליו מאסימו פראדו אלספת פרובין לאורה קיפניס אנרכיזם קווירי קוויר קריאה קווירית הטרוסקסיזם תפקידי מגדר הגל השלישי של הפמיניזם פמיניזם פוסטמודרני סיסג'נדר רשימת הספרות הקווירית המומלצת של עמותת חושן תיאוריה קווירית, דף שער בספרייה הלאומית גי אוקנם, משפחה, קפיטליזם, פי הטבעת. פיגומים 2024 Richardson, D. (ed.) (1996) Theorizing homosexuality: telling is straight, Buckingham, Open University Press. קול קורא - סקס אחר 13, האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים וחקר המגדר שחר בן פורת, ‏סקס אחר: קרוס-דרסינג ופורנו של גייז באוניברסיטת תל אביב, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2013