נרסניציה

נרסניציה (באוקראינית: Нересниця; ברוסית: Нересница, "נרסניצה"; בהונגרית: Nyéresháza, "ניירשהאזה", או Alsóneresznice, "אלשונרסניצה"; בסלובקית: Neresnice, "נרסניצה"; ביידיש: נערעסניצע או רעסניצע) הוא כפר במחוז זקרפטיה באוקראינה. הכפר שוכן במקום בו נשפך נהר לוז'נקה (אוק') לנהר טרסבה (אנ'), במרחק של כ-20 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר טיאצ'יב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. עד מלחמת העולם הראשונה האזור היה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחריה היה חלק מצ'כוסלובקיה. בתחילת מלחמת העולם השנייה כל האזור סופח על ידי הונגריה ולאחריה עבר לשליטת ברית המועצות, עד פירוקה ב-1991, ומאז הוא חלק מאוקראינה. הפעם הראשונה בה יהודי נרשם במפקד אוכלוסין שנערך בכפר הייתה ב-1735, אך ככל הנראה קהילה מסודרת נוצרה רק בסוף המאה ה-18. בעשורים הראשונים של המאה ה-19 הקהילה מנתה כמה עשרות וב-1880 היא כבר מנתה למעלה מ-300 נפשות. המצבות המוקדמות ביותר בבית הקברות היהודי של הכפר הן משנות ה-20 של המאה ה-19. הקהילה הייתה כפופה לרב של הכפר הקרוב וילחוביץ (וילחיבצי) והתפללה בבית מדרש יחיד עד 1929, אז התפצלה הקהילה לארבעה בתי תפילה לפי החלוקה החסידית בקהילה: חסידי ויז'ניץ שהיו הרוב ומיעוט שהורכב מחסידי סיגט, ספינקה ובורשטין. ערב השואה מרבית היהודים בכפר התפרנסו ממלאכה וממסחר, ומיעוטם מחקלאות. באותה תקופה כמו סניפים של כמה תנועות נוער כמו צעירי המזרחי הציונית-דתית, אך הם לא שמרו על יציבות ונסגרו תוך שנים ספורות. ב-1930 נמנו בכפר כ-500 יהודים וב-1941 מספרם צמח לכ-700, בשתי התקופות הם היו כרבע מכלל התושבים. למשך מספר חודשים בין התפרקות צ'כוסלובקיה והכיבוש ההונגרי ב-1939 התקיימה בחבל מדינה אוקראינית קצרת ימים בשם קרפטו-אוקראינה. האוקראינים ניסו להתנכל ליהודים, אך במהלך שלטונם הקצר לא אירעו תקריות חמורות. לאחר תחילת השלטון ההונגרי במרץ 1939 החלו גזירות על היהודים ועשרות בעלי עסק ובעלי מלאכה איבדו את רישיונותיהם. ב-1941 70–80 יהודים חסרי אזרחות הונגרית גורשו לגליציה, בדומה לכלל היהודים חסרי האזרחות בחבל, ושם הם נרצחו בטבח בקמניץ-פודולסקי; עם זאת יהודים רבים הצליחו להסתתר בכפר ולהינצל בגלל אזהרה מראש שקיבלו מאזרח הונגרי. באותו זמן כמה עשרות גויסו לעבודות כפייה בשירות העבודה ההונגרי וכמחציתם נהרגו במבצע ברברוסה ובמקומות נוספים. במרץ 1944 גרמניה הנאצית פלשה להונגריה וכעבור זמן קצר החלו לרכז את יהודי המדינה בגטאות. ב-19 באפריל באותה שנה יהודי נרסניציה הובלו לגטו מאטסלקה, בדומה לרבים מיהודי האזור. ב-25 במאי נשלחו יהודי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ. הרוב המוחלט של יהודי הכפר הושמד בשואה, למעט משפחה אחת שהצליחה להסתתר ולשרוד בעזרת שכן גוי ועובדי רכבת שהסתירו אותם בנסיעות בין כפרים באזור עד ששוחרר בסוף המלחמה וכן יהודים בודדים ששרדו בדרכים אחרות. היהודים חזרו לכפר אך רובם עזבו אותו תוך זמן קצר. מדיה וקבצים בנושא נרסניציה בוויקישיתוף שלמה יעקב גרוס, יצחק יוסף כהן, ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב, תשמ"ג, עמ' 385–389, באתר היברובוקס "נרסניציה", באתר JewishGen (באנגלית) קהילת יהודי נרסניצה באתר בית התפוצות בית הקברות היהודי של נרסניציה באתר ESJF (באנגלית) נרסניציה באתר KehilaLinks של JewishGen (באנגלית) קהילת יהודי נרסניצה באתר בית התפוצות שלמה יעקב גרוס, יצחק יוסף כהן, ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב, תשמ"ג, עמ' 385–389, באתר היברובוקס בית הקברות היהודי של נרסניציה באתר ESJF (באנגלית) אלשונרסניצה בתוך מספר האוכלוסייה היהודית לפי יישוב 1840–1941, בודפשט: משרד הסטטיסטיקה המרכזי (הונגריה) (אנ')‏, 1993 (בהונגרית) ISBN 9632150066.