אמט פורסט ברנץ'

אמט פורסט ברנץ' (באנגלית: Emmett Forest Branch;‏ 16 במאי 1874 – 23 בפברואר 1932) היה עורך דין, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אינדיאנה ה-31 בשנים 1924–1925, כאשר כיהן בשארית תקופת כהונתו של וורן מקריי, שהתפטר מתפקידו לאחר שהורשע בהונאת דואר. תקופת כהונתו הקצרה של ברנץ' כמושל התמקדה בהמשך הרפורמות והמיזמים של קודמו. אמט פורסט ברנץ' נולד במרטינסוויל שבאינדיאנה כבכור מבין ארבעת ילדיהם של אליוט ואליס פארקס ברנץ'. אביו היה פוליטיקאי רפובליקני שכיהן בממשלת המדינה במשך כמה עשורים. סבו ואבי-סבו היו גם הם מעורבים בפוליטיקה של המדינה וכיהנו כחברי הסנאט המדינתי. הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה, שם הוא סיים את לימודיו ב-1896. באוניברסיטה הוא שיחק בנבחרת המוסד בבייסבול שניצחה באליפויות. ברנץ' היה הראשון מבין בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה שהיה למושל המדינה. לאחר סיום לימודיו הוא למד משפטים בהדרכת דודו, השופט ה. מ. פארקס. ב-1899 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין ופתח משרד עורכי דין במרטינסוויל. במהלך מלחמת ארצות הברית-ספרד התגייס ברנץ' לפלוגה K של הרגימנט ה-158, ובמהלך שירותו הוא התקדם עד לדרגת לוטננט ראשון. לאחר המלחמה הוא שב למרטינסוויל ופתח משרד עורכי דין חדש. הוא נשא לאישה את קתרין ביין, בתו של בעלים של עיתון בולט. לזוג נולד בן אחד. הוא נכנס לפוליטיקה ונבחר לבית הנבחרים של אינדיאנה, בו הוא כיהן שלוש תקופות כהונה מ-1903 עד 1909. בשנים 1907 ו-1908 הוא כיהן כיושב ראש הבית. בעת כהונתו בתפקיד זה הוא שם קץ לנוהג של הצעות חוק כוללניות שאפשרו הגשתם של מספר הצעות חוק שלא בהכרח היו קשורות זו לזו בהצעת חוק משולבת אחת. ב-1910 שב ברנץ' לעיסוקו בעריכת דין. במלחמת העולם הראשונה הוא שב לצבא כלוטננט קולונל ברגימנט הרגלים ה-151. בהמשך הוא פיקד על הבריגדה ה-165 בקמפ טרוויס שבטקסס, ושירת כחלק מהכוחות שאבטחו את גבול ארצות הברית–מקסיקו בשנים 1916–1917. לאחר המלחמה המשיך ברנץ' בעיסוקו עד שב-1920 נבחר כסגן מושל אינדיאנה. מתוקף היותו סגן המושל הוא היה נשיא הסנאט של אינדיאנה, ובתפקידו זה הוא לקח חלק בדיונים ותמך בכמה סוגיות שנויות במחלוקת, כולל איסור הימורים ומכירת משקאות חריפים ביום הזיכרון. כאשר הוגשה הצעת חוק לאיסור לימוד השפה הגרמנית, נקלע הסנאט למאבק אלים והסדר הושב על כנו לאחר שברנץ' הכה בפטיש יושב הראש כה חזק עד שהוא שבר הן את שולחנו והן את הפטיש וגרם לחברי הבית לפרוץ בצחוק. מאחורי הקלעים ניהל המושל וורן מקריי מאבק מול הקו קלוקס קלאן של אינדיאנה והיה מעורב בלקיחת הלוואות שנויות במחלוקת, שאותן חשף הקלאן כשערורייה שאילצה אותו להתפטר מתפקידו. מקריי הורשע בהונאת דואר (אנ') ונדון לעשר שנות מאסר. כתוצאה מכך הוא נאלץ להתפטר מתפקידו ב-30 באפריל 1924. באותו היום הושבע ברנץ' כמושל אינדיאנה ה-31. כחבר קרוב של מקריי, הוא בכה כאשר נשא את שבועת האמונים שלו ומאוחר יותר הוא אמר שהכל היה כה "פתאומי ומפתיע". תקופות כהונתו של ברנץ' כמושל הייתה קצרה, והוא התמקד בהמשך המיזמים והרפורמות שבהם החל מקריי, כולל הרחבת רשת הכבישים של המדינה, השלמת בנייתו של בית כלא מדינתי חדש, והרחבת בית הספר לעיוורים. הוא פיקח על השלמת בנייתו של בית החולים ריילי לילדים. חודש לאחר שהושבע לתפקידו, התקיימה תחרות אגרוף במישיגן סיטי. תחרויות אגרוף נושאות פרסים היו אסורות באינדיאנה, והועלו דרישות שהמושל ימנע את קיום התחרות. ברנץ' הורה בחשאי לכוחות המיליציה של המדינה להתגייס והציב אותם בכוננות. הוא שלח גנרל שיהיה נוכח בתחרות ויראה אם מתקיימים בה הימורים. הגנרל דיווח ששום דבר לא קרה, והתחרות נמשכה ללא שום תקריות מיוחדות. לאחר תום כהונתו כמושל פרש ברנץ' למרטינסוויל, שם הוא עסק שוב בעריכת דין וניהל את עסקיו כנשיא חברת הגרעינים ברנץ' וכמחזיק מניות ראשי של חברת הנאמנות של מרטינסוויל. בבעלותו גם היו כמה חוות גדולות במחוז מורגן. ב-1929 הוא מונה על ידי המושל הארי לסלי לנהל את בית הנשק של המדינה, תפקיד בו הוא שימש עד מותו. אמט פורסט ברנץ' נפטר במרטינסוויל כתוצאה מהתקף לב ב-23 בפברואר 1932. הוא נטמן בבית הקברות הילדייל שבעיר. Gugin, Linda C.; St. Clair, James E, eds. (2006). The Governors of Indiana. Indianapolis, Indiana: Indiana Historical Society Press, pp. 268-272. מדיה וקבצים בנושא אמט פורסט ברנץ' בוויקישיתוף אמט פורסט ברנץ' באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) אמט פורסט ברנץ' באתר The Political Graveyard (באנגלית) אמט פורסט ברנץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)