laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוני הלסטרום

רוני קרל הלסטרום (בשוודית: Ronnie Carl Hellström;‏ 21 בפברואר 1949 – 6 בפברואר 2022) היה כדורגלן שוודי ששיחק בעמדת השוער בעיקר בהמארבי ובקייזרסלאוטרן. להלסטרום היו 77 הופעות במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1970, מונדיאל 1974 ומונדיאל 1978. הלסטרום נבחר בשנים 1971 ו-1978 ככדורגלן השנה בשוודיה. הלסטרום נולד במאלמו שבשוודיה. הוא החל את קריירת הבוגרים בהאמרבי השוודית בשנת 1966. הלסטרום שיחק בהאמרבי שמונה עונות, בהן צבר 169 הופעות ליגה. האמרבי הייתה באותו זמן קבוצת צמרת-אמצע טבלה בשוודיה, והלסטרום היה השחקן הבולט של הקבוצה, ובשנת 1971 נבחר ככדורגלן השנה בשוודיה בפעם הראשונה בקריירה. בשנת 1974, לאחר מונדיאל 1974, חתם הלסטרום בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה. הלסטרום שיחק בקייזרסלאוטרן במשך עשר עונות רצופות, כאשר בשנים הראשונות שלו בקבוצה, קייזרסלאוטרן הייתה קבוצת מרכז טבלה, ולקראת שנות ה-80 הפכה לקבוצת צמרת, שסיימה מספר פעמים במקומות השלישי והרביעי. בעונת 1975/76 הגיעו הלסטרום וקייזרסלאוטרן לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידו 0–2 להמבורג. בשנת 1978 נבחר הלסטרום בפעם השנייה בקריירה ככדורגלן השנה בגרמניה, לאחר שהציג יכולת טובה במדי קייזרסלאוטרן ובמדי נבחרת שוודיה במונדיאל 1978. בעונת 1980/81 שוב הפסידו הלסטרום וקייזרסלאוטרן בגמר הגביע הגרמני, הפעם בתוצאה 1–3 לאיינטרכט פרנקפורט. החל מעונת 1981/82 וגם בעונת 1982/83, ירד מעמדו של הלסטרום בקייזרסלאוטרן, כאשר הפך לשוער המחליף של ארמין רייכל. בעונת 1983/84 חזר הלסטרום להיות השוער הראשון של קייזרסלאוטרן. זו הייתה עונתו האחרונה בקבוצה, ובסיומה פרש ממשחק פעיל, לאחר שערך 266 הופעות ליגה במדי קייזרסלאוטרן. בשנת 1988, כאשר היה בן 39, חזר הלסטרום להופעה אחת בלבד בשערה של סונדסוואל מליגת העל השוודית. לאחר פרישתו מונה הלסטרום כמאמן השוערים של מאלמו. הלסטרום ערך את הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1968. הלסטרום השתתף עם הנבחרת השוודית במונדיאל 1970, בו פתח בהפסד 0–1 לנבחרת איטליה, אך איבד את מקומו בהרכב לסוון-גונאר לארסון בשני המשחקים הנותרים בשלב הבתים, בהם שוודיה נפרדה בתיקו 1-1 מנבחרת ישראל וניצחה 0–1 את נבחרת אורוגוואי. שוודיה והלסטרום הודחו מהמונדיאל כבר בשלב הבתים. בשנת 1974 השתתף הלסטרום עם נבחרת שוודיה במונדיאל 1974, ופתח בכל ששת משחקיה של שוודיה, שצלחה את שלב הבתים הראשון והודחה בתום שלב הבתים השני. הוא הצטיין בשלב הבתים הראשון כשלא ספג שער בשלושת משחקי נבחרתו, אולם בשלושת משחקי השלב השני ספג שישה שערים. הטורניר האחרון בו השתתף הלסטרום היה מונדיאל 1978, שנערך בארגנטינה. בטורניר זה שוודיה השיגה נקודה אחת בלבד בשלב הבתים והודחה, אך הלסטרום שיחק היטב בשער ונבחר ככדורגלן השנה בשוודיה לשנת 1978. באותו מונדיאל, לקח הלסטרום חלק בהפגנות של האמהות של כיכר מאי נגד שלטון החונטה הצבאית הארגנטינאי, ביחד עם חבריו לנבחרת, רוי אנדרסון ורולאנד אנדרסון. בשנת 1980 ערך הלסטרום את הופעתו ה-77 והאחרונה במדים הלאומיים. נפטר ב-6 בפברואר 2022. כדורגלן השנה בשוודיה (2): 1971, 1978 מדיה וקבצים בנושא רוני הלסטרום בוויקישיתוף רוני הלסטרום, באתר Transfermarkt רוני הלסטרום, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) רוני הלסטרום, באתר Soccerway רוני הלסטרום, באתר WorldFootball.net רוני הלסטרום, באתר National Football Teams רוני הלסטרום, באתר FootballDatabase.eu מיכאל יוכין‏, מנעול שבדי: פרידה מרוני הלסטרום, סמל התקופה וגדול שוערי שנות השבעים, באתר וואלה, 9 בפברואר 2022
אמה פילדינג

אמה ג'ורג'ינה אנאליס פילדינג (באנגלית: Emma Georgina Annalies Fielding; נולדה ב-10 ביולי 1966) היא שחקנית אנגלייה. פילדינג נולדה בקטריק שבצפון רידינג של יורקשייר, לאב שהיה חייל בצבא הבריטי. היא גדלה כקתולית וחלק מילדותה עברה עליה במלזיה ובניגריה. זמן מה גרה במלאברן (אנ') בבית מעל לחנות של סבה וסבתה. בעת לימודיה בפנימיית ברקהמסטד קולג'ייט (אנ'), היא התקבלה ללמוד משפטים באוניברסיטת קיימברידג'. אחרי שנה זנחה את הלימודים, ובמשך חמישה חודשים שהתה בקיבוץ בגדה המערבית ועסקה בקטיף אבטיחים. עוד באותה שנה הייתה סדרנית באוקספורד אפולו. אחר כך נרשמה ללמוד משחק באקדמיה המלכותית הסקוטית למוזיקה ודרמה (אנ'). אחרי סיום הלימודים עבדה פילדינג עם התיאטרון המלכותי הלאומי ועם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1993 זכתה להכרה בקרב המבקרים כששיחקה בתפקיד תומאסינה במחזה "ארקדיה" מאת טום סטופארד. היא זכתה בפרס "דיים פגי אשקרופט" לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה במחזה "The Broken Heart" מאת ג'ון פורד. עוד ב-1993 שיחקה בתפקיד אגנס במחזה "בית ספר לנשים" בתיאטרון אלמיידה. על תפקיד זה זכתה בפרס איאן צ'ארלסון. הופעת הבכורה שלה בברודוויי הייתה ב-2003 במחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד. פילדינג השתתפה במחזות רבים שעובדו לרדיו ה-BBC, בהם שיחקה בדמות אזמה במחזה "רוק'נרול" מאת טום סטופארד, תפקיד אותו גילמה גם בהצגה בווסט אנד. בטלוויזיה השתתפה במיני-סדרה "קרנפורד" של ה-BBC. ב-2009 הופיעה פילדינג בתפקיד דייזי לצדו של טימותי וסט בעיבוד של רדיו 4 לספר "Rumpole and the Penge Bungalow Murders" מסדרת "רמפול" מאת ג'ון מורטימר. היא שיחקה בתפקיד אורח, בדמות אסטריד נייט, בפרק בסדרת הפשע "Death in Paradise". ב-2014 הופיעה בפרק בסדרת פשע אחרת "פקד בנקס". ב-1999 הייתה פילדינג מועמדת לפרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה על תפקידה במחזה "The School for Scandal". ב-2002 הייתה מועמדת לפרס התיאטרון של לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על הופעתה במחזה "Private Lives" בתיאטרון אלברי בלונדון. היא זכתה בפרס עולם התיאטרון (אנ') על הופעה בכורה מצוינת בברודוויי על אותו תפקיד בהפקה משנת 2002. ב-1993 זכתה פילדינג בפרס חוג מבקרי התיאטרון (אנ') לשחקנית החדשה המבטיחה ביותר על תפקידה במחזה "ארקדיה" ובמחזה "בית ספר לנשים". "חומריו האפלים" בתפקיד גברת קולטר "יריד ההבלים" בתפקיד בקי שארפ "The Haunting of Hill House" מאת שירלי ג'קסון (אנ') בתפקיד המספרת. ספר שמע בהוצאת ה-BBC "איזבל" בתפקיד איזרבל "Funny Girl" בתפקיד המספרת, מאת ניק הורנבי, 2014, בהוצאת Penguin Audio עוד הקליטה את הספרים הבאים בהוצאת Naxos Audiobooks: המלט הדה גאבלר ג'יין אייר מניפתה של ליידי וינדרמיר אותלו רבקה בטבעת החנק פאני היל בהוצאת Random House Audio I Don't Know How She Does It אמה פילדינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמה פילדינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמה פילדינג במסד הנתונים IBDB (באנגלית) "From the bookies to Stratford's RSC". Worcestershire News - 26 April 2003 Berkhamsted Collegiate School @ UK Schools Guide 2005 My hols: actress Emma Fielding The Sunday Times - 10 August 2003 Measure For Measure, Royal Shakespeare Theatre, Stratford-upon-Avon The Independent on Sunday - 6 May 2003 How Emma kept her promise, 16 Aug 1997
מבצר ניזווא

מבצר ניזווא (בערבית: قلعة نزوى, בתעתיק מדויק: קלעת נזוא) הוא מבצר גדול בעיר ניזווא שבעומאן. המבצר נבנה בשנת 1650 בקירוב על ידי האימאם סלטאן בן סיף אליערבי על יסודות של מבצר קדום יותר מהמאה ה-12. בעבר היה המבצר מרכז שלטוני חשוב ונקודת הגנה מרכזית על אזור ניזווא, כיום הוא האתר הלאומי המתוייר ביותר בעומאן. המבצר בנוי בצורה המעידה על התקדמות גדולה בהקמת ביצורים, בעיקר מבחינת ההתחשבות באיום התותחים. למצודה יסודות חזקים שבחלקם בנויים בעומק של 30 מטר בקרקע. הקירות והדלתות בנויים בצורה יציבה וחזקה מאוד שמאפשרת להם להתמודד עם מטחי ירי מתותחים. החלק המרכזי של המבצר הוא מגדל גדול בגובה של 30 מטר ובקוטר של 36 מטר, בראשו יש 24 פתחים עבור ירי מתותחים. מדיה וקבצים בנושא מבצר ניזווא בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא עומאן ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וייס (סרט)

וייס (אנגלית: Vice) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2015. הסרט מבוים על ידי בריאן א. מילר. ומככבים בו ברוס ויליס, תומאס ג'יין, בריאן גרינברג, ואמביר צ'ילדרס לצד אנסמבל שחקנים. הסרט יצא לאקרנים לראשונה ב-16 באפריל 2014 ברוסיה. הסרט מגלם בפני הצופה את ההשלכות ההרסניות שנגרמות כתוצאה מהתחדשות הטכנולוגיה של המאה ה-21 ובפרט בתחום האנטומיה וההנדסה גנטית. הסרט מגלה עולם חדש ששם הכל מותר והלקוחות יכולים לממש את הפנטזיות הפרועות ביותר שלהם ללא שרשויות החוק יאכפו את חוקם, ובכך מתואר כיצד "חברת וייס" מציגה אנשים אשר במהותם הם רובוטים לכל דבר חרף זה שמחשבותיהם, הלך רוחם וסגנונם הם כמו בני האדם ובכך קיים קושי להבחין במהותם. החלק הרובוטי שבהם מתבטא בכך שלמפעיל הרובוט שליטה מוחלטת על פעולותיו, ובפרט בהעלאת זכרונות וסצנות שונות באמצעות לחיצה על כפתורים בתוכנות שונות שפותחו על ידם, ובכך לגרום לרובוט להימשך למקומות שונים או לחזור על פעולותיו בדיוק מוחלט. העלילה מתארת את גיבורת הסרט בחורה בשם קיל שמתפקידה היא ברמנית בפאב, ובה היא נפגשת לראשונה בגבר (בריאן גרינברג) שלבסוף מתברר לה שבעקבות מות אשתו מסרטן הוא מזמין אצל "חברת וייס" מודל מדויק של אשתו המנוחה הכולל מראה חיצוני תואם, אופי, מנטליות וסגנון שתואמים במדויק לה, ובעקבות כך נוצרים בין אותו הגבר לקיל מעין חברות מסוימת המושתתת על הזדהותה של קיל עם אשתו המנוחה מהדמיון המוחלט לה. בהמשך מתואר רגע יציאתה מהבר שבה היא וחברתה קאת' נורים על ידי גבר ונהרגים, וכתגובה לכך נלקחים גופותיהם לחברת וייס ובה מטפלים בהם מהנדסי החברה אשר מחזירים אותם לחיים, אך מנסים להורגם לאורך הסרט מחשש לפגיעה תדמיתית. עבור לכך שבלש פרטי בשם גריי שנשכר לשירותיה האישיים של החברה ומגלה את הפשעים שמחוללים עובדי החברה לאנושות, ובכך מנסה לנטרל את מחשבי החברה ולחשוף לרשויות את עוצמת הפשעים שמחוללים החברה, דבר שעולה בידו וחושף את קהילת הרובוטים שיצרה החברה, ובנוסף מחסל את מנכ"ל החברה ג'וליאן מייקלס (ברוס ויליס). "וייס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "וייס", באתר AllMovie (באנגלית) "וייס", באתר Metacritic (באנגלית) "וייס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קורפוס הפאנצר ה-58 (ורמאכט)

קורפוס הפאנצר ה-58 (בגרמנית: LVIII. Panzerkorps) היה קורפוס שריון של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם בצרפת ב-28 ביולי 1943 בשם "קורפוס המילואים ה-58", והועמד תחת פיקוד לאו גייר פון שוופנבורג, שהוחלף ב-1 בדצמבר 1943 על ידי הנס-קרל פון אזבק. ב-10 בפברואר 1944 מונה ולטר קריגר למפקד הקורפוס, וב-6 ביולי 1944 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר. באוגוסט נשלח הקורפוס לנורמנדי כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ובאוקטובר הועמד תחת פיקוד הארמייה הראשונה. בדצמבר לחם הקורפוס במהלך הקרב על הבליטה, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ובפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-15. ב-27 במרץ 1945 מונה ולטר בוטש לפקד על הקורפוס, שהעבר שוב תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, ופיקד עליו עד לכניעת כל כוחות קבוצת ארמיות B בכיס הרוהר, ב-18 באפריל 1945. לאו גייר פון שוופנבורג (28 ביולי 1943 - 1 בדצמבר 1943) הנס-קרל פון אזבק (1 בדצמבר 1943 - 10 בפברואר 1944) ולטר קריגר (10 בפברואר 1944 - 25 במרץ 1945) ולטר בוטש (25 במרץ 1945 - 18 באפריל 1945) בקרב על הבליטה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: דיוויזיית הפאנצר ה-116 דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-560 קורפוס הפאנצר ה-58 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
ג'וסי ביסט

ג'ולין כריסטין הויטמייקר (באנגלית: Jolyn Christine Heutmaker), הידועה בשם הבמה ג'וסי ביסט (באנגלית: Josie Bissett; נולדה ב-5 באוקטובר 1970) היא שחקנית אמריקאית. ביסט נולדה בסיאטל. היא התחילה את הקריירה שלה בגיל שתים עשרה כשדיגמנה לפוסטרים ולפרסומות לטלוויזיה. כשהייתה בת 16 נסעה ליפן כדי לקדם את הקריירה ולאחר שנה עברה להוליווד שבקליפורניה. בשנות התשעים היא נודעה בכך ששיחקה את אחד התפקידים הראשיים בסדרה מלרוז פלייס, היא שיחקה בפרקים של הסדרות דוגי האוזר, פרקר לואיס וזינוק לאתמול, ב-1990 הצטרפה לעונה החמישית של הסיטקום "משפחת הוגאן" (אנ'), ברשת CBS. ב-1991 שיחקה בסרטו של הבמאי אוליבר סטון העוסק בלהקת הדלתות, ב-2003 התארחה בפרק של הסדרה חוק וסדר: מדור מיוחד, ב-2008 החלה לשחק בדרמת הנעורים סודות ההתבגרות ובאותה שנה הופיעה בסרט "האישה האחרת" שבוים על ידי ג'ייסון פריסטלי. בשנת 2015 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אינסטינקט של אמא" לצדם של שרה גריי וריצ'רד הרמון. בין השנים 2019-2016 שיחקה בסדרת הסרטים של הולמרק "The Wedding March", בתפקיד הראשי של אוליביה פיליפס פרשינג, בכל חמשת סרטי הסדרה. היא הייתה פנים של קמפיין לטיפוח העור של חברת ניוטרוג'ינה. ביסט הייתה נשואה לשחקן רוב אסטס ולהם שני ילדים. ג'וסי ביסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'וסי ביסט, באתר AllMovie (באנגלית) ג'וסי ביסט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריצ'י פורט

ריצ'רד ג'וליאן "ריצ'י" פורט (באנגלית: Richie Porte; נולד ב-30 בינואר 1985 בלונסטון, טסמניה) הוא רוכב אופני כביש אוסטרלי לשעבר. פורט זכה בחולצת הרוכב הצעיר המצטיין בג'ירו דאיטליה 2010. ובמספר קטעים בוואלטה ובמרוץ פריז-ניס. זכה באליפות אוסטרליה באופניים במרוץ נגד השעון. ב-2012 הצטרף לקבוצת סקיי הבריטית ובלט כפועל בניצחונותיו של כריסטופר פרום בטור דה פראנס 2013 ו-2015. ב-2016 צירפה אותו קבוצת BMC השווייצרית, במטרה שיהיה הרוכב המוביל של הקבוצה במרוצי קטעים ובמיוחד בגרנד טורס. בטור דה פראנס 2016 סבל מחוסר מזל שביום הראשון לתחרות סבל מתקלה טכנית, עם זאת היה צמוד לרוכבי הדרוג הכללי לכל אורך המרוץ, וסיים במקום החמישי. לטור דה פראנס 2017, הגיע פורט בכושר מצוין כמוביל קבוצת BMC וסומן כאחד המועמדים המובילים, אך חוסר המזל המשיך לפקוד אותו בטור דה פראנס והוא היה מעורב בנפילה קשה במורד (בירידה מקול דו שאט (צר')) בקטע התשיעי במרוץ, וסבל משברים באגן הירכיים ועצם הבריח ונאלץ לפרוש בכך באה גם לסיומה עונת 2017 עבור פורט. עונת 2018 נפתחה גם היא בסימן חיובי מבחינת פורט. הוא סיים במקום השני בטור דאון אנדר לאחר שגם ניצח בקטע במרוץ, הוא סיים שלישי בטור דה רומאנדי, ניצח בטור דה סוויס והגיע לטור דה פראנס כאחד המועמדים המובילים לניצחון. בקטע התשיעי בטור דה פראנס היה מעורב בנפילה, שבר את עצם הבריח ופרש מהמרוץ. עם התפרקותה של קבוצתו, BMC, בסוף עונת 2018, עבר פורט לקבוצת טרק-סגפרדו שם רכב עד 2020. בשנים 2021-2022 רכב בקבוצת אינאוס גרנדיירס. מדיה וקבצים בנושא ריצ'י פורט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'י פורט (באנגלית) ריצ'י פורט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריצ'י פורט, ברשת החברתית אינסטגרם ריצ'י פורט, באתר olympedia.org ריצ'י פורט, באתר Cycling Archives אמיר ענבר, אחרי שזנח את האלכוהול, ריצ'י פורט מסתער על איטליה, באתר הארץ, 10 במאי 2015 אמיר ענבר, ריצ'י פורט נופל וקם, רק כדי ליפול ולקום שוב, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2018 אמיר ענבר, הפציעות התאכזרו אליו, וגם את לידת בתו הוא פספס. כעת הוא ינסה לעזור לאחרים לזכות בטור דה פראנס, באתר הארץ, 19 ביוני 2021 טור דה פראנס: ריגוברטו אוראן ניצח את הקטע התשיעי, ריצ'י פורט התרסק, באתר וואלה, 9 ביולי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצטדיון אל-בית

אצטדיון אל-בית (בערבית: استاد البيت; תעתיק מדויק: אסתאד אלבית'), הידוע גם כ"אצטדיון אל-ח'ור", הוא אצטדיון כדורגל שנבנה בקטר לכבוד משחקי גביע העולם בכדורגל 2022. בניית האצטדיון החלה ב-2015 והסתיימה בסוף שנת 2019. האצטדיון נחנך בפברואר 2020. אצטדיון אל-ח'ור תוכנן על ידי שארמיין ואלדי, בצורת אוהל בדואי מסורתי, כדי שהגג יעמוד בדיוק מעל הכיסאות. האצטדיון יחובר עם כמה מערכות תחבורה. החניון באצטדיון יוכל לאפשר חנייה לכ-7,000 מכוניות, בחניון יהיו כ-1,000 חניות שמורות למוניות, 350 לאוטובוסים ו-150 למיניבוסים. כמו כן, האצטדיון מתוכנן לאכלס כ-46,000–45,000 אנשים ביציעי האוהדים ו-1,000 עיתונאים ביציע העיתונות. בסופו של דבר נזנחו התוכניות הראשוניות והאצטדיון הוגדל ב-15,000 מקומות, הוא מכיל 60,000 מושבים. בזמן גביע העולם האצטדיון אמור להכיל בתוכו מלון סוויטות עם מרפסות המשקיפות אל הדשא. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון אל-בית בוויקישיתוף האצטדיון בטריילר הרשמי של מונדיאל 2022 - "Revealed: The firms behind the construction Qatar's World Cup stadiums"
קארן מולדר

קארן מולדר (בהולנדית: Karen Mulder; נולדה ב-1 ביוני 1970) היא דוגמנית וזמרת הולנדית, ידועה כאחת מדוגמנית העל של שנות התשעים. מולדר נולדה בדרום הולנד וגדלה בהאג, ובוורבורג. בתם של בן מולדר, פקח ברשות מיסים ההולנדית, ומאריקה (במקור דה יונג), מזכירה. אחותה הצעירה היא השחקנית ססקיה מולדר. ב-1985 היא ומשפחתה נסעו לטיול מחנאות בדרום צרפת, והיא ראתה מודעת פרסום בעיתון על תחרות מראה השנה של עלית. חברה שלחה מספר תמונות שלה לתחרות ללא ידיעתה. היא זכתה תחילה בתחרות המיון הארצית שנערכה באמסטרדם ולאחר מכן במקום השני בתחרות העולמית. היא השתתפה בתצוגות אופנה של כריסטיאן לקרואה, ג'ורג'ו ארמני, איב סן-לורן, ולנטינו, ורסצ'ה וז'אן לנוון. הצטלמה לשער של מגזין ווג האמריקאי והבריטי, והופיעה בקמפיין של חברת הקוסמטיקה הגרמנית "ניוואה"(אנ'). בשנת 1992 היא חתמה על חוזה עם חברת ויקטוריה'ס סיקרט. בשנים לאחר מכן דגמנה לקלווין קליין, קלוד מונטנה הצרפתי, ראלף לורן, גרלן, קלואה, רבלון, ז'אק פת', שאנל, ולג'יאני ורסאצ'ה וג'יאנפרנקו פרה האיטלקים. בין היתר, השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט. מולדר עבדה עם מגדולי צלמי האופנה ביניהם פטר לינדברג, ברוס וובר, הלמוט ניוטון, סטיבן מייזל, אירווינג פן וארתור אלגורט. אחד הגליונות הראשונים של מגזין "הטופ מודל" הוקדש כולו למולדר יחד עם גיליון שלם של ווג האיטלקי. שתי הופעותיה בגיליון גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד בשנים 1997 ו-1998 והתנוחות שלה קטלוג של ויקטוריה'ס סיקרט הגדילו את הפרופיל של מולדר. בשנת 1997 היא הוציאה לוח שנה משלה. בשנת 2000 פרשה מולדר מדוגמנות. בשנת 2007, מספר חודשים אחרי שילדה את בתה ומספר שנים שלא דגמנה, היא הופיעה בתצוגת החורף של כריסטיאן דיור בפריז, לצד דוגמניות מובילות אחרות ביניהם נעמי קמפבל, לינדה אוונג'ליסטה, הלנה כריסטנסן, אמבר ולטה ושלום הארלו. בשנת 1988, בגיל 18, התחתנה מולדר עם הצלם הצרפתי רנה בוסן. בשנת 1993 נישואיהם התפרקו והם התגרשו. לאחר מכן היא פגשה את אושיית הנדל"ן ז'אן איב לה פר בשדה התעופה בפריז, ועד מהרה הם התארסו. ב-10 בדצמבר 2002 לאחר שסבלה במשך שנים מדיכאון קליני מולדר נכנסה לתרדמת לאחר שהיא לקחה מנת יתר של כדורי שינה בניסיון לכאורה להתאבדות. היא לא השאירה שום פתק. היא הובהלה לבית החולים האמריקאי ניי-סיר-סן בפריז, לאחר ששכנים מצאו אותה מעולפת על רצפת הדירה שלה, שם שהתה עם חברים. הוריה של מולדר טסו מהולנד להיות לצדה יחד עם ארוסה לשעבר ז'אן-איב לה פר. על פי הדיווחים, לה פר היה אחד האנשים שמצאו את מולדר מחוסרת הכרה לאחר שהגיע לדירה לאחר שמולדר לא השיבה לכמה משיחות הטלפון שלו. למחרת התעוררה מתרדמתה. ב-30 באוקטובר 2006 היא ילדה את בתה. ב-1 ביולי 2009 דווח כי מולדר נעצרה בפריז בשל איום ותקיפה של המנתח הפלסטי שלה. קארן מולדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קארן מולדר, באתר MusicBrainz (באנגלית) קארן מולדר, באתר Discogs (באנגלית) יעל רגב, משטרת האופנה: הדוגמניות שהסתבכו עם החוק, באתר Xnet‏, 29 בדצמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שייקספיר אנד קומפני

שייקספיר אנד קומפני (באנגלית: Shakespeare and Company) היא חנות ספרים מפורסמת בגדה השמאלית בפריז, צרפת. שייקספיר אנד קומפני נפתחה לראשונה על ידי סילביה ביץ' ב-19 בנובמבר 1919. השם נבחר כדי להדגיש את ייעוד החנות לספרים בשפה האנגלית. את החנות מימנה ביץ' באמצעות כספים שלוותה מאמה. עד מהרה הצליחה ביץ' למצב את החנות כמקום מפגש תרבותי לאמנים וסופרים, במהלך שנות ה-20 ובעיקר לאחר מעבר החנות בשנת 1922 למשכנה ברחוב אודאון ברובע השישי של פריז, התכנסו בה סופרים כמו עזרא פאונד, ארנסט המינגוויי, ג'יימס ג'ויס ופורד מדוקס פורד. ארנסט המינגוויי כתב על "שייקספיר אנד קומפני": ”מקום חמים ונעים עם תנור חימום גדול בחורף, שולחנות ומדפי ספרים, ספרים חדשים בחלון ותמונות של סופרים מפורסמים, מתים וחיים, על הקירות... לסילביה היו פנים מלאות חיים ומעוצבות בקווים חדים...מעולם לא הכרתי מישהו שהיה יותר נחמד אלי”. בשנות השלושים, עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי, נקלעו עסקי הספרים של ביץ' להפסדים. ב-1936 שקלה לסגור את חנותה, אולם תמיכה שקיבלה מידידיה הרבים סייעה בידה להחזיק מעמד עד הכיבוש הנאצי של פריז. בסוף 1941 נאלצה לסגור, ואחסנה את ספריה בדירת מסתור. היא נעצרה על ידי הנאצים, בשל היותה אזרחית אמריקאית, ושהתה כשישה חודשים במעצר. לאחר שחרור פריז ב-1944, לא שבה ביץ' לעסקי הספרים והחנות לא נפתחה עוד. ב-1951 פתח ג'ורג' ויטמן, אמריקאי שהיה בקשרי ידידות עם ביץ', חנות ספרים במקום אחר בגדה השמאלית בפריז בשם "לה מיסטרל". סילביה ביץ' הורישה לו במותה (1962) את ספרייתה הפרטית. ב-1964 שינה ויטמן את שמה של החנות ל"שייקספיר אנד קומפני" כמחווה לחנות המקורית של ביץ, ולזכרה קרא לספרייה שבקומה הראשונה "ספריית סילביה ביץ'". וייטמן קרא לבתו, שנולדה ב-1981, סילביה ביץ'. סילביה ביץ' וייטמן היא כיום הבעלים של החנות ששוכנת במקום אחר ממקומה של החנות המקורית. החנות פעילה גם במאה ה-21 והיא משמשת במקביל כחנות לספרים חדשים, משומשים וספריית השאלה המתמחה בספרות בשפה האנגלית. עיצובה הפנימי של החנות נוסטלגי והיא הפכה ברבות השנים לאתר תיירות פופולרי. בחנות ישנו מקום למגורי סופרים שבאים אליה לקבלת השראה, והיא מארחת עד ארבעה סופרים מדי לילה, לעיתים לתקופות של בין שבוע לחודש. החנות זכתה לאזכורים בתרבות, בסרטו של ריצ'רד לינקלייטר "לפני השקיעה" ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס". ב-2020, על רקע מגפת הקורונה, נכנסה החנות לקשיים יובל פלוטקין, מקור ההשראה של המינגוויי ופיצג'רלד: חנות הספרים המפורסמת בעולם מתחננת לעזרה, באתר ynet, 14 בנובמבר 2020 מדיה וקבצים בנושא שייקספיר אנד קומפני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שייקספיר אנד קומפני שון לוין, כתבה על חנות הספרים "שייקספיר אנד קומפני", באתר מסע אחר שווה קריאה: חנויות ספרים מדהימות ברחבי העולם, באתר כלכליסט, 4 בספטמבר 2014 שייקספיר אנד קומפני חוגגת 100 שנה להיווסדה - מאתר ה-BBC (באנגלית) שייקספיר אנד קומפני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שייקספיר אנד קומפני, ברשת החברתית אינסטגרם שייקספיר אנד קומפני, סרטונים בערוץ היוטיוב שייקספיר אנד קומפני, הבלוג הרשמי שייקספיר אנד קומפני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מרינה גראנדה

מרינה גראנדה (באיטלקית: Marina Grande) הוא הנמל הראשי של האי קאפרי ואחד מבין שני נמליו (השני הוא מרינה פיקולה). הנמל ממוקם מצפון לעיר המרכזית של האי, הקרויה גם היא קאפרי, ולמרגלות מונטה סולארו. הנמל הראשון שפעל באי היה נמל מרינה פיקולה, בחופו הדרומי של האי. נמל זה שימש בתקופה הרומית את תושבי האי ודייריו ובהם הקיסרים הרומיים אוגוסטוס וטיבריוס. נמל מרינה גראנדה שימש נמל דייגים עתיק והחל לפעול כבר בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי אוגוסטוס. הקיסר טיבריוס ביצר את הנמל. במהלך המאה השביעית  נפטר הבישוף קוסטנזו בעיר הנמל, והפך לקדוש הנוצרי המגן של האי קאפרי. הנמל ממוקם בצידו הצפוני של האי. המעגנה מחולקת לפי גודלם של כלי השייט העוגנים בה, כאשר סירות קטנות עוגנות בסמוך לחוף. כיכר קטנה, משקיפה על הנמל שהמבנים המקיפים אותה בנויים בסגנון המאפיין את האי. נמל מרינה גראנדה משמש את המעבורות המקשרות בין האי קאפרי לבין העיר נאפולי ובעיקר את התיירים הרבים המגיעים אל המערה הכחולה. הפוניקולר של קאפרי מקשר בין הנמל לבין העיר קאפרי במעלה מונטה סולרנו. אתר האינטרנט הרשמי של מרינה גראנדה
פדריקה מורו

פדריקה מורו (באיטלקית: Federica Moro; נולדה ב-20 בפברואר 1965) היא שחקנית ודוגמנית איטלקייה. מורו נולדה בקרטה בריאנצה במחוז לומברדיה. ב-1982 נבחרה למיס איטליה, ובתחרות מיס תבל 1983 עלתה לשלב חצי הגמר. בשנת 1983 הופיעה בסרט Segni particolari: bellissimo, ושנה אחר כך, הופיעה כשחקנית ראשית בסרט College, ממנו יצאה סדרת הטלוויזיה College, בה הופיעה גם כן. היא הופיעה בתוכנית המעגל עם דן שילון כחלק מתצוגת שמלות כלה שנערכה בתוכנית. מורו הופיעה במספר סרטים בקולנוע ובטלוויזיה, בין היתר בסרט "המהמר" לצדם של מת'יו מודין ופיי דאנאוויי. Segni particolari: bellissimo (1983) College (1984) Joan Lui - Ma un giorno nel paese arrivo io di lunedì (1985) Yuppies - I giovani di successo (1986) Yuppies 2 (1986) Nessuno... Torna Indietro (1987) The Gamble (1988) Ultimo respiro (1992 Aquile (1989) College (1990) Scoop (1992) Tre addii (1999) New Burn Sun (2008) Movie Lounge Vol. 3 - Rock Selection By Federica Moro (2008) מדיה וקבצים בנושא פדריקה מורו בוויקישיתוף פדריקה מורו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל סטירס

דניאל סטירס (באנגלית: Daniel Steres; נולד ב-11 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן אמריקאי-יהודי המשחק ביוסטון דינמו בעמדת הבלם. סטירס נולד בברבנק, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה יהודית. בצעירותו שיחק בנבחרת הכדורגל של תיכון קלאבאסאס בו למד והשתתף שלוש פעמים עם נבחרת ארצות הברית במשחקי המכביה. הוא לוקח חלק ב-Jewish Community Center (JCC). בשנת 2008 הצטרף לקבוצת הכדורגל של מכללת סן דייגו סטייט אצטקס בה שיחק 3 שנים. בדראפט 2012 נבחר במקום ה-28 על ידי צ'יבאס ארצות הברית אך בסופו של דבר לא הצטרף לקבוצה. ב-23 ביוני 2012 הצטרף לסיאטל סאונדרס. כעבור חצי שנה הצטרף לוילמינגטון האמרהדס בה היה מלך שערי הקבוצה עם 7 שערים על אף היותו בלם ובסיום העונה נבחר לשחקן העונה בליגת העל של צפון אמריקה. בתום העונה הצטרף לקבוצת המילואים של לוס אנג'לס גלאקסי בה שיחק שתי עונות. בעונת 2016 הצטרף לקבוצה הבכירה של המועדון ב-MLS. מדיה וקבצים בנושא דניאל סטירס בוויקישיתוף דניאל סטירס, באתר Transfermarkt דניאל סטירס, באתר Soccerway דניאל סטירס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דניאל סטירס".
כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל)

כדורגלן השנה בליגה האנגלית (באנגלית: FWA Footballer of the Year) הוא תואר המוענק מדי עונה (מאז שנת 1948) על ידי התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית, לכדורגלן אשר נבחר לשחקן הטוב ביותר בפרמייר ליג. היזמה להענקת הפרס הגיעה מצ'ארלי באקן, ובבחירת הזוכה משתתפים חברי התאחדות העיתונאים, אשר מונה כ-400 עיתונאי ספורט מכל רחבי אנגליה. שיאן הזכיות בתואר הוא תיירי הנרי עם שלוש זכיות, והוא גם השחקן הראשון שזכה בתואר פעמיים ברציפות. כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות שחקני הכדורגל) הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית
הדיוויזיה ה-27 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-27 (בגרמנית: 27. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1936 באאוגסבורג. ב-26 באוגוסט 1939 היא הועברה לאופולה, ובתחילת המערכה בפולין נכללה במסגרת הקורפוס ה-7 שהיה חלק מעתודת קבוצת ארמיות דרום. הדיוויזיה לקחה חלק פעיל במהלך הקרבות בזאמושץ ולובלין. בסוף נובמבר של אותה שנה הועברה הדיוויזיה להגנה בהרי אייפל. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה הדיוויזיה נכללה בכוחות העתודה של הארמייה ה-12. במחצית השנייה של המערכה היא נכנסה לקרבות באופן פעיל, ולחמה באזור סום וניי-סיר-סן. הדיוויזיה פעלה בהצלחה רבה, והשתתפה במרדף אחר הכוחות הצרפתים הנסוגים אל נהר הסן והלואר. הדיוויזיה פורקה ב-1 בנובמבר 1940 והפכה להיות דיוויזיית הפאנצר ה-17. בשנת 1943 פרסמה התעמולה הנאצית ספר על מעללי הדיוויזיה ה-27 בצרפת בשם "Über Somme, Seine, Loire" ("ברחבי הסום, הסן, והלואר"). הדיוויזיה ה-27 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) הדיוויזיה ה-27 באתר Axis History (באנגלית)