laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחוז ז'נדובה

מחוז ז'נדובה (בערבית תוניסאית: ولاية جندوبة) הוא אחד מעשרים וארבע מחוזות תוניסיה. המחוז נמצא על רכס הררי יחסית בצפון-מערב המדינה, כך שהוא גובל בעיקר באלג'יריה וכולל רצועה קטנה של חוף לים התיכון. הוא משתרע על שטח של 3,102 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 401,477. בירתו היא ז'נדובה. המחוז ממוקם במערב תוניסיה, בחלקה בצפוני, כ-150 ק"מ מערבית לבירה תוניס. המחוז הררי ביותר ובעל טמפרטורות נמוכות מאוד ביחס לשאר המדינה. ממוצע הטמפרטורה במחוז במהלך חודשי החורף נע בין 5 ל-10 מעלות צלזיוס ובין 25 ל-30 מעלות צלזיוס בקיץ. משום גובהו וקרבתו לים, המחוז הוא הרטוב ביותר במדינה: ממוצע המילימטרים בחלקו הצפוני עומד על 1000 מ"מ בשנה ועולה על 1,500 מ"מ בדרום ומרכז המחוז (לשם השוואה, כמות הגשם השנתית הממוצעת בתל אביב היא 550 מ"מ). בכל מחוז ז'נדובה קיימות 31 מכללות ו-18 בתי ספר תיכוניים המקבלים את פניהם כ-19,633 תלמידים. ברחבי המחוז קיימים גם 11 מרכזי הכשרה מקצועית, בית ספר לתיירות ובית ספר לרפואה. אוניברסיטת ג'נדובה, שנמצאת בבירת המחוז ז'נדובה, כוללת מדי שנה 14,700 תלמידים ומעסיקה כ-500 מורים. המחוז מחולק ל-9 נציגויות, המחולקות אף הן לכ-14 עיריות, עשר מועצות מקומיות ו-95 "אימאדות". מדיה וקבצים בנושא מחוז ז'נדובה בוויקישיתוף RESULTATS | Institut National des Statistiques, ‏על פי מפקד האוכלוסין של 2014 ממוצע חודשי של גשם בתל-אביב, באתר lib.cet.ac.il Centre affaires Jendouba, archive.wikiwix.com ערך זה הוא קצרמר בנושא תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיוריאנוס

מָיוֹריאנוס (בלטינית: Julius Valerius Maiorianus; ‏420 לערך – 7 באוגוסט 461) היה קיסר האימפריה הרומית המערבית בין השנים 457 ל-461. כגנרל בולט של הצבא הרומי, מיוריאנוס הדיח את הקיסר איוויטוס בשנת 457 וירש את מקומו. מיוריאנוס היה הקיסר האחרון שעשה מאמץ ממוקד לאחד מחדש את האימפריה הרומית המערבית. כאשר תחת שלטונו רק איטליה, דלמטיה ומעט שטחים בצפון גאליה, ניהל מיוריאנוס מערכה שנמשכה שלוש שנים נגד אויבי האימפריה. יורשיו עד נפילת האימפריה, בשנת 476/480, היו למעשה שליטי בובה תחת גנרלים ברברים בצבא רומא, או קיסרים שנבחרו ונשלטו על ידי האימפריה הרומית המזרחית. לאחר שהביס את מתקפת הוונדלים על רומא, מיוריאנוס ניהל קמפיין כנגד הממלכה הוויזיגותית בדרום גאליה. לאחר שהביס את המלך תאודוריד השני בקרב ארל, מיוריאנוס אילץ את הגותים לנטוש את כיבושיהם בספטימניה (דרום מערב צרפת של היום) והיספניה (ספרד של היום) ולהחזיר את האזור למצב של פוידרטוס (בעלי ברית כפופים לרומא). מיוריאנוס גם תקף את הממלכה הבורגונדית, הביס אותה ואילץ גם את הבורגונדים לחזור למצב פוידרטוס. בשנת 460 עזב מיוריאנוס את גאליה כדי לבסס את אחיזתו בהיספניה. הגנרלים שלו החלו במערכה כנגד הממלכה הסואבית בצפון-מערב היספניה וגם כאן, הצליחו הרומאים להחזיר את האזור למצב פוידרטוס. תוכניתו להחזרת אפריקה מהוונדלים נכשלה עקב בגידה בתוך צי הפלישה. מיוריאנוס ניסה לבצע רפורמה בממשל הקיסרי על מנת להפוך אותו ליעיל יותר וצודק יותר. הגנרל ריקימר הדיח והרג את מיוריאנוס, שהפך ללא פופולרי בקרב האצולה הסנטורית עקב הרפורמות שביצע. למשך חמישה ימים עונה מיוריאנוס עד שנערף ראשו ליד הנהר סטאפורה שנמצא בתוך מחוז לומרדיה. מדיה וקבצים בנושא מיוריאנוס בוויקישיתוף מיוריאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיוריאנוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קרחון לינדר

קרחון לינדר (באנגלית: Linder Glacier) הוא קרחון יובלי תלול ברכס לאנטרמן, בהרי באוורס, באזור חוף פנל שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 13 קילומטרים. הקרחון מנקז את המורדות הדרומיים של הר ברנשטיין; הקרחון זורם לכיוון דרום ונשפך אל קרחון האנטר. הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנים 1960–1962. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שם לוטננט מייקל איי. לינדר (Michael A. Linder), מחיל המילואים של צי ארצות הברית, שהיה קצין התקשורת וקצין המנהלה של תחנת מקמרדו בעונת החורף (החוף האנטארקטי) של 1967. בדומה לשמו של קרחון האנטר, גם שם קרחון זה נקרא על שם קצין בתחנת מקמרדו. קרחון לינדר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (באנגלית) קרחון לינדר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה (באנגלית) תצלום לוויין של אזור קרחון לינדר ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
לינדר

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה אנטארקטיקה קרחון לינדר – קרחון בהרי באוורס, באזור חוף פנל שבאנטארקטיקה פסגת לינדר (אנטארקטיקה) – הר בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה גרמניה לינדר (נהר) – נהר בבוואריה שבגרמניה ארצות הברית פסגת לינדר (קליפורניה) – הר במדינת קליפורניה שבארצות הברית אישים ארנסט לינדר – מיור גנרל בצבא שוודיה וגנרל בצבא פינלנד, שהתפרסם כמפקד קורפוס המתנדבים השוודי, בימי מלחמת החורף. לינדר גם היה ידוע כרוכב מרוצים, וזכה במדליית זהב באולימפיאדת פריז 1924. קייט לינדר – שחקנית אמריקאית רוני לינדר-גנץ – עיתונאית ישראלית
יחסי אוסטרליה–מונגוליה

יחסי אוסטרליה–מונגוליה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה למונגוליה. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1972, עם קשרים המתמקדים בחינוך, כרייה, וסיוע התפתחותי. אוסטרליה הכירה במונגוליה כעצמאית מרפובליקת סין (טאיוואן) רק בפברואר 1967, למרות התנגדויות טאיוואניות. מונגוליה הייתה המדינה הקומוניסטית השנייה שאוסטרליה הכירה בה אחרי ברית המועצות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-15 בספטמבר 1972. מונגוליה פתחה שגרירות בקנברה בשנת 2008, ואילו אוסטרליה פתחה שגרירות באולן בטור בדצמבר 2015, וקודם לכן פתחה ועדת סחר אוסטרלית בשנת 2011. המושל הכללי של אוסטרליה ביל היידן ביקר במונגוליה בשנת 1994, ונשיא מונגוליה פונסלמאגיין אוצ'ירבט ביקר באוסטרליה בשנת 1997. בפברואר 2011, ראש ממשלת מונגוליה, Sühhbaataryn Batbold,[דרוש תעתוק] הפך לראש הממשלה המונגולי הראשון שביקר באוסטרליה. בשנת 2013 דיווח "The Australian" כי יותר מ-650 אוסטרלים גרים במונגוליה, כאשר למעלה מ-45 עסקים מבצעים פעולות. במפקד הלאומי של מונגוליה בשנת 2010, תועדו 962 אזרחים מונגולים שהתגוררו באוסטרליה, בעוד שבשנת 2017 העיר השגריר האוסטרלי כי באוסטרליה למדו כ-2,000 סטודנטים מונגולים. בשנת 2018, המחלקה האוסטרלית לענייני חוץ ומסחר העירה כי למעלה מ-7,000 סטודנטים מונגולים לומדים באוסטרליה. תוכנית הסיוע של אוסטרליה למונגוליה כוללת חינוך ותמיכה בענף הכרייה ובממשל, ובסך הכל הוקצו 10.9 מיליון דולר אוסטרלי לסיוע בתקופה 2017–2018. למעלה מ-430 מלגות לתואר שני באוסטרליה במסגרת AusAID הוענקו למונגולים מאז תחילת התוכנית בשנת 1994. מונגוליה וכוחות ההגנה של אוסטרליה שירתו יחד במלחמת עיראק, באפגניסטן וכן בפעולות שמירת שלום בדרום סודאן, קוסובו וסיירה לאון. אוסטרליה משתתפת בתרגילי שמירת השלום של Khaan Quest השנתיים המתארחים במונגוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–מונגוליה בוויקישיתוף "Diplomatic Relations". Australian Embassy Mongolia. נבדק ב-21 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)"Diplomatic Relations". Kh, Aminaa. "Ambassador Paid a Courtesy Call on President". Australian Embassy Mongolia. נבדק ב-21 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)Kh, Aminaa. "Mongolia country brief: Australia-Mongolia Relations". dfat.gov.au. נבדק ב-21 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) Frame, Tom (2005). The Life and Death of Harold Holt. Allen & Unwin. p. 288. ISBN 1-74114-672-0. "Australian Assistance to Mongolia". Mongolia Australia Society. נבדק ב-22 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)"Australian Assistance to Mongolia". "МОНГОЛ, АВСТРАЛИЙН ХАРИЛЦААНЫ ТОВЧ ЛАВЛАХ". Монгол улсын гадаад харилцааны яам. נבדק ב-22 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) Hamilton, Kitty (13 במאי 2013). "Tapping the Mongolian hoard". The Australian. נבדק ב-21 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) "ХҮН АМ, ОРОН СУУЦНЫ 2010 ОНЫ УЛСЫН ТООЛЛОГЫН ҮР ДҮН" (PDF). National Statistics Office of Mongolia. נבדק ב-21 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Ambassador to Mongolia". Minister for Foreign Affairs. נבדק ב-24 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Overview of Australia's aid program to Mongolia". dfat.gov.au. "Education assistance in Mongolia". dfat.gov.au. נבדק ב-21 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה)
קסיוס אפרוניאנוס

קסיוס אפרוניאנוס (בלטינית: Cassius Apronianus) היה סנאטור רומאי שחי במאה ה-2 לספירה. הוא נשא לאישה את בתו של ההיסטוריון, הנואם, והפילוסוף היווני דיון כריסוסטומוס. בנם היה ההיסטוריון, הקונסול והסנטור קסיוס דיו. אפרוניאנוס היה במקור מביתיניה (צפון מערב טורקיה כיום). הוא היה מושל הפרובינקיה ליקיה ופמפיליה (אנ') בסביבות שנת 179/180, ואז מושל הפרובינקיה קיליקיה (אנ') (דרום מזרח טורקיה כיום) סביב שנת 180 עד סביב שנת 183, שם הצטרף אליו בנו, דיו. אפרוניאנוס הפך לקונסול "מחליף" (suffectus) ככל הנראה בסביבות שנת 185, ולאחר מכן כיהן כמושל הפרובינקיה דלמטיה (אנ') (דלמטיה המודרנית, כיום בקרואטיה). הערך "אפרוניאנוס" (2) במילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומית של ויליאם סמית, עמ' 251. קסיוס דיו, היסטוריה רומית, ספר 69, פרק 1, סעיף 3; ספר 72 (73), פרק 7, סעיף 2. קסיוס דיו, היסטוריה רומית, ספר 49, פרק 36, סעיף 4. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שונא מתנות יחיה

שונא מתנות יחיה הוא ביטוי מקראי לפיו למי שמתרחק מקבלת מתנות תהיה תוספת חיים. מקורו של הביטוי בפסוק בספר משלי, פרק ט"ו, פסוק כ"ז המבטא הנגדה בין מי שיש לו תאוות בצע לבין מי ששונא מתנות: ”עֹכֵר בֵּיתוֹ בּוֹצֵעַ בָּצַע וְשׂוֹנֵא מַתָּנֹת יִחְיֶה”. הביטוי הובא ברמב"ם כדרגת צדיקים גדולים: ”הצדיקים הגמורים ואנשי מעשה לא יקבלו מתנה מאדם, אלא בוטחים בה' ברוך שמו לא בנדיבים, והרי נאמר ושונא מתנות יחיה:” כעין זאת הובא הביטוי בשולחן ערוך כמידת חסידות: ”מדת חסידות שלא לקבל מתנה, אלא לבטוח בהשם שיתן לו די מחסורו, שנאמר: ושונא מתנות יחיה.” כך מובא, למשל, בתלמוד על רבי זירא, שנהג לסרב לקבל מתנות בטענה שזו סגולה להאריך ימים שהרי שונא מתנות יחיה, אבל כאשר קראו לו לבית ריש גלותא היה מסכים לבוא, והסביר שבני ביתו של ריש גלותא מתכבדים בכך שהוא מגיע לביתם, וכבוד זה נחשב כתשלום. מסופר על האמורא, רבי אבא, שהקדים את רב גידל בקניית קרקע שרב גידל כבר התעסק בקנייתה. המקרה הגיע לידיעתו של רבי יצחק נפחא, והוא שאל את רבי אבא: אם עני מהפך בחררה (עוגת קמח צלויה על גחלים), ובא אחר ולוקחה ממנו, מה הדין? רבי אבא ענה: הוא נקרא רשע. רבי אבא הסביר לרבי יצחק שהוא לא ידע שרב גידל כבר התחיל להתעסק בקניית קרקע זו, ועכשיו שהוא יודע את הרקע הוא מסכים לתת לו אותה במתנה אך לא למכרה לו, משום שמכירת הקרקע הראשונה ("ארעא קמייתא") נחשבת לסימן רע. רב גידל סירב לקבלה במתנה, על פי הפסוק במשלי "שונא מתנות יחיה". מאחר ששניהם סירבו להשתמש בקרקע, היא נשארה הפקר, והייתה מכונה "ארעא דרבנן" (הקרקע של הרבנים). שונא מתנות יחיה, שיעור באתר "עולמות" הרב לוי גרוסברד, אורחות מתנה, קריית ספר תשס"ג, פרק יד, עמ' שצא, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) משנה תורה לרמב"ם, ספר קנין, הלכות זכייה ומתנה, פרק י"ב, הלכה י"ז. שולחן ערוך, חושן משפט, סימן רמ"ט, סעיף ה'. תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ח, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ"ט, עמוד א'
סחיטה (מיצוי)

סחיטה היא פעולה, שבה מחולצים נוזלים מן הצומח, ממאכלים כגון ירקות ופירות. הסחיטה עשויה להתבצע לכיוונו של כלי קיבולת מסוים, כגון כוס או בקבוק או קערה, והצטברות הנוזל בכלי הקיבולת יכולה להיקרא מיץ. סחיטה היא תולדה של דש, אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת ולכן היא אסורה בשבת. ישנן שיטות רבות, שבהן ניתן לסחוט נוזלים מצמח מסוים, החל מסחיטת פירות באופן ידני ועד לסחיטה באמצעות ציוד תעשייתי. סחיטה היא בדרך כלל השיטה המועדפת לצריכת כמויות גדולות של תוצרת מיצים במהירות, ולעיתים קרובות היא נעשית באופן יעיל יותר באמצעות מכשיר ביתי, הנקרא מסחטה, שבה שמים את הפרי בחרוט, ואותו מועכים בעזרת ידית המסחטה. לאחר מכן, יש להוציא את שאריות הקליפה. בנוסף למסחטות ידניות, ישנן מסחטות אוטומטיות, שפעולתן מבוססת על שימוש בחשמל. לאורך ההיסטוריה, פותחו שיטות שונות של סחיטת פירות וירקות מן הצומח, כגון: כלים ידניים בצורת חבית, מטחנות המופעלות בעזרת יד וקונוסים הפוכים בהם אפשר למעוך את הפרי. אולם, בסחטנים של היום ניתן להשתמש בעזרת ידית, ואף קיימים סחטנים אלקטרונים, שפעולתם החשמלית מתבססת על 200 עד 1000 או יותר וואט. ישנם מספר סוגים של סחטנים אלקטרונים, וכל אחד מהם מתאפיין בצורה שונה של פעולת הסחיטה. לועס (באנגלית: Masticating) משתמש בהילוך יחיד המנוע בצורה ידנית; פעולה איטית יותר; לישה וטוחנת פריטים המונחים בחרוט צנטריפוגלי (באנגלית: Centrifugal) משתמש בלהב מסתובב בדומה לסל מגורד; טוחן במהירות פריטים וזורק עיסה בכלי קיבול רוטט (באנגלית: Triturating) משתמש בהילוכים תאומים; פועל באופן איטי יותר; לעיתים קרובות יש מספר שימושים דריכת ענבים
סיפור הפרברים

האם התכוונתם ל... סיפור הפרברים (מחזמר) – מחזמר אמריקאי משנת 1957 סיפור הפרברים (סרט, 1961) – סרט קולנוע משנת 1961 המבוסס על המחזמר סיפור הפרברים (סרט, 2021) – סרט קולנוע משנת 2021 המבוסס על המחזמר
שיווק גרילה

שיווק גרילה (שנקרא גם "פרסום גרילה" או "קמפיין גרילה") היא טקטיקה שיווקית בה חברה (לרוב מסחרית) משתמשת בפעולות ייחודיות, מפתיעות ושאינן שגרתיות על מנת לקדם מוצר או שירות. היא נחשבת לאחת הטכניקות העקיפות בעולם השיווק הוויראלי. השוני בה משאר שיטות השיווק המסורתיות נובע מכך שבטכניקה שיווקית זו מסתמכת החברה לרוב על אינטראקציה אישית, אופי הפרסום הוא בעל תקציב קטן יותר משיווק מסורתי, מתמקד בקבוצות קטנות וממוקדות של אנשי שיווק אשר אחראים להפיץ את המוצר או השירות במיקום מסוים ולא באמצעות מסעות פרסום תקשורתיים נרחבים. חברות המשתמשות בשיווק גרילה מסתמכות על קידום המכירות הפנימיות שלהן כדי להפיץ באמצעות שיווק ויראלי, או מפה לאוזן וכך להחיל את השמועה, ליצור הד ברשת שהמטרה לבסוף היא להגיע לקהל רחב יותר בחינם. חיבור לרגשות הצרכן הוא המפתח לשיווק גרילה מוצלח. השימוש בטקטיקה זו אינו מיועד לכל סוגי הסחורות והשירותים, משתמשים בו בייחוד למוצרים "נועזים" יותר. וממקדים צרכנים צעירים בעלי סיכוי גבוה יותר להגיב בחיוב. שיווק גרילה מתרחש במקומות ציבוריים המציעים קהל גדול ככל האפשר, כגון רחובות, קונצרטים, פארקים ציבוריים, אירועי ספורט, פסטיבלים, חופים, מרכזי קניות ורלוונטי במיוחד כיום לרשת האינטרנט. מרכיב מרכזי בשיווק גרילה הוא בחירת הזמן והמקום המתאימים לניהול מסע פרסום כדי להימנע מבעיות משפטיות אפשריות. שיווק גרילה יכול להיות מקורה, בחוץ, בסמוך לאירועים או חוויתי, אשר נועד לגרום לציבור לתקשר עם מותג. בשיווק גרילה יוצרים ומשתמשים בשיטות חדשניות, שאינן שגרתיות ולעיתים נחשבות לאגרסיביות במטרה להגביר את המכירות או למשוך עניין במותג או בעסק. שיטות אלה הן לרוב בעלות נמוכה ולעיתים אפסית וכוללות שימוש נרחב באינטראקציות אישיות יותר באמצעות הודעות ופרסומים ויראליים ברשתות חברתיות. דוגמה: משווק אנונימי יוצר 3 משתמשים ברשת חברתית, הראשון: משתמש א' - מעלה פרסום ובו הוא מבקש המלצה על מוצר מסוים המבצע פעולה מסוימת. אותו המשווק יוצר משתמש ב' באותה רשת חברתית. הוא עונה למשתמש א' ונותן לו המלצה על מוצר המבצע את אותה פעולה, משתמש ג' - חווה דעתו החיובית גם כן וכך מתחיל דיון בעל אופי ויראלי אשר מטרתו היא פרסום המוצר אותו מקדם המשווק. שיווק גרילה הוא תוצר של המעבר למדיה אלקטרונית משיווק דפוס, רדיו וטלוויזיה מסורתי. שיטת שיווק זו החלה לתפוס תאוצה במרחב האינטרנטי בבלוגים פורומים ובחדרי הצ'ט של תחילת שנות ה-2000 וצברה פופולריות עם עלייתן של הטכנולוגיות הניידות ואופיו של החיבור בין המשתמשים, מכיוון שכיום החיבוריות לרשת מתבצעת בקלות מכל מקום, התעצמו היכולות להגביר את המסרים ולהתמקד בקבוצות יעד של צרכנים (לפי קבוצות, דפים ותחומי עניין). הביטוי נטבע על ידי ג'יי קונרד לוינסון בספרו מ-1984 "שיווק גרילה". מטרתו היא ליצור "באז" (הד) על מוצר או מותג באופן שיגביר את הסבירות שצרכן ירכוש את המוצר או השירות, או שישוחח על כך עם קונים פוטנציאליים אחרים. שיווק גרילה עשוי להיות יעיל עבור עסקים קטנים, אם הם מעלים בידם ליצור הד שיווקי משמעותי. Benjamin Bach, An Investigation into the Relevance of Guerrilla Marketing to Small and Medium-Sized Enterprises, Munich: GRIN Verlag, 2007, ISBN 9783638874052 Michael Serazio, Your Ad Here: The Cool Sell of Guerrilla Marketing, New York: New York University Press, 2013, ISBN 9780814724590 ספריו של ג'יי קונרד לוינסון בWebarchive (גרסאות מלאות) מדיה וקבצים בנושא שיווק גרילה בוויקישיתוף ADAM HAYES, Guerrilla Marketing, investopedia.com, ‏1.6.2020 (באנגלית)
מנה ברטו

ז'ואאו דה דאוס מנה ברטו (בפורטוגזית: João de Deus Mena Barreto;‏ 30 ביולי 1874 – 25 במרץ 1933) היה איש צבא ומדינאי ברזילאי. היה מבין ראשי ההנהגה של החונטה הצבאית הברזילאית אשר בשנת 1930 ביצעה הפיכה שלטונית שהדיחה את וושינגטון לואיס מהנשיאות והחליפה אותו במועמד לנשיאות ז'טוליו ורגאס, שהיה מקורב לחוגים פנימיים בתוך הכוחות המזוינים של ברזיל. מקורו של ברטו בחבל ריו גראנדה דו סול. ברטו היה יליד פורטו אלגרה, האימפריה הברזילאית, בשנת 1874. אביו היה הפילדמרשל חוסה לואיש מנה ברטו ששירת בצבא ברזיל בסדרת מאבקים צבאיים, הגדול שבהם היה מלחמת הברית המשולשת. ברטו התחנך בבית ספר צבאי עד שנת 1893, עת החל בשירות צבאי פעיל. הוא הועלה בדרגות הצבא עם השנים והפך ליועצו המקורב של דודו, שכיהן בתפקיד שר המלחמה הברזילאי בממשלתו של ארמס דה פונסקה. בשנת 1918, בדרגת קולונל, מונה למפקד בריגדת הרגלים המוצבת בבירה ריו דה ז'ניירו. לנוכח חוסר יציבות שלטונית ותסיסה אזרחית גוברת שהתנגדה לשלטון האוליגרכים של סאו פאולו ומינאס ז'ראיס, ברטו החל לתכנן הפיכה צבאית שתביא סוף למשטר האוליגרכי בראשותו של וושינגטון לואיס. מהפכת 1930 כפי שהיא נודעה הביא לנפילת הממשלה האזרחית ומנעה את השבעתו של הנשיא הנבחר, ז'וליו פרסטס. ברטו החל ביחד עם שני מהמתכננים הראשיים האחרים של המהפכה, הגנרלים אוגוסטו פרגוזו ואיזאיאס דה נורוניה, בשלטון חונטה צבאית בברזיל שנמשך 11 ימים. לאחריהם הועברו כל סמכויות השלטון לידי הפוליטיקאי ז'טוליו ורגאס, שהעניק חנינה לשותפים במהפכה ושלט בברזיל שלטון דיקטטורי עד לשנת 1945. מדיה וקבצים בנושא מנה ברטו בוויקישיתוף
אלן מון

אלן מון (באנגלית: Allan Moon; נולד ב-6 בינואר 1976) הוא אמן, משורר, זמר-יוצר ומפיק מוזיקלי ישראלי ממוצא קנדי. מון נולד בטורונטו, אונטריו, קנדה וגדל באפר וסט סייד, ניו יורק. בשנת 1992,עלה מון לארץ. מתגורר בקיבוץ כפר הנשיא. בשנת 2006 הוציא מון מיני אלבום "Song of the Wind" וגרסת כיסוי אקוסטית לשירו של בילי ג'ואל "Uptown Girl". יציאתו של אלבום זה סללה את הדרך להוצאת אלבומו הראשון באורך מלא "Song of the Wind", שיצא בשנת 2008. האלבום התאפיין בגיטרות אקוסטיות ובקולו הרך, כמעט השובר של מון, המזכיר את ניל יאנג. האלבום זכה לביקורות חיוביות. המגזין "אמריקנה בריטניה" השווה את כתיבתו לזו של ניק דרייק וג'ון מרטין. באותה שנה נקרא מון להפיק את אלבום הסולו הרביעי של יובל בנאי, מעבר להרים. "Children of the Call", אלבום האולפן השני של מון יצא בשנת 2014. באלבום משתתפים מובילי מוזיקאי האינדי בישראל, ביניהם: גבע אלון, עוזי רמירז, קותימן, בום פם, אייל תלמודי, אדם שפלן וקרולינה. מבחינה מוזיקלית, האלבום היה מגוון בז'אנרים: פולק, קצב ובלוז, פאנק ופסיכדלי. בשנת 2015 הוא הוציא את המיני אלבום "Analog Memorie." באותה שנה הפיק את אלבומה של הזמרת נומקה "Its ok I'm Alone". את האלבום הפיק בשיתוף אלון עדר. השירים זכו להשמעות רבות ברדיו. בשנת 2019 הוציא את הסינגל הדיגיטלי "The Art of Rolling", בהפקת אדם שפלן ותמיר מוסקט. עם הגעתו לתל אביב, פרץ מון לסצנת השירה בשפה האנגלית, והשתתף בקריאות ומופעים מחתרתיים המזכירים את משוררי דור הביט. סגנונו השירי היה גולמי, עם רמיזות מיניות, שהושווה לעיתים קרובות ויליאם ס. בורוז. בשנת 1997 פרסם מון את ספרו הראשון בשם "Word Felon", אוסף שירים בין השנים 1992–1996 איתו הופיע. הסגנון השירי של הספר היה פירוק שפה, חרוזים שבורים ואופנים חופשיים, בהשראת התבגרותו בצל תרבות הראפ של העיר ניו יורק בשנות השמונים. מרבית השירים עסקו בתיאור אפל של תרבות עירונית גדולה מתחת לאדמה, סמים, מין וניכור אישי, דרך עיניו של ילד אבוד. אחרי "Word Felon", מון התמקד בניסויי אמנות מעורבים; בשילוב אמנות, צילום, עיצוב גרפי ושירה. עבודות אלה ראו אור בשנת 2002 תחת כותרת הפרויקט: "Phoetry, Moon's coining for Photo & Poetry", שפורסם כספר במקביל להצגתה של תערוכת אמנות באותו שם. הספר הכיל שירים ופרשנויות חזותיות, בצורת תצלומים, עיצובים גרפיים ורישומים. התערוכה התקיימה בשתי גלריות בתל אביב בין השנים 2002–2003. שיריו ותרגומיו של מון הוצגו בכמה פרסומים ברחבי העולם. אתר האינטרנט הרשמי של אלן מון אלן מון, ברשת החברתית פייסבוק אלן מון, סרטונים בערוץ היוטיוב אלן מון, באתר ספוטיפיי http://www.cduniverse.com/productinfo.asp?pid=7699607 David Kahne on Allan Moon http://www.americana-uk.com/auk/modules.php?op=modload&name=Reviews&file=index&req=showcontent&id=3837 (אורכב 31.07.2008 בארכיון Wayback Machine) Americana UK – The Virtues of Simplicity (July 01, 2008 by Kai Roberts) תימורה לסינגר, אוויר הרים, באתר ynet, 9 באפריל 2008 בין אלון לסדן: אלון עדר מראיין את נועם סדן, מגזין רעש http://sites.google.com/site/theiawesite/publications/arc/previous-arcs-1/arc-16-extracts ARC / IAWE
תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה

תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה (בצרפתית: Le salon international de l'automobile de Genève; בגרמנית: Der Genfer Auto-Salon; באיטלקית: Il Salone dell'automobile di Ginevra; באנגלית: The Geneva International Motor Show; בראשי תיבות: GIMS) היא תערוכת רכב שנתית המתקיימת במהלך חודש מרץ בז'נבה, שווייץ. התערוכה מאורגנת על ידי הארגון הבינלאומי של יצרני הרכב (אנ')‏ (OICA), והיא נחשבת לאחת התערוכות החשובות בתעשיית הרכב העולמית, אף על פי שבשווייץ לא קיימת תעשיית רכב. התערוכה התקיימה לראשונה בשנת 1905. מאז שנת 1978 מתקיימת התערוכה במרכז הכנסים פאלאקספו (אנ') הממוקם בקרבת נמל התעופה הבינלאומי של ז'נבה. בתערוכה אירחו כמעט את כל הדגמים העיקריים עם מנועי בעירה פנימית בהיסטוריה של הרכב, יחד עם מכוניות מונעות בנזין וקיטור מתחילת המאה ה־20. בתערוכה הוצגו מכוניות על אקזוטיות, הוכרזו אבות טיפוס, מכונית השנה באירופה, ציוד חדש, פריצות דרך טכניות, שותפויות בינלאומיות וכן התקימו דיונים בתחומי תעשיית יצרני כלי הרכב העולמית והחידושים שלה. מגפת הקורונה הובילה לביטול התערוכה בשנת 2020, שהייתה אמורה להיות הפעם ה־90 בה מתקיימת התערוכה. תערוכת ז'נבה 2020 התקיימה דרך הרשת, שם היצרניות הציגו את המכוניות החדשות או המחודשות שלהם. גם בשנת 2021 לא התקיימה התערוכה, מארגני התערוכה התלבטו עם לערוך אותה גם בשנת 2022, עקב יצרניות שלא הבטיחו לדוכנים ב-2022, לאחר מכן הודיעו מארגני התערוכה כי היא תחזור ב-2022. בעקבות ביטול התערוכה ב-2020 הודיעה קרן "סלון אינטרנשיונל דה ל'אוטמוביל", שניהלה את התערוכה, על סגירתה והעברת כלל הפעילות שלהם לחברה שמפעילה את מרכז הכנסים. באוקטובר 2021 הודיעו מארגני התערוכה כי גם בשנת 2022 היא לא תתקיים עקב נגיף הקורונה. מכוניות, 3 או 4 גלגלים ומעלה מכוניות חשמליות ומכוניות מונעות אלטרנטיביות תכנון ועיצוב מכוניות, הנדסה ומערכות רכב אביזרים וחלקי חילוף למכוניות ציוד מוסכים לתיקון ותחזוקה של מנועי מכוניות כוונון מכוניות יצרני ציוד מקורי מוצרים ושירותים שונים הקשורים לתעשיית הרכב אנימציה / אטרקציות מדיה וקבצים בנושא תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה (באנגלית) תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה, ברשת החברתית פייסבוק תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תערוכת הרכב הבין-לאומית של ז'נבה, ברשת החברתית אינסטגרם Small is beautiful at the Geneva International Motor Show, באתר Los Angles Times, 08 במרץ 2008 אלי שאולי, בגלל הקורונה: תערוכת ז'נבה בוטלה, באתר אוטו, ‏28 בפברואר 2020 בהלת הקורונה: שוויץ החליטה לבטל את תערוכת ז'נבה 2020, באתר קארטיוב, ‏28 בפברואר 2020 אלי שאולי, תערוכת ז'נבה המבוטלת עברה לרשת - צאו לסיור וירטואלי, באתר אוטו, ‏10 במרץ 2020 סיכום תערוכת ז'נבה 2020, באתר קארטיוב, ‏07 במרץ 2020 רועי צוקרמן, בגלל הקורונה: תערוכת ז'נבה לא תתקיים גם ב-2021, באתר אוטו, ‏30 ביוני 2020 אלי שאולי, תערוכת ז'נבה 2021 בסכנה, באתר אוטו, ‏27 במאי 2020 Geneva motor show set for full-scale return in 2022, באתר אוטו קאר, ‏28 במאי 2021 גיל מלמד, מורדמת ומונשמת: תערוכת זנבה לא תתקיים גם בשנה הבאה, The Car‏, 30 ביוני 2020 Geneva Motor Show Is Cancelled Again Due To Coronavirus, Motor1.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ידידיה מונסונייגו (1906)

רבי ידידיה מונסונייגו (ה'תרס"ו, 1906 – ה'תשנ"ד, 1994), היה פוסק הלכה, דיין והרב הראשי למרוקו, מחבר הספרים "פאת י"ם" ו"פרחי שושנים". רבי ידידיה נולד בי"ב בניסן ה'תרס"ו (אפריל 1906) בעיר פאס שבמרוקו. אביו היה ר' אהרן מונסונייגו וסבו רבי יהושע מונסונייגו דיין בעיר, נצר לשושלת ארוכה של חכמים מקהילת המגורשים בפאס. הוא למד אצל חכמי פאס: רבי שלמה אבן דנאן ורבי מאיר ישראל, אשר היה רבו המובהק. בעודו צעיר למד את מלאכות השחיטה והמילה ועסק בהן. בשנות השלושים לחייו מונה לדיין בעיר וזאן. לאחר כהונה של כארבע שנים בוזאן הוא עבר לכהן כדיין בעיר פאס לצד חביריו הדיינים הרב משה אבן דנאן והרב אהרן בוטבול. בין השנים ה'תש"ז (1947) ל-ה'תשט"ו (1955) השתתף כדיין בכינוסי מועצת הרבנים במרוקו, שמטרתם הייתה להתקין תקנות הנוגעות לחיים הדתיים של החברה והיחיד. לפי דברי רבי יוסף בן נאים, בכל ערב שבת היה רבי ידידיה אוחז במנהג אבותיו ו”מסבב על החנויות בשכונת היהודים לבטלם ממלאכה וממסחר, בלשון רך ובפנים צהובות כדי לשמוע קולו”. לצד עבודתו ברבנות והדיינות, הוא עסק בההדרה והדפסה של כתבי יד מאבות משפחתו. עם עזיבתו של רבי שלום משאש את מרוקו, בשנת ה'תשל"ח (1978), המשיך אותו רבי ידידיה בתפקיד הרב הראשי והחזיק בתפקיד עד לפטירתו. רבי ידידה נפטר ב-ד' באלול ה'תשנ"ד (אוגוסט 1994), ונטמן בבית הקברות היהודי בפאס לצד רבני המקום. לאחר פטירתו ירש את תפקיד הרב הראשי בנו, רבי אהרון מונסונגו, וכיהן בתפקיד יחד עם רבי שמעון סויסה. רבי ידידיה חיבר את הספרים "פאת י"ם" - שו"ת, ו"לקוטי שושנים" - אנתולוגיה על נושאים הלכתיים. הספרים נדפסו בשנת ה'תשנ"ב (1992), בההדרת הרב פרופ' משה עמאר. הרב פרופ' משה עמאר, מבוא לספר פאת י"ם, לוד, תשנ"ב. הרב משה חיים סויסה, יהדות מרוקו, עמ' 466 - 471, ירושלים, תש"ף. מדיה וקבצים בנושא ידידיה מונסונייגו בוויקישיתוף רבי יוסף בן נאים, נוהג בחכמה, עמ' רטו, לוד, תש"ף.