laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ממלכת לואנג פרבאנג

ממלכת לואנג פרבאנג הייתה ממלכה שהתקיימה בשטחי לאוס של ימינו, ומאוחר יותר הפכה לחלק מהפרוטקטורט הצרפתי על לאוס. הממלכה הוקמה בשנת 1707 כתוצאה מפיצול ממלכת לאן שאנג. כשהממלכה התפצלה, הפכה מואנג פואן למדינת חסות של לואנג פראבנג. עם השנים המלוכה נחלשה עוד יותר, ונאלצה להפוך לווסאלית פעמים שונות למלוכה הבורמזית והסיאמית. קונסוליה צרפתית הוקמה בבירה לואנג פרבאנג ב-1885. הממלכה הייתה בתקופה זו וסאל סיאמי, שחששה מתוכניות צרפתיות לספח את לואנג פראבנג. נחתם הסכם ב-7 במאי 1886 בין סיאם לצרפת המכיר בשליטה הסיאמית על לואנג פראבנג וממלכות לאו השכנות. צרפת שלחה משלחות באזור, בחיפוש אחר אפשרות להקים בו שטח צרפתי. מתקפה הרסנית במיוחד במהלך מלחמות האו על ידי צבא הדגל השחור הסיני ב-1887, גרמה למלך און קאם לבקש הגנה צרפתית. זה התקבל ונחתם ב-27 במרץ 1889, למרות המחאה הסיאמית. צרפת וסיאם יצאו למלחמה ב-1893, שהגיעה לשיאה בתקרית פקנאם כאשר צרפת, בניגוד להבטחות שנתנה לבריטניה הגדולה, נכנסה לבנגקוק עם ספינות מלחמה. סיאם נאלצה לקבל את האולטימטום הצרפתי, לוותר על האדמות שממזרח למקונג כולל האיים שלו. הפרוטקטורט הצרפתי של לאוס הוקם רשמית, כאשר הבירה המנהלית הועברה מלואנג פרבאנג לויינטיאן. עם זאת, לואנג פראבנג נותרה מקום מושבה של משפחת המלוכה, שכוחה הצטמצם לדמויות סמליות בעוד שהשלטון בפועל הועבר לידי פקידים צרפתיים כולל סגן הקונסול והנציב הכללי. בינואר 1896, צרפת ובריטניה חתמו על הסכם המכיר בגבול בין לאוס הצרפתית לבורמה הבריטית. תחת הגנת צרפת, ממלכת לואנג פראבנג הפכה לממלכה העיקרית של לאוס הצרפתית. ב-11 במאי 1947 אורגנו מחדש ממלכות לואנג פראבנג, ויינטיאן וצ'מפאסק לממלכת לאוס, כאשר מלך לואנג פראבנג, סיסבאנג וונג, הפך למלך לאוס. בשנת 1954 קיבלה ממלכת לאוס עצמאות מלאה מצרפת. נציגי ממלכת לואנג פרבאנג בבייג'ינג בשנת 1761. פקיד בית המלוכה לואנג פרבאנג אזרחי לואנג פרבאנג קיצראט (1707–1713) אונג קאם (1713–1723) תאו אנג (אינתאסון) (1723–1749) אינתאוונג (1749) אינתאפום (1749) סוטיקה-קואומנה (1749–1768) (וסאל בורמזי, 1765–1768) סוריניאבונג השני (1768–1788) (וסאל בורמזי, 1768–1788) כיבוש סיאמי (1791–1792) אנורוטה (1792–1819) Manthaturath (1819–1837) (עוצר עבור אנורוטה מ-1817 עד 31 בדצמבר 1819; חי כנזיר בבנגקוק מ-1825 עד 1826, והשאיר את לואנג פרה באנג לניהול על ידי פקידים תאילנדים) אונקאו (1837–1838) סוקה-סום (1838 – 23 בספטמבר 1850) צ'נתאראת (23 בספטמבר 1850 – 1 באוקטובר 1868) און קאם (1 באוקטובר 1868 – 15 בדצמבר 1895) (זכרין היה העוצר שלו מאפריל 1888 עד 15 בדצמבר 1895) זכרין (15 בדצמבר 1895 - 25 במרץ 1904) (במדינת החסות הצרפתית) סיסבאנג וונג (26 במרץ 1904 – 20 באוקטובר 1945‏/27 באוגוסט 1946) (במדינת החסות הצרפתית) מדיה וקבצים בנושא ממלכת לואנג פרבאנג בוויקישיתוף Carine Hahn, Le Laos, Karthala, 1999, pp. 60–64 Carine Hahn, Le Laos, Karthala, 1999, pp. 66–67 Carine Hahn, Le Laos, Karthala, 1999, pp. 67–68
עיטור ההצטיינות של צבא העם הלאומי

עיטור ההצטיינות של צבא העם הלאומי (גרמנית: Verdienstmedaille der Nationalen Volksarmee) היה עיטור שהוענק על ידי הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית. העיטור נוצר ב-1 ביוני 1956 בשלוש דרגות - ברונזה, כסף וזהב. העיטור הוענק בשל הצטיינות יוצאת דופן ומוכנות אישית בתמיכת והגדלת מוכנת הקרב של צבא העם הלאומי. העיטור הוענק בשם שר ההגנה ביום צבא העם הלאומי, ביום הרפובליקה או מיד אחרי אישור הזכאות לעיטור. העיטור הוענק לכל חברי הזרועות של צבא העם הלאומי ולחברי השטאזי (כולל מודיעים). עובדים בשירות הציבורי. אזרחים שעובדים בצבא העם הלאומי. לפי התקנות כל שלוש הדרגות של העיטור יכלו להינתן לכל חייל בלי התחשבות בדרגתו. אבל בפועל העיטור בדרגת הזהב היה לקצונה הבכירה, בעוד ששאר הדרגות של העיטור היו מוענקות בדרך כלל לנגדים ולקצונה הזוטרה. חייל שהוענק לו אות החייל המצטיין במשך שבע שנים רצופות היה זכאי לעיטור בדרגת הברונזה, במשך תשע שנים רצופות הוא היה זכאי לדרגת הכסף ובמשך שתים עשרה שנים רצופות הוא היה זכאי לדרגת הזהב. העיטור עוצב על ידי האמן הברלינאי פאול גאנש, צורת העיטור היא עגולה והוא צבועה מברונזה (לדרגת הברונזה), כסוף (לדרגת הכסף) או מצופה זהב (לדרגת הזהב). על החזית של העיטור יש מלח, איש אוויר וחייל רגלים המייצגים את שלושת ענפי הצבא ומתחתהם כתוב DDR (ראשי התבות בגרמנית של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית) משני צידי הכיתוב יש עלי אלון (סמל גרמני מסורתי) עם בלוטים. המילים "FÜR HERVORRAGENDE VERDIENSTE" (בשביל הצטיינות יוצאת מן הכלל) חרותים על הצד העליון של העיטור ועל הצד התחתון חרותים המילים "NATIONALE VOLKSARMEE" (צבא העם הלאומי). בצד האחורי של העיטור יש את סמלה של גרמניה המזרחית מוקף בכיתוב "FÜR DEN SCHUTZ DER ARBEITER- UND-BAUERN- MACHT" (למען הגנת כוחם של הפועלים והחקלאים) עם שני ענפי דפנה. העיטור תלוי על סרט, בדרגת הברונזה הסרט הוא אדום עם פסים שחורים וצהובים בשלוי הסרט, בדרגת הכסף הסרט הוא אדום עם פס לבן באמצע ופסים שחורים וצהובים בשולי הסרט, בדרגת הזהב הסרט הוא אדום עם פס צהוב באמצע ופסים שחורים וצהובים בשלוי הסרט, על הצד האחורי של סרט מוצמדת סיכה המשמשת לענידת העיטור. ולדימיר פוטין קיבל את העיטור בדרגת ברונזה בשנת 1988 מידי ראש השטאזי אריך מילקה כהוקרה על שירותו כסוכן ק.ג.ב. בגרמניה המזרחית. מדיה וקבצים בנושא עיטור ההצטיינות של צבא העם הלאומי בוויקישיתוף
עוגת נאנט

עוגת נאנט (בצרפתית: Gâteau nantais) היא עוגה שמקורה בעיר נאנט שבצרפת. עוגת נאנט היא עוגת פאונד רכה ועגולה, עשויה מקמח, סוכר, חמאה מלוחה, ביצים וקמח שקדים, לאחר מכן העוגה מורטבת עם פונץ' של רום ולימון, לפעמים עם יצירת מרכז ג'לי משמש. החלק העליון של העוגה בצורת עיגול מכוסה בזיגוג לבן מדולל ברום, אם כי ניתן להחליף את הרום במי לימון או תפוז אם העוגה מוגשת לילדים. מומלץ להכין את העוגה יום לפני ההגשה. יש לה חיי מדף טובים מאוד. לפי הדיווחים, גרסה קודמת של המתכון, ללא ביצים, נשמרה במשך שלושה עד ארבעה שבועות. במתכון המודרני, הציפוי הוא לבן, בעוד שגרסאות קודמות הישנות יותר של העוגה הציפוי היה בצבע ענבר. ספר בישול משנות ה-90 קרא לגרר את קליפת הלימון לתוך בלילת העוגה. הבלילה הייתה יציבה מספיק כדי להימתח בעזרת מערוך והייתה ניתנת לחיתוך לעיגולים בעזרת חותכן עוגיות. גרסה זו של ההכהה השתמשה בזילוף של קמח שקדים וסוכר כתוספת לעוגה לפני האפייה ולא דרשה רום. במאה ה-18, נמל נאנט הועשר בסחר משולש וראו בו סחורות רבות מהמושבות הקריביות כמו סוכר קנים, רום כהה ווניל; מרכיבים ששימשו מאוחר יותר בהרכב עוגת נאנט. בגלל זה, היא נקראת לפעמים "עוגת המטייל". הכנת העוגה נחשבת למומחיות אזורית של נאנט. בעל טור Paul Eudel אומר שהעוגה נוצרה בשנת 1820 על ידי רולו (Roleau), אופה המאסטר של נאנט. הקינוח ה"יוקרתי" הזה הוגש פעם על ידי עקרות בית לאורחים שלהן. הוא נשכח מעט עד להחייאתו על ידי מפעל הביסקוויטים LU, מ-1910 עד 1972. בסוף שנות ה-90, LU העניק את המתכון שלו לג'ילבר דבוטה, (Gilbert Debotté) שניהל את הקונדיטוריה דבוטה. מאז שהעוגה הפכה שוב לפופולרית במאה ה-20, קונדיטורים וטבחים בנאנט הגישו אותה בגרסה הקלאסית ביותר שלו, או קיבלו השראה ליצור גרסאות כולל מרכיבים נוספים. מדיה וקבצים בנושא עוגת נאנט בוויקישיתוף "Le gâteau nantais" (בצרפתית). Nantes, Pays-de-la-Loire, France: City of Nantes. נבדק ב-2017-04-06. Jaime Schler (27 במאי 2011). "Gâteau Nantais : A Secret Worth Knowing". The Huffington Post. נבדק ב-2017-04-06. {{cite news}}: (עזרה) Christophe Amouriaux (2016-03-28). "Nantes : connaissez-vous bien le gâteau nantais ? - France 3 Pays de la Loire" (בצרפתית). France 3 Pays de la Loire. נבדק ב-2017-04-06. "Recette gâteau nantais - Spécialité culinaire". Nantes tourisme. נבדק ב-2017-04-06. Julie Urbach (2015-01-29). "Nantes: Quatre conseils de chefs pour réussir son gâteau nantais" (בצרפתית). 20minutes.fr. נבדק ב-2017-04-06. Delarue, Cecile (2015). The Everything Easy French Cookbook: Includes Boeuf Bourguignon, Crepes Suzette, Croque-monsieur Maison, Quiche Lorraine, Mousse Au Chocolat...and Hundreds More! (באנגלית). F+W Media, Inc. p. 262. ISBN 9781440583964. "Concours du gâteau nantais - Institut Edouard Nignon" (בצרפתית). Institut-nignon.com. נבדק ב-2017-04-06. Taride, A., ed. (1899). La Veritable Cuisine de Famille comprenant 1000 recettes et 500 menus par Tante Marie (בצרפתית) (30th ed.). Paris: Taride. pp. 350–351. נבדק ב-6 באפריל 2017. {{cite book}}: (עזרה) Laurent Bonneau (2014-06-20). "Le Gateau nantais" (בצרפתית). Compagnons-boulangers-patissiers.com. נבדק ב-2017-04-06. "Les secrets du gâteau nantais" (בצרפתית). Rcalaradio.com. נבדק ב-2017-04-06.
אליקס קליינמן

אלכסנדרה רוז "אליקס" קליינמן (באנגלית: Alexandra Rose "Alix" Klineman; נולדה ב-30 בדצמבר 1989) היא שחקנית כדורעף חופים אמריקאית-יהודייה, אלופה אולימפית (טוקיו 2020) וסגנית אלופת העולם (המבורג 2019), לצד שותפתה אפריל רוס. היא נולדה בטורנס, קליפורניה וגדלה במנהטן ביץ', קליפורניה, בתם האמצעית של קיית ומייק. היא הייתה חברה בנבחרת הנערות של ארצות הברית בכדורעף ובשנים 2004 ו-2006 זכתה ביחד איתן במדליית זהב באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים. בשנים 2007 עד 2010 היא למדה בקולג' באוניברסיטת סטנפורד. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר 2011 היא זכתה במדליית ארד עם נבחרת ארצות הברית בכדורעף נשים, אחרי ברזיל וקובה. בשנים 2011–2015 היא שיחקה כדורעף במספר קבוצות בליגה המקצוענית באיטליה. בעונה 2015/2014 זכתה בגביע עם קבוצת "איגור גורגונזולה נוברה". בשנים 2015–2017 שיחקה בקבוצת "פריה קלוב" בליגה בברזיל. בשנת 2017 עברה להתאמן מכדורעף לכדורעף חופים. באליפות העולם בכדורעף חופים שנערכה בהמבורג, גרמניה בתחילת יולי 2019 היא זכתה במדליית כסף ביחד עם אפריל רוס. בשלב הבתים הן ניצחו שני משחקים בתוצאה 2–0 והפסידו במשחק השלישי לזוג מגרמניה 1–2 שדורגו בסיום הטורניר במקום 9. במשחק הגמר הן הפסידו לשרה פאבן ומליסה הומנה-פרדס מקנדה בתוצאה 0–2. בשלב חצי הגמר הן ניצחו את טליקווה קלנסי ומריאף ארטאצ'ו דל סולאר מאוסטרליה 2–0. באולימפיאדת טוקיו היא זכתה במדליית זהב בכדורעף חופים ביחד עם אפריל רוס לאחר שניצחו בשישה משחקים 2–0, כולל במשחק הגמר, על מדליית זהב, את טליקווה קלנסי ומריאף ארטאצ'ו דל סולאר מאוסטרליה, ובמשחק חצי הגמר את ג'ואנה היידריך ואנוק ורג'ה-דפרה משווייץ, הזוכות במדליית ארד פרט למשחק השלישי בשלב הבתים שבו ניצחו בתוצאה של 2–1 את הזוג מהולנד שסיים במקום 19 והאחרון. בגמר טורניר סבב הגביע העולמי שנערך בקליארי, סרדיניה, איטליה באוקטובר אותה שנה היא זכתה ביחד עם אפריל רוס במדליית ארד. בשנים 2018 ו-2019 היא זכתה ב-5 מדליות בסבב הגביע העולמי, מהן 4 זהב ו-1 כסף. מדיה וקבצים בנושא אליקס קליינמן בוויקישיתוף אליקס קליינמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליקס קליינמן, ברשת החברתית אינסטגרם אליקס קליינמן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אליקס קליינמן, באתר olympedia.org Alix Klineman Volleyball, teamusa.org (באנגלית) By Eric Sondheimer, Locals selected as Jewish prep athletes of the year, Los Angeles Times, October 23th, 2013 (באנגלית) לינור בר-אל, לינוי אשרם לא לבד: הספורטאיות היהודיות שזכו במדליות זהב, באתר מצב הרוח, 7 באוגוסט 2021
אלש גרסיה

אלש גרסיה סראנו (בספרדית: Aleix García Serrano; נולד ב-28 ביוני 1997 באולדקונה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת באייר לברקוזן מהבונדסליגה ובנבחרת ספרד. גרסיה גדל במחלקות הנוער של אולדקונה וויאריאל. בשנת 2014 החל לשחק בקבוצות המילואים של ויאריאל. ב-23 במאי 2015 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 4-0 לאתלטיק בילבאו במסגרת המחזור ה-38 והאחרון בלה ליגה לעונת 2014/2015. ב-27 באוגוסט 2015 חתם גרסיה במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג. ב-21 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 5-1 לצ'לסי במסגרת הסיבוב החמישי בגביע ה-FA לעונת 2015/2016. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 4-0 על בורנמות' במסגרת המחזור החמישי לעונת 2016/2017. בסך הכל ערך ארבע הופעות ליגה במדי המועדון. ב-1 באוגוסט 2017 הושאל גרסיה לז'ירונה, העולה החדשה ללה ליגה, למשך עונת 2017/2018. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לסביליה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-19 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 2-1 על דפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור ה-33 בליגה. ב-18 ביולי 2018 הוארכה השאלתו לז'ירונה בעונה נוספת. בסך הכל ערך 51 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים. ב-2 בספטמבר 2019 הושאל גרסיה למוסקרון מליגת העל הבלגית למשך עונת 2019/2020. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על קורטרייק במסגרת המחזור השביעי בליגה. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים. ב-8 באוקטובר 2020 חתם גרסיה לעונה אחת בדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-18 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 למועדון הכדורגל "אוניברסיטת קראיובה" במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2020/2021. הוא ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון. ב-18 בינואר 2021 חתם גרסיה באייבר מלה ליגה. ב-24 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד סלטה ויגו במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-23 ביולי 2021 חתם גרסיה על חוזה לשנתיים בז'ירונה מהליגה הספרדית השנייה. בתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון ללה ליגה. ב-13 ביוני 2024 חתם גרסיה בבאייר לברקוזן. ב-16 בנובמבר 2023 ערך גרסיה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, בניצחון 3-1 על נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 2024. מדיה וקבצים בנושא אלש גרסיה בוויקישיתוף אלש גרסיה, באתר Transfermarkt אלש גרסיה, באתר Soccerway אלש גרסיה, באתר BDFutbol אלש גרסיה, באתר WorldFootball.net אלש גרסיה, באתר FootballDatabase.eu Aleix Garcia joins Manchester City from Villarreal באתר ESPN, ‏ 27 באוגוסט 2015 (באנגלית) Aleix García will strengthen the midfield of Girona באתר הרשמי של ז'ירונה, 1 באוגוסט 2017 (בקטלאנית) Manchester City starlet Aleix García heading to Spain for new loan move באתר City Watch, ‏ 18 ביולי 2018 (באנגלית) City loans Aleix García... to Mouscron! באתר מארקה, 2 בספטמבר 2019 (בספרדית) Aleix Garcia Serrano la Dinamo Bucureşti באתר הרשמי של דינמו בוקרשט, 8 באוקטובר 2020 (ברומנית) Aleix García, nuevo jugador del Eibar באתר מארקה, 18 בינואר 2021 (בספרדית) Segona etapa d'Aleix Garcia al Girona FC באתר הרשמי של ז'ירונה, 23 ביולי 2021 (בספרדית)
עונת 2021/2022 בליגת העל בהוקי קרח

עונת 2021/2022 בליגת העל בהוקי קרח - זה עונה 31 של אליפות ישראל בהוקי קרח בליגת העל. הליגה הסדירה כללה 6 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך שני סיבובים. לאחר מכן ארבע קבוצות ראשונות עברו לשלב פלייאוף. קבוצה נינג'ס חולון השתתפה רק בשלושה משחקים ועזבה תחרות. בכל המשחקים שלא השתתפה זכתה בהפסד טכני 5 : 0. בגמר קבוצה ממטולה מכבי צעירי מטולה ניצחה בתוצאה 1 : 2 את אלופה של עונה שעברה ראשון דווילס. במדליית ארד זכו ספורטאי קבוצה מועדון הוקי בת ים הם קיבלו ניצחון טכני מול קבוצה מגדרה ראשון טייגרס. ספורטאים ממטולה זכו באליפות בפעם השנייה בהיסטוריה. הם גם זכו בתחרויות צעירים ונוער. בוריס מינדל – המנהל המקצועי של המועדון ומאמן קבוצת הבוגרים. איתי בן טוב, מאמן קבוצות הנוער והנערים, חגג כשחקן קבוצת הבוגרים על המגרש וחגג מהקווים אליפויות עם שתי קבוצות. בקבוצת הנוער בלטו ארתור צרנייק, איב קזנצ׳ייב, דניאל פוקס, דייוויד רביניאגה, בן של אדוארד רביניאגה (אלוף ישראל 7 פעמים, חניך הוקי של לטביה). השתתפו גם שחקניות: פנינה בסוב ויעל פטייב (השתתפו בנבחרת ישראל). 01. 19.11.2021 ראשון טייגרס — ראשון דווילס 12:2 02. 03.12.2021 נינג'ס חולון — ראשון דווילס 5:0 (הפסד טכני) 03. 06.12.2021 ראשון טייגרס — פתח תקווה ווינגס 3:1 04. 11.12.2021 ראשון דווילס — פתח תקווה ווינגס 1:6 05. 16.12.2021 מועדון הוקי בת ים — מכבי צעירי מטולה 6:4 06. 16.04.2021 נינג'ס חולון — מכבי צעירי מטולה 5:0 (הפסד טכני) 07. 20.12.2021 ראשון טייגרס — מועדון הוקי בת ים 5:3 08. 29.12.2021 פתח תקווה ווינגס — מועדון הוקי בת ים 4:3 09. 08.01.2022 נינג'ס חולון — מועדון הוקי בת ים 7:3 10. 17.01.2022 ראשון טייגרס — מועדון הוקי בת ים 3:0 עונה 2021/2022. אתר התאחדות ישראל בהוקי קרח. ארכוון. עונה 2021/2022. אתר מועדון חיפה הוקס. ארכיון. משחקים מכבי מטולה משחקים ראשון דווילס משחקים בת ים משחקים חיפה הוקס משחקים ראשון טיגרס משחקים נינג'ס חולון משחקים פתח תקווה ווינגס "דף תחרות באתר eliteprospects.com" (באנגלית). eliteprospects.com. אתר רשמי של ליגה הוקי קרח אתר ההתאחדות להוקי קרח בישראל בדרך לטופ טאלנט: תכירו את ארתור צ'רניאק, באתר ynet, 14 בפברואר 2023 בכמה גזרות
ג'ון סוליס

ג'ון אלמר סוליס רומרו (בספרדית: Jhon Élmer Solís Romero; נולד ב-3 באוקטובר 2004 בגואקארי שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ז'ירונה מלה ליגה. סוליס גדל במחלקות הנוער של ראסינג דה גואקארי ואתלטיקו נסיונל. בשנת 2022 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של אתלטיקו נסיונל במסגרת ליגת העל הקולומביאנית. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, והוסיף ארבע הופעות במסגרת גביע ליברטדורס לעונת 2023. ב-1 בספטמבר 2023 חתם סוליס על חוזה לחמש שנים בז'ירונה מלה ליגה. ב-27 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ויאריאל במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2023/2024. אתלטיקו נסיונל אליפות קולומביה (1): 2022 אפרטורה הסופר קאפ הקולומביאני (1): 2023 ג'ון סוליס, באתר Transfermarkt ג'ון סוליס, באתר Soccerway ג'ון סוליס, באתר BDFutbol ג'ון סוליס, באתר WorldFootball.net ג'ון סוליס, באתר FootballDatabase.eu ג'ון סוליס, באתר ESPN El Girona fitxa el migcampista colombià Jhon Solís באתר הרשמי של ז'ירונה, 1 בספטמבר 2023 (בקטלאנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוא הביתה

האם התכוונתם ל... בוא הביתה (שיר של שולה חן) – שיר של שולה חן משנת 1969 בוא הביתה (שיר של שלומי שבת) – שיר של שלומי שבת משנת 2020 בוא הביתה (אלבום) – אלבום אולפן של שי צברי משנת 2023
אולגה בונדרבה

אולגה ניקולייבנה בונדרבה (רוסית: Ольга Николаевна Бо́ндарева; ‏ 27 באפריל 1937 - 9 בדצמבר 1991) הייתה חוקרת תורת המשחקים סובייטיית. מחקרה של בונדרבה התמקד במשחקים שיתופיים. תרומתה הידועה ביותר היא משפט בונדרבה-שפלי. בונדרבה נולדה בלנינגרד (כיום סנט פטרסבורג) ב-27 באפריל 1937. בגלל מלחמת העולם השנייה, היא עברה לאוקראינה ב-1941–1944. בשנות החמישים בונדרבה סיימה את לימודיה באוניברסיטת לנינגרד, והצטרפה לפקולטה למתמטיקה. פרופסור וורוביוב (אנ'), מחלוצי תורת המשחקים בברית המועצות, משך את עניינה של בונדרבה. הוא הנחה את בונדרבה בעבודת הדוקטורט שלה, שהושלמה ב-1963, ועסקה בליבה של משחק שיתופי. בונדרבה הקדישה את פועלה האקדמי לתורת המשחקים. ב-1984 הוענק לה התואר האקדמי הגבוה ביותר בברית המועצות, דוקטור נאוק (אנ'), עבור התזה "שיטות לפתרון משחקים שיתופיים והיישומים שלהם". ב-1972 היא הורחקה מהפקולטה למתמטיקה ונאסר עליה ללמד, בגלל שהתבטאה בעד תלמיד שביקש לעלות לישראל. בעקבות זאת, בונדרבסקי עברה לבצע מחקר בפקולטה לכלכלה (עדיין באוניברסיטת לנינגרד). בעקבות הפרסטרויקה, ב-1989 בונדרבה חזרה ללמד, וחזרה לפקולטה למתמטיקה. כמו כן, החל מסוף שנות השמונים בונדרבה הגבירה את האינטראקציה עם חוקרים מערביים, כולל השתתפות בכנסים בינלאומיים, תרגום מחקרים והצטרפות לאגודה האמריקאית למתמטיקה ולוועדת העורכים של כתב העת האמריקאי היוקרתי Games and Economic Behaviour (אנ'). היא הייתה נשואה ללב אלכסנדרוביץ' גורדון, והיו לה שני בנים: מקסים (נ' 1966) וגרגורי (נ' 1974). היא נהרגה בגיל 54 בתאונת דרכים בעת שחצתה את הרחוב בסנט פטרסבורג. בונדרבה פרסמה 70 מאמרים וכתבה ספר עיון לקהל הרחב על תורת המשחקים. התוצאה הידועה ביותר של בונדרבה היא משפט בונדרבה-שפלי, שמתאר תנאי הכרחי ומספיק לקיום ליבה לא-ריקה במשחק שיתופי (בלשון לא מדויקת, באילו משחקים שיתופיים ניתן להגיע למצב שבו לאף שחקן לא משתלם לסטות מהאסטרטגיה שלו). בונדרבה גילתה את התוצאה כחלק מלימודי הדוקטורט שלה, ופרסמה אותה ב-1963 בכתב העת הסובייטי Problems of Cybernetics. המאמר לא תורגם לאנגלית ולא זכה לתשומת לב במערב בשנים שלאחר פרסומו. ב-1967 לויד שפלי גילה באופן עצמאי אותה תוצאה, וכשנודע לו על המאמר של בונדרבה הוא הכיר בקדימות של בונדרבה, ובכך הבטיח שהישגיה יוכרו. בונדרבה פרסמה מאמרים נוספים רבים שעסקו בתורת המשחקים, רובם ברוסית. היא המשיכה להרחיב את התיאוריה על הליבה של משחקים שיתופיים, אופטימיזציה וקטורית, יחסים בינאריים בתורת המשחקים ועוד. אולגה בונדרבה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Tatiana E. Kulakovskaja, Natalja I. Naumova (with assistance from Joseph V. Romanovsky), Obituary: Olga Nikolajevna Bondareva 1937–1991, International Journal of Game Theory 20, 1992-12-01, עמ' 309–312 doi: 10.1007/BF01271127 (באנגלית) In memoriam Olga Bondareva (1937—1991) Games and Economic Behavior. — 1992. — 4(2):318—324. Wooders, Myrna. "Bondareva, Olga (1937–1991)." The New Palgrave Dictionary of Economics. Second Edition. Eds. Steven N. Durlauf and Lawrence E. Blume. Palgrave Macmillan, 2008. The New Palgrave Dictionary of Economics Online. Palgrave Macmillan. 29 December 2008 doi:10.1057/9780230226203.0144
פלה (קינוח)

פְלָה (בהולנדית: Vla) הוא מוצר מחלבה מהמטבח ההולנדי העשוי מחלב פרה טרי. המילה vla תועדה לראשונה במאה ה-13 והתייחסה במקור לכל חומר דמוי חביצה המכסה גם עוגות או את המאפים האחרים. המילה (vlaai (Limburgse vlaai קשורה ומאז מתייחסת לסוג של פאי. באופן מסורתי, פלה מיוצר עם ביצים, סוכר וחלב טרי, למרות שחלק מהיצרנים התעשייתיים משתמשים כיום בעמילן תירס ולא בביצים. פלה זמין בטעמים רבים ושונים, מתוכם הווניל הוא הפופולרי ביותר. טעמים נוספים כוללים שוקולד, קרמל, בננה, תפוז ותפוח. פלה נמכר במקור בבקבוקי זכוכית והסמיכות שלה הקשתה על מיצוי כל הכמות המלאה מתוך הבקבוק ולכן תוכנן במיוחד מגרדת בקבוקים (flessenschraper או flessenlikker) למטרה זו. למרות העובדה שפלה נמכר כיום בדרך כלל בקרטונים, מגרדים אלה עדיין נפוצים במטבחים משפחתיים ההולנדיים. על אף שפלה הוא במקור מוצר הולנדי טיפוסי, הוא הוצג ב-2010 בוולוניה ובגרמניה על ידי חברת Campina ומאז הוא נמכר בכמה חנויות במקומות אלה. הוא נמכר גם בבריטניה, אם כי הוא נקרא שם רק בשם חביצה ונמכר, אך ורק בשפופרות במקום בקרטונים (בדומה לחלב). מדיה וקבצים בנושא פלה בוויקישיתוף First occurrence of vla in the Dutch language. campina.nl; Vla flavors of market leader Campina. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלס (בירה)

הלס היא סגנון בירת לאגר גרמנית מסורתית מסוג פייל, המיוצרת בעיקר בדרום גרמניה, במיוחד במינכן. ניתן לתרגם את המילה הגרמנית הלס כ"בהיר", "קל" או "חיוור". בירות בסגנון הלס הן בדרך כלל בעלות גוף מלא, מתוקות עדינות ובהירות, עם מרירות נמוכה. הבירה צלולה עקב סינון לפני הביקבוק, אם כי חלק מהמסעדות ומבשלות הבירה אכן מציעות גרסה לא מסוננת. הלס בסגנון מינכן היא בירה צהובה שנרקחה באמצעות תסיסה קרירה עם שמרי לאגר מסוימים, כשות מרה, ומשקל סגולי מקורי (לפני התסיסה) בין 1.044 ל-1.053 (11 עד 13 מעלות פלאטו), ובין 4.5 ל-6% אלכוהול בנפח. להלס יש טעם כשות פחות בולט מבירות פילזנר גרמניות. עד שנות ה-60, סגנון ההלס היה זמין ברחבי העולם בעיקר באזורים דוברי גרמנית. עם הזמן, ההלס הוחלפה אט אט בבירות בסגנון פילזנר, החלפה שנבעה גם משינוי העדפות הצרכנים מבירה מהחבית - לבירה בבקבוק. באזורים מחוץ לדרום גרמניה, בירות ההלס חזרו לפופולריות ב-2010 במיוחד בברלין, שם התדמית המסורתית של הבירה הפכה לטרנדית. סגנון ההלס נהנה מפופולריות רבה בחבלי הארץ של דרום גרמניה - בוואריה, פרנקוניה ובאדן-וירטמברג. מדיה וקבצים בנושא הלס בוויקישיתוף Jositz, Heinrich (n.d.). "Kleine feine Bierkunde". davidgiacomo.com. נבדק ב-2022-08-31. "Helles & Dunkles: Die besten Berliner Bier-Brauereien, Brauhäuser & Biergärten". Berliner Morgenpost. 2012-08-01. נבדק ב-2015-10-22. Schanzenbräu Hell Geyer, Tim (n.d.). "Pils oder Helles: Wo liegt der Unterschied?". derberater.de. אורכב מ-המקור ב-2015-11-17. נבדק ב-2015-10-22. Baumstieger, Moritz (2010-06-20). "Augustiner in Berlin: Ein Helles, bitte". tagesspiegel.de. Der Tagesspiegel. נבדק ב-2015-10-22. ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוניה בת השודד (סדרת טלוויזיה)

רוניה בת השודד (ביפנית: 山賊の娘ローニャ) היא סדרת טלוויזיה מונפשת יפנית המבוססת על רומן בעל אותו שם מאת הסופרת השוודית אסטריד לינדגרן. הסדרה הופקה על ידי Polygon Pictures, סטודיו ג'יבלי, NHK Enterprises ו-Dwango ובוימה על ידי גורו מיאזאקי. זוהי סדרת הטלוויזיה הראשונה שהפיק סטודיו ג'יבלי. עלילת הסדרה מתרחשת בסקנדינביה בתחילת ימי הביניים, ומתמקדת ברוניה שהיא הבת היחידה של ראש שבט שודדים המתגוררים בטירה בלב יער קסום המכונה מאטיסבורגן. כשמלאו לרוניה 11 שנים, שחררו אותה הוריה אל היער ומאז היא מבלה ימים שלמים באוויר הפתוח. עם זאת, חייה של רוניה משתנים באופן דרמטי כאשר היא נתקלת ביער בנער בן גילה שהיינו הבן של ראש השבט היריב. רוניה – גיבורת הסדרה. רוניה היא נערה צעירה והרפתקנית. בירק – בנו של ראש השבט היריב. הידידות של עם רוניה מהווה מרכיב מרכזי בסיפור. מאטיס ולוביס – הוריה של רוניה. "רוניה בת השודד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוניה בת השודד", באתר נטפליקס "רוניה בת השודד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "山賊のむすめローニャ". nhk online. ארכיון מ-30 בינואר 2014. נבדק ב-13 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "山賊の娘ローニャ｜Nhkアニメワールド". ארכיון מ-6 באוקטובר 2014. נבדק ב-4 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Goro Miyazaki to Direct Ronia the Robber's Daughter TV Anime". Anime News Network. 30 בינואר 2014. ארכיון מ-9 בפברואר 2014. נבדק ב-30 בינואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.