laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הכנסת בגטבורג

בית הכנסת בגטבורג שבשוודיה נבנה בשנת 1855 ברחוב סטוּרה ניגַטַן (Stora Nygatan) בעיצובו של האדריכל אוגוסט קרוגר והוא בית הכנסת הפעיל העתיק ביותר בשוודיה. בית הכנסת משתייך לזרם היהדות הקונסרבטיבית אם כי הישיבה בין נשים וגברים היא נפרדת, והתפילה בבית הכנסת היא בנוסח אשכנז. רב בית הכנסת נכון ל-2019 הוא הישראלי עוזי לוין (המעביר גם הרצאות), והחזן הוא ליאון פרלמן. המבנה מכיל 300 מקומות. בית הכנסת המקורי נבנה במקום אחר (רחוב דרוטנינג) אולם הוא נשרף כמעט לאחר בנייתו, ב-1802. מלבד היותו מקום פולחן, משמש המבנה גם את הקהילה היהודית המקומית, שמנהלת את כל תחומי החיים הרוחניים של הקהילה (ערבי שבת, נישואין, בת ובר מצווה וכדומה). לאחר מספר תקיפות אנטישמיות ונאו-נאציות שהתרחשו בעשור הראשון והשני של המאה ה-21, הוקף בית הכנסת בגדר ובשומרים, והכניסה אליו מתאפשרת רק לאחר תשאול ביטחוני והצגת מסמך מזהה. גטבורג הוקמה על ידי המלך השוודי גוסטב השני על האי המלאכותי "ינום וולגרובן" (בשוודית: Inom Vallgraven; מילולית: "בתוך תעלת המגן"), כעיר מסחר מוגנת בקצה תעלת גטה ולכן היווה האי את אזור ההתיישבות הקדום ביותר בגטבורג והוא מכיל, בין היתר, גם את הקתדרלה, כנסיות זרות, פסלים ומבנים עתיקים אחרים, שהעתיק שבהם הוא מתוארך לשנת 1621, אך רובם מהמאה ה-18. רבים מהמבנים הללו נבנו מעץ, שהיה זמין באזור זה וכך גם בית הכנסת הראשון בגטבורג. הוא נבנה בשלהי המאה ה-18 ברחוב "רחוב המלכה" (Drottninggatan) שנמצא במרכז האי, כ-200 מטרים מהקתדרלה וכ-500 מטרים מהנהר. מאחר שהיה מבנה עץ, הוא נשרף בשנת 1802. שש שנים לאחר מכן (1808) הוקדש בית כנסת חדש ברחוב המקביל, "רחוב הכנסייה" (Kyrkogatan 44), שבנוי בסגנון אדריכלות משולב, מבנה קובייתי בעל דלת מקומרת המזכירה סגנון פרסי, חלונות מקומרים וכיפה ירקרקה, אך גם בעל צריחונים מוגבהים במקצת בפינותיו המצביעה על ההשפעה הנוצרית. גם הוא לא האריך ימים וננטש לאחר מספר שנים, ונותר בעזבונו (עם אזוב המטפס על קירותיו החיצוניים). סביבו עדיין שוכן בית הקברות היהודי הישן, שגם הוא שילוב של מצבות מסורתיות כתובות בעברית, ומצבות משותפות כתובות בלשון המקומית, ואף מספר פסלים. המבנה הנוכחי של בית הכנסת נבנה לבסוף בקצהו של אותו רחוב, מול הפארק המרכזי על גדת התעלה והוקדש ב-12 באוקטובר 1855. בית הכנסת תוכנן על ידי האדריכל אוגוסט קרוגר בסגנון ומכיל 300 מקומות ישיבה ומאז ה-2 ביוני 1999 הוא בניין רשום. חזית המבנה מכילה דלת אחת ראשית, עם חלון משולש מעליה וצריחונים מעל קצוות המבנה בחלקו הקדמי והאחורי. עליהם ניצבים מגיני דוד עשויים מתכת, וכך מראהו החיצוני דומה למבנה כנסייה טיפוסית. המבנה הפנימי של בית הכנסת בנוי מספינה ראשית תלת קומתית עם ספסלי עץ משני צדיה, כשהקומה השנייה משקיפה על המתפללים משני צדי החלל המרכזי, ומהווה את עזרת הנשים. מול המושבים ניצבת הבמה, ומאחוריה ארון הקודש. מעליו ניצב עוגב שהיה בשימוש בעבר, אך בשנות ה-70 של המאה ה-20 נפסק השימוש בו לאור החלטת מועצת הקהילה, שקבעה כי "מדובר במנהג נוצרי ואין זה ראוי שיעשה בו שימוש במזמורי שבת". חזית בית הכנסת בית הכנסת הישן בית הקברות הישן אחד הקברים שהושחת בצלב קרס בפעולה האנטישמית בקיץ 2006 בית הכנסת מוקף בגדר ובשומרים, המאה ה-21 יהדות שוודיה מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בגטבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת בגטבורג (בשוודית) ההיסטוריה של גטבורג, מתוך האתר www.goteborg.com, (באנגלית) מתוך האתר הרשמי המורשת השוודית, (בשוודית) בית הכנסת מתוך אתר הקהילה היהודית בגטבורג, (בשוודית)
הלשכה למודיעין ומחקר

הלשכה למודיעין ומחקר (באנגלית:Bureau of Intelligence and Research‏ (INR)) היא סוכנות המודיעין של מחלקת המדינה של ארצות הברית אשר אחריותה העיקרית היא לספק מודיעין לקידום מדיניות החוץ האמריקאית ותמיכה בנציגיה הדיפלומטים של ארצות הברית. הלשכה למודיעין ומחקר מהווה חלק מקהילת המודיעין האמריקאית. תפקידה של הלשכה הוא סיפוק מודיעין לטובת קידום הדיפלומטיה האמריקאית ומדיניות החוץ, ניתוח תוצאות בחירות במדינות זרות. ניטור ודיווח התרעה על מלחמה וסכסוכים ברחבי העולם. סיפוק ניתוח והערכות מודיעין עבור נשיא ארצות הברית, המועצה לביטחון לאומי וקובעי מדיניות בכירים אחרים. ביצוע סקרי דעת קהל במדינות זרות מסביב לעולם על מנת לקבל מיפוי דעת הקהל על מדיניות החוץ האמריקאית. המרכז למחקר מדיני אתר האינטרנט הרשמי של הלשכה למודיעין ומחקר (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא הלשכה למודיעין ומחקר בוויקישיתוף About Us – Bureau of Intelligence and Research, United States Department of State (באנגלית)
ג'סיקה פוקס

ג'סיקה אסתר "ג'ס" פוקס (באנגלית: Jessica Esther "Jess" Fox; נולדה ב-11 ביוני 1994) היא קיאקיסטית אוסטרליית-יהודייה, ילידת צרפת. פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (טוקיו 2020 ופריז 2024) ו-4 פעמים אלופת עולם (2013, 2014, 2015 ו-2018) בקאנו סלאלום C-1. אלופה אולימפית (פריז 2024), סגנית אלופה אולימפית (לונדון 2012), פעמיים ברציפות זוכת מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020) ו-4 פעמים אלופת העולם (2014, 2017, 2018 ו-2023) בקיאק סלאלום K-1. בסך הכל בעלת 6 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב, 1 כסף ו-2 ארד ובעלת 22 מדליות מאליפויות העולם, מהן 14 מדליות זהב, 5 כסף, ו-3 ארד. ג'סיקה אסתר פוקס נולדה במרסיי שבצרפת, אביה נוצרי ואמה יהודייה, והיגרה עם משפחתה לפנרית', ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. היא בת למשפחה של קיאקיסטים. אמה, מרים פוקס-ירושלמי זוכת מדליית ארד אולימפית (אטלנטה 1996) ואלופת עולם שייצגה את נבחרת צרפת. אביה, ריצ'רד פוקס (אנ'), קיאקיסט אולימפי שייצג את בריטניה הגדולה וסיים במקום רביעי (ברצלונה 1992), מאמן נבחרת אוסטרליה בקיאקים וחבר פדרציית הקאנו העולמית. אחותה הצעירה של ג'סיקה, נעמי פוקס, אף היא אלופה אולימפית (פריז 2024) בקיאק קרוס. באולימפיאדת לונדון היא זכתה במדליית כסף בסלאלום קיאק ליחידות, אחרי אמילי פר מצרפת לפני מאיאלן סוראוט מספרד. באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כיה בספטמבר 2013 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בסלאלום קאנו ליחידות לפני מלורי פרנקלין מבריטניה וקרולין לואר מצרפת ובתחרות הקבוצתית בקאנו, לפני צ'כיה וגרמניה. באליפות העולם שנערכה במרלינד, ארצות הברית בספטמבר 2013 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בסלאלום קאנו ליחידות לפני מלורי פרנקלין מבריטניה ואוריין רבור מצרפת ובסלאלום קיאק ליחידות לפני פיונה פני מבריטניה ומלאני פייפר מגרמניה. באליפות העולם שנערכה בלונדון, בספטמבר 2015 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בסלאלום קאנו ליחידות לפני קתרינה האוליצ'קובה מצ'כיה ונוריה וילרובלה מספרד ובתחרות הקבוצתית בקאנו, לפני צ'כיה ואוסטריה. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית ארד בסלאלום קיאק ליחידות, אחרי מאיאלן סוראוט מספרד ולוקה ג'ונס מניו זילנד. באולימפיאדת טוקיו היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בסלאלום קאנו ליחידות לפני מלורי פרנקלין מהממלכה המאוחדת ואנדריאה הרצוג מגרמניה ומדליית ארד בסלאלום קיאק ליחידות, אחרי ריקארדה פאנק מגרמניה ומאיאלן סוראוט מספרד. באולימפיאדת פריז היא זכתה בשתי מדליות זהב בסלאלום קיאק ליחידות, לפני קלאודיה זוולינסקה מפולין וקימברלי וודס מהממלכה המאוחדת ובסלאלום קאנו ליחידות בפעם השנייה ברציפות לפני אלנה ליליק מגרמניה ואיווי ליבפרת' מארצות הברית. אתר האינטרנט הרשמי של ג'סיקה פוקס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא ג'סיקה פוקס בוויקישיתוף ג'סיקה פוקס, ברשת החברתית פייסבוק ג'סיקה פוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סיקה פוקס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'סיקה פוקס, באתר olympedia.org ג'סיקה פוקס, באתר התאחדות הקאנו הבין-לאומית
קרב

קרב הוא מצב של לחימה במסגרת עימות מזוין בין שני צדדים או יותר, כאשר המטרה של כל צד היא להשמיד או להכניע את האויב. להבדיל ממלחמה שהיא ממושכת וכוללת לעיתים זירות וחזיתות רבות, הקרב הוא ממוקד יותר, קצר יותר ומתפרס על שטח מוגבל. הקרב הוא שיאה של המלחמה, בו מגיעים הכוחות לכדי עימות פיזי והכרעה, עם זאת מלחמה אינה כוללת קרבות בלבד. התקפה התקדמות ורדיפה פשיטה מארב הגנה נסיגה והשהיה התנועה הקרבית מורכבת משני יסודות: תנועה אל היעד ותנועה על היעד. התנועה אל היעד תנועה מבצעית למגע תנועה מאובטחת גלויה לפיתה (תנועת מלקחיים) איגוף לעורף האויב (כולל איגוף אנכי כלומר הטסה, הסקה או הצנחה של כוחות) הנחתת כוחות דרך הים תנועה בחסות אש חיפוי או רתק (כולל דילוג כוחות) סיור אלים (לגילוי מארבי אויב) הונאה (תנועת הטעייה) התנועה על היעד הסתערות לוחמה בשטח בנוי כיבוש יעד מבוצר סריקה באש התחפרות והערכות להמשך הלחימה את התנועה מלווים דרגי לוגיסטיקה, הנדסה קרבית ובשדה הקרב המודרני היא נעשית בשילוב עם סיוע אש לריכוך, חיפוי והשלמת המשימות. קרבות יבשתיים קיימים משחר ההיסטוריה, בתחילה באופן ספונטני ולא מסודר בין שבטים פרימיטיביים שונים, שם הקרב היווה את המלחמה כולה. הקרב היה פורץ בדרך כלל בשל תחרות על מקורות מחייה וטריטוריה ומטרתו לא הייתה השמדה או כיבוש היריב אלא השגת המטרות בלבד. בשל כך הקרב בקבוצות הפרימיטיביות היה יותר טקסי מאשר קרב דמים. מקום שדה הקרב היה נקבע מראש, הלוחמים היו מבצעים טקסים שונים לפני הקרב והקרב היה נגמר לרוב לא בחיסול מוחלט של הצד היריב אלא בהרג או פציעה של בודדים. עם התגבשות הציוויליזציות הגדולות חלה עליה משמעותית בגודלי הצבאות, התגבשו צבאות בני אלפים ואף עשרות ומאות אלפים שיצאו לעיתים למסעות כיבוש גדולים על רקע דתי, טריטוריאלי, תרבותי או כדי לפאר את כבוד האימפריה ושליטה. יש תיעוד של קרבות ימיים החל מהאלף השני לפנה"ס, קרבות אוויריים החלו להיערך רק במאה ה-20. עד למאה ה-20 נדיר היה שקרב ספציפי יימשך מעבר ליום אחד, אך עם התפתחות המלחמה המודרנית, התארכו הקרבות המודרניים לשבועות ואף עד לחודשים. שמותיהם של קרבות ניתן להם בדרך כלל על שם מאפיין גאוגרפי של שדה הקרב, כגון שם של עיר סמוכה, אזור או נהר - כך למשל קרב קרני חיטין וקרב גטיסברג. לעיתים הצדדים הלוחמים נותנים לאותו קרב שני שמות שונים, למשל קרב גליפולי נקרא על ידי הטורקים קרב צ'אנאקאלה. במקרים מסוימים, שמות מקומות נהיים מזוהים עם שמות קרבות שהתחוללו במקום, כך למשל במקרים של פרל הארבור והאלמו. כאשר במקום מסוים נערך יותר מקרב אחד באותה מלחמה נהוג למספר את הקרבות, כך במקרה של הקרב בבול ראן (הראשון והשני). לעיתים למלחמה ניתן שם על פי התאריך שבו נפתחה כמו מלחמת יום הכיפורים אצל ישראל או מלחמת תשרי/אוקטובר/רמדאן אצל הערבים או מלחמת ישראל-ערב 1973 בעולם הרחב. קרבות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא קרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוטו אבלס

אוֹטוֹ אַבֵּלֶס (בגרמנית: Otto Abeles;‏ 1 במאי 1879–25 במאי 1945) היה עיתונאי, סופר, עורך דין, מבקר מוזיקה ועסקן ציוני. אבלס נולד ברוהטץ שבמוראביה בתחומה של האימפריה האוסטרו-הונגרית לזיגמונד ורוזה לבית שראגר. למד בתיכון בברנו ורכש את השכלתו העל-תיכונית באוניברסיטת וינה, שם השלים את הדוקטורט שלו במשפטים. בעת לימודיו הקים את אגודת התלמידים הציונית הראשונה, "וריטאס", יחד עם רוברט שטריקר, ברתולד פייבל וגיסו, הרמן קדיש. עד שנת 1928 עבר כיועץ משפטי ברכבת הפדרלית האוסטרית. בהיותו עורך ועיתונאי, ראשית ב"וועלט" ולאחר מכן בביטאון התנועה הציונית באוסטריה "אידישע צייטונג" וביומון "Weiner Morgenzeitung" שייסד עם רוברט שטריקר ב-1919, פרסם מאמרים בשבח הרעיון הציוני ותמך במפלגה הלאומית היהודית בבחירות לאספה המכוננת הלאומית. עם סגירתו של האחרון בספטמבר 1927 המשיך לכתוב בעיתון "Die Neue Welt", כמו גם בעיתונים שונים. בין השנים 1915–1925 ערך יחד עם לודוויג באטו את הלוח הספרותי הציוני "אידישער נאציונאל־קאלענדער". החל מהמחצית השנייה של שנות ה-20 של המאה ה-20 נסע לטרנסילבניה, הונגריה, גליציה המזרחית, לוקסמבורג וצ'כוסלובקיה כנציג קרן היסוד. ב-1930 עבר להולנד והיה פעיל בקהילה היהודית באמסטרדם. הוא גם ניהל את הסניף ההולנדי של קרן היסוד. לאחר פלישת גרמניה הנאצית להולנד נאסר ונשלח למחנה וסטרבורק. תואר הדוקטורט שלו נשלל ממנו מטעם אוניברסיטת וינה ב-1941. במאי 1944 שולח למחנה ברגן-בלזן. היה על הרכבת האבודה ונפטר בטרביץ מטיפוס הבהרות, ולפי מקור אחר מתשישות. אבלס נשא לאישה את מינה דמביצר, ונולד להם בן. בשנת 2010 הפך סנאט אוניברסיטת וינה את החלטת ביטול הדוקטורט מ-1941. "ההחלמה" (Die Genesung) – ספר שירה (1920) "ביקור בארץ ישראל" (Besuch in Erez Israel) – תיאור של ביקורו הראשון (1926) "נשים בעלות שם בישראל" (Zehn Jüdinnen) – ספר על נשים יהודיות נודעות (1931) "מפגשים עם יהודים" (Begenung mit Juden) (1936) רשימת הפרסומים של אוטו אבלס, בקטלוג הספרייה הלאומית משה וולדמאן, האחרון מחוג ראשונים – למותו של אוטו אבלס ז"ל, העולם, 6 בספטמבר 1945 אישים ופועלם בקהילות היהודיות באוסטריה, אתר אנו – מוזיאון העם היהודי שבוע הימים בארץ – לוח הזיכרון, העולם, 30 באוגוסט 1945 מפעולות שליחי קרן־היסוד בגולה, העולם, 14 באפריל 1931 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוטו אבלס".
סת' קוינטרו

סת' קוינטרו (באנגלית: Seth Quintero) הוא נהג מרוצים אמריקאי המתחרה במרוצי שטח. קוינטרו הוא חלק מקבוצת רד בול המתחרה במסגרת אליפות העולם בראלי-רייד ומחזיק בשיא הניצחונות בסטייג'ים במהלך מרוץ ראלי דקר בודד (12 ניצחונות בשנת 2022). קווינטרו גדל בסן מרקוס, קליפורניה ובגיל ארבע כבר רכב על טרקטורונים. בגיל 10 החל להתחרות ובגיל 11 זכה באליפות העולם בטרקטורונים לנוער. בשנת 2015 זכה בשנית באליפות העולם. בשנת 2018 החל להתחרות בקטגוריות המקצועניות בחסות חברת רד בול. בעונת הבכורה שלו סיים במקום השני במרוץ מינט 400 ובוגאס לרינו. בשנת 2019 זכה באליפות הטוב במדבר בקטגוריית הטרקטורונים לאחר שניצח 6 מרוצים במהלך העונה. בשנת 2020 החל להתחרות במרוצים בין-לאומיים ושנה לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה בראלי דקר. בנוסף, השתתף בשני אירועים במסגרת גביע העולם של ה-FIA בראלי קרוס-קאנטרי. בראלי דקר ניצח 6 סטייג'ים והיה למנצח הצעיר בתולדות המרוץ. שנה לאחר מכן קבע שיא ניצחונות באירוע בודד לאחר שניצח ב-12 מתוך 13 הסטייג'ים של המרוץ. בסטייג' היחיד שאותו לא הצליח לנצח הוא הפסיד יותר מ-17 שעות עקב בעיות טכניות ובסיום המרוץ דורג במקום ה-16 בדירוג הכולל של הקטגוריה. מלבד ראלי דקר השתתף בעונת הבכורה של אליפות העולם בראלי-רייד בה השיג ניצחון בראלי מרוקו ודורג שני בסיום העונה. בשנת 2023 ניצח בשני סטייג'ים וסיים במקום השני בדירוג הכולל של הדקר. לקראת ראלי דקר בשנת 2024 עבר להתחרות בקטגוריית המכוניות (T1+) והצטרף לקבוצת טויוטה. San Marcos teen Seth Quintero sets world rally racing record, The Coast News, 1 March 2022 Seth Quintero aiming for Dakar win record: ‘I’ve learned giving up is not in my vocabulary’, NBC Sports, 9 January 2022 Quintero becomes youngest stage winner on the Dakar, Auto Hebdo, 8 January 2021 Dakar Rally 2022, Stage 11: Seth Quintero sets record with 11th victory in light prototype, NBC Sports, 13 January 2022 20-year-old Seth Quintero makes history as Rallye du Maroc’s youngest ever winner, mfe-live.com, 22 October 2022 Toyota Confirms Five Crews For Dakar 2024, Dirtfish.com, 13 December 2023
סבלנות

סבְלָנוּת היא היכולת לסבול המתנה, עיכוב או התגרות בלי לכעוס או לדאוג, וכן היכולת להתמיד בשקט בהתמודדות מול קשיים. הניגוד של סבלנות הוא קוצר רוח. סבלנות נזכרת ביהדות כאחת המידות של השגת אמונה בבורא עולם והבנה שהכל לטובה. סבלנות מתוארת כמידה טובה בדת או בתרגולים רוחניים. ביהדות סבלנות היא מידת אמונה וקבלה שבורא עולם פועל רק לטובת הבריות שברא. סבלנות מלשון סבל, כשהאדם מקבל את מה שעובר עליו אף אם נראה לו שזה לרעתו, הוא יראה לבסוף שהכל לטובתו. "כל מאן דעביד רחמנא לטב עביד." כל מה שעושה האלוקים הוא לטובה. במהאיאנה, הסבלנות היא אחת משש (או עשר) פרמיטות שבודהיסטווה מתרגל ונוהג לפיהן כדי להגיע לבודהי (הארה) מושלמת. באסלאם, הסבלנות היא אחת מהמידות הטובות החשובות בחיים. המוסלמי מאמין שהאדם יכול להגיע לקרבת אלוהים וכך להשכין שלום. עוד מאפיין בולט באסלאם שאלוהים נמצא עם אלה ארכי הרוח, במיוחד תחת סבל. ההינדואיזם מתייחס לסבלנות כיכולת חיונית בהשגת שליטה בחמשת החושים כחלק מהשגת המוקשה - השחרור ממחזור החיים, מוות ולידה. סבלנות היא תכונה חשובה בחברה המודרנית, ולכן מגיל קטן מקובל להנחיל לילדים את עיקרון הסבלנות. מ"ח קנייני תורה ג'סיקה לאני, ללמוד מחדש מיומנות אבודה: סבלנות, באתר אלכסון, 20 בנובמבר 2013 אורית גמרמן, סבלנות - מהותה של גאונות, קשר עין, גיליון 270 (יוני, 2017) לילי הלפרין, "כדאי לספור עד עשר האם נצליח לשמור על הסובלנות של ימי הקורונה?", מתוך דבר היום, 21 במאי 2020 סבלנות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נורי (משגר לוויינים)

נורי 1 (בהנגול: 누리,‏ Nuri ידוע גם בשמו הקודם KSLV-II (Korean Space Launch Vehicle-II)) הוא משגר לוויינים מפיתוח של המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל. בניגוד למשגר קודם "נרו 1" המשגר פותח כולו בקוריאה הדרומית. המטרה הייתה להגיע למשגר שיכול להתמודד על שיגורים מסחריים מול משגרים אחרים. התכנון החל בשנת 2010. בשנת 2016 החלו בדיקות מנועים. בשנת 2018 בוצע טיסה תת-מסלולית. במקביל לפיתוח המשגר במרכז החלל נרו נבנה כן שיגור חדש LC-2. השיגור הראשון בוצע באוקטובר 2021 עם לוויין דמי במשקל של 1,500 ק"ג. הלוויין הגיע למסלול המתוכנן בגובה של 700 ק"מ אך השלב השלישי של המשגר פעל 46 שניות בלבד. הדבר גרם לכך שלוויין לא הגיע למהירות מתוכננת. השיגור השני שנערך ב-21 ביוני 2022 הסתיים בהצלחה. בעקבות ניסויים אלו היה ניתן להכריז שלמשגר קיימת יכולת שיגור של מטענים עד 1,900 ק"ג. מתוכנן להגדיל יכולת מנועים ולהקטין משקל המשגר. הדבר צפוי להגדיל יכולת המשגר למטענים עד 2,800 ק"ג. תיאור המשגר באתר היצרן רשימת שיגורים
מוקצה לעבודה זרה

מוקצה לעבודה זרה הוא מונח הלכתי לפיו בעל חיים שהוקצה (ייוחד) לשם הקרבתו לפני עבודה זרה נאסר בהקרבה על המזבח, אמנם השימוש בו לצרכים אחרים מותר. בתלמוד הבבלי מובאים שלושה מקורות שונים לדין זה: במסכת בכורות, הפסוק ”כִּי מָשְׁחָתָם בָּהֶם מוּם בָּם לֹא יֵרָצוּ לָכֶם” שנאמר לגבי פסול הקרבת בעל חיים בעל מום, נדרש על ידי רבי ישמעאל גם ביחס למוקצה לעבודה זרה: ”כל מקום שנאמר בו השחתה אינו אלא דבר ערוה ועבודה זרה, דבר ערוה - דכתיב: כי השחית כל בשר את דרכו על הארץ, עבודה זרה - דכתיב: פן תשחיתון ועשיתם לכם פסל תמונת כל סמל תבנית זכר או נקבה”. במסכת תמורה מובא מקור נוסף לאיסור הקרבת מוקצה לע"ז ”אֶת קָרְבָּנִי לַחְמִי לְאִשַּׁי רֵיחַ נִיחֹחִי תִּשְׁמְרוּ לְהַקְרִיב לִי”, פסוק זה נדרש על ידי רב טובי בר מתנה בשם רבי יאשיה לעניין מוקצה לע"ז: ”תשמרו - כל שעושין לו שימור, לי ולא לאדון אחר ואיזהו אחר שמקריבין לו? הוי אומר זו עבודת כוכבים”. במסכת בבא קמא נדרשות המילים ”וּמִן הַצֹּאן ” שנאמרו בתורה לגבי קורבן עולה, כמילות מיעוט שמורות על כך שרק חלק "מִן הַצֹּאן" ניתן להקרבה, ולא כל צאן, למעט מוקצה לעבודה זרה. בגמרא במסכת תמורה מובאת ברייתא ששנה רב חנניא טריטאה לפני רבי יוחנן: "אין מוקצה אסור אלא עד שיעשו בו מעשה", כאשר הכוונה היא: "עד שיגזז ויעבדו בו". בראשונים הובאו שתי גרסאות לגמרא זו, שמהן נגזרת ההגדרה ההלכתית של ההקצאה האוסרת את הבהמה להקרבה: לפי גרסה אחת, הגרסה היא כמובא בתלמוד שלפנינו: "עד שיגזז ויעבדו בו" כלומר האיסור חל רק במקרה שנעשתה פעולה אקטיבית בבהמה לשם ע"ז, כגון גזיזתה לכבוד האליל. כגרסה זו פסק הרמב"ם. אולם גרסת הראב"ד, רש"י והתוספות היא "אין מוקצה אסור אלא עד שעה שיגוזו או שיעבדו בו כלום", כלומר לגרסה זו בעל החיים נאסר בעצם הקצאתו לעבודה זרה, אולם גיזתו או שימוש אחר בו מבטל את הקצאתו לע"ז, הואיל ומעשה של חולין בבהמה מעיד על כך שאין כוונה יותר להקריבה לאליל, ולכן משעה שנעשה בה שימוש - פקע איסור הקרבתה למזבח. במשנה במסכת תמורה נאמר כי רק הבהמה עצמה נאסרת באיסור 'מוקצה', ולא האביזרים שעליה. זאת בניגוד למקרה שהבהמה נעבדה בפועל. אם הבהמה הוקצתה לע"ז בעודה מעוברת, גם ולדהּ אסור בהקרבה.כמו כן, גם תור או בני יונה שהוקצו לעבודה זרה נפסלו להקרבה, בדומה לבהמה. על פי הלימוד המשווה בין בהמה שהוקצתה לע"ז לבהמה בעלת מום, השוואה זו נכונה גם ביחס למעשר בהמה, שכשם שעל בהמה בעלת מום חל חיוב מעשר בהמה, כך גם על בהמה שהוקצתה לעבודה זרה חל חיוב זה. ספר ויקרא, פרק כ"ב, פסוק כ"ה. תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף נ"ז, עמוד א' ספר במדבר, פרק כ"ח, פסוק ב'. תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף כ"ט, עמוד א'. ספר ויקרא, פרק א', פסוק ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף מ', עמוד ב'. לפי פירוש רבי עובדיה מברטנורא על המשנה בתמורה שם. משנה תורה לרמב"ם, הלכות איסורי המזבח, פרק ד', הלכה ד', לפי ביאור הכסף משנה שם. השגות הראב"ד, על הרמב"ם בהלכות איסורי מזבח פרק ד' הלכה ד'. שם ד"ה אלא משנה, מסכת תמורה, פרק ו', משנה א' טעם זה מבואר במשנה תורה לרמב"ם, הלכות איסורי המזבח, פרק ד', הלכה י"ד. תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף פ"ה, עמוד ב'.
יום רחוב כריסטופר

יום רחוב כריסטופר (באנגלית: Christopher Street Day; בראשי תיבות: CSD) הוא מצעד גאווה אירופאי המתקיים מדי שנה בערים שונות ברחבי אירופה, בעיקר באוסטריה, גרמניה ושווייץ. אף על פי שמצעד הגאווה נקרא על שם מצעד יום השחרור של רחוב כריסטופר, שהתקיים ב-27 ביוני 1970, המצעד לא מתקיים, מסיבות ארגוניות, בתאריך ההיסטורי של 27 ביוני, אלא בסופי שבוע שונים בין יוני לאוגוסט. בין היישובים שאירחו את האירוע נמצאים היישובים אאוריך, במברג, ביירוית, ברלין, בון, בראונשווייג, ברמן, דרמשטאדט, דורטמונד, דרזדן, דיסלדורף, דיסבורג, ארלנגן, אסן, אסלינגן אם נקר, ארפורט, פרנקפורט, פרייבורג, גרה, האגן, המבורג, הנובר, איסרלון, ינה, קרלסרוהה, קאסל, קיל, קובלנץ, קלן, קונסטנץ, קרפלד, לנדסברג על הלך, לנדסהוט (אנ'), לייפציג, ליבק, לינבורג, מגדבורג, מנהיים, מיינץ, מינדן, מינכן, נוישטרליץ, נירנברג, אולדנבורג, רגנסבורג, רוסטוק, זארבריקן, זיגן, שטוטגרט, טריר, טיבינגן, אולם, ויימאר, וירצבורג וציריך. מדיה וקבצים בנושא יום רחוב כריסטופר בוויקישיתוף Christopher Street Day - Eurofiestas, www.eurofiestas.eu, ‏2010-11-23 (באנגלית אמריקאית) (ארכיון)
בסיס חיל האוויר אל-עודייד

בסיס חיל האוויר אל-עודייד (באנגלית: Al Udeid Air Base בערבית: قاعدة العديد الجوية) הוא אחד משני בסיסים צבאיים מדרום־מערב לדוחה בירת קטר. הוא ידוע גם בשם נמל התעופה של אבו נח'לה (مطار أبو نخلة). הבסיס משמש את חיל האוויר הקטרי, חיל האוויר של ארצות הברית, חיל האוויר המלכותי וכוחות זרים אחרים. בנוסף הוא משמש כמפקדה קדמית של פיקוד מרכז של ארצות הברית. בשנת 1999, אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני אמר לפקידים אמריקאים שהוא רוצה לראות עד 10,000 אנשי שירות אמריקאים מוצבים באופן קבוע באל-עודייד. על פי דיווחים בתקשורת ביוני 2017, הבסיס אירח למעלה מ-11,000 כוחות של הקואליציה נגד דאעש בראשות ארצות הברית שכללה יותר מ-100 מטוסים מבצעיים. זהו הבסיס הצבאי האמריקאי הגדול ביותר במזרח התיכון. לאחר פעולות צבאיות משותפות במהלך מלחמת המפרץ ב-1991, סיכמו קטר וארצות הברית על הסכם שיתוף פעולה הגנה שהורחב לאחר מכן. בשנת 1996, קטר בנתה את בסיס האוויר אל-עודייד בעלות של יותר ממיליארד דולר. ארצות הברית השתמשה לראשונה בבסיס הסודי דאז בסוף ספטמבר 2001, כאשר חיל האוויר היה צריך מקום למטוסיו שפעלו באפגניסטן. לארצות הברית יש כמעט 40,000 אנשי צבא במזרח התיכון. הצי החמישי של ארצות הברית נמצא בבחריין ויש לו 28,000 אנשי צבא בכווית, בבחריין ובקטר. הממלכות, כולל קטר, מכסות 60 אחוז מהעלויות התפעול של הבסיס שמוערכות ב-650 מיליון דולר אמריקאי. ההכרה הרשמית של הבסיס הגיעה במרץ 2002, כאשר סגן נשיא ארצות הברית דיק צ'ייני ביקר בבסיס עם חבורת עיתונאים אמריקאים. באפריל 2003, זמן קצר לאחר תחילת הפלישה לעיראק בהובלת ארצות הברית, עבר מרכז המבצעים האווירי הקרבי של ארצות הברית למזרח התיכון מבסיס אוויר פרינס סולטן בערב הסעודית למה שהיה אז מטה גיבוי שנבנה שנה קודם לכן בקטר, ונתפס כמקום נוח יותר להצבת חיילים אמריקאים. אל-עודייד ומתקנים אחרים בקטר משמשים כמוקדי לוגיסטיקה, פיקוד ובסיס עבור אזור המבצעים של פיקוד מרכז ארצות הברית (CENTCOM), ומפקחים על הפעולות האוויריות של ארצות הברית במדינות שונות, בהן עיראק, אפגניסטן וסוריה. ב-3 בינואר 2024 הודיעה ארצות הברית כי היא מאריכה את שהיותה בבסיס לעוד כ-10 שנים לפחות. בין השנים 2004–2009 שימש הבסיס האווירי את חיל האוויר המלכותי עם מטוסי תובלה ומטוסי סילון מהירים לתמיכה במבצע טליק (מלחמת עיראק) ובמבצע הריק (מלחמת אפגניסטן). כיום שוכנת בבסיס מפקדת להק המשלוח האווירי 83 שאמונה על הפעילות האווירית של חיל האוויר המלכותי בזירת המזרח התיכון, כמו גם כנף המשלוח האווירי 901 תחת פיקודו. מלבד כנף 903, הלהק כולל כיום שלושה כנפות נוספות המוצבות בבסיסי אוויר שונים ברחבי הזירה, בהן באקרוטירי (קפריסין), מוסאנה (עומאן) ובאל מינאד (איחוד האמירויות הערביות). מדיה וקבצים בנושא בסיס חיל האוויר אל-עודייד בוויקישיתוף "Embassy of Qatar – H.H. The Emir". אורכב מ-המקור ב-29 בינואר 2012. נבדק ב-2 במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה) US 'mystified' over Gulf states' position towards Qatar "U.S. Bases in the Middle East". Zeynalov, Mahir (25 בדצמבר 2017). "Defending Allies: Here is how much US Gains from Policing World". The Globe Post (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-05-10. {{cite news}}: (עזרה) Aftereffects Bases; U.S. Will Move Air Operations To Qatar Base NYT, 28 April 2003. Inside the Air War Over Syria: A High Altitude ‘Poker Game’ NYT, 23 May 2017. Jonathan Landay and Kanishka Singh, US reaches deal to extend military presence at Qatar base, reuters, ‏3.1.2024
תקן ביקורת 501

תקן ביקורת 501 – ראיות ביקורת - שיקולים נוספים לגבי פריטים מסוימים הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל. תקן זה הוא תקן המשך לתקן ביקורת 500, והוא מהווה התייחסות ספציפית ומרחיבה לגבי מספר נושאים שקשורים לאיסוף ראיות ביקורת. הנושאים הם- תצפית המבקר על ספירת מלאי; בירורים ביחס להתדיינויות משפטיות ולתביעות; והערכה וגילוי של השקעות לזמן ארוך. התקן מפרט אילו נוהלי ביקורת יש ליישם ואילו ראיות ביקורת יש לאסוף בכדי לבסס את חוות הדעת על דו"חות כספיים של הגוף המבוקר. התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן. התקן מבוסס בעיקר על תקן ביקורת 83 (שפורסם בשנת 2003) שעסק באותו נושא ועל עוד מספר תקנים אחרים. כמו כן, התקן מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 501 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל. תקן ביקורת 501, באתר לשכת רואי החשבון תקן ביקורת 83 באתר לשכת רואי החשבון תקן ISA 501, באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.