התיאטרון הלאומי של מנהיים

האופרה של מנהיים או התיאטרון הלאומי של מנהיים (בגרמנית: Nationaltheater Mannheim הוא תיאטרון ולהקת אופרה בעיר מנהיים שבגרמניה. בצורתו הנוכחית פועל התיאטרון מאז 1957 ומכיל מגוון אולמות להופעות. הוא נודע בהיותו התיאטרון המקומי הוותיק ביותר בגרמניה, שחגג את שנתו ה-225 ב-7 באוקטובר 2004. ראשיתו של הרעיון להקים את התיאטרון הלאומי המקורי בהצעתו של הנסיך הבוחר קארל תיאודור. התיאטרון הראשון נפתח ב-1779. בשלוש-מאות השנים האחרונות נכתב חלק חשוב מתולדות התיאטרון הגרמני ומתולדות המוזיקה הן בתיאטרון המקורי והן במנהיים, שבה פותחו ושוכללו סגנונות אמנותיים חדשים, בדרמה, מוזיקה ומחול. מתוך כך משקף התיאטרון של מנהיים את המסורת של רבים מן השמות הדגולים בתחומי האמנות הגרמנית, כגון פרידריך שילר ווולפגנג אמדאוס מוצרט. במונחים של תולדות הלהקה, הדרמה החשובה הראשונה של פרידריך שילר, "השודדים" (Die Räuber) עלתה בהצגת בכורה ב-1782, בנוכחות המחזאי, על בימת התיאטרון הלאומי. התגובות היו מדהימות: "התיאטרון דמה לבית משוגעים, עיניים מתגלגלות, אגרופים קמוצים, אנשים נותנים ביטוי לרגשותיהם בצעקות צרודות באולם! זרים נופלים איש על צווארי שכנו..." האולמות בתיאטרון הנוכחי הם: בית אופרה המכיל 1,200 מושבים ומשמש בעיקר להצגות אופרה, אופרטה ובלט. "שאושפילהאוז" (Schauspielhaus) המכיל 800 מושבים ומשמש למופעים קטנים כגון מוזיקה קאמרית והצגות תיאטרון מעוטות משתתפים. "שנאוול" (Schnawwl), תיאטרון נוער וילדים בית האופרה והשאושפילהאוז הם שני תיאטראות תחת קורת גג אחת, שותפים לאכסדראות ושאר מתקנים. "ימי שילר", הפסטיבל הדו-שנתי של מחזות שילר המתקיים מאז 1979, בוחר קבוצת הפקות לפסטיבל מנהים, להצגה הן על הבמה הראשית של התיאטרון והן, בסדרה הנסיונית, במקום אחר. בעבר כללה סדרת הבמה הראשית כמה הפקות של המחזה המוקדם של שילר, "השודדים" (נוסף להפקה של האופרה של ורדי המבוססת על מחזה זה, "איל מאסנאדיירי"), כמו גם "תככים ואהבה", והמחזות המאוחרים שלו, "וילהלם טל" (1804) (הבסיס לאופרה של רוסיני באותו שם ב-1829) ו"העלמה מאורליאן", שחלקים ממנו שולבו באופרה של צ'ייקובסקי. במנהים נוסדה אסכולת מנהיים של מלחינים בני המאה ה-18. לתזמורת שלה יצאו מוניטין של הטובה בתזמורות החצר באירופה ובמשך למעלה מ-200 שנה זכתה אסכולת מנהיים להכרת מוזיקאים בעולם כולו. יוהאן שטאמיץ ותלמידו וממשיך דרכו כריסטיאן קאנאביך קידמו את תזמורת החצר של מנהיים לדרגת הטובה בעולם. במאה ה-18 משך ההרכב המעולה הזה הרבה מוזיקאים בעלי שם אל חצר מנהיים והודות לכך בא מספר רב של סולנים מפורסמים אל מנהיים, לעבוד בחצרה הן כמלחינים והן כמורים. המוזיקולוג צ'ארלס ברני כתב על התזמורת ומנהלה יוהאן שטאמיץ, לאחר ביקור בעיר: מצאתי כי תזמורת מנהיים היא כל מה שתהילתה עוררה אותי לצפות שתהיה: העוצמה תרקיע באופן טבעי ממספר גדול של ידיים, אולם השימוש הנבון בעוצמה זו בכל המקרים חייב להיות תוצאה של משמעת טובה, ואמנם, בתזמורת זו יש אולי נגני סולו ומלחינים יותר מאשר בכל תזמורת אחרת באירופה. זהו צבא של גנרלים, שכושרו לתכנן קרב אינו נופל מכושרו להילחם בו. ג'יימס גולוויי וויליאם מאן, "מוזיקה בכל הזמנים", עמ' 132 בראשית המאה ה-19 הביאו חילוקי דעות בין הדוכסות הגדולה של באדן לעיריית מנהיים בשאלת מימון התיאטרון בסופו של דבר להוצאת צו מיניסטריאלי שקבע, באפריל 1839, שהאחריות לניהול התיאטרון תוטל על עיריית מנהיים. בכך היה המוסד לתיאטרון הראשון בניהול מקומי בגרמניה. לאחר הרס התיאטרון וחלקים ממנהיים בספטמבר 1943, עברו עוד עשר שנים עד להוצאת מכרז אדריכלות לבניית תיאטרון חדש. בתוכנית המקורית, הנחשבת עד היום לקלאסיקה באדריכלות של תיאטרון מודרני, לא נעשה שימוש. תחת זאת נבנה בין 1955 ל-1957 בית תיאטרון חדש בכיכר גתה (לא באתר המקורי של התיאטרון הלאומי שנהרס), על פי תוכניות של האדריכל גרהרד ובר. התיאטרון הלאומי החדש נחנך ב-1957 בהפקות מקבילות של "הקלע החופשי" מאת קרל מריה פון ובר בבית האופרה וכן, מתוך כבוד לימיו הראשונים של התיאטרון, "השודדים" של שילר בשאושפילהאוז. בשנת 1979 חידש תיאטרון הילדים והנוער (שנאוול) את פעולתו. לאולם ההצגות הראשי שלו הוסבה תחנת כיבוי-אש ישנה במנהיימר נקארשטאדט. בראשית המאה ה-21 חידש התיאטרון הלאומי את "מסורת מנהיים" בפתיחת "האקדמיה הבינלאומית לתזמורת" במנהיים. מומחים בתחום של כלים תקופתיים וביצוע אותנטי ונגנים מתזמורת התיאטרון הלאומי יעבדו עם נגנים צעירים וסטודנטים למוזיקה. הם ילמדו את דרישות הסגנון המיוחדות של נגינה תזמורתית במאה ה-18. מספטמבר 2000 כיהן אדם פישר כמנהל המוזיקלי של התיאטרון הלאומי של מנהיים. הוא סיים את כהונתו ביולי 2005 בביצוע דמדומי האלים של וגנר. בתקופת כהונתו העלה פישר את התיאטרון לדרגת אחד הטובים בפרשני מוצרט באירופה. הוא החל שני מיזמים חשובים במנהיים, האחד "שבוע מוצרט במנהיים" והשני "אסכולת מנהיים", סמינר קיץ לצעירים מכל רחבי העולם. התיאטרון הלאומי שם דגש על יצירות מאת מוצרט וביצע רבות מיצירותיו, בהן יצירות בלתי מוכרות, שחוברו בשביל תזמורת מנהים. בסך הכל, אדם פישר ניצח על שתיים או שלוש הפקות חדשות בשנה, ובכלל זה מחזור הטבעת. ארבע ההפקות נוצרו בנפרד בשנת 2000, ואדם פישר ניצח על תשעה מחזורים במשך חמש שנים. המנצח הבריטי אלכסנדר סורדיד הוא המנהל המוזיקלי הנוכחי של התיאטרון מאז שנת 2016. קדמו לו בתפקיד המנצחים פרדריק שאזלן (צרפת), אקסל קובר (גרמניה) ודן אטינגר (ישראל). אסכולת מנהיים יוהאן שטאמיץ כריסטיאן קאנאביך אנטון שטאמיץ קרל שטאמיץ מדיה וקבצים בנושא התיאטרון הלאומי של מנהיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התיאטרון הלאומי של מנהיים (בגרמנית) התיאטרון הלאומי של מנהיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "דן אטינגר, מנהל מוזיקלי של האופרה של מנהיים" דף הבית של ארט-פרו מרב יודילוביץ', דן אטינגר ינהל את בית האופרה במנהיים, באתר ynet, 31 במרץ 2008 ג'ון סטנלי, "מוזיקה קלאסית", עמ' 35, 102 רולנד וירץ ואויגן וולף, ערך "מנהיים" 2 במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין