מיניון

מיניון (בצרפתית: Mignon) הוא אופרה בשלוש מערכות, בחמש תמונות של המלחין אמברואז תומא. יצירתו הידועה ביותר של המחבר בנוסף לאופרה המלט. הלברית נכתבה על ידי ז'יל ברביאה (Jules Barbier) ומישל קארה (Michel Carré) בעקבות יצירתו של גתה וילהלם מייסטר. האופרה הוצגה לראשונה בבכורה באופרה-קומיק בפריז, ב-17 בנובמבר 1866. בשנת 1894 הוצג שם כבר המופע ה-1000 של האופרה. ההופעה הזרה הראשונה שלה הייתה באנטוורפן בשנה שלאחר מכן, כלומר ב-1868. האופרה הגיעה במהירות לכל עולם. 1868: וינה, ז'נבה, ויימאר; 1869: באדן-באדן, ברלין, פראג. היא הוצגה בלונדון על ידי דרורי ליין (Drury Lane) באיטלקית ב-5 ביולי 1870 (באנגלית: 1880). היא הוצגה לראשונה מחוץ לאירופה בניו יורק, באקדמיה למוזיקה ב-22 בנובמבר 1871 (באיטלקית), ובמטרופוליטן אופרה ב-21 באוקטובר 1883. המופע בבואנוס איירס היה ב-1881. במזרח אירופה: סנקט פטרבורג: 1871, ורשה ובודפשט: 1873, סופיה: 1921, בוקרשט: 1929. עד אמצע המאה ה-20, היא הייתה אחת האופרות הצרפתיות הפופולריות בעולם. עלילתה מתרחשת בסוף המאה ה-18. המערכה הראשונה והשנייה בגרמניה, השלישית באיטליה. "Oui, je veux par le monde (Yes, I want the world)" (Wilhelm, a tenor) "Connais-tu le pays (Do you know the country)" (Mignon, a mezzo-soprano or a soprano) "Adieu, Mignon! (Farewell, Mignon!)" (Wilhelm, a tenor) "Je suis Titania (I am Titania)" (Philine, a coloratura soprano) "Elle ne croyait pas (She did not believe)" (Wilhelm, a tenor) "Me voici dans son boudoir (Here I am in her boudoir)" (Frédéric, a tenor or a contralto) מרילין הורן (מיניון), אלן ואנזו (וילהיים מייסטר), רות ולטינג (פילין), ניקאל זאקריה (לוטאריו), פרדריקה פון סטאד (פרדריק) וכו'; מקהלת אופרה אמברוזיאן, תזמורת הפילהרמוניה, מנצח: אנטוניו דה אלמאידה Sony Classical 88697527332 (1977) (מהדורת CD) Casaglia, Gherardo (2005). "17 November 1866". L'Almanacco di Gherardo Casaglia (in Italian)., accessed 24 August 2008. Casaglia, Gherardo (2005). "5 July 1870". L'Almanacco di Gherardo Casaglia (in Italian)., accessed 27 November 2008. The Athenaeum (9 July 1870). "Mignon" (review of the 1870 Drury Lane premiere), pp. 57–58. View at Google Books. The Athenaeum (6 August 1870). "Music" (review of the season at Drury Lane), pp. 185–186. View at Google Books. The Athenaeum (27 July 1874). "Royal Italian Opera" (review of the season), p. 869. View at Google Books. Blyth, Alan (1978). Review of the 1978 recording with Marilyn Horne. Gramophone, October 1978, pp. 741–742. Archived 2011-03-12 at the Wayback Machine Crichton, Ronald (2001). "Ambroise Thomas" in Holden, Amanda, editor. The New Penguin Opera Guide, pp. 951–952. London: Penguin Books. ISBN 978-0-14-051475-9. Dwight's Journal of Music (2 December 1871). "Nilsson in 'Mignon' [from the New York Tribune]", p. 141. View at Google Books. Kobbé, Gustav (1976). The New Kobbé's Complete Opera Book, edited and revised by the Earl of Harewood. New York: Putnam. ISBN 978-0-399-11633-9. The Musical World (19 March 1870). "Italian Opera, Theatre Royal, Drury Lane" (cast announcement for Mignon), p. 206. View at Google Books. Osborne, Charles (1969). The Complete Operas of Verdi. New York: Da Capo. ISBN 978-0-306-80072-6. Rosenthal, Harold (1958). Two Centuries of Opera at Covent Garden. London: Putnam. OCLC 593682, 503687870. Santley, Charles (1892). Student and Singer: The Reminiscences of Charles Santley, p. 310. London: Macmillan. OCLC 2531845. Reprint: Read Books, 2009. ISBN 978-1-4446-3951-3. Preview at Google Books. Scherer, Barrymore Laurence (1978). "De Profundis: Ambroise Thomas", original liner notes accompanying Columbia LP M4-34590 OCLC 318955076, 4688047. Reproduced in the booklet accompanying Sony CD SM3K 34590 OCLC 41486890. Thomas, Ambroise (1901). Mignon, piano vocal score; libretto in French and English; English translation by Theodore Baker; prefatory essay by H. E. Krehbiel. New York: G. Schirmer. OCLC 219880631. Kalmus reprint (K 06810): OCLC 4352630. Weinstock, Herbert (1968). Rossini: A Biography. New York: Knopf. OCLC 192614, 250474431. (Reprint: New York: Limelight, 1987. ISBN 978-0-87910-071-1.) מדיה וקבצים בנושא מיניון בוויקישיתוף