laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי נאורו – ניו זילנד

יחסי נאורו–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין ניו זילנד. בין רפובליקת נאורו לבין ניו זילנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. ניו זילנד מעניקה סיוע לנאורו בעיקר במגזר הכלכלי ובנושאים אזוריים. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון האומות המאוחדות ובפורום איי האוקיינוס השקט. ניו זילנד מעניקה לנאורים מלגות לימודים מדי שנה. 1995 - ברנרד דואויגו, נשיא נאורו 2003 - רנה האריס, נשיא נאורו 2011 - מרקוס סטיבן, נשיא נאורו 2014, 2019 - דייוויד אדנאג, שר הכלכלה של נאורו 2001 - הלן קלארק, ראש ממשלת ניו זילנד 2003 - סילביה קרטרייט, המושלת הכללית של ניו זילנד 2018 - אאופיטו ויליאם סיו, שר הפסיפיק של ניו זילנד 2018 - ג'סינדה ארדרן, ראש ממשלת ניו זילנד נאורו אינה מיוצגת בניו זילנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ניו זילנד אינה מיוצגת בנאורו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ניו זילנד האמינה נציב עליון על נאורו היושב בוולינגטון, בירת המדינה. Nauru, אתר משרד החוץ של ניו זילנד
דואו עדן-תמיר

דואו עדן-תמיר היה הרכב דואו פסנתר אשר נוסד על ידי צמד הפסנתרנים הישראלי ברכה עדן ואלכסנדר תמיר. במשך 52 שנות פעילותו, היה נחשב להרכב המוביל בישראל בתחומו. צמד הפסנתרנים ברכה עדן ואלכסנדר תמיר נפגשו באקדמיה ע"ש רובין בירושלים, שם למדו. בשנת 1955 הציע להם מוריהם פרופ' אלפרד שרדר, תלמידו של ארתור שנאבל לנגן יחד. הדואו הוקם בשנת 1952 וביצע את הופעת הבכורה שלו בשנת 1954. ומאז ובמשך 52 שנה ניגנו והופיעו רבות בישראל ומחוצה לה, בנוסף לעיסוקיהם המרובים בתחום המוזיקה הקלאסית עד מותה של ברכה עדן בשנת 2006. הדואו של תמיר ועדן הותיר חותם בעולם המוזיקה בישראל ומחוצה לה. הם למדו בארצות הברית אצל הדואו המפורסם ורונסקי ובבין (אנ'), זכו בתחרות ורצ'לי שבאיטליה לדואו פסנתרנים (אנ'), הופיעו באולמות רבים ברחבי העולם, וניגנו יצירות לשני פסנתרנים ויצירות לפסנתר ב-4 ידיים של גדולי המלחינים. הצמד ביצע הקלטות רבות בישראל ומחוצה לה, בעיקר בחברת דקה ובחברת CRD (אנ'), ובין הקלטותיהם המפורסמות: יצירות של ברהמס, דביסי וראוול, ופרויקט הכולל 8 דיסקים מיצירות לפסנתר ב-4 ידיים של המלחין פרנץ שוברט. בין התזמורות איתן הופיעו: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית של ה-BBC, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הקאמרית של לוס אנג'לס, התזמורת של רדיו המבורג והתזמורת הפילהרמונית של ורשה. במהלך שנות ה-60 הם נהפכו לפרופסורים מן המניין באקדמיה ע"ש רובין בירושלים, ואלכסנדר אף כיהן כדקאן. כזוג הם הקימו בשנת 1968 את מרכז "מקס טארג למוזיקה קאמרית" בעין כרם. עם השנים שונה שמו למרכז עדן-תמיר למוזיקה. הם הקימו תחרות לאמנים צעירים, ואת האגודה הישראלית לביצוע יצירותיו של שופן. במהלך שנות ה-90 הם יצאו את ישראל באופן תכוף לכיתות אמן והופעות בסין, רוסיה, פולין ומדינות אחרות. ב-1997 הקימו סמינר להרכבים של דואו פסנתר. כמה מההקלטות המוקדמות יותר של הדואו נכתבו בשם "ברכה עדן ואלכסנדר וולקובסקי". עדן ותמיר הקליטו את מכלול היצירות לפסנתר 4 ידיים ושני פסנתרים מאת המלחינים ברהמס, פליקס מנדלסון, מוצרט, רחמנינוב, שוברט, שומאן וחלק מיצירותיהם של באך, בלה בארטוק, קלוד דביסי, פולנק, מוריס ראוול ורבים אחרים. ההרכב זכה בפרס Grand Prix du Disque עבור ההקלטה שלהם של חמישיית הפסנתר מאת ברהמס בפה מינור (אנ'), בעיבוד המלחין לפסנתר 4 ידיים, OP.34\b. הדואו ביצע את הבכורה האמריקנית ל"ואריאציות פגניני" (1955) מאת המלחין הפולני ויטולד לוטוסלבסקי, ובנוסף הם היו מהמבצעים הראשונים ומהמקליטים הראשונים של הגרסה ל-4 ידיים של פולחן האביב, בהמלצתו של סטרווינסקי בעצמו. הם גם הקליטו את מכלול הסימפוניות של ברהמס בעיבוד המלחין לפסנתר 4 ידיים, ואף העלו מן האוב יצירות לשני פסנתרים מאת מלחינים מן התקופה הקלאסית - קלמנטי, דוסק והומל. הדואו גם כתב מספר עיבודים של יצירות לפסנתר ארבע ידיים או שני פסנתרים, ואף כתבו מספר יצירות מקוריות לפסנתר 4 ידיים. מרב יודילוביץ', שיחה מוזיקלית בארבע ידיים, באתר ynet, 25 באוגוסט 2009 Bracha Eden and Alexander Tamir 40 anniversary, webcitation.org Claude Debussy : Eden And Tamir (Pianos), arkivmusic, ‏01/01/2008 Bracha Eden and Alexander Tamir, jewishvirtuallibrary Bracha Eden, archive.org, ‏30.05.2015
ארנסט וייגלר

ארנסט וייגלר (1904 – 1938) היה שחיין ושחקן כדורמים יהודי–אוסטרי ומאמן שחייה ארץ ישראלי. מאמנה של מכבי חיפה (1933–1938) ונבחרת ארץ ישראל. כונה, חלוץ ספורט המים בארץ ישראל. וייגלר נולד וגדל בווינה. הוא התאמן בקבוצת הכח וינה. בשנת 1920 הצטרף לקבוצת הכדורמים של המועדון. באליפות אוסטריה שנערכה בשנת 1925 זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי. בשנת 1930 היגר לאנטוורפן, בלגיה ואימן שחייה וכדורמים את קבוצת מכבי המקומית. לאחר המכביה הראשונה, בשנת 1932 עלה לארץ ישראל ואימן שחייה במכבי תל אביב. שנה לאחר מכן, עבר לחיפה ואימן את הקבוצה המקומית. בשנים שאימן הוא יצר קשרים ספורטיביים בינלאומיים ותחרויות בינלאומיות ושיפר ושידרג באופן משמעותי את רמת השחייה בארץ ישראל. בקונגרס הציוני ה-18 שנערך בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1933 עמד וייגלר בראש קבוצת מכבי ארץ ישראל, היה חבר בנשיאות מכבי הארצית והיה בין יוזמי ומניחי היסוד לבריכת השחייה האולימפית הראשונה בישראל בבת גלים, חיפה. וייגלר עבד בחברת החשמל. נפטר בבית חולים העמק ונקבר בעפולה. יובל 90 למכבי חיפה, עמודים 57–58 נ. סנפירי, בספורט - ארנסט ויגלר ז"ל, באתר הארץ, 29 ביולי 1938 נ. סנפירי, בספורט - ארנסט ויגלר ז"ל, באתר הארץ, 29 ביולי 1938 גילוי המצבה על קברו של א. וייגלר ז"ל, הַבֹּקֶר, 4 באוגוסט 1941 ועידת המכבי ושאלת העבודה העברית, באתר הארץ, 13 בספטמבר 1934
טסט (מתאבק)

אנדרו ג'יימס רוברט פארקר מרטין (באנגלית: Andrew James Robert Patrick Martin;‏ 17 במרץ 1975 – 13 במרץ 2009) היה מתאבק קנדי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון World Wrestling Federation/Entertainment‏ (WWF/E), שבו הופיע תחת שם הבמה טסט. במהלך תשע שנותיו בארגון ה-WWF/E, הוא זכה פעם אחת באליפות הבין יבשתית ובאליפות אירופה, בעוד שבאליפות ההארדקור זכה פעמיים. מרטין ידע הצלחה גם במחלקת הזוגות, כשזכה באליפות הזוגות של ה-WWF ובאליפות הזוגות של WCW, פעם אחת בכל אחד, כששניהם היו ביחד עם בוקר טי. מרטין ניהל מערכת יחסים עם הדיווה של ה-WWE לשעבר, סטייסי קיבלר, משנת 2001 ועד שנת 2005. כמו כן, הוא ניהל מערכת יחסים עם דיווה אחרת, קלי קלי, משנת עד 2006 ועד לפטירתו. ב-14 בספטמבר 2007 וב-5 באפריל 2008, מרטין נעצר בגין נהיגה בשכרות. הוא נשלח לכלא בשני המקרים, אך הוא שוחרר בערבות יום לאחר מכן בשניהם. ב-13 במרץ 2009, מרטין נמצא מת בביתו, ארבעה ימים בלבד לפני יום הולדתו ה-34. כוחות המשטרה הוזעקו למקום לאחר ששכן הבחין בכך שמרטין היה חסר תנועה במשך זמן מה. דוח הנתיחה לאחר המוות הראה שהמוות של מרטין נגרם בעקבות מנת יתר של משכך הכאבים, אוקסיקודון. מאוחר יותר נקבע על ידי הדוקטור לפתולוגיה משפטית, בנט אומלו, שמרטין סבל מאנצפלופתיה כרונית חמורה (CTE), אותה מחלה שממנה סבל המתאבק כריס בנואה לפני שהתאבד ביוני 2007. CTE נגרמת כתוצאה מסדרת זעזועי מוח חוזרים ונשנים וממכות ראש הפוגעות בתפקוד המוח. גופתו נשרפה ושרידי האפר שלו הוטסו למשפחתו בוויטבי, אונטריו. הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI PWI דירג אותו במקום ה-37 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2001 הישגים בארגון ההיאבקות Wild West Wrestling - WWW אליפות במשקל כבד של WWW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Federation/Entertainment - WWF/E אליפות ההארדקור של ה-WWF (פעמיים) אליפות אירופה של ה-WWF (פעם אחת) האליפות הבין יבשתית של ה-WWF (פעם אחת) אליפות הזוגות של ה-WWF (פעם אחת) - עם בוקר טי אליפות הזוגות של WCW (פעם אחת) - עם בוקר טי מדיה וקבצים בנושא טסט בוויקישיתוף טסט, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית טסט, באתר Online World of Wrestling טסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנדרו "טסט" מרטין נעצר בגין נהיגה בשכרות דוח ההרשעה של אנדרו מרטין כוכב ה-WWE לשעבר נמצא מת באתר TMZ טסט נפטר באתר הרשמי של ה-WWE דוקטור: "אנדרו "טסט" מרטין סבל מפגיעה מוחית חמורה
בתיה אורני

בתיה אורני (16 ביולי 1933 - 3 במאי 2020) הייתה הנווטת הראשונה בחיל האוויר הישראלי. נולדה בשנת 1933 בתל אביב לצילי ואיציק יחזקאל. בצעירותה השתתפה בפעילויות של קלוב התעופה לישראל, שם עסקה בבניית טיסנים מעץ בלזה ובלימודי אווירונאוטיקה. כמו כן, הייתה חברה בתנועת הנוער התנועה המאוחדת. בסיום לימודיה התיכוניים התגייסה לנח"ל ונשלחה להכשרה בקיבוץ רמת יוחנן. לאחר שלא התקבלה לקורס טיס, נשלחה לקורס מטאורולוגיה, שם למדה לשרטט מפות סינופטיות ולשלוח מברקי עדכון מוצפנים לטייסים על מצב הרוחות. התקבלה לקורס טיס מספר 13, אותו סיימה לאחר שנה וארבעה חודשים בשנת 1954. במסגרת קורס הטיס התמחתה במגמת הניווט. בשנת 1954 ענד לה הרמטכ"ל משה דיין את דרגות הטייס בטקס חגיגי בבית הספר לטיסה בכפר סירקין, והיא הפכה לנווטת הראשונה בחיל האוויר הישראלי בסיום קורס הטיס הוצבה בטייסת 103 בתל נוף. בשנת 1956, עם עליית המתח הביטחוני בגבול מצרים, התנדבה לשירות במלחמת סיני. ב-29 באוקטובר 1956 בשעה 15:00 החל מבצע מכבש. 16 מטוסי DC-3 דקוטה (טייסת תובלה 103) המריאו מבסיס חיל האוויר בתל נוף, כשהם נושאים 395 צנחנים מגדוד 890. המטוסים היו מסודרים במבנה של 4 רביעיות כאשר אורני שימשה כנווטת ברביעייה האחרונה. לקראת השקיעה החלה פעולת ההצנחה של הצנחנים בסמוך למעבר המיתלה בחצי האי סיני, והושלמה בהצלחה בשעה 2:00 לפנות בוקר. זו הייתה תחילתו של מבצע קדש. ב-31 באוקטובר 1956 ועד 1 בנובמבר 1956 התנהל קרב המיתלה. במהלך המבצע, לילה אחרי לילה, יצאו אורני וצוותי האוויר למשימות שונות: "טסנו בחושך, כל כיוון שעה וחצי, והבאנו לכוחות ציוד, אוכל, מכתבים. לפעמים היו גם שתי טיסות לילה. ואז במהלך היום אמורים לנוח ולהתארגן לטיסה של הלילה הבא. באחת הטיסות היינו צריכים להצניח ציוד, אמרו לנו לנחות ולהעלות על המטוס חיילים פצועים מהקרבות במיתלה, חלקם פצועים קשה, ולפנות אותם. הייתה התראה על מטוס בלתי מזוהה ונאלצנו לכבות את כל האורות. היית צריך לראות אותי מסתובבת עם הפנס בין האצבעות, מסתכלת על האינפוזיות, שאף אחד לא ימות בדרך". אורני המשיכה בשירות המילואים שלה למשימות שונות וצברה 1,200 שעות בטיסה על מטוסי הדקוטה. נישאה בראשונה ליעקב וורונסקי, אותו פגשה בטייסת 103 בתל נוף, בה שירת כטייס. לאחר השלמת שירות החובה ושירות קבע, השתחררה מהצבא והם עברו לגור בחיפה. שנתיים לאחר מלחמת סיני נפטר יעקב מסרטן והיא נישאה בשנית לראובן אורני. לאחר שחרורה משרותה הצבאי החלה לעבוד במערך שירותי הניווט באל על ולאחר מכן כסוכנת נסיעות. בשנת 2016 התאלמנה מבעלה ראובן. בשנת 2020 נפטרה בגיל 87 ונטמנה בבית עלמין ירקון. לאורני 3 בנים ובת מנישואיה השניים: שי אורני, מנהל חברת גוונים באריאל שחר אורני צח אורני, מנהל חברת צח אורני משקלים יעל אורני, כוריאוגרפית ואומנית רב-תחומית. "על אפם וחמתם": הדרך הארוכה של הנווטת הראשונה, באתר הארץ, 7 במאי 2020 אסף צבי, ‏בתיה אורני, הנווטת הראשונה של חיל האוויר, הלכה לעולמה בגיל 86, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 במאי 2020 איתי בלומנטל ויואב זיתון, הלכה לעולמה בתיה אורני, הנווטת הראשונה בתולדות צה"ל, באתר ynet, 4 במאי 2020 מבצע "מכבש",באתר הצנחנים נדב מן, הטובים לדאונים: פרחי הטייס הראשונים של צה"ל, באתר ynet, 6 ביולי 2012 יעל רום, הטייסת הראשונה בחיל האוויר הישראלי, הטיסה את המטוס הראשון ברביעייה הראשונה "לוחמות צוות-אוויר מספרות: כך השפיעה עלי הטייסת הראשונה" רוית נאור, "דקוטה זה בית", באתר nrg‏, 2 בפברואר 2001 - כתבה על טייסי הדקוטה, כולל ראיון על יעל רום אודות הצניחה במיתלה הנווטת הראשונה הלכה לעולמה בגיל 87, באתר ישראל היום
You Light Up My Life: Inspirational Songs

You Light Up My Life: Inspirational Songs (מוכר כ-You Light Up My Life; בעברית: אתה מאיר את חיי: שירים מעוררי השראה) הוא אלבום האולפן החמישי של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס אשר יצא לאור ב-9 בספטמבר 1997 על ידי חברת התקליטים קורב רקורדס, ואלבומה השני שיצא לא באופן עצמאי כשהייתה בת 15 בלבד. האלבום זכה להצלחה גדולה בארצות הברית כאשר נמכר בלמעלה מ-4 מיליון עותקים במדינה ובכך היה זכאי ל-4 מעמדות פלטינה. האלבום דורג במצעד הבילבורד 200 השנתי במשך שנתיים ברציפות ובסוף העשור הוכתר כאלבום ה-78 המצליח ביותר בארצות הברית באותו העשור. בנוסף, זכה להצלחה גם בקנדה שם הגיע למעמד פלטינה כפולה ובאוסטרליה שם הגיע למעמד פלטינה. על אף ההצלחה הגדולה, ביקורות האלבום היו מעורבות כאשר הרבה מהמבקרים טענו שהשירים באלבום לא עשו צדק עם הכישרון של ריימס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: הסינגל הראשון היה השיר "You Light Up My Life" אשר יצא לאור ב-26 באוגוסט 1997 והוא למעשה גרסת כיסוי לשיר של הזמרת קוויטקה סיסיק. השיר לא זכה להצלחה כאשר דורג במקום ה-48 בלבד במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי אך דורג במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשירה הראשון שלה לעשות זאת מאז סינגל הבכורה שלה. הסינגל השני היה השיר "On the Side of Angels" אשר יצא ב-11 באוקטובר 2007 ובניגוד לשיר הקודם זכה להצלחה כאשר דורג במקום הרביעי במצעד שירי הקאנטרי. מידע על האלבום You Light Up My Life: Inspirational Songs באתר MusicBrainz מידע על האלבום You Light Up My Life: Inspirational Songs באתר AllMusic האלבום You Light Up My Life: Inspirational Songs באתר Discogs מייק קורב, צ'אק האוורד, וילבור סי. ריימס 1997 Accreds.pdf, Dropbox (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית) Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית אמריקאית)
Sittin' on Top of the World

Sittin' on Top of the World (בעברית: יושבת על גג העולם) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת האמריקאית ליאן ריימס והאלבום השלישי שיצא שלא באופן עצמאי. האלבום יצא על ידי חברת התקליטים קורב רקורדס ב-5 במאי 1998. הוא זכה להצלחה כאשר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית על מכירות של מיליון עותקים. גם בקנדה הצליח להגיע למעמד פלטינה ובממלכה המאוחדת ואוסטרליה הגיע למעמד זהב. מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים: "Commitment" אשר יצא לאור ב-23 באפריל 1998 והגיע למקום הרביעי במצעד שירי הקאנטרי, "Nothin' New Under the Moon" אשר יצא לאור ב-10 ביולי 1998 והגיע למקום העשירי במצעד שירי הקאנטרי, "Feels Like Home" אשר יצא לאור בספטמבר 1998 ו-These Arms of Mine" אשר יצא לאור ב-21 בנובמבר 1998. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic נתן לאלבום ציון של 2.5 מתוך 5 כוכבים כאשר כתב: "רק 3 שירים מתוך האלבום אפשר לטעון שהם שירי קאנטרי וגם הם בקושי מתאימים לתיאור. רוב השירים הם שירי מיד-טמפו פופ". מידע על האלבום Sittin' on Top of the World באתר MusicBrainz מידע על האלבום Sittin' on Top of the World באתר AllMusic האלבום Sittin' on Top of the World באתר Discogs ARIA Charts - Accreditations - 2000 Albums, www.aria.com.au Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) "British album certifications – LeAnn Rimes – Sittin' on Top of the World". British Phonographic Industry. Select albums in the Format field. Select Gold in the Certification field. Type Sittin' on Top of the World in the "Search BPI Awards" field and then press Enter. Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית)
המועדון היהודי להתעמלות, קונסטנטינופול

המועדון היהודי להתעמלות, קונסטנטינופול (בגרמנית: Israelitischer Turnverein Konstantinopel) או בשמו המאוחר יותר "מכבי קונסטנטינופול" היה המועדון היהודי הראשון בעולם, לספורט. הוקם ב-7 בינואר 1895 ופעל במשך כ-20 שנה עד מלחמת העולם הראשונה. האימפריה העות'מאנית של סוף המאה ה-19 התנגדה עקרונית להתאגדויות ספורט למיניהן מחשש שיאפשרו להסוות מאחוריהן הכנות צבאיות למרד נגד השלטון. עם זאת, האירופאים יכלו להקים מועדונים שכאלה בקלות רבה יחסית ובייחוד אזרחי האימפריה האוסטרו-הונגרית והקיסרות הגרמנית, בנות בריתה של טורקיה. בעייתם של היהודים שבקרב אותם אירופאים, בעיקר אזרחי גרמניה הייתה האנטישמיות, שהגבילה מאוד את זכותם להשתתף במועדוני הספורט האירופאים שהוקמו בטורקיה. ב-7 בינואר 1895 הקימה קבוצת יהודים צעירים, אזרחי גרמניה ואוסטריה בראשות ו. שוורץ, מועדון ספורט ליהודים בלבד, באיסטנבול, ששמה הרשמי, אשר רווח בשפות המערב, היה קונסטנטינופול. מוסדות המועדון כללו אספה כללית של כל החברים, שהתכנסה פעם בשנה וועד מנהל בן כעשרה חברים, שהתכנס פעמיים בחודש. כמו כן התקיימו שלוש וועדות לענייני נשים, נוער ולעניינים מיוחדים. שוורץ היה יושב הראש עד 1905 ומחליפו לאחר מכן היה ל. שונמן. את העובדה שהיה זה מועדון ספורט הם הסוו על ידי שיוך לרשת בתי ספר יהודית גרמנית בשם "קרן גולדשמידט" ובשל החשש הזה מהשלטונות הטורקיים הם גם נמנעו מהצגות ציבוריות של יכולותיהם. כתוצאה מכך מספר החברים במועדון בשנותיו הראשונות ועד מהפכת הטורקים הצעירים ב-1908 נע סביב 150 חברים ופחות. ההיבט הלאומי יהודי של המועדון הוסתר או אף לא היה קיים בשנותיו הראשונות, אך הוא הלך וגבר עם השנים. באספה הכללית של מאי 1908 השתתף גם אחד מראשי "מכבי בולגריה", שהיה גם מבעליה של חברת יצוא - יבוא גדולה בשם ה"האחים פררס", חיים אברהם, לימים בעלה של שרה אהרנסון. הוא היה מיועד להיבחר לתפקיד סגן יו"ר המועדון, אך בטרם נבחר הוא הציב מעין אולטימטום לחברים - הוא יסכים לכהן בתפקיד שייעדו לו רק אם יוחלט להציב את החזון הציוני באופן רשמי כחלק ממטרות המועדון. האולטימטום של אברהם התקבל, החזון הציוני הוכנס למטרות המוצהרות וכחלק מכך השתנה גם שם המועדון ל"מכבי קונסטנטינופול". חודשיים אחר כך פרצה מהפכת הטורקים הצעירים ומצב זכויותיהם של היהודים בכל האימפריה העות'מאנית השתפר דרמטית וכמוהו החל להשתפר גם מצב המועדון. בתוך שנתיים קפץ מספר החברים לכ-1000 איש ויותר ונוספו לו סניפים ברובעי איסטנבול השונים ופרבריה. ב-1910 הפכה שפת האימונים לעברית בלבד, מועדון הספורט היהודי לאומי הראשון בעולם שעשה זאת ומעבר לספורט ניתנו גם הרצאות רבות בנושאים ציוניים. ביוני 1914, סמוך לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בפסטיבל ההתעמלות שערכה מכבי קונסטנטינופול (מצעד, משחק כדורגל, התעמלות על מכשירים שונים ועוד) השתתפו לא פחות מ-250 חברים ונכחו כ-2,500 אורחים, בהם שגריר ארצות הברית, קציני צבא ופקידי ממשל טורקים בכירים. עם זאת, שיאו של המועדון היהודי היה גם סופו ועם פרוץ המלחמה הוא נעלם. מכבי (ספורט) מטין דה לוי, Jewish Athletes in the History of Sports in Turkey, Libra Publications, שנת 2019 יאיר גלילי, The contribution of the Maccabiah Games to the development of sport in the State of Israel San Charles Haddad, The File: Origins of the Munich Massacre The Jews in the Secret Nazi Reports on Popular Opinion in Germany, 1933-1945 יצחק רם, תולדות התפתחות הרעיונות בתרבות הגוף בעם ישראל בעת החדשה [1],Israelitischer Turnverein Constantinopel, עמ' 306 חיים אברהם [2]
טינופת וחוכמה

"טינופת וחוכמה" (באנגלית Filth and Wisdom) הוא סרט דרמה-קומדיה בריטי משנת 2008 בבימויה של מדונה ובכיכובם של יוג'ין היץ, הולי ווסטון, ויקי מק'קלור וריצ'רד אי. גרנט. הוא צולם בלונדון, אנגליה, בין התאריכים 14–29 במאי 2007. שניים מאתרי הצילומים היו מועדוני חשפנות. סצנות נוספות צולמו ביולי 2007. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, ב-13 בפברואר 2008 ובו נכחו מדונה וצוות השחקנים היץ, ווסטון ומק'קלור. הסרט לא זכה לביקורות חיוביות רבות. ב-17 באוקטובר 2008, הסרט הופץ בהוצאה מוגבלת. הסרט הוא הראשון שיצא על ידי חברת הסרטים של מדונה, סמטקס פילמס. הסרט מתואר כסרט קומדיה, דרמה, מחזמר ורומנטיקה. הסיפור עוסק סביב מהגר אוקראיני בשם AK (יוג'ין היץ) ושתי השותפות שלו: הולי (הולי ווסטון), רקדנית בלט שעובדת כחשפנית ורקדנית עמוד במועדון מקומי וג'ולייט (ויקי מק'לור), עוזרת בבית מרקחת, שחולמת לנסוע לאפריקה כדי לעזור לילדים רעבים. כלפי הסרט הופנו ביקורות שליליות: באתר הסרטים Rotten Tomatoes קיבל ציון של 28%, על סמך 53 ביקורות. בטיימס טענו ש"מדונה יכולה להיות גאה". בדיילי טלגרף תואר כסרט "שלא נעשו בו מאמצים רבים", אך נאמר שם גם כי "מדונה כן הצליחה להראות צד חיובי בזכותו". פיטר ברדשאו מהגרדיאן כתב, "ובכן, הסרט היה צריך לקרות. מדונה הייתה שחקנית נוראית בכל כך הרבה סרטים ועכשיו, היא גם הוכיחה את עצמה כבמאית נוראית". ג'ונתן רומני מ-Screen International כינה את הסרט כ-"פרויקט יהיר וטוב ומהממוצע" והוסיף כי מדובר ב-"קומדיה זולה". אדה − די. ג'יי. אולגאר פדורו − אביו של א.ק. יוג'ין היץ − א.ק. הולי ווסטון − הולי ויקי מק'קלור − ג'ולייט ריצ'רד אי. גרנט − פרופסור פלין סטיבן גרהאם − הארי בכמן אינדר מנוחה − סרדיפ שובו קאפור − אשתו של סרדיפ אליוט לייווי − איש עסקים קלייר ווילקי − קלואי חנה וולטרס − אשת איש העסקים בימוי: מדונה הפקה: ניקולה דורינג הפקה בפועל: מדונה תסריט: מדונה ודן קדן מנהל הצילום: טים מוריס ג'ונס עריכה: ראסל איקה עיצוב הפקה: גדעון פונטה עיצוב תלבושות: בי אורך: 81 דקות חברת הפקה: סמטקס פילמס (בשיתוף HSI לונדון) מדיה וקבצים בנושא טינופת וחוכמה בוויקישיתוף "טינופת וחוכמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טינופת וחוכמה", באתר נטפליקס "טינופת וחוכמה", באתר AllMovie (באנגלית) "טינופת וחוכמה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טינופת וחוכמה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "טינופת וחוכמה", באתר Metacritic (באנגלית) "טינופת וחוכמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Filth and Wisdom, Box Office Mojo "Filth and Wisdom Movie Reviews". Rotten Tomatoes. נבדק ב-30 בדצמבר 2008. {{cite web}}: (עזרה) Christopher, James (14 בפברואר 2008). "'Review: Madonna's Filth and Wisdom'". The Times. London. נבדק ב-2 במאי 2010. {{cite news}}: (עזרה) Sheila Johnston, ‏Filth and Wisdom: Don't give up the day job, Madonna, The Telegraph, 14 February 2008 Bradshaw, Peter (14 בפברואר 2008). "'Review: Madonna's Filth and Wisdom'". The Guardian. London. נבדק ב-2 במאי 2010. {{cite news}}: (עזרה) Romney, Jonathan (29 בפברואר 2008). "Filth And Wisdom". Screen International. No. 1634. p. 20. {{cite news}}: (עזרה)
אמיבת' מקנולטי

אמיבת' מקנולטי (באנגלית: Amybeth McNulty; נולדה ב-7 בנובמבר 2001) היא שחקנית אירית. היא זכתה לפרסום בשל תפקידה בתור אן שרלי בסדרת הדרמה "אן עם הצמות" (2017–2019). מקנולטי נולדה ב-7 בנובמבר 2001 בעיירה מילפורד (אנ'), מחוז דניגול, אירלנד, בת יחידה לאב אירי ולאם קנדית; היא גם ממוצא סקוטי. בנובמבר 2021, אמה של מקנולטי מתה ובדצמבר 2023, אביה מת גם הוא. היא למדה בחינוך ביתי. היא הייתה חברה ב"תיאטרון הנוער" של אן גריאנאן בעיירה לטרקני (אנ'), שם למדה משחק ובלט. אמיבת' החלה בתחום המשחק מגיל צעיר. היא הופיעה במחזות מקומיים בעיר ילדותה. בשנת 2017 הגיעה פריצתה אל עולם הטלוויזיה כאשר התקבלה לתפקיד הגיבורה הראשית אן שרלי בסדרה "אן עם הצמות" ברשת CBC הקנדית ובשאר העולם בנטפליקס. הסדרה מבוססת על הרומן המפורסם "האסופית" שכתבה לוסי מוד מונטגומרי. צבע שערה הטבעי הוא בלונדיני, והיא צבעה אותו לאדמוני עבור הופעתה בתפקיד אן שרלי. ב-2022 הופיעה בעונה הרביעית של הסדרה "דברים מוזרים" של נטפליקס בתפקיד ויקי. בגיל 19 עברה מקנולטי מבית משפחתה ממילפורד (אנ') ללונדון. ביוני 2020 היא יצאה מהארון כביסקסואלית. מקנולטי היא צמחונית. מדיה וקבצים בנושא אמיבת' מקנולטי בוויקישיתוף אמיבת' מקנולטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמיבת' מקנולטי, ברשת החברתית אינסטגרם "Canadian Screen Awards, CA (2018)". IMDb. נבדק ב-2019-03-03. "Winners: The 17th Annual ACTRA Awards in Toronto | ACTRA Toronto" (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2019-05-28. נבדק ב-2019-03-03.
יחסי דרום אפריקה – טונגה

יחסי דרום אפריקה–טונגה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין ממלכת טונגה. היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין ממלכת טונגה כוננו ב-1 בספטמבר 1999. שתי המדינות חברות בארגון האומות המאוחדות ובחבר העמים הבריטי. אזרחי שתי המדינות נדרשים באשרה על מנת להיכנס למדינה השנייה ולשהות בה. דרום אפריקה אינה מיוצגת בטונגה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. דרום אפריקה האמינה את שגרירותה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על מספר מדינות באזור האוקיינוס השקט ובכללן טונגה. טונגה אינה מיוצגת בדרום אפריקה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. Tonga (Kingdom of), אתר משרד החוץ של דרום אפריקה
עדן אביטל

עדן אביטל (נולדה ב-25 במרץ 1997) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית בקבוצת הפועל ע' פתח תקווה בליגת העל, ובנבחרת ישראל משנת 2014. אביטל נולדה בתל אביב לאמא שנית ולאבא אודי יש לה אח אחד בשם איתי והם מתגוררים בדרום תל אביב שכונת התקווה. היא הצטרפה בגיל 10 כילדה לקבוצת הבנים של בני יהודה תל אביב. בגיל 13, עברה לקבוצת הנערות של אס"א תל אביב. שנה לאחר מכן כבר שולבה במקביל גם בקבוצה הבוגרת. בגיל 15 צורפה לאקדמיה לכדורגל בנות ולמעשה בעונה זו הייתה חלק משלוש קבוצות שונות שהתחרו בליגות שונות: ליגת ילדים א' עם האקדמיה, ליגת נערות וליגת נשים ראשונה עם אס"א תל אביב. כתוצאה מכך שותפה בכ-60 משחקים במהלך העונה. בשתי העונות הבאות שיחקה במדי האקדמיה בלבד כשהאחרונה שבהן בליגת נשים ראשונה. לאח מכן עזבה את האקדמיה וחזרה לאס"א תל אביב לשלוש העונות הבאות. בעונת 2018/2019 שיחקה בקריית גת ובעונה שלאחריה עברה לשחק בקבוצת ASPTT Albi מהליגה השנייה בצרפת. בעונת 2020/2021 חתמה בקריית גת וזכתה בטרבל אליפות, גביע המדינה וגביע אתנה. בעונת 2021 חתמה עדן בקבוצת "סוויו" ASJ Soyaux-Charente שבליגה הראשונה של צרפת. בכך עשתה אביטל היסטוריה כשחקנית הישראלית הראשונה שחותמת בליגה הראשונה בצרפת, אחת הליגות הבכירות בעולם הכדורגל הנשים. עם פתיחת עונת 2023/2024, חתמה אביטל בהפועל ע' פתח תקווה מליגת העל. מגיל צעיר השתייכה לסגל הזהב של אתנה ושיחקה 11 משחקים במסגרת נבחרת נשים עד גיל 17 ולאחר מכן גם 15 משחקים בנבחרת נשים עד גיל 19, כולל השתתפות באליפות אירופה עד גיל 19 והבקעת השער הראשון, היחיד וההיסטורי של הנבחרת בטורניר זה. את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ערכה ב-2014 נגד נבחרת שווייץ ומאז שייכת לסגל ומשתתפת בקמפיינים השונים. נכון ל-16 ביולי 2024 רשמה 46 הופעות במדי הנבחרת. אליפויות - 3 עם אס"א תל אביב בעונת 2011/2012 ועונת 2012/2013 עם קריית גת 2020/2021 גביע המדינה - 3 עם אס"א תל אביב בעונת 2011/2012 ועונת 2016/2017 עם קרית-גת 2020/2021 עדן אביטל, באתר Soccerdonna (בגרמנית) עדן אביטל, באתר Soccerway עדן אביטל, באתר WorldFootball.net עדן אביטל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרופיל באתר Soccerway פרופיל(הקישור אינו פעיל, 8.11.2021) באתר UEFA עדן אביטל, התקווה של כדורגל הנשים בישראל כתבתה של דניאל רוט, מתוך מהדורת "חדשות הספורט", נובמבר 2011, באתר Youtube ‏יורו נערות: ישראל הפסידה 2:1 לדנמרק, באתר ספורט1, 21 ביולי 2015