laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תחנות מספרים

תחנות מספרים הן תחנות רדיו מסתוריות ששידוריהן כוללים הקראה של מספרים, אותיות (על פי רוב באלפבית צלילי), או מילים. העומדים מאחורי הפעלתן וסיבת פעולתן אינה ברורה ברוב המקרים, אך הסברה הרווחת היא שמדובר באמצעי שמטרתו ליצור קשר עם מרגלים. הסברה היא כי התחנות משדרות באמצעות צופן המכונה "פנקס חד-פעמי", ששבירתו בלתי אפשרית, כל עוד נעשה שימוש יחיד בכל מפתח. על פי רוב תחנת המספרים משדרת אותיות באלפבית צלילי באמצעים אוטומטיים, כגון רשמקול או מחשב. בדרך כלל משדרות התחנות בגלים קצרים. במקרה אחד לפחות אושרה באופן רשמי זהותה של תחנת מספרים. היה זה בארצות הברית, בעת משפטם של חברי רשת ריגול קובנית, שנתפסו שם בשנת 1998. חברי הרשת הואשמו במשפטם כי קיבלו מסרים באמצעות תחנת מספרים המכונה "Atención". במקרה אחר השתמשו חובבים בציוד לאיתור שידורי רדיו, בעזרתו איתרו כי תחנת מספרים משדרת מתוך מתקן צבאי בפלורידה שבארצות הברית. ידוע גם לפחות על מקרה אחד נוסף של אישור "רשמי" לתחנת מספרים השייכת לאנגליה ומשדריה ככל הנראה ממוקמים בחוות המשדרים הנמצאת באי קפריסין אשר משמשת עד היום באופן חלקי את ה-BBC. אנשים המתעניינים בתחנות אלה העניקו כינויים לרבות מתחנות המספרים. להלן חלק מהידועות שבהן: The Lincolnshire Poacher - מזוהה עם ארגון הביון הבריטי, ה-MI6. E10 - מזוהה עם המוסד. שידוריה נקלטו עד מרץ 2011. Atención - שייכת לקובה. קריפטוגרפיה, שיטה להעברת מידע סודי באופן גלוי, כך שלא יובן אלא רק על ידי מי שבידו מפתח ההצפנה ואלגוריתם הפענוח פנקס חד-פעמי מדיה וקבצים בנושא תחנות מספרים בוויקישיתוף עמי בן בסט, געגועי למרגלי הרדיו הקטנים, באתר nrg‏, 2 במרץ 2006 Number Stations (באנגלית) אתר העוסק בתחנות מספרים (באנגלית) Numbers Stations: Mystery Over The Airwaves, by NPR Staff לי-אור אברבך, כאן סקרנים | מסרים סודיים בתוכניות הרדיו של קול ישראל?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 ביוני 2019 גיל דוד, על פי פרסומים זרים | חושבים שאתם יכולים לפצח הודעה מוצפנת של המוסד? אתם מוזמנים לנסות, באתר הארץ, 16 במאי 2022 E10, Priyom.org
דורותי קומפטון

דורותי קומפטון (באנגלית: Dorothy Compton) הייתה מדבבת אמריקאית שנולדה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-20. תפקידה הראשון היה ב"שלושה חזירים קטנים" (1933) בתור החזיר החלילן. מאותה שנה ואילך היא הופיעה בהמשכונים של "שלושה חזירים קטנים": "הזאב הגדול והרע" (1934), "שלושה זאבים קטנים" (1936) ו"החזיר המעשי" (1939). כמו כן היו לה הופעות קטנות בסרטים "It's Great to Be Alive"‏(1933) ו-"I Married an Angel"‏ (1942). היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי והווקאלי "The Rhythmettes", שכלל גם את בוני פו, מיי קווסטל ומרי מודר. לאחר מכן היא הפכה לחברה בהרכב של המלחין, הכנר הראשי והקלידן טד פיו ריטו. 1931 ציפורי נוצה 1932 sinners in the sun המלך נפטון 1933 ציפורים באביב התיבה של אבא נוח שלושה חזירים קטנים It's Great to Be Alive המלך קול ארץ ערש 1934 הצרצר והנמלה שפנים קטנים ומצחיקים הזאב הגדול והרע העכבר המעופף Holiday Land 1935 הצב והארנב Poor Little Me 1936 שלושה זאבים קטנים 1937 Woodland Café היאוואטה הקטן הטחנה הישנה הזוכים המאושרים Mother Hen's Holiday 1939 החזיר המעשי 1941 החזיר החסכן The Night Before Christmas 1942 I Married an Angel דורותי קומפטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דורותי קומפטון, באתר AllMusic (באנגלית) Merritt, Russell; Kaufman, J.B. (2016). Walt Disney's Silly Symphonies: A Companion to the Classic Cartoon Series. Disney Editions. p. 86. ISBN 978-1-4847-5132-9. "Fiorito's New Singing Girl". The Los Angeles Times. 1934-05-22. p. 18. נבדק ב-2020-12-19.
בוני פו

בוני פו (באנגלית: Bonnie Poe;‏ 15 באוקטובר 1912 – 16 באוקטובר 1993) הייתה שחקנית ומדבבת אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות דיבוב הדמות המונפשת של אולפני פליישר, בטי בופ, החל מסדרת "פופאי המלח" (1933) והופעות בתריסר סרטי הנפשה. בשנת 1933, הייתה פו המדבבת של בטי בופ, כולל דיבובה בכמה פרקים של ספיישל רדיו של NBC בשם "Betty Boop Fables", פו הייתה המדבבת הראשונה של הדמות אוליב אויל בסדרה של פופאי. פו גם גילמה את בטי בופ בלייב אקשן בסרט הקצר "Hollywood on Parade No. A-8", כשביצעה מערכון עם בלה לוגוסי אשר גילם את דמותו של הרוזן דרקולה. פו הייתה חברה בהרכב המוזיקלי הווקאלי "The Rhythmettes", שכלל גם את דורותי קומפטון, מיי קווסטל ומרי מודר. ב-16 באוקטובר 1993, יום לאחר יום הולדתה ה-81, נפטרה פו מסיבוכים הקשורים לדלקת ריאות. בוני פו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Hollywood Creation of Betty Boop". bellaonline.com. נבדק ב-8 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) "BONNIE POE". Merritt, Russell; Kaufman, J.B. (2016). Walt Disney's Silly Symphonies: A Companion to the Classic Cartoon Series. Disney Editions. p. 86. ISBN 978-1-4847-5132-9.
נחל זלזל

נחל זלזל הוא נחל אכזב בהר הנגב. אורכו כ־5.5 קילומטרים. מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־515 מטרים מעל פני הים, בקרבת הר בוקר, כשישה קילומטרים מצפון־מערב לקיבוץ שדה בוקר. משם זורם הנחל בכיוון צפון־מערב, ולאחר מכן בכיוון דרום־מערב. הוא נשפך לנחל הבשור בגובה של כ־385 מטרים מעל פני הים, במרחק של כארבעה קילומטרים מדרום־מזרח ליישוב הקהילתי אשלים. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סם גרינווד

סם גרינווד (באנגלית: Sam Greenwood; נולד ב-11 באוקטובר 1988) הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר ובשני גביעי סבב טריטון. גרינווד החל את קריירת הפוקר שלו כשחקן טורנירים אונליין. הפעם הראשונה בה הגיע לכסף בטורניר פוקר היה כשסיים במקום השמיני בטורניר המרכזי בסבב הפוקר העולמי באונטריו, קנדה, וזכה בכ-77.5 אלף דולר. הטורניר הראשון אותו ניצח היה ב-2015, כאשר זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, ובפרס של כ-319 אלף דולר. בספטמבר 2022 ניצח בטורניר Short Deck עם עלות כניסה של 50 אלף דולר בסבב טריטון, וזכה בכ-341 אלף דולר. בפברואר 2023 עשה את זכייתו הגדולה ביותר, כאשר ניצח בטורניר Super High Roller במסגרת אליפות פוקרסטארס בקריביים ובפרס של כ-3.3 מיליון דולר. נכון למרץ 2023, גרינווד זכה בסך של כ-30.5 מיליון דולר מטורנירי פוקר והוא אחד מבין שחקני הפוקר הקנדים בעלי מירב ההכנסות מטורנירים. אחיו התאום לוקאס, ואחיהם הגדול מקס, שחקני פוקר אף הם. מדיה וקבצים בנושא סם גרינווד בוויקישיתוף סם גרינווד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סם גרינווד, באתר The Hendon Mob סם גרינווד, באתר Global Poker Index סם גרינווד, באתר אליפות העולם בפוקר סם גרינווד, באתר סבב טריטון Sam Greenwood Takes Down $1K NLHE Event and Wins WSOP Gold Bracelet, אליפות העולם בפוקר, ‏11 ביוני 2015 (באנגלית) Matt Hansen,‏ Sam Greenwood Scores Big in $250,000 PCA Super High Roller ($3,276,760), באתר PokerNews,‏ 3 בפברואר 2023 (באנגלית) Valerie Cross,‏ The Three Brothers Greenwood Make the Money in the PSPC, באתר PokerNews,‏ 8 בינואר 2019 (באנגלית)
גרוף

האם התכוונתם ל... ג'ונתן גרוף – שחקן וזמר אמריקאי סטן גרוף – פסיכיאטר צ'כי נחל גרוף – נחל בערבה מגרפה גרף
איוואן גורוכוב

איוואן גורוכוב (ברוסית: Ива́н Горо́хов; ‏ 23 בינואר 1863 - 6 באוקטובר 1934) היה צייר ז'אנר ונוף רוסי; קשור ל"נודדים". הוא נולד למשפחתו של צמית ששוחרר. בגיל צעיר החל לצייר סצנות מהטבע אבל עבד בחווה ולא הורשה לעסוק בציור. השמועה על כישרונו התפשטה ומשכה את תשומת לבו של בעל קרקעות מקומי, ולדימיר פון מאק. הוא הראה כמה מהרישומים של איוואן לאחד מאורחיו, ניקולאי רובינשטיין, שהצטרף לפון מאק כדי לתמוך כספית באיוואן שיוכל ללמוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא החל ללמוד שם בשנת 1874 והפך לסטודנט מן המניין בשנת 1880. מדריכיו כללו את אילריון פריאנישניקוב ולדימיר מאקובסקי. בשנת 1886 סיים את לימודיו בתואר "אמן" וזכה במדליית כסף על יצירתו "מתאושש". הוא שקל להמשיך באקדמיה האימפריאלית לאמנויות אך, בעצת קונסטנטין מקובסקי, בחר להתחיל את הקריירה שלו מיד. למרות תמיכתם של אנשים חשובים, הוא לא הצליח להשיג די עבודה כדי להרשות לעצמו חיים במוסקבה וחזר לכפר הולדתו, אך התקשה באותה מידה להתבסס שם. הוא היה צריך לנסוע למוסקבה כדי לרכוש ציוד לציור או להציג את יצירותיו, ולעיתים קרובות נסיעה זו הייתה יקרה מדי. מצבו הוטב במקצת כאשר הוא נקשר ל"הנודדים" ב-1893 וקיבל ביקורות חיוביות בתערוכה ה-21 שלהם. חלק מיצירותיו נרכשו על ידי בני המשפחה הקיסרית. בעקבות שריפה ב-1897, עבר למוז'ייסק, עיר מרכזית של שוק ומסחר. מ-1905 עד 1930, הוא היה שם מורה לציור. לאחר מהפכת אוקטובר פנה לצייר יצירות של ריאליזם סוציאליסטי, כולל דיוקנאות של לנין וסצנות ממלחמת האזרחים. רק קומץ מהעבודות המאוחרות הללו שרדו, עקב ההרס הכללי שחווה אזור מוז'ייסק במהלך הפלישה הגרמנית במלחמת העולם. רוב ציוריו נמצאים באוספים פרטיים. במהלך חייו יצר גורוכוב כ-600 יצירות - ציורים, רישומים, סקיצות. ציוריו נקנו על ידי אספנים מפורסמים רבים מהמחצית השנייה של המאה ה-19 - תחילת המאה ה-20, כולל בני המשפחה הקיסרית הרוסית: הקיסרית אלכסנדרה פדורובנה והדוכס הגדול קונסטנטין רומנוב. רוב יצירותיו הציוריות נמצאות כיום באוספים של אספנים רוסיים פרטיים, וכן אספנים ממדינות חבר העמים, הולנד, שוודיה, מצרים, ארצות הברית ואחרות. כמו כן, ציוריו מוצגים בגלריה טרטיאקוב ובמוזיאון הרוסי של סנט פטרסבורג. מדיה וקבצים בנושא איוואן גורוכוב בוויקישיתוף Kenneth, Ivan Gorokhov, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית) Cascade Russian Newspaper, web.archive.org, ‏2008-02-25
ששון גואטה

ששון ששי גואטה (נולד בז' בסיוון ה'תש"מ, 22 במאי 1980) הוא חבר הכנסת העשרים וחמש מטעם מפלגת הליכוד. חקלאי במקצועו. גואטה הוא פעיל בנושא החקלאות בישראל ובעבר היה חבר הנהלת ארגון מגדלי העופות. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש זכה בבחירות המקדימות בליכוד במקום ה-41 ברשימת הליכוד, כנציג המושבים והמועצות האזוריות. הרשימה זכתה ל-32 מנדטים אולם לאחר הרחבת החוק הנורווגי והתפטרותו של שר החינוך יואב קיש, החל לכהן כחבר הכנסת ב-26 במרץ 2023. במעמד ההשבעה בכנסת אמר גואטה: "בימים בהם החקלאות נדחקת לאחור ומעמד העובדים נשחק, אני אפעל בע"ה להיות הפה של כל מי שאין לו ייצוג". בחודש יוני 2023 יזם גואטה את החלת חוק הגנה מהטרדה מינית על עובדי קבלן. בחודש יולי 2023 היה גואטה מהחותמים על "חוק טבריה" שנועד לאפשר ליו"ר ועדה קרואה בעיר להתמודד בבחירות המוניציפליות. הוא טען שמופעל עליו לחץ פוליטי בנוגע להצעת החוק, אך יתמוך בו כדי לקדם את מימוש הפוטנציאל הטמון בעיר. אביו הוא שמעון גואטה, ראש המועצה האזורית מעלה יוסף. לגואטה תואר ראשון בחינוך מהקריה האקדמית אונו. ששון גואטה ברשת החברתית X (טוויטר) ששון גואטה ברשת החברתית פייסבוק ששון גואטה ברשת החברתית אינסטגרם ששון גואטה, באתר הכנסת ששון גואטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ששון גואטה, באתר כנסת פתוחה עידן בנימין, ח"כ מהליכוד אירגן כנס הוקרה בכנסת. המוזמנים: עובדי חברת החשמל, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2024 הרפורמה בחקלאות - החקלאים ניסו לחצות את הגבול ללבנון? • האזינו, באתר קול ברמה, ‏3 ביולי 2021 פרוטוקול מס' 170 מישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט, באתר הכנסת דוד בלר, שיח לולנים: עתיד ענף ההטלה על כף המאזניים, באתר ארגון מגדלי עופות בישראל, ‏3 באוקטובר 2021 איתמר כהן, ח"כ ששון גואטה הושבע כחבר כנסת, באתר חדשות כל העולם, ‏26 במרץ 2023 אפרת אביבי, למרות המורדים מהליכוד, הצעת החוק הפרסונלית אושרה בקריאה טרומית, באתר שקוף, ‏7 ביוני 2023
Due vite

"Due vite" (בעברית: "שני חיים") הוא סינגל של הזמר האיטלקי מרקו מנגוני, שיצא לאור ב-8 בפברואר 2023. השיר זכה בפסטיבל סן רמו 2023, המהדורה ה-73 של הפסטיבל המוזיקלי האיטלקי, ששימש כבחירת השיר לתחרות האירוויזיון 2023 שהתקיימה בליברפול שבממלכה המאוחדת. השיר גם מסמן את השתתפותו השלישית של מנגוני בפסטיבל המוזיקה בסן רמו אחרי "Credimi ancora" ב-2010 ו-"L'essenziale", אז זכה בפסטיבל המוזיקה וייצג את איטליה באירוויזיון 2013. את הקליפ לשיר ביים רוברטו אורטו. הצילומים התקיימו על הדיונות של פיסקינאס בסרדיניה. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. כיוון שאיטליה היא אחת מהמממנות הגדולות של התחרות, היא העפילה לגמר אוטומטית. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות. איטליה הופיעה כמדינה ה-11. במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השלישי, עם 176 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום השישי, עם 174 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום הרביעי, כשבסך הכל זכה ב-360 נקודות. מידע על היצירה "Due vite" באתר Discogs מילות השיר "Due vite" באתר Genius סרטון השיר "Due vite" באתר יוטיוב La Sardegna diventa il teatro di "Due Vite" di Marco Mengoni, Agi (באיטלקית) "EBU, UA:PBC and BBC agree to host 2023 Eurovision Song Contest in the United Kingdom". Eurovision.tv (הודעה לעיתונות) (באנגלית). EBU. 25 ביולי 2022. ארכיון מ-25 ביולי 2022. נבדק ב-25 ביולי 2022. {{cite press release}}: (עזרה) Eurovision 2023: Running order in the Grand Final Eurovision 2023 Results: Voting & Points
קונסטנטין גורבאטוב

קונסטנטין גורבאטוב (ברוסית: Константин Горбатов; 17‏ 17 במאי 1876 - 24 במאי 1945) היה צייר פוסט-אימפרסיוניסטי רוסי. גורבאטוב נולד בסטברופול שבמחוז סמארה. הוא חי בריגה בשנים 1896 עד 1903, ולמד הנדסה אזרחית לפני שלמד ציור. גורבאטוב עבר לסנט פטרבורג בשנת 1904 ולמד בבית הספר המרכזי לשרטוט טכני של הברון שטיגליץ. בתחילה הוא נכנס למחלקה לאדריכלות של האקדמיה הקיסרית לאמנויות לפני שעבר לציור אצל ניקולאי דובובסקוי. גורבאטוב קיבל מלגה ולמד אמנות ברומא ובקאפרי. הוא חזר לסנט פטרסבורג והשתתף בתערוכות הנודדים. גורבאטוב עזב את רוסיה לצמיתות בשנת 1922 בעקבות המהפכה הרוסית של 1917 והתיישב באי האיטלקי קאפרי. הוא עבר לברלין ב-1926, שם שהה עד מותו. גורבאטוב הפך לחבר בחוג אמנותי של יוצאי רוסיה שכלל את ליאוניד פסטרנק, ואדים פלילייב, איוואן מיאסוידוב. הוא הפך לאמן מבוסס וידוע. גורבטוב נסע ברחבי אירופה בסוף שנות השלושים של המאה העשרים, ביקר בארץ ישראל ובסוריה בשנת 1934 ו -1935, ולעיתים קרובות חזר לאיטליה. האמנות של גורבאטוב הפכה לאסורה בגרמניה הנאצית והמשפחה התרוששה במהרה. בתור מהגר רוסי, נאסר עליו לעזוב את גרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה. גורבאטוב מת זמן קצר לאחר ניצחון בעלות הברית על גרמניה ב-12 במאי 1945. אשתו התאבדה ב-17 ביוני 1945. גורבאטוב הוריש לאקדמיה לאמנויות בלנינגרד. העבודות נמסרו למוזיאון האזורי להיסטוריה ואמנויות של מוסקבה ליד מנזר ירושלים החדשה, שם הן מוצגו. מסגד ביפו, 1935 ירושלים, 1935 ירושלים כיכר סן מרקו ונציה נוף זלצבורג מדיה וקבצים בנושא קונסטנטין גורבאטוב בוויקישיתוף Art-каталог: живопись и графика - художник - Горбатов Константин Иванович (1876-1945), www.art-catalog.ru Картинная галерея - Константин Горбатов, emsu.ru
אנסטסיוס דוביקאס

אנסטסיוס "טאסוס" דוביקאס (ביוונית: Αναστάσιος "Τάσος" Δουβίκας; נולד ב-2 באוגוסט 1999 באתונה שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סלטה ויגו מליגת העל הספרדית ובנבחרת יוון. דוביקאס גדל במחלקות הנוער של אריסטאס ארגוס ואסטרס טריפוליס. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של אסטרס טריפוליס במסגרת ליגת העל היוונית, וערך 40 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-10 באוגוסט 2020 חתם בוולוס מליגת העל היוונית. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 11 שערים. ב-23 באפריל 2021 חתם על חוזה לארבע שנים באוטרכט מליגת העל ההולנדית. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-0 על ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. הוא ערך 36 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע תשעה שערים. בעונת 2022/2023 ערך 34 הופעות ליגה, בהן הבקיע 20 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת העל ההולנדית, בצוותא עם צ'אבי סימונס. ב-28 באוגוסט 2023 נמכר לסלטה ויגו מהלה ליגה תמורת 12 מילון אירו. ב-28 במרץ 2021 ערך דוביקאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, בניצחון 2-1 על נבחרת הונדורס במשחק ידידות. ב-5 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קוסובו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. אישיים השחקן הצעיר המצטיין בליגת העל היוונית: 2017/18 נבחרת העונה בליגת העל היוונית: 2020/21 שחקן החודש בליגה ההולנדית: ינואר 2023, מאי 2023 מלך השערים בליגה ההולנדית: 2022/23 מלך השערים בגביע המלך הספרדי: 2023/24 מדיה וקבצים בנושא אנסטסיוס דוביקאס בוויקישיתוף אנסטסיוס דוביקאס, באתר Transfermarkt אנסטסיוס דוביקאס, באתר Soccerway אנסטסיוס דוביקאס, באתר BDFutbol אנסטסיוס דוביקאס, באתר WorldFootball.net אנסטסיוס דוביקאס, באתר National Football Teams אנסטסיוס דוביקאס, באתר FootballDatabase.eu אנסטסיוס דוביקאס, באתר ESPN Βόλος: Ανακοίνωσε Δουβίκα באתר Sport24, ‏ 10 באוגוסט 2020 (ביוונית) Επίσημο: Στην Ουτρέχτη ο Δουβίκας באתר Sport24, ‏ 23 באפריל 2021 (ביוונית) העברות בעולם, 28.8: סוכמה עסקת לוקאקו, נונס דורש לעבור למנצ'סטר סיטי, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2023
יום הניצחון (קוריאה הצפונית)

יום הניצחון במלחמת שחרור המולדת הגדולה (בהנגול: 조국해방전쟁 승리 기념일) הוא חג לאומי בקוריאה הצפונית. היום נחגג מדי שנה ב-27 ביולי לציון מועד החתימה על הסכם שביתת הנשק במלחמת קוריאה, שהתרחשה בין השנים 1953–1950. יום הניצחון צוין לראשונה באופן רשמי בקוריאה הצפונית במהלך שנת 1973. החל משנת 1996, במהלך יום השנה ה-43 לתום המלחמה, הועלתה חשיבות המועד למעמד של חג לאומי, הכולל בין היתר הנפת דגל צפון קוריאה ויום שבתון ברחבי המדינה, וכן כינוסים חגיגיים של אספת העם העליונה. האופן שבו יום הניצחון מצוין בפועל בקוריאה הצפונית נוטה להשתנות משנה לשנה, בהתאם להתפתחויות בינלאומיות במעמדה הבינלאומי של קוריאה הצפונית. כך לדוגמה, בין השנים 2000–2002, בעקבות התחממות היחסים בין קוריאה הצפונית והדרומית כחלק מהפסגה הבין-קוריאנית, טקסי יום הניצחון התקיימו באופן מצומצם, בעיקר כאירוע תרבותי בעל מאפיינים ספורטיביים. לעומת זאת, החגיגות בשנת 2003 התקיימו בהיקף רחב, על רקע המתיחות הבינלאומית והגינויים כלפי קוריאה הצפונית שהודיעה מוקדם יותר באותה שנה על ביטול השתתפותה באמנה למניעת הפצת נשק גרעיני. מדיה וקבצים בנושא יום הניצחון בוויקישיתוף Kim Jong Un visits war graves ahead of North Korea's 'Day of Victory', NBC News (באנגלית) Filed under: uritours | July 27, 2020, Victory Day in North Korea - 67th Anniversary of the Korean War, Uri Tours, ‏27 ביולי 2020 (באנגלית) Photos: North Korea marks ‘Victory Day’ anniversary, www.aljazeera.com (באנגלית) "'조국해방전쟁 승리 기념일' 50주년 관련 동향". נבדק ב-2012-04-15.
הרמן פון קייזרלינג

הֶרְמַן אֲלֶכְּסַנְדֶר פוֹן קַיזֶרְלִינְג (בגרמנית: Hermann Alexander Graf von Keyserling‏; 20 ביולי 1880 – 26 באפריל 1946) היה פילוסוף גרמני-בלטי ממשפחת קייסרלינגק. סבו, אלכסנדר פון קייזרלינג (אנ'), היה גאולוג בולט של האימפריה הרוסית. קייזרלינג נולד למשפחת אצולה עשירה באחוזת קנו (אנ'), בפלך ליבוניה (אנ'), האימפריה הרוסית, כיום באסטוניה. לאחר השכלתו באוניברסיטאות טרטו, היידלברג ווינה. בווינה התיידד עם הסופר האנטישמי יוסטון סטיוארט צ'מברלין, שבהשפעתו פנה לפילוסופיה. בשנים 1911–1912 יצא לטיול מסביב לעולם, שאחר-כך פרסם את רשמיו ממנו בספר "יומן מסע של פילוסוף" (Reisetagebuch eines Philosophen). הוא נישא למריה גודלה פון ביסמרק-שונהאוזן, נכדתו של אוטו פון ביסמרק. בנו ארנולד קייזרלינג (אנ') הלך בעקבות אביו והפך לפילוסוף בעל שם. הרמן קייזרלינג התעניין במדעי הטבע ובפילוסופיה, ולפני מלחמת העולם הראשונה הוא נודע הן כסטודנט לגאולוגיה והן כמסאי פופולרי. המהפכה הרוסית שללה ממנו את אחוזתו בליבוניה, ועם שרידי הונו הקים את ה-"Schule der Weisheit" ("בית הספר לחוכמה") וה-Gesellschaft für Freie Philosophie (אגודה לפילוסופיה חופשית) בדרמשטאדט. המטרה של בית ספר זה הייתה להביא לכיוון מחדש אינטלקטואלי של גרמניה. הוא היה הראשון שהשתמש במונח עקרון הפיהרר. אחת הטענות המרכזיות של קייזרלינג הייתה ש"יחידים מחוננים" מסוימים "נולדו לשלוט" על בסיס הדרוויניזם החברתי. אף שלא היה פציפיסט תאורטי, קייזרלינג האמין שהמדיניות הגרמנית הישנה של המיליטריזם מתה לנצח ושהתקווה היחידה של גרמניה טמונה באימוץ עקרונות בינלאומיים ודמוקרטיים. משנת 1931 עסק קייזרלינג בפומבי בעליית הנאציזם. הוא תיאר זאת כאי-רציונליזם שחייב להוביל לאסון והסיק: "נאציונל-סוציאליזם [...] אסור לעולם שישיג מנהיגות כמפלגה". עם זאת, הוא ניסה למצוא היבטים חיוביים בנציונל-סוציאליזם. הוא הותקף באלימות בעיתונות הנציונל-סוציאליסטית. לאחר עליית הנאצים לשלטון, נאסר עליו לדבר. הוא גם לא היה מסוגל לפרסם זמן מה בגרמניה ולא הורשה עוד לנסוע מחוץ למדינה. עם זאת, בגלל המוניטין שלו מחוץ למדינה, הוסרו הגבלות אלו זמנית. הוא מת באינסברוק באוסטריה. מדיה וקבצים בנושא הרמן פון קייזרלינג בוויקישיתוף הרמן פון קייזרלינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הרמן פון קייזרלינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הרמן פון קייזרלינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) הרמן פון קייזרלינג, באתר Discogs (באנגלית) "Keyserling_H". Universitäts- und Landesbibliothek – TU Darmstadt (בגרמנית). Count Hermann Keyserling at www.schoolofwisdom.com Schule der Weisheit at schuledesrades.org (German online Books) THE WEBSITE OF Stammbaum der Grafen und Barone Keyserlingk at www.keyserlingk.info
לאורו נסע ונלך

לְאוֹרוֹ נִסַּע וְנֵלֵךְ (בהגייה אשכנזית לאורו נהגה לאוׂירוׂי) הוא שיר חסידי שמשמש במגזר החרדי כהמנון ליווי לכניסת רב לאירוע, השיר הולחן במקור לרגל חתונת נכדת הרב משה יהושע הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, (בת בנו הרב מנחם מנדל) – שרה רבקה, עם נכד הרב אליעזר הגר האדמו"ר מסערט ויז'ניץ, (בן בנו הרב יעקב) - ברוך הגר. השיר הולחן על ידי מנחם מנדל פולק ויצא לאור באלבום בשם "מזל וברכה" בט' בכסלו תשס"א, בביצוע של אברהם ויס. בסוף הקינה ארזי הלבנון נאמר "לצדק ימלוך מלך... לאורו נסע ונלך", יש שכתבו שההמנון מתבסס על מילים אלו. בתחילת העשור השני של המאה ה-21 חידשו את השיר בישיבת פוניבז', לאחר מספר השנים השיר שימש כתחליף להמנון "ימים על ימי מלך" ובכניסת רב לאירוע כל שהו שרו הקהל גם את המנון זה. ההמנון נתפס בציבור בעיקר לכבוד הרב חיים קניבסקי, ההמנון גם הפך לסיסמה של יהדות התורה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים. לשיר הוסיפו גם מילים ביידיש: "הייבט זיך אידן אלע, לעבעדיג און פרייליך, עד כי הוא לבדו ימלוך מלך / אנקעגן גיין משיח, במהרה בימינו, ומלכינו בראשינו". אליעזר חסיד, מה אתם יודעים על הלהיט שליווה את שר התורה, באתר בחדרי חרדים, 20 באפריל 2022 משה ויסברג, סיפורו של להיט: הלחן הויז'ניצאי שהפך להמנון הליטאי, באתר בחדרי חרדים, 21 בינואר 2020 לאורו נסע ונלך דיון בפורום מקצב לאורו נסע ונלך, באוסף המוזיקה הישראלית מידע על לאורו נסע ונלך בקטלוג הספרייה הלאומית שמעון ברייטקופף, המתלבטים והאדישים, באתר עיתון משפחה, ‏בספטמבר 2022; בושה! כתובת גרפיטי רוססה במהלך הלילה על קיר ביתו של האדמו"ר מתולדות אברהם יצחק ב'מאה שערים'., באתר בעולמם של חרדים, ‏בנובמבר 2019; מכל רחבי הארץ: תיעודים מיוחדים מההקפות שניות - רדיו קול חי, באתר רדיו קול חי, ‏2 בספטמבר 2022; "לאורו נסע ונלך" הלהיט הליטאי - סחף את היכל נוקיה, סרטון בערוץ "מנחם קולדצקי", באתר יוטיוב (אורך: 00:30); תיעוד • רבבות שאגו מהיציעים: "לאורו ניסע ונלך", באתר בחדרי חרדים, 21 בינואר 2020 אודותיו ראו: הרב ברוך הגר - תגית באתר בחדרי חרדים המלחין של חסידות ויז'ניץ, אודותיו ראו: מידע על מנחם מנדל פולק בקטלוג הספרייה הלאומית חדוותא דמלכא : תיאור שמחות נישואי רבותינו ... לבית קוסוב-ויז'ניץ, חיפה, מכון בחצר המלך, תשס"א. משה ויסברג, סיפורו של להיט: הלחן הויז'ניצאי שהפך להמנון הליטאי, באתר בחדרי חרדים, 21 בינואר 2020 אליעזר חסיד, מה אתם יודעים על הלהיט שליווה את שר התורה, באתר בחדרי חרדים, 20 באפריל 2022 איתי גדסי, מסע לאורו 15 אלף בני תורה גדשו את בירת הנגב: "ריבוי המצביעים הוא קידוש ה'" - רדיו קול חי, באתר רדיו קול חי, ‏4 במרץ 2019; מנחם קולדצקי, כך הקפיצו את הרבבות בעצרת ההיסטורית, באתר אקטואליק, 8 באפריל 2019.
יחסי אתיופיה–קובה

יחסי אתיופיה–קובה הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה לבין הרפובליקה של קובה. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. אתיופיה וקובה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-18 ביולי 1975, זמן קצר אחרי שהחונטה הצבאית האתיופית (שכונתה הדרג) הפרו-סובייטית תפסה את השלטון והדיחה את הקיסר הפרו-מערבי, היילה סלאסי. זמן קצר אחרי ההפיכה הצליחו שתי המדינות ליצור יחסים דיפלומטיים קרובים, ובאוגוסט 1976 פתחו שגרירויות אחת אצל השנייה. ב-1977 החלו איומים מצד סומליה לפלוש לאוגדן שבאתיופיה במטרה לאחד את האוכלוסייה דוברת הסומלית תחת שלטון סומליה. במרץ 1977, כשרוחות המלחמה התלהטו, ביקר פידל קסטרו בסומליה ובאתיופיה והצליח לכנס פגישה משולשת של מנהיגי שתי המדינות וכן של דרום תימן, בה הציע ששלושת המדינות יתאחדו להקמת מדינה סוציאליסטית פדרלית, אולם הרעיון לא התקבל. ארבעה חודשים לאחר מכן פרצה מלחמת אוגדן כשסומליה פלשה לאתיופיה. תוך שהוא חש שסומליה נטשה את החזון הסוציאליסטי, החליט פידל קסטרו לתמוך באתיופיה. זמן קצר לאחר הפלישה שלחה קובה 15 אלף חיילים לאוגדן. נוכחותם, יחד עם חיילים מברית המועצות, תרמה לניצחון אתיופיה ב-1978. ב-1989 נחתם הסכם בין אתיופיה וסומליה ובו נקבע ששתי המדינות יכבדו את הגבול המוסכם ביניהן, ואחרוני החיילים הקובנים עזבו את האזור אחרי 12 שנים של נוכחות. ב-1984 הוקמה אנדרטת תיגלצ'ין באדיס אבבה לזכר החללים האתיופים והקובנים. בינואר 2018 ביקר נשיא אתיופיה, מולטו טשומה בקובה. במאי 2019, ביקר סלוודור ולדס מסה, סגן נשיא קובה באתיופיה. ב-2020 שתי המדינות ציינו 45 שנות יחסים דיפלומטיים. ממשלת קובה מעניקה מדי שנה מלגות לסטודנטים מאתיופיה, ומעל 5,000 סטודנטים למדו בה עד כה. בנוסף, היא שולחת רופאים שיסייעו במרכזים הרפואיים באדיס אבבה ובג'ימה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אתיופיה–קובה בוויקישיתוף שגרירות אתיופיה בקובה, באתר VisaHQ שגרירות קובה באתיופיה Daniel S. Papp, The Soviet Union and Cuba in Ethiopia, Current History 76, University of California, 1979‏, JSTOR 45314670 Beyene, Mehari (2019-11-24). ""There is a way when there is a will" Cuba Ambassador". The Ethiopian Herald. נבדק ב-2023-02-07. Michael T. Kaufman, CASTRO IN ETHIOPIA AFTER SOMALIA VISIT, ניו יורק טיימס, ‏16 במרץ 1977 Zecharias Zelalem, [Why Ethiopia will be forever indebted to Fidel Castro|url=https://ethiocritical.com/2016/12/21/why-ethiopia-will-be-forever-indebted-to-fidel-castro/ Why Ethiopia will be forever indebted to Fidel Castro], ETHIOCRITICAL.COM, ‏21 בדצמבר 2016 CELEBRA EMBAJADA DE CUBA EN ETIOPIA 61 ANIVERSARIO DEL TRIUNFO DE LA REVOLUCION, ‏03-02-2020 (בספרדית)