laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנלפריל

אנלפריל (Enalapril) היא תרופה מקבוצת מעכבי ACE, שמשמשת להורדת לחץ דם, לטיפול בנפרופתיה סוכרתית וסוגים מסוימים של אי ספיקת לב. אנפריל הוכחה כמורידה את שיעור המוות מהסובלים מאי ספיקת לב סיסטולית. התרופה פועלת על ידי עיכוב ACE. אנזים זה הופך את ההורמון אנגיוטנסין 1 לאנגיוטנסין 2 - הורמון שגורם לכיווץ כלי הדם וכן להפרשת אלדוסטרון מהאדרנל. פעולות אלו גורמות להעלאת לחץ הדם. חסימת האנזים מונעת את הפיכת אנגיוטנסין 1 ל-2, מה שגורם להורדת לחץ הדם, הפרשת הפחתת אלדוסטרון, העלאת מתונה של אשלגן בדם וכן איבוד נתרן ונוזלים בשתן (-מוריד את נפח הדם). בנוסף, התרופה מעלה ייצור של פרוסטגלנדינים, דבר שייתכן שעוזר להורדת לחץ הדם. התרופה משפרת אי ספיקת לב על ידי הורדת התנגודת הפריפרית, וכן הי מפחיתה את ה-Afterload וה-Preload. ניתן דרך הפה לטיפול יחידי ביתר לחץ דם או בשילוב עם תרופות נוספות להורדת לחץ דם, כמו משתנים מסוג תיאזידים. משמש לטיפול באי ספיקת לב אקוטית או כרונית, חוסר תפקוד אסימפטומטי של חדר שמאל (LVD). ניתן בצורה פרה אנטרלית כאשר אין אפשרות לתת דרך הפה. התרופה הוכחה במגנה על תפקוד הכליות במקרים של לחץ דם, אי ספיקת לב וסוכרת. התרופה אסורה לנשים בהריון. השימוש בתרופה אסור במקרה של אלרגיה לאנלפריל וכן במקרים של היסטוריה של אנגיואדמה תורשתית או אידיופתית. במקרה של תפקודי כליה לא תקינים, ירידה בנפח הדם והנקה, יש להשתמש בזהירות. תופעת הלוואי הנפוצה ביותר של התרופה היא העלאת רמת הקריאטינין בסרום (20%). תופעות לוואי נפוצות אחרות הן סחרחורות (2-8%), תת-לחץ דם (1-7%), התעלפות (2%) ושיעול יבש (1-2%). תופעת הלוואי הרצינית ביותר של התרופה היא אנגיואדמה (0.68%) באזור הפנים והשפתיים, שעלולה לסכן את דרכי הנשימה של החולה. למרות שהיא יכולה להופיע בכל שלב, היא נפוצה יותר בתחילת השימוש בתרופה. אנלפריל פותחה על ידי MSD והוכנסה לשימוש ב-1981. תוקף הפטנט של MSD פג ב-2000, ומאז נפתח פתח ליצרנים גנריים. מדיה וקבצים בנושא אנלפריל בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אפגני

האם התכוונתם ל... אפגנים – העם האפגני. כלב אפגני – כלב מסוג אפגני. אפגני (מטבע) – המטבע הלאומי של אפגניסטן.
עוסק

לפי חוק מס ערך מוסף, עוסק הוא מי שמוכר נכס או נותן שירות במהלך עסקיו, ובלבד שאינו מלכ"ר או מוסד כספי, וכן מי שעושה עסקת אקראי. חוק מס ערך מוסף מחייב כל עוסק להירשם במשרדי רשות המיסים. לאחר הרישום הוא יקבל תעודה, או אישור אחר על הרישום. החוק מחלק את העוסקים לשני סוגים: עוסק מורשה, ועוסק פטור. עוסק מורשה חייב בגביית מס ערך מוסף (מע"מ) בגין עסקאותיו, ולאחר קיזוז מע"מ על תשומותיו הוא מעביר מס זה לאוצר. עוסק פטור הוא עוסק הפטור מגביית מס ערך מוסף בגין עסקאותיו ואינו רשאי לקזז מע"מ בגין תשומותיו. רשות המיסים קובעת מיהו עוסק מורשה ומיהו עוסק פטור, בהתאם לקריטריונים הקבועים בחוק. הקריטריון העיקרי הוא מחזור העסקאות: ונכון לשנת 2017 עוסק פטור היה מי שמחזור עסקאותיו השנתי אינו עולה על 98,707 ש"ח. עוסקים מסוימים מסווגים כעוסק מורשה גם כאשר הם עומדים בתנאי של מחזור עסקאות נמוך. עוסק מנהל את עסקיו בצורות שונות של התאגדות: כעצמאי, כשותפות או כחברה. כאמור בהגדרת "עוסק", לא נכללים בהגדרה זו שני סוגים של גופים העוסקים במכירה או במתן שירות תמורת תשלום: מוסד כספי: בנקים, חברות ביטוח ונותני שירותים פיננסיים חייבים במס שכר ורווח על השכר ששילמו והרווח שהפיקו. שיעור המס החל עליהם זהה, למעשה, לשיעור המע"מ הנגבה מעסקים, והם אינם זכאים להחזר של מס תשומות. מוסד ללא כוונת רווח: לרבות מוסדות המדינה, חייבים במס שכר בשיעור של כמחצית משיעור המע"מ על תשלומי השכר שלהם. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי. הוצאת פרטי עוסק מורשה - אתר רשות המיסים
תיק IVF

תיק IVF הוא מותחן ריגול מאת חגי טיומקין, עורך דין ואיש שוק ההון, ואלדר גלאור, מחזאי ומשפטן אשר שירת ביחידה מובחרת, שיצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים בשנת 2014. הספר הוא השלישי בסדרת ספרים, הכוללת גם את "תיק כחול-לבן" ואת "תיק ספקולטיבי", המתארים את עלילות אנשי השב"כ אורי קרמר ורוני לרנר. גיבור הספר הוא רוני לרנר, העוזר המיוחד לראש השב"כ. לרנר, בעברו לוחם ומפקד צוות בסיירת צנחנים בטרם התגייס לשב"כ, הוא איש מבצעים מיומן, הבקי בשימוש בנשק קל וקרב מגע. במהלך הקריירה שלו בשב"כ לקח לרנר חלק ואף פיקד בעצמו על מבצעים רבים. עד לאחרונה שירת כראש אגף המבצעים של הארגון ושאף להתמנות למחליפו של אורי קרמר, ראש השב"כ ואיש מבצעים של המוסד בעברו כשהנ"ל יפרוש מתפקיד ראש השב"כ. כאשר מחבל של חזבאללה נפצע קשה ב"תאונת עבודה" במלון בירושלים. המודיעין שמפיק לרנר מחקירתו מצטלב עם הדיווח שמתקבל מלונדון אודות מייקל (מיכאל) מרציאנו המגלה במפתיע כי גויס לחזבאללה בידי מפעיל סוכנים כריזמטי בשם ג'ורג'. מרציאנו, לוחם לשעבר בסיירת מטכ"ל. שגר בלונדון. לרנר מחליט לגייס את מרציאנו לשב"כ ו"להכפילו", וטס ללונדון. לשם כך הוא נעזר בקצין הביטחון של שגרירות ישראל שם, יהושע בן אודיס, אף הוא יוצא המוסד. במקביל נדרש לרנר להתפנות לטיפולי הפריה חוץ גופית (IVF, ומכאן שם הספר) כדי שאשתו תוכל להרות. הדמויות בספר, בניגוד לספרים אחרים בז'אנר ובהם ספרי ג'יימס בונד, מורכבות יותר, אפלות ולעיתים גם שפלות יותר, בדומה לאלו שיצר ג'ון לה קארה. עולמן לא חולק לשחור ולבן, טובים ורעים (לאורך הספר מבחין הקורא כי ה"טובים" וה"רעים" פועלים בשיטות דומות מאוד). דף הספר באתר ידיעות ספרים אתר הבית של הספר פרק ראשון מתוך הספר באתר "עברית" חנות ספרים דיגיטליים עלית קרפ, מה הופך את "תיק IVF" לרומן ריגול ישראלי מוצלח, באתר הארץ, 18 בפברואר 2015 אהרון לפידות, ידם הארוכה, באתר ישראל היום, 27 בפברואר 2015. עופרה עופר אורן, מיהו בוגד ומה דינו?, בבלוג "סופרת ספרים", 18 ביוני 2015 גל פרל פינקל, ‏צדקת הדרך: האם המטרה מקדשת את האמצעים, בעיתון מקור ראשון, 3 בינואר 2021. עמוד 493 בספר, "שהיה בצעירותו בסיירת צנחנים וסיים את שירותו כמפקד צוות, בטרם הצטרף לשירות הביטחון הכללי". עמוד 459 בספר, "חמש שנים לוחם של המוסד ברומניה, בימים של המשטר הקומוניסטי". עמוד 59 עמוד 92 עמוד 298
הוכמן

האם התכוונתם ל... אברהם הוכמן – פרופסור לאונקולוגיה, מנהל המחלקה האונקולוגית בבית החולים הדסה בירושלים, מחלוצי האונקולוגים בישראל אורי הוכמן – שחקן ובמאי ישראלי. בנה של רחל הוכמן גיא הוכמן – שחקן, תסריטאי, קומיקאי ואושיית רשת ישראלי ליאור הוכמן – איש צבא ישראלי פרץ הוכמן – ניצול שואה מפולין, מגיבורי מרד ורשה רחל הוכמן – מורה ישראלית לפיתוח קול רפי הוכמן – ראש עיריית אילת השישי שושנה לוי-הוכמן – רופאה ישראלית, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל, הרופאה הכירורגית השנייה בארץ. חברת סגל בית החולים הדסה, בירושלים. הוקמן
ג'ון הקטן

ג'ון הקטן (אנגלית: Little John) הוא דמות המוזכרת באגדות רובין הוד. ג'ון מתואר באגדות כסגנו של רובין הוד, ומופיע כחלק מ"האנשים העליזים" כבר בבלדות הראשונות המזכירות את רובין הוד. במאה ה־15, בבלדה המכונה "רובין הוד והנזיר" מסופר שלאחר שרובין התייחס בצורה רעה אל ג'ון, עזב אותו ג'ון בכעס, אולם כאשר רובין נתפס על ידי אויביו, ג'ון חילץ אותו, ואז סירב לקבל את הנהגת האנשים העליזים. בבלדה מהמאה ה־17 מתואר ג'ון כאיש גדל ממדים (שגובהו עולה על שני מטרים), ושמו ניתן לו בלשון סגי נהור. בבלדה מתוארת פגישתם הראשונה של ג'ון ורובין – עת שניסו לחצות גשר צר ואף אחד מהשניים לא הסכים לפנות דרכו בשביל השני, והם נאלצו להילחם במטות העץ שלהם, עד שרובין נפל אל הנהר. לאחר הדו־קרב הסכים ג'ון להצטרף לרובין ואנשיו. על אף העדר כל עדויות היסטוריות לקיומו, ישנה מסורת לפיה קבור ג'ון הקטן בבית הקברות בכפר האתרסייג שבדרבישייר. מצבה מסמנת את מקום הקבר. הקבר היה בבעלות משפחת ניילור, ואכן בחלק מהאגדות מופיע שמו של ג'ון כ"ג'ון ניילר". ג'ון הקטן מופיע גם ברומן ההיסטורי של וולטר סקוט, "אייבנהו". רובין הוד מדיה וקבצים בנושא ג'ון הקטן בוויקישיתוף רובין הוד וג'ון הקטן – בלדה מהמאה ה־17 רובין הוד והנזיר – מידע על גיבורי הבלדה מהמאה ה־15
הבחירות לנשיאות צרפת 2007

הבחירות לנשיאות צרפת 2007 (בצרפתית: Élection présidentielle française de 2007) היו מערכת הבחירות התשיעית בתקופת הרפובליקה הצרפתית החמישית ובמהלכן נבחר מחליף לנשיא ז'אק שיראק לתקופה של חמש שנים. המנצח היה ניקולא סרקוזי, שזכה בסיבוב השני שנערך ב-5 וב-6 במאי 2007. הסיבוב הראשון התקיים ביום שבת, ה-21 באפריל 2007 (בטריטוריות הצרפתיות באמריקה ובמזרח האוקיינוס השקט) וביום ראשון, ה-22 באפריל 2007 (בטריטוריות במערב האוקיינוס השקט, באוקיינוס ההודי ובצרפת עצמה). לאחר שאף אחד מהמועמדים לא השיג את הרוב הנדרש (מעל 50%), נקבע סיבוב שני בין שני המועמדים המובילים, סרקוזי וסגולן רויאל, שהתקיים כאמור ב-5 וב-6 במאי 2007. שני המועמדים הסופיים שיקפו את הדור החדש בפוליטיקה הצרפתית. שניהם היו הנשיאים הפוטנציאליים הראשונים של צרפת שנולדו אחרי מלחמת העולם השנייה, הראשונים שגדלו תחת שלטון הרפובליקה החמישית והראשונים שלא היו חלק מהפוליטיקה בתקופת שלטונו של שארל דה-גול. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לנשיאות צרפת 2007 בוויקישיתוף French election 2007, The Telegraph, 8 May 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא בחירות ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השמש תוציא הכל לאור היום

השמש תוציא הכל לאור יום (בגרמנית: Die klare Sonne bringt’s an den Tag) הוא סיפור שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 115 במעשיות האחים גרים. הסיפור הוא אחד מארבעת הסיפורים שליקטו האחים גרים, שבו יהודים לוקחים חלק פעיל. אך בניגוד ל"העסקה הטובה", "היהודי בקוצים", ו"הסחבה הטובה", בסיפור זה היהודי מתואר לא כגנב ורודף בצע אלא כקרבן חף מפשע. שוליית חייטים צעיר מסתובב בעולם עני מרוד. בדרך הוא פוגש יהודי וחושב "לזה יש כסף רב". הוא שודד את כספו של היהודי, אולם לאכזבתו הוא מגלה שליהודי היו רק 8 פרוטות. הוא מכה עד מוות את היהודי, שמכריז זמן קצר לפני מותו "השמש הבהירה תוציא הכל לאור יום". לאחר מכן ממשיך החייט בדרכו. ומתחיל לעבוד אצל אומן שהייתה לו בת יפה. הוא נישא לה, ולאחר מותם של החותן והחותנת עוברת הנהלת העסק לידיו. יום אחד כאשר הוא שותה קפה, פוגעת קרן שמש בקפה ומרצדת על הקירות. הוא נבהל ומכריז שהשמש רוצה להוציא הכל לאור יום אולם לא מצליחה. אשתו מסתקרנת ומבקשת ממנו הסבר למשפט התמוה. הוא מספר לה את הסיפור, ומבקש ממנה לא לפרסם אותו. אולם היא לא עומדת בפיתוי, ומספרת לחברתה. כעבור כמה ימים ידעה את הסוד כל העיר, והחייט נענש. "וכך אכן הוציאה השמש את הכל לאור היום". ניתן למצוא גרסאות דומות לסיפור בין היתר האגדה הידועה אודות העגורים של איביקוס לפי האגדה המשורר היווני איביקוס הותקף בידי שודדים וברגעיו האחרונים הכריז "נקום ינקמו העגורים את נקמתי" כלפי להקת עגורים שחלפה בסמוך כעבור זמן מה אכן הובילו העגורים למציאת הרוצחים. כמו כן ניתן למצוא משפט דומה באודיסיאה להומרוס. היהודי בקוצים הסחבה הטובה העסקה הטובה אותה תקופה הייתה נפוצה הדעה שהיהודים עשירים. אודיסיאה, שיר עשרים, חרוז 356.
הבחירות הפרלמנטריות ביפן 2012

הבחירות הכלליות ביפן 2012 נערכו ב-16 בדצמבר 2012 עבור 480 המושבים של בית הנבחרים של יפן, הבית התחתון של הדיאט של יפן. זאת הייתה מערכת הבחירות לבית התחתון ה-46 ביפן מאז 1869. המפלגה הליברלית-דמוקרטית זכתה ברוב מוחץ בבחירות והדיחה את המפלגה הדמוקרטית מהשלטון אחרי שלוש שנים. זאת הייתה התבוסה הרביעית בגודלה של מפלגת שלטון ביפן. ביולי 2012 דווח כי סגן ראש הממשלה קצויה אוקאדה הציע למפלגה הליברלית-דמוקרטית לפזר את בית הנבחרים ולערוך את הבחירות בינואר 2013. בחודש אוגוסט הסכימו הצדדים על בחירות מוקדמות "זמן קצר" אחרי שהועבר חוק להעלאת מס הצריכה הלאומית. כתוצאה מהעברת החוק, שנועד לסייע ליפן להחזיר את החוב הציבורי שלה, המפלגה הדמוקרטית איבדה 75% ממושביה. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפרלמנטריות ביפן 2012 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן ובנושא בחירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקול סטוט

ניקול פסאנו סטוט (באנגלית: Nicole Passano Stott; נולדה ב-19 בנובמבר 1962) היא אסטרונאוטית אמריקאית בנאס"א. השתתפה במספר משימות מעבורת חלל ושהתה בתחנת החלל הבינלאומית. ביצעה הליכת חלל של 6.5 שעות. סה"כ שהתה בחלל כ-103 ימים. בוגרת תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה וחלל מאוניברסיטת Embry-Riddle Aeronautical University ב-1987. תואר שני בניהול הנדסי (Engineering Management) מאוניברסיטת מרכז פלורידה ב-1992. נבחרה בכיתת האסטרונאוטים של שנת 2000. המריאה עם מעבורת החלל דיסקברי ב-STS-128 ב-28 באוגוסט 2009, בתור מהנדסת טיסה, והצטרפה למשלחת מס' 20 לתחנת החלל בין-לאומית. ניקול שהתה בתחנת החלל שלושה חודשים והייתה גם חלק ממשלחת 21 לתחנה. שבה לכדור הארץ במעבורת החלל אטלנטיס ב-STS-129 לאחר שהות של 90 יום 10 שעות ו-45 שניות. במהלך STS-128, ניקול השתתפה בהליכת חלל במשך 6 שעות וחצי. בשנת 2011, השתתפה במשימתה האחרונה של מעבורת החלל דיסקברי STS-133 שהביאה לתחנת החלל את המנשא הלוגיסטי EXPRESS 4, ומודול לוגיסטי רב תכליתי. במסגרת טיסה זו שהתה בחלל 12 יום ו-19 שעות. ב-2015 פרשה מנאס"א ומאז מתמקדת בקריירת ציור. מדיה וקבצים בנושא ניקול סטוט בוויקישיתוף ניקול סטוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניקול סטוט באתר נאס"א (באנגלית) ניקול סטוט באתר spacefacts שחר שושן, "מתגעגע לכוח המשיכה", באתר ynet, 25 בינואר 2015 ניקול סטוט באתר spacefact
הנזיר טאק

הנזיר טאק (באנגלית: Friar Tuck) הוא דמות בדיונית המתוארת באגדות רובין הוד כאחד מחבריו של רובין - "האנשים העליזים". טאק לא מתואר בגרסאות המוקדמות של האגדות, ומופיע לראשונה בבלדה המאוחרת "רובין הוד והנזיר" ("Robin Hood and the Curtal Friar") מן המאה ה-15, אשר נשתמרה בשתי גרסאות, וכן במחזה מ-1560. על פי הבלדה היה טאק נזיר ממנזר פונטיינס אשר גורש מהמנזר בשל אי יכולתו לציית לממונים עליו. טאק הפך למנהיג הדתי של בני חבורתו של רובין. הוא מתואר כחובב אכילה ושתייה וכן כקשת ולוחם מקצועי בחרב. הנזיר מופיע גם ברומן ההיסטורי של וולטר סקוט, "אייבנהו". בשני צווים מלכותיים משנת 1417 מתואר אדם בשם רוברט סטפורד, כהן דת מסאסקס, אשר כינה עצמו בשם "האח טוק" (Frere Tuk). האח טוק מוזכר בשנית בתעודה משנת 1429. מדיה וקבצים בנושא הנזיר טאק בוויקישיתוף רובין הוד והנזיר - בלדה מהמאה ה-17 רובין הוד והנזיר - מחזה מ-1560
דייוויד פרובל

דייוויד אהרון פרובל (באנגלית: David Aaron Proval; נולד ב-20 במאי 1942) הוא שחקן יהודי אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידו בסדרה "הסופרנוס" בתור ריצ'י אפריל ובזכות תפקידיו בסרטים "רחובות זועמים", "ארבעה חדרים" ו"המצור". פרובל נולד בברוקלין, ניו יורק למהגרים יהודים רומנים, בנה של השחקנית הרומנייה קלרה כץ. החל את דרכו כשחקן תחת בימוי של מרטין סקורסזה בשנת 1973 בסרט הפשע "רחובות זועמים", בו שיחק פרובל בתפקיד הפושע הצעיר טוני לצידו של רוברט דה נירו. ב-1994 השתתף פרובל בדרמה "חומות של תקווה" בתפקיד האסיר סנוז. ב-1995 שיחק בסרט "ארבעה חדרים" בעלילה השנייה בתפקיד הבעל המתעמת עם המשרת בבית המלון טד (טים רות'). ב-1998 שיחק במותחן הפעולה של אדוארד זוויק "המצור" בתור הסוכן הפדרלי דני סאסמן. בשנת 2000 התפרסם פרובל כשחקן טלוויזיה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "הסופרנוס" בתפקיד הגנגסטר ריצ'י אפריל. דמותו של אפריל הייתה לאחת מהדמויות האכזריות בתולדות התוכנית. בנוסף השתתף כשחקן אורח בקומדיית המצבים "כולם אוהבים את ריימונד" בתור מרקו פוגגנולו. רחובות זועמים (1973) ויזארדס (1977) ההפך (1988) בלאדי מרי (1992) חומות של תקווה (1994) הפנטום (1996) ארבעה חדרים (1995) המצור (1998) Double Down‏ (2001) 13 ירחים (2002) בומטאון (2002) Bookies‏ (2003) חלומות הוליוודים (2007) פגיון (2008) Irene in Time‏ (2009) פיט סמולס מת (2010) מלכת המגרש (2010) Adventures of Serial Buddies‏ (2011) רק 45 דקות מברודוויי (2012) פאפא (2018) Flinch‏ (2021) Queen of Manhattan‏ (TBA) כולם אוהבים את ריימונד (2000–2001) בומטאון (2003-2002) הסופרנוס (2000) מדיה וקבצים בנושא דייוויד פרובל בוויקישיתוף דייוויד פרובל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד פרובל, באתר AllMovie (באנגלית) דייוויד פרובל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דייוויד פרובל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בית המדרש לרבנים ע"ש שכטר

בית המדרש לרבנים ע"ש שכטר נוסד בשנת 1984 במטרה להכשיר רבנים מסורתיים (קונסרבטיביים) בישראל. עד כה בית המדרש הסמיך לרבנות 94 גברים ונשים. בוגרי בית המדרש מכהנים בקהילות מסורתיות בישראל ובעולם, מלמדים בבתי ספר תל"י, בכלל מערכת החינוך ובמסגרות אקדמיות, מנחים ומנהלים בתי מדרש קהילתיים ופרויקטים חינוכיים ועובדים בליווי רוחני.[דרושה הבהרה] בית המדרש חבר באיגוד ההתחדשות היהודית “פנים״. ראשיתו של בית המדרש בשנת 1984, במשכן מאולתר שבו מורים בודדים לימדו חמישה תלמידי רבנות בירושלים. בשנת 1988 התקיים טקס ההסמכה הראשון, באמפיתיאטרון של הר הצופים בירושלים, ומאז הוסמכו 92 רבנים. בשנת 1990 הגיעה הקבוצה הראשונה של תלמידי רבנות מ-בית המדרש לרבנים באמריקה לשנת לימודים בבית המדרש יחד עם עמיתיהם הישראלים. מאז למדו בתוכנית בירושלים מאות תלמידי חו”ל מבתי מדרש לרבנים מכל העולם. בשנת 1993 הוסמכה לרבנות הרבה המסורתית הראשונה בישראל, ולרי סטסין. בשנת 2003 נוסדה תוכנית רבני תל”י (תגבור לימודי יהדות), אשר יחד עם אנשי מקצוע מתחום המוזיקה היהודית, מעניקים הדרכה רוחנית לבתי ספר תל”י. בשנת 2006 נפתחה התוכנית לתמיכה רוחנית, בשותפות עם התוכנית לתמיכה רוחנית של בית החולים האוניברסיטאי רוברט ווד ג’ונסון בניו-ג’רזי וה-National Association of Jewish Chaplains בהדרכת זהרה דוידוביץ- פרקש . תוכנית זו הייתה תוכנית ה- CPE הראשונה שהתקיימה בישראל ובעקבותיה קמו תוכניות ליווי רוחני במוסדות ובעמותות שונות. תוכנית מרפא ללימוד ליווי רוחני, שנפתחה בשנת 2012 על ידי מכון שכטר למדעי היהדות, שואבת השראה מהתוכנית של בית המדרש לרבנים שהתקיימה עד שנה זו, אך היא פיתוח ייחודי של מכון שכטר למדעי היהדות. בשנת 2008 הוקמו בתי המדרש הקהילתיים הראשונים מוקמים ע”י קרן לגסי הריטג’.[דרושה הבהרה] בשנת 2010 נפתחה תוכנית משל”י לשילוב לימודים בחברותא עם לימודים אקדמיים לתואר שני במדעי היהדות, עם אפשרות להמשך הלימודים לרבנות. בשנת 2012 נחנך בית המדרש החדש על שם משפחת הרווי ל. מילר בקמפוס החדש של מכון שכטר למדעי היהדות. "משל"י", תוכנית דו-שנתית המשלבת לימודים בחברותא עם לימודים אקדמיים לתואר שני במדעי היהדות תוכנית להכשרת רבנים מסורתיים, המיועדת לבעלי תואר שני בלימודי היהדות. מכון שכטר למדעי היהדות בית המדרש לרבנים באמריקה אתר האינטרנט הרשמי של בית המדרש לרבנים ע"ש שכטר בית המדרש לרבנים ע"ש שכטר, ברשת החברתית פייסבוק מרפא | ליווי רוחני - תמיכה רוחנית, באתר www.marpeh.org.il
סן פרנסיסקו (ארגנטינה)

סן פרנסיסקו (בספרדית: San Francisco) היא עיר בפרובינציית קורדובה בארגנטינה. העיר שוכנת במזרח הפרובינציה, על הגבול עם פרובינציית סנטה פה, במרחק של 205 קילומטרים מזרחית לקורדובה, בירת הפרובינציה. ב-1886 המושל של פרובינציית סנטה פה סימון דה איריונדו הסמיך את חוסה ברנרדו איטורספה להקים התיישבות בגבול המערבי של סנטה פה. איטורספה ייסד כך את סן פרנסיסקו, אך בטעות הקים את ההתיישבות מעבר לגבול, בתחומי פרובינציית קורדובה. הטעות לא תוקנה וההתיישבות נשארה בפרובינציית קורדובה. ב-1888 ההתיישבות הוזזה כ-8 קילומטרים דרומה כדי לקרב אותה לתחנת רכבת שהוקמה באזור. ב-1915 סן פרנסיסקו קיבלה מעמד של עיר. בעשורים שלאחר מכן סן פרנסיסקו קלטה גלי מהגרים שהגיעו לארגנטינה בעקבות מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. מוצאם של רוב המהגרים האלו היה באזור פיימונטה באיטליה. כלכלת סן פרנסיסקו מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול סויה, חיטה ותירס, גידול מקנה וכן ייצור מוצרים מן החי כמו חלב. בעשורים האחרונים התפתחה בעיר גם תעשייה גדולה. סן פרנסיסקו נמצאת על מסלולם של הכבישים הלאומיים 19, המקשר בין העיר קורדובה ובין פרובינציית סנטה פה, ו-158, המקשר את סן פרנסיסקו לריו קוארטו הנמצאת בדרום פרובינציית קורדובה. מדיה וקבצים בנושא סן פרנסיסקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סן פרנסיסקו סן פרנסיסקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
משטרות ירדניות בדרום יהודה

משטרות ירדניות בדרום יהודה הן 6 מבנים שהוקמו בדרום יהודה ושימשו את משטרת ירדן בתקופה שלפני מלחמת ששת הימים להגנה מפני ישראל ולהתמודדות עם מבריחים. המשטרות נפרשו מאזור יער יתיר לכוון ים המלח. שש המשטרות הן (ממערב למזרח): משטרת א־רהווה (גובה 438 מטר) – בדרום הר חברון. מצפון לכביש 60 על הדרך ממיתר לטנא. המשטרה פוצצה על ידי הצנחנים במסגרת מבצע יהונתן ב-1956. כיום ניתן לראות שרידים מהמשטרה ובור מים. משטרת רוג`ום אל-מדפע (גל אבני הקלע) (גובה 719 מטר) – ממוקמת מצפון ליישוב שני-ליבנה מעבר לקו הירוק, על כביש 3178 המחבר את כביש 316 לכביש 317. פוצצה במהלך פעולת סמוע (מבצע מגרסה). באתר בור מים פתוח. מצפון למשטרה נמצא מיצד מתקופת בית שני בשם חורבת רוג'ום אל-מדפע ובו שרידי חומת סגר. משטרת לציפר (בערבית אל-עַצֵיפִיר) (גובה 907 מטר) – ממוקמת בגבולות היישוב בית יתיר בדרום הר חברון על כביש 316. המשטרה הוקמה בתבנית "מיקי מאוס". במסגרת פעולת סמוע (מבצע מגרסה) פעל צה"ל גם נגד משטרה זו. במקום התיישב גרעין שהקים בהמשך את היישוב בית יתיר. כיום יושבת בבניין מכינה קדם-צבאית יתיר. ליד המשטרה נמצאת חורבת לוציפר. משטרת אום דרג` (מַחְ'פָר אֻם דַרָג') (523 מטר גובה) – ממוקמת על גבעה בשם חֻ'שְם אֻם דַרָג' (מצפה מִדְרָג) מעל ראש נחל חבר על הכביש היורד מהישוב כרמל. במקום מבנה בגובה קומה אחת, בור מים ומבנה נוסף ששימש אורווה לגמלים. המשטרה שימשה לשמירה על צומת דרכים מדברי חשוב. מצפון למשטרה נמצאים שרידי מצודה מהתקופה ההרודיאנית ששימשה לאותה מטרה. משטרת רוג'ום א-נאקה (גובה 395 מטר) – ממוקמת בגדה הצפונית של נחל ערוגות התיכון ומחוברת מצד אחד, בדרך ירדנית, למשטרת אום דרג' מדרום, ומצד שני, בדרך עתיקה, לתקוע מצפון. נקודת תצפית ובסיס של המשטרה הירדנית. במבנה חצר פנימית המוקפת חדרי משמר, שני מגדלי תצפית עם חרכי ירי, אורווה, חדר גנרטור, שירותים ובור מים ממזרח למבנה. מדרום לשרידי המבנה רוג'ום עתיק שהוא שרידי מיצד הלניסטי-רומי ששמר על הדרך מעין גדי לתקוע. משטרת ראס תורבה (גובה פני הים) – ממוקמת על מצוק ההעתקים מעל ים המלח וליד היישוב מצוקי דרגות. הירדנים התחילו את בנייתו ב-1967 אך הבנייה לא הושלמה בגלל פריצת מלחמת ששת הימים. כיום ניתן לראות את בסיס המבנה. בקצה המזרחי של הכפר בני נעים נמצאת משטרה ירדנית נוספת (גם היא בתבנית מיקי מאוס) שייתכן שגם היא קשורה לקו המשטרות. טיולי גיפים - מדבר יהודה באתר "דרכי נעם" של נעם מאירסון (אורכב) משטרת אום דרג' באתר החבל יתיר רוג'ום א-נאקה באתר תפוז (אורכב) משטרת רוג'ום אל מדפע (אורכב 28.01.2015 בארכיון Wayback Machine) באתר סוסיא משטרות "מיקי מאוס" נבנו בצורה מרובעת כשבשתי פינות מנוגדות נבנו מגדלי שמירה עגולים ובולטים בצורת "אוזניים" ילקוט הפרסומים 2633 (עמ' 1836), ‏10 ביוני, 1980 באורווה ניתן לזהות את האבוס הפרטי של כל סוס ונקודות קשירת הסוסים ברצפה
צ'קריטה ג'וניורס

מועדון הספורט צ'קריטה ג'וניורס (בספרדית: Club Atletico Chacarita Juniors) הוא מועדון ספורט מהעיר בואנוס איירס, ארגנטינה. המועדון נוסד ב-1 במאי 1906 על ידי קבוצת סוציאליסטים. הכדורגל הוא הספורט הבולט בו משחק המועדון. בעונה האחרונה הקבוצה שיחקה בליגה השלישית בארגנטינה, ובה סיימה את העונה במקום הראשון באזור A ועלתה לליגה השנייה. הקבוצה שיחקה 60 עונות בליגה הראשונה בארגנטינה, וסיימה מקום ראשון בליגה פעם אחת, ב-1969 (תואר שבו זכו 17 קבוצות לאורך כל השנים). הקבוצה שיחקה גם בשנות ה-80 בליגה C, ליגת כדורגל לא מקצוענית בכדורגל הארגנטינאי. הקבוצה היריבה למועדון היא מועדון הספורט אטלנטה, והדרבי ביניהם מכונה "הדרבי של ויז'ה קרספו". זהו אחד המפגשים הגדולים בין שתי קבוצות ארגנטינאיות בגלל הקהל הגדול שיש לשתי הקבוצות. היריבות התחילה בשנת 1922 מפני שצ'קריטה הקימה את האצטדיון שלה במרחק של 100 מטר מהאצטדיון של אטלנטה. זה נמשך עד שנת 1930, ובשנת 1945 צ'קריטה העבירה את אצטדיונה מויז'ה קרספו לסאן מרטין, אך היריבות הגדולה נמשכת עד היום. ב-30 בינואר 2011 נפתח לקהל האצטדיון המחודש של צ'קריטה לאחר חמש שנים ושלושה חודשים בהם שופץ ולקבוצה לא היה מגרש ביתי. במשחק ההשקה הקבוצה שיחקה נגד ארחנטינוס ג'וניורס במשחק שהסתיים בתיקו 0-0. באותו משחק היו 19,000 צופים והזמר אל פולאקו הופיע לאחר המשחק. נשיא הקבוצה משנת 2012 עד היום הוא הקטור לופס. ארנסטו דוצ'יני רנאטו ססריני אנחל בארגס ניקולאס טאובר האצטדיון של צ'קריטה נפתח מחדש ב-30 בינואר 2011, לאחר שנסגר לבניה מחדש (מטעמי בטיחות מושבי העץ הישנים הוחלפו במושבים מודרניים העשויים מבטון) במאי 2008. כחלק מחגיגות הפתיחה, המועדון ארגן משחק ידידות בין צ'קריטה ג'וניורס לבין ארחנטינוס ג'וניורס, שנגמר 0-0. למאורע המיוחד הזה רק 13,260 מושבים היו פנויים. כאשר השיפוץ ייגמר כולו האצטדיון יכיל קהל של עד 35,000 מושבים. מושל מחוז בואנוס איירס, דניאל סיולי, היה הדמות הראויה לציון הגדולה ביותר באירוע הפתיחה והיה גם האדם אשר חתך את הסרט המציין את פתיחתו הרשמית של האצטדיון. פעולה זו בוצעה מול פסלו של איסאק לופס, מחווה לשוער, ששיחק את המספר הרב ביותר של משחקים במדי המועדון: 343 משחקים, מ-1937 עד 1952. לבסוף הייתה תצוגה צבעונית של זיקוקים אשר סגרו את הטקס בשכונת ויז'ה מאיפו. האצטדיון החדש הוקם באותו המיקום שבו היה קודמו, בשכונת ויז'ה מאיפו, בפרטידו סן מרטין. המשחק האחרון ששוחק על ידי צ'קריטה ג'וניורס לפני השיפוץ היה ב-21 באוקטובר 2005, במסגרת הפרימרה B נסיונל. יריבתה הייתה קבוצת הכדורגל טיגרה (בעלת יריבות חזקה עם צ'קריטה ג'וניורס). "אל פונבררו" ניצח את טיגרה באותה המשחק 3-0. מדיה וקבצים בנושא צ'קריטה ג'וניורס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'קריטה ג'וניורס צ'קריטה ג'וניורס, ברשת החברתית פייסבוק צ'קריטה ג'וניורס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'קריטה ג'וניורס, ברשת החברתית אינסטגרם צ'קריטה ג'וניורס, סרטונים בערוץ היוטיוב היסטוריה על הקבוצה
טולווין

טולווין (בספרדית: Tolhuin) היא עיירה בפרובינציית טיירה דל פואגו בארגנטינה. טולווין שוכנת באי הגדול של ארץ האש, על גדות אגם פניאנו, והיא נמצאת במרחק של 105 קילומטרים דרומית לעיר ריו גראנדה ובמרחק של 111 קילומטרים צפונית לעיר אושואיה, המשמשת כבירת הפרובינציה. העיירה הוקמה ב-9 באוקטובר 1972 על ידי מושל הפרובינציה באותו זמן במטרה לפתח את התיירות באזור אגם פגננו מקור שמה של העיירה הוא בשפתם של בני הסלקנם, שישבו באזור בו נמצאת כיום העיירה. השם מורכב מהמילים "טול" ו"ון" ומשמעותו היא "כמו לב". כלכלת העיירה מסתמכת בעיקר על תיירות וכמו כן על יערנות וכריית כבול. העיר נמצאת על מסלול הקטע של כביש הלאומי מספר 3 בטיירה דל פואגו. טולווין הוא היישוב היחיד בקטע הכביש הזה בין אושואיה וריו גראנדה. מדיה וקבצים בנושא טולווין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טולווין ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.