laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אינגבורג הונצינגר

אינגבורג הונצינגר (בגרמנית: Ingeborg Hunzinger;‏ 3 בפברואר 1915, ברלין – 19 ביולי 2009, ברלין) הייתה פסלת גרמנייה. הונצינגר נולדה בשם אינגבורג פרנק (Franck) לאם יהודייה. בשנת 1932 הצטרפה למפלגה הקומוניסטית. היא הייתה חניכה של סתת אבן בווירצבורג מ-1936 עד 1938, ובשנים 1938–1939 הייתה תלמידה של סתת האבן לודוויג קספר (Ludwig Kasper). הנאצים מנעו ממנה המשך רכישת השכלה והוראה, והיא היגרה לאיטליה. שם פגשה את הצייר הגרמני הלמוט רוהמר. ב-1942 הגיעו ליער השחור בגרמניה ונולדו להם שני ילדים. אינגבורג הייתה יהודיה למחצה, ולכן הם לא הורשו להינשא. רוהמר נהרג בשנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה ואינגבורג נישאה לאדולף הונצינגר באמצע שנות החמישים, וילדה ילד שלישי. היא התגרשה מהונצינגר ונישאה לפסל רוברט ריהל (Riehl) באמצע שנות השישים. הונצינגר שבה ללמוד אמנות בברלין המזרחית בתחילת שנות החמישים. היא הייתה תלמידה של פריץ קרמר (Fritz Cremer) וגוסטב זייץ (Gustav Seitz). היא לימדה באקדמיה לאמנות ברלין-וייסנזה (Berlin-Weißensee) ועבדה משנת 1953 כאמנית עצמאית. מאוחר יותר הצטרפה למפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי. בשנת 1995 יצרה את הפסל "Block der Frauen" (בלוק של נשים) באתר בית הכנסת הישן (אנ') שבו התקיימו הפגנות רוזנשטראסה, כדי לכבד את אומץ הלב של הנשים שנלחמו כדי להגן על משפחותיהן. הונצינגר הייתה סבתה של הסופרת יוליה פרנק. Christel Wollmann-Fiedler: Ingeborg Hunzinger. Die Bildhauerin. Wuppertal: HP Nacke Verlag, 2005. ISBN 3-9808059-6-4 Rengha Rodewill: Einblicke – Künstlerische – Literarische – Politische. The sculptor Ingeborg Hunzinger. With letters from Rosa Luxemburg. Karin Kramer Verlag, Berlin 2012, ISBN 3-87956-368-3 מדיה וקבצים בנושא אינגבורג הונצינגר בוויקישיתוף "Ingeborg Hunzinger gestorben", Junge Welt (20 July 2009) Short biography and list & B/W photos of her works in Berlin Kathrin Hedtke, Skulptur: 93-Jährige formt Denkmal für Rosa Luxemburg, Der Tagesspiegel, ‏15 April 2008 "Bildhauerin Ingeborg Hunzinger gestorben". Die Zeit (בגרמנית). 20 ביולי 2009. {{cite news}}: (עזרה) Steinberg, Stefan (27 בינואר 1999). "'Made to look silly and laughable'--the PDS in Germany reacts to the erection of a statue of Rosa Luxemburg". World Socialist Web Site (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-25 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Block of Women". Visit Berlin. Berlin Tourismus & Kongress GmbH. נבדק ב-20 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
זיקית דרמנסיס

זיקית דרמנסיס (שם מדעי: Trioceros deremensis) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס הנדמית לטנזניה והיא קרובתה של זיקית ג'קסון. הזיקית בעלת תפוצה קטנה בטבע, לאורך יערות גשם טרופיים הרריים בטווח של 1,400 ק"מ בהרי אוסמברה (אנ'), הרי אולוגורו (אנ'), הרי נגורו (אנ') והרי אודזונגווה (אנ'). למרות תפוצתה היא איננה מצויה בסכנת הכחדה. הזיקית תוארה למדע ב-1892 בידי החוקר הגרמני פול מטשי (אנ'). זיקית זו יכולה להגיע לאורך של 30 עד 40 ס"מ ולמשקל של 120 עד 150 גרם, מה שהופך אותה לבין הגדולות שבזיקיות. היא בעלת דו-צורתיות זוויגית והזכרים גדולים יותר מהנקבות. הזיקית בולטת בשלושת קרניה הרחבות שאורכם עד 4 ס"מ, המזכירות את בני סוגה דמויי-הטריצרטופס והיא יכולה להחליף צבעים במהירות. צבעה העיקרי ירוק בהיר ולעיתים צהבהב כשהצידיים בעלי פסים גליים בצבע ירוק-כהה. הנקבות יכולות להטיל עד 5 ביצים. הזיקית היא מטפסת מוצלחת החיה באקלים טרופי, לרוב בבדידות ובבקרים היא יוצאת לאזורים פתוחים יותר כדי לקבל אור שמש. היא ציידת חרקים וטרף דומה שהיא לוכדת במהירות בלשונה הדביקה. מדיה וקבצים בנושא זיקית דרמנסיס בוויקישיתוף זיקית דרמנסיס, באתר ITIS (באנגלית) זיקית דרמנסיס, באתר NCBI (באנגלית) זיקית דרמנסיס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיקית דרמנסיס, באתר GBIF (באנגלית) זיקית דרמנסיס באתר הרשימה האדומה של IUCN
סניה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סניה – עיר בסלובקיה סניה (סין) (אנ') - עיר בסין סניה (אי) – אי בנורווגיה סניה R9 – דגם כלי רכב אישים: בקארי סאניה – כדורגלן צרפתי לודיווין סנייה – שחקנית צרפתייה עמנואל סנייה – שחקנית צרפתייה שנייה
זיקית אמבר

זיקית אמבר (שם מדעי: Calumma amber) היא מין של זיקית החיה בצפון מדגסקר, סמוך לאנצירננה שבמחוז דיאנה, בהם היא חיה באוכלוסיות מפוצלות אחת מהשנייה. הזיקית התגלתה ב-1896 ותוארה למדע ב-2006 והיא מצויה בקרבה לסיכון בטבע. שמה ניתן לה עקב הימצאה בהפארק הלאומי הרי הענבר (אנ'). זיקית זו בעלת והיא קרובה מאוד למין זיקית קצרת-קרן. היא בינונית בגודלה, קרובה ל-35 ס"מ ובעלת קרן-אף קצרה בדומה לקרובתה. הזיקית יכולה לשנות את צבעיה ולרוב היא ירוקה בהירה עד חומה עם בטן בהירה ופס בהיר לרוחב הבטן. רוב הגוף צבוע בדוגמת שיש בירוק-חום בהיר עד אדמוני ולעיתים צהוב. הזיקית בעת "קסדה" רחבה עם קפל מאחורה ועיניים גדולות ומסתלסלות. היא טורפת של חרקים שונים שהיא לוכדת בלשונה בעודה מוסתרת בין הענפים. לרוב הזיקית חיה רוב הזמן בין העצים ולעיתים גם בין זלזלים ושיחים. מדיה וקבצים בנושא זיקית אמבר בוויקישיתוף זיקית אמבר, באתר ITIS (באנגלית) זיקית אמבר, באתר NCBI (באנגלית) זיקית אמבר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיקית אמבר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקית אמבר, באתר GBIF (באנגלית) זיקית אמבר באתר הרשימה האדומה של IUCN Uetz, Peter; Hošek, Jirí, The Reptile Database, Catalogue of Life, doi:10.48580/dfpd-37s, retrieved 2022-11-01
הר מלך

האם התכוונתם ל... טור מלכא – יישוב יהודי ביהודה שהתקיים בימי חורבן בית שני. שם משפחה: רצח שלום הר מלך – פיגוע טרור בו נהרג שלום הר מלך לימור סון הר-מלך – חברת הכנסת מטעם מפלגת עוצמה יהודית, אלמנתו של שלום הר מלך יחזקאל הרמלך – איש ציבור ישראלי, שכיהן כראש עיריית רחובות 8
האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה

האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה (ברוסית: Московский технический университет связи и информатики) היא אוניברסיטה רוסית בתחום טכנולוגיות מידע, טלקומוניקציה, אבטחת מידע. האוניברסיטה נוסדה ב-1921 בצו של הגלבפרופוברה והקולגיום של הקומיסריאט העממי של פוסטים וטלגרפים. ב-1931 לפי החלטת הקומיסריון העממי של פוסטים וטלגרפים, הוקצה אתר בלפורטובו ופותח פרויקט אדריכלי. מתחילה הבנייה של מבנים חדשים עבור המכון, מעונות סטודנטים ובניין לימודים. 1936 - הסתיימה בניית מבנה הלימודים, החלק המרכזי הופעל. במכון נפתח קורס לתארים מתקדמים, בו התקבלו במהלך הקבלה הראשונה 11 בוגרי מחלקות היום והערב. 20 באוגוסט 1991 - המכון הועבר למשרד לפיתוח דיגיטלי, תקשורת ותקשורת ההמונים של רוסיה. 18 בינואר 1992 - בהוראת ממשלת רוסיה, המכון קיבל מעמד של אוניברסיטה טכנית והפכה לאוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה (MTUSI). מדיה וקבצים בנושא האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, ברשת החברתית פייסבוק האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, ביישום טלגרם האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, ברשת החברתית VK האוניברסיטה הטכנית של מוסקבה לתקשורת ואינפורמטיקה, סרטונים בערוץ היוטיוב МТУСИ - 80 лет!, www.computer-museum.ru
פשיטא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פשיטא – מונח בלוגיקה התלמודית פשיטא – אתר אינטרנט לסיוע בלימוד התלמוד פשיטא (עיתון) – עיתון ספרותי שמושי לכל בעריכת מאיר ויזלטיר פשיטא – כינוי מקובל לפשיטתא
קרל אוגוסט פון שטיינהייל

קרל אוגוסט פון שטיינהייל (12 באוקטובר 1801 - 14 בספטמבר 1870) היה פיזיקאי, ממציא, מהנדס ואסטרונום גרמני. שטיינהייל החל ללמוד משפטים ב-1821 באוניברסיטת פרידריך אלכסנדר בארלנגן, ולאחר מכן עבר ללמוד אסטרונומיה ופיזיקה באוניברסיטת גטינגן, שם הגיש את עבודת הדוקטורט שלו "על עיבוד תרשימי שמיים מיוחדים" בהנחייתו של פרידריך בסל. ב-1836 שטיינהייל תכנן ובנה את טלגרף הכתיבה המעשי הראשון, העושה שימוש בקוד שהוא פיתח במיוחד עבור מכשיר זה. זה היה הטלגרף הראשון עם משרן מגנטי כמשדר, אולם עקב מצב התעשייה הגרמנית באותו זמן, המצאה זו עוררה עניין אקדמי בלבד. ב-1838 הוא ערך סידרה של ניסויים בחשמל על מסילות הרכבת בפירט. זה הוביל לתגלית המעשית של המוליכות החשמלית של הקרקע, מה שאפשר לרתום את תהליך ההארקה לצורכי טלגרפיה. ב-1839, שטיינהייל היה מעורב בפיתוח אחד מצילומי הדאגרוטיפ הראשונים בגרמניה. גם כן ב-1839, הוא המציא ומימש את העיקרון של מערכת של שעונים עם שעון ראשי (master clock) ומספר שעונים משניים (slave clocks), ארכיטקטורת שעונים שעדיין נפוצה כיום. המצאה זו אפשרה לראשונה לסנכרן שעונים מרוחקים (הכפופים לשעון ראשי יחיד), ובהקשר זה הציע להקים בגרמניה רשת ארצית של שעונים מסונכרנים. ב-1852 שטיינהייל, יחד עם לאון פוקו, פיתחו שיטה לציפוי משטחי זכוכית בשכבה דקיקה של כסף. עוד קודם לכן, הכימאי הגרמני יוסטוס פון ליביג שהיה חבר קרוב של שטיינהייל, פיתח ב-1835 תהליך של שיקוע מתכת על פני משטח זכוכית. שטיינהייל ופוקו המשיכו את פיתוחו של ליביג בכך שהמציאו תהליך ריבוץ של שכבות כסף אולטרה-דקות על פני זכוכית באמצעות חשמל. שיטה זו היוותה פריצת דרך בפיתוח וייצור של טלסקופים מחזירי אור גדולים, שמהר מאוד החליפו את הטלסקופים שוברי האור כמכשירי התצפית האסטרונומיים החזקים ביותר. הבסיס לפיתוח זה זו היה עבודתו המדעית של שטיינהייל על החוקים המתארים ריבוץ חשמלי של מתכות. שטיינהייל המציא גם פירוסקופ מיוחד, אשר אפשר לו לזהות את המיקום של מקור אש בדרגה גבוהה של דיוק. למכשיר זה הייתה חשיבות רבה במניעת התלקחות של שריפות במבנים, משום שאיפשר זיהוי מהיר של מוקד ההתלקחות. ב-1855 הקים את החברה "שטיינהייל ובניו" שהתמחתה בייצור מכשור אופטי, וייצרה טלסקופים וספקטרוסקופים מצוינים, כמו גם את הפוטומטר הראשון שהיה מסוגל למדוד את בהירותם של כוכבים באופן אמין. החברה פעלה עד 1995, אז היא נסגרה ברובה, כשהידע בתחום האופטיקה שנצבר בה חולק בין כמה חברות גרמניות. תהליך ההארקה והשימוש בו בטלגרפיה. תהליך הדפסה טלגרפי (המצאה זאת לא התפרסמה בזמנו). שעון חשמלי. קוד שטיינהייל (שיטת קידוד טלגרפית המבוססת על נקודות; בשיטה זאת לא נעשה שימוש בסופו של דבר עקב האימוץ של קוד מורס). תהליך צילום על פני נייר כסף כלורידי (יחד עם פרנץ פון קובל). צמד שטיינהייל, עדשה אכרומטית מבוססת זכוכית פלינט. תהליך הכספה עבור משטחי זכוכית עקומים (יחד עם לאון פוקו), שסלל את הדרך לייצור תעשייתי נרחב של טלסקופים מחזירי אור. מדיה וקבצים בנושא קרל אוגוסט פון שטיינהייל בוויקישיתוף קרל אוגוסט פון שטיינהייל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרל אוגוסט פון שטיינהייל, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
רע כשלעצמו

רע כשלעצמו הוא תרגום לעברית של הביטוי המשפטי הלטיני: Malum in se (ברבים: mala in se), הדן בסוג העבירות הפליליות שנחשבות ל"רוע" ואסורות מטעמי מוסר, גם אם לא היה חוק האוסר עליהן מפורשות. ברור כי בפועל, ברוב שיטות המשפט קיימים חוקים האוסרים על מעשים אלה. בין מעשים אלה נמנים רצח, אינוס, גנבה. בע"פ 3520/91, הלנה תורג'מן נגד מדינת ישראל (פ"ד מז(1) 441) מציין השופט מישאל חשין כי עבירות מסוג רע כשלעצמו הן: "העבירות שבהן מתגלה כיעורו של אדם, עבירות הנבנות על מעשיו הבזויים של העבריין". מונח זה מבדיל בין עבירות אלה לעבירות שהן רע כי נאסר - עבירות האסורות על פי חוק מטעמים שונים, מבלי שיש פגם מוסרי במעשים הנעשים במסגרתם. בק"פ (ירושלים) 105/02, אלון ניר נ' מסע אחר בע"מ ו-2 אח' נאמר: "כידוע, את העבירות הפליליות ניתן לסווג באופנים שונים (לסיוגים האפשריים ראו: ש"ז פלר, יסודות בדיני עונשין, כרך ג', ירושלים, תשנ"ב-1992, עמ' 1) . אחד הסיווגים המקובלים, הרלוונטי לענייננו, הוא הסיווג לעבירות הפליליות ה'קלאסיות', שהן בעלות אופי פלילי מובהק - עבירות מטבע ברייתן - Mala in se מחד, ומאידך לעבירות 'מודרניות' שאין בהן, בדרך כלל, פגיעה במוסר, והן אסורות אך בשל קביעתן כאיסור בחוק - Mala prohibita - לעבירות מהסוג השני נקרא להלן 'עבירות מנהליות' או 'עבירות אזרחיות', כדי להבחין ביניהן לבין העבירות הפליליות במהותן." וכן בע"פ 389/91, מדינת ישראל נ' ויסמרק ישראל, ז"ל ואח', פ"ד מט(5), 705 נקבע על ידי השופט גבריאל בך: "מקובל לאמר שעבירות שהן MALA IN SE, כגון רצח, אונס, גנבה, וכדומה, מושרשות בתודעת הציבור, ולכן לא תישמע טענה של אי ידיעתן. אולם, גם לגבי עבירות שהן MALA PROHIBITA, ניתן לאמר שכל מי שנוגע ועוסק בתחום אשר ביחס אליו נקבעו עבירות אלו, יש לצפות ממנו שהוא מודע לכך שהתחום מוסדר על ידי כללים כלשהם, ודבר זה מטיל עליו את החובה לברר את תוכנם. כך למשל, חריגה ממהירות הנהיגה המותרת אינה בבחינת MALA IN SE כשלעצמה, אולם יש לצפות שהנוהגים בכביש מודעים לכך שקיימים כללים מסוימים המסדירים את הנהיגה, לרבות הגבלת מהירות הנסיעה המותרת, דבר המטיל עליהם את החובה לברר ולהשיג מידע זה. יפים לעניין זה דבריו של פרופ' פלר, בספרו "יסודות בדיני עונשין", א', עמ' 53–54: "אשר לסוג העבירות בשל האיסור, MALA PROHIBITA, אלה הן עבירות טכניות, המתבטאות בהפרת סדרי התנהגות הנועדים להבטיח את שלום הציבור בתחומים מוגדרים שונים... ייתכן, שלא תמיד יהיה הציבור כולו מודע, בפירוט, לכל ההסדרים הללו ולהפרותיהם, שהוגדרו כעבירות פליליות, אך לית מאן דפליג כי כאשר אדם מתקרב לכל תחום מן התחומים האמורים, הוא נותן את דעתו לכך, שחייבים להיות סדרים מיוחדים באותו תחום, והוא אף מוזהר על ידי הכללים השוררים בדרך כלל באותו תחום בצורה הממשית ביותר". רע כי נאסר
עודד גלאור

עודד גלאור (נולד ב-1953) הוא כלכלן ישראלי-אמריקאי שכיום מכהן כפרופסור לכלכלה באוניברסיטת בראון. הוא ההוגה של תאוריית הצמיחה המאוחדת. גלאור תרם להבנת ההתפתחות לאורך מהלך ההיסטוריה האנושית והפרהיסטוריה, ולתפקידם של גורמים שורשיים במעבר מקיפאון לצמיחה ובהופעת אי השוויון העולמי. הוא גם היה חלוץ בחקר ההשפעה של האבולוציה האנושית, מגוון האוכלוסיות ואי השוויון על תהליך ההתפתחות לאורך רוב הקיום האנושי. גלאור השלים תואר ראשון ותואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים ואת הדוקטורט למד באוניברסיטת קולומביה. הוא כיהן כפרופסור לכלכלה. גלאור קיבל תואר דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת פוזנן ומ-UCLouvain. הוא חבר נבחר זר באקדמיה אירופה (honoris causa), ועמית נבחר בחברה האקונומטרית. הוא הוביל את קבוצת המחקר של NBER בנושא חלוקת הכנסה ומקרו-כלכלה והוא עמית מחקר של CEPR ו-IZA, עמית מחקר של NBER ושל CESifo, וכן עמית מחקר באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב. בנוסף על כך, הוא העורך הראשי של ה-Journal of Economic Growth, Journal of Population Economics וה-Macroeconomic Dynamics. בעבר נחשב למועמד בולט לפרס נובל לכלכלה לפי העיתון הגרמני פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג. התיאורייה שגלאור הגה, תאוריית הצמיחה המאוחדת, חוקרת את תהליך ההתפתחות לאורך כל מהלך ההיסטוריה האנושית ומנסה לזהות את הכוחות ההיסטוריים והפרה-היסטוריים מאחורי השוני בתזמון המעבר מקיפאון לצמיחה במדינות ובאזורים שונים, וכן ההבדלים בהכנסה לנפש בין מדינות ואזורים שונים. התיאוריה מתבססת, בין השאר, על תורת הביפורקציה מהמתמטיקה. גלאור תרם תרומה משמעותית להבנת תהליך ההתפתחות לאורך כל מהלך ההיסטוריה האנושית ותפקידם של גורמים שורשיים במעבר מקיפאון לצמיחה ובהופעת אי השוויון העצום על פני הגלובוס. יתר על כן, הוא היה חלוץ בחקר ההשפעה של האבולוציה האנושית, מגוון האוכלוסיות ואי השוויון על תהליך ההתפתחות לאורך ההיסטוריה האנושית. הוא מחבר שותף של מודל גלאור-זעירא - המודל המקרו-כלכלי הראשון שחקר את תפקידה של ההטרוגניות בקביעת התנהגות מאקרו-כלכלית. ה-Review of Economic Studies מנה את מאמריו בין 11 המאמרים פורצי הדרך שפורסמו בכתב העת ב-60 השנים האחרונות. מדיה וקבצים בנושא עודד גלאור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עודד גלאור (באנגלית) עודד גלאור, ברשת החברתית פייסבוק עודד גלאור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) עודד גלאור, ברשת החברתית אינסטגרם עודד גלאור, סרטונים בערוץ היוטיוב עודד גלאור, ברשת החברתית Goodreads עודד גלאור, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה עודד גלאור, באתר ResearchGate עודד גלאור, באתר גוגל סקולר עודד גלאור, באתר Semantic Scholar עודד גלאור, באתר Academia.edu עודד גלאור, באתר SSRN Gapper, John (14 באפריל 2022). "Oded Galor: 'Cultural traits are very persistent'". Financial Times. נבדק ב-20 ביוני 2022. {{cite web}}: (עזרה) Uniwersytet Ekonomiczny w Poznaniu (2019). "Prof. Oded Galor gets the honorary doctorate (doctor honoris causa title) of PUEB (Poznan, Poland)". YouTube. ארכיון מ-2021-12-12. "Die Nobel-Kandidaten". FAZ.NET (בגרמנית). 2020-10-11. ISSN 0174-4909. נבדק ב-2023-07-27. Oxford Journals (2013). "Virtual Issue: The History of Restud". ארכיון מ-2013-07-01.
סלאטינה (רומניה)

סלאטינה (ברומנית: Slatina) היא עיר הבירה של מחוז אולט בדרום רומניה. נכון לשנת 2021, בעיר מתגוררים 63,487 תושבים. העיר הוזכרה לראשונה ב־20 בינואר 1368 במסמך שהוכן על ידי נסיך ולאכיה, ולדיסלב הראשון. במסמך נמסר כי סוחרים מן העיר בראשוב שבטרנסילבניה שיעברו דרך סלאטינה לא ישלמו דמי מכס. מקור השם הוא סלאבי. העיר ממוקמת בדרום רומניה, בגובה של כ־135 מטרים מעל פני הים, על גדת הנהר אולט. היא ממוקמת כ־45 קילומטרים מצפון־מזרח לקראיובה וכ־130 קילומטרים מערבית לבוקרשט, בירת המדינה. הגבול עם בולגריה נמצא כ־75 קילומטרים דרומה. נכון לסוף שנת 2021, בעיר מתגוררים 63,487 תושבים, בעוד שבסביבתה מתגוררים בסוך הכול עוד כ־12,000 תושבים. אוכלוסיית העיר גדלה באיטיות עד לשנות השישים, אז החל גידול עצום באוכלוסייתה, שהגיע בשיאו למעל 85,000 תושבים בשנת 1992. מאז פחתה אוכלוסייתה בכ־12,000 תושבים. להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: בעיר ממוקם אחד ממפעלי האלומיניום הגדולים ביותר במזרח אירופה. מפעלים נוספים בעיר מייצרים מוצרי פלדה, צמיגים, מנועים, מוצרי אלקטרוניקה ועוד. נוסף על כך, על הנהר אולט, מצויות שתי תחנות כוח הידרואלקטריות – אחת מצפון לעיר ואחת מדרום. בעיר ממוקמת תחנת רכבת המחוברת לרשת מסילות הרכבות הארצית. התחנה משמשמת גם להעברת מטענים ממפעלי התעשייה בעיר. ישנם ארבעה גשרים מעל הנהר אולט בקרבת העיר. כבישים ראשיים החולפים בעיר ובסביבתה מובילים, בין היתר, לפיטשט, לקראיובה, ולסיביו. הכבישים מחוברים לרשת הכבישים הלאומית. מדיה וקבצים בנושא סלאטינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סלאטינה Carl Voretzsch, Romanistische Arbeiten, Volume 54, Issue 2, M. Niemeyer, 1960, p. 504.
השער הכפול

השער הכפול (שער הנביא), הוא שני שערים צמודים, הממוקמים בצד הדרומי של חומת הר הבית ממש מתחת לדוכן האימאם, שם הוא מוביל אל חצרות מסגד אל-אקצא דרך דלת כפולה. הוא מסתיים בגרם המדרגות של היציאה מול קפלה, 80 מטרים מהשער המשולש. השער הכפול והשער המשולש הם שניהם חלק משער חולדה בכותל הדרומי של הר הבית. השער הוא אחד האתרים השלמים ביותר ששרדו מהתקופה ההרודיאנית. ארכאולוגים מקראיים טוענים כי שער זה הוא אחד משערי בית המקדש. אחד משמותיו של השער הוא "שער הנביא". המוסלמים המאמינים שאל-אקצא נמצאת בירושלים, הגם שירושלים איננה נזכרת בקוראן ועל אף שתאולוגים מוסלמים מסבירים כי אל-אקצא הוא מקום הסמוך למכה, מאמינים שדרך השער הכפול נכנס מוחמד אל העיר במסע הלילי. שערי חולדה ארנון סגל, ‏כתמי הכותל הדרומי: חרכי הצצה לעבר רחוק, בעיתון מקור ראשון, 8 באוקטובר 2018 "Huldah Gates / Double Gate in Jerusalem, Israel". GPSmyCity. נבדק ב-2022-12-28. "The Temple Mount in Jerusalem – Huldah Gate-Double Gate". templemountlocation.com. נבדק ב-2022-12-28. השער הכפול (אל-אקצא הקדומה), באתר כותר ""أبواب الأقصى".. حكاية مداخل المسجد المبارك عبر التاريخ | المصري اليوم". واي باك مشين. 2019-03-30. נבדק ב-2022-12-26. ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מעשה חושב

מַעשֵׂה חושֵב הוא תיאור למלאכת אומנות משובחת. מקור הביטוי בתנ"ך, בהנחיות לבניין המשכן (אוהל מועד): ”וְאֶת הַמִּשְׁכָּן תַּעֲשֶׂה עֶשֶׂר יְרִיעֹת שֵׁשׁ מָשְׁזָר וּתְכֵלֶת וְאַרְגָּמָן וְתֹלַעַת שָׁנִי כְּרֻבִים מַעֲשֵׂה חֹשֵׁב תַּעֲשֶׂה אֹתָם.“ (שמות, כ"ו, א') האם התכוונתם ל... ספרים ופרסומים תורניים מעשה חושב (עמנואל חי ריקי) – ספר מאת הרב עמנואל חי ריקי על מלאכת המשכן מעשה חושב (שנתון תורני) – שנתון תורני בהוצאת "מגיד" מעשה חושב (סדרת ספרי שו"ת) – סדרת ספרי שו"ת מאת הרב לוי יצחק הלפרין אחר מעשה חושב (רלב"ג) – ספר מתמטיקה מאת הרלב"ג מעשה חושב (איל"א) – כתב עת של איל"א - האיגוד הישראלי לעיבוד אינפורמציה ראו מעשה חושב באתר ויקיטקסט.
ליליאן לנקסטר

ליליאן לנקסטר(באנגלית: Lilian Lancaster; ‏ 17 בנובמבר 1852 – 1 באוגוסט 1939) הייתה שחקנית בריטית וקרטוגרפית הומוריסטית, שיצרה קריקטורות אנתרופומורפיות במפות של מדינות אירופה עם אזכורים רבים לשינויים הפוליטיים שהשפיעו על יבשת אירופה, יחד עם ייצוגים של גריבלדי וביסמרק ודמויות אחרות מאותם ימים. היא נולדה בלונדון בשנת 1852 בשם אליזה ג'יין לנקסטר. אביה היה סוחר צמר, תומאס לנקסטר (1817–1848) נפטר לפני יום הולדתה הרביעי, והיא גודלה על ידי אמה, תיאודורה קלאודיה לנקסטר לבית קרוסטווייט (1822–1906), שניהלה את עסקי המשפחה. בגיל 15, לנקסטר סיפקה שתים עשרה קריקטורות של מפות צבעוניות עבור הספר המאויר Geographical Fun: Humorous Outlines of Various Countries (1868). את ההקדמה לספר ואת הפסוק ההומוריסטי המתאר את המפות האנתרופומורפיות של מדינות אירופה סיפק ד"ר ויליאם הארווי [1796–1873]. בהקדמה לספר כתב הארווי שהמפות צוירו על ידי ילדה כדי לשעשע את אחיה החולה. הארווי הוסיף כי לנקסטר קיבלה השראה מציור מוקדם יותר של אנגליה הרוכבת על דולפין. הרישומים נועדו לחנך וגם לבדר, הארווי הוסיף: "שום יומן הסטורי אינו יכול להיות מובן ללא ידע במפות, ושירות טוב נעשה כאשר אנו הופכים מידע כזה לקל וברור יותר"! ספר נוסף מאויר יחד עם מפות מאויירות היו סיפורים של E. L. Hoskyn ששוב הציג את מדינות אירופה, אך הפעם מסיפורי המיתולוגיה המקומית. החל בתחילת שנות ה-70 היא החלה בקריירה כשחקנית פנטומימה, שחקנית קומדיה וזמרת, תחילה בתיאטרון היימרקט ואחר כך בתיאטרון היווני המלכותי (אנ'), שם הופיעה בתור ווספינו עם להקת הפנטומימה של ג'ורג' אוגוסטוס קונקסט (אנ'). במהלך 1880 היא טיילה בארצות הברית עם המופע האנגלי אבל ההפקה הגיעה לסיומה הפתאומי בניו יורק בתיאטרון וולאק (אנ'), כאשר ג׳ורג׳ קונקוסט נפצע קשה כשנפל במהלך המחזה. עם שובה לבריטניה ב-1881 סיירה לנקסטר במחוזות שונים בהפקות שייקספיריות עם בארי סאליבן (אנ'). ב-1884 נישאה לנקסטר לוויליאם אדוארד טננט, מורה לונדוני ובעל קרקע. עם נישואיה פרשה מהבמה. במותו בגיל 43 בשנת 1897 עברה לנקסטר לברייטון, שם חידשה את יצור מפות הקריקטורות בכתב היד שלה תחת שמה מנשואים. בשנותיה האחרונות התגוררה ליליאן לנקסטר טננט בדרום קנזינגטון בלונדון. היא מתה באוגוסט 1939. בשנת 2017 הוצגו שתיים ממפות כתב היד שלה שצוירו ביד בגלריה סר ג'ון ריטבלט (אנ') בספרייה הבריטית בלונדון. מדיה וקבצים בנושא ליליאן לנקסטר בוויקישיתוף Lilian Lancaster Tennant, Altea Gallery, e-catalogue 15, Allegory, Satire & Propaganda, 2021 Lilian Lancaster (1852-1939), Barron Maps website Harvey, William. Geographical Fun: Humorous Outlines of Various Countries, Hodder and Stoughton, London, December 1868 Hoskyn, E. L. Stories of Old, Adam & Charles Black: London, 1912 Parker, John. George Conquest, Dictionary of National Biography, 1912 supplement, Volume 1 Eliza Jane Lancaster in London, England, Church of England Marriages (1884) Eliza Jane Tennant in the England & Wales, National Probate Calendar (Index of Wills and Administrations), 1858-1995 Lilian Lancaster's hand-drawn maps on display, British Library, 30 January 2017 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ליליאן לנקסטר".
שחרית (יישוב)

שחרית היא התנחלות בגוש מערבא שבמערב השומרון, מערבית לברוכין וצפון-מזרחית לעלי זהב. היישוב בנוי סביב קבר שייח' הקרוי 'שייח' צבח'. שם היישוב "שחרית" נגזר משמו של השייח' (צבאח בערבית הוא בוקר, שחר). ניסיונות להקים מאחז נעשו במשך השנים במקום, ואחד מהם פונה ב-2003. ב-2014 הוקמה במקום חווה חקלאית יהודית. באוגוסט 2018 אושרה על ידי שר הביטחון ווועדת משנה לרישוי של המועצה העליונה לתכנון ובנייה בקשת היתר בניה לצורך חקלאות שהוגשה על ידי מועצה אזורית שומרון. בפברואר 2020 הורה ראש הממשלה בנימין נתניהו לחבר את המאחז לרשת החשמל. ב-13 בפברואר 2023 החליט הקבינט המדיני ביטחוני להכשיר את היישוב, לצד שמונה מאחזים נוספים. ב־29 באוקטובר 2023 אלוף פיקוד המרכז יהודה פוקס חתם על צו המעניק ליישוב מעמד רשמי. הוצע להקים במרכז היישוב קריית חינוך וטיפול לבעלי צרכים מיוחדים. שחרית, ברשת החברתית פייסבוק הממשלה אישרה הקמת שתי התנחלויות חדשות כ"חווה חקלאית", באתר שלום עכשיו 898. המדיניות לגבי המאחזים (שאילתה, ח"כ איתן כבל), באתר הכנסת נשלמת ההיערכות לפינוי המאחזים הבלתי חוקיים; המתנחלים: נתנגד, באתר גלובס, 9 ביוני 2003 שיח' צבח - רכס חוות שחרית, באתר עמוד ענן עמירה הס, החוליה החדשה ברצף הישראלי מאריאל ועד לקו הירוק, באתר הארץ, 8 ביוני 2014. Shabtay Bendet, הקבינט המדיני ביטחוני אישר להקים 9 התנחלויות חדשות ע"י הכשרת 10 מאחזים בלתי חוקיים בשטחים, באתר שלום עכשיו, ‏2023-02-14 יוסי נכטיגל, ‏היסטוריה: נתניהו הורה לחבר מאחזים לחשמל, באתר כיכר השבת, 23 בפברואר 2020 אלישע בן קימון, המתנחלים חגגו, השרים בירכו - אבל הסדרת המאחזים עוד תיקח זמן, באתר ynet, 13 בפברואר 2023. החלטה מספר ב/6 של ועדת שרים לענייני ביטחון לאומי (הקבינט המדיני-בטחוני) מיום 12.03.2023, באתר משרד ראש הממשלה קמצ"ם 266, עמ' 12958 לראשונה בישראל: יוקם יישוב מאפס לשילוב אנשים עם מוגבלויות, באתר ישראל היום, 11 בינואר 2024