laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טימופיי מרגאסוב

טימופיי מרגאסוב (ברוסית: Тимофе́й Вячесла́вович Марга́сов; נולד ב-12 ביוני 1992 בטוליאטי שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת המגן, זכה שלוש פעמיים בגביע רוסיה בכדורגל, כל פעם במועדון אחר. טימופיי מרגאסוב התחיל לשחק כדורגל במועדון נוער בעיר הולדותו ואחר כך עלה לקבוצה בוגרת. בשנת 2012 הוא חתם חוזה עם יניסיי ובשנת 2013 עם מעבר לרוסטב החל לשחק בליגה העליונה הרוסית. לקראת עונת 2014/15 הוא הושאל לסיביר נובוסיבירסק. לאחר שנה הוא עבר לקריליה סובייטוב סמרה וממנה ללוקומוטיב מוסקבה. בהיותו חתום בלוקומוטיב הוא הושאל לטוסנו ואחר כך לסוצ'י. בשנת 2020 הוא נמכר לסוצ'י והמשיך לשחק עבור המועדון. טימופיי מרגאסוב זכה מספר פעמים בגביע רוסיה בכדורגל - בעונת 2013/14 עם רוסטב, בשנת 2016/17 עם לוקומוטיב מוסקבה ובעונת 107/18 עם טוסנו. בשנת 2014 מרגאסוב שיחק פעמיים עבור נבחרת רוסיה בכדורגל עד גיל 21. מדיה וקבצים בנושא טימופיי מרגאסוב בוויקישיתוף טימופיי מרגאסוב, באתר Transfermarkt טימופיי מרגאסוב, באתר Soccerway טימופיי מרגאסוב, באתר WorldFootball.net טימופיי מרגאסוב, באתר FootballDatabase.eu
קז'ימייז' סטברובסקי

קז'ימייז' סטברובסקי (בפולנית: Kazimierz Stabrowski;‏ 21 בנובמבר 1869 – 10 ביוני 1929) היה צייר פולני, ומנהל האקדמיה לאמנויות יפות בוורשה. הוא ייסד גם את הלשכות הראשונות של החברה התאוסופית בפולין. קז'ימייז' סטברובסקי הגיע ממשפחת בעלי אדמות פולנית. אביו אנטוני היה איש צבא בצבא הרוסי ואמו סופיה פילצקיס באה ממשפחה פולנית עשירה. בשנים 1880 עד 1887 סיים את לימודיו בביאליסטוק, ולאחר מכן למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג, שם לימד אותו פאבל צ'יסטיאקוב, לימים (משנת 1895) בסדנא של איליה רפין. באקדמיה הוא צבר מגעים עם ציירים פולנים רבים, בין היתר עם פרדיננד רוסצ'יץ', קז'ימייז' וסילקובסקי, הנריק וייסנהוף וסטניסלב בוהוש-סיסטרנצ'ביץ', כמו גם עם ציירים רוסים. בשנת 1893 הוא נסע למזרח, ביירות וארץ ישראל, ביקר באודסה, באיסטנבול, ביוון ובמצרים. במהלך מסעו הוא יצר תיק עבודות, והכין גם את ציור הדיפלומה שלו מחמד במדבר (הבריחה ממכה) שעשה במהלך מסעותיו. בשנים 1897 עד 1898 הוא המשיך את לימודיו באקדמיה ז'וליאן בצרפת שם הוא פגש ציירים ונחשף לתנועות האמנותיות של האימפרסיוניזם והפוביזם. בפריז התעניין גם בפילוסופיה של אנרי ברגסון. לאחר שחזר לסנט פטרסבורג, הוא השתלב בחיי האמנים במקום, ויצר יצירות רבות שהציג בין היתר בפריז (ביריד העולמי בשנת 1900), מינכן (1901), ונציה (1903). בשנת 1902 התחתן עם ג'וליה יאניסשבסקה, הפסלת, אותה הכיר באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג. משנת 1902 הוא היה חבר ב"אגודת שטוקה" של אמנים פולנים. בשנת 1903 עבר להתגורר בוורשה, שם עסק בארגון והוראה. יחד עם קונרד קריז'נובסקי הפעיל בית ספר פרטי לאומנויות. הוא הוביל לפתיחתו מחדש של בית הספר לאומנויות יפות בוורשה לאחר מרד ינואר. בית הספר נפתח ב -19 במרץ 1904. קז'ימייז' סטברובסקי הפך למנהל הראשון של בית הספר, ומילא תפקיד זה בשנת 1909. עקב סכסוך עם המועצה הפדגוגית הוא התפטר מהתפקיד. באותה תקופה הוא היה למעשה הדמות המובילה בחברה התיאוסופית בפולין, והקים שם את הלשכות התיאוסופיות הראשונות. השנים 1909 עד 1913 סימנו את תקופת מסעותיו החדשים, בין היתר לצרפת, גרמניה, שוודיה, ספרד, איטליה והאיים הקנריים. את חודשי הקיץ בילה עם משפחתו באחוזת לוזנבה, לטביה. הוא ביקר לעיתים קרובות בליטא והיה פעיל בארגון תערוכות האמנות הראשונות שם. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לסנט פטרסבורג, אך בשנת 1918 חזר לוורשה. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא נסע שוב למצוא נושאים אמנותיים חדשים ליוון, טורקיה, מרוקו, בוסניה, שוודיה ונורווגיה. בשנת 1922 הוא הקים את קבוצת האמנים Sursum Corda. הוא נפטר בשנת 1929, נקבר בבית העלמין בפובאצקי. ליד הויטרז' עירום עירום עם נוצת טווס ספרדיה דיוקן השחקנית ונדי סימזקובה דיוקן נשי לורה פיטלינסקה מדיה וקבצים בנושא קז'ימייז' סטברובסקי בוויקישיתוף Kazimierz Stabrowski | Życie i twórczość | Artysta, Culture.pl (בפולנית) Karolina Maria Hess, Małgorzata Alicja Dulska, Kazimierz Stabrowski’s Esoteric Dimensions. Theosophy, Art, and the Vision of Femininity, La Rosa di Paracelso 0, 27 בפברואר 2017 Kazimierz Stabrowski, artyzm.com "Kazimierz Stabrowski (1869 - 1929, Polska)" (ארכיון) Autor: Kazimierz Stabrowski, Wolne Lektury (בפולנית)
הנחיות פרקליט המדינה

הנחיות פרקליט המדינה הן הנחיות שמפרסם פרקליט המדינה ומנחות את עובדי פרקליטות המדינה ביישומן של הוראות חוקי מדינת ישראל. ההנחיות באות להוסיף על הנחיות היועץ המשפטי לממשלה ויש לקראן בכפוף להנחיות אלה. פרסומן של ההנחיות החל בתחילת המאה ה-21, והן מתעדכנות בהתמדה, בהתאם לשינויי החוק והפסיקה. כיוון שפרקליטות המדינה משמשת גורם מלווה ומייעץ למשטרת ישראל בפלילים, משפיעות ההנחיות גם על מדיניות המשטרה. דוגמה לקביעת מדיניות שכזו על ידי פרקליט המדינה היא הנחיה 2.5 של הפרקליטות, הקובעת את "מדיניות התביעה, בהעמדה לדין של עד תביעה או מתלונן שחזר בו במשפט מעדותו במשטרה", ומיושמת על ידי המשטרה לפי ההוראה המעשית שמספרה 30.300.226. דוגמה נוספת היא הנחיה מס' 14.13 – הקלטת חקירה על ידי נחקר, שניתנה ב-2013 ובוטלה ב-2016. ההנחיה הפכה את ההיתר החוקי של אדם להקליט שיחה בה הוא משתתף, לאיסור כשמדובר בהקלטת חקירתו במשטרה, עקב הגדרת המעשה כמנוגד, לכאורה, לסעיף 3 לחוק האזנת סתר, לפיו ”האזנה לשיחה והקלטתה, אף שהן נעשות בהסכמת אחד מבעלי השיחה – אסורות, ודינן כדין האזנת סתר, אם נעשו למטרת ביצוע עבירה או מעשה נזק, או למטרת גילוי דברים שבינו לבינה והם מצנעת האישות ושלא לצורך הליך משפטי בין בני זוג”. על פי אתר האינטרנט של פרקליטות המדינה: בתחום הפלילי, הנחיות פרקליט המדינה נועדו להתוות את מדיניות התביעה הכללית ובפרסומן יש כדי לקדם אחידות, שקיפות, ודאות ותקינות מנהלית. בתחום האזרחי, הנחיות פרקליט המדינה יסייעו בהתווית מדיניות אחידה בין כלל באי הכוח מטעם המדינה. דוגמה: ההנחיות בעניין מדיניות העמדה לדין וענישה בעבירה של חדירה לחומר מחשב, מוצגים הנושאים הבאים: המסגרת החוקית (סעיף4 לחוק המחשבים). פרשנות העבירה, כפי שניתנה בפסיקת בית המשפט העליון. דיות ראיות. שיקולי העמדה לדין בעבירה זו, ובכלל זה שיקולים לקולא, שבהתקיימם תגבר הנטייה להימנע מהעמדה לדין של חשוד בעבירה. היחס בין עבירת חדירה לחומר מחשב לעבירות נוספות. עיון בחומר חקירה, הצגתו לבית המשפט וטיפול בתפוסים. טיעון לעונש. הנחיות פרקליט המדינה, באתר פרקליטות המדינה שי ניצן, דבר פרקליט המדינה: הנחיות פרקליט המדינה, באתר פרקליטות המדינה, אוקטובר 2019 הנחיות פרקליט המדינה: הנחיה מס' 14.13 – הקלטת חקירה על ידי נחקר באתר משרד המשפטים עו"ד שולמית קהלת-אורן, האם מותר לנחקר להקליט את החקירה המשטרתית? מדיניות העמדה לדין וענישה בעבירה של חדירה לחומר מחשב, הנחיות פרקליט המדינה, 27 באוגוסט 2018
דוזנברג מודל J

דוזנברג מודל J (באנגלית: Duesenberg Model J, קרויה גם: Duesenberg J) היא מכונית סלון מפוארת בסגנון "Touring" (אנ'), שיוצרה במספר תצורות מתוצרת יצרנית מכוניות המרוץ ומכוניות הפאר Duesenberg Automobile & Motors Company, Inc (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1928–1937 בארצות הברית. יוצרו 435 יחידות. מנוע מרכזי-קדמי (Front mid-engine), גוש ברזל יצוק. מנוע בנזין, מערכת דעיכת הרטט של גל הארכובה הייתה מאוד מיוחדת, שהושגה עם כמוסות כספית בתמיכה הקדמית. מנוע קירור מים. סוג הנעה: הנעה אחורית. הצתה: על ידי שני סלילים עצמאיים שהזינו ארבעה מצתים כל אחד. 1 מאייד בעל גוף כפול. השימון היה בלחץ בנפח שמן בארכובה של 13.5 ליטר. בלמים: הופעלו הידראולית עם תופים גדולים כדי לעצור את הרכב הכבד המסוגל למהירות מרבית של 187 קמ"ש. 4 דלתות – סלון. 4 דלתות – קבריולה. 2 דלתות, 3 מושבים (מושב אחורי נשלף מתא המטען) – קופה. 2 דלתות, 2 מושבים – קופה. 4 דלתות – לנדולט. "דוזנברג מודל J" בתצורה 4 דלתות סלון "דוזנברג מודל J", שנת 1930 - קבריולה "דוזנברג מודל J" דגם "Murphy", שנת 1929 "דוזנברג מודל J", נבנתה על ידי "Hermann Graber" "דוזנברג מודל J", שנת 1934 "דוזנברג מודל J", שנת 1930 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "דוזנברג מודל J" דגם "convertible victoria", שנת 1931 "דוזנברג מודל J" "דוזנברג מודל J", שנת 1932 "דוזנברג מודל J", שנת 1932 - רודסטר "דוזנברג דגם SJ" רפליקה של דוזנברג J ‏1930 של משה לוי דוזנברג מודל A דוזנברג ספיישל / מורמון מטאור (אנ') מדיה וקבצים בנושא דוזנברג מודל J בוויקישיתוף דוזנברג מודל J, סרטון באתר יוטיוב דוזנברג מודל J, סרטון באתר יוטיוב "דוזנברג מודל J", שנת 1929 conceptcarz.com/vehicle/z13531/duesenberg-model-j Posthumus, Cyril (1977) [1977]. "Slump and Recovery". The story of Veteran & Vintage Cars. John Wood, illustrator (Phoebus 1977 ed.). London: Hamlyn / Phoebus. pp. 74–85. ISBN 0-600-39155-8. "דוזנברג מודל J", שנת 1930 supercars.net/blog/1930-duesenberg-model-j "דוזנברג מודל J", שנת 1920 – מפרט conceptcarz.com/s13531/duesenberg-model-j "דוזנברג מודל J" (בספרדית) veteran.auto.cz/clanek/810/duesenberg-model-j-1929-1937-predvalecny-rychlik "דוזנברג מודל J" דגם "Fixed-Top-Coupe" ultimatecarpage.com/car/2177/Duesenberg-J-Judkins-Fixed-Top-Coupe טל שביט, "דוזנברג - כמעט...", מגזין אוטו, 9 ביולי 2008
שארל-אוגוסטן דה קולון

שארל-אוגוסטן דה קוּלוֹן (בצרפתית: Charles-Augustin de Coulomb‏; 14 ביוני 1736 – 23 באוגוסט 1806), פיזיקאי צרפתי בן המאה ה-18. היה הראשון שחקר כמותית את הכוח הפועל בין גופים טעונים במטען חשמלי. דה קולון נולד למשפחה אמידה, בעיירה אנגולם שבצרפת. בגיל ההתבגרות משפחתו עברה לגור בפריז. זמן קצר לאחר מכן איבדה המשפחה את הונה, הוריו נפרדו והוא עבר לגור עם אביו במונפלייה. בגיל 24, התקבל דה קולון לאקדמיה הצבאית אֶקוּל דוּ גֶ'נְיֵיה (École royale du génie de Mézières), וסיים את לימודיו שם כעבור שנתיים עם תואר מהנדס ודרגת סגן. בשנת 1764 הוא נשלח לשרת כמהנדס צבאי באי מַרְטִינִיק שבאיי הודו המערבית. שם היה אחראי על בניית מצודה חדשה שתגן על האי והאזור, מצודת בּוֹרְבּוֹן. אחרי שירות של תשע שנים דה קולון נאלץ לחזור לצרפת, בשל בעיות בריאות. בשובו לצרפת, המשיך את שירותו הצבאי ונשלח דה קולון לבושיין. במקביל, החל לעסוק במכניקה, במחקר בחיכוך ולבסוף בחקר מטענים חשמליים. דה קולון החל לכתוב עבודות חשובות על מכניקה שימושית ובשנת 1773, הציג את עבודתו הראשונה בפני Académie des Sciences בפריז. בשנת 1777 המציא מכשיר למדידת כוח הדחייה בין שני מטענים חשמליים בעלי סימן זהה (חיובי או שלילי). מכשיר המדידה נקרא Torsion Balance (מאזן הכיפוף). בשנת 1779 נשלח דה קולון לעיר רושפור (Rochefort) כדי לשתף פעולה עם המרקיז דה מונטלמבר בהקמת מבצר העשוי כולו מעץ ליד Île-d'Aix. במהלך תקופתו ברושפור המשיך דה קולון את מחקריו בנושא מכניקה, והשתמש במספנות ברושפור כמעבדות לניסוייו. כפי שציין בעצמו, כיוון חשיבתו הושפע ישירות מחוק המשיכה העולמי של ניוטון, שנתגלה יותר ממאה שנים לפניו. קולון ניסה לבדוק אם קיים חוק דומה המתאר אינטראקציית משיכה או דחייה בין מטענים חשמליים. בעזרת ניסויים רבים שערך, הגיע (בשנת 1784) לחוק הדומה מאוד לחוק המשיכה העולמי, אך לא זהה לו. החוק קרוי על שמו חוק קולון. חוק המטענים של קולון קבע כי מטענים חשמליים בעלי סימן זהה מפעילים כוח דחייה אחד על השני ואילו מטענים בעלי סימן חשמלי לא זהה מפעילים כוח משיכה. עוצמת הכוח המופעל הוא ביחס הפוך לריבוע המרחק בין המטענים וניתנת לחישוב לפי הנוסחה: | F | = K | q 1 q 2 | r 2 {\displaystyle |F|=K{\frac {\left|q_{1}q_{2}\right|}{r^{2}}}} כאשר –   F {\displaystyle \ F} הוא גודל הכוח הפועל בקו ישר בין המטענים.   q 1 {\displaystyle \ q_{1}} הוא גודל המטען החשמלי הראשון.   q 2 {\displaystyle \ q_{2}} הוא גודל המטען החשמלי השני.   r {\displaystyle \ r} הוא המרחק בין שני המטענים.   K {\displaystyle \ K} הוא יחס קבוע, המכונה קבוע קולון. כמו כן: k = 1 4 π ε 0 {\displaystyle k={\frac {1}{4\pi \varepsilon _{0}}}} , כאשר   ε 0 {\displaystyle \ \varepsilon _{0}} נקרא קבוע דיאלקטריות הריק. על שמו קרויה יחידת מידה למטען חשמלי – "קולון" אשר סימונה [c]. עם פרוץ המהפכה בשנת 1789, הוא התפטר מהמינוי שהיה לו, ופרש לאחוזה קטנה שהחזיק בבלואה. יחידות מידה על שם אישים מדיה וקבצים בנושא שארל-אוגוסטן דה קולון בוויקישיתוף שארל-אוגוסטן דה קולון, באתר MacTutor (באנגלית) שארל-אוגוסטן דה קולון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חוק קולון – צ'ארלס אוגוסטין קולון, באתר www.damada.co.il
אורן אדום

אורן אדום (שם מדעי: Pinus densiflora) הוא מין עץ ירוק-עד ממשפחת האורניים. זהו עץ ירוק-עד. האורן האדום נקרא כך בשל הצבע האדום החזק של קליפתו. האורן האדום דומה מאוד לאורן שחור, אך עליו דקים מעט ורכים, והוא אינו דוקרני למגע כמו האורן השחור. לכן, בניגוד לאורן השחור המכונה "אורן זכר", לעיתים מכנים אותו "אורן נקבה". כאשר האורן האדום גדל קליפתו מתקלפת. הקליפה חומה-אדמדמה, וכשמגרדים אותה, היא מייצרת מיץ דביק שלימים הופך למסה צהובה בהירה. העלים הם בצורת מחטים וארוזים בזוגות, ובבסיסם קשקשים דמויי נדן אפורים. לעלים יש ריח של זפת. הפרי הוא סגלגל, באורך 4–5 ס"מ, ומבשיל בשנה לאחר הפריחה. קשקשי הזרעים על הפרי הם בצורת טריז ובתוכם שני זרעים עם כנפיים ארוכות. ביום בהיר, הפרי פותח את קשקשי הזרעים ומפזר את הזרעים. האורן האדום מעדיף מקום שטוף שמש וגדל לאט בשנים הראשונות לאחר הזריעה, אך לאחר מכן גדל במהירות. תפוצת האורן האדום היא התפוצה הגדולה ביותר מבין עצי האורן היפניים, ובמצבו הטבעי הוא נפוץ באי הראשי של יפן, שיקוקו, קיושו, בחצי האי הקוריאני, צפון מזרח סין וכו'. הוא גם גדל בדרום הוקאידו. אף על פי שהוא נמצא לעיתים קרובות באזורים חמים, הוא יכול לעמוד באקלים קר בהרבה מאשר אורן שחור. בעוד שאורן שחור הוא בעל עמידות גאות חזקה וגדל הרבה ליד קו החוף, האורן האדום נמצא דווקא בפנים הארץ וגדל בהרים. האורן האדום, הוא עץ שטוף שמש המעדיף מקומות בהירים ויכול לעמוד באדמות עקרות. זהו צמח חלוצי טיפוסי שאינו יכול להשאיר צאצאים ביער קוטבי. מכיוון שקל לשלוט בצורת העץ, הוא מעובד כעץ גן ומשמש גם כבונסאי. החומר מכיל שומן אורן רב, ויש לו הצתה טובה וחום חזק. לכן, משתמשים בו רבות להסקה. גם כעת, לאחר שמשתמשים בעיקר בדלקים מאובנים, האורן האדום עדיין משמש לעצי הסקה. העץ משמש בעיקר כחומר בניין, ומשמש לבניית קורות, אדני חלון ועמודי רצפה בחדרים יפניים. הוא משמש גם במקומות תת-קרקעיים מכיוון שיש לו את המאפיין להיות עמיד בפני ריקבון גם באדמה. זרעים מסוימים ממשפחת האורנים, כגון גויומאצו, ניתנים למאכל כצנוברים. עם זאת, זרעי האורן האדום הם קטנים יחסית מכיוון שהם מפוזרים ברוח, והם אינם מתאימים במיוחד למאכל. המסה המיובשת של הזפת נקראת שומן אורן, והעלים נקראים מחטי אורן, המשמשים כתרופת גלם. בתרופות עממיות נאמר כי מריחת שומן אורן על נייר יפני יעילה לכאבי שרירים ולחבורות, ולקיחת משקאות אורן של משקאות אורן ספוגים בעלים טריים יעילה ללחץ דם נמוך ולקור. התמיסה המזוקקת של שומן אורן גולמי היא שמן טרפין, והשאריות הם רוזין. עלים של אורן אדום הגזע של אורן אדום גליל אורן נבט אורן אדום זרעי אורן אדום (עם הכנפיים) נמפה של Velinus nodipes (חרק מועיל ממשפחת הטורפניים שאוכל מזיקים של אורן אדום) מדיה וקבצים בנושא אורן אדום בוויקישיתוף אורן אדום, באתר ITIS (באנגלית) אורן אדום, באתר NCBI (באנגלית) אורן אדום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אורן אדום, באתר Tropicos (באנגלית) אורן אדום, באתר GBIF (באנגלית) אורן אדום, באתר The Plant List (באנגלית) אורן אדום, באתר IPNI (באנגלית) אורן אדום באתר הרשימה האדומה של IUCN
אירוויזיון 2002

אירוויזיון 2002 נערך ב-25 במאי בטאלין, בירת אסטוניה, זוכת אירוויזיון 2001. 24 מדינות השתתפו בתחרות שהתקיימה ב"סאקו סורהל", אולם אשר נבנה במיוחד לכבוד התחרות. בתחרות זכתה נציגת לטביה, מריה נאומובה שהופיעה תחת השם "מרי-אן". מרי-אן עלתה לבמה בשיר קצבי עם מוטיביים לטיניים הנקרא "אני רוצה" כשהיא לבושה בסגנון רקדני קברט. עם התקדמות השיר מלוויה הסירו חלקים מתלבושתה עד שלבסוף נשארה עם שמלה ורדרדה קצרצרה. בתחרות בלטו שיריהן של מספר מדינות: שוודיה - שיר דיסקו פופ קיצבי בשם "לעולם אל תוותר" שהושר על ידי שלישיית בנות הנקראת "אפרו-דייט". ספרד - הזמרת רוסה, זוכת תחרות ה-Operacion triunfo, שרה את השיר "אירופה חוגגת" בספרדית ובאנגלית וזכתה במקום השביעי קרואטיה - הזמרת וסנה הגיעה עם שירה "כל דבר שאני רוצה" למקום ה-11 את ישראל ייצגה שרית חדד, שהגיעה למקום ה-12 עם השיר "נדליק ביחד נר". עוד בלטו שיריהם של אסטוניה המארחת, צרפת, מלטה (שניהלה עם לטביה קרב צמוד על הניצחון ונאלצה להסתפק בסופו של דבר במקום השני עם השיר "הפלא השביעי") ומקדוניה שקיבלה את המקום ה-19 למרות הופעה מרשימה ומושקעת. למקום האחרון הגיעה דנמרק, אשר קיבלה 7 נקודות בלבד לשירה "אמור לי מי אתה". קפריסין קפריסין-מלאני סטליאו בריטניה בריטניה-קולין ברי אוסטריה אוסטריה-דודו רושצ'יץ' יוון יוון-אלקסיס קוסטאלאס ספרד ספרד-אן איגרטיבורו קרואטיה קרואטיה-דושקו קורליץ' רוסיה רוסיה-ארינה שראפובה אסטוניה אסטוניה-אילומאיי קוטים "אלקטרה" מקדוניה מקדוניה- ביז'אנה דברליאבה ישראל ישראל-מיכל זוארץ שווייץ שווייץ-דיאנה ג'ורג שוודיה שוודיה-קריסטין קספרסן פינלנד פינלנד-מריון רונג דנמרק דנמרק-סיגנה סוונדסן בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה-סגמדינה סרנה בלגיה בלגיה-ג'ינה ליסה פיטרס צרפת צרפת-מארי מרים גרמניה גרמניה-אקסל בולטהאופסט טורקיה טורקיה-מלטם ארסאן יאזגאן מלטה מלטה-ייבט פורטלי רומניה רומניה-לאונרד מירון סלובניה סלובניה-נושה דרנדה לטביה לטביה-אריקס ניאדרה ליטא ליטא-לורטה טארוזאייט ערך מורחב – ישראל באירוויזיון 2002 ישראל שלחה את שרית חדד לייצג אותה בתחרות עם השיר "נדליק ביחד נר" שהגיע למקום ה-12. את השיר כתבו יואב גינאי וצביקה פיק, אשר כתבו גם את שירה של דנה אינטרנשיונל דיווה מאירוויזיון 1998. השיר נבחר על ידי ועדה מתוך ארבעה שירים אחרים של חדד. במהלך שידור התחרות עצמה, בחלק מהמדינות (דוגמת שוודיה, דנמרק ובלגיה) לווה שידור השיר הישראלי בהערות אנטי ישראליות. מדיה וקבצים בנושא אירוויזיון 2002 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון 2002 אירוויזיון 2002 באתר האירוויזיון הרשמי היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 2002 אירוויזיון 2002, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) חזי שייאר, אסטוניה, לשנה הבאה בריגה, באתר ynet, 29 במאי 2002
מיטשל דונלד

מיטשל גלן דונלד (בהולנדית: Mitchell Glenn Donald; נולד ב-10 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן סורינאמי שמשחק בעמדת הקשר הגנתי. מיטשל דונלד נולד בעיירה ליד אמסטרדם למשפחה סורינאמית. הוא גדל במחלקת הנוער של אייאקס ובשנת 2007 עלה לקבוצה הבוגרת, כאשר רוב הזמן שיחק בקבוצה המילואים של המועדון. בשנת 2010 עבר בהשאלה ל-וילם II. בשנת 2011 חתם דונלד ברודה, ושיחק בקבוצה מספר עונות עד שעבר למורדוביה סרנסק מליגת העל הרוסית. בשנת 2015 הוא עבר להכוכב האדום בלגרד. בעונה זו זכתה הקבוצה באליפות, ודונלד זכה לחוזה לשנה וחצי. ביולי 2017 מונה דונלד לקפטן הזר הראשון של הקבוצה. בסיום עונת 2018 הוא סירב לחתום על חוזה חדש ועבר לשחק בטורקיה עד לפרישתו ממשחק פעיל. בשנת 2009 הוזמן דונלד שלוש פעמים למשחקי נבחרת הולנד בכדורגל עד גיל 21. ב-5 ביוני 2021, דונלד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סורינאם, בניצחון 0–6 נגד ברמודה. הכוכב האדום בלגרד אליפות סרביה: 2015/2016 נכלל בנבחרת הליגה בעונות 2015/16 ו-2016/17 מדיה וקבצים בנושא מיטשל דונלד בוויקישיתוף מיטשל דונלד, באתר Transfermarkt מיטשל דונלד, באתר Soccerway מיטשל דונלד, באתר WorldFootball.net מיטשל דונלד, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיוטר סטאחביץ'

פיוטר סטאחביץ' (בפולנית: Piotr Stachiewicz;‏ 29 באוקטובר 1858 – 14 באפריל 1938) היה צייר ומאייר פולני. בין השנים 1877–1883 למד באקדמיה לאמנויות בקרקוב אצל ולדיסלב לושקביץ' ופלוריאן סינק. בין השנים 1883–1885 המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות במינכן אצל אוטו סייטס. עם סיום לימודיו נסע לטיול נרחב וביקר באיטליה, ביוון ובירושלים. לאחר מכן התיישב בקרקוב, שם צייר דיוקנאות, סצנות היסטוריות ואמנות דתית. בתקופה זו הוא יצר כמה מיצירותיו הידועות ביותר; סדרה בהשתתפות הדוגמנית המפורסמת, זופיה פלוצ'ובה לבושה בתלבושות עממיות מסורתיות. הוא גם עיצב פסיפסים לבזיליקת הלב הקדוש של ישו. בשנת 1889 הוא חבר באגודת ידידי קרקוב לאמנויות יפות וכיהן כסגן נשיא שלה בין השנים 1900 עד 1913. בשנת 1893 הוא סירב להצעה להתמנות למנהל האקדמיה בקרקוב, מכיוון שהיא עברה ארגון מחדש שהיה מחייב אותו לפטר כמה ממדריכיה הוותיקים. הוא היה גם מאייר פורה לעבודות של אדם מיצקביץ', מריה קונופניצקה ויוזף איגנצי קרשבסקי. עבודתו הבולטת ביותר בתחום זה הייתה סדרה של 22 ציורים שנעשו עבור קוו ואדיס על ידי הנריק סיינקביץ' והועתקו כגלויות. הם נחשבו כאבודים, אך בשנת 2014 הם נמצאו והוחזרו מארצות הברית לתערוכה בפולין. מקורות אחרים מצביעים על כך שהם פשוט היו באוסף פרטי והוצגו במכון לאמנויות בדטרויט בשנת 1953. בשנים 1893–1895 הוא הפיק סדרת ציורים המתארת את העובדים במכרות המלח של ויליצקה, שזיכתה אותו בפרס מטעם האקדמיה הפולנית. המקורות אבדו במהלך מלחמת העולם השנייה, אך כמה רפרודוקציות צבע שרדו. הוא הקים מגזין אמנות דו-שבועי, "שוויאט" (העולם). הוא היה ידוע גם בסדרת ציורים דתיים על המדונה השחורה מצ'נסטוחובה. בשנת 1923 הוענק לו אות מסדר פולוניה רסטיטוטה. כריכת ספר "קיץ חדש" פרסומת לבירה איור לקוו ואדיס איור לקוו ואדיס במכרות המלח המדונה השחורה סופיה היפה כלה אווה מריה מדיה וקבצים בנושא פיוטר סטאחביץ' בוויקישיתוף פיוטר סטאחביץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית) Biographical notes Piotr Stachiewicz, www.polskokatolicki.pl Rediscovered Quo Vadis paintings on show, Polskie Radio dla Zagranicy 70: Piotr Stachiewicz "Quo Vadis" 22 Illustrations - Apr 28, 2011 | Stefek's Auctioneers & Appraisers in MI, LiveAuctioneers (באנגלית) Exhibition: The Lost Images of Piotr Stachiewicz (ארכיון)
פירסטנפלדברוק

פירסטנפלדברוק (בגרמנית: Fürstenfeldbruck) היא עיירה בבוואריה, גרמניה, השוכנת 32 קילומטרים מערבית למינכן. זוהי בירת מחוז פירסטנפלדברוק. ב-2004 מנתה 35,494 תושבים. מאז שנות ה-30 של המאה ה-20 יש לפירסטנפלדברוק בסיס חיל אוויר. השם "פירסטנפלדברוק" מורכב משני חלקים. 'ברוק', בניב בווארי, משמעותו 'גשר' (הגשר מעל נהר האמפר (אנ')) והשם 'פירסטנפלד' מתייחס למנזר מפורסם של נזירות פירסטנפלד. פירסטנפלדברוק משתרעת על שטח של 32.53 קמ"ר. הוא היא שוכנת באמצע הדרך בין מינכן לאוגסבורג, ולאורך נהר האמפר. מנזר ציסטרציאני (מנזר פירסטנפלד), שנוסד בשנת 1266 על ידי לודוויג השני, דוכס בוואריה ונסגר בשנת 1803. זה היה אחד המנזרים האהובים על משפחת ויטלסבאך. כנסיית הקהילה הקדושה מגדלנה (סוף המאה ה-17) כנסיית צליינים של סנט לאונהרד. מבנה גותי אותו ניתן לחצות ברכיבה על סוס. Aumühle, טחנה מהמאה ה-14 בה שוכנת כיום הספרייה העירונית. ערך מורחב – בסיס חיל האוויר פירסטנפלדברוק פירסטנפלדברוק היה אתר בסיס אוויר מאז 1936. הוא שימש את הלופטוואפה לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה. הוא שימש את חיל האוויר של ארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה, הוחזר לממשלת גרמניה בשנת 1957 ושימש כבסיס לחיל האוויר הגרמני מאז. בסיס חיל האוויר היה אתר הטבח במינכן במהלך אולימפיאדת מינכן. תשעת בני הערובה הישראלים (שניים נהרגו קודם בכפר האולימפי) ושמונה מחבלים של ספטמבר השחור שתפסו אותם הוטסו לבסיס מהכפר האולימפי באמצעות מסוק, שם דרשו המחבלים טיסה לאומה ערבית ידידותית. לאחר ניסיון הצלה על ידי משמר הגבול בבוואריה ומשטרת מינכן, הרגו המחבלים את כל תשעת בני הערובה הישראלים שנותרו, שלא הצליחו להימלט מהמסוקים. חמישה מהמחבלים ושוטר במינכן נהרגו גם הם בקרב יריות. לחברה האמריקאית טקסס אינסטרומנטס יש משרדים בפירסטנפלדברוק. למפעלי קוקה קולה באירופה יש מפעלי בקבוק בעיירה. בעיירה מפעל של Leuze lumiflex, יצרן מוצרי בטיחות (וילונות). פיטר כריסטיאן שוולינגר (נולד ב-1964), אלוף אוסטרליה בכדורגל, 1995 ו-1996. קרל גרוס (1869–1934) (גר') – צורף גרמני. אולף איטנבאך (נולד בשנת 1969), במאי סרטי אימה גרמניים. אנה קתרינה קרנזלין (נולדה ב-1980), כנרת, חברה מייסדת של להקת הרוק הפולקית שנדמאול. קורינה לכנר (נולדה ב-1994), רוכבת אופניים. ארנסט מאייר (נולד ב-1950), מדען מחשבים, פרופסור באוניברסיטת TU במינכן, חתן פרס גוטפריד וילהלם לייבניץ, 1997. פרדיננד פון מילר (1813–1887), יוצק ברזל, מבוני בוואריה. יוהנס מתסיוס (1504–1565), ביוגרף של לותר ורפורמטור: בברוק למד על שנות ההוראה והנסיעות של לותר בעת שזה הטיף בביתו של הכומר זכריה וייכסנר. אוסקר פון מילר (1855–1934), מייסד המוזיאון הגרמני, מקים תשתיות החשמל הגרמניות הראשונות, בנו של פרדיננד פון מילר שנולד בפירסטנפלדברוק. אדולף דה קודס (1862–1924), צייר נוף, נפטר בפירסטנפלדברוק. ריצ'רד ו' היגינס (1922–1957), טייס חיל האוויר של ארצות הברית, הקריב את חייו בשנת 1957 כדי למנוע התרסקות מטוס מעל פירסטנפלדברוק. אלכסנדר וסלסקי (נולד ב-1968), זמר ומוזיקאי להקת אייסברכר, חי בעיקר בפירסטנפלדברוק. מדיה וקבצים בנושא פירסטנפלדברוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פירסטנפלדברוק (בגרמנית)
דריוש פופיילה

דריוש בוגוסלב "דארק" פופיילה (בפולנית: Dariusz Bogusław "Darek" Popiela; נולד ב-27 ביולי 1985) הוא חותר סלאלום קאנו פולני, שהתחרה ברמה בינלאומית מאז 1999. הוא ייצג את אוסטריה עד 2002. פופיילה זכה בארבע מדליות בתחרות לקבוצות K1 באליפות העולם בסלאלום קאנו של ICF (פדרציית הקאנו הבינלאומית) עם שתי מדליות כסף (2013, 2018) ושתיים מארד (2006, 2019). הוא זכה בשתי מדליות זהב, חמש מדליות כסף ושלוש מדליות ארד באליפויות אירופה. פופיילה סיים במקום ה-8 באירוע K1 באולימפיאדת בייג'ינג. אביו בוגוסלב ודודו הנריק ייצגו שניהם את פולין בסלאלום קאנו. מלבד ספורט, פופיילה עוסק גם בהנהגת פרויקטים המוקדשים לשיקום אתרי מורשת יהודית באזור נובי סונץ', ולשיקום בית העלמין היהודי בגריבוב. מדיה וקבצים בנושא דריוש פופיילה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דריוש פופיילה דריוש פופיילה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דריוש פופיילה, באתר olympedia.org דריוש פופיילה, באתר התאחדות הקאנו הבין-לאומית (Beijing2008.cn profile בארכיון Wayback Machine (אורכב 11.09.2008)) (ICF medalists for Olympic and World Championships – Part 2: rest of flatwater (now sprint) and remaining canoeing disciplines: 1936–2007 ב WebCite (אורכב 09.11.2009)) "Dariusz Popiela". Sports-Reference.com. אורכב מ-המקור ב-18 באפריל 2020. נבדק ב-3 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Wyniki". DariuszPopiela.pl. נבדק ב-3 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Dariusz POPIELA". CanoeSlalom.net. נבדק ב-3 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Dariusz Popiela (POL)". CanoeICF.com. נבדק ב-12 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Repairing the world: The Olympic athlete restoring Poland's Jewish heritage". Notes From Poland (באנגלית אמריקאית). 2019-11-08. נבדק ב-2019-11-08. "השכנים הנשכחים": פולנים מנציחים יהודים שנרצחו בשואה, מאת ניצה שבתאי-מלמד, בתוך מגזין "יד ושם: ירושלים", סתיו 2020, עמ' 45, באתר יד ושם ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דריוש פופיילה".