laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוטרה ימית

לוטרה ימית (שם מדעי: Lontra felina) היא יונק ימי ממשפחת הסמוריים. הלוטרה הימית נמצאת באזור דרום אמריקה, לאורך החוף של צ'ילה ודרום ארגנטינה ולעיתים אף באזור איי פוקלנד. לוטרה זו היא היונק הימי הקטן ביותר בעולם. הלוטרה הימית היא מהקטנות שבלוטרות, אף שלוטרה חסרת טופר אסייתית קטנה ממנה. אורכה בין 83 ס"מ ל 113 ס"מ ומשקלה בין 3 ק"ג ל 8 ק"ג. צבע פרוותה חום כהה בחלק העליון וחום בהיר בחלק התחתון. כמו כן, פרוותה קשה יותר מהפרווה של לוטרת הים. לסתותיה התחתונות כוללות שמונה זוגות שיניים והעליונות כוללות תשעה זוגות. הלוטרה הימית שוכנת על קו חוף סלעי בדרך כלל והטרף העיקרי שלה הוא סרטנים, שרימפס, דגים ורכיכות. הלוטרה חיה באזורים קרובים לחופי דרום-אמריקה - בחופי דרום פרו, כל צ'ילה, וגבול תפוצתה הדרומי הוא ארגנטינה. היא נצפית לעיתים גם באזורים מרוחקים כמו איי פוקלנד. דו הצורתיות הזיווגית של הלוטרה הימית כוללת הבדלים מעטים, והזכר והנקבה דומים. הלוטרה הימית מוגנת תחת חוק בצ'ילה, פרו וארגנטינה, אך עדיין נצודה באיי פוקלנד ובאופן לא חוקי בארגנטינה. מדיה וקבצים בנושא לוטרה ימית בוויקישיתוף לוטרה ימית, באתר ITIS (באנגלית) לוטרה ימית, באתר NCBI (באנגלית) לוטרה ימית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לוטרה ימית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) לוטרה ימית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוטרה ימית, באתר GBIF (באנגלית) לוטרה ימית באתר הרשימה האדומה של IUCN
Common Desktop Environment

Common Desktop Environment (קיצור מקובל CDE) היא סביבת שולחן עבודה ל-Unix ול-OpenVMS, המבוססת על ערכת הכלים Motif. בשנת 1993 הודיעו החברות HP IBM USL ו-sunsoft על פיתוח משותף של התוכנה. הסביבה הראשונית התבססה על ממשק משתמש גרפי של חברת HP. בשנת 1994 קיבלה את השליטה על החברה new OSF, שהייתה מיזוג של קרן התוכנה הפתוחה ושל יוניקס אינטרנשיונל. בספטמבר 1995 התאחדו Motif ו-CDE למיזם משותף אשר שמו היה CDE/Motif. עד שנת 2000 הייתה CDE שולחן העבודה הנפוץ ביותר של יוניקס, אך עם התפתחותם של שולחנות עבודה טובים יותר כ-GNOME ו-KDE השתנתה המגמה. IBM AIX Tru64 UNIX HP-UX OpenVMS Sun Solaris UnixWare IRIX מדיה וקבצים בנושא Common Desktop Environment בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Common Desktop Environment ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרף

האם התכוונתם ל... גרף (תרשים) – הצגה ויזואלית של נתונים מספריים. גרף של פונקציה – הצגה ויזואלית של ערכי פונקציה. גרף (תורת הגרפים) – בתורת הגרפים, "מפה" המורכבת מאוסף צמתים וקשתות. גרף (תואר אצולה) – תואר אצולה אירופי. הגרף פוטוצקי – בן למשפחת אצולה בווילנה שהתגייר, נודע בשם אברהם בן אברהם. גרף (הוצאה לאור) – בית הוצאה לאור ישראלי. אנשים ששמם גרף/גראף אנטון גרף – צייר שווייצרי. שטפי גראף – טניסאית גרמנייה הנחשבת לאחת הטובות בכל הזמנים. אהוד גרף – עיתונאי ומגיש ישראלי. הרמן אוסקרוביץ' גרף – פוליטיקאי, כלכלן ואיש עסקים, כיהן כשר הכלכלה הרוסי. הרמן גרף – טייס בלופטוואפה במהלך מלחמת העולם השנייה ואלוף ההפלות. ליסה קולין גרף – סופרת ילדים ונוער אמריקאית. ידועה בשם העט "איילה ניל" (Isla Neal). טוד גרף – שחקן, תסריטאי ובמאי אמריקאי. רוברט ואן-דה-גראף – פיזיקאי אמריקאי. מחולל ואן-דה-גראף – גנרטור חשמלי שנקרא על שם הפיזיקאי. ואן דר גראף ג'נרייטור – להקה שנקראת על שם הגנרטור. טאנדם ואן-דה-גראף – מאיץ חלקיקים.
מקס דל ואיה

מקס דל ואיה (בספרדית: Max del Valle Levy - Maduro,‏ 27 בפברואר 1911 - 20 בדצמבר 1979) היה נשיא פנמה במשך שבעה ימים בפברואר 1967 (8 - 15 בפברואר). היהודי הראשון שכיהן בתפקיד זה במדינה זו. היה סגן נשיא פנמה לפני כן ואחרי כן, במשך ארבע שנים סך הכל (1 באוקטובר 1964 - 30 בספטמבר 1968). דודו של הנשיא היהודי הפנמי השני אריק דל ואיה. דל ואיה נולד ב-1911 למשפחה יהודית בפנמה סיטי בירת פנמה והיה יהודי מאמין, שאף היה רשום כמתפלל קבוע בבית הכנסת "קול שארית ישראל". יחד עם אחיינו אריק דל ואיה ויהודי שלישי בשם חוזה דומינדור בזן הוא הקים ב-1960 את המפלגה הרפובליקנית הפנמית השמרנית - Partido Republicano, PR, שנתמכה על ידי קהילת העסקים היהודית הקטנה של פנמה והייתה בעצם יורשתה של המפלגה הימנית שקדמה לה עוד משנת 1932, Liberal Renewal Party - PLR. ב-1964 נבחר דל ואיה לסגן נשיא פנמה, תחת הנשיא מרקו אורליו רובלס, שנתמך על ידי המפלגה הרפובליקנית, למרות שלא השתייך לה. הבחירות היו דמוקרטיות לחלוטין, הבחירות הדמוקרטיות האחרונות בפנמה למשך כעשרים שנה. בחירות 1968 כבר היו מלוות בטענות מירמה וזיופים והצבא התערב אז לראשונה בתוצאותיהן והדיח את הנשיא שנבחר בהן. הצבא שלט במדינה בפועל, החל מאותה עת ועד הפלישה האמריקאית והפלת מנואל נורייגה בדצמבר 1989. ב-1967, השנה השלישית לכהונת הצמד רובלס - דל ואיה הדיח הפרלמנט את הנשיא רובלס ומינה את דל ואיה סגנו, לנשיא המדינה. המינוי היה קצר מועד במיוחד, בשל התנגדות הצבא שהיה כבר אז הכוח החזק בפנמה. הגנרל בוליבר ולרינו מפקד המשמר הלאומי לחץ על הפרלמנט ורובלס הוחזר לתפקידו כעבור שבעה ימים ודל ואיה חזר למלא את תפקיד סגנו עד תום כהונת רובלס. בנאום שנשא עם בחירתו לנשיאות פנמה, אמר דל ואיה - "מהיום יש בעולם שני נשיאים יהודים. נשיא מדינת ישראל, ואני". ולשגריר בריטניה בפנמה, ששמע את דבריו ואמר לו שגם לבריטניה היה את בנימין ד'יזרעאלי, אמר דל ואיה - "אבל ד'יזרעאלי היה ראש ממשלה ואילו אני נשיא". דל ואיה נפטר ב-1979, בפנמה סיטי. אחיינו אריק דל ואיה נבחר לנשיאות המדינה באמצע שנות השמונים והיה הנשיא היהודי השני שלה. היסטוריה של פנמה מקס דל ואיה, באתר הרפובליקה של פנמה תמונות נשיאי פנמה לדורותיהם באתר הרפובליקה של פנמה מקס דל ואיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מרדכי ארבל, הנשיא היהודי השני בעולם, 21 באוגוסט 2002
גבריאל כמורה

גבריאל כְמוּרָה (7 במאי 1946 - 19 בנובמבר 2020) היה פסנתרן ומנצח ישראלי. כמורה נולד בוורוצלב שבפולין להורים ניצולי השואה. מגיל רך גילה עניין במוזיקה ובגיל שש החל לקבל שיעורי נגינה בפסנתר. בגיל 11 עלה לישראל, ובשנת 1960 התקבל ללימודים בבית הספר התיכון למוזיקה ע"ש תלמה ילין בתל אביב. מורו לפסנתר בשנים אלה היה נתן מישורי. לאחר סיום התיכון המשיך כמורה בלימודים באקדמיה למוזיקה בתל אביב, אצל קארול קליין (פסנתר), עדן פרטוש ומרדכי סתר (הלחנה וגארי ברתיני (ניצוח). בעזרת מלגה צרפתית נסע ב-1968 ללימודים בפריז, אצל פייר דרוו והמשיך במלגה של קרן נורמן ללימודים בווינה בשנים 1970-1969, שם למד אצל הנס סווארובסקי. בקיץ 1969 השתתף בקורס מיוחד למנצחים צעירים בסיינה שבאיטליה בהדרכת פרנקו פרארה. בספטמבר 1970 השתתף כמורה בתחרות למנצחים שנערכה בבזאנסון שבמזרח צרפת וזכה במקום השני. בשנת 1971 השתתף כמורה בתחרות בינלאומית למנצחים צעירים בחסות הרברט פון קאראיין וזכה בפרס הראשון. בעקבות זכייה זו הוזמן לנצח על התזמורת הפילהרמונית של ברלין. באותה שנה זכה גם במדליית זהב בתחרות קנטלי בלה סקאלה במילאנו. זכיות אלו סללו את דרכו לזירת הניצוח הבינלאומית. ב-1974 התמנה למנהלה המוזיקלי של תזמורת בית האופרה של אאכן בגרמניה. הוא החזיק במשרה זו עד שהתמנה ב-1983 למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של בוכום שבגרמניה. ב-1987 עבר למשרת המנהל המוזיקלי של תזמורת המרכז הלאומי לאמנויות באוטווה שבקנדה. ב-2001 התמנה למנהלה המוזיקלי של התזמורת הסימפונית הלאומית של רדיו פולין בקטוביץ. נפטר בגיל 74 ב-19 בנובמבר 2020. גבריאל כמורה, באתר AllMusic (באנגלית) גבריאל כמורה, באתר MusicBrainz (באנגלית) גבריאל כמורה, באתר Discogs (באנגלית) מנחם שמואל, כמורה זוכה בפרס ראשון בתחרות בגרמניה, מעריב, 27 בספטמבר 1971 גבריאל כמורה בספריית הקונגרס: [1] http://www.chmura.cc/about.htm http://warsaw-autumn.art.pl/04/performers/p12.html https://web.archive.org/web/20090108135038/http://www.beethoven.org.pl/en/encyklopedia/artysciosoby/solisci/chmuragabriel טלילה בן זכאי, אורות הבמה - ומה מאחריהם?, מעריב, 27 בספטמבר 1970
שני שקלים חדשים (מטבע)

שני שקלים חדשים (מכונה בעגה בשם שְׁנֶקֶל, הלחם של "שני שקל"), הוא מטבע מסדרת המטבעות של השקל החדש. המטבע הוכנס למחזור ב-9 בדצמבר 2007, לאור החלטת בנק ישראל להקטין את כמות ההטבעה, הייצור וההחזקה, וליעל את התשלום במזומן. בצד הנושא של המטבע מוטבע צמד קרני שפע וביניהן רימון, יחד עם עיטור פנינים במחצית העליונה של היקף המטבע וסמל המדינה במרכז העליון של צד הנושא. מקור הנושא למטבע הוא מטבע עתיק של יוחנן הורקנוס הראשון. את המטבע עיצב ראובן נוטלס. משקלו של המטבע 5.7 גרם, קוטרו 21.6 מ"מ, והוא עשוי סגסוגת של פלדה מצופה ניקל. השיקולים בעד הכנסתו של המטבע למסחר היו ניסיון של ייעול חיי המסחר מבחינת החיסכון בזמן שהמטבע מאפשר בעת ביצוע תשלום במזומן. שיקול נוסף היה עלות הייצור הזולה של המטבע, המסתכמת בשני שלישים בלבד ממחיר ייצורם של שני מטבעות נפרדים של שקל חדש. בינואר 2012 זכתה גרסת מטבע הזיכרון, המציגה בצד הנושא את יונה הנביא במעי הדג, במקום הראשון בתחרות של המגזין האמריקני קראוזה בקטגוריית המטבע האומנותי הטוב ביותר, והמטבע אף הוכתר כזוכה הכללי של התחרות. גרסת מטבע הזיכרון שהונפקה לציון השתתפות המשלחת האולימפית הישראלית באולימפיאדת לונדון 2012, זכתה בפרס בתחרות הבינלאומית התשיעית לנומיסמטיקה, ונבחרה כמטבע היפה ביותר שהוטבע בשנת 2011. גרסת מטבע הזיכרון שהוקדשה למפעל המים בתל מגידו, זכתה בפרס בתחרות הבינלאומית העשירית לנומיסמטיקה, ונבחרה כהצגה האדריכלית היפה ביותר שהוצגה על גבי מטבע בשנת 2012. מן העגה 'שנקל' התפתח הביטוי 'השנקל שלי', שמופיע בדרך כלל בראש פוסט או פסקה, ומשמעותו: תרומתי הצנועה לדיון. מדיה וקבצים בנושא שני שקלים חדשים בוויקישיתוף זיו ריינשטיין‏, ה"שנקל" של בית ראשון: משקולת קדומה של שני שקלים התגלתה בירושלים, באתר וואלה, 13 באוקטובר 2020 ynet, בקרוב: מטבע של 2 שקלים, באתר ynet, 8 באוגוסט 2006 ראו בסדרת המטבע הנוכחית, מעות - סדרת האגורות והשקל החדש, מטבע 2 שקלים חדשים, באתר בנק ישראל. אורן קפלן, השנקל כמשל, באתר כלכליסט, 24 ביולי 2008 מטבע זיכרון שהנפיק בנק ישראל זכה במקום הראשון בתחרות בינלאומית, באתר בנק ישראל מטבע זיכרון שהנפיק בנק ישראל לציון השתתפות המשלחת האולימפית הישראלית באולימפיאדת לונדון 2012 זכה במקום הראשון בתחרות בינלאומית , באתר בנק ישראל מטבע זיכרון "תל מגידו" בסדרת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו זכה בפרס בתחרות בינלאומית בויצ'נזה, איטליה , באתר בנק ישראל
אמנות קינטית

אמנות קינטית (מהמילה היוונית κίνηση, תנועה) היא סוגה באמנות פלסטית שהמרכיב המרכזי בה הוא תנועה או התפתחות אמיתית או מדומה של צורות בחלל לאורך זמן. התנועה יכולה להיווצר על ידי ניצול כוחות וגורמים פיזיקליים עם או ללא מגע של הצופה (כגון שימוש במגנט, רוח, מטוטלות, שיווי משקל, מנועים חשמליים או אחרים, מנגנונים המבוססים על התזת מים, אנרגיה סולארית ועוד), לרוב תוך ניצול תגובות שרשרת וזיקות בין תנועות שונות במרחב. גישה אחרת לאמנות הקינטית היא השגת תחושה של תנועה בדרך של אשליה אופטית. אופן נוסף להגדיר אמנות קינטית הוא כ"יצירה בארבעה ממדים", כאשר המימד הרביעי הוא הזמן. האמנות הקינטית היא תוצר של המאה ה-20 ומהווה התמודדות וניצול של המפגש בין אמנות וטכנולוגיה. האמנות הקינטית באה לידי ביטוי במספר אסכולות שונות שצמחו במאה ה-20 בהם הפוטוריזם, שהדגיש את הזיקה למכונה, למקצב ולתנועה אמיתית של אלמנטים תלת־ממדיים מחד והאסכולה של אופ ארט, העושה שימוש באשליה אופטית ליצירת אשליה של תנועה בציורים ועבודות גרפיקה דו-ממדיים, מאידך. בנוסף, משיקה האמנות הקינטית לגישת שיתוף הצופה ביצירה, כמניע אותה או כמי שאשליית התנועה נוצרת ברוחו. היצירה הקינטית הראשונה הייתה גלגל אופניים מאת מרסל דושאן, אף שהוא לא הגדיר אותה ככזו. היה זה הפוטוריסט נחום גאבו (Naum Gabo) שיצר ב-1920 את היצירה הקינטית המודעת הראשונה, "מבנה קינטי ("גל עומד"). האמן אלכסנדר קלדר היה הראשון שמרכז עשייתו היה אמנות קינטית. משנת 1931 יצר מוביילים אמנותיים והיה הראשון ליצור יצירות מסוג זה. בעקבות קלדר יצרו אמני הדאדא יצירות מובייל מחפצים יומיומיים (רדי מייד) כאמנות קינטית. יצירתו החשובה הנוספת היא "יקום" (1934), מודל של היקום המונע על ידי מנוע. ב-1955 פרסם ויקטור וסרלי את "המניפסט הצהוב", המגדיר את האמנות הקינטית הבנויה על אשליה אופטית. יצירותיו הדו-ממדיות יוצרות, יחד עם תודעת הצופה, אשליה של תנועה. יעקב אגם שילב ביצירה הקינטית מרכיבים חדשים כאלומות אור, אש, מים, נגינת מוזיקה ועוד. אמנות בעידן הטכנולוגי, יחידות 5,6, האוניברסיטה הפתוחה רמת אביב, 1982 הגדרה באתר רשת אורט הגדרה באתר רשת עמל אמנות קינטית, דף שער בספרייה הלאומית אמנות קינטית במילון אמנותי "יקום" מאת קלדר
מטאלופרוטאין

מטאלופרוטאין (Metalloprotein) הוא מונח גנרי עבור חלבון המכיל יון מתכת, הקשור בתרכובת אורגנו-מתכתית. חלק גדול מתוך כל החלבונים שייכים לקטגוריה זו. מטאלואנזימים הם אנזימים שבהם יון מתכת. ההערכה היא כי מחצית מכל החלבונים מכילים מתכת. הערכה אחרת סוברת כי לכרבע עד שליש מכל החלבונים נדרשות מתכות על מנת לבצע את הפעולות להן נועדו. כך מטאלופרוטאינים לוקחים חלק משמעותי בפעולות בתוך תאים, כמו אנזימים, וכן הובלה ואחסון של חלבונים. לכל המטאלואנזימים תכונה משותפת: יון המתכת קשור לחלבון בעזרת נקודה אחת יציבה. צורת הנקודה המחברת את יון המתכת לחלבון, היא קריטית. יון המתכת ממוקם בדרך כלל במעין כיס שצורתו תואמת את הסובסטראט (המצע), ומזרז את התגובה הכימית. אבולוציה של יוני מתכת במערכות ביולוגיות מדיה וקבצים בנושא מטאלופרוטאין בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארינחשאים

אֲרִינַחֲשָאִים או (שם מדעי: Raphidioptera; אנגלית: Snakeflies) היא סדרה של חרקים המונה כ-210 מינים מוגדרים. בעבר מיני קבוצה זו נכללו בסדרת מרושתי-כנף (יחד עם סדרת כנפתנאים), אבל כיום אלו נחשבות סדרות נפרדות שנמצאות בקבוצת רקומי-כנף. ארינחשאים הם חרקים טורפים גם כבוגרים וגם כזחלים. הארינחשאים נפוצים מאוד באזורים בעלי אקלים חם בחצי הכדור הצפוני כגון באזורים החמים של אירופה ואסיה, במערב ארצות הברית ובמדבריות ערב. ארינחשאים מתאפיינים בפרוטורקס מוארך אך אין שינוי של הרגליים הקדמיות. בעלי עיניים גדולות ומורכבות. למינים אחדים אף יש אוסלים. הנקבות בדרך כלל בעלות צינור הטלה ארוך, בו הן משתמשות על מנת להטיל את ביציהן בתוך סדקים או קליפות עץ רקוב. מבנה הכנפיים דומה למבנה כנפי הזבוב המצוי עם דפוס ורידים פרימיטיבי. לזחלים ראש גדול עם לסתות חזקות. הראש והחלק הראשון (סגמנט) קשה ואילו שאר הגוף הוא רך ובשרני. יש להם שלושה זוגות של רגליים, אך עם זאת על מנת לנוע ולהתקדם על משטחים אנכיים קיים אזור דביק על בטנם, העוזר להצמד אל משטחים. Inocelliidae ארינחשיים Raphidiidae מדיה וקבצים בנושא ארינחשאים בוויקישיתוף ארינחשאים, באתר ITIS (באנגלית) ארינחשאים, באתר NCBI (באנגלית) ארינחשאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארינחשאים, באתר GBIF (באנגלית) ארינחשאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רשיד רמזי

רשיד רמזי (בערבית: رشيد رمزي; נולד ב-17 ביולי 1980) הוא אתלט מרוקאי שמייצג את בחריין. הוא אלוף עולם לשעבר בריצות ל-800 מטר ול-1500 מטר (הלסינקי 2005). רמזי נולד במרוקו וייצג אותה בעבר בזירה הבינלאומית. בשנת 2001 עבר לבחריין ומאז מתחרה תחת דגלה. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכה רמזי בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:44.24 דקות, לפני יורי בורזקובסקי מרוסיה (1:44.51 דקות) וויליאם יאמפוי מקניה (1:44.55 דקות) ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:37.88 דקות, לפני עדיל קאוץ ממרוקו (3:38.00 דקות) ורוי סילבה מפורטוגל (3:38.02 דקות). בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 3:34.69 דקות ועלה מהמקום הראשון. בכך הפך לרץ הראשון שזוכה בשתי הריצות באליפות עולם, והראשון מאז 1964 שזוכה במדליית זהב בשתי הריצות באליפות עולם או אולימפיאדה. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה רמזי במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.00 דקות, אחרי ברנרד לגט מארצות הברית (3:34.77 דקות) ולפני שדראק קיבט קוריר מקניה (3:35.04 דקות) ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום 21 בלבד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.76 מטר, בשלב המוקדמות קבע תוצאה של 1:45.64 דקות ועלה מהמקום החמישי. באולימפיאדת בייג'ינג ניצח רמזי בריצת 1500 מטר, והיה לאתלט הראשון מבחריין שזכה אי פעם במדליה אולימפית, אך בבדיקת הדגימות שנלקחו מרמזי במהלך האולימפיאדה, נמצאו עדויות לסמים, מסוג CERA וגם בדיקת דגימת הבקרה שלו העלתה תוצאה דומה. לכן, הוועד האולימפי הבינלאומי החליט בנובמבר 2009 לשלול ממנו את מדליית הזהב בה זכה ונוסף לכך הוא קיבל השעיה מהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית לשנתיים מהשתתפות בתחרויות ספורט. מדיה וקבצים בנושא רשיד רמזי בוויקישיתוף רשיד רמזי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רשיד רמזי, באתר olympedia.org רשיד רמזי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית רשיד רמזי, באתר Track and Field (גברים)
חוק דולבר

חוק דוֹלְבֶּר הוא נוסחה, הקובעת את הקשר שבין תדירות צרצור הצרצר לבין טמפרטורת האוויר. הנוסחה נתגלתה על ידי הפיזיקאי האמריקאי עמוס דולבר (Dolbear) בשנת 1897. הנוסחה מאפשרת לחשב את הטמפרטורה לפי מספר הצרצורים של צרצר בדקה: אם N {\displaystyle N} הוא מספר הצרצורים בדקה ו- T C {\displaystyle T_{C}} היא הטמפרטורה במעלות צלזיוס, אז מתקיים הקשר: T C = N + 30 7 {\displaystyle T_{C}={\frac {N+30}{7}}} . על פי המחקר כל הצרצרים מהמין הטקסונומי שדולבר בדק, מצרצרים בקצב המתואר בנוסחה, אך דולבר לא ציין את שם המין שהוא בדק. מקובל לחשוב שהוא בדק את המין Oecanthus fultoni. יש מעט שוני בין מיני הצרצרים בקצב צרצורם. אולם הנוסחה של דולבר מתארת בקירוב טוב את כלל המינים, כולל את צרצר השדה המצוי. רגרסיה ליניארית מדיה וקבצים בנושא חוק דולבר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר הכהן קפלן

הרב מאיר הכהן קפלן (תרס"ה, 1905 - י"ב בטבת תשנ"ד 26 בדצמבר 1993) היה רב ודיין ישראלי. נולד לרב יהושע הכהן קפלן ושמו ניתן לו על שם סבו, אבי אביו. למד בישיבת טלז. בשנת תרפ"ד (1924) עלה לארץ ישראל. למד בישיבת מרכז הרב ובישיבת חברון. לאחר מכן עבד במכון הארי פישל והיה מרבני "'אהל תורה בית דוד' - בית המדרש הגבוה לתלמוד" בירושלים. לימד במדרשייה בפרדס חנה. בשנת תשט"ז מונה לחבר בית הדין הרבני בתל אביב. תמך בפעילותה של תנועת הפועל המזרחי. בשנת תשי"א הוציא לאור את ספרו הראשון "מצוות התוכחה", העוסק בדין זה. בשנת תשכ"ז הוציא לאור את הספר "דברי מאיר", ובו חידושים ומאמרים על סדר היום הציבורי. פרסם גם מאמרים בעיתונות. מצות התוכחה, ירושלים תשי"א - בסופו מאור התוכחה שבו הלכות תוכחה דברי מאיר: חידושים בש"ס, הסברים ברמב"ם ודברי מחשבה בענייני התקופה, תל אביב תשכ"ז שערי מאיר: על התורה, ירושלים תשמ"ג - יצא רק חלק א' על בראשית ושמות ומאמרים על חנוכה, פורים, פסח, הכותל ועל שמחת חתן וכלה. שערי מאיר: חידושים בש"ס ובשולחן ערוך אורח חיים ואבן העזר והסברים ברמב"ם ועניינים שונים ראו כאן. נבחרו שבעה דיינים חדשים, הצופה, 15 במרץ 1956, עמ' 1 באהלה של תורה: מצוות התוכחה, הצופה, 30 במרץ 1951, עמ' 5 הרב כתריאל פישל טכורש, ספר "דברי מאיר", הצופה, 4 באוגוסט 1967, עמ' 4 ו-5 (חלק 1, חלק 2) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאוספירה

גאוספירה היא אחת ממערכות כדור הארץ, המורכבת מכלל החומר הסלעי הבונה אותו על צורותיו השונות: מינרלים, סלעים, קרקעות, משקעים וסלע מותך. הגאוספירה היא מערכת דינמית סגורה, בתוכה מתקיים מחזור הסלעים המורכב מתהליכים שונים המפרקים את הסלעים ויוצרים אותם מחדש. עם זאת, מערכת זו אינה סגורה במונחים של אנרגיה, מאחר שזו מגיעה בהתמדה מקרינת השמש. גאולוגיה היא המדע העוסק בחקר הגאוספירה, תכונותיה, מרכיביה והתהליכים השונים המתרחשים בה. לבד מהגאוספירה קיימות בכדור הארץ מערכות חומר נוספות: הידרוספירה – כלל המים בכדור הארץ אטמוספירה – שכבת הגז העוטה את כדור הארץ ביוספירה – מערכת-על אקולוגית המוגדרת ככלל המקומות בהם מתקיימים חיים על פני כדור הארץ בתחילת המאה ה-20 התגבשה הבנה כי כל מערכות כדור הארץ שותפות לכמה מחזורים, בהם מחזור המים, מחזור הפחמן ומחזור הסלעים. במסגרת מחזורים אלה מתקיימת השפעה הדדית של המערכות זו על זו. ערך מורחב – מבנה כדור הארץ הגאוספירה מורכבת משלושה חלקים עיקריים: גלעין כדור הארץ המורכב מגלעין פנימי ומגלעין חיצוני מעטפת כדור הארץ המורכבת ממעטפת עליונה ומעטפת תחתונה, וביניהן אזור מעבר קרום כדור הארץ הנחלק לקרום יבשתי וקרום אוקייני הקרום וחלקה העליון של המעטפת העליונה מרכיבים את הליתוספירה, ושאר המעטפת העליונה מרכיבה את האסתנוספירה. המעבר בין שכבה לשכבה מוגדר כתחום אי רציפות – גבול המתאפיין בשינוי מהירותם, זוויתם או עוצמתם של גלים סייסמיים. גאולוגיה - מונחים מחזור הסלעים גאופיזיקה רגולית ניפה סיאל סימה עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3 שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9 עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0 Encyclopedia of Geology, Richard C. Selley, Robin Cocks, Ian Plimer (Editors), Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3 מהי גאוספירה? (אורכב 31.07.2012 בארכיון Wayback Machine) Encyclopedia of Geology, כרך 1, עמ' 431 Encyclopedia of Geology, כרך 1, עמ' 430
זאגר

זאגר (בליטאית: Žagarė; בפולנית: Żagory; ביידיש זשאַגער או זאַגער) היא עיירה במחוז שאולאי בצפון ליטא סמוך לגבול עם לטביה. הנהר סוֶוטֶה (אנ') חוצה את העיירה לשניים, ושני החלקים נקראו "זאגר ישן" ו"זאגר חדש", ובהם התקיימו קהילות יהודיות נפרדות. הקהילה היא מהוותיקות בליטא, וראשיתה במאה השש עשרה. היהודים עסקו בחכירת מכס וביבוא סחורות וכן היו בה בעלי מלאכה שונים. אחרי מלחמת נפוליאון היה שגשוג כלכלי בעיירה, שחיי המסחר בה נוהלו בעיקר על ידי היהודים. היו מספר ימי שוק וירידים, והוקמו בתי חרושת על ידי יהודים. בשנת 1897 נמנו בעיר 5,443 יהודים, שהיוו 60% מאוכלוסיית העיר. עד מלחמת העולם הראשונה גדלה והתפתחה העיר, בעיקר הודות למסחר הנרחב שנוהל בה על ידי יהודים. בתנועת המהפכה ב-1905 היו יהודים פעילים, ורבים נפגעו על ידי הקוזאקים. בימי מלחמת העולם הראשונה עזבו היהודים את המקום, וחלק חזר לעיירה לאחר תום המלחמה. רבים מיהודיה היגרו לארץ ישראל, לאמריקה ולדרום אפריקה. ב-1923 מנה היישוב היהודי 1928 נפשות, וערב השואה 1,000 נפשות בלבד. עם כיבוש ליטא בידי הגרמנים ב-1941, נצטוו כל יהודי העיירה להיכנס לגטו בעיירה. אליהם צורפו כ-1,000 יהודים נוספים מעיירות סמוכות, בהם יהודים משאולאי ובזיליונאי. ב-2 באוקטובר 1941, נלקחו כל יהודי הגטו ליער סמוך ונרצחו בידי הנאצים ומשתפי פעולה ממשטרת העזר הליטאית. עם הכיבוש הסובייטי ב-1944 נפתחו הקברים ונספרו בהם 2,402 גופות. פרסומה של העיירה בעולם היהודי היה הודות לרשימה ארוכה של חכמים ולמדנים שיצאו ממנה. מרבניה נודעו – הרב שלום בן ציון פלמן, הרב יעקב כ"ץ, הרב יצחק זונדל ריף, שמילא את מקום חותנו הרב טודרוס הלוי לוקשצאן, והרב אורי דוד אפריון, מחבר שו"ת אפריון דוד, ב"זאגר ישן", והרב ישראל ריף, חתנו של ר' רפאל שפירא ואביו של ר' יצחק זונדל ריף, ב"זאגר חדש". כהונתם המקבילה של ר' ישראל ובנו בשתי הקהילות סיימה את המחלוקת ביניהן וחיו בשלום בשנותיהן האחרונות לפני חורבן הקהילות בשואה. מילידיה – ר' שלמה אלישיב, ר' ישראל מסלנט, ר' אהרן שלמה מהריל, ר' רפאל נתן נטע רבינוביץ, העסקן קלונימוס זאב ויסוצקי, אליעזר יעקבזון, ומקס עמנואל מנדלשטם. יהדות ליטא, חלק ג', תל אביב תשכ"ז, עמ' 311-312. אתר האינטרנט הרשמי של זאגר "זאגר", באתר JewishGen (באנגלית) זאגר, דב לוין, "פנקס הקהילות : ליטא", יד ושם ז'גר (Žagarė), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם היהודי האחרון בזאגר, רוג'ר כהן, הניו יורק טיימס (באנגלית) ארונס בובניס (אנ'), ז'גרה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1153–1155), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) 'אלה אזכרה : אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה' (בעריכת הרב יצחק לוין), בהוצאת "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק, מנחם אב תשט"ז, כרך ראשון, עמ' 322-321.
ספיחה

ספיחה היא היצמדותם של אטומים, יונים, ביומולקולות או מולקולות גז, מוצק מומס או נוזל אל משטח. תהליך זה יוצר שכבה של חומר המצטבר על המשטח (פילם). התהליך שונה מתהליך הספיגה, שבו חומר מחלחל או מומס על ידי מוצק או על ידי נוזל, שכן הוא מתרחש על פני השטח. מדיה וקבצים בנושא ספיחה בוויקישיתוף topic/adsorption-and-surface-reaction ספיחה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ספיחה, דף שער בספרייה הלאומית Derivation of Langmuir and BET isotherms, at JHU.edu Carbon Adsorption, at MEGTEC.com "Glossary". The Brownfields and Land Revitalization Technology Support Center. Retrieved 2009-12-21. "absorption (chemistry)". Memidex (WordNet) Dictionary/Thesaurus. Retrieved 2010-11-02. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גליזה 229

גליזה 229 (בגרמנית: Gliese 229 נקרא גם LHS 1827) הוא ננס אדום במרחק 19 שנות אור בקבוצת הכוכבים ארנבת. מסתו היא 0.58 פעמים מסת שמש, רדיוסו 0.69 פעמים רדיוס שמש וסיבובו העצמי נמוך במיוחד- ק"מ לשנייה בקו המשווה. הכוכב הוא כוכב משתנה מסוג כוכב הבזק עם פעילות נמוכה, כלומר בהירותו גדלה באופן אקראי בגלל התפרצויות שמש בשל פעילות בשדה המגנטי שלו. הספקטרום שלו מראה ספקטרום פליטה של סידן. פליטה של קרני X התגלתה מהעטרה של הכוכב. בשנת 1994 המדענים שריניוואס קולקארני (אנ'), טדאשי נקג'ימה, קית' מתיוס, רבקה אופנהיימר, סם דורנס ודייוויד גולימובסקי, אסטרונומים ממצפה הכוכבים פאלומר ומג'ונס הופקינס צילמו לוויין תת-כוכבי המקיף את גליזה 229, הגילוי אושר סופית בשנת 1995 ופורסם במגזין Nature (ראו תמונה). גליזה 229 B הוא ננס חום המקיף את הכוכב, מסתו היא כ-20 עד 50 מסות צדק (0.02 עד 0.05 מסת שמש). מסה זו אינה מספיקה להיתוך גרעיני של מימן, אך מספיקה להיתוך של דאוטוריום. גליזה 229B הוא ננס T הראשון שהתגלה והוא משמש כאב טיפוס לסוג ספקטרלי זה, גילויו נחשב כאבן דרך במחקר הננסים החומים. הננס מקיף את הכוכב במרחק של כ-40 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של כ-200 שנים. מדיה וקבצים בנושא גליזה 229 בוויקישיתוף הודעה לעיתונות על מציאת Gliese 229 B באתר המדעי של טלסקופ החלל האבל הודעת החוקרים על מציאת גליזה 229 B:‏ התגלה ננס חום קר, T. nakajima ועמיתים, Nature,‏ 30 בנובמבר 1995. מקורות מידע אטמוספירה של כוכבי לכת ענקיים מנפטון ועד גליזה 229 B,‏ Mark S. Marley,‏ ינואר 1997. The Narrowest M-dwarf Line Profiles and the Rotation-Activity Connection at Very Slow Rotation,‏ Ansgar Reiners, פברואר 2007. מאה מערכות הכוכבים הקרובות, באתר RECONS מהירויות סיבוב של ננסי M,‏ J S Jenkins, L W Ramsey, H R A Jones, Y Pavlenko, J Gallardo, J R Barnes, D J Pinfield, אוגוסט 2009. VizieR: LHS 1827, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979) פוטומטריה אופטית וספקטרוסקופיה של הכוכב המתלקח גליזה 229 ‏(HD42581)‏, Byrne, P. B.; Doyle, J. G.; Menzies, J. W., מאי 1985 T. Nakajima, B. R. Oppenheimer, S. R. Kulkarni, D. A. Golimowski, K. Matthews, S. T. Durrance, Discovery of a cool brown dwarf, Nature 378, 1995-11-01, עמ' 463–465 doi: 10.1038/378463a0 גליזה 229B באתר Extrasolar visions
קורצ'אק (אסטרואיד)

קורצ'אק (שם מלא: 2163 קורצ'אק; באנגלית: 2163 Korczak) הוא אסטרואיד מחגורת האסטרואידים שהתגלה ב-16 בספטמבר 1971 במצפה כוכבים באוקראינה (Crimean Astrophysical Observatory), ונקרא על שמו של יאנוש קורצ'אק (1878-1942), סופר מורה ורופא פולני-יהודי שנרצח, יחד עם 200 מתלמידיו, במחנה ההשמדה טרבלינקה. 2163 Korczak, באתר נאס"א (באנגלית) דיאגרמת המסלול של הסטרואיד קורצ'אק 2163, באתר נאס"א (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.