laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
העונג של פארסון (סיפור קצר)

" הנאתו של פארסון" הוא סיפור קצר שנכתב על ידי רואלד דאל. הסיפור פורסם ב-1 בספטמבר 1977. בוגיס הוא סוחר עתיקות מיומן שיש לו חנות קטנה בצ'לסי, לונדון. הוא מצליח להרוויח מדי שנה על ידי רכישת רהיטים יקרי ערך בזול מכפריים תמימים, תוך שהוא מתחזה לאיש דת ונשיא החברה לשימור רהיטים נדירים. הוא זוכה בכניסה לבתיהם במסווה של קיטלוג הרהיטים הישנים שלהם; אם הוא רואה משהו שהוא יכול למכור מחדש, הוא מציע לקנות אותו. כדי לקנות את הרהיטים בפחות ממה שהוא שווה הוא משתמש בידע שלו ובמספר טריקים, כמו החלפת ברגים מתוצרת מכונה, בישנים המקוריים. באחד השיטוטים שלו, הוא מגיע לעיירה בקינגהמשייר. לאחר שהשאיר את מכונית הסטיישן שלו מוסתרת כדי לא לקלקל את תדמיתו ככומר זקן, הוא הולך לבית חווה מוזנח שם הוא פוגש שלושה מקומיים – קלוד, ברט ורומינס – בחצר. לאחר שהורשה לו להיכנס לבית החווה כדי להסתכל על הרהיטים, הוא מוצא בטרקלין שידה שלא תסולא בפז של צ'יפנדייל, כזו שתואמת את שלושת הפריטים המפורסמים הקיימים הידועים בשם 'השידות של צ'יפנדייל'. הוא אומר לאנשים, שהוא צריך סט חדש של רגליים לשולחן שבבעלותו, והוא מבקש את אלו שעל השידה. הוא משכנע את רומינס שהשידה לא שווה כלום מכיוון שהיא "חיקוי". הוא קונה אותו ב-20 ליש"ט, ומתכוון למכור אותו ב-20,000 ליש"ט. בעוד בוגיס הולך להביא את הרכב שלו שלושת האנשים מחליטים לעזור לכומר; הם מניחים שהמכונית שלו לא תהיה גדולה מספיק כדי לשאת בקלות את השידה, וחוששים שהוא יאבד עניין בעסקה ברגע שיגלה שהשידה לא תיכנס למכונית. מכיוון שהוא רק מבקש את הרגליים, החקלאים נסרו אותן. די בקושי, הם קוצצים את שארית השידה, מכיוון שבוגיס קרא לזה 'עצי הסקה' והם מרגישים שהם חייבים לתת לו את שאר השידה בתור עצי הסקה. בזמן שהם מחכים שבוגיס יחזור, הם מעירים ש'השידה, לעזאזל, יוצרה על ידי נגר טוב, לא משנה מה הכומר אומר'. 15 Minute Drama: "Parson's Pleasure" BBC Radio 4. Retrieved 10 May 2013. "Thirty-Minute Theatre: Parson's Pleasure (1965)". Internet Movie Database. נבדק ב-26 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Missing or incomplete episodes for programme THIRTY MINUTE THEATRE". Lost UK TV Shows. Kaleidoscope Research Guides. נבדק ב-26 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Tales of the Unexpected: Parson's Pleasure (1980)". Internet Movie Database. נבדק ב-26 בדצמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
כריסטוף השני, מרקיז באדן-רודמאכרן

כריסטוף השני, מרקיז באדן-רודמאכן (בגרמנית: Christoph II. von Baden-Rodemachern‏; 26 בפברואר 1537 – 2 באוגוסט 1575) היה המארקגראף הראשון של באדן-רודמאכרן. כריסטוף נולד ב-26 בפברואר 1537 והיה בנם השני של ברנהרד השלישי, מרקיז באדן-באדן ושל אשתו הרוזנת פרנציסקה מבריאן ומלוקסמבורג. כאשר כריסטוף השני הגיע לבגרות בשנת 1556, הוא ויתר על זכותו על חלק מבאדן-באדן לאחיו הבכור פיליברט בתמורה לקצבה שנתית של 4000 גילדן. הוא גם קיבל את רודמאכרן כנחלה, מה שהפך אותו למייסד ענף באדן-רודמאכרן המבוגר. הוא ערך מסע בצעירותו ברחבי אירופה. מ-1557 עד 1561, הוא היה בארצות השפלה ההבסבורגיות, שם הצטרף למסעות הצבא הספרדי. הוא נסע לשוודיה בשנת 1564, שם נישא לאחותו של אריק הארבעה עשר, מלך שוודיה. לאחר מכן חזר לרודמאכרן, שם בנה לעצמו ארמון וניהל חיים בזבזניים. ב-1565 הוא נסע ללונדון, שם קיבלה אותו המלכה אליזבת הראשונה בכבוד. עם זאת, הוא צבר חוב על גבי חוב וכאשר ניסה לעזוב בשנת 1566, הוא גילה שהוא לא יכול לעזוב את הארץ עד שהמלכה תעמיד ערבות. כמו כן, בשנת 1566, הוא ירש את הלורדויות של Useldange, פטינגן ורוסי. הוא המשיך להוציא יותר מדי כספים, וארצו סבלה מתסיסה דתית. החובות שלו גדלו. הוא נסע לשוודיה, שם שירת בצבא ונלחם נגד דנמרק. גיסו, יוהאן השלישי, מלך שוודיה, מסר לו את האי אסל. לאחר מספר שנים בשוודיה, חזר לרודמאכרן, שם נפטר ב-2 באוגוסט 1575, ובנו אדוארד פורטונאט שהיה קטין באותה תקופה ירש את נחלותיו. כריסטוף השני נישא ב-11 בנובמבר 1564 לנסיכה ססיליה משוודיה, בתו של גוסטב ואסה, מלך שוודיה, ונולדו להם הילדים הבאים: אדוארד פורטונאט (1565–1600) כריסטוף גוסטב (1566–1609) פיליפ השלישי (1567–1620) קרל (1569–1590) ברנהרד (1570–1571) יוהאן קרל (1572–1599) מדיה וקבצים בנושא כריסטוף השני, מרקיז באדן-רודמאכרן בוויקישיתוף
נירה דין

נירה ריכטר דין (נולדה ב-1942) היא מתמטיקאית ישראלית החוקרת מידול גאומטרי, משטחי חלוקה, תורת הקירוב ודחיסת תמונות. היא פרופסור אמריטוס למתמטיקה שימושית באוניברסיטת תל אביב, וכונתה "חלוצה וחוקרת מובילה בקהילת המשנה". דין סיימה תואר ראשון מהטכניון - המכון הטכנולוגי הישראלי בשנת 1965. היא המשיכה ללימודי תואר שני במכון ויצמן למדע, שם קיבלה תואר שני ב-1967 והשלימה גם את הדוקטורט שלה ב-1970. עבודת הדוקטורט שלה, "קירובים אופטימליים ומינימום נורמה לפונקציות ליניאריות במרחבי הילברט, ויישומה לאינטגרציה מספרית", נכתבה בהנחיית פרופסור פנחס רבינוביץ. בין השנים 1970 ל-1972 עשתה מחקר פוסט-דוקטורט במכון ללימודי יסוד באוניברסיטת רוצ'סטר, ניו יורק. ב-1972 חזרה לישראל והצטרפה לפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב כמרצה בכירה. ב-1978 קודמה לדרגת פרופסור חבר למתמטיקה באוניברסיטה תל אביב. בין 1978 ל־1979 שימשה פרופסור אורח במרכז מחקר ומתמטיקה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, ארצות הברית. בשנת 1984 שימשה מדענית אורחת של מרכז המחקר של IBM ביורקטאון הייטס ניו יורק, ארצות הברית. ב-1984 קודמה לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב והייתה חלק מהסגל הבכיר עד פרישתה בשנת 2010. בין השנים 1991 ל-1993 הייתה ראשת בית הספר למדעי המתמטיקה בפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר. דין הייתה חברה בוועדי מערכת של כתבי העת:Journal of Approximation Theory, Computer Aided Geometric Design, SIAM journal on Imaging Sciences, Journal of Foundations of Computational Mathematics במהלך הקריירה שלה השתתפה דין ביותר מ-120 כנסים וסדנאות. דין הייתה דוברת בקונגרס הבינלאומי של מתמטיקאים ב-2006, בחלק על ניתוח נומרי ומחשוב מדעי. בשנת 2010 פרשה לגמלאות. היא פרסמה 185 מאמרים ו-2 ספרים. תחומי המחקר העיקריים שלה הם אינטרפולציה, ניתוח מתמטי, קומבינטוריקה, טופולוגיה ואלגוריתמים. היא חקרה אינטרפולציה בכמה תחומים, כולל שיעור, אופטימיזציה מתמטית ומתמטיקה שימושית. היא מקשרת בין גבולות לבין מתמטיקה טהורה בחקירת סוגיות בניתוח מתמטי. מחקר הקומבינטוריקה שלה משלב אלמנטים של טרנספורמציה אפינית, מספר בינארי, אינוריאנט וגיאודזה. עבודתה בתחום האלגוריתם עוסקת בנושאים כמו Spline, המחוברים לתחומים כמו Thin plate spline, Smoothing ומחשוב. מחקריה מכסים סוגיות במתמטיקה שימושית, מתמטיקה בדידה, ניתוח מתמטי, אלגוריתם ואינטרפולציה. מחקר המתמטיקה השימושית משלב נושאים בתחומים כמו Scheme, Smoothness, אופטימיזציה מתמטית ו-Pecewise. מחקר המתמטיקה הדיסקרטית שלה משלב נושאים בתחומים כמו מרחב קומפקטי, מטריצה, פולינום, אלגברה ואינטרפולציה פולינומית. מחקר הניתוח המתמטי שלה משלב סוגיות מפונקציה ומתמטיקה טהורה. התחומים השונים שדין עסקה בהם במחקר האלגוריתם שלה כללו נקודה, דחיסת תמונה, מספרים בינאריים וקומבינטוריקה. מודלים סטוכסטיים בביולוגיה (בתפקיד נירה ריכטר-דין, עם נרנדרה ס. גואל, עיתונות אקדמית, 1974) קירוב של פונקציות מוערכות סט: התאמה של מפעילי קירוב קלאסיים (עם אלזה פרחי ואלונה מכוב, הוצאת אימפריאל קולג', 2014) אתר האינטרנט הרשמי של נירה דין נירה דין, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה נירה דין, באתר dblp נירה דין, באתר ResearchGate פרופ' נירה דין | הפקולטה למדעים מדויקים ע"ש ריימונד ובברלי סאקלר, באתר exact-sciences.tau.ac.il Nira Dyn: H-index & Awards - Academic Profile, Research.com (באנגלית)
פרדוקס אזור בטא

פרדוקס אזור בטא הוא תופעה בה פעמים אנשים יכולים להתאושש מהר יותר מחוויות קשות יותר מאשר מחוויות עם מצוקה מעטה. הסיבה המשוערת היא שמצבים אינטנסיביים מעוררים תהליכי הגנה פסיכולוגיים המפחיתים את המצוקה, בעוד שמצבים פחות אינטנסיביים אינם מפעילים את אותם תהליכי הגנה פסיכולוגיים, ולכן ישנה הנחתה פחות יעילה של הלחץ. הפרדוקס נצפה בהשפעות הפסיכולוגיות של חשיפה לפיגועי טרור. ככל הנראה ישנו קשר להפעלת התמודדות, דיסוננס קוגניטיבי וצורות אחרות של התגייסות נפשית. דוגמה לפרדוקס היא במקרה בו אדם מסוים נמצא כרגע במערכת יחסים רומנטית בינונית, סביר להניח שהוא לא יסיים אותה כדי למצוא מערכת יחסים מצוינת בשונה ממקרה בו מערכת היחסים הנוכחית שלו גרועה יותר וכך המצב הכללי הופך לגרוע יותר מכיוון שאותו אדם יישאר במערכת היחסים הבינונית. דוגמה נוספת היא אדם שנמצא בעבודה בינונית וימשיך בה, בשונה מעבודה גרועה בה יהיה לו יותר תמריץ למצוא עבודה טובה. כמו כן, סביר להניח שאנשים פצועים יחפשו אמצעים יעילים לזרז את החלמתם (נטילת תרופות, פניה לרופא, ניתוח) כאשר הפציעה חמורה יותר מאשר עבור פציעות קלות, מה שגורם לפציעות אלו להימשך זמן רב יותר.  מקור השם ממאמר שפורסם על ידי דניאל גילברט בעשור הקודם בו הוא מציג את הפרדוקס. במאמר מתואר נוסע שרגיל ללכת ליעדים בטווח של מייל (1.6 קילומטר), ולרכב על אופניים ליעדים מרוחקים יותר. מכיוון שהאופניים מהירים יותר, הנוסע יגיע לכמה מיקומים מרוחקים מהר יותר מאשר ליעדים קרובים יותר (אזור בטא בתרשים שלהם - ומכאן השם), מה שסותר את הנטייה הטבעית המיידית שהוא יגיע מאוחר יותר למקומות מרוחקים יותר. Wayback Machine, web.archive.org, ‏2016-03-04 Wayback Machine, web.archive.org, ‏2015-10-14 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרדוקס אזור בטא".
הגדת נירנברג הראשונה

הגדת נירנברג הראשונה היא כתב יד מאויר של ההגדה של פסח שנוצרה על ידי הסופר והמאייר יואל בן שמעון בנירנברג שבגרמניה בשנת 1449 בקירוב. הגדת נירנברג הראשונה נחשבת לאחת מההגדות היחידות בעולם, שהשתמרו מתקופת ימי הביניים המאוחרים, והיא מספקת תובנות לגבי המנהגים הדתיים והמסורות התרבותיות של הקהילות היהודיות בגרמניה בתקופת ימי הביניים, והוא מהווה עדות להישגיהם האמנותיים הסופרים היהודים באותה העת.[דרוש מקור] הגדת נירנברג הראשונה נמצאת כיום במוזיאון ישראל. הגדת נירנברג הראשונה נוצרה בשנת 1449 בקירוב על ידי הסופר והמאייר הנודע יואל בן שמעון בנירנברג שבגרמניה. הגדת נירנברג הראשונה הובאה לירושלים מגרמניה בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי זלמן שוקן. באפריל 2001 נרכשה ההגדה תמורת 1,017,750 דולרים על ידי משפחת יסלזון במכירה פומבית של סותבי'ס תל אביב, ובעקבות כך היא נתרמה למוזיאון ישראל. הגודל של הגדת נירנברג הראשונה הוא 27 סנטימטרים על 17 סנטימטרים. היא כתובה בדיו וצבעי מים על גבי קלף. הגדת נירנברג הראשונה מכילה איורים רבים המתארים בין היתר סצנות מסיפור יציאת מצרים. ההגדה היא בנוסח אשכנז. עם זאת, ישנם כמה הבדלים בין הנוסח המובא בהגדה לנוסח האשכנזי המקובל כיום. למשל, מופיעו שתי ברכות השיר (יהללוך ונשמת כל חי) במלואן, עם חתימת הברכה, בהתאם למנהג האשכנזי הקדום, וכפי שמובא בתוספות ובראשונים אחרים. זאת בניגוד למנהג האשכנזי שהתקבל, כדעת רבי חיים כהן, לומר "יהללוך" בלי חתימה, ולחתום רק בנשמת כל חי, לאחר הלל הגדול. עם זאת, בהגדה אין ברכת המצוות לפני קריאת ההלל, בהתאם למנהג האשכנזי כיום, ובניגוד להגדות אחרות מאותה תקופה (כמו הגדת רוטשילד). בסוף ההגדה מופיעים הפיוטים אז רוב ניסים הפלאת בלילה, אומץ גבורותיך הפלאת בפסח ואדיר במלוכה, ורק אחר כך "לשנה הבאה בירושלים" ושתיית הכוס הרביעית. לאחר שתיית הכוס הרביעית נכתב הפיוט אדיר הוא. חסל סידור פסח, אחד מי יודע וחד גדיא אינם מופיעים כלל. בספירת העומר שבסוף ההגדה, נוסח הספירה הוא "שהיום יום אחד", בלי המילה "לעומר" או "בעומר". הגדת נירנברג הראשונה, באתר מוזיאון ישראל הגדת נירנברג הראשונה, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית הגדת נירנברג הראשונה, שנקנתה לאחרונה בכמיליון דולר, נתרמה למוזיאון ישראל, באתר הארץ, 26 ביולי 2001 תוספות, מסכת פסחים, דף קי"ח, עמוד א', ד"ה רבי יוחנן.
ברנהרד השלישי, מרקיז באדן-באדן

ברנהרד השלישי, מרקיז באדן-באדן (בגרמנית: Markgraf Bernhard III. von Baden‏; 7 באוקטובר 1474 – 29 ביוני 1536) היה מרקיז באדן-באדן. ברנהרד נולד ב-7 באוקטובר 1474 לכריסטוף הראשון, מרקיז באדן ולאוטיליה מקצנלבוגן. הוא ירש ב-1515 חלק מהמרקיזות של אביו בבאדן ושלט בחלקו מ-1515 עד 1536. שני אחיו, ארנסט ופיליפ ירשו את החלקים האחרים; לאחר מותו של פיליפ, הוא וארנסט ירשו כל אחד מחצית מהחלק של פיליפ. זה יצר שני ענפים של שליטים: "הענף הברנהרדיני" (קתולי) שלט בבאדן-באדן "הענף הארנסטיני" (פרוטסטנטי) שלט בבאדן-דורלאך הענף הברנהרדיני גווע ב-1771, מה שאיפשר למרקיז קרל פרידריך מהענף הארנסטיני לאחד מחדש את מרקיזות באדן. ברנהרד חונך בחצרו של הקיסר מקסימיליאן הראשון ונסע לספרד עם חברו, בנו של מקסימיליאן פיליפ הראשון. פיליפ מונה למלך ספרד ב-1504. ברנהרד נטה בשנותיו המאוחרות לפרוטסטנטיות והכניס את הרפורמציה למחוז העליון. ברנהרד השלישי נישא בשנת 1535, שנתיים לפני מותו, פרנציסקה מלוקסמבורג, רוזנת בריאן וליניי, בתו של שארל הראשון, רוזן ליניי. נולדו להם שני בנים; הצעיר, כריסטוף, נולד לאחר מותו של ברנרד: פיליברט (1536–1569) כריסטוף (1537–1575) ברנהרד, לעומת זאת, היו לו ילדים מחוץ לנישואים רבים, מהם ידועים שישה בנים (ברנרד, פיליפ, יוהאן, גאורג, קספר ומלכיאור). ב-1532 הכריז הקיסר קרל החמישי על גאורג, קספר ומלכיור כנסיכים לגיטימיים, ומאוחר יותר, גם על ברנהרד ופיליפ. בנים אלו לא היו זכאים לרשת, אך הם קיבלו דמי מזונות לאחר מות אביהם. מדיה וקבצים בנושא ברנהרד השלישי, מרקיז באדן-באדן בוויקישיתוף Johann Christian Sachs: Einleitung in die Geschichte der Marggravschaft und des marggrävlichen altfürstlichen Hauses Baden, Karlsruhe 1764–1770, vol. 3, p. 214
פרידריך השלישי, מרקיז באדן

פרידריך השלישי, מרקיז באדן (1327 – 2 בספטמבר 1353) היה מרקיז באדן מ-1348 עד 1353. פרידריך נולד ב-1327 והיה בנם הבכור של רודולף הרביעי ומריה מאוטינגן. בשנת 1348 מת אביו ופרידריך ירש את מרקיזות באדן יחד עם אחיו רודולף החמישי. ב-2 בספטמבר 1353 מת פרידריך, ובנו רודולף השישי, מרקיז באדן ירש אותו. הוא התחתן עם מרגרטה מבאדן, בתו של רודולף הסו, מרקיז באדן-באדן והביא לעולם את הילדים הבאים: רודולף השישי, מרקיז באדן (נפטר ב-21 במרץ 1372). מרגרט, דאם ד'הריקור, התחתנה עם הרוזן גוטפריד השני מליינינגן-ריקסינגן, ולאחריו התחתנה עם הרוזן היינריך מלוצ'לשטיין.
פרידריך בונטה

פרידריך בונטה (בגרמנית: Friedrich Bonte;‏ 19 באוקטובר 1896 – 10 באפריל 1940) היה קומודורה גרמני אשר נהרג במהלך המערכה על נרוויק במלחמת העולם השנייה. בונטה נולד בפוטסדאם ב-19 באוקטובר 1896. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני. ב-3 ביולי 1916 הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי. עם תום המלחמה, צומצם הצבא הגרמני ל-100,000 איש, ולפיכך בונטה סולק מהשירות. הוא הצטרף לבריגדת ארהארדט - מיליציית ימין קיצוני, ויחד עמה לחם כנגד הרפובליקה הסובייטית הבווארית. באפריל 1920 פורקה הבריגדה, ובונטה הצטרף לרייכסמרינה בדרגת אובר-לויטננט צור זי. ב-1 באפריל 1926 הוא הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט. ב-1 בספטמבר 1933 הוא הועלה לדרגת קורבטנקפיטן. ב-1 באפריל 1937 הוא הועלה לדרגת פריגטנקפיטן. ב-1 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד שייטת המשחתות ה-2 וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת קפיטן צור זי. ב-24 באוקטובר של אותה שנה הוא מונה למפקד ספינות הטורפדו של הקריגסמרינה. כעבור יומיים הוא מונה למפקד המשחתות של הצי. ב-10 בפברואר 1940 הוא הועלה לדרגת קומודורה. בונטה נבחר לפקד על "קריגסמרינגרופה 1", קבוצה מיוחדת של כלי שיט אשר נועדה לקחת חלק בפלישה לנורווגיה. על קריגסמרינגרופה 1 הוטל לכבוש את עיר החוף האסטרטגית נרוויק. בונטה ואנשיו הצליחו להשמיד שתי משחתות של הצי הנורווגי ולהנחית בעיר כוחות גבירגסייגר בפיקודו של אדוארד דיטל. יום למחרת, הופיעו בנרוויק חמש משחתות של הצי הבריטי בפיקודו של ברנרד וורברטון-לי. הבריטים הצליחו להפתיע את הגרמנים והטביעו את המשחתות "אנטון שמידט" ו"וילהלם היידקאמפ". על סיפונה של הו"וילהלם היידקאמפ" נמצא גם בונטה, שמת במקום. על שמו של בונטה, נקראו רחובות בווארל, וילהלמסהאפן ומגדבורג. שם הרחוב במגדבורג שונה לאחר המלחמה, אך שני הרחובות האחרים נקראים על שמו עד ימינו. פרידריך בונטה (בגרמנית)
יוגב מלכה

יוגב מלכה (נולד ב-3 בספטמבר 1999) הוא מטפס ישראלי, פיינליסט העונה הרביעית וזוכה העונה החמישית של "נינג'ה ישראל", בה הוכתר כנינג'ה (אנ') ה-20 בעולם, והשני בישראל, אחרי יובל שמלא. מלכה גדל והתחנך בקריית אתא, בן הזקונים להוריו, ולו שלוש אחיות גדולות. בילדותו החל לעסוק באיגרוף שם למד משמעת עצמית. לקראת השירות הצבאי הכין את עצמו לגיבוש ליחידת דובדבן אבל בשל קרע בשריר עבר לתפקיד אחר וסיים את שירותו כראש מדור קרב מגע בבא"ח צנחנים. במהלך השירות החל לטפס ובנה בבסיס מסלול נינג'ה מאולתר. בשנת 2021, תוך כדי שירותו הצבאי השתתף בעונה השלישית של "נינג'ה ישראל". מלכה לא צלח את המוקדמות ונפל במכשול החבית המתגלגלת שהיה המכשול הרביעי בצד A באותו מקצה. בשנת 2022, בעונה הרביעית של התוכנית נינג'ה ישראל, סיים במקום השני לאחר שטיפס את "הר המידוריאמה" ב-29 שניות, אחרי יובל שמלא שקבע תוצאה של 26 שניות והוכתר לנינג'ה הישראלי הראשון וה-16 בעולם. בשנת 2023, בעונה החמישית של התוכנית נינג'ה ישראל, ניצח את העונה, ואף השווה את שיא העולם שבו מחזיק רנה קסלי (גר') הגרמני, כאשר סיים לטפס את המידוריאמה ב-22 שניות. באותה שנה פיתח והשיק אפליקציית אימונים בשם "Power Ninja" שמעניקה למתאמנים תוכניות אימון אישיות. בשנת 2023 מלכה התחרה בעונה השנייה של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" לצד הרקדנית ג'וליה שחר בקשת 12. השניים הודחו בהדחה העשירית, חזרו לנבחרת המאוחדת לאחר ניצחונם בפרק גלגל ההצלה מבין הזוגות שהודחו, והודחו סופית בהדחה החמש עשרה. מלכה מתגורר בתל אביב. בספטמבר 2024 התארס לבת זוגו הרקדנית ג'וליה שחר שהייתה לצידו בתוכנית רוקדים עם כוכבים. מדיה וקבצים בנושא יוגב מלכה בוויקישיתוף יוגב מלכה, ברשת החברתית אינסטגרם יוגב מלכה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערן שטרן, פרק 134 - לא מוותר - יוגב מלכה, באתר soundcloud רפאל הידן, ‏סודות הבריאות של יוגב מלכה, באתר ‏מאקו‏, 25 בפברואר 2022 יפעת הללי אברהם, ‏דמעות של אהבה, באתר ‏מאקו‏, 13 באוקטובר 2022 יוגב מלכה בחצי גמר נינג'ה 2023, סרטון באתר יוטיוב, ב־10 השניות הראשונות מוצג פרופיל המתמודד ובו: גיל, מגורים, עיסוק, גובה, משקל ודירוג המתמודד בתוכנית דסק קשת 12, ‏שיא עולמי: יוגב מלכה זכה בתואר הנינג'ה הישראלי השני וה-20 בעולם, באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2023 אדי גל, הנינג'ה יוגב מלכה מקרית אתא: "ניצחתי את עצמי, את השדים שלי", באתר mynet‏ קריות, 1 באפריל 2022 תומר מלמד, ‏"אין מתמודד שהתאמן לעונה הזאת כמוני", באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2021 ענת שקד, יוגב מלכה מסיים במקום השני את גמר נינג׳ה ישראל: "מלחמת חיי", ניווט חיפה קריות, 6 במרץ 2022 תומר מלמד, ‏"רציתי לצבוט את עצמי, לבדוק אם זה אמיתי. עד עכשיו אני לא מעכל", באתר ‏מאקו‏, 4 באפריל 2023 ערן סויסה, נחשף: הליהוק האחרון שסוגר את נבחרת הסלבס של "רוקדים עם כוכבים", באתר ישראל היום, 21 בפברואר 2023
שודדים את הדוצ'ה

שודדים את הדוצ'ה (באיטלקית: Rapiniamo il duce) הוא סרט קומדיה היסטורית איטלקי משנת 2022. הסרט מספר את סיפורה של כנופיית פורעי חוק, אשר זוממת לשדוד את אוצרו של בניטו מוסוליני בשלהי מלחמת העולם השנייה. מילאנו, 1945. גרמניה הנאצית שולטת בצפון איטליה באמצעות ממשלת בובות אשר נקראת הרפובליקה של סאלו, ומונהגת בידי הדוצ'ה בניטו מוסוליני. בעלות הברית מפציצות יומם וליל את ערי איטליה, וברור לכל שהסוף קרוב. פייטרו למברטי (פייטרו קסטיליאטו) הוא פושע אנוכי אשר מתפרנס בעיקר באמצעות מכירת נשק ומסמכים מזויפים למחתרת. שותפיו הם הצלף מרצ'לו (תומאסו רג'נו) והזייפן אמדאו (לואיג'י פידל). באמצעות פענוח שדר סודי, השלישייה מגלה שיד ימינו של מוסוליני אקילה בורסלינו (פיליפו טימי) מתכנן להבריח את האוצר של מוסוליני לשווייץ. למברטי מחליט לשדוד את האוצר, ולשם כך מרכיב צוות מיוחד אשר כולל את האסה (קוקו אדוג'אמה), כייסת צעירה ונועזת ואהובתו של אמדאו, וכן את ג'ובאני פברי (מאקיו קפטונדה) לשעבר נהג מרוצים ידוע שם, וכיום מכור לסמים, וכן אנרכיסט ופירומן מסתורי אשר ידוע רק בכינוי "מולוטוב" (אלברטו אסטורי). עד מהרה הם מגלים שהמשימה תהיה קשה משחשבו. "שודדים את הדוצ'ה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שודדים את הדוצ'ה", באתר נטפליקס "שודדים את הדוצ'ה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שודדים את הדוצ'ה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שודדים את הדוצ'ה".
עדשה (גאומטריה)

בגאומטריה אוקלידית, עדשה הוא שטח קמור החסום בין שתי קשתות מעגליות, ונמצא בתוך שני המעגלים. לעומת זאת, השטח החסום בין שתי קשתות מעגליות, אחת מבפנים למעגל והשנייה מבחוץ, קרוי סהרון. בעדשה מרכזי הקשתות נמצאים משני צדי העדשה ובצד אחד של הסהרון. בשני המקרים, לשתי הקשתות מיתר משותף יחיד. פורמלית, עדשה היא חיתוך בין שני עיגולים (כאשר חיתוך זה אינו ריק, ואף עיגול אינו מכיל בשלמות את העיגול האחר). כלומר, אם A , B {\displaystyle A,B} עיגולים אזי A ∩ B {\displaystyle A\cap B} הוא עדשה ו- A − ( A ∩ B ) {\displaystyle A-(A\cap B)} הוא סהרון. כאשר לשתי הקשתות אותו רדיוס, העדשה היא עדשה סימטרית; כאשר לשתי הקשתות רדיוסים שונים, זו עדשה אסימטרית. עדשה סימטרית שבה המרכז של כל קשת נמצא על הקשת האחרת קרויה וסיקה פיסקיס. עדשה מופיעה בחקר פונקציית בסל, סדרת קפטיין (אנ') ומשוואת קפלר. שטח של עדשה סימטרית עם קשתות שרדיוסן   R {\displaystyle \ R} וקשת שגודלה   θ {\displaystyle \ \theta } רדיאנים הוא A = R 2 ( θ − sin ⁡ θ ) {\displaystyle A=R^{2}\left(\theta -\sin \theta \right)} שטח של עדשה אסימטרית עם קשתות שרדיוסיהן הם   R {\displaystyle \ R} ו-   r {\displaystyle \ r} והמרחק בין מרכזיהן הוא   d {\displaystyle \ d} הוא A = r 2 cos − 1 ⁡ ( d 2 + r 2 − R 2 2 d r ) + R 2 cos − 1 ⁡ ( d 2 + R 2 − r 2 2 d R ) − 2 Δ {\displaystyle A=r^{2}\cos ^{-1}\left({\frac {d^{2}+r^{2}-R^{2}}{2dr}}\right)+R^{2}\cos ^{-1}\left({\frac {d^{2}+R^{2}-r^{2}}{2dR}}\right)-2\Delta } כאשר Δ = 1 4 ( − d + r + R ) ( d − r + R ) ( d + r − R ) ( d + r + R ) {\displaystyle \Delta ={\frac {1}{4}}{\sqrt {(-d+r+R)(d-r+R)(d+r-R)(d+r+R)}}} הוא שטח המשולש שצלעותיו הן   R {\displaystyle \ R} ,   r {\displaystyle \ r} ו-   d {\displaystyle \ d} . שני העיגולים נחתכים (כלומר נוצרת עדשה) כאשר מתקיים d < r + R {\displaystyle d<r+R} . אורך המיתר המשותף לשתי הקשתות   h {\displaystyle \ h} הוא בעדשה סימטרית   h = 4 R 2 − d 2 {\displaystyle \ h={\sqrt {4R^{2}-d^{2}}}} ובעדשה אסימטרית   h = 1 d 4 d 2 R 2 − ( d 2 − r 2 + R 2 ) 2 = 1 d ( − d + r − R ) ( − d − r + R ) ( − d + r + R ) ( d + r + R ) {\displaystyle \ h={\frac {1}{d}}{\sqrt {4d^{2}R^{2}-(d^{2}-r^{2}+R^{2})^{2}}}={\frac {1}{d}}{\sqrt {(-d+r-R)(-d-r+R)(-d+r+R)(d+r+R)}}} כאשר המרחק   d {\displaystyle \ d} בין מרכזי העיגולים גדול דיו, המיתר המשותף לשתי הקשתות עובר בין שני המרכזים: כאשר המרחק   d {\displaystyle \ d} בין מרכזי העיגולים קטן, המיתר המשותף לשתי הקשתות עובר מחוץ לקטע המקשר בין שני המרכזים: סהרון (גאומטריה) לימון (גאומטריה) מדיה וקבצים בנושא עדשה בוויקישיתוף עדשה, באתר MathWorld (באנגלית)
יורי גידזנקו

יורי גידזנקו (ברוסית: Юрий Павлович Гидзенко; ‏נולד ב־26 במרץ 1962) הוא קוסמונאוט רוסי שטס לחלל מספר פעמים והיה חבר צוות של תחנת החלל מיר ותחנת החלל הבין-לאומית. יורי גידזנקו נולד בכפר במחוז מיקולאייב באוקראינה הסובייטית שאז הייתה חלק של ברית המועצות. בשנת 1979 הוא סיים לימודי בית ספר בקישינב. לאחר שירות צבאי הוא התקבל ללימודים בבית ספר לטייסי קרב בחרקיב. עם קבלת הסמכה לטייס קרב גידזנקו הוצב ביחידת חיל האוויר הסובייטי באזור אודסה. הוא קיבל הסמכה למדריך צניחה. בשנת 1987 גידזנקו התחיל הכנות לטיסות חלל במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר בצוות גיבוי של מספר משימות חלל. בשנת 1995 הוא היה מפקד צוות של חללית סויוז TM-22 שהתחברה לתחנת החלל מיר. בתחנת החלל כבר פעיל משלחת מס' 19 בפיקוד אנטולי סולוביוב. לאחר העברת אחריות על תחנת החלל משלחת מס' 20 החלה בפעילות סדירה. הצוות פעל לפי תוכנית משותפת עם סוכנות החלל האירופית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 170 ימי טיסה ו-2 פעילויות חוץ רכביות. באוקטובר 2000 גידזנקו טס לחלל בפעם השנייה כמפקד צוות סויוז TM-31. החללית התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית ובכך החלה לפעול משלחת מס' 1 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד ויליאם שפרד. הוא שהה בתחנת החלל 140 ימים וחזר לכדור הארץ בטיסת STS-102 של מעבורת החלל דיסקברי. באפריל 2002 גידזנקו טס לחלל בפעם השלישית כמפקד צוות סויוז TM-34. החללית התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא שהה בתחנת החלל 9 ימים וחזר לכדור הארץ בטיסת סויוז TM-33. גידזנקו עזב את יחידת הקוסמונאוטים בשנת 2004 עבר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. בשנת 2009 הוא מונה לסגן מפקד המרכז. גידזנקו עם משפחתו מתגורר בעיר הכוכבים. מדיה וקבצים בנושא יורי גידזנקו בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה באתר מרכז הכנת הקוסמונאטוים (ברוסית) יורי גידזנקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)