laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיוויזיית השריון ה-25 (ארצות הברית)

דיוויזיית השריון ה-25 הייתה "דיוויזיית רפאים" שנוצרה בשנת 1944 כחלק מ- Fortitude South II כדי להחליף את דיוויזיית השריון ה-5 האמיתית כאשר יחידה זו נפרסה לנורמנדי. כפי שמתואר לגרמנים, הדיוויזיה הוקמה במחנה פיין, ניו יורק ב-1941, אך לא נפרסה לאנגליה עד יוני 1944 כשהצטרפה לקורפוס ה-33, הארמייה ה-14. הדיוויזיה התבססה בתחילה סביב מפקדה בווינקנטון, בסאמרסט, אך עברה לסביבה של מזרח דרהם בנורפוק ביולי 1944. בתוכנית הפלישה כביכול לפה-דה-קאלה, היא הייתה אמורה להרכיבה עם דיוויזיית הרגלים הבריטית ה-58 את הגל השני של הפלישה, הנוחתת על ראש החוף של דיוויזיית הרגלים האמריקאית ה-17. בעקבות Fortitude South II תוארה הדיוויזיה כעוברת לאזור סביב מחנה טידוורת' בהמפשייר במהלך אוגוסט 1944, שם, במהלך ספטמבר 1944 היא הועברה לפיקוד של הקורפוס ה-37. הדיוויזיה סולקה על ידי הודעה שהיא עזבה את הממלכה המאוחדת דרך סאות'המפטון באוקטובר 1944 יחד עם היחידות האחרות של הקורפוס ה-37 האמריקאי. בנוסף ליחידות התמיכה הדיוויזיוניות הרגילות הורכבה דיוויזיית השריון ה-25 מ: גדוד טנקים 72 גדוד טנקים 73 גדוד טנקים 74 גדוד חי"ר משוריין 498 גדוד חי"ר משוריין 499 גדוד חי"ר משוריין 500 במותחן הטכנו משנת 1988 "נקודת חרב" מאת הרולד קויל, דיוויזיית השריון ה-25 היא הייעוד שניתן לאחת מההרכבים שגויסו כדי להתמודד עם פלישה סובייטית לאיראן. (Hesketh 1999, p. 244) (Holt 2005, p. 905) (Hesketh 1999, p. 418) (Coyle 1988, p. xv)
הקורפוס ה-33 (ארצות הברית)

הקורפוס ה-33 היה 'יחידת רפאים' שהוקמה ב-1944 כחלק מ-Fortitude South II. הקורפוס דווח לראשונה לגרמנים כשהגיע ביוני 1944, נחת בליברפול והקים את המפקדה שלו במארברי, צ'שייר, עם דיוויזיית הרגלים האמריקאית ה-11, דיוויזיית הרגלים האמריקאית ה-48 ודיוויזיית השריון ה-25 בפיקודו. ביולי דווח כי הקורפוס והיחידות שבפיקודו עוברים לתפוס עמדות שהתפנו על ידי הקורפוס ה-20 האמריקאי ביציאתו לנורמנדי. עם המפקדה שלו בבורי סנט אדמונדס, סאפוק, לקורפוס היה תפקיד לעקוב אחר הנחיתות של הקורפוס האמריקאי ה-37 והקורפוס הבריטי השני בפה-דה-קאלה. לאחר סיומו של Fortitude South II דווח כי הוא עבר לרומזי באוגוסט 1944. במהלך ספטמבר השליטה בדוויזיית השריון ה-25 עברה לקורפוס ה-37 ודיוויזיית הרגלים ה-17 הפכה לחלק מהקורפוס ה-33. באוקטובר 1944 פורסם לגרמנים כי הקורפוס פורק כדי לספק מחליפים ליחידות אחרות. (Holt 2005, p. 899 & 900) (Hesketh 1999, p. 244) (Hesketh 1999, p. 418)
הקורפוס ה-37 (ארצות הברית)

הקורפוס ה-37 היה 'יחידת רפאים' שנוצרה ב-1944 כחלק מ-Fortitude South II, הונאה צבאית של בעלות הברית במהלך ההצטברות לנחיתה בנורמנדי ב-1944. הקורפוס דווח לראשונה לגרמנים כשהגיע במהלך מאי ויוני 1944 לליברפול והקים את המפקדה שלו ב-Great Baddow ליד צ'למספורד באסקס עם דיוויזיית הרגלים האמריקאית ה-17 ודיוויזיית הרגלים האמריקאית ה-59 בפיקודו. בתחילה תחת פיקודה של הארמייה האמריקאית השלישית, הקורפוס הפך לחלק מהארמייה האמריקאית ה-14 באמצע יולי 1944, שם היה אמור להיווצר, כאשר הקורפוס הבריטי השני היה הגל הראשון של נחיתות פה-דה-קאלה. לאחר סיומו של Fortitude South II דווח כי עבר לאזור וורת'ינג בסאסקס והקים את המטה שלו בגורינג במהלך אוגוסט. במהלך סוף ספטמבר, תחילת אוקטובר 1944, דיוויזיית הרגלים ה-17 הועברה לפיקוד של הקורפוס ה-33 בתמורה לדיוויזיית השריון האמריקאית ה-25, שבעקבותיה הוכרז שהקורפוס והיחידות בפיקודו עזבו את אנגליה דרך סאות'המפטון. (Holt 2005, p. 900) (Hesketh 1999, p. 468) (Hesketh 1999, p. 418)
הדיוויזיה ה-58 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-58 של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם. הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה כחלק מהצבא הטריטוריאלי, דיוויזיה משלימה לדיוויזיה ה-56 (1/1 לונדון). באוגוסט 1915 התרכזה הדיוויזיה סביב איפסוויץ' שבמזרח אנגליה וקיבלה את המספר 58, כאשר חטיבותיה היו 173, 174 ו-175. כאן הוא היה חלק מהארמייה הראשונה של כוחות הבית בכוח המרכזי. בספטמבר 1915 יצאו חטיבות הארטילריה של הקו הראשון לצרפת והוחלפו ביחידות הקו השני של הדיוויזיה. באביב 1916 השתלטה הדיוויזיה על גזרה של הגנת החוף המזרחי. ואז ביולי 1916 הוא נסע לסאטון ווני במישור סולסברי לאימון אחרון לפני פריסה מעבר לים. התותחנים היו מצוידים כעת בתותחי שדה מודרניים של 18 פאונד והוביצרים בקוטר 4.5 אינץ', בעוד שלחיילי הרגלים הונפק רובה השירות לי אנפילד במקום רובי האריסקה היפניים מסוג .256 שהיו להם בטירונות. הדיוויזיה החלה לצאת לצרפת ב-20 בינואר 1917 והתרכזה עד ה-8 בפברואר. לאחר מכן היא שירתה למשך שארית המלחמה בחזית המערבית. הדיוויזיה לחמה בקרבות אראס, פשנדל, מתקפת האביב, אמיין ומתקפת מאה הימים. לאחר שביתת הנשק עם גרמניה אוגדה הדיוויזיה באזור פרווולץ בבלגיה. בעלי מלאכה מיומנים ואנשי 'מרכזיים' החלו להשתחרר במהלך דצמבר 1918, ועד מרץ 1919 הידלדלה הדיוויזיה לכוח שלדי. הארטילריה יצאה לבריטניה ב-4 באפריל, והיחידות האחרונות עזבו את צרפת בסוף יוני, כאשר הדיוויזיה ה-58 חדלה להתקיים. הדיוויזיה הוקמה מחדש כ'דיוויזיית רפאים' שנוצרה במסגרת 'מבצע פורטיטיוד צפון' כתחליף לדיוויזיית החי"ר ה-3 שיצאה דרומה לקחת חלק בחזרה של יום D. בניגוד ל'דיוויזיות רפאים' אחרות, המספר של ה-58 נבחר על סמך דיווחי אולטרה שהראו שהגרמנים האמינו שקיימת דיוויזיית חי"ר 58 בסביבת וינדזור. זיהוי שגוי זה נתמך אז על ידי תעבורת רדיו מדומה ועל ידי דיווחים פיקטיביים של סוכנים כפולים שעבדו עבור שירות הביטחון הבריטי, MI5. כחלק מהקורפוס השני של הארמייה הרביעית, הדיוויזיה לקחה את התפקיד של מערך הסתערות מאומן הרים ב-'Fortitude North' ואת תפקיד יחידת המעקב ב-'Fortitude South'. היא סיימה את תפקידה על ידי הודעה שהדיוויזיה עברה להרטפורדשייר ופורקה באפריל 1945. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-58 בוויקישיתוף
2000 and Whatever

"2000 and Whatever" (בעברית: "2000 ומשהו") הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי האוסטרלי אלקטריק פילדס. הוא יצא לאור באופן עצמאי ב-1 בפברואר 2019. הוא השתתף ב-Eurovision – Australia Decides, הקדם האוסטרלי לאירוויזיון 2019, והגיע למקום השני, מאחורי "Zero Gravity" של קייט מילר-היידקי. ”הדור שלנו יכול להיות הטוב ביותר שהיה. אם נהיה מודעים לכך שכולנו כאן, ביחד, מסיבות שלעולם לא נבין באופן מוחלט, נוכל לעשות זאת. יש מקום לכולם. השתמשו בכך כדי לנווט דרך חדשה לחופש, כי בתוך זמן קצר כולנו נעלם מהעולם” – הצהיר הצמד ביום צאת השיר. ביולי 2019 קיבל מועמדות ל"שיר השנה" בטקס פרסי המוזיקה הילידית באוסטרליה. הוא הגיע למקום הרביעי בתחרות ה-OGAE Second Chance Contest. בדצמבר 2018 נחשף כי הוא עתיד להשתתף ב-Eurovision – Australia Decides, הקדם האוסטרלי לאירוויזיון 2019. ב-9 בפברואר 2019 הופיע על בימת התחרות עם השיר "2000 and Whatever", ודורג במקום השני. במאי מסר את נקודות צוות השיפוט האוסטרלי בגמר האירוויזיון. מאוחר יותר יצא לסיבוב הופעות ברחבי אוסטרליה. באתר auspOp אהבו מאוד את השיר, והכתירו אותו כמועמד הטוב ביותר לזכייה בקדם האוסטרלי. ג'קסון לנגפורד מ-Music Feeds כינה אותו כשיר אלקטרו-פופ טוב. וולטר מארש סבר כי הבחירה ב-"2000 and Whatever" לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2019 תהיה הטובה ביותר. הוא שיבח את קצבו האלקטרוני ואת קולותיו של זכריה פילדינג. "Electric Fields to compete for Eurovision place". SBS. 4 בדצמבר 2018. נבדק ב-2 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Kate Miller-Heidke reigns supreme at Australia Decides". Aussievision. 10 פבר' 2019. נבדק ב-2019-07-20. {{cite web}}: (עזרה) "SBS Australia". Facebook. 30 באפריל 2019. נבדק ב-30 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Q&A with Electric Fields". Off The Leash. 29 במאי 2019. נבדק ב-2 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Australia… Cast Your Eurovision Vote". auspOp. 9 בפברואר 2019. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Listen To Electric Fields' Eurovision Single '2000 And Whatever'". Music Feeds. 4 בפברואר 2019. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Eurovision Electric Fields may emerge the real winners". Adelaide Review. 11 בפברואר 2019. נבדק ב-19 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) "ARIA Australian Top 40 Digital Tracks" (PDF). Australian Recording Industry Association. 18 בפברואר 2019. נבדק ב-16 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "2000 and Whatever". iTunes Australia. נבדק ב-2 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
פריוריטי

האם התכוונתם ל... פריוריטי סופטוור – חברת תוכנה ישראלית, בעלת תוכנת ה-ERP פריוריטי פריוריטי רקורדס – חברת מוזיקה אמריקאית תיעדוף – (בלועזית: פּרִיוֹריטיזציה) פעילות של קביעת סדר עדיפויות לביצוען של משימות
הדיוויזיה ה-55 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-55 של הצבא הבריטי (מערב לנקשייר) היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמות העולם. הדיוויזיה הוקמה בשנת 1908 כחלק מהצבא הטריטוריאלי, שנועד להחליף את יחידות הצבא הסדיר כאשר אלה היו במשימות מעבר לים. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, התנדבו רוב אנשי הדיוויזיה לשירות מעבר לים. אלה שלא התנדבו שימשו להקמת יחידות מילואים חדשות, וב-31 באוגוסט 1914 שימשו אלה ליצירת דיוויזיית מערב לנקשייר ה-2. במקום להיות פרוסה כמערך שלם, דיוויזיית מערב לנקשייר התפרקה במהלך 1914 ו-1915, מכיוון שחייליה נשלחו כתגבורות לחזית המערבית. כאשר אחרוני המתנדבים יצאו לשירות מעבר לים, שארית הדיוויזיה אוחדה עם דיוויזיית מערב לנקשייר ה-2, ודיוויזיית מערב לנקשייר חדלה להתקיים. בשנת 1916 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת כדיוויזיה ה-55 (מערב לנקשייר) והוקצו מחדש ליחידותיה המקוריות. במהלך הקרב על הסום, הדיוויזיה נלחמה במספר פעולות בגווילמונט, גינשי ומורבל. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בפילקם וברכס דרך מנין, במהלך קרב פשנדל, וצברה מוניטין מצוין. בסוף 1917, הדיוויזיה לחמה בקרב קמברה. לקראת סוף הקרב, מתקפת נגד גרמנית גדולה אילצה את הדיוויזיה לסגת לאחור יותר מ-1 מייל (1.6 ק"מ). הוקמה ועדת חקירה לבחון אובדן שטח זה ואת התנהלות הדיוויזיה. החקירה העלתה ממצאים שהתגלו שנויים במחלוקת עם חיילים מהתקופה והיסטוריונים מודרניים. בשנת 1918, הדיוויזיה התמודדה עם מתקפת האביב הגרמנית, וניהלה הגנה על ז'יבנשי במהלך הקרב על אסטייר. לאחר שהמתקפה הגרמנית נעצרה, הצטרפה הדיוויזיה למתקפת מאה הימים, מתקפת השיא של המלחמה. הדיוויזיה ספגה כמעט 36,000 נפגעים, עם 6,520 הרוגים, במשך יותר משנתיים של לחימה. לאחר סיום פעולות האיבה, הדיוויזיה שוחררה אט אט ולבסוף התפרקה בשנת 1919. בשנת 1920 עברה הדיוויזיה רפורמה באנגליה. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה. בשנת 1920 הוקמה הדיוויזיה מחדש, כחלק מהצבא הטריטוריאלי. היא הוצבה במחוז לנקשייר לאורך שנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, והייתה לא ממומן ולא מאוישת. בסוף שנות ה-30, הדיוויזיה צומצמה משלוש לשתי חטיבות חי"ר וויתרה על יחידות תותחים ותמיכה אחרות כדי להפוך ךדיוויזיה ממונעת, הדיוויזיה הממונעת ה-55 (מערב לנקשייר). זה היה חלק משינוי דוקטרינה של הצבא הבריטי שנועד להגביר את הניידות בשדה הקרב. בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה, בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה הוקמה הדיוויזיה ה-59 (סטפורדשייר). הדיוויזיה ה-55 נשארה בבריטניה, בתפקיד הגנתי, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. בשנת 1940, בעקבות הקרב על צרפת, נזנח רעיון הדיוויזיה הממונעת. הדיוויזיה השיגה את חטיבת הרגלים השלישית שלה, והפכה לדיוויזיית הרגלים ה-55 (מערב לנקשייר). היא נשארה בתוך הממלכה המאוחדת, כיחידת הכשרה לפעולות עתידיות כמו גם הכשרת מחליפים ליחידות קרביות, והוקצתה לתפקידים נגד פלישה. עד 1944, הדיוויזיה התרוקנה מרבים מיחידותיה. שארית הדיוויזיה שימשה במבצע פורטיטיוד, מאמץ הטעיה שתמך בפלישה של בעלות הברית לצרפת. בתום המלחמה שוחררה הדיוויזיה ולא הוקמה מחדש. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-55 בוויקישיתוף
Det var en yndig tid

"Det var en yndig tid" (בעברית: "זה היה זמן נפלא") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הדנית קטי בדטגר. השיר ייצג את דנמרק באירוויזיון 1960. השיר נכתב על ידי סוון בומן והולחן על ידי וילפרד קר. בדומה לשירי התקופה, השיר הוא בלדת אהבה. במרכז מילות השיר מספרת הדוברת על חייה הישנים בעיר שבה גדלה. ערך מורחב – דנמרק באירוויזיון 1960 ב-29 במרץ 1960, ליל האירוויזיון, שרה בדטגר רביעית בסדר ההופעות, לפני בלגיה אחרי לוקסמבורג. לבסוף, השיר הגיע למקום העשירי מתוך שלוש עשרה מקומות, וקיבל. דנמרק העניקה את הניקוד הגבוה ביותר (4) לצרפת, שניצחה לבסוף. Det var en yndig tid (English translation)
מעונה (סרט)

מעונה (באנגלית: Tormented) הוא סרט בריטי מ-2009. ג'סטין פילדינג, ראש מועצת התלמידים, יוצאת מבית הספר מלווה על ידי המשטרה, חמישה ימים קודם לכן היא קוראת הספד בהלווייתו של דארן מולט, תלמיד לא מקובל בבית ספר ואסמטי, לאחר מכן רוחו חוזרת לבית הספר על מנת לנקום בילדים שנהגו בו בבריונות. "מעונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מעונה", באתר נטפליקס "מעונה", באתר AllMovie (באנגלית) "מעונה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מעונה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מעונה (סרט)".
עונת 2023 בגביע ליברטדורס

עונת 2023 בגביע ליברטדורס (בספרדית: 2023 Copa CONMEBOL Libertadores) היא העונה ה-64 של גביע ליברטדורס, טורניר הכדורגל למועדונים הבכיר ביותר באמריקה הדרומית, המאורגנת על ידי CONMEBOL. הקבוצה הזוכה תשחק בגביע רקופה סודאמריקנה מול הקבוצה הזוכה בעונת 2023 בגביע סודאמריקנה, ותעפיל ישירות לשלב הבתים של עונת 2024 בגביע ליברטדורס. ב-25 בנובמבר 2021, הודיעה CONMEBOL על ביטול חוק שערי חוץ, שהיה בשימוש מאז 2005, בכל תחרויות המועדונים המאורגנות על ידיה, כולל גביע ליברטדורס. בהתאם לכך, שוויון לאחר הארכה יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין. פלמנגו הברזילאית מחזיקת הגביע מהעונה שעברה הודחה בשלב שמינית הגמר . מדיה וקבצים בנושא עונת 2023 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף South America scraps away-goals rule for club competitions, Yahoo News, ‏25 November 2021
עונת 2024 בגביע ליברטדורס

עונת 2024 בגביע ליברטדורס (בספרדית: 2024 Copa CONMEBOL Libertadores) היא העונה ה-65 של גביע ליברטדורס, טורניר הכדורגל למועדונים הבכיר ביותר באמריקה הדרומית, המאורגנת על ידי CONMEBOL. הקבוצה הזוכה תשחק בגגביע העולם למועדונים 2025, ותעפיל ישירות לשלב הבתים של עונת 2025 בגביע ליברטדורס. 47 הקבוצות הבאות העפילו לטורניר, מ-10 התאחדויות הכדורגל החברות ב-CONMEBOL: מחזיקת הגביע מחזיקת גביע סודאמריקנה ברזיל: 7 קבוצות ארגנטינה: 6 קבוצות 8 ההתאחדויות הנותרות: 4 קבוצות כל אחת הכניסה לכל שלב בתחרות נעשתה באופן הבא: שלב הבתים (28 קבוצות): אלופת גביע ליברטדורס המכהנת אלופת גביע סודאמריקנה המכהנת מקומות 1–5 בברזיל ובארגנטינה מקומות 1–2 ב-8 ההתאחדויות הנותרות שלב שני (13 קבוצות): מקומות 6–7 בברזיל מקום 6 בארגנטינה מקומות 3–4 מצ'ילה וקולומביה מקום 3 ב-6 ההתאחדויות הנותרות שלב ראשון (6 קבוצות): מקום 4 בבוליביה, אקוודור, פרגוואי, פרו, אורוגוואי וונצואלה בשלבי המוקדמות, כל משחק נערך בשני סיבובים בשיטת בית-חוץ, המנצחת בסיכום שני המשחקים עולה לשלב הבא. שוויון בסיכום שני המשחקים יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין (ללא הארכה). שלב המוקדמות מורכב כך: שלב ראשון (6 קבוצות): שלושת המנצחות עולות לשלב השני ומצטרפות ל-13 הקבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה. שלב שני (16 קבוצות): שמונת המנצחות עולות לשלב השלישי. שלב שלישי (8 קבוצות): ארבעת המנצחות עולות לשלב הבתים ומצטרפות ל-28 הקבוצות שהעפילו לשלב זה. ארבעת המפסידות מועברות לשלב הבתים בגביע סודאמריקנה. מדיה וקבצים בנושא עונת 2024 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף עונת 2024 בגביע ליברטדורס, ברשת החברתית אינסטגרם
הכוח החי

הכוח החי (בלטינית: Vis viva - כוח חי), הוא מונח היסטורי שפיזיקאים השתמשו בו כדי לדון במה שמכונה כיום אנרגיה קינטית בניסוח מוקדם של עקרון שימור האנרגיה בהקשר של מכניקה קלאסית. התיאוריה, שהוצעה על ידי גוטפריד לייבניץ (בעקבות כריסטיאן הויגנס) במהלך התקופה 1676–1689, הייתה שנויה במחלוקת שכן נראה היה שהיא מתנגדת לתאוריה של שימור כמות התנועה בה תמך רנה דקארט. כמות התנועה של דקארט הייתה שונה מתנופה, אבל אייזק ניוטון הגדיר את כמות התנועה כצירוף של כמות החומר והמהירות בהגדרה II של ספרו המפורסם עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע. בהגדרה III, הוא הגדיר את הכוח המתנגד לשינוי בתנועה בתור האינרציה החזותית של דקארט. חוק התנועה השלישי של ניוטון (לכל פעולה יש תגובה שווה והפוכה) שווה ערך גם לעקרון שימור התנע (מומנטום). לייבניץ קיבל את עקרון שימור המומנטום, אך דחה את הגרסה הקרטזיאנית שלו. ההבדל בין הרעיונות הללו היה האם כמות התנועה הייתה קשורה פשוט להתנגדות של הגוף לשינוי במהירות (מול אינרציה) או שמידת הכוח של גוף עקב תנועתו (מול viva) קשורה לריבוע מהירותו. הכוח החי הוא mv2, מייצג את האנרגיה הקינטית של הגוף. לייבניץ סבר כי האנרגיה הכוללת נשמרת במערכות מכניות מסוימות, ועל כן החשיב את האנרגיה כמוטיב פנימי "מולד" של החומר דבר זה נכלל כיום במסגרת חוק שימור האנרגיה לאחר שהתגלו והומשגו רעיונות אחרים כמו אנרגיה והתברר גם כי חוק שימור האנרגיה מתקיים לא רק בהקשר של אנרגיה קינטית אלה גם בהקשרים אחרים של אנרגיה כמו הפיכת אנרגיה קינטית לחום (פיזיקה) או מעברי אנרגיה בין תנועה קינטית לבין אנרגיה חשמלית. טענה זו של לייבניץ נתפסה כמתחרה בהשקפה על מרכזיות חוק שימור התנע שהחזיקו בה ניוטון באנגליה ודקארט בצרפת, ועל כן נדחתה. כיום ברור שגם התנע וגם האנרגיה נשמרים, ושתי הגישות משלימות זו את זו. כוח החיים יגאל גלילי ומיכאל צייטלין, הבנת המכניקה הקלאסית: דיאלוג עם תאוריית התנועה של דקארט, האוניברסיטה העברית בירושלים פרופסור שמואל סמבורסקי (עורך), המחשבה הפיזיקאלית בהתהוותה מן הפילוסופיה הקדם־סוקראטית ועד הפיזיקה של הקוואנטים אנתולוגיה, על גוטפריד וילהלם לייבניץ, עמ' 231, הוצאת מוסד ביאליק, תשל"ב, כותר מה הייתה המחלוקת מול viva, כולל ההיבטים הפילוסופיים שלה? באתר hsm.narkive.co.il What is Vis Viva סרטון, Physics for Students Vis Viva, סרטון ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Inma

Inma הוא המיני-אלבום הראשון של הצמד האוסטרלי אלקטריק פילדס. הוא יצא לאור באופן עצמאי ב-20 ביולי 2016. שם היצירה נגזר משם טקס תרבותי של נשות האנאגו. דניאל בראונינג, מגיש ומפיק של הרדיו הלאומי ABC, סבר כי מדובר ביצירה מלאת רגש. עוד הוסיף כי כוחם המוזיקלי של רוס ופילדינג יחד עוצר נשימה. לאורך היצירה מופיעים כמה משפטים בשפות האם של פילדינג, יאנקוטייטיירה ופיטיאנטיאטיירה. באותה שנה הושמע המיני-אלבום בפסטיבלים רבים, דוגמת "ספיריט", פסטיבל האופנה של אדלייד וב"טריפל ג'יי". "IY2019: Saving language through Dreaming story". Department of Infrastructure, Transport, Regional Development and Communications. 8 ביולי 2019. נבדק ב-12 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Inma by Electric Fields". CD Baby. נבדק ב-2 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Electric Fields". Select Music. 2 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
עד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עד – מילה נרדפת לנצח עד – אדם המוסר עדות עד (שיר) – סינגל שהוקלט על ידי אדם אישים: גיא עד – סופרת ישראלית אד עדי
נתנאל פויר

נתנאל פויר (בהונגרית: Feuer Náthániel;‏ סובוטישטה, 24 באוגוסט 1844 – בודפשט, 25 בנובמבר 1902) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא עיניים, פרופסור באוניברסיטאות, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. נתנאל פויר נולד במשפחה יהודית. אין פרטים על הוריו. הוא השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטת וינה, שם קיבל ב-1872 תואר בכירורגיה וברפואת עיניים. כבר באותה תקופה הוא בחר ברפואת עיניים כמגמה ראשית ובמשך שנתיים עבד במרפאת עיניים באוניברסיטת וינה בהדרכתו של פרופסור אַרְלְט. בשנים 1872–1875, באוניברסיטת קולוז'וואר, הוא היה עוזרו של פרופסור וילמוש שולק, אותו פגש בווינה. ב-1874 הפך לפרופסור חיצוני באוניברסיטת קולוז'וואר ושנה לאחר מכן חזר לווינה, גם שם הוסמך כפרופסור חיצוני באוניברסיטת וינה. מאותו זמן ואילך הוא שם לו למטרה העיקרית של חייו ללמוד ולהתגבר על אחת ממחלות העיניים המסוכנות וההרסניות ביותר, גרענת, ובתחום זה זכה לתהילה הרבה מעבר לגבולות הונגריה. בשנת 1886 מונה למפקח בריאות הציבור המלכותי במשרד הפנים ההונגרי, ובתפקיד זה הוביל את הפיקוח בנושא הגרענת במדינה כולה. בשנת 1891, הוא הפך לפרופסור חיצוני לרפואת עיניים גם באוניברסיטת בודפשט, ולאחר מכן בשנת 1895, לפרופסור רגיל. משנת 1893 עמד בראש כמנהל מחלקת מחלת הגרענת של בית החולים סנט אישטוואן בבודפשט. הוא פרסם מחקרים וחיבורים רבים על רפואת עיניים בכתבי עת רפואיים. עבודתו העיקרית היא מדריך גרענת שיצא לאור בשלוש מהדורות. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי בסגד. רעייתו הייתה פאולה זיפר (1860–1931). בתו הייתה אלה פויר, אשתו של אישטוואן לוי, פקיד. בנו היה אגון פויר. לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורכת ראשית אגנש קניירש. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1967-1969. (דרוש מנוי) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001. יוז'ף סיניאי: חיים ויצירות של סופרים הונגרים. בודפשט, 1891-1914. "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 588/1902. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-09. "Gyászjelentése (1902. november 26.) Budapesti Napló, 7. évfolyam, 325. szám". נבדק ב-2020-04-09. "Ziffer Paula halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 332/1931. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-09. "Feuer Ella házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 405/1910. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-04-09. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נתנאל פויר".
פנחס טולידאנו

הרב ד"ר פנחס ברוך טולידאנו (נולד סביב שנת ה'תרצ"ה, 1935) הוא פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה הספרדי של לונדון ואמסטרדם. עורך תורני, מחבר ספרי הלכה, ראש מכון 'אור הטוב' לההדרת ספרים ישנים והוצאה לאור מכתבי יד. נולד במקנס שבמרוקו סביב שנת תרצ"ה, לאביו הדיין רבי ברוך אברהם טולידאנו ולאימו ג'אמילא. בבחרותו בשנת תשי"א, הגיע הרב יצחק צבי סטימצקי למרוקו במטרה לגייס בחורים ללמוד בלונדון בישיבת תורת אמת. רבי פנחס נשלח עם קבוצת בחורים במרוקו לישיבה זו, ושם למדו אצל הרב יצחק צבי זיידל סמיאטיצקין והרב אליעזר לופיאן. כמו כן, למד בישיבת עץ חיים-לונדון אצל הרב נחמן שלמה גרינשפאן. נסמך לרבנות בגיל עשרים. בשנת ה'תשל"ד, התמנה לדיין בבית הדין הרבני של לונדון. ובשנת ה'תש"ם, בברכתם של הרב עובדיה יוסף והרב שלום משאש, נבחר לכהן כאב בית הדין ורבם של קהילת הספרדים בלונדון. בשנה זו קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון. ייסד את בטאון רבני אירופה - שרידים, בשנים הראשונות היה עורך הבטאון, ולאחר מכן המשיך לכתוב בו מדי שנה. בשנת ה'תשנ"ח התמנה לרבם של קהילות הספרדים באמשטרדם, בנוסף לכהונתו בלונדון. התכתב בהלכה עם רבי יוסף משאש ורבי שלום משאש. ברית שלום (שלשה חלקים) - שו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך. מקור הברכה - קיצור שולחן ערוך. תוספת ברכה - חיבור שהדפיס על השו"ת של אביו 'שאלו לברוך' בו הוא מחזק דברי אביו. חיי עולם - הלכות אבלות. כנפי יונה - הלכות תפילין, להרב רפאל משה אלבז, תשנ"ה. ספרי רבי ברוך אברהם טולידאנו: שו"ת שאלו לברוך (ארבעה חלקים); הלכה ברינה (סיכום הלכות שולחן ערוך בדרך שיר עם פירוש); ברוך טעם (דרשות); אמרי ברוך; ויעש ברוך (דרשות). משנת הגט - אוסף חיבורים בענייני גיטין, תשע"ו. גרש ירחים - הלכות גיטין להרב יוסף משאש. השמים החדשים - שו"ת לרבי משה טולידאנו. הקדמת המחבר לשו"ת ברית שלום חלק ראשון. ראו דבר המערכת, שרידים חוברת א-ג (שנים תשמ"ב-ד). ראו אוצר המכתבים ח"ג סימן א'תתכד. ראו שמ"ש ומגן חלק א יורה דעה סימן כט.
חוסה מנואל אלברס

חוסה מנואל אלברס בואנו (בספרדית: José Manuel Albares Bueno; נולד ב-22 במרץ 1972) הוא דיפלומט ופוליטיקאי ספרדי המכהן כשר החוץ של ספרד בממשלתו של ראש הממשלה פדרו סנצ'ס מאז 2021. הוא נבחר לקונגרס הנציגים של ספרד מטעם מפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית בבחירות הכלליות בספרד ב-2023 (אנ'). אלברס נולד ב־1972 במדריד. הוא מחזיק בתואר במשפטים ותעודה במנהל עסקים. אלברס שירת כקונסול בבוגוטה, וכיועץ בנציגות ספרד בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. כיועצו המרכזי של פדרו סנצ'ס במפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית במהלך תקופתו הראשונה כמנהיג המפלגה, סנצ'ס מינה את אלברס לתפקיד במשרד ראש הממשלה, לאחר שהפך לראש ממשלה ביוני 2018. אלברס, שעזב אז תפקיד כנספח תרבות בשגרירות ספרד בפריז, הושבע ב-21 ביוני. אלברס מונה לשגריר ספרד בצרפת בפברואר 2020 ובמונקו במאי 2020. ביולי 2021, סנצ'ס בחר באלברס לכהן כשר החוץ בממשלתו. הוא הושבע לתפקיד ב-12 ביולי 2021. במהלך ימיו הראשונים כשר החוץ, הצליח אלברס להפחית את המתיחות עם מרוקו ולבנות מחדש את היחסים לאחר שספרד אפשרה, מסיבות הומניטריות, למנהיג רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, בראהים ע'אלי, לקבל טיפול בבית חולים בלוגרוניו. ההוכחה לכך היו הצהרותיו של מוחמד השישי, מלך מרוקו, שהבטיח באוגוסט 2021 "לחנוך שלב חסר תקדים" ביחסים בין שתי המדינות. ביחס למלחמת חרבות ברזל, הכריז אלברס כי ספרד לא תייצא עוד נשק לישראל החל מ-7 באוקטובר 2023. מדיה וקבצים בנושא חוסה מנואל אלברס בוויקישיתוף חוסה מנואל אלברס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Belén Carreño (10 July 2021), Spanish foreign minister goes, economy minister stays in cabinet reshuffle Reuters. Piñol, Silvia Ayuso, Miguel González, Àngels (2023-08-17). "Albares pide al Consejo de la UE que incluya el catalán, el gallego y el euskera como lenguas oficiales". El País (בספרדית). נבדק ב-2023-08-18. Fernández, Victoria. "El hombre que susurra a Pedro Sánchez en asuntos europeos". El Español. "Pedro Sánchez ficha al diplomático José Manuel Albares como consejero de Asuntos Internacionales". Europa Press. Mármol, Iolanda (27 בינואר 2019). "José Manuel Albares, el 'sherpa' que brilla a la sombra de Pedro Sánchez". El Periódico. {{cite journal}}: (עזרה) "Tomas de posesión de altos cargos de Presidencia del Gobierno". La Moncloa. Juez, Beatriz (16 בינואר 2020). "Del Falcon a la embajada: José Manuel Albares, el nuevo embajador en París con esposa en el Elíseo". {{cite web}}: (עזרה) OpenHost,SL. "El Gobierno nombra a José Manuel Albares nuevo embajador de España en el Principado de Mónaco". Crónicas de la Emigración (בספרדית). נבדק ב-2021-09-24. Díaz, Sato (10 ביולי 2021). "José Manuel Albares, el regreso del carnet socialista al Ministerio de Exteriores". Público. {{cite web}}: (עזרה) "Toma de posesión de los nuevos cargos del Gobierno de Pedro Sánchez". El Periódico. 12 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) SOBERO, YOLANDA (2021-05-20). "¿Quién es Brahim Gali y por qué está en el centro de la crisis migratoria de Ceuta?". RTVE.es (בספרדית). נבדק ב-2021-09-01. González, Ricard (2021-08-20). "El rey de Marruecos expresa su deseo de abrir una nueva etapa 'inédita' en la relación con España". EL PAÍS (בספרדית). נבדק ב-2021-09-01. Pol Pareja, Olga Rodríguez, España mandó munición a Israel pese a haber anunciado que tenía suspendidas las exportaciones de armamento, elDiario.es, ‏2024-02-11 (בספרדית)