laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אתם זוכרים את השירים

"אתם זוכרים את השירים" הוא שיר שכתב יהונתן גפן, והלחין וביצע חנן יובל. השיר יצא לאור בשנת 1974. השיר פורסם על ידי יהונתן גפן במדורו "הצד הרביעי של המטבע" במוסף סוף השבוע של העיתון מעריב ב-15 בפברואר 1974. השיר נכתב על רקע מלחמת יום הכיפורים והוקדש לילדי נהלל, שבו נולד גפן, מושב עובדים אשר שבעה מבניו נפלו במלחמה. חנן יובל נחשף אל השיר ובעודו שוהה בסיני במסגרת צוות הווי ובידור, החליט להלחינו. במקור השיר כולל תשעה בתים (הבית העשירי זהה לבית הראשון), אך שלושה מהם אינם כלולים בגרסת חנן יובל. תחילה, יובל ביצע את השיר בעיקר בהופעות מול חיילים, וכן בשידור מופע זמר על משחתת באילת. לדברי יובל, בשלב ראשון השיר לא נחל הצלחה. לקראת סוף שנת 1974 הוציא יובל את אלבומו הראשון, שנשא את שמו. השיר הוקלט לכבוד האלבום, והופיע בגרסה נוספת גם באלבומו השלישי של יובל שיצא לאור בשנת 1977 ונשא את השם "אתם זוכרים את השירים". יובל סיפר על השיר: "זה שיר שמדבר על נוסטלגיה, שיר שמסכם את המלחמה ובכלל את ישראל במשפט פשוט לכאורה: 'הכל היה כל כך פשוט – לשיר, לחיות ולא למות'. אם ב-67 נולדו המון שירים של ישראליות זקופה ('אנחנו נעבור במצרי טיראן', 'נאצר מחכה לרבין'), שירים של אופוריה וגאווה, בשנת 73' לא הייתה סיבה לשמוח, הייתה התפכחות מתוך שבר עמוק וכאב" בשנת 2008 ביצע פבלו רוזנברג חידוש לשיר במסגרת פרויקט עבודה עברית. באלבומם של יהודית ויעקב רביץ "יהוּדִית ויַעקֹב, שירים מהבית" משנת 2010 נכללת גרסת כיסוי נוספת לשיר. יהונתן גפן, הצד הרביעי של המטבע, מעריב, 15 בפברואר 1974 חנן יובל - אתם זוכרים את השירים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:50) מילות השיר "אתם זוכרים את השירים", באתר שירונט מידע על אתם זוכרים את השירים בקטלוג הספרייה הלאומית לירון הלברייך, אתם זוכרים את השירים: שיר הפוסט-טראומה של יהונתן גפן, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 23.4.2023 מידע על היצירה "אתם זוכרים את השירים" באתר מיוזיק בריינז איתמר זהר, "אתם זוכרים את השירים": השיר שפורסם בזמן מלחמת יום כיפור נולד בכלל על אדמת מצרים, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2017 מרב יודילוביץ', שירים של פחד וכאב, באתר ynet, 5 באוקטובר 2003
נאוזאורופודה

נאוזאורופודה (שם מדעי: Neosauropoda; מילולית: "זאורופודים חדשים") הוא ענף של דינוזאורים גדולים מקבוצת הזאורופודים, הכולל מינים רבים של זאורופודים, ולמעשה את המינים הגדולים ביותר מבין הדינוזאורים. הקבוצה החלה להתפתח ביורה התחתון שלפני 174 מיליון שנה מזמננו, כשהראשון מביניהם היה הלינגוולונג (Lingwulong) מסין, והם נכחדו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה לפני 66 מיליון שנה. הקבוצה הוגדרה ב-1986 בידי החוקר הארגנטינאי חוסה בונפרטה (אנ'), על סמך מאפייני השלד המשותפים בין דינוזאורים דומים לדיפלודוקוס לדינוזאורים דומים לברכיוזאורוס או סלטזאורוס. מיני הקבוצה היו בעלי צוואר ארוך מאוד, חוליות רחבות ומוגבהות וגפיים כבדים בתחתית גופם. משקלם הרב הגביל את מהירותם, את יכולתם להזדקף וגם את האזורים בהם קיננו ואכלו, אך הוא עזר להם לעכל ביעילות מזון קשה, להגיע לצמרות עצים ולהתגונן מטורפים. דינוזאורים אלה התגלו בממצאי מאובנים לאורך העולם, הוכחה להצלחתם היחסית במשך המזוזואיקון. הכבדים ביותר מביניהם הם הטיטאנוזאורים הגדולים כמו הארגנטינוזאורוס והפטגוטיטאן שהגיעו למשקל של 100 טון ולאורך של 36 מטרים לרבות הזנב. גם מינים מקבוצות אחרות לרבות הברכיוזאוריים והדיפלודוקיים היו גדולים כמותם, אך היו מספר דינוזאורים קטנים בהרבה כמו המגיארוזאורוס, שהגיע למשקל 1.1 טון והיה קטן מחלק מהפרוזאורופודים, ככל הנראה מגמדיות איים. קבוצה נאוזאורופודה (Neosauropoda) סוג ללא מקור בותריוספונדילוס (Bothriospondylus) - מוטל בספק סוג אולטראזאורוס (Ultrasaurus) - מוטל בספק קבוצה דמויי-דיפלודוקיים (Diplodocoidea) משפחה הפלוקנטוזאורוסיים (Haplocanthosauridae) משפחה רבאצ'יזאוריים (Rebbachisauridae) משפחה דיקראוזאוריים (Dicraeosauridae) משפחה דיפלודוקיים (Diplodocidae) קבוצה מקרונריה (Macronaria) משפחה קמרזאוריים (Camarasauridae) משפחה ברכיוזאוריים (Brachiosauridae) משפחה איהלופיים (Euhelopodidae) קבוצה טיטאנוזאורים (Titanosauria) מדיה וקבצים בנושא נאוזאורופודה בוויקישיתוף
אדרת אליהו (שטיין)

אדרת אליהו הוא ספר מאת אברהם שמואל שטיין, העוסק ביישוב היהודי בירושלים במאה ה-19. הספר יצא לאור בישראל בעברית בשנת 1964 כ־4 שנים לאחר פטירתו של אברהם שמואל שטיין, בשנת 2017 יצאה לאור מהדורה מחודשת בעריכת תמר בן מנחם עם הקדמה מאת אריה מורגנשטרן. ספר מתאר את אנשי היישוב הישן האשכנזי; תלמידי הגר"א ואחרים. הספר מתאר בהרחבה פרשיות שונות, את הליך היציאה מהחומות ומגוון אישים בולטים בני התקופה בהם הרב יהושע לייב דיסקין, רבי שמואל סלנט, רבה יוסף חיים זוננפלד, יוסף ריבלין, יחיאל מיכל פינס ואליעזר בן יהודה. במקביל מתוארים בספר פולמוסים שונים שהסעירו את היישוב באותם ימים, בהם 'חידוש הקורבנות, בתי ספר 'מודרניים' והחרם על בית המדרש של יחיאל מיכל פינס. התיאורים בספר מלמדים רבות על ההתנהלות הקהילתית הפנימית של 'היישוב הישן', ואף על יחסיו עם גורמים מבחוץ. כך למשל מתואר בפרק העוסק ביציאה מהחומות, שהוועד הכללי כנסת ישראל שילם לערבי בשם דאהוד ג’ילאל כדי שירגל בקרב הכנופיות הערביות, וכך סוכלה תוכנית של כנופיית שודדים מדיר יאסין לתקוף את שנונת משכנות שאננים. במבוא לספר מסביר המחבר את מטרת הספר: ”הספר שלפנינו בא להחיות תקופה נשכחה זו הידועה כתקופת “הישוב הישן” ולהחזיר לה את כבודה. כל האירועים כשלעצמם, וכן שלל הדמויות, הם היסטוריים; קישור האירועים – בלטריסטי. זהו, איפוא, לא סיפור היסטורי, אלא סיפור שהוא היסטוריה.” אברהם שמואל שטיין, "אדרת אליהו" בפרויקט בן-יהודה על הספר: הרצל חקק, ‏"היישוב הישן כמולדת ההתחדשות", השילוח, 9, אפריל 2018 מהדורת 1964 באתר הספרייה הלאומית
איהלופיים

איהלופיים (שם מדעי: Euhelopodidae) היא משפחה של דינוזאורים זאורופודים בני קבוצת המקרונריה שהתקיימו בתור הקרטיקון במזרח אסיה לפני 152 עד 100 מיליון שנה מזמננו, והם נכחדו עם תחילת הקרטיקון העליון. המשפחה תוארה לראשונה ב-1956 בידי החוקר אלפרד רומר (אנ'), והם ידועים ממספר מאובנים לאורך סין. משפחה זו דומה לבני קבוצת הטיטאנוזאורים, אך הייתה קדומה יותר, קרובה גם לברכיוזאוריים ולקמרזאוריים. הם היו קטנים יותר מהטיטאנוזאורים ולא עלו על 40 טון. בדומה לטיטאנוזאורים הם היו בעלי חוטם רחב דמוי-אליפסה והנחיריים בלטו מחלקו העליון. הם היו אוכלי צמחים בעלי שיניים קהות רחבות ששימשו לטחינת עלים, אך היו חלשות מאוד. Chiayusaurus? דאשיאטיטאן (Daxiatitan)? ארקטו (Erketu) אאולופוס (Euhelopus) Gannansaurus? Jiangshanosaurus Nurosaurus Phuwiangosaurus Qiaowanlong Tambatitanis טאנגואיוזאורוס (Tangvayosaurus) Yongjinglong Yunmenglong מדיה וקבצים בנושא איהלופיים בוויקישיתוף איהלופיים, באתר GBIF (באנגלית)
דיפלודוקימורפה

דיפלודוקימורפה (שם מדעי: Diplodocimorpha) היא קבוצת דינוזאורים צמחוניים בני אינפרא-סדרת הזאורופודים שהתקיימו מהיורה התחתון עד הקרטיקון העליון לפני 175 עד 93 מיליון שנה מזמננו. קבוצה זו כוללת את מרבית בני קבוצת דמויי-דיפלודוקיים, למעט את ההפלוקנטוזאורוס שהוא בעל אב קדמון משותף קדום יותר. הקבוצה הוגדרה ב-1995 בידי החוקרים קלבו וסלגדו (Calvo & Salgado) והיא כוללת שלוש משפחות: רבאצ'יזאוריים, דיקראוזאוריים ודיפלודוקיים - שתי האחרונות שייכות גם לקבוצה פלגליקאודטה, אשר תוארה בעת האחרונה על סמך דמיון גדול בין שתיהם. מינים אלה שגשגו הן ביורה והן בקרטיקון וחלקם היו מינים ענקיים, בעוד אחרים כמו האמרגזאורוס היו צנועים יותר בגודלם ובעלי רצועת "מוטות", שנוצרו מהחוליות הארוכות שלהם, לאורך הגב והצוואר. ייתכן שאף היה להם מפרש לאורכו. קבוצה דיפלודוקימורפה (Diplodocimorpha) משפחה רבאצ'יזאוריים (Rebbachisauridae) קבוצה פלגליקאודטה (Flagellicaudata) משפחה דיקראוזאוריים (Dicraeosauridae) משפחה דיפלודוקיים (Diplodocidae) מדיה וקבצים בנושא דיפלודוקימורפה בוויקישיתוף
פלגליקאודטה

פלגליקאודטה (שם מדעי: Flagellicaudata; משמעות שמם: "בעלי שוט זנב") היא קבוצת דינוזאורים צמחוניים בני אינפרא-סדרת הזאורופודים והקבוצה דמויי-דיפלודוקיים, הכוללת את הדינוזאורים הקרובים ביותר למשפחת הדיפלודוקיים והדיקראוזאוריים, לאחר שהופרדו מהקבוצה דיפלודוקימורפה. קבוצה זו הוגדרה ב-2004 בידי האריס ודודסון. בעבר הייתה גם משפחת הרבאצ'יזאוריים קשורה לקבוצה זו, אך מספר הבדלים במבנה השלד שלהם הפרידו ביניהם, בין השאר הפה המוזר הרחב והשטוח וגודלם הקטן. למינים אלה היו זנבות ארוכים, חוליות גבוהות על גבם וצווארם וראשים קטנים בעלי לסתות מוארכות עם שיניים חרוטיות. מבנה הצוואר היה מותאם בעיקר לאכילה של צמחייה קרקעית ופחות לתזונה מעלי עצים, אם כי עדיין הם ניזונו מעצים נמוכים מספיק. הקבוצה כוללת רק 2 משפחות: דיקראוזאוריים (Dicraeosauridae) דיפלודוקיים (Diplodocidae) מדיה וקבצים בנושא פלגליקאודטה בוויקישיתוף
הר וייר (אנטארקטיקה)

הר וייר (באנגלית: Mount Weir) הוא רכס תלול, המהווה חלק מרמה הררית, באזור חוף דופק, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. כמעט כל חלקי הרכס פונים לכיוון צפון - מזרח, וחשופים מקרח ומשלג. הרמה מצויה בסמוך מדרום לבסיסו של רכס פלגהאם שבמוצאו של קרחון ראמזי. הרמה ההררית התגלתה וצולמה מהאוויר ב-16 בפברואר 1947, בטיסה 8A של צי ארצות הברית במסגרת "מבצע קפיצה לגובה". שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שמו של מייג'ור רוברט ר. וייר (Robert R. Weir), מחיל הנחתים של ארצות הברית, שהיה הטייס בטיסה שבה התגלה ההר. הר וייר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר וייר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר וייר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מהר וייר לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
אטיין מוריס פלקונט

אטיין מוריס פלקונט (בצרפתית: Étienne Maurice Falconet; ‏ 1716, פריז – 1791, פריז) היה פסל צרפתי שפיסל בסגנון בארוק, רוקוקו וניאוקלאסי. פלקונט נולד למשפחה ענייה בפריז, התמחה בהתחלה בנגרות, ופיסל בחימר בזמנו החופשי, חלק מהפסלים משכו את תשומת לב הפסל ז'אן בטיסט לה מיין שקיבל אותו כתלמידו, פסלו מילו מהעיר קרוטון הביא בשנת 1754 לקבלתו כחבר באקדמיה לאמנויות היפות. הגיע לתודעת הציבור בפסליו אמור והרוחצת שהוצגו בסלון הפריזאי של 1755 ושל 1757 ומונה למנהל של סטודיו ובית מלאכה חרסינת סבר שם פיתח את תחום פיסול דמויות קטנות בחרסינה, תחום שהמשיך אחריו בחרסינת ונסן. נושאי עבודתו קיבלו השראה מהצייר פרנסואה בושה ומהתיאטרון והבלט של תקופתו. פלקונט הוזמן בשנת 1766 על ידי יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה ליצור בסנקט פטרבורג פסל גדול מברונזה של פיוטר הגדול הידוע בשם פרש הנחושת בסיוע תלמידתו וביתו החורגת מארי-אנה קולו, הפסל היווה מקור השראה ליצירה נפוליאון חוצה את האלפים של ז'אק-לואי דויד ולעוד יצירות מתחום הספרות והמוזיקה לבלט. בשנת 1788 חזר פלקונט לפריז לנהל את האקדמיה לאמנויות היפות, רבות מעבודותיו עבור כנסיות נהרסו בזמן המהפכה הצרפתית ועבודותיו עבור אספנים פרטיים שרדו טוב יותר. פיגמליון וגליתיאה בארמיטז' אמור בארמיטז' אמור ברייקסמוזיאום לדה והברבור, חרסינה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות חורף בארמיטז' הרוחצת במוזיאון הלובר הרוחצת בארמיטז' מילו מהעיר קרוטון בארמיטז' אלגוריה של פיסול במוזיאון ויקטוריה ואלברט מדיה וקבצים בנושא אטיין מוריס פלקונט בוויקישיתוף אטיין מוריס פלקונט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תאיר חיים

תאיר חיים (נולדה ב-9 במאי 1983) היא זמרת ישראלית, יוצרת ומייסדת להקת A-WA. נולדה וגדלה ביישוב שחרות בערבה. למדה בבית הספר התיכון שחרות בקיבוץ יטבתה. כבר בילדותה עסקה במוזיקה. מגיל צעיר קיבלה חינוך מוזיקלי במסגרות שונות בתחומים: לימודי פיתוח קול, תיאטרון, ריקוד ועוד. לטענתה הסגנון האקלקטי המוזיקלי שנחשפה לו בצעירותה הביא לעיסוק במוזיקה, ובעיקר מוזיקה תימנית: "גדלנו על מוזיקה מגוונת ומיוחדת. שמענו הרבה תימנית - אהרון עמרם, ציון גולן, ברכה כהן; המון יוונית - סטליוס, קזנג׳ידיס, יורגוס דלארס, יאניס פאריוס; מוזיקה ישראלית - אריק איינשטיין, חוה אלברשטיין, כוורת, אבנר גדסי, חיים משה, צלילי הכרם ועוד. מגיל צעיר אנחנו בלימודי מוזיקה, מחול ותיאטרון, אז גדלנו גם על ג׳אז ומחזות זמר. (...) להורים שלנו יש אוסף מדהים של תקליטי ויניל מהסיקסטיז והסבנטיז (...) היינו מאזינות גם למלחינים קלאסיים כמו ויוולדי, בטהובן ודביוסי". בצבא שירתה כסולנית בלהקת חיל האוויר. לאחר סיום שירותה הצבאי למדה חיים בית ספר רימון במסלול של זמרים יוצרים. סיימה בהצטיינות תואר ראשון במוזיקה ובחינוך מטעם מכללת לוינסקי לחינוך בתל אביב. לאחר שסיימה את התואר הראשון ייסדה את להקת A-WA עם אחיותייה הצעירות לירון ותגל. בשנת 2012 החלו להקליט יחד חומרים באנגלית, בעברית וביהודית-תימנית והעלו סרטונים של ביצועיהן ל-YouTube. הסרטונים קיבלו תגובות נלהבות רבות מהארץ ומהעולם והאחיות החלו לעבוד יחד על אלבומם הראשון. החל משנת 2013 החלה להופיע במסגרת ההרכב A-WA: תחילה בהופעות פריצה כאורחות עם להקת הבלקן ביט בוקס ולאחר מכן עם הלהקה הכוללת את שתי אחיותיה, וריתם סקשיין הכולל ארבעה נגנים (בס, קלידים ומחשב, גיטרה חשמלית ותופים). האלבום הראשון של הלהקה: חביב גלבי שיצא ב-2015, זכה להצלחה בישראל ומחוצה לה עם למעלה מ-14 מיליון צפיות, הופעות בפסטיבלים ובמועדונים ברחבי העולם, וזכה גם לסיקור עיתונאי במגזינים בינלאומיים: Rolling stone, Vogue, Glamour ועוד. מאוחר יותר הוציאו האחיות גרסת 'רימיקס של השיר חביב גלבי', בשיתוף הראפר האמריקאי פיטבול. בשנת 2019 השיקה יחד עם A-WA את ״ביתי פי ראסי״ (ביתי בראשי) - אלבום שני ומקורי שכתבה והלחינה עם אחיותייה, שכלל את השירים "האנא מש הו אליאמן" (פה זה לא תימן) ו"מודבירה" (חסרת מזל). עם ההשקה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עולמי נוסף באירופה ובארה״ב, שכלל סשן ב-Tiny Desk האמריקאי. במאי 2020 יצאה תאיר לקריירה עצמאית והוציאה את סינגל הבכורה שלה - "מתבשלת לאט", בהפקתו של ניר דנן (מוזיקאי שעבד בין היתר גם עם הראפר טונה, רביד פלוטניק ועוד), המלווה בקליפ שביים וערך נאור סוקי. חיים מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לילד. מדיה וקבצים בנושא תאיר חיים בוויקישיתוף תאיר חיים, ברשת החברתית פייסבוק תאיר חיים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תאיר חיים, ברשת החברתית אינסטגרם תאיר חיים, סרטונים בערוץ היוטיוב תאיר חיים, באתר בנדקמפ שאלון לשבת עם תאיר חיים, מערכת כאן11, 25 באוקטובר 2019 פגישה אישית עם תאיר חיים, כאן גימל, 23 באוקטובר 2019 דודי פטימר, ‏"חשוף, אישי ונועז": שלישיית A-WA חוזרת, כפי שעוד לא שמעתם אותה, באתר מעריב אונליין, 25 ביוני 2019 Richard Gehr, Richard Gehr, A-Wa: The Israeli Trio Making Yemenite Tradition Global, Rolling Stone, ‏2016-07-07 (באנגלית) Marjon Carlos, This Yemenite-Israeli Girl Group Is Bringing Style to the World Stage, Vogue (באנגלית) רימיקס של השיר חביב גלבי תאיר חיים - מתבשלת לאט
הר וייר

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר וייר (אנטארקטיקה) – הר בהרי בוש בחוף דופק בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה אוסטרליה הר וייר (אוסטרליה הדרומית) – הר במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה הר וייר (הטריטוריה הצפונית) – הר במועצה האזורית מפרץ רופר בטריטוריית הטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה קנדה הר וייר (קולומביה הבריטית) – הר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה
קהילת יהודי ירצ'וב

ירצ'וב (בפולנית: Jarczów.‏ בכתיב יידי: ירטשוב הוא כפר, עיר לשעבר, בפרובינציית לובלין בדרום מזרח פולין סמוך לגבול עם אוקראינה, כ-14 קילומטרים מזרחית לטומשוב לובלסקי, שבו התקיימה עד השואה קהילה יהודית משמעותית שהיוותה את הרוב המוחלט של התושבים. לא ידוע מתי הגיעו יהודים לירצ'וב ומאין. בשנת 1863 התגוררו בירצ'וב 203 יהודים, מתוך 231 תושבים בסך הכל. הקהילה הקטנה החזיקה בית כנסת עשוי עץ. רוב היהודים היו בעלי מלאכה או סוחרים זעירים. בין שתי מלחמות העולם גדלה הקהילה לכדי כ-250 נפש. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה היהודית בעיירה כ-300 יהודים. ב-22 בספטמבר 1939 (ערב יום כיפור ה'ת"ש) כבשו הגרמנים את ירצ'וב, ומיד החלו לרכז את היהודים, להעבידם בעבודת פרך ולפגוע בהם. ב־22 במאי 1942, חג השבועות ה'תש"ב, גורשו יהודי ירצ'וב למחנה ההשמדה בלז'ץ, שם הושמדו רובם המוחלט והקהילה חדלה להתקיים. jarscow פנקס הקהילות פולין (באנגלית). jarczow באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית). יש להבדיל בינה לבין העיר יריצ'וב נובי שבאוקראינה, אשר ביידיש שמה נכתב כ"יריטשוב", "ירוטשוב" ולעיתים גם "ירטשוב". ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קהילת יהודי ירצ'וב".
רונדה ון פלנדרן לנשים

הרונדה ון פלנדרן לנשים (בהולנדית: Ronde van Vlaanderen voor Vrouwen) היא מהדורת הנשים של הרונדה ון פלנדרן, מרוץ אופני כביש חד-יומי בבלגיה. המרוץ נוסד ב-2004 ומתקיים באותו היום של מרוץ הגברים, אך כולל מרחק קצר יותר. הוא מאורגן על ידי חברת "פלנדרס קלאסיק", שהיא גם המארגנת של מרוץ הגברים ושל שאר קלאסיקות האביב לגברים ולנשים. שיאניות הניצחונות במרוץ הן מרים-מלחרס ואן פופל ההולנדית, וג'ודית ארנדט הגרמנייה. המרוץ נוסד בשנת 2004 והתקיים ב-4 באפריל. המרוץ כלל מרחק של 94 קילומטרים, והתחיל באוודנארדה והסתיים במירבקה. הרוסיה זולפיה זאבירובה ניצחה במרוץ, כשהיא מקדימה את טריקסי ווראק ואת לאונטין זיליארד-ואן מורסל. המרוץ כלל את הטיפוסים מור ואן גראדסברחן ובוסברג. שיאניות הניצחונות במרוץ הן מרים מלחרס-ואן פופל (2005, 2006), ג'ודית ארנדט (2008, 2012) ולוטה קופקי (2022, 2023). המרוץ מתחיל ומסתיים באוודנארדה, שממוקמת 30 קילומטרים מהעיר חנט. המרוץ כולל למעלה מעשרה טיפוסים שונים, ששלושת האחרונים הם הקרויסברג, הקווראמנוט, והפטרברג. טיפוסים שנחשבים לאגדיים, ומופיעים גם במרוץ הגברים בקביעות. מ-2016, המרוץ הפך לחלק מסבב הוורלד טור של הנשים, כשליזי ארמיטסטד מנצחת. רונדה ון פלנדרן מדיה וקבצים בנושא רונדה ון פלנדרן לנשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רונדה ון פלנדרן לנשים רונדה ון פלנדרן לנשים, ברשת החברתית פייסבוק רונדה ון פלנדרן לנשים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רונדה ון פלנדרן לנשים, ברשת החברתית אינסטגרם
סומפוספונדילי

סומפוספונדילי (שם מדעי: Somphospondyli) היא קבוצה של דינוזאורים זאורופודים גדולים בני קבוצת המקרונריה, אשר התקיימו החל מהיורה העליון עד לקרטיקון העליון לפני 155 עד 66 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלהם התגלו לאורך אפריקה, אמריקה הצפונית והדרומית ולאורך אירואסיה. למעשה הקבוצה המצליחה הצליחה להתפשט ברחבי כל העולם, ואף באיים כמו מדגסקר או באוסטרליה. היא הוגדרה ב-1998 בידי סרנו ווילסון, אשר הפרידו אותה מדינוזאורים מקרונרים כמו הברכיוזאוריים על סמך מבנה שונה של החוליות ושאר השלד. מיני קבוצה זו היו גדולים מאוד, למעשה הגדולים שבדינוזאורים שנכללו בקבוצת הטיטנוזאורים. הזאוריפוסידון היה הגבוה שבכל הדינוזאורים והוא הגיע לגובה של 17 מטרים ולאורך 30 מטרים. הם היו בעלי מבנה חוליות צוואר רחב ונוקשה יותר ובעלי גולגולת עם נחיריים מוגבהים. כמו כן היו להם עצמות זרוע רחבות וארוכות מאוד. אצל חלק מהמינים כמו הסלטזאורוס היה שריון עשוי אוסטאודרם להגנה ממתקפת טורפים כמו קרכרודונטוזאוריים שארבו לזאורופודים אלה. סוג ללא מקור אגוסטיניה (Agustinia)? סוג Angolatitan סוג Arkharavia? סוג Astrophocaudia סוג Australodocus סוג אוסטרוזאורוס (Austrosaurus)? סוג Brontomerus סוג צ'ובוטיזאורוס (Chubutisaurus) סוג דונגבייטיטאן (Dongbeititan) סוג 'Dongyangosaurus סוג ארקטו (Erketu)? סוג Europatitan סוג Gobititan? סוג Jiangshanosaurus סוג Liaoningotitan סוג Ligabuesaurus סוג Padillasaurus סוג זאורופוסידון (Sauroposeidon) סוג סיבירוטיטאן (Sibirotitan) סוג Tastavinsaurus סוג Triunfosaurus סוג וינטונוטיטאן (Wintonotitan) סוג Yunmenglong משפחה איהלופיים (Euhelopodidae) קבוצה טיטאנוזאורים (Titanosauria) מדיה וקבצים בנושא סומפוספונדילי בוויקישיתוף סומפוספונדילי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
רמת אנדרסון

רמת אנדרסון (באנגלית: Anderson Heights) היא רמה הררית שטוחה, מכוסה שלג, במזרח הרי בוש, באזור חוף דופק, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. אורכה של הרמה 13 קילומטרים; רוחבה של הרמה 11 קילומטרים; גובהה של הרמה עולה על 2,400 מטרים מעל פני הים. הרמה ממוקמת בין הר בנט והר באטרז. הר בויד ממוקם בחלקה הצפוני של רמת אנדרסון. הרמה ההררית התגלתה וצולמה מהאוויר ב-16 בפברואר 1947, בטיסה של צי ארצות הברית במסגרת "מבצע קפיצה לגובה". שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שמו של לוטננט ג'ורג' ה. אנדרסון (George H. Anderson), מצי ארצות הברית, שהיה הטייס בטיסה מספר 8, שהתקיימה באותו היום - מתחנת אמריקה הקטנה, אל הקוטב הדרומי, ובחזרה. רמת אנדרסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רמת אנדרסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד רמת אנדרסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רמת אנדרסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מזג אוויר נוכחי מעודכן ברמת אנדרסון תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רמת אנדרסון גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על הר בויד
קולגיאליות

קוֹלֶגִיָאלִיּוּת (מאנגלית: collegiality, בעברית: עֲמִיתָנוּת) היא מערכת היחסים בין עמיתים. קולגה מתייחסת לכינוי חבר לחברי אותו המקצוע, קבוצת עמיתים המאוחדת במטרה משותפת, ומשמשת בשמות ראויים, חבר אלקטורים. עמיתים הם אלה המאוחדים במפורש במטרה משותפת ומכבדים זה את היכולות של זה לעבוד למען מטרה זו. עמית הוא מקורב במקצוע או במשרד אזרחי או כנסייתי. קולגיאליות יכולה לרמז על כבוד למחויבותו של אחר למטרה והיכולת המשותפת לעבוד לקראתה. במובן הצר יותר, חברי סגל האוניברסיטה או המכללה הם עמיתים זה של זה. סוציולוגים של ארגונים משתמשים במילה קולגיאליות במובן טכני, כדי ליצור ניגודיות למושג ביורוקרטיה. סופרים קלאסיים כמו מקס ובר רואים בקולגיאליות כמכשיר ארגוני המשמש את האוטוקרטים, כדי למנוע ממומחים ואנשי מקצוע לקרוא תיגר על סמכויות מונוקרטיות ולעיתים שרירותיות. לאחרונה, מחברים כמו אליוט פרידסון (ארצות הברית), מלקולם ווטרס (אוסטרליה) ועמנואל לזגה (צרפת) הראו שכעת ניתן להבין קולגיאליות כצורה ארגונית מן המניין. זה שימושי במיוחד כדי להסביר תיאום בארגונים עתירי ידע, בהם חברים תלויים זה בזה מבצעים יחדיו משימות לא שגרתיות - צורה מתאימה יותר ויותר בכלכלות הידע. תחום חברתי ספציפי מתחבר לצורה ארגונית זו, תחום המתואר במונחים של חיפוש נישה, תחרות סטטוס, שליטה לרוחב וכוח בקרב עמיתים בשותפויות בתחום דיני חברות, בדיוקסיות, במעבדות מדעיות וכו '. השקפה זו של קולגיאליות היא בבירור מאוד שונה מהאידאולוגיה של הקולגיאליות, המדגישה בעיקר אמון ושיתוף במכללה. ברפובליקה הרומית, קולגיאליות הייתה הנוהג להכיל לפחות שני אנשים, ותמיד במספר זוגי, בכל עמדה שיפוטית של הסנאט הרומי. נוהג זה נקבע כדי לחלק את הכוח ואת האחריות בין כמה אנשים, הן כדי למנוע את עלייתו של מלך אחר, והן כדי להבטיח שופטים יעילים יותר. דוגמאות לקולגיאליות רומית כוללות את שני הקונסולים והקנסורים, שישה פראיטורים, שמונה קוואיסטורים, ארבע איידילים, עשרה טריבונים ודקמווירי וכו'. באופן מסורתי, קולגיאליות היה גורם חזק במכללות בממשל של אוניברסיטאות ובמוסדות להשכלה גבוהה אחרים. מדובר בסביבות בהן עצמאות מחשבתית וכבוד הדדי נחוצים, במיוחד במוסדות עם בסיס מחקרי חזק. לעיתים קרובות קולגיאליות מנוגד למנג'רליזם, שבו יש מבנה היררכי יותר, עם מנהלים מקצועיים בתפקידים מובילים. לעיתים קרובות מוצעת גישה ניהולית כזריזה ויעילה יותר בקבלת החלטות מהירות, בעוד שמבקרים טוענים כי היתרון שלה הוא שיותר סביר שתעמוד בצרכים מסחריים וממשלתיים. בועז נחמד, קולגיאליות – ממגמות הניהול החשובות ביותר לשנת 2017 סטטוס 5 בספטמבר 2016 עֲמִיתָנוּת, באתר האקדמיה ללשון העברית
שאנל וסט קואסט

צ'לסי שאנל דודלי (באנגלית: Chelsea Chanel Dudley; נולדה ב-1 בספטמבר 1988), ידועה בשם הבמה שאנל וסט קואסט (Chanel West Coast), היא אשת טלוויזיה, ראפרית, זמרת, פזמונאית, שחקנית ודוגמנית יהודייה-אמריקאית. שאנל נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה, אולם כשהיא גדלה, בילתה את חייה בצפון הוליווד עם אימה, ובניו יורק עם אביה. אביו של שאנל היה תקליטן. במסגרת עבודתו כתקליטן, בילדותה, לקח את שאנל למועדוני לילה ברחבי העיר. שאנל לקחה שיעורי ריקוד בגיל צעיר. היא החלה להאזין למוזיקת היפ הופ בגיל 11, והחלה לראפרפ בגיל 14, תוך שהיא מציינת את שירו של הראפר טופאק שאקור, "How Do U Want It", כשיר שהעניק לה השראה להתחיל לראפרפ. אימה ממוצא אנגלי ואביה ממוצא יהודי-רוסי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. שאנל החלה להקליט מוזיקה בשנת 2009 ושיתפה פעולה עם אמנים רבים. באותה השנה, הקליטה את השיר "Melting Like Ice Cream" בהשתתפות טיפאני אנדרסון. בהמשך, הופיעה בשירו של פלאנט הוליווד, "PHAMOUS". בשנת 2011 הכריזה כי חתמה בחברת התקליטים "זון 4", אם כי לאחר מכן עזבה את החברה ללא הוצאה לאור של אף פרויקט. במהלך תקופה זו, החלה להוציא לאור חומר משלה להורדה בחינם באינטרנט. בהמשך אותה השנה, הוציאה וידאו קליפ רשמי לשירה, "I Love Money". בשנת 2012, החתים הראפר ליל ויין את הראפרית בחברת תקליטיו, "יאנג מאני". בשנה שלאחר מכן, הוציאה את המיקסטייפ "Now You Know". במיקסטייפ התארחו סנופ דוג, פרנץ' מונטנה, טיי דולה סיין, ואמנים נוספים. המיקסטייפ זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה. באוגוסט 2015, הוציאה את המיקסטייפ "Waves". בשנת 2014, דיווחה כי החלה להקליט את אלבום הבכורה שלה וכי הוא צפוי לצאת לאור בשנת 2016. מתוך האלבום יצאו מספר סינגלים, אך יציאתו בוטלה מסיבות שאינן ידועות. 2013: Now You Know 2015: Waves מדיה וקבצים בנושא שאנל וסט קואסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאנל וסט קואסט שאנל וסט קואסט, ברשת החברתית פייסבוק שאנל וסט קואסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שאנל וסט קואסט, ברשת החברתית אינסטגרם שאנל וסט קואסט, ברשת החברתית טיקטוק שאנל וסט קואסט, סרטונים בערוץ היוטיוב שאנל וסט קואסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שאנל וסט קואסט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) שאנל וסט קואסט, באתר ספוטיפיי שאנל וסט קואסט, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) שאנל וסט קואסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) שאנל וסט קואסט, באתר דיזר שאנל וסט קואסט, באתר Discogs (באנגלית) שאנל וסט קואסט, באתר Songkick (באנגלית) שאנל וסט קואסט, באתר Genius שאנל וסט קואסט, באתר טיידל (באנגלית) BIO, CHANEL WEST COAST (באנגלית) Amanda Lewis, Chanel West Coast: The Other White Female Rapper, LA Weekly, ‏2014-08-13 (באנגלית) Chanel, @brainatlas Oh u tryna blast my my Jewish ass huh? Lol. I'm 1/2 Jewish and we celebrate Xmas. #fakejews, @chanelwestcoast, ‏2010T21:06 (באנגלית) Chanel West Coast, Bornrich, ‏2013-07-29 (באנגלית) Chanel West Coast - I Love Money, HotNewHipHop (באנגלית) Now You Know Mixtape by Chanel West Coast, www.datpiff.com Chanel West Coast Premieres 'Waves' Mixtape: Exclusive, Billboard, ‏2015-08-25 Chloe Melas, Chanel West Coast Files For Bankruptcy — See The Docs, Hollywood Life, ‏2014-03-12 (באנגלית)