laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רומנסקה

רומנסקה היא תבנית שירית, שהייתה פופולרית בסוף המאה ה-16 וראשית המאה ה-17. בעיקר הייתה מקובלת על מלחינים איטלקים בראשית תקופת הבארוק. הרומנסקה, שמקורה בספרד בשם "גוארדמה לאס ואקאס", מורכבת מרצף של ארבעה אקורדים עם בס פשוט, חוזר על עצמו, המספק בסיס לווריאציות ואלתורים. השיר "Greensleeves" הוא דוגמה מפורסמת לרומנסקה. "רומנסקה" הוא גם שמם של שני הרכבים לביצוע מוזיקה עתיקה: את הראשון, "לה רומנסקה", הקים ג'ון גריפיתס בשנת 1978 באוסטרליה; את השני, "רומנסקה", הקים נייג'ל נורת' בשנת 1988 באנגליה. שני ההרכבים מתמחים בביצוע אותנטי בכלי פריטה עתיקים. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פדרציית הקריקט האיטלקית

פדרציית הקריקט האיטלקית (באיטלקית: Federazione Cricket Italiana) היא הגוף המפקח על תחרויות הקריקט המתרחשות באיטליה. פדרציית הקריקט האיטלקית אחראית, עם עזרה ממועצת הקריקט האירופית, על פיתוח וניהול המשחק באיטליה ובחירת שחקני נבחרת איטליה בקריקט. פדרציית הקריקט באיטליה אחראית על אקדמיה לאימון שחקני הנוער הממוקמת 180 קילומטר צפונה מרומא, במועדון הקריקט "גרוסטו". משרדה הראשי נמצא ברומא, איטליה. הנשיא הנוכחי הוא סימון גמבינו. יוסדה בשנת 1980. אתר האינטרנט הרשמי של פדרציית הקריקט האיטלקית
מסכת גז

מסכת גז (בישראל ידועה כמסכות אב"כ) היא אמצעי מיגון נשימתי כנגד גז רעיל הנמצא באוויר, כתוצאה מהפעלת חל"כ (חומר לחימה כימי) או חלב"ג (חומר לחימה ביולוגי) או כתוצאה מתקלה שגרמה להשתחררות חומרים רעילים בפעילות אזרחית. בישראל קיימים מספר סוגים של אמצעי מיגון נשימתי, אשר מיועדים למקרה של מתקפה בלתי קונבציואנלית. ניתן לחלק את המסכות לשתי קטגוריות עיקריות. אזרחיות, וייעודיות ללוחם ולחייל. בנוסף גם קיים מגוון גדול של מסכות לתחום התעשייה. מסכת גז מסוג סימפלקס העשויה גומי, ומצוידת ברצועות המהדקות אותה לפני הלובש, בצורה שהאפשרות היחידה לחדירת אוויר היא דרך המסנן שבקדמתה. בקדמת המסכה מותקן מסנן מסוג M80. מסנן זה הוא גם המסנן שבשימוש כלל כוחות צה"ל. בישראל חולקו לציבור ערכות מגן, הכוללות מסכות גז מסוג סימפלקס, לקראת מלחמת המפרץ, כתגובה על הצהרה של סדאם חוסיין שיילחם בישראל בנשק כימי (הצהרה שלא מומשה). בשנים האחרונות נלקחו המסכות מהאזרחים לרענון, ואף התחילה חלוקה מחדש של המסכות. לאחר תחילת הליך פירוק מאגר הנשק הכימי של אסד הוחלט להפסיק לנפק מסכות אזרחיות מכיוון שהאיום המרכזי בשימוש בנשק כימי על אזרחי ישראל היה מכיוונו של אסד. בידי כוחות צה"ל נמצאים שלושה סוגי מסכות גז. מסכת M15 המיועדת לשימוש כלל החיילים, מסכת שעון זהב, ומסכת אבן ספיר, המיועדות לשימוש של כוחות האב"כ הייעודיים בחיל ההנדסה ובפיקוד העורף שתי המסכות בעלות מבנה דומה במיוחד. מכילות ברדס, המיועד להגנה על כלל הפנים והצוואר, מפוח, המיועד להזרמת אוויר נקי לפנים המסכה, שני מסנני M80, המתחברים למפוח, צינור שרשורי, המחבר בין המפוח למסכה, ואמצעי נשיאה ייעודי למפוח. בישראל משתמשים במספר סוגי מסננים למסכות, כאשר המסנן הנפוץ ביותר הוא מסנן ה-M80. בנוסף קיימים במערך הצה"לי גם מסנן ABEK, ומסנן TEDA. תהליך טיהור האוויר מרעלים על ידי המסנן נעשה בשלוש דרכים: פילטריזציה (סינון פשוט), ספיחת הרעלים, ותגובה כימית. תהליך הפילטריזציה מתבסס, בדומה למסננת, על מעבר של האוויר דרך חומר שבו חורים כה זעירים עד שאינם מאפשרים למולקולות הרעלנים (הגדולות ממולקולות האוויר) לעבור דרכם. תהליך הספיחה מתבצע כאשר האוויר המורעל זורם דרך חומר בעל פעילות כימית הסופחת את החומר הרעיל. במסננים רבים נעשה שימוש בפחם פעיל, שהוא פחם עץ שעבר טיפול מיוחד, היוצר בו כמות גדולה מאוד של חורים מיקרוסקופיים, שמאפשרים שטח ספיגה גדול. כאשר האוויר עובר דרכו, נספגות בו המולקולות של החומר הרעיל ונשארות בתוכו. בחלק מן המסננים משתמשים בחומרים שנקשרים לרעלנים, מתרכבים עמם ויוצרים מולקולות חדשות שאינן רעילות, או מולקולות הגדולות מכדי שיוכלו לצאת מן הפילטר. שיטת נטרול רעלים זאת היא ייעודית עבור רעלן ספציפי, ומצריכה שימוש בפילטר שונה לכל רעל. מיועד לסינון חל"כ עצבים נדיף ושאינו נדיף חל"כ כוויה, ולסינון חלב"ג. מיועד לסינון חל"כ עצבים נדיף ושאינו נדיף, חל"כ כוויה, אמוניה ותוצריה, ולסינון חלב"ג. מיועד לספוח חומרים רדיולוגיים, משתמש בשכבת פחם פעיל שעברה טיפול מיוחד לספיחת חלקיקים רדיולוגיים. חלוקת מסכות גז לילדי בית ספר בתל אביב, בימי מלחמת העולם השנייה. יומני כרמל, פברואר 1940 (התחלה 1:32) מסכת גז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קספרסקי אינטרנט סקיוריטי

קספרסקי אינטרנט סקיורטי (נקרא גם: קספרסקי שירותי אבטחת אינטרנט, אנגלית: Kaspersky Internet Security, ובראשי תיבות: KIS) היא חבילת אבטחה לגלישה באינטרנט יחד עם אנטי-וירוס שפותחה על ידי החברה הרוסית מעבדות קספרסקי, ומיועדת עבור מחשבים בעלי מערכת הפעלה מסוג חלונות. במבחני שנת 2018 של AV-Comparatives קיבלה התוכנה ציונים שנעו בין טוב למעולה. בעשור השני של המאה ה-21, עם עליית תופעות בינלאומיות של לוחמת רשת, מעבדות קספרסקי הפכו לאחד המקורות המרכזיים לפרסום תחקירים במתקפות רשת רבות, כך שבמקרים רבים קספרסקי הם הגורם שמזהה את המדינה התוקפת. למרות היותם גורם מוביל בתחום לוחמת רשת, חברת קספרסקי עצמה נוצלה בשנת 2014, כאשר גורמי ביון מרוסיה השתמשו באנטי-וירוס של החברה כדי לבצע גנבת מידע רגיש מהסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית. התוכנה מכילה את כל המרכיבים שיש בתוכנת אנטי-וירוס: הגנה בזמן אמת, גילוי והסרה של וירוסים, סוסים טרויאנים, תולעת מחשב, רוגלות, תוכנות פרסום, ותוכנות רישום הקשות, ובנוסף על כך איתור והסרה של Rootkit-ים. התוכנה מכילה גם חומת אש משלה, בקרת הורים (Parental control), אנטי-ספאם לדואר האלקטרוני והגנה מפני דיוג (phishing) ונזילת מידע. לתוכנה ישנה גם "מערכת למניעת זיהום" (Intrusion-prevention system) לאִתּוּר קבצים חשודים ותוכניות מחשב דחוסות חשודות הניתנות להרצה (packers). התוכנה משמשת גם כאמצעי מתקדם לגילוי ופתרון של בעיות צפויות ותוכנות זדוניות. התוכנה מכילה אפשרות לעדכונים אוטומטיים וכלי ליצירת דיסק הצלה. DVD-ROM או CD-ROM,אינטרנט ו-Windows Installer אתר האינטרנט הרשמי של קספרסקי אינטרנט סקיוריטי הניו יורק טיימס, ישראל תפסה בזמן אמת האקרים מרוסיה שריגלו אחר ארה"ב, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2017 "ישראל חשפה האקרים רוסים שגנבו מידע מה-NSA", באתר וואלה, 11 באוקטובר 2017
איטרזן

איטרזן (בגרמנית: Uetersen) היא עיר קטנה במחוז פינברג שבמדינת שלזוויג-הולשטיין, אחת מ-16 המדינות המרכיבות את גרמניה. היא ממוקמת כ-30 קילומטרים צפונית-מזרחית לעיר הנמל המבורג, קרוב לנהר אלבה. בתפקיד ראש העירייה מכהן, החל משנת 2009, אנדראה הנסן, שהחליף את וולפגאנג ויך. לגנרל הלמוט פון מולטקה הזקן היה קשר הדוק אל העיר, והוא תרם למוניטין שלה ולרווחת תושביה. אתר האינטרנט הרשמי של איטרזן ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בגרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלמסאן

אלמסאן (בספרדית: Almazán) היא עיר השוכנת במחוז סוריה, המהווה חלק מהקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון בספרד. נכון לשנת 2008 חיים בעיר 5,984 תושבים. מדיה וקבצים בנושא אלמסאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלמסאן אתר עם מידע על העיר אלמאסאן (ספרד), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיקו (1972)

פרנסיסקו מיגל נרבס מצ'ון (בספרדית: Francisco Miguel Narváez Machón; נולד ב-26 באפריל 1972 בחרס דה לה פרונטרה), ידוע יותר בתור קיקו, הוא כדורגלן עבר ספרדי, שבילה את רוב הקריירה שלו באתלטיקו מדריד ובנבחרת ספרד. הוא שיחק בשורות אתלטיקו מדריד במשך שמונה שנים, במהלכן הבקיע 60 שערים ב-271 הופעות בכל המסגרות. קיקו היה משחקניה הבולטים של הקבוצה בשנות ה-90, ותרם רבות לדאבל ההיסטורי שלה ב-1996. ב-1991 ערך את בכורתו בלה ליגה, במדי קדיס. לאחר שנה, זכה קיקו לזימון לנבחרת האולימפית של ספרד. במהלך הטורניר כבש קיקו חמישה שערים, מתוכם שניים בגמר מול נבחרת פולין שבסופו ניצחה נבחרת ספרד 3:2. במהלך האולימפיאדה, שיתף קיקו פעולה עם שחקנים כמו לואיס אנריקה וז'וזפ גוארדיולה שהמשיכו להוביל את נבחרת ספרד בשנים הבאות. בעונתו הראשונה בקבוצה היה קיקו גורם חשוב בהישארותה בליגה הראשונה, בזכות שער שהבקיע לקראת סיום המשחק האחרון של העונה, שהעניק לקדיס את הניצחון על ריאל סרגוסה. כעבור שתי עונות, בהן קיקו היה שחקן הרכב באופן קבע, ירדה קדיס לליגה השנייה, ולכן היא נאלצה לשחרר חלק משחקניה. אתלטיקו מדריד הייתה זו שהחתימה את קיקו לאחר ששוחרר. במהלך שנותיו הראשונות בקבוצה, היה קיקו שחקן מצטיין באתלטיקו מדריד שחוותה את התקופה הרעה ביותר שלה מאז מלחמת העולם השנייה. אתלטיקו התגברה על המשבר שלה, ובעונת 1995/1996 הגיעה לשיא התקופה, כשזכתה בדאבל – בגביע המלך הספרדי ובאליפות הליגה – כאשר במחזור האחרון של העונה קיקו הבקיע את השער השני בניצחון 2:0 של אתלטיקו על אלבסטה, שהבטיח לאתלטיקו את האליפות. בנוסף לכך, קיקו היה מוביל כובשי השערים בקבוצה. בקיץ 1996 השתתף קיקו ביורו עם נבחרת ספרד, שהגיעה עד לרבע הגמר. ב-1998 נאבקה הקבוצה על המקומות הראשונים בליגה הספרדית, אך קיקו נפצע לקראת סוף השנה בקרסולו במשחק נגד ברצלונה והושבת מפעילות למשך קרוב לשנה. כשחזר בתחילת 2000 מצב הקבוצה היה הפוך – היא התמודדה על הישארות בליגה הראשונה. אתלטיקו מדריד נכשלה במשימתה וירדה לליגת המשנה. למרות רצונו לעזור לאתלטיקו מדריד, נראה כי הפציעה הכריעה את קיקו, אשר לא כבש ולו שער אחד במשך שנתיים בליגת המשנה. לבסוף, ב-2002 ובמקביל לפריחתו של פרננדו טורס, עזב לקבוצת הכדורגל של אקסטרמדורה. כעבור חצי שנה פרש מכדורגל. אתלטיקו מדריד גביע המלך הספרדי: 1995/1996 אליפות ספרד: 1995/1996 מדליית זהב באולימפיאדת ברצלונה עם נבחרת ספרד מדיה וקבצים בנושא קיקו בוויקישיתוף קיקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קיקו, באתר Transfermarkt קיקו, באתר BDFutbol קיקו, באתר National Football Teams קיקו, באתר FootballDatabase.eu
ג'ימי שארפ

ג'יימס "ג'ימי" שארפ (אנגלית: James "Jimmy" Sharp;‏ 11 באוקטובר 1880 - 18 בנובמבר 1949) היה כדורגלן סקוטי בינלאומי. שארפ נולד בכפר אליית', והחל את הקריירה שלו במועדון איסט קרייגי לפני שהצטרף לדאנדי ב-1899. הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי של דאנדי במשך חמש עונות, וזכה עם המועדון בסגנות ליגת העל הסקוטית בעונת 1902/1903, כאשר ב-12 במרץ 1904 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סקוטלנד במשחק מול נבחרת ויילס. ב-1904 הוא היגר לאנגליה והצטרף לפולהאם ששיחק בליגה הדרומית. שנה אחת לאחר מכן הוא הועבר לוולוויץ' ארסנל מהליגה הראשונה, והפך לשחקן הרכב קבוע מיד לאחר הבכורה שלו בהרכב במשחק מול ליברפול ב-2 בספטמבר 1905. הוא החמיץ שלושה משחקי ליגה בלבד בעונתו הראשונה, ובשתי עונותיו הראשונות העפיל עם המועדון לחצי-גמר גביע ה-FA. כששיחק בארסנל הוא השתתף בשלושה משחקים נוספים של נבחרת סקוטלנד, אך באפריל 1908 הוא עבר לגלאזגו ריינג'רס תמורת סכום של 400 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-116 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם חמישה שערים. שארפ שיחק בריינג'רס במשך תשעה חודשים בלבד, ולאחר מכן עבר בחזרה ללונדון, והצטרף לפולהאם פעם נוספת תמורת סכום של 1,000 לירות שטרלינג. הוא שיחק בפולהאם במשך ארבע עונות נוספות, והופיע פעם אחת במדי הנבחרת במשחק מול ויילס ב-1 במרץ 1909 (החמישית שלו). המועדון האחרון בקריירה של שארפ היה צ'לסי, וב-1915 הוא פרש מכדורגל כיוון שכל המשחקים הרשמיים בוטלו בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה. ב-1919 הוא חזר לפולהאם כמאמן כושר. למרות זאת, הוא חזר למגרשים בגיל 39; הוא שותף והבקיע שער בתיקו 2 - 2 מול ברי ב-17 באפריל 1920, לאחר שהקשר הארולד קרוקפורד החמיץ את האוטובוס שהסיע את השחקנים למשחק. לאחר מכן הוא אימן בוולסול ובקליפטונוויל. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) ג'ימי שארפ, באתר Transfermarkt ג'ימי שארפ, באתר FootballDatabase.eu
אנדי דוקאט

אנדרו דוקאט (אנגלית: Andrew Ducat;‏ 16 בפברואר 1886 בבריקסטון - 23 ביולי 1942) היה כדורגלן ושחקן קריקט אנגלי שייצג את מדינתו בשני התחומים. דוקאט הצטרף לצוות התחזוקה של האצטדיון דה אובל ב-1906, ותוך זמן קצר הצטרף לנבחרת הקריקט המקומית שבה היו שחקנים ידועים כגון טום הייוורד, ג'ק הובס וארני הייז. דוקאט התנשא לגובה של 1.75 מטר, והוא היה חובט בעל עוצמה גבוהה שזכה 52 פעמים ב-100 נקודות או יותר עבור הנבחרת של סארי, כאשר שיאו האישי היה 306 נקודות במשחק מול אוניברסיטת אוקספורד ב-1919. דוקאט החמיץ משחקים רבים בעקבות פציעות: ב-1912 הקריירה שלו כמעט נקטעה בעקבות שבר ברגלו, והוא החמיץ את רוב עונת 1924 לאחר ששבר את זרועו. ב-1928 הוא זכה ב-994 נקודות בתוך פחות משישה שבועות, כולל ארבעה משחקים רצופים של מאה נקודות ומעלה. דוקאט השתתף במשחק הטסט קריקט (הסוג הארוך ביותר של קריקט) מול אוסטרליה ב-1921, והייתה זו הפעם היחידה שבה השתתף בגרסה זו של הקריקט. דוקאט היה גם כדורגלן מצטיין. הוא החל את הקריירה במועדון סאות'נד יונייטד החובבני, וב-1905 הצטרף לוולוויץ' ארסנל מלונדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2 - 0 על בלקברן רוברס ב-11 בפברואר, ושיחק בעמדת החלוץ המרכזי. לאחר שלא הרבה לשחק בעונת 1906/1907 הוא עבר לעמדת הקשר הימני, והפך לשחקן הרכב קבוע בעונת 1907/1908 ובעונת 1908/1909. בזמן ששיחק בארסנל הוא השתתף בשלושה משחקים במדי נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 6 - 1 על נבחרת אירלנד בבלפסט ב-12 בפברואר 1910. דוקאט הבקיע את שער הניצחון במשחקו השני, שהיה מול נבחרת ויילס ב-14 במרץ. יכולתו ומשחקי הנבחרת של דוקאט זיכו אותו בתשומת לבם של מועדונים יותר בכירים מארסנל, שבאותה תקופה התמודד עם קשיים כלכליים. בסופו של דבר הוא הועבר לאסטון וילה ב-1912 תמורת 1,000 לירות שטרלינג, לאחר שהשתתף ב-188 משחקים והבקיע 21 שערים עבור ארסנל. לאחר ששבר את רגלו בעונתו הראשונה בווילה הוא התאושש ושיחק פעמים רבות, ובנוסף אף זכה לענוד את סרט הקפטן בניצחון על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA של עונת 1919/1920. הוא זכה מחדש במקום בהרכב של נבחרת אנגליה לאחר שלא שיחק בה מאז 1910, וב-1920 השתתף בשלושה משחקים. הופעתו האחרונה במדי הנבחרת הייתה בניצחון 2 - 0 על נבחרת אירלנד ברוקר פארק ב-23 באוקטובר 1920. דואקט עבר לפולהאם ב-1921, ולאחר פרישתו ב-1924 הוא החליף את פיל קלסו (שאימן אותו בארסנל) בתפקיד המאמן. אולם, שחקני פולהאם לא הפגינו רמת משחק גבוהה תחת הדרכתו של דוקאט, וסיימו במקומות ה-12 וה-19 בליגה השנייה בשתי העונות שבהן הוא כיהן בתפקידו. הוא פוטר ב-1926, ולאחר שעזב את פולהאם השתתף במשחקי חובבים. לאחר שפרש מקריקט ב-1931 הוא עבד כמאמן קריקט באיטון במשך חמש שנים. לפני מות הפתאומי ב-1942 הוא עבד כעיתונאי ספורט במשך תקופה קצרה. מותו התרחש במהלך משחק קריקט בלורדס קריקט גראונד, וככל הנראה נגרם כתוצאה מהתקף לב. המשחק היה בזמן מלחמת העולם השנייה, והתמודדו בה נבחרות שיצגו את יחידת המשמר האזרחי שבה שירת דוקאט ויחידת משמר אזרחי מאזור סאסקס. לאחר מותו של דוקאט המשחק הופסק. דוקאט היה השחקן היחיד בהיסטוריה שמת בזמן משחק באצטדיון זה. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) אנדי דוקאט, באתר National Football Teams אנדי דוקאט, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר הרשמי של ארסנל כתבה באתר הרשמי של פולהאם פרופיל קריקט באתר Cricinfo
קולומייה

האם התכוונתם ל... קולומיאה – עיר באוקראינה קולומייה (עיירה) – עיירה בצרפת קולומייה (גבינה) – גבינה הקרויה על שם העיירה הצרפתית ובה היא מיוצרת
היפראמונמיה

היפראמונמיה, היא הפרעה מטבולית מסוכנת המאופיינת בכמות יתר של אמוניה בדם. אמוניה מכילה חנקן ונוצרת על ידי פירוק של חלבון. באופן נורמלי האמוניה הופכת לחומר פחות רעיל, שתנן (אוּרֵאָה), שכשמו מופרש דרך הכליות לשתן. המסלולים המטבוליים היוצרים את השתנן מתחילים במיטוכונדריה ומשם עוברים לציטוזול. התהליך כולו קרוי בשם מעגל האוראה וכולל מספר אנזימים המשתתפים בו. היפראמונמיה ראשונית נגרמת כתוצאה מפגם מולד באחד ממספר אנזימים המשתתפים במעגל האוראה. היפראמונמיה שניונית נגרמת כתוצאה מפגם מולד באחד ממספר אנזימים שאינם משתתפים במעגל האוראה אך קשורים אליו באופן עקיף. הטיפול בהיפראמונמיה מתמקד בהפחתת כניסת האמוניה לגוף והגברת הפרשתו. יש להגביל את כמות החלבון (מקור לאמוניה) המוכנסת לגוף ולהחליפו בקלוריות של גלוקוז ושומנים. נעשה שימוש בנתרן-בנזואט ונתרן-פנילאצטט בעירוי, כתחליף לאוראה בתפקיד סילוק הנתרן העודף מהגוף. מדיה וקבצים בנושא היפראמונמיה בוויקישיתוף הפרעות במחזור השֵׁינָן (שתנן) היפראמונמיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אדריאן הייסטינגס

אדריאן הייסטינגס (באנגלית: Adrian Hastings;‏ 23 ביוני 1929 – 30 במאי 2001) היה פרופסור לדתות ותאולוגיה, חוקר הנצרות המודרנית, כומר קתולי ופעיל פוליטי בזירה הבינלאומית. הייסטינגס נולד ב-1929 בקואלה לומפור שבמאלזיה למשפחה אנגלית קתולית ששהתה שם בתקופת השלטון הקולוניאלי באי. בצעירותו החליט הייסטינגס לפנות ללימודי כמורה אותם השלים בדוה שבצפון צרפת, עיר שהיא מרכז ללימודים קתולים-אנגליים עוד מימי היותה מפלט לקתולים הנרדפים באנגליה של המאה השש עשרה. לאחר לימודים אקדמיים באוקספורד יצא הייסטינגס למלא תפקידים שונים במסגרת הכנסייה הקתולית באוגנדה שם שהה כעשרים שנה, ובמקביל השלים את לימודיו האקדמיים ברומא, והתמחה בתאולוגיה אנגליקנית. הייסטינגס שב לבריטניה ב-1966 ומילא שם תפקידים שונים בשליחות הכנסייה תוך הסתייגות משמרנות היתר של הכנסייה שלא הלמה לדעתו את זמנו, בפרט בקשר לאיסור החיתון לכמרים (הוא עצמו נשא אישה על אף היותו כומר קתולי). במקביל המשיך בעבודתו האקדמית ובפעילות פוליטית. ב-1982 חזר לאפריקה וכיהן מספר שנים כפרופסור לדתות בזימבבווה. ב-1985 שב הייסטינגס לבריטניה וכיהן שנים ארוכות באוניברסיטת לידס כפרופסור לתאולוגיה. הייסטינגס נפטר בשנת 2001 בלידס בגיל 71. הייסטינגס השתתף פעמים רבות בפעילות פוליטית בנושאים בינלאומיים. הדוגמאות הבולטות מתוכן הן חשיפת הטבח שביצעו הפורטוגזים במוזמביק ב-1973 (פעילות שסייעה להשגת עצמאות במדינה זו), והמחאה נגד הטיהורים האתניים בבוסניה ובקוסובו. הייסטינגס שילב כל ימיו בין כתיבה אקדמית ענפה שכללה פרסום של למעלה מארבעים ספרים – בעיקר בנושא הנצרות באנגליה ובאפריקה במאה העשרים ובימי הביניים – ובין כמורה קתולית בסגנון מיוחד, ופעילות פוליטית כנגד עוולות בזירה הבינלאומית. ספרו החשוב ביותר של הייסטינגס הוא הספר בנייתן של אומות העוסק במקורותיה של הלאומיות ובהתפתחותה. בספר זה הוא קורא תיגר על האסכולה המודרניסטית בחקר הלאומיות (הובסבאום, אנדרסון, גלנר ועוד), מצביע על הופעתה המוקדמת של הלאומיות באנגליה כבר בעומק ימי הביניים, ומחדד את הקשר שבין דת ולאומיות – בפרט בנוגע לעולם הנוצרי ולהסתמכותו על התנ"ך. אדריאן הייסטינגס, בנייתן של אומות: התנ"ך והיווצרות מדינות הלאום, 2008, בהוצאת שלם. Church and Mission in Modern Africa. London: Burns & Oates, 1967 A Concise Guide to the Documents of the Second Vatican Council. 2 vols. London: Darton, Longman & Todd, 1968- 69. Wiriyamu. London: Search Press, 1974 In Filial Disobedience. Great Wakering: Mayhew-McCrimmon, 1978 A History of African Christianity, 1950-1975. Cambridge: Cambridge University Press, 1979 A History of English Christianity 1920-1985. London: Collins, 1986 The Church in Africa, 1450-1950. Oxford: Clarendon Press, 1994 לאומיות תולדות חייו של הייסטינגס מכתב העת דווה מבוא לספר בנייתן של אומות מאת ד"ר אסף מלאך אסף מלאך, "חקר הלאומיות והמקרה היהודי-הישראלי", עיונים בתקומת ישראל 26, 2016, עמ' 135–173. אדריאן היסטינגס (1929-2001), דף שער בספרייה הלאומית
בנייתן של אומות: התנ"ך והיווצרות מדינות הלאום

בנייתן של אומות: התנ"ך והיווצרות מדינות הלאום הוא שם ספרו של פרופסור אדריאן הייסטינגס העוסק במקורותיה של הלאומיות. הספר יצא באנגלית בשנת 1997. הספר בנייתן של אומות מבוסס על הרצאות שנשא הייסטינגס אודות צמיחת הלאומיות, בסדרת ההרצאות ע"ש ויילס באוניברסיטת קווינס בבלפסט בשנת 1996. בהרצאותיו נתכוון הייסטינגס להציב חלופה לסדרת ההרצאות שנשא ההיסטוריון הבריטי הנודע, אריק הובסבאום, על אותה במה בדיוק, אחת עשרה שנים קודם לכן. הובסבאום הוא מייצג מובהק של האסכולה המודרניסטית בחקר הלאומיות. הספר תורגם לעברית בשנת 2008 על ידי דן דאור והוצא לאור בהוצאת שלם. בספרו טוען הייסטינגס מספר טענות מרכזיות: יש לנתק את הקשר ההכרחי-לכאורה שבין תופעת הלאומיות והתקופה המודרנית – בדברים אלו קורא הייסטינגס תיגר כנגד האסכולה המודרניסטית בחקר הלאומיות (אליה שייכים אריק הובסבאום, בנדיקט אנדרסון, ארנסט גלנר ואחרים) הרואים בלאומיות תופעה מודרנית שראשיתה במהפכה הצרפתית, או בראקציה הגרמנית כנגד כיבושי נפוליאון בראשית המאה ה-19. בין הגורמים המרכזיים שעיצבו את התודעה הלאומית יש למנות את הדת הנוצרית, הספרות הכתובה, ובפרט תרגומי התנ"ך. דברים אלו הם בגדר חידוש, כיוון שיש המתייחסים ללאומיות כאל תופעה חילונית בעליל, ומתעלמים מן השורשים הדתיים שלה בעולם הנוצרי. לדעת הייסטינגס, בעולם הנוצרי ישנה מסורת אנטי-לאומית שהתבטאה בעיקר בברית החדשה, ולעומתה מסורת לאומית שבולטת במיוחד ב"ברית הישנה". התפישה הלאומית התפשטה בעיקר בארצות הפרוטסטנטיות בהם הפכה הקריאה בתנ"ך לנחלת ההמונים, וממילא ניתן למצוא בהן תסיסה לאומית. אנגליה בימי הביניים היא המקור המרכזי של הלאומיות האירופית. הייסטינגס מצביע על ההתעלמות היחסית של חוקרי הלאומיות מן המקרה האנגלי, וטוען שדווקא באנגליה ניתן לזהות ניצנים של לאומיות כבר בימי הביניים המוקדמים, והתגבשות לאומית משמעותית עוד לפני הכיבוש הנורמני של אנגליה (1066). כבר לפניו הצביעו כמה חוקרים על התודעה הלאומית החזקה באנגליה של בית טיודור (המאה ה-16) ובוודאי בימי המהפכה הפוריטנית ושלטון קרומוול (1649-1660). הייסטינגס טוען שתודעה לאומית חזקה מצויה באנגליה הרבה קודם, והיא שהשפיעה על התגבשות תודעה לאומית מוקדמת בארצות סמוכות (דוגמת סקוטלנד), ובתקופה מאוחרת יותר גם על צמיחת הלאומיות ביבשת אירופה (הולנד, צרפת) אדריאן הייסטינגס, בנייתן של אומות: התנ"ך והיווצרות מדינות הלאום, 2008, הוצאת שלם. מבוא לספר בנייתן של אומות מאת ד"ר אסף מלאך
זרקא (מחוז)

מחוז זרקא (ערבית: محافظة الزرقاء; תעתיק מדויק: אלזרקאא') הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם מזרחית לבירה עמאן ובירתו היא העיר זרקא. עיר נוספת, השנייה בגודלה במחוז, היא רוסייפה. המחוז מחולק לשלוש נפות. שטח המחוז 4,761 קמ"ר. מרבית שטח המחוז מדברי. אוכלוסייתו מונה 910,800 נפש, נכון ל-2010, בצפיפות של 191.3 תושבים לקמ"ר. דרך המחוז עוברת הרכבת החיג'אזית, מסילת רכבת שהונחה בו בשנת 1900 על ידי הרשויות העות'מאניות. במחוז נמצאים בסיסי הצבא וחיל האוויר (ליד עיירה אל-אזראק) הגדולים ביותר בממלכה. המחוז מחולק לשלוש נפות: נפת זרקא נפת א-רוסייפה נפת אל-האשמייה מדיה וקבצים בנושא זרקא בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סכר המלך טלאל

סכר המלך טלאל (בערבית: سد الملك طلال) הוא סכר גדול בצפון ירדן, על נחל יבוק (נחל זרקא). הסכר אוגר את מימיו של הנחל, בצירוף מי גשמים ושיטפונות, במאגר המכיל עד 86 מיליון מ"ק. ממשלת ירדן החלה לבנות את הסכר ב-1971 וסיימה את בנייתו ב-1977. ב-1984 נעשו עבודות להרחבת הסכר, בשל הגידול בצריכת המים בירדן. פרויקט זה הסתיים בשנת 1988 בעלות של 90 מיליון דולר. היבוק מנקז את השטח המאוכלס ביותר במדינה ומימיו מזוהמים במידה שאינה מאפשרת שימוש בהם לצורכי שתייה. בסמוך לסכר הוקמו כמה מפעלי טיהור מים, המטהרים את המים כך שיוכלו לשמש כמי קולחין להשקיה. לאחר הטיהור מספקים מי המאגר את צורכי החקלאות וכמקור מים עיקרי בעמק הירדן הירדני. בסכר מותקנת תחנת כוח הידרואלקטרית קטנה ובה שתי טורבינות, בעלת כושר ייצור חשמל של 4 מגוואט. הסכר קרוי על שמו של המלך טלאל, סבו של המלך הנוכחי עבדאללה השני. מדיה וקבצים בנושא סכר המלך טלאל בוויקישיתוף אודות היבוק והסכר קראו בכותר - מים (עמ' 84), באתר כותר ערך זה הוא קצרמר בנושא ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יציאה

יציאה הוא אלבום כפול של הזמר והיוצר שלום חנוך שיצא בשנת 2004. האלבום מתעד את סיבוב ההופעות האקוסטי "יציאה" שהחל בשנת 2002. את שלום חנוך (גיטרה אקוסטית ושירה) מלווה הנגן משה לוי (פסנתר, אקורדיון וקולות). באלבום (כמו במופע) מופיעים ביצועים לשירים של שלום חנוך מכל הזמנים, בין היתר: "צרות טובות" (השלושרים), "סוף עונת התפוזים" (תמוז), "גיטרה וכינור", "אבשלום" (במקור עם אריק איינשטיין), מחכים למשיח, "לילה", "ככה וככה" ועוד. האלבום הגיע למעמד של "אלבום זהב" לאחר כ-8 חודשים. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך (למעט היכן שמצוין אחרת).  שלום חנוך - שירה וגיטרה אקוסטית. משה לוי - פסנתר, אקורדיאון ושירה. מידע על האלבום יציאה באתר MusicBrainz לוח הופעות - "הבמה"
חשבון

האם התכוונתם ל... מתמטיקה: מתמטיקה אריתמטיקה – (חשבון בסיסי) - ענף המתמטיקה, שבמשמעותו המצומצמת, עוסק במספרים טבעיים ובפעולות ביניהם ארבע פעולות החשבון – פעולות החשבון הבסיסיות ביותר, השימושיות בחיי היומיום של מרבית בני האדם חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי – ענף במתמטיקה, העוסק בהשתנותן של פונקציות חשבון וריאציות – ענף במתמטיקה, העוסק במציאת נקודות קיצון של פונקציונלים כלכלה: חשבונית – מסמך דרישת תשלום רשמי. מכונה לעיתים חשבון קבלה (כלכלה) – מסמך רשמי, המאשר את קבלת התשלום עבור מוצר או שירות, שלעיתים קרובות, מפורטים בחשבונית חשבון (הנהלת חשבונות) חשבון בנק אחר: חשבון (עיר) – עיר המוזכרת בתנ"ך, שכנה בקרבת עמאן