laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עשרת בני המן

לפי מגילת אסתר (פרק ט פסוקים ז' עד י') עֲשֶׂרֶת בְּנֵי הָמָן היו עשרה מבניו של המן האגגי וסופם היה שנהרגו בי"ג באדר ונתלו למחרת היום על העץ עליו היה תלוי אביהם (שנתלה אחד עשר חודשים קודם לכן, בניסן של השנה שקדמה). בני המן היו נכדיהם של המדתא ושל אמתלאי בת עורבתי. הם היו צאצאיו של אגג מלך עמלק. עשרת בני המן (כמוזכר במגילת אסתר, פרק ט') הם: לפי המדרשים היו להמן בנים רבים נוספים. בתלמוד הובא כמה דעות בכך, יש אומרים 30 בנים, יש אומרים תשעים, ויש אומרים 208: ”וכמה 'רוב בניו'? אמר רב 'שלושים', עשרה מתו ועשרה נתלו ועשרה מחזרין על הפתחים. ורבנן אמרי אותן שמחזרין על הפתחים שבעים הויא דכתיב "שבעים בלחם נשכרו" אל תקרי 'שבעים' אלא 'שבעים'. ורמי בר אבא אמר כולן מאתים ושמונה הוו שנאמר "ורוב בניו" 'ורוב' בגימטריא מאתן וארביסר הוו (מאתיים וארבעה עשר הן) אמר רב נחמן בר יצחק "ורב" כתיב.” (תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ו, עמוד ב'). רש"י על מגילת אסתר בשם חז"ל מפרש שאלו העשרה שנהרגו ונתלו הם אותם אלו שכתבו דברי שטנה על היהודים ועל ירושלים, כפי שכתוב בספר עזרא ד, ו. בניו של המן נזכרו גם בפיוט מעוז צור המושר בחנוכה לאחר הדלקת הנרות: כְּרוֹת קוֹמַת בְּרוֹשׁ בִּקֵּשׁ אֲגָגִי בֶּן הַמְּדָתָא וְנִהְיָתָה לוֹ לְפַח וּלְמוֹקֵשׁ וְגַאֲוָתוֹ נִשְׁבָּתָה, רֹאשׁ יְמִינִי נִשֵּׂאתָ וְאוֹיֵב שְׁמוֹ מָחִיתָ, רֹב בָּנָיו וְקִנְיָנָיו עַל הָעֵץ תָּלִיתָ. לכתיבת וקריאת עשרת בני המן במגילה הכשרה למקרא מגילה בפורים ישנם מאפיינים מיוחדים: בעת קריאת המגילה, נוהגים ברוב המקומות, שהציבור קורא בעצמו את קטע המתאר את תלייתם החל מהמילים 'ואבד חמש מאות איש', עד המילה 'עשרת'. על פי התלמוד הבבלי במסכת מגילה, יש לקרוא בעת קריאת המגילה, את שמותיהם של עשרת בני המן, יחד עם המילה "עשרת" שאחריהם, בנשימה אחת. להורות שכולם יצאה נשמתם בפעם אחת, ולכתחילה נפסק להלכה שיש לעשות כך. יש הסוברים שמי ששכח או לא מסוגל לקרוא בנשימה אחת, יחזור ויקרא, אמנם להלכה אין צריך לחזור ובדיעבד הוא יצא ידי חובתו. שמות עשרת בני המן צריכים להיכתב בצורה הנקראת "אריח על גבי אריח ולבנה על גבי לבנה". דהיינו: שני טורים המסודרים אחד בצד ימין ואחד בצד שמאל. על פי הפרשנות המקובלת לגמרא, עשרת בני המן צריכים להיכתב בעמודה נפרדת, ללא טקסט לפניהם ולאחריהם. דין זה גרם לכך שבמגילות בעלות מספר שורות רב, שמות בני המן נכתבים בגופן גדול יותר, על מנת שיתפסו מקום של כמה שורות. בספרי המסורה מובא סימן, כי כל השמות שנגמרים בהברה "תא" (פרשנדתא, אספתא, פורתא, ארידתא, פרמשתא, ויזתא) טעמם הוא במלעיל, ואילו שאר השמות (דלפון, אדליא, אריסי, ארידי) טעמם הוא במלרע. בשפת היום-יום השתמרו ביטויים שונים משמותיהם של עשרת בני המן. דלפון - משמש ככינוי לעני מרוד. ויזתא - הוא כינוי לשלומיאל ולא יוצלח. פרשנדתא - הוא אחד מכינוייו של רש"י שמשמעותו פרשן-דתא, כלומר פרשן הדת זאת כהוקרה לפירושיו רחבי ההיקף על התנ"ך והתלמוד. המן האגגי מחיית זכר עמלק מידע על בני המן בקטלוג הספרייה הלאומית פרקי דרבי אליעזר פרק נ תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"א, עמוד א' ילקוט שמעוני בשלח רמז רנ"ו. ראו אנציקלופדיה מקראית, כרך ו ראו אנציקלופדיה מקראית, כרך ב ראו אנציקלופדיה מקראית, כרך א אנציקלופדיה מקראית, כרך א הסברים שונים נאמרו בטעם הדבר, הסבר מחודד נכתב על ידי רבי יוסף רוזין שמאחר שיש לקרא קטע זה בנשימה אחת, אי אפשר לצאת ידי חובה מדין שומע כעונה, לעניין זה. תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ז, עמוד ב' הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
קתדרלת יעקב הקדוש בשיבניק

קתדרלת יעקב הקדוש (קרואטית Katedrala Sv. Jakova u Šibeniku) בשיבניק שבקרואטיה היא קתדרלה קתולית ומושבה של הדיוקסיה של שיבניק. הקתדרלה היא המבנה הידוע ביותר בעיר ומוכרזת כאתר מורשת עולמית. ב-1298 הפכה שיבניק למושב דיוקסיה מכוח בולה של האפיפיור בוניפקיוס השמיני. בשנת 1412 נכבשה העיר על ידי הרפובליקה של ונציה ובניית הקתדרלה החלה ב-9 באפריל 1431, ונמשכה בשלושה שלבים עד אמצע המאה ה-16. המבנה נבנה בסגנון גותי צפון איטלקי על ידי בעלי מקצוע ונציינים ומקומיים בפיקוחו של פרנצ'סקו די ג'קומו. ב-1441 הפקידה מועצת העיר את ביצוע העבודות בידיו של האדריכל והפסל בן זאדר יוריי מטווייב דאלמטינץ (Juraj Matvejev Dalmatinac), וזה הרחיב את המבנה והוסיף לו שדרה מרכזית ואפסיס. כמו כן התאים דאלמטינץ את המבנה להוספת כיפה והוסיף לו כיור הטבלה ופסלים. בין אלה הוסיף דלאמטינץ את 72 פסלי הראשי המעטרים את צידו החיצוני של המבנה, והנחשבים למאפיין הידוע ביותר שלו. דאלמטינץ עסק בבנית הקתדרלה עד סמוך לפני מותו ב-1473. לאחריו, מ-1475 ועד 1505, פיקח ניקולו פיורנטינו על עבודת הבניה, אשר המשיכה בסגנון הרנסאנס. פיורנטינו החליט על שימוש באבן בלבד וזו הובאה ממחצבה באי בראץ' הפועלת גם כיום. לקתדרלה נוספו כיפה, פסלים של מיכאל הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר, יעקב הקדוש ומרקוס הקדוש, גלריות משני צדדי השדרה המרכזית, הגג וחלקה העליון של החזית. לאחר מותו של פיורנטינו ב-1505, סיימה קבוצה של בעלי מקצוע מקומיים וונצייניים את הבניה ב-1536, וב-1555 הוקדשה הקתדרלה. כיפת המבנה ניזוקה בהפצצה סרבית ב-1991, אך היא תוקנה בתוך זמן קצר. בשנת 2000 הייתה הקתדרלה לאתר מורשת עולמית. הקתדרלה שוכנת סמוך לחוף הים, בין ארמון הבישוף לכיכר בה ניצבים גם בית העירייה והלוג'יה. הקתדרלה נחשבת לכנסייה הגדולה בעולם הבנויה כולה מאבן ללא תמיכה של לבנים או עץ. היא בנויה מספינה ושני סטווים, כשבקצה כל אחד מהם אפסיס. מעליה כיפה וגובהו המרבי של חלל המבנה בנקודה זו הוא 32 מטר. מצידה הדרומי צמוד לה חדר מלבושים רבוע ומתחתיו מעבר המוביל אל הבפטיסטריום בצורת קואטרפויל (Quatrefoil), מבנה סימטרי שכולל ארבעה "עלים". שלושת המעברים מופרדים בשתי שורות של עמודים גותיים שכותרותיהם מעוטרות בעיטורים מעולם הצומח. העמודים תומכים בשתי ארקדות מעוטרות במוטיב של עלים ומעליהם שורת פתחים שביניהם עמודים קטנים. אלה תומכים בתורם בקיר אבן פשוט שבו קבועים חלונות, ומעל לקירות אלה מותקנת תקרת המבנה שבנויה כקמרון חבית. בקצה המזרחי של הספינה נמצא בית מקהלה השוכן על בימה מורמת, וגרם מדרגות בצורת חצי עיגול מוביל אליה. המזבח ניצב באפסיס המרכזי מאחורי בית המקהלה. חזית המבנה הפונה לכיוון מערב מחולקת לשלושה אגפים התואמים את שלושת המעברים שבחלל הפנימי. הדלת מעוטרת בעיטורים העוסקים בנושא יום הדין, ומשני צדדיה חלונות גותיים. מעליה מקובע חלון פרח גותי שהותקן עם הקדשת המבנה ב-1555. משני צדדיה של הדלת הצפונית הפונה אל הכיכר ניצבים שני פסלי אריות הנושאים שני עמודים. על אלה ניצבים בתורם פסליהם של אדם וחוה. לאפסיס המרכזי הקבוע בחזית המזרחית, חמש צלעות בצורת חצי עיגול. 72 פסלי ראשי האדם המעטרים את האפסיס מצידו החיצוני פוסלו לפי פורטרטים של תושבי העיר הבולטים בתקופה, והם ממחישים מצבי רוח שונים. הכיפה המתומנת ניצבת על תוף שבכל אחת משמונה צלעותיו קבוע חלון ביפורי. מדיה וקבצים בנושא קתדרלת יעקב הקדוש בשיבניק בוויקישיתוף עמוד הקתדרלה באתר העיר שיבניק
מרווח תפעולי

מרווח תפעולי (באנגלית: Operating margin) הוא היחס בין הרווח התפעולי לבין המכירות נטו. יחס זה מאפשר לאנליסטים לאמוד את יכולת העסק להרוויח על כל שקל מהמכירות (ללא הוצאות מימון ומיסים). הדרך הנכונה לבחון את איכות המרווח התפעולי של החברה היא על ידי בדיקת השינוי במרווח התפעולי על פני השנים והשוואת הנתונים של החברה ביחס לחברות אחרות באותו מגזר. אם היחס גבוה יותר מהיחס של חברות אחרות במגזר, פירוש הדבר שהיא מרוויחה יותר מכל שקל של מכירותיה, ביחס לשאר החברות במגזר. כלומר, ככל שהיחס גבוה יותר ביחס לחברות אחרות במגזר, מצב החברה טוב יותר. לדוגמה, אם נניח כי לחברת "משה ושותפיו" מרווח תפעולי של 12%, פירוש הדבר שהחברה מרוויחה 12 אגורות על כל שקל ממכירותיה. אם לחברה היו הכנסות או הוצאות שאינן קשורות לפעילותה הרגילה, כגון פסק דין לטובת החברה הקובע כי יש לשלם לה סכום קבוע מראש, אזי סכום זה ינוכה מהיקף ההכנסות על מנת למנוע את סילופו של המרווח התפעולי.
גנומיקה

גנומיקה היא תחום בגנטיקה העוסק במכלול החומר התורשתי – הגנום – של יצורים חיים. המונח "גנומיקה" נגזר מהמילה "גנום". גנומיקה היא תחום חדש יחסית בביולוגיה, וראשיתה בסוף שנות ה-80 של המאה העשרים, עם התפתחותן המהירה של טכנולוגיות מיפוי גנטי וריצוף DNA ועם ריצוף הגנום בשלמותו של מספר יצורים חיים. בעקבות הולדתו של תחום הגנומיקה התפתחו מדעי משנה דומים העוסקים במכלול של גורמים, תרכובות או מוצרים בתא: הפרוטאומיקה, למשל, חוקרת את מכלול החלבונים המיוצרים בתאיו של יצור מסוים; הטרנסקריפטומיקה חוקרת את מכלול ה-mRNA בתא. מדעים אלו מכונים בעגה הביולוגית "מדעי האוֹמיקה" (באנגלית: omics). נכון לשנת 2011 רוצף הגנום השלם של 2,719 נגיפים, 1,115 חיידקים וכ-36 יצורים איקריוטיים, כמחצית מהם פטריות. הגנומיקה עוסקת בניתוח חישובי, סטטיסטי ופונקציונלי של רצף ה-DNA בתא, ונעזרת לשם כך לעיתים קרובות בכלים מתחום הביואינפורמטיקה. בעזרת תוכנות מחשב משוכללות ניתן כיום לחזות את התפקיד של גנים רבים עוד לפני שנעשה כל ניסוי מדעי בהם. חוקרי הגנומיקה מחפשים מוטיבים בגנום, מגמות, מאפיינים ייחודיים בגנום של יצורים שונים ואזורים מוגדרים בגנום (אקסונים, אינטרונים, רצפים חוזרים, קדמים). לגנומיקה מספר תחומי משנה. גנומיקה השוואתית משווה בין גנים אורתולוגיים (בעלי מקור אבולוציוני משותף) ביצורים שונים, מתחקה אחר ההבדלים ביניהם ומנסה להסביר את מקור ההבדלים. גנומיקה פונקציונלית עוסקת בשינוי בהתבטאות הגנים (כלומר: סינתזה של RNA מה-DNA ולאחר מכן סינתזה של חלבון מה-RNA) לאחר חשיפת האורגניזם לתנאים שונים. לשם כך נעשה שימוש נרחב במערכי DNA, מהכלים העיקריים של הגנומיקה. כך חוקרת הגנומיקה הפונקציונלית, לדוגמה, אילו גנים מבוטאים בצורה מוגברת ואילו בצורה פחותה לאחר חשיפתו של יצור מסוים לחום, לאור, לקרינה או לפגיעה מכנית. גנומיקת נוף חוקרת השפעת התנאים הסביבתיים על הגנום. גנומיקה אישית פרויקט הגנום האנושי מטא-גנומיקה גנומיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גנומיקה, דף שער בספרייה הלאומית
דגל גאורגיה

דגל גאורגיה המכונה גם "דגל חמשת הצלבים", הוחזר לשימוש ב-14 בינואר 2004 לאחר הפסקה של כ-500 שנה. דגל זה שימש את הממלכה הגאורגית המאוחדת בימי הביניים ושימש גם כסמל הרשמי של מפלגת התנועה הלאומית המאוחדת של גאורגיה. "דגל חמשת הצלבים" נמצא בשימוש לפחות מאז המאה ה-13. האלמנט המרכזי בדגל הוא צלב גיאורגי הקדוש (גיאורגי הקדוש הוא הפטרון של אנגליה, אתיופיה ושל גאורגיה), אותו הצלב המצוי בדגל אנגליה. המלומד הגאורגי גיאורגי גבסקיריה סבור שארבעת הצלבים הנוספים הוספו ככל הנראה בזמן שלטונו של גאורגי החמישי המזהיר (אנ'), שגירש את המונגולים. בערך באותו זמן, אומץ העיצוב החדש כווריאנט של צלב ירושלים, שמשתמש גם הוא בצלב מרכזי המוקף בארבעה צלבים קטנים בארבעת הרבעים שהוא מגדיר. הצלבים אמורים לסמל את חמשת הפצעים הקדושים של ישו. הדגל יצא משימוש בימי הביניים המאוחרים, אך לאומנים גאורגים החזירו אותו לשימוש בעת הכרזת עצמאות המדינה מברית המועצות בשנת 1991. רוב הגאורגים, כולל הפטריארך הקתולי של הכנסייה האורתודוקסית והאפוסטולית הגאורגית רב ההשפעה, תמכו בהחזרת הדגל הישן ובשנת 1999 אישר הפרלמנט הגאורגי חוק לשינוי הדגל. עם זאת, הנשיא אדוארד שוורדנדזה לא תמך בחוק. הדגל אומץ בסוף שנות התשעים על ידי מפלגת האופוזיציה העיקרית - התנועה הלאומית המאוחדת בהנהגת מיכאיל סאקשווילי, כסמל להתנגדות העממית לשלטון שווארדנדזה. הדגל אומץ סופית על ידי הפרלמנט הגאורגי ב-14 בינואר 2004, ובאופן רשמי על ידי צו נשיאותי עליו חתם סאקשווילי ב-25 בינואר, בעקבות בחירתו לנשיאות גאורגיה. השינוי התקבל בוויכוח ציבורי מסוים וטענו נגדו שאימוץ דגל של מפלגה פוליטית כסמל לאומי הוא צעד אנטי-דמוקרטי. כמו כן, הועלו טענות על הזיהוי הדתי המובהק לנצרות של הסמל הלאומי של גאורגיה. במהלך קיומה של גאורגיה כמדינה עצמאית (הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה) בשנים 1918–1921, אומץ הטריקולור המוצג כאן. העיצוב נוצר בתחרות לאומית לעיצוב דגל שבה זכה יעקב ניקולדזה - צייר במקצועו. הדגל בוטל על ידי ברית המועצות בעקבות הכיבוש הסובייטי בשנת 1921, אך הושב לשימוש ב-14 בנובמבר 1990 על ידי המועצה העליונה של הרפובליקה של גאורגיה. אולם הדגל איבד מהפופולריות שלו שכן הוא נקשר אצל התושבים עם התקופה האלימה של ההתנתקות והעצמאות מברית המועצות. במהלך התקופה הסובייטית אימצה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה מספר גרסאות של הדגל הסובייטי האדום, שבהן הופיעו שם הרפובליקה, או פטיש ומגל סובייטים עם כוכב אדום בתוך שמש כחולה בקנטון ופס כחול בחלק העליון של הדגל. דגל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה בוטל על ידי ממשלת גאורגיה כשהצהירה על עצמאותה מברית המועצות ב-9 באפריל 1991. סמל גאורגיה המנון גאורגיה מדיה וקבצים בנושא דגל גאורגיה בוויקישיתוף גאורגיה, באתר דגלי העולם (באנגלית) סמלי המדינה באתר נשיא גאורגיה (באנגלית) דגל גאורגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יד – אבר בגוף האדם ידית – חלק מחפץ המאפשר אחיזה ושימוש נוחים בו אנדרטה – פסל, מבנה או מוסד להנצחה היד – ארגון של נבלי על ביקום מארוול יהדות יד (תשמיש מצווה) – אביזר דמוי יד המשמש להצבעה על ספר התורה במהלך קריאת התורה ידות – מושג הלכתי, המתאר אמירה המרמזת על כוונת המדבר מבלי לומר אותה בפירוש יד לטומאה – מעמדה של ידית בהלכות טומאה וטהרה טומאת ידיים – טומאה החלה מדרבנן על ידיו של אדם, נידונת במסכת ידיים יד (קניין) – קניין המתבצע על ידי החזקת חפץ ביד הקונה
תשואה על הנכסים

תשואה על הנכסים (ROA) היא מדד פיננסי שמסביר כמה שקלים של רווח תפעולי תפיק חברה מכל שקל שהושקע בנכסיה (מבנים, מכונות וכדומה). נתון זה משמש לצורך ביצוע השוואות רווחיות ותשואה בין חברות מתחרות באותו ענף. בענפים שונים התשואה המקובלת שונה. לחברות שדורשות השקעה ראשונית גבוהה בדרך כלל יהיה שיעור נמוך של תשואה על הנכסים. להלן אופן חישוב המדד: התשואה על הנכסים מציגה רווחיות מבלי לקחת בחשבון את המינוף הפיננסי של החברה ועל כן לחישוב משתמשים ברווח התפעולי שהוא לפני הוצאות המימון, זאת בניגוד לחישוב התשואה על ההון (ROE) שהיא הרווח הנקי חלקי ההון העצמי. ההיגיון בבסיס מדדי תשואה אלו הוא בחינת רמת התשואה שהניבה השקעה מסוימת, לכן במכנה של השבר יוצב סכום ההשקעה ובמונה השבר יוצב סכום הרווח הנובע מהשקעה זו. התשואה על הנכסים מחשבת את התשואה באחוזים שהניבה ההשקעה בנכסים ועל כן הרווח שיוצב במכנה הוא הרווח התפעולי שנוצר כתוצאה מההשקעה בנכסים. ניתן להשוות את התוצאה לתשואות אלטרנטיביות, למשל אם תוצאת המדד היא 10% ניתן להשוותה לאלטרנטיבה כגון השקעת כסף באפיק פיננסי כלשהו כגון פיקדון בנקאי שיניב 3% בלבד. התשואה על הנכסים, בדומה למדדים פיננסיים אחרים, עשויה להיות מדד לא מדויק. כך למשל במקרה שנכסיה של חברה מוצגים על בסיס עלות, ולא לפי שווי הוגן, הם אינם משקפים את מחירי השוק לנכסים אלו והמדד עשוי להיות פחות רלוונטי. חישוב נוסף אפשרי הוא שימוש ברווח הנקי במקום ברווח התפעולי, אולם יש לזכור כי פירות ההשקעה בנכסים הם הרווח התפעולי שהוא התוצר של הפעלת הנכסים בפני עצמם. על כן ראוי יותר לחשב יחס זה תוך שימוש ברווח התפעולי. נהוג להשתמש ברווח תפעולי לפני ניכוי הוצאות/הכנסות מימון. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טומאת ידיים

בהלכה, טומאת ידיים היא טומאה שגזרו חכמים במקרים מסוימים על ידיו של אדם. מסכת ידיים בסדר טהרות עוסקת בהלכות טומאה זו ובדרכי הטהרה ממנה. אחת מגזירות שמונה עשר דבר. מן התורה, בלתי אפשרי שגוף מסוים יהיה טהור בחלקו וטמא בחלק אחר. כאשר חפץ טמא נוגע בחפץ אחר הוא הופך את כולו לטמא. במקרים מסוימים, גזרו חכמים שרק ידיו של אדם שנגע בדבר טמא יהפכו לטמאות, ולא כל גופו. על פי תקנת חכמים, רמת הטומאה של ידיו של מי שנגע בדבר טמא הן שניות לטומאה, ולכן אם הוא יגע במאכלים של תרומה או קודש הם יטמאו ברמת טומאה מרמה נמוכה יותר - שלישי לטומאה. אם הוא יגע במאכלי חולין הם לא יטמאו, מכיוון שחולין אינם נעשים שלישי לטומאה. גזירת טומאת הידיים אינה קיימת בתחומי המקדש, אפילו אם יודע בוודאות שידיו טמאות. מן התורה, אדם שנגע בראשון לטומאה הוא טהור, שכן אדם אינו נעשה שני לטומאה. גזרת חכמים על טומאת הידיים היא שגופו נותר טהור, אך ידיו הופכות להיות שניות לטומאה. לדעת רבי יהושע, גם מי שנגע בשני בטומאה הופכות ידיו להיות שניות לטומאה, אך חכמים חולקים עליו וסוברים שרק מי שנגע בראשון בטומאה ידיו נטמאות, והלכה כחכמים. אולם חכמים גזרו גזירה מיוחדת בטומאת כתבי הקודש, שלמרות שכתבי הקודש הן רק שניות לטומאה, הן מטמאות את הידיים להיות שניות לטומאה. הטעם לגזירה זאת המובאת בתלמוד היא כדי למנוע מאנשים לגעת בידיהם בכתבי הקודש, דבר שאינו מכובד. כחלק מגזירת הטומאה על הידיים תקנו חכמים שטומאת ידיים אינה צריכה טבילה במקווה לכל גופו של האדם, וכאשר האדם שופך על ידיו מים מכלי או טובל את ידיו במקווה הן נטהרות. על פי חז"ל, גם "סתם ידיים", כלומר ידיים שאדם לא השגיח מה עשה איתן אך אינו יודע שנטמאו בוודאות, הן שניות לטומאה. על פי תיאור חז"ל, שלמה המלך תיקן שידיים יהיו שניות לקודש, והלל ושמאי הוסיפו שידיים יהיו שניות גם לתרומה, אך תקנתם לא התקבלה. רק כאשר באו תלמידי שמאי והלל וגזרו שידיים תהיינה טמאות לעניין תרומה, כחלק מגזירת י"ח דבר, התקבלה הגזירה. טעם איסור סתם ידיים הוא משום ש"ידיים עסקניות הן", ונוטות לגעת במקומות מלוכלכים מזיעה או מלכלוך, וכאשר אדם נוגע בתרומה או בקודש בידיים מלוכלכות בתרומה או קודש הוא גורם להם לגנאי והם עשויים להפוך להיות בלתי ראויים לאכילה. גזרת הטומאה גורמת לכך שאנשים יהיו חייבים ליטול את ידיהם לפני אכילת קודש או תרומה, וממילא הידיים יתנקו. נטילת ידיים לסעודה שאותה נוהגים גם כיום, היא תקנה מאוחרת יותר, ונוהגת בחולין. טעם הנטילה הוא משום "סרך תרומה"; כלומר, כדי להרגיל את הכהנים שאוכלים תרומה ליטול את ידיהם. טעם נוסף הוא כדי לאכול בידיים נקיות, ורבי אלעזר בן ערך אף מצא לכך אסמכתא מן התורה. נטילה זו נוהגת לפני אכילת לחם. פירות וירקות שהוטבלו באחד משבעת המשקים הוכשרו לקבל טומאה ויש גם כן ליטול ידיים לפני אכילתם. משנה תורה לרמב"ם, הלכות אבות הטומאות, פרק י"א, הלכה ב'. משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ח', הלכה ו' משנה, מסכת ידים, פרק ג', משנה א' תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ד, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ט"ו, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ד, עמוד א'; משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק ח', הלכה ח'. "וְכֹל אֲשֶׁר יִגַּע בּוֹ הַזָּב וְיָדָיו לֹא שָׁטַף בַּמָּיִם..." (תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ק"ו, עמוד א'). ללא הרטיבות ממשקים אלו, אין הידיים מטמאות את הפרי או הירק. משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק ו', הלכה א' הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
האמר

האמר (באנגלית: Hummer) הוא מותג של רכבי SUV מתוצרת חברת ג'נרל מוטורס המבוססים על הרכב הצבאי HMMWV. בשנת 2010, בעקבות המשבר הכלכלי אליו נקלעה תעשיית הרכב בארצות הברית נסגר פס היצור של האמר. האמר נבנה במקור על ידי חברת AM General, יצרנית ה-HMMWV הצבאי. החברה תכננה כבר בשנות ה-80 המאוחרות לבנות גרסה אזרחית ל-HMMWV, שזכה לחשיפה נרחבת במלחמת המפרץ הראשונה. ב-1992 החלה AM General למכור גרסה אזרחית של HMMWV תחת השם "האמר". ב-1998 מכרה החברה את המותג לג'נרל מוטורס שהפיצה ושיווקה אותם, בעוד הייצור בוצע עדיין בידי Am General. בשנים הבאות הציגה ג'נרל מוטורס שני דגמים חדשים של האמר בשם H2 ו-H3, ושינתה את שמו של הדגם המקורי ל-H1. הדגמים H1 ו-H2 יוצרו על ידי AM General, ו-H3 על ידי ג'נרל מוטורס. בשנת 2006 הועבר ייצור הדגם H3 מארצות הברית לדרום אפריקה, וג'נרל מוטורס הכריזה על הפסקת ייצור הדגם המקורי, H1. מנהל ג'נרל מוטורס ריק ווגונר אמר בתערוכת המכוניות בלוס אנג'לס כי הדגם החדש ישתמש בדלק ידידותי לסביבה. ארנולד שוורצנגר התאים את אחד מההאמרים שלו כך שיצרוך דלק ידידותי לסביבה. בשנת 2008 הוצג האמר HX שהיה דגם של מכונית קונספט בתצורת 2 דלתות בתערוכת הרכב של דטרויט בארצות הברית. בתחילת 2009 הופסק ייצור הדגם H2 עקב המשבר הכלכלי העולמי שהתחיל ב-2008 ופגע במכירות ג'נרל מוטורס. במאי 2010 הופסק לגמרי יצור כל הדגמים. בספטמבר 2017 הציג ארנולד שוורצנגר האמר H1 שעבר הסבה ממנוע בעירה פנימית להנעה חשמלית. באוקטובר 2019 הודיעה ג'נרל מוטורס כי היא שוקלת להשיק רשמית גרסה חשמלית של המכונית, וב-2022 הוחל בשיווקה (GMC Hummer EV). את ההאמר שיווקה בישראל חברת יוניברסל מוטורס ישראל החל משנת 2005. החברה מכרה 50 רכבים תוך חודשיים מיום ההשקה בישראל. אחר כך מכרה כמה עשרות רכבים מדי שנה עד הפסקת ייצורם בשנת 2009. האמר H1 (הפסקת ייצור בדצמבר 2006) האמר H2 האמר H2 SUT (טנדר) האמר H3 האמר H3x האמר H3 אלפא האמר H3T (טנדר) אתר האינטרנט הרשמי של האמר (באנגלית) כתבה על האמר - מתוך אתר השטח הישראלי 4x4 "האמר HX" בתערוכת הרכב הבינלאומית של אמריקה הצפונית בשנת 2008 בדטרויט autoblog.com/2008/01/08/detroit-2008-hummer-hx-concept "האמר HX" autoweek.com/article/car-news/hummer-thinks-smaller-hx-concept ניר בן-טובים‏, ארנולד שוורצנגר מחסל את זיהום האוויר, עם האמר , באתר וואלה, 24 בספטמבר 2017 האמר יחזור כרכב פנאי חשמלי?, באתר מגזין אוטו,22 באוקטובר 2019 אסף בר-שי, 50 מכוניות שטח מסוג האמר נמכרו בישראל תוך חודשיים, באתר TheMarker‏, 7 באוקטובר 2005 תומר הדר, האמר חדש יגיע לישראל: UMI תשיק את הדגמים החדשים בשבוע הבא; המחיר - החל מ-330 אלף שקל, באתר TheMarker‏, 30 בינואר 2007
קריית נורדאו

קריית נורדאו היא שכונת מגורים על שמו של מקס נורדאו בדרום נתניה. השכונה נמצאת צפונית מזרחית לשכונת רמת פולג. היא סמוכה גם לשכונה קטנה וחדשה יותר, "גבעת האירוסים". בקיץ 1919 החליט הוועד הפועל הציוני, בראשות חיים ויצמן ונחום סוקולוב, להקים בארץ ישראל עיר גנים על שם מקס נורדאו. הקרן הקיימת החלה לאסוף כספים לצורך מימוש מטרה זו, אולם בעקבות תהפוכות שונות בהנהלת הקרן הקיימת, מילוי ההחלטה נדחתה. בתחילת שנת 1924 פרסם מנחם אוסישקין מודעה שקראה לתרום כסף לצורך מימון הקמת עיר הגנים, מכיוון שנאספו רק 22,000 לא"י, מתוך 50,000 שנדרשו על פי הפרסום עבור הפרויקט. בשנת 1947 החל האדריכל אלכסנדר קליין בתכנון עיר גנים באזור ואדי פאליק על שטח של 6000 דונם, עבור 40,000-50,000 נפש. בסוף 1949 ביקרה באתר מקסה נורדאו, לקראת הקמת עיר הגנים. אולם אגף התכנון התנגד לתוכנית וועדה של משרד הפנים החליטה, על אף התנגדות הקרן הקיימת, לספח את השטח לנתניה, בטענה שאין מקום לשתי ערים נפרדות ושכנות. עיריית נתניה השקיעה בפיתוח האזור ותוכנית הקריה נכללה בתוכנית בניין עיר של נתניה, אך הקמת הקריה התעכבה בגלל שטחי אש של צה"ל באזור. באפריל 1957 הוחל בהקמת השכונה על ידי חברת "דיור לעולה", שהציבה במקום 400 צריפי בטונדות. בשנת 1958 חיברה עיריית נתניה את השכונה לרשת החשמל. בשנת 1962 הוחל בהרחבת השכונה בכ-600 יחידות דיור ולצידם הוקם אזור התעשייה של נתניה דרום ממזרח לכביש החוף. בתחילת שנות ה-70 פעלה החברה לפיתוח קריית נורדאו, בראשות נפתלי רבין ובבעלות שיכון ופיתוח, סולל בונה ושיכון עובדים, להקמת 10,000 יחידות דיור בשכונה. לצורך כך הוחלט על הקמת מחלף פולג במימון משותף של החברה, עיריית נתניה ומע"ץ. בשכונה נמצאים בית הספר היסודי צליל, בית הספר אורות רש"י, והחטיבות-תיכונים אלדד ואורט גוטמן. מאז ראשיתה פעיל בשכונה קן קריית נורדאו של הנוער העובד והלומד. כמו כן פועל בשכונה מגוון מועדוני נוער שמביניהם ״קפה לנוער״ מועדון אשר פועל שנים רבות ומשם גם יצאו להקת ״קפה שחור חזק״, סניף של תנועת בני עקיבא שפעיל בבית הספר הדתי וסניף של תנועת אריאל שהוקם על ידי הגרעין החינוכי הפועל בשכונה. בשכונה יושבים גם מתנ"ס ומועדון הנוער בר יהודה. בשנות ה-70 התגוררו חברי להקת גן עדן בצריף בשכונה. הבמאי אורי ברבש תיעד אותם בסרטו "גן עדן" (1977). חברי הרכב קפה שחור חזק גדלו בשכונה והיא השפיעה על המוזיקה שהם יוצרים. מתכננים את קריית נורדאו, יומני כרמל פברואר 1950 (התחלה 2:27) אור קשתי, ללמוד עם אנשים כמוכם: בתי הספר שמעדיפים לוותר על אינטגרציה, באתר הארץ, 29 במאי 2015 Israel, Walk in Netanya (Kiryat Nordau), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 19:47) - טיול וידאו קריית נורדאו בנתניה, פברואר 2020 הקרן הקיימת לישראל, דואר היום, 6 באוקטובר 1919 דב שובל, שיטת תכנון משוכללת ביותר מדריכה את בניית קריית נורדאו, על המשמר, 9 בפברואר 1953 יוסף טישלר, לידתה של קריית נורדאו, מעריב, 21 בינואר 1963 ג. שרוני, משרד הפנים מחלק שלל, מעריב, 19 ביולי 1957; המשך מפה ומשם, דבר, 18 באפריל 1957 עולים נכים הפגינו, דבר, 25 ביולי 1957 עיריית נתניה תבצע עבודות ביוב וחשמל, דבר, 9 בספטמבר 1958 מקימים 600 יחידות דיור, מעריב, 1 באוגוסט 1962 בקריית נורדאו בנתניה יהיו 50 אלף תושבים, מעריב, 9 ביוני 1966 דוד ליפקין, 10,000 דירות ייבנו בקריית נורדאו, דבר, 18 באוקטובר 1972 במילותיו של הצמד: "פשוט היינו בזמן הנכון במקום הנכון", קפה שחור חזק, פעמיים סוכר, באתר "קול השרון", 27 במאי 2015
נוסחת DuPont

נוסחת DuPont המוכרת גם כמודל הרווח האסטרטגי, היא דרך מקובלת לפרק את התשואה על ההון לשלושה מרכיבים חשובים. הנוסחה קרויה על שם חברת הענק ליצור כימיקלים דו פונט, אשר החלה ליישם אותה בשנות העשרים, כחלק מן הניתוח הפיננסי שערכה על הדוחות הכספיים שלה במטרה לשפר ולייעל את פעילותה העסקית. ROE = Net profit Sales × Sales Assets × Assets Equity = Net profit Equity {\displaystyle {\text{ROE}}={\frac {\text{Net profit}}{\text{Sales}}}\times {\frac {\text{Sales}}{\text{Assets}}}\times {\frac {\text{Assets}}{\text{Equity}}}={\frac {\text{Net profit}}{\text{Equity}}}} רווח שולי × מחזור הנכסים × מנוף פיננסי כאשר: רווח שולי = רווח נקי ÷ מכירות מחזור הנכסים = מכירות ÷ נכסים מנוף פיננסי = נכסים ÷ הון עצמי כאשר מחלקים את התשואה על ההון לשלושה חלקים, קל יותר להבין את מהות השינויים שחלים בתשואה על ההון לאורך זמן. לדוגמה: אם הרווח השולי גדל, כל מכירה תניב יותר כסף ובכך התשואה על ההון תהיה גבוהה יותר. באופן דומה, אם מחזור המכירות יהיה מהיר יותר, החברה תייצר יותר מכירות עבור כל יחידת הון של נכסיה, ומכאן שהתשואה על ההון תהיה גבוהה יותר. לבסוף, הגדלת המנוף הפיננסי פירושה שהחברה תשתמש ביותר כסף שהגיע מאשראי שקיבלה ממלווים ביחס להון בעלי המניות. הוצאות המימון מוכרות מבחינת המס, אך דיבידנדים לבעלי המניות אינם מוכרים. מכאן, פרופורציה גבוה של חוב במבנה ההוני של החברה מביאה לתשואה על ההון גבוהה. היתרונות של מנוף פיננסי קטנים ככל שסכנת פשיטת הרגל גדלה, עקב קושי לעמוד בתשלומי הקרן והריבית על ההלוואות, במיוחד לאור ציפיותיהם של המלווים לקבל ריבית יותר גבוהה על הלוואות נוספות עקב פרמיית הסיכון הגדלה, ולכן התשואה על ההון תרד. חוב גדול יתרום תרומה חיובית לתשואה על ההון של החברה רק אם ההחזר על הנכסים (ROA) גבוה יותר משיעור הריבית על ההלוואה.