laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ייסון אורנג'

ג'ייסון תומאס אורנג' (באנגלית: Jason Thomas Orange; נולד ב-10 ביולי 1970) הוא זמר, שחקן, מוזיקאי ורקדן בריטי. נודע בעיקר כחבר בלהקת הבנים המצליחה "טייק ד'את", שזכתה לפופולריות בשנות ה-90, והתאחדה בשנת 2005. אורנג' נולד בקרמפסול, מנצ'סטר שבבריטניה, ולו חמישה אחים, בהם אח תאום. הוריו התגרשו. אורנג' למד בבית ספר תיכון בדרום מנצ'סטר, ולאחר סיומו עבד בעבודות מזדמנות. ב-1990 החל את פעילותו במסגרת להקת הבנים "טייק ד'את", לצד רובי ויליאמס, גארי בארלו, מארק אואן והווארד דונלד. אורנג' שימש בלהקה בעיקר כרקדן והופיע בקולות הרקע, אך לא בתפקידי סולו. הלהקה הקליטה שלושה אלבומים, שזכו להצלחה במכירות ובמצעדים, והופיעה ברחבי העולם. הלהקה התפרקה ב-1996, מספר חודשים לאחר עזיבתו של ויליאמס. לאחר הפירוק פנה אורנג' ללימודי משחק. ב-1998 הופיע בתפקיד משנה במיני-סדרה "Killer Net", וב-1999 שיחק במחזה "Gob" בלונדון; לאחר מכן ויתר על קריירת המשחק. בשנים 2001-2003 למד בקולג' דרום טרפורד במנצ'סטר. ב-2005 התאחדה הלהקה, והחלה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט אלבומים נוספים. באלבום שיצא ב-2006, "Beautiful World", הוא שר לראשונה בתפקיד מרכזי, בשיר "Wooden Boat". באלבום "The Circus" שיצא ב-2008 הוא שר סולו בשיר "How Did It Come To This". בהופעות הלהקה הוא הופיע בהמשך גם בנגינה על גיטרה. בשנת 2014 עזב אורנג' את הלהקה. מדיה וקבצים בנושא ג'ייסון אורנג' בוויקישיתוף ג'ייסון אורנג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייסון אורנג', באתר AllMusic (באנגלית) ג'ייסון אורנג', באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ייסון אורנג', באתר Discogs (באנגלית) College days, באתר הגרדיאן The future's Orange for Jason
ביירון קייטי

ביירון קתלין מיטשל (באנגלית: Byron Kathleen Mitchell), הידועה בעיקר בשמה ביירון קייטי (נולדה ב-6 בדצמבר 1942), היא סופרת, מרצה ומורה רוחנית אמריקאית, מפתחת שיטת "העבודה של ביירון קייטי" (The Work Of Byron Katie). קייטי מעידה שהחל משנות השלושים לחייה חוותה כעשור של דיכאונות עמוקים והתמכרויות לאלכוהול ולאכילה. ב-1986, בעודה מאושפזת במוסד לנשים עם הפרעות אכילה, חוותה קייטי התעוררות רוחנית שבעקבותיה הגיעה לתובנות אותן תרגמה לשיטת ה"עבודה" אותה היא מלמדת. שיטת העבודה היא טכניקה מדיטטיבית וזיהוי המחשבות והאמונות שגורמות לנו לסבל ולחקירתן. מהותה של "העבודה" על פי קייטי היא להבין שהמחשבות שלנו פוגעות בנו, מביאות לנו סבל, ולא המציאות. תרגול העבודה תומך בנו כשאנחנו מבררים את המחשבות שלנו ולומדים לפגוש את המציאות - בעבר, בהווה ובעתיד - מתוך חוסן פנימי, גמישות מחשבתית והכרת הטוב. התהליך מאפשר למתרגל לראות אפשרויות חדשות מעבר לסבל. הטכניקה יכולה להיות מתורגלת לבד, בזוגות, באופן תהליכי או חד פעמי וכן בקבוצות. שיטת העבודה בהגדרתה אינה טיפול. המציעים ליווי תהליכי בשיטת העבודה נקראים "מאפשרים". ישנן מספר תוכניות להסמכת מאפשרים בעולם, כולל בישראל. גם קייטי מקפידה להדגיש שהשיטה אינה טיפול. השיטה מכוונת את הקליינט למשאבים שלו, לתשובות שלו ותומכת בו כשהוא לומד את הגישה אליהם ומפתח שיח פנימי ותחושת חוסן ועצמיות. עם זאת יש גם מטפלים עם הסמכה טיפולית אקדמית בתחום בריאות הנפש, כגון עובדים סוציאליים, מטפלים באומנות ופסיכולוגים, שמאמצים את השיטה ככלי תומך במסגרת שירותיהם. קייטי כתבה 17 ספרים, אשר תשעה מהם תורגמו לעברית: לאהוב את מה שיש (עם סטיבן מיטשל) (הוצאת פראג) - רב-מכר אהבתך נחוצה לי - האם זאת האמת? (עם מייקל כץ) (הוצאת מטר), 2006 אלף שמות לאושר (הוצאת מטר), 2007 טיגר-טיגר האם זאת האמת? (הוצאת פראג), 2009 - ספר ילדים על אהבה ומערכות יחסים (הוצאת העבודה) 2010 על הורים וילדים (הוצאת העבודה) 2010 על בריאות מחלה ומוות (הוצאת העבודה) 2010 על כסף ועבודה (הוצאת העבודה) 2010 על הארה וידיעה עצמית (הוצאת העבודה) 2010 תודעה חוזרת הביתה (הוצאת מטר),2019 מדיה וקבצים בנושא ביירון קייטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביירון קייטי העמותה הישראלית לשיטת העבודה בישראל, לקידום והפצת שיטת העבודה בארץ יעל טל, מאפשרת מוסמכת בשיטת העבודה "העבודה כמסע פנימי", מרחב ללימוד ותרגול שיטת העבודה - קורסים, סדנאות וריטריטים שי טובלי, הקדמה למהדורה העברית של הספר "לאהוב את מה שיש" שי טובלי, הסיפור האחרון, באתר nrg‏, 25 ביוני 2006 בלוג "הבמה של העבודה" בישראל - לקט קטעי וידאו של ביירון קייטי ומאמרים. שחר בן-פורת, ‏תנועת "העבודה": השיטה של ביירון קייטי, באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2012 מפגשים משני חיים - ביירון קייטי, באתר Xnet‏, 13 בפברואר 2012 איילת שני, המנכ"לית של הנפש, באתר הארץ, 2 במרץ 2012 רונן טל, "כל מה שמופיע בדרכי - הזרועות שלי פתוחות לקראתו", באתר "ידיעות אחרונות", 2 במאי 2019 מחלימות סרטן שעברו את סדנאות "העבודה של ביירון קייטי" אופטימיות יותר, באתר בית החולים איכילוב מיינדוורק (Mindwork) - איפשור בשיטת העבודה של ביירון קייטי פתח למחשבה מרכז טיפול בשיטת ביירון קייטי ביירון קייטי (1942-), דף שער בספרייה הלאומית אתר "העבודה"(הקישור אינו פעיל, 9.7.2020) בהנהלת הפסיכולוג אריק פלד
ל' סוברמניאם

לקשימינריאנה סוברמניאם (באנגלית: Lakshminarayana Subramaniam, בטמילית: லக்ஷ்மிநாராயண சுப்பிரமணியம்,‏ בקנאדה: ಲಕ್ಷ್ಮಿನಾರಾಯಣ ಸುಬ್ರಮಣ್ಯಂ‏; נולד ב-23 ביוני 1947 במדרס) הוא כנר, מלחין, מעבד, מנצח ומורה הודי, ממוצא טמילי. הוא רופא בהכשרתו. הוא נודע כאמן של המוזיקה הקרנטית ווירטואוז של הכינור שהקליט בהקשרים הודיים ושל מוזיקת פיוז'ן עם מבצעי מוזיקה קלאסית, ג'אז, מוזיקת עולם ועוד. לקשימינריאנה סוברמניאם נולד במשפחה של מוזיקאים טמילים. אביו ו. סוברמניאם היה מוזיקאי ידוע, כנר, זמר ופדגוג, נציג המוזיקה המסורתית הקרנטית מדרום הודו. אמו סיטלקשמי הייתה מנגנת בווינה, כלי לאומי של תושבי האזור. גם שני אחים של לקשימינריאנה, ואידיאנטהן ושנקר - הם כנרים. ל' סוברמניאם גדל בסרי לנקה, בג'פנה, בה לימד אביו במכללה המקומית למוזיקה. לקשימינריאנה למד לנגן בכינור מילדותו אך בנעוריו נרשם ללימודי רפואה במכללה לרפואה במדרס. אחרי שסיים עם תואר של רופא, לא עבד במקצוע זה והקדיש את עצמו לעיסוק במוזיקה בלבד. סיים מאוחר יותר תואר שני במוזיקה קלאסית מערבית במכון לאמנויות בקליפורניה. ל' סוברמניאם הקליט מעל 150 דיסקים, לרבות הקלטות משותפות עם מוזיקאים ידועים בעולם, כמו יהודי מנוחין, סטפן גרפלי, רוג'יירו ריצ'י, כמו כן לארי קורייל, סטנלי קלארק, הרבי הנקוק, טוני ויליאמס, קרסטן פוגל ומוזיקאי פיוז'ן אחרים, עם מיינרד פרגוסון, יוברט לוס, באד שאנק וכו'. הוא הלחין קונצ'רטו לכינור, סימפוניות (למשל "הסימפוניה הגלובלית") וקטעי מוזיקה קרנטית. ה"פנטזיה בנושא שיר ודי" בוצעה על ידי הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של זובין מהטה. יצירתו "טובולנס" נוגנה על ידי תזמורת סוויס רומאנד והקונצ'רטו לשני כנורות בוצע על ידי הפילהרמונית של אוסלו. ל. סוברמניאם הלחין גם מוזיקה לקולנוע כמו הפסקול לסרטים "סלאם בומביי!" ו"מיסיסיפי מסאלה". הופיע ככנר הסולן בסרטו של ברטולוצ'י,"בודהה הקטן" וגם בסרט "קוטון מרי". הוא כתב גם ספרים על המוזיקה הקרנטית. 1988 - עיטור פאדמה שרי 2001 - עיטור פאדמה בהושאן מדיה וקבצים בנושא ל' סוברמניאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ל' סוברמניאם ל' סוברמניאם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ל' סוברמניאם, באתר AllMovie (באנגלית) ל' סוברמניאם, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ל' סוברמניאם, באתר MusicBrainz (באנגלית) ל' סוברמניאם, באתר Discogs (באנגלית) ל' סוברמניאם, באתר Songkick (באנגלית)
מקטפה

מקטפה הוא מכשיר לקטיפת פירות ומשמש בין השאר לקטיף הדרים, מלונים ובציר ענבים. המקטפה הקלאסית היא מכשיר דמוי מספריים ששתי ידיותיו מחוברות בקפיץ הפותח חזרה את להבי החיתוך לאחר פעולת החיתוך. לרוב, קטיפת כל פרי דרש שתי פעולות חיתוך, אחת לניתוק הפרי מהעץ והשני להסרת שיירי הענף המחוברים לפרי, על מנת למנוע פגיעה בפירות אחרים. במשך שנים רבות היה נהוג לחייב שימוש במקטפה בעת קטיף הדרים ומלונים, מחשש לפגיעה בפרי בתלישה ידנית. בעונות הקטיף 1969/1970 ו-1970/1971 נעשו בישראל ניסויים לבדוק האם אכן יש צורך בשימוש במקטפה לצורך עמידות הפרי. בניסויים לא נמצא הבדל בין פירות שנתלשו ידנית ובין פירות שנקטפו במקטפה ובעקבות זאת התירה המועצה לשיווק פרי הדר שיווק אשכוליות שנתלשו, אך לא תפוזים שנתלשו. הקטיף ללא מקטפה היה לנושא לוויכוח בין גורמים שונים בישראל במשך מספר שנים. כיוון נוסף לייעול הקטיף הייתה הצעת מקטפות יעילות יותר. חברת יחיעם הציעה למכירה מקטפה טלסקופית עם שרוול התופס את הפרי בעת הורדתו לקוטף. כן הוצעו מקטפות אחרות. השימוש במקטפה היה סמל לעבודה בחקלאות. כאשר יצחק בן אהרן בקש לבקר את הנהגת ההסתדרות אשר אינה קרובה אל העובדים, כתב: לא יתואר בשנות ה־70 שמפלגה פועלית סוציאליסטית תקיים הסתדרות שבכל הנהגתה, בועד הפועל של ההסתדרות, בועדה המרכזת לא ישב אדם שלפחות היה ליד מחרטה, ליד מקטפה, על הפיגום למעלה מ־15 שנים. — יצחק בן אהרון, במאבק על התמורה, 1972 אוריה פלדמן, ימי בציר ומסיק בארצינו, בתוך: ספר המועדים, כרך ו', ימי מועד וזיכרון, תשט"ו, עמוד 528 הרווי אורנג' קליפר, דבר, 10 בנובמבר 1930 US patent 2,068,024 US patent 4,707,918, col. 1 השדה, כרך נ"ו (1975), עמ' 1352-1354 דוד סדובסקי, הקטיף ללא מקטפה, דבר, 18 במאי 1972 א. סדומי, מחר מתחילה עונת ההדרים, דבר, 5 בספטמבר 1972 ארגון מגדלי ההדרים תובע קטיף תפוזים ללא מקטפה, דבר, 3 בנובמבר 1972 תובעים להתיר קטיפת תפוזים בלי מקטפה, דבר, 4 בדצמבר 1973 יחיעם, דבר, 18 באוקטובר 1966
The B-Side Collection

The B-Side Collection הוא אלבום אוסף של להקת הפופ רוק מארון 5. האלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2007. האלבום דורג במקום ה-51 במצעד בילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו. מידע על האלבום The B-Side Collection באתר MusicBrainz מייק אליזונדו, מארק סטנט, מארק אנדרט, אריק ולנטיין, מארון 5, סאם פאראר קטגורי:אלבומי אוסף באנגלית
אספר

האם התכוונתם ל... מארק אספר – מזכיר ההגנה של ארצות הברית מיצד – התנחלות חרדית בתחום המועצה האזורית גוש עציון ססטרטיוס – מטבע רומי נפוץ אקצ'ה (מטבע) – מטבע עות'מאני
אור הגנוז

אוֹר הַגָּנוּז הוא יישוב קהילתי חרדי באזור הצפון ליד העיר צפת השייך למועצה אזורית מרום הגליל. היישוב הוקם בשנת 1989 על ידי קבוצת חוזרים בתשובה בסיוע ארגון אמנה. תושבי היישוב הם תלמידיו של הרב והמקובל מרדכי שיינברגר תושב ירושלים שבין החומות, שהוא חתנו ותלמידו של הרב יהודה צבי ברנדוויין, גיסו ואחד מממשיכי דרכו של הרב המקובל יהודה ליב אשלג. שמו של היישוב לקוח מהקבלה בהקשר למדרש על גניזתו של האור הראשוני שנברא ביום הראשון על פי ספר בראשית. ביישוב ישנם מוסדות חינוך כתלמוד תורה, ישיבה לחוזרים בתשובה, ואף מקווה אזורי. ביישוב קיים גם יקב באותו השם. בנוסף הקימו מספר תלמידים ביישוב את מכללת אילמה לריפוי טבעי בראשות הרב יובל אשרוב מתלמידיו של הרב שיינברגר. מדיה וקבצים בנושא אור הגנוז בוויקישיתוף אור הגנוז, באתר רום גליל אתר יקב "אור הגנוז" יאנה פבזנר, ‏מי שמאמין לא מפחד להידבק, באתר ‏מאקו‏, 14 במרץ 2019 אור הגנוז (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י"ב, עמוד א'. דוד משה, ריפוי עם קבלה וקבלות, באתר ערוץ 7, 2 בדצמבר 2010
חידון האשליות

חידון האשליות (במקור: Quiz Show) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1994 בבימויו של רוברט רדפורד ובכיכובם של ג'ון טורטורו, רוב מורו, רייף פיינס ופול סקופילד. הסרט, אשר מתרחש בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, מתמקד בחשיפה של אחת מהתרמיות הגדולות ביותר בטלוויזיה האמריקאית: שערוריית ההונאה בחידון "21". במהלך הסרט מגלה חוקר הקונגרס דיק גודווין (רוב מורו), לאחר חקירה אינטנסיבית, כי שעשועון הטלוויזיה הפופולרי "עשרים ואחת" של רשת NBC הוא למעשה מבוים. על מנת להעלות את הרייטינג הצונח של התוכנית, נוהגים המפיקים להעביר מבעוד מועד את התשובות לפרופסור יפה התואר צ'ארלס ואן דורן (בגילומו של רייף פיינס) - המתחרה הפופולרי הקבוע והאלוף הנוכחי של התוכנית - כדי שיוכלו להשיג רייטינג גבוה במיוחד, ועל מנת שואן דורן יצליח להביס את הרב סטמפל (בגילומו של ג'ון טורטורו) - המתחרה היהודי הלא-פופולרי, אך מוכשר באופן פנומנלי - האלוף הוותיק. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי והיה מועמד לארבעה פרסי אוסקר כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר (פול סקופילד). ג'ון טורטורו בתפקיד הרב סטמפבל רוב מורו בתפקיד דיק גודווין רייף פיינס בתפקיד צ'ארלס ואן דורן פול סקופילד בתפקיד מארק ואן דורן "חידון האשליות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חידון האשליות", באתר נטפליקס "חידון האשליות", באתר AllMovie (באנגלית) "חידון האשליות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חידון האשליות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חידון האשליות", באתר Metacritic (באנגלית) "חידון האשליות", באתר אידיבי "חידון האשליות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חידון האשליות, קדימון הסרט באתר יוטיוב
מארי קיביניימי

מארי יוהאנה קיביניימי (בפינית: Mari Johanna Kiviniemi; נולדה ב-27 בספטמבר 1968) היא פוליטיקאית ומדינאית פינית. היא כיהנה כראשת ממשלת פינלנד בין 22 ביוני 2010 ל-22 ביוני 2011, כמנהיגתה של מפלגת המרכז. מארי קיביניימי היא בת לחקלאים מן העיירה סייניוקי במערב פינלנד. בשנת 1988 החלה לימודי כלכלה באוניברסיטת הלסינקי, ורכשה תואר שני במדעי החברה. היא נשואה לאיש פרסום ואם לשני ילדים. קיביניימי שימשה כמזכ"לית אגודת הסטודנטים של מפלגת המרכז בשנים 1990–1991. היא נבחרה לראשונה לפרלמנט בשנת 1995. בשנים 2004–2005 שירתה כיועצת המדיניות הכלכלית של ראש הממשלה. היא הייתה שרת מסחר החוץ והפיתוח בשנים 2006–2005, ושרת המנהל הציבורי בשנים 2007–2010. ביוני 2010 נבחרה ליושבת ראש מפלגת המרכז ולתפקיד ראש הממשלה, בעקבות התפטרותו של מאטי ואנהאנן. קיביניימי היא האישה השנייה שכיהנה כראש ממשלת פינלנד אחרי אנלי יטנמקי (2003). היא עמדה בראש ממשלת קואליציה שהוקמה בשנת 2007 המורכבת ממפלגת המרכז, מפלגת האיחוד הלאומי, ברית הירוקים ומפלגת העם השוודית. לאחר תבוסת מפלגתה בבחירות בשנת 2011 פינתה את ראשות הממשלה ליורקי קאטאינן שהיה שר האוצר בממשלתה. מדיה וקבצים בנושא מארי קיביניימי בוויקישיתוף מארי קיביניימי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארי קיביניימי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Mari Kiviniemi Wins Centre Chair, Taking Over as PM | News | YLE Uutiset | yle.fi, web.archive.org, ‏2011-06-06 Mari Johanna Kiviniemi, Prabook הידיעות, סוכנויות (2011-04-18). "הישג לימין בפינלנד; מכה לתומכי הסיוע לפורטוגל". Ynet. נבדק ב-2023-09-01. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנלי יטנמקי

אנלי טוליקי יטנמקי (בפינית: Anneli Tuulikki Jäätteenmäki; נולדה ב-11 בפברואר 1955, לאפואה) היא פוליטיקאית ומדינאית פינית. הייתה האישה הראשונה שכיהנה כראשת ממשלת פינלנד אף שהיה זה לתקופה קצרה בין 17 באפריל 2003 ל-24 ביוני 2003. משפטנית בהכשרתה. אנלי יטנמקי עבדה כעורכת דין בשנים 1981–1987. בשנת 1987 נבחרה לפרלמנט מטעם מפלגת המרכז (Suomen Keskusta). כיהנה כשרת המשפטים בשנים 1994–1995. בין השנים 2000–2003 הייתה יושבת ראש מפלגת המרכז. בזמן הקצר של כהונתה כראשת ממשלה הייתה פינלנד המדינה היחידה בעולם שבה גם ראש המדינה (נשיאה במקרה של פינלנד) וגם ראש הממשלה היו נשים, בנוסף לכך שמחצית השרים בממשלה היו נשים. ב-18 ביוני 2003 התפטרה יטנמקי מראשות הממשלה כתוצאה מלחצים שהופעלו עליה בעקבות פרשת "עיראק-גייט", שעוררה סערה בפינלנד. היא הואשמה בכך ששיקרה לפרלמנט ולציבור בקשר לדרך בה השיגה מסמכים סודיים של משרד החוץ, בהם עשתה שימוש לצרכים פוליטיים במערכת הבחירות. המסמכים כללו מידע דיפלומטי ממפגש בין נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש וראש ממשלת פינלנד, פאבו ליפונן בנוגע לעמדת פינלנד כלפי מלחמת עיראק. אנלי יטנמקי השתמשה במסמכים כדי לרמוז כי יריבה, ראש הממשלה דאז ליפונן, הציע בחשאי את תמיכת פינלנד בקואליציית המלחמה נגד עיראק בהנהגת ארצות הברית. למעשה האשימה אותו בהפרת המדיניות הרשמית של פינלנד בדבר נייטרליות בענייני חוץ, ותמיכה במלחמה שפינים רבים ראו בה מלחמה תוקפנית בלתי חוקית. יטנמקי הפרה את המסורת של אחדות וחשאיות בנושאי מדיניות ביטחון. בבחירות שהתקיימו במרץ 2003, זכתה מפלגת המרכז בראשותה בניצחון דחוק על הסוציאל-דמוקרטים השולטים, שחשדו כי מערכת הבחירות הלא קונבנציונלית שניהלה יטנמקי הכריעה את הכף. הדבר העכיר את היחסים בין שתי מפלגות שהיו שותפות אז בקואליציה. ליפונן, ראש הממשלה היוצא שהובס בבחירות וכן שר החוץ שלו Erkki Tuomioja הכחישו בתוקף כל שינוי במדיניות החוץ הנייטרלית של המדינה. לדבריהם, הבטיחו שהפינים יוכלו לעזור בשיקום של עיראק אבל לא לקחת חלק בפעולות צבאיות. השערורייה קיבלה תפנית חדשה כאשר יטנמקי הצהירה בנאום בפרלמנט שלא חיפשה באופן פעיל את המסמכים הסודיים. אולם, כמה שעות לאחר הדיון בפרלמנט, מרטי מננן, עוזר הנשיאה טאריה הלונן, אמר שיטנמקי ביקשה ממנו את המסמכים. מחוקקים מכל הקשת הפוליטית דרשו הצבעת אמון או את התפטרותה האישית. ב-18 ביוני, שלושה חודשים בלבד לאחר שהפכה לראש הממשלה הראשונה של פינלנד, אנלי יטנמקי הודיעה על התפטרותה. לאחר התפטרותה מראשות המפלגה ומראשות הממשלה, נבחר במקומה מאטי ואנהנן. מאוחר יותר היא נבחרה כחברת הפרלמנט האירופי. מדיה וקבצים בנושא אנלי יטנמקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנלי יטנמקי אנלי יטנמקי, ברשת החברתית פייסבוק אנלי יטנמקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנלי יטנמקי, ברשת החברתית אינסטגרם Finland's PM quits over 'Iraqgate', The Sydney Morning Herald, ‏2003-06-19 (באנגלית) הארץ, ר"מ פינלנד הודיעה כי תתפטר עקב חשיפת מידע סודי על עיראק, באתר הארץ, 19 ביוני 2003
חיננית

חיננית (חִנָּנִית) היא התנחלות ויישוב קהילתי כפרי בגוש שקד שבצפון השומרון. זהו היישוב הגדול ביותר בגוש (המונה את שקד, חיננית, ריחן, טל מנשה ואזור התעשייה שח"ק). אופי היישוב חילוני, אך בסמיכות אליו נמצאת טל מנשה, יישוב דתי הנחשב באופן רשמי שכונה של חיננית. היישוב משתייך למועצה אזורית שומרון. שמו של היישוב הוא כשם הפרח חיננית הנפוץ באזור. היישוב שוכן ברום של כ-400 מ' מעל פני הים. במורד שלוחותיו הצפוניות נמצא ואדי א-סקעה, המתחבר לנחל זבדון. כקילומטר וחצי מצפון ליישוב נמצא הכפר עאנין, המשמר את שמה של העיירה התלמודית "עננין" הנזכרת בכתובת רחוב. אחת השכונות ביישוב היא מרכז קליטה לעולי חבר העמים. סמוך ליישוב נמצא אזור התעשייה שח"ק. שטח השיפוט של חיננית 9,401 דונם. החלטה על הקמת היישוב, שנקרא אז באופן זמני ריחן ב', נתקבלה בוועדת השרים להתיישבות בסוף אוגוסט 1979 ואושרה בממשלה באמצע ספטמבר, לאור טענות שלועדת השרים להתיישבות לא הייתה סמכות לאשר יישובים הרחק מיישובים קיימים. על ההחלטה להקים את היישוב ערער יגאל ידין, בגלל התנגדותו להקים יישובים באזורים של אוכלוסייה ערבית צפופה, אך ערעורו נדחה בקולות הליכוד, אליהם הצטרפו נציגי מפלגת העבודה, שכן ההחלטה על ההתיישבות באזור התקבלה עוד לפני המהפך והיישוב נועד לעבות את ההתיישבות באזור מי עמי על גבול הקו הירוק. בתי היישוב הוקמו כבר באמצע שנת 1980, אולם העלייה על הקרקע נדחתה מסיבות שונות והמתיישבים הראשונים, עולים מקווקז, עלו על הקרקע בשנת 1981. היישוב הוקם כמושב עובדים על ידי תנועת המושבים, אך מאוחר יותר הפך ליישוב קהילתי. מדיה וקבצים בנושא חיננית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חיננית חיננית - באתר המועצה האזורית שומרון תמונות מהיישוב, באתר המועצה האזורית שומרון. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים 3165, 24 בפברואר 1985, עמ' 1493 עמוס הראל, דו"ח חדש: התנחלויות בגדה קיבלו תחומי שיפוט הגדולים פי עשרה מהשטח הבנוי, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2007 יוסף צוריאל, יוקמו 4 יישובים חדשים בשומרון, מעריב, 29 באוגוסט 1979 בגין יציע היום לממשלה להקים את ריחן ודותן, דבר, 16 בספטמבר 1979 הממשלה דחתה ערעור ידין בענין ריחן ודותן, דבר, 17 בספטמבר 1979 היועץ המשפטי יצטרך, דבר, 10 בספטמבר 1979 ועדת חו"ב תצביע מחר על ערעור, דבר, 18 בספטמבר 1979; המשך ערעור ידין נדחה, דבר, 20 בספטמבר 1979 משה קול, ההצבעה על ריחן ב', דבר, 30 בספטמבר 1979 עמוס לבב, הכנות קדחתניות לעלייתם של ישובים בצפון מערב שומרון, מעריב, 1 באוגוסט 1980 תמונה, מעריב, 1 באוגוסט 1980 עמוס לבב, חומש על הגובה, מעריב, 3 בנובמבר 1980
יורקי קאטאינן

יורקי טאפאני קאטאינן (בפינית: Jyrki Tapani Katainen;‏ נולד ב-14 באוקטובר 1971 בסיליניירבי) הוא פוליטיקאי ומדינאי פיני, שכיהן כראש ממשלת פינלנד בשנים 2011–2014. הוא יושב ראש מפלגת "האיחוד הלאומי" השמרנית. קאטאינן למד באוניברסיטת טאמפרה. חבר במפלגה השמרנית "האיחוד הלאומי", החל משנת 1993 היה חבר במועצת עיר הולדתו, סיליניירבי ובשנת 1999 נבחר לפרלמנט. בשנת 2004 נבחר ליושב ראש שלה. ב-19 באפריל 2007 התמנה לשר האוצר וסגן ראש הממשלה בקבינט שבראשותה של מארי קיביניימי. בבחירות לפרלמנט בשנת 2011 תחת הנהגתו השיגה מפלגתו 20.4 % מהקולות והפכה למפלגה החזקה הפרלמנט. בעקבות זאת החליף קאטאינן את מארי קיביניימי בראשות הממשלה. ב-5 באפריל 2014 הודיע כי יפרוש מתפקידו בקרוב ולא יתמודד בבחירות הקרובות במדינה. ב-24 ביוני 2014 סיים את כהונתו כראש ממשלה. מדיה וקבצים בנושא יורקי קאטאינן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יורקי קאטאינן פינלנד: ראש הממשלה יפרוש מתפקידו ביוני - וואלה חדשות, באתר וואלה, 5 באפריל 2014 יורקי קאטאינן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פינלנד: ראש הממשלה יפרוש מתפקידו ביוני - וואלה חדשות, באתר וואלה, 5 באפריל 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חרמש (יישוב)

חרמש היא התנחלות ויישוב קהילתי בצפון-מערב השומרון בין העיירות הפלסטיניות יעבד וקפין, השייך למועצה אזורית שומרון. חרמש הוקמה ב-1983 כהיאחזות נח"ל, ובאפריל אותה שנה אוזרחה, למרות התנגדותו של רענן ויץ, שטען שאין במקום מספיק קרקעות ואין גרעין התיישבותי מתאים לאזרוח המקום. בנובמבר 1983 הוחל בבניית בתים במקום. התנועה המיישבת של חרמש הייתה תנועת חרות-בית"ר. שמו של היישוב הוא על שם כלי העבודה החקלאי חרמש. תושבי המקום כללו עולים מברית המועצות יחד עם ילידי ישראל. באוקטובר 2002, נרצחו בפיגוע ביישוב שלוש מתושבות היישוב, אורנה אשל, הדס תורג'מן ולינוי סרוסי. במהלך הכנת תוכנית ההתנתקות הוצע לפנות את היישוב ואת מבוא דותן יחד עם ארבעת היישובים שפונו בצפון השומרון (גנים, כדים, שא-נור וחומש), אך לבסוף הוחלט שלא לפנותם. ב-30 במאי 2023 נרצח בפיגוע ירי בכניסה ליישוב מאיר תמרי בן 32 תושב היישוב. ביישוב בריכת שחיה, גן ילדים, גן שעשועים, מגרש ספורט, מקווה ומועדון נוער. ביישוב מתגוררות כ-70 משפחות. ביישוב מתוכננת תוכנית "חרמש צפון" להכפלת היישוב בבניית יחידות דיור בצידה הצפונה של היישוב. אתר ארכאולוגי חורבת פרסין נמצא כקילומטר מערבית מחרמש. מדיה וקבצים בנושא חרמש בוויקישיתוף חרמש - באתר המועצה האזורית שומרון אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 על הפרק - פרקי נח"ל, דבר, 8 ביוני 1983 טובה צימוקי, מחלוקת קשה בין לוי לדרובלס: מי יהיה אחראי להתיישבות ביו"ש, דבר, 20 באפריל 1983 2400 התחלות בנייה ביו"ש עד אפריל, דבר, 20 בנובמבר 1983 שומרון, מעריב, 21 באוגוסט 1985 אפרת וייס ופליקס פריש, הפתח נטל אחריות לפיגוע בחרמש, באתר ynet, 30 באוקטובר 2002 רוב הבתים בחרמש כבר נטושים; עכשיו, אחרי רצח ייבגני ריידר, מחכים, באתר הארץ, 22 ביוני 2005
דבר שאינו מתפרש במקומו ומתפרש במקום אחר

המידה דבר שאינו מתפרש במקומו ומתפרש במקום אחר (או סתום מן המפורש) היא מידה ה-17 בל"ב המידות של רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי. לפיה, יש מקומות במקרא שהכתוב אינו מפרש במה מדובר במקום אלא "סותם" את העניין, ואילו במקום אחר במקרא הכתוב מרחיב את הדיבור וכך ייוצר "פירוש" והרחבה לסתימת הכתוב שבמקום אחר. ”ויטע ה' אלהים גן בעדן..” (בראשית), לא כתוב בספר בראשית שהקדוש ברוך הוא נטע גם "חופות של זהב ואבנים טובות ומרגליות" בתוך הגן עדן. ואילו בספר יחזקאל המקרא מפרש שאמנם כן עשה השם "בעדן גן אלהים היית כל אבן יקרה מסוכתך". כמו כן לפי מידה זו דורשים כי המצריים לקו עשר מכות על ים סוף, על פי ההרחבה של ביטוי הפלשתים בספר שמואל "אלה הם האלהים המכים את מצרים בכל מכה במדבר (שמואל א, ד ח)" -חז"ל פירשו שמדובר במכות במדבר ים סוף. מדרש הגדול שמות ז כה (על סמך כי ראיית המצריים על הים הייתה פעם האחרונה לראייתם בכלל)
לואי-ניקולה ווקלן

לואי-ניקולה ווקלן (בצרפתית: Louis-Nicolas Vauquelin;‏ 16 במאי 1763 – 14 בנובמבר 1829) היה רוקח וכימאי צרפתי. נולד ב-12 במאי 1763 בסנט אנדרי ד'הברטו (Saint-André-d'Hébertot) שבנורמנדי, לניקולה ווקלן וקתרין לבית לה-שארטייה. הוריו היו ממעמד האיכרים הנמוך, האב היה מנהל העבודה בטירת סנט אנדרי ד'הברטו. לואי-ניקולה עצמו היה אוטודידקט. תחילת הכשרתו המקצועית הייתה כלבורנט בבית מרקחת ברואן בשנים 1777 עד 1779. ב-1783[דרוש מקור] עבר לפריז ושם הפך לבן חסותו של אנטואן פורקרואה (Antoine François, comte de Fourcroy), כימאי ופוליטיקאי צרפתי, שתמך בו כלכלית, דאג להשכלתו וקידם אותו במערכת המדעית. עד 1791 הועסק כלבורנט בז'רדן דו רואה. ב-1791 התמנה לחבר באקדמיה המלכותית למדעים. בעזרת קשריו המדעיים והפוליטיים של Fourcroy התמנה לתפקידים מגוונים: מפקח המכרות, פרופסור בבית הספר למכרות, פרופסור באקול פוליטקניק[דרוש מקור]. בהמשך היה גם פרופסור לכימיה בקולז' דה פראנס ובז'רדן דה פלאנט. מ-1809 ועד מותו כיהן כפרופסור לכימיה בפקולטה לרפואה בסורבון. ב-1827 נבחר לפרלמנט כנציג מחוז קלבדוס. נפטר ב-14 בנובמבר 1829, במהלך ביקור בעיירת הולדתו. היה מחלוצי השיטה לקביעת ריכוז חומרים בתמיסה באמצעות "תהליך הסתירה". מ-1791, כשמונה חבר באקדמיה המלכותית למדעים, היה שותף לעריכת כתב העת הצרפתי למדע הכימיה ה-Annales de Chimie. ב-1797 גילה את היסוד כרום אותו הפיק מבצר עופרת ממכרה בהרי אורל. ב-1798 גילה את היסוד בריליום אותו הפיק מאמרלד. ב-1806 גילה את האספרגין, גילוי ראשון של חומצת אמינו. מחקריו הראשונים התפרסמו תחת השם של אנטואן פורקרואה הפטרון שלו, בהמשך פורסמו במשותף. החל מ-1790 החל לפרסם באופן עצמאי, מאז פרסם 376 מאמרים. מהחברים הראשונים בלגיון הכבוד הצרפתי. חבר במסדר סן-מישל. המינרל ווקלניט נקרא על שמו. סוג הצמחים ווקלניה (Vauquelinia) נקרא על שמו. לואי-ניקולה ווקלן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ביוגרפיה של ווקלן באתר היסטוריה צרפתי (בצרפתית) לואי-ניקולה ווקלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ווקלן באתר גנאלוגיה צרפתי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.