laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון

האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון (או בקיצור: האקדח מת מצחוק 3; באנגלית: Naked Gun 33⅓: The Final Insult) הוא סרט קומי משנת 1994, השלישי בסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק" בכיכובם של לזלי נילסן, פריסילה פרסלי, ג'ורג' קנדי ואו. ג'יי. סימפסון. שלושת הסרטים (השניים האחרים הם: "האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה!" ו"האקדח מת מצחוק ½2: מהפח אל הפחד") מתארים את הרפתקאותיו של הדמות הראשית אותה מגלם נילסן: קצין המשטרה פרנק דרבין. סדרת הסרטים מבוססת על הדמות שיצר נילסן בסדרת הטלוויזיה "מחלק משטרה". כשני קודמיו בסדרה, גם סרט זה הוא קומדיית סלפסטיק מהירת קצב, הכוללת בדיחות רבות הנובעות ממשחקי מילים וכן מהומור ויזואלי. פרנק (לזלי נילסן) וג'יין (פריסילה פרסלי), אשר יצאו במהלך שני הסרטים הקודמים, נישאו בינתיים, וחיים באושר בתחילת הסרט. בהמשך, בעקבות ריב, ג'יין עוזבת את פרנק. אף על פי שדרבין הספיק לצאת לגמלאות, הוא נקרא למשימה אחת אחרונה – להיכנס לכלא תחת מסווה. בהמשך פרנק פורץ יחד עם הפושע רוקו דילון (פרנק וורד) מן הכלא. לאחר שהם מגיעים למקום המסתור של רוקו פרנק מגלה כי הם מתכננים להוציא לפועל פיגוע בטקס פרס אוסקר עבור קבוצת טרוריסטים ערבים. פרנק, אשר מתחזה למגיש הטלוויזיה האמריקני הנודע פיל דונהיו, מצליח להתגנב לאולם שבו מתקיים טקס האוסקר ומנסה לאתר את הפצצה שחבויה באחת מהמעטפות. במקביל, ג'יין אשר מבחינה בפרנק בטקס האוסקר נוסעת לשם אך נלקחת בהמשך כבת ערובה של רוקו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר, ולציון 53% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 32 ביקורות. מחלק משטרה האקדח מת מצחוק (סדרת סרטים) האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה! האקדח מת מצחוק ½2: מהפח אל הפחד "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", באתר נטפליקס "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", באתר AllMovie (באנגלית) "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", באתר Metacritic (באנגלית) "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", באתר אידיבי "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון, קדימון הסרט באתר יוטיוב The Naked Gun 33 1/3: The Final Insult (1994) - Box Office Mojo Harper, Hilliard (1988-11-29). "Creators of a TV Flop Get Just Dessert with Naked Gun". The Los Angeles Times. נבדק ב-2010-11-18. "The Naked Gun 33 1/3: the Final Insult‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
אדוארד נורדן

אדוארד נוֹרדן (בגרמנית: Eduard Norden;‏ 21 בספטמבר 1868, אֶמדֶן, גרמניה – 13 ביולי 1941, ציריך, שווייץ) היה פילולוג קלאסי(אנ') והיסטוריון של הדת, יהודי גרמני שהמיר את דתו. נורדן היה מורו המשפיע של חוקר מדעי היהדות היהודי-גרמני ארתור שְׁפַּנְיֶיר. נולד במשפחה יהודית מתבוללת. אביו, קרל יוזף נורדן, היה רופא ידוע. מעט לפני סיום לימודיו המיר נורדן את דתו לפרוטסטנט. נורדן החל את לימודיו בבלשנות קלאסית באוניברסיטת ברלין בשנת 1890 אצל הרמן דִילס(אנ'), תאודור מוֹמזֶן, קרל רוברט(אנ') ואדוארד צֶלֶר(אנ'). לאחר שני סמסטרים עבר ללמוד באוניברסיטת בון, אצל הרמן אוזנר (אנ') ובמיוחד אצל הפילולוג של הלטינית פרנץ ביכלר(אנ'). הוא קיבל תואר דוקטור כבר בשנת 1891, ומיד התמנה לעוזרו של גאורג קאיבּל(אנ') מאוניברסיטת שטרסבורג. גם את ההביליטציה לקראת הפרופסורה השלים נורדן תוך שנה אחת. הקריירה שלו נסקה באופן בולט, ובשנת 1893 הוא מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת גרייפסוואלד(אנ'). מ-1898 כיהן כפרופסור באוניברסיטת ברסלאו, ובין השנים 1936-1906 חזר ללמד באלמה מאטר שלו, אוניברסיטת ברלין. לנוכח רדיפות הנאצים, בסוף ימיו עבר להתגורר בציריך. נורדן חידש דרכי מחקר בתחום הסגנון. ספרו "הפרוזה האמנותית העתיקה" (Die antike Kunstprosa), שראה אור ב-1898, הפך לספר יסוד ללימוד תולדות הסגנון בספרויות הקלאסיות. כהיסטוריון של תולדות הדת, הקדיש במיוחד את זמנו לחקירת הסינקרטיזם הדתי בתקופה ההלניסטית ובתקופת הקיסרות. Die antike Kunstprosa ('הפרוזה האמנותית העתיקה'), לייפציג, 1898. Einleitung in die Altertumswissenschaft ('מבוא ללימודים קלאסיים'), 3 כרכים, לייפציג, 1912–1927. Agnostos Theos ('האי-ודאות של האל'), לייפציג, 1913. Vergils Äneis ('האינאיס של ורגיליוס'), לייפציג, 1915. Die germanische Urgeschichte in Tacitus Germania ('הפרהיסטוריה הגרמנית על פי "גרמניה" לטקיטוס'), 1920. Die Geburt des Kindes. Geschichte einer religiösen Idee ('הולדת הילד: תולדותיו של רעיון דתי'), 1924. כתביו של אדוארד נורדן לצפייה ולהורדה בארכיון האינטרנט אדוארד נורדן (1868-1941), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האקדח מת מצחוק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... האקדח מת מצחוק (סדרת סרטים) – ערך העוסק בסדרת הסרטים האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה! - הסרט הראשון בסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק" משנת 1988 האקדח מת מצחוק ½2: מהפח אל הפחד - הסרט השני בסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק" משנת 1991 האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון - הסרט השלישי בסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק" משנת 1994
לכודים (ספר)

לכודים הוא ספר מתח מאת רוני דונביץ', יליד 1961, תושב ת"א, שהוא יועץ אסטרטגי ושיווקי במקצועו. "לכודים" הוא הספר השני בסדרת ספרים המתארים את עלילותיו של ראש אגף המבצעים ב"מוסד", אלכס ברטל. פרקים מהספר התפרסמו בשעתו מדי יום בעיתון "ידיעות אחרונות", כסיפור מתח בהמשכים. הסדרה כוללת גם את הספרים נרדף (שיצא לאור בשנת 2007) ואת עמוק מבפנים (יצא לאור בשנת 2011). הספר הוא מותחן בדיוני המסתמך על אירועים דוגמת פיגועי 11 בספטמבר בארצות הברית ב-2001, במתווה הפיגוע טרור של חטיפת מטוס, בחטיפת מטוס סבנה ב-1972 וכן במבצע זעם האל. גיבור הספר הוא אלכס ברטל, יליד 1961, ראש אגף מבצעים ב"מוסד", בן לניצולי השואה יוצאי פולין ויוצא יחידה מובחרת בצה"ל. ברטל הוא לוחם מוסד מיומן בעברו, הבקי בשימוש בנשק קל וקרב מגע. במהלך הקריירה שלו במוסד לקח ברטל חלק ואף פיקד בעצמו על מבצעי ביון והתנקשות רבים. ברטל היה מעורב בשנות השמונים במבצע סיכול ממוקד חשאי וארוך במיוחד ברחבי אירופה כנגד מחבלים השייכים לארגוני טרור פלסטיניים וכנגד אנשי הביון האיראני. ברטל, השוהה באיטליה, בעקבות מבצע סיכול ממוקד עליו פיקד שהשתבש, מוזעק לטפל במשבר שהתחולל בעקבות מותם של כל נוסעי המחלקה הראשונה וצוות הטייסים בטיסה מרומא לתל אביב. עד מהרה מתברר כי מדובר בפיגוע טרור. לברטל ישנו גם מניע אישי להביא את הפרשה לסיום מוצלח- בתו, דניאלה, היא בין נוסעי מטוס הבואינג 777. העלילה ספר נעה בין חדר החמ"ל האיטלקי לבין המטוס המצוי בגובה רום טיסה, בו מנסה דניאלה להשתלט על המטוס, אשר במהלך הטיסה השתלט עליו גורם לא ידוע. הספר, כמו הספר הקודם בסדרה, פועל על- פי קווי עלילה שבמרכזה מרגל או לוחם בודד, אשר אף כי הוא מצטייר כפראנואיד בתחילה, מתברר שאכן מתנהל אחריו מצוד, לעיתים על- ידי עמיתיו לארגון, והוא רדוף ונמלט עד אשר הוא מוצא לעצמו עמית או חבר, שלא ברור אם ניתן לבטוח בו. בדרך- כלל על- פי נוסחה זו מצליח הפרוטגוניסט להוכיח כי הוא חף מפשע ולהביא את הרשעים על עונשם. בעלילה שכזו תמיד מצויה בקונפליקט זכותו של הגיבור להפעיל את כל כישוריו, אותם רכש ובהם השתמש בשירות המולדת, כנגד רודפיו וכדי לנצח את אויביו אף כי לא קיבל לכך הכשר על- ידי המדינה. הספר כתוב בצורה תמציתית עם פסקאות קצרות ועלילה רבת תפניות ופעולה, באותו סגנון המאפיין את כתיבתו של דונביץ'. דף הספר באתר ידיעות ספרים. רוני דונביץ\', לכודים במחלקת עסקים: הדרמה מתחילה, באתר ynet, 25 באוגוסט 2007 מירב קריסטל, לא נח לדקה, באתר ynet, 23 באוגוסט 2007 רוני דונביץ', עמוק מבפנים, הוצאת כנרת, 2011, עמוד 16, "ברטל, ראש אגף מבצעים במוסד, הוא האיש שתרצה שיהיה לצדך כשיורים עליך אש תופת". רוני דונביץ', נרדף, ידיעות ספרים, 2007, עמוד 125. רוני דונביץ', עמוק מבפנים, הוצאת כנרת, 2011, עמוד 174, "יחד התגייסו ליחידה מובחרת בצה"ל, יחד השתחררו. רפי פנה ללימודי הרפואה, אלכס התגייס לשורות המוסד". רוני דונביץ', נרדף, ידיעות ספרים, 2007, עמוד 46, "אלכס ברטל נאלץ להתכופף כשעבר בפתח. חלפו שנים מאז ירה למוות במישהו, אבל בגיל ארבעים וחמש עדיין נראה כמי שידע לתפוס סכין חדה כשהיא נופלת". רוני דונביץ', לכודים, ידיעות ספרים, 2008, עמוד 41. רוני דונביץ', נרדף, ידיעות ספרים, 2007, עמודים 430-431. רוני דונביץ', לכודים, ידיעות ספרים, 2008, עמוד 34, "האיש שפיקד על הכישלון הוא אלכס ברטל, ראש אגף מבצעים במוסד". אמנון ז'קונט, גם במוסד יש פרנואידים שרודפים אחריהם, באתר הארץ, 4 ביוני 2007
הילר

האם התכוונתם ל... הילר – מרפא אלטרנטיבי, אדם העוסק בהילינג הילר 360 – מסוק קל אישים: יוהאן אדם הילר – מלחין גרמני ונדי הילר – שחקנית אנגלייה פרדיננד הילר – מלחין יהודי-גרמני קורט הילר – סופר ופובליציסט יהודי-גרמני הלר
בעיית הרוע

בעיית הרוע או בעיית הרע היא סוגיה תיאלוגית-פילוסופית, העוסקת בשאלה העקרונית, כיצד קיימים רוע וסבל בעולם, בהתחשב בהנחה המקובלת בדתות רבות (ובכללן היהדות) שאלוהים הוא טוב ורוצה להיטיב. לסוגיה השלכות לא רק בדיון הפנים דתי, אלא גם בהקשרים רחבים יותר כגון הוכחה מהיות הרוע לנכונות האתאיזם (שלילת האל) ועוד. בספרו "דיאלוגים על הדת הטבעית", מצטט הפילוסוף דייוויד יום את הטיעון כסדרה של שאלות, המיוחסות במקור לפילוסוף היווני אפיקורוס: האם אלוהים מוכן למנוע רוע אך לא מסוגל? אז הוא לא כל יכול, האם הוא יכול אבל לא מוכן? אז הוא רע, האם הוא לא יכול וגם לא מוכן? אז הוא לא אלוהים, האם הוא כן יכול וכן מוכן? לא ייתכן, כי יש רוע בעולם. בעיית הרוע נוגעת גם בסוגיות הצדק. הדיון על בעיית הרוע הורחב גם מעבר לסבל האנושי, אל הסבל של חיות הבר בטבע. במהלך הזמן ובאסכולות חשיבה שונות, הוצעו פתרונות שונים לבעיה ובהם: הגישה הדואליסטית - גישה זו דוגלת בהיות שני כוחות בסיסיים בבריאה, המהווים שני קטבים - טוב ורע. אלוהים נמצא בצד הטוב והוא אכן מיטיב בלבד, אך קיים גם הצד הרע והוא הגורם לסבל ולרוע הנפוצים בעולם. גישה זו סותרת את התשתית הרעיונית של הדתות המונותואיסטיות. הגישה המונותואיסטית - גישה זו שוללת קיומו של יותר מאל אחד, ומייחסת הן את הטוב והן את הרע לאלוהים. על פי הגישה, את הרע מייצר האדם בעקבות חטאיו ברשות האל. תפיסה זו "מנקה" את האל ממעמדו כרע, ותולה אותו באדם. גישת הטוב הכללי - על פי גישה זו, האל הוא מקור הטוב היחיד והמוחלט (ראו גם תיאודיציה), ומקרי הרוע בהם האדם נתקל נובעים מהקושי שלו לראות את התמונה כולה, וכן מקושי להבין באמת מהו טוב ומהו רע. לעיתים גישה זו מדגישה כי בעתיד יידע האדם להבחין ולדעת מהו טוב ורע, ואף יבין למפרע מדוע מה שהיה נראה לו רע במהותו הוא טוב. בעיית הרוע ביהדות מוכרת בניסוח השאלה "מדוע צדיק ורע לו, רשע וטוב לו", ומהווה נקודת דיון יסודית בתורת הגמול. שאלה זו מנוסחת בגמרא במסכת ברכות, בה מסופר כי משה שאל את אלוהים: "מפני מה יש צדיק וטוב לו ויש צדיק ורע לו, יש רשע וטוב לו ויש רשע ורע לו?". המקרא עצמו עוסק גם הוא בבעיית הרוע באריכות בספר איוב, ובהמשך עסקו בה חז"ל והוגים יהודים רבים. השואה חידדה לרבים את בעיית הרוע, היות שהתרחשותה גרמה לרבים משבר אמוני, סביב השאלה כיצד אלוהים טוב, איפשר לדברים איומים כאלו להתרחש. מיזותאיזם תאודיציה ההגנה מן הבחירה החופשית מדיה וקבצים בנושא בעיית הרוע בוויקישיתוף בעיית הרוע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הרב יאיר גזבר, מציאות הרע בעולם, מתוך ניצני ארץ טו, באתר ספריית אסיף הרב נתן קוטלר, חידושו של הרב יונתן זקס זצ"ל בשאלת הרוע בעולם, המעין, תמוז תשפא. Hickson, Michael W. (2014). "A Brief History of Problems of Evil". In McBrayer, Justin P.; Howard-Snyder, Daniel (eds.). The Blackwell Companion to The Problem of Evil. Hoboken, New Jersey: Wiley-Blackwell. pp. 6–7. ISBN 978-1-118-60797-8. Peter van Inwagen, The Problem of Evil, OUP Oxford, 2008-04-17, ISBN 978-0-19-954397-7. (באנגלית) דודו כהן, ‏איפה אלוהים היה בשואה?, באתר ‏מאקו‏, 7 באפריל 2010 אליעזר ברקוביץ, אמונה לאחר השואה, ירושלים: הוצאת יד ושם, 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יי שון

קאמלג'יט סין ג'וטי (באנגלית: Kamaljit Singh Jhooti; נולד ב-26 במרץ 1981), מוכר בשם הבמה ג'יי שון (Jay Sean) הוא זמר, יוצר, ראפר, ביטבוקסר ומפיק בריטי. שון הופיע לראשונה עם אומנים אסייתים נוספים כחבר בפרויקט של רישי ריץ' עם "Dance with You", שהגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי ב-2003. בעקבות ההצלחה חתם בחברת ההקלטות Virgin Records, והוציא 2 להיטים בעשירייה הפותחת של מצעד הסינגלים הבריטי ב-2004: "Eyes on You" במקום ה-6, ו-"Stolen" במקום ה-4. הם נכללו באלבום הבכורה שלו שזכה לביקורות משבחות, "Me Against Myself", אשר למרות הצלחה מתונה בבריטניה, מכר יותר מ-2 מיליון עותקים ברחבי אסיה, ונשאר האלבום המצליח ביותר שלו עד כה. לצד דברים אלו, שון היה חלוץ בסגנון הבאנגרה-רית'ם אנד בלוז, ואלבום הבכורה שלו העלה את המודעות לסגנון זה ברחבי דרום אסיה. בסופו של דבר עזב ב-2006 את Virgin Records והקים חברת הקלטות עצמאית משלו, "Jayded Records". לאחר כמעט 4 שנים, חזר בשנת 2008 עם "Ride It", אשר הגיע למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי, ולפסגות מצעדי פזמונים ברחבי מזרח אירופה. אחריו יצא השיר "Maybe" אשר הגיע למקום ה-7 במצעד הפזמונים של יפן, ו-"Tonight". הם נכללו באלבום השני שלו, "My Own Way", אשר הפך לאלבום המצליח ביותר שלו בבריטניה. בתקופה זו הוא החל לשלב אלקטרופופ במוזיקה שלו. מאז סוף 2008 חתום שון בחברת ההקלטות קאש מאני רקורדס. ב-2009, הסינגל האמריקאי הראשון שלו, "Down" הגיע לראש טבלת הבילבורד הוט 100, מצעד הפזמונים האמריקאי, מה שהופך אותו לאומן הדרום-אסיאתי הראשון שכבש פסגה זו. היה זה השיר השביעי ברשימת הסינגלים הנמכרים ביותר לשנת 2009, כאשר מכר יותר מ-3 מיליון עותקים בארצות הברית באותה שנה. לבסוף מכר השיר 4 מיליון עותקים בארצות הברית ויותר מ-6 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך את שון לזמר הבריטי/אירופאי המצליח ביותר באמריקה בכל הזמנים. לאחר זמן קצר הוציא שון להיט נוסף, "Do You Remember" אשר מכר יותר ממיליון עותקים בארצות הברית, ונכנס לעשיריה הראשונה של הבילבורד הוט 100. שירים אלו נכללו באלבום הבכורה האמריקאי שלו "All or Nothing". שון דורג במקום ה-35 ברשימת האומנים של הבילבורד הוט 100 לשנת 2009. Me Against Myself ‏(2004) My Own Way ‏(2008) All or Nothing ‏(2009) Neon ‏(2013) מדיה וקבצים בנושא ג'יי שון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יי שון ג'יי שון, ברשת החברתית פייסבוק ג'יי שון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יי שון, ברשת החברתית אינסטגרם ג'יי שון, ברשת החברתית טיקטוק ג'יי שון, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'יי שון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יי שון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'יי שון, באתר ספוטיפיי ג'יי שון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'יי שון, באתר Last.fm (באנגלית) ג'יי שון, באתר AllMusic (באנגלית) ג'יי שון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'יי שון, באתר דיזר ג'יי שון, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'יי שון, באתר Discogs (באנגלית) ג'יי שון, באתר Songkick (באנגלית) ג'יי שון, באתר Genius ג'יי שון, באתר SecondHandSongs ג'יי שון, באתר בילבורד (באנגלית)
מרס סרוויור 98

תוכנית מרס סרוויור 98 (באנגלית: Mars Surveyor '98 program) הייתה תוכנית לחקר מאדים שהופעלה על ידי נאס"א, שכללה שתי חלליות: מקפת האקלים של מאדים ונחתת הקוטב של מאדים. על נחתת הקוטב הוצבו שתי גשושיות שיועדו לחדור לתוך אדמת מאדים. שתי החלליות נשלחו לחקור את מזג־האוויר, האקלים, המים ודו־תחמוצת הפחמן על מאדים, ולחפש עדויות לשינויי אקלים קצרי וארוכי־טווח. שתי החלליות שוגרו ב־1998, במהלך חלון השיגורים שהזדמן להם. הקשר עם שתי החלליות אבד, כולל עם הגשושיות החודרות. הקשר עם המקפת אבד בגלל חישוב מוטעה של המסלול שנבע מבלבול בין יחידות מטריות ליחידות אנגליות. הבלבול גרם למקפת לסטות ממסלולה המתוכנן וככל הנראה, היא נשרפה באטמוספירת מאדים או שקיפצה ממנה אל החלל. חוקרים שבדקו את התרסקות הנחתת הגיעו למסקנה כי אות מוטעה שהגיע מחיישן מאחת מרגלי הנחתת גרם לנחתת לחשוב שהיא נחתה על הקרקע בעוד היא נמצאה כ־40 מטרים מעל פני הקרקע. כשרגלי הנחתת נפתחו הן גרמו בטעות לחיישני הנחיתה ולמנועי הנחיתה להיכבות והנחתת התרסקה אל הקרקע. פיתוח התוכנית עלה כ־193 מיליון דולר. השיגור הוערך ב־91.7 מיליון ותפעול המשימות מכדור הארץ עוד כ־42.8 מיליון. משימת המקפת הייתה חלק מתוכנית מרס סרוויור, שבמהלכה משוגרות משימות אל מאדים כל 26 חודשים, אז נפתח חלון שיגור להגיע אל מאדים בזמן הקצר ביותר. תוכנית החלל האמריקאית
וויאג'ר (מאדים)

תוכנית וויאג'ר מאדים (באנגלית: Voyager Mars Program) הייתה תוכנית לחקר החלל של נאס"א לשליחת גשושיות לא מאוישות אל מאדים. המשימות תוכננו כחלק מתוכנית יישומי אפולו בין 1966 ל-1968 ותוכננו לשיגור ב-1974-5. מטרת שיגורן היה ביצוע משימות מקדימות לנחיתה מאוישת על המאדים. במקור הציעה נאס"א להשתמש בנחתת שתוכנס לתוך תא פיקוד של חללית אפולו ותשוגר על גבי סטורן IB בעל שלב קנטאור. אולם מארינר 4 גילתה ב-1965 שאטמוספירת מאדים דלילה ביותר ולכן היה אפשר להסתפק במגני חום פשוטים יותר ולפיכך תוכננה חללית חדשה שכללה מקפת ונחתת. התכנון החדש הצריך משגר סטורן 5 לשיגור הנחתת והמקפת. המקפת תוכננה להיות גשושית מארינר משופרת, זהה לגשושיות מארינר 8 ו-9, בעוד הנחתת תהיה נחתת סרוויור שתשופר ויתווספו לה מצנחים ומנועי האטה נוספים. תקצוב התוכנית יחד עם כל תוכנית יישומי אפולו הופסק ב-1968 והמשימה בוטלה לגמרי ב-1971, בעיקר בגלל ששיגור שתי הגשושיות על גבי משגר אחד היה מסוכן ויקר מדי. למרות ביטול התוכנית, התכנונים והפיתוחים שיועדו לוויאג'ר - מאדים שימשו בסופו של דבר בתוכנית ויקינג של אמצע שנות ה-70. השם וויאג'ר שימש לאחר מכן את חלליות מארינר 11 ו-12 שנקראו בשמות וויאג'ר 1 וויאג'ר 2 שנשלחו לחקור את כוכבי הלכת החיצוניים. גם חלליות הוויאג'ר אלו הגיעו מתוכנית גדולה יותר שתוכננה ובוטלה - הפלנטרי גראנד טור. פלנטרי גראנד טור תוכנית וויאג'ר תוכנית ויקינג תוכנית סרוויור תוכנית מארינר תוכנית החלל האמריקאית
אגרא דפרקא

אגרא דפרקא הוא ספר תורני חסידי שנכתב על ידי רבי צבי אלימלך שפירא, רבה של דינוב המכונה על שם ספרו המפורסם "בני יששכר". בספר אגרא דפרקא כתב המחבר שלוש מאות חמישים ושניים דברי תורה ורעיונות חסידיים שונים, אותם חידש. בספר מובאים גם ציטוטים מראשוני תנועת החסידות, ומה ששמע - או שמע נאמרו - מפי רבותיו. למברג ה'תרי"ח, 68 עמודים. מהדורה ראשונה מאת רבי משה שיינפלד מזילבריץ, חתן המחבר, בהקדמת הספר הוא כותב כי מצא את כתב היד בין כתבי חותנו. זלקובה ה'תרכ"א, 70 עמודים. למברג ה'תר"ם, 1880- 75 עמודים. מונקאטש ה'תרנ"ד, 95 עמודים למברג ה'תר"ע, 58 עמודים מןנקאטש ה'תש"ב, 68 עמודים ברוקלין ה'תשמ"ה, ה'תש"ן. הוצאת רבי צבי הירש מייזליש מוויצן - שיקגו, בשני חלקים עם פירוש "אגרא דצבי" בנוסף לפרסומים אלו, יצא לאור מספר פעמים הספר אגרא דפרקא, במהדורת צילום. אגרא דפרקא, דפוס ירושלים, באתר היברובוקס
ניטריל

ניטריל (באנגלית: Nitrile) היא תרכובת אורגנית המכילה את הקבוצה הפונקציונלית C≡N. בתעשייה, משמש השם ציאנו- בשמות תרכובות ניטריל. ניטרילים נמצאים בתרכובות שימושיות רבות, לדוגמה מתיל ציאנוקרילט(אנ') המשמש לייצור דבקים וגומי ניטריל(אנ') המשמש לייצור כפפות נטולות לטקס וברומוקסיניל משמש חומר הדברה. מדיה וקבצים בנושא ניטריל בוויקישיתוף ניטריל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
MESUR

MESUR (ראשי תיבות של: Mars Environmental SURvey) הייתה משימה של נאס"א לחקר מאדים כהכנה לנחיתה מאוישת עליו. המשימה היחידה שהושלמה כחלק מהתוכנית היא MESUR Pathfinder. בתוכנית MESUR תוכננו 16 משימות לפני השטח של מאדים שיהוו גם כן מערכת תקשורת על מאדים שתעבוד יחד עם המרס אובזרבר. התוכנית הוצעה במקור על ידי מרכז המחקר איימס אבל כללה בסופו של דבר הצעות רבות של המעבדה להנעה סילונית. התוכנית נחזתה כתוכנית זולה לחקר מאדים, סבילה יחסית לסיכונים, מפני שאובדן משימה אחת לא יפגע בתוכנית כולה שתכלול משימות זולות רבות. המרס פאת'פיינדר תוכנן להיות "מוצא הדרך" (כפי שמעיד שמו) לשאר משימות MESUR שיבואו אחריו. הנחיתות הסדירות של MESUR תוכננו להתחיל ב־1999 ולהסתיים ב־2003 עם נחיתתן של 16 משימות על מאדים שיפעלו במשך 10 שנים. השיגורים יועדו להתחיל ב־1996. חלק מהמשימות תוכננו לשאת רוברים קטנים כדוגמת הסוג'ורנר של המרס פאת'פיינדר. התוכנית כולה יועדה לעלות כמיליארד דולר עם הגבלה של 150 מיליון דולר לשנה החל מ־1994. הרוברים והנחתות יועדו לשאת מגוון מכשירים מדעיים לבחינת האקלים, הגאולוגיה ועוד על פני מאדים. התכנון היה שאחרי שיגור פאת'פיינדר ב־1996 ישוגרו ב־1999 4 גשושיות על גבי משגר אחד. בחלון השיגור שאחריו, ב־2001, ישוגרו ארבע גשושיות נוספות על משגר אחד וב־2003 ישוגרו 8 גשושיות על גבי שני משגרים. בעקבות כישלון משימת מארס אובזרבר נגנזה התוכנית ומשימת מארס פאת'פיינדר הפכה לחלק מתוכנית דיסקברי. ערך מורחב – מרס פאת'פיינדר ה־MESUR Pathfinder שוגר ב־4 בדצמבר 1996 על גבי משגר דלתא 2. שבעה חודשים לאחר מכן, ב־4 ביולי 1997 נחתה החללית על מאדים. הנחתת נפרשה על מאדים ושחררה רובר קטן, הסוג'ורנר. הנחתת והרובר ביצעו מגוון רחב של בדיקות מדעיות על פני מאדים עד לאובדן הקשר לאחר כשלושה חודשים. במקור הוערך שהמשימה תשרוד עד כחודש. תוכנית דיסקברי תוכנית החלל האמריקאית
מדמה מעבורת החלל

מדמה מעבורת החלל (באנגלית: Shuttle Training Aircraft) היה מטוס אימון של נאס"א שדימה את מעבורת החלל עבור אסטרונאוטים שעמדו לטוס במעבורת האמיתית, ואיפשר לטייסים להתאמן בגישות לנחיתה ובנחיתה עצמה, לקראת הנחיתה האמיתית. מבנהו החיצוני של המטוס הותאם כך שיעמוד בכוחות האווירודינמיים שהופעלו עליו במהלך טיסות אימון. תא הטייס של המטוס נבנה מחדש כך שדימה באופן מלא את תא הטייס ומערכות הבקרה של מעבורת החלל כך שאפילו אותם כיסאות הוצבו במטוס בדיוק באותה זווית ואותו מיקום כמו במעבורת. ארבעת המטוסים ממוקמים בדרך כלל ב-NASA Forward Operating Location באל פאסו, טקסס, והועברו לבסיס אלינגטון הסמוך למרכז החלל ג'ונסון לתחזוקה. המטוס (שנקרא בקיצור STA) הוצב לפעמים גם במרכז החלל קנדי בפלורידה. המטוס שימש בעיקר את האסטרונאוטים שיועדו להנחית את המעבורת בחזרתם ממשימתם אך שימש גם לבדיקת מזג האוויר לפני שיגור ונחיתת מעבורות החלל. ב-3 בדצמבר 2003, מטוס גאלפסטרים 2 שדימה מעבורת חלל היה בתרגיל הדמיית נחיתת מעבורת במרכז החלל קנדי. על המטוס היה אסטרונאוט לא ידוע ושני מאמנים. המטוס היה בפיינל בגובה 13,000 רגל כאשר המכשירים בתא הטייס הצביעו על תקלה באחד ממנועי המטוס. המטוס נחת בשלום. בבדיקה שנערכה בקרקע התברר כי חלק מהמנוע האחראי על האטת המטוס לאחר נחיתתו נפל מהמטוס. צוללנים מצאו את חלק המנוע שהתפרק בתחתית נהר הבננה (אנ') הסמוך. השימוש במטוס האימון היה דבר קריטי עבור האסטרונאוטים שהנחיתו את מעבורת החלל, מכיוון שבהנחתת המעבורת היה לטייס רק ניסיון אחד לנחות, מאחר שלמעבורת לא היו מנועים מותאמים לאוויר שמצוי בכדור הארץ. על מנת לדמות את קצב הירידה ותכונות הגרר האמיתיות של המעבורת בגובה 37,000 רגל, כן הנסע הראשי (לא כולל הגלגלים הקדמיים) הורד והמנועים הועברו למצב "רוורס". המדפים של המטוס יכלו לנטות כלפי מעלה כדי להפחית את העילוי או לנטות מטה (כמו במטוס רגיל) כדי להגביר את העילוי. כיסויים הוצבו על חלונות תא הטייס מצד שמאל כך שהטייס יראה בדיוק מה שיראה כשיהיה במעבורת. מערכות הבקרה והשליטה הרגילות הוחלפו במערכות זהות לאלו שיש במעברות בעוד המערכות הרגילות הועברו לצד הימני של תא הטייס, שם ישב מדריך הטיסה. גם למדריך הטיסה וגם לטייס המתאמן יש תצוגה עילית זהה לזו שיש במעבורת. במהלך אימון נחיתה הביא הטייס המתאמן את המטוס למצב זהה למצב הקיים במעבורת וביצע יעף על פני המסלול בגובה 20 רגל, אז לקח מדריך הטיסה את ההגה לידיו והמריא מחדש כך שהמטוס לא באמת נחת (באימון). כל מפקד משימת מעבורת וכל טייס מעבורת נדרשו לבצע לפחות 1000 נחיתות במדמה. לנאס"א היו ארבעה מטוסי גאלפסטרים 2 ששימשו כמדמי מעבורת (ישנם עוד מטוסי גאלפסטרים המשמשים כמטוסי תעבורה רגילים). מספרי הזנב של המדמים היו: N944NA N945NA N946NA N947NA מעבורת חלל מדיה וקבצים בנושא מדמה מעבורת החלל בוויקישיתוף http://www.nasa.gov/vision/space/preparingtravel/rtf_week5_sta.html
שחייה באולימפיאדת ברצלונה (1992)

אולימפיאדת ברצלונה (1992) נערכה בברצלונה, ספרד. תחרויות השחייה נערכו בין ה-26 ביולי 1992 ל-31 ביולי 1992. 31 משחים נערכו במשחקים אלו (15 לנשים ו-16 לגברים), בהשתתפות 641 משתתפים (256 נשים ו-385 גברים) מ-92 מדינות. נבחרות השחייה של ארצות הברית (ארצות הברית) הן בגברים והן בנשים ניצחו בתחרויות השחייה לאחר שצברו ביחד 11 מדליות זהב (5 נשים ו-6 גברים) ו-27 מדליות בסך הכל (9 נשים ו-7 גברים), יותר מכל נבחרת אחרת. קיוקו איוואסאקי (יפן יפן), היא האלופה האולימפית הצעירה ביותר בשחייה מעולם (14 שנים ו-6 יום), כשזכתה במשחה ל-200 מטר חזה. קריסטינה אגרסגי (הונגריה הונגריה) זכתה ב-3 מדליות זהב אישיות, ניקול הייזלט (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות זהב, אחת אישית ושתיים במשחי שליחות, סאמר סאנדרס (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-4 מדליות, מהן שתיים זהב אחת כסף ואחת ארד, כריסי אמן-לייטון (ארצות הברית ארצות הברית) וג'ני תומפסון (ארצות הברית ארצות הברית) זכו כל אחת ב-3 מדליות, שתיים זהב במשחי שליחות ואחת כסף אישית, אניטה נול (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות אחת מכל סוג. ג'ואנג יונג (הרפובליקה העממית של סין  סין), לין לי (הרפובליקה העממית של סין  סין) ודאגמר האסה (גרמניה גרמניה) זכו כל אחת ב-3 מדליות, אחת זהב ושתי מדליות כסף ופרנציסקה ואן אלמסיק (גרמניה גרמניה) זכתה ב-4 מדליות, מהן שתי מדליות כסף ושתי מדליות ארד. יבגני סאדוביי ( המשלחת המאוחדת) זכה ב-3 מדליות זהב ואלכסנדר פופוב ( המשלחת המאוחדת) זכה ב-4 מדליות, מהן שתי מדליות זהב במשחים אישיים כולל במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ושתי מדליות כסף במשחי השליחים. מאט ביונדי (ארצות הברית ארצות הברית) זכה ב-3 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ומדליית כסף אחת, מלווין סטיוארט (ארצות הברית ארצות הברית) וג'ון אולסן (ארצות הברית ארצות הברית) זכו כל אחד ב-3 מדליות, מהן שתי מדליות זהב ומדליית ארד אחת, פאבלו מוראלס (ארצות הברית ארצות הברית) ותמאש דארני (הונגריה הונגריה) זכו כל אחד בשתי מדליות זהב. בסך הכל נקבעו 8 שיא עולם חדשים, מהם 3 לנשים ו-5 לגברים: יאנג ונהיי (הרפובליקה העממית של סין  סין), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 24.79 שניות. לין לי (הרפובליקה העממית של סין  סין), קבעה שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.65 דקות. הנבחרת האמריקאית (ארצות הברית), קבעה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ניקול הייזלט, דארה טורס, אנג'ל מרטינו וג'ני תומפסון שיא עולם חדש של 3:39.46 דקות. יבגני סאדוביי ( המשלחת המאוחדת) שייצג את הנבחרת המאוחדת, קבע שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.00 דקות. קירן פרקינס (אוסטרליה אוסטרליה), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:43.48 דקות. מייק בארומן (ארצות הברית ארצות הברית), קבע שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.16 דקות. הנבחרת האמריקאית (ארצות הברית), השוותה במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ג'ף ראוס, שקבע כשחיין ראשון שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר גב (53.86 שניות), נלסון דיבל, פאבלו מוראלס וג'ון אולסן את שיא העולם 3:36.93 דקות. מדיה וקבצים בנושא שחייה באולימפיאדת ברצלונה בוויקישיתוף שחייה באולימפיאדת ברצלונה (1992), באתר סימוכין ספורט אולימפי