יהדות פורטוגל

יהדות פורטוגל היא קהילה גדולה שהתקיימה באזור פורטוגל של ימינו. לעיתים קרובות היו תולדותיה שזורות בתולדות יהדות ספרד. הידיעות הראשונות על ישיבת יהודים בפורטוגל הן מהמאה ה-12 וכבר אז היו קיימים רבעים יהודיים בליסבון, בז'ה וסנטרן. במאה ה-13 המלך אפונסו השלישי, מלך פורטוגל, הקים חטיבה נפרדת בממשל ליהודים והוא ניסה לנצל את קשריהם הכלכליים הטובים לפיתוח פורטוגל. היהודים הואשמו בהפצת המגפה השחורה. אך השלטונות הצליחו למנוע מההמונים לפגוע ביהודים עד לשנת 1449, אז נערכו פרעות קשות ביהודי ליסבון שהיוו הקהילה היהודית הגדולה ביותר בפורטוגל. ערך מורחב – הטבלת יהודי פורטוגל לנצרות ב-1492, בעת גירוש היהודים מספרד, חיו בפורטוגל כ-30,000 יהודים, בתוך אוכלוסייה של כמיליון תושבים. מגורשי ספרד שהיגרו לפורטוגל שינו את משקל היהודים באוכלוסייה בצורה משמעותית: ההערכה היא שהקהילה היהודית גדלה בכ-70,000 איש, עד לכ-10% מהאוכלוסייה הפורטוגזית. מתוך המהגרים, שהוגדרו כבלתי חוקיים וכעבדי המלך, הותר רק ל-600 בתי אב להישאר בפורטוגל באופן חוקי למשך שנה, תמורת כופר גדול לשלטון. ילדיהם של אותם יהודים עבדי-המלך נלקחו מהם, בהוראתו של מלך פורטוגל, ז'ואו השני, ונשלחו לאי סאו טומה שלחופי אפריקה, שהיה חלק מהאימפריה הפורטוגזית, על מנת שיעבדו במטעי הסוכר שבו. רובם מתו שם מרעב וממחלות או נפלו טרף לשיני תנינים. בשנת 1496 נשא המלך מנואל הראשון את איזבל, בתם של פרננדו השני ואיזבלה מלכי ספרד, ובמסגרת הנישואים כפתה המלכה הצעירה על המלך לגרש את היהודים מפורטוגל. באותה תקופה החלה פורטוגל לעלות כמעצמה עולמית, ומנואל היה מעוניין ביכולותיהם, בקשריהם ובכספם של היהודים שבממלכתו. בלחצם של מלכי ספרד ושל שרים בממלכתו הוציא לבסוף מנואל צו גירוש בדצמבר 1496, אך באמצעות שורה של פעולות הפך את הקערה על פיה, אסר על יהודי פורטוגל לצאת מהמדינה, וכן לעבור הטבלה קולקטיבית בניגוד גמור לרצונם בכיכרות העיר ליסבון - הטבלת יהודי פורטוגל לנצרות (1497), יחד עם חטיפת ילדים נוספים ושורה של הבטחות כלכליות, גרמה לרבים מהיהודים להישאר בפורטוגל, אם כי לא כיהודים. המרתם הגורפת של יהודי פורטוגל לנצרות, בשונה מתהליך הארוך שעברו יהודי ספרד, הביאה לכך שרובם לא אימצו את הנצרות באמת ובתמים אלא המשיכו לשמור על יהדותם, בצורה כלשהי, בסתר, כאנוסים. בשנת 1498 קבע המלך שיהדותם של יהודים שממירים את דתם לנצרות לא תיבדק או תיחשד למשך עשרים השנים הבאות, וב-1499 הוא אסר על יציאת יהודים מפורטוגל. הטמעתם של יהודי פורטוגל בחברה הנוצרית לא התקבלה בצורה חלקה באוכלוסייה המקומית. משקלם של החברים החדשים באוכלוסייה היה גדול מאוד, ורבים מהם תפסו עמדות כח ושלטון. דרשנים ומטיפים סבבו ברחבי הממלכה ודיברו כנגד הקונברסוס, היהודים שהמירו את דתם, ותלו בהם את צרותיה השונות של פורטוגל. בשנת 1506 הכתה מגפה בליסבון, המלך נמלט אל מחוץ לעיר וההמון הזועם טבח בקהילת הנוצרים החדשים שבעיר. בעקבות הטבח ביטל מנואל את איסור היציאה מפורטוגל. בשנת 1525 הגיע דוד הראובני לקהילת הנוצרים החדשים בפורטוגל. הוא זכה לתגובות אוהדות בקרב קהילת האנוסים הפורטוגזית, ששימרה מתחת לפני השטח קרבה ליהדות וציפיות משיחיות, ואף נשארה כקהילה מאורגנת ומוכרת, אם כי לא אהודה. הראובני נאלץ לעזוב את פורטוגל לאחר התגיירותו של שלמה מולכו, שהיה מזכירו של המלך מנואל. האינקוויזיציה הפורטוגזית הוקמה בשנת 1536, והחלה להעלות אשמים על המוקד משנת 1540. ערך מורחב – אנוסים יהודים אנוסים רבים (מראנוס\קריפטוס), היו בתפקידים בכירים בחצר המלוכה כשרי אוצר, יועצים כלכלים ומשפטיים, וכן היוו גרעין וציר מרכזי בגילוי העולם החדש (יבשת אמריקה וגילוי ברזיל), מערב אפריקה, הודו (גואה וקוצ'ין) והמזרח הרחוק (פיליפינים, איי התבלינים). יהודים רבים היו מדענים, רופאים, מתמטיקאים, אסטרונומים, סוחרים, כלכלנים, סופרים ונווטים ימיים. באופן פורמלי לא נותרו יהודים בפורטוגל, אולם רבים מהיהודים שם, שחיו כאנוסים, שמרו בסתר על זהותם היהודית. רבים מהאנוסים בפורטוגל היגרו למרוקו, תוניס, אלג'יר, לוב, מצרים, סלוניקי, הבלקן, איטליה, אמסטרדם, לונדון, המבורג, ברזיל, ג'מייקה (פורט רוייאל), האיים הקאריביים, ניו אמסטרדאם, והאימפריה העות'מאנית, וחזרו לדת היהדות. עקב מספרם הקטן יותר הם היו ידועים פחות מיהודי ספרד. האוטו דה פה האחרון נעשה בפורטוגל בשנת 1791 והאינקוויזיציה הסתיימה סופית בשנת 1821. מיעוט קטן מקרב יהודי פורטוגל מצא את עצמו נודד לצורך בקשת מקלט ומפלט מהרדיפות הנוצריות אל חופי מערב אפריקה, שם התבוללו עם נשים מקומיות ויצרו קהילה בשם "לנסאדוס" שיהוו נדבך משמעותי בתחילת קשרי המסחר שבין האירופאים לבין הילידים האפריקאים. רק לאחר מאות שנים החלו להתגורר באופן פורמלי יהודים בפורטוגל. מתחילת המאה ובמהלך המאה ה-19 החלו להגר לפורטוגל יהודים רבים דוברי ספרדית וחכיתיה מצפון מרוקו, מקהילת טטואן, טנג'יר ומגיברלטר. בשנת 1892 זכתה הקהילה הספרדית - מרוקאית להכרה רשמית כקהילה. בשנת 1904 הוקם בליסבון בית הכנסת. אחד הרבנים שהגירו לפוטוגל ממרוקו, היה רבי דוד זגורי. בשנת 1917 עורר גילוי של קהילת צאצאי אנוסים בכפר בלמונטה על ידי יהודי פולני בשם שמואל שוורץ - הד גדול בקרב יהדות העולם. מי שפעל רבות להשבת צאצאי האנוסים ליהדות היה קצין בצבא פורטוגל - ארתור קרלוש דה בארוש באשטו (1887–1961) שהיה בעצמו בן למשפחת אנוסים, למד יהדות ועברית, התגייר, והקים קהילה יהודית בפורטו ואת בית הכנסת כדורי. מסופר שהיה מסתובב רכוב על סוסו בעיירות ובכפרים בצפון פורטוגל, ותר אחרי צאצאי האנוסים, שגם במאה ה-20 עדיין שמרו על יהדותם בסתר ופחדו לגלות אותה לסביבתם. בתוך מספר שנים גייר כ-9,000 צאצאי אנוסים. דמות בולטת אחרת ביהדות פורטוגל בעת המודרנית היה הפרופ' משה בן-שבת אמזאלג, כלכלן מפורסם ואיש ציבור שכיהן כנשיא יהדות פורטוגל למשך למעלה מ-50 שנה, עד פטירתו בשנת 1972. משפחת בנסאודה שהגיעה ממרוקו לאיים האזוריים בתחילת המאה ה-19 גם כן התבלטה בקהילה היהודית המתחדשת בפורטוגל, תחילה בתחומי המסחר והכלכלה באיים ולאחר מכן באקדמיה ובחיים הציבוריים של המדינה. כך למשל פרופ' אלפרדו בנסאודה ייסד את המכון הטכני הגבוה של ליסבון, אחד ממוסדות ההשכלה הגבוהה הנודעים ביותר בפורטוגל. במהלך מלחמת העולם השנייה הגיעו לפורטוגל פליטים רבים, יהודים ולא יהודים, בדרכם מערבה, ובסוף המלחמה היו בה כ-400 יהודים בעלי מעמד תושבי קבע וכ-650 במעמד פליטי מלחמה. לאחר המלחמה היגרו רבים מיהודי פורטוגל ממנה, ועד להתייצבות הפרלמנטרית בשנת 1976 היגרו כ-300 יהודים משטח המדינה. בשנת 1988 התמנתה קולט אביטל כשגרירת ישראל ראשונה בפורטוגל, ולאחר ששמעה על אנוסים שחיים בפורטוגל, פנתה לרב הראשי לישראל, הראשון לציון אליהו בקשי דורון, ששלח את הרב שלמה סבג להקים להם בית כנסת, ולהשיבם ליהדות. בין השנים 1996–2006 כיהן בפורטוגל נשיא יהודי - ז'ורז'ה פרננדו בראנקו דה סמפאיו. לפני כמה שנים העריכו כי בפורטוגל חיו כ-750 יהודים, במפקד לאומי שנערך שם רשמו עצמם כ-1,000 אזרחים כיהודים, המספרים מתעלמים מצאצאי היהודים האנוסים. רוב היהודים מתגוררים בליסבון ובפורטו. כיום, בעקבות חוק האזרחות הפורטוגזי והגירה של יהודים מארצות אחרות, חיים בפורטוגל כ-3100 אזרחים המזהים עצמם כיהודים. בשנת 2010 הגיע לליסבון שליח חב"ד הרב אלי רוזנפלד, הוא הקים בעיר בית חב"ד וקהילה יהודית. שלמה מולכו - בן אנוסים מתחילת המאה ה-16, שחזר ליהדות והפך יחד עם דוד הראובני לדמות משיחית ששאפה להחזיר את היהודים לארץ ישראל. אנטוניו ז'וזה דה סילווה - מחזאי פורטוגזי מהמאה ה-18 אהרון לופז - סוחר יהודי ופילנתרופ מהמאה ה-18 אברהם בן סלומון יוסקו - מוציא לאור מהמאה ה-16 אברהם בן שמואל זכות - אסטרונום והיסטוריון יהודי מהמאה ה-16 אברהם זכות - רופא וסופר מהמאה ה-17 אלפרדו בנסאודה - מומחה למינרלוגיה ומייסד המכון הטכני הגבוה בפורטוגל ארתור קרלוש דה בארוש באשטו - קצין בצבא מהמאה ה-20 באזיל אנריקו - פילנתרופ וסופר מהמאה ה-20 דניאל בלאופוק - צלם מהמאה ה-20 דניאלה רוח - שחקנית קולנוע וטלוויזיה, מתגוררת כיום בארצות הברית פראנסיסקה נונז דה-קאראבאזאל - הוצא להורג על ידי האינקוויזיציה על התייהדות במאה ה-16 גרסיה דה אורטה - רופא ונטורליסט מהמאה ה-16, חלוץ הרפואה הטרופית יצחק אברבנאל - מדינאי, פילוסוף, פרשן המקרא וכלכלן. מנהיג בולט בתקופת גירוש ספרד ואף היה לשר האוצר בממלכה איזק דה-קוסטה - משורר הולנדי מהמאה ה-19 יהודה אברבנאל - רב, רופא, פילוסוף יהודי ומשורר, בספרות העולמית נודע בשם Leone Ebreo.מהמאה ה-16 ליואיס גולדסמיט - פובליציסט אנגלו צרפתי מהמאה ה-19 לואיס קרווחל - היה קונקיסטאדור מהאנוסים, הראשון ממוצא יהודי מוכר שהגיע לאמריקה הצפונית ומושלה הראשון של נואבו לאון שבמקסיקו משה בן-שבת אמזאלג - כלכלן מפורסם בן המאה ה-20 ששימש כראש קהילת יהודי פורטוגל למשך עשרות שנים ראול בנסאודה - רופאו של מלך פורטוגל שערך בצרפת מחקרים רפואיים פורצי דרך בתחילת המאה ה-20 רודריגו לופז - שימש כרופאה האישי של מלכת אנגליה אליזבת הראשונה, הואשם בקשר לרציחתה, והוצא להורג. מהמאה ה-16 אוריאל אקוסטה - פילוסוף מהמאה ה-17 דוד אבן ביליה - רב, פילוסוף יהודי ומשורר מהמאה ה-14 דון שמואל פאלאג'י - רב, דיפלומט, סוחר, מרגל ושודד ים יהודי מהמאה ה-16 ז'ורז'ה פרננדו בראנקו דה סמפאיו נשיא פורטוגל בין השנים 1996–2006 רבי יוסף בן אברהם חיון רב הקהילה בליסבון. הטבלת יהודי פורטוגל לנצרות טוהר הדם יום טוב עסיס, משה אורפלי (עורכים), יהדות פורטוגל במוקד - מחקרים על יהודים ויהודים בסתר, הוצאת מאגנס, מרכז דינור לתולדות ישראל, 2009 מדיה וקבצים בנושא יהדות פורטוגל בוויקישיתוף ראובן פיינגולד, ‏"חיפוש אחר זהות - משפטו של האנוס הפורטוגאלי ויסנטה פורטדו: 1615-1605", פעמים 7 - 46 (אביב תשנ"א), עמ' 235 - 247. חוברת שהוקדשה לתולדות יהודים ואנוסים בספרד, 500 שנה לגירוש היהודים מספרד, באתר מה-יא"ה (מפעל התיעוד - יהודי ארצות האסלאם), אוניברסיטת תל אביב "המשך המאמר", פעמים 7 - 46 (אביב תשנ"א), עמ' 248 - 259. באתר מה-יא"ה (מפעל התיעוד - יהודי ארצות האסלאם), אוניברסיטת תל אביב ראובן פיינגולד, ‏ה'סימן היהודי' בפורטוגאל, פעמים 51, אביב תשנ"ב, עמ' 70 - 80. חוברת שהוקדשה ל-500 שנה לגירוש היהודים מספרד משה אורפלי, ‏דמויות וסטריאוטיפים של יהודים בספרות הפורטוגלית של המאות הט"ז-י"ז, פעמים 69, סתיו תשנ"ז, עמ' 8 - 23. חוברת שהוקדשה ליהודי פורטוגל והפזורה הספרדית-פורטוגלית שמואל ורסס, ‏גירוש ספרד ופורטוגל בספרות יידיש, פעמים 69 (סתיו תשנ"ז), עמ' 115 - 159. חוברת שהוקדשה ליהודי פורטוגל והפזורה הספרדית-פורטוגלית דב סטוצ'ינסקי, ‏קפלת התענוגות: ברגנסה (פורטוגל), סוף המאה הט"ז - אינקויזיציה וזיכרון, פעמים 69, סתיו תשנ"ט, עמ' 24 - 42 - על תעלומת הבעלות של 'קפלת התענוגות' בעיר ברגנסה לאור מערכת היחסים בין האצולה 'הנוצרית הוותיקה' לבין האוכלוסייה 'הנוצרית החדשה' בעיר זו אליאס ליפינר, יהודי-פורטוגל (בתוך) הספר: שני גולים-פורטוגליים בקשטיליה: דום דוד נֶגרו ודום יצחק אברבנאל, תורגם מאנגלית, עובד והותאם לאתר על ידי שרה מולכו ב-2006, ברשות הוצאת-מאגנס, ירושלים כנען ליפשיץ, צאצאי האנוסים בפורטוגל מגלים את יהדותם, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2009 רות אלמוג, המדינה הכי יהודית באירופה, באתר הארץ, 19 בפברואר 2010 רועי צ'יקי ארד, החיים זולים והאקלים נוח: מאות ישראלים עוברים לפורטוגל ולא מביטים לאחור, באתר הארץ, 8 במאי 2019 עדי כהן, ישראל השנייה: למרות התשואות הנמוכות — הישראלים כובשים את פורטוגל, באתר TheMarker‏, 18 במאי 2023 אונס כפול - על גירוש יהודי פורטוגל במגזין סגולה יהודים - היסטוריה - פורטוגל, דף שער בספרייה הלאומית על גירוש זה מדווחים היסטוריונים ויהודים בני התקופה, בהם יוסף הכהן הרופא בספרו "עמק הבכא", שמואל אוסק בספרו "ניחומים לתלאות ישראל" (Samuel Usque, Consolation for the Tribulations of Israel), עמנואל אבוהב, והרב דון יצחק אברבנאל בפירושו על התורה לחומש שמות, פרשת וארא, בעניין מכת צפרדע. ראו גם: http://www.aish.com/h/9av/aas/52421817.html http://www.mybelmonte.com/wordoc/b02-lipiner-translation.htm#_ftnref9 http://old.ort.org.il/articles/?item=422867262 http://www.kulanu.org/balearic/balearic.php כנען ליפשיץ, עבור יהודי פורטו, פתיחתו של המוסד הזה היא סימן להתחדשות, הארץ, 23.02.21