laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מבחן

מבחן, בחינה או מבדק הוא כלי מדידה או תהליך שיטתי שנועד לבחון תכונה (כמו: טיב הידע או הביצוע, כישורים, אופי) של אדם בתחום מסוים, לרוב באמצעות שאלון עליו הוא נדרש לענות בזמן מוגבל. טיב הביצוע יכול להימדד ביחס לביצועי שאר האנשים או ביחס לחומר הלימודי, על פי קריטריונים קבועים מראש. כל מבחן בודק, למעשה, משתנה מסוים, האמור להצביע תכונות של על משתנה אחר. למשל, מבחן אינטליגנציה (IQ) אמור להצביע על מידת התבונה של אדם, בעוד שלמעשה הוא מודד משתנה אחר, אשר, אמנם, קשור במשתנה האינטליגנציה אך אינו זהה לו. כך גם מבחנים פסיכוטכניים, האמורים לנבא את יכולותיו של אדם, אולם, תוצאות המבחן, גם אם מצביעות על היכולות, אינן נותנות תשובות, שהן נכונות בהכרח בכל המקרים, לגבי היכולות האמיתיות. מבחנים לגבי בני אדם משמשים בתחומים שונים, כמו: בפסיכולוגיה קלינית (מבחני אישיות), בתחום החינוך, בו המבחן הוא הכלי העיקרי בו נעשות הערכה ומדידה בחינוך פורמלי, בתחומי התעסוקה והקבלה לעבודה ועוד. חקר המבחנים ותכנונם נעשה במסגרת תורת המבחנים. ערך מורחב – מבחן רב-ברירתי במבחן רב-ברירתי משתמשים בשאלה ובמספר תשובות אפשריות ("מסיחים") שאחת מהם היא התשובה הנכונה לדוגמה: כמה כוכבי לכת מונים במערכת השמש? א) 6 ב) 7 ג) 8 ד) 9 לפעמים אף אחת מהתשובות נכונות או שכולן נכונות ויש תשובות בנוסח: "אף תשובה אינה נכונה" או "תשובות א' ו ד' נכונות" או "כל התשובות נכונות". מבנה זה מאפשר את מתן התשובה הנכונה גם ללא כל הבנה בנושא. למעשה, תוחלת הציון במבחן המכיל תשובה נכונה ושלושה מסיחים (כלומר, כמו בדוגמה, 4 אפשרויות) היא 25, בניגוד לתוחלת 0 במבחן התשובות החופשיות המקביל. כדי לבטל את כדאיות הניחוש נבנו מבחנים בהם הניקוד לתשובה שגויה הוא שלילי. סוג זה של מבחן מכונה מבחן סיבירי, כנראה בגלל אפשרות קבלת ציון הנמוך מ-0. גרסאות נוספות של המבחן מתירות הקפה של יותר מתשובה אחת בכל שאלה וגם בהן תוחלת הציון של נבחן חסר ידע היא 0. מבחן בשאלות חופשיות קשה יותר לבדיקה אך קל יותר להכנה (לרוב האנשים) ולא מאפשר ניחוש בניגוד למבחן אמריקאי. יש מבחנים שדורשים תשובה בת מילים ספורות, לעיתים אפילו מילה אחת בלבד, ויש הדורשים מענה ארוך ומפורט. דוגמאות: מהי בירת אנגליה? - (דוגמה לשאלת מילה אחת) כתוב על התרבות האנגלית - (דוגמה לשאלה שבה צריך לפרט) מבחן הנעשה מול עיני הבוחן מתאים למבחני נגינה, משחק (מבחן בד), שפה, נהיגה ועוד, שבהם יש לעמוד על יכולתו המעשית של הנבחן. גם המבחן המעשי נחלק לכמה סוגים: מבחן שהנבחן עובד בזמנו החופשי ונבדק בסוף על ידי הבוחן ומבחן שהבודק מסתכל על אופן הביצוע. מבחן פסיכוטכני: מהותו לבחון את רמת היצירתיות והחשיבה של האדם. מונחים בהערכה פורמלית מטלת ביצוע טסטולוגיה רשימת מבחנים מי יאבחן את תלמידי בית הספר? כתבתה של ד”ר שושי דורפברגר על משמעות האבחונים ותרומתם לתהליך ההוראה בבתי הספר.
רואן

רואן (בצרפתית: Rouen) היא בירת מחוז סן-מריטים וחבל נורמנדי בצפון צרפת ועיר נמל על גדת הסן, העיר השנייה בגודלה וחשיבותה לאורך הסן לאחר פריז. רואן, העיר שנבנתה על ידי הגאלים (בני שבט וליוקס) ונקראה רוטומגוס (Rotomagus) בתקופתו של אוגוסטוס קיסר, היא הבירה ההיסטורית של חבל נורמנדי. בתחילת המאה העשירית לספירה נמסרה העיר יחד עם חבל נורמנדי לידי צאצאי הוויקינגים ורואן הייתה לעיר הבירה וממנה גם יצא ויליאם הכובש כעבור כמאה שנים וכבש את אנגליה. בשנת 2007 היו בה כ-114,000 תושבים. רואן היא הנמל המסחרי החמישי בגודלו (לפי המטענים שעברו דרכו) בצרפת הנמצא על הנהר. כנקודה העמוקה ביותר ביבשה, אליה ניתן להגיע עם ספינות גדולות דרך הנהר, שגשג הנמל במשך שנים רבות ממסחר ישיר עם ארצות רחוקות ועם העיר פריז שבמעלה הנהר. בנוסף לסן, חוצים את רואן גם שלושה יובלים של הסן. בשנת 1100 הייתה בעיר קהילה וחיו בה כששת אלפים יהודים, שהיוו 20% מאוכלוסייתה. בראש הישיבה עמד הרשב"ם, ר' שמואל בן מאיר, נכדו של רש"י, והורה בה גם אברהם אבן עזרא. בשנת 1976 נתגלו באקראי שרידי בנין הישיבה, מתחת לחצר המבנה הגותי של בית המשפט המחוזי. על קירות האבן שלו נמצאו חרותות מילים עבריות, לרבות הפסוק "הבית הזה יהיה עליון". הקהילה היהודית ברואן הייתה חשובה ומשגשגת, עד לגרוש יהודי צרפת על ידי המלך פיליפ "היפה" (Philippe le Bel) בשנת 1306. בשנת 1431 הועלתה בכיכר העיר על המוקד, הגיבורה הצרפתייה ז'אן ד'ארק שהואשמה על ידי האנגלים בכישוף ובכפירה. שלושה מהאתרים החשובים ביותר בעיר הם קתדרלת רואן, כנסיית סנט אואן וכנסיית ז'אן ד'ארק. קתדרלת רואן היא מן המפורסמות שבקתדרלות הגותיות ואף הייתה בעבר המבנה הגבוה ביותר בעולם. השעון הגדול (בצרפתית: Gros Horloge) שעון אסטרונומי שנבנה במאה ה-14. הוא בעל מחוג אחד שבקצהו פסל קטן של כבש כעדות לעיסוק בגידול כבשים באותה תקופה. המקום בו הועלתה ז'אן ד'ארק על המוקד. במקום נמצא צלב גבוה, שלט הסבר, פסל של ז'אן ד'ארק וכנסייה שהוקמה ב-1979 ובה ויטראז' המתאר את עלייתה על המוקד (Église Sainte-Jeanne-d'Arc de Rouen). פולין לגניצה, שלזיה תחתית, פולין החזית של קתדרלת רואן הגותית כנסיית סנט אואן הגותית (Rayonnant) כנסיית סן מקלו, סגנון גותי לוהב המקום בו הועלתה ז'אן ד'ארק על המוקד השעון הגדול שלט במקום עליית של ז'אן ד'ארק על המוקד פורטל:אדריכלות/הפינה הגותית/5 אתר האינטרנט הרשמי של רואן (בצרפתית) רואן, ברשת החברתית פייסבוק רואן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רואן, ברשת החברתית אינסטגרם רואן, ברשת החברתית LinkedIn רואן, סרטונים בערוץ היוטיוב רואן (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית רואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תמונות עתיקות של קתדרלת רואן וכנסיות העיר ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמוקי רובינסון

ויליאם (סמוקי) רובינסון ג'וניור (באנגלית: William "Smokey" Robinson; נולד ב-19 בפברואר 1940) הוא זמר רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה אמריקני, ששימש גם כמפיק מוזיקלי, פזמונאי ומנהל חברות בתחום המוזיקה בארצות הברית. רובינסון היה אחת מהדמויות המזוהות ביותר עם חברת התקליטים מוטאון, שפעילותה בשנות ה-60 ולאחריהן, יצרה צליל ייחודי, והביאה לקבלת אמנים אפרו-אמריקאים בקהל הרחב. רובינסון פעל בשיתוף פעולה עם מייסד החברה ברי גורדי, הן כזמר מוביל, במסגרת להקתו "המירקלז", ובנפרד, במסגרת קריירת סולו מצליחה, והן כסגן מנהל החברה בין 1961 ל-1988. במסגרת זו הקליט רובינסון שלושים ושבעה להיטים שהגיעו לארבעים המקומות הראשונים במצעדי הפזמונים בארצות הברית בין 1960 ל-1987. מדיה וקבצים בנושא סמוקי רובינסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמוקי רובינסון סמוקי רובינסון, ברשת החברתית פייסבוק סמוקי רובינסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סמוקי רובינסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סמוקי רובינסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סמוקי רובינסון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סמוקי רובינסון, באתר ספוטיפיי סמוקי רובינסון, באתר AllMusic (באנגלית) סמוקי רובינסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) סמוקי רובינסון, באתר דיזר סמוקי רובינסון, באתר Discogs (באנגלית) סמוקי רובינסון, באתר Songkick (באנגלית) סמוקי רובינסון, באתר SecondHandSongs סמוקי רובינסון, באתר בילבורד (באנגלית) שרון מולדאבי, כשסמוקי שר, באתר ynet, 20 ביוני 2009 סמוקי רובינסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם סטנלי ג'בונס

ויליאם סטנלי ג'בונס (באנגלית: William Stanley Jevons‏; 1 בספטמבר 1835 - 13 באוגוסט 1882) היה כלכלן ולוגיקן בריטי. ג'בונס נולד בליברפול שבאנגליה, כבן לסוחר כלי ברזל. הוא התמחה בלימודי כימיה ומדעי הטבע באוניברסיטת לונדון, ובין השנים 1854–1859 שימש בוחן מתכות במִטבעה החדשה בסידני שבאוסטרליה. בשנת 1859 שב ללונדון ופנה ללימודי פילוסופיה, תורת ההיגיון וכלכלה מדינית, שאותם סיים בהצטיינות בשנת 1862. בשנת 1866 התמנה לפרופסור לפילוסופיה, לתורת ההיגיון ולכלכלה מדינית באוניברסיטת מנצ'סטר, ובשנת 1876 הפך לפרופסור לכלכלה מדינית באוניברסיטת לונדון. בשנת 1880 פרש מן ההוראה האקדמית כדי להקדיש את כל מרצו למחקר. בשנות השלושים המאוחרות של חייו החלה בריאותו להתערער, ובגיל 47 טבע בים. תרומתו העיקרית של ג'בונס לכלכלה העיונית היא פיתוחה של תורת התועלת השוּלית. תורה זו, שהדגישה את הביקוש למצרך כקובע העיקרי של מחירו, הייתה מנוגדת לתורת הכלכלה הקלאסית, שתלתה את מחיר המצרך בכמות העבודה המופעלת בייצורו. ג'בונס הביא אפוא לשינוי ערכים מעמיק במחשבה הכלכלית באנגליה, והיה אף הכלכלן הבריטי הראשון שהשתמש בשיטות מתמטיות: "ברור שתורת הכלכלה, אם ברצוני שתהיה מדע בכלל, חייבת להיות מדע מתמטי", כתב ג'בונס. "כשם שתאוריה מושלמת של כמעט כל מדע אחר כרוכה בשימוש במתמטיקה, כך גם לא תהיה ברשותנו תאוריה מושלמת של הכלכלה ללא עזרתה." תרומתו של ג'בונס התבטאה גם בתחום הכלכלה השימושית: הוא בדק את השפעת גילוי הזהב בקליפורניה על רמת המחירים, ביצע תחזיות כלכליות שאותן מכר לבתי עסק וניתח את ההשפעה של ירידת הפריון במכרות הפחם בבריטניה על המשק הבריטי. בעקבות עבודתו האחרונה נתמנתה ועדה מלכותית לחקירת מלאי הפחם במדינה, ושמו של ג'בונס התפרסם ברבים. ג'בונס טבע את המונח אפקט הריבאונד (אנ'), המוכר גם כ"הפרדוקס של ג'בונס(אנ')", הגורס כי כאשר מוטמע פיתוח טכנולוגי המייעל את השימוש באנרגיה, הכמות הכוללת שנצרכת מהמשאב אינה יורדת ודווקא עולה, וזאת בניגוד לציפיות. הסיבה לכך היא שהייעול מביא להוזלת מחיר המשאב שמביא להגדלה בביקוש ובצריכה. מבחינה מאקרו-כלכלית, הייעול לא פותר את בעיית המחסור במשאב, אלא רק מחמיר אותה. מדיה וקבצים בנושא ויליאם סטנלי ג'בונס בוויקישיתוף ויליאם סטנלי ג'בונס, ברשת החברתית Goodreads ויליאם סטנלי ג'בונס, באתר MacTutor (באנגלית) ויליאם סטנלי ג'בונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ויליאם סטנלי ג'בונס בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
הנרי תומאס באקל

הנרי תומאס באקל (אנגלית: Henry Thomas Buckle‏; 24 בנובמבר 1821 קנט, אנגליה - 29 במאי 1862 דמשק, סוריה), שחמטאי והיסטוריון אנגלי. בשנת 1842 מד הכושר הציב אותו במקום השלישי בעולם, על מקום זה שמר במשך 6 השנים הבאות ובשנים 1849–1850 אף היה במקום הראשון בעולם. משנת 1851 הפסיק לשחק. באקל היה בנו של סוחר לונדוני עשיר ובעל אוניות. בריאותו הרעועה מנעה ממנו מלקבל השכלה פורמלית. הוא התבלט לראשונה כשחמטאי, ועוד לפני שמלאו לו 20 היה לאחד מטובי השחמטאים בעולם. בביקור בפריז הגיע לקפה דה לה רז'אנס שם שיחק כנער עם פייר סט. אמאנד ועם ליונל קיזריצקי. האמנים המפורסמים התעקשו לתת לו רגלי יתרון, אך שניהם נוצחו פעם אחר פעם. בשנת 1843 שיחק בדו-קרב נגד הווארד סטאונטון וניצח +6 =1 לאחר שקיבל מסטאונטון יתרון של רגלי ומסע. בשנת 1847 שיחק נגד הנרי בירד וניצח +9 -7. בשנת 1848 התקיים דו-קרב באקל - קיזריצקי, הפעם כמובן ללא יתרון. באקל ניצח +3 -2 =3. בשנת 1851 התקיים דו-קרב בינו ליוהאן לבנטל, בו באקל ניצח +5 -2 פרשני השחמט מבקרים את יכולתו הדלה של באקל בשלב הפתיחה, ואת העדפתו להתגוננות בעמדות סגורות, בניגוד לקו המוביל בתקופתו, להתקפה בכל מחיר ולמשחק פתוח. מכל מקום התוצאות שלו לא מותירות ספק לגבי יכולתו ביחס ליריביו. גם מבקריו החריפים ביותר כותבים כי מרגע שתמו מסעי הפתיחה והמשחק הגיע לשלב המציעה, "יכולתו של באקל מזהירה וניכר שזה שחקן עם מצוינות יוצאת דופן". אהבתו לקריאה הניעה אותו לאתגר של כתיבת סקירה היסטורית על התרבות האנושית. במשך 17 שנים הוא השקיע מדי יום 10 שעות לקריאה וכתיבה של חיבורו. ספרו יצא לאור ביוני 1857 והפך אותו לדמות ידועה הן בחוגי הספרות והן בחברה הלונדונית. בחודש מרץ 1858 נשא נאום בפני החברה המלכותית על השפעת הנשים על קידום הידע. History of Civilization in England, 2 vol.,J. W. Parker & Son: London 1857-1861 The Miscellaneous and Posthumous Works of Henry Thomas Buckle, Hg. Helen Taylor, 3 vol., London 1872 מדיה וקבצים בנושא הנרי תומאס באקל בוויקישיתוף הנרי תומאס באקל, באתר צ'סגיימס (באנגלית) Tomlinson, Charles, חלק א' של מאמר משנת 1891 על באקל, chesscafe.com Tomlinson, Charles, חלק ב' של מאמר משנת 1891 על באקל, chesscafe.com מידע כללי כתבי הנרי תומאס באקל בפרויקט גוטנברג (באנגלית) הנרי תומס בוקל (1821-1862), דף שער בספרייה הלאומית Edo Ratings, Buckle, H.T., www.edochess.ca Buckle as a Chess Player ויקיפדיה גרמנית Loewenthal-Buckle Match 1851 Game Four 1 d4 e6 2 c4 Bb4 3 Nc3 Bc3 4 bc3 f5 5 e3 Nc6 6 Nf3 Nf6 7 Bd3 b6 8 O-O Bb7 9 h3 O-O 10 Ba3 Ne7 11 Rb1 Re8 12 c5 Ng6 13 Qe2 Ne4 14 Be4 Be4 15 Rb3 Qf6 16 Nd2 Bd5 17 c4 Bb7 18 Bb2 Qg5 19 f4 Qe7 20 Qf2 Bc6 21 Ba3 d6 22 cd6 cd6 23 Nf3 Qc7 24 Rc1 Qd7 25 Rbc3 Rac8 26 Nd2 Bb7 27 Nf3 Rc7 28 Nd2 Rec8 29 Bb2 Ne7 30 Kh2 b5 31 cb5 Rc3 32 Bc3 Nd5 33 Bb2 Rc1 34 Bc1 Qb5 35 Nf3 Nc3 36 Ng5 Qd5 37 a3 h6 38 Nf3 a5 39 Qc2 Ne4 40 h4 Bc6 41 Bd2 a4 42 Bb4 Nf6 43 Bd2 Qb5 44 Bc1 Bf3 45 gf3 Qf1 46 d5 Qf3 47 de6 Ne4 48 Qg2 Qh5 49 Kh3 g5 50 fg5 hg5 51 Kh2 g4 52 Qc2 Qh4 53 Kg2 Qg3 54 Kf1 Qf3 55 Ke1 Qh1 56 Ke2 Qg2 57 Kd3 Qc2 58 Kc2 g3 0-1 But no sooner is the opening got over, and the middle game entered upon, than Buckle shines forth as a player of extraordinary merit יעקב שביט, מלוח השחמט למדע ההיסטוריה, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2022
נבחרת זנזיבר בכדורגל

נבחרת זנזיבר בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת זנזיבר, איים השייכים למדינת טנזניה. הנבחרת נמצאת תחת פיקוחה של התאחדות הכדורגל של זנזיבר. הנבחרת חברה בקונפדרציית הכדורגל של אפריקה ולכן יכולה להשתתף בגביע אפריקה לאומות, אך לא חברה בפיפ"א ולכן איננה מורשית להשתתף במונדיאל. האי הוא חלק מטנזניה, המיוצגת על ידי נבחרת טנזניה בכדורגל. לפני האיחוד של זנזיבר עם טנזניה בשנת 1964 הייתה זנזיבר חברה עצמאית ב-CAF, אך מעולם לא העפילה לגביע אפריקה לאומות. זנזיבר הייתה גם חברה בפיפ"א בין השנים 2007 ו-2009. זנזיבר היא חברה זמנית ב-NF-Board. הקבוצה זכתה במקום השני בטורניר גביע FIFI בשנת 2006, והפסידה 4-1 בפנדלים נגד הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין בגמר. הנבחרת משחקת באופן קבוע בגביע CECAFA, הכולל נבחרות ממרכז ומזרח אפריקה. בשנת 1995 זכתה הנבחרת בגביע אחרי ניצחון 1 - 0 בגמר נגד המדינה המארחת, אוגנדה. גביע CECAFA זכייה אחת (1995) 6 חצאי גמר (פעמיים שלישית) גביע ELF מקום רביעי (2006) FIFI מקום שני (2006) גביע אפריקה לאומות 1962 - לא העפילה 1963 עד 2015 - לא נרשמה
אומו

נהר אומו הוא נהר במערבה של אתיופיה ואחד הנהרות הגדולים והחשובים במדינה. בחלקו התחתון של הנהר התגלו אתרים פרהיסטוריים אשר הביאו להכרזתו של חלק זה של האומו כאתר מורשת עולמית בשנת 1980. אורכו של האומו הוא 760 ק"מ, ותחילתו ברמת אתיופיה בגובה של כ-2,400 מטר, כ-200 ק"מ מערבית לבירה אדיס אבבה. הוא זורם בכיוון כללי דרומה ומנקז את מערבו של מחוז אורומיה ואת מרכזו של מחוז מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום. הנהר מסיים את מסלולו בצורת דלתה ומרוקן את מימיו אל אגם טורקאנה השוכן בגובה של 360 מטר, סמוך מצפון לגבול קניה. מימיו של הנהר זורמים במהירות בשל שיפוע גבהים של כ-2,000 מטר לאורך מסלולו (שיפוע ממוצע של כ-2.6 מטר לכל ק"מ), דבר שהביא להתפתחות תיירות רפטינג במקום, במיוחד לאחר העונה הגשומה בחודשים ספטמבר ואוקטובר. לאורכו של האומו מספר מפלים המגבילים את אפשרות השייט בו לחלקו התחתון בלבד. הפארק הלאומי אומו משתרע על שטח של 4,068 קמ"ר לאורך הגדה המערבית של הנהר. מנגד לו, סמוך לגדה המזרחית של הנהר, שוכן הפארק הלאומי מאגו ששטחו 2,162 קמ"ר. בתחומי הפארק הלאומי אומו, בחלקו התחתון של הנהר, התגלו שרידי הומינינים בשני אתרים מתקופת האבן התיכונה האפריקאית, קיביש 1 וקיביש 2, אשר גילם הוערך בשנת 2005 ב-195,000 שנים. השרידים הכוללים בין היתר חלקי גולגולת, ארבע לסתות, עצם רגל ו-200 שיניים התגלו בין השנים 1967–1974, והם שרידיו המוקדמים ביותר של הומו ספיינס מודרני אנטומית. כשארגון אונסק"ו ראה לנכון להכריז על המקום כאתר מורשת עולמית, הייתה הסברה המקובלת כי גילם של הממצאים הוא 130,000 שנים בלבד. לפי התיארוך החדש, הממצאים עתיקים מכל השרידים הידועים הקודמים של האדם הנבון המודרני, ומשמעות הדבר היא כי הוא לא עזב את יבשת אפריקה משך פרק זמן ארוך ממה שסברו המדענים קודם לכן. משמעות נוספת של הגילוי היא כי האדם המודרני התפתח לצידם של הומינינים אחרים לאורך פרק זמן ארוך יותר ממה שחשבו קודם לכן. עוד התגלו באזור שרידים של הומונינים מהסוג אוסטרלופיתקוס וכלים שגילם מוערך בכ-2.4 מיליון שנים. הנהר שימש כקו גבולן המזרחי של ממלכת ג'אנג'ארו וממלכת גארו שמדרום לה, עד שנכבשו בידי אתיופיה בסוף המאה ה-19. האירופים הראשונים הגיעו לעמק האומו המרכזי והעליון בשנות ה-80 של המאה ה-19, והרברט אוסטין הגיע אל הדלתה של הנהר רק ב-1898. עמק נהר האומו התחתון הוא אחד האזורים הנידחים באתיופיה, והקבוצות האתניות הרבות המתגוררות במקום בתא שטח קטן למדי ואגב חלוקה טריטוריאלית, שמרו על מסורותיהן, מנהגיהן ועל אמונותיהן האנימיסטית בלא הפרעה. הקבוצות השונות עורכות ימי שוק בכפרים החשובים ואלה מושכים קונים ומוכרים ממרחקים גדולים. עוד רווח בקרב השבטים מנהג קישוט הגוף בדרך של צלקות, המעידות על אומץ בקרב הגברים, ונחשבות לנשיות ולמושכות על גופן של הנשים. יצירת הצלקות נעשית בדרך של פציעת העור וזיהום המקום באפר, וכשהפצע נרפא הוא מצטלק. בין חלק מהשבטים שוררת עדיין איבה המתפרצת מדי פעם וגולשת לגילויי אלימות. הקבוצות האתניות העיקריות באזור הן האריאים (כ-120,000), האמאראים (כ-50,000), והבאנצ'ים והסארמים (כ-45,000 כל אחת). ניל שאי, הקרב האחרון של שבטי עמק האומו, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 142, מארס 2010 מדיה וקבצים בנושא אומו בוויקישיתוף הפארק הלאומי אומו באתר סלמטה The Oldest Homo Sapiens מצגות על שבטים בנהר האומו אמנון כפיר, ‏השבטים מעמק אומו, באתר GoTravel עינב ברזני, אבודים באפריקה: עמק האומו באתיופיה, באתר ynet, 15 במאי 2015 אומו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כמה מקורות גורסים 460 ק"מ
עין גנים (אתר מקראי)

עֵין גַּנִּים הוא אתר מקראי מתקופת התנחלות השבטים שבו הייתה עיר הלויים עין גנים בנחלת שבט יששכר (ספר יהושע י"ט, כא / כ"א, כט). במהלך השנים הוסב שם העיר ל"גינת".[דרוש מקור] החוקר יואל אליצור סבור כי ייתכן כי שם העיר היה "בית הגן" ומזהה את מיקומה בעיר ג'נין. חוקרי ארץ ישראל הקדומה ר' אשתורי הפרחי וישעיהו פרס זיהו את מיקומה של עין גנים עם מיקומה של ג'נין בת ימינו.[דרוש מקור] בשתי הפעמים, בספר יהושע, העיר הוזכרה בצמוד לעיר רֶמֶת, או ירמות, אשר גם מיקומה אינו ידוע. בספר יהודית מוזכרת "גיני" (יהודית ג', י') כיישוב יהודי אשר סמוך אליו חנה מחנה הוליפרנס. יוסף בן מתתיהו מזכיר בספרו "מלחמת היהודים" (ספר ג', ג', ד') את גנים כיישוב הממוקם בצפון השומרון. כמו כן, ידוע כי יהודים התגוררו בעיר בימי הביניים ועסקו במסחר וברפואה. בשנת 1922 התגוררו בעיר על פי מפקד האוכלוסין הבריטי, שבעה יהודים אשר מרביתם שרתו במשטרת ג'נין, ובשנת 1931 התגוררו בעיר 4 יהודים בלבד. בשנת 1943 הכינה מפקדת ההגנה בראשות משה סנה תוכנית התיישבות, אשר הציעה להקים בסביבות ג'נין כעשרה יישובים חדשים, וזאת במטרה להקיף את העיר ביישוב יהודי. במסגרת ההתיישבות הישראלית ביהודה ושומרון הוקמו שלושה יישובים, גנים, כדים והיאחזות נח"ל גינת, שמזכירים בשמם את היישוב העברי הקדום. היישובים פונו מתושביהם ונהרסו ב-24 באוגוסט 2005 בתוכנית ההתנתקות. יואל אליצור, עין גנים, בית הגן וג'נין, על אתר ב, מכללת יעקב הרצוג, תשנ"ו, עמ' 77-80 (מידע בקטלוג רמב"י) זאב וילנאי, אריאל, אנציקלופדיה לידיעת א"י, עמוד 3340 עין גנים - ההיסטוריה היהודית בג'נין, באתר "צל הרים". ספר מקוון על ההתיישבות בעיר ומלחמות צה"ל בה, לזכר שמואל עקיבא ווייס שנפל במבצע חומת מגן בג'נין, ולזכר כל חללי-צה"ל בג'נין. יואל אליצור, עין גנים, בית הגן וג'נין, על אתר ב, מכללת יעקב הרצוג, תשנ"ו, עמ' 77-80 (מידע בקטלוג רמב"י) אחיקם הימלפרב, ג'נין ג'נין - העבר הנסתר של העיר שמלאה בטרוריסטים, באתר עכשיו 14, 11 באפריל 2022
דדלי רנדל

דדלי רנדל (אנגלית: Dudley Randall;‏ 1914–2000) היה משורר ומסאי, עורך ומו"ל אמריקני ממוצא אפריקני. שמו המלא היה דדלי פלקר רנדל והוא התגורר בדטרויט, מישיגן - ארצות הברית. דדלי רנדל נולד ב-14 בינואר 1914 בוושינגטון הבירה, לארתור ג'ורג' קלייד, שהיה ציר בקונגרס האמריקני, ולעדה ויולה, שעבדה בהוראה. ב-1920 עקרה המשפחה לדטרויט. רנדל התחתן לראשונה ב-1935 עם רובי הדסון. ב-1942 התחתן שנית. אשתו השנייה הייתה מילדרד פינקני. נישואין אלו החזיקו מעמד כמה שנים, אך גם הם באו אל קיצם. ב-1957 נישא רנדל בשלישית, הפעם לוויוויאן ספנסר. רנדל החל לעבוד ב-1932 בבית היציקה של מפעל המכוניות של פורד בדירבורן, מישיגן. ב-1937 התפטר, ושנה לאחר מכן עבר לשמש כפקיד דואר בדטרויט. בעת מלחמת העולם השנייה שירת בצבא, ולאחר מכן החל ללמוד באוניברסיטת המדינה וויין בדטרויט, שם עבד במקביל בסוכנות הדואר. ב-1949 קיבל תואר ראשון בשפה האנגלית. ב-1951 קיבל תואר שני במדעי הספרנות, מאוניברסיטת מישיגן. כשהשלים את השכלתו החל לעבוד כספרן, תחילה באוניברסיטת לינקולן בג'פרסון סיטי, מיזורי, ואחר כך בקולג' המדינתי מורגן בבולטימור, מרילנד. ב-1956 חזר לדטרויט והתקבל לעבודה כספרן במערכת הספריות הפדרלית של מחוז וויין. בשנים שלאחר מכן החל לעבוד בכתיבה והוצאה לאור (ראו להלן). דדלי רנדל נפטר ב-5 באוגוסט 2000, בסאותפילד, מישיגן. כבר בשנות לימודיו בבית הספר החל רנדל למצוא עניין בשירה. בגיל 15 הוא פרסם לראשונה שירה מפרי עטו, בעיתון חינמי בדטרויט. במשך השנים הוא המשיך לעסוק בשירה, כאשר המאפיינים של שיריו הם פשטות וריאליות. עיסוקו בשירה הביאו לייסד הוצאה לאור שתעסוק בנושא זה, וב-1965 הוא הקים את הוצאת "ברודסייד פרס" (Broadside Press), שעסקה בפרסום שירים וספרים של סופרים ומשוררים שחורים. פעילותו הרבה זכתה להכרה ציבורית, ובשנת 1981 הוכתר דדלי לחתן השירה של דטרויט. שיריו המפורסמים ביותר הם: "Ballad of Birmingham" - ("הבלדה של ברמינגהאם"), שיר שכתב ב-1963, בעקבות פיגוע טרור בו נהרגו ארבע ילדות אפרו-אמריקאיות בעיר ברמינגהאם באלבמה. ‏ "A poet is not a Jukebox",‏ "Booker T. and W.E.B",‏ "The Profile on the Pillow". "Poem Counterpoem" - האוסף הראשון שפורסם על ידי ההוצאה לאור (1966). "Cities Burning" - "ערים בוערות" - אסופה של שלשה עשר שירים שפרסם בתגובה למהומות בדטרויט (1968). "Love You" - אסופה נוספת של ארבעה עשר שירים (1970). "More to Remember"‏ (1971). "After the Killing"‏ (1973). אודות דדלי רנדל באתר "answers". ביקורת ספרותית אודות יצירתו של רנדל. הבלדה על ברמינגהאם (אנגלית), מאת דדלי רנדל. מבחר שיריו של דדלי רנדל (אנגלית). דדלי רנדל, באתר MusicBrainz (באנגלית) דדלי רנדל, באתר Discogs (באנגלית)
חוף האיזמרגד

חוף האיזמרגד (באנגלית: Emerald Coast) הוא אזור בצפון מערב מדינת פלורידה שבארצות הברית. כלכלת האזור מתבססת על התיירות (בעיקר תיירות חופים, ודיג מים עמוקים), וכן על מתן אספקה לבסיסים הצבאיים הרבים שבו. אזור זה כולל אתרי נופש רבים בהם: חוף פנסקולה, חוף פורט וולטון, דסטין וסיסייד בה צולם הסרט "המופע של טרומן". מדי שנה מבקרים בחופי הרחצה באזור כ-4.5 מיליון תיירים (כ-80% מהם מבקרים בדסטין). באזור מספר בסיסים של צי ארצות הברית וחיל האוויר של ארצות הברית ובהם: בסיס האוויר של הצי פנסקולה, שדה הורלבורט, בסיס חיל האוויר אגלין, בסיס חיל האוויר טינדאל ובסיס קורי להדרכה טכנית של הצי. תמונות של האזור ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בבונג

בַּבּוֹנָג (שם מדעי: Matricaria) הידוע גם בשמו הלועזי קמומיל הוא סוג של צמח חד שנתי ממשפחת המורכבים, הפורח באביב. זהו צמח ריחני, המשמש בין השאר לחליטה כמשקה, וברפואה העממית כצמח מרפא. סוג נוסף מאותה המשפחה הוא הקחוון. מקור השם קמומיל בשפה היוונית העתיקה, χαμαίμηλον, משם הוא התגלגל לשפה הלטינית ולאחר מכן לצרפתית. השימוש הידוע הראשון הוא בטקסט מהמאה ה-13. משמעות השם ביוונית Chamai - קרוב לאדמה; Melon - תפוח. השם המדעי קשור לסגולות המיוחסות לצמח בטיפול בבעיות גינקולוגיות. המילה Matricaria נגזרת מהמילה Matrix בלטינית, שאחת ממשמעותיה היא רחם. גובה הצמח 15–50 ס"מ, הפרח לבן או צהוב, והוא בעל ריח נעים ומיוחד. עוד בימי קדם שימש הבבונג לרפואה, וגם כיום נעשה בו שימוש ברפואה הטבעית והמודרנית. הבבונג מכיל ריכוז שמן אתרי המופק בזיקוק מיוחד והוא בעל תכונות חיטוי נגד חיידקים ומזיקים אחרים. חליטת פרחי בבונג מיובשים נחשבת[דרוש מקור] כמועילה בטיפול כקומפרסים לעיניים דלוקות ועיפות, בעיות עיכול, כאבי מחזור, כאבי ראומטיזם, צרבת וגזים. הבבונג נחשב כמרגיע, עוזר לטיפול בבעיות שינה ובשחרור שרירים. בבונג הגדל בר בישראל הוא צמח מוגן על פי החוק. איור בוטני של בבונג דו-גוני בבונג זהוב בבונג זהוב Matricaria discoidea Matricaria discoidea בבונג, באתר ITIS (באנגלית) בבונג, באתר NCBI (באנגלית) בבונג, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בבונג, באתר צמח השדה בבונג, באתר Tropicos (באנגלית) בבונג, באתר GBIF (באנגלית) בבונג, באתר IPNI (באנגלית) מידע על קמומיל צמח מרפא באתר מד פורטל Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek-English Lexicon, χα^μαί-μηλον, www.perseus.tufts.edu camomile | Etymology, origin and meaning of camomile by etymonline, www.etymonline.com (באנגלית) Matricaria Linnaeus, web.archive.org, ‏2019-01-20 Chaves, P. F. P., Palloma de Almeida, S. H., Dallazen, J. L., de Paula Werner, M. F., Iacomini, M., Andreatini, R., & Cordeiro, L. M. (2020). Chamomile tea: Source of a glucuronoxylan with antinociceptive, sedative and anxiolytic-like effects. International Journal of Biological Macromolecules. Khatami Sabzevar, M., Haghighi, A. H., & Askari, R. (2017). The Effect of Short-term Use of Chamomile Essence on Muscle Soreness in Young Girls after an Exhaustive Exercise. Journal of Medicinal Plants, 2(62), 63-73. אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.