בואלם סנסל

בוּאלם סַנסָל (בערבית: بوعلام صنصال, באנגלית: Boualem Sansal, נולד ב-15 בספטמבר 1949 באלג'יר) הוא סופר אלג'ירי עטור פרסים שספריו זכו לצאת לאור בהוצאת גלימר בצרפת. בשנת 2012, זכה בפרס הרומן הערבי על כתיבת ספרו "רחוב דרווין", המכיל אלמנטים אוטוביוגרפיים המתארים את החיים ברובע בו נולד. מאז שנת 2006, הוא מוחרם באלג'יר בעקבות הביקורת החריפה שהוא נוהג למתוח בכתיבתו ובפורומים שונים, כלפי הממשל והעומד בראשו, כלפי השחיתות הציבורית והחברה האלג'ירית ובשל קריאתו לקיים דיאלוג בין אלג'יר לישראל. בואלם סנסל נולד בכפר קטן באלג'יריה הצרפתית, שהייתה בעת ההיא קולוניה צרפתית. כאשר היה בן שנה, התייתם מאביו, שנהרג בתאונת דרכים. בילדותו חווה את המאורעות הקשים שליוו את מלחמת העצמאות של אלג'ריה שהסתיימה בשנת 1962. סנסל הוא דוקטור לכלכלה ומהנדס במקצועו שעבד במשך שנים כמהנדס בכיר בממשלת אלג'יר. תוך כדי עבודתו בשירות הציבורי, החל לעסוק בכתיבה בעידודו של הסופר האלג'ירי ראשיד מימוני, חברו ללימודים שהלך לעולמו בגלות בצרפת בשנת 1995. ההתנקשות בחייו של נשיא אלג'יריה מוחמד בודיאף ועלייתו של האסלאם הפונדמנטליסטי באלג'יריה, השפיעו עליו לכתוב אודות ארצו. בשנת 1996 בעת שהיה בגיל 47, החל לכתוב את רומן הביכורים שלו, 'שבועת הברברים' (Le Serment de barbares), שיצא לאור בהוצאת גלימר בשנת 1999, בו שזר ביקורת גלויה על המתחולל בארצו. בספר זה שרטט סנסל את קורותיה של אלג’יריה בסוף המאה ה–20 דרך סיפור תעלומת רצח של אלג’ירי שחזר לארצו לאחר שהות של 30 שנה בצרפת. על הביקורת שהטיח כלפי הממשל בעודו עובד בשירות הציבורי, אמר: "כשכתבתי את הרומן הראשון שלי 'שבועת הברברים' שראה אור בצרפת בשנת 1999, התחלתי לשאול את עצמי מה אעשה כעת. המצב הפך למורכב. אני עובד מדינה באלג’יריה אבל כתיבתי מותחת ביקורת חריפה על המדינה ועל החברה האלג’ירית. והדבר רק החריף עם פרסום הרומן השני שלי... רציתי להישאר עובד מדינה, כי אהבתי את עבודתי כמהנדס. בשנים ההן הייתי בלב הרפורמות התעשייתיות שבוצעו באלג’יריה. זה מאוד עניין אותי. גם לא חשתי עדיין סופר, הייתי בעיני עצמי עובד מדינה שכותב. לא התכוונתי להפוך את הספרות למקצוע שלי... אמרו לי אתה מבקר יותר מדי את הממשלה. בספרים זה לא נורא, זו ספרות המתפרסמת בחו”ל, אבל בראיונות שאתה מעניק ל’לה מונד’ או ל’נובל אובזרבאטר’ או בטלוויזיה הצרפתית - תיזהר”. לאחר שפרסם מאמר בעיתון צרפתי, בו תקף את המדיניות של נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה, פוטר בשנת 2003 ממשרתו והמשיך לעסוק בכתיבה בלבד. "בסופו של דבר זה היה טוב. מאותו רגע אני מקדיש את עצמי אך ורק לספרות וכל השתלשלות האירועים, הפכה אותי ליותר עקשן". חרף המחלוקות שעוררו ספריו בארצו וחרף החשש לחייו, המשיך סנסל להתגורר במולדתו עם אשתו ושתי בנותיו. בשנת 2007, הוכרז סנסל בפסטיבל הספרים הבינלאומי שנערך בברלין, כגולה בתוך ארצו. לדבריו אלג'יריה הפכה למקום מבצר של האסלאם הקיצוני ובעקבות כך, היא מאבדת את המוסר האינטלקטואלי החיוני לאושיות הדמוקרטיה. בשנת 2008 יצא לאור ספרו השני "הכפר של הגרמני או יומנם של האחים שילר", המגולל את סיפורם של שני אחים ילידי אלג'יריה, רשל ומלריך שהתחנכו בצרפת. שניהם למדים כי בעקבות המהומות שפרצו באלג'יריה בשנת 1944, נטבחו הוריהם על ידי איסלמיסטים קיצוניים, וכי האב הנס שילר היה מהנדס כימי שהיה שותף ביצור הגז ציקלון בי, ששימש להשמדת היהודים בתאי הגאזים. בריאיון שנערך עם עיתון הארץ, אמר סנסל כי בספר זה ניסה להתריע על הגבול הדק העובר בין האסלאם הקיצוני והנאציזם. הספר תורגם לעברית וראה אור בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2010. בשנת 2012 זכה ב'פרס הרומן הערבי' (Prix du Roman Arabe) על כתיבת ספרו "רחוב דרווין", המכיל אלמנטים אוטוביוגרפיים המתארים את החיים ברובע בו נולד. הפרס הכספי נשלל ממנו על ידי השגרירים הערבים – נותני החסות, בשל היענותו להזמנה להתארח כאורח כבוד בפסטיבל הסופרים שנערך במשכנות שאננים בירושלים בחודש מאי 2012. שלושה שבועות לפני שהגיע לכנס, הואשם על ידי החמאס ב"פשע נגד מיליון וחצי קדושים מעונים אלג’ירים שהקריבו את חייהם עבור החירות”. 1999 : Le Serment des barbares, Gallimard. Prix du Premier Roman 1999. Prix Tropiques, AFD, 1999 2000 : L'Enfant fou de l'arbre creux, Gallimard. Prix Michel Dard 2003 : Dis-moi le paradis, Gallimard 2005 : Harraga, Gallimard 2008 : Le village de l'Allemand ou le journal des frères Schiller, Gallimard - Grand Prix RTL-Lire 2008, le Grand Prix de la francophonie 2008 -Prix Nessim Habif- (Académie royale de langue et de littérature françaises de Belgique). translated by Frank Wynne and published in the US as The German Mujahid (2009) and in the UK as An Unfinished Business 2011 : Rue Darwin, Gallimard 2015 : 2084 סוף העולם, מצרפתית: שירן בק, הוצאת כתר, 2016 2001 : La voix, Gallimard-Le Monde 2005 : La vérité est dans nos amours perdues, in "Des nouvelles d'Algérie", ed Métailié 2004 : La Femme sans nom. Littera et l’Aube. 2005 : Homme simple cherche évènement heureux, Le Monde. 2005 : Tous les bonheurs ne valent pas le déplacement, Magazine des Beaux Arts. 2006 : La Terrible nouvelle. Le Monde. הכפר של הגרמני או יומנם של האחים שילר / בואלם סנסל (Le village de l'Allemand ou Le journal des frères Schiller / Boualem Sansal}, תרגום מצרפתית: רמה איילון, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2010 2084 /בוּאלם סַנסָל, הוצאת כתר, מצרפתית: שירן בק, 2016. מדיה וקבצים בנושא בואלם סנסל בוויקישיתוף בואלם סנסל, ברשת החברתית Goodreads על "הסופר האלג’ירי הכותב בצרפתית בואלם סנסל", "אירוע ספרותי בשגרירות צרפת בישראל", באתר השגרירות חבצלת פרבר, שד אסלאמי בבקבוק גרמני, מקור ראשון, מוסף "שבת", 2 באפריל 2011 מיה סלע, פרס השלום הוענק לסופר האלג'ירי סנסל, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2011 רועי קייס ורועי סמיוני, הסופר האלג'יראי שהוחרם: "ליברמן ריגש אותי", באתר ynet, 10 באוגוסט 2012 ספי הנדלר, בשבחי התמימים המודעים לעצמם , באתר הארץ, 27 בספטמבר 2012 ספי הנדלר, למרות הכל - לא לבד , באתר הארץ, 27 בספטמבר 2012 ספי הנדלר, הסופר האלג'יראי שביקר בישראל נרדף ומוחרם, אבל מסרב להתחרט, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2012 גבי לוין, הסופר האלג'יראי בואלם סנסל: "איראן תנצח ותנהיג מהפכה איסלאמית", באתר הארץ, 2 בספטמבר 2015 אלעד זרט, "בעולם הערבי כולם חושבים שישראל צריכה להיעלם", באתר ynet, 28 באפריל 2016 אריק גלסנר, על "2084", של בוּאלם סַנסָל, המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 23 באפריל 2016 בואלם סנסל (1949-), דף שער בספרייה הלאומית