laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שחר (הגליל העליון)

שחר הייתה נקודת התיישבות בגליל העליון ליד גוש חלב. המקום יושב בינואר 1949 על ידי גרעין "שחר" של הקיבוץ הדתי, אך אלו עזבו לאחר כשנה ובמקומם התיישבו עולים מטריפולי. באוגוסט 1953 עברו המתיישבים למושב דלתון. גרעין שחר היה גרעין של הקיבוץ הדתי שהורכב מעולי טריפולי, טורקיה ומצרים. היה זה הגרעין הראשון של בני עדות המזרח. הם עברו הכשרה בטירת צבי, כפר עציון וקבוצת יבנה. לאחר ההכשרה, בסוף 1946 הקימו חברי הגרעים, כחמישים במספר, מחנה זמני בנתניה. בשנת 1947 עברו חברי גרעין שחר להתיישבות במקום זמני ליד כפר אתא, שם הם לקחו חלק בלחימה במלחמת העצמאות. בסוף 1948 התיישבו באופן זמני בכפר ערבי נטוש ליד ביריה ובינואר 1949 התיישבו בנקודת קבע ליד גוש חלב. הקיבוץ קלט חברים נוספים ממרוקו וילידי ארץ ישראל, אך לא החזיק מעמד זמן רב. החורף הקשה של סוף 1950 פגע קשות במשק ובנוסף, רבים מחברי הקבוצה בקשו לחבור אל הוריהם שעלו אז לישראל. כ-25 חברים שבקשו להמשיך במסגרת קיבוצית עברו לבני דרום. במחצית הראשונה של 1950 עלו למקום 32 משפחות מעולי טריפולי. היישוב הוכלל במועצה אזורית מרום הגליל בעת הקמתה לאחר שהתברר שקרקעות כפר שחר הוחכרו לאנשים פרטיים עברו המתיישבים באוגוסט 1953 לכפר א-דלאתה הנטוש והקימו בו את מושב דלתון. היישוב הוקם כחלק מגוש של מושבים דתיים של עדות המזרח בגליל המעליון המזרחי וביניהם פאר עם (חצור) שמוע (עין זיתים?), ביריה, מירון, דישון, שחר שהפכה לדלתון, עלמא וראס אל אחמר (כרם בן זימרה) נחום ברוכי, קבוצת שחר, עמודים, תשרי - חשון תשס"ח (717) 1 הוקמה נקודה חדשה בגליל העליון, מעריב, 12 בינואר 1949 קיבוץ דתי חדש בגליל העליון, הַבֹּקֶר, 14 בינואר 1949 אברהם בר אוריין, בקבוצת "השחר" בנתניה, הצופה, 28 בפברואר 1947 מפת האזור בהוצאת מחלקת המדידות, 1949, עם סימון היישוב 'שחר' דרומית מערבית לביריה, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור ישעיהו עשני, דלתון - כפר המתמידים, דבר, 27 בדצמבר 1957 יוצאי ארצות ערב להתיישבות בגליל העליון, על המשמר, 14 בינואר 1949 קיבוץ של כמה גלויות, הצופה, 26 בינואר 1950 הוא היה קיים בנובמבר 1949: חיילים דורזיים התנפלו על כפר ערבי, דבר, 14 ביולי 1949 כנס מתיישבי הגליל החדשים, הַבֹּקֶר, 23 בנובמבר 1949 במושבים דתיים בגליל העליון, הצופה, 16 ביולי 1950 הוקמה מועצה אזורית מרום הגליל, הַבֹּקֶר, 13 באוגוסט 1950 סכסוך קרקע בין מושב שחר וגורמים פרטיים, על המשמר, 18 בינואר 1953
נחל קצרין

נחל קצרין הוא נחל ברמת הגולן העובר סמוך לקצרין. הנחל הוא אחד מיובליו של נחל משושים. אורכו של הנחל כ-15 קילומטרים והוא זורם בחורף בלבד. הנחל מתחיל מצפון-מזרח לקצרין, סמוך לציר הנפט ולחורבת דביה, בגובה של כ-600 מטרים. אפיק הנחל עובר בין אזור התעשייה קצרין לבתי התושבים. סמוך לרחוב זוויתן בקצרין ישנו מפל באפיק הנחל. גובהו של המפל כ-10 מטרים, וזרימת המים בו מרשימה בחורף ובעיקר לאחר גשמים חזקים. מהמפל ממשיך הנחל במהלכו דרום מערבה, ואוסף אליו את מימי ואדי דיפלה המתחיל בקצרין. אפיק הנחל מעמיק ובאזור זה מתחיל האזור הקניוני של הנחל. נחל קצרין נשפך לנחל משושים כקילומטר מצפון לשמורת נחל משושים. סמוך לנחל גדלה צמחיית נחלים הכוללת רקפות, כרמלית נאה, חלבלוב, הרדוף הנחלים וכלך מצוי. מדיה וקבצים בנושא נחל קצרין בוויקישיתוף מפל קצרין, באתר iNature המלצה לטיול: נחל קצרין, פריחת הכרמליות הנאות, באתר איגוד ערים כנרת נחל קצרין, באתר סברסים נחל קצרין בזרימת חורף לאחר גשמים, בעמוד הפייסבוק של מועצה מקומית קצרין, 8 בינואר 2019 המלצה לטיול: נחל קצרין, פריחת הכרמליות הנאות, באתר איגוד ערים כנרת מפל קצרין, באתר iNature
Freaky!

Freaky! (בעברית: מוזר!) הוא שיר באנגלית, שנכתב והולחן על ידי ג'יאנלואיג'י פאזיו, הנריק סטין האנסן, ננה בוטוס, ובוצע על ידי סנהיט. ב-9 במרץ 2020 השיר זכה ב-"Digital Battle" שהיווה את קדם האירוויזיון הסן מרינזי, ונבחר לייצג את המדינה באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. אך לבסוף האירווזיון של 2020 בוטל באותה שנה עקב מגפת הקורונה שפרצה באותה תקופת זמן ולכן השיר לא הושמע אף פעם באירווזיון. San Marino: Senhit will sing “Freaky!” at Eurovision 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בני וורונין (סדרת טלוויזיה)

בני וורונין (ברוסית: Воронины) הוא עיבוד רוסי לתוכנית הטלוויזיה האמריקאית "כולם אוהבים את ריימונד", ששודר מאז 2009. אחרי מספר עונות, הסדרה הפכה להפקה עצמאית. הסדרה שודרה לראשונה ברשת STS ב-16 בנובמבר 2009, ובאוקטובר 2019 סיים הערוץ את שידורי העונה ה-24. בשנת 2010 הסדרה זכתה בפרס TEFI בקטגוריית הסיטקום הטוב ביותר. בשנת 2017 נכנסה לספר השיאים של גינס כפרויקט עיבוד הטלוויזיה הארוך בעולם. הכוכבים המרכזיים של הסדרה היו גאורגי דרונוב, יקטרינה וולקובה, בוריס קלוייב, סטניסלב דוז'ניקוב, אנה פרולובצבה. דוז'ניקוב נדרש להשיל 20 ק"ג ממשקלו לצורך התפקיד. במהלך צילומי הפרק ה-455 של התוכנית היא נכללה בספר השיאים של גינס כעיבוד הטלוויזיה הארוך ביותר בעולם. בשנת 2015 התוכנית הייתה אחת מחמש התוכניות הטובות ביותר שנצפו ברוסיה שלא היו בכורות. אתר "Vokrug TV" ציין את בני וורונין כ"אולי המשפחה הכי אהובה ברוסיה". אתר האינטרנט הרשמי של בני וורונין בני וורונין, ברשת החברתית פייסבוק בני וורונין, ברשת החברתית VK "בני וורונין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בני וורונין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בני וורונין", סרטונים בערוץ היוטיוב "Сериал попал в Книгу рекордов Гиннесса". Argumenty i fakty. 2017-10-02. נבדק ב-2019-02-24. "У сериала юбилей: в эфир выходит 400-я серия". Вокруг ТВ (באנגלית). נבדק ב-2019-02-24. "Съёмки нового сезона с участием Клюева начнутся летом". RIA Novosti (ברוסית). 2018-05-14. נבדק ב-2019-02-24. "Любовь за кадром". starhit.ru (ברוסית). נבדק ב-2019-02-24. "Воронины возвращаются на экраны". Вокруг ТВ.
מרים כהן

מרים כהן (נולדה באוקטובר 1941, רמת גן, ארץ ישראל) היא מתמטיקאית ישראלית, פרופסורית אמריטה באוניברסיטת בן-גוריון. כהן נולדה ברמת גן באוקטובר 1941, לד"ר חנה וג'וסין הירש. גדלה בפתח תקווה. ב-1959 התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל הקשר. ב-1961 נישאה ליאיר כהן וב-1962 נסעו שניהם ללמוד בארצות הברית. לאחר חזרתם לישראל, התגורר בירוחם במשך כ-10 שנים. לזוג 4 ילדים. תואר ראשון .B.Sc במתמטיקה בהצטיינות מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה (אנ'). תואר שני .M.Sc במתמטיקה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). את הדוקטורט עשתה באוניבסיטת תל אביב בהנחיית הפרופסורים ישראל הרשטיין וקליין. בשנת 1980 הצטרפה לסגל אוניברסיטת בן-גוריון, אליה היא שייכת עד היום. בשנים 1983 עד 1985 הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת דרום קליפורניה וב-UCLA. ב-1997 הייתה פרופסור אורח במכון למתמטיקה של אוניברסיטת פודן (אנ') בשאנגחאי. בשנים 1993 עד 1995 ניהלה את המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב. בשנים 1998 עד 2002 שימשה כדיקנית הפקולטה למדעי הטבע. מ-2003 היא מנהלת המרכז ללימודים מתקדמים במתמטיקה של אוניברסיטת בן-גוריון. ב-1996 הקימה את המסלול לביואינפורמטיקה במסגרת המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב. ב-2001 ייסדה את המרכז ללימודים מתקדמים במתמטיקה של אוניברסיטת בן-גוריון. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בין תחומי המחקר שלה: אלגברת הופף (אנ'), קבוצות קוואנטום (אנ') ושימושיהן בפיזיקה, ותורת חוגים לא-קומוטטיביים (אנ'). נשיאת האיגוד הישראלי למתמטיקה - 1992–1994 עמיתת האגודה האמריקאית למתמטיקה – 2017 מרים כהן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דף הבית של מרים כהן (באנגלית)
אם תרצי (שיר של חנן בן ארי)

אם תרצי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי. השיר יצא לאור ב-26 בפברואר 2020, כסינגל מתוך אלבום עתידי, על ידי חברת התקליטים יוניסל. השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של כאן גימל לשנת ה'תש"ף. השיר נכתב והולחן על ידי חנן בן ארי והופק על ידי תומר בירן. השיר הוא בסגנון הפופ. השיר נכתב לאשתו הדסה, ועוסק בפחד שמא תעזוב אותו. הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו ציון של ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר, בוים על ידי יעקב אסרף והועלה לערוץ היוטיוב של חנן בן ארי ב-26 בפברואר 2020, בסמוך לצאת הסינגל . הקליפ צולם ברובו במעלית בבית החולים איכילוב בהשתתפות עובדים ואורחים בבית החולים. נכון לאפריל 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-32 מיליון צפיות. לשיר יצאו גרסאות כיסוי רבות, בהן של הזמר החסידי-אמריקאי יעקב שוואקי יחד עם נפתלי שניצלר. השיר הוקלט ברוסית בידי מקסים לאונידוב. סרטון השיר "אם תרצי" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית הקליפ החדש של חנן בן ארי - מאחורי הקלעים, באתר ערוץ 7, 27 בפברואר 2020 אם תרצי - יוסמיוסיק חנן בן ארי, אם תרצי, באתר יוסמיוסיק, ‏26 בפברואר 2020 אם תרצי, סרטון באתר יוטיוב מחרוזת רוק ישראלי, בביצוע יעקב שוואקי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 9:42) Максим Леонидов создал русскую версию суперхита Ханана Бен-Ари | Новости | Бит-квартет Секрет, bitkvartetsekret.ru ערב טוב עם גיא פינס, ‏חנן בן ארי: "אני לא ישן בלילה מזה שעברתי את נועה ומרגי", באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2020
חיוך הגדי

חיוך הגדי הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986 בבימויו של שמעון דותן, אשר מבוסס על ספר בעל אותו שם מאת דויד גרוסמן (1983). בסרט מככבים רמי דנון, מכרם ח'ורי והשחקן הטורקי טונג'ל קורטיז, ששיחק שנה לפני כן בסרט גשר צר מאד. את הסרט מקריין מיכה לבינסון. צילומי הסרט החלו ביולי 1985. בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין (1986), זכה קורטיז בפרס "דב הכסף" ושמעון דותן היה מועמד לפרס "דב הזהב". לאחר ההצלחה בפסטיבל ברלין, נמכר הסרט להפצה בינלאומית באירופה וארצות הברית. לכפר הפלסטיני ענדל נכנסים חיילי צה"ל ובראשם המושל הצבאי סגן אלוף כצמן (מכרם ח'ורי), סגנו רב-סרן שפר (דני מוג'ה) והרופא הצבאי סרן אורי לניאדו (רמי דנון). הם מתקבלים על ידי המוכתר ותושבי הכפר ואורי נושא דברי ברכה לתושבים עם תקווה לשיתוף פעולה. הנאום שלו מופרע בצעקות על ידי הזקן חילמי (טונג'ל קורטיז) שנחשב למשוגע. אורי מתקרב לזקן והשניים נועצים זה בזה מבט ארוך, אך עד מהרה מתיידדים. חילמי מתגורר במערה מחוץ לכפר. הוא מספר לאורי כי יש לו בן מאומץ בשם יזדי (מוחמד דיב). אימו של יזדי הרתה מחוץ לנישואים וחילמי הסכים לשאת אותה ולגדל את יזדי כדי שלא ירצחו אותה. יזדי יוצא לפעולות נגד הצבא ומאמין בהתנגדות אלימה לשלטונות הכיבוש. אשתו של חילמי מתה ונערה אילמת, נג'את, מביאה לו כל יום אוכל למערה. כוח של צה"ל מותקף בפאתי הכפר. התוקפים נמלטים ובשטח נשאר חמור הרוג. כצמן מטיל עוצר על הכפר ומשאיר את פגר החמור במרכז הכפר עד שיוסגרו המחבלים. אורי מתנגד לכך ומתעמת עם כצמן ושפר. הוא תוקף את שפר וכצמן מכניס אותו למעצר. אורי וכצמן היו פעם חברים טובים. הם נפגשו כשאורי למד רפואה באיטליה. אשתו של אורי, שוש (איריס הופמן) היא מדריכת מבקרים במוזיאון תל אביב לאמנות. יחסיה עם אורי נמצאים במשבר. היא מרגישה שאורי אינו מודע לכך, ומחייך כל הזמן חיוך אווילי שהיא מכנה "חיוך הגדי". היא מתחילה ברומן עם כצמן שלא נסתר מאורי ומגביר את המתח ביניהם. בהתקלות עם המחבלים נהרגים שלושה מהם בתוכם יזדי. אורי משתחרר ממעצר ונוסע לחילמי האבל. חילמי מחזיק אותו כבן ערובה ומורה לו להודיע בקשר לכצמן כי הוא דורש את נסיגת הצבא מהאדמות הכבושות בתמורה לשחרורו. כצמן מארגן כוח כדי להשתלט על המערה. לבסוף הוא מחליט לעלות לשם לבד בהסכמתו של חילמי. במערה מתפתח מאבק בינו לבין חילמי החמוש, שבמהלכו נפלט כדור מאקדחו של חילמי והורג את אורי. הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים "חיוך הגדי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חיוך הגדי", באתר AllMovie (באנגלית) "חיוך הגדי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "חיוך הגדי", באתר אידיבי "חיוך הגדי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "חיוך הגדי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית חיוך הגדי, באתר קרן הקולנוע הישראלי ביקורות מאיר שניצר, סרט בלי לפגוע בזכויות, חדשות, 14 באפריל 1986 אורי אבנרי, מות חמור, "העולם הזה", גיליון 2535 מ-2 באפריל 1986, עמוד 17 מי אתם, יוצרי "חיוך הגדי"?, חדשות, 17 באפריל 1986 רחל נאמן, סרט חדש - אגדה בגדה - אין אהבות פוליטיות, כותרת ראשית, 20 בנובמבר 1985 מאיר שניצר, מכרם ח'ורי במבטא פולני, חדשות, 9 ביולי 1985 עירית שמגר, קולנוע ישראלי: יש רמה, אין כסף, מעריב, 29 באפריל 1986 "חיוך הגדי" להפצה בינלאומית, חדשות, 20 בפברואר 1986
פול מורטון

פול מורטון (באנגלית: Paul Morton;‏ 22 במאי 1857 - 19 בפברואר 1911) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא תאודור רוזוולט. פול מורטון נולד בדטרויט וגדל בנברסקה סיטי שבנברסקה. אביו היה ג'וליוס סטרלינג מורטון, שכיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד ואחיו היה ג'וי מורטון שייסד את חברת "מורטון סולט" שעד היום מייצרת מלחים לצורכי תעשיית המזון ותעשיות נוספות. אף על פי שאביו נמנה עם חברי האגף השמרני של המפלגה הדמוקרטית, היה פול מורטון חבר האגף הפרוגרסיבי של המפלגה הרפובליקנית. מעבר זה בתמיכה במפלגות בין אב לבן מקביל גם למקרה של הנרי קנטוול וולאס שכיהן גם הוא כמזכיר החקלאות בממשלו של הנשיא וורן הרדינג ובנו, הנרי וולאס שכיהן באותו תפקיד בממשלו של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט מהמפלגה הדמוקרטית. מורטון כיהן כמזכיר הצי בין השנים 1904–1905. לפני כן הוא היה סגן נשיא חברת סנטה פה. כאשר התברר שהחברה זכתה להטבות בלתי חוקיות בעת עבודתו שם, הוא אולץ לפרוש מתפקידו כמזכיר הצי כדי למנוע שערורייה, אף על פי שהנשיא רוזוולט טען שמורטון עצמו לא היה מודע לעברות אלו. לאחר שפרש מתפקידו הוא היה נשיא של חברת הביטוח Equitable Life Assurance Society. מדיה וקבצים בנושא פול מורטון בוויקישיתוף The Political Graveyard פול מורטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דאג קולינס (פוליטיקאי)

דאג קולינס (באנגלית: Doug Collins; נולד ב-20 באוקטובר 1965) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת ג'ורג'יה, בין השנים 2021-2013. קולינס נולד וגדל בגיינסוויל שבג'ורג'יה. הוא סיים תואר ראשון במכללת צפון ג'ורג'יה, תואר שני בתאולוגיה (MDiv) מסמינר הכמורה בניו אורלינס ותואר JD במשפטים מבית הספר למשפטים ג'ון מרשל באטלנטה. לאחר פיגועי 11 בספטמבר התגייס לכוחות המילואים של חיל האוויר של ארצות הברית ושירת ככומר צבאי, בין השאר הוצב בעיראק במהלך מלחמת עיראק. הוא ממשיך לשירת במילואים בתפקיד זה בדרגת לוטננט קולונל. בשנים 2007–2013 כיהן כחבר בית הנבחרים של מדינת ג'ורג'יה. בנובמבר 2012 נבחר לנציג המחוז התשיעי של ג'ורג'יה בבית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 74%. הוא נבחר לתקופות כהונה נוספות ב-2014, 2016 וב-2018. מינואר 2019 ועד מרץ 2020 כיהן כנציג הבכיר של המפלגה הרפובליקנית בוועדת המשפטים של בית הנבחרים. בבחירות לסנאט האמריקאי ב-2020 התמודד מול קלי לפלר ורפאל וורנוק על מושבו של ג'וני אייזקסון הפורש, אך לא העפיל לסיבוב השני. מדיה וקבצים בנושא דאג קולינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאג קולינס דאג קולינס, ברשת החברתית פייסבוק דאג קולינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דאג קולינס, ברשת החברתית אינסטגרם דאג קולינס, סרטונים בערוץ היוטיוב דאג קולינס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
מערכת התשלומים המהירים (רוסיה)

מערכת התשלומים המהירים של בנק רוסיה (Система быстрых платежей Банка России, СБП) היא מערכת המאפשרת לאזרחים להעביר כספים באמצעות מזהה המוטב (נכון להיום, לפי מספר טלפון), גם אם הצדדים להעברה מחזיקים חשבונות במוסדות אשראי שונים. בעתיד המערכת תאפשר לבצע תשלומים מיידיים 24/7 גם עבור סחורות ושירותים, כולל תשלומי ממשלה, תוך שימוש בקוד QR. הבנק המרכזי של רוסיה בסוף 2018 הודיע כי בשנת 2019 הוא לא יחייב בנקים בגין שירות בפעילות המערכת מבנקים. ב-24 בינואר 2019 הודיע ראש המערכת הלאומית לכרטיסי תשלום (NSPK) כי 40 בנקים מנהלים משא ומתן להצטרף למערכת התשלומים המהירה. ב-28 בינואר 2019 הושקה ברוסיה מערכת התשלומים המהירים. כמעט כל הבנקים הרוסיים המחוברים למערכת התשלומים המהירים של בנק רוסיה (SBP) קובעים תעריף אפס להעברות בתוך המערכת. בחודשים הראשונים להפעלתה לא חייבו עמלה מלקוחות. ב-28 בפברואר 2019 מערכת התשלומים המהירים הוכנסה לפעילות מסחרית עבור מגוון רחב של בנקים ללקוחות, המאפשרת לאנשים לבצע העברות מיידיות באמצעות מספר טלפון. בחנויות הרוסיות החלו להשתמש מאוגוסט 2019. החל מ-1 בינואר 2020 הפכה מערכת התשלומים המהירה למערכת בתשלום. לפיתוח מערכת התשלומים המהירים ברוסיה קדמה עבודה על חקר הניסיון העולמי, שסיכם הבנק המרכזי בדו"ח פנימי. המפעיל ומרכז המערכת הוא הבנק המרכזי של רוסיה, כאשר מרכז סליקת התפעול והתשלומים היא המערכת הלאומית לכרטיסי תשלום שהושקה בשנת 2019. מערכת התשלומים המהירים באתר הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית מערכת התשלומים המהירים באתר המערכת הלאומית לכרטיסי תשלום Система Банка России на смену переводам с карты на карту Банк России запустит систему быстрых платежей 28 января В России запустили систему быстрых платежей Переводы в рамках Системы быстрых платежей (СБП) Эдвард Сержан (2019-01-30). "Система быстрых платежей заработает в магазинах в августе 2019 года" (ברוסית). Известия. נבדק ב-2019-01-30. "Обзор мирового опыта использования систем быстрых платежей и предложения по внедрению в России" (PDF) (ברוסית). Банк России. 2017. נבדק ב-2020-01-09. "FedNow Service" (באנגלית). Board of governors of the Federal reserve system. 2019-08-05. נבדק ב-2020-01-09.
All of My Love

All of My Love (בעברית: כל אהבתי) הוא שיר באנגלית, שנכתב והולחן על ידי בוריסלאב מילאנוב, ברנרדה ברונוביץ', סזאר סמפסון, סבסטיאן ארמן, יואקים פרסון ובוצע על ידי דסטיני צ'וקוניארה. ב-9 במרץ 2020 נחשף כי השיר הוא השיר המלטזי לאירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. סרטון השיר "All of My Love" באתר יוטיוב סמי לוקלה, 🇲🇹 Destiny Chukunyere releases Eurovision entry “All Of My Love”, אסקאקסטרה, 9 במרץ 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרביט ניצוח

שרביט ניצוח או מקל ניצוח, הוא מקל המשמש מנצח להעצמת תנועותיו בזמן ניצוח על הרכב של מוזיקאים. השרביטים המודרניים לרוב עשויים מעץ קל משקל (כדוגמת בלזה), פיברגלס או קרבון אשר מחובר לידית בצורת נורה אשר לרוב עשויה משעם, עץ אלון, עץ אחר או אלומיניום. לחלק מן מנצחים ידועים, כגון הרברט פון קאראיין והנרי ווד נבנו שרביטי ניצוח המותאמים לטבע הביצוע שלהם ולמאפייניהם האישיים והפיזיים. השרביטים המודרניים הראשונים החלו להבנות בסביבות אמצע המאה ה-19. אורכם של הסטנדרטי של השרביטים נע בין 25 ל-35 ס"מ, אם כי ישנם שרביטים ארוכים יותר, רובם היסטוריים. הדרך הסטנדרטית לאחיזת שרביט ניצוח הוא כשהמקל נמצא בין האגודל לאצבע המורה, ושהידית מונחת במרכז כף היד. רוב המנצחים מחזיקים את השרביט ביד ימין, אף על פי שחלק מהשמאליים אוחזים ביד שמאל. במקרים כאשר מבוצעת מוזיקה ווקאלית, מוזיקה בהרכבים קטנים ומוזיקה כלית מוקדמת מהתקופה הקלאסית ומתקופת הבארוק, ההעדפה תהיה לניצוח ללא שרביט ניצוח. בתקופת הבארוק בצרפת, המלחין ז'אן-בטיסט לולי נהג לנצח על יצירותיו באמצעות הקשת הפעמות על ידי הטחת מטה ארוך לרצפה בזמן הפעמות המודגשות (המילה bâton משמעותה "מטה" בצרפתית). בקונצרט של 8 בינואר 1687, כשהוא מנצח על יצירתו טה דאום אל מול לואי הארבעה עשר, פגע המקל באצבע רגלו. המקרה התפתח לנמק, שממנו הוא לבסוף נפטר ב-22 במרץ של אותה השנה. השימוש בשרביט הניצוח כאמצעי להעברת רעיונות מוזיקליים הלך והתגבר לאורך התקופה הרומנטית במוזיקה (ובמיוחד לאורך השנים 1820–1840) בעקבות שתי מגמות: הראשונה, מוזיקה מסובכת ומתוכמת יותר אשר דורשת מוזיקאי שכל תפקידו הוא תיאום בין הנגנים השונים (עד אז זה היה תפקיד הקונצרטמייסטר). השנייה, היא תהליך התרחבותה של התזמורת, מתזמורת קאמרית לתזמורת סימפונית. כשלואי שפור ניצח עם שרביט ניצוח על הסימפוניה השנייה שלו בזמן ביקור באנגליה בשנת 1820, איגנץ מושלס ציין כי "אמנם הוא מרוכז בדפדוף בפרטיטורה, אך הוא איננו מסוגל להוביל את הצבא המוזיקלי ללא שימוש בשרביט הניצוח שלו". עם עלייתו של הג'אז ותזמורות הביג בנד בתחילת המאה ה-20, החל להיווצר צורך במנצח. עם הזמן נוצרו "שרביטי ג'אז", שהיו ארוכים או קצרים במקצת מן השרביטים הסטנדרטיים. ניצוח מנצח פרטיטורה מדיה וקבצים בנושא שרביט ניצוח בוויקישיתוף Ignaz Moscheles, The Life of Moscheles with Selections from his Diaries and Correspondence, London: Hurst and Blackett, 1873 vol. 1 p. 76
ג'רארד הורן

ג'רארד ג'יימס פרטווי הורן (באנגלית: Gerard James Pertwee Horan; נולד ב-11 בנובמבר 1962) הוא שחקן אנגלי. הורן נולד בסטוקפורט שבצ'שייר. הוא ידוע מהופעותיו בתפקיד הכבאי לזלי ("כריזמה") אפלבי בסדרה "London's Burning" בין השנים 1986 ל-1989, וכן בשנת 1994. Jerusalem (2009) בתפקיד וסלי The Ferryman (2017) בתפקיד האב הוריגן The Nativity בתיאטרון הלאומי ג'רארד הורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "..: LONDON'S BURNING :." www.britishdrama.org.uk.
הדום הקרח ברטרנד

הדום הקרח ברטרנד (באנגלית: Bertrand Ice Piedmont) הוא הדום קרח גדול, בחוף פאלייר, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. הדום הקרח ממוקם בין מפרץ ריימיל ומפרץ מיקלסן. אורכו של הדום הקרח 20 קילומטרים ורוחבו 9 קילומטרים. הדום הקרח גובל מדרומו ברכס פאבי ובצידו הצפוני בהר בלק ת'אמב. הדום הקרח נסקר בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בפיקודו של ג'ון ריימיל; ונסקר מחדש על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1948–1949, שיצאו לסקרים אלה מתחנת האי סטונינגטון. שמו של הדום הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הדום הקרח נקרא על שמו של קנת' ג'י. ברטרנד (Kenneth J. Bertrand), פרופסור לגאוגרפיה ולהיסטוריה של אנטארקטיקה באוניברסיטה הקתולית של אמריקה בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, שהיה חבר בוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של ארצות הברית בין השנים 1947–1973, ויושב ראש הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של ארצות הברית בין השנים 1962–1973. • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 152 • Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-Change and Glaciological Map of the Larsen Ice Shelf Area, Antarctica: 1940–2005, USGS • Peter Gibbs, A memoir of time in the Antarctic 1956-59 הדום הקרח ברטרנד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הדום הקרח ברטרנד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הדום הקרח ברטרנד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי
ארתור וייזר

ארתור ווייזר (בגרמנית Artur Weiser;‏ 18 בנובמבר 1893, קרלסרוהה – 5 באוגוסט 1978, טובינגן) היה תאולוג אוונגליסטי גרמני וחוקר הברית הישנה. הוא לימד באוניברסיטת טובינגן בין השנים 1930 – 1962. ארתור ווייזר למד תאולוגיה פרוטסטנטית באוניברסיטאות היידלברג, גטינגן ורוסטוק החל משנת 1912. במהלך מלחמת העולם הראשונה הפסיק את לימודיו עבור שירות צבאי בין השנים 1914 - 1918. בשנת 1920 הוסמך בהיידלברג וקיבל את נציגות הכנסייה במדינת באדן. בשנת 1921 קיבל רישיון לתאולוגיה, בשנת 1922 לימד בהיידלברג, כמרצה זוטר, ומשנת 1928 כפרופסור חבר. בשנת 1930 קיבל תפקיד כפרופסור חבר לברית הישנה באוניברסיטת טובינגן, שם עבד עד סוף חייו. במקביל למינויו, העניקה לו הפקולטה התאולוגית באוניברסיטת היידלברג דוקטורט לשם כבוד. בתקופת שלטון הנאציזם, ווייזר הצטרף לאידאולוגיה השלטת. יחד עם פרופסורים אחרים של טובינגן הצטרף למפלגה הנאצית ב-1 במאי 1933. הוא גם הפך לחבר תומך ב-SS(אנ') והיה מעורב בארגונים נאציים כמו NSLB(אנ')‏, NSV(אנ')‏ ו- NSDDB(אנ')‏. בשנים 1934–1943 פרסם וייזר את כתב העת Deutsche Theologie. ווייזר הצטרף גם לנוצרים הגרמנים(אנ'); לאחר נאומו של ריינהולד קראוזה בארמון הספורט, הוא נטש אותם. בשנים 1935 - 1945 שימש ווייזר כדיקן הפקולטה לתאולוגיה אוונגליסטית, בשנת 1937 מונה לפרופסור מן המניין. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, המשיך ווייזר את פעילות ההוראה שלו בתחילה בלא הפרעה. במהלך הדה-נאציפיקציה הוא הושעה בגלל חברותו במספר ארגונים נאציים ומעמדו כדיקן עורער. בזמן תהליך ההשעיה, תמך בו האנס רוקרט(גר') במתן חוות דעת חיובית. הוא פוטר בשנת 1949, אך בשנת 1951 קיבל שוב את תוארו כפרופסור "מחוץ למניין" באוניברסיטת טובינגן. וייזר פרש בשנת 1962. וויזר היה תלמידו של הרמן גונקל. מתוך מחקריו על מזמורי ספר תהילים הוא הסיק שבישראל הקדום הייתה מסורת פולחנית של חג ברית ושרבים ממזמורי התהילים היוו חלק ממנו. ספר הקורס "מבוא למקרא" של האוניברסיטה הפתוחה, יחידות 9–10 אמונות ודעות במזמורי תהילים, מאת מאיר וייס, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, 2001 רשימת ספריו של ארתור וייזר בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה The “Sportpalast Scandal” מבוא למקרא של האוניברסיטה הפתוחה יחידות 9–10 עמ' 213 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלאק ת'אמב

בלאק ת'אמב (באנגלית: Black Thumb; מילולית: אגודל שחור) הוא הר בחוף המערבי (חוף פאלייר) של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 1,190 מטרים מעל פני הים. מדרונותיו מחורצים וסלעיים. ההר ניצב בין קרחון רומולוס והדום הקרח ברטרנד. ההר התגלה ומופה על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, בפיקודו של ג'ון רידוך ריימיל, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1934–1937. ההר נסקר מחדש על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1948–1949, שיצאו לסקרים אלה מתחנת האי סטונינגטון. ריימיל קרא להר בשם זה, בשל צורתו וצבעו. • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 203 בלאק ת'אמב באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בלאק ת'אמב באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה בלאק ת'אמב באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מזג אוויר נוכחי מעודכן בהר בלאק ת'אמב תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר בלאק ת'אמב נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר בלאק ת'אמב גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי
רכס ארגנטינה

רכס ארגנטינה (באנגלית: Argentina Range) הוא רכס הרים בצפון מזרח הרי פנסקולה, שבאנטארקטיקה. הרכס ממוקם 56 קילומטרים ממזרח לצפון רכס פורסטל. הרכס כולל פסגות סלעיות ומצוקים. אורכו של הרכס 68 קילומטרים. שיא גובהו של הרכס 925 מטרים מעל פני הים (בהר ספאן). הרכס התגלה וצולם מן האוויר ב-13 בינואר 1956, במהלך טיסת צילום טרנסאנטארקטית של צי ארצות הברית ממפרץ מקמרדו לים ודל (טיסה הלוף וחזור, בלא הפסקה). הרכס כולו מופה בשנים 1967–1968 על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1964. שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הרכס נקרא על שמה של ארגנטינה, אשר מאז שנת 1955, ובמשך שנים רבות הפעילה תחנת מחקר על מדף הקרח רון-פילכנר. אתרים ברכס ארגנטינה: • Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, P 246 • RYSZARD WRONA, Cambrian microfossils from glacial erratics of King George Island, Antarctica, Acta Palaeontologica Polonica 49 (1): 13–56. רכס ארגנטינה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס ארגנטינה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס ארגנטינה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת רכס ארגנטינה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי