laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליהו דובקין

אליהו דוֹבְּקִין (31 בדצמבר 1898 – 26 באוקטובר 1976) היה ממנהיגיה של תנועת העבודה בארץ ישראל, חבר הנהלת הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית, מחותמי מגילת העצמאות וממייסדי מוזיאון ישראל. נולד בעיר בוברויסק, בפלך מינסק שבתחום המושב של האימפריה הרוסית, ברוסיה הלבנה (כיום בבלארוס) למשפחה יהודית דתית וציונית. אביו, יוסף דובקין, עסק בסחר יערות ועצים ואחר כך בבנקאות והיה מעסקני המזרחי. בסוף מלחמת העולם הראשונה נמלטה המשפחה מפני הבולשביקים לפולין, והתיישבה בעיר ביאליסטוק. למד בחדר ואת חינוכו התיכוני הכללי קיבל בגימנסיה "צווירקו" בבוברויסק. היה מייסד של ארגון הסטודנטים הציוניים "החבר" בחרקוב בשנת 1914. ב-1917, כסטודנט בחרקוב, הצטרף לתנועת "החלוץ" שהוקמה באותה שנה על ידי יוסף טרומפלדור. היה מראשי החלוץ ותנועת העבודה בפולין. בשנת 1921 נבחר כמזכיר הכללי של מרכז "החלוץ" העולמי שמושבו היה בוורשה. שם הכיר את שמחה בלאס, שמאוחר יותר נשא את אחותו יהודית לאשה. היה מראשי מפא"י, וב-6 ביוני 1932 עלה עם רעייתו ובתו באניה "קרנארו", מטריאסטה לארץ ישראל וגר במעונות עובדים ד' ברח' מאפו בתל אביב. באותה שנה נבחר למועצת הסתדרות העובדים הכללית ולמנהל המרכז לעלייה שלה. מ-1933 ועד פרישתו ב-1968 היה חבר בועד הפועל הציוני. עם התמנותו, מטעם מפא"י, כסגן חבר בהנהלת הסוכנות היהודית עבר לירושלים. בשנת 1936 נבחר כחבר מלא בהנהלת הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית ועד 1968 מילא תפקידי ראש מחלקה שונים בהנהלת הסוכנות. במלחמת העולם השנייה עמד בראש מחלקת העלייה של הסוכנות ועסק בהצלת יהודים והעלאתם לארץ ולאחר מכן בהעפלה (עלייה "בלתי לגלית"). דובקין כיהן בהנהלת הסוכנות וההנהלה הציונית כראש המחלקות: העלייה, הארגון, הנוער והחלוץ (משנת 1945 עד 1968). היה חבר מועצת העם ומחותמי מגילת העצמאות. בעת הכרזת המדינה היה בירושלים הנצורה, וחתימתו על המגילה הייתה במועד מאוחר יותר. לאחר קום המדינה, המשיך להיות חבר הנהלת הסוכנות. היה יו"ר הנהלת קרן היסוד, לסירוגין, משנת 1948 עד 1961. דובקין היה גם אספן אמנות, יושב ראש בית הנכות בצלאל, ולאחר הקמת מוזיאון ישראל היה חבר הנהלתו עד פטירתו. תרם אוסף גדול של כלי זכוכית עתיקים שנקרא על שמו למוזיאון ישראל. הותיר אחריו בן (דוד דובקין), שהיה חבר קיבוץ חצרים, ובת (נחמה), שנישאה ליהודה דקל, שהיה מנהל מחלקת ההתיישבות של הסוכנות. נכדו, אבישי דקל, הוא פרופסור לאסטרופיזיקה. "העלייה וההצלה בשנות השואה", ההסתדרות הציונית העולמית, המחלקה לענייני הנוער והחלוץ, ירושלים, 1946. 'דובקין, אליהו', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 155–156. (הספר בקטלוג ULI) מדיה וקבצים בנושא אליהו דובקין בוויקישיתוף מרדכי נאור, החותֵם העשירי - אליהו דובקין, הוצאת ספריית יהודה דקל - המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2012 דוד תדהר (עורך), "אליהו דובקין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1374 אליהו דובקין באתר תנועת העבודה אליהו דובקין - אודות, סרטון באתר יוטיוב אליהו דובקין (1898-1976), דף שער בספרייה הלאומית
הנס צורן

גנרל הנס צורן (בגרמנית: Hans Zorn;‏ 27 באוקטובר 1891 – 2 באוגוסט 1943) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. צורן נולד ב-27 באוקטובר 1891 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-2 (נסיך הכתר), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף צורן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בקיץ 1931 הועלה צורן לדרגת מיור, וב-1 ביולי 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 במאי 1938 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-19. עם פרוץ המלחמה מונה צורן לראש מטה הקורפוס ה-27, שהיה חלק מפלגת הארמייה A במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת לחם צורן עם הקורפוס ה-27 כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, וב-1 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בנובמבר 1940 מונה צורן למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-20, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית. ב-27 ביולי 1941 קיבל צורן את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, על הצלחתו בכיבוש הגשר האחרון על נהר הדווינה ליד ויטבסק, ובספטמבר 1941 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו יחד עם הקורפוס הממונע ה-39 תחת פיקוד הארמייה ה-16. ב-15 בינואר 1942 הועלה צורן לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הקורפוס הממונע ה-40, שהיה חלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 במרץ 1942 נשלח צורן לסייע בשחרור הנצורים בכיס דמיאנסק, וב-1 ביוני 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-11 ביוני 1942 מונה צורן למפקד קורפוס הפאנצר ה-46, שהיה חלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרבות באזור רז'ב. בקיץ 1943 לחם צורן עם הקורפוס שבפיקודו במהלך קרב קורסק, וב-2 באוגוסט 1943 נהרג במהלך הפצצה אווירית ליד קרומי. לאחר מותו הוענק לצורן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מדיה וקבצים בנושא הנס צורן בוויקישיתוף הנס צורן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
פלגת הארמייה לאנץ

פלגת הארמייה לאנץ (בגרמנית: Armeeabteilung Lanz) הייתה פלגת ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה. פלגת הארמייה לאנץ הוקמה ב-1 בפברואר 1943, על בסיס המטכ"ל הגרמני של הארמייה השמינית האיטלקית שלחמה לצד הוורמאכט בחזית המזרחית (הארמייה עצמה הוחזרה לאיטליה לצורכי התארגנות), ויחידות הפזורות בחצי הדרומי של קבוצת ארמיות B. כמפקדה מונה הוברט לאנץ. הפלגה קיבלה משימה להגן על האגף הצפוני של קבוצת ארמיות דון במהלך קרב חרקוב השלישי. במהלך הקרב, הסיג לאנץ את כוחותיו ללא אישור, וב-21 בפברואר היטלר הזועם הדיח אותו ופירק את פלגת הארמייה לאנץ. על בסיסה של פלגת הארמייה לאנץ הוקמה פלגת הארמייה קמפף. פלגת הארמייה לאנץ באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) פלגת הארמייה לאנץ באתר Axis History (באנגלית)
פלגת הארמייה פון צנגן

פלגת הארמייה פון צנגן (בגרמנית: Armeeabteilung von Zangen) הייתה פלגת ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה. פלגת הארמייה פון צנגן הוקמה ב-17 במרץ 1944, וכמפקדה מונה גוסטב-אדולף פון צנגן. היא הוקמה בצפון איטליה ולחמה בחזית האיטלקית במלחמת העולם השנייה. אופייה של היחידה היה כוללני למדי, ונבע מכך שהיא הורכבה מכל הבא ליד ושימשה בו זמנית גם כמאגר כוחות עתודה וגם ככוח לוחם. ב-31 ביולי פורקה פלגת הארמייה ועל בסיסה הוקמה ארמיית ליגוריה. פלגת הארמייה פון צנגן באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) פלגת הארמייה פון צנגן באתר Axis History (באנגלית)
פלגת הארמייה גרסר

פלגת הארמייה גרסר (בגרמנית: Armeeabteilung Grasser) הייתה פלגת ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה. פלגת הארמייה גרסר הוקמה ב-25 בספטמבר 1944, כאשר אנטון גרסר קיבל פיקוד על פלגת הארמייה נארווה, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות צפון באסטוניה. ב-29 באוקטובר 1944 קיבל פיליפ קלפל פיקוד על היחידה, ושמה שונה לפלגת הארמייה קלפל. פלגת הארמייה גרסר באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) פלגת הארמייה גרסר באתר Axis History (באנגלית)
ספירלת היער

בית ספירלת היער (בגרמנית: Waldspirale, ואלדשפירלה) הוא מבנה מגורים שעיצב האמן האוסטרי פרידנסרייך הונדרטוואסר בעיר דרמשטאדט שבגרמניה. הבית מפורסם בעיצובו ובצורתו הייחודיים. צורת המבנה היא כקו מתעקל בצורת האות האנגלית U. בקצהו האחד ביתן בגובה 2 קומות, ומכאן הולך הבית וגובהה, עד למגדל שבקצהו, בו יש 12 קומות. גג המבנה, הנראה ככבש, הוא גג ירוק ושתולים בו שיחים, פרחים ועצים. לאורך הבניין שלוש כיפות הדומות לכיפות בצל רוסיות, שתיים מהן זהובות ואחת כסופה. בין שתי זרועות המבנה חצר ובה גן שעשועים ואגם מלאכותי קטן. בעבר אכלס המגדל הגבוה בית קפה, אך הוא נסגר. בהתאם לרעיונותיו של הונדרטוואסר, שהאמין בייחודיות טבעית וסלד משכפול ומקווים ישרים - סממניה של אדריכלות הבאוהאוס אליה התנגד, כל הקווים והזוויות בבניין מעוגלים וכל אחד ממעל 1000 החלונות שבו שונה ממשנהו. החלונות והפתחים לא מסודרים על פי גריד ישר ואחיד אלא בקבוצות ובאופן כמו-אקראי. החזית צבועה בשילוב הרמוני של צבעים ופסי קרמיקה, וכוללת פסים אמורפיים שיוצרים אצל הצופה בבניין תחושת תנועה ודינמיות. מסיבות תקציביות, רק חלק מ-105 הדירות בבניין זכו לעיצוב ייחודי משלהן. בית הונדטרוואסר מדיה וקבצים בנושא ספירלת היער בוויקישיתוף
דורין קריו

דורין קריו (נולדה ב-24 באוקטובר 1987) היא שחקנית ובדרנית ישראלית. קריו גדלה בחולון בשכונת ג'סי כהן. היא בוגרת סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. את תפקידה הראשון בטלוויזיה עשתה בסדרת הנוער "אדומות" בשנת 2004, כאשר גילמה נערה שנבחנת לקבוצת הכדורגל. בשנים 2014-2016 גילמה את המורה להתעמלות אולגה ב 2 העונות של קומדיית המצבים "מועדון החנונים" ששודרה בערוץ Zoom לצופי HOT, פרי יצירתו של ירון ארזי. בשנים 2014-2018 השתתפה בסדרת דרמת הנוער המצליחה של ערוץ ניקלודיאון לצופי HOT ״שכונה״ שיחקה בתפקיד ג'סיקה. בשנת 2015 גילמה את דמותה של רויטל אלפסיה אחותה של נטלי (מגי אזרזר) בסדרת המתח "כפולים", בשידורי קשת של ערוץ 2. באותה שנה לוהקה לסדרה "דיג", פרי עטו של גידי רף. בנוסף, שיחקה בתפקידים קטנים בסדרות "פאודה" ב-Yes, ״שיחות יוצאות״, ו"שחקן זר" בערוץ 2. בשנת 2016 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בסדרה הקומית "סופשלי" של ערוץ הילדים, באותה השנה התארחה בסדרה הקומית ערוץ 2 ״צומת מילר״, והשתתפה כבדרנית בתוכנית הבידור "זה המצב", בזכיינית ערוץ 2, רשת. בקולנוע שיחקה בסרט זוכה הפרסים "מעבר להרים ולגבעות" של ערן קולירין. בשנת 2017 השתתפה בסרט ״מועדון החנונים: הסרט״ גם שם גילמה את אולגה המורה לספורט. באותה השנה גילמה את נטלי בסדרה של ערוץ 2 ״להיות איתה״. בשנת 2018 השתתפה בעונה השלישית בסדרה הקומית ״בית הכלבים״ ששודרה בניקלודיאון בחברת הכבלים של Yes שיחקה את רותה. בשנת 2019 גילמה את שרי בסדרת הטלוויזיה ״חמישים״ ששודרה ב Yes. בשנים 2019-2020 שיחקה בסדרה של קשת 12 ״זה לא הגיל״ גילמה את קורל. בשנת 2020 השתתפה בעונה השנייה בסדרה הקומית של ערוץ כאן 11 ״שב"ס״ שיחקה את אליס, באותה השנה הופיעה בסדרת הטלוויזיה ״דיבוקים״ בתור מזכירת רופאה. בשנת 2021 שיחקה בעונה השנייה של סדרת הדרמה של HOT ״מלכות״ בתפקיד אדל. היא שיחקה במספר מחזות, בהם: "עד ראייה", שהוצג בתיאטרון תמונע, "שתי פנים לאמת", שהוצג בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער ובמחזה "אדוני שר האוצר". משנת 2017 החלה בקריירת סטנדאפ שאותו כתבה יחד עם אסף שלמה ומאז מופיעה בכל הארץ. ב-2023 יצאה במופע יחיד בשם "מבצע מרסל". של תיאטרון השעה הישראלי. קריו נשואה ואם לשני ילדים. מתגוררת בפרדסיה. דורין קריו, ברשת החברתית אינסטגרם דורין קריו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דורין קריו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אלי קנדריק

אלינור לוסי ו. "אלי" קנדריק (באנגלית: Eleanor Lucy V. "Ellie" Kendrick; נולדה ב-8 ביוני 1990) היא שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר מגילום דמותה של אנה פרנק במיני-סדרה מ-2009 "יומנה של אנה פרנק" של ה-BBC, איווי מוריס בסדרה "על אדונים ומשרתים" מ-2010, ובתפקיד מירה ריד בסדרה "משחקי הכס" של HBO. קנדריק נולדה בלונדון. היא למדה בבית הספר בננדן (אנ') שבקנט ושיחקה בתיאטרון הלאומי לנוער (אנ'). באוקטובר 2009 החלה ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת קיימברידג'. קנדריק שיחקה בפרק בסדרה "להעיר את המתים" (2004), בסדרה "רופאים" (2004), בסרט הטלוויזיה "החשוד העיקרי" (2006), בסדרה "לואיס" (2007) ובסרט הקולנוע "לחנך את ג'ני" מאת ניק הורנבי, ושהוקרן לראשונה ב-2009 בפסטיבל סאנדנס. ב-2009 גילמה קנדריק את דמותה של אנה פרנק במיני-סדרה "יומנה של אנה פרנק". היא אמרה שהגישה שלה לגילום אנה פרנק הייתה "לקלף את כל שכבות ההערצה ולחשוב על הדמויות כבני אדם רגילים". היא קיבלה שבחים על כך שבהופעתה "הביאה ריאליזם רענן לדמות שהיא סמל". הופעת הבכורה של קנדריק על במת התיאטרון הייתה ב-2009 בתפקיד יוליה בהפקה של המחזה "רומיאו ויוליה" בתיאטרון שייקספיר גלוב. בדצמבר 2010 שיחקה בתפקיד המשרתת איווי מוריס בגרסה המחודשת של סדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים". היא לא חזרה לשחק בעונה השנייה של הסדרה ששודרה ב-2012. ב-2011 השתתפה קנדריק בעיבוד רדיופוני של BBC Four לרומן "החיים והגורל". ב-2012 שיחקה בתפקיד אליסון בפרק "Puppy Love" בסדרה "כמעט אנושיים". ב-2013 חזרה וגילמה את הדמות בפרק האחרון של הסדרה "The Last Broadcast". ב-2012 לוהקה קנדריק לתפקיד מירה ריד בעונה השלישית של הסדרה "משחקי הכס". ב-2013 הופיעה במחזה "In the Republic of Happiness" ובמחזה "The Low Road" בתיאטרון רויאל קורט. היא שיחקה בתפקיד קונסטנס בסיטקום "Chickens" של SKY1, וגילמה את הדמות הלן בסדרת הטלוויזיה "עברייני על". מדיה וקבצים בנושא אלי קנדריק בוויקישיתוף אלי קנדריק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלי קנדריק, באתר AllMovie (באנגלית) אלי קנדריק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הודעה לעיתונות של ה-BBC "Former Kent pupil starring in TV drama" 5 January 2009, Kent Online Kendrick on the Internet Movie Database IMDb.com "Close-up: Ellie Kendrick" The Independent "ELLIE KENDRICK". Spotlight. 8 באוקטובר 2013. נבדק ב-20 בנובמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
בורג' קטר

בורג' קטר (בערבית: قطر برج) הוא גורד שחקים ברובע וסט ביי אשר בדוחה, שבקטר. בניין המשרדים, שעלות בנייתו הייתה 125 מיליון דולר, תוכנן על ידי האדריכל הצרפתי ז'אן נובל. הבניין מתנשא לגובה של 238 מטרים. עיצובו של הבניין גלילי ועליו דפוסים קדומים שהיו אופייניים מאוד לאסלאם הקדום. צורתו הגלילית של המגדל מזכירה את צורתו של גורד השחקים טורה אגבר בברצלונה, המגדל שימש השראה לבניית המגדל בקטר, אך בניגוד למגדל בברצלונה, החזית של בורג' קטר תוכננה בדיוק עבור התנאים המקומיים, דהיינו, החזית של המגדל בברצלונה הייתה חשופה לשמש והיא קופחת על הגרים שם, בקטר, הדפוסים המוסלמיים שעל הבניין עוזרים להגנתו מהשמש ובנוסף לאהדתו של הבניין על ידי העם המוסלמי. רצפת הבניין מורכבת מאריחים עשויים מסידן גופרתי שגודלן הוא 500X500 מילימטר. גולת הכותרת של הבניין היא קוטרו הלא שגרתי של הבסיס, 45 מטרים בלבד, ובכל זאת, מצליח הבניין לשרוד הרבה תלאות ואסונות. מדיה וקבצים בנושא בורג' קטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בורג' קטר "Doha Tower" "Chicago group names Burj Qatar best tall building in MENA"
זאב טיומקין

זאב (ולדימיר) טיומקין (לעיתים טמקין) (1861, יליזבתגרד – 25 בדצמבר 1927, פריז) היה מנהיג ציוני יליד האימפריה הרוסית. אחיו של הרופא הציוני-הרוויזיוניסט זינובי יונוביץ' טיומקין ודודו של המלחין דימיטרי טיומקין. טיומקין נולד ביליזבתגרד שבאוקראינה והיה בין מייסדי אגודת "חובבי ציון" בסנקט פטרבורג. בו' בכסלו תרנ"א (1890) הגיע לארץ ישראל, כדי לעמוד בראש הלשכה להנהלת העבודה המעשית של "חברת התמיכה" של "חובבי ציון" שנפתחה ביפו ולסייע ברכישת קרקעות. מאוחר יותר חזר טיומקין לרוסיה וכיהן כרב מטעם ביליזבתגרד. הוא נמנה עם ראשוני התומכים בהרצל, והשתתף בקונגרסים ציוניים מטעם יהדות אוקראינה, החל מהקונגרס הציוני הראשון. בקונגרס התשיעי נמנה בין 24 הצירים הוותיקים שהשתתפו בכל תשעת הקונגרסים הראשונים. במלחמת העולם הראשונה סיפק סיוע לפליטים בדרום רוסיה. טיומקין נמלט מן המהפכה הבולשביקית לברלין, ובשנת 1920 התיישב בפריז והצטרף לתנועה הרוויזיוניסטית. בשנת 1921 השתתף כנציג אוקראינה בוועד המשלחות היהודיות. על שמו הקימו אנשי בית"ר ב-1932 את מושב "רמת טיומקין" בשרון, המושב הרוויזיוניסטי הראשון. בשנת 1948 נבלע המושב בנתניה וכיום הוא חלק משכונת "רמת אפרים". זכרונות ארץ ישראל - כרך ב': פרק ס"ד, ימי טיומקין בארץ, משה סמילנסקי, 1890-1891 מדיה וקבצים בנושא זאב טיומקין בוויקישיתוף ארכיונו האישי של זאב טיומקין, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים, סימול החטיבה: A157 זאב טמקין איננו!, דואר היום, 26 בדצמבר 1927 דוד סמילנסקי, זאב בן יונה טיומקין, דואר היום, 25 במרץ 1932 חדשות בישראל, הצבי, 11 בדצמבר 1891 בארץ הקדושה, המגיד, 11 בדצמבר 1890 מכתב מיפו, הצפירה, 23 ביוני 1911 מתנה לרב עדה, הזמן, 12 באוקטובר 1910 בת קול מהכנסיה, הצבי, 17 בינואר 1910 פתיחת הישיבה המלאה של ועד המשלחות היהודיות, דואר היום, 24 בינואר 1921 ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחוניא חופר שיחין

נחוניא חופר שיחין היה אחד מחמישה עשר הממונים שהיו בבית המקדש, שהיה אחראי על חפירת בורות המים לעולי הרגלים בבית המקדש ובעיר ירושלים בשלהי תקופת בית שני. המשנה במסכת שקלים מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש, ונחוניא נכלל ברשימה, בתפקיד חופר שיחין: אלו הן הממונין שהיו במקדש: יוחנן בן פינחס, על החותמות; אחיה, על הנסכים; מתתיה בן שמואל, על הפייסות; פתחיה, על הקינין, פתחיה זה מרדכי, למה נקרא שמו פתחיה? שהיה פותח בדברים ודורשן ויודע שבעים לשון; בן אחיה, על חולי מעיים; נחוניא, חופר שיחין; גביני, כרוז; בן גבר, על נעילת שערים; בן בבי, על הפקיע; בן ארזה, על הצלצל (כלי נגינה); הוגרס בן לוי, על השיר; בית גרמו, על מעשה לחם הפנים; בית אבטינס, על מעשה הקטורת; אלעזר, על הפרוכת; ופנחס, על המלבוש. — משנה, מסכת שקלים, פרק ה', משנה א' התוספתא מספרת שנחוניא היה חופר שיחין ומוסרם לרבים. התלמוד הירושלמי במסכת שקלים מתאר את מומחיותו של נחניא: ”נחוניא חופר שיחין: שהיה חופר שיחין ומערות והוה ידע האי דין כיף מקורר מיא והאי דין כיף אית ביה שרברובי ועד היכין שרברובותיה מטייה.” - נחוניא היה מומחה לדעת מאיזה סלע יוצא מקור מים חיים. ואיזה סלע יבש ממים, וכמה אורכו וגדלו של הסלע ויובשו כדי לדעת איפה ועד איזה עומק צריכים לחפור. במסכת יבמות בתלמוד בבלי מסופר על נס שקרה לבתו של נחוניא חופר שיחין, שנפלה לבור גדול, והלכו לבקש רחמים מרבי חנינא בן דוסא שיתפלל להצלתה. לאחר שלוש תפילות רבי חנינא בישר להם שהיא הצליחה לעלות מהבור. רבי חנינא הסביר את ביטחונו בהצלתה בכך שלא ייתכן שייפגע צאצא של עושה חסד בדבר החסד בו עסק אביו (על כך הוקשה, שהרי בנו של רבי חנינא מת מצמא, ומוסבר שהקב"ה מדקדק עם צדיקים כחוט השערה ומובא הפסוק ”אֵ֣ל נַ֭עֲרָץ בְּסוֹד-קְדֹשִׁ֣ים רַבָּ֑ה וְ֝נוֹרָ֗א עַל-כָּל-סְבִיבָֽיו” (ספר תהילים, פרק פ"ט, פסוק ח')). לשון הגמרא: מעשה בבתו של נחוניא חופר שיחין שנפלה לבור הגדול, ובאו והודיעו לרבי חנינא בן דוסא, שעה ראשונה - אמר להם: שלום, שנייה - אמר להם: שלום, שלישית - אמר להם: עלתה. אמר לה: בתי, מי העלך? אמרה לו: זכר של רחלים נזדמן לי וזקן מנהיגו. אמרו לו: נביא אתה? אמר להם: לא נביא אנכי ולא בן נביא אנכי, אלא דבר שהצדיק מתעסק בו, יכשל בו זרעו? אמר רבי אבא: אף על פי כן מת בנו בצמא, שנאמר: וסביביו נשערה מאד, מלמד, שהקדוש ברוך הוא מדקדק עם סביביו כחוט השערה. ר' חנינא אמר, מהכא: אל נערץ בסוד קדושים רבה ונורא על כל סביביו. — תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף קכ"א, עמוד ב'. התלמוד הבבלי מוסר בשם רבי יהודה עדות שהעיד בפניו נחוניא חופר שיחין בהלכות סוטה. עדות שהתקבלה באופן חלקי ידי חכמים. סרטון ביוטיוב על נחוניא חופר שיחין תוספתא, בבא קמא פרק ו' הלכה ה' תלמוד ירושלמי, מסכת שקלים, פרק ה', הלכה א' על פי פירוש פני משה על הירושלמי. מות בנו של נחוניא חופר שיחין וכלל זה והפסוק כהסברים מובאים גם בתלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ', עמוד א' ובתלמוד ירושלמי, מסכת שקלים, פרק ה', הלכה א' תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף י"ח, עמוד ב'
חוגי

האם התכוונתם ל... גלית חוגי – סטנדאפיסטית ותסריטאית ישראלית ג'קי חוגי – עיתונאי ישראלי דור חוגי – כדורגלן ישראלי עופר חוגי – פוליטיקאי ישראלי חוג
הוגרס בן לוי

הֻגְרַַס בֶּן־לֵוִי היה מנצח מקהלת הלויים ועל תקיעת הכהנים בחצוצרות בבית המקדש והיה אחד מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש. המשנה במסכת שקלים מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש והוגרס בן לוי נכלל ברשימה בתפקיד האחראי על שירת הלויים: אלו הן הממונין שהיו במקדש: יוחנן בן פינחס, על החותמות; אחיה, על הנסכים; מתתיה בן שמואל, על הפייסות; פתחיה, על הקינין, פתחיה זה מרדכי, למה נקרא שמו פתחיה? שהיה פותח בדברים ודורשן ויודע שבעים לשון; בן אחיה, על חולי מעיים; נחוניא, חופר שיחין; גביני, כרוז; בן גבר, על נעילת שערים; בן בבי, על הפקיע; בן ארזה, על הצלצל (כלי נגינה); הוגרס בן לוי, על השיר; בית גרמו, על מעשה לחם הפנים; בית אבטינס, על מעשה הקטורת; אלעזר, על הפרוכת; ופנחס, על המלבוש. — משנה, מסכת שקלים, פרק ה', משנה א' מדי יום לאחר שהקריבו את תמיד של שחר ותמיד של בין הערביים היה מנצח על מקהלת הלוויים שהיו עומדים על דוכן המקהלה בעזרת ישראל בבית המקדש. מפרשי המשנה בהם תפארת ישראל מסבירים שהוא היה המנצח על המקהלה להתחיל או לסיים, ועל פיו נבחרו כל יום המשוררים לעמוד על הדוכן, וגם שהוא היה המלמדן כיצד לשיר. אמנם מתפקידו של בן ארזה היה בין היתר לסמן עם הצלצל למשוררים מתי להתחיל ולסיים ברם מי שקבע זאת היה המנצח. הרמב"ם מוסיף וכותב על התפקיד זה שעל המשוררים, הוא בורר בכל יום המשוררים שעומדים על הדוכן לומר שירה בפה, ועל פיו תוקעין על הקרבנות. אין פוחתין במקדש מאחת ועשרים תקיעה בכל יום, שלש לפתיחת שערים ותשע לתמיד של שחר, ותשע לתמיד של בין הערבים... — משנה תורה לרמב"ם, הלכות כלי המקדש והעובדים בו פרק ז, הלכה ה'. להוגרס בן לוי הייתה טכניקה מיוחדת של הכנסת האגודל לפיו להוציא קולות מיוחדים מגרונו ומסופר במסכת יומא על שיטתו של הוגרס: ”כשהוא נותן קולו בנעימה מכניס גודלו לתוך פיו, ומניח אצבעו בין הנימין, עד שהיו אחיו הכהנים נזקרים בבת ראש לאחוריהם”. המשנה במסכת יומא מזכירה אותו לגנאי מאחר שלא הסכים ללמד את הטכניקה של שירתו לאחרים: ”ואלו לגנאי: של בית גרמו לא רצו ללמד על מעשה לחם הפנים, של בית אבטינס לא רצו ללמד על מעשה הקטורת, הוגרס בן לוי היה יודע פרק בשיר ולא רצה ללמד, בן קמצר לא רצה ללמד על מעשה הכתב. על הראשונים נאמר זכר צדיק לברכה, ועל אלו נאמר ושם רשעים ירקב” (משנה, מסכת יומא, פרק ג', משנה י"א). כאשר הגמרא אומרת לעיל "על הראשונים נאמר זכר צדיק לברכה" יש מפרשים שהיא מתכוונת בין היתר להוגרס בן לוי אשר נימק מדוע לא רצה ללמד את הידע שלו לאחרים. המפרשים מסבירים שלא רצה שיכולת השירה הזו תילמד על ידי מי שישתמשו בה לטובת עבודה זרה. עמנואל פרידהיים, לשאלת ההתמודדות של החברה היהודית בארץ ישראל עם המוזיקה בימי בית שני, המשנה והתלמוד, קתדרה 132, תמוז תשס"ט. יש מפרשים וגרסאות למשנה והגמרא שגרסו השם אחרת כגון "הוגדס" או "הגרוס". ראו במאמרו של עמנואל פרידהיים, לשאלת ההתמודדות של החברה היהודית בארץ ישראל עם המוזיקה בימי בית שני, המשנה והתלמוד, קתדרה 132, תמוז תשס"ט, על גרסאות רבות של שמו. בן לוי- הכוונה שהיה משבט לוי. שיר השירים רבה ג ו
יוריקו קויקה

יוריקו קויקה (ביפנית: 小池 百合子, נולדה ב-15 ביולי 1952) היא פוליטיקאית יפנית המכהנת כמושלת טוקיו (אנ'). הייתה חברה בבית הנבחרים של יפן משנת 1993 עד שנת 2016. ב-2016 התפטרה כדי לרוץ למשרת מושל טוקיו. היא הייתה בעבר שרת הביטחון בקבינט של ראש הממשלה שינזו אבה, אבל התפטרה באוגוסט 2007 אחרי 54 ימים בתפקיד. ב-31 ביולי 2016, קויקה נבחרה למושלת טוקיו, ובכך הייתה האישה הראשונה המאיישת את התפקיד הבכיר. מדיה וקבצים בנושא יוריקו קויקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוריקו קויקה (ביפנית) יוריקו קויקה, ברשת החברתית פייסבוק יוריקו קויקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוריקו קויקה, ברשת החברתית אינסטגרם יוריקו קויקה, סרטונים בערוץ היוטיוב Koike decides to leave post, cites responsibility over information leak, JapanNewsReview.com; accessed 18 June 2015. http://www.wsj.com/articles/yuriko-koike-elected-governor-of-tokyo-first-woman-in-post-1469967380 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא יפנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן בבי

על פי התלמוד הבבלי, בֶּן בֵּבׇי היה אחראי על הלקאת השומרים שישנו בהר הבית והתלמוד ירושלמי סובר כי אחראי על החלפת הפתילות של המנורה של בית המקדש. הוא היה אחד מחמישה עשר הממונים הקבועים שהיו בבית המקדש. המשנה במסכת שקלים מתארת את חמישה עשר בעלי התפקידים החשובים בבית המקדש ובן בבי נכלל ברשימה בתפקיד האחראי על הפקיע: אלו הן הממונין שהיו במקדש: יוחנן בן פינחס, על החותמות; אחיה, על הנסכים; מתתיה בן שמואל, על הפייסות; פתחיה, על הקינין, פתחיה זה מרדכי, למה נקרא שמו פתחיה? שהיה פותח בדברים ודורשן ויודע שבעים לשון; בן אחיה, על חולי מעיים; נחוניא, חופר שיחין; גביני, כרוז; בן גבר, על נעילת שערים; בן בבי, על הפקיע; בן ארזה, על הצלצל (כלי נגינה); הוגרס בן לוי, על השיר; בית גרמו, על מעשה לחם הפנים; בית אבטינס, על מעשה הקטורת; אלעזר, על הפרוכת; ופנחס, על המלבוש. — משנה, מסכת שקלים, פרק ה', משנה א' הרמב"ם במשנה תורה מביא את רשימת חמישה עשר הממונים ומחליף במקום "ממונה על הפקיע" – "ממונה על השומרים". והשיג עליו הראב"ד מדוע לא מציין את הממונה על הפקיע, שהוא היה אחראי על הפתילות למקדש? הכסף משנה מסביר שהראב"ד סבר כדעת הירושלמי ובשל כך הקשה, אבל הרמב"ם סבר כמסקנת אביי שפקיע הוא רצועות המלקות והוא תפקיד הממונה על השומרים. יוצא שלפי הרמב"ם איש הר הבית האחראי על השומרים הוא הממונה על הפקיע של המשנה. וכך גם סבר המהר"י קורקוס בדבריו. אבל לפי הראב"ד לא היה איש הר הבית אחד מחמישה עשר הממונים אלא הממונה על הפקיע הוא הממונה על הפתילות ואין לו קשר לאיש הממונה על השומרים. במסכת שקלים מביאה המשנה חמישה עשר ממונים שהיו במקדש ביניהם מציינת המשנה ממונה על הפקיע. בבבלי מובא פירוש אחר שמדובר באיש הר הבית שהיה אחראי להלקאת השומרים הישנים בבית המקדש ”אמר אביי מריש הוה אמינא הא דתנן בן ביבאי ממונה על הפקיע אמינא פתילתא כדתנן מבלאי מכנסי הכהנים ומהמייניהן מהן היו מפקיעין ובהן היו מדליקין כיון דשמענא להא דתניא ולא עוד אלא שלוקה מן הממונה בפקיע אמינא. מאי פקיע? נגדא”, ופירש רש"י נגדא-רצועות מלקות (שוט). המשנה במסכת מידות מסבירה את מהות תפקידו של איש הר הבית שמזוהה עם תפקיד זה: ”איש הר הבית היה מחזר על כל משמר ומשמר ואבוקות דולקין לפניו וכל משמר שאינו עומד אומר לו איש הר הבית שלום עליך ניכר שהוא ישן חובטו במקלו ורשות היה לו לשרוף את כסותו והם אומרים מה קול בעזרה קול בן לוי לוקה ובגדיו נשרפים שישן לו על משמרו רבי אליעזר בן יעקב אומר פעם אחת מצאו את אחי אמא ישן ושרפו את כסותו”