laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לחם אהבה

לחם אהבה (מוכר כלחם, אהבה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-5 בינואר 2014 באמצעות קמפיין הדסטארט. לאחר ההצלחה הארצית עם אלבום הבכורה של עלמה זהר, דברי (2008), הוחלט להוציא אלבום נוסף בשם שלושים ושלוש. אחרי הצלחת שני האלבומים, נפרדה זהר מחברת התקליטים בה הייתה חתומה והחליטה להקים קמפיין הדסטארט המבוסס על תרומות של אנשים – במטרה להוציא אלבום אולפן שלישי. זהר התראיינה לגלובס והצהירה: ”היום אני מנהלת את עצמי. הלכתי למט"י, עשיתי קורס, ויש לי חונך שמלווה אותי. למדתי על הזכויות שלי, על חשבוניות, על חוזי הפצה ועל 4,000 גופים שגובים תמלוגים ומשאירים אותי עם ערימת ניירות. ביום שבו טרקתי את הדלת של חברת התקליטים, לא עלה על דעתי שאהפוך לאשת עסקים עם שותפים”. מתוך האלבום הופצו ארבעה סינגלים בסך הכול, כשהמצליח ביותר מתוכם היה "ניצחונות" שדורג במקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג'. האלבום לחם אהבה באתר ספוטיפיי עלמה זהר - בואו לקחת חלק במהפכה!!! זה יקרה רק בזכותכם :-), באתר headstart.co.il 33, 2010-01-01, נבדק ב-2023-08-09 ליאת רון, ‏עלמה זהר: "להיות שלמה ארצי או זמר מזרחי זו עבודת פרך", באתר גלובס, 4 בינואר 2014 29.8.2013 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
ניצחונות (שיר)

"ניצחונות" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר. הוא יצא לאור ביוני 2013, בהוצאה עצמית, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, לחם אהבה (2013). את השיר כתבה והלחינה זהר להפקה של אסי איילון, שהיה אחראי על הפקת שאר השירים מתוך האלבום. השיר הגיע למקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג'. השיר נכתב והולחן על ידי עלמה זהר והופק על ידי אסי איילון. בסמוך ליציאתו, פרסמה זהר בעמוד הפייסבוק הרשמי שלה, ”זה שיר שנכתב בעיצומה של המחאה החברתית כשהיה הפיגוע באילת. אני לקחתי את זה מאוד קשה, אנחנו היינו פה במאבק לשינוי חברתי אמיתי והפיגוע הזה פגע ישר בבטן הרכה. הרגשתי שכל-כך נמאס לי להיות תקועה במעגל האינסופי הזה של אלימות, שאין בו שום עתיד”. סרטון השיר "ניצחונות" באתר יוטיוב ניצחונות - עלמה זהר, נבדק ב-2023-08-11 29.8.2013 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
ראכאן בן חת'לין

ראכאן בן פלאח בן מאנע בן חת'לין אל-עג'מי (בערבית: راكان بن حثلين; 1814-1892), המכונה אבו פלאח, היה משורר ומנהיג שבט עג'מאן. עג'מאן התאגדו סביב אביו, שייח' פלאח, ואחריו עברה ההנהגה לדודו חזאם, שהיה בהמשך יד ימינו של ראכאן. הוא נכלא בעיר ניש בסרביה, שהייתה שייכת לאימפריה העות'מאנית, במהלך מלחמת סרביה-טורקיה (1876–1878), שם השתתף בקרב בין הסרבים לעות'מאנים. הוא שוחרר בידי העות'מאנים. שבט עג'מאן מיוחס מבחינה גנאלוגית אל יאם בן אסבי אל-המדאני, שהשתייך לערביי קחטאן. שבט זה חי באזור אל-אחסא. במהלך מסע האביב של בתו של עאמר בן ג'פן אאל ספראן במטרה לחפש מקום חדש עבור שבטה, ראה אותה ראכאן בן אל-חת'לין וחיבר בהשראתה קצידה. אביו של ראכאן שמע את בתי השיר שחיבר בנו על בת עאמר, ורצה לחתן אותם. הוא שלח את נציגיו אל אביה עאמר בן ג'פן כדי להציע נישואים בין בתו ובין ראכאן. עאמר בן ג'פן קיבל את ההצעה והשניים התחתנו. לזוג נולד בן: פלאח בן ראכאן בן חת'לין. פלאח בן חת'לין (אביו של ראכאן) נהרג בשנת 1845. אחיו, השייח' חזאם בן חת'לין, תפס את מקומו כמנהיג שבט עג'אן למשך כחמש עשרה שנים. בשנת 1859 הוא העביר את מושכות ההנהגה אל אחיינו, השייח' ראכאן בן פלאח בן חת'לין. העות'מאנים חששו מכוחו העולה של השייח' ראכאן באל-אחסא וסביבותיה ולכן עצרו אותו. המקורות חלוקים לגבי אופן מעצרו: חלקם מציינים כי נעצר לאחר בגידה של כמה מאויביו, וחלקם מספרים כי נפל בשבי לאחר קרב. לאחר שראכאן נעצר, הוא הוגלה אל סרביה. מספר מקורות מציינים את מאסרו באיסטנבול, בעוד שמקורות אחרים מזכירים את גלותו לסרביה, שהייתה גם היא שייכת לאימפריה העות'מאנית, ואת מעצרו בעיר ניש. ייתכן כי איסטנבול הייתה תחנה במהלך העברתו מערבה לעיר ניס בסרביה. כל המקורות תמימי דעים לגבי נוכחותו והשתתפותו במלחמת סרביה-טורקיה (1876–1878 לספירה). כמה מקורות מזכירים שהוא נכלא בטירת ניש, העיר השלישית בגודלה בסרביה והעיר הגדולה בדרום סרביה (ולא על הגבול עם רוסיה, כפי שמספר מקורות מציינים בטעות). הסולטאן עבדול חמיד השני העניק חנינה לשייח' ראכאן, והעות'מאנים שחררו את השייח' ב-1877. הוענק לו עיטור העוז, והוא חזר לביתו בחצי האי ערב. השייח' ראכאן חזר להנהיג את שבט עג'מאן, והעות'מאנים העניקו לו משכורת חודשית של 400 פיסטרים, כפרס והוקרה עבורו. לאחר מותו הוענק השכר לבנו פלאח. פרופסור זכריא קורשון מאוניברסיטת מרמרה טוען כי המקורות הטורקיים הגזימו בתיאורים הנוגעים לראכאן. בהמשך, תיאורים אלה קיבלו מעמד של אגדות וסיפורי עם הרואיים. השייח' ראכאן בן פלאח בן חת'לין מת בשנת 1892, בגיל שמונים שנה. הוא הנהיג את שבטו במשך שלושים וחמש שנים. الظاهري، أبو عبد الرحمن بن عقيل، كتاب العجمان وزعيمهم راكان بن حثلين (PDF) (ط. الأولى)، القاهرة-مصر: مطبعة نهضة مصر حديث الصحراء: ARB. ابراهيم حامد. 2002. الظاهري، أبو عبد الرحمن بن عقيل، كتاب العجمان وزعيمهم راكان بن حثلين. حديث الصحراء: ARB (בערבית). ابراهيم حامد. 2002. אורכב מ-המקור ב-2020-04-13.حديث الصحراء: ARB. ابراهيم حامد. 2002. مؤرشف من الأصل في 2020-04-13. راكان أسطورة زمانه | جريدة الأنباء | Kuwait (אורכב 11.04.2020 בארכיון Wayback Machine) Zekeriya Kurşun, "Mohammed bin Salman, his rivals: History’s vicious circle", Şafak, Yeni, 10/03/2020. תמונה של ההקצאות החודשיות של שבט עג'מאן מוצגת באתר www.picuki.com,. Kurşun, "Mohammed bin Salman, his rivals: History’s vicious circle", Şafak, Yeni, 10/03/2020.
פלא (אלבום)

פּלא הוא אלבום האולפן הרביעי והאחרון של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ביולי 2015 בהוצאה עצמית. פלא הוא אלבום ילדים שהקליטה זהר שנה לאחר יציאת אלבום האולפן השלישי שלה, לחם אהבה (2014). לאחר חמש שנים מיציאתו, הוחלט להוציא את פלא גם על גבי תקליט. זהר הקימה מופע מיוחד עבור האלבום בפארק אריאל שרון. האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב על מכירה של מעל 15,000 עותקים בסך הכול. בשנת 2023 עלה מופע במועדון הגריי בתל אביב-יפו במלוא שמונה שנים ליציאת האלבום. את "ילד יפה" שהקליטה זהר, ביססה על שירו של ג'ון לנון, "Beautiful Boy (Darling Boy)". היא הקליטה מחדש את "אי שם בלב" של ז'ורז' ברסנס. האלבום פלא באתר ספוטיפיי PELE פלא, by Alma Zohar עלמה זהר, באתר Alma Zohar (באנגלית) לחם, אהבה, 2014-06-03, נבדק ב-2023-08-11 עלמה זהר - פלא, באתר הדוב הירוק עלמה זוהר - פלא, באתר מועדון הגריי
חיים משוגעים

חיים משוגעים הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-15 בפברואר 2018 בהוצאה עצמית. מאז אוגוסט 2016 בו הוציאה את הלהיט "כחולת עיניים" ועד פברואר 2018 בו הוציאה את "לב כנוע" ואת המיני-אלבום עצמו, הוציאה עלמה זהר מספר סינגלים (שש בסך הכול) שנכללו בחיים משוגעים. זו הפעם הראשונה שזהר הוציאה מיני-אלבום, שהועלה ב-15 בפברואר 2018 לרשתות הסטרימינג השונות. המיני-אלבום הופץ בפורמט של תקליטור כאשר יצא. בכתבה שפורסמה בגלובס נכתב: ”דווקא במילים של זהר, המתאפיינות לרוב בעושר שאיתו הפליגה בעבר בתיאורים עלילתיים מורכבים ומבריקים, ניכרות הפעם התמתנות ותמציתיות מופשטת. האלבום מעורר לעיתים תחושה שזוהי יצירת ביניים – בין מה שהיה למה שיהיה. שזהר מעניקה טעימות מתהליך. וזה מה שכה מרתק באלבומה הנוכחי – יפה בפני עצמו, אך גם מהווה גשר בהתהוות אל הווייה מסקרנת שעדיין לא נוסחה”. האלבום חיים משוגעים באתר ספוטיפיי חיים משוגעים, by Alma Zohar, באתר Alma Zohar (באנגלית) Haim Meshugaim, 2018-02-15, נבדק ב-2023-08-11 עלמה זהר | חיים משוגעים | דיסק אלבום, באתר דיסק סנטר תימורה לסינגר, ‏עלמה זהר | "חיים משוגעים", באתר גלובס, 29 במרץ 2018
כחולת עיניים

"כחולת עיניים" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר. הוא יצא לאור ב-28 באוגוסט 2016, בהוצאה עצמית, כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום הראשון שלה, חיים משוגעים (2018). את השיר כתבה והלחינה זהר להפקה של דודו טסה וניר מימון. השיר הגיע למקום השביעי במצעד העברי השבועי של רשת ג'. השיר נכתב והולחן על ידי עלמה זהר והופק על ידי דודו טסה וניר מימון. בכתבה שפורסמה בכלכליסט על ידי אלעד בילו נכתב: ”[השיר] כולל דיסטורשנים מהפנטים שלא ציפיתי לשמוע אצלה. ואילו דיסטורשנים נהדרים: שיעור בשילוב של גיטרות טובות, בלי לפחד, בתוך העולם הפרטי של זהר. זה עדיין להיט עלמה זהרי קלאסי, אבל אופנתי יותר, עם ליין גיטרות שמזכיר קצת את “הגולה” של טסה. והבס הורס: לקח לי זמן להתאהב בשיר הזה, אבל כשזה קרה, הפזמון הפסיק להציק והפך למזמין. אבל מי צריך אותי? בפלייליסט הוא מזמן בן בית”. גם בידיעות אחרונות פורסמה כתבה אודות השיר כאשר יצא. סרטון השיר "כחולת עיניים" באתר יוטיוב עלמה זהר - כחולת עיניים, נבדק ב-2023-08-11 מילים לשיר כחולת עיניים - עלמה זהר, באתר שירונט 24.11.2016 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il אלעד בילו, האלבום החדש של עלמה זהר: מפתיעה בדיסטורשנים נהדרים, באתר כלכליסט, 4 במרץ 2018 רז שכניק, רואה לכם בעיניים, באתר "ידיעות אחרונות", 4 בספטמבר 2016
פרס אן וארי רוזנבלט לאמנות חזותית

פרס אן וארי רוזנבלט לאמנות חזותית (באנגלית: Ann and Ari Rosenblatt Prize for Visual Art) בשיתוף עם בית האמנים תל אביב הוא פרס שמוענק מדי שנה, החל בשנת 2016, לאמנים הפועלים בישראל במטרה לקדם ולעודד יצירה ישראלית. אן וארי רוזנבלט, תורמי הפרס, הם אספני אמנות ומייסדי הפרס. הפרס מיועד לאמנים אשר חלפו לפחות 8 שנים מסיום לימודיהם באקדמיות השונות, במהלכן הציגו לפחות 10 תערוכות יחיד וקבוצתיות בחללים נבחרים, ועבודותיהם תועדו והופיעו בקטלוגים או אמצעי פרסום אחרים. לפרס בגובה 40,000 ש"ח שני חלקים: מענק כספי שחלק ממנו מיועד לסיוע בהוצאות כמו יחסי ציבור והפקת קטלוג לתערוכה. הצגת תערוכת יחיד באוצרותו של ניר הרמט בחלל הגלריה בבית האמנים תל אביב. חברי ועדת הפרס הם: גליה בר אור: חוקרת אמנות ואוצרת, ד"ר קובי בן-מאיר: אוצר ראשי, מוזיאון חיפה לאמנות, דלית מתתיהו: אוצרת בכירה לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות, אריה ברקוביץ: מנהל ואוצר ראשי, בית האמנים תל אביב, ניר הרמט: אוצר עצמאי וחוקר אמנות, אוצר תערוכת הפרס,אן וארי רוזנבלט, אספני אמנות, מייסדי ותורמי הפרס. באתר הפרס, מספר ארי רוזנבלט על היוזמה לייסוד הפרס: "אן ואני אוהבים להקיף את עצמנו באמנות שמרגשת אותנו, נוגעת בנו וגורמת לנו להרגיש חיים. כשלפני שנים אן התחילה לשהות יותר זמן בישראל כדי לטפל באמה המזדקנת, התחלתי לחקור את האמנות בישראל. מה שמצאנו היה שפע של כישרון, יצירתיות, כושר המצאה ותשוקה. למעשה, היינו כל כך מרותקים שהפסקנו לאסוף אמנות מאזורים אחרים בעולם והחלטנו לבנות את האוסף שלנו המתמקד אך ורק באמנות ישראלית עכשווית. ככל שאנו פועלים למען המטרה של הקמת אוסף המייצג אמנות ישראלית עכשווית מחוץ למדינה, כך אנו מתפעלים מהיכולת של אמנים ישראלים להישאר נאמנים לעצמם ולסביבתם. למרות האתגרים שעומדים בפני אמנים אלו החיים בישראל, אנו נדהמים ללא הרף מתחושת האותנטיות של האמנים לנוכח סכסוכים פוליטיים. למרבה הצער, התמיכה באמנות ובאמנים ישראלים אינה נרחבת כפי שמגיע לאמנות או לאמנים. לכן החלטנו לתת תמיכה לזירת האמנות הישראלית על ידי הפרס הזה. אנו מקווים שהפרס לא רק יתגמל את האמנים, אלא גם יניע אספנים אחרים ברחבי העולם לתמוך באמנות עכשווית ישראלית". סקירות אודות זוכי הפרס מתפרסמות באתר "פורטפוליו". זוכי הפרס מתפרסמים באתר פרס אן וארי רוזנבלט (Ann and Ari Rosenblatt Prize for Visual Art). 2022 – יערה צח 2021 – שי זילברמן 2020 – אניסה אשקר 2019 – ראובן קופרמן 2018 – רועי ויקטוריה חפץ 2017 – שי-לי עוזיאל 2016 – אלה אמיתי סדובסקי אתר האינטרנט הרשמי של פרס אן וארי רוזנבלט לאמנות חזותית פרס רוזנבלט, באתר פורטפוליו, ‏2022 זוכי פרס רוזנבלט, ‏2022 (באנגלית)
כמה טוב שבאת הביתה

"כמה טוב שבאת הביתה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אריק איינשטיין. הוא יצא לאור בנובמבר 1971, על ידי חברת התקליטים פונוקול, כסינגל מתוך אלבום האולפן השמיני שלו, יסמין (1972). את השיר כתב יענקל'ה רוטבליט, ללחן של שלום חנוך והפקה של יצחק קלפטר. השיר הגיע למקום החמישי במצעד העברי השבועי של רשת ג'. בכתבה מקיפה שפרסם יוסי חרסונסקי בשנת 2021 העניק לו ציון של חמישה כוכבי זהב בסך הכול, והעיר: ”השיר נכתב לשלום חנוך עם חזרתו לארץ [של חנוך] על ידי יענקל'ה רוטבליט לאחר שהות ממושכת בלונדון, והוקלט לאלבומו של אריק איינשטיין יסמין (1972). הוא נשאר אקטואלי ורלוונטי לכל עת במדינה שמרבית בניה הם חייליה, שיר שברבות הימים שימש רקע לאווירה ששררה בארץ עם שובו של גלעד שליט. בעיבוד המקורי יצחק קלפטר הפעיל מספר גיטרות שהעניקו ייחוד לביצוע החם והמתכוון של אריק איינשטיין באקורדים לא פשוטים, צליל שנטמע בשיר כמו נועד לו. "כמה שטוב אתה כבר כאן" – שר איינשטיין ומעצים את תחושת השמחה והאושר שמהולים בעצב. מסוג הלחנים שאחרי כמעט חמישים שנה נשמעים מוזיקה ישראלית קלאסית”. חברת אל על נהגה להשמיע את השיר במטוסיה בעת שנחתו בנתב"ג והוא נהפך למזוהה איתה. בשנת 2015 חנוך ורוטבליט תבעו את החברה בטענה להפרת זכויות יוצרים ודרשו להפסיק את השימוש בשיר. לטענת היוצרים, אל על בחרה בשיר במכוון מאחר שתוכן השיר עולה בקנה אחד עם סלוגן החברה "הכי בבית בעולם", ובכדי לתת לנוסעים תחושה של "רגש פטריוטי" שיגרום להם לחזור ולטוס באל על. את השיר הוציאו מחדש במסגרת פרויקט השחזור לאלבומי אריק איינשטיין "שיר שחלמתי" 2018. במרוצת השנים הוקלט "כמה טוב שבאת הביתה" עשרות פעמים: ביצוע חי של השיר על ידי שלום חנוך נכלל באלבומו בהופעה חיה משנת 1978. בשנת 2009 הקליטה הזמרת-יוצרת עלמה זהר את השיר והוציאה אותו כסינגל. הוא זכה להצלחה מתונה והגיע למקום ה-29 במצעד העברי השבועי של רשת ג'. בשנת 2010 הקליטו הזמר שלום חנוך והזמרת נינט טייב את השיר יחדיו. בשנת 2023 יצרו בארץ נהדרת גרסה חדשה לשיר, "כמה טוב שבאתי הביתה", בביצועו של אודי כגן. המערכון מציג את כגן כחייל מילואים במהלך מלחמת חרבות ברזל שחוזר לראשונה מזה שבועות הביתה, ומגלה שהריבים הפוליטיים בארוחה המשפחתית נשארו זהים גם אחרי ה-7 באוקטובר. בשנת 2024 יצאה גרסת כיסוי של עוזי נבון לשיר. בשנת 2024 הוציאה נגה ארז את השיר "Come Back Home" הכולל סימפול לפתיחת השיר. מידע על היצירה "כמה טוב שבאת הביתה" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "כמה טוב שבאת הביתה" באתר יוטיוב אריק איינשטיין כמה טוב שבאת הביתה Arik Einstein, נבדק ב-2023-08-11 כמה טוב שבאת הביתה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il אריק איינשטיין נינט טייב שלום חנוך כמה טוב שבאת הביתה, באתר yosmusic.com, ‏2021-11-10 איתי בלומנטל, רן בוקר, שלום חנוך ויעקב רוטבליט תובעים את אל-על, באתר ynet, 11 במאי 2015 Re-Mastered - אריק איינשטיין - כמה טוב שבאת הביתה, נבדק ב-2023-08-11 עלמה זהר - "כמה טוב שבאת הביתה", נבדק ב-2023-08-11 9.7.2009 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il כמה טוב שבאת הביתה - שלום חנוך ונינט טייב, נבדק ב-2023-08-11 כמה טוב שבאתי הביתה - ארץ נהדרת, נבדק ב-2023-08-11 עמית סלונים‏, לא ימין ולא שמאל, מערכון הפתיחה ב"ארץ נהדרת" מגדיר את ישראל יותר מהכול, באתר וואלה, 27 בדצמבר 2023 עוזי נבון - כמה טוב שבאת הביתה, נבדק ב-2024-04-04 וואלה תרבות‏, "בבקשה רק תחזור הביתה": השיר החדש והמרגש של נגה ארז מצפה לחטופים, באתר וואלה, 12 במרץ 2024
דינמו בוקרשט

דינמו בוקרשט (ברומנית: Dinamo Bucureşti) היא קבוצת כדורגל רומנית, מעיר הבירה בוקרשט. הקבוצה, אחת משלוש קבוצות בכירות מהעיר, משחקת בצבעים אדום ולבן ומארחת את משחקיה באצטדיון דינמו. המועדון נוסד ב-14 במאי 1948, כאיחוד של שני מועדונים מהעיר בוקרשט, תחת חסותו של משרד הפנים הרומני, שהיה ממונה על המשטרה. אחד משני המועדונים היה מכבי בוקרשט, שייצג את הקהילה היהודית ברומניה. שנים רבות היו שחקני דינמו (בכל מדינה קומוניסטית) מקבלי משכורת כאנשי משטרה. במשך שנתיים ייצגו את המועדון שתי קבוצות בכירות, "דינמו א'" ו"דינמו ב'", אך בשנת 1950 נדד המועדון השני לערים אחרות, עד אשר התיישב בבקאו בשנת 1958. כשלוש שנים וחצי לאחר הקמת המועדון, ב-14 באוקטובר 1951, נוסד אצטדיון דינמו, בו משחקת הקבוצה עד היום. בשנת 1956 זכתה דינמו באליפות ליגת העל הרומנית לראשונה. בסתיו התמודדה בגביע אירופה לאלופות ואף ניצחה את גלאטסראיי בסיבוב המוקדמות אך הפסידה לצסק"א סופיה בסיבוב הראשון והודחה מהטורניר. שלוש שנים מאוחר יותר זכתה בגביע הרומני לראשונה. בשנים 1962–1964 זכתה דינמו בשלוש אליפויות, כולל דאבל בשנת 1964, לאחר ניצחון בגמר 3–5 על סטיאווה בוקרשט.ב-1965 שיחקה מול אינטר מילאנו בגביע אירופה לאלופות, ואף ניצחה אותה 1–2 בבוקרשט, אך בעקבות הפסד 0–2 במילאנו הודחה מהטורניר. ב-1968 זכתה דינמו בגביע לאחר ניצחון בגמר על ראפיד בוקרשט. בסתיו 1970 עברה את פנאתינאיקוס בגביע אופ"א אך הודחה על ידי ליברפול. בעונת 1981/1982 עבר המועדון את אינטר מילאנו בגביע אירופה לאלופות, והפסיד לגטבורג השוודית אשר זכתה לבסוף בגביע. בעונת 1983/1984 הגיעה דינמו לחצי גמר גביע אירופה לאלופות, שם הפסידה לליברפול. בעונת 1989/1990 הגיעה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הפסידה לאנדרלכט. בתום עונת 2021/2022, נשרה הקבוצה לראשונה ב-74 שנות קיומה לליגת המשנה, לאחר הפסד במשחקי הפלייאוף לאוניברסיטת קלוז'. הקבוצה הצליחה לחזור לליגה הבכירה לאחר עונה אחת לאחר שסיימה במקום השלישי בליגת המשנה. מדיה וקבצים בנושא דינמו בוקרשט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דינמו בוקרשט (ברומנית) דינמו בוקרשט, ברשת החברתית פייסבוק דינמו בוקרשט, ברשת החברתית אינסטגרם דינמו בוקרשט, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנסיך הירוק (סרט)

הנסיך הירוק הוא סרט תיעודי ישראלי-בריטי-גרמני משנת 2014 בבימויו של נדב שירמן. הוא מבוסס על האוטוביוגרפיה של מוסב חסן יוסף, "בן החמאס". הסרט קיבל ארבעה פרסים: פרס אופיר (2014), פרס הקהל במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה (2014), פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס (2014) והסרט התיעודי הטוב ביותר בפרס הסרט הבווארי (אנ') (2015). הסרט מגולל את סיפורו של מסעב חסן יוסף, בנו של מנהיג חמאס, שייח חסן יוסף, שבמשך עשר שנים היה מרגל של השב"כ. הסרט התיעודי כולל בעיקר ראיונות עם מסעב חסן יוסף ועם המפעיל שלו גונן בן יצחק, וצילומים מקוריים מהאירועים שסוקרו, בעיקר מהאינתיפאדה השנייה. הוא מכסה את מאמצי המלחמה בטרור של ישראל באותה תקופה. אתר האינטרנט הרשמי של הנסיך הירוק "הנסיך הירוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנסיך הירוק", באתר נטפליקס "הנסיך הירוק", באתר AllMovie (באנגלית) "הנסיך הירוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנסיך הירוק", באתר Metacritic (באנגלית) "הנסיך הירוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Issacharoff, Avi (24 בפברואר 2010). "Haaretz exclusive: Hamas founder's son worked for Shin Bet for years". Haaretz. נבדק ב-28 ביולי 2014. {{cite news}}: (עזרה) Harel, Amos (24 בפברואר 2010). "When Palestinians keep Israelis safe". Haaretz. נבדק ב-28 ביולי 2014. {{cite news}}: (עזרה) Yousef, Mosab Hassan; Yitzhak, Gonen Ben; Yousef, Sheikh Hassan (2014-11-27), The Green Prince, נבדק ב-2017-04-19 "The Green Prince review – gripping Israeli spy documentary". "The Green Prince review: Israel's man in Hamas".
פטר בוקור

פטר בוקור (בהונגרית: Bokor Péter;‏ פץ', 19 בספטמבר 1924 – בודפשט, 7 באוקטובר 2014) היה במאי קולנוע, סופר, היסטוריון, דרמטורג יהודי-הונגרי עטור פרסים לרבות פרס בלה באלאז' (פרס הכבוד המקצועי הממלכתי ההונגרי הגבוה ביותר שניתן להעניק ליוצרי סרטי קולנוע ולמפיקי טלוויזיה), פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול. פטר בוקור נולד במשפחה יהודית כבנם של פרנץ בוקור, רוקח ושל ארז'בט שפרינגארן. אמו נספתה באושוויץ ואחיו ניספה בחזית המזרחית במחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי. ב-1947 התחתן עם האלמנה האנה סגה (במקור שטיינפלד) משפטנית שילדה שתי בנות (קלרה (מבעלה הראשון שנרצח בשואה ויודית) ב-1945 וב-1949 בהתאמה. פטר בוקור גדל בעיר קאפושוואר וסיים שם את בחינות הבגרות. הוא נאלץ להסתתר מבריוני מפלגת צלב החץ, אך אלה תפסו אותו והוא גורש למחנה ריכוז בגרמניה. הוא עבר תאונה בזמן שברח ואושפז בעיר שוורין. חזר הביתה ב-1946 ולמד רוקחות, בעקבות מקצועו של אביו. בין 1947 לבין 1958, הוא היה דרמטורג ומדובב בחברות סרטים שונות ולאחר מכן באולפן הסרטים פנוניה (Pannónia Filmstúdió). מ-1958 כתב וביים סרטים תיעודיים. משנת 1963, הוא היה עובד של הטלוויזיה ההונגרית. בין 1972 לבין 1973 היה ראש אולפן החדשות והתיעוד. בין 1972 לבין 1986 היה במאי ב-Mafilm. הוא פרש ב-1986. ב-1988, יחד עם גאבור האנאק הקים את ספריית הווידאו של הספרייה הלאומית על שם סצ'ני. משנת 1990 היה חבר ועד באיגוד ההונגרי של האיחוד הפאן-אירופי. פטר בוקור–פטר טקנש: חוקרים וכובשים ; Móra, בודפשט, 1961 (ספרי צלילה) תמונות של המאה שלנו (1968) אימון ללא תחרות ; Táncsics, בודפשט, 1979 (העולם שלנו) המשחק הסופי לאורך הדנובה. ראיונות לסדרת סרטים ; תמונה Miklós Molnár; RTV-Minerva–Kossuth, בודפשט, 1982 רחוב ללא מוצא. ראיונות מהסדרה "המאה שלנו ב Századunk ; RTV-Minerva, בודפשט, 1985 בחיפוש אחר דוקטור מנגלה (1987) ברצון אלוהים. . . פגישות עם ד"ר אוטו הבסבורג. תמונות ומסמכים מהאלבום המשפחתי ; ראיון פטר בוקור, Gábor Hanák; Corvina, בודפשט, 1991 שנה עם אוטו הבסבורג. שיחות / Ignác Romsics: נגד הסחף. מסה ; Paginarum, בודפשט, 1999 הצורף, הבלונדינית והצולע. סיפור גרמני ; Noran Libro,, 2010 בודפשט היום הראשון של השנה הראשונה גנבו את פרס נובל שלושה גברים ליד הבאר דיאלוג עם אישה מאושרת חייו של פאל דמן דרישת שלום לבבית (1959) המטבח של המכשפה (1959) עיקול המוות (1961) שחר ללילה (1964) המאה שלנו (1965–1989, 1999-) זיוף הפרנק הצרפתי (1971) רצח המלך (1984) ברצון האל (1988) העד של המאה שלנו: אוטו הבסבורג (1990) שני ימי הולדת (1992) יובלים (1992) המסתור - שנה בחייו של אישטוואן בתלן (1994) אדמה קשה (1998) וידויים של בן מלך אזרח (2004) איש תמים בכיסא קטיפה (2005) הרקע ללוויה (2006) האצולה מחויבת (2006) המצור (2009) פרס בלה באלאז' (1964) פרס SZOT (1969) פרס האמן המצטיין (1974) פרס האמן הדגול (1985) קנדידט (דוקטורט קטן) למדעים היסטוריים (1988) הצלב הקטן של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1994) פרס ביקורת סרטים על מפעל חיים (2005) פרס האקדמי לעיתונות (2005) צלב האבירים של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (2005) MTI Ki kicsoda 2009. Szerk. Hermann Péter. Budapest: Magyar Távirati Iroda. 2008. ISBN 978-963-1787-283 (פטר הרמן: מי זה מי? 2008. סוכנות הידיעות ההונגרית) מדיה וקבצים בנושא פטר בוקור בוויקישיתוף פטר בוקור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רעידת האדמה במחוז ונטורה (1812)

רעידת האדמה במחוז ונטורה שבקליפורניה (המכונה לעיתים גם רעידת האדמה בסנטה ברברה) התרחשה ב-21 דצמבר 1812 בשעה 11:00 לערך (שעון מקומי). גודלה מוערך בטווח המגניטודות של 7.1 עד 7.5, ונהרג בה אדם אחד. ייתכן שרעידת האדמה גרמה לצונאמי באזור סנטה ברברה דהיום. לרעידת האדמה קדמה רעידה מקדימה כ-45 דקות עד שעה לפניה. רעידה מקדימה זו הבריחה את תושבי המיסיונים באזור לשטח הפתוח, ובעקבות כך רק הרוג אחד נמנה ברעידה העיקרית. ברעידת האדמה נהרס המיסיון של לה פוריסימה (אנ') כמעט לחלוטין. חיילם שהוצבו במחנה הצבאי פרסידיו סנטה ברברה (אנ') נטשו את המחנה, בנו לעצמם בקתות קש בשטח הפתוח, ולא שבו אליו עד לאחר כשלושה חודשים. יודגש שמנזר זה, שככל הנראה ספג את מירב ההרס, מרוחק כ-120 קילומטרים ממיסיון בואנוונטורה (אנ') שעל שמו נקראת רעידת האדמה. במיסיונים והמנזרים הבאים דווח על נזקים משמעותיים: מיסיון סנטה אינז (אנ'), מיסיון סנטה ברברה (אנ'), מסיון בואנונטורה (ונטורה) (אנ') ומיסיון סן פרננדו (אנ') הממוקם באזור לוס אנג'לס של היום. מדובר על פריסה של הרס ברמות שונות על פני כ-220 קילומטרים לאורך חופה הדרומי של קליפורניה. להמחשת פריסת ההרס באמצעות התפרושת המרחבית של המיסיונים המוזכרים כאן - ראו מפת מיקומם. האזור היה בעת ההיא תחת שלטון האימפריה הספרדית והיה דליל אוכלוסין. פעלו בו בעיקר מספר מיסיונים נוצריים, והתיעוד אודות האפקטים הסייסמיים דל, ועל כן כל המידע הרשום מעלה נשען בעיקר על הערכות בלתי מדויקות. נוסף על כך, שבועיים קודם לכן, ב-8 דצמבר, התרחשה רעידת אדמה גדולה בסן חואן קפיסטראנו, המרוחקת כ-230 קילומטרים דרום מזרחה, כך שייתכן שחלק מהדיווחים נשענים על אירועים שהתרחשו למעשה ברעידת האדמה המוקדמת יותר, או להפך. באשר לצונאמי שייתכן שהתרחש לאחר רעידת האדמה. כתבה בסן פרנסיסקו בולטין (אנ') מיום 16 מרץ, 1864 - 52 שנה אחרי רעידת האדמה - מתארת אירוע שמעיד על צונאמי שהתרחש לאחר רעידת האדמה. מאידך, חוקרים מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה מציינים שסרקו ממצאים רלוונטיים רבים, ולא מצאו כל עדות על נחשול שהתרחש אז ושיכול היה להעיד על צונאמי. מחקר אחר מציג מקור ראשוני שמדווח על נחשול שהתרחש אחר רעידת האדמה. רעידת האדמה בסן חואן קפיסטראנו (1812) Significant Earthquake Information, NOAA - National Centers for Environmental Information The 1812 Santa Barbara Earthquake: Tsunami!, UCSB - University of Californis at Santa Barbara T. R. Toppozada & C. R. Real, 1981. Preparation of Isoseismal Maps and Summaries of Reported Effects for Pre-1900 California Earthquakes. USGS Open File Report 81-262, p.34 The 1812 Santa Barbara Earthquake: In Brief, UCSB - University of California at Santa Barbara Wrightwood Earthquake, SCEDC - Southern California Earthquake Data Center T. R. Toppozada & C. R. Real, 1981. Preparation of Isoseismal Maps and Summaries of Reported Effects for Pre-1900 California Earthquakes. USGS Open File Report 81-262, p.35