laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מארק פלט

ויליאם מארק פלט (באנגלית: William Mark Felt; ‏17 באוגוסט 1913 – 18 בדצמבר 2008) היה סגן מנהל ה-FBI אשר נודע כאחד מחושפי השחיתויות המשפיעים ביותר בתולדות ארצות הברית לאחר שהדליף לעיתונות את פרשת ווטרגייט ובכך הביא להדחתו של הנשיא המכהן ריצ'רד ניקסון. פלט נולד בטווין פולס שבאיידהו וסיים תואר ראשון באוניברסיטת איידהו ב-1935, וב-1940 קיבל גם תואר במשפטים מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. הוא עבד בוושינגטון עבור נציגי איידהו בסנאט ובשנת 1942 החל לעבוד ב-FBI. במהלך פרשת ווטרגייט שירת כסגן המנהל של ה־FBI והיה האיש השני בחשיבותו בסוכנות. הוא נודע בכינוי "גרון עמוק", וסיפק לבוב וודוורד וקארל ברנסטין מהוושינגטון פוסט את הרמזים הקריטיים שהביאו לפיצוץ הפרשה ולהתפטרותו של הנשיא ריצ'רד ניקסון. זיהויו של פלט בתור "גרון עמוק" נשמר בסוד במשך 33 שנה, עד לשנת 2005, אז העניק פלט ריאיון למגזין 'ואניטי פייר' בו חשף כי הוא היה המקור של הוושינגטון פוסט בפרשה וכי הוא כונה בשם זה. ב-1980 הוא הורשע בקשירת קשר להוראה על פריצות לא חוקיות שביצע נגד מחתרת מזג האוויר וקרובי משפחתם. במרץ 1981, הנשיא הנכנס רונלד רייגן העניק לו חנינה. ב-1984, לאחר שמצבה הנפשי של אשתו, אודרי, התדרדר, היא התאבדה. פלט נפטר ב-2008. מדיה וקבצים בנושא מארק פלט בוויקישיתוף נתן גוטמן, בכיר לשעבר באף-בי-איי מודה: אני הייתי "גרון עמוק", באתר הארץ, 1 ביוני 2005 הדר פרבר, "גרון עמוק" שהפיל את ניקסון היה סגן ראש ה-FBI, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 במאי 2005 סיפורו של סוכן ה-FBI "גרון עמוק" שחשף את פרשת ווטרגייט מארק פלט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) biography/Mark-Felt מארק פלט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוגו לוריס

הוגו לוריס (בצרפתית: Hugo Lloris; נולד ב-26 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן צרפתי שמשחק בעמדת השוער בקבוצת לוס אנג'לס מליגת הMLS. לוריס שיחק גם בנבחרת צרפת מ-2008 עד לפרישתו ממנה בתחילת 2023. לוריס מחזיק בשיא ההופעות בנבחרת צרפת, עם 145 הופעות, ואף שימש בתור קפטן הנבחרת. התחיל את הקריירה בשנת 1997 בקבוצת הילדים של ניס. בעונת 2005/2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון ובעונה זאת שיחק רק 5 משחקי ליגה ועוד 5 בגביע הליגה הצרפתי. בעונתו השנייה שותף כמעט בכל משחקי הליגה. בעונת 2007/2008 שיחק 30 משחקים בהם הרשים ועזר לקבוצתו להגיע למקום ה-8 בסיום העונה. בקיץ 2008 עבר לאולימפיק ליון במקומו של גרגורי קופה שעזב. את הופעת הבכורה שלו ערך מול טולוז במחזור הראשון בליגה הצרפתית של עונת 2008/2009. בעונת 2009/2010 הצליח לעבור עם ליון את ריאל מדריד ולהגיע עד לחצי הגמר בו הודחה ליון על ידי באיירן מינכן הגרמנית משלושער של איביצה אוליץ'. בקיץ של 2012, חתם לוריס בטוטנהאם הוטספר האנגלית. ביולי 2014 חידש את החוזה לחמש שנים נוספות. בינואר 2022 האריך את חוזהו במועדון בשנתיים נוספות. במהלך עונת 2022/2023 חווה פציעה קשה, ולאחר שחזר ממנה הפגין יכולת חלשה, דבר אשר הוביל את המאמן לא לפתוח איתו בהרכב במשך שאר העונה. בצעירותו לוריס היה חלק מנבחרת צרפת עד גיל 18. ב-11 במרץ 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד גרמניה. לאחר שנה זכה עם הנבחרת עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19. לוריס היה חלק מסגל הנבחרת הצרפתית הצעירה לפלייאוף העלייה לאליפות אירופה עד גיל 21 בו שיחקו הצרפתים נגד גרמניה, אך צרפת לא הצליחה לעלות לאליפות בגלל גול שספג לוריס מבנדיקט הוואדס בדקה ה-90. ב-6 בפברואר 2008 זומן לוריס לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד ספרד. את הופעת הבכורה שלו ערך נגד אורוגוואי ב-19 בנובמבר 2008. ב-9 בספטמבר 2009 ספג כרטיס אדום לא מוצדק לאחר שהשופט טען שהכשיל את ניקולה זיגיץ' בתוך הרחבה. ב-18 בנובמבר 2009 העפיל עם צרפת למונדיאל 2010 לאחר התיקו בהארכה נגד אירלנד. לוריס היה עם הנבחרת במונדיאל 2010 אך לא הצליח לסייע לנבחרתו שסיימה במפתיע במקום האחרון ולא עברה שלב. במונדיאל 2014 הגיע עם הנבחרת עד לשלב רבע הגמר. בטורניר יורו 2016 הפסידה נבחרתו בגמר לפורטוגל בתוצאה 0–1. בטורניר מונדיאל 2018 זכתה נבחרתו לאחר שצרפת ניצחה את קרואטיה בגמר בתוצאה 2–4. לוריס נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022. ב-9 בינואר 2023 הודיע לוריס על פרישתו מנבחרת צרפת. ליון הגביע הצרפתי: 2011/2012 סופר קאפ צרפתי: 2012 נבחרת צרפת גביע העולם: 2018, סגנות: 2022 ליגת האומות של אופ"א: 2020/2021 אליפות אירופה עד גיל 19: 2005 תארים מיוחדים אביר בלגיון הכבוד הצרפתי: 2018 מדיה וקבצים בנושא הוגו לוריס בוויקישיתוף הוגו לוריס, באתר Transfermarkt הוגו לוריס, באתר Soccerway הוגו לוריס, באתר BDFutbol הוגו לוריס, באתר WorldFootball.net הוגו לוריס, באתר National Football Teams הוגו לוריס, באתר FootballDatabase.eu הוגו לוריס, באתר ESPN פרופיל השחקן באתר ESPN Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת צרפת, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית) שיאן ההופעות תולה את הכפפות: הוגו לוריס פרש מנבחרת צרפת, באתר ynet, 9 בינואר 2023
טום (גבינה)

טום (בצרפתית: Tomme) הוא שם כללי הניתן לקבוצה של גבינות שמיוצרות בעיקר בהרי האלפים הצרפתיים ובשווייץ. גבינות טום מיוצרות בדרך כלל מחלב דל שומן, שנשאר לאחר שהשומן הוסר למטרת ייצור חמאה וגבינות עשירות יותר, או כאשר יש מעט מדי חלב כדי לייצר גבינה בכמות מלאה. כתוצאה מכך, גבינות טום, הן בעלות אחוזי שומן נמוכים. ישנם סוגים רבים של גבינות טום, אשר מזוהים בדרך כלל על פי מקום מוצאם. הסוג המפורסם ביותר הוא Tomme de Savoie על שם אזור סבויה בצרפת. מדיה וקבצים בנושא טום בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בז נודד

בז נודד (שם מדעי: Falco peregrinus) הוא מין של עוף דורס בסוג בז השייך למשפחת הבזיים. אורך גופו של הזכר הוא כ-40 ס"מ ושל הנקבה כ-48 ס"מ. משקל הבוגרים הוא 580 גרם עד קילוגרם. גבו של הבז הנודד הוא בצבעי אפור-כחול, ראשו שחור, ומצידי לחייו נמשך מעין שפם כהה עד מעל הגרון. גחונו בהיר ועליו כתמים שחורים הנמשכים לרוחב הגוף. דונגית-האף של הבז הנודד צהובה, וכן גם רגליו. המקור והציפורניים שחורים. לפי מדידות אחרונות של "נשיונל גאוגרפיק", מהירות השיא של הבז הנודד (בצלילה) היא 389.46 קמ"ש, והוא היצור המגיע למהירות התנועה הגבוהה ביותר מכל בעלי החיים בעולם. לבז הנודד 17–19 תת-מינים מתוכם שלושה מצויים בישראל. בנוגע לאחד מהם, הבז המדברי, קיימת מחלוקת בין המדענים אם הוא מין בפני עצמו או תת-מין של הבז הנודד. הבז הנודד הוא אחד מהדורסים הנפוצים בעולם, ולמעשה הוא נמצא בכל העולם מלבד באנטארקטיקה ובניו זילנד. הוא מקנן אף בערים ומשגשג מאוד בעיר ניו יורק רוויית גורדי השחקים והיונים. בישראל הבז הנודד מקנן נדיר בתל אביב. מזונו של הבז הנודד מורכב בעיקר מציפורים קטנות עד בינוניות. מפעם לפעם הוא צד גם יונקים, זוחלים וחרקים. הוא צד את טרפו באוויר. זוג בזים נודדים נשארים ביחד לכל החיים, וחוזרים לאותו קן כל שנה. בז נודד נוהג לקנן על מצוקים גבוהים וגם על בניינים גבוהים. הוא מטיל כ-3 עד 5 ביצים, שמשקלן נע בין 44 ל-48 גרם. הדגירה אורכת 28 עד 30 ימים, והנקבה דוגרת רוב הזמן. הצעירים נשארים בקן כ-35 עד 40 ימים לאחר הבקיעה. מין זה תואר לראשונה על ידי הטקסונום האנגלי מרמדיוק טאנסטול (Tunstall) בשנת 1771. פירוש שמו הלטיני של הבז הנודד: Falco = מגל או חרמש, המציין את צורת כנפיו הפרושות בשעת תעופה, ו-peregrinus, המציין את עובדת הימצאותו כמעט בכל העולם. עקב גודלו, חוזקו ומהירותו של הבז הנודד, הוא משמש כעוף ציד בספורט הבזיירות, ונהוג לאלף אותו לשם כך, בעיקר בארצות המפרץ הפרסי. הבז הנודד משמש כציפור הלאומית של איחוד האמירויות הערביות ושל אנגולה. Museum specimen מדיה וקבצים בנושא בז נודד בוויקישיתוף בז נודד, באתר ITIS (באנגלית) בז נודד, באתר NCBI (באנגלית) בז נודד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בז נודד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בז נודד, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) בז נודד, באתר GBIF (באנגלית) animal/American-peregrine-falcon בז נודד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) AP, אפילו הציפור המהירה בעולם לא מצליחה לברוח מהרעלת כספית, באתר הארץ, 22 באפריל 2019 בז נודד באתר הרשימה האדומה של IUCN Terminal Velocity
פרס פיבודי

פרס פּיבּוֹדִי (באנגלית: The George Foster Peabody Awards) הוא פרס אמריקאי המוענק מדי שנה על הצטיינות בתחום שידורי רדיו וטלוויזיה. הפרס מוענק על ידי בית הספר לעיתונאות ותקשורת המונים הנרי ו' גריידי שבאוניברסיטת ג'ורג'יה (UGA), כהוקרה על הישגים בתחומי השידור העיתונאי, דוקומנטריה, חינוך, בידור ותוכניות ילדים. הפרס הוענק לראשונה בשנת 1941 עבור תוכניות רדיו וטלוויזיה ששודרו בשנה שקדמה לה, והוא אחד הפרסים הוותיקים ביותר במדיה האלקטרונית. הוא נקרא על שם איש העסקים והפילנתרופ ג'ורג' פוסטר פיבודי (אנ'), שתרם את המימון לפרס. במקור, יועד הפרס להינתן עבור הישגים יוצאי דופן בתחום הרדיו בלבד, אך בשנת 1948 נוסף עליו גם תחום ההצטיינות עבור תוכניות טלוויזיה. בסוף שנות ה-90, נוספה קטגוריה של שידורים המופצים ברשת האינטרנט. הפרס אינו מוענק לשידורים המופצים בבתי קולנוע בלבד. קטגוריה:זוכי פרס פיבודי מדיה וקבצים בנושא פרס פיבודי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס פיבודי (באנגלית) פרס פיבודי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרס פיבודי, ברשת החברתית פייסבוק פרס פיבודי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרס פיבודי, ברשת החברתית אינסטגרם פרס פיבודי, סרטונים בערוץ היוטיוב פרס פיבודי, סרטונים באתר Vimeo ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תיגרה

תְגְרֵה (בגעז: ትግረ לפעמים מכונה תְגְרָיִת (ትግራይት) היא שפה שמית וביחד עם השפה התיגרינית – הן נחשבות כצאצאיות ישירות לשפה העתיקה געז (חבשית) שנכחדה כשפת דיבור אך משמשת כשפה ליטורגית בכנסייה האתיופית ובכנסייה האריתראית. רוב דוברי התיגרה חיים במערב אריתריאה, והיתר בסודאן. תיגרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שפות אתיו-שמיות

המונח "אתיופית" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו אתיופית (פירושונים). שפות אתיו-שמיות (קיצור של "שפות אתיופיות-שמיות") הן קבוצת שפות בתת-משפחה של השפות השמיות הדרומיות. הן מדוברות בעיקר באתיופיה ובאריתריאה, אך גם במדינות נוספות כמו ישראל. הן מהוות יחד עם שפות דרום-ערב העתיקות את הענף הדרומי של משפחת השפות השמיות. השפה האתיופית המדוברת ביותר היא אמהרית, עם 30 מיליון דוברים, ואחריה התיגרינית עם כ-5 מיליון דוברים. קיים ויכוח אם מקורן של השפות הוא באתיופיה או בחצי האי ערב. המיון המקובל במחקר הוצע בראשונה בידי מרסל כהן ב-1931 ונתמך על ידי רוברט חצרון ב-1972: אתיופיות צפוניות געז (אתיופית קלאסית) * דאחלקית תיגרית תיגרינית אתיופיות דרומיות אתיופיות חוצות-הדרום (טראוורס) אמהרית–ארגובה אמהרית – שפת העבודה של הממשלה הפדרלית של אתיופיה. ארגובה הררית–מזרח גוראגה הררית מזרח גוראגה סילטית, וניביה אולברה, וולאנה, אינגור זוואי (זאי) דרום אתיופיות חיצוניות קבוצת "נ": גאפאת * סודו (קיסטאנה) קבוצת "תת": מסמס (לעיתים נחשבת ניב של אינור) * מוחר (ምወሕር) מערב גוראגה מסקן סבת-בית ("שבעה בתים") סבת-בית גוראגה – הניבים צ'אחה (ቸሃ), אז'ה (ኧዣ), גומרית (ጐማረ), גורה (ጉራኛ) אינור, וניביה: אנמור (እነሞር, אינור גרידא), אנדגגן, גייטו (ግይጦኛ) הדסון הציע ב-2013 מיון של הענף לחמישה תתי-ענפים: אתיו-שמיות צפוניות געז (אתיופית קלאסית) * תיגרית–תיגרינית גאפאת * סודו–מסקן–גוראגה סודו מסקן–גוראגה מסקן גוראגה מוהר צ'אחה–אינור סילטית–זאי–הררית הררית סילטית, זוואי (זאי) ארגובה–אמהרית שפות אתיו-שמיות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפות אתיופיות, דף שער בספרייה הלאומית Cohen, Marcel, Études d'éthiopien méridional, Librairie orientaliste Paul Geuthner, Librairie de la Société asiatique, 1931 Hetzron, Róbert 1938-1997, Ethiopian Semitic : studies in classification, Manchester University Press, 1972 For its membership in North Ethiopic, see Wolf Leslau, "Ethiopic and South Arabian", in Linguistics in South West Asia and North Africa (The Hague, 1970), p. 467, and Alice Faber, "Genetic Subgrouping of the Semitic Languages", in The Semitic Languages (Routledge, 2005), pp. 6–7. "ETHIOPIA TO ADD 4 MORE OFFICIAL LANGUAGES TO FOSTER UNITY". Ventures Africa. Ventures. נבדק ב-2 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Constitution of the Federal Democratic Republic of Ethiopia - Article 5" (PDF). Federal Government of Ethiopia. נבדק ב-31 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Grover Hudson, Northeast African Semitic: Lexical Comparisons and Analysis, Aethiopica 18, 2016-07-07, עמ' 289 doi: 10.15460/aethiopica.18.1.845 ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל דייוויד הקדוש

דגל דייוויד הקדוש (באנגלית: Flag of Saint David) הוא הדגל המזוהה עם פטרונה של ויילס - דייוויד הקדוש. זהו דגל שחור שבמרכזו צלב צהוב הנמתח לכל אורכו. הדגל קשור לסמלה של הדיוקסיה של דייוויד הקדוש (אנ') ומשמש לייצוגה של ויילס לצדו של דגל הדרקון האדום. מקורותיו של הדגל עלומים, ויש הטוענים כי השימוש הראשוני בו, או בצבעי השחור-צהוב, היה בשנת 675, אולם לאחר סיפוחה של ויילס לאנגליה בשנת 1452, נזנח השימוש בדגל, כמו גם בדגל הדרקון האדום, עד לתחילתה של המאה ה-20. כיום נעשה שימוש בדגל במיוחד ביום הלאומי של ויילס ביום דייוויד הקדוש. גרסה מסוגננת של הדגל הייתה בשימוש כתג כתף של הדיוויזיה ה-38 (בריטניה) במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 2007 ג'ורג' הארגראבס (אנ'), מנהיגה של המפלגה הנוצרית של ויילס (אנ'), פתח במערכה במסגרת הבחירות לאספה הלאומית של ויילס, ואמר כי אם ייבחר לאספה, דגל ויילס הנוכחי, דגל הדרקון האדום יוחלף בדגל דייוויד הקדוש. הוא אמר גם כי הדרקון הוא "סמלו של השטן, המתואר בחזון יוחנן, פרק י"ב, ג'". מדיה וקבצים בנושא דגל דייוויד הקדוש בוויקישיתוף דגל דייוויד הקדוש, באתר דגלי העולם (באנגלית) וטסון, מולי (3 במאי 2007), "קבוצת נוצרים רוצה להחליף את דגל ויילס ה'מרושע'" ויילס און ליין, 1 ביולי 2008. ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Coat of Arms

"Coat Of Arms" הוא אלבומה החמישי של להקת הפאוור מטאל השוודית סבטון, אשר יצא ב-21 במאי 2010. בדומה לאלבומים האחרים של הלהקה, כל השירים באלבום מוקדשים למלחמה מסוימת, הפעם למלחמת העולם השנייה. השיר האחרון באלבום, Metal Ripper הוא שיר מחווה לעולם המטאל בדומה ל-Metal Crue ו-Metal Machine מאלבומיה הקודמים של הלהקה. Coat of Arms - שיר הנושא, מספר על מלחמת איטליה–יוון ועל קרב תרמופילאי Midway - מדבר על קרב מידוויי בין הצי האמריקני לפי היפני Uprising - עוסק במרד ורשה Screaming Eagles - עוסק בקרב על בסטונג The Final Solution- מספר על השואה Aces in Exile - על הטייסים הזרים במהלך הקרב על בריטניה Saboteurs - על החבלה של המחתרת הנורווגית בניסיון הגרמני להקים כור מים כבדים, ממנו יכלו להפיק פצצת אטום Wehrmacht - עוסק בשאלת האחריות של חייל פשוט בצבא הגרמני(ורמאכט) בתקופת הרייך השלישי The White Death - מספר על סימו האוהא, צלף פיני מוכשר ביותר שנחשב לאחד הצלפים הטובים בהיסטוריה, הרג לא פחות מ-505 חיילים סובייטים במהלך מלחמת החורף בין ברית המועצות לפינלנד. הריף המרכזי בשיר הוא מחווה לשיר משנות ה-80, "Where Were You Last Night", של אנקי באגר, אשר נכלל באלבומה Where Were You Last Night. Metal Ripper - מחווה לעולם ההבי מטאל בדומה ל-Metal Crue ו-Metal Machine מהאלבומים הקודמים דניאל מאלבק- תופים אוסקר מונטליוס- גיטרה חשמלית פאר סאנדסטורם- גיטרה בס ריקרד סאנדן- גיטרה דניאל מיהר- קלידים יואקים ברודן- שירה מידע על האלבום Coat of Arms באתר MusicBrainz האלבום Coat of Arms באתר Discogs האלבום Coat of Arms באתר דיזר
גלוקונאוגנזה

גלוקונאוגנזה (גלוקונאוגנזיס אנגלית: Gluconeogenesis או GNG) היא מסלול מטבולי ליצירת גלוקוז בבעלי חיים, צמחים, פטריות ובחיידקים. במסלול זה מיוצר גלוקוז מתרכובות שאינן פחמימות, כגון פירובט, גליצרול או חומצות אמינו. המילה מהווה צירוף של גלוקוז, נאו ("חדש") וגנזה ("יצור") ביוונית. הגלוקונאוגנזה אחראית על שמירת רמת גלוקוז קבועה בדם בין הארוחות, כשהגוף נתון תחת מאמץ רב או במהלך צום. באדם היא מתרחשת בעיקר בכבד ובמידה פחותה גם בכליות ובלבלב. בתהליך הגלוקונאוגנזה מתרחשות כמה תגובות הפוכות לאלו שבגליקוליזה, תהליך פירוק הגלוקוז. למרות זאת, לא מהווה הגלוקונאוגנזה את התהליך ההפוך לגליקוליזה; בגלוקונאוגנזה קיים דילוג על שלושה שלבים בלתי-הפיכים בגליקוליזה. כמו כן, היא לא מייצרת אנרגיה. רובו של התהליך מתרחש בציטופלזמה של התא; מיעוטו מתרחש במיטוכונדריה ואילו השלב הסופי, בו מיוצר הגלוקוז, מתרחש ברשתית התוך פלסמית (ER). לאחר מכן משונע הגלוקוז אל הציטוזול (נוזל הציטופלזמה) באמצעות נשאים. תהליך הגלוקונאוגנזה מתחיל עם שתי מולקולות פירובט (תרכובת תלת-פחמנית) ומסתיים במולקולת גלוקוז אחת (תרכובת שש-פחמנית). התהליך נחשב ל"יקר" מבחינה אנרגטית, ובמהלכו נצרכות 6 מולקולות ATP. בגליקוליזה, לשם השוואה, מתקבלות 2 מולקולות ATP; אם שני התהליכים מבוצעים האחד במקביל לשני, ישנו הפסד של 4 מולקולות ATP. את תהליך הגלוקונאוגנזה ניתן לסכם כך:   2 P y r u v a t e + 6 A T P → G l u c o s e + 6 A D P + 6 P i {\displaystyle \ \mathbf {2Pyruvate+6ATP\rightarrow Glucose+6ADP+6P_{i}} } בשלב הראשון מומר פירובט לאוקסלואצטט, ומחומר מוצא זה ממשיך התהליך. כל חומצות האמינו, מלבד לאוצין וליזין, יכולות לשמש כחומרי מוצא לגלוקונאוגנזה במקום פירובט. חומצות האמינו יכולות להיות מומרות (בעזרת אנזימים) לאוקסלואצטט, וזוהי הסיבה שהן מסוגלות להתניע את תהליך הגלוקונאוגנזה. המשמעות הפיזיולוגית של עובדה זו היא שבשעת רעב קיצוני ומחסור בסוכרים, מסוגל הגוף לפרק חלבונים (המורכבים מחומצות אמינו) לשם ייצור אנרגיה. מדוע טורח הגוף לייצר גלוקוז, רק כדי שמאוחר יותר יפרקו שוב (בתהליך הגליקוליזה) לשם הפקת אנרגיה? הסיבה לכך היא שתאים רבים בגוף (תאי מערכת העצבים המרכזית ותאי דם אדומים, למשל) מסוגלים להשתמש אך ורק בגלוקוז לשם הפקת אנרגיה (ולא בחלבונים או בשומנים), ועל כן נאלץ הגוף להשקיע אנרגיה רבה בתהליך הגלוקונאוגנזה על-מנת לספק את צורכי תאים חשובים אלו. גליקוליזה מעגל קרבס מעגל קורי גלוקונאוגנזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The chemical logic behind... Gluconeogenesis, ‏2009-08-26 Dairy Sci, Gluconeogenesis in Cattle: Significance and Methodology, Journal of Dairy Science 60, 1977-01-01, עמ' 1–15 doi: 10.3168/jds.S0022-0302(77)83821-6
שדה המספרים האלגבריים

במתמטיקה, שדה המספרים האלגבריים הוא השדה הכולל את כל המספרים המרוכבים האלגבריים מעל הרציונליים, כלומר, את כל המספרים שהם שורש לפולינום כלשהו בעל מקדמים רציונליים. השדה כולל את שורש 2, השורש העשירי של 7, השורשים של   x 5 − x − 1 = 0 {\displaystyle \ x^{5}-x-1=0} וכדומה, אבל לא את פאי או e, שהם טרנסצנדנטיים. שדה המספרים האלגבריים סגור אלגברית. הוא אינו נוצר סופית, משום שכל תת שדה נוצר סופית שלו הוא בעל ממד סופי, היינו, שדה מספרים, ואינו מכיל את כל המספרים האלגבריים. מאידך, שדה המספרים האלגבריים הוא הסגור האלגברי של כל שדה מספרים. חבורת גלואה של שדה המספרים האלגבריים (מעל הרציונליים), היינו, חבורת גלואה האבסולוטית של הרציונליים, היא, ישירות ובעקיפין, אובייקט החקירה המרכזי בתורת המספרים האלגברית.
מעברת חרובית

מעברת חרובית הייתה מעברה שהוקמה סמוך לכפר מנחם בחבל לכיש, יחד עם משואה, בתחילת שנת 1955, לצורך שיכון זמני של עולים מצפון אפריקה שיועדו להתיישב במושבים בחבל. באפריל 1955 נתמלאה המעברה, ובה ובמשואה התגוררו כ-2000 נפשות. תושבי המקום הועסקו על ידי הקרן הקיימת אשר נטעה בקרבת מקום את יער חרובית וקיימה במקום משתלה. מחרובית יצאו מקימי עוצם במאי 1955. במאי 1955 קיימו כ-50 ממתיישבי חרובית הפגנה בירושלים בדרישה למדריכים דתיים והתיישבות דתית וכנגד מה שהם כינו: "אורח החיים הבלתי דתי שכופים עליהם מדריכיהם". לקראת סוף שנת 1959 נותרו בחרובית כ-60 משפחות שלא היו מעוניינות לעבור להתיישבות ועל כן יועדו לעבור לשיכונים בערי פיתוח כדי לאפשר את סגירת המעברה. לא תמיד שבעו עולים נחת משיבוצם במעברת חרובית והיו מספר מקרים של פעולות מחאה של עולים שבקשו לעבור למקום אחר. כמו כן היו זמנים של מתיחות בין תושבי המעברה למנהלי העבודה מטעם הקרן הקיימת וביוני 1959 עלו טענות שקופחו בשכרם על ידי הקק"ל. יחד עם משואה מפות מ-1955 עד 1959 עליהן ציון 'חרובית', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור תעסוקה מלאה לתושבי שני מחנות המעבר בחבל לכיש, דבר, 27 באפריל 1955 31 מיליון עצי יער נטעו מאז קום המדינה, דבר, 7 בפברואר 1958 הוקמו שני מושבים בחבל לכיש, דבר, 25 במאי 1955 מנהל חבל לכיש מאשים את "הפועל המזרחי" בהסתה פרועה של העולים, דבר, 31 במאי 1955 מחנה חרובית יחוסל, דבר, 30 בנובמבר 1959 ראו למשל מפה ומשם, דבר, 9 ביולי 1957 ומפה ומשם, דבר, 10 ביוני 1956 התערבות המשטרה בסכסוך עבודה בחרובית, דבר, 27 בדצמבר 1957 עובדי הייעור בשגב וחרובית עומדים להכריז שביתה, דבר, 25 ביוני 1959
מחנה ישראל (חב"ד)

מחנה ישראל היא הזרוע הסוציאלית של תנועת חב"ד העולמית. רוב פעילות הארגון מתבצעת כיום תחת ארגוני המשנה כולל חב"ד וצבאות ה' ותחת קרן לפיתוח מחנה ישראל. הארגון הוקם בחודש סיוון בשנת תש"א על ידי אדמו"ר הריי"צ. חתנו הרמ"מ כיהן כיו"ר הוועד המנהל. הארגון הוזכר בקול קורא השני אותו הוציא אדמו"ר הריי"צ (בט"ז סיוון תש"א) וסקירה קצרה על הארגון הופיעה גם על כריכת ספר היום יום שיצא בחורף בשנת תש"ג. הארגון מבקש להשפיע על חיזוק קיום מצוות הדת המעשיות, לעורר ולקרב לתשובה, תורה ומעשים טובים, וכן לפרסם את קריאתו של האדמו"ר הריי"צ "לאלתר לתשובה לאלתר לגאולה". כל יהודי שומר תורה ומצוות יכול להרשם כחבר בארגון. עבודת החברים נעשית מאחורי הקלעים, ושאיפתם היא להיות לדוגמה לאחרים בהנהגתם על פי התורה והמצוות. בצוואתו של הרבי מונו מספר חברים להנהלת הארגון, מהם נותר בחיים כיום רק הרב חיים יהודה קרינסקי המשמש כמנהל הארגון. משרדי מחנה ישראל ממוקמים במרכז חב"ד העולמי. מפעולות הארגון קרן השנה. הקרן לפיתוח מחנה ישראל. נוסדה בשנת תשמ"ד למען פיתוח מוסדות חב"ד. פעמיים בשנה הייתה מתקיימת במרכז חב"ד העולמי יחידות לחברי הקרן עם הרבי. חברות תהילים - "מחנה ישראל" יסד גם חברות תהילים חדשות וחיזק את הישנות. בנוסף "חברת תהילים עולמית" נוסדה על ידי אדמו"ר הריי"צ בשנת תש"ב בירושלים. כולל חב"ד. חלוקת הש"ס - אחת הפעולות אותן העביר הרבי לידי 'מחנה' היא חלוקת הש"ס המתקיימת ביום י"ט בכסלו, ובה היה נוטל הרבי חלק. מבצע טהרת המשפחה העולמי. ארגון צבאות ה'. משניות בעל פה - ששת סדרי המשנה נחלקו בין החברים על פי הגורל (ארבעה פרקים בערך לחלק). כך כל הש"ס נלמד ונשנה בעל פה במשך השנה. מזהירי שבת מחנה ישראל - מחלקה מיוחדת בשם "מזהירי שבת מחנה ישראל" נוסדה להפצת רעיון שמירת השבת. אחת מפעולתיה היא ארגון אגודות נשים, שהצהירו כי לא יקנו ביום השבת. ארבע פעולות טובות - בשנת תש"ג ביקש הרבי מליובאוויטש שכל יהודי החבר במחנה ישראל יעשה לפחות ארבע פעולות טובות וידווח עליהן להנהלה ולאדמו"ר הריי"צ. אודות קרן לפיתוח מחנה ישראל באתר Lubavitch.com (באנגלית) אודות מבצע טהרת המשפחה העולמי באתר Lubavitch.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפגני (מטבע)

אפגני (בפשטו/פרסית: افغانۍ; סימון לפי תקן ISO 4217: AFN) הוא ההילך החוקי של אפגניסטן, והוא מחולק למאה פּוּל (پول). המעבר מן המטבע הקודם, הרופיה, אל האפגני ב-1925, נוצל לעריכת פיחות בשווי המטבע ביחס של 11 ל-10. בין 7 באוקטובר 2002 ל-2 בינואר 2003, הוחלף המטבע הישן באפגני חדש, לפי שערים שונים לסדרות שונות. מדיה וקבצים בנושא אפגני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפגני ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא אפגניסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלון ארבע העונות (הונג קונג)

מלון ארבע העונות, הונג קונג (באנגלית: Four Seasons Hotel Hong Kong; בסינית מסורתית: 香港四季酒店) הוא מלון בדרגת חמישה כוכבים בבעלות Sun Hung Kai Properties, המצוי בסנטרל, מרכז העסקים הבינלאומי, הונג קונג, בסמוך למעבורת בין הונג קונג למקאו, ומשיק לנמל ויקטוריה; בניית המלון הושלמה בספטמבר 2005.‏ זהו בניין בן 45 קומות, המציע 399 חדרים ו-519 יחידות דיור (ששייכות ל-Four Seasons Place). פרויקט שיפוץ בתי מלון - מלון Four Seasons הונג קונג מבצע תוכנית שיפורים הכוללת חדרי אירוח ותכונות לובי מסוימות. כדי להבטיח הפרעה מינימלית לאורחים, שיפורים אלה יבוצעו בשלבים עם בידוד מתאים. רצפות חיץ חדשות מסודרות כדי להקל על העברת כל צליל בחדרי האירוח, והעבודה תוזמן בזמנים של תפוסה מלאה. מלון פור סיזנס הונג קונג נותר פתוח עם פעילות כרגיל לאורך כל תקופת השינוי ומצפה לספק שירותים יוצאי דופן לאורחים במהלך שהותם. בנובמבר 2009, המלון הפך למלון הראשון בעולם שבין כתליו שוכנות שתי מסעדות של שלושה כוכבים כל אחת במדריך מישלן האדום. המסעדה הצרפתית "קפריס" (Caprice) זכתה בשלושה כוכבים במהדורת שנת 2010 של מדריך מישלן האדום להונג קונג, ובכך היא הצטרפה למסעדה הקנטונזית "לונג קינג הין" (Lung King Heen), שקיבלה שלושה כוכבים במהדורת 2008.‏ מדיה וקבצים בנושא מלון ארבע העונות (הונג קונג) בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון ארבע העונות מלון ארבע העונות (הונג קונג) (באנגלית) Four Seasons Hotel Hong Kong, Tripadvisor קרסטין קון, מלון ארבע העונות מציב שיא עולם במדריך מישלן החדש להונג קונג, caterersearch.com‏ 26 בנובמבר 2009 (באנגלית)
צפירת שבת

צפירת שבת היא קול צופר המושמע בשכונות דתיות וחרדיות בישראל ובמספר מדינות נוספות, בזמן הדלקת הנרות לפני כניסת שבת וחג. מטרת הצפירה היא הכרזה על כניסת השבת או החג, ותזכורת לחדול ממלאכות האסורות בשבת וחג, ולהדליק את נרות השבת והחג. נוהג זה מופיע כבר במשנה בסוף מסכת סוכה, במשנה המתארת את התקיעות שנערכו בכל יום בבית המקדש, מציינת המשנה שלוש תקיעות שנתקעו זמן מה קודם לכניסת שבת על מנת להבדיל את העם ממלאכה, ושלוש תקיעות בשעת כניסת השבת עצמה שנועדו להכריז כי מכאן ואילך אסורה כל מלאכה עד לצאת השבת או החג. במשך השנים שימשו כלים שונים לפעולה זו, בין השאר שופר וחצוצרה. בדומה למנהג הקדום, גם כיום מקובל להשמיע את הצפירה פעמיים, פעם אחת זמן מסוים קודם לזמן כניסת שבת, והשנייה בזמן כניסת שבת. בשנים האחרונות הוחלפו במקומות רבים הצופרים ברמקולים המשמיעים מוזיקה חסידית או מזמורי שבת לפני ובסמוך לצפירה. כך למשל נהוג בעיר בני ברק. בין השאר הוביל את מיזם זה רפאל הלפרין שתרם מערכות כאלו למקומות רבים. בישראל, בזמן מבצע צוק איתן לא הושמעה צפירת השבת במקומות רבים, לבקשת פיקוד העורף, על מנת למנוע בהלה מיותרת מהתושבים. במספר מקומות גררו התקנת צופר או רמקול התנגדות של התושבים החילונים בסביבה להפעלתם. בשוק מחנה יהודה בירושלים נהגו בעבר לתקוע בשופר כמה שעות לפני כניסת השבת (ככל הנראה, שם צולמה התמונה המצורפת לערך). דבר זה נועד לבשר לבעלי העסקים בשוק כי הגיע העת לחדול מעסקים לסגור את העסק ולהתחיל בהכנות לקראת שבת, שלא ייווצר מצב שבו נסגרים העסקים בשוק עם כניסתה של השבת ובעלי העסקים והקונים יגיעו לידי חילול שבת. וכיום ישנם חסידים שעוברים בין הדוכנים כדי לזרז את המוכרים לקראת כניסת השבת. במספר מקומות נהוג להשמיע צפירה גם ביציאת השבת, כמו למשל בקריית בעלז בירושלים שם מושמעת הצפירה בזמן יציאת השבת לשיטת רבינו תם. בספר יוסיפון מובא שבירושלים בזמן בית המקדש היה עולה התוקע בערב שבת ובצאת השבת. בית התקיעה תותח הרמדאן רונית מזרחי, עמית בוניאל, בגובה העיניים עם יעקב הלפרין, באתר nrg‏, 23 באוקטובר 2009 יצחק טסלר, כפר סבא: חילונים נלחמים בצופר השבת, באתר nrg‏, 24 במרץ 2010 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.