laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאנקן פיס

מאנקן פיס (בהולנדית: Manneken Pis, "הברנש הקטן המשתין"), הידוע גם בכינוי "פסל הילד המשתין" הוא אחד מסמליה המוכרים של העיר בריסל. זוהי מזרקה קטנה עשויה ארד המציגה ילד קטן עירום המשתין אל בסיס המזרקה. פסלים דומים ניתן למצוא בערים בלגיות אחרות כגון האסלט (Hasselt). הפסל נמצא מדרום לכיכר גראן פלאס. אזכורה ההיסטורי הראשון של המזרקה הוא משנת 1388 אולם אזכור הילד המשתין כחלק בלתי נפרד מהמזרקה עצמה הוא מאוחר יותר ומופיע לראשונה בטקסט שנשמר בארכיון העיר בריסל משנת 1451. הפסל הנוכחי אינו הפסל המוזכר ברשומות והוא למעשה נבנה בשנת 1618 בהזמנת עיריית בריסל מהפסל ז'רום דיקנואה (Jerome Duquesnoy)‏. 86 שנים מאוחר יותר הוכנס הילד למחסה על מנת שלא יפגע בהפצצות שספגה העיר מצבאו של לואי ה-14. נישת האבן המאכלסת את הפסל היום הוספה בשנת 1770 ועוצבה בסגנון רוקוקו, סגנון אשר אפיין את תקופת הבארוק המאוחרת. במקור, הוצב הפסל על עמוד בגובה 1.8 מטר שנחתך והותאם על ידי סתת האבן דניאל ראיסנס (Daniel Raessens). ב-1 במאי 1698, מקסימיליאן עמנואל, הנסיך הבוחר של בוואריה ומושל הולנד הספרדית, הלביש לראשונה את הפסל בתלבושת בווארית מסורתית (Bavarian blue) ומאז החל מנהג הלבשת הפסל. עד היום, לבש ה"ילד" למעלה מ-800 מלבושים שונים. התלבושות כולן מוצגות במוזיאון ייחודי העוסק כולו במנהג. מה שהחל כמזרקה ציבורית שתפקידה אספקת מים הפך לסמל היסטורי של העיר בריסל. "הילד המשתין" הוא אייקון חשוב של העיר בריסל. השפעתו על חיי העיר היא רבה והוא נחשב לאחד הגורמים להלך הרוח חסר הדאגות והנהנתן של תושבי העיר. חשיבותו של הפסל באה לידי ביטוי גם בהשפעה על האמנות בעיר והיותו מקור השראה ליצירות רבות בתחום התיאטרון והשירה. מעמדו הרם של הילד הנמוך קיבל חותמת רשמית כאשר נבחר להיות "השגריר הראשון של פשוטי העם". עם הכתרתו של הילד המשתין לשגריר הוקם בשנת 1954 ארגון הפועל ללא מטרות רווח אשר מקדם את מימוש תפקידו כשגריר ומנהל את לוח זמני הפסקת פעילות המזרקה לשם החלפת הבגדים, בטקסים מפוארים המלווים בתזמורות. לעיתים, זרם המים של הילד מופעל בשנית לאחר שהולבש, וזרם המים שהצטבר עשוי ליצור התזה ארוכת טווח אל עבר הצופים, דבר המהווה אטרקציה מעניינת מלבד תלבושתו החדשה של הילד המשתין. מספר אגדות נקשרו לפסל, אולם הידועה מכולן היא אודות גודפרי, דוכס לוון. לפיה, מת אביו בהיותו עולל, והתינוק היה ליורש הדוכסות. בשנת 1142, כך מספרת האגדה, יצאו חייליו של הדוכס בן השנתיים לקרב מול חייליה של גרימברגן. החיילים תלו על עץ סל ובו הדוכס התינוק, כדי לשאוב ממנו עידוד. ממקום מושבו השתין התינוק הצעיר על חיילי האויב, אשר לבסוף הפסידו בקרב. אגדה נוספת נקשרה לפסל: במאה ה-14, הטיל כוח זר מצור על בריסל. במשך זמן מה החזיקה העיר מעמד. חיילי האויב העלו תוכנית להטמין פצצות תחת חומות העיר. ילד קטן בבריסל גילה במקרה את ההכנות של מזימתם. הוא השתין על הפתיל הבוער, וכך הציל את העיר. פסל דומה, עשוי אבן, היה קיים כבר באמצע המאה ה-15. פסל זה נגנב מספר פעמים. תמונות תקריב של הפסל עשויות ליצור רושם מוטעה לגבי גודלו. תיירים רבים[דרוש מקור] מתאכזבים לגלות כי הפסל קטן מכפי שנדמה על פי התמונות. בארצות רבות נפוצים העתקים של הפסל כפסל נוי לגן או בריכה וישנם אף פותחני בקבוקים בדמותו. מאז 1987 קיימת לפסל מקבילה בדמות ילדה – יאנקה פיס (Jeanneke Pis(אנ')). Manneken Pis Manneken Pis ראו לדוגמה בדף זה
אסטרואידי אפולו

אסטרואידי אפולו הם קבוצה של גופים קרובי ארץ הקרויים על שם האסטרואיד הראשון שהתגלה ושויך לקבוצה זו, אפולו, שנתגלה ב-24 באפריל 1932 על ידי קרל ריינמות'. גופים אלה מוגדרים כבעלי מרחק הקפה ממוצע גדול מיחידה אסטרונומית אחת, שנקודת הפריהליון שלהם קטנה מ-1.017 יחידות אסטרונומיות. כתוצאה מכך, מסלולם סביב השמש בדרך כלל חוצה את מסלול כדור הארץ והם עלולים להוות סכנה. האסטרואיד אפופיס הוא אסטרואיד אטן, אולם חישוב המסלול שלו מראה שב-13 באפריל 2029 הוא יעבור בסמוך לכדור הארץ, ומסלולו צפוי להשתנות כך שייתכן והוא עלול להפוך לאסטרואיד אפולו. חישובים מראים הסתברות נמוכה לפגיעת אסטרואיד זה בכדור הארץ ב-2036. בשנת 2007 התגלה 2007 WD5 שלפי הערכה הראשונית היה צפוי להתנגש עם המאדים וליצור מכתש גדול. האירוע בסופו של דבר לא התרחש. רשימת אסטרואידים רשימה של אסטרואידי אפולו הערך "אסטרואידים", באתר אסטרופדיה גופים קרובי ארץ באתר נאס"א
צמרת

האם התכוונתם ל... צמרת - החלק הגבוה ביותר בעץ צמרת (ארגון נוער) – ארגון נוער שנוסד בשנת 2005 כתוצאה מאיחוד הארגונים נוער לנוער והמועצה הציונית לנוער צמרת (מסלול צבאי) – המסלול הצבאי לרפואה הרפואית בצה"ל פארק צמרת – שכונת מגורים בתל אביב מגדלי אקירוב – שלושה מגדלי מגורים בתל אביב, שמם הרשמי הוא "מגדלי צמרת" צמרת הבירה – שכונה יהודית בצפון-מזרח ירושלים ספרי צמרת – הוצאה לאור אישים: צבי צמרת – היסטוריון, איש חינוך ופעיל ציבור ישראלי, מנכ"ל יד בן צבי שמרי צמרת - אחד מחמשת הצעירים פעילי שמאל הרדיקלי בישראל, אשר עמדו לדין במסגרת משפט הסרבנים ב-2003
צומת רעננה

צומת רעננה הוא צומת המקשר בין כביש 4, כביש 402 וכביש 541, בין רעננה לכפר סבא. התנועה בצומת מתנהלת באמצעות רמזורים. צומת רעננה החל לפעול כצומת דרכים בשנת 1936, עם פתיחת כביש 4 צפונה לרעננה עד חיפה בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול, שהביא לקשיי מעבר ליהודים בדרך הישנה לחיפה שעבר בכביש 444 הנוכחי, דרך הערים הערביות קלקיליה וטולכרם. צומת רעננה היה צומת T שחיבר את כביש 4 הישן שעבר מפתח תקווה דרך רמתיים, חצה את המושב כפר מלל בין שדרות עצי אקליפטוס (בתוואי כביש 402 הנוכחי), והגיע לצומת רעננה, ומשם לצומת השרון, עם רחוב אחוזה ברעננה (כביש 541) שיצא מערבה מצומת רעננה לכיוון הרצליה ומשם דרך המושבה רמת השרון, לעשר טחנות ברמת גן, כיום אצטדיון רמת גן. כחצי קילומטר דרומה לצומת יצאה מזרחה הכניסה לכפר סבא, ממנה נמשכה דרך צרה לכיוון קלקיליה, התחברה עם כביש 444 והמשיכה עד שכם, הוא כביש 55. במאי 1968, עם פתיחת הקטע של כביש 4 המחבר את צומת רעננה עם צומת מורשה, היה צומת רעננה לצומת של ארבע כניסות. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 נודע הצומת כמוקד של הפגנות בין פעילי ימין ושמאל, בעיקר בתקופת שלטונם של יצחק רבין, שמעון פרס ובנימין נתניהו. במהלך הפגנה שערכו פעילי ימין נגד ממשלת רבין, נשאו המפגינים ארון קבורה ועליו הכיתוב "רבין ממית את הציונות". צומת רעננה הוא מוקד לפקקי תנועה. תוכנית משרד התחבורה לשחרר את העומס מהצומת היא סלילת שני כבישי רוחב שיחברו בין כביש 6 וכביש 444 לכביש 2 (כביש החוף): כביש 551 העתידי מצפון למחלף כפר סבא רעננה צפון, וכביש 531 (שכבר הוקם מאז) מדרום לצומת רעננה. ב-16 בספטמבר 2009 הוחלט לבטל את הפניות שמאלה לבאים מרעננה ומכפר סבא במהלך שלוש שעות בבוקר (10:00 עד 13:00) ובמהלך שלוש שעות אחרי הצהריים (16:00 עד 19:00) על מנת להקל את עומסי התנועה הכבדים הנוצרים בצומת. ביטול הפניות שמאלה חוסך זמן המתנה ברמזורים. בנובמבר 2022 הציגו עיריות כפר סבא ורעננה מסמך מדיניות משותף להקמת רובע תעסוקה משותף באזור הצומת. התכנית כוללת גם הקמת מבני מגורים להשכרה ארוכת טווח ודיור לסטודנטים. היא משתרעת על שטח של כ-835 אלף מ"ר, מתוכם כ-110 אלף מ"ר למגורים. הרובע יכלול גם מספר גשרים להולכי רגל, מעל הכבישים הסמוכים והקמת תחנת מטרו בקו המטרו M1. סמוך לצומת נמצא מסוף האוטובוסים צומת רעננה. המסוף הוא אחד הגדולים בישראל ויוצאים ממנו אוטובוסים לערים רבות. ערכים מורחבים – מחלף רעננה דרום, תחנת הרכבת רעננה דרום מדרום לצומת נבנה בשנות ה-90 השלב הראשון של מחלף רעננה דרום, אשר מקשר את כביש 4, כביש 531 וכביש 554. פיתוחו של המחלף נמשך עם התקדמות סלילתו של כביש 531 והוא נפתח בתצורתו הסופית באפריל 2017. ב-3 ביולי 2018 נפתחה, בתוך המחלף, תחנת הרכבת רעננה דרום. זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל – תל אביב, השרון, השפלה והנגב, ירושלים: תור, 1941 (מהדורה שלישית: 1950). טל גוטמן, יש מישהו רענן בצומת רעננה?, mynet רעננה, 22 בדצמבר 2008 אירית מרק, המעבר התת-קרקעי בין רעננה לכפר סבא ייפתח לתנועת כלי רכב בשבוע הבא, local כפר סבא, 27 ביולי 2009 אפרים תלמי, ישראל, דרכים ויישובים, 1960, עמ' 128-129 כביש בין עירוני ייחנך ברעננה, מעריב, 22 במאי 1968 אורית ענבר, תכנית חדשה: רעננה וכפר סבא יקימו רובע מגורים ועסקים משותף באזור צומת רעננה מרכז, באתר צומת השרון, ‏3 בנובמבר 2022 אבי בר-אלי, הכביש החדש, החשוב והיקר בישראל - נפתח לתנועה לכל אורכו, באתר TheMarker‏, 3 באפריל 2017 סוניה גורודיסקי, ‏ממחר - תחנת רכבת חדשה ברעננה; כץ: "ותרו על הרכב הפרטי", באתר גלובס, 3 ביולי 2018
אותיות סופיות

אותיות סופיות או אותיות מנצפ"ך הן אותיות שצורתן משתנה כאשר הן נמצאות בסוף המילה. בשפה העברית ישנן חמש אותיות סופיות: כ"ף, מ"ם, נו"ן, פ"א וצד"י. בתלמוד נקראות אותיות אלו בשם 'מנצפ"ך'. במקרים מועטים משמרות האותיות פ״א וכ״ף את צורתן גם בסוף מילה: פ״א דגושה בסוף מילים ושמות לועזיים (מיקרוסקופ, פִילִיפּ), כ״ף בתעתיק האות הערבית ك (מובארכ), או בסלנג (חָרַפּ). לדעת החוקרים, מקור שתי הצורות של אותיות מנצפ"ך הוא באות קדומה אחת שדומה לצורה הסופית. מקורו של הכתב המרובע בכתב הסופרים הארמים שכתבו עבור האימפריה הפרסית בה שימשה השפה הארמית כלינגואה פרנקה. בכתב זה הייתה לכל אות צורה אחת בלבד. בעברית הייתה מסורת של כתיבה בלתי פורמלית ואותיות נצפ"ך המופיעות באמצע מילה קיבלו צורה חדשה, "מעוגלת" יותר, ללא ה"זנבון" שהפריע למהירות הכתיבה. בסוף מילה צורת האותיות הללו לא הפריעה שכן בלאו הכי היד נעצרת, ועל כן הצורה הסופית של אותיות נצפ"ך כמעט זהה לצורת האות בארמית. יוצאת מן הכלל היא מ"ם שמקבילתה הארמית לא דומה גם לצורה הסופית. בתלמוד הבבלי נאמר כי אותיות מנצפ"ך חודשו על ידי הנביאים, או בלשון התלמוד: "מנצפך - צופים אמרום". למסקנת הדיון בתלמוד, הנביאים לא חידשו מעצמם את האותיות, מאחר "ואין נביא רשאי לחדש דבר מעתה", אלא רק חידשו מסורת קדומה שנשכחה ("שכחום וחזרו ויסדום"), היינו שצורת חלוקת הכתיבה בין אותיות רגילות לסופיות הייתה נהוגה כבר במתן תורה, אלא שבהמשך השתכחה החלוקה, והיו שני סוגי האותיות נוהגים בין באמצע מילה ובין בסופה, עד ששבו הנביאים והחזירו את החלוקה הישנה. בעלי התוספות שם דנים בשאלה מדוע קוראים לאותיות אלו מנצפ"ך ולא כסדרן כִּמְנַפֵּ"ץ, ועונים שמנצפך מבטא במשמעותו "מן צופים", כשהכוונה לנביאים המכונים "צופים" שחידשו את אותיות אלו. פייטני התפילה אף הם עשו שימוש בייחודן של אותיות מנצפ"ך. כך, בנוסח תפילת העמידה למוסף של שבת נפתחת ברכת היום, ברכת השבת שבתפילת העמידה, במילים הסדורות לפי האות הפותחת כל מילה, וזאת על פי סדר הא"ב מן הסוף אל ההתחלה (בסדר תשר"ק), מן האות תי"ו, שי"ן, קו"ף ואילך: תכנת שבת רצית קרבנותיה צוית פקודיה וכו' עד לאות א' במילה 'אז'. מכאן ואילך ממשיך הנוסח לפי סדר אותיות מנצפך: מסיני נצטוו ציוויי פעליה כראוי' (ברוב הנוסחים מלבד נוסח אשכנז). בשפה הערבית ישנה תופעה כמעט הפוכה, בה כל האותיות (פרט לאותיות ארז דוד) נכתבות בצורה שונה על פי מיקומן במילה. בנוסף על העברית, בערבית יש לאותיות מסוימות צורה שונה לא רק באמצע המילה או סופה אלא גם בתחילתה. האות היוונית סיגמא (Σ) מופיעה כאות קטנה בשתי צורות: בתחילת מילה או באמצעה: σ וכאות סופית: ς. בכתיב הלטיני של שפות אירופיות רבות מתקופת ימי הביניים ועד תחילת המאה ה-19 האות הקטנה "s" שונה כשהיא מופיעה באמצע מילה (ſ) או בסופה (s); כתיב זה שרד בכתב פראקטור (אנ') הגרמני עד שנות ה-40. דוד קליינר, "מנצפ"ך. אותיות הגאולה", בתוך קולמוס - משפחה (שבועון), גיליון 110 (ניסן תשע"ב), עמ' 4-9. ערך אותיות מנצפ"ך באתר "אור צח" למה יש אותיות סופיות בעברית? | כאן סקרנים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 5:42) אותיות מנצפ"ך, באתר האקדמיה ללשון העברית, תרצ"ט (1938) אותיות מנצפ"ך, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2011-03-29 תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ד, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ג', עמוד א'.
9K330 טור

9K330 'טור' (מרוסית: Тор (טורוס), נאט"ו: SA-15 Gauntlet) היא מערכת נשק נגד מטוסים, מסוקים, טילי שיוט, חימוש מונחה מדויק, כלי טיס בלתי מאוישים ונשק בליסטי. המערכת פועלת בטווחים קצרים-בינוניים ומיועדת לפעול בכל סוגי מזג-האוויר. פיתוח מערכת הטור החל בפברואר 1975. המערכת תוכננה כממשיכה של מערכת האוסה. במקביל למערכת היבשתית פותחה מערכת ימית (SA-N-9 Gauntlet) שיועדה להיות מותקנת במספר סוגי אוניות קרב, ובהן גם סיירות הקרב מסדרת קירוב. הפרויקט קיבל דרישות מדויקות בהן היה עליו לעמוד. נדרש ממערכת הטור להיות בעלת יכולת גילוי מוגברת, ובעלת יכולת עקיבה של מטרות מהירות ומטרות בעלות שטח חתך מכ"ם נמוך – מטרות אתגריות. כמו כן היה על המערכת להיות מסוגלת לטפל ביעילות עם מספר רב של מטוסים ותקיפות אוויריות תוך מתן יכולת אינטגרציה באחוזים גבוהים מול מערכות נ"מ אחרות. לאחר תקופת אבולוציה בשנים 1984-1983, המערכת היבשתית נכנסה לשימוש בשנת 1986. גם בזמן שמערכת הטור הייתה בשלבי הכנסה לשירות, החלו עבודות לשדרוגה שהתבטאו בסופו של דבר בגרסת ה-Tor-M1 המשודרגת. במערכת החדשה הוכנסו שיפורים רבים ובהם ערוץ בקרת ירי נוסף, שאפשר התבייתות על שני גופים שונים בו-זמנית. גרסאות נוספות בעלות יכולת לוחמה אלקטרונית משופרת יוצרו כמו ה-Tor-M1-1 וה-Tor-M1V והגרסה החדישה והעדכנית ביותר ה-Tor-M2E הוצגה בתערוכת נשק בשנת 2007 והיא כוללת שיפורים במכ"ם שליטת האש, וארבעה ערוצי בקרת ירי המאפשרת ל-4 טילים להיות מונחים בו זמנית. המערכת מורכבת על גבי תובת נגמ"ש וכוללת מכ"ם גילוי מערך רב מופעי לטווח של 25 ק"מ, המסוגל לזהות עד 48 מטרות ולעקוב אחר 10 מטרות בו זמנית. כמו כן למערכת מכ"ם מערך רב-מופעי נוסף לטווח של עד 20 ק"מ המשמש להנחיית טילים אשר מסוגל להנחות שני טילים בו זמנית (או ארבעה בגרסה החדשה). את המערכת ניתן להפעיל באופן עצמאי או כחלק ממערך של משגרים. בנוסף, המערכת יכולה לפעול כשהיא נייחת או תוך כדי תנועה. התורן הנושא את המכ"ם ניתן לקיפול לצורך הקטנת הצללית של הרכב. 9K330 טור עם טילי 9M330 בעלי טווח מינימלי של 2 ק"מ. הוכנסה בשנת 1986. 9K331 טור-M עם טילי 9M331 בעלי טווח מינימלי של 1.5 ק"מ ויכולת ביות על 2 מטרות בו זמנית. הוכנסה בשנת 1991. 9K331M טור-M1 עם טילי 9M331 בעלי טווח מינימלי של 1.5 ק"מ. 9K332 טור-M2 עם טילי 9M331 בעלי טווח מינימלי של 1 ק"מ, ובעלת מכ"ם עקיבה חדש. המערכת נושאת 8 טילים מסוג 9M330 המשוגרים אנכית. לטיל מנוע דלק מוצק המופעל לאחר הדיפתו מהמשגר. אורך הטיל הוא 3.5 מ', משקלו 167 ק"ג והוא נושא ראש קרב בעל 15 ק"ג חנ"מ. מהירותו המרבית של הטיל היא 2.8 מאך. הנחיית הטיל מתבצעת באמצעות יחידת השיגור, אנטנת שידור המורכבת על הכלי מאפשרת את התקשורת עמו. לטיל עצמו מרעום קרבה. למערכת מחשב בקרה המזהה את המטרות השונות, מתעדף אותן ומחליט באופן אוטומטי מהן המטרות האיכותיות ביותר, דבר המשפר את יכולת השליטה של מפעיל המערכת. רוסיה רוסיה – 148 יחידות. אוקראינה אוקראינה – 100 יחידות. מיאנמר מיאנמר – 48 יחידות. הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין – 35 יחידות. איראן איראן – 29 יחידות. יוון יוון – 25 יחידות. מצרים מצרים – 16 יחידות. ונצואלה ונצואלה – 12 יחידות. קפריסין קפריסין – 6 יחידות. בלארוס בלארוס – 4 יחידות.
גיתית (כלי נגינה)

גיתית היא מונח מוזיקלי המוזכר שלוש פעמים בתנ"ך, בכולן כחלק מכותרת של מזמורי תהילים, בהם כתוב "לַמְנַצֵּח עַל-הַגִּתִּית". (מזמורים ח', פ"א ופ"ד). למשמעות המילה ניתנו שלושה פירושים יש המפרשים כי המדובר בכלי נגינה ממשפחת כלי המיתר, שנקרא על שם העיר גת, מקום מוצאו. פירוש זה זכה לפופולריות רבה, כפי שניתן להיווכח בכמה ערים ישראליות שנתנו מקום לרחוב בשם "הגתית" בתוך קבוצת רחובות הנושאים שמות כלי שיר. גם סמלהּ של מקהלת "גתית" חיפה (נוסדה ב-1981) מושתת על כלִי מיתר דמוי-נבל. פירוש נוסף גורס כי המדובר בשיר-פועלים, המושר על ידי דורכי ענבים בגת. פירוש שלישי גורס כי המדובר במזמורים שנועדו לשירה בבית המקדש על ידי משפחת הלווים מצאצאיו של עובד אדום הגתי. אורי צבי גרינברג, מזכיר בשירתו את כלי הנגינה - גיתית. וּפָעָם בְּפַעַם מִתְעַלֶּה הָרֹן, כְּמוֹ גִּתִּיֹּות רוֹטְטוֹת יוֹמָם וָלֵיל. — אצ"ג, אָדָם קוֹבֵעַ לוֹ פִּנָּה בַיְּקוּם הָיוּ גִּתִּיּוֹת בַּקַּיִץ. רָווּ יַיִן הָעֲרָבִים. שְׁחָקִים הָמוּ אֶל כַּפָּיִם: קָחוּנוּ מַאֲכָל אֱלֵי פִיּוֹת, כִּי כֹה חָרֶבוּ הַצַּוָּארוֹת מִנִּי רִנָּה תַּחַת שָׁמֶשׁ! הָיוּ גִּתִּיּוֹת שֶׁנִּגְּנוּ עַל בִּרְכַּיִם פֱּרֶא-דָם-לַן. וַיְהִי לַיִל רַךְ לִנְגִיעָה, כְּמוֹ עַל נִימִים הָעֲרוּכִים. הָיוּ גִּתִּיּוֹת וְאֵינָן, יֶרַח אֱלוּל: אֵבֶל נָשִׁים; וְהַטַּל-הָעוֹלֶה-חַם-בְּעֵינֵי-אִמָּא כָּכָה צוֹרֵב! — אצ"ג, אֵימָה גְדֹלָה וְיָרֵחַ ּ בשנת 1972 הוקם בבקעת הירדן המושב גיתית. שמו של היישוב ניתן לו על ידי רחבעם זאבי, בגין הבקעה עליה משקיף היישוב, שצורתה מזכירה את כלי הנגינה העתיק - גיתית. ח, ספר תהילים מפורש בידי עמוס חכם, כרך א, שביעית, ירושלים: מוסד הרב קוק, תש״ן, דעת מקרא, עמ' ל פרופ׳ יצחק אבישור, ח, תהילים א, כרך א, שישית, תל אביב: דברי הימים, 2002, עולם התנ״ך, עמ' 19-20 אורי צבי גרינברג בקו וצבע - אתר נגוהות (הקישור אינו פעיל, 6 במרץ 2020) [] - אתר נגוהות ילקוט הפרסומים 2633 (עמ' 1821), ‏10 ביוני, 1980 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עצם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עצם – חלק המרכיב את השלד עצם מתמטי – עצם מופשט המופיע במתמטיקה עצם (פילוסופיה) – ההיבט הקבוע והמתמיד של הדבר, בהנגדה למקרים משתנים עצם – אובייקט. מושג בסיסי בתכנות מונחה־עצמים בעלי עצם – תת־קבוצה של קבוצת דגי גרם בעל־מחלקת חולייתנים לסתניים שם עצם – צורה הנוטה לפי מספר (יחיד, רבים, זוגי), ולפעמים גם לפי מין (זכר, נקבה או סתמי/נייטרלי), ויכולה לשמש כנושא או מושא במשפט מכינה קדם־צבאית עֹצֶם – מכינה שהוקמה בשנת 1992 ושכנה ביישוב עצמונה שבגוש קטיף, ושוכנת כיום במושב יתד עצם בלתי מזוהה – מכונה גם עב"ם. בעת המודרנית מתייחס בעיקר לעצמים שהחוזים בהם מאמינים שהם קשורים לחוצנים, כמו צלחות מעופפות
האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה

האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה (ברוסית: Большая Советская Энциклопедия, תעתיק: "בולשאיה סובייטסקאיה אנציקלופדיה") היא אחת מהאנציקלופדיות הנרחבות והמקיפות ביותר בשפה הרוסית. היא הוצאה לאור על ידי מוציא לאור ממשלתי שנקרא "האנציקלופדיה הסובייטית". האנציקלופדיה נדפסה בשלוש מהדורות. בראשונה היו 65 כרכים ובהם 65,000 ערכים בתוספת כרך מילואים אודות ברית המועצות. מהדורה זו פורסמה בין השנים 1926–1947 ועורכה הראשי היה אוטו שמידט (עד 1941). המהדורה השנייה פורסמה בין 1950–1958 ובה 50 כרכים, 100,000 ערכים וכרך מילואים, היא נערכה על ידי סרגיי ואווילוב ולאחריו בוריס ודנסקי. בשנת 1960 יצאו לה שני כרכי מפתח. המהדורה השלישית נדפסה בשנים 1969–1978 בשלושים כרכים בעריכתו של אלכסנדר פרוחורוב. בשנים 1957–1990 יצא מדי שנה כרך מיוחד שכלל ערכים מעודכנים אודות ברית המועצות ומדינות העולם. בשל חילופי הגברי הפתאומיים בצמרת השלטון הסובייטי, אירע (בשנת 1953) כי מנויי המהדורה השנייה קיבלו שלושה דפים עם ערכים על פרידריך וילהלם פון ברגהולץ, מצר ברינג והבישוף מברקלי להחלפת הערך על לברנטי בריה, שסר חינו והוצא להורג לאחר מות סטלין. כותבי הערכים באנציקלופדיה הסובייטית הגדולה ועורכיהם היו מדענים, אנשי צבא, אנשי רוח ופוליטיקאים מובילים. ביניהם: ויקטור אמברצומיאן, ניקולאי באיבקוב, מיקולה בז'ן, ניקולאי בוגוליובוב, אנדריי בובנוב, ניקולאי בוכארין, ניקולאי בורדנקו, מיכאיל פרונזה, ויקטור גלושקוב, איגור גרבר, בנימין קגן, איואן קנוניאץ, אנדריי קולמוגורוב, ולריאן קויבישב, פיודור רוטשטיין, אנטולי לונאצ'ארסקי, ולדימיר אוברוצ'ב, אלכסנדר אופרין, יורי פרוחורוב, קארל ראדק, ניקולאי סמשנו וקלימנט וורושילוב. המהדורה השלישית תורגמה לאנגלית ב-31 כרכים בין 1974 ו-1983 על ידי הוצאת מקמילן. המהדורה תורגמה גם ליוונית תוך הרחבת הערכים הקשורים ליוון ותרבותה. האנציקלופדיה הרוסית הגדולה מדיה וקבצים בנושא האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה בוויקישיתוף מהדורה ממוחשבת מ. יארבלום, ה"אמת" על ישראל באנציקלופדיה הסובייטית, דבר, 2 באפריל 1954 משה סנה, הדים ישראליים לאנציקלופדיה הסובייטית הגדולה, על המשמר, 26 באפריל 1951 האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'יי דרמה

ג'יי דרמה או דרמה יפנית (テレビドラマ-terebi dorama) היא דרמה יומית המשודרת בטלוויזיה היפנית. כל רשתות הטלוויזיה ביפן משדרות את הדרמות, הכוללות ז'אנרים של רומנטיקה, קומדיה, סיפורי בלשים, אימה ועוד מיני סוגים. ג'יי דרמה משודרת בדרך כלל באורך של עונה לשלושה חודשים, כשדרמה חדשה צצה בכל עונה. הדרמות משודרות בימות השבוע בשעות הערב, קרוב לשעה בכל פרק. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתדרלת אוטרכט

הקתדרלה על-שם מרטינוס הקדוש הייתה הקתדרלה המרכזית של הדיוקסיה של אוטרכט במהלך ימי הביניים והיא למעשה הקתדרלה היחידה בהולנד. הקתדרלה, המוקדשת לכבודו של הקדוש מרטין מטור, הפכה לכנסייה פרוטסטנטית אחרי 1530 ומהפכת הרפורמציה. מבנה הקתדרלה בנוי בסגנון גותי, בדומה לכנסיות שנבנו בצרפת, אך בניגוד לסגנון הצרפתי הטהור, רק עם מגדל אחד, שגובהו 112 מ' והוא כיום אחד מסמלי העיר אוטרכט. בעקבות חשיבותו של המגדל החליטה עיריית אוטרכט לאסור הקמת מבנים הגבוהים ממגדל הקתדרלה. הכנסייה הראשונה שהוקדשה למרטינוס הקדוש הוקמה בסביבות 600 לספירה בידי הכהונה הפרקנית תחת פטרונותם של מלכי השושלת המרובינגית, אך נהרסה בהתקפת הפריזים (Frisians) על אוטרכט זמן קצר לאחר מכן. וויברורד הקדוש (שמת ב-739), השליח הנוצרי אל הפריזים, הקים כנסייה שנייה המוקדשת למרטינוס סמוך לאתר שבו שוכנת כיום הקתדרלה. כנסייה זו נהרסה בידי הנורמנים במאה ה-9. היא נבנתה מחדש בידי הבישוף בלדריק במאה ה-10 ונהפכה בתקופה זו לכנסייה הראשית (מינסטר) של אוטרכט. מאוחר יותר נהפכה לקתדרלה. הקתדרלה נהרסה בשרפות ונבנתה מחדש מספר פעמים. כנסייה בסגנון הרומנסקי נבנתה בידי אדאלבולד, בישוף אוטרכט, ונחנכה ב-1023. בניין זה, הידוע כ-Adalbold's Dom, נהרס בחלקו בשריפה ב-1253, שהרסה את רוב אוטרכט. בניית הקתדרלה הגותית החלה ב-1254 ונמשכה עד המאה ה-16. החלק הראשון שנבנה היה בית המקהלה. המגדל נבנה בשנים 1321-1382. הקתדרלה הושלמה בחיפזון ב-1517 עקב קשיים במימון, ללא תמיכות דואות לספינה הראשית. ב-1572 במסגרת הרפורמציה, נותצו רבים מן הצלמים והפסלים בתוך ומחוץ לכנסייה. ב-1674 הרסה סופת טורנדו את הספינה הראשית של הקתדרלה, אך המגדל המערבי, בית הרוחב (טרנספט) ובית המקהלה, עם תמיכותיו הדואות, ניצלו מההרס. בעקבות זאת, נזנחה הקתדרלה ההרוסה, ובמקום הספינה הראשית הוקמה כיכר עירונית עם עצים. נעשו ניסיונות שחזור בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 אך רק בשנת 2004 החלו בבנייה מחודשת של הספינה הראשית שתאחד את המגדל עם בית המקהלה. האזור שבו עמדה הספינה הראשית עמד בהריסותיו במשך שנים רבות מחוסר כסף לפעול לפינויו, ונודע עם הזמן כמקום מפגש להומוסקסואלים (או "סדומאים", כפי שנקראו אז). באותם ימים נאמר שה"סדומאות" נפוצה בעיקר בקרב איטלקים וצרפתים, שנכחו בעיר לרגל החתימה על שלום אוטרכט, וכי הם שבחרו במקום כמקום מפגש. בסופו של דבר, בשנת 1730 החליטו הרשויות לשים קץ לדבר, ופתחו בחקירה שבסופה נלכדו שמונה עשר הומוסקסואלים והוצאו להורג בחניקה. זו הייתה יריית הפתיחה לשנתיים של צעדים הומופוביים בכל הולנד, שבמהלכן הוצאו רבים להורג. בהולנדית קיימים עד היום הביטויים "הוא מגיע מאחורי הכנסייה" ו"אוטרכטי", שהם כינויי סלנג להומוסקסואלים. כיום ניצבת בכיכר שלפני הכנסייה, במקום שפעם עמדו בו ההריסות, אנדרטה לזכרם של קורבנות הרדיפות ההומופוביות. מדיה וקבצים בנושא קתדרלת אוטרכט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת אוטרכט (בהולנדית) מגדל הקתדרלה של אוטרכט
מריה שריפוביץ'

מריה שריפוביץ (בסרבית: Marija Šerifović; נולדה ב-14 בנובמבר 1984) היא זמרת סרבית, זוכת אירוויזיון 2007. שריפוביץ' נולדה בקרגוייבץ, יוגוסלביה לאם זמרת. ב-2003 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, הנקרא "Naj, najbolja" ("הטובה ביותר"). באותה שנה השתתפה בפסטיבל בודווה עם השיר "Gorka čokolada" ("שוקולד מריר"), ללא הצלחה. שנה אחר כך השתתפה פעם נוספת בפסטיבל, עם השיר "Bol do ludila" ("כואב עד טירוף") וזכתה במקום הראשון. ב-2005 הוציאה את הלהיט "Agonija", שהיה גרסת כיסוי לשירה של הזמרת היווניה המצליחה, דספינה ונדי, "I believe it". באותה שנה השתתפה בקדם אירוויזיון של סרביה-מונטנגרו הנקרא "Evropesma", בו ביצעה את השיר "Ponuda" ("הצעה") וסיימה במקום ה-18. עוד באותה שנה התקיים פסטיבל הרדיו של סרביה בו השתתפה והגיעה למקום הראשון עם השיר "U nedelju", ובנוסף קיבלה פרס על ההופעה הקולית הטובה ביותר. ב-2006 הוציאה את אלבומה השני, "Bez ljubavi" ("ללא אהבה"), אשר זכה להצלחה. ב-21 בפברואר 2007 קיימה הופעה במרכז האירועים של בלגרד (Sava Center), מול קהל של 4000 צופים משולהבים. שריפוביץ' זכתה בקדם אירוויזיון הסרבי ב-8 במרץ 2007, עם השיר "Molitva" ("תפילה"), בלדה המבוצעת בסרבית בלבד. שריפוביץ' הייתה האומן הראשון המייצג את סרביה באירוויזיון (לאחר שסרביה ומונטנגרו התפרקה לשני רכיביה). השיר היה מועמד בולט לזכייה מהרגע שנבחר בקדם הסרבי, היה בין עשרת הזוכים בחצי גמר האירוויזיון, ויומיים אחר כך זכה במקום הראשון בגמר האירוויזיון, עם 268 נקודות, בהפרש של 33 נקודות מורקה סרדוצ'קה זוכה המקום השני האוקראינית. בנוסף לזאת, שריפוביץ' זכתה ב"פרס האמנותי" ע"ש מרסל בזנסון עבור ביצוע שירה באירוויזיון. מדיה וקבצים בנושא מריה שריפוביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מריה שריפוביץ' מריה שריפוביץ', ברשת החברתית פייסבוק מריה שריפוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריה שריפוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם מריה שריפוביץ', סרטונים בערוץ היוטיוב מריה שריפוביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריה שריפוביץ', באתר ספוטיפיי מריה שריפוביץ', באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מריה שריפוביץ', באתר Last.fm (באנגלית) מריה שריפוביץ', באתר AllMusic (באנגלית) מריה שריפוביץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) מריה שריפוביץ', באתר דיזר מריה שריפוביץ', באתר Discogs (באנגלית) מריה שריפוביץ', באתר Genius