laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליסון קראוס

אליסון קראוס (באנגלית: Alison Krauss; נולדה ב-23 ביולי 1971) היא מוזיקאית וזמרת קאנטרי ובלוגראס אמריקאית, זוכת 27 פרסי גראמי. נכון לאוקטובר 2021, זכתה קראוס ב-27 פרסי גראמי מתוך 42 מועמדויות, מה שמציב אותה במקום הרביעי בשיאני הזכיות בפרס זה, אחרי גאורג שולטי, ביונסה וקווינסי ג'ונס. קראוס גם הייתה שיאנית הזכיות לזמרת בהיסטוריה של הפרס עד שביונסה קיבלה את הפרס ה-28 שלה בטקס פרסי גראמי ה-63 ב-2021. קראוס זכתה בגראמי הראשון שלה ב-1991, מה שהופך אותה לאמנית השנייה הצעירה ביותר שקיבלה את הפרס. ב-21 בנובמבר 2019, זכתה קראוס במדליה הלאומית לאמנויות. קראוס נולדה בדקטור, אילינוי, ארצות הברית. מגיל 5 עד גיל 11 למדה לנגן בכינור קלאסי. בגיל 8 החלה להשתתף בתחרויות מקומיות לכישרונות צעירים בנגינה, ובגיל 10 הייתה לה כבר להקה משלה, עמה זכתה בתחרות כינור במדינת אילינוי. בשלב מוקדם החלה לאהוב גם מוזיקת בלוגראס (bluegrass) ואף זכתה בכמה תחרויות נגינה בסגנון זה. ב-1987, בהיותה רק בת 16, היא הקליטה את אלבומה הראשון "Too Late to Cry". קראוס הקימה להקה לצורך סיבוב הופעות בארצות הברית בשם "יוניון סטיישן" (Union Station). אלבום הבכורה של הלהקה יצא ב-1989 וב-1990 הגיעה הלהקה להופעות בישראל בחסות מחלקת המדינה של ארצות הברית, כחלק מסיור של הלהקה בכל המזרח התיכון. בשנת 1995 ראה אור אוסף מיצירותיה של קראוס, בשם "Now that I've found you", בו קטעים מאלבומים קודמים שלה כמו גם מהשתתפויותיה בפרויקטים של אמנים אחרים. האלבום זכה להצלחה רבה, ובעקבותיו הפכה אליסון לכוכבת לא רק בתחום הבלוגראס אלא גם בזרם המרכזי של מוזיקת הקאנטרי. בין היתר שיתפה פעולה עם שאניה טוויין, באלבום מחווה לדולי פרטון שנקרא "Just Like a Woman". אלבומה של קראוס ו"יוניון סטיישן", "Lonely Runs Both Ways", זכה בפרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר לשנת 2005. בשנת 2007 הקליטה קראוס את האלבום "Raising Sand" יחד עם רוברט פלאנט, אשר נחל הצלחה גדולה וזכה בפרס האלבום הטוב ביותר בטקס הגראמי 2009. מדיה וקבצים בנושא אליסון קראוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליסון קראוס אליסון קראוס, ברשת החברתית פייסבוק אליסון קראוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אליסון קראוס, ברשת החברתית אינסטגרם אליסון קראוס, סרטונים בערוץ היוטיוב אליסון קראוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליסון קראוס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אליסון קראוס, באתר ספוטיפיי אליסון קראוס, באתר Last.fm (באנגלית) אליסון קראוס, באתר AllMusic (באנגלית) אליסון קראוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אליסון קראוס, באתר דיזר אליסון קראוס, באתר Discogs (באנגלית) אליסון קראוס, באתר Songkick (באנגלית) אליסון קראוס, באתר SecondHandSongs אליסון קראוס, באתר בילבורד (באנגלית) אליסון קראוס, באתר טיידל (באנגלית) אליסון קראוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Martin Chilton, ‏Alison Krauss makes Grammy history, The Telegraph, 13 February 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוטילה

טוטילה (Totila,‏ סביבות 510–552) היה מלך האוסטרוגותים בין השנים 541–552. שמו המקורי היה 'באדואילה' (Baduila). הוא כבש חזרה את רוב מרכז ודרום איטליה, אשר היו בידי האימפריה הביזנטית (האימפריה הרומית המזרחית) לאחר שנכבשה מהם. בקיץ 541 נבחר טוטילה לתפקידו על ידי ראשי הגותים אחרי שהמלך הקודם, ויטיגיס (Witigis) נלקח בשבי לקונסטנטינופוליס. הוא הוכיח את עצמו כמנהיג וכמדינאי. הוא השיג את תמיכת העם על ידי שחרור עבדים וחלוקת אדמות לאיכרים. גם לנכבשים הוא התנהג בתבונה וברחמים ואלה הצטרפו אל צבאו. בשנת 543 הוא כבש בחזרה את השטחים שנכבשו מקודמו. רק רומא לא הסכימה לשוב לשליטתו. הוא פנה לסאנט הרומאי בכתב והזכיר להם כי הם היו נאמנים לשליט האוסטרוגותי בעבר תיאודריך הגדול אך הם לא נענו להפצרותיו. בסתיו 544 שלח יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית את מפקד צבאו בליסאריוס לאיטליה לכבוש מחדש את הערים הראשיות. בשנת 546 כבש טוטילה, בראש צבא של גותים ואיטלקים את רומא לאחר מצור שנמשך שלושה חודשים. טוטילה פגש את הצבא הביזנטי באזור דרום איטליה, וכבש את יוון הגדולה (Magna Graecia), הכוללת את בזיליקטה (Basilicata), קלבריה (Calabria), פוליה (Puglia), חלק מקמפניה (Campania) ואזורים דרומית לנאפולי. שיטתו של טוטילה הייתה להשתלט על השטחים הכפריים ולהשאיר לביזנטים את הערים. בינתיים המצביא הביזנטי בליסאריוס כבש מחדש את רומא והחל לבנות מחדש את ביצוריה. בשנת 549 נסוג בליסאריוס וחזר לארצו. טוטילה שב לרומא והשלים את כיבוש איטליה, סרדיניה, קורסיקה, וסיציליה. משימתו הבאה הייתה להגיע עד לחופי יון. בשנת 550 שלטו הגותים בכל איטליה, להוציא את ערי החוף והעיר רוונה. יוסטיניאנוס לא נשאר אדיש למתרחש באיטליה. הוא החליט לשלוח את צבאו בצי אוניות בפיקודו של נרסס. הצי הפליג דרך הים האדריאטי והגיע לעיר רוונה בצפון איטליה. בשנת 552 נערך הקרב המכריע בין הביזנטים לבין הגותים, קרב טגינאה (או קרב בוסטה גלורום). הצבא הגותי ניגף, וטוטילה מת מפצעיו. ירש אותו אחיינו טאה (Teia), שנהרג גם הוא בקרב תוך פחות משנה, והפך כך לשליט האוסטרוגותי האחרון כשאיטליה שבה לשליטת ביזנטיון. מדיה וקבצים בנושא טוטילה בוויקישיתוף טוטילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טוטילה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
בריח מסתובב

בריח מסתובב הוא שמה של שיטת נעילה המיושמת בסוגים שונים של נשק קל. בשיטה זו, במהלך מחזור הירי הבריח מסתובב כשהוא נוגע בבית הבליעה וננעל במקומו באמצעות זיזים. כתוצאה מכך הגזים הנפלטים בעת בעירת אבקת השרפה דוחפים את הקליע דרך הקנה ואינם נפלטים מקצהו האחורי. בין דגמי הרובים הפועלים בשיטה זו הם הM-16 והAK-47 (קלשניקוב). הבריח נותר נעול עד אשר הוא נדרך לאחור, על ידי היורה באופן ידני או, בכלי נשק אוטומטיים, על ידי הגזים החוזרים מהקנה. פעולה זו משחררת את נעילת הבריח ומאפשרת פליטה של התרמיל הריק וטעינה של כדור חדש. מדיה וקבצים בנושא בריח מסתובב בוויקישיתוף
לוף

לוף הוא כינויו של בשר משומר שיוצר בלעדית עבור צה"ל על ידי "ריכרד לוי", והפך לאחד מהמאכלים המזוהים ביותר עם צה"ל. מקור השם בשיבוש הביטוי האנגלי "Meat Loaf" שפירושו "קציץ בשר". המילה "לוף" הפכה בעברית לשם גנרי לקציץ בשר משומר. כיום משווק לאסירים בקנטינות (בתי מרכול בבתי סוהר ומעצר המנוהלים על ידי קבלן חיצוני) בבתי הסוהר בישראל. הבשר המשומר הומצא בשנת 1937 על ידי יצרן המזון האמריקאי "הורמל" כפתרון יצירתי למלאי גדול של בשר חזיר. הבשר נקצץ יחד עם שומן ונארז בקופסאות שימורים, שאיפשרו חיי מדף ארוכים ללא קירור. הבשר המשומר היווה חלק משמעותי בתזונת כוחות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. שימורי הבשר המקוריים של חברת "הורמל", בהיותם עשויים מבשר חזיר, אינם עומדים בכללי כשרות או חלאל. כיום, מייצרת חברת "הורמל" גרסה מבשר תרנגול הודו המיועדת למוסלמים. הלוף הצה"לי כשר וישנה אף גרסת "לוף חלק" המיועדת לאלו המקפידים על אכילת בשר חלק ("גלאט"). הלוף היה שנים רבות במנות הקרב אשר חולקו לחיילי צה"ל. בראשית שנות האלפיים החליט צה"ל להוציא את הלוף מהתפריט באופן הדרגתי[דרוש מקור]. ב-2009 הרכישה של הלוף הופסקה לחלוטין לאחר שכל קווי היצור נסגרו והיצרן היחידי שנותר העלה את מחירו. מלאי הלוף נמכר במחירי הפסד (בין שלושה לארבעה וחצי שקלים לקופסה). חלק מהמלאי נמכר לשירות בתי הסוהר. את הלוף ניתן לאכול ישירות מקופסת השימורים או לטגן אותו. במדינות דוברות אנגלית מכונה קציץ הבשר גם "ספאם", שם אשר הושאל בעידן האינטרנט לתיאור דואר זבל אלקטרוני. במקור, "ספאם" הוא שמו המסחרי של הלוף (בשר קצוץ משומר) הוותיק של חברת Hormel Foods. השם הוא קיצור של Spiced Ham (ירך חזיר מתובל), ונעשה בו שימוש בקמפיין השיווקי של החברה מאז 1937. כתוצאה מהקמפיין הפך המונח שם נרדף לבשר משומר שאינו טעים, מזין או מגרה. אתר האינטרנט הרשמי של לוף (באנגלית) לוף, ברשת החברתית פייסבוק לוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוף, ברשת החברתית אינסטגרם לוף, סרטונים בערוץ היוטיוב לוף, באתר פינטרסט שגיא כהן, הצדעה ללוף, שייצורו הופסק באחרונה בישראל, באתר הארץ, 25 במרץ 2010 יואב זיתון, כתבנו הצבאי, המנה שתחליף את הלוף: קציצות ברוטב עגבניות, באתר ynet, 14 בנובמבר 2011 שגיא קופר, על לוף ודואר זבל, באתר ynet, 22 בינואר 2004 אורי שצ'יגובסקי, בשר תותחים: הכל על הלוף הצבאי, באתר nrg‏, 18 ביולי 2012 מה היה הלוף?, באתר אנציקלופדית אאוריקה על האריזה נוקד השם לוֹף. הגייה נפוצה: לוּף חנן גרינברג, צה"ל 2009: איזה לוף ואיזה נעליים, באתר ynet, 8 במאי 2009 שחר שושן, למה שורפים מנה חמה? מעבדת התקנים של צה"ל, באתר ynet, 17 ביוני 2012
הזרם הרומנטי באמנות

הזרם הרומנטי באמנות הוא שמה של תנועה ספרותית, פילוסופית ואומנותית שאפיינה את המחצית הראשונה של המאה ה-19 בגרמניה ומשם התפשטה אל מערב אירופה. חלק נכבד מהסגנון הרומנטי באמנות מתקיים במקביל לנאו קלאסיציזם, אלא שהסגנון הנאו קלאסי מזוהה בעיקר עם צרפת וקשור לאירועים פוליטיים חברתיים שנבעו מהמהפכה הצרפתית והשלכותיה. לעומת זאת, הרומנטיקה היא תנועה בינלאומית שחצתה ארצות וגבולות ומשותפת בהשקפת עולמה לאינטלקטואלים ואמנים רבים. אם הנאו קלאסיקה העלתה את הלאומנות כערך נעלה וביטאה את ויתור הפרט על מימוש עצמיותו למען הכלל, הרי שהרומנטיקה מעלה את האינדיבידואליזם, בו מחפש היוצר את מימושו העצמי באמצעות יצירתו. היצירה של היוצר הרומנטי מבטאת את תחושותיו, מכאוביו ואף את מחאתו האישית ביחס לנעשה בארצו. האמנות הרומנטית התקיימה לא רק במקביל לנאו קלאסיציזם אלא גם בו-זמנית בארצות שונות במערב אירופה, כשהמכנה המשותף לבסיס היצירה הרומנטית אצל אמנים שונים בא לידי ביטוי בסגנון דומה. יצירתו של אמן רומנטי נובעת בראש ובראשונה מהמצב העכשווי והאירועים המשפיעים עליו בחיי היומיום, ולא טעונה בנושאים היסטוריים החוזרים אל העולם הקלאסי. רוב הנושאים הרומנטיים עוסקים במהות הקיום האנושי, ביצרים, כאכזריות האדם כלפי רעהו, או בעוצמתם של כוחות הטבע הגדולים של הבריאה אל מול האדם העומד חסר אונים כנגדם. הסגנון הרומנטי בציור מעלה את ערך הצבע על חשבון הקו, זאת בניגוד לנאו קלאסיציזם. לכן מכונה הסגנון הרומנטי "ציור קולוריסטי". רוב הציורים הרומנטיים משלבים בין צורה לתוכן: התכנים עוסקים באדם ואלו מתבטאים בצבעוניות גועשת, ניגודי צבעים חריפים וכתמיות חופשית. הקומפוזיציות לרוב דינאמיות, בנויות על כתמי צבע המתמזגים זה בזה עם הרבה גוני ביניים, שבאמצעותם מודגשת האווירה הדרמטית ולעיתים אף קודרת שמעוניין האמן לבטא. בדרך כלל אווירה כזו תואמת את רגשותיו ותחושותיו של האמן. קספר דויד פרידריך: צייר גרמני. מאפייני יצירותיו היו אפסות הקיום האנושי נוכח כוחות הטבע. ציוריו הציגו לרוב את הטבע המאיים, האפל והמסתורי, שהתבטא ביער עד, ים אינסופי, שלג וסופה, שמול כל אלה מתגמד האדם חסר האונים, כשהוא אינו מסוגל לשנות או להשפיע. מיצירותיו: "הטייל מעל לים הערפילים", "הנזיר שעל שפת הים", "מנזר ביער האלונים", "שני אנשים מתבוננים בירח". ויליאם טרנר: צייר אנגלי, מהווה דוגמה לציור הרומנטי באנגליה הן בנושאים והן בטכניקה המיוחדת לו. הוא צייר נוף אנגלי טיפוסי, עסק ברישומים של צמחייה ונופי נהר, והיה לחבר האקדמיה. עם השנים זנח את הציור האקדמאי ועבר לציור באורח חופשי וכתמי יותר, שנבע מטיוליו בחיק הטבע ומהתרשמותו ממזג האוויר באנגליה (גשום וערפילי). טרנר הושפע גם מהטכנולוגיה המתקדמת. ציוריו הרומנטיים עוסקים במאבקים בין כוחות הטבע, במרחבים אינסופיים ובקדמה הטכנולוגית. הצבעים מתמזגים, האווירה מטושטשת, סערות בטבע, שריפות כמטפורה למצוקתו הנפשית של טרנר. הטכניקה שלו היא להשתמש בצבעי שמן על בד כבצבעי מים. הוא הפיק שקיפויות, מעברי צבע רכים. בעקבות הטשטוש הועף מהאקדמיה. מיצירותיו: "שרפת בתי הפרלמנט", "ספינת העבדים". אז'ן דלקרואה: נחשב לצייר הרומנטי הצרפתי החשוב ביותר. הוא נהנה ממעמד גבוה בחברה הצרפתית ועסק ביצירותיו באירועים קשים ומטרידים, בין אם התרחשו ממש ובין אם נלקחו ממחזות תיאטרון בתקופתו. מיצירותיו: "החירות מובילה את העם", "מות סארדאנאפאלוס", "הטבח בכיוס".
מרית מדברית

מרית מדברית (שם מדעי: Anvillea garcinii, נקראת גם אנווילאה מדברית) היא בן שיח מעוצה ממשפחת המורכבים. מרית מדברית היא בן שיח הצומח בצורת כדור, גובהו 20 - 50 ס"מ - בהתאם לכמות המים באזור. עליו שונים בין הקיץ והחורף - בקיץ הוא מכוסה עלים קטנים המכוסים שערות לבנות המגנות עליו מפני אור השמש, ובחורף, לאחר הגשם, הוא מצמיח ענפים הנושאים עלים רחבים, צרים מעט בבסיסם, אורכם כ-2 ס"מ ושפתם משוננת. הפריחה בסוף החורף - מפברואר עד אפריל. התפרחות נישאות בקצות הענפים, קוטרן כ-3 ס"מ, כל פרחיהן צינוריים וצבעם צהוב. התפרחת עטופה במעטפת עלים המאוחים בבסיסם, קצותיהם מחודדים ומגנים על הפרחים. לאחר ההבשלה נסגרת המעטפת ומגנה על הזרעים. בסיס התפרחת מעוצה, ואינו נופל מן הענף אף לאחר מות הצמח. גשם חזק הנמשך כחמש דקות גורם לפתיחת המעטפת, גשם נוסף גורם להתזת הזרעים לסביבות הצמח. מנגנון זה של התזת הזרעים רק לאחר שני גשמים, גורם לזרעים להתפזר רק כאשר ישנה במקום כמות מים המספיקה לנביטת הזרעים ולהתבססותם. ענפי המרית המדברית עמידים ביותר, והם עשויים להישאר במקומם בלי להירקב שנים ארוכות לאחר מות הצמח. תפוצתה של המרית המדברית סהרו-ערבית; בארץ ישראל היא צומחת בחלקים החמים ביותר של הנגב, מדבר יהודה ובקעת ים המלח, בערוצי נחלים ובסדקי סלעים. שם הסוג העברי, מרית, נגזר מצורתם של עליו. מדיה וקבצים בנושא מרית מדברית בוויקישיתוף מרית מדברית, באתר NCBI (באנגלית) מרית מדברית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מרית מדברית, באתר צמח השדה מרית מדברית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מרית מדברית, באתר Tropicos (באנגלית) מרית מדברית, באתר GBIF (באנגלית) מרית מדברית, באתר The Plant List (באנגלית) מרית מדברית, באתר IPNI (באנגלית)
האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד

האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד (באנגלית: Stanford Encyclopedia of Philosophy, בראשי תיבות SEP) היא אנציקלופדיה מקוונת לפילוסופיה הפתוחה לגישה חופשית ומתוחזקת על ידי אוניברסיטת סטנפורד. ה-SEP פותחה בתחילה בעזרת מימון ציבורי מהקרן הלאומית למדעי הרוח והקרן הלאומית למדע בארצות הברית. התוכנית לגיוס כספים ארוך טווח כדי לשמור על גישה חופשית לאנציקלופדיה, נתמכת על ידי ספריות רבות, בהן ספריות אוניברסיטאיות. מוסדות אלה תורמים תחת תוכנית שהוכנה על ידי ה-SEP בשיתוף פעולה עם הקואליציה למקורות אקדמיים (SPARC), הקואליציה הבינלאומית של שותפויות ספריות (ICOLC) ורשת הספריות הדרום-מזרחית (SOLINET), עם תרומות משוות מטעם הסוכנות הלאומית למדעי הרוח. כל מאמר נכתב ומתוחזק בידי מומחה בתחומו, לרבות פרופסורים מלמעלה מ-65 מוסדות אקדמיים ברחבי העולם. מחוץ להיותה מקוונת, האנציקלופדיה מבוססת על הגישה האקדמית המסורתית של רוב האנציקלופדיות וכתבי-העת האקדמיים, במטרה להגיע לאיכות מרבית: מחבר מומחה הנבחר על ידי עורך או ועדת עורכים בעלת ידע (הגם שלא בהכרח מומחיות) בתחום המכוסה על ידי האוניברסיטה; וגם ביקורת עמיתים. את האנציקלופדיה יצר בשנת 1995 אדוארד נ. זלטה, במטרה לבנות אנציקלופדיה דינמית המתעדכנת בקביעות, ובכך אינה מתיישנת לעולם, בניגוד לאנציקלופדיות המודפסות. כתב-היסוד של האנציקלופדיה מאפשר פרסום מאמרים מנוגדים באותו הנושא על מנת לשקף את חילוקי-דעות הבלתי-נמנעים בין הפילוסופים. נכון לאוגוסט 2022, היו באנציקלופדיה 1,775 ערכים. מדיה וקבצים בנושא האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד
דורית ראשוני

דורית ראשוני-מנדיל (1963 – ינואר 2018) הייתה ציירת, אמנית ועיתונאית ישראלית. גדלה ברמת השרון. בצה"ל שירתה בבטאון חיל האוויר בזמן מלחמת לבנון הראשונה. לאחר שחרורה למדה צילום בקמרה אובסקורה, עיצוב אופנה במכללת שנקר, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודיה עבדה בעיתונאות ופרסמה מאמרים רבים, בעיקר ברשת שוקן. בין היתר כתבה מדור בשם "כלכלה ירוקה" על נושאי איכות הסביבה בעיתון "חדשות". ציוריה נעשו בטכניקות שונות. בעשור האחרון ציירה בעיקר גוף נשי. בתערוכה בשם "נשים-קריירה-עסקים ופוליטיקה", הציגה עשרים ושישה פורטרטים של חברות כנסת ונשים מובילות בכלכלה הישראלית. התערוכה הוצגה בקניון עזריאלי ובלובי הכניסה של בית עיריית תל אביב. בין הפורטרטים המצוירים, נמצאות ציפי לבני, רונית רפאל, דליה איציק ועוד. ביוני 2017 הציגה תערוכה בשם "ציפורים בדואט", תערוכה משותפת עם הצלם יקי אקרמן. בשנותיה האחרונות חייתה ברעננה ולימדה ציור וכתיבה יוצרת, איירה ספרים וכתבה ביוגרפיות. היא נלחמה במחלת סרטן השד מאז שנת 2007, ונפטרה בינואר 2018. מדריך לתייר הנוצרי בארץ ישראל "A Log-Book of my Journey to the Holy Land".שנת 2000 ספר שירים "יש גם אפשרות כזו" 2010 . "ספר הדרכה לכתיבת אוטוביוגרפיה" 2005. "להפוך את כל האבנים, סיפורם של חולי סרטן יוצאי דופן", הוצאת פוקוס, 2015. בהשראת מארק רותקו. אקריל על קנווס 2006 נוף מופשט ובית אקריל על קנווס 2007 מדיה וקבצים בנושא דורית ראשוני בוויקישיתוף סדנא לציור חופשי אתר האינטרנט הרשמי של דורית ראשוני בארכיון האינטרנט דינה חלוץ, תוך 4 חודשים רחל ראשוני איבדה את בתה ובנה: "למה זה הגיע להם?", באתר Xnet‏, 11 ביולי 2018 מבחר כתבות של ראשוני כלכלה ירוקה - ושאבתם מים, "חדשות", 14 נובמבר 1990 כלכלה ירוקה - גם האמבות מתרחקות, "חדשות", 26 ספטמבר 1990 עכבר העיר, ציפורים בדואט - תערוכה, באתר הארץ, 2 ביוני 2017 ליאת עיני, דורית חיפשה ומצאה בעצמה איך להילחם בסרטן, באתר ynet, 11 במאי 2015
קרב טגינאה

קרב טגינאה (Taginae), המכונה גם הקרב של בוסטה גלורום (Busta Gallorum), היה קרב שנערך ביוני או יולי 552. בקרב זה הכניע צבא האימפריה הביזנטית בראשות המצביא נרסס את הצבא האוסטרוגותי, שכלל את הגותים שהיו באיטליה בראשות המלך טוטילה, וכך נסללה הדרך לכיבוש איטליה כולה על ידי האימפריה הביזנטית. מאז תחילת 549 תכנן שליט האימפריה הביזנטית יוסטיניאנוס הראשון לשלוח את עיקר צבאו לאיטליה על מנת להביא לידי סיום את מלחמתו הממושכת נגד הצבא האוסטרוגותי שהחלה בשנת 535. בשנים 550 ו-551 נאסף צבא משלוח גדול בסלונה (Salona) באדריאטיקה. הצבא כלל יחידות ביזנטיות ויחידות זרות של לומברדים, הרולים ובולגרים. בשנת 551 נבחר נרסס להנהיג את צבא המשלוח. הוא הוביל את צבאו לאורך חוף הים האדריאטי, התרחק מנמל אנקונה ונחת ברוונה שם החל את מסעו בויה פלמיניה (Via Flaminia) לכיוון רומא. H.N. Roisl, 'Totila und die Schlacht bei den Busta Gallorum, Ende Juni/Anfang Juli 552', Jahrbuch der Österreichischen Byzantinistik 30 (1981), 25-50. Roy Boss, 'Justinian's Wars: Belisarius, Narses and the Reconquest of the West (Stockport 1993). Philip Rance, 'Narses and the Battle of Taginae (Busta Gallorum) 552: Procopius and sixth century warfare', Historia 54 (2005), 424-472. מדיה וקבצים בנושא קרב טגינאה בוויקישיתוף קרב טגינאה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Locations of this battle and battle of Mons Lactarius
ה'תש"ס

ה'תש"ס (5,760) ובקיצור תש"ס – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 1999, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 29 בספטמבר 2000. המולד של תשרי חל ביום שישי, 21 שעות ו-801 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זשה. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שישית לשמיטה, ושנת 3 במחזור העיבור ה-304. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 20 (סימנה כיוז) במחזור השמש ה-206. שנה זו היא שנת 1,931 לחורבן הבית, ושנת 2,311 לשטרות. מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תש"ס 52 שנות עצמאות. כ"א בשבט – תחילת שידורי הלוויין בישראל י"ד באדר ב' – האפיפיור יוחנן פאולוס השני נוחת לביקור בישראל י"ט באייר – צה"ל יוצא מרצועת הביטחון בדרום לבנון י' בתמוז – עזר ויצמן מסיים את כהונתו כנשיא המדינה כ"ח בתמוז – משה קצב נבחר לנשיא מדינת ישראל בהצבעה חשאית שנערכת במליאת הכנסת כ"ט בתמוז – משה קצב מתחיל לכהן כנשיא השמיני של מדינת ישראל ג׳ בשבט - גיא חליוא, מחזאי כ"א בתשרי – תד אריסון, מיליארדר א' בחשוון - הרב מנחם יהודה הלוי אושפיזאי, רב העיר רמת גן ה' בחשוון – ד"ר יוסף בורג, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל (נולד ה'תרס"ט) י"ד בשבט – מיכל ניב, שדרנית רדיו ט"ז בשבט – רבי אברהם שלמה בידרמן, האדמו"ר מלעלוב י"ח באדר א' – עפרה חזה, זמרת ישראלית (נולדה ה'תשי"ח) כ"ב באדר א' – קריאל גרדוש, הידוע יותר בשם העט דוש, קריקטוריסט ישראלי (נולד ה'תרפ"א) י"ח באדר ב' – לילי שרון, אשתו של אריאל שרון כ"ח בסיוון – וולטר מתאו, שחקן (נולד ב–ה'תרפ"א) י"ח בתמוז – הרב יוסף קאפח, מפוסקיהן החשובים של קהילות יהודי תימן (נולד ב–ה'תרע"ח) י"א באב – אליהו בן–אלישר, דיפלומט ופוליטיקאי ישראלי (נולד ב–ה'תרצ"ב) מקבלי פרס ישראל בשנת ה'תש"ס הם: מנחם הרן– חקר המקרא אברהם גולדברג– חקר ספרות התלמוד יונה פרנקל– חקר ספרות התלמוד הלל דלסקי – חקר הספרות הכללית אהרן הראל–פיש – חקר הספרות הכללית גד בן–עמי צרפתי – חקר הבלשנות שאול שקד – חקר הבלשנות ירמיהו יובל – חקר הפילוסופיה הכללית אסא כשר – חקר הפילוסופיה הכללית רפאל משולם – חקר הכימיה יוסף זינגר – הנדסה וטכנולוגיה אמיר פנואלי – חקר מדעי המחשב עמליה כהנא–כרמון – ספרות עברית ליוצרים מאיר ויזלטיר – ספרות עברית ליוצרים משה קופפרמן – ציור מיכאל גרוס – ציור ופיסול מיכה בר–עם – צילום שולמית אלוני – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה אריה קרול – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה שלישיית הגשש החיוור – מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת זשה שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים. שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן. שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד. י"ב בחשוון חל ביום שישי ולכן יום הזיכרון ליצחק רבין מוקדם ליום חמישי י"א בחשוון. כ"ח באייר חל ביום שישי, ולכן טקסי יום ירושלים מוקדמים ליום חמישי כ"ז באייר. בכל זאת, הצביון הדתי של היום (אמירת ההלל ומזמורי התודה) מתקיים ביום שישי כ"ח באייר. ה'תש"ס
ה'תשנ"ט

ה'תשנ"ט (5,759) ובקיצור תשנ"ט – היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-21 בספטמבר 1998, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 1999. המולד של תשרי חל ביום שני, 12 שעות ו-1005 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 2 במחזור העיבור ה-304. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 19 (סימנה יטיהא) במחזור השמש ה-206. שנה זו היא שנת 1,930 לחורבן הבית, ושנת 2,310 לשטרות. מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשנ"ט 51 שנות עצמאות. ג' בחשוון - בנימין נתניהו ויאסר ערפאת חותמים על הסכם ואי י"ג בטבת - מטבע האירו יוצא לדרך, במקביל למטבעות המקומיים ז' באדר - מוקמת מפלגת המרכז כ"ט באדר - אריה דרעי מואשם בבית המשפט בקבלת שוחד ד' באייר - הטבח בתיכון קולומביין ד' באייר - הוקם היישוב מגרון במזרח בנימין ב' בתמוז - מוקם היישוב ריחן בצפון השומרון א' בסיוון - הקמת היישוב מבואות יריחו ב' בסיוון - אהוד ברק מנצח בבחירות לראשות הממשלה, וישראל אחת בראשותו מנצחת בבחירות לכנסת ה-15 י"ג בסיוון - אותרה הצוללת אח"י דקר כ"ג בסיוון - הושבעה הכנסת החמש עשרה כ"ב בתמוז - אהוד ברק מציג את ממשלת ישראל העשרים ושמונה בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל א' בניסן - שחר טבוך, שחקן, זמר ומנחה ישראלי א' באב - גיא פודוליץ', יוטיובר ישראלי י"ב באדר - ארז גרשטיין, מפקד חטיבת גולני ויחידת הקישור ללבנון (נולד ב-ה'תש"ך) כ"ד באדר - יהודי מנוחין, כנר (נולד ה'תרע"ו) ט' באייר - הרב משה הגר, אחיו של הרב אליעזר הגר, האדמו"ר מסערט ויז'ניץ, וראש הישיבה "יחל ישראל" של סערט ויז'ניץ משנת ה'תשכ"ה ועד מותו י"ז בתמוז - הרב שמואל יעקב וינברג, ראש ישיבת נר ישראל (נולד ב- 1923) ה' באב - מאיר אריאל, משורר וזמר עברי (נולד ב- ה'תש"ב) ו' באלול - חנוך לוין, סופר ומחזאי ישראלי (נולד ה'תש"ד) השנים הנעלמות והחור השחור, שבתי טבת, הוצאת דביר, תל אביב. פרקי בראשית, מרדכי ברויאר, אלון שבות, שני כרכים. מקבלי פרס ישראל לשנת תשנ"ט הם : משה אידל - חקר מחשבת ישראל אהרון מירסקי - חקר הספרות העברית מנחם צבי קדרי - חקר הלשון העברית מנחם בנית - חקר לשונות היהודים מרדכי ברויאר - ספרות תורנית ליוצרים אברהם שטינברג - ספרות תורנית ליוצרים מרים ירדני - חקר ההיסטוריה הכללית שמואל מורה - חקר המזרחנות בצלאל נרקיס - חקר תולדות האמנות יהושע בן אריה - חקר הגאוגרפיה אריה שחר - חקר הגאוגרפיה מישל רבל - חקר הרפואה יגאל כהן - חקר החקלאות חיים סידר - חקר הביולוגיה מנחם גולן - קולנוע דוד פרלוב - קולנוע יהושע רוזין - ספורט ותרבות הגוף אסתר רוט-שחמורוב - ספורט ותרבות הגוף רבקה ברגמן - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה ישעיהו וינברג - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה ברכה קאפח - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה להלן לוח שנה עברי - גרגוריאני. בכל משבצת יומית - אות אחת או זוג אותיות לציון היום בחודש העברי, ומספר לציון היום בחודש הגרגוריאני. ערך מורחב – שנת בשה שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים. שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד. שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד. כ"ח באייר חל ביום שישי, ולכן טקסי יום ירושלים מוקדמים ליום חמישי כ"ז באייר. בכל זאת, הצביון הדתי של היום (אמירת ההלל ומזמורי התודה) מתקיים ביום שישי כ"ח באייר. ה'תשנ"ט