laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דקדוק אדיגית

הדקדוק באדיגית שונה מבעברית בכמה מובנים. מטרת דף זה להסביר את הדקדוק האדיגי. כאשר הופכים שם עצם יחיד לרבים יש להוסיף את הסיומת -хэ- /xa/ кӏалэ [t͡ʃʼaːla] ('בן') הופך ל - кӏалэхэ [t͡ʃʼaːlaxa] ('בנים'). шы [ʃə] ('סוס') הופך ל-шыыхэ [ʃəxa] ('סוסים'). לצ'רקסית יש ארבעה יחסות : absolutive, ergative, instrumental ו-invertive. קיימת הסיומת - р /r/. לדוגמה (кӏалэр [t͡ʃʼaːlar] 'הילד', кӏалэхэр [t͡ʃʼaːlaxar] ('הילדים'), шыр [ʃar] ('הסוס'). קיימת הסיומת -м /-m/. לדוגמה (кӏалэм [t͡ʃʼaːlam] 'הילד', кӏалэхэмэ [t͡ʃʼaːlaxama] 'הילדים', шым [ʃəm] 'הסוס'). כאשר שם העצם הוא ברבים מתווספת אליו הסיומת -мэ (-ma). קיימת הסיומת кӏэ /-t͡ʃʼa-/ או мкӏэ /-mt͡ʃʼa/. לדוגמה (кӏалэкӏэ [t͡ʃʼaːlat͡ʃʼa] 'עם (בעזרת) הילד', кӏалэхэмкӏэ [t͡ʃʼaːlaxamt͡ʃʼa] 'עם (בעזרת) הילדים', шымкIэ [ʃəmt͡ʃʼa] ('עם (בעזרת) הסוס'). Marking the instrument of action: Marking the direction of action: קיימת הסיומת эу /-aw-/ או ыу /-əw/. לדוגמה (кӏалыу [t͡ʃʼaːləw] 'כילד',кӏалэхыу [t͡ʃʼaːlaxəw] 'כילדים', шыу [ʃəw] ('כדם'). בשפה הצ'רקסית ניתן לייצג כשם עצם מישהו (בן אדם) או משהו (חיה, צמח, דומם) שמבצע פעול מסוים, על ידי הוספת הסיומת э- לפועל בזמן עבר ועתיד והסיומת рэ- בשביל פועל בזמן הווה : макIо /maːkʷ'a/ - הוא הולך → макIорэ /maːkʷ'ara/ - האדם שהולך мащхэх /maːɕxax/ - הם אוכלים → мащхэхэрэ /maːɕxaxara/ - הבני אדם שאוכלים. мэлэжагъ /malaʒaːʁ/ - הוא עבד → мэлэжагъэ /malaʒaːʁa/ - האדם שעבד.
בית משפט עליון

בית משפט עליון הוא בית המשפט הגבוה ביותר ובעל הסמכות האחרונה ברשות השופטת במדינה. פסיקותיו של בית המשפט אינן ניתנות לערעור בפני אף ערכאה גבוהה יותר (אם כי המינוח האנגלי "Supreme court" לעיתים משמש גם ככינוי לערכאות נמוכות יותר, שאינן הערכאה האחרונה במערכת המשפט הנהוגה). בית המשפט העליון לרוב עוסק בערעורים על החלטות קודמות של בתי משפט בדרגים נמוכים יותר. במרבית המדינות שהמערכת החוקית שלהן מושתתת על חוקה, תפקיד בית המשפט העליון הוא לרוב גם פרשנות החוקה, אם כי ייתכן שתהיה מערכת משפטית נפרדת או מקבילה לסוגיות חוקתיות. במדינות בהן השלטון הוא פדרלי, ישנו בית משפט עליון נפרד בעבור מערכת המשפט הפדרלית. בית המשפט העליון נועד להיות גוף בעל סמכות שיפוטית עליונה, שביכולתו לבחון את חוקתיות החוקים ולהבטיח שהחקיקה עומדת באמות המידה החוקתיות. תפקידו המרכזי של בית המשפט העליון הוא לפרש חוקים ולפסוק במחלוקות משפטיות ברמה הגבוהה ביותר, מה שהופך אותו למוסד קריטי בשמירה על הסדר החוקתי. באמצעות תפקידו השיפוטי, בית המשפט העליון משפיע בצורה משמעותית על מערכת המשפט והמדיניות הציבורית, ויכולתו להכריע במקרים חוקתיים מבססת את מעמדו כמוסד חיוני במשטר דמוקרטי . פסיקותיו של בית המשפט העליון יוצרות תקדימים, אשר מחייבים את כל בתי המשפט האחרים במדינה, אך לא את בית המשפט העליון עצמו. שיטה זו מבטיחה שהחלטות משפטיות מיושמות באופן עקבי ואחיד ברחבי המדינה. בית משפט של מוצא אחרון מדיה וקבצים בנושא בית משפט עליון בוויקישיתוף אפרת אבן, ביהמ"ש, בית המשפט העליון - articles, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 31 באוקטובר 2001 Ryan D. Doerfler, Samuel Moyn, Democratizing the Supreme Court, California Law Review 109, 2021, עמ' 1703 על-אודות בית המשפט העליון, באתר בית המשפט העליון ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חברים על הכוונת

חברים על הכוונת (באנגלית: Open Season) הוא סרט הנפשה תלת־ממדית של חברת סרטי סוני הנפשה משנת 2006. הסרט הוא סרט ההנפשה התלת־ממדית הראשון של החברה. בעקבות הצלחת הסרט יצאו לו שלושה סרטי המשך ישירות ל-DVD: "חברים על הכוונת 2", "חברים על הכוונת 3" ו"חברים על הכוונת: להפחיד את הדוב". הסרט הועמד ל-6 פרסי אנני, כאשר אחד מהם הוא סרט ההנפשה הטוב ביותר. בוג הוא דוב גריזלי שאומץ בילדותו על ידי היערנית בת'. לאחר שהוא מעורר מהומות בעיר, בת' מחזירה אותו ליער שלושה ימים לפני פתיחת עונת הציד. הוא פוגש את אליוט, אייל פטפטן שנזרק מהעדר שלו. השניים נאלצים לסמוך אחד על השני ולאחד את כל חיות היער למלחמה נגד הציידים. חברים על הכוונת (סדרת סרטים) מדיה וקבצים בנושא חברים על הכוונת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חברים על הכוונת (באנגלית) "חברים על הכוונת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חברים על הכוונת", באתר נטפליקס "חברים על הכוונת", באתר AllMovie (באנגלית) "חברים על הכוונת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חברים על הכוונת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חברים על הכוונת", באתר Metacritic (באנגלית) "חברים על הכוונת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חברים על הכוונת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית חברים על הכוונת, באתר הביקורות והדירוגים מוג'ו (באנגלית) 34TH ANNUAL ANNIE AWARDS, annie awards Open Season Full Cast & Crew, IMDb חברים על הכוונת (2006), באתר אישים ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל גיאנה הצרפתית

דגל גיאנה הצרפתית הוא דגל צרפת. עד 2015, הדגל היה מורכב משני משולשים צמודים בזווית אלכסונית, כאשר העליון ירוק והתחתון צהוב. בין שני המשולשים, במרכז הדגל, מופיע כוכב אדום בעל חמישה קודקודים. משמעות הצבעים: ירוק – מסמל טבע וחקלאות. צהוב – מסמל את הזהב ועושר המינרלים. הכוכב האדום – מסמל את הפטריוטיות. סמל גיאנה הצרפתית המנון גיאנה הצרפתית מדיה וקבצים בנושא דגל גיאנה הצרפתית בוויקישיתוף דגל גיאנה הצרפתית, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חברים על הכוונת 2

חברים על הכוונת 2 (באנגלית: Open Season 2) הוא סרט אנימציה ממוחשבת של חברת סרטי סוני הנפשה. הסרט הופץ לראשונה בדרום אפריקה בשנת 2008 ובשנת 2009 שורר בארצות הברית ישירות ל-DVD. הסרט זה הוא חלק מסדרת סרטים, והוא המשך ישיר של עלילת הסרט הראשון. הסרט נכתב על ידי דייוויד י. סטרן, והועמד ל-2 פרסים (פרס אנני לסרט הביתי הטוב ביותר ופרס סרט האנימציה הטוב ביותר בפרסי הסרטים של MTV-רוסיה) אך לא זכה בשניהם. אליוט וג'יזל מתכוננים להתחתן, אך הם נאלצים לדחות את החתונה מפני שנקניקי נחטף. בוג, אליוט, מקסקוויזי, באדי ושאר חבורת חיות היער יוצאים למשימת הצלה נרחבת להצלת חברם, ובמהרה מוצאים עצמם במחנה האויב, עולם חיות המחמד. סוני הכריזה על סרט ההמשך לחברים על הכוונת בספטמבר 2007. אף על פי שהסרט הראשון הכניס 85.1 מיליון דולר בארצות הברית ו-115.7 מיליון דולר במדינות זרות, חברת סוני החליטה שהסרט השני ישוחרר ישירות ל-DVD. למרות שהסרט שוחרר ישירות לווידאו בארצות הברית ובבריטניה, יש מדינות שבהם הוא שוחרר בקולנוע, בדרום אפריקה, רוסיה, פולין ועוד. בסך הכל הכניס הסרט 8,716,950 דולר מבתי הקולנוע. חברים על הכוונת (סדרת סרטים) חברים על הכוונת 1 חברים על הכוונת 3 חברים על הכוונת: להפחיד את הדוב אתר האינטרנט הרשמי של חברים על הכוונת 2 "חברים על הכוונת 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חברים על הכוונת 2", באתר נטפליקס "חברים על הכוונת 2", באתר AllMovie (באנגלית) "חברים על הכוונת 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חברים על הכוונת 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חברים על הכוונת 2, באתר הביקורות והדירוגים Rotten Tomatoes (באנגלית) חברים על הכוונת, באתר הביקורות והדירוגים מוג'ו (באנגלית) Open Season 2, box office mojo (באנגלית) Open Season 2, IMDb (באנגלית) Open Season 2 Full Cast & Crew, IMDb חברים על הכוונת 2 (2008), באתר אישים Sony Animation goes direct-to-DVD, variety Open Season 2, boxofficemojo
מוסכמה

מֻסְכָּמָה (בלועזית: קוֹנְבֶנְצְיָה, מלטינית: conventio, מלשון 'לבוא יחד') היא התנהגות שמקובלת ורווחת בחברה מסוימת, אף על פי שאין לה סימוכין בחוק או בדת. בסוציולוגיה קונסטרוקטיביזם חברתי מגדיר את מערכת המוסכמות החברתיות הנהוגות בקרב תרבויות, ויחד עם זאת יצירתן על ידי יחידים. דוגמאות למוסכמות חברתיות הן הנוהג ללחיצת יד בקרב תרבויות מערביות, או לקוד קידה בקרב תרבויות במזרח הרחוק. במסגרות המקיימות מפגשים חוזרים עם אותם משתתפים, כגון בתי ספר, קבוצות, חוגים וקורסים, מתקיימת פעמים רבות מוסכמה לשמירה על "מקום קבוע". מוסכמות תרבותיות עשויות להיות ייחודיות לקהילה מסוימת: גברי הקהילה החרדית לובשים בגדים בשחור-לבן, ובקרב היהדות הדתית לאומית הכיפה היא סרוגה. שמלות כלה לבנות הן מוסכמה לגבי קוד לבוש לכלות, שהתקבע בתרבות המערב מאז נישואיה של המלכה ויקטוריה לנסיך אלברט בשנת 1840 בשמלת כלה לבנה. בחלק מתרבויות המזרח הרחוק המוסכמה מכתיבה שמלת כלה אדומה. אכילה באמצעות מקלות אכילה היא מוסכמה סינית שאומצה על ידי תרבויות נוספות בשל דומיננטיות היסטורית של סין. אכילה באמצעות סכו"ם היא מוסכמה שהתפתחה בתרבות המערב. גם באמנות קיימות מוסכמות. למשל, ציורים מצוירים על משטחים מרובעים או מלבניים, אך לא על משטחים בצורות גאומטריות שונות. מערבונים יסתיימו כשהגיבור רוכב אל האופק, וסיפורי אגדות יתחילו ב"היה היה" ויסתיימו ב"והם חיו באושר ועושר עד עצם היום הזה". בתיאטרון הקיר הרביעי הוא מוסכמה אודות קיר דמיוני שקוף בין הבמה לקהל, דרכו הקהל צופה במחזה ללא מודעותן של הדמויות שעל הבמה. בקומיקס בועת דיבור היא מוסכמה המייצגת דיבור או מחשבה של הדמויות. דרכי התנהגות בחברה, דף שער בספרייה הלאומית דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "קונבנציה, מוסכמה", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל גיאנה הצרפתית

סמל גיאנה הצרפתית מורכב מ-מחומש הפוך שבשני צדיו דובי נמלים ובראשו שתי ציפורים. בתוכו נמצאים שלושה מלבנים, ומעליהם כתר של זהב ובו שני עצים. במלבן הראשון- שלוש חבצלות זהובות והמספר 1643. במלבן השני - ניתן לראות סירה אפורה מלאה בזהב בנהר אדום. במלבן השלישי - חבצלות מים בין גלים קטנים לבנים בתוך נהר ירוק. משמעות הסמל: המלבן הראשון מסמל את השנה 1643 בה השתייכה המדינה לצרפת המלבן השני מסמל את עושר המדינה והזהב שבה. דגל גיאנה הצרפתית המנון גיאנה הצרפתית מדיה וקבצים בנושא סמל גיאנה הצרפתית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איבאר אוסן

איבאר אנדרֵאס אוסן (נורווגית: Ivar Andreas Aasen, ‏5 באוגוסט 1813 - 23 בספטמבר 1896) היה פילולוג, מילונאי, מחזאי ומשורר נורווגי. נחשב לאבי הנורווגית החדשה. אוסן, שגדל כבנו של חוואי מן השורה, היה אוטודידקט. בגיל 18 פתח בית ספר עבור ילדי המחוז בו גדל, מרה ורומסדל. לאחר כשנתיים, בהיותו בן עשרים, הקדיש את זמנו ללימודי שפות, ובמהרה הפך למומחה בשפות רבות. ספרו הראשון, אוסף שירי עם בניב המקובל באזורו, יצא בשנת 1843 והתקבל בעניין רב. בשנת 1848 יצא ספרו המונומנטלי "דקדוק הניבים הנורווגיים" ("Det Norske Folkesprogs Grammatik"), לאחר תחקיר ממושך, שכלל מסעות לרחבי המדינה. שנתיים מאוחר יותר הוציא אוסן בפעם הראשונה את המילון לדיאלקטים הנורווגיים, "Ordbog over det Norske Folkesprog", מתוך חומרים שכבר אסף עבור ספרו הקודם. בכך הניח למעשה את התשתית ליצירת שפה חדשה, נורווגית חדשה. אוסן כתב שירים ומחזות בשפה שיצר, כדי להמחיש כיצד יש להשתמש בה. מחזותיו זכו לפופולריות רבה, והוצגו שוב ושוב. למרות שאוסן עצמו התרחק מפרסום ציבורי, שמו הלך לפניו והוא הפך לבעל שם ברחבי המדינה. הפרלמנט תמך בו בנדיבות, כך שהתאפשר לו לעסוק בהרחבת השפה ושיפורה ללא צורך לדאוג לפרנסתו. הוא המשיך להוציא מילונים משופרים וספרי דקדוק עבור השפה החדשה, שהפכה לשפה הרשמית השנייה של המדינה (בנוסף לנורווגית ספרותית). אוסן הוא מן האנשים הבודדים בהיסטוריה, וייתכן שאף היחיד, שאחראי ליצירת שפה (או לכל הפחות הגדרתה מתוך ניבים קודמים) שהתקבלה בצורה כה רחבה בקרב ההמון. אוסן מת ב-23 בספטמבר 1896 ונקבר בלוויה ממלכתית. שנת 2013 נקבעה בנורווגיה כ"שנת השפה" לרגל מאתיים שנה להולדתו (וכן במלאת מאה שנה לפתיחת התיאטרון הנורווגי באוסלו). השנה התמקדה בהצגת המגוון הלשוני בנורווגיה ושימורו. ביום הולדתו המאתיים, 5 באוגוסט 2013, ה-Bergens Tidende, אחד העיתונים הגדולים במדינה, היוצא לאור בדרך-כלל בנורווגית ספרותית, הופיע במהדורה מיוחדת בנורווגית חדשה. מדיה וקבצים בנושא איבאר אוסן בוויקישיתוף איבאר אוסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איבאר אוסן, באתר MusicBrainz (באנגלית) איבאר אוסן, באתר Discogs (באנגלית) http://www.xn--sprkret-gxab.no/om-sprakaret-2013/ http://www.bt.no/meninger/kommentar/Lenge-leve-spynorsken-2941734.html#.UgTDQJLV98F
דיאמונד

דיאמונד (Diamond) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו יהלום. האם התכוונתם ל... אישים: בארי דיימונד (אנ') – קומיקאי אמריקאי ג'ארד דיימונד – ביולוג אמריקאי דאסטין דיאמונד – שחקן, במאי, סטנדאפיסט ומוזיקאי אמריקאי-יהודי דיאמונד די – ראפר ומפיק אמריקאי הנרייטה דיאמונד – אשת עסקים ופילנתרופית יהודית בריטית מריאן דיימונד (אנ') – מדענית אמריקאית ניל דיימונד – זמר יהודי-אמריקאי פיטר דיאמונד – כלכלן יהודי אמריקאי אחר: האחים דיאמונד – סדרת ספרים בלשית דיאמונד בול – טורניר כדורסל בינלאומי דיימונד דיאמנט
נובה גוריצה

נובה גוריצה (בסלובנית: Nova Gorica, בגרמנית: Neu-Görz, באיטלקית: Nuova Gorizia) היא העיר ה-11 בגודלה בסלובניה, ובירת אזור גורישקה. העיר ממוקמת במערב המדינה, סמוך לגבול עם איטליה. בצידו האיטלקי של הגבול שוכנת העיר התאומה גוריציה, בין שתי הערים מתקיים שיתוף פעולה כמעט בכל התחומים, והאזור המטרופוליני מנוהל על ידי מועצה משותפת. מסילת ברזל מפרידה בין שכונות שתי הערים, אף על פי שהגבול עצמו עובר מספר מטרים מערבית לה. תחנת הרכבת של נובה גוריצה היא המבנה היחיד בעיר השוכן מערבית למסילה, והיא משרתת את תושביהן של שתי הערים. נובו גוריצה ("גוריצה החדשה") היא עיר מתוכננת, העיר נוסדה בשנת 1948 לאחר ועידת השלום בפריז שקבעה את הגבול בין איטליה ליוגוסלביה. במסגרת הסכם השלום נותרה העיר גוריציה בשטח איטליה, וכך נותקו עמק סוצ'ה, עמק ויפאווה, וצפון מערב הקראס מהמרכז המטרופוליני שלהם. ממאי 2011 הצטרפו נובו גוריצה וגוריציה, למועצה משותפת חוצת גבולות המנהלת את האזור המטרופוליני. העיר בנויה בסגנון אדריכלות מודרנית. צפונית לעיר נמצא ההר הקדוש סווטה גורה, בפסגת ההר שגובהו 682 מטרים, ממוקמת כנסייה שנבנתה לראשונה בין השנים 1514–1544. נכון לראשית המאה ה-21 לא מתגוררים יהודים בנובה גוריצה. יהודים התגוררו בגוריציה משלהי המאה ה-13. ב-1943, לאחר חתימת הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה השתלטה גרמניה הנאצית על האזור ויהודי גוריצה גורשו אל מחנות ההשמדה. כאמור, ב-1948 הוקמה נובה גוריצה וחומת אבן הוקמה כדי להפריד בין היישובים. החומה פורקה ב-2004. בפאתי הפרבר רוֹזְ'נָה דוֹלִינָה (אנ') שבנובה גוריצה שוכן בית העלמין היהודי העתיק של גוריציה. בית העלמין בנוי בצורת משולש, מוקף בחומת אבן שהוקמה בשלהי ה-19 ומשתרע על שטח של 5,662 מטרים רבועים. שטחו הקדום גדול יותר, אך ב-1890 בוצעו במקום עבודות תשתית ופיתוח דרכים ושטחו של בית העלמין תוחם על ידי הרשויות האוסטרו-הונגריות. במקום מצויות כ-900 מצבות, חלק גדול מהן הועברו למקום מבית עלמין קדום יותר, או משטחים אשר היו מחוץ לתחום המגודר של בית העלמין. רישומי הקבורות בבית העלמין ומפה מפורטת שלו מצויים בארכיון הקהילה היהודית בטריאסטה. בתוך בית העלמין גלעד לזכר הנספים בשואה. המצבה הקדומה ביותר היא מ-1450 ככל הנראה של בן משפחת מוֹרְפּוּרְגוֹ (אנ'). מרבית המצבות המזוהות הן מהמאה ה-19 והכיתוב עליהן הוא באיטלקית ובעברית. לנובה גוריצה חמש ערים תאומות: סרביה אלכסנדרובאץ', סרביה אוסטריה קלגנפורט, אוסטריה קרואטיה אוטוצ'אץ, קרואטיה איטליה סאן ונדמיאנו, איטליה אזרבייג'ן אוגוז, אזרבייג'ן מדיה וקבצים בנושא נובה גוריצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נובה גוריצה (בסלובנית) בית העלמין בגוריציה, באתר Jewish Cemetery Project (באנגלית). הקהילה היהודית בגוריציה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודי 176-175. בית העלמין בנובה גוריצה, באתר novagorica-turizem (באנגלית).
סודיום טריפוספט

סודיום טריפוספט (לעיתים STP, STPP, סודיום טריפוליפוספט או TPP) הוא תרכובת אי-אורגנית שנוסחתה Na5P3O10. זהו מלח נתרן של פוליפוספט פנטה אניון, המהווה את הבסיס המצומד של חומצת תלת-זרחתית H5P3O10. הוא מיוצר בקנה מידה גדול כמרכיב של מוצרים ביתיים ותעשייתיים רבים, בעיקר חומרי ניקוי ואבקות כביסה. לשימוש הנרחב בתרכובת מיוחסות בעיות סביבתיות של אטרופיקציה. סודיום טריפוספט מופק על ידי חימום תערובת מדויקת של דיסודיום פוספט, Na2HPO4, ומונוסודיום פוספט, NaH2PO4, תחת תנאים מבוקרים בקפדנות. בדרך זו מופקים כ-2 מיליון טון בשנה. ה-STPP הוא מלח חסר צבע, השימוש העיקרי בו הוא כתוסף לחומרי ניקוי. החומר מרכך מים משום שהוא יוצר קשר קואורדינטיבי יציב עם יונים של סידן ומגנזיום. לאניון הטריפוספט כמה זוגות אלקטרונים לא קושרים היוצרים קומפלקס יציב עם קטיוני המתכת וכך נמנע קישור שלהם לקבוצה האניונית של הדטרגנט. החומר משמש כתוסף מזון ומספר E שלו הוא E451. הוא משמש כחומר משמר לבשר, עופות ודגים וכן כאמולסיפייר ומשמר לחות. מנהל המזון והתרופות האמריקני מגדיר את החומר "מוכר כללית כבטוח". גיליון בטיחות חומרים של נתרן טריפוספט: MSDS כתבת תחקיר של תוכנית הטלוויזיה כלבוטק על הוספת STPP לדגים קפואים מיובאים, סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סומיר

סומיר (בצרפתית: Saumur) היא עיר וקומונה צרפתית במחוז מן ולואר שבצרפת. העיר נמצאת בין נהרות הלואר והטואה, והיא מוקפת כרמים מהם מיוצרים יינות שידועים באיכותם, בעיקר יין נתזים. ערך מורחב – אנז'ו עד המהפכה הצרפתית הייתה סומיר בירתו של תחום סמכות עצמאי באותו שם, ובתקופות מסוימות תחת שלטון רוזנות אנז'ו. אחרי המהפכה התנהלו בעיר קרבות במסגרת מלחמות הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה. ביוני 1940, במסגרת המערכה על צרפת בתחילת מלחמת העולם השנייה התנהל בעיר ולאורך הגדה הדרומית של הלואר קרב בלימה, בו צרפת ניסתה לעכב את ההתקדמות הגרמנית. ב-8 וב-9 ביוני 1944 הייתה העיר מטרה להפצצות בעלות הברית בגלל מסילת הרכבת שעברה בה. באחת מההפצות הגדולות נעשה השימוש הראשון בפצצות טולבוי, כנגד מנהרה שבה עברה מסילת הרכבת. ההפצצה בוצעה על ידי מטוסי אוורו לנקסטר ודה הבילנד מוסקיטו, ונועדה למנוע משלוח של טנקי פאנצר שהיו בדרכם לבלום את כוחות בעלות הברית לאחר הפלישה לנורמנדי. לאחר כשבועיים הופצץ גם הגשר שמעל הלואר על ידי חיל האוויר של ארצות הברית. בעיר נמצא בית הספר הלאומי לרכיבה "קדרה נואר" (בצרפתית: מסגרת שחורה, על שם המדים השחורים של הרוכבים) שידוע בשל מופעי הרכיבה השנתיים שהוא מקיים. כמו כן נמצא בעיר בית הספר לקציני שריון של הצבא הצרפתי ומוזיאון טנקים גדול. מעל העיר מתנשאת טירת סומיר שנבנתה לראשונה במאה ה-10 ואחר כך שוב במאה ה-12. מספר קילומטרים מהעיר ממוקם גן החיות של דואה. מדיה וקבצים בנושא סומיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סומיר סומיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סומיר, סרטונים בערוץ היוטיוב סומיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סומור (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית אתר משרד התיירות של העיר טירת סומיר באתר משרד התיירות של העיר באתר חיל האוויר המלכותי תיאור ההפצצה באתר הטייסת המפציצה אתר בית הספר לרכיבה
מרדכי קנת

מרדכי (מקס) קֶנֶת (במקור: מקס קנטרוביץ'; 26 במרץ 1909 – 6 בדצמבר 1987) היה שופט ישראלי, שכיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב (1952–1979). מרדכי (מקס) קנת נולד ב-1909 בלונדון. הוריו, חנה לבית יאסקולקה וחיים קנטרוביץ, היו תושבי חברון שגורשו מהארץ עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתיישבו באנגליה.[דרושה הבהרה] ב-1919 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הוא למד בבית הספר המנדטורי למשפטים, ובמקביל היה בשנת 1930 פקיד בבית המשפט המחוזי בירושלים. משנת 1931 היה מתורגמן בבית המשפט המחוזי ובהמשך עבר לכהן כמתורגמן ראשי של בית המשפט המחוזי בתל אביב. הוא השתלם באוניברסיטת לונדון, הוסמך למשפטים וקיבל רישיון עריכת דין בארץ ישראל. באוגוסט 1937 מונה לשופט בבית המשפט השלום וכמנהל ההוצאה לפועל. ב-1947 מונה כשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב ועם הקמת מדינת ישראל היה בין ששת השופטים הראשונים שמונו לבתי המשפט המחוזיים בישראל. באוגוסט 1949 עִברת את שמו ושם משפחתו ל'מרדכי קנת'. בשנת 1951 הוא היה שופט במשפט אלזה טרנק. בקיץ 1952 התמנה כנשיא תורן, ומ-1977 עד 1979 כיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. קנת כיהן במשך 42 שנים על כס המשפט. בתפקידו כשופט פסק את פסק הדין הראשון שניתן, בתביעה אזרחית, אחרי הכרזת העצמאות של מדינת ישראל.[דרוש מקור] ב-1958 כיהן כאב בית הדין הצבאי המיוחד ששפט את אלוף-משנה יששכר שדמי, שהועמד לדין באשמת רצח וחריגה מסמכות בהקשר לטבח כפר קאסם; שדמי זוכה מאשמת הרצח והורשע בסעיפי החריגה מסמכות, הוא ננזף והוטל עליו קנס סמלי של עשר פרוטות, והוא המשיך בשירותו הצבאי. ב-1979 עמד קנת עמד בראשות ועדת קנת - ועדת חקירה ממלכתית לבדיקת מצב בתי הכלא בישראל. כמו כן נמנה עם חברי ועדת בכור שחקרה את רצח ארלוזורוב. בשנת תשל"ט (1979) הוענק לקנת עיטור "יקיר העיר תל אביב-יפו". קנת נפטר בדצמבר 1987, בגיל 78. נטמן בבית העלמין קריית שאול. קנת היה נשוי לטובה לבית חיון (1913–1998), ואב לשניים: חיים ודליה. בתו דליה קובל היא שופטת לשעבר שכיהנה בבית משפט השלום בירושלים. אחיו נתן קנת היה מבכירי עורכי הדין בארץ. אחיו חנוך (הנרי) קנת (קנטרוביץ') היה המושל היהודי בחברון מטעם המנדט הבריטי, ולאחר מכן שימש בתפקידים משפטיים בכירים שונים בממשל הבריטי. מרדכי קנת, באתר הרשות השופטת דוד תדהר (עורך), "מכס קנטרוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 897 Notice, פלסטיין בולטין, 25 בדצמבר 1930 Notice, פלסטיין בולטין, 8 בדצמבר 1931 Notice, פלסטיין בולטין, 9 במרץ 1932 New premises for Tel Aviv execution office, פלסטיין פוסט, 8 במרץ 1937 continued, פלסטיין פוסט, 15 באוגוסט 1937; continued, פלסטיין פוסט, 15 באוגוסט 1937; 3 new Judges, 5 Registrars and 9 Magistrates appointed, פלסטיין פוסט, 15 באוגוסט 1937 הודעה בדבר מינויים, העיתון הרשמי 3, עמ' 11 והיה שמך עברי, דבר, 28 באוגוסט 1949; דוד תדהר (עורך), "מקס קנטרוביץ", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 2062. הורכב בית הדין למשפט א/מ שדמי, חרות, 16 בנובמבר 1958; אורי דן, 3 על ספסל שופטים: ביה"ד המיוחד שידון את אל"מ שדמי, מעריב, 17 בנובמבר 1958; אורי דן, א"מ שדמי נקנס בעשר פרוטות וקיבל נזיפה: נמצא אשם בחריגה מסמכות – זוכה מאשמת רציחות, מעריב, 26 בפברואר 1959. מרדכי קנת באתר חברה קדישא ת"א–יפו. טובה קנת באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
מלחמת העצמאות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מלחמת העצמאות של ישראל מלחמת העצמאות של בנגלדש מלחמת העצמאות של אינדונזיה מלחמת העצמאות של אלג'יריה מלחמת העצמאות של אריתריאה מלחמת העצמאות של זימבבואה מלחמת העצמאות של ארצות הברית מלחמת העצמאות של מקסיקו מלחמת העצמאות של טורקיה מלחמת העצמאות האירית מלחמת העצמאות של יוון מלחמת העצמאות האירית מלחמת העצמאות הסקוטית הראשונה מלחמת העצמאות של סלובניה מלחמת העצמאות הבולגרית מלחמת העצמאות של שוודיה מלחמת העצמאות ההונגרית מלחמת העצמאות הספרדית מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה מלחמת העצמאות האיטלקית השנייה מלחמת העצמאות האיטלקית השלישית
משקה שוודי

משקה שוודי (בגרמנית: Schwedentrunk) הוא שיטת עינויים והוצאה להורג. את השם לשיטה נתנו קורבנות גרמנים שנפלו בשבי לידי פלוגות שוודיות במהלך מלחמת שלושים השנים. בשיטה זו של עינויים השתמשו גם פלוגות בנות ארצות אחרות, שכירי חרב, חברי כנופיות שנלחמו ובמיוחד אזרחים שנשאו את מטענם של השוודים ולא קיבלו תשלום. שיטת עינויים זו שימשה כדי להכריח איכרים למסור כסף, מזון, בעלי חיים ורכוש חבוי, או כדי לסחוט[דרוש מקור] יחסי מין מנשים. אף על פי ש-20%-15% (באופן מקומי עד 60%) מהאוכלוסייה הגרמנית נספתה כתוצאה מאלימות, רעב ומחלות במשך המלחמה, הזיכרון של המשקה השוודי הוא שנשאר. השיטה הונצחה באחד מן הספרים הנפוצים הראשונים בגרמנית, "Der abenteuerliche Simplicissimus" (גר'), שפרסם הנס יאקוב כריסטופל פון גרימלסהאוזן בשנת 1668. הם השכיבו את העבד הכפות על הרצפה, תקעו יתד עץ בתוך הפה שלו, ויצקו דלי מלא במים עכורים מצואה לתוך בטנו, לו הם קראו משקה שוודי [דרוש מקור] שימוש במשקה השוודי נרשם בספרי ההיסטוריה של עיירות בכל רחבי דרום גרמניה. אף על פי שנסיבות מסוימות השתנו בין מקרה למקרה, בכל המקרים היה נקשר פיו של הקרבן, הקרבן היה נכפת, ולאחר מכן הוכרח לבלוע (באמצעות משפך) כמות גדולה של נוזל דוחה ולעיתים אף רותח. חומרים כגון שתן, צואה, זבל נוזלי ומים דלוחים שימשו לצורך זה. מעבר לסלידה, לגועל, למחלות ולסיכוי לזיהום מחיידקים, המשקה השוודי הסב כאב עז בקיבה. מכיוון שנוזלים לא ניתנים לדחיסה, היה על בטנו ומעיו של הקרבן להתרחב בשיעורים גדולים שגרמו לכאב רב, על מנת להתאים לכמות הגדולה של הנוזלים שנכנסו. לאחר הכנסת הנוזלים היו המענים לוחצים על בטנו הנפוחה של הקרבן עם לוחות עץ או שרמסו אותה תחת רגליהם. הזנה בכפייה Suffering of the population סבלה של האוכלוסייה (בגרמנית)