קיוקושינקאי

קיוקושינקאי (או קיוקושין/קיוקושינקאיקאן) היא שיטת קראטה המאופיינת במגע מלא. השיטה נוסדה בשנת 1964 על ידי מאסוטאצו אויאמה (1923–1994) שנולד תחת השם הקוריאני צ'וי יונג אוי. משמעות השם קיוקושינקאי ביפנית היא "החברה של האמת המוחלטת". הקיוקושין פרץ דרך בכך שחוקיו מאפשרים בעיטות לראש ולרגליים, בניגוד לחוקי מרבית סגנונות הקראטה האחרים. הקיוקושין הוא קרב במגע מלא ונחשב לסגנון לחימה יעיל ומציאותי יותר, המתאים במיוחד להגנה עצמית, כמו גם לשיפור עצמי ולהקניית משמעת עצמית. מתאמני MMA רבים מתאמנים בקיוקושינקאי (George st pierre, sage nurthcutt). לאחר שהמייסד אויאמה הדגים את יכולתו ברחבי יפן, הוקמו מכוני קיוקושינקאי בכל רחבי תבל. ב-1965 נפתח ה"הונבו" - המועדון המרכזי. כיום קיימות נציגויות לשיטה בכל העולם. כיום ראש השיטה (נשיא) של ארגון הקיוקושין הבינלאומי הרשמי (IKO) אשר היה שייך לאויאמה הוא שוקי מטסואי למשמעת חשיבות עליונה באומנויות בכלל, בקראטה בפרט ובקיוקושין במיוחד. רק באמצעות המשמעת יוכל המתאמן להשתפר פיזית ורוחנית, ולהתקרב להבנה אמיתית של דרך הלוחם. מייסד הקיוקושין השאיר אחריו 7 עקרונות להם ייחס חשיבות עליונה (דוג'ו קון) ו-11 סיסמאות שאפיינו את שיטת הלימוד שלו (ניג'ו קון). זאת ועוד, ברחבי העולם נתגבשו כללי אתיקה להתנהגות במכון. הדוג'ו קון (או: שבועת הדוג'ו) של קיוקושין מורכב משבעה עקרונות, שלכל אחד מהם חשיבות עליונה שווה. הדוג'ו קון נכתב על ידי מאסוטאצו אויאמה עם עזרתו של איג'י יושיקאווה, סופר יפני מפורסם. לרוב הדוג'ו קון מדוקלם בסוף כל אימון על ידי התלמידים והמדריך. יש לשים לב שכל העקרונות ממוספרים בספרה "1" כדי להדגיש את החשיבות הגדולה והשווה של כולם. 1. נאמן את ליבנו וגופינו בשביל רוח יציבה ואיתנה. 1. נרדוף את המשמעות האמיתית של דרך הלחימה, כך שבבוא העת חושינו יהיו דרוכים. 1. עם מרץ אמיתי, נשאף לפתח רוח של סגפנות. 1. נאמץ את חוקי האדיבות, נכבד את הבכירים מאיתנו, ונמנע מאלימות. 1. נלך בדרכינו הדתית, ולעולם לא נשכח את מעלת הענווה. 1. נייחל לתבונה ולחוסן, לא לתשוקות אחרות. 1. כל חיינו, דרך המשמעת של הקראטה, נשאף לממש את המשמעות האמיתית של דרך הקיוקושין. מאס אויאמה סיכם את פילוסופיית אמנויות הלחימה שלו לאחת עשרה הסיסמאות, שהיו לחלק בלתי נפרד משיטת הלימוד שלו. דרך הלחימה מתחילה ונגמרת באדיבות. על כן, הֱיוּ אדיבים באמת כל הזמן. ללכת בדרך הלחימה זה כמו להעפיל על צוק - המשיכו למעלה ללא מנוחה. זה דורש מסירות מוחלטת למטרה. חִתְרוּ להשגת היוזמה בכל, תוך הישמרות מפני פעולות הנובעות מטינה אנוכית ומפזיזות. אפילו לאמן לחימה, לא ניתן להתעלם ממיקומו של הכסף. עם זאת, יש להיזהר שלא להיקשר אליו. דרך הלחימה מתרכזת ביציבה. חִתְרוּ לשמירה על יציבה נכונה כל הזמן. דרך הלחימה מתחילה באלף ימים וניתן לשלוט בה בעשרת אלפים ימי אימון. באמנויות הלחימה מבט פנימה מוליד תבונה. תמיד רְאוּ בהתבוננות על מעשיכם הזדמנות להשתפר. הטבע והמטרה של דרך הלחימה כוללים. על כל הרצונות האנוכיים להיצלות בלהבות האימון הקשה. אמנויות הלחימה מתחילות בנקודה ומסתיימות במעגל. קווים ישרים נובעים מעיקרון זה. המהות האמיתית של דרך הלחימה יכולה להיקלט רק דרך ניסיון. עם ידיעה זו, למדו לעולם לא לפחד מדרישותיה. זִכְרוּ תמיד: באמנויות הלחימה, התמורה ללב בטוח ונעים היא תמיד שופעת. מכוני קיוקושין רבים בוחרים לנסח כללי התנהגות במכון, וישנם מכונים שאצלם הכללים אינם כתובים (אך עדיין קיימים). הכללים מסמלים את המשמעת הקפדנית המאפיינת את הקראטה. לפניכם רשימה של כללי התנהגות המקובלים במכונים רבים (לא רק של קיוקושין). כולם חייבים במשמעת ובציות לכללי ההתנהגות במכון - מהמתאמן המתחיל ביותר ועד המתאמן הוותיק ביותר. בכניסה לדוג'ו וביציאה ממנו, עִמדוּ בפתח הדלת כשפניכם לפנים, קוּדו קידה ואִמְרוּ "אוֹסוּ". זה מסמל כבוד לדוג'ו ולאנשים שבתוכו. כשמאחרים לאימון, יש לכרוע ברך בצד הכיתה ולפנות לאחור. כשהמדריך מאשר את כניסתכם, קומו, פנו לפנים, קוּדוּ, אִמְרוּ "אוֹסוּ" ואז "שִיטסוּרֵיי שִימַאָסוּ" (סלח לי על ההפרעה), ובזריזות הצטרפו לשיעור. אל תאכלו, תשתו, תעשנו או תלעסו מסטיק בדוג'ו. תמיד זוזו במהירות כאשר אתם נדרשים לבצע משהו. אל תטיילו בנחת! אל תתרגלו קומיטה אלא אם קיבלתם הוראה לעשות זאת. אין לצאת מהשורה משום סיבה ללא קבלת רשות מהמדריך. אם אתם חייבים לעזוב את מקומכם, אל תלכו בין המדריך והכיתה, אלא מאחורי השורה שאתם נמצאים בה. הקפידו לפנות למדריך ולבכירים בתוך הדוג'ו עם התואר המתאים: סמפאי (תלמיד בכיר), סנסיי (מורה), שיהאן (מורה בכיר). כאשר הם פונים אליכם, הכירו במעמדם עם צעקת "אוֹסוּ". האימון שלכם צריך להיות עניין רציני. אל תצחקו, תדברו או תגרמו להפרעה במהלך השיעור. אל תבקשו מתלמיד בכיר מכם קומיטה (קרב). עם זאת, אל לכם לסרב לבקשת קומיטה המגיעה מבכיר מכם. יש לציית לכל הנחיות המדריך בתוך הדוג'ו. לא תתבקשו לעשות שום דבר שהמדריך שלכם לא עשה כבר בעצמו או שאין ביכולתכם לעשות. אם אינכם עומדים בקצב, עשו כמיטב יכולתכם לעשות כן. שמרו על ציפורני הידיים והרגליים קצרות ונקיות. בזמן ההפסקה: אין לשבת על כיסאות, להישען על קירות או לשכב. שמרו על פעילות בעזרת אימון במקום לבזבז זמן. זוהי האחראיות של כולם להבטיח שהדוג'ו יהיה נקי, מסודר ובטוח כל העת. ה-ג'י (חליפת האימון) שלכם צריך להיות מסודר ומכובס תמיד. עם זאת, אסור לעולם לכבס את החגורה, אלא לאוורר אותה. החגורה מכילה באופן סמלי את רוח האימונים הקשים שלכם. אסור בשום אופן לקראטקא (מתאמנים בקראטה) זכרים ללבוש חולצות מתחת ל-גי שלהם. לפני האימון יש להסיר מהגוף כל תכשיט ולהוריד את השעון. הקפידו ללכת לשירותים לפני האימון. מכה לשלפוחית מלאה עלולה להיות מסוכנת במיוחד. זכרו גם כי אין זה בריא לגוף להתאמן על קיבה מלאה, לכן הימנעו מאכילה כשעה לפני האימון. הקאטה מורכבת מרצף של הגנות, בעיטות, אגרופים, עמידות, מעבר מהגנה להתקפה ועוד, ומדמה קרב עם יריב דמיוני. באמצעות הקאטה יכול המתרגל לסגל לעצמו יכולות כמו שיווי משקל, נשימה נכונה, קואורדינציה וריכוז ברמה גבוהה. הקאטה מגלמת את עיקרון "רן מה" (Ren Ma), שפירושו "תמיד ללטש" - עם כל תרגול נוסף הצעדים בקראטה נעשים טבעיים יותר, חדים יותר ונכונים יותר. ההקפדה הדרושה כדי להקפיד על כל פרט ופרט המאפיינים את הצעדים בקאטה מפתחת משמעת עצמית ויכולת להבחין על עצמך ולהעביר ביקורת. המטרה בתרגול הקאטה, כמו המטרה בתרגול הקראטה עצמו, היא להגיע למצב של "מו-שין" (Mushin) - אין מחשבה. התנועות צריכות להיות טבעיות ולא לנבוע מחשיבה, יכולת המגיעה רק לאחר אימונים רבים, חוזרים ונשנים. הקאטות בקיוקושין בדרך כלל מחולקות לשתי קבוצות - קאטות צפוניות וקאטות דרומיות: פותחו על ידי מאס אויאמה על בסיס הידע שרכש באימוניו אצל גיצ'ין פונאקושי, מייסד השוטוקאן. הקאטות של השוטוקאן נגזרו משני סגנונות אוקינאווים: שוריי-ריו ושורין-ריו, סגנון המבוסס על קמפו שאולין (או: שורין) סיני. קאטות אלה מאופיינות בתנועות ארוכות וחזקות. שמות הקאטות הצפוניות זהים לאלה שבשוטוקאן, אך הם נהגים באוקינאווית ולא ביפנית. פותחו על ידי אויאמה על בסיס הידע שרכש באימוניו בסגנון הקראטה האוקינאווי - גוג'ו ריו אצל גוגן יאמאגוצ'י. הקאטות בגוג'ו ריו נגזרו מסגנון קמפו סיני דרומי. חלק מהקאטות הדרומיות אינן מסורתיות ולא נגזרו משיטה אוקינאווית, אלא התפתחו בתוך הקיוקושין עצמו. התנועות בקאטות הדרומיות יותר מעגליות וראוותניות מאלה שבקאטות הצפוניות. קאטות נוספות: טקי סונו איצ׳י-סאן, ינצו, בסאי דאי, פינן סונו איצ׳י-גו אורה, טאיקיוקו איצ׳י-סן אורה, סוקוגי טייקיוקו סונו איצ'י-סאן. המונח קומיטה ביפנית מתייחס לקרבות. בעזרת הקומיטה, משפר הקראטקא את שליטתו והבנתו בטכניקות שלמד. הקומיטה הוא חלק חשוב ובלתי נפרד מהאימונים במרבית ארגוני הקיוקושין, במיוחד באימוניהם של תלמידים בדרגה גבוהה. חוקי הקומיטה של הקיוקושין מתירניים הרבה יותר מאשר החוקים בשיטות קראטה אחרות, ומותרות בעיטות לראש, ברכיות, אגרופים ובעיטות לחלק הגוף העליון ובעיטות לרגליים. ילדים תמיד משתמשים במגיני ראש כדי לרכך את עוצמת הבעיטות לראש. לעומת זאת בוגרים ונוער כמעט אף פעם לא משתמשים במגינים או כפפות. בעזרת תרגול קומיטה ניתן לרכוש שליטה עצמית, מהירות וזריזות, קואורדינציה, כוח ועוד. המטרה הראשית בקרב אינה לפצוע את היריב, אלא לבצע את המכה הנכונה בתזמון הנכון. תחרויות במגע מלא הן שונות בתכלית, שכן מטרת המתחרה היא לגרום לכמה שיותר נזק כדי להפיל את היריב. קומיטה במגע מלא בקיוקושין נחשב למבחן האולטימטיבי של כוח, סיבולת ורוח לחימה. כדי לבחון את רוח הקרב שלהם, קראטקא בדרגות גבוהות נדרשים לערוך קרבות מרובים, כאשר בין קרב למשנהו עד לדקת מנוחה. על הלוחמים להמשיך ולהילחם גם אם נפצעו בסיבובים קודמים. לתוצאת הקרב עצמה חשיבות מועטה מאשר ליכולת להמשיך ולהילחם גם אחריו. זוהי מסורת שהמבחן האולטימטיבי לקראטקא בקיוקושין הוא קרב (נגד) 100 אנשים (‎100 man fight). הלוחם צריך לערוך 100 קרבות של שתי דקות, כאשר בין קרב לקרב דקת מנוחה. כדי לעבור את המבחן, יש לנצח לפחות בחצי מסך כל הקרבות. כיום ידוע רק על 20 לוחמים שעברו את המבחן נגד 50 יריבים, ורק על 16 לוחמים שהצליחו נגד 100 יריבים. מספרים כי המייסד מאסוטאצו אויאמה הדגים יכולת מופלאה ורוח קרב אדירה כאשר השלים קרב (נגד) 300 אנשים בשלושה ימים. קראטה מסוטאצו אוימה שוקי מטסואי אתר האינטרנט הרשמי של קיוקושינקאי מדיה וקבצים בנושא קיוקושינקאי בוויקישיתוף