laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנג'ם צ'ודארי

אנג'ם צ'ודארי (נולד ב-1967) (באנגלית: Anjem Choudary, אורדו: انجم چودهرى) הוא מוסלמי בריטי ממוצא פקיסטני, מחבל שפעיל פוליטית וכלכלית למען השתלטות אסלאמית על בריטניה ושאר אירופה ואנטישמי נלהב. עורך דין לשעבר שכיהן כיושב ראש "מועצת עורכי הדין המוסלמים" (Society of Muslim Lawyers) וכן כיושב ראש ההתארגנות האסלאמית Islam4UK עד שזו הוצאה מחוץ לחוק. ב-2024 נגזר עליו מאסר עולם על כך שעמד בראש ארגון הטרור "אל-מוהאג'ירון". בהתייחסות לפיגועי 11 בספטמבר כינה את המבצעים "שהידים נפלאים", ב-2003 תמך בפיגועי טרור נגד מטרות מערביות בבריטניה באומרו ביחס לפעילות כזו, שהארגון "אל מוהאג'ירון" שאותו הקים "יעודד אנשים למלא את חובותיהם האסלאמיות" . הבט, בסופו של יום אנשים חפים מפשע, וכשאנחנו אומרים "אנשים חפים מפשע" אנו מתכוונים מוסלמים שכן אם להתייחס ללא-מוסלמים, הם לא קיבלו את האסלאם וככל שזה נוגע לנו, זה פשע של כפירה. — אנג'ם צ'ודארי, 2005, BBC HARDtalk בספטמבר 2014 הביע תמיכה בפעילות המדינה האסלאמית. בין השאר ציין כי: "אבו בכר אל-בגדאדי הוא הח'ליפה של כלל המוסלמים ואמיר המאמינים". בעקבות כך נעצר יחד עם שמונה מתומכיו בחשד לעידוד פעילות טרור. פעילותו של צ'ודארי תועדה בסדרות הסרטים של צבי יחזקאלי בערוץ 10 – "אללה אסלאם" ו"הג'רה". ב-2010 פרסם המרכז ללכידות חברתית של דאגלס מארי מחקר שחשף כי 1 מכל 7 מקרי טרור אסלאמיים בממלכה המאוחדת קשורים לאל-מוהאג'ירון – רשת הטרור של צ'ודארי. טען כי פיגועי 11 בספטמבר הועילו לאסלאם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ב-6 בספטמבר 2016 נשפט צ'ודארי על רקע תמיכתו הגלויה בארגון הטרור המדינה האסלאמית ונשלח לחמש וחצי שנות מאסר. הוא השתחרר כעבור שנתיים. כיום הוא יושב בכלא הבריטי במאסר עולם. מדיה וקבצים בנושא אנג'ם צ'ודארי בוויקישיתוף אנג'ם צ'ודארי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Dominic Casciani, Anjem Choudary jailed for life, BBC, 30 July 2024 "One in Seven UK Terror-related Convictions Linked to Islamist Group Now Threatening to Relaunch", Centre for Social Cohesion, ‏1 June 2010
שי בלאיש

שי בלאיש (נולד ב-7 באוקטובר 1974) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש קצין אג"ם של פיקוד העורף ומפקד מחוז ירושלים בפיקוד העורף. בלאיש נולד בירושלים וגדל באשקלון. התגייס לצה"ל במרץ 1993, ושובץ בגדוד רותם בחטיבת גבעתי. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לגדוד רותם ושימש כמפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד צוות בבה"ד 1. בהמשך שירת כקצין המבצעים של גדוד רותם, בין היתר בזמן מהומות מנהרת הכותל. במהלך המהומות נפצע קשה מפגיעת קליע בראשו. לאחר החלמתו מונה למפקד פלוגת מסלול, ולקח חלק בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה רובאית. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת גבעתי, ולקח חלק בלחימה בטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בשנת 2006 הועלה לדרגת סא"ל והקים את גדוד "עוטף אילת", גדוד מרחבי בגבול עם מצרים באזור אילת, ושימש כמפקד הגדוד עד שנת 2008. בשנת 2008 הקים את גדוד שחר בפיקוד העורף, ושימש כמפקד הגדוד עד שנת 2010, במהלך תפקידו הוביל את הגדוד בין היתר במבצע עופרת יצוקה. בהמשך שימש כסגן מפקד מחוז בפיקוד העורף בין השנים 2010–2011. לאחר מכן מונה למפקד גדוד הפיקוד בפיקוד העורף בין השנים 2011–2013. בשנת 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד מחוז ירושלים בפיקוד העורף, ושימש בתפקיד עד שנת 2016. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ד (2017-2016). באוגוסט 2017 מונה לקצין אג"ם של פיקוד העורף, ושירת בתפקיד זה עד אוגוסט 2019. בסיום תפקידו פרש מצה"ל. בלאיש מתגורר באשקלון, נשוי לקרן ואב לשלושה. טל מויסה, גדוד חילוץ חדש בפיקוד העורף, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 10 בספטמבר 2009 חנן גרינברג, פיקוד העורף משיק: גדוד "שחר" לחילוץ והצלה, באתר ynet, 4 בספטמבר 2008 סוזי שרם כהן, מסע בנתיבי המבריחים, "ערב ערב באילת" מקומון העיר אילת, 6 בספטמבר 2007 ארנון שוורצמן, ‏אחרי 27 שנים: הקצין שקרו לו כל הניסים והנפלאות פורש, באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2019 אביחי בקר, "עולים ללבנון", הארץ, 10 בפברואר 1998 שחר חי, שח"ר חדש – גדוד סדיר ראשון לפיקוד העורף, אתר צה"ל, 4 בספטמבר 2008 חנן גרינברג, פיקוד העורף משיק: גדוד "שחר" לחילוץ והצלה, באתר ynet, 4 בספטמבר 2008 עילי זוזובסקי, במחנה, ‏"לא ירינו על אמבולנסים גם אם נסעו בהם מחבלים", באתר ‏מאקו‏, 26 בדצמבר 2013 אלעד הלפרין, אתר צה"ל, מפקד מחוז ירושלים בפקע"ר: "חיילינו יסייעו בכל משימה לצורך הגנת הבירה", באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 26 בפברואר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חייק

חייק הוא שם משפחה ממוצא ערבי, שפירושו "חייט"; מקביל לשמות טיילור (אנגלית), קרביץ (פולנית), שניידר (גרמנית-יידיש) ופּורטנוֹי (רוסית). האם התכוונתם ל... אמיר חייק – שגריר ישראל באיחוד האמירויות הערביות, רואה חשבון בהכשרתו. חוסאם חאיק – כימאי ישראלי, מנהל המעבדה להתקנים מבוססי ננו-חומרים בטכניון. יואב חייק – משורר, סופר ועורך ישראלי. יצחק חייק – איש עסקים וסופר ישראלי. שאול חייק – כדורגלן עבר ישראלי. שיקו חייק – זמר מוזיקה מזרחית, מעבד מוזיקלי ואמן קלידים ישראלי. שמואל חייק – איש עסקים ישראלי-בריטי, יו"ר ארגון קק"ל-בריטניה. ניקולס חייק – יזם לבנוני-שווייצרי, מייסד-שותף, מנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון של קבוצת Swatch. הייק
דוד פלדמן

רבי דוד פלדמן (י"ד בתשרי ה'תרמ"ה, 3 באוקטובר 1884 - ט"ז באייר ה'תשט"ו, 8 במאי 1955) היה רב קהילת עדת יראים מחזיקי הדת בלייפציג ובמנצ'סטר, ומחבר הספרים עיר דוד ושמושה של תורה. נולד בערב סוכות ה'תרמ"ה (1884) בטאלנה שבאוקראינה, לפיגא ולרבי שמאי, ששימש כשוחט ובודק בעירו. בצעירותו למד תורה בבית המדרש בטאלנה ועמד בקשרים תורניים עם הרב יחיאל מיכל אפשטיין מחבר הספר ערוך השולחן. בהיותו בן 19 כתב לו הרב אפשטיין במכתב בין היתר: ”בהיות שזה זמן כביר שיש לי שיח ושיג בדברי תורה"ק עם האברך היקר כערכו הרב החריף והבקי משנתו זך ונקי י"א מוהר"ר דוד בן השו"ב המובהק דק' טאלנא, ועל פי חילופי מכתבים בחידושי תורה שיש לי עם הרב האברך הנ"ל ראה ראיתי כי הוא מיועד להיות מגדולי ישראל”. בשנת ה'תרס"ה (1905) עזב את רוסיה כדי לא להתגייס לצבא. הוא עבר לרומניה, בתחילה שהה בעיירה בידעוולע שבמחוז מרמרוש ולאחר מכן עבר לויז'ניץ שם היה קשור לאדמו"ר רבי ישראל הגר, וידידו הקרוב של בנו רבי מנחם מנדל. בשנת ה'תרס"ז (1907) נשא את גולדה בת רבי יחיאל מיכל פיקסלר. לאחר נישואיו התגורר במחוז מרמרוש כשהוא סמוך על שולחן חותנו. נסמך לרבנות על ידי המהרש"ם מברז'אן, רבי אריה ליבוש הורוביץ, רבה של סטניסלב, ורבי בנימין אריה וייס רב הקהילה בצ'רנוביץ. בשנת ה'תר"ע (1910) נתמנה לרב הקהילה החרדית בלייפציג שבגרמניה, שם הקים תלמוד תורה וישיבה קטנה. בסוף שנת ה'תרצ"ג (1933) עבר לאנגליה ולאחר מספר שבועות מונה לרב קהילת מחזיקי הדת במנצ'סטר. נפטר בט"ז באייר ה'תשט"ו, ונקבר על פי צוואתו בבית העלמין במנצ'סטר בקברו של הרב משה יצחק סג"ל, ראש ישיבת מנצ'סטר, שעצמותיו הועברו לקבורה בארץ ישראל. עיר דוד, ביאור ופירוש והרחבה לספר קיצור שו"ע, לייפציג ה'תרפ"ד (באתר היברו בוקס) שמושה של תורה, ביאורים עם ציורים להרבה הלכות בשו"ע. (באתר היברו בוקס) שיעורי המצוות (באתר היברו בוקס) לב דוד, הודפס על ידי נכדו יחיאל נתן פלדמן (לב דוד, באתר אוצר החכמה) הקדמה לספר לב דוד צילום המכתב בהקדמה לספר לב דוד עמוד 10 תמונת מצבתו
מלורי

מלורי הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... כיכר מלורי – כיכר מרכזית בעיר קי וסט במדינת פלורידה שבארצות הברית אישים ג'ורג' מאלורי – מטפס הרים בריטי טרפורד לי מלורי – מפקד בכיר בחיל האוויר המלכותי הבריטי, והקצין הבכיר ביותר בחיל זה שנהרג במלחמת העולם השנייה תומאס מלורי – סופר בריטי, המחבר או המהדיר של "מות ארתור"
רינת

האם התכוונתם ל... מקהלת רינת – מקהלה ישראלית רינת גבאי – כוכבת ילדים ישראלית, מוכרת בשם הבמה רינת מלכת הילדים צפריר רינת – עיתונאי ישראלי רונית רינת – מלכת היופי של ישראל עידן רינת – משורר ופרופסור למיקולוגיה אישים ששמם הפרטי הוא רינת
אזרבייג'ן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אזרבייג'ן – מדינה בדרום-מערב אסיה, בחלקו המזרחי של עבר הקווקז, שהוקמה בשנית ב-1991 אזרבייג'ן הסובייטית (בשמה המלא: הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית) – אחת מ-15 הרפובליקות שהרכיבו את ברית המועצות עד לפירוקה ב-1991 הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן (באזרית: Azərbaycan Xalq Cümhuriyyəti) – המדינה המוסלמית הדמוקרטית והחילונית הראשונה אחרי הרפובליקה העממית של קרים; נוסדה ב-1918 לאחר קריסתה של האימפריה הרוסית, והתקיימה עד 1920 (לחצו לצפייה במפה ) אזרבייג'ן (איראן) (בפרסית: آذربایجان ایران; לעיתים נקרא "דרום אזרבייג'ן" – جنوبی آذربایجان; מבחינה היסטורית ידוע כ-Atropatene) – חבל ארץ היסטורי-גאוגרפי בצפון-מערב איראן, המקביל בשטחו פחות או יותר לשלושה או לארבעה מחוזות באיראן של ימינו: מחוז ארדביל, מחוז מזרח אזרבייג'ן, מחוז מערב אזרבייג'ן ומבחינה תרבותית גם מחוז זנג'אן (לחצו לצפייה במפה ) מחוז מזרח אזרבייג'ן – אחד מ-31 מחוזות איראן (בירתו תבריז) מחוז מערב אזרבייג'ן – אחד מ-31 מחוזות איראן הרפובליקה האוטונומית של אזרבייג'ן (או "הממשלה העממית של אזרבייג'ן") – ממשלת בובות קצרת ימים בחסות ברית המועצות; התקיימה בצפון איראן במהלך משבר איראן בין נובמבר 1945 לנובמבר 1946, ובירתה תבריז (לחצו לצפייה במפה מסומנת בירוק) כל הערכים המכילים את "אזרבייג'ן" בשמם
סמוראי ג'ק (קומיקס)

סמוראי ג'ק (באנגלית: Samurai Jack) הייתה סדרת קומיקס אמריקאית של חברת ההוצאה לאור IDW Publishing, והיא נמשכה לאורך 20 חוברות בין אוקטובר 2013 למאי 2015. ג'ים זוב כתב את הסדרה, בעוד אנדי סוריאנו אייר אותה. עלילת הסדרה התבססה על סדרת הטלוויזיה "סמוראי ג'ק", ששודרה בערוץ הטלוויזיה "Cartoon Network" בין 2001 ל-2004, ותיארה את קורותיה של הדמות הראשית לאחר תום אירועי העונה הרביעית – הסמוראי ג'ק עודנו תקוע בעתיד, אך הוא ממשיך בניסיונותיו למצוא דרך לחזור בזמן ולשוב אל ההווה שלו על מנת להתמודד עם אקו, שד רב עצמה שהשתלט על העולם. עם זאת, היוצר של סדרת הטלוויזיה, גנאדי טרטקובסקי, טען כי סדרת הקומיקס איננה חלק מהקאנון של הדמות. הסדרה זכתה לביקורות חיוביות מן מבקרים, אם כי מכירותיה בשווקים היו בינוניות. בפברואר 2013, חברת ההוצאה לאור "IDW Publishing" וערוץ הטלוויזיה "Cartoon Network" הכריזו על שיתוף פעולה, במסגרתו כמה מסדרות הטלוויזיה של הערוץ יעובדו לסדרות קומיקס. בהמשך השנה, כחלק מכנס "WonderCon", פורסם כי ג'ים זוב יכתוב סדרה בהתבסס על "סמוראי ג'ק", אותה יאייר אנדי סוריאנו, וכי זו תחל את פרסומה עוד באוקטובר של אותה השנה. החוברת הראשונה יצאה לשווקים ב-23 באוקטובר, ופרסום הסדרה נעשה באופן חודשי. קשת הסיפור הראשונה, "Threads of Time", נמשכה לאורך חמש חוברות, ויצאה כאוגדן ביוני 2014. גם קשתות הסיפור שיצאו אחריה נמשכו חמש חוברות, וגם הן יצאו כאוגדנים. בינואר 2015, זוב הודיע כי הסדרה תסתיים במאי של אותה השנה עם פרסומה של החוברת העשרים. יותר משנה לאחר מכן, באוקטובר 2016, "IDW Publishing" הוציאה מהדורה בכריכה קשה שהכילה בה את כל חוברות הסדרה, בשם "Samurai Jack: Tales of the Wandering Warrior". במאי 2019, ארבע שנים לאחר סוף הסדרה, "IDW Publishing" החלה בפרסומה של מיני-סדרה בשם "Samurai Jack: Lost Worlds", והיא היוותה אפילוג לעלילה. המיני-סדרה, אותה כתב פול אלור ואייר אדם ברייס תומאס, נמשכה לאורך ארבע חוברות, והסתיימה בספטמבר. זמן לא רב לאחר מאורעות הפרק האחרון של "סמוראי ג'ק", הסמוראי ג'ק יוצא למדבר בחיפוש אחר מערה בה מתבודד נזיר זקן שביכולתו לסייע לו במסע בזמן. ג'ק נחוש לשוב להווה שלו, לאחר שהשד רב העצמה אקו שלח אותו לעתיד והשתלט על עולמו. הנזיר מגלה לג'ק כי הדרך היחידה לנוע אחורה וקדימה בזמן היא באמצעות חבל עתיק, אותו אקו קרע ופיזר את סיביו. ג'ק יוצא למסע בעקבות הסיבים, על מנת לטוות אותם בחזרה לחבל ולשוב לזמנו כדי להתעמת עם אקו. "סמוראי ג'ק", באתר IDW Publishing (באנגלית) Caleb Goellner, ‏IDW Teaming With Cartoon Network For New Comics And Classic Collections, ‏Comics Alliance, ‏פברואר 2013 C. Edwards, ‏IDW Publishing Announces “Samurai Jack” Comic Book, ‏Cartoon Brew, ‏17 ביולי 2013 Samurai Jack #1, ‏IDW Publishing, ‏23 באוקטובר 2013 Jim Zub, ‏Samurai Jack #8 and Vol. 1 Arrive In May!, האתר של ג'ים זוב, 19 בפברואר 2014 Samurai Jack Volume 2: The Scotsman's Curse, Amazon, ‏14 באוקטובר 2014 Samurai Jack Volume 3: Quest For The Broken Blade, ‏Amazon, ‏14 באפריל 2015 Samurai Jack Volume 4: The Warrior-King, ‏Amazon, ‏בספטמבר 2015 Jim Zub, ‏Samurai Jack Ends With Issue #20 – Thoughts and Thanks, האתר של ג'ים זוב, 30 בינואר 2015 Samurai Jack: Tales of the Wandering Warrior, ‏Amazon, ‏25 באוקטובר 2016 Kate Sánchez, ‏REVIEW: ‘Samurai Jack: Lost Worlds,’ Issue #1 – Samurai Jack 2.0, ‏But Whay Tho?‎, ‏11 במאי 2019 Chase Magnett, ‏Comic Book Reviews for This Week: 9/4/2019, ‏Comic Book, ‏4 בספטמבר 2019 Samurai Jack #1
DAX

DAX (ר"ת של Deutscher Aktienindex - מדד המניות הגרמניות), ולעיתים DAX 30, הוא מדד מניות הכולל את 30 החברות העיקריות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט. חישוב המדד נעשה על ידי מערכת Xetra, ומתבצע מדי שנייה. לדברי דויטשה בורסה (אנ'), מפעיל Xetra, מודד DAX את ביצועי של 30 חברות גרמניות הגדולות ביותר במונחים של נפח מסחר ושווי שוק. מדד זה מקביל ל-FT 30, מדד דאו ג'ונס ומדד תל אביב 35, ובשל מבחר החברות הקטן המיוצג בו, אינו מייצג בהכרח את כלל שוק ההון הגרמני. למדד שתי גרסאות המכונות מדד ביצועים ומדד מחירים. שני המדדים נבדלים זה מזה בכך שהראשון מתחשב בחלוקת דיבידנדים, בעוד שהשני אינו מתחשב בכך. מדד הביצועים הוא המדד המצוטט לרוב, אולם מדד המחירים מקביל למדדים דומים של מדינות אחרות. שיעור המדד הבסיסי, בן 1000 נקודות, נקבע ב-30 בדצמבר 1987. חישוב המדד באמצעות מערכת Xetra נעשה מדי שנייה החל מ-1 בינואר 2006. ב-16 במרץ 2015 עבר לראשונה מדד הביצועים את רמת ה-12,000 החברות הנכללות במדד ה-DAX, נכון לסקירה הרבעונית מ-24 בספטמבר 2012: מדיה וקבצים בנושא DAX בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של DAX דף הבית DAX מדד DAX באתר BizPortal DAX Dax breaks 12,000 barrier - FT.com
צ'דוויק

צ'דוויק (באנגלית: Chadwick) הוא שם משפחה, ושמם של מספר יישובים. האם התכוונתם ל... ג'יימס צ'דוויק – פיזיקאי אנגלי, מגלה הנייטרון, חתן פרס נובל לפיזיקה לין צ'דוויק – אמן ופסל אנגלי מייקל צ'דוויק – שחיין אמריקאי סטפני צ'דוויק (אנ') – פוליטיקאית ניו זילנדית, ראש העיר רוטורואה, ושרה בממשלת ניו זילנד פלורנס צ'דוויק – שחיינית אמריקאית
משה סרטל

משה סַרטֶל (נולד ב-1942) הוא משורר ישראלי, חתן פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (1999-2000). משה סרטל נולד בשנת 1942 באיסטנבול שבטורקיה. בשנת 1949 עלה לישראל עם משפחתו. שירת בצה"ל ביחידות סיור ושריון. בעל תואר ראשון בפילוסופיה יהודית, ספרות וקבלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר מוסמך מבית הספר לספרנות של האוניברסיטה. למד גם היסטוריה צבאית באוניברסיטת תל אביב. ניהל מערכת ספריות בעיר מגוריו, פתח תקווה. ב-1967 ייסד את הוצאת הספרים "מצחף" המתמחה בספרים בנושאי יהדות. סרטל הוציא לאור שבעה קובצי שירה פרי עטו, הראשון שבהם בשנת 1967. הוא זכה במספר פרסים על יצירתו, בהם פרס ברנשטיין (1985) פרס ורטהיים לשירה מטעם אוניברסיטת בר-אילן (1996-1995), פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2000-1999). בשנת תשנ"ה יצאה לאור ההקלטה "קאנון: משה סרטל קורא משיריו". מי שנטל: שירי מעשה (ירושלים: מצחף, תשכ"ז 1967) הדרך והבשר: תכריך של שירים (ירושלים: מצחף, תש"ל) בשר על גבי גחלים ושירים אחרים (מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים, תשל"ג 1973) כי לא תחשך השמש (תל אביב : ספרית פועלים, תשל"ט 1979) בדרך העולה בית אל: והוא קובץ מן השירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ב 1982) ספר ניצחון גדול: שלושה שירי עלילה (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ו 1986) הנה האש: והיא שתי שירות ושירים (תל אביב: מצחף, תשנ"ד 1994) אבידב ליפסקר, 'טס של זהב מלא עפר (על שירת משה סרטל)'. צפון, כרך 4 (1995/1996), עמודים 135–152. יהודית רותם, 'משה סרטל (ראיון)'. מאזנים, כרך ס"ט, גיליון 5 (1995), עמוד 30. , Ammiel Alcalay. 'The language of the world : an interview with Moshe Sartel'. in: Keys to the Garden : new Israeli writing / edited by Ammiel Alcalay (San Francisco : City Lights Books, 1996), pp. 232-253 רשימת הפרסומים של משה סרטל, בקטלוג הספרייה הלאומית רשימת מאמרים על משה סרטל באתר רמב"י משה סרטל, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" משה סרטל - שני שירים באתר "יקוד - כתב עת לספרות עברית" משה סרטל, דף שער בספרייה הלאומית משה סרטל, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרגלית מתתיהו

מרגלית מתתיהו (נולדה ב-1935) היא משוררת דו-לשונית בשפות עברית-לאדינו, פרסמה 15 ספרי שירה. מרגלית מתתיהו, נולדה בתל אביב להורים ילידי סלוניקי. מתתיהו למדה ספרות עברית ופילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. עוסקת במחקר העיתונות הספרדית-יהודית והשירה, שראתה אור בסלוניקי בין השנים 1940-1860. מאמריה התפרסמו בעברית ובלאדינו בארץ וברחבי העולם. כותבת טור קבוע בכתב העת "על הדרך" לספרות, אמנות ותרבות עכשווית. מתתיהו פרסמה כמה ספרי שירה בעברית ובלאדינו. מתתיהו, ממייסדי דור ההמשך להנצחת קורבנות השואה מבין יהודי יוון, יצרה את הסרט "טולדו – הסוד החבוי", המספר על חייהם המלאים והעשירים של יהודי טולדו בספרד, בטרם הגירוש ב-1492. מרגלית הייתה חברת הוועד של אגודת הסופרים העברים, שימשה כמזכ"ל התאחדות אגודות הסופרים בישראל. היא חברה באקדמיה העולמית לשירה מטעם אונסקו בוורונה, איטליה ומשמשת כנשיאת כבוד של אגודת הסופרים כותבי ספרדית בישראל AIELC. מרגלית מתתיהו זכתה בפרסים הבאים: בשנת 1995 בפרס המקסיקני הבינלאומי לספרות ע"ש פרננדו חינו בשנת 1996 בפרס ספרותי לשירה "אטיניאו דה חאין" מטעם העיר חאין באנדלוסיה, ספרד בשנת 1999 בפרס "היצירה ע"ש ראש הממשלה" בשנת 2003 בפרס "השירה" מהאקדמיה "מזרח-מערב" של קורטיאה דה ארג'ס רומניה בשנת 1997 הוקמה אנדרטה לזכר היהודים תושבי השכונה "פואינטה קאסטרו" של העיר לאון, בספרד, בה נחקקו שורות מאחד משיריה. בשנת 2002 נקראה על שמה ככר בפארק ברובע "פואינטה קאסטרו" שבעיר לאון בספרד. מבעד לשמשה: שירים (תל אביב: הוצאת טרקלין, 1976) אי-שקט קיצי ((תל אביב: עקד, תשל"ט 1978) קלפים לבנים: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ג) חשופה: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ח 1987) חצר חרוכה: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ח 1988), מכיל 31 עמודים אלגריקה: שירים (תל אביב: עקד, תשנ"ב 1992) מדרגות של חצות: שירים (תל אביב: תג, תשנ"ה 1995) Matriz de luz: poesía en judeo-español (Tel Aviv : Editorial Tag, 1997) Vela de la luz: poesía en ladino (León: Ponteaérea, 1997) Kamino de tormento (Cuenca: Toro de Barro, 2000) Bozes en la Shara (Cuenca: Toro de Barro, 2001) Vagabundo eterno = Vagabondo eternel / acuarelas, Juan Fernández (León: Ayuntamiento de León, Consejalía de Cultura, 2001) להעיר את השתיקה: שירים (תל אביב: עקד, תשס"ד 2003) Asiguiendo al Esfuenio / introducción, Carlos Morales (Ourense: Linteo poesía, 2005) הספק: סיפורים קצרים (תל אביב: בת אור, 2010) מרגלית מתתיהו, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל מרגלית מתתיהו, באתר Discogs (באנגלית) מרגלית מתתיהו, דף שער בספרייה הלאומית מרגלית מתתיהו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מרגלית מתתיהו, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מרגלית מתתיהו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" מרגלית מתתיהו, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" מרגלית מתתיהו, היצירה בלדינו, הצדעה לשפות שלידתן בגולה — לדינו, גיליון מאזנים מס' 6 כרך פ"ז, עמודים 28–30 מיכאל רייך על הספר "הספק" בכתב העת "על הדרך" הסרט "טולדו – הסוד החבוי", באתר בית לייוויק
הינדס

הינדס הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... מתתיהו הינדס – עיתונאי, בנקאי, פעיל ציבור ושגריר ישראל באורוגוואי סם הינדס – פוליטיקאי וראש ממשלת גיאנה קירן היינדס – שחקן אירי שרגא פייבל הינדס – רב ור"מ בישיבת שער התורה בגרודנה, חתנו של רבי שמעון שקופ איישה היינדס – שחקנית אמריקאית
זרטל

זֶרטָל הוא שם משפחה יהודי ישראלי. האם התכוונתם ל... אדם זרטל – ארכאולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס לארכאולוגיה של ארץ ישראל והמזרח הקדום באוניברסיטת חיפה. בנו של משה זרטל ואחיה של עדית זרטל אמרי זרטל – מעצב גרפי, שנודע בעיצוב כריכות ספרים. בנו של אדם זרטל משה זרטל – מבקר ספרות, עיתונאי ועורך עדית זרטל – היסטוריונית, חוקרת תרבות, מסאית ומתרגמת ישראלית. בתו של משה זרטל ואחותו של אדם זרטל משה סרטל – משורר ישראלי
אשהיים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אשהיים (אנ') – מועצה מקומית במחוז מינכן, בוואריה אישים איזידור אשהיים – אמן ישראלי יליד גרמניה, מורה לציור וממנהלי האקדמיה לאמנות בצלאל סטיבן אשהיים – היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים
באומן

באומן (Bauman, וגם: Bowman) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אלכס באומן – שחיין עבר קנדי זיגמונט באומן – סוציולוג פולני-אנגלי טולי באומן – צייר ופסל ישראלי יליד ארגנטינה יורם באומן – איש עסקים ישראלי מאדי באומן – גולשת סקי בסגנון חופשי אמריקאית ניקולאי באומן מהפכן בולשביק רוסי שלומית באומן – אמנית ישראלית
ארבעת הספרים וחמש הקלאסיקות

ארבעת הספרים וחמש הקלאסיקות (בסינית מסורתית: 四書五經; בסינית מפושטת: 四书五经; בפין-יין: Sìshū wǔjīng) הם הכתבים הרשמיים בבסיס הקונפוציאניזם בסין. כולם נכתבו לפני שנת 300 לפנה"ס. ארבעת הספרים הם טקסטים סיניים קלאסיים המציגים את מערכת האמונות והערכים של הקונפוציאניזם. הם הוגדרו בתקופת שושלת סונג על ידי ג'וּ שִׂי בתור ארבעה חלקים של מבוא כללי למחשבת הקונפוציאניזם, ובשושלות מינג וצ'ינג שימשו הגרעין המרכזי של החומר לבחינות לשירות המדינה. אלו הם ארבעת הספרים: חמש הקלאסיקות הן חמישה ספרים מתקופת טרום שושלת צ'ין, אשר מהוות חלק מהקאנון הקונפוציאני. חלק מהספרים היו ידועים כבר בתקופת המדינות הלוחמות, ואף ידוע כי מנציוס, המלומד הקונפוציאני המוביל באותה תקופה, ראה ב"רשומות אביבים והסתוים" ספר בעל חשיבות זהה לרשומות האגדיות-למחצה של תקופות עתיקות יותר. במהלך שושלת האן המערבית, אשר אימצה את הקונפוציאניזם כאידאולוגיה רשמית, הפכו הספרים הללו לחלק מתוכנית לימודים במימון ממשלתי. החל מאותה תקופה הם החלו להיחשב כחלק מאוסף ספרים אחד, אשר קיבל את השם "חמש הקלאסיקות". אלו הן חמש הקלאסיקות: קלאסיקה נוספת "הקלאסיקה של המנגינות" לא שרדה את שיני הזמן, ואבדה כבר בתקופות קדומות. ייתכן שישנם פרקים ב"קלאסיקה של הטקסים" אשר לקוחים ממנה. על פי המסורת, חמש הקלאסיקות נערכו על ידי קונפוציוס עצמו. במהלך ההיסטוריה היו חוקרים שתמכו בגישה זו, והיו שטענו כי עריכה זו הייתה בגדר תיקונים בלבד ביצירות שהיו קיימות בזמנו, ולא ממש ליקוט לכדי יצירות חדשות. חלק מהקלאסיקות אף אבדו עם "שריפת הספרים" עם עליית הקיסר הראשון של שושלת צ'ין ב-221 לפנה"ס, ושרדו בשתי תצורות: האחת בזכרונם של חסידי קונפוציוס, אשר שיננו אותן, והקימו על בסיסן את "אסכולת הטקסט החדש", והשנייה כטקסטים אשר שרדו במחבוא את הזמנים הקשים, ועל בסיסם הוקמה אסכולת "הטקסט הישן" (כי היו כתובים באותיות העתיקות). בין האסכולות שררה חוסר הסכמה באשר לנוסח הקלאסיקות, מספר הפרקים, תוכן פרקים, ואף בנוגע לשאלה האם קונפוציוס ערך אותן, כאשר האסכולה של "הטקסט הישן" טוענת שהגרסאות שבידה שרדו מתקופות שקדמו לקונפוציוס, והן אמינות יותר מזכרונם של המשננים, בעוד אסכולת "הטקסט החדש" טוענת כי הגרסאות שלה הן שחזור מדויק של טקסטים שנלמדו טרם שריפת הספרים, וכי הטקסטים של "אסכולת הטקסט הישן" הם זיוף. לפחות במקרה של "הקלאסיקה של המסמכים" הנושא נבדק לעומק בידי חוקרים: מחקרים במאות ה-16 וה-17 שביצעו מחקר טקסטואלי מקיף הגיעו למסקנה כי "הטקסט הישן" נראה כזיוף מן המאות ה-3 וה-4 לספירה. עותקים של הטקסט שנמצאו בקברים שקדמו לתקופת שריפת הספרים ונרכשו על ידי אוניברסיטאות בשנים 1993 ו-2008 אף חשפו את הטקסט המקורי של כמה פרקים, ואלו הוכיחו חד-משמעית כי ב"טקסט הישן" הפרקים הללו זויפו, ואלו של "הטקסט החדש" הם המקוריים. באשר לשאלת עריכת הטקסט, בהתבסס על טכניקות מודרניות של מחקר טקסטואלי, חוקרים רבים כיום אינם רואים בקונפוציוס גורם קשור לעריכת הקלאסיקות, ובודאי שלא רואים קשר בינו לבין הכותבים. ועם זאת אין ספק כי לקונפוציאנים חלק נכבד בשימור הקלאסיקות, בין אם הייתה או לא הייתה כוונה של קונפוציוס ותלמידיו ליצור סידרה כזו של ספרים קאנוניים. ובכל מקרה, אימוץ הקונפוציאניזם כפילוסופיה ממשלתית רשמית בשושלת האן המערבית ובשושלת סונג, והכללתן כחלק אינטגרלי בבחינות, הם שהביאו לשימור ולתפוצה הרחבה של הקלאסיקות והמסורות הנלוות להן. פירושיו של ג'וּ שִׂי, המלומד הנאו-קונפוציאני הידוע מן המאה ה-11, הם שקיבעו את המבנה של ארבעת הספרים, כשהם מציגים לעולם פרשנות חדשנית לטקסטים העתיקים המוצגת כגילוי דעתו של קונפוציוס עצמו. 曾子 子思
לילי זלוף

לילי זלוף (1932 – 4 במאי 2014) הייתה משוררת ישראלית. לילי זלוף נולדה בבצרה שבעיראק בשנת 1932. מנעוריה הייתה פעילה בהתארגנויות ציוניות בבצרה שפעלו באופן מחתרתי, ובהן למדה עברית. בשנת 1949 עזבה את עיראק ועלתה לישראל דרך טהרן עם אחיה ואחותה. אביהם הגיע בשנת 1951. לאחר הגעתה לישראל נשלחה לקיבוץ רמת יוחנן. בזכות ידיעתה את השפה העברית, השתלבה במהירות והייתה בוועדת התרבות של הקיבוץ. בשנת 1950 נשלחה מטעם הקיבוץ לשער העלייה כדי לסייע בקליטת עולים חדשים מעיראק, ובשנת 1951 התגייסה לצה"ל ושירתה בנח"ל. ב-1953 נישאה ועברה לגור בבני ברק ולזוג שני ילדים. למדה ספרות באוניברסיטת בר-אילן. הייתה חברה פעילה באגודת הסופרים העבריים, חברה בפא"ן ובאקו"ם. השתתפה בחוגים לספרות והופיעה בבמות שונות. זלוף פרסמה את קובץ שיריה הראשון, "צלילה", בשנת 1986, והוציאה לאור עוד ארבעה קובצי שירה במהלך חייה. רבים משיריה מתארים את אישיותה החצויה בין תרבויות. לשון כתיבתה שאובה מעולם הרוח היהודי-בבלי. על יצירתה זכתה בפרס מטעם אח"י ובמענק מטעם קרן תל אביב לספרות ואמנות. צלילה: שירים (תל אביב: טרקלין, תשמ"ו 1986) שעון עתיק: שירים (תל אביב: אל"ף, תשמ"ח 1988) נופים שתוקים (תל אביב: עקד, תש"ן 1990) קדשת ימים (תל אביב: ב' סופר, תשנ"ו 1996) עד יחדל צלי (תל אביב: עקד, תשס"ב 2002) לילי זלוף, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" לילי זלוף, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" בלפור חקק, המשוררת לילי זלוף מבקשת את זהותה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 במאי 2014 קורות חיים רשימת הפרסומים של לילי זלוף, בקטלוג הספרייה הלאומית לילי זלוף, דף שער בספרייה הלאומית לילי זלוף, בלקסיקון הספרות העברית החדשה עופר אדרת, בין בצרה לבני ברק: המשוררת שלא התנתקה מעיראק, באתר הארץ, 2 ביוני 2014 זלוף לילי, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית דליס,' שירים כמשאלת-לב'. מאזנים ע"ט, גל' 6 (כסלו תשס"ו, דצמבר 2005), עמ' 35-36.
אליס בארץ הפלאות (סרט, 1903)

אליס בארץ הפלאות (באנגלית: Alice in Wonderland) הוא סרט ראינוע בריטי בשחור-לבן משנת 1903. הסרט, בכיכובה של מיי קלארק (אנ') בתפקיד אליס, בבימויו של ססיל הפוורת (אנ') ופרסי סטאו, היה העיבוד הראשון של ספרו של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" לקולנוע, הראשון בסדרה של "סרטי אליס" שיצאו לאקרנים במשך השנים. ידוע רק עותק אחד של הסרט המקורי ששרד חלקית עד המאה ה-21. מכון הסרטים הבריטי הפיק מעותק זה שחזור של קטעים מהסרט, בצבעים המקוריים בהם הוקרן. גרסת השחזור שוחררה לרשות הציבור ב-24 בפברואר 2010, היא זמינה במספר מקורות, וצורפה כבונוס במספר הפקות. מדיה וקבצים בנושא אליס בארץ הפלאות בוויקישיתוף "אליס בארץ הפלאות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אליס בארץ הפלאות", באתר AllMovie (באנגלית) "אליס בארץ הפלאות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.