laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ריימונד מק'ליין

לוטננט גנרל ריימונד מק'ליין (באנגלית: Raymond McLain; ‏4 באפריל 1890 – 14 בדצמבר 1954) היה קצין בכיר בצבא ארצות הברית. גנרל הצבא ג'ורג' מרשל אמר עליו, ריימונד מק'ליין "הביא הצטיינות גדולה למונח "אזרח חייל", על ידי ששירת את המדינה והאומה יותר מארבעים שנה". ריימונד מק'ליין נולד במחוז וושינגטון, קנטקי, לתומאס ולוסטה מק'ליין. הוא סיים את לימודיו במכללת עסקים היל אוקלהומה סיטי ב-1909, ולאחר מכן עבד בתור פקיד נדל"ן במשרד, ולאחר מכן עבד כעורך תקצירים. בו זמנית הוא הצטרף בשנת 1912 למשמר הלאומי של אוקלהומה, והגיע בו לדרגת סמל. בדצמבר 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה (אם כי ארצות הברית הייתה עדיין נייטרלית בשלב זה), הוא קיבל דרגת קצונה, של לוטננט משנה במשמר הלאומי של אוקלהומה, אחרי שהוא למד בבית הספר של הרובאים בפורט סיל, אוקלהומה. בשנה לאחר מכן הוא קודם שוב לדרגת לוטננט. בעקבות המשלחת נגד פנצ'ו וייה בשנת 1916, הוא שירת על גבול מקסיקו. לאחר שארצות הברית הצטרפה למלחמת העולם הראשונה ב-6 באפריל 1917, שימש ריימונד כמפקד פלוגת מקלעים בדיוויזיה ה-36, ולחם עמה בחזית המערבית עם חיל המשלוח האמריקאי (AEF) תחת הגנרל ג'ון פרשינג עד 1919. לאחר החזרה הביתה, הוא המשיך את שירותו במשמר הלאומי של אוקלהומה, ולאחר מכן חזר לקריירה העסקית. בשנת 1937, בזמן שקידם את הקריירה שלו בעסקים, הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל במשמר הלאומי של אוקלהומה, והשתתף בקורס פיקוד ומטה של הצבא בפורט לוונוורת', קנזס. לאחר לימודיו הוא הוצב בדיוויזיה ה-45, אשר כללה את כוחות המשמר הלאומי של אוקלהומה. בספטמבר אותה שנה הוא מונה למפקד הארטילריה של הדיוויזיה ה-45. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא פיקד על הארטילריה של הדיוויזיה ה-45, ופיקד עליה במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה ביולי–אוגוסט 1943, שם הוא קיבל את צלב השירות המצוין. לאחר מכן הוא פיקד על הארטילריה במהלך פלישת בעלות הברית לאיטליה בספטמבר, בשלבים המוקדמים של המערכה האיטלקית, ולאחר מכן הוא נשלח לאנגליה. במהלך המערכה בנורמנדי באוגוסט 1944, מק'ליין קיבל לזמן קצר את הפיקוד על הדיוויזיה ה-90, אשר סבלה מבעיות פיקוד. מק'ליין הוביל את הדיוויזיה בלחימה ברחבי צרפת ובקרבות מפריז אל הריין, כחלק מקרבות החזית המערבית. באוקטובר הוא מונה למפקד הקורפוס ה-19, ופיקד עליו עד סוף המלחמה. בכך הוא היה איש המשמר הלאומי שפיקד על גיס בקרב במהלך מלחמת העולם השנייה. כהוקרה על שירותו המהולל במלחמה, הוא קיבל דרגת קבע של בריגדיר גנרל, ומאוחר יותר הוא הפך לחשב של הצבא, והיה המבקר הראשון של הצבא. בזמן מותו ב-14 בדצמבר 1954 הוא כיהן בוועדת האימונים לביטחון לאומי של הנשיא דווייט אייזנהאואר. http://generals.dk/general/McLain/Raymond_Stallings/USA.html http://www.45thdivision.org/Veterans/McLain_Sicily.htm
מיס בלגיה

מיס בלגיה (בצרפתית: Miss Belgique; בהולנדית: Miss België) היא תחרות יופי שנתית הנערכת בבלגיה. התחרות נערכה לראשונה ב-1928 ובלגיה אף השתתפה שנים מסוימות בתחרות היופי הבינלאומית, ב-1930 נטה דושאטו זכתה במקום הראשון בתחרות הבינלאומית. התחרות הופסקה ב-1939 עקב מלחמת העולם השנייה, וב-1949 חודשה התחרות. המתמודדות בתחרות צריכות להיות בין הגילאים 18–25 ורווקות ללא ילדים וכל אחת מהמתמודדות מייצגת אזור שונה במדינה. ב-1971 לוותה התחרות בגל של הפגנות מצד הארגון הפמיניסטי "Dolle Mina". ב-1993 התחרות שודרה לראשונה בטלוויזיה על ידי שתי רשתות שידור במדינה בשפות צרפתית והולנדית, הזוכה מייצגת את בלגיה בתחרויות מיס תבל ומיס עולם. ב-2008 נמתחה ביקורת על התחרות עקב כך שהזוכה אליזה פוליצ'ק לא דוברת פלמית. (רשימה חלקית) אתר האינטרנט הרשמי של מיס בלגיה פוליטיקה, דת ומלכות יופי Dolle Mina werd fluwelen Rita, Het Nieuwsblad (בהולנדית (פלמית))
קו 4 של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו 4 או בשמו המלא קו מהיר שדרת לקסינגטון (באנגלית: Lexington Avenue Express) הוא קו רכבת תחתית באגף A במערכת הרכבת התחתית של ניו יורק, צבע המסלול של הקו הוא בצבע ירוק והוא עוצר ב-54 תחנות. הקו חוצה את ניו יורק מצפון לדרום ובשדרת לקסינגטון שבמנהטן הוא הופך למהיר ומדלג על תחנות רבות. הקו חוצה את ניו יורק מצפון לדרום. מסלולו מתחיל בפאתי רובע הברונקס הוא חוצה את ברונקס ונכנס אל מנהטן מצפון. במנהטן הוא הופך לקו מהיר ומדלג על תחנות רבות. מסלולו במנהטן משותף עם קווים רבים נוספים. אל ברוקלין הוא נכנס ממערב ונוסע במסלול משותף עם קווים 2 ו3. קצת לפני סוף מסלולו הוא מתפצל מקו 2 וממשיך עד לניו לוטס אווניו באותה המסילה של קו 3 שם נמצאת תחנתו הסופית. הרכבת התחתית של ניו יורק תחנת הרכבת התחתית כיכר טיימס/רחוב 42 מדיה וקבצים בנושא קו 4 של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף
אדוארד ג'י רובינסון

אדוארד ג'י רובינסון (באנגלית: Edward G. Robinson;‏ 12 בדצמבר 1893 – 26 בינואר 1973) היה שחקן קולנוע ותיאטרון יהודי-אמריקאי. רובינסון נולד כעמנואל גולדנברג בבוקרשט בירת רומניה למשפחה יהודית דוברת יידיש. בילדותו, בשנת 1903, היגרה משפחתו לניו יורק. התעניינותו בעולם המשחק וכישרונו המתפתח זיכו את רובינסון במלגה מטעם האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה. בעקבות זכייתו, שינה את שמו לאדוארד ג'י רובינסון, כאשר הג'י מסמלת את שם משפחתו המקורי. קריירת המשחק שלו החלה בשנת 1913 ובשנת 1915 ערך את הופעת הבכורה בתיאטרון ברודוויי. יחד עם ג'ו סוורלינג (אנ') כתב את הקומדיה "The Kibitzer" (הקיביצר; סלנג מיידיש: משקיף מהצד שנותן עצות מיותרות ליד השולחן של משחק קלפים, למשל) וב-1916 הופיע בסרטו הראשון, בסרט האילם "Arms and the Women" (אנ'). את מקומו בעולם הקולנוע קבע ב-1931 עם הופעתו בתפקיד ריקו בנדלו ב-"הקיסר הקטן" (עם דאגלס פיירבנקס הבן (אנ')) ואת התמחותו בתפקיד מאפיונר הוכיח בסרט "קי לארגו" (1948). בשנת 1927 נשא לאישה את השחקנית גלאדיס לויד. בתחילת שנות ה-30 עזב רובינסון את התיאטרון והחליט להשקיע את מירב זמנו בתעשיית הקולנוע. משחקו עטור השבחים בסרט "הקיסר הקטן" בשנת 1931 בו גילם דמות של עבריין, זיכה את רובינסון בתדמית של "בחור קשוח", דבר אשר גרם לליהוקו של רובינסון במספר רב של סרטים כאיש העולם התחתון. עם המוכרים שביניהם ניתן למנות את "Five Star Final" (אנ') משנת 1931, "Kid Galahad" (אנ') משנת 1937 ו-"A Slight Case of Murder" (אנ') משנת 1938. בשנות ה-40 זכה רובינסון לתהילה עת גילם תפקידים דרמטיים בסרטים כגון "Dr. Ehrlich's Magic Bullet" (אנ') משנת 1940, "זאב הים" (1941), "האישה בחלון" משנת 1944, "רחוב ארגמן" (1945) ו"הזר" (1946). רובינסון שיתף פעולה במספר סרטים עם המפרי בוגרט ואף זכה כי שמו יופיע לפני בוגרט, ראיה למעמדו הרם של רובינסון. בשנת 1956 גילם את דתן, בסרט "עשרת הדיברות" של הבמאי ססיל ב. דה-מיל. ב-1960 השתתף בסרט המוזיקלי "פפה". בשנות ה-60 השתתף רובינסון במספר קלאסיקות קולנועיות ושיתף פעולה עם גדולי השחקנים בתקופה. זכורים בעיקר "חור בראש" משנת 1959 בו שיתף פעולה עם פרנק סינטרה, "שבועיים בעיר זרה" (1962), "הפרס" (1963) "ימי שיקגו העליזים" (1964) ו-"הנער מסינסינטי" משנת 1965, יחד עם סטיב מקווין, ו"זהב מק'קנה" (1969). בתפקידו האחרון בקולנוע, שיחק רובינסון שוב לצד עמיתו לסרט "עשרת הדיברות", צ'רלטון הסטון, בסרט "שמש ירוקה" משנת 1973. רובינסון נפטר 12 ימים בלבד לאחר סיום הצילומים. על אף הקריירה הארוכה והמצליחה, רובינסון מעולם לא היה מועמד לקבלת פרס אוסקר, ואולם בשנת 1973, חודשיים לאחר מותו, זכה רובינסון בפרס הנכסף על מפעל חייו. מדיה וקבצים בנושא אדוארד ג'י רובינסון בוויקישיתוף אדוארד ג'י רובינסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדוארד ג'י רובינסון, באתר AllMovie (באנגלית) אדוארד ג'י רובינסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אדוארד ג'י רובינסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדוארד ג'י רובינסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד ג'י רובינסון, באתר Discogs (באנגלית) מ. מייזלס, הנשמה היהודית של אדוארד ג'י. רובינסון: ראיון מיוחד של סופר "מעריב" עם שחקן הקולנוע והתיאטרון בביתו שבקליפורניה, מעריב, 25 ביוני 1971 אדוארד ג'י רובינסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אדוארד ג'י רובינסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אדוארד ג. רובינסון (1893-1973), דף שער בספרייה הלאומית
הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית

מערכת הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית (באנגלית: United States Capitol subway system) היא רכבת תחתית המשמשת את הקפיטול של ארצות הברית בעיר וושינגטון, די.סי. בירת ארצות הברית. המערכת מורכבת משלושה מסיעונים (פיפלמוברים) חשמליים תת-קרקעיים המקשרים בין בניין הקפיטול לכל שלושת בנייני המשרדים של הסנאט של ארצות הברית ולאחד מארבעת בנייני המשרדים של בית הנבחרים של ארצות הברית. קו הרכבת התחתית הראשון במערכת זו נבנה בשנת 1909 במטרה לקשר בין בניין ראסל לבניין הקפיטול. בשנת 1960 נוסף למערכת מונורייל בשליטת המפעיל (לא אוטונומי) שקישר אותה לבניין דירקסן. קו רכבת תחתית נוסף, המחבר את בניין רייברן עם בניין הקפיטול נבנה בשנת 1965. קו מונורייל דרקסן הוארך בשנת 1982, כך שהגיע גם אל בניין הארט. המונורייל בשליטת המפעיל בקו דרקסן הוחלף בשנת 1993 ברכבת אוטומטית (אוטונומית). באגף בית הנבחרים של בניין הקפיטול, מצויה מערכת מיושנת יותר, בת שני מסלולים, כאשר רכבת פתוחה אחת נעה על כל מסלול, ומסיעה את הנוסעים בין הקפיטול לבניין המשרדים של בית הנבחרים רייברן. באגף הסנאט של בית הנבחרים קיימים שני קווי רכבת תחתית נפרדים: הראשון - מערכת מיושנת ובה רכבת פתוחה, המחברת בין הקפיטול לבניין ראסל. הקו השני הוא מערכת מונרייל מבוקרת מחשב, ובה שלוש רכבות סגורות, עם שלושה קרונות בכל רכבת. מערכת זו מקשרת את בניין הקפיטול עם בנייני המשרדים של הסנאט הארט ודירקסן. רכבות אלה אינן ממונעות, והן מונעות על ידי מערכת במסילות הרכבת. בקו זה שני מסולים מקבילים לאורך רוב אורכו, למעט בתחנות הארט והקפיטול שהמסלולים מתחברים, וישנו רציף נוסעים אחד בצד הרכבת. בתחנת דירקסן יש רציף אחד לרכבות המובילות לקפיטול, ורציף אחר לרכבות לבניין הארט. הרכבות פתוחות לציבור - בדרך כלל במהלך סיור במתחם הקפיטול - אבל כל נוסע שאינו עובד או חבר קונגרס חייב להיות מלווה על ידי עובד קונגרס, עם זיהוי נאות. במהלך ההצבעות בבית הנבחרים הנסיעה הרכבת התחתית של בית הנבחרים מוגבלת לחברי הקונגרס; והנסיעה ברכבת התחתית ראסל מוגבלת לחברי הסנאט ועובדי הסנאט במהלך הצבעות בסנאט. מאז הפיגועים שאירעו ב-11 בספטמבר 2001, הוטלו הגבלות על נסיעת מבקרים ברכבת התחתית של הסנאט בין בנייני הארט ודירקסן. בהתנגשות אירעה ב -2 באוקטובר 2007, בקו הרכבת התחתית רייברן, לאחר שקרונית נכשלה בהאטה כשהגיעה לסוף המסלול, נפצע מפעיל הקרונית. קרונית חשמלית, תצלום משנת 1909 התקנת המונורייל בשנת 1912 קרון מונורייל בשנת 1912 התקנת קרון חדש בקו הסנאט בשנת 1958 לערך חדר הבקרה של הרכבת התחתית של הקפיטול מסיעון הקפיטול של ארצות הברית הרכבת התחתית של וושינגטון מטרו 2 - במוסקבה • Ronald Kessler, Inside Congress: The Shocking Scandals, Corruption, and Abuse of Power, P 12 • ARIEL ALEXOVICH, The not-so-seedy underworld of Capitol Hill, TheHill אתר רשמי באתר אדריכל הקפיטול מערכת הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית, סרטון באתר יוטיוב ההיסטוריה של הרכבת התחתית ותצלומי הרכבות מערכת הרכבת התחתית של קפיטול ארצות הברית, סרטון באתר יוטיוב להבדיל מקווי הרכבת התחתית של וושינגטון. ראו ב"לקריאה נוספת" בספרו של Ronald Kessler, בעמ' 12 ראו ב"לקריאה נוספת" מאמרו של ALEXOVICH
כריס גאטלינג

כריס ריימונד גאטלינג (באנגלית: Chris Raymond Gatling; נולד ב-3 בספטמבר 1967) הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר היה פעיל בין השנים 1991–2003. לאורך 11 עונותיו בליגת ה-NBA שיחק עבור 8 קבוצות שונות, וממוצעיו הכוללים בליגה הם 10.3 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק. גאטלינג נולד בעיר אליזבת שבניו ג'רזי, ובשנת 1988 החל ללמוד באוניברסיטת אולד דומיניון אשר בנורפוק, וירג'יניה. במהלך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 21.3 נקודות והוריד 10.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בקיץ 1990 השתתף בטורניר אליפות העולם בכדורסל כשחקן נבחרת ארצות הברית, וזכה עמה במדליית הארד. לאורך הטורניר קלע גאטלינג 6.8 נקודות בממוצע למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 1991 נלקח גאטלינג על ידי גולדן סטייט ווריורס בבחירה ה-16. לאחר 3 עונות בינוניות, התבלט גאטלינג בעונת 1994/1995 כאשר קלע 13.7 נקודות למשחק ב-63.3% קליעה מהשדה – אחוזי הקליעה הגבוהים ביותר ב-NBA באותה עונה. במהלך העונה העוקבת הועבר בטרייד למיאמי היט, לצד טים הארדוויי, בתמורה לקווין ויליס ובימבו קולס. לקראת עונת 1996/1997 חתם על חוזה בדאלאס מאבריקס, וב-44 משחקיו בקבוצה קבע שיאי קריירה של 19.1 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק. במהלך העונה נבחר גאטלינג להשתתף במשחק האולסטאר, בפעם היחידה בקריירה, אך כשבוע לאחר המשחק נשלח יחד עם ג'ים ג'קסון וסם קאסל בטרייד לניו ג'רזי נטס. בעונות 1999–2002 הועבר בין קבוצות בשישה טריידים נוספים, ושיחק במהלכן עבור מילווקי באקס, אורלנדו מג'יק, דנוור נאגטס, קליבלנד קאבלירס ומיאמי היט. ב-5 מתוך 11 עונותיו ב-NBA העפיל עם קבוצתו לשלב הפלייאוף, ובכולן הודח כבר בסיבוב הראשון. בשנת 2002 עזב את ה-NBA וחתם על חוזה בצסק"א מוסקבה. לאחר 6 משחקים בלבד עזב את מוסקבה וחתם על חוזה בסקאבוליני פזארו האיטלקית, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 35. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות קריירת המשחק של גאטלינג, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של גאטלינג, באתר sports-reference.com נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל 1990, באתר USA Basketball רשימת הנבחרים בדראפט 1991, באתר basketball-reference.com גאטלינג והארדוויי מועברים בטרייד למיאמי, באתר לוס אנג'לס טיימס, 23 בפברואר 1996 גאטלינג מועבר בטרייד לניו ג'רזי, באתר שיקגו טריביון, 18 בפברואר 1997
רילוקיישן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רילוקיישן – רילוקיישן זמני לצורך עבודה/לימודים רילוקיישן (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית טלוויזיה ישראלית ירידה מארץ ישראל טרנספר
שיאי אירופה באתלטיקה

שיאי אירופה באתלטיקה מאושרים על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית והתאחדות האתלטיקה האירופית, והם כוללים את רשימת התוצאות הטובות ביותר (שיא) שהושגו אי־פעם במקצועות האתלטיקה, על ידי אתלטים אירופאים. עדכני ל-26 באוגוסט 2024 בשנת 2011, התאחדות האתלטיקה הבינלאומית קבעה כי שיאי נשים במרוצי כביש יוכרו רק בריצות בהשתתפות נשים בלבד. ההחלטה עוררה מחאה בעיקר בבריטניה, מפני שהיא גרמה לכך ששיאה של פאולה רדקליף בריצת מרתון מ-2003 לא יוכר, ובמקום תוכר תוצאה שהיא קבעה ב-2005. בעקבות זאת, בחודש נובמבר אותה שנה החליטה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית על הכרה בשני סוגים של שיאים: אחד בריצות בהן גברים ונשים מוזנקים באותו הזמן ומתחרים ביחד (Mixed Gender) והשני בריצות בהן נשים רצות לבד (Women Only). עדכני ל-12 באוקטובר 2020 עדכני ל-19 במרץ 2022 עדכני ל-9 בפברואר 2020 שיאי עולם באתלטיקה שיאי ישראל באתלטיקה שיאי אירופה, באתר התאחדות האתלטיקה האירופית שיאי אירופה, באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית
הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית

הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית היא גוף ממשלתי ישראלי שהוקם על-פי חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, תשע"ו-2016 ושמטרתו להגדיל את היקף המימוש של מיזמי התחדשות עירונית. הרשות מובילה את תחום ההתחדשות ומסייעת במימון, בהדרכה מקצועית ובחקיקה. בראש הרשות עומד מאז מאי 2021 אלעזר במברגר. נכון ל-2019 עמד התקציב השנתי של הרשות על 110 מיליון ש"ח. מטרות הרשות: האצת ביצוע המיזמים למען שיפור פני העיר, המרחב הציבורי ואיכות חייהם של התושבים. הגדלת היצע הדיור במרקם העירוני הבנוי. ייעול השימוש בקרקע וחיזוק העירוניות. פעולות הרשות כוללות: קידום מיזמים להתחדשות עירונית. האצת מימוש תהליכי התחדשות עירונית. איתור אזורים עירוניים בנויים לצורך קידום תכנון להתחדשותם והכנת תוכניות, גיבוש המלצות לתיקוני חקיקה בתחומי פעולתה של הרשות וקביעת מנגנונים מסייעים. הפעלת הקרן להתחדשות עירונית. קידום פתרונות למיגון העורף ולחיזוק מבנים מפני רעידות אדמה במסגרת התחדשות עירונית. קידום פתרונות לתחזוקה לטווח ארוך של הרכוש המשותף באזורי התחדשות עירונית. סיוע להתארגנות דיירים לשם מימוש וקידום מיזמים להתחדשות עירונית. פיתוח אמות מידה ועקרונות מנחים לתכנון של מיזמים להתחדשות עירונית. קידום מחקר ופיתוח הידע בתחומי ההתחדשות העירונית. קידום פעולות לשדרוג מרכזי ערים ומרכזי מסחר ותעסוקה במסגרת מיזמים להתחדשות עירונית. ריכוז מידע בתחום ההתחדשות העירונית. יישום מדיניות השר בתחום ההתחדשות העירונית. מתן ייעוץ לממשלה ולשרי הממשלה ולמועצת מקרקעי ישראל בתחום ההתחדשות העירונית. מעקב אחר החלטות הממשלה לעניין פעולותיה ויעדיה בתחום ההתחדשות העירונית, וקידום מימושן. הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית ובסעיפים מהצעת חוק התוכנית הכלכלית אתר האינטרנט הרשמי של הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, ברשת החברתית פייסבוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, ברשת החברתית אינסטגרם נוסח החוק https://www.gov.il/BlobFolder/reports/urban_renewal_report_2019/he/hithadshut_ironit_documents_urban_renewal_report_2019.pdf
סידרא

סידרא (באנגלית: Sidra) הוא שנתון לחקר ספרות התורה שבעל-פה, היוצא לאור על ידי המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן. סידרא נוסד בשנת תשמ"ה (1985), ומאז הוא רואה אור אחת לשנה. עורכו הראשון היה פרופ' צבי אריה שטיינפלד, שהיה ראש המחלקה לתלמוד ודיקן הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן. פרופ' שטיינפלד ערך את כרכים א–יח (תשמ"ה–תשס"ג). פרופ' דוד הנשקה ערך את כרכים יט–לב (תשס"ד–תשע"ז). עורכיו הנוכחיים של סידרא הם פרופ' חיים מיליקובסקי, ד"ר יהודא גלינסקי וד"ר בנימין קצוף. בכתב העת נתפרסמו עד כה מאות מאמרי מחקר מאת טובי החוקרים בישראל ובעולם במגוון נושאים מכל תחומי ספרות התורה שבעל-פה במובנו הרחב של הביטוי. בכרכים י, כ ו-ל נדפסו מפתחות מפורטים של מאמרי כתב העת. מאמרי כתב העת זמינים ברשת באתר Jstor. החל מכרך לד, מאמרים שהתקבלו לפרסום בכתב העת עולים לאתר ייעודי עוד בטרם הדפסתו של הכרך. סידרא באתר אוניברסיטת בר-אילן גיליונות "סידרא" במאגר JSTOR (הצגת דף זה מתאפשרת לאחר הזדהות באתר הספרייה הלאומית, וכניסה לכתב עת כלשהו בדף המוצג. הרישום לאתר הספרייה הוא חינם) מאמרי כתב העת העדכניים, החל מכרך לד מאגר Jstor הוא מאגר בתשלום, אך כתבי העת העבריים בו פתוחים בחינם לכל מכשיר בתחומי מדינת ישראל, דרך אתר הספרייה הלאומית. ראו כאן. ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו 5 של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו 5, או בשמו המלא קו מהיר שדרת לקסינגטון (באנגלית: Lexington Avenue Express) הוא קו רכבת תחתית באגף A במערכת הרכבת התחתית של ניו יורק, צבע המסלול של הקו הוא בצבע ירוק והוא עוצר ב-53 תחנות. הקו חוצה את ברונקס ומנהטן מצפון לדרום ובשדרת לקסינגטון שבמנהטן הוא הופך למהיר ומדלג על תחנות רבות. הקו מגיע בקצהו הדרומי עד למנהטן תחתית אך יש לו מספר שלוחות שמגיעות עד לברוקלין ולקווינס. הקו אינו נוסע על מסילה נפרדת והוא משותף לקווים אחרים לכל אורכו למעט קטע קטן בצפון ברונקס שבו הוא עובר במסילה נפרדת. הקו שמתפצל פעמים רבות מתחיל את מסלולו בצפון מזרח רובע הברונקס שבצפון ניו יורק. במנהטן הקו עובר במסלול משותף עם קווים רבים נוספים, אך בעוד הם עוצרים ברוב התחנות, קו זה מדלג על תחנות רבות והופך למהיר. המסלול המרכזי של הקו מסתיים במנהטן תחתית אך מסלול נוסף ממשיך הלאה משם מזרחה ונכנס לברוקלין. הקו חוצה את ברוקלין לכיוון מזרח אך באזור פארק פרוספקט מתפצל שוב הקו, חציו ממשיך לכיוון מזרח וחציו האחר לכיוון דרום ברוקלין. מדיה וקבצים בנושא קו 5 של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף
זרון תכול

זרון תכול (שם מדעי: Circus cyaneus) הוא מין דורס מהסוג זרון שבמשפחת הנציים אשר חי באירופה, אסיה ובצפון אפריקה. באנגלית הוא מכונה "hen harrier" - "זרון תרנגולות", עקב מנהגו לצוד תרנגולות באזורי חוות. הזרון התכול מגיע לאורך 41–52 ס"מ, מוטת כנפיים של 97–122 ס"מ ומשקל של 290–400 גרם בזכרים ו-390–750 גרם בנקבות הגדולות יותר. צבעו של הזרון הזכר אפור-תכול עם בטן בהירה וכנפיים בהירות מלמטה ובעלות קצוות שחורים והזנב לבן, ארוך וחד. הנקבה חומה יותר ומזכירה במראה עקב. הזרונים חיים יחדיו בזוגות. זרון זה מצוי ברחבי צפון ומרכז אירואסיה ברחבי ערבות, מישורים, שפלות, ביצות ושיחיות ולעיתים גם באזורי מרעה. בישראל הזרון התכול הוא חולף וחורף. הקינון הוא על הקרקע, בתוך צמחייה סבוכה. הנקבות מטילות בין 2 ל-10 ביצים לבנות. שני בני הזוג מגדלים את הצעירים, אך הזכר הוא זה שצד עבור הנקבה והגוזלים. הזרון ניזון ממיני יונקים קטנים כמו מכרסמים ועטלפים (עד 95% מהמזון), וכן ממיני עופות שונים ביניהם מיני פסיוניים, עפרוניים, דרוריים, חופמאים שונים ועופות מים. אם לא ימצא עופות או יונקים יגוון בזוחלים קטנים, דו-חיים ואף בחרקים גדולים כמו חגבים. שיטת הציד היא לחלוף בגובה נמוך באופן חרישי בדומה לינשוף עד הטרף, לעיתים גם לאחר מעקב מתמשך. מדיה וקבצים בנושא זרון תכול בוויקישיתוף זרון תכול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זרון תכול, באתר ITIS (באנגלית) זרון תכול, באתר NCBI (באנגלית) זרון תכול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זרון תכול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרון תכול, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) זרון תכול, באתר GBIF (באנגלית) זרון תכול באתר הרשימה האדומה של IUCN
הספרייה האקדמאית של אוניברסיטת טאלין

הספרייה האקדמאית של אוניברסיטת טאלין (באסטונית: Tallinna Ülikooli Akadeemiline Raamatukogu) היא הספרייה האקדמאית והמחקרית המרכזית באסטוניה. הספרייה הוקמה בשנת 1946 כספרייה המרכזית של האקדמיה האסטונית למדעים, היא מכילה עותקים מספרייה של כנסיית אולף הקדוש המהווים את ספרייה העתיקים ביותר. היא מחזיקה בעותקים מרוב היצירות הספרותיות שיצאו באסטוניה, בנוסף ליצירות המודפסות שבה היא גם מובילה בתחום הדיגיטלי. אוסף הספרייה מכיל כ-2.4 מיליון ספרים. במהלך שנותיה עברה הספרייה מספר שינויים מנהליים עד שבשנת 2003 התאחדה עם אוניברסיטת טאלין. בניינה המרכזי נמצא במרכז טאלין, בנוסף יש לה שני סניפים בהאפסלו וברקוורה, עיצובה האדריכלי המודרני עוצב ב-1963, הבניין מוגן במסגרתו כאתר מורשת בתחום האדריכלות. אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה האקדמאית של אוניברסיטת טאלין ערך זה הוא קצרמר בנושא ספריות ובנושא אסטוניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זרון פס

זֵרוֹן פַּס (שם מדעי: Circus pygargus) הוא מין דורס בינוני מהסוג זרון שבמשפחת הנציים אשר חי באירופה, אסיה ואפריקה וגם בישראל. אורכו של זרון הפס 43–47 ס"מ, מוטת כנפיו 97-115 ס"מ ומשקלו 265 גרם בזכרים ו-345 גרם בנקבות הכבדות יותר. הזרון הזכר בעל נוצות אפורות-תכולות ומעט לבנות בכנפיים ובבטן בעוד הנקבות חומות-אדמדמות והכנפיים כהות. הם בעלי זנב ארוך ועיניים צהובות גדולות. המקור מחודד ומעוקל והכנפיים רחבות בהרבה יחסית לגוף. תפוצת הזרון היא בעיקר סביב אירואסיה בהאזור הממוזג ולעיתים גם באזור הים תיכוני אך בחורף הוא נודד לעבר הודו ואפריקה. הזרון מצוי באזורים פתוחים יחסית בין ביצות, ערבות, בתות, ואף ביערות מחטניים נמוכים. כמו כן הוא מצוי באזורי שדות גידולים. הוא מתרחק מאזורי מדבר ויערות סבוכים. הזרון ניזון ממיני יונקים קטנים כמו סנאיי קרקע, נברנים וארנבים, עופות אחרים וביציהם, זוחלים קטנים ולעיתים גם חרקים גדולים. הטרף נתפס לאחר מעקב וצלילה מהירה של עד 30 קמ"ש. לעיתים הוא ינהל מרדף אווירי עם עופות קטנים. מדיה וקבצים בנושא זרון פס בוויקישיתוף זרון פס, באתר ITIS (באנגלית) זרון פס, באתר NCBI (באנגלית) זרון פס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זרון פס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרון פס, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) זרון פס, באתר GBIF (באנגלית) עמיר בלבן, לזרון הפס יש אפרכסות מיוחדות לרחשי העשב, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2019 זרון פס באתר הרשימה האדומה של IUCN
נץ הים הכספי

נץ הים הכספי (שם מדעי: Accipiter badius) הוא מין דורס קטן בן הסוג נץ שבמשפחת הנציים המצוי בטבע בדרום אסיה ובאפריקה. בישראל הוא מוגדר כמזדמן נדיר, ונצפה רק פעמים ספורות. נץ זה קטן מהנץ המצוי ומגיע לאורך 25–35 ס"מ, למוטת כנפיים של 50–65 ס"מ ולמשקל 75–260 גרם. הוא בעל נוצות אפורות-כהות ובעל בטן וחזה מסורטטים בורוד. הנץ בעל כנפיים וזנב ארוכים, רגליים קצרות וצהובים בעלות טפרים גדולים בקצה ובעל ראש מעוגל עם מקור שחור קצר ומעוקל. הנץ מצוי בטבע ביערות טרופיים, שטחים חקלאיים ושדות מרעה וגם באזורים עירוניים. הוא חי בזוגות הממריאים בגובה נמוך ומחפשים טרף הכולל מכרסמים כמו עכבריים וסנאיים, עופות קטנים, מיני לטאות ונחשים קטנים וחרקים כשהציד נעשה בתאוצה מהירה לעבר הטרף ולעיתים תוך כדי עבודת צוות. לעיתים הם גם אוכלים נבלות. הנצים מקננים בין העצים והנקבה מטילה 3–4 ביצים בקן עשוי מענפים ומצופה בעשב ומקננת במשך 18–21 יום. תת-מינים: Accipiter badius cenchroides Accipiter badius dussumieri Accipiter badius badius Accipiter badius poliopsis Accipiter badius sphenurus Accipiter badius polyzonoides מדיה וקבצים בנושא נץ הים הכספי בוויקישיתוף נץ הים הכספי, באתר ITIS (באנגלית) נץ הים הכספי, באתר NCBI (באנגלית) נץ הים הכספי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נץ הים הכספי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נץ הים הכספי, באתר GBIF (באנגלית) נץ הים הכספי באתר הרשימה האדומה של IUCN
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-48

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-48 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1995, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1994. הסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת" בבימוי של מייק ניואל זכה בפרס הסרט הטוב ביותר. עוד זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר (מייק ניואל), השחקן (יו גרנט) ושחקנית המשנה (קריסטין סקוט-תומאס). הסרט "ספרות זולה" זכה בפרסי שחקן המשנה (סמואל ל. ג'קסון) והתסריט המקורי. סוזן סרנדון זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט "הלקוח". יו גרנט – ארבע חתונות ולוויה אחת טום הנקס – פורסט גאמפ טרנס סטמפ – הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר ג'ון טרבולטה – ספרות זולה סוזן סרנדון – הלקוח לינדה פיורנטינו – הפיתוי האחרון אירן ז'קוב – שלושת הצבעים: אדום אומה תורמן – ספרות זולה ראיון עם הערפד הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר – בריאן ג'יי ברהני פורסט גאמפ – דון ברג'ס ספרות זולה – אנדריי סקולה הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר ארבע חתונות ולוויה אחת ראיון עם הערפד נשים קטנות מייק ניואל – ארבע חתונות ולוויה אחת קשישטוף קישלובסקי – שלושת הצבעים: אדום קוונטין טרנטינו – ספרות זולה רוברט זמקיס – פורסט גאמפ ספיד פורסט גאמפ – ארתור שמידט ארבע חתונות ולוויה אחת – ג'ון גרגורי ספרות זולה – סאלי מנק ארבע חתונות ולוויה אחת פורסט גאמפ ספרות זולה חידון האשליות חברים לרצח Backbeat Bhaji on the Beach כומר "Backbeat" – דון ווז To Live (Huozhe) Belle époque שלושת הצבעים: אדום Eat Drink Man Woman (Yin shi nan nu) הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר ראיון עם הערפד המסכה גברת דאוטפייר ראיון עם הערפד הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר פרנקנשטיין המסכה חידון האשליות – פול אטנסיו גרסת בראונינג – רונלד הארווד פורסט גאמפ – אריק רות' חוג שמחת המזל – רונלד בס ו אמי טאן שלושת הצבעים: אדום – קשישטוף קישלובסקי ווקשישטוף פיסיביץ' ספרות זולה – רוג'ר אייברי וקוונטין טרנטינו הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר – סטיבן אליוט ארבע חתונות ולוויה אחת – ריצ'רד קרטיס פילדלפיה – רון ניסוואנר ספיד Backbeat מלך האריות ספרות זולה פורסט גאמפ המסכה ספיד שקרים אמיתיים סמואל ל. ג'קסון – ספרות זולה סיימון קאלו – ארבע חתונות ולוויה אחת ג'ון האנה – ארבע חתונות ולוויה אחת פול סקופילד – חידון האשליות קריסטין סקוט-תומאס – ארבע חתונות ולוויה אחת שארלוט קולמן – ארבע חתונות ולוויה אחת סאלי פילד – פורסט גאמפ אנג'ליקה יוסטון – תעלומת רצח במנהטן טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-48, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)