laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נפתלי יעקב הכהן

הרב נפתלי יעקב הכהן (י"ט בתשרי תרמ"ה, 8 באוקטובר 1884 - ט"ו בכסלו תשל"ב, 3 בדצמבר 1971) היה דיין בעיר קירליבאבא שבבוקובינה, רב וראש ישיבה בעיר מיהאיפאלווא (יי') שבהונגריה. ידוע בשל חיבוריו "אוצר הגדולים אלופי יעקב" ו"סבר נפתלי". נולד בעיירה נאנאש בהונגריה למשה וחיה פארל כהן. היה תלמידו של הרב משה גרינוולד בעל "ערוגות הבושם". בגיל 18 הוסמך לרבנות ולדיינות על ידי רבותיו וכן על ידי הרב משולם ראטה מחבר הספר "קול מבשר". באותה שנה נישא לשרה טוייבא בת הרב חיים דב וורצברגר, מצאצאי רבי יצחק חיות מפראג, הט"ז, התוספות יום טוב. לאחר נישואיו התמנה לדיין ומורה הוראה בעיירה קירליבאבא שבבוקובינה. ב-1941 הוגלה לטרנסניסטריה, שם שהה בגטו במשך שלוש שנים. לאחר מלחמת העולם השנייה עבר לעיר ממיהאיפאלווא (יי') שבהונגריה, ושרידי הקהילה בחרו בו כרב הקהילה. במהאיפלאלווא הקים בית דין להתיר עגונות ששרדו ממחנות ההשמדה, לצורך זה היה בקשר עם הרב יצחק יעקב וייס בעל "מנחת יצחק" וכן עם גדולי הרבנים. כמו כן הקים ישיבה לבחורים ששרדו את השואה. בשנת תש"ח עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה. שם החל באיסוף חומר לתולדות גדולי ישראל שלאחר חתימת התלמוד ועד לדור השולחן ערוך, תקופה של כאלף שנה. תוך ארבע שנים עלה בידו להכין לדפוס את ספרו בן תשעת החלקים, בשם "אוצר הגדולים אלופי יעקב", הכולל תולדות גדולי ישראל מתקופת הגאונים הראשונים, משנת דש"ן חתימת התלמוד, (590 לספירה) עד שנת הש"ן (1590 לספירה), נדפס בשנת תשכ"ז. נפטר בט"ו בכסלו שנת תשל"ב (1971) בגיל 87 ונטמן בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק. אוצר הגדולים אלופי יעקב תשעה חלקים סבר נפתלי – פירושים על פרשות השבוע ומועדים דרשות והדרנים על סיומי הש"ס ומשניות אגרות ומכתבים עם גדולי הרבנים והאדמו"רים בהם חידושי תורה ודרושים קונטרס סבר נפתלי : מאמר קנה בינה: בו מבואר שמעתתא דקנין בעי כוונה / מאת רבי נפתלי יעקב הכהן ; יו"ל מכתי"ק / הרב ע. בן זאב. מכון סבר נפתלי להוצאת ספרי כקש"ת הגה"צ רבי נפתלי יעקב הכהן זצללה"ה, תשע"ב. ספר סבר נפתלי על התורה / אשר השאיר אחריו רבינו נפתלי יעקב הכהן. [בני ברק] : מכון סבר נפתלי, תשפ"א. כולל תולדות המחבר בסוף חלק ד. נפתלי יעקב הכהן, דף שער בספרייה הלאומית נפתלי יעקב הכהן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה סבר נפתלי תולדות המחבר חכמי טרנסלווניה ספר תולדות יהודי מארמארוש חכמי ורבני רומניה ובוקובינה, בין שתי מלחמות העולם
Hub

האם התכוונתם ל... רכזת או מרכזת (באנגלית: hub) - רכיב ברשת מחשבים. The Hub – ערוץ ילדים אמריקאי. בסיס פעולה מרכזי (באנגלית: Airline hub) - שדה תעופה המשמש כנקודה המרכזית ברשת השירות של חברת תעופה או חברת שילוּח.
נמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו

נמל התעופה שֶרֶמֶטְיֶיבוֹ (ברוסית: Международный аэропорт Шереметьево) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם כ-29 ק"מ מצפון-מערב למרכז העיר מוסקבה. זהו נמל התעופה הגדול והעמוס שבנמלי התעופה ברוסיה, והוא משמש כנמל הבית לטיסות אזרחיות-מסחריות של חברת התעופה הרוסית אירופלוט. הוא משרת מעל 40 מיליון נוסעים וכ-300 אלף טיסות בשנה. נמל התעופה שרמטייבו נפתח באוגוסט 1959 והטיסה הבינלאומית הראשונה יצאה ממנו ב-1 ביוני 1960 לברלין. בשנת 1964 נפתח טרמינל שרמטייבו-1 המשמש לטיסות פנים ברוסיה. בינואר 1980, לקראת אולימפיאדת הקיץ במוסקבה, נחנך טרמינל שרמטייבו-2 הדומה בתכנונו לטרמינל בשדה התעופה של הנובר, במטרה לשמש כמעבר הראשי של התעבורה הבינלאומית. למעשה, שני הטרמינלים מופרדים לחלוטין אחד מהשני כשני נמלי תעופה שונים אך שניהם משתמשים באותם מסלולים להמראות ונחיתות. התחרות הגוברת של נמל התעופה שרמטייבו מול נמל התעופה דומודדובו החדש והמודרני ממנו, גרמה לנטישה של חברות תעופה גדולות וחשובות לטובת הנמל החדש וחייבה ביצוע של תוכנית שיפוצים מקיפה, במטרה לשפר את כושר התחרות והמשיכה בעיני החברות. במסגרת תוכנית הפיתוח נבנה טרמינל חדש-C בשטח של כ-40 אלף מ"ר ובעלות של כ-87 מיליון דולר, בסמוך לטרמינל 1 הישן והוא יכול לשרת כ-5 מיליון נוסעים בשנה. טרמינל 1 הישן המשמש כיום לטיסות פנים, צפוי לעבור שיפוץ מאסיבי, וישמש בעתיד לשירות מטוסים פרטיים ויכונה טרמינל B. טרמינל ענק נוסף-D בשטח של כ-170 אלף מ"ר נפתח בחודש נובמבר 2009 במטרה לשמש כנמל הבית של החברות אירופלוט וסקאי. טרמינל D הוא בעל קיבולת שירות של 12 מיליון נוסעים בשנה. טרמינל 2 הישן המכונה כעת טרמינל F עובר גם הוא תהליך של שיפוץ מאסיבי. טרמינל חדש נוסף-E נחנך ומשמש כמעבר מקשר בין הטרמינלים D ו-F. פרט לשיפוץ ובינוי הטרמינלים ישודרגו גם מסלולי ההמראה והנחיתה והשיפוץ יכלול הרחבה וציפוי מחדש שלהם. תוכנית הפיתוח הגדולה העלתה את קיבולת התעבורה של נמל התעופה לכ-25 מיליון נוסעים בשנה, ולאחר השלמת תוכניות פיתוח נוספות בחלקו הצפוני של הנמל צפויה הקיבולת לעלות לכ-40 מיליון נוסעים בשנה. חברת אירופלוט מקיימת 5 טיסות יומיות בין הנמל לנמל התעופה בן-גוריון. נמל התעופה שרמטייבו מקושר למוסקבה באמצעות רכבת אארואקספרס המובילה מתחנה הסמוכה לטרמינל F לתחנת הרכבת סביולובסקי שבמרכז העיר. שירות אוטובוסי שאטל מעבירים את הנוסעים מן הטרמינלים המרוחקים לתחנת הרכבת שבטרמינל F. נוסף לרכבת מופעלים מנמל התעופה גם שירותי אוטובוסים ומוניות לתחנות הרכבת המרכזיות של מוסקבה. טרמינל B טרמינל D טרמינל F טרמינל B רציף רכבת האארואקספרס בשרמטייבו (אנ') אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו (ברוסית, באנגלית ובסינית) נמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו, ברשת החברתית פייסבוק נמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו, ברשת החברתית אינסטגרם נמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו, סרטונים בערוץ היוטיוב מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה שרמטייבו באתר Airliners.net
דייסיוויל

דייסיוויל (באנגלית: Daceyville), הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית בוטאני ביי (City of Botany Bay). דייסיוויל הוא פרוור קטן מצוי כ-7 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני. הפרוור בנוי בצורת מניפה (רבע עיגול), בין דרך בנרונג ודרך גרדנרס, כבישים המאונכים זה לזה. הפרוור כולל מגרש ספורט מעגלי בצומת הכבישים, וממנו נפרשים כחישוקי מעגל רחובות דייסיוויל. הפרוור תחום בין הפרוורים קינגספורד מצפון, איסטלייקס ממערב, רנדוויק ומארוברה במזרח ופייג'ווד בדרום. דייסיוויל קרויה על שם ג'ון רולנד דייסי, חבר פרלמנט שגר באזור בין השנים 1895 ו-1912. דייסי התעקש על דעתו כי יש להקים באזור עיר גנים לפי המודל של לצ'וורת האנגלית. התוכנית יצאה לפועל לאחר מותו, כפרוור פועלים עם בתים בעלות נמוכה. הפרוור נבנה על אדמה בבעלות הכתר הבריטי, על שטח שיועד למאגר מים. דייסיוויל בנוי כעיר גנים, ולמרות גודלו הקטן (כ-0.4 קמ"ר) הוא כולל מספר פארקים לשימוש הקהל. בפינת הרחובות גרדנרס ובנרונג מצוי מגרש הספורט דייסיוויל אובאל (שלאחרונה פורק), בו התקיימו משחקי קריקט. בפאתי המניפה מצויים שלושה גנים ציבוריים גדולים: פארק אצרולב, פארק דייוויד פיליפס ופארק רולנד. בלב הפרוור גן קטן הקרוי שמורת הייג. מדיה וקבצים בנושא דייסיוויל בוויקישיתוף דייסיוויל, Dictionary of Sydney דייסיוויל באתר "Sydney Suburbs" (אורכב 29.12.2011 בארכיון Wayback Machine) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוסטרליה ובנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היינריך טסנוב

היינריך טֶסֶנוֹב (בגרמנית: Heinrich Tessenow; ‏7 באפריל 1876 – 1 בנובמבר 1950) היה פרופסור לאדריכלות, תכנון ובינוי ערים גרמני אשר פעל בעיקר בתקופת רפובליקת ויימר. טסנוב נולד בעיר רוסטוק אשר במדינת מקלנבורג-שוורין. אביו היה נגר ובצעירותו השתלם כשולית נגרים. טסנוב החל בלימודי האדריכלות בבית הספר למסחר בנדל"ן בעיר לייפציג ולאחר מכן באוניברסיטה הטכנית של מינכן. עם סיום לימודיו שימש כעוזר הוראה באוניברסיטה הטכנית של דרזדן וכמורה בבית הספר למסחר בנדל"ן בעיר טריר (כיום אוניברסיטת טריר) ובאוניברסיטה לאמנויות שימושיות בווינה. בשנת 1920 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בדרזדן, ומשנת 1926 שימש כמורה באוניברסיטה הטכנית של ברלין. אחד הסטודנטים המפורסמים שלו, אשר שימש תקופה מסוימת גם כעוזרו האישי, היה אלברט שפר, אשר לימים מונה באופן אישי על ידי היטלר כאדריכל הראשי של הרייך השלישי. בספר זכרונותיו "בתוככי הרייך השלישי" מרבה שפר להזכיר לטובה את טסנוב ואת השפעתו הרבה על סגנונו האדריכלי בצעירותו. הוא מתאר את טסנוב כמורה המעדיף את סגנון ההדרכה האישי והבלתי פורמלי. בהמשך, הוא מכה על חטא נטישת משנתו של טסנוב, והמעבר שלו לתכנון מבנים בסגנון מגלומאני, רב עיטורים ובעל קנה מידה בלתי אנושי בהשפעתו ובהתאם לטעמו של היטלר. בתום מלחמת העולם השנייה התגורר טסנוב בביתו הכפרי ועסק בתכנון המרכזים העירוניים של פומרניה ומקלנבורג. לאחר המלחמה הוזמן על ידי השלטון הסובייטי לחזור וללמד באוניברסיטה של ברלין במעמד של פרופסור אמריטוס. טסנוב ביחד עם האדריכלים הנס פלציג, אריך מנדלסון, ולטר גרופיוס, מיס ון דר רוהה ואחרים, נחשב לאחד מחשובי האדריכלים הגרמניים בתקופת רפובליקת ויימר. סגנונו האדריכלי מבטא את התרבות הלאומית הגרמנית המשולבת בפשטות צורנית. לטסנוב מיוחס הביטוי: ”הפשטות אינה בהכרח הדרך העדיפה אך הדרך העדיפה היא בהכרח הפשוטה”. הפשטות האדריכלית שהטיף לה התבטאה במבנים עתירי משטחים חלקים וצורות גאומטריות בסיסיות. טסנוב הרבה לעסוק בבניה למגורים והשפיע במיוחד על אסכולת העיצוב של "הגן העירוני" שעיקרו שילוב של סביבת מגורים באווירה טבעית וירוקה. על שמו של טסנוב קרויים רחובות בערים שבהן פעל, כמו ברלין, מגדבורג, טריר, רוסטוק, ודרזדן. החל משנת 1962 מעניקה קרן אלפרד טופר בהמבורג את מדליית הזהב ע"ש היינריך טסנוב בתחום האדריכלות, וכן מלגה לאדריכל הצעיר המצטיין. Martin Boesch: Heinrich Tessenow. Annäherungen und ikonische Projekte. Edition Hochparterre, Zürich 2023, ISBN 978-3-909928-82-8. Martin Ebert: Heinrich Tessenow. Architekt zwischen Tradition und Moderne. 3. Auflage. Grünberg Verlag, Weimar/Rostock 2006, ISBN 3-933713-04-8. Otto Kindt: Heinrich Tessenow und seine Zeit, nach dem von ihm Geschriebenen in Büchern und den nachgelassenen Schriften. Thomas Helms Verlag, Schwerin 2005, ISBN 3-935749-54-6. Sigrid Hofer: Reformarchitektur 1900–1918. Deutsche Baukünstler auf der Suche nach dem nationalen Stil. Edition Menges, Stuttgart 2005, ISBN 3-936681-01-5, S. 41–55 (Heinrich Tessenow. Der Regionalismus im Kleinhausbau). Gerda Wangerin, Gerhard Weiss: Heinrich Tessenow, ein Baumeister (1876–1950). Leben, Lehre, Werk. Bacht, Essen 1976, ISBN 3-87034-028-2. Heinz P. Adamek: Heinrich von Tessenow (1876–1950). Villa Böhler / St. Moritz – ein Nachruf. In: Kunstakkorde – diagonal. Essays zu Kunst, Architektur, Literatur und Gesellschaft. Böhlau, Wien 2016, ISBN 978-3-205-20250-9, S. 126–134. מדיה וקבצים בנושא היינריך טסנוב בוויקישיתוף
עיצור כיסוי-גרוני, סותם, אטום

עיצור כיסוי-גרוני סותם אטום הוא צליל עיצורי הקיים בכמה שפות מדוברות בעולם. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʡ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\<. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עיצור כיסוי-גרוני, חוכך, אטום

עיצור לועי, חוכך, אטום הוא צליל עיצורי הקיים בכמה שפות מדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא H לטינית גדולה /ʜ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\H. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
רני לאקשמיבאי

לָאקשמי בַאי, הרָני של ג'האנסי (במראטהית: झाशीची राणी लक्ष्मीबाई; ‏19 בנובמבר 1835 - 18 ביוני 1858) הייתה המלכה האחרונה של הנסיכות ג'האנסי של האימפריה המראטהית ומהדמויות הבולטות של המרד ההודי הגדול. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. במאי 1842 נישאה לאקשמיבאי למהארג'ה של ג'האנסי (נמצאת כ-210 ק"מ דרומית לאגרה), ראג'ה גנגדהאר ניווקר (Gangadhar Newalkar). לאחר נישואיה נקראה לאקשמיבאי כהוקרה לאל ההודי לקשמי ובהתאם למסורות. ב-1851 נולד בנה הבכור דמודר ראו, שנפטר לאחר מספר חודשים. לפני מותו של המארג'ה, אימצו בן שנקרא על שמו של הבן שנפטר. ערך מורחב – המערכה במרכז הודו (1858) תחת פיקודה של רני לאקשמיבאי מרדה ג'האנסי, שהייתה עיר בעלת מבצר, במסגרת המרד ההודי הגדול. בעיר ישבו כ-11,000 מורדים (מתוכם כ-9,500 אזרחים חמושים). בין 60 ל-70 בריטים שהוצבו בעיר הסתגרו במצודת העיר, שלושה ימים לאחר מכן הם נכנעו והובטח להם שישוחררו בבטחה. בדומה לאירועים בקאנפור, הבטחה זו לא נשמרה והבריטים בעיר נטבחו ברגע שיצאו מהמצודה. כוח המורדים במרכז הודו, בפיקודם של טאנטיה טופי, רני לאקשמיבאי וראו סאהיב, איבד את אחיזתו בג'האנסי וקלפי והיה במנוסה מפני הכוח הבריטי בפיקודו של הגנרל יו רוס. כהימור אחרון, הגיע כוח המורדים לעיר גוואליור מצפון לג'האנסי, 122 ק"מ דרומית לאגרה. העיר גוואליור הייתה עיר מבוצרת ונחשבה למעוז חשוב במרכז הודו ולאחד המבצרים החזקים ביותר בהודו. שליט העיר (המהראג'ה של גוואליור) שהיה נאמן לבריטים, ניסה להילחם במורדים באזור מוראר (Morar) עם מי מכוחותיו שנותרו נאמנים לו, אך נכשל וברח מהעיר. עם עזיבת המהראג'ה, כוחות העיר הצטרפו לכוח המורדים והעיר נפלה לידיו יחד עם מצבור נשק נרחב. ב-17 ביוני, נתקל יו רוס בכוח המורדים באזור קוטה-קי-סראי (Kota-Ki-Serai) והביס אותו בקרב פרשים. בקרב זה נפצעה לאקשמיבאי באופן אנוש ונפטרה לאחר יומיים מפצעיה. יומיים לאחר מכן, לאחר כ-5 שעות לחימה כנגד כ-10,000 מורדים מחוץ לעיר, כבש לבסוף רוס את גוואליור מידי המורדים. בספרו של ג'ורג' מקדונלד פרייזר, "פלשמן במשחק הגדול", אשר מתאר בין היתר את המרד ההודי הגדול, מתוארות מספר פגישות בין גיבור הספר לבין הרני. ברומן "La femme sacrée" של מישל, נסין יוון ודנמרק, מתואר סיפור חייה של הרני בתוספת רומן בדיוני בינה לבין קצין בריטי. הספר "רני" של הסופרת ג'יישרי מישרה (2007) מתאר את סיפור חייה. הרומן "רצי הלילה מבנגל" של ג'ון מסטרס משנת 1951, מזכיר אף הוא את הרני. שני סיפרי הרומן "מאנו" (2011) ו"מלכת התהילה" (2012), של קריסטופר ניקול, מתארים את סיפור חייה מתקופת הנישואים ועד מותה במהלך המרד, מנקודת מבטה של אישה בריטית שהתלוותה אליה. "הנמר והלהבה" (1953) הוא סרט הודי המתאר את מהלך המרד. "ג'האנסי קי רני" הייתה סדרת טלוויזיה על אודות חייה. רני לאקשמיבאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו ובנושא פמיניזם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרט (חומר)

סרט הוא רצועת חומר, משמשת לאיסוף עצמים, כרכיב במכונות, ולקישוט. בשימושיהם המגוונים, סרטים עשויים מנייר, בד, עור, מתכות וחומרים פולימריים. דימוי הסרט הוא מרכיב ברוב סמלי בתי המלוכה והאצולה במערב. סרטים, ממגוון חומרים, נלווים אל זרי פרחים. סרטי מוּדעות צבעוניים הנענדים על החולצה או דש הצווארון, מסמלים עמדות חברתיות ופוליטיות, לפי המשמעות הידועה או המקובלת של צבע הסרט. בטקסים של חנוכת מיזמי בנייה, נוהגים למתוח אותם בפתחו, עד לגזירתם בידי דמות מוערכת, טקס גזירת הסרט מסמל את חנוכתם ופתיחתם הרשמית לציבור. סרטי נייר משמשים לקישוט, והם חומר גלם להכנת שרשראות נייר. סרטי בד עשויים ממגוון חומרים: כותנה, צמר וחומרים סינתטיים. משי, סאטן וקטיפה, הם הבדים האהודים ליצירת קישוטים חגיגיים. מדיה וקבצים בנושא סרט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרמנת ארגון וניהול פרויקטים

מרמנת ארגון וניהול פרויקטים בע"מ (או בקיצור "מרמנת") היא חברה לניהול ולהפעלת פרויקטים במיקור חוץ למגזר הציבורי והפרטי. החברה הוקמה ב-1994 והיא נמצאת בבעלות חברת טלרד אשר בבעלות קרן פורטיסימו קפיטל. מרמנת מתמחה בניהול פרויקטים בשיטת מיקור חוץ ובהקמת מנהלות פרויקטים ייעודיות. החברה מתפעלת פרויקטים בהיקף רחב, תוך הסתמכות על מערך לוגיסטי ומערך תוכני ופדגוגי הכולל סניפים בפריסה ארצית. מאז 2010 זכתה החברה במכרזים של חצי מיליארד שקל ממשרד החינוך ומשרדי ממשלה נוספים רבים. מנכ"ל החברה הוא איל צפריר. תפעול תוכנית קרב למעורבות בחינוך ותוכנית סחל"ב. בקרת קורסים המזכים בגמול השתלמות במגזר הציבורי. הטמעת תקשוב במערכת החינוך. בחינות לתקן ICDL לשימוש במחשב. תפעול מערך בחינות למבוגרים. הטמעת מערכת מנב"ס (מינהל בית ספרי) בבתי ספר. הפעלת 19 תחנות צילום למבקשי רישיון נהיגה. גאודע ניהול ומידע, מקרקעין ונכסים|גאודע ניהול ומידע, מקרקעין ונכסים בע"מ – עוסקת בניהול מידע בנכסים ומקרקעין. אתר האינטרנט הרשמי של מרמנת ארגון וניהול פרויקטים ספי קרופסקי, שנת הלימודים בפתח ולקבלן הפרטי הובטחו חוזים במיליונים, באתר כלכליסט, 15 באוגוסט 2016 ליאור דטל, משרד החינוך בע"מ: כך מקבלים מאות גופים פרטיים כ-11 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 5 באוקטובר 2014 שאול אמסטרדמסקי, אוצר החינוך, באתר כלכליסט, 19 ביולי 2012 אור קשתי, הדלת המסתובבת של משרד החינוך, באתר הארץ, 7 ביוני 2013
סאליוט 2

סאליוט 2 (OPS-1 ברוסית:Салют-2) הייתה תחנת חלל סובייטית אשר שוגרה בשנת 1973 כחלק מתוכנית סאליוט. התחנה הייתה התחנה הראשונה ששוגרה כחלק מסדרת תחנות החלל הצבאיות "אלמאז". בתום שבועיים משיגור התחנה היא איבדה שליטה ולחץ, מה שהשאיר אותה בלתי יציבה. לבסוף התחנה החלה מאבדת מסלול והיא התרסקה ב-28 במאי אותה שנה, כאשר היא מעולם לא אכלסה צוות. סאליוט 2 הייתה תחנת חלל מסוג אלמאז. למרות זאת היא תוכננה כחלק מתוכנית סאליוט זאת על מנת להסתיר את קיום שתי תוכניות נפרדות, צבאית ומדעית. סאליוט 2 הייתה באורך של 14.55 מטר ובעלת קוטר של 4.15 מטר מה שנתן לה נפח מודחס של 90 מטרים מעוקבים. כאשר שוגרה התחנה שקלה 18,500 ק"ג. התחנה כללה מעגן אחד אשר יועד עבור חלליות סויוז ונועד להביא קוסמונאוטים לתחנה. בתחנה הותקן זוג קולטניי שמש יחיד בסמוך למעגן, קולטים אלו יכלו לייצר 3,120 וואט של חשמל עבור התחנה. התחנה צוידה ב-32 מנועים קטנים לתיקון ושינוי הכיוון אליו פונה התחנה אך גם ב שני מנועי RD-0225 לשינוי המסלול בו מוצבת התחנה. סאליוט 2 שוגרה מכן שיגור 81/23 בקוסמודרום בייקונור, על גבי טיל תלת שלבי פרוטון-K, מספר 01–283. השיגור נערך בתשע בבוקר UTC ב-3 באפריל 1973 והעלה באופן מוצלח את התחנה למסלול סביב כדור הארץ. כאשר הגיעה למסלול קיבלה התחנה את הסימון הבינלאומי 1973-017A, פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה נתן לה את המספר הסידורי ללוינים 06398. השלב השלישי של הטיל נכנס אף הוא למסלול וקוטלג אף הוא. שלושה ימים לאחר שיגור נותקה התחנה מהשלב השלישי של הטיל עליו שוגרה. כעבור שלושה עשר ימים אחרי השיגור סאליוט 2 החלה לאבד לחץ ומערכת השליטה במסלולה וכיוונה החלו לצאת משליטה. ההערכה היא כי צינור דלק פגום התפוצץ וגרם לחור בתחנה. מאוחר יותר גילו כי חלק מהשלב השלישי של הטיל פגע בתחנה והוא זה שגרם לבעיות הרבות. במהלך הכישלון הסופי של התחנה התנתקו ממנה מספר חתיכות וביניהן גם קולטני השמש מה שמנע מהתחנה להפיק חשמל. שלוש חתיכות מהתחנה קוטלגו אך לבסוף התרסקו ב-13 במאי כתוצאה מירידה במסלול. שאר התחנה חדרה לאטמוספירה ב-28 במאי 1973 מעל לאוקיינוס השקט. תוכנית סאליוט תחנת החלל מיר סקיילאב תחנת החלל הבינלאומית חיים מזר, ‏סוליוט 2 – התחנה שהתפרקה בחלל ואשר הסויוזים שיועדו אליה הוסבו למשימות מדעיות קצרות, באתר "הידען", 1 בפברואר 2014 תיאור המשימה
לאסלו צ'אטארי

לאסלו צ'יז'יק-צ'אטארי (בהונגרית: Csizsik-Csatáry László;‏ 4 במרץ 1915 - 10 באוגוסט 2013), פושע מלחמה הונגרי. הורשע בשנת 1949 שלא בפניו ומאז נעלמו עקבותיו לשנים רבות. בשנת 2012 נכנס שמו לרשימת הנאצים של מרכז שמעון ויזנטל על תקן פושע נאצי מבוקש ביותר, וב-2013 הוגש נגדו כתב אישום, אך הוא מת בטרם עמד למשפט. בשנת 1944 שירת צ'אטארי במשטרה ההונגרית המלכותית בתור מפקד שממונה על הגטו היהודי בעיר קושיצה (כיום בסלובקיה) שהייתה תחת כיבוש הונגרי. הוא עזר לארגן משלוח של כ-15,700 יהודים לאושוויץ, והואשם גם בכך שהפעיל את סמכותו במחנה עבודה בכפייה. הוא הורשע שלא בפניו על פשעי מלחמה בצ'כוסלובקיה בשנת 1948 ונידון למוות. בשנת 1949 ברח לקנדה בטענה שהוא אזרח יוגוסלבי, והתיישב במונטריאול, שם הפך לסוחר אמנות. הוא קיבל אזרחות בשנת 1955. בשנת 1997 בוטלה אזרחותו הקנדית על ידי הממשלה הפדרלית כיוון ששיקר בנוגע למסמכי אזרחותו. הוא ברח מקנדה חודשיים אחר כך והתיישב בבודפשט. בשנת 2012 חשף צייד הנאצים אפרים זורוף ממרכז שמעון ויזנטל לעיתונות את מיקומו הנוכחי של צ'אטארי בעיר בודפשט בהונגריה (במרכז ויזנטל ידעו זאת כבר מספטמבר 2011), ומיקומו פורסם על ידי העיתון "סאן" בלונדון. ב-18 ביולי 2012 נלקח לחקירה על ידי שלטונות הונגריה, וב-18 ביוני 2013 התביעה בהונגריה הגישה נגדו כתב אישום בגין פשעי מלחמה, הכוללים רצח ועינויים של יהודים. ב-10 באוגוסט 2013 מת צ'אטארי מדלקת ריאות בבית חולים מקומי בבודפשט טרם החל משפטו. מדיה וקבצים בנושא לאסלו צ'אטארי בוויקישיתוף יפעת גדות, נאצי בן 98 מואשם בפשעי מלחמה, באתר news1, ב-18 ביוני 2013. שירי הדר, הנאצי נלכד בתחתונים: "מבצע made in Israel", באתר ynet, 15 ביולי 2012 מומחים: התיק נגד הנאצי המבוקש בעולם מבוסס, באתר ynet, 20 ביולי 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פגסוס (עמותה)

פגסוס - הצלה ושיקום של סוסים, חמורים וחיות משק היא עמותה ישראלית העוסקת בחילוצם ובשיקומם של סוסים וחמורים הנתונים להזנחה ולהתעללות. שמה של העמותה משלב את המילה העברית סוס בשמו של הסוס המיתולוגי פגסוס. ייחודה של העמותה הוא בכך שהיא מקדישה את פעילותה למען סוסים וחמורים, בעוד שיתר העמותות הישראליות העוסקות בתחום ההצלה והסיוע לבעלי חיים, מתמקדות בטיפול בכלבים ובחתולים. העמותה הוקמה על ידי מגדל הסוסים צביקה תמוז, לאחר ששימש כתובת לעמותות שונות אשר דיווחו לו על מקרי התעללות בבעלי חיים גדולים. עמותות אלה לא היו ערוכות לטפל במקרים הללו, והן בקשו את סיועו של תמוז המחזיק בסוסים משלו ובמקום המתאים לטיפול בהם. תמוז נחשף למקרי התעללות והזנחת סוסים, ובשנת 2004 החל מטפל בפניות של משטרת התנועה, החברה הלאומית לדרכים, וטרינרים עירוניים ועוד, אשר נחשפו למקרי התעללות או שוטטות של סוסים וחמורים בכבישי הארץ, אגב סיכון התנועה. תופעה נוספת עימה נאלץ תמוז להתמודד, הייתה שימוש בסוסים ובחמורים בידי אספני ברזל, שהגיעו למרכז הארץ בעיקר מהשומרון. אספני הברזל רתמו את הבהמות לעגלות משא כבדות, אך מנעו מהם תזונה וטיפול הולמים. שלוש שנים לאחר תחילת פעילותו, בשנת 2007, ייסד תמוז את עמותת פגסוס. מאז הקמתה חילצה העמותה עשרות סוסים וחמורים, לעיתים אגב הפעלת סנקציות ההחרמה הקבועות בחוק צער בעלי חיים, והביאה אותם להחלמה ולטיפול בחוות "סוסיתא" המשמשת להם כבית מחסה. חלק מבעלי החיים נמסרו לאימוץ וחלקם נותרו בחווה. העמותה שמרה משך שנים על פרופיל נמוך מחשש להתנכלות מצד בעליהן של החיות שהוחרמו, אולם עם התמשכות פעילותה היא זכתה לפרסום ולבסוף גם להכרת המשרד להגנת הסביבה, המסייע לה במימון פעולת החילוץ הראשונית. גם כיום נשמר מיקום החווה בצנעה. העמותה פועלת גם בתחום החינוך ואף מאפשרת לאמץ בעל חיים מבלי להוציאו מהחווה. אתר האינטרנט הרשמי של פגסוס פגסוס, ברשת החברתית פייסבוק פגסוס, באתר "גיידסטאר ישראל" Pete Wedderburn, ‏Animal welfare: Israel's donkey sanctuary, The Telegraph, 15 December 2011 אודות העמותה ב-World Society for the Protection of Animals אודות פגסוס (THE JEWISH CHRONICLE ONLINE)
פגסוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פגסוס – סוס מכונף במיתולוגיה היוונית פגסוס (קבוצת כוכבים) – קבוצת כוכבים פגסוס (עמותה) – עמותה ישראלית לסיוע ולחילוץ סוסים וחמורים במצוקה פגסוס (תוכנה) – רוגלה ישראלית המאפשרת השתלטות על טלפונים חכמים פגאסוס איירליינס – חברת תעופה זולה טורקית פגאסוס (משגר לוויינים) – משגר לוויינים אווירי מבצע גשר פגסוס – כיבוש גשר על נהר האורן בנורמנדי בליל הD-DAY במלחמת העולם השנייה פגאסוס נוחת – הספר החמישה-עשר בסדרת הספרים של הסופר ג'יימס לי ברק אודות דייב רובישו סמלה של יחידת רוכב שמיים פגעסוס – ת'סטראל: מפלצת מהארי פוטר המתוארת כסוס שחור בעל ראש דרקון, רעמת פרווה שחורה, שלד בולט וכנפי עטלף ענקיות ארכיב פגסוס – ארכיון כוח הצנחנים הבריטי 1940-5 בואינג KC-46 פגסוס – מטוס תובלה ותדלוק מתוצרת חברת בואינג
קרב נהר יאלו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קרב נהר יאלו (1894) – קרב ממלחמת סין–יפן הראשונה. קרב נהר יאלו (1904) – קרב ממלחמת רוסיה–יפן.
אלפא 66

אלפא 66 (Alpha 66) הוא רובה צלפים אמריקני בקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום (.300 Win. Mag, כ-0.3 אינץ') תוצרת Tactical Operations Inc ונחשב לרובה הצלפים המדויק ביותר בקליבר שלו, בעל התחייבות לדיוק של 0.25 דקת קשת (0.25 MOA שקול ל-73 מיקרו-רדיאן) ופוטנציאל לדיוק גבוה מכך. הרובה מבוסס על פעולת הבריח של רמינגטון מודל 700 שתוכננה במיוחד עבור הרובה וזוכה לגימור של Tac Ops. הרובה תוכנן להיות ארגונומי ונוח ליורה על מנת להשיג נוחות וביצועים מרביים. על הקנה ניתן להתקין משתיק קול. במידה רבה, האלפא 66 מהווה אח גדול לטנגו 51 והוא נגזרת שלו, אך בעוד הטנגו 51 עושה שימוש בתחמושת ה-7.62 מ"מ הנפוצה ביותר ויעיל לטווחים של עד 800 מטר, האלפא 66 תוכנן כרובה צלפים לטווח ארוך יותר ובמשתמש בתחמושת 0.300 וינצ'סטר מגנום, היעילה לטווחים של 1000 מטר ומעלה. במטווח שבוצע ברובה, הרובה הצליח להשיג מקבצים של 0.25 דקת קשת (MOA) ומטה, אך הפיזור הנפוץ יותר היה כ-0.44 דקת קשת. רמינגטון מודל 700 טנגו 51 סדרת אלפא, באתר Tactical Operations ביקורת על הרובה, באתר הצלפים Sniper Central ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוסמוס 557

קוסמוס 557 נקרא גם DOS-3, הייתה תחנת החלל השלישית במסגרת תוכנית סאליוט. במקור התחנה הייתה אמורה להיקרא סאליוט 3, אך בגלל הכישלון שלה להגיע למסלול בתאריך ה-11 במאי 1973, שלושה ימים לפני שיגור סקיילאב, היא נקרא קוסמוס 557. כתוצאה מטעות במרכז השליטה, כשהתחנה הייתה מחוץ לטווח השליטה, התחנה הפעילה את המנועים שלה וסיימה את כל הדלק שהיה עליה כך שלא היה אפשר לשלוט בתחנה ולכוון אותה לגובה המבוקש. בגלל שהתחנה כבר הייתה במסלול סביב כדור הארץ ונקלטה על ידי רדאר מערבי, החליטו הסובייטים להסוות את הכישלון ושינו את שם השיגור לקוסמוס 557. מרכז הפיקוד נתנו לתחנה לחדור לאטמוספירה, מבלי לנסות להציל את התחנה. התחנה חדרה לאטמוספירה ונשרפה כשבוע מאוחר יותר. רק לאחר שנים רבות התגלה במערב כי שיגור זה היה למעשה תחנת חלל. תחנת חלל תוכנית סאליוט