מאורים

המונח "מאורי" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו מאורי (פירושונים). המאורים (במאורית: Māori) הם ילידים פולינזים שרוב השבטים שלהם התיישבו במאה ה-13 וה-14 באיים שמהווים כיום את מדינת ניו זילנד. לפי המסורת המאורית, שבע סירות קאנו הביאו את אבותיהם הקדמונים לניו זילנד במספר מסעות שיט שהתרחשו בין השנים 1250–1300 לספירה. במשך מאות שנים חיו המתיישבים הפולינזים בבידוד ופיתחו תרבות ייחודית הידועה בשם "מאורי". בראשית דרכם, סיגלו אורח חיים שבטי שהתבסס על הארגון החברתי שהיה קיים בארץ מולדתם. הם דיברו בשפה משלהם, והתהדרו במיתולוגיה עשירה, בעבודות יד מובהקות, באמנויות הבמה ובתרבות לחימה מסורתית. המאורים נחשבים למיעוט ילידי, כלומר נולד שם ובעקבות הגירה של אוכלוסייה אחרת הפך מיעוט. המיעוט הילידי חֹווֶה את תפיסת שטח מגוריו על ידי הלאום האחר כפלישה אלימה, וברוב המקרים בני המיעוט הילידי מנסים לשמור על ייחודם הלאומי והתרבותי מול קבוצת הרוב ולדרוש הכרה במעמדם ובזכויותיהם הקבוצתיות כילידים. השפה המאורית היא שפה פולינזית הקרובה לשפה המדוברת בטהיטי, בהוואי ובאיים אחרים ממזרח לסמואה בדרום האוקיינוס השקט. השם "מאורי" משמעותו "רגיל" במאורית. האוכלוסייה המאורית האתנית בניו זילנד (יוני 2023) נאמדת בכ - 900,000 (כ - 17 אחוז מהאוכלוסייה). עם הגעת האירופאים לניו זילנד במאה ה-17, חלו שינויים מרחיקי לכת באורח החיים של המאורים. הם אימצו בהדרגה היבטים רבים ממנהגיה של החברה המערבית ותרבותה. היחסים בין המאורים למתיישבים הלבנים היו בתחילה ידידותיים. בשנת 1840 נחתם הסכם הסכם ואיטנגי (Treaty of Waitangi) בין נציגי הממשל הבריטי בניו זילנד לבין מנהיגי השבטים המאורים מכל רחבי המדינה. הסכם זה נכתב בשתי גרסאות, אנגלית ומאורית, שהתפרשו בצורה שונה על ידי שני הצדדים. בגרסה האנגלית הוכרזה ניו זילנד כמושבה בריטית ובכך ניתנה למלכה ריבונות על האי וגם נקבעו זכויותיהם של המאורים ובעלותם על השטחים שבהם ישבו. בגרסה המאורית ניתנה למלכה משילות (Kawanatanga) והבריטים יוכלו לקנות מהם שטחים. ההסכם כובד לזמן קצר ובשנת 1845 לאחר שהתגלו חוסר ההבנות החלה סדרת קרבות שנמשכה לסירוגין עד שנת 1872 (ראו להלן) בין המתיישבים האירופים (פקאהה Pakeha) לבין השבטים המאורים, בנוגע לשליטה על הקרקעות. ערך מורחב – מלחמות הקרקעות של ניו זילנד מלחמות הקרקעות של ניו זילנד הייתה סדרה של קרבות בין שבטים מאורים שונים ובין המאורים למתיישבים האירופיים בניו זילנד בין 1845 ל-1872 שנסבו ברובם סביב השליטה על הקרקעות בניו זילנד. במהלך הזמן, המאורים סירבו למכור את אדמותיהם. ב-1859 באזור ואיקאטו, התאגדו מספר צ’יפים ובחרו מלך מאורי. הם התנגדו למכירת אדמות והתיישבות אירופאית באזור “ממלכת ואיקאטו” ממש עד למאה העשרים. המתחים בין המאורים ל”פקהֶה” קיבלו צורה של קרבות ומלחמות של ממש בין השנים 1860–1865 והתנהלו בכל הארץ. הסכסוך הקשה ביותר היה בטאראנקי, שם מחצו חיילים בריטים חמושים את המאורים, אולם התקוממות נוספת החלה בחוף המזרחי עם התהוותה של תנועת הַאוּהַאוּ (Hauhau), המוכרת גם כ-Pai Mārire (אנ') – תנועה מאורית-דתית שחרתה על דיגלה את סילוק המתיישבים האירופאים. בהמשך למלחמות המאורים הממשלה החרימה שטחים גדולים של אדמה מאורית וחוקקה חוקים חדשים שהתירו מכירה פרטית של אדמות בניגוד להסכם המקורי. כל זה גרם למאורים לאבד את מרבית אדמתם במהלך המאה ה-19. תוצאות המלחמה העיקריות היו הרג של 2,000 מאורים וכ-700 מתיישבים אירופאים. חלק מהמאורים הצטרפו למתיישבים מתוך תקווה שהדבר יפעל לטובתם בעתיד, וכך היה כשבשנת 1867 הוקצו למאורים ארבעה מושבים בפרלמנט הניו זילנדי. מלחמות הקרקעות הביאו לשטחים מוגבלים, מגפות ותחלואים אחרים שהגיעו עם המתיישבים האירופים וגרמו לתמותה גבוהה בקרב המאורים. האוכלוסייה המאורית קטנה בכ-30–50 אחוז. רוב המאורים היו חייבים לקבל את המתיישבים ולשתף איתם פעולה או לאמץ גישה של התנגדות פאסיבית, כי למתיישבים האירופאים היה כוח צבאי גדול יותר. בסוף המאה ה-19, קיבלו המאורים את גורלם והמלחמות החלו לדעוך. בסוף המאה ה-19, בסוף מלחמתם עם המתיישבים האירופים, היה מספר המאורים כ-100,000. בסוף המאה ה-19 כבר נחזה כי המאורים יתבוללו באוכלוסייה האירופית באי, ולאחר מכן ירד מספרם לכ-40,000. בשנות ה־60 וה-70 של המאה ה-20, בעיקר הודות למאמצי מנהיגי המאורים, התגבשו המאורים כמיעוט עצמאי כלכלית בניו זילנד ואוכלוסייתם מונה כיום יותר מחצי מיליון נפש. המאורים משמרים את זהותם התרבותית בנפרד מכלל קהילת תושבי ניו זילנד. בה בעת הם שולחים נציגים לבית הנבחרים ומשתתפים בשאר נושאים לאומיים. תנועת המלך היא התארגנות מאורית שהתגבשה בניו זילנד באמצע המאה ה-19 במטרה לאחד את השבטים המאורים השונים תחת מלך אחד שייצג את האינטרס המאורי כנגד המתיישבים והממשל הבריטי. המלך המאורי הראשון, פוטאטאו, הומלך בשנת 1856 ומאז מתקיימת שושלת מלוכה מאורית. למלך או למלכה המאורים אין סמכויות חוקיות והוא ייצוגי בלבד. בין היתר, מאמינים המאורים שהם צאצאיהם של לווייתנים, שהובילו אותם לאיים. הלווייתן גדול הסנפיר הוא חיה מקודשת עבורם, ובשנת 2024 פורסם שהם פועלים להקנות לו מעמד משפטי כדי להגן עליו בחקיקה. כמו כן הם מאמינים שאבותיהם חיים בנהר ואנגאנוי. במהלך השנים ניו זילנד חוקקה חוקים לשימור, המקנים למקומות מקודשים למאורים כמו נהרות, הרים ועוד מעמד משפטי מיוחד. המאורים משתמשים מאות שנים בדבש מאנוקה, שלו מייחסים פעילות אנטיבקטריאלית חזקה. הוא מיוצא לעולם למאכל ולשימוש חיצוני. מלכת המאורים טה אטירנגיקאו (אנ'), (1931-2006) העריצה את מדינת ישראל והתנ"ך, ובנה המלך טוהאייטייה פאקי (אנ'), מעריץ גם הוא את ישראל. ב-2017 הוקם הארגון קואליציית הילידים למען ישראל (אנ'), אשר בראשו עמד הפוליטיקאי המאורי אלפרד נגארו ואשר שם לעצמה מטרה להילחם באנטישמיות ולקדם את הנרטיב הפרו-ישראלי. במהלך מלחמת חרבות ברזל, מאורים ארגנו מספר הפגנות תמיכה בישראל, שכללו את הריקוד השבטי - האקה (ריקוד). תנועת המלך מאורית קירי טה קאנאווה מדיה וקבצים בנושא מאורים בוויקישיתוף ניו זילנד: המאורים והמפגש עם אירופה- גילי חסקין מאורים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מאורי (עם ניו זילנדי), דף שער בספרייה הלאומית מיהם המאורים של ניו זילנד?, באתר אנציקלופדית אאוריקה "Māori population estimates: At 30 June 2023", Stats nz, נובמבר 2023 New Zealand Ministry for Culture and Heritage Te Manatu Taonga, Defining kāwanatanga, Te Ara – The Encyclopedia of New Zealand מנהיגים ילידים בפולינזיה חתמו על אמנה המעניקה זכויות ללווייתנים, באתר הארץ, 1 באפריל 2024 Te Rina Kowhai, Maōri king and other indigenous Pacific leaders sign up to granting whales legal personhood, TE AO Maōri News, March 3, 2024 אי־פי, הנהר קיבל זכויות בבית המשפט. מסע לאורכו חושף את השינויים שעבר, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2022 איתמר אייכנר, חוגגים 70 שנה לישראל בריקוד ההאקה. צפו, באתר ynet, 2 באוגוסט 2018 איתמר אייכנר, קואליציית הילידים שמתכוונת לשנות את היחס לישראל בניו זילנד, באתר ynet, 3 בספטמבר 2021 מתנאל ראט, הריקוד השבטי שעצר את ההפגנה הפרו-פלסטינית, באתר ערוץ 7, ‏16 בנובמבר 2023