laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוד ניימן-לאקנבך

הרב דוד ניימן המכונה רבי דוד לאקנבך (תק"פ, 1820 – תרס"ח, 1907) היה ראב"ד בעיר פרשבורג מתלמידי החת"ם סופר והכתב סופר. נולד בלקנבך שבאוסטריה, ליודא ורחל לבית קוניץ. בצעירותו למד תורה אצל רבי צבי הירש מאגליד (מורגנשטרן) אב"ד סנטגרוד, ואחר כך למד אצל החת"ם סופר בישיבת פרשבורג, ואחרי פטירתו למד אצל בנו הכתב סופר שהסמיכו לרבנות והכתירו בתואר "הארי שבחבורה" וכן העיד שאם נחקור ונדרוש בכל המדינה לאורכה ולרחבה לא נמצא כמעט ת"ח גדול כמו ר' דוד לקנבך. כמו כן הסמיכוהו להוראה רבי אברהם שאג ורבי יהודה אסאד. בשנת תר"ט (1849) נשא לאישה את ברכה בת רבי שלמה ורטהיימר מהעיר פייזינג (Pezinok) שליד פרשבורג בסלובקיה. נתמנה לדין בבית הדין בפרשבורג בשנת תרל"ז 1877. וכן מסר את שיעור ההלכה בישיבת פרשבורג. נשא ונתן בהלכה עם גדולי דורו ביניהם רבי מאיר אוירבך בעל האמרי בינה, רבי חיים סופר ורבי עזריאל הילדסהיימר. נפטר בד' בשבט תרס"ח, בהלווייתו הספידוהו רב העיר רבי עקיבא סופר ותלמידו רבי יצחק וייס. ספר תשובותיו בהלכה שו"ת ניר לדוד נדפס בירושלים לאחר פטירתו בשנת תרע"א על ידי אחיינו רבי שלמה אהרן ורטהיימר. ונדפס מחדש בתוספת תשובות חדשות על ידי צאצאיו בשנת תשמ"ב. בנו רבי שלמה ניימאן אב"ד ווינקאפצע שבהונגריה, נפטר בי"ח באלול תרס"ח ללא זרע של קימא. בתו מלכה אשת רבי מנחם גרינוולד רב העיר שופרון. בתו פייגלה אשת רבי מאיר הירשלר. בנו רבי משה ניימן אב"ד זאמבאקרעט, מחבר הספר הלכה למשה חידושים בכל הש"ס בבלי וירושלמי ושו"ת, שי למשה דרשות. הרב יונתן שטייף דיין בבודפשט ומגדולי הפוסקים בארצות הברית. הרב יוסף שמחה הכהן, דיין בהמבורג ורב הקלויז הישן והחדש, מחבר הספר שמחת כהן. הרב יצחק וייס - ראב"ד בעיר וערבוי ומחבר הספרים שו"ת "שיח יצחק", דבק טוב, אבני בית היוצר, וספרים נוספים. הרב משה בונם קרויס - רב העיר העיר באדן (שווייץ). הרב שמואל יערי, 'דברי מספד מרבי מנחם גרינוולד אב"ד עדנבורג-שופרון על חמיו רבי דוד ניימן-לאדנבאך רב"ד פרסבורג בעל ה'ניר לדוד'', עלי זיכרון נד, אדר תשע"ט, עמ' ב-טז דוד בן יהודה ניימאן (1820-1908), דף שער בספרייה הלאומית תולדות בעל ה"ניר לדוד" עמ' 5, נדפס בסוף שו"ת ניר לדוד שנת תשמ"ב ספר קול יהודה, רבי ליב רובינשטין עמ' ע"א אמרי בינה, חו"מ דיני גב"ח סימן ל' מחנה חיים, ח"ג יו"ד סימן נ"ח שו"ת רבי עזריאל חלק א סימן קיט דער איזראעליט, כ"ט בשבט תרס"ח HebrewBooks.org Sefer Detail: ניר לדוד -- נימן, דוד בן יהודה, באתר www.hebrewbooks.org ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מהפך (תוכנית טלוויזיה)

מהפך היא תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ 2 בהנחיית אורנה דץ בשנים 2001–2006. בשנת 2015 חזרה התוכנית בהנחיית יעל בר זוהר ביחד עם סנדרה רינגלר, גרסה מחודשת של התוכנית באותו ערוץ. התוכנית עלתה לשידור ביוני 2001 בימי שישי בשעה 19:15. לאחר הצלחת העונה הראשונה הוחלט על הפקת עונה נוספת. העונה השנייה שודרה בימי ג' במקום בימי ו' בשבוע. בתוכנית היו שני משתתפים אשר קיבלו מלתחה חדשה, שינוי תדמית חיצוני ועיצוב אופנתי על ידי אנשי מקצוע, בהתחשבות בבקשתם. למשל, בן קיבוץ המעוניין לקבל מראה עירוני, או אישה המעוניינת לקבל מראה צעיר יותר. מתחילת התהליך ועד סופו המשתתפים אינם חשופים למראה, ואינם מודעים לאיך שהם נראים, ורק בסוף כל פרק זכו לראות את עצמם במראה. במסגרת התוכנית נערכו תצוגת אופנה וכל תוכנית התראיינה גם דוגמנית או מלכת יופי לשעבר. במסגרת התוכנית אורגנה גם תחרות יופי הנקראת "הכי יפה שיש" והזוכה הייתה אירית קירילוב. התוכנית זכתה בפרס מסך הזהב. בעקבות התכנית יצא בשנת 2002 ספר המבוסס על התוכנית שכתבו נילי לנדסמן ומיקי בוגנים ויצא בהוצאת מודן. סנדרה רינגלר — מלבישה, סטייליסטית שלי גפני — מאפרת מיקי בוגנים — מעצב שיער "מהפך", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות רוגל אלפר, דומה שנגעו באושר, באתר הארץ, 1 ביולי 2001 אורן פרסיקו, ‏איזה ויקטורי, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2003 קארין הבר, עכבר העיר, מ"מהפך" עד טריני וסוזנה: למה הטלוויזיה רוצה לשנות אותנו, באתר הארץ, 17 במרץ 2011 אורנה דץ משתלטת על המסך, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2006 שחר אטואן, שרה וסנדרה: שתי טיפות מי חמצן, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2015 יואב מלמד, עכבר העיר, "המהפך 2015": געגועים לאורנה דץ, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2015 חדש על המסך, באתר הארץ, 27 ביוני 2001 אביבה קרול, ‏קשת תרכוש עונות נוספות של "דרך האוכל" ו"המהפך", באתר גלובס, 10 בספטמבר 2001 אביבה קרול, ‏"עבודת בית" ו"מהפך" - לפריים, באתר גלובס, 23 באפריל 2002 המהפך של אירית, באתר ynet, 14 במרץ 2004 ynet, הלילה - טקס "מסך הזהב", באתר ynet, 30 באוקטובר 2001 ynet, מסך הזהב, הזוכים, באתר ynet, 18 בנובמבר 2002
חוסיין אבן אחמד

אלחוסיין אבן אחמד בן עבדאללה בן מוחמד בן אסמאעיל (בערבית: ﺍلحسين بن أحمد بن عبد اللّه بن محمد بن إسماعيل), המוכר גם כעבדאללה א-ראדי, וכעבדאללה א-זאכּי. נולד בשנת 832 ומת בשנת 881 לספירה הנהוגה (השנים 219–268 על פי לוח השנה ההיג'רי). היה האימאם המוסלמי השיעי האסמאעילי ה-10. הוא ירש את ההנהגה בזרם האסמאעילי ממוחמד א-תקי (אחמד אבן עבדאללה), והיה אביו של עוביד אללה אל-מהדי בִּאללה, האימאם אשר הקים את הח'ליפות הפאטמית. Daftary, Farhad,, A short history of the Ismailis: traditions of a Muslim community, Edinburgh: Edinburgh University Press, 1998 Daftary, Farhad, A modern history of the Ismailis: continuity and change in a Muslim community, London: I.B. Tauris, 2011 Daftary, Farhad., The Ismailis: an illustrated history, London: Azimuth Editions in association with the Institute of Ismaili Studies, 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הגלקסיה האליפסואידית הננסית קשת

הגלקסייה האליפסואידית הננסית קשת, נקראת גם הגלקסייה האליפטית הננסית קשת, היא גלקסיה ננסית אליפסואידית שנמצאת בקבוצת הכוכבים קשת במרחק של כ-88,000 שנות אור ממערכת השמש, והיא ככל הנראה גלקסיית הלוויין הקרובה ביותר לשביל החלב. בעבר היא נקראה הגלקסיה הננסית קשת, אך כדי למנוע בלבול עם הגלקסיה הלא-סדורה הננסית קשת לא נהוג לקרוא לה בשם זה. למרות קרבתה היחסית לשביל החלב ועל אף שבהירות נראיתה הנראית היא מדרגה 3.6, התגלתה הגלקסיה רק בשנת 1994, זאת בשל קרבתה למישור הדיסקה של שביל החלב כך שענני האבק והכוכבים של שביל החלב מסתירים אותה. קוטרה של הגלקסיה כ-12,500 שנות אור ומסתה מוערכת בכ-‎2.5×108‎ מסות שמש, כאלפית ממסת שביל החלב. על פי כיוון התנועה של הגלקסיה ביחס לשביל החלב, נראה שהיא מקיפה את מרכז שביל החלב במרחק שנע בין 40,000 שנות אור ל-130,000 שנות אור, כך שכשהיא קרובה היא למעשה עוברת דרך שביל החלב. זמן ההקפה הוא פחות ממיליארד שנים, כך שמעברים כאלה כבר אירעו בעבר כ-10 פעמים, והדבר היה צפוי להביא להתפרקותה ולבליעתה על ידי שביל החלב. העובדה שהיא עדיין קיימת ניתנת להסבר באמצעות כמות גדולה של חומר אפל שכבידתו מצליחה להחזיק את כוכבי הגלקסיה ביחד ומונעת את התפרקותה. בסביבת הגלקסיה זוהו ארבעה צבירים כדוריים, הבהיר שביניהם הוא M54 שהתגלה על ידי שארל מסיה כבר בשנת 1778. M54 בהיר ומסיבי בהרבה מכל שאר הצבירים הכדוריים שסביב הגלקסיה וייתכן שמדובר למעשה בשרידי ליבת הגלקסיה. מדיה וקבצים בנושא הגלקסיה האליפסואידית הננסית קשת בוויקישיתוף הגלקסייה האליפסואידית הננסית קשת באתר Solstation הגלקסיה האליפסואידית הננסית קשת, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Sagittarius Dwarf Spheroidal Galaxy SEDS: The Sagittarius Dwarf Elliptical Galaxy D. R. Law & S. R. Majewski: The Sagittarius Dwarf Galaxy: A Model for Evolution in a Triaxial Milky Way Halo, The Astrophysical Journal, Vol. 714, Iss. 1, p. 229 (2010) L. P. Bassino & J. C. Muzzio: Is M54 the nucleus of the Sagittarius galaxy?, The Observatory, vol. 115, p. 256 (1995)
איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה

איזבלה מריה תרזה כריסטינה יוגיניה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Isabella von Österreich;‏ 17 בנובמבר 1888 - 6 בדצמבר 1973) הייתה בתו של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן. איזבלה נולדה בפרשבורג ב-17 בנובמבר 1888 לארכידוכס פרידריך, דוכס טשן ולאיזבלה, נסיכת קרוי, בתם של רודולף, דוכס קרוי ונטלי, נסיכת לינייה. בדצמבר 1911 התארסה איזבלה עם גאורג, נסיך בוואריה, בנם של לאופולד, נסיך בוואריה וגיזלה, ארכידוכסית אוסטריה, ונכדו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. החתונה נערכה בארמון שנברון ב-1 בפברואר 1912, ולאחר מכן יצא הזוג לירח דבש בפריז ואלג'יר. זמן קצר לאחר נישואיהם, הסתכסכו בני הזוג קשות. הם התווכחו כל ירח הדבש ועוד במהלכו סיכמו להיפרד. לאחר ירח הדבש הם עברו לגור במינכן, שם הסכסוך החריף כיוון שאיזבלה נפגעה מהתנהגותם של האצילים הבווארים אליה. כעבור שלושה ימים חזרה איזבלה לווינה בני המשפחה ניסו להביא לפיוס, ואביו של גאורג אף נסע לווינה במיוחד כדי לנסות לשכנע אותה לחזור, אולם ללא הועיל. ב-11 באוקטובר 1912 יצאה הודעה רשמית על הפרידה מטעם בית המלוכה הבווארי. ב-17 בינואר 1913 הם התגרשו, וב-5 במרץ הצהיר הכס הקדוש שהנישואים למעשה לא הושלמו מעולם. עם הגירושין, קיבלה איזבלה חזרה את כל תאריה ההבסבורגיים שעליהם ויתרה כשנישאה לנסיך גרמני. ב-1913 היא עברה הכשרה כאחות בצלב האדום, ובשנות מלחמת העולם הראשונה שימשה כאחות בצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1915 היא התארסה עם המנתח הוינאי פול אלברכט (1873-1928), אולם הקיסר פרנץ יוזף סירב לאשר את הנישואים בשל הבדלי המעמדות בין השניים. איזבלה נפטרה ב-6 בדצמבר 1973 בלה טור דה פילץ, שווייץ. בגיל 85. מדיה וקבצים בנושא איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית)
דודי לוי (אלבום)

דודי לוי הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי הישראלי דודי לוי, שיצא בשנת 1997. לפני הוצאת אלבום הסולו הראשון שלו היה לוי חבר בלהקות בלהקות נוער שולים ואור כשדים, ושימש כמפיק שני האלבומים הראשונים של מופע הארנבות של ד"ר קספר ו"קח אותי לשם" של שרון חזיז. לוי הפיק מוזיקלית את האלבום בעצמו. השירים "מלאך", "געגועים" ו"כל הזמן שבעולם" זכו להצלחה גדולה, והאחרון שבהם הפך למושמע ביותר בישראל במשך כעשור. עמוד האלבום, באתר (deezer) עמוד האלבום, באתר (דודי לוי) בפזמונט רז שכניק, שיר השירים, באתר ynet, 10 ביולי 2008
אוניברסיטת גלאזגו

אוניברסיטת גלאזגו (באנגלית: University of Glasgow) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר גלאזגו שבסקוטלנד. האוניברסיטה נוסדה ב-1451 והיא אחת מארבע האוניברסיטאות העתיקות של סקוטלנד יחד עם אוניברסיטת אדינבורו, אוניברסיטת סנט אנדרוז ואוניברסיטת אברדין. היא אחת מהמוסדות המייסדים של "קבוצת ראסל", ארגון אוניברסיטאות המחקר הבולטות בממלכה המאוחדת. האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21. נכון ל-2017 למדו בה כ-26,500 סטודנטים. האוניברסיטה חברה באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי חברה בקבוצת ראסל וחברה בגילדת אוניברסיטאות אירופאיות עתירות מחקר. האוניברסיטה כוללת ארבעה קולג'ים בהם פועלים בתי ספר שונים: הקולג' לאומנות בית הספר למדעי הרוח – כולל לימודי היסטוריה, ארכאולוגיה, לימודים קלאסיים, פילוסופיה, מידענות, לטינית, שפות קלטיות וגאלית סקוטית בית הספר לשפות ולתרבות מודרנית – לימודי צרפתית, גרמנית, פורטוגזית, רוסית, ספרדית וספרות השוואתית בית הספר לתרבות ואומנות יוצרת – כולל לימודי היסטוריה של האמנות, מוזיקה, יצירה, תרבות, תיאטרון, לימודי קולנוע וטלוויזיה, ניהול מדיה בית הספר לספרות, כתיבה יוצרת וחקר שפות – מקורו בלימודי תאולוגיה שהחלו במוסד ב-1451, כולל לימודי השפה האנגלית, בלשנות, ספרות אנגלית, כתיבה יוצרת, ספרות סקוטית, תאולוגיה ולימודי דת בית הספר ללימודים מתקדמים מעבדת המחקר (Arts Lab) – נוסדה ב-2009 הקולג' לרפואה, רפואה וטרינרית ומדעי החיים בית הספר למדעי החיים בית הספר לרפואה בית הספר לווטרינריה בית הספר לרפואת שיניים הקולג' למדעים ולהנדסה בית הספר למדעי המחשב בית הספר לכימיה בית הספר להנדסה – בית הספר להנדסה הוותיק ביותר בממלכה המאוחדת בית הספר למתמטיקה ולסטטיסטיקה בית הספר לפיזיקה ולאסטרונומיה בית הספר לפסיכולוגיה בית הספר לגאוגרפיה ולמדעי כדור הארץ הקולג' למדעי החברה בית הספר למדעי החברה ולמדע המדינה בית הספר לחינוך בית הספר למשפטים בית הספר אדם סמית למנהל עסקים בית הספר ללימודים בין תחומיים מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת גלאזגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת גלאזגו אוניברסיטת גלאזגו, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת גלאזגו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת גלאזגו, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת גלאזגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קונרד, נסיך בוואריה

קונרד, נסיך בוואריה (בגרמנית: Konrad von Bayern;‏ 22 בנובמבר 1883 – 6 בספטמבר 1969) היה נכדו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה. קונרד נולד במינכן, כבנם הצעיר של לאופולד, נסיך בוואריה ולגיזלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה ואליזבת, נסיכת בוואריה. היו לו שתי אחיות גדולות אליזבת מריה ואוגוסטה ואח גדול בשם גאורג. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו הוא ואחיו הגדול בצבא הקיסרות הגרמנית. קונרד לחם בחזית המזרחית כחלק מרגימנט הפרשים הכבדים הבווארי ה-2 (פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה). ב-6 בפברואר 1919 הוא עזב את הצבא בדרגת מיור. ב-8 בינואר 1921 הוא נישא לבונה מרגריטה, נסיכת סבויה-ג'נובה בתם של הנסיך תומאזו, דוכס ג'נובה ואיזבלה, נסיכת בוואריה. נולדו להם שני ילדים. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה הוא נעצר בידי הצבא הצרפתי ונכלא בבית מלון בעיר לינדאו יחד עם וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. לאשתו, שעבדה בתקופת המלחמה כאחות בוורמאכט, נאסר להיכנס לגרמניה והיא נותרה אצל בני משפחתה בסאבויה. רק ב-1947 התאחדה המשפחה. בשנים שלאחר מכן עבד קונרד במועצת המנהלים של חברת NSU. הוא נפטר ב-6 בספטמבר 1969 בגיל 85. ב-8 בינואר 1921 התחתן קונרד עם בונה מרגריטה, נסיכת סבויה-ג'נובה בתם של הנסיך תומאזו, דוכס ג'נובה ואיזבלה, נסיכת בוואריה, ממנה נולדו לו שני ילדים: אמליה איזבלה, נסיכת בוואריה (1921–1985), התחתנה עם הרוזן אוברטו פולטי גאלימברטה דה אסאנדרי אויגן, נסיך בוואריה (1925–1997), התחתן עם הרוזנת הלנה פון קבנהילר-מטש מדיה וקבצים בנושא קונרד, נסיך בוואריה בוויקישיתוף קונרד, נסיך בוואריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מרכז חסידי נדבורנה

מרכז חסידי נדבורנה - היכלי רוזנטל הוא שמו הרשמי של בניין בית המדרש ובית הכנסת המרכזי ומוסדותיה של חסידות נדבורנה בקריית נדבורנה בבני ברק. מבתי הכנסת הגדולים בבני ברק. בית המדרש וביתו של האדמו"ר הסמוך לו נבנו במתחם בפינת הרחובות עזרא וחזון איש, שבו הוקמו גם מבני מגורים ומוסדות חינוך. לאחר הקמתו שונה שמו של הקטע האחרון ברחוב עזרא לרחוב האדמו"ר מנדבורנה. גג הקשתות הגבוה של המבנה בולט ונצפה מאזורים גדולים בסביבתו. המבנה הוקם בתרומתו של איש העסקים היהודי מאיר רוזנטל מפרנקפורט, ונקרא על שמו: 'היכלי רוזנטל'. אבן הפינה הונחה בי' בסיוון תשמ"ד, בניית המבנה ארכה כ-16 שנה וחנוכת הבית נערכה בניסן תשנ"ב (1992). המבנה תוכנן על ידי האדריכל ישעיהו אילן, הידוע ביצירת הקשתות למניעת עמוד באמצע אולם בית הכנסת הגדול. ביציקת הבטון השתתף האדמו"ר, רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים, והכניס ליציקה חפצי קדושה בעלי סגולה, האדמו"ר היה מעורב גם בתכנון ובעיצוב בית המדרש. גובהו של המבנה יותר מ-15 מטר. תשומת לב רבה הופנתה לתחום האקוסטיקה, כך שניתן יהיה לשמוע את שליח הציבור ואת קריאת התורה בכל היציעים. בית המדרש הגדול נמצא בחלקו הימני של הבניין משמש לתפילה בשבתות ובחגים. בשאר ימות השבוע מתקיימות התפילות בקומות התחתונות של המבנה. בנוסף ישנם במבנה אולם לעריכת הטישים, ספרייה תורנית גדולה, מקוה טהרה גדול וחדרי לימוד. נמצאים בו גם משרדי החסידות וחדר האדמו"ר, את בית המדרש סובבת חצר היכולה להכיל אלפי אנשים ובה נערכים שמחות ואירועים מיוחדים בחסידות. היכל עזרת הגברים מונה כ-450 מקומות ישיבה. מאירות אותו 3 נברשות ענק. בשורות הראשונות יושבים התורמים והרבנים הבולטים. בבית המדרש שתי גלריות המשמשות למקום ישיבה לנשים. ארון הקודש המפואר גובהו 10 מטר ורוחבו כ-8 מטר. הוא עשוי שיש ועץ, ומכיל כ-15 ספרי תורה. ארון הקודש בבית המדרש הגדול נדבורנה כך נראה בית המדרש מהגלריה מקומו של האדמו"ר בבית הכנסת כך נראה הבניין מרחוב האדמו"ר מנדבורנה נדבורנה בהכנסת ספר תורה לבית המדרש טיש בחסידות נדבורנה מיכאל יעקובסון, סיבוב בשני בתי כנסת בתכנון ישעיהו אילן: בבני ברק ובחיפה, בבלוג "חלון אחורי"
לגיהנום ובחזרה (סרט)

לגיהנום ובחזרה (באנגלית: To Hell and Back) הוא סרט מלחמה ביוגרפי משנת 1955 על אודי מרפי, החייל המעוטר ביותר בתולדות ארצות הברית. מרפי משחק בתפקיד הראשי את עצמו. התסריט מבוסס על האוטוביוגרפיה של מרפי בשם זה שנכתבה על ידו ויצאה לאור ב-1949. גנרל וולטר בדל סמית' (אנ') שהיה ראש המטה של המפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית, מופיע בתחילת הסרט כשהוא מדבר על אודי מרפי ולאחר מכן הוא מלווה בקולו את התפתחות העלילה בעזרת מפות. מלבד מרפי, מופיעים שחקנים רבים בתפקידים צבאיים משניים. את הדמות הנשית בסרט משחקת סוזן קוהנר בתפקיד מריה האיטלקייה המארחת עם משפחתה את מרפי בהיותו בחופשה בנאפולי. את הסרט מלווה המרש "Dogface Soldier" שנכתב בידי שני חיילים והפך בתחילה להמנון דיוויזיית החי"ר ה-3 ואחר כך להמנון שאר יחידות החי"ר של צבא ארצות הברית. הסרט היה הצלחה מסחרית וביסס את קריירת המשחק של מרפי. אודי מרפי הוא נער הגר עם אמו ושבעת אחיו ואחיותיו בחוה קטנה בטקסס ודואג לכלכלת המשפחה לאחר שהאב נטש אותם. כאשר האם מתה הוא נאלץ לשלוח אותם לבית אחותו המבוגרת. בעצת חוואי שכן הוא מנסה להתגייס לצבא אך נדחה על ידי הצי, המארינס והצנחנים בגלל גילו הצעיר וקומתו הנמוכה. לבסוף מסכימים לקבלו לחיל רגלים כרובאי. לאחר אימון בסיסי הוא נשלח באנייה לקזבלנקה כרובאי בדיוויזיית החי"ר ה-3 ומתקבל בלגלוג על ידי החיילים הוותיקים. במחלקה שלו יש אנשים מרקע שונה, קובק - מהגר פולני, סוופ - אינדיאני המכונה "צ'יפ", ולנטינו - איטלקי שיש לו משפחה בנאפולי, ג'ונסון - רודף נשים ועוד. טבילת האש של מרפי היא בפלישה לסיציליה בה הוא מצליח לחסל עמדה גרמנית ומועלה לדרגת קורפורל. הוא מצטיין גם בקרבות באיטליה ומועלה לדרגת סרג'נט. מרפי מצטיין בראש יחידתו בקרב על בית חווה החולש על חוף הנחיתה באנציו. הוא מסתער על הבניין, מחסל את הגרמנים ונאלץ לסגת תחת התקפה קשה של הגרמנים מלווית בטנקים. הוא מדרבן את אנשיו לחזור שוב לגיהנום הזה ומכאן שם הספר והסרט. לבסוף נכבש הבית ומרפי מועלה לדרגת לוטננט שני אף על פי שלא עבר קורס קצינים. הקרב האחרון בו השתתף מרפי הוא בכיס קולמר ליד העיירה Holtzwihr. הוא נשאר בודד מול התקפה של עשרות חיילים גרמנים המתקרבים אליו. הוא זינק על צריח של משחית טנקים בוער ופתח באש ממקלע כבד M2 בראונינג וחיסל עשרות גרמנים עד שאזלה התחמושת. ההתקפה הגרמנית נשברה והוא הצטרף להתקפת הנגד של חבריו למרות שנפצע בירך. על כך עוטר בעיטור הגבוה ביותר בצבא ארצות הברית - מדליית הכבוד. הסרט מסתיים כאשר מוענק למרפי עיטור מדליית הכבוד בטקס מרשים כשחיילי החי"ר צועדים לצלילי "Dogface Soldier". מדיה וקבצים בנושא לגיהנום ובחזרה בוויקישיתוף "לגיהנום ובחזרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לגיהנום ובחזרה", באתר נטפליקס "לגיהנום ובחזרה", באתר AllMovie (באנגלית) "לגיהנום ובחזרה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לגיהנום ובחזרה", באתר אידיבי "לגיהנום ובחזרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט לגיהנום ובחזרה, באתר יוטיוב לגיהנום ובחזרה, באתר TCM מרש Dogface Soldier, באתר יוטיוב
מראגה

מראגה (בפרסית: مراغه, Marāqe) היא עיר באיראן ועיר הבירה של מחוז מראגה בפרובינציית מזרח אזרבייג'ן שבאיראן. מראגה ממוקמת על גדת הנהר סופי חי. האוכלוסייה מורכבת בעיקר מתושבי מזרח אזרבייג'ן האיראנית. השפה השולטת במקום היא האזרית. העיר רחוקה כ-130 קילומטר מתבריז, העיר הגדולה ביותר באזרבייג'ן האיראנית. מראגה בעת העתיקה הייתה מוקפת חומה גבוהה, בעלת ארבעה שערים. לאחר כיבוש האזור בידי הולאגו חאן חאן ב-1258, הפך הולאגו חאן את העיר לעיר הבירה של הממלכה האילח'אנית, כמה שנים לאחר מכן הפכה העיר למקום מושבה של כנסיית המזרח ושל הפטריארך מרקוס (יבלחה ה-3). אחד ממבני הקבורה המפורסמים מאותה תקופה הוא המגדל הכחול (1197), מעוצב בסגנון דמוי אריחי פנרוז. העיר ממוקמת בתוך עמק צר ופונה לכיוון אגם אורמיה, שהוא אגם המים המלוחים השישי בגודלו בעולם, הנמצא 30 ק"מ מערבה מהעיר. את העיר הקיפה חומה גבוהה, אך כיום היא הרוסה במקומות רבים. מראגה מוקפת כרמים ופרדסים, המושקים היטב על ידי תעלות, שמובילות מים מן הנהר.  מוחמד סאעד מראע'אי, היה ראש הממשלה של איראן. בולוד קאראצ'ורלו, משורר. בוסניה והרצגובינה גורזדה (אנ'), בוסניה והרצגובינה מדיה וקבצים בנושא מראגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מראגה מראגה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
איהור קוסטנקו

איהור איהורוביץ' קוסטנקו (31 בדצמבר 1991 – 20 בפברואר 2014) היה עיתונאי וויקיפד פעיל בוויקיפדיה האוקראינית שנהרג באירועי יברומאידאן. איהור נולד במחוז טרנופול באוקראינה. סבו וסבתו גידלו אותו מאחר שהוריו עבדו בעת ילדותו בסנקט פטרבורג. למד בבית ספר קתולי. קוסטנקו סיים לימודי תואר ראשון בגאוגרפיה בשנת 2013 באוניברסיטת לבוב. עבודת הסמינריון שלו עסקה בשיפור התיירות במחוז שלו. הוא אף עבד ככתב באתר "ספורטאנליטקיה". היה פעיל מאוד בוויקיפדיה האוקראינית, שם כתב תחת שם העט "Ig2000", תרם למיזם מעל 280 ערכים בתחום התעופה, כלכלה, כדורגל ובנושאים נוספים. הערך שכתב על המשחתת הסובייטית "נזאמוזניק" הפך לערך מומלץ. קוסטנקו נסע ב-18 בפברואר לקייב כדי להשתתף במחאות אירועי יברומאידאן, התפרצות של מחאה פרו-מערבית שקמה לאחר שהממשלה סירבה לאשר את צירוף אוקראינה לגוש האירו. הוא הצטרף לחבריו מלבוב בהקמת מחסומים שיפרדו בין המפגינים לבין כוחות הביטחון. המחאה בין המפגינים לבין כוחות השיטור התפתחה לאלימה בשעות הערב של ה-19 בפברואר. ביום שלמחרת, ה-20 בפברואר 2014, גופתו של קוסטנקו נמצאה ברחוב, במרחק מה ממרכז האומנות "ארמון אוקטובר". היו לו שברים ברגליים וכן סימני ירי בראשו ובחזהו. ב-22 בפברואר, תהלוכה שמנתה כמה מאות אנשים, נשאה את ארונו של קוסטנקו מקייב ללבוב אל הלווייתו. יותר מ-500 אבלים הדליקו נר לזכרו בעיר הולדתו. ב-21 בנובמבר 2014, יחד עם מפגינים אחרים שנהרגו באירועי המחאה, הוענק לקוסנטקו תואר "גיבור אוקראינה", התואר הלאומי הרם ביותר אותו יכול לקבל אזרח אוקראיני. כמו כן, בשנת 2014 קוסטנקו הוכרז לאחר מותו כ"ויקיפד השנה". ג'ימי ויילס הכריז עליו כזוכה בכנס ויקימדיה שנערך באוגוסט בלונדון. הפרס הוענק לאחותו של קוסטנקו, אינה שקיבלה את הפרס חודש שלאחר מכן בקייב. המגזין של משרד החינוך והמדעים של אוקראינה הכריז על קוסטנקו כ"סטודנט השנה". האודיטוריום באוניברסיטת לבוב נקרא "האודיטוריום לזכר איהור קוסטנקו" לכבודו. לוחית זיכרון הנושאת את שמו הוצבה בבית הספר התיכון בו למד. מדיה וקבצים בנושא איהור קוסטנקו בוויקישיתוף איהור קוסטנקו, ברשת החברתית פייסבוק איהור קוסטנקו, ברשת החברתית VK На Майдані загинув вікіпедист Ігор Костенко, Вікімедіа Україна, ‏2014-02-23 (באוקראינית) (ארכיון) Lifestyle Blog: Ukrainian from the Heavenly Hundred becomes Wikipedian of the Year - Aug. 15, 2014, KyivPost, ‏2014-08-15
LG G6

LG G6 (בתעתיק לעברית: אל־ג'י ג'י 6) הוא טלפון חכם שפותח על ידי חברת LG. המכשיר הוכרז ב־26 בפברואר 2017 בכנס MWC, כיורשו של LG G5. ה־G6 נבדל מקודמיו בתצוגה שלו, אשר מציגה יחס גובה־רוחב של 18:9 לעומת הדגמים הקודמים שהציגו ביחס 16:9. ב־19 ביוני 2017 הוכרז ה־LG G6+, עם 6GB זיכרון נדיף ו־128GB אחסון. ה־G6 כולל שלדה מלבנית העשויה מאלומיניום ומסך אחורי העשוי מזכוכית. המכשיר עמיד במים ואבק והוא זמין בצבעים שחור, לבן וכסוף. המסך LCD ברזולוציית 1440p. חברת LG הצהירה כי היא התכוונה לבנות את הטלפון בעל מסך גדול אך שיהיה נוח. תצוגת הטלפון היא 1:2 (18:9) בניגוד לשאר מכשירי ה־LG G. עובי המכשיר קטן במקצת מעובי G5. מערכת השבבים היא Qualcomm Snapdragon 821-on-chip בעלת 4GB של זיכרון RAM. הטלפון מוצע בשתי גרסאות שונות של נפח אחסון – 32GB או 64GB. לעומת זאת, גרסת הפלוס מכילה 6GB של זיכרון RAM ונפח אחסון של 128GB. הדגמים של ארצות הברית תומכים בטעינה אלחוטית. בדומה ל־G5, ה־G6 כולל 2 מצלמות כפולות אחוריות, עם חיישנים סטנדרטיים וזווית רחבה, המצלמה האחורית בעלת 13 מגה פיקסל. מערכת ההפעלה המקורית של ה־G6 היא מערכת אנדרואיד 7.0 מרשמלו ו־LG UX. נכון לדצמבר 2019 ניתן לשדרג את המערכת לאנדרואיד 9. המכשיר מאפשר מצב "דולק תמיד" המציג שעון והודעות על המסך גם כאשר המכשיר במצב המתנה. למכשיר יכולת להפוך תמונות ביחס לגודל המסך. מדיה וקבצים בנושא LG G6 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של LG G6 LG G6, סרטון באתר יוטיוב "Meet the LG G6 Plus: 6GB of RAM, 128GB of storage, and new colors". Android Authority (באנגלית אמריקאית). 2017-06-19. נבדק ב-2018-03-20. "LG G6 - מפרט מכשיר מלא". SpeX. נבדק ב-2018-03-20. מייקי לוי‏, LG G6 כמעט מושלם - למעט שתי נקודות תורפה. סקירה, באתר וואלה, 6 באפריל 2017 "The LG G6 is sleek, solid, and surprisingly sensible". The Verge. נבדק ב-2018-03-20. "LG G6 With Dual Rear Cameras, Google Assistant Launched at MWC 2017". NDTV Gadgets360.com (באנגלית). נבדק ב-2018-03-20. "Don't fly like an LG G6: only US and Canada models will get wireless charging, only Asian ones will get Hi-Fi audio". Phone Arena. נבדק ב-2018-03-20. LG G6, www.lg-mobile.co.il Kelion, Leo (2017-02-26). "LG G6 phone is made for split-screen apps". BBC News (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-03-20. LG G6 | מגזין גאדג'טים, טכנולוגיה ובידור - Gadgety.co.il | גאדג'טי, באתר www.gadgety.co.il
יגאל בן-שלום

האם התכוונתם ל... יגאל בן-שלום (מנכ"ל) – יליד 1946, לשעבר מנכ"ל משרד העבודה והרווחה ומנכ"ל המוסד לביטוח לאומי יגאל בן-שלום (קצין משטרה) – יליד 1964, ניצב במשטרת ישראל
אינדיה (חתולה)

אינדיה "ווילי" בוש (באנגלית: India "Willie" Bush;‏ 13 ביולי 1990 – 4 בינואר 2009) הייתה החתולה של משפחתו של נשיאה ה-43 של ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, בתקופת נשיאותו. משפחת בוש רכשה את אינדיה בשלהי שנת 1991 לערך. בשנת 2001, לאחר ניצחונו של ג'ורג' ווקר בוש בבחירות לנשיאות ארצות הברית, עברו ג'ורג' ווקר בוש, משפחתו ואינדיה להתגורר בבית הלבן. מרבית תשומת הלב של התקשורת הוענקה לבארני ומיס ביזלי, שני כלבים מגזע סקוטיש טרייר שהתגוררו יחד עם אינדיה. למרות זאת, אינדיה הופיעה בסרטון "היכן בבית הלבן נמצאת מיס ביזלי?" בשמה השני, ווילי. אינדיה נפטרה ב-4 בינואר 2009 בבית הלבן, בגיל 18. בהודעה לעיתונות שפורסמה נאמר כי משפחת בוש "נעצבה מאוד מדבר מותה של חתולת המחמד שלהם, אינדיה (ווילי)". הם הוסיפו ואמרו כי "אינדיה הייתה בת אהובה של משפחת בוש במשך כמעט שני עשורים, והיא תחסר מאוד". אינדיה נקראה על שמו של רובן סיירה, שחקן בייסבול אמריקאי, שנודע בכינויו "אל אינדיו", על שם האינדיאנים. סיירה שיחק בקבוצת טקסס ריינג'רס, שהייתה בבעלותו של ג'ורג' ווקר בוש כאשר אומצה אינדיה. הודים אחדים לא ראו את שמה בעין יפה, מכיוון שבאנגלית הודו נקראת אף היא "אינדיה". ביולי 2004 בעיר טריוונדרום שבהודו מחו מפגינים על כך ששמה של אינדיה נתפש, לטענתם, בתור "עלבון לאומה ההודית", ושרפו את תמונתו של ג'ורג' ווקר בוש במחאה. אף על פי כן, משפחת בוש סירבה לשנות את שמה של אינדיה. מדיה וקבצים בנושא אינדיה בוויקישיתוף אינדיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Where in the White House is Miss Beazley?, 2004, סרטון באתר יוטיוב אינדיה, החתולה של משפחת בוש, מתה, באתר ynet, 6 בינואר 2009 Dogs overshadow death of Bush family's cat, באתר "Chron",‏ 6 בינואר 2009