laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בירגו דיופ

בירגו ישמעאל דיופ (צרפתית: Birago Ishmael Diop; ‏11 בדצמבר 1906 - 25 בנובמבר 1989) היה משורר ומספר סיפורים מסנגל מתנועת הנגריטוד, וטרינר ודיפלומט. דיופ נולד בכפר ליד דקר ולמד רפואה וטרינרית באוניברסיטת טולוז שבדרום צרפת. לאחר סיום לימודים עבד כמנתח וטרינרי עבור המשטר הקולוניאלי הצרפתי ברחבי מערב אפריקה. במהלך עבודתו בשירות הציבורי, הוא כתב שירה, זכרונות, מחזה וליקט ועיבד סיפורי עם של הוולוף. בין 1960 ל-1964 שימש שגריר סנגל לתוניסיה. המחזה "העצם" שכתב, הועלה בסוף שנות ה-70 בבימויו של פיטר ברוק בתיאטרונו בוף דה נור בפריז, בעיבוד התסריטאי והמחזאי הצרפתי ז'אן-קלוד קארייר והשחקן מאליק באונס ובמשחקו עם ברוס מאיר ויושי אוידה. המחזה תורגם לעברית בידי אוריאל זוהר והועלה בתיאטרון הטכניון ובאוניברסיטאות מורסיה ואליקנטה ספרד בשנת 1995. מדיה וקבצים בנושא בירגו דיופ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בירגו דיופ (בצרפתית) בירגו דיופ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביראגו דיופ (1906-1989), דף שער בספרייה הלאומית בירגו דיופ, באתר MusicBrainz (באנגלית) בירגו דיופ, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרה ברינק

אנדרה פיליפוס ברינק (אנגלית: Andre Philippus Brink; ‏ 29 במאי 1935 - 6 בפברואר 2015) היה סופר דרום אפריקני. ברינק נולד בשנת 1935 בורדה. כתב באפריקאנס ובאנגלית. הרומן הפוליטי הראשון שלו - Kennis van die aand (יצא לאור ב-1973, תורגם בשם "עת בחושך יביטו") היה הספר הראשון שנכתב באפריקאנס והוחרם על ידי הממשלה האפריקנית. בעקבות זאת תרגם את ספרו לאנגלית, תחת השם Looking on Darnkness. ברינק הוסיף לעסוק בתרגום, ותרגם גם מצרפתית ומספרדית. יצירותיו הראשונות של ברינק הושפעו בעיקר ממדיניות האפרטהייד. יצירותיו המאוחרות יותר עסקו בקולוניות לשעבר. ברינק נפטר ב-6 בפברואר 2015, בזמן ששב בטיסה לדרום אפריקה מבלגיה בה קיבל תואר דוקטור של כבוד. עונת יובש לבנה, תרגמה ג. אריוך, ספרית מעריב, 1984. יצירה זו זיכתה את ברינק בפרס מדיסיס לסופר זר לשנת 1980. שמועות על גשם, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1986. רגע ברוח, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1986. חומת המגפה, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, תשמ"ט. עת בחושך יביטו, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1990. זכות התשוקה, תרגם בועז וייס, ספרית מעריב, 2003. העמק הנעלם, תרגם בועז וייס, ספרית מעריב, 2004. גלגולו הראשון של אדאמסטור, תרגמה חנה עמית-כוכבי, הוצאת ינשוף, 2008. מדיה וקבצים בנושא אנדרה ברינק בוויקישיתוף אנדרה ברינק, הבלוג הרשמי גליה צבר, הפכתי לספח של הציפור שלי, אנדרה ברינק, גלגולו הראשון של אדאמסטור, באתר הארץ, 14 בינואר 2009 אנדרה ברינק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנדרה ברינק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנדרה ברינק (1935-2015), דף שער בספרייה הלאומית RIP Andre Brink (1935 – 2015), באתר Books Live, ‏7 בפברואר 2015
א-דקהלייה

אַ-דַּקַהְלִיַּה (בערבית: الدقهلية) הוא מחוז במצרים, צפונית-מזרחית לקהיר. שטחו 3,471 קילומטרים רבועים, ונכון ל-2006, אוכלוסייתו מנתה כ-4.985 מיליון איש. בירת המחוז היא אל-מנצורה. המקום מפורסם בעיקר בשל כך שממנו יצאו אנשי מקצוע חשובים בתחומי המדע, הרפואה, ההנדסה והאמנות, כמו גם הזמרת אום כולתום. המרכז לכליות ולנפרולוגיה בא-דקהלייה נחשב לטוב בסוגו בכל אפריקה[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא א-דקהלייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של א-דקהלייה א-דקהלייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע על המחוז (באנגלית) Musical chairs, Al-Ahram Weekly, 24 - 30 April 2008, Issue No. 894 נתוני מפקדי אוכלוסין במצרים ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם בויד (שחקן)

ויליאם בויד (באנגלית: William Boyd; ‏ 5 ביוני 1895 - 12 בספטמבר 1972) היה שחקן קולנוע אמריקאי. בויד התפרסם בדמות הבוקר הצווחני "הופלונג קסידי" (Hopalong Cassidy), דמות שאותה גילם ב-66 סרטים החל משנת 1935. הוא הופיע כדמות זו על גיליון השער של טיים מגזין ב-27 בנובמבר 1950. בזכות תרומתו הרבה לקולנוע האמריקאי זכה בויד למשבצת בשדרת הכוכבים של הוליווד. מדיה וקבצים בנושא ויליאם בויד בוויקישיתוף ויליאם בויד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויליאם בויד, באתר AllMovie (באנגלית) ויליאם בויד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ויליאם בויד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויליאם בויד, באתר Discogs (באנגלית) ויליאם בויד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויליאם בויד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טנג'י

הקיסר טנג'י (天智天皇, גם טן-ג'יר הא) (626–672) היה הקיסר ה-38 של יפן. למרות שהיה בנו של הקיסר ג'ומנה (=ג'ומנה הא), הקדימה אותו אימו, הקיסרית סאימיי (או קוגיוקו) לכס הקיסרות. טנג'י מלך בין השנים 661–672. לאחר מותו ירשו מספר קרובים את הקיסרות, ביניהם בנו, שתיים מבנותיו, אח ומספר אחיינים ואחיינות. רק כמאה שנים לאחר מותו עבר הקיסרות לידי נכדו, הקיסר קונין, שממנו יצאו כל קיסרי יפן עד היום. מדיה וקבצים בנושא טנג'י בוויקישיתוף טנג'י, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא יפנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באופן ריק

טענה במתמטיקה נכונה באופן ריק אם נכונותה אינה עומדת כלל למבחן, משום שהיא עוסקת באובייקטים שאינם קיימים. לדוגמה, "אם מספר ראשוני מתחלק ב-6 אז הוא כפולה של 10". הטענה נכונה, מכיוון שאין ראשוניים שמתחלקים ב-6. נכונותו הפורמלית של השימוש ב"באופן ריק" נובעת מתכונתו של קשר הגרירה בלוגיקה. קשר הגרירה   A → B {\displaystyle \ A\to B} , שפירושו "אם A אז B" מקבל ערך "שקר" אך ורק כאשר A אמת ואילו B הוא שקר. למשל, הטענה "אם אתמול היה יום שני אז היום יום רביעי" היא שקר אך ורק אם טענה A: "אתמול היה יום שני" היא אמת, אך טענה B, "היום יום רביעי" היא שקר. אם נאמר את הטענה ביום חמישי, למשל, היא תהיה נכונה, שכן אתמול לא היה יום שני. אם כן, טענה מתקיימת באופן ריק אם היא מנוסחת בצורה   A → B {\displaystyle \ A\to B} אך A אינו מתקיים. מבחינה מתמטית אין בכך כל דופי, אך הדבר עלול להיראות כעומד בסתירה לאינטואיציה. דרך נוספת ושקולה לראות טענה המתקיימת "באופן ריק" היא על ידי כך שחושבים עליה כעל טענה שמתקיימת רק עבור קבוצה ריקה של עצמים. למשל, הטענה "כל הקרנפים ההולכים רק על שתיים הם שקרנים ואין לסמוך עליהם" מתקיימת באופן ריק, שכן אין קרנפים שהולכים רק על שתי רגלים. למעשה, אפשר להגדיר את הקבוצה הריקה עצמה באמצעות תנאי ריק, למשל כקבוצת כל האיברים שאינם שווים לעצמם. הגדרה זו חיונית להבנה של אלגוריתמים רבים במדעי המחשב. למשל, באלגוריתם מיון מיזוג, חוצים את המערך שוב ושוב עד לקבלת מערכים בעלי איבר אחד, שהם ממוינים באופן ריק, שכן, לא קיימים במערך כזה זוג איברים שסותרים את המיון, מכיוון שלא קיימים במערך זה זוג איברים כלל. באופן כללי, באלגוריתמים רקורסיביים מתבססים על נכונות באופן ריק פעמים רבות. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פדולוגיה

פדולוגיה (ביוונית: πέδονλόγος – חקר האדמה) היא תחום מחקר מדעי העוסק בלימוד קרקעות בסביבתן הטבעית, דרכי היווצרותן והתפתחותן. היא אחד משני ענפים עיקריים של מדעי הקרקע, (ביחד עם אדפולוגיה העוסקת בהבנת השפעת הקרקע על החיים בה ועליה, ובמיוחד השפעתה על הצומח). הפדולוגיה עוסקת בהבנת תהליכי היווצרות הקרקע ובהבנת הקשר בין הקרקע ובין גורמים אחרים, כגון הסלעים עליהם מתפתחת הקרקע ומהם נוצרה, האקלים ופני התבליט השוררים באזור, השפעות קרינה, משך הזמן בו התהוותה הקרקע, תהליכים כימיים המתחוללים בה, והשפעת האדם עליה. ואסילי דוקוצ'ייב הרוסי נחשב לאבי מדעי הקרקע. בנין, ע. [ער.] / זינגר, א. / חן, י. / להב, נ. / נברוט, י. / עמיאל, א. / רביץ, א. / שקד, ד, פרקים נבחרים בתורת הקרקע, המחלקה למדע הקרקע והמים האוניברסיטה העברית בירושלים - הפקולטה לחקלאות ברחובות, תשל"ז יעלון, דן, פרקים בתורת הקרקע, 1966 פדולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוכנייה

תוכנייה היא מסמך המכיל פרטים על אירוע שנועד לציבור של משתתפים. התוכנייה נערכת על ידי מפיקי האירוע, היא כוללת פרטים על האירוע, ומטרתה ליידע את המשתתפים בו. תוכנייה מופקת להצגת תיאטרון ומופעים אחרים של אמנות הבמה ולכנסים. על פי רוב התוכנייה מודפסת על נייר, וכן היא מוצגת באתרי האינטרנט הרלוונטיים לאירוע. לעיתים מופקת תוכנייה לסדרה של מופעים (כגון תוכנייה של פסטיבל). תוכנייה מהווה גם אמצעי קידום מכירות, לקראת האירוע, ומוצעת למשתתפים פוטנציאלים. התוכנייה מהווה חלק בלתי נפרד ממופעים בתחומי אמנות הבמה השונים, ובהם הצגת תיאטרון, קונצרט, מופע בלט. היא מוצעת לצופים בדרך כלל במבוא האולם בו מתקיים המופע. תוכנייה עשויה להיות קצרה ומתומצתת, או נרחבת ומפורטת. תוכנייה נרחבת מכילה דפים אחדים ובהם פרטים על המופע ומשתתפיו, כמו: תוכן המופע, הרקע ליצירתו, התקופה בה נוצר ופרטים על היוצרים. לוח זמנים המתאר את אורכו של כל קטע מוצג. קורות חיים של האמנים המשתתפים. פרטים על מרכיבים שונים הקשורים למופע – אנשי מקצוע ומנהלה, נותני חסויות וכדומה. בתוכנייה נרחבת ניכרת ההשקעה באיכות ההדפסה, בתמונות ותצלומים ובפירוט של הטקסטים. תוכנייה מסוג זה עשויה להיות בגודל של ספרון קטן, ובדרך כלל נמכרת לצופים ומכילה גם פרסומות. תוכנייה כזו מפיקים לקראת כנס, אירוע ספורטיבי או פעילות אחרת שיש בה משתתפים פעילים (להבדיל מצופים). מטרתה היא ליידע את המשתתפים על סדר היום הצפוי, על האירועים שיתקיימו בכל עת, ועל הנושאים שיועלו בהם. כרזה קטלוג מדיה וקבצים בנושא תוכנייה בוויקישיתוף מיכאל הנדלזלץ, שחור על לבן, באתר הארץ, 5 במרץ 2007 מאחורי התוכנייה באתר תיאטרון הבימה תוכניות, דף שער בספרייה הלאומית ארכיון אוסף תוכנית ארועים, בספרייה הלאומית
פסגות (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פסגות – ישוב בהרי בנימין יקב פסגות – יקב שהוקם ביישוב פסגות פסגות בית השקעות – בית השקעות ישראלי תוכנית פסגות – תוכנית במסגרת העתודה האקדמית פסגות (ספר) – ספרו של עמנואל הראובני על טיולים לפסגות ההרים ואל נקודות תצפית פסגות אפק – אזור בראש העין פסגה
ריצ'רקר

ריצ'רקר (ricercar, ricercare, recercar) הוא סוג של יצירה אינסטרומנטלית מסוף הרנסאנס ומתחילת הבארוק. משמעות המונח "ריצ'רקר" באיטלקית היא "לחקור". הריצ'רקר חוקר לרוב פרמוטציות שונות של נושא, והנושא יכול להתבסס לפעמים על יצירה אחרת. כך למשל Ricercar sopra Benedictus יהיה ריצ'רקר שהנושא בו לקוח ממוטט בשם "בנדיקטוס". המונח יכול לציין לעיתים גם אטיוד או יצירה לימודית שחוקרת טכניקת נגינה בכלי או בשירה. בימינו, כאשר מזכירים את השם "ריצ'רקר" מתייחסים ליצירה פוליפונית הדומה לפוגה, בעלת אופי רציני ונושא הכתוב בערכים ריתמיים ארוכים. במאה ה־16 המילה התייחסה לסוגים שונים של יצירות, ובאופן כללי באותה תקופה המינוח היה גמיש. השמות "קנצונה", "טוקטה" ו"פנטזיה" יכלו כולם להתייחס לאותו סוג של מוזיקה, וההחלטה כיצד לקרוא ליצירה הייתה בידי המלחין. למרות זאת, ריצ'רקרים משתייכים לשני סוגים כלליים: האחד, הומופוני ברובו, הכולל מדי פעם מעברים, קצת בדומה לטוקטה; הסוג השני, יצירה פוליפונית הבנויה לרוב בצורת וריאציות וכוללת כניסות חיקוייות. ניתן למצוא דוגמאות לשני סוגי הריצ'רקרים ביצירותיו של ג'ירולאמו פרסקובלדי. בראייה היסטורית, הסוג השני של הריצ'רקר, זה הפוליפוני, הוא החשוב יותר והוביל להתפתחות הפוגה. אותו סוג שני פוליפוני של ריצ'רקרים החל להתפתח באמצע המאה ה־16 והתפתח במקביל למוטט, וחלק עם המוטט את דרכי הטיפול החיקוייות בנושאים. טרנסקריפציות אינסטרומנטליות של מוטטים היו עניין נפוץ בסוף המאה ה־16, ומלחינים החלו ליצור יצירות לכלי נגינה דוגמת לאוטה או מקלדת שהיו דומות באופיין למוטטים. במהלך תקופת הבארוק, הריצ'רקר התפתח בהדרגה לפוגה, בדיוק כפי שהקנצונה התפתחה לסונאטה. יצירות מסוימת, שלא ניתן להבדיל בינן לבין פוגות, נקראות "ריצ'רקר", לרוב בשל הערכים הריתמיים הארוכים והסגנון הרציני. דוגמאות טובות לכך הן הריצ'רקרים ב־3 וב־6 קולות מאת י"ס באך מתוך "המנחה המוזיקלית". מדיה וקבצים בנושא ריצ'רקר בוויקישיתוף ריצ'רקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרמוטציה – המיקום של הנושא או הקו הראשי ביחס לשאר הקולות.
מסכת כריתות

מַסֶּכֶת כָּרֵיתוֹת היא המסכת השביעית בסדר קדשים, במשנה ובתלמוד הבבלי. הנושא המרכזי במסכת הוא קרבנות החובה של היחיד: חטאת ואשם. שם המסכת הוא ריבוי של כרת, עונש בידי שמיים שקבעה התורה על העושה במזיד עבירות חמורות במיוחד. העושה את העבירות הללו בשוגג חייב להביא למקדש קרבן חטאת, והמשנה מגדירה את כללי חיובו של החוטא בשגגה. בתלמוד הבבלי יש למסכת זו 27 דפים. בדף ו, אגב הדיון על האיסור להכין קטורת לשימוש עצמי, מופיע "סדר פיטום הקטורת" הנאמר כל יום בתפילה. לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם שמסכת זו הובאה בסדר קודשים הוא שבה מפורטות כל העבירות שחייבים על זדונם (עשייתם בזדון) כרת ושגגתם (עשייתם בשוגג) חטאת וכל העניינים הנלווים להם. וקורבן חטאת הוא מענייני המקדש. שְׁלֹשִׁים וָשֵׁשׁ (שבע משניות) - פירוט ל"ו העבירות שהעושה אותן במזיד חייב כרת, ובשוגג חייב חטאת. דיני קרבן היולדת. אַרְבָּעָה מְחֻסְרֵי כִפּוּרִים (שש משניות) - הטמאים המביאים קרבן להשלמת טהרתם. דיני אשם שפחה חרופה. אָמְרוּ לוֹ (עשר משניות) - מספר הקרבנות בהן מתחייב העושה סדרת חטאים. סָפֵק אָכַל חֵלֶב (שלוש משניות) - דיני אשם תלוי ומי שספק בידו אם עשה עבירה. דַּם שְׁחִיטָה (שמונה משניות) - הלכות איסור אכילת דם והלכות אשם מעילות. הַמֵּבִיא אָשָׁם (תשע משניות) - המביא קרבן ואחר כך התברר שלא חטא, האם כפרת יום הכיפורים פוטרת מהבאת קרבן, ועוד. בסה"כ יש במסכת 43 משניות. משנה, מסכת כריתות, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת כריתות, באתר ויקיטקסט תוספתא, מסכת כריתות מאתר "סנונית" תלמוד בבלי, מסכת כריתות, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית כתב יד, מסכת כריתות, תלמוד בבלי, פירנצה, מאה 12, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית יואב רוזנטל, מסכת כריתות (בבלי): לחקר מסורותיה, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית ירושלים כסלו תשס"ד מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גבעה – תצורת נוף גאוגרפית, הנמוכה מהר גבעה (בנימין) – עיר מקראית בהרי בנימין, המזוהה בתל אל פול. גבעה (יהודה) – עיר מקראית בהר יהודה, בספר המדבר הדרומי. גבעה – צורה של ההתנחלות ללא אישור ממשלתי נוער הגבעות – נוער המאכלס את הגבעות שמות יישובים ואתרים הגבעה הצרפתית גבעת אבני גבעת אולגה גבעת אסף גבעת המורה גבעת עדה גבעות עולם גבעת רם גבעתיים שמות חברות גבעות עולם חיפושי נפט גבע (פירושונים) גבעות ידועות
מחלבה

מַחְלָבָה היא מתקן לעיבוד חלב בעלי חיים לצריכה אנושית. החלב מופק בעיקר מעזים או פרות (למעשה, חלב, ללא ציון מיוחד, הוא בדרך-כלל חלב פרה), אבל גם מתאו, יאק הבית, כבשים, סוסות או נאקות. במחלבות מופקים ומיוצרים מוצרי חלב כמו חמאה, חובצה וגבינה. מחלבות ביתיות היו קיימות בחברה האנושית עם המעבר לחברה חקלאית. בדרך כלל, תוצרי המחלבה היו מיועדים לצריכה מקומית והחיות שימשו למספר מטרות (עבודה בשדה, ייצור חלב, שימוש בבשר ובעור). החליבה הייתה ידנית וגודל העדר היה קטן מספיק, כך שכולו יוכל להיחלב במהלך שעה אחת, בדרך כלל כ-10 פרות על כל אדם שיחלוב אותן. עם תהליך התיעוש, עבר גם תהליך החליבה וגם תהליכי הייצור מיכון וצמיחה. המחלבות הפכו למרכזים אזוריים (ולעיתים על-אזוריים). גודלן של מחלבות יכול לנוע בין מספר מועסקים מצומצם ("מחלבת בוטיק") למפעלי ענק כדוגמת מחלבות חברת "תנובה". גודל המפעל קשור גם לרמת המיכון. בעוד שמחלבות קטנות רבות מייצרות מוצרי חלב וחלב בעבודת יד (או כזו המשולבת בשימוש במכונות); ייצור מוצרי החלב במחלבות תעשייתיות גדולות מותנה בשימוש במכונות. לכן המחלבה היא מתקן נפרד מהרפת או הדיר שבהם נחלב החלב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש עוד 4% - מה איתם?. בישראל שולטות בענף החלב ומוצריו שלש מחלבות גדולות: תנובה, שטראוס וטרה. ענף המחלבות אינו תחרותי: השוק מאוד מפוקח וקטן, מאופיין בריכוזיות גבוהה ביותר, ובהתבדלות בין החברות לגבי סוג המוצרים בהם כל אחת מתמחה. על פי ממצאי דו"ח חברת הייעוץ שייעצה לוועדת המזון, נתח השוק של שלושת השחקנים הגדולים בענף המחלבות עומד על 90%. שלוש היצרניות הגדולות קולטות כ-96% מהחלב הגולמי: תנובה לבדה עם מספר מחלבות מתועשות בבעלותה (מחלבת תל יוסף, מחלבת רחובות, מחלבת טנא נגה, מחלבת אילון תבור) קולטת כ-75% מהחלב הגולמי. מעבר להיותה מונופסון בתחום החלב הגולמי, תנובה היא מונופול מוכרז ב"חלב ומוצריו" בין היתר בגבינות קשות, ומרבית המוצרים המפוקחים - לבן, שמנת, יוגורט לבן וחלב ניגר. בנוסף, תנובה היא המחלבה היחידה שבבעלותה מפעל ליבוש חלב. יבוש חלב מאפשר להעביר כמויות חלב המיוצר בחורף לצריכה בקיץ וכך להתאים את ההיצע (שמשתנה עונתית) לביקוש בתחום החלב. הבלעדיות של תנובה ביבוש חלב יוצר בה תלות של כלל משק החלב. שטראוס - עם מספר מחלבות מתועשות (מחלבה ראשית באזור תעשייה בר-לב מחלבת יטבתה - בבעלות חלקית (50%)) היא מונופול מוכרז בתחום מעדני החלב ואינה מייצרת את מרבית המוצרים המפוקחים. טרה (בבעלותה גם מחלבות "משק צוריאל"), במתכונתה הנוכחית על קווי המוצרים שהיא מציעה, היא חדשה יחסית בתחום והיא בבעלות החברה המרכזית לייצור משקאות קלים. "מן הרפת לצרכן" - ייצור חלב בארץ ישראל (1940) מחלבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דו"ח צוות לבדיקת משק החלב בהזמנת ממשלת ישראל בסוף שנת 2011
נדידה (תקשורת)

נדידה (Roaming) הוא מושג מתחום התקשורת האלחוטית אשר מתייחס ליכולת של מנוי לקבל שירות באתר אותו הרשת המקומית שלו אינה מכסה על ידי התקשרות לרשת משלימה. מקור המושג הוא מעולם ה-GSM בו הוא מוגדר כיכולת של מנוי סלולר לקבל ולענות באופן אוטומטי לשיחות טלפון, לשלוח נתונים או לגשת לשירותים אחרים כאשר הוא נמצא באזור בו אין כיסוי לרשת המקומית שלו, על ידי שימוש ברשת אחרת. על מנת לאפשר יכולת זו יש צורך במערכת מורכבת הכוללת זיהוי, אישור הרשאות לשימוש ותמחור. מדיה וקבצים בנושא נדידה בוויקישיתוף נדידת נתונים בחו"ל
מסתרי ארבעת הגדולים

מסתרי ארבעת הגדולים (באנגלית: The Big Four) הוא ספר מתח שנכתב על ידי אגתה כריסטי וראה אור בשנת 1927. גיבורו הראשי של הספר הוא החוקר הרקול פוארו. הסיפור כולו מתואר לא מבעד לעיני הגיבור (פוארו) אלא מבעד לעיני ידידו, הייסטינגס. זהו אחד הידועים שבספרי המתח שנכתבו על ידי אגתה כריסטי, מתוך 80 ספריה שתורגמו לעברית. בספר מסתרי ארבעת הגדולים מתואר ארגון פשע שמנהיגיו הם ארבעה אנשים הידועים בכינוי "ארבעת הגדולים". הראשון ביניהם, "מספר אחת", הוא סיני בשם לי צ'אנג יאן, מנהיג פוליטי בסין (כמובן, אדם דמיוני). הוא נחשב למוחם של ארבעת הגדולים. "מספר שתיים" הוא אמריקאי עשיר, וסימנו הוא $ – כסימן הדולר האמריקאי. "מספר שלוש" היא אישה צרפתייה, ואילו "מספר ארבע" הוא "המשחית" – אדם שאינו משתמש בשמו ומסוגל ללבוש כמעט כל צורה ודמות שהיא. אדם זה הוא רוצח מתוחכם ביותר. כאשר מיארלינג, איש השירות החשאי שסברו שנעלם, מוסר לחוקר הרקול פוארו את המידע שברשותו על ארבעת הגדולים (ונרצח על ידי "מספר ארבע") פותח פוארו בחקירה שמטרתה לגלות מיהם "ארבעת הגדולים" ומהם תוכניותיהם. הספר נדפס בעברית בשנת 1960 בהוצאת מ. מזרחי, ותורגם על ידי ג. אברהם. אתר האינטרנט הרשמי של מסתרי ארבעת הגדולים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטריצה משולשית

מטריצה משולשית היא מטריצה ריבועית שכל האיברים שמתחת לאלכסון הראשי או מעליו שווים לאפס. כלומר, האיברים היחידים במטריצה שאינם שווים בהכרח לאפס מופיעים או במשולש שמעל האלכסון הראשי או במשולש שמתחתיו. אם האפסים במשולש שמתחת לאלכסון הראשי המטריצה תיקרא מטריצה משולשית עליונה. באופן דומה, אם האפסים במשולש שמעל לאלכסון הראשי, המטריצה תיקרא מטריצה משולשית תחתונה. מטריצה שהיא גם משולשית עליונה וגם משולשית תחתונה נקראת מטריצה אלכסונית. כל מטריצה משולשית תחתונה היא מטריצה משוחלפת של מטריצה משולשית עליונה מתאימה ולהפך. לכן ניתן להמיר כמעט כל תכונה של המטריצות המשולשיות עליונות לתכונה מתאימה של המשולשיות תחתונות. החישובים העוסקים במטריצות משולשיות הם נוחים יחסית. למשל, הדטרמיננטה של מטריצה משולשית היא מכפלת איברי האלכסון שלה. מכפלה של שתי מטריצות משולשיות עליונות היא מטריצה משולשית עליונה, ואיברי האלכסון שלה הם מכפלת איברי האלכסון של שתי המטריצות. מטריצה משולשית עליונה היא הפיכה אם ורק אם כל איברי האלכסון שלה שונים מ-0. תכונה זו נותנת מאפיין פשוט לנילפוטנטיות של מטריצה משולשית מעל חוג קומוטטיבי - המטריצה נילפוטנטית אם ורק אם כל איברי האלכסון שלה הם איברים נילפוטנטיים. בפרט, כאשר עוסקים במטריצות מעל שדה המטריצה נילפוטנטית אם ורק אם כל איברי האלכסון הם אפסים. מטריצה שהיא גם משולשית עליונה וגם משולשית תחתונה היא מטריצה אלכסונית ולהפך. ומכך פועלים עליה כל תכונות המטריצה האלכסונית. פירוק LU מטריצה משולשית, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 264

כביש 264 הוא כביש אזורי המחבר בין כביש 25 בצומת הנשיא לכביש 293 בצומת קמה. אורכו 14.5 ק"מ. הכביש היווה את החלק הדרומי של הכביש החדש לבאר שבע, שנסלל בין יולי 1949 ליולי 1951, וחיבר את צומת מלאכי לכביש 25 שהוביל לבאר שבע. באותה תקופה היווה הכביש חלק מהדרך הראשית לבאר שבע. ה. בן עדי, הכביש שקירב את תל אביב לנגב, מעריב, 25 בנובמבר 1951
ברי גורדי

ברי גורדי השלישי (Berry Gordy III), הידוע גם כברי גורדי ג'וניור (נולד ב-28 בנובמבר 1929) הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי אמריקני. שמו של גורדי נקשר בפעולת חברת מוטאון, שהחל משנת 1959 יצרה צליל ייחודי וסגנון שקירב אמנים אפרו אמריקנים אל הקהל הרחב בארצות הברית ובעולם. ביכולתו לזיהוי כישרון מוזיקלי, ביכולת הניהול שלו, ובכישרונו ליצירת תדמית של המוזיקאים שעבדו במסגרת חברתו, הפך גורדי את חברת מוטאון, ואת המוזיקאים שפעלו במסגרתה להצלחה עולמית. הוא היה אחראי לגילויים ולקידומם של אומנים כסופרימס, הטמפטיישנס, מרווין גיי, ארבע הפסגות, סטיבי וונדר וחמישיית הג'קסונים. ב-1988 מכר גורדי את חלקו בחברת מוטאון לתאגיד המוזיקה האמריקני MCA. בנו השמיני והצעיר ביותר הוא סטפן גורדי, המוכר כחבר LMFAO רדפו (Redfoo). מדיה וקבצים בנושא ברי גורדי בוויקישיתוף ברי גורדי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברי גורדי, באתר AllMusic (באנגלית) ברי גורדי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ברי גורדי, באתר Discogs (באנגלית) ברי גורדי, באתר SecondHandSongs ברי גורדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדלתא של קרונקר

הדלתא של קרונקר (על שם המתמטיקאי הגרמני לאופולד קרונקר) היא סימון שימושי ביותר באלגברה ליניארית בפרט ובמתמטיקה ובפיזיקה בכלל. δ i j = { 1 : i = j 0 : i ≠ j {\displaystyle \delta _{ij}={\begin{cases}1&:i=j\\0&:i\neq j\end{cases}}} כלומר, זו פונקציה של שני משתנים (בדרך כלל שלמים) המקבלת את הערך 1 כאשר המשתנים שווים זה לזה, ואת הערך 0 כאשר הם שונים זה מזה. פעמים רבות מתייחסים לדלתא של קרונקר כאל כתיב מקוצר, ולא כאל פונקציה. אפשר להבין את ההגדרה לעיל פשוט כסימון מקוצר, שאפשר לשלב בביטויים בהם יש הפרדה למקרים, במקום לרשום ניסוח מילולי מייגע. אפשר להבין את ההגדרה לעיל ככתיב טנזורי של מטריצת היחידה, שכן אם נתייחס לאינדקסים של טנזור הדלתא כאל קואורדינטות במטריצה נקבל מטריצה שבה כל איברי האלכסון הם 1 ואילו כל השאר הם 0. לכן מקובל לרשום Id = I = δ i j {\displaystyle {\text{Id}}=I=\delta _{ij}} . כאשר מתייחסים לדלתא של קרונקר בתור טנזור, מקובל לרשום אותו בצורה δ i j {\displaystyle \delta _{i}^{j}} כאשר אחד האינדקסים הוא קו-וריאנטי ואילו השני הוא קונטרה-וריאנטי. סימטריה ביחס לאינדקסים: δ i j = δ j i {\displaystyle \delta _{ij}=\delta _{ji}} מבצע שינוי אינדקסים: ∑ i δ i j A i = A j {\displaystyle \sum _{i}\delta _{ij}A_{i}=A_{j}} זהות העקבה: ∑ i = 1 n δ i i = n {\displaystyle \sum _{i=1}^{n}\delta _{ii}=n} טנזור לוי-צ'יויטה פונקציית דלתא של דיראק טנזור אלגברה ליניארית מטריצה אורתוגונליות לאופולד קרונקר הדלתא של קרונקר, באתר MathWorld (באנגלית)
הדוגמה של אנפינסן

הדּוֹגְמָה של אנפינסן (ידועה גם בתור ההיפותזה התרמודינמית) היא הנחה בביולוגיה מולקולרית שנתמכה על ידי זוכה פרס נובל כריסטיאן ב. אנפינסן. בהתבסס על עבודתו על חלבון הריבונוקלאז, קבע אנפינסן שלפחות עבור חלבונים קטנים וכדוריים, המבנה המרחבי הטבעי נקבע אך ורק על ידי רצף חומצות האמינו המרכיבות את החלבון. כלומר, לכל רצף חומצות אמינו קיים קיפול מרחבי ייחודי אשר נוצר באופן ספונטני. קיפול ייחודי זה הוא הקיפול הטבעי של החלבון. הניסויים של אנפינסן עם ריבונוקלאז הראו כי חלבון לא מקופל (שעבר דנטורציה) מסוגל להתקפל מחדש (בתהליך הקרוי רנטורציה) באופן ספונטני לקיפול הטבעי. תוצאה זו מראה כי לרצף פוליפפטידי ספציפי קיים גם קיפול מרחבי ייחודי, אליו השרשרת הפוליפפטידית מתקפלת באופן ספונטני. מבנה זה זהה למבנה הפעיל, הקרוי גם המבנה הטבעי (המבנה נטיבי). מבחינה סטטיסטית מדובר במבנה אחד מתוך אינסוף מבנים תאורטיים אפשריים, אך החלבון תמיד מתקפל למבנה ייחודי זה. לפיכך, הדּוֹגְמָה של אנפינסן מצביעה על כך שתהליך הקיפול אינו אקראי, אלא מוכתב על ידי שיקולי אנרגיה שמוכתבים מהרכב ורצף חומצות האמינו של החלבון. מקובל להניח כי בתנאים בהם מתרחש קיפול החלבון המבנה הטבעי הוא ייחודי, יציב ונוצר ספונטנית כך שמתקבל המבנה המרחבי בעל האנרגיה הנמוכה ביותר. שלושה תנאים עומדים בבסיס הדּוֹגְמָה של אנפינסן: יחודיות - לרצף חומצות האמינו של החלבון לא תהיה קונפורמציה נוספת עם אנרגיה חופשית דומה, כמו האנרגיה של הקיפול הטבעי. בכך הקיפול הטבעי הוא ייחודי מבחינה אנרגטית לעומת מצבי קיפול אחרים. לפיכך, קיימת אנרגיה חופשית מינימלית שאין דומה לה (מינימום כללי או באנגלית global minimum). יציבות - הקיפול יהיה יציב מבחינה קינטית, כלומר שינויים קטנים, יחסית, בסביבה לא יגרמו לשינויים בקונפורמציה הבסיסית של הקיפול (שינויים מסוימים אפשריים). קיפול החלבון יהיה בעל אנרגיה נמוכה, בשווי משקל יציב עם תנאי הסביבה. האנרגיה החופשית של מצבי הקיפול בסביבות הקיפול הטבעי תהיה גבוהה, כדי לספק יציבות ראויה של הקיפול הטבעי (פונקציית האנרגיה של הקיפול הטבעי תזכיר משפך, ולא את תחתיתה של קערת מרק). נגישות קינטית - שינוי האנרגיה החופשית מהצורה הלא מקופלת של החלבון למצב המקופל, חייב להיות סביר מבחינה קינטית. כלומר, בתהליך קיפול השרשרת למבנה הנטיבי לא יתקיימו מצבי קונפורמציה לא סבירים מבחינה אנרגטית (לא יתקבלו שינויים מסובכים מאוד בצורת החלבון). כיצד החלבון מגיע למבנה הטבעי, הוא נושא של התחום קיפול חלבונים, שיש לו דּוֹגְמָה קרובה הנקראת פרדוקס לוינתל. על פי פרדוקס זה, מספר הקונפורמציות התאורטי לחלבון גדול באופן אסטרונומי. המשמעות של מספר גדול כל כך של קונפורמציות אפשריות היא כי, גם עבור חלבונים קטנים יחסית, לא ניתן לחזות באופן חישובי את מבנה החלבון על ידי הערכת כל הקונפורמציות האפשריות. חלבונים מסוימים זקוקים לעזרתו של חלבון נוסף הנקרא שפרון על מנת להתקפל כראוי. הוצע כי יש בעובדה זו כדי להפריך את הדּוֹגְמָה של אנפינסן, ואולם, נראה כי השפרונים אינם קובעים את קונפורמצית קיפול החלבון, אלא מסייעים לתהליך הקיפול הספונטני בכך שהם מונעים אגרגציה של חלבונים לא מקופלים, ומאפשרים להם להגיע למצב הקיפול הטבעי להם מבלי להשפיע בעצמם על המבנה המרחבי של הקיפול הטבעי. מבנה ראשוני מבנה שלישוני כריסטיאן אנפינסן ריבונוקלאז