laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחל ציחור

נחל ציחור או (בערבית: وادي صخير, תעתיק: ואדי סוח'יר, פירוש: נחל האבנים הקטנות) הוא נחל אכזב שזורם בדרום הארץ והוא אחד מיובליו של נחל פארן. אורך הנחל הוא כ-35 ק"מ. נחל ציחור הוא מאחד מיובליו של נחל פארן הזורם בדרום הארץ. נחל ציחור נמצא באזור הר הנגב, הערבה ובמישורי הנגב. מוצאו בפסגת הר צניפים והוא זורם עד נחל פארן הדרומי. בשל תנאי השטח שבהם זורם הנחל הוא קשה להגעה של מטיילים. באזור הנחל חיים מבחר מיני בעלי חיים גדול: עדרים גדולים של צבאי הנגב הנאמדים בכמה מאות פריטים וזהו אזור מחייתם העיקרי. מכיוון שכמות המשקעים באזור נמוכה מאוד, החיות שותות מהצמחים בעזרת תהליך שנקרא "ליחוך". הטורפים הנפוצים באזור הם שועלים, תנים, צבועים, וזאבים. בנוסף נמצאו מספר מועט של נמרים באזור[דרוש מקור]. נפוצים גם מספר סוגים של עופות דורסים, ביניהם ניתן למנות את הנשר המקראי ואת עוזניית הנגב שנכחדה מנוף הנגב בעקבות ציד לא חוקי. בעבר היו רואים באזור גם את יען הנגב שנכחד בעקבות ציד. נתיב המסלול עובר דרך עצי שיטה וצמחים מיוחדים כמו: שיחי אשל, רותם וסילון הקוצני. נחל ציחור, באתר www.kotar.co.il שביל ישראל במקטעים - מנחל פארן עד שיטים | שביל ישראל, באתר meny.co.il (ארכיון)
לאמלו בול

לאמלו לפרנס בול (באנגלית: LaMelo LaFrance Ball; נולד ב-22 באוגוסט 2001) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת שארלוט הורנטס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז. אחיהם הצעיר של הכדורסלנים לונזו וליאנג'לו בול. לאמלו נולד ללאוואר וטינה בול, שחקני ליגת תיכונים לשעבר. לאמלו התחיל לשחק כדורסל בגיל 4, עם אחיו הגדולים לונזו וליאנג'לו בול. כשגדלו האחים הם שיחקו בקבוצות שונות שאביהם אימן, כולל קבוצת "ביג בולרס" מאיגוד האתלטים החובבים. לאחר מכן שיחק בקבוצת הכדורסל של "תיכון צ'ינו הילס" (Chino Hills High School) בעיר צ'ינו הילס הנמצאת בקליפורניה. בעונה הראשונה שלו ב"צ'ינו הילס", זכה לאמלו יחד עם קבוצתו באליפות המדינה של קליפורניה. בשנתו השנייה, בול עלה לכותרות והחל להתפרסם בעקבות קליעה של 92 נקודות נגד קבוצת "תיכון לוס אוסוס" (Los Osos High School) בפברואר 2017. במהלך קריירת התיכונים שלו שיתף פעולה עם שני אחיו, וכן עם אונייקה אוקונגוו. בשנת 2017 הוציא נעל משלו בחברה של אביו – "Big Baller Brand" – הנקראת "מלו בול 1" (MB1). כמו כן, הוא השתתף בתוכנית ריאלטי על חיי היום-יום של משפחתו – "Ball in the Family". באוקטובר 2017 הוציא לאוואר את לאמלו מבית הספר, והוא החל ללמוד מהבית "כדי למנוע הסחות דעת". ב-11 בדצמבר החל לשחק עם אחיו ליאנג'לו בקבוצת פרינאו פרינאי מליגת העל הליטאית. בשמונת משחקיו בקבוצה תרם 6.5 נקודות ו-2.4 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-1 במאי 2018 עזב את ליטא והצטרף לקבוצת "לוס אנגלס בולרס" מליגת ה-JBA. ביוני 2019 חתם על חוזה בקבוצת אילווארה הוקס מליגת העל האוסטרלית. בדצמבר 2019 נפצע בכף רגלו, ועזב את הקבוצה על מנת להחלים ולהתכונן לקראת דראפט ה-NBA‏ 2020. ב-12 משחקיו עם ההוקס קלע 17.0 נקודות, אסף 7.4 ריבאונדים ומסר 6.8 אסיסטים בממוצע למשחק. בפברואר 2020 זכה בפרס "רוקי העונה" של הליגה האוסטרלית. בדראפט ה-NBA‏ 2020 נבחר בול בבחירה השלישית, על ידי שארלוט הורנטס. ב-9 בינואר 2021 הפך בול לשחקן הצעיר ביותר אי-פעם שרושם טריפל דאבל בליגת ה-NBA, כשעשה זאת בגיל 19 שנים ו-140 ימים מול אטלנטה הוקס, שיא זה נשבר על ידי ג'וש גידי כשנה לאחר מכן. ב-21 במרץ 2021 נפצע בפרק כף היד והקבוצה הודיעה שלא ישחק יותר בעונה זו, אך הוא התאושש מהפציעה מהר מהצפוי, ובתחילת מאי חזר לשחק. בול זכה בתואר רוקי העונה של עונת 2020/2021. מדיה וקבצים בנושא לאמלו בול בוויקישיתוף לאמלו בול, ברשת החברתית פייסבוק לאמלו בול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לאמלו בול, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN ניו יורק טיימס, "מגיל 14 הרגשתי שאהיה ב-NBA": לאמלו בול הופך חלומות למציאות. ריאיון, באתר הארץ, 15 במאי 2021 סטטיסטיקות הקריירה של בול, באתר realgm.com Injury Update: LaMelo Ball Fractures Right Wrist, באתר ה-NBA, ‏21 במרץ 2021 (באנגלית) ספורט הארץ, [לאמלו בול זכה בתואר רוקי העונה של ה-NBA לאמלו בול זכה בתואר רוקי העונה של ה-NBA], באתר הארץ, ‏16.6.21
דאצ'יה לוסטון

דאצ'יה לוסטון (ברומנית: Dacia Lăstun) הייתה מכונית סופרמיני עירונית מתוצרת יצרנית הרכב הרומנית דאצ'יה (Tehnometal) אשר יוצרה בין השנים 1988–1991. סך הכול יוצרו 6,532 יחידות. 2 דלתות (משנת 1989 - 3 דלתות האצ'בק) 4 נוסעים (2 מושבים קדמיים למבוגרים, 2 מושבים אחוריים לילדים) מנוע קדמי - 0.5 ליטר תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 26.0 שניות יוצרו 3 סדרות: בסדרה הראשונה - גוף הרכב היה עשוי מפיברגלס, הסורג הקדמי שולב לתוך מכסה המנוע. בסדרה השנייה אלמנטים של גוף הרכב היו עשויים ממתכת ופיברגלס, הדלתות היו ממתכת, בסדרה השלישית שיוצרה לאחר שנת 1989 נוספו אורות ערפל אחוריים, דלת אחורית חיצונית, והסורג הקדמי הופרד ממכסה המנוע. דאצ'יה פיק אפ דאצ'יה סולנזה מדיה וקבצים בנושא דאצ'יה לוסטון בוויקישיתוף דאצ'יה לוסטון, סרטון באתר יוטיוב "דאצ'יה לוסטון" adevarul.ro/life-style/auto/foto-povestea-lastunului-autoturism-interzis-protectia-consumatorului "דאצ'יה לוסטון" promotor.ro/masini-noi/dosar-analize/aceasta-dacia "דאצ'יה לוסטון" autogreen.ro/auto/dacia-lastun-smartul-romaniei
קארן פיני

קארן פיני (באנגלית: Karen Jo Pini; נולדה ב-30 ביולי 1957) היא דוגמנית אוסטרלית, סגנית מיס עולם לשנת 1976. פיני נולדה בפרת'. ב-1976 השתתפה לראשונה בתחרות יופי, מיס החוף המערבי שבה זכתה, מה שהוביל אותה להשתתפות מיס חוף אוסטרליה שגם שם לקחה את המקום הראשון, לאחר מכן היא עלתה אוטומטית לתחרות "Quest of Quests", תחרות בה נבחרות נציגות אוסטרליה לתחרויות מיס תבל ומיס עולם, שם היא נבחרה למיס עולם אוסטרליה וכנערת החלומות המוזהבים, היא השתתפה בתחרות מיס עולם שנערכה באותה שנה באלברט הול שם הגיעה למקום השני. לאחר התחרות היא ערכה סיורים ברחבי אנגליה וסקוטלנד. היא הופיעה חשופת חזה בעיתון סאן והייתה על שער גיליון דצמבר 1977 של מגזין פנטהאוז, ב-1978 חזרה לאוסטרליה שם הופיעה במהדורה הראשונה של מגזין פלייבוי האוסטרלי ונבחרה לנערת החודש, ב-1979 הצטלמה בצרפת ללוח השנה של חברת "Unipart". ב-1979 הופיעה לראשונה בטלוויזיה בערוץ 9 האוסטרלי שהגישה את הגרלת הלוטו של ניו סאות' ויילס, תפקיד אותו ביצעה עד 1991, מ-1979 עד 1982 שיחקה באופרת הסבון "הרופאים הצעירים", סדרת הדרמה הרפואית הראשונה שנוצרה באוסטרליה העוקבת אחר חייהם של הרופאים והעובדים בבית חולים אוסטרלי שם היא גילמה את האחות שרי אנדרוס. היא גם התארחה מספר פעמים בתוכנית "המופע של פול הוגאן". קארן פיני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרב וילטון (871)

קרב וילטון (באנגלית: Battle of Wilton) נערך במאי 871 בין האנגלו-סקסונים של ממלכת וסקס לוויקינגים הדנים, אשר השתייכו לצבא הוויקינגי הגדול, סמוך לכפר וילטון שבווילטשייר. היה זה הקרב הראשון עליו פיקד אלפרד הגדול, כחודש לאחר הכתרתו, ובסיומו זכו הדנים בניצחון. עם זאת, הגיע אלפרד להסכם עם הדנים, אשר תמורת סכום כסף גדול עזבו את תחומי ממלכתו ופנו לעבר ממלכת מרסיה. לאחר קרב מרטון, בו ספגו האנגלו-סקסונים פעם נוספת אבדות כבדות אשר דלדלו את כוחם, החלו להגיע ידיעות על הגעת צי תגבורת דני לרדינג (המכונה "צבא הקיץ הגדול", Great Summer Army). כחודש לאחר מרטון מת אתלרד הראשון ב-23 באפריל (או ב-15 באפריל), ככל הנראה כתוצאה מפציעה שספג במהלך הקרב, ואלפרד, האחרון מבין חמישה אחים, הפך למלך וסקס. זמן קצר לפני הקרב במרטון, ומחשש לתוצאותיו, נועדו אתלרד ואלפרד בסווינבורג וגיבשו הסכם ירושה חדש. תנאי ההסכם קבעו שבמקרה מוות של אחד מהם יועבר הרכוש המשותף אשר הוריש להם אביהם, אתלוולף, לידי האח שיישאר בחיים. חלק מרכושו של האח המת יועבר לאחיו וחלק לידי ילדיו. בהסכם זה הכתיר אתלרד את אלפרד כיורשו, אך למעשה קבע שגם בנו של אלפרד, אדוארד, ימלוך אחריו וישאיר את בניו של אתלרד, אתלהלם ואתלוולד, מחוץ לירושה. בניו של אתלרד היו צעירים מדי, ובמצב בו הייתה שרויה הממלכה היה זה הצעד ההגיוני למנות את אלפרד כיורש. במאי 871, כחודש לאחר הכתרתו, נאלץ המלך אלפרד לעמוד בפני הצבא הדני המתוגבר בעוד צבאו שלו הלך והתדלדל כתוצאה מהקרבות האחרונים וממספר רב של התכתשויות לא מתועדות. וילטון ממוקמת במישור, סמוך לצומת אסטרטגית שמקורה בתקופת שלטון הרומאים באי, ושליטה על דרכים אלה הייתה מאפשרת לדנים לנוע בחופשיות רבה ברחבי הממלכה. הצבאות היריבים לחמו זה בזה מתוך מערכים של "קיר מגנים". בתחילה נטה הקרב לטובת האנגלו-סקסונים והדנים החלו לסגת, וכתוצאה מכך שברו האנגלו-סקסונים את המערך שלהם ופתחו במרדף. ככל הנראה קיוו האנגלו-סקסונים לרדוף אחר הדנים עד לבסיסם ולזכות בשלל בדרכם, בדומה לשלב האחרון של קרב אשדון. הפעם הצליחו הדנים להיערך מחדש במהירות, תקפו את האנגלו-סקסונים הלא מאורגנים והביסו אותם. אלפרד הובס בקרב הראשון בפיקודו כמלך מכיוון שלא רצה או שלא היה מסוגל לרסן את כוחותיו מלצאת למרדף ולשמור על מערך מסודר. לאחר התבוסה בקרב ועל מנת להרוויח זמן, הגיע אלפרד להסכם עם הדנים, אשר ספגו גם הם אבדות כבדות ומצידם העדיפו לפעול בשטחים בהם ייתקלו בהתנגדות פחותה. תמורת תשלום נכבד פינו הדנים את כוחותיהם מהממלכה, תוך שהם נוטשים את רדינג ומקימים בסיס חדש בלונדון שבממלכת מרסיה, בו בילו את החורף. במהלך חמש השנים הבאות ערכו הדנים מסעות כיבוש וביזה באזורים אחרים באי הבריטי והניחו לממלכת וסקס, עד לחידוש פלישתם בשנת 876. Abels, Richard. Alfred the Great: War, Kingship and Culture in Anglo-Saxon England. Routledge, 2013. ISBN 1317900413. Merkle, Benjamin R. The White Horse King: The Life of Alfred the Great. Thomas Nelson, 2009. ISBN 1418581038 "Timeline: 871-899", Anglo-Saxons.net Wiltshire Community History, Wiltshire Council Anlezark, Daniel. Alfred the Great. Arc Humanities Press, 2017. ISBN 1942401299 Merkle, עמודים 67–70 Abels, עמודים 132-135 Halfond, Gregory I. The Medieval Way of War: Studies in Medieval Military History in Honor of Bernard S. Bachrach. Routledge, 2016. ISBN 1317024192. עמודים 49–50 Merkle, עמודים 75-79 Plummer, Charles (1911). "Alfred the Great". In Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica. 1 (11th ed.). Cambridge University Press. עמוד 582 Abels, עמודים 137–138, 140–147
נוריקו אנו

נוריקו אנו (ביפנית: 阿武教子; באנגלית: Noriko Anno;‏ נולדה ב-23 במאי 1976) היא ג'ודוקא יפנית, האלופה האולימפית מאתונה 2004. אנו מחזיקה בארבע מדליות זהב ומדליית כסף מאליפויות העולם, כמו כן זכתה במדליות זהב במשחקי אסיה ובאוניברסיאדה. המדליה הראשונה בה זכתה בקריירה המקצועית הייתה מדליית ארד בטורניר הבינלאומי 'Fukuoka tournament Japan', בו התחרתה בקטגוריית המשקל הפתוח. בפברואר 1993 השתתפה בטורניר פריז היוקרתי 'Tournoi de Paris' וזכתה במדליית ארד בקטגוריית המשקל מעל 72 ק"ג לאחר שגברה על בת-ארצה קאורי סוזוקי בקרב על המדליה. כאשר הייתה בת 17, אנו השתתפה באליפות העולם לשנת 1993 שנערכה בהמילטון שבקנדה. היא התחרתה בקטגוריית המשקל מעל 72 ק"ג וזכתה במדליית הכסף. בקרב הראשון שלה אשר היה בשלב שמינית הגמר, גברה אנו על ביאטה מקסימוב הפולנייה. ברבע הגמר אנו ניצחה את שרון לי הבריטית ובחצי הגמר ניצחה את מוניק ון דר לי ההולנדית. בגמר אנו הפסידה בניקוד יוקו ליוהנה האגן הגרמנייה כעשר שניות לתום הקרב כאשר ניסתה לעצור התקפה של הגרמנייה והחליקה. באוקטובר 1994 השתתפה במשחקי אסיה וזכתה במדליית זהב בקטגוריית המשקל הפתוח לאחר שניצחה בגמר את שיאו ינמין הסינית. ב-27 באוגוסט 1995, אנו התחרתה באוניברסיאדת פוקואוקה וזכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל הפתוח כאשר גברה בקרב הגמר על מרתה קולודזיצ'יק הפולנייה. באליפות העולם בשנת 1997 שנערכה בפריז, אנו התחרתה בקטגוריית המשקל עד 72 ק"ג וזכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון אנו ניצחה את ילנה מיצ'וביץ' המונטנגרית, בשמינית הגמר היא ניצחה את סימונה ריכטר הרומנייה וברבע הגמר ניצחה את אנה למפלוסי ההונגרייה. בחצי הגמר ניצחה את אסתה אסומבה הצרפתייה ובגמר גברה על דיאדניס לונה הקובנית לאחר שביצעה תרגיל אוצ'י-גארי מוצלח. באליפות העולם בשנת 1999 שנערכה בברמינגהאם, אנו התחרתה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג וזכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית הזהב. בקרב הראשון של אנו, בשלב שמינית הגמר, היא גברה על יואן לין סו מטאיפיי. ברבע הגמר היא ניצחה את אסתר סן מיגל הספרדייה ובחצי הגמר ניצחה בעונשים את קאנג מין-ג'אונג הקוריאנית. בגמר אנו התמודדה מול יין יופנג הסינית ופיגרה בעונשים לאורך רוב הקרב, אך כ-50 שניות לסיום אנו ביצעה תרגיל אוצ'י-גארי מוצלח שהעניק לה איפון וניצחון. באליפות העולם בשנת 2001 שנערכה במינכן אנו התחרתה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג ושוב זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה בגמר על יוריסל לבורדה הקובנית. באליפות העולם בשנת 2003 שנערכה באוסקה שביפן, אנו התחרתה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג וזכתה בזהב ובתואר העולמי בפעם הרביעית ברציפות. בקרב הראשון אנו ניצחה את לורטה אדוארדס האמריקאית, בשמינית הגמר ניצחה את צרנקאנד דורג'גוטוב המונגולית וברבע הגמר ניצחה את יין יופנג הסינית. בחצי הגמר אנו גברה על אסתר סן מיגל הספרדייה ובגמר ניצחה שוב את יוריסל לבורדה הקובנית בשחזור הגמר הקודם. באולימפיאדת אתונה בשנת 2004, אנו התחרתה בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג וזכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון שלה אשר היה בשלב שמינית הגמר, אנו ניצחה את קייבי פינטו מוונצואלה. ברבע הגמר אנו ניצחה את לוצ'יה מוריקו האיטלקייה ובחצי הגמר היא ניצחה בניקוד יוקו את סלין לוברה הצרפתייה לאחר שהקרב נכנס לניקוד זהב. בגמר פגשה את ליו שיה הסינית וניצחה באיפון 22 שניות לסיום הקרב לאחר תרגיל סיאו-נאגי מוצלח. נוריקו אנו, באתר olympedia.org נוריקו אנו, באתר איגוד הג'ודו העולמי נוריקו אנו, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside. הקרב מול יין יופנג בגמר אליפות העולם 1999, אתר JudoInside. הקרב מול ליו שיה בגמר האולימפי באתונה 2004, אתר JudoInside.
שיטת נורדוף-רובינס לטיפול במוזיקה

שיטת נורדוף-רובינס לטיפול במוזיקה, הידועה גם בשם טיפול קריאטיבי במוזיקה, התפתחה במשך 17 שנות עבודה משותפת של פול נורדוף וקלייב רובינס שהחלה ב-1958. במקור פותחה שיטת הטיפול עבור ילדים בעלי מוגבלויות שונות, כמו עיכוב התפתחותי, מוגבלויות פיזיות או נפשיות. פול נורדוף, מוזיקולוג, מטפל במוזיקה ומושפע מתורות אנתרופוסופיות, הושפע מעקרונות בתורתו של רודולף שטיינר, מייסד האנתרופוסופיה. שיטת נורדוף-רובינס בטיפול במוזיקה מעוגנת בהנחת העבודה המאמינה שכל אחד מגיב למוזיקה, לא משנה כמה חולה הוא או נכה. השיטה מתבססת על תפיסת המוזיקה כבעלת איכויות ייחודיות בשיפור ובפתיחת ערוצי תקשורת, מחוללת שינוי ומביאה להתפתחות יצירתית בכל אחד. מטפלים בשיטת נורדוף-רובינס פועלים בכל רחבי העולם ומרכזי טיפול והכשרה קיימים בארצות המערב וכן בדרום אפריקה ואף במזרח הרחוק. Karkou, Vassliki (2006). Arts Therapies: A Research-based Map of the Field. Elsevier Health Sciences. pp. 132ff. ISBN 978-0443072567. Adler, Constance (11 בפברואר 1991). "See Me, Feel Me, Touch Me, Heal Me". New York Magazine. {{cite news}}: (עזרה) Nordoff, Paul; Robbins, Clive (2004). Therapy in Music for Handicapped Children. Barcelona Publishers. ISBN 978-1891278198. Guerrero, Nina; Marcus, David; Turry, Alan (2014). "Nordoff-Robbins Music Therapy". In Wheeler, Barbara (ed.). Music therapy Handbook (2nd ed.). Phoenixville: Guilford. ISBN 9781462518036. Simpson, Fraser (2009). The Nordoff-Robbins adventure : fifty years of creative music therapy. London.: James & James Publishers. ISBN 9781906507060. שיטת נורדוף-רובינס לטיפול במוזיקה, ברשת החברתית פייסבוק שיטת נורדוף-רובינס לטיפול במוזיקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שיטת נורדוף-רובינס לטיפול במוזיקה, ברשת החברתית אינסטגרם שיטת נורדוף-רובינס לטיפול במוזיקה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה ובנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריס קארמק

ג'יימס כריסטופר קארמק (באנגלית: James Christopher Carmack;‏ נולד ב-22 בדצמבר 1980) הוא שחקן, זמר ודוגמן אמריקאי. מוכר מתפקידיו בתור לוק וורד בדרמת הנעורים "The O.C.‎" ויל לקסינגטון בסדרת הדרמה "נאשוויל" ובשל הופעתו בתור ד"ר לינקולן בסדרת הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי". קארמק נולד בוושינגטון הבירה וגדל בדרווד, מרילנד. יש לו שני אחים, אח ואחות. כילד צעיר, הוא עסק בכל סוגי הספורט: בייסבול, כדורסל, כדורגל והיאבקות. הוא למד בתיכון מגרודר ברוקוויל, מרילנד, שם תשומת הלב שלו פנתה לתיאטרון והוא החל לעבוד על שלוש הפקות בשנה, על הבמה ומחוצה לה. לאחר סיום התיכון הוא החל ללמוד אומנות באוניברסיטת ניו יורק, אולם הוא עזב את לימודיו לאחר שסוכן הדוגמנים ג'ון יאנלה גילה אותו. צלם האופנה ברוס ובר אמר שהוא הדוגמן שחיפש עבור אברקרומבי אנד פיץ'. הוא גם דגמן לקטלוגים של לורד אנד טיילור, טארגט, מייסיס, נאוטיקה ולמגזין Elle הצרפתי. לאחר שנתיים בניו יורק, עבר ללוס אנג'לס על מנת לקדם את קריירת המשחק שלו. בשנת 2004 גילם את טוד בסרט "מעודדות צמודות 2"; המשך לסרט המצליח "מעודדות צמודות". בשנת 2005 שיחק במספר פרקים של הסדרה "קרובות" ושיחק את אחד התפקידים הראשיים בסרט "אהבה טרופה" לצדה של אמנדה ביינס. בשנת 2006 שיחק בתפקיד קטן בסרט "אני והמזל שלי". מה-16 במרץ עד ה-21 במאי 2006 שיחק קארמק בהפקה של אוף-ברודוויי במחזה "מארחים את מר סלואן" מאת המחזאי הבריטי ג'ו אורטון. המחזה, בבימויו של סקוט אליס, שכלל גם את המועמדים לפרס הטוני אלק בולדווין ויאן מקסוול. עוד באותה שנה, ערך קארמק את הופעת הבכורה שלו בבמה הלונדונית בשחזור נדיר של המחזה "קיץ ועשן" מאת טנסי וויליאמס, מחזה שלא הוצג בלונדון במשך 55 שנה; בו כיכב קארמק לצידה של רוזמונד פייק. המחזה רץ מ-21 באוקטובר עד 25 בנובמבר 2006, ולא הצליח להשלים את המופע המתוכנן שלו. בשנת 2009 שיחק בסרט האימה והמדע-בדיוני "אפקט הפרפר 3: התגלות" ובסרט הפשע והפעולה "סודות בים כחול 2: השונית". בשנת 2010 דיבב את דמותו של גארת' בסרט ההנפשה "אלפא ואומגה". בשנת 2011 שיחק בסרט האימה "ליל הכריש". בשנת 2013, קארמק לוהק לסדרת הדרמה של ABC "נאשוויל" בתור ויל לקסינגטון, שכנם המקסים והסקסי של סקרלט וגונאר, שהוא גם זמר קאנטרי ונגן גיטרה. קארמק הופיע בששת הפרקים האחרונים של העונה הראשונה, וקודם מתפקיד משני לתפקיד ראשי החל מעונה 2. בשנת 2018, קארמק הצטרף כדמות חוזרת לעונה ה-15 של סדרת הדרמה הרפואית הפופולרית של ABC "האנטומיה של גריי" בתפקיד של ד"ר אטיקוס "לינק" לינקולן, אורתופד במקצועו. החל מעונה 16, דמותו של קארמק שודרגה לדמות ראשית. ב-2 במרץ 2016 קארמק התארס לזמרת והמוזיקאית ארין סלאבר; הם נישאו ב-19 באוקטובר 2018. קארמק וסלאבר נפגשו על הסט של "נאשוויל" כאשר סלאבר הופיעה כאחת מזמרות הגיבוי של ג'ולייט בארנס (היידן פנטייר). בתם הבכורה של הזוג, קאי, נולדה ב-30 באוגוסט 2016. ב-21 במרץ 2022, קארמק וסלאבר הודיעו שהם מצפים לתינוקת נוספת. 2015: Pieces of You אתר האינטרנט הרשמי של כריס קארמק כריס קארמק, ברשת החברתית פייסבוק כריס קארמק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס קארמק, ברשת החברתית אינסטגרם כריס קארמק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריס קארמק, באתר AllMovie (באנגלית) כריס קארמק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) כריס קארמק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) כריס קארמק, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) כריס קארמק, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריס קארמק, באתר Discogs (באנגלית) כריס קארמק, באתר Songkick (באנגלית)
הבעל הנצחי (ספר)

הבעל הנצחי (ברוסית Вечный муж) הוא רומן מאת פיודור דוסטויבסקי. העוסק באלמן טרי המגלה שבתו היא פרי אהבה זרה של אשתו המנוחה. הבעל יוצא למסע בו מתעמת עם המאהב ויחד עוסקים במקורה של האהבה בנבכי הנפש הסמויים של האדם. הרומן פורסם לראשונה בשנת 1870 במגזין "Zarya". הספר תורגם לעברת פעמיים: פעם בקובץ יחד עם "מעשה מגעיל", סיפור נוסף של דוסטויבסקי (2011, הוצאת כרמל), ופעם בהוצאת הקיבוץ המאוחד, לבדו (1973). אלכסיי איבנוביץ' ולצ'אנינוב הוא בעל קרקע המתגורר בסנט פטרסבורג ונלחם משפטית על פיסת אדמתו. הוא זוכה לביקור של פאוול פבלוביץ טרסוצקי, מכר ותיק שהתאלמן לאחרונה. ולצ'אנינוב ניהל רומן עם אשתו של טרסוצקי נטליה, והוא מבין שהוא האב הביולוגי של ליזה, בתו בת השמונה של טרסוצקי. ולצ'אנינוב, אשר לא רוצה שביתו הביולוגית תגודל על ידי אלכוהוליסט, דואג להביא את ליזה למשפחה אומנת, שם היא מתה. לאחר מכן מתכנן טרסוצקי להתחתן עם נדיה, בתו בת ה-15 של זאחליובינין עובד המדינה. היא הבת השישית מתוך שמונה. טרסוצקי לוקח את ולצ'אנינוב איתו לבקר את ארוסתו וקונה לה צמיד. טרסוצקי הופך למושא ללעג על ידי בנותיו של  זאחליובינין שנועלות אותו במהלך משחק מחבואים וגנבים. נדיה מביאה את הצמיד לוולצ'אנינוב, ומבקשת ממנו להחזיר אותו לטרסוצקי ולומר לו שהיא לא רוצה להתחתן איתו. נדיה מאורסת בחשאי לאלכסנדר לובוב, נער בן תשע-עשרה. טרסוצקי מבלה את הלילה בביתו של ולצ'אנינוב ומנסה להרוג אותו עם סכין גילוח. ולצ'אנינוב מצליח להגן על עצמו, ופוצע את ידו השמאלית. זמן קצר לאחר מכן, כאשר ולצ'נינוב זוכה במשפט על הקרקע, השניים נפגשים שוב בתחנת הרכבת. טרסוצקי נשוי בשנית, כאשר קצין צבא צעיר נוסע יחד איתו ועם אשתו. אשתו החדשה של טרסוצקי מזמינה את ולצ'אנינוב לבקר אותם, אבל טרסוצקי מבקש ממנו להתעלם הזמנה זו. ובזאת הם נפרדים. הבעל הנצחי הוא אחד הרומנים הפחות מוכרים של דוסטויבסקי. הנושא של בעל מרומה קל יותר מאשר ברומנים האחרים שלו, אבל כמה מבקרים אומרים שזה הרומן שמדורג גבוה בין עבודותיו בגלל הסגנון והמבנה שלה. אלפרד בם מכנה זאת "אחת היצירות השלמות ביותר של דוסטויבסקי ביחס להרכבה ולהתפתחותה". "הבעל הנצחי" הוצג בהבימה בשנת 1999 בכיכובם של חיים חובה, מיכאל כורש, קרן וולף בעיבוד עדנה שביט ובבימויו של שלמה בר-שביט מדיה וקבצים בנושא הבעל הנצחי בוויקישיתוף נילי ברקן, ‏אף אחד לא מציל את הדייסה הזו, באתר גלובס, 8 בדצמבר 1999
יחסי אינדונזיה–אלג'יריה

יחסי אינדונזיה–אלג'יריה (באינדונזית: Hubungan Aljazair dengan Indonesia, בערבית: العلاقات الجزائرية الإندونيسية) הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת אינדונזיה ובין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית. שתי המדינות הן חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. אינדונזיה הייתה אחת מהמדינות שתמכה בעצמאות אלג'יריה. אינדונזיה הייתה פעילה במאבק ובוועדה לעצמאות המדינה. בשנת 1955, ממשלת אינדונזיה ארגנה את כנס אסיה-אפריקה וקראה לאלג'יריה אף על היותה מושבה צרפתית. מיד לאחר שאלג'יריה קיבלה את עצמאותה מצרפת ב-5 ביולי 1962, אינדונזיה הייתה אחת מהמדינות הראשונות שהכירו בעצמאות אלג'יריה. בשנת 1963, נפתחה השגרירות האינדונזית באלג'יר, וזו הייתה אחת מהשגרירויות הראשונות שהוקמו בעיר. בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאלג'יריה הייתה 249 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שמן קוקוס, שמן דקלים, מרגרינה, קפה, סבון ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאלג'יריה לאינדונזיה הייתה 354 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה נפט גולמי ועוד. בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לאלג'יריה הייתה 221 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, גומי, שמן דקלים, קפה ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מאלג'יריה לאינדונזיה הייתה 272 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בעיקר נפט גולמי. אלג'יריה מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה. אינדונזיה מיוצגת באלג'יריה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה באלג'יר, בירת אלג'יריה. Ministry of Foreign Affairs - Algeria, archive.is, ‏2013-06-18 antaranews.com. "Algeria to commemorate Afro-Asian Conference in Bandung - ANTARA News". Antara News (באנגלית). נבדק ב-2018-05-22. Products that Indonesia exports to Algeria (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia imports from Algeria (2016), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית)(הקישור אינו פעיל) Products that Indonesia exports to Algeria (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) Products that Indonesia imports from Algeria (2015), The Observatory of Economic Complexity (באנגלית) (ארכיון) "Embassy of the People's Democratic Republic of Algeria in Jakarta, Indonesia - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-22. "Embassy of Indonesia in Algiers, Algeria - Embassy WorldWide". Embassy WorldWide (באנגלית בריטית). נבדק ב-2018-05-22.
ולדימיר גורביץ'

ולדימיר גורביץ' (ברוסית: Владимир Гуревич) (נולד ב-4 באוגוסט 1959 בלוהנסק (ברית המועצות, כיום באוקראינה) הוא שחמטאי סובייטי-יהודי-אוקראיני בדרגת רב אמן. נכון לינואר 2019, מדורג במקום ה-63 באוקראינה לפי מד כושר. ולדימיר גורביץ' נולד בלוהנסק. לאחר התפרקות ברית המועצות הוא החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות. בשנת 1998 הוענקה לגורביץ' דרגת רב-אמן. בשנים 1993–2002 הוא היה חבר נבחרת המועדון המקומי באליפות אירופה למועדונים ובאליפות אוקראינה למועדונים (רוב התקופה לצד חברו אלכסנדר שניידר). בשנת 1994 הם זכו במקום השלישי. באותה תקופה זה היה המועדון החזק באוקראינה שזכה 7 פעמים באליפות המדינה למועדונים. בשנים אחרונות מתגורר בגרמניה. בין היתר עוסק באימון ילדים במועדון "מכבי יוגנד" בפרנקפורט. באליפות גרמניה למועדונים הוא משחק במועדון SV 1920 Hofheim לצד גנדי גינזבורג שגם גדל בלוגנסק. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר גורביץ' בוויקישיתוף ולדימיר גורביץ', באתר צ'סגיימס (באנגלית) ולדימיר גורביץ', באתר פיד"ה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צליל מכוון (תוכנית טלוויזיה)

צליל מכוון היא תוכנית מוזיקה ישראלית בהנחיית קובי אוז שבמסגרתה הוא פוגש את גדולי המוזיקה הישראלית במסע אחר שורשי הצליל הישראלי מנקודות מבט שונות: אמונה, הומור, להקות, מחאה, להיטים וקול. הסדרה שמה דגש באופן על הצליל, ולא רק על הטקסטים של השירים, מתוך תפיסה שמקצב של שיר, ליין גיטרה, הגרוב של הבס או הטאץ' של האקורדיון הם משמעותיים בהחדרה של השיר לקאנון הישראלי. המסע מורכב ממפגשים אישיים של קובי אוז עם האנשים שמאחורי הצלילים. עם נגנים ומפיקים מוזיקליים. זמרים וכותבי מילים, ומוקד השיחה איתם סובב סביב המוזיקה. 70 פנים מבט לאחור "צליל מכוון", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אתר התוכנית שידורי כאן 11 לערב יום הזיכרון ויום העצמאות, באתר אייס, 4 באפריל 2018 נדב מנוחין‏, טיוח הרמוני: "צליל מכוון" החשובה מפספסת את הפוטנציאל הגדול שבה, באתר וואלה, 1 במאי 2018 שי להב, ‏"צליל מכוון": מבט היסטורי מפתיע על השירים שמלווים את חיינו, באתר מעריב אונליין, 21 באפריל 2018