laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ירח שחור (1975)

ירח שחור הוא סרט קולנוע סוריאליסטי של הבמאי הצרפתי לואי מאל שיצא לאור ב-1975 כהפקה צרפתית/גרמנית. הסרט נחשב על ידי חלק מהמבקרים לאחד הסרטים החשובים בפילמוגרפיה של מאל. מעמד זה התגבש בעשור הראשון של המאה ה-21 למרות שרוב מוחץ בקרב הצופים והמבקרים סברו (וחלקם עדיין סבורים) שהסרט כשל במשימתו. הסרט שודר בישראל מספר פעמים בתחילת שנות האלפיים בפינת הצגה שנייה בערוץ הילדים. נערה בלונדינית נוסעת במכונית בדרך שוממת ובטעות דורסת קיפוד שמתהלך באיטיות על הכביש. היא יוצאת מהרכב כדי לברר מה היא דרסה ומשום מה לא חוזרת אליו. מתברר שמתחוללת מלחמת מינים ונראה שידם של הגברים על העליונה. היא בורחת ומגיעה לאחוזה שבה נמצאים חיות ובני אדם תמהוניים. הסרט מושפע בבירור מעליסה בארץ הפלאות. כמו כן ציין מאל שההצלחה של אידאולוגיות נשיות ו"תחייתה" המחודשת של הדת בעשור שקדם להפקת הסרט היוו גורם השפעה גם הן. בסרט ניכרת גם השפעתו של סלבדור דאלי, בדמות הגבינה השווייצרית והנמלים והשפעה של פרויד ויונג. תחומים נוספים המשפיעים על הסרט הם: אלכימיה (חד קרן) לילית (הדמות הראשית בשם לילי והאח האחות לילי) ואסטרולוגיה. לואי מאל סיפר שביסס את הסרט על חלומות שחלם, ושהרכיב את התסריט בדרך האלתור. כמו כן, הסרט נעשה בשנות השבעים, עשור שחווה גל של סרטים מסוגה זו. בסרט משחקים מספר שחקנים מפורסמים; זהו סרטה האחרון של השחקנית היהודיה מגרמניה תרזה גיזה, שנפטרה זמן קצר לאחר תום הצילומים והסרט הוקדש לה. כמו כן, מככב בסרט, בן טיפוחיו של אנדי וורהול וסמל המין של אותן שנים, ג'ו דלסאנדרו שלא מוציא מילה מפיו לאורך כל הסרט. הדמות הראשית בסרט מגולמת על ידי קתרין הריסון, נכדתו של רקס הריסון. לילי (קתרין הריסון) - נערה בלונדינית דמוית עליסה (עליסה מארץ הפלאות). זקנה (תרזה גיזה) - זקנה שנמצאת במיטה בחדרה, נוירוטית במקצת. בעלה הוא חולדה בשם המפרי. היא מדברת עם דמות אלמונית דרך רדיו ישן, ומדווחת לו על המתרחש במלחמה ועל מקומות לא קיימים שה"חיילים" כבשו. האח והאחות לילי (ג'ו דלסאנדרו ואלכסנדרה סטיוארט) - צמד אחים שלא מוציא הגה כל הסרט. כנראה מנהל בית יתומים בצמוד לאחוזה. בסוף הסרט הם פותחים בסצנת קטטה ארוכה ונעלמים לתוך הרקע. ילדים - ילדים וילדות ערומים שרודפים אחרי חזיר ואחר כך מסתבר שיש להם כישרון בשירת אופרה. חד קרן - חד קרן שלילי רודפת אחריו במשך מחצית מהסרט. כשהיא פוגשת אותו מתברר שבניגוד למיתולוגיה המקובלת הוא די ציני, לא תמים, ובעל חוש הומור. פרחים - פרחים שלילי דורכת עליהם בטעות והם מתחילים לבכות. חזיר - חזיר במטבח של האחוזה. הוא שומר על כוס גדולה של חלב אותה הוא אוהב. נראה שהוא אומר ללילי את המילה "חלב" בצליל חזירי. הצופים והמבקרים מצאו את הסרט כסובל מבעיות מבניות, ניסיון של ריאליסט לעשות סוריאליזם. שטותי וצביעות. לעומת זאת הסרט זכה להגנה של הפילוסופית סוזן סונטג ושל מספר פסיכולוגים לילדים שמצאו בו טיפול מעניין בנושאים פסיכולוגים. הסרט זכה בשני פרסי סזאר ב-1976; הצלם הידוע סוון ניקוויסט זכה בפרס על הצילום ואנשי הקול לוק פריני ונארה קולרי זכו בפרס על הסאונד. "ירח שחור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ירח שחור", באתר נטפליקס "ירח שחור", באתר AllMovie (באנגלית) "ירח שחור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ירח שחור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ירח שחור, אתר TCM ירח שחור, אתר ROVI http://www.aquamoonlight.co.uk/lilith-dark-moon.html] http:/astrology.about.com/od/foundations/p/DarkMoon.htm Phil Plait's Bad Astronomy: Misconceptions, www.badastronomy.com [1]
קונצרט השנה החדשה בווינה

קונצרט השנה החדשה בווינה (בגרמנית: Das Neujahrskonzert der Wiener Philharmoniker) הוא קונצרט מוזיקה קלאסית שנערך מדי שנה בליל השנה החדשה באולם הקונצרטים של המוזיקפראיין שבווינה על ידי הפילהרמונית של וינה ונחשב לאחד הקונצרטים היוקרתיים בעולם. המופע מצולם ומועבר בשידור ישיר ליותר מ-50 מיליון צופים ב-72 מדינות שונות. המנצח על הקונצרט מוחלף בכל שנה. המוזיקה העיקרית שמנוגנת בקונצרט היא של משפחת שטראוס - יוהאן שטראוס (האב), יוהאן שטראוס (הבן), יוזף שטראוס ואדוארד שטראוס. בנוסף ליצירות של בני משפחת שטראוס מנוגנות גם יצירות של מלחינים שרבים מהם פעלו באוסטריה ובאימפריה האוסטרו-הונגרית כגון וולפגנג אמדאוס מוצרט, יוזף הלמסברגר הבן, יוזף לאנר, פרנץ שוברט, פרנץ פון סופה, אמיל פון רייזניקק, קארל ציהרר ואוטו ניקולאי (שהקים את התזמורת הפילהרמונית של וינה). ב-2009 נוגנו בעיקר יצירותיו של יוזף היידן לציון 200 שנה למותו. בדרך כלל כולל הקונצרט כתריסר יצירות ועוד הדרנים בסוף המופע. סוג היצירות הן ואלסים, פולקות, מזורקות ומארשים. בהדרן הראשון נהוג לנגן פולקה מהירה; ההדרן השני הוא תמיד ואלס הדנובה הכחולה של יוהאן שטראוס הבן; והשלישי תמיד מארש רדצקי של יוהאן שטראוס האב. משך כל הקונצרט הוא שעתיים וחצי. הקונצרט מוצג בכל שנה באולם הקונצרטים של המוזיקפראיין. התזמורת מלווה בקבוצות של רקדני בלט ביצירות נבחרות בחלק השני של המופע הרוקדים על רקע נופי וינה ואתרים בולטים באוסטריה. הרקדנים הם בוגרי הבלט של וינה. החל משנת 1980 מעניקה כמתנה העיר סן רמו שבאיטליה פרחים המקשטים את האולם. הקונצרט הוצג לראשונה בשנת 1939 באולם הקונצרטים של המוזיקפראיין ונוצח על ידי קלמנס קראוס. זו הייתה הפעם היחידה בה בוצע הקונצרט ב-31 בדצמבר ולא ב-1 בינואר. מיתוג הקונצרט בשנתו הראשונה היה "קונצרט מיוחד" ולא כפי שנקרא היום - "קונצרט השנה החדשה". בקונצרט הראשון נוגנו יצירות שהולחנו אך ורק על ידי יוהאן שטראוס הבן. בשנת 2009 הוזמן המנצח הישראלי דניאל בארנבוים לנצח על הקונצרט. בהמשך הוזמן לנצח גם בשנים 2014 ו-2022. קלמנס קראוס - 1939, 1941–1945, 1948–1954 יוזף קריפס - 1946–1947 ווילי בוסקובסקי - 1955–1979 לורין מאזל - 1980–1986, 1994, 1996, 1999, 2005 הרברט פון קאראיין - 1987 קלאודיו אבאדו - 1988, 1991 קרלוס קלייבר - 1989, 1992 זובין מהטה - 1990, 1995, 1998, 2007, 2015 ריקרדו מוטי - 1993, 1997, 2000, 2004, 2018, 2021 ניקולאוס הרנונקור - 2001, 2003 סייג'י אוזאווה - 2002 מאריס יאנסונס - 2006, 2012, 2016 ז'ורז' פרטר - 2008, 2010 דניאל בארנבוים - 2009, 2014, 2022 פרנץ ולזר-מסט - 2011, 2013, 2023 גוסטאבו דודאמל - 2017 כריסטיאן תילמן - 2019, 2024 אנדריס נלסונס - 2020 הקונצרט הוא אירוע מאוד פופולרי באירופה ומחוצה לה אף יותר. מספר המקומות מוגבל והביקוש לכרטיסים הוא כה גדול שיש להזמינם לפחות שנה מראש. חלק ממקומות הישיבה שמורים במסגרת תוכנית מנויים ומספר משפחות מקומיות מעבירות את זכויותיהן מדור לדור. מדיה וקבצים בנושא קונצרט השנה החדשה בווינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונצרט השנה החדשה בווינה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קונצרט השנה החדשה בווינה (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של קונצרט השנה החדשה בווינה (ביפנית) "Riccardo Muti dirigiert das Neujahrskonzert 2018". derstandard.at. 1. Jänner 2017
מנחם ברבש

מנחם ברבש (בן רבי בן שניאורסון) (יולי 1917 - ספטמבר 2006) היה מראשי שירות המודיעין של ההגנה בתל אביב, ולאחר קום המדינה פעיל ציבור. סייע בהקמת יישובים בנגב, השתתף בהכנות ללכידת אייכמן והרברטס צוקורס, ושימש נספח כלכלי בתאילנד. נולד בבלארוס לרחל ולרב ישראל משה ברבש, משפחה מחסידות חב"ד, מצאצאי בעל התניא, (דור שביעי). אביו היה רב בחב"ד. בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ ישראל והיא התיישבה בתל אביב. ריכז את סניף בורוכוב של הנוער העובד והלומד. התגייס לפלמ"ח. התנדב להגיע לגטו ורשה אך התוכנית לא יצאה לפועל. הצטרף לש"י כאחראי על הקשר עם הצבא הבריטי ומשטרת המנדט. ב-10 במאי 1948 נחטף יחד עם יוסף אבידר ושני אנשי הגנה נוספים, על ידי אנשי לח"י. החטיפה בוצעה על ידי אנשי הלח"י שבקשו לשחרר את ראשי הלח"י בחיפה שנעצרו שלושה ימים קודם לכן על ידי ההגנה, שבקשה למנוע פעילות של הלח"י נגד הבריטים. ברבש וחבריו הוחזקו במלונת שומרים בכרם ליד זכרון יעקב. לאחר מספר ימים הושג הסכם בתיווך לוי אשכול לשחרור הדדי של חטופי ההגנה והלח"י עם התחייבות של הלח"י שלא לפעול נגד הבריטים וברבש שוחרר. במלחמת העצמאות נפצע בהפצצת מטוסים מצרים. לאחר מלחמת העצמאות מונה על ידי שרת העבודה גולדה מאיר למנהל מחוז הנגב של משרד העבודה. בתפקידו סייע בהקמת יישובים חדשים ואכלוסם בעולים, בסלילת כבישים ובהקמת מפעלים בנגב. בין היתר עזר להקים את העיר דימונה. בשנת 1958 יצא לדרום אמריקה בשליחות המגבית היהודית והשתתף בהכנות ללכידת אדולף אייכמן. לאחר החטיפה הוכרז כאישיות בלתי רצויה וחזר עם משפחתו לישראל. בשנת 1963 התמנה לאחראי על עיירות הפיתוח בישראל. בתקופה זו יצא בשליחות "כלל" לארגנטינה. בעת שהותו בארגנטינה התבקש על ידי חברו מאיר עמית לסייע לחוליה שרדפה אחרי הרברטס צוקורס. שימש כתצפיתן החוליה, ולאחר החיסול, היה מבוקש על ידי האינטרפול. בשנים 1968–1972 היה הנספח הכלכלי בשגרירות ישראל בתאילנד והניח את היסודות לשיתוף פעולה עם הארצות השכנות. בשנים 1973–1982 היה אחראי על הדיור בצפון הארץ בחברת עמיגור. לאחר שפרש ניהל את קרן "תנופה לצמיחה" שהקימו יצחק בן אהרון וישראל קיסר. ברבש כתב את הספר "האופציה הגרעינית של מדינת ישראל", שבו ניסה להעלות נושא-לוואי לבעיית האיום הגרעיני הנוגע לישראל והציג שאלות והערות בתחום המהותי-העקרוני. בשנת 1945 התחתן ברבש עם רות הבר ונולדו להם 3 ילדים: אורי, בני והאחות הצעירה חני פרל-ברבש. האופציה הגרעינית של מדינת ישראל, הוצאת כרטא אורי דרומי, מחטופי הלח"י וממחסלי "התליין מריגה", באתר הארץ, 17 באוקטובר 2006 אתר "Billiongraves" יהודה לפידות, חזרה לחטיפות, אתר דעת יוסף איזר, בדרך לצה"ל, עמ' 303 סלילת הכביש לסדום, בתמונה גולדה מאיר עם מנחם ברבש גולדה בביקור בדימונה בבנייתה, בתמונה גולדה מאיר עם מנחם ברבש נירית אנדרמן, עכבר העיר אונליין, "אקציה" במקום "אקשן", באתר הארץ, 22 באוקטובר 2008 מנחם ברבש, שבירת כלים מסוכנת, באתר הארץ, 14 במרץ 2001 האופציה הגרעינית של מדינת ישראל באתר סימניה
מהדובים באהבה

מהדובים באהבה (באנגלית: The Care Bears Movie) הוא סרט הנפשה קנדי משנת 1985. הסרט הוא מהראשונים שהתבססו ישירות על דמויות מסדרת צעצועים - דובי הצעצוע "דובוני אכפת לי". בעקבות הצלחת הסרט נוצרו שני סרטי המשך, "דובוני אכפת לי: דור חדש" ‏(1986) ו"דובוני אכפת לי בארץ הפלאות" (1987), במקביל לכיכובן של הדמויות גם במדיות אחרות (סדרת טלוויזיה, קלטות וידאו ועוד). בסרט מתוארות הרפתקאותיהם של דובוני "אכפת לי", המתגוררים בין העננים בארץ "אכפתיה". לדובים צבעים שונים, ולכל אחד מהם סמל ייחודי על בטנו המייצג תכונה ייחודית באישיותו. בסרט מוצגים גם הדודנים והחברים של דובוני אכפת לי, שעוזרים להם. יחד יוצאת החבורה למשימות "אכפתיות" בעולם, כגון סיוע לשני ילדים בודדים למצוא הורים חדשים. הרוח ששולטת על קוסם צעיר מנסה לפגוע בעבודתם, אך הם גוברים עליה ומשחררים את הקוסם מהכישוף. לאור הרווחים הגבוהים שגרף הסרט בקופות במהלך שנת 1985 (1.8 מיליון דולר קנדי), זכה הסרט בפרס "Golden Reel Award" הקנדי, עבור הסרט הקנדי הרווחי ביותר בשנה. אתר האינטרנט הרשמי של מהדובים באהבה "מהדובים באהבה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מהדובים באהבה", באתר AllMovie (באנגלית) "מהדובים באהבה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מהדובים באהבה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מהדובים באהבה", באתר Metacritic (באנגלית) "מהדובים באהבה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורת DVD, באתר thedigitalfix (באנגלית) ביקורת DVD, באתר DVDtalk (באנגלית) על הסרט, באתר Epinions (באנגלית) על הסרט, באתר Mutant Reviewers from Hell (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Baby I Love U!

Baby I Love U! (בעברית: אהובי אני אוהבת אותך!) הוא סינגל של זמרת הפופ האמריקאית ג'ניפר לופז. השיר יצא לאור ב־23 במרץ 2004. השיר הוא הסינגל הרביעי והסוגר מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, This Is Me... Then. השיר הגיע אל המקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-3 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי ג'ון ברי, קורי רוני, מר דאיו וג'ניפר לופז בעצמה, והופק על ידי דן שיי וקורי רוני גם כן. בנוסף, השיר עצמו נכלל בפסקול הסרט "Gigli" וזכה להצלחה נאה בעקבות זה. לופז הוציאה גרסת רמיקס לשיר עם הזמר אר קלי. אותה הגרסה מעולם לא יצאה כגרסה רשמית, אך נכללה בדיסק בונוס באלבום, אבל גם גרסה זו לא הצליחה להשיג את ההצלחה שהסינגלים הקודמים הצליחו להשיג. במצעדים השיר לא זכה להצלחה רבה כמו קודמיו, אך בכל זאת הצליח להגיע לחמישייה הפותחת בבריטניה. השיר נחשב לאחד מהסינגלים הפחות מצליחים של לופז בארצות הברית, כאשר הגיע רק למקום ה־72 בבילבורד הוט 100. גם גרסת הרמיקס. השיר הושמע מספר מועט של פעמים בתחנות הרדיו האמריקאיות. השיר נחל כישלון גם במדינות אחרות, אולם בבריטניה הפך השיר ללהיט כשהגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי עם מכירות של יותר מ־80,000 עותקים. בסך הכל, מכר הסינגל כמיליון עותקים בכל העולם. בנוסף לשיר יצא ווידאו קליפ אשר הועלה אחרי זמן רב לערוצה של הזמרת, אך בכל זאת הצליח לצבור כמות צפיות נכבדת והוא אחד מהנצפים ביותר מן האלבום. נכון להיום מונה הצפיות שלו עומד על כ-6 מיליון צפיות. מידע על היצירה "Baby I Love U!" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Baby I Love U!" באתר AllMusic סרטון השיר "Baby I Love U!" באתר יוטיוב "Jennifer Lopez Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-01-25. Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Baby I Love U! - Jennifer Lopez | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Stats: Jennifer Lopez | The Receipts - Classic ATRL, classic.atrl.net (באנגלית) (ארכיון) JenniferLopezVEVO (2009-10-02), Jennifer Lopez - Baby I Love U!, נבדק ב-2018-01-25 ®R&R :: Going For Adds™ :: CHR/Top 40, ‏2014-12-06 Baby I Love U, 2004-03-08, נבדק ב-2018-03-28
המנון צ'כיה

ההמנון הלאומי של צ'כיה הוא "היכן ביתי?" (בצ'כית: Kde domov můj). משמש כהמנון צ'כיה מאז פיצול צ'כוסלובקיה בשנת 1993. דגל צ'כיה סמל צ'כיה מדיה וקבצים בנושא המנון צ'כיה בוויקישיתוף מידע על היצירה "המנון צ'כיה" באתר מיוזיק בריינז
הליקאז

הליקאז הם קבוצת אנזימים שחיוניים לאורגניזמים חיים. חלבונים אלה הם חלבונים נעים, הפורמים את המבנה הדו-גדילי של מולקולת ה-DNA על ידי פירוק קשרי המימן בין הבסיסים בשני הגדילים. פגם בגן המקודד להליקאז גורם לסינדרום ורנר[1], שמאופיינת בהזדקנות מוקדמת. לתהליכים תאיים רבים (בהם שכפול DNA, תעתוק, תרגום, שחלוף, תיקון DNA) דרושה הפרדה בין גדילים של חומצות גרעין. על מנת להפריד בין הגדילים, של הסליל הכפול של ה-DNA, או על מנת להפריד את סליל של RNA מ-DNA, מולקולת ההליקאז משתמשת בהידרוליזה של ATP, באמצעותם נשברים קשרי המימן בין זוג הבסיסים. ההליקאזים נעים לאורך הגדיל הכפול של חומצת הגרעין באופן כיווני ספציפי לכל אנזים. הליקאזים מקבלים מספר צורות ומצבים אוליגומריים שונים. מחקרים הראו שיש הליקאזים פסיביים[2], בהם אין זירוז של ההפרדה, ואילו יש שממלאים תפקיד פעיל בזירוז של הפרדת הגדילים תוך שימוש באנרגיה המופקת מהידרוליזת ATP. ‏[3] [4] נראה שהליקאזים מעבדים מהר יותר אין ויוו מאשר אין ויטרו, לאור נוכחותם של חלבונים שמסייעים לערעור היציבות של צומת המזלג (fork junction). מדיה וקבצים בנושא הליקאז בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון ביסקו

ג'ון ביסקו (באנגלית: John Biscoe; ‏ 28 ביוני 1794–1843) היה מגלה ארצות וימאי בריטי ששרטט לראשונה את קו החוף של יבשת אנטארקטיקה. אף על פי שהגיע לחצי האי האנטארקטי עשר שנים לאחר האדמירל הרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן, היה הראשון שרשם את תגליתו בבריטניה תחת השם "ארץ גרהאם". כן גילה את איי ביסקו הקרויים על שמו (65°26′S 065°30′W﻿ / ﻿65.433°S 65.500°W﻿ / -65.433; -65.500) ואיים נוספים. נולד בעיר אנפילד, מידלסקס, אנגליה. בגיל 17 הצטרף לצי המלכותי הבריטי ולחם במלחמת 1812 נגד ארצות הברית. לאחר 1815 שימש כקצין ראשון בצי הסוחר. ב-1830 התמנה על ידי חברת ציד הליוותנים Samuel Enderby & Sons לרב חובל על ספינת הבריג "טולה" (Tula) וראש משלחת שנועדה למצוא שטחי ציד לווייתנים חדשים באוקיינוס הדרומי. בדצמבר הגיעה ה"טולה" יחד עם ספינת הליווי "לייבלי" (Lively) לאיי שטלנד הדרומיים. ב-22 בינואר 1831 חצו הספינות את חוג הקוטב הדרומי. ב-24 בפברואר התגלה רכס הרים, שזוהה על ידי ביסקו בצדק כחלק מהיבשה. הוא קרא ליבשה זו בשם "ארץ אנדרבי" (67°30′S 053°00′E﻿ / ﻿67.500°S 53.000°E﻿ / -67.500; 53.000) על שם חברת האחים אנדרבי לה הייתה שייכת הספינה ששימשה את משלחתו. ב-28 בפברואר גילה מפרץ מצוקי לו קרא "קייפ אן", לימים ייקרא ההר שבראש הצוק "הר ביסקו" (66°10′S 051°22′E﻿ / ﻿66.167°S 51.367°E﻿ / -66.167; 51.367). כל אותה עת שרטט ביסקו את קו החוף אותו גילה. לאחר כחודש חשו רבים מחברי הצוות ברע, ולאחר ששניים מהם מתו מצפדינה, הפליגו הספינות לטסמניה לשם הצטיידות. בראשית 1832 יצאה שוב המשלחת לדרכה. ב-15 בפברואר התגלה האי אדלייד (67°15′S 068°30′W﻿ / ﻿67.250°S 68.500°W﻿ / -67.250; -68.500) וב-17 בחודש התגלו איי ביסקו. ב-21 בפברואר הבחין ביסקו שקו החוף לאורכו הם שטים הוא קו חוף יבשתי (למעשה, חצי האי האנטארקטי) וקרא למקום "ארץ גרהאם" על שם ג'יימס גראהם שהיה הלורד הראשון של הימייה. עד ה-23 באפריל השלים הקפה מלאה של אנטארקטיקה, תוך שהוא מקפיד על שרטוט קו החוף. כך היה לאדם השלישי בהיסטוריה שהקיף את היבשת (לאחר ג'יימס קוק ופביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן). בסיום ההקפה הודיע ללונדון שהוא משוכנע שמדובר ביבשת. בראשית 1833 חזרה ה"טולה" לבריטניה, לאחר שה"לייבלי" התרסקה ליד חופי איי פוקלנד בדרכם חזרה. בהמשך סירב להצעות לנהל מסעות נוספים באזור הקוטב והעדיף מסעות לאיי הודו המערבית. ב-1843, בעת מסע במסגרתו הביא את משפחתו מטסמניה לבריטניה, מת בים והוא בן 48. בנוסף למקומות הגאוגרפיים שנקראו על שמו הונצח שמו בשתי ספינות של הצי הבריטי: (RRS John Biscoe (1944 ו-(RRS John Biscoe (1956. ביוגרפיה במילון הביוגרפיות האוסטרלי אוסף ביסקו ביוגרפיה נוספת באתר אוסטרלי ההיסטוריה של הגילויים באנטארקטיקה ערך באנציקלופדיית כדור הארץ
בל קנטו

בל קנטו (באיטלקית: Bel Canto; בתרגום חופשי: "שירה יפה") היא טכניקת שירה שהתפתחה באיטליה בביצוע והלחנת מוזיקת אופרה. המשמעות היא ביצוע השיר או האריה בקול מלא ובפה פתוח, תוך כדי שימוש בתהודת החזה והראש על מנת להפיק צליל חזק ורב-גוני. בטכניקה זו יש דגש רב על הלגטו, והכוונה לזרימה והמשכיות של הצליל ללא הפסקות ועצירות. ג'ואקינו רוסיני, גאטנו דוניצטי ווינצ'נצו בליני (במחצית הראשונה של המאה ה-19) נחשבים למלחיני הבל קנטו המובהקים ביותר, ביצירותיהם הבל-קנטו הגיע לשיאו, אך עקרונות הבל קנטו ניכרים בכל האופרות האיטלקיות של המאה ה-19 גם אחרי 1840. הסיבה להתפתחות טכניקה זו בעיקר באיטליה, קשורה גם לשפה האיטלקית, שבה התנועות והעיצורים קשורים יחדיו, וכך השפה זורמת בחופשיות על הלשון, וכשהיא נהגית נכון נוצר הדהוד בחללי הפנים. בל קנטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוגבי נכים

רוגבי נכים הוא ענף ספורט קבוצתי לאתלטים בעלי מוגבלות. המשחק דומה למשחק רוגבי רגיל, אך הוא משוחק בידי שחקנים היושבים בכיסאות גלגלים (המעוצבים ייחודית לספורט זה) וחוקיו שונו מעט כך ששחקנים אלה יוכלו לשחק. הספורט פעיל ביותר מ-20 מדינות בכל רחבי העולם ומתקיים גם במסגרת המשחקים הפאראלימפיים מאז המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000). רוגבי הנכים פותח בקנדה ב-1977, ונקרא בתחילה Murderball, דהיינו "כדורצח". בארצות הברית קיבל הענף שם חדש: Quad Rugby מכיוון שהשחקנים שמשחקים בענף חייבים להיות בעלי הפרעות חמורות בהנעתן של שלוש גפיים לפחות. לרוב משחקים בענף אנשים בעלי הפרעות תנועה חמורות בארבעת גפיהם. רבים מהשחקנים מורחים דבק על הכפפות כדי להצליח לאחוז בחישוקי ההנעה של כיסאות הגלגלים[דרוש מקור]. משחק רוגבי נכים מתקיים באולם סגור שרצפתו היא רצפת עץ קשיח. חוקיי הענף כוללים אלמנטים רבים מחוקי כדורסל הנכים, מחוקי הוקי הקרח, מחוקי הכדוריד ומחוקי האיחוד הרוגבי. למרות השם הכמעט זהה, לרוגבי נכים אין כמעט שום דבר משותף עם ענף הספורט שלכאורה מקביל לו, רוגבי. הספורט נתמך על ידי פדרציית רוגבי הנכים העולמית (באנגלית: International Wheelchair Rugby Federation ‏; IWRF), אשר הוקמה ב-1993. האתר הרשמי של פדרציית רוגבי הנכים העולמית (IWRF) האתר הרשמי של פדרציית ענפי הספורט לנכים ולקטועי רגל העולמית (IWAS) רוגבי נכים באתרה הרשמי של ועדת הנכים הבינלאומית (IPC) האתר הרשמי של אגודת רוגבי הנכים של ארצות הברית (USQRA) "רוגבי נכים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קישורי איחוד רוגבי הנכים של קנדה.
ג'יימס ודל

ג'יימס וֶדֶל (James Weddell; ‏ 24 באוגוסט 1787 - 9 בספטמבר 1834) היה ימאי ומגלה ארצות, נווט וצייד בריטי. ב-1823 הגיע לנקודה 15 מעלות מדרום לקו הרוחב הדרומי 74° וזיהה שהוא נמצא בים שולי, שנקרא לאחר מכן על שמו - ים ודל. נולד באוסטנדה שבהולנד. כבר מגיל צעיר שירת על ספינת משא של פחם. ב-1819 נודעו חדשות על ציד רווחי ביותר של כלבי ים באיי שטלנד הדרומיים שפרוותם הייתה יקרת ערך והניבה רווחים עצומים. ודל הציע לשותפיו, בונה האניות ג'יימס סטרצ'ן (James Strachan) וסוכן הביטוח ג'יימס מיטשל (James Mitchell) לצאת למסע ציד באזור. ודל הפליג כרב חובל בספינת בריג בשם ג'יין (Jane) לאיי פוקלנד וחזר עם מטען יקר ערך שהניב רווחים נאים. במסע הבא, שנה מאוחר יותר, פעלו כבר באזור ספינות ציד כלבי ים כה רבות, שאוכלוסיית כלבי הים התדלדלה וודל החליט לחפש שטחי ציד חדשים. בין 1822 ל-1824 הפליג לאיי אורקני הדרומיים כרב חובל על סיפון ה"ג'יין", בעוד עמיתו מתיו בריסביין מפקד על ה"ביופוי" (Beaufoy). הציד לא היה מוצלח ולכן פנו השניים דרומה. הים היה שקט באופן בלתי רגיל וב-23 בפברואר 1823 הגיעו הספינות לקו הרוחב 74°15' S (קו אורך 34°16'45" W), הנקודה הדרומית ביותה אליה הגיע כלי שיט מעולם עד אז (שלוש מעלות דרומה מהישגו של ג'יימס קוק). כיוון שלא נראתה כל יבשה באופק הניח ודל שהים משתרע עד הקוטב הדרומי עצמו, אך החליט לסוב ולשוב צפונה ולא להמשיך ולחקור. באותה שנה הגיע לאזור הספן האמריקאי בנג'מין מורל ודיווח על יבשה לה קרא "דרום גרנלנד החדשה", אך האי לא נצפה יותר מאז ונחשב לדוגמה מובהקת ל"אי תעתוע". לאחר מכן, איש לא הגיע לים עד שנת 1911 אז הגיעה למקום משלחתו של וילהלם פילכנר. ודל ובריסביין חזרו לפוקלנד למשך החורף ולאחר מכן נפרדו דרכיהם. ביולי 1824 שב ודל לבריטניה. ב-1825 הוציא ודל לאור ספר המתעד את רשמיו וחקירותיו. הוא המשיך להיות קברניטה של ה"ג'יין" במסעות באוקיינוס האטלנטי. ב-1829, במהלך מסע מבואנוס איירס לגיברלטר נבקעו בספינה בקעים מסוכנים והצוות עבר לספינה אחרת באיים האזוריים. אולם גם ספינה זו עלתה על שרטון ליד כף ורדה. אובדנה של ה"ג'יין" היה עבור ודל מכה כלכלית אנושה והוא נאלץ להשכיר עצמו כרב חובל שכיר. ודל נפטר בלונדון בן 47, בעוני ובאלמוניות. פרט לים ודל נקרא על שמו סוג של כלב ים, כלב ים ודל (Leptonychotes weddellii). Weddell, James, A voyage towards the South Pole, performed in the years 1822-24, 1825 מדיה וקבצים בנושא ג'יימס ודל בוויקישיתוף ההיסטוריה של הגילויים באנטארקטיקה הביוגרפיה של ג'יימס ודל ערך באנציקלופדיית כדור הארץ ביוגרפיות של חוקרי קוטב ג'יימס ודל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פנקס רשימות

פנקס רשימות (באנגלית: Notepad) היא תוכנת עורך טקסט בסיסית המצורפת למערכות ההפעלה Windows של מיקרוסופט. התוכנה צורפה לכל גרסה של מערכת ההפעלה, מאז שיצאה הגרסה הראשונה של Windows בשנת 1985. Notepad פועלת כתוכנה דלת אמצעים מסוג עורך טקסט, המאפשרת למשתמש לכתוב ולערוך קובצי טקסט. התוכנה מאפשרת לכתוב בשפות הנכתבות מימין-לשמאל ושפות הנכתבות משמאל-לימין; לשם כך, ניתן לשנות את כיוון הכתיבה על ידי לחיצה על המקש הימני שבעכבר וסימון\הורדת הסימון שעל הפרמטר "כיוון קריאה מימין לשמאל". סוג הגופן שבשימוש בתוכנה שונה במשך מספר גרסאות: עד להשקת מערכת ההפעלה Windows 95, הגופן היחידי שניתן היה להשתמש היה Fixedsys. מהשקת Windows 2000 ועד הגרסה הנוכחית של התוכנה, ניתן לשנות את הגופן תחת הלשונית "עיצוב". במערכת ההפעלה Windows 8, שאליה צורפה Notepad בגרסתה העדכנית ביותר, גופן ברירת המחדל הוא Consolas. גם בגודל הקובץ הייתה התוכנה מוגבלת: עד לשחרור מערכת ההפעלה Windows 2000, גודל הקובץ הגדול ביותר שיכל להיכתב היה 64KB. האפשרות לקיצור מקשים גם נוספה עם שחרור Windows 2000, ואיתה ניתן לכתוב קובץ חדש (Ctrl + N), לפתוח קובץ (Ctrl + O), לשמור קובץ (Ctrl + S), הדפסה (Ctrl + P) ועוד רבים. Notepad מאפשרת לשמור את קובץ הטקסט בקידודים Unicode, ANSI, UTF-8, או Unicode Big Endian. כברירת מחדל סיומת הקובץ אשר תגרום לקובץ להיפתח באמצעות פנקס רשימות היא txt, ניתן לערוך כל קובץ למעשה על ידי שינוי סיומתו ל-txt. ניתן לשמור קובצי טקסט גם בסיומות html. (שתהפוך את הטקסט לקוד HTML), הסיומת css. (שתהפוך את הטקסט לקוד CSS) וכך הלאה. Notepad++ TED Notepad מדיה וקבצים בנושא פנקס רשימות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פנקס רשימות (באנגלית) הוראות לשימוש בסיסי בפנקס הרשימות בהקשר של HTML. ההוראות דומות גם להקשרים אחרים. סקירה על Notepad, באנגלית, באתר מיקרוסופט שאלות נפוצות על Notepad ותשובות עליהן, באנגלית, באתר מיקרוסופט