laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הטוב הרע והנערה

הטוב הרע והנערה היא להקה ישראלית שפעלה בין השנים 1972–1973 ומנתה את ג'וזי כץ, בני אמדורסקי וישראל גוריון. שני האחרונים עבדו באותה תקופה כצמד "הדודאים". השלישייה קמה בשנת 1972 כאשר ג'וזי כץ חברה לדודאים והשלושה הופיעו בפסטיבל הזמר והפזמון 1972 עם השיר "טוב לי לשיר", שהלחין שמוליק קראוס בזמן שישב בכלא, העיבוד המוזיקלי של אלכס וייס, את המילים כתב אהוד מנור בהתבסס על הלחן. השלישייה זכתה להצלחה גדולה בפסטיבל וגרפה את המקום הראשון. השלושה לא התכוונו לצאת במופע של שירים חדשים, אך לאחר החשיפה הגדולה הפיק בני אמדורסקי עבור השלישייה מופע קברט הנושא את שם הלהקה. המופע כלל 15 שירים, ומטרתו הייתה לשחזר בעברית שירים מתוך סרטי קולנוע ומחזות זמר. מלבד עשרת השירים המתורגמים, המופע כלל עוד חמישה שירים מקוריים שכתב אהוד מנור והלחין שמוליק קראוס. את המופע הפיק בני אמדורסקי, ביים אותו צדי צרפתי, עיבד אלכס וייס ואת כל השירים כתב או תרגם אהוד מנור. המופע המצולם גם שודר בטלוויזיה והשירים יצאו בתקליט ויניל, שלאחר מכן הוסב לתקליטור, ובשנת 2002 נערך מחדש במסגרת פרויקט "נוסטלגיה עברית". השירים על פי סדר הופעתם בתקליטור: שירים 16–18 הם בונוסים בגרסת התקליטור של סדרת נוסטלגיה עברית. ימים של קולנוע - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס) בייבי פייס - Baby Face (לחן: בני דייוויס והארי אקסט) אלה שמות - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס) בייבי קר בחוץ - Baby, it's Cold Outside (לחן: פרנק לסר, בביצוע ג'וזי כץ וישראל גוריון) טיקו טק - Tico Tico (לחן: אברה אוליברה דרייק, בביצוע בני אמדורסקי) איי איי איי - I yi yi yi (לחן: דה סילבה, מאייר, בביצוע ג'וזי כץ) שמור לך חלום קטן - Dream a Little Dream of Me (לחן: שוואנט, קהן, אנדריי) הבלדה על ליטל מי - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס) צמד חמד - Sisters (לחן: אירווינג ברלין, בביצוע בני אמדורסקי וישראל גוריון) הדבר הזה - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס) בבית שלך ושלי - For me and My Gal (לחן: מאייר, לסלי, גאטס, בביצוע בני אמדורסקי וג'וזי כץ) סוזי - If You Knew Suzie (לחן: דה סילבה, מאייר, בביצוע ישראל גוריון) לולו שוב בעיר - Lulu's Back in Town (לחן: ווארן, דיובין, בביצוע בני אמדורסקי וישראל גוריון) ביחד - Together Wherever We Go (לחן: סטיין, סונדהיים) טוב לי לשיר - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס) שוב (מילים: דפנה עבר הדני, לחן: שמוליק קראוס, בביצוע ג'וזי כץ ושמוליק קראוס) זה לא אותו הבית (מילים: פדריקו גארסיה לורקה, לחן: מיקיס תאודוראקיס, בביצוע בני אמדורסקי וישראל גוריון) הניסית זאת (מילים: אבי קורן, לחן: ננסי סינטרה, לי הייזלווד, בביצוע בני אמדורסקי וג'וזי כץ) הטוב הרע והנערה, באתר שירונט הטוב הרע והנערה, באתר MusicBrainz (באנגלית) הטוב הרע והנערה, באתר Discogs (באנגלית) הטוב הרע והנערה, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) נדב מנוחין‏, הטוב, הרע והנערה: 40 שנה לאלבום שהביא את הוליווד לישראל, באתר וואלה, 15 במרץ 2012 הלחן היה במקור של שיר סולו של קראוס בשם "שישי חם", שנכתב בעצם על חשיש כשהמילים "נחמדות" וחסרות רימוזים והשם "חשיש" הוא מחויך. השיר נפסל לשידור עקב כך, וכך גם הקליפ בעל הצבעים ההפוכים שביים עידן זעירא, ובו נראה קראוס לוקח חופני קנאביס מתוך שקית ובולע אותם.
לווייתני מקור

לווייתני מקור או זִּיפְיוּסִיִּים (שם מדעי: Ziphiidae), משפחה בתת-סדרת לווייתני שיניים ובה לפחות 20 מינים. המשפחה כוללת שישה סוגים: הסוג לווייתן מקור ענק (Berardius) הסוג בקבוקף (Hyperodon) סוג ומין יחיד לווייתן מקור טרופי (Indopacetus pacificus) הסוג מזופלודון (Mesoplodon) סוג ומין יחיד לווייתן מקור טסמני (Tasmacetus shepherdi) סוג ומין יחיד זיפיוס חלול-חרטום (Ziphius cavirostris) לווייתני המקור היא אחת המשפחות הפחות ידועות של יונקים גדולים: מינים אחדים ממשפחה זו תוארו רק בשני העשורים האחרונים. משפחת הזיפיוסיים היא השנייה בגודלה של לווייתנאים (אחרי הדולפיניים). לבני משפחה זו ראש מעוגל, חרטום מוארך וצר. לחלקם תפיחה במצח. לווייתני המקור נעים בגודלם מכ-3.4 מטרים ועד כמעט 13 מטרים והם עשויים לשקול בין 1 עד 15 טון. הם מצויים בכל האוקיינוסים. הם קשים מאוד לזיהוי בטבע: צורת הגוף משתנה במקצת ממין אחד לאחר, והצופה חייב להסתמך על ההבדלים הדקים בדרך כלל בגודל, בצבע, בצורת המצח ואורך החרטום. הם ניחנים ביכולת בלתי רגילה לצלול למשכי זמן ארוכים - 20 עד 30 דקות בדרך כלל, ויש תיעוד אף לצלילה של 80 דקות- ולעומקים עמוקים ביותר: 1000 מטרים וייתכן שאף יותר מכך. זיפיוסיים נוטים להתרועע בקבוצות משפחתיות קטנות ונמנעים ממים רדודים. אזורים ידועים שבהם הם מתקהלים כוללים את המים העמוקים הלאה משפת המדפים היבשתיים וקרוב לתחתית של צורות נוף ימיות כהרים ימיים, קניונים, מדרונות ואיים אוקייניים כגון האיים האזוריים והאיים הקנריים. הם ניזונים בעיקר מדיונונים החיים במים עמוקים אך גם מדגים ומסרטנים. בשל אזור המחיה שלהם ונטייתם לבצע צלילות ארוכות מאוד הם קשים מאוד לצפייה ומעט ידוע על מרבית המינים. אחדים טרם קיבלו שם או תיאור באופן רשמי, ואחרים ידועים רק משרידים שנמצאו אך מעולם לא נראו חיים. רק שלושה או ארבעה מתוך יותר מ-20 מינים ידועים באופן סביר. המינים לווייתן מקור ענק ביירד וזיפיוס חלול-חרטום נוצלו לצרכים מסחריים הלאה מחופי יפן והמין בקבוקף צפוני ניצוד באופן נרחב בחלקו הצפוני של האוקיינוס האטלנטי בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא לווייתני מקור בוויקישיתוף לווייתני מקור, באתר ITIS (באנגלית) לווייתני מקור, באתר NCBI (באנגלית) לווייתני מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לווייתני מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לווייתני מקור, באתר GBIF (באנגלית) לווייתני מקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ADW: Ziphiidae ממעמקים: חוקרים גילו לווייתן מקור חדש(הקישור אינו פעיל), מתוך "הזנב הארוך" 05 בפברואר 2014 מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
Airborne Ranger

Airborne Ranger (ידוע גם בתור משימה בעורף האויב או הצנחן) הוא משחק מחשב אשר הופץ על ידי MicroProse בשנת 1987, ובו צריך המשחק להוליך לוחם בודד במשימות בהן יצטרך לחדור מעבר לקווי האויב ולבצע מגוון משימות, תוך לחימה בחיילי אויב בשטח פתוח ובבניינים ולעבור דרך שדות מוקשים, תעלות, בריכות ואגמים קפואים. לפני כל משימה מקבל השחקן תדרוך, שלאחריו הוא מקבל ציוד לחימה בסיסי - רובה סער, מחסניות, רימוני יד, טילי לאו, פצצות זמן וערכות עזרה ראשונה. עם ציוד זה יוצנח החייל לשטח האויב. אולם, כל משימה דורשת אמצעים מעט שונים, ולכן באפשרות השחקן לבחור אספקה נוספת של אותו הציוד שיוצנחו לשטח בנקודות שונות בשלושה תיקי צ'ימידן. לאחר שבחר את תוכן התיקים מפזר אותם השחקן בשטח האויב ולאחר מכן צונח בעצמו. לאחר שצנח, צריך השחקן לאסוף את האספקה תוך תנועה אל יעד המשימה, אשר נמצא בקצה השני של השטח. לכל משימה יעד שונה ובניהם: חטיפת קצין אויב, פיצוץ תשתיות, עמדות מכ"ם וטילי נ"מ, השבתת מטוסי קרב טרם המראתם, שחרור שבויים ועוד. כל אלה חייבים להתבצע לפני הזמן בו מגיע הכוח האווירי לאסוף את הלוחם. Airborne Ranger - הצנחן, באתר מסע אל העבר Airborne Ranger, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
עולם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... העולם, כדור הארץ בהקשרו כבית האנושות באי עולם – האנושות היקום כדור הארץ נצח עולם מערכה ביצירת פנטזיה או מדע בדיוני – פנטזיה#מאפיינים כללים של עולמות מערכה פנטסטיים העולם הזה – שבועון העולם הזה (יהדות) העולם הבא – עולם האמת, עולם שכולו טוב העולם – שבועון ציוני שהופק בתחילת המאה העשרים העולם – אוסף איים מלאכותיים מול חופי דובאי באיחוד האמירויות הערביות העולם העתיק – כינוי לעת העתיקה העולם הישן – בעיקר אירופה העולם החדש – יבשת אמריקה עולם הטבע עולם החי עולם המוזיקה די ולט
כנפי הזעם

כנפי הזעם הוא משחק פעולה ממוחשב, בו על השחקן להטיס מטוס גראמן F6F הלקט של טייסת אמריקנית, המוצבת על נושאת מטוסים אמריקנית (CV-18). המשחק מתרחש באוקיינוס השקט בעת מלחמת העולם השנייה. מטרת המשחק היא פשוטה - לפגוע באויב ככל האפשר, על ידי הטבעת ספינותיו, הריגת חייליו וכו', ולחזור לנושאת המטוסים בשלום וכך לעלות בסולם הדרגות. המטרה בכל שלב היא לחסל את כלל כוחות האויב בו, אלה מבוצרים בבתים ובעמדות ירי על איים ועל ספינות קרב מסוגים שונים. בנוסף, מחלק מהאוניות והאיים ממריאים מטוסים, אשר גם אותם יש להפיל. בשלב הראשון ישנו אי אויב אחד, ובשלבים שלאחר מכן מספר האיים עולה ונוספות וספינות. כל משימה מתחילה על סיפון נושאת המטוסים, כאשר על השחקן לבחור בסוג הנשק לגיחה: 30 פצצות, 15 רקטות או טורפדו אחד, כאשר לפצצות יש את יתרון הכמות, הרקטות מיועדות להשמדת עמדות ירי באיים ועל גבי הספינות והטורפדו להטבעת ספינות. בנוסף חמוש המטוס במקלע בעל תחמושת בלתי מוגבלת המיועדת להפלת מטוסי אויב וכנגד חיילים וטורפדו. מובן שהשחקן זקוק לכל סוגי התחמושת, ולכן עליו לחזור לנושאת המטוסים כדי להחליף את סוג הנשק או כדי להתחמש מחדש. בנוסף על השחקן להיות עירני להתקפות של מטוסי טורפדו יפניים כנגד ספינתו ולמונען. כאשר כל המטרות הושמדו, על השחקן להשיב את המטוס לבטן נושאת המטוסים - כך הוא עובר לשלב הבא. לאחר סיום של קבוצת שלבים, עולה השחקן בדרגה. הדרגה הגבוהה ביותר היא דרגת Captain, וכאשר מגיע השחקן אליה, ממשיך המשחק למעשה ברמת קושי קבועה עד שהשחקן נפסל (מאבד את כל המטוסים שלרשותו). הגרסה הראשונה של המשחק, שהתאימה למחשבי אפל תוכננה על ידי סטיב וולדו ויצאה לאור ב-1987 על ידי חברת המשחקים "ברודרבנד". בשנת 1990 המשחק הוסב למחשבי Amstrad CPC, קומודור 64, אמיגה ול-IBM. בשנת 1999 הוא הוסב למשחק גיים בוי.
לואיס קאררו בלאנקו

לואיס קאררו בלאנקו (ספרדית: Luis Carrero Blanco‏; 4 במרץ 1904 - 20 בדצמבר 1973), היה ראש ממשלת ספרד שנרצח. בלאנקו נולד בשנת 1904 בעיירה סנטוניה שבקהילה האוטונומית קנטבריה. בפרוץ מלחמת האזרחים הספרדית בשנת 1936 הצטרף לצי של הכוחות הלאומניים של גנרל פרנסיסקו פרנקו. בתום מלחמת האזרחים בשנת 1939 נתמנה לראש המבצעים הימיים. נחשב לנאמנו המקורב של פרנקו. בימי מלחמת העולם השנייה היה מבין המתנגדים לכניסת ספרד למלחמה לצד מדינות הציר. בשנת 1951 נתמנה לתת-שר האחראי על תיאום פעולות הממשלה. בשנת 1957 נתמנה לשר. בשנת 1963 הוענקה לו דרגת תת-אדמירל בצי הספרדי ובשנת 1966 הועלה לדרגת אדמירל. בשנים 1967–1973 כיהן כסגן הנשיא. בלט בדעותיו הימניות הקיצוניות והפרו-מלוכניות. בשנת 1973 תפקיד ראש הממשלה הופרד מתפקידו של פרנקו כנשיא, ותפקיד סגן הנשיא בוטל. עקב זאת, בלאנקו נתמנה לראש ממשלת ספרד. מאחר שנודע בקשריו עם תומכי המלוכה בספרד, נחשב מינויו כראש הממשלה כצעד של פרנקו לקראת השבת המלוכה בספרד. ב-20 בדצמבר 1973, בצאתו מתפילה בכנסייה במדריד, נרצח ראש הממשלה על ידי קבוצה של לאומנים בסקים, חברי ארגון אט"א, שהטמינו פצצה במנהרה שנחפרה מתחת לכביש בו נסעה מכוניתו והפעילו אותה באמצעות שלט רחוק. ראש הממשלה, נהגו ושומר ראשו נהרגו מיד וארבעה אנשים אחרים נפצעו. הדבר אירע בשלהי שלטונו של פרנקו, שנפטר שנתיים לאחר מכן, ב-20 בנובמבר 1975. מיד עם מותו של פרנקו עלה המלך חואן קרלוס הראשון לכס המלוכה ובהדרגה החזיר את הדמוקרטיה לספרד. מדיה וקבצים בנושא לואיס קאררו בלאנקו בוויקישיתוף לואיס קאררו בלאנקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
טרון

האם התכוונתם ל... טרון (סרט) – סרט מדע בדיוני של חברת וולט דיסני משנת 1982 טרון: המורשת – סרט מדע בדיוני של חברת וולט דיסני משנת 2010 אישים ששם משפחתם טרון יוסי טרון – קצין וטייס בחיל האוויר הישראלי ניקולו טרון – הדוכס ה-68 של ונציה בלוקצ'יין טרון (בלוקצ'יין) – רשת בלוקצ'יין ומטבע מבוזר
אריאדנה

אריאדנה (ביוונית: Ἀριάδνη) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית. אריאדנה, בתו של מינוס, מלך כרתים, התאהבה בתסאוס והציעה לו תחבולה איך למצוא את הדרך החוצה מהלבירינת ובתמורה ביקשה שייקח אותה איתו לאתונה. תסאוס הסכים ואריאדנה נתנה לו פקעת חוטים, כדי שיקשור את הקצה לדלת המבוך ישחרר חוט מתוך הפקעת במהלך כניסתו לתוך המבוך. לאחר הריגת המינוטאורוס גלגל תסאוס את החוט בחזרה וכך מצא את דרכו אל פתח המבוך. תסאוס הפליג מכרתים יחד עם אריאדנה והנערים ששוחררו. הם עצרו באי נקסוס ומשם יצא תסאוס עם הנערים, כשהוא משאיר באי את אריאדנה. אריאדנה הייתה מיואשת כשגילתה שתסאוס עזב בלעדיה ורצתה למות, אך דיוניסוס (במיתולוגיה הרומית שמו בכחוס) הגיע ונשא אותה לאישה. לזוג נולדו שני ילדים, אואנופיון, שהיה למלך כיוס, ואחותו, מרופה. על פי חלק מן האגדות אריאדנה נהרגה על ידי פרסאוס, אך לפי אגדות אחרות אריאדנה תלתה את עצמה. שיטתה של אריאדנה הפכה לביטוי בשם חוט אריאדנה שמשמעותו היא שלכל בעיה, גם אם היא נראית קשה, יש פתרון פשוט. קלאודיו מונטוורדי: אופרה "אריאדנה" (רובה אבד. שרד ממנה רק חלק הנקרא "קינת אריאנה" לקול ולקונטינואו. יצירה זו עובדה גם על ידי מונטוורדי כמדריגל בחמישה קולות וכמוטט) מדריגלים מאת Severo Bonini, Francesco Antonio Costa, Antonio il Verso Ariadne's Lament מאת הנרי לוס לקול ולקונטינואו מרן מארה: אופרה "אריאן ובכחוס". יוהאן קספר פרדיננד פישר: 20 פרלודים ופוגות קצרים וחמישה ריצ'רקארי לעוגב: "אריאדנה מוזיקה" בנדטו מרצ'לו: קנטטה "אריאדנה" פייטרו בנדטו בלינצני: דואט לשני קולות אלט ובסו קונטינואו "בכחוס ואריאדנה" מתוך דואטים קמריים, אופוס 5 פייטרו לוקטלי: קונצ'רטו לכינור ולתזמורת מיתרים "קינת אריאדנה" גאורג פרידריך הנדל: אופרה "אריאנה בכרתים" HWV 32 היידן: קנטטה (לקול ולפסנתר) "אריאדנה בנקסוס" גאורג בנדה: מלודרמה "אריאדנה בנקסוס" ריכרד שטראוס: אופרה "אריאדנה בנקסוס" דריוס מיו: אופרה: "אריאן הנטושה" אלבר רוסל: בלט "בכחוס ואריאדנה" אסף אבידן: "The Labyrinth song" פרויקט משגרי הלוויינים האירופאי "אריאן" נקרא על שמה של אריאדנה (על פי צורת ההגייה הצרפתית של השם). האסטרואיד 43 אריאדנה (אנ') שהתגלה ב-1857 על ידי רוברט פוגסון (אנ') נקרא על שמה. מדיה וקבצים בנושא אריאדנה בוויקישיתוף
עופות קמאים

עופות קמאים היא קבוצה פוליפילטית הכוללת את ראשוני המינים במחלקת העופות, ואשר נכחדה כולה עם הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה. הם התפתחו מקבוצת הקלורוזאורים השייכים מקבוצת הדינוזאורים תרופודים, ביורה העליון שבסוף היורה. הם היו בעלי נוצות, שעיקר תנועתם לא הייתה בתעופה ממשית, אלא בדאייה ובקפיצות, והתפתחה מהצורך להתגונן מהטורפים על האדמה. מתוך עופות אלה התפתחו העופות הבתראים החיים כיום. ההכחדה של סוף היורה העליון שפגעה בעיקר בדינוזאורים הגדולים, ופינתה מקום לשגשוג מחלקה זו. במהלך 10-5 מיליון השנים הראשונות של תור הקרטיקון, חזרו עופות רבים לאדמה והתפתחו שם לטורפים ולצמחונים לא מעופפים (כמו הפטגופטריקס וההספראורניס), בעוד אחרים המשיכו לפתח את יכולת התעופה. צורות שונות אלו של עופות חיו בדו-קיום במהלך 80-70 מיליון השנים של הקרטיקון, אולם ההכחדה הגדולה של עידן המזוזואיקון (שנגרמה מפגיעת אסטרואיד) חיסלה מינים רבים של יצורים על פני כדור הארץ, ובכללם את אחרוני העופות הקמאים שנפגעו קשות והוכחדו לגמרי. סוגי עופות בתראים שרדו ושכללו את יכולת תעופתם במהלך התפתחותם. גודלם היה קטן ביחס לעופות הקמאים ויכולת הסתגלותם גבוהה יותר. הגדול שביניהם היה הגרגנטואוויס שמגיע לגודל של יען במשקל של 140 ק"ג. בעבר היו ידועים 6 סדרות שונות של עופות שמאובניהן נשמרו, הן עדות למגוון העשיר של המחלקה: מפריטים המזכירים דינוזאורים במראם עד לפריטים בעלי מראה עופות מודרני. כיום מניחים שקבוצות אלה הם פוליפילטיות וחסרות קשר אחת לשנייה. הקבוצה המכלילה שלהם היא ענף האביאלאה, המאפיין את המעבר בין דינוזאורים אמיתיים לעופות. עם זאת הענף גם הוא פוליפלטי מאחר שהוא כולל כנראה גם את המשפחות: אנכיאורניטיים וסקנסוריופטריגיים. הקבוצות הנוכחיות קשורות לעופות הקמאים, נוסף על סוגים רבים נוספים: משפחה ארכיאופטריקיים (Archaeopterygidae) משפחה Yandangithidae קבוצה Euavialae קבוצה Avebrevicauda משפחה Omnivoropterygidae קבוצה Pygostylia משפחה Jinguofortisidae סדרה קונפוציוסאורניים (Confuciusornithidae) קבוצה Ornithothoraces קבוצה Enantiornithes קבוצה Euornithes קבוצה Ornithuromorpha משפחה Hongshanornithidae משפחה Songlingornithidae קבוצה אורניתורה (Ornithurae) קבוצה הספראורניסאים (Hesperornithes) קבוצה איכתיאורנאים (Ichthyornithes) קבוצה עופות בתראים (Neornithes) The reign of the terror birds מאתר ה-BBC
הרי האפנינים

הרי האפּנינים (איטלקית: Appennini, לטינית: Appenninus, יוונית: Απεννινος) הם רכס הרים המשתרעים לאורך חופה המזרחי של איטליה, מצפונה לדרומה, אורכם 1,200 קילומטרים והם מהווים את "עמוד השדרה" הגאוגרפי של המדינה. המסלע העיקרי של ההרים הוא אבן גיר. הרכס הוא רכס עתיק בן לפחות 65 מיליוני שנים על פי ההערכות. על פי השערות של מדענים הרכס עלה והתגבש לקראת סוף תור הקרטיקון. תהליך זה התרחש כשהלוח האפריקאי החל להתנגש בעדינות בלוח האירו-אסיאתי. באותו אירוע טקטוני נוצרו גם הרי האלפים. הרי הרכס מורכבים בעיקר משכבות שמקורן בתור השלישון ובעידן המזוזואיקון. מקור השם "אפנינים" עשוי לנבוע מהשורש הלטיני "penne" שמשמעותו היא נוצת קולמוס. מקור נוסף לשם עשוי להיות שמו של רכס הרים הקרוי הפנינים (אנגלית: Pennines), רכס הרים נמוך המשתרע מדרום סקוטלנד לצפון אנגליה, במרכזו של האי בריטניה הגדולה. עד המאה ה-3 לפני הספירה השם התייחס לחלקו הצפוני של הרכס בלבד, המשתרע מהאלפים הדרום-מערביים ועד לאנקונה. פוליביוס היה הראשון כנראה שהגדיר את כל הרכס בשם זה. חצי האי האפניני, המהווה את מרבית שטחה של איטליה, נקרא על שם ההרים האלה. ההרים מיוערים וירוקים ברובם, אך בימים עברו היו ירוקים ומיוערים עוד יותר. פליניוס הזקן מספר בעיקר על עצי אלון, אורן ואשור. הגורם לצמצום משמעותי בכמות הוא כריתת עצים אך הממשלה האיטלקית החלה במהלכים של ייעור מחדש בהרים אלה. הפסגה הגבוהה ביותר נקראת הר גראן סאסו (2,912 מטרים), והיא מכוסה בחלקה בקרחון הדרומי ביותר באירופה. הפסגות הגבוהות ביותר מכוסות קרח כמעט כל השנה. הפסגה המוכרת הנמוכה ביותר היא בגובה של 1,525 מטרים ושמה הוא הר נרון. המורדות המזרחיים של ההרים, הפונים לכיוון הים האדריאטי, הם תלולים, בעוד שהמורדות המערביים מהווים מישור שעליו שוכנות מרבית הערים ההיסטוריות של איטליה. בהרים היו נפוצים בעבר דובים וזאבים. כמו כן היו נפוצים בהרים, כנראה בימי האימפריה הרומית, יעלים או עזי בר. היום אין זכר לעזים או יעלים, הדובים נכחדו מהאזור כמעט כליל אך יש עדיין להקות זאבים באזור. לכן, נכון להיום, יש שימוש נרחב בכלבי-רועים להגנה על העדרים בהרים.
הרמה

הֵרְמָה (ברבים: הֵרְמָאִי) הוא אבן דרך, עמוד ריבועי או מלבני עשוי אבן, טרקוטה או ברונזה ששימש כסמן גבול בדרכים ובגבולות ביוון העתיקה. בראש העמוד פוסל ראשו של הרמס, לרוב מזוקן, ולעיתים גם פלג גופו העליון עד מבושיו. הרמס היה אל הדרכים (בין שאר תפקידיו) ושמו נגזר מהמונח "הרמה". הרמס בראשיתו היה גם אל פאלי שנקשר לפריון ולמזל. באתונה הוצבו הרמאי מחוץ לבתים לשם מזל. נהוג היה למרוח את מבושי הפסל בשמן זית כסגולה למזל. אמונה טפלה כזו קיימת עד היום, למשל בפסל חזיר הברונזה הפורצלינו (ופסלים אחרים ברחבי העולם), בעל אף ואיבר מין המבהיקים יחסית לשאר הפסל, מרוב נגיעות בהם לאורך השנים כסגולה למזל או לפוריות. בחודש מאי 415 לפנה"ס, כשהצי האתונאי עמד להפליג לסירקוסאי במהלך המלחמה הפלופונסית, הושחתו כל ההרמאי האתונאים. היה זה חילול קודש נורא ורבים האמינו כי הוא מסכן את הצלחת המסע. האתונאים האמינו כי הייתה זו מלאכתם של חבלנים מסירקוסאי או מקרב מתנגדי מלחמה אתונאים, אם כי מעולם לא נמצאה לכך הוכחה. אלקיביאדס הואשם בארגון הפשע. הוא הכחיש את ההאשמות והציע לעמוד למשפט אך האתונאים לא רצו לשבש את המסע עוד יותר. מתנגדיו היו להוטים לקיים את משפטו של אלקיביאדס בהיעדרו, כשלא יוכל להגן על עצמו. לאחר שיצא למסע אויביו הפוליטיים הביאו להרשעתו ולגזירת דינו למוות הן בשל השחתת ההרמאי והן בשל פשע לכאורה קשור לכך, של חילול החגיגה השנתית לכבוד דמטר ופרספונה. קריאטידה אבן מיל הרמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס שותא רוסתוולי

הפרס הממלכתי על שם שותא רוסתוולי (בגאורגית: შოთა რუსთაველის სახელმწიფო პრემია; בתעתיק עברי: שוֹתא רוּסתַווֶליס סַחֶמציפּוֹ פּרֶמיה) הוא הפרס הממלכתי הגבוה ביותר בגאורגיה, בתחום הספרות, השירה והאמנות (פרס המקביל לפרס ביאליק הישראלי). הפרס נוסד בשנת 1965, והראשונים שזכו בו היו הסופר קונסטנטינה גמסחורדיה על הטטרלוגיה "דוד הבנאי", המשורר איראקלי אבשידזה על מחזור שיריו "פלשתינה-פלשתינה", שנכתב בעקבות ביקורו בארץ בשנים 1961-1962, והצייר לדו גודיאשווילי. זוכים נוספים: אלגוג'ה אמשוקלי - פסל. בשנת 1965, על פסלו המונומנטלי "כרתליס דדה" (אם גאורגיה) מיקולה בז'ן - משורר אוקראיני סרגו קובולדזה - צייר איראקלי אוצ'יאורי - פסל סרגו זכריאדזה - שחקן נינו רמישוילי - רקדנית איליקו סוחישווילי - רקדן רמז צ'יחיקוורדזה - שחקן גוראם פטראיה - מפיק תנגיז אבולדזה - מפיק ובמאי קולנוע מוחרן מצ'בריאני - משורר תמז צ'ילדזה - משורר אלנה אצ'ולנדיאני - ציירת. בשנת 1971 מרב קוקוצצ'אשווילי - מפיק. בשנת 1987 סולחן נסידזה - פסנתרן. בשנת 1973 בידזינה קוורדזה - פסנתרן. בשנת 1985 קורנלי סנדזה - צייר נינו אנניאשווילי - בלרינה. בשנת 1993 רוברט סטורואה - במאי תיאטרון גיה קנצ'לי - מלחין מדיה וקבצים בנושא פרס שותא רוסתוולי בוויקישיתוף פרס למשורר גרוזיני על ספרו "פלשתינה, פלשתינה", דבר, 11 במרץ 1965 - קישור ישיר למודעה
עקרון פארטו

עֶקרון פארטו, הידוע גם בשם כלל 80-20, הוא כלל שנוסח על ידי הכלכלן האיטלקי וילפרדו פארטו, וגורס כי בתופעות רבות 80% מהפעילות מקורם ב-20% מהגורמים הפעילים. במקור קבע הכלל כי 80% מהקרקעות נמצא בידי 20% מהאוכלוסייה. הכלל מאפשר הבחנה בין הגורמים העיקריים (המהווים 20% מכלל הגורמים) לגורמים הטפלים (יתר 80% מהגורמים). פארטו, שעסק בחקר פערים כלכליים, שם לב שכ-80% מהעושר באיטליה נמצאים בבעלות כ-20% מהאוכלוסייה. חוק פארטו איננו מדויק, זהו כלל אצבע בלבד המצביע על תופעה של הצטברות גורמים. חוק פארטו הוא מקרה פרטי של התפלגות פארטו. עִיקרון זה בא לידי ביטוי בדוגמאות מתחומים מגוונים: בעסק ממוצע, כ-20% מהלקוחות, מייצרים כ-80% מההכנסות. 80% מהבעיות נמצאות ב-20% מהגורמים. 80% מהכנסות המדינה ממסים מקורן מ-20% מהאוכלוסייה. 80% מזמן השירות ללקוחות נצרכים על ידי 20% מהלקוחות. 80% מההחלטות מתקבלות במשך 20% מישיבת ההנהלה (חוק פרקינסון מנסח זאת בצורה צינית יותר). 80% מתנועת הנתונים באינטרנט נובעת מ-20% מהדפים. דוגמה ליישום העיקרון: כאשר אנו עוסקים בשימור לקוחות, נקדיש מאמץ גדול במיוחד לשימור הלקוחות שנמצאים בקבוצת 20% הלקוחות הגדולים. הצלחה במאמץ זה פירושה שימור של 80% מההכנסות. פארטו הבחין בעיקרון זה לראשונה בהקשר של עושר והכנסה. הוא הבחין כי 80% מהעושר באיטליה היה נתון בידיהם של 20% מהאוכלוסייה. בעקבות זאת, הוא בדק את המצב במדינות נוספות ולהפתעתו מצא כי ההתפלגות במדינות אלה דמתה לזו באיטליה. בדו"ח של האו"ם שפורסם בשנת 1992, נמצא כי בין השנים 1960 ל-1989 המדינות עם 20% מהעשירים באוכלוסייה העולמית, הגדילו חלקם בתל"ג העולמי (Gross world product) מ-70.2% ל-82.7%. לעומת זאת במדינות בהם נמצאים 20% מהעניים ביותר באוכלוסייה העולמית, חלקם בתל"ג העולמי ירד מ-2.3% ל-1.4%. הווה אומר, שבדומה לעיקרון פארטו, נכון ל-1989, 20% מעשירי העולם שלטו בכ-80% מההכנסות. לעקרון פארטו יישומים רבים בתחום בקרת איכות, הוא מהווה בסיס לתרשים פארטו הנפוץ בתחומי הניהול והבטחת איכות. שימוש מקובל בתרשים כזה הוא הצגה, בסדר יורד לפי חומרתם, של הגורמים לבעיה. כך קל לזהות את הגורמים התורמים ביותר להיווצרותה של הבעיה. תרשים פארטו הוא אחד מהכלים החשובים במודלים שש סיגמה ותורת האילוצים. עיקרון זה משמש קו מנחה לאנליזת ABC ולאנליזת XYZ, נעשה שימוש רחב בעיקרון זה בתחומי הלוגיסטיקה והרכש ביעילות תכנון המלאי ועלות חידושו. כלל ה 90-9-1 הטוב מאוד הוא האויב של הטוב ריצ'רד קוק, עקרון 80/20 - להתמקד בעיקר ולהגיע לתוצאות, הוצאת אופוס, 2015. מדיה וקבצים בנושא עקרון פארטו בוויקישיתוף United Nations Development Program (1992), 1992 Human Development Report, New York: Oxford University Press. [1]
חמוש במשקפיים

חמוש במשקפיים הוא אלבום האולפן ה-18 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי מיקי גבריאלוב, שיצא בנובמבר 1980. זהו שיתוף הפעולה השלישי של איינשטיין וגבריאלוב, לאחר האלבומים המצליחים "בדשא אצל אביגדור" ו"סע לאט" מראשית שנות ה-70. את שירי האלבום הלחין גבריאלוב, למעט השיר "ילדי ההפקר" שהלחין מחדש יוני רכטר ובוצע קודם לכן כשיר בבלט "אגדה בחולות", לו הלחין רכטר את המוזיקה (לשיר "ילדי ההפקר" היה לחן קודם, עממי-רוסי), והשירים "תל אביב, גדות הירקון, 1950", "סן פרנסיסקו על המים" ו"עצים" שהלחין שלום חנוך. הלחן של גבריאלוב לשיר "הכניסיני תחת כנפך" היה גם לחן חדש שנכתב עבור האלבום, וקדמו לו הלחן העממי והישן (ששרה נחמה הנדל ואחריה גם ריטה) והלחן של נורית הירש (ששרו יהורם גאון, שלישיית המעפיל ואבנר גדסי). את השיר "תוף בודד" הקליט איינשטיין גם בגרסה רוקיסטית שיצאה בתקליט שדרים שנה לאחר יציאת האלבום יחד עם עיבוד דומה לשיר "קפה טורקי". איינשטיין חיבר את המילים לארבעה משירי האלבום, ואת מילות שאר השירים חיברו נתן אלתרמן, חיים נחמן ביאליק ולאה גולדברג. כל השירים באלבום עובדו על ידי מיקי גבריאלוב, למעט "ילדי ההפקר" שעובד על ידי יוני רכטר, "סן פרנסיסקו על המים" שעובד על ידי אילן מוכיח, ו"תל אביב, גדות הירקון, 1950" שעובד על ידי אילן מוכיח. אריק איינשטיין: שירה מיקי גבריאלוב: גיטרה אקוסטית, קולות רקע מורדי פרבר: גיטרות, סולו גיטרה חשמלית ב"הכניסיני תחת כנפך" ו"היא יושבה לחלון", קולות רקע גרי אקשטיין: גיטרות, קולות רקע חיים קריו: גיטרות שלום חנוך: גיטרה ב"סן פרנסיסקו על המים", "עצים" ו"תל אביב, גדות הירקון, 1950", קולות רקע אלי מגן: גיטרה בס, קונטרה בס שם טוב לוי: חליל מיקי שביב: גיטרה בס אלונה טוראל: פסנתר, קלידים יוני רכטר: פסנתר, קלידים אילן מוכיח: פסנתר, קלידים, סקסופון רמי לוין: פסנתר, קלידים מאיר ישראל: תופים, כלי הקשה אלון הלל: תופים, כלי הקשה אהרון קמינסקי: תופים, כלי הקשה אילן וירצברג: קולות רקע, גיטרות, פסנתר פטר ורטהיימר: סקסופון ירוסלב יעקובוביץ: סקסופון מורטון קם: סקסופון איתמר ארגוב: חצוצרה יהודית רביץ: קולות רקע דפנה ארמוני: קולות רקע יואל לרנר: קולות רקע יושי שדה: עוזר טכנאי הקלטה, קולות רקע מיכאל תפוח: מפיק אלי ישראלי: צילום עטיפה דוד טרטקובר: עיצוב עטיפה יעקב מורנו: טכנאי הקלטה טומי פרידמן: טכנאי הקלטה מידע על האלבום חמוש במשקפיים באתר MusicBrainz האלבום חמוש במשקפיים באתר Discogs יוסי חרסונסקי, קולות קלים | אריק חמוש במשקפיים, מעריב, 4 בנובמבר 1980