laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אישה נשית

אישה נשית (באנגלית: Girly girl) הוא מונח לילדה או אישה, שבוחרות להתלבש ולהתנהג בסגנון נשי מסורתי, כגון ללבוש ורוד, להשתמש במייק-אפ, להשתמש בבושם, להתלבש בחצאיות, שמלות וחולצות נשים, ולדבר על זוגיות ופעילויות אחרות, שקשורות לתפקיד המגדרי המסורתי של אישה. אף על פי שלפעמים המונח משמש כמונח מזלזל, ניתן להשתמש בו בצורה חיובית יותר, במיוחד כאשר בוחנים אחד ממגוון העמדות המגדריות. ההפך הנשי מאישה נשית הוא טום בוי. המקביל הגברי של אישה נשית הוא "גבר גברי". השכיחות הגוברת של נשים נשיות במאה ה-21 המוקדמות מקושרת לפוסט-פמיניזם, פוסט פרו פמיניזם ובנייה של גבריות לבין נשיות במונחים בלעדיים זה לזה, בניגוד לייצוגים המגדריים המטושטשים יותר בעשורים הקודמים. בוצ'ה ופמית מדיה וקבצים בנושא אישה נשית בוויקישיתוף Linda Duits, Multi - Girl - Culture : An Ethnography of Doing Identity, Amsterdam: Amsterdam University Press, 2008, עמ' 141, ISBN 978-90-5629-525-7 Duits, עמ' 136 Natasha Walter, Living Dolls: The Return of Sexism, Community Development Journal 46, 2010, עמ' 291 doi: 10.1093/cdj/bsr041 Adam Phillips, On Flirtation, The Journal of Psychiatry & Law 24, 1994, עמ' 4-122 doi: 10.1177/009318539602400108
ראיין דסטיני

ראיין דסטיני איירונס (באנגלית: Ryan Destiny Irons; נולדה ב-8 בינואר 1995) היא שחקנית, זמרת ופזמונאית אמריקאית. בזמן שעבדה בתעשיית המוזיקה מאז ילדותה, דסטיני התפרסמה לראשונה כחברה בלהקת הבנות "לאב דולהאוס" בשנת 2013. דסטיני מוכרת בעיקר בזכות תפקידה בסדרת הטלוויזיה "סטאר". בבית הספר התיכון, דסטיני בת ה-12 הקימה את השלישייה המוזיקלית New Limit. בניהולה של אמה דון, השלישייה עשתה אודישן ל-America's Got Talent בשנת 2010 ועלו לגמר עד שהחליטו שזה לא בשבילם. עד שנת 2011 דסטיני חתמה על חוזה הקלטות עם יוניברסל רפובליק. הלהקה התפרקה מאוחר יותר, כשדסטיני הקימה קבוצה חדשה בשם "לאב דולהאוס". השלישייה חתמה על חוזה הקלטות בקפיטול רקורדס. הלהקה הוציאה את סינגל הבכורה שלה "Can I". הלהקה התפרקה בשנת 2015. בשנת 2010 הופיעה דסטיני בפרק בסדרת האינטרנט "The Wannabes". בשנת 2013 היא הופיעה בכמה פרקים של דרמת הפשע, "Low Winter Sun" (אנ'). מאוחר יותר הופיעה בדמות הראשית בסרט האינדי "A Girl Like Grace". דסטיני לוהקה לתפקיד של טיאנה בדרמה המוזיקלית אימפריה, אך בשל חוזה ההקלטות שלה, היא לא יכלה לקבל את התפקיד. בדצמבר 2015, דסטיני לוהקה באחד התפקידים הראשיים כאלכסנדרה בסדרה סטאר לצד קווין לטיפה. הסדרה שודרה בפוקס החל מ-14 בדצמבר 2016 והסתיימה לאחר שלוש עונות בשנת 2019. בנובמבר 2019 הוכרז כי דסטיני לוהקה לגלם את קליירסה שילדס בסרט הביוגרפי "Flint Strong". בספטמבר 2024, נבחרה דסטיני לרשימת "10 השחקנים שכדאי לעקוב אחריהם" של מגזין "וראייטי" לשנת 2024. דסטיני מנהלת מערכת יחסים עם השחקן קית' פאוורס מאז סוף 2017. 2014: Paradise – ביג שון 2019: Single Again – ביג שון 2020: Holy – ג'סטין ביבר בהשתתפות צ'אנס הראפר ראיין דסטיני, ברשת החברתית פייסבוק ראיין דסטיני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ראיין דסטיני, ברשת החברתית אינסטגרם ראיין דסטיני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ראיין דסטיני, באתר MusicBrainz (באנגלית) ראיין דסטיני, באתר Discogs (באנגלית) ראיין דסטיני, באתר Genius Campbell, Janis (26 במאי 2011). "Never Say Never to Detroit Teen Singer" (PDF). Yak's Corner. The Detroit News (775): 4. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-02-02. נבדק ב-2020-11-14. {{cite journal}}: (עזרה) "Love Dollhouse". Biography. Billboard. נבדק ב-18 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Morales, Wilson (19 ביוני 2015). "Exclusive: Singer Ryan Destiny Talks 'A Girl Like Grace'". Blackfilm.com. נבדק ב-18 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Pedersen, Erik (1 ביוני 2015). "'A Girl Like Grace' LA Film Festival Clip: Grieving, Bullying & Consequences". Deadline Hollywood. נבדק ב-18 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Alston, Joshua (14 בדצמבר 2016). "'Star's' Newcomers Reveal Audition Stories, What It's Like Working With Lee Daniels". Variety. נבדק ב-19 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Rachel Morrison's Directional Debut 'Flint Strong' Casts Ryan Destiny as Claressa Shields". Variety. 13 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Jenelle Riley, Variety’s 10 Actors to Watch: Ryan Destiny, Josh Rivera, Karla Sofia Gascón and More, Variety, ‏2024-09-19 (באנגלית אמריקאית) "We The Urban". ביולי 2019. נבדק ב-4 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אדוארד הולקרופט

אדוארד פטריק הולקרופט (באנגלית: Edward Patrick Holcroft; נולד ב-23 ביוני 1987) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ובמה אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסרטי הקולנוע "קינגסמן" ותפקידו בסדרת הטלוויזיה "וולף הול" משנת 2015 ובסדרה "לטענת גרייס" משנת 2017. הולקרופט הוא השני מבין שלושה בנים שנולדו לסגן אלוף פטריק הולקרופט, איש צבא וקתלין "אנני" הולקרופט (לבית רוברטס), לשעבר מו"ל בהוצאת הספרים "קונדה נאסט". אחיו הבכור, אוליבר הולקרופט, הוא חייל לשעבר ששירת עם משמר הגרנדירים באפגניסטן. אדוארד נשלח לפנימייה בגיל 8. בתחילה למד במכינה בבית הספר סאמר פילדס סקול באוקספורד ולאחר מכן בבית ספר הרומי-קתולי, "Ampleforth College", בצפון יורקשייר. בתחילה רצה להיות מתופף מקצועי לאחר שלמד בבית ספר למוזיקה, אך עבר למשחק לאחר שהופיע במחזה באוניברסיטת אוקספורד ברוקס. לאחר מכן התחיל לימודי תואר שני במשחק במרכז הדרמה בלונדון במרכז סנט מרטינס, אוניברסיטת האמנויות בלונדון, וסיים את לימודיו בשנת 2012. הולקרופט נודע בעיקר בזכות תפקידיו כצ'רלי בסרט הקולנוע "קינגסמן: השירות החשאי" וסרט ההמשך "קינגסמן: מעגל הזהב", ג'ורג' בולין, הוויקונט השני מרוצ'פורד בסדרת הדרמה ההיסטורית הבריטית "וולף הול" וכאלכס טרנר בסדרת הדרמה של BBC "מרגל בלונדון". בשנת 2017 הוא הופיע במיני סדרה ההיסטורית של "להרוג את המלך" ובסדרה "לטענת גרייס" ב- נטפליקס. הולקרופט שיחק עם סר מארק ריילנס במחזה "ירושלים" בתיאטרון רויאל קורט, ועם דומיניק וסט, ג'נט מק'תיר במחזה "יחסים מסוכנים" בתיאטרון דנמאר וורהאוס. אדוארד הולקרופט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "How to make your child's brain bigger". Tatler. 17 בינואר 2017. נבדק ב-19 בדצמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Harry Yorke, ‏Celebrity mums turn to Scandinavian-inspired exercise classes to  brain-train their children, The Telegraph, 4 November 2017 Aftab, Kaleem (6 בנובמבר 2017). "Edward Holcroft on Alias Grace, Gunpowder and Michael Fassbender". The Independent. נבדק ב-19 בדצמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Who Is Edward Holcroft? And Why You Need To Know". אורכב מ-המקור ב-2017-10-17. נבדק ב-2020-11-14. "In Conversation with Edward Holcroft". 10 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "London Spy: What you need to know about new BBC Two thriller". 9 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Billington, Michael (18 בדצמבר 2015). "Les Liaisons Dangereuses review – Dominic West on love's battlefield". The Guardian. {{cite web}}: (עזרה)
מרטין סנסמאייר

מרטין סנסמאייר (באנגלית: Martin Sensmeier; נולד ב-27 ביוני 1985) הוא שחקן אמריקאי ממוצא ילידי אלסקה. מוכר בשל כיכובו בגרסה המחודשת ל"שבעת המופלאים" משנת 2016, ובמיני-סדרה של נטפליקס "המשחרר: מבצע אוולאנש". סנסמאייר נולד באנקורג', אלסקה, לריימונד ואווה סנסמאייר, אך גדל ביאקוטאט. משפחתו הם צאצאים לילידי אלסקה. סבו מצד מרטין היה גילברט מייקל סנסמאייר. הוא נולד באינדיאנה והיה ממוצא גרמני. הוא עבד כרתך לפני קריירת המשחק ועבד על אסדת נפט. בסופו של דבר הוא עזב כדי להתמקד במשחק בלוס אנג'לס. סנסמאייר החל לעבוד כדוגמן מקצועי לפני שנכנס למשחק. בשנת 2016 הוא הופיע בתפקיד ראשי, כאחד מ"השבעה", בסרט העלילתי-מערבוני "שבעת המופלאים" שבוים על ידי אנטואן פוקואה. הסרט מהווה רימייק לסרט בעל אותו השם משנת 1960 שבעצמו היווה רימייק עבור סרט יפני משנת 1954 הנקרא "שבעת הסמוראים" בשנת 2017 שיחק בסרט "רוחות קרות" בכיכובם של ג'רמי רנר ואליזבת אולסן. בשנה זו סנסמאייר לוהק לתפקיד הראשי בסרט הביוגרפי "צ'יקאסאו ראנצ'ר". הסרט טרם קיבל תאריך שחרור לאקרנים. סנסמאייר הצטרף לצוות השחקנים בעונה השנייה (2018) של סדרת הטלוויזיה "וסטוורלד", בתפקיד חוזר. שיחק גם בסרט המותחן "חדר נוסף" לצידן של וירג'יניה מדסן ואלישה ויט. בשנת 2019 שיחק בתפקיד חוזר בסדרה ילוסטון. בשנת 2020 הוא שיחק בתפקיד הראשי במיני-סדרת המלחמה של נטפליקס "המשחרר: מבצע אוולאנש" בתפקיד של סמואל קולדפוט לצידו של בראדלי ג'יימס שגילם את פליקס ל. ספארקס. הוא גם דיבב בגרסה המקורית באנגלית של משחק הווידאו "Tell Me Why", של Dontnod Entertainment. הוא התארח בסדרת הטלוויזיה "FBI: המבוקשים ביותר", סדרת פשע של רשת CBS המהווה ספין אוף לסדרה "FBI". באותה שנה לוהק קלאוד לתפקיד בסרט העתידי "The Things They Carried" לצד אשטון סנדרס, אנגוס קלאוד וביל סקושגורד. סנסמאייר הוא חבר במכון לבריאות הילידים, קבוצת תומכת בנוער, וגאה במורשת הילידים באלסקה. בינואר 2020 הוא הודיע שהוא מצפה לילד הראשון, מבת זוגו קאהרה הודג'ס, ווקאליסטית אינדיאנית גם היא. מדיה וקבצים בנושא מרטין סנסמאייר בוויקישיתוף מרטין סנסמאייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Dunham, Mike (22 באוקטובר 2013). "Model Martin Sensmeier Hearts Moose. Plus: Moose Heart". Indian Country Today Media Network. ICTMN Staff. אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2016. נבדק ב-4 בספטמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Schreffler, Laura (25 באוגוסט 2016). "The Magnificent Seven Star Martin Sensmeier's Haute Secrets to LA". Haute Living. {{cite news}}: (עזרה) "From Yakutat to Hollywood". Alaska Dispatch News. Dunham, Mike (24 בספטמבר 2016). "From Yakutat to Hollywood". Alaska Dispatch News. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) N'Duka, Amanda (30 במאי 2017). "Martin Sensmeier To Star In 'The Chickasaw Rancher'; Lydia Hearst Joins Indie Film '50K'". Deadline. נבדק ב-17 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Dave McNary, Variety, Variety, ‏1 באוקטובר 2020 "Native American models: much more than pretty faces". Traditional Native Healing. 22 במרץ 2015. {{cite news}}: (עזרה) https://www.instagram.com/p/B7gpAkjBBnN/?igshid=tbuy03v60zlg
קלרה זיוורט

קלרה זיוורט (בגרמנית: Clara Siewert‏; 9 בדצמבר 1862 – 11 באוקטובר 1945) הייתה ציירת גרמנית ופסלת סימבולית. היא נולדה למשפחה של גרמנים בלטיים, שעברה מסנט פטרסבורג לדנציג. אביה היה קפטן צבא פרוסיה בדימוס, אמה, הלן (1837–1924), הייתה אמנית חובבת, ואחותה הצעירה, אליזבת זיוורט, הייתה לסופרת פופולרית. היא החלה לצייר כילדה צעירה. בהשראת הנושאים הקסומים של האגדות שהיא וחבריה נחשפו אליהן. מאוחר יותר היא הייתה מציירת ישירות מהטבע. לאחר שסיימה את לימודיה במכללת נשים, נסעה לקוניגסברג בשנת 1878 לשיעורים מקצועיים, אך האוניברסיטה לא קיבלה סטודנטיות באותה תקופה, ולכן למדה שיעורים פרטיים אצל כמה אמנים מקומיים. בשנת 1884, היא החלה לחלק את זמנה בין פומרניה לברלין ולבסוף הצליחה להשיג שיעורים אצל צייר בולט, הדיוקנאי השווייצרי, קרל שטאופר-ברן, שחשף לה את עבודתו של הסימבוליסט, ארנולד בוקלין. חשיפה זו הייתה בעלת השפעה גדולה על סגנונה. לאחר מכן קיבלה שיעורים ממקס קונר, המכונה "קייזרלר", שניהל סטודיו מפורסם לאמניות. היא סיימה את לימודיה בסביבות 1888/89 אצל הוגו פוגל. בשנת 1892 החלה להציג בסלונים בברלין והתאגדה עם קבוצת אמניות. מתישהו בסוף שנות ה -90 של המאה ה-19, היא התיישבה לצמיתות בברלין. היא קנתה בית דו משפחתי והקימה שם סטודיו, ליד סטודיו שאליו הגיעו חברי הקבוצה האקספרסיוניסטית, Die Brücke. בשנת 1901, היא החלה להציג את עבודותיה בקבוצת "ברלינר סקסשן", היא נקשרה גם ב- Deutscher Künstlerbund. מסיבות שאינן ברורות, היא נפרדה מקבוצת האמנים "הזצסיון הברלינאי" שהייתה שייכת אליהם בשנת 1912, מעשה שהביא את הקריירה שלה לקיפאון. עד 1936 היא הציגה בתערוכה גדולה אחת בלבד בשנת 1914 בלייפציג. הציירת, קית'ה קולוויץ', שהייתה חברתה בקבוצת האמנים "הזצסיון הברלינאי", ניסתה לקבל חלק מיצירותיה בשנת 1916, אך לא הצליחה. היא נעזרה בתקופה זו על ידי אחיותיה, ובמיוחד אליזבת, שהתפרנסה היטב מכתיבתה. כאשר נפטרה אליזבת בשנת 1930, קלרה נכנסה לדיכאון קשה ותוך שנים ספורות הייתה חסרת כל. כמוצא אחרון, היא פנתה למשרד התעמולה הציבורית של הרייך, בבקשה לקבל תמיכה כספית, והיא ניתנה. מאוחר יותר היא הפכה לחברה ב- Reichskulturkammer, אך מעולם לא הצטרפה למפלגה הנאצית. בשנת 1936 התוודע אליה בעל הגלריה וולפגנג גורליט וארגן את התערוכה הגדולה ביותר מיצירותיה במהלך חייה (174 יצירות) אך זו לא זכתה להצלחה רבה. תערוכת המשך מתוכננת בוטלה בגלל תחילת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1943 ביתה וסטודיו שלה נהרסו על ידי הפצצה והיא חיפשה מקלט אצל שכן. חלק גדול מעבודותיה נהרס באותה תקופה. עד אז היא כבר לא קיבלה את הפנסיה השנתית שלה מהמשרד ועד מהרה חיה בעוני. במשך שנים רבות האמינו שהיא נהרגה במהלך פשיטת הפצצה בשנת 1944, אך מכתב של אחותה ויקטוריה, שפורסם בשנת 2012, מעיד על מותה זמן קצר לאחר תום המלחמה ממחלת לב. היא נשכחה במידה רבה עד שנת 2008, אז הוצגה רטרוספקטיבה מרכזית ברגנסבורג, שכותרתה "קלרה זיוורט - בין חלום למציאות". כעת מוצגות שם רוב 170 יצירותיה הידועות ששרדו. מכשפה על פגסוס דיוקן עצמי המוות והעלמה נערה עם שרשרת אלמוגים דון ג'ואן מדיה וקבצים בנושא קלרה זיוורט בוויקישיתוף Roman Zieglgänsberger, Clara Siewert. Zwischen Traum und Wirklichkeit., (exhibition catalog), Kunstforum Ostdeutsche Galerie, 2008 Paul Fechter, Die Siewerts. In: Westpreußen-Jahrbuch, Landsmannschaft Westpreußen Vol.14, 1964, pgs.63–68.
ג'פרסון הול

ג'פרסון הול (באנגלית: Jefferson Hall; נולד ב-6 בדצמבר 1977) הוא שחקן אנגלי. הול נולד בקובנטרי שבאנגליה. את הכשרתו המקצועית רכש ב-Central School of Speech and Drama בלונדון. בין תפקידיו היו סר יו מעמק הנשרים, בסדרת הפנטזיה "משחקי הכס", וארג בסדרה לילדים "קוסמים נגד חייזרים" של ערוץ CBBC, טורסטן בסדרה "ויקינגים", ובתפקיד אהרון קורי בסרט הקולנוע "האלווין". ב-2022 שיחק את התאומים ג'ייסון וטיילנד לאניסטר בסדרת הבת של "משחקי הכס" - בית הדרקון, והוא אחד השחקנים הבודדים ששיחקו גם בסדרת האם. בהופעותיו הראשונות קיבל הול קרדיט בשם רוברט הול. מדיה וקבצים בנושא ג'פרסון הול בוויקישיתוף ג'פרסון הול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Jefferson Hall". cam.co.uk. אורכב מ-המקור ב-7 ביוני 2013. נבדק ב-20 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Hugh of the Vale". westeros.org. נבדק ב-20 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל) Martin, William (27 באפריל 2012). "Cast announced for Russell T Davies' 'Wizards Vs Aliens'". cultbox.co.uk. נבדק ב-11 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Filming starts on CBBC's Wizards Vs Aliens". bbc.co.uk. 27 באפריל 2012. נבדק ב-11 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
Business Insider

Business Insider הוא אתר חדשות כלכליות אמריקאי שמפעיל 14 מהדורות לאומיות ומהדורה בינלאומית אחת. האתר הוקם ב-2007 בניו יורק על ידי קווין ריין מנכ"לה לשעבר של DoubleClick, דוויט מרימן והנרי בלודגט. הוא התבסס על מיזוג של בלוגים כלכליים בהם Silicon Alley Insider (החל ממאי 2007) ו-Clusterstock (החל ממרץ 2008). בנוסף לניתוח חדשות עסקיות האתר מציג סיפורים חדשותיים מרחבי הרשת. ביוני 2012 היו לאתר 5.4 מיליון מבקרים ייחודיים. בשנת 2015 רכשה הוצאת אקסל שפרינגר הגרמנית את האתר. Business Insider מארגן גם כנסים כדוגמת IGNITION שסוקרים מודלים עסקיים צומחים של המדיה הדיגיטלית. ב-6 באפריל 2011 פרסם האתר ידיעה תחת הכותרת "18 האנשים החכמים בעולם", ובה דרג את בנימין נתניהו במקום ה-11 בעולם עם מנת משכל 180. עיתונאי גלובס רועי ברק גילה כי הידיעה אינה מבוססת על עובדות, ופנה לאתר. לבסוף ב-16 בנובמבר 2021 הודה האתר כי הידיעה אינה עומדת בסטנדרטים עיתונאיים והסיר אותה. מדיה וקבצים בנושא Business Insider בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Business Insider (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של Business Insider (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של Business Insider (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של Business Insider (בפולנית) Business Insider, ברשת החברתית פייסבוק Business Insider, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Business Insider, ברשת החברתית אינסטגרם Business Insider, ברשת החברתית טיקטוק Business Insider, ברשת החברתית LinkedIn Business Insider, סרטונים בערוץ היוטיוב מאמרי Business Insider, באתר "TheMarker" שירות גלובס, ‏דיווח: אקסל שפרינגר תרכוש את "ביזנס אינסיידר" ב-560 מ' ד', באתר גלובס, 22 בספטמבר 2015 צוות המשרוקית, ‏כך צברה תאוצה כותרת מזויפת, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנה היא עולה

"הנה היא עולה" הוא שיר אליפות של מועדון הכדורגל מכבי חיפה. השיר נכתב והולחן על ידי עוזי חיטמן לרגל זכייתה של חיפה באליפות המדינה לעונת עונת 2000/2001, ובוצע על ידי חיטמן עצמו בליווי שחקני הקבוצה. לאחר זכייתה של חיפה באליפות בעונת 1993/1994, כתב והלחין חיטמן את שיר האליפות "ירוק בעיניים". חיטמן התלבט אז אם לבצע את השיר בעצמו, אך לבסוף פנה לזמר חיים משה שנענה להצעה, והשיר זכה להצלחה רבה. בעונת 2000/2001 זכתה חיפה באליפות פעם נוספת לאחר בצורת בת שבע עונות שבהן לא הצליחה לזכות בתואר זה. בתום העונה הוזמן חיטמן ליצור שוב שיר אליפות עבור הקבוצה, וכך נכתב השיר "הנה היא עולה". חיטמן, שסבר כי יצא מתחת ידיו שיר שיהיה ללהיט בקרב אוהדי הכדורגל, החליט הפעם לבצע את השיר בעצמו. השיר מורכב מארבעה בתים ומפזמון חוזר. בתי השיר רצופים קלישאות וביטויים מעולם הכדורגל, כמו "הטבלה לא משקרת", "חיים משבת לשבת", "כל משחק מתחיל ב-0:0" ו"הכדור עגול", המשווים לעובדה המופיעה לצדם - "מכבי חיפה האלופה" - נופך אקסיומטי, כאילו הייתה מובנת מאליה, מצב קבוע שלא ניתן לחלוק עליו. בבית האחרון שיבץ חיטמן הֶרְמֵז לשיר האליפות הקודם שכתב לקבוצה, "ירוק בעיניים" - "השנה היא אחת אחרי אלפיים; עוד עונה עברה לה וחלפה; ושוב רואים את הירוק שבעיניים; כי מכבי חיפה האלופה". חיפה זכתה באליפות נוספת בעונה העוקבת, עונת 2001/2002. ראשי המועדון סברו כי אין טעם להוציא שיר אליפות חדש בהפרש של שנה, ו"הנה היא עולה" ליווה גם את אירועי ציונה של האליפות השנייה ברציפות. השיר זכה להצלחה והוא מושמע מדי פעם בפעם במשחקי הבית של מכבי חיפה גם בחלוף שני עשורים מצאתו. בניגוד לסברה של חיטמן, השיר לא עלה על קודמו "ירוק בעיניים", שהפך לשיר המזוהה ביותר עם המועדון ומושר מדי פעם מפי אוהדים במהלך משחקי הקבוצה. במצעד שירי הספורט שערכו מספר אתרי ספורט ישראליים בעשורים הראשונים לשנות האלפיים הוזכר "ירוק בעיניים" בין עשרים "שירי הספורט הגדולים בכל הזמנים בישראל". "הנה היא עולה" באתר של אקו"ם מילות השיר "הנה היא עולה" באתר שירונט מילות השיר "הנה היא עולה", באתר הרשמי של מכבי חיפה דודי פטימר, ‏בוקר טוב, ליגת העל יוצאת לדרך: פרויקט מיוחד, באתר מעריב אונליין, 20 באוגוסט 2016 "זוכרים את עוזי חיטמן", באתר הרשמי של מכבי חיפה, 4 בדצמבר 2014 "אבא היה אוהד בלב ובנשמה", באתר הרשמי של מכבי חיפה, 21 באוקטובר 2018 "אבא היה אוהד בלב ובנשמה", באתר הרשמי של מכבי חיפה, 21 באוקטובר 2018 השיר שלנו: 20 שירי הספורט הגדולים בישראל, באתר ערוץ הספורט, 18 במאי 2019
משרדי ממשל ארצות הברית

משרדי ממשל ארצות הברית הן היחידות העיקריות של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. המשרדים מקבילים למשרדים המקובלים במערכות פרלמנטריות או נשיאותיות למחצה (ארצות הברית היא מערכת נשיאותית), אך הם מובלים על ידי ראש ממשלה שהוא גם ראש המדינה. המחלקות הביצועיות הן הזרועות הניהוליות של נשיא ארצות הברית. כיום פועלות 15 מחלקות ממשלתיות. ראשי המחלקות מקבלים את התואר מזכיר המחלקה, למעט התובע הכללי העומד בראש משרד המשפטים (ומנהל הדואר הכללי שהיה עד 1971 ראש מחלקת הדואר). ראשי המחלקות המבצעות ממונים על ידי הנשיא ונכנסים לתפקידם לאחר אישורם על ידי הסנאט של ארצות הברית ומשרתים את הנשיא. ראשי המחלקות הם חברי הקבינט של ארצות הברית, גוף מבצע הפועל בדרך כלל כגוף מייעץ לנשיא. בפרק 2, חלק שני, סעיף 1 לחוקה האמריקנית, ראשי המחלקות המבצעות מכונים "פקיד ראשי בכל אחת מהמחלקות המבצעות". ראשי המחלקות המבצעות נכללים בסדר הירושה לנשיא, במקרה של נבצרות בנשיאות, אחרי סגן הנשיא, יושב ראש הבית והנשיא הזמני של הסנאט. מערך ניהול דומה גם במקסיקו, בה משרדי הממשלה הן מחלקות וראשיהן מכונים מזכיר. נכון ל־11 באפריל 2021 — מדיה וקבצים בנושא משרדי ממשל ארצות הברית בוויקישיתוף משרדי ממשלה - ארצות הברית, דף שער בספרייה הלאומית
אהבה ואנרכיה

האם התכוונתם ל... אהבה ואנרכיה (סרט) – סרט קולנוע משנת 1973 בבימויה של לינה ורטמילר אהבה ואנרכיה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה שוודית של חברת נטפליקס פסטיבל הקולנוע הבינלאומי של הלסינקי – מוכר גם בשם "אהבה ואנרכיה"
אליוט הצבי

אליוט הצבי (באנגלית: Elliot Moose) היא סדרת טלוויזיה לילדים בת 104 קטעים ו-26 פרקים, ששודרה ברשת הטלוויזיה הקנדית YTV בין 1998 ל-2000. הסדרה שודרה בישראל בדיבוב עברי בערוץ הילדים בשנת 2000 ובערוץ הופ! בשנת 2003. הסדרה מבוססת על סדרת ספרי ילדים מאת אנדראה בק. הסדרה נוצרה על ידי ג'ד מקיי והופקה על ידי מריאן קולבר. הסדרה משלבת בין קטעי בובות וקטעי הנפשה. עלילת הסדרה מתמקדת בצבי קטן בשם אליוט, אשר חי במקום בשם "הבית הגדול" שם הוא גר עם קוקו הקופה, פסלי הדוב, אריאל האריה ומר בונה. בקטעי ההנפשה הם נמצאים בארץ הדמיון ונהפכים לאסטרונאוטים, בלשים, אבירים וכו', ומצטרפות אליהם דמויות נוספות כגון דובת הנמלים איימי ומר עכברוש שלרוב משחק את תפקיד הנבל. במאית הדיבוב בעברית הייתה אביטל דרור, ומפיקת הדיבוב הייתה נטע בן צבי. "אליוט הצבי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אליוט הצבי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
בלה פורייס

בלה פורייס (בהונגרית: Purjesz Béla; מינדסנט, 14 באוקטובר 1884 – סגד, 14 בספטמבר 1959) היה רופא, פרופסור באוניברסיטה, עורך עיתון יהודי-הונגרי. בלה פורייס נולד במשפחה יהודית כבנם של מוריץ (משה) פורייס וצציליה גולדמן. לאחר סיום לימודיו ובחינות הבגרות בגימנסיה הראשית הממלכתית של סנטס (1902), למד וקיבל תואר דוקטור ברפואה באוניברסיטת זמלווייס בבודפשט (1907). משנת 1908 היה מתמחה בקליניקה לרפואה פנימית בקלוז'-נאפוקה שבראשו עמד דודו זיגמונד פורייס, ומשנת 1913 היה עוזר הוראה. בשנת 1914 השתתף בסיור לימודים של שלושה חודשים בגרמניה. בשנת 1915 קיבל תואר מרצה אוניברסיטאי בנושא התמחותו הלב ומחזור הדם. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא גדודי. לאחר שהמדינה הרומנית קיבלה לריבונותה את קלוז'-נפוקה באוקטובר 1919, מרפאות האוניברסיטה צורפו לאוניברסיטה הרומנית שהוקמה בעיר, ופורייס עבר לעסוק בפרקטיקה פרטית. הוא לקח חלק בהכנת הטיוטה להקמת האוניברסיטה ההונגרית הבין-דתית בקלוז'-נאפוקה. החל מה-1 בספטמבר 1920, ביחד עם לאסלו בֶּנֶדֶק כעורכים, הקים את העלון ההונגרי הרפואי הראשון ברומניה, את כתב העת הרפואי בשם "העיתון הרפואי של טרנסילבניה" שהופיע כל שבועיים ושנשא מגיליון 4 את התואר של "הכתב העת הרשמי של המחלקה למדע הרפואה" של "איגוד המוזיאון הטרנסילבני", מ-1 בדצמבר 1921 שמות שני המייסדים הופיעו בכותרת. בלה פורייס פרסם בעיתון שלושה מחקרים ארוכים יותר וכמה מאמרים. בקיץ 1921 הוא עזב לעיר סגד, כלומר חזר להונגריה. שם השתתף כמרצה בהקמת הקליניקה לרפואה פנימית. משנת 1926 היה עוזר פרופסור (מרצה בכיר), ומשנת 1931 היה הפרופסור מלא שניהל של "הקליניקה לאבחון ברפואה פנימית". (Belgyógyászati Diagnosztikai Klinika). באביב 1944, לאחר האכיפה המחמירה יותר של החוקים האנטי יהודיים, במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, הוא גורש בשל מוצאו היהודי. לאחר שחרור סגד על ידי הצבא האדום במחצית השנייה של 1944, בשנים 1944–1945 היה דקאן הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת סגד ובשנים 1945–1946 היה הרקטור של האוניברסיטה. הוא קיבל תואר של דוקטור לשם כבוד בשנת 1946, פרש לגמלאות בשנת 1950. עבודתו המדעית התפתחה בקלוז'-נאפוקה במסגרת המחלקה הרפואית של EME בשנות העשר של המאה ה-20: העבודות הראשונות שלו הופיעו בעלון המחלקה, בכתב העת "רפואה", בספר הזיכרון של קארוי לכנר (קלוז'-נאפוקה 1915) ובספר הזיכרון של דנש סבו (קלוז'-נאפוקה 1915). הוא פרסם את רוב עבודותיו גם מחוץ להוגנריה בגרמנית. תחומי המחקר העיקריים שלו הם מחלות לב וכלי דם, חילוף חומרים של היוד ואבחון גידולים ממאירים. הוא פיתח והזניק בהונגריה את הבדיקות הפיזיולוגיות הקבועות בספורט. סוכרת ואינסולין (בודפשט 1927) Der Vitamin B1 Stoffwechsel des Menschen und der Tiere unter normalen und pathologischen Zuständen (Budapest 1940) - ((נגזרות של ויטמין B1 בגברים ונגזרות במצבים תקינים ופתולוגיים (בודפשט 1940)). במקור בגרמנית הרפואה הפנימית וסינדרום אזורי הגבול שלה (בודפשט 1965) לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה מסת"ב 973-26-0698-3 בלה פורייס בנתוני המוזיאון הסיפרותי פטפי אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מצטיינים. Bp., מכבי, 2001. ההיסטוריה והחיים העממיים של מינדסנט. אנטל יוהאס. מינדסנט, עיריית מינדסנט, 1996. לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II. עורכת ראשית. אגנש קניירש. 1967–1969. ביוגרפיות של רופאים, וטרינרים ורוקחים הקשורים למינדסנט. 2001. לקסיקון פוליטי הונגרי. חברת הוצאת לקסיקון פוליטי הונגרי, 1935. לקסיקון חדש של רוואי. 1996. אלמנך של אוניברסיטת סגד 1921–1995. סגד, הונגריה, 1996. לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון ספרים הונגרי.
אהבה ואנרכיה (סדרת טלוויזיה)

אהבה ואנרכיה (בשוודית: Kärlek & Anarki) היא סדרת טלוויזיה שוודית בת 8 פרקים, ששידורה ברשת נטפליקס החל בנובמבר 2020. במאית הסדרה היא ליסה לנגסת' (Lisa Langseth) שהיא גם התסריטאית הראשית יחד עם אלכס הרידי. סופי רידמן היא יועצת ארגונית המגיעה לפרויקט של חצי שנה בחברת הוצאה לאור בסטוקהולם, שמטרתו מודרניזציה של החברה הוותיקה. סופי נשואה ליוהאן ולהם שני ילדים: איזבל בת ה-12 ופרנק הצעיר ממנה. אביה של סופי הוא סוציאליסט נלהב, החותר לחברה צודקת יותר. בצעירותה החלה בכתיבת ספר בשם "אהבה ואנרכיה", אך זנחה אותו לאחר שיוהאן שכנע אותה ללמוד מנהל עסקים. בחברת ההוצאה לאור פוגשת סופי את העובדים, ויוצרת קשר מיוחד עם מקס, טכנאי המחשבים הצעיר. השניים מתחילים פלירט שבו הם מטילים זה על זה משימות שונות, תחילה פשוטות (למשל: "תנזפי במישהו תוך 30 דקות") ובהמשך נועזות יותר, עד למשימה שגורמת נזק רב. הסדרה מציגה את קשריה של סופי עם משפחתה על הבעיות שבהם: אביה של סופי הורס את מסיבת יום ההולדת של איזבל ומאושפז במחלקה פסיכיאטרית, יוהאן מציע שכל המשפחה תעבור ללונדון לשנה ועוד. מקס מתגורר בדירה יחד עם שלושה שותפים, ויחסיו עם אמו אינם פשוטים. מוצגים גם הקשיים והאתגרים שאתם מתמודדת חברת ההוצאה לאור, ובכלל זה רכישתה בידי תאגיד "סטרים אס" שהעובדים חוששים שיביא לשינוי אופי החברה. "אהבה ואנרכיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אהבה ואנרכיה", באתר נטפליקס "אהבה ואנרכיה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סמדר שילוני, "אהבה ואנרכיה" תלמד אתכם איך שבדים מפלרטטים, וזהו, באתר ynet, 9 בנובמבר 2020 חן חדד, "אהבה ואנרכיה" — החיים הם מה שקורה לה בין אורגזמה אחת לשנייה, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2020 Robert Mitchell, Netflix Commissions Second Swedish Original From ‘Quicksand’ Producers, Variety, August 29, 2019