laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
באנון (גבינה)

באנון (בצרפתית: Banon) היא גבינה צרפתית המיוצרת באזור סביב העיירה באנון בפרובאנס שבדרום מזרח צרפת. הגבינה, הידועה גם בשם Banon à la feuille, היא גבינה לא מפוסטרת העשויה מחלב עיזים וצורתה עגולה, בסביבות 7 ס"מ בקוטר, 2.5 ס"מ בגובה ומשקלה סביב 100 גרם. הגבינה החריפה, הלא מבושלת ולא דחוסה, מורכבת מפטה (תוך הגבינה) לבן, רך ועדין שעטוף בעלי ערמונים ונקשר בחוט רפיה לפני המשלוח. הגבינה המיוחדת הפרובנסיאלית בשם "גבינה חזקה" (Fromage fort) ממון ונטו נוצרת על ידי הנחת באנון צעיר בצנצנת חרס, תיבול שלו במלח ופלפל, כיסוי בחומץ ובאו דה וי (מין שנאפס), והתססה במרתף קריר. המרקחת תפתח טעם עז יותר ויותר המסוגל להחזיק מעמד שנים רבות. גבינות עיזים קטנות נוצרו בגבעות היבשות של פרובנס מאז התקופה הרומית. כפי שהיא נמכרת היום, הגבינה הוכנה לראשונה על ידי זוג בכפר פווימישל הסמוך לבאנון שבמחוז האלפים של פרובנאס עילית. תקופת הבשלה נמשכת שבועיים, ולאחריה הגבינה נטבלת ב"או דה וי" ונעטפת בעלי ערמונים שעברו ריכוך ועיקור על ידי הרתחה בתערובת של מים וחומץ. הגבינה במיטבה בהכנתה בין האביב לבין הסתיו. באנון זכתה בהסמכת כינוי מקור מבוקר (Appellation d'Origine Contrôlée (AOC)) בשנת 2003. פונטינה רבלושון סטראקינו מדיה וקבצים בנושא באנון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באנון Banon in Tout Un Fromage
ICE

זהו דף פירושונים משני לדף הפירושונים הראשי אייס (תחת הכותרת "אָיְיס (Ice, קֶרַח)"). האם התכוונתם ל... In Circuit Emulator – אמולטור תוך-מעגלי, מכשיר אלקטרוני המאפשר ניפוי שגיאות במערכות משובצות מחשב Internal combustion engine – מנוע בעירה פנימית פרוטוקול ICE – פרוטוקול כימותרפי לטיפול בחולי לימפומה חוזרת או עמידה לטיפול, ראשי תיבות של התרופות איפוספאמיד, מזנה ואטופוסיד Immigration and Customs Enforcement – אכיפת מכס והגירה (ארצות הברית), סוכנות פדרלית במחלקה לביטחון המולדת Interactive Connectivity Establishment – הקמת קישוריות אינטראקטיבית (אנ'), שיטה בתקשורת נתונים ליצירת קשר עמית לעמית Independent Commission of Experts – "ועדת מומחים עצמאית", אחד משמותיה של ועדת ברז'ייה, ועדת חקירה שווייצרית משנת 1996 לבדיקת הנכסים שהועברו לשווייץ לפני מלחמת העולם השנייה, במהלכה ומיד אחריה רכבות ICE (רכבות מהירות בגרמניה) (אנ') (קרי "אִי. צֵה.אִֵה.") – Intercity Express, מערכת רכבות מהירות בגרמניה ICE (אנ') – ‏InterCity Express, סדרת קרונועים חשמליים ששימשה במדינת קווינסלנד שבאוסטרליה (יוצרו בשנים 1988/89 ויצאו משירות ב-2021) ice – אחד מכינוייו של הסם מתאמפטמין ice – כינוי ליהלום או ליהלומים אייס (אתר אינטרנט) (ice) אייס#אָיְיס (Ice, קֶרַח) (פירושונים) - למילים ומונחים ששנכתבים או מתועתקים בעברית "אייס" אייסמן (פירושונים)
כפתור (ארץ)

כפתור (באכדית: kaptara, באוגריתית: 𐎋𐎔𐎚𐎗 – כפתר) היא ארץ המוזכרת בטקסטים מהמזרח התיכון הקדום, ככל הנראה כרתים. כַפְתַרַ מוזכר בטקסטים באכדית מהמחצית הראשונה של האלף ה־2 לפנה"ס; טקסטים ממָרי מזכירים חפצים שונים בתואר כַפְתַרֻ וכַפְתַרִתֻם (כפתורי וכפתורית). בלוח אשורי המתאר כנראה את מלכותו של סרגון מאכד או סרגון השני מוזכר כַפְתַרַ כאחת הארצות שהעלו לו מס, מעבר לַ"ים העליון" (הים התיכון). בשירה האוגריתית מוזכר "כפתר" כמעון המרוחק של האל כושר וחסיס; בעלילות בעל וענת מופיע יחד עם "חכפת" (כנראה מצרים, ואולי ביתר דיוק נוף), ובלחש עלילת האלים הנאבקים בנחש מוזכר כפתר לבדו כמעון כושר וחסיס. רוב החוקרים מזהים את kftjw (כפתיו/כפתאו) מכתובות מצריות מהשושלת ה־18 כמתייחס לכרתים (מיעוט חוקרים סובר שהשם התייחס לחופי אסיה הקטנה). האזכוריים הקדומים מזוהים עם "כפתור" המוזכר במקרא כאי, מקור הפלשתים. האי מזוהה עם כרתים, שבאלף השני לפנה"ס התקיימה בו התרבות המינואית וקיימה קשרים עם הסהר הפורה, ובעקבות נדידת עמים מצפון לאי נדחקו ממנו יושביו לסהר הפורה והיו לגויי ים. כרתים כושר וחסיס פלשתים בנימין מזר, אנציקלופדיה מקראית כרך ד', מוסד ביאליק, 1962, ערך "כפתור, כפתר", עמ' 236 Association Assyrophile de France, kaptara, Akkadian Dictionary צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 45 צבי ושפרה רין, עלילות האלים, ענבל, 1996, עמ' 694 בנימין מזר, אנציקלופדיה מקראית כרך ד', מוסד ביאליק, 1962, ערך "כפתור, כפתר", עמ' 236–237 Raymond O. Faulkner, A Concise Dictionary of Middle Egyptian, Griffith Institute, 2017, עמ' 350 בנימין מזר, אנציקלופדיה מקראית כרך ד', מוסד ביאליק, 1962, ערך "כפתור, כפתר", עמ' 237
כאחלמה קבועה בעטרת

כאחלמה קבועה בעטרת הוא פיוט מסוגת מה נהדר שחובר על ידי רבי יוסף אבן אביתור במאה ה-10 ונאמר במנהגי ספרד ותימן בתפילת מוסף של יום הכיפורים, לאחר אמירת סדר העבודה. הפיוט מתאר את פארו ואת מראהו של הכהן הגדול כאשר עבד בבית המקדש, ובפרט כאשר זכה להיכנס לקודש הקדשים במהלך עבודת יום הכיפורים. הפיוט בנוי משבעה טורים בני שתי צלעיות כל אחד. אקרוסטיכון הצלעיות יוצר "א (א)ני י (ש)סף בר יצחק". בכל טור, שתי הצלעיות חרוזות זו בזו. כל צלעית משווה את הכהן הגדול למשהו נאה. בתחילה (חמש השורות הראשונות) לאבנים טובות (רובן - אבני החושן) ולאחר מכן לגרמי השמיים ולמלאך. ישראל לוין, "החלום לא כחלום יעוף – קולות מן העבר בשירתו של אמיר גלבוע", שירה ארגוה ידי רעיון, מכון הברמן והקיבוץ המאוחד, 2009, עמודים 538-539, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הקלטות של ביצוע הפיוט - חיפוש בקטלוג מרחב רבי דוד אבודרהם, תשלום אבודרהם, באתר היברובוקס רבי משה ניגרין, מלאכת עבודת הקדש, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הרב רפאל ישראל קמחי, עבודת ישראל, באתר היברובוקס הרב יעקב יצחקי, מחזור אהלי יעקב יום כפור, באתר היברובוקס כאחלמה קבועה בעטרת, באתר מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית של האקדמיה ללשון העברית, בתוך: סדר עבודה ליום כיפור לרבי יוסף בן אביתור, כולל ניתוח מילוני יש שהציעו לגרוס שהצלעית השישית לא מתחילה ב"ש" אלא ב"ו", כך שבשם "יוסף" יש ו, ומאידך מתבטל הייתור של האות "ש". בנוסח הנדפס ב"תשלום אבודרהם" נאמר "כווי שוהם" (וכן מובא במשה גברא, מחקרים בסידורי תימן - ר"ה ויוה"כ, ר"ה ויוה"כ, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)), והרב מאיר מאזוז הציע לגרוס "וכשהם" (המחזור המדוייק איש מצליח - ב (יום הכיפורים), ב (יום הכיפורים), באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)).
ואלנסה (גבינה)

וַאלַנְסֶה (בצרפתית: Valençay) היא גבינה המיוצרת במחוז ברי (Berry) שבמרכז צרפת. שמו נגזר מהעיירה ואלנסה במחוז אנדר. הגבינה בולטת בצורתה כפירמידה קטומה, ואלנסה היא גבינת חלב עיזים לא מפוסטרת במשקל 200–250 גרם ובסביבות 7 ס"מ בגובה. הצבע הכחול-אפור הכפרי שלה נוצר על ידי התבניות הטבעיות היוצרות את קליפתה, ואז מוכהה באבק של פחם. לגבינה הצעירה טעם לימוני רענן, והתיישנות נותנת לה טעם אגוזי האופייני לגבינות עיזים. הגבינה קיבלה הסמכה של כינוי מקור מבוקר (AOC) בשנת 1998 והפכה את ואלנסה לאזור הראשון שהשיג מעמד AOC הן לגבינה והן ליין שלה. המחוז ברי היה ביתם של גבינות רבות במשך מאות שנים, וייצר בין היתר את הסל-סור-שר, קרוטן דה שביניול ואת גבינת פוליני-סן פייר. סיפור אפוקריפי (מפוקפק) אחד מספר כי נפוליאון שחזר ממסעותיו ההרסניים במצרים עצר בטירה בוואלנסה. הגבינה הפירמידלית המקומית שלהם עוררה בקיסר ככל הנראה זיכרונות לא נעימים, כיוון שלטענתו חתך את החלק העליון בזעם עם חרבו והשאיר את הצורה הקטומה ששרדה עד היום. מסננים את הגבן (הגבינה המוקרשת) ומניחים בתבנית. לאחר שמוציאים מהתבנית מכסים אותה באבק פחם ומשאירים אותה להבשיל בחדר לח ומאוורר. ההבשלה נמשכת שלושה שבועות שבמהלכם נוצר העובש החיצוני האופייני והפאטה המרכזי (תוך הגבינה) שבהתחלה מתפוררת – לאחר מכן מתרככת. הגבינה זמינה בין מרץ לדצמבר, עם שיא ייצור בין אפריל לאוגוסט. רשימת גבינות מחלב עיזים (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא ואלנסה בוויקישיתוף Extraits de Terroir, Destinés au partage... "Wine Tasting, Vineyards, in France". wineterroirs.com. Masui, Kazuko; Tomoko Yamada (1996). French Cheeses. Dorling Kindersley. p. 84. ISBN 0-7513-0896-X.
אוסו-איראטי

אוסו-איראטי (בצרפתית: Ossau-Iraty) היא גבינה אוקסיטנית - באסקית העשויה מחלב כבשים. גבינת אוסו-איראטי או אסקירו מיוצרת בדרום מערב צרפת, בצפון חבל הבאסקים ובבארן (Béarn). שמה משקף את מיקומה הגאוגרפי - את עמק אוסו בבארן ואת יער איראטי בחבל הבאסקים. הגבינה קיבלה הסמכה כמוצר של כינוי מקור מבוקר (AOC) מאז 1980. זוהי אחת משלוש הגבינות מחלב כבשים שקיבלו מעמד של AOC בצרפת (האחרות הן רוקפור וברוציו). היא ממוצא עתיק, שהוכנה באופן מסורתי על ידי רועי הצאן באזור. טכניקות הייצור שלה הן בגדר שיטות העולם הישן, לפיהן הכבשים עדיין רועות בשטחי מרעה בהרים. החלב חייב להגיע מהגזעים Basco-bearnaise, Red-face Manech, או Black-face Manech. זוהי גבינה לא מבושלת שנעשית בכבישה. כאשר היא מוצעת כגבינה מתוצרת חוות חקלאיות (כך היא ידועה כ-fromage fermier, fromage de ferme או produit fermier) תקנות ה-AOC קובעות, כי יש להשתמש רק בחלב גולמי ולא מפוסטר. 3,067 טון (בשנת 2003) 60 יצרנים פרטיים (בשנת 2003) 8 יצרנים: תעשיות וקואופרטיבים (בשנת 1998) 2,045 יצרני חלב (בשנת 1998) לפי התיאור הרשמי, קרום הגבינה הוא צהוב-כתום עד אפור, וצבע הגוף נע בין לבן לשמנת בהתאם לאופן התבגרותה. היא חלקה, קרמית ומוצקה, ועשויים להיות לה כמה עיניים קטנות (פתחים). אידיאזבל (גבינה) מדיה וקבצים בנושא אוסו-איראטי בוויקישיתוף Boyer, Antoine. "Au Fromager de Rungis is a cheese wholesaler". Anthony Peregrine, ‏France: Hard cheese for losers in the war of the noses, The Telegraph, 20 July 2002 Fletcher, Janet (2003-01-09). "Ossau-Iraty an earthy delight from France's Basque region". The San Francisco Chronicle. "Appellation d'Origine definition - Ossau-Iraty" (PDF). Institut national de l'origine et de la qualité (INAO). 31 באוקטובר 2011. אורכב מ-המקור (PDF) ב-30 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) Fletcher, Janet (2006-02-23). "Factories make sheep's milk taste sweet". The San Francisco Chronicle. "Appellation d'Origine definition - Ossau-Iraty" (PDF). Institut national de l'origine et de la qualité (INAO). 31 באוקטובר 2011. אורכב מ-המקור (PDF) ב-30 ביוני 2014. La pâte a une couleur variant du blanc ivoire au crème ambré en fonction de l’affinage. Elle est lisse, ferme à onctueuse. Elle peut présenter quelques ouvertures de petite taille. La croûte présente une couleur allant du jaune orangé au gris. {{cite web}}: (עזרה)
וילי להמן

וילי (ווילי) להמן (בגרמנית: Willy Lehmann;‏ 15 במרץ 1884 – 13 בדצמבר 1942) היה פקיד משטרה וסוכן סובייטי בגרמניה הנאצית. להמן היה מפקח פלילי ו־SS-האופטשטורמפיהרר, ונודע בשם הקוד Agent A-201/Breitenbach. במהלך מלחמת העולם השנייה להמן היה אחד המקורות החשובים ביותר עבור הנ.ק.ו.ד. בגרמניה הנאצית. להמן הצטרף למשטרת ברלין ב-1911. ב-1920 הוא הפך לסגן ראש הדיוויזיה נגד ריגול. בשנת 1929 החל להמן לספק מידע עבור הנ.ק.ו.ד.. הוא עשה זאת לא מתוך אהדה קומוניסטית, אלא בגלל שהיה נשוי, גם לו חברה והיה צריך כסף. בנוסף, הייתה לו חיבה להמר על סוסים. בשנת 1933 הצטרף להמן לגסטפו. שם הקוד של הנ.ק.ו.ד. של הגסטפו היה Apotheke (בית מרקחת). בגסטפו הפך להמן למנהל הדיוויזיה הנלחמת בריגול סובייטי. הודות למידע של להמן הצליחו הסובייטים לשחרר את סוכנם ארנולד דויטש, שלימים גייס את קים פילבי. להמן הצטרף ל-SS בשנת 1934. לקראת סוף יוני ביקש הרמן גרינג מהמן לסייע בארגון ליל הסכינים הארוכות כדי לחסל את מתנגדי המשטר. מאוחר יותר אמר להמן לנ.ק.ו.ד. שהרציחות שביצע במהלך ליל הסכינים הארוכות עשה אותו לחולה. אבל במקביל הם ביצרו את מעמדו עם הממונים עליו בגסטפו. בשנת 1939 עבר להמן למשרד הראשי לביטחון הרייך, אוגדה IV. אחריותו הייתה למנוע מהסובייטים לרגל אחר תעשיית החימוש הגרמנית. עמדה זו אפשרה להמן לספק מידע רב ערך לסובייטים על חימוש גרמני. ב-19 ביוני 1941 דיווח להמן לנ.ק.ו.ד. על התאריך המדויק שבו תכננו הגרמנים לפלוש לברית המועצות. מבצע ברברוסה יצא לדרך ב-22 ביוני 1941. הודעתו הועברה בטלגרף ללברנטי בריה ולסטלין, אך האחרון דחה אותה, כמו דיווחים אחרים. זה היה הקשר האחרון שלו, משום שזמן קצר לאחר הפלישה עזבו כל אנשי הקשר הסובייטיים שלו, ולכל מכשירי הרדיו הרזרביים שבהם השתמשו הסוכנים הגרמנים, לא היה מספיק טווח לאחר הכיבוש של מינסק ב-28 ביוני. ב-1942, עם גילוי התזמורת האדומה על ידי הגרמנים, נעצר להמן ונורה ללא משפט בהוראת היינריך הימלר. Lehrer, Steven (2002). Hitler Sites: A City-by-city Guidebook (Austria, Germany, France, United States). McFarland. p. 224. ISBN 0-7864-1045-0. Lehrer, Steven (2006). The Reich Chancellery and Führerbunker Complex: An Illustrated History of the Seat of the Nazi Regime. McFarland. p. 214. ISBN 0-7864-2393-5. Klussmann, Uwe (29 בספטמבר 2009). "Spying in World War II Stalin's man in the Gestapo". SPIEGELnet GmbH. Der Spiegel. נבדק ב-31 בדצמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) Uwe Klussmann: Stalins Mann in der Gestapo. der Spiegel. 29 September 2009 Hans Coppi: Willy Lehmann; in: Hans Schafranek und Johannes Tuchel (Eds.):Krieg im Äther. Widerstand und Spionage im Zweiten Weltkrieg. Picus Verlag: Wien 2004, ISBN 3-85452-470-6
קרקוביץ

קרקוביץ (באוקראינית: Краковець; בפולנית: Krakowiec) היא עיירה קטנה במחוז לביב במערב אוקראינה. היא שוכנת על גבול פולין–אוקראינה, בערך בחצי הדרך שבין לבוב לקרקוב. בתחומיה נמצא מעבר הגבול קרקוביץ. אוכלוסיית העיירה נאמדת ב־1,154 תושבים ותושבות (נכון לשנת 2022). מדיה וקבצים בנושא קרקוביץ בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאיול (גבינה)

גבינת לאיול (בצרפתית: Laguiole), הנקראת לפעמים Tome de Laguiole, היא גבינה צרפתית לא מבושלת שמיוצרת בכבישה, מרמת אוברק (Aubrac), הממוקמת בין 800 לבין 1400 מ' גובה, באזור אוורון בחלקה הדרומי של צרפת. היא קיבלה את שמה מהעיירה הקטנה לאיול (Laguiole) ומוגנת תחת הכינוי מקור מבוקר (Appellation d'Origine Contrôlée (AOC)) הצרפתי מאז 1961 וגם בעלת הסמכה של כינוי מקור מוגן מאז 1996. מסופר שגבינת לאיול הומצאה במנזר בהרי אוברק במאה ה-19. על פי דיווחים היסטוריים, הנזירים העבירו את המתכון להכנת גבינה זו מבקר שרעה בשדות מרעה ההרים, ליושבי הבקתות המקומיים, כלומר לבעלי הבורונים, דהיינו בקתות ההרים. french-cheese.com מתאר את טעם הגבינה כך: "לכן היא רכה באופן מפתיע על החך ומותירה תחושת רטיבות מתמשכת. טעם אגוזי הלוז הראשון שלו הופך במהירות לזר חומצי עדין, שבו נגיעות של ניחוחות פרחוניים עם תחושה מרירה קלה מתערבבים יחד עם הטעם הפיקנטי החומצי הנמוך שלה בגלל המלח." כיום, לאיול מיוצרת בשלושה מחוזות שונים: אוורון, קנטל ולוזר על ידי הקואופרטיבי Jeune Montagne. זהו היצרן היחיד המורשה כיום לייצר גבינה זו. עם תכולת שומן של 45% (מהחומר היבש), ללאיול יש תוך של משחה דחוסה ולא מבושלת העשויה אך ורק מחלב פרה צרפתי זימנטל גולמי (לא מפוסטר), שנחלב בין מאי לבין אוקטובר מעל 800 מטר גובה. 666 טון גבינה זו הופקו בשנת 1998 (ירידה של 9.14% מאז 1996) שהופקו מ-20,000 - 30,000 ליטר חלב שנאסף מ-79 חוות שונות. הגבינה שוקלת 40–50 ק"ג בגלגל והיא מסומנת ונבדלת על ידי סימן פר ושמה מוטבע על הקליפה, וכן על ידי לוח תווית זיהוי מאלומיניום. תהליך הייצור שלה מתחיל באנזים הגבנה לפני לחיצת הגבן (גבינה מוקרשת) במכבש בשני שלבים רצופים. ההתישנות נמשכת שישה חודשים לפחות ועשויה להיות ארוכה עד שנים עשר חודשים. הקליפה טבעית וקשה, תוך הגבינה בצבע קש גמישה ומוצקה, והמרקם עשיר וקרמי. יינות מומלצים לצריכה עם הגבינה: יינות אדומים פירותיים כמו מרסיאק, קאהור או Etraygues. באופן מסורתי, Tome de Laguiole (או Tomme) היא אחד המרכיבים העיקריים באליגוט (מחית תפוחי אדמה עם גבינה, שמנת וחמאה). מדיה וקבצים בנושא לאיול בוויקישיתוף Brisson, Pierre (2016-05-30). "Fromage du mois de mai : le Laguiole ! Venez découvrir". Paroles de Fromagers (בצרפתית). נבדק ב-2022-09-29. "Laguiole: infos, nutrition, saveurs et qualité du fromage". Produits Laitiers de France (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-09-29.
בוסוליי

בוסוליי (בצרפתית: Beausoleil; "שמש יפה") היא קומונה במחוז האלפים הימיים בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור בדרום (אנ') מזרח צרפת. היא צמודה לנסיכות מונקו מדרום לה. הקומונה של בוסוליי הוקמה ב-1904; היא הייתה אמורה להיקרא "מונטה קרלו העליונה" לזמן מה, אך הרעיון נזנח לאחר הפגנות מצד הרשויות במונקו. נכון לינואר 2020 היא מונה 13,153 תושבים. קומונות של האלפים הימיים (אנ') נסיכות מונקו מונטה קרלו מדיה וקבצים בנושא בוסוליי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוסוליי (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי החוץ של סיישל

מדיניות החוץ של סיישל מבוססת על פרקטיקה דיפלומטית שלווה, פרואקטיבית וחדשנית. יחסי החוץ של סיישל נקבעים על ידי מערכת החוקים הלאומיים שלה, חוקת סיישל המיושמת על ידי הממשלה. החוקה מעניקה לנשיא סמכויות לנהל את מדיניות החוץ של סיישל. סעיף 70 מסמיך את הנשיא למנות שר לענייני חוץ ולהאציל סמכויות לפי הצורך לניהול מדיניות החוץ של סיישל, וסעיף 71 מחייב את השר לתת דין וחשבון לנשיא על ניהול המנדט למדיניות החוץ. סעיף 64 קובע כי הנשיא ימנה שגרירים, נציבים עליונים, כל נציג עיקרי, יקבל שליחים מוסמכים, ויבצע או יגרום לביצוע אמנות בשם הרפובליקה. היחסים הדו-צדדיים של סיישל מתמקדים בביטוי שותפויות כלכליות ושיתוף פעולה, פיתוח מגזרי הכלכלה השונים, סחר, השקעות זרות ישירות, דיג ותיירות. סיישל תתעדף; בטיחות וביטחון ימי, חינוך, אנרגיה מתחדשת, הגנת הסביבה, תעופה, פרויקטי תשתית, בריאות, פיתוח חברתי, סיוע טכני, חינוך, הכשרה וחילופי תרבות. סיישל דוגלת בתפיסה הרחבה יותר של ביטחון אנושי ותומכת ביוזמות היוצרות תנאים נוחים ליציבות אזורית, שיתוף פעולה בינלאומי ושגשוג כלכלי ויתרמו לשלום, ביטחון ויציבות באזור באמצעות דיפלומטיה פרואקטיבית. סיישל הקימה את משרד החוץ שלה לאחר שקיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1976. השר הראשון שנכנס לתפקיד שר החוץ היה הנשיא הראשון של הרפובליקה של סיישל, ג'יימס מנצ'ם. היה מקובל שנשיא הרפובליקה יכהן כשר החוץ. אחרי הנשיא מנצ'ם, שלושה נשיאי סיישל אחרים, אלברט רנה, מר ג'יימס מישל ומר דני פור החזיקו בתיק החוץ במהלך כהונתם. תיק זה הוחזק גם על ידי סגן הנשיא וינסנט מריטון. מאז הקמתו עומדים בראש משרד החוץ, תחת שמות שונים, 14 שרים. השר הנוכחי האחראי על תיק זה, החל מנובמבר 2020, הוא מר סילבסטרה רדגונדה. מדיה וקבצים בנושא יחסי החוץ של סיישל בוויקישיתוף המשרד ליחסי חוץ של סיישל
רוביולה

רוביולה (באיטלקית: Robiola) היא גבינה איטלקית רכה מיושנת ממשפחת הסטראקינו. היא מאזור לאנגה ועשויה בפרופורציות שונות של חלב פרה, חלב עיזים וחלב כבשים. תיאוריה אחת אומרת שהגבינה קיבלה את שמה מהעיר רוביו (Robbio) בנפת פאביה. תיאוריה אחרת היא שהשם בא מהמילה rubeole (אדום) בגלל צבע הקליפה המתובלת. סוגים שונים של רוביולה מיוצרים ברחבי פיימונטה מהנפות קונאו, אסטי ואלסנדריה ועד למחוז לומברדיה. זוהי אחת מההתמחויות של ואל ד'אוסטה. הטעם והמראה של רוביולה משתנים בהתאם למקום שבו היא יוצרה. ל-Robiola di Roccaverano DOP / DOC אין קליפה וצבעה מעט צהוב-קש עם טעם מתוק. לרוביולה לומברדיה קליפה דקה, לבנה חלבית עד ורודה ונוטה להיות בצורת לחמניות קטנות. לגבינה בצבע שמנת שמתחת לקליפה הפורחת שלה יש טעם חלק, מלא, חריף וחמצמץ קל, כנראה בגלל תכולת השומן הגבוהה (52%). קליפתה ניתנת להסרה, אבל היא עדינה ללא אמוניה ומוסיפה לגבינה עדינות ופריכות. רוביולה מוגשת בדרך כלל כגבינה שולחנית, לבד או עם שמן, מלח ופלפל. יש לאחסן אותה כראוי לאחר הרכישה, ותישמר טריה עד חודש אחד. טעמה החריף מיוחס להחדרת עשבי הבר שעליהם רועות בעלי החיים. ניתן להשתמש ברוביולה גם בבישול כולל מנות של פיימונטה המפורסמות כמו "ריזוטו רוביולה" ו"אליו רוביולה ספגטי" ומנות אחרות. יש להקפיד במיוחד על אחסון נכון של הגבינה (אין לעטוף בניילון, שכן הגבינה עלולה "להחנק" ולהתקלקל). מומלץ לאחסן אותה בקירור לא עטופה אלא בקליפה שלה או עטופה בנייר ולהשתמש בה תוך שבוע מרגע הרכישה. מדיה וקבצים בנושא רוביולה בוויקישיתוף תוצרת איטלקית ג'נט פלטשר, "הכל בתערובת עבור הרוביולה הזו", באתר סן פרנסיסקו כרוניקל, 6 ביולי 2005 בישול וחיים פליניוס על הגבינה שעשויה להיות רוביולה בספר 11 של תולדות הטבע: בפרסאוס (באנגלית) ב-LacusCurtius (בלטינית) Anderson, Burton. The Foods of Italy (5 ed.). Italian Trade Commission. pp. 127–29. ISBN 978-1-4507-5291-6.
סכר סון לה

סכר סון לה (בווייטנאמית: Sơn La Dam) הוא סכר כבידה בווייטנאם, כ-340 ק"מ מצפון-מערב להאנוי, על הנהר השחור במחוז מונְג לָה (Mường La), בפרובינציה סון לה (Sơn La). הסכר נועד לשמש כתחנת כוח הידרו-אלקטרית. זוהי תחנת הכוח ההידרו-אלקטרית הגדולה ביותר בדרום-מזרח אסיה. הפרויקט הוצע בשנות ה-70 ולשם הקמתו, בוצעו מספר מחקרים על ידי חברות ממדינות שונות. במאי 2000, דחתה האספה הלאומית של וייטנאם (the National Assembly of Vietnam) את ההחלטה לגבי הסכר, בשל חוסר מידע על תוכניות להעברת אוכלוסייה ופיצויים וכן קבלת מחקרי היתכנות לגרסה מוקטנת של הסכר. הפרויקט אושר על ידי האספה בדצמבר 2002. התכנון נמסר לידי החברה הרוסית Hydroproject. הבנייה החלה ב-2 בדצמבר 2005 וארכה כחמש שנים. העלות הכוללת של הפרויקט הייתה כשני מיליארד דולר. הסכר נמצא בבעלות חברת החשמל הווייטנאמית (Vietnam Electricity - EVN). ב-17 בדצמבר 2010 חוברה הטורבינה הראשונה לרשת החשמל. הטורבינה השנייה הופעלה ב-10 במאי 2011, הטורבינה השלישית ב-20 באוקטובר 2011, הטורבינה הרביעית ב-22 בדצמבר 2011, הטורבינה החמישית ב-30 באפריל 2012, והטורבינה השישית ב-26 בספטמבר 2012. הפרויקט כולו הושלם ב-20 בדצמבר 2012. הסכר הוא מסוג "סכר כבידה" שאורכו הוא למעלה מ-1,000 מטרים, גובהו 138 מטרים ורוחבו 90 מטרים בבסיס. הסכר בנוי מבטון, בשיטת Roller-compacted concrete - RCC. תחנת הכוח מורכבת משש טורבינות, שכל אחת מהן היא בעלת כושר ייצור של 400 מגה-וואט, דהיינו לסכר יש כושר ייצור של 2,400 מגה-וואט. הייצור השנתי הצפוי הוא בשיעור של 10,246 ג'יגה-וואט. הטורבינות הותקנו ומתוחזקות על ידי החברה הווייטנאמית Lilama Joint No 10. בספטמבר 2008 ובפברואר 2009 התגלו סדקים בסכר, הגדול שבהם היה באורך של 31.5 מטרים, ברוחב של 11 מ"מ ובעומק שישה מטרים. על אף שהסדק נראה גדול, מומחים העריכו כי אינו משמעותי, ביחס לרוחבו של הסכר. הפרויקט דרש יישוב מחדש של למעלה מ-91,000 תושבים, בני כמה מיעוטים אתניים. הייתה זו העברת האוכלוסייה הגדולה ביותר בהיסטוריה של וייטנאם. היישוב מחדש החל בשנת 2005. מדיה וקבצים בנושא סכר סון לה בוויקישיתוף , Huge hydro plant starts operation in Vietnam, says official, Intellasia | AFP, 22 דצמבר 2010 Chris Lang, - Vietnam starts resettlement to make way for massive Son La dam, world Rainforest Movement, אפריל 2003 , Son La hydropower plant completed ahead of schedule, IntellAsia, 27 דצמבר 2012 Mohit Joshi, Cracks found on Vietnam's Son La dam, topnews, 11 פברואר 2009
יחסי אוסטרליה–סיישל

יחסי אוסטרליה–סיישל הם יחסי החוץ בין אוסטרליה וסיישל. אוסטרליה ואיי סיישל נהנו מיחסים טובים, כחברות בחבר העמים הבריטי ובאגודת שפת האוקיינוס ההודי, עוד לפני עצמאותה של איי סיישל. ראש ממשלת סיישל ג'יימס מנצ'ם ערך ביקור רשמי באוסטרליה באפריל 1976. יחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-29 ביוני 1976, יום העצמאות של סיישל. ישנה פזורה סיישלית משמעותית באוסטרליה, באופן מסורתי הגדולה ביותר מחוץ לאיי סיישל, אם כי מספר התושבים ילידי סיישל ירד בשנים האחרונות. המפקד האוסטרלי האחרון בשנת 2016 רשם 2,519 ילידי סיישל באוסטרליה. הפזורה גדלה באופן משמעותי על ידי דור שני ושלישי למוצא סיישל שמקיימים קשרים עם מדינת האיים. מנהיגים פוליטיים ועסקיים רבים של סיישל למדו באוסטרליה. סך סחר הסחורות בין שתי המדינות בשנים 2019–2020 הוערך ב-10.6 מיליון דולר אוסטרלי. המושל הכללי האוסטרלי, קוונטין ברייס, ערך ביקור ממלכתי באיי סיישל באפריל 2009 כדי לקדם את היחסים הבילטרליים. כנגד, באוגוסט 2011 ערך נשיא סיישל ג'יימס מישל ביקור ממלכתי באוסטרליה. עורך דין אוסטרלי עומד בראש ועדת האמת, הפיוס והאחדות הלאומית (TRNUC) שהוקמה על ידי האספה הלאומית של סיישל בשנת 2018. TRNUC בוחנת את המורשת הפוליטית, זכויות האדם והמשפטיות של השליט הסמכותי הוותיק של סיישל, פרנס-אלבר רנה. אוסטרליה מיוצגת בסיישל באמצעות הנציבות העליונה שלה בפורט לואיס, מאוריציוס. סיישל מיוצגת באוסטרליה באמצעות הנציבות העליונה שלה בניו דלהי, הודו. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–סיישל בוויקישיתוף Seychelles: Prime Minister visits Australia באתר nla Australian High Commissioner to Seychelles bids Farewell באתר נשיא סיישל, 23 ביולי 2020 ילידי סיישל באוסטרליה משרד החוץ האוסטרלי, 3 בספטמבר 2021 גיליון מידע על סיישל משרד החוץ האוסטרלי, 3 בספטמבר 2021 President concludes Australia visit באתר נשיא סיישל, 29 באוגוסט 2011 Seychelles: Truth, justice and Australia באתר הארגון, 1 ביוני 2020
יער שוקדה

יער שוקדה הוא יער קהילתי בנגב המערבי, שניטע על ידי קרן קיימת לישראל בשיתוף תושבי מושבי הסביבה שוקדה, כפר מימון וקיבוץ עלומים אשר ממוקמים סביבו. עצי היער, ניטעו לראשונה בשנת 1957. היער נחנך באופן רשמי בסוכות תשע"ה. יער שוקדה ממוקם במערב הנגב. העצים ביער ניטעו בשנת 1957. בין העצים שניטעו מיני אקליפטוס, אורן וקזוארינה. עצים אלו צומחים במישורי הלס ומתקיימים בתנאי האקלים באזור הנגב המערבי. ייתכן ועצי אשל ניטעו בימי המנדט הבריטי וייתכן שניטעו לקראת שלהי התקופה העות'מאנית. לקראת חודש פברואר פורחות כלניות ביער ויוצרות מרבדים אדומים נרחבים. מבקרים רבים באים לחזות בכלניות במסגרת פסטיבל דרום אדום. יישובי הסביבה המושבים שוקדה, כפר מימון וקיבוץ עלומים ממוקמים סביב היער. ביער נחנכו חניונים ושבילי הליכה ואופניים. בשנת 2018 שוגרו מרצועת עזה עפיפוני תבערה ובלוני תבערה אליהם מוצמד מטען חבלה וגרמו לשריפות ענק באזור בהן ביער שוקדה. ח'רבת א-צפריה, הוא אתר ארכאולוגי קדום. על פי הממצאים באזור ייתכן והתקיים באזור יישוב עוד מהתקופה הביזנטית ועד התקופה העות'מאנית. בשנת 2014 ביצעה רשות העתיקות במימון קק"ל תוכנית שיקום של באר האנטיליה הסמוכה לחניון. על פי הממצאים שהתגלו, הבאר נבנתה בתקופ שלטון העות'מאנים בארץ. המים שנשאבו מהבאר זרמו באמה קצרה לבריכה הסמוכה, שבנוסף אליה נבנתה שוקת להשקיית ערי הצאן בסביבה. הבאר עברה שיפוץ בתקופת המנדט הבריטי. מדיה וקבצים בנושא יער שוקדה בוויקישיתוף יער שוקדה, אתר קרן קיימת לישראל יער שוקדה: חניון מרווה, הבאר והכלניות - בשביל המשפחה, באתר בשביל המשפחה, ‏8 בפברואר 2023 פריחת כלניות ביער שוקדה, באתר בא לי לטייל, ‏7 בפברואר 2021 ynet, טרור העפיפונים: שריפה גדולה ביער שוקדה, באתר כלכליסט, 3 ביוני 2018 יער שוקדה, אתר קרן קיימת לישראל