laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מנחם לנדאו

מנחם לנדאו (נולד ב-17 במרץ 1948) הוא פעיל ציבור ישראלי, יו"ר עמותת גבעת התחמושת, לשעבר ראש אגף בשירות הביטחון הכללי. לנדאו גדל בפתח תקווה, למד בישיבת "מרום ציון" בירושלים ובתיכון ישורון בפתח תקווה. שירת בחטיבת הצנחנים. בוגר החוג למדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת חיפה. במשך 32 שנים שירת בשב"כ בתפקידים מגוונים. בהתחלה בארכיון, אחר­ כך הועבר למגזר הערבי, היה אנליסט במרחב ירושלים והתקדם במערך המבצעי. בהמשך עבר למגזר היהודי, טיפס והגיע לתפקיד ראש החטיבה היהודית (עוד לפני שהייתה חטיבה). בתקופת מלחמת לבנון הראשונה היה ממונה על הלוגיסטיקה של השב"כ, אחר­ כך מונה כאחראי על כוח ­האדם בשירות. כמו כן עמד בראש מערך האבטחה הישראלי באירופה ובראש האגף לסיוע ביטחוני ומינהלת סייענים ומשת"פים וסיים את השירות בתפקיד ראש אגף ביטחון ומבצעי­ קרקע. ב-2001 פרש מהשירות. לאחר פרישתו הקים יחד עם אפי איתם את "עמותת מים" לזהות יהודית. שימש כחבר בדירקטוריון עמידר, חבר בוועד המנהל של המזרחי העולמי. עמית יועץ של המכון לאסטרטגיה ציונית. חבר בוועדת ביטחון, משק לשעת חירום ופס"ח בעיריית ירושלים. חבר בוועד המנהל של העמותה הבינלאומית להקמת כפרי ילדים בסיכון אס.או.אס וחבר עמותת "מלח הארץ-עשיה חינוכית". משמש גם כנציג ראש העיר ירושלים בוועד המנהל של הקרן למורשת הכותל. מ-2012 מכהן כיו"ר עמותת גבעת התחמושת. הוביל את המאבק למניעת סגירת אתר גבעת התחמושת מחוסר תקציב והפיכתו לאתר מורשת לאומי. לנדאו תושב ירושלים, נשוי ואב לארבעה. בבחירות המוניציפליות 2003 לעיריית ירושלים, ריכז את מטה הבחירות של המפד"ל. ב-2006 הוזכר שמו בין אישי הציבור מקרב הציונות הדתית שהביעו תמיכה במפלגת קדימה. ב-2008 היה חבר במפלגת אח"י. בבחירות המוניציפליות 2008 לעיריית ירושלים היה במקום השמיני בסיעתו של ראש העיר הנבחר ניר ברקת אשר זכתה בבחירות אלה ל-6 מנדטים. לנדאו ריכז בהתנדבות את מטה יום הבחירות של הסיעה. ב-2012 בעקבות הודעת מטה אורלב על התפקדותו של לנדאו למפלגת הבית היהודי ותמיכתו במועמדותו של זבולון אורלב ליו"ר המפלגה, הבהיר לנדאו כי הוא בכלל לא התפקד למפלגה, אין לו כוונה לעשות זאת בעתיד ואין בכוונתו להיכנס למפלגה כלשהי. מעת לעת מרואיין לנדאו בנושאים הקשורים לביטחון מסכל, במסגרת זו התראיין גם כלפי פעולות תג מחיר וכלפי פגיעה בצה"ל על ידי גורמי ימין קיצוני. כך למשל טען באפריל 2014, שיש לטפל באלימות ביצהר כמו בטרור הערבי, "מטילים עוצר, שמים מחסומים ועוברים מבית לבית". בן כספית, "צריך לנטרל את כל מי שמוגדר כמפגע או כשולח. טרוריסט צריך להיות מטופל כטרוריסט", באתר nrg‏, 25 באפריל 2001 ירעם נתניהו, שליפות עם מנחם לנדאו, באתר nrg‏, 6 בדצמבר 2005 בני טוקר, מנחם לנדאו: הפתרון - עוצר ומחסומים, באתר ערוץ 7, 11 באפריל 2014 מרדכי חיימוביץ, ‏מנחם לנדאו משחזר ומבקר: "השב"כ הוא הגוף הכי נורמלי במדינה המטורללת הזאת":, באתר מעריב אונליין, 2 בפברואר 2019 מקימת המכינה הקדם צבאית לנוער בקיבוץ עין גדי. רוני סופר, בכירים בציונות הדתית מתגייסים לקדימה, באתר ynet, 15 במרץ 2006 עפרה לקס, נשארים על הגדר, באתר ערוץ 7, 30 באוקטובר 2008 אורי פולק, מנחם לנדאו: בכלל לא התפקדתי ל"בית היהודי" 31/05/12 באתר כיפה בני טוקר, מנחם לנדאו: הפתרון - עוצר ומחסומים" 11/04/14 באתר ערוץ שבע
סמל שלזוויג-הולשטיין

סמל שלזוויג-הולשטיין (בגרמנית: Wappen Schleswig-Holsteins) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית שלזוויג-הולשטיין. הסמל נקבע בחוקת המדינה ב-1957 ועיצובו מתבסס על סמלי הנסיכויות ההיסטוריות שבשטחיהן מתקיימת המדינה כיום. המגן מחולק לשני חלקים: החצי הימני מראה שני אריות כחולים פוסעים בשדה זהב כשפניהם מכוונות אל מחציתו השנייה של המגן. זהו סמלו ההיסטורי של מחוז שלזוויג שעוצב בהשראת סמל דנמרק ששלטה באזור בעבר. בחציו השמאלי של המגן מוטען עלה סרפד לבן בשדה אדום, סמלה ההיסטורי של הולשטיין. דגל שלזוויג-הולשטיין מדיה וקבצים בנושא סמל שלזוויג-הולשטיין בוויקישיתוף הסמל באתר המדינה הסמל באתר דגלי העולם
ולטר סוסקינד

ולטר סוסקינד (בהולנדית: Walter Süsskind; בעברית עשוי להיקרא גם ולטר זיסקינד, על פי ההגייה הגרמנית;‏ 29 באוקטובר 1906 – 28 בפברואר 1945) היה איש מכירות ומנהל יהודי גרמני בעל שורשים בהולנד, שעבד עבור היודנראט ההולנדי בתקופת מלחמת העולם השנייה והציל ממוות, ביחד עם אשתו, ועם הנרייטה פימנטל, יוהאן ואן הולסט, גזינה ון דר מולן ואחרים, מאות ילדים יהודים. מספר הילדים שניצלו נע בין 1,000-600 על פי מקורות ועדים שונים. בינואר 2012 נעשה סרט הולנדי על פעילותו בשואה - "סוסקינד". סוסקינד נולד בגרמניה ב-1906, בנם הבכור של זוג יהודים הולנדים - הרמן סוסקינד ופרידה לבית קסלר. היו לו שני אחים. הוא נישא ליוהנה לבית נאט (1906–1944), ונולדה להם בת אחת, איבון. לפני עליית הנאצים לשלטון בגרמניה הוא היה מנהל בבית חרושת למרגרינה. ב-1938 ברח מאימת הנאצים מגרמניה להולנד, מתוך כוונה להמשיך לארצות הברית, אך לא הצליח בהמשך הבריחה כמתוכנן ונאלץ להישאר עם משפחתו בהולנד. בעקבות כיבוש הולנד על ידי הנאצים במאי 1940 הקימו הכובשים יודנראט - יודסה ראט - וסוסקינד צורף אליו. הוא היה מנהל התיאטרון ההולנדי באמסטרדם. בערב ראש השנה תש"ד (29 בספטמבר 1943), במהלך גירוש יהודי הולנד למחנות ההשמדה, יהודי אמסטרדם וסביבתה רוכזו בתיאטרון. בית היתומים היהודי הסמוך, ה"קרש" (De Creche - "הפעוטון") שימש גם הוא כתחנת מעבר לחלק מהילדים היהודים. סמוך לבית היתומים והתיאטרון שכן סמינר קלויניסטי למורים - Hervormde Kweekschool, שמנהלו יוהאן ואן הולסט היה לימים סנאטור וממנהיגי המפלגה הנוצרית דמוקרטית של הולנד והוכר ב-1972 כחסיד אומות העולם. סוסקינד, אשתו, מנהלת בית היתומים הנרייטה פימנטל, ויוהאן ואן הולסט החלו להעביר ילדים מהתיאטרון ומבית היתומים לסמינר של ואן הולסט והוא שלח אותם לכפרים מחוץ לאמסטרדם. במהלך חודשי פעילותם הם נעזרו גם באנשי מחתרת הולנדים. סוסקינד, ואן הולסט ופימנטל לא הספיקו להציל את כל הילדים שהסתתרו ב"קרש". פימנטל נשארה עם אלה מהילדים שנותרו, משסגרו הנאצים את ה"קרש" וגירשו גם את הילדים שהיו בו. חלק מהילדים גורשו בטרנספורטים מיוחדים למחנה וסטרבורק בהולנד וחלקם למחנות אחרים מחוץ למדינה. פימנטל גורשה עם האחרונים לאושוויץ, שם נרצחה כמותם. סוסקינד ומשפחתו גורשו אף הם ב-1944 לווסטרבורק. סוסקינד הצליח לנצל קשרי ידידות שיצר עם נאצים חשובים אחדים כדי לצאת ממחנה הריכוז ולחזור לאמסטרדם, אך משנכשל בהוצאת משפחתו מהמחנה, חזר לווסטרבורק וגורש עם משפחתו למחנות ההשמדה. אשתו ובתו מתו באושוויץ באוקטובר 1944, והוא מת בפברואר 1945, במהלך צעדות המוות שהצעידו הנאצים את שרידי מחנות ההשמדה, לקראת סוף המלחמה. בסרט תעודה על סוסקינד מ-2005 (Secret Courage: The Walter Suskind Story, דקה 1:05:00) הועלתה ההשערה כי נרצח על ידי היהודים במחנה ההשמדה אושוויץ בגלל תפקידו ביודנראט ההולנדי באמסטרדם. על פעילותם של סוסקינד ואשתו בהצלת יהודי הולנד נעשה בינואר 2012 הסרט ההולנדי "סוסקינד", בבימויו של הבמאי ההולנדי רודולף ואן דן ברג. ועדת הילדים באוטרכט קינדר-טרנספורט התיאטרון ההולנדי שואת יהודי הולנד ביוגרפיה קצרה של ולטר סוסקינד, בהולנדית, באתר המוזיאון להיסטוריה יהודית פרטים ביוגרפיים אחדים של ולטר סוסקינד, בהולנדית, באתר KRO עופרה עופר אורן, מה קרה למנהל התיאטרון שהציל מאות ילדים יהודים, בבלוג סופרת ספרים, 4 בספטמבר 2014 מקור לתעתיק השם "זיסקינד" בגרמנית - יוסף מכמן, פנקס הקהילות: הולנד, ירושלים: יד ושם, תשמ"ה, עמ' 425 על הסרט "סוסקינד", באתר IMDb https://vimeo.com/428194520 Dirk de Klein, FORGOTTEN HERO- WALTER SÜSKIND, History of Sorts, ‏25/7/2016 (באנגלית)
Hair (שיר של ליידי גאגא)

"Hair" (בעברית: "שיער") הוא סינגל של זמרת הפופ האמריקאית ליידי גאגא. השיר יצא כסינגל שיווקי מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Born This Way בשנת 2011. בשיר מספרת גאגא על ילדותה, בה למדה בבית ספר קתולי דתי, בו הייתה תלבושת אחידה צנועה, והדרך היחידה שלה להביע את עצמה הייתה דרך השיער שלה. השיר יצא כסינגל שיווקי מהאלבום, לאחר שהשיר, "The Edge of Glory" שהיה לסינגל השיווקי הראשון, יצא כסינגל רשמי לאחר שזכה להצלחה רבה ולביקורות משבחות. לשיר יצאה הקלטת שמע בערוצה הרשמי של גאגא ב-Vevo בתאריך ה-16 במאי 2011 וקיבלה עד חודש אוגוסט 2017 מעל כ-17 מיליון צפיות. ב-27 במאי 2011 הופיעה גאגא עם השיר בליווי פסנתר בתוכנית "בוקר טוב אמריקה". בתוכנית "The Paul O'Grady Show" גאגא הופיעה עם השיר ב-17 ביוני 2011, כששיערה נצבע לירוק בליווי פסנתר. ההופעה קיבלה ביקורת טובה ממבקר מאתר המוזיקה "Digital Spy" שאמר: "זאת רק גאגא מנגנת בפסנתר, אתה לא יכול לעזור לה אלא רק להתרשם ממנה". בחודש יוני בצרפת גאגא הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Taratata" עם השיר ושינתה את התלבושת שלה לפני ההופעה. מידע על היצירה "Hair" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Hair" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Hair" באתר יוטיוב LadyGagaVEVO (2011-05-16), Lady Gaga - Hair (Audio), נבדק ב-2017-08-20 A. B. C. News, Lady Gaga Wows Record-Setting 'GMA' Concert Crowd, ABC News, ‏2011-05-27 Alex Pielak for Metro.co.uk, Lady Gaga admits 'obsession' with Versace to Paul O'Grady, Metro, ‏2011-06-13 "Lady GaGa 'Paul O'Grady' interview: Behind the scenes". Digital Spy (באנגלית). 2011-06-12. נבדק ב-2017-08-20. "YouTube ferme le compte de Lady Gaga". ozap.com (בצרפתית). נבדק ב-2017-08-21. "Lady Gaga chante en Français dans Taratata ! - Actu - People - Plurielles.fr". Plurielles.fr. 2011-06-18. אורכב מ-המקור ב-2011-06-19. נבדק ב-2017-08-21. מידע על Hair, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Hair, באתר מצעד דנמרק מידע על Hair, באתר המצעד הנורווגי מידע על Hair, באתר המצעד הספרדי מידע על Hair, באתר המצעד הפיני מידע על Hair, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון "Ask Billboard: What Should Lady Gaga's Next Single Be?". Billboard (באנגלית). נבדק ב-2017-08-20. https://twitter.com/chartsladygaga/status/1078003688126513155/photo/1, Twitter
קורנדון איירליינס

קורנדון איירליינס (באנגלית: Corendon Airlines) היא חברת תעופה טורקית והולנדית שבסיסה הראשי וההנהלה נמצאים באנטליה שבטורקיה וסניף נוסף בהולנד. החברה נמצאת בקשרי שותפות עם סוכנות הנסיעות הטורקית Detur. החברה טסה לכ-30 יעדים סדירים מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה ועוד שני יעדי צ'ארטר ליוון. החברה נוסדה בנובמבר 2004 והחלה את פעולותיה באפריל 2005. מאז הקמתה חלה עלייה חדה בכמות הנוסעים וברווחי החברה. בשנת 2007 הטיסה החברה 780,000 נוסעים לעומת 2006 שבה הטיסה 470,000 נוסעים. קורנדון איירליינס הולנד - נוסדה בשנת 2011, מפעילה טיסות ליעדי נופש מנמל התעופה אמסטרדם סכיפהול ומאסטריכט. קוד היאט"א של החברה הוא CD, קוד האיקא"ו הוא CAI ואות הקריאה הוא DUTCH CORENDON. קורנדון איירליינס אירופה - נוסדה בשנת 2017, רשומה במלטה, ומפעילה טיסות שכר ברחבי אירופה. קוד היאט"א של החברה הוא XR, קוד האיקא"ו הוא CXI ואות הקריאה הוא TOURISTIC. כיום מפעילה החברה טיסות צ'ארטר עונתיות בין אנטליה ובודרום לתל אביב. צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2019: ב-2 במרץ 2010 נעצר טייס החברה בנמל התעופה סכיפהול שבאמסטרדם לאחר שהתגלה שטס במשך 13 שנה עם רישיון טיסה שפג תוקפו בשנת 1997. הטייס הוצא מן המטוס וטייס אחר החליף אותו וביצע את הטיסה. ב-2 באוקטובר 2010 החטיא מטוס בואינג 737-400 של החברה את מסלול הנחיתה בנמל התעופה סכיפהול ונעצר רק כשגלגלי המטוס פגעו בקרקע. כל הנוסעים פונו ללא פגע. מדיה וקבצים בנושא קורנדון איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורנדון איירליינס פרטי צי המטוסים של קורנדון איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית) פרטי צי המטוסים של קורנדון איירליינס הולנד, באתר airfleets.net (באנגלית) פרטי צי המטוסים של קורנדון איירליינס אירופה, באתר airfleets.net (באנגלית)
כוכב קסם

כוכב קסם מסדר n {\displaystyle n} הוא ריבוע קסם בצורת כוכב משוכלל בעל n {\displaystyle n} צלעות. בכוכב קסם המספרים ממוקמים בקודקודים ובנקודות ההצטלבות של הצלעות, כך שסכום ארבעת המספרים לאורך כל צלע קבוע ושווה לקבוע הקסם: M = 4 n + 2 {\displaystyle M=4n+2} . היות שלא ניתן לבנות כוכב קסם אשר מספר קדקודיו פחות משישה, הסדר הנמוך ביותר של כוכב קסם הוא n = 6 {\displaystyle n=6} . הקסגרמה קסם (n = 6, M = 26) הפטגרם קסם (n = 7, M = 30) אוקטגרם קסם (n = 8, M = 34) ריבוע קסם משושה קסם מדיה וקבצים בנושא כוכב קסם בוויקישיתוף Marian Trenkler's Magic Stars (באנגלית) Gianni Sarcone's Magic Star (באנגלית) כוכב קסם, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטמברה

מטמברה הוא מאכל בשר בקר מהמטבח הארגנטינאי. זוהי גלילת סטייק שריר בטן של בקר, ממולאת ירקות, ביצים קשות ועשבי תיבול. מילוי אופייני כולל גזר, פלפל, בצל, ביצים ופטרוזיליה. יש החותמים את הגלילה באמצעות תפירה או נעיצת קיסמים, כדי למנוע פתיחתה בעת הבישול. את הגלילה מבשלים או צולים בתנור או על מחבת. בשל עוביו של נתח הבשר נדרש בישול ממושך של כשלוש שעות כדי לרככו. זהו מאכל מסורתי בתקופת חג המולד. ניתן להגישו חם כמנה בפני עצמה או קר, כמתאבן בשר פרוס. פריסת המטמברה מציגה מראה צבעוני בזכות מילוי הירקות. מטבמרה מוגשת בדרך כלל עם רוטב צ'ימיצ'ורי. כמנה בשרית היא נחשבת שומנית ומוגשת לרוב בלווית ירקות. מטבמרה היא מנה פופולרית בארגנטינה, אורוגוואי ופרגוואי. מאכלים דומים קיימים גם בצ'ילה (המאכל נקרא malaya), במקסיקו (suadero ,Sobrebarriga) ובקולומביה (Sobrebarriga). בפרו נהוג להכין את המטמברה בדומה לפיצה - הבשר נצלה כאשר הצד השומני שלו מונח כלפי מטה ועל צידו העליון מפזרים עגבניות, תבלינים וגבינה. השם מטמברה (בספרדית: Matambre) הוא הלחם של המילים "mata" ו- "hambre", מילולית - "הורג רעב", זאת משום שנהוג להגישה כמתאבן. בעברית "כסלים", באטליזים בישראל מכונה "פאלדה", באנגלית "Flank", בספרדית בארגנטינה "Vacío"
Network Access Server

Network Access Server (או שרת גישת רשת) - או בראשי תיבות NAS הוא מונח בתקשורת מחשבים המתייחס לנקודת גישה יחידה למשאבי מערכת חיצוניים. שרת המשמש כ-NAS יהיה שרת הגישה אליו יתחבר המשתמש בניסיונו ליצור קשר עם משאב הנמצא ברשת מרוחקת, אשר אינה הרשת שאליה מחובר המשתמש. התחברות זו מתבצעת באמצעות פרוטוקולים ודרכים שונות. NAS מבוסס על תקשורת חיוג נכנסת ויוצאת. שרת כזה עשוי להכיל קישורים דיגיטליים ואנלוגיים ויכול אף להכיל אלפי קישורים בו-זמנית. מעבד תקשורת אשר מקשר התקנים א-סינכרונים לרשתות LAN או WAN, דרך רשת ותוכנות הדמיית טרמינל. מקיים ניתוב סינכרוני וא-סינכרוני לפרוטוקלים נתמכים. ה-NAS אמור לשמש בתור שער גישה, אשר מגן על משאבים. משאבים אילו יכולים להיות מכל סוג שהוא, החל ברשת טלפוניה, מדפסות או האינטרנט. הלקוח מתחבר ל-NAS. ה-NAS מתחבר למשאב אחר ומוודא האם הלקוח מספק נתוני הזדהות מאושרים. בהסתמך על כך ה-NAS מאפשר או לא מאפשר גישה למשאבים המוגנים. דוגמאות לסוגים שונים של שימושים: ספקית אינטרנט אשר מספקת גישה לרשת באמצעות מודם סטנדרטי או התקני דמויי מודם, יהיו אלו PSTN, DSL, אינטרנט בכבלים או GPRS/UMTS - יכולה להשתמש בהתקן NAS אחד או יותר, אשר מקבל תקשורת PPP, PPPoE, או PPTP, בודק את פרטי ההזדהות (שם משתמש וסיסמה) ומתעד את פרטי החשבון באמצעות RADIUS אחורי, מאפשרת גישה למשתמשים באמצעות קישור זה. דוגמה נוספת היא שיטת פורטל אחיזה אשר בשימוש על ידי ספקיות אלחוטיות, כאשר משתמש מבקש גישה לאינטרנט באמצעות רשת אלחוטית ופותח את הדפדפן שלו ה-NAS מזהה, שהמשתמש אינו מאושר כעת לגישה לאינטרנט וכך ה-NAS מבקש מהמשתמש את שם המשתמש והסיסמה שלו באמצעות דף אינטרנט. המשתמש מספק אותם ושולח אותם חזרה ל-NAS. ה-NAS משתמש בפרוטוקול RADIUS ומתחבר לשרת אימות חשבון (AAA) ומוסר את שם המשתמש והסיסמה. שרת ה-RADIUS מחפש במאגרי המידע שלו ומאתר את פרטי ההזדהות ומאמת אותם ומדווח ל-NAS שיאפשר גישה. אז ה-NAS מעניק גישה למשתמש לרשת האינטרנט. שימוש נוסף ב-NAS הוא VoIP. עם זאת, במקום להשתמש בשם משתמש וסיסמה, פעמים רבות יעשה שימוש במספר טלפון או בכתובת IP. אם מספר הטלפון מאומת, המשתמש יכול להתקשר. שימוש אחרים יכולים להיות במקרה ומספר הטלפון בעל יכולת חיוג חוץ-אזורית או שאילתא של מספר הדקות, אשר נשארו בכרטיס טלכרט. אף על פי שאין זה נדרש, התקני NAS ישתמשו כמעט בבלעדיות בשרתי אימות (authentication), אישור (authorization) ושירותי חשבון (accounting) - המסומנים בראשי התיבות AAA. מתוך פרוטקולי ה-AAA הקיימים, RADIUS נוטה להיות בשימוש נרחב. פרוטוקל מבוסס Diameter מאפשר לשירותי RADIUS באמצעות מתן דוחות שגיאה ותקשורת בתוך הדומיין. פרוטוקול זה בשימוש ברשתות דוגמת IMS. שרת פרוקסי מדיה וקבצים בנושא Network Access Server בוויקישיתוף
NAS (פירושונים)

האם התכוונתם ל... Network-attached storage – שרת אחסון המקושר לרשת מחשבים Network Access Server – שרת גישת רשת
נימצקה מוקרה

נימצקה מוקרה (אוקראינית: Німецька Мокра) הוא כפר במחוז זקרפטיה באוקראינה. בשנת 2004 היו בכפר 540 תושבים. הכפר נוסד ב-1775 על ידי קבוצת אנשים מהעיירות אישל (Ischl), אבנזה (Ebensee) וגמונדן ממחוז זאלצקמרגוט שנשלחו על ידי הקיסרית מריה תרזה לעבוד ביערות של הרי הקרפטים באוקראינה. קבוצה של 220 איש עזבה את אוסטריה ב-6 באוקטובר 1775 והקימה את הכפר "דויטש מוקרה". נימצקה מוקרה נמצא באותו מחוז ביחד עם הכפר השכן רוסקה-מוקרה (Руська Мокра) שנקרא בגרמנית "רוסיש מוקרה" (Russich-Mokra). השפה המדוברת בכפר הייתה בווארית, השפה המדוברת באוסטריה ובבוואריה גם כיום. בשנת 1815 הוקמה מושבת-בת של עיירה זו. מושבה זו נקראה קניגספלד (Königsfeld). בגרמנית, הכפר נקרא Deutsch-Mokra, בבווארית, הכפר נקרא Daidsch-Mokra. על ידי התושבים הסלאבים וההונגרים של האזור הוא נקרא "נימצקה מוקרה". בהתאם למפקד אוכלוסין משנת 1910 כ-90% מתושבי הכפר היו גרמנים. עד למלחמת העולם הראשונה הכפר היה בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר התפרקותה הוא סופח לצ'כוסלובקיה ובשנת 1945 לברית המועצות. זמן קצר לאחר סיפוחה, תושבים גרמנים הואשמו בשיתוף פעולה עם הנאצים ונשלחו למחנות גולג. לאחר סיום תקופה מעצרם רובם לא חזרו לכפר ועברו להתגורר בגרמניה המזרחית. לאחר הכיבוש הקומוניסטי שם הכפר שונה לקומסומולסק עד ששמו המקורי הושב ב-2016. יש עדויות לקהילה קטנה מאוד של יהודים בכפר החל מ-1880, אז נספרו בה 6 יהודים מתוך כ-550 תושבים. ב-1910 הקהילה הגיעה לשיא של 20 נפשות, ויש מחלוקת האם ב-1941, ערב שואת יהודי הונגריה, האם ישבו בה בכלל יהודים; לפי מקור אחד לא ישבו בה יהודים מאז 1930, ולפי מקור אחר ישבו בה שבעה יהודים מתוך יותר כ-1,200 תושבים. מדיה וקבצים בנושא נימצקה מוקרה בוויקישיתוף שלמה יעקב גרוס, יצחק יוסף כהן, ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב, תשמ"ג, עמ' 381–382, באתר היברובוקס [1] שלמה יעקב גרוס, יצחק יוסף כהן, ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב, תשמ"ג, עמ' 381–382, באתר היברובוקס נמטמוקרה בתוך מספר האוכלוסייה היהודית לפי יישוב 1840–1941, בודפשט: משרד הסטטיסטיקה המרכזי (הונגריה) (אנ')‏, 1993 (בהונגרית) ISBN 9632150066. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יניקה

יניקה היא הכוח המופעל על מוצק, נוזל או גז, במטרה ליצור ואקום. במהלך פעולת היניקה נוצר תת-לחץ הגורם לוואקום. יניקת אוויר מחלל יוצרת תת-לחץ שעלול לגרום לנוזלים לחדור לחלל או להיווצרות אדהזיה. כאשר הלחץ בחלק אחד של המערכת מופחת ביחס לחלק אחר, הנוזל באזור הלחץ הגבוה יותר יפעיל כוח יחסית לאזור הלחץ המופחת. הפחתת הלחץ עשויה להיות סטטית (אנ') או דינמית (כמו למשל בשואב אבק). היניקה היא פעולה בסיסית בתהליך הנשימה של בעלי חיים, במהלך השאיפה, הסרעפת והשרירים סביב כלוב הצלעות גורמים לשינוי נפח הריאות (הסרעפת נעשית שטוחה ומרחיבה את שטח בית החזה, השרירים הבין צלעיים מתכווצים וגורמים לעליה של הצלעות. השרירים הבין צלעיים והסרעפת מושכים בתנועתם את קרום הפלואורה הראשון. קרום הפלואורה השני נמשך אחריו, ומושך איתו את הריאות. הריאות גדלות, ונפח בית החזה גדל) כאשר נפח בית החזה גדל הלחץ בתוכו קטן, וכך החמצן נשאף פנימה. משאבה משאבת ואקום יניקה (רפואה) כוסות רוח יניקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יואב היימן

יואב היימן (נולד ב-21 בדצמבר 1974) הוא שחקן ישראלי. יואב היימן נולד בוושינגטון די. סי., ארצות הברית, בגיל שלוש הגיע עם הוריו לישראל, הוא גדל בתל אביב, שם הוא חי כל חייו מאז. אמו, תחיה אדר, הייתה עיתונאית במשך שנים רבות; אביו, ג'רי היימן, הוא שחקן, קריין ופרסומאי, הידוע בזכות סדרות הטלוויזיה ללימודי אנגלית Sing a song ו-Rent a song, אותן הנחה ביחד עם סוזי מילר. יואב היימן למד במגמת תיאטרון בתיכון עירוני א' בתל אביב, בצבא שירת בחיל התחזוקה ומייד אחר-כך החל ללמוד בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב. הוא סיים את לימודיו בשנת 1998. במהלך לימודיו זכה במלגות קרן שרת אמריקה ישראל בשנים 1998–1999. מייד בתום לימודיו נכנס לתיאטרון החאן הירושלמי, בו הוא משחק והופיע מאז ועד היום (מאי 2012) ב-23 הפקות. בין ההצגות בהן שיחק הייתה "עירם של האנשים הקטנים" מאת שלום עליכם בבימויה של אופירה הניג, שהייתה בסיבוב הופעות בניו יורק ובפולין ו"אדמה קדושה"- מאת המחזאי האלג'יראי מוחמד קסימי ו"מלחמה על הבית", מחזה שהתבסס על שלושה מחזות יווניים והיה סאטירה על המצב הפוליטי במדינת ישראל. מלבד החאן שיחק היימן בכמה הצגות פרינג' ("אהובתי הנשואה", "התקלה" ו"מר קולפרט") ובתפקידים שונים בטלוויזיה ("הראשון בדרמה", "כן או לא", "פאזל" ו"החיים זה לא הכל"). יואב היימן שיחק בסרט העלילתי הארוך "דילמת הדריין" בבימוי של ארז לאופר, שמתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה ומספר את סיפורה האמיתי של אוניית המעפילים "דריין", שבזמן יותר מאלף יהודיה ניצולי השואה וחיכו לאוניה שתעלה אותם לישראל. בהנהגת הישוב הוחלט למכור את האוניה לבריטים על-מנת לסייע להם במאמצי המלחמה ועל מאמצי המוסד לעלייה ב' להעלות אותם לישראל. יואב היימן גילם את דמותו של יהודה ארזי, שעמד בראש השלוחה של המוסד לעלייה ב' באיטליה. בסוף דצמבר 2012 עלתה בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא ההצגה "שש" פרי עטו של היימן, בבימויו של מולי שולמן. היימן חי בזוגיות עם השחקנית ומורת התיאטרון מרב שפר ולהם שני ילדים. "הראשון בדרמה" -"על אש קטנה" – בימוי: דינה צבי-ריקליס, דרמה לטלוויזיה, ערוץ 3, 2001 . "כן או לא". "פאזל". "החיים זה לא הכל". "דילמת הדריין"- בימוי: ארז לאופר. סרט במרכז מורשת מנחם בגין (בתפקיד בגין הצעיר) - בימוי: אבי אמבר. כרובי (רחוב סומסום) מדיה וקבצים בנושא יואב היימן בוויקישיתוף יואב היימן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יואב היימן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יואב היימן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי יואב היימן, באתר ספר הקולנוע הישראלי נחום מוכיח, "האדרת" של תיאטרון החאן: הסיפור של כולנו, באתר nrg‏, 29 ביולי 2013 רון שוורץ, ‏שחקן תיאטרון החאן יואב היימן: "האגו נמצא ב'הולד' בחאן", באתר גלובס, 7 באוגוסט 2013 יעקב בר-און, ריאיון: הרבה שנים דיגדג לי לכתוב, באתר הבמה, 23 בדצמבר 2012 יואב היימן, באתר תיאטרון החאן יואב היימן, באתר "הבמה" כתבי ynet, הבאנו ביכורים, באתר ynet, 5 ביוני 2003 יואב היימן(הקישור אינו פעיל), באתר אידיבי
חלום קדחת

חלום קדחת (באנגלית: Fevre Dream) הוא סיפור ערפדים שנכתב בידי ג'ורג' ר. ר. מרטין ופורסם ב-1982. הסיפור מתרחש במיסיסיפי שלפני מלחמת האזרחים ומתחיל ב-1857. הסיפור תואר כ"ברם סטוקר פוגש את מארק טוויין". אבנר מארש הוא קפטן של ספינת קיטור, אשר סבל מצרות כלכליות כאשר הוא פוגש את ג'ושוע יורק, ג'נטלמן עשיר. הם הופכים להיות שותפים בעסקים, כאשר ג'ושוע זוכה באמונו של אבנר בהבטחה של ספינת קיטור אדירה. ספינת הקיטור נקראת חלום קדחת, הקרויה על שם החברה הכושלת של אבנר. ג'ושוע ואבנר, מחליטים להיות שותפים כקפטנים של הסירה. למרות הכל, שאלות רבות מועלות בידי הצוות והנוסעים בנוגע לג'ושוע יורק וחבריו, אשר כמעט לעולם לא יוצאים מהתאים שלהם באור יום. חשדו של אבנר בנוגע לשותפו המסתורי מתגבר, כאשר הוא מגלה בתאו של ג'ושוע גזירי עיתון המתארים מיתות מסתוריות. הוא מתעמת עם ג'ושוע, שאומר לאבנר שהוא וחבריו הם צידי ערפדים, המשתמשים בחלום קדחת כבסיס המבצעים שלהם. אחרי מספר אירועים, חשדו של אבנר מתעורר שוב. לבסוף, ג'ושוע אומר לאבנר את האמת, שהוא וחבריו הם ערפדים. ג'ושוע גילה מרקחת אשר עוזרת לו לשלוט בקדחת הדם, הגואלת ערפדים אחרים מהצורך להתקיים מדם. ערפדים אחרים מחשיבים אותו כמלך החיוור, אדון הדם של כל הערפדים. דאימון ג'וליאן, אדון דם אחר, שומע על מאמציו של ג'ושוע. הוא מחליט לעלות על סיפונה של חלום קדחת עם ערפדים אחרים, ומצליח להתגבר על ג'ושוע. כאדון הדם של כל הערפדים שעל הספינה, הוא מגרש את אבנר מהספינה ומשתלט עליה. מאמציו של אבנר לכבוש שוב את חלום קדחת עולים בתוהו, ואחרי שהוא מכלה את עושרו בניסיון למצוא את הספינה האובדת הוא נכנע ומחליט להתיישב בעיר הולדתו. לאחר שהוא מקבל מכתב מג'ושוע, אבנר המבוגר יותר יוצא לעזור לג'ושוע לחסל אחת ולתמיד את ג'וליאן. ג'ושוע נאבק בג'וליאן, ולבסוף מצליח לנצח אותו. ג'ושוע נהיה לבסוף, אדון הדם של כל הערפדים. אתר הבית של ג'ורג' ר. ר. מרטין חלום קדחת, באתר OCLC (באנגלית)
מקסימיליאן גרבנר

מקסימיליאן גרבנר (בגרמנית: Maximilian Grabner; ‏2 באוקטובר 1905, וינה – 28 בינואר 1948, קרקוב) היה קצין אס אס זוטר ממוצא אוסטרי. שימש כמפקד הגסטפו במחנה ההשמדה אושוויץ וניהל את בלוק 11 המפורסם, הידוע בכינויו "בלוק המוות". גרבנר נולד בווינה ב-1905, סיים לימודים ברמה בסיסית ועבד בשנות ה-20 כחוטב עצים. ב-1930 הצטרף לכוחות משטרת אוסטריה ומאוחר יותר עבד במחלקה הפלילית במשטרת וינה. באוגוסט 1932 הצטרף למפלגה הנאצית. לאחר האנשלוס ב-1938 הצטרף לאס אס והיה לחבר בגסטפו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הועבר בסתיו 1939 למשטרת קטוביץ, ולאחר מכן, עם הקמת מחנה אושוויץ, הועבר לשם לשמש כראש הגסטפו (אגף 2) במחנה. כמפקד הגסטפו במחנה היה גרבנר אחראי, בין היתר, לדיכוי ההתנגדות במחנה, למניעת בריחות אסירים, ולמניעת כל קשר עם העולם החיצון. בעת ניהול בלוק 11, התנהג גרבנר באכזריות רבה כלפי אסירי הבלוק, ובין השאר ביצע "טיהורים" בבונקר על בסיס יומי, ואסירים רבים נשלחו מדי יום אל החצר שבין בלוק 10 לבלוק 11, שם נורו. ב-1943 נעצר גרבנר בחשד לשחיתות שלטונית ונשפט בוויימאר. לאחר משפטו, הוחזר לקטוביץ. החקירה נגד גרבנר חשפה ניכוס רכוש בלא הרשאה ומקרים אחרים של ניצול סמכות לרעה שהיו מעורבים בהם כמה קציני ס"ס בכירים ובהם רודולף הס. ב-1945 נעצר גרבנר על ידי בעלות הברית וב-1947 הועבר לפולין. הוא הואשם ברצח ובפשעים נגד האנושות במשפט אושוויץ הראשון, ונידון למוות יחד עם 23 נאשמים נוספים. הוא נתלה ב-28 בינואר 1948 בכלא מונטלופיך. ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרטל ירושלמי

גרטל ירושלמי הוא מין סוג של גרטל (אבנט) הנלבש מעל הקפוטה ("קֵאפְטֶן") על ידי חרדים בני היישוב הישן הלובשים את הלבוש המסורתי. האבנט היה נלבש במדינות ערב וכן בארץ ישראל על ידי התושבים הערבים שהתגוררו בישראל לפני קום המדינה. עם התפתחות המודרניזציה החלו גם במדינות ערב לחדול מלהמשיך ללבוש פריט זה אולם אבות וראשי המשפחה המכובדים המשיכו עם בגדיהם המסורתיים. כמו עוד מלבושים ערביים, אומצה חגורה זו על ידי יהודי ירושלים. גובהו של האבנט הוא כ-18 סנטימטר. בשונה מן הגארטל האבנט רחב היה רבה יותר וגם עבה יותר, פסיו מופנים לאורכו ולא לרוחבו בדרך כלל בצבעי שחור ותכלת. זרמים וקבוצות משנה באוכלוסייה החרדית, אנשים ישראל לבוש גברים בחברה החרדית, אנשים ישראל