וולטר ג'ונסון

וולטר פרי ג'ונסון (באנגלית: Walter Johnson;‏ 6 בנובמבר 1887 – 10 בדצמבר 1946), שהיה ידוע בכינויים "בארני" ו"הרכבת הגדולה", היה שחקן בייסבול במייג'ור ליג האמריקאי בין השנים 1907–1927. שיחק כל הקריירה בקבוצת וושינגטון סנטורס, ונחשב לאחד המגישים הטובים ביותר אי פעם. ב-1936, נבחר ג'ונסון למחזור הראשון של היכל התהילה של הבייסבול, לצידם של ארבעה שחקנים נוספים. ג'ונסון נולד בקנזס בשנת 1874 כאחד מתוך שישה ילדים, לזוג ממוצא בריטי (למרות שבטעות נחשב לשוודי ואף כונה "השוודי הגדול"). זמן קצר לאחר יום הולדתו ה-14, עברה משפחתו למחוז אורנג' בקליפורניה, וג'ונסון חילק את זמנו בין בייסבול, עבודה בשדות הנפט הסמוכים ורכיבה על סוסים. לאחר סיום התיכון, עבר לאיידהו והחל לשחק בקבוצת בייסבול מקומית. בגיל 19 הוא זוהה על ידי סקאוט של וושינגטון סנטורס וביולי 1907 חתם בקבוצה. ג'ונסון שיחק בוושינגטון במשך 21 עונות, ובמהלכן זכה לתהילה בזכות העוצמה הרבה של ההגשות שלו. בשנת 1917, זריקה שלו תועדה במהירות של 91 מייל לשעה - מהירות שאין דומה לה בתקופתו. זו גם אחת הסיבות לנתונים המרשימים בקריירה שלו - 3,508 פסילות (שיא שהחזיק מעמד 55 שנים), 417 ניצחונות (שני רק לסיי יאנג) ו-110 משחקים ללא נקודות של היריבה (שיא כל הזמנים). מעבר ליכולת ההגשה שלו, ג'ונסון הפגין כישורי חבטה יוצאי דופן עבור מגיש, וסיים את הקריירה שלו עם ממוצע של 23.5% ו-547 חבטות - הכי הרבה בהיסטוריה עבור מגיש במשרה מלאה. ברוב הקריירה של ג'ונסון, הסנטורס לא הצליחו לתרגם את כישרונו כמגיש לזכייה באליפות, וב-12 מעונותיו סיימה הקבוצה במאזן שלילי. בשנתו ה-18 בליגה העפיל ג'ונסון בפעם הראשונה לוורלד סיריס, והפך לגיבור הזכייה לאחר שנכנס כמגיש מחליף במשחק השביעי והמכריע, ובמשך ארבעה אינינגים מנע מהיריבה ניו יורק ג'איינטס להשיג נקודות - עד לניצחון קבוצתו באינינג ה-12. וושינגטון חזרה לוורלד סיריס גם בעונה שלאחר מכן, אך הפסידה בשבעה משחקים לפיטסבורג פיירטס. שנתיים אחר כך, פרש ג'ונסון ממשחק פעיל ועבר לאימון. בשנת 1928 החל ג'ונסון את הקריירה שלו כמנג'ר בליגות הנמוכות - בקבוצת ניוארק ברס מהליגה הבינלאומית. משם הוא המשיך ל-MLB, בתחילה כמנג'ר של וושינגטון סנטורס (1929–1932) ואז בקליבלנד אינדיאנס (1933–1935). מאזן האימון שלו עמד על 529–432, כאשר בחמש מתוך שבע עונותיו כמנג'ר היה לו מאזן חיובי. למרות זאת, קבוצותיו מעולם לא התקרבו לזכייה באליפות (השיא היה ב-1930 אז סיימה וושינגטון במקום השני בליגה האמריקאית). ג'ונסון נחשב לאחד המגישים הטובים ביותר ששיחקו אי פעם בייסבול מאז היום שבו פרש. בפברואר 1936, כשפורסמו התוצאות של הבחירות הראשונות להיכל התהילה של הבייסבול, התגלה כי ג'ונסון קיבל 189 קולות מתוך 226 הצבעות. ארבעת הנבחרים האחרים באותה שנה היו הונוס ואגנר, כריסטי מת'יוסון, טיי קוב ובייב רות'. בשנת 1998, הוא דורג רביעי ברשימת מאה שחקני הבייסבול הגדולים ביותר, שנערכה על ידי המגזין "Sporting News" - והיה למגיש שדורג הכי גבוה ברשימה. בסוף המאה ה-20, שנים רבות לאחר מותו, הליגה גם בחרה בו לקבוצת המאה. ג'ונסון התחתן עם הייזל לי רוברטס ב-24 ביוני 1914, ונולדו להם חמישה ילדים. בתו הבכורה של ג'ונסון מתה משפעת ב-1921. אשתו מתה באוגוסט 1930 מסיבוכים שנבעו ממכת חום לאחר נסיעה ארוכה במכונית מקנזס. ב-10 בדצמבר 1946, ג'ונסון מת מגידול מוחי בוושינגטון די. סי., חמישה שבועות לאחר יום הולדתו ה-59, ונקבר בבית הקברות ברוקוויל, מרילנד. מדיה וקבצים בנושא וולטר ג'ונסון בוויקישיתוף וולטר ג'ונסון, באתר Baseball-Reference.com MLB וולטר ג'ונסון, באתר Baseball-Reference.com ליגות אחרות וולטר ג'ונסון, באתר ESPN.com MLB וולטר ג'ונסון, באתר MLB.com וולטר ג'ונסון, באתר The Baseball Cube וולטר ג'ונסון, באתר היכל התהילה של הבייסבול וולטר ג'ונסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וולטר ג'ונסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Major League Baseball's Top 10 Starting Pitchers of All Time, באתר Bleacher Report‏, 23 באפריל 2018 100 Greatest Baseball Players, באתר Baseball Almanac‏, 22 במרץ 2012