laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלורנטין (סדרת טלוויזיה)

פלורנטין היא סדרת טלוויזיה ישראלית שהופקה על ידי הפקות תוצרת הארץ ושודרה בין השנים 1997–2000 בערוץ 2, במסגרת זכיינית השידור טלעד. החל ספטמבר 2019, הסדרה חזרה להיות משודרת בערוץ 24 בשעות הלילה (ומרתון שבועי בלילה בין שישי לשבת). החל מאוקטובר 2021 משודרת הסדרה בשעות הלילה בערוץ רשת 13. הסדרה, אשר נוצרה על ידי אודי זמברג (מפיק הסדרה) ואיתן פוקס (במאי הסדרה), עדו בורנשטיין וגל אוחובסקי (תסריטאי הסדרה), עוקבת אחר חייהם של חבורת צעירים, בגילאי העשרים לחייהם, הגרים בשכונת פלורנטין שבתל אביב. סיפורי אהבה, חברויות, חיים מקצועיים וכן מריבות ומכשולים, כולם הופיעו במהלך שלוש עונות הסדרה, דרך שלל הדמויות השונות. שיר הנושא של הסדרה היה "מכה אפורה" של מוניקה סקס. הסדרה עוקבת, בעיקר, אחר שלוש דמויות המתגוררות בדירת שותפים בפלורנטין: תותי (קארין אופיר), צעירה תמימה וחובבת שוקו, איגי (אורי בנאי) הומוסקסואל נשי העובד כאופה, ושותפם החדש, תומר (אבשלום פולק), סטודנט לקולנוע שעבר לתל אביב מירושלים ומתמודד במהלך הסדרה עם זהותו המינית כהומוסקסואל (דירת שותפים בהרכב דומה מופיעה בסרטם המאוחר יותר של אותם יוצרים, "הבועה"). כמו כן עוקבת הסדרה אחר דמויות נוספות הגרות בשכנות לדירת השותפים ומנהלות איתם קשרים חברתיים מגוונים. כמעט כל פרק בסדרה עוקב אחר אחת מהדמויות, יחסיה עם האנשים הסובבים אותה, חייה המקצועיים ומהלך חייה, בניסיון למצוא הגדרה עצמית, אהבה ואושר. שכונת פלורנטין הופכת במהרה לסמל לחיי חוסר הגדרה ונעורים אינסופיים, המשמשת הן כנקודת מפלט והן כמצב חסר מוצא לדמויות המסובכות. בפרק 10 של עונה 1 הופיעו בתפקיד עצמם אורי שטרק, אסנת חכים, ג'יי מולוני, גיא אסיף, דלית קהאן, טינקרבל ורועי צ'יקי ארד, כמרואייניה של גלי. בפרק 13 של עונה 3 הופיע איתן פוקס כאורח בחתונתם של גלי וחנן. הסדרה, אשר זכתה להצלחה גדולה ולקהל מעריצים רב עסקה בנושאים חדשניים, כגון הומוסקסואליות, שלא הוזכרה עד אז בטלוויזיה הישראלית. מסיבה זו נחשבת הסדרה לפורצת דרך בעיני קהילת הלהט"ב. חידוש נוסף היה רקע המציאות האקטואלית שהשתקף בסדרה (בעיקר בעונה הראשונה). מפנים חשובים בחייהן של הדמויות התרחשו על רקע אירועים מרכזיים במציאות היומיומית הישראלית: כך למשל, שימש רצח ראש הממשלה יצחק רבין כרקע לסצנת יציאה מהארון. כמו כן התייחסה הסדרה לפיגועי הטרור, לסכסוך הישראלי-ערבי ולשירות בצה"ל, וכן לעלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90. בתוכנית "טלוויזיה מהעתיד" נעשו מספר מערכונים בשם "חבל על הזמן" שמהווים פרודיה והומאז' לסדרה. בת ים - ניו יורק הפוך "פלורנטין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פלורנטין", באתר אידיבי "פלורנטין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "פלורנטין", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ניר קיפניס, ‏בלי מטאפורות, בלי דימויים, באתר גלובס, 19 באוקטובר 1999 סמדר שילוני, חדר בדרום תל אביב: בחזרה ל"פלורנטין", באתר ynet, 24 בפברואר 2017 מערכת Time Out, ‏המסך הלבן: 20 הסדרות הישראליות הטובות ביותר, באתר "Time Out ישראל", 29 במרץ 2017
אדולף אלנבוגן

אדולף אלנבוגן (בהונגרית: Ellenbogen Adolf; מישקולץ, 1814 – בודפשט, 28 באוקטובר 1886) היה כנר, מנצח, מלחין יהודי-הונגרי. אדולף אלנבוגן נולד במשפחה יהודית. אביו, היה חזן הקהילה היהודית במישקולץ והוא רצה לגדל אותו גם כן כחזן, אך נטייתו של אדולף משכה אותו לנגן בכינור. הוא היה חבר בעמותת המוזיקה לנוער של העיר בורשוד, בראשות המלחין המנצח והפסנתרן קארוי טרן. אחר כך נסע לווינה בסביבות 1830, שם יכול היה ללמוד באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה שנפתחה בשנת 1817 בתמיכת קרוב משפחה. הוא חזר לביתו בשנת 1834, בעיר הולדתו נתמך על ידי יוז'ף הייניש ואלנבוגן ארגן תזמורת לתיאטרון מישקולץ. הוא היה כנר מצוין, תהילתו ופרסומו הלכו וגברו ובשנת 1836 הוזמן לתיאטרון בודה. בשנת 1837, עבר עם התזמורת של כל תיאטרון בודה לתיאטרון הלאומי של פשט שנפתח. שם בשנת 1839 הפך לכנר הראשון, ועד מהרה גם למנהל המוזיקלי ולמנצח של מופעי בלט. הוא רכש או הלחין את המוזיקה לכמה משחקי ריקוד. בשנת 1851 הקים את "אגודת המלחינים ההונגרית". הוא פרש לגמלאות בשנת 1868. בשנות ה-60 ובשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא לקח חלק פעיל בחיי המוזיקה של בירת הונגריה. הוא חיבר יצירות מוזיקליות רבות, מה שכונה "אמנות המעגלים", צ'רדש, ואלס ומוזיקת ריקודים אחרת ששמותיה הפכו אותו לפופולרי. עבודותיו עיבדו בעיקר את המנגינות של אופרות פופולריות באותה תקופה בפשט. במאה ה-19 הוא הכין תמלילים ולימד אותם למספר רב של להקות צוענים. לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרית לקסיקון משחק הונגרי יוז'ף לסלר : לאוהבי השירים. בודפשט, 1986. מו"ל מוזיקה. ISBN 9633305993 לקסיקון יהודי הונגרי. עורך ראשי פטר אויווארי. אדולף אלנבוגן בנצה סאבולצ'י - אלדאר טוט : לקסיקון מוזיקה. כרך א'. בודפשט, 1965. מו"ל מוזיקה. Születési éve eltér a különböző forrásokban, pl. 1817, 1825.
מקלארן ספידטייל

מקלארן ספידטייל (באנגלית: McLaren Speedtail) היא מכונית על היברידית פלאג-אין במרכב קופה בעלת שלושה מקומות ישיבה, שמיוצרת בייצור מוגבל (106 יחידות) על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2020. היא הוצגה באוקטובר 2018. עיצוב הספידטייל הוא בהשראת מקלארן F1. בתא הנוסעים יש שלושה מושבים, כאשר הנהג באמצע מוקף בחמישה מסכי מגע ושני נוסעים לידו. חמשת מסכי המגע מחולקים לשלושה אזורים ייעודיים: האזור הראשון כולל שלושה מסכי מגע המחוברים תחת מסגרת אחת, וכוללים: מסך שמציג את לוח מחוונים דיגיטלי. האזור השני כולל שני מסכים נוספים המציגים מולטימדיה. האזור השלישי כולל את שני המסכים הנותרים (רביעי וחמישי), הנמצאים בשני קצוות המכונית ומשדרים את מצלמות הצד של הרכב במקום מראות צד. רוב גופו של הספידטייל עשוי מאלומיניום וקרבון להורדת המשקל ושיפור האווירודינמיות, הגלגלים הקדמיים מכוסים במעטפת קרבון. ישנו ספוילר גמיש הנפתח באופן חשמלי ממהירות מסוימת. היא כוללת מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין טורבו עם מנוע חשמלי שני המנועים מספקים יחדיו 1,050 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 1.647 קוט"ש. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.9 שניות ומ-0 ל-300 קמ"ש בתוך 12.8 שניות (לבוגאטי שירון לוקח 13.1 שניות) והמהירות המרבית עומדת על 403 קמ"ש. מבט אחורי מבט קדמי מבט לצד מדיה וקבצים בנושא מקלארן ספידטייל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקלארן ספידטייל מקלארן ספידטייל לעומת F-35 לייטנינג, סרטון בערוץ "טופ גיר", באתר יוטיוב (אורך: 6:55) 2020 McLaren Speedtail Production Car Shows Its Unworldly Shape, באתר מוטור 1, ‏16 במרץ 2020 McLaren Speedtail Unveiled: Heir To The Throne, באתר מוטור 1, ‏26 באוקטובר 2018 מקלארן ספידטייל נחשפת: יצירת מופת אווירודינמית, באתר קארטיוב, ‏28 באוקטובר 2018 רועי צוקרמן, מקלארן ספידטייל - גם 8.3 מיליון שקל לא יספיקו, באתר אוטו, ‏28 באוקטובר 2018 The McLaren Speedtail produces 1,055bhp, באתר טופ גיר, ‏06 בינואר 2020 McLaren Reveals Speedtail Electric Secrets, באתר מוטור 1, ‏01 במרץ 2020 McLaren Speedtail Hits 250 MPH, Making It The Fastest McLaren Ever, באתר מוטור 1, ‏23 בדצמבר 2019
יחסי אוקראינה–איסלנד

יחסי אוקראינה–איסלנד הם יחסי החוץ בין אוקראינה ואיסלנד. בשונה ממדינות סקנדינביה אחרות, הדיאלוג הפוליטי של אוקראינה עם איסלנד מאופיין בחוסר סדירות ובעוצמה נמוכה. נראה כי הצד האיסלנדי מעוניין יותר בקיום יחסים דו-צדדיים מאשר האוקראיני. הביקור האחרון ברמה גבוהה מאוקראינה באיסלנד התקיים במאי 2002, כאשר שר החוץ האוקראיני אנטולי זלנקו ביקר במדינה. לאחר מכן ביקר באוקראינה בביקור רשמי ראש ממשלת איסלנד דוד אודסון (פברואר 2004) והשרה לענייני חוץ וסחר חוץ של הרפובליקה של איסלנד גברת סברריסדירה (נובמבר 2006). יחסי הסחר והכלכלה עם איסלנד מאז 2009 מוגבלים לייבוא דגים טריים וקפואים איסלנדיים לאוקראינה. היקף הייבוא, ובהתאם, היקף המסחר הדו-צדדי בשנת 2009 הגיע ל-38.75 מיליון דולר. בשנים קודמות, אוקראינה ייצאה לאיסלנד בכמויות קטנות, מוצרים תעשייתיים. עם זאת, איסלנד מדורגת במקום ה-40 בקרב 123 משקיעים מבחינת השקעה ישירה באוקראינה. השקעה ישירה מאיסלנד - 25 מיליון דולר קיבלו החל משנת 2009 11 מפעלים באוקראינה. הגדולה בהשקעות האיסלנדיות באוקראינה הייתה רכישת בנק ההשקעות הבינלאומי הפרטי האיסלנדי בשנת 2006 יחד עם משקיעים אחרים של שליטה (92.5%) במניות הבנק המסחרי האוקראיני לבוב בסך 8 מיליון דולר. אוקראינה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בהלסינקי, פינלנד. איסלנד מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה–איסלנד בוויקישיתוף ДЕВІД ОДСОН: «ЯКЩО В УКРАЇНІ БУДУТЬ ДЕМОКРАТИЧНІ ПРОЦЕСИ, ТО МИ ГОТОВІ ПІДТРИМАТИ ЇЇ» באתר international‏, 27 בפברואר 2004
אטיין קפו

אטיין רנה קאפו (בצרפתית: Étienne Capoue; נולד ב-11 ביולי 1988) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת קשר הגנתי בויאריאל. ב-7 בפברואר 2008 חתם קאפו יחד על חוזהו המקצועי הראשון בטולוז לשלוש שנים. במהלך עונת 2009/2010 הופיע קאפו בקביעות בקבוצתו הראשונה ועורר עניין במועדון האיטלקי לאציו ובמועדוני העל האנגליים ליברפול וארסנל. ב־26 בנובמבר 2009 הגיבה טולוז לעניין בכך שהגיעה להסכם עם קאפו על הארכת חוזה לשנה אחת עד שנת 2014. קאפו הופיע ב -41 משחקים בסך הכל בעונה ואסף 17 כרטיסים צהובים בסך הכל. ב-15 באוגוסט 2013, הוא השלים העברה של 11 מיליון אירו (9.3 מיליון ליש"ט) לטוטנהאום הוטספור. קאפו שיחק בטוטנהאם הוטספר בשנת 2013 קאפו ערך את הופעת הבכורה שלו ב־18 באוגוסט 2013, כשהוא מחליף את מוסא דמבלה בניצחון 1–0 מול קריסטל פאלאס. ב-6 ביולי 2015 הצטרף קאפו לווטפורד תמורת שיא מועדון, שדיווחו היה כ־6.3 מיליון ליש"ט, על חוזה לארבע שנים. את עונתו השנייה בווטפורד הוא החל בארבעה שערים בששת משחקיו הראשונים, כולל שער הפתיחה מול מנצ'סטר יונייטד בניצחון 3–1 ועוד אחד בניצחון קאמבק 4–2 מול וסטהאם יונייטד. במאי 2019 נבחר קפו לשחקן השנה של ווטפורד לעונת 19–2018. ב-30 בדצמבר 2020 הוכרז כי קאפו חתם על חוזה לשנתיים וחצי עם ויאריאל הספרדית תמורת תשלום שלא פורסם. קאפו נבחר לאיש המשחק בניצחונה של ויאריאל על מנצ'סטר יונייטד בגמר הליגה האירופית של אופ"א בשנת 2021 ב־26 במאי 2021. הזכייה העניקה לוויאריאל את הגביע האירופי הראשון בתולדות המועדון. ב-15 באוגוסט 2012 ערך קאפו את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת הצרפתית במשחק ידידות נגד אורוגוואי. ב-11 בספטמבר הוא כבש את שערו הראשון עבור צרפת בניצחון 3–1 במוקדמות גביע העולם על בלארוס. מדיה וקבצים בנושא אטיין קפו בוויקישיתוף אטיין קפו, באתר Transfermarkt אטיין קפו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אטיין קפו, באתר Soccerway אטיין קפו, באתר BDFutbol אטיין קפו, באתר WorldFootball.net אטיין קפו, באתר National Football Teams אטיין קפו, באתר FootballDatabase.eu אטיין קפו, באתר ESPN
פסגת סלאבייקוב

פסגת סלאבייקוב (באנגלית: Slaveykov Peak; בבולגרית: Славейков Връх) היא פסגה חדה ותלולה, ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים שבסמוך לאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 1,760 מטרים מעל פני הים. הפסגה ממוקמת שני קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת הר פוסטר - אליה פסגת סלאבייקוב מקושרת באוכף זאבט; 1.12 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לפסגת נאופיט; 2.4 קילומטרים מזרחית מנקודת לאקאטניק; ו-3.45 קילומטרים צפון-מערבית מנקודת איוואן אסן. הפסגה מתנשאת מעל קרחון ארמירה שמדרום-מזרח לה, ומעל קרחון ביסטרה, שמצפון לה. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009. הפסגה נקראת על שם המשורר והפובליציסט הבולגרי פטקו סלאבייקוב. השם אומץ רשמית ב-15 בדצמבר 2006. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) פסגת סלאבייקוב באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הפסגה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix פסגת סלאבייקוב באתר mountainplanet גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט האנטארקטי הבולגרי לפי מקור אחר, גובהה של הפסגה 1,855 מטרים מעל פני הים.
ורדימוס זיילר

ורדימוס זיילר (מוכר בשם החיבה: ורדי זיילר; 28 באוגוסט 1933 – 2 באפריל 2013) היה שופט ונשיא בית המשפט המחוזי בירושלים ועמד בראשן של מספר ועדות חקירה. נולד בשנת 1933 ליצחק זיילר, שהיה בלשן ורופא. הוא רצה להעניק לו את השם "ורדינון", אולם בהמלצת הסנדק, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, בחר בשם "ורדימוס" המופיע בתלמוד. בנערותו למד זיילר בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית. הוא פנה ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בשנת 1957. לאחר מכן התמחה בעריכת דין בפרקליטות המדינה בירושלים ואצל עורכת הדין תמר הופמן. ב-1960 מונה ליועץ משפטי לרשם החברות, ובהמשך מונה לשמש כסגן רשם החברות. בשנים 1962–1965 שימש כיועץ משפטי למפעלי ים המלח, ולאחר מכן, בשנים 1965–1971, עבד כעורך דין פרטי. במאי 1971 מונה לכהן כשופט בבית משפט השלום בירושלים, וכעבור שש שנים, במאי 1977, מונה לכהן כשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים. בנובמבר 1989 מונה לכהן כנשיא בית המשפט המחוזי בירושלים, תפקיד בו שימש עד לפרישתו באוגוסט 2003. מונה ליושב ראש הראשון של הוועדה לחיוב אישי בשלטון המקומי. זיילר היה פעיל בתחומים ציבוריים שונים, ובתוך כך עמד בראשות כמה ועדות חקירה: בשנים 1985–1986 כיהן זיילר כחבר ב"וועדת בייסקי", ועדת החקירה לעניין ויסות מניות הבנקים. ביולי 2001, בעקבות אסון ורסאי, נבחר זיילר לעמוד בראשות ועדת חקירה לעניין מבנים ומקומות המשמשים מבני ציבור. הדוח המסכם של הוועדה הוגש בדצמבר 2003. בדצמבר 2005 נבחר זיילר לעמוד בראש ועדת בדיקה לאירועי פרשת האחים פריניאן. ב-2007 התמנה זיילר לבדוק את פרשת האזנות הסתר הקשורות למשפט חיים רמון. הוא הגיש את מסקנותיו לשר המשפטים דניאל פרידמן ב-6 בפברואר 2008. בשנת 2009 זכה בתואר אביר איכות השלטון בקטגוריית הרשות השופטת, מטעם התנועה למען איכות השלטון בישראל. נפטר ב-2 באפריל 2013 והובא לקבורה בהר המנוחות. ורדימוס זילר, באתר הרשות השופטת יובל יועז, פה היתה זוהמה בטהרתה, באתר הארץ, 20 בפברואר 2007 ירון דרוקמן ואביאל מגנזי, הלך לעולמו השופט בדימוס ורדי זיילר, באתר ynet, 2 באפריל 2013 תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף פ"א ע"א: "איסי בר יהודה לא אתא למתיבתא דר' יוסי תלתא יומי. אשכחיה ורדימוס בר' יוסי א"ל מאי טעמא לא אתי מר לבי מדרשא דאבא הא תלתא יומין? ..." גלעד גרוסמן‏, השופט בדימוס ורדי זיילר הלך לעולמו בגיל 79, באתר וואלה, 2 באפריל 2013 ורדימוס זיילר באתר GRAVEZ
לוטיין אגנס

לוטיין אגנס (שם מדעי: Lutjanus agennes) הוא מין של דג גרם ממשפחת הלוטייניים, החי במזרח האוקיינוס האטלנטי שלחופי אפריקה. מין לוטיין זה הוא מהגדולים שבמשפחתו כשהוא מתחרה גם בלוטיין קוברה מהים הקריבי. הוא יכול להגיע לאורך 139 סנטימטרים ולמשקל 60 קילוגרם, אף נפוץ יותר באורך 50 סנטימטרים. צבע הקשקשים שלו חום אדמדם עם סנפירים כהים ולעיתים גם ורודים, כשהצעירים מכילים מספר נקודות בהירות לאורך הגוף וצידי החזה. הראש רחב ומחודד עם עיניים כחולות גדולות ולסתות בולטות בעלות שיניים חדות. סנפיר הגב פרוק ומחודד וסנפירי השת והחזה ארוכים. לוטיין זה יכול לחיות עד 20 שנה בטבע. הלוטיין שוכן לחופי אפריקה בעומק של עד 80 מטרים בין סנגל לאנגולה ומופיע גם באיי כף ורדה ובאיי מפרץ גינאה. לרוב הוא נפוץ במים רדודים סלעיים או מכוסי אצות, אך הוא מצוי גם בשפכי נהרות ולגונות בקרבת החוף, בהם גדלים בעיקר הצעירים. בדומה למינים קרובים זהו דג טורף שניזון מדגים אחרים ומסרטנים. הלוטיין נידוג כדג מאכל לאורך חופי מערב אפריקה ובייחוד במפרץ גינאה וכף ורדה כשחלק מהדגים נמכרים בשווקים באירופה. עם זאת לא נראית ירידה גדולה באוכלוסייה ורוב הפרטים שנמכרים כבר הגיעו לאורך 60 סנטימטרים ולבגרותם המינית ואינם נפגעים לפני שהם השריצו צאצאים. מדיה וקבצים בנושא לוטיין אגנס בוויקישיתוף לוטיין אגנס, באתר ITIS (באנגלית) לוטיין אגנס, באתר NCBI (באנגלית) לוטיין אגנס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לוטיין אגנס, באתר FishBase (באנגלית) לוטיין אגנס, באתר GBIF (באנגלית) לוטיין אגנס באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי אוקראינה–אנדורה

יחסי אוקראינה–אנדורה הם יחסי החוץ בין אוקראינה ואנדורה. היחסים בין אוקראינה לנסיכות אנדורה מאופיינים בהיעדר נושאים בעייתיים. הצד האנדורי מזהה שיתופי פעולה בתיירות ותרבות כתחומי שיתוף הפעולה העיקריים עם אוקראינה. בצד האוקראיני, הדגש העיקרי הוא על קיום קשרים פוליטיים, קידום נושאים הומניטריים, תמיכה הדדית בארגונים בינלאומיים, הקמת מסגרת משפטית ליחסים דו-צדדיים ותמיכה בעבודת קונסוליית הכבוד של אוקראינה באנדורה. הצד האנדורי ממשיך להתעניין במיוחד בשיתוף פעולה בנושא אימוץ ילדים אוקראינים. סוגיית מינוי קונסול הכבוד של אוקראינה באנדורה והקמת הקונסוליה עומדת על סדר היום של היחסים הדו-צדדיים מזה זמן רב. בשנת 2008 הושלמו כל הפורמליות הפרוצדורליות הנדרשות, ואזרח אנדורה אנטוניו זורזאנו ריירה מונה לקונסול הכבוד. אוקראינה שייכת לשבע המדינות שיש להן קונסוליות כבוד באנדורה. בין 31 במרץ ל-2 באפריל 2011 ביקרה באוקראינה משלחת ממשלת נסיכות אנדורה בראשות שר התיירות, המסחר והתעשייה. ביקור זה היה הביקור הראשון של משלחת ממשלתית באנדורה מאז כינון היחסים הדיפלומטיים. כתוצאה מהביקור נחתם הסכם בין קבינט השרים של אוקראינה לבין ממשלת נסיכות אנדורה על שיתוף פעולה בתחום התיירות. הסכם זה הפך למסמך הבין-ממשלתי הבינלאומי הראשון שנחתם בין הצדדים. אוקראינה מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירותה במדריד, ספרד, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד באנדורה לה ולה. אנדורה אינה מיוצגת באוקראינה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה–אנדורה בוויקישיתוף
יחסי אוקראינה – בוסניה והרצגובינה

יחסי אוקראינה–בוסניה והרצגובינה הם יחסי החוץ בין אוקראינה ובוסניה והרצגובינה. בוסניה והרצגובינה הכירה בעצמאות אוקראינה ב-20 באפריל 1992, וב-12 באוקטובר אותה שנה הכירה אוקראינה בעצמאותה של בוסניה והרצגובינה. היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-20 בדצמבר 1995. מאז ה-17 בנובמבר 2004 פועל סניף של שגרירות אוקראינה בקרואטיה בסרייבו. אוקראינה מחזיקה בבוסניה והרצגובינה נציגות דיפלומטית בסרייבו. בוסניה והרצגובינה מיוצגת באוקראינה באמצעות שגרירותה בבודפשט, הונגריה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה – בוסניה והרצגובינה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ ובנושא אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המיזם הלאומי לביטחון תזונתי

המיזם הלאומי לביטחון תזונתי הוא מיזם של ממשלת ישראל, שמטרתו הבטחת ביטחון תזונתי לאוכלוסיות חלשות. המיזם מופעל מאז הקמתן על ידי עמותת אשל חב"ד (שמה במקור: "אשל ירושלים") בשיתוף עם משרד הרווחה, לקט ישראל ובתיאום עם הרשויות המקומיות. פיילוט של המיזם בוצע בשנים 2012–2015 ב-24 ערים ורשויות מקומיות, בביצוע "אשל ירושלים" כזרוע ביצועית של ג'וינט ישראל מטעם משרד הרווחה. בפברואר 2017 הושק המיזם רשמית על ידי שר הרווחה חיים כץ ובאותה שנה נוספו רשויות נוספות למיזם. ב-2019 הוארך המיזם על אף היעדר תקציב מדינה מאושר. כבר ב-2017 נעשה ניסיון לעגן את המיזם בחוק באמצעות הצעת חוק פרטית (הצעת חוק: המיזם הלאומי לביטחון תזונתי) ביוזמת דודי אמסלם וקבוצת חברי כנסת אך נכון ל-2021 הצעת החוק והצעות חוק פרטיות דומות לא התקבלו. הסיוע למשפחות הנזקקות נעשה באמצעות כרטיס-מזון, מעין כרטיס אשראי הנטען אוטומטית מדי חודש בסכום קבוע ובו ניתן לרכוש מוצרי מזון בלבד. בנוסף המשפחות מקבלות משלוח של ארגזי פירות וירקות עד לביתם באמצעות שליח. כיום פועלת העמותה ב-48 רשויות מקומיות, וכ-10,800 משפחות מקבלות תמיכה. כל משפחה מקבלת כרטיס, הנטען בכל חודש ב-250 ₪ לרכישה ברשתות המזון, סל פירות וירקות בשווי 150 ₪ המגיע עד לבית המשפחה, וסל מוצרי מזון יבשים בשווי 150 ₪ המגיע גם הוא לבית המשפחה. אום אל פחם, אופקים, מועצה אזורית אל-בטוף, אלעד, אריאל, אשדוד, אשקלון, באקה אל-גרבייה, באר שבע, בית שמש, ביתר עילית, בני ברק, בת ים, מועצה אזורית גלבוע, ג'סר א-זרקא, דימונה, חצור הגלילית, יבנה, ירוחם, ירושלים, כפר מנדא, כפר קאסם, כרמיאל, לוד, מועצה אזורית לכיש, לקייה, מגדל העמק, מודיעין עילית, מועצה אזורית מטה בנימין, מעלות תרשיחא, נהריה, מועצה אזורית נווה מדבר, נוף הגליל, נצרת, נתיבות, עכו, עמנואל, עספיא, עפולה, צפת, קריית גת, קריית ים, קריית מלאכי, רהט, רכסים, רמלה, שדרות ותל שבע. אתר עמותת אשל חב"ד המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, באתר כל זכות המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, ברשת החברתית פייסבוק המיזם הלאומי לביטחון תזונתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הדר גיל-עד, חשש שמיזם הביטחון התזונתי יופסק: "איך נקנה אוכל לילדים?", באתר ynet, 9 ביוני 2021 הדר גיל-עד, שליש מהילדים בישראל ללא ביטחון תזונתי: "אין לי אוכל לתת לילדים", באתר ynet, 22 בספטמבר 2021 בר פלג, סקר: רוב המשפחות הסובלות מאי-ביטחון תזונתי לא מוכרות לרשויות הרווחה, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2021 מחלקות הרווחה: "הסיוע במזון צריך לעבור דרכנו, לא דרך העמותות" שיחה מקומית, תמר בן דוד, 31 באוגוסט 2021 רן מלמד, אם כבר המדינה לוקחת אחריות אז עד הסוף, באתר ynet, 31 באוגוסט 2021
מסלול רחוב

מסלול רחוב הוא מסלול מרוצי ספורט מוטורי, המורכב מכבישים ציבוריים המוסבים באופן זמני לצורך קיום התחרות. אזורים נלווים כמו אזור הטיפולים, עמדות השליטה והניהול, גדרות הבטיחות ויציעי הצופים נבנים באופן זמני לפני המרוץ ומוסרים זמן קצר לאחר סיומו. מכיוון שהכבישים מתוכננים במקור לנסיעה במהירות עירונית והשימוש השוטף משמש לתנועת כלי רכב פרטיים, בחלק מהמסלולים איכות הכביש היא נמוכה ולעיתים ישנם בורות בכביש. קיום של מרוצים בתוך שטח עירוני לא מאפשר תמיד יצירת שוליים רחבים מספיק על מנת לאפשר אזורי בריחה, דבר הגורם לתאונות רבות ולפגיעות עצמיות עקב טעויות של נהגים. בין מסלולי הרחוב המפורסמים ניתן למצוא את המסלול במונקו המארח את אליפויות הפורמולה 1, פורמולה 2 והפורמולה אי, מסלול הלה מאן בצרפת המארח את מרוץ 24 השעות של לה מאן, מסלול מרינה ביי בסינגפור והמסלול במקאו המארח מרוץ שנתי בקטגוריות הפורמולה 3, GT, ואליפות העולם למכוניות תיור. למרות העלויות הגבוהות הכרוכות בבניית ופירוק המסלול ערים רבות מבקשות לקיים מרוצי רחוב בשטחן בשל התרומה לתיירות. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש הטבעת המרכזי

כביש הטבעת המרכזי A-113 (בקיצור כביש הטבעת המרכזי; ברוסית: Центральная кольцевая автомобильная дорога А-113, בראשי תיבות: ЦКАД) הוא כביש טבעתי מהיר העובר בשטח מחוז מוסקבה ומוסקבה. מטרתו העיקרית של כביש הטבעת המרכזי היא להקטין עומס על הכבישים הפדרליים ואת כביש הטבעת של מוסקבה באמצעות חלוקה מחדש של זרם המעבר של כלי רכב העוקפים את מוסקבה. זהו כביש בן ארבעה נתיבים עם סיכוי להתרחב ל-6–8 נתיבים ומהירות משוערת של 110–140 קמ"ש. הוא מורכב מחמישה מתחמי הזנק, ארבעה מהם יוצרים טבעת סגורה סביב מוסקבה באורך של 336.5 ק"מ, ומתחם הזנק מספר 2 הוא כביש גישה מהחלק המערבי של כביש הטבעת ליד טרויצק, המסתיים במוסקבה ממזרח לעיר קלין. הכביש מהווה כביש אגרה. פיתוח הפרויקט בוצע מתחילת שנות האלפיים. תחילת הבנייה תוכננה לשנים 2009–2010, אך נדחתה מספר פעמים, ולמעשה, עבודות הבנייה החלו רק בשנת 2016. במהלך יישום הפרויקט הוסבו התנאים שוב ושוב. בניית החלק המעגלי של כביש הטבעת המרכזי הושלמה לבסוף בשנת 2021. עלות הפרויקט השתנתה שוב ושוב והסתכמה לבסוף בסכום של 341.2 מיליארד רובל. מדיה וקבצים בנושא כביש הטבעת המרכזי בוויקישיתוף Комплекс градостроительной политики Москвы 2014.
יוהאן גוטלוב ליידנפרוסט

יוהאן גוטלוב ליידנפרוסט (גרמנית: Johann Gottlob Leidenfrost ‏; 27 בנובמבר 1715– 2 בנובמבר 1794, דויסבורג) היה פיזיקאי ורפואה, גרמני. ידוע בעיקר בזכות גילוי אפקט ליידנפרוסט. יוהאן גוטלוב ליידנפרוסט נולד בעיירה בשטח של סקסוניה-אנהלט של היום. הוא למד תאולוגיה באוניברסיטת גיסן. תוך זמן קצר הוא עבר ללימודי רופאה והשלים את הלימודים באוניברסיטת לייפציג ואוניברסיטת האלה-ויטנברג. בשנת 1741 יוהאן גוטלוב ליידנפרוסט השלים את עבודת הדוקטורט ובילה מספר שנים שנסיעות ברחבי אירופה. באותה תקופה הוא לקח חלק במלחמות השלזיות כרופא. בשנת 1743 הוא קיבל הזמנה מאוניברסיטת דויסבורג והחל ללמד רפואה, פיזיקה וכימיה. תקופה מסוימת הוא היה רקטור האוניברסיטה ובמקביל עסק ברפואה. בשנת 1756 יוהאן גוטלוב ליידנפרוסט התקבל לאקדמיה למדעים של ברלין ובשנת 1773 לאקדמיה לאופולדינה. במהלך השנים ליידנפרוסט פרסם מעל ל-70 עבודות מחקר לרבות De Aquae Communis Nonnullis Qualitatibus Tractatus בשנת 1756 בה הוא תיאר את התופעה שידועה כאפקט ליידנפרוסט. מדיה וקבצים בנושא יוהאן גוטלוב ליידנפרוסט בוויקישיתוף קורות חיים ב(גרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרשת כרמל מעודה

פרשת כרמל מעודה היא פרשת התעללות בילדים בגיל הרך, שהתרחשה ב-2019, בפעוטון "בייבי לאב" בראש העין, שנוהל על ידי הגננת כרמל מעודה. לאחר הליך משפטי שארך כשנתיים, ביולי 2021 נידונה מעודה ל-9.5 שנות מאסר על התעללות ותקיפת פעוטות. הסייעת לירז נתן הורשעה בתקיפה ונדונה ל-24 חודשי מאסר. הפרשה נחשפה בשנת 2019 לאחר שהסייעת אור יחיא שעבדה בגן הגישה תלונה במשטרה כנגד הגננת כרמל מעודה. מעודה, בת 25, הייתה הבעלים של פעוטון בשם "בייבי לאב" בראש העין, אליו הגיעו פעוטות בגילאים שלושה חודשים עד שלוש שנים. מעודה הכחישה בתחילה את האשמות נגדה. בהמשך הופצו בכלי תקשורת סרטונים המתעדים את המתרחש בגן, ואת אופן התנהלותה של מעודה כלפי הפעוטות. בסרטונים נראתה מעודה מכה פעוטות, קושרת אותם לכיסא, ומטיחה אותם לעבר המזרן. יומיים לאחר פרסום הסרטונים הוצתו הפעוטון ובית משפחתה של מעודה, אשר נמצאו באותו מבנה מגורים. לבית נגרם נזק כבד. המצית תושב קרני שומרון, נעצר ונידון לשלוש וחצי שנות מאסר ולפיצויים בסך 50 אלף שקלים למשפחת מעודה. בדצמבר 2020 הורשעה מעודה בעבירות של התעללות ותקיפת פעוטות. ביולי 2021 נידונה מעודה ל-9.5 שנות מאסר על התעללות ותקיפת פעוטות. בנוסף, נקבע כי עליה לפצות ב-400 אלף שקלים את הורי עשרת הפעוטות בהם התעללה. זהו העונש החמור ביותר שנגזר אי פעם על מטפלת או גננת מתעללת בישראל . בספטמבר 2021 הגישה מעודה ערעור לבית המשפט העליון על גזר דינה. בבקשתה סנגוריה של מעודה מבקשים שהות כדי להגיש את נימוקיהם להקלה בעונש, שלטענתם היה חמור מדי. ב-30 בספטמבר החלה לרצות את עונשה. סנגוריה משכו את הערעור לאחר שהשופטים רמזו כי ידחו את הערעור ואף ישקלו החמרת העונש. כנגד מעודה, הוגשה בנוסף, תביעה אזרחית לפיצוי בסך 2.5 מיליון שקלים. הסייעת לירז נתן שעבדה בגן נשפטה במקביל לכרמל מעודה בגין תקיפה. היא הורשעה ונידונה ל-24 חודשי מאסר, אך צפויה להשתחרר כעבור 12 חודשים, עקב תהליך שיקומי שהיא עברה.. נינה פוקס, ההתעללות, המחאה והעונש "שיהדהד בכל המדינה" | פרשת כרמל מעודה, באתר ynet, 8 ביולי 2021 נינה פוקס, ילדה ראשונה מהגן של כרמל מעודה עלתה לכיתה א': "ניצחון על הרוע", באתר ynet, 1 בספטמבר 2022 גלעד מורג, עמית קרקו, 9.5 שנות מאסר נגזרו על כרמל מעודה שהורשעה בהתעללות בפעוטות, באתר ynet, 8 ביולי 2021 אלון חכמון, מתן וסרמן, יובל בגנו, ‏לירז נתן, הסייעת של כרמל מעודה, תשתחרר מהכלא בסוף פברואר, באתר מעריב אונליין, 31 בינואר 2023 רענן בן צור, תיעוד קשה לצפייה: גננת קושרת ילדים לכיסא, מתעללת ומאכילה בקיא, באתר ynet, 4 ביולי 2019 3.5 שנות מאסר למצית ביתה של הגננת כרמל מעודה, שהואשמה בהתעללות, באתר וואלה, 16 ביולי 2020 גלעד מורג, "אכזריות והטלת אימה": כרמל מעודה הורשעה בהתעללות ותקיפת פעוטות, באתר ynet, 9 בדצמבר 2020 הדס גרינברג, 9.5 שנות מאסר נגזרו על הגננת המתעללת כרמל מעודה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 ביולי 2021 כרמל מעודה ערערה לבית המשפט העליון על גזר דינה, באתר ynet, 9 בספטמבר 2021 רועי רובינשטיין, הגננת המתעללת כרמל מעודה נכנסה לכלא, הורים חיכו לה ופתחו שמפניות, באתר ynet, 30 בספטמבר 2021 גלעד מורג, כרמל מעודה משכה את הערעור: תרצה 9.5 שנות מאסר, באתר ynet, 9 בפברואר 2022 ספיר לוי‏, לאחר ההרשעה: תביעה בגובה 2.5 מיליון שקלים נגד כרמל מעודה והוריה, באתר וואלה, 9 בדצמבר 2020 אלון חכמון, מתן וסרמן, יובל בגנו, ‏לירז נתן, הסייעת של כרמל מעודה, תשתחרר מהכלא בסוף פברואר, באתר מעריב אונליין, 31 בינואר 2023