laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אימה במצולות: התהום

אימה במצולות: התהום (באנגלית: Meg 2: The Trench) או אימה במצולות: 2 הוא סרט קולנוע מדע בדיוני אמריקאי-סיני מסוגת מדע בדיוני, המהווה סרט המשך לסרט אימה במצולות מ-2018. הוא מציג צוות של חוקרי מצולות המותקף בידי כריש ענקי, הגדול ביותר שהתקיים בעולם – המגלודון, אשר החל לתקוף כורי מצולות באופן שיטתי ומאיים. הסרט מופץ בידי חברת האחים וורנר בבימויו של בן וויטלי ובכיכובו של ג'ייסון סטיית'האם, קליף קרטיס, וו ג'ינג ועוד. הסרט יצא ב-3 באוגוסט בישראל ולמחרת ב-4 באוגוסט 2023 בארצות הברית. הוא גרף בקופות 145 מיליון, אך קיבל ביקורות שליליות יחסית. הסרט ממשיך את תקיפות כרישי המגלודון הענקיים באוקיינוסים שלחופי טוקיו, בעוד החוקר הימי ג'ונאס טיילור מתגייס להצלת הרוחצים והכורים התת-ימיים מאימות שונות השורצות בתהומות. ג'ייסון סטיית'האם – ג'ונאס טיילור. וו ג'ינג – ג'יומינג זאנג. שויה סופיה קאי – מיינג ג'אנג. קליף קרטיס – ג'יימס "מאק" מקריידס. סיינה גילורי – הילרי דריסקול. סקיילר סמואלס – ג'ס. פייג' קנדי – די ג'יי. סרחיו פריס-מנצ'טה – מונטיס. מליסנטי מהוט – ריגאס. קיראן סוניה סואר – סאל. וופי ואן ראם – קורטיס. פליקס מאייר – לאנס. "אימה במצולות: התהום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אימה במצולות: התהום", באתר AllMovie (באנגלית) "אימה במצולות: התהום", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אימה במצולות: התהום", באתר Metacritic (באנגלית) "אימה במצולות: התהום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שמוליק דובדבני, אם רק "אימה במצולות 2: התהום" היה אמיץ מספיק כדי להתפרע באמת, באתר ynet, 8 באוגוסט 2023 אורון שמיר, ‏דאבל אקשן: ״אימה במצולות 2: התהום״ ו״מתקפה חזיתית״, סקירה כפולה, באתר "סריטה", 18 באוגוסט 2023 J. Kim Murphy, Razzie Noms 2024: Chris Evans and Jennifer Lopez Up for Worst Actors; ‘Shazam 2’ and ‘Ant-Man 3’ Tie With 4 Nods, Variety, ‏2024-01-22 (באנגלית אמריקאית)
INTEGRAL

INTEGRAL (שם מלא: INTErnational Gamma-Ray Astrophysics Laboratory), הוא מצפה חלל פעיל בתחום קרני גמא ששוגר בשנת 2002 על ידי סוכנות החלל האירופית. נכון ליולי 2023 הטלסקופ ממשיך לתפקד. מבנה החללית זהה למבנה של טלסקופ החלל ניוטון ששוגר בשנת 1999. מערכת מדחפים כוללת 544 ק"ג דלק ב-4 מכליות. הטלסקופ הראשי IBIS ‏ (Imager on-Board the INTEGRAL Satellite) רגיש לקרינה בתחום מ-15 keV ועד ל-10 MeV. הוא נבנה בשיתוף פעולה צרפתי-איטלקי. ספקטרומטר רגיש לקרינה בתחום מ-20 keV ועד ל-8 MeV. הוא נבנה בשיתוף פעולה צרפתי-גרמני. על החללית הותקן ציוד מדעי נוסף. החללית נבנתה על ידי Thales Alenia Space באיטליה. השיגור בוצע בשנת 2002 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם פרוטון M ועבר בהצלחה. הטיסה ומחקרים מנוהלים על ידי מרכז הבקרה בגרמניה. בשנת 2015 התברר שצריכת הדלק לשמירת מסלול קטנה מהמתוכנן. בעקבות כך הוחלט להאריך זמן פעילות החללית לתקופה נוספת. בשנת 2020 התרחשה תקלה טכנית במערכת הבקרה של החללית. התקלה תוקנה. במרץ 2023 הוחלט להאריך את הפעילות עד לסוף 2024 עם אפשרות להארכה נוספת עד לשנת 2029. על סמך ממצאים שהתקבלו מהתצפיות נכתבו כבר מעל ל-5,000 מאמרים מדעים. מדיה וקבצים בנושא INTEGRAL בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של INTEGRAL תיאור המשימה באתר סוכנות החלל האירופית תיאור פעילות פרופיל המשימה באתר של נאס"א INTEGRAL, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נבחרת צרפת בכדורסל עד גיל 20

נבחרת צרפת בכדורסל עד גיל 20 היא נבחרת כדורסל לאומית של צרפת המנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הצרפתית (אנ') ומייצגת אותה בתחרויות כדורסל בין-לאומיות לגברים עד גיל 20, בעיקר אליפות העולם ואליפות אירופה. בניגוד לרוב נבחרות אירופה, צרפת מעולם לא ירדה לדרג ב' באליפות, וזכתה בשמונה מדליות: שלוש מדליות זהב (2010, 2023, 2024), שתי מדליות כסף וארבע מדליות ארד. 1993 - נבחרת צרפת בכדורסל נבחרת צרפת בכדורסל נשים נבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21 צרפת, באתר פיב"א אליפות אירופה עד גיל 22 1992, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 22 1994, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 22 1996, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 22 1998, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 22 2000, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 22 2002, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2005, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2006, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2007, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2008, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2009, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2010, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2011, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2012, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2013, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2014, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2015, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2016, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2017, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2018, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2019, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2022, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2023, פיב"א אליפות אירופה עד גיל 20 2024, פיב"א אליפות העולם עד גיל 22 1993, פיב"א
ויל הריסון

ויל הריסון (באנגלית: Will Harrison ‏נולד ב־21 באוגוסט 1996) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאי. הריסון נולד באית'קה, ניו יורק. משפחתו עברה להדלי,(אנ') מסצ'וסטס. בשנת 2019 הופיע לראשונה על מסך הטלוויזיה בפרק בסדרת הטלוויזיה מזכירת המדינה. בשנת 2022 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "This Is a Film About My Mother". בחודש מאי אותה שנה לוהק הריסון לתפקיד במיני סדרת הטלוויזיה, מצוד. ב-16 בפברואר 2023 החל לשחק במחזה "The Coast Starlight" שהוצג בתיאטרון "מיצי אי. ניוהאוז בניו יורק. באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה דייזי ג'ונס והסיקס. ויל הריסון, ברשת החברתית אינסטגרם ויל הריסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויל הריסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ויל הריסון, באתר AllMusic (באנגלית) Avery Thompson, Hollywood Life, Hollywood Life, ‏2 במרץ 2023 Mallory Edgell, ‘Daisy Jones & The Six’ might just ‘make a good thing bad’, The Michigan Daily, ‏9 במרץ 2023 Timea, Daisy Jones & The Six: Where You’ve Seen the Cast Before, MovieWeb, ‏28 במרץ 2023 Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏11 במאי 2022 Interview: ‘Daisy Jones and the Six’ Star Will Harrison Details Star Discusses the Making of a Band as Lead Guitarist Graham Dunne - Awards Radar, Awards Radar, ‏22 ביוני 2023
אופוסום קצר-זנב אפור

אופוסום קצר-זנב אפור (שם מדעי: Monodelphis domestica) הוא מין של יונק כיס ממשפחת האופוסומיים, החי באמריקה הדרומית הטרופית. מין זה תואר ב-1842 כשייך לסוג אופוסום קצר-זנב. לא ידועים תת-מינים מוכרים שלו. אופוסום זה מגיע לאורך מוערך של 12 עד 18 ס"מ ומשקל של 58 עד 95 גרם בקירוב, כשהזכרים גדולים יותר מהנקבות במעט. בשביה האופוסום מכפיל את גודלו והוא יכול להגיע למשקל 150 גרם. הזנב של אופוסום זה קצר יחסית, כפי ששמו מרמז ואורכו לא עולה על 5 עד 9 ס"מ בקירוב. הוא בעל פרווה אפורה עם אוזניים וזנב ורודים ורחבים ועיניים שחורות גדולות וללא "מסיכה" כהה לאורך הפנים, כמו שאר האופוסומים. לנקבת האופוסום כלל אין "כיס", ובמקומם יש לה 13 פטמות בעלות שרירים היכול להתקפל לתוך הבטן. הוא מצוי בטבע באמריקה הדרומית שממדרום לנהר האמזונאס, בדרום, מרכז ומערב ברזיל, מזרח בוליביה, צפון פרגוואי, ובפורמוסה שבצפון ארגנטינה. הוא מצוי בטבע ביערות גשם טרופיים ויערות לחים אחרים ולעיתים מגיע ליישובים אנושיים. האופוסום הוא אוכל כל הניזון לרוב מטרף של מכרסמים, צפרדעים, זוחלים קטנים ומגוון חסרי חוליות ומגוון בפירות מסוימים. הוא פעיל בלילות וצד באמצעות שימוש בריחו תוך דחיקת אפו לעבר פתחים וחרכים שונים. את הטרף הוא הורג עם שיניו החדות לעיתים קרובות בנשיכה בצוואר. האופוסום מתרבה במשך כל השנה והנקבות נכנסות להיריון של 14 יום, במהלך הם ממליטות 6 עד 11 צעירים בכל פעם ואלה נגמלים מאמם כעבור שמונה שבועות, תוך שהם מכפילים את גודלם במהלך התקופה. הם בעלי מחזור חיים מהיר, כשהם בשלים מינית בגיל 5 או 6 חודשים ובשביה הם יכולים לחיות עד 49 חודשים. מדיה וקבצים בנושא אופוסום קצר-זנב אפור בוויקישיתוף אופוסום קצר-זנב אפור, באתר ITIS (באנגלית) אופוסום קצר-זנב אפור, באתר NCBI (באנגלית) אופוסום קצר-זנב אפור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אופוסום קצר-זנב אפור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אופוסום קצר-זנב אפור, באתר GBIF (באנגלית) אופוסום קצר-זנב אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN
Close Your Eyes

האם התכוונתם ל... Close Your Eyes (שיר של פליקס ין ו-VIZE) Close Your Eyes (שיר של קים פטרס)
אדריאנה סווק

אדריאנה סווק (בפולנית: Adrianna Sułek; נולדה ב-3 באפריל 1999) היא אתלטית פולניה, סגנית אליפות אירופה (מינכן 2022) בקרב שבע, סגנית אלופת העולם באולם (בלגרד 2022) וסגנית אלופת אירופה באולם (איסטנבול 2023) בקרב חמש. סווק נולדה בבידגושץ' שבפולין. באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה ביולי בטמפרה, פינלנד זכתה במדליית ארד בקרב שבע בשיא לאומי חדש עד גיל 20 של 5,939 נקודות, אחרי ניאם אמרסון מהממלכה המאוחדת (6,253 נקודות) ושרה לאגר מאוסטריה (6,225 נקודות). באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי ביבלה, שוודיה סיימה במקום שישי בקרב שבע בתוצאה של 5,949 נקודות. באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון, פולין סיימה במקום תשיעי בקרב חמש בתוצאה של 4,231 נקודות. באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי בטאלין, אסטוניה זכתה במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,305 נקודות, לפני קלאודיה קונטה מספרד (6,186 נקודות) והולי מילס מהממלכה המאוחדת (6,095 נקודות). באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט היא סיימה במקום 16 בקרב שבע בתוצאה של 6,164 נקודות. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד, סרביה זכתה במדליית כסף בקרב חמש בשיא לאומי חדש של 4,851 נקודות, אחרי נור וידטס מבלגיה (4,929 נקודות) ולפני קנדל ויליאמס מארצות הברית (4,680 נקודות). באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית סיימה במקום רביעי בקרב שבע בשיא לאומי חדש של 6,672 נקודות. באליפות אירופה שנערכה בחודש אוגוסט במינכן שבגרמניה זכתה סווק במדליית כסף בקרב שבע בתוצאה של 6,532 נקודות, אחרי נפיסטו ת'יאם [בלגיה (6,628 נקודות) ולפני אניק קאלין משווייץ (6,515 נקודות). באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול, טורקיה זכתה במדליית כסף בקרב חמש בשיא אישי חדש של 5,014 נקודות, אחרי נפיסטו ת'יאם (5,055 נקודות) ולפני נור וידטס מבלגיה (4,832 נקודות). ריצת 100 מטר משוכות: 13.08 שניות (2022) קפיצה לגובה: 1.92 מטר (2022) הדיפת כדור ברזל: 14.44 מטר (2023) ריצת 200 מטר: 23.77 שניות (2022) קפיצה לרוחק: 6.55 מטר (2022) הטלת כידון: 42.86 מטר (2022) ריצת 800 מטר: 2:07.18 דקות (2022) קרב שבע: 6,672 נקודות (2022) שיא פולין מדיה וקבצים בנושא אדריאנה סווק בוויקישיתוף אדריאנה סווק, ברשת החברתית פייסבוק אדריאנה סווק, ברשת החברתית אינסטגרם אדריאנה סווק, באתר olympedia.org אדריאנה סווק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
סופיה ביל

סופיה ביל (באנגלית: Sophia Beale‏; 5 בנובמבר 1837–1920) הייתה ציירת דיוקנאות וסופרת בריטית שכתבה על אמנות ואדריכלות. ביל נולדה במרכז לונדון. אביה היה המנתח ליונל ג'ון ביל ואמה הייתה פרנסס סמית'. אחיה, ליונל סמית' ביל (אנ'), היה מנתח ואחותה, אלן ברוקר ביל, הייתה גם אמנית ושתי האחיות עבדו לעיתים קרובות יחד. גם סופיה וגם אלן ביל למדו בקווינס קולג' (אנ') בלונדון ולקחו שיעורים בבית ספר פרטי לאמנות בניהולו של האמן מתיו לי. הן בילו תקופות ניכרות בגלריה הלאומית ובמוזיאון הבריטי בהעתקת עבודות של מאסטרים ישנים ועתיקות. מ-1860 עד 1867 לשתי האחיות היה סטודיו בקובנט גארדן. ב-1869, ושוב ב-1872, נסעה סופיה ביל לפריז, שם למדה בסטודיו של שארל ג'ושיה שפלין וגם עבדה כמפקחת באולפן אחר. כשחזרה ללונדון, ביל השתמשה בכסף שהרוויחה כדי לפתוח בית ספר לאמנות ברחוב אלבני (אנ') ליד ריג'נטס פארק. הטכניקות שלמדה בפריז היו מבוקשות באותה תקופה. ב-1889 היא הייתה בין 2,000 החותמות על הצהרה התומכת בזכות הבחירה לנשים והיא גם פעלה באקדמיה המלכותית לאמנויות (RA) ובאוניברסיטאות כדי לאפשר גישה רבה יותר לנשים. אף שבמהלך הקריירה שלה חלל התצוגה המרכזי שהיה פתוח לביל היה גלריית Sussex Street של החברה המלכותית של אמנים בריטיים (אנ') (RBA) שבה הציגה כשלושים יצירות, היו לה גם שמונה יצירות שהתקבלו על ידי האקדמיה המלכותית בין השנים 1863 ו-1887. בין 1868 ל-1882 הציגה באקדמיה המלכותית היברניאן (אנ') (RHA) והאגודה לנשים אמנויות (אנ') (SWA) מ-1860-1881. בשנת 1908 פרסמה ביל את האוטוביוגרפיה שלה. מדיה וקבצים בנושא סופיה ביל בוויקישיתוף HCG Matthew & Brian Harrison (2004). Oxford Dictionary of National Biography Vol 4 (Barney-Bellasis). Oxford University Press. Sara Gray (2009). The Dictionary of British Women Artists. The Lutterworth Press Brian Stewart; Mervyn Cutten (1997). The Dictionary of Portrait Painters in Britain up to 1920. Antique Collectors' Club Christopher Wood (1978). The Dictionary of Victorian Painters. Antique Collectors' Club פרסומים שכתבה. The Louvre, a complete and concise handbook to all the collections of the museum, being an abridgement of the French official catalogues, 1883. The Amateur's Guide to Architecture, 1887. The Churches of Paris from Clovis to Charles X, 1893. Recollections of a Spinster Aunt, 1908.
לאיוש רונה

לאיוש רונה (עד 1893 רוט, בהונגרית: Róna Lajos; גיור (גיור האי - Győrsziget), 17 באוגוסט 1869 – בודפשט, 20 ביולי 1942) היה עיתונאי, מוציא לאור, עורך ראשי, האיש שהצליח ללא השכלה פורמלית, ממשפחה עשירה שהתרוששה. במשך חייו עסק רבות בפעילות ציבורית ומקצועית באמצעות אגודות מקצועיות שונות. הוא אביה של העיתונאית, עורכת העיתון, היסטוריונית הספרות והמתרגמת אווה רונה (1907–1986). לאיוש רוט נולד במשפחה יהודית כבנם של בני רוט וקטי שטרן. הוא החל את לימודיו בגימנסיה הראשית גיור של מסדר בנדיקטוס הקדוש של פנונהלמה, אך אביו - שהיה סוחר עשיר - פשט את הרגל ולכן נאלץ לוותר על לימודיו. הוא בילה את ארבע השנים הבאות כשוליה בבית הדפוס של גוסטב גרוס בעיר גיור. בשנים 1887–1888 הועסק כסדר אותיות בבתי דפוס קטנים בבודפשט. בשנים 1889–1890 עבד בחנות העתיקות של ארמין רוזיצ'קה. ב-1891 התקבל לעבודה כפקיד-רשם בבית הנבחרים של הונגריה, שם שהה עד סוף המושב של אותה השנה. לאחר מכן קיבל עבודה במשרד ההוצאה לאור של "יומן בודפשט" (Budapesti Hírlap}, שם בילה שתים עשרה שנים ובמהלך הזמן הזה העיתונאי המפורסם ינה ראקושי לקח אותו תחת חסותו. ב-1896 הופקד על ארגון הקונגרס העיתונאים הבינלאומי. ביולי 1903, לאחר מותו של ארמין שאש, קנה שלושה רבעים מזכויות ההוצאה לאור של "עיתון הקצבים ובעלי האיטליזים" רב התפוצה (Mészárosok és Hentesek Lapja), אותו ערך והוציא לאור יחד עם שמואל הבר. ב-1905 התקבל לאיגוד הסופרים המקצועיים ההונגרים משנת 1906 הפך לחבר ועד האגודה הלאומית של מוציאי עיתונים הונגרים. הוא מת בבית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית של פשט (כיום המרכז הרפואי הלאומי) כתוצאה מסרטן המעי הגס. רונה נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (20-23-4). אשתו הייתה גיזלה וירקמן (1871–1960), בתם שלאדולף וירקמן ושל רוזליה היידושקה, לה נישא ב-3 בפברואר 1901 בז'בליי. ילדיהם: אמה רונה (1902–?), בעלה יוז'ף נאגל (1893–?) שהיה מהנדס כימי. אילונה רונה (1904–1992) אווה רונה (1907–1986), בעלה היה פאל אלק (1894–1963) פקיד בנק. העיתון. כתיבת עיתונאית, הוצאת עיתון. (עם אלדאר שאיו [במקור עמנואל שטיינר], בודפשט, 1902) Harminc év az ujságiró-pályán I-III. (שלושים שנה בקריירה עיתונאית) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái XI. (Popeszku–Rybay). Budapest: Hornyánszky. 1906. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים) A magyar sajtótörténet válogatott bibliográfiája 1705-1944. 1. kötet A–J. (הביבליוגרפיה המובחרת מההיסטוריה של העיתונות ההונגרית 1705–1944. כרך 1 א-י.) ספר הזיכרון של יהדות אויפשט ספרי לאיוש רונה Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 9835/1893. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1893. év 10. oldal 11. sor "Születési bejegyzése a győrszigeti izraelita hitközség születési akv. 76/1869. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi polgári halotti akv. 1042/1942. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-12-06. "Róna Lajosné halotti bejegyzése a Budapest XI. kerületi állami halotti akv. 733/1960. folyószáma alatt".
לאוני בק

לאוני אנטוניה בק (בגרמנית: Leonie Antonia Beckk; נולדה ב-27 במאי 1997) היא שחיינית מים פתוחים גרמנייה, אלופת העולם (פוקואוקה 2023) ואלופת אירופה (רומא 2022) במשחה ל-10 ק"מ ואלופת העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-5 ק"מ. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 היא סיימה במקום שמיני במשחה שליחים משולב 4x1.250 ק"מ, במקום 24 במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 1:01:26.4 שעות. באליפות אירופה שנערכה בלוך לומונד, סקוטלנד באוגוסט 2018 היא זכתה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 56:17.8 דקות, אחרי שרון ון רוונדאל מהולנד (56:01.0 דקות) ולפני רקלה ברוני מאיטליה (56:49.7 דקות) ובמשחה שליחים משולב 4x1.250 ק"מ ביחד עם שרה קלר, סירן מייסנר ופלוריאן ולברוק בתוצאה של 52:35.6 דקות, אחרי הולנד (52:35.0 דקות) ולפני צרפת (52:46.7 דקות). באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 57:58.0 דקות, ביחד עם האנה מור מארצות הברית, אחרי אנה מרסלה קוניה מברזיל (57:56.0 דקות) ואורלי מולר מצרפת (57:57.0 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:54:51.0 שעות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:57:32.6 שעות. באולימפיאדת טוקיו ב-4 באוגוסט 2021 היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:59:35.1 שעות, 2.6 שניות ממדליית ארד. באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני 2022 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים משולב 4x1.250 ק"מ ביחד עם ליה בוי, אוליבר קלמט ופלוריאן ולברוק ומדליית כסף במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:02:29.7 שעות, אחרי, שרון ון רוונדאל מהולנד (2:02:29.2 שעות) ולפני אנה מרסלה קוניה מברזיל (2:02:30.7 שעות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 57:56.2 דקות. באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:01:13.4 שעות, לפני ז'ינברה טדוצ'י מאיטליה (2:01:15.2 שעות) ואנג'ליקה אנדרה מפורטוגל (2:01:16.4 שעות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 57:01.1 שעות ובמקום חמישי במשחה שליחים משולב. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה ביולי 2023 זכתה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 59:31.7 דקות, לפני שרון ון רוונדאל מהולנד (59:32.7 דקות) ואנה מרסלה קוניה מברזיל (59:33.9 דקות) ובמשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:02:34.0 שעות, לפני צ'לסי גובקה מאוסטרליה (2:02:38.1 דקות) וקייטי גריימס מארצות הברית (2:02:42.3 דקות). בשנת 2023 זכתה בק בתואר שחיינית השנה במים פתוחים אתר האינטרנט הרשמי של לאוני בק (בגרמנית) לאוני בק, ברשת החברתית פייסבוק לאוני בק, ברשת החברתית אינסטגרם לאוני בק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לאוני בק, באתר olympedia.org לאוני בק, באתר Swimrankings לאוני בק, באתר SwimSwam
Runaway (שיר של ואן ריפאבליק)

"Runaway" הוא סינגל של הלהקה האמריקאית ואן ריפאבליק. השיר יצא לאור ב-26 במאי 2023. השיר צפוי להיכלל באלבום השישי העתידי של הלהקה. השיר הוא השיר הראשון של הלהקה לאחר שלא הוציאה מוזיקה חדשה במשך שנה. השיר הוקלט בזמן שהלהקה הייתה בסיבוב הופעות בדרום מזרח אסיה. קטעים מהשיר ומהקליפ עלו בערוצי המדיה החברתית של הלהקה לפני יציאתו לאור. אחת הפרסומות של ג'יפ משנת 2023 כוללת את השיר כמוזיקת הרקע שלה. השיר הבא עוסק ברצון לברוח מהמציאות הנוכחית. הוא מבטא את התחושה של להיות תקוע ולרצות להשתחרר ממגבלות או אילוצים. מילות השיר מרמזות על תחושת דחיפות והצורך לנצל את הרגע, עם הרעיון לנצל הזדמנות אחרונה ללכת בדרך אחרת. השיר מדגיש את החשיבות של להרפות, לאמץ אנרגיה חדשה ולעזוב שליליות. הוא מביע כמיהה לחופש, הסתכלות עצמית, והאמונה שדברים טובים יותר נמצאים בהישג יד. השיר נכתב על ידי בן סממה, ראיין טדר, ברנט קטצ'ל, ג'וני סימפסון ונולן סייפ. הוא מופק על ידי ג'ון נתנאל, קטצ'ל ובן סממה. הקליפ הרשמי של "Runaway" יצא לצד הסינגל. את הקליפ ביים תומאס ויטמור. הקליפ צולם במהלך סיבוב ההופעות האחרון של הלהקה בשמונה ערים בדרום מזרח אסיה: הונג קונג, מנילה, ג'קרטה, סינגפור (ובפרט במלון מרינה ביי סנדס), קואלה לומפור, בנגקוק, טאיפיי וטוקיו. Runaway, וידאו קליפ של השיר בערוץ "OneRepublicVEVO", באתר יוטיוב (אורך: 3:28), 26 במאי 2023 Nmesoma Okechukwu, OneRepublic – Runaway, EUPHORIA., ‏30 במאי 2023 (באנגלית אמריקאית) Carlo Affatigato, What's the song in the 2023 Jeep commercial?, Auralcrave, ‏2023-06-18 (באנגלית בריטית) Buddy Iahn, OneRepublic releases 'Runaway', The Music Universe, ‏2023-05-26 (באנגלית) OneRepublic Films Its Latest Music Video In Singapore, AugustMan Singapore, ‏2023-05-31 (באנגלית אמריקאית) Adult Pop Airplay Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Goud en platina – Singles 2024, אולטראטופ
ורקוהה גטצ'או

ורקוהה גטצ'או (באנגלית: Werkuha Getachew; נולדה ב-7 בדצמבר 1995) היא אתלטית אתיופית, סגנית אלופת העולם (יוג'ין 2022) בריצת 3000 מטר מכשולים. גטצ'או נולדה וגדלה באתיופיה. באליפות העולם שנערכה בחודש יולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכתה גטצ'או במדליית כסף בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא לאומי חדש של 8:54.61 דקות, אחרי נורה ג'רוטו מקזחסטן (8:53.02 דקות) ולפני מקידס אבבה מאתיופיה (8:56.08 דקות). תוצאה זו היא התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים. באליפות אפריקה שנערכה בחודש אוגוסט בסנט פייר שבמאוריציוס זכתה גטצ'או במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:36.81 דקות, לפני זרפה וונדמגגן מאתיופיה (9:41.37 דקות) וקארן צ'בט מקניה (9:43.64 דקות). אצטדיון ריצת 800 מטר: 1:57.67 דקות (2021) שיא אתיופיה ריצת 1500 מטר: 4:10.00 דקות (2021) ריצת 3000 מטר מכשולים: 8:54.61 דקות (2022) שיא אתיופיה אולם ריצת 3000 מטר: 8:37.98 דקות (2023) ורקוהה גטצ'או, באתר olympedia.org ורקוהה גטצ'או, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
Thales Alenia Space

Thales Alenia Space היא מיזם משותף צרפתי-איטלקי בתחום תעשיית החלל. החברה הוקמה בשנת 2007 ומטה שלה ממקום בקאן. החברה הצרפתית "קבוצת תאלס" החליטה לרכוש מאַלְקָטֶל-לוּסֶנְט פעילויות שלה בתחום החלל שהיו בשותפות עם Finmeccanica האיטלקית. בתחום זה בשנת 2005 הוקם מיזם Alcatel Alenia Space ש-67% היו בבעלות Alcatel ו-33% בבעלות Finmeccanica. הרכישה אושרה בשנת 2007 לאחר בדיקת השפעתה על השוק שבוצע על ידי האיחוד האירופי. בדצמבר 2007 סוכם על שיתוף פעולה עם מערכות המידע הלווייניות רשטניוב תוך התקנת מוצרי החברה בלוויינים רוסים. כמו כן הורחבו שיתופי פעולה עם חברות אמריקאיות בתחום לרבות בואינג. Thales Alenia Space נחשבת ליצרן מוביל בתחום בניית לוויינים באירופה. לאחר שארצות הברית הטילה מגבלות על העברת טכנולוגיה של חלקי לוויינים לסין, על ידי החברה פותחו לוויינים שעמדו בדרישות של ארצות הברית והם שוגרו על ידי סין. אמנם ארצות הברית התנגדה למכירות אלו בטענה שהם לא עומדות בדרישות. בעקבות הלחץ בשנת 2013 המכירות לסין הופסקו. בשנת 2010 התקבלה הזמנה בהיקף של כ-3 מיליארד דולר ללווייני חברת אירידיום תקשורת. כמו כן נחתמו חוזים ל-24 לווייני של Globalstar ו-6 לוויינים של מערכת ניווט לוויינית גליליו. במרץ 2018 Spaceflight Industries ו-Thales Alenia Space הכריזו על הקמת מפעל לייצור לוויינים קטנים. המפעל נפתח בפברואר 2019 באזור סיאטל. החברה תכננה והייתה אחראית לבניית מודולים לוגיסטיים שבעזרתם מעבורות חלל היו מביאות ציוד ואספקה לתחנת החלל הבין-לאומית. כמו כן היא בנתה מספר מודולים של תחנת החלל. החברה בנתה חלקים של ATV וחללית מדגם סיגנוס. מוצרי החברה שולבו בגשושיות רבות. ציוד אופטי מתוצרתה שולב בלווייני ריגול צרפתיות. בבעלות החברה 17 מפעלים ברחבי אירופה. מדיה וקבצים בנושא Thales Alenia Space בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Thales Alenia Space (באנגלית) Thales Alenia Space, ברשת החברתית פייסבוק Thales Alenia Space, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Thales Alenia Space, ברשת החברתית אינסטגרם Thales Alenia Space, ברשת החברתית LinkedIn Aimée Turner, Thales has eyes on UK space sector, Flight Global, ‏31 August 2007 פתיחת מפעל לייצור לוויינים
ארנסט ג'ון אוביינה

ארנסט ג'ון אוי אוביינה (בפיליפינית: Ernest John Uy Obiena; נולד ב-17 בנובמבר 1995) הוא אתלט פיליפיני, סגן אלוף העולם (בודפשט 2023), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (יוג'ין 2022) ואלוף אסיה (דוחה 2019) בקפיצה במוט. הוא שיאן אסיה באצטדיון (6.00 מטר). אוביינה נולד וגדל במנילה שבפיליפינים. באליפות אסיה שנערכה בחודש יולי בבובנשוואר שבהודו זכה אוביינה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 5.50 מטר. באליפות אסיה שנערכה בחודש אפריל בדוחה שבקטר זכה אוביינה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אליפות ושיא לאומי חדש של 5.71 מטר. באליפות העולם שנערכה בחודשים ספטמבר-אוקטובר בדוחה שבקטר סיים אוביינה במקום 15 במקצה מוקדמות קפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר, ולא העפיל לגמר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה בחודשים יולי-אוגוסט בטוקיו שביפן סיים אוביינה במקום 11 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.70 מטר. באליפות העולם שנערכה בחודש יולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכה אוביינה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 5.94 מטר, אחרי ארמנד דופלנטיס משוודיה (6.21 מטר) וכריס נילסן מארצות הברית (5.94 מטר). קפיצה במוט: 6.00 מטר (2023) שיא אסיה קפיצה במוט: 5.91 מטר (2022) מדיה וקבצים בנושא ארנסט ג'ון אוביינה בוויקישיתוף ארנסט ג'ון אוביינה, באתר olympedia.org ארנסט ג'ון אוביינה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
מפל הדמים

מפל הדמים (באנגלית: Blood Falls) הוא נוף של קרחון באנטארקטיקה, מערבית לאגם בוני (אנטארקטיקה), ממנו זולגים מי מלח נגועים בתחמוצת ברזל היוצרים מראה של מפל מדמם. מקור המים המלוחים בבריכה של כ-400 מטר, מתחת לקרחון, במרחק כמה קילומטרים מהמפל. המפל אותר לראשונה ב-1911 על ידי הגאולוג האוסטרלי תומאס גריפית' טיילור, שחקר לראשונה את העמק הנושא כעת את שמו. חלוצי אנטארקטיקה ייחסו את הצבע האדום לאצות אדומות, אך זו הייתה טעות. מדיה וקבצים בנושא מפל הדמים בוויקישיתוף יותר ממאה שנים אחרי: תעלומת מפלי הדם באנטארקטיקה נפתרה