laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ענת אסולין

ענת אסולין (נולדה ב-21 בינואר 1966) היא יוצרת ומפיקת קולנוע וטלוויזיה ישראלית. מנהלת יחד עם אחותה חגית אסולין את חברת ההפקות "ענת אסולין הפקות". זוכת 3 פרסי אופיר ופרס האקדמיה לטלוויזיה. אסולין הפיקה לאורך השנים סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה במסגרת חברת ההפקות שלה, "ענת אסולין הפקות", ושמה לה למטרה לעודד יצירה מקורית המבטאת את ההוויה הישראלית במלואה. ב-1993 הפיקה אסולין את סרט הדרמה של חגי לוי "שלג באוגוסט", בו כיכב רמי הויברגר. באותה שנה הפיקה את סרטו של אנריקה רוטנברג "נקמתו של איציק פינקלשטיין", בכיכובם של משה איבגי ואסטבן גוטפריד, שנחל הצלחה וגרף שבעה פרסי אופיר, בהם לאסולין עצמה בקטגוריית הסרט הטוב ביותר. ב-1995 הפיקה אסולין את סרטו של שבי גביזון "חולה אהבה בשיכון ג'", בו כיכבו משה איבגי, חנה אזולאי הספרי ושמיל בן ארי. גם סרט זה זכה להצלחה רבה בישראל ובעולם, וגרף שמונה פרסי אופיר, בהם לאסולין. בשנת 1999 יצרה יחד עם בעלה ארי פולמן, רני בלייר ואורי סיון את סדרת הטלוויזיה הדרמטית "שבתות וחגים" בערוץ 3, בכיכובם של אלון אבוטבול ויעל אבקסיס. הסדרה נחלה הצלחה, ושודרה במשך חמש עונות מלאות עד שנת 2004, במהלכן זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה. בשנת 2001 הפיקה את "Made in Israel" של ארי פולמן, בכיכובום של מנשה נוי ויבגניה דודינה, שזכה לאהדה ולשבחים. ב-2003 הפיקה את סרטו השלישי של שבי גביזון, "האסונות של נינה", בכיכובם של איילת זורר ויורם חטב. הסרט זכה להצלחה בינלאומית מסחררת, גרף אחד-עשר פרסי אופיר, בהם לאסולין, והשתתף בפסטיבלים בינלאומיים. בשנת 2006 חברה בשנית לארי פולמן ולרני בלייר ויצרה והפיקה יחד עמם את סדרת הדרמה "פרשת השבוע", אשר שודרה בהוט 3 במשך שלוש עונות עד שנת 2009. הפיקה גם את "אבידות ומציאות" בבימויו של שבי גביזון, שגם כתב את התסריט יחד עם דנה מודן. הסדרה שודרה בשנת 2008 בשידורי "רשת" בערוץ 2. ב-2010 חברה שוב לרני בלייר והפיקה את הסדרה "אדמה", ששודרה בהוט. אסולין היא אשתו של ארי פולמן ולהם שלושה ילדים. ענת אסולין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ענת אסולין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
יוסף פטריך

יוסף פטריך (נולד ב-11 במאי 1947) הוא ארכאולוג ישראלי, מומחה בתקופה הקלאסית, הנבטים, ארכאולוגיה נוצרית ובעיקר בתחומי המנזרים וכנסיות, עיור רומי-ביזנטי, הר הבית ובית המקדש בתקופת בית שני. קיבל תואר שני בהצטיינות יתרה ב-1983 ותואר דוקטור בשנת 1988 – שניהם באוניברסיטה העברית. בשנים 1991–1992 עבד כעמית מחקר במכון ללימודים ביזנטיים בדמברטון אוקס. בשנים 1993–1995 היה ראש המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה, ועד 1998 שימש חבר דירקטוריון במוזיאון הכט. בשנים 1995–1996 היה עמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים בירושלים. משנת 2002 שימש פרופסור מן המניין בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ובעשור השלישי של המאה ה-21, מוגדר "פרופסור אמריטוס". שימש מנהל החפירות בקיסריה בשנים 1993–2002. ניהל סקרים וחפירות במערות מדבר יהודה (1983–1988) וקומראן (1986–1994). בשנת 1996 הוענק לו פרס יצחק בן-צבי בתולדות ארץ ישראל לשנת תשנ"ו על ספרו "נזירות מדבר יהודה בתקופה הביזנטית". פטריך חבר הנהלת רשות העתיקות מאז 1998 וראש ועדת השימור שלה מאז 2003. מאז 1997 הוא גם חבר הוועד המנהל של יד יצחק בן-צבי והוצאת יד יצחק בן-צבי וחבר החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה. נזירות מדבר יהודה בתקופה הביזאנטית: מפעלם של סבאס ותלמידיו, ירושלים 1995 הליכה לקיסריה : מבט היסטורי וארכאולוגי, ירושלים 2015 The formation of Nabatean art : prohibition of a graven image among the Nabateans, Jerusalem 1990 Sabas, leader of Palestinian monasticism : a comparative study in Eastern monasticism, fourth to seventh centuries, Washington DC 1995 Caesarea papers 2 : Herod's temple, the provincial governor's praetorium and granaries, the later harbor, a gold coin hoard, and other studies, Portsmouth 1999 (editor) The Sabaite heritage in the Orthodox Church : from the fifth century to the present, Leuven 2001 The aqueducts of Israel, Portsmouth 2002 (עם יזהר הירשפלד) Archaeological excavations at Caesarea Maritima : areas CC, KK and NN final reports, Jerusalem 2008 Studies in the archaeology and history of Caesarea Maritima : caput Judaeae, metropolis Palaestinae, Leiden 2011 A walk to Caesarea : a historical-archaeological perspectiveת Jerusalem 2018 אתר האינטרנט הרשמי של יוסף פטריך דף חוקר בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית יוסף פטריך באתר Academia.edu קתדרה 80, עמ' 231
אהרן בר (חזן)

אהרן בר (לעיתים: אהרן בר גבריאל; בגרמנית: Aaron Beer Gabriel‏; 10 בפברואר 1739, פופנלאואר (גר'), פרנקוניה תחתית (אנ') – 3 בינואר 1821, ברלין) היה חזן יהודי גרמני נודע במאה ה-18. התפרסם גם באוסף היצירות הליטורגיות שאסף והגיע לכדי למעלה מ-1200 קטעים. ניגונים מסורתיים ויצירות שהולחנו במיוחד עבורו. חלק מלחניו מושרים בבתי הכנסת גם במאה ה-21. בר כיהן כחזן הראשי של הקהילה היהודית בברלין. הוא היה בעל קול טנור ואיכות קול עשירה שמשכה חובבי מוזיקה רבים להופעותיו בבית הכנסת. בר חיבר מנגינות לתפילות גם בסגנון הפולני. כדי למנוע מהקהל להשתתף בליווי החזן ואף לבלבלו, קבע בר 447 מנגינות שונות לפי שבתות השנה, מנגינות שחלקן אסף וחלקן יצר בעצמו, כך שהקהל לא יוכל ללמוד את כל הניגונים. הוא נפטר בברלין ב-3 בינואר 1821. חיים הריס, אהרן בר, בתוך: תולדות הנגינה והחזנות בישראל, ניו יורק: בצרון, 1950, עמ' 386 מדיה וקבצים בנושא אהרן בר בוויקישיתוף איזידור זינגר ויוסף סון, ‏"בר, אהרן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אהרן בר (חזן)".
מוסטפא חאג'י

מוסטפא חאג'י (בערבית: مصطفى حاجي; נולד ב-16 בנובמבר 1971) הוא כדורגלן עבר מרוקני וכיום עוזר מאמן נבחרת מרוקו. חאג'י, יליד אופראן, מרוקו, היגר כילד עם משפחתו לצרפת, שם חתם על החוזה הראשון שלו בקבוצת הנוער של נאנסי, והמשיך בקבוצת הבוגרים של המועדון כבר בשנתו השנייה. באמצע שנות ה-90 הוצע לו לשחק בנבחרת צרפת, אך הוא העדיף לשחק בנבחרת מרוקו. מננסי עבר לספורטינג ליסבון מפורטוגל, דפורטיבו לה קורוניה מספרד וקובנטרי סיטי מאנגליה. ב-2001 עזב את קובנטרי שירדה ליגה ועבר לאסטון וילה, ממנה שוחרר לאחר מספר משחקים, ועבר לאספניול. לאחר מכן שיחק באל-עין מאיחוד האמירויות, פ.צ. זארבריקן מגרמניה ופולה אש מלוקסמבורג. חאג'י שיחק עם נבחרת מרוקו במונדיאל 1998, בה כבש שער נגד נבחרת נורווגיה, ובאותה השנה הוא נבחר לכדורגלן השנה באפריקה. אחיו, יוסף חאג'י, משחק בנבחרת מרוקו ונאנסי מצרפת. מדיה וקבצים בנושא מוסטפא חאג'י בוויקישיתוף מוסטפא חאג'י, באתר Transfermarkt מוסטפא חאג'י, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מוסטפא חאג'י, באתר BDFutbol מוסטפא חאג'י, באתר WorldFootball.net מוסטפא חאג'י, באתר National Football Teams מוסטפא חאג'י, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיר ליון

מאיר ליון (באנגלית: Myer Lyon; נודע גם בשם הבמה שלו: מייקל לאוני; באנגלית: Michael Leoni; ‏~‏1750 – ה' בחשון ה'תקנ"ז, 6 בנובמבר 1796) היה חזן בית הכנסת הגדול בלונדון שהתפרסם גם כזמר אופרה טנור בלונדון ובדבלין. התפרסם כמנטור של אחיינו הטנור היהודי המפורסם ג'ון ברהאם (אנ'). בהמשך הקריירה שלו שב לבתי הכנסת. הלחן שלו לפיוט "יגדל" המבוסס על מקורות עממיים סלאבים וספרדים, מפורסם בקהילות היהודיות האשכנזיות באירופה ובארצות הברית. הוא נפטר ונקבר בקינגסטון בירת ג'מייקה. חיים הריס, תולדות הנגינה והחזנות בישראל, ניו יורק: בצרון, 1950, עמ' 387 מדיה וקבצים בנושא מאיר ליון בוויקישיתוף ג'וזף ג'ייקובס, גודמן ליפקינד ופרנסיס ליון כהן (אנ'), ‏"ליון (לאוני), מאיר", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מאיר לאוני באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית של האוניברסיטה העברית בירושלים ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאיר ליון".
טירת מנדרלי

טירת מנדרלי (באירית: Caisleán Mhanderley), לשעבר "טירת ויקטוריה" (באנגלית: Victoria Castle) ו"טירת איישה" (באנגלית: Ayesha Castle), היא אחוזה אירית גדולה בעלת שינות שנבנתה בסגנון ויקטוריאני, בקיליני, מחוז דן לירי-ראת'דאון, אירלנד. הטירה בבעלות הזמרת האירית אניה. מגג הצריח של הטירה, אפשר לצפות מעבר לחוף האירי עד מזרחה לוויילס. מעבר לכך, הטירה מוקפת ב-14,000 מטרים רבועים של גנים המרכיבים יחד יער גדול ממדים. מנהרה "סודית" בתחתית הגן העניקה במקור גישה לחוף קיליני, אך היא נסגרה במרוצת השנים. השופט רוברט וורן בנה את טירת ויקטוריה בשנת 1840, כדי להנציח את עלייתה של המלכה ויקטוריה לכס המלכות. פנים הטירה נהרס בשרפה בשנת 1928, ולאחר מכן שוחזר על ידי סר תומאס פאוור ממשפחת מזקקות הוויסקי. הוא שינה את שמה של הטירה ל"טירת איישה", על שם האלה שעלתה מהלהבות ברומן "היא" מאת הנרי ריידר הגרד. בשנת 1995 החליטה משפחת איילמר להפוך את טירת איישה למקום "מעורר עניין תיירותי". כתוצאה מכך, הוקמה "גלריית האורווה", ומספר אמנים הציגו את תמונותיהם ויצירותיהם שם. המוזיקאית האירית אניה רכשה את הטירה ב-1997 תמורת 3.8 מיליון אירו, לפי הדיווחים; מייקל פלאטלי התעניין גם הוא בעניין רכישת הטירה. בהתבסס על התעניינותה ב"רבקה" מאת דפנה דה מוריאה, שינתה אניה את שמה של הטירה ל"מנדרלי". זאת, בהשראת הבית הבדיוני הממלא תפקיד מרכזי ברומן מ-1938. בשל איומים מצד פורצים, אניה חיזקה את אבטחת הטירה, התקינה שערי כניסה חדשים מעץ מלא, ושכרה אדריכלים שבנו קיר אבן בגובה 2.7 מטרים (9 רגל), ומעקות באורך 1.2 מטרים (4 רגל) בחלקים מסוימים מהקיר. על אף השינויים, באמצע אוגוסט 2005, אירעו שתי פרצות אבטחה נפרדות בעת שאניה הייתה בטירה (מערכת האבטחה שלה כוללת חדר פאניקה). מדיה וקבצים בנושא טירת מנדרלי בוויקישיתוף Seaside Secrets (2001-05-26). "Life piles of the rich and famous: why a celeb's home is their castle". Independent.ie. אורכב מ-המקור ב-2011-05-20. נבדק ב-2011-06-24. "Nick Reddan's Newspaper Extracts". Members.iinet.net.au. 2011-01-08. נבדק ב-2011-06-24. "The Limerick Estate of Sergeant Warren during the Great Irish Famine" (PDF). נבדק ב-2011-06-24. "Dublin City Directory 1850: Waddick - Weekes". Dublin1850.com. נבדק ב-2011-06-24. "DLR County Council Planning Application". Planning.dlrcoco.ie. נבדק ב-2011-06-24. "Google search". Google.com. 2004-03-20. נבדק ב-2011-06-24. Living: Quiet life next door to Enya Enya's castle invaded by stalker
רוברט ג'ון "מאט" לאנג

רוברט ג'ון "מאט" לאנג (באנגלית: Robert John "Mutt" Lange; נולד ב-11 בנובמבר 1948) הוא מפיק מוזיקלי וכותב שירים דרום אפריקאי, הידוע בעיקר בזכות עבודתו במוזיקת רוק. הוא הפיק אלבומים עבור או עבד עם אמנים כמו AC/DC, דף לפרד, להקת מייקל סטנלי, בומטאון ראטס, פורינר, מייקל בולטון, המכוניות, בריאן אדמס, יואי לואיס ולהקת החדשות, בילי אושן, סלין דיון, בריטני ספירס, הקורס, מארון 5, ליידי גאגא, נאו יונייטד, ניקלבק ומיוז. הוא גם כתב והפיק שירים עם אשתו דאז, הזמרת הקנדית שאניה טוויין. אלבומה של טוויין Come On Over מ-1997, אותו הפיק, הוא אלבום מוזיקת הקאנטרי הנמכר ביותר בכל הזמנים, אלבום האולפן הנמכר ביותר בכל הזמנים של אישה, האלבום הנמכר ביותר בשנות ה-90 והאלבום התשיעי הנמכר ביותר בכל הזמנים בארצות הברית. בנוסף לכך, הפיק עבורה להיטים ואלבומים נוספים שיצאו במהלך הקריירה שלה. רוברט ג'ון "מאט" לאנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט ג'ון "מאט" לאנג, באתר ספוטיפיי רוברט ג'ון "מאט" לאנג, באתר AllMusic (באנגלית) רוברט ג'ון "מאט" לאנג, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט ג'ון "מאט" לאנג, באתר Discogs (באנגלית) רוברט ג'ון "מאט" לאנג, באתר Genius RIAA Retrieved 3 September 2008. Archived 24 September 2015 at the Wayback Machine Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
ריקרדו שאיי

ריקרדו שאיי (איטלקית: Riccardo Chailly; נולד ב-20 בפברואר 1953) הוא מנצח איטלקי. הוא החל את קריירת הניצוח שלו כמנצח אופרה ובהדרגה הרחיב את הרפרטואר למוזיקה סימפונית. שאיי נולד במילאנו למשפחה מוזיקלית. אביו, לוצ'אנו, היה מלחין וריקרדו למד איתו קומפוזיציה בנעוריו. בגיל עשרים התמנה שאיי לעוזר מנצח לקלאודיו אבאדו בלה סקאלה. הופעתו הראשונה כמנצח הייתה בשנת 1978 בלה סקאלה ועד מהרה הוצף בהזמנות לנצח בבתי אופרה אחרים, בהם המטרופוליטן אופרה, בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, פסטיבל זלצבורג והאופרה הממלכתית של בוואריה. בין השנים 1982–1988 היה שאיי מנצח ראשי של התזמורת הסימפונית הגרמנית ומשנת 1982 עד 1985 היה מנצח אורח ראשי של הפילהרמונית של לונדון. משנת 1986 עד 1993 ניצח על התיאטרו קומונאלה די בולוניה. משנת 1988 עד 2004 היה המנצח הראשי של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, שם התמסר לביצועי הרפרטואר הסימפוני המקובל, בעיקר ברוקנר ומאהלר, שהקנו לתזמורת את המוניטין שיצאו לה, אך בד בבד גם הרחיב במידה משמעותית את הרפרטואר ביצירות של המאה ה-20 ומוזיקה בת ימינו. בשנת 1995 ניצח שאיי על פסטיבל מאהלר, שחגג את יובל המאה לקונצרט הראשון של מאהלר בקונצרטחבאו. הוא ניצח גם על אופרות באמסטרדם, הן בקונצרט המנחה השנתי לחג המולד של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית והן באופרה ההולנדית, שם נפרד לשלום מאמסטרדם בהפקה של "דון קרלו" מאת ורדי. באוגוסט 2005 נכנס שאיי לתפקידו החדש בלייפציג כמנצח ראשי של תזמורת הגוונדהאוס ומנהל מוזיקלי כללי של האופרה שם. בשנת 2008 הוא השתתף בסרט תעודי של הבמאי האוסטרי פולקר שמידט על חייו של ג'קומו פוצ'יני לצד נכדו של פוצ'יני. בשנת 2016 סיים את תפקידו כמנצח ראשי של תזמורת הגוונדהאוס. בשנת 2014 החליף את דניאל בארנבוים בתפקיד המנהל המוזיקלי של לה סקאלה. מדיה וקבצים בנושא ריקרדו שאיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריקרדו שאיי ריקרדו שאיי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריקרדו שאיי, באתר ספוטיפיי ריקרדו שאיי, באתר AllMusic (באנגלית) ריקרדו שאיי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריקרדו שאיי, באתר Discogs (באנגלית) ריקרדו שאיי, באתר Songkick (באנגלית)
לירון אפלמן

לירון אפלמן (נולד ב-1985) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד חטיבת ההרים (חטיבה 810). קודם לכן שימש כמפקד חטיבת עודד, מפקד גדוד נחשון וקצין האג"ם של אוגדת הבשן. אפלמן התגורר בנערותו עם אימו בפריז ועלה לישראל על מנת לשרת בצה"ל. במרץ 2003 התגייס לצה"ל ושובץ לגדוד לביא בחטיבת כפיר, עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהמשך שירותו מונה לקצין האג”ם של חטיבת כפיר, בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם, הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף חי”ר במרכז הלאומי לאימונים ביבשה. בין השנים 2018–2020 כיהן כמפקד גדוד נחשון ובין השנים 2020–2022 שימש כקצין האג"ם של אוגדת הבשן. בשנת 2022 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עודד עליה פיקד במסגרת מלחמת חרבות ברזל. במרץ 2024 סוכם לתפקיד מפקד חטיבת ההרים. ב-13 ביוני 2024 נכנס לתפקידו. אפלמן בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וצבא וביטחון ומוסמך במדיניות ציבורית. הוא מתגורר בקריית מוצקין, נשוי לאפרת ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא לירון אפלמן בוויקישיתוף סא"ל לירון אפלמן המוצקינאי שומר על הבית, באתר DYNEWS, ‏3 ביולי 2020 רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 4 במרץ 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרשת מותו של טום הורנדל

ב-11 באפריל 2003 ירה חידר ואחיד תייסיר אל-היב, סמל ישראלי בדואי בצה"ל, בעת ששירת ברפיח, באזרח בריטי ופעיל שלום של תנועת הסולידריות הבין-לאומית, טום הורנדל. הורנדל מת בינואר 2004, לאחר תרדמת בת תשעה חודשים. הייב נידון לשמונה שנים בגין הריגה. עונשו הופחת והוא שוחרר ביולי 2010. בתחילה, טען הייב כי ירה לעבר אדם תוך כדי עייפות מתמשכת במהלך הפעילות הצבאית, כשהאדם ירה לעבר חיילים. עם זאת, ראיות מוצלמות מהזירה הראו בבירור שהרנדל לבש ז'קט כתום בהיר, מה שמציין שהוא זר. היב היה צלף מיומן עטור פרסים ולרובה שלו הייתה כוונת טלסקופית. הוא אמר שהוא כיוון ארבעה סנטימטרים מראשו של הורנדל, 'אבל הוא[הורנדל] זז'. בנוסף טען היב כי הייתה קיימת באותה עת מדיניות של ירי לעבר אזרחים לא חמושים. במאי 2004, עמד תייסיר היב למשפט בגין הריגה במותו של טום הורנדל, שיבוש מהלכי משפט והתנהגות בלתי הולמת. באוגוסט 2005 הוא הורשע בהריגה ושיבוש מהלכי משפט ונידון לשמונה שנות מאסר בסך הכל. הייב שוחרר באוגוסט 2010, לאחר שוועדת צבא בראשות היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט החליטה לקצר את עונשו בשל התנהגות טובה. ועדת הצבא דחתה את הטיעונים של תובעים צבאיים לפיהם השחרור המוקדם עלול לפגוע ביחסים בין ישראל לבריטניה, ואמרה שהוא "לא מהווה עוד כל איום על החברה לדעתם". הייב שוחרר לבסוף ב-8 בספטמבר 2010, לאחר שריצה שש שנים וחצי ממאסרו. רייצ'ל קורי Arrindell, Carl (22 בינואר 2004). "Obituary: Tom Hurndall - An aspiring photojournalist and committed peace activist". The Guardian. נבדק ב-7 בינואר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Soldier jailed for activist death, BBC News, 11 August 2005. Simon Atkinson, British peace activist was ‘intentionally killed’, The Guardian, 10 April 2006. Dyer, Clare (2006-05-22). "Goldsmith flies to Israel to investigate shooting of Britons". The Guardian. London (22 May). נבדק ב-2008-12-13. Townsend, Mark (2005-01-30). "Parents fight to learn why Israeli sniper shot their son". The Observer. London. נבדק ב-27 במאי 2007. {{cite news}}: (עזרה) "IDF Soldier Who Shot British Peace Activist to Be Released From Jail". Haaretz. 2010-07-19. נבדק ב-2016-03-10. "Lesser sentence for activist killer". Jerusalem Post. 2010-07-19. נבדק ב-2016-03-10. "Press Release: Early release of Tom Hurndall's killer symptom of wider Israeli crimes". ISM London. אורכב מ-המקור ב-27 בנובמבר 2010. נבדק ב-9 בנובמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה)
ג'ייק לרביה

ג'ייקוב גלן לרביה (באנגלית: Jacob Glen LaRavia; נולד ב-3 בנובמבר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בממפיס גריזליס. כשהיה בן חמש עברה משפחתו של לרביה מפסדינה לאינדיאנפוליס, ולאחר ששיחק בתיכונים מקומיים, בחר לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה של אינדיאנה. בעונתו הראשונה בקבוצה רשם ממוצעים של 9.4 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק, ובעונתו השנייה העמיד ממוצעים של 12.3 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק. לאחר עזיבתו של מאמן הקבוצה, גרג לנסינג, החליט לרביה לעבור לאוניברסיטת וייק פורסט. ב-22 בינואר 2022 רשם שיא קריירה של 31 נקודות, 10 ריבאונדים וארבעה אסיסטים בניצחון 98–76 על צפון קרוליינה, ובתום העונה העמיד ממוצעים של 14.6 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק. ב-29 במרץ 2022 הכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA, ובדראפט נבחר בבחירה ה-19 על ידי מינסוטה טימברוולבס ומיד הועבר בטרייד לממפיס גריזליס תמורת טייטיי וושינגטון, ווקר קסלר ובחירת סיבוב שני עתידית. לרביה הצטרף לסגל הגריזליס לטורניר ליגת הקיץ של ה-NBA, ובהופעת הבכורה שלו בטורניר קלע שלוש עשרה נקודות בניצחון 103–99 על פילדלפיה 76'. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA Kyle Neddenriep, Jake LaRavia's breakout year a big reason No. 2 Lawrence Central has state title aspirations, The Indianapolis Star (באנגלית אמריקאית) Kyle Neddenriep, Lawrence Central's Jake LaRavia commits to Indiana State, The Indianapolis Star (באנגלית אמריקאית) Key and LaRavia Named Preseason All-Missouri Valley Conference; Sycamores Picked Fourth in MVC Preseason Poll, Indiana State University Athletics (באנגלית) Todd Aaron Golden Tribune-Star, LaRavia era at ISU is over as forward commits to Wake Forest, Terre Haute Tribune-Star (באנגלית) Jake LaRavia scores 31 as Wake Forest beats North Carolina 98-76, wfmynews2.com, ‏12:11 AM EST January 23, 2022 (באנגלית אמריקאית) Wake Forest junior Jake LaRavia invited to NBA draft combine, The Rookie Wire, ‏2022-05-04 (באנגלית אמריקאית) All-ACC F Jake LaRavia declares for Draft, will maintain eligibility, ACCSports.com, ‏2022-03-30 (באנגלית אמריקאית) Potential first-round pick Jake LaRavia to remain in NBA draft, The Rookie Wire, ‏2022-06-01 (באנגלית אמריקאית) Memphis Grizzlies acquire draft rights to Jake LaRavia and future second round pick from Minnesota Timberwolves, www.nba.com (באנגלית) Memphis Grizzlies 2022 NBA2K23 Summer League Roster | NBA.com, www.nba.com Memphis Grizzlies vs Philadelphia 76ers Jul 5, 2022 Box Scores | NBA.com, www.nba.com
קרייב רקורדס

קרייב רקורדס (באנגלית: Crave Records) הייתה חברת תקליטים שפעלה תחת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט שנוסדה על ידי מריה קארי בפברואר 1997, ונסגרה ביולי 1998. חברות הבת שלה כללו את די ג'יי קומפני, רביעיית בנות ה-R&B אלור, שהוציאה אלבום בעל אותו השם הכולל את הלהיטים "Head Over Heels",‏ "All Cried Out" ו-"Last Chance" ורביעיית ה-R&B‏ 7 מייל, אשר הוציאו גם אלבום באותו השם. מדיה וקבצים בנושא קרייב רקורדס בוויקישיתוף Hugh McIntyre, Mariah Carey's History As A Record Label Owner, Forbes (באנגלית) Rolling Stone, Rolling Stone, Mariah Closes Record Label, Rolling Stone, ‏1998-07-16 (באנגלית אמריקאית)
ג'ניפר לופז מציגה: איך אישה אוהבת

ג'ניפר לופז מציגה: איך אישה אוהבת (בספרדית: Jennifer Lopez Presents: Como Ama una Mujer) מכונה בפשטות איך אישה אוהבת (בספרדית: Como Ama una Mujer), היא מיני-סדרה אמריקאית בת חמישה חלקים המבוססת על המילים מהאלבום של ג'ניפר לופז באותו השם. הוא שודר ברשת הטלוויזיה יוניוויז'ן בסתיו 2007. בסוף כל פרק, לופז מבצעת את שיר הנושא שהיווה השראה לאותו הפרק. חמשת הפרקים הופצו על גבי DVD עם שני תקליטורים ב-18 בדצמבר 2007 בארצות הברית. הקרדיטים של השחקנים והביוגרפיה של הדמויות נדלו מההודעה לעיתונות: ליאונור וארלה מגלמת את סופיה, הגיבורה הראשית במיני-סדרה. היא זמרת ושחקנית מפורסמת שזכתה להצלחה בן לילה. היא נאבקת עם הפפראצי בכל פעם מחדש. ראול מנדז מגלם את דייגו, מישהו מעברה של סופיה שיש לו תוכניות לעתידה. כריסטיאן דה לה פואנטה מגלם את אנדרס, ארוסה של סופיה וכוכב כדורגל. גבריאלה דה לה גרזה מגלמת את לורה, אשת חברה ומעצבת אופנה. היא החברה הקנאית של דייגו. רבקה חואנס מגלמת את ברברה, הפובליציסטית של אנדרס. רוסיו ורדחו מגלמת את אדריאנה, חברתה ועוזרתה של סופיה. מרטין אלטומרו מגלם את פאקו, חברו ואיש אמונו של דייגו. יוזפו רודריגז מגלם את פרננדו, המנהל של סופיה. הוא מציע לה עצות חכמות ומכיר אותה טוב יותר ממה שהיא מכירה את עצמה. קרול מרקז מגלם את ניקולס, אחיה של סופי. לואיס פרננדו פדילה מגלם את פליפה, חברו הטוב ביותר של אנדרס וחברו לקבוצת הכדורגל. "Sola" –‏ 30 באוקטובר 2007 "Tú" –‏ 6 בנובמבר 2007 "Por Qué Te Marchas" –‏ 13 בנובמבר 2007 "Como Ama una Mujer" –‏ 20 בנובמבר 2007 "Por Arriesgarnos" –‏ 27 בנובמבר 2007 "ג'ניפר לופז מציגה: איך אישה אוהבת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ג'ניפר לופז מציגה: איך אישה אוהבת", באתר נטפליקס "ג'ניפר לופז מציגה: איך אישה אוהבת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Univision And Nuyorican Productions Announce All-Star Cast For Jennifer Lopez Produced Dramatic Mini-Series "Como Ama Una Mujer"" Jennifer-Lopez-Presents-Como-Ama-una-Mujer - Cast, Crew, Director and…, archive.ph, ‏2013-01-30 Como Ama Una Mujer (בספרדית), נבדק ב-2022-09-05
דיוגו גונסלבש

דיוגו אנטוניו קופידו גונסלבש (בפורטוגזית: Diogo António Cupido Gonçalves; נולד ב-6 בפברואר 1997 באלמודובר שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית. גונסלבש גדל במחלקות הנוער של אלמודובר, פרייראס ובנפיקה ליסבון. בשנת 2015 החל לשחק בקבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון. ב-9 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 3-1 על ספורטינג בראגה במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הפורטוגלית לעונת 2017/2018. ב-14 ביוני 2018 הושאל גונסלבש למשך עונה אחת לנוטינגהאם פורסט מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-4 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד בריסטול סיטי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2018/2019. בסך הכל ערך שבע הופעות ליגה במדי המועדון. ב-26 ביוני 2019 הושאל למשך עונה אחת לפמליקאו, העולה החדשה לליגת העל הפורטוגלית. הוא ערך 27 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע חמישה שערים. מעונת 2020/21 חזר לשחק בשורות בנפיקה. ב-5 בינואר 2023 חתם לארבע שנים בפ.צ. קופנהגן. בנפיקה ליסבון הסופר קאפ הפורטוגלי (1): 2017/2018 מדיה וקבצים בנושא דיוגו גונסלבש בוויקישיתוף דיוגו גונסלבש, ברשת החברתית אינסטגרם דיוגו גונסלבש, באתר Transfermarkt דיוגו גונסלבש, באתר Soccerway דיוגו גונסלבש, באתר BDFutbol דיוגו גונסלבש, באתר WorldFootball.net דיוגו גונסלבש, באתר FootballDatabase.eu FOREST AGREE DOUBLE SIGNING באתר הרשמי של נוטינגהאם פורסט, 14 ביוני 2018 (באנגלית) Diogo Gonçalves e Guga Rodrigues reforçam Famalicão באתר Record, ‏ 26 ביוני 2019 (בפורטוגזית)