אנטולי טראסוב

אנטולי ולדימירוביץ' טראסוב (ברוסית: Анато́лий Влади́мирович Тара́сов;‏ 10 בדצמבר 1918 - 23 ביוני 1995) היה שחקן ומאמן הוקי קרח סובייטי/רוסי, מגדולי המאמנים בתולדות ההוקי קרח הבינלאומי. נחשב בעיני רבים לאחד מאבות תוכנית ההוקי קרח הסובייטית ולמי שהפך את נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח לנבחרת השלטת בהוקי קרח הבינלאומי, ולאחד ממייסדי מועדון ההוקי קרח של צסק"א מוסקבה. טראסוב נולד במוסקבה כבן בכור להוריו. אביו עזב את הבית כשטראסוב היה בן 10, והוא גדל עם אימו ואחיו הצעיר יורי. הוקי קרח היה באותה תקופה ספורט זניח בברית המועצות, ללא תוכנית מסודרת, וספורט הקרח הפופולרי היה בנדי. במהלך ילדותו נבנה בית הספר להוקי קרח של דינמו מוסקבה, ויחד עם אחיו יורי החל טראסוב לשחק בקבוצות הגילאים של המועדון ולאחר מכן בקבוצה הבוגרת. ב-1937 החל ללמוד בבית הספר למאמנים במכון לחינוך גופני של מוסקבה. לאחר שסיים את לימודיו ב-1939 אימן לראשונה קבוצת הוקי קרח, דינמו אודסה, בה גם שיחק כמאמן-שחקן. במקביל לקריירת ההוקי שיחק גם כדורגל בקבוצה. עד התקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה לא הייתה קיימת למעשה בברית המועצות תוכנית הוקי קרח מסודרת. טראסוב נחשב למי שבנה תוכנית כזו למעשה כמעט מאפס. הוא התחיל את בניית התוכנית בקבוצת וו"ס מוסקבה שאך זה נוסדה, ושימש בה כמאמן-שחקן. לאחר זמן קצר עבר למועדון הספורט של הצבא האדום, צדק"א (לימים צסק"א מוסקבה) שהקים קבוצת הוקי קרח שטראסוב נחשב לאחד ממייסדיה. עד 1975 שימש כמאמן או עוזר מאמן בקבוצה, למעט הפסקות קצרות, כשעד 1953 גם שיחק בקבוצה כמאמן-שחקן. הוא היה מהגורמים המשמעותיים בהפיכתה לקבוצה החזקה ביותר בהוקי קרח הבינלאומי, תוך שהיא זוכה ב-19 אליפויות של ברית המועצות. הוא החל לאמן את נבחרת ברית המועצות ב-1958, וב-1960 עבר למשרת עוזר ויועץ למאמן שירש אותו, ארקדי צ'רנישב. בשתי המשרות הוביל את הנבחרת ל-9 אליפויות עולם רצופות, מהן 3 מדליות זהב אולימפיות (בתקופתו של טראסוב האולימפיאדה נחשבה גם לאליפות העולם באותה שנה). ב-1974 התקבל להיכל התהילה של ההוקי קרח כ"בונה" (builder). ב-1997, כשפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ייסדה את היכל התהילה של ההוקי הבינלאומי, התקבל טראסוב כחבר גם בו במחזור הראשון של המתקבלים. לטראסוב מיוחסת הנחלת שיטת המשחק שאפיינה את ההוקי קרח הסובייטי - דגש על משחק קבוצתי מרובה מסירות ותנועה מהירה ללא הדיסקית, יחד עם משטר נוקשה של כושר גופני שכלל לעיתים שלושה אימונים ביום. טראסוב מת ממחלה קשה ב-1995. ספינה של הצי הצפוני נקראת על שמו. כמו כן נקרא על שמו אחד הבתים של ליגת ה-KHL - הליגה הבכירה המבוססת ברוסיה. אחיו הצעיר יורי, איתו החל את דרכו בענף, נהרג ב-1950 בהתרסקות המטוס של קבוצת וו"ס מוסקבה בסברדלובסק. בתו, טטיאנה טראסובה, היא מאמנת החלקה אמנותית הנחשבת למאמנת המצליחה ביותר בתולדות הענף - חניכיה זכו ב-8 מדליות זהב אולימפיות וב-41 תארים באליפות העולם ואליפות אירופה. 19 זכיות באליפות ברית המועצות עם צסק"א מוסקבה, כולל 3 זכיות רצופות (1948 - 1950) כמאמן-שחקן. 9 זכיות רצופות באליפות העולם עם נבחרת ברית המועצות, בין 1963 ו-1971, כמאמן ועוזר-מאמן 3 זכיות במדליית זהב אולימפית עם נבחרת ברית המועצות כמאמן ועוזר-מאמן (1964, 1968, 1972) ומדליית ארד אולימפית (1960) התקבל להיכל התהילה של ההוקי קרח ב-1974 ולהיכל התהילה של פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית ב-1997. עיטור הדגל האדום של העמל (פעמיים - 1957 ו-1972) עיטור אות הכבוד (פעמיים - 1965 ו-1968) עיטור מהפכת אוקטובר (1983) עיטור הכוכב האדום (1946) מדיה וקבצים בנושא אנטולי טראסוב בוויקישיתוף אנטולי טראסוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנטולי טראסוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנטולי טראסוב, באתר Discogs (באנגלית)