laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרדינל הלת'

קרדינל הלת' (באנגלית: Cardinal health) היא חברה אמריקאית רב לאומית, העוסקת באספקת שירותי בריאות. החברה מדורגת במקום ה-17 ברשימת החברות בעלות ההכנסה הגבוהה ביותר בארצות הברית. לחברה משרדים ראשיים בדבלין שבאוהיו, ארצות הברית ובדבלין, שבאירלנד. החברה מתמחה בהפצת תרופות ומוצרים רפואיים, המועברים ומופצים אל יותר ממאה אלף מיקומים[דרושה הבהרה]. בנוסף, החברה עוסקת בייצור של מוצרי רפואה וכירורגיה, כגון כפפות וביגוד כירורגי. החברה מפעילה את רשת בתי המרקחת הגרעינית הגדולה ביותר בארצות הברית ומספקת מוצרים רפואיים ליותר מ-75% מכלל בתי החולים בארצות הברית. החברה הוקמה בשנת 1971 כ"קרדינל פודס" (באנגלית: Cardinal foods) על ידי רוברט וולטר. בתחילתה הייתה החברה סיטונאית מזון. בשנת 1979 רכשה את חברת "ביילי דראג" והיא החלה בסיטונאות של תרופות כחברה בשם קרדינל הפצות (באנגלית: Cardinal Distribution). בשנת 1983 קרדינל הונפקה בנאסד"ק והיא הפכה לחברה ציבורית. לאחר מכן היא החלה בשורה ארוכה של רכישות ומיזוגים. אתר האינטרנט הרשמי של קרדינל הלת' (באנגלית) קרדינל הלת', ברשת החברתית פייסבוק קרדינל הלת', ברשת החברתית אקס (טוויטר) Wartenberg, Steve (28 בפברואר 2015). "Cardinal Health moving some Dublin jobs to Philippines". The Columbus Dispatch. נבדק ב-10 ביוני 2015. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרדינל הלת'".
טיצ'יאן פיל

טיצ'יאן רמזי פיל (באנגלית: Titian Ramsay Peale;‏ 17 בנובמבר 1799 - 13 במרץ 1885) היה אמן, וחוקר טבע אמריקאי. הוא היה מאייר מדעי ידוע, שציוריו וציורי הטבע שלו נודעו ביופיים וברמת דיוקם. הוא השתתף במספר סקרים מדעיים, בהם ליווה את סטיבן הרימן לונג בשנת 1819 כדי לחקור את הרי הרוקי ובהמשך שירת במשלחת הבדיקה של ארצות הברית (1838-1842). פיל נולד ב־17 בנובמבר 1799 בפילדלפיה, בנו הצעיר של האמן הנודע, צ'ארלס וילסון פיל. הוא נחשף לראשונה לחקר ההיסטוריה של הטבע תוך כדי סיוע לאביו בטיוליו הרבים בחיפוש אחר דגימות למוזיאון פיל. המשפחה עברה לג'רמנטאון, פנסילבניה, מחוץ לפילדלפיה, שם החל לאסוף ולצייר פרפרים וחרקים אחרים. אף על פי שחלק מאיורי הפרפרים והעשים שלו פורסמו, הרוב נותר ללא פרסום עד לא מזמן. כמו אחיו הגדולים רפאל, רמברנדט ורובנס פיל, גם טיצ'יאן עזר לאביו בשימור דגימות לתצוגה במוזיאון, שכלל תרומות מג'ורג' וושינגטון, תומאס ג'פרסון, ומשלחת לואיס וקלארק. רישומיו פורסמו ב"אנטומולוגיה האמריקאית" של תומאס סאי כבר בשנת 1816, והוא נבחר זמן קצר לאחר מכן לאקדמיה למדעי הטבע. פיל השתתף במסע 1817 של האקדמיה למדעי הטבע לפלורידה וג'ורג'יה, יחד עם תומאס סאי, ג'ורג' אורד ויליאם מקלור. הוא היה עוזרו של סאי במשלחת להרי הרוקי בהנהגת סטיבן הרימן לונג בשנת 1819. האוסף שהוגש לאקדמיה למדעי הטבע בפילדלפיה ממסע זה כלל 122 רישומים של פיל. הוא רכש תרנגול הודו פרא לאוספי המוזיאון. פיל סיפק איורים לספר של סאיי "אנטומולוגיה אמריקאית" ( 1824-28) וכן לספר של צ'ארלס לוסיין בונפרטה (1825-1833). הוא גם התחייב למשלחת איסוף לפלורידה מטעם בונפרטה. בשנת 1831 פרסם פיל עלון המכונה "חוזר של המוזיאון פילדלפיה: המכיל הוראות לשימור והכנת מוצגי טבע". מוזיאון פיל המשיך לצבור מוניטין עולמי. פיל פיתח שיטה יעילה לאחסון פרפרים בקופסאות אטומות עם חזיתות וגב זכוכית. כתוצאה מכך, חלקים מאוסף שלו נשמרו עד ימינו. הוא הותיר אוסף מוקפד של למעלה ממאה מיני פרפרים שונים שזכה לשבחים בזכות הצבעים והיופי של החרקים. בשנת 1838, שנתיים לאחר שחזר צ'ארלס דרווין ממסעו על הביגל, פיל לקח חופשה מעבודתו במוזיאון כדי להפליג על סיפון אונייה "פיקוק", כחוקר הטבע הראשי של משלחת ארצות הברית, 1838-1842 בהנהגת סא"ל צ'ארלס וילקס. כחוקר טבע ראשי, הוא אסף ושמר דגימות שונות מהסביבה שעברו, שרבות מהן נארזו ונשלחו חזרה למוזיאון. פיל לא הצליח להשלים את דו"ח הסיכום לאחר חזרת המשלחת, (1848). לפיכך, ג'ון קאסין נשכר כדי להפיק כרך מתוקן, שפורסם בשנת 1858. במהלך המשלחת, וילקס קרא מעבר על שם טיצ'יאן פיל. ב־1 במאי 1843, לחצים כלכליים אילצו את פיל למכור את המוזיאון שפשט את הרגל לאייזק בראון פרקר. טיצ'אן פיל המשיך לעבוד במשרד הפטנטים האמריקני והיה מחלוצי הצילום האמריקאני. מדיה וקבצים בנושא טיצ'יאן פיל בוויקישיתוף טיצ'יאן פיל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Titian Ramsay Peale - Scientist of the Day, Linda Hall Library, ‏2018-11-02 (באנגלית) Images of the Peale Butterfly and Moth Collection, clade.ansp.org Antony Adler, From the Pacific to the Patent Office: The US Exploring Expedition and the origins of America's first national museum, Journal of the History of Collections 23, 2011-05-01, עמ' 49–74 doi: 10.1093/jhc/fhq002 Titian Ramsay Peale, Florida Museum, ‏2018-07-02 (באנגלית)
בישופ בריגס

שרה גרייס מקלוכלין (באנגלית: Sarah Grace McLaughlin; נולדה ב-18 ביולי 1992), הידועה בשם הבמה בישופ בריגס (Bishop Briggs), היא זמרת ופזמונאית, מוזיקאית בריטית. שרה גרייס מקלוכלין, נולדה בלונדון ב-18 ביולי 1992, בתם של הורים סקוטים מהעיירה בישופבריגס, שהעניקה בהמשך את שם הבמה שלה. בגיל ארבע עברה לטוקיו עם משפחתה. היא שרה בציבור בפעם הראשונה בבר קריוקי בטוקיו, ובה הבינה שהיא רוצה להיות פרפורמרית. התבגרותה במסורות הקריוקי של העיר ושמיעת מוזיקה, החל מנגני מוטאון ועד הביטלס בבית, גם היא היוותה השראה להמשיך במוזיקה. היא התחילה לכתוב שירים משלה בגיל שבע והייתה מביאה אותם למען משפחתה. היא עברה להונג קונג בגיל 10, שם התגוררה עד גיל 18. היא המשיכה לעסוק במוזיקה לאורך כל שנות נעוריה, והשתתפה במספר מופעי כישרונות והופעות בבית הספר. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר הבינלאומי בהונג קונג, עברה להתגורר בלוס אנג'לס ולמדה במכללה למוזיקאים. 2018: Church of Scars 2019: Champion 2016: Bishop Briggs 2017: Bishop Briggs - EP 2023: When Everything Went Dark מדיה וקבצים בנושא בישופ בריגס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בישופ בריגס בישופ בריגס, ברשת החברתית פייסבוק בישופ בריגס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בישופ בריגס, ברשת החברתית אינסטגרם בישופ בריגס, ברשת החברתית טיקטוק בישופ בריגס, סרטונים בערוץ היוטיוב בישופ בריגס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בישופ בריגס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בישופ בריגס, באתר Metacritic (באנגלית) בישופ בריגס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בישופ בריגס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בישופ בריגס, באתר ספוטיפיי בישופ בריגס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) בישופ בריגס, באתר AllMusic (באנגלית) בישופ בריגס, באתר MusicBrainz (באנגלית) בישופ בריגס, באתר דיזר בישופ בריגס, באתר Discogs (באנגלית) בישופ בריגס, באתר Songkick (באנגלית) בישופ בריגס, באתר Genius בישופ בריגס, באתר בילבורד (באנגלית) בישופ בריגס, באתר טיידל (באנגלית) Bishop Briggs’ musical journey started in childhood (באנגלית), נבדק ב-2020-06-12 Bishop Briggs Reaches For You On “The Way I Do” (באנגלית), נבדק ב-2020-06-12 Bishop Briggs on Twitter (באנגלית), נבדק ב-2020-06-12 Bishop Briggs: iHeartRadio On The Verge Artist (באנגלית), נבדק ב-2020-06-12
Massive Attack (שיר)

Massive Attack (בעברית: התקפה מסיבית) הוא סינגל הבכורה של הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', בשיתוף עם הזמר האמריקאי שון גארט. השיר יצא לאור ב-13 באפריל 2010, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברות התקליטים יאנג מאני, קאש מאני ויוניברסל מוטאון. השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', שון גארט ואלכס דה קיד והופק על ידי גארט ודה קיד. השיר משלב בתוכו את סגנונות ההיפ הופ והדאנס. בהתחלה, נועד השיר להוות כסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה של מינאז', Pink Friday, אך בסופו של דבר נגנז השיר מהאלבום. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-6 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מינאז' ב-10 באפריל 2010, מספר ימים לפני צאתו כסינגל. נכון לינואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-77 מיליון צפיות. ניקי מינאז', שון גארט, אלכס דה קיד Sean Garrett: Nicki Minaj's Failed Single Was 'Out Of My Control', Billboard, ‏2010-10-20 Massive Attack, נבדק ב-2020-06-15 Nicki Minaj - Massive Attack (Official Music Video) ft. Sean Garrett, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:24) Massive Attack (feat. Sean Garrett) - Single by Nicki Minaj, Apple Music (באנגלית) ®R&R :: Going For Adds™ :: Urban, web.archive.org, ‏2013-03-03 Napster Terra: Serviço de música online para computador, smartphone e tablet - Terra, Loja Terra (בפורטוגזית) Login to All Access | Breaking Radio News and Free New Music | AllAccess.com, All Access (באנגלית)
Church of Scars

Church of Scars (בעברית: כנסיית הצלקות) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית בישופ בריגס. האלבום יצא לאור ב-20 באפריל 2018 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. מתוך האלבום חמישה סינגלים. מידע על האלבום Church of Scars באתר MusicBrainz מידע על האלבום Church of Scars באתר AllMusic האלבום Church of Scars באתר Discogs בישופ בריגס, איאן סקוט, דייב באסט, ג׳ון היל, דן וילסון Church of Scars, Genius (באנגלית) Church of Scars, נבדק ב-2020-05-11
Trini Dem Girls

Trini Dem Girls הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז', בשיתוף הראפר האמריקאי לאנצ'מאני לואיס, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, The Pinkprint. השיר יצא לאור ב-15 בדצמבר 2014, יחד עם האלבום המלא, ולאחר מכן ב-1 בספטמבר 2015, כסינגל השביעי מתוך האלבום. השיר הגיע למקום ה-26 במצעד השירים הקצביים של הבילבורד. השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', לאנצ'מאני לואיס, ד"ר לוק, אלכס איי.סי, ג'ייקוב קשר, טימותי תומאס, ת'רון תומאס, ג'יימייק וסירקט, והופק על ידי ד"ר לוק, סירקט, אר. סיטי וג'יימייק. השיר הוא שיר בסגנון הדאנסהול המדבר על מדינת מולדתה של מינאז', טרינידד וטובגו. מינאז' הופיעה עם השיר בטקס ה-VMA של שנת 2015. בסמוך לצאת האלבום המלא, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-57 מיליון השמעות. ניקי מינאז', לאנצ'מאני לואיס, ד"ר לוק, אלכס איי.סי, ג'ייקוב קשר, טימותי תומאס, ת'רון תומאס, ג'יימייק, סירקט ד"ר לוק, סירקט, אר. סיטי, ג'יימייק Nicki Minaj's next single will be 'Trini Dem Girls' • Popjustice, Popjustice, ‏2015-08-13 (באנגלית) Nicki Minaj, Billboard Lockett, Dee (2014-12-12). "Nicki Minaj's The Pinkprint: A Track-by-Track Breakdown". Slate (באנגלית אמריקאית). ISSN 1091-2339. נבדק ב-2020-06-15. Nicki Minaj brings out Taylor Swift to open the 2015 MTV VMAs, EW.com (באנגלית) Trini Dem Girls, נבדק ב-2020-06-15
ארמון ראשי המסדר של אבירי רודוס

ארמון ראשי המסדר של אבירי רודוס (באיטלקית: Palazzo dei Gran Maestri dei cavalieri di Rodi, ביוונית: Παλάτι του Μεγάλου Μαγίστρου) הידוע בשם קסטלו (יוונית: Καστέλο, איטלקית: Castello) פירוש המילה באיטלקית היא טירה. הטירה נמצאת בעיר רודוס באי רודוס השייכת ליוון. בעבר שימש את המסדר ההוספיטלרי ושימש שמצודה ומרכז השלטון באי. הארמון הוא חלק מעיר ימי הביניים ברודוס שהוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. כיום הוא אחד המוזיאונים החשובים באי. הארמון הוקם במאה ה-14 במקום בו ניצבה מצודה ביזנטית קדומה מהמאה ה-7, על ידי ההוספיטלרים בראשות הליון דה וילנב (אנ') במקום בו ניצבה מצודה ביזנטית קדומה מהמאה ה-7. המבנה דומה יותר למצודה הערוכה סביב חצר פנימית שלאורכה ארקאדה מאשר לארמון. הוא הוקף בחפיר משלו, ומתחת לו נחפרו שלוש קומות אחסון. הארמון שימש את נגידי המסדר ההוספיטלרי. בין השנים 1309 ל-1522 התגוררו בארמון 20 נגידים. העות'מאנים הפכו את המבנה לבית כלא לאחר שכבשו את רודוס מידי ההוספיטלרים ב-1522. חלק מהמבנה נהרס בהתפוצצות מחסן תחמושת סמוך ב-1856. ב-1912 במלחמה האיטלקית-עות'מאנית נכבש האי על ידי ממלכת איטליה. ב-1937 הארמון שופץ בפיקוח האדריכל ויטוריו מסטוריני, והקימו חלקים ניכרים ממנו מחדש בסגנון שחיקה את סגנון המאה ה-16 (יותר מאוחר נמתחה ביקורות על הפגיעה שנעשתה בחלקים העתיקים של המצודה). המבנה שימש כמעון הנציב האיטלקי ויועד להיות בית קיץ למלך ויטוריו אמנואלה השלישי ולבניטו מוסוליני אחריו, אך הם לא הספיקו לנפוש בארמון. הארמון הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו, כחלק מעיר ימי הביניים. בנימוקים להכרזה נכתב, בין היתר, כדלקמן: "העיר העליונה (הקולאכיום) עם ארמון הגראנד מאסטר, בית החולים ורחוב האבירים, היא אחד המתחמים העירוניים היפים ביותר מהתקופה הגותית. בעיר התחתונה מתקיימת אדריכלות גותית לצד מסגדים, בתי מרחץ ציבוריים ומבנים אחרים מהתקופה העות'מאנית" כיום משמש המקום כמוזיאון לתולדות העיר. בארמון יש ממצאים רבים מתקופות שונות בהם מהמאה ה-1, ימי הבינים, הרנסאנס. בנוסף יש פסיפסים מהתקופה היוונית המאוחרת שחלקם הובאו אליו מהאי קוס. הארמון בשנת 1844 הכניסה הראשית הארובות חצר פנימית ארקדה שער גותי אולם מרכזי פסיפס של מדוזה מקוס, המאה ה-2 לפנה"ס פסיפס של תאליה שהובא מקוס פסיפס של פוליהימניה שהובא מקוס פסיפס ביזנטי שהובא מקוס 450–500 פסיפס ביזנטי שהובא מקוס פסל לאוקואון, העתק (עכשווי) דיוקן של פיליברט דה ניילק (אנ') 1396–1421 נגיד מסדר ההוספיטלרים מדיה וקבצים בנושא ארמון ראשי המסדר של אבירי רודוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון ראשי המסדר של אבירי רודוס UNESCO World Heritage Centre, Medieval City of Rhodes, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית)
Champion (אלבום של בישופ בריגס)

Champion (בעברית: אלוף) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת הבריטית בישופ בריגס. האלבום יצא לאור ב-8 בנובמבר 2019 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. מתוך האלבום שלושה סינגלים. מידע על האלבום Champion באתר MusicBrainz מידע על האלבום Champion באתר AllMusic Champion, Genius (באנגלית) Champion, נבדק ב-2020-05-11
פיצוץ הגז בנתניה

פיצוץ הגז בנתניה הוא פיצוץ גז שהתרחש ב-17 ביוני 2011, בבניין בכיכר העצמאות ברחוב הרצל 5 בנתניה, הפיצוץ גרם לארבעה הרוגים: שלוש עולות מצרפת ופועל אחד, וכ-90 פצועים ולנזק רב. ביום חמישי 16 ביוני 2011, הגיע אחר הצהריים עובדי חברת הגז פזגז שלה שייכים בלוני הגז, בעקבות תלונות של דיירים על ריח חריף של גז בסביבת הבניין, העובדים אמרו כי לא מצאו בעיה, ועזבו את המקום. אחת התושבות סיפרה כי זיהתה אדם שחותך את צינור הגז המרכזי של הבניין. המשטרה הוזעקה למקום, עצרה לחקירה את החשוד אולם הוא שוחרר בהמשך היום. בשעה 00:20 בלילה נשמע פיצוץ, בעקבות דליפת גז מאחד הבלונים בקומת הקרקע של הבניין בן חמש הקומות. הפיצוץ גרם להרס רב בכל קומות הבניין, בכיכר העצמאות ובמבנים הסמוכים. ההדף גרם נזק רב גם לבתי קפה המרוחקים מאות מטרים מהבניין שבו אירע הפיצוץ. בפיצוץ נהרגו שלוש נשים שמדי יום שישי נהגו לחלק נרות שבת מטעם בית חב"ד לעוברים ולשבים מהקהילה הצרפתית בנתניה. באותו שבוע הן הקדימו את החלוקה ליום חמישי בערב. ב-28 בדצמבר 2011 החלו להרוס את הבניין. אך חלקים מהבניין נשארו עומדים על תילם, לא נהרסו או פונו, ולא נבנה בניין אחר במקום הבניין שניזוק. המשטרה עצרה את טכנאי הגז שטיפל בבניין ואדם נוסף בחשד שחיבל במערכת הגז. ביולי 2013 סגרה הפרקליטות את התיק נגד השניים בעילה של חוסר אשמה. ניר איסקוב, משקמים את ההריסות: יזם חדש מפיח תקווה בדיירי אסון הגז מלב העיר, 26.11.2017 אילן ליאור, גילי כהן, אנשיל פפר ודן אבן, 4 הרוגים ו-91 פצועים בפיצוץ בלון גז בבניין בנתניה, באתר הארץ, 17 ביוני 2011 אפי אברהם, ‏איציק דדיה בשיר לזכר 3 הבנות שנהרגו בפיצוץ הגז בנתניה, באתר "סרוגים", 20 ביוני 2011; על מצבות ההרוגות: "מקושרות למבצעיו של הרבי מליובאוויטש" אתר col סיוון תשע"ב רענן בן-צור, נהרס הבניין שהתפוצץ בדליפה בנתניה: 'סוף עצוב', באתר ynet, 28 בדצמבר 2011 רויטל חובל, הפרקליטות סגרה את התיק נגד החשודים בפיצוץ הגז בנתניה, בו נהרגו ארבעה, באתר הארץ, 2 ביולי 2013
¿Qué voy a hacer sin ti?

¿Qué voy a hacer sin ti? (בעברית: מה אני אעשה בלעדייך) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הספרדי מיקל הרצוג. השיר נכתב על ידי אלברטו אסטבנס ומיקל הרצוג בעצמו. הוא מוכר כהיותו השיר שייצג את ספרד באירוויזיון 1998. בערב התחרות, השיר היה ה-4 בסדר ההופעה אחרי מארי ליין מצרפת עם "Où aller" ולפני גונבור גוגיסברג משווייץ עם "Lass ihn". השיר קיבל 21 נקודות והגיע למקום ה-16 מתוך 25 מדינות שהשתתפו בתחרות. סרטון השיר "¿Qué voy a hacer sin ti?" באתר יוטיוב ¿Qué voy a hacer sin ti? - lyrics - Diggiloo Thrush, www.diggiloo.net ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Sugar (שיר של סיסטם אוף אה דאון)

Sugar (בעברית: סוכר) הוא סינגל של להקת הנו מטאל האמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא בשנת 1998. הסינגל הופץ ראשון מתוך אלבום הבכורה שהוציאה הלהקה, הנושא את שמה System of a Down. את מילות השיר כתב הסולן סרג' טנקיאן ואת הלחן כתבו הבסיסט שאבו אודאג'יאן והגיטריסט דארון מאלכיאן. גרסה מוקדמת של השיר הופיעה באלבום הדמו שהוציאה הלהקה Demo Tape 1. הקליפ מתחיל כאשר מגיש מהדורת חדשות מדווח על נושאים שונים אך כאשר הוא מגיע לסיפור על כלב אשר זוכה בפרס הראשי בתחרות, בשלב זה עוצר המגיש את המהדורה, מסיר את משקפיו ומספר לקהל את דעתו על מערכת החיים האמרקאית עד אשר הוא מאבד את שלוותו, בשלב זה מתחיל השיר והלהקה מופיעה על במה כשבמרקע נמצע דגל ארצות הברית וקטעי וידאו חופפים של אסירים צועדים, חברי הלהקה מחופשים לקציני צבא אמריקאי, חיילים אמריקאים צועדים לקרב, חשפנית מתערטלת במועדון וקטעים מתוך הסרט הגרמני מטרופוליס. מקום ה-136 מצעד הסינגלים הבריטי השנתי לשנת 1999. מקום 31 במצעד האלטרנטיבי של בילבורד. מקום 28 במצעד המיינסטרים רוק של בילבורד. מידע על היצירה "Sugar" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Sugar" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Sugar" באתר Discogs סרטון השיר "Sugar" באתר יוטיוב
מהנוף אל ההפשטה ומההפשטה אל הטבע

"מהנוף אל ההפשטה ומההפשטה אל הטבע" הייתה תערוכה, שהתקיימה בשנת 1972 במוזיאון ישראל, ועסקה בנוף ובביטויו באמנות הישראלית. התערוכה "מהנוף אל ההפשטה ומההפשטה אל הטבע" נפתחה ב-10 באוקטובר 1972 במוזיאון ישראל, כחלק מן האירועים לציון 25 שנה לישראל. את התערוכה אצר יונה פישר, שכיהן באותה עת כאוצר ל"אמנות זמננו" במוזיאון. במקביל לתערוכה זו נערכו שתי תערוכות רטרוספקטיביות נוספות במוזיאון תל אביב וב"מוזיאון לאמנות חדשה" בחיפה (לימים מוזיאון חיפה לאמנות). התערוכה ביקשה להציג את נושא "הנוף" כגורם מחולל באמנות הישראלית. מן הצד האחד הציגה התערוכה את המעבר של האמנות הישראלית להפשטה ואל אמנות מושגית. מן הצד האחר ביקשה התערוכה "להבחין ביצירה בין שתי תפיסות ומנוגדות זו לזו: האחת נשענת על הטבע, והשנייה היוצרת במקביל לו או אף מחוצה לו". העבודות בתערוכה סודרו בשש קטגוריות, שניסו לתפוש היבטים שונים בהתייחסות אל הנוף: א. המורשת הארצישראלית - חלקה הראשון של התערוכה הציג את השפעת האקספרסיוניזם הצרפתי על אמני שנות ה-20–30 של המאה ה-20, ובהם ראובן רובין, מנחם שמי, נחום גוטמן ואהרון גלעדי, אלו ייוצגו גם בעבודות מאוחרות שלהם משנות ה-50. בנוסף הוצגו אמנים צעירים יותר, ובהם ליאון אנגלסברג, אליהו גת ואברהם אופק, שיצירותיהם הוצגו תחת הכותרת "דמויות בנוף". ב. צורות וסמלים בנוף ומעבר לו - חלקה השני של התערוכה הציג את השפעות אלו על פיתוח של שפת ציור אישית, שהנוף משמש לה "בסיס, רקע או מרחב-מחיה". האמנים שהוצגו כללו את מרדכי ארדון, יוחנן סימון, ז'אן דוד, לואיז שץ, שרגא וייל, שביצירותיהם הופיעו ביטויים מיסטיציזים, לצד שימוש בשפה דקורטיבית. ג. הנוף כדימוי והנוף כמקום - הציג את הנוף כתוצר של קשרים אסוציאטיבי שאינם שואבים את מקורותיהם מן הטבע. אריה ארוך, שלום מושקוביץ', משה אלנתן, יוסל ברגנר, טוביה בארי, פנחס כהן גן, רפי לביא, יהושע נוישטיין, מיכה אולמן. בעבודות אלו "היצירה מתגבשת מן הפנים אל החוץ, אל המחשתה כדימוי". ד. משני עברי ההפשטה - הוצגו עבודות של יוסף זריצקי, יחזקאל שטרייכמן, אביגדור סטימצקי, יחיאל קריזה, משה מוקדי, אביגדור אריכא, פימה, מרדכי אבניאל, מיכאל גרוס, ליליאן קלאפיש, אורי ריזמן, אורי ליפשיץ ה. ארבעה רשמים - לאופולד קרקאור, אנה טיכו, אביבה אורי, אביגדור אריכא ו. נוף, טבע וחברה - חלק זה הציג את היחס של האמנות האוונגרדית בת-התקופה למושג הטבע, ולייחסיו עם התרבות. בין העבודות שהוצגו "יער" (1969) מאת מנשה קדישמן, "פרויקט שיקום מחצבת נשר", עבודות של אביטל גבע ו"פרויקט נהר ירושלים" של יהושע נוישטיין ג'ורג'ט בלייה וג'ררד מרקס. שרה ברייטברג סמל, נוף - הפשטה - טבע, דבר, 20 באוקטובר 1972 נעמי בנצור, תהליכי אמנות כנושא לתערוכה, מעריב, 20 באוקטובר 1972 "אוטובוס בהרים" (1955), "רחוב אגריפס" (1964), "סירה" (1969) "האצה" (1971) "בורות" (1972) "יחיעם" (1951), "נען, הצייר עם מודל" (אוסף רבני, 1952) "ציפור דואה" (1964) "שדרת החרובים" (1972) פישר, יונה, מהנוף אל ההפשטה ומההפשטה אל הטבע, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1972, עמ' 5 פישר, יונה, מהנוף אל ההפשטה ומההפשטה אל הטבע, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1972, עמ' 54
Lady & Gentlemen

Lady & Gentlemen (בעברית: גברת ואדונים) הוא אלבומה ה-13 של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס ואלבום גרסאות הכיסוי השני שלה, אשר יצא ב-27 בספטמבר 2011. בנוסף לגרסאות הכיסוי במהדורה המורחבת של האלבום ישנם שני שירים מקוריים "Crazy Women" ו-"Give" אשר גם יצאו כסינגלים מהאלבום. על מנת להפיק את האלבום שיתפה פעולה ריימס עם המפיקים וינס גיל ודרן בראון אשר איתם גם עבדה על אלבומה הקודם. בנוסף למהדורה דיגיטלית והוצאת האלבום בפורמט CD האלבום גם יצא בפורמט תקליט. האלבום מכיל אוסף של גרסאות כיסוי לשירים של זמרי קאנטרי כמו וינס גיל אשר גם סייע בהפקת האלבום, מרלה האגרד, קריס קריסטופרסון וכו'... בנוסף ריימס גם הקליטה גרסה מחודשת לשיר "Blue" (אנ') אשר לו עשתה גרסת כיסוי בשנת 1996. בנוסף לגיל גם דארן בראון ביחד עם ריימס עצמה סייע בהפקת האלבום מי שגם סייע בהפקת אלבומה הקודם. האלבום יצא ב-27 בספטמבר 2011 על ידי קורב רקורדס, בגרסה דיגיטלית, על גביי דיסק וכתקליט. מידע על האלבום Lady & Gentlemen באתר MusicBrainz מידע על האלבום Lady & Gentlemen באתר AllMusic האלבום Lady & Gentlemen באתר Discogs האלבום Lady & Gentlemen באתר ספוטיפיי וינס גיל, דארן בראון, ליאן ריימס
שרה מרום שלו

שרה מרום שלו (נולדה ב-23 בספטמבר 1934) היא חברת הכנסת ה-17 לשעבר מטעם סיעת גיל. מרום שלו נולדה בי"ד בתשרי ה'תרצ"ה, 23 בספטמבר 1934 בדורוחוי, רומניה ועברה בה את מלחמת העולם השנייה. מתוך משפחה של שש נפשות, שרדו את השואה רק שלוש – מרום שלו, אחיה, ואמם. הם העפילו לארץ ישראל, גורשו על ידי הבריטים לקפריסין ולאחר מכן שהו במחנה עתלית. כששוחררו, שוכנו בשכונת שעריים ברחובות. אחיה של מרום-שלו נהרג במהלך קרבות התקומה במדינת ישראל והיא נשארה עם אמה. עבדה בעיריית רחובות ושימשה יו"ר ועד עובדי העירייה. מאז פרישתה, במהלך שנות השמונים, עומדת בראש ארגון הגמלאים של העירייה. בבחירות לכנסת ה-17 התמודדה מטעם מפלגת הגמלאים ונבחרה לכנסת לאחר שמוקמה שביעית ברשימתה. כחברת כנסת, הייתה חברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בוועדה לקידום מעמד האישה ובוועדה המיוחדת לבעיית העובדים הזרים, ומ-19 בנובמבר 2007 גם בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות. בנוסף, עמדה בראש השדולה למען ניצולי השואה. במהלך כהונתה בכנסת יזמה מרום שלו תיקון לחוק נכי המלחמה בנאצים, המתיר לנכה המתייצב בפני ועדה רפואית מכוח החוק להתלוות בשני מלווים. כן יזמה תיקון לחוק התכנון והבניה, הקובע כי תוכנית מתאר מקומית תכלול הוראות לגבי הימנעות מפגיעה בצמחייה ובערכי טבע, נוף ומורשת, וכן הוראה לפיה בין שימושי הקרקע הנקבעים בתוכנית יש לקבוע גם שטחים ציבוריים פתוחים. ב-28 באפריל 2008 הגישה יחד עם חבריה לסיעת גיל, משה שרוני ואלחנן גלזר לוועדת הכנסת בקשה להתפלג מהסיעה ולהקים סיעה עצמאית בשם "צדק לגמלאים". ב-4 במאי כינסו השלושה מסיבת עיתונאים משותפת עם גאידמק ובה הודיעו על הקמת סיעה חדשה בכנסת בשם "צדק לגמלאים". לאחר שוועדת הכנסת דחתה פעמיים את בקשת ההתפלגות בעקבות חשד לאי-חוקיות בהסכם עם גאידמק, אישרה הוועדה ב-2 ביוני את בקשת ההתפלגות, וזאת לאחר שהשלושה הודיעו כי ניתקו כל קשר עם גאידמק. עוד בטרם אושר הפילוג, החליטה סיעת גיל כי מרום שלו תישאר הנציגה מטעמם רק בוועדה לקידום מעמד האשה. לבסוף, ולאחר שבוטל ההסכם עם גאידמק, אישרה ועדת הכנסת ב-2 ביוני את התפלגות הסיעה ואת הקמת סיעת "צדק לזקן". ב-15 באוקטובר, בעת נסיונותיה של ציפי לבני להקים ממשלה חדשה בראשותה, הודיעו ראשי שתי הסיעות על איחוד מחודש. חבר הכנסת גלזר הודיע כי יישאר בסיעת היחיד "צדק לזקן". כיום מתגוררת מרום שלו ברחובות, גרושה ואם לשניים. שרה מרום שלו, באתר הכנסת שרה מרום שלו, באתר כנסת פתוחה אמנון מרנדה, הגמלאים מזגזגים: 3 פורשים לסיעה חדשה, באתר ynet, 3 במאי 2008 אמנון מרנדה, הגמלאים - האיחוד: איתן ושרוני שוב ביחד, באתר ynet, 15 באוקטובר 2008
ריטה גוארה

ריטה מריה דה אזבדו, הידועה בכינויה ריטה גוארה (נולדה ב-22 באוקטובר 1967) היא זמרת פורטוגזית. ריטה ייצגה את פורטוגל באירוויזיון 2003 שם שרה את השיר " Deixa-me sonhar " וסיימה במקום ה-22. גוארה נולדה וגדלה בליסבון, פורטוגל. היא התמודדה מספר פעמים בבחירה המקדימה הלאומית של פורטוגל בתחרות האירוויזיון. היא השתתפה לראשונה בשנת 1992, והגיעה לגמר הלאומי כששירה "Meu amor inventado em mim" הגיע למקום השני. היא שרה בתחרות האירוויזיון 2003, בריגה, לטביה, שם סיימה במקום ה -22 עם 13 נקודות. אחיה של גוארה נפטר ממחלת הסרטן יום קודם לתחרות, את הודעה על פטירתו גילתה מייד לאחר הופעתה. גוארה התחתנה עם המלחין של השיר פאולו מרטינס שהיה גם אחראי על הפקת אלבומה האחרון בשם Rita שיצא ב־20 ביוני 2005. ריטה דיבבה את סרטי האנימציה "הרקולס", " מלך האריות", " נסיך מצרים", " בת הים הקטנה" ועוד בפורטוגזית. אתר האינטרנט הרשמי של ריטה גוארה ריטה גוארה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריטה גוארה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ריטה גוארה, באתר Discogs (באנגלית) ריטה גוארה, באתר Songkick (באנגלית) Simon Barclay (2010). Eurovision Song Contest – The Complete & Independent Guide 2010. Simon Barclay. p. 116. ISBN 978-1-4457-8415-1. נבדק ב-20 בינואר 2011. {{cite book}}: (עזרה)