ראקוטיס

ראקוטיס (במצרית: r-ꜥ-qd(y)t, ביוונית: Ῥακῶτις) היה שמה של עיר בחוף הצפוני של מצרים על יד אלכסנדריה. מקורות קלאסיים מהתקופה היוונית-רומית הן ביוונית עתיקה והן בשפה המצרית מציעים את ראקוטיס כשם עתיק יותר לאלכסנדריה לפני בואו של אלכסנדר מוקדון. ראקוטיס הייתה ממוקמת ממערב לזרוע הקנופית הסתומה כעת, של הנילוס. בניגוד לנמלים בתוך הדלתא של הנילוס, היא הייתה נגישה באופן בטוח לספינות גדולות, וניתן היה לספק ממנה מספיק מים לעיר באמצעות תעלה. העיר מתוארת גם כביתם של זקיפים שהגנו על הממלכה המצרית מפני זרים. שורש השם, qd, פירושו "קונסטרוקציה, מבנה". הקידומת r-ꜥ יכולה לשמש כמורפמה נגזרת היוצרת שם פעולה משם הפועל, כך שסבירות שפירוש השם בכללותו הוא "אתר בנייה" או "בנייה בתהליך". מישל שאבו מה - אקול פראטיק דה אוטז אטיד טוען שייתכן שראקוטיס פשוט היה השם המצרי של אתר הבנייה של אלכסנדריה; בעוד ג'ון ביינס טוען שסגנון השם והקשרו הלשוני מעידים על כך שהשם ישן יותר. ייתכן שהעיר המקורית כללה גם את האי פארוס, נמל המוזכר באודיסאה של הומרוס כממלכת פרוטאוס. פלוטארכוס כותב כי התייחסות זו השפיעה על אלכסנדר בהחלטתו לייסד בירה חדשה בנמל פארוס. "לפיכך, הוא קם בבת אחת והלך לפארוס, שבאותה תקופה היה עדיין אי, קצת מעל הפה הקנובי של הנילוס, אבל עכשיו הוא הצטרף ליבשת על ידי דרך. וכאשר הוא ראה אתר של יתרונות טבעיים עולים (שכן זוהי רצועת אדמה כמו מספיק לאיסטמוס רחב המשתרע בין לגונה גדולה לרצועת ים המסתיימת בנמל גדול), הוא אמר שהוא ראה עכשיו שהומרוס לא רק ראוי להערצה בדרכים אחרות, אלא גם אדריכל חכם מאוד, והורה להכין את תוכנית העיר בהתאם לאתר זה." הטקסט הקדום ביותר מאלכסנדריה, שנמצא על אסטלה של אחשדרפן התואר של מושלי הפרובינציות בשפת הירוגלפים, משנת 311 לפנה"ס, מחודש תחות. הוא מתייחס ל-r-ꜥ-qd כשם הקודם של העיר. סטראבון, בתיאורו של אלכסנדריה, מתאר את ראקוטיס כביתם של זקיפים מצריים השומרים על הנילוס. "מלכי מצרים לשעבר, שהיו מרוצים ממה שהיה להם, ולא רצו בסחר חוץ, הביעו סלידה מכל יורדי הים, ובמיוחד מהיוונים (שבגלל העוני של ארצם הרסו וחשקו ברכושם של עמים אחרים), והציבו כאן שומר, שהיו לו פקודות להרחיק את כל האנשים שהתקרבו. לשומר הוקצה כמקום מגורים המקום שנקרא ראקוטיס, שהוא כיום חלק מהעיר אלכסנדריה, הממוקם מעל ארסנל. באותה תקופה, לעומת זאת, זה היה כפר. הארץ על הכפר נמסרה לרועים, שגם הם יכלו (ממספרם) למנוע מזרים להיכנס לארץ". פליניוס האב מזכיר את ראקוטיס כשמו הקודם של אתר אלכסנדריה. "עם זאת, בצדק הגדול ביותר, אנו עשויים להרעיף את שבחינו על אלכסנדריה, שנבנתה על ידי אלכסנדר מוקדון על שפת הים המצרי, על אדמת אפריקה, במרחק של שנים-עשר מיילים משפך החופה וליד אגם מאראוטיס 25; המקום שנשא בעבר את שמו של ראקוטיס." אלכסנדריה תוכננה על ידי דינוקרטס, אדריכל ומתכנן ערים יווני מנוסה מרודוס, שעיצב את העיר החדשה על פי הסגנון האדריכלי ההלניסטי הפופולרי בעולם היווני באותה תקופה. הכפר הקטן הקיים ראקוטיס, שהיה אז נמל דייגים, הפך לרובע המצרי של העיר, הממוקם בצד המערבי. ייתכן שהמצרים המשיכו להתייחס לכל העיר כאל ראקוטיס, ובמקרים מסוימים התרעמו על קיומה. טקיטוס מספר סיפור על הכוהנים המצריים שבעקבות בקשתו של תלמי הראשון סוטר, שביקש ברכה לבניית אלכסנדריה, קיבלו הוראות להשיג פסל מסוים ממקדש "התופת של יופיטר "(פלוטו) שבפונטוס (בחוף הצפוני של טורקיה המודרנית, לחופי הים השחור). תחילה הם ביקרו את האורקל פיתיה בדלפי, שאישרה שהם צריכים להסיר את הפסל ממקומו, אך לא את בת לווייתו הנשית (פרספונה). כשהם מגיעים למלך סקידרוטמיס בסינופה, הם מוצאים אותו לא שש להיפרד מהפסל. לאחר מכן האל עזב את המקדש מרצונו והחבורה חזרה לאלכסנדריה, שם הוקם מקדש חדש בראקוטיס, באתר ההיסטורי של מקדש סראפיס ואיזיס. מקדש, מתאים לפאר העיר, הוקם במקום שנקרא ראקוטיס, שם עמדה קפלה שהוקדשה בימים עברו לסראפיס ואיסיס. בנמל אלכסנדריה קיים מיזם הארכאולוגיה הימית מתמשך. נחשפו פרטים על ראקוטיס לפני הגעתו של אלכסנדר. בשנת 1916, בזמן הכנות לבניית נמל חדש, מצא המהנדס הצרפתי גסטון ג'ונדט, התקן של נמל עתיק ומתוחכם ממערב לפארוס. כמאל אבו אל-סעדאת, המשיך במחקר בשנות ה-60 עם צוללת ארכאולוגית חלוצית. הוא מצא עוד חורבות ושבר פסל של 25 טון. מערך חיפוש נוסף החל בשנות ה-90 בפיקוחו של פרנק גודיו (אנ'). הוא מצא חפצים רבים כולל שנים עשר ספינקסים, חלקם ככל הנראה הוסרו מהליופוליס על ידי התלמיים. בנמל המזרחי של אלכסנדריה, נמצאו כלונסאות וקרשים מעץ מתוארכים כימית וסטרטיגרפית לשנת 400 לפנה"ס וחרסים המתוארכים לשנת 1000 לפנה"ס. ניתוח כימי עדכני של חפצים שנמצאו בנמל גילה רמות גבוהות של עופרת מהאלף ה-3 לפנה"ס, שהגיעו לשיא בסביבות תחילת המאה ה-23 לפנה"ס (הממלכה הקדומה), ושוב סמוך לתחילת האלף הראשון לפנה"ס (השושלות התשע עשרה והעשרים) וגם בעידן ההלניסטי שלאחר כיבוש אלכסנדר. הם מרמזים על רשת סחר נרחבת הכוללת יבוא מתכות מקפריסין וטורקיה. חלק מהשרידים של ראקוטיס או כולם עשויים להיות מתחת לעיר המודרנית המאוכלסת בצפיפות, אלכסנדריה, ובכך להישאר מחוץ לתחום לארכאולוגים. ניסיונות חיפוש בשכונת אלכסנדרין בעלת אותו השם, לא גילו שרידים של עיר קדומה. חשיבותה של ראקוטיס נותרה עניין לדיון. אם ראקוטיס אכן היה לא יותר מחצר בניין, ייתכן שהוא היה חלק חסר משמעות מהציוויליזציה המצרית לפני הגעתם של פולשים הלניים שבסופו של דבר הקימו את הממלכה התלמיית. זאהי חוואס, עורך. (2003). אגפטולוגיה בשחר המאה העשרים ואחת: הליכים של הקונגרס הבינלאומי השמיני של אגיפטולוגים, קהיר, 2000. כרך 2: היסטוריה, דת. הוצאת האוניברסיטה האמריקאית בקהיר.מסת"ב 977 424 714 0. תעודות פריקת סירות נהר באלכסנדריה (Ryl. 4 576), 246–221 לפנה"ס: "[... ] קלרצ'וס, מטען-על ושומר, שפרקנו בסרפאום בראקוטיס." פרטים על הנמל הארכאי PDF של הדו"ח של גסטון ג'ונדט, 1916 Mark Depauw, "Alexandria, the Building Yard"; Chronique d'Égypte 75(149), pp. 64–65. doi:10.1484/J.CDE.2.309126. Michel Chaveau, "Alexandrie et Rhakôtis: Le Point de Vue des Égyptiens"; in Alexandrie : une mégapole cosmopolite (Proceedings of ninth colloquium at Villa Kérylos, Beaulieu-sur-Mer, 2–3 October 1998); Cahiers de la Villa Kérylos 9); Académie des Inscriptions et Belles Lettres, 1999. John Baines, "Possible implications of the Egyptian word for Alexandria", Journal of Roman Archaeology, Vol. 16 (2003), pp. 61–63. (Appendix to Judith McKenzie, "Glimpsing Alexandria from archaeological evidence".) Ahmed Abdel-Fattah, "The Question of the Presence of Pharaonic Antiquities in the City of Alexandria and its Neighboring Sites (Alexandria pre-Alexander the Great"; in Hawass (2003), pp. 63–73. Plutarch, Alexander, chapter 26, www.perseus.tufts.edu Daniel Ogden, "Alexander and Africa (332–331 BC and beyond) : the facts, the traditions and the problems"; Acta Classica supplement 5, January 2014. Ahmed Bey Kamal, Catalogue Général des Antiquités Égyptiennes du Musée du Caire: Nos. 22001–22208: Stèles Prolemaiques et Romaines. Cairo: L'Institut Franćais d'Archéologie Orientale, 1905; Cairo Museum #22182, p. 168. Strabo, Geography, BOOK XVII., CHAPTER I., section 6, www.perseus.tufts.edu Pliny the Elder, The Natural History, BOOK V. AN ACCOUNT OF COUNTRIES, NATIONS, SEAS, TOWNS, HAVENS, MOUNTAINS, RIVERS, DISTANCES, AND PEOPLES WHO NOW EXIST OR FORMERLY EXISTED., CHAP. 11.—THE CITIES OF EGYPT., www.perseus.tufts.edu Michael Sabottka, Kathrin Machinek, & Colin Clement, "Le Serapeum d'Alexandrie – Résumé"; Institut Français d'Archéologie Orientale. Das Serapeum in Alexandria. Untersuchungen zur Architektur und Baugeschichte des Heiligtums von der frühen ptolemäischen Zeit biszur Zerstörung. Etudes Alexandrines (15), pp.XI-XIII, 2008. Tacitus, Histories, 4.83–84. See also Plutarch, Moralia, "Isis and Osiris" §28. Victor V. Lebedinsky, "The Potential of Egyptian–Russian Cooperation in Underwater Archaeology: An Historical Perspective"; in Hawass (2003), p. 289. Jean-Daniel Stanley et al., "Alexandria, Egypt, before Alexander the Great: A multidisciplinary approach yields rich discoveries"; GSA Today 17 (8), August 2007; doi:10.1130/GSAT01708A.1. A. Véron, J. P. Goiran, C. Morhange, N. Marriner, & J. Y. Empereur, "Pollutant lead reveals the pre-Hellenistic occupation and ancient growth of Alexandria, Egypt"; Geophysical Research Letters 33(6), 2006. Alain J. Véron et al., "A 6000-year geochemical record of human activities from Alexandria (Egypt)"; Quaternary Science Reviews 81, 2013.