laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Siata

סיאטה (באיטלקית:Società Italiana Auto Trasformazioni Accessori', Siata) הייתה חברה איטלקית לייצור מכוניות שפעלה בעיר טורינו. החברה הוקמה בשנת 1926 והייתה מתמחה בייצור חלקים למכוניות פיאט. חלקים אלו היו בעלי איכות וביצועים גבוהים יותר מחלקים המקוריים. בשנת 1938 הסתיים תכנון המכונית הראשונה מתוצרת החברה, אך בעקבות תחילת מלחמת העולם השנייה תוכניות ייצור לא מומשו. לפני סיום המלחמה מפעל של החברה הופצץ ונהרס. לאחר סיום הלחימה המפעל הוקם מחדש והוחלט להתחיל בייצור מכוניות ספורט שתוכנן בעבר. ייצור Siata Amica החל בשנת 1948 ונמשך עד לשנת 1952. היא הייתה מצוידת במנוע של פיאט בעל נפח של 500 סמ"ק. היה ניתן להזמין עם מנוע של 750 סמ"ק. מכונית משופרת Fiat Siata 500 Pescara זכתה באליפות איטליה בשנת 1948. בשנת 1950 החל תכנון של דגם Siata Daina. המכונית הייתה מצוידת במנוע של פיאט 1.4-1.8 ליטר. הייצור נמשך עד לשנת 1958 ובסך הכול נבנו כ-50 יחידות. באותן השנים בחברה תוכנן מנוע בעל נפח 50 סמ"ק שנמכר לחברת "דוקאטי" והיא התקינה אותו בטוסטוסים מתוצרתה. בשנת 1953 החל ייצור מכוניות מדגם 208S. המכונית הייתה מצוידת במנוע בעל נפח 2000 סמ"ק. הייצור נמשך עד לשנת 1955, נבנו 35 יחידות. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 היה מיוצר דגם SIATA SEAT 600 Formichetta. בשנת 1967 לאחר בדיקת שוק הוחלט להתחיל בייצור מכונית Siata Spring. בשנת 1970 החברה נכנסה לחובות, נסגרה ופסי הייצור הועברו לבעלות אחרת. בעקבות משבר האנרגיה העולמי של שנת 1973 רכישות מכוניות ספורט באיטליה הוקטנו באופן דרסטי. בעקבות כך ייצור נסגר בשנת 1975. דגם "Siata_Amica", שנת 1949 דגם "SIATA 208"' שנת 1952 דגם "Siata 1500", שנת 1963 דגם "Siata 850 Spring", שנת 1967 מדיה וקבצים בנושא Siata בוויקישיתוף מידע על החברה היסטוריה של החברה והדגמים
ג'ון היינס (מושל איידהו)

ג'ון מיצ'ינר היינס (באנגלית: John Michiner Haines;‏ 1 בינואר 1863 – 4 ביוני 1917) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו העשירי בשנים 1913–1915, וכראש עיריית בויסי בשנים 1907–1909. ג'ון היינס נולד במחוז ג'ספר שבאיווה, כבנם של אייזק ל. היינס, קווייקרי, ושל אלייזה (לבית בושונג) היינס, חברת כנסיית המשיח. הוא השלים שלוש שנות לימוד באוניברסיטת ויליאם פן באיווה לפני שפרש מלימודיו שם בשל בעיות בריאות. ב-1883 הוא נשא לאישה את מרי סיימונס, בת לכומר קווייקרי. עד 1885 עבד היינס כפקיד בנק בפריינד, נברסקה. לאחר מכן הוא עבר לריצ'פילד, קנזס, שם הוא הצליח מאוד בעסקי נדל"ן. הוא גם שימש כעוזר פקיד בית המשפט של מחוז מורטון שבקנזס, ונבחר כרשם המקרקעין. ב-1890 הקים היינס עסק לנדל"ן יחד עם כמה שותפים בבויסי. בשנים 1907–1909 היא כיהן כראש עיריית בויסי. היינס נבחר כמושל איידהו וכיהן בתפקיד בשנים 1913–1915. במהלך תקופת כהונתו כמושל הוא הטיל וטו על חוק לפיצויי עובדים, והוקמה מועצת החינוך המדינתית. לאחר תום תקופת כהונתו כמושל הוא לא התמודד בבחירות לכהונה שנייה, ושב לעיסוקיו בנדל"ן. ג'ון היינס נפטר בבויסי ב-4 ביוני 1917. הוא נטמן בבית הקברות מוריס היל שבעיר. מדיה וקבצים בנושא ג'ון היינס בוויקישיתוף ג'ון היינס באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'ון היינס באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'ון היינס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון היינס, באתר Find a Grave
בדיקת אשכים

בדיקת האשכים היא בדיקה רפואית באשכים, שמטרתה אבחון קליני של בעיות רפואיות באשכים. אולטרה סאונד אשכים היא בדיקת הדמיה שבה מוצמד מתמר אל עבר האשכים של האדם הנבדק לאחר שקודם לכן נמרח עליהם ג'ל מיוחד על בסיס מים. הבדיקה מבוצעת לצורך בירור כאבים באשכים, בעיות פוריות, נפיחות באשכים, כאשר קיים גוש באשך או במצב של אשך טמיר. אולטרסאונד אשכים זרוע של מכשיר האולטרה סאונד הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ג'ון אוונס

ג'ון ויקטור אוונס האב (באנגלית: .John Victor Evans Sr; 18 בינואר 1925 – 8 ביולי 2014) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-27 של מדינת איידהו בשנים 1977–1987. אוונס, חבר המפלגה הדמוקרטית, היה טרם היבחרו לתפקיד המושל חבר הסנאט של איידהו ולאחר מכן סגן המושל. אוונס נולד במאלאד סיטי (Malad City) שבאיידהו, היה לוחם חיל רגלים בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה שב לארצות הברית ולמד באוניברסיטת סטנפורד שם השלים את לימודיו הגבוהים בשנת 1951. הוא ורעייתו לולה דניאלס אוונס (2015-1927) היו נשואים למעלה מ-69 שנה, וביחד חבקו חמישה ילדים, מהם שלושה בנים ושתי בנות. לאחר לימודיו האקדמיים שב לעיר הולדתו במטרה לסייע בניהול חוות החיטה והבקר המשפחתית. בשנת 1952, בגיל 27, נבחר אל הסנאט של איידהו ובשנים 1954 ו-1956 נבחר מחדש אל הבית העליון של בית המחוקקים המדינתי. בתקופת כהונתו האחרונה היה מנהיג סיעת הרוב. בשנת 1960 נבחר לראש עיריית מאלאד סיטי ומילא תפקיד זה עד 1966. ב-1969 חזר לסנאט של איידהו שם כיהן כמנהיג סיעת המיעוט בשנים 1969–1975. בבחירות 1974 נבחר לסגן מושל איידהו, ובינואר 1975 אוונס הושבע לתפקידו. ב-1977 התמנה למושל איידהו כאשר המושל ססיל אנדרוס מונה למזכיר הפנים של ארצות הברית בידי הנשיא ג'ימי קרטר. אוונס השלים את כהונתו של אנדרוס ונבחר למושל כהלכה בנובמבר 1978, כשהביס את יו"ר בית הנבחרים של איידהו ומועמד המפלגה הרפובליקנית אלן לארסן מהעיר בלקפוט. נכון ל-2022, אוונס הוא המורמוני היחיד שנבחר למושל איידהו (ארנולד ויליאמס אמנם היה גם הוא מושל מורמוני במשך קצת יותר משנה החל מסוף 1945, אך מעולם לא נבחר באורח רשמי לתפקיד ואף הפסיד בבחירות 1946). אוונס נבחר מחדש ב-1982, והביס בקושי את סגן המושל הרפובליקני פיל באט בתחרות כה קרובה בליל הבחירות שלפחות רשת טלוויזיה אחת באיידהו הכריזה בטעות על באט כמנצח. בזמן כהונתו כמושל ב-1981, בנו ג'ון בן ה-29 היה יעד לניסיון חטיפה שסוכל בעיר בורלי. לאחר כמעט עשור כמושל, אוונס התמודד בשנת 1986 אל הסנאט של ארצות הברית, אך הובס על ידי הסנאטור הרפובליקני המכהן סטיב סימס. מכהונתו זכורה התוכנית "עיר בירה ליום" – במסגרתה נסעו פקידי ממשל ביחד עם המושל לעיירות נידחות ברחבי איידהו במטרה להאזין לתושבי המדינה שנחשבו "שקופים" וללמוד את בעיותיהם השונות. מחליפו בלשכת המושל היה קודמו בתפקיד ססיל אנדרוס, שכיהן שתי קדנציות נוספות והעניק לדמוקרטים ניצחון בשש מערכות בחירות רצופות למושל במדינה בשנים 1971–1995. בערוב ימיו היה אוונס נשיא בנק "D. L. Evans" בבעלות משפחתו, אשר נוסד בשנת 1904 על ידי סבו דייוויד לויד אוונס האב (1854–1929). ביולי 2014 נפטר אוונס בגיל 89 בבית מגוריו שבבויסי. פחות משנה לאחר מכן נפטרה אלמנתו לולה ב-19 במאי 2015. הם נטמנו בבית העלמין מאלאד סיטי שבעיר הולדתו. ג'ון אוונס, באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'ון אוונס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Mormons win Idaho governor primary, באתר Bend Bulletin‏, 9 באוגוסט 1978 (באנגלית) ג'ון קנדי, Gov. Evans rejoices, Batt talks about quitting politics, מתוך העיתון Lewiston Morning Tribune‏, 4 בנובמבר 1982 (באנגלית) 3 try to kidnap Idaho governor's son, מתוך העיתון Eugene Register-Guard‏, 16 במאי 1981 (באנגלית) בטסי ז. ראסל, Former Idaho Gov. John Evans dies at 89, באתר The Spokesman‏, 8 ביולי 2014 (באנגלית) AP‏, Former Idaho Gov. John Evans Has Died At Age 89, באתר Boise State Public Radio News‏, 8 ביולי 2014 (באנגלית)
אנדריי מובסיסיאן

אנדריי מובסיסיאן (בארמנית: Անդրեյ Մովսիսյան; נולד ב-27 באוקטובר 1975 במוסקבה שבברית המועצות) הוא כדורגלן עבר ארמני ששיחק בעמדת החלוץ. אנדריי מובסיסיאן שיחק במועדונים צסק"א מוסקבה, לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד, ספורטאקדמקלוב, סאטורן, מוסקבה, לוץ' ולדיווסטוק, טרק גרוזני ואוונגרד פודולסק. ב-3 ביוני 2000 ערך מובסיסיאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה, בניצחון 2-1 על נבחרת ליטא במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. בסך הכל ערך 18 הופעות במדי נבחרת ארמניה, בהן הבקיע שני שערים. מדיה וקבצים בנושא אנדריי מובסיסיאן בוויקישיתוף אנדריי מובסיסיאן, באתר Transfermarkt אנדריי מובסיסיאן, באתר Soccerway אנדריי מובסיסיאן, באתר National Football Teams אנדריי מובסיסיאן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ניינרס קמניץ

ניינרס קמניץ (בגרמנית: Niners Chemnitz), המכונה גם קמניץ 99 (Chemnitz 99), היא קבוצת כדורסל גרמנית מקמניץ, סקסוניה, המשחקת בליגת העל הגרמנית בכדורסל ובליגת האלופות בכדורסל. הקבוצה החלה את דרכה בליגות הנמוכות של גרמניה ועלתה לליגה הגרמנית השנייה בכדורסל (ProA) ב-2002. היא עלתה לבונדסליגה, הליגה הראשונה, בשנת 2020. בעונת 2023/2024 זכתה קבמניץ ביורופקאפ. המועדון הוקם בשנת 1999 בשם "BV Chemnitz 99" על ידי איחוד של המועדונים BG קמניץ ולוק קמניץ. בקיץ 2002 נפתחה גם קבוצת כדורסל נשים למועדון. הכינוי ניינרס לקבוצת הגברים התפתח עוד בשנת ההקמה, וב-2017 אומץ רשמית כשם המועדון החדש. בעונת 2019/20 הוליכה קמניץ את טבלת ה-ProA כשהעונה הופסקה בעקבות מגפת הקורונה בגרמניה, ועלתה לבונדסליגה לראשונה בתולדותיה. בעונת 2021/22 הגיעה הקבוצה למקום השישי בליגה והעפילה לפלייאוף, בו הודחה 0–3 על ידי באיירן מינכן. באותה עונה השתתפה לראשונה בגביע הגרמני בכדורסל והגיעה לחצי הגמר לאחר ניצחונות על רטיופארם אולם ובאיירן. בחצי הגמר הודחה על ידי אלבה ברלין. בעונת 2022/2023 השתתפה לראשונה בתחרות אירופית כשהופיעה במוקדמות ליגת האלופות בכדורסל. קמניץ הפסידה בגמר המוקדמות לטופאש בורסה ונשרה ליורופקאפ, בו הגיעה עד שלב הבתים השני. בעונת 2023/2024 זכתה קמניץ בתואר הראשון בתולדותיה לאחר שגברה בגמר היורופקאפ על בחצ'שהיר קולג'י. באותה עונה סיימה הקבוצה במקום השלישי בעונה הסדירה בבונדסליגה והעפילה לחצי גמר הפלייאוף, בו הודחה 2–3 בידי אלבה ברלין. יורופקאפ זכייה (1): 2023/2024 מדיה וקבצים בנושא ניינרס קמניץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניינרס קמניץ (בגרמנית) ניינרס קמניץ, ברשת החברתית פייסבוק ניינרס קמניץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניינרס קמניץ, ברשת החברתית אינסטגרם
When a Blind Man Cries

"When a Blind Man Cries" (בעברית: כשעיוור בוכה) הוא שיר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל, אשר במקור היה זמין רק כבי-סייד של הסינגל "Never Before", שיצא ב-1972. הוא הוקלט במהלך הסשנים של Machine Head בדצמבר 1971. לדברי איאן גילן, "זו רק דוגמה, למשל, אם אתה חושב על הביטוי 'אם עיוור בוכה' אז זה די עצוב, אלה שמקופחים נוטים להתלונן פחות מאלה בעלי יכולת". מכיוון שהגיטריסט ריצ'י בלקמור לא אהב את "When a Blind Man Cries", הלהקה מעולם לא ניגנה את השיר בהופעה חיה במהלך שהותו בלהקה, למעט אירוע אחד, ב-6 באפריל 1972 בקוויבק, קנדה, כאשר בלקמור היה חולה, ורנדי קליפורניה (אנ') מ"ספיריט" (אנ') החליף אותו. איאן גילן ביצע את השיר לעיתים קרובות בתחילת שנות ה-90. כשג'ו סטריאני החליף את בלקמור במהלך סיבוב ההופעות The Battle Rages On... בנובמבר 1993, "When a Blind Man Cries" נכלל ברשימת השירים כבר ב-5 בדצמבר 1993. איאן גילן - שירה ריצ'י בלקמור - גיטרה ג'ון לורד - קלידים רוג'ר גלובר - גיטרה בס איאן פייס - תופים אומנים רבים ביצעו גרסות כיסוי לשיר, בהם: מטאליקה, אקסל רודי פל (אנ') וסטיוארט סמית' (אנ'), ריצ'י סמבורה ובון ג'ובי. מידע על היצירה "When a Blind Man Cries" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"When a Blind Man Cries" באתר SecondHandSongs DEEP PURPLE Russian WWW Pages - WWW.DEEP-PURPLE.RU, www.deep-purple.ru Ian Gillan Tour Statistics: 1990 | setlist.fm, www.setlist.fm When a Blind Man Cries | Metallica.com, www.metallica.com (באנגלית)
Sweet Talker (שיר של יירס אנד יירס וגלנטיס)

"Sweet Talker" הוא סינגל של הזמר האנגלי אולי אלכסנדר, המופיע במסגרת פרויקט הסולו שלו, יירס אנד יירס, ושל צמד המוזיקה האלקטרונית השוודי, גלנטיס. השיר יצא ב-24 בנובמבר 2021 כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השלישי של יירס אנד יירס, Night Call. השיר נכתב על ידי אולי אלכסנדר, מקס וולפגנג, מארק ראלף וכריסטיאן קרלסון, והופק על ידי מארק ראלף וכריסטיאן קרלסון. נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-33 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ של השיר, שבוים על ידי סופיה, יצא בערוץ היוטיוב של יירס אנד יירס, ב-9 בדצמבר 2021. בהשראת הסרטים המבוך (1986) וגרטל & הנזל (2020), הסרטון מציג את אולי אלכסנדר לכוד בטירה קסומה על ידי חיה מסתורית ו-"סקסית". הקונספט של הסרטון הוא טייק על הסיפור המיתולוגי היווני על המלך מידאס, כאשר אלכסנדר מוצא חרב קסם בבריחה שלו דרך הטירה ש-"הופכת כל מי שהוא הורג לסוכריות". נכון ליוני 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "Sweet Talker" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Sweet Talker" באתר יוטיוב מידע על השיר "Sweet Talker" באתר ספוטיפיי Lynch, Joe (2021-11-29). "10 Cool New Pop Songs to Get You Through The Week: Mura Masa, Allie X & More". Billboard (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2022-02-12. נבדק ב-2022-02-12. "We Don't Talk About Bruno claims fourth week at Number 1" (באנגלית). Official Charts Company. ארכיון מ-2022-02-11. נבדק ב-2022-02-12. Sweet Talker, 2021-11-24, ארכיון מ-2022-02-14, נבדק ב-2022-06-04 "Watch Years & Years' fantasy-themed new video for 'Sweet Talker'". NME (באנגלית בריטית). 2021-12-12. ארכיון מ-2022-01-17. נבדק ב-2022-02-12. Years & Years, Galantis - Sweet Talker (Official Video), ארכיון מ-2022-06-02, נבדק ב-2022-06-04 "Sweet Talker - Single by Years & Years & Galantis". ארכיון מ-2021-12-21. נבדק ב-14 בפברואר 2022 – via Apple Music. {{cite web}}: (עזרה) "Years & Years feat. Galantis "Sweet Talker" | (Radio Date: 24/12/2021)". radiodate.it (באיטלקית). ארכיון מ-2022-02-14. נבדק ב-14 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
אליפות ישראל באתלטיקה 1971

אליפות ישראל באתלטיקה נערכה במכון וינגייט ב-9 ביולי וב-10 ביולי 1971. אסתר רוט שחמורוב (הפועל תל אביב), זכתה ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר, בריצת 100 מטר משוכות, בקפיצה לרוחק ובהדיפת כדור ברזל דוד קניג (אס"א תל אביב), זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בריצת 200 מטר ובריצת 400 מטר ומדליית כסף בריצת 100 מטר. אסתר רוט שחמורוב (הפועל תל אביב), קבעה בקפיצה לרוחק שיא ישראלי חדש של 6.14 מטר יאיר לובין (הפועל חדרה), קבע בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.94 מטר מתתיהו ברוש, שני שיאים ישראלים מרשימים באתלטיקה, דבר, 11 ביולי 1971 מיכאלידיס מיוון סיים שני בתחרות בתוצאה של 22.7 שניות מירפידיס מיוון סיים ראשון בתחרות בתוצאה של 49.2 שניות וקאולידיוס מייוון סיים שני בתחרות בתוצאה של 49.5 שניות קוואליוטידיס מייוון ניצח את הריצה בתוצאה של 1:53.3 דקות פאבלו מייוון ניצח את הריצה בתוצאה של 15:16.0 דקות ייוון ניצחה את הריצה בתוצאה של 3:24.7 דקות
יוהנס פוגטמן

יוהנס פוֹגְטְמַן (בגרמנית: Johannes Voigtmann; נולד ב-30 בספטמבר 1992) הוא כדורסלן גרמני המשחק בעמדת הסנטר בנבחרת גרמניה בכדורסל. פוגטמן שיחק כדוריד בעיר הולדתו אייזנך לפני שפנה לכדורסל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-ProA, הליגה הגרמנית השנייה, במדי מדיפוליס ג'נה במהלך עונת 2010/11. ב-2012 הוא חתם על חוזה לשנתיים בסקיליינרס פרנקפורט מהבונדסליגה. ב-2015 הוא נבחר לראשונה למשחק האולסטאר של הליגה ובעונת 2015/2016 זכה עם פרנקפורט ביורופקאפ לאחר ניצחון על פלקנסטרו וארזה בגמר. ביוני 2016 חתם פוגטמן בסאסקי בסקוניה מליגת ה-ACB הספרדית. בהופעת הבכורה שלו ביורוליג עם הקבוצה הבסקית קלע פוגטמן 12 נקודות בניצחון 85–84 על אנאדולו אפס. בעונת היורוליג הראשונה שלו, הוא העמיד ממוצעים של 10.1 נקודות, 7 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים ב-33 משחקים. בעונתו הראשונה עם בסקוניה בליגה הספרדית הוא העמיד ממוצעים של 7.8 נקודות, 1.8 אסיסטים ו-6 ריבאונדים ב-32 משחקים. בעונת 2017/18 העמיד פוגטמן ממוצעים של 7.8 נקודות, 1.7 אסיסטים ו-5.2 ריבאונדים, ובעונת 2018/19, האחרונה שלו בקבוצה, רשם 9.3 נקודות (שיא קריירה בספרד), 2.5 אסיסטים ו-5.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. ב-2 ביולי 2019 חתם פוגטמן לשנתיים עם אופציה לשנה נוספת בצסק"א מוסקבה הרוסית. הוא שיחק 28 משחקים עם צסק"א ביורוליג בעונת 2019/2020 והעמיד ממוצעים של 7.7 נקודות, 1.5 אסיסטים ו-5.2 ריבאונדים. ב-37 משחקים בעונת 2020/2021 הוא רשם 8.5 נקודות, 1.3 אסיסטים ו-5 ריבאונדים למשחק. בעונת 2019/20 של הליגה המאוחדת של VTB הוא רשם 8.6 נקודות, 1.8 אסיסטים ו-4 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובעונת 2020/2021 העמיד ממוצעים של 10 נקודות, 2.3 אסיסטים ו-6 ריבאונדים. ב-27 בפברואר 2022, עם הפלישה הרוסית לאוקראינה, הוא עזב את הקבוצה. בקבוצה האשימו אותו בהפרת חוזהו. ב-2 בספטמבר 2022 הוא חתם לשנתיים באולימפיה מילאנו מליגת העל האיטלקית בכדורסל. ב-2011 ו-2012 הופיע פוגטמן במדי נבחרת גרמניה בכדורסל עד גיל 20 באליפויות אירופה לנבחרות עתודה. ב-2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה הבוגרת, במסגרת מוקדמות יורובאסקט 2015. הוא שיחק את משחקו הראשון בנבחרת במשחק ידידות בו הפסידה נבחרתו 59–91 לאיטליה. הוא ייצג את גרמניה באליפות אירופה 2015, יורובאסקט 2017, גביע העולם בכדורסל 2019 וטורניר הכדורסל באולימפיאדת טוקיו (2020). בנוסף הוא זכה עם הנבחרת במדליית הארד ביורובאסקט 2022 ובמדליית הזהב בגביע העולם בכדורסל 2023. מדיה וקבצים בנושא יוהנס פוגטמן בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל, באתר פיב"א החדש Johannes Voigtmann will be the first acquisition for 2016-17 season, סאסקי בסקוניה, ‏23 ביוני 2016 Bargnani’s show spearheads Baskonia vs Anadolu Efes, Eurohoops.net, ‏14 באוקטובר 2016 סטטיסטיקות, באתר Basketball Reference רשמית: פויגטמן חתם לשנתיים בצסק"א מוסקבה, באתר ערוץ הספורט, 2 ביולי 2019 CSKA confirms departures of Shengelia, Voigtmann, Grigonis and Lundberg, Eurohoops.net, ‏27 בפברואר 2022 Here is Johannes Voigtmann: “Expectations and goals are very high, I will help”, אולימפיה מילאנו, ‏2 בספטמבר 2022 „“Career High“: Satou Sabally und Maik Zirbes, פדרציית הכדורסל בגרמנית
עאמו

שיירת עאמו עאמו (במצרית: 𓂝𓄿𓅓𓅱 ꜥꜣmw) היה שם מצרי ששימש לציון זרים מהלבנט בעת העתיקה. זה מתורגם בדרך כלל כ"מערב אסיה", אך הועלו הצעות זיהוי עם הכנענים או האמורים. ציור מצרי עתיק בקברו של פקיד גבוה בשושלת ה-12, ח'נומחותפ השני (אנ'), ששרת תחת סנוסרת השלישי, בקבר בני חסן (בערך 1900 לפנה"ס), מציג קבוצה של זרים כנענים המזוהים כעאמו (ꜥꜣmw). המנהיג ומוביל השיירה עם יעל נובי נקרא "אבישע החיקסוס" ( 𓋾𓈎𓈉 ḥḳꜣ-ḫꜣswt, חֶקַה-חַ'סֻת). העאמו מהציור הזה באו מאזור "שוּ", אשר ניתן לזהות (בלי וודאות גמורה) עם שטח מואב, או בכלל דרום הלבנט, מזרחית לירדן ולים סוף. ההיסטוריון והבלשן עדיה חורון זיהה את העאמו עם עילם המקראי. לדבריו, הזיהוי של הדמות המקראית עם ממלכת עילם פגום מכמה סיבות. שם ההמלכה המקורי היה "אילם", שכן בשפתם לא היו אותיות גרוניות; עילם המקראי מזוהה כאחד מבני שם, בעוד העילמים ההיסטוריים דיברו בעילמית שאינה שמית. חורון סבר ש"עילם" היה טוטם שבטי של איִל לחלק מהשמיים, שהועתק למצרית עתיקה (בה אין עיצור נפרד ל-ל') כ"עאם", ולאכדית כ-Aḫlame, שהיו שבטי מדבר לאורך הפרת. המילה "עאמו" (מימין לשמאל) בשני כתבים מצריים, בשיירה של העאמו, 1900 לפנה"ס בקירוב אנשי עאמו (הכיתוב 𓂝𓄿𓅓𓅱 (עאמו) מופיע בנפרד לצד כל דמות) בספר השערים העתקה מודרנית של השם המצרי המקורי "עאמ.ו", עם תעתיק ושכתוב באנגלית מדיה וקבצים בנושא עאמו בוויקישיתוף Mieroop, Marc Van De (2010). A History of Ancient Egypt. John Wiley & Sons. p. 131. ISBN 978-1-4051-6070-4. Bard, Kathryn A. (2015). Curry, Andrew (2018). Kamrin, Janice (2009). Kamrin, Janice (2009). "The Aamu of Shu in the Tomb of Khnumhotep II at Beni Hassan" (PDF). Journal of Ancient Egyptian Interconnections. 1:3: 25. ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 154-155, 366
חוק אדהולם

חוק אדהולם, שהוצע ונקרא על שם פיל אדהולם (Phil Edholm), הוא חוק המתאר את התפתחות שלושת הקטגוריות של הטלקומוניקציה: תקשורת קווית (נייחת), תקשורת נומדית (אלחוטית נייחת) ותקשורת אלחוטית ניידת. החוק מדבר על קצב השידור של שלושת קטגוריות התקשורת ועל התכנסות שלושת הטרנדים. לפי חיזויי חוק אדהולם, בשנת 2030 יתכנסו התקשורת הנומדית והתקשורת הניידת לאותם קצבי שידור. חוק אדהולם הוצע על ידי פיל אדהולם מחברת נורטל. הוא צפה מגמה שטכנולוגיות טלקומוניקציה תכפלנה את קצב שידורן כל 18 חודשים, מאז שלהי שנות ה-70 ועד תחילת שנות ה-2000. החוק דומה לחוק מור, שמציג גדילה מעריכית של צפיפות הטרנזיסטורים בשבבים. הוא גם שם לב שיש התכנסות הדרגתית של טכנולוגיות התקשורת השונות. לפי התחזית, בשנת 2030 יתכנסו טכנולוגיות התקשורת הנומדית (נייחת) והתקשורת האלחוטית (ניידת). בשנת 2009, רנוקה פ. ג'ינדל צפה ברוחבי פס של רשתות תקשורת עולות מקצב של ביטים לשנייה לטרה ביטים לשנייה, תוך הכפלה כל 18 חודשים, בהתאם לתחזית חוק אדהולם. ג'ינדל זיהה שלושה גורמים עיקריים שאפשרו את הגדילה המעריכית של רוחב פס תקשורתי: MOSFET – ה-MOSFET הומצא על ידי המהנדסים מוחמד מ. אטאללה ודאון קאהנג במעבדות בל בשנת 1959, והוצג לראשונה ב-1960. הוא אבן הבניין הבסיסית של רשתות טלקומוניקציה ומניע את האינטרנט העולמי עם קצבים מהירים והספק חשמלי נמוך. התפתחויות בטכנולוגיית MOSFET הן גורם חשוב בהתפתחות טכנולוגיות תקשורת ובהתאם לחוק אדהולם. מערכות לייזר אופטיות – הלייזר הודגם לראשונה בשנת 1960 במעבדת בל על ידי צ'ארלס הארד טואנס וארתור לאורנד שאולוו. טכנולוגיית לייזר עברה הטמעה במערכות מעגלים משולבים מבוססי MOSFET שהובילה לפיתוח מערכות אור-גליות בסביבות שנת 1980. שהוביל להתפתחות מעריכית של רוחב הפס בתחילת שנות ה-80. תורת האינפורמציה – בשנת 1948 הגה קלאוד שאנון במעבדות בל את תורת האינפורמציה. היא סיפקה בסיס להבנת משמעויות יחס אות לרעש, רוחב פס ושידור ללא שגיאות בנוכחות רעש בטכנולוגיות טלקומוניקציה. חוק מור Jindal, Renuka P. (2009), FROM MILLIBITS TO TERABITS PER SECOND AND BEYOND - OVER 70 YEARS OF INNOVATION, events.vtools.ieee.org
דואן אלמדאר

דואן אלמדאר (בטורקית: Doğan Alemdar; נולד ב-29 באוקטובר 2002 בקייסרי שבטורקיה) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת השוער בקבוצת סטאד רן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת טורקיה. אלמדאר נולד בקייסרי שבטורקיה, וגדל במחלקת הנוער של קייסריספור המקומית. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובסך הכל ערך 29 הופעות במדי המועדון במסגרת ליגת העל הטורקית. ב-18 באוגוסט 2021 חתם אלמדאר בסטאד רן מליגת העל הצרפתית. ב-2 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד לנאנסי במסגרת הגביע הצרפתי. ב-8 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הליגה, בהפסד 1-0 ללאנס במסגרת המחזור ה-20 לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך אלמדאר 12 הופעות ליגה במדי המועדון בעונתו הראשונה. ב-7 ביוני 2022 ערך אלמדאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת טורקיה, בניצחון 6-0 על נבחרת ליטא במסגרת ליגת האומות 2022/2023. דואן אלמדאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דואן אלמדאר, ברשת החברתית אינסטגרם דואן אלמדאר, באתר Transfermarkt דואן אלמדאר, באתר Soccerway דואן אלמדאר, באתר BDFutbol דואן אלמדאר, באתר WorldFootball.net דואן אלמדאר, באתר National Football Teams דואן אלמדאר, באתר FootballDatabase.eu Transferts : Kayserispor annonce Dogan Alemdar à Rennes באתר ל'אקיפ, 18 באוגוסט 2021 (בצרפתית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דואן אלמדאר".
עובדי נמל

עובדי נמל הוא אלבום ראפ והיפ הופ של הראפר והזמר הישראלי ג'ימבו ג'יי. האלבום כולל רצועה המורכבת מ-12 שירים, ואורכו 36 דקות ו-41 שניות. זהו אלבום האולפן השלישי של הזמר (והרביעי בסך כל הדיסקוגרפיה), והוא הוקלט באופן עצמאי בהפקתו של רועי דורון. האלבום הוקלט בין 2019 ל-2021, ויצא לאור ב-27 במרץ 2021. שיר הנושא של האלבום, "עובדי נמל", הוא מונולוג אוטוביוגרפי של ג'ימבו ג'יי על הקריירה המוזיקלית שלו. השיר הבא אחריו, "סצנה בפלוס", עוסק בסצנת הראפ וההיפ הופ הישראלית. שני שירים עוסקים באהבה רומנטית, "חתולים" הוא שיר לפידים על אהבה נכזבת מימי התיכון, ו"פינגווינים" הוא מכתב לרעייתו של ג'ימבו על הקשיים בזוגיות שלהם. "תביאו חטיפים" הוא שיר מחאה סאטירי על תרבות ההפגנות והמחאות במדינת ישראל. השירים "טינדר" ו"פלאפון" עוסקים במודרניזציה. "סוף טוב" הוא סיפור אישי של ג'ימבו ג'יי, על החוויה שלו כילד מפיגועי 11 בספטמבר בכלל ונפילת מגדלי התאומים בפרט. ג'ימבו ג'יי ידוע באהבתו לארץ ישראל, מדינת ישראל והשפה העברית, ותמה זו באה לידי ביטוי בשיריו השונים ומלווה את יצירותיו השונות. השיר "מאמי אני על זה", שיצא כסינגל, נכתב על ידי ג'ימבו בעקבות חופשה עם רעייתו בפורטוגל. השניים שוחחו בינם לבין עצמם לאורך הטיול על החיים הטובים, לכאורה, בחוץ לארץ, אך לקראת סוף הטיול הם נתקלו בצלב קרס מרוסס על בית כנסת, וחוויה זו השאירה טראומה בג'ימבו וחיזקה את תחושת הציונות בו והכמיהה לאחדות בתוך עם ישראל. בשיר "המקום הכי נמוך בעולם", ג'ימבו מותח ביקורת על היורדים מישראל, כשהוא מביע את אהבתו לנופי הארץ, ואף לחיים בארץ על אף קשיי יוקר המחיה ותחושת הניכור שלו לאור ירידתם מהארץ של רבים מחבריו וקרוביו. בשיר "מטקות", ג'ימבו מביע את אהבתו למשחק המטקות ומספר על חוויותיו בחופי ישראל. מידע על האלבום עובדי נמל באתר MusicBrainz האלבום עובדי נמל באתר ספוטיפיי האלבום עובדי נמל באתר דיזר האלבום עובדי נמל באתר אפל מיוזיק האלבום עובדי נמל באתר טיידל רועי ערמוני, "עובדי נמל", אלבומו השלישי של ג'ימבו ג'יי, מוכיח שהוא דווקא ספינת משא בים סוער, שימו אוזן, 14 ביוני 2021 שחר אמאנו, עובדי נמל של ג'ימבו ג'יי: המציאות בפנים, הכותל הישראלי, 14 ביוני 2021 נדב מנוחין‏, הראפר המלהיב והיוצרת שנועדה לגדולות: אלבומים חדשים שכדאי לשמוע, באתר וואלה, 21 ביוני 2021 רועי ויינברג, השיר הבא מצחיק, נראה לי /// רועי ויינברג על 'עובדי נמל', האלבום החדש של ג'ימבו ג'יי, קולומבוס - מגזין מוזיקה, 31 במאי 2021 יוסי חרסונסקי, ג'ימבו ג'יי - עובדי נמל, חרסונסקי מיוסיק, 29 במאי 2021 בן שלו, ג'ימבו ג'יי הוא ראפר מאוד לא דידקטי, באתר הארץ, 28 באפריל 2019 צפו: להקת שלוה וג'ימבו ג'יי בשיר אהבה לשפה העברית, ישראל היום, 15 בדצמבר 2021 מתן שרון, ‏לא חשבתי שיצעקו לי ברחוב "עורך דין של השטן", באתר ‏מאקו‏, 3 בדצמבר 2020 יואב קוטנר, הג'אם של קוטנר - ג'ימבו ג'יי ולהקת ספק, גלגלצ (באתר "YouTube"), ‏14 ביולי 2021 (החל מ-24:45)
ג'ון ברופי

ג'ון צ'ארלס ברופי (באנגלית: John Charles Brophy; 8 באוקטובר 1901 – 26 בדצמבר 1976) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת ויסקונסין, במשך תקופת כהונה בודדת בשנים 1947–1949. ברופי היה חבר המפלגה הרפובליקנית. ברופי נולד בעיירה איגל שבמדינת ויסקונסין. הוא השלים את לימודיו בבית הספר סנט פטריקס שבמילווקי ולמד באקדמיית מרקט במשך כשנה. לאחר מכן התגייס אל שורות צי ארצות הברית, שם שירת מאוגוסט 1919 עד מאי 1921, ובתום שירותו זכה לשחרור בכבוד. בשנים 1939–1946 היה חבר מועצת מילווקי, עד שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית בבחירות 1946 מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא ייצג את מחוז הקונגרס הרביעי של ויסקונסין במשך שנתיים בלבד, משהובס בבחירות לתקופת כהונה שנייה ב-1948 בידי המועמד הדמוקרטי קלמנט זבלוקי. בבחירות 1950 התמודד ללא הצלחה פעם נוספת אל בית הנבחרים האמריקאי, ולאחר מכן פרש מן החיים הציבוריים. ברופי בילה את שארית חייו במילווקי, שם נפטר בשלהי 1976. הוא נטמן בבית העלמין הר הזית שבמילווקי. ג'ון ברופי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון ברופי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון ברופי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)