laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פצצת זמן

פצצת זמן הוא מטען חבלה שנועד להתפוצץ לאחר משך זמן שנקבע מבעוד מועד, שהוגדר בדרך כלל באמצעות טיימר או מנגנון הפעלה אחר. בהתאם לסוג של פצצת הזמן, ניתן בדרך כלל להגדיר אותן כך שיתפוצצו תוכך תוך דקות או שעות מהרגע שבו הן הונחו במיקום בו הן אמורות להתפוצץ. במסגרות צבאיות פצצות הזמן הופעלו לאורך ההיסטוריה במסגרת פעולות חשאיות וכטקטיקות הסחה בשדה הקרב. פצצות זמן משמשות גם בפעולות טרור ובפעילויות פליליות. תקריות בולטות בהן נעשה שימוש בפצצות זמן כמו הפיגוע במלון גרנד בברייטון ב-1984 והפיגוע באוקלהומה סיטי ב-1995, הובילו עם השנים להגברת המאמצים ביישום טכניקות שונות לזיהוי ומניעה של שימושים בפצצות זמן לצורך ביצוע מתקפות מהסוג הזה. השימוש בפצצות זמן פופולרי במיוחד בסרטי מתח ופעולה בדיוניים, בין היתר, מכיוון שהם מקנים תחושת דחיפות דרמטית. המונח "פצצת זמן" משמש גם באופן מטאפורי לתיאור מצבים או אירועים עם השלכות שליליות שצפויות לבוא בשלב מאוחר יותר. ניסיון ההתנקשות בבִּירגֶרבּרוֹיקֶלֶר (1939) קשר העשרים ביולי - "מאורת הזאב" זמן קצר לאחר הפיצוץ (1944) הפיגוע במגדלי התאומים (1993) - ההרס לאחר הפיגוע הפיגוע באוקלהומה סיטי (1995) פצצות זמן נפוצות למדיי בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה, ומשחקי וידאו בז'אנרים פעולה / מותחן בהם הגיבור לרוב בורח מהמקום לפני הפיצוץ או מצליח לנטרל את הפצצה בשנייה האחרונה. פצצות זמן אלו לרוב נוצרות באופן מאולתר ולעיתים קרוב יש עליהן טיימר אשר מפיק צליל עם כל שנייה שחולפת (או לחלופין, לעיתים הטיימר מפיק אודיו המקריא עד השניות האחרונות לקראת הפיצוץ). דוגמאות בולטות לשימוש בפצצות זמן בתרבות הפופולרית כוללות: סדרות טלוויזיה בולטות שעשו שימוש בפצצות זמן כוללות בין היתר את אביר על גלגלים, מקגייוור, 24, סוניק X, ווקר. סרטי קולנוע בולטים שעשו שימוש בפצצות זמן כוללים בין היתר את גולדפינגר, מת לחיות 3, המסכה, פיסמייקר, החיים על פי משפחת אדמס. משחקי וידאו בולטים שעשו שימוש בפצצות זמן כוללים בין היתר את Counter-Strike, Sonic Adventure 2, Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty, Red Faction, Halo, F-Zero GX, Wolfenstein: Enemy Territory, Trauma Center: Under the Knife, Trauma Center second opinion, ו- Call of Duty: Black Ops 2. פתיל השהיה פצצה מתקתקת טרור מדיה וקבצים בנושא פצצת זמן בוויקישיתוף [1] "10 years later, the real story behind Columbine". 14 באפריל 2009. {{cite news}}: (עזרה) "Incident summary for GDT ID: 199909040001". National Consortium for the Study of Terrorism and Responses to Terrorism. נבדק ב-13 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Incident summary for GDT ID: 199909090002". National Consortium for the Study of Terrorism and Responses to Terrorism. נבדק ב-13 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Incident summary for GDT ID: 199909130003". National Consortium for the Study of Terrorism and Responses to Terrorism. נבדק ב-13 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Incident summary for GDT ID: 199909160002". National Consortium for the Study of Terrorism and Responses to Terrorism. נבדק ב-13 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה)
The Third Album

The Third Album (בעברית: האלבום השלישי) הוא אלבומה השלישי של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא בפברואר 1964. מבחינה מסחרית, האלבום הצליח לשחזר את הצלחת האלבומים הקודמים של סטרייסנד, כאשר הגיע גם הוא למעמד זהב בארצות הברית על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה ונכנס לחמישייה הפותחת במצעד הבילבורד 200 כאשר שהה בסך הכל 74 שבועות במצעד. AllMusic נתנו לאלבום ציון של 3 כוכבים מתוך 5 כאשר שיבחו את קולה של הזמרת אך מתחו ביקורת כלפי השירים באלבום. עטיפת האלבום צולמה על ידי השחקן רודי מקדואל, שצילם את הזמרת במהלך התכנית "The Judy Garland Show" כמה חודשים קודם לכן. מידע על האלבום The Third Album באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Third Album באתר AllMusic האלבום The Third Album באתר Discogs האלבום The Third Album באתר ספוטיפיי 29 בינואר 1963, 30 באוקטובר 1963, 20 בנובמבר 1963, 6 בינואר 1964. Barbra Streisand, Billboard The Third Album - Barbra Streisand | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-10-10 The Third Album - Barbra Streisand | Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-10-10
יחסי לאוס–ספרד

יחסי לאוס–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים, הכלכליים והחברתיים בין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לממלכת ספרד. לאוס אינה מחזיקה שגרירות בספרד, אך השגרירות שלה בפריז משמשת גם כשגרירות לספרד. גם לספרד אין שגרירות בתוך שטח לאוס, ואת ההליכים הדיפלומטיים היא מקיימת דרך שגרירות תאילנד שלה, בבנגקוק. עד תחילת המאה ה-21, מעולם לא התקיים שיח או התייחסות מצד ספרד ללאוס ולהפך. רק בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו שיתופי פעולה בין המדינות, כחלק מהשתתפותם באומות המאוחדות ומפגש אירופה-אסיה (אנ'). איש הציבור הספרדי הראשון שביקר בלאוס היה השר הספרדי חוסה מנואל גרסיה-מרגאיו שהשתתפה בפסגת מפגש אירופה-אסיה בנובמבר 2012 בוויינטיאן. ביולי 2014 נפגש גרסיה-מרגאיו עם סגן שר הצבא של לאוס בבריסל, במהלך פגישה משותפת של שרי האיחוד האירופי ואיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. היחסים הדיפלומטיים של לאוס עם ספרד מתקיימים במסגרת האיחוד האירופי ולא באופן ישיר. ספרד, כחלק מהאיחוד האירופי, היא אחת מבעלות הברית והתומכות העיקריות של לאוס. מבחינה כלכלית אין סחר רב בין שתי המדינות, ואין אף לא חברה ספרדית בלאוס או להפך. לעומת זאת, נראית מגמה ברורה של עלייה בכמות התיירים הספרדים שטסים ללאוס מדי שנה. לפי נתוני משרד התיירות של לאוס, בשנת 2014 נכנסו ללאוס מעל 5,000 תיירים ספרדים, עלייה של 10% לעומת השנה הקודמת. נתון זה חשוב מאוד בלאוס, שכן תיירות החוץ במדינה מהווה את מקור ההכנסה השני בגודלו, לאחר כרייה. מכיוון שהכלכלה של לאוס אינה יציבה ונמוכה, היא לא מהווה אינטרס רב לספרד, ולכן כמעט כל הקשרים בין המדינות מבוצעים בתיווך ובמסגרת האו"ם. שיתופי הפעולה מתרכזים בעיקר בפרויקטים קטנים ושום דבר בקנה מידה לאומי. Wayback Machine, web.archive.org, ‏2014-10-06 Ficha de Laos, Office of diplomatic information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Representation Data.
בית הכנסת עץ חיים (מצרים)

בית הכנסת עץ חיים (נבנה ב-1900) הוא בית כנסת קראי בקהיר, מצרים. בית הכנסת מוכר בשם "מקדש חנן". מתחם בית הכנסת כולל גם בית ספר דתי ומקווה. בית הכנסת נבנה על ידי אברהם חנן ונקרא על שם ברוך חנן. בית הכנסת ממוקם בשכונת "ג'מרא" במחוז דאהר, קהיר. אישים מפורסמים בבית הכנסת "עץ חיים" כללו את השחקנית היהודייה-מצרית נגווה סאלם. על פי צלם האדריכלות הקנדי-אמריקאי ד"ר קאולס, בית הכנסת היה בשימוש לאחרונה בשנת 1967. בית הכנסת מוגן על ידי מועצת העתיקות העליונה במצרים. על פי צו מספר 2112 משנת 1973, בית הכנסת נשמר על ידי שוטר. חלק מריצוף השיש של בית הכנסת נפגע במהלך רעידת האדמה בקהיר ב-12 באוקטובר 1992, ובית הכנסת מט ליפול. יורם מיטל, אתרים יהודיים במצרים, ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, 1995 בית הכנסת עץ חיים, באתר jimenaexperience.org, ‏4 באוקטובר 2010 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אסטוניה–ספרד

יחסי אסטוניה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין אסטוניה וספרד. בשנת 2007 מספר הספרדים שהתגוררו באסטוניה עמד על 54 אנשים, בעוד מספר הספרדים שאינם תושבים היה 55. היחסים הבינלאומיים בין ספרד לאסטוניה החלו בשנת 1921, כאשר ספרד הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של אסטוניה. ב-24 באוגוסט 1991 ספרד הכירה שוב בעצמאות אסטוניה מברית המועצות. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בספטמבר אותה שנה. ב-3 בדצמבר 1992 הקימה ספרד קונסוליית כבוד בטאלין תחת שגרירות ספרד בהלסינקי, רק בשנת 2004 פתחה שגרירות משלה בבירת אסטוניה. מצדה אסטוניה פתחה שגרירות במדריד בשנת 1997. נכון לעכשיו היחסים בין שתי המדינות מעוגנים במסגרת האיחוד האירופי, ומדגישים את העובדה ששתי המדינות הן חלק מהגבולות החיצוניים של האיחוד. יחסי הסחר בין אסטוניה לספרד שמרו על קצב עלייה עם מאזן חיובי לטובת ספרד, שבשנת 2007 מכרה מוצרים לאסטוניה בסכום כולל של 120 מיליון אירו, תוך ייבוא בסך כולל של 54 מיליון. הייבוא העיקרי מאסטוניה מורכב מדלקים ושמנים מינרליים, עץ, פחם, מוצרי פלדה וברזל מפסולת התכה. בעוד היצוא העיקרי של ספרד מורכב ממכוניות, טרקטורים, מוצרי קרמיקה ופירות. מצד שני, ההשקעות בין שתי המדינות הגיעו לרמה אחידה יותר, שכן אף על פי שבשנת 2006 אסטוניה השקיעה בספרד רק 6,100 אירו בשנה שלאחר מכן, היא השקיעה בשווי 1,984,420 אירו. לעומת זאת, ספרד השקיעה בשנת 2006 1,022,170 אירו ואילו בשנת 2007 ההשקעה הופחתה ל-283,230. בסוף 2008 הוקמה לשכת המסחר ההיספנית–אסטונית עם מטה בטאלין. מספר התיירים הספרדים שנוסעים לאסטוניה גדל מדי שנה, בשנת 2006 היו 15,150 שבילו בה לפחות לילה אחד. עם זאת, רוב התיירים המבקרים באסטוניה עושים זאת באמצעות ספינות תענוגות או בנסיעה מהלסינקי הלוך ושוב באותו יום, כך שמעריכים שמספר המבקרים הספרדים גבוה בהרבה. אסטוניה נוכחת בירידים התיירותיים בברצלונה, EIBTM (מאז 2004) ומדריד, FITUR (מאז 2005). בנוסף, לחברת התעופה אסטוניאן אייר מפעילה מאז 2006 קו קבוע בין טאלין לברצלונה. מאז 1996 ניתן ללמוד לימודי ספרדית באוניברסיטת טרטו, היוקרתית במדינה. אוניברסיטת טאלין הציגה אפשרות זו בשנת 2001 ומאז 2003 יש לאוניברסיטה זו מרכז בחינות של מכון סרוונטס. אסטוניה וספרד חתמו על ההסכמים הבאים: בשנת 1997 ההסכם לתחבורה בינלאומית בדרכים; בשנת 1998 ההסכם להגנת השקעות; בשנת 1999 פרוטוקול שיתוף הפעולה בין משרדי הביטחון; בשנת 2000 ההסכם לביטול הדדי אשרות, הסכם קבלת אנשים מחדש והסכם להסגרת עבריינים; בשנת 2005 אמנה למניעת כפל מס; ובשנת 2007 ההסכם להגנת מידע מסווג וההסכם לשיתוף פעולה בתרבות ובחינוך. אסטוניה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ושתי קונסוליות כבוד בברצלונה וסביליה. ספרד מחזיקה באסטוניה שגרירות וקונסוליית כבוד בטאלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי אסטוניה–ספרד בוויקישיתוף [1] | Ministerios de Asuntos Exteriores y de Cooperación. | La quinta ampliación de la Unión Europea. (ארכיון) | Estonia y España. (ארכיון) | Estonia and Spain. (ארכיון) Consuls in Spain.(הקישור אינו פעיל) Embajada de España en Tallin. Ministerio de Asuntos Exteriores y de Cooperación.
טאקו (זמר)

טאקו אוקרס (באנגלית: Taco Ockerse; נולד ב-21 ביולי 1955), הידוע בשם הבמה טאקו, הוא זמר ובדרן הולנדי יליד אינדונזיה, שהחל את דרכו בגרמניה. טאקו אוקרסר נולד בג'קרטה בירת אינדונזיה ב-21 ביולי 1955, ובילה רבות משנות ילדותו בהסתובבות ברחבי העולם והתגורר בהולנד, ארצות הברית, סינגפור, לוקסמבורג, בלגיה וגרמניה. הוא למד בבית הספר הבינלאומי בבריסל שבבלגיה, וסיים את לימודיו בשנת 1973. לאחר מכן הוא למד עיצוב פנים וסיים בית ספר למשחק בהמבורג. בשנת 1981 חתם טאקו על חוזה התקליטים הראשון שלו עם פולידור במערב גרמניה לשתי מהדורות תקליטים, ובו הוציא את הסינגל הראשון שלו, "Puttin 'On the Ritz", שהוצא בשנת 1982 על ידי RCA Records בארצות הברית. בגרסתו לשיר היו קטעים משירים אחרים של אירווינג ברלין, כמו "White Christmas". הסינגל הושמע רבות ברחבי ארצות הברית בסוף הקיץ של 1983, ובסופו של דבר הגיע לשיא במקום ה-4 בספטמבר 1983 בהוט 100, כמו גם במקום הראשון ב- Cashbox. בשנים 1983 ו-1984 הוא הופיע ברחבי אירופה. בעוד שהסינגל "Puttin 'on the Ritz" הגיע לראש המצעדים בשוודיה ובניו זילנד, הוא נכנס לטופ 5 במדינות רבות כמו נורווגיה, אוסטריה וקנדה. הסינגל השני של טאקו "Singing in the Rain" זכה להצלחה בינונית והגיע לשיא במקום ה-49 בגרמניה, במקום ה-46 בקנדה ובמקום ה-98 בבריטניה. 1982: After Eight (RCA Records) 1984: Let's Face the Music (RCA Records) 1985: Swing Classics: In the Mood of Glenn Miller (Polydor Records) 1986: Tell Me That You Like It (Polydor Records) 1987: Taco (Perle Records) 2011: Timeless Love (DingDing Music) 1991: Puttin' On the Ritz - Best of Taco (BMG) 2000: Best of Taco (BMG) "Keiner Gewinnt" (1981), Polydor "Träume Brauchen Zeit" (1981), Polydor "Cheek to Cheek (Heaven)" (1982), RCA "Puttin' On the Ritz" (1982), RCA - U.S. #4, CAN #2, NZ #1, SWE #1, AUS #5, NOR #2 "Singin' in the Rain" (1982), RCA - UK #98 "You Are My Lucky Star" (1982), RCA "Superphysical Resurrection" / "Flash" (1983), RCA Victor "Let's Face the Music (And Dance)" (1984), RCA Victor "Under My Tight Skin" (1984), RCA Victor "Winchester Cathedral" (1984), RCA Victor "Heartbreak City" (1985), Polydor "You're My Answer to It All" (1986), Polydor "Got to Be Your Lover" (1988), Pink "Love Touch" (1989), Pink "Lady of My Heart" (1990), Hansa 4 Tracks EP (1990), Teldec "Tico Tico" (1991), Polydor "Puttin On the Ritz 2017" (2017), Hey!jazz מדיה וקבצים בנושא טאקו בוויקישיתוף טאקו, ברשת החברתית פייסבוק טאקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טאקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טאקו, באתר ספוטיפיי טאקו, באתר AllMusic (באנגלית) טאקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) טאקו, באתר Discogs (באנגלית) טאקו, באתר Songkick (באנגלית) טאקו, באתר בילבורד (באנגלית) "Taco's Biography (official site)". taco.tc. אורכב מ-המקור ב-2010-12-22. נבדק ב-2011-01-07. "Charts.de: Taco (Singles)". charts.de. נבדק ב-2011-03-29. "RPM: 50 Singles (Volume 39, No. 1, September 03, 1983)". RPM. נבדק ב-2011-03-29. "OfficialCharts.com: Singing in the Rain". Official Charts Company. נבדק ב-2011-12-10. "TACO | full Official Chart History | Official Charts Company". Officialcharts.com. נבדק ב-2020-03-22.
יחסי ארמניה–ספרד

יחסי ארמניה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין ארמניה לספרד. חשיבותם של היחסים מתמקדת בתולדות הגירת הארמנים לספרד. בספרד חיים כ-40,000 ארמנים וצאצאיהם. שתי המדינות חברות במועצת אירופה . הקשר הראשוני הראשון בין ארמניה לספרד התרחש בשנת 1382 כאשר המלך המודח ליאו החמישי מממלכת קיליקיה הארמנית הגיע לספרד בבקשה לסיוע מחואן הראשון, מלך קסטיליה, להחזרת ממלכתו. בספרד, ליאו החמישי קיבל את התואר "לורד מדריד" ונשאר בספרד עד 1390 אז נפטר המלך חואן הראשון מקסטיליה. במשך מאות שנים הגיעו ארמנים לספרד ונמלטו ממלחמה ואי וודאות במדינתם. חלק מהארמנים השתתפו בעידן התגליות עבור ספרד בסוף המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16. במהלך רצח העם הארמני בשנת 1915, רוב הארמנים לא היגרו לספרד, אלא היגרו לצרפת או לשטחי ארגנטינה ואורוגוואי שהיו בעבר בשליטת ספרד. ב-26 בדצמבר 1991 הכריזה ארמניה על עצמאותה מחדש לאחר פירוק ברית המועצות. ב-27 במאי 1992, ארמניה וספרד כוננו יחסים דיפלומטיים. מאז העצמאות היגרו לספרד מעל 20,000 ארמנים. בשנת 2003 ספרד פתחה קונסוליית כבוד בירוואן. באוגוסט 2010 ארמניה פתחה שגרירות במדריד. בשנים האחרונות, חמישה מחוזות ספרדיים הכירו ברצח העם הארמני (אראגון, האיים הבלאריים, חבל הבסקים, קטלוניה ונווארה). בשנת 2010 הוקמה אנדרטה במיסלטה, ולנסיה, האנדרטה הראשונה המנציחה את רצח העם הארמני בספרד. ביקורים רמי דרג מארמניה לספרד שר החוץ מיגל מורטינוס (יוני 2007 ומרץ 2010) שר החוץ חוסה מנואל גרסיה-מרגאיו (אפריל 2014) ביקורים רמי דרג מספרד לארמניה שר החוץ ורטן אוסקניאן (נובמבר 2000 ונובמבר 2007) שר החוץ אדוארד נלבנדיאן (מאי ודצמבר 2010, יוני 2013) שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים, כגון הסכם לקידום הדדי והגנה על השקעות (1990); הסכם על תחבורה בינלאומית בדרך (2000); מזכר הבנות בתיירות (2013); הסכם למניעת מיסוי כפול והעלמת מס (2010) והסכם לשיתוף פעולה תרבותי, חינוכי ומדעי (2013). בשנת 2015 הסתכם המסחר בין ארמניה לספרד ב-55.8 מיליון אירו. הייצוא העיקרי של ארמניה לספרד כולל: עפרות, סיגים ואפר. הייצוא העיקרי של ספרד לארמניה כולל: מוצרי קרמיקה, פירות וירקות משומרים, בושם, גומי ובשר. חברת זארה, חברה רב לאומית ספרדית, פועלת בארמניה. ארמניה מחזיקה בספרד שגרירות במדריד. ספרד מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בירוואן. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארמניה–ספרד בוויקישיתוף Cien Años del Genocidio Armenio (in Spanish) Bilateral relations between Spain and Armenia (in Spanish) Karen Mardanyan: “En España estamos dando ahora los pasos que los armenios dieron en Francia en los años veinte” (in Spanish) Bilateral relations between Armenia and Spain Spanish lawmakers reportedly fail to recognize Armenian Genocide Mislata inaugura la primera escultura que simboliza la amistad entre España y Armenia(הקישור אינו פעיל) Embassy of Armenia in Spain Embassy of Spain in Russia
דייוויד מאק

דייוויד מאק (באנגלית: David W. Mack; נולד ב-7 באוקטובר 1972) הוא אמן וכותב ספרי קומיקס אמריקאי זוכה פרס אייזנר, המוכר בשל סדרת הקומיקס המקורית "קבוקי" שבבעלותו ועבור עבודתו במארוול קומיקס על דרדוויל עם הכותב בריאן מייקל בנדיס ויצירת הדמות אקו עבור מארוול ביחד עם הכותב ג'ו קואסדה. מאק מוכר בזכות יצירתו הייחודית המצוירת בסגנון קולאז'. מאק סיים את לימודיו בבית הספר התיכון לודלו בשנת 1990, שם כתב ופעל בהרבה מהפקות תיאטרון בית הספר. מאק לא למד בבית ספר מיוחד לאמנות, אך זכה במלגות לאוניברסיטת צפון קנטקי במשך חמש שנים, מלגה בת ארבע שנים על בסיס תיק עבודות האמנות שלו, ובשנתו החמישית מלגת הדיקן לאקדמאים. הוא סיים את לימודיו בשנת 1995 בתואר BFA בעיצוב גרפי. מאק החל לפרסם את "קבוקי" בשנת 1994 עם חברת Caliber Press, ובהמשך העביר את הסדרה לאימג' קומיקס ולאחר מכן לחותם אייקון קומיקס של מארוול קומיקס. כיום הספרים יוצאים לאור בידי דארק הורס קומיקס. הוא השלים את הספר הראשון, "Kabuki: Circle of Blood", עוד בזמן לימודיו בקולג'. מאק עבד גם על כותרי מארוול קומיקס כמו "דרדוויל", "אליאס", "האוונג'רס החדשים" ו"נמר לבן". מאק זכה במספר רב של פרסים בתחום האיור, כולל פרסי אייזנר, הארווי, קירבי, ואיגל. בשנים 2020 ו-2023 היה הוא מועמד לפרס אייזנר בקטגוריות הצייר/האמן הדיגיטלי הטוב ביותר, ואמן העטיפות הטוב ביותר. מדיה וקבצים בנושא דייוויד מאק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד מאק (באנגלית) (באנגלית) דייוויד מאק, ברשת החברתית פייסבוק דייוויד מאק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד מאק, ברשת החברתית אינסטגרם "About David Mack". Northern Kentucky University. אורכב מ-המקור ב-25 באפריל 2012. {{cite web}}: (עזרה) Barb, Brandon (October 13, 2011). "Kabuki creator discusses career". The Norterner. Northern Kentucky University. Doane, Kathleen. "Marvel Man". Cincinnati Magazine. 2020 Eisner Awards Nominations, comic-con international (באנגלית) Eisner Awards - Comic-Con International, Comic-Con International, ‏21 בספטמבר 2023
Granpa (פסקול)

Granpa (בעברית: סַבָּא) הוא פסקול שנכתב והופק על ידי הווארד בלייק והוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן ופיטר יוסטינוב. הפסקול יצא לאור בשנת 1988, בהוצאת חברת התקליטים קולומביה רקורדס, כפסקול הרשמי של הסרט, Granpa. מתוך הפסקול יצא הסינגל המוביל והיחיד, "Make Believe". Granpa הוא סרט מונפש, שנוצר על ידי ג'ון ברנינגהאם ועלה לאקרנים ב-31 בדצמבר 1989. בשנת 1984, בעקבות הצלחתו של סרט חג המולד המונפש The Snowman, הזמין ערוץ 4 סרט הנפשה נוסף מאולפני TVC; מפיק הקולנוע ג'ון קואטס פנה לדיאן ג'קסון ולמלחין הווארד בלייק והציע את ספר התמונות של ברנינגהאם, Granpa, כבסיס לסרט הנפשה חדש, היות שהוא טען שהרעיון יכול להצליח. תחילה, בלייק סירב לשתף פעולה וזאת מפאת העובדה שהסוף של הספר לא התקבל על הדעת שלו. לאחר שסבא של בתו נפטר באותה השנה, הוא החליט להסכים להצעה. לבסוף, הוקלט פסקול נלווה עבור הסרט וזאת, בנוסף לעובדה ששרה ברייטמן ופיטר יוסטינוב קיבלו את הקרדיט כמבצעים ובלייק כמלחין והכותב. הסינגל המוביל והיחיד מתוכו, "Make Believe", הוקלט באותן השנים והופץ בשנת 1989 בפורמט של תקליט 7 אינץ', תקליט 12 אינץ' ותקליטור, במטרה לעזור בקידום המכירות שלו. הסינפוניה של לונדון הקליטה את "Nursery Rhyme Overture" שהיה לבי סייד של "Make Believe". האלבום Granpa באתר ספוטיפיי האלבום Granpa באתר אפל מיוזיק Howard Blake, Sarah Brightman, Peter Ustinov & The Sinfonia Of London - Granpa, Discogs (באנגלית) Howard Blake, Sarah Brightman, Peter Ustinov & The Sinfonia Of London - Granpa, Discogs (באנגלית) Howard Blake, Sarah Brightman, Peter Ustinov & The Sinfonia Of London - Granpa, Discogs (באנגלית) Granpa, נבדק ב-2020-10-10 Sarah Brightman - Make Believe, Discogs (באנגלית) Howard Blake GRANPA in Film & TV Scores, www.howardblake.com Make Believe, web.archive.org, ‏2008-04-11
ג'יימס אלברט גארי

ג'יימס אלברט גארי (באנגלית: James Albert Gary;‏ 22 באוקטובר 1833 - 31 באוקטובר 1920) היה פוליטיקאי ותעשיין טקסטיל אמריקאי. ג'יימס אלברט גארי נולד באנקסוויל, קונטיקט, כבנם של ג'יימס סאליבן ופאמליה (לבית פורסט) גארי. רב-סבו, ג'ון גארי, היגר מאנגליה ב-1712 והתיישב בניו המפשייר. אביו היה יצרן כותנה וב-1840 עבר לאלברטון, מרילנד, שם הוא הקים את מפעלי הכותנה אלברטון. ג'יימס אלברט התחנך במכון רוקוויל ובקולג' אלגייני שבפנסילבניה. ב-1861 הוא היה לשותף בחברת ג'יימס ס. גארי ובניו של אביו ובמותו ב-1870 הוא ירש את הבעלות על החברה. במשך כמה שנים הוא היה נשיא אגודת הסוחרים והתעשיינים ושל הבנק הלאומי האזרחי. הוא גם היה סגן-נשיא חברת הגז של בולטימור ומנהל בנק החיסכון של בולטימור. כמו כן הוא היה מנהל חברת המחסנים של בולטימור, חברת ביטוח האש האמריקנית, חברת הביטוח של הסוחרים והתעשיינים וחברת הביטוח והנאמנות של בולטימור. ב-1856 הוא התמודד מטעם המפלגה הוויגית למושב בסנאט של מרילנד, אך נוצח. ב-1861 הוא היה נציג לוועידת האיחוד שהתקיימה בבולטימור. ב-1870 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית וב-1879 הוא נוצח בבחירות למשרת מושל מרילנד. בכל מערכות הבחירות לנשיאות שהתקיימו בין השנים 1872–1896 הוא היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית. בשנים 1880–1896 הוא היה חבר הוועדה הרפובליקנית הלאומית. ב-1897 מונה גארי על ידי נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. באפריל 1898 הוא התפטר מהתפקיד מסיבות בריאותיות. ב-1856 נשא גארי לאישה את לווינה ו. קורי, בתו של ג'יימס קורי. לזוג נולדו עשרה ילדים ששמונה מתוכם הגיעו לבגרות. בנם, א. סטנלי גארי היה לשותף בחברה המשפחתית. גארי היה חבר פעיל בכנסייה הפרסביטריאנית בבולטימור. ג'יימס אלברט גארי נפטר בולטימור ב-31 באוקטובר 1920 ונטמן בבית הקברות לודון פארק שבעיר. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס אלברט גארי בוויקישיתוף "James Albert Gary Biography". Twentieth Century Biographical Dictionary of Notable Americans 1904. Archived from the original on 2013-10-22. ג'יימס אלברט גארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ויליאם שרויף

ויליאם שרויף (בצ'כית: Viliam Schrojf;‏ 2 באוגוסט 1931 – 1 בספטמבר 2007) היה כדורגלן צ'כוסלובקי, ששיחק בעמדת השוער. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כוסלובקיה בשנת 1953 בתבוסה הביתית 5–1 בפראג להונגריה כאשר נכנס כמחליף. שרויף ייצג את אותה בשלושה טורנירי מונדיאל רצופים מ-1954 ועד 1962. בגביע העולם של 1962 צ'כוסלובקיה הגיעה למשחק הגמר, בו הפסידה לברזיל. לכמעט כל אורך הטורניר שרויף הציג יכולת שוערות מרשימה, דבר שזיכה אותו בתואר השוער המצטיין והוא נכלל בנבחרת המצטיינת של הטורניר. עם זאת, משחק הגמר היה ליום שחור עבורו כשהוא מבצע שתי טעויות בשערים שנבחרתו ספגה מברזיל. בשער השוויון של אמרילדו עזב את השער מכיוון שחשב שזה בכלל ימסור, ובשער השלישי השמיט את הכדור היישר אל רגליו של ואוה שכבש מול שער ריק כתוצאה מכך שהשמש סינוורה אותו. סלובן ברטיסלבה אליפות צ'כוסלובקיה: 1955 הגביע הצ'כוסלובקי (2): 1961/62, 1962/63 נבחרת צ'כוסלובקיה סגנית גביע העולם: 1962 אישיים השוער המצטיין בגביע העולם: 1962 הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1962 מדיה וקבצים בנושא ויליאם שרויף בוויקישיתוף ויליאם שרויף, באתר Transfermarkt ויליאם שרויף, באתר Soccerway ויליאם שרויף, באתר WorldFootball.net ויליאם שרויף, באתר National Football Teams ויליאם שרויף, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
צ'ארלס אמורי סמית'

צ'ארלס אמורי סמית' (באנגלית: Charles Emory Smith;‏ 18 בפברואר 1842 - 19 בינואר 1908) היה עיתונאי, פוליטיקאי ודיפלומט אמריקאי. צ'ארלס אמורי סמית' נולד במנספילד, קונטיקט. ב-1849 הוא עבר עם משפחתו לאולבני, ניו יורק, שם הוא למד בבתי ספר ציבוריים ובאקדמיית אולבני. ב-1861 הוא סיים את לימודיו ביוניון קולג'. לאחר מכן ועד 1862 הוא היה קצין הגיוס במטהו של הגנרל ג'ון פ. רתבון ולאחר מכן ועד 1865 הוא לימד באקדמיית אולבני. בשנים 1865–1870 הוא היה עורך העיתון "אולבני אקספרס". לאחר מכן הוא הצטרף למערת העיתון "אולבני ג'ורנל" ובשנים 1876–1880 הוא היה העורך האחראי של העיתון. בשנים 1879–1880 הוא היה המנהל של אוניברסיטת מדינת ניו יורק (University of the State of New York). לאחר מכן ועד למותו הוא היה העורך ואחד הבעלים של העיתון "פילדלפיה פרס". סמית' היה פעיל במפלגה הרפובליקנית ברמה המדינתית והארצית. בשנים 1874–1880 (למעט 1877) היה יושב ראש ועדת ההחלטות של הוועידות הרפובליקניות של מדינת ניו יורק וב-1879 הוא היה נשיא הוועידה. הוא היה נציג לכמה מהוועידות של המפלגה הרפובליקנית והיה שותף לניסוח המצעים של המפלגה בשנים 1876 ו-1896. בשנים 1890–1892 הוא נשלח להיות שגריר ארצות הברית ברוסיה. באותה תקופה הוא היה אחראי על העברת חמישה משלוחי מזון ומוצרים אחרים לסובלים מהרעב ההמוני שם ששוויו הסתכם ב-750,000 דולר. בשנים 1898–1902 הוא היה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בקבינטים של הנשיאים ויליאם מקינלי ותאודור רוזוולט. בתפקידו זה הוא עשה רבות לפיתוח מערכת משלוחי הדואר הכפריים בחינם. צ'ארלס אמורי סמית' נפטר בפילדלפיה ב-19 בינואר 1908 ונטמן בבית הקברות ווסט לאורל היל שבבלה קינווד הסמוכה לפילדלפיה. Gates, Merrill Edwards, Men of mark in America, 1906, Washington, D.C., Men of mark publishing company, pp. 307-311. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס אמורי סמית' בוויקישיתוף צ'ארלס אמורי סמית' באנציקלופדיה בריטניקה (1911) (באנגלית) צ'ארלס אמורי סמית', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אור (אי, אנטארקטיקה)

האי אור (באנגלית: Orr Island) הוא אי מכוסה קרח, הממוקם בארכיפלג מרשל, למול חופי ארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה. האי ממוקם 5.9 קילומטרים מדרום-מערב מהאי גריינדר. אורכו של האי 9.3 קילומטרים. האי מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962. שמו של האי ניתן לו בשנת 1968, על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN). האי נקרא על שמו של לוטננט קומנדר תומאס אי. אור (Thomas E. Orr), קצין אספקה בצי ארצות הברית, ואחראי על צוות חילוץ, בטייסת VX-6 במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1968. האי אור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי אור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה האי אור באתר marineregions מחשבון מרחקים - המרחק מהאי אור לאתרים סמוכים מזג אוויר נוכחי מעודכן באי אור תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור האי אור סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור האי אור גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
האי אור

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה אור (אי, אנטארקטיקה) – אי בארכיפלג מרשל, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה ארצות הברית או (אי, אלסקה) – אי במדינת אלסקה שבארצות הברית קנדה אור (אי, מניטובה) – אי בפרובינציית מניטובה שבקנדה אור (אי, קולומביה הבריטית) – אי בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה אור (אי, ססקצ'ואן) – אי בפרובינציית ססקצ'ואן שבקנדה