laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דורת אל-בחריין

דורת אל-בחריין (בערבית: درة البحرين) הוא האי המלאכותי השלישי בגודלו בבחריין אחרי דיאר אל-מוחארק והעיר הצפונית. האיים מרוחקים 40.5 ק"מ מהבירה מנאמה שנמצאת בצפון האי בחריין. בדורת אל-בחריין מלון חמישה כוכבים, מגרש גולף מקצועי עם 18 גומות, 12 גשרים ומעגן לסירות. המעגן נמצא בין שלושה איים ומכסה 0.7 קמ"ר בחלקה היבשתי, עלות הקמתו הייתה 1.3 מיליארד דולר אמריקאי. הקמת המרינה היא שיתוף פעולה בין החברות "דורת חאליג' אל-בחריין" ו"תאמיר", אחת מחברות היזמות הגדולות ביותר במזרח התיכון. המרינה היא ראשונה מסוגה ומגודלה במפרץ הפרסי. בשנת 2002 החלו לתכנן את הפרויקט. העבודה עליו החלה בשנת 2004. בחודש פברואר 2008 הופסקה העבודה על הפרויקט, כאשר יותר מ-2,000 פועלים מחו על שכרם הנמוך והלא הוגן לטענתם. העובדים ישנו במחנה העובדים בזמן העבודה על דורת אל-בחריין והתלוננו על תנאי מחיה גרועים. השביתה הופסקה בהמשך כאשר הוסכם על תנאים חדשים לעובדים. שבעה מיליארד דולרים אמריקאים הושקעו בייבוש 15 איים מלאכותיים, שמכסים שטח של 5 קילומטרים רבועים. האיים עוצבו בכוונה תחילה בצורות שונות כדי ליצור הרמוניה במראה האיים. שישה מהם עוצבו כאטולים, חמישה איים עוצבו בצורת דג, שניים נוספים עוצבו בצורת חצי סהר, ושניים קטנים ליד המרינה לא עוצבו בצורה מיוחדת בכוונה תחילה. איי הארכיפלג שייכים למחוז הדרום. החברה שפיתחה את הארכיפלג הקימה ארגון כדי שינהל את הפיתוח באופן שוטף. ג'וליאן בוטסון מונה למנכ"ל הראשון של המלון באיים. שני כבישים מחברים את דורת אל-בחריין אל האי הגדול של בחריין. פוסטר פרסומי לאיים. מודל של האיים בתערוכה באבו-דאבי, 2007. תמונת לוויין של דורת אל-בחריין. מדיה וקבצים בנושא דורת אל-בחריין בוויקישיתוף Durrat Al Bahrain Property Development Strike hits work at Durrat Al Bahrain, טרייד ערביה, 10 בפברואר 2008 "1,300 migrant workers strike in Bahrain over pay" מיגרנט רייט, 12 בפברואר 2008 1900 Indian workers continue strike in Bahrain, דה אקונומיק טיימס, 11 בפברואר 2008 Bahrain moves to settle 'illegal' strike, אלערביה, 11 בפברואר 2008 "Bahrain strike called off, wages raised", אאוטלוק אינדיה ניוז, 14 בפברואר 2008 מפה שרה בלאקמן, Top 10 Bahrain mega-projects, איי טי פי ביזנס פאבלישינג, 9 בספטמבר 2009
משה לויאן

משה לַויאָן (1919–ה' בתמוז ה'תשנ"ה 3 ביולי 1995) היה יהודי ירושלמי ממוצא פרסי אשר חיבר כ-20 ספרים שעוסקים בפרשנות המקרא. משה לויאן טען כי לכל ניקוד או טעם הנמצא על כל אות או מילה, ישנה משמעות הרוצה לומר משהו ספציפי. בנוסף לכך חיבר ספרים בלימוד פרסית והרצה בתחום זה. משה נולד בפרס. עלה לישראל, וגר רוב ימיו בשכונת גבעת מרדכי בירושלים. בספרו "טעמים ומשמעותם בתורה" ציין משה כמה עובדות מעניינות: כדוגמת הטעם זָקֵף גָּד֕וֹל במילה יום, מוציא את היום מתוך החושך והאלמוניות. הטעם זָקֵף קָטֹ֔ן, מצביעה שהשמש לא נראית לעין. הזמן הוא לילה. חושך שורר בו. "ויקרא אלהים לאור יום ולחושך קרא לילה" {בראשית א', ה'} המילה יום כאן מוטעמת בזקף-קטן. לכן לא היה ממש אור יום, כי השמש נבראה רק ביום הרביעי. אך ישנו פסוק האומר "כי לימים עוד שבעה אנכי ממטיר על הארץ 40 יום ו-40 לילה ומחיתי את כל היקום אשר עשיתי מעל פני האדמה" {בראשית ז', ד'}. כמובן שמדברים כאן על המבול של נוח. המילה יום כאן, מוטעמת בזקף קטן, משמעות הדבר כי בזמן המבול כל השמים היו מכוסים בעננים כבדים והשמש לא נראתה לעין. לדברי משה לויאן: בתנ"ך, הטעם, זקף קטן מופיע במילה "יום" כ-45 פעמים. לכן המשמעות שלה הוא תמיד, שלא היה ממש שמש. השמים היו מכוסים בעננים או בחושך. עוד דוגמה: "ויבוא משה בתוך הענן ויעל אל ההר ויהי משה בתוך ההר ארבעים יום וארבעים לילה". {שמות כ"ד, י"ח} כלומר, ענן כבד כיסה את ההר ואת השמש. אך אור השמש הורגש בכל זאת. דוגמה נוספת: המילה "אֶת" בתנ"ך המופיעה עם הניקוד ה-סגול ֶ משמעה כול כולו. המילה "אֵת" בתנ"ך המופיעה עם הניקוד ה-צירה ֵ משמעה חלק מתוך שלם, או כגורם חילוק, או שהפעולה תימשך ותבוצע צעד אחר צעד. "בראשית ברא אלהים אֵת השמים ואֵת הארץ" {בראשית א', א'} המילה את מנוקדת כאן בצירה. רוצה לומר, שעדיין לא הסתיימו מלאכת השמים והארץ עד הסוף. זה רק צעד אחד מתוך השלם שעוד עתיד להיות בהמשך הימים. "ויעש אלהים אֶת שני המאֹרֹת הגדולים. אֶת המאור הגדול לממשלת היום ואֶת המאור הקטן לממשלת הלילה ואת הכוכבים {בראשית א', ט"ז}. ניקוד הסגול מציין את העובדה, שכל הפעולה הושלמה עד הסוף. השמש והירח ביצעו את עבודתם עד הסוף. פעולת הבריאה כל כולה נעשתה. לא היה עוד צורך "בתיקונים" או "סידורים" כלשהם עבור שני המאורות הללו. משה לויאן הראה את כתביו לרב יצחק כדורי, שנתן לו את תמיכתו.[דרוש מקור] טעמים ומשמעותם במקרא (חלק א', חלק ב'). אותיות ומשמעותן במקרא (חלק א', חלק ב', חלק ג', חלק ד', חלק ה', חלק ו'). כללי המקרא בתורת הפרשנות. ניקוד ומשמעותו במקרא (חלק א', חלק ב'). אוצר פירושי המקרא המבוסס על משמעותם של האותיות, הניקוד, הטעמים והתחביר. מעמדו של הפועל במקרא. דקדוק הלשון הפרסי. טקסטים בפרסית. משה לויאן הוציא את ספריו בהוצאה עצמית ומעולם לא הגיעו לחנויות הספרים. ניתן עדיין למצוא כמה מהם בספרייה הלאומית בירושלים ובעוד כמה ספריות בארץ. משה לויאן נישא ללואיזה מדלן ונולדו להם 6 ילדים: חמש בנות ובן אחד. רשימת הפרסומים של משה לויאן, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של משה לויאן, באתר "סימניה" עטיפה מקורית של הספר טעמים ומשמעותם במקרא משה לויאן (1919-1995), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משה לויאן".
הקורפוס ה-21 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-21 (בגרמנית: XXI. Armee-Korps) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית. שלחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה. הקורפוס הוקם ב-1 באוקטובר 1912 כחלק מהתרחבות כללית של צבא הקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה פריץ פון בלו. מטה הקורפוס היה בזארבריקן, וחייליו גויסו מאזור קובלנץ, טריר וחלק מאלזס-לורן. בתחילה היה הקורפוס בפיקודו של פריץ פון בלו תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עמה בחזית המערבית, תוך שהוא נוטל חלק במערכה על הגבולות ובקרב לורן. באוקטובר 1914 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה, ולחם עימה במרוץ אל הים. בתחילת 1915 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה העשירית בחזית המזרחית, ולחם עימה בקרב השני על האגמים המזוריים. הקורפוס נשאר בחזית המזרחית עד לאחר נובמבר 1917, ולאחר מכן חזר לחזית המערבית, שם לחם בתחילה כחלק מפלגת הארמייה A, ולאחר מכן כחלק מהארמייה החמישית. הקורפוס השתתף בניסיון לבלום את מתקפת מז-ארגון האמריקנית, אך ללא הצלחה, ולאחר סיום המלחמה בתבוסת גרמניה ב-1918 פורק הקורפוס באפריל 1919. גנרל חיל הרגלים פריץ פון בלו (1 באפריל 1890 - 4 באפריל 1915) גנרל חיל הרגלים אוסקר פון הוטייה (4 באפריל 1915 - 2 בינואר 1917) גנרל חיל הרגלים ארנסט פון אובן (2 בינואר 1917 - 2 באפריל 1919) מדיה וקבצים בנושא הקורפוס ה-21 בוויקישיתוף
תחנת הרכבת ראשון לציון - מעוין שורק

תחנת הרכבת ראשון לציון מעוין שורק היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל העתידה לשרת את אזור התעשייה מעוין שורק (אשר נמצא בדרומה של העיר ראשון לציון) ואת יישובי האזור. התחנה עתידה לקום בשנת 2025, עם חנוכתה של מסילת ראשון לציון - מודיעין. התחנה צפויה לקום בגובה של 18 מטרים מעל הקרקע ובסמוך אליה צפוי להיבנות הוויאדוקט (גשר) הארוך בארץ, באורך של כ־3.5 ק"מ. בנוסף מתוכננת הקמת מסוף תחבורה ציבורית לצד התחנה. ב-21 בפברואר 2017 פרסמה הוועדה המחוזית לתכנון ובניה-מרכז את תוכנית מסילת ראשון לציון - מודיעין להפקדה. בתוכנית הזאת שונה התוואי, התוואי המוצע לאורך של כ-6.5 ק"מ יחבר בין שתי תחנות רכבת קיימות; ראשונים ומשה דיין. דרך תחנת רכבת חדשה - "מעוין שורק". כלומר, התבטל התוואי העובר לאורך רחוב רבין בראשון לציון והתבטלו שתי התחנות המתוכננות ליד התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון וליד המכללה למינהל. פרויקט הקמת התחנה הוא חלק מתוכנית הפיתוח של רכבת ישראל. בתחנה צפויות לעבור רכבות מראשון לציון לכיוון מודיעין וירושלים. סרטון תדמית של הפרויקט, מסילת 431, רכבת ישראל, סרטון באתר יוטיוב נמרוד בוסו, 340 אלף תושבים, מיליוני מ"ר של משרדים: כך תהפוך ראשון לציון לאימפריית נדל"ן, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2016 אורן דורי, הדרך לת"א תתקצר: תחנות הרכבת של ראשון לציון יחוברו ב-1.5 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2018 תוכנית מפורטת מסילת משה דיין - ראשונים באתר מנהל התכנון. ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאוס

קְלַאוּס הוא שם משפחה ושם פרטי לגברים ממקור גרמני, דני והולנדי. זוהי הצורה המקוצרת לשם נִיקוֹלַאוּס (ראו ניקולאוס הקדוש). האם התכוונתם ל... סנטה קלאוס – דמות בדיונית המקושרת לחג המולד קלאוס (סרט) – סרט מונפש ספרדי לחג המולד משנת 2019 ששם משפחתם קלאוס אהרן קלאוס (1914–1961) – עיתונאי ועורך ישראלי, פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית ואצלב קלאוס (יליד 1941) – פוליטיקאי צ'כי שכיהן כנשיא צ'כיה השני בשנים 2003–2013 ששמם הפרטי או כינוים קלאוס קלאוס (יליד 1988) – כינויו של סטפנוס אתנסיאדיס, כדורגלן יווני אישים ששמם הפרטי הוא קלאוס קֵלֶאוֹס (אנ') (Κελεός; גם "סֶלֶאוֹס") – מלך אלפסיס במיתולוגיה היוונית
אסון אייברוקס (1902)

אסון אייברוקס התרחש ב-5 באפריל 1902 במהלך משחק כדורגל בין נבחרת סקוטלנד ונבחרת אנגליה שהתקיים באצטדיון אייברוקס שבגלאזגו, סקוטלנד. התמוטטות של יציע הובילה למותם של 25 צופים. 517 צופים נוספים נפצעו. האירוע נחשב לאחד מהאירועים הטרגיים בתולדות הספורט הבריטי. משחק הכדורגל בין נבחרת סקוטלנד ונבחרת אנגליה במסגרת אליפות הבית הבריטית התקיים ב-5 באפריל 1902. לקראת המשחק נבנה יציע חדש בצד הדרומי של אצטדיון אייברוקס. גשמים כבדים שירדו בלילה שקדם למשחק גרמו לחוסר יציבות ביציע, שקרס לאחר כ-20 דקות של משחק. בעקבות הקריסה נפלו מאות אוהדים מהיציע, וחלקם נפלו מגובה של 12 מטרים אל הרצפה. כתוצאה מהנפילה נהרגו 25 צופים ו-517 צופים נוספים נפצעו. בעקבות הקריסה הופסק המשחק לזמן קצר אך חודש כיוון שהמשטרה סברה כי הפסקתו עלולה לגרום למהומה וכי יציאת הקהל עלולה לפגוע בפעולות החילוץ. המשחק הסתיים בשיווין 1-1, אך התוצאה בוטלה בהסכמת שתי הנבחרות, ומשחק חוזר התקיים ב-3 במאי באצטדיון וילה פארק שבברמינגהאם. כל ההכנסות מהמשחק הופנו לצורך טיפול בנפגעי האסון. בבניית היציע נעשה שימוש בקורות עץ וקורות פלדה. בעקבות האירוע נאסר על שימוש במסגרות אלו ונקבע כי כל היציעים יבנו על בסיסי עפר או בטון מזוין. במהלך השנים אירעו באצטדיון מספר אסונות נוספים. ב-16 בספטמבר 1961 נרמסו למוות שני אנשים במדרגות שער מס' 13 באצטדיון ו-70 נפצעו. בשתי תאונות אחרות באותו מקום - ב-1967 וב-1969 - נפצעו עשרות אנשים נוספים. ב-2 בינואר 1971 אירע במקום אסון כאשר 66 אוהדים נמחצו למוות בסיום משחק בין קבוצות גלאזגו ריינג'רס וסלטיק. כמאתיים צופים נוספים נפצעו באותו האירוע. תדחוקת קהל אסון אייברוקס מדיה וקבצים בנושא אסון אייברוקס בוויקישיתוף Ewing Grahame, ‏More than 600 people were killed or injured in the first Ibrox Disaster in 1902 when Scotland played England, The Telegraph, 30 December 2010 "The fatalities at the Ibrox disaster of 1902, The Sports Historian. British Society of Sports History. 18 (2): 148–155
יהושע לוף

יהושע לוף (לופנפלד) (1902 – 19 באוגוסט 1985) היה שחקן עברי ביישוב, מראשוני השחקנים בתיאטרון "אֹהל". לוף נולד למשה ודבורה לופנפלד ברוסיה. בצעירותו, בשנת 1921, עלה לארץ ישראל, ולמד משחק בסטודיו אהל של משה הלוי. בשנת 1925 היה ממייסדי תיאטרון "אֹהל", ובו שיחק במשך 44 שנים, עד סגירתו. עם קבלתו לתיאטרון, ארגן לו משה הלוי משרה מנהלית בעיתון "דבר" שנוסד באותו זמן ועם הזמן הוא היה לגזבר העיתון. לוף הופיע בהצגות רבות, בהן "המכשפה", "בפרוורי ניו יורק", "סולון בלידיה", "יום מנוחה", "תמר אשת ער", "העיר הזאת", החולה המדומה, "סוף העולם", "מתחת לגשר", "יושה עגל", ירמיהו, "שמע ישראל", "בשפל", "אגדת חורף", "עמך", "שולמית", "המשוגעת משאיו", "שש נפשות מחפשות מחבר", "אלדורדו" ו"פישקה החיגר". לוף שיחק בתפקידי משנה בעיקר באהל, אך גם פעם אחת בהבימה. לוף היה חובב ספורט ובשנות ה-50 השתתף בצעדות, תחרויות ומרוצים ואף היה במשלחת שייצגה את ישראל בהולנד, יחד עם יחידה צבאית שעליה פיקד בנו. בשנים 1975-1983 הופיע במספר סרטי קולנוע – "הסנדלר העליז", "הצילו את המציל", "בוא נפוצץ מיליון", "רגעים", "מיליונר בצרות", "שלאגר", "אסקימו לימון", "טעות במספר", "שפשוף נעים" ו"בחינת בגרות". לוף נפטר באוגוסט 1985. ילדיו הם משה לופנפלד (אדריכל) וירמיהו לופנפלד (ספורטאי שמת בשנת 1961 מבדיקה רפואית לאחר פגיעה במהלך אימון). יהושע לוף, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב יהושע לוף, בארכיון הבימה דבורה לופנפלד, דבר, 4 באפריל 1960 מדבר ועד עולם, דבר, 18 ביוני 1965 פינת הנוסטלגיה, מעריב, 27 בינואר 1984 שחקן אוהל וגזבר דבר, דבר, 23 ביוני 1965 נ. הרשברג, ועוד על המכשפה באוהל, קול העם, 18 בפברואר 1947 שר. בר מרדכי, בפרברי ניו יורק, הַבֹּקֶר, 9 בינואר 1948 סולון בלודיה, דבר, 2 ביוני 1949 יצחק הירשברג, יום מנוחה, קול העם, 2 בדצמבר 1949 תמר אשת ער, דבר, 7 במרץ 1952 העיר הזאת באהל, מעריב, 23 במרץ 1953 "החולה המדומה" ב"אהל", דבר, 16 באוקטובר 1953 ר. עזריה, סוף העולם באוהל, מעריב, 5 ביולי 1954; המשך יצחק אברהמי, חמישה הרוגים ומשפט צדק, זמנים, 19 בנובמבר 1954 חיים נגיד, שניים שהלכו לעולמם, מעריב, 22 באוגוסט 1985 תיאטרון אהל מציג, מעריב, 20 באפריל 1964 פרסומת חסרת טעם, מעריב, 30 במרץ 1967 יהושע לוף, אתר הבימה ירמיהו לוף, דבר, 17 ביולי 1961 הצעדה לבירה מסתיימת היום, על המשמר, 11 באפריל 1957 23 קשישים עברו את אות הספורט, למרחב, 10 בינואר 1960 427 רצים במירוץ התבור, על המשמר, 20 בנובמבר 1955 י. אסולין זכה ברביעית במירוץ התבור, על המשמר, 22 בדצמבר 1957 ראשוני הצועדים, על המשמר, 2 באפריל 1958 המריאו להולנד לתחרות צעידה, מעריב, 22 ביולי 1956 יהושע לוף, ספר הקולנוע הישראלי נסתיים מפעל הצעדה העממי, הצופה, 8 ביוני 1956 חברים מספרים על רמי, מעריב, 16 ביולי 1961
John Wayne

"John Wayne" (בעברית: "ג'ון ויין") הוא שיר של הזמרת האמריקאית ליידי גאגא מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Joanne. השיר יצא לאור ב-21 באוקטובר 2016, ביחד עם צאתו של האלבום, תחת חסותה של חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. לאחר שחרורו של הסינגל המוביל, "Perfect Illusion" ב-9 בספטמבר 2016, יצא לאור האלבום, וכך גם השיר. את השיר כתבה גאגא ביחד עם מארק רונסון, מייקל טאקר, וג'וש הום. את השיר הפיקו גאגא בלאד פופ ורונסון. תחילה, לא הסבה גאגא את תשומת לבה אל השיר, ורק לאחר מכן לקראת פברואר 2017, הודיעה גאגא ברשתות החברתיות כי עתיד לצאת ווידאו קליפ לשיר, אך הוסיפה כי הוא לא יהיה סינגל רשמי או סינגל שיווקי מן האלבום. השיר כשמו מדבר על ג'ון ויין, שהיה שחקן קולנוע אמריקאי, שזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט דרמטי ובפרס גלובוס הזהב על מפעל חיים. בתחילת חודש פברואר התחילו לדלוף חלקים מהווידאו קליפ שצילמה גאגא, ורק כמה ימים לאחר צאתו המקורית של הווידאו קליפ המלא בערוץ ה-Vevo שלה, הודלף הווידאו קליפ המלא. ב-9 בפברואר 2017, העלתה גאגא את הווידאו קליפ לערוצה, ודאגה לחסום או למחוק את מרבית ההדלפות שיצאו מלכתחילה. בווידאו קליפ ניתן לראות את גאגא רוכבת על אופנועים, נוסעת במכוניות, שוברת דברים, ויורה באנשים. באמצע הווידאו קליפ ניתן היה לראות את גאגא דורסת כלב עם מכוניתה, דבר אשר גרר תגובות רבות מצד מעריציה ומבקריה. הווידאו קליפ נכון לאוקטובר 2018, צבר למעלה מ-32 מיליון צפיות. בספוטיפיי צבר השיר למעלה מ-72 מיליון השמעות. הקליפ המלווה לשיר נכנס לרשימת 15 הקליפים הטובים ביותר של ליידי גאגא. מילות השיר "John Wayne" באתר Genius סרטון השיר "John Wayne" באתר יוטיוב LadyGagaVEVO (2017-02-09), Lady Gaga - John Wayne, נבדק ב-2017-08-24 Joanne (Deluxe), נבדק ב-2020-04-02 “John Wayne”, Rolling Stone Australia (ב־Australian English) Lady Gaga - John Wayne, Clios (באנגלית)
מקוק זנב-חזיר דרומי

מקוק זנב-חזיר דרומי (שם מדעי: Macaca nemestrina; על פי האקדמיה ללשון: מָקוֹק זְנַב חֲזִיר) הוא מין של קוף מקוק ממשפחת קופים בעלי זנב המצוי בדרום-מזרח אסיה במדינות תאילנד, מלזיה, ובאינדונזיה בכמה איים כמו סומטרה ובורנאו. הם קרובים לקוף מקוק זנב-חזיר צפוני (Macaca leonina) ובעבר נחשבו כתת-מין שלו. אורכו של מקוק זה 43-77 ס"מ ומשקלו 5-15 ק"ג. הוא בעל פרווה אפורה-זהובה עם פנים גדולות וורודות, כפות ורודות וזנב מפותל וקצר בצבע ורוד שנתן לו דימוי של זנב-חזיר. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. המקוקים חיים ביערות של דרום-מזרח אסיה בקבוצות משפחתיות קטנות. הם מחפשים מגוון מזונות הכוללים צמחייה, פירות ובעלי חיים קטנים. בניגוד לפרימטים אחרים, מקוקים אלה אוהבים להתרחץ במים. מדיה וקבצים בנושא מקוק זנב-חזיר דרומי בוויקישיתוף מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר ITIS (באנגלית) מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר NCBI (באנגלית) מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מקוק זנב-חזיר דרומי, באתר GBIF (באנגלית) מקוק זנב-חזיר דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אסון אייברוקס

האם התכוונתם ל... אסון אייברוקס (1902) – אסון שאירע ב-5 באפריל 1902. במהלך משחק כדורגל בין נבחרת סקוטלנד ונבחרת אנגליה נהרגו 25 צופים, ו-517 נוספים נפצעו כתוצאה מקריסת יציע. אסון אייברוקס (1971) – אסון שאירע ב-2 בינואר 1971. במהלך משחק בין קבוצות ריינג'רס וסלטיק נמחצו למוות 66 צופים. כמאתיים נוספים נפצעו.
יונת כתר דרומית

יונת כתר דרומית (שם מדעי: Goura scheepmakeri) היא מין של יונה המצויה ביערות דרום גינאה החדשה. יונה זו היא אחת מהיונים הגדולות ביותר בעולם. אורכה של יונה זו 70 ס"מ ומשקלה עד 2,250 גרם. היא בעלת נוצות כחולות עם חזה סגול ענקי ונוצות כנפיים כחולות שבקצוות לבנות. הזנב בינוני וכחול והראש כחול עם פס שחור סביב העיניים האדומות וציצת נוצות בצבע תכלת. המקור קטן ואפור. שני הזוויגים דומים אחד לשני. היונה מותאמת לחיים על קרקעית היער ומצויה על הקרקע או על גזעים נמוכים במרבית זמנה. היא חיה בזוג ומחפשת בעיקר פירות ופרחים למאכל. יונה זו עשויה להיות בסכנת הכחדה עקב כריתת היערות והבאת מינים פולשים לאי בו היא חיה. מדיה וקבצים בנושא יונת כתר דרומית בוויקישיתוף יונת כתר דרומית, באתר ITIS (באנגלית) יונת כתר דרומית, באתר NCBI (באנגלית) יונת כתר דרומית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) יונת כתר דרומית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) יונת כתר דרומית, באתר GBIF (באנגלית) יונת כתר דרומית באתר הרשימה האדומה של IUCN
יונת כתר ויקטוריה

יונת כתר ויקטוריה (שם מדעי: Goura victoria) היא מין היונה הגדולה ביותר בעולם המצויה בטבע באי גינאה החדשה. היא קיבלה את השם ע"ש המלכה ויקטוריה. אורכה של יונה גדולה זו 73-75 ס"מ, אורך כנף ממפרק עד קצה הנוצה 36-39 ס"מ ומשקלה עד 3.5 ק"ג. היא בעלת ראש וגוף כחולים, פס שחור על העיניים האדומות, ציצה גדולה בצבע תכלת על הראש, מקור קטן וחזה ענקי בצבע סגול. הכנפיים כחולות ובשוליים לבנות-שחורות וגם סגולות. הרגליים אדומות ומוצקות. יונה זו מותאמת להליכה על הקרקע והיא מצויה רוב זמנה על קרקעית היערות של גינאה. היא ניזונה בעיקר מפירות ומפרחים ביער ומגוונת בזרעים ובחסרי חוליות. היא מעופפת לעיתים רחוקות. היונה מצויה בגני חיות רבים בעולם ובישראל מצויה בגן החיות התנ"כי. מדיה וקבצים בנושא יונת כתר ויקטוריה בוויקישיתוף יונת כתר ויקטוריה, באתר ITIS (באנגלית) יונת כתר ויקטוריה, באתר NCBI (באנגלית) יונת כתר ויקטוריה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) יונת כתר ויקטוריה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) יונת כתר ויקטוריה, באתר GBIF (באנגלית) יונת כתר ויקטוריה באתר הרשימה האדומה של IUCN
מרמוסט ג'ופרי

מרמוסט ג'ופרי או מרמוסט לבן-ראש (שם מדעי: Callithrix geoffroyi) הוא מין של פרימט קטן מסוג מרמוסט שבמשפחת המרמוסטיים. הקוף אנדמי ליערות הגשם של דרום-מזרח ברזיל בסמוך לאוקיינוס האטלנטי. אורכו נע בין 20–29 ס"מ ומשקלו 20–350 גרם. הוא בעל פרווה אפורה-כהה עם ראש לבן ופנים ורודות, ציצות אוזניים ארוכות שחורות וזנב מפוספס באפור שחור. הקוף מצוי רוב זמנו בין העצים ונע בחבורות קטנות ביער. הקוף ניזון בעיקר מפירות וחרקים קטנים הנמצאים על עלים. הוא עצמו מאוים מעופות דורסים, נחשים גדולים, אוצלוט או טאירה - סמור היער. המרמוסט מוחזק במספר גני חיות ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא מרמוסט ג'ופרי בוויקישיתוף מרמוסט ג'ופרי, באתר ITIS (באנגלית) מרמוסט ג'ופרי, באתר NCBI (באנגלית) מרמוסט ג'ופרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מרמוסט ג'ופרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מרמוסט ג'ופרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מרמוסט ג'ופרי, באתר GBIF (באנגלית) מרמוסט ג'ופרי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קזרקה חלודית

קזרקה חלודית או טדורנה חלודית או רק קָזַרְקָה (שם מדעי: Tadorna ferruginea) הוא מין עוף מים ממשפחת הברווזיים. אורכה של הקזרקה החלודית 58-70 ס"מ, מוטת כנפיה 110-135 ס"מ ומשקלה 1-1.6 ק"ג. היא בעלת נוצות בצבע הקינמון וכנפיים בגוונים ירוקים, לבנים, כחולים ושחורים. הראש והצוואר בהירים והעיניים והמקור שחורים ועדינים. הזנב שחור. הזכר והנקבה דומים. ברווז זה מצוי ברחבי מרכז אסיה ודרום אסיה, צפון אפריקה עד לאתיופיה ודרום אירופה. הוא נמצא גם במזרח אמריקה הצפונית. בישראל הוא חורף נדיר. הוא שוחה בנהרות, ביצות, בריכות ואגמים, אך הוא אינו מיטיב לצלול. הוא גם רועה ביבשה ואוכל עשבים צעירים. לפעמים הוא נמצא במים מליחים ובחופי ים, וגם באגמים הרריים מעל גובה 5,000 מטר. תזונתה של הקזרקה החלודית כוללת בעיקר עשבים ודגנים וכן שורשים רכיכות, חרקים ואצות. מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש. קזרקה חלודית מעופפת בהודו Museum specimen מדיה וקבצים בנושא קזרקה חלודית בוויקישיתוף קזרקה חלודית, באתר ITIS (באנגלית) קזרקה חלודית, באתר NCBI (באנגלית) קזרקה חלודית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קזרקה חלודית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קזרקה חלודית, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) קזרקה חלודית, באתר GBIF (באנגלית) קזרקה חלודית באתר הרשימה האדומה של IUCN
יסעור מצוי

יסעור מצוי או יסעור ים תיכוני (שם מדעי: Puffinus yelkouan) הוא עוף ים השייך למשפחת היסעוריים. הוא דומה מאוד למין יסעור אטלנטי. אורכו של היסעור 30–38 ס"מ, מוטת כנפיו 76–89 ס"מ. משקלו הממוצע 190 גרם אולם משקלו משתנה לפי העונה. הוא בעל נוצות אפורות-סגולות עם עין גדולה לבנה ומקור צהוב בעל בליטה המסננת מי מלח. בניגוד לרוב העופות היסעור מסוגל להריח ממרחקים הוא דואה על הרוחות של הים הפתוח ולא נוחת במשך חודשים רבים. הוא מסוגל לשחות ולצלול לעומק של כמה מטרים מתחת למים. היסעורים ניזונים מדגים ומדיונונים שעולים על פני המים. היסעור נוחת ומקנן על צוקים שונים לחופי הים התיכון ולעיתים גם לחופי האוקיינוס האטלנטי. היסעור חולף שכיח בישראל אך חורף נדיר. מדיה וקבצים בנושא יסעור מצוי בוויקישיתוף יסעור מצוי, באתר ITIS (באנגלית) יסעור מצוי, באתר NCBI (באנגלית) יסעור מצוי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) יסעור מצוי, באתר GBIF (באנגלית) יסעור מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN יסעור מצוי, באתר הצפרות הישראלי
יוסף יהושע קאריו

הרב יוסף יהושעקאריו (1807–1883) היה איש ציבור ירושלמי, נשיא ועד העדה הספרדית בירושלים ואב בית הדין של העדה בעיר. נולד בירושלים בשנת 1807 (ה'תקס"ז) לרב דוד אברהם קאריו. במשך תקופה התגורר בחברון, ולאחר מכן עבר להתגורר בירושלים. בפעילותו הציבורית נמנה עם עסקני וראשי ועד העדה הספרדית בירושלים, ושימש כנשיא הוועד. כן שימש כאב בית הדין של העדה, כשלצידו כיהנו הרבנים יוסף רפאל עוזיאל וחיים נסים ברוך. בחודש אב ה'תר"ם נבחר לעמוד בראש הוועד הגשמי של העדה הספרדית, ולצידו הועמד הרב יעקב שאול אלישר בראש הוועד הרוחני. חתום על הסכמה למינוי של הרב יונה משה נבון למשרת הראשון לציון. הלך לעולמו ב-12 בספטמבר 1883 (י' באלול ה'תרמ"ג). למעט בת אחת, שיכל את בניו ובנותיו בחייו. נכדתו בת שבע נישאה לרב אברהם עזריאל. נינו היה משה עזריאל, ובן נינו יוסף עזריאל. בני יוסף - יצא לאור על ידי הרב אברהם עזריאל בירושלים, ה'תר"ן, והודפס גם בסוף חלק ב' של הספר "כפי אהרון", ירושלים ה'תרמ"ו וה'תר"ץ משה דוד גאון, "יוסף יהושע קאריו", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 603–604, באתר היברובוקס כרטיס הקבר של הרב יוסף יהושע קאריו, באתר הר הזיתים יוסף יהושע קאריו, בני יוסף, באתר היברובוקס לעיתים "יאושע"
המקלט לפראים בהודו

המקלט לפראים הודים הידוע גם בשם שמורת הפראים ההודים ממוקם במדבר הקטן של קוץ' במדינת גוג'ראט בהודו. שטח השמורה הוא 4,954 קמ"ר, והיא שמורת חיות הבר הגדולה ביותר בהודו.  המקלט הוקם בשנת 1972 תחת חוק ההגנה על חיות הבר של 1972. המקלט הוא אחד המקומות האחרונים על פני כדור הארץ שבו נמצאות אוכלוסיות של הפרא ההודי. המדבר של קוץ' הוא מדבר מלח. במהלך המונסון, מתרחשות הצפות במדבר לתקופה של כחודש ויש בו 74 גבעות או "איים" מקומיים, הנקראים "באטס" (bets). בגבעות אלה יש דשא שמספק מזון לאוכלוסייה של כ-2,100 בעלי חיים.  המקלט הוא בית גידול למינים רבים של בעלי חיים. לפי הנתונים שאונסק"ו מראים, המקלט הפך לבית גידול של: 93 מינים של חסרי חוליות 25 מינים של זואופלנקטון  מין אחד של תולעת טבעתית 4 מינים של סרטנאים 24 מינים של חרקים  12 מינים של רכיכות  27 מינים של עכבישאים  4 מינים של דו-חיים 29 מינים של זוחלים - 2 מינים של צבים  14 מינים של לטאות  12 מינים של נחשים  מין אחד של תנין  Metapenaeus kutchensis - שהוא מין של Metapenaeus 70,000-75,000 קיני עופות 9 סוגי יונקים שכוללים 33 מינים/תת-מינים - כולל אוכלוסיית העולם האחרונה של הפרא ההודי האיום העיקרי הניצב בפני המקלט הוא בריכות אידוי המלח באזור, שמספקות 25% מאספקת המלח של הודו. השמורה מועמדת על ידי מחלקת היער להיות עתודה ביוספרית בזכות אזורי המערכות האקולוגיות היבשתיות והימיות ברחבי העולם שמוכרות בכל העולם במסגרת אחת התוכניות של אונסק"ו, האדם והביוספירה. שתתמקד בשימור המגוון הביולוגי, מחקר, פיקוח ותמיכה בפיתוח בר קיימא. מדיה וקבצים בנושא המקלט לפראים בהודו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המקלט לפראים בהודו
מונטה קרלו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונטה קרלו – רובע בנסיכות מונקו אלגוריתם מונטה קרלו שיטת מונטה קרלו מונטה קרלו (סרט, 2011) – סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2011 שברולט מונטה קרלו – היא מכונית סלון בתצורת קופה, אשר יוצרה על ידי חטיבת שברולט בקונצרן הרכב ג'נרל מוטורס האמריקאי בין השנים 1970–1988 ו-1995–2007
המדבר הקטן של קוץ'

המדבר הקטן של קוץ' שנקרא גם הראן/רן הקטן של קוץ', הוא מדבר מלח הממוקם ליד המדבר הגדול של קוץ' שבמחוז קוץ', גוג'ראט, הודו. המקלט לפראים שבמדבר הקטן מפורסם כמקלט האחרון בעולם לפראים הודים עבור שימור תת-המין. למרות הנוף היבש האזור הוא בעל מגוון עשיר של בתי גידול חשובים מבחינה אקולוגית עבור חיות בר כמו עופות נודדים מקומיים או עופות מקומיים. זה גם בית גידול למיני יונקים ייחודים כמו: פרא הודי, זאב הודי, שועל המדבר (Vulpes vulpes pusilla) והנילגאי. השמורה מועמדת על ידי מחלקת היער להיות עתודה ביוספרית בזכות אזורי המערכות האקולוגיות היבשתיות והימיות ברחבי העולם שמוכרות בכל העולם במסגרת אחת התוכניות של אונסק"ו, האדם והביוספירה. שתתמקד בשימור המגוון הביולוגי, מחקר, פיקוח ותמיכה בפיתוח בר קיימא.  ישנה פעילות מסחרית מסורתית של איסוף מלח באזור שבו מחלקת היער של גוג'ראט רוצה להרתיע מהעבודה במקום משום שהיא נחשבת לאיום על הסביבה, על חיות הבר ומינים הנמצאים בסכנת הכחדה. שלבי איסוף המלח כוללים את בריכות אידוי המלח שפוגעות ומסכנות את הסביבה. האזור משמש גם לאיסוף חסילונים, שמסחר זה רווחי יותר מבריכות אידוי המלח, וגם למסחר הזה מחלקת היער מתנגדת. מהעיר בהוג' יש מגוון עשיר של בתי גידול ושל בעלי חיים, בכמה אזורים. מערב המדבר הקטן של קוץ', 1896 מזרח המדבר הקטן של קוץ', 1896 עדר פראים הודים אספת מלח בשנת 1891