אוגוסטוס פרנץ'

אוגוסטוס צ'פלין פרנץ' (באנגלית: Augustus Chaflin French;‏ 2 באוגוסט 1808 – 4 בספטמבר 1864) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אילינוי התשיעי בשנים 1846–1853. הוא זכור בעיקר בשל מדיניותו הכלכלית, שהובילה לחיסול החוב המדינתי עד לתום תקופת ממשלו, ובשל העובדה שבתקופת כהונתו לא התרחשו שערוריות. אוגוסטוס פרנץ' נולד בעיירה היל שבמחוז מרימק, ניו המפשייר, כבנם של יוניס (לבית דיקרסון) וג'וזף פרנץ'. אביו נפטר כאשר הוא היה ילד, והוא נאבק כדי לרכוש את לימודיו, ולבסוף עזב את לימודיו בדארטמות' קולג' בשל אי יכולת לממנם. הוא המשיך ללמוד באופן עצמאי, וב-1823 התקבל ללשכת עורכי הדין. לאחר מכן הוא עבר לעיר אלביון שבמחוז אדוארדס, אילינוי, אך עד מהרה מהרה הוא עבר לאדגר קורטהאוס (ששמה שונה לאחר מכן לפריז), במחוז אדגר שאז הוקם, שם הוא הפעיל משרד עורכי דין מצליח. עם מותה של אמו, הוא לקח על עצמו את האחריות על אחיו ואחיותיו הצעירים. ב-1837 נכנס פרנץ' לפוליטיקה. בתחילה הוא כיהן תקופת כהונת אחת בבית המחוקקים של אילינוי. לאחר מכן הוא שימש כגובה כספי מכירת הקרקעות הממשלתיות הפדרליות בכפר פלסטיין, אילינוי, שם הוא בנה את ביתו. בבחירות לנשיאות של 1844 הוא היה חבר בחבר האלקטורים והצביע עבור ג'יימס פולק שניצח בבחירות. הוא זכה לאהדה בחוגים הפוליטיים של אילינוי בשל תמיכתו במלחמת ארצות הברית-מקסיקו. ב-1846 נבחר פרנץ' כמועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל אילינוי, וניצח בבחירות הכלליות. ב-9 בדצמבר אותה שנה הוא הושבע כמושל אילינוי התשיעי. מיד עם השבעתו לתפקיד החל פרנץ' לפעול לחיסול החוב המדינתי של אילינוי, גישה שאפיינה אותו במשך כל תקופת כהונתו בתפקיד. בפברואר 1846 הוא ראה רבים מהמורמונים באילינוי עוזבים את המדינה לאחר שכתב הזכויות שלהם בעיר נואוו בוטל שנה קודם לכן. שני אירועים משמעותיים לצמיחתה של שיקגו התרחשו במהלך כהונתו של פרנץ' כמושל: הושלמה כריית תעלת אילינוי ומישיגן, והחלה סלילת מסילת הברזל גאלנה ושיקגו. התעלה קישרה את נהר אילינוי (ולפיכך את נהר המיסיסיפי) עם הימות הגדולות, בעוד שמסילת הברזל קישרה את שיקגו עם אזור המכרות בגאלנה, וסלילתה הושלמה ב-1853. ב-1848 התקבלה חוקה חדשה לאילינוי, ובין השינויים שנקבעו בה בהשוואה לחוקת אילינוי הראשונה מ-1818 היו סעיפים שנגעו לבחירות מושל המדינה ומשך כהונתו. מבין אלה נקבע שינוי במועד כהונת המושל ולפיכך קוצרה תקופת כהונתו הראשונה של פרנץ' באופן חד פעמי לשנתיים. פרנץ' נבחר פה אחד על ידי מפלגתו כמועמד לכהונה שנייה כמושל וניצח בקלות בבחירות הכלליות. הוא המשיך במאמציו לצמצום החוב המדינתי, ועד לתום כהונתו ב-1853 חוסל החוב לחלוטין. לאחר תום כהונתו כמושל, המשיך פרנץ' בשירותו הציבורי כנציב הבנקאות, תפקיד אליו הוא מונה על ידי יורשו, המושל ג'ואל אולדריץ' מטסון, ולאחר מכן הוא עבר לעיר לבנון שבמחוז סנט קלייר, שם הוא היה לפרופסור למשפטים בקולג' מק'קנדרי. ב-1858 הוא התמודד בבחירות למשרת המפקח הכללי על החינוך הציבורי מטעם סיעתו של סטיבן דאגלס במפלגתו, אך נוצח. הוא היה נציג לוועידת החוקה הבלתי מוצלחת של אילינוי ב-1862, שנודעה בשל עמדתה האנטי-מלחמתית במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. אוגוסטוס פרנץ' נפטר ב-4 בספטמבר 1864 בעיר לבנון. הוא נטמן בבית הקברות קולג' היל שבעיר. Robert P. Howard, rev. by Peggy Boyer Long and Mike Lawrence, Mostly Good and Competent Men, 2nd Edition (University of Illinois Press and Illinois State historical Society 1988, pp. 91-97. מדיה וקבצים בנושא אוגוסטוס פרנץ' בוויקישיתוף אוגוסטוס פרנץ' באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) אוגוסטוס פרנץ' באנציקלופדיה ההיסטורית של אילינוי (באנגלית) אוגוסטוס פרנץ' באתר The Political Graveyard (באנגלית) אוגוסטוס פרנץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית) אוגוסטוס פרנץ', באתר Find a Grave