laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לילי

לילי (באנגלית: Lili) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1953. התסריט מבוסס על סיפור קצר מאת פול גאליקו בשם "האיש ששנא אנשים". בעקבות הצלחת הסרט הרחיב גאליקו את הסיפור הקצר לרומן בשם "אהבת שבע הבובות". ב-1961 הופק מחזמר המבוסס על תסריט זה בשם "קרנבל". תמצית הסרט היא על יחסים רגשיים בין נערה תמימה (לסלי קארון) לבובנאי (מל פרר) המובעים בתיווך של ארבע בובות. הסרט זכה בפרס אוסקר למוזיקה הטובה ביותר בקטגוריה של סרט דרמטי או קומי. כן היה מועמד לאוסקר בקטגוריה הבמאי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר (לסלי קארון), הצילום הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר והעיצוב האמנותי הטוב ביותר. השיר "היי לילי היי לו" הפך ללהיט בקולותיהם של לסלי קארון ומל פרר. בישראל נכתבו לו מילים עבריות על ידי מרים תמיר והוא נקרא "לילי בת הגליל". גם חיים קינן כתב מילים לשיר הזה. לילי, נערה יתומה בת 16 מגיעה מעיירה קטנה לעיר הגדולה פריז וכל רכושה נמצא במזוודה. היא מחפשת כתובת של חבר של אביה המנוח כדי שייתן לה עבודה אך מסתבר לה שהוא נפטר. היא ממשיכה לשוטט ונכנסת לחנות. החנווני מוכן לקבלה לעבודה אך מתחיל להטרידה מינית היא בורחת ממנו וברגע המתאים נכנס לחנות בחור יפה המציג את עצמו בתור מארק הקוסם (ז'אן-פייר אומון). לילי יוצאת לרחוב והולכת בעקבות מארק וחבריו ביניהם הבובנאי פול ברטאלט, מגיעה אתם ללהקת הקרנבל ומבקשת עבודה. היא מתקבלת לעבודה כמלצרית אך מפוטרת תוך זמן קצר כי היא מתבוננת כל הזמן בקסמי המופע של מארק עם העוזרת הסקסית שלו רוזלי (ז'ה ז'ה גאבור), במקום לבצע את תפקידה כמלצרית. בייאושה היא מתחילה לעלות על סולם במטרה להתאבד. לפתע היא שומעת שהבובות קוראות לה. היא מתחילה בשיחה עם ארבעתן:"גולו" הענק הפחדן, "מרגריטה" הבלרינה, "רינאלדו" השועל הערמומי ו"ראש גזר" החצוף. הבובות מעודדות אותה והיא שרה איתן את "היי לילי היי לו". חברי הלהקה נאספים סביבה, נהנים מהשיחה ומחליטים לשבץ את לילי והבובות בהופעה. לילי בינתיים מתאהבת במארק אך הוא מודיע לה כי הוא מתכוון לשאת את מרגריטה ולעזוב את הלהקה. לילי מחליטה גם היא לעזוב את הלהקה. פול היה רקדן מפורסם בעבר אך נפצע במלחמת העולם השנייה ונותר צולע לפיכך הוא ממורמר ומתקשה להביע רגשות. הוא מאוהב בלילי ובאמצעות הבובות מנסה לשכנע אותה לא לעזוב אך לשווא. שני אמרגנים ידועים מתרשמים מהופעותיה של לילי והבובות ומציעים לפול חוזה הופעות אך לילי עוזבת. בדרכה היא מדמיינית שהבובות הולכות אתה ומתחילה לרקוד אתן עד שלפתע היא רואה בדמיונה את פול המחבק אותה ומתרחק ממנה. היא מבינה שמקומה בלהקה עם פול, רצה בחזרה ונופלת לזרועותיו. הם מתנשקים והבובות מוחאות כפיים. מדיה וקבצים בנושא לילי בוויקישיתוף "לילי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לילי", באתר נטפליקס "לילי", באתר AllMovie (באנגלית) "לילי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לילי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דני קרמן - אהבת שבע הבובות(הקישור אינו פעיל) לילי בת הגליל - בביצוע מקהלת הילדים ע"ש צדיקוב, באתר יוטיוב ששי קשת שר "היי לילי היי לו", מילים - חיים קינן, באתר יוטיוב לילי (לסלי קארון) שרה "היי לילי היי לו" עם הבובות, באתר יוטיוב קדימון לסרט לילי, באתר יוטיוב לילי בת הגליל
אוטופיה (משחק וידאו)

אוטופיה (אנגלית: Utopia) הוא משחק וידאו אסטרטגי שפותח בשנת 1981 על ידי דון גלוו (Don Daglow). אוטופיה היה מהמשחקים הראשונים של סימולציות ניהול ובנייה ו- God game אשר עליהם התבסס הג'אנר של משחקי אסטרטגיה בזמן אמת. ביולי 2010 המשחק שווק מחדש בחדר המשחקים של מיקרוסופט (Microsoft's Game Room) עבור קונסולות Xbox 360 ולGames for Windows Live. אוטופיה הוא משחק לשני שחקנים, שבו כל אחד מהם שולט באחד משני האיים של המשחק. אין בו אפשרות לשחקן של אינטליגנציה מלאכותית, אבל שחקן יחיד יכול לשחק כדי להשיג ניקוד גבוהה תוך התעלמות מהאי השני. בתחילת המשחק השחקנים יכולים להחליט מה האורך של כל תור (60 שניות הן ברירת המחדל), ולמשך כמה תורות יהיה המשחק (15 תורות כברירת מחדל). המנצח הוא השחקן עם מרבית הנקודות בתום המשחק. כל שחקן שולט באי שלו ומשתמש בלחצנים כדי להזיז את הסמן על גבי המסך. שני השחקנים משתמשים במטילי זהב כדי לבנות בנינים שונים (בתים, בתי ספר, מפעלים, בתי חולים ומבצרים) על האיים שלהם, לבנות סירות מסוגים שונים או לממן פעילות של מורדים באי של היריב. ככל שהאוכלוסייה של כל אי גדלה, השליט אחראי לשיכון אנשיו, האכלתם ושמירה על מצב הרוח שלהם כדי להימנע ממרידות אשר מורידות מהניקוד של השחקן ועלולות להרוס מבנים. ההכנסה נוצרת כאשר עננים רנדומליים עוברים מעל השדות של השחקן, כאשר סירות דיג תופסות דגים ובסוף של כל תור בהתאם לתוצרת של השחקן. רוב התורות כוללים בנייה של בניינים ותמרון של סירות הדייג. השחקן יכול גם לנסות להטביע את הסירות של היריב. האלוגריתם של המשחק יוצר את הפעילות של מזג האוויר, הדגים וספינות הפירטים. GameSpy כללה את אוטופיה בהיכל התהילה שלה בשנת 2004. Gamespot כללו את אוטופיה בסדרה Unsung Heroes.  The Art of Video Games: "Utopia" Exhibition Video סרטון הסבר על יצירת המשחק אוטופיה (באנגלית) Game #047: Utopia (Intellivision - 1982) הדגמה של המשחק (באנגלית) "UTOPIA Cartridge Instructions". Intellivision Productions, Inc. אורכב מ-המקור ב-2013-11-09. נבדק ב-2014-10-30. GameSpy Hall of Fame Article on Utopia Baker, T. Byrl, Unsung Heroes: Ground Breaking Games – Utopia, GameSpot, ארכיון מ-2010-07-07, נבדק ב-2014-10-30
ריצ'רד ריץ'

ריצ'רד ריץ, ברון ריץ' הראשון מליז (באנגלית: Richard Rich, 1st Baron Rich of Leez; ‏ 1496/7 – 12 ביוני 1567) היה לורד צ'נסלור בימי מלכותו של אדוארד השישי, מלך אנגליה בין 1547 לינואר 1552. לפני כן כיהן כתובע הכללי במשטרו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. תחת הנרי השמיני ואדוארד השישי עסק ברדיפתם של קתולים והביא להרשעתו בדין של תומאס מור, בתקופת שלטונה של מרי הראשונה, מלכת אנגליה פעל להשלטת הקתוליות ולאחר מכן כיהן גם בממשלה של יריבתה המושבעת, אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. מוצאו אינו ודאי ומעט ידוע על שנות חייו הראשונות, ייתכן שהיה מצאצאיו של ריצ'רד ריץ' שהיה השריף של לונדון ב-1441. הוא למד באוניברסיטת קיימברידג' וב-1516 התקבל כפרקליט למידל טמפל. ב-1528 פנה לקרדינל תומאס וולזי בבקשת משרה אצלו. ב-1529 סייע לו תומאס אודלי להיבחר לפרלמנט. ב-1533 זכה בתואר אבירות ומונה לכהונת הפרטליט הכללי (Solicitor General) במשרד התובע הכללי של הממלכה. בתפקידו זה פעל תחת הנחייתו של תומאס קרומוול בהוצאה לפועל של פירוק המנזרים באנגליה. כממונה על הרשות שקיבלה את ניהול נכסי המנזרים, חלש ריץ' על הון רב ונטל לעצמו מספר אחוזות באזור אסקס. ב-1536 כיהן גם כיושב ראש בית הנבחרים הבריטי. בימי שלטונו של הנרי השמיני נטל ריץ' חלק בהרשעתם של תומאס מור והבישוף ג'ון פישר בבגידה, בהפלתו של איש-חסדו לשעבר, תומאס קרומוול, ברדיפת הבישוף סטיבן גרדינר (עמו שיתף פעולה לפני כן בניהול ציד מכשפות) וביחס הנוקשה שננקט נגד הנסיכה מרי, בתה של קתרין מאראגון. לאחר מותו של הנרי היה ריץ' מבצע הצוואה שלו, בה נכללה גם העלאתו לדרגת ברון, יחד עם אחוזות רבות שעברו לשליטתו, כך נוסדה ברונות ריץ', אחת החזקות בבריטניה עד המאה ה-18. בימי מלכותו הקצרים של אדוארד השישי, בנו הנער של הנרי השמיני, כיהן ריץ' כלורד צ'נסלור. על אף היחס הנוקשה שגילה נגד הכנסייה הקתולית בימי הנרי השמיני, הפגין ריץ' עם עלייתה של מרי לכס השלטון דבקות בקתוליות והשיב את הקתוליות להיות הדת השלטת באקסטר. באופן נדיר צלח ריץ' את תהפוכות השלטון והדת פעם נוספת והיה חבר המועצה המלכותית של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. ריץ' נישא לאליזבת ג'נקס (Elizabeth Jenks, or Gynkes) ויחד היו להם אחד-עשר ילדים. זאת בנוסף לארבעה ילדים נוספים ידועים שהיו לריץ' מחוץ לנישואין. בסרט אדם לכל עת מ-1966 מגולמת דמותו על ידי השחקן ג'ון הארט בסדרה שושלת טיודור מגולמת דמותו על ידי רוד האלט ריץ' מופיע כדמות בסדרת ספרי וולף הול מאת הילרי מנטל, ובסדרת ה-BBC לפיהם מגלם אותו השחקן בריאן דיק מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד ריץ' בוויקישיתוף מאמר ביוגרפי באנציקלופדיית האנתולוגיה לספרות אנגלית הפרק אודותיו בספר היסטוריה בריטית הנבל המניפולטיבי הלא-מפורסם של אנגליה הטיודורית ריצ'רד ריץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ריצ'רד ריץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נהור

באנטומיה וביולוגיה, נְהוֹר הוא החלל הפנימי של מבנה צינורי, כגון כלי דם או מעי. במובנו המורחב, נהור הוא החלל הפנימי של אברונים ושל מבנים תוך-תאיים כמו הרשתית התוך-פלזמית. ישנן גישות טיפוליות זעיר-פולשניות הפועלות בתוך הנהור או מן הנהור החוצה. דוגמה לכך היא אנגיופלסטיה, שבה באמצעות צנתור נכנסים אל כלי הדם מנקודה מרוחקת, מרחיבים אותו על ידי ניפוח בלון ומניחים תומכן בתוך הנהור. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד ולצר

דוד ולצר (נולד ב-1953) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כשגריר ישראל באיחוד האירופי, כראש המרכז למחקר מדיני במשרד החוץ וכשגריר ישראל בדנמרק. ולצר בעל תואר ראשון בכלכלה ולימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה. הצטרף למשרד החוץ ב-1983. הוא שימש מזכיר שני בשגרירות ישראל בניירובי שבקניה. בשנת 1988 מונה למזכיר ראשון בשגרירות ישראל באוטווה שבקנדה. בשנים 1991 עד 1994 עבד במרכז למחקר מדיני במשרד החוץ. ב-1994 מונה לסגן השגריר בבון שבגרמניה. בשנת 2000 מונה לראש המחלקה לנושאי האומות המאוחדות במשרד. בשנים 2004 עד 2008 כיהן כשגריר ישראל בדנמרק. לאחר מכן שימש כמתאם נושא פינוי החלק הצפוני של הכפר ע'ג'ר. בינואר 2010 מונה לראש המרכז למחקר מדיני. ב-2012 מונה לשגריר ישראל באיחוד האירופי ובנאט"ו וכיהן בתפקיד עד 2016. Why is the EU stigmatizing Israel?, פוליטיקו, 23 באוקטובר 2015
אנדרה דיומא

אנדרה דיומא (בצרפתית: André Dumas; ‏7 בדצמבר 1918, מונטובן (Montauban) שבדרום צרפת‏ – 23 ביוני 1996, לה רוש-סור-יון) היה כומר צרפתי, מרצה לפילוסופיה בפקולטה הפרוטסטנטית לתאולוגיה בפריז (אנ') וחסיד אומות העולם. אביו של דיומא, שהיה רופא צבאי, נהרג בשבועות האחרונים של מלחמת העולם הראשונה. דיומא היה סטודנט צעיר לתאולוגיה. הוא למד בפריז ובמונפלייה, כתב מחקרים רבים בתחום והתמחה בכתביו של התאולוג דיטריך בונהופר. כמו כן הושפע רבות מכתביו של התאולוג הפרוטסטנטי השווייצרי קרל בארת (אנ'), אצלו למד בבזל. דיומא היה פעיל בארגון הפרוטסטנטי Cimade - ארגון סיוע לזרים בצרפת. בתקופת מלחמת העולם השנייה וגם לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה המשיך דיומא את לימודי התאולוגיה. במקביל המשיך את פעילותו ב-Cimade. הוא סייע ליהודים שנכלאו במחנה הריכוז ריווזאלט שבדרום צרפת לברוח לשווייץ וכן סיפק להם מסמכים מזויפים לשם הסתרת יהדותם. דיומא הקים קבוצת צופים עבור בני נוער שהיו כלואים במחנה וכך עודד את רוחם. אחד מהיהודים הכלואים במחנה אף שוחרר הודות להתערבותו של דיומא, שהעיד למענו ואף סיפק לו מסמכי זהות מזויפים. משנת 1949 היה דיומא כומר בקהילה פרוטסטנטית בפו וכומר אוניברסיטאי בשטרסבורג. בין השנים 1961–1984 היה דיומא מורה לאתיקה במחלקה לפילוסופיה בפקולטה הפרוטסטנטית לתאולוגיה בפריז, בה היה גם הדיקן בין השנים 1973–1975. בשנת 1994 הוכר דיומא על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. על אנדרה דיומא, באתר יד ושם (באנגלית) ריבסאלט - אחד ממחנות הריכוז בצרפת. באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונסרבטוריון קריית אונו

קונסרבטוריון קריית אונו (בשמו הרשמי: הקונסרבטוריון ע"ש אהרון אלקלעי בקריית אונו) הוא קונסרבטוריון בקריית אונו. הוא נוסד בשנת 1962 כבית ספר מקצועי למוזיקה, להוראת מקצועות הנגינה ותורת המוזיקה, על ידי מנהלו דאז אהרון אלקלעי. כיום, מנהל את הקונסרבטוריון בר ערמון, המנהל המוזיקלי והמנצח שלו הוא גיא פדר ויו"ר הוועד המנהל הוא רפי קרצ'מר. הקונסרבטוריון משמש כבית ספר מוזיקלי רב תרבותי לילדים, בני נוער ומבוגרים. נוסף ללימודי כלי הנגינה, תלמידי הקונסרבטוריון נוטלים חלק פעיל במגוון עשיר של פעילויות מוזיקליות, ביניהן: תזמורות כלי נשיפה, תזמורות כלי קשת, הרכבי כלי מתכת, הרכבי כלי נשיפה מעץ, תזמורת ביג-בנד, הרכבי סקסופונים, הרכבים קאמריים שונים, סדנאות אומן, ימים פתוחים, קונצרטים, שיעורי תאוריה ותורת המוזיקה. תזמורת הנוער הייצוגית של קונסרבטוריון קריית אונו מונה כ-40 נגנים ובמשך שנים רבות הופיעה באירועים מרכזיים וממלכתיים בישראל ומחוצה לה וזכתה בפרסים רבים בתחרויות בינלאומיות. בין היתר, זכתה להופיע בבית הלבן. בתום תקופת הלימודים (כיתה י"ב) יכולים התלמידים לגשת לרסיטל בגרות בהיקף של 5 יחידות. בין בוגרי המוסד נמנים נגנים בתזמורות מקצועיות, סולנים, תזמורת צה"ל ואנשי אקדמיה. תזמורת הבוגרים, נוסדה ב-1979 על ידי אלקלעי ועל ידי נגנים בוגרי תזמורת הנוער. היא מופיעה מדי שנה בעיר ומחוץ לה וקיימה סיורים בחו"ל (בולגריה, איטליה וגרמניה). שמואל הרשקו - נגן טובה ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית דפנה לוי מדיה וקבצים בנושא קונסרבטוריון קריית אונו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קונסרבטוריון קריית אונו קונסרבטוריון קריית אונו, ברשת החברתית פייסבוק אבישג בדש-זברו, קרית אונו חגגה את צעדת האביב, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 12 במאי 2009 קונצרט קונכייה 2012‏ Radio Station Of קונצרט-קונכייה-2014-קונסרבטוריון-קרית-אונו (אורכב 22.12.2015 בארכיון Wayback Machine) מרב יודילוביץ', הלך לעולמו מנצח התזמורות אהרון אלקלעי, באתר ynet, 14 בפברואר 2006 עמותה לחינוך מוסיקלי בקרית אונו (ע"ר) - בעלי תפקידים, באתר www.guidestar.org.il קוראים כותבים - התנאים בהם פועלת תזמורת הנוער בק. אונו, מעריב, 29 ביולי 1980 תזמורת הנוער של קונסרבטוריון קריית אונו "בתרועה לישראל" על בימת musikverein, באתר TheMarker‏, 18 ביולי 2013 חברי התזמורת - שמואל הרשקו - טובה
רוסטוב על הדון (צוללת)

רוסטוב על הדון (Б-237) (ברוסית: Б-237: ‏"Ростов-на-Дону") הוא שמה של צוללת מתוצרת הפדרציה הרוסית מסדרת "ורשוויאנקה" (סדרת קילו, על פי קוד דיווח נאט"ו). מפקד הצוללת הוא אנדריי אדמסקי. הצוללת משרתת את צי הצוללות של צי הים השחור של הצי הרוסי. הסדרה נקראת על שם העיר רוסטוב על הדון. בניית הצוללת החלה בנובמבר 2011 במספנות סנט פטרבורג תחת המספר 01671. ביוני 2014 הצוללת הורדה למים ובדצמבר 2014 נמסרה לידי הצי הרוסי לאחר שעברה בהצלחה ניסויי צלילה ובחינת ביצועים. הצוללת הועברה לשירות בבסיס הצי בנובורוסייסק. במלחמת אוקראינה–רוסיה הצוללת נפגעה בהתקפה אוקראינית על נמל הצי בסבסטופול, ב-13 בספטמבר 2023. בינואר 2015 הצוללת הועברה להכנות לקראת העברתה לשירות בצי הצפוני ובמאי 2015 הועברה לקרונשטדט ולבסוף הגיעה לבסיס הצי בפוליארני שבקוטב הצפוני. באוקטובר 2015 נטלה חלק בתרגיל צבאי שבמסגרתו ביצעה ירי מוצלח של טילים בליסטיים ביניבשתיים בים ברנץ. באותו החודש הוחלט להשיב את הצוללת לשירות בצי הים השחור ונשלחה ליטול חלק במבצע הרוסי בסוריה. בדצמבר 2015 הצוללת שיגרה מאזור הים התיכון טילי שיוט מדגם "קליבר" אל שתי מטרות של המדינה האסלאמית. מדיה וקבצים בנושא רוסטוב על הדון בוויקישיתוף שי לוי Mako, הנשק היקר והקטלני ביותר בעולם, באתר TheMarker‏, 10 בדצמבר 2015
כיכר אנטין

כיכר אֶנטין היא רחבה הנמצאת בסמוך לשער 7 של אוניברסיטת תל אביב, ושקרויה על שם זוג הנדבנים היהודים אמריקאים סאלי ולסטר אנטין (Entin). הכיכר נמצאת בצידה המערבי של האוניברסיטה, ונבנתה על שטח האוניברסיטה אך מחוץ לגדר המקיפה אותה, וזאת על מנת לקשר בין האוניברסיטה לסביבתה וליצור אזור משותף שבו יוכל הציבור להשתתף בפעילות. הכיכר והמבנים שלצידה תוכננו על ידי האדריכל משה עצמון. הרחבה נמצאת ברחוב חיים לבנון, במקום המפגש שלו עם קצהו המזרחי של רחוב איינשטיין, ברמת אביב. בשונה ממרבית שעריה של האוניברסיטה, המאפשרים כניסה ויציאה ברגל וברכב, שער 7 מאפשר כניסה ויציאה רגלית בלבד, לאחר מעבר בכיכר. שער זה הוא הכניסה הקרובה ביותר לבניין רקנאטי (של הפקולטה לניהול), והוא מהווה כניסה נוחה גם לבניין בית הספר למוזיקה, לבניין גילמן (של הפקולטה למדעי הרוח), לבניין מקסיקו (של הפקולטה לאמנות), ולבניין הספרייה המרכזית ע"ש סוראסקי. הרעיון של כיכר אנטין להפגיש בין העיר לבין האוניברסיטה מתממש בייעודה להכיל פעילויות תרבות וחברה. היא מכילה טרסות מושבים לצפייה, רחבות לפעילויות שונות, קולונדה מוצללת למעבר הולכי הרגל, וקוביות בטון לנואמי רחוב. המרצפות מעוטרות בציטטות מהגותם ומחקרם של גדולי החוקרים בעולם ואנשי רוח רבים, בהם אריסטו, חיים נחמן ביאליק, אייזק ניוטון ואחרים. הרעיון של המפגש בין התרבות הממוסדת לבין תרבות הרחוב, שבוצע בהצלחה מרובה במוזיאון פומפידו שבפריז, קיבל כאן פרפרזה מוקטנת במפגש שבין הגלריה לאמנות, האקדמיה למוזיקה, והרחבה שלצידם. הכיכר נחנכה במאי 1992. באותה עת נולד לסאלי וללסטר אנטין נין ראשון. בצידה הדרום-מערבי של הכיכר ניטע עץ זית על שמו של הנין - ג'רד אנטין לנר. פרס רכטר לאדריכלות הוענק ב-1992 לאדריכל על תכנון הכיכר. בצידה הצפוני של הכיכר קיימת חזית מסחרית. הכניסה לחנויות אלה אינה כרוכה בכניסה לאוניברסיטה. לבניין מיטשל של אגודת הסטודנטים ולגלריה לאמנות האוניברסיטאית הסמוכה אליו, הנמצאים אף הם בשולי הרחבה, ניתן להגיע רק לאחר כניסה בשערי האוניברסיטה. אוניברסיטת תל אביב אינה מאפשרת פעילות פוליטית בתחומה, ועל כן פעילות שכזו וכן הפגנות של סטודנטים נעשות בכיכר (אף שגם לצורך זה נדרש אישור האוניברסיטה כי הכיכר נמצאת בשטחה). במהלך מאבק הסטודנטים להורדת שכר הלימוד ב-1998 הוקם בכיכר אוהל מחאה, בו נערכו 'שיעורים' אלטרנטיביים ומפגשים עם אנשי רוח. כיכר אנטין - מבט מלמעלה מדיה וקבצים בנושא כיכר אנטין בוויקישיתוף מרצפות כיכר אנטין באתר מכסי ביוב (ואחרים) האולטימטיבי (באנגלית)
אלומיניום יודי

אלומיניום יודי הוא תרכובת של אלומיניום ויוד שנוסחתה AlI3. החומר נוצר בתגובה של אלומיניום עם יוד: 2 A l + 3 I 2 → 2 A l I 3 {\displaystyle 2Al+3I_{2}\rightarrow 2AlI_{3}} או של אלומיניום עם חומצה יודית HI אלומיניום יודי הוא חומצת לואיס וסופח מים מהאוויר לקבלת הקסא הידראט (שש מולקולות מים ספוחות לכל אטום אלומיניום). המצב מוצק אלומיניום יודי הוא דימר - Al2I6 כגז המולקולה יכולה להמצא כמונומר שצורתו משולש מישורי בעל אורך קשר אלומיניום - חמצן של 0.245nm או כדימר בו אורך הקשר אלומיניום - יוד (לא מגשר) 0.246nm וקשר אלומיניום - יוד מגשר 0.267nm. אלומיניום יודי משמש כמגיב לשבירת כמה סוגים של קשרי פחמן-חמצן וחנקן-חמצן למשל באתרים ארילים (בהם קבוצת האתר מחברת טבעות ארומטיות). מדיה וקבצים בנושא אלומיניום יודי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כוס קולינס

כוס קולינס (באנגלית: Collins glass) היא כוס זכוכית שנפחה נע בין 300 ל-410 מיליליטרים. משמשת להגשת משקאות מעורבבים, במיוחד קוקטיילים של טום קולינס. המבנה שלה גלילי וצר יותר מכוס הייבול, מה שעוזר לשמור על המשקה מוגז לזמן רב יותר על ידי הקטנת שטח הפנים של המשקה. Webtender article on the collins glass Herbst, Sharon; Herbst, Ron (1998). The Ultimate A-to-Z Bar Guide. New York: Broadway Books. p. 8. ISBN 978-0-7679-0197-0. Kate Dingwall, The 7 Best Collins Glasses, liquor.com, ‏29 באפריל 2022 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסופר קאפ האוסטרי

הסופר קאפ האוסטרי (בגרמנית: ÖFB-Supercup) היה תחרות כדורגל שנערכה מדי שנה משנת 1986 עד שנת 2004 בין אלופת הבונדסליגה האוסטרית והזוכה בגביע האוסטרי. 19 מהדורות התקיימו במהלך ההיסטוריה הקצרה של התחרות. הערות: שם הקבוצה הזוכה מודגש. † זוכת הגביע האוסטרי בעונת 1992/1993, ואקר אינסברוק איבדה את רישיונה והיא הוחלפה על ידי, טירול אינסברוק, ממשיכת דרכה בעיר אינסברוק. ‡ אלופת הבונדסליגה בעונת 2001/2002 הייתה טירול אינסברוק, אולם רישיונה לעונת 2002/03 נשלל והיא הוחלפה על ידי שטורם גראץ, סגנית האלופה לעונת 2001/2002. הערות: † כל המועדונים שהתפרקו מהעיר אינסברוק, טירול. ואקר אינסברוק (1915-1999), סברובסקי טירול (1986-1992) וטירול אינסברוק (1993-2002). הם נחשבים להמשך של אחד את השני. ‡ חברת רד בול קנתה את המועדון ב-6 באפריל 2005, ומתגה אותו מחדש. לפני 2005 היה המועדון ידוע כאוסטריה זלצבורג ואחר כך קזינו זלצבורג. הם גם שינו את הצבעים מלבן-סגול לאדום-לבן. בעקבות כך מספר אוהדים של הקבוצה החליטו להקים מועדון חדש בשם אוסטריה זלצבורג. *אדמירה ואקר מדלינג הוקם לאחר המיזוג של אדמירה וינה ו-ואקר וינה בשנת 1971, תחת השם אדמירה ואקר וינה, וגם המיזוג עם "ו.פ.ב. מדלינג" בשנת 1997 והמיזוג עם "ס.ו. שוודורף" בשנת 2008. המועדון החדש משחק במדלינג. http://www.rsssf.com/tableso/oostsupcuphist.html
הואליאנצרטופס

הואליאנצרטופס (שם מדעי: Hualianceratops wucaiwanensis) הוא סוג של דינוזאור בתת-סדרה צרטופסים שחי במזרח אסיה ביורה עליון כ-160 מיליון שנה לפני זמננו. זהו אחד הצרטופסים הקדומים ביותר הידועים למדע. במובנים רבים, זוהי גרסה מוקדמת ומוקטנת ביותר של הטריצרטופס. פירוש שם הסוג הוא "פנים מקושטות בעלות קרניים", אף על פי שלא היה בעל קרניים: בסינית "הואא" = קישוטי/מקושטות, "ליאן" = פנים, ואילו הסיומת הלטינית "צרטופס" פירושה "פנים בעלות קרניים" הנוספת לרוב הדינוזאורים בתת-הסדרה צרטופסיה. פירוש שם המין הוא על שם המקום בו נתגלה. הואליאנצרטופס היה צרטופסי פרימיטיבי בגודל כלב. הוא ידוע ממאובנים הכוללים גולגולת חלקית ורגל אחורית. המאפיין הייחודי של הואליאנצרטופס הוא עצמות בעלות גבשושיות, תכונה שהתבטאה באופן אינטנסיבי בדינוזאור זה. הפלאונטולוגים משערים שמטרת הגבשושיות על העצמות הייתה להגן על כלי דם ושכנראה הואליאנצרטופס היה דינוזאור אגרסיבי שהרבה להילחם בבני מינו בקרבות על טריטוריה וזיווג. כמו כל הצרטופסים הוא היה בעל עצם מקור (Rostral) וניזון מצמחייה נמוכה. מאובניו של הואליאנצרטופס התגלו כבר ב-2002, באותה תצורה - הואליאן - שבסין, בה נתגלו מאובני יינלונג. בגלל שמאובני היינלונג היו שלמים יותר ורבים יותר, התעלמו הפלאונטולוגים מהמאובנים החלקיים מאוד של הואליאנצרטופס ואלה העלו אבק במחסני מכון בייג'ינג לפלאונטולוגיה ופלאואנתרופולוגיה. רק ב-2014 הם נבחנו מחדש, במסגרת עבודת הדוקטורט של פנגלו האן. בשיתוף ד"ר קתרין פורסטר, מומחית לצרטופסים מארצות הברית, הם חקרו את המאובנים ומצאו שמדובר בסוג טקסונומי חדש למדע הנבדל מספיק מיינלונג. בדצמבר 2015 פרסמו האן, פורסטר, קלארק ושו שינג מאמר מדעי המתאר את הואליאנצרטופס. מדיה וקבצים בנושא הואליאנצרטופס בוויקישיתוף Fenglu Han, Catherine A. Forster, James M. Clark and Xing Xu (2015). "A New Taxon of Basal Ceratopsian from China and the Early Evolution of Ceratopsia". PLoS ONE. 10 (12): e0143369. doi:10.1371/journal.pone.0143369.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) New Triceratops Cousin Had a Gnarly, Bumpy Skull, נשיונל ג'יאוגרפיק, 10 בדצמבר 2015 Spaniel-Size Triceratops Cousin Walked on Hind Legs, Discovery.com‏, 13 בדצמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלוואן

קלוואן (באוקראינית: Клевань; בפולנית: Klewań) היא עיירה במחוז רובנו, שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סטובלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. קלוואן נוסדה ככפר מבוצר בתחילת המאה ה-12, ובשנת 1458 נמסרה מידי הנסיך הליטאי סווידריגיילו לידי הנסיך הפולני מיכאל צ'ארטוריסקי, אשר הקיף את היישוב בחומה ובסוללה. באמצע המאה ה-17 נבזז היישוב בידי הקוזקים, ולאחר מכן בידי הטטרים, שהחריבו אותו. בשנת 1654, כדי לשקם את היישוב, הוענקו לו זכויות עיר ורשות לקיים ירידים עתיים. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1563. במהלך גזירות ת"ח ות"ט נפגעה קשות הקהילה המקומית, אך עם הפיכת היישוב לעיר, השתקמה הקהילה, תוך שהייתה כפופה מספר שנים לקהילת לוצק. בשנת 1766 נמנו בקהילה כ-1,000 איש. משנות ה-90 של המאה ה-19 התקיימה ביישוב פעילות ציונית. במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי היישוב מקרב שהתרחש בין האוסטרים והרוסים בקרבת העיירה, וכן ממעשי התעללות ושוד שבאו בסיום המלחמה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,545 יהודים, כמחצית תושביה, ופעלו בה בתי ספר עבריים ומוסדות תרבות יהודיים. ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר שהצבא האדום נסוג ממנה. למחרת היום רצחו הגרמנים בין 400 ל-645 יהודים בעיירה, כאשר כ-50 מתוכם נשרפו חיים בבית הכנסת המקומי. יתר יהודי העיירה גויסו לאחר מכן לעבודות כפייה, ובסוף החודש רוכזו כל יהודי העיירה וכפרי הסביבה שלה בגטו שהוקם בה. ב-11 ביולי 1942 חיסלו הגרמנים את הגטו שבעיירה, תוך רצח כ-2,000 היהודים שנותרו בו בבורות ירי מחוץ לעיירה. בהמשך החודש רצחו הגרמנים כ-280 יהודים נוספים שאיתרו במקומות מסתור ובסביבת העיירה. מקהילת קלוואן שרדו את השואה כ-30 יהודים. מדיה וקבצים בנושא קלוואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלוואן קלבן באתר מרכז מורשת יהדות פולין קלוון (Klewań), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "קלוואן", באתר השטעטל הווירטואלי אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), קלוואן, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1381–1382), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
קלינצי

קְלִינְצִי (ברוסית: Клинцы́) היא עיר במחוז בריאנסק שבמערב רוסיה, על גדת נהר טורוסנה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. קלינצי נוסדה בשנת 1707, ובמהלך המאה ה-18 נפתחו בה מספר בתי דפוס. במאה ה-19 הפך היישוב למרכז טקסטיל אזורי, ובשנת 1925 הוענק לו מעמד של עיר. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-6,500 יהודים, כ-16% מתושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיר ארבעה בתי ספר יידיים. טרם כיבוש בעיר בידי הגרמנים במבצע ברברוסה, הספיקו להימלט ממנה כמחצית מיהודיה. לאחר כיבושה, ב-20 באוגוסט 1941, ערכו הגרמנים רישום של יהודיה, ובספטמבר שלאחר מכן הוציאו בה להורג 165 יהודים. בהמשך, רוכזו כ-3,000 יהודי העיר הנותרים ויהודי יישובי הסביבה בגטו שהוקם בכפר באני (Banniy) הסמוך לעיר. על יושבי הגטו הוטלו גזירות שונות, והוא נשמר בידי המשטרה הרוסית. באקציה המונית שביצעו הגרמנים בגטו ב-6 עד 7 בדצמבר 1941, רצחו אלו בין 2,500 ל-3,000 מיושביו. כ-100 יהודים בעלי מקצוע מהגטו שהושארו בחיים נרצחו באביב 1942. בולגריה קיוסטנדיל, בולגריה מדיה וקבצים בנושא קלינצי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלינצי (ברוסית) "קלינצי", באתר JewishGen (באנגלית) קלינצי (Klintsy), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם רצח יהודי קלינצי בפרויקט המחקר The Untold Stories על רצח יהודי ברית המועצות, באתר יד ושם (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו') וסוניה איסרד, קלינצי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1800–1801), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) עדויות על רצח יהודי קלינצי, באתר יד ושם. קלינצי (רוסיה), דף שער בספרייה הלאומית