laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אתלטיקה באולימפיאדת טוקיו (2020)

תחרויות האתלטיקה באולימפיאדת טוקיו (2020) נערכו בעשרת הימים האחרונים של אולימפיאדת טוקיו. התחרויות חולקו לשלוש קטגוריות מרכזיות: תחרויות שדה ומסלול, ריצות כביש והליכה תחרותית. בסך הכל התקיימו 48 תחרויות, תחרות אחת יותר מהאולימפיאדה הקודמת, בשל הוספת מקצה ריצת שליחים 4X400 מטר משולבת. במהלך התחרויות נקבעו שלושה שיאי עולם ו-12 שיאים אולימפיים חדשים. לאור מגפת הקורונה הוחלט על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים והוועד האולימפי הבינלאומי לדחות את מועד המשחקים מקיץ 2020 לקיץ 2021. שיטת הדירוג לקראת אולימפיאדת טוקיו השתנתה בצורה מהותית בהשוואה לאירועים קודמים. שיטת המיון החדשה משלבת בין שני קריטריונים: 50% מהמשתתפים יקבעו בהתאם לעמידה בקריטריונים שנקבעו מראש. 50% נוספים יקבעו בהתאם למיקום בדירוג העולמי במקצוע הספציפי. בנוסף, נקבע מספר משתתפים מקסימלי בכל אחד מהענפים. אליין תומפסון-הרה (ג'מייקה ג'מייקה), זכתה ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 מטר, בריצת 200 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר. סיפאן חסן (הולנד הולנד), זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד, מדליות זהב, בריצת 5000 מטר, בריצת 10000 מטר ומדליית ארד ריצת 1500 מטר. סידני מק'לוכלין (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-2 מדליות זהב, בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחות 4x400 מטר. אתינג מו (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-2 מדליות זהב, בריצת 800 מטר ובריצת שליחות 4x400 מטר. מרסל ג'ייקובס (איטליה איטליה) זכה ב-2 מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר. יולימאר רוחאס (ונצואלה ונצואלה), קבעה בקפיצה משולשת שיא עולם חדש של 15.67 מטר, שיפור של 17 ס"מ לשיא העולם בן 26 השנים של אינסה קראבץ. סידני מק'לוכלין (ארצות הברית ארצות הברית), קבעה בריצת 400 מטר משוכות שיא עולם חדש של 51.46 שניות, שיפור של 44 מאיות השנייה לשיא העולם הקודם שבו החזיקה בעצמה. קרסטן ורהולם (נורווגיה נורווגיה), קבע בריצת 400 מטר משוכות שיא עולם חדש של 45.94 שניות, שיפור של 76 מאיות השנייה לשיא העולם הקודם שבו החזיק בעצמו. צ'יג'ינדו אוג'ה (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת) נמצא חיובי ל-S-23 (אנ') ולאנובוסרם (אנ'). מדליית הכסף שבה זכו הבריטים בריצת השליחים 4x100 מטר, נלקחה מהם וניתנה לקנדה ומדליית הארד ניתנה לרביעייה מסין. מקרא   מדינה מארחת (יפן) (*) אתלטיות אשר רצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות (*) אתלטים שרצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות (*) אתלטים שרצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות אתר האינטרנט הרשמי של אתלטיקה באולימפיאדת טוקיו מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת טוקיו בוויקישיתוף אורן אהרוני, רשמית: אולימפיאדת טוקיו 2020 נדחתה בשנה, באתר ynet, 24 במרץ 2020 "JOINT STATEMENT FROM THE INTERNATIONAL OLYMPIC COMMITTEE AND THE TOKYO 2020 ORGANISING COMMITTEE". הוועד האולימפי הבינלאומי. 24 במרץ 2020. {{cite news}}: (עזרה) ה-IAAF אישרו את שיטת המיונים וקריטריון הכניסה לטוקיו 2020, 11 במרץ 2019 אתר אולימפיאדת טוקיו 2020
דמויי פטרספידים

דמויי פטרספידים (שם מדעי: Pteraspidomorphi) היא מחלקה נכחדת של דגים חסרי לסתות, אשר היו מהחולייתנים הראשונים בעולם. הם התקיימו החל מתקופת האורדוביק עד לסוף הדבון, אז הם פינו את מקומם לדגים מפותחים יותר. דגים אלה היו חסרי לסתות ופיות ובמקום זה היו בעלי פתח שאיבה, בדומה לפתח הפה של הצמדים, המיקסינות ושל יצורים פרימיטיביים יותר כמו האצטלניים, כך שהם ניזונו רק מסחופת או מיצורי פלנקטון זעירים. הם היו בעלי זימים וגופם היה נוקשה, מכוסה בלוחיות שריון להגנה. הם היו חסרי סנפירים כמו דגים מודרניים ונראה שנעו לאט במים, אם כי היו בעלי זנב מתפקד. חלקם חיו במים מתוקים ואחרים במי הים, אך בקרבה רבה לחוף. סוג Anatolepis קבוצה Arandaspida משפחה Arandaspididae קבוצה Heterostracomorphi סדרה Astraspida - בה האסטרספיס סדרה Eriptychiida תת-מחלקה Heterostraci סדרה Cyathaspidiformes סדרה Pteraspidiformes - בה הפטרספיס והדרפאנאספיס סדרה Cardipeltida סדרה Lepidaspidida סדרה Corvaspidida סדרה Tolypelepidida סדרה Tesseraspidida סדרה Traquairaspidiformes מדיה וקבצים בנושא דמויי פטרספידים בוויקישיתוף דמויי פטרספידים, באתר ITIS (באנגלית) דמויי פטרספידים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דמויי פטרספידים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
דמויי צפלספיסים

דמויי צפלספיסים (שם מדעי: Pteraspidomorphi) היא קבוצה נכחדת של דגים חסרי לסתות עתיקים, מקרובי הצמדאים והמיקסינות, אשר חיו בעידן הפלאוזואיקון בתקופות הסילור והדבון. בעבר שייכו לקבוצה את הצמדאים, אך כיום מעריכים שהם התפתחו מהמחלקה Hyperoartia. בקבוצה פוליפילטית זו היו 3 מחלקות: Osteostraci ,Galeaspida ו-Pituriaspida. דגים אלה הם המתקדמים ביותר מבין חסרי הלסתות ואולי הם התפתחו לחולייתנים הלסתניים. הם היו שטוחים ובעלי זנב ארוך וראשם וצידי הזימים שלהם עטו "קסדה" משוריינת להגנה. הפה שלהם כלל שפתיים משתרבבות, איתה יכלו לינוק טרף אך לא יכלו ללעוס כלל. התנועה העיקרית שלהם התבצעה באמצעות זנבם, אף שהיו להם סנפירי חזה בשרניים מתחת ל"קסדה". לא ברור אם היה להם שלד, אך לא היה עשוי מסחוס כמו של כרישים. אורך המינים הגיע ל-5 עד 6 סנטימטרים. הם חיו כנראה על קרקעית הים ושאבו טרף קטן לפיהם או סיננו אצות או שיריים מהקרקעית בדומה לכמה מיני שפמנונאים או חריתאים מודרניים. מחלקה Osteostraci סדרה Zenaspida סדרה Benneviaspidida סדרה Thyestiida מחלקה Galeaspida סדרה Eugaleaspidiformes סדרה Huananaspidiformes סדרה Polybranchiaspidiformes מחלקה Pituriaspida סדרה Pituriaspidiformes מדיה וקבצים בנושא דמויי צפלספיסים בוויקישיתוף דמויי צפלספיסים, באתר ITIS (באנגלית) דמויי צפלספיסים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דמויי צפלספיסים, באתר GBIF (באנגלית)
מנחם דברן

מנחם דברן (7 ביולי 1903 – 14 בספטמבר 1987) היה אדריכל ישראלי שפעל בעיקר בחיפה. דברן נולד בקרקוב, פולין לשמעון וחנה. היה מדריך בתנועת השומר הצעיר ובגיל 16 עלה לארץ ישראל שם פגש את אחיו ואחותו. היה בין מייסדי קיבוץ תל יוסף בעמק יזרעאל, חבר בגדוד העבודה ובאגודת השומר. עם עלייתו עסק בסיתות אבנים ובניית כבישים. ב-1921 הגיעה ארצה בעקבותיו חברתו לספסל הלימודים מגיל 12, איטה (חוה) לנגרמן. גם היא ילידת קרקוב. הם נישאו ועזבו את הקיבוץ לחיפה. תחילה עבד כסתת ובהיותו שמאלי, היה לו סיתות מיוחד בעל ביקוש רב. סיתת מספר בניינים ברחוב ירושלים בחיפה, סיתת חלק מאבני קשתות בניין הטכניון הישן בהדר ועזר כנראה בסיתות התבליטים על בנק אנגלו-פלשתינה ברחוב נתנזון 1. מתכנן מבנה הטכניון, אדריכל אלכסנדר ברוולד הבחין בכישוריו והציע לו מלגת לימודים בברלין. בשנת 1927 נולד בנו יוסף ומיד לאחר מכן נסעה המשפחה לברלין, שם למד מנחם אדריכלות והנדסה. ב-1933 שבה המשפחה לחיפה ודברן פתח משרד אדריכלים עצמאי שהתמחה בתכנון בתי דירות. ב-1935 נולד בנו יורם. דברן תכנן כ-200 בתים, בעיקר בחיפה. בסגנונו ניכרה השפעת הבאוהאוס כפי שלמד בברלין. היה פסל וצייר חובב בעל כשרון רב. הוא תכנן גם בתים בעמק יזרעאל והיה מעורב בתכנון מבנים בתעלת סואץ. בשנת 1973 בגיל 70 פרש מנחם לגמלאות והמשרד נסגר. נפטר ב-14 בספטמבר 1987, בגיל 84, ונקבר בבית הקברות שדה יהושע בחיפה. נישא לאיטה (חוה) לנגרמן ונולדו להם שני בנים: יוסף בשנת 1927 ויורם בשנת 1935. מנחם נפטר בשנת 1987 לאחר 63 שנות נישואין. אשתו נפטרה בשנת 1988. רחוב החשמונאים 7 רחוב החשמונאים 11 רחוב פבזנר 60 רחוב ארלוזורוב 22 רחוב ארלוזורוב 89 רחוב הרצל 76 רחוב תל חי 18 רחוב תל חי 32 רחוב בר גיורא 23 בית העם, מושב תל עדשים בניין ברחוב ארלוזרוב 22, חיפה ב-1932 בניין ברחוב ארלוזרוב 22, חיפה ב-2018 בניין ברחוב ארלוזרוב 89, חיפה ב-2019 בית טריפון - החשמונאים 11 חיפה ב-2019 בית טריפון - החשמונאים 11 חיפה ב-2019 איור ששרטט מנחם דברן ב-1934, בניין ברחוב תל חי, חיפה מדיה וקבצים בנושא מנחם דברן בוויקישיתוף עמי אורן, שכונת בת גלים בחיפה: "היפה שנעזבה ונזנחה", מלון בוטיק בשדרות בת גלים שתוכנן על מנחם דברן, ‏11 בספטמבר 2018 מנחם דברן באתר GRAVEZ
סמל גרמניה

סמל גרמניה או הסמל הפדרלי (בגרמנית: Bundeswappen) הוא סמלה של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. הסמל הוא מגן בצבע זהב המוטען במרכזו בעיט. העיט מיוחס כבר שנים רבות לשבטים הגרמאניים, משום שזוהי הציפור של האל אודין. עוד בשנת 1200 הוכר העיט כסמלו של קרל הגדול. לאחר מספר שינויים והחלפות של צורת העיט בהתאם לשינויים בשלטון, נקבעה הצורה הרשמית, עיט הרייך, והיא המוצגת על כל המסמכים הרשמיים של המדינה, וכן על הדגל במקרים מסוימים. העיט מעטר גם את אולם המליאה בבונדסטאג ואת מטבעות גרמניה. הסמל עוטה את צבעי דגל גרמניה. סמל גרמניה הנאצית מציג את עיט הרייך, ניצב מעל צלב קרס הנתון בזר דפנה ונושא מבט לימינו. למרות שמוצאו מימי הביניים, המונח "עיט הרייך" (Reichsadler) מזוהה בעיקר עם תקופת שלטונה של גרמניה הנאצית. בשנת 1933 הנאצים השתלטו על סמלה של רפובליקת ויימאר, העיט הקיסרי, והוסיפו לו את צלב הקרס וזר הדפנה. בשנת 1935 הוא נהפך לסמלו הלאומי של הרייך השלישי (Hoheitszeichen) בצו של אדולף היטלר. המפלגה הנאצית השתמשה בסמל דומה מאוד, "העיט של המפלגה" (Parteiadler). ההבדל ביניהם הוא כיוון מבטו של העיט (ניתן לראות את ההבדלים כאן). למראהו של העיט ניתנה חשיבות מיוחדת. לפי התאוריה הפופולרית ביותר, עיט המפלגה מייצג את "גבו" של העיט הקיסרי. בהתחשב בתפיסה הטוטליטרית ועקרון המנהיגות של המשטר הנאצי, באופן סמלי, עיט המפלגה ועיט הרייך מציגים שני חצאים תלויים: המפלגה והמדינה. בהתאם לכך, שניהם התאחדו תחת דמותו של הפיהרר, במהלך הגלייכשאלטונג. המגן הפדרלי (Bundesschild) הוא גרסה מוקטנת של סמל גרמניה. מגן זהב זה מציג בתוכו עיט שחור בעל רגליים, מקור ולשון אדומים - כצבעיה הלאומיים של גרמניה. צורתו של המגן מעוגלת בתחתיתו. בניגוד לסמל הלאומי, מופיע המגן הפדרלי רק על דגל השירות של הרשות הפדרלית, על דגל השירות של הצי הגרמני ועל דגל ראש המטה הכללי של הבונדסוור. דגל השירות של הרשות הפדרלית נועד לשימושה הבלעדי של הממשלה הפדרלית של גרמניה וכל שלוחותיה, וכל שימוש אחר אסור. מי שמשתמש בדגל עלול לספוג קנס. דגל גרמניה המנון גרמניה מדיה וקבצים בנושא סמל גרמניה בוויקישיתוף גרמניה, באתר דגלי העולם (באנגלית) המגן הפדרלי, באתר דגלי העולם (באנגלית) הסמלים הלאומיים - שחור אדום זהב באתר הבונדסטאג (באנגלית) הממשלה הפדרלית של גרמניה - שימוש בלתי הולם בדגל השירות של הרשויות הפדרליות, סעיף 124 (24 במאי 1968) (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אינזה

אינזה (ברוסית: Инза) היא עיר ברוסיה, במחוז אוליאנובסק. אינזה נוסדה בשנת 1897 כתחנת רכבת, באותו שם, על המסילה אשר חיברה בין מוסקבה לבין קאזאן. כשנה לאחר מכן הושלמה בנייה של התחנה אשר הייתה בנויה מלבנים. בצמוד לתחנה החל להתפתח כפר בשם קיטובסקי. בשנת 1913 בתחנת אינזה היו 8 בתי אב, בהם התגוררו 48 תושבים, כמו כן היו תחנת דואר-טלגרף ומפעל לעיבוד עץ. בכפר קיטובסקי היו 67 בתי אב ובהם 542 תושבים. בשנת 1919 אינזה וקיטובסקי אוחדו לכדי ישות מוניציפלית אחת. ב-1920 נבנתה תחנת כוח וב-1925 נבנתה תחנת כוח נוספת. בימיה של מלחמת העולם השנייה באינזה טופלו חיילים סובייטים פצועים. בשנת 1946 הוכרזה אינזה כעיר. אוכלוסיית אינזה לפי שנים: מדיה וקבצים בנושא אינזה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
GBS

האם התכוונתם ל... סטרפטוקוקוס מקבוצה B‏ (Group B Streptococcus) – סוג של חיידקים (מוכר בעיקר בהקשר הגינקולוגי) תסמונת גייאן-בארה (Guillain-Barré Syndrome) – מחלה אוטואימונית הפוגעת במעטפת העצב ציון גלאזגו-בלטצ'פורד(אנ')‏ (Glasgow-Blatchford Score) – כלי אבחון לבחינת התערבות רפואית במקרה של דימום מדרכי העיכול העליונות
צ'אפורדיאנושפה

צ'אפורדיאנושפה (בהונגרית: Csáfordjánosfa) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בדומוסלו מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1880 היו 423 תושבים בכפר, בשנת 1990 היו 301 תושבים ובשנת 2021 רק 251 תושבים. בצ'אפורדיאנושפה חיו יהודים בתקופות זמן שונות וכמה יהודים מהכפר נרצחו בשואת יהודי הונגריה מדיה וקבצים בנושא צ'אפורדיאנושפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'אפורדיאנושפה (בהונגרית) (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מצ'אפורדיאנושפה שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
קאם רדיש

קמרון אלייז'ה "קאם" רדיש (באנגלית: Cameron Elijah "Cam" Reddish; נולד ב-1 בספטמבר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד. רדיש נולד וגדל בנוריסטאון שעל יד פילדלפיה, פנסילבניה. בגיל 14 עבר ללמוד ב"תיכון וסטאון" אשר בעיר וסט צ'סטר הסמוכה, ושיתף פעולה בקבוצת הכדורסל של התיכון עם הסנטר מוחמד במבה. בשנתו האחרונה בתיכון קלע 22.6 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין בפנסילבניה (Mr. Pennsylvania Basketball). כמו כן באותה עונה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט. בקיץ 2017 השתתף בטורניר גביע העולם בכדורסל עד גיל 19 כשחקן נבחרת ארצות הברית, אשר סיימה במקום השלישי וזכתה במדליית הארד. במשחק חצי הגמר הפסידה ארצות הברית במפתיע מול נבחרת קנדה, אותה הוביל אר. ג'יי. בארט עם 38 נקודות, בתוצאה 87–99. בשבעת משחקיו בטורניר רשם רדיש ממוצעים של 10.7 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק. בשנת 2018 החל ללמוד באוניברסיטת דיוק, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה יחד עם שני השחקנים היחידים אשר דורגו לפניו ברשימות שחקני התיכונים המבוקשים ביותר ("Recruiting rankings") – זאיון ויליאמסון ואר. ג'יי. בארט. בעוד ויליאמסון ובארט עמדו בציפיות הגבוהות מהם והובילו את דיוק עם ממוצע של 22.6 נקודות למשחק (כל אחד), הציג רדיש יכולת מאכזבת כשקלע 13.5 נקודות בממוצע למשחק ב-35.6% קליעה מהשדה בלבד. גם הקבוצה עצמה אכזבה כשהודחה מטורניר אליפות המכללות כבר בשלב רבע הגמר (NCAA Elite Eight), לאחר שהפסידה מול אוניברסיטת המדינה של מישיגן בתוצאה 67–68. באפריל 2019 הודיעו ויליאמסון, בארט ורדיש על כוונתם לעזוב את האוניברסיטה כבר לאחר עונה אחת, ולהעמיד את עצמם לבחירה בדראפט ה-NBA. בדראפט ה-NBA‏ 2019 נלקח רדיש על ידי אטלנטה הוקס בבחירה העשירית, אחרי חבריו ויליאמסון (בחירה ראשונה) ובארט (בחירה שלישית). ב-6 במרץ 2020 קלע רדיש שיא עונתי של 28 נקודות בהפסד קבוצתו מול וושינגטון ויזארדס. ב-13 בינואר 2022 הועבר בטרייד עם סולומון היל לניו יורק ניקס תמורת קווין נוקס. ב-9 בפברואר 2023 הועבר בטרייד משותף עם ארבע קבוצות לפורטלנד טרייל בלייזרס. ביולי 2023 חתם רדיש בלוס אנג'לס לייקרס. מדיה וקבצים בנושא קאם רדיש בוויקישיתוף קאם רדיש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קאם רדיש, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN סטטיסטיקות המשחק בין קנדה לארצות הברית, באתר פיב"א הסטטיסטיקות של רדיש בגביע העולם עד גיל 19, באתר פיב"א ויליאמסון מצטרף לדיוק, באתר ESPN,‏ 21 בינואר 2018 סטטיסטיקות המכללות של רדיש, באתר sports-reference.com רדיש מודיע על העמדתו לבחירה בדראפט 2019, באתר Yahoo!,‏ 12 באפריל 2019 רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין אטלנטה לוושינגטון, באתר ESPN,‏ 7 במרץ 2020
דאטסון סוג 16

דאטסון סוג 16 (באנגלית: Datsun Type 16) היא מכונית קטנה מתוצרת יצרנית כלי הרכב היפנית Datsun (אנ') (שם רשמי: Datsun Motor Corporation) אשר יוצרה בין השנים 1937–1938 ביפן. בשנת 1934 השתלטה יצרנית המכוניות ניסאן על Datsun. דגמי "דאטסון סוג 16" יוצרו במספר סגנונות גוף: "phaeton", סדאן, קופה, רודסטר. מנוע קדמי, תכנון שסתום צדדי (sidevalve engine). סוג הנעה: הנעה אחורית. 4 נוסעים (דגם "סדאן"). 2 דלתות, דלתות קדמיות - "דלתות התאבדות" (ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון הנסיעה) (דגם "סדאן"). דגם דאטסון סוג 17 שיוצר לאחר דגם "דאטסון סוג 16" היה כמעט זהה ל"דאטסון סוג 16" שקדם לו אך נבדל על ידי מוט אנכי רחב באמצע הסורג הקדמי ובעיצוב פנים הרכב שהיו פשוטים יותר. "דאטסון סוג 16", דגם "סדאן", שנת 1937 "דאטסון סוג 16", דגם "סדאן", שנת 1937 "דאטסון סוג 16", דגם "סדאן", שנת 1937 "דאטסון סוג 16", דגם "סדאן", שנת 1937 ניסאן דאטסון DC-3 דאטסון סוג 11 דאטסון סוג 14 דאטסון סוג 15 דאטסון סוג 17 דאטסון 17T מדיה וקבצים בנושא דאטסון סוג 16 בוויקישיתוף מכוניות דאטסון המוקדמות earlydatsun.com/index היסטוריה קצרה: מ"דאטסון" ל"ניסאן" osv.ltd.uk/history-of-nissan "דאטסון סוג 16" web.archive.org/web/20131117193348 כלי רכב "ניסאן דאטסון" אשר יוצרו ביו השנים 1933 - 1938 / ראו "דאטסון סוג 16" דגם סדאן myautoworld.com/nissan/cars/history/history-cars33-38/history פאטון הוא סגנון רכב פתוח ללא הגנה מפני מזג אוויר קבוע, שהיה פופולרי משנת 1900 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20 "דאטסון סוג 16", סדאן nissan-global.com/EN/HERITAGE/datsun_16_sedan "דאטסון סוג 16", קופה flickr.com/photos/42220226 מכוניות דאטסון 1931–1945 / ראו "דאטסון סוג 16" דגם רודסטר nissan-global.com/EN/HERITAGE/datsun_1931_1945
ארכוזאורומורפה

ארכוזאורומורפה (שם מדעי: Archosauriformes; באופן מילולי: "צורות לטאה שליטות") הוא ענף של זוחלים קדומים דיאפסידים, אשר התפתחו מקבוצת הזאוריה והם כוללים את הזוחלים אשר התפתחו לארכוזאורים, בהם התנינאים, העופות והדינוזאורים, לעומת הדמויי הלפידוזאורים, אבות הלפידוזאורים הכוללים את הקשקשאים ומחודקי הראש וכן לעומת קבוצת ה-Pantestudines שהתפתחה אולי לצבים ולזאורופטריגיים. מינים אלה התקיימו החל מסופו של הפרם ושגשגו במהלך עידן המזוזואיקון. לאחר הכחדת הקרטיקון מרבית הקבוצות נעלמו ורק הארכוזאורים נותרו. רבים מהם גדלו וחלקם הפכו לאוכלי צמחים בעוד אחרים נטו להיות טורפים גדולים. אחדים מהם כמו השרוביפטריקס גידלו קרומי עור שאיתם דאו מהענפים. סוג ללא מקור Aenigmastropheus - נכחד קבוצה Pantestudines? סדרה כוריסטודרה (Choristodera) - נכחדה סדרה פרוטורוזאוריה (Protorosauria) - נכחדה קבוצה דריפנוזאורומורפה (Drepanosauromorpha)? - בה הלונגיסקואמה משפחה שרוביפטריגיים (Sharovipterygidae)? משפחה תניסתרופאיים (Tanystropheidae) קבוצה Crocopoda קבוצה Allokotosauria - נכחדה משפחה אזנדוזאוריים (Azendohsauridae) סדרה טרילופוזאוריה (Trilophosauria) סדרה רינצ'וזאוריה (Rhynchosauria) - נכחדה משפחה פרולצרטיים (Prolacertidae) - נכחדה סוג ללא מקור Teyujagua - נכחד סוג ללא מקור Tasmaniosaurus - נכחד קבוצה דמויי-ארכוזאורים (Archosauriformes) קבוצה ארכוזאוריה (Archosauria) קבוצה אוומטאטרסליה (Avemetatarsalia) קבוצה פסאודוסוכיה (Pseudosuchia) הקבוצות Drepanosauromorpha ו-Pantestudines מצויות במחלוקת מדעית על שיוכם לקבוצה. מדיה וקבצים בנושא ארכוזאורומורפה בוויקישיתוף ארכוזאורומורפה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
יהודה אידל שרשבסקי

יהודה אידל שרשבסקי (1804 – 1866) היה ממשכילי וילנה, סופר, חוקר ומורה לתלמוד וספרות רבנית בבית המדרש לרבנים בווילנה. נולד בשנת 1804 לאביו בנימין שרשבסקי. למד אצל הרב יעקב מאיר מיאלאווקא ולאחר מכן עבד כמנהל חשבונות בבתי מסחר. בשנת תרי"ב (1852) החל לעבוד כמורה בבית המדרש לרבנים בווילנה. בשנת 1866 נסע לקובנה ומת שם מחולירה ביום הכיפורים. הוא נקבר בקובנה ונספד על ידי הרב יצחק אלחנן ספקטור. הניח בן, אליהו, שלימד גם הוא תנ"ך. פרסם מאמרים עם ביאורים למילים, פסוקים ועניינים בתנ"ך. כן פרסם מאמרים נגד מנהגים שלא ישרו בעיניו כמו שימוש במגן דוד בבתי כנסת, הצבת ציורים ופסוקים נוספים על שלטי השויתי ותפילות למלאכים, כמו האמירה בברית מילה: "אליהו מלאך הברית הנה שלך לפניך עמוד על ימיני וסמכני". בשנותיו האחרונות עבד על ספר "אגדות ירושלמי" עם מרדכי נתנזון. יהודה אידל שערשעווסקי, כור לזהב: באור על כמה מאמרי חז"ל הנראים כזרים אל השכל הישר, ורחוקי מדרך הדעת והתבונה, חלקים א-ב, תרי"ח-תרכ"ו, יצא שוב בווינה תרפ"ט דרשות שלו נכללות בקובץ דרושים לשבתות ולמועדים: ולימי חגי אדונינו הקיסר / מאת ראשי המורים בבית מדרש הרבנים והרב לעדת ישורון פה ... ווילנא, תרכ"ד 1863 ציון לנפש, הכרמל, 18 באוקטובר 1866 יהודה אידל שרשבסקי (1804-1866), דף שער בספרייה הלאומית מכתביו: החלום ושברו, הכרמל, 3 ביולי 1860 לראש השנה תרכ"ב, הכרמל, 3 בספטמבר 1861 גיא חזיון, הכרמל, 11 ביולי 1860; המשך קאוונא, המגיד, 17 באוקטובר 1866 מכתבים מווילנא, המליץ, 16 במאי 1867 באור כתבי קדש, הכרמל, 28 בדצמבר 1860 באור כתבי הקודש, הכרמל, 7 במרץ 1861 באור כתבי הקודש, הכרמל, 26 בדצמבר 1862 באור כתבי הקודש, הכרמל, 2 בינואר 1863 באור כתבי הקודש, הכרמל, 22 בינואר 1863 ההשגחה, הכרמל, 22 בנובמבר 1861 באור כתבי קדש, הכרמל, 4 בינואר 1861 יהודה אידל שערשעווסקי, טהרת הקודש, המליץ, 5 בדצמבר 1861 טהרת הקודש, הכרמל, 14 בפברואר 1862; המשך הודעה, הכרמל, 30 בינואר 1863 הודעה, הכרמל, 20 במרץ 1863
אלמר קרמן

אֶלֶמֵר (יעקב נפתלי) קַרְמַן (במקור קליינמן, בהונגרית: Kármán Elemér Jakab Naftali, בודפשט, 28 באפריל 1876) – בודפשט, 20 בפברואר 1927) היה משפטן הונגרי-יהודי, שופט בבית משפט, מרצה לדין פלילי, קרימינולוג. בנו של מור קרמן ואחיו של תיאודור פון קרמן המתמטיקאי, פיזיקאי. קרמן נולד במשפחה יהודית כבנם של מור קרמן (משה קליינמן) ואילקה קוהן (כהן). לאחר סיום לימודי משפטים בהונגריה, הוא השלים את לימודיו בגראץ בפסיכולוגיה. קרמן השתתף בהקמת בית המשפט לנוער בהונגריה (1913), ארגן את המכון לפדגוגיה למשפט הפלילי (1915) שהיה קשור למעבדה פסיכולוגית, לסמינר לחינוך פדגוגי, לספריה מקצועית, למוזיאון ולבית ילדים בשם "בית פסטלוצי". כבר בראשית המאה העשרים הוא אימץ והכריז על עקרונות מודרניים בהגנה על עברייני נוער. הוא חשף את הגורמים החברתיים לעבריינות הנוער, והציע כלי מניעה וכלים חינוכיים. מכון בודפשט לחינוך פלילי. הילד, 1917, 635-648; רפורמה פדגוגית של המכון לתיקון וחינוך אנשים עם מוגבלויות מוסריות. הילד, 1919, 88-98; תקלות מוסריות והפרעות מוסריות של הילד (פדגוגיה פלילית). בודפשט, 1922; Einführung in the Criminalpädagogie. מבוא לפדגוגיה פלילית.) I-II. Bp 1923. האיכרים ומערכת המשפט המענישה. (מחקר על תכונות אופי פליליות) נכתב על ידי אלמר קרמן התובע המלכותי. גנו: אלמר קרמן, המורה ההונגרי לקרימינולוגיה שנשכח. חינוך מיוחד, 1959. 4. 97-98. אלמר קרמן ואנה סבו בתוך: לקסיקון פדגוגי. כרך ב ' עורך ראשי זולטאן באטורי, איוואן פאלוס. בודפשט, הוצאת קרבן. 1997. 170. עמ'. מדיה וקבצים בנושא אלמר קרמן בוויקישיתוף "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 614/1876. folyószáma alatt".
בנימין (סרט)

בנימין (באנגלית: Benjamin) הוא סרט קומדיה רומנטית-להט"בית משנת 2018 בבימויו של הבמאי והקומיקאי סיימון אמסטל. הסרט עוקב אחר בנג'מין, קולנוען, שמתאהב במוזיקאי צרפתי. בשנת 2017 הודיעה חברת "Open Palm Films" כי סיימון אמסטל כותב בשבילה סרט. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של לונדון 2018. הוא יצא רשמית לבתי הקולנוע ב-15 במרץ 2019. קולין מורגן – בנג'מין אנה צ'נסלור – טסה פניקס ברוסארד – נח ג'ק רואן – הארי ג'סיקה ריין – בילי ג'ואל פריי – סטיבן ג'יימס בלור – אלכס נייתן סטיוארט-ג'ארט - פול "בנימין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בנימין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) Hans, Simran (2019-03-16). "Benjamin review – Simon Amstell's barbed wit shines". The Observer (באנגלית בריטית). ISSN 0029-7712. נבדק ב-2019-12-10. Jenny Desborough, Benjamin review: "an hilariously knowing tale of identity and monks", mirror, ‏21 באוקטובר 2018 British Council Film: Benjamin, film-directory.britishcouncil.org Simon Amstell Makes Feature Film Debut With Benjamin – Watch The Trailer, Empire, ‏2019-02-05 (באנגלית) Simon Amstell and Klaxons' James Righton on working together for new film 'Benjamin' and life after '00s indie fame | NME, NME Music News, Reviews, Videos, Galleries, Tickets and Blogs | NME.COM, ‏2019-03-13 (באנגלית)
דמויי לפידוזאורים

דמויי לפידוזאורים (שם מדעי: Lepidosauromorpha) היא קבוצה של זוחלים דיאפסידים, אשר מהווים את אבות הלפידוזאורים המודרניים, בה כלולים מחדקי הראש והקשקשאים המודרניים (הלטאות, הטבעונים והנחשים). הם התפתחו מקבוצת הזאוריה ונפרדו מהארכוזאורומורפים, אבות הארכוזאורים. הם התפתחו החל מהטריאס התחתון. מינים אלה בעלי מבנה נמוך הכולל זנב ארוך, אצבעות קצרות ורגליים המצויות הרחק מגופם. חלקם מתחפרים באדמה והם בעלי מפרק מיוחד בעצם החזה ומבנה לסת תחתונה בעלת סוללות, מה שמונע מהם להיות עמידים אך בעלי יכולת חילוף גבוהה יותר. מינים אלה נעשו קטנים יותר מהארכוזאורומורפים, אם כי בהמשך חלקם גדלו עד לגודל של מוזאזאורוס. חלקם צוידו בבלוטות ארס להגנה. כל המינים בקבוצה זו בעלי דם קר. משפחה קואהנאוזאוריים (Kuehneosauridae)? - נכחדה סוג Carginia - נכחד סוג Coartaredens? - נכחד סוג Fraxinisaura - נכחד סוג Lacertulus? - נכחד סוג Marmoretta - נכחד סוג Megachirella - נכחד סוג Paliguana - נכחד סוג Pamelina? - נכחד סוג Sophineta - נכחד סוג Tamaulipasaurus - נכחד קבוצה לפידוזאוריה (Lepidosauria) סדרה מחודקי ראש (Rhynchocephalia) סדרה קשקשאים (Squamata) ישנה מחלוקת על שיוכם של בני הקבוצה Pantestudines, ממנה התפתחו הצבים והזאורופטריגיים לכאן. חוקרים אחרים סוברים שהם קבוצה נפרדת של זאוריה. מדיה וקבצים בנושא דמויי לפידוזאורים בוויקישיתוף דמויי לפידוזאורים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
קורנה–בריסל–קורנה

קורנה–בריסל–קורנה (בהולנדית: Kuurne–Brussel–Kuurne) הוא מרוץ אופני כביש, שנערך בבלגיה מאז 1946. המרוץ מתקיים בצמוד לאומלופ הט ניוסבלד והוא אחד מהמרוצים שפותחים את עונת המרוצים הבלגיים. שיאן הניצחונות במרוץ הוא תום בונן, שניצח שלוש פעמים (2007, 2014, 2019). המרוץ הוא מדרג 1.Pro בסבב ה-UCI ProSeries. המרוץ נוסד בשנת 1946 והוזנק מקורנה (אנ'), עיירה קטנה שבמערב פלנדריה (אנ') והסתיים בבריסל, בירת בלגיה. הנרי דלמוייל ניצח במרוץ. ב-1960, המרוץ עבר להיקרא "אומלופ דר ביידה פלנדרן", אך בשנת 1979 חזר לשם המקורי (קורנה–בריסל–קורנה). המרוץ הוא אחד משני המרוצים שפותחים את עונת המרוצים הבלגים, הראשון הוא אומלופ הט ניוסבלד. בשנת 2005 המרוץ נכלל בטור האירופי של ה-UCI, ובשנת 2016 השתדרג אף יותר ועלה לדרג ה-1.HC, שמ-2020 נקרא 1.Pro. ב-2014, תום בונן ניצח בפעם השלישית במרוץ לאחר שגבר על חמישה רוכבים אחרים בספרינט ובכך הפך לשיאן הניצחונות במרוץ. מדיה וקבצים בנושא קורנה–בריסל–קורנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורנה–בריסל–קורנה קורנה–בריסל–קורנה, ברשת החברתית פייסבוק קורנה–בריסל–קורנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורנה–בריסל–קורנה, ברשת החברתית אינסטגרם קורנה–בריסל–קורנה, סרטונים בערוץ היוטיוב Kuurne-brussel-kuurne | 2014, procyclingstats.com
פרון (אל)

פֶּרוּן (Перун) היה האל הראשי במיתולוגיה הסלבית. אטימולוגית, שמו של האל קיים גם במיתולוגיה ההודו-אירופאית בצורת Perkwunos* או Perkunos*. פרון היה אל הרעם, הברק והגשם, אל השמש, הירח והכוכבים ומעל כל, אל האש. הסימנים שנתנו בפסליו היו: אבן ההצתה, השמש והבלוט. בין יתר תפקידיו, היה פרון מגינם של הנרדפים ונוקם במפירי הסכמים. החיה שסימלה את האל פרון היא התיש והעץ הוא האלון. על אמונת הסלבים ב"פרון" ניתן ללמוד מכך שבהסכמים שחתמו הרוסים עם הביזנטים בשנים 945 ו-971 הם נשבעו בשמו. מדיה וקבצים בנושא פרון בוויקישיתוף פרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.