laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יפעת צחי קיראל

יפעת צחי קיראל (נולדה ב-24 בספטמבר 1964) היא מנהלת בתחום התרבות והתקשורת בישראל. מאז שנת 2022 מכהנת כמנכ"לית התיאטרון הקאמרי. יפעת צחי קיראל נולדה וגדלה בירושלים. היא בעלת תואר ראשון בכלכלה ותואר שני בכלכלה ובמנהל עסקים, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1989 החלה את הקריירה בעולמות התקשורת כשניהלה את תחום הכלכלה והשיווק במנהלת ההקמה של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. ב-1992 עברה לכהן כמנהלת הכספים של "נתיבי שידור" ו"קשת רול בע"מ". ב-1993 מונתה למנהלת העסקית של חברת "רדיו ללא הפסקה", והייתה שותפה בהקמת החברה. כך גם בחברת צ'רלטון, בעלת זכויות השידור בטלוויזיה לליגות ספורט בכדורגל ובכדורסל. היא כיהנה כמנכ"לית משותפת של חברת TV3, שהתמודדה על קבלת הזיכיון לערוץ 10, אך לא זכתה במכרז של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. ב-2001 הייתה חברה בצוות ההקמה של "חדשות 24". בשנת 2005 מונתה לסמנכ"לית "חדשות 10" של ערוץ 10 בטלוויזיה, שלימים הפכה ל"חדשות 13". בשנת 2006 מונתה למנכ"לית תיאטרון ירושלים. וכיהנה בתפקיד 16 שנים. משנת 2022 משמשת כמנכ"לית התיאטרון הקאמרי בתל אביב. צחי קיראל נשואה ואם לשלושה ילדים. מתגוררת בתל אביב. יפעת צחי קיראל, ברשת החברתית פייסבוק יפעת צחי קיראל, ברשת החברתית LinkedIn איה חיות, רן בוקר, יפעת צחי קיראל מונתה לתפקיד מנכ"לית הקאמרי, באתר ynet, 17 באוגוסט 2022 עמית אטיאס, ‏מנכ"לית חדשה לתיאטרון הקאמרי: יפעת צחי-קיראל, באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2022 יפעת צחי-קיראל – מנכ"לית הקאמרי החדשה, באתר עיריית תל אביב-יפו, ‏21 באוגוסט 2022 שני רחל פומס, מתקדמים לעבר: השיפוץ שהחזיר את תיאטרון ירושלים לשנות ה-70, באתר ynet, 30 באוגוסט 2021
יום טוב לנו

"יום טוב לנו" הוא שיר ילדים נפוץ לחג פורים שכתב המשורר לוין קיפניס, הלחן הוא עממי. ישנו גם לחן נוסף לשיר של המלחין נחום נרדי. שיר נוסף של קיפניס, "אורחים לחג" לכבוד חג הסוכות, נפתח אף הוא באותן המילים "יום טוב לנו". לוין קיפניס/אליהו הכהן, מחרוזת שירי הזמר, פרחי דקל בע"מ-לוין קיפניס, 2023 יום טוב לנו, באתר הספרייה הלאומית יום טוב לנו, באתר שירונט יום טוב לנו, באתר זמרשת אקורדים לשיר יום טוב לנו, באתר נגינה יום טוב לנו בתרגום לאנגלית, באתר HebrewSongs דודו זכאי - יום טוב לנו, באתר יוטיוב, ערוץ נוסטלגיה ישראלית, 2012 יום טוב לנו - בלחן של נחום נרדי, באתר הספרייה הלאומית, ‏1957 לוין קיפניס, אורחים חג, באתר זמרשת
סים סיטי (משחק וידאו, 1989)

סים סיטי (באנגלית: SimCity) הוא משחק מסוג סימולציה משנת 1989. המשחק פותח באופן עצמאי על ידי מעצב המשחקים ויל רייט ופורסם על ידי חברת Maxis. מטרת המשחק היא ליצור עיר, לפתח שכונות מגורים ואזורי תעשייה, לבנות תשתיות, ולגבות מיסים לצורך המשך פיתוח העיר. ישנה גם חשיבות רבה במשחק להעלאת רמת החיים של האוכלוסייה. המשחק בולט בהיותו אחד ממשחקי הסימולציה הפתוחים הראשונים. המשחק זכה להצלחה מסחרית ניכרת ומכר מיליוני עותקים ברחבי העולם. הצלחתו של המשחק הובילה להיווצרות ז'אנר משחקי בניית הערים, וכמו גם לפיתוח של מספר משחקי המשך ומשחקי ספין-אוף. המשחק יצא במקור עבור מחשבי מחשבי אמיגה ומקינטוש. לאחר הפיכתו לרב מכר המשחק יצאו לאורך השנים גם גרסאות של המשחק עבור מגוון רחב של פלטפורמות כולל MS-DOS, Commodore 64, סופר נינטנדו ו-Windows. ב-1992 המשחק אף תורגם לעברית והופץ רשמית בישראל. במשחק השחקן לוקח על עצמו את התפקיד של ראש עיר אשר אחראי לפיתוח והניהול של אזור עירוני אשר נמצא במגמת צמיחה. המטרה העיקרית היא לתכנן מטרופולין משגשג. השחקן אחראי גם על יצירת תשתית הכבישים, קווי החשמל ותשתיות חיוניות אחרות. על השחקן גם לבנות ולתחזק שירותים חיוניים שונים כמו תחנות משטרה, כיבוי אש, בתי חולים ובתי ספר. השחקנים נדרשו גם לקחת בחשבון שיקולים כספיים שונים תוך שמירה על האושר והרווחה של תושבי העיר. במהלך המשחק מתרחשים לעיתים גם אסונות שונים, כמו שריפות, שיטפונות ורעידות אדמה, אשר עלולים לגרום לנזק רב בעיר אותו השחקן אחראי לתקן לאחר מכן. בניגוד ליתר המשחקים בסדרה בהן תצוגת המשחק היא איזומטרית, נקודת המבט במשחק היא מלמעלה למטה. תכנון ערים ואזורים תכנון אזורי וחקלאי מדיה וקבצים בנושא סים סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סים סיטי סים סיטי, באתר PCGamingWiki (באנגלית) "SimCity That I Used to Know". ארכיון מ-20 באוקטובר 2014. נבדק ב-20 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
פאול גרמונפרה

פאול גרמונפרה (בהולנדית: Paul Gustave Sidonie Guermonprez; ‏28 בדצמבר 1908 - 10 ביוני 1944) היה צלם הולנדי יליד בלגיה, מעצב גרפי ולוחם התנגדות הולנדי במהלך מלחמת העולם השנייה. גרמונפרה נולד בגנט, בלגיה. משפחתו ברחה במהלך מלחמת העולם הראשונה והשתקעה בהולנד. גרמונפרה למד בבית הספר De Suikerschool באמסטרדם, לאחר בית הספר היסודי. מ-1929 עד 1932 עבד במטע סוכר באיי הודו המזרחית ההולנדיים (כיום אינדונזיה). בשנת 1932 למד בבאוהאוס דסאו בגרמניה לפני סגירת בתי הספר על ידי הנאצים ולמד עם הצלם ולטר פטרהנס. בשנת 1933חזר להולנד בגלל עלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה הנאצית. הוא עבר לאמסטרדם ועבד כאמן מסחרי, הקים את חברת הפרסום Co-op 2 ולימד בבית הספר החדש לאמנות באמסטרדם (Nieuwe Kunstschool) ב-1939 התחתן עם אמנית הטקסטיל טרודה גרמונפרה. כשפרצה המלחמה ב-1939 גויס כקצין בצבא ההולנדי. ב-1940 גרמניה כבשה את הולנד וגרמונפרה כבר לא היה בשירות צבאי. במשך שלושה שבועות בשנת 1941 היה עצור. הנאצים אכפו על אנשי מקצוע בתחומי היצירה להירשם במכון Nederlandsche Kultuurkamer. במחאה סגר גרמונפרה את החברה שלו, Co-op 2, ב-1942. מ-4 במאי 1942 עד 30 ביולי 1943 הוחזק כבן ערובה בקאמפ סינט-מיחיילסחסטל (Kamp Sint-Michielsgestel). לאחר שחרורו הסתתר עם אשתו היהודיה טרודה יאלובץ בעזרת המחתרת ההולנדית. הם ברחו אל מריה הלנה פרידלנדר (לבית ברון), גרמניה, אשתו של הנרי פרידלנדר. היא החביאה אותם עם נמלטים אחרים בעליית הגג בביתה בוואסנאר, דרום הולנד. גרמונפרה נעצר ב-1944 והוצא להורג ב-10 ביוני 1944 באוברווין. לאחר המלחמה נקבר בבית הקברות ההולנדי לשם כבוד, בלומנדל (Erebegraafplaats Bloemendaal). הוא עוטר בצלב ההתנגדות ההולנדי (Verzetskruis 1940–1945) לאחר מותו ב-9 במאי 1946. במוזיאון סטדלק באמסטרדם מוצגות רבות מיצירות הצילום שלו באוסף הקבוע. מדיה וקבצים בנושא פאול גרמונפרה בוויקישיתוף פאול גרמונפרה, לקסיקון ARTindex Online "Guermonprez, Paul Gustave Sidonie". Traces Of War. נבדק ב-10 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) Visser, Hripsimé (1996). 100 X Photo: 100 Photographs from the Collection of the Stedelijk Museum Amsterdam (באנגלית). Stedelijk Amsterdam Museum. THOTH Publishers. pp. 74, 88. ISBN 978-90-6868-147-5. "Ontdek fotograaf, docent aan academie Paul Guermonprez". rkd.nl (בהולנדית). נבדק ב-10 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Bauhaus Archive Commemorates Hajo Rose's 100th Anniversary with Exhibition". Artdaily.cc (באנגלית). 16 בספטמבר 2010. נבדק ב-10 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Trude Guermonprez". Cooper-Hewitt, National Design Museum Collection. Cooper-Hewitt, National Design Museum. נבדק ב-10 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Paul Gustave Sidonie Guermonprez". Stichting De Eerebegraafplaats te Bloemendaal (בהולנדית). 9 במרץ 2016. נבדק ב-10 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Paul Gustave Sidonie Guermonprez". Stichting De Eerebegraafplaats te Bloemendaal (בהולנדית). 9 במרץ 2016. נבדק ב-10 במרץ 2021. {{cite web}}: (עזרה) "The Righteous Among the Nations Database". ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פאול גרמונפרה".
כלב ריח

כלבי ריח הם סוג של כלבי ציד שמשתמשים בעיקר בריח לציד, ולא בראייה. בדרך כלל יש להם אוזניים ארוכות ונפולות ואפים גדולים, שמסייעים להם לזהות ריחות בצורה טובה יותר. כלבי ריח צריכים להיות בעלי סיבולת גבוהה כדי לעקוב אחרי הריח למרחקים ארוכים ובשטחים קשים. כלבי ריח אינם צריכים להיות מהירים כמו כלבי רוח, כי הם אינם צריכים לשמור על הטרף בטווח ראייה. עם זאת, הם זקוקים לסבולת גבוהה כדי להיצמד לריח ולעקוב אחריו למרחקים ארוכים ובשטחים קשים. כלבי ריח יכולים לעקוב אחרי שביל ריח גם על פני מים זורמים, ולפעמים גם כשהריח בן מספר ימים. רוב כלבי הריח משמשים לציד בלהקות של כלבים. לרוב כלבי הריח יש מגוון של קולות, אשר משתנים בהתאם למצב שבו נמצא הכלב. קולם המתפרץ, המשמש בעיקר כאשר הם נרגשים ומודיע לאדונם שהם עוקבים אחרי ריח, קול עצמו יכול להשתנות בטון, להיות נרגש, עצבני או מפוחד. מאחר שכלבי הריח גודלו כדי להוציא קולות כאשר הם נרגשים, הם עשויים לנבוח בתדירות גבוהה יותר מכלבים מגזעים אחרים. למרות שזה עשוי להיות מטרד באזורים מיושבים, מדובר בתכונה המאפשרת למדריך הכלב לעקוב אחרי הכלב או הלהקה גם כאשר הם אינם נראים, כמו בעת חיפוש אחרי שועל או דביבון ביער.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא כלב ריח בוויקישיתוף "Scenthound History - American Kennel Club". www.akc.org. "Coon hunting on ESPN". www.espn.com. ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוסמוס 2 (משגר לוויינים)

קוסמוס 2 (ברוסית: Космос-2 ‏ (11К63), תרגום: חלל) היה משגר שהיה מבוסס של הטיל הבליסטי R-12U. מטרת המשגר הייתה להביא למסלול לוויינים במשקל עד 450 ק"ג. בתחילת 1957 במשרד תכנון "יוז'ני" בעיר דנייפרופטרובסק (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) החלו עבודות בהתאמת טיל בליסטי R-12U שהיה מיוצר במקום למשגר לוויינים. התכנון הראשוני הסתיים לקראת אפריל 1960 ובהחלטת השלטונות הוחלט להמשיך בתכנון ובניית 10 יחידות. לצורכי שיגור בקפוסטין יאר הוקם כן שיגור תת-קרקעי דומה לכני שיגור של טילים בליסטיים. הגרסה הראשונה של המשגר קיבלה שם "קוסמוס" 63S1. לעומת טיל בליסטי בוצע הוספה של שלב שני, מערכת בקרה ומערכות תומכות. השיגור הראשון בוצע ב-27 באוקטובר 1961 והסתיים בכשל. השלב השני ביחד עם החללית נפלו כ-385 ק"מ ממקום השיגור. ב-16 במרץ 1962 בוצע שיגור מוצלח. בהמשך בוצעו שיגורים נוספים בהם בוצעו שיפורים במבנה המשגר. בסך הכול מדגם זה בוצעו 37 שיגורים. כמחצית בוצוע בכן תת-קרקעי ויתר מכן שיגור מס' 86. לאור הצלחות הפרויקט הוחלט להקים בקוסמודרום פלסצק כן שיגור מס' 133 מותאם למשגרים מדגם זה. בשנת 1964 כל התכנון ותוכניות ייצור הועברו למפעל "פוליוט" שקיבל אחריות על המשגר מדגם "קוסמוס 2" 11К63 המותאם לשיגור מכן שיגור קרקעי. מדגם זה בוצעו 128 שיגורים של חלליות מסדרות קוסמוס ואינטרקוסמוס. השיגור האחרון בוצע בשנת 1977. בהמשך בסדרה זו נוצלו משגרים שפותחו על בסיס טיל בליסטי "R-14". תיאור המשגר תיאור המשגר (ברוסית) רשימת שיגורים
ממשלת ויילס

ממשלת ויילס (בוולשית: Llywodraeth Cymru) היא הרשות המבצעת בויילס. חברי הממשלה ממונים על ידי השר הראשון של ויילס, אך באופן רשמי מאושרים על ידי חברי הפרלמנט הוולשי (Senedd). הממשלה מורכבת לרוב בסביבות 10-15 חברי ממשלה (כולל השר הראשון והיועץ המשפטי לממשלה), הנקראים גם "שרים", וכל אחד מהם עומד בראש משרד ממשלתי. השר הראשון בעצמו נבחר על ידי הפרלמנט ומקבל את המינוי באופן טקסי מידי המונרך הבריטי, לרוב הוא עומד בראש המפלגה בעלת מספר הקולות - וכן המושבים - הרב ביותר בפרלמנט. מאז הקמת הפרלמנט ונכון ל-2024, כל השרים הראשונים (וכן הממשלות שהרכיבו) היו ממפלגת הלייבור הוולשית. הרכב הקואליציה נבחר על ידי השרה הראשונה אלינד מורגן לאחר שזו נבחרה לתפקיד ב-6 באוגוסט 2024. ממשלת אלינד מורגן החליפה את ממשלתו של וון גטינג שהתקיימה לתקופת כהונה קצרה במיוחד של כארבע וחצי חודשים. משכן הממשלה המרכזי נמצא בקריה שלטונית הכוללת שני מבנים בפארק קאטייס בקארדיף, קרייה המכונה "מבני הכתר" (Crown Buildings) או "מבני פארק קאטייס" (Cathays Park Buildings). בנוסף למשכן הממשלה, משכן השר הראשון נמצא בבית הוול () שצמוד לבניין הפרלמנט, שניהם ממוקמים במפרץ קארדיף. מלבד המבנים המרכזיים, הממשלה כוללת מספר סניפים אזוריים ומרכזים מנהליים סביב ויילס, בנוסף למבנה המשמש את הממשלה בסמוך לפרלמנט הבריטי בוסטמינסטר (לשעבר משרד ויילס) ועוד 21 משרדים ב-11 מדינות שונות, בהן גרמניה, בלגיה, קנדה, סין, צרפת, אירלנד, הודו, יפן, קטאר, איחוד האמירויות וארצות הברית. בהתאם לחוק ממשלת ויילס של 2006, תקציב הממשלה מתחלק ל-80% המגיע מתקציב הפרלמנט הבריטי ו-20% נוספים מגיעים ממיסים שונים שבסמכות הממשלה הוולשית לאסוף בוויילס. בין היתר מיסים אלו כוללים מיסוי פינוי פסולת ומס רכישת קרקעות, חלק ממס ההכנסה שמשלמים תושבי ויילס מגיע ישירות לתקציב הממשלה, אך מס זה נמצא באחריות רשות המיסוי הכלל-ארצית (HMRC) והיא אמונה על העברת הכספים לממשלת ויילס. תקציב הממשלה השנתי נקבע לשנת המס העוקבת סביב הסתיו של כל שנה; הפרלמנט הוולשי מבקר את הפעילות התקציבית ואת הוצאות הממשלה. נכון לשנת המס 2024/2025 תקציב הממשלה הוולשית עמד על 23 מיליארד ליש"ט. אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת ויילס (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת ויילס (בולשית) ממשלת ויילס, ברשת החברתית פייסבוק ממשלת ויילס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ממשלת ויילס, ברשת החברתית אינסטגרם ממשלת ויילס, סרטונים בערוץ היוטיוב דו"ח תקציב הממשלה הוולשית 2024/2025. דו"ח משכנים ומבנים בניהול ובעלות ממשלת ויילס 2018/2019.
חורבת אשון

חורבת אשון היא אתר ארכאולוגי בו נמצאו שרידי יישוב יהודי מתקופת בית שני. החורבה נמצאת על גבעה בגובה 233 מטר מעל פני הים, בלב שכונת מורשת במודיעין, ממערב לגבעת בלפוריה, צפונית לנחל ענבה ובסמיכות לשכונות אבני חן ונופים. ההקמה והפיתוח של העיר מודיעין, הוביל לביצוע סקרים רבים באזור שחלקם כללו חפירות ארכאולוגיות וחפירות הצלה, לאור הממצאים שהתגלו. האזור היה מיושב בצפיפות גבוהה, כאשר על רוב הגבעות נמצאו שרידים ארכאולוגים שונים, שהעידו על אופי ההתיישבות היהודית באזור. ככלל, מתגלה ששיא פריחת היישוב באזור היה במהלך תקופת בית שני ועד מרד בר כוכבא. החפירה בחורבת אשון נעשתה במסגרת פיתוח התשתיות וההכנה להקמת שכונת מורשת במודיעין. בחורבת אישון נתגלו שרידים החל מהתקופה הפרסית דרך התקופה ההלניסטית, הרומית, הממלוכית ועד לתקופה האומאית והעות'מאנית. מהתקופה הפרסית נתגלו שרידים אדריכליים מועטים. החל מתחילת התקופה ההלניסטית יש באתר בית חווה, שבתקופת החשמונאית וימי בית שני הופכת לחווה מבוצרת כאשר לקראת המרד הגדול מתווספת גם מערכת מסתור. לאחר כישלון המרד בתקופה הרומית החווה הופכת לחווה חקלאית עם מבנים שמתווספים לבית האחוזה. בתקופה האומאית והעות'מאנית האתר הופך לאזור של חלקות חקלאיות. באתר נתגלו שרידי בית חווה שתחילתה בתקופה ההלניסטית המוקדמת, מלבד שרידים אלו, נתגלו מספר מקוואות טהרה, בריכות מים קטנות, אזור תעשייתי, גיתות, בית בד ובודדה למיצוי שמן. כמו כן נחשפו מחסנים תת-קרקעיים שבהם לקראת המרד הגדול נחצבה מערכת מסתור. בתקופה שלאחר המרד הגדול, הרומים הופכים את החווה לבית אחוזה חקלאית. באתר נתגלה גם מטמון של מטבעות נדיר מהתקופה החשמונאית. על המטבעות שנטבעו בעיר צור, מופיעות הדמויות של המלך אנטיוכוס השביעי ושל אחיו דמטריוס השני. גיליון 129 לשנת 2017מודיעין, חורבת אשון, באתר www.hadashot-esi.org.il admin, חורבת אשון, באתר מוזיאון מורשת החשמונאים, ‏2022-02-06 חנוכת חורבת אשון בשכונת מורשת, באתר mcity.co.il רשות העתיקות, אין סיכוי שתמצאו בארנק שלכם את השקל הזה, באתר www.facebook.com, ‏2024
צ'קמה

צ'קמה (בהונגרית: Csökmő) הוא כפר גדול במחוז היידו-ביהר, בנפת ברטיואויפאלו. הכפר ממוקם בקצה הדרום-מערבי של מישור ביהר, קרוב למפגש הנהרות ברטיו ו"שבש-קרש". היישוב הקרוב ביותר היא סגהאלום 12 קילומטרים מערבה; שכנים נוספים: דרוואש מצפון מזרח, קומאדי ממזרח, אויאיראז מדרום מזרח, סגהאלום ממערב ופיזשדיארמט מצפון מערב. כביש 47 עובר דרך היישוב בכיוון צפון-מזרח-דרום-מערב, כך שזהו נתיב הגישה הברור ביותר לכביש מדברצן – ברטיואויפאלו ומכיוון סגד – בקשצ'בה – סגהאלום. לפי המסורת שבעל פה, הייתה טבעת אווארית באזור הכפר לפני התיישבות המדיארים במרכז אירופה האזור היה כולו התיישבות אווארית והכובשים המדיארים מצאו שם מקום מגורים. העדות הכתובה העתיקה ביותר לקיומו של הכפר היא ה-Váradi Regestrum, לפיה בשנת 1219 זומן הנאשם מצ'קמה גם לבית הדין הכנסייתי, שדן לפי מבחן הברזל המלוהט. הכפר נהרס במהלך פלישת המונגולים לאירופה והוא יושב מחדש רק כארבעים שנה לאחר מכן. בנוסף לאווארים, התושבים המקוריים של האזור והכפר הזה היו סלאבים, אבל הגותים, ההונים, הגפידים, הרומאים, הבולגרים והכוזרים התחלפו או סבלו זה את זה שם בגלל מלחמות התמידיות. למעשה, הכובשים המדיארים מצאו שם גם את הסקלרים והוולאכים. הפרלמנט ההונגרי של סוף ב-1279 קבע את גדות הקרש, יחד עם צ'קמה, כמקום להתיישבות עבור הקומנים. הכנסייה הקלוויניסטית מהמאה ה-18 המאה ה-19 שופצה בשנת 2011. ממצאים ארכאולוגיים שהתגלו בקרבת מקום: שרידי קיר יסוד הכנסייה מתקופת ארפאד, קברים, מטבעות רבים וצמיד זהב נדיר. המבנה של המועצה המקומית צ'קמה ופארק הפסלים שמתחבר אליו. "בית הנוף של צ'קמה" פועל מאז 2005. "בית המורשתנו", שנמסר ב-2014, פועל באחד המבנים העתיקים ביותר בצ'קמה. אולם הכפר צ'קמה, הספרייה ובית הספר היסודי לאמנות הם ביתם של קבוצות מקצועיות ועמותות רבות. מאז 1990, מדי שנה באוגוסט, המוסד מארגן את יום הדרקון, של משיכת העפיפונים עוד מהמאה ה-18 בצ'קמה יש בית גידול עשיר של ציפורים וחיות בר. הציפור הגדולה באירופה, החובה הגדולה, חיה כאן - בסביבה טבעית. עיטים הזהיבים, המקננים בקיץ בצפון אירופה, מבלים בצ'קמה את החורף מדי שנה. דז'ה דיארפאש, (במקור גוטסמן, 1881–1921) היה שחקן, קומיקאי יהודי-הונגרי, חלוץ הקברט של פשט. פטר צ'פלה 1897: על הממצאים מצ'קמה מונוגרפיה מחוזית של ביהר (1938) תיאור של נפת שארט ממחוז ביהר (1875) כתבים משארט (1965) עולמו של שארט הישן הונגריה הישנה אתר האינטרנט הרשמי של צ'קמה מדיה וקבצים בנושא צ'קמה בוויקישיתוף החדשות האחרונות של צ'קמה האתר של צ'קמה בית נוף צ'קמה "A csökmői sárkányhúzás hiteles története". אורכב מ-המקור ב-2015-07-13. נבדק ב-2015-07-13.
נמל התעופה הבין-לאומי דה נאנג

נמל התעופה הבין-לאומי דה נאנג (באנגלית: Da Nang International Airport) הוא נמל תעופה המשרת את אזור מרכז וייטנאם ואת העיר הגדולה ביותר באזור, דה נאנג. זהו נמל התעופה הבין-לאומי השלישי בגודלו במדינה, אחרי נמל התעופה הבין-לאומי נוי באי האנוי ונמל התעופה הבין-לאומי טן סון נאט בהו צ'י מין סיטי. נמל התעופה דה נאנג משמש הן לתעופה אזרחית והן לצורכי חיל האוויר של וייטנאם (Không Quân Nhân Dân Việt Nam), אם כי הפעילות הצבאית בו מוגבלת למדי. בשנת 2014 שירת נמל התעופה 5 מיליון נוסעים, הישג שהושג כשש שנים מוקדם מהצפוי. בשנת 2015 עלה מספר הנוסעים ל-6,722,587, גידול של 34.7% בהשוואה לשנה הקודמת. בשנת 2017 הגיע מספר הנוסעים ל-11 מיליון, גידול של 24.1% לעומת שנת 2016. נכון לשנת 2018, לנמל התעופה יש שני טרמינלים נפרדים לנוסעים בין-לאומיים ולנוסעים בטיסות פנים, עם קיבולת כוללת של 11 מיליון נוסעים בשנה. הקווים בין האנוי לדה נאנג ובין הו צ'י מין סיטי לדה נאנג הם מהעמוסים ביותר בווייטנאם, עם 319 ו-250 טיסות שבועיות, בהתאמה, כאשר הקו בין האנוי להו צ'י מין סיטי הוא העמוס ביותר עם 475 טיסות שבועיות. בשנת 2024 דורג נמל התעופה במקום ה-94 ברשימת "100 נמלי התעופה הטובים בעולם" של חברת Skytrax. כמו כן, הוסמך כנמל תעופה בדרגת 3 כוכבים, כאשר הטרמינל הבין-לאומי שלו קיבל דירוג של 5 כוכבים. נמל התעופה צפוי להיות הראשון בווייטנאם עם טרמינל חכם, במסגרת שותפות עם חברת FPT Software. בנמל התעופה דה נאנג ישנם שני מסלולי המראה מקבילים באורך 3,048 מטרים (10,000 רגל) עם כיוונים 17–35. המסלולים מותאמים לקליטת מטוסים גדולים ומודרניים כמו מטוסי בואינג 747, 767 ואיירבוס A320. תנועת המטוסים הממוצעת בנמל עומדת על בין 100 ל-150 טיסות ביממה. בנובמבר 2011 נפתח טרמינל חדש בשטח של 20,000 מ"ר, בעלות של 84 מיליון דולר, עם קיבולת של 4 מיליון נוסעים בשנה. בשנת 2017 נפתח טרמינל בין-לאומי חדש, המשתרע על שטח של 48,000 מ"ר, עם קיבולת מתוכננת של 6 מיליון נוסעים בשנה והשקעה כוללת של 154 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי דה נאנג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי דה נאנג "Kết quả sản xuất kinh doanh của ACV: Năm 2015 sản lượng hành khách thông qua cảng đạt trên 63 triệu lượt, tăng 24,2% so với năm 2014". ACV. 19 בינואר 2016. אורכב מ-המקור ב-28 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "official website of ACV". אורכב מ-המקור ב-15 ביוני 2018. נבדק ב-4 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) en.baochinhphu.vn (2024-04-23). "Da Nang to develop first Vietnamese smart airport terminal". en.baochinhphu.vn (בוייטנאמית). נבדק ב-2024-04-28. VnExpress. "Da Nang to have first smart airport terminal in Vietnam - VnExpress International". VnExpress International – Latest news, business, travel and analysis from Vietnam (באנגלית). נבדק ב-2024-04-28. "Airport infomation". DAD. נבדק ב-2024-05-07. "Xây nhà ga mới ở sân bay Đà Nẵng". Thời báo kinh tế Sài Gòn online. 24 בדצמבר 2007. אורכב מ-המקור ב-14 ביוני 2010. נבדק ב-23 באפריל 2008. {{cite web}}: (עזרה) "Da Nang airport opens new international terminal". Tuoi Tre News. 10 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "International terminal at Da Nang International Airport to be completed in March". Da Nang News. 16 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
This Is How Tomorrow Moves

This Is How Tomorrow Moves (בעברית: "כך זז המחר") הוא אלבום האולפן השלישי של ביבדובי. הוא יצא לאור ב-9 באוגוסט 2024 תחת הוצאת חברת התקליטים דירטי היט. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי עם צאתו. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי ביאטריס לאוס, וכל השירים הופקו על ידי ריק רובין וג'ייקוב בוגדן.  מידע על האלבום This Is How Tomorrow Moves באתר MusicBrainz Official Scottish Albums Chart on 16/8/2024, Official Charts (באנגלית) Official Albums Chart Top 100 on 16/8/2024, Official Charts, ‏2024-08-17 (באנגלית) Official Independent Albums Chart on 16/8/2024, Official Charts (באנגלית) ARIA Top 50 Albums Chart, www.aria.com.au (באנגלית) Official Irish Albums Chart on 16/8/2024, Official Charts (באנגלית) Beabadoobee - This Is How Tomorrow Moves - ultratop.be, www.ultratop.be Steffen Hung, Beabadoobee - This Is How Tomorrow Moves, hitparade.ch
מור דימרי

מור דימרי (נולדה ב-28 ביולי 1998) היא שחקנית ויוצרת ישראלית. נולדה וגדלה בבת ים. למדה בתיכון שז"ר בעיר. אימה עובדת משק בית ואביה שרברב לשעבר. דימרי אחות צעירה לארבע אחיות ואח. דימרי שירתה בצה"ל כמש"קית משמעת והשתחררה תוך שנה עקב רקע משפחתי. דימרי בוגרת סטודיו למשחק ע"שׁ יורם לוינשטיין מחזור 2021. בשנת 2021 יצרה קליפ מוזיקלי לשיר "פגישה לאין קץ" (שבוצע במקור על ידי השלושרים), בו גם כיכבה וביצעה את השיר מחדש במסגרת לימודיה בסטודיו למשחק ע"ש יורם לוינשטיין. באותה השנה, גילמה בתפקיד הראשי את מיקה, בסרט הסטודנטים הדרמטי, "קלה כמו נוצה", שפורסם ביוטיוב. כמו כן, השתתפה בהצגה "הגטו" בסטודיו למשחק ע"ש יורם לוינשטיין. בשנת 2022 גילמה בתפקיד הראשי את נועם, בסרט הסטודנטים הקומי, "מסיבת העשור!", שפורסם ביוטיוב. בשנת 2024 השתתפה בסדרת הדרמה של הוט "רוח צפונית" בדמותה של סמל ניבי, חיילת במדור סייבר ביחידה 8200. בשנת 2024 השתתפה בסדרת הדרמה "האמת" בדמות הראשית של רחלי זבטני. בשנת 2025 עתידה לעלות לאקרנים בהוט סדרת הדרמה "לב של רוצח", בה דימרי תגלם את תותי כדמות ראשית, לצד השחקנית ניב סולטן. בנוסף, בשנה זו עתידה לעלות סדרה שצולמה ב-2022 על ידי כאן 11 בשם "החמאם", בה דימרי משחקת לצד יואב רוטמן ועוד. רתם איזק, "אני לא רוצה שיסתכלו עליי כקורבן", באתר ynet, 13 באוקטובר 2024 שירה יום טוב, ניב סולטן בתפקיד הראשי, זו השחקנית שתככב לצידה, באתר אייס, 29 במאי 2024
מצר ויניארד

מצר ויניארד (באנגלית: Vineyard Sound) הוא קטע מהאוקיינוס האטלנטי, המפריד בין איי אליזבת'(אנ') והחלק הדרום-מערבי של קייפ קוד, לבין האי מרתה'ס ויניארד, הממוקם מול חופי מדינת מסצ'וסטס בארצות הברית. ממערב הוא מצטרף למצר רוד איילנד, ובקצהו המזרחי הוא מתחבר למצר ננטקט. יחד עם האי מרתה'ס ויניארד הוא משתייך למחוז דיוקס במסצ'וסטס(אנ'). היווצרות המצר והאיים שמסביבו קשורים באותו תהליך. מדובר בשכבת הקרח של לורנטייד(אנ') שלפני כ-25,000 שנה התפשטה ל"שמיכה" של אלפי קילומטרים רבועים של קנדה וארצות הברית. הקצה הדרומי שלה הגיע בערך למקום בו שוכנים כיום מרתה'ס ויניארד, ננטקט, בלוק איילנד ולונג איילנד. עובי של קילומטר עד שני קילומטרים של שכבת הקרח נעה דרומה על פני הנוף הקדום, והביאה עימה סלעים גדולים, אבנים וחול שגרף. כשהקצה הדרומי שלו נמס, שוחררו כמויות אדירות של מי נמס ופסולת סלעית, ויצרו את מרתה'ס ויניארד, ננטקט והאיים האחרים. פני הים שהיו נמוכים בכ-122 מ' ממה שהוא היום, עלו שוב, והתפתחו סביבות שפכים של נהרות שערוציהם נחרצו על ידי זיזים של הקרחון וכן וחופים וביצות מלח. התעשייה המשגשגת של אמריקה של סוף המאה ה-19 העלתה את מצרי ויניארד וננטקט לנתיבי המים העמוסים ביותר, לפי הערכות מסוימות במקום השני אחרי תעלת למאנש במונחים של תנועה ימית. ברם לאחר פתיחת תעלת קייפ קוד(אנ'), היקף התנועה ירד דרמטית, עלה שוב בשנות השלושים, וירדה שוב דרמטית עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. כיום התנועה הינה בעיקר של מעבורות לאיים השונים באזור. מצר רוד איילנד מצר בלוק איילנד מדיה וקבצים בנושא מצר ויניארד בוויקישיתוף Vineyard Sound - Summary Report, U.S.G.S., 1974 Hagerman, G. & Bedard, R., Massachusetts Tidal In-Stream Energy Conversion (TISEC): Survey and Characterization of Potential Project Sites, Tethys Engineering, October 2, 2006 Vineyard Sound, Falmouth Cape Code Massachusetts John H. Hough, Sailing the Sounds – Vineyard and Nantucket At The Turn Of The Century, OnCape, Jul 12, 2023