יארה צימרמן

יארה צימרמן (בצ'כית: Jára Cimrman, גרמנית: Jára Zimmerman) הוא דמות בדיונית בפולקלור הצ'כי. יארה צימרמן, שהוא קיצור של יארוסלב צימרמן, נולד כביכול בשנות ה-50 של המאה ה-19, בווינה ונעלם בהרים במלחמת העולם הראשונה. הוא מוצג כמדען, מחזאי, מגלה ארצות ואף אסטרונאוט שביקר על הירח בשנת 1914. צימרמן נבחר על ידי העם הצ'כי כ"צ'כי הגדול ביותר בכל הזמנים" בתוכנית טלוויזיה לאומית בשנת 2005. הוא כביכול ייעץ לצ'כוב, לגוסטב אייפל, לאלברט איינשטיין לתומאס אלווה אדיסון ולאחרים. הוא דמות של "מפסידן" (לוזר) נצחי, מכיוון שכביכול, לא נרשם שמו בספרי ההיסטוריה. זדנייק סווייראק (Zdeněk Svěrák), מחזאי, תסריטאי (בין היתר השחקן הראשי בסרט קוליה, שביים בנו יאן סווייראק, ושזכה בפרס אוסקר ב-1997) ואיש רדיו צ'כי, יליד 1936 יצר ושידר בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20, עם חבריו, תוכנית רדיו סאטירית שיועדה לחיילים בשירות חובה. במסגרת תוכנית זו התקיימה פינה ששודרה כביכול ממועדון בדיוני בפראג. השדרים תיארו הופעות המתקיימות כביכול במועדון, השמיעו מוזיקת ג'אז שכביכול נוגנה בהופעה חיה ועוד. באחת התוכניות, רואיין מוזיקולוג כביכול שסיפר בהתרגשות על גילויו של ה"גאון הצ'כי הנשכח", שעבר באורח פלא בכל התחנות ההיסטוריות החשובות ועמד לצד הממציאים והאמנים החשובים של שלהי המאה ה-19 אך לא נרשם מעולם בדפי ההיסטוריה. במהלך השידורים, הדמות, יארה (יארוסלב) צימרמן קיבלה נפח והועשרה בפרטים ביוגרפיים. נאמר שהוא נולד ב-1853 (אף ששנת לידתו שונתה עם השנים ל-1859, וננקבו גם מועדים אחרים), בן לאם שהייתה שחקנית אוסטרית ולאב שהיה חייט צ'כי. הוא נולד כביכול בעיר וינה ועבר עם משפחתו לפראג. הוא התחנך, כנהוג אז, בגרמנית. לשאלות שנשאלו ענה סווייראק, יוצר הדמות, ש"ייתכן שהוא היה יהודי". דמותו של צימרמן מלווה את התעוררות הלאומיות הצ'כית. הוא שינה, למשל, את שם משפחתו מ-Zimmerman הגרמני ל-Cimrman הצ'כי. סיפור המסגרת הוא שצימרמן היה מחזאי, הוא כתב מחזות ושלח אותם לתיאטראות שונים בצ'כיה. אך קיבל ממנהליהם תגובות בסגנון "אל תכתוב אלי, ואם אפשר, אל תכתוב בכלל!" לכן קיבץ חבורת שחקנים והציג את מחזותיו בתיאטרון נודד. עם תאטרונו הגיע למשל לרוסיה, שם פגש את המחזאי הנודע אנטון צ'כוב ואמר לו ש"שתי אחיות זה לא מספיק למחזה באורך מלא, לפחות שלוש" (ברומזו למחזה שלוש אחיות של צ'כוב). הוא נסע ככתב עיתון הכבאים של וינה לשיקגו כדי לסקר שרפה שפרצה שם אך איחר את המועד. הוא נדד לדרום אמריקה ולצפונה, נפגש עם אסקימואים ועם אינדיאנים ועם ממציאים כדוגמת תומאס אלווה אדיסון אותו לימד כיצד עובד פטיפון (מכשיר שהומצא במציאות על ידי אדיסון). עם חזרתו לאירופה ייעץ לגוסטב אייפל שמגדל אייפל יהיה יציב יותר אם יהיו לו ארבע רגליים. יארה צימרמן כמעט והגיע לקוטב הצפוני, אך חזר שבעה מטרים לפני שהגיע ולכן לא זכה בתהילה. הוא טס לירח וביקר שם ב-1914 אולם הדבר לא נודע עד אשר האמריקאים מצאו את עקבותיו, כביכול (במשימת אפולו 11 לשליחת אדם לירח) ועוד. הסיפורים שהתחילו במסגרת תוכנית הרדיו המשיכו במחזות תיאטרון שהוצגו על ידי אותה חבורה שהפיקה את תוכנית הרדיו. תחת שמות הכותבים נרשם צימרמן/סווייראק. הן תוכנית הרדיו והן המחזות זכו להצלחה גדולה בצ'כוסלובקיה שהייתה תחת שלטון הקומוניזם. דמותו ה"הירואית" המוגזמת של צימרמן שהיה פטריוט תמים ובעל מחשבה ישרה ומקורית נתפסה כחתרנית וכדמות עמה יכלו רבים מאזרחי המדינה להזדהות. הפרובוקציה נגד השלטון הקומוניסטי לא הייתה בוטה אלא מרומזת. צימרמן הגחיך בין היתר את הגישה הסובייטית לנכס כל המצאה וכל גילוי לרוסים וקומוניסטים. כל המחזות כתובים בסגנון אחיד. החלק הראשון נקרא "סמינר" והחלק השני "קומדיה". ב"סמינר", השחקנים עולים בזה אחר זה על הבמה ומנתחים את משנתו של צימרמן, כפי שהיא משתקפת בהצגה שתתקיים בחלק השני. הסמינרים עוצבו בכוונה כך שיזכירו לצופים, במיוחד לוותיקים, את הרטוריקה והדמגוגיה ששלטה באסיפות החברים של המפלגה הקומוניסטית. הטקסטים הם אוסף מהיר של שורות מחץ ובדיחות שנאמרו בפנים חתומות בדרך כלל וברצינות תהומית כביכול, בעוד הקהל צוחק. עד 2005 נכתבו 14 מחזות של צימרמן/סווייראק ולפי דיווחים עיתונאיים הם זוכים להצלחה רבה גם בקרב בני הדור הצעיר, שלא הכיר את תוכנית הרדיו ולא חווה חיים תחת השלטון הקומוניסטי. הדמות של צימרמן הופקעה מידי יוצריו המקוריים על ידי ציבור המעריצים. פורסם למשל ששמו האמיתי הוא "יארה דה-צימרמן" והוא צאצא של לאונרדו דה וינצ'י. אנשים הכתירו עצמם כ"צימרמנולוגים" ויצאו מספר ספרים המספרים את ההיסטוריה הבדויה שלו ומנתחים את משנתו ופעולותיו ומנסים להתחקות על אחריתו, לאחר ש"נעלם" בהרים. "משום מה" אין בידנו תמונה של האיש, אך הדבר לא מנע מקבוצות של מעריצים ליצור תמונות ופסלים שלו ואף פוסל פסל "רשמי" המתאר כביכול את דיוקנו של האיש. בשנת 2005 שודרה בערוץ הממלכתי של הטלוויזיה של צ'כיה תוכנית לבחירת "הצ'כי הגדול ביותר בכל הזמנים", על פי פורמט של רשות השידור הבריטית, ה-BBC. בשלב המקדים של הגשת המועמדויות הגישו אזרחים רבים את שמו כמועמד, כאשר הוא עוקף מדינאים דגולים כתומאש מסריק ו-ואצלב האוול או אמנים כאנטונין דבוז'ק, קארל צ'אפק ומילן קונדרה ואף ספורטאי לאומי כאמיל זטופק. הוא גם זכה ליותר קולות מאשר דמות בדיונית פופולרית אחרת, החייל האמיץ שווייק. ערוץ הטלוויזיה סירב להכיר במועמדותו בטענה שהוא דמות בדיונית שאינה עונה על התנאי "המועמד חייב להיוולד בתחומי צ'כיה" כיוון שלא נולד. לאחר שנשלחה עצומה ונאספו 38 אלף חתימות להכללת יארה צימרמן ברשימת המועמדים, נתן ה-BBC את אישורו להוספת קטגוריה נפרדת לדמויות בדיוניות, והערוץ הממלכתי גם התחייב להפיק ולשדר סרט תיעודי אודותיו נוסף על הסרטים שיוקדשו לעשרת הזוכים שהתקיימו במציאות. "אני אתאיסט מוחלט כל כך, שאני מפחד שאלוהים עוד יעניש אותי". "הכלי החזק ביותר בשחמט הוא המלך" (מסקנתו של יארה צימרמן אחרי שלימד את עצמו במשך חודשיים את יסודות השחמט, 19 באפריל 1896). "הקיום לא יכול לא-להתקיים" (התזה הפילוסופית העיקרית של יארה צימרמן, מתוך "המהות של הקיום", 1886). דמויות בדיוניות שהשפיעו או הושפעו מדמותו של יארה צימרמן: החייל האמיץ שווייק פורסט גאמפ הברון מינכהאוזן אביבה לורי, הצ'כי הראשון על הירח, באתר הארץ, 7 ביוני 2005 לדקה באורובה, הראלד טריביון, ומי גיבור הצ'כים? מדען, מחזאי ומגלה עולמות - שלא היה קיים מעולם, באתר הארץ, 28 במרץ 2005 מדיה וקבצים בנושא יארה צימרמן בוויקישיתוף מיתוסים מפוברקים ומתיחות קלאסיות (אורכב 03.06.2010 בארכיון Wayback Machine) מאמר מאת אורי קציר יארה צימרמן, הבלוג הרשמי