laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוסיאנו קוראה

לוסיאנו ריביירו קוראה (בפורטוגזית: Luciano Ribeiro Corrêa; נולד ב-25 בנובמבר 1982 בברזיליה) הוא ג'ודוקא ברזילאי המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג, לשעבר אלוף העולם בג'ודו בקטגוריה זו. הישגו החשוב הראשון של קוראה בזירה הבינלאומית היה כשזכה במדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים עד גיל 20 שנערכו באקפולקו בשנת 2001. בשנת 2002 זכה באליפות דרום אמריקה, באליפות אמריקה שנערכה באותה שנה בסנטו דומינגו זכה במדליית הארד, וכן הוכתר לראשונה כאלוף ברזיל. באוניברסיאדה שנערכה בטגו בשנת 2003 זכה קוראה במדליות זהב הן בקטגוריית המשקל הרגילה שלו והן בקטגוריית המשקל הפתוחה. על אף הישגיו, לא נשלח לאולימפיאדת אתונה (2004), בה ייצג את ברזיל מריו סבינו, זוכה מדליית הזהב במשחקים הפאן-אמריקאיים של 2003. בשנת 2005 זכה קוראה במדליית הזהב באליפות אמריקה שנערכה בקגואס שבפוארטו ריקו. בהמשך השנה זכה גם במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בקהיר, ובמשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו ב-2007 זכה במדליית הארד. באליפות העולם שנערכה אף היא בריו דה ז'ניירו באותה שנה רשם את הישג השיא שלו, כשהוכתר כאלוף העולם. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) היה רחוק מיכולתו באליפות העולם. הוא הפסיד כבר בקרב הראשון להולנדי הנק חרול, ובבית הניחומים גבר על אריק זאבי אך הפסיד ברבע הגמר לפולני פז'מיסלאב מתיאשק, והודח. באליפות אמריקה שנערכה ב-2009 בבואנוס איירס זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל הרגילה שלו, אך גם במדליית זהב בקטגוריית המשקל הפתוחה. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו ב-2011 בגואדלחרה זכה במדליית הזהב. באולימפיאדת לונדון (2012) הודח קוראה שוב בידי הנק חרול, הפעם בשמינית הגמר. באליפות העולם שנערכה בריו דה ז'ניירו ב-2013 הודח כבר בסיבוב השני. לוסיאנו קוראה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוסיאנו קוראה, ברשת החברתית אינסטגרם לוסיאנו קוראה, באתר olympedia.org לוסיאנו קוראה, באתר איגוד הג'ודו העולמי לוסיאנו קוראה, באתר JudoInside.com סרטוני וידאו של קרבות בהם השתתף באתר Judo Vision
Ls

ls (באנגלית: List Directory Contents) היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המציגה רשימה של ספריות וקבצים במיקום נבחר. השימוש הסטנדרטי בפקודת ls, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן ויציג ספריות וקבצים בתיקייה הנוכחית: $ ls acpi ImageMagick-6 protocols adduser.conf init pulse aliases init.d python aliases.db initramfs-tools python2.7 alternatives inputrc python3 anacrontab insserv python3.5 הצגת תוכן של ספריה אחרת באמצעות פקודת ls, יתבצע כדלקמן: $ ls /home/username/myfolder file1 file2 file3 הצגת ספריות וקבצים מוסתרים באמצעות פקודת ls, יתבצע כדלקמן: ספריות וקבצים המתחילים בנקודה מורים על תוכן מוסתר. $ ls -a . .gemrc .putty .. .git .rbenv .adobe .gitconfig .pki .android .gnome .profile Android .gnome2 Public הצגת מידע נרחב יותר אודות תוכן הספרייה, כגון: הרשאות, גודל, תאריך יצירה ועוד, יתבצע כדלקמן: $ ls -l total 32 drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Desktop drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Documents drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Downloads drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Music drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Pictures drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Public drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Templates drwxr-xr-x 2 username username 4096 Sep 18 2019 Videos ניתן לשלב ערכים נוספים: ls -h: הצגת המידע בפורמט אנושי המתאים לקריאה. ls -ld: הצגת מידע אודות ההרשאות של התיקייה הנוכחית בה נמצא המשתמש. man ls: יציג את ספר הוראות של פקודה זו. מדיה וקבצים בנושא Ls בוויקישיתוף ls, pubs.opengroup.org GNU Coreutils: ls invocation, www.gnu.org
שופטים

האם התכוונתם ל... ספר שופטים – בתנ"ך, הספר שאחרי ספר יהושע ולפני ספר שמואל ספר שופטים (משנה תורה) – אחד מ-14 ספרי המשנה תורה של הרמב"ם תקופת השופטים – התקופה שאחרי כיבוש הארץ בימי יהושע בן נון ולפני מלוכת שאול תקופת השופטים האתיופית – תקופה בתולדות אתיופיה, בין השנים 1755–1855 פרשת שופטים – פרשת השבוע החמישית בספר דברים קטגוריה:שופטים – שופטים שנכתב עליהם ערך בוויקיפדיה קטגוריה:שופטים בתנ"ך – שופטים מהתנ"ך שנכתב עליהם ערך בוויקיפדיה שופט (פירושונים)
החברה לחקר התרבות הערבית-היהודית של ימי הביניים

החברה לחקר התרבות הערבית היהודית של ימי הביניים (ראשי תיבות באנגלית: SJAS) היא אגודה למחקר היהדות דוברת השפה הערבית והאסלאם, והחברה היהודית והערבית בימי הביניים. הוקמה בשיקגו בשנת 1984. מטרתה לחקור את השפות, התרבות ואורח החיים של היהודים בארצות שנכבשו על ידי הערבים מאז המאה ה-6. מרכז החברה שוכן ביד יצחק בן-צבי בירושלים. מקורות חשובים לחקר החברה היהודית בארצות דוברות הערבית הוא אוצר התעודות הגדולות בגניזה הקהירית, וכן אוספים גדולים ברחבי העולם, שאחד החשובים שבהם בעיר סנקט פטרבורג. החברה עורכת כנסים בינלאומיים ותומכת במחקרים בנושא ההיסטוריה של יהדות ארצות האסלאם ופרסומם בכתבי עת מדעיים וספרים. נשיאת החברה כיום (2024) היא פרופ' שרה סטרומזה. אתר האינטרנט הרשמי של החברה לחקר התרבות הערבית-היהודית של ימי הביניים ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איוואן דורנובו

איוואן דורנובו (ברוסית: Ива́н Никола́евич Дурново́‏; 1 במרץ 1834 - 29 במאי 1903 (התאריכים לפי הלוח היוליאני) היה מדינאי רוסי, יושב ראש מועצת השרים של רוסיה בשנים 1895–1903. איוואן דורנובו נולד בכפר בגוברניית צ'רניגוב (היום בשטח אוקראינה) באחוזה משפחתית. בשנת 1852 הוא סיים בית הספר לקציני חיל התותחנים בסנקט פטרבורג. לאחר סיום מלחמת קרים התפטר משרות צבאי וחזר לאחוזה משפחתית בקרבת צ'רניגוב. הוא השתתף באופן נרחב בפעילות ציבורית מקומית. בשנת 1863 התמנה לתפקיד מושל הגוברניה. בשנת 1870 הועבר לתפקיד מושל לייקטרינוסלב (גם הוא בשטח אוקראינה של היום). בשנת 1882 הועבר לבירה והתמנה לסגן שר הפנים. דורנובו היה מקורב למשפחת הקיסר אלכסנדר השלישי ולכן מונה למנהל מחלקת תרומות הקיסרית. לאחר פטירת שר הפנים בשנת 1889, דורנובו התמנה במקומו. בהיותו שר הפנים הוא העביר מספר שינויי חקיקה שחיזקו את הממשל המרכזי על חשבון מוסדות שלטון מקומיים. בני זמנו מציינים שלדורנובו לא היו דעות עצמאיות והוא עקב לאחר הוראות של הקיסר. למרות שהיה לו מוניטין רב במשפחת הקיסר, לא הייתה כלפיו הערכה רבה בציבור ובפקידות הגבוהה. סרגיי ויטה תיאר אותו כ"אדם נחמד אך לא חכם, לא תרבותי, אוהב לארח אך ערמומי" בשנת 1894 הוציא צו שהרחיב את התקנים וסמכויות המשטרה. דורנובו דגל בהקפדה על חוקי הגבלות כלפי יהודים. בתקופתו יהודים רבים הוגלו מערים הגדולות בחזרה לתחום המושב. מדיה וקבצים בנושא איוואן דורנובו בוויקישיתוף קורות חיים (ברוסית)
יצחק הוברמן

הרב יצחק הכהן הוברמן (ו' בסיוון תרנ"ו, מאי 1896 - י"ג בטבת תשל"ז, ינואר 1977) היה מקובל חסידי, ואב"ד ורב מחנה העקורים וצלר. התפרסם בשם "הצדיק מרעננה". נולד בבילגוריי, לזלאטה אסתר ולרבי אשר אנשיל. בילדותו היה מתמיד גדול ובגיל 10 כבר למד עם הבחורים המבוגרים אצל רבי יעקב מרדכי זילברמן, רב העיר ותלמידו של רבי יעקב אריה מטריסק. בשנת תרע"א (1911) נסע ללמוד בישיבתו של רבי שמואל בורנשטיין, ה"שם משמואל" מסוכטשוב. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה נסע לוורשה שם הסתובב בחצרות אדמו"רים, בעיקר אצל האמרי אמת מגור. למד שם אצל רבי מנחם שכנא רוטשבול, בעל שו"ת "שם עולם". לאחר פטירת זה האחרון, למד אצל רבי צבי הירש גליקסון, חתנו של רבי חיים מבריסק. בשנת תרפ"ז חיבר חיבור על התורה ועל הש"ס. בשנות השואה הוגלה לסיביר והופקד שם לנסר עצים. לאחר שהכריחוהו לעבוד בשבת חתך בגרזן את קצה אצבעו. לאחר המלחמה עבר לווצלר שבגרמניה וכיהן שם ברבנות שש שנים. בכהונתו ברבנות דאג לחיזוק הדת בעיר, בין השאר עסק בהתרת עגונות ניצולות שואה. עלה לארץ ישראל בשנת תש"י והתיישב ברעננה. עם השנים התפרסם שמו כמקובל ואיש מופת ורבים נהרו אליו לקבל את ברכתו. היה מתפלל רבות על האנשים שהוזכרו אצלו ולפעמים היה מתפלל ובוכה מספר שעות על חולה. היה ממעט בשינה ומתמיד בלימוד, הן תורת הנגלה והן תורת הסוד. היה נוהג לפרש את מאורעות העולם על פי הקבלה. חיבר ספרים בכל מקצועות התורה, תורה, תלמוד, שו"ת הלכה למעשה, מדרשים וספרי קבלה. רבי יצחק הדפיס שני כרכים מספרו על התורה "בן לאשרי - ברכה משולשת". ספר זה נקרא על שם שחובר בשלושה מקומות, פולין, סיביר וישראל. רבי יצחק ערך את ספרו עוד בפולין ובהקדמת הספר יש הסכמות מרבנים שנפטרו שנים רבות לפני הדפסתו. לאחר פטירתו יצא כרך שלישי. היה מקורב לחסידות גור והיה מעריצו של האדמו"ר רבי ישראל אלתר ה"בית ישראל" שהיה מכנהו "הרב מרעננה" ("דער רעננע'ר רוב") והיה מגיע לרעננה לצפות בו בהחבא.[דרוש מקור] נפטר בשנת תשל"ז ונקבר בהר המנוחות. לא הותיר אחריו ילדים. ישיבת ברכת יצחק ברעננה קרויה על שמו וכן שמו הונצח בישיבת "נר ישראל" של חסידות גור בירושלים. בן לאשרי ברכה משולשת באוצר החכמה. חידושים ופירושים על התורה, ג' חלקים. בהקדמת הספר ביוגרפיה שלו. יצא לאור בשנית בשנת תשס"א. בן לאשרי שו"ת, באתר הספרייה הלאומית. מכיל מאות התכתבויות בהלכה בין הרב הוברמן לרבנים אחרים, בהם הרב שלמה דוד כהנא, הרב נפתלי הניג (מחבר שו"ת תפארת נפתלי), ואחרים. מאמר אודות קשריו עם אדמורי חב"ד הכולל סיפורים נדירים בשמו http://www.shturem.net/index.php?section=blog_new&article_id=101
פונפון

פונפון או בעברית פיף הוא גדיל כדורי רך או קווצת חוטים או סרטים. פיף יכול לבוא בצבעים, גדלים וזנים רבים, והם עשויים ממגוון רחב של חומרים כמו צמר, כותנה, נייר וכדומה. פונפונים משמשים כקישוט לבגדים ונמצאים גם בשימוש בקרב מעודדות וכן על ידי אוהדי ספורט. 'פונפון' הוא שיבוש עברי של המילה הצרפתית פומפום (pompon), שמשמעותה זהה. המילה העברית 'פיף' מופיעה במשנה ומובנה מקלעת חוטים. לרוב, השימוש בפונפונים נעשה בזוגות (אחד בכל יד), אבל זה עשוי להשתנות עם דרישות מסוימות של הכוריאוגרפיה של ריקוד. מרבית הפונפונים המשמשים לעידוד הם קלי משקל, עלותם זולה והם מופיעים בצבעים שונים, על ידי צוות העידוד ולעיתים גם נמכרים לצופים באירוע. הפונפון משמש כקישוט לכובעים, גרביים, שמלות, צעיפים, ובגדים אחרים. לעיתים מופיע הפונפון כחלק מתרבות הלבוש. למשל, למדי חיל הים הצרפתי ישנו פונפון בולט התפור במרכז הכומתה. למלחים הבלגים יש גרסה דומה בצבע תכלת. בנעלי החתונה המסורתיות של האיטלקים יש פונפון קטן, וכדומה. אנשי דת קתולים מהתקופה הרומית, נהגו ללבוש כומתה עם פונפון תפור במרכזה. צבע הפונפון ציין על דרגתו של הלובש אותה. הכמרים נהגו ללבוש את הכומתה השחורה עם פונפון בצבע שחור, להגמונים (Prelates) היה פונפון בצבע ארגמן, על הכומתות השחורות שלהם והצ'מברליינים (Chamberlains) נהגו ללבוש פונפון סגול. הבישופים והארכיבישופים לבשו כומתה סגולה עם פונפון באותו הצבע. לכומתה האדומה של הקרדינל לא היה פונפון, אלא לולאה אדומה בלבד. האפיפיור לא חבש כלל כומתה. לכמה מן הקהילות דתיות היו כומתות ייחודיים, כגון קהילת Norbertines שלבשו כומתה בצבע לבן עם פונפון באותו הצבע. כמה אבות סנט פרנסיס לבשו כומתה חומה עם פונפון שחור. קהילות אחרות עשויים היו ללבוש כומתה שחורה עם פונפון לבן, ירוק או כחול, או הכומתה השחורה של הכמורה החילונית. פונפון, פומפון ופיף, בדף הפייסבוק של האקדמיה ללשון העברית
יוסף שטיינהארט

הרב יוסף שטיינהארט (לפני שנת ה'ת"ס, 1700 – כ"ב באב ה'תקל"ו, 1776) היה רב ואב"ד באלזס ובעיר פיורדא, פוסק משמעותי ורב השפעה, ונחשב מגדולי התורה הבולטים בתקופת האחרונים. יוסף שטיינהארט נולד לרבי מנחם מענדל בעיירה שטיינהארט שבפרנקוניה, בוואריה. בצעירותו למד בישיבת פיורדא מפי רבי יששכר ברמן פרנקל. בגיל מבוגר יותר נסע לפרנקפורט ולמד שם מפי הרב יעקב פופרש כ"ץ בעל "שב יעקב", שהיה לרבו המובהק. היה בין חכמי התלמוד המובילים של זמנו, והתכתב עם כל גדולי הרבנים בזמנו, השאלות הופנו אליו מהונגריה, איטליה (ורונה), הולנד (אמסטרדם) ושווייץ. בדומה לכמה רבנים מובילים אחרים בני תקופתו, גם הרב שטיינהארט התנגד (בהקדמתו לספרו זיכרון יוסף) להופעתה של תנועת החסידות. רבנותו הראשונה הייתה בעיר ריקסהיים. הוא כיהן גם ברבנות שוואבך, ורפלדסווילר. משנת תק"ט היה רב למדינת אלזס העליונה (כיום או-רן), ומקום מושבו היה בריקסהיים (אנ') משנת תקט"ו היה רב למדינת אלזאס התחתונה בעיר נידרהיים (אנ'). ומשנת תקכ"ג רב בפירט. לאחר פטירת רבי יהונתן אייבשיץ, היה מן המועמדים הבולטים להחליפו בכהונת רבנות קהילות אה"ו, אך מועמדותו סוכלה בעקבות התנגדות רבי יעקב עמדין, בשל תמיכתו ברב אייבשיץ בפולמוס ביניהם. נפטר בכ"ב באב ה'תקל"ו, ונקבר בבית הקברות הישן בפירט. היה נשוי שלוש פעמים: אשתו הראשונה הייתה חיה כהן שפירא, בתו של עקיבא כהן שפירא, השנייה קריינדל, והשלישית רוזל. הרב שטיינהארט מזכיר פעמים אחדות במהלך חיבורו את רעייתו הלמדנית קריינדל שגם הפצירה בו להדפיס את תורתו. קריינדל באה ממשפחת רבנים נודעת. אביה היה ר' ליב מוכיח ברלין מפרשבורג (נפטר בשנת תק"ג, 1743), ואחיה הוא הרב ישעיה פיק ברלין. הרב שטיינהארט כתב בהקדמה לספרו כי נענש במידה רבה במותם של ילדיו ונכדיו, ועד כמה שידוע נשארו לו: בנו רבי משה (נפטר 1799) היה סופר ופרשן, חיבר פירוש על שער היחוד של תורת חובת הלבבות. בתו לאה, מאשתו הראשונה חיה. הייתה אשתו של הרב יצחק איצק מפלסבורג. אחיינו היה מנחם מנדל שטיינהארט, שנולד לשמעון מהיינספורט וליטלה שהייתה אחותו. רבי מרדכי בנט רבי משה טוביה זונדהיימר רבה של הנאו. רבי וולף היידנהיים לסריקה מקוונת ראו סעיף ספריו להלן שו"ת זיכרון יוסף - ספר שאלות ותשובות פרי עטו חיבוריו "משביר בר" ו"כח שור", התפרסמו אחר פטירתו על ידי נכדו הרב עקיבא שטיינהרט רבה של קובנא שבהונגריה. משביר בר - על התורה כח שור - על מסכת בבא בתרא דוד הלחמי, רבי יוסף שטיינהרד מפיורדה (בעל שו"ת „זכרון יוסף”), חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קנ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) יוסף שטינהרט (1720?-1776), דף שער בספרייה הלאומית זיכרון יוסף, מהדורת פיורדא (פירט) ה'תקל"ג (1773) באתר כתבים עבריים (HebrewBooks) כח שור, מהדורת פראג ה'תקפ"ז (1827) (באתר כתבים עבריים - HebrewBooks) משביר בר, מהדורת פראג ה'תקפ"ח (1828) יצא לאור לאחר מותו בהוצאת בנו. (באתר כתבים עבריים - HebrewBooks) בנימין שלמה המבורגר, הישיבה הרמה בפיורדא, מכון מורשת אשכנז, בני ברק תש"ע, כרך ב עמ' 131 הערה 18. חידושי יעב"ץ, מכון ירושלים, תשס"ט, פתח דבר, הערה 1. כמובא כמו שמבואר בשו"ת אור פני משה, סוף סימן ה וסימן ז: דעת אדוני מורי ורבי, הגאון מה"ר יוסף שטיינהארט.
פורטרס קורמנד

פורטרס לאמי-ווד קורמנד (בהונגרית: Fortress Lami-Véd Körmend) היא קבוצת כדורסל הונגרית מהעיר קורמנד במערב הונגריה. המתמודדת בליגת העל ההונגרית וביורופקאפ. הקבוצה נוסדה בשנת 1962. בסיום עונת 1974/75 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. החל מאמצע שנות השמונים ממוקמת הקבוצה באופן קבוע בצמרת הטבלה ומסיימת באחד המקומות הראשונים. בעונת 1986/87 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה. במהלך שנות התשעים זכתה הקבוצה 6 פעמים בגביע ההונגרי. בעונת 1987/88 הפכה למועדון ההונגרי הראשון המשתתף במסגרת אירופאית בגביע קוראץ'. בהמשך השתתפה גם בגביע ספורטה. בעונת 2008/09 הפסידה הקבוצה במוקדמות היורוצ'לנג' לקבוצת אייפל-טאוור דן בוס בסיכום שני מפגשים. הקבוצה מארחת באולם הספורט סנטהי שפירושו: "מקדש", המכיל 2,400 מקומות ישיבה. הליגה ההונגרית: אליפות (3): 1987, 1996, 2003 מקום שני: 1990, 1992, 1997, 2002, 2007, 2008 חצי גמר: 1985, 1994, 2001, 2006, 2010, 2011, 2012 הגביע ההונגרי: זכייה (7): 1990, 1993, 1994, 1995, 1997, 1998, 2016 גמר: 1999, 2007 חצי גמר: 1989, 1992, 1996, 2003, 2008, 2009, 2012 הונגריה אישטוון נמץ ארצות הברית קאסיב פאוול מדיה וקבצים בנושא פורטרס קורמנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורטרס קורמנד ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניצני סיני

נִצָּנֵי סינַי או קָדֵשׁ בַּרְנֵעַ הוא מושב עובדים באזור הדרום, סמוך לגבול מצרים, ליד ניצנה ומעבר הגבול ניצנה השייך למועצה אזורית רמת נגב. עד לנסיגת ישראל מחצי האי סיני שכן קדש ברנע בסיני ונקרא על שם היישוב המקראי קדש ברנע, שהתקיים בסמוך ליישוב בסיני. בעקבות הסכם השלום עם מצרים, פונה היישוב הועתק לאזור ניצנה, שם גרו המתיישבים במשך שמונה חודשים במושב אשלים. בשנת 1986 הועתק פעם נוספת, הפעם למקומו הנוכחי בו הוא נמצא כיום. השם "ניצני סיני" ניתן למקום בשל קרבתו לחצי האי סיני, אך התושבים קוראים למושב קדש ברנע. היישוב המקורי הוקם בשנת 1977 כהיאחזות נח"ל ונכון ל-2021 הוא מונה כ־297 תושבים. למושב אופי חקלאי, אם כי חלק מתושביו עובדים מחוץ ליישוב, למשל בבאר שבע. מדיה וקבצים בנושא ניצני סיני בוויקישיתוף ניצני סיני, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור קדש ברנע, באתר המועצה האזורית רמת נגב אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ספר במדבר, פרק י"ג, פסוקים ג'–כ"ו מושב ניצני סיני (קדש ברנע), רמת נגב, באתר www.homee.co.il
ברוכים הבאים לישראל

"ברוכים הבאים לישראל" הוא האלבום השביעי של הלהקה אתניX שיצא ב-1 ביוני 1998. זהו האלבום האחרון שהוציאה אתניX בחברת "הליקון". האלבום כולל את הסינגל "קן של אהבה" ביחד עם הזמר אייל גולן ואת הלהיט "BMW שחורה". ארבעה שירים מהאלבום הגיעו למצעד השנתי תשנ"ח (1998) והגבוה מביניהם למקום 11. חלק משירי האלבום עוסקים בנושאים סוציאליים, חברתיים ופוליטיים. אתניX זאב נחמה - שירה תמיר קליסקי - קלידים גיל אלון - גיטרה גל הדני - תופים יורם פויזנר - גיטרות משתתפים נוספים אבי סינגולדה - גיטרות יהודה קיסר - גיטרות יוסי יוסף - קלידים רוני דדון - דרבוקות סמיר שוקרי - כינור יגל כוכבי - פח תימני בוריס - אקורדיאון אייל גולן - דואט בשיר "קן של אהבה" שלום אסייג - קטע ראפ ב"BMW שחורה" אופירה נגר - קולות רקע לדה עזיז - קולות רקע שפיק כבהא - דואט בשיר "סידי סאלאם" עופרי סלם - קולות רקע רוני בראון - מפיק בפועל דרור קליסקי - מפיק בפועל במצעד השנתי של רשת ג' בתשנ"ח (1998): פתחי לו את לבך - מקום 36 ב.מ.וו שחורה - מקום 21 קן של אהבה - מקום 11 אין כמו אמא - מקום 16 שירי האלבום באתר YouTube אקורדים לשירי האלבום באתר tab4u מילים ואקורדים לשירי האלבום באתר שירונט האלבום באתר mooma ברוכים הבאים לישראל, באתר "פזמונט"
וסילי דוקוצ'ייב

ואסילי דוקוצ'ייב (ברוסית: Васи́лий Васи́льевич Докуча́ев;‏ 1 במרץ 1846 – 3 בנובמבר 1903) היה גאוגרף רוסי שנחשב למייסד מדע הפדולוגיה. ואסילי דוקוצ'ייב נולד בכפר מיליוקובו שבגוברניית סמולנסק, למשפחת כומר. הוא למד בבית הספר לכמרים, ולאור הצלחתו בלימודים בשנת 1867 נשלח לאקדמיה לכמורה בסנקט פטרבורג. לאחר לימודים של כשלושה שבועות בלבד, עזב את המוסד והתחיל ללמוד באוניברסיטת סנקט פטרבורג. את לימודי האוניברסיטה סיים דוקוצ'ייב בשנת 1871, אך המשיך להיות באוניברסיטה כאוצר של אוסף מינרלים. בשנת 1883 קודם לתואר פרופסור. עד שנת 1878 חקר בעיקר תקופת הרבעון. בשנים 1871-1877 דוקוצ'ייב נסע לאזורים של צפון רוסיה ודרום פינלנד. על בסיס החומר שאסף בנסיעות אלו הוא כתב את עבודת תואר שני. בשנת 1874 דוקוצ'ייב החל ללמוד את הקרקעות של גוברניית סמולנסק. בשנת 1877 הוא עשה דיווח נרחב על חקר קרקעות השחורות במרכז רוסיה. הוא עסק בתחום זה עד לשנת 1883 ועל בסיס מחקרים אלו קיבל את הדוקטורט. בשנת 1882 דוקוצ'ייב קיבל הזמנת הממשל של גוברניית ניז'ני נובגורוד לביצוע מחקר בתחומם. עבודה זו נמשכה מעל 6 שנים ופרסומה הסתכם ב-14 כרכים. בשנת 1883 דוקוצ'ייב פרסם את ספרו "האדמה השחורה ברוסיה" (Русский чернозём). שנה זו נחשבת לשנת ייסוד של פדולוגיה. בשנים 1888-1894 הוא עסק בעבודת חקר קרקעות בגוברניית פולטבה. בעקבות תקופת היובש שהייתה בדרום רוסיה בשנת 1891, דוקוצ'ייב ועמיתיו הוציאו תוכנית מפורטת למאבק נגד תקופת היובש התקופתית בדרום המדינה. בשנים 1892-1896 הוא היה בראש "החקר המיוחד" ללימוד ניהול משק היערות והמים במרכז רוסיה. באותן השנים הוא היה גם מנהל מכון לחקלאות ויערנות בקרבת וורשה. בשנת 1895 דוקוצ'ייב חלה וחזר לעבודה סדירה רק בסתיו 1897. החל משנת 1897 דוקוצ'ייב מארגן משלחות מדעיות לקווקז, אסיה המרכזית ובסרביה. על בסיס ממצאים שנאספו במשך כ-4 שנים הוא פרסם מחקר בהקשר לטיפוסי קרקעות באזורי כדור הארץ השונים. בשנת 1900 הוא חלה פעם נוספת. באביב 1901 דוקוצ'ייב כתב מכתב אחרון לולדימיר ורנדסקי שהיה אחד מתלמידיו ומאז הפסיק להתקשר עם העולם. דוקוצ'ייב נפטר בסוף 1903. Dokuchaev, V.V. 1879. Short Historical Description and Critical Analysis of the More Important Soil Classifications. Trav. Soc. Nat. St. Petersburg 10: 64-67. (In Russian) Dokuchaev, V.V. 1879. Tchernozeme (terre noire) de la Russie d‘Europe (Chernozem of European Russia). Société Impériale Libre Economique. Imprimeric, Trenke & Fusnot, St. Petersburg (in French). Dokuchaev, V.V. 1883. Russian Chernozem. In Selected Works of V.V. Dokuchaev, Vol. 1, p. 14–419. Moscow, 1948. Israel Program for Scientific Translations Ltd. (for USDA-NSF), S. Monson, Jerusalem, 1967. (Translated from Russian into English by N. Kaner). Dokuchaev, V.V. 1893. The Russian Steppes: Study of the Soil in Russia, Its Past and Present. St. Petersburg, Russia: Department of Agriculture Ministry of Crown Domains for the World's Columbian Exposition at Chicago. Dokuchaev, V.V., N.M. Sibirtsev. 1893. Short Scientific Review of Professor Dokuchaev's and His Pupil's Collection of Soils Exposed in Chicago in the Year 1893. St. Petersburg, Russia: Department of Agriculture Ministry of Crown Domains for the World's Columbian Exposition at Chicago. מדיה וקבצים בנושא וסילי דוקוצ'ייב בוויקישיתוף וסילי דוקוצ'ייב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וסילי דוקוצ'ייב, ברשת החברתית פייסבוק וסילי דוקוצ'ייב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מקס קריצמן

מקס קריצמן (1914 – 23 ביולי 2003) היה עורך-דין, ייצג את חברי האצ"ל ברבים מהמשפטים בתקופת המנדט. קריצמן נולד בארצות הברית, עלה לארץ בשנת 1921, התחנך בבית הספר תחכמוני בתל- אביב והצטרף לתנועת הנוער בית"ר. אחד המורים שהשפיעו על קריצמן במיוחד היה מרדכי רזיאל, אביו של דוד רזיאל, שרבים מחברי האצ"ל דיברו עליו בהערצה. מורה נוסף שהשפיע עליו היה משה זילברג, לימים שופט בבית המשפט העליון. בלימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, התוודע לפרופ' יוסף קלאוזנר שהיה מקור השראה לתנועות הימין הציוני. את השכלתו המשפטית רכש קריצמן בבריטניה, קיבל תואר אקדמי והוסמך כבאריסטר. עם חזרתו לארץ הצטרף קריצמן למשרדו של מקס זליגמן מאחר שביקש להתמחות בפלילים, וזליגמן נחשב עורך דין בולט בתחום. הבריטים זיהו את קריצמן כמקורב לאצ"ל, כפי שמופיע ברשימות המעצר שבאו בעקבות הלשנתו של יעקב חילביץ. אמנם קריצמן לא הופיע כחבר האצ"ל ברשימת ההלשנה של חילביץ, אולם רשימת המעצר כללה לא רק את השמות שמסר חילביץ אלא גם שמות נוספים שהבריטים ראו בהם בעלי קשר לארגון. מלבד מעצר זה במרץ 1944 לזמן קצר, נעצר בשנית בנובמבר 1944 בגל המעצרים שאחרי רצח הלורד מוין למשך כשישה חודשים, ובשלישית נעצר באוגוסט 1947 למשך כשלושה חודשים. כמו זליגמן, גם קריצמן עשה את עבודתו זו לייצוג חברי האצ"ל בהתנדבות, ואף סייע בהעברת מידע מבין כותלי הכלא אל מפקדת הארגון. קריצמן היה שותף בייצוג מיכאל אשבל ויוסף שמחון שנידונו למוות ודינם הומתק למאסר עולם על- ידי מפקד הצבא, במשפטם של 31 חברי הארגון שנתפסו בחוף בת- ים לאחר פעולה, במשפטו של דב גרונר שנידון למוות, במשפטם של ארבעת חברי הארגון שנידונו למוות במשפט 'ליל ההלקאות' ובמשפטם של חברי הארגון שהיו שותפים לפריצת כלא עכו ונידונו למוות. קריצמן היה שותף לייצוג חברי הארגון בעוד משפטים רבים. בשנת 1972 ייצג קריצמן את קוזו אוקמוטו, המחבל היפני שהיה שותף לטבח בנמל התעופה בלוד ב-30 במאי 1972 וטען שאינו שפוי. יצחק גוריון, פרקליטיהם של לוחמי חרות, תל- אביב תשל"ג. שמעון-ארז בלום, עריכת דין למען מטרה לאומית בימי המרד: השתלבותם של מקס זליגמן ומקס קריצמן במאבק האצ"ל בבריטים בשנים 1945- 1947 בארץ- ישראל המנדטורית, עבודת מוסמך, אוניברסיטת תל אביב 2005. מקס קריצמן באתר GRAVEZ
שנית

שָׁנִית (בלועזית: סקרלטינה, Scarlatina) היא מחלה המתאפיינת באדמומיות בעור. הגורם למחלה הוא מין של החיידק Streptococcus מהמין Streptococcus pyogenes. מקור שם המחלה הוא בצבע השני, כאות לאדמומיות העור האופיינית למחלה. גם בשפות אחרות נגזר שם המחלה משם צבע השני. בלטינית ובשפות אירופאיות רבות השורש המדובר הוא Scarlet, ומכאן נגזר שם המחלה בשפות אלה - למשל, Scarlet fever ("קדחת שנית") באנגלית. חום גבוה שעלול להגיע ל-40° עייפות יובש בגרון כאבי ראש בחילות ו/או הקאות כאבי בטן שלשולים אדמומיות בלחיים וחיוורון סביב השפתיים בלוטות לימפה מוגדלות לשון בגוון אדום עז פריחה בכל הגוף אשר מתפתחת בהדרגתיות כעבור 12–48 שעות מתחילת הופעת התסמינים הראשונים במיוחד באזור בית השחי, האוזניים ובית החזה. המחלה מידבקת מאוד ויכולה להימשך למעלה משבוע. סימני סיום המחלה מתבטאים בגלדים על-פני הידיים וכפות הרגליים, הנעלמים אחרי האדמומיות בעור. בזמן המחלה נוצרים נוגדנים המונעים הדבקות חוזרת. מלבד הטיפול בשלשולים ובהתייבשויות, הנגרמים כתוצאה מהמחלה, הטיפול במחלה עצמה הוא באמצעות פניצילין ותרופות אנטיביוטיות דומות כגון האריתרומיצין והקלינדמיצין. בעבר נמשכה המחלה חודשים. את הירידה במשך המחלה ניתן לייחס לאנטיביוטיקה וכן להתפתחות זנים פחות אלימים של החיידק במרוצת הדורות. באנגלית קיימת הבחנה בין המחלה הקדומה והקשה (Scarlet fever) ובין צורתה הנוכחית (Scarlatina). במקרים רבים נדרש להבדיל בין מחלה זו לקדחת דמוית-שנית של המזרח הרחוק, מחלה זיהומית אשר זוהתה לראשונה בשנת 1950 ברוסיה. כתוצאה מן הדמיון הרב בין הביטוי הקליני של שתי מחלות אלו, עלתה הסברה כי גם זו מקורה בזיהום סטרפטוקוקי. כיום ידוע שהגורם הוא חיידק הגרם שלילי Yersinia pseudotuberculosis. המחלה נפוצה בעיקר בקרב ילדים בני שנתיים עד 15. ההדבקה נגרמת בעיקר על ידי שאיפת אוויר שנושא את החיידקים אבל גם על ידי מגע עורי או עם עצמים המועדים להיות נושאים או מדגרות להתפתחות חיידקים. נמצא שבגיל עשר כ-80% מכלל אוכלוסייה זו כבר נושאים את הנוגדנים למחולל המחלה. טרם נמצא חיסון יעיל כנגד המחלה, בעיקר בגלל אי ההצלחה לפתח נסיוב שיענה על הדרישות המדעיות המקובלות של אישור תרופות. המחלה החמישית מדיה וקבצים בנושא שנית בוויקישיתוף הערך שנית, באתר InfoMed הכל על שנית, באתר שירותי בריאות כללית מחלת הילדים הקטלנית שעושה קאמבק, באתר וואלה, 30 בנובמבר 2017 שנית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סקרלטינה, דף שער בספרייה הלאומית שָׁנִית במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הייאקה (ירח)

הייאקה (Hiʻiaka) הוא הירח החיצוני, והגדול יותר של כוכב הלכת הננסי האומיה. הייאקה התגלה בשנת 2005 על ידי מייקל בראון והצוות האופטי של מצפה הכוכבים קק, והיה הירח הראשו של האומיה שהתגלה. לאחר גילויו נקרא על שמה של הבת של האומיה במיתולוגיה ההוואית. רדיוס מסלולו של הייאקה סביב האומיה הוא 49,880 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב האומיה הוא 49.12 יממות. הייאקה בעל רדיוס של 160 ק"מ ואקסצנטריות של 0.0513. M. E. Brown; A. H. Bouchez; D. Rabinowitz; R. Sari; C. A. Trujillo; M. van Dam; R. Campbell; J. Chin; S. Hardman; E. Johansson; R. Lafon; D. Le Mignant; P. Stomski; D. Summers; P. Wizinowich (2005-09-02). "Keck Observatory Laser Guide Star Adaptive Optics Discovery and Characterization of a Satellite to the Large Kuiper Belt Object 2003 EL61". The Astrophysical Journal Letters. 632: L45–L48. Bibcode:2005ApJ...632L..45B. doi:10.1086/497641. הסבר אודות שמות הגופים הוירחים אתר Gazetteer of Planetary Nomenclature, של הIAU ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.