חיל האוויר המלכותי הירדני

חיל האוויר המלכותי הירדני (בערבית: القوات الجوية الملكية الأردنية) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של ירדן. החיל הוקם ב-1955 על ידי המלך חוסיין. ברשות החיל כ-100 מטוסי קרב מתוצרת מערבית. מאז הקמתו, חיל האוויר המלכותי הירדני הצטייד בעיקר בנשק מערבי, לרוב מבריטניה. ההישג הראשון של חיל האוויר המלכותי הירדני היה ב-1964 לאחר שארבעה מטוסים ירדנים הצליחו להפיל מטוס ישראלי ולפגוע בשלושה מטוסים אחרים.[דרוש מקור] בפעולת סמוע, שנערכה ב-13 בנובמבר 1966, הופל בקרב אוויר מטוס הוקר הנטר ירדני, וטייסו, מואפק סאלטי, מפקד טייסת ההאנטרים, נהרג. עם פרוץ מלחמת ששת הימים הופעל חיל האוויר הירדני כנגד מטרות בישראל. מטוסי הוקר האנטר ירדנים תקפו מספר מטרות, בהן מחנה סירקין שם השמידו מטוס מדגם נורד נוראטלס של חיל האוויר הישראלי. בתגובה תקף חיל האוויר הישראלי את בסיסי חיל האוויר הירדני וזה הושמד כמעט כולו ולא השתתף ביתר הלחימה. לאחר המלחמה הצטיידה ירדן במטוסי F-104 שנרכשו מארצות הברית ו-F-5 שנרכשו מאיראן. המלך חוסיין דחה את הצעת סוריה ומצרים להצטרף למלחמה ב-1973. בשנות ה-80, כתוצאה מהסכם השלום בין ישראל למצרים, ביצעה ירדן תהליך מודרניזציה שכלל רכישת מטוסי קרב מתקדמים כגון מיראז' F-1. לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן הסכימה ארצות הברית למכור לירדן את מטוס הקרב F-16 שמהווה כיום המטוס העיקרי של חיל האוויר המלכותי הירדני. ב-2015 העבירה ישראל לירדן 16 מטוסי קוברה שהוצאו משירות בחיל האוויר, כדי לתגבר את חיל האוויר הירדני במאבקו בדאע"ש. בשנת 2014 הצטרפו מטוסי החיל להתקפות שערכו מטוסים ממדינות המערב על מטרות של ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. בדצמבר 2014 הופל אחד המטוסים וטייסו נשבה על ידי אנשי הארגון ונרצח בחודש שלאחר מכן. בשנים האחרונות תקף חיל האוויר הירדני לא פעם מטרות איראניות בסוריה, בעיקר כאלה שהיו קשורות לסחר בסמים שזורמים לירדן. באפריל 2024, יירט חיל האוויר המלכותי מספר כלי טיס בלתי מאוישים ששוגרו מאיראן לעבר ישראל, במסגרת המתקפה האיראנית על ישראל. הכטב"מים יורטו בצד הירדני של בקעת הירדן, והיו בדרכם לסביבת ירושלים. אחרים יורטו סמוך לגבול ירדן-סוריה. ש"ת עמאן (אזרחי/צבאי על שם עבדאללה ה-1) - בסיס האם של מערך התובלה הירדני. ש"ת מפרק (על שם חוסיין) - בית הספר לטיסה הירדני. ש"ת H-5 (על שם חסן) - מטוסי קרב מסוג F-5. ש"ת אזרק (על שם מואפק סאלטי) - מטוסי קרב מסוג F-16. ש"ת ג'בל עבאווי (על שם עבדאללה השני) - מסוקי קרב + סער. ש"ת ג'פר (על שם פייסל) - טייסת F-16 פעילה. ישנם שני שדות תעופה נוספים בירדן: שדה התעופה הבינלאומי ג'יזה ושדה התעופה הבינלאומי בעקבה, המשמשים לעיתים גם את חיל האוויר הירדני. מיראז' F1 - ברשות ירדן כ-30 מטוסים מדגם זה, אך ב-2007 הוצא המטוס משירות פעיל ורוב המטוסים נמכרו לטובת רכישות נוספות של מטוסי F-16. F-5 טייגר - משמש גם כמטוס אימונים וגם כמטוס קרב, ברשות ירדן כ-46 מטוסים. המטוס הוצא משימוש פעיל ב-2015. F-16 פייטינג פאלקון - מטוס הקרב המתקדם ביותר של חיל האוויר הירדני. החיל מתפעל כ-104 (89 מדגם A חד-מושבי משודרג וכ-15 מדגם B דו-מושבי למטרת אימונים) מטוסים ומתכנן רכישת מטוסים נוספים מעודפי חילות אוויר אירופאיים. אייר טרקטור AT-802U (גרסה צבאית) - מטוסי תקיפה בעצימות נמוכה. נקנו מאיחוד האמירויות. קאסה C-101 - מטוס האימון של החיל XJ 300/אקסטרה 300 - מטוס הפעלולים הירדני - "ROYAL FALCONS" פיירפליי - מטוס האימון של הביס"ט הירדני - אותו מטיסים כל צוערי הטיס לפני סיווג המגמות. בולדוג - מטוס אימון מיושן, כבר אינו בשימוש. AH-1 קוברה - מסוק הקרב העיקרי, ברשות החיל כ-30 מסוקים. יורוקופטר AS-332 סופר פומה יורוקופטר AS-350 אקוראי יורוקופטר EC-635 בל-205 UH-60 בלק הוק MD 500 דיפנדר C-130 הרקולס קאסה C-212 מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר המלכותי הירדני בוויקישיתוף חיל האוויר המלכותי הירדני, באתר scramble ד"ר רונן יצחק, ‏חילות האוויר של ישראל ושל ירדן 1948–1967, מערכות גיליון 417, עמוד 36 המקצוענים של חוסיין, בטאון חיל האוויר 98, ינואר 1976, תרגום כתבה מתוך Air International, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר אודי עציון‏, מאויב לבעל ברית: חיל האוויר הירדני יירט כטב"מים איראנים בדרך לישראל, באתר וואלה, 14 באפריל 2024 יהודה ארי גרוס, Jordan gets Israeli choppers to fend off Islamic State, Times of Israel, ‏23/7/2015 סמדר פרי, המתקפה האיראנית חשפה את יכולת ההגנה האווירית של ירדן, באתר ynet, 14 באפריל 2024