laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוסקר הילמרק

אוסקר קארל ניקלאס הילמרק (בשוודית: Oscar Karl Niclas Hiljemark; נולד ב-28 ביוני 1992) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת הקשר. כיום משמש כמאמן כדורגל המאמן את אולבורג. הילמרק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של גיסלאבדס ובשנת 2008 הצטרף למחלקת הנוער של אלפסבורג. ב-26 בספטמבר 2010, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד ברומפויקרנה. ב-27 ביוני 2011, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד סרינסקה. ב-4 בינואר 2013, הילמרק חתם בפ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית תמורת 2.2 מיליון אירו. ב-26 בינואר 2013, הילמרק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד הראקלס אלמלו. ב-17 באוגוסט 2013, הילמרק הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד גו אהד איגלס. בקיץ 2015 חתם לארבע שנים בפלרמו מהסרייה א' תמורת חצי מיליון אירו. ב-13 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד קארפי. בתחילת העונה, נקשר שמו לקבוצות באנגליה כגון: נוריץ' סיטי, סאות'המפטון, ווטפורד ווסטהאם יונייטד. בעונת 2015/2016 שיחק בכל משחקי הליגה. ב-26 בינואר 2017 הושאל לגנואה עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה, אותה מימשה גנואה בסיום העונה. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לפנאתיניאקוס היוונית עד לסיום העונה. ב-30 בספטמבר 2017 הבקיע את שערו הראשון עם בקבוצה במשחק הליגה נגד פאס יואנינה. ב-30 בינואר 2018 חזר לגנואה. ב-1 בספטמבר 2019 הושאל לדינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. בתום העונה הוחזר לגנואה. ב-5 באוקטובר 2020, הילמרק חתם באולבורג מליגת העל הדנית. בסיום עונת 2020/2021, הילמרק הודיע על פרישה מכדורגל עקב פציעות חוזרות ומונה לעוזר מאמן במועדון. בצעירותו, הילמרק שיחק בנבחרות הצעירות של שוודיה. בשנת 2015, זכה עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015. בינואר 2012, זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-18 בינואר 2012, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד בחריין, בו כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. הילמרק השתתף עם הנבחרת ביורו 2016 ומונדיאל 2018. אלפסבורג ליגת העל השוודית: 2012 פ.ס.וו. איינדהובן ליגת העל ההולנדית: 2014/2015 נבחרת שוודיה אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2015 שיאים שיאן ההופעות בנבחרת הצעירה של שוודיה: 37 הופעות מדיה וקבצים בנושא אוסקר הילמרק בוויקישיתוף אוסקר הילמרק, ברשת החברתית אינסטגרם אוסקר הילמרק, באתר Transfermarkt אוסקר הילמרק, באתר Soccerway אוסקר הילמרק, באתר WorldFootball.net אוסקר הילמרק, באתר National Football Teams אוסקר הילמרק, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
פיליפ פרהיידן

פיליפ פרהיידן (23 באפריל 1648 - 28 בינואר 1710, לוון) היה מנתח פלמי, אנטומאי וסופר. פרהיידן נולד בוורברוק (כיום בשטח בלגיה) כילד השלישי מבין שבעה ילדים לזוג תומאס פרהיידן ויוהנה גומן. הוא הוטבל לנצרות יום אחד לאחר לידתו בכנסייה בעירו. מעט מאוד ידוע על ילדותו. כילד קטן הוא היה כפי הנראה רועה, וייתכן שלמד קרוא וכתוב בבית הספר הקהילתי בעיר. היו שמועות שזיכרונו היה כה חריף עד שהיה יכול לדקלם במדויק את נאום הכומר של יום ראשון מיד לאחר ששמע אותו. הכומר לקח אותו תחת חסותו, ושלח אותו ללימודים למשך שלוש שנים בקולג' טריניטי בלוון משנת 1672. הוא סיים את לימודיו באומניות היפות בשנת 1675 והמשיך ללימודי תאולוגיה, מתוך כוונה ללכת בדרכי המנטור שלו ולהצטרף למסלול הכשרה לכמורה. בשלב זה בחייו הוא נאלץ לעבור כריתה של רגלו ולכן היה פסול מלהיות כומר. הכריתה שינתה לחלוטין את מהלך חייו והוא בחר ללמוד רפואה. תחילה הוא למד רפואה בלוון, בקולג' טריניטי, ובין השנים 1681 עד 1683 למד בליידן. לאחר מכן חזר שוב ללוון ושם קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה. הוא החל להעביר שיעורים ברפואה ובאנטומיה וכן השתתף בניתוחים. הוא החל לפרסם מאמרים רבים וכך רכש לעצמו פרסום במדינה ומחוץ לה. בשנת 1693 פרסם את אחד ממאמריו החשובים ביותר, Corporis Humani Anatomia. פיליפ פרהיידן מת בנובמבר 1710 ונקבר בחצר כנסיית סיינט מיכאל בלוון. בטרם מותו הוא ציווה שישרפו את גופתו מחוץ לכנסייה כדי שעשן גופו לא יישאר בכנסייה. בשנת 1862 נערכה חגיגה בוורברוק לזכרו ולזכר הישגיו. מדיה וקבצים בנושא פיליפ פרהיידן בוויקישיתוף
כנסיית השילוש הקדוש בירושלים

כנסיית השילוש הקדוש היא כנסייה רוסית שנמצאת בכיכר מוסקבה, במגרש הרוסים שבירושלים. היא נבנתה בין השנים 1860–1872 על ידי "החברה הארץ-ישראלית הרוסית-אורתודוקסית הקיסרית" שפעלה בירושלים בתקופה העות'מאנית. באמצע המאה ה-19 גבר זרם הצליינים הנוצרים שעלו לארץ. עובדה זו הובילה את הכנסייה הרוסית, בעזרת הצאר אלכסנדר השני, לפעול לבניית אכסניות ושירותים שונים לטובת הצליינים הרוסים. כחלק מבניית אזור שנקרא "מגרש הרוסים" החלה בניית כנסיית השילוש הקדוש בשנת 1860. בשנת 1864 הסתיימה בניית החזית החיצונית של הכנסייה, אך אז פסקה הבנייה עקב בעיות תקציב. רק בשנת 1872 נחנכה הכנסייה בטקס רב רושם בו השתתף הדוכס הגדול ניקולאי, אחיו של אלכסנדר השני. בשנים שלאחר מכן שימשה הכנסייה בעיקר את הצליינים ששוכנו באכסניות שבמגרש הרוסים. לאחר מלחמת העולם הראשונה ונפילת שלטון הצאר ברוסיה במהפכת פברואר, פסק זרם הצליינים לארץ הקודש. משום כך, הכנסייה חדלה לפעול כמעט לגמרי, היא הוחזקה בידי קומץ נזירים מקומיים. המבנה הוזנח, ובמהלך תקופת המנדט היה קשה מאוד להגיע אליו, עקב הפיכת המתחם כולו למתחם של השלטון הבריטי. לאחר קום המדינה והסדרת ענייני הנכסים במגרש הרוסים, חזרה הכנסייה לפעול, שופצה וחזרה להיות מוקד לצליינים רוסים. הכנסייה נבנתה מלכתחילה לשימוש מקומי בלבד לצליינים שוכני מגרש הרוסים. ההנחה הייתה כי הצליינים יעדיפו לשאת את תפילותיהם החשובות בכנסיות ההיסטוריות שבעיר העתיקה. לכן הכנסייה אינה גדולה - היא המבנה הקטן ביותר בשטחו מבין מבני מגרש הרוסים, אך גובהה, מיקומה והסגנון המפואר שלה הופכים אותה למבנה בולט. את הכנסייה תכנן האדריכל הרוסי מרטין איוואנוביץ' אפינגר, כבזיליקה הכוללת אולם תווך ושתי סיטראות ארוכות. בחזיתה אפסיס מעוגל, וחדרים מעוגלים בצדיה. הכנסייה בנויה אבן לבנה ולה שמונה מגדלים שבראשם כיפות. הכיפות היו צבועות במשך שנים בירוק ועתה הן מצופות נחושת, ובראשן צלבים. מבנה הכנסייה כולל אלמנטים רנסאנסיים כגון רצועה לומברדית, חלונות מעוטרי עמודים בנוסח נאו קלאסי וחלונות עוורים. הכנסייה מזכירה במראה את מנזר העלייה לשמים שנמצא בקרמלין שבמוסקבה. מנזר השילוש הקדוש בחברון מדיה וקבצים בנושא כנסיית השילוש הקדוש בירושלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית השילוש הקדוש בירושלים תמונות של הכנסייה מבפנים ומבחוץ באתר Jerusalem Shots
יחסי אנגולה–יפן

יחסי אנגולה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים שבין יפן ואנגולה. היחסים כוננו בשנת 1976, זמן קצר לאחר שאנגולה קיבלה ריבונות רשמית. שגריר יפן באנגולה הוא הירונורי סוואדה, מאז דצמבר 2016. אנגולה ויפן כוננו יחסים בספטמבר 1976. טצורו יאנו (אנ'), חבר הפרלמנט של יפן, ביקר באנגולה בשנים 1998, 2000, 2001, 2003 כסגן שר בכיר לענייני החוץ, וב-2004. שרת החוץ יוריקו קאוואגוצ'י (אנ') ביקרה בשנת 2001. פדרו דה קסטרו ואן דונם (אנ'), שר החוץ של אנגולה, ביקר ביפן בשנים 1989, 1991 ו-1992. שר המסחר והתיירות דיאס ביקר בשנת 1993. בשנת 1995 ראש ממשלת אנגולה מרקולינו מוקו (אנ'), שר החוץ ונאנסיו דה סילבה מורה (אנ'), שר הנפט אלבינה פ' דה אסיס, מזכיר הממשלה פייז'ו, שר הגאולוגיה והמכרות דיאס, ושרת הדייג והסביבה מרתה פ' מ. ג'ארדים ביקרו כולם ביפן בשנת 1995. אנטוניו ד. פ. קוסטה נטו, שר התעסוקה האנגולי, ביקר בשנת 1998. מזכיר הממשלה ואן-דן ביקר בשנת 1999. נשיא אנגולה ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש, שר המלונות והתיירות ולנטין, ושר החוץ מירנדה ביקר בשנת 2001. שר המסחר הוסי ביקר בשנת 2002. שר האוצר מוראס ועוזר השר לראש הממשלה ז'יימה ביקרו בשנת 2003. יפן הפכה למדינה הראשונה באסיה שניהלה שותפות חינוכית עם בית ספר באנגולה ב-21 בינואר 2013, כאשר אוניברסיטת ריוקוקו היפנית (קיוטו סיטי) ואוניברסיטת אגוסטינהו נטו באנגולה חתמו על הסכם שיתופי פעולה למחקר סטודנטים. ההסכם השיתופי נחתם בשגרירות אנגולה ביפן על ידי דיקן אקאמאטסו של רוקוקו, דיקן אוניברסיטת אגוסטינו נטו והשגריר האנגולי ביפן. מדיה וקבצים בנושא יחסי אנגולה–יפן בוויקישיתוף שגרירות הרפובליקה של אנגולה ביפן שגרירות יפן באנגולה "龍谷大学とアゴスティーニョ ネト大学（アンゴラ共和国）が大学間協定を締結！ アンゴラ共和国としてはアジア初！ ＜調印式＞ 1月21（月） 駐日アンゴラ共和国大使館". Ryukoku University.
יוסף אהרן רבינוביץ

הרב יוסף אהרן רבינוביץ (ה'תרי"ג, 1853 – כ"א בכסלו ה'תרפ"ב, 22 בדצמבר 1921) היה רב ליטאי-חסידי, מחבר ספרי פרשנות על התורה ועל התלמוד הבבלי. נולד בעיר סלוצק (אז בפלך מינסק של האימפריה הרוסית, כיום בבלארוס), בן לדוד דוב-בר רבינוביץ', סוחר שישב רוב ימיו במוסקבה, ולדבורה ינטה, שנפטרה כשהיה בן 3. סבו, הרב דב-בר הכהן שפירא, היה אב בית הדין של ניאסוויז' וכונה "ראש הברזל". למד בישיבת וולוז'ין והיה תלמיד הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, מחבר "בית הלוי". בעקבות רבו עבר לסלוצק, ובהמשך עבר איתו לבריסק. בשנת ה'תרמ"ד (1885) נסע לעיר ורשה והדפיס בהוצאתו של יצחק גולדמן חידושים על מסכתות הש"ס בספרו "פרי דוד", על שם אביו. מחברי ההסכמות על הספר הם הנצי"ב, ה"בית הלוי", הרב יהושע רבינוביץ מניאסוויז', הרב אליהו חיים מייזל מלודז', הרב יום טוב ליפמן בסליאנסקי ממיר והרב ירוחם יהודה ליב פרלמן ממינסק. גם חלק הדרושים של הספר יצא באותה שנה, והוא נישא לבילא פויגל, בתו של שלמה שטרן, שוחט מהעיר לוביץ'. הרב רבינוביץ התיישב לזמן קצר בלוביץ', ולאחר מכן בוורשה. עוד בצעירותו החל להתלבש בלבוש חסידי, ובוורשה התפרסם כבעל מופת, החל לערוך טישים כמנהג האדמ"ורים, ולפיכך נודע בכינוי "דער ליטווישער רבי" או "דער מתנגדישער רבי" (הרבי הליטאי). בשנת ה'תר"ן (1890) יצא לאור ספרו "פרי דוד" מחדש, בתוספת חלק העוסק בחידושים על מסכת חולין בשם "ויוסף אהרן". ספרו "שם אנוש" על התורה התפרסם בשנת ה'תרס"ב (1902) בוורשה. החידושים בספריו מבוססים על שיטת רבו, הרב סולובייצ'יק, פיתוח מוקדם של שיטת בריסק. בשנות חייו האחרונות סבל ממחלת ריאות קשה. נפטר בכסלו ה'תרפ"ב בגיל 68, ועל קברו בבית הקברות היהודי בוורשה הוקם אוהל. בעלה של בתו דבורה, הרב מרדכי שרייבמן, הקים בוורשה ישיבה בשם "בית אהרן" על שם חתנו. בנו, משה, הוציא מחדש את ספרי אביו, והוסיף מכתב היד של האב ספר על מסכת כתובות. את ספרו על מסכת פסחים "זכר לדוד" החל הרב יוסף אהרן רבינוביץ להדפיס בשנות חייו האחרונות, אך גליונות הדפוס אבדו במהלך השואה. ארבעה מדפי הספר מצא בנו, משה, והוא הוציאם בתוך ההדפסה המחודשת של "פרי דוד". נכדו הוא העיתונאי יוסף אהרון פרנקל ונינתו היא שיאנית ישראל בקפיצה לגובה דניאל פרנקל. מדיה וקבצים בנושא יוסף אהרן רבינוביץ בוויקישיתוף הרב יוסף אהרן רבינוביץ באתר "אישי ישראל" ספרים שהוציא בימי חייו ספר פרי דוד, חדושים על מסכתות ברכות, שבת, פסחים, מגילה, כתובות, חולין, ושארי מסכתות, ווארשא, בדפוס ר' יצחק גאלדמאן נ"י, חלק חדושים פלפולים [תרמ"ד בגימטריה] לפ"ק, באתר היברובוקס ספר פרי דוד, חלק הדרושים, דרושים בחקרי תורה, וגם על סדר הפרשיות שבתורה, בדברי אגדה הדרושים לכל [תרמ"ה בגימטריה] לפ"ק, באתר היברובוקס ספר פרי דוד, חידושים ופלפולי דאורייתא על מסכת חולין [...] ובסופו נדפס חידושים על מסכת זו מחידושי ויוסף אהרן, ווארשא, בדפוס ר' יוסף לעבענזאהן נ"י, חלק חדושים ופלפולים [תר"ן בגימטריה] לפ"ק, באתר היברובוקס ספר שם אנוש, באור אגדיי על כל התורה, ווארשא, בדפוס דובערוש טורש, נאלעווקי 39, באתר היברובוקס הוצאות מחודשות של בנו רעיונות וביאורים על התורה על פי הספר שם אנוש [...] ונלווה אליו ספר פרי דוד חלק הדרושים, הוצא לאור בארץ ישראל על ידי בנו משה רבינוביץ, תל אביב תשל"ה, באתר אוצר החכמה ספר פרי דוד, חדושים על מסכתות הש"ס וקונטרס ויוסף אהרן על מסכת חולין ונלווה לו דרושים בחקרי התורה וגם על סדר הפרשיות, באתר אוצר החכמה מאגר מידע על הקברים בבית הקברות
יחסי יפן–תימן

יחסי יפן–תימן הם היחסים הדו-צדדיים שבין יפן לבין הרפובליקה התימנית. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 במאי 1990, אם כי התקיימו יחסים גם קודם לכן. יפן קיימה יחסים דיפלומטיים עם צפון תימן החל מ-22 בספטמבר 1970, ועם דרום תימן החל מ-10 באפריל 1974. במהלך מלחמת האזרחים בתימן שהתקיימה משנת 2015, הוציאה יפן מספר הצהרות וגינתה את התקפות החות'ים על אתרים בדרום ערב הסעודית. בשנת 2013, ייצאה יפן סחורות בשווי 622.6 מיליון ין, וייבאה מתימן סחורות בשווי 355.7 מיליון ין. בשנת 2005 השתתפה תימן בתערוכה הבינלאומית של נגויה. בין השנים 2007–2011 קיימה תימן מדי שנה את שבוע התרבות היפני. הוא נערך בכל השנים בצנעא, מלבד בשנת 2009 בה התקיים בעדן. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן–תימן בוויקישיתוף יחסי יפן-תימן, באתר משרד החוץ של יפן מערכת היחסים הדו-צדדיים(הקישור אינו פעיל), באתר שגרירות יפן בתימן
I Forgot That You Existed

I Forgot That You Existed (בעברית: שכחתי שאתה קיים) הוא שיר שהקליטה הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, והוא מופיע באלבומה השביעי, Lover. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. השיר למקום השביעי במצעד של רולינג סטון טופ 100. השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, לואי בל ופרנק דוקס והופק על ידי דוקס, בל וסוויפט גם כן. האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ ה-Vevo של טיילור סוויפט ב-22 באוגוסט 2019, בסמוך לצאתו של האלבום. האודיו זכה להצלחה נאה וצבר שלושה מיליון צפיות. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-110 מיליון השמעות. כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות ומעורבות כאחד, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-164 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". סרטון השיר "I Forgot That You Existed" באתר יוטיוב ALBUM REVIEW: Taylor Swift rediscovers herself on ‘Lover’, RIFF Magazine, ‏2019-08-26 (באנגלית) Alexandra Hurtado, Taylor Swift Is Serving Us Some Tea on Lover—Here's Who She's Singing About in Her New Songs!, Parade, ‏2019-08-26 (באנגלית) Rolling Stone, Rolling Stone (באנגלית) Taylor Swift – I Forgot That You Existed (באנגלית), נבדק ב-2019-09-01 Taylor Swift - I Forgot That You Existed (Official Audio), נבדק ב-2019-09-01 I Forgot That You Existed, נבדק ב-2020-05-29 Rob Sheffield, Rob Sheffield, All 129 of Taylor Swift's Songs, Ranked by Rob Sheffield, Rolling Stone, ‏2021-10-26 (באנגלית אמריקאית) Taylor Swift's 100 album tracks – ranked, The Independent, ‏2020-07-23 (באנגלית) Samantha Wieder, Ryan Schocket, Here Are All Taylor Swift’s Songs— From Debut To Evermore — Ranked, BuzzFeed (באנגלית) Every Taylor Swift song ranked in order of greatness, NME | Music, Film, TV, Gaming & Pop Culture News, ‏2020-09-08 (באנגלית בריטית) All 158 Taylor Swift Songs, Ranked, pastemagazine.com, ‏2020-02-05 (באנגלית) Nate Jones, All 179 Taylor Swift Songs, Ranked, Vulture, ‏2021-01-11 (באנגלית אמריקאית) Condé Nast, Taylor Swift's 10 best (and worst, if that's even possible) songs of all time, Glamour UK, ‏2021-12-13 (באנגלית בריטית) Taylor Swift "I Forgot That You Existed" Sales, Chart Data, ‏24 בפברואר 2021
אביחי נפתלי

אביחי נפתלי (נולד ב-16 ביולי 1991) הוא זמר, מפיק מוזיקלי, כותב שירים ומלחין ישראלי. בעברו, נפתלי נמנה כחלק מהרכב הפופ-ראפ "פרנקלין". החל משנת 2009 היה נפתלי חלק מההרכב "פרנקלין" לצד אמיר שדה ובן מאור. ב-2012 הוציאו את השיר "OMG", שנמכרו זכויותיו לזמרים ארש וסנופ דוג ב-2016. ב-2015, השלושה הוציאו את האלבום "דבר איתי חופש" בהוצאת היי פידליטי. ב-2016 הוציא נפתלי את סינגל הבכורה שלו, "לא תזהי אותי", כשאת השיר כתב, הלחין והפיק נפתלי בעצמו. ב-2017 הוציא ביחד עם שחר סויקיס, תחת ההרכב "נפלתי והאשטג", פרודיה לשירם של ההרכב מיגוס "Bad and Boujee" בשם "משקף של בוז'י". זמן מה לאחר מכן הוציאו שירים נוספים, כמו "את לא מבינה אותי". ביולי 2018 יצא לאור שיר שהפיק מוזיקלית לקווין רובין ורז ספני בהשתתפות פלד בשם "הכל חרטא"; את השיר כתב והלחין יחד עם פלד וטדי נגוסה. לאחר זמן מה יצאו שני שירים נוספים של הצמד, "לא הולכים לישון" ו"ברמה שלה", שגם אותם הפיק נפתלי. בספטמבר 2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "ילד מסדרון". את כל האלבום הפיק ועיבד נפתלי בעצמו. באלבום מתארחים האמנים רון בוחניק, נומי ו-ויק אוחנה. ב-15 בספטמבר 2022, אלבומו השני, "וויסקי ודמעות" יצא לאור, כאשר כל האלבום הופק על ידו והוקדש לזכר חברו הראפר המנוח, נועם "נומי" כהן. דבר איתי חופש (יחד עם פרנקלין) (2015) ילד מסדרון (2019) וויסקי ודמעות (2022) אביחי נפתלי, ברשת החברתית פייסבוק אביחי נפתלי, ברשת החברתית אינסטגרם אביחי נפתלי, סרטונים בערוץ היוטיוב אביחי נפתלי, באתר שירונט אביחי נפתלי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אביחי נפתלי, באתר ספוטיפיי אביחי נפתלי, באתר דיזר אביחי נפתלי, באתר טיידל (באנגלית) משה שושן, "זה גם מרגש וגם קשה בו זמנית": אביחי נפתלי, באתר פרוגי, 30 בנובמבר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Soon You'll Get Better

Soon You'll Get Better (בעברית: בקרוב תרגישי יותר טוב) הוא שיר אשר הוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, ביחד עם הדיקסי צ'יקס, מתוך אלבומה השביעי, Lover. השיר יצא לאור ב-23 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. השיר הגיע למקום ה-31 במצעד של רולינג סטון טופ 100. השיר נכתב והופק על ידי טיילור סוויפט וג'ק אנטונוף. האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ ה-Vevo של טיילור סוויפט ב-22 באוגוסט 2019, בסמוך לצאתו של האלבום. האודיו צבר שני מיליון צפיות. לקראת אמצע שנת 2020, נודע כי השיר נמכר בלמעלה מ-300,000 עותקים בארצות הברית. בסמוך לצאתו, עלה השיר ביחד עם האלבום Lover, לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. השיר צבר שם למעלה מ-100 מיליון השמעות. כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שברולינג סטון הוא דורג במקום ה-97 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג". מידע על היצירה "Soon You'll Get Better" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Soon You'll Get Better" באתר יוטיוב ALBUM REVIEW: Taylor Swift rediscovers herself on ‘Lover’, RIFF Magazine, ‏2019-08-26 (באנגלית) Alexandra Hurtado, Taylor Swift Is Serving Us Some Tea on Lover—Here's Who She's Singing About in Her New Songs!, Parade, ‏2019-08-26 (באנגלית) Rolling Stone, Rolling Stone (באנגלית) Taylor Swift (Ft. Dixie Chicks) – Soon You'll Get Better (באנגלית), נבדק ב-2019-09-01 Taylor Swift - Soon You’ll Get Better (Official Audio) ft. Dixie Chicks, נבדק ב-2019-09-01 chart data, .@taylorswift13 and @dixiechicks' "Soon You'll Get Better" has now sold over 300,000 units in the US., @chartdata, ‏2020T4:34 (באנגלית) Soon You'll Get Better feat. The Dixie Chicks - Taylor Swift - Lover, a playlist by Emoji Style on Spotify, Spotify Soon You’ll Get Better (feat. Dixie Chicks), נבדק ב-2020-04-09 Rob Sheffield, Rob Sheffield, All 129 of Taylor Swift's Songs, Ranked by Rob Sheffield, Rolling Stone, ‏2021-10-26 (באנגלית אמריקאית) Taylor Swift's 100 album tracks – ranked, The Independent, ‏2020-07-23 (באנגלית) Samantha Wieder, Ryan Schocket, Here Are All Taylor Swift’s Songs— From Debut To Evermore — Ranked, BuzzFeed (באנגלית) All 214 Songs Jack Antonoff Has Produced, Ranked From Worst to Best, Consequence, ‏2021-08-26 (באנגלית אמריקאית) Every Taylor Swift song ranked in order of greatness, NME | Music, Film, TV, Gaming & Pop Culture News, ‏2020-09-08 (באנגלית בריטית) All 158 Taylor Swift Songs, Ranked, pastemagazine.com, ‏2020-02-05 (באנגלית) Nate Jones, All 179 Taylor Swift Songs, Ranked, Vulture, ‏2021-01-11 (באנגלית אמריקאית) CERTIFICADOS, Pro-Música Brasil (ב־Brazilian Portuguese) Try the TIDAL Web Player, listen.tidal.com (באנגלית)
מוזיאון מרד ורשה

מוזיאון מרד ורשה (בפולנית: Muzeum Powstania Warszawskiego) הוא מוזיאון הנמצא בוורשה, עיר הבירה של פולין, המוקדש למרד ורשה שהתרחש בשנת 1944. המוזיאון הוקם בשנת 1983, אך לא בוצעו בו עבודות בנייה במשך שנים רבות. ב-31 ביולי 2004 המוזיאון נפתח במלאת 60 שנה למרד. המוזיאון נותן חסות למחקרים על תולדות ההתקוממות, ההיסטוריה ורכושה של המדינה הפולנית במחתרת. הוא אוסף ומתחזק מאות ממצאים, החל מכלי נשק ששימשו את המורדים ועד למכתבי אהבה. המטרות המוצהרות של המוזיאון כוללות יצירת ארכיב של מידע היסטורי על המרד, והקלטת הסיפורים והזיכרונות של המשתתפים בו. מנהל המוזיאון הוא יאן אולקדובסקי וסגנו הוא דריוש גאווין, היסטוריון מהאקדמיה הפולנית למדעים. המוזיאון הוא ארגון חבר בפלטפורמת הזיכרון והמצפון האירופיים. המוזיאון מציג את כל תחומי מרד ורשה. בכל קומה ישנן תערוכות הכוללות צילומים, אודיו, וידאו, תצוגות אינטראקטיביות, ממצאים, דוחות כתובים ועדויות על אופן החיים במהלך הכיבוש הגרמני של ורשה, ההתקוממות ואחריה. יש תצוגות המוקדשות לכל מחוז בוורשה. ישנם עלונים וחוברות מידע הכוללות 63 עמודים הכוללים לוח שנה החל מה-1 באוגוסט 1994 עד ה-2 באוקטובר באותה שנה המציגים את האירועים החשובים שהתרחשו במהלך המרד. מוזיאון מרד ורשה מגדל תצפית קיר זיכרון פעמון האזן ל"שיחות טלפון" מהמורדים תת-מקלעים של סטן ובליסקוויצה תערוכה על קריסטינה קרהלסקה העתק של משחרר B-24 שרידי פסל של יוזף פונאטובסקי שפוצץ על ידי הגרמנים בית קפה במראה משנת 1940 חדר מורדים קטן חנות הדפסה בית חולים למורדים תערוכה על ולדיסלב שפילמן גרמנים בוורשה הכבושה המדור הסובייטי העתק של ביוב בוורשה רכב משוריין של קובוז קולנוע פלדיום ארמייה קריובה מבצע סופה מדיה וקבצים בנושא מוזיאון מרד ורשה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון מרד ורשה (בפולנית) מוזיאון מרד ורשה, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון מרד ורשה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון מרד ורשה, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון מרד ורשה, סרטונים בערוץ היוטיוב
מנדי (מאכל)

מנדי (בערבית: مندي) הוא מאכל מסורתי שמקורו בחצרמוות, תימן. המאכל עשיר בבשר ובאורז וכן בתיבול. את המנדי מבשלים בתוך חור באדמה, לא על כיריים. המאכל נפוץ ואהוד ברחבי חצי האי ערב, ואף אומץ במטבחי מדינות רחוקות יותר כגון טורקיה, מצרים והלבנט. המנדי הוא מאכל פופולרי אף באזור המלבר במדינת קרלה שבהודו ובהיידראבאד. את המנדי מכינים מאורז ובשר (טלה, גמל, עז או עוף) ומתערובת של תבלינים עזים ובהם חוויאג'. לרוב, נתח הבשר יילקח מטלה צעיר כדי להעשיר את טעם המנה. מה שמבדיל את המנדי ממנות בשר ואורז אחרות היא העובדה שאת המנדי מבשלים בטנדור, סוג של פתח רדוד באדמה המכוסה בחימר ואליו מכניסים את הסיר עם המאכל. המנדי נחשב למאכל יסוד בחגים מוסלמים שונים, דוגמת עיד אל-פיטר, חתונות וכן באירועים אחרים בתימן ובערב הסעודית. מכניסים פיסות עץ יבש (שיטת הסוכך או גדעה) לתוך בור הטנדור ומבעירים אותם. תחילה מכינים אורז בסמטי ואותו מתבלים היטב, לאחר מכן מוסיפים לטנדור את הבשר מבלי שיגע בגחלי האש. לאחר מכן, אוטמים את הטנדור עם חימר למשך שמונה שעות. נהוג להוסיף למנה צימוקים, צנוברים, או בוטנים. מדיה וקבצים בנושא מנדי בוויקישיתוף מנדי באתר Taste Atlas מנדי באתר The Hindu
Dreamchaser in Concert

Dreamchaser in Concert הוא אלבום הווידאו העשירי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. אלבום הווידאו יצא לאור בעולם ב-4 באוגוסט 2013 ובנובמבר 2013, וביפן יצא לאור ב-18 בדצמבר 2013, על ידי חברת התקליטים שמחה LLC.‏ Dreamchaser in Concert הופק על ידי שרה ברייטמן עצמה. בדומה ל-Classics: The Best of Sarah Brightman VHS ‏(2002), יצא אלבום הווידאו באופן מצומצם ועל כן, לא הצליח להיכנס למצעדי האלבומים. Dreamchaser in Concert הופק על ידי שרה ברייטמן בעת שיצאה לסיבוב ההופעות השמיני שלה, "Dreamchaser World Tour". הוא הופץ לראשונה בפורמט של DVD, ולאחר מכן יצא גם בפורמט של בלו-ריי. הוא כולל ביצועים שונים של ברייטמן לשיריה, כדוגמת "One Day Like This" ו-"Time to Say Goodbye". בנוסף לכך, הוקלט האלבום ביוני 2013, באולפני אלסטרי, ליד לונדון שבממלכה המאוחדת. Dreamchaser in Concert באתר Discogs Sarah Brightman - Dreamchaser In Concert, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman - Classics: The Best Of, Discogs (ברוסית) Sarah Brightman Tour Statistics: Dreamchaser World Tour | setlist.fm, www.setlist.fm Mike Devlin, Concert review: All things Brightman are beautiful, but not triumphant, Times Colonist Dream Chaser in Concert Sarah Brightman DVD, CDJapan (באנגלית) Dream Chaser in Concert Sarah Brightman Blu-ray, CDJapan (באנגלית) Dreamchaser: In Concert (ביפנית), נבדק ב-2022-01-24 Sarah Brightman's Dreamchaser Concert Will Air on PBS in August - Playbill.com, web.archive.org, ‏2014-07-14
הרכבת הלאומית הקנדית

הרכבת הלאומית הקנדית (באנגלית: Canadian National; בצרפתית: Canadien National וידועה בראשי תיבות: CN) היא מפעילת שירותי תחבורה מסילתית בקנדה שבסיסה במונטריאול, קוויבק, המשרתת את קנדה, המערב התיכון ודרום ארצות הברית. CN היא הרכבת הגדולה ביותר בקנדה, הן מבחינת ההכנסות והן מהגודל הפיזי של רשת הרכבות שלה, והיא חברת הרכבות היבשתית היחידה בקנדה, המשתרעת על פני קנדה מהחוף האטלנטי בנובה סקוטיה לחוף האוקיינוס השקט בקולומביה הבריטית לאורך כ-32,831 קילומטרים. CN היא חברה ציבורית עם 24,000 עובדים ונכון ליולי 2019 היה לה שווי שוק של כ-90 מיליארד דולר קנדי. CN הייתה בבעלות ממשלתית, לאחר שהייתה חלק תאגיד הכתר הקנדי, מיום היווסדו ועד הפרטתו בשנת 1995. נכון לשנת 2019, ביל גייטס הוא בעל המניות היחיד בחברת CN. החברה נקראה "הרכבות הלאומיות הקנדיות" (CNR) בשנים 1918 - 1960, וכינויה "CN" משנת 1960 ועד ימינו. מדיה וקבצים בנושא הרכבת הלאומית הקנדית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרכבת הלאומית הקנדית הרכבת הלאומית הקנדית, ברשת החברתית פייסבוק הרכבת הלאומית הקנדית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרכבות הלאומיות הקנדיות (RG30 / R231) בספרייה ובארכיוני קנדה אוסף תצלומים היסטורי של הרכבת הלאומית הקנדית הרכבת הלאומית הקנדית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Stock Analysis: Canadian National Railway Company (NYSE:CNI) A Value Buy, But Not a Dividend Buy | Dividends Value". 17 בנובמבר 2008. אורכב מ-המקור ב-2018-11-06. נבדק ב-2 במרץ 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Facts and Figures". CN. אורכב מ-המקור ב-28 בינואר 2016. נבדק ב-21 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "CNR.TO : Summary for Canadian National Railway Compa - Yahoo Finance". ca.finance.yahoo.com (בCanadian English). נבדק ב-2019-07-09. "Bill Gates now biggest CN shareholder (CA;CNR)". CBC News. 25 באפריל 2011. נבדק ב-26 באפריל 2011. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.