laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ורג' ספנסר ווטסון

ג'ורג' ספנסר ווטסון ((ROI, RP, ARA, RA) (באנגלית: George Spencer Watson;‏ 8 במרץ 1869, בלונדון – 11 באפריל 1934, בלונדון) היה אמן פורטרטים אנגלי, שצייר לעיתים בסגנון הרנסאנס האיטלקי. ווטסון למד באקדמיה המלכותית לאמנויות משנת 1889, והציג באקדמיה המלכותית משנת 1891. הוא זכה במדליית כסף של בתי הספר המלכותיים של האקדמיה בשנים 1889 וב־1891, ובמלגת לנדסייר בשנת 1892. הוא נבחר למכון המלכותי לציירי שמן (ROI) בשנת 1900, לחברה המלכותית לציירי פורטרטים (RP) בשנת 1904, לשותף לאקדמיה המלכותית בשנת 1923, ולחבר באקדמיה המלכותית (RA) בשנת 1932. יצירתו הוצגה בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1928. בשנת 1909 נישא להילדה מרי גרדינר, רקדנית ואמנית פנטומימה. נולדה להם בת, מרי ספנסר ווטסון (1913–2006), שהייתה פסלת מפורסמת. בשנת 1923 הוא קנה את אחוזת דונשאי בגבעות האי פורבק, לאחר שבילה חופשה בסמוך. הוא נפטר בלונדון ותערוכת זיכרון נערכה בחברה לאמנות יפה באותה שנה. אנדרטה הוצבה לזכרו באולם הצפוני של כנסיית סנט ג'יימס בפיקדילי . חלק מיצירותיו מוחזקות בטייט בריטניה, בגלריה לאמנות האריס, בפרסטון ובאוספים בבורנמות', ליברפול, פלימות' והגלריה הלאומית של קנדה. ווטסון למד באקדמיה המלכותית משנת 1889. הוא הציג שם משנת 1891 וגם בסלון פריז. תערוכות רטרוספקטיביות נערכו בגלרי היינמן במינכן בשנת 1912 ובאגודה לאמנות יפה בשנת 1914. יצירתו "גברת בשחור" (1922) היא בבעלות אוסף טייט . סינתיה - בסביבות 1932 גן קוטג '- 1928 (נוף לדונשיי) הערצה - 19? ? היצירה -1921 - גלריה לאמנות וולברהמפטון, ווסט מידלנדס, בריטניה לידת ונוס - 1933 - ראסל-קוטס גלריה ומוזיאון לאמנות, בורנמות ', בריטניה פיטר והדוב -1915 דיוקנה של מוניקה בויד - 1909 דיוקן אסתר האריס - 1904 דיוקן של תומאס גיבסון בולס - 1901 דיוקן של ג'יימס האריס (רואה חשבון) וכלבו דורותי מולוך 1919 המזרקה - 1900 ילדה בכובע נוצות מרישקה - עירום שלושת המלכים החכמים - מוחזק על ידי גלריית האמנות רוכדייל, לנקשייר, בריטניה עירום 1927 - מוזיאון האריס וגלריה לאמנות, פרסטון, לנקשייר, בריטניה, רכישה תמורת 300 ליש"ט על ידי מועצת העיר פרסטון 1927 מרי, 1932 שמן על בד, של בתו [מרי ספנסר ווטסון] שהוחזק על ידי האקדמיה המלכותית גברת השושנה שלי מיס ביטון, 1934, 'באבא' ביטון, (גברת. אלק המברו) סר מונטגיו שארפ - אוסף מידלסקס גילדהול ארבע אהבות שמצאתי, אישה, ילד, סוס וכלב - 1922 פיקניק בפורטופינו, 1911 השמלה הכתומה, 1926 דיוקנה של הילדה ספנסר ווטסון ארבע אהבות שמצאתי, אישה, ילד, סוס וכלב, 1922 מרי בגנים, דונשיי, 1926 דיוקן של מיס ביטון מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' ספנסר ווטסון בוויקישיתוף ג'ורג' ספנסר ווטסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Royal Academy of Arts: George Spencer Watson. "George Spencer Watson". Olympedia. נבדק ב-27 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) https://archive.org/stream/connoisseurillus203lond#page/n299/mode/2up/search/george+spencer+watson Christie's, Sale 9603, Lot 153
ביירון דונלדס

ביירון לוול דונלדס (באנגלית: Byron Lowell Donalds; נולד ב-28 באוקטובר 1978) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-19 של מדינת פלורידה. דונלדס נולד וגדל בברוקלין שבניו יורק. בשנת 1996 סיים לימודיו התיכוניים בתיכון האזורי נזרת' שבשכונה איסט פלטבוש השוכנת בברוקלין. לדונלדס תואר ראשון במימון ובשיווק מאוניברסיטת המדינה של פלורידה. טרם כניסתו לפוליטיקה של ארצות הברית התמקצע דונלדס בענף השירותים הפיננסיים, הביטוח והבנקאות. בשנת 2012 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-19 בפלורידה. עם זאת, ביום הבחירות המקדימות הובס בידי טריי ראדל. בבחירות 2014 שקל שוב את מועמדותו לבית הנבחרים, ואף על פי שהגיש את הניירת הדרושה אל ועדת הבחירות הפדרלית, דונלדס מעולם לא הכריז באורח רשמי על התמודדותו. בבחירות 2016 נבחר לראשונה לבית הנבחרים המדינתי של פלורידה. בבית הנבחרים היה חבר בוועדת החינוך ובוועדת הדרכים והאמצעים. בבחירות 2020 התמודד בפעם השנייה לקונגרס האמריקאי, במטרה להחליף את פרנסיס רוני שפרש מהחיים הפוליטיים. באוגוסט 2020 נשלחו מסרונים בעילום שם לבוחרים במחוז הקונגרס ה-19 בטענה כי דונלדס פורש מהמירוץ לבית הנבחרים האמריקאי. מאוחר יותר הבהיר דונלדס באמצעות ציוץ ברשת החברתית "טוויטר" כי אין הוא פורש, ואפיין את המסרונים כ"לא חוקיים". בנובמבר אותה שנה גבר על סינדי באנייאי, מועמדת המפלגה הדמוקרטית. כהונתו החלה בראשית ינואר 2021, עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ביירון דונלדס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרד קלר לבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) ביירון דונלדס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Meet Byron Donalds, Republican running in House District 80, באתר Florida Politics - Campaigns & Elections. Lobbying & Government‏, 4 באוגוסט 2016 (באנגלית) ביירון דונלדס, באתר Ballotpedia (באנגלית) Fake text claims Byron Donalds dropped out of Congressional race, he calls it illegal, באתר NBC2 News‏, 19 באוגוסט 2020 (באנגלית)
מחוז המרכז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מחוז המרכז – מחוז אדמיניסטרטיבי במדינת ישראל מחוז מרכז (משטרה) – מחוז במשטרת ישראל המחוז המרכזי (תיגראי) – מחוז במדינת תיגראי שבאתיופיה מחוז המרכז (מלאווי) – אחד ממחוזות מלאווי אזור המרכז (קמרון) – אזור בקמרון
מחוז הדרום (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מחוז הדרום – מחוז אדמיניסטרטיבי במדינת ישראל מחוז דרום (משטרה) – מחוז במשטרת ישראל מחוז הדרום (בחריין) – מחוז בבחריין מחוז הדרום (מלאווי) – אחד ממחוזות מלאווי אזור הדרום (קמרון) – אזור בקמרון
מנו קוני

מנו (עמנואל) קוני (במקור קוֹהְן הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן עד 1866, בהונגרית: Kónyi Manó; קאפושוואר, 9 באוקטובר 1842 – בודפשט, 24 בדצמבר 1917) היה חלוץ הקצרנות בהונגריה, עיתונאי, עורך עיתון יהודי-הונגרי. מנו קוני נולד במשפחה יהודית כבנם של ברנאט קוהן (הגרסה ההונגרית-גרמנית לכהן), סוחר בדים ושל של יוזפין זוהְר (Sohr). הוא למד בבית הספר בגימנסיה גרמנית בפשט (למדו בה בשפה הגרמנית) ואחר כך בווינה, שם למד את הקצרנות בסגנון סטולזה, שהוא הפך לאחד מחלוציו באימפריה האוסטרו-הונגרית יחד עם אדולף פניבשי (מקודם: גרינבאום). הוא עבד כקצרן באסיפות הלאומיות (כינוסי פרלמנט) של פשט בשנת 1861, בסיביו בשנים 1863–1964 ובקלוז'-נאפוקה בשנת 1865 והשיג הצלחה רבה בכתיבה הקצרנית הרב-לשונית שלו. בין השנים 1865 עד 1885 היה ראש לשכת הקצרנות של הפרלמנט. לאחר פרישתו כתב מספר מאמרים וזכרונות, בעיקר עבור כתבי העת ה"לאום" (Nemzet) ו"הסקירה של בודפשט" (Budapesti Szemle). הוא ערך את נאומיו של הפוליטיקאי הדגול פרנץ דיאק, צירף אליהם הסברים ופרסם אותם ב 6 כרכים (בודפשט, 1882-1898). במשך תקופה מסוימת היה העורך של כתב העת "הקצרן ההונגרי" (Magyar Gyorsíró) שהקים. אשתו הייתה יוליה רכניץ, אותה נשא בפשט ב-2 בפברואר 1870. ילדיו: ד"ר יוז'ף קוני (1871-1904) היה עורך דין, שופט קמא. אשתו הייתה גיזלה וייסבורג (1873-1945). צציליה קוני (1872-1900). בעלה, מיקלוש היינל (הניגספלד), היה המפקח הכללי של רכבות המדינה. הוגו קוני (1876-1949) היה מנהל בנק, אספן אמנות. אשתו הייתה אילונה קמילה סטוצ'ק. ינקה קוני (1879-1940). בעלה היה ד"ר ארנולד באלוג (בלייר) עורך דין. לכבודו של מנו קוני, שנפטר בבודפשט בדצמבר 1917, הוצג לוח זיכרון על קיר מלון ארז'בט בקאפושוואר ב-1 ביוני 1924. בוסט ואנדראשי ב-1870 וב-1871 (בודפשט, 1890) אגנש קניירש (עורכת ראשית), מנו קוני, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי 1000–1900, בודפשט, 1967–1969 (ברומנית) מסת"ב 9630525003 לקסיקון יהודי הונגרי. בודפשט, 1929. עמ' 502. גישה מקוונת יוזף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, 1891-1914. גישה מקוונת זולטן נאג': מנו הקטן הפך לסופר קצרנות גדול (24 ביוני 2017) kaposvarmost.hu מדיה וקבצים בנושא מנו קוני בוויקישיתוף Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 18073/1866 "Születési bejegyzése a kaposvári izraelita hitközség születési akv. 44/1842. folyószáma alatt". Gyászjelentése (1917. december 25.) Pesti Napló, 68. évfolyam, 316. szám, 13. oldal "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 25/1870. folyószáma alatt". "Kónyi József halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1057/1904. folyószáma alatt". "Hajnal Vilmosné Kónyi Cecília halotti bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári halotti akv. 107/1900. folyószáma alatt". "Kónyi Hugó házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 381/1906. folyószáma alatt". "Kónyi Janka halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 231/1940. folyószáma ala55".
חדוה

האם התכוונתם ל... חדוה ודוד – שמו של צמד מוזיקלי ישראלי. חברי הצמד היו חדוה עמרני ודוד טל (זמר) חדווה ושלומיק – סדרת טלוויזיה ששודרה בטלוויזיה הישראלית, באביב 1971, והייתה לאחת הסדרות העלילתיות הראשונות שהופקו בישראל. המכון ללימודי השואה ע"ש חדוה אייבשיץ – מוסד הממוקם בחיפה ללימודים ולזיכרון השואה שנוסד ביוזמתו של יהושע אייבשיץ לזכר אשתו חדוה חדווה – הרגשה שפירושה שמחה, עליצות הנאה חווה אישים בשם חדוה
פרדריק קולט

פרדריק יונאס לוסיאן בוטפילד קולט (בנורווגית: Frederik Jonas Lucian Bothfield Collett‏; 25 במרץ 1839 – 19 באפריל 1914) היה צייר נורווגי, מזוהה עם תמונות החורף שלו מהאזור סביב לילהמר, נורווגיה. קולט, בנם של שר המשפטים יוהאן קולט (1800–1877) ואשתו מארי פרדריקה תומאסון (1810–1839), שנפטרה שלושה ימים לאחר לידתו, גדל במשפחה של פוליטיקאים ופקידים. ראש ממשלת נורווגיה יונאס קולט היה סבו. עד 1858 הוא למד במכון הצוערים של קריגסמרין. במהלך תקופה זו, בילה ארבע עד חמש שנים בים, הוא פגש את קצין חיל הים קרל פרדריק דיריקס (1814–1895), שחלקו ביניהם את התשוקה לציור. עם אביו נסע לדיסלדורף, שם ביקרו את צייר הנוף הנס גודה, שלימד באקדמיה, שקיבל אותו כסטודנט פרטי בשנת 1860 ולימד אותו שנתיים. בשנת 1861 גודה, חברו פיטר ניקולאי ארבו וקולט נסעו יחד למסע לימודי. יחד עם אדולף טידמן, הם ביקרו את גודה בשנת 1862 בטיול לימודי בויילס, שממנו הופיעו רישומיו לתמונה שצייר מוויילס משנת 1863. בין השנים 1862 עד 1864 הוא הלך לסטודיו הפרטי של מורטן מולר בדיסלדורף. הוא גם נרשם לשנת הלימודים 1861/1862 באקדמיה לאמנות בדיסלדורף בכיתה שהונחתה על ידי רודולף ויגמן. הוא צבר קשר חברתי הדוק עם אמנים סקנדינבים אחרים בדיסלדורף באמצעות חברותו בעמותת האמנים מלקסטן, אליה השתייך בין השנים 1861-1865/1866. בשנת 1873 נסע לפריז עם הצייר פריט תולוב, אותו פגש בקופנהגן. בשתי תקופות נוספות, בשנים 1874/1875 ו- 1878/1879, הוא חי בפריז בסביבתם של אמנים סקנדינביים אחרים כמו קרל פרדריק היל או ברנד לינדהולם ולמד את הטכניקות האמנותיות של ציירי הנוף של בית הספר ברביזון. בשנת 1877 נסעו תולוב, לינדהולם וקולט למסע לימודי בלה האבר ודורדרכט. בהשפעת ציור הנוף הצרפתי, הוא שינה את סגנון הציור שלו לכיוון האימפרסיוניזם המוקדם. בשנות השמונים של המאה ה-19 עבר לחלוטין לציור באוויר הפתוח. קולט הגיע ללילהאמר בפעם הראשונה בשנת 1883. הוא ביקר בעיר בכל חורף משנת 1886 ועד מותו. נופי החורף הטבעיים שנוצרו שם הפכו למומחיותו. לציור בנוף בתנאי כפור הוא פיתח את סוג הסטודיו באוויר הפתוח על מזחלת, שנבנתה בשנות ה -90 של המאה ה-19 על ידי מפעל הרכבות סקאבו. בשנים 1896 עד 1912 הוא עיצב גם דגימות בד. קולט הציג באופן קבוע בתערוכות הסתיו בכריסטיאניה (אוסלו). הוא גם שלח כמה תמונות לתערוכות בינלאומיות (קופנהגן 1872, וינה 1873, פריז 1889, שיקגו 1893, ברלין 1896, סטוקהולם 1897, סנט פטרסבורג 1897, פריז 1900, מינכן 1901, דיסלדורף 1904). לקולט הייתה פנסיה קטנה שהפכה את חיי הרווקות שלו לעצמאים מבחינה כלכלית. זו עשויה להיות גם אחת הסיבות לכך שהוא צייר מעט יחסית בקריירה שלו, סך הכל כ־230 תמונות בלבד. אחרי השקיעה חורף במסנה נמל ברגן שני דייגים אשה עם דלי גבר עם מטריה מדיה וקבצים בנושא פרדריק קולט בוויקישיתוף פרדריק קולט, באתר Discogs (באנגלית) Ingrid Blekastad, Frederik Collett, Norsk biografisk leksikon, 2020-02-25 Findbuch 212.01.04 Schülerlisten der Kunstakademie Düsseldorf (ארכיון) Vidar Poulsson, Frederik Collett, Norsk kunstnerleksikon, 2017-02-20
SonarQube

SonarQube (בעבר Sonar) היא פלטפורמת קוד פתוח שפותחה על ידי SonarSource לבדיקה רציפה של איכות הקוד על מנת לבצע ביקורות אוטומטיות עם ניתוח קוד סטטי לאיתור באגים, קוד חשוד כבעייתי וחולשות אבטחה. הפלטפורמה תומכת בלמעלה מ-20 שפות תכנות שונות. בין השאר מציעה SonarQube דיווחים על קוד משוכפל, תקני קידוד, בדיקות יחידה, רמת כיסוי קוד, מורכבות קוד, הערות, באגים וחולשות אבטחה. SonarQube יכולה להקליט היסטוריה של מדדים ולספק גרפי שינוי עם הזמן של הקוד. היא גם מספקת ניתוח ואינטגרציה אוטומטית לחלוטין עם כלי אינטגרציה של Maven, Ant, Gradle, MSBuild וכלי אינטגרציה רציפה (כמו Atlassian Bamboo, Jenkins, Hudson וכו'. ). חלק משפות התכנות בהן תומכת SonarQube (חלקן בתשלום) כולל את: Java‏ (כולל Android),‏ C#, PHP, JavaScript, TypeScript, C/C ++, Ruby, Scala, Kotlin, Go, COBOL, PL/SQL, PL/I, ABAP, VB. NET, VB6, Python, RPG, Flex, Objective-C, Swift, CSS, HTML ו- XML. מדיה וקבצים בנושא SonarQube בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של SonarQube אתר האינטרנט הרשמי של SonarQube SonarQube, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Freddy Mallet (20 במרץ 2013). "SONAR is becoming SONARQUBE". SonarQube project mailing list. נבדק ב-3 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Methods and Tools issue" (PDF). 2010-03-01. נבדק ב-2017-08-29. Campell/Papapetrou, Ann/Patroklos (2013). Sonar (SonarQube) in action. Greenwich, Connecticut, USA: Manning Publications. p. 350. ISBN 978-1617290954. Buijze, Allard (2010-02-26). "Measuring Code Quality With Sonar". נבדק ב-2017-08-29. Odendaal, René (2009-06-24). "Continuous Integration on SAP using Subversion, Maven, Hudson, Nexus and Sonar". אורכב מ-המקור ב-2012-07-24. נבדק ב-2017-08-29. Smart, John (2010-03-14). "How can you improve, harmonize and automate your development process using tools like Maven, Hudson, and Nexus?". נבדק ב-2017-08-29. "Multi-Language | SonarQube". נבדק ב-2017-11-25.
מרצלגרגיי

מרצלגרגיי (בהונגרית: Marcalgergelyi) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם במרצלגרגיי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 524 ובשנת 2020 רק 311 תושבים. במרצלגרגיי חיו יהודים בתקופות זמן שונות. וחלק מתושביה נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא מרצלגרגיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרצלגרגיי (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים שנרצחו בשואה ממרצלגרגיי, באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מרצלטה

מרצלטה (בהונגרית: Marcaltő) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם במרצלטה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 920 ובשנת 2020 רק 711 תושבים. במרצלטה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. וחלק מתושביה נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא מרצלטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרצלטה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מהכפר שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
רכס גונדולה

רכס גונדולה (באנגלית: Gondola Ridge) הוא רכס סלעי גבוה, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. הרכס ממוקם בסמוך מדרום לקרחון מקאיי. גובהו של הרכס 550 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-2,523 בגובהו באנטארקטיקה. הרכס משתרע לכיוון צפון מזרח החל מהר סוס, ואורכו 7 קילומטרים. הרכס התגלה על ידי משלחת החקר האנטארקטית הבריטית (משלחת טרה נובה), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910 – 1913. הרכס מופה בדצמבר 2011 על ידי משלחת החקר הגאולוגית המערבית (Western Geological Party) של משלחת טרה נובה, בפיקודו של טיילור (Taylor). שמו של הרכס ניתן לו על ידי טיילור (מפקד משלחת החקר הגאולוגית המערבית). שמו של הרכס תיאורי. הרכס נקרא בשם זה, מאחר שהאוכף המחבר בין הר סוס לרכס מזכיר צורת גונדולה. טיילור הציע לקרוא להר סוס בשם "הר גונדולה" מסיבה זו, אולם השם לא התקבל. • Veronika Meduna, Antarctic glacier's past rapid retreat, Our Changing World, 26 November 2015 • Jones, R., Mackintosh, A., Norton, K. et al, Rapid Holocene thinning of an East Antarctic outlet glacier driven by marine ice sheet instability, Nat Commun 6, 8910 (2015). https://doi.org/10.1038/ncomms9910 רכס גונדולה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס גונדולה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד רכס גונדולה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס גונדולה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה רכס גונדולה באתר peakery מחשבון מרחקים - המרחק מרכס גונדולה לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR מידע על גובע הרכס
Aprite le finestre

"Aprite le finestre" (בעברית: "תפתח את החלונות") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת האיטלקייה, פרנקה ריימונדי. השיר ייצג את איטליה בהופעת הבכורה שלה, באירוויזיון 1956. השיר נכתב על ידי פינו פרוטי, הולחן על ידי וירג'יליו פאנצוטי ונוצח על ידי ג'יאן סטלרי. בדומה לשירי התקופה, השיר הושר בסגנון שאנסון צרפתי. במרכז מילות השיר עומדת ריימונדי ששרה שמחת עונת האביב שקרבה. ריימונדי מתארת בשיר את רצונה לפתוח את החלונות ולהזמין את עונת האביב. בשיר, עונת האביב מתוארת כפסטיבל של אהבה. ב-24 במאי 1956, השיר בוצע על ידי ריימונדי בתחרות האירוויזיון. מיקומו הסופי של השיר אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד, מעריצים רבים של התחרות טוענים כי השיר סיים במקום האחרון עם אפס נקודות. השיר השני של איטליה בתחרות, "Amami se vuoi", בוצע על ידי הזמרת טונינה טוריאלי. סרטון השיר "Aprite le finestre" באתר יוטיוב Eurovision Song Contest 1956 (Lugano) Italy Week: The statistics Perché Sanremo é Sanremo – A Brief History, סטיב, 14 בפברואר 2011 Aprite le finestre lyrics Eurovision Song Contest in 1956
יקב פלדשטיין

יקב פלדשטיין הוא יקב בוטיק ישראלי בגליל העליון, ומצוי באזור התעשייה בדלתון. היקב הוא פרי מיזם משותף של היינן אבי פלדשטיין הנושא את שמו. בתחילת שנות ה־90 היה פלדשטיין סמנכ״ל הפיתוח של יקב סגל, במקביל התחיל ללמוד את תורת ייצור היין ולעבוד ביקב. פלדשטיין כיהן שני עשורים כיינן הראשי של יקב סגל ולשמו מקושר יצירת ׳סגל לא מסונן׳ מהיינות הבולטים בישראל. כמו כן פלדשטיין מוכר בכך שהשתתף בתוכנית קרב סכינים כסומליה בערוץ 10. בשנת 2014 עזב פלדשטיין את יקב סגל לאחר שזה נקנה בידי יקבי ברקן בשנת 2001, והקים את יקב פלדשטיין במושב גבעת כ"ח. רוב הענבים של היקב מגיעים מהגליל העליון, עבר הירדן, נפת צור וגוש עציון. בשנת 2020 החל יקב פלדשטיין בשיתוף פעולה עם חברת טמפו. בשנת 2020 יקב פלדשטיין התרחב ועבר למועצה אזורית חבל מודיעין. יקב פלדשטיין, ברשת החברתית פייסבוק יקב פלדשטיין, ברשת החברתית אינסטגרם פלדשטיין: העיקר לא למות משעמום, באתר המרקקה היומית אבי אפרתי על יינות פלדשטיין, באתר וואלה, 20 בפברואר 2019 אבי פלדשטיין, באתר sommelier זוהר צלח, ‏"אנשים יעדיפו לקנות יין מקומי ולהוציא פחות כסף", באתר ‏מאקו‏, 21 ביולי 2020 אבי פלדשטיין וארגמן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:57) ארגמן יין מקומי - עם אבי פלדשטיין, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:21) יהודה נהר, בגראז' של פלדשטיין, באתר ynet, 16 באפריל 2016 אבי פלדשטיין בדלתון, 2022, באתר spittoon.co.il היינן אבי פלדשטיין – יקבי ברקן – סגל – משיקים קברנה סוביניון, ללא סינון 2008 "של סגל", באתר על היין סוף סוף פלדשטיין | יין בירה ואלכוהול – שגיא קופר: המרקקה היומית – The Daily Spittoon by Sagi Cooper איך היינות של פלדשטיין, המותג החדש והמבטיח?, באתר הארץ השבוע בענף היין: האם פלדשטיין יהיה יקב הבוטיק של ברקן-סגל?, באתר Foodis, ‏28 בפברואר 2020
מחנה הריכוז מלכוב

מחנה הריכוז מלכוב היה אחד ממחנות המשנה הרבים של מחנה הריכוז הנאצי ראוונסבריק, ששכן בגרמניה, ונפתח לראשונה בחורף 1943. הוא שכן במלכוב שבמקלנבורג. מערכת המחנה כללה עשרה צריפים בשטח מחנה הריכוז ראוונסבריק, שכל אחד מהם היה יכול לאכלס כמאה נשים. משמעות הדבר היא שמחנה מלכוב הצליח לאכלס 1,000 אסירות, אבל עד 1945 אוכלוסיית המחנה גדלה לכ-5,000 נשים. בקיץ 1943 שטח המחנה היה מוקף בגדר גבוהה. עשרת הצריפים שהיו חלק מהמחנה, ששימש במקור לעובדי הבנייה של ראוונסבריק, היו מוקפים בגדר זו. התנאים היומיומיים במחנה היו בלתי נסבלים. האסירות נאלצו לעמוד במסדר באפלפלאץ פעמיים ביום, כפי שרוב אסירי מחנות הריכוז צוו לעשות. האסירות נשמרו תחת עיניהן המשגיחות של שומרות אס אס וכלבי הרועים הגרמנים שלהן. שומרות האס אס היו אכזריות מאוד, אך ככל הנראה אחת השומרות האכזריות ביותר במלכוב הייתה לואיז דנץ. היא הועברה מהמחנה הראשי של רוונסבריק למלכוב והפכה למפקדת המחנה. היא נלכדה בשנת 1945 והועמדה לדין בגין פשעים נגד האנושות במשפט אושוויץ הראשון בקרקוב שבפולין. היא נידונה למאסר עולם בשנת 1947, אך שוחררה בחנינה כללית ב־20 באוגוסט 1957. במלכוב האסירות בקושי קיבלו דבר מה לאכול, ונאלצו לכרוע על ברכיהן על אבני חצץ חדות. חיפושי גוף ומכות היו שגרתיים במלכוב. אף על פי שתושבי העיירה מלכוב לא הורשו ליצור קשר עם אסירות המחנה, מעטים מתושבי העיר שכן סיפקו לאסירות מזון. כשהאס אס גילו זאת, נכלאו אותם תושבים במלכוב. מלבד רעב ותשישות, אסירות רבות מתו ממגפות רבות, בהן שחפת וטיפוס. סוגים מסוימים של עבודות כפייה, שהאסירות נאלצו לעשות, היו ייצור מוקשים, איסוף סרפד ממתקני שעשועים לילדים, ניקיון המפעל והעיירה, בניית תעלות לבית החולים של מלכוב ועבודות גננות. במהלך שנת 1944, כשרוב צעדות המוות התרחשו ברחבי אירופה, שימש מלכוב כמחנה מעבר לאסירים שהגיעו ממחנות ריכוז אחרים. דיווחי עדי ראייה של רבים מניצולי מלכוב מספרים כי משלוח של כ -1,000 אסירים במחנה ריכוז הגיע למחנה ב־24 בנובמבר 1944. הם צעדו בצעדת מוות במשך מספר שבועות. שם, במלכוב, הם הובאו לויסמר והושמו על דוברות שהוטבעו בים הבלטי או בנהר סמוך. ב־2 במאי 1945, כמה ימים לפני כניעת גרמניה הנאצית, שוחררו מלכוב ושאר מחנות המשנה של רוונסבריק על ידי הצבא האדום. חנה זמר, עיתונאית ישראלית ילידת סלובקיה. ליליאנה סגרא, חברת הפרלמנט האיטלקי. ראוונסבריק מזיכרונותיה של צילה ליברמן על ההגעה למחנה מלכוב ועל הימים הראשונים בו. מחברת: צילה ליברמן, באתר יד ושם JewishGen (2015). "Ravensbrück (Germany)". Forgotten Camps. JewishGen. נבדק ב-24 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Holocaust Encyclopedia (20 ביוני 2014). "RAVENSBRÜCK SUBCAMPS". Ravensbrück concentration camp. United States Holocaust Memorial Museum, Washington DC. נבדק ב-24 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Center for Holocaust & Genocide Studies (2009). "Ravensbrück Satellite Camps". Memories From My Home. University of Minnesota. נבדק ב-24 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Chuck Ferree (2015). "Ravensbruck". Concentration Camps: Full Listing of Camps. Jewish Virtual Library. נבדק ב-24 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
ישראל גורי

ישראל גוּרי (15 באוקטובר 1893 – 17 בספטמבר 1965) היה פוליטיקאי ישראלי ממייסדי מפלגת מפא"י, בה נחשב סמכות מוסרית, חבר הכנסת ויושב ראש ועדת הכספים מן הכנסת השנייה ועד לכנסת החמישית. נולד בשם ישראל גורפינקל בהירשאני במולדובה (אז תחת שלטון האימפריה הרוסית). למד לימודי קודש בחדר, סיים בית ספר תיכון בקישינב והיה פעיל בתנועת צעירי ציון שם. למד באוניברסיטת אודסה והיה פעיל ציוני שם – מזכיר הוועד הציוני ומזכיר הוועד המקומי של קרן קיימת לישראל. באודסה הכיר את גילה ווסקובוניק, ונישא לה. עלה לארץ ישראל ב-1919 באונייה "רוסלאן" והחל לעבוד בעיריית תל אביב (עד 1928). בשנים אלו נולדו לו ילדיו: חנה, חיים וזהר. היה חבר מפלגת הפועל הצעיר וממייסדי ההסתדרות (בה שימש כחבר מועצת פועלי תל אביב בשנים 1922–1931). ב-1930 היה בין מייסדי מפא"י (שהוקמה כאיחוד של מפלגת אחדות העבודה והפועל הצעיר). לפני ואחרי קום המדינה מילא תפקידים שונים כמו ציר באספת הנבחרים, מנהל מחלקת התרבות של עיריית תל אביב, מזכיר ועדת הביקורת המרכזית של ההסתדרות, חבר מועצת עיריית תל אביב (1929–1931), יושב ראש ועדת הביקורת של מפא"י. בשנת 1949 נבחר מטעם מפא"י לכנסת הראשונה וכיהן עד הכנסת החמישית. עמד ברציפות בראש ועדת הכספים החל בכנסת השנייה ועד לפטירתו. ב-25 באפריל 1955 עמד בראש ועדת גורי לעניין תביעות שכר העבודה לעובדי מדינה בכירים מנהלים כלליים והפקידות הגבוהה. ב-1961 מונה לחבר ולסגן יושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל. נחשב לאדם הידוע ביושרו ובהגינותו. רחובה הראשי של שכונת קריית שלום שבדרום תל אביב קרוי על שמו. פרסם מאמרים ב"הפועל הצעיר" וב"דבר". גורי היה צמחוני, ולאחר שאמירים היה ליישוב צמחוני עבר להתגורר בו. בעת דיון שנערך בכנסת בהצעת חוק הרשויות המקומיות (הסמכה מיוחדת), שעניינה הסמכת הרשויות המקומיות לאסור מכירת בשר חזיר בתחומן, התבטא בחריפות נגד אכילת בשר באשר הוא: כל המתיר דמו של בעל־חיים שלא מתוך התגוננות מפני חיה טורפת כי אם על מנת ליהנות מבשרם של בעלי־חיים שאינם פוגעים לרעה בשום יצור, ושכל אשמתם אינה אלא בזה שאלה שהכוח בידם רוצים לספק תאוותם לאכילת בשר – מניין יהיה לו הכוח המוסרי להתקומם נגד רצח אדם? כי יש קשר גומלין הדוק בין רצח לרצח, והם יונקים משורש אחד... מכאן, מן המקום הזה, מהרי ירושלים, הרימו שוב קולכם: 'לא תרצח!'. — פרוטוקול מליאת הכנסת מיום 24 ביולי 1956 (קטעים נבחרים באתר אנימלס) מנוחה לא בראתי / הביא לדפוס מ' סבר, תל אביב: עם עובד, תש"ל-1960 (כתבים אוטוביוגרפיים). 'גורפינקל, ישראל', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 132. (הספר בקטלוג ULI) מדיה וקבצים בנושא ישראל גורי בוויקישיתוף ישראל גורי, באתר הכנסת ישראל גורי, באתר כנסת פתוחה ישראל גורי, במיזם "אישי רחוב" חגי כהן, "בשר זה רצח" מעל דוכן הכנסת: חבר הכנסת ישראל גורי על אכילת חזירים וחיות אחרות, באתר אנימלס ריאיון למוזיאון הכנסת עם חכ"ל חיים גורי המספר על אביו, חכ"ל ישראל גורי, שהיה יושב-ראש ועדת הכספים של הכנסת ישעיהו עשני, חקלאות אורגנית, דבר, 21 בנובמבר 1969