laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ארלס גלובר ברקלה

צ'ארלס גלובר ברקלה (באנגלית: Charles Glover Barkla; ‏7 ביוני 1877 – 23 באוקטובר 1944) היה פיזיקאי אנגלי, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1917, על גילוי קרינת הרנטגן האופיינית ליסודות. ברקלה נולד בעיר וידנס (Widnes) שבמערב אנגליה. ב-1894 החל ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ליברפול וב-1899 סיים את התואר השני. לאחר סיום לימודיו קיבל מלגת מחקר לשנה באוניברסיטת קיימברידג', שם עבד תחת הפיזיקאי ג'יי ג'יי תומסון. לאחר מכן עבד באוניברסיטאות שונות ושב לליברפול ב-1902. ב-1913 מונה לפרופסור באוניברסיטת אדינבורו, משרה בה החזיק עד מותו. מחקריו הראשונים של ברקלה עסקו במהירות של גלים אלקטרונים לאורך תיל, אך ב-1902 פנה לחקר קרני רנטגן, תחום בו התרכז מאותו רגע ולמשך רוב חייו. כבר ב-1903 הראה כי פיזור של קרני רנטגן בגז תלוי במסה המולקולרית של הגז. בעזרת קרינת רנטגן הראה כי ליסודות קווי ספקטרום אופייניים לכל אחד מהם וב-1906 הצליח למצוא באמצעות פיזור קרני הרנטגן את מספר האלקטרונים באטום של פחמן. כמו כן גילה את הקיטוב של קרני הרנטגן, גילוי חשוב שהראה כי ניתן להתייחס לקרינת הרנטגן בצורה דומה לאור נראה. ב-1907 נישא למארי אסתר קוול ולזוג נולדו שני בנים ובת. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס גלובר ברקלה בוויקישיתוף צ'ארלס גלובר ברקלה, באתר פרס נובל (באנגלית) צ'ארלס גלובר ברקלה, באתר MacTutor (באנגלית) צ'ארלס ברקלה, באתר NNDB צ'ארלס גלובר ברקלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'ארלס גלובר ברקלה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יקב רמת חברון

המונח "יקבי ירושלים" מפנה לכאן. לערך העוסק ביקב השוכן בירושלים, ראו יקבי ירושלים – אגודה חקלאית שיתופית. "יקב רמת חברון" או "יקב רמות חברון" הוא יקב הפועל בקריית ארבע. היקב נוסד בשנת 2001, ומייצר כ-800,000 בקבוקים בשנה. היין משווק ללקוחות בארץ ובעולם, לקהל יהודי ולא יהודי. בעלי היקב הם קבוצת משקיעים שומרי מסורת מצרפת מחברת "אנטיפוד" ובהם פנחס מורצייאנו. יינני היקב הם ז'אק הומאו (Humeau) ופרנסואה ריינל (Francois Raynal) מצרפת. היקב מייצר יינות גם תחת המותגים "יקב נח", "יקב ירושלים", "יקבי ירושלים", "Noah Winery", "Jerusalem Winery", "Jerusalem Wineries", "Jerusalem Vineyard Winery", "Jerusalem Hills" ושמות שונים אחרים שמקורם בתנ"ך. ליינות היקב יש תעודות כשרות מהמוסדות הבאים: בד"ץ "יורה דעה" של הרב שלמה מחפוד מבני ברק, בד"ץ "מחזיקי דת", הרב בנימין הלוי גרובאער, בד"ץ מנצ'סטר – "מנשסתר – בד"ץ איגוד רבנים", "הרבנות הראשית פריז" והאיחוד האורתודוקסי יהודי אמריקאי OUP. היינות מיוצרים ביקב מהזנים קברנה סוביניון, קברנה פרנק, מרלו, שיראז (סירה), פטיט סירה, פטיט ורדו ושרדונה. המחלוקת על מיתוג היקב יקב רמת חברון, ברשת החברתית אינסטגרם שלמה פפירבלט, הצרפתי שעושה יין בחברון, באתר ynet, 8 במרץ 2004 דני רובין, שני שמות ליקב אחד: יקב נוח הוא יקב רמת חברון – ויש כאן סיפור מיוחד, באתר foodis.co.il‏, 9 ביוני 2006 על יקב נח, בפורטל היין הישראלי. אורכב בארכיון האינטרנט ב-27 באוגוסט 2014 שרגא גבהרד, ‏חוצה קווים: יקב רמת חברון, באתר מעריב אונליין, 14 ביולי 2016 יקב רמת חברון, באתר "איש הענבים", 16 בינואר 2019 SEEING TREBLE - Jerusalem Winery, Jerusalem Wineries or Jerusalem Vineyard Winery?, באתר WinesIsrael‏, 2 בספטמבר 2019 Noah/Hevron Heights Winery, באתר allhlwines.com‏, אורכב בארכיון האינטרנט ב-5 בדצמבר 2023 יקב רמת חברון, באתר AGAT&D,‏ אוּחזר ב-9 בספטמבר 2024 יקב רמת חברון, באתר "איש הענבים", עדכני ל-16 בינואר 2019 יקב רמת חברון, באתר AGAT&D,‏ אוּחזר ב-9 בספטמבר 2024 אנטיפוד השקעות בע"מ – ANTIPOD INVESTMENTS LTD. – ח"פ 512617598 יקב רמת חברון, באתר Easy שרגא גבהרד, ‏חוצה קווים: יקב רמת חברון, באתר מעריב אונליין, 14 ביולי 2016 Noah/Hevron Heights Winery, אורכב בארכיון האינטרנט ב-5 בדצמבר 2023 SEEING TREBLE – Jerusalem Winery, Jerusalem Wineries or Jerusalem Vineyard Winery?, באתר WinesIsrael‏, 2 בספטמבר 2019 כשרות, באתר היקב – jerusalem-winery.com
אומדן

האם התכוונתם ל... אומדן (כללי) (אנ') קירוב – הערכה לא מדויקת של ביטוי כמותי אמידה – תורה סטטיסטית העוסקת בהערכת פרמטרים מתוך מדגמים אקראיים
מבחן הסקר

מבחן הסֶקֶר הוא שמו של מבחן ידע כללי שנערך לכל תלמידי כיתות ח' בישראל החל משנת 1955 ועד 1972 תחת הנהגתו של שר החינוך דאז זלמן ארן. המבחן עצמו היה חלק מתוך "סקר רמה כללית", שהנהיג משרד החינוך, אשר כלל גם את ציוני התלמיד באותה השנה. מטרות מבחן הסקר הייתה למיין את התלמידים בין חינוך בבית ספר עיוני (גימנסיה) לחינוך בבית ספר מקצועי. חלוקה זו בין חינוך עיוני למקצועי של מאות אלפי תלמידים בישראל הסלילה את חלקם למקצועות שהם או הוריהם לא בהכרח רצו בהם. החלוקה בין בתי הספר השונים יצרה פער גדול בין התלמידים. בעוד תלמיד שסיים בהצלחה תיכון בבית ספר עיוני זכה לתעודת בגרות, תלמיד אשר סיים בהצלחה בית ספר תחת החינוך המקצועי לא זכה לתעודת בגרות ולא לתעודה מקצועית מוכרת. תלמיד שרצה לקבל תעודה מקצועית היה צריך לגשת למבחן של משרד העבודה ולא משרד החינוך. רק מיעוט קטן של תלמידים ניגש לבחינות אלו. תוצאות הסקר נמסרו לתלמיד ללא ציון, אלא רק עם התשובה האם עבר או לא עבר. בשנים בהן הונהג מבחן הסקר נבנו מאות כיתות ז', ח' "קדם מקצועיות" בעיקר בשכונות מצוקה ועיירות הפיתוח. החינוך הקדם מקצועי הכשיר במסגרת של 12 שעות שבועיות במקום למידה של מקצועות עיוניים. דבר זה השפיע על הישגי התלמידים בכיתות אלה במבחני הסקר. מדיניות הרחבת המגמות המקצועיות שקידם משרד החינוך בהנהגתו של ארן הוליכו את הלומדים במקצועות אלו למבוי סתום מבחינה חברתית. מבחני הסקר ובניית עשרות בתי ספר מקיפים (בתי ספר מקצועיים) הולידה בעיקר תוצאה אחת, ניתוב רוב בני עדות המזרח (כמחצית הלומדים בערך) לחינוך מקצועי. הכוונה לחינוך מקצועי מנעה מרבים מהתלמידים להכשיר עצמם למקצועות מודרניים יותר ולחינוך גבוה יותר. במהלך זה הגביר משרד החינוך את הפערים החברתיים במדינת ישראל. ב-1972 בוטל הסקר ונוסו מערכות הערכה ומדידה אחרות, כמו "המשוב". כיום משתמש משרד החינוך בבחינות המיצ"ב שמתפרסות לאורך כל תקופת הלימודים בבית הספר היסודי. המבחן זכה להתייחסות ביקורתית באחד ממערכוני הסדרה "היהודים באים", שם הוצג התהליך ככזה הדומה לתהליך מיון התלמידים בסדרה הספרים והסרטים הארי פוטר. מאמר באתר משרד החינוך על שכר הלימוד ומלגות במערכת החינוך הסקר-מבחן של דור, באתר של שלומי רוזנפלד, "חיים שהולכים לעיבוד", 24 באוגוסט 2014 צבי צמרת, זלמן ארן והפרודוקטיביזציה של בני עדות המזרח, חברה וכלכלה בישראל: מבט היסטורי ועכשווי, 2005, עמ' 295-326 יוסי יונה ויצחק ספורטא, החינוך הקדם מקצועי ויצירת מעמד הפועלים בישראל, מזרחים בישראל: עיון ביקורתי מחודש, 2002, עמ' 68-104
אבן גולל

אבן גוֹלֵל היא שיטה לחסימת מערות-קבורה ופתחים צרים אחרים. מטרתה של האבן היא מניעת חדירתם של בעלי חיים ומבקרים לא רצויים אל תוך מערכת הקבורה. בארץ ישראל, בקבורה מתקופת בית ראשון נפוצות אבני גולל רבועות המותאמות כ"פקק" לפתח מערכת הקבר החצובה בסלע. גם כאשר אבן הגולל אינה קיימת בשטח ניתן לזהות שהמערה נאטמה באבן לפי סיתות שפת פתח המערה. מערות מסוג זה ניתן לראות במורדות כפר השילוח, מול עיר דוד. בקבורה מתקופת בית שני ניתן למצוא אבני גולל עגולות הנעות על-גבי מסילה ואוטמות את הפתח. האבן הייתה גדולה וכבדה, כך שעל מנת להזיזה ממקומה נדרש מאמץ משותף של כמה אנשים, דבר שיועד להקשות על שודדים ונוודים. קברים עם אבני גולל כאלה ניתן לראות בחורבת מדרס, במערת קבורה שמורה ב"כביש ג'וערה" (6954), ליד הצטלבותו עם כביש 66 ובקברי המלכים בירושלים. נפוצות אגדות אודות מנגנונים מיוחדים לגלילת אבני הגולל הכבדות, אולם לא נמצאו כל ממצאים המעידים על מנגנונים כאלה. פרט לחסימה פיזית מפני כניסת מזיקים, מטרה נוספת של אבן הגולל היא מניעת יציאת הטומאה. המשנה, מסכת אהלות, פרק ט"ו, משניות ח'–ט' מלמדת שעצמים שונים יכולים לשמש כגולל לקבר על-מנת למנוע את יציאת הטומאה, אולם אבן אינה מקבלת טומאה ובכך יתרונה בנושא זה (ראו גם משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות טומאת מת, פרק ו'). עדות לשימוש באבני גולל לצורכי ביטחון ניתן למצוא בתקופה הרומית בארץ ישראל. בעת מרד בר כוכבא שימשו אבני גולל לסתימת מערכות המסתור של המורדים. באתרי חפירה רבים בישראל, בעיקר באתרים באזור ההר מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל, התגלו אבני גולל גדולות ומסילות לגלגולן בפתחי בנייני ציבור (כגון בתי כנסת). חצר המבנה הייתה מוקפת בחומה יציבה ובעלת פתח יחיד וצר יחסית, במפתן הפתח הותקנה מסילה ובצדי הפתח עוצבו מגרעות בחומה ובהן הייתה נתונה אבן גולל. הדבר איפשר את סגירת המקום באופן בטוח כאשר אינו בשימוש, דבר שאיפשר אחסון דברי ערך בתוכו. פתיחת האבן יכולה הייתה להעשות רק במשותף, דבר שמנע חדירה למקום על ידי בודד. הדבר איפשר גם יצירת מקום כינוס בטוח לאוכלוסיית היישוב, כאשר האזרחים יכלו להימלט אל בית הציבור ולסגור עצמם בתוכו כדי להתבצר מפני אויבים. בהשאלה - חתימת דבר מה באופן סופי, קבורתו של הדבר: "בהתחלה עוד ניסה לחפש את שפרה, אך כמנהג אנשים צעירים נואש והניח אבן גולל כבדה על זכרונה וחזר לחייו." (מתוך הסיפור "שפרה" מאת הגולש יועזר, התפרסם באתר קולמוס-נט (אורכב 17.12.2007 בארכיון Wayback Machine)). נסתם עליו הגוֹלֵל, לאמור - מת ונקבר באופן סופי ואבן הגולל נסגרה על-פי המערה (לפי בבלי, שבת, דף קנ"ב ע"ב:"כל שאומרים בפני המת יודע עד שיסתם הגולל"). בהשאלה - כל דבר שמת ונקבר באופן סופי. למשל: "הדרישה היא שהמתווך יהיה הגורם היעיל. לפיכך, לא תמיד די ביצירת הקשר הראשוני בין הצדדים, בפרט כאשר ישנה מעורבות של גורמים נוספים אשר סייעו לחדש את הקשר העסקי שכביכול נסתם עליו הגולל". (פסק דין של בית משפט השלום ירושלים, א 008856/01) מערת קבורה חפירות נחל חדרה, רשות העתיקות - אבן גולל שמורה היטב שהתגלתה בחפירות הביטוי "סתם את הגולל" באתר "השפה העברית" ניר טל, "אבני גולל - עדויות ארכאולוגיות לחוסר ביטחון ביהודה בתקופה הביזנטית", מחקרי יהודה ושומרון ו', תשנ"ו, עמודים 271–290
שימוש תהילים

שימוש תהילים הוא ספר קבלה מעשית המפרט כיצד להשתמש בכל אחד ואחד מפרקי ספר תהילים למטרות כרפואה, הגנה לילד וליולדת, והצלחה. הספר נכתב במאה השמינית או התשיעית לספירה[דרוש מקור]. הרשב"א כתב שהוא מוסכם בידי גדולי ישראל. יש מי שייחסו את כתיבת הספר לרב האי גאון, אך ייחוס זה אינו מוסמך ואינו מתיישב עם דברי רב האי גאון. שימוש תהלים, באתר ויקיטקסט רב האי גאון, שמוש תהלים, ‏בודפשט, תרח"ץ, באתר היברובוקס שימוש תהילים, PDF עם תרגום מלא לאנגלית. מידע על שימוש תהילים בקטלוג הספרייה הלאומית שו"ת הרשב"א, חלק א', סימן תי"ג ספר זרע ברך חלק שלישי, הובא בספר רב פעלים לר' אברהם בן הגר"א, עמ' 130 ראו תשובות הגאונים החדשות, סימן קט"ו, אשר מתנגד לשימוש לקבלה מעשית, בשמות ומעשים אחרים. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות תורנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוקס

קוקס (באלבנית: Kukës) היא עיר בצפון-מזרח אלבניה, בירתם של מחוז קוקס ונפת קוקס. היא שוכנת בסמוך למפגש הנהרות הדרין הלבן והדרין השחור, המתמזגים לנהר דרין. בשנת 2001 התגוררו בה כ-17 אלף תושבים. ממצאים מעידים על קיומו של יישוב בשם קוקופיץ (Kukufic) באזור בו שוכנת כיום קוקס בשנת 1571. באותה העת היו בו 12 בתים, וב-1610 עלה מספרם לכ-50. הוא ננטש לקראת סוף המאה ה-17, וב-1869 הוקמה העיר מחדש, בשם קוקוסה (Kukusa). במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, השנייה ומלחמת העולם הראשונה החליף האזור ידיים, והיה לסירוגין בשליטתן של בולגריה, סרביה והאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר הקמתה של אלבניה, נכללה בריבונותה. במהלך שנות ה-20 וה-30 התפתחה העיר במהירות. ב-1923 התגוררו בה כ-180 תושבים, וב-1938 עמד מספרם על כ-1,800. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה, כאלבניה כולה, בידי איטליה, והיא שוחררה בידי הפרטיזנים ב-18 בנובמבר 1944. מבחינה היסטורית, הייתה העיר לאורך השנים קשורה יותר לפריזרן שבקוסובו, המרוחקת ממנה כ-15 ק"מ, אך לאחר ניתוק היחסים בין אלבניה לבין יוגוסלביה בסוף שנות ה-40, ניתק הקשר בין הערים. בשנת 1962 החליטה ממשלת אלבניה על הקמת סכר על נהר דרין, לשם הפקת אנרגיה הידרואלקטרית. הקמת הסכר הייתה כרוכה בהצפת האזור בו שכנה העיר, ולכן היא פונתה בהדרגה מיושביה, ובמקומה הוקמה עיר חדשה, קוקס. אכלוסה של העיר החדשה החל ב-1965, וב-1970 כבר התגוררו בה כ-6,000 תושבים. ב-1978 הושלמה הקמת הסכר, והעיר הישנה הוצפה במימי אגם פיירזה שנוצר כתוצאה מהקמת הסכר. במהלך מלחמת קוסובו קלטה העיר כ-450 אלף פליטים מקוסובו הסמוכה. בשנת 2000 הוצעה מועמדותה של העיר לקבלת פרס נובל לשלום. הייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה בה הוצגה מועמדות של עיר לפרס. הכביש המחבר בין קוקס לבין הערים שממערב לה, שקודרה ולז'ה הוא כביש מיושן ומפותל, והנסיעה לאורכו נמשכת שעות. כתוצאה מכך, העיר מבודדת יחסית מיתר חלקי אלבניה. בשנת 2006 הוחל בסלילת כביש מהיר לדורס, שעתיד לצמצם את משך הנסיעה לעיר. בנוסף, בסמוך לעיר נחנך בשנת 2009 נמל התעופה שייח זיאד, שהוקם במימון איחוד האמירויות הערביות. מקדוניה הצפונית טטובו, מקדוניה הצפונית מדיה וקבצים בנושא קוקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוקס אתר העירייה (באלבנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טבלת גידוד

טבלת גידוד היא משטח סלעי, באזור הכרית שגלי הים כרסמו בו עד לגובה פני הים הממוצע. טבלאות שטוחות אלה נוצרו בתהליך גידוד, ובו נשחק הסלע על ידי תהליכים פיזיקליים שונים, הכוללים בליה פיזית, על ידי פירורי סלעים קשים המוסעים על ידי גלי ים, והמסה כימית בזמן השפל. במקומות אחדים הגידוד נעצר בגובה פני הים בזכות הגנתם של חלזונות קבועי מקום הגרים בצברים. קונכייתם הדבוקה לסלע קשה ממנו ולכן עוצרת את הכרסום, כך שמהסלע נותרה טבלה שטוחה. קו חוף שעוצב משמעותית על ידי גידוד קרוי "חוף מגודד". "חוף מגודד" הוא תופעה נדירה בעולם, אך בארץ, לאורך חופי הים התיכון של הכרמל והגליל יש טבלאות גידוד רבות. טבלאות הגידוד עשירות במערכות צומח ימיות, אצות, רכיכות, סרטנים ודגים. בין מיני הדגים זוהה דקר הסלעים, מין טורף אופייני לחוף הסלעי. על פני טבלאות הגידוד ישנה פעילות רבה של עופות ים. בעבר הניחו שטבלאות הגידוד בחופי ישראל הן תוצאה של תהליך בלייה בו גלים שהתנפצו אל בסיס המצוק העשוי סלע כורכר הביאו לשחיקתו ובסופו תהליך להתמוטטותו ול"נסיגה" של קו המצוק. העובדה שטבלאות סלע מצויות בצד מזרח בו עוצמת מפץ הגלים נמוכה, והחוזק המכני הגבוה יחסית של סלעי הכורכר, מעידים שעיצוב החוף הסלעי מושפע ברובו מתהליכי בלייה מכניים פיזיקליים בהשפעת גידול גבישי מלח. הערכת קצב הבליה שנעשתה במתקנים שנחצבו בתקופות שונות נמצא שקצב היווצרות הצנירים עומד על כ־10 ס"מ לאלף שנים. קצב זה אינו מספק על מנת להסביר את התפתחות טבלאות הסלע המגיעות לעשרות מטרים. חתכים טופוגרפיים בטבלאות הסלע מראים שקיימים לרוחבן הבדלי גובה, מעין מדרגות שגובהן מגיע ל-10 ס"מ. במקומות אחרים נראים סימני חציבה ברורים. המסקנה היא, שהטבלאות עשויות להיות תוצר של חציבות סלעי הכורכר ששימשו לצורך בניה של אתרים לאורך מישור החוף. הקדמונים חצבו את הסלעים עד למפלס פני הים, העמיסו אותם קרוב לוודאי על סירות או רפסודות, והובילו אותם לאתרי בניה. לאחר שהסתיימה החציבה, ונותרה טבלת סלע, מתפתחת במקום אוכלוסייה מגוונת של אצות ובעלי חיים. זמן קצר לאחר שנוצרת הטבלה מתפתחת מושבה של צינורן בונה (Dendropoma petraeum) ממשפחת הוורמטידים. הצינורנים יוצרים כרכוב בחזית הפונה לים. כתוצאה מכך, נוצרת על פני משטח הטבלה מעין בריכה המכוסה במים. כיסוי זה קיים גם בים שקט וגם בשעת שפל. ניתן לשער ששמירת הטבלה במצב של הצפה מדכאת אפשרות בלייה כתוצאה מהתייבשות וגידול גבישי מלח. הכוונה בישראל היא להכריז על טבלאות הגידוד אל מול חופי הים התיכון כשמורות טבע ימיות. לאופיים של תהליכי העיצוב של טבלאות הסלע בחופי הכרמל והגליל (אורכב 27.06.2020 בארכיון Wayback Machine) - הרשת הגאוגרפית הסבר על תהליך גידוד ונסיגת מצוק בחוף הים - הספרייה הווירטואלית של המרכז לטכנולוגיה חינוכית. סרטון של מבקרים במחוז קורנוול שבדרום-מערב אנגליה, שתיעדו במצלמת הווידאו שלהם רגע נדיר ולא צפוי של התמוטטות צוק אל תוך הים בעקבות גידוד, אתר YouTube. האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה, "טבלאות הגידוד בישראל: תמונת מצב, חשיבות סביבתית ודרכי פעולה אפשריות לשיקום טרם היעלמותן", נערך על ידי ערן ברקוביץ', 2015
קלרה אימרווהר

קלרה אימרווהר (גרמנית: Clara Immerwahr;‏ 21 ביוני 1870 – 2 במאי 1915), הייתה כימאית גרמנייה ממוצא יהודי, אשתו הראשונה של הכימאי הגרמני-יהודי, פריץ הבר. הייתה האישה הראשונה שקיבלה דוקטורט מאוניברסיטת ברסלאו, והראשונה שקיבלה דוקטורט בכימיה מאוניברסיטה גרמנית כלשהי. המירה את דתה לנצרות כמה שנים לפני שהתארסה לבעלה, הכימאי הגרמני-יהודי, פריץ הבר. במהלך מלחמת העולם הראשונה תרם בעלה, הכימאי פריץ הבר, בין היתר לפיתוח אמצעים ללוחמה בנשק כימי. בשנת 1915, לאחר שבעלה שב מהקרב אשר בו נעשה שימוש ראשון בנשק כימי, היא התאבדה בעזרת אקדחו, כנראה על רקע התנגדותה לפיתוח מדעי של אמצעי לחימה קטלניים. בהמשך התאבד גם בנם, הרמן, כנראה מאותה הסיבה. מדיה וקבצים בנושא קלרה אימרווהר בוויקישיתוף הכל צריך היה להיות אחרת - קלרה אימרווהר ופרשת חוקת קלרה אימרווהר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) שלמה אהרונסון, המלחמה הגדולה, האוניברסיטה המשודרת, גל"צ. מתוך ההרצאה השישית: החזית המערבית. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פירוטכניקה

פירוטכניקה (מיוונית: פיר = אש) הוא התחום העוסק בבעירה, בדרך כלל באמצעות פיצוץ ובהשפעות הפיצוץ. לעיתים מוגדרת הפירוטכניקה כ"אומנות האש". הפירוטכניקה עוסקת בחומרים אשר מסוגלים לגרום לתגובה אקסותרמית היוצרת חום, אור, השתחררות גז, עשן או רעש. ניתן לחלק את הגדרת תחום העיסוק של הפירוטכניקה לשלושה: השימוש המוכר ביותר הוא בהקשר של הפקת אפקטים פירוטכניים לטובת בידור או לצרכים טקסיים באמצעות חומרי נפץ, למשל זיקוקין די-נור או צבאיים (פצצות תאורה). מעבר לכך, עוסקת תעשיית הפירוטכניקה גם בייצור של מוצרים שונים שקיים בהם אלמנט של השתחררות תגובה אקסותרמית: גפרורים (למשל פיתוחם של הגפרורים הבטיחותיים); פיתוח נרות חמצן, כריות אוויר וכו'. הפירוטכניקה כתחום המוגבל בחוק במרבית המדינות - בהקשר זה מגדירות מרבית המדינות את החומרים הפירוטכניים ככאלה אשר מסוגלים לשחרר תגובה כימית אקסותרמית. חומרי נפץ, הדף ופירוטכניקה , מאת לוי שגיב, הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב. פירוטכניקה, דף שער בספרייה הלאומית
נמל התעופה הבין-לאומי טאבה

נמל התעופה הבינלאומי טאבה (בערבית: مطار طابا الدولي) הוא נמל תעופה מצרי בבקעת הירח, כ-15 קילומטרים צפונית מערבית לטאבה. ב-2006 עברו בשדה 210,029 נוסעים. נמל התעופה הוקם על ידי ישראל בשנת 1972 ונקרא בסיס חיל האוויר עציון (כנף 10) עד למסירת סיני במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים. הבסיס היה אחד משדות התעופה שהוקמו בחצי האי סיני עבור חיל האוויר הישראלי. החל משנת 1978 שימש הבסיס גם כשדה תעופה אזרחי, שאליו הוטסו תיירים ונופשים לאילת. לאחר יישום הסכם השלום הועברה פעילות שדה התעופה לנמל התעופה עובדה ושדה התעופה נמסר למצרים שמפעילה אותו כנמל תעופה אזרחי. בשנת 2000 שונה שמו של השדה מ"אל נקב" לשמו הנוכחי, והוספו מערכות תאורה ומסוף נוסעים חדש. כמות הנוסעים מאז שנת 2014 בירידה מתמדת, ובשנת 2015 הנמל שירת כ-13 אלף נוסעים בלבד. בשנת 2018 נחתה טיסה ראשונה של אייר אלכסנדריה בשדה לאחר מספר שנות השבתה. Taba International Airport Egypt,Egypt Taba International Airport,International Airport in Egypt,Egypt Airport Hotels, web.archive.org, ‏2008-10-08 "Taba Airport receives first aeroplane after year of suspension - Daily News Egypt". Daily News Egypt (באנגלית אמריקאית). 2018-06-24. נבדק ב-2018-08-15. ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיבנטון

סטיבנטון (אנגלית: Steventon) הוא כפר בצפון מחוז המפשייר. אוכלוסייתו מנתה בשנת 2001 1,502 תושבים. הכפר ממוקם דרום-מערבית לעיר בייסינגסטוק ובקרבת הכפרים אוברטון, אוקלי, נורת' ולתם ולמחלף 7 של הכביש המהיר M3. סטיבנטון ידוע בעיקר ככפר הולדתה של הסופרת ג'יין אוסטן, שהתגוררה לאחר מכן בכפר הסמוך, צ'וטון. היא כתבה מספר מספריה המפורסמים ביותר בבית הכומר בכפר, כולל "תבונה ורגישות", "גאווה ודעה קדומה" ו"מנזר נורת'אנגר". הבית נהרס ב-1823 וכל שנותר ממנו הוא משאבה ליד עץ אשר שתל כנראה ג'יימס, אחיה של ג'יין. בכפר כנסייה מן המאה ה-12, שבה נהגה אוסטין להתפלל. בכנסייה ניתן למצוא לוחות זיכרון לג'יימס אוסטן (שהיה הכומר המקומי לאחר מותו של אביה של אוסטן, שמילא אותו תפקיד), נשותיו וקרובי משפחה אחרים. ג'יין אוסטן מדיה וקבצים בנושא סטיבנטון בוויקישיתוף
NQC

NQC (ראשי תיבות של Not Quite C) היא שפת תכנות, API ומהדר לערכת הרובוטיקה Mindstorms של חברת לגו. שפה זאת מתבססת בעיקר על שפת C אבל כוללת הגבלות מסוימות, כגון המספר המקסימלי של שגרות ומשתנים שמותרים, על פי גרסת הקושחה שקיימת בערכה. השפה פותחה על ידי דייוויד באום. סביבת פיתוח משולבת עבור NQC קיימות למגוון פלטפורמות שכוללות את Microsoft Windows ,Mac OS X ,לינוקס ,BeOS ו-DOS. תוכנת בדיקה פשוטה הנכתבת ב-NQC לערכת RCX עם מנוע המחובר ליציאה A עשויה להיראות כך: task main () // main program { SetPower(OUT_A,OUT_FULL); // set power of motor A to 100% power OnFor(OUT_A, 200); // let the motor run for 2 seconds, then turn it off } מנוע A ינוע במשך 2 שניות ואחר כך יפסיק. NQC אינה חוקית בשום טורניר המאושר על ידי FIRST. מספר קבוצות התלוננו על כך, עד כה ללא הצלחה.[דרוש מקור] אתר האינטרנט הרשמי של NQC סביבות פיתוח משולבות עבור פלטפורמות שונות: סביבת פיתוח משולבת של NQC עבור DOS (אורכב 15.05.2005 בארכיון Wayback Machine) סביבת פיתוח משולבת של NQC עבור BeOS סביבת פיתוח משולבת של NQC עבור OS X סביבת פיתוח משולבת של NQC עבור חלונות סביבת פיתוח משולבת של NQC עבור Linux סביבת פיתוח משולבת של NQC עבור Ubuntu שיעור NQC על ידי מארק אוברמרס שיעור NQC על ידי מאט מילר
איחוי קליעה

איחוי קליעה (Splicing) היא שיטה לחיבור של גדילים או חבלים מפותלים לכבלים או חבלים שזורים, ללא שימוש בקשירה. הרעיון הכללי הוא לשזור את קצה החבל אל תוך החבל עצמו (ובכך ליצור לולאה בקצה החבל - eye splice (אנ')) או אל קצה חבל אחר (וכך לחבר שני חבלים - short splice). יש שיטות קליעה שונות, לחבלים מפותלים ולחבלים שזורים מסוגים שונים. מקור המונח בפועל ההולנדי הנושן splissen. איחוי קליעה משמש אמני סיבים שיוצרים בקליעה, בקשירה ובליפוף ביצירותיהם בעזרת חבלים. למשל, הוא משמש את אמני הסיבים האמריקאים אד רוסבך (אנ') וברברה שאוקרופט (אנ'). בספר The Ashley Book of Knots (אנ') מוקדשים שלושה פרקים לאיחוי קליעה: "אחויים ארוכים וקצרים" [עיקולים של חבלים מרובי-גדילים], "איחויי לולאות", "איחויי קליעות בודדות". אמנות סיבים סל (תיק) מדיה וקבצים בנושא איחוי קליעה בוויקישיתוף איך לבצע איחוי קליעה, באתר Machovec (באנגלית) איחוי קליעה, באתר ROPE inc. (באנגלית) הערך "ספלייסינג" באנציקלופדיית הטיפוס המונחים במילוני האקדמיה (42), באתר מונחי האקדמיה ללשון העברית Ed Rossbach, The New Basketry, 1976, New York: Van Nostrand Reinhold, 1976, עמ' 9-128, ISBN 0-442-27055-0. (באנגלית) Clifford W. Ashley, 34, 35, 36, The Ashley Book of Knots, 1985, London: Faber and Faber, 1944, עמ' 425-470, ISBN 978-0385040259. (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קפיטול מדינת טנסי

קפיטול מדינת טנסי (באנגלית: Tennessee State Capitol) הוא מבנה המשמש את אספת המחוקקים, ואת משרד המושל של מדינת טנסי שבארצות הברית. כמו כן נמצאים במבנה ארכיב המדינה, משרדי מזכיר מדינת טנסי, משרדי גזבר המדינה, בית המשפט העליון של טנסי, בית המשפט המחוזי הפדרלי, ומשרד המידות והמשקלות המדינתי. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ויליאם סטריקלנד מפילדלפיה בסגנון הסדר היוני. המבנה נבנה בין השנים 1845–1859. סטריקלנד נפטר קודם להשלמת המבנה, ונקבר באגף הצפון מזרחי של המבנה. בנו פיקח על השלמת עבודות הבנייה. קירות המבנה ותקרתו הושלמו קודם לפרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, אולם בשל פרוץ מלחמת האזרחים לא הושלמו חלקים מהמבנה (גרמי מדרגות מתוכננים, ועיטורים של המבנה). בקומת הקרקע של המבנה נמצאים אולמות בית הנבחרים (הבית התחתון) ואולם הסנאט, חדרי הוועדות של בית הנבחרים, ספריית המדינה - בה מדפי ברזל מעוטרים שנבנו על ידי חברת ווד פרוט. בספריית המדינה הוחזקו, עד ראשית המאה ה-20, אוספי האגודה ההיסטורית של טנסי. אולם בית המחוקקים (מבט מהגלריה) אולם בית המחוקקים (מבט מהקומה התחתונה) פסלו של אנדרו ג'קסון, בגן המבנה מדיה וקבצים בנושא קפיטול מדינת טנסי בוויקישיתוף מוזיאון מדינת טנסי תיאור המבנה באתר "האנציקלופדיה של טנסי"
איטלו מונטמצי

איטלו מונטמצי (באיטלקית: Italo Montemezzi, ‏4 באוגוסט 1875 - 15 במאי 1952) היה מלחין איטלקי. הוא נודע בעיקר בזכות האופרה שלו, "L’amore dei tre re" ("אהבת שלושת המלכים"). מונטמצי נולד בוויגזיו, סמוך לורונה. הוא למד מוזיקה בקונסרבטוריון של מילאנו ואחר כך לימד שם הרמוניה במשך שנה. האופרה שלו, "אהבת שלושת המלכים", שנכתבה בשנת 1913, הייתה עבורו נקודת המוצא לקריירה מוזיקלית ואפשרה לו להקדיש את זמנו להלחנה. ב-1919 ביקר בארצות הברית, שם ניצח על הבכורה האמריקאית של האופרה שלו "La Nave" (אגודת האופרה של שיקגו, 18 בנובמבר), שהופעת הבכורה העולמית שלה הייתה במילאנו ב-1918. הוא חי בקליפורניה משנת 1939, אבל חזר לעיתים קרובות לביקורים באיטליה ובשנת 1949 שב לחיות שם בקביעות. כמלחין, זכה מונטמצי להערכה על השילוב של ליריות איטלקית מסורתית עם גישה וגנרית לשימוש בתזמורת באופרה, עם גוונים כליים בהשפעת יצירות דביסי. "ביאנקה" 1901 (מעולם לא בוצעה) "ג'ובאני גאלורזה" (טורינו, 1905) Hellera (טורינו, 1909) "אהבת שלושת המלכים" (מילאנו, 1913; ניו יורק, 1914) La nave (מילאנו, 1918) La notte di Zoraima משנת 1931 L'incantesimo 1943 "הנסיכה לונטאנה" (לא הושלמה) מדיה וקבצים בנושא איטלו מונטמצי בוויקישיתוף איטלו מונטמצי, באתר MusicBrainz (באנגלית) איטלו מונטמצי, באתר Discogs (באנגלית) איטלו מונטמצי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) 31 במאי 1875 לפי מקורות מסוימים
קפיטול מדינת דקוטה הדרומית

קפיטול מדינת דקוטה הדרמית (באנגלית: South Dakota State Capitol) הוא מבנה המשמש כמקום משכנו של בית המחוקקים של מדינת דקוטה הדרומית שבארצות הברית. המבנה ממוקם בשדרת איסט קפיטול מס' 500, בבירת המדינה - פיר. במבנה ממוקם גם משרד מושל המדינה. המבנה בנוי אבן גיר מאינדיאנה, וכן שיש מורמונט ואיטליה. גובהו של המבנה כ-50 מטרים, רחבו כ-58 מטרים ואורכו כ-90 מטרים. המבנה נבנה בעלות של כמיליון דולרים על פי תוכניות של האדריכלים ממיניאפוליס ס. אי. בל ומ. ס. דטווילר, בסגנון הדומה לקפיטול מדינת מונטנה שבהלנה. המבנה הוקם בין השנים 1905–1910 ושופץ החל משנת 1977 ועד שנת 1989 לקראת חגיגות יובל המאה להקמת המדינה. מדיה וקבצים בנושא קפיטול מדינת דקוטה הדרומית בוויקישיתוף סיור וירטואלי של המבנה