laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Into the Light

Into the Light (בעברית: אל האור) הוא אלבום הסולו השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית גלוריה אסטפן, ואלבומה ה-14 יחד עם להקתה מיאמי סאונד משין. האלבום יצא לאור ב-25 בינואר 1991 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השני במצעד האלבומים הבריטי, וה-5 במצעד הבילבורד 200. האלבום הופק על ידי אמיליו אסטפן, קליי אוסטוולד ואל פלינו. לאחר שיצא האלבום Cuts Both Ways, שזכה להצלחה עולמית, ולאחר תאונת הדרכים הקשה אותה חוותה ב-1990, יצאה אסטפן להפסקה מעולם המוזיקה, עד שנת 1991. נושא האלבום היה המוות אשר כמעט פקד את אסטפן, ומפה גם שם האלבום "Into the Light". האלבום זכה להצלחה מסחרית עולמית, ומכר למעלה מ-1.8 מיליון עותקים בארצות הברית על פי נילסן סאונדסקאן. מידע על האלבום Into the Light באתר MusicBrainz מידע על האלבום Into the Light באתר AllMusic האלבום Into the Light באתר Discogs האלבום Into the Light באתר ספוטיפיי Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) "Gloria Estefan Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-06-30. Into the Light - Gloria Estefan | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Into the Light - Gloria Estefan Reviews and Ratings - MouthShut.com, www.mouthshut.com (באנגלית) Gloria Estefan - Into the Light World Tour - Movie Reviews - Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית) Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2003-07-26. (באנגלית) ARIA - landing, www.aria.com.au (באנגלית) "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-06-30. www.bpi.co.uk ifpi.nl, www.ifpi.nl (באנגלית) (ארכיון) Spanish Certifications for 1991-1995.pdf, MediaFire (באנגלית) "Gold/Platinum - Music Canada". Music Canada (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-06-30.
אגם וינדמייר

אגם וינדמייר (באנגלית: Windermere) הוא אגם של מים מתוקים באזור האגמים האנגלי הנמצא במחוז קאמבריה בצפון-מערב אנגליה. וינדמייר הוא האגם הטבעי הגדול ביותר באנגליה. האגם מהווה אתר תיירות ונופש פופולרי מאוד מאז שהרכבת הגיעה אליו ב-1847. וינדמייר הוא אגם מוארך הנמצא בעמק קרחוני שנוצר בעידן הקרח האחרון (אנ'). האגם מוזן על ידי מספר נהרות: ברטאי (Brathay),רותאי ( Rothay), טרוט בק (Trout Beck) וקונסי בק (Cunsey Beck) הוא מנוקז על ידי נהר לוון (Leven) אורך האגם כ-18 ק"מ, רוחבו המרבי 1.49 ק"מ, העומק המרבי 66.76 מטר. באגם 18 איים. האגם מהווה מוקד לספורט ימי: סירות חתירה, סירות מפרש וסירות מנוע ומרוץ. קיימים סביב האגם 5 מועדוני שיט. אלו מקיימים גם תחרויות שיט בסוגים השונים. קיים שרות של אוטובוס מים לאורך האגם. בנוסף קיימים שרותי מעבורות לרוחב האגם. וינדמייר באתר התיירות של קאמבריה (באנגלית) שביל סובב וינדמייר (אורכב 21.06.2018 בארכיון Wayback Machine) (באנגלית) מפות אינטראקטיביות של וינדמייר (באנגלית)
פסגת ונקצ'מנה

פסגת ונקצ'מנה (באנגלית: Wenkchemna Peak) היא הר על קו פרשת המים של אמריקה, ובשל כך על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה (באזור זה הגבול עובר על קו פרשת המים). הפסגה, שגובהה 3,206 מטרים מעל פני הים, והיא מתנשאת לגובה של 16 מטרים מעל סביבתה, היא העשירית בגובהה בין פסגות עמק עשר הפסגות, הממוספרות משמאל לימין, במבט מאגם מוריין (ומכאן שם הפסגה כמפורט להלן). הפסגה מהווה תת-רכס מהרכס שנוצר על ידי הר האנגאבי ופסגות רינגרוז. שמן של פסגות עמק עשר הפסגות ניתן להם על ידי מגלה הארצות סמיואל אלן, מראשוני החוקרים האירופאים באזור. אלן קרא לפסגות באמצעות הספרות מ-"אחד" עד "עשר" בשפת הסטוני (אחת משפות האומות הראשונות), לפי מיקומן, במבט מאגם מוריין. שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1894 על ידי סמיואל אלן, ומשמעות המילה "ונקצ'מנה" היא "10" בשפת הסטוני. הראשונים שטיפסו על הפסגה היו פ. סי. בל (F.C. Bell), א. וו. דרינאן (A.W. Drinnan), ה. הריוט (H. Herriot), ט. ב. מופאט (T.B. Moffat), ר. ניל (R. Neil), אי. תומפסון (E. Thompson), ר. ויליאמס (R. Williams) וכריסטיאן האסלר הבן (Christian Hasler jr), בשנת 1923. Brian Patton, Bart Robinson, Walks and Hikes in Banff National Park, P 103 Tony Daffern, Canadian Rockies, PP 55, 59 Brian Patton, Bart Robinson, Canadian Rockies Trail Guide, P 101 Kathy Calvert, Dale Portman, Guardians of the Peaks: Mountain Rescue in the Canadian Rockies and Columbia, P 185 Dave Birrell, 50 Roadside Panoramas in the Canadian Rockies, P 83 פסגת ונקצ'מנה באתר peakbagger פסגת ונקצ'מנה באתר peakfinder תרשים הנוף הנשקף מפסגת ונקצ'מנה באתר peakvisor תיאור הטיפוס על פסגת ונקצ'מנה ותצלומי הטיפוס תצלומי אזור פסגת ונקצ'מנה תצלומי פסגת ונקצ'מנה ממסלול הטיפוס על פסגת אייפל תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עבור פסגת ונקצ'מנה - לפי גבהים מידע גאוגרפי מידע היסטורי וגאוגרפי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית תיאור הרכס Joachim Fromhold, 2001 INDIAN PLACE NAMES OF THE WEST, Part 2: Listings by Nation
אגם מקארתור (קולומביה הבריטית)

אגם מקארתור (באנגלית: Lake McArthur) הוא אגם בשטח הפארק הלאומי יוהו, בסמוך לקו פרשת המים של אמריקה, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. אורכו של האגם 1.5 קילומטרים, עומקו המרבי 85 מטרים. זהו האגם העמוק ביותר בשטח הפארק הלאומי יוהו. האגם נמצא בגובה של 2,258 מטרים מעל פני הים. בשל עומקו צבעו של האגם כחול כהה. האגם הוא הגדול באגמי הפארק הלאומי יוהו, ובשל יופיו הוא יעד צילום פופולרי.  אגם מקארתור קרוי על שם ג'יימס ג'וזף מקארתור - עובד הסקר הגאוגרפי של הדומיניון של קנדה. מקארתור היה האירופאי הראשון שגילה ומיפה את האגם, כמו גם את אגם אוהרה הסמוך בשנת 1887. מקארתור מיפה את האזור על מנת למצוא מעבר עבור הרכבת הקנדית-פסיפית. הר מקארתור הסמוך, אף הוא קרוי על שם ג'יימס מקארתור. • Frank Townsley, British Columbia: Graced by Nature's Palette, P 171 • Chic Scott, Pushing the Limits: The Story of Canadian Mountaineering, P 39 אגם מקארתור באתר ממשלת קנדה תיאור מסלול ההליכה לאגם מקארתור באתר פארקי קנדה (אתר רשמי) תצלום לוויין מסלול ההליכה לאגם מקארתור באתר 10hikes - מידע למטפסים מסלול ההליכה לאגם מקארתור באתר alltrails - מידע למטפסים מסלול ההליכה בין אגם אוהרה לאגם מקארתור תצלומי מסלול ההליכה לאגם מקארתור מידע גאוגרפי G.P. (Philip) V. Akrigg, Helen Akrigg, British Columbia Place Names: Third Edition, p. 167 קורות חייו של מקארתור: Chic Scott, Pushing the Limits: The Story of Canadian Mountaineering, P 39 מקור שמו של הר מקארתור, ואגם מקארתור באנציקלופדיית ההרים הקנדית
קרל הרביעי, דוכס לורן

קרל הרביעי, דוכס לורן (בגרמנית: Karl IV. von Lothringen; ‏5 באפריל 1604 - 18 בספטמבר 1675), היה דוכס לורן בין השנים 1625–1634 ובין השנים 1661–1675. קרל נולד ב-5 באפריל 1604 בננסי, לפרנץ השני, דוכס לורן וכריסטינה מזאלם, בתם של פאול, רוזן זאלם ומארי לה ונור. ב-23 במאי 1621 התחתן קרל עם ניקול ד'לורן, בתם של היינריך השני, דוכס לורן ומרגריטה גונזאגה, אך לא היו להם ילדים. בשנת 1624 מת חותנו היינריך השני, דוכס לורן, והוא הוריש לקרל ולניקול את הדוכסות, אף על פי שרצונו של רנה השני, דוכס לורן הייתה שהדוכסות תרד ברצף גברי מובהק. בנובמבר 1625 דרש אביו פרנץ את הדוכסות לעצמו, אולם לאחר ששילם את חובות הדוכסות כעבור כמה ימים, הוא התפטר מתפקידו, ומסר את הדוכסות לקרל. בשנת 1631 נטש את אשתו, אולם ניסיונו לגרשה בשנת 1636 נכשל. בשנת 1633 פלש הצבא הצרפתי לדוכסות לורן, בשל תמיכת קרל בגאסטון, דוכס אורליאן, ובשנת 1634 נאלץ קרל להתפטר מתפקידו, ואחיו ניקולאס השני, דוכס לורן עלה לשלטון במקומו. ב-2 באפריל 1637 התחתן קרל עם ביאטריס דה קוסאן, למרות שלא השיג את ביטול הנישואין הרשמי מאשתו הראשונה, ונולדו להם 3 ילדים. בשנת 1642 הוטל חרם על קרל בשל נישואיו עם ביאטריס דה קוסאן, ובאפריל אותה שנה נפרדו השניים. בשנת 1651 ניגשו לקרל משלחת אירית שחיפשה את תמיכתו להגן על אירלנד מפני פלישת כוחות הפרלמנט של אנגליה. בקיץ 1652 שלח כמה ספינות לסיוע לאירלנד, אולם בשל התנגדות המנהיגים האיריים הוא הפסיק את תמיכתו באירים. בשנת 1661 פינו הצרפתים את הדוכסות, וקרל חזר לשלטונו. ב-20 במאי אותה שעה התחתן קרל בשנית עם ביאטריס דה קוסאן, על מנת לתת לילדיו את הלגיטימיות, אולם ביאטריס מתה כעבור שבועיים. בשנת 1670 שוב כבשו כוחותיו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת את הדוכסות, ובמהלך מלחמת הולנד–צרפת לחם לצד הכוחות האוסטריים ונגד צרפת. בשנת 1675 התחתן קרל עם מארי לואיז ד'אספרימון בת ה-18, אולם לא היו להם ילדים. ב-18 בספטמבר 1675 מת קרל באלנבאך, ואחיינו קרל החמישי, דוכס לורן ירש את תאריו. ב-2 באפריל 1637 התחתן קרל עם ביאטריס דה קוסאן, ונולדו להם 3 ילדים: פרנסואה ד'לורן (1637–1638) אן ד'לורן (1639–1720) שארל אנרי, נסיך קומרסי (1649–1723) מדיה וקבצים בנושא קרל הרביעי, דוכס לורן בוויקישיתוף קרל הרביעי, דוכס לורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אגם מקארתור

האם התכוונתם ל... אגם מקארתור (קולומביה הבריטית) – אגם בשטח הפארק הלאומי יוהו, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה אגם מקארתור (הטריטוריות הצפון מערביות) – אגם בטריטוריות הצפון מערביות בקנדה אגם מקארתור (אונטריו) – אגם בפרובינציית אונטריו אגם מקארתור (ססקצ'ואן) – אגם בפרובינציית ססקצ'ואן אגם מקארתור (קוויבק) – אגם בפרובינציית קוויבק אגם מקארתור (מניטובה) – אגם בפרובינציית מניטובה אגם מקארתור (איידהו) – מאגר מים במדינת איידהו שבארצות הברית אגם מקארתור (קרוליינה הצפונית) – מאגר מים במדינת קרוליינה הצפונית אגם מקארתור (ויקטוריה) – אגם במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה
רשימת מנחי האירוויזיון

רשימת מנחי האירוויזיון כוללת את אלה אשר הנחו את תחרות האירוויזיון, מאז תחילת תחרויות בשנת 1956. משנת 1988 הנורמה היא שיש שני מנחים לתחרות. בכל תחרויות לפני 1978 היה מנחה אחד, ומשנת 1988 היו מעט תחרויות עם מנחה אחד. אירוויזיון 1999 בישראל היה הראשון שבו היו שלושה מנחים.
ניקולאס השני, דוכס לורן

ניקולאס השני, דוכס לורן (בגרמנית: Nikolaus II. von Lothringen; ‏6 בדצמבר 1609 - 25 בינואר 1670), היה דוכס לורן בשנת 1634. ניקולאס נולד ב-6 בדצמבר 1609 בננסי, לפרנץ השני, דוכס לורן וכריסטינה מזאלם, בתם של פאול, רוזן זאלם ומארי לה ונור. מכיוון שלא היה אמור לעלות לשלטון, הוא מונה בשנת 1619 לבישוף טול. בנערותו הוא למד פילוסופיה ותאולוגיה באוניברסיטת פונט-א-מוסון בין השנים 1622–1629, ובמהלכם הוא השלים תזה על סקרמנט הכפרה, אשר הודפס בהולנד בשנת 1627 עם הקדשה מהאפיפיור אורבנוס השמיני. ב-19 בינואר 1626 הוא מונה לקרדינל, אולם המינוי מעולם לא הפך למעשי. בשנת 1633 פלש הצבא הצרפתי לדוכסות לורן, בשל תמיכת קרל הרביעי, דוכס לורן בגאסטון, דוכס אורליאן, ובשנת 1634 נאלץ קרל להתפטר מתפקידו, וניקולאס עלה לשלטון במקומו. בעקבות כך התפטר ניקולאס מכהונותיו הדתיות, וב-18 בפברואר אותה שנה הוא התחתן עם בת דודתו קלוד פרנסואז ד'לורן, בתם של היינריך השני, דוכס לורן ומרגריטה גונזאגה, ממנה נולדו לו 5 ילדים. זמן קצר לאחר עלותו לשלטון החתימו הצרפתים את ניקולאס על הסכם שהכיר בזכויות שלטונם בדוכסות, ובעקבות כך באפריל אותה שנה התפטר ניקולאס מתפקידו וברח מהדוכסות, תוך שהוא מחזיר את זכויות השלטון לאחיו קרל. בשנת 1661 עזבו הצרפתים את הדוכסות, וב-25 בינואר 1670 מת ניקולאס בננסי. ב-2 באפריל 1637 התחתן ניקולאס עם קלוד פרנסואז ד'לורן, בתם של היינריך השני, דוכס לורן ומרגריטה גונזאגה, ממנה נולדו לו 5 ילדים: פרדיננד פיליפ, נסיך הכתר של לורן (1639–1659) קרל החמישי, דוכס לורן (1643–1690), התחתן עם אלאונורה מריה יוזפה מאוסטריה אנה אלאונורה מלורן (1645–1648) אנה מריה תרזה מלורן (1648–1661) מריה אנה מלורן (1648–לא ידוע) מדיה וקבצים בנושא ניקולאס השני, דוכס לורן בוויקישיתוף ניקולא פרנסואה ד'לורן באתר האינטרנט של אוניברסיטת פלורידה הבינלאומי
קלוד פרנסואז ד'לורן

קלוד פרנסואז ד'לורן (בצרפתית: Claude Françoise de Lorraine; ‏6 באוקטובר 1612 - 2 באוגוסט 1648), הייתה אשתו של ניקולאס השני, דוכס לורן. קלוד פרנסואז נולדה ב-6 באוקטובר 1612 בננסי, לאנרי השני, דוכס לורן ומרגריטה גונזאגה, בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י. בשנת 1633 פלש הצבא הצרפתי לדוכסות לורן, בשל תמיכת קרל הרביעי, דוכס לורן בגאסטון, דוכס אורליאן, ובשנת 1634 נאלץ קרל להתפטר מתפקידו, ואחיו ניקולאס השני, דוכס לורן עלה לשלטון במקומו. ב-18 בפברואר אותה שנה התחתן ניקולאס עם בת דודתו קלוד פרנסואז ד'לורן, ונולדו להם 5 ילדים. זמן קצר לאחר עלותו לשלטון החתימו הצרפתים את ניקולאס על הסכם שהכיר בזכויות שלטונם בדוכסות, ובעקבות כך באפריל אותה שנה התפטר ניקולאס מתפקידו וברח מהדוכסות, תוך שהוא מחזיר את זכויות השלטון לאחיו קרל. ב-2 באוגוסט 1648 ילדה קלוד פרנסואז תאומים, וזמן קצר לאחר הלידה מתה. ב-18 בפברואר 1634 התחתנה קלוד פרנסואז עם ניקולאס השני, דוכס לורן, ממנו נולדו לה 5 ילדים: פרדיננד פיליפ, נסיך הכתר של לורן (1639–1659) קרל החמישי, דוכס לורן (1643–1690), התחתן עם אלאונורה מריה יוזפה מאוסטריה אנה אלאונורה מלורן (1645–1648) אנה מריה תרזה מלורן (1648–1661) מריה אנה מלורן (1648–לא ידוע) מדיה וקבצים בנושא קלוד פרנסואז ד'לורן בוויקישיתוף
ניקול, דוכסית לורן

ניקול, דוכסית לורן (בצרפתית: Nicole de Lorraine; ‏3 באוקטובר 1608 - 2 בפברואר 1657), הייתה אשתו של קרל הרביעי, דוכס לורן ודוכסית לורן בין השנים 1624–1625. ניקול נולדה ב-3 באוקטובר 1608 בננסי, לאנרי השני, דוכס לורן ומרגריטה גונזאגה, בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י. ב-23 במאי 1621 התחתנה ניקול עם בן דודה קרל הרביעי, דוכס לורן, אך לא היו להם ילדים. בשנת 1624 מת אביה אנרי השני, דוכס לורן, והוא הוריש לקרל ולניקול את הדוכסות, אף על פי שרצונו של רנה השני, דוכס לורן הייתה שהדוכסות תרד ברצף גברי מובהק. בנובמבר 1625 דרש חותנה פרנץ השני, דוכס לורן את הדוכסות לעצמו, אולם לאחר ששילם את חובות הדוכסות כעבור כמה ימים, הוא התפטר מתפקידו, ומסר את הדוכסות לקרל. בשנת 1631 נטש קרל את ניקול, אולם ניסיונו לגרשה בשנת 1636 נכשל. בשנת 1637 התחתן קרל עם ביאטריס דה קוסאן, למרות שלא השיג את ביטול הנישואין הרשמי מניקול, ונולדו להם 3 ילדים. בשנת 1642 הוטל חרם על קרל בשל נישואיו עם ביאטריס דה קוסאן, ובאפריל אותה שנה נפרדו השניים. ניקול בילתה את שנות חייה האחרונות בפריז, שם היא מתה ב-2 בפברואר 1657. מדיה וקבצים בנושא ניקול, דוכסית לורן בוויקישיתוף
צפון ארצות הברית

צפון ארצות הברית הוא האזור הגדול ביותר בארצות הברית. מבחינה גאוגרפית, המונח כולל את מדינות ארצות הברית ואת האזורים של ארצות הברית הממוקמים ברחבי החלק הצפוני ביותר של המדינה. מדינות אלה ממוקמות לאורך גבול ארצות הברית–קנדה. לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מחלקת את החלק הצפוני של ארצות הברית למערב התיכון ולצפון-מזרח ארצות הברית. מפקדי האוכלוסין כוללים גם את המדינות הצפוניות של מערב ארצות הברית, ללא אזכור של המונח "צפון ארצות הברית". לפני ההתרחבות מערבה במהלך המאה ה-19, המושג "צפון ארצות הברית" התכתב עם אזור ניו אינגלנד של ימינו. בשנות ה-30 של המאה ה-20 המושג התאים את עצמו לצפון-מזרח ארצות הברית של ימינו. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, צפון ארצות הברית הייתה מורכבת ממדינות האיחוד. בהקשר זה, "הצפון" הוא שם נרדף לאיחוד. ובהקשר נוסף, "דרום ארצות הברית" הוא שם נרדף למדינות שניסו לפרוש מהאיחוד ולהקים את קונפדרציית המדינות של אמריקה. עם זאת, מושג "הצפון" יכול להיכלל בהקשר של המחלוקת ההיסטורית. חמש מדינות מחזיקות עבדים בארצות הברית, נקראו מדינות הגבול, שנותרו באיחוד עם – מיזורי, קנטקי, וירג'יניה המערבית, מרילנד ודלאוור (הטריטוריה האינדיאנית השנויה במחלקות). דרום ארצות הברית יאנקי צפון ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Census Regions and Divisions of the United States" (PDF). United States Census Bureau. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-01-07. נבדק ב-2009-10-27. "the North (region, United States)". Encyclopædia Britannica Online. 2009. נבדק ב-2009-10-27. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Jelcz M125M

Jelcz M125M הוא אוטובוס המוגדר כאוטובוס נמוך-רצפה מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים הפולנית Jelcz (אנ') אשר יוצר בין השנים 1998–2006. מפעלי היצרן מוקמו ב-"Jelcz-Laskowice" (אנ') (ליד העיר אולאווה), פולין. "Jelcz M125M Dana" (יוצר בין השנים 1998 - 2001) "Jelcz M125M Vecto" (יוצר בין השנים 2001 - 2006) "Jelcz M125M/4 CNG Vecto" (יוצר בין השנים 2003 - 2006) אוטובוס נמוך-רצפה 3 דלתות כניסה/יציאה (קדמית, אמצעית, אחורית) גובה קומה בדלת הראשונה - 340 מ"מ גובה קומה בדלת השנייה - 340 מ"מ גובה קומה בדלת השלישית - 340 מ"מ רוחב הדלת - 1,225 מ"מ 28 מושבים + נהג 30 מושבים + נהג, 70 נוסעים בעמידה (דגם "Jelcz M125M Vecto") מנוע מתוצאת מאן מנוע אחורי מנוע הנעה אחורית ABS מערכת בקרת משיכה דגם "Jelcz M125M" דגם "Jelcz M125M" דגם "Jelcz M125M" דגם "Jelcz M125M" מודל Jelcz M125M Vecto דגם "Jelcz M125M" מודל Jelcz M125M Vecto דגם "Jelcz M125M" מודל Jelcz M125M Vecto אוטובוס Jelcz PR110D מדיה וקבצים בנושא Jelcz M125M בוויקישיתוף Jelcz M125M, סרטון באתר יוטיוב Jelcz M125M, סרטון באתר יוטיוב מנוע מסוג MAN D0836 LUH02 truck.man.eu/man/media/content_medien היצרנית Jelcz jelcz.com.pl דגם "Jelcz M125M" infobus.pl דגמי "Jelcz M125M" inforail.pl/jelcz-m125m-vecto-wraca מודל "Jelcz M125M Dana" pojazdy.moontech.pl/jelcz-m125-dana דגם "Jelcz M125M" מודל "vecto" poznan.naszemiasto.pl/artykul/zdjecia/jelcz-m125m-vecto דגם "Jelcz M125M" מודל vecto mpk.poznan.pl/o-mpk/tabor/120-autobusy-liniowe/182-jelcz-m125m-vecto
הדיוויזיה ה-301 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-301 (בגרמנית: 301. Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-ספטמבר 1939, על בסיס "חטיבת נצה", אשר הייתה תחת פיקודו של אקארד פון גבלנץ, ולחמה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-3 במסגרת הארמייה הרביעית, אולם הדיוויזיה פורקה כבר ב-14 באוקטובר 1939. הדיוויזיה ה-301 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) הדיוויזיה ה-301 באתר axis history
בריג'יט פיג'ין קלי

בריג'יט פיג'ין קלי (באנגלית: Brigit Pegeen Kelly;‏ 1951 – 14 באוקטובר 2016) הייתה משוררת אמריקאית. קלי נולדה בפאלו אלטו, קליפורניה, גדלה בדרום אינדיאנה וחיה רוב חייה הבוגרים במרכז אילינוי. היא שמרה על פרטיותה בקנאות, ומעט מאוד ידוע על חייה. . היא הייתה נשואה למייקל מדוניק (Madonick), משורר וסופר, ולהם היו שלושה ילדים. ב-1997 הייתה קלי משוררת הבית של קתדרת למונט באוניברסיטת פיליפס אקסטר. קלי לימדה באוניברסיטת קליפורניה באירוויין, באוניברסיטת פרדו ובקולג' וורן וילסון. יחד עם מדוניק הייתה פרופסור לאנגלית ולרטוריקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.  היא מתה ב-14 באוקטובר 2016 באורבנה-שמפיין, אילינוי. 2008: מלגה של האקדמיה האמריקאית למשוררים 2006: מלגת קרן הזיכרון של ג'ון סיימון גוגנהיים  2005: הייתה בין המועמדים שהגיעו לשלב הגמר במועמדות לפרס פוליצר (שירה)  2005: הייתה בין המועמדים שהגיעו לשלב הגמר במועמדות לפרס חוג המבקרים הלאומי לספר שירה (אנ') 2005: הייתה בין המועמדים שהגיעו לשלב הגמר במועמדות לפרס ספר השירה של הלוס אנג'לס טיימס  2005: זוכת מלגה של הקרן הלאומית לאמנויות  1999: זוכת פרס ויטר ביינר לשירה מטעם האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות  1996: זוכת פרס וייטינג (אנ') 1995: הייתה בין המועמדים שהגיעו לשלב הגמר במועמדות לפרס ספר השירה של הלוס אנג'לס טיימס  1994: זוכת פרס ג'יימס לפלין (אנ') לשירה  1986: זוכת פרס המשוררים הצעירים של ייל; נבחרה על ידי ג'יימס מריל (אנ') 1986: פרס השירה של Discovery/The Nation Poems: Song and the Orchard. Carcanet Press. 2008. ISBN 978-1-85754-979-9. The Orchard. BOA Editions, Ltd. 2004. ISBN 978-1-929918-48-5. Song. BOA Editions, Ltd. 1995. ISBN 978-1-880238-13-4. To the Place of Trumpets. Yale University Press. 1987. ISBN 978-0-300-04150-7. ביוגרפיה באתר האקדמיה האמריקאית למשוררים. ביוגרפיה באתר BOA פרופיל  אישי באתר קרן ויטינג הפרדס - סקירה באתר "Double Room" Kelly, Brigit Pegeen (4 בפברואר 2014). "Brigit Pegeen Kelly". poets.org. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Brigit Pegeen Kelly Biography - eNotes.com". enotes.com. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "UIUC Creative Writing Program". illinois.edu. אורכב מ-המקור ב-2011-07-19. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Brigit Pegeen Kelly". poetryfoundation.org. 18 בנובמבר 2016. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Brigit Pegeen Kelly". poetryfoundation.org. 18 בנובמבר 2016. נבדק ב-19 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) http://www.news-gazette.com/arts-entertainment/local/2016-11-06/ask-mimi-nov-6-2016.html ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בריג'יט פיג'ין קלי".
עבד א-רחמן סמבא

עבד א-רחמן סמבא (בערבית: عبدالرحمن صمبا; תעתיק מדויק: עבד אלרחמן צמבא; נולד ב-5 בספטמבר 1995 בערב הסעודית) הוא אצן קטרי. שיאו האישי בריצת 400 מטר משוכות מדרג אותו במקום הרביעי בכל הזמנים. סמבא נולד בערב הסעודית, אך בחר לייצג בתחרויות את מאוריטניה, בה אביו נולד. הוא היגר לקטר על מנת לייצג את המדינה בשנת 2015. בתחרות שנערכה בסאסולבורג בדרום אפריקה ב-28 במרץ 2017 קבע סמבא בריצת 400 מטר משוכות שיא אישי חדש של 48.31 שניות, תוצאה שדירגה אותו במקום שמיני בעולם באותה שנה. באליפות העולם שנערכה בלונדון, בריטניה באוגוסט הוא סיים במקום שביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.74 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 48.75 שניות ועלה מהמקום החמישי. בתחרות ליגת היהלום בדוחא, שנערכה בחודש מאי, סיים סמבא במקום הראשון בריצת 400 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 47.57 שניות. באותו חודש, בליגת היהלום ברומא, סיים במקום הראשון בשיא אישי נוסף של 47.48 שניות. בחודש יוני, בליגת היהלום באוסלו, סיים שוב במקום הראשון בתוצאה של 47.60 שניות, ובתחרות ליגת היהלום בסטוקהולם שנערכה באותו חודש סיים במקום הראשון בשיא אישי חדש של 47.41 שניות. בתחרות ליגת היהלום בפריז שנערכה ב-30 ביוני, סיים סמבא במקום הראשון בריצת 400 מטר משוכות תוך שהוא קובע את התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים, 46.98 שניות, האתלט השני בהיסטוריה שרץ ריצה זו מתחת ל-47 שניות. בתחרות ליגת היהלום בלוזאן, בחודש יולי, סיים במקום הראשון בריצת 400 משוכות בתוצאה של 47.42 שניות. על אף שבסיום התחרויות הרגילות דורג במקום הראשון, סמבא החליט לא לקחת חלק בגמר ליגת היהלום. באליפות אסיה זכה סמבא במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.51 שניות. לאחר מכן, אמר כי הוא מתכנן לשבור את שיא העולם בריצה זו עד סוף השנה. בתחרות ליגת היהלום בשנגחאי שנערכה בחודש מאי, התחרה לראשונה נגד ראיי בנג'מין, הממוקם מקום אחד אחרי סמבא ברשימת המהירים בכל הזמנים, וסיים במקום הראשון בשיא תחרות חדש של 47.27 שניות. בנג'מין, שהוביל את הריצה עד לחמישים המטרים האחרונים, סיים שני בתוצאה של 47.82 שניות. מדיה וקבצים בנושא עבד א-רחמן סמבא בוויקישיתוף עבד א-רחמן סמבא, באתר olympedia.org עבד א-רחמן סמבא, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית עבד א-רחמן סמבא, באתר ליגת היהלום Having found his rhythm, Samba looks to join the greats, באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית Samba on his 2019 aspirations: I want to finish the season with 46.5, באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית
סרפנט

סרפנט (Serpent, נחש) הוא כלי נשיפה עתיק. מוצאו בקורנט וכמוהו הוא משלב פייה של כלי נשיפה ממתכת וחורים האופייניים לכלי נשיפה מעץ. צורתו קונוס ארוך המכופף באופן המזכיר נחש, ומכאן שמו. הסרפנט הומצא ב-1590 על ידי קנון אדמה גיום (Canon Edmé Guillaume) באוסר (Auxerre) שבצרפת, ושימש בתחילה לליווי מקהלה בשירה כנסייתית. בסביבות אמצע המאה ה-18 החל לשמש בתזמורות צבאיות ואמנותיות, אך הוחלף במאה ה-19 באופיקלאידה, ולאחר מכן בבריטון ובטובה. על אף שהוא עשוי עץ ומצויד בחורים ולא בשסתומים, הוא משויך למשפחת כלי הנשיפה ממתכת ולא למשפחת כלי הנשיפה מעץ בשל צורת הפקת הצליל בו, האופיינית לחצוצרה וכלי נשיפה ממתכת. מאז שנות השבעים של המאה העשרים זכה הסרפנט לעדנה עם העיסוק בביצוע אותנטי של מוזיקה עתיקה. ב-1987 כתב המלחין סימון פרוקטור את הקונצ'רטו הראשון והיחיד עד כה לכלי. השיטה הראשונה לייצור הכלי התבססה על גילוף הכלי כולו מחתיכת עץ אחת. על פי שיטה זו היו חותכים גוש עץ בגודל מתאים לשניים, מגלפים חצי כלי מכל חתיכה ומדביקים את שני החצאים. לבסוף היו מעדנים את צורתו החיצונית של הכלי ועוטפים אותו בעור כדי להבטיח אטימות. שיטה זו הייתה מקובלת בצרפת, ארץ מוצאו של הסרפנט, ונפוצה לארצות אחרות. שיטה מאוחרת יותר, שפותחה באנגליה, התבססה על גילוף מקטעי צינור מעוקלים וקצרים, כל אחד מחתיכת עץ נפרדת. החתיכות הודבקו זו לזו ונעטפו בעור, או בבד שנטבל בלכה או צבע. כדי למנוע את דליפות האוויר שאפיינו כלים שנבנו בשיטה זו, הוסיפו לעיתים לכלים חיזוקי מתכת. כלים מחוזקים אלה היו פופולריים בתזמורות צבאיות וזכו גם לכינוי "סרפנט צבאי". השיטה האנגלית נחשבת פשוטה יותר, אך פחות עמידה. בשתי דרכי הייצור נקדחו חורים לאורך הכלי, אותם יכל לפתוח ולסגור הנגן בעזרת אצבעותיו, כמו בנגינה בחלילית. כלים גדולים דרשו מנופים (ראו תמונה) כדי לאפשר גישה לחורים הרחוקים מטווח האצבעות. מדיה וקבצים בנושא סרפנט בוויקישיתוף אתר הסרפנט מידע רב ומפורט על הכלי. דאגלס יאו, נגן סרפנט, מספר איך הכיר את הכלי והגיע להקליט דיסק סולו מלווה בתמונות רבות. הסבר על קונטרבס סרפנט מלווה בהקלטה. סרפנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שאול אבן דנאן

רבי שאול אבן דנאן (חשוון ה'תרמ"ב, 1882[דרושה הבהרה] – כ"ב ניסן ה'תשל"ב, 6 באפריל 1972) היה דיין, אב בית דין, והרב הראשי למרוקו (ה'תש"ט 1949 - ה'תשכ"ה 1965). יקיר ירושלים לשנת 1968. נולד לרבי שלמה אבן דנאן בחודש חשוון ה'תרמ"ב (1882) בפאס שבמרוקו, ואת ראשית תורתו למד מאביו. בגיל ארבע עשרה נשא את אסתר בת ר' יהונתן מימרן. לבני הזוג נולדו ארבע בנות ובן. לפרנסתו עסק כסופר שטרות בעיר. לאחר פרעות התריתל מונה רבי שאול לאחד מחברי הוועדה (שמנתה חמישה עשר חברים) שתפקידה היה לשקם את הקהילה ולדרוש פיצויים מממשלת צרפת על הפגיעה ביהודי העיר. בשנת ה'תר"ץ, הוציא לאור את ספרו של אביו 'בקש שלמה' יחד עם אחיו הרב משה אבן דנאן. בשנת ה'תרצ"ד (1934) נתמנה לדיין בבית הדין במרקש שהיה בנשיאות הרב משה זריהן. בשנת ה'תרצ"ט (1939) התמנה לראש אבות בתי הדין בעיר מוגאדור, ובשנת ה'תש"א (1941) נתמנה לחבר בית הדין הגבוה בעיר הבירה רבאט בנשיאות הרב יהושע ברדוגו. בשנת ה'תש"ח (1948) נתמנה לראש בית הדין לערעורים, ולאחר פרישת הרב יהושע ברדוגו מתפקידו כרבה הראשי של מרוקו בשל גילו המבוגר, בשנת ה'תש"ט (1949) נתמנה הרב אבן דנאן למחליפו בתפקיד. בשנת ה'תשכ"ה (1965) עלה לארץ ישראל. נפטר ביום כ"ב ניסן ה'תשל"ב (1972) בירושלים ונקבר בבית הקברות בגבעת שאול בחלקת משפחת דנאן. שו"ת 'הגם שאול' ב' חלקים - נדפס בחלקו במרוקו ובחלקו בירושלים. רבי יצחק אבן דנאן רבי סעדיה אבן דנאן מדיה וקבצים בנושא שאול אבן דנאן בוויקישיתוף חכם שאול אבן דנאן, באתר "החכם היומי" עץ משפחת אבן דנאן, באתר תולדות ושורשים פרופ' משה עמאר, הרב שאול אבן דנאן מנהיגותו וכושר הכרעתו, ליבי במזרח א מידע על שאול אבן דנאן בקטלוג הספרייה הלאומית שאול אבן דנאן, דף שער בספרייה הלאומית צילום מצבת קברו של הרב שאול אבן דנן, באתר billiongraves. חכם שאול אבן דנאן, באתר "החכם היומי" היום חלוקת אות יקיר ירושלים, עיתון דבר, 14 בפברואר 1968 מלכי רבנן חלק ב' (נדפס בספר 'תקנות חכמי מכנאס' ח"ב) בערכו. הרב שאול אבן דנאן, מנהיגותו וכושר הכרעתו - ראו קישורים חיצוניים. לקריאה, באתר "אוצר החכמה"