laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פליקס פרידמן

פליקס פרידמן (בפולנית: Feliks Frydman או Friedman;‏ 1897 – 1942) היה צייר, גרפיקאי ומבקר אמנות יהודי. פרידמן נולד בשנת 1897 בוורשה, פולין. בשנת 1916 סיים את לימודיו בגימנסיה. הוא למד בבתי הספר לאמנויות יפות בוורשה ובפריז. לאחר מכן שירת בצבא הפולני. פרידמן ייסד את החברה היהודית לקידום אמנויות יפות ואת איגוד האמנים היהודים בפולין, ושימש כנשיא האיגוד בשנות השלושים של המאה העשרים. כמו כן היה חבר באגודה לעידוד אמנויות ובאיגוד הסופרים והעיתונאים היהודים. משנת 1918 הציג תערוכות רבות, כולל ב-TZSP, מכון התעמולה לאמנות והחברה היהודית לקידום אמנויות יפות בוורשה, בפריז הציג את עבודותיו בשנת 1926, ופרנקפורט. הוא התגורר בוורשה, ומשנת 1939 התגורר בקז'ימייז' דולני. הוא צייר דיוקנאות, טבע דומם, סידורי פרחים, הוא גם היה גרפיקאי. הוא פרסם אלבום של דיוקנאות מצוירים של סופרים ושחקנים יהודים. הוא גורש לגטו ורשה, שם היה חבר בוועדת התרבות ביודנראט. יחד עם צייר אחר ועצור אחר, שמחה טרכטר, הוא עיטר את קירות אולם הקבלה הראשי במשרדי היודנראט. הוא נעצר בגטו ורשה, ב-25 באוגוסט 1942 בבית המלאכה KH Müller, שם שהה עם אמנים יהודים, בהם אברהם אוסטשגה ורומן רוזנטל. אוסטשגה הסב יחד עם האמן ולדיסלב וויינטרוב את הסדנה שלו למפעל לייצור אבני השחזה, להשחזת סכינים, ואמנים רבים הועסקו בו. בזמן גירוש היהודים מהגטו בינואר 1943 פרידמן אושפז בבית החולים היהודי ברחוב גנשה מס' 6. אחות הזריקה לו מנת מורפיום כפולה כדי למנוע את גירושו למחנה טרבלינקה, והוא נפטר. עבודותיו נמצאות באוספים של המוזיאון הלאומי בוורשה והמכון ההיסטורי היהודי בוורשה. מדיה וקבצים בנושא פליקס פרידמן בוויקישיתוף Czy wiesz kto to jest? Uzupełnienia i sprostowania. Warszawa. p. 78. Artur Tanikowski, Malarze żydowscy w Polsce, vol. 1, Warsaw, Edipresse Polska, 2006. ISBN 8374771607. פליקס פרידמן - יחיאל וייס, באתר יחיאל וייס, ‏2 בספטמבר 2019
לוסי קריין

לוסי קריין (באנגלית:Lucy Crane ‏; 1842–1882) הייתה סופרת, מבקרת אמנות ומתרגמת לאנגלית. היא עבדה על סיפורי ילדים וחרוזי ילדים והוצאותם באנגליה, ועל אמנות יפה. קריין נולדה בליברפול בשנת 1842 כבתו של הצייר הדיוקן והצייר המיניאטורות תומאס קריין (האב). אחיה הבכור תומאס קריין ואחיה הצעיר וולטר קריין הפכו שניהם לאמנים מפורסמים. משפחת קריין עברה מליברפול לטורקווי בשנת 1845. לאחר מכן למדה לוסי בבית הספר בלונדון, ובשנת 1859 עזבה המשפחה את טורקווי ללונדון. מגיל צעיר הראתה לוסי קריין כישרון רב בציור. אולם הנסיבות הפנו את תשומת לבה לעבודה חינוכית כללית והיא מצאה תעסוקה בחינוך פרטי. היא הפכה למוזיקאית מוכשרת, ולא רק שהצטיינה בזכות הביצוע שלה, אלא גם בזכות העידון הקלאסי של טעמה וידיעת האיטלקית והאנגלית הקדומות. קריין עבדה על חרוזי וסיפורי ילדים, ותרגמה את אוסף האגדות של האחים גרים מגרמנית לאנגלית בשנת 1882. היא עבדה גם עם אביה, תומאס קריין, ועם אחיה וולטר קריין במספר פרויקטים. היא כתבה חרוזים לספרי הילדים הצבעוניים של וולטר, שחלקם פורסמו במגזין Argosy. בשנים האחרונות לחייה העבירה קריין הרצאות בלונדון בנושא אמנות יפה. כמה מהשקפותיה באמנות היו סוציאליסטיות, והושפעו מג'ון ראסקין ותומאס קרלייל. שש מההרצאות שלה פורסמו לאחר מותה בשנת 1888 על ידי הוצאת מקמילן. היא מתה ב -31 במרץ 1882, בבית של חבר בבולטון לה מורס. מדיה וקבצים בנושא לוסי קריין בוויקישיתוף כתבי לוסי קריין בפרויקט גוטנברג (באנגלית) לוסי קריין, באתר Discogs (באנגלית) "Crane, Lucy (1842–1882)" Grimms' Fairy Tales in English, sites.pitt.edu Nicholson, Albert, Crane, Lucy, Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 13
קליקסטוס

האם התכוונתם ל... אפיפיורים: קליקסטוס הראשון קליקסטוס השני קליקסטוס השלישי אנטי-אפיפיורים קליקסטוס השלישי (אנטי-אפיפיור)
שורש 109

שורש 109 או מוּ בּוּ (בסינית: 目部, פיניין: Mù bù) הוא השורש המאה ותשעה של הכתב הסיני. פירושו "עין", או "פריט" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מחמישה קווים. במילון קאנגשי יש 647 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) מדיה וקבצים בנושא שורש 109 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+76EE
מיקרוגנאטוזואה

מיקרוגנאטוזואה (שם מדעי: Micrognathozoa) היא מערכה ובה מין אחד בלבד לימנוגנתייה מארסקי (Limnognathia maerski) אשר התגלה במעיינות חמים באי דיסקו (אנ') שבגרינלנד וגם באיי קרוזה ב-1994 ותואר ב-2000. אורכו הממוצע עומד על עשירית מילימטר, מה שהופך את לימנוגנתייה מארסקי לאחד מבעלי החיים הקטנים ביותר בעולם. כשהחיה אוכלת בית החזה מתרחב בדומה לאקורדיון. לימנוגנתייה מארסקי ניזונה בעיקר מחיידקים, כחוליות וצורניות. לימנוגנתייה מארסקי נעה על ידי זיפים שדומים למינים מהמערכה גנתוסטומולידה (Gnathostomulida). כל הדגימות של מין זה שנאספו הן נקבות. מדיה וקבצים בנושא מיקרוגנאטוזואה בוויקישיתוף מיקרוגנאטוזואה, באתר ITIS (באנגלית) מיקרוגנאטוזואה, באתר NCBI (באנגלית) מיקרוגנאטוזואה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מיקרוגנאטוזואה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שורש 81

שורש 81 או בּי בּוּ (בסינית: 比部, פיניין: Bǐ bù) הוא השורש השמונים ואחד של הכתב הסיני. פירושו "השוואה", או "תחרות" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים. במילון קאנגשי יש 21 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות ברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 81 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+6BD4
ג'וליוס

האם התכוונתם ל... אנתוני ג'וליוס – עורך דין ואקדמאי בריטי דייוויד ג'וליוס – פיזיולוג יהודי אמריקאי יוליוס (פירושונים)
יוליוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יוליוס קיסר – מנהיג צבאי ופוליטי חשוב ברפובליקה הרומית אפיפיורים: יוליוס הראשון יוליוס השני יוליוס השלישי שם משפחה גוסטב יוליוס (גר') - עיתונאי גרמני פרידריך יוליוס (גר') - שחקן תיאטרון גרמני קורט יוליוס (גר') - צלם גרמני ג'וליוס – אישים ששם משפחתם ג'וליוס או יוליוס
יוז'ף לוקאץ' (פילוסוף)

יוז'ף לוקאץ' (בהונגרית: Lukács József; בודפשט, 16 בדצמבר 1922 – בודפשט, 7 בינואר 1987) היה פילוסוף יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים (1978) ואחר כך חבר רגיל מן המניין (1983). יוז'ף לוקאץ' נולד במשפחה יהודית ובמלחמת העולם השנייה נלקח כיהודי לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שרד את השואה ומשנת 1945 עבד תחילה בבודפשט במרכז של התאחדות הנוער הדמוקרטית של הונגריה (MADISZ) ואחר כך משנת 1947 היה מזכיר מחלקת התעמולה של איגוד הסטודנטים של האוניברסיטאות והמכללות ההונגריות (MEFESZ). בשנת 1948 מונה לעורך כתב העת "הונגריה הצעירה" (Fiatal Magyarország). הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת זמלווייס ולאחר מכן המשיך את לימודיו בבית הספר לפילוסופיה של המפלגה בשנת 1949. אחר כך עבר למחלקת הספרות של משרד החינוך העממי. משנת 1951 היה עורך כתב העת "טבע וטכנולוגיה" (Nature and Technology). בשנים 1952–1953 עמד בראש קבוצת הרדיו של מחלקת המידע במשרד החוץ. משנת 1958 היה העורך האחראי של כתבי העת "מציאות" (Valóság) ומשנת 1959 של ה"אור" (Világosság) והיה העורך הראשי של כתב העת האחרון משנת 1967. ב-1959 מונה למרצה בכיר במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת אטווש לוראנד, לימים הפך לראש קבוצת המחקר בנושא ביקורת דת. משנת 1973 היה ראש החוג באוניברסיטה כפרופסור חבר. משנת 1978 כפרופסור מן המניין היה מנהל המכון לפילוסופיה של האקדמיה ההונגרית למדעים. אשתו הראשונה הייתה ד"ר אגנש דובו (גוטמן). נולד להם בן: גאבור לוקאץ'. אשתו השנייה הייתה מגדה קינדלר. מבוא לביקורת דתית (עם גוסטב גצ'ה ורוברט פוגאן 1970) אמירת הן על האדם (תיאוריה דתית, לימודי ביקורת דת, 1973) דרכי האלים. לטיפולוגיה של קדם הנצרות (1973) היסטוריה, פילוסופיה, דתיות (מחקרים, 1979) כנסיות ודתיות בהונגריה הסוציאליסטית (נערך בשנת 1979) רעיונות ובחירות (1983) זמן המיתוס (בקבלת קתדרה אקדמית, 1985) כמה סוגיות בדיאלוג ומוסר (1987) דת ודתיות בהונגריה של היום. כמה תוצאות של מחקר מדעי הונגרי (1987) העבר החי. הרצאות, מאמרים, מחקרים (1988) מדליית הצטיינות לעבודה סוציאליסטית (1960) פרס פרנץ רוז'ה (1963) מדליית מסדר העבודה דרגת כסף (1968) מדליית מסדר העבודה דרגת זהב (1970) מדליית מסדר למען הונגריה הסוציאליסטית (1982) לקסיקון ביוגרפי הונגרי סופרים הונגרים בני זמננו Gyászjelentése Gyászjelentés 2 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוז'ף לוקאץ' (פילוסוף)".
לינור דויטש

לינור דויטש (נולדה ב-27 בספטמבר 1982) היא נציגת ציבור, שותפה מייסדת ומנכ"לית לובי 99. היא עורכת דין במקצועה, פמיניסטית ואקטיביסטית. בוגרת יחידה 8200, מומחית לרגולציה וייעוץ פוליטי, בוגרת תואר ראשון במשפטים ומדע המדינה ותואר שני במגדר מאוניברסיטת תל אביב. נבחרה לרשימת "100 המשפיעים של דה-מרקר" במהלך השנים 2017, 2018, 2019, 2020 ו-2021 וזוכת אות "אבירת איכות השלטון" לשנת 2019. בנוסף, נכללה ברשימות האקטיביסטיות של ליידי גלובס וכלכליסט. לינור דויטש נולדה ב-27 בספטמבר 1982 בבאר שבע וגדלה בגן יבנה, בצבא שירתה ביחידה 8200. לאחר הצבא למדה באוניברסיטת תל אביב, ושם סיימה תואר ראשון במשפטים ומדע המדינה ותואר שני במגדר. בשנים 2009 עד 2011 הייתה עוזרת פרלמנטרית של ח"כ שי חרמש (קדימה). לאחר מכן כיהנה כסמנכ"ל רגולציה ויועמ"ש בהתאחדות האיכרים בישראל בין השנים 2011 עד 2015 ועבדה כעוזרת פרלמנטרית ויועצת פוליטית בכנסת. דויטש פרשה והחליטה לחבור בהקמת מיזם "לובי 99" כלוביסטית הציבורית הראשונה. הארגון ממומן מתרומות הציבור בהוראות קבע. כותבת לעיתון "הארץ", למדור הבלוגים של "זמן ישראל" ולעיתון "גלובס".[דרושים מקורות] במאי 2023 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה התיעודית "מדורות השבטים" של כאן 11. זכתה באות אבירת איכות השלטון 2019 בקטגוריית מאבק חברתי-ציבורי מטעם התנועה לאיכות השלטון. לינור דויטש נשואה ואם לשניים. היא מתגוררת בתל אביב. לינור דויטש, ברשת החברתית פייסבוק לינור דויטש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לינור דויטש, ברשת החברתית אינסטגרם דורון אביגד, ‏עורכת הדין שעובדת אצל הציבור: "פרצו לי לטלפון ותצפתו לי על הבית", באתר גלובס, 4 בינואר 2024 לובי 99 - ממשיכים להתקדם. תכירו לינור דויטש, באתר פייסבוק https://twitter.com/yayafink/status/1045223165486682112, טוויטר חגי עמית, מנכ"ל לובי 99 ירוץ לפריימריז במחנה הציוני, המנכ"לית החדשה: לינור דויטש, באתר TheMarker‏, 29 בדצמבר 2018 https://twitter.com/linordeutsch, טוויטר הכירו את הצוות, באתר לובי 99 לובי ציבורי מתוך 8, נכון לינואר 2022 איתן אבריאל, לינור דויטש - סמנכ"לית לובי 99, באתר דה מארקר מימון לובי 99 שהקימה סדרה תיעודית חדשה 📽️ מדורות השבטים | פרק 1 - הסדר יחזור על כנו: שנים 1993 עד 2000, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 54:42) אבירי איכות השלטון לשנת 2019, באתר התנועה לאיכות השלטון
קרוננברג

קרונֶנבֶּרג (Cronenberg) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... דייוויד קרוננברג – במאי קולנוע יהודי-קנדי ושחקן קולנוע בולט בסוגת האימה יונה קרוננברג – רופא אף אוזן גרון וסופר ישראלי יונה חיים קרוננברג – סופר עברי, מתרגם ומדפיס קורנברג
אנדור דארדאי

אנדור דארדאי (בהונגרית: Dárday Andor; טטה, 25 באפריל 1914 – בודפשט, 16 בפברואר 1986) היה זמר אופרה, כיהן גם כמזכיר האמנותי של בית האופרה הממלכתי של בודפשט, יהודי-הונגרי, דמות מכרעת ומגדירה בהנהלת בית האופרה, שהוכר לאחר מותו כ"חבר לנצח" של בית האופרה. אנדור דארדאי נולד במשפחה יהודית ובין השנים 1933–1938 היה תלמידם הפרטי לשירה של מריה בודנוביץ ושל ארפאד פלוטאי (מקודם: שוורץ). בשל החוקים היהודיים (הראשון ב-1938 ולאחריו החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי), הוא התקבל לבית האופרה רק אחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 (דארדאי עבר את תקופת השואה ושרד בשרות העבודה -עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שר תחילה בקול הבס שלו במקהלת בית האופרה, ועד מהרה הפך למפקח המקהלה. הוא קיבל לראשונה משימת סולו ב-19 בינואר 1946 באביר הוורד. מעונת 1950–1951 מונה למזכיר האמנותי של בית האופרה, תפקיד אותו מילא עד 1 בינואר 1976. במהלך תקופה זו שיחק תפקידים במספר סרטים הונגריים. קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה. הנריק ברטה: שלוש ילדות קטנות - שרנטורף גאטנו דוניצטי: דון פסקואלה - קרלוטו זולטאן קודאי: הארי יאנוש - כלבי ים הונגריים זולטאן קודאי: הבלדה על פאנה צינקה - שר משקאות רוג'רו ליאונקוואלו: ליצנים (אופרה) - סילבק שני וולפגנג אמדאוס מוצרט: חליל הקסם - עבד שלישי אוטו ניקולאי: נשות וינדזור העליזות - האזרח הרביעי ג'ואקינו רוסיני: הספר מסביליה - פיורילו יוהאן שטראוס (הבן): ברון הצוענים - קנצלר ריכרד שטראוס: אביר הוורד - החצרן של אשת הגנרל Föltámadott a tenger (1953) Rokonok (1954) Fel a fejjel (1954) Élet hídja (1955) Hannibál tanár úr (1956) Mese a 12 találatról (1956) Gerolsteini kaland (1957) Bakaruhában (1957) Felfelé a lejtőn (1958) Pár lépés a határ (1959) Tegnap (1959) Kard és kocka (1959) Merénylet (1959) Csutak és a szürke ló (1960) Puskák és galambok (1961) Húsz évre egymástól (1962) Pirosbetűs hétköznapok (1962) Párbeszéd (1963) Ha egyszer húsz év múlva (1964) Kár a benzinért (1964) Háry János (1965) מדליית מסדר העמל דרגת ארד מדליית מסדר העמל דרגת זהב 1971 - עיטור למען תרבות סוציאליסטית 1995 - חבר לנצח בבית האופרה הממלכתית של הונגריה (לאחר מותו) 100 שנה לבית האופרה של בודפשט. עורך גזה סטאוד Budapest, 1984. מוציא לאור מוזיקה. ISBN 9633305241 מיהו מי במוזיקה הונגרית? עורך אנדראש סקיי בודפשט, 1979. מו"ל מוזיקה. ISBN 9633303036 אנדור דארדאי במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי אנדור דארדאי בלקסיקון התיאטרון ההונגרי אנדור דארדאי בארכיון הדיגיטלי הלאומי של הונגריה מדיה וקבצים בנושא אנדור דארדאי בוויקישיתוף אנדור דארדאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
פתן שחור כחול-בטן

פתן שחור כחול-בטן (שם מדעי: Pseudechis guttatus) היא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים החי במזרח אוסטרליה. נחש זה הוא השני בארסיותו בסוג פתן אפעי, לאחר המין הקרוב פתן שחור אדום-בטן. הפתן מגיע לאורך ממוצע של 1.2 מטר או 1.5 מטר והוא בעל קשקשים כהים עד שחורים עד לאפור ועד לצבע שמנת. בניגוד לשמו הבטן שלו אינה כחולה אלא כהה אך הצידיים התחתונים לעיתים כחולים. לנחש ראש מעט שטוח עם עיניים גדולות שחורות. צווארו יכול להתנפח בדומה לנחשי ממבה ובמידה פחותה לקוברה, דבר שהוא עושה להגנה. הנחש מטיל 7 עד 12 ביצים בעונת הרבייה. נחש זה מצוי בטבע רק באזורים הפנימיים של דרום-מזרח קווינסלנד ובצפון-מזרח ניו סאות' ויילס. גודל תפוצתו קטן יחסית אך סיכונו הוא ללא חשש. הוא חי באזורי סוואנות, בתות וערבות סמוך לאזורים לחים. הנחש הוא צייד של צפרדעים, זוחלים קטנים ויונקים קטנים החיים בסבכים. הוא יחידאי ולרוב נחבא אל הכלים. הוא יוצא מבין סלעים או חללי עצים בלילות. נחש זה ארסי מאוד, והכשותיו נפוצות יחסית אך לא בהכרח קטלניות. לרוב הנחש יעדיף להימנע מקרבה לאדם וינסה להתחמק אלא אם כן נדחק או מופתע. הארס מורכבת מנוירוטוקסין ודומה לארס של פתן שחור אדום-בטן. ההכשה גורמת לאדם לכאבים, סחרחורת, מיגרנות, בחילות, הקאות, שלשולים, הזעת יתר ולימפדנופתיה ולעיתים גם למוות, לרוב מאי-ספיקת כליות. ההכשות אינם נדירות אך נסיוב נגד ארס של הנחש או של נחש טיגריסי יכול להציל חיים אם ניתן בזמן. מספר ההרוגים ממין זה נמוך יחסית. מדיה וקבצים בנושא פתן שחור כחול-בטן בוויקישיתוף פתן שחור כחול-בטן, באתר ITIS (באנגלית) פתן שחור כחול-בטן, באתר NCBI (באנגלית) פתן שחור כחול-בטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פתן שחור כחול-בטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פתן שחור כחול-בטן, באתר GBIF (באנגלית) פתן שחור כחול-בטן באתר הרשימה האדומה של IUCN
עקרון ההחלפה של לוקאר

עקרון ההחלפה של לוקאר הוא עקרון בזיהוי פלילי שניסח הקרימינולוג הצרפתי דוקטור אדמון לוקאר, הטוען שכל מגע בין אובייקטים משאיר עקבות. לוקאר, שנחשב לאבי מדע הזיהוי הפלילי והקים את המעבדה הראשונה בהיסטוריה לזיהוי פלילי, קבע כי בכל מגע בין שני אובייקטים - יהיו חילופי חומרים ביניהם. עיקרון זה היה הבסיס לתורת הזיהוי הפלילי. הוא קבע כי כל פושע מותיר אחריו בעל כורחו עקבות בזירת הפשע. העיקרון נכתב בסדרת ספריו של לוקאר. הוא כתב: לאן שהפושע הולך, במה שהוא נוגע, מה שהוא משאיר אחריו, אפילו באופן לא מודע, כל זה משמש כעד שקט נגדו. לא רק טביעות האצבע שלו או טביעות הרגליים שלו, אלא גם השיער שלו, הסיבים מבגדיו, הזכוכית שהוא שובר, סימני הכלים שהוא משאיר אחריו, השריטות, הדם או הזרע שהוא משאיר אחריו או נושא עמו. כל זאת ועוד הם עדים אילמים נגדו. זו הוכחה שלעולם לא נשכחת. ההוכחות האלו לא נמצאות בלחץ כמו הוכחות אנושיות, זו עדות עובדתית. עדויות פיזיות אינן יכולות להיות שקריות, אינן יכולות להסוות את עצמן, הן אינן יכולות להיעלם לגמרי. אם לא ראית אותן בזירת הפשע - זה משום שלא חיפשת מספיק. עוד הוסיף לוקאר כי ”הקרימינולוג יוצר מחדש את הפושע מתוך העקבות שהוא משאיר אחריו, בדיוק כפי שהארכאולוג משחזר יצורים פרהיסטוריים מממצאיו”. ניסוח העיקרון גרם לשינוי משמעותי ביחס לזירת פשע, שהפכה למקום סטרילי המלא בראיות פוטנציאליות. Edmond Locard, The Forensics Library (באנגלית אמריקאית) How Locard's Exchange Principle Works, HowStuffWorks, ‏2008-06-17 (באנגלית) Levy, A. (2008). La police scientifique - La technologie de pointe au service des enquêteurs, 25, Paris, Hachette. Crime investigation: physical evidence and the police laboratory. New York: Interscience Publishers, Inc., 1953. Journal of Behavioral Profiling; Vol 1, No 1 / © 2000, www.profiling.org הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
פרס המוזיקה של MTV אירופה לזמר הטוב ביותר

פרס המוזיקה של MTV אירופה לזמר הטוב ביותר הוא אחד הפרסים המקוריים שחולקו מדי שנה מאז טקס פרסי MTV אירופה למוזיקה בשנת 1994. בשנת 2007 שונה שם הפרס לאמן הסולו הטוב ביותר הכולל את הזמרים משני המינים, בשנת 2008 שוב בוטל הפרס, אך הוא התחדש שוב בשנת 2009 עם שמו המקורי. הזוכים רשומים ראשונים ובאותיות מודגשות. Pride, Dominic (5 בנובמבר 1994). MTV Sets First European Awards Show. Billboard. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite book}}: (עזרה) Atwood, Brett (28 באוקטובר 1995). November Awards Abound: Billboard Vid, MTV Europe. Billboard. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite book}}: (עזרה) "Puffy, Radiohead Lead MTV Europe Nominees". MTV News. 19 בספטמבר 1997. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "MTV Unveils the Nominations for the 1998 MTV Europe Music Awards; All Saints & Madonna Top List of Nominees". findarticles.com. 1 באוקטובר 1998. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Britney, BSB Top Nominations For MTV Europe Awards; Spears, Mariah, Puffy, Manson To Perform". MTV News. 5 באוקטובר 1999. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Tadeusiak, Aneta. "MTV Europe Music Awards 2000". ukmix.org. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "MTV Europe: Award nominations 2001". BBC News. 25 בספטמבר 2001. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Mancini, Robert (30 בספטמבר 2002). "Eminem, Pink, Shakira Nab Most Noms For MTV Europe Music Awards". MTV News. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "MTV Europe Awards 2004: The winners". BBC News. 18 בנובמבר 2004. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Rawson-Jones, Ben (20 בספטמבר 2006). "MTV Europe Awards 2006: The Nominees". דיגיטל ספיי. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "US artists lead MTV Europe awards". BBC News. 21 בספטמבר 2009. נבדק ב-19 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "We Announce Our First Two Performers: Katy Perry & Linkin Park!". MTV Networks Europe. 20 בספטמבר 2010. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2010. נבדק ב-21 בספטמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Lady GaGa Leads 2011 MTV EMA Nominations". MTV UK. 19 בספטמבר 2011. נבדק ב-29 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Hardie, Beth (17 בספטמבר 2012). "A total sex pot (Rihanna) and a sweet innocent lass (Taylor Swift) are going to have a fight". Daily Mirror. Trinity Mirror. נבדק ב-17 בספטמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) "justin bieber & beyoncé lead the 2016 mtv ema nominations – see the full list!". MTV UK. נבדק ב-27 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
אהבה מקרית

אהבה מקרית (באנגלית: Random Hearts) הוא סרט קולנוע אמרקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 1999 בבימויו של סידני פולאק, עם האריסון פורד וקריסטין סקוט-תומאס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על רומן באותו שם מאת וורן אדלר (Warren Adler) משנת 1984. העלילה היא על שוטר וחברת הקונגרס של ארצות הברית שנפגשים באופן מקרי לאחר שמתגלה להם שבני זוגם ניהלו רומן מחוץ לנישואים ונהרגו בתאונת מטוס בדרך לבילוי משותף. סרג'נט ויליאם "דאץ'" ון דן ברוק (האריסון פורד) הוא שוטר במשטרת וושינגטון. אשתו פייטון סוזנה תומפסון היא מעצבת אופנה בחנות "פיפת' אווניו" בוושינגטון. היא מודיעה לו על טיסה דחופה למיאמי בגלל בעיה שהתגלתה שם בקטלוג לפני התצוגה הבאה. קיי צ'נדלר (קריסטין סקוט-תומאס) היא חברת הקונגרס של ארצות הברית מניו המפשייר. היא נמצאת במסע בחירות לריצה שנייה לקונגרס בעזרת אנשיה קרל ברומן (סידני פולאק) וטרומן טריינור (ריצ'רד ג'נקינס). בעלה קולין (פיטר קויוטי) הוא עורך דין. יש להם בת בוגרת, ג'סיקה קייט מארה) שנשארה ללמוד בניו המפשייר. קולין מודיע לקיי כי עליו לטוס לניו יורק לשם עסקים. בתקשורת מתפרסם כי מטוס בואינג 300–737 שהיה בטיסה למיאמי נפל לים מיד לאחר ההמראה ואין ניצולים. דאץ' מנסה לברר ונאמר לו שאשתו אינה ברשימת הנוסעים. הוא מברר גם בחנות ושם לא יודעים דבר על טיסתה למיאמי. הוא מסיק מיד שהיא נסעה בשם בדוי. לאחר שהוא מזהה אותה מתברר שישבה ביחד עם קולין צ'נדלר תחת שמו. קיי מתבשרת שבעלה ברשימת הנספים למרות שאמר לה שהוא טס לניו יורק. דאץ' נפגש עם קיי אך היא מקבלת אותו בקרירות כי פרסום העובדה שבעלה בגד בה עם אשתו של דאץ' ישפיע לרעה על מערכת הבחירות שלה וגם על בתה ג'סיקה. דאץ' טס למיאמי לראות את המלון שהם התכוננו לבלות. קיי משנה את דעתה ומגיעה גם היא למיאמי ומתחיל רומן ביניהם. בחזרה לוושינטון, מסע הבחירות מתקדם והקשר בין שניהם מתהדק למרות שמישהו צילם אותם ביחד במיאמי והפיץ זאת. ברומן וטריינור ממליצים לה להמשיך במסע גיוס תרומות למערכת הבחירות שלה. דאץ' מזמין אותה לבקתת הנופש שלו ליד מפרץ צ'ספיק ושם הם מקיימים יחסים. דאץ' מסתבך בקטטה עם חשוד ומושעה זמנית. שניהם מגלים באופן שונה את דירת הפגישות של בני זוגם הבוגדים. בצאתם משם נורה דאץ' על ידי החשוד ונפצע ברגלו. הוא מאושפז וקיי מבקרת אותו. לתקשורת היא מודיעה שהם רק ידידים. קיי מפסידה בבחירות ומחליטה לחזור לניו המפשייר. בנמל התעופה הם נפגשים, מתחבקים ומחליטים לשמור על קשר. "אהבה מקרית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אהבה מקרית", באתר נטפליקס "אהבה מקרית", באתר AllMovie (באנגלית) "אהבה מקרית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אהבה מקרית", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אהבה מקרית", באתר Metacritic (באנגלית) "אהבה מקרית", באתר אידיבי "אהבה מקרית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאהבה מקרית, באתר יוטיוב על הסרטת אהבה מקרית, באתר יוטיוב אהבה מקרית, באתר TCM
החלטת לודג'-פיש

החלטת לודג'-פיש (באנגלית: Lodge–Fish Resolution) הייתה החלטה מדינית שעברה בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית ב-1922 וקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ומכאן תומכת בהקמתו של "בית לאומי" עבור העם היהודי בארץ ישראל. ההחלטה חיזקה את עמדתה של התנועה הציונית בארצות הברית ובסופו של דבר השפיעה על יחסי ארצות הברית–ישראל. ההחלטה הוצעה במקור בידי שני חברי המפלגה הרפובליקנית: המילטון פיש השלישי, חבר בית הנבחרים ממדינת ניו יורק והסנאטור הנרי קבוט לודג' (מבין מנהיגיה של המפלגה). עם העלאת הצעת ההחלטה להצבעה בקונגרס קיבלה תמיכה דו-מפלגתית כאשר רוב חברי המפלגה הדמוקרטית הצביעו גם כן בעד ההחלטה. ההחלטה הושפעה בין לבין מפועלו של הרב הציוני שמעון גלאזר. בין לבין זכורה תמיכתו הרבה של נשיא ארצות הברית, וורן הרדינג, בהחלטה. תוכן ההחלטה הוא להלן: תמיכה בהקמתו של בית לאומי לעם היהודי בפלשתינה. 'נקבעה בידי הסנאט ובית הנבחרים של ארצות הברית של אמריקה במושב הקונגרס'. כי ארצות הברית תומכת בהקמת בית לאומי לעם היהודי. זאת מתוך הבנה ברורה כי לא ייעשה דבר אשר יפגע בזכויות האזרחיות והדתיות של הקהילות הנוצריות וכל שאר הקהילות הלא-יהודיות בפלשתינה, וכי המקומות הקדושים והמבנים והאתרים הדתיים בפלשתינה יוגנו כראוי. המקור באנגלית Favoring the establishment in Palestine of a national home for the Jewish people Resolved by the Senate and House of Representatives of the United States of America in Congress assembled. That the United States of America favors the establishment in Palestine of a national home for the Jewish people, it being clearly understood that nothing shall be done which should prejudice the civil and religious rights of Christian and all other non-Jewish communities in Palestine, and that the holy places and religious buildings and sites in Palestine shall be adequately protected. יהדות ארצות הברית יחסי החוץ של ארצות הברית עצומת בלקסטון U.S. Statutes at Large, Volume 42 (1921-1923), 67th Congress. החלטת לודג'-פיש, באתר הספרייה הלאומית של ישראל קבלת הצהרת בלפור בידי הקונגרס האמריקאי, הספרייה היהודית המקוונת עקיבא ביגמן, מאה שנים ל”הצהרת בלפור” האמריקנית: נקודת מפנה בהתגבשות הלובי הציוני באמריקה, חוסן לאומי, חברה ופוליטיקה 4(2-1), 2022, עמ' 27*-52* doi: 10.26351/NRPS/4-1-2/8 Warren G. Harding - a forgotten Zionist hero, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית) World Jewish Congress, World Jewish Congress, World Jewish Congress (באנגלית)