laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטת דמשק

אוניברסיטת דמשק (בערבית: جامعة دمشق) היא האוניברסיטה הגדולה והוותיקה בסוריה, ומהגדולות בעולם הערבי כולו, עם 85,837 סטודנטים. היא ממוקמת בדמשק, בירת המדינה. לאוניברסיטה קמפוסים בערים נוספות בסוריה. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1923 ממיזוג של בית הספר לרפואה (שנוסד ב-1903) ושל בית הספר למשפטים (נוסד ב-1913). עד לשנת 1958 שמה היה "אוניברסיטת סוריה", אולם שמה שונה לאחר ייסוד האוניברסיטה בחלב. בהמשך הוקמו אוניברסיטאות גם בערים חומס, לטקיה, ודיר א-זור. אוניברסיטת דמשק הייתה בין המוסדות האקדמיים המובילים בעולם הערבי, עד לעלייתו לשלטון של חאפז אל-אסד. אולם הזנחת ההשכלה הגבוהה בסוריה בתקופת אל-אסד הביאה להתדרדרות רמת ההוראה באוניברסיטה זו. באוניברסיטת דמשק 16 פקולטות. בין השאר קיימת בה מחלקה להוראת השפה הערבית לסטודנטים זרים, מהמחלקות הגדולות מסוגה בקרב העולם הערבי. האוניברסיטאות הסוריות מתהדרות בכך שרוב תוכניות הלימודים בהן נלמדות בשפה הערבית, דבר שאינו קיים בחלק מהאוניברסיטאות במדינות ערב. הפקולטה לרפואה - נוסדה בשנת 1903. פקולטה לרפואת שיניים - נוסדה בשנת 1921 הפקולטה לרוקחות - נוסדה בשנת 1903. הפקולטה לטכנולוגיית מידע - נוסדה בשנת 1994. הפקולטה להנדסה אזרחית - נוסדה בשנת 1961. הפקולטה להנדסת מכונות והנדסת חשמל - נוסדה בשנת 1963. הפקולטה לכלכלה - נוסדה בשנת 1956. הפקולטה לאומנויות ומדעי הרוח - נוסדה בשנת 1928. הפקולטה לחינוך - נוסדה בשנת 1946. הפקולטה לחקלאות - נוסדה בשנת 1963. הפקולטה לתורת המשפט האסלאמית - נוסדה בשנת 1954. הפקולטה לאדריכלות - נוסדה בשנת 1960. הפקולטה למדעי המדינה - נוסד בשנת 1979. הפקולטה למשפטים - נוסד בשנת 1913. הפקולטה לתיירות באוניברסיטת דמשק פועלים מכוני מחקר בתחומים: מחקר ויישומי לייזר, פיתוח מנהלי, מחקרים סייסמולוגיים, המכון לשפות, מכון לתרגום ופרשנות. והמכון לשפה הערבית המוכר כאחד ממרכזי לימוד השפה הערבית הטובים בעולם עבור דוברי שפות אחרות. הסמל של אוניברסיטת דמשק בא לשקף את חשיבות המדע ואת הרצון האינסופי של האדם לידע כמו גם את תרומתה הייחודית של דמשק בהתפתחות המדע בעולם. צבע הפטל בא לבטא את הפטל הדמשקני שהוא פרי שנמצא בעיקר בדמשק, ומבטא את הייחודיות של האוניברסיטה ממש כמו הפרי. הצבע קיים גם בחתימתו של נשיא אוניברסיטת דמשק. המנורה היא סמל הידע בתרבויות שונות, מקרינה את האור של הידע והמדע, עטופה בפסוק מהקוראן (סורה 20:114): "אמור ריבוני, הוסף לי דעת" שהוא המוטו של אוניברסיטת דמשק. חינוך בסוריה מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת דמשק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת דמשק (בערבית) אוניברסיטת דמשק, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת דמשק, ביישום טלגרם אוניברסיטת דמשק, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת דמשק, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר אוניברסיטת דמשק (בערבית, אנגלית וצרפתית) Spender, Tom. A new 'Mecca of Arabic studies'? The Christian Science Monitor. Retrieved on 2007-03-31
נתרוליט

נתרוליט הוא מינרל סיליקטי השייך לקבוצת הזאוליטים, קבוצה של מינרלים אלוּמוֹ־סיליקטיים במבנה תלת־ממדי הקרוי טקטוסיליקט (סיליקט במבנה מרחבי). הנתרוליט הוא סיליקט הכולל אלומיניום, נתרן ומים ונוסחת הרכבו הכימי היא Na2Al2Si3O10-2H2O. את השם "נתרוליט" נתן למינרל הכימאי הגרמני מרטין היינריך קלפרות (Martin Heinrich Klaproth) ב-1803. השם הוא הלחם של המילה "נתרן", יסוד כימי המצוי במינרל, ו"ליתוס" - ביוונית, אבן. שמות נוספים לנתרוליט הן: "אבן מחטית" או "זאוליט מחטי", רמז לצורת הגביש המחטית הנפוצה, שלרוב הוא דקיק מאוד ומצטבר בקבוצות שצורתן מגוונת. צורת הגבישים הגדולים היא מנסרה מרובעת המסתיימת בפירמידה נמוכה, כשהזוויות בין פאות המנסרה קרובות לזווית ישרה. לכאורה צורת הגבישים היא טטרגונלית בעוד שלמעשה הם אורתורומביים. קיימים משטחי פצילות מושלמים במקביל לפאות המנסרה. המינרל מופיע גם לעיתים קרובות כגושים סיביים, כשלסיבים יש צורת כוכב קורן. קל להבחין בין נתרוליט לזאוליטים סיביים אחרים באמצעות מאפייניו האופטיים. כמו כל הזאוליטים בנוי הנתרוליט מארבעונים של SiO4+4 הקשורים בכל ארבעת קדקודיהם לארבעונים אחרים. בחלק מהארבעונים מחליף אלומיניום את הצורן במרכז הארבעון. מבנה דומה לזה של פצלת השדה, אלא שבנתרוליט המבנה יוצר חללים גדולים (במונחים מולקולריים) בין הארבעונים. בחללים אלו מתיישבות בדרך כלל מולקולות של מים. החללים יוצרים תעלות ברוחב המאפשר ליונים עד גודל מסוים לעבור בתוכו ולכן יכול הנתרוליט לשמש כמסננת של חומרים כימיים. שרשרת ארבעונים בנתרוליט מסודרת בכיוון אחד, מבנה היוצר את הגבישים דמויי המחט. הפצילות המושלמת שלו נובעת מקשרים חלשים בין שרשרות הארבעונים. צבעו של הנתרוליט הוא בדרך כלל לבן או חסר צבע, אבל לעיתים גונו אדמדם או צהבהב. למינרל יש ברק זגוגי, או ברק משי כשהמינרל מצוי בצורת סיבים עדינים. משקלו הסגולי של המינרל הוא 2.2 גרם/סמ"ק וקשיותו היא 5.5 בסולם מוס. ניתן להתיך את המינרל בקלות. המינרל ניתך בלהבה של נר כשהוא מפיץ אור צהוב בשל נוכחות הנתרן. המינרל מתפרק בחומצת מלח, כשאחד מתוצרי התגובה הכימית הוא סיליקה צמיגית. נתרוליט מופיע יחד עם זאוליטים אחרים בחללים האמיגדלואידיים (דמויי השקד) שבסלעי היסוד הבזלתיים. הדוגמאות הטובות ביותר הם קבוצות של גבישים פריזמתיים לבנים המצויים בבזלת דחוסה בפוי-דה-מרמה (Puy-deMarman), שבמחוז פוי-דה-דום (Puy-de-Dôme) שבצרפת. הגבישים הגדולים ביותר הם אלו מברוויג (Brevig) שבנורווגיה. קירות החללים בבזלת המצויה באתר המורשת העולמית סוללת הענק במחוז אנטרים שבצפון אירלנד, מצופים בדרך כלל במחטי נתרוליט דקיקים, וחומרים דומים מצויים בשפע בסלעים הגעשיים (בזלת ופונוליט) בשלסל, אוסיג ומקומות נוספים בצפון בוהמיה שבצ'כיה (המקום בו אותר הנתרוליט לראשונה). בישראל מצוי נתרוליט בכרמל בלבות ובטופים תת-ימיים מתור הקרטיקון המאוחר. שני סוגי זאוליטים נוספים הדומים מאוד לנתרוליט בצורתם דמוית המחט, סקולציט (CaAl2Si3O10•3H2O - סידן מחליף את אטום הנתרן) ומזוליט (Na2Ca2(Al2Si3O10)3•8H2O – מכיל סידן ונתרן) מופיעים יחד איתו בטבע ומקשים לכן על זיהוי מוחלט בתנאי שדה של אחד משלושה מינרלים אלו לסוגים שונים של נתרוליט ניתנו שמות מזהים מיוחדים. פרגיט (Fargite) הוא נתרוליט אדום מגלנפרג (Glenfarg) במחוז פרתשייר שבסקוטלנד. ברגמניט (Bergmannite) או שפרושטיין (Spreustein) הוא סוג בלתי טהור שהוא תוצאת התמרה של מינרלים אחרים, בייחוד סודליט, בסלע היסוד סיאניט אוגיט של דרום נורווגיה. אתר Mineral Galleries אתר Mindat אתר Webmineral נתרוליט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טורה

טורה או טוגרא (בטורקית עות'מאנית طغراء; בטורקית Tuğra) הייתה חתימתו או חותמו של השליט העות'מאני אשר עוצבה וסוגננה באופן קליגרפי ואשר הוטבעה על מטבעות, בולים, תכתובות ועל כל מסמך רשמי אחר. לכל שליט עות'מאני הייתה טורה משלו, וזו עוצבה בתחילת שלטונו על ידי הנישנג'ה (nişancı), קליגרף החצר. הטורה הראשונה עוצבה עבור ביי אורהן הראשון, בנו של עות'מאן הראשון, אשר היה השליט העות'מאני השני ושלט במאה ה-14. זו הסיבה לכך שלמרות שהיו 36 שליטים עות'מאניים, עוצבו רק 35 טורות. לעות'מאן הראשון הייתה כמובן דוגמת חתימה אך חסרו בה שניים מארבעת מרכיבי הטורה (ראו להלן). הטורה המשיכה והתפתחה לצורתה הקלאסית בימיו של הסולטאן סולימאן הראשון במאה ה-16. אף שהטורה מזוהה במיוחד עם הסולטאנים העות'מאניים, עשו בה שימוש גם עמים טורקיים אחרים. לטורה הקלאסית היו ארבעה חלקים, שיצרו ביחד את צורתה האופיינית: "בייזה" (Beyze, מערבית "ביצה") - שני קווים מעגליים בצד שמאל, שיש הטוענים כי סימלו את שני הימים עליהם שלטו הסולטאנים - המעגל הגדול הוא הים התיכון והקטן הוא הים השחור. בבייזה הופיעה גם המילה Dâimâ ("שריר" או "קיים"). "טו" (Tuğ) - שלושה קווים אנכיים בחלק העליון המסמלים עצמאות. קווים אלה שנידמו לאות א' בערבית כונו üç Elife ("שלוש (אותיות) א") ולעיתים נקראה ה"טו" כולה בשם Elif ("אלף"). קווים אלה עוטרו בקווים מעוקלים המכונים "זילפה" (Zülfe) או "זיליף" (Zülüf) ואשר סימלו את תנועת הרוחות ממזרח למערב, או את כיוון נדידתם ההיסטורי של הטורקים. פירוש אחר גורס כי שלושת הקווים המעוקלים רומזים לצורתה של להבה. "סרה" (Sere) - כיתוב מסולסל בחלק התחתון שכלל את שמו של השליט ואשר נעשה מורכב במהלך השנים. בטורה הראשונה של אורהן הראשון היה רשום בפשטות "אורהאן בן עות'מאן" ואילו בזו של מהמט השישי נרשם "מהמט והידטין האן בן אבדילמג'יט עטור ניצחון לעד". "הנצ'רה" (Hançere) או "קול" (Kol) - שני קווים השלוחים ימינה ומסמלים חרב, אות לכוח. מדיה וקבצים בנושא טורה בוויקישיתוף אתר מקיף אודות הטורה
הרובע השני של פריז

הרובע השני של פריז (בצרפתית: 2e arrondissement) הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, בירת צרפת. ממוקם בגדה הימנית של נהר הסן, הרובע השני, יחד עם הרבעים השמיני והתשיעי, מאכלס אזור עסקים חשוב, בו מרוכזת פעילות כלכלית רבה. ברובע נמצאת הבורסה הישנה של פריז והמטות של כמה בנקים גדולים. כמו כן, זהו מרכז טקסטיל ומקום משכנה של האופרה קומיק. הרובע השני הוא גם מקום משכנם של כמה משרידי הפסאז'ים המקורים המסחריים בני המאה ה-19. בראשית המאה ה-19 מרבית רחובות פריז היו חשוכים, בוציים וללא מדרכות. מספר יזמים העתיקו את הצלחתו של פסאז' דה פנורמה, שהיה מעבר (passage) מקורה זכוכית, מרוצף, מואר היטב ויבש. באמצע המאה ה-19 היו כשני תריסרי מעברים כאלו, שלאורכם נפרסו חנויות מסחריות. ב"מדריך המצויר של פריז" נכתב עליהם: פסאז'ים אלה, המצאה חדשה זו של המותרות התעשייתיים, הם מעברים מקורי זכוכית ומצופי שיש, העוברים במפולש דרך גושי-בתים שלמים, שבעליהם התאחדו לצורך יוזמות כגון אלה. משני צידי המעברים הללו, המקבלים את אורם מלמעלה, נמשכות המהודרות שבחנויות, כך שפסאז' כזה הוא בגדר עיר, אף עולם בזעיר אנפין מרבית הפסאז'ים נעלמו בזמן ששלטונות העיר סללו את השדרות המרכזיות, והוסיפו מדרכות ותאורת רחוב. הפסאז'ים ששרדו, בנוסף לפסאז' דה פנורמה, הם "גלרי ויויאן", "פסאז' שואסו" (Passage Choiseul), "גלרי קולבר", "פסאז' דה פּרנס", "פסאז' דה גרן קר" (Passage du Grand Cerf), "פסאז' למואן", "פסאז' ז'ופרואה" (Passage Jouffroy), "פסאז' בּספוּ" (passage Basfour), "פסאז' בורג-ל'אבה" ו"פסאז' די פונסו". הרובע השני הוא הרובע הקטן ביותר של פריז, עם שטח קרקע בגודל 0.992 קמ"ר. כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים ( quartiers). הרבעים הפנימיים של הרובע השני הם: רובע גלוֹ (Quartier Gaillon) רובע ויויאן (Quartier Vivienne) רובע די מֶה (Quartier du Mail) רובע בּוֹן-נוּבֵל (Quartier de Bonne-Nouvelle) הרובע השני הגיע לשיא ההתיישבות בו בשנת 1861, אף על פי שהתקיים בצורתו הנוכחית רק מאז תוכנית השיפוצים הגדולה של פריז בשנות השישים של המאה. במפקד האוכלוסין האחרון (משנת 1999), מנתה האוכלוסייה 19,585 נפש, בעוד שמספר המשרות המוצאות באזור עמד על 61,672 – וזאת למרות הגודל הגאוגרפי המצומצם של הרובע, פחות מקילומטר רבוע אחד, עובדה שהופכת את רובע זה לדחוס ביותר בפעילות מסחרית בבירה הפריזאית. הספרייה הלאומית של צרפת, אתר רישלייה (הספרייה הישנה) הבורסה של צרפת כיכר ויקטואר המטה הראשי של סוכנות הידיעות הצרפתית (AFP) גלרי ויויאן פסאז' דה פנורמה אתר האינטרנט הרשמי של הרובע השני של פריז (בצרפתית) הרובע השני של פריז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מצוטט אצל: ולטר בנימין, 1996. מבחר כתבים ב': הרהורים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תרגום: דוד זינגר, עמ' 34
אטלנטיק

האם התכוונתם ל... אטלנטיק (אוניית מעפילים) אטלנטיק - חברה לדיג וספנות אטלנטיק רקורדס – חברת תקליטים אמריקאית אטלנטיק (בנין) – מחוז בבנין אטלנטיק (מחוז) – מחוז בניו ג'רזי, ארצות הברית אטלנטיק סיטי – עיר במחוז אטלנטיק בניו ג'רזי אטלנטיק איירווייז – חברת תעופה שמרכזה בנמל התעופה ואוגר באיי פארו וירג'ין אטלנטיק – חברת תעופה בריטית The Atlantic – כתב-עת אמריקאי רחוב אטלנטיק – רחוב מרכזי בברוקלין, ניו יורק
צינוראים

צינוראים (שם מדעי: Lamiales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים, דו-פסיגיים המקיפה 23 משפחות. בעבר, תחת מערכת המיון הטקסונומית על שם קרונקוויסט (1981), כללה סדרת הצינוראים שלוש משפחות עיקריות בלבד: זיפניים, שפתניים וורבניים. כיום, בעקבות מחקרים גנטיים, הסדרה הורחבה משמעותית ואוחדה עם הסדרה לועניתאים (Scrophulariales), זאת האחרונה כיום מוכרת כמשפחת הלועניתיים (Scrophulariaceae). הסדרה מונה כ-11,000 מינים ידועים. משפחת הזיפניים הועברה לסדרה חדשה, לזיפנאים (Boraginales), שנוספה מאז APG III. משפחת הזיפניים הורחבה ברשימה האחרונה (APG IV) ולתוכה אוחדו משפחות שונות. כמעט כל מיני הסדרה עונים על הקריטריונים הבאים (אם כי יש יוצאים מן הכלל): שחלה עילית חמישה עלי כותרת, מאוחים בבסיסם עלי כותרת סימטריים, דו-שפתיים לא יותר מארבעה אבקנים שפתניים (Lamiaceae Martinov) - משפחת המנטה, כמו גם עץ הטיק ומרווה. ורבניים (.Verbenaceae J.St.-Hil) - משפחת הוורבנה, בין השאר. לועניתיים (.Scrophulariaceae Juss) - משפחת הבוצין והחסרף. מיאופוריים - משפחה המונה שני סוגים, אינה נפוצה בארץ. בין השאר, כוללת את הארמופילה ביגנונית. כיום משפחה לא מוכרת. עלקתיים (Orobanchaceae) משפחה המונה כ-25 סוגים, מרביתם צמחים טפילים או טפילים למחצה קוציציים (Acanthaceae) - משפחה המונה מספר מינים של תת-שיחים קוצניים. שומשומיים (Pedaliaceae R.Br.) - משפחה המונה את השומשום. ביגנוניים (Bignoniaceae Juss.) - משפחה של בעלי פרחים, רבים מהם תורבתו לפרחי נוי. בארץ בולטים עצי הנוי ממין סיגלון חד עלים, בעלי פריחת לילך. נאדידיים (Lentibulariaceae Rich.) - משפחה של צמחים טורפים (אוכלי חרקים), כמו החמאית. בארץ נפוצים נאדיד המים ונאדיד עדין. לחכיים (Plantaginaceae) - משפחה של צמחי מדבר, כוללים לאחרונה את לוע הארי, ששויך קודם לכן ללועניתיים. פאולוניה (Paulowniaceae Nakai) - משפחה בעלת סוג בודד של עץ. גסנריים (Gesneriaceae) - משפחה של צמחים בעלי פרחים. רובם תורבתו כפרחי נוי. זיתיים (Oleaceae Hoffmanns. & LinkOlea L.) - משפחת עץ הזית. Martyniaceae - משפחה חדשה (החל משיטת המיון APG, לא קיימת בקרונקוויסט) המונה חמישה סוגי צמחים. Byblidaceae - משפחה המונה סוג בודד של צמחים טורפים. Phrymaceae - משפחה המונה כ-130 סוגים, רובם מקומיים לצפון אמריקה. מכילה מספר גרגרי יער אכילים. Calceolariaceae - משפחה של תת-שיחים בעלי פרחים, רובם מתורבתים כפרחי נוי. בין השאר, כוללת את הנעלנית. Schlegeliaceae Stilbaceae Tetrachondraceae Carlemanniaceae Plocospermataceae מדיה וקבצים בנושא צינוראים בוויקישיתוף צינוראים, באתר ITIS (באנגלית) צינוראים, באתר NCBI (באנגלית) צינוראים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צינוראים, באתר Tropicos (באנגלית) צינוראים, באתר GBIF (באנגלית) צינוראים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Lamiales Bromhead, The World Flora Online, ‏19-4-2022 , An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG IV,, Botanical Journal of the Linnean Society 181, 2016, עמ' 1-20 דרור מלמד, עדכונים בטקסונומיה של מכוסי הזרע - IV A, באתר צמח השדה, ‏5-2016
הכנסייה האוונגלית הבינלאומית

כנסיית אליאנס ירושלים (באנגלית: Jerusalem Alliance Church) ברחוב הנביאים 55 בירושלים נבנתה בשנת 1908 ביוזמתו ובתכנונו של כהן הדת האוונגלי האמריקאי ד"ר אלברט אדוארד תומפסון (Albert Edward Thompson)‏ (1876-1929). תומפסון הגיע לירושלים עם משפחתו בשנת 1903, ממדינת מיין בארצות הברית, כדי להקים את הכנסייה. השלטון העות'מאני התנגד לבניית בית תפילה נוצרי, וכך גם היהודים שגרו בסמוך. אחרי מאמצי שכנוע רבים, ניתן היתר לבניית בית מרחץ, שהיה בעצם כיסוי לבית טבילה, וכך הוקמה הכנסייה בשנת 1908. על גג הרעפים מתנשא מגדל פעמונים קטן. בשנת 1970 עוטרו החלונות בויטראז'ים ובהם מוטיבים של שבעת המינים. הכנסייה היא קהילה אוונגליסטית, בעיקר ערבית נוצרית. המקום מנוהל על ידי הארגון האוונגליסטי Alliance Church in the Holy Land. רחוב הנביאים שכונת החבשים ושכונת מוסררה מאת דוד קרויאנקר, 2000 (כתר הוצאה לאור והוצאת יד יצחק בן-צבי). מדיה וקבצים בנושא הכנסייה האוונגלית הבינלאומית בוויקישיתוף Jerusalem Alliance Church גרשון נראל, ממיסיון אמריקני לקהילה משיחית ישראלית - תאולוגיה ומעש ברחוב הנביאים בירושלים, קתדרה 154, טבת תשע"ה, עמ' 107-136
נמל התעופה הבין-לאומי סלוניקי מקדוניה

נמל התעופה הבינלאומי סלוניקי "מקדוניה" (ביוונית: Κρατικός Αερολιμένας Θεσσαλονίκης «Μακεδονία») הוא נמל תעופה השוכן בקצהו הצפון-מערבי של חצי האי כלקידיקי לחופו המזרחי של מפרץ תרמה (Θερμαϊκός Κόλπος). השדה שוכן כ-15 ק"מ דרומית למרכז העיר סלוניקי אותה הוא משרת, ונקרא על שמו של חבל הארץ מקדוניה שבה הוא ממוקם. נמל התעופה הוקם בשנת 1930 במקום בו שכן מנחת כבר בזמן מלחמת העולם הראשונה, וב-1948 הוא החל משרת טיסות אזרחיות. מסלול 10/28 נסלל באספלט בשנת 1950, וב-1958 הוא הוארך לאורכו הנוכחי (2,440 מטרים). ב-1953 נסלל מסלול 16/34 שהוארך לאורכו הנוכחי ב-1972. בית הנתיבות הקיים נחנך ב-1965 והוא הורחב בשנים שלאחר מכן, ושוב בשנות ה-90 ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. שטחו הנוכחי של בית הנתיבות הוא 32,000 מ"ר. מגדל הפיקוח שהיה חלק מבית הנתיבות חרב ברעידת אדמה שפקדה את סלוניקי ב-1978, והוא הוקם מחדש, הפעם כמבנה עצמאי. נמל התעופה מקדוניה הוא השלישי בהיקף התנועה האווירית ביוון והגדול ביותר המופעל על ידי המדינה. בשנת 2010 עברו דרכו 3,910,751 נוסעים, מהם 2,228,680 בטיסות בינלאומיות ו-1,682,071 בטיסות פנים. נמל התעופה הוא מרכז חשוב לחברות התעופה היווניות אולימפיק אייר ואגאן איירליינס, והוא משמש כבסיס הפעולה המרכזי עבור חברת אסטרה איירלנייס. בשדה שני מסלולי המראה - 10/28 ו-6/34, ושני מסלולי הסעה. ב-1997 החלו עבודות להארכת מסלול 10/28, אך הן נידחו בגלל בעיות כספיות והסתיימו רק ב-2020. המסלול הוארך ב-1,000 מטר אל תוך מי מפרץ תרמה, ואורכו מגיע ל-3,440 מטרים. מערכת התאורה והבקרה של המסלול החדש נמשכת לעומק 750 מטרים נוספים לתוך המפרץ. ב-2021 נפתח בית נתיבות שני בשטח של 115,000 מ"ר מצפון לטרמינל הקיים. טרמינל זה יכול לטפל בתעבורה שנתית של 8 מיליון נוסעים, ויש בו 14 גשרי עלייה למטוס. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי סלוניקי מקדוניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי סלוניקי מקדוניה השדה באתר הרשמי של רשות שדות התעופה היוונית השדה באתר הרשמי של רשות התעופה האזרחית היוונית נתונים אודות השדה
Boys (שיר של בריטני ספירס)

Boys (בעברית: בנים) הוא הסינגל הרביעי בארצות הברית והחמישי בשאר העולם של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס בהשתתפות הראפר פארל ויליאמס מתוך אלבומה השלישי, Britney. השיר יצא לאור בסוף שנת 2002. השיר נכתב והופק על ידי צמד הנפטונז, ונבחר להיות הסינגל הבא מן האלבום. לצורך יציאתו כסינגל, הנפטונז יצרו גרסת רמיקס של השיר, ובגרסת המיקס התווסף קטע ראפ שהושר על ידי הזמר פארל ויליאמס. גרסת הרמיקס נכללה בפסקול הסרט "אוסטין פאוורס: גולדממבר". בשיר, מסבירה ספירס כי אף על פי שיש הרבה חסרונות בבנים, לפעמים בנים זה מה שבחורות צריכות. Boys היה לסינגל הרביעי מתוך האלבום "Britney" בארצות הברית, ואילו בשאר העולם יצא הסינגל כחמישי במספר. הקליפ לשיר בוים על ידי דייב מאיירס ("Lucky"). הקליפ, ששיתף את השחקן הראשי של סדרת סרטי "אוסטין פאוורס", מייק מאיירס, היה להצלחה והיה מועמד לפרס בקטגוריות "Video Music Award" בטקס פרסי הווידאו של ערוץ MTV לשנת 2003. "Boys" היה אמור להיות סינגל ה'חזרה' של ספירס, לאחר כל הסינגלים הקודמים מהאלבום, אשר זכו להצלחה מועטה יחסית במצעדי ארצות הברית. הסינגל זכה לביקורות מעורבות," לא הצליח להיכנס למצעדי הבילבורד ונחשב לכישלון. גם בעולם לא זכה הסינגל להצלחה, וכמעט ולא הצליח להיכנס לעשרים המובילים ברוב מצעדי העולם. בבריטניה לעומת זאת, הגיע הסינגל למקום השביעי במצעד הפזמונים ומכר 74,000 עותקים. הסינגל הגיע למקום ה-14 בלבד באוסטרליה וקיבל מעמד זהב על מכירות של מעל 35,000 עותקים, הסינגל מכר 800,000 ברחבי העולם בלבד. בישראל נחל הצלחה מסוימת ברדיו והגיע למקום ה-16 בגלגלצ.[דרוש מקור] מידע על היצירה "Boys" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Boys" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Boys" באתר Discogs סרטון השיר "Boys" באתר יוטיוב Needham, Alex (22 ביולי 2002). "Spears, Britney : Boys". New Musical Express. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Browne, David (12 בנובמבר 2001). "Britney (2001)". Entertainment Weekly. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) Tranter, Nicki (6 בנובמבר 2001). "Britney Spears: Britney". PopMatters. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Britney Spears - Britney: We Rank 17 of Her Greatest Hits! - Photo 1 of 18 - EW.com", Greenblatt, Leah, Entertainment Weekly, 2009-11-26, נבדק ב-2012-03-09 Halaby, Catherine (9 בנובמבר 2001). "For Spears, maturity is, like, cool". Yale Daily News. The Yale Daily News Publishing Company. אורכב מ-המקור ב-6 ביוני 2011. נבדק ב-6 בינואר 2010. {{cite news}}: (עזרה)
יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה

יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה (בגרמנית: Johann Friedrich I. der Großmütige von Sachsen; ‏1503–1554) היה נסיך בוחר של סקסוניה (החל מ-1532), עמד בראש ברית שמלקלדן ונלחם בקיסר קרל החמישי במלחמה השמלקלדית. יוהאן פרידריך נולד ב-1503 לאביו יוהאן מסקסוניה, שהיה הנסיך הבוחר החל מ-1525, לאחר מות אחיו פרידריך החכם מסקסוניה. התחנך באוניברסיטת ויטנברג, שאותה הקים דודו, פרידריך החכם, ושם למד אצל ההומניסט הנודע גיאורג ספלאטין, שהיה מתומכיו הראשיים של מרטין לותר ושל תנועתו. מאוחר יותר היו יוהאן פרידריך ולותר ידידים אישיים, ולותר שכן דרך קבע בחצרו של יוהאן פרידריך, וזה השפיע עליו להקים באופן מעשי כח שיניע את גלגלי הנצרות הפרוטסטנטית. בתחילת דרכו כנסיך, ב-1529, ייסד יוהאן פרידריך את ברית טורגאו, שנכרתה בארמונו בטורגאו, כדי לתמוך בלותר. אך לברית זו לא היו "שיניים", מאחר שהיא לא כללה כח שיגן עליה. לאחר אספת הממלכה בשפיירא (1529) ובאאוגסבורג (1530), בהן ניסה הקיסר קרל לייצב את סכסוכי הדת בגרמניה, ללא הצלחה, בשלו עוד כמה נסיכים פרוטסטנטים להכרה שאין ברירה אלא להקים כח צבאי, שיגן על הלותרנים. יוהאן פרידריך, יחד עם הרוזן פיליפ הראשון, רוזן הסן, כרתו את ברית שמלקלדן, שנקראה על שם העיר בה נחתמה (בתורינגיה), תוך שיתוף צבא הברית השוואבית, והבטחה כי כוח של 10,000 חיילים יעמוד להגנת כל מקום אשר יאוים על ידי הקיסר בשל נטייתו ללותר. מאוחר יותר, (1546–1547) הסתבכה הברית במלחמה עם הקיסר (ראה: המלחמה השמלקלדית) ובתבוסתה בקרב מילברג נשבה הנסיך יוהאן פרידריך. הוא נשפט למוות, אך כותבי העתים מספרים שהוא התנהג כאציל אמיתי, ללא חת, והצליח להרשים אפילו את אויבו הגדול, קרל. קרל איים שיהרוג גם את אשתו ובנו, ויוהאן החליט לוותר על מעמד הנסיך הבוחר לטובת אחיינו שעמד לצד הקיסר, מוריץ, דוכס סקסוניה. מייד לאחר מכן שוחרר (1552), אך זמן קצר לאחר מכן חלה ומת. בתחילה, לא היה ליוהאן פרידריך דבר נגד היהודים, אם כי גם לא ידוע שהתייחס אליהם באהדה. אך לאחר שהתחיל לותר להסית כנגד היהודים (1538) ואף פרסם נגדם כתב שטנה (1543), הוסת אף יוהאן פרידריך. הוא הסכים אמנם לשמוע את דברי הסנגוריה של רבי יוסף בן גרשון מרוסהיים על היהודים, בוויכוח פומבי שנערך בפרנקפורט דמיין בשנת 1539, בהשפעת ידידו יואכים השני מברנדנבורג. דבריו של יוסף בן גרשון היו משכנעים, ושני הנסיכים הבטיחו לו שלא יגרשו את היהודים ואף יגנו עליהם. אך יוהאן לא עמד בדיבורו, וגירש את היהודים מסקסוניה, לשם חזרו רק לאחר כ-150 שנה, בזמן אוגוסט השני. ב-9 בפברואר 1527 התחתן יוהאן פרידריך עם זיבילה מקלווה, בתם של יוהאן השלישי, דוכס קלווה ומריה מיוליך-ברג, ממנה נולדו לו 4 ילדים: יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה (1529–1595) יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר (1530–1573) יוהאן ארנסט (1535) יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה (1538–1565) מדיה וקבצים בנושא יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה בוויקישיתוף יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בייליס

האם התכוונתם ל... בייליס אייריש קרים (Baileys) - ליקר אייריש קרים אישים ששמם בייליס: משפט בייליס – משפטו של מנחם מנדל בייליס ברוסיה אליהו בילס (בייליס) - מחנך עברי ומורה לציור בליטא ובישראל יהודה בייליס – יהודי שעבר את השואה כנער בגטו קובנה ופרסם את קורותיו בספר האוטוביוגרפי "יודקה" (2003) בליס
ארמון קנזינגטון

ארמון קנזינגטון (באנגלית: Kensington Palace) הוא ארמון בגני קנזינגטון בלונדון שבאנגליה. הארמון נמצא ב"רובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי" - אחד מרובעי לונדון. המבנה המקורי הוקם בראשית המאה ה-17 עבור הרוזן מנוטינגהאם. באותה עת היה קנזינגטון כפר קטן, והרוזן הקים את ביתו הכפרי באתר וקרא לו "בית נוטינגהאם" (Nottingham House). בשנת 1689 קנה המלך ויליאם השלישי את הארמון מנכדו של הרוזן, מאחר שהמלך רצה בית קיץ המרוחק מהעיר המזוהמת בשל האסתמה ממנה סבל. קנזינגטון היה כפר קטן בפאתי לונדון, שהגישה אליו הייתה קלה יותר מאשר הגישה אל ארמון המפטון קורט (אליו הגיעו בהפלגה על התמזה). דרך פרטית נסללה עבור המלך מאזור וסטמינסטר לקנזינגטון (כיום הרוטן רו), ומבנה הארמון הוגדל על ידי האדריכל סר כריסטופר רן. רן בנה בארמון שני ביתנים לאור המבנה המרכזי, והוסיף לו את חדרי המגורים עבור המלך, אולם מועצה וקפלה מלכותית, וכן גרם מדרגות ייצוגי מרכזי. כמו כן רן בנה אגף דרומי ואגף צפוני לארמון על מנת לבנות חצר כניסה מרכזית אליה יכנסו דרך כניסה רשמית. הארמון המשיך להיקרא "בית קנזינגטון" (Kensington House) ולא נקרא "ארמון". גני הארמון סיפקו ירקות ופירות לארמון סנט ג'יימס שהיה באותה עת מקום מגוריה הרשמי של משפחת המלוכה. במשך מרביתה של המאה ה-18 היה ארמון קנזינגטון מקום המגורים החביב על מלכי בריטניה, אף שמקום מושבם הרשמי נותר ארמון סנט ג'יימס. מרי השנייה נפטרה בארמון קנזינגטון בשנת 1694, ובשנת 1702 המלך ויליאם נפל מסוסו בהמפטון קורט והובא לארמון קנזינגטון בו נפטר זמן קצר לאחר מכן בשל פציעתו. לאחר מותם של ויליאם ומרי, עברה להתגורר בארמון המלכה אן. בשנת 1704 בנה סר ג'ון ואנברוג את ה"אורנז'רי" (חממת התפוזים) עבורה בסגנון בארוק, וגני הארמון בשטח של 121,000 מ"ר נשתלו על פי תכנונו של הנרי וייס. המלך ג'ורג' הראשון הורה על שיפוץ חדרי המגורים המלכותיים בשנת 1718, וויליאם קנט עיטר את חדר המדרגות והתקרות בשנים 1718–1722. בשנת 1722 עיצב קנט את "חדר הכיפה" - החדר הממלכתי הרשמי של הארמון, ובו הוטבלה המלכה ויקטוריה בשנת 1819 (ויקטוריה נולדה בארמון). האחרון ממלכי בריטניה שהתגורר בארמון היה המלך ג'ורג' השני. בתקופתו עוצבו מחדש הגנים על ידי צ'ארלס ברידג'מן אשר הפך את הגנים הרשמיים לגני קנזינגטון של ימינו - בסגנון אנגלי כפרי, וכן בנה את הסרפנטין, ואת האגם העגול שבגנים. לאחר מותו של ג'ורג' השני, המשיכו בני משפחת המלוכה להתגורר בארמון, אך לא המונרך. בין היתר נולדה בארמון מרי מטק בשנת 1867. בשנת 1981 אוחדו דירות 8 ו-9 בארמון על מנת ליצור דירה חדשה לצ'ארלס, נסיך ויילס ולרעייתו דיאנה שאך נישאו. הארמון נותר מקום מגוריה הרשמיים של דיאנה, אף לאחר גירושי בני הזוג, ועד יום מותה. החל משנת 2011 התגוררו בארמון הדוכס והדוכסית מקיימברידג' הנסיך ויליאם וקייט מידלטון, וילדיהם, ג'ורג', שארלוט ולואי. בספטמבר 2022, לאחר מותה של אליזבת השנייה והכתרת צ'ארלס השלישי למלך עברו הזוג עם ילדיהם לקוטג' בווינזדור. גם הנסיך אדוארד, דוכס קנט מתגורר בארמון. החדרים הממלכתיים בארמון מנוהלים על ידי רשות הארמון המלכותיים ופתוחים לציבור. גני קנזינגטון מדיה וקבצים בנושא ארמון קנזינגטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון קנזינגטון ארמון קנזינגטון, ברשת החברתית פייסבוק ארמון קנזינגטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארמון קנזינגטון, ברשת החברתית אינסטגרם ארמון קנזינגטון, סרטונים בערוץ היוטיוב ארמון קנזינגטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איי.פי, רויטרס והארץ, התרגשות בממלכה הבריטית: קייט מידלטון ילדה בן, באתר הארץ, 23 באפריל 2018