laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ערפדון צהוב-אוזן

ערפדון צהוב-אוזן (שם מדעי: Vampyressa), הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל 5 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם לראשונה בשנת 1900 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, שסבר שמדובר במוצץ-דם ננסי, אולם בהמשך התברר שהוא אינו ניזון מדם ואינו שייך לתת-משפחת הערפדים. במקור, הסוג כלל 8 מינים; בשנת 2014, שלושה מינים בסוג הועברו לסוג נפרד הקרוי ערפדון קטן על בסיס הבדלים מולקולריים מורפולוגיים בגולגולת, בשיניים וסימונים. הסיווג החדש הוכר על ידי IUCN, אך בטקסונומיות ישנות השניים עדיין מוכרים כסוג אחד. לערפדון צהוב האוזן מבנה גוף גוצי, ראש רחב ולוע קצר. האוזניים גדולות יחסית עם אפרכסות רחבות וצפירים קצרים. העיטור האפי מורכב מזיז משולש וקצר שמוקף בקמטים, ובדיסקית רחבה סביב הנחיריים. על השפתיים שורת יבלות. אורך הראש והגוף של המינים בסוג 43–65 מ״מ, אורך הזרוע 29–38 מ״מ והמשקל עד 9–16 גרם. הסוג נטול זנב, וקרום התעופה האחורי קצר ודק. הערפדון צהוב האוזן כבד יותר מהערפדון הקטן, אך גופו קצר יותר. הפרווה של הערפדון צהוב האוזן קצרה, צפופה וזיפית. צבעה הכללי נע בין צהבהב קרמי לזהוב, חום בהיר, אפור, חום אפרורי או ערמון. הכנפיים סגלגלות או שחרחרות, והאוזניים והעיטור האפי צהובים בדרך כלל. הפנים ורודות או שחרחרות, והן מסומנות בשני זוגות פסים לבנים מעל ומתחת לעיניים. לסוג זה אין פס גבי. המינים בסוג חיים באמריקה הדרומית ובית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם, סוואנות טרופיות וביצות. חלקם מעדיפים יערות שפלה וחלקם דווקא יערות הרריים על הרי האנדים . המינים כמעט ולא נחקרו בטבע, והמידע אודות האקולוגיה שלהם מצומצם. הערפדונים צהובי האוזן חיים בקבוצות קטנות של 2–7 פרטים במערות ונקיקים, וחלקם עשויים לבנות אוהלים מחיתוך חלקי של ענפים גדולים בדומה לזיזף בנאי. הארגון החברתי שלהם מורכב מהרמון המכיל זכר, מספר נקבות וצאצאיהן. עונת הרבייה משתנה מאזור לאזור, והם יכולים להתרבות פעמיים בשנה. התזונה מורכבת בעיקר מפירות. ההיריון נמשך מספר חודשים ולאחר מכן הזיזפית ממליטה צאצא יחיד - לרוב בסמיכות לעונת הגשמים. בסוג זה 5 מינים: ערפדון צהוב-אוזן דרומי (Vampyressa pusilla) ערפדון צהוב-אוזן צפוני (Vampyressa thyone) ערפדון צהוב-אוזן אליזבת (Vampyressa elisabethae) ערפדון צהוב-אוזן סינץ׳ (Vampyressa sinchi) ערפדון צהוב-אוזן מליסה (Vampyressa melissa) מדיה וקבצים בנושא ערפדון צהוב-אוזן בוויקישיתוף ערפדון צהוב-אוזן, באתר ITIS (באנגלית) ערפדון צהוב-אוזן, באתר NCBI (באנגלית) ערפדון צהוב-אוזן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערפדון צהוב-אוזן, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף קצר-זנב

זיזף קצר-זנב (שם מדעי: Carollia), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 9 מינים החיים באמריקה הדרומית והמרכזית. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי וקרוב מבחינה גנטית לסוג זיזף פירות קטן. השם המדעי של הסוג הוא על שם הזואולוג הצרפתי שארל לוסיאן בונפרטה. הזיזפים קצרי הזנב הם עטלפים קטנים למדי: אורך ראשם וגופם 43–65 מ״מ ומשקלם 9–20 גרם. זנבם הזעיר כמעט שאינו נראה. למינים בסוג אוזניים משולשות בגודל בינוני, עיטור עלה אפי משולש דמוי זיז שזקור קדימה. השיניים מפותחות, והניבים ארוכים וחדים. הפרווה של הזיזפים צפופה ורכה. צבעה משתנה בהתאם למין, ונעה בין חום אפרורי לחום אוכרה, חלודה, לבנבן או שחור פחם. הכנפיים שחורות והפנים מפוחמות. הזיזפים קצרי הזנב מצויים בעיקר באמריקה הדרומית והמרכזית. טווח התפוצה שלהם משתרע ממקסיקו עד לפרגוואי וארגנטינה. המינים נעדרים מהאיים הקריביים להוציא את טרינידד וטובגו. מי בית הגידול שלהם מורכב בעיקר מיערות גשם טרופיים, אך הם נראים לעיתים קרובות גם בסוואנות טרופיות וביערות משניים. הזיזפים פעילים בשעות הלילה, ומבלים את שעות היום בשינה בנקיקי סלעים, מערות, גזעי עצים חלולים ומבנים ישנים. הלינה היא בקבוצות של 10–100 פרטים. המבנה החברתי שלהם מורכב מהרמון של זכר ו-8 נקבות ומקבוצות זכרים רווקים. הזכר שומר בקנאות על הנקבות בהרמון, ומנסה להגדיל אותו כל הזמן. הזכר בהרמון משגיח לעיתים קרובות על הצאצאים בזמן שהאימהות יוצאות לתור אחר מזון. המינים בסוג ניזונים בעיקר מזרעים ופירות (בפרט גויאבות, תאנים ובננות), ותופסים תפקיד חשוב בהפצת זרעים של צמחים רבים. הם ניזונים מדי פעם גם מחרקים. הזיזפית יכולה להתרבות פעמיים בשנה. ההיריון נמשך 105–125 ימים ולאחריהם נולד צאצא יחיד בדרך כלל. הזיזפים קצרי הזנב מגיעים לבגרות בגיל שנה עד שנתיים. תוחלת החיים שלהם עד 10 שנים בטבע ועד 12 שנים בשבי. בסוג זה 9 מינים: זיזף קצר-זנב אפור (Carollia subrufa) זיזף קצר-זנב משי (Carollia brevicauda) זיזף קצר-זנב ערמוני (Carollia castanea) זיזף קצר-זנב סוול (Carollia sowelli) זיזף קצר-זנב מאנו (Carollia manu) זיזף קצר-זנב בנקיט (Carollia benkeithi) זיזף קצר-זנב קולומביאני (Carollia colombiana) זיזף קצר-זנב ממושקף (Carollia perspicillata) זיזף קצר-זנב מונו (Carollia monohernandezi) מדיה וקבצים בנושא זיזף קצר-זנב בוויקישיתוף זיזף קצר-זנב, באתר ITIS (באנגלית) זיזף קצר-זנב, באתר NCBI (באנגלית) זיזף קצר-זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף קצר-זנב, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף אוזנן זוטר

זיזף אוזנן זוטר (שם מדעי: Neonycteris pusilla) הוא סוג של עטלף קטנטן ונדיר במשפחת הזיזפיים, שאנדמי לאזור מצומצם בגבול ברזיל-קולומביה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1949 על ידי הביולוג האמריקני קולין קמפבל סנבורן על בסיס שתי דגימות יחידות של זכרים שנאספו בשנת 1929 באזור האמזונס. באופן רשמי המין לא תועד בטבע מאז הלכידה המקורית, אולם ב-7 ביולי 2019 פורסמו באתר naturalist קומץ תמונות ששייכות לכאורה למין זה. זהות העטלף המצולם טרם הואמתה. לזיזף האוזנן גוף קטן, חוטם מוארך ורחב וגולגולת כדורית. אוזניו ארוכות, עגולות ורחבות עם צפירים קטנים, עיניו קטנות ושיניו מותאמות למזון מן החי. ביחס לראש, עיטור העלה האפי שלו גדול במיוחד וצורתו כשל חנית מעוצבת; חלקו התחתון מורכב מדיסקית רחבה המקיפה את הנחיריים. זנבו ארוך ומכוסה כולו בכנף הזנב הרחבה. אורך הזרוע של הזיזף האוזנן כ-33 מ"מ ואורך השוקיים 13 מ"מ; מידות הגוף האחרות אינן ידועות, אך ככל הנראה ממדיו כשל הזיזף הננסי. הפרווה שלו צפופה וארוכה. צבעה הכללי חום כהה כאשר בסיס השיער בהיר יותר. כנפיו שחורות, ורגליו וזרועותיו ורודים. שני הזיזפים הזכרים שנאספו ב-1929, נמצאו בקצה המערבי של מדינת אמזונאס הברזילאית, בקרבת הגבול עם קולומביה (מחוז ואופס). בשל כך, ארגוני השימור מעריכים שטווח התפוצה שלו עשוי להתפשט מערבה לתוך קולומביה השכנה שידועה במיני עטלפים הרבים שבה. בית הגידול של המין מורכב מיער גשם טרופי לח בקרבת נהרות וביצות. אין שום מידע על האקולוגיה של המין, לבד מהעובדה שהוא ניזון מחרקים. מכיוון שהמין לא תועד בטבע מאז 1929, לא ידוע מה מצבו הנוכחי והרשימה האדומה של IUCN מסווגת אותו כמין חסר נתונים (DD). אין מידע אודות איומים אפשריים המרחפים עליו ולכן ארגון השימור IUCN לא יכול להציע פעולות שימור ספציפיות עבורו. ההנחה הרווחת היא, שהמין סובל מאובדן בית גידול, ודרושה הגנה על האזורים המיוערים בטווח התפוצה הידוע של המין כדי למנוע ירידה דרסטית במספריו. זיזף אוזנן זוטר, באתר ITIS (באנגלית) זיזף אוזנן זוטר, באתר GBIF (באנגלית) זיזף אוזנן זוטר באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיזף אנדרווד

זיזף אנדרווד (שם מדעי: Hylonycteris underwoodi) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שמצוי באמריקה הצפונית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1903 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ולו שני תת-מינים. משמעות שמו המדעי היא "עטלף היער של אנדרווד", על שמו של האספן הבריטי ססיל אנדרווד שאסף דגימות של יונקים ועופות במרכז אמריקה עבור המוזיאון להיסטוריה של הטבע. מבחינה מורפולוגית, הוא קרוב לסוגים: זיזף ארך-לשון, זיזף ארך-לשון קטן וזיזף הצוף. לזיזף אנדרווד ראש צר וחרוטי, גוף גוצי ואוזניים קטנטנות. החרטום מוארך ומחודד והלסת התחתונה ארוכה מן העליונה. עיטור העלה האפי שלו דל למדי ומסתכם בזיז קצר וזקוף. הלשון ארוכה במיוחד, עטויה גבשושיות ומותאמת לאיסוף צוף בעוד שהשיניים זעירות, דקות ומנוונות. השפתיים מכוסות ביבלות ומחורצות במרכז. בסיסי הזרוע מכוסים בשיער צפוף. הזנב קצר ומכוסה בכנף-הזנב. זיזף אנדרווד הוא עטלף קטן יחסית: אורך ראשו וגופו 48–60 מ״מ, אורך זרועותיו 31–34 מ״מ, אורך זנבו 3–10 מ״מ ומשקלו 6–9 גרם. מסת הגוף הקטנה מקלה עליו לבצע תמרונים חדים במהלך התעופה. הפרווה של זיזף אנדרווד קצרה, צפופה וזיפית. צבעה הכללי נע בין חום אפרורי כהה לשחור-שוקולד או שחור מפויח. בגחון לעומת זאת, היא עשויה להיות חיוורת לעיתים קרובות עם צבע חום-אפרפר או אוכרה. הפנים, העיטור האפי, האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע סגלגל, והכנפיים שחורות מבריקות. לעיתים קרובות, אין הבדל בין גוני הפרווה הכהים לחלקי הגוף החשופים. הלשון הורודה-סגלגלה ופנים האוזניים הם המקומות הבהירים היחידים. זיזף אנדרווד אנדמי לאמריקה המרכזית; הוא נפוץ בדרום ומערב מקסיקו (בעיקר בחליסקו ואואחקאה), בליז, ניקרגואה, הונדורס, גואטמלה, קוסטה ריקה ופנמה. הוא נעדר מחצי האי יוקטן. בית הגידול של המין מורכב מיער גשם טרופי בשפלות נמוכות עד יערות הרריים גבוהים ברום 2,640 מטר מעל פני הים. זיזף אנדרווד מגלה העדפה לאזורים עם צמחייה צפופה שיוצרים חופה סגורה. זיזף אנדרווד פעיל לאחר רדת החשיכה. הוא ניזון בעיקר מצוף ואבקנים, אך גם מחרקים ופירות. הרגלי התזונה שלו הופכים אותו למאביק בולט של פרחים במרכז אמריקה, בעיקר של מינים ממשפחות הדקליים, צבריים, קטניות, ברומליים ואברשאים. ההתעסקות של הזיזף בתחיבת ראשו לתפרחות, מותירה עליו לעיתים קרובות כתמי אבקה צהובים-ירוקים. את שעות היום, הזיזף מבלה בשינה במערות, מנהרות, עצים חלולים וגשרים בקבוצות קטנות של 2–8 פרטים. הרבייה מתרחשת בסמוך לעונת הגשמים, והזיזפית ממליטה צאצא יחיד. מעבר לכך, אין מידע נוסף על האקולוגיה של המין. זיזף אנדרווד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), נוכח תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו היציבה והעדר איומים משמעותיים שיגרמו לו להעפיל לקטגוריה מאוימת יותר. הזיזף נמצא באזורים מוגנים רבים, ביניהם פארקים לאומיים ושמורות יער. מדיה וקבצים בנושא זיזף אנדרווד בוויקישיתוף זיזף אנדרווד, באתר ITIS (באנגלית) זיזף אנדרווד, באתר NCBI (באנגלית) זיזף אנדרווד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיזף אנדרווד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף אנדרווד, באתר GBIF (באנגלית) זיזף אנדרווד באתר הרשימה האדומה של IUCN
מכון אנטוני טאפייס

מכון אנטוני טאפייס (בקטלאנית: Fundació Antoni Tàpies) הוא מרכז תרבות ומוזיאון הממוקם ברובע אישמפלה של העיר ברצלונה בקטלוניה שבספרד. המוזיאון מוקדש לעבודותיו של הצייר אנטוני טאפייס. המכון הוקם בשנת 1984 על ידי האמן טאפייס במטרה לעודד לימוד של אומנות מודרנית ואומנות בת זמננו. הוא מציג תערוכות, ועורך כנסים והרצאות בנושא אומנות מודרנית, וכן מציג את יצירותיו של טאפייס. המוזיאון, שנפתח במסגרת המכון בשנת 1990, מציג את האוסף המקיף ביותר של יצירותיו של טאפייס, מרביתן נתרמו למוזיאון על ידי טאפייס עצמו. המוזיאון נמצא בבניין ההוצאה לאור "מונטאנר אי סימון" (Montaner i Simon) שתוכנן על ידי האדריכל ליואיס דומנק אי מונטנר והוקם בין השנים 1880–1885 בראשית סגנון המודרניסטה. המבנה, שהיה הראשון ממבני האישמפלה המשלב לבנים וברזל, ובנוי בסגנון מבני תעשייה, שוקם על ידי האדריכלים רוסר אמאדו (Roser Amadó) ולואיס דומנק גירבו (Lluís Domènech Girbau). על גג המבנה מוצגת יצירתו של טאפייס "ענן וכיסא" (Núvol i cadira), המוארת בשעות הלילה. מדיה וקבצים בנושא מכון אנטוני טאפייס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכון אנטוני טאפייס (בקטלאנית) תמונות של המבנה. מכון אנטוני טאפייס, ברשת החברתית פייסבוק מכון אנטוני טאפייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מכון אנטוני טאפייס, ביישום טלגרם מכון אנטוני טאפייס, ברשת החברתית אינסטגרם מכון אנטוני טאפייס, סרטונים בערוץ היוטיוב
זיזף ארך-לשון קטן

זיזף ארך-לשון קטן (שם מדעי: Lichonycteris) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל 2 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם לראשונה בשנת 1895 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, והיה מוכר במשך שנים רבות כטקסון מונוטיפי; בשנת 2008 הסוג פוצל לשני מינים בתום מחקר גנטי ומורפולוגי שהוכר על ידי IUCN, אך בטקסונומיות מסוימות הוא עדיין מופיע כטקסון מונוטיפי. לזיזף ארך הלשון גוף קומפקטי וגולגולת חרוטית וצרה. החרטום מוארך ומחודד, והשפה התחתונה ארוכה מן העליונה ומכוסה ביבלות. האוזניים קצרות ועגולות עם אפרכסות רחבות וצפירים כמעט בלתי נראים והעיניים חרוזיות ושחורות. העיטור האפי בצורת זיז משולש וקטן. הלשון של הזיזף ארוכה במיוחד ומכוסה בגבשושיות, ומותאמת לליקוק צוף מתפרחות. הזנב זעיר ומכוסה בקרום תעופה אחורי גדול. הסוג ידוע בכך שהחותכות התחתונות שלו נעדרות ובמרפקיו השעירים. אורך הראש והגוף של המינים בסוג 46–55 מ״מ, אורך הזרוע 31–35 מ״מ ואורך הזנב 6–10 מ״מ; המשקל 6–10 גרם. בכך, הם קטנים יותר מבני הסוג זיזף ארך-לשון. הפרווה של הזיזף ארך הלשון צפופה, שעירה וצמרירית. צבעה הכללי משתנה בהתאם למין, ונע בין חום שוקולד כהה לחום אפרורי, חום קפה עמוק, או חום קקאו בהיר. הפרווה שזורה לעיתים קרובות בשערות שחורות וזהובות ולאורך הגב יש פס כהה. הפנים, הזרועות ובסיס האוזניים בצבע בורדו או ורוד ואילו קצות האוזניים והכנפיים בצבע שחור-סגלגל. הסוג מצוי ביבשת אמריקה: מין אחד נפוץ בעיקר באמריקה המרכזית והמין השני באמריקה הדרומית; קולומביה ואקוודור הן המדינות היחידות שבהן מצויים שני המינים. בית הגידול של הסוג מורכב מיערות גשם ירוקי-עד לחים, יערות עננים, סוואנות טרופיות, בתה חופית, אזורים מוצפים ומטעי בננה וגומי, לרוב בשפלות עד רום 800 מטר מעל פני הים או ברכסים הרריים נמוכים. הרי האנדים משמשים כמחסום גאוגרפי המפריד בין תפוצת המינים. הזיזף פעיל בשעות הלילה וישן ביום בחללי עצים ונקיקים. הוא ניזון בעיקר מצוף ואבקנים של פרחים ממשפחות הסרפדיים, ברומליים, בומבקיים, דקליים, סולניים, קטניות ומוזיים, ומשתמש בלשונו הארוכה כדי לחלץ את הצוף מהתפרחת; מדי פעם הזיזף מגוון את תזונתו גם בחרקים. הרבייה מתרחשת בעיקר בעונה היבשה, וההמלטות נופלות בסמיכות לעונה הגשומה. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד. שני המינים בסוג נלכדים לעיתים נדירות בטבע, אך הרשימה האדומה של IUCN סבורה שהדבר נובע מאי הכרה מספקת של הדרישות האקולוגיות שלהם ולכן מגדירה את שניהם לעת עתה במצב השימור ללא חשש. בסוג זה 2 מינים: זיזף ארך-לשון אפלולי (Lichonycteris obscura) - מקסיקו, הונדורס, פנמה, גואטמלה, ניקרגואה, קוסטה ריקה, בליז, אקוודור וקולומביה. זיזף ארך-לשון בהיר (Lichonycteris degener ) - ברזיל, בוליביה, פרו, ונצואלה, סורינאם, גיאנה, גיאנה הצרפתית, אקוודור וקולומביה. מדיה וקבצים בנושא זיזף ארך-לשון קטן בוויקישיתוף זיזף ארך-לשון קטן, באתר ITIS (באנגלית) זיזף ארך-לשון קטן, באתר NCBI (באנגלית) זיזף ארך-לשון קטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף ארך-לשון קטן, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף גדול-עין

זיזף גדול-עין (שם מדעי: Chiroderma), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 8 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1860 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ומשמעות שמו המדעי היא "יד עור" בהתייחס לקרום התעופה האחורי הגדול והעבה. הזיזף גדול העין מתאפיין בראש קצר, רחב ומסיבי, באוזניים עגולות וקצרות עם צפירים קטנטנים ובעיניים גדולות יחסית שהעניקו לסוג את שמו. עיטור העלה האפי שלו דמוי זיז קצר ורחב ומוקף בקמטים עבים בצדדים וסביב הנחיריים. החרטום קצר ורחב עם לוע גדול ומעוגל. עצם האף נעדרת אצל הסוג ומוחלפת בחריצים עמוקים. על השפתיים ומעליהם בליטות ויבלות קטנות. אורך הראש והגוף של הזיזפים גדולי העין 55–87 מ"מ, אורך הזרועות: 37–58 מ״מ ומשקלם 14–45 גרם. הזנב נעדר אצל הסוג וקרום התעופה האחורי גדול, שעיר ורחב. הפרווה של הזיזף גדול-עין צפופה וגסה. צבעה נע בין חום אפרפר לחום צהבהב, חום זית, בז', כתמתם חיוור, אוכרה או חום אפרורי. על הפנים יש שני זוגות פסים לבנים עבים: זוג מעל העיניים וזוג לאורך הלחיים. לחלק מהמינים יש פס גבי לבן שעשוי להיות דהוי לעיתים קרובות. האוזניים, הצפירים והעיטור האפי בצבע צהוב, ורוד או חום כהה עוד שהכנפיים שחורות דהויות. הזיזפים גדולי העין מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית ובאיי האנטילים הקטנים; בית הגידול מורכב מאזורים לחים דוגמת יערות גשם, לרוב בסמיכות למקורות מים כמו ביצות, נחלים ונהרות; עם זאת, הם מאכלסים גם בתי גידול יבשים יותר דוגמת היער האטלנטי, סוואנות סראדו, אזור הצ'אקו והקטינגה. המינים ניזונים בעיקר מפירות. עונת הרבייה משתנה מאזור לאזור. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד לאחר 4-3.5 חודשים. בסוג זה 8 מינים: זיזף גדול-עין ברזילאי (Chiroderma doriae) זיזף גדול-עין גוואדלופ (Chiroderma improvisum) זיזף גדול-עין סאלווין (Chiroderma salvini) זיזף גדול-עין מקסיקני (Chiroderma scopaeum) זיזף גדול-עין קטן (Chiroderma trinitatum) זיזף גדול-עין גורגאס (Chiroderma gorgasi) זיזף גדול-עין שעיר (Chiroderma villosum) זיזף גדול-עין ויזוטו (Chiroderma vizotto) מדיה וקבצים בנושא זיזף גדול-עין בוויקישיתוף זיזף גדול-עין, באתר ITIS (באנגלית) זיזף גדול-עין, באתר NCBI (באנגלית) זיזף גדול-עין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיזף גדול-עין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף גדול-עין, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף ויירה

זיזף ויירה (שם מדעי: Xeronycteris vieirai) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שאנדמי למזרח ברזיל ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא התגלה בשנת 2005 ותואר מדעית על ידי צמד חוקרים ברזילאים על בסיס דגימה שנמצאה במוזיאון לזואולוגיה בסאו פאולו. החלק הראשון של שמו המדעי משמעותו "עטלף יבש" בהתייחסות לבית הגידול היוצא דופן שלו; החלק השני הוא על שמו של הביולוג הברזילאי קרלוס ויירה. זיזף ויירה דומה מאוד מבחינה חיצונית לזיזף החוטמני. לזיזף ויירה גוף קטן, ראש צר וחרוטי עם חרטום מוארך במיוחד. אוזניו קצרות ומשולשות עם צפירים קטנים. העיטור האפי שלו בצורת ראש חץ שנטוי קדימה, ללא דיסקית סביב הנחיריים. השפה התחתונה ארוכה מן העליונה ועליה שתי כריות בשרניות ישרות. הלשון ארוכה במיוחד ומכוסה בגבשושיות. הזנב קצר ומכוסה בכנף הזנב הגדול. אורך זרועותיו של זיזף ויירה 35–38 מ״מ, אורך זנבו 6–8 מ״מ ואורך אוזניו 10–12 מ"מ; מידות הגוף האחרות אינן ידועות. הפרווה של זיזף ויירה צפופה וגסה. צבעה הכללי בז', חום קרם, חום אפרורי או חום בהיר, והיא שזורה בשיער אפור וצהוב. הגחון בהיר משאר הגוף והפנים והגב עשויים להיות כהים יותר. הכנפיים שחורות, העיטור האפי וקצות האוזניים שחרחרים, והשפתיים, פנים האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע בורדו. זיזף ויירה אנדמי למזרח ברזיל, וטווח התפוצה המשוער שלו נופל בתחומי המדינות הברזילאיות: באהיה, סרז'יפה, פרנמבוקו, פאראיבה וכנראה גם בקצה הצפוני של מינאס ז'ראיס. בית הגידול של המין מורכב מסוואנת-שיחים קוצנית צחיחה למחצה ומיוערת בדלילות באזור הקטינגה (חלק מהסרטאו), לצד יערות יבשים על מחשופי אבן גיר. הפלורה בבית הגידול שלו נשלטת בעיקר על ידי צמחים ממשפחות הברומליים וצבריים. בהתחשב באנטומיה שלו, זיזף ויירה ניזון בעיקר מצוף, אבקנים ואולי גם מחרקים; הקקטוסים תופסים חלק נכבד מהתזונה שלו. הוא פעיל בלילה, ומבלה את שעות היום במערות בקבוצות של כ-20 פרטים לצד מיני עטלפים אחרים (זיזף פירות, זיזף טונאטיאו, זיזף ארך-לשון, אשמן כלבי ועטלף חסר-אגודל). זיזף ויירה מתרבה לאורך השנה, עם שיאים בעונה היבשה בין יוני לדצמבר. הזיזפית ממליטה צאצא אחד בכל פעם. מעבר, לכך אין מידע נוסף אודות האקולוגיה של המין. זיזף ויירה מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין חסר נתונים (DD), בשל היותו מין חדש יחסית שטרם נחקר היטב, והעדפות בית הגידול שלו כמו גם טווח תפוצתו המדויק אינם ידועים עדיין. המין סובל מאובדן בית גידול נרחב לטובת החקלאות המקומית, כריית מינרלים והקמת טורבינות רוח וסביר להניח שאוכלוסייתו נמצאת בירידה. נדרשים מחקרים ביולוגיים נוספים בכדי להעריך את מצבו ולייצר תוכניות שימור עבורו. זיזף ויירה, באתר ITIS (באנגלית) זיזף ויירה, באתר NCBI (באנגלית) זיזף ויירה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף ויירה, באתר GBIF (באנגלית) זיזף ויירה באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיזף זהוב

זיזף זהוב או זיזף חקיין (שם מדעי: Mimon; מוכר גם כזיזף חנית) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 2 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי ומשמעות שמו המדעי היא ״חקיין״ בהתייחס לדמיון שלו לסוג זיזף. שני מינים נוספים שנכללו בעבר בסוג, הועברו לסוג חדש: זיזף שעיר-חוטם; בין שני הסוגים יש קרבה מורפולוגית וגנטית גבוהה, ובטקסונומיות רבות הם עדיין מופיעים כ-4 מינים בסוג אחד. הזיזף הזהוב מתאפיין בראש עגול וקצר עם גולגולת מסיבית, בגוף שמנמן ובזנב קצרצר. עיטור העלה האפי שלו ארוך במיוחד ודמוי חנית גדולה, והוא נוטה לעיתים קרובות קדימה. מלבד החנית, העיטור כולל גם גידול בשרני דמוי פרסה או דיסקית סביב הנחיריים. אוזניו של הזיזף ענקיות ורחבות עם צפירים קצרים ועבים. כפי שמצופה מסוג הניזון מטרף, מערכת השיניים של הזיזף הזהוב מפותחת במיוחד, עם ניבים גדולים וטוחנות חדות למדי. השפתיים שסועות, ובמרכזן מספר יבלות גדולות. אורך הראש והגוף של הזיזף הזהוב כ–75 מ״מ, אורך זנבו כ–30 מ״מ ואורך זרועותיו עד 57 מ״מ. משקלו מגיע ל-22 גרם. הפרווה של הזיזף הזהוב שעירה, צפופה וצמרירית ובניגוד למינים רבים הוא שעיר גם בפנים. צבע הפרווה נע בין זהוב לאוכרה, חום אדמוני, חום ערמוני או חום קפה עמוק. הכנפיים והאוזניים שחורים, בעוד שהצפירים, הלוע והחנית על האף בצבע ארגמן, ורוד מלוכלך או זהוב כהה. הזיזף שעיר האף נבדל מהזיזף הזהוב בממדיו הקטנים יותר, בפרוותו הכהה והרבגונית, ובחנית האף הקטנה, השעירה והמחוספסת שלו. הזיזפים הזהובים מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים, יערות ירוקי-עד, יערות נשירים וסוואנות טרופיות. הזיזף פעיל בשעות הלילה, וניזון בעיקר מחרגוליים וחיפושיות ובמידה פחותה גם מפירות, לטאות וציפורים קטנות כמזון משלים. הזיזף מבלה את שעות היום בשינה במערות גיר לחות בזוגות או בקבוצות של 15–20 פרטים. שני המינים בסוג בעלי תפוצה רחבה, ומצב שימורם מוגדר כיציב ללא איומים משמעותיים. בסוג זה 2 מינים: זיזף זהוב דרומי (Mimon bennettii) - אזור הסראדו בדרום ברזיל ואזור גויאנה. זיזף זהוב קוזומלי (Mimon cozumelae) - אמריקה המרכזית (דרום מקסיקו עד קולומביה) והאי קוזומל. נחשב בעבר כתת-מין של הקודם. מדיה וקבצים בנושא זיזף זהוב בוויקישיתוף זיזף זהוב, באתר ITIS (באנגלית) זיזף זהוב, באתר NCBI (באנגלית) זיזף זהוב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיזף זהוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף זהוב, באתר GBIF (באנגלית)
זיזף פירות

זיזף פירות או זיזף נאוטרופי (שם מדעי: Artibeus) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 10 מינים החיים באזור הנאוטרופי של יבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1821 על ידי הביולוג הימי ויליאם אלפורד ליץ' ומשמעות שמו המדעי היא "עטלף שצועד ישר". בעבר נכללו בסוג 11 מינים נוספים, אולם בשנת 2004 הם פוצלו ממנו לתוך סוג חדש שנקרא זיזף פירות דרמנורה (Dermanura) בעקבות מחקר פילוגנטי ומורפולוגי שהוכר גם על ידי הרשימה האדומה של IUCN; בטקסונומיות רבות, המינים הללו עדיין מופיעים בסוג המקורי. לזיזף הפירות ראש קצר, רחב ומעוגל, גוף שמנמן וכדורי, ואוזניים משולשות קצרות יחסית עם צפירים זעירים. עיטור העלה האפי של הסוג מורכב מזיז עבה, קצר ומחודד שמוקף בקמטים עבים, עם דיסקית רחבה בבסיס. על השפתיים יש שורה של בליטות ויבלות בגדלים שונים. אורך הראש והגוף של זיזפי הפירות: 10-4.3 ס״מ, אורך הזרועות: 34–78 מ״מ ומשקל גופם: 10–85 גרם. הזנב נעדר אצל הסוג וקרום התעופה האחורי צר ודק. הפרווה של זיזף הפירות קצרה וגסה. צבעה נע בין חום אפרורי לחום קפה, בז'-אפרפר, אפור-עשן או כסוף, חום שוקולד כהה או חום ביסטר ואפילו שחור פחם או שחור-סגלגל. לחלק מהמינים יש ארבעה פסים לבנים דהויים על הפנים, וחלק חדגוניים לחלוטין. האוזניים והעיטור האפי עשויים להיות שחרחרים, צהבהבים, ורודים או חומים. הכנפיים שחורות והזרועות והרגליים בצבע בורדו. זיזפי הפירות מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית לרבות את איי בהאמה והאיים הקריביים; הקצה הצפוני של התפוצה נמצא במרכז מקסיקו והקצה הדרומי בצפון ארגנטינה. בית הגידול שלהם מגוון למדי, וכולל יערות גשם טרופיים, יערות הררים, יערות נשירים ויבשים, סוואנות טרופיות, ביצות ואזורים חקלאיים. זיזפי הפירות פעילים בלילה וישני ביום במערות, בתים נטושים וגזעים חלולים; מינים אחדים עשויים לבנות מחסה מעלים גדולים של דקל ובננה בדומה לזיזף הבנאי. מרבית המינים בסוג חיים בקבוצות גדולות שכוללות זכרים אחדים ועד 14 נקבות. כפי שמרמז שמם, התזונה של הזיזפים מורכבת בעיקר מפירות אך הם אוכלים גם כמויות קטנות של חרקים ואבקנים. ההיריון נמשך 112–120 יום, ולעיתים במקרה של תרדמת חורף עשוי להסתיים לאחר 180 יום. הזיזפית ממליטה לרוב צאצא יחיד שנגמל לאחר חודשיים ומגיע לבגרות בגיל 8–12 חודשים. זיזפי הפירות חיים עד 10 שנים. בסוג זה 10 מינים: זיזף פירות ענק (Artibeus amplus) זיזף פירות גדול (Artibeus lituratus) זיזף פירות מצויץ (Artibeus fimbriatus) זיזף פירות חברותי (Artibeus fraterculus) זיזף פירות שעיר (Artibeus hirsutus) זיזף פירות הונדורי (Artibeus inopinatus) זיזף פירות ג'מייקני (Artibeus jamaicensis) זיזף פירות אפלולי (Artibeus obscurus) זיזף פירות שטוח-פנים (Artibeus planirostris) זיזף פירות חום (Artibeus concolor) מדיה וקבצים בנושא זיזף פירות בוויקישיתוף זיזף פירות, באתר ITIS (באנגלית) זיזף פירות, באתר NCBI (באנגלית) זיזף פירות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיזף פירות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיזף פירות, באתר GBIF (באנגלית)