laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ילדי המים (סרט)

ילדי המים (באנגלית: The Water Babies) הוא סרט הנפשה/לייב אקשן בריטי שיצא בשנת 1978, אשר מבוסס על ספר בעל אותו שם מאת צ'ארלס קינגסלי. את הסרט ביים ליונל ג'פריס. טום הוא ילד יתום בן 12 אשר חי ביורק במאה ה-19. הוא נלקח בידי גריימס, מנקה ארובות זעפן ומרושע, כאשר הוא קטן מדי להיכנס לתוך הארובות. יום אחד הם עוזבים את העיר והולכים אל בית קאנטרי ענקי בכפר. גריימס רכב על חמור - בעוד טום ועוזרו של גריימס, מסטרמן, הלכו לידו. בבית עצמו טום הלך לאיבוד במבוך הארובות והופיע בחדה של ילדה קטנה בשם אלי. בינתיים גריימס ומסטרמן גנבו כלי כסף. כאשר טום הופלל בגנבה מידי גריימס, ברח טום אל הנהר יחד עם כלבו טובי. שם הם קפצו למים העמוקים אל הנהר המהיר. אולם הילדה הקטנה ידעה שטום לא אשם וידעה שטום קפץ לנהר עם טובי. הסרט מתחלף לאנימציה כאשר טום מוצא את עצמו בים עם דגים מדברים. בדרך הוא פוגש חברים כמו: ג'וק הלובסטר, טרנס סוסון הים וקלוד דג החרב, ובעזרתם הוא יוצא למסע להציל את ילדי המים מפני הכרישים האכזריים. בעזרתם של הפינגוונים ודובי הקוטב, טום וחבריו מביסים את הכרישים, מצילים את ילדי המים וטום וטובי חוזרים הביתה בשלום. בבית הקאנטרי טום פוגש בשנית את אלי ובעזרתם של הדודים שלה, טום ואלי חשפו את גריימס ומסטרמן בתור הגנבים האמיתיים, וטום קיבל משפחה חדשה בביתה של אלי. בסוף הסרט טום לוקח את אלי אל הנהר, שם הם מדברים עם החברים של טום ממצולות הים. ג'יימס מייסון - מר גריימס / כריש (דיבוב) ברנרד קריבינס - מסטרמן / צלופח (דיבוב) בילי וייטלו - גברת טריפ / האישה בשחור / שומרת שער 'ילדי המים' ג'ואן גרינווד - גברת הארייט דייוויד טומלינסון - סר ג'ון / דוב קוטב (דיבוב) טומי פנדר - טום (דיבב גם את הדמות) סמנתה גייטס - אלי / אדריאנה ילדת המים (דיבוב) פול לוטי - סלאד / קלוד דג החרב (דיבוב) ג'ון פרטווי - סלמון / ג'וק הלובסטר / קראקן לאנס פרסיוול - טרנס סוסון הים דייוויד ג'ייסון - סיריל הניבתן "ילדי המים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ילדי המים", באתר AllMovie (באנגלית) "ילדי המים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ילדי המים", באתר אידיבי "ילדי המים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ולדיווסטוק (סרט)

ולדיווסטוק (ברוסית: «Владивосток») הוא סרט פשע רוסי משנת 2021 בהפקת מנכ"ל מוספילם, המפיק קארן שחנאזרוב. לאחר שביצע בטעות פשע, ויקטור מנסה להתחמק מאחריות ומנסה להימלט מרשויות החוק הפדרליות. הוא פוגש את ניקה ומתאהב בה. הצעירים מנסים לארגן את הנסיעה הבלתי חוקית של ויקטור לחו"ל, אך האירועים מקבלים תפנית בלתי צפויה. הסרט בוים על ידי אנטון בורמאטוב, במאי קליפים מוזיקליים שביים גם קליפ בשם "ולדיווסטוק 2000" עבור הלהקה "מומי טרול" שצולם גם הוא בבירת פרימוריה, העיר ולדיווסטוק. הסרט שאב השראה מהגל החדש הצרפתי. הסרט הוקרן בבכורה באוגוסט 2021 במסגרת פסטיבל הסרטים קינוטאבר. שנת 2020. לאחר שהרג אדם בטעות, יוצא החייל הצעיר ויקטור למנוסה. בולדיווסטוק הוא מחפש חבר ותיק שיכול להוציא אותו מהמדינה באופן לא חוקי. עם זאת, נראה כי העיר הזאת לא רוצה להרפות, הוא מסתבך עם שוטר מקומי, הגבולות היבשתיים נסגרים על רקע ההתמודדות עם מגפת הקורונה והוא פוגש את ניקה היפהפייה, אך גם הקטלנית. אנדריי גריזלוב - ויקטור אנסטסיה טאליזינה - ניקה איוואן שחנאזרוב ויטאלי קישצ'נקו קיריל פלטנייב סרגיי לגוסטאייב צילומי הסרט נערכו בולדיווסטוק שבפרימוריה, מזרח רוסיה. על פסקול הסרט עבד המלחין הרוסי הנודע יורי פוטיינקו שהלחין את המוזיקה לרבים מסרטיו של המפיק קארן שחנאזרוב וסרטי תאגיד הקולנוע מוספילם במאה ה-21. "ולדיווסטוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ולדיווסטוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרופיל, באתר kino-teatr.ru Объявлена программа фестиваля «Кинотавр». В нее вошли фильмы «Капитан Волконогов бежал» и «Общага» https://youtu.be/CCqPLSXP-0A
פיטר ברנשטיין

פיטר אנדרו ברנשטיין (נולד ב-3 בספטמבר 1967) הוא גיטריסט ג'אז יהודי אמריקאי, בנו של אלמר ברנשטיין. ברנשטיין נולד בניו יורק ב -3 בספטמבר 1967, והחל לנגן בפסנתר כשהיה בן שמונה, אך עבר לגיטרה כשהיה בן שלוש עשרה, ולמד לנגן על הכלי בעיקר מתוך שמיעה. הוא למד ג'אז באוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי אצל המורה והגיטריסט טד דנבר, ואצל הפסנתרן קני בארון. כשהיה תלמיד בניו סקול בניו יורק, הוא פגש את הגיטריסט ג'ים הול, שהציע לו עבודה בהופעה ב"פסטיבל הג'אז של "JVC בשנת 1990. לאחר מכן הופיע באלבומים עם נגני הסקסופון ג'סי דייוויס, לו דונלדסון, הפסנתרן לארי גולדינגס, הסקסופוניסט מייקל האשים, הפסנתרן ג'פרי קיזר ונגן האורגן מלווין ראיין. הוא הוציא את אלבומו הראשון כמוביל עם הפסנתרן בראד מלדאו. הוא עבד גם עם ג'ימי קוב, טום הראל, דיאנה קרול, לי קוניץ, אריק אלכסנדר, ג'ושוע רדמן, ד"ר לוני סמית' ועם וולט וייסקופף והגיטריסט הישראלי רותם סיון. בשנת 2008 הצטרף ברנשטיין להרכב הנגנים "The Blue Note 7" - שביעייה שהוקמה באותה שנה לכבוד יום השנה ה-70 שנה לחברת ההקלטות בלו נוט. ההרכב הקליט את האלבום Mosaic. ברנשטיין הוא הנגן הכמעט בלעדי המנגן בגיטרת "עץ קמור" מתוצרת זידלר. הגיטרה יוצרה בשנת 1981. Somethin's Burnin' (Criss Cross, 1994) Signs of Life (Criss Cross, 1995) Brain Dance (Criss Cross, 1996) April in New York (Jardis, 1998) Earth Tones (Criss Cross, 1998) We Remember Tal with Gene Bertoncini, Mundell Lowe, Jack Wilkins (J-Curve, 1999) Consenting Adults with M.T.B. (Criss Cross, 2000) Stranger in Paradise (Venus, 2003) Heart's Content (Criss Cross, 2003) Guitars Alone with Satoshi Inoue (What'sNew, 2003) You'll See with the Anniversary Quartet (Cellar Live, 2005) In Orbit with Planet Jazz (Sharp Nine, 2006) Monk (Xanada, 2008) מדיה וקבצים בנושא פיטר ברנשטיין בוויקישיתוף פיטר ברנשטיין, באתר AllMusic (באנגלית) פיטר ברנשטיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר ברנשטיין, באתר Discogs (באנגלית) פיטר ברנשטיין, באתר Songkick (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של פיטר ברנשטיין פיטר ברנשטיין, באתר האוניברסיטה לאומנויות של אמסטרדם All About Jazz, Peter Bernstein at All About Jazz, All About Jazz (באנגלית) Peter Bernstein | Biography & History, AllMusic (באנגלית) Peter Bernstein, Brad Mehldau (באנגלית אמריקאית) The Blue Note 7 Celebrates 70 Years of Blue Note Records With Album R, archive.is, ‏2012-07-17
השורדים (סדרת טלוויזיה)

השורדים (ברוסית: «Выжившие») היא סדרת טלוויזיה רוסית שביים אנדריי פרושקין והופקה על ידי Luk-Film ו-OKKO Studios עבור רשת Okko. פרק הבכורה שודר בקיץ 2021. בסדרה כיכבו ארתור סמוליאנינוב, אלכסיי פילימונוב, אנה סליו, סרגיי בונדארצ'וק, ולנטינה לוקשצ'וק וגלב פוסקפאליס. הסדרה מתרחשת בעיר רוסית קטנה, שם מופיע וירוס קטלני. רוב התושבים מתים ורק אנשים בודדים נותרו בחיים, הנגועים במחלת שינה: אנשים אינם יכולים להתעורר בעצמם ולאחר שעתיים של שינה הם נופלים לתרדמת. הסרט שאב השראה מרומן מאת איליה קולוסוב בשם "השורדים רוצים לישון". עיר תעשייה רוסית בינונית, בה לא קורה דבר מעניין, מוצאת את עצמה לפתע בימי הביניים החדשים ללא חשמל, מים ותקווה לעתיד תקין. ראשית, מגפה לא ידועה חיסלה את רוב אוכלוסיית העיר ואז הניצולים המעטים נפגעים ממחלת שינה: אם מישהו יחליט לישון יותר משעתיים, אז האדם הזה כבר לא יתעורר. מי שנרדם נופל למצב הדומה לתרדמת. השלטון במקום הנורא הזה נתפס במהירות על ידי קבוצות פשע. אך עד מהרה מופיעה המשטרה המקומית (כמעט ערנית), שמנסה לעזור לתושבים. כל הכניסות לעיר נשלטות על ידי הצבא וזה לא ממש ברור איך העולם נראה כעת מעבר למחסומים. מטופל מבית החולים הפסיכיאטרי לשעבר סשה מורוזוב חוזר הביתה. אך כתוצאה מהתפרצות הנגיף נותרה רק אחת מבני משפחתו - אחותו, כאשר בעלה ובנו מתים במהירות. סשה פוגש בטעות את נסטיה, בתה ליזה ומורתה של הילדה אוליה. הם מאחדים כוחות כדי לשרוד. מוקדם יותר ראה סשה את נסטיה בחלומותיו. הוא כבר מזמן מתבלבל בין מציאות ופנטזיה ולכן הוא עדיין לא יכול להאמין שזו בחורה אמיתית מולו ולא המצאה, שלא יוצאת מראשו. מהר מאוד נסטיה נרדמת וסשה מתחיל לטפל בה. את ליזה לוקחים אל אביה, חייל הכוחות המיוחדים שחזר לאחרונה מסוריה. המלחמה מעולם לא נגמרה בשבילו, רק עכשיו התחילה חדשה, הוא רואה שליחות חשובה בסיוע לניצולים. בשלב מסוים, הגיבורים מבינים שהם צריכים לעזוב את העיר, יש רק מוות סביבם. השאלה היחידה היא מתי הוא מגיע אליך. אומרים שבמקום רחוק יש מכון מסתורי, שבו נלחמים במגפה. הפסיכיאטרית לברובה מאמינה שסשה מורוזוב יכול לעזור לכל העולם. היא יודעת איפה המכון. שווה לפחות לנסות להגיע לשם. אלכסיי פילימונוב - סשה מורוזוב דריה יקמאסובה - נסטיה ולנטינה לוקשצ'וק - אוליה ויטליה קורניינקו - ליזה אנה סליו - לברובה ארתור סמוליאנינוב סרגיי בונדארצ'וק אלכסיי רוזין גלב פוסקפאליס יאנה סקסטה פיליפ אוודייב נטליה ברדו הפרויקט הוכרז בשנת 2019. הבמאי היה אנדריי פרושקין, המפיק היצירתי היה בוריס חלבניקוב. התסריט נכתב על ידי אלכסנדר לונגין, רומן וולבוב וילנה ואנינה. פרק הבכורה שודר בניז'ני נובגורוד, במסגרת פסטיבל לסדרות אינטרנט בשם Realist Web Fest שהתקיים ב-21 ביולי 2021. החל מ-12 באוגוסט 2021, הסדרה זמינה לצפייה ברוסיה בשרתי ספק שירותי הזרמת המדיה Okko. לדברי המבקר יגור מוסקוויטין, הסדרה נשארה בצל הסדרה "הצלה", מאחר שהיוצרים לא יכלו לחשוב על רעיון "פורץ דרך". אתר האינטרנט הרשמי של השורדים "השורדים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השורדים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון הסרט, ביוטיוב (ברוסית) «Выжившие» — еще один сериал об эпидемии после «Эпидемии». Сюжет похож, но авторская оптика совсем другая (продюсер Борис Хлебников). Другие герои и другие симптомы заражения На Realist Web Fest показали сериал «Выжившие» о мире после появления смертельного вируса Премьера сериала «Выжившие» состоится в 2021 году
פרוגמנוכלוס

פרוגמנוכלוס (שם מדעי: Proganochelys; מילולית: "צב קדום בהיר") הוא סוג של זוחל קרוב לצבים שחי בתור הטריאס לפני 210 מיליון שנה. הוא תואר בידי החוקר הגרמני גאורג באוור ב-1887. הסוג כולל מין יחיד - Proganochelys quenstedti, אם כי בעבר מינים נוספים שויכו אלו. ממצאיו של הזוחל התגלו בגרמניה, גרינלנד ובכמה תצורות בתאילנד, דבר המצביע על כך שהתקיים בעיקר בלאוראסיה. הוא חי באקלים טרופי וסמוך למקווי מים, אם כי לא ברור אם היה זוחל מימי מובהק. זוחל זה דמה במראהו לצב והיה בעל שריון על גבו שהשתלב עם כתפיו ויצר חלל צלעות עבה ששימש להגנה, עם זאת רואים בו יצור קדום יותר מהצבים המודרניים אך קשור לאותה קבוצה - טסטודינטה. הוא הגיע לאורך 3 מטרים ונראה שהיה צמחוני, מאחר שמבנה המקור חסר השיניים הועיל בעיקר לאכילת צמחייה. בניגוד לרוב הצבים היה לו זנב בולט כשל לטאה שלא היה יכול להיכנס לשריונו. ישנה מחלוקת אם הצב היה יבשתי מובהק או שחי כצב מים באורח אמפיבי. מדיה וקבצים בנושא פרוגמנוכלוס בוויקישיתוף פרוגמנוכלוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוגמנוכלוס, באתר GBIF (באנגלית)
אבות הניהול

אבות הניהול הוא ספר הדרכה למנהל ויזם, המבוסס על עקרונות היהדות כפי שהם מתבטאים בפרקי אבות, ומכאן שמו. הספר נכתב בידי יניב פוגל וזיו אלול, ויצא לאור במרץ 2022 בהוצאת ידיעות ספרים. בהשקת הספר השתתפו, בין היתר, אנשי עסקים, עיתונאים ופוליטיקאים. כל הכנסות הספר מועברות לארגון "בנועם". בשנת 2024 תורגם הספר לאנגלית, בשם "7 עמודי התווך של המנהיגות". אותה שנה הגיע הספר למקום הראשון בקטגוריית הניהול של ספריית אמזון. מטרת הספר המוצהרת היא "לשלב בין חוכמת העבר לפרקטיקה עכשווית". הספר עוסק בפיתוח אינטליגנציה רגשית אצל המנהל, ניהול עובדים מיטבי ואיזון אידיאלי בין עבודה, בילוי ורוח. הספר מחולק לשבעה פרקים, שכל אחד מהם נפתח בציטוט מפרקי אבות ויישום שלו כלפי דילמה מודרנית. לאורך כל פרק שלובים מקורות וסיפורים היסטוריים מהיהדות, לצד תובנות והתרחשויות מודרניות ויחד הם מצטרפים לתובנות מעשייות וקונקרטיות. בסוף כל פרק מצורף ריאיון עם מומחה ניהול בינלאומי, דוגמת יוני אסיא, צ'ארלס בואזיז (מנכ"ל אינטקס), ג'ודי קאופמן דייוויס (סמנכ"לית בכירה ודיקרטורית ב-HW) ואחרים. פרק 1 מתמקד בהגברת המוטיבציה אצל העובדים, ומציג את 'שביל הזהב' בין פיקוח הדוק על העובדים לבין חופש מוחלט. פרק 2 מתמקד בחלוקת הזמן בין עבודה לבין משפחה. פרק 3 מתמקד בהבנת החשיבות של אינטליגנציה רגשית למנהל, ובשיטות לפתח אותה פרק 4 מתמקד בהאצלת סמכויות, עומד על החיוניות בהאצלת המסכויות ומסביר כיצד לצמצם את הסיכונים שעלולים לנבוע מכך. פרק 5 מתמקד בחשיבות של "חזון" ומדריך מתי נדרש 'לעדכן' אותו. פרק 6 מתמקד בבחירת יועץ, ובמערכת היחסים הראויה בין המנהל ליועץ. פרק 7 מתמקד בבחירת העובדים המתאימים, ומסביר מהם הפרמטרים החשובים לפי העסק והתפקיד הספציפי. "אבות הניהול" באתר "ידיעות ספרים" פרק ראשון בספר באתר 'עברית'. אבות הניהול, בביצוע השקת הספר, סרטון באתר יוטיוב על הספר: אבות הניהול: ארגז כלים להתמודדות באתר ynet, בתאריך 30 במרץ 2022. משה ניסנבוים "כיצד ראוי לבחון את ההתנהלות המנהל מול העובדים באפיונים שונים" חדשות מחלקה ראשונה 20 ביוני 2022 אלי יעקובי חדשים ומרתקים: שני ספרי החובה שהפכו לשיחת היום בעולם הניהול בחדרי חרדים 26 במאי 2022 פלי הנמר הספר שמשלב את הרציונל בבסיסה של היהדות עם עולם הניהול של ימינו באתר "אנשים ומחשבים", 31 במרץ 2022 ניהול יהודי: על הספר אבות הניהול אתר "דתילי" 26 ביוני 2022 מיכל גלנטי אבות הניהול של פוגל ואלול באתר וואלה, 3 באפריל 2022 "מ'פרקי אבות' לפסגת קטגוריית הניהול בענקית האינטרנט אמזון" ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אבות הניהול".
סילביזאורוס

סילביזאורוס (שם מדעי: Silvisaurus; מילולית: "לטאת יער") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הנודוזאוריים שחי באמריקה הצפונית במשך הקרטיקון העליון לפני 96 עד 93.5 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר לראשונה ב-1960 בידי החוקר תאודור ה. איתון (Theodore H. Eaton). נמצא רק ממצא בודד של הדינוזאור במשקעים בקנזס, על קרקעית נהר רדוד קדום. הממצאים היו חלקיים ושבורים והם נאספו ונשלחו לאוניברסיטת קנזס. מקור השם הוא על המיקום המיוער שבו נמצאו המאובנים לראשונה. הסילביזאורוס היה דינוזאור באורך 4 מטרים ובעל גולגולת באורך 33 ס"מ והוא דמה במראהו לזאורופלטה והיה בעל כסות אוסטאודרם נוקשה על גופו ובנוסף הכיל זוג זיזים ארוכים על כתפיו ועל תחילת זנבו. היה זה נודוזאור פרימיטיבי מאחר שלמינים המאוחרים לא היו שיניים בלסתותיהם דמויות המקור. הוא היה אוכל צמחים שאולי נע בקבוצות קטנות ביערות הקדומים של אמריקה הצפונית. מדיה וקבצים בנושא סילביזאורוס בוויקישיתוף סילביזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סילביזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Silvisaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
קבר נחום האלקושי

קברו של נחום הנביא, הוא נושא שנוי במחלוקת. מקום קבורתו של נחום אינו מתואר בתנ"ך, וקיימות מספר מסורות לגביו. האחת בעיר אלקוש שבעיראק ואחרת בכפר נחום שתועדה לראשונה בכתבי יצחק חילו מהמאה ה-14, רבי חיים ויטאל מהמאה ה-16 ועוד. הפסוק הראשון בספר נחום: "מַשָּׂא נִינְוֵה: סֵפֶר חֲזוֹן נַחוּם הָאֶלְקֹשִׁי" מזכיר את שם עירו. ישנן מספר שיטות באשר למקומה. על פי חלקן נמצאת אלקוש בארץ ישראל (ביהודה או בגליל, שם נמצא כיום מושב אלקוש), ולפי שיטה אחרת אלקוש היא עיר הנמצאת מספר ימי הליכה מנינוה שבצפון-עיראק, שם נמצאת עיר בשם זה ועל שמה נקראים רבים מיהודי האזור בשם קאשי). על פי האחרונה, היה נחום אחד מגולי עשרת השבטים. המצבה המיוחסת כמקום קבורתו וקבורת אשתו של נחום, נמצאת באחד מבתי הכנסת האחרונים שנותרו בעיירה אלקוש בכורדיסטן העיראקית. כתובות באותיות עבריות, מתנוססות על קירות הקבר. הארכאולוג אוסטן הנרי לייארד, שביקר בצפון עיראק בשנת 1847, דיווח כי על פי "מסורת עתיקה מאוד" הכפר מכיל את קברו של נחום הנביא. בעוד שהירונימוס איתר את מקום הולדתו של נחום בגליל. לייארד חשב שלמסורת באלקוש שבעיראק יש משקל כלשהו, למרות היעדר כתובות או שרידים עתיקים מהמאה ה-7 לפנה"ס (תקופת הזמן בה מזוהה תקופת חייו של נחום). יהודי עיראק עלו לרגל לאתר במהלך חג השבועות, ו"מי שלא עלה לרגל לקבר נחום עדיין לא ידע הנאה אמיתית", הייתה אמירה נפוצה. בשנת 1891 טען הגאוגרף הצרפתי ויטאל קוינט, כי בשנת 1883 הועברו עצמותיו של הנביא נחום מהקבר באישון לילה, והוטמנו בתוך עמוד ליד השער המלכותי של כנסיית מאר-מיכה בעיירה אלקוש. כאשר עלו לישראל בשנת 1950 הפקידו האפוטרופוסים היהודים, משה וסעידה ברזני, את הטיפול בבניין בידי קתולי כלדי מקומי. משפחתו שמרה על המקום מאז, אך היה בסכנה שארגון המדינה האיסלאמית יגיע למקום ויהרוס אותו, כפי שעשה באתרים דתיים אחרים בעיראק שאינם קדושים למוסלמים. האתר ניצל מהכיבוש של המדינה האיסלאמית, אך סבל מהזנחה מתמשכת שהביאה לסכנת קריסה. ב-2018 ייוצב המבנה, ובעקבות ביקור באפריל 2019 של הממונה האמריקני על היחסים עם עיראק במתחם קבר נחום, הודיעה ארצות הברית על סיוע כספי שתעביר כחלק במאמצי השימור של המקום. בהמשך החלו עבודות שיפוץ ושחזור בשותפות עם הממשלה הכורדית, ARCH (הברית לשיקום אתרי מורשת) ובייעוץ של מוטי זקן. בשיפוץ השתתפו שני מהנדסים ישראלים, יעקב שפר ומאיר רונן, שהגיעו למקום בחסות הממשלה הכורדית. השיפוץ הושלם בקיץ 2021 בעלות של 2 מיליון דולר. המקום אותר בשנת 2007 על ידי ועד אוהלי צדיקים טל שניידר, חשיפה - "כל העבודה הייתה נס אחרי נס" - הסיפור המלא מאחורי המבצע הנועז לשחזור קבר נחום בלב אזור הלחימה בעיראק, באתר זמן ישראל, 24 באוגוסט 2021 אוריאל לוי, ‏סיפור הצלתו של קבר הנביא נחום בכורדיסטן חושף פיסה מההיסטוריה של עמי האזור, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 באוגוסט 2020 שרן חאלל ומתיו ויקרי, קבר נחום הנביא בעיראק נמצא בסכנה בשל דאעש, באתר הארץ, 4 ביוני 2015
Crystal Silence

Crystal Silence (בעברית: שתיקת הקריסטל) הוא אלבום האולפן המשותף הראשון של הפסנתרן האמריקאי צ'יק קוריאה והוויברפוניסט גארי ברטון. הוא הוקלט בנובמבר 1972 ופורסם על ידי חברת ECM. שיתוף הפעולה בין השניים, שהתברר כמניב פרי באלבום זה, התחדש גם בשנת 1979, עם אלבומיהם Duet ו-In Concert, Zürich, October 28, 1979. כמעט 30 שנה מאוחר יותר ביצעו קוריאה וברטון חידוש ל-Crystal Silence שיצא כאלבום בשם The New Crystal Silence בשנת 2008. בשנת 2009 זכה האלבום המחודש בפרס גראמי. השיר הגיע למקום 24 במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד. צ'יק קוריאה - פסנתר, פנדר רודס גארי ברטון - ויברפון מידע על האלבום Crystal Silence באתר MusicBrainz האלבום Crystal Silence באתר Discogs Crystal Silence - Gary Burton, Chick Corea | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-08-25 ביקורת באתר AllMusic ג'יי סוונסון, The Rolling Stone Jazz Record Guide, עמ' 34 "GARY BURTON AND CHICK COREA - CRYSTAL SILENCE: THE ECM RECORDINGS 1972-79 *****", באתר Jazzwise (אוקטובר 2009)
אלכסנדר אלכסיינקו

אלכסנדר אלכסיינקו (נולד ב-16 בנובמבר 1983) הוא אתלט פאראלימפי אוקראיני–ישראלי. בשנת 2014 ייצג אלכסיינקו את אוקראינה אליפות אירופה הפאראלימפית באתלטיקה, וזכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל. כשייצג את ישראל באותה התחרות בשנת 2018, זכה במדליית ארד באותו ענף ובהטלת כידון. אלכסיינקו ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים בטוקיו. אלכסיינקו נולד בעיירה קטנה בחצי האי קרים, אוקראינה, עם שיתוק מוחין שפגע בעיקר בעמוד השדרה. בשנת 1995, בגיל 12, הוריו נהרגו בתאונת דרכים, והוא נשלח לבית יתומים בלוגנסק. בבית הספר המקומי סבל מבריונות ומהקנטות הקשורות למבנה גופו. הנהלת בית היתומים החליטה להעביר את אלכסיינקו לבית ספר חדש המותאם לנכים. בד בבד עבד כסנדלר במרכז קניות קטן בפרוורי העיר. אלכסיינקו נהג לרוץ למרחקים קצרים. באחד מהימים הבחין באלכסיינקו מאמן אתלטיקה ידוע-שם, והציע לו להתמקד בתת-ענף הזריקות. בגיל 17, החל לעסוק בענף האתלטיקה באופן מקצועי, הכולל אימונים ודיאטות שונות. משנת 2010 זכה ב-53 תחרויות ממלכתיות באוקראינה, ושבר 23 שיאים לאומיים. בשנת 2014 ייצג את מדינתו באליפות אירופה הפאראלימפית באתלטיקה, וזכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל. בתחרות העוקבת, הגיע למקום הרביעי בזריקת דיסקוס ולמקום השישי בהטלת כידון. הוועד האולימפי האוקראיני פיטר את אלכסיינקו מייצוג המדינה בתחרויות בינלאומיות בשל גילו המופלג (34). באוגוסט 2017 עלה יחד עם אשתו ואמה לישראל, והחל להתאמן במועדון "איל"ן חיפה", תחת המאמן סמיון מנחימוב. באליפות אירופה הפאראלימפית באתלטיקה בשנת 2018 זכה בשתי מדליות ארד בהדיפת כדור ברזל ובהטלת כידון, כשהוא נושא את הדגל ישראלי. אלכסנדר אלכסיינקו, ברשת החברתית פייסבוק פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) אורן אהרוני, איש הברזל: אלכסנדר אלכסיינקו חולם על טוקיו 2020, באתר ynet, 3 בספטמבר 2018 אלכסנדר אלכסיינקו, באתר הוועד האולימפי הישראלי
איזוגרף

איזוגרף, ובעברית גם תכונה מבחינה או תופעה מבחינה, הוא קו הגבול, שניתן למתוח על מפה גאורפית, שעד אליו מערכות כתב מסוימות מציגות תכונה או תופעה מסוימת, ומעבר לקו זה מערכות הכתב לא מקיימות את התכונה או התופעה הזו. זאת בדומה לאיזוגלוסה, שהיא קו הגבול של תכונה או תופעה לשונית מסוימת, שניתן למתוח על מפה גאגרפית. שני המושגים משמשים בבלשנות היסטורית. המושג מסתמך על ההנחה שלפיה תופעות לשוניות, כולל במערכות כתב, מתפשטות במרחב כאשר המשתמשים בהן מושפעים זה מזה ברצף גאוגרפי. תופעה זו הייתה נכונה במיוחד טרם מהפכת טכנולוגיות התקשורת: מהמורס והטלגרף, דרך הפקס, ועד מהפכת האינטרנט. דוגמה לאיזוגלוסה: מאפיין ייחודי של הכתב העברי הקדום של עידן הברזל הוא שלאותיות ב', ד', ע' ו-ר' אין ראש פתוח, אך באלפבית הארמי המודרני יש להן צורות פתוחות. באופן דומה, האות ב' בכתב העברי הקדום נוטה ימינה, באופן ייחודי לה, אך האות ב' בכתבים האחים שלו, הכתב הפיניקי והכתב הארמי הקדום, האות נוטה שמאלה. זהו איזוגרף שניתן להסיק ממנו, ששתי הקבוצות התפתחו בנפרד. בשנת 2006 הציע כריסטופר רולסטון להשתמש במונח "איזוגרף" כדי לתעד תכונה במערכת הכתב המבדילה אותו מקבוצת כתבים הקשורים אליו, כגון תכונה המבחינה בין הכתב העברי הקדום לאלפבית הארמי העתיק ולאלפבית הפיניקי.[דרוש מקור] איזוגלוסה – תכונה מבחינה בין שתי שפות או ניבים. השתלשלות כתבים מהכתב הפרוטו-סינאי מדיה וקבצים בנושא איזוגרף בוויקישיתוף Daniels, Peter; Bright, William, eds. (8 בפברואר 1996). The World's Writing Systems. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-507993-0. {{cite book}}: (עזרה)
סימונה גורן

סימונה גורן (נולדה ב-14 באוגוסט 1982) היא ספורטאית פאראלימפית ישראלית. ייצגה את ישראל במשחקים הפאראלימפיים (טוקיו 2020). גורן נולדה בשנת 1982 עם לקות ראייה. את קריירת הספורט שלה החלה כאצנית למרחקים קצרים. באחת מתחרויות הריצה הלאומיות שהשתתפה, הבחינה בה המאמנת לימור גולדברג, ששכנעה אותה להצטרף לנבחרת החתירה הלאומית. תחילה, סירבה להצעה, כיוון שלא התמחתה בספורט ימי. כחודש אחר כך נפצעה ברגלה בעת הכנות לתחרות ריצה מקומית. היא רותקה למשך חודשים רבים, עד שהחליטה להסב את ענף המקצוע שלה לחתירה. היא הצטרפה לנבחרת החתירה הלאומית של מדינת ישראל, לצד אחיה קליין, ברק חצור, שי לי מזרחי, מיכל פיינבלט, סלאח שהאין וההגאית מרלנה מילר. באליפות העולם הפאראלימפית לחתירה הגיעה הנבחרת למקום שישי והבטיחה את השתתפותה במשחקים הפאראלימפיים בשנת 2021. בשנת 2021 השתתפה במשחקים הפאראלימפיים, בתחרות החתירה לרביעיות מעורבים. גורן וקבוצתה העפילו לגמר לאחר שבמוקדמות א' הגיעו למקום השלישי ובמוקדמות ב' למקום השני, את הגמר סיימה קבוצת החתירה במקום השישי. גורן היא דיאטנית במרכז לרפואת ספורט. בוגרת האוניברסיטה העברית בירושלים. פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) ליאור ברטל, ספורט פראלימפי / סימונה גורן חותרת למטרה: "לפעמים צריך להקריב, כדי להגשים חלום מאוד גדול", דבר, 19 בדצמבר 2019 יניב טוכמן‏, "הספורטאים הפראלימפיים - אתם הגאווה הגדולה שלנו", באתר וואלה, 30 ביוני 2021 אברהם תשובה, פראלימפיים: נבחרת ישראל בחתירה עלתה לאולימפיאדה, באתר ynet, 29 באוגוסט 2019 יניב טוכמן‏, כל אחד והסיפור שלו: הכירו את המשלחת הפראלימפית לטוקיו, באתר וואלה, 17 באוגוסט 2021 Rowing - PR3 Mixed Coxed Four - PR3Mix4+, Paralympic.org, ‏27-29, August 2021
בנימין ששקו

בֵּנְיָמִין שֶׁשְׁקוֹ (בסלובנית: Benjamin Šeško; נולד ב-31 במאי 2003 בראדצ'ה שבסלובניה) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ר.ב. לייפציג ובנבחרת סלובניה. ששקו גדל במספר מחלקות נוער בסלובניה. ב-3 ביוני 2019 חתם ששקו ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. בשנים 2019–2021 הושאל ששקו לליפרינג מהליגה האוסטרית השנייה, במדיה ערך 44 הופעות ליגה והבקיע 22 שערים. ב-30 בינואר 2021 ערך ששקו את הופעת הבכורה שלו במדי רד בול זלצבורג, בניצחון 3-0 על הארטברג במסגרת המחזור ה-15 בליגה לעונת 2020/2021. ב-1 באוגוסט 2021 הבקיע ששקו את שערי הבכורה שלו בבונדסליגה האוסטרית, צמד שערים בניצחון 7-1 על ריד במסגרת המחזור השני לעונת 2021/2022. ב-1 ביוני 2021 ערך ששקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת מקדוניה הצפונית במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת סלובניה ליורו 2024. מדיה וקבצים בנושא בנימין ששקו בוויקישיתוף בנימין ששקו, ברשת החברתית אינסטגרם בנימין ששקו, באתר Transfermarkt בנימין ששקו, באתר Soccerway בנימין ששקו, באתר BDFutbol בנימין ששקו, באתר WorldFootball.net בנימין ששקו, באתר National Football Teams בנימין ששקו, באתר FootballDatabase.eu SLOWENISCHER YOUNGSTER WECHSELT ZU DEN ROTEN BULLEN באתר הרשמי של רד בול זלצבורג, 3 ביוני 2019 (בגרמנית) Ryan Dabbs last updated, Slovenia Euro 2024 squad: Matjaz Kek's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-10-03 (באנגלית)