laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שותא רוסתוולי (הר)

שותא רוסתוולי (בגאורגית: შოთა რუსთაველი) או גיסטולה (გისტოლა) הר בולט בחלק המרכזי של הרי הקווקז. הוא ממוקם במחוז ההיסטורי סוואנתי עילית שבגאורגיה, סמוך לגבול עם הרפובליקה הרוסית, קברדינו-בלקריה. שותא רוסתוולי הוא ההר העשירי בגובהו מבין הרי הקווקז ומתנשא לגובה של 4,860 מטר (15,940 רגל). מגובה 3,000 מטר ומעלה מכוסים מדרונות ההר בקרחון. מדיה וקבצים בנושא שותא רוסתוולי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סעד אללה ונוס

סעד אללה ונוס (בערבית: سعد الله ونوس; 1941–15 במאי 1997) היה מחזאי סורי. ונוס נולד בכפר חוסיין אל-בחר, אשר ליד טרטוס. הוא למד עיתונאות בקהיר ושימש עורך מוספי התרבות והאמנות של העיתון הסורי אל-בעת' ושל העיתון הלבנוני א-ספיר. בשנות השישים המאוחרות, נסע לפריז ללמוד תיאטרון ונחשף לזרמים שונים של התיאטרון האירופי. עוד לפני כן החל לכתוב מחזות קצרים, בהם כבר מתבטאים הנושאים המרכזיים של כתיבתו – הפרט והחברה והרשויות. לאחר התבוסה הערבית במלחמת ששת הימים, נולד התיאטרון הפוליטי הערבי. ב-1969 קרא ונוס יחד עם מחזאים אחרים לארח בדמשק פסטיבל תיאטרון ערבי. בפסטיבל זה הוא הציג את הפלטפורמה הרעיונית שלו: "תיאטרון הפוליטיזציה" במקום "תיאטרון פוליטי". בשנות השבעים הקים ונוס את המכון הגבוה לאמנות התיאטרון בדמשק וניהל אותו. הכיבוש הישראלי של ביירות במלחמת לבנון הראשונה גרם לו לשתוק לכמה שנים ולא לכתוב יותר. המחזה הראשון אחרי שתיקה זו היה "אונס" שעסק באינתיפאדה הפלסטינית. לאחר מכן המשיך לכתוב מחזות נוספים. בשנת 1996 הוא נבחר על ידי אונסק"ו וה-International Theater Institute‏ (ITI) לשאת דברים לכבוד יום התיאטרון השנתי, אשר נחגג ב-27 במרץ. זו הייתה הפעם הראשונה שנבחר איש תיאטרון ערבי מאז נוסדה מסורת זו בשנת 1963. ב-15 במאי 1997 נפטר ונוס ממחלת הסרטן, בה נאבק במשך חמש שנים. פיל, מלך כל הזמנים (1969) המלך הוא המלך (1977) מסעו של חנדלה (1978) אונס (1990) פטפוטים על ההיסטוריה (1994) יום מחיינו (1995) שיחה עם ג'אן-לואי ברו (1980) תקציר המחזה "אונס" תקציר המחזה "ראשו של ג'אבר" סעדאללה וונוס (1941-1997), דף שער בספרייה הלאומית מאמר מאת מוחמד א-ציאדי, באתר אוניברסיטת ראטגרס (בערבית)
ג'רמי לנגפורד

ג'רמי לנגפורד (נולד ב-1956) הוא אמן ופסל בזכוכית בריטי-ישראלי. פיתח שיטות עבודה ייחודיות באמנות הזכוכית. יצירותיו מוצגות באתרים רבים ברחבי העולם, חלקם אתרים יהודיים. יצירתו המוכרת ביותר בישראל היא "שרשרת הדורות" במנהרות הכותל. ג'רמי לנגפורד נולד בלונדון שבאנגליה. אביו, בארי לנגפורד (אנ'), היה עורך ובמאי ב-BBC, ומן הבמאים הראשונים של הטלוויזיה הישראלית. אחותו של ג'רמי, היא קרוליין לנגפורד, שחקנית ואשתו השנייה של אסי דיין ואחיינו הוא ליאור דיין. שם המשפחה המקורי של ג'רמי לנגפורד היה לליוולד, משפחתו ילידת הולנד. לנגפורד קשור לג'וזף לליוולד (אנ'), עורך העיתון "הניו יורק טיימס", ולרב ארתור לליוולד (אנ'), פעיל זכויות האזרח. סבא רבא של ג'רמי לנגפורד היה בדרן חצר מלכותי בבריטניה (שהתמחה בשריקות) ששירת בחצרו של אדוארד השביעי ופתח את מפעל הסבון של סלומאן.[דרוש מקור] ג'רמי לנגפורד עבר מאנגליה למלבורן שבאוסטרליה כשהיה בן 13. בגיל 15 התחיל להתעניין ולעבוד עם זכוכית. תחילה הוא המיס בקבוקי זכוכית בתנורי קרמיקה ישנים ומחומרי הגלם המותך הכין את עבודות הוויטראז' הראשונות שלו. בגיל 18 חזר לאנגליה ללמוד בבית הספר לקולנוע בלונדון, ושם פגש אמן זכוכית אשר לימד אותו טכניקות שונות לשימוש בזכוכית. בשנות ה-70 פתח לנגפורד סטודיו בלונדון, ובמקביל שהה גם בישראל. בתקופה זו התנסה בעבודה בזכוכית רבודה (שכבות זכוכית) ליצירת פסלים אמנותיים. כיום הוא רב אמן בתחום הפיסול בזכוכית וויטרז'ם ויצירותיו מוצבות במקומות רבים בעולם. לנגפורד היה נשוי ליעל (שם רווקות: ז'וסלין איתח), חוקרת כימיה קוונטית (נפטרה ב-15 בנובמבר 2009), יחד יש להם 5 ילדים. בני הזוג עסקו בפרויקט העוסק בחקירת הקשר שבין אמנות, גלי מוח ומודעות. לנגפורד עסק לאחרונה בפרויקטים במקומות שונים בארצות הברית. בין היתר מוצגות עבודות שלו בניו יורק, בלוס אנג'לס ובפלורידה. עבודות מגוונות שלו מוצבות בבתי כנסת רבים ברחבי ארצות הברית. עבודה נוספת שלו, הכוללת אנדרטה להנצחת זיכרון השואה ובה נעשה שימוש בשלושים טכניקות שונות לעבודה בזכוכית, תוצב בקרוב בבוורלי הילס שבקליפורניה. הפרויקט המפורסם ביותר של לנגפורד בישראל הוא מרכז שרשרת הדורות-פרויקט המוצב ליד מנהרות הכותל בירושלים. המיצג כולל 9 יצירות זכוכית (במשקל כולל של 150 טון) המתארות בשפה מיוחדת את ההיסטוריה של העם היהודי מימי האבות ועד לימינו אלה. האתר זכה בפרס THEA לאתרים מיוחדים מחברת דיסני (2007). עבודותיו מוצבות בין היתר ב: שרשרת הדורות במנהרות הכותל. העיר העתיקה, ירושלים אוהל קדושים בישיבת פוניבז', בני ברק מלון וולדורף אסטוריה, ירושלים מוזיאון מגדל דוד, העיר העתיקה, ירושלים אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן נמל התעופה בן-גוריון, לוד המוזיאון הבריטי, לונדון, אנגליה מלון הילטון, Mayfair, לונדון, אנגליה מרכז עולמי ליהדות בוכרה ניו יורק קהילת "עץ חיים" –לוס אנג'לס, לוס אנג'לס המגדלים של טראמפ, Sunny Isles Beach, פלורידה - שלושה פסלים מונומנטליים. מלון ארבע העונות, מיאמי קידוש לבנה בית הכנסת המרכזי, רבבה מדיה וקבצים בנושא ג'רמי לנגפורד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'רמי לנגפורד
אוד גרינלנד

אוד גרינלנד (בנורווגית: Odd Grenland) הוא מועדון כדורגל נורווגי מהעיר שיין. המועדון משחק ברציפות בליגת העל הנורווגית מעונת 2009. ולו 12 זכיות בגביע הנורווגי. המועדון הוקם בשנת 1894 וזהו המועדון בעל מספר הזכיות בגביע הנורווגי הרב ביותר, כאשר הזכייה האחרונה הייתה בשנת 2000 כשגברה הקבוצה בגמר על וייקינג אף. סי. הקבוצה השתתפה בליגה הבכירה בנורווגיה מאז שנותיה הראשונות והעפילה לליגה הבכירה כבר בעונת 1950 ובעונה שלאחר מכן כבר הוכתרה כסגנית האלופה כאשר הפסידה במשחקי ההכרעה על התואר בתוצאות 1–3 ו-2–4 לפרדריקסטאד. גם בפעם השנייה והאחרונה בתולדות הקבוצה, בה הגיעה למשחקי הגמר, בעונת 1956, הפסידה לפרדריקסטאד. לאחר שנות ה-50 ירדה הקבוצה למשך שנים ארוכות לליגת המשנה, כשהיא מעפילה חזרה לליגה הבכירה רק בעונת 1999 ונשארה בליגה הבכירה עד לשנת 2007, בה נשרה לליגת המשנה. בעונת 2006 השתתפה הקבוצה במשחקי פלייאוף כנגד הירידה, מול קבוצת בריין פוטובולקלאב, משחקים שנגמרו בניצחון כולל 1–10, הניצחון הגדול ביותר במשחקי פלייאוף בהיסטוריה של נורווגיה. בסוף עונת 2007 הקבוצה ירדה מליגת העל הנורווגית לליגה השנייה בנורווגיה. לאחר עונה אחת בליגה השנייה, הקבוצה חזרה לליגת העל הנורווגית. אוד גרינלנד העפילה לראשונה בתולדותיה למפעל אירופאי בעונת 2001/2002, אז שיחקה בגביע אופ"א והפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת הלסינגבורג השוודית. בעונת 2004/2005 השתתפה הקבוצה בגביע אופ"א, אז גברה בסיבוב המוקדם השני על הקבוצה הליטאית אקראנאס פאנווז'יס. בסיבוב הראשון כבר הוגרלה מול קבוצת פיינורד ההולנדית והפסידה לה והודחה מהמפעל. ליגת העל הנורווגית: סגנית (2): 1950-51, 1956-57 הגביע הנורווגי: זוכה (12): 1903, 1904, 1905, 1906, 1913, 1915, 1919, 1922, 1924, 1926, 1931, 2000 סגנית (8): 1902, 1908, 1909, 1910, 1921, 1937, 1960, 2002 מדיה וקבצים בנושא אוד גרינלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוד גרינלנד (בנורווגית) אוד גרינלנד, ברשת החברתית פייסבוק אוד גרינלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוד גרינלנד, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
קונקורדיה זאגרב

קונקורדיה זאגרב (HŠK Concordia) היה מועדון כדורגל מפואר בממלכת יוגוסלביה של תחילת המאה ה-20 בשטחי קרואטיה של ימינו. קבוצת קונקורדיה זאגרב, שהוקמה תחילה בשם "סרדינשקולסקי שפורטסקי קלאב", הוקמה בשנת 1911 בזאגרב. מאוחר יותר, שונה שמו של המועדון ל"קונקורדיה שפורטקי קלאב". עד לסופה של מלחמת העולם הראשונה, ערכה הקבוצה משחקים רבים, הן בשטחי קרואטיה והן מחוצה לה. לאחר המלחמה, אוחד המועדון עם המועדון השכן ה.ש.ק. ויקטוריה להקמת "קונקודיה-ויקטוריה זאגרב" (שם שלא האריך ימים ושונה במהרה לאחר מכן לקונקורדיה זאגרב). אחד המעשים הראשונים והחשובים שעשה המועדון, הוא הקמת אצטדיון לקבוצת הכדורגל (כיום אצטדיון קראניצ'ביצ'בה), אז האצטדיון הגדול ביותר בזאגרב. השלמת בניית האצטדיון נגמרה ב-1921. למעט כדורגל, היו במועדון גם מחלקות אתלטיקה, סקי, הוקי שדה וטניס שולחן. בין השחקנים ששיחקו במועדון לאורך השנים, ניתן למנות את איוון בולשביץ', פראניו גלאזר, סלאבקו בדה, ויקטור אייבק, סטפן ורבנצ'יץ' וברנקו פלשה. אליפות הליגה היוגוסלבית הבכירה 1930, 1932 הליגה הקרואטית הבכירה 1942 הגביע הקרואטי סגנית: 1941
איתי (שם פרטי)

אִתַּי (נכתב גם איתי) הוא שם פרטי עברי לבנים, שמקורו במקרא. השם אִתַּי מופיע בתנ"ך פעמיים: בספר שמואל (שמואל ב', פרק ט"ו, פסוקים י"ט–כ"ג), מסופר כי אִתַּי הגִּתִּי (כלומר, מהעיר גת) עמד בראש קבוצה מאנשי עירו, והיה נאמן לדוד המלך בזמן מרד אבשלום. העובדה שגת הייתה עיר פלשתית מרמזת שאיתי היה פלשתי ולא מבני ישראל, ועל אף שהוא יכול היה לפטור את עצמו מהשתתפות בקרב, הוא בחר להישאר עם דוד ולהילחם עמו. מאוחר יותר, אף מינה דוד את איתי למפקד על שליש מצבאו, לצד אבישי ויואב בני צרויה, לקראת הקרב הגדול נגד אבשלום. איתי בן־ריבי היה אחד הגיבורים אשר לדוד – אִתַּי בֶּן־רִיבַי מִגִּבְעַת בְּנֵי בִנְיָמִן. איתי היה השם הפופולרי ביותר בדירוג השמות שניתנו לתינוקות יהודים שנולדו בישראל ב־2007. לפי השערה אחת, מקור השם 'איתי' הוא בנטייה של מילת היחס אֵת, במשמעותה כ'עִם'. לפי זה, השם הוא כנראה קיצור של שם תיאופורי שמשמעו "האל הוא איתי", בדומה לשמות איתיאל ועמנואל. שם דומה מתועד גם בתעודות נוזי. לפי השערה אחרת, מקור השם כלל איננו שמי אלא חורי. אישים ששמם הפרטי הוא איתי מדיה וקבצים בנושא איתי בוויקישיתוף ספר שמואל ב', פרק י"ח, פסוק ב' שמואל ב', כ"ג, כ"ט, דברי הימים א', י"א, ל"א משה ריינפלד, נועה ואיתי - שמות הילדים הנפוצים ביותר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בנובמבר 2007 איתי, באתר האקדמיה ללשון העברית.
אדנוזין

אַדֶנוֹזִין הוא נוקלאוטיד המכיל בסיס מסוג אדנין וסוכר מסוג ריבוז (ריבופורנוז) המחוברים יחד בקשר β-N9-קשר גליקוזידי. האדנוזין הוא אחת מאבני הבניין של חומצות הגרעין. נוירומודולטור העולה בעקבות הפירוק המטבולי של גליקוגן ובעל השפעה מעכבת על עירות. הצטברותו במהלך היום מעלה פעימות דלתא בלילה שלמחרת. התרופה שייכת למשפחת התרופות האנטיאריתמיות. מדכאת את זרימת הסידן לתאים על מנת לגרום יציבות יתר לתאים ודיכוי הקצב העוצמתי. התוצאה מורגשת במיוחד בעיכוב ההולכה של קשר הפרוזדור והחדר (AV node) והעלאת משך הזמן של התקופת הרפקטורית על מנת להפחית מהירות הולכה. לתרופה זו השפעה מועטה על הקשר הגת והעלייה (SA node). בנוסף מרחיבה כלי דם כליליים והיקפיים ומפחיתה את עוצמת ההתכווצות של שריר הלב. לתרופה אופן מתן ייחודי. תרופת הבחירה ברפואה דחופה במקרים של טכיקרדיה על חדרית התקפית (PSVT), כדוגמת AVNRT ו-AVRT, אז היא מוזרקת ישירות לווריד (IV). התרופה חוסמת לחלוטין את ההולכה בקשר הפרוזדור והחדר למשך מספר שניות וכך מאפשרת לקוצב הראשי להפסיק את הפעילות של הקוצב הלא תקין. על ידי פעולה זו נפסקת ההפרעה וכך מתאפשר ללב לחזור לפעילותו התקינה. אדנוזין טריפוספט (ATP) אדנוזין מונופוספט אדנוזין דיפוספט (ADP) מדיה וקבצים בנושא אדנוזין בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שר הטבעות (סרט)

שר הטבעות (באנגלית: The Lord of the Rings) הוא סרט אנימציה משנת 1978 בבימויו של ראלף באקשי המבוסס על המחצית הראשונה של טרילוגיית ספריו של ג'ון רונלד רעואל טולקין שר הטבעות. הסרט מספר את סיפורם של חבורת הוביטים, אלפים, גמדים, קוסמים ובני אדם בארץ התיכונה שחברו יחדיו במשימה להשמיד את "הטבעת האחת", מעשה ידיו של סאורון, שר האופל, ובכך להביא עליו את כליונו. התסריט נכתב בידי פיטר ביגל, אשר התבסס על תסריט מוקדם יותר מאת כריס קונקלינג. הדמויות בסרט דובבו בקולותיהם של כריסטופר גארד (פרודו באגינס), ויליאם סקווייר (גנדלף), ג'ון הרט (אראגורן), מייקל שולס (סמוויז גמג'י), מייקל גראהם קוקס (בורומיר) ואנתוני דניאלס (לגולס). הבמאי ראלף באקשי התוודע לכתביו של טולקין בשלב מוקדם בקריירה שלו ושלח ידו במספר ניסיונות להפיק סרט אנימציה המבוסס על הספר, דבר שצלח בידו רק כשחבר למפיק סול זנטז ואולפן הקולנוע יונייטד ארטיסטס. הסרט נודע בשימוש הרב שנעשה בו בשיטת הרוטוסקופינג, טכניקה בה מצולמות סצנות חיות, שלאחר מכן מועתקות על צלולואיד כאנימציה. על אף שזכה הסרט להצלחה בקופות, הביקורות עליו היו חלוקות והמפיצים סירבו לממן סרט המשך שיכסה את חלקה השני של עלילת הסיפור. אף על פי כן עורר הסרט עניין מחודש בספריו של טולקין ושימש מקור השראה למספר יצירות מאוחרות יותר המבוססות על הספר. אף על פי שהסרט בהתחלה זכה לביקורות מעורבות, במשך השנים הוא הפך לסרט פולחן בעל מעריצים רבים. גם פיטר ג'קסון לקח כמה אלמנטים מסרטו של באקשי כשביים את סרטיו. "שר הטבעות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שר הטבעות", באתר נטפליקס "שר הטבעות", באתר AllMovie (באנגלית) "שר הטבעות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שר הטבעות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "שר הטבעות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Janet Brennan Croft, "Three Rings for Hollywood: Scripts for The Lord of the Rings by Zimmerman, Boorman, and Beagle". ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האמרסמית' ופולהאם

רובע הַאמֶרְסְמִית' וְפוּלְהָאם של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Hammersmith and Fulham, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי לונדון הפנימית, במערב העיר לונדון. רובע האמרסמית' ופולהאם הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 על ידי איחוד הרובע המטרופוליני של האמרסמית' והרובע המטרופוליני של פולהאם. בעת הקמתו נקרא הרובע בשם "רובע האמרסמית' של לונדון" (London Borough of Hammersmith). שם הרובע שונה לשמו הנוכחי בהחלטת מועצת הרובע מה-1 בינואר 1979. באזור הרובע נערכה בשנת 1908 אולימפיאדת לונדון באצטדיון וייט סיטי. שכונות הרובע העיקריות הן: בארונז קורט (Barons Court) האמרסמית' (Hammersmith) הורלינגהאם (Hurlingham) וייט סיטי (White City) מערב קנזינגטון (West Kensington) פארסונס גרין (Parsons Green) פולהאם (Fulham) שפרדז בוש (Shepherd's Bush) ברובע האמרסמית' ופולהאם מתגוררים 165,242 תושבים (2001) מהם 58% לבנים שנולדו בבריטניה, 20% לבנים שנולדו מחוץ לבריטניה, 5% מהגרים מהקריביים, 5% שחורים וקבוצות אתניות נוספות הכוללות הודים, פקיסטנים, בנגלדשים וסינים. ברובע קהילות גדולות ממוצא פולני ואירי. ברובע אחוז הבוגרים הרווקים השני בגובהו באנגליה ובויילס: 55%. 44% מתושבי הרובע מתגוררים בבתים המצויים בבעלותם. אוכלוסיית הרובע מגוונת מבחינה סוציו-אקונומית, וברובע שכונות בהן מרבית התושבים שייכים למעמד הבינוני- גבוה, לצד שכונות חלשות יותר. 5% מתושבי הרובע מובטלים, מהם 29% מובטלים זמן רב. במועצת רובע האמרסמית' ופולהאם 46 חברים הנבחרים מתוך 16 אזורי הבחירה של הרובע (14 אזורי בחירה בוחרים 3 חברי מועצה, ושני אזורים בוחרים שני חברים למועצה). כיום 33 מחברי המועצה הם חברי המפלגה השמרנית, ובראש המועצה עומד חבר המועצה סטפן גרינהלג מהמפלגה השמרנית. מפלגת הלייבור מחזיקה ב-13 מכיסאות המועצה. בין השנים 1986–2006 היה למפלגת הלייבור רוב במועצה, אולם בדומה לרבעים רבים אחרים בלונדון, בבחירות 2006 קיבלה המפלגה השמרנית את רוב קולות המצביעים. ברובע פועלות מספר רב של קבוצות ספורט ביחס לגודלו, ובהן, מועדון הרגבי של האמרסמית' ופולהאם, וכן ברובע פועלות שלוש קבוצות כדורגל מקצועניות מהמובילות בבריטניה: מועדון הכדורגל של צ'לסי, מועדון הכדורגל של פולהאם, וקווינס פארק ריינג'רס. ברובע פועלות מספר רב של קבוצות חתירה, המתאמנות על נהר התמזה - גבולו הדרומי של הרובע. לרובע האמרסמית ופולהאם שעל התמזה שלוש ערים תאומות: בלגיה אנדרלכט, בלגיה צרפת בולון-ביאנקור, צרפת גרמניה נויקלן, גרמניה אתר האינטרנט הרשמי של האמרסמית' ופולהאם האמרסמית' ופולהאם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Mothership

Mothership הוא אלבום אוסף של להקת הרוק הבריטית לד זפלין שיצא בנובמבר 2007. השירים שבאלבום נבחרו על ידי חברי הלהקה שנותרו: רוברט פלאנט, ג'ון פול ג'ונס וג'ימי פייג'. "Good Times, Bad Times" (מהאלבום Led Zeppelin) (פייג'/ג'ונס/בונהם) "Communication Breakdown" (מהאלבום Led Zeppelin) (פייג'/ג'ונס/בונהם) "Dazed and Confused" (מהאלבום Led Zeppelin) (פייג') "Babe I'm Gonna Leave You" (מהאלבום Led Zeppelin) (ברדון/פייג'/פלאנט) "Whole Lotta Love" (מהאלבום Led Zeppelin II) (פייג'/פלאנט/ג'ונס) "Ramble On" (מהאלבום Led Zeppelin II) (פייג'/פלאנט) "Heartbreaker" (מהאלבום Led Zeppelin II) (פייג'/פלאנט/ג'ונס/בונהם) "Immigrant Song" (מהאלבום Led Zeppelin III) (פייג'/פלאנט) "Since I've Been Loving You" (מהאלבום Led Zeppelin III) (פייג'/פלאנט/ג'ונס) "Rock and Roll" (מהאלבום Led Zeppelin IV) (פייג'/פלאנט/ג'ונס/בונהם) "Black Dog" (מהאלבום Led Zeppelin IV) (פייג'/פלאנט/ג'ונס) "When the Levee Breaks" (מהאלבום Led Zeppelin IV) (פייג'/פלאנט/ג'ונס/בונהם/מיני) "Stairway to Heaven" (מהאלבום Led Zeppelin IV) (פייג'/פלאנט) "The Song Remains the Same" (מהאלבום Houses of the Holy) (פייג'/פלאנט) "Over the Hills and Far Away" (מהאלבום Houses of the Holy) (פייג'/פלאנט) "D'yer Mak'er" (מהאלבום Houses of the Holy) (פייג'/פלאנט/ג'ונס/בונהם) "No Quarter" (מהאלבום Houses of the Holy) (פייג'/פלאנט/ג'ונס) "Trampled Under Foot" (מהאלבום Physical Graffiti) (פייג'/פלאנט/ג'ונס) "Houses of the Holy" (מהאלבום Physical Graffiti) (פייג'/פלאנט) "Kashmir" (מהאלבום Physical Graffiti) (פייג'/פלאנט/בונהם) "Nobody's Fault but Mine" (מהאלבום Presence) (פייג'/פלאנט) "Achilles Last Stand" (מהאלבום Presence) (פייג'/פלאנט) "In the Evening" (מהאלבום In Through the Out Door) (פייג'/פלאנט/ג'ונס) "All My Love" (מהאלבום In Through the Out Door) (פלאנט/ג'ונס) (מהדורת DVD מיוחדת) "We're Gonna Groove" (קינג/בית'יה) (9 בינואר 1970) "I Can't Quit You Baby" (דיקסון) (9 בינואר 1970) "Dazed and Confused" (פייג') (9 בינואר 1970) "White Summer" (פייג') (9 בינואר 1970) "What Is and What Should Never Be" (פייג'/פלאנט) (9 בינואר 1970) "How Many More Times" (פייג'/ג'ונס/בונהם) (9 בינואר 1970) "Moby Dick" (בונהם/ג'ונס/פייג') (9 בינואר 1970) "Whole Lotta Love" (פייג'/בונהם/פלאנט/ג'ונס) (9 בינואר 1970 "Communication Breakdown" (פייג'/ג'ונס/בונהם) (9 בינואר 1970) "Bring It on Home" (פייג'/פלאנט) (9 בינואר 1970) "Immigrant Song" (פייג'/פלאנט) (27 בפברואר 1972) "Black Dog" (פייג'/פלאנט/ג'ונס) (27 ביולי 1973) "Misty Mountain Hop" (פייג'/פלאנט/ג'ונס) (27 ביולי 1973) "Going to California" (פייג'/פלאנט) (25 במאי 1975) "In My Time of Dying" (בונהם/ג'ונס/פייג'/פלאנט) (25 במאי 1975) "Stairway to Heaven" (פייג'/פלאנט) (25 במאי 1975) "Rock and Roll" (פייג'/פלאנט/ג'ונס/בונהם) (4 באוגוסט 1979) "Nobody's Fault But Mine" (פייג'/פלאנט) (4 באוגוסט 1979) "Kashmir" (בונהם/פייג'/פלאנט) (4 באוגוסט 1979) "Whole Lotta Love" (פייג'/בונהם/פלאנט/ג'ונס) (4 באוגוסט 1979) מידע על האלבום Mothership באתר MusicBrainz מידע על האלבום Mothership באתר AllMusic האלבום Mothership באתר Discogs
טה ואהיפוונמו

טה ואהיפוונמו (מאורית: Te Wāhipounamu – "המקום של אבן הירקן") הוא אתר מורשת עולמית מאז 1990 השוכן בחלקו הדרום מערבי של האי הדרומי של ניו זילנד. האזור משתרע לאורך חופי ים טסמן ברצועה לא רציפה שאורכה כ-450 ק"מ ורוחבה נע בין 40 ל-90 ק"מ, בין הים לבין הרי האלפים הדרומיים. בתחומו של טה ואהיפוונמו נכללים ארבעה פארקים לאומיים – פיורדלנד, אאורקי/הר קוק, הר אספיירינג ווסטלנד טאי פוואטיני, 2 שמורות טבע, 16 שמורות למחקר מדעי, 5 אזורים אקולוגיים ו-5 אזורי פיקוח נוספים. סך הכל משתרע האזור על פני 26,000 קמ"ר. דרום-מערב ניו זילנד שוכנת על קו המפגש בין הלוח הפסיפי ממזרח ללוח ההודו-אוסטרלי ממערב, לכן האזור נחשב לאחד הפעילים בעולם מבחינה סייסמית. רכס הרי האלפים הדרומיים נוצר כתוצאה מפעילות טקטונית במשך 5 מיליוני השנים האחרונות, ואזורים שהיו מכוסים בעבר בים התקמטו והתרוממו עד לגובה של 1,000 מטר. ההרים עוצבו בפעילות קרחונית וקרחונים עדיין מכסים חלק מהשטח שבו שוכנים 28 מ-29 הפסגות הגבוהות מ-3,000 מטר בתחומי המדינה. ההר הגבוה בשטחו של טה ואהיפוונמו הוא הר טסמן הנישא לגובה של 3,498 מטר (הר קוק אינו חלק מהאזור המוכרז). תהליכי הבליה בטה ואהיפוונמו נמשכו גם בין התקופות הקרחוניות, ואחד הגורמים העיקריים להם הוא כמות המשקעים הגדולה באזור, במיוחד ממערב לקו פרשת המים. קו החוף עוצב על ידי פעילות הים, והוא משונן ומחורץ ומאופיין בצוקים, שרטונים ואיונים. אזור החוף עשיר במשקעים המגיעים לממוצע שנתי של בין 3,000 ל-5,000 מ"מ שיורדים במשך כל עונות השנה. כמויות אלה גדלות עם הגובה הטופוגרפי ומגיעות עד ל-10,000 מ"מ בשנה, וחלקים גדולים מהן יורדות בצורת שלג. מעבר לקו פרשת המים פוחתת כמות המשקעים עד לממוצע שנתי של 1,000 מ"מ והאזור מתאפיין ברוחות חמות וחזקות הנושבות מכיוון צפון-מערב. לים השפעה ממתנת על הטמפרטורות במערב האזור ובדרומו, ומזרחית לקו פרשת המים הטמפרטורות קיצוניות יותר הן בחורף והן בקיץ. החי והצומח באזור טה ואהיפוונמו השתמרו כמעט ללא שינוי במשך אלפי שנים, בין היתר בזכות הבידוד היחסי של ניו זילנד ועקב העובדה שגם בניו זילנד עצמה אזור זה הוא פחות נגיש ומיושב. החי והצומח באזור זה מייצגים בצורה טובה למדי את אלו שהתקיימו ביבשת העתיקה גונדוונה, וזו אחת הסיבות המרכזיות להכללת האזור ברשימת אתרי המורשת העולמית. מדיה וקבצים בנושא טה ואהיפוונמו בוויקישיתוף אתר מחלקת השימור של ניו זילנד (DOC)
הגנת קארו-קאן

הגנת קארו-קאן (ECO: B10-B19) שייכת לסוג הפתיחות בשחמט ברגלי של המלך, בהן השחור אינו מגיב בצורה ישירה, אלא בדרך עקיפה. בסוג פתיחות זה (ההתמודדות העקיפה) כלולות גם הגנת אלכין, ההגנה הסיציליאנית וההגנה הצרפתית. הגנה זו קדומה בזמנה להגנה הצרפתית; עוד ב-1590 השתמשו בה שחמטאים איטלקיים, אולם מבחינה טקטית היא שיכלול של ההגנה הצרפתית. השינוי העיקרי בה הוא השארת הנתיב של רג8 פתוח, אך חסרונה בולט בהפקרת המרכז ללחץ הכלים הלבנים. הגנת קארו-קאן מתאפיינת בפסיביות לעומת ההגנה האקטיבית-לוחמנית של הצרפתית. 1. ה4 ג6 ההמשך הנפוץ ביותר הוא 2. ד4 ד5 שני החסרונות הבולטים בהגנה זו הם: א. אם השחור ירצה להתקיף באגף המלכה, ייאלץ להסיע את הרגלי ג6-ג5 וזהו בזבוז טמפו לטובת הלבן. ב. הערוגה ג6 - שהיא מקום התפתחותו הטבעי של הפרש ב8 - חסומה על ידי הרגלי. למרות זאת הגנת קארו-קאן נותנת לשחור אפשרות להתבצר בצורה בטוחה. 3. פג3 (או פד2) ד:ה4 4. פ:ה4 רו5 5. פז3 רז6 המהלכים לעיל נחשבו זמן רב לטובים ביותר עבור שני הצדדים בהגנת קארו-קאן. 6. ח4 ח6 7. פו3 פד7 8. ח5 רח7 9. רד3 ר:ד3 10. מה:ד3 הרגלי הלבן ב-ח5 נראה מוכן לתקוף, אך הוא עלול להוות חולשה לקראת סוף המשחק. השחור לא מתפשר על מבנה הרגלים שלו ומשחק ג5 כדי לאיים על משבצת ד4. בסיום יש לשחור את האפשרות להצריח גם לצד המלכה וגם לצד המלך. ללבן לעומת זאת, לא מומלץ להצריח באגף המלך בגלל הרגלי הפתוח ב-ח5. 3. פג3 (או פד2) ד:ה4 4. פ:ה4 פד7 הווריאציה נקראת בנפרד על שמם של השחמטאים וילהלם שטייניץ, אהרון נימצוביץ' ווסילי סמיסלוב. וריאציה זו דומה לווריאציה הקלאסית, פרט לכך שלשחור יש יותר חופש פעולה, כי הוא לא נאלץ להזיז את הרץ שלו למשבצת ז6. אולם, חופש זה בא עם מחיר, הלבן שגם נהנה מיותר חופש, משתלט על המרכז ויכול לבחור בין מספר מהלכים, כאשר האגרסיבי מביניהם הוא פז5. 3. פג3 ד:ה4 4. פ:ה4 פו6 מטרתו של השחור להחליף פרשים על ידי רגלי ז7 ולפתוח את הטור ז' לתנועת הצריח. בהמשך מתכנן השחור לבצע הצרחה גדולה ולהתקיף ה7-ה5. גם הלבן יבצע הצרחה גדולה כדי להתחמק מהתקפת הצריח השחור. הלבן ממשיך ללא חילופין: 5. פז3 ה5 6. פו3 כאן זו תהיה שגיאה להכות 6. ד:ה5, משום שהשחור ישיב 6... מה:מה ואחר כך 7. מ:מה פז4 והשחור בעמדה עדיפה לאחר שמחזיר רגלי. 6. ... ה:ד4 7. פ:ד4 רג5 8. מהה2+ רה7 9. רה3 הלבן יצריח באגף המלכה כדי לאפשר מרחב פעולה לקצינים שיהוו איום למלך השחור, המצריח באגף המלך.
ג'רי דאגלס

ג'רי דאגלס (באנגלית: Jerry Douglas;‏ 12 בנובמבר 1932 – 9 בנובמבר 2021) היה שחקן יהודי-אמריקאי. היה מוכר בשל גילום דמותו של ג'ון אבוט באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח", שם הוא שיחק במשך יותר מ-30 שנים עד להופעתו האחרונה ב-2016. דאגלס נולד בשם ג'רלד רובינשטיין בצ'לסי (אנ') שבמסצ'וסטס, שם גדל וחונך. הוריו היו מהגרים יהודים ממזרח אירופה. בשנת 1950 סיים את לימודיו בתיכון המקומי בצ'לסי, ומשם המשיך לאוניברסיטת ברנדייס, שם רכש תואר ראשון בכלכלה. דאגלאס המשיך ללימודי משפטים במנהטן, אך פרש לאחר שמונה חודשים בלבד, והחל להיבחן לתפקידי משחק, בתקווה להיות שחקן. חוסר הידע שלו במשחק תסכל אותו והוא עזב עם משפחתו את ניו יורק לעמק סן פרננדו שבמחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, שם החל דאגלס לעבוד כסוכן ביטוח. בלילות לקח שיעורי משחק. בהמשך ללימודיו, זכה דאגלס בתפקיד במחזה, עליו קיבל ביקורת מצוינת. אירוע זה הוביל אותו להשתמש בשירותיו של סוכן שחקנים. במשך מספר שנים, הופיע דאגלס בסדרות טלוויזיה שונות, דוגמת "משימה בלתי אפשרית", בהן שיחק בדרך כלל את הנבל. בשנת 1982, לוהק דאגלס לתפקיד ג'ון אבוט, הפטריארך של משפחת אבוט, והמייסד של תאגיד הקוסמטיקה "ז'בו" באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". דאגלס שיחק בסדרה במשך 24 שנים, עד תום החוזה שלו בשנת 2006. עם זאת, גם לאחר תום החוזה שלו הוא שב להופיע בסדרה כשחקן אורח. קודם להופעתו באופרת הסבון המצליחה, וגם במקביל אליה הופיע דאגלס בעשרות סדרות וסרטים. בנוסף לקריירת המשחק, דאגלס היה גם זמר שהופיע בבתי קזינו ואולמות ברחבי ארצות הברית וקנדה. בשנת 2007, הוציא לאור אלבום: "The Best Is Yet to Come", הכולל שירי ג'אז ושירים מהופעותיו. אשתו הראשונה הייתה השחקנית ארלין מרטל, ולהם בת ובן. בשלב מסוים, החליטה אשתו לעבור ממחוז לוס אנג'לס להתגורר בעיר כרמל, בצפון מדינת קליפורניה, ולקחה איתה את ילדיהם. דאגלס, שלא רצה לוותר על משפחתו, עזב את לוס אנג'לס והצטרף אליהם. בני הזוג התגרשו בכל זאת, ודאגלס חזר ללוס אנג'לס במטרה להמשיך בקריירת המשחק שלו. דאגלס ואשתו ניהלו קרב משפטי על אחזקת ילדיהם, בו הוא ניצח. בשנת 1985, נישא דאגלס לקימברלי בנקיר, הצעירה ממנו בכעשרים שנה, ולשניים בן משותף. דאגלס נפטר ב-9 בנובמבר 2021, בגיל 88, אחרי מחלה קצרה. הותיר אשה, בת, נכדים ונינים. אתר האינטרנט הרשמי של ג'רי דאגלס (באנגלית) ג'רי דאגלס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'רי דאגלס, באתר AllMovie (באנגלית) ג'רי דאגלס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'רי דאגלס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Petski, Denise. (November 10, 2021)/ Jerry Douglas Dies: Longtime ‘The Young And The Restless’ Actor Was 88. Dead;line Hollywood. Retrieved November 11, 2021