laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברמן (מדינה)

מדינת ההנזה החופשית של ברמן (בגרמנית: Freie Hansestadt Bremen) היא אחת מ-16 המדינות הפדרליות של גרמניה. זוהי המדינה הקטנה ביותר בגרמניה, הן מבחינת השטח והן מבחינת האוכלוסייה. ברמן היא אחת משלוש ערי-המדינה בגרמניה, יחד עם ברלין והמבורג, אך בניגוד להן, ברמן מורכבת משתי ערים: העיר ברמן, שהעניקה למדינה את שמה, והעיר ברמרהאפן, הנמצאת 53 ק"מ צפונית לברמן. השטח בין שתי הערים שייך למדינת סקסוניה התחתונה. שטחן של ברמן וברמרהאפן הוא 404 קמ"ר, ומספר תושביהן יחדיו מסתכם בכ-650 אלף איש. היא שוכנת בצפון גרמניה, והיא אחת מארבע מדינות גרמניה השוכנות לחוף הים. ברמן הפכה למדינה בגרמניה בשנת 1949; לפני כן הוחזקה בידי האמריקנים. רמת החיים במדינה נחשבת לגבוהה יחסית לשאר גרמניה, אם כי גם שיעור האבטלה (17% ב-2005) גבוה מעט מהממוצע הגרמני. אוכלוסיית המדינה כוללת מיעוט פריזי, עם גרמאני המתגורר ברובו בצפון הולנד. ראש עיריית ברמן, המשמש גם כראש ממשלת המדינה ("נשיא הסנאט" הוא תוארו הרשמי) הוא אנדראס בוונשולטה (Andreas Bovenschulte) מה-SPD, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית, שהחל לכהן בשנת 2019. ערך מורחב – ברמן ברמן היא העיר העשירית בגודלה בגרמניה, עם כ-560 אלף תושבים, המתפרסים על שטח גדול יחסית - 325 קמ"ר (העיר החמישית בגודל שטחה בגרמניה). נמלה של ברמן הוא השני בגודלו בגרמניה, אחרי זה של המבורג. בברמן שתי אוניברסיטאות ושלוש מכללות, בהן לומדים כ-31,000 סטודנטים. אחת האוניברסיטאות היא האוניברסיטה הבינלאומית של ברמן, אשר נוסדה ב-1999; זו ייחודית בגרמניה בכך שהיא נמצאת בידיים פרטיות, ולפיכך דורשת מהלומדים בה תשלום שכר לימוד; כמעט בכל האוניברסיטאות האחרות בגרמניה הלימודים בחינם. הלימודים באוניברסיטה זו מתנהלים באנגלית. בברמן שבעה מוזיאונים. כשמינית מתושבי ברמן אינם גרמנים; מתוכם כ-40% הם טורקים. ערך מורחב – ברמרהאפן בשנת 1827 הוקמה העיר ברמרהאפן על שפכו של נהר הווזר, כדי לשמש כנמל עמוק מים עבור כלי שיט הגדולים מכדי לשוט עד ברמן שבמעלה הנהר; מכאן נובע הקשר בין שתי הערים. ב-1847 הוקם קו אוניות הקיטור הראשון בין אירופה ואמריקה, שמוצאו בברמרהאפן. עד מלחמת העולם השנייה נקראה העיר וֶזֶרמינדֶה (Wesermünde, "שפך הנהר וזר"); לאחר המלחמה, בה נהרס רוב העיר, שונה שמה לברמרהאפן ("הנמל של ברמן"). כיום מהווה נמלה של ברמרהאפן את נמל הדייגים הגדול בגרמניה; העיר נקראת לעיתים בהיתול Fischtown, "עיר הדגים". אתר האינטרנט הרשמי של ברמן ברמן (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית ברמן, ברשת החברתית פייסבוק ברמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברמן, ברשת החברתית אינסטגרם ברמן, ברשת החברתית טיקטוק ברמן, סרטונים בערוץ היוטיוב ברמן, באתר פינטרסט
סארו גוונגול, צ'יף יג'ו

אבא סארו גוונגול (נפטר ב-1778) היה הצ'יף של שבט היג'ו של האורומו. בנוסף לצ'יף יג'ו הוא היה גם הראס של בגמדר ושלט על חלקים מוולו, סארו היה אחד מהמצביאים החשובים בתקופת השופטים האתיופית. סארו טוען שהוא צאצא של אחד מחיילי אחמד גראן שהיה ערבי הנקרא עומר. החוקר הסקוטי ג'יימס ברוס פגש אותו ב-1770 ופרסם קלסתרון פניו. Chris Proutky, Empress Taytu and Menelik II: Ethiopia 1883-1910 (Trenton: The Red Sea Press, 1986), p. 28n J. Spencer Trimingham, Islam in Ethiopia (Oxford: Geoffrey Cumberlege for the University Press, 1952), p. 110 n.2 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריבוז

ריבּוֹז (באנגלית: Ribose) הוא חד-סוכר ממשפחת הפנטוזות. הריבוז הוא סוכר מחזר. הריבוז הוא סוכר חיוני לכל יצור חי, בשל היותו מרכיב מרכזי ב-RNA המשמש לשעתוק גנטי. הריבוז מופק בתאי הגוף מגלוקוז במסלול הפנטוז פוספט . מהריבוז מסונתז הדיאוקסיריבוז המהווה אבן בניין של ה-DNA (האות D ב-DNA משקפת את הדיאוקסיריבוז). בנוסף מהווה הריבוז חלק ממולקולות מפתח נוספות בתא: ATP, NADH וקואנזימים. בגלל היותו מרכיב נפוץ בכל יצור חי, ריבוז מצוי בכל סוגי המזון הטבעי. שמר האפייה, למשל, עשיר ב-RNA ולכן כל מוצרי האפייה מכילים ריבוז. בידוד ריבוז במעבדה מתבצע לרוב על ידי הידרוליזה של מולקולות RNA משמרים. ישנה סברה שריבוז הוא מרכיב נוגד חרדה טבעי המשמש לבקרה על אכילה ושתייה הקשורים ללחצים פסיכולוגיים שונים. בנוסף מייחסים לו סגולות בריאותיות נוספות, שאמיתותן אינה ברורה. מדיה וקבצים בנושא ריבוז בוויקישיתוף Standard Gibbs Energies and Enthalpies of Formation ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלטוז

מלטוז (maltose - ידוע גם כסוכר לתת) הוא דו-סוכר, המורכב משתי מולקולות גלוקוז (ולכן ידוע גם כדו-גלוקוז). מולקולות הגלוקוז מחוברות במולקולת מלטוז דרך קשר גליקוזידי α1-4. מלטוז נוצר בגוף האדם מתוצרי העיכול של עמילן שמקורו במזון צמחי או פירוק גליקוגן. הנוסחה הכימית של המלטוז היא   C 12 H 22 O 11 {\displaystyle \ C_{12}H_{22}O_{11}} , זהה לזו של הסוכרוז והלקטוז (כלומר מלטוז הוא איזומר של סוכרוז ולקטוז). מקור השם מלטוז במילה מאלט, שפירושה לתת (שעורה קלויה) מלטוז הוא סוכר מחזר כי באחת מיחידות הגלוקוז הפחמן האנומרי (פחמן 1) אניו קשור בקשר גליקוזידי ולכן יחידה זו נמצאת בשיווי משקל בין הצורה הטבעתית לצורה הליניארית בה יש קבוצת אלדהיד על פחמן 1. פירוק מלטוז לגלוקוז מתבצע על ידי האנזים Maltase, המצוי בשמר. פירוק זה הוא שלב חשוב בייצור אתנול. מדיה וקבצים בנושא מלטוז בוויקישיתוף Standard Gibbs Energies and Enthalpies of Formation ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בסיס (אריתמטיקה)

במתמטיקה, בסיס (Radix) הוא תחום הספרות הנמצא ביסודה של שיטת ספירה מבוססת מיקום. הבסיס המקובל לספירה הוא בסיס 10 (הבסיס העשרוני), המשתמש בספרות 0 עד 9. משערים שמקורו של בסיס זה במספר אצבעות הידיים ששימשו כדי להציג מספרים ולחשב אותם. העיקרון בכל שיטת ספירה הוא שערכה של ספרה ברצף כלשהו של ספרות נקבע על פי המיקום שלה ברצף. לדוגמה, בבסיס העשרוני, אנו קוראים לספרה הראשונה משמאל לנקודה העשרונית ספרת האחדות, לשנייה ספרת העשרות, לשלישית ספרת המאות וכו'. בדומה, לספרה הראשונה מימין לנקודה העשרונית אנו קוראים ספרת העשיריות, לשנייה ספרת המאיות וכו'. בבסיס העשרוני מוצג כל מספר, למעשה, כסכום של חזקות של 10. למשל, המספר 1,035.43 מוצג כך: 1 × 10 3 + 0 × 10 2 + 3 × 10 1 + 5 × 10 0 + 4 × 10 − 1 + 3 × 10 − 2 = 1 , 035.43 {\displaystyle \!\,1\times 10^{3}+0\times 10^{2}+3\times 10^{1}+5\times 10^{0}+4\times 10^{-1}+3\times 10^{-2}=1,035.43} אולם אין שום דבר ייחודי במספר 10 דווקא - ניתן לבחור כל מספר טבעי (גדול מ-1) כבסיס לספירה. כך, למשל, בסיס 7 משתמש בספרות 0 עד 6, ומספרים בבסיס זה ניתנים לייצוג באמצעות חזקות של 7. משמעותו של המספר 1,035.437 (האינדקס 7 מציין שזהו מספר בבסיס 7) היא: 1 × 7 3 + 0 × 7 2 + 3 × 7 1 + 5 × 7 0 + 4 × 7 − 1 + 3 × 7 − 2 = 1 , 035.43 7 {\displaystyle \!\,1\times 7^{3}+0\times 7^{2}+3\times 7^{1}+5\times 7^{0}+4\times 7^{-1}+3\times 7^{-2}=1,035.43_{7}} העיקרון בספירה באמצעות בסיס מסוים k, הוא שכל המספרים מוצגים באמצעות k ספרות שונות בלבד. לדוגמה, בבסיס 2 (בסיס בינארי) קיימות שתי ספרות - 0,1 שבאמצעותן ניתן לייצג כל מספר. במעבר מבסיס כללי K כלשהו לבסיס עשרוני, תיוצג המילה   a n a n − 1 a n − 2 . . . a 0 . a − 1 a − 2 . . . a m {\displaystyle \ a_{n}a_{n-1}a_{n-2}...a_{0}.a_{-1}a_{-2}...a_{m}} כך: ∑ i = ( m ) n a i × k i {\displaystyle \sum _{i=(m)}^{n}a_{i}\times k^{i}} . באלקטרוניקה ספרתית ובפרט במחשבים משתמשים בדרך כלל בבסיס 2 (בסיס בינארי) בו יש משמעות לספרות 0 ו-1 בלבד, מכיוון שקל יותר לתכנן מעגלים בעלי שתי רמות לוגיות בלבד (המייצגות מתח נמוך ומתח גבוה, בהתאמה). מכיוון שהיצוג הבינארי של מספרים הוא ארוך ואינו נוח לשימוש אנושי, ומאידך, ההמרה בינו ובין הבסיס העשרוני אינה נוחה, משתמשים מתכנתי מחשבים, בדרך כלל, בבסיס האוקטלי בן 8 הספרות (23) (0 עד 7) או בבסיס ההקסדצימלי בן 16 הספרות (24) (מיוצגות על ידי הספרות 0 עד 9 והאותיות A עד F). הבבלים הקדמונים נהגו להשתמש בבסיס 60 (בסיס סקסגסימלי), ששרידים ממנו מופיעים בחלוקת השעה ל-60 דקות וחלוקת הדקה ל-60 שניות, וכן בחלוקת המעגל ל-360 (60×6) מעלות. כדי להימנע מהצורך בשימוש ב-60 ספרות שונות, הם השתמשו בנוסף בשיטת ספירה משנית, של שני סימנים - אחד לעשרות ואחד ליחידות. מרבית תכונות המספרים הנחקרות במתמטיקה, כגון ראשוניות, אינן תלויות בבסיס שבו נכתב המספר. תוצאותיהן של ארבע פעולות החשבון אף הן אינן תלויות בבסיס שבו נכתב המספר. תכונות מסוימות, כגון היותו של המספר מספר קפרקר, מספר ליישרל או היותו של המספר שבר בעל הצגה סופית כשבר עשרוני, תלויות בבסיס שבו נכתב המספר (לתכונות כאלה לא מיוחסת חשיבות רבה, משום שאינן עוסקות במאפיין מהותי של המספר, אלא במאפיין התלוי בייצוג מסוים שלו). בסיס, באתר MathWorld (באנגלית)
גאן (נהר)

הנהר גָאן (בסינית: 赣江 בפין-יין: Gàn Jiāng) – זורם מדרום לצפון לאורך של 885 קילומטרים במרכז המחוז ג'יאנגשי שבדרום מזרח סין ונשפך לאגם פויאנג. הנהר מהווה עורק תחבורה חשוב עבור נאנצ'אנג, בירת המחוז. מוצא הנהר ברכס הרי דָאיוּ' המפרידים בין דרום מערב ג'יאנגשי למחוז גואנגדונג. הקטע הראשון של הנהר קרוי הנהר גָ'אנְג. סמוך לעיר גאנג'וֹאוּ נשפך אליו הנהר גונְג שמוצאו בהרי גְ'יולְייֵן שבדרום ג'יאנשי. הנהר המאוחד הקרוי גאן זורם צפונה דרך נאנצ'אנג, בירת המחוז. צפונית לנאנצ'אנג נשפך לגאן הנהר גִ'ין, שכיוונו הכללי מזרח-מערב. נהר זה משמש עורק תחבורה חשוב בצפון ג'יאנשי. כ-50 קילומטרים צפונית לנאנצ'אנג נשפך הגאן לאגם פויאנג. אגם פויאנג מחובר בתעלה קצרה לנהר היאנגצה, הנהר הארוך ביותר באסיה, לכן נחשב הגאן כאחד מיובליו הדרומיים של היאנגצה. האזור בו זורם הגאן גשום למדי (בין 1400 ל-1880 מילימטר גשם בשנה) והספיקה השנתית היא 68.7 מיליארד מ"ק. על הנהר נבנתה תחנת כוח הידרואלקטרית שתפוקתה 3.6 מיליון קילוואט. העמק שיצר הנהר שימש מימים קדומים כנתיב חשוב בין מחוז גואנגדונג לעמק היאנגצה וצפונה. עד 1840 עבר כל סחר החוץ של סין בנתיב זה. כאשר סחורות היבוא שנפרקו במרכז סחר החוץ בגואנגג'ואו נשלחו צפונה וסחורות יצוא כדוגמת תה נשלחו דרומה. חשיבותו של נתיב זה פחתה מאוד כאשר ב-1937 נסללה מסילת הרכבת בין גואנגג'ואו להנקאו במחוז חוביי. חלקו התחתון של העמק הוא שטח חקלאי פורה ומגדלים בו בעיקר אורז ותה. בשל מספר אשדות גדול הנהר עביר לשיט למפרשיות בלבד דרומית לגאנג'וֹאוּ, ממנה וצפונה עד אגם פויאנג הנהר עביר לשיט של ספינות נהר, אם כי בתקופת החורף, כשפני המים בנהר יורדים ניתן להגיע עד גִ'י'אָן בלבד. סירות קטנות מפליגות במעלה הנהר גָ'אנְג ומגיעות עד דָאיוּ' וממנה ניתן לחצות את הרי מלינג דרך מעבר מיי לגואנגדונג. מדיה וקבצים בנושא גאן בוויקישיתוף גאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מקורות שונים נוקבים מספרים שונים. על פי בריטניקה אורך הנהר 815 קילומטרים והוויקיפדיה הסינית נוקבת במספר 991 קילומטרים.
ברוך שמעון סלומון

הרב ברוך שמעון סלומון (ה' בטבת ה'ת"ש; 17 בדצמבר 1939 - י"ז באדר ה'תשס"ט; 13 במרץ 2009) היה הרב הראשי וראש אבות בתי הדין בפתח תקווה וראש ישיבת נחלת דוד. נולד לרב דוד סלומון, רבו של כפר אברהם (אז עדיין יישוב עצמאי), ולצפורה, בתו של הרב ישראל אריה ספיר, מרבני פתח תקווה. למד בישיבת אור ישראל לצעירים, ובהיותו בן 13 עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. לאחר נישואיו לרבקה לבית מנדלבוים עבר להתגורר בפתח תקווה. בשנת תשכ"ה (1965) הקים על שם אביו את "ישיבת נחלת דוד" בכפר אברהם וכיהן בה כראש ישיבה. לאחר פטירת אביו, שכיהן כרב שכונת כפר אברהם בפתח תקווה, ראש "חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי" וכראש הישיבה הטכנולוגית כפר אברהם, נבחר לכהן כרב השכונה, ואחיו הרב יעקב משה סלומון כיהן כראש הישיבה הטכנולוגית. בשנת תשל"ט נבחר לרב האשכנזי של פתח תקווה לצד עמיתו הספרדי הרב משה מלכה. לאחר פטירת הרב מלכה בתשנ"ז (1997) נשאר הרב סלומון לבדו בתפקיד רב העיר, עד לפטירתו בשנת תשס"ט (2009). בצעירותו נטה הרב סלומון לציונות והיה חבר ב"חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי".[דרוש מקור] אולם בעקבות ההתנגדות לפסק דין האח והאחות של הרב שלמה גורן פרש הרב סלומון מחברותו בוועד רבני הפועל המזרחי, שבראשו עמד אז הרב שלמה גורן, ובשנים שלאחר מכן תמך בהקמת דגל התורה על ידי הרב שך. הרב סלומון עמד בראש המאבק נגד פתיחת קולנוע היכל בשבת, ועמדותיו היו נחשבות למחמירות, דבר שהתבטא במתן הכשרות לעסקים בעיר על ידי המועצה הדתית. תקופה מסוימת נמנע הרב סלומון מלחתום על תעודות כשרות אף על פי שהוא נדרש לעשות זאת על פי החוק. נפטר בי"ז באדר ה'תשס"ט ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. הרב יוסף וידמן, יליד ירושלים תושב מתתיהו, ר"מ בישיבת 'הישיבה לצעירים פתח תקווה' הרב יונה ולר, ראש כולל 'בית הדסה' הרב שלמה בקשט, הרב הראשי לאודסה והמחוז (אוקראינה) הרב שלמה כ"ץ ראש ישיבת 'חברון כנסת ישראל' הרב משה צוקר ר"מ ישיבת 'תורה אור' הרב משה פינטו, ראש ישיבת 'פאר משה' הרב אלעד עידאן משגיח ישיבת "ולבנימין אמר" ברכיה ועורך עלון "בית נאמן" הרב שמואל עידאן (עידן) רב ומשגיח בישיבת "ולבנימין אמר" ומרצה בכיר מדיה וקבצים בנושא ברוך שמעון סלומון בוויקישיתוף קובי נחשוני ורענן בן צור, רבה של פתח תקווה הלך לעולמו, באתר ynet, 13 במרץ 2009 סמל למסירות נפש לתורה כתבה באתר בחדרי חרדים שנתיים בלי ר' ברוך שימע'ן • תמונות מהארכיון , באתר בחדרי חרדים משיעורי הרב ברוך שמעון סלומון, לצפייה באתר בינינו ברוך שמעון סלומון (1939-2009), דף שער בספרייה הלאומית בג"ץ 1829/05 התנועה להגינות שלטונית נ' מועצת הרבנות הראשית, ניתן ב־26 בינואר 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלל

האם התכוונתם ל... אישים הלל הזקן – נשיא הסנהדרין, בן זוגו של שמאי הזקן, הזוג האחרון של תקופת הזוגות הלל נשיאה – מכונה גם הלל האחרון או הלל השני, נשיא הסנהדרין ומתקן הלוח העברי רבי הלל – אמורא בשלהי דור המעבר בין התנאים לאמוראים. הלל בן אליקים – מחכמי הראשונים ידוע בפירושיו על מדרשי הלכה הלל ליכטנשטיין מכונה גם הלל מקולומיא, מתלמידי החת"ם סופר, כיהן כאב"ד מרגרטן, קלויזנבורג, סיקסו וקולומיאה. גדול קנאי הונגריה בימיו. הלל בן נפתלי הירץ – רב ליטאי. נודע בעיקר בזכות חיבורו בית הלל על השולחן ערוך הלל בן שמואל – רב מחכמי איטליה בתקופת הראשונים, פילוסוף, רופא והוגה דעות יהודי הלל פלסר – מייסד תלמודי התורה בציונות הדתית וראש מוסדות מורשה אישים ששם משפחתם הלל ע. הלל – הלל עומר, סופר ומשורר ישראלי שנודע בשם העט ע. הלל שלמה הלל – יושב ראש הכנסת ושר בממשלת ישראל יעקב הלל – כדורגלן עבר ישראלי שלמה הלל'ס – סופר עברי, סופר ילדים, מורה, עורך ומחזאי, מחנך ומנהל בתי ספר מקומות ואתרים רחוב הלל – רחוב מרכזי בירושלים, המהווה חלק חשוב מן המע"ר של העיר. קרוי על שם הלל הזקן הר הלל – הר דמוי חרוט בגליל העליון אשר נמצא בשמורת הרי מירון, קרוי על שם הלל הזקן בית הלל (מושב) – מושב ואגודת עובדים מיישובי חומה ומגדל בגליל העליון פירושים נוספים קריאת ההלל – קטע תפילה הנאמר במועדים מיוחדים הלל הגדול הילל בן שחר או לוציפר - בנו של שחר, אל הזריחה במיתולוגיה הכנענית הל"ל – ראשי תיבות של "האגודה ליוצאים לשאלה" הלל (ארגון) – ארגון עולמי לסטודנטים יהודים הילל (צמח) – סוג של צמח ממשפחת הזיפניים, אשר שמו המדעי הוא Paracaryum. אישים ששמם הפרטי הוא הלל בר-הלל בן הלל בית הלל הללי
בולבוס (גאולוגיה)

בולבוסים הם תרכיזי קלציט המכילים שאריות של חומר אורגני. לבולבוסים צורת כדור פחוסה כשל תפוחי אדמה, וזה גם מקור שמם. על קרקעית הים נוצרת בוצה של חומרים מן היבשה (חומרי בליה וסחף) ומן הים (שרידי בעלי חיים וצמחים). בבוצה זו מתרחשים תהליכי דיאגנזה (diagenesis): תהליכים פיזיקליים, כימיים וביוגניים המלכדים את הגרגרים לסלע באמצעות הידוק ודחיסה. תהליכים אלה חלים על המשקע הרך לאחר הרבדתו וגורמים להתקשותו. בכמה מן הסלעים שעברו תהליכים כאלה – פוספוריט, צור, פורצלניט ואחרים – נמצאו תרכיזים קרבונטיים – בולבוסים. במשך זמן רב היה תהליך היווצרותם של הבולבוסים בגדר תעלומה, אולם משנתגלו במרכזם של בולבוסים שרידים אורגניים – קל היה לשער אותו. שריד אורגני (שלד דג, למשל) שנח בתוך הבוצה לא התפרק בסביבה הדלה בחמצן והפך לגרעין התגבשות של קלציט. הקלציט הלך והתגבש סביבו ללא כיוון מסוים (מכאן הכדוריות), ובמקרים רבים אף פירק אותו או החליף את החומר האורגני המקורי והפך אותו למאובן. תהליכי דיאגנזה מיצקו את הסלעים סביב הכדור, ובלחצם של אלה תחת כוח הכבידה קיבל את צורתו הפחוסה. מקורם האורגני של הבולבוסים אינו מוטל בספק, ובולבוסים שבורים מכילים תזכורת כזו או אחרת לתהליך היווצרותם: שלדים מקוריים, מאובנים או ריח של ביצים סרוחות כאשר פנים הבולבוס בא במגע עם החמצן באוויר. נמצאו גם בולבוסים בעלי חגורות צור. הסבר אפשרי לתופעה זו הוא הבדלים בחומציות בין אזור ההתגבשות לסביבתו או עלייה ברמת החומציות של סביבת ההיווצרות בשלבים מאוחרים יותר של ההתגבשות. באזורים רבים התפרקו סלעי הסביבה ונחשפו הבולבוסים. שדה בולבוסים ידוע נמצא דרום-מזרחית לשמורת הר צין בנגב, אך מצויים גם אחרים. באזורים שונים באזור הדרום ניתן אף לראות את הבולבוסים מציצים מתוך הסלעים בתוכם נוצרו. בולבוסים הם ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל. בעיר ערד מוצב פסל הבולבוסים שעוצב על ידי מתכנן העיר, האדריכל יונה פיטלסון והאמן גדעון פרידמן. שדה הבולבוסים בהר צין אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
שמאי

האם התכוונתם ל... שמאי הזקן – תנא, בר פלוגתא של הלל הזקן כפר שמאי – מושב באזור הצפון ליד צפת, השייך למועצה אזורית מרום הגליל שמאי (מקצוע) – מי שעוסק במקצוע השמאות שמאי מקרקעין אישים ששם משפחתם שמאי: ארי שמאי – עורך דין ישראלי יעקב שמאי – חבר הכנסת מטעם הליכוד ופעיל בהסתדרות שאול שמאי – איש אגף המודיעין, זוכה פרס ביטחון ישראל וצל"ש הרמטכ"ל שלמה שמאי – פרופסור להנדסת חשמל בטכניון דודי שמאי – מאייר, הומוריסטן וקריקטוריסט ישראלי טל שמאי – חזאי ומגיש תחזית בחדשות 13 רפאל שמאי – סופר וצייר, כותב הספר "בני האור" שמי
יוחנן לינדנר

יוחנן (הַנס) רודולף לינדנֶר (21 באפריל 1922 – 1982; Hans Rudolf Lindner) היה חוקר אנדוקרינולוגיה ורבייה ישראלי, פרופסור לפיזיולוגיה במכון ויצמן למדע. חתן פרס ישראל למדעי החיים (תשל"ט). הנס רודולף לינדנר נולד ב-1922 בשטֶטין שבגרמניה (כיום שצ'צ'ין, פולין). בשנת 1936, כשהיה בן 14, עזב עם הוריו את גרמניה הנאצית ועלה לארץ ישראל עם אחיו במסגרת עליית הנוער. הוא למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, ובעקבות זאת עסק ברפתנות והתגורר במושב בית יצחק. במלחמת העצמאות נפל אחיו הגדול אריה ב-1950, לאחר המלחמה, נסע לינדנר לסידני שבאוסטרליה ללמוד רפואה וטרינרית. הוא סיים בהצטיינות וקיבל מלגה ללימודים באוניברסיטת קיימברידג' שבבריטניה, שם למד מדעי הרפואה (ביוכימיה ופיזיולוגיה) והתמקד בלימודי אנדוקרינולוגיה הביולוגיה של הרבייה. לאחר שקיבל תואר דוקטור בקיימברידג', שב לאוסטרליה בשל התחייבות מוקדמת למספר שנים ושם שימש כחוקר בכיר באגף לפיזיולוגיה ב-Commonwealth Scientific and Industrial Research Organisation בסידני, בו התרכז בחקר פיטואסטרוגנים. בשנת 1964 שב לינדנר לישראל והתקבל כחוקר במחלקה לביודינמיקה במכון ויצמן למדע. כעבור שנה קודם לדרג פרופסור חבר, ולאחר שהות כפרופסור אורח באוניברסיטת קורנל שבארצות הברית, התמנה בשנת 1968 לראש המחלקה (ושינה את שמה למחלקה לחקר ההורמונים). במרוצת השנים כיהן בתפקידים מנהלתיים נוספים: דקאן הפקולטה לביולוגיה, יושב ראש הוועדה לקידום מדענים וחבר הוועדה המייעצת לנשיא המכון. נוסף על אלו היה לינדנר חבר בחבר הנאמנים של בית חולים הדסה וכיהן כנשיא האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה (1973–1978). לינדנר פרסם מאות מאמרים מדעיים. עבודתו זכתה להוקרה מקצועית ולהכרה ציבורית: הוא זכה בפרס צונדק לאנדוקרינולוגיה (1972), בפרס ישראל למדעי החיים (תשל"ט–1979) ובפרס רוטשילד בביולוגיה (1982), והתקבל כחבר האקדמיה הישראלית למדעים (תשל"ט–1979). האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה מעניקה על שמו את הפרס היוקרתי ביותר הניתן על ידה, המחולק מדי שנה עבור הישגים מדעיים של חוקרים צעירים בתחום האנדוקרינולוגיה. "In Memoriam: Hans Rudolf Lindner, 1922-1982," Israel Journal of Medical Sciences 19,1 (1983), 217. מדיה וקבצים בנושא יוחנן לינדנר בוויקישיתוף קורות חייו של הנס יוחנן לינדנר באתר האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה כרטיס אישי ואודותיו, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים אברהם פלג, "אנחנו מקווים ליצור הורמון שיעודד צמיחתם של ילדים נמוכי קומה", מעריב, 8 בדצמבר 1978 "Lindner, Hans Rudolph, " in: Gerhard Bettendorf, Zur Geschichte der Endokrinologie und Reproduktionsmedizin, Berlin [u.a.]: Springer, 1995, S. 349-350 (בגרמנית) אריה לינדנר (אלוני), אריה (אוטו) לינדנר (אלוני), דבר, מודעת אבל, 25 ביוני 1948. הועלו בדרגה במכון ויצמן, מעריב, טור 1, 30 ביוני 1965. נתמנה ראש המחלקה לביודינמיקה במכון וייצמן, דבר, 7 במאי 1968; פרופ' לינדנר ראש המח' לביודינאמיקה במכון וייצמן, מעריב, 7 במאי 1968. אברהם פלג, "אנחנו מקווים ליצור הורמון שיעודד צמיחתם של ילדים נמוכי קומה", מעריב, טור 2, 8 בדצמבר 1978. "על הישגים למופת ועל תרומות חשובות ביותר לאנדוקרינולוגיה, הביולוגיה של הרבייה, וכן חקר ההורמונים וחקר תפקודו של לוז יותרת המוח, ומכאן ההבנה בתפקודו של גוף האדם" (פרס ישראל יינתן לאבי שיטת ההזרעה המלאכותית בבקר, מעריב, 3 בדצמבר 1978). חברים שהלכו לעולמם, האקדמיה הישראלית הלאומית למדעים: דו"ח שנתי תשע"ד 2013/14, עמ' 148.
גורל

האם התכוונתם ל... גורל (פילוסופיה) – גורלו של אדם, יעוד, גורל במובן הרוחני והמיסטי פטליזם – השקפת עולם לפיה הכל ידוע מראש יעוד (פירושונים) הטלת גורל הגרלה גורל (משחק) – משחק תפקידים גורל (במקדש) – גורל שנעשה מדי יום בין כהני בית המקדש לצורך חלוקת תפקידים גורל: סאגת ווינX – סדרת טלוויזיה של נטפליקס, שמבוססת על סדרת ההנפשה "מועדון ווינX" יונתן גורל – משורר ומבקר ספרות ירושלמי
ברוך אורן

ברוך אורן (סוסנוביק) (ז' בחשוון תרע"ו – ד' בתמוז תשס"ד; 15 באוקטובר 1915 – 23 ביוני 2004) היה איש חינוך ישראלי. חתן פרס ישראל לשנת 1980 על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה בתחום ההנצחה. נולד בשם ברוך סוסנוביק ליעקב וגולדה בנובי פוהוסט שבקרבת וילנה. הוא למד בישיבה בווילנה ולאחר מכן הוכשר להוראה בווילנה ובוורשה. באותה עת החל לפעול בתנועת "הנוער הציוני". עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט עם אחיו הבכור, מנחם, לליטא, ומשם עלו השניים בשנת 1941 לארץ ישראל דרך המזרח הרחוק. תחילה עבד בהוראה בקיבוץ תל יוסף, ובשנת 1944 התיישב בפתח תקווה, שבה עבד שנים רבות בחינוך. במלחמת העצמאות שימש כקצין תרבות. בשנת 1948 נשלח מטעם הסוכנות היהודית והג'וינט למשך שנתיים לרכז את מפעל החינוך עבור מחנות שארית הפליטה בגרמניה. באותה תקופה שימש ככתב "דבר" בגרמניה והיה קצין יחסי הציבור של הקהילה היהודית במינכן. בשנת 1953 החל ברוך אורן לעמוד בראש בית "יד לבנים" בפתח תקווה, אשר היה למפעל ההנצחה הראשון מסוגו במדינה. שנים רבות הקדיש לפיתוח הבית ותרם להתפתחותו של ארגון "יד לבנים" הארצי. עבור פעילות זו זכה בשנת 1980 בפרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. פעילותו החינוכית נמשכה ככתב בעיתונות היומית והמקומית ובעיתונות ילדים. כמו כן פרסם ספרי ילדים, מחקרים על תולדות העיר פתח תקווה וגיבש תכנים עבור תוכניות קול ישראל והערוץ הראשון. פעילות זו שולבה בפעילות ציבורית: אורן ערך את שלושת ספרי ארגון ותיקי ההגנה והיה פעיל בארגון חברי ההגנה, האגודה למען החייל, ארגון ההורים השכולים, ועדת האימוץ של בה"ד 1, מגן דוד אדום, נעמת ומוזיאונים ברחבי הארץ. נוסף על אלו היה חבר כבוד באגודת הציירים והפסלים בישראל ובארגון הבינלאומי לציירי פה ורגל. בשנת 1982 הוענק לו תואר יקיר העיר פתח תקווה. ברוך אורן נפטר ב-2004, בגיל 89. נקבר בבית הקברות סגולה בעירו. ב-2024 נקראה כיכר על שמו בפתח תקווה, בצומת הרחובות ארלוזורוב וגייסות שריון. מסִּפורי בית אחד; צילומים: ישראל צפריר, תל אביב: מערכות, תש"ך 1960. (על בית יד לבנים; זיכרונות מימי "ההגנה", מלחמת השחרור וסיני) (מהדורה ב: תשכ"א) עלילות בני חיל: סיפורי גבורה בישראל; איורים: אביגיל ויצחק יורש, תל אביב: עם עובד, תשכ"ג 1962. עלילות ראשונים; רישומים: מנחם גפן, תל אביב: עם עובד (ספריית דן חסכן), תשכ"ה 1964. השריונאים באים: סִפורי גבורה; הספורים: ברוך אֹרן; עבד לשִדור: אוריאל אֹפק, תל אביב: ספרית עֹפר (דפוס מדע), תשכ"ט. (לילדים) האויב פולש לדרום, תל אביב: משרד הביטחון – אגף השיקום – המחלקה להנצחת החייל (ספר כ"א בסדרת עלילות גבורה בעריכת ראובן אבינעם), תש"ל. מדיה וקבצים בנושא ברוך אורן בוויקישיתוף ברוך אורן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ברוך אורן באתר הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני ברוך אורן - יקיר העיר באתר "ראשונים" יעל שהם, בחייהם ובמותם- סיפורו של "יד-לבנים" הראשון בארץ, הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני, 31 בינואר 2013 ברוך אורן (1915-2004), דף שער בספרייה הלאומית ברוך אורן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מתן דויטש, כיכר חדשה נחנכה בפתח תקוה - במקום חשוב במיוחד, באתר mynet פתח תקווה, ‏1 בינואר 2024 אפרת פאיאנס, מקור ותרגום: שני ספרים חדשים לילדים ולנוער, מעריב, 13 בנובמבר 1964.
בורקום

בּוֹרְקוּם (בגרמנית: Borkum) הוא אי ורשות מקומית במחוז לר שבסקסוניה התחתונה, צפון מערב גרמניה. שטחו כ-30.6 קילומטרים מרובעים, ואוכלוסייתו 5,473 אנשים (נכון ל-2015). בורקום גובל במצר וסטראמס (Westereems; המצר יוצר את הגבול עם הולנד), וממזרח - מצר אוסטראמס (Osterems), בצפון - הים הצפוני, ובדרום - ים וודן. בורקום הוא המערבי שבאיי פריזיה המזרחית. מדיה וקבצים בנושא בורקום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בורקום יובל בן-עמי, לא מקום לאנשים מתולתלים: מסע קטן לבורקום, באתר "שיחה מקומית", 19 ביוני 2014 יובל בן-עמי, 1,400 איש חיים באי בודד, בלי מכוניות, על קילומטר מרובע. ביקור בהלגולנד, באתר הארץ, 4 במרץ 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בגרמניה ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.