קפיצת הירדמות

קפיצת הירדמות היא הפרעת שינה שכיחה ולרוב לא-מזיקה אצל בני אדם, המתבטאת בעווית מיוקלונית המתרחשת בתחילת המעבר ממצב הערות למצב השינה. העווית דומה לתגובת קפיצה שגוף האדם יוצר כאשר הוא עומד ליפול או נבהל, ומלווה בהתעוררות רגעית בבהלה. תופעה זו נפוצה במיוחד בקרב בעלי דפוס שינה לא אחיד. התופעה נפוצה יותר בגילים צעירים והישנותה פוחתת עם השנים. על פי האקדמיה האמריקאית לרפואת שינה (אנ') קיים מגוון רחב של תנאים התורמים לתופעה. בין הגורמים האפשריים: דחק, צריכת קפאין, פעילות אינטנסיבית לפני השינה, חומרים ממריצים למיניהם ותנוחות שינה לא נוחות. על פי מחקר בנושא הפרעות שינה שהתפרסם בכתב העת "Jornal of Neural Transmission", מתרחשת קפיצת הירדמות בשלבים שאינם שנת רע"מ והיא "תנועת כיווץ פתאומית של השרירים, כללית או חלקית ואסימטרית, שיכולה לגרום לעוררות עם אשליה של נפילה". תוצאות מחקר שהשתמש באלקטרואנצפלוגרם הציעו פעילות מוחית ספציפית תוך כדי קפיצות הירדמות, חשודות גם כ-vertex sharp waves . הרפואה טרם הצליחה להצביע בוודאות על הסיבה לתופעה, עם זאת ישנן מספר תאוריות בנושא. אחת מהן גורסת כי במהלך ההירדמות מתחילים השרירים להתרפות, והמוח מפרש בטעות את ההרפיה כנפילה, ולכן יוצר תגובה של "קפיצה", שתגן על הגוף מפני ה"נפילה" הקרבה. תאוריות אחרות מנסות להסביר מדוע קפיצת הירדמות עשויה להיות יעילה מבחינה אבולוציונית. על פי מספר תאוריות, לתופעת קפיצת ההירדמות קיימות סיבות אבולוציוניות. על פי תאוריה אבולוציונית אחת, גורמת קפיצת הירדמות להתעוררות פתאומית מהשינה, מה שמאפשר לנו לבדוק את הסביבה שלנו לפני כניסה למחזורי שינה נוספים ובכך בעצם לוודא שסביבת השינה שלנו בטוחה לשינה ומאפשרת סיכויי הירדמות טובים יותר בסביבה שהייתה בעבר לא צפויה, בטבע. על פי תאוריה אבולוציונית אחרת, קפיצות ההירדמות הן אמצעי יעיל לבדיקות היציבות של מיקום הגוף שלנו לפני שאנחנו נרדמים וכך אם אנחנו ישנים במקום לא יציב, קפיצת הירדמות תעיר אותנו כדי שנוכל למצוא מיקום חדש, ואם המיקום יציב ונוח תתחדש השינה. תאוריות אלו מציעות קשר בין התופעה לבין האבולוציה של האדם, אך התופעה נצפתה גם אצל מספר פרימטים אחרים. לעיתים לקפיצה נלווה חלום על נפילה. זהו לא חלום במובן הרגיל, מכיוון שאינו נוצר בעת שנת רע"מ, אלא מעין חלום בהקיץ שנקרא הזיה היפנגוגית שבא כפירוש לתגובת הקפיצה של הגוף. לעיתים קפיצת הירדמות עלולה להתרחש כתהליך מחזורי ולפגוע בשינה של אלו הסובלים ממנה. תהליך זה נוצר משום שאם אדם איננו נרדם בגלל חוויות חוזרות של קפיצת הירדמות, הוא עשוי לפתח חרדה ולדאוג מקפיצות הירדמות נוספות. ככל שאדם חרד ועייף יותר, סיכוייו לקפיצת הירדמות עולים וכך למעשה נוצר מעגל מחזורי (במשוב חיובי הגורם להתחזקות התופעה). על פי האקדמיה האמריקאית לרפואת שינה הסבירות לקפיצות שינה אצל מבוגרים גבוהה יותר מאשר אצל ילדים ומתבגרים. קפיצות הירדמות יכולות להופיע אצל תינוקות. על-פי מחקר ישן יותר (2003) כיווצי שרירים לא רצוניים הם חלק מהתפתחות מערכת העצבים האנושית אשר נוכחת משלבי ההתפתחות המוקדמים אצל העובר. ד"ר איתי גל, למה חשים שנופלים אחרי שנרדמים?, באתר ynet, 6 במאי 2007 Or Getha, קפיצת הירדמות: למה זה קורה לנו ואיך ניתן למנוע את התופעה?, באתר גטה, ‏2022-06-28 הדס סלוין, קפיצת הירדמות, באתר מדע גדול, בקטנה, ‏12 בפברואר 2018 Brain Basics: Understanding Sleep, National Institute of Neurological Disorders and Stroke Stages of Sleep: NREM & REM Sleep Cycle, Sleep Junkie Kaitlyn Syring, A case of the jerks, February 28, 2008 John M. Stern et al., Functional imaging of sleep vertex sharp transients, Clinical Neurophysiology: Official Journal of the International Federation of Clinical Neurophysiology 122, 2011-07, עמ' 1382–1386 doi: 10.1016/j.clinph.2010.12.049 Frederick L. Coolidge, Thomas Wynn, The Rise ofHomo sapiens, Oxford, UK: Wiley-Blackwell, 2009-03-27, ISBN 978-1-4443-0829-7. (באנגלית) David Troy, Sleep Starts, Sleep Education (באנגלית אמריקאית) Michael R. Pranzatelli, Myoclonus in childhood, Seminars in Pediatric Neurology 10, 2003-03, עמ' 41–51 doi: 10.1016/s1071-9091(02)00008-6