laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנרגיית פרמי

בפיזיקה של חומר מעובה, אנרגיית פרמי (מסומנת לרוב כ- E F {\displaystyle E_{F}} או ε F {\displaystyle \varepsilon _{F}} ) היא האנרגיה של רמת האנרגיה המאוכלסת הגבוהה ביותר במערכת פרמיונים בטמפרטורת האפס המוחלט. זוהי גם האנרגיה הנדרשת להוספת חלקיק למערכת, כלומר הפוטנציאל הכימי של המערכת, בטמפרטורת אפס קלווין. בטמפרטורה גבוהה מאפס הפוטנציאל הכימי שונה מאנרגיית פרמי. אנרגיית פרמי קרויה על שמו של אנריקו פרמי. לאנרגיה זו חשיבות רבה בפיזיקה, שכן רמת פרמי של מוצק קובעת את המוליכות החשמלית שלו: בגביש, מבנה הפסים מתאר את רמות האנרגיה כפסים שבהם יש רצף של רמות אנרגיה (פסי הולכה ופסי ערכיות) ופסים ללא רמות (פסים אסורים) לסירוגין. כאשר רמת פרמי של חומר מסוים נמצאת בפס ההולכה או בפס הערכיות, החומר מוליך. כאשר רמת פרמי נמצאת בפס אסור, החומר מבודד או מוליך למחצה, כתלות בגודל פער האנרגיה בין רמת הערכיות שמתחת לרמת פרמי לרמת ההולכה שמעליה. E f = ℏ 2 2 m ⋅ ( 3 π 2 N V ) 2 / 3 {\displaystyle E_{f}={\hbar ^{2} \over 2m}\cdot \left({3\pi ^{2}N \over V}\right)^{2/3}} האנרגיה הממוצעת עבור גז תלת־ממדי של פרמיונים מנוון לא יחסותי: U = 3 5 N E f {\displaystyle U={3 \over 5}NE_{f}} מהירות פרמי היא המהירות בה יהיה לפרמיון אנרגיה קינטית השווה לאנרגיית פרמי. פס ערכיות חור (חשמל)
מבצע חוף השנהב

מבצע חוף השנהב היה מבצע צבאי כושל במהלך מלחמת וייטנאם שביצע צבא ארצות הברית כדי לשחרר שבויי מלחמה אמריקנים שהיו מוחזקים במחנה השבויים סון טאי. במאי 1970 התקבל בחיל האוויר האמריקני מודיעין מניתוח תצ"א של צפון וייטנאם כי במחנה במחוז סון טאי שבקרבת האנוי מוחזקים 55 שבויי מלחמה אמריקנים. עד מהרה התקבלה בפנטגון ההחלטה להיערך למבצע חילוץ צבאי. בראש צוות התכנון עמדו גנרל דונלד בלקברן והגנרל לירוי מנור. על הכוח הפושט פיקד קולונל ארתור "הפר" סיימונס, איש גדוד הסיירים השישי (ריינג'רס) שהשתתף בפשיטה על מחנה השבויים בקבנטואן במלחמת העולם השנייה. סיימונס פיקד על קבוצת המבצעים המיוחדים (SOG) של הכוחות המיוחדים והיה בעל ניסיון מבצעי עשיר בפעולות מיוחדות במהלך מלחמת וייטנאם. על פי התכנון הוחלט כי שלב הפשיטה, לו ניתן שם הקוד מבצע עמוד תווך (אנגלית: Operation Kingpin) יכלול כוח בו 56 לוחמי הכוחות המיוחדים אשר יגיעו ליעד באמצעות חמישה מסוקים מסוג CH-53 ומסוק סיקורסקי S-61R שישמש לחילוץ השבויים. כמו כן קיבל הכוח חיפוי אווירי מעשרה מטוסי F-4 ליירוט מטוסי אויב, חמישה מטוסי דאגלס A-1 סקייריידר לסיוע אווירי קרוב, וחמישה מטוסי F-105 כנגד מטרות נ"מ. כמו כן כלל חפ"ק מוטס על גבי מטוס הרקולס. הכוח התאמן למבצע בבסיס חיל האוויר האמריקני אגלין שבפלורידה החל מחודש אוגוסט אותה שנה ועד לחודש נובמבר. הכוח נחת בקרבת המתחם, כאשר אחד המסוקים ביצע נחיתת סער בלב המתחם כדי להבטיח הגעה מהירה לשבויי המלחמה. סיימונס הוביל את כוחות הקרקע שביצעו את הפשיטה, והרגו במהלכה כמאתיים חיילים מצבא צפון וייטנאם מבלי שספגו אבדה אחת. המבצע נכשל משום שמידע על דבר הפשיטה הגיע לידי צבא צפון וייטנאם והשבויים הועברו מן המתחם בטרם המבצע. המבצע היה כישלון. זאת משום שמטרת המבצע - חילוץ השבויים - לא בוצעה משום שהשבויים הועברו מהמקום, כנראה בשל בעיות תברואה[דרושה הבהרה]. יחד עם זאת רמת הביצוע של הכוחות הפושטים הייתה גבוהה מאוד והם ביצעו את משימתם ללא נפגעים. עיטור צלב השירות המצוין הוענק לקולונל סיימונס על חלקו במבצע. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977. מדיה וקבצים בנושא מבצע חוף השנהב בוויקישיתוף כוח מתנדבים אמריקניים במסוקים פשט על מחנה בקרבת האנוי, מעריב, ‏ 24 בנובמבר 1970. ראובן פדהצור, הכל תלוי ביחידות הקומנדו, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2001. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977, עמודים 47-54. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977, עמודים 75-76. גל פרל פינקל, לא כל הפשיטות הן אנטבה, אבל הן חשובות לרוח הלחימה, באתר זמן ישראל, 9 באפריל 2021. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977, עמוד 49. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977, עמודים 178-179. עדו אמבר, ‏מבצע "יהונתן" מאחורי הקלעים - עשור לפעולת צה"ל באנטבה, מערכות 305, ספטמבר 1986 , עמוד 30. גל פרל, "אחריות ויוזמה" – סקירת הספר "פיקוד במלחמה", מרכז דדו, 23 ביוני 2023. בנג'מין פ. שמר, "הפשיטה", הוצאת מערכות, 1977, עמוד 205.
מארקגראף

המארקגְראף (בגרמנית: Markgraf) היה תואר אצולה מימי הביניים של אצילים בעלי תפקיד צבאי באחד ממחוזות גבולות הממלכה. כמושל צבאי, המארקגראף היה לעיתים קרובות אחראי על שטח גדול מאוד במחוז מסוים בשל הרחבת הגבול המלכותי לאחר המלחמה. בימי הביניים, המארקגראף היה אחראי בדרך כלל על מימוש האוטונומיה הגדולה על ידי פעולה מאסיבית (טקטית, אסטרטגית, ופוליטית), בשונה מזו שניתן על ידי המלך לשאר האדונים האחרים של הממלכה. עם זאת, עקב גבולות הטריטוריה היציבים וההתקדמות פוליטית שהושגה בימי הביניים המאוחרים (1300–1500 לספירה) והתקופה המודרנית המוקדמת (1500 לספירה), פחתו בהדרגה העיסוקים הצבאיים ואיתם תוארי הדרגות העליונות הצבאיות בקרב שליטי הטריטוריות בממלכות אירופה. מדיה וקבצים בנושא מארקגראף בוויקישיתוף
ולרי בורצ'ין

ולרי ויקטורוביץ' בורצ'ין (ברוסית: Валерий Викторович Борчин; נולד ב-11 בספטמבר 1986) הוא הלך רוסי המתמחה בהליכה למרחק של 20 ק"מ. הוא אלוף האולימפי הנוכחי (בבייג'ינג 2008) ופעמיים ברציפות אלוף העולם (ברלין 2009 וטגו 2011). בורצ'ין נולד וגדל בכפר פובאדימובו, המרוחק כ-90 קילומטר מהעיר סרנסק. בילדותו החל להתאמן בהרמת משקולות, ומאחר שלא אהב את הספורט עבר להתאמן בריצות ארוכות של 3,000 ו-5,000 מטרים. פציעה בברך, כשהיה בן 17, אילצה אותו להפסיק לרוץ והוא החל להתאמן בהליכה תחרותית. בשנת 2005, כשהיה בן 19 והתאמן פחות משנתיים בתחום, כבר סיים את אליפות רוסיה לנוער ל-10 קילומטרים במקום השני, אולם בראשית חודש יוני של אותה השנה ספג עונש השעיה של שנה, לאחר שנמצא כי השתמש באפרדין. עם חזרתו מההרחקה, זכה בורצ'ין במדליית הכסף באליפות אירופה באתלטיקה 2006 במרחק של 20 ק"מ ובתוצאה של 1:20:00 שעות, שני רק לפרנסיסקו חאבייר פרננדז הספרדי שסיים ב-1:19:09 שעות. הוא השתתף גם באליפות העולם באתלטיקה 2007 אך לא הצליח לסיים את המירוץ. מספר ימים לפני פתיחת התחרויות של אולימפיאדת בייג'ינג (2008) נפסל בורצ'ין והורחק מהכפר האולימפי לאחר שנכשל בבדיקת סמים. בורצ'ין הורשה לבסוף להשתתף במירוץ, וקטף את מדליית הזהב בתחרות ל-20 ק"מ עם תוצאה של 1:19:01 שעות. לאחר האולימפיאדה היה בורצין לאלוף העולם פעמיים ברצף, גם כן בתחרות ל-20 ק"מ. באליפות העולם באתלטיקה 2009 הוא זכה בתוצאה של 1:18:41 שעות, ובאליפות של שנת 2011 זכה במדליית הזהב עם תוצאה של 1:19:56 שעות. בתחרות ל-20 ק"מ באולימפיאדת לונדון (2012) התמוטט ברוצ'ין כשני קילומטרים לפני קו הסיום, פונה מהמירוץ על ידי הצוות הרפואי ולא סיים את התחרות. מדיה וקבצים בנושא ולרי בורצ'ין בוויקישיתוף ולרי בורצ'ין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ולרי בורצ'ין, באתר olympedia.org ולרי בורצ'ין, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ולרי בורצ'ין, באתר Track and Field (גברים) Focus on Athletes - Valeriy Borchin באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית מסמך מרכז של אתלטים שהורחקו בשל סמים בספורט לשנת 2005 באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית 20 Kilometres Race Walk - M Final מיקי שגיא, בייג'ינג, בייג'ינג: ארבעה ספורטאים נכשלו בבדיקת סמים, באתר ynet, 5 באוגוסט 2008 Olympic champion collapses during walk
סונטו

סונטו (בפינית: Suunto Oy) היא חברה פינית המייצרת מצפנים. נוסדה בשנת 1936 על ידי תומאס ווהלונן. בשנות ה-50 של המאה ה-20 החברה ייצרה מצפני שטח ומצפנים ימיים. בשנות ה-60 של המאה ה-20 מגוון המצפנים גדל וסונטו הציגה את מצפן הצלילה הראשון שלה. ב-1987 החברה יצרה את מחשב הצלילה הראשון שלה. לימים התברר כי מחשב זה הביא לצמיחה גדולה של החברה, והחל ייצור המוני של מחשב הצלילה מדגם SME. כיום, Suunto היא חברה מובילה בעיצוב וייצור של מוצרי ספורט לאימונים, צלילה, טיילים, טיפוס, סקי, שיט וגולף. מדיה וקבצים בנושא סונטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סונטו סונטו, ברשת החברתית פייסבוק סונטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סונטו, ברשת החברתית אינסטגרם סונטו, סרטונים בערוץ היוטיוב סונטו, באתר פינטרסט סונטו, יבואן רשמי בישראל - דוגית ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחריות להגן

אחריות להגן (מקוצר על פי ראשי התיבות באנגלית לR2P או RtoP) הופיעה כיוזמה לראשונה בדו"ח של הוועדה הבינלאומית להתערבות וריבונות מדינית (ICISS) שפורסם בשנת 2001. לאחר-מכן, בשנת 2004 הופיעה לראשונה באג'נדה של האומות המאוחדות כחלק מהדו"ח הקרוי: "A More Secure World: Our Shared Responsibility" (בתרגום חופשי: "עולם בטוח יותר: האחריות המשותפת שלנו"). יש לציין שהיוזמה, בשימושה על ידי האו"ם, שונתה במקצת ואינה כוללת את הדיון שנעשה בוועדה הבינלאומית להתערבות וריבונות מדינית באשר ליחס הקהילה הבינלאומית להתערבות במעשי זוועה, כאשר מועצת הביטחון נכשלת מלעשות כן. היא מבוססת על נורמה מתעוררת, או סט של עקרונות, המבוססים על הרעיון של הריבונות לא כזכות-יתר אלא כאחריות. R2P מתמקדת במניעה של ארבעה פשעים עיקריים: רצח עם, פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות, וטיהור אתני. פשעים אלה נכנסים תחת מונח המטריה פשעי זוועה המוניים (Mass Atrocity Crimes). האחריות להגן נשענת על שלושה "עמודים": למדינה אחריות להגן על אזרחיה מזוועה המונית. לקהילה הבינלאומית אחריות לסייע למדינה שלא מצליחה להגן על אזרחיה בעצמה. אם המדינה לא מגנה על אזרחיה מפני זוועה המונית ומוצו כל האמצעים המכוונים לשימוש בדרכי-שלום, לקהילה הבינלאומית אחריות להתערב באמצעות אמצעי כפייה כגון סנקציות כלכליות. פעולה צבאית תיחשב למוצא אחרון ובתנאי שמועצת הביטחון תאשר אותה כהחלטה מכח פרק 7 למגילת האומות-מאוחדות. בקהילה הבינלאומית R2P היא נורמה, לא חוק. היא מספקת מסגרת לשימוש בכלים קיימים כגון תיווך, מנגנוני התרעה מוקדמת, סנקציות כלכליות והיכולות הנובעות מפרק 7 באמנת האומות המאוחדות על מנת למנוע זוועות המוניות. מדינות, ארגוני החברה האזרחית, ארגונים מקומיים ומוסדות בינלאומיים כולם משחקים תפקיד בתהליך R2P. הסמכות לנקוט במוצא האחרון ולהתערב צבאית דורש את החלטת מועצת הביטחון של האו"ם והעצרת הכללית. Paul R. Williams, J. Trevor Ulbrick & Jonathan Worboys, Preventing Mass Atrocity Crimes: The Responsibility to Protect and the Syria Crisis, Case Western Reserve Journal of International Law 45, 2012, עמ' 481 Paul R. Williams, J. Trevor Ulbrick & Jonathan Worboys, Preventing Mass Atrocity Crimes: The Responsibility to Protect and the Syria Crisis, Case Western Reserve Journal of International Law 45, 2012, עמ' 483-484
שטפני צו גוטנברג

הרוזנת שטפני צו גוטנברג (נולדה בשם שטפני פון ביסמרק שנהאוזן, ב-24 בנובמבר 1976 במינכן), בת למשפחת האצולה הגרמנית בית ביסמרק, היא פעילה גרמנית נגד התעללות בילדים, והנשיאה לשעבר של "תמימות בסכנה", עמותה הדוגלת בצנזורה של פורנוגרפיית ילדים באינטרנט. שטפני צו גוטנברג היא בתם היחידה של שרלוט קינברג, אדריכלית פנים משוודיה, שניהלה חברה לעיצוב פנים, ואנדראס גראף פון ביסמרק-שנהאוזן. מצד אביה, יש לה שתי אחיות למחצה גדולות יותר. היא מצאצאיו של אוטו פון ביסמרק, הקנצלר הראשון של הקיסרות הגרמנית. בנוסף, גוטנברג נמנית עם צאצאיו של המהנדס האנגלי רוברט וויטהד, ממציא הטורפדו, ושל הדיפלומט האוסטרו-הונגרי אלכסנדר פון הויוס. מעבר לשפות מוצאה גרמנית ושוודית, גוטנברג דוברת אנגלית, צרפתית ואיטלקית. היא קיבלה תואר במנהל עסקים וטקסטיל הנדסי (ניהול עסקי אופנה) מ"האקדמיה לטקסטיל ונעליים", במהלך לימודיה עבדה בחברות טקסטיל שונות. ב-12 בפברואר 2000 נישאה לקרל-תיאודור צו גוטנברג, אותו פגשה כאשר השתתפו בפסטיבל "מצעד האהבה" בברלין בשנת 1995. לזוג שתי בנות, שנולדו בשנים 2001 ו-2002. בעברה הייתה נשיאת הסניף הגרמני של "תמימות בסכנה", ארגון הנאבק התעללות בילדים, ועוסק בשתדלנות לעידוד הצנזורה באינטרנט בנושאי פורנוגרפיית ילדים. בספטמבר 2010 פורסם ספרה "אל תחפש רחוק! מה עלינו לעשות כדי למנוע התעללות מינית", אשר נכתב בשיתוף עם אן איב אוסטורף. בינואר 2011, הפכה פטרונית של האגודה הגרמנית לטרשת נפוצה בבוואריה. בדצמבר 2011 ליוותה את בעלה (כאשר כיהן בתור שר הביטחון הגרמני) בעת ביקור בכוחות הצבא הגרמני באפגניסטן, פעולה שגררה ביקורת מצד האופוזיציה בפוליטיקה הגרמנית. מדיה וקבצים בנושא שטפני צו גוטנברג בוויקישיתוף שטפני צו גוטנברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
דוויין ריד

דוויין ריד (באנגלית: Duane Reade) היא רשת חנויות למכירת תרופות, קוסמטיקה, טואלטיקה, ובמידה מוגבלת גם מזון וכלי בית. הרשת פועלת בעיקר בעיר ניו יורק שבארצות הברית. מטה החברה נמצא בשדרה התשיעית במנהטן. הרשת נוסדה בשנת 1960 על ידי שלושה אחים: אברהם, איליי וג'ק כהן. בראשיתה כללה שלוש חנויות ומחסן שנמצא בין הרחובות דוויין וריד במנהטן תחתית. בשנת 1992 מכרו האחים את הרשת לחברת ניהול הנכסים Bain Capital תמורת 239 מיליון דולר. בשנת 1997 מכרה ביין את רוב המניות לבנק ההשקעות Donaldson, Lufkin & Jenrette. בשנת 1998 גייסה החברה 102 מיליון דולר על ידי פרסום ציבורי והשתמשה במזומן לרכישת חנויות מרוק בוטן, Love's ו־Value Drug ולפתוח שפע משלה. מאז שהמנכ"ל החדש של Bain, אנתוני קוטי נכנס לתפקידו, צמחה דוויין רייד מ 59 ל -249 חנויות, שהיא רוב כל רשת בתי המרקחת בעיר. בפברואר 1998 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק. ב-2004 נרכשו המניות על ידי קרן ההשקעות Oak Hill Capital Partners והחברה נמחקה מהמסחר בבורסה. ב-9 באפריל 2010 נמכרה דוויין ריד לחברת וולגרינס תמורת 623 מיליון דולר ומאז פועלת כחברת בת שלה. מדיה וקבצים בנושא דוויין ריד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוויין ריד (באנגלית) דוויין ריד, ברשת החברתית פייסבוק דוויין ריד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Ian Mount, The Mystery of Duane Reade, nymag.com, ‏27-5-2005
אוון קאופמן

אוון קאופמן (באנגלית: Evan Kaufmann; נולד ב-31 באוקטובר 1984, פלימות', מינסוטה, ארצות הברית) הוא שחקן הוקי קרח גרמני ממוצא אמריקאי המשחק כיום בקבוצת DEG Metro Stars מדיסלדורף מליגת ההוקי הגרמנית (Deutsche Eishockey Liga). קאופמן הוא יהודי יליד פלימות', שבמינסוטה. הוא סיים את לימודיו בתיכון רובינסדייל ארמסטרונג (Robbinsdale Armstrong) בפלימות' ב-2004. סבא רבא וסבתא רבתא של קאופמן נרצחו בשואה סבו, קורט קאופמן ואחותו אילזה, היו ניצולי שואה, קורט נפטר ב-1990 כשלאוון מלאו 5 שנים. הוריו של הסב חיו בעיירה ויטליך שעל נהר המוזל בגרמניה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הם נשלחו לגטו ריגה ומשם למחנה הריכוז סלספילס בלטביה, הם התגלגלו במחנות שונים עד שנשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ. על סיפור סבו והישרדותו גילה אוון כשנמצאה קלטת וידאו ובה הסב שוטח לעיני המצלמה את סיפור חייו, התברר כי הוא ואילזה היו הנערים היהודיים היחידים שניצלו מהעיירה ויטליך. אוון קאופמן שיחק בקבוצת ההוקי "Golden Gophers" באוניברסיטת מינסוטה ולמד ראיית חשבון בבית הספר קארלסון לניהול, כשבמקביל שיחק בליגת ההוקי לסטודנטים בארצות הברית. ב-2008 עבר לגרמניה וקיבל אזרחות גרמנית עקב שורשיו הגרמניים. הוא קיבל הצעה לשחק בקבוצת DEG Metro Stars דיסלדורף הגרמנית ומאז הוא משחק בקבוצה. אוון נחשב לאחד מכוכבי קבוצת DEG Metro Stars והוא מרוויח כ-200,000 אירו לעונה. בפברואר 2012 קיבל הצעה לשחק בנבחרת הלאומית של גרמניה, כשאת הבכורה שלו הוא ערך ב-10 בפברואר 2012 במסגרת גביע בלארוס במינסק ונכלל בסגל הנבחרת לאליפות העולם בהוקי קרח ב-2012 באליפות זו הוא השתתף ב-7 משחקים ונבחרתו סיימה במקום ה-12. כיוון שקבוצת DEG Metro Stars דיסלדורף נתונה בקשיים כלכליים, אוון הצטרף בעונת 2012/2013 לקבוצת הוקי מנירנברג. אוון קאופמן סיים את הקריירה בהוקי קרח בשנת 2015 ומאז הוא עובד כיועץ כלכלי. אוון נשוי לדניאל, יהודייה-אמריקאית שמשפחתה היגרה לארצות הברית מישראל. מדיה וקבצים בנושא אוון קאופמן בוויקישיתוף סטטיסטיקת המשחק באתר EliteProspects אוון קאופמן במאגר הנתונים של הוקי קרח ביוגרפיה באתר קבוצת Golden Gophers כך על פי מוסף סוף השבוע של ישראל היום, 20 באפריל 2012, גיליון מס' 1317
הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול

הפטריארך האֶקוּמֶני של קונסטנטינופול (ביוונית: Οικουμενικός Πατριάρχης Κωνσταντινουπόλεω) הוא הפטריארך הכללי ה"ראשון בין שווים" (אנ') בנצרות האורתודוקסית. בתפקידו זה הוא ראש וראשון לכל הבישופים האורתודוקסיים, יושב בראש כל קונציל של בישופים שבו הוא נוטל חלק, ומשמש כדובר הראשי של הכנסייה. עם זאת ובניגוד לאפיפיור בכנסייה הקתולית, הוא אינו נהנה מסמכות מעשית על פני הפטריארכים השונים או האוטוקפליות השונות בכנסייה המזרחית. המכהן הנוכחי במשרה הוא ברתולומאיוס מקונסטנטינופול. מעמדו האקומני של הפטריארך היה מקור למחלוקת עם הרפובליקה הטורקית, שלפי חוקיה ביחס למיעוטים דתיים, הוא מוכר פשוט כ"פטריארך פנר" (פנר (Fener, Φανάρι) הוא רובע באיסטנבול בו שוכן מטהו). עם תאריו של הפטריארך נמנים תואר הפטריארך של הכנסייה האורתודוקסית של קונסטנטינופול, שהיא אחת משש עשרה כנסיות אוטוכפליות ואחד מחמשת המרכזים הנוצריים המהווים את הפנטארכיה העתיקה. בתפקידו כראש הכנסייה האורתודוקסית של קונסטנטינופול הוא מחזיק גם בתואר "ארכיבישוף קונסטנטינופול, רומא החדשה", משרה שכיום אין לה משמעות. על פי המסורת הנוצרית, אנדראס הקדוש מינה בשנת 38 את איסטכיס לבישוף הראשון של ביזנטיון, וזה הבסיס לפטריארכיה של קונסטנטינופול. כאשר הפך קונסטנטינוס את ביזנטיום ל"רומא החדשה" בשנת 330, נחשב לראוי כי הבישוף שלה, שקודם לכן היה פשוט סופרגן של הראקליאה, יהפוך שני בחשיבותו רק לבישוף של רומא עצמה. האפיפיורים של רומא התנגדו נמרצות לכך במשך עשרות שנים, משום שמיאנו לשנות את ההיררכיה הקיימת בכנסייה. בשנת 381, עם זאת, קבעה ועידת קונסטנטינופול הראשונה כי "בישוף קונסטנטינופול יהיה הראשון במעלת הכבוד אחרי בישוף רומא, משום שזוהי רומא החדשה". האפיפיור דמסוס הראשון והאפיפיור גרגוריוס הראשון סירבו לאשר את החוק הקנוני הזה, צעד חריג ומעורר מחלוקת, משום שקביעות קונצילים אקומניים נחשבו למחייבות ביחס לכל הכנסיות הנוצריות. עם זאת, יוקרת המשרה המשיכה לצמוח תחת חסות הקיסר הביזנטי. ועידת כלקדון בשנת 451 כוננה את קונסטנטינופול כפטריארכט בעל סמכות על פני אסיה הקטנה ותרקיה, עם סמכות של ערכאה עליונה בנושאי החוק הקנוני ביחס לפטריארכיות האחרות ושני בחשיבותו אחרי רומא. האפיפיור ליאו הראשון סירב לאשר את הקנון הזה, משום שבוצע בהיעדר נציגיו ורומא המשיכה לאורך מאות שנים להעניק את המקום השני בחשיבותו לקונסטנטינופול. רק בעקבות הקונציל הלטרני הרביעי בשנת 1215 הותר לפטריארך קונסטנטינופול לשאת בתואר.[דרושה הבהרה] בשנת 1439 העניק קונציל פירנצה את התואר לפטריארך היווני. בפועל, היה די בסמכות הקיסר כדי להפוך את קונסטנטינופול לפטריארכיה השנייה בחשיבותה החל מקונציל כלכדון. אחרי נפילת קונסטנטינופול תבע הסולטאן העות'מאני לעצמו את הזכות למינוי. בטורקיה של היום נדרש הפטריארך להיות אזרח טורקי, אך מותר לסינוד של קונסטנטינופול לבחור בו. מדיה וקבצים בנושא הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול הערך "פטריארך" באנציקלופדיה הקתולית
SAD

האם התכוונתם ל... האגף לפעולות מיוחדות הפרעת חרדה חברתית (פוביה חברתית) דיכאון עונתי (הפרעה רגשית עונתית) הפרעה סכיזואפקטיבית
WOW air

WOW air הייתה חברת תעופה איסלנדית, אשר החלה לפעול ב-1 ביוני 2012 ופשטה את הרגל ב-28 במרץ 2019. בסיס הפעולה המרכזי של החברה אשר מובילה בתחום טיסות לואו קוסט לטוח ארוך היה בנמל התעופה הבינלאומי קפלוויק. היא הפעילה טיסות ל-31 ערים במדינות שונות באירופה, בהן שווייץ, גרמניה, דנמרק, ספרד, בריטניה וצרפת. בנוסף, הפעילה החברה טיסות ליעדים בצפון אמריקה כמו ניו יורק, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, מיאמי, שיקגו, וושינגטון, טורונטו, מונטריאול ופיטסבורג. החברה הייתה המפעילה הראשונה באירופה של מטוסי האיירבוס A321neo. החל מסוף 2018 נקלעה החברה לקשיים תפעוליים. חברת אייסלנדאייר שקלה לקנות אותה, אך נסוגה מכוונותיה וב-28 במרץ 2019 הודיעה WOW air על פשיטת רגל. כשנה מאז שהכריזה על פשיטת רגל, ושבעה חודשים מאז שהחברת תעופה למעשה הפסיקה את פעילותה, בספטמבר 2019 קיבלה חברת התעופה השקעה של 85 מיליון דולר, שתחזיר אותה לפעילות בטיסות להובלת מטענים. על פי תחנת הטלוויזיה האיסלנדית RUV, חברת התעופה תפתח מחדש בטיסה בין וושינגטון, די.סי. וקפלאוויק. חברת התעופה תשתמש בשני מטוסים בלבד להובלת דגים וסחורות אחרות. צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2018: בתחילת 2017 הגישה החברה בקשה להפעלת קו תעופה בין נמל התעופה בן-גוריון לרייקיאוויק, בירת איסלנד, בהתאם לרפורמת השמים הפתוחים, שר התחבורה אישר לחברה להפעיל את הקו. והחברה נחתה לראשונה בנמל התעופה בן-גוריון ב-13 בספטמבר 2017. החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות בין תל אביב לרייקיאוויק. במטוס איירבוס A321neo. ביולי 2018 הודיעה החברה כי היא תפסיק את טיסותיה לישראל ב-18 בנובמבר 2018. עם זאת, החברה הודיעה כי בכוונתה לחזור ולהפעיל את הטיסות בעתיד, באוקטובר 2018 פרסמה החברה שהיא תחזור לפעילות בקו כבר ב-11 ביוני 2019, אך בפועל פשטה את הרגל כמה חודשים קודם לכן. אתר האינטרנט הרשמי של WOW air WOW air, ברשת החברתית פייסבוק WOW air, ברשת החברתית אקס (טוויטר) WOW air, ברשת החברתית אינסטגרם Airbus Aircraft (2017-06-21), WOW air becomes first A321neo operator in Europe, נבדק ב-2017-06-22 Cailey Rizzo, WOW Air Is Coming Back but It Won’t Be Flying Any Passengers, TRAVEL + LEISURE, ‏29-10-2019 "End of Operation of WOW AIR". Icelandic Transport Authority (באנגלית). WOW AIR has ceased operation. All WOW AIR flights have been cancelled. "WOW air fleet". דני שדה ועמית קוטלר, בקרוב: טיסות ישירות מתל אביב לאיסלנד, באתר ynet, 26 בינואר 2017 אילן גטניו, לראשונה בארץ: טיסות Low Cost לארה"ב ולקנדה, באתר ישראל היום גילי מלניצקי, חברת לואו-קוסט איסלנדית מציעה: מתל אביב לניו יורק ב-260 דולר, באתר TheMarker‏, 23 במרץ 2017 גבריאלה דוידוביץ'-ויסברג, חברת הלואו-קוסט שרצתה לשבור את השוק בטיסות לארה"ב תפסיק לטוס לישראל - "מקווים לחזור", באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2018 שירי הדר, עכשיו זה רשמי: WOW חוזרים בקיץ ב-199 דולר לארה"ב, באתר ynet, 16 באוקטובר 2018
גנזך (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ארכיון – אוסף של מסמכים או המקום בו שמור אוסף המסמכים גנזך המדינה – ארכיון של מדינת ישראל בירושלים, כולל מסמכים גם מהתקופה העות'מאנית ותקופת המנדט גנזך הציונות הדתית – ארכיון לתולדות הציונות הדתית במוסד הרב קוק בירושלים גנזך קידוש השם – מכון להנצחת השואה בבני ברק גנזי קדם – שנתון לחקר הגניזה הקהירית מכון גנזים – אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל - המוסד המרכזי בישראל לשימור יצירתם של הסופרים העבריים. במקרא בֵּית גִנְזַיָּא – שמה הארמי של רשות לאגירת אוצרות ומסמכים של ממלכות בעת העתיקה אישים ורדה גנזך – סופרת ישראלית
דומיטרו פופסקו

דומיטרו פופסקו (1883–1970) היה גנרל רומני. בין השנים 1928-1931 היה המזכיר הכללי של משרד הביטחון. בין 3 במרץ 1939 - 1 בפברואר 1940, שימש כמפקד משמר הגבול הרומני. פופסקו היה שר הפנים בממשלתו של יון אנטונסקו בין 21 בינואר - 23 באוגוסט 1944. The Organization and Order or Battle of Militaries in World War II: Volume VII: Germany's and Imperial Japan's Allies & Puppet States. Trafford Publishing. 2012. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עלי גומעה

עלי גומעה (ערבית: على جمعة; נולד ב-3 במרץ 1952) כיהן כמופתי הגדול של מצרים מטעם מוסד הלימוד האיסלמי-מצרי דאר-אל איפתא אל-מיסרייה ויורשו של אחמד אל טייב. במסגרת תפקידו, אותו הוא מילא מה-28 בספטמבר 2003 ועד ה-11 בפברואר 2013 היווה את הסמכות הרשמית העליונה ביותר במדינה לניפוק פסקי הלכה. נחשב לאחד ממשפטני הדת המוערכים ביותר בעולם האסלאם ורבים חשים כי הוא דמות אסלמית מתונה שאינה מתחבבת על האיסלמיסטים, אם כי בניגוד לדעתו על פיגועים במצרים ובכלל, הוא הביע תמיכה בפיגועי התאבדות בישראל בטענו כי "פלסטין היא מקרה מיוחד" [2] [3] [4] [5]. גומעה מתמחה ביסודות המשפט האיסלמי, במיוחד בתחום האוצול אל פיקה (התאוריה המשפטית) ודוגל באסכולה השאפעית בתורת המשפט האיסלמי. מדיה וקבצים בנושא עלי גומעה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עלי גומעה עלי גומעה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רועי נחמיאס, המופתי של מצרים: "יש לחסל את הקיצונים", באתר ynet, 9 במאי 2006 המופתי החדש של מצרים שיח' עלי גומעה:תומך בפיגועי התאבדות וברצח ישראלים בכל העולם, המכון לחקר תקשורת המזרח התיכון, 4 באוקטובר 2003 ביוגרפיה(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) [1] על פי הניו יורקר ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נהדה

תקופת הנהדה (בערבית: نهضة - נהצ'ה, התעוררות), שמילאה תפקיד מרכזי בעיצוב השקפות עולם ותפיסות ערביות, החלה במחצית הראשונה של המאה ה-19 ונמשכה עד מלחמת העולם הראשונה. עיצוב זה כלל מפגש בין התרבות והערכים הערביים לאלה של העולם המודרני, חשיפה אשר הניבה הערכה עצומה להישגים הטכנולוגיים והתרבותיים המערביים במקביל להבנה בצורך החיוני לשמר את התרבות הערבית. שני ההיבטים העיקריים בתקופת הנהדה היו ההיבט התרבותי, אשר כלל פעילות לינגוויסטית-שפתית, ספרותית ועיתונאית, והתרחש החל במחצית הראשונה של המאה ה-19 ועד ראשית המאה ה-20; וההיבט הפוליטי, שהתמקד בזהות פוליטית ובלאומיות והחל במחצית השנייה של המאה ה-19 בתגובה לקולוניאליזם ישיר ועקיף. במחצית השנייה של המאה ה-19, כתוצאה מאינטראקציות פנימיות וחיצוניות, התפתח מעמד ביניים בורגני בביירות שכלל אינטלקטואלים וסוחרים. רוב האינטלקטואלים עמלו בהתמדה על פיתוח השפה והציוויליזציה הערבית. בנוסף, ברמה הלאומית והפוליטית הם עודדו זהות סורית מקומית וכן זהות ערבית. התפתחויות אלה הושפעו ממספר גורמים, כולל השפעת החינוך, החברה והפוליטיקה המערבית על האזור; פעילויות המיסיון הנוצרי ומלחמת האזרחים בלבנון וסוריה בשנת 1860, אשר בעקבותיה הובהר לצדדים הלוחמים הצורך העז בפתרון לא-קנאי שיאפשר לקבוצות השונות באזור לחיות יחד בשלום ובשיתוף פעולה. השפעה נוספת הייתה חוקי הרפורמציה העות'מאנים, הידועים כ"אל תנט'ימאת", שהיו מרכזיים בפוליטיקה העות'מאנית החל משנת 1856. ח'ליל אל-ח'ורי היה עיתונאי, משורר ומבקר שתרם רבות לפוליטיקה המקומית ולהתפתחות התרבותית. זאת ועוד, אל-ח'ורי נחשב לאחת מדמויות המפתח של הרנסאנס הערבי במחצית השנייה של המאה ה-19. אל ח'ורי נולד בשועיפת, התחנך אצל נסיף אל יאזיג'י (1871-1800), למד טורקית וצרפתית וגדל בביירות, שבשנים אלה החלה להתפתח ונהייתה למרכז בלאד א-שאם. בתקופה זו היה אל ח'ורי מודע לצורך להקים עיתון ערבי עצמאי שישרת צרכים חינוכיים ומסחריים כאחד. בין הפעילים הבולטים במחצית הראשונה ל המאה ה-20 היה אליאס אבו שבכה הלבנוני. נציגה בולטת נוספת של התנועה הייתה מריאנה מראש, בין הנשים סופרות ועיתונאיות הראשונות של האזור. היא הייתה בת למשפחה מלכיתית. חדיקת אל-אח'באר אל-מהג'ר Bawardi, Basiliyus. "First Steps in Writing Arabic Narrative Fiction: the Case of Ḥadīqat al-Akhbār." Die Welt Des Islams 48, no. 2 (2008): 170-195. http://www.ingentaconnect.com/content/brill/dwi/2008/00000048/00000002/art00003. Zachs, Fruma and Sharon Halevi. "From Difa Al-Nisa to Masalat Al-Nisa in greater Syria: Readers and writers debate women and their rights, 1858-1900." International Journal of Middle Eastern Studies 41, no. 4 (2009): 615 – 633. מדיה וקבצים בנושא נהדה בוויקישיתוף Fruma Zachs and Sharon Halevi, "From Difa Al-Nisa to Masalat Al-Nisa in greater Syria: Readers and writers debate women and their rights, 1858-1900," International Journal of Middle East Studies 41, no.4 (2009): 615. Basiliyus Bawardi, "First Steps in Writing Arabic Narrative Fiction: the Case of Ḥadīqat al-Akhbār," Die Welt Des Islams 48, no. 2 (2008): 173. http://www.ingentaconnect.com/content/brill/dwi/2008/00000048/00000002/art00003.