laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הספינה של ח'ופו

הספינה של ח'ופו היא ספינה עתיקה בגודל מלא שהוכנסה בשנת 2500 לפנה"ס לערך, לתוך בור חתום בצידה הדרומי של מתחם הפירמידות בגיזה ובצמוד לפירמידה הגדולה. הספינה, שהוכנסה לבור מפורקת, נבנתה ככל הנראה על ידי פרעה ח'ופו, המלך השני בשושלת הרביעית בתקופת הממלכה הקדומה של מצרים העתיקה. ככל הנראה שימשה הספינה כחלק מהחפצים שהונחו לשימושו של המלך בחיי העולם הבא. הספינה שוכנת במוזיאון הספינה של חופו, שנבנה במיוחד לשימורה ונמצא במתחם הפירמידות במקום בו נתגלתה. מציאת הספינה נחשבת כאחת התגליות הגדולות בארכאולוגיה של מצרים. הספינה המוצגת היא אחת מתוך שתי ספינות גדולות ועתיקות שנמצאו, אשר הייתה במצב שימור מעולה, בעוד השנייה הייתה חשופה וסבלה מנזקים. אורכה של הספינה הוא 43.6 מטר ורוחבה 5.9 מטר. הספינות התגלו בשנת 1954 על ידי הארכאולוג המצרי כמאל אל-מלאח' (Kamal el-Mallakh). הספינה נמצאה בבור שנחצב לתוך הסלע, אשר היה חתום ולא הופרע מאז הוכנסה הספינה לתוכו, נבנתה מארז הלבנון, והורכבה מלוחות עץ ועם תחתית שטוחה וללא שדרית. הספינה הוכנסה לבור כאשר הלוחות מסודרים בסדר הגיוני וקשורים בחבלים, וכללה 1,224 חלקים. שחזור הספינה ובנייתה ארכו 13 שנים. ביצוע השחזור נעשה על ידי מחלקת העתיקות המצרית. הבור החפור בו נמצאה הספינה היה באורך של 30 מטר, והוא היה מכוסה ב-41 לבנים גדולות העשויות מאבן גיר, משקל כל אבן כ-18 טון. לוחות וחלקי הספינה המפורקת נערמו ב-13 שכבות. החוקרים לא קבעו חד משמעית לשם מה שימשה הספינה. על פי המבנה שלה סווגה ככלי שיט המכונה "דוברת השמש", ששימש ככלי פולחן שתפקידו היה לשאת את המלך לאחר שקם לתחייה ביחד עם אל השמש רע במסע על פני השמים כחלק ממחזור השמש. על הספינה נמצאו סימנים שהראו שהספינה שהתה בעבר במים, וייתכן ושימשה כדוברת מסע הקבורה של גופתו החנוטה של המלך מממפיס לגיזה. ייתכן גם ששימשה את ח'ופו עצמו כספינת עלייה לרגל כדי לבקר במקומות קדושים, ולאחר מותו נקברה ליד הפירמידה שלו כדי שתשמש אותו בעולם הבא. במתחם הפירמידות נמצאו עוד שלושה בורות של ספינות אך כולם היו ריקים. לצורך אחסון הספינה והצגתה לקהל נבנה מבנה שהותאם במיוחד, אשר יאפשר את הצגתה לקהל מכל הזוויות תוך שמירת התנאים המתאימים מבחינת ניקיון ולחות כדי שלא תינזק במהלך הזמן. המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל האיטלקי פרנקו מיניסי (Franco Minissi) והוא נפתח לקהל בשנת 1982. המוזיאון נבנה במקום בו נמצאה הספינה, והבור בו נתגלתה הספינה העיקרית שולב בתוך מבנה המוזיאון בקומת הקרקע. המבנה דמוי מכולה, אשר שתי פאותיה בצורת משושה. בקומת הקרקע של המוזיאון נמצאת תצוגה חזותית של תמונות וכתבים וכן דגם מוקטן של הספינה, המראים ומסבירים את תהליך החפירות הארכאולוגיות והשחזור של הספינה. כדי לראות את הספינה יש לטפס במדרגות לקומה השנייה, כאשר סביבה נבנה מסלול הליכה הקפי מעץ המאפשר לראות את פרטיה מכל כיוון. מסביב למסלול ההליכה נבנו חלונות גדולים המאפשרים כניסת אור רב למבנה ומבט טוב על הספינה, וכן תצפית על הפירמידה הגדולה של ח'ופו. חלקי הספינה כפי שנמצאו בבור הבור שבו נמצאה הספינה והלבנים שכיסו אותו החבלים בהם נקשרו חלקי הספינה מבנה המוזיאון לצד הפירמידה דגם מיניאטורי של הספינה מדיה וקבצים בנושא הספינה של ח'ופו בוויקישיתוף סיפור מציאת הספינה (באנגלית)
דרווזה

דרווזה (בטורקמנית: Derweze; מילולית: "השער") הוא כפר בטורקמניסטן הממוקם במרכז מדבר קאראקום, הכפר מונה כ-350 אנשים. רוב תושבי הכפר הם משבט הטקה, ומנהלים חיי נוודות למחצה. הכפר ממוקם במרכזו של אזור עשיר בגז טבעי. ערך מורחב – שער הגיהנום "שער הגיהנום" הוא בור בקוטר של כ-70 מטרים, בתוכו בוערת אש ברצף מאז 1971. האזור סביב דרווזה עשיר במרבצי גז טבעי, הבור נוצר בטעות כאשר בשנת 1971 גאולוגים סובייטים קדחו אל תוך חלל תת-קרקעי. ציוד הקידוח קרס פנימה תוך כדי יצירת הבור הרחב, והם גילו כי הבור מלא בגז רעיל. כדי להיפטר מהגז ולקחת את הציוד ששקע לבור, הם החליטו לכלות את הגז בצורה טבעית על ידי הדלקתו. לפי הערכתם הגז היה אמור להיגמר תוך כמה ימים. בפועל הבור בוער מאז אותו היום. התושבים סביב לבור העניקו לו את שמו "שער הגיהנום", בשל האש, החום הרב ועצם היותו בור פעור באמצע המדבר. טורקמניסטן מתכננת לפתח ולהגביר את תפוקת הגז הטבעי. באפריל 2010 נשיא טורקמניסטן גורבנגולי ברדימוחמדוב ביקר באתר והורה לסגור את הבור או שינקטו צעדים שיקטינו את השפעתו על פיתוח שדות גז אחרים בסביבה. סנטרליה מדיה וקבצים בנושא דרווזה בוויקישיתוף כתבה ותמונות באתר ה-Daily Mail Photos from the Darvaza Gas Crater or "Gates of Hell" Tourist information for Darvaza Au bord du cratère de Darvaza http://www.gadling.com/2008/03/25/turkmenistans-door-to-hell http://yourenotfromaroundhere.com/blog/hell-is-great-hell-turkmenistan http://jp.reuters.com/article/oddlyEnoughNews/idJPJAPAN-14926420100421
תומאש מייבסקי

תומאש מייבסקי (בפולנית: Tomasz Majewski; נולד ב-31 באוגוסט 1981) הוא אתלט פולני. פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), סגן אלוף העולם (ברלין 2009) ואלוף אירופה (ברצלונה 2010) בהדיפת כדור ברזל. מייבסקי התחרה באוניברסיאדה שהתקיימה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2003 וסיים במקום חמישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.90 מטר. באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר טורקיה בשנת 2005 הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.60 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים מייבסקי במקום שמיני בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.85 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בולנסיה ספרד אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בשיא פולין חדש של 20.93 מטר, אחרי ריס הופה (21.20 מטר) וכריסטיאן קאנטוול (21.77 מטר), שניהם מארצות הברית. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה יפן בשנת 2007 הוא סיים במקום חמישי בהדיפת כדור בתוצאה של 20.87 מטר. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה מייבסקי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 21.51 מטר, לפני קאנטוול (21.09 מטר) ואנדריי מיחנביץ' (21.05 מטר). הייתה זו מדליית הזהב הראשונה של פולין בהדיפת כדור ברזל מאז זכייתו של ולדיסלב קומר באולימפיאדת מינכן (1972). באליפות אירופה באתלטיקה באולם, שנערכה בטורינו איטליה בשנת 2009, זכה מייבסקי במדליית זהב כשהדף למרחק של 21.02 מטר, לפני ייבס נייר מצרפת (20.42 מטר) ורלף ברטלס מגרמניה (20.39 מטר). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין גרמניה אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 21.91 מטר, אחרי כריסטיאן קאנטוול (22.03 מטר) ולפני רלף ברטלס (21.37 מטר). באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה ספרד בשנת 2010 זכה מייבסקי במדליית כסף בתוצאה של 21.00 מטר, אחרי אנדריי מיחנביץ' שהדף סנטימטר אחד רחוק יותר, ולפני רלף ברטלס (20.93 מטר). באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים מייבסקי במקום תשיעי בתוצאה של 20.18 מטר. במשחקים האולימפיים שנערכו בלונדון בשנת 2012 זכה מייבסקי בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהדיפץ כדור ברזל בתוצאה של 21.89 מטר, לפני דוד שטורל מגרמניה (21.86 מטר) וריס הופה (21.23 מטרים) והיה הודף כדור הברזל הראשון שמגן על תוארו האולימפי מאז פרי אובריאן מארצות הברית שעשה זאת במלבורן 1956. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בציריך שווייץ בשנת 2014 זכה מייבסקי במדליית ארד בהיפת כדור ברזל בתוצאה של 20.83 מטר, אחרי דוד שטורל (21.41 מטר) ובורחה ויואס מספרד (20.86 מטר). אתר האינטרנט הרשמי של תומאש מייבסקי (בפולנית) תומאש מייבסקי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי תומאש מייבסקי, באתר olympedia.org תומאש מייבסקי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית תומאש מייבסקי, באתר ליגת היהלום
ורסטה

וֶרְסְטָה (רבים: ורסטאות) היא יחידת מידה לאורך, שהייתה בשימוש באימפריה הרוסית. היא מוגדרת כאורכם של 500 סאז'נים, שהם 1,066.8 מטר. השימוש בוורסטה כיחידת מידת מרחק הופסק בשנת 1918 עם מעבר לשיטה מטרית. יחידות מידה לא-תקניות#השיטה הרוסית ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה הרוסית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טל גור

טל גור (נולד 1978) הוא מוזיקאי, מטפל במוזיקה ויוצר ישראלי שנולד וגדל בעמק יזרעאל וחי כיום בניו יורק. טל הוא בוגר תואר ראשון בביצוע מהאקדמיה למוסיקה בירושלים ותואר שני בטיפול במוזיקה מאוניברסיטת בר-אילן. גור סיים גם תוכנית המשך במרכז נורדאוף-רובינס לתרפיה באוניברסיטת ניו יורק. הופיע בישראל במופע המשלב מוזיקה משני אלבומיו: "Air portrait" ו-"בשר ודם". האלבום הראשון מכיל קטעים מקוריים, אינסטרומנטליים ומשלב אלתור בעוד באלבומו השני שירים מקוריים ושירי משוררים, שאותם גור הלחין, שר ומנגן. גור הופיע בארצות הברית ובאירופה עם "What Cheer? Brigade" - הרכב בראס שבסיסו בפרובידנס רוד איילנד ועם "Water Esc" - הרכב ג'אז חופשי. אתר האינטרנט הרשמי של טל גור טל גור, ברשת החברתית פייסבוק טל גור, ברשת החברתית אינסטגרם טל גור, ברשת החברתית LinkedIn נועה רובין, כל הגאז של טל גור, באתר nrg‏, 26 באוקטובר 2008 בן שלו, האלבום החדש של טל גור מלא ביופי, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2011 כשמוזיקאי ג'אז מלחינים שירי משוררים (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) בפורום הג'אז של נענע 10 טל גור באסופת "מלחיני משוררים ישראלים" בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מילדרד נטוויק

מילדרד נטוויק (באנגלית: Mildred Natwick ; ‏19 ביוני 1905 – 25 באוקטובר 1994) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס אמי על תפקידה בסדרה "האחיות סנופ" ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1967 על הופעתה בסרט "יחפים בפארק". נטוויק נולדה בבולטימור, מרילנד לג'וזף ולמילדרד מריון דוז נטוויק. בוגרת "מכללת בנט" שבניו יורק עם תואר באומניות תיאטרון. לפני שהחלה את דרכה המקצוענית כשחקנית תיאטרון בברודוויי הופיעה נטוויק במספר הפקות חובבים. סבה היה מראשוני מהגרי נורווגיה לארצות הברית כאשר היגר לוויסקונסין ב-1847. נטוויק הייתה אחייניתו של האנימטור גרים נטוויק שיצר את דמותה של בטי בופ. נטוויק פילסה את דרכה כשחקנית קולנוע בשנות ה-40 של המאה ה-20 בזכות תפקידיה בסרטיו המצליחים ביותר של ג'ון פורד: דרמת המלחמה "המסע הארוך הביתה" והמערבונים "שלושה סנדקים" בתפקיד האמא ו"היא ענדה סרט צהוב". כמו כן שיחקה בסרטים "The Kissing Bandit" לצידו של פרנק סינטרה, "הבית הקסום", ו"יולנדה והגנב". בשנות ה-50 של המאה העשרים הייתה נטוויק מועמדת לפרס אמי על הופעתה בהפקת הטלוויזיה "Blithe Spirit" ולפרס הטוני על הופעתה במחזהו של ז'אן אנוי "ואלס הטוריאדורים". בקולנוע השתתפה ביצירתו של ג'ון פורד "האדם השקט" בתפקיד האלמנה שרה טיליין, בקומדיה השחורה של אלפרד היצ'קוק "מי רצח את הארי?" בתפקיד מיס גרייבלי ובסרטים "ליצן החצר" ו"צעירה מרדנית" לצידה של ג'ינג'ר רוג'רס. בשנת 1967 הייתה נטוויק מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על התפקיד שלה בקומדיה "יחפים בפארק" בתפקיד אתל בנקס אמה של הצעירה קורי ברטר (ג'יין פונדה). ב-1972 הייתה מועמדת לפרס טוני על תפקידה במחזמר "70, בנות, 70". בשנת 1974 זכתה נטוויק בפרס אמי על הופעתה במיני סדרת המתח הקומית "האחיות סנופ" והשתתפה בדרמה של פיטר בוגדנוביץ' "דייזי מילר". את הופעתה האחרונה לפני הפרישה עשתה נטוויק בדרמה התקופתית "יחסים מסוכנים" בתפקיד מאדאם דה רוזמונד. נטוויק מעולם לא נישאה. מתה ב-25 באוקטובר 1994 בגיל 89 ממחלת הסרטן בביתה שבניו יורק סיטי. המסע הארוך הביתה (1940) הבית הקסום (1945) יולנדה והגנב (1945) שלושה סנדקים (1948) היא ענדה סרט צהוב (1949) האדם השקט (1952) כנגד כל הדגלים (1952) מי רצח את הארי? (1955) ליצן החצר (1956) צעירה מרדנית (1956) תמי והרווק (1957) שבע נשים (1966) יחפים בפארק (1967) דייזי מילר (1974) נשקיני לשלום (1982) יחסים מסוכנים (1988) מדיה וקבצים בנושא מילדרד נטוויק בוויקישיתוף מילדרד נטוויק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מילדרד נטוויק, באתר AllMovie (באנגלית) מילדרד נטוויק, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מילדרד נטוויק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מילדרד נטוויק, באתר Discogs (באנגלית) מילדרד נטוויק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Flint, Peter B. (1994-10-26). "Mildred Natwick, 89, Actress Who Excelled at Eccentricity". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-09-21.
אראל הלוי

אראל הלוי (נולדה ב-13 בינואר 1991) היא שחיינית פאראלימפית ישראלית. הלוי נולדה כתינוקת בריאה ונהנתה מילדות רגילה. בגיל 11 חלתה אראל בדלקת קשה ולאחר שלושה ימים בהם הייתה מחוסרת הכרה, התעוררה בבית החולים והתברר כי נשארה עם פגיעה קשה בחוט השדרה. הפגיעה הותירה אותה עם שיתוק בפלג הגוף התחתון. אראל אושפזה כשנה במחלקת שיקום הילדים בבית החולים תל השומר ובעקבות טיפולי פיזיותרפיה והידרותרפיה אינטנסיביים, הצליחה לקום מכיסא הגלגלים ולחזור לסביבתה הטבעית בקרב משפחתה וחבריה תוך שהיא מתניידת בעזרת הקביים. אחרי סיום לימודיה בתיכון ויצו נהלל, שירתה בצה"ל כמתנדבת בחיל הים, בשייטת 13. בגיל 13 החלה הלוי לשחות במרכז איל"ן שבקרית חיים ולהתאמן פעמיים ביום - אימונים במים ובחדר כושר. היא מאופיינת בסגנון החתירה הייחודי שלה ונחשבת שחיינית למרחקים ארוכים. תוך זמן קצר הצטרפה לאימוני נבחרת השחייה בהדרכתו של המאמן יעקב ביננסון. בסוף שנת 2003, נבחרה ל'תגלית השנה' בשחיית נכים בישראל. במסגרת חגיגות ה-60 למדינה, הוכרזה כ'ספורטאית העתיד' בקטגוריית שחייה פאראלימפית. בשנת 2009 נבחרה כשחיינית מצטיינת בספורט הפאראלימפי. הלוי ייצגה את ישראל במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) ובמשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016). לפני אולימפיאדת ריו היא התאמנה בהדרכתו של נח רם בבית הלוחם תל אביב. במאי 2021 באליפות אירופה בפורטוגל עשתה את הישג השיא שלה בקריירה והוכתרה כסגנית אלופת אירופה למקצה 400 מ' חופשי. הלוי ייצגה את ישראל במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) בהדרכתו של יעקב ביננסון, ממועדון איל"ן חיפה. הלוי נולדה ביישוב הקהילתי אלון הגליל שבעמק יזרעאל ולה שני אחים הצעירים ממנה. היא בעלת תואר ראשון במדעי המח באוניברסיטת בר-אילן. כיום מתגוררת בחיפה. מדיה וקבצים בנושא אראל הלוי בוויקישיתוף פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) הכירו את אראל הלוי - שחיינית פראלימפית, סרטון באתר יוטיוב נטע אחיטוב, פרופיל: אראל הלוי (26), שחיינית פראלימפית, באתר הארץ, 19 במרץ 2017 יומן - מסעם של הספורטאים שייצגו את ישראל במשחקים הפראלימפיים, סרטון באתר יוטיוב נכים: אראל הלוי זכתה בארד בשחייה | nrg מעין אפרת, ספורט נכים: אראל הלוי שואפת לזכות במדליה ולהשיג את הקריטריון האולימפי באליפות אירופה בשחייה, באתר הארץ, 3 ביולי 2011 אברהם תשובה, אראל הלוי - התקווה של המשלחת הפראלימפית, באתר ynet, 10 ביולי 2012 ליאור ברטל, ‏הניצחון של אראל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בספטמבר 2019 נבחרת השחייה הפראלימפית בסרט מרגש לקראת טוקיו 2020, 11 בדצמבר 2019 שחייה פראלימפית: שיא עולם והישגים לנבחרת הישראלית, באתר וואלה, 17 במאי 2021 אראל הלוי, ברשת החברתית אינסטגרם
ראש ממשלת עיראק

ראש ממשלת עיראק הוא ראש הרשות המבצעת בעיראק. ראש הממשלה המכהן הוא מוחמד שיאע א-סודאני. בראשיתה הייתה עיראק מדינה מלוכנית, וראש הממשלה מונה על ידי מלך עיראק. לאחר מהפכת 14 ביולי 1958, הטיל נשיא עיראק את מלאכת הרכבת הממשלה על ראש הממשלה המיועד. בשנת 2005, לאחר הפלת משטר הרודנות של סדאם חוסיין במלחמת עיראק, נחקקה חוקת עיראק. בחוקה זו נקבע שראש הממשלה הוא ראש הרשות המבצעת, וראש המדינה הוא הנשיא. עדכון זה הפחית את סמכויות הנשיא באופן משמעותי. על פי החוקה, בוחר הפרלמנט העיראקי את הנשיא, אשר ממנה את ראש הממשלה, אך מינוי זה חייב לקבל את הסכמת בית הנבחרים. בשנת 2005 ניצח בבחירות החופשיות אבראהים אל-ג'עפרי, אך הודח על ידי הפרלמנט. במאי 2006 הושבע לתפקיד ראש הממשלה נורי אל-מאלכי. אל-מאלכי נבחר לכהונה שנייה לאחר הבחירות בשנת 2010. באוגוסט 2014 הודח מאלכי מתפקידו על ידי הנשיא, במהלך שנתמך בידי איראן וארצות הברית, לאחר שכשליש מהמדינה נכבש על ידי המדינה האסלאמית. כיבושי המדינה האסלאמית זכו לעידוד המיעוט הסוני במדינה, לאחר שמאלכי דחק אותו משיתוף בקבלת ההחלטות במדינה. את מאלכי החליף חיידר אל-עבאדי עד מינוי עאדל עבד אל-מהדי באוקטובר 2018. באוקטובר 2019 פרצו הפגנות בעיראק, שהובילו להתפטרות אל-מהדי. בשלב זה נכנסה עיראק לסחרור פוליטי, כאשר אף מועמד לא הצליח להרכיב ממשלה. באפריל 2020 הוטלה מלאכת הרכבת הממשלה על מוסטפא אל-כאזמי. מדיה וקבצים בנושא ראש ממשלת עיראק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראש ממשלת עיראק
אפאצ'י טומקט

אפאצ'י טומקט (או פשוט טומקט; באנגלית: Apache Tomcat ובעבר Jakarta Tomcat) הוא שרת רשת המריץ Servlets (במינוח רשמי: Servlet container) בקוד פתוח, ומפותח על ידי מוסד התוכנה אפאצ'י. טומקט מממש את המפרטים Java Servlet ו-JavaServer Pages של חברת אורקל, ומספק סביבה "על טהרת ה-Java", של שרת HTTP שעליו יכול לרוץ קוד Java. הוא גם משמש כשרת ברירת המחדל בפיתוחי Java על בסיס Spring. אין לבלבל בין Apache Tomcat לבין Apache HTTP Server, שהוא מימוש בשפת C של שרת HTTP. שני השרתים הללו אינם מסופקים יחד באותה חבילה, אם כי לעיתים קרובות משתמשים בהם יחד כחלק מחבילת תוכנות שרת. אפאצ'י טומקט כולל כלים לניהול וקונפיגורציה, אבל ניתן גם לשנות בו הגדרות באמצעות עריכה של קובצי קונפיגורציה ב-XML. Catalina (קאטלינה) - ה-Web container של טומקט. מממש את המפרטים Servlet ו-(JavaServer Pages (JSP של סאן מיקרוסיסטמס. Coyote (קויוטי) - מטפל בחיבורי HTTP. הרכיב תומך בפרוטוקול HTTP 1.1. הוא מאזין להתחברויות נכנסות על גבי פורט TCP ספציפי על השרת, מעביר את הבקשות למנוע של טומקט לצורך עיבוד, ושולח חזרה את התגובה ללקוח. Jasper (ג'אספר) - מנוע ה-JSP של טומקט. Jasper מבצע ניתוח תחבירי (parsing) על קובצי JSP ומהדר אותם לקוד Java של servlets (שבהם מטפל רכיב ה-Catalina). ג'אספר מאתר שינויים בקובצי JSP בזמן ריצה ומהדר אותם מחדש. Java Enterprise Edition יישום ווב ארכיטקטורה רב-שכבתית שרת יישומים Spring Framework מדיה וקבצים בנושא אפאצ'י טומקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפאצ'י טומקט (באנגלית) אפאצ'י טומקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האתר הרשמי של Tomcat Configuring & Using Apache Tomcat - מדריך באנגלית
גדעון פרנק

גדעון פרנק (נולד ב-13 בנובמבר 1943) הוא מהנדס ישראלי. כיהן כמנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק בשנים 1982–1990, מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית בשנים 1993 – 2007, ולאחר מכן ממלא מקום יושב ראש הוועדה (כממלא מקום ראש הממשלה בתפקיד זה). גדעון פרנק נולד בשנת 1943. קיבל מהטכניון תואר ראשון בהנדסת מכונות בשנת 1965 ותואר שני במדעי הגרעין בשנת 1967. ב-1968 החל לעבוד במרכז למחקר גרעיני - שורק, ובשנת 1970 מונה למנהל הכור הגרעיני שם. בשנת 1973 הושאל לשנתיים לסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א) שבה פעל כפקח, אך כישראלי נמנע ממנו לבקר במתקני הגרעין של מדינות רבות. בשנים 1975–1979 כיהן כסגן מנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק להנדסה וטכנולוגיה. ב-1980 החל לכהן כנספח המדעי בשגרירות ישראל בוושינגטון. ב-1982 שב לישראל ומונה למנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק. עקב אילוצים כלכליים הוגדלה בתקופתו הפעילות של מתן שירותים לגופים חיצוניים. בשנת 1990 מונה למשנה למנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית, בסוף 1992 מונה לממלא מקום המנכ"ל, וכעבור חודשיים מונה למנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 2007, שבה מונה לממלא מקום יושב ראש הוועדה (כממלא מקום ראש הממשלה בתפקיד זה). בשנים 2010–2012 כיהן כדירקטור בחברת החשמל. בתחילת 2011 הצטרף לוועד המנהל של הטכניון. פרנק הוא גם נאמן קרן קבוצת ון ליר, התומכת, בין השאר, במכון ון ליר בירושלים. חבר בחבר הנאמנים של מכללת אפקה. ביוני 2022 מונה לחבר בוועדת גרוניס לחקירת רכש הצוללות וכלי השיט. אלוף בן, הפקיד, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2001 אמיר אורן, ישראל: לא נסבול פיתוח נשק להשמדה המונית באזור, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2007 אלכס פישמן, "צ'רנוביל ודימונה הם שני עולמות נפרדים", באתר "ידיעות אחרונות", 20 ביוני 2019 אמיר אורן, דרוש: איש עם גרזן, באתר הארץ, 2 בפברואר 2014. איציק וולף, מנכ"ל חדש לוועדה לאנרגיה אטומית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 31 באוגוסט 2007 דיווח לבורסה של חברת חשמל Gideon Frank, Van Leer Group Foundation גדעון פרנק מונה לחבר בוועדת החקירה לפרשת הצוללות, באתר ערוץ 7, 21 ביוני 2022
לשד

לְשַׁד הוא נוזל המובל בתאי עצה (טרכאידים או חוליות טרכאה) או שיפה של צמח. אין לבלבל בין לשד ללטקס, שרף או הנוזלים שבחלולית. לשד עצה מכיל בעיקר מים בהם מומסים הורמונים, מינרלים וחומרים מזינים נוספים. הנוזל בעצה מובל מהשורש אל העלים. בעבר הייתה מחלוקת מהו מנגנון ההובלה; רוב החוקרים מסכימים כי תאוריית הקוהזיה-מתח מסבירה בצורה הטובה ביותר את ההובלה, יחד עם דיות. לשד השיפה מכיל בעיקר מים בהם מומסים סוכרים (פחמימות), הורמונים ומינרלים. הוא זורם ממקום ייצור או אחסון הפחמימות אל המקום בו נעשה בהן שימוש. מנגנון הזרימה מוסבר על ידי היפותזת הזרימה בלחץ. סירופ מייפל מיוצר מלשד השיפה של אדר הסוכר. ברוסיה, אוקראינה, לטביה, אסטוניה ופינלנד נאסף לשד עץ השדר, לייצור משקה שדר טרי או מותסס המכיל קסיליטול. שרף מדיה וקבצים בנושא לשד בוויקישיתוף לשד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אומגה סנטינל

אומגה סנטינל (באנגלית: Omega Sentinel, גם: "זקיף אומגה") היא דמות בדיונית של גיבורת-על רובוטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן וסדרת הבת אקסקליבר ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת X-Men Unlimited #27 מיוני 2000, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ברט בות'. אומגה סנטינל היא האלטר אגו של קארימה שאפאנדר, שוטרת ילידת הודו שהפכה לזקיף סנטינל בידי נבל-העל באסטיון במהלך אירועי "מבצע אפס סובלנות", וזאת כדי לשמש כסוכנת רדומה בעלת תכנות שמפעיל את עצמו כאשר היא נמצאת בקרבת מוטאנטים אחרים. בהמשך היא פגשה בצ'ארלס אקסבייר ובמגנטו על האי ג'נושה המוחרב, והם הצליחו לנטרל את התכנות שלה ולהשיב את מוחה למצב רגיל, אם כי השינויים הננוטכנולוגיים בגופה נשארו. היא נשארה על האי כדי להשליט בו סדר, וניסתה להסתגל לצורתה החדשה, שנגדה את אמונותיה בהינדואיזם. בהמשך הצטרפה לשורות האקס-מן, המשוטטים ואקסקליבר. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמור

ארמור (באנגלית: Armor, בתרגום לעברית: שריון) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Astonishing X-Men Vol.3 #4 מאוקטובר 2004, ונוצרה על ידי הכותב ג'וס וידון והמאייר ג'ון קאסאדיי. ארמור היא האלטר אגו של היסאקו איצ'יקי, נערה יפנית תלמידת מכון אקסבייר, ששאיפתה הגדולה ביותר הייתה להפוך לחברת אקס-מן. לאחר אירועי "השמדה", שגרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים, ארמור הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם. בזמן קרב ארמור יוצרת שריון אנרגטי סביבה, אשר נותן לה סיבולת וכח. ולכן ברוב הקרבות היא נכנסת ראשונה למערכה על מנת לכוון את רוב האש עליה. דמותה של ארמור הופיעה בסדרת האנימציה "וולברין והאקס-מן", כאשר שוחררה על ידי קוויקסילבר וחברי אחוות המוטאנטים, על מנת להפיל את האשמה על חברי האקס-מן. בפרק זה ארמור לא שולטת בכוחותיה כלל, ומי שמצילה אותה לבסוף היא קיטי פרייד. ארמור מופיעה גם כחברת האקס-מן הצעירה ביותר בסדרת האנימה על קבוצת האקס-מן. יוקארי טאמורה דיבבה את הדמות בגרסה היפנית המקורית. בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "מיס מארוול" מופיעה דמותה של קמלה קאן, בגילומה של השחקנית אימאן ולאני, שאישרה כי הכוחות של גברת מארוול הושפעו מכוחותיה של ארמור בקומיקס. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאזלר

דאזלר (באנגלית: Dazzler) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #130 מפברואר 1980, ונוצרה על ידי הכותבים טום ד'פאלקו, לואיז סימונסון ורוג'ר סטרן והמאייר ג'ון רומיטה הבן. דאזלר היא האלטר אגו של אליסון "אלי" בלייר, מוטאנטית מלונג איילנד אשר נולדה לקרטר וקתרין בלייר. יחסיהם של הוריה היו מתוחים, היות שאביה היה סטודנט משפטים ואמה הייתה מורה. דבר זה הוביל לגירושים, אשר התרחשו כאשר אליסון הייתה פעוטה. אליסון גדלה עם אביה וסבתה, שם אביה הסתיר ממנה את אמה. כשאליסון הגיעה לגיל ההתבגרות, היא חלמה להיות זמרת ואביה - כעת שופט - קיבל זאת בסובלנות. אף על פי כן, אביה אילץ את אליסון לבחור במסלול חיים דומה לזה שלו: היא תהפוך לכוכבת אקדמאית, ומשם תמשיך לבית ספר למשפטים. סבתה של אליסון עודדה אותה בדרכה. כוחותיה המוטאנטיים של אליסון התגלו בעת ביצוע ריקוד בבית ספר, אשר סינוור את הנוכחים: כוחה הוא יכולת להמיר צלילים לקרני אור. במשך שנים, אליסון שמרה על כוחותיה בסוד מפני אנשים הקרובים אליה, מה שגרם לריחוק בינה לבין אביה. באוניברסיטה, אליסון חקרה את כוחותיה, תפרה לעצמה חליפה, ואימצה את שם-הבמה "דאזלר". היא הודיעה לאביה שהיא לא תלמד בבית ספר למשפטים, ותהיה זמרת עם ובלי ברכתו ותמיכתו של אביה. אליסון השתמשה בכוחותיה המוטאנטיים על מנת למשוך קהל להופעותיה, וטענה כי אורותיה הם תוצר של טכנולוגיה. שקר לבן זה עבד על מנהלי המועדונים השונים, אך לא על אמה פרוסט ממועדון הלפייר וצ'ארלס אקסבייר מהאקס-מן. שני הצוותים שלחו נציגים לגייס את אליסון לכוחותיהם; האקס-מן שלחו את פניקס, סייקלופס ואת נייטקרולר, ומועדון הלפייר את קבוצת "אבירי הלפייר" שלהם. כוחותיהם המשולבים של אליסון והאקס-מן גברו על אויביהם, ושחררו חברי אקס-מן אחרים שהיו בשבי מועדון הלפייר. היא סירבה להצעתו של אקסבייר להצטרף לאקס-מן, מה שגרם לה להיות מעורבת באירועים שונים; היא נצלה על ידי ספיידרמן מלייטמאסטר, נפגשה עם ג'וני סטורם במועדון לילה יוקרתי, ואף נגררה לקרבות מול מכשפת. כאשר שבה אותה, פרויקט פגסוס קבע כי כוחותיה של אליסון הם אינסופיים, ובאופן תאורטי, היא יכולה להיות המוטאנטית החזקה ביותר בכל כדור הארץ. כזמרת דיסקו, אולם בהמשך שינתה את הכיוון המוזיקלי שלה גם לרוק אנד רול ומוזיקה עכשווית. הייתה חברה לפרק זמן קצר בקבוצת אקסקליבר בטרם הצטרפה לשורות האקס-מן. את דמותה של דאזלר בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: הפניקס האפלה" מגלמת השחקנית הלסטון סייג'. מדיה וקבצים בנושא דאזלר בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דאסט

דאסט (באנגלית: Dust, בתרגום לעברית: "אבק") היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New X-Men #133 מדצמבר 2002, ונוצרה על ידי הכותב גרנט מוריסון והמאייר אית'ן ואן סקייבר. דאסט היא האלטר אגו של סוּרייאה קאדיר, מוטאנטית מוסלמית ממוצא סוני מאפגניסטן שניצלה בידי חברי האקס-מן וולברין ופנטומאקס מידיו של סוחר עבדים. היא מסוגלת לשנות את צורתה למגוון צורות חול שונות, וכן לשלוט בהן. כאשר הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר, קאדיר הייתה ביישנית ומופנמת והיו לה קשיי הסתגלות (במיוחד כאשר הייתה שותפה לחדר של נוריקו המרדנית והרעשנית). לאחר שפעולותיה של מכשפת השני גרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים באירועי "השמדה", דאסט הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.