laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי אוסטין-ברגסטרום

נמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום (באנגלית: Austin–Bergstrom International Airport, מוכר גם בקיצור כ-ABIA) הוא נמל התעופה הבין־לאומי הגדול ביותר והעמוס ביותר במרכז טקסס. נמל התעופה שוכן בעיר אוסטין, מדינת טקסס. עם כמות של 10,718,854 נוסעים מתחילת שנת 2014, הנמל הוא נמל התעופה העמוס השלושים ושישה בארצות הברית. נמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום משתרע על שטח של 17.17 קילומטרים רבועים בדרום-מזרח אוסטין, שמונה קילומטרים ממרכז העיר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בנמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום, נכון לעכשיו, יש מעל 150 יציאות יומיות ל-47 יעדים בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, ובבריטניה, עם שירות עונתי לגרמניה החל מקיץ 2016. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בשיתוף עם תוכנית „אמנות במקומות ציבוריים“ של העיר אוסטין, נמל התעופה מציג יצירות אמנות רבות. בטרמינל בארברה ג'ורדן, יש בימה אשר מארח הופעות מוזיקה חיה. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי אוסטין-ברגסטרום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי אוסטין-ברגסטרום (באנגלית) נמל התעופה הבין-לאומי אוסטין-ברגסטרום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) December 2014 Passenger, Cargo traffic at Austin-Bergstrom | AustinTexas.gov - The Official Website of the City of Austin, www.austintexas.gov Nonstop Flights Out of Austin | Austin-Bergstrom International Airport | ABIA | AustinTexas.gov, austintexas.gov Art in the Airport | Austin-Bergstrom International Airport | AustinTexas.gov, austintexas.gov Music in the Air | Austin-Bergstrom International Airport | AustinTexas.gov - The Official Website of the City of Austin, www.austintexas.gov
טושיהידה מסקאווה

טושיהידה מסקאווה (7 בפברואר 1940 – 23 ביולי 2021) היה פיזיקאי תאורטי יפני שנודע בעבודתו על שבירת סימטריית CP, שזיכתה אותו להיות אחד מארבעה הזוכים בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2008. מסקאווה, יליד נגויה, למד פיזיקה באוניברסיטת נגויה וקיבל תואר ראשון בשנת 1962, ודוקטורט בפיזיקת חלקיקים בשנת 1967. בתחילת שנות ה-70 שיתף פעולה עם מקוטו קובאיאשי באוניברסיטת קיוטו, ויחד עבדו על הסבר שבירת סימטריית CP. התאוריה של קובאיאשי ומסאווה טענה שיהיו לפחות שלושה דורות של קווארק, תחזית שאושרה בניסוי ארבע שנים מאוחר יותר על ידי הגילוי של הקווארק התחתון. מסקאווה וקובאיאשי זכו יחד בחצי מפרס נובל לפיזיקה לשנת 2008 על עבודתם. מסקאווה היה המנהל של מכון יוקאווה לפיזיקה תאורטית בין השנים 1997–2003. עד למותו הוא היה פרופסור ומנכ"ל של המכון לחקר החלקיקים באוניברסיטת נגויה, מנהל מכון מסקאווה למדע ולתרבות ופרופסור באוניברסיטת קיוטו. 1985 – פרס אקדמיית יפן 1985 – פרס סקוראי 1994 – פרס אסאהי 2008 – פרס נובל לפיזיקה 2008 – פרס מסדר התרבות מדיה וקבצים בנושא טושיהידה מסקאווה בוויקישיתוף טושיהידה מסקאווה, באתר פרס נובל (באנגלית) טושיהידה מסקאווה, באתר גוגל סקולר טושיהידה מסקאווה, באתר אוניברסיטת נגויה (באנגלית) טושיהידה מסקאווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מיוזנברג

מיוזנברג (Muizenberg) היא פרוור של קייפטאון. היא שוכנת בצפון-מזרח כף התקווה הטובה, בפינה הצפון-מערבית של מפרץ פולס. בשנת 2011 התגוררו בה כ-37 אלף תושבים. מיוזנברג נוסדה ב-1743 כעמדה צבאית, ונקראה על שמו של וינאנד וילם מויס (Wynand Willem Muijs). ב-1795 נערך במקום אחד הקרבות המרכזיים בין הבריטים לבין ההולנדים על השליטה בדרום אפריקה - קרב מיוזנברג. שבע ספינות של הצי המלכותי הבריטי, תחת פיקודו של אדמירל משנה ג'ורג' אלפינסטון (George Elphinstone) עגנו בסמוך לסיימונס טאון, שמדרום למיוזנברג, ודרשו מההולנדים למסור לבריטניה את השליטה במושבת הכף. משסירבו ההולנדים, השתלטו על העיר כוחות נחתים וחיל רגלים, במה שהחל את הפלישה הבריטית למושבת הכף. המושבה כולה נפלה בידי הבריטים בתוך שלושה חודשים. ב-1899 בנה ססיל רודס, שכיהן כראש ממשלת מושבת הכף בין 1890 ל-1896, בית קיט במיוזנברג. בבית זה מת ב-1902, וכיום משמש הבית כמוזיאון להנצחתו. בתקופה זו התבססה מויזנברג כעיירת קיט לחוף הים, ודרום אפריקאים רבים, ואף אזרחים זרים, הקימו בה בתי קיט, ובהם הסופר האנגלי רודיארד קיפלינג, הסופרת הדרום אפריקאית אוליב שריינר והאדריכל הבריטי הרברט בייקר. בשנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים התבססה במיוזנברג קהילה יהודית גדולה, עם הגעתם של כ-600 יהודים ממזרח אירופה. בית הכנסת הראשון הוקם ב-1924. כיום מיוזנברג עודנה עיירת קיט שחופי הים שלה מושכים מבקרים, והיא נחשבת לאתר מועדף על חובבי גלישת גלים, אם כי גם על עמלצים לבנים הפוקדים את חופיה. מדיה וקבצים בנושא מיוזנברג בוויקישיתוף
פיליפ, דוכס וירטמברג

פיליפ, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Philipp, Herzog von Württemberg; ‏30 ביולי 1838 - 11 באוקטובר 1917), היה דוכס בממלכת וירטמברג, ויורש העצר של הממלכה. פיליפ נולד ב-30 ביולי 1838 בעיר ניי-סיר-סן שבצרפת, לאלכסנדר, דוכס וירטמברג ולמארי, נסיכת אורליאן, בתם של לואי פיליפ, מלך הצרפתים ומריה אמליה מנאפולי וסיציליה. לאחר מותו של בן דודו ניקולאס, דוכס וירטמברג, הפך פיליפ ליורש העצר של ממלכת וירטמברג, עד למותו ב-11 באוקטובר 1917 בשטוטגרט. ב-18 בינואר 1865 התחתן פיליפ בווינה עם מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה-טשן, בתם של הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן והילדגרד, נסיכת בוואריה. ממנה היו לו 5 ילדים: אלברכט, דוכס וירטמברג (1865–1939), גנרל-פלדמרשל גרמני, שפיקד על הארמייה הרביעית ועל קבוצת הארמיות אלברכט במלחמת העולם הראשונה. מריה אמליה, דוכסית וירטמברג (1865–1883) מריה איזבלה, דוכסית וירטמברג (1871–1904), שהתחתנה בשנת 1894 עם יוהאן גאורג, נסיך סקסוניה רוברט, דוכס וירטמברג (1873–1947), שהתחתן בשנת 1900 עם מריה אימקולאטה, ארכידוכסית אוסטריה אולריך, דוכס וירטמברג (1877–1944) מדיה וקבצים בנושא פיליפ, דוכס וירטמברג בוויקישיתוף פיליפ, דוכס וירטמברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פבראדה

פבראדה (בליטאית: ‏Pabradė‏Ⓘ‏; בפולנית: Podbrodzie, פודברודז'יה; ביידיש: פּאָדבראָדז) היא עיירה במחוז המשנה שווינציאן שבמחוז וילנה בליטא, בסמוך לגבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנים שלאחר מכן הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות. עם חיבור היישוב למסילת הברזל בקו סנקט פטרבורג-ורשה בשנת 1862, הואץ פיתוחו. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער יהודיות. עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בספטמבר 1939, נאסרה בעיירה פעילות זו, והולאם בה המסחר הפרטי. ב-29 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות ורצח ביהודיה, בסיוע הליטאים. ביום 15 ביולי בלבד נרצחו בעיירה כ-60 יהודים. בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה מגיל 12 ומעלה. בהמשך רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, בו הוטלו עליהם תשלומי כופר גבוהים. בעקבות הגעת מידע ליודנרט המקומי על כוונת הגרמנים לחסל את הגטו שביישוב, הצליחו להימלט ממנו קרוב למחצית מיושביו. ביהודים הנותרים בוצעה סלקציה, ורובם הועברו למחנה הריכוז פוליגון, בו נרצחו ב-28 בספטמבר 1941. מדיה וקבצים בנושא פבראדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פבראדה ספר יזכור לקהילת אזור שווינציאן, בספריית העיר ניו יורק "פבראדה", באתר JewishGen (באנגלית) פודברודז'יה (Podbrodzie), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין, פודברודז'יה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1106–1107), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
פוהוסט זהורודסקי

פוהוסט זהורודסקי (בבלארוסית: Пагост Загародзкі, פהוסט זהרודזקי; בפולנית: Pohost Zahorodzki) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה בשנת 1528, ובראשית המאה ה-17 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-550 יהודים, כשני שלישים מתושביו, והתקיימה בה פעילות חסידית וציונית, תוך קיום תלמוד תורה ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939. בתחילת מבצע ברברוסה, סוף יוני 1941, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן החרמת רכוש, חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. ביום 10 באוגוסט 1941 רצחו אנשי ס"ס 120 גברים יהודים בעיירה. יתר הגברים היהודים בני 14 ומעלה שולחו מהעיירה למחנה עבודה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה הנותרים בגטו שהוקם בה. ב-15 באוגוסט 1942 חוסל הגטו שבעיירה, כאשר כל יושביו נרצחו בבורות ירי. כמה עשרות יהודים מהגטו שהצליחו להימלט בשעת האקציה ליערות הסביבה, ביצעו פעולות חבלה בתשתיות הטלפוניה והתחבורה של הגרמנים באזור, וחברו לאחר מכן ליחידות פרטיזנים סובייטיות. מדיה וקבצים בנושא פוהוסט זהורודסקי בוויקישיתוף פוהוסט זהורודסקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין פוהוסט זהורודני (Pohost Zahorodny), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פוהוסט זהורודזקי", באתר השטעטל הווירטואלי "פוהוסט זהורודסקי", באתר JewishGen (באנגלית) לאוניד סמילוביצקי (רו'), פוהוסט זהורודזקי (פוהוסט דהורודני), אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1259–1260), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הארמייה ה-14 (ורמאכט)

הארמייה ה-14 (בגרמנית: 14. Armee) הייתה ארמייה של הוורמאכט, שלחמה במלחמת העולם השנייה. הארמייה ה-14 הוקמה ב-13 באוקטובר 1939, בפיקודו של וילהלם ליסט. היא נכללה במסגרת קבוצת ארמיות דרום והוצבה במוראביה וסלובקיה. היא לקחה חלק במהלך המערכה בפולין, ותפקידה היה להשמיד את הצבא הפולני באזור קרקוב. הארמייה השנייה שנשאה את השם "הארמייה ה-14", הוקמה ב-3 בנובמבר 1943, בפיקוד אברהרד פון מקנזן. הארמייה הוצבה באיטליה, כדי להדוף את פלישת בעלות הברית אליה. הארמייה הייתה אחראית בין היתר לטבח בפוסה ארדיאטינה. ב-4 ביוני 1944 פרש פון מקנזן מתפקידו בעקבות חילוקי דעות עם היטלר, וכמחליפו מונה יואכים למלזן. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות C, והשתתפה בנסיגה הגרמנית אל הקווים בצפון איטליה. היא נכנעה יחד עם כל הקבוצה ב-2 במאי 1945. גנרל-אוברסט וילהלם ליסט (1 באוגוסט 1939 - 13 באוקטובר 1939) גנרל אברהרד פון מקנזן (5 בנובמבר 1943 - 4 ביוני 1944) גנרל חיל השריון יואכים למלזן (4 ביוני 1944 - 15 באוקטובר 1944) גנרל חיל השריון פרידולין פון זנגר אונד אטרלין (15 באוקטובר 1944 - 24 באוקטובר 1944) גנרל חיל התותחנים היינץ ציגלר (24 באוקטובר 1944 - 22 בנובמבר 1944) גנרל חיל השריון טראוגוט הר (22 בנובמבר 1944 - 16 בדצמבר 1944) גנרל חיל הרגלים קורט פון טיפלסקירך (16 בדצמבר 1944 - 17 בפברואר 1944) גנרל חיל השריון יואכים למלזן (17 בפברואר 1944 - 2 במאי 1945) הארמייה ה-14, באתר Axis History (באנגלית) הארמייה ה-14, באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) הארמייה ה-14 באתר Die Deutsche Wehrmacht (בגרמנית) הארמייה ה-14 באתר Feldgrau.com. (באנגלית) הארמייה ה-14 באתר המוקדש ל-OKH. (בגרמנית)
הארמייה ה-15 (ורמאכט)

הארמייה ה-15 (בגרמנית: 15. Armee) הייתה ארמייה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה. הארמייה הוקמה ב-30 בנובמבר 1942, וכמפקדה מונה קורט האזה. הארמייה הוצבה בצרפת, היא הייתה מעורבת בהגנה על החוף האטלנטי של צרפת ובלגיה מפלישה אפשרית של בעלות הברית. בעת הפלישה לנורמנדי הגנה הארמייה על גזרת פה-דה-קאלה, שבה ציפו הגרמנים לנחיתת בעלות הברית. לאחר פריצת בעלות הברית מנורמנדי נסוגה הארמייה לאורך חוף התעלה ותפסה את השטח שסביב שפך הסכלדה. היא השתתפה במבצע מרקט גארדן והביסה את הפלישה האווירית של בעלות הברית להולנד. הארמייה ה-15 הובסה בידי הארמייה הקנדית הראשונה בקרב שפך הסכלדה, למרות זאת לחימתה של הארמייה במהלך הקרב מנעה מבעלות הברית את השימוש בנמל אנטוורפן למשך תקופה ארוכה, על כך, קבל מפקד הארמייה גוסטב-אדולף פון צנגן ב-9 בנובמבר 1944 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך הקרב על הבליטה נשארה הארמייה ה-15 כעתודה, ולא השתתפה בלחימה. לאחר מכן השתתפה הארמייה בלחימה בתוככי גרמניה, ובאפריל נלכדה בכיס הרוהר. ב-18 באפריל 1945 נכנע פון צנגן בראש כוחות הארמייה לצבא האמריקני ונלקח בשבי. גנרל אוברסט קורט האזה (15 בינואר 1942 - 30 בנובמבר 1942) גנרל חיל השריון היינריך פון ויטינגהוף (1 בדצמבר 1942 - 7 באוגוסט 1943) גנרל אוברסט הנס פון זלמות (7 באוגוסט 1943 - 24 באוגוסט 1944) גנרל חיל הרגלים גוסטב-אדולף פון צנגן (24 באוגוסט 1944 - 18 באפריל 1945) הארמייה ה-15 באתר Lexikon der Wehrmacht (בגרמנית) הארמייה ה-15 באתר Axis History (באנגלית) הארמייה ה-15 באתר World War II Armed Forces (באנגלית) הארמייה ה-15 באתר Die Deutsche Wehrmacht (בגרמנית) הארמייה ה-15 באתר Feldgrau.com (באנגלית)
פאבלוהראד

פאבלוהראד (באוקראינית: Павлогра́д; ברוסית: Павлогра́д, פאבלוגראד) היא עיר תעשייתית במחוז דניפרופטרובסק שבמזרח אוקראינה, בה עוברים מספר נהרות. פאבלוהראד נזכרת לראשונה במאה ה-17, ובשנת 1784 הוענקו לה זכויות עיר. בשנות ה-70 של המאה ה-19 חוברה העיר למסילת הברזל בקו סנקט פטרבורג-סימפרופול. בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר כ-4,400 יהודים, כשליש מתושביה. ב-26 בדצמבר 1918 נערך בעיר פוגרום, בו נרצחו יהודים רבים. בעקבות זאת, ובמשך התקופה הסובייטית, עזבו את העיר רבים מיהודיה. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-11 באוקטובר 1941, אלו ערכו מרשם של היהודים שנותרו בה, וריכזו אותם בגטו קטן שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובים נוספים. מגטו זה נלקחו היהודים לעבודות כפייה מפרכות, תוך ירי בעובדים שנחלשו ובילדים. בנובמבר 1941 נרצחו בגטו שבעיר כ-670 פליטים יהודים מפולין שהגיעו לעיר. ביוני 1942 נרצחו כ-2,100 היהודים שנותרו בגטו שבעיר. ספרד סן סבסטיאן, חבל הבסקים, ספרד פולין לובסקו (אנ'), פולין מדיה וקבצים בנושא פאבלוהראד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאבלוהראד פוולוגרד (Pavlograd), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו'), פאבלוגראד, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1632–1633), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) פאבלוהראד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פבלוחראד (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית
שני פסנתרים

שני פסנתרים הוא שמו של סיבוב ההופעות של הזמרת-יוצרת קרן פלס. לחלקו הראשון של סיבוב ההופעות הצטרף אליה בן זוגה לשעבר עמרי בר. במהלך הסיבוב היא נכנסה להיריון וכשילדה היא לקחה הפסקה מההופעות. את המשך הסיבוב היא עשתה לבדה. במהלך ההופעות היו על הבמה שני פסנתרים בהם ניגנו פלס ובר. הם ניגנו יחד שירים רבים ביניהם שירים שלה, שירים שכתבה לאחרים וכן שירים שהיא אוהבת במיוחד. במופע ההשקה התארחו חברתה הטובה מירי מסיקה ובעלה אורי זך, שהחליף אותה על הפסנתר. השתיים שרו יחד מספר שירים של מסיקה שפלס כתבה והלחינה. "לשם" "ואת" "רצה הביתה" "פרח הלילך" "נובמבר" "מבול" "כל היתר חולף" "שיהיה לנו בית" "אם אלה החיים" "שמעון השכן" "איתי" "שיר לאסף" "פיז'ו 92" "והגשם יבוא" "כל הציפורים" "צל עץ תמר" "לייק וואנקה" (החל מדצמבר 2012, חודש יציאת השיר) שני פסנתרים, מגזין המושבות קרן פלס, והגשם יבוא, צילום: עדי נגר, סרטון באתר יוטיוב קרן פלס ומירי מסיקה, אם זאת האהבה שלך, סרטון באתר יוטיוב קרן פלס, NMC יונתן ריגר, ‏יורה לכל הכיוונים: קרן פלס פותחת פה על המבקרים, באתר ‏מאקו‏, 25 באפריל 2011
פולנייץ

פולנייץ (בפולנית: ‏Połaniec‏Ⓘ‏; ביידיש: פלאנטש) היא עיירה במחוז סטשוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בסמוך לנהר ויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה במאה ה-11, ובשנת 1241 נהרס בידי הפולשים המונגולים. לאחר מכן השתקם היישוב, ובשנת 1264 הוענקו לו זכויות עיר. בראשית המאה ה-16 נשרפה העיירה בידי הטטרים. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 הפכה העיירה ליישוב גבול עם גליציה האוסטרית, ובשנת 1795 סופחה לאימפריה האוסטרית. בשנת 1815 נכלל היישוב בתחום פולין הקונגרסאית, ובשנת 1869 נטלו ממנו הרוסים את מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר. זכויות אלה הושבו לפולנייץ רק בשנת 1980. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-17. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, כמחצית מתושביה, ופעלו בה תלמוד תורה, בית ספר מרשת ציש"א ותנועות נוער ציוניות. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בראשית ספטמבר 1939, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, איסור הליכה על מדרכות, החרמת רכוש ועסקים, חובת ענידת טלאי צהוב וגיוס לעבודות כפייה. בהמשך, הגיעו לעיירה כ-650 יהודים שגורשו מיישובי הסביבה. באפריל 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו כ-500 יהודים נוספים. בשל הצפיפות והרעב בגטו, פרצה בו מגפת טיפוס הבהרות. באוקטובר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה גורשו כ-2,000 יושביו לגטו סנדומייז', אשר ממנו שולחו כעבור זמן קצר למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר מכן נערך מצוד בשטח הגטו שבעיירה, והיהודים שנתגלו בו נרצחו במקום. כ-40 יהודים מהעיירה ששרדו את השואה, ושבו לעיירה לאחר סיום המלחמה, נרצחו בראש השנה תש"ה בידי פרטיזנים פולנים, ובכך באה כליה מוחלטת על קהילת פולנייץ. מדיה וקבצים בנושא פולנייץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולנייץ פולנייץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין פולנייץ (Połaniec), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "פולנייץ", באתר השטעטל הווירטואלי "פולנייץ", באתר JewishGen (באנגלית) יולנטה קריימר, פולנייץ, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 283–284), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
לורנסו מלגארחו

לורנסו אנטוניו מלגארחו סאנאבריה (בספרדית: Lorenzo Antonio Melgarejo Sanabria; נולד ב-10 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן פרגוואי המשחק בעמדת הקשר בליברטד. מלגארחו נולד בלומא גראנדה. הוא התחיל את הקריירה שלו במועדון 12 באוקטובר בגיל 19, כאשר רשם 19 הופעות בליגת העל והבקיע 7 פעמים. ב-2010 קיבל זימון לאולימפיה מהבירה אסונסיון וכעבור עונה עבר לאינדפנדיינטה. אחרי עונה מוצלחת עם 17 משחקים ו-8 שערים מלגארחו הצטרף לבנפיקה ליסבון תמורת 700 אלף יורו. מיד לאחר המעבר לבנפיקה, מלגארחו הושאל לפאסוס די פריירה, שם הפגין יכולת טובה כשרשם 29 הופעות ו-10 שערים בליגת העל הפורטוגזית, מה שהפך אותו למלך השערים של הקבוצה לעונת 2011/12. בתום העונה האריך מלגארחו את חוזהו עם בנפיקה עד לשנת 2018. בעונה הבאה הוא החל להופיע בהרכב באופן קבוע, כאשר ערך הופעת בכורה במדי בנפיקה ב-18 באוגוסט 2012 מול בראגה, שהסתיים בתיקו 2-2 כשאת אחד מהשערים לחובת קבוצתו כבש מלגארחו בשער עצמי. ב-19 בספטמבר הוא הופיע לראשונה במשחק ליגת האלופות נגד סלטיק. ביולי 2013 דווח על כך שמלגארחו קרוב להשאלה לליברפול עם רכישה מלאה בעתיד, אך עסקה זו לא בוצעה. ב-2 בספטמבר מלגארחו חתם בקובאן קרסנודאר תמורת 5 מיליון יורו. את שערו הראשון הוא הבקיע במשחק 1/16 גמר בגביע מול זבזדה ריזאן. ב-28 בנובמבר 2013 הוא כבש צמד בניצחון 0-4 על סנט גאלן במסגרת שלב הבתים של ליגה האירופאית. בקובאן מלגארחו הפגין יכולת לשחק במספר עמדות, כאשר הופיע במדי הקבוצה כמגן שמאלי, קשר שמאלי ואפילו כחלוץ. ב-8 בפברואר 2016 חתם בספרטק מוסקבה ל-4.5 שנים. ב-26 באוגוסט 2020 חתם לשנתיים בראסינג קלוב לאחר ששוחרר ללא תמורה מספרטק מוסקבה. מלגארחו ערך הופעה אחת בנבחרת הצעירה של פרגוואי בשלב הבתים של אליפות העולם עד גיל 20. בנבחרת הבוגרת הוא ערך בכורה ב-14 בנובמבר 2012 במשחק ידידות מול גואטמלה. בנפיקה ליסבון גמר הליגה האירופאית: 2012/13 גמר הגביע הפורטוגזי: 2012/13 קובאן קרסנודאר גמר הגביע הרוסי: 2014/15 ספרטק מוסקבה אליפות רוסיה: 2016/17 הסופר קאפ הרוסי: 2017 מדיה וקבצים בנושא לורנסו מלגארחו בוויקישיתוף לורנסו מלגארחו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לורנסו מלגארחו, ברשת החברתית אינסטגרם לורנסו מלגארחו, באתר Transfermarkt לורנסו מלגארחו, באתר Soccerway לורנסו מלגארחו, באתר WorldFootball.net לורנסו מלגארחו, באתר National Football Teams לורנסו מלגארחו, באתר FootballDatabase.eu לורנסו מלגארחו, באתר ESPN העברות בעולם - 26.8: צ'לסי השלימה את רכישת בן צ'ילוול, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2020
פוסטלניק (כפר)

פוסטלניק (בפולנית: Pustelnik) הוא כפר במחוז מינסק מזובייצקי שבפרובינציית מזוביה בפולין, מזרחית לוורשה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. בשנות ה-80 של המאה ה-19 הפך היישוב למרכז תעשייה זעירה אזורי, שבמפעליו הועסקו אלפי פועלים מהסביבה. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-850 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציונית. בשבועות הראשונים למלחמת העולם השנייה בזזו פולנים תושבי הכפר את רכושם של יהודים שנמלטו ממנו. בתחילת 1940 רוכזו כ-1,200 יהודי הכפר הנותרים בגטו שהוקם במספר בניינים הרוסים בו. מגפת טיפוס הבהרות הפילה חללים רבים בגטו, ומעת לעת פשטו עליו חיילים גרמנים, וביצעו מעשי התעללות והשפלה ביהודי המקום. בד בבד, הוטלו על יושבי הגטו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה. ב-24 במרץ 1942 בוצעה אקציית חיסול אלימה בגטו שבכפר, תוך שריפת ספרי תורה, ורצח כ-170 יהודים במקום, ובהם רב הקהילה ומשפחתו. לאחר מכן הוצעדו כל יושבי הגטו לגטו ורשה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום. מדיה וקבצים בנושא פוסטלניק בוויקישיתוף פוסטלניק באתר מרכז מורשת יהדות פולין פוסטלניק (Pustelnik), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
פטריקוב

פטריקוב (בבלארוסית: Петрыкаў, פייטריקאו; ברוסית: Петриков; בפולנית: Petrików) היא עיירה במחוז הומל שבבלארוס, על גדת נהר פריפיאט, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. בראשיתה סבלה העיירה מפשיטות המונגולים, ולאחר מכן הטטרים. אזכורה הראשון של העיירה בכתובים הוא משנת 1523, עת הייתה בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובמהלך המאה ה-19 הייתה בבעלות משפחת אצולה רוסית. בשנת 1923 הוענקו לפטריקוב זכויות עיר. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, כמחצית תושביה. בנובמבר 1920 נרצחו 11 יהודים בפוגרום שאירע בעיירה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיירה יהודים רבים. ב-29 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים. ב-22 בספטמבר 1941, בעת תפילת תשליך על גדת נהר פריפיאט, רצחו הגרמנים כ-300 יהודים מהעיירה בתוך המים. למחרת רצחו הגרמנים ברחובות העיירה כ-500 יהודים נוספים. בסוף פברואר 1942 נרצחו בין 150 ל-200 יהודים נוספים מהעיירה ליד הכפר הסמוך בלקי. לאחר מכן, רוכזו היהודים שנותרו בעיירה בגטו בן שלושה בתים שהוקם בה, בו הוחזקו בתנאי רעב. כל יושבי הגטו נרצחו בסוף אפריל 1942 במשחטה מקומית. מדיה וקבצים בנושא פטריקוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פטריקוב פטריקוב (Petrikov), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם לאוניד סמילוביצקי (רו'), פטריקוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1556–1558), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
חיים קורסיה

הרב חיים קורסיה (בצרפתית: Haïm Korsia; נולד ב-27 בספטמבר 1963) הוא רבה הראשי של צרפת. נולד בליון למשפחה יהודית ממוצא אלג'ירי. הוסמך לרבנות בבית המדרש הרבני של צרפת. שימש כרב הצבאי הראשי של צבא צרפת, כרבה של העיר ריימס וכמזכירו של הרב הראשי לשעבר יוסף סיטרוק. ביוני 2014 התמודד על משרת הרב הראשי לצרפת מול הרב הראשי הזמני אוליבר קופמן, וזכה בהתמודדות. הוא התמנה למשרה לקדנציה של שבע שנים. בסיון התשפ"א (יוני 2021) נבחר לקדנציה שנייה של שבע שנים. מדיה וקבצים בנושא חיים קורסיה בוויקישיתוף חיים קורסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרב חיים קורסיה נבחר לרבה החדש של צרפת, באתר בחדרי חרדים, 22 ביוני 2014 צרפת: הרב חיים קורסיה נבחר לרב הראשי של צרפת באתר JDN ישי כהן, אנטוורפן, ‏רבה של צרפת: "להחמיר את הענישה כלפי האנטישמים", באתר כיכר השבת, 14 במאי 2019 רבה של צרפת הרב חיים קורסיה נבחר לכהונה שניה, באתר ערוץ 7 ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רגטיים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רגטיים – סגנון מוזיקה אמריקאי שהתפתח בסוף המאה ה-19 רגטיים (ספר) – רומן מאת א.ל. דוקטורוב רגטיים (סרט, 1981) – סרט משנת 1981 המבוסס על הרומן של דוקטורוב רגטיים (מחזמר) – מחזמר המבוסס על הרומן של דוקטורוב רגטיים (סרט, 1927) – סרט אילם משנת 1927 רגטיים (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה בריטית לילדים
רכיבת טריאל

רכיבת טריאל (מאנגלית: trial riding או observed trials) היא רכיבה טכנית על אופניים עם רמת שליטה מהגבוהות בענף. בתחרויות מסוג זה נדרש הרוכב לעבור סדרת מכשולים מבלי להוריד את הרגל מאופניו. רכיבה זו התחילה מרכיבת טריאל על אופנועים, בשנות ה-80 בקטלוניה, ספרד על ידי אוט פי (אנ') אלוף עולמי בטריאל אופנועים. אביו של אוט רצה ללמדו טריאל אופנועים (אנ') על אופניים בגלל משקלו הכבד של האופנוע וכך הומצא סגנון אופניים חדש. רכיבת טריאל היא מבחן השליטה האולטימטיבי לאופניים. בתחרויות אלו נדרש הרוכב לצלוח מכשולים טבעיים ו/או מלאכותיים. יחסית לשאר ענף האופניים סצנת הטריאל קטנה יחסית אך עדיין בסבב ה-UCI הבינלאומי. רוב רוכבי הטריאל התחרותיים מגיעים מאירופה שם הסצנה חזקה מאוד. טכניקות שמקורן בטריאל, יכולות להתבצע על כל אופניים, כגון: באני הופ (מאנגלית:bany hop) טרק סטנד (מאנגלית:trackstand) שזו טכניקה של איזון האופניים על ידי שימוש בבלמים ובאיזון של הרגליים הפדלים - התוצאה היא עמידה במקום ללא הורדת רגל אל הקרקע. אופני טריאל מאופיינים בבלמים עוצמתיים, כידון רחב, חלקים קלים, הילוך אחד (קל), צמיגים בעלי לחץ אוויר נמוך וללא אוכף הילוכים או בולמי זעזועים. העיקרון הכללי בטריאל תחרותי הוא רכיבה של מספר מקטעים (לרוב 2 סבבים של 10 מקטעים או 3 סבבים של 7 מקטעים), המנצח בתחרות הוא הרוכב בעל מספר הנקודות הנמוך ביותר בסוף התחרות. מספר הנקודות המקסימלי היכול להתקבל מידי סיבוב הוא 5, התוצאה הנמוכה (והטובה ביותר) היא 0 או "קלין" -(נקי). הדרך הנפוצה ביותר לקבל נקודות היא על ידי כך שמורידים את הרגל מהאופניים במהלך המקטע. בגלל הסיבה הזאת נקודות נקראות לרוב בשם 'טפיחות'. מספר חוקים מכתיבים את מספר הנקודות המצטבר מידי סיבוב, למשל, הורדה של יד או שתי הרגליים מהאופניים תמנה כחמש נקודות. חריגה מהזמן הניתן במקטע תצבור נקודה מידי חמש עשרה שניות. סטריט טריאל, (מאנגלית: street trials) או פריסטייל בייק טריאל (מאנגלית: freestyle bike trial), הוא טריאל בסגנון אורבני המבוצע בצורה לא תחרותית בשימוש עם אלמנטים עירוניים. הרכיבה דורשת שליטה גבוהה במיומנויות הטריאל כגון שיווי משקל וכדומה. רוכב הסטריט טריאל המפורסם ביותר הוא דני מקסקיל (Danny MacAskill), שעשה מספר פרסומות עבור רד בול וגו-פרו. בנוסף, דני מקסקיל הקים קבוצה בשנת 2014 הנקראת drop&roll (בתרגום חופשי: פול והתגלגל) המעלה מופעי טריאל עם רוכבי טריאל גדולים (דוגמת פאביו וויבמר) ברחבי אירופה. כיום, ישנה פעילות מועטת בנושא הטריאל בשל חוסר הפופולריות שלו בקרב הישראלים. אמנם ישנו לפחות ישראלי אחד שפועל למען לימוד הטריאל בישראל (''תום טריאל בר"). מדיה וקבצים בנושא רכיבת טריאל בוויקישיתוף
אלי

האם התכוונתם ל... אלי (אוניית מעפילים) יוסי אלי – עיתונאי ישראלי סבהאטין אלי – סופר, משורר ועיתונאי טורקי קירסטי אלי – שחקנית אמריקאית אלי (מיני-סדרה) – מיני-סדרה של נטפליקס המבוססת על חייו של אלי כהן אל עלי אישים ששמם הפרטי הוא אלי