ניקולאי בונר

ניקולאי בונר (ברוסית: Николай Боннер; נולד ב-1972) הוא רוצח סדרתי ישראלי שרצח ארבעה בני אדם בעיר חיפה בשנת 2005. מוכר בכינוי "רוצח ההומלסים", בשל הויקטימולגיה של הקורבנות. נכון ל-2024, הוא הישראלי היחיד שהורשע העונה להגדרה של רוצח סדרתי. ניקולאי בונר נולד בכפר במולדובה, שהייתה אז חלק מברית המועצות, כבן השלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. אמו, שעבדה בבית חרושת, מתה בילדותו. אביו היה אלכוהוליסט. לאחר מות האם הוא נשלח ללמוד בפנימייה. כשהיה בן 19 נתפס בגנבה ונידון לעבודות שירות. בזמן שהותו בפנימייה, בונר החל לשתות וודקה כדי להקל על הבדידות שהרגיש. לאחר שסיים את לימודיו, הוא חזר לגור בבית הוריו והחל לעבוד כרועה צאן בחווה מקומית. בונר היגר לישראל בשנת 2000, לאחר שנישא ליהודייה בת 18 שהכיר במולדובה, השניים עלו יחד עם אימה של הבחורה והשתקעו בחיפה ושכרו שם דירה. מלבד זאת, אחותו עלתה אף היא אך הייתה הומלסית ששהתה בתחנה המרכזית בתל אביב. בישראל עבד בעבודות מזדמנות, ולאחר מכן במפעל לצינורות בעכו. לדברי מעסיקו, יוסי בן דוד, בונר נחשב לעובד חרוץ ומכבד שביצע את משימותיו ללא תלונות. בינואר 2003, נפטרה רעייתו משחפת. בעקבות מותה בונר התמכר לאלכוהול עוד יותר, הפך לחסר בית והחל להסתובב ברחבי המדינה. במהלך החודשים הבאים, הוא התיידד עם הומלס בשם סיימון ואף מצא בת זוג חדשה (שנפרדה ממנו תוך מספר חודשים). בספטמבר 2004 בונר עבר לגור עם אחותו, בתל אביב אך לאחר שזו גורשה בעקבות היותה שוהה בלתי חוקית הוא החל לעבוד ולהתגורר במושב אמונים עד פיטוריו בדצמבר של אותה שנה. לאחר שפוטר, החליט לחזור לחיפה ולאזור סביב שוק תלפיות בשכונת הדר שבחיפה. שם הוא היה מבלה בחברת חסרי בית אחרים בסביבת מגוריו, וישן במבנים נטושים הסמוכים לשוק. מעשה הרצח הראשון שביצע בונר אירע בפברואר 2005. הוא רצח את ריטה וולמן בת ה-52 שהתגוררה בגפה בשכונת חליסה ועמה היו לו קשרי ידידות. במועד הרצח וולמן ביקשה מן הרוצח שיתלווה אליה לביתה מכיוון שהתקשתה בהליכתה. היא הזמינה אותו להיכנס לביתה והם שתו בתוכו משקאות אלכוהוליים. וולמן הציעה לו להישאר לישון על הספה ופרשה לשינה. בונר רצה לקיים עימה יחסי מין, אך זו סרבה. הוא תקף אותה במכות ואנס אותה. לאחר מכן הצית את דירתה, וכתוצאה מכך גופתה נשרפה באופן חלקי. חודש לאחר מכן (11 במרץ) ביצע בונר את הרצח השני. הוא נפגש עם ההומלס אלכסנדר לבנט בן ה-36 מקום בו הוא לן באופן קבוע, בשכונת הדר. לבנט, שכינויו היה "צ'צין" בעקבות שירותו הצבאי בצ'צ'ניה, שתה עמו אלכוהול. בין השניים פרץ ויכוח לאחר שבונר ביקש לקחת איתו מנעול צילינדר של דלת שהיה מונח במקום. לבנט סירב, ובונר הכה אותו למוות ושרף את המבנה. הנרצח השלישי היה ולרי סצ'נוב בן ה-32. בסוף חודש אפריל 2005 נמצאה גופתו השרופה במבנה נטוש. במהלך החודש, בונר וסצ'נוב שתו אלכוהול והדליקו מדורה במבנה נטוש. במהלך ויכוח הכה בונר קשות את סצ'נוב וחנק אותו. סצ'נוב הופל על האש הבוערת, בעוד בונר עוזב את המבנה. בעקבות מעשיו של בונר, שכללו למעט הרצח הראשון רצח של חסרי בית, כונה בונר "רוצח ההומלסים". רק לאחר הרצח השלישי זיהתה המשטרה כי קיים דפוס פעולה דומה לרציחות, והחלה לחשוד כי הרציחות בוצעו על ידי רוצח סדרתי. הרצח הרביעי התרחש ב-1 במאי 2005. בונר פגש את אלכסנדר קרס בן ה-39, ישב איתו ושתה עמו בדירה נטושה. על פי בונר, קרס קילל את אמו, ובתגובה הוא הכה אותו, חנק אותו, ושרף את הדירה. 12 ימים לאחר מכן, בונר הסתובב ברחובות בחיפה, כשנתקל בסרגיי בלושטיין בן ה-42, בחור הומלס שהכיר במשך שנתיים. כדי לחגוג את יום הולדתו של בלושטיין, שני הגברים הלכו לגן ילדים נטוש כדי לשתות וודקה, במהלך שיחתם בלושטיין שאל את בונר אם אי פעם גנב משהו מהשוק. לפתע, בונר התעצבן והתחיל לצעוק שכולם שונאים אותו, לפני שהספיק להרגיע אותו, בונר הכה את בלושטיין קשות, חנק ורקע עליו שוב ושוב. לאחר שסיים, מתוך אמונה שחברו מת, בונר עזב. עם זאת, בלושטיין שרד ולמחרת בבוקר הצליח לגרור את עצמו לרחוב מרכזי בשוק, שם נמצא על ידי עוברי אורח והועבר לבית החולים. בלושטיין הפצוע בילה שלושה ימים בחדר המיון בהחלמה מפציעותיו. לאחר ששוחרר, הוא נעצר כחשוד פוטנציאלי ברצח ולרי סוזנוב וזאת מאחר שפקד את הגן שבו נמצא מת. בחקירה סיפר בלושטיין למשטרה על חברו לשתייה האלכוהולית האלים, שאותו הכיר רק בשם 'ניקולאי'. השוטרים החליטו לבדוק את טענותיו, התחפשו לנוודים והתערבבו בקרב האוכלוסייה כדי לאסוף מידע נוסף על האיש המסתורי. בהתאם לדבריו של בלושטיין- רבים מחסרי הבית טענו שוב ושוב שאדם אלים בשם ניקולאי הצית לעיתים קרובות מבנים שבהם שתו לעיתים קרובות לאחר ששתו יחד אלכוהול. בסופו של דבר, זהותו של בונר נחשפה לאחר שהרשויות בדקו מאושפזים בבתי חולים מקומיים באזור חיפה והתברר כי יום לאחר הירצחה של ריטה וולמן, אדם בשם ניקולאי בונר הגיע לבית החולים רמב"ם עם חבלת ראש קשה. ב-29 במאי 2005 נעצר בונר. הוא הודה במעשיו בתוך שעות ספורות מרגע מעצרו, אך חזר בו במהלך המשפט. הוא טען שהודה תחת לחץ, בעת שהיה שיכור ושהשוטרים איימו לפגוע בבתו ובחברתו. השופטים דחו את הטענות האלה. בנובמבר 2006 הורשע בארבעה מעשי רצח ובמעשה אונס. הוא זוכה מביצוע מעשה סדום בנרצחת. במאי 2007 נידון בונר לארבעה מאסרי עולם מצטברים ועוד 17 שנות מאסר בגין אונס, חבלה, הצתה, השמדת ראיות ובשל שיבוש הליכי משפט. במהלך המשפט דחה בונר הסדר טיעון שהוצע לו לפיו יודה וירצה שני מאסרי עולם מצטברים ועוד שניים חופפים. בונר הוא הישראלי היחיד שעונה על ההגדרה של רוצח סדרתי והורשע. המרטש מאטלנטה המפלצת מפירנצה אסתי אהרונוביץ, שיישרפו, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2005 ע"פ 5417/07 ניקולאי בונר נ' מדינת ישראל, ניתן ב־30 במאי 2013 קרן סיאורדיה ושלי שמורק, רוצח ההומלסים (ניקולאי בונר), באתר בואי נדבר רצח, ‏24 בנובמבר 2016 אחיה ראב"ד, הרוצחים הסדרתיים הראשונים בישראל, באתר ynet, 27 באפריל 2016 תומר לוי, נאשם ברצח חסרי בית טירפד את עסקת הטיעון עמו, באתר וואלה!, 12 ביוני 2006 אחיה ראב"ד, רוצח ההומלסים נשלח לארבעה מאסרי עולם, באתר ynet, 6 במאי 2007 אלי לוי, הורשע הרוצח הסדרתי מחיפה, באתר nrg‏, 7 בנובמבר 2006 אחיה ראב"ד, רוצח ההומלסים נשלח לארבעה מאסרי עולם, באתר ynet, 6 במאי 2007 איילה חננאל‏, עדואן יחיא פרחאן: דיוקן של רוצח סדרתי, באתר וואלה, 26 במאי 2009