laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נבחרת ישראל בשחייה צורנית

נבחרת ישראל בשחייה צורנית היא נבחרת לאומית המייצגת את מדינת ישראל בתחרויות בינלאומיות בשחייה צורנית ברחבי העולם. נבחרת ישראל בעלת מדליית ארד באליפת אירופה (בודפשט 2021) בתרגיל חופשי, ומדליית זהב בתרגיל הדואט הקצר בגביע העולם (קנדה 2023) הנבחרת מתאמנת בהדרכתן של לריסה קונין, ולריה אפרלבה, סבטלנה בלכר ואנה טרס (אנ') מספרד. באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 2004 סיימה נבחרת ישראל (אנסטסיה גלושקוב, אינה יופה ועוד 6 שחייניות) במקום תשיעי, הישג השיא באותה העת. באליפות אירופה שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת במאי 2016 סיימה נבחרת ישראל פעמיים במקום תשיעי, בתרגיל החופשי (75.7333 נקודות) ובתרגיל הטכני (70.7897 נקודות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 סיימה נבחרת ישראל במקום 21 בתרגיל הטכני (72.3289 נקודות) ובמקום 22 בתרגיל החופשי (73.0667 נקודות) ולא עלתה לשלב הגמר. באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 סיימה נבחרת ישראל (טלי אוסטרובסקי, שלי בובריצקי, עדן בלכר, אמילי גרין, מאיה דורף, אלינה כלמסקי, גל ליטמן, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא ויעל פולקה) במקום שישי בתרגיל ה-Highlight (83.7000 נקודות), במקום שביעי בתרגיל הקומבינציה (83.7667 נקודות) ופעמיים במקום 12 בתרגיל הטכני (82.5039 נקודות) והחופשי (83.2667 נקודות). באליפות אירופה שנערכה בבודפשט במאי 2021 זכתה נבחרת ישראל (שלי בובריצקי, עדן בלכר, נוי גזלה, מאיה דורף, ניקול נחשונוב, אריאל נשיא, פולינה פריקזצ'יקובה, קתרין קונין והמחליפה נטע רוביצ'ק) במדליית ארד בתרגיל החופשי בתוצאה של 86.8000 נקודות, אחרי אוקראינה (95.0667 נקודות) וספרד (91.2333 נקודות), הישג השיא של הנבחרת בכל הזמנים. בתרגיל הטכני סיימה הנבחרת במקום חמישי בתוצאה של 82.7741 נקודות. באליפות העולם שנערכה בבודפשט קיבלה הנבחרת של 10 השחייניות על התרגיל ניקוד של 85.9667, וסיימה במיקום הכי גבוה אי פעם של הנבחרת הישראלית במסגרת גמר הקומבו. המאמנות הן אנה טרס ולריסה קונין. בתחרות גביע עולם שהתקיימה במרץ בקנדה זכו שלי בובריצקי ואריאל נשיא בזהב, לאחר שהציגו תרגיל עם רמת הקושי הגבוהה ביותר בתחרות וצברו 233.4292 נקודות, והמאמנות הן סבטה בלכר ואנה טרס. בנוסף זכתה הנבחרת במדליית הארד בתרגיל הקבוצתי הטכני הקצר בגביע העולם תחת המאמנות ולריה אפריאלבה ולריסה קוני בהשתתפות השחייניות: שלי בובריצקי, אריאל נשיא, קתי קונין, נטע רוביצק, עדן בלכר, נוי גזלה, מאיה דורף, ניקול נחשונוב והמחליפה שני שראיזין. ערך מורחב – ישראל במשחקים האירופיים (2023) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אורן אהרוני, מדליית ארד לנבחרת ישראל באליפות אירופה בשחייה אמנותית, באתר ynet, 14 במאי 2021 שחייה אמנותית: מדליית זהב היסטורית לישראל בגביע העולם, באתר ynet, 18 במרץ 2023
עונת 2021/2022 בסרייה א'

עונת 2021/2022 בסרייה א' הייתה העונה ה-120 של התחרות שמאורגנת על ידי Lega Serie A. העונה החלה ב-21 באוגוסט 2021 והסתיימה ב-22 במאי 2022. בעונה זו בעקבות מגפת הקורונה בחלק מהמשחקים הוגבלה כניסת קהל למגרשים. מילאן זכתה באליפותה ה-19 בתולדותיה. בסיום העונה הקבוצות קליארי, גנואה וונציה ירדו ליגה. צ'ירו אימובלה מלאציו זכה בתואר מלך השערים לאחר שהבקיע 27 גולים. בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת. הקבוצות אמפולי, סלרניטנה וונציה הן הקבוצות שעלו מהסרייה ב'. ערך מורחב – שחקן החודש בסרייה א' מדיה וקבצים בנושא עונת 2021/2022 בסרייה א' בוויקישיתוף Player Statistics | Lega Serie A, www.legaseriea.it (באנגלית) Italian Serie A Top Scorers, BBC Sport (באנגלית) Italian Serie A Top Scorers, BBC Sport (באנגלית)
פרנסיס רפאל

פרנסיס רפאל (באנגלית: Frances Ruffelle; נולדה ב-29 באוגוסט 1965) היא זמרת ושחקנית אנגלייה. רפאל נולדה בלונדון, בתחילת הקריירה שלה שיחקה במספר סרטים וביניהם סרט הקומדייה "The Wildcats of St Trinian's" וסרט ההתבגרות "P'tang, Yang, Kipperbang" בבימויו של מייקל אפטד. הופעתה הראשונה בוסט אנד הייתה במחזה "The Sleeping Prince", אחרי כן הופיעה באופרת הרוק סטארלייט אקספרס. ב-1987 זכתה בפרס טוני על הופעתה במחזמר עלובי החיים. באירוויזיון 1994 היא ייצגה את בריטניה עם השיר "Lonely symphony" והגיעה במקום העשירי. בשנה זו גם הוציאה את האלבום שלה "Fragile". היא הייתה נשואה לבמאי ג'ון קאירד ולהם שני ילדים. אתר האינטרנט הרשמי של פרנסיס רפאל פרנסיס רפאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנסיס רפאל, באתר Last.fm (באנגלית) פרנסיס רפאל, באתר AllMusic (באנגלית) פרנסיס רפאל, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסיס רפאל, באתר Yandex.Music (ברוסית) פרנסיס רפאל, באתר Discogs (באנגלית) פרנסיס רפאל, באתר Songkick (באנגלית) פרנסיס רפאל, באתר Genius פרנסיס רפאל, באתר בילבורד (באנגלית)
Nikita

Nikita (בעברית: ניקיטה) הוא שיר של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, מתוך אלבומו Ice on Fire משנת 1985. בשיר מתאר אלטון ג'ון את אהבתו לניקיטה, זקיף או זקיפה במשמר הגבול המזרח-גרמני, שאיננו יכול לפגוש מכיוון שאסור לו להיכנס לגוש הקומוניסטי. בשיר משתתפים ג'ורג' מייקל כזמר ליווי וניק קרשו בגיטרה. השיר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון בבלגיה, מערב גרמניה, אירלנד, הולנד ושווייץ. בבריטניה, אוסטריה ואוסטרליה הגיע השיר למקום השלישי, ובארצות הברית הוא הגיע למקום השביעי. קן ראסל ביים את הווידאו קליפ לשיר. אניה מייג'ור (אנ') גילמה את ניקיטה, אנדראס וישינסקי (אנ') גילם את הקצין. מידע על היצירה "Nikita" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Nikita" באתר SecondHandSongs אלטון ג'ון – ניקיטה – וידאו קליפ, באתר IMDb, בדיקה אחרונה ב־9 בנובמבר 2021 היסטוריית ג'ון בחברת המצעדים הרשמית (אלבומים וסינגלים), באתר חברת המצעדים הרשמית, בדיקה אחרונה ב־31 באוקטובר 2021 היסטוריית ג'ון בבילבורד הוט 100, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021
שמואל טרגן

שמואל (שמוליק) טרגן (נולד ב-13 בינואר 1972) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ, וידוע בעיקר על התקופה בה שיחק במכבי חיפה, שם זכה עם הקבוצה בדאבל היסטורי. טרגן נולד וגדל בחיפה, והתחיל את דרכו בספורט כשבגיל 13 נרשם לקבוצת הנוער של הפועל חיפה בכדורסל, שם שיחק יחד עם גיא גודס וקורן אמישה, לימים כוכבים בליגה הבכירה בכדורסל, ושחקני נבחרת ישראל בכדורסל. חצי שנה מאוחר יותר בגיל 14, הגיע למסקנה שמתאים לו יותר לשחק דווקא כדורגל, ונרשם לקבוצת נערים א' של מכבי חיפה, שם עבר תחת שרביטו של המאמנים ליאון אברהם, ג'וני הרדי ואשר עלמני. בשורות מחלקת הנוער טרגן הרבה לכבוש בתור חלוץ הקבוצה, וממוצע ההבקעות שלו עמד על 15 שערים בעונה. הוא נכלל בסגל נבחרת הנוער של ישראל אותה אימן שלמה שרף, שמאוחר יותר הפך למאמנו במכבי חיפה הבוגרת. בשורות הנערים והנוער שיחק יחד עם אייל ברקוביץ', לימים כוכב מכבי חיפה ונבחרת ישראל בכדורגל. בגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה, אך לא הירבה לשחק והיה בעיקר מחליף בגלל עודף שחקנים טובים ואיכותיים בחלק הקדמי של הקבוצה, בעונת 1990/1991 בה זכתה הקבוצה באליפות המדינה ובגביע המדינה והשלימה דאבל היסטורי תחת המאמן שלמה שרף. לאוהדים זכור בעיקר בגלל שער שהבקיע במשחק בעונת הדאבל מול מכבי תל אביב, בו ניצחה חיפה 1:4 בדרך לתואר. באמצע העונה העוקבת בחלון העברות של ינואר 1992, עבר טרגן למכבי עכו שם שיחק מספר עונות. את שארית הקריירה שלו בילה בקבוצות בליגות הנמוכות יותר. מכבי חיפה אליפויות (1): 1990/1991 גביע המדינה (1): 1990/1991 פרופיל השחקן באתר הרשמי של מכבי חיפה צרפתי וטרגן למכבי עכו, עיתון ⁨⁨חדשות⁩⁩, 22 דצמבר 1991 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שמואל טרגן".
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 1986

האירוויזיון למוזיקאים צעירים 1986 הייתה המהדורה השלישית של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. שני חצאי הגמר של מהדורה זו של התחרות התקיימו ב-22 במאי וב-23 במאי בהתאמה, ואילו הגמר נערך ב-27 במאי. התחרות נערכה באולם "רדיוהסט" בעיר קופנהגן, דנמרק. בדומה לשאר מהדורות האירוויזיון, את התחרות הפיק איגוד השידור האירופי בשיתוף עם רשות השידור הדנית. מהדורה זו הונחתה על ידי אנט פאבור ונוצחה על ידי הנס גרף. תזמורת התחרות היא "התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק". איטליה, אירלנד, בלגיה, דנמרק, יוגוסלביה, ישראל ושוודיה השתתפו לראשונה בתחרות, ואילו נורווגיה חזרה לתחרות לאחר שפרשה מהמהדורה העוקבת. דנמרק, המדינה המארחת, לא הצליחה להעפיל לגמר. בסך הכל 15 מדינות השתתפו בתחרות, מתוכן 5 מדינות עלו לשלב הגמר. המדינות שלהלן לא הצליחו לעלות לגמר: אוסטריה אוסטריה איטליה איטליה אירלנד אירלנד בלגיה בלגיה גרמניה גרמניה דנמרק דנמרק (המדינה המארחת) הולנד הולנד ישראל ישראל נורווגיה נורווגיה שוודיה שוודיה פרסים הוענקו לשלוש המדינות המובילות. הטבלה שלהלן מדגישה את אלה בעזרת סימוני זהב, כסף וברונזה. תוצאות המשתתפים שנותרו (מקומות 4–6) אינן ידועות ומעולם לא פורסמו על ידי איחוד השידור האירופי. להלן חבר המושבעים של האירוויזיון למוזיקאים צעירים 1984: אוסטריה אוסטריה – קרול שחר ריינהרט בלגיה בלגיה – ז'ורז' דומורטייה דנמרק דנמרק – פול בירקלונד פינלנד פינלנד – האנו-אילארי למפילה צרפת צרפת – תרזה לקונה גרמניה גרמניה – זיגריד דקל איטליה איטליה – קלאודיו סקימון הולנד הולנד – טון הארטסויקר שוודיה שוודיה – ביורן ליליקוויסט הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת – דייוויד וילקוקס ארצות הברית ארצות הברית – קרול שחר ריינהרט יוגוסלביה יוגוסלביה – יאסנה נמק נובאק פורטוגל פורטוגל – פורטוגל הביעה עניין בהצטרפות לתחרות, אך פספסה את מועד ההרשמה. Eurovision Young Musicians 1986 "History. How it all started". British Broadcasting Corporation (BBC). אורכב מ-המקור ב-7 באפריל 2008. נבדק ב-6 במרץ 2008. {{cite web}}: (עזרה) Eurovision Young Musicians 1986
ראמי יוסף

ראמי יוּסף (באנגלית: Ramy Youssef, בערבית: رامي يوسف; נולד ב-26 במרץ 1991) הוא שחקן, סטנדאפיסט, במאי ותסריטאי אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור ראמי חסן בסדרה הקומית "ראמי" (2019–2022) ברשת הולו, עבורו זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לשלושה פרסי אמי. יוּסף נולד ב-26 במרץ 1991 בקווינס בעיר ניו יורק להורים מצרים. הוא גדל ברתרפורד (אנ'), ניו ג'רזי. עשר שנים לאחר שהיגר ממצרים, הפך אביו למנהל במלון פלאזה בניו יורק. הוא גדל בבית מוסלמי ויוסף נותר מוסלמי אדוק. יוסף למד בבית הספר התיכון רתרפורד (אנ'). בתיכון, הוא וחברו סטיב ויי (אנ') הופיעו בתוכנית הטלוויזיה שלהם בתיכון. הוא המשיך ללמוד מדעי המדינה וכלכלה באוניברסיטת ראטגרס בניוארק, אך הוא עזב לפני שסיים את לימודיו כדי להירשם לסטודיו ויליאם אספר (אנ') במנהטן כדי להתמקד במשחק. יוסף דובר ערבית ואנגלית. סבו מצד אמו היה מתורגמן לצרפתית ולערבית באומות המאוחדות. בשנת 2012 שיחק לראשונה בסיטקום "תראו את אבא...", ברצועת ניק אט נייט בערוץ ניקלודיאון, בו גילם את אחת הדמויות הראשיות. בשנת 2017 הופיע בתוכנית האירוח "לייט שואו עם סטיבן קולבר", שם ביצע מופע סטנד-אפ משלו. סדרת הדרמה הקומית שיצר "ראמי", עלתה לשידור בהולו, ב-19 באפריל 2019. על תפקידו בסדרה זכה בפרס גלובוס הזהב, והיה אף מועמד לפרס אמי. הסדרה זכתה גם בפרס פיבודי ובפרס מטעם South by Southwest. בשנת 2022 יצר עם הסטנדאפיסט הפלסטיני-אמריקאי מוחמד (מו) עאמר (אנ') את סדרת הדרמה הקומית "מו", עבור שירות נטפליקס. הסדרה קיבלה ביקורות טובות מצד המבקרים, וזכתה גם פרס פיבודי ובפרס גותה'ם. בשנת 2023 דיבב בסרט ההנפשה הממוחשבת של כריס באק "המשאלה" את דמותו של סאפי. באותה שנה שיחק בסרטו של יורגוס לנתימוס "מסכנים שכאלה". בשנת 2024 הנחה ראמי יוסף את תוכנית הסאטירה "SNL". לאחר מתקפת הפתע על ישראל ב-2023, יוּסף, יחד עם עוד קבוצה של 54 אמנים ואישים בתעשיית הבידור חתם על מכתב פתוח לנשיא ג'ו ביידן. חותמי המכתב מבקשים מהנשיא ביידן לקרוא להפסקת אש בעזה ובישראל. המכתב מדגיש את המשבר ההומניטרי בעזה, נטען שם כי אזלו לתושבים אספקה חיונית כמו מזון, מים, חשמל ותרופות. למעט הבקשה לשחרור בטוח של בני הערובה אין במכתב התייחסות לכאב ולנזק שנגרם לתושבי ישראל בכלל ולישובים הסמוכים לעזה בפרט. מדיה וקבצים בנושא ראמי יוסף בוויקישיתוף ראמי יוסף, ברשת החברתית פייסבוק ראמי יוסף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ראמי יוסף, ברשת החברתית אינסטגרם ראמי יוסף, סרטונים בערוץ היוטיוב ראמי יוסף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מילנה ריזיק, ניו יורק טיימס, ראמי יוּסף: "אין משהו בחיי שלא כולל הזדמנות להתפלל או לספר בדיחה", באתר הארץ, 1 באפריל 2024 "Ramy Youssef: I Wish Muslims Prayed On Sundays". לייט שואו עם סטיבן קולבר. 17 באפריל 2019. נבדק ב-29 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) Kuperinsky, Amy (2019-04-19). "Meet Ramy Youssef, star of 'Ramy,' the Hulu show that breaks new ground while drawing on his N.J. roots" (באנגלית). NJ.com. נבדק ב-2020-09-07. אלון פרוכטר, ראמי יוסף ב-SNL: "אלוהים, שחרר את פלסטין - ואת החטופים", באתר כאן חדשות, ‏31 במרץ 2024 J. Kim Murphy, Joaquin Phoenix, Cate Blanchett and More Stars Demand Joe Biden Call for Israel-Gaza Ceasefire: ‘Compassion Must Prevail’, Variety, ‏2023-10-20 (באנגלית אמריקאית)
שהאדי רייט ג'וזף

שהאדי רייט ג'וזף (באנגלית: Shahadi Wright Joseph; נולדה ב-29 באפריל 2005) היא שחקנית אמריקאית. ג'וזף נולדה ברובע ברוקלין בניו יורק. תפקיד המשחק הראשון שלה היה כשלוהקה לתפקידה של נלה הצעירה במחזמר מלך האריות בברודוויי כשהייתה בת תשע. היא השתתפה בספיישל הטלוויזיוני "היירספריי לייב!" בתור אינס שטאבס. בשנת 2019 היא דיבבה את נלה הצעירה בסרט הלייב אקשן של "מלך האריות". באותה השנה כיכבה ג'וזף בסרט האימה "אנחנו" שבוים על ידי ג'ורדן פיל. בשנת 2021 החלה לככב בסדרה "Them" של שירות הסטרימינג פריים וידאו. מדיה וקבצים בנושא שהאדי רייט ג'וזף בוויקישיתוף שהאדי רייט ג'וזף, ברשת החברתית פייסבוק שהאדי רייט ג'וזף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שהאדי רייט ג'וזף, ברשת החברתית אינסטגרם שהאדי רייט ג'וזף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שהאדי רייט ג'וזף, באתר ספוטיפיי Brian Truitt, Meet Shahadi Wright Joseph, the breakout horror warrior in Jordan Peele's 'Us', USA TODAY (באנגלית אמריקאית)
דור המיסיונרים

דור המיסיונרים (באנגלית: Missionary Generation) הוא כינוי לדור שהשתרע בין 1860 ל-1882, בעיקר באזור אמריקה הצפונית והעולם המערבי, ובפרט ארצות הברית, והוא חלק מהארכיטיפ הנביאי/אידיאליסטי. חברי דור המיסיונרים תוארו כ"ילדי העידן שלאחר מלחמת האזרחים". הם היו דור אידיאליסטי, וכבוגרים צעירים, מנהיגיהם היו מטיפים מפורסמים. חלקם היו בוגרי מכללות של שחורים ושל נשים שזה עתה הוקמו. המאפיין המגדיר שלהם היה "מסעות צלב" חברתיים: עיתונאות "מאקרייקרית", פרוהיבישניזם, זכויות עובדים, איגודים מקצועיים וזכות הצבעה לנשים. באמצע חייהם, הם פיתחו את תקופת היובש, בקרת הגירה וארגנו חוליות ללחימה בפשיעה. מכיוון שרבים מבני "הדור האבוד" מצאו את מותם במלחמת העולם הראשונה, הנהגת דור המיסיונרים החזיקה מעמד יותר מהדורות הקודמים, ובשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 הפכה האליטה שלהם ל"זקנים החכמים" שחוקקו את "הניו-דיל", ביטוח לאומי, הובילו את המלחמה העולמית נגד הפשיזם, ואישרו מחדש את האידיאלים הגבוהים ביותר של אמריקה בתקופה טרנספורמטיבית בתולדות העולם. כל מי שהשתייך לדור זה כבר אינו חי כיום; שרה קנהאוס האמריקאית, שנפטרה ב-30 בדצמבר 1999, בגיל 119, הייתה בין האנשים החיים האחרונים שהיו מהדור הזה, ומאלה שהאריכו ימים יותר משמעותית משאר האנשים מאותו הדור. הסוציולוגית נעמי שייפר ריילי מאמינה כי "דור מיסיונרים" חדש מתגבש אצל ילדי שנות ה-10 של המאה ה-21. סביהם הטיפוסיים היו המבוגרים שבדור המוזהב, הוריהם היו הצעירים שבדור המוזהב והמבוגרים שבדור המתקדם, ילדיהם היו הדור האבוד, ונכדיהם היו דור ה-GI. שישה נשיאים אמריקאים מזוהים עם "דור המיסיונרים": וורן הרדינג (1865–1923), נשיאה ה-29 של ארצות הברית בשנים 1921–1923. קלווין קולידג' (1872–1933), נשיאה ה-30 של ארצות הברית בשנים 1923–1929. הרברט הובר (1874–1964), נשיאה ה-31 של ארצות הברית בשנים 1929–1933. פרנקלין דלאנו רוזוולט (1882–1945), נשיאה ה-32 של ארצות הברית בשנים 1933–1945. Generational Cycles, So-Called Millennial, ‏2011-09-22 (באנגלית) Douglas Jacobsen, Rhonda Jacobsen, The American University in a Postsecular Age, Oxford University Press, 2008-02-27, ISBN 978-0-19-804349-2. (באנגלית)
ארתור מאהלר

ארתור מאהלר (נולד ב -1 באוגוסט 1871, פראג - נפטר ב -2 במאי 1916 וינה) היה ארכאולוג צ'כי - אוסטרי ממוצא יהודי. הוא היה בן דודו של המלחין גוסטב מאהלר . מאהלר סיים את לימודיו בגימנסיה בפראג. הוא למד היסטוריה של האמנות וארכאולוגיה באוניברסיטת קארל בפראג ובאוניברסיטת וינה (Ph.D.), ובשנת 1902 הפך לפריבט-דוצנט בארכאולוגיה באוניברסיטת קארל בפראג. כמו כן העביר סדרת הרצאות בבית הספר האמריקאי לארכאולוגיה ברומא. הוא היה חבר בבית הנבחרים האוסטרי בין השנים 1907–1911 במפלגה היהודית הלאומית . ארתור מאהלר היה נשוי לסופי מהלרובה. בנם, ווילי מאהלר, נפטר בשנת 1945 במחנה הריכוז דכאו . Jahreshefte des Österreichischen Archäologischen Institutes Revue Archäologique Journal d'Archäologie Numismatique Polyklet und Seine Schule: ein Beitrag zur Gesch. der Griechischen Plastik (לייפציג, 1902).
באריק גולד

באריק גולד (באנגלית: Barrick Gold Corporation) היא חברת כרייה, המפיקה זהב ונחושת מ-16 אתרים ב-13 מדינות, שמרכזה בטורונטו בקנדה. לחברה יש פעילויות כרייה בארגנטינה, קנדה, צ'ילה, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה הדומיניקנית, מאלי, פפואה גינאה החדשה, ערב הסעודית, טנזניה, ארצות הברית וזמביה. בשנת 2019 היא הפיקה 5.5 מיליון אונקיות זהב ו-196,000 טון נחושת. נכון ליום 31 בדצמבר 2019 היו לחברה 71 מיליון אונקיות של עתודות זהב מוכחות. החברה הוקמה בשנת 1978 על ידי פיטר מונק (1927–2018) כ"באריק פטרוליום" (Barrick Petroleum) והפכה לחברה ציבורית ב-2 במאי 1983 כ"באריק גולד". ב-20 בינואר 2006 רכשה באריק גולד את מרבית המניות ביריבה הקנדית "פלייסר דום" (Placer Dome). רכישה זו הפכה אז את באריק גולד לחברה הגדולה ביותר בעולם בקרב יצרני הזהב. מעמד זה נשמר עד 2019 שאז רכשה החברה האמריקאית המתחרה ניומאונט (אנ') את חברת גולדקורפ והפכה לחברת כריית הזהב הגדולה בעולם. מדיה וקבצים בנושא באריק גולד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באריק גולד (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של באריק גולד (בספרדית) באריק גולד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ענת ציפקין, חזקות מכדי ליפול, באתר כלכליסט, 30 בנובמבר 2011 Barrick Gold (GOLD), Forbes "2019 Annual Report" (PDF). Barrick Gold Corporation. McNish, Jacquie; MacDonald, Alistair (14 בינואר 2019). "Newmont to Buy Goldcorp, Creating World's Largest Gold Miner". The Wall Street Journal. {{cite news}}: (עזרה)
רואץ'

האם התכוונתם ל... אוקוולי רואץ' – שחקן אנגלי אלכסנדרה רואץ' – שחקנית ולשית לינוס רואץ' – שחקן אנגלי מייקל רואץ' – מורה רוחני אמריקאי מקס רואץ' – מוזיקאי אמריקאי אדוארד קית'-רואץ' – בכיר בממשל המנדט הבריטי בארץ ישראל
בליידי

בליידי (באנגלית: Bladee, נולד כ-Benjamin Reichwald ב-9 באפריל 1994 בסטוקהולם) הוא זמר, פזמונאי וראפר שוודי, חבר בקבוצה דריין גאנג. בליידי הוא שוודי. בליידי מבטא את שמו כ"בלייד", אפילו זמר sadboys יאנג לין ביטא את שמו כ"בליידי" אך תיקן את עצמו מהר. המוזיקה של בליידי ושאר דריין גאנג נחשב תחת הז'אנר של קלאוד ראפ, סוג ראפ ניסויני המשתמש באטמוספירה פתוחה ושימוש רב במרחב וריברב. בליידי הוציא 6 אלבומי סולו, שני אלבומים משוטפים (עם מקהטוק ואקו2K), שלושה מיקסטייפים כולל אחד משוטף עם הקולקטיב Working On Dying, חמישה EPs ושני פרויקטים משוטפים תחת דריין גאנג. בנג'מן רייכוואלד נולד ב-9 באפריל 1994 בסטוקהולם וגדל בעיר. בשנת 2004 הוא פגש בבית הספר את הזמר Ecco2k (זאק ארוגונדד) ובשנת 2007, בהיותם בני 13, הם הקימו להקה בשם קרוסאד (מרוסק בשוודית). בשנת 2011 בליידי הוציא את שיריו הראשונים בשם "קן בורנס". בשנת 2014 הוא הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Gluee, שזכה להצלחה. בשנת 2016 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Eversince, ובשנת 2017 הוציא אלבום נוסף, Red Light. בשנת 2018 ביחד עם חבר נוסף בדריין גאנג Ecco2k הוציאו מיקסטייפ נוסף. בשנת 2020 הם הוציאו את אלבומו השלישי של בליידי, 333. בנוסף לעיסוק במוזיקה, בליידי פעול בתחום עיצוב אופנה עבור חברה בבעלות של יאנג לין, גם הוא ראפר שוודי. בליידי משתמש בהרבה סימנים יהודיים באלבום Spiderr, שגרם למעריצים להסיק אם הראפר הוא יהודי, בליידי טרם הוציא תגובה על הנושא. בליידי ואקו הם זוג חד מיני ואימצו 33 ילדים מווייטנאם, הודו, תאילאנד, קונגו ואוסטרליה. תאיבוי דיגיטל תומך בהם במלא מכיוון שהוא מגניב. מדיה וקבצים בנושא בליידי בוויקישיתוף בליידי, ברשת החברתית פייסבוק בליידי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בליידי, ברשת החברתית אינסטגרם בליידי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בליידי, באתר ספוטיפיי בליידי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) בליידי, באתר Last.fm (באנגלית) בליידי, באתר MusicBrainz (באנגלית) בליידי, באתר דיזר בליידי, באתר Discogs (באנגלית) בליידי, באתר Songkick (באנגלית) בליידי, באתר Genius
סירקל צ'ארט

סירקל צ'ארט (באנגלית: Circle Chart; לשעבר Gaon) הוא אתר אינטרנט שהושק על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הדרום קוריאני ובחסות משרד התרבות, הספורט והתיירות בדרום קוריאה, במטרה ליצור מצעדי פזמונים לאומיים לקוריאה הדרומית, בדומה למצעדי הבילבורד של ארצות הברית, ולמצעדי אוריקון של יפן. אתר האינטרנט הושק רשמית ב-23 בפברואר 2010. לכל המצעדים יש דירוג של טופ 100. עד אמצע 2014, ומ-2018 עד היום, למצעדי הדיגיטל, הסטרימינג, ההורדות הדיגיטליות והקריוקי יש דירוג של טופ 200. אתר האינטרנט הרשמי של סירקל צ'ארט (באנגלית ובקוריאנית) אתר האינטרנט הרשמי של איגוד התוכן למוזיקה של קוריאה הדרומית (בקוריאנית) סירקל צ'ארט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סירקל צ'ארט, ברשת החברתית אינסטגרם סירקל צ'ארט, סרטונים בערוץ היוטיוב במכירות אלבומים גבוהות יותר, ניתן להעניק תואר מיליון גדול יותר (למשל 3× מיליון) בהשמעות גבוהות יותר, ניתן להעניק תואר פלטינה גבוה יותר (עד ל-9× פלטינה) Han, Sang-hee (23 בפברואר 2010). "Korea Launches First Official Music Charts Gaon". The Korea Times. The Korea Times. אורכב מ-המקור ב-2010-08-04. נבדק ב-2010-11-24. {{cite web}}: (עזרה) Seung-hun, Kang (23 בפברואר 2010). "Korea launches integrated K-pop music chart 'Gaon'". 10 Asia. ארכיון מ-2018-07-12. נבדק ב-27 באפריל 2012. {{cite news}}: (עזרה) "Gaon Certification". Gaon Music Chart (בקוריאנית). Korea Music Content Association. ארכיון מ-2019-09-27. נבדק ב-10 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Notice: GAON Certification". Gaon Music Chart (בקוריאנית). Korea Music Content Association. 20 באפריל 2018. ארכיון מ-2018-07-01. נבדק ב-10 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
מריה פורסקו

מריה פורסקו (ברומנית: Maria Forescu; ‏15 בינואר 1875 - 28 באוקטובר 1947) הייתה שחקנית וזמרת אופרה רומנייה-יהודייה. פורסקו נולדה בצ'רנוביץ, היא למדה בפנימייה בפריז, היא למדה מוזיקה ודרמה בקונסרבטוריון של פראג, היא הופיעה כזמרת אופרה בתיאטרון בווינה, היא גם לקחה חלק בסיבוב הופעות של התיאטרון ברחבי אירופה, אחר כן עברה לברלין, שם הופיעה במספר תיאטראות. היא ביצעה את הופעתה הקולנועית הראשונה ב-1911, ב-1915 עזבה לחלוטין את תחום המוזיקה על מנת להתמקד במשחק והופיע בסרטים רבים בגרמניה, ב-1919 הופיע בסרט "Peer Gynt" המבוסס על מחזה של הנריק איבסן, ב-1920 גילמה נערת ליווי בסרט "Die entfesselte Menschheit", ב-1928 שיחקה בסרט "אנסטסיה, בת הצאר המזויפת". ב-1932 הקריירה שלה נקטעה על ידי החוקים החדשים של הרייך השלישי, עקב מוצאה היהודי הורחקה מעבודתה, היא שרדה את השואה ונפטרה ב-1947. מריה פורסקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריה פורסקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
סין הוט 100

סין הוט 100 או בילבורד סין הוט 100 (בסינית מפושטת: 中国公告牌音乐单曲榜; בסינית מסורתית: 中國公告牌音樂單曲榜) היה מצעד המוזיקה הרשמי של תעשיית המוזיקה ברפובליקה העממית של סין לשירים מקומיים, שהורכב על סמך נתונים מ-Nielsen-CCData ופורסם מדי שבוע על ידי בילבורד סין. המצעד התבסס על מכירות דיגיטליות, השמעות ברדיו ונתוני סטרימינג ברשתות הסטרימינג שפעלו בסין. הפעם האחרונה בה עודכן המצעד היה ב-6 בספטמבר 2019. אתר האינטרנט הרשמי של סין הוט 100 中国公告牌音乐单曲榜即将揭开神秘面纱_Billboard中国, www.billboardchina.cn "中国公告牌音乐单曲榜_Billboard中国"
צ'פקה

צ'פקה (בפולנית: Czapka) הוא כובע בעל עיצוב ייחודי, המזוהה בעיקר עם הכוחות הצבאיים של פולין ועם יחידות אולאנים ונושאי רומח רכובים החל מתחילת המאה ה-19. כיום כובעי צ'פקה נמצאים בשימוש מצומצם במדים ייצוגיים של מספר מדינות באירופה. עיצוב נוסף הדומה ומבוסס על הצ'פקה, הרוגטיווקה (Rogatywka) הכולל גם הוא חלק עליון מרובע אך נוטה לאחור, נמצא בשימוש נרחב ברחבי הצבא הפולני כאשר עיצוב זה כמו גם הצ'פקה מזוהים במיוחד עם הלאומיות הפולנית ועם סמלי פולין. הצ'פקה עוצבה כשאקו בעל חלק עליון מרובע, ככל הנראה התבסס העיצוב בכיסוי ראש מסורתי שהיה נהוג בצפון-מזרח אירופה. השימוש הראשון של הצ'פקה ככובע צבאי החל ב-1784 בקרב אולאנים אוסטרים מגליציה (אז חלק מממלכת הבסבורג). במהלך המלחמות הנפוליאוניות נושאי רומח פולנים בלגיון הפולני בשירות צבא נפוליאון עשו שימוש בעיצוב גדול ומהודר יותר של הצ'פקה, והביאו לעלייה בפופולריות של נושאי רומח רכובים והעיצוב הייחודי. צבאות אירופה החלו להקים יחידות אולאנים ונושאי רומח ועשו שימוש בעיצוב הצ'פקה כאלמנט מבדיל משאר יחידות הפרשים. במהלך המאה ה-19 כובעי צ'פקה נותרו בשימוש יחידות נושאי רומח (ואולאנים) ברוב צבאות אירופה, ערב מלחמת העולם הראשונה הם היו בשימוש במדים הייצוגיים של בריטניה, ארצות הברית, בלגיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, האימפריה הגרמנית ורוסיה. הרבה מיחידות אלו המשיכו לעשות שימוש בצ'פקה במהלך המאה ה-20 ועד ימינו בעיקר במדים ייצוגיים ומדי שרד. אולאן פיקלהאובה כובע הצ'פקה בשירות 'נושאי הרומח הלאומיים' בארצות הברית.