laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוסקר ביורק

אוסקר גוסטף ביורק (שוודית: Oscar Gustaf Björck‏; 15 בינואר 1860 – 5 בדצמבר 1929) היה צייר שוודי ופרופסור באקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות. נולד בסטוקהולם. בין השנים 1877–1882, ביורק היה תלמידו של אדוורד פרסאס (אנ'), שם הציורים שלו כללו את "שיבת הבן האובד" (1882) שזכה במדליית המלוכה. בשנת 1883 הוענקה לביורק מלגת נסיעות. ביורק בילה את חורף 1883–1884 בפריז. בחורף שלאחר מכן הוא נסע למינכן שם צייר כמה פורטרטים, כולל ציור באורך מלא של אשתו. באביב 1885 עבר לוונציה ובסתיו לרומא שם צייר את הדיוקן הגדול "נפחים רומאים". בשנת 1887 השלים מספר ציורים, כולל "האולם הוונציאני", ו"מיסת שבת בכנסיית סן מרקו". בקיץ הוא שהה בסקיין שבדנמרק ב־1882, 1883 וב־1884. הוא מיד נקשר לקהילת האמנים שם. לא רק נוף סקיין משך אותו אלא באותה מידה גם החמימות והאירוח של האמנים עצמם. ביורק בילה שם כמה קיצים, והשלים כמה מציוריו הטובים ביותר בהשפעת פדר סוורין קרוייה ותנועת הנטורליזם הצרפתי. התיישב לבסוף בסטוקהולם בשנת 1888, שם התרכז בפורטרטים. אלה כוללים כמה של המלך אוסקר. בנוסף הוא השלים כמה נופים, כמה ציורי ז'אנר וציורים דקורטיביים שונים. משנת 1889 הוא היה חבר באקדמיה ובצוות ההוראה שלה ובשנת 1898 הוא הפך לפרופסור. ביורק היה מנהל אמנותי בתערוכת סטוקהולם בשנת 1897, בתערוכה הבלטית בשנת 1914 ובתערוכה השוודית בלונדון בשנת 1924. הדיוקנאות המוקדמים ביותר של ביורק הושפעו מגאורג פון רוזן ותמונותיו מסקיין שיקפו את השפעתם של אמנים דנים, ובמיוחד פדר סוורין קרויה. ברבים מיצירותיו האופייניות הוא תיאר את מעמד הביניים השוודי של תקופתו. סימן אזהרה דיוקן אישה נוף בפארק מעלים סירה לחוף נמל דרומי סירה בחוף סקיין מדיה וקבצים בנושא אוסקר ביורק בוויקישיתוף אוסקר ביורק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Ditte Laursen, Christian Hviid Mortensen, Anne Rørbæk Olesen, Kim Christian Schrøder, “I ♥ Skagens Museum”: Patterns of Interaction in the Institutional Facebook Communication of Museums, Museum and Society 15, 2017-07-12, עמ' 171–192 doi: 10.29311/mas.v15i2.831
שטרסמן

שטרסמן הוא שם משפחה ממקור גרמני (Strassmann). האם התכוונתם ל... גבריאל שטרסמן – עיתונאי ושופט ישראלי, בנה של לילי שטרסמן-לובינסקי לילי שטרסמן-לובינסקי – עורכת, מתרגמת ופעילה בתנועה הציונית הרוויזיוניסטית, אמו של גבריאל שטרסמן פריץ שטרסמן – כימאי גרמני, מגלה תהליך הביקוע הגרעיני חסיד אומות העולם
אספרגאים

אספרגאים (שם מדעי: Asparagales) הוא שם בוטני של סדרה, במחלקת הצמחים החד פסיגיים, במערכת בעלי הפרחים. רוב משפחותיה נמנו בעבר עם סדרות אחרות, בעיקר בשושנאים. המשפחות הבאות נמנות באספרגאים על פי שיטת המיון APG II (מ-2003): שומיים (Alliaceae) - על פי המיון החדש מאוחדת עם נרקיסיים נרקיסיים (Amaryllidaceae) - כוללת את האגפנתוס (Agapanthaceae) והכחלית (Ixiolirion). אספרגיים (Asparagaceae) - קיימת בשני סוגי מיון, הצר (הכולל בעיקר את האספרג) והרחב, המכניס משפחות נוספות. אירוסיים (Iridaceae) סחלביים (orchidaceae) עיריתיים (Asphodelaceae) עצבוניתיים (Ruscaceae) Asteliaceae Blandfordiaceae Boryaceae Doryanthaceae Hypoxidaceae Lanariaceae Tecophilaeaceae Xanthorrhoeaceae Hemerocallidaceae Xeronemataceae בארץ ישראל צומחים בר נציגי המשפחות סחלביים, נרקיסיים, אספרגיים, אירוסיים, עיריתיים ושומיים. האירוסיים והשומיים כוללות מינים אנדמיים לארץ ישראל. מדיה וקבצים בנושא אספרגאים בוויקישיתוף אספרגאים, באתר ITIS (באנגלית) אספרגאים, באתר NCBI (באנגלית) אספרגאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אספרגאים, באתר Tropicos (באנגלית) אספרגאים, באתר GBIF (באנגלית) אספרגאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אספרגאים, דף שער בספרייה הלאומית על האספרגאים, באתר מכללת ברקלי (באנגלית) מיון בסדרת האספרגאים (באנגלית)
פמונד

פמונד (בנורווגית: Femund) הוא האגם השלישי בגודלו והאגם הטבעי השני בגודלו בנורווגיה. הוא ממוקם במחוזות ינלנה וטרנדלג שבנורווגיה. האגם מרוחק מהגבול של נורווגיה עם שוודיה בכ-13 קילומטרים. שטחו של האגם הוא 203.52 קמ"ר ויש בו 6 קילומטרים מעוקבים של מים. עומקו המרבי של האגם הוא כ-130 מטר. גובה פני המים הם כ-662 מטר מעל פני הים. שמו של האגם הוא הלחם של שתי מילים. פירושה של תחילית המילה (Fe או Fem) אינו ידוע ואילו חלקה השני (mund או und) הוא סיומת נפוצה בנורווגיה. מדיה וקבצים בנושא פמונד בוויקישיתוף חוברת הפארק הלאומי משנת 2011 (באנגלית) מפת פמונד והפארק הלאומי פמונדסמרקה (בנורווגית) Store norske leksikon. "Femunden" (בנורווגית). נבדק ב-2011-02-25.
מחנה הפליטים דיר אל-בלח

מחנה הפליטים דיר אל-בלח (בערבית: مخيّم دير البلح) הוא מחנה פליטים פלסטיני השוכן כקילומטר צפון-מערבית לעיר הפלסטינית דיר אל-בלח ולמעשה מהווה חלק מהעיר עצמה. המחנה מורכב ממספר מבני בטון, כ-8 בתי ספר וכן שירותים עירוניים אחרים. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, במחנה היו כ-12,004 נפשות נכון לאמצע 2006. זהו מחנה הפליטים הקטן ביותר ברצועת עזה, בהיותו בנוי על שטח שמשתרע על כ-0.16 קמ"ר בלבד. התושבים המקוריים של המחנה, כמו רוב הפליטים הפלסטינים האחרים שיושבים ברצועת עזה, הגיעו מכפרים ועיירות בכל קצוות ארץ ישראל המנדטורית. בנוסף לכך רוב תושבי המחנה עבדו כפועלים בישראל לפני תחילת האינתיפאדה השנייה. המחנה נבנה לאחר מלחמת העצמאות. במקור אכלסו את המחנה כ-9,000 פליטים שישבו באוהלים ומבני בוץ. אותם אוהלים הוחלפו בבתים ממלט בשנות ה-60 של המאה ה-20. בסוף 1998 הרסו רשויות מטעם הרשות הפלסטינית מספר מבנים מהמחנה וזאת על מנת להאריך את דרך החוף הראשית המחברת בין דיר אל-בלח לחופי ים התיכון. כמה מהמשפחות שפונו קיבלו פיצוי כספי זעום על מנת שיוכלו לבנות בתים חדשים מחוץ למחנה. עוד באותה שנה הקימה אונר"א באמצעות מימון כספי מיפן מערכת ביוב למחנה. בפברואר 2002 נערכה פשיטה ישראלית על המחנה. כ-6 טנקים ישראלים נכנסו לחלקו המזרחי של המקום, ובזמן העימות נהרג שוטר פלסטיני תושב המקום, שאדי מוסטפא אל-חסנת. מלבד אל-חסנת נהרגו כשני שוטרים נוספים, גם הם מאש צה"ל. לצד אירועים שבהם צה"ל נכנס למחנה היו אירועים שבהם תושבי המחנה היו מעורבים בניסיונות פיגועים בהתנחלויות הישראליות בגוש קטיף הסמוכה למחנה. בנובמבר 2003 תושב המחנה מוחמד סולימאן ח'ליל סרסור חוסל על ידי כוחות הביטחון הישראליים לאחר שניסה לחדור להתנחלות הישראלית נצרים. שנה לאחר מכן, באוקטובר 2004, כשני צעירים מהמחנה, עלי ח'אלד אל-ג'ארו ואיאד פאיז יוסף אבו אל-עטא, חוסלו גם הם על ידי כוחות הביטחון הישראליים לאחר שניסו לתקוף את ההתנחלות כפר דרום. מדיה וקבצים בנושא מחנה הפליטים דיר אל-בלח בוויקישיתוף "Deir al-Balah camp". UNRWA. 31 במרץ 2005. אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2007. נבדק ב-20 במאי 2007. {{cite web}}: (עזרה) Mariam Shahin (2005). Palestine: A Guide. Interlink Books. pp. 421–423. ISBN 1-56656-557-X. הוקמה מועצה כפרית בדיר-אל-בלח, דבר, 21 בדצמבר 1956 "Martyrs List in Al-Aqsa Intifada". Palestinian Human Rights Monitoring Group. 29 בספטמבר 2002. אורכב מ-המקור ב-31 במאי 2007. נבדק ב-20 במאי 2007. {{cite web}}: (עזרה)
ליליאן, דוכסית האלאנד

ליליאן, דוכסית האלאנד (Princess Lilian, Duchess of Halland; ‏30 באוגוסט 1915 - 10 במרץ 2013) הייתה דוגמנית ורעייתו של הנסיך השוודי ברטיל, דוכס האלאנד. ליליאן מאי דייוויס נולדה בסוונסי, הוריה נפרדו בשנות העשרים אך התגרשו ב-1939, היא עסקה בדוגמנות והופיעה במספר מגזיני אופנה וביניהם ווג. ב-1940 נישאה לשחקן הסקוטי איוואן קרייג, זמן קצר לאחר נישואיהם התגייס קרייג לצבא הבריטי והלך לשרת באפריקה במהלך מלחמת העולם השנייה, בזמן היעדרו מהבית היא עבדה במפעל שייצר מכשירי רדיו עבור הצי המלכותי הבריטי וגם בית חולים. ב-1943 הכירה את הנסיך השוודי ברטיל במסיבת קוקטייל בלונדון ומיד לאחר מכן החל להתנהל ביניהם קשר, וזאת על אף שהייתה נשואה באותו זמן, לאחר שבעלה חזר מן המלחמה הוא הביע בפניה את רצונו להינשא לאישה אחרת והם התגרשו. אחיו הגדול של ברטיל הנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן היה השני בסדר הירושה לכתר השוודי אך ב-1947 הוא נהרג בתאונת מטוס, בנו של גוסטאב אדולף, קארל אדולף היה אז תינוק בן פחות משנה, בעקבות זאת היה נראה כי ברטיל משמש כיורש העצר ועומד לרשת את המלוכה, מסיבה זו ברטיל העדיף שלא להינשא לליליאן, וזאת על מנת שהוא לא יוצא מסדר הירושה בעקבות נישואים לפשוטת עם שלא מגיעה מרקע מלכותי. אך הם חיו יחדיו וב-1946 הנסיך קנה בית בפרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור שבצרפת וזה שימש כביתם האישי. לבסוף ברטיל לא הגיע לכס המלוכה וב-1976 אחיינו קרל גוסטב הוכתר כמלך, ואף הוא כמלך נישא לפשוטת עם, דבר שהוביל נישואים של ברטיל וליליאן בטקס שנערך בארמון דרוטנינגהולם. לאחר לכתו של ברטיל היא המשיכה לייצג את משפחת המלוכה באירועים רשמיים, ב-2000 היא פרסמה את הביוגרפיה של אודות חייה עם הנסיך. היא זכתה למספר אותות עיטור מטעם שוודיה וכן גם ממספר מדינות שונות. ליליאן, דוכסית האלאנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ליליאן, דוכסית האלאנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
לאיוש ברטה (פסל)

לאיוש ברטה (במקור בק, בהונגרית: Barta Lajos; בודפשט, 9 במרץ 1899 – קלן, 8 במאי 1986) היה פסל יהודי-הונגרי ואחיהם של הצייר אישטוואן ברטה ושל הציירת מריה ברטה. לאיוש בק נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה בק (ברטה) (1857–1922) ושל גיזלה ברודי. משנת 1911 היה סטודנט של המכללה לאמנות שימושית בבודפשט, שם היה סטודנט לקרמיקה של ריכרד זוט. בשנים 1915–1916 היה סטודנט פרטי של אדה טלץ'. בין 1920 לבין 1922 הוא יצא למסע לימודים באיטליה. בינתיים עבד למחייתו כעובד מקצועי במפעל לטרקוטה במילאנו. בשנים 1923–1924 הוא עבד במפעל הטרקוטה טים (Tim) בבודפשט. בשנים 1925–1927, במהלך שהותו בפריז, התוודע לשאיפותיה של האמנות המודרנית. משנת 1927 התגורר שוב בבודפשט. בשנת 1932 פגש את הצייר הסוריאליסטי אנדרה רוז'דה (במקור: רוזנטל), שהפנה את תשומת ליבו למאמצים האמנותיים המודרניים. בשנים 1938 עד 1943 הם התגוררו עם רוז'דה בפריז. לאיוש ברטה בא במגע עם הסוריאליסטים בפריז ויצר את עבודותיו המופשטות הראשונות. מהרגע שהוורמאכט כבש את פריז החיים של היהודים נעשו חסרי ביטחון יותר ויותר. כתוצאה מכך, שני האמנים ויתרו על הסטודיו, ירדו למחתרת וחזרו לבודפשט עם ניירות מזויפים בפברואר 1943 דרך ברלין ווינה. ברטה חזר לבודפשט עם הניירות המזויפים שלו והסתתר. אחרי מלחמת העולם השנייה הוא היה חבר בבית הספר האירופי משנת 1945 ועד לפירוקו. משנת 1949 קיבל סטודיו בבזאר גן הטירה (בבודה) ועבד שם. בין השנים 1962–1963 ביקר בפריז שוב. בשנים 1963–1965 עבד במושבת האמנים בקצ'קמט. בשנת 1965 היגר לגרמניה המערבית, שם קיבל תחילה סטודיו במושבת האמנים רולנדסק (Rolandseck) ואחר כך התיישב בקלן. בשנים 1970–1974 עבד שוב בפריז במשימה פרטית גדולה. משנת 1975 הוא קיבל כמה הזמנות מונומנטליות בגרמניה המערבית. ברטה נפטר בקלן בגיל 87 ב-8 במאי 1986. באמנותו שילב באופן ייחודי בין שאיפות האוונגרד הקלאסי למסורות הפולקלוריסטיות של מזרח אירופה. כל אחת מיצירותיו חדורות במעין כוח ארכאי העוקב אחר פשטותן של צורות טבעיות. מגוון הצורות שניתן לתפוס בטבע מאפיין את אמנותו, הבנויה מצורות גאומטריות (כדור, עמוד, ספירלה) המטוהרות עד הקצה. רישומיו ופסליו מושפעים מאר נובו, אר דקו, סוריאליזם ואמנות לא פיגורטיבית. לאיוש ברטה היה אחד הבודדים שנותרו נאמנים למודרניות של שנות ה-40 של המאה ה-20, ואפילו באווירה המשתנה של שנות השישים והשבעים, הוא הונחה על ידי שאיפותיו ורעיונותיו של האוונגרד הקלאסי. פעילותו בתחום זה ממלאת פער והיא ייחודית באמנות ההונגרית והגרמנית כאחד. בסוף הקריירה שלו, השפה הפורמלית שלו ברורה לחלוטין, הצורות הגאומטריות הפשוטות והמרמזות שלו מעבות את כל צורות הטבע. הפסלים שלו הם אפוא גם מופשטים וגם אורגניים. קלן (BDA, Galerie Mathias, 1968) פריז (Galerie Chevalier, 1974) המבורג ובון (גלרי וונשה, 1976, 1977) קלן (Artother, 1981) סקשפהרוואר (מוזיאון המלך אישטוואן, תערוכת זיכרון ליצירות שתרם האמן, 1986). כלה 1 (1949) אנדרטת הגבורה (בסביבות 1950) רגישות (1958) אנונימי (בערך 1963) שער הסודות (בערך 1969) לקסיקון ביוגרפי הונגרי Lothar Schmidt-Mülisch: Das Künstlerporträt: L.ajos Barta (Kölnische Rundschau, 1979. március 17.) גזה פרנצקי : Das Verzeichnis des plastischen Werkes von Lajos Barta (קלן, 1986) מדיה וקבצים בנושא לאיוש ברטה בוויקישיתוף Belügyminisztérium 1902. évi 53605. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1902. év 3. oldal 40. sor
אגם סנוסה

אגם סנוסה הוא האגם השישי בגודלו בנורווגיה . האגם ממוקם בנפות סטיינקייר וסנאסה שבמחוז טרנדלג. כביש, שחוצה את שוודיה ונורווגיה עובר לאורך חופו הצפוני של האגם וקו נורדלנד, החוצה את המחוזות טרנדלג ונורדלנד עובר לאורך חופו הדרומי של האגם. אורכו הממוצע של האגם הוא כ-40 קילומטרים אורך ורוחבו הממוצע הוא כ-3 קילומטרים. גובה פני האגם הם 24 מטרים מעל פני הים, והוא מגיעה לעומק מקסימלי של 186 מטרים. האגם נוצר על ידי שחיקה של קרחונים. במפה נראה שהאגם הוא הרחבה של פיורד טרונדהיים. האגם נשפך אל נהר בייאלווה, הנשפך אל פיורד טרונדהיים. מדיה וקבצים בנושא אגם סנוסה בוויקישיתוף "Statistisk årbok 2009: Geografisk oversikt" (בנורווגית). Ssb.no. נבדק ב-2019-05-15. Rosvold, Knut A., ed. (2018-02-06). "Snåsavatnet". Store norske leksikon (בנורווגית). Kunnskapsforlaget. נבדק ב-2018-04-07. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראפולט

ראפולט (בהונגרית: Rápolt) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בקוצ'ורד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 182 ובשנת 2020 רק 137 תושבים. בראפולט חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובקצה בית העלמין הציבורי ניתן למצוא שתי מצבות של יהודי המקום. יהודים מהכפר נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא ראפולט בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי קברים יהודיים בראפולט תיעוד יהודים מראפולט שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
איציק אידלס

הרב יצחק (איציק) משה אידלס (ה'תשי"א – י"ט באב ה'תש"ף, 9 באוגוסט 2020) היה רב דתי לאומי וראש ישיבת הר שלום באשתמוע. מתלמידי הרב צבי יהודה הכהן קוק. נולד בכפר סבא בשנת תשי"א. למד במחזור הראשון של ישיבת ירושלים לצעירים, ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק, לאחר נישואיו התגורר בקריית ארבע והיה ממקימי ישיבת ניר. בתש"מ, לקראת פינוי חבל ימית, עבר עם משפחתו ליישוב עצמונה. לאחר פינוי חבל ימית, עבר עם היישוב להקים את היישוב בני עצמון בגוש קטיף. בתקופת מגוריו בעצמונה שבגוש קטיף, שימש כר"מ במכינת עוצם, ולאחר מכן בישיבת אפיקי דעת. בהמשך עבר עם משפחתו (יחד עם עוד משפחות) ליישוב מורג, על מנת לחזק את היישוב שסבל ממציאות ביטחונית קשה. לאחר פינוי היישוב מורג במסגרת תוכנית ההתנתקות, הוביל קבוצת משפחות ממורג במעבר ליישוב טנא עומרים שסבל מקשיי פיתוח, ושימש שם כרב קהילה. בתקופה זו היה ר"מ ובהמשך ראש ישיבה בישיבת הר שלום שעברה מחומש למצפה אשתמוע. בשנת ה'תש"ף חלה בסרטן, בי"ט באב נפטר ונקבר בהר הזיתים. אידלס היה נשוי ללאה (אחותם של דן ועלי מרצבך), ולהם 10 ילדים. גוונים | הרב יצחק אידלס | ערוץ מאיר החדש שמרית שקד, לא מתכוונים להישבר: מגוש קטיף - להר חברון, באתר ynet, 10 ביולי 2016 הרב איציק אידלס - הספד על הרב דן מרצבך כל הכתבות על הרב איציק אידלס, באתר ערוץ 7 גיא עזרא, ‏ברוך דיין האמת: הרב יצחק אידלס הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 9 באוגוסט 2020 הרב איציק אידלס הלך לעולמו, באתר כיפה, 9 באוגוסט, 2020
אלף

האם התכוונתם ל... כתב וטיפוגרפיה א – האות הראשונה באלפבית העברי אלף (גופן) (טיפוגרפיה) – גופן שנועד לשמש חלופה לגופן אריאל תורת הקבוצות (מתמטיקה) עוצמת הרצף – העוצמה הקרויה "א" אָלֶף אֶפֶס – עוצמה של כל קבוצה אינסופית בת מנייה כתבי עת אָלֶף אֶפֶס (רבעון) – רבעון ואתר אינטרנט לשעשועי מתמטיקה אלף (כתב עת) – כתב עת קצר ימים של תנועת "העברים הצעירים" ספרים וטלוויזיה האלף (אנ') (ספרדית El Aleph) – קובץ סיפורים מאת חורחה לואיס בורחס משנת 1945 אלף (ספר) (אנ') – ספר מאת פאולו קואלו משנת 2011 אלף (סדרת טלוויזיה ישראלית) – סדרת דרמה ישראלית משנת 2023 שנכתבה בהשראת פרשת משה קצב אחר אלף (מערכת מידע) – מערכת לניהול ספריות מבית אקס ליבריס המשמשת את הספרייה הלאומית ואת כל הספריות האקדמיות בארץ אלף (כת) – כת יפנית דתית המוכרת בשמה הקודם אום שינריקיו אלף (קרן הון סיכון) – קרן הון סיכון ישראלית דוד אלף (במקור אלקינד; 1908–1957) – אמן ישראלי 1000 (מספר) – המספר 1000 1000 – שנת 1000 לספירה אלף (תקופה) – מושג המציין 1000 שנים עוקבות, בלועזית ״מילניום״ גזע במיתולוגיה ובפנטזיה (Elf) אלף (פנטזיה) – יצור דמוי אדם בסיפורי מיתולוגיה ופנטזיה בני לילית (טולקין) – גרסתו של ג'. ר. ר. טולקין לאלפים אלף אפל – דמות נפוצה בספרי פנטזיה ובמשחק התפקידים מבוכים ודרקונים חצי אלף – בן תערובת של אלף ובן אדם, ראו אלף (פנטזיה)#חצי אלף Elf (סרט, 2003) – סרט קומי אמריקאי בכיכוב ויל פרל, ראו קטן עליו (שם הסרט בישראל) אלף (להקה) (אנ') (Elf) – להקת רוק משנות ה–70 של המאה ה–20 ELF כראשי תיבות ELF ‏(Executable and Linkable Format) – פורמט קשיר וביצועי (אנ'), פורמט קובצי מחשב ELF‏ (Earth Liberation Front) – החזית לשחרור כדור הארץ, קבוצת טרור אָלְף (סדרת טלוויזיה) (Alf) – סדרה קומית שבמרכזה חייזר שנחת בבית משפחה אמריקאית טיפוסית, שודרה במקור בשנים 1986–1990 אליף – ا, האות הראשונה באלפבית הערבי אלוף (פירושונים)
אגם פירס

אגם פירס (בנורווגית: Fyresvatn) הוא האגם החמישי בעומקו בנורווגיה, עומקו הוא 377 מטרים. הוא ממוקם בנפת פירסדל, שבמחוז וסטפול וטלמרק בנורווגיה. מדיה וקבצים בנושא אגם פירס בוויקישיתוף אגם פירס באתר mapcarta אגב פירס, באתר Mapcarta (באנגלית) אגב פירס, באתר gonorway.no ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחנה הפליטים ח'אן יונס

מחנה הפליטים ח'אן יונס (בערבית: مخيم خان يونس) הוא מחנה פליטים פלסטיני הנמצא מערבית לעיר ח'אן יונס וכ-2 קילומטרים מזרחית לחופי הים התיכון הדרומיים של רצועת עזה. קיימת מחלוקת לגבי מספר הפליטים המתגוררים במחנה, אונר"א טוענת כי ב-2010 היו במחנה כ-72,000 פליטים פלסטיניים אך הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה טוענת כי כ-3 שנים לפני כן היא רשמה אוכולסייה של כ-37,705 פליטים בלבד. נכון ל-2017, אוכלוסייתם מונה כ-41,182 פליטים. מסיומה של מלחמת העצמאות הייתה העיר ח'אן יונס תחת שליטה מצרית עד שנת 1956. בזמן הכיבוש המצרי ברצועת עזה הקימו הרשויות המצריות מחנה פליטים ממערב ליישוב והושיבו את רוב הפליטים שם. בנובמבר 1956 נכבש המחנה ויחד איתו גם העיר ח'אן יונס עצמה על ידי צה"ל כחלק ממלחמת סיני. במהלך הקרבות באזור התרחשו אירועי ח'אן יונס בו לפי דו"ח של אונר"א נהרגו כ-275 פלסטינים, מהם כ-140 פליטים מהמחנה. בתחילת שנות ה-2000 החלה סוכנות הסיוע הפלסטיני, אונר"א לשקם את המחנה לאחר שניזוק מספר פעמים מתקיפות ישראליות כחלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני. עם זאת במהרה פורסם בתקשורת כי העבודות להקמת המחנה הופסקו לאור הסגר שהטילה ישראל על רצועת עזה, לאחר שארגון החמאס השתלט על השטח עם ניצחונו בעימות עם פת"ח שהתרחש ברצועה. Khan Younis Refugee Camp Profile. UNRWA. 2010. 2007 PCBS Census. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). 2009. p. 63.
מפרץ באיה בלנקה

מפרץ באיה בלנקה (בספרדית: Bahía Blanca) הוא מפרץ בפרוביניציית בואנוס איירס שבארגנטינה, בין אזור הפמפס ולבין אזור פטגוניה. פירוש השם "באיה בלנקה" בספרדית הוא "מפרץ לבן", ושמו ניתן לו בגלל המלח המכסה את הקרקע שמסביב לחופי המפרץ. לחופי המפרץ שוכנת עיר בעלת שם זהה, באיה בלנקה. המפרץ שוכן בים ארגנטינה, בסמוך לאוקיינוס האטלנטי, ולתוכו נשפכים נחל נפוסטה (אנ') ונהר סאוסה צ'יקו (אנ'). מלבד באיה בלנקה, שוכנות לחופי המפרץ גם הערים פונטה אלטה (אנ'), חנרל דניאל סרי (ספ') ואינחניירו וייט (אנ'). השם "באיה בלנקה" ניתן למקום על ידי פרדיננד מגלן, שביקר במקום בשנת 1520 במהלך מסע בשליחותו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (שהיה גם מלך ספרד בשם קרלוס הראשון). במקום גם שוכן בסיס של הצי הארגנטינאי בשם פוארטו בלגראנו. באיה בלנקה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטמה בואושח'

פטמה בואושח' (בערבית: فاطمة بوساحة; 22 בינואר 1942 – 27 באוקטובר 2015) הייתה זמרת ונגנית מזוד (אנ') תוניסאית. פטמה בואושח' ביצעה מספר שירים כמו "Ya ami echiffour" (היי דודי הנהג) ו-Ya" karhebt Kamel" (היי המכונית של קאמל). היא נודעה בזכות השיר "Achchibani wassa (Laisse passer le Vieuxard)" אשר יצא לאור בשנת 1999. השיר האחרון שלה, "Trabek ghali ya Touness", (אבקך יקר, תוניס) הוא משנת 2012. בשלב מסוים נאסר לשדר להופיע בטלוויזיה התוניסאית כמו גם אמני מזוד אחרים. בואושח' נפטרה ביום שלישי ב-27 באוקטובר 2015 בביתה. בסוף חייה, חולה בסרטן, היא מצאה עצמה לבדה מול מאבקה, והובילה את משרד התרבות לקחת על עצמו את הטיפול במסגרת תוכנית הסיוע שלה לאמנים. מדיה וקבצים בנושא פטמה בואושח' בוויקישיתוף Min, Yassine Rabhi 27 Octobre 2015 at 11 H. 32 (2015-10-27). "Décès de la chanteuse populaire Fatma Boussaha". Kapitalis (בצרפתית). נבדק ב-2020-04-18. Maalaoui, Rym. "Qui est Fatma Boussaha ?". Directinfo (בצרפתית). נבדק ב-2020-04-18.
What If (שיר של ג'ייסון דירולו)

"What If" (בעברית: "מה אם") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי, ג'ייסון דירולו, מתוך אלבום הבכורה שלו, Jason Derulo. השיר יצא לאור ב-26 ביולי 2010 על ידי חברות התקליטים בלוגה הייטסט, אסילום וורנר. השיר נכתב על ידי דירולו וג'יי. אר. רותם והופק על ידי רותם גם כן. הסינגל הגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי. הקליפ יצא לאור ב-12 ביולי 2010, בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה, "The Official UK Top 40". הקליפ בוים על ידי איתן לדר. בקליפ, ניתן לראות את דירולו ובת זוגו, השחקנית לאורה אלכסנדרה גראו, עוברים לגור יחד. דירולו מתכנן להציע נישואין לחברתו באותו לילה. מאוחר יותר באותו הערב, חברתו של דירולו עוזבת לביולי לילי. במהלך הנסיעה, גראו התנגשה במכונית שמלפנים. דירולו, שהיה אז בביתו, שמע את ההתנגשות ורץ להציל את חברתו שלכודה במכונית. כאשר דירולו מגיע אל זירת התאונה, הסרטון קופא והזמן חוזר לאחור. הפעם, דירולו רואה את הפעם הראשונה בה השניים נפגשו. על מנת להציל את חייה של גראו בהווה, דירולו חולף על פניה של גראו ולא ניגש לדבר איתה. לאחר מכן, הקליפ חוזר להווה, וגראו ניצלת. מידע על היצירה "What If" באתר מיוזיק בריינז "Music Video: Jason Derulo – What If" (אורכב 15.07.2010 בארכיון Wayback Machine). TheNext2Shine. Retrieved 2010-07-12. Jason Derulo - What If (OFFICIAL) - YouTube, www.youtube.com JASON DERULO - WHAT IF (SONG) JASON DERULO - WHAT IF JASON DERULO - WHAT IF Jason Derulo – Chart Search JASON DERULO Jason Derulo What If JASON DERULO - WHAT IF (SONG) Official Singles Chart Top 100 Official Hip Hop and R&B Singles Chart Top 40 Jason Derulo Jason Derulo
התוכנית התוניסאית התשיעית

התוכנית התוניסאית התשיעית הייתה מדיניות כלכלית שהופעלה על ידי ממשלת תוניסיה בין השנים 1996–2001 ומטרתה הייתה להגביל את יחסי סחר החוץ עם מדינות ערב והרחבת יחסים אלו עם מעצמות אירופאיות. לשם יישום המדיניות נשיא תוניסיה, זין אל-עאבדין בן עלי, הקים את המשרד לשיתוף פעולה והשקעות בינלאומי ביוני 1992, ומינה את מוחמד גנוצ'י לשר בתפקיד זה. הממשלה החלה במשא ומתן עם בלגיה על מנת להגיע להסכם סחר חופשי בין המדינות, דבר שהושג רק שלוש שנים מאוחר יותר בשנת 1995. כחלק מהמדיניות החדשה, תוניסיה החלה להשתמש בשדה הגז הטבעי מיסקר שבין חופיה שלה לבין חופיה של איטליה, תוך הסכם שיתוף פעולה בין תוניסיה לאיטליה, צרפת ובריטניה. בשנת 1996, עם תאריך יישום התוכנית, 73% מסחר החוץ התוניסאי עבר להתקיים עם מדינות אירופה ורק 27% נותר בינה לבין מדינות צפון אפריקה. התוכנית הייתה למעשה חלק ממספר תוכניות שנועדו לקרב את תוניסיה אל המערב בזמן שלטונו של בן עלי. התוצאות של המהלך היו חיוביות בראי הטווח הקצר: בשנת 1999, שלוש שנים לאחר החלת המדיניות על המשק, ירדה האינפלציה ב-2.7%. גם אחוז האבטלה הלך והתגמד: בשנת 1987, כאשר בן עלי תפס את השלטון בהפיכה צבאית, שיעור האבטלה עמד על 12%. עם זאת, מרגע החלת התוכנית הוא צנח ובשנת 2001 התקצץ במחצית. למהלך היו גם השפעות חברתיות. יותר הורים נהנו מרווחה גבוהה ועל כן אחוזי ההרשמה לבתי הספר צמחה ב-9%, מ-90% בשנת 1988 ל-99% מהאוכלוסייה בשנת 2001. גם תוחלת החיים גדלה משישים ושבע שנים בשנת 1988 לשבעים ושלוש שנים בשנת 2000. עם זאת, המהלך לא הוביל את תוניסיה לצאת מהחור החיצוני שפקד אותה. בשנת 1999 הייתה תוניסיה חייבת 11 מיליארד דולר לבנק המרכזי האירופי, זאת על אף שהוציאה בין 45% ל -50% מהתמ"ג ו-20% מרווחי הייצוא על תשלום חובות בלבד. לבסוף הוחלט להפסיק עם מדיניות זו עקב לחצים ציבוריים על גדילת החוב וחידוש יחסים עם מדינות המזרח התיכון וצפון אפריקה. כלכלת תוניסיה Sean Yom, Government and Politics of the Middle East and North Africa: Development, Democracy, and Dictatorship, Routledge/Taylor & Francis Group, 15 בנובמבר 2019, עמ' 483, ISBN 978-1-138-35432-6. (באנגלית)
פראגן

פראגן (בנורווגית: Feragen) הוא אגם בנפה ררוס שבמחוז טרנדלג בנורווגיה. שטחו של האגם הוא 15.78 קילומטרים, והוא ממוקם במרחק של כ-25 קילומטרים ממזרח לנפה ררוס. האגם נשפך אל האגם הושן ונהר האלאווה. ישנה תעלה המחברת בין פראגן לפמונדן. הכפר פראגן הוא כפר קטן מאוד הממוקם בקצה הצפוני של האגם, כ-11 קילומטרים דרומית לבירקן. Store norske leksikon. "Feragen" (בנורווגית). נבדק ב-2011-02-25. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הושן

הושן (בנורווגית: Håsjøen) הוא אגם בנפה ררוס שבמחוז טרנדלג בנורווגיה. האגם ממוקם בין האגמים פראגן ו- Rambergssjøen לאורך נהר האלאווה. שטחו של האגם הוא 2.61 קילומטרים רבועים והוא ממוקם במרחק של כ-20 קילומטר דרום-מזרחית לררוס. "Håsjøen, Røros (Sør-Trøndelag)" (בנורווגית). yr.no. נבדק ב-2011-02-25. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריאסטן

ריאסטן (בנורווגית: Riasten) הוא אגם בנפה הולטילן שבמחוז טרנדלג בנורווגיה. שטחו של האגם הוא 5.14 קמ"ר והוא ממוקם סמוך לגבול המוניציפלי של הנפות טיידל וררוס, לאורך 25 קילומטרים ממזרח לכפר רנביאגדה. האגם שוכן כ-15 קילומטרים ממערב לגבול עם שוודיה. "Riasten, Holtålen (Trøndelag)" (בנורווגית). yr.no. נבדק ב-2018-01-18. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של נורווגיה ובנושא ימות ואגמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפארק הלאומי שעאנבי

הפארק הלאומי שעאנבי (בערבית: الحديقة الوطنية بالشعانبي; קרוי גם לפעמים הפארק הלאומי הר שעאנבי או הפארק הלאומי ג'בל שעאנבי) הוא פארק לאומי במחוז קסרין בתוניסיה. הוא מגן על החי והצומח שמסביב להר שעאנבי, פסגת ההר הגבוהה ביותר (1,544 מטרים מעל פני הים) בתוניסיה. הפארק הוא חלק ממקשת היער מונט דה טבסה המשתרעת על האזור מקסרין לגבול אלג'יריה. בפארקים אין נהרות או נחלים, אבל הוא אחד המקלטים האחרונים המגנים מפני הכחדת צבי הקיווייה וביתם של עבדקן הרעמה. הפארק הוא גם אתר של צמחים בולטים (אלון גלעין, אורן ירושלים, וסטיפה טנקסימה) ועופות (בין היתר צלוב-מקור, רחם, עיט ניצי ובז נודד). בשנת 1977 הוגדר הפארק וסביבתו כשמורת ביוספרה של אונסק"ו. האתר הוכרז כפארק לאומי בשנת 1980. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי שעאנבי בוויקישיתוף Djebel Chambi Biosphere Reserve Information, UNESCO MAP Biosphere Reserves Directory