laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לואי הראשון, דוכס אורליאן

לואי הראשון, דוכס אורליאן (13 במרץ 1372 - 23 בנובמבר 1407) היה דוכס אורליאן ועוצר צרפת, בנו של שארל החמישי ואחיו של שארל השישי, מלכי צרפת. לואי נולד ב-13 במרץ 1372, לשארל החמישי, מלך צרפת ולז'אן מבורבון, בתם של פייר הראשון, דוכס בורבון ומאו משאטיון. בשנת 1380 נפטר אביו, המלך שארל החמישי, ואחיו הבכור של לואי, שארל השישי, ירש את הכתר. היות ששארל היה בן 12 שנה בלבד, שימש כעוצר בשמו דודו, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה (שהיה אחיו של המלך שארל החמישי). בשנת 1388, בגיל עשרים שנה, לקח שארל השישי את השלטון לידיו, ואחיו לואי שימש כיועצו הראשי. בשנת 1389 נשא לואי לאישה את ולנטינה ויסקונטי, בתו של ג'אן גָלֵאָצוֹ ויסקונטי הדוכס הראשון של מילאנו. בשנת 1392, לאחר שהמלך שארל השישי לקה במחלת נפש, קיבל לואי את התואר דוכס אורליאן, ואשת המלך איזבו מבוואריה שימשה כעוצרת בשמו. אך למעשה, ניהול ענייני המדינה נפל לידיו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. במצב דברים זה הפך לואי הראשון דוכס אוליאן ליריבו העיקרי של פיליפ השני, וזכה למעמד גבוה במועצת המדינה. נפוצו שמועות כי לואי הראשון דוכס אורליאן תינה אהבים עם איזבו מבוואריה, אשת אחיו. בשנת 1402 רכש לואי את דוכסות לוקסמבורג כדי למנוע רצף טריטוריאלי מדוכסות בורגונדיה, ששלטה כבר בפלנדריה. בשנת 1404 נפטר פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, ולואי הפך לעוצר ממלכת צרפת בשם אחיו המלך שארל השישי. אולם בנו של פיליפ השני, ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, טען אף הוא לזכותו לשמש כעוצר הממלכה, מה שגרם למאבק על השלטון, והביא למעשי איבה בין בית בורגונדיה לבין בית אורליאן. ב-20 בנובמבר 1407 נפגשו שני הצדדים לשיחות פשרה בפריז. אך שלושה ימים בלבד לאחר מכן נרצח לואי בידי עושי דברו של בן דודו, ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה. בשנת 1389 התחתן לואי עם ולנטינה ויסקונטי, בתם של ג'אן גלאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו ואיזבל, רוזנת ורטוס, ממנה היו לו 8 ילדים: בן מת (1390) לואי מאורליאן (1391–1395) ז'אן מאורליאן (1393) שארל הראשון, דוכס אורליאן (1394–1465) פיליפ, רוזן ורטוס (1396–1420) ז'אן, רוזן אנגולם (1399–1467) מארי מאורליאן (1401) מרגריט, רוזנת ורטוס (1406–1466), התחתנה עם רישאר, רוזן אטאמפ בנוסף היה ללואי בן לא חוקי אחד, ז'אן דה דונואה מדיה וקבצים בנושא לואי הראשון, דוכס אורליאן בוויקישיתוף לואי הראשון, דוכס אורליאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לואי הראשון, דוכס אורליאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תחנת הרכבת פתח תקווה – סגולה

תחנת הרכבת פתח תקווה – סגולה, היא תחנת רכבת ישראל בצפון העיר פתח תקווה. התחנה ממוקמת בסמוך למתחם ירקונים ולמֶחלף ירקון. תחנת הרכבת נפתחה בשנת 2000 כחלק מקו הרכבת תל אביב – ראש העין. בחודשים הראשונים להפעלתה הופעלה התחנה ממבנה זמני כשרציף אחד בלבד משמש אותה. במרץ 2001 הוכנסו לשימוש מבנה ורציף קבועים לתחנה ובקיץ 2002 החלו עבודות לבניית רציף חדש בתחנה, שהסתיימו לקראת סוף השנה. בעלי קרקע חקלאית באזור התחנה הגישו עתירה לבג"ץ נגד הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה מחוז מרכז, הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בפתח תקווה ורשות הנמלים והרכבות, בטענה שנבנתה ללא תוכנית מתאר מאושרת, ללא הסדרה תחבורתית, ותוך הפרת זכויותיהם של בעלי הקרקע במקום. מיקומה של התחנה בעייתי מאוד ונמתחו עליו ביקורות רבות: היא מצויה במרחק ניכר מכל שכונות העיר ואין אליה גישה אף לא מאזור התעשייה סגולה ומכפר אברהם הסמוכים יחסית. התחנה הוקמה בצמוד למתחם מסחרי, שבית המשפט המחוזי מרכז הורה לפנותו עד 1 בינואר 2019, בשל הקמתו ללא היתר על קרקע חקלאית. אל התחנה כמעט ולא ניתן להגיע רגלית מאחר שלא הוכשרו שבילים ומדרכות המגיעים לאזור. כל אלו הביאו לתנועת נוסעים דלילה יחסית. ב-2017, נדחתה עתירה להיתר לשימוש חורג בפאוור סנטר במתחם ירקונים הצמוד לתחנה, שנבנה ללא היתר בנייה. בתגובה הודיע בעל המתחם עמוס לוזון, כי ביום שבו ייסגר הפאוור סנטר, בכוונתו לחסום את דרכי הגישה לתחנה העוברים בשטחו. בינואר 2019 נסגר הפאוור סנטר, וביוני 2019 אכן נחסם החניון לנוסעי הרכבת. בספטמבר 2019 נפתח כביש הגישה החדש לתחנה. ב-19 בנובמבר 2021 הושלמה בתחנה התקנתה של מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס. ב-25 בדצמבר 2021 החל לפעול בתחנה קו נוסעים חשמלי מהרצליה לאשקלון במקום קו הנוסעים שפעל מהרצליה ועד באר שבע מרכז דרך קו הנגב המערבי. לתחנת סגולה שני רציפי צד ושתי מסילות המשרתות אותם. תחנה זו משמשת כתחנה ביניים בקו אשקלון - הרצליה. בשעות השיא עוצרות בתחנה ארבע רכבות בשעה לכל כיוון; ארבע לכיוון הרצליה, שתיים לאשקלון, אחת לאשדוד עד הלום ואחת לראשון לציון משה דיין. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון. מדיה וקבצים בנושא תחנת הרכבת פתח תקווה – סגולה בוויקישיתוף תחנת הרכבת פתח תקווה סגולה באתר רכבת ישראל יפעת ראובן, הבלדה על תחנת הרכבת סגולה מתחילה בטיפוס לכביש מהיר וסואן, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2024 מירי ריילי, בעלי קרקע עתרו בבקשה לסגור תחנת הרכבת בסגולה, באתר הארץ, 11 במאי 2001 גיא ליברמן, ‏תופסים רכבת מתחנת סגולה בפ"ת? בקרוב לא תוכלו להגיע לתחנה ברכב, באתר גלובס, 5 ביוני 2019 מירב מורן, ‏פתח תקווה: סכנת חיים בדרך לרכבת, באתר גלובס, 26 ביוני 2016 נמרוד בוסו, תחנת הרכבת סגולה בסכנה: יצחקי טירפד הסדרת כביש הגישה לאחר סגירת המרכז המסחרי ירקונים, באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2017 מזל טלבי לוי, מתחם ירקונים נסגר. עמוס לוזון: בינתיים לא נהרוס את המבנים, באתר מלאבס – פתח תקווה, 11 בינואר 2019 אמיתי גזית, החניון הלא חוקי של לוזון נסגר והגישה לתחנת הרכבת סגולה נחסמה, באתר כלכליסט, 3 ביולי 2019 מתן דויטש, בשעה טובה: נחנכה דרך הגישה לתחנת הרכבת סגולה בפתח תקוה, באתר mynet‏ פתח תקוה, 12 בספטמבר 2019 נסיעת המבחן של הרכבת החשמלית בטבעת השרון, בעמוד הפייסבוק של שבתשתיות, 19 בנובמבר 2021 שיפור השירות בתחנות אשדוד, משה דיין, בני ברק, פ, באתר רכבת ישראל
פוטורצפטור

פוטורצפטור הוא שם כללי למנגנונים ביולוגיים קולטי אור. האם התכוונתם ל... תא קולט אור חלבון קולט אור
מזימות זרות

מזימות זרות (באנגלית: The Interpreter) הוא סרט קולנוע אמריקאי אשר יצא לאקרנים בשנת 2005. הסרט, בבימויו של סידני פולאק ובכיכובם של שון פן וניקול קידמן, הוא מותחן המתמקד במתורגמנית העובדת בארגון האו"ם, אשר מגלה מזימת רצח בקרב אנשי הארגון. גיבורת הסרט היא סילביה ברום, ילידת ניו יורק אשר גדלה במדינה האפריקאית הבדיונית מאטובו ומשמשת כמתורגמנית באו"ם. שליט מאטובו, אדמונד זואני, נחשד על ידי ארצות הברית בביצוע פשעי מלחמה בארצו לאחר שהפך ממשחררה לרודן. זואני עצמו צפוי להופיע בפני העצרת הכללית של האו"ם כדי להציג את טיעוניו כנגד ההאשמות. לאחר שאיום ביטחוני גרם לפינוי מטה האומות המאוחדות חוזרת בלילה ברום כדי לאסוף את חפציה. באותה העת ברום שומעת במקרה מזימת רצח, אך כאשר הדוברים מבחינים בה היא בורחת מהבניין. למחרת, במסגרת עבודתה, מזהה ברום ביטויים מסוימים מהשיחה ששמעה בליל אמש ומתחילה לחשוד כי מטרת המזימה היא להתנקש בחיי זואני. היא ממהרת לדווח זאת לגורמי האבטחה, אשר קוראים בתורם לאנשי השירות החשאי כדי לחקור את המקרה, להגן על ברום ועל זואני עצמו. עם התקדמות העלילה מגלים הצופים וחוקרי השירות החשאי יותר ויותר פרטים מרשיעים על ברום עצמה, כי הייתה חברה בארגון לוחמת גרילה מחתרתי במאטובו, כי משפחתה נהרגה ממוקשים שהונחו על ידי אנשי זואני ואף כי הייתה מעורבת במערכת יחסים רומנטית עם אחד מיריבו הפוליטיים של זואני. עם זאת מוצא עצמו הסוכן החשאי הממונה עליה, טובין קלר, נמשך אליה יותר ויותר ולבסוף הוא מגן עליה, על אף החשדות. העלילה מגיעה לשיאה עם נאומו של זואני בפני עצרת האו"ם וניסיון ההתנקשות. אנשי השירות החשאי מבריחים אותו במהירות למבטחים, או אז מנסה ברום לנקום בו על אשר עולל למשפחתה ולעמה, אך הסוכן קלר מצליח לעצור אותה לפני שתרצח אותו. לבסוף מתגלה כי ההתנקשות הייתה תעלול פוליטי מבוים מצד זואני עצמו כדי להגביר את אמינותו בפני האו"ם. זואני נחשף ומועמד לדין על פשעיו, בעוד שברום מסולקת מארצות הברית וחוזרת לביתה במאטובו. המדינה הבדיונית מטובו היא ככל הנראה המקבילה למדינה זימבבואה, ומנהיגה הדמיוני זואני הוא ככל המקביל לנשיא הרפובליקה של זימבבואה רוברט מוגבה. אתר האינטרנט הרשמי של מזימות זרות "מזימות זרות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מזימות זרות", באתר נטפליקס "מזימות זרות", באתר AllMovie (באנגלית) "מזימות זרות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מזימות זרות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מזימות זרות", באתר Metacritic (באנגלית) "מזימות זרות", באתר אידיבי "מזימות זרות", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "מזימות זרות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאחורי הקלעים: "מזימות זרות", באתר eonline ‏, 24 באפריל 2005
אברהם בר יעקב

אברהם בר יעקב (Abraham Bar-Jacob) (1669 – 1730) היה קרטוגרף נוצרי-הולנדי בן המאה ה-17 שהתגייר. אברהם בר יעקב שנולד בשנת 1669 ב חבל הריין אשר בגרמניה להורים נוצרים ולאחר שהשלים לימודי כמורה הפך לכומר. בר יעקב היה קרטוגרף במקצועו אך התעניין אף בעבודותיו של האמן השווייצרי מתאוס מריאן אשר היה חרט נחושת מוכשר שעבד בצרפת ובשווייץ. בר יעקב התגייר ועבר לאמסטרדם, שם עבד בבית דפוס יהודי בעיקר בהכנת ציורים וגלופות עבורם. כן הכין גם גלופות עבור מפות. בר יעקב נודע בפיתוחי הנחושת אשר יצר בהסתמכו אף על עבודותיו של מתאוס שנודע באיוריו לספרי הברית החדשה ולספרי היסטוריה. ערך מורחב – מפת אברהם בר-יעקב (הגדת אמסטרדם) בר יעקב הוסיף מפה שקישטה הגדה של פסח -הגדת אמסטרדם בה תיאר את ארץ ישראל. במפה זו המופיעה באמצע הטקסט מתוארת הארץ, כשהיא מחולקת לנחלות שנים עשר שבטי ישראל. במפה מודגשת בקו אדום, הדרך המשוערת, שבה עברו בני ישראל בדרכם ממצרים לארץ ישראל ביציאת מצרים . מפה זו ידועה כמפת אברהם בר יעקב והיא כנראה המפה העברית המודפסת הראשונה. את המפה מעטרים פסוקים מן התנ"ך ו-137 ציורים ואיורים בעלי אופי סמלי המתארים אירועים מן התנ"ך.. תמונת המפה הצבעונית מתוך הגדת אמסטרדם 1695. מפת בר יעקב ניתנת לצפייה בהגדלה, מאוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית מידע על חייו https://www.daat.ac.il/daat/ktav_et/maamarim/mapat-2-4-22.pdf איל חיות-מן, גלגולה של הגדה, באתר ישראל היום, 18 באפריל 2024
גפיים עליונות

האם התכוונתם ל... ידיים – גפיים עליונות של אדם גפיים – איברים עם עצמות, מפרקים ושרירים העוזרים לבעל חיים להניע את עצמו או לתמרן עצמים כנף – גפה עליונה של חולייתן מעופף (עוף, עטלף)
שבט (חודש)

שבט (מאכדית: šabāṭu), הוא חודש בלוח הבבלי ובלוח העברי, האחד-עשר במספר לפי המסורת המקראית והחמישי לפי המסורת החז"לית. חודש שבט חל בחורף. יש בו 30 יום. א' בשבט יכול לחול בימים שני, שלישי, רביעי, חמישי ושבת. שם החודש נזכר במקרא: ”בְּיוֹם עֶשְׂרִים וְאַרְבָּעָה לְעַשְׁתֵּי־עָשָׂר חֹדֶשׁ, הוּא־חֹדֶשׁ שְׁבָט, בִּשְׁנַת שְׁתַּיִם לְדָרְיָוֶשׁ, הָיָה דְבַר־ה' אֶל־זְכַרְיָה בֶּן־בֶּרֶכְיָהוּ בֶּן־עִדּוֹא הַנָּבִיא לֵאמֹר” (ספר זכריה, פרק א', פסוק ז') מקור השם "שבט" מבבל, כמו יתר החודשים העבריים. באשורית הוא נקרא בשם "שבטו" מלשון מכה, על שם הרוחות הנושבות בו. יש מפענחים שם החודש שבט מלשון ענף זמורה, סמל לפריחת האילנות בחודש זה. דורשי רשומות דרשו חודש זה בראשי תיבות: "שנשמע בשורות טובות". מזלו של החודש הוא מזל דלי. בספרות החסידית מוסבר הדבר על פי הכתוב "יזל מים מדליו וזרעו במים רבים", ומכיוון ששבט יוצא אחרי שרוב גשמי העונה ירדו, ובורות המים היו מלאים, והיו שואבים מים ממרומי הבור בעזרת דליים. במגילה 4Q318 ממגילות מדבר יהודה המזל הפותח וסוגר את חודש שבט הוא מזל דגים. חודש שבט מקושר לשבט אשר או יוסף או בנימין או יששכר. ט"ו בשבט - ראש השנה לאילנות יום המשפחה - ל' בשבט יום פטירת הנרייטה סאלד יום הולדת לכנסת - ט"ו בשבט שבת שירה סעודת יתרו תכנים לחודש שבט במרכז הפדגוגי הווירטואלי של רשת מורשה ש"ז כהנא, שבט חודשי השנה העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏8 בספטמבר 2015 W. Muss-Arnolt, The Names of the Assyro-Babylonian Months and Their Regents, Journal of Biblical Literature 11, 1892, עמ' 160–176 doi: 10.2307/3268813 על כך מעיד אף תלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק א', הלכה ב'. חודש שבט באתר הידברות ספר יצירה פרק ה' משנה י"ז ספר במדבר, פרק כ"ד, פסוק ז' צילום המגילה. רבי יוסף ג'יקטיליה, שערי אורה, סוף שער ה'. רבי פינחס ברבי יעקב הכהן, קידוש ירחים לחודש שבט. רבי אברהם בן עזריאל, ערוגת הבושם, חלק א' עמוד 289. רבי יהונתן אייבשיץ, יערות דבש, דרוש ב'.
מעוינון

בגאומטריה של המרחב, מעוינון (קרוי גם רומבוהדרון) הוא פאון תלת-ממדי בן שש פאות, שכולן מעוינים. זהו מקבילון שכל צלעותיו באותו אורך, והוא דומה לקובייה מעוותת. שש הפאות במעוינון מסודרות, כמו בכל מקבילון, בשלושה זוגות מקבילים, והפאות בכל זוג חופפות זו לזו. לעומת זאת, פאות הנפגשות בצלע אינן בהכרח חופפות: הזוויות המישוריות הנפגשות בכל קודקוד עשויות להיות שונות זו מזו. כאשר כל הזויות ישרות, מתקבלת קובייה. מדיה וקבצים בנושא מעוינון בוויקישיתוף מעוינון, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המנון אנדורה

"קרלמן הגדול" (קטלאנית: "El gran Carlemany" - קרל הגדול) הוא המנון אנדורה. ההמנון שנכתב בידי אנריק מרפני בונס (Enric Marfany Bons) והולחן על ידי ז'ואן בניוצ' אי ויוו (Joan Benlloch i Vivo), אומץ כהמנון המדינה בשנת 1921. ההמנון חוזר על המסורת המקומית כי היה זה קרל הגדול אשר הקים את המדינה. לאחריו ועד 1993 הייתה אנדורה כפופה לשני נסיכים, האחד מצרפת אותו ירש נשיא צרפת והאחר הוא הבישוף מאורז'יי בקטלוניה. דגל אנדורה סמל אנדורה מדיה וקבצים בנושא המנון אנדורה בוויקישיתוף מידע על היצירה "המנון אנדורה" באתר מיוזיק בריינז קובץ שמע של ההמנון
PSI

PSI (ראשי תיבות: Pounds per Square Inch; בעברית: ליברות לאינץ' רבוע; מסומנת גם כ- lbf/in2) היא יחידת מידה השייכת ליחידות השיטה האימפריאלית, ומשמשת למדידת לחץ. PSI אחד שווה ללחץ הנוצר מהפעלת כוח של פאונד (ליברה) אחד, הפועל בתאוצת הכובד של כדור הארץ, על שטח של אינץ' רבוע אחד. PSI היא יחידת מדידה נפוצה למדידת לחץ אוויר בצמיגי כלי רכב והיא מופיעה בשעוני עמדות ניפוח אוויר. יחידת מידה אחרת המקובלת בתחום זה היא בר (בר אחד = 14.5 PSI בקירוב). גם עוצמת נשיכה של בעלי חיים מודדים ב-PSI. PSI אחד שווה ל־6,894.757 פסקל. בר (יחידת מידה) פסקל (יחידת מידה)
אייל טרטצקי

אייל טרטצקי (נולד ב-13 בספטמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. טרטצקי גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ובשנת 1998 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2000 עבר לשחק במכבי הרצליה, ומלבד עונה אחת בה חזר לשחק בהפועל חיפה, שימש טרטצקי כקפטן מכבי הרצליה עד שנת 2007. בשנת 2007 חזר להפועל חיפה, ושימש כקפטן הקבוצה. ב-27 במרץ 2013 פרש טרטצקי ממשחק פעיל לאחר שסבל מפציעה, ומונה לעוזר המאמן של הקבוצה. לאחר כשנתיים כעוזר מאמן, פוטר טרטצקי מהקבוצה. בינואר 2015 הודיע על חזרה למשחק פעיל בקבוצת האוהדים הפועל רובי שפירא חיפה בליגה ג'. טרטצקי שיחק במדי הקבוצה עד תום העונה וסייע לה להעפיל לליגה ב'. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת הוותיקים של המועדון בליגת הוותיקים. אייל טרטצקי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אייל טרטצקי, באתר Transfermarkt אייל טרטצקי, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן באתר הרשמי של הפועל חיפה דורון בן דור, ‏הפציעה הכריעה: אייל טרטצקי החליט לפרוש, באתר ONE‏, 27 במרץ 2013 מערכת One, ‏האזינו: יואב כץ מודיע על פיטורי טרטצקי בשידור חי, באתר ONE‏, 18 באוגוסט 2014 דורון בן דור, ‏חיזוק לא צפוי 2: טרטצקי הצטרף למ.ס. רובי שפירא, באתר ONE‏, 28 בינואר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תלויים באוויר

תלויים באוויר היא סדרת נוער שנכתבה על ידי יובל זמיר ויוני להב ושודרה בערוץ הראשון ב-1994. קדמה לה הסדרה "לא כולל שירות" ואחריה נוצרה הסדרה "צעירים בדרך". עלילת הסדרה גוללה את סיפורם של בני נוער טיפוסיים שגויסו למשימת חלל ישראלית ראשונה. משימתם ללמוד להסתדר אחד עם השני תקופה ממושכת תוך כדי ריחוף אל הלא נודע. כל משתתפי הסדרה לדורותיהם היו חברים בלהקת צעירי תל אביב, ושמה של כל אחת מהדמויות היה השם הפרטי של חבר הלהקה שגילם אותה. שיר הנושא של הסדרה, הנקרא באותו שם, נכתב על ידי יובל זמיר ויוני להב, הולחן על ידי אילן גלבוע ובוצע על ידי להקת צעירי תל אביב. בכל פרק בוצעו שלושה שירים, חלקם קאברים לשירים ישראלים מוכרים, חלקם עיבודים בעברית לשירים לועזיים מוכרים וחלקם נכתבו במיוחד עבור הלהקה. לסדרה יצא דיסק עם כל 16 השירים שבוצעו בה בהוצאת "הד ארצי". רוית ואלון (רוית הראל ואלון יוספסון) – צוות ההנדסה, מדים שחורים. אוהד ויעל (אוהד חיטמן ויעל פוליאקוב) – צוות הלוגיסטיקה, מדים כתומים. נתנאלה ועידו (נתנאלה אברהמי ועידו מוסרי) – צוות היומנאים, מדים אדומים. תומר ונטע (תומר גוטליב ונטע רודשבסקי) – צוות האחזקה, מדים כחולים. אילור (אילור הרפז) - מפקדת המעבורת ונדב (נדב תם) – סגן המפקדת, מדים כסופים. עופרה (עפרה בר-אל) - מסתננת סמויה ושני (שני בר-עוז) – יציר חלומותיו של עידו, שתיהן נטולות מדים. טל (טל מוסרי) – מפקח על המשימה מכדור הארץ, מדי קצין בכיר.
החופש האחרון

החופש האחרון היא סדרת נעורים ישראלית שנכתבה על ידי יאיר לפיד ושודרה בערוץ הראשון ב-1989. בעקבות הצלחת הסדרה, נוצרה הסדרה "לא כולל שירות". הסדרה גוללה את סיפורם של בני נוער שחלקם נשלחו כעונש מבית הספר, חלקם בהתנדבות פרטית וחלקם נשלחו בהתנדבות מבית הספר לחוג דרמה בחופש הגדול פעם בשבוע. המורה לדרמה דן (אותו גילם דן תורג'מן) בילה איתם, גילה את סיפוריהם ויחד החליטו להעלות מופע תיאטרלי על חייהם. כל משתתפי הסדרה לדורותיהם היו חברים בלהקת צעירי תל אביב, ושמה של כל אחת מהדמויות היה השם הפרטי של חבר הלהקה שגילם אותה. שיר הנושא של הסדרה שנקרא "הלך לנו החופש", נכתב על ידי יאיר לפיד, הולחן על ידי תמיר הרפז ובוצע על ידי להקת צעירי תל אביב. בכל פרק בוצעו שלושה שירים, חלקם קאברים לשירים ישראליים, חלקם עיבודים בעברית לשירים לועזיים מוכרים וחלקם נכתבו במיוחד עבור הלהקה. לסדרה יצא דיסק עם 13 מהשירים שבוצעו בה בהוצאת "הליקון". "החופש האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החופש האחרון", באתר אידיבי "החופש האחרון", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "החופש האחרון", באתר כאן חינוכית
ספינטריה

ספינטריה (בלטינית: spintria) הוא מטבע שעל אחד מצדדיו מוטבע מעשה מיני ועל הצד השני ספרות רומיות. משערים שהמטבעות שימשו לתשלום עבור שירותים של בתי בושת. השם ספינטריה משמש גם לציון חבר בקבוצה סגורה שעסקה (בתקופתו של טיבריוס) בהמצאה ובביצוע של טכניקות מיניות חדשות. המילה שימשה גם לכינוי זונה ממין זכר. מדיה וקבצים בנושא ספינטריה בוויקישיתוף ספינטריה, מילון למטבעות רומאיים מטבעות באיכות צילום גבוהה(הקישור אינו פעיל) Spintria, la moneda del sexo en Roma (באיטלקית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיניות ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיימונד'ז

הדיימונד'ז (בעבר דיימנד'Z) הייתה להקת בנות ישראלית שפעלה בין השנים 2004 עד 2008. חברותיה הן הילה הלוי, סיון אלבז, הילה עם-שלם ולימור סחייק. חברות הלהקה בהרכבה המקורי, היו אז סיון אלבז, הילה הלוי, הילה עם-שלם ולימור סחייק. הלהקה נוסדה בסוף שנת 2003, בעקבות הזמנה להופיע בקנזס סיטי שבארצות הברית. המטרה הייתה לגייס כספים עבור עיר ילדותן, רמלה, המשמשת כעיר תאומה לקנזס סיטי. הארבע טסו יחד עם המפיק המוזיקלי איתן אלבז אשר התרשם מהחיבור ביניהן והחליט להחתימן בשובן ארצה על חוזה עבודה והקלטת אלבום. בשנת 2004 הלהקה הוציאה לרדיו סינגל בכורה בשם "כח האהבה". לשיר צולם קליפ דל תקציב שנשלח לערוץ 24, שהיה אז בראשית ימיו. הקליפ שודר רבות, אך הסינגל עצמו נדחה ולא התקבל בתחנות רדיו כדוגמת גלגלצ ורשת גימל. כעבור מספר חודשים, יצא הסינגל השני "בוא נזרום". הוא הפך ללהיט והתברג ברשימות הלהיטים הארציות. בינואר 2005, יצא אלבום הבכורה בסגנון פאנק-פופ. רוב שירי האלבום הולחנו על ידי איתן אלבז אך ביניהם יש גם חידוש לשיר "זן נדיר" של קורין אלאל. לאחר יצאת האלבום, הופץ הסינגל השלישי מתוכו, "לא זה לא". בקיץ 2005 הופץ לרדיו הסינגל האחרון מהאלבום, "רוצה אל החופש" מלווה כמו קודמיו בקליפ. לקראת סוף השנה, צביקה פיק פגש בחברות הלהקה, במטרה לשמש עבורן כיועץ ומפיק בפועל. הפזמונאית מירית שם אור כתבה תחת לחן של פיק את השיר "הלב שלי נשבר", שיצא לאחר מכן ב- 2006 כסינגל וזכה להצלחה רבה במצעדים. למרות הצלחת השיר, שני הצדדים החליטו לסיים את הקשר המקצועי ביניהם לאחר שחרורו. במרץ 2006 הלהקה השתתפה בתחרות קדם אירוויזיון והגיעה למקום השני עם השיר "אתה הכוכב" שאת מילותיו כתבה ליאת רבנר, ממלאת מקום ראש עיריית רמלה, יואל לביא. באותה תקופה, נשמעו מחאות רבות מצד חובבי האירוויזיון ומעריצי הלהקה כי הזכייה של אדי בטלר לא הייתה מוצדקת, דבר אשר הוביל לעצומה מצד הקהל שקוראת לשנות את החלטת הוועדה ולהתיר ללהקה להשתתף בתחרות, אך מחאת קהל המעריצים לא שינתה דבר, ובטלר השתתף באירוויזיון. כאשר נערך כנס האירוויזיון בארץ הוזמנה דווקא הלהקה כנציגה הישראלית, ולאחר מכן אף טסה לסיבוב הופעות קצר באירופה עקב פרסום השיר. בחזרתן ארצה, החלו לעבוד על אלבום האולפן השני שלהן שלא נעשה. ביוני 2007 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום השני, "שיהיה לי את הכוח", ששודר רבות ברדיו ובערוץ 24. השיר לווה בקליפ מושקע. בספטמבר אותה שנה, הלהקה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם ערוץ הספורט, שבמסגרתו הן הקליטו שיר עבור הערוץ עם קליפ, שיצא במהלך עונת הכדורסל. הקליפ שצולם לשיר היה שנוי במחלוקת משום שרק שלוש מחברות הלהקה לקחו בו חלק, וללא לימור סחייק, ומהפקת הלהקה מסרה כי סחייק פרשה מהלהקה, מה שהסביר את חסרונה בקליפ. עם עזיבתה של סחייק, גם הילה עם-שלם החליטה לעזוב, דבר שהוביל לשמועות על פירוק הלהקה בסוף חודש ינואר 2008. על אף השמועות, מסתבר כי היה ניסיון לחדש את הרכב הלהקה על ידי הוספת זמרת נוספת אולם ניסיון זה לא צלח, ובכך הלהקה סיימה את פעילותה בטרם הוציאה את אלבומה השני. סיון אלבז היא היחידה מבין חברות הלהקה שהמשיכה לקריירת סולו. לצד סיום לימודי משחק, היא החלה לעסוק בהקלטת אלבום הבכורה שלה, והסינגל הראשון מתוכו "צוואר אל צוואר", הופץ במרץ 2010. השיר זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה, והציג סגנון שונה מזה שנהגה לשיר בו עם הדיימונד'ז. 2005: דיימנד'Z 2006: הלב שלי נשבר 2006: אתה הכוכב 2007: שיהיה לי את הכוח האתר הרשמי של להקת דיימונד'ז מחאות כנגד השתתפותו של בטלר באירוויזיון http://www.nrg.co.il/online/7/ART1/067/773.html יוסי חרסונסקי בביקורת על "צוואר אל צוואר" http://www.yosmusic.com/article.asp?id=6816
מרטין פשקו

מרטין פשקו (28 בינואר 1972) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת השוער. פשקו נולד בסלובקיה כשזו עוד הייתה חלק מצ'כוסלובקיה ואת קריירת המשחק שלו החל בקבוצת פ.צ. ניטרה הסלובקית. הוא שיחק במדיה שש עונות, עד שעבר לקבוצת רימבסקה סובוטה, גם היא בסלובקיה. בעונת 1997/98 עבר לשחק בישראל בקבוצת הפועל אשדוד ואחרי שנה עבר לקבוצת צפרירים חולון ששיחקה בליגה הלאומית בכדורגל, אז הליגה הבכירה בישראל. פשקו ירד עם צפרירים חולון באותה עונה לליגת המשנה, אך המשיך במדיה שנה נוספת ועזר לה לעלות חזרה לליגה הבכירה. בעונת 2000/01 עבר לשחק במדי קבוצת מכבי קריית גת, אז בליגה הלאומית, מאותה שנה ליגת המשנה, ועזר לה לעלות לליגה הבכירה, ליגת העל. בשנת 2001 עבר פשקו לקבוצת ליגת העל מכבי נתניה. בעונתו הראשונה בנתניה סיימה הקבוצה במקום השביעי כשפשקו החזיק בבלעדיות באפודת השוער הראשון. בשנה שלאחר מכן, בעונת 2002/03, הובא לקבוצה גיא סולומון והתחרות על תפקיד השוער הראשון גברה. לקראת סוף העונה סבל פשקו מפציעה שהשביתה אותו עד סוף העונה ובכך השיג סולומון את תפקיד השוער הראשון. בסוף אותה עונה, בה סיימה נתניה במקום הרביעי בטבלה, ניסתה הנהלת נתניה לאזרח את פשקו כתושב ישראלי בשל העובדה שהוא שהה בישראל עד אותה עת 6 שנים ברצף, אחרי שבערך באותה תקופה אוזרחו בישראל מוראד מגמאדוב ממכבי פתח תקווה ואלכסנדר אובארוב ממכבי תל אביב, אך הקבוצה לא הצליחה להשיג את האיזרוח ולכן פשקו עזב את הקבוצה בחזרה לסלובקיה. לאחר פרישתו החל לעבוד כסוכן שחקנים. מרטין פשקו, באתר Transfermarkt
סואץ (מחוז)

מחוז סואץ (ערבית: محافظة السويس) הוא אחד מהמחוזות של מצרים. המחוז נמצא בצפון מזרח המדינה ועיר הבירה שלו היא סואץ. המחוז נמצא בכיוון מזרח מהדלתא של הנילוס, צפונית למפרץ סואץ, והוא מקושר למחוזות מצריים אחרים באמצעות כבישים ומסילות רכבת. במחוז ישנם חמישה נמלי ים: א-סוח'נה, נמל תאופיק, נמל אַדַבייה, נמל למשלוחי דלק ונמל הדַיִג אל-אתכּה (ער'). המשאבים הטבעיים של המחוז הם אבני גיר, חימר, פחם, נפט ושיש. ב-1975 הוקם אזור הסחר החופשי הציבורי סואץ. האזור הוא בשני מקומות: פורט תאופיק (שטח של 75,660 מ"ר) הסמוך לגדר של נמל סואץ, ואַדַבייה (שטח של 247,208 מ"ר) המשקיף על החוף של מפרץ סואץ ונמצא במרחק של 5 קילומטרים מנמל אַדַבייה. מוצרי היצוא העיקריים של המחוז הם פרי הפפאיה וחפצי אומנות מצריים. האטרקציות התיירותיות כוללות את אזור העיירה אל-עין א-סוח'נה (אנ') (שיש בה מרכז רפואי חשוב) ומגוון אתרים היסטוריים כגון עיון מוסה, ארמונו של מוחמד עלי, כנסייה רומית קתולית והגבעה היהודית באל-חור. תעלת סואץ מלחמת סיני מדיה וקבצים בנושא סואץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סואץ Musical chairs, Al-Ahram Weekly, 24 - 30 April 2008, Issue No. 894
טאלר

טאלר או תאלר הוא מטבע כסף אירופי היסטורי. שמו של המטבע Thaler או Taler בלועזית, נגזר מהסיומת של Joachimsthaler, מטבע של העיר הבוהמית יואכימסטאל (Joachimsthal, כיום יאכימוב Jáchymov), שהופץ משנת 1518. מילולית פירושו "של העמק", מהמילה הגרמנית "Thal", שפירושה "עמק". גודל ומשקל המטבע השתנו במהלך השנים: הטאלר הטיפוסי שקל 28-29 גרמים וקוטרו היה 34-41 מילימטרים. במהלך המאה ה-16 והמאה ה-17 הופקו טאלרים רבים על ידי הישויות המדיניות השונות שהיו חלק מהאימפריה הרומית הקדושה. הטאלרים שהופקו בהולנד נקראו leeuwendaler ואלה שהופקו בארצות סקנדינביה daler. ב-30 ביולי 1748 קבעה מריה תרזה תקן מחייב לטאלר לפי הפירוט הבא: קוטר 39.5 מילימטרים, עובי 2.5 מילימטרים, משקל כולל 28.0668 גרמים ומשקל הכסף במטבע 23.389 גרמים. ב-21 בספטמבר 1753, בוועידה מוניטרית שזומנה על ידי מריה תרזה ומקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה, נקבע שמידות ומשקלות הטאלר, כפי שצוינו לעיל, יהיו מחייבים בכל רחבי האימפריה ובוואריה ובכך הפך הטאלר למטבע בינלאומי בעל ערך יציב. משנת 1780 הופקו טאלרים רבים עם דיוקנה של מריה תרזה לצורכי המסחר האירופאי עם המזרח התיכון. טאלרים אלה כונו "טאלרים לבנטיניים". לאחר מותה של מריה תרזה ב-29 בנובמבר 1780, הוחלט להמשיך להפיק את הטאלרים ללא שינוי, כולל השנה המוטבעת שלא שונתה מכאן ואילך. הטאלר היה מטבע רשמי באימפריה האוסטרית עד 31 באוקטובר 1858. משנת 1946 נאסרה הפקת טאלרים מחוץ לווינה. מעריכים שבין השנים 1751–2000 הופקו כ-389 מיליוני מטבעות, אך יש גם הערכות המגיעות ל-800 מיליוני מטבעות. הטאלר נשאר בשימוש כמטבע במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 באתיופיה. במהלך המאה ה-18 הובא הטאלר לצפון אמריקה על ידי מתיישבים שהגיעו ממרכז אירופה והדולר האמריקאי נקבע כערך זהה לטאלר. הטאלר ההולנדי הקרוי leeuwendaler נשא על אחד מפניו דמות של אריה. המטבע היה פופולרי מאוד בנסיכויות הדנובה ובחצי האי הבלקני ומכאן נגזר שמו של המטבע הרומני, לאו (leu - אריה) וגם המטבע הבולגרי, לב והמטבע האלבני לק. מאוחר יותר נקרא הטאלר ההולנדי בשם "דאלדר" (daalder), והיה בשימוש עד שהחליף אותו הגילדן ההולנדי; אבל השם נותר בשימוש במשמעות של "גולדן וחצי". כמו כן, המטבע בן 2.5 גולדן כונה רייקסדאלדר (Rijksdaalder), כלומר דאלדר ממלכתי. כינוי זה היה בשימוש עד שהוחלף הגולדן באירו. המטבע הסלובני עד סוף 2007 נקרא טולר. באתיופיה, בה המטבע טאלר היה הילך חוקי, הופקו שטרות עם השם טאלר. מדיה וקבצים בנושא טאלר בוויקישיתוף סיפור מטבע הטאלר של מריה תרזה באתר קולקט