laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רב גידל

רב גידל היה אמורא בדור השני לאמוראי בבל וארץ ישראל, תלמיד מובהק של רב. הוא מביא עשרות פעמים בתלמוד את מאמריו של רב, לעיתים רבות - שמע אותם מרבו חייא בר יוסף, ולעיתים נדירות - גם את מאמריו של זעירי. לאחר פטירתו של רב, עבר רב גידל ללמוד מפי תלמידו רב הונא. רב הונא היה מאריך בדרשותיו ושיעוריו בתלמוד, ולכן רבים מתלמידיו, בינם רב גידל, התאפקו מלצאת לצרכיהם בשעת השיעור, ונעשו עקרים, ולא יכלו להוליד עוד. בהמשך עבר להתגורר בארץ ישראל, בבית מדרשו של רבי יוחנן בטבריה. בהקשר לכך, מסופר על האמורא, רבי אבא, שהקדים את רב גידל בקניית קרקע שרב גידל כבר התעסק בקנייתה. המקרה הגיע לידיעתו של רבי יצחק נפחא, והוא שאל את רבי אבא: אם עני מהפך בחררה (עוגת קמח צלויה על גחלים), ובא אחר ולוקחה ממנו, מה הדין? רבי אבא ענה: הוא נקרא רשע. רבי אבא הסביר לרבי יצחק שהוא לא ידע שרב גידל כבר התחיל להתעסק בקניית קרקע זו, ועכשיו שהוא יודע את הרקע הוא מסכים לתת לו אותה במתנה אך לא למכרה לו, משום שמכירת הקרקע הראשונה נחשבת לסימן רע. רב גידל סירב לקבלה במתנה, על פי הפסוק במשלי "שונא מתנות יחיה". מאחר ששניהם סירבו להשתמש בקרקע, היא נשארה הפקר, והייתה מכונה "הקרקע של הרבנים". היה נוהג לעמוד ליד שערי טבילה (מקום שנמצאות שם נשים), כדי להורות הלכות טבילה לנשים, וכאשר שאלו אותו חכמים האם אין הוא מפחד מגירוי היצר, ענה שאין חושש לדבר, שכן אין יצר הנשים שולט עליו כלל. הרב אהרן הימן, "רב גידל", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק א, עמודים 303-302, באתר היברובוקס איתי מרינברג־מיליקובסקי, ארעא דרבנן: על סכסוך טריטוריאלי ויישובו בסיפור תלמודי, בתוך: חנה סוקר־שווגר (עורכת), מכאן, גיליון כ"ג, ספטמבר 2022 תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ז', עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף צ"ב, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף נ', עמוד א'. ראו למשל תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף כ"א, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ד, עמוד ב'. ט"ו, כ"ז תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף נ"ט, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ', עמוד א'
דיאטת השלום העולמי

דיאטת השלום העולמי (באנגלית: World Peace Diet) הוא ספר עיון פרי עטו של המוזיקאי ואיש החינוך ויל טאטל, העוסק בקשר בין תזונת הפרט להלכות חייו והסביבה. טאטל טוען בספר כי בחירת המזון של הפרט עלולה להביא לבעיות סביבתיות, בריאותיות וחברתיות. כמו כן מדגיש טאטל את היחס לבעלי חיים בתעשיית המזון, אותו הוא מתאר כאכזרי. טאטל מבקש לתאר בספר סט עקרונות אוניברסליים אשר, לטענתו, שמירה עליהם תביא לאושר ושיפור בחיי הפרט. ראש לעקרונות אלו הימנעות מאכילת מוצרים מהחי ומשימוש במוצרים שמקורם בחיות. כל יום הוא טרבלינקה - ספר עיון הטוען כי היחס לבעלי החיים בידי בני האדם שימש כהשראה, כמודל וכהצדקה למעשי אלימות או זוועה שבוצעו כנגד בני אדם. שחרור בעלי-החיים (ספר) - ספר עיון מאת הפילוסוף פיטר סינגר העוסק בזכויות בעלי החיים. לאכול בעלי חיים - ספרו הפרו-צמחוני של ג'ונתן ספרן פויר. אתר האינטרנט הרשמי של דיאטת השלום העולמי תרגום בהתהוות של הספר לעברית דיאטת השלום העולמי, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1907 בארצות הברית

1907 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 131 שנה מיום היווסדה. הנשיא: תאודור רוזוולט (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: צ'ארלס וורן פיירבנקס (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 23 בינואר – צ'ארלס קרטיס מקנזס הופך לסנאטור האמריקאי הראשון ממוצא אינדיאני. 28 באוגוסט – חברת UPS נוסדה בסיאטל שבוושינגטון על ידי ג'יימס א' קייסי. 16 בנובמבר – אוקלהומה מצטרפת לארצות הברית בתור המדינה ה-46 6 בדצמבר – פיצוץ בשני מכרות פחם במונונגה שבמערב וירג'יניה גורם למותם של 362 איש לפחות. 19 בדצמבר – פיצוץ במכרה פחם בג'ייקובס קריק שבפנסילבניה גורם למותם של 239 עובדים. 22 בינואר – דאגלס קוריגן, טייס אמריקאי (נפטר ב-1995) 12 במאי – קתרין הפבורן שחקנית קולנוע אמריקאית, 4 פעמים זוכת פרס אוסקר (נפטרה ב-2003) 26 במאי – ג'ון ויין, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1979) 27 במאי – רייצ'ל קרסון, זואולוגית וביולוגית ימית אמריקאית (נפטרה ב-1964) 16 ביוני – ג'ק אלברטסון, שחקן, קומיקאי, זמר ורקדן אמריקאי (נפטר ב-1981) 7 ביולי – רוברט היינליין, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נפטר ב-1988) 16 ביולי – ברברה סטנוויק, שחקנית אמריקאית (נפטרה ב-1990) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 26 במאי – אידה סקסטון מקינלי, אשתו של נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי (נולדה ב-1847) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רמי בר אבא

רמי בר אבא (לפעמים מוזכר בשם רבי אמי בר אבא). היה אמורא בדור השלישי לחכמי בבל, ותלמידו של רב הונא. רמי בר אבא העביר רבות מתקנותיו של רבי יוסי בציפורי, שהיו מסורות בידו, לבני דורו. ביניהם: לא תלך אשה ובנה אחריה בשוק, משום מעשה שהיה, שאשה הלכה בשוק ובנה אחריה; בני אדם פרוצים, תפסו את בנה מאחריה, וכאשר נבהלה בראותה שבנה איננו, הם אמרו לה: בואי ונראה לך היכן בנך. כך משכו אותה למקום מסתור, שם עינו אותה במעשים מגונים. תקנה נוספת: בעבר, היה בית שימוש ציבורי שם נכנס כל החפץ בכך. רבי יוסי תיקן שהנשים ידברו יחד בקול בעודן בבית השימוש, כדי שידעו אנשים שהן שם ולא יתקרבו למקום, דבר האסור משום צניעות וייתכן שגם משום ייחוד. מזכיר רבים מאמרותיו של רב הונא, שעל פי הידוע לנו היה רבו. הוא עסק רבות באגדה. על האדם ללמוד מוסר השכל מכל דבר. למשל, מאיסור ערלה - שעל האדם לאפק ולמתן את עצמו מתאוות העולם, כמו שכשיצא הפרי מהעץ לא יחטוף אותו מיד לאכלו, כך גם לפני שמקיים מצוות עונה יבדוק שאשתו איננה נדה, והשוחט בעל חיים יפשיט את עורו לפני שאוכלו שמא ימצא טרפה. (רמי בר אבא מסר דוגמאות נוספות במסכת ביצה). הרב אהרן הימן, "רמי בר אבא א)", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט ראו בתולדות תנאים ואמוראים, ואחת מהפעמים בהם מוזכר בשמו זה הוא תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ל"ב, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"ט, עמוד א'. ראו למשל תלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ל"ב, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ה, עמוד ב'.
רב מתנה

רב מַתְנָה היה אמורא מהדור השני לחכמי בבל, תלמיד מובהק של שמואל. שמואל סמך מאוד על חכמתו, ובהזדמנות מסוימת אמר לו: אל תשב על מקומך, עד שתפרש לי שמועה זו! כאשר רב מתנה התנגד לדבריו, הוא התחשב בו הוא קיבל גם הרבה תורה מרב, ומזכיר גם מתורתם של אבא בר אבא ולוי. רב יהודה היה תלמיד זקן יותר של שמואל, ולכן רב מתנה היה כנוע אליו והעריכו. בנו רבה היה ידוע כחריף. במסכת הוריות נידונים רבי זירא לעומת רבה בר רב מתנה, אשר מציגים היבטים שונים של עוקר הרים: ”איבעיא להו: רבי זירא ורבה בר רב מתנה: הי מנייהו עדיף, רבי זירא חריף ומקשה ורבה בר רב מתנה מתון ומסיק – מאי? תיקו.” בנים אחרים שלו ככל הנראה הם רב טובי בר רב מתנה, תלמידו של רב יוסף ועוד אמוראים רבים המוזכרים בתלמוד "בר רב מתנה". הרב אהרן הימן, "רב מתנה", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, חלק ג, עמודים 915, באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת מכות, דף ג', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ח, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ע', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת הוריות, דף י"ד, עמוד א'. כלומר, רבי זירא חריף ומקשה (לפי רש"י: "מתוך פלפול יתירא דהוה ליה – הוה מקשה ומתרץ", כלומר כוחו בפתרון סתירות), אך רבה בר רב מתנה מתון ומסיק (לפי רש"י: "לא הוה חריף כל כך, אלא מתוך שהוא שוהה ומעיין יפה יפה – מסיק אליבא דהלכתא", כלומר אינו חריף כל כך, וכוחו בלימוד הנושא באטיות וביסודיות, ובהסקת מסקנות מן ההלכה). הגמרא פוסקת כי אין אחד מהם עולה על רעהו. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ל"ט, עמוד ב'.
רב שיזבי

רב שיזבי היה אמורא, בדור הרביעי לאמוראי בבל, תלמידו של רב חסדא. היה ידוע כאדם גדול (גדול בתורה), כאשר הוא אמר דברי תורה שהיו קשים להבנה, הזהיר רבא לעיין בתוכן דבריו ולא לזלזל בדבריו, שכן הם נאמרו מפי אדם גדול. התלמוד הבבלי מספר כי רב חסדא היה נוהג לעבור לפני בית אביו (ולפי פירוש אחר: חמיו) של רב שיזבי, וראה שרגילים שם בהדלקת נרות רבים, ואמר: מכאן יצא אדם גדול (על פי המקובל שהמהדר בנר מצווה יש לו בנים תלמידי חכמים), והוא רב שיזבי שיצא מבית זה. רב שיזבי היה בהמשך תלמידו של רב חסדא, אך גם דן בהלכה לפני רבה. הימן משער שהוא עלה לארץ ישראל לזמן קצר, וקיבל תורה מפי רבי יוחנן. יש להבדיל בין רב שיזבי זה, לרב שיזבי השני, שהיה תלמידו של רבא, שאמר עליו כי הוא אדם גדול. הרב אהרן הימן, "רב שיזבי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ה, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ג, עמוד ב'. ראו תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קל"ה, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף קי"ד, עמוד ב'.
רבה בר רב שילא

רבא (או רבה או רבי אבא) בר רב שילא היה בדור הרביעי לאמוראי בבל, תלמידו של רב חסדא. על רבותיו נמנו מלבד רב חסדא, רב מתנה, ורב המנונא סבא. שימש כדיין. מסופר, כי מצא את אליהו הנביא. שאלו: מה עושה כעת הקדוש ברוך הוא? אמר לו אליהו הנביא: אומר שמועות (דברי תורה) משמם של חכמי התנאים, חוץ מרבי מאיר, מכיוון שלמד תורה מפיו של אחר. שאל אותו רבה בר שילא: והלא לקח רק את הפנימיות מתורתו, אבל לא למד ממעשיו, כאדם המוצא רימון, שאוכל את תוכו וזורק את קליפתו? השיב אליהו הנביא: בעקבות דבריך, אומר הקב"ה שמועה מפיו של רבי מאיר - ”מאיר בני אומר...” רבה בר רב שילא הוא האמורא הראשון המוזכר בתלמוד הבבלי והיחיד בכלל שמוזכר בדף הראשון על פי ה"שלמי חיים" הוא נבחר להיות האמורא הפותח את הש"ס מפני דבריו החשובים על כך שכל דבר תורה נאמר מפי הקדוש ברוך הוא. לעולם יבקש אדם רחמים מהקב"ה, אפילו עד כיסוי העפר האחרון שבו יכסו את קברו. הרב אהרן הימן, "רבה בר רב שילא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף כ"ו, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ד, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ו, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ב', עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ח', עמוד א'.
רון כתרי

רון כִּתרִי (נולד ב-17 בספטמבר 1950) הוא מנהלו הכללי לשעבר של בית הספר הריאלי העברי בחיפה (1996–2014), למעט בשנים 2000–2002, שבהן כיהן כדובר צה"ל (ולאחר סיום תפקידו שב לכהן כמנהל בית הספר). כתרי הוא בוגר בית הספר הריאלי העברי בחיפה (מחזור נ', 1969) ובוגר הפנימייה הצבאית שלידו (מחזור ט"ו). ב-1979 החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב וב-1983 קיבל תואר בהיסטוריה כללית. הוא בעל תואר במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. יליד צהלה. לאחר שבמשך שנים התגורר בנתניה, בה גם התמודד ב-2008 על חברות במועצת העיר, בראשית העשור השני של המאה ה-21 עבר לגור בקיסריה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לקורס טיס (מס' 64) ולאחר פציעה והחלמה עבר לשרת בחטיבת גולני, בה שירת כ-מ"כ וסמל מחלקה ולחם במלחמת ההתשה. בהמשך שירת כקצין מודיעין בתחומי מודיעין השדה והמחקר, שימש קמ"ן מפקדת אזור סיני באל-עריש. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שירת כראש מדור ירדן ביחידת המודיעין של פיקוד הדרום. במהלך המלחמה פיקד על חוליית תצפית קדמית שהונחתה ממערב לתעלת סואץ ברכס ג'ניפה ומס' חודשים כסגן מפקד בסיס המודיעין הקדמי בפאיד, ממערב לתעלת סואץ. בהמשך שירותו שימש קצין המודיעין של אוגדה 611 ב-1981 מונה לקצין המודיעין של אוגדת סיני תפקיד אותו מילא במהלך מלחמת לבנון הראשונה. באינתיפאדה הראשונה כיהן כקצין המודיעין של פיקוד המרכז. תפקידו האחרון בשירות הקבע היה מפקד בית הספר למודיעין. בשנת 1995 מונה כתרי למנהל הכללי של בית הספר הריאלי העברי בחיפה. בשנת 2000 יצא לחופשה מתפקידו זה ונכנס לתפקד כדובר צה"ל, בתקופתו פרצה האינתיפאדה השנייה. כתרי ספג ביקורות קשות על תפקודו בעקבות פרשת מוחמד א-דורה ובעת מבצע חומת מגן, שבה נטען כי לא פעל בצורה מספקת על מנת לְהָזֵם בזמן את ההאשמות על הטבח בקרב בג'נין. בשנת 2002 החליפה רות ירון את כתרי בדוברות צה"ל וכתרי חזר לתפקיד המנהל הכללי של בית הספר הריאלי. הוא כיהן בתפקיד זה עד ינואר 2014. מדיה וקבצים בנושא רון כתרי בוויקישיתוף רון כתרי, ברשת החברתית פייסבוק רון כתרי, דף שער בספרייה הלאומית רון כתרי, "כבר" 50 שנה או "רק" 50 שנה?..., מתוך אתר הפנימייה הצבאית לפיקוד רון כתרי מראיין את פרופ' ניצה בן-דב, כלת פרס ישראל לחקר הספרות לשנת תשפ"א, על ספרה "חיי מלחמה" במסגרת המרכז למלחמת יום הכיפורים רון כתרי, באתר "בהשקט ובבטחה". רון כתרי, דבר המנהל הכללי של בית הספר הריאלי העברי, מתוך אתר הפנימייה הצבאית לפיקוד: ... ”מאז - הספקתי להיות מפקד זוטר בחטיבת גולני (במלחמת 'ההתשה' בסיני), קצין מודיעין בתחומי מודיעין השדה והמחקר - לרבות מפקד ביה"ס למודיעין ואפילו - כיהנתי שנתיים בתפקיד דובר צה"ל.” (אוחזר באוגוסט 2013)
קליבר (מכשיר מדידה)

קליבר, או בשמו העברי מד-זחיח, הוא מכשיר מדידה למדידות אורך חיצוניות ופנימיות מדויקות. המילה העברית הנפוצה בשימוש "קליבר" בהקשר של כלי מדידה לא קשורה כלל ל"קליבר", שהוא הקוטר הפנימי של צינור או קנה של כלי ירייה (למשל "אקדח בקליבר של 9 מ"מ"), אלא מהווה שיבוש של המילה האנגלית "Caliper". למרות הדמיון הצלילי, באנגלית אלו שתי מילים שונות (Caliber/Caliper), שהתמזגו בעברית למילה אחת בעלת שתי משמעויות שונות. המונח העברי "מד זחיח", נשען על הפסוק בספר שמות "ולא יזח החושן מעל האפוד", ומורה על מבנה המכשיר שמבוסס על רכיב שניתן להזחה. השם האנגלי "קליפר" משמש לציון מספר מכשירי מדידה, שהראשונים בהם ידועים החל במאה השישית לפני הספירה, ובהם גם מיקרומטר, אך בעברית השם "קליבר" משמש רק לאחד מהם (עם וריאציות) - "קליפר ורנייה", שהומצא במאה ה-19. בעזרת חלקיו השונים של הקליבר ניתן למדוד אורך, קוטר פנימי, קוטר חיצוני, ועומק. קליבר באיכות טובה מודד בדיוק של עד 0.01 מילימטר (10 מיקרומטר). מכשיר בעל דיוק גבוה יותר הוא המיקרומטר. מכשיר המבוסס על עיקרון מדידה דומה היה ידוע עוד בתקופה של יוון העתיקה. המכשיר בצורה הנוכחית נבנה לראשונה בארצות הברית ב-1861. המונח האנגלי "קליפר ורנייה" קרוי על שמו של פייר ורנייה (אנ'), מתמטיקאי צרפתי שהמציא את סקאלת ורנייה (אנ'). קיימים סוגים שונים של קליברים הנבדלים באופן קריאת המדידה במכשיר: דיגיטלי, מחוג או נוניוס (אנ') כפי שמודגם באיור. המפתח המרבי של קליברים נפוצים הוא 150 מ"מ, 200 מ"מ ו-300 מ"מ . קליברים עם מפתח גדול יותר מגיעים עד 2,000 מ"מ (שני מטר)[דרוש מקור]. סרט מידה מיקרומטר technology/inside-caliper, technology/caliper-paper קליבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פאול פוקס

פאול פוקס (בהונגרית: Pal Fux;‏ 23 בנובמבר 1922 - 5 בפברואר 2011) היה צייר, תפאורן ומעצב תלבושות ישראלי. פוקס נולד בנגיסלונטה (Nagyszalonta) שבטרנסילבניה וסיים בית ספר יסודי יהודי, לאחריו למד שנתיים בבית הספר הרומני לדקדוק באוראדיה. הוא למד בבית ספר התיכון על שם ד"ר ליפוט קצ'קמטי (Dr. Lipot Kecskemeti). פוקס החל לצייר כבר בגיל צעיר ועבד עם אימרֶה פולדס (Imre Foldes), ראש אמני הגרפיקה של בית ההדפסה זוננפלד (Sonnenfeld) באוראדיה. בין השנים 1943-1940 למד בבודפשט אצל שאנדור בורטניק (Sandor Bortnyik). בין השנים 1943–1944 היה אסיר במחנה עבודה. כל משפחתו נרצחה בשואה למעט אביו. בשנת 1946 התחתן ונולדו לו שני ילדים. עסק בעיצוב במה ובובות בתיאטרון הבובות של אוראדיה ובמקביל היה גם מנהל הבמה. בשנת 1968 זכה בפרס השני בתערוכת הביאנלה של עיצוב במה בזגרב. בשנת 1972 עלה לארץ ישראל.. בשנת 1975 זכה בפרס הראשון יחד עם נפתלי בזם בתערוכת "הים" בחיפה וכן בפרס נורדאו לאמנות הציור. יצירותיו של פוקס עוסקות בעיקר בנושאים לאומיים, בין יצירותיו תמונות על אסון מעלות והפיגוע בקריית שמונה, אותן הקדיש למועצות המקומיות. לאחר מלחמת יום הכיפורים צייר 49 מיניאטורות שעסקו במלחמה. המיניאטורות הוצגו בתערוכה בניו-יורק שנערכה ב"בית הידידות" ישראל-אמריקה. לאחר מבצע אנטבה צייר ציור בהשפעת החטיפה המתארת את החטופים משוועים לעזרה ואת יוני נתניהו במרכזה. התמונה נמסרה כשי לצנחנים 1943 - תערוכה קבוצתית ראשונה, בודפשט, 'Vasas Trade Union Center', תחת כותרת "Freedom and people" 1961 - במרכז הקרן לאמנויות, בוקרשט (תערוכת יחיד) 1964 - וורשה, פולין. 1968 - פריז, צרפת. 1972 - גלריה גרפיקה 3, חיפה (תערוכת יחיד) 1973 - באר שבע. 1974 - גלריית אנג'ל, ירושלים (תערוכת יחיד) 1975 - הגלריה, בוגוטה קולומביה (תערוכת יחיד) 1975 - בית האומנים, ירושלים (תערוכת יחיד) 1975 - גלריית אביאור, תל אביב (תערוכת יחיד) 1975 - גלריה ארטא, יפו (תערוכת יחיד) 1975 - בית הידידות הישראלי, ניו יורק (תערוכת יחיד) 1976 - גלריה "119", תל אביב 1978 - מונטה קרלו, מונקו 1979 - ציריך, שווייץ 1980 - בית האומנים, ירושלים (תערוכת יחיד) 1981 - גלריית התיאטרון המלכותי, סידני אוסטרליה (תערוכת יחיד) 1991 - ימקא, ירושלים (תערוכת יחיד) 1992 - המוזיאון יהודי הלאומי, וושינגטון (תערוכה קבוצתית) 2000 - אמיטק, תל אביב (תערוכה קבוצתית) בהונגריה, עבודותיו מופיעות במוזיאון Gyor, מוצגות כחלק מעזבון של אימר פאטקו (Imare Patko). ילדי השואה והטלאי הצהוב, פאול פוקס הציור מופיע על עטיפת הספר "מבעד לעינינו: ילדים חווים את השואה", יצחק ב. טיטלבוים, הוצאת דודו, קריית ארבע 1987 (מהדורה שנייה 1993). באתר 'ילדים בגטו'. אוטוביוגרפיה המופיעה בתרגום להונגרית של ספר הסונטות מאת שקספייר, המאויר על ידי פאול פוקס, Szabó Lőrinc, Shakespeare: Szonettek עיתון הארץ מ-28 בספטמבר 1976 עמ' 5
נחל עורבים

נחל עורבים (בערבית: ואדי נסרה (נחל נשרים); ואדי ע'וראבה (נחל עורבים)) הוא נחל בצפון מערב רמת הגולן. ראשיתו של הנחל באזור חורבת פורן, כ-1.5 ק"מ מצפון-מערב לצומת פורן. הנחל ממשיך מערבה בערוץ רדוד. כ־2 ק"מ ממוצאו, סמוך לצומת האמיר (צומת ווסט), נבנה בשנת 1999 סכר עפר בערוץ הנחל, היוצר את מאגר עורבים העליון. הנחל ממשיך לזרום ממערב לכביש 978 ולאחר קילומטר וחצי הוא מגיע אל קבוצת המעיינות עֵין א-טַרִיק המזינות את הנחל, לידן נבנה מאגר עורבים התחתון, האוגר מי שיטפונות. משם זורמים בנחל מעט מים בערוץ רדוד ולאחר 2.5 ק"מ הוא חוצה את ציר נפט. כ-500 מטרים ממערב לציר הנפט מתחתר הנחל בקניון עמוק ויורד במהירות אל עמק החולה. חלק זה של הנחל ישנם שבעה מפלים. הגדול בהם קרוי "מפל עורבים" וגובהו כ-30 מטרים. ארבעת המפלים העליונים חתורים בבזלת ושלושת התחתונים חתורים בשכבות גיר. משם זורם נחל עורבים מערבה בעמק החולה, וכעבור 2.5 ק"מ הוא נשפך יחד עם נחל ירדינון לתעלת ניקוז שאורכה כקילומטר ונשפכת לירדן ממערב לקיבוץ להבות הבשן. על שתי גדות הנחל קיימת צמחיית נחל מגוונת, ובסביבתה שוכנות להקות של חזירי בר, שפני סלע, צבאים ארץ-ישראליים, צבועים, זאבים, שועלים, תנים, נשרים, עקבים עיטיים ורחמים. מקצה הנחל נצפים הרי הגליל ועמק החולה. חלקו הקניוני של הנחל הוא חלק משמורת נחל עורבים. אל מפל עורבים מובילים שבילי טיול מציר הנפט מערבה, ומעמק החולה לכיוון המפל. קום התהלך בארץ - עמנואל הראובני. ערך שמורת נחל עורבים. ארץ הצבי והיעל - עוזי פז. ערך שמורת נחל עורבים. הגולן - ארץ הרי הגעש - דורון מור. עמ' 171-170: נחל עורבים. דברי הסבר לתוכנית ג/13908 - שמורת נחל עורבים הרחבה. מדיה וקבצים בנושא נחל עורבים בוויקישיתוף נחל עורבים, באתר משרד החינוך תמונה של מפל עורבים תמונה של נחל עורבים מלמעלה אלתר-נתיב: נחל עורבים, סרטון בערוץ "alternativ2008", באתר יוטיוב (אורך: 03:02) טיול בנחל עורבים, באתר טבע ונופים בישראל ערן ודוד גל-אור, נחל עורבים: מומלץ לטיול אחרי ימים סוערים, באתר ynet, 14 במרץ 2011 מסלול טיול מפורט ומעודכן בנחל עורבים מנחם מרקוס, "נחלי הגולן מצפון לדרום", בתוך "נחלים ומים בגולן", עמ' 266. נחל עורבים, באתר רשות ניקוז ונחלים כינרת שמורת נחל עורבים, באתר טבע ונופים בישראל
צורן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... צורן – יסוד כימי הידוע יותר בשם "סיליקון" (Silicon) צורן (בלשנות) (מורפמה) - מונח בבלשנות שפירושו: המרכיב המזערי במילה שיש לו משמעות עצמאית צורן (יישוב קהילתי) – יישוב קהילתי המהווה חלק מהמועצה המקומית קדימה-צורן צורן (חברה) – חברה שפיתחה שבבים למוצרי אלקטרוניקה אישים: גבריאל צורן – מתרגם, סופר ועורך ספרותי, פרופסור באוניברסיטת חיפה הנס צורן – איש צבא גרמני מקס אוגוסט צורן (Max August Zorn) - מתמטיקאי גרמני אמריקאי צביקה צורן – קצין צה"ל תומאס צורן – עסקן כדורגל ועורך דין גרמני צור (פירושונים)
מד עובי ציפוי

מד עובי ציפוי הוא מכשיר מדידה המיועד למדידת עובי ציפוי על מתכת ברזלית ואל-ברזלית. המכשיר פועל על עיקרון מדידה של זרם חשמלי (במתכות ברזליות) שנשלח מקצה המכשיר לחומר, ובמתכות אל-ברזליות הוא פועל על עיקרון של מיגנוט, ובכך יכול למדוד את הציפוי על המתכת ברמת דיוק של 0.0005 מילימטר. ישנן שיטות נוספות למדידת עובי ציפוי. המכשיר מיועד למדידית עוביים של הציפויים הנפוצים ביותר בתעשיית המתכת: פלסטיק, צבע, אלגון, ורנית ועוד. דוגמה: אם יצרן של מקררים צריך לבצע צביעה תוך כדי היצור, עליו לבצע את מדידת עובי ציפוי הצבע כדי שיעמוד בתקנים ולא יצבע יתר על המידה. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בג"ץ קרסיק

בג"ץ קרסיק או הלכת קרסיק הוא כינוי לפסיקה של בית המשפט הגבוה לצדק (בג"ץ) שעסקה בדיני מקרקעין. בהחלטה נקבע פה אחד בהרכב של תשעה שופטים כי "אם המטרה הציבורית אשר שימשה בסיס להפקעת מקרקעין לפי פקודת הקרקעות (רכישה לצורכי ציבור) ... חדלה להתקיים, ההפקעה מתבטלת וככלל (בכפוף לחריגים שונים) יש להחזיר את המקרקעין לבעלים שממנו הופקעו, ולחלופין במקרים מתאימים לשלם את ערכה עקב מיצוי מטרת ההפקעה". העתירה נסובה סביב קרקע ליד גבעת אולגה בשטח של 137 דונם שנרכשה על ידי אנשים פרטיים בשנות ה-40 של המאה ה-20. הקרקע הופקעה בשנות ה-50 של המאה ה-20 לצורך מטווח ושטחי אימונים של צה"ל ובמשך השנים הבעלים, ביניהם אהרן חטר-ישי, סירבו לקבל פיצוי עבור הקרקע המופקעת. בשנת 1993 מינהל מקרקעי ישראל הציע לצה"ל להעביר את המטווח למקום אחר וקידם פרויקט בנייה על הקרקעות. בעקבות זאת בעלי הקרקע פנו למדינה בדרישה לקבל את הקרקע חזרה. בעתירה החליטו השופטים פה אחד באופן עקרוני שקרקע שאינה משמשת עוד את הייעוד לשמה הופקעה תושב לבעליה. לאחר קבלת ההחלטה העקרונית נתבקשו הצדדים לעתירה להביע את עמדתם בשאלה של תחולת ההחלטה האם ועד כמה תהיה רטרואקטיבית. אולם בסופו של דבר החליטו השופטים להשאיר את ההכרעה בעניין בידי הכנסת. תהליכי החקיקה התמשכו במשך שנים רבות ובסופו של דבר הסתיימו בפברואר 2010. על פי החוק החדש, הלכת קרסיק מוחלת רק על קרקעות שהופקעו משנת 1985. בנוסף, הותיר החוק לשר האוצר להודיע עם תום מטרות ההפקעה הראשונית על מטרת הפקעה אחרת. העותרים בפרשת קרסיק זכו בשיעור הוצאות משפט יוצא דופן בגלל "התמשכות ההליכים ובהתחשב בתרומתן הרבה של העתירות ... לפיתוח דיני ההפקעות ... (ו)העובדה שעמדתם המשפטית העקרונית של העותרים באשר למגבלות המוטלות על הרשות בנוגע לשימוש במקרקעין שהופקעו על ידה נתקבלה". עורכי דין בתחום ההפקעות כינו את פסיקת בג"ץ בפרשה, "רעידת אדמה". השופטת דורית ביניש אמרה ש"הלכת קרסיק מהווה, אפוא, ציון דרך חשוב במשפט הישראלי והיא נותנת ביטוי מובהק לשינוי המהותי שהתרחש בדיני ההפקעות במשפטנו בעקבות חקיקת חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו. זאת, כחלק מהשינוי הרחב יותר בנקודת האיזון בין זכויות הפרט לבין אינטרס הכלל, שהתרחש בעקבות חקיקתם של שני חוקי היסוד בנוגע לזכויות האדם בשנת 1992". בג"ץ 2390/96 קרסיק ואח' נ' מדינת ישראל, מינהל מקרקעי ישראל, ניתן ב־13 בפברואר 2001. פ"ד כרך נ"ה, חלק שני, עמ' 625 עליזה קן, 2001 - פסק דין קרסיק והרפורמה בדיני הפקעות, "שורשים במשפט", באתר משרד המשפטים, 21 במרץ 2019 עידו באום, בג"ץ קרסיק: מי יגן על זכויות הקניין של בעלי הקרקע בגבעת אולגה?, באתר TheMarker‏, 14 בספטמבר 2008 בג"ץ 2390/96 קרסיק ואח' נ' מדינת ישראל, מינהל מקרקעי ישראל, ניתן ב־24 ביולי 2002 ד"ר יפעת הולצמן-גזית, ‏בג"צ קרסיק והתיקון לפקודה: מה שהיה הוא שיהיה, באתר גלובס, 22 במרץ 2010 בג"ץ 2390/96 קרסיק ואח' נ' מדינת ישראל, מינהל מקרקעי ישראל, ניתן ב־9 בפברואר 2009 רפי אטינגר, ‏חייה ומותה של הלכת קרסיק, באתר גלובס, 2 באפריל 2009
נחל פרש

נַחַל פָּרָש הוא נחל אכזב באורך כ-7 קילומטרים בצפון-מערב רמת הגולן. הנחל זורם ממרגלות תל שיבן, מצפון לשעל, דרומית לכביש 959. הנחל ממשיך דרום-מערבה, צפונית לנחל חמדל, ובסופו חוצה את כביש 918. הנחל מתחבר לירדן כ-2.5 קילומטרים מדרום לגונן. סמוך לכביש 918 יש מפל שנקרא "מפל פרש". לאורכו צמחייה עשירה בעצי פרי. באביב גדלים בו עצי תות רבים, ונמצאים בו שועלים ודורבנים. מפת סימון שבילים - של החברה לסימון שבילי ישראל אזור צפון רמת הגולן, מפה 1 - החרמון, הגולן ואצבע הגליל. מפה של חברת "מפה", נחל פרש בנ.צ. 9 מסלול אופניים שכולל את נחל פרש http://www.mapa.co.il/ng/BuildRecord_print.asp?ID=92801&tab=1&SubjectID=10&checksend=1 ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שירלי הנדרסון

שירלי הנדרסון (באנגלית: Shirley Henderson; נולדה ב-24 בנובמבר 1965) היא שחקנית סקוטית. הנדרסון נולדה באזור ההיילנדס שבסקוטלנד, בריטניה, בעיר פורס (Forres) שבמחוז מוריי. גדלה בכפר קינקארדין (Kincardine) בפייף (Fife). מילדותה החלה לעסוק בשירה במועדונים מקומיים, באירועי צדקה, במחנות נופש ובתחרויות איגרוף. התקבלה בגיל 16 לפייף קולג', וסיימה לאחר שנה עם תעודה באמנות התיאטרון. בגיל 17 עברה ללונדון, שם למדה בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה, אותו סיימה בשנת 1986. ב-1987 לוהקה לראשונה על ידי לאונרד וייט לתפקיד הראשי בסדרת הדרמה לילדים "Shadow of the Stone". בהמשך הופיעה במגוון תפקידים בתיאטרון. ובתחילת שנת 1990 חזרה למסך הטלוויזיה, ושיחקה בסדרת הדרמה "Wish Me Luck". ב-1991 שיחקה בסדרת הדרמה ההיסטורית "קלאריסה". לאחר מספר תפקידי תיאטרון נוספים, בין השאר בתיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון, הופיעה ב-1995 בתפקיד מרכזי בסדרה של BBC, "האמיש מקבת" (Hamish Macbeth). בקולנוע שיחקה הנדרסון בסרטים "רוב רוי" (1995), "טריינספוטינג" (1996, בתפקיד גייל חברתו של ספאד), "יומנה של ברידג'ט ג'ונס" (2001, בתפקיד ג'וד), סדרת סרטי ההרפתקאות "הארי פוטר" (בתפקיד מירטל המייללת), "אני באמת שונאת את העבודה שלי" (בתפקיד אליס), "ילדת פרא" (2008, בתפקיד מטרון), "אגדת האגדות" (2015), "ברידג'ט ג'ונס בייבי" (2016), "אוקג'ה" (2017), "טריינספוטינג 2" (2017) ו"השמן והרזה" (2019). בשנת 2002 שיחקה במותחן הבריטי "דוקטור סליפ" בבימויו של ניק ווילינג. בשנת 2010 דיבבה את דמותו של מפצח האגוזים בסרטו של אנדריי קונצ'לובסקי "מפצח האגוזים" המבוסס על הבל של המלחין פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי. בשנת 2013 שיחקה במיני-סדרת הדרמה מבית ערוץ 4; "סאות'קליף" בדמותה של קלייר סאלטר, ועל תפקידה הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2020 שיחקה בסדרה "הקן" מבית BBC One. בשנת 2022 שיחקה בסרט הקומדיה השחורה האמריקאי "תראו אותם רצים" שבוים על ידי טום ג'ורג' ונכתב על ידי מארק צ'אפל. מדיה וקבצים בנושא שירלי הנדרסון בוויקישיתוף שירלי הנדרסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שירלי הנדרסון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי שירלי הנדרסון, באתר AllMovie (באנגלית) שירלי הנדרסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) שירלי הנדרסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שירלי הנדרסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) שירלי הנדרסון, באתר Discogs (באנגלית)