ליאו גרוספוגל

ליאו גרוספוגל (בצרפתית: Léo Grossvogel;‏ 27 בנובמבר 1904 – 1943 או 1944) היה יהודי-פולני, תושב בלגיה, אחד מראשי רשת ריגול של המודיעין הסובייטי במערב אירופה, בשנים 1938–1942. רשת ריגול זו כונתה על ידי הנאצים בשם "התזמורת האדומה". נולד במשפחה יהודית בעיר לודז. באמצע שנות ה-20 עלה יחד עם אחותו לארץ. בארץ הכיר את לאופולד טרפר והצטרף אל המפלגה הקומוניסטית. בשנת 1926 עזב יחד עם אחותו את הארץ ועבר לצרפת. משם עבר לבלגיה והתיישב בעיר גנט. הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית של בלגיה ב־1929. הוא עבד בחברה לייצור מעילי גשם, שהייתה בבעלותה של משפחת בעלה של אחותו. בשנת 1937 מונה לאחראי על מכירת תוצרת החברה מחוץ לבלגיה, בעקבות כך הרבה בנסיעות ברחבי אירופה. במהלך אחת הנסיעות הכיר את ז'ן פזנט. השניים התאהבו והתחתנו בלונדון במאי 1938. ז'אן התחילה לעבוד בחברה, בה עבד ליאו. בסתיו 1938 הגיע לבלגיה לאופולד טרפר, שבינתיים הפך לסוכן גה.רה.או. הוא הגיע לבלגיה תחת זהות בדויה של איש עסקים קנדי בשם אדם מיקלר. טרפר גייס את גרוספוגל לעבוד עבור המודיעין הסובייטי. בכסף, שהביא עימו טרפר, הם ייסדו חברה חדשה, אשר תעסוק בייצוא מעילי גשם מבלגיה (למעשה החברה, בה עבד גרוספוגל תעסוק מעתה בייצור בלבד וכל נושא השיווק עבר לחברה החדשה). טרפר ניצל את מסעות השיווק של גרוספוגל ברחבי אירופה ליצירת בסיסי פעולה ואיסוף מודיעין. עיקר פעילותו הופנתה נגד בריטניה. בתחילת 1939 הגיע לבלגיה קצין מודיעין סובייטי בשם מיכאיל מקרוב, אשר שולב כעובד בהנהלת החברה. תפקידו היה לתפעל את משדר רדיו ליצירת תקשורת עם סוכנים סובייטים בבריטניה. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הופסקה פעילות החברה מחוץ לגבולות בלגיה. גם איסוף המודיעין על בריטניה הופסק לתקופה. במאי 1940, כאשר פלשו נאצים לבלגיה, העתיקו טרפר וגרוספוגל את פעילותם לפריז. בצרפת הכבושה הם הקימו חברת הנדסה בשם Simex, אשר עסקה במתן שירותים לכוחות הצבא הגרמני שהוצבו בצרפת. פעילות החברה איפשרה איסוף מודיעין, במיוחד מקצינים בכירים בכוח הכיבוש. בפריז הפך גרוספוגל ליד ימינו של טרפר ברשת הריגול שאחרון הקים. הוא גייס סוכנים, פיקח על פעילותם, אימן מפעילי משדרי רדיו, הכין דירות מסתור. ב-24 בנובמבר 1942 נעצר ליאופולד טרפר על ידי הגסטפו, כאשר הגיע לטיפול אצל רופא שיניים. מעדות של טרפר עצמו ואף לפי ספרו של ז'יל פרו, הוא עשה עצמו כמשתף פעולה עם שוביו. הוא מסר לחוקריו את פרטי שני עוזריו - ליאו גרוספוגל והלל כץ. ב־30 בנובמבר 1942 עצרו אנשי גסטפו את לאו גרוספוגל בבית קפה ברובע התשיעי של פריז. הוא הוחזק בבית הכלא Fresnes בפריז, שם עונה קשות על ידי הנאצים. הם רצו לדעת את הצפנים לתשדורת החשאית שרשת הריגול ניהלה עם המודיעין הסובייטי. למרות העינויים הקשים ליאו לא הסגיר את הצפנים. בית דין נאצי דן אותו למוות. תאריך מותו ומקום מותו אינם ידועים בוודאות: יש מקורות הטוענים כי הוצא להורג בבלגיה בסוף דצמבר 1942, יש הטוענים כי הוא נרצח בכלא פלצנזה בברלין בקיץ 1943, יש הטוענים כי שרד בכלא בפריז עד לקיץ 1944 ואז נרצח זמן קצר לפני שחרור פריז על ידי בעלות הברית. ז'ן פזנט, אשתו של ליאו, גם נעצרה על ידי הנאצים ונכלאה. היא הוצאה להורג בכלא פלצנזה בברלין ביולי 1943. לאחר המלחמה הוכר ליאו גרוספוגל הן על ידי הצרפתים והן על ידי הבלגים כלוחם מחתרת אנטי-נאצית. כאות הוקרה על פעילותו הוענקו לו (לאחר מותו) מדליית הרזיסטנס הצרפתית וצלב של עיטור ההתנגדות הבלגי. בישראל שמו של ליאו גרוספוגל מופיע על אנדרטה לזכר התזמורת האדומה. האנדרטה מוצבת בקרבת מחלף שער הגיא. כמו כן ניטעה חורשה לזכרם של ליאו ואשתו ז'ן. בשנת 2004 הופקה ברוסיה סדרת טלוויזיה על "התזמורת האדומה". דמותו של ליאו גרוספוגל גולמה בסדרה על ידי השחקן דמיטרי נזארוב. ז'יל פרו (אנ'), התזמורת האדומה; עברית: נחמן בן-עמי, מרחביה – תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ב 1972. התזמורת האדומה ז'יל פרו, התזמורת האדומה, ספרית פועלים, 1972