laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נמלת המרוץ

נמלת המרוץ (שם מדעי: Ocymyrmex) הוא סוג של נמלים החיות באקלים מדברי (כמו במדבר נמיב) או יבש מאוד וכן בסוואנות חמות באפריקה. נמלים אלה קטנות מעט ובעלות גזרה צרה ורגליים ארוכות העוזרות להם לנוע במהירות על החול החם. אלו מהנמלים המהירות בעולם. צבעם העיקרי אדום חום. נמלים אלה נפוצות בדרום-מזרח אפריקה. הם לא מצויות באזור המרכז או בדרום הסהרה. הם מקימים את קניהם על החול, וכל קן מאכלס כ-200–1,000 נמלים. הן טורפות חרקים שנכוו מהשמש החמה ומובילות אותם למחילתן. כמו כן הן ניזונות מטרמיטים ומזרעים. מדיה וקבצים בנושא נמלת המרוץ בוויקישיתוף נמלת המרוץ, באתר ITIS (באנגלית) נמלת המרוץ, באתר NCBI (באנגלית) נמלת המרוץ, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמלת המרוץ, באתר GBIF (באנגלית)
עכביש עקבות

עכביש עקבות (שם מדעי: Seothyra) הוא סוג של עכביש ממשפחת הסרבולניים החי במדבריות ובאזורים צחיחים נוספים באפריקה הדרומית - במדינות נמיביה, בוצואנה ודרום אפריקה. הזכרים קטנים הרבה יותר מהנקבות ומזכירים מיני נמלים החיות במדבר. הנקבות גדולות ומסתתרות במאורות. שני המינים פעילים בימים חמים ביותר. עכבישים אלה מכונים כך עקב מבנה הרשת שלהם הנוצרת בגומה ומזכירה במראה עקבות של בעל חיים. העכבישים ניזונים בעיקר מחרקים העוברים מעל הרשת העדינה, בעיקר נמלים כמו Tetramorium, קמפונית ונמלת המרוץ. העכביש תופס את טרפו, מהדק אותו לקור, חוזר למאורה ונותן לשמש הרותחת להרוג את טרפו במהירות. לאחר מכן העכביש חוזר לאכול את טרפו. Seothyra barnardi Seothyra dorstlandica Seothyra fasciata Seothyra griffinae Seothyra neseri Seothyra perelegans Seothyra roshensis Seothyra annettae Seothyra longipedata Seothyra schreineri Seothyra semicoccinea Seothyra henscheli Seothyra louwi מדיה וקבצים בנושא עכביש עקבות בוויקישיתוף עכביש עקבות, באתר ITIS (באנגלית) עכביש עקבות, באתר NCBI (באנגלית) עכביש עקבות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עכביש עקבות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכביש עקבות, באתר GBIF (באנגלית)
דוד חיים צבאח

רבי דוד חיים צבאח (סביב ה'תקכ"ח, 1768 – י' בתשרי ה'תרי"ח, 28 בספטמבר 1857) היה מקובל, פוסק הלכה אב בית הדין ורבה של מרקש במאה ה-19. נולד במרקש שבמרוקו סביב שנת ה'תקכ"ח לרבי יעקב צבאח ולמירא בנישתי. ככל הנראה למד אצל חכמי עירו, הרב שלמה אסבאג והרב מוסא בן דוד אוחיון. נתמנה לדיין בשנת ה'תקע"ז. חביריו לדיינות היו הרב אברהם פינטו הקטן (אב בית הדין), הרב שלמה אסבאג, הרב אברהם אסולין, הרב מימון פינטו, הרב אלעזר חזן, הרב משה רוזיליו, הרב רפאל מסעוד אבן מוחא. לבית דין זה הופנו שאלות מערים אחרות במרוקו, בין השאר התכתב עם רבי יצחק בן וואליד, רבי רפאל אהרן מונסונייגו, ורבי אברהם אנקווא. בשנת ה'תקצ"ד (1833) נתמנה לרבה של מרקש, אחר פטירתו קודמו הרב אברהם פינטו הקטן. בספרו משכיל לדוד מביא הרב דברי תורה שנגלו לו בחלום. נפטר במרקש בליל יום הכיפורים שנת תרי"ח. ספדו לו הרבנים רפאל מסעוד אבן מוחא, אברהם חרוש. וכן הספידוהו בערים נוספות. חיבר הרבה ספרים, רובם אבדו. נדפסו מהם: משכיל לדוד – כולל חידושים על התורה ודרשות וחידושי ש"ס והגהות בקבלה על אוצרות חיים, תוניס, תר"ע. נדפס פעם שנייה עם הוספות בירושלים תשס"ו על ידי מכון פי ישרים. מורה צדק – כולל טעמי חשן משפט וחידושי דינים וסגולות ורפואות ועט סופר על פי מראכש, תוניס, תרע"ה. שו"ת וחידושי רבי דוד צבאח – כולל פסקי דין וחידושי דינים והגהות על מנהגי טריפות. הניח שני בנים ובת: רבי ימין צבאח. היה דיין במראכש נלב"ע בכפר איגינישנאי בשנת ה'תרל"ב או ה'תרל"ג. חיבר דרוש למגילת אסתר נדפס בספר של אביו משכיל לדוד מהדורת פי ישרים. רבי אברהם צבאח. שבנו רבי דוד הדפיס ספר משכיל לדוד. מירא. נשאת במוגאדור. דוד חיים צבאח, באתר "החכם היומי" דוד חיים צבאח (נפטר 1858), דף שער בספרייה הלאומית תאריך הולדתו אינו מדויק. אך בהספדים נכתב עליו שנפטר קרוב לתשעים. ולכן יש לשער שנולד בשנה זו. ראו למשל בשו"ת רבי דוד צבאח אורח חיים סימן א. ראו תשובות חכמי מראכש סימן פו. ראו למשל שו"ת רבי דוד צבאח יורה דעה סימן ה'. ראו משכיל לדוד עמודים: כ, לה, קכג. בשער ספרו משכיל לדוד ובעקבותיו בספר מלכי רבנן כתבו שנפטר בשנת תרי"ט. אמנם במבוא לספרו משכיל לדוד מהדורת מכון פי ישרים הוכיח ששנת פטירתו הייתה תרי"ח. כדוגמת מקנס, ראו אוצר המכתבים ח"א סי' קפ"ט, הספד מכת"י רבי דוד משאש. למשל: ספר 'כסא דוד' – פירוש לספר תהילים; 'טעמי חושן משפט' – שרובו טרם נדפס, ומקצתו נדפסו ב'מורה צדק'. בהיברו בוקס נכתב שהמחבר הוא רבי דוד בן מסעוד צבאח, מה שאינו נכון
גנון

גנון (שם מדעי: Cercopithecus) הוא סוג של קופים צבעוניים שוכני עצים הנפוצים באפריקה ושייכים לתת-משפחת הגנונים שבמשפחה קופים בעלי זנב. הגנונים נפוצים בכל רחבי אפריקה המשוונית שמדרום לסהרה ובאיי בורנאו (קופי גוחן). הם חיים באזורי ביצה, יער גשם טרופי ובאזורים הרריים, בכל הגבהים - מגובה פני הים ועד לפסגות ההרים. בניגוד לקופים שוכני עצים אחרים, מזונם של הגנונים אינו מוגבל לעלים והם ניזונים גם מפירות ומגרעינים, ולעיתים אף חרקים, זוחלים קטנים ואפילו יונקים קטנים. לכן, לרוב המינים מערכת עיכול קצרה המסוגלת להתמודד עם מגוון המזונות, אך מתקשה לעכל ביעילות עלים. הגנונים מאחסנים את האוכל שהם אוספים בכיסי הלחיים המגודלים שלהם, המכילים כמעט אותה כמות מזון כמו קיבותיהם. החפיפה הגדולה בשטחי המחיה של הגנונים מחייבת יצירת הבדלים בין המינים. אלו שונים זה מזה בצבעיהם - לכל מין יש צבעים מיוחדים המאפיינים אותו, צבעים המופיעים גם על אחורי הפרטים ומאפשרים זיהוי מכל כיוון. רוב מיני הגנונים מעבירים את כל חייהם בצמרות העצים, בקבוצות גדולות. הם אף חולקים פעמים רבות שטחי מחיה עם מיני גנונים אחרים ואף עם סוגי קופים אחרים. קבוצות הגנונים מכילות לרוב נקבות רבות ולפחות זכר אחד. זכרים אחרים מסתובבים בשולי טריטוריות הנקבות. לעיתים הזכרים מקימים 'קבוצות רווקים'. המין גנון דברזה (Cercopithecus neglectus) הוא מונוגמי וחי בזוגות של זכר ונקבה. מין נוסף הוא גנון זאב (Cercopithecus wolfi) החי בקבוצה של זכר יחיד ומספר נקבות. לגנונים רגליים אחוריות חזקות וגוף צנום, המאפשרים להם לזנק בקלות מעץ לעץ. זינוקים אלו נעשים בדרך ייחודית - הגנונים לא מכוונים את קפיצתם לענף אחר, כמו רוב הקופים, אלא קופצים אל תוך העלווה ונתפסים על הענפונים שבה. הם חסרי זנב לופת - זנבם חסר את הקצה חסר השער דמוי-האצבע של רבים מקופי העולם החדש, והם אינם יכולים להשתמש בו כדי לתפוס ענפים או לתפעל עצמים. עם זאת, גנונים צעירים עשויים להיתלות על ענפים מזנבם מפעם לפעם, וגורים תופסים את אימהותיהן גם בעזרת הזנב. הטורפים הטבעיים של הגנונים הם שימפנזות,פיתוניים, נמרים ועיטים. עם החדירה המתרחבת של האדם למרכז אפריקה, הופכים הגנונים מטרה לצייד למזון, ומספר מינים אף הגיעו לסף סכנת הכחדה. Cercopithecus dryas גנון דיאנה (Cercopithecus diana) גנון רולוואי (Cercopithecus roloway) גנון לבן-אף (Cercopithecus nictitans) גנון כחול (Cercopithecus mitis) גנון דוגטי Cercopithecus doggetti גנון זהוב (Cercopithecus kandti) גנון סייקס (Cercopithecus albogularis) גנון לבן שת (Cercopithecus mona) גנון קמפבל (Cercopithecus campbelli) גנון לאווי (Cercopithecus lowei) גנון בעל כתר (Cercopithecus pogonias) גנון וולף (Cercopithecus wolfi) גנון דנט (Cercopithecus denti) גנון לבן-אף קטן (Cercopithecus petaurista) גנון לבן-גרון (Cercopithecus erythrogaster) Cercopithecus sclateri גנון אדום אוזניים (Cercopithecus erythrotis) גנון לבן שפה (Cercopithecus cephus) גנון אדום זנב (Cercopithecus ascanius) Cercopithecus lhoesti גנון פרוס (Cercopithecus preussi) Cercopithecus solatus גנון המלין (Cercopithecus hamlyni) לזולה (Cercopithecus lomamiensis) גנון דברזה (Cercopithecus neglectus) מדיה וקבצים בנושא גנון בוויקישיתוף גנון, באתר ITIS (באנגלית) גנון, באתר NCBI (באנגלית) גנון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גנון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גנון, באתר GBIF (באנגלית) גנון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Date (פקודה)

date (אנגלית: Date; "תאריך") היא פקודה במערכות הפעלה יוניקס המציגה את התאריך, היום והשעה. בנוסף בעזרת פקודה זו ניתן לקבוע את תאריך ושעה חדשים במערכת. בהקשת פקודה ללא ערכים נוספים יוצג התאריך, היום והשעה. השימוש הסטנדרטי בפקודת date, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן: $ date Mon May 15 23:11:43 EEST 2017 הצגת זמן אוניברסלי מתואם (UTC) באמצעות פקודת date, יתבצע כדלקמן: $ date -u Mon May 15 20:37:09 UTC 2017 קביעת תאריך, שעה ויום באמצעות פקודת date, יתבצע כדלקמן: $ date -s "15 MAY 2017 23:56:00" Mon May 15 23:56:00 EEST 2017 ניתן לשלב ערכים נוספים: date --reference=file.txt: יציג תאריך עריכה אחרון של קובץ. date -I: יציג תאריך בלבד. date --version: יציג את הגרסה של התוכנה המותקנת. man date: יציג את ספר הוראות של פקודה זו. מדיה וקבצים בנושא Date בוויקישיתוף רשימת פקודות יוניקס (באנגלית)
שלמה אבן-שושן

שלמה אבן-שושן (רוזנשטיין; 10 בפברואר 1910 – 14 בספטמבר 2004) היה מתרגם עברי, עורך וסופר. אבן-שושן נולד בשנת 1910 בעיר מינסק שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (מאוחר יותר בבלארוס), וזכה לחינוך עברי מילדות, מאביו, חיים דוד רוזנשטיין, שהיה סופר עברי. בשנת 1925, בהיותו נער, עלה לארץ ישראל, ולמד חקלאות בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. עם תום לימודיו, נדד בארץ ישראל ועבד בחקלאות ביישובים שונים, עד שהצטרף לגרעין המייסדים של קיבוץ שדה נחום, שנקרא אז "קיבוץ השדה". קיבוץ שדה נחום עלה על הקרקע בשנת 1937, ושלמה אבן-שושן עשה בו את כל שנותיו הארוכות. נולדו לו שני ילדים, דוד ושולה, אשר התייתמו מאימם בגיל צעיר מאוד. שלמה אבן-שושן החל מפרסם מיצירותיו, שירה וסיפורת, בעיתון הנוער העובד "במעלה". שיריו הראשונים נדפסו בשנת 1931. בד בבד עם כתיבתו עסק גם בעריכה, והיה בין עורכי העיתונות הקיבוצית, "מבפנים" ו"צרור מכתבים", ובין העורכים הראשונים בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בין היתר ערך את כתביהם של פניה ברגשטיין, המשורר יצחק קצנלסון, וכן ערך ספרי זיכרון לאישים ולקהילות ישראל שחרבו. פרסם מאמרים בעיתונות בשם הספרותי "ש. בר־חדקא" (אביו, חיים דוד רוזנשטיין, אימץ את השם הספרותי: ר' חדקא). שלמה אבן-שושן מוכר בעיקר כמתרגם מעולה ופורה מאוד. הוא תרגם משנות החמישים ואילך מיצירותיהם של גדולי היוצרים היהודים שכתבו רוסית ויידיש, וכן מיצירותיהם של גדולי הספרות הרוסית. הוא גם יצר קשר אישי ראשוני עם כמה מהיוצרים היהודים בברית המועצות, בהם דב גפונוב, דוד מרקיש, כאשר קשרים כאלה עוד היו אסורים. שלמה אבן-שושן שלח ידו גם בכתיבת ביוגרפיות, ספרי זיכרונות ושירה ממוארית משלו עצמו, כתב וערך ספרי "תנועה", ספרי קיבוץ וספרים של חברי קיבוצים. נפטר ב-14 בספטמבר 2004 ונקבר בקיבוצו. אחיו היה המילונאי אברהם אבן-שושן. שלמה אבן-שושן פרסם ספר על חייו של אחיו, "אברהם אבן-שושן, מחנך ומילונאי". אנשי פאנפילוב, מאת אלכסנדר בק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1946. בדל עשב, מאת יבגני יבטושנקו, הקיבוץ המאוחד, 1988. (הספר בקטלוג ULI) בחלום ובהקיץ, סיפורי ילדים של יצחק כצנלסון, הקיבוץ המאוחד, 1955. (הספר בקטלוג ULI) חפיר, מאת אנדרי ווזנסנסקי, הקיבוץ המאוחד, 1993. כביש הנלהבים, שירים של יבטושנקו, הקיבוץ המאוחד, 1962. כיוון לא צפוי, שירים, מאת פרץ מרקיש, הקיבוץ המאוחד, 1978. כלבא, רומן, משל דוד מרקיש, הקיבוץ המאוחד, 1984. עימך ובלעדיך, שירים, מאת קונסטנטין סימונוב, הקיבוץ המאוחד, 1944. שירים, מאת מרינה צווטייבה, הקיבוץ המאוחד, 2002. שירים, משל אוסיפ מנדלשטם, הקיבוץ המאוחד, 2000. שירים, משל אנה אחמטובה, הקיבוץ המאוחד, 2000. חנה סנש, חייה, שליחותה ומותה, עריכה: משה ברסלבסקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1966. מן המיצר, שירים מן הגיטאות והמחנות ושירי מרד, ארנסט הורוביץ, עיבוד גיל אלדמע, (סדרת ספרים ע"ש יצחק צוקרמן}, (ספר גיטו 2), מו"ל : לוחמי הגיטאות, הקיבוץ המאוחד, 1987 אלישע פורת, אבן-שושן (רוזנשטיין) שלמה, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" כתבי שלמה אבן-שושן בפרויקט בן-יהודה רשימת הפרסומים של שלמה אבן-שושן, בקטלוג הספרייה הלאומית איתמר לוי, צוואתו של אח שלמה אבן-שושן, דף שער בספרייה הלאומית שלמה אבן-שושן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה ע"פ ממצאים בארכיון יד טבנקין
צ'קי קריו

צ'קי קריו (בצרפתית: Tchéky Karyo; נולד בשם ברוך ג'קי קריו ב-4 באוקטובר 1953) הוא שחקן ומוזיקאי יהודי-צרפתי יליד טורקיה. בתחילת הקריירה שלו שיחק בתיאטרון במחזות קלסיים ומודרניים. בשנות השמונים של המאה העשרים החל להופיע בתפקידי אופי בסרטי קולנוע. הוא שיחק בסרטים הוליוודיים רבים ועם במאים צרפתים בהם לוק בסון. צ'קי נולד באיסטנבול ב-1953 בשם ברוך ג'קי קריו. אמו הייתה יהודייה מיוון ואביו - יהודי טורקי. בילדותו עברה המשפחה לפריז, שבה גדל. שמו שונה מ-Djaki ל-Tchéky בהתאם לתעתיק בצרפתית. קריו למד דרמה בתיאטרון סירנו ואחר כך היה חבר בלהקת התיאטרון דניאל סורנו ושיחק בתפקידים קלאסיים רבים. קריו הצטרף לתיאטרון הלאומי של שטרסבורג, שם כיכב במחזות קלסיים ומודרניים. בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים זכה להצלחה כשחקן אופי בסרטים צרפתיים. בהמשך הופיע בתפקידים ראשיים בסרטים בולטים כגון "The Bear" בו גילם את אחד הציידים. הוא שיחק בתפקיד המנטור של הגיבורה בסרט "ניקיטה" בבימויו של לוק בסון. הוא השתתף בסרטים הוליוודיים רבים, לעיתים קרובות בדמות של צרפתי בדומה לז'אן רנו. הוא זכה לשבחים על הופעתו בתפקיד הקצין הצרפתי הנוקם בסרט "הפטריוט" (2000) לצדו של מל גיבסון, המתרחש בתקופת מלחמת העצמאות של ארצות הברית. כמו כן זכה לשבחים על הופעתו בדמות ז'אן דה דאנואה בסרט "ז'אן ד'ארק". ב-DVD של הסרט "הפטריוט" דיבב קריו את עצמו לצרפתית. בשנים 2014 ו-2016 כיכב קריו בסדרת הדרמה "הנעדר" של רשת BBC One / Starz בתפקיד ז'וליין באטיסט וקיבל ביקורות מהללות הופעתו. קריו הוא מוזיקאי ופזמונאי. ב-2006 הוציא לאור אלבום בשם "Ce lien qui nous unit" (תרגום: "הקשר המאחד אותנו"). ב-2013 ביום הולדות ה-60 יצא האלבום "Credo". קריו היה מועמד לפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר על הופעתו בסרט "La Balance". ב-1986 זכה בפרס ז'אן גאבן על הופעותיו כשחקן. קריו היה נשוי לשחקנית איזבל פסקו ממנה התגרש. 1992: "Born On The Wrong Side Of Town" - ג'איי מולר (במאי ז'אן באטיסט מונדינו) 2005: "L'avenir est à nous" של Kool Shen feat Rohff & Dadoo (במאי ג'יי ג'י ביגס) מדיה וקבצים בנושא צ'קי קריו בוויקישיתוף צ'קי קריו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'קי קריו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'קי קריו, באתר AllMovie (באנגלית) צ'קי קריו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) צ'קי קריו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צ'קי קריו, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'קי קריו, באתר Discogs (באנגלית) צ'קי קריו, באתר Songkick (באנגלית) "Tcheky Karyo Biography (1953-)". Filmreference.com. 1953-10-04. נבדק ב-2010-09-23. Michael Hogan, ‏What on earth happened to Alice Webster? 11 big questions The Missing finale needs to answer, The Telegraph, 30 November 2016
פלימות' מודל PA

פלימות' מודל PA (באנגלית: Plymouth Model PA) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בשנת 1931. סך הכול יוצרו 106,896 יחידות. סדאן קופה קבריולה קרייזלר פלימות' מודל Q פלימות' מודל 30U פלימות' ניו-פיינר פלימות' דה לוקס פלימות' קרנברוק פלימות' פלאזה פלימות' ואליאנט פלימות' רליאנט פלימות' מודל PA (1931 Plymouth Model PA - Plymouth: The First Decade) מדיה וקבצים בנושא פלימות' מודל PA בוויקישיתוף
פלימות' ניו-פיינר

פלימות' ניו-פיינר (באנגלית: Plymouth New Finer) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בשנת 1932. סך הכול יוצרו 83,910 יחידות. סדאן קופה קבריולה (4 מושבים) רודסטר (2 מושבים) פלימות' ניו-פיינר - מבט לתא הנהג קרייזלר פלימות' מודל Q פלימות' מודל 30U פלימות' מודל PA פלימות' דה לוקס פלימות' קרנברוק פלימות' פלאזה פלימות' ואליאנט פלימות' רליאנט פלימות' ניו-פיינר (1932 Plymouth Model PB - Plymouth: The First Decade) מדיה וקבצים בנושא פלימות' ניו-פיינר בוויקישיתוף
פלימות' קרנברוק

פלימות' קרנברוק (באנגלית: Plymouth Cranbrook) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1951–1953. בשנת 1953 עבר דגם ה"פלימות' קרנברוק" מתיחת פנים יסודית. הדגם יוצר גם באוסטרליה. בין השנים 1951-1953 יוצרו באוסטרליה 4,382 יחידות. סדרת P-23 (בין השנים 1951-1952) סדרת P-24 (שנת 1953) 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - הרדטופ קופה 2 דלתות - קבריולה 3 דלתות - סטיישן מנוע 6 צילינדר, פלימות' קרנברוק, שנת 1951 פלימות' קרנברוק פלימות' קרנברוק שנת 1952 - מבט לתא הנהג פלימות' קרנברוק שנת 1952 - מבט לתא הנהג וללוח הבקרה פלימות' קרנברוק, 2 דלתות, שנת 1951 פלימות' קרנברוק, 2 דלתות, שנת 1952 פלימות' קרנברוק, 2 דלתות, שנת 1952 פלימות' קרנברוק, 2 דלתות, שנת 1951 קרייזלר פלימות' מודל Q פלימות' מודל 30U פלימות' ניו-פיינר פלימות' דה לוקס פלימות' פלאזה פלימות' ואליאנט פלימות' רליאנט פלימות' קונקורד מדיה וקבצים בנושא פלימות' קרנברוק בוויקישיתוף פלימות' קרנברוק (3:17 דקות), יו-טיוב
אריה צבן

אריה צבן (נולד בשנת 1961) הוא פרופסור ישראלי לכימיה, המכהן כנשיא אוניברסיטת בר-אילן מאז שנת 2017. פרסם מעל 140 מאמרים אקדמיים בכתבי עת מקצועיים ובספרים ורשם 13 פטנטים, שתשעה מהם מיושמים בחברות הזנק. במחקריו נכללת סוללת אלומיניום-אוויר לרכב חשמלי, המאפשרת לגמוא מרחק של 350 ק"מ ומתודלקת במים להכפלת המרחק הזה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. סיים בהצטיינות קורס טיס מס' 97 בצה"ל (למרות גובהו, 1.96 מ', הנחשב לחריג) ושירת בחיל האוויר כטייס קרב במטוס פנטום. בוגר אוניברסיטת בר-אילן בכימיה בהצטיינות. בעל תואר דוקטור באלקטרוכימיה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת בר-אילן (1995). לאחר מחקר בתר-דוקטורט במעבדה הלאומית לאנרגיה חלופית בדנוור שבקולורדו בארצות הברית, חזר לבר-אילן כמרצה בכיר והקים בה את המכון לננוטכנולוגיה ולחומרים מתקדמים וניהל אותו במשך שבע שנים. מונה לסגן נשיא האוניברסיטה למחקר ופיתוח, וב-1 באוקטובר 2017 החליף את פרופסור דניאל הרשקוביץ כנשיא האוניברסיטה. תחומי המחקר שלו הם כימיה ואנרגיה בת קיימא. במעבדתו באוניברסיטת בר-אילן מייצרים תאים פוטו-וולטאיים שיעילותם גבוהה, וחומרים על פי מפרט תכונות (Materials by design). שותף במספר תוכניות לחינוך לחיסכון באנרגיה ושימוש באנרגיה חלופית בבתי ספר ובמוסדות אקדמיים. מתגורר בשוהם. נשוי לרחלי ואב לארבעה. מלגת רוטשילד מלגת לוי אשכול "המדען הצעיר המצטיין" של האגודה הישראלית לכימיה (2001) פרס לנדאו למדעים ולמחקר על מחקר באנרגיה מתחדשת (2008) פרס האגודה הישראלית לוואקום - מדע, טכנולוגיה ויישומים (2011) פרס החוקר המצטיין של האגודה הישראלית לכימיה (2015) פרס קולטהוף מטעם הטכניון על מחקריו בתחומי האלקטרוכימיה, תאים חשמליים, ופיתוח חומרים ליישומי אנרגיה שונים (2016). במסגרת זכייתו צבן הוא אורח הכבוד של הפקולטה לכימיה בטכניון לשנת 2016–2017 חבר בוועדה הממשלתית למקורות אנרגיה חלופית סגן יו"ר של הקונסורציום הישראלי לפתרונות אנרגיה סולארית היה חבר ועדה מדעית למיפוי המחקר האקדמי בתחומי טכנולוגיות המקטינות את השימוש בנפט בתחבורה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים מדיה וקבצים בנושא אריה צבן בוויקישיתוף אריה צבן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) העמוד של פרופ' אריה צבן(הקישור אינו פעיל), באתר אוניברסיטת בר-אילן אתר המעבדה של אריה צבן(הקישור אינו פעיל), באוניברסיטת בר-אילן (באנגלית) הפרופיל של פרופ' אריה צבן, באתר לינקדאין (באנגלית) פרופ' אריה צבן מציג: בבר-אילן מפיקים חשמל משמש, באתר יוטיוב, 21 בפברואר 2011 הרצאתו של פרופ' אריה צבן: המחקר המדעי בבר-אילן אל מול העולם, באתר יוטיוב, 16 בנובמבר 2014 רואים קולות דרך ננוטכנולוגיה, באתר יוטיוב, 25 בנובמבר 2015 (באנגלית) איך ננוטכנולוגיה משפרת את העולם, באתר יוטיוב, 25 בנובמבר 2015 (באנגלית) אריה צבן, דף שער בספרייה הלאומית זיו עדאקי: לפצח את הדנ"א של החומרים - פרופ' אריה צבן, סגן הנשיא למחקר, המכון לננו-טכנולוגיה, באתר אגודת הידידים של אוניברסיטת בר-אילן אוניברסיטת בר-אילן, ‏פרופ אריה צבן, סגן הנשיא למחקר באוניברסיטת בר-אילן-חתן פרס קולטהוף מטעם הטכניון, באתר "הידען", יולי 2016
דודג' Aries

דודג' Aries (באנגלית: Dodge Aries) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1981–1989. הדגם השתייך לסדרת "Chrysler K platform" של חברת קרייזלר. יוצרו 978,640 יחידות. הדגם הכמעט זהה לדגם ה"דודג' Aries" של חברת קרייזלר בין השנים 1981–1989 היה דגם הפלימות' רליאנט. יוצרו 978,640 יחידות מדגם ה-Dodge Aries, לעומת 1,114,618 יחידות מדגם ה"פלימות' רליאנט". 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 5 דלתות - סטיישן דודג' Aries סטיישן דודג' Aries סטיישן דודג' Aries קופה, שנת 1981 דודג' Aries סדאן דודג' Aries סדאן קרייזלר דודג' פלימות' רליאנט דודג' Beauty Winner דודג' 330 דודג' 400 דודג' 880 דודג' 600 מדיה וקבצים בנושא דודג' Aries בוויקישיתוף
דודג' 116

דודג' 116, (באנגלית: Dodge 116) היא מכונית משפחתית, אשר יוצרה בתצורות נוספות: קופה, קבריולה, סטיישן, לנדולט וטנדר בין השנים 1923–1925 על ידי חברת "האחים דודג' אוטומוביל" אשר בשנת 1928 הפכה לחטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר. סך הכול יוצרו 580,108 יחידות. ערך מורחב – דודג' חברת דודג' נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T (35 כוחות סוס לעומת 20). בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916. באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה. בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה ל-קבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר. בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות). סדאן קופה סטיישן קבריולה טנדר לנדולט דודג' 116 דודג' 116 - טנדר דודג' 116 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים דודג' קרייזלר דודג' 30–35 דודג' פאסט פור מדיה וקבצים בנושא דודג' 116 בוויקישיתוף סדרת דודג' 116 (22:51 דקות), יו-טיוב
גביע אפריקה לאומות 1976

גביע אפריקה לאומות 1976 היה הטורניר העשירי של אליפות אפריקה לאומות, אליפות הכדורגל של אפריקה שמאורגנת על ידי קונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). הטורניר נערך בפעם השלישי באתיופיה בין ה־29 בפברואר ל־14 במרץ 1976. בטורניר הגמר השתתפו 8 קבוצות שחולקו לשני בתים של ארבע נבחרות כל אחד. שתי הראשונות בכל בית עלו לבית הגמר. מרוקו סיימה ראשונה בבית הגמר וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. המשחקים שוחקו באצטדיון אדיס אבבה, אדיס אבבה. המשחקים שוחקו באצטדיון דירה דאווה, דירה דאווה. המשחקים שוחקו באצטדיון אדיס אבבה, אדיס אבבה. מידע מאתר RSSSF
דודג' 600

דודג' 600 (באנגלית: Dodge 600) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר בין השנים 1982–1988. הדגם הוצג לראשונה בסוף שנת 1982 כמודל שנת 1983. סך הכול יוצרו 309,590 יחידות. בשנת 1986, מחירו של "דודג' 600" בגרסת ES Turbo ב-ארצות הברית היה 14,856 דולר. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה דודג' 600, קופה דודג' 600, דגם ES Turbo, קבריולט, שנת 1984 דודג' 600, קבריולט דודג' 600 דודג' 600 - לוח הבקרה הדיגיטלי קרייזלר דודג' דודג' Beauty Winner דודג' 330 דודג' 400 דודג' 880 דודג' Aries מדיה וקבצים בנושא דודג' 600 בוויקישיתוף דודג' 600 ES Turbo (2:44 דקות), יו-טיוב
ישעיה בכר שמואל

ר' ישעיה בכר שמואל (23 במאי 1844 – 24 ביוני 1928) היה איש עסקים ואיש ציבור בולגרי-ירושלמי, ממנהלי בית החולים משגב לדך וחבר ועד העדה הספרדית בירושלים. נולד בסופיה שבבולגריה לבייה ולרב שמואל בכר משה. בצעירותו עסק במסחר בעיר מגוריו, ונישא לריינה ירוחם (לאחר שנפטרה, נישא לרחל בן אדו). כשהחלה המלחמה העות'מאנית-רוסית בחבל הבלקן בשנת 1877 (ה'תרל"ח), היגר לסלוניקי שביוון יחד עם מספר משפחות יהודיות נוספות. לאחר כשנתיים בסלוניקי, עלה לארץ ישראל בשנת 1880 (ה'תר"ם) והשתכן בירושלים בעקבות שכנועים מצד תנועת חיבת ציון. בשנת 1881 (ה'תרמ"א) הועמד למכירה מטעם רשות ההוצאה לפועל בעיר העתיקה מבנה "חצר הרבי מרדשיקביץ", לאחר שעל בעליו רבצו חובות. מחשש שיימכר לאנשים שאינם יהודים, פנו אנשי כוללות העדה האשכנזית לר' ישעיה, וזה האחרון רכש את הבית לאחר שלא נמצא אף אדם שישלם את הסכום הגבוה שנדרש. עם הזמן שיפץ את המבנה, הוסיף לו חדרים לישיבה ולבית כנסת, והפך אותו למרכז תפילה ולעלייה לרגל בחגים. בארץ ישראל התפרנס תחילה מנכסיו שהשאיר בסופיה, ובהמשך הקים בירושלים יחד עם אנשי עסקים עולי בולגריה בית חרושת לטבק טורקי שהחזיק מספר שנים, אך נאלץ להיסגר לאחר שנקבע תחום זה כמונופול של השלטונות והוחכר לחברה צרפתית. לאחר שסגר את בית החרושת עזב את עסקי המסחר והתמסר לפעילות ציבורית לבקשת רבני העדה הספרדית, ובעצת הרב יעקב שאול אלישר הצטרף כחבר בוועד העדה בירושלים.  בפעילותו הציבורית נמנה עם מנהלי בית החולים משגב לדך, חברת שבת אחים ומוסדות חסד נוספים. כן נודע כנדבן שביתו היה פתוח לכל. בשל מחלה מידבקת שהתפשטה בעיר העתיקה, עבר להתגורר בשכונת מחנה יהודה בשנת 1910 (ה'תר"ע). הלך לעולמו בירושלים ב-24 ביוני 1928 (ו' בתמוז ה'תרפ"ח). בין צאצאיו הבולטים: בתו - סולטנה בכר, נישאה לשמואל טאג'יר, ויחד נמנו עם מייסדי תל אביב. בתו - מתילדה בכר, נישאה לדוד אבולעפיה. נכדתו - ציונה תג'ר. נינו - אברהם כ"ץ-עוז. בן נינו - אראל מרגלית. משה דוד גאון, "ישעיה בכר שמואל", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 292–293, באתר היברובוקס דוד תדהר (עורך), "ישעיה בכ"ר שמואל", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2244 בית הכנסת בית שלמה, באתר נחלאות עם רפי כפיר סבא רבא של אמו, מצד משפחת טאג'יר
דודג' 880

דודג' 880 (באנגלית: Dodge 880) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1962–1965. סך הכול יוצרו 101,200 יחידות. מתוך 23,000 יחידות אשר יוצרו בשנת 1963, 5,600 יחידות יוצרו בתצורת סטיישן. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה 5 דלתות - סטיישן דודג' 880, שנת 1964 דודג' 880, שנת 1964 דודג' 880, שנת 1964 דודג' 880, סטיישן, שנת 1963 דודג' 880, סטיישן, שנת 1963 - מבט לתוך החלק האחורי של הרכב קרייזלר דודג' דודג' Beauty Winner דודג' 330 דודג' 600 דודג' 400 דודג' Aries מדיה וקבצים בנושא דודג' 880 בוויקישיתוף