laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיגו (מערכת הפעלה)

מיגו הייתה מערכת הפעלה בקוד פתוח מבוססת ליבת לינוקס, שנועדה לסמארטפונים וטאבלטים. מערכת ההפעלה היא שילוב של שתי מערכות שונות: Moblin של חברת אינטל ו-Maemo של נוקיה. במסיבת עיתונאים משותפת לאינטל ונוקיה שהתקיימה בפברואר 2010, הוכרז על מיזם איחוד שתי המערכות למערכת אחת שתיקרא MeeGo. מטרתו של המיזם הייתה לאחד את המאמצים של אינטל ונוקיה לתוך מיזם אחד שיצליח להתחרות במערכות ההפעלה החזקות והמתקדמות של החברות המתחרות. המכשיר הסלולרי הראשון שנועד להריץ את מערכת ההפעלה המשולבת היה Nokia N9. המערכת שהוא הריץ כונתה מיגו, אולם בפועל הייתה המשך הפיתוח של מערכת Maemo. בעקבות הכרזתה של נוקיה על מעברה לפיתוח עם מיקרוסופט היא פרשה מהמיזם. אינטל פנתה לשיתוף פעולה עם LiMo (בעיקר סמסונג[דרוש מקור]) בפיתוח ההפצה החדשה Tizen. בשנת 2011 אינטל הכריזה כי היא סוגרת את הפיתוח של מיגו ואת פרויקט מיגו עצמו ועוברת לפיתוח מערכת הפעלה חדשה עם חברת סמסונג שתקרא Tizen (טייזן). באותה שנה עובדי חב' נוקיה שעסקו במיזם פרשו ממנה והקימו חברה יולה. הפצת לינוקס שמרכזת את הפיתוח של מיגו מחוץ לאינטל. מקור השם הוא ראשי התיבות Maemo External Repository - מאגר תוכנה חיצוני ל-Maemo. המיזם המקורי בשם זה נועד לרכז פיתוח תוכנה עבור מכשירי מיימו. עם האיחוד החל לדעוך הפיתוח של מיימו ובמקביל נוצר הצורך בפיתוח של תוכנה למיגו מחוץ למיזם הרשמי[דרוש מקור]. הפיתוח של Mer ממשיך ואהרון סייגו (המנהיג של KDE) פרש מעבודתו בנוקיה והקים חברה שמייצרת התקן שמבוסס עליו אשר נקרא בהמשך ויואלדי. מערכת MeeGo מיועדת לרוץ על מגוון פלטפורמות חומרה, כולל מחשבי כף יד, נטבוקים, טאבלטים, מערכות בידור לרכב ואף טלוויזיות. עבור כל פלטפורמה עוצב ממשק משתמש ייחודי שיתאים לה ולמאפייניה. למרות קיומו של מיזם פיתוח חדש, ממשק המשתמש בנטבוקים נותר כפי שהיה במערכת Moblin המקורית למעט החלפת הלוגו, עקב הצלחתה היחסית. מדיה וקבצים בנושא מיגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיגו (באנגלית) מיגו, הבלוג הרשמי מיזם Mer אתר Moblin אתר קהילת Maemo הודעת הוצאה MeeGo v1.2.0.8 N9 והעתיד של מיגו בנוקיה - כתבה ב-LWN.net, 29 ביוני 2011 Mer - יצירה מחדש של מיימו - כתבה ב-LWN.net, 11 במרץ 2009 [ http://aseigo.blogspot.com/2012/01/reveal.html הגילוי] - הדיווח של אהרון סייגו על הטאבלט החדש (שנקרא אז Spark), 28 בינואר 2012
מעלה - המרכז לציונות דתית

מעלה - המרכז לציונות דתית היא עמותה שהוקמה בשנת 1988 במטרתה לחקור, לקדם ולהפיץ את משנת הציונות הדתית. לצורך מימוש מטרתה מקיימת העמותה מערך ארצי של שיעורי תורה. היא מפעילה את אתר Jewtube בו סרטים ברוח הציונות הדתית. בשנת 1989 הקימה העמותה את בית הספר לקולנוע מעלה. כיום בית הספר פועל בנפרד מהעמותה. באותה שנה נטלה העמותה על עצמה את חידוש הופעתו (בסדרה חדשה) של כתב העת 'גוילין - למחשבה דתית-לאומית' (בעריכתו של משה קרונה), ותחת אחריותה הופיעו שני כרכים (גליונות א-ד). בשנת 1992 עתרה העמותה לבג"ץ נגד שרי האוצר, החינוך והתרבות, ונגד עמותת "אל המעיין" ואחרים מכוון שנדחתה פנייתה אל ועדת ההקצבות במשרד החינוך והתרבות לקבל תמיכה כספית לפעילותה, מכוון שהסעיף התקציב שממנו ביקשה את התמיכה הוגדר כ"פעילות תרבות לחרדים". העמותה טענה כי "'חרדי' הוא כל אדם החרד לדבר ה' והעמותה נכללת בקטגוריה זאת. בג"ץ דחה את בקשתם. יו"ר העמותה היה אמנון שפירא. נכון ל-2017 היו"ר הוא חיים פלק ומנכ"לה הוא רפי קפלן. אתר האינטרנט הרשמי של מעלה - המרכז לציונות דתית JewTube פרויקט של העמותה מעלה - המרכז לציונות דתית, באתר "גיידסטאר ישראל"
יוהאן מיכאל פוגל

יוהאן מיכאל פוגל (בגרמנית: Johann Michael Vogl;‏ 10 באוגוסט 1768 - 19 בנובמבר 1840) היה זמר בריטון ומלחין אוסטרי. בשעתו היה מפורסם בזכות עצמו, אך כיום הוא זכור בעיקר בזכות קשריו המקצועיים וידידותו עם המלחין פרנץ שוברט. פוגל נולד בשטייר. בצעירותו נרשם בגימנסיה בקרמסמינסטר, שם למד שפות ופילוסופיה ושרק בכמה הפקות מוזיקליות של ידידו פרנץ קסאפר זיסמאייר (הוא האיש שהשלים את הרקוויאם של מוצרט). ב-1786 יצא פוגל ללימודים בווינה, ובהמשך השתלם במשפטים. ב-1795 הופיע לראשונה באופרת החצר של וינה ועד מהרה כינס סביבו חוג מעריצים הן בזכות כישרון המשחק שלו והן בשל יפי קולו. ב-1813 בא פרנץ שוברט להצגה של "איפיגניה בטאורס" של גלוק, עם פוגל בתפקיד אורסטס; שוברט לא שכח כל חייו את החוויה והחליט לכתוב בשביל פוגל. כעבור שנה, כשפוגל שר את תפקיד פיזארו בהצגת הבכורה של הגרסה הסופית של פידליו מאת בטהובן, מכר שוברט בן ה-17, על פי השמועה, את ספרי הלימוד שלו כדי לגייס כסף לכרטיס כניסה. כשהמלחין והזמר נפגשו לבסוף, בשנת 1817, התרשם פוגל מאיכות המוזיקה של שוברט בה במידה ששוברט התרשם משירתו. שוברט כתב רבים משיריו הבאים כשפוגל לנגד עיניו. אחת מהצלחותיהם המוקדמות היה ביצוע מ-1821 של "שר היער" (Der Erlkönig), לפני הוצאתו לאור. השיר התקבל בהתלהבות מצד קהל המאזינים. נדיר למצוא בתולדות המוזיקה קשר מוזיקלי פורה כל כך בין מלחין לזמר. פוגל המשיך לשיר את המוזיקה של שוברט אחרי מות חברו ב-1828, בין השאר ביצוע מפורסם של מחזור השירים מסע החורף בשלמותו, עם הפסנתרן עמנואל מיקשיק (Emanuel Mikschik), זמן קצר לפני מותו הוא ביום השנה השנים-עשר למות ידידו. פוגל מת בווינה. "Johann Michael Vogl", "Franz Schubert", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2(with a wrong date of death) Ewan West: "Johann Michael Vogl", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed November 6, 2004), (subscription access) (with the same wrong date of death) "יוהאן מיכאל פוגל", "פרנץ שוברט", במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן 1980. איוון וסט: "יוהאן מיכאל פוגל", גרוב אונליין בעריכת ל. מייסי (עם אותו תאריך מוות שגוי) מדיה וקבצים בנושא יוהאן מיכאל פוגל בוויקישיתוף יוהאן מיכאל פוגל, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוהאן מיכאל פוגל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לורן שוורץ

לורן-מואיז שוורץ (בצרפתית: Laurent-Moïse Schwartz;‏ 5 במרץ 1915 – 4 ביולי 2002) היה מתמטיקאי יהודי-צרפתי. שוורץ הוא בוגר אקול נורמל סופרייר וזכה במדליית פילדס על תרומתו בתחום תורת ההתפלגויות, המעניקה משמעות מוגדרת לאובייקטים כגון פונקציית דלתא של דיראק. שוורץ הורה שנים ארוכות באקול פוליטקניק. לבד מעבודתו המדעית שוורץ אף היה אינטלקטואל נודע בצרפת, שהביע דעות סוציאליסטיות. לורן-מואיז שוורץ הוא בן למשפחה יהודית משכילה מחבל אלזס. אביו היה מנתח, ודודו רוברט דברה היה רופא ילדים נודע בצרפת. בעת לימודיו בפריז בתיכון "ליסה לואי-לה-גרנד" (Lycée Louis-le-Grand), המשמש כמכינה ל"אקול נורמל סופרייר", התאהב במארי-הלן לוי, בתו של המתמטיקאי פול פייר לוי שהייתה מתמטיקאית בזכות עצמה. לזוג נולדו שני ילדים. שוורץ התעניין שנים ארוכות במדעי הטבע ואסף למעלה מ-20,000 פרפראים, אוספו הועבר למוזיאון הלאומי למדעי הטבע בפריז. במהלך השנים גילה מספר מיני פרפראים הקרויים על שמו. שוורץ הצטיין כתלמיד, במיוחד בלימוד לטינית, יוונית ומתמטיקה. בשנת 1934 התקבל לאקול נורמל סופרייר, ובשנת 1937 עמד בבחינות לתעודת הוראה (Agrégation). בתקופת מלחמת העולם השנייה נאלץ שוורץ להסתתר ולהזדהות בשמות בדויים, כדי שלא יזוהה כיהודי. הוא עבד באוניברסיטת שטרסבורג תחת שם בדוי, לורן-מרי סלימרטן, גם אשתו השתמשה בשם בדוי. עם סיום המלחמה התגורר שנה אחת בגרנובל ובשנת 1945 החל לעבוד באוניברסיטת נאנסי, שם שהה שבע שנים. בשנת 1950 זכה במדליית פילדס על עבודתו בתחום ההתפלגויות. הוא היה המתמטיקאי הצרפתי הראשון שזכה במדליית פילדס. שלטונות ההגירה של ארצות הברית הערימו קשיים על כניסתו למדינה לשם קבלת המדליה, עקב נטיותיו הפוליטיות הטרוצקיסטיות. עבודתו הבהירה את פונקציית דלתא של דיראק ופונקציית מדרגה, סייעה להרחבת התאוריה של התמרת פורייה ומשמשת אבן פינה לתאוריה של משוואות דיפרנציאליות חלקיות. שוורץ היה חוקר ומורה רב השפעה, ובין תלמידיו נמנים מתמטיקאים בולטים ובהם: Bernard Malgrange, Jacques-Louis Lions, François Bruhat ואלכסנדר גרותנדיק. בשנת 1952 הצטרף לפקולטה למדעים של הסורבון. בין השנים 1958 - 1980 עבד בעיקר באקול פוליטקניק. בין השנים 1961 - 1963 נאסרה עליו ההוראה באקול פוליטקניק, לאחר שחתם על עצומת ה-121, שקראה להכיר בזכויות הלגיטימיות של העם האלג'יראי בעת מלחמת העצמאות של אלג'יריה. בשנת 1973 נבחר לחבר נילווה באקדמיה הצרפתית למדעים ובשנת 1975 נבחר לחבר מן המניין בה. מדיה וקבצים בנושא לורן שוורץ בוויקישיתוף לורן שוורץ, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה לורן שוורץ, באתר MacTutor (באנגלית) מאמר ביוגרפי על לורן שוורץ, באתר American Mathematical Society לורן שוורץ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
משל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משל – סיפור אלגורי קצר עם מוסר השכל ראשי תיבות: מש"ל – מה שרצינו להוכיח, מונח במתמטיקה ובפילוסופיה מרכז שירות לאזרח – מרכזי שירות שמפעילה משטרת ישראל אישים ששמם משל: ירוחם משל – מנהיג פועלים, מזכ"ל ההסתדרות וחבר הכנסת דוד משל – עורך דין ופוליטיקאי סינגפורי יהודי
מתחם לודוויפול

מתחם לוּדְוִויפּוֹל הוא שכונה בדרום תל אביב, בין שכונת שפירא לשכונת התקווה, צפונית לדרך קיבוץ גלויות. השכונה הוקמה לאחר הקמת מדינת ישראל, בסמוך לגדות נחל איילון, והוקמו בה בתים לעולים חדשים. היא כוללת שני רחובות היוצרים מעין משולש עם דרך חיל השריון. הרחובות קרויים על שם אברהם לודוויפול, העורך הראשון של "הצופה" ועל שם יהודה לייב קנטור, מייסד העיתון "היום". זמן קצר לאחר הקמת השכונה, ב-1958, אושרה תוכנית בניין עיר שאסרה על כל בנייה נוספת במתחם. ב-1978 הוקם בסמוך לה מחלף קיבוץ גלויות, שחיבר את דרך קיבוץ גלויות עם כביש 1. במהלך הקמת נתיבי איילון בשנות ה-80 וה-90 נהרסו חלק מבתי המתחם לשם הקמתו של גשר חיל השריון, שמהווה את המשכם של נתיבי איילון דרומה, לכיוון חולון. כתוצאה מהקמת הגשר נכלאה השכונה בין שלושה כבישים ראשיים - מצפון וממזרח כביש 1, ממערב נתיבי איילון ומדרום דרך קיבוץ גלויות. בשנת 2005 הגישו תושבי השכונה תביעה נגד עיריית תל אביב-יפו, בטענה כי הם סובלים ממפגעי רעש, ריח וזיהום אוויר, וכי רעש המכוניות מרעיד את יסודות בתיהם. עוד טענו התושבים כי בעבר הסכימו להסיר את התנגדויותיהם להקמת הגשר, לאחר שהובטח להם כי העירייה תפתח את האזור ותפצה אותם באמצעות מתן אפשרות לשינוי ייעוד הקרקע ומתן זכויות בנייה. לטענתם, הפרה העירייה הבטחה זו. במחצית השנייה של שנת 2022 החלו דיירי השכונה לקבל הודעות פינוי לקראת פרויקט פינוי-בינוי נרחב במסגרתו ייבנה מתחם מגורים ומסחרי חדש. מדיה וקבצים בנושא מתחם לודוויפול בוויקישיתוף משה הרפז, "א"ל לודויפול פינת י"ל קנטור. מי מכיר? מי יודע?", אתר במחשבה שנייה, 4 ביולי 2010 חגי מטר, התקווה החדשה של "המשולש הכי שחור בתל אביב", באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2012 ירמי שיק בלום, מתחת לאחד המחלפים העמוסים במדינה יש אי תנועה שגרים בו אנשים, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2021 בש"א (ת"א) 6290/05 עיריית תל אביב ואח' נ' שושנה שבח ואח' (לא פורסם)
מש"ל

מש"ל או מ.ש.ל הוא ראשי תיבות של הביטוי מה שצריך להוכיח או מה שרצינו להוכיח. ביטוי זה מופיע בצורתו המקוצרת לעיתים קרובות בסוף הוכחה מתמטית או טיעון פילוסופי. לעיתים קרובות הביטוי מוחלף בריבוע שחור מלא (■ ) או ריק (□ ) אשר נקרא הלמוש על שם המתמטיקאי האמריקאי-הונגרי פול הלמוש (Paul Halmos). לעיתים מפרשים את ראשי התיבות בעברית באופנים שונים, כגון מה שנכתב למעלה, מה שניסיתי להוכיח, מה שרצינו להוכיח, מה שהיה להוכיח וכן הלאה, אך משמעות הביטוי נותרת בעינה. הביטוי העברי הוא תרגום המקור היווני ὅπερ ἔδει δεῖξαι (נהגה: hoper edei deixai, ובראשי תיבות: ΟΕΔ) שפירושו המילולי הוא: בדיוק מה שנדרשנו להוכיח ונמצא בשימוש בהוכחות של אוקלידס, ארכימדס ועוד, ומאז משמש את הקהילה המתמטית-פילוסופית. בתקופת הרנסאנס שבו הקהילה המדעית השתמשה בעיקר בלטינית, הביטוי היווני תורגם גם הוא ללטינית כ-quod erat demonstrandum, או בראשי התיבות .Q.E.D במשמעות מעט שונה: מה שהיה להוכיח. אחד מהשימושים המפורסמים בביטוי הלטיני נמצא בספר תורת המידות של ברוך שפינוזה שנחשב ליצירת המופת שלו. באנגלית ישנו פירוש הומוריסטי לראשי התיבות בלטינית: Quite Easily Demonstrated, שתרגומו המילולי הוא: מוכח די בקלות. הביטוי היווני (ובהמשך הלטיני) זכה לתרגומים לשפות רבות, ובין היתר: מש"ל, באתר MathWorld (באנגלית) אתגרים - כלים לפותרים, עודד לבנה מתפקד כסיומת של הוכחות (בדומה אל תפקיד הסיומת הלטינית QED). מילולית: "תשמע ממנה'" (כלומר: נובע מכך), שהוא קיצור של: "תשמע ממנה [את מה שהיה להוכיח]".
המנון מונטנגרו

הו, שחר בהיר של מאי (במונטנגרית: Oj, svijetla majska zoro או Ој, свијетла мајска зоро) הוא ההמנון הלאומי של מונטנגרו. השיר נכתב ב-1932 או ב-1933 בידי סקולה דרלייביץ', בשם "מונטנגרו הנצחית שלנו" (Vječna naša Crna Goro), והוא מבוסס על שירים עממיים. הוא התפרסם לראשונה בספר שכתב איש האוסטאשה סאביץ' מרקוביץ' שטדימלייה ב-1937. ב-13 ביולי 2004 אימץ הפרלמנט של מונטנגרו את השיר כהמנון, בעת שמונטנגרו הייתה עדיין חלק מהפדרציה של סרביה ומונטנגרו. ב-2006 הייתה מונטנגרו למדינה עצמאית, וב-2007 עוגן מעמדו של ההמנון בחוקתה. הגרסה שלהלן היא הגרסה הרשמית. כאשר מושר ההמנון, חלק מהשורות חוזרות על עצמן, כדי שיתאימו ללחן. המנון מונטנגרו באתר Himnuszok המנון מונטנגרו באתר נשיא מונטנגרו (לחן בלבד)
Hitman (סדרת אלבומים)

היטמן (באנגלית: Hitman) הייתה סדרת אלבומי אוסף שקיבצו להיטים מרחבי העולם, אשר יצאו לאור בישראל מ-1992 עד 2002 בהפקת חברת התקליטים הד ארצי. בראשית שנות התשעים נמכרו בארץ אלבומי אוסף רבים שהורכבו משלושה-ארבעה להיטים, אליהם צורפו שירים אחרים שכונו "פילרים" (שירים שמטרתם היא למלא מקום). החשיפה לאוספי אלבומים מחו"ל דוגמת "Now" הבריטי (אנ'), שהיה משופע בלהיטים, הובילה לירידה במכירות האוספים הישראלים. בחברת הד ארצי החליטו לאמץ את המודל של אוספים מרובי להיטים ובשנת 1992 יצאו היטמן 1 ו-2, לאחר מכן סדרת היטמן יצאה אחת לשנה. כל האלבומים יצאו בפורמט של תקליטור ושלושת האוספים הראשונים פורסמו כדיסקים וגם כקלטות. בשנות ה-90 הייתה "היטמן" סדרת אלבומי להיטים מצליחה בישראל, וסדרות אלבומי להיטים מתחרות יצאו לקראת סוף שנות ה-90, לדוגמה WOW של חברת התקליטים NMC. אלבום הבכורה מכר למעלה מ-50,000 עותקים. האלבום הנמכר ביותר בתולדות הסדרה היה "היטמן 7" שיצא ביולי 1996 ונמכר בלמעלה מ-200,000 עותקים. התגברות תופעת המוזיקה הפיראטית ובהמשך אתרי שיתוף קבצים דוגמת נאפסטר פגעו קשות במכירות האלבומים. היטמן 9 מכר רק כ-30,000 עותקים, שליש מכמות הועתקים שמכר האלבום שלפניו. כתבי ynet, תור הזהב של הדיסק הכסוף, באתר ynet, 20 באוגוסט 2010 סדרת אלבומי Hitman באתר Discogs כל המידע אודות אלבומי Hitman שיצאו באתר hitman.co.il Hitman vol.1 1992, אומרים שפעם היה פה שמח: סקירת כל האלבומים הלועזיים שיצאו בישראל בשנות ה-90 היטמן - סדרת האלבומים | Hitman, באתר Hitman - היטמן אבי גולדברגר‏, היטמן בייבי, וואן מור טיים: 25 שנים לאוסף הלהיטים שכבש את ישראל, באתר וואלה, 4 ביוני 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסי אופיר

יוסי אופיר (נולד ב-18 בנובמבר 1978) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. אופיר נולד וגדל באשדוד, החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד ובעונת 1996–1997 עלה לקבוצת הבוגרים שלה. בעונתו הראשונה בבוגרים, חגג עם הקבוצה עלייה לליגת העל. לאחר איחוד הקבוצה עם הפועל אשדוד, המשיך לשחק בקבוצה המאוחדת מועדון ספורט אשדוד, ובמשך 12 עונות בסך הכל הפך לשיאן ההופעות (272) של הקבוצה בליגה הראשונה. בתחילת עונת 2009/2010 עבר אופיר לקבוצת הפועל באר שבע, יחד עם דוד רביבו, חברו מאשדוד. אופיר שיחק עונה אחת בבאר שבע, ובתחילת עונת 2010/2011 עבר למכבי פתח תקווה. שנה לאחר מכן עבר לעירוני רמת השרון, ובקיץ 2012 חזר למכבי פתח תקווה, לאחר שירדה לליגה הלאומית. בעונת 2012/2013 כבש 6 שערים בכל המסגרות וסייע למכבי פתח תקווה להעפיל בחזרה לליגת העל. בינואר 2014 עבר למכבי יבנה. ב-26 באוגוסט 2016 הודיע על פרישה מכדורגל. שני אחיו (ששיחקו איתו בעבר באשדוד) הם יניב אופיר וכדורגלן העבר אלון אופיר. אופיר נשוי ליפית צ'סלה, ולהם בת אחת. מדיה וקבצים בנושא יוסי אופיר בוויקישיתוף יוסי אופיר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יוסי אופיר, באתר Transfermarkt יוסי אופיר, באתר FootballDatabase.eu כשיוסי ויוסי נפגשים, 2 בפברואר 2007, אתר ONE ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל יוסף שוויג

שמואל יוסף שוויג (1905 – 1984) היה צלם שפעל ביישוב ובמדינת ישראל, ותיעד אותה בתצלומיו. שוויג נולד בעיר טרנופול שבגליציה המזרחית, אז חלק מהקיסרות האוסטרו-הונגרית. הוא השתלם בצילום בווינה בשנת 1922, ובאותה שנה עלה לארץ ישראל. בשנים 1933–1925 צילם עבור קרן קיימת לישראל. בשנים 1946–1934 צילם עבור מחלקת העתיקות הממשלתית. בשנים 1941–1940 צילם עבור משטרת המנדט סדרת תצלומים של תחנות טגארט. בשנים 1965–1949 ניהל את מחלקת התצלומים של הסוכנות היהודית. באפריל 1928 נישא לצביה דיקשטיין, מורה להתעמלות, ריתמיקה, התעמלות יוצרת וריקודי עם, ומחברת שירי משחק. ב-1929 נולדה בתם, גְדוּלָה, וכעבור שלוש שנים נולד בנם, חנוך. שוויג נפטר ב-1983 בירושלים. ארכיון של תצלומיו מנוהל על ידי ילדיו. בתו גְדוּלָה עוֹגֶן היא פסלת ואמנית קרמיקה, שבשנים 1965-1980 כיהנה כראש המחלקה לקדרות ב"בצלאל". ללא כותרת, שנות השלושים או הארבעים הדפס כסף, גובה 33 ס"מ, רוחב 57 ס"מ מוזיאון ישראל קבוצת מתפללים בקיבוץ רודגס, אלבום קרן היסוד, 1925 - 1937, מאוספי הספרייה הלאומית מגדל דוד, אלבום קרן היסוד, 1925 - 1937, מאוספי הספרייה הלאומית מפרץ חיפה, אלבום קרן היסוד, 1925 - 1937, מאוספי הספרייה הלאומית משטרת הג'יפתליק, 1940 1921 – לימודי צילום, וינה ולונדון 1930 – אוניברסיטת לונדון, בית הספר לשפות וצילום, אוניברסיטת לונדון 1976 – עמית כבוד, החברה המלכותית לצילום, בריטניה (אנ') 1977 – יקיר ירושלים 1978 – פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, מוזיאון ישראל, ירושלים 1927 – הנציב העליון הלורד פלומר העניק אלבום צילומים של שוויג למלך אנגליה ג'ורג' החמישי. 1927 – תערוכת יחיד, גלריה סטימצקי, ירושלים 1933 – תערוכת יחיד, גלריה סטימצקי, ירושלים 1971 – תערוכת יחיד, מוזיאון ישראל 1983 – תערוכת יחיד, מוזיאון ישראל 2010 – "צילום כחומר": תערוכה יחיד, המוזיאון הפתוח לצילום, גן התעשייה תל חי. ויויאן סילבר-ברודי, 'שמואל יוסף שווייג – צילום ציוני, אסתטי וארכאולוגי', סטודיו 113 (2000), 17–20. שמואל יוסף שוויג – צילום כחומר; תערוכה: אוצרת: נעמה חייקין; קטלוג: עורכת: נעמה חייקין; עריכת טקסט עברית ותרגום לאנגלית: עינת עדי, תל חי: המוזיאון הפתוח לצילום - גן התעשייה, 2010. (אפריל 2010) נעמה חיקין, 'צילום כחומר', 12–25. רות אורן, 'על אופייה של הארץ: שמואל יוסף שוויג ומורשתו הצילומיות', 26–64. תערוכה, יצירה. מאמר: מידע 8, 21.05.2010 יצירה. מאמר: נישה, 01.06.2010 תערוכה, יצירה. מאמר: הארץ - מוסף הארץ, 11.06.2010 תחנות בזמן תערוכה "צילום כחומר", יצירה. מאמר: שישי בגולן, 04.06. פריטים על שמואל יוסף שוויג בארכיון גדולה עוגן, בספרייה הלאומית מידע על שמואל יוסף שוויג בקטלוג הספרייה הלאומית שמואל יוסף שוויג, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל דליה קרפל, שמואל יוסף שוויג תיעד את המדינה דרך עדשה אוהבת, באתר הארץ, 11 ביוני 2010 מאמר על תערוכת "צילום כחומר" במוזיאון הצילום הפתוח בתל חי (אורכב 23.08.2014 בארכיון Wayback Machine) ארץ ישראל 1937 - אוסף תמונות של שוויג, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, ינואר 2021 שמואל יוסף שוויג, דף שער בספרייה הלאומית שמואל יוסף שוויג, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים סרטים שנוצרו בידי שוויג, כמפיק או כבמאי, מתוך אוסף ארכיון שפילברג בא היום, סרטון באתר יוטיוב יום העצמאות, סרטון באתר יוטיוב סיני: נתיבי השיירות הקדומים, סרטון באתר יוטיוב צעדים ראשונים, סרטון באתר יוטיוב Shmuel Joseph Schweig הוענקו 12 פרסי "יקיר ירושלים", דבר, 16 במאי 1977 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
O2

האם התכוונתם ל... O2 (תקשורת) – מותג בינלאומי של חברת התקשורת הספרדית טלפוניקה. ה-O2 – מרכז בידור גדול ממדים בלונדון. O2 ארנה (לונדון) – היכל ספורט רב תכליתי בלונדון. O2 ארנה (פראג) – היכל ספורט רב תכליתי בפראג. O2 וורלד – היכל ספורט רב תכליתי בברלין. O2 ארנה (דבלין) – היכל ספורט רב תכליתי בדבלין. O2 - צורתו הטבעית של הגז חמצן.
בריאן טולברט

בריאן טולברט (באנגלית: Brian Tolbert; נולד ב-20 ביוני 1974) הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק בעמדת הגארד ומתנשא לגובה של 1.92 מטרים. טולברט, אשר נולד וגדל בלאנסינג שבמדינת מישיגן החל לשחק כדורסל בילדותו במסגרת חוג הכדורסל של עיירתו וכן מאוחר יותר, במכללת איסטרן מישיגן שם הוא היה מלך הסלים של המכללה בכל הזמנים. בעונת 2001/2002 עבר טולברט לקבוצה האיטלקית סיינה, איתה זכה באותה עונה בגביע ספורטה. בעונת 2002/2003 עבר טולברט לסאות' איסט מלברן מג'יק האוסטרלית. ב-2003/2004 עבר טולברט לקבוצה הקפריסאית אפואל ניקוסיה. באותה עונה עבר לקבוצה הטורקית פינאר קרשיאקה איזמיר, בשנים 2004/2005 הגיע טולברט לישראל לקבוצת מכבי פתח תקווה איתה הוא ירד ליגה. ב-2005 טולברט הגיע לעירוני אשקלון, שנה לאחר מכן הוא הגיע למכבי ראשון לציון, בעונת 2007/2008 טולברט חתם בעירוני רמת גן, ב-2008 חתם טולברט בהפועל חולון וזכה עימה בגביע המדינה בכדורסל עם שלשה על הבאזר שקבעה את התוצאה 69-68 בגמר מול קבוצת מכבי חיפה. בעונת 2009/2010 שב טולברט לקדנציה שנייה באליצור אשקלון, ובחודש נובמבר 2010 חזר לקבוצה הפועל חולון, ממנה ירד לליגה הלאומית כשחתם בהפועל כפר סבא\כוכב יאיר ובדצמבר 2011 הכריז על פרישה, חזר בו ושיחק את עונת 2011/2012 במדי עירוני נס ציונה מהליגה הלאומית בכדורסל בטרם פרש סופית. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket דף השחקן באתר ONE מנחם כהן, גביע המלך: פרידה מבריאן טולברט, באתר nrg‏, 23 בדצמבר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינדנשטראוס

לינדנשטראוס (גרמנית: Lindenstrauss) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית, תרגום אפשרי לעברית הוא זר פרחי טיליה (יש אופציות תרגום אחרות) האם התכוונתם ל... מיכה לינדנשטראוס – בעברו מבקר המדינה ונשיא בית המשפט המחוזי בחיפה. בן דודו של יורם לינדנשטראוס. יורם לינדנשטראוס – פרופסור אמריטוס במכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. בן דודו של מיכה לינדנשטראוס ואביו של אילון לינדנשטראוס. אילון לינדנשטראוס – פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת פרינסטון. הישראלי הראשון שזכה במדליית פילדס. בנו של יורם לינדנשטראוס.
רד בול ארנה

האם התכוונתם ל... רד בול ארנה (זלצבורג) – אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל רד בול זלצבורג רד בול ארנה (ניו ג'רזי) – אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל ניו יורק רד בולס רד בול ארנה (לייפציג) – אצטדיונה הביתי של קבוצת הכדורגל ר.ב. לייפציג
בנימין וייס

בנימין (בנג'י) ווייס (נולד ב-1941 בניו יורק) הוא מתמטיקאי אמריקאי-ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים, הנודע בשל תרומותיו לתורה הארגודית (אנ'), תורת ההסתברות, תורת המשחקים ותורת הקבוצות התיאורית (אנ'). ווייס נולד ב-1941 בעיר ניו-יורק לרב פרופסור אברהם ווייס ולאמו פנינה לבית קרמר. ב-1962 סיים לימודי תואר ראשון בישיבה יוניברסיטי בניו-יורק ותואר שני מבית הספר למדעים בישיבה יוניברסיטי. ב-1965 הוענק לו תואר דוקטור במתמטיקה מאוניברסיטת פרינסטון, בהדרכתו של ויליאם פלר (אנ'). בשנים 1965–1967 עבד ב-IBM, בחטיבת המחקר של החברה (אנ'), וב-1967 הצטרף למחלקה למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. מאז 1990 הוא מחזיק בקתדרה ע"ש מרים וג'וליוס ויניק. במהלך השנים החזיק ווייס במשרות אורח באוניברסיטת סטנפורד, MSRI (אנ'). הוא מתגורר בירושלים. ווייס פרסם למעלה מ-180 מאמרים בנושאים מגוונים, ביניהם התורה הארגודית ודינמיקה טופולוגית, שקילות מסלולית, הסתברות, תורת האינפורמציה, תורת המשחקים, ותורת הקבוצות התיאורית. בין תרומותיו הבולטות: המצאת המושג חלוקות מרקוב (אנ') ומיון האוטומורפיזמים ההיפרבולים על הטורוס (יחד עם רוי אדלר (אנ')), חקר ההזזות מסוג טלי ((אנ') sofic subshifts) והגדרת מושג החבורה טלית ((אנ') sofic group), יישומים קומבינטוריים של שיטות דינמיות (יחד עם הלל פורסטנברג), פיתוח התורה הארגודית של חבורות אמנביליות ((אנ') יחד עם דן אורנשטיין), משפטים ארגודיים לא קונבנציונליים (יחד עם הלל פורסטנברג), פיתוח תורת המימד הממוצע ((אנ') יחד עם אילון לינדנשטראוס), ומשפטי אי-היתכנות בתורת האיזומורפיזם (עם מט פורמן (אנ') ודן רודולף). הוא גם הציב את בעיית צביעת הכבישים (יחד עם רוי אדלר). לבנימין ווייס שבעה תלמידי דוקטורט, ביניהם אילון לינדנשטראוס, זוכה מדליית פילדס לשנת 2010. ווייס נתן הרצאה מוזמנת בקונגרס הבינלאומי במתמטיקה ב-1974, היה פעמיים מרצה ראשי בכנס CBMS (בשנים 1979 ו-1995), נשא את סדרת ההרצאות מ. ב. פורטר באוניברסיטת רייס ((אנ'), 1998). בשנת 2000 מונה ווייס כחבר זר לשם כבוד בהאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 2012 זכה בפרס רוטשילד במתמטיקה. בשנת 2012 מונה ווייס כחבר האגודה האמריקאית למתמטיקה. בנימין וייס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה בנימין וייס, באתר dblp סיכום הרצאות בקורס "תולדות המתמטיקה", האוניברסיטה העברית, 2007-2008. משפט פרמה האחרון - דוח התקדמות, חלק שני, חלק שלישי, כתב העת על"ה - עלון למורי המתמטיקה, גליונות 2–4, תשמ"ז. ריבוע העיגול, חלק ב', על"ה 8–9, תשנ"א. זיווה דויטש, בנימין וייס, מיכה פרלס, מזיזים את הזוזים, באתר "אלף אפס" בנימין ווייס (1941-), דף שער בספרייה הלאומית