laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ייסון רייטמן

ג'ייסון רייטמן (באנגלית: Jason Reitman; נולד ב-19 באוקטובר 1977) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק ושחקן קולנוע קנדי-אמריקאי-יהודי. רייטמן נולד בעיר מונטריאול בחבל קוויבק שבקנדה לאב יהודי ולאם שהתגיירה. הוריו הם ז'נבייב רובר, שחקנית, ואייוון רייטמן (אנ'), במאי קומדיות ותיק ("מכסחי השדים", "שוטר בגן ילדים"). אחותו היא השחקנית והמפיקה קתרין רייטמן (אנ'). רייטמן נודע בעיקר בזכות בימוי הקומדיות המצליחות "תודה שעישנתם" (2006), "ג'ונו" (2007), "תלוי באוויר" (2009) ו"תקועה" (2011). סרטים אלו אופיינו בדיאלוגים שנונים והסתכלות אירונית וביקורתית על החברה המערבית ומעמד הצווארון הלבן. הודות להצלחה הקופתית והביקורתית של סרטו "תלוי באוויר" זכה רייטמן בפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר (בצוותא עם שלדון טרנר) ובשש מועמדויות לפרס האוסקר כולל לסרט הטוב ביותר. בנוסף היה רייטמן מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר בטקס "גלובוס הזהב" 2007 על סרטו "ג'ונו". סרטו "תקועה" יצא לאקרנים בשנת 2011 על פי תסריט של כותבת הסרט "ג'ונו", דיאבלו קודי. בשנת 2018 ביים את סרט הדרמה "ואז הגיעה טלי" בכיכובן של שרליז ת'רון ומקנזי דייוויס. בשנה זו גם יצא סרטו של רייטמן, "המועמד המוביל", דרמה פוליטית המבוססת על מקרה אמיתי אותו ביים, כתב והפיק, בהשתתפותם של יו ג'קמן, ורה פרמיגה וג'יי קיי סימונס. בשנת 2020 ביים את סדרת הטלוויזיה "סרט ביתי: הנסיכה הקסומה" לשירות הסטרימינג קוויבי, גרסת עכשווית לסרט "הנסיכה הקסומה" משנת 1987. בשנת 2021 ביים את הסרט "מכסחי השדים: החיים שאחרי" בהשתתפותם של כוכבי הסרט המקורי - ביל מארי ודן אקרויד. בתחילת 2024, החל לצלם את סרטו "סאטרדיי נייט", דרמה ביוגרפית אשר מתרחשת ב-1975, ומתעד את האירועים שהובילו להקרנת הבכורה של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב". באותה שנה הפיק וכתב את סרט ההמשך "מכסחי השדים: אימפריה קפואה". כמו כן ביים רייטמן שני פרקים בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "המשרד" וביים מגוון פרסומות לחברות ענק בהן ברגר קינג, נינטנדו ו-BMW. החל משנת 2004 הוא נשוי לתסריטאית מישל לי, וב-2006 נולדה בתם הראשונה ג'וזי. באוקטובר 2023, רייטמן, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות מתקפת הפתע על ישראל. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס. מדיה וקבצים בנושא ג'ייסון רייטמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ייסון רייטמן ג'ייסון רייטמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ייסון רייטמן, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ייסון רייטמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייסון רייטמן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ייסון רייטמן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'ייסון רייטמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ייסון רייטמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ייסון רייטמן, באתר Discogs (באנגלית) נירית אנדרמן, אני בהריון, והמכנסיים שלך היום זהובים במיוחד, באתר הארץ, 3 בפברואר 2008 Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרט מידה

סרט מידה (נקרא לפעמים מטר, רולטה או רולטקה. בעברית: מַגְלוּל) הוא סרגל גמיש הניתן לקיפול או גלילה, עשוי בדרך כלל סרט בד או מתכת ומשמש למדידת אורכים ומרחקים. להבדיל מסרגל קשיח, סרט המידה במצבו המקופל או המגולגל קטן וקומפקטי בהרבה מהאורך המרבי אותו הוא יכול למדוד. סרטי מידה נמצאים בשימוש אצל חייטים ותופרים, נגרים, מסגרים, קבלנים, בספורט ועוד. בגלל גמישותו, דיוק המדידות שניתן לבצע בעזרתו מוגבל. השנתות המסומנות על סרט המידה כמעט לעולם לא מרוחקות פחות ממילימטר אחת מהשנייה כשמשתמשים בשיטה המטרית, או 1/32 מאינץ' אם משתמשים במערכת היחידות הבריטית. במקרים רבים דיוק המדידה נמוך מכך. סרט מידה קצר מפיברגלס: חייטים ותופרים מרבים להשתמש בסרט כזה ואורכו הוא כמטר עד שניים. סרגל מתקפל: עשוי בדרך כלל עץ או פלסטיק. נמצא בשימוש על ידי נגרים. יתרונו בדיוק טוב יותר ובעובדה שבגלל היותו קשיח ניתן להבטיח שהמדידה מתבצעת בקו ישר. סרט מדידה נגלל ממתכת – מוכר בשם "מֶטֶר". אחד הסוגים הנפוצים ביותר. הסרט מוכל בתיבה קשיחה, בדרך כלל עם קפיץ שגולל פנימה את חלק הסרט שלא בשימוש. בשימוש נגרים, מסגרים, קבלנים ועוד. בדרך כלל מצויד בנצרה, הנועלת את הסרט. שחרור הנצרה מאפשר לקפיץ לגלול את הסרט חזרה לתוך התיבה. סרט מדידה נגלל מבד: מוכר גם בשם "רולטה" או "רולטקה". משמש למדידת מרחקים ארוכים יותר – עד עשרות מטרים. גם כאן כמו ב"מטר" יש קופסה או תיבה המכילה את הסרט, אך מפאת ארכו הגדול יותר הכריכה מתבצעת בדרך כלל באופן ידני, על ידי סיבוב ארכובה קטנה שגולל את הסרט חזרה לתוך הקופסה. נמצא בשימוש על ידי מודדים, וכן בספורט. עם התפתחות הטכנולוגיה, במקרים מסוימים משתמשים כיום במד טווח לייזר במקום בסרט מידה. שימוש זה נפוץ בייחוד בספורט, וכן על ידי מודדים וקבלני בניין. מד טווח לייזר בשימוש כסרט מידה מדויק ביותר, והמדידה מתבצעת תמיד בקו ישר. למכשירים אלו יש בדרך כלל תכונות נוספות, למשל היכולת לשמור תוצאות מדידות קודמות בזיכרון, וכן היכולת לכפול תוצאות של שתיים או שלוש מדידות, כדי להקל על חישוב שטחים ונפחים. סרט מידה מפיברגלס – משמש חייטים ותופרים סרט מידה נגלל ממתכת – "מטר" קטע מסרט מידה נגלל ממתכת עם שינות כפול – מטרי ומלכותי "רולטקה" ישנה ששמשה לספורט. ניתן להבחין בארכובה המשמשת לגלילת הסרט, וכמו כן בשינות הגס סרגל מתקפל באורך 2 מ'. בשימוש על ידי נגרים מד טווח לייזר. תחליף מודרני לסרט מידה סרגל קליבר מיקרומטר
מחנה ורנה

מחנה ורנה (בצרפתית: Vernet d'Ariège) היה מחנה מעצר ומחנה מעבר בלה ורנה שבהרי הפירנאים בצרפת. המחנה נבנה ביוני 1918 למען הכוחות הקולוניאליים הצרפתים ששרתו במלחמת העולם הראשונה. כאשר חדלו פעולות האיבה, הוא שימש להחזיק אסירים גרמנים ואוסטרים בעת המלחמה. בין שתי מלחמות העולם המקום שימש כמחסן צבאי. לקראת סוף מלחמת האזרחים בספרד בפברואר 1939, היה לו שימוש חדש כמחנה קליטה עבור הרפובליקנים שנמלטו מצבאו של פרנסיסקו פרנקו לאחר קריסתה של הרפובליקה הספרדית השנייה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, תפקידו של המחנה הורחב ואוכלס בזרים "לא רצויים" שהגיעו לצרפת, באינטלקטואלים אנטי-פשיסטים וחבריה לשעבר של הבריגדות הבינלאומיות. לאחר נפילת צרפת ב-25 ביוני 1940, הוא יושב על ידי שלטונות וישי הפרו-נאצים, כבית כליאה עבור "כל הזרים שנחשבים חשודים או מסוכנים לסדר הציבורי". משנת 1942 שימש לה ורנה כמחנה מעבר עבור משפחות יהודיות, קורבנות שואת יהודי צרפת, שהמתינו לגירוש למחנות עבודה והשמדה. המשלוח האחרון התרחש ביוני 1944 ולקח את האסירים הנותרים למחנה הריכוז דכאו. בכל שנות פעולתו נכלאו בו כ-40,000 בני אדם מ-58 לאומים. המחנה שוחרר על ידי בעלות הברית ב-1944. מדיה וקבצים בנושא מחנה ורנה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'ארלס דניאלס

צ'ארלס מלדרום "צ'רלי" דניאלס (באנגלית: Charles Meldrum "Charlie" Daniels;‏ 24 במרץ 1885 - 9 באוגוסט 1973) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי בעל 8 מדליות מהן 5 זהב ושיאן עולם. הוא זכה ב-5 מדליות, מהן 3 זהב באולימפיאדה אחת. היה האמריקאי הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית בשחייה. דניאלס חידש את סגנון החתירה, מ"חתירה אוסטרלית" ל"חתירה אמריקאית", סגנון הנהוג כיום. דניאלס נולד בדייטון אוהיו. בשנת 1903 הוא עבר להתאמן במועדון האתלטיקה של ניו יורק. בנוסף, היה אלוף בסקווש ובברידג'. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה דניאלס ב-5 מדליות מהן 3 זהב. מדליות זהב במשחה ל-220 יארד חופשי בתוצאה של 2:44.2 דקות, לפני פרנסיס גיילי חברו לנבחרת (2:46.0 דקות) ואמיל ראוש מגרמניה (2:56.0 דקות), במשחה ל-440 יארד חופשי בשיא אולימפי חדש של 6:16.2 דקות, לפני גיילי (6:22.0 דקות) ואוטו ואלה מהונגריה (6:39.0 דקות) ובמשחה שליחים 4x50 יארד חופשי בתוצאה של 2:04.6 דקות ביחד עם חבריו לנבחרת השחייה של ניו יורק (תחרות משחה השליחים הייתה בין 4 קבוצות אמריקאיות בלבד). מדליית כסף במשחה ל-100 יארד חופשי, אחרי זולטאן הלמיי מהונגריה (1:02.8 דקות) ולפני סקוט לירי חברו לנבחרת ומדליית ארד במשחה ל-50 יארד חופשי, אחרי הלמיי ולירי שקבעו תוצאה זהה של 28.2 שניות, אחר כך שחו אחד כנגד השני לקביעת המנצח (swim off), הלמיי (28.0 שניות) ולירי (28.6 שניות). באולימפיאדת אתונה (1906) זכה דניאלס במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:13.0 דקות לפני הלמיי וססיל הילי מאוסטרליה. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x250 מטר חופשי. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה דניאלס במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:05.6 דקות, לפני הלמיי (1:06.2 דקות) והרלד יולין משוודיה (1:08.0 דקות), בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 1:05.8 דקות ובמדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 11:02.8 דקות, אחרי בריטניה (10:55.6 דקות) והונגריה (10:59.0 דקות). בתחרות שחייה שנערכה בניו יורק ב-15 באפריל 1910 קבע דניאלס במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 1:02.8 דקות. בתחרות שחייה שנערכה בפיטסבורג, פנסילבניה ב-28 במרץ 2011 קבע דניאלס במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:25.4 דקות. דניאלס נפטר בכרמל וואלי קליפורניה בשנת 1973. בסך הכל החזיק דניאלס בכל השיאים העולמיים בסגנון חופשי מ-25 יארד ועד 1 מייל וזכה ב-33 תוארי אליפות ארצות הברית. בשנת 1909 זכה דניאלס בתואר אתלט השנה בצפון אמריקה. בשנת 1965 זכה דניאלס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס דניאלס בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי צ'ארלס דניאלס, באתר olympedia.org sports123.com(הקישור אינו פעיל) צ'ארלס דניאלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'ארלס דניאלס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אולימפיאדת אתונה שנערכה בשנת 1906, נחשבה באותו הזמן, כאולימפיאדה הרביעית לכל דבר והשנייה שנערכה באתונה. היה זה אירוע חגיגי לציון עשור למשחקים האולימפיים בעידן המודרני. הוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בה אך אינו מחשיב אותה כיום במניין האולימפיאדות. למרות שמדליות הוענקו בה הן לא נספרות במניין המדליות הרשמי של המשחקים האולימפיים ואינן מוצגות עם אוסף המדליות במוזיאון האולימפי בלוזאן, שווייץ. CHARLES M. DANIELS (USA) - 1965 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
סימנים

האם התכוונתם ל... יהדות: סדר ליל ראש השנה – סימני ראש השנה סימנים (הלכה) – אמצעי בירור בהלכה היהודית סימני השחיטה - כינוי הלכתי לקנה הנשימה ולוושט כינוי לפאות בארצות תימן סימנים (תלמוד) – אמצעי זכירה תרבות: סימנים (טלנובלה) – טלנובלה לצעירים סימנים (צביקה פיק) – שיר של צביקה פיק סימנים (גלי עטרי) – אלבום של גלי עטרי סימנים (ליאור נרקיס) – אלבום של ליאור נרקיס סימנים (מירון ח. איזקסון) – אלבום של ורד קלפטר המוקדש לשירי מירון ח. איזקסון אחר: שפת סימנים שפת סימנים לתינוקות סימן
אוגמ"ק יקטרינבורג

אוגמ"ק יקטרינבורג (ברוסית: УГМК Екатеринбург) היא קבוצת כדורסל נשים רוסי מהעיר יקטרינבורג מ-1938, אחת המצליחות ברוסיה והיא אלופת רוסיה הנוכחית. אוגמ"ק, אחת הקבוצות המובילות באירופה, זכתה בשישה תוארי גביע אירופה לאלופות ויורוליג, בשנים 2003, 2013, 2016, 2018, 2019, 2021. בנוסף היא זכתה 17 פעמים באליפות רוסיה ו-11 פעמים בגביע הרוסי. בעלי הקבוצה הם "חברת המטלורגיה של הרי אורל" (УГМК). הקבוצה הוקמה ב-1938 על ידי "חברת בניית המכונות של אוראל" (אוראלמש) ובתחילה נקראה הקבוצה בשם זניט. ב-1958 הקבוצה אוחדה עם "אוונגרד" ונקראה "טרוד". מ-1960 ועד שנת 2000 נקראה בשם "אוראלמש". ב-1964 הקבוצה העפילה לליגה הבכירה בברית המועצות ובשנים 1973–1974 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות, הישגה הטוב ביותר בתקופה ההיא. בעונת 1985 אף העפילה לגמר הגביע אך הפסידה. בשנת 2000 הקבוצה נקראה אוראלמש-אוגמ"ק בשל הצטרפותה להסכם חסות עם "חברת המטלורגיה של הרי אוראל" (Уральская горно-металлургическая компания), שנה לאחר מכן נפרדה מ"חברת בניית המכונות של אוראל" וחדלה לשאת את השם אוראלמש. בשנת 2009, לאחר התפרקות מועדון צסק"א מוסקבה, מאמנה וקבוצת שחקניות בולטות עברו ל"אוגמ"ק". בנוסף, החל משנה זו, זכתה הקבוצה 9 פעמים רצופות באליפות הפרמייר ליג הרוסי בכדורסל נשים. בעונת 2018 זכתה באליפות הליגה הרוסית, ביורוליג, בסופרקאפ האירופי לנשים ובגביע הרוסי. בעונת 2019 זכתה בפעם השנייה ברציפות ביורוליג נשים אחרי שהתמודדה בגמר נגד דינמו קורסק, עליה גם גברה בגמר פלייאוף ליגת העל הרוסית בכדורסל נשים, בדרך לזכייה 13 במספר באליפות המדינה. בעונת 2019/2020 העפילה לשלב רבע גמר יורוליג נשים וזכתה באליפות ה-14 בתולדותיה. בעונת 2020/2021 זכתה בפעם הששית ביורוליג נשים. אלופת רוסיה זכייה (17): 2002, 2003, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2023, 2024 גביע רוסיה זכייה (11): 2005, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2023, 2024 הסופר קאפ הרוסי בכדורסל נשים זכייה (3): 2021, 2022, 2023 יורוליג זכייה (6): 2003, 2013, 2016, 2018, 2019, 2021 הסופר קאפ האירופי זכייה (3): 2013, 2016, 2018 מדיה וקבצים בנושא אוגמ"ק יקטרינבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוגמ"ק יקטרינבורג אוגמ"ק יקטרינבורג, ברשת החברתית פייסבוק אוגמ"ק יקטרינבורג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוגמ"ק יקטרינבורג, ברשת החברתית אינסטגרם אוגמ"ק יקטרינבורג, ברשת החברתית VK Премьер-лига. Женщины. Финал. 3-й матч. УГМК обыграл курское «Динамо» и в 13-й раз подряд стал чемпионом России Евролига. Женщины. 1/2 финала. УГМК победил «Фенербахче» и вышел в финал, «Авенида» обыграла «Шопрон» Евролига. Женщины. Финал. УГМК обыграл «Авениду» и стал шестикратным чемпионом‏, sports.ru Баскетболистки УГМК в четвертый раз выиграли Евролигу
ועידת קהיר (1943)

ועידת קהיר נערכה בקהיר שבמצרים בין 22 בנובמבר ל-26 בנובמבר 1943, בין רוזוולט, צ'רצ'יל, וגנרליסימו צ'יאנג קאי שק מסין. הוועידה עסקה בהיערכות בעלות הברית נגד האימפריה היפנית, ובמצב הרצוי באסיה שלאחר המלחמה. רוזוולט רצה קשרים חיוביים ופרודוקטיביים עם סין לאחר המלחמה, כמו גם סיוע סיני בשמירה על ההתפשטות הבריטית, הרוסית והיפנית באסיה, ולכן הציע את ועידת קהיר כאמצעי לביטוי אמון הציבור ברפובליקת סין. הוועידה עצמה הייתה תחנת ביניים בדרך לפגוש את מנהיג ברית המועצות ג'וזף סטלין בטהראן, אך ממשל רוזוולט העניק למנהיג הסיני דחיפה סמלית בכך שנפגש עימו באופן פרטי לפני תחילת הוועידה ולפני שהגיע צ'רצ'יל. החלטות הוועידה פורסמו ב"הצהרת קהיר", הצהרה לא-חתומה לעיתונות שדנה בכוונתן של בעלות הברית לחלק את האימפריה היפנית לאחר כניעתה הצפויה של יפן. הודעה לעיתונות של הוועידה ביססה את מעמדה של סין כאחת מארבע המעצמות הגדולות של בעלות הברית. על פי ההצהרה, כל הטריטוריות שכבשה יפן מאז מלחמת העולם הראשונה, כולל טאיוואן ואוקינאווה, יוחזרו לסין. בנוסף קבעה ההצהרה שעל קוריאה, שהייתה כבושה בידי יפן, להפוך למדינה חופשית. מדיה וקבצים בנושא ועידת קהיר בוויקישיתוף מסמכי ועידת קהיר, מחלקת המדינה של ארצות הברית ועידת קהיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Cairo Conference, 1943, US DEPARTMENT of STATES
פרומקין

פרומקין הוא שם משפחה יהודי אשר מקורו בשפות סלאביות (הסיומת "קין" פירושה "בן של"), ייתכן שפירושו נגזר מהשורש הגרמני "פרום" שמשמעו "אדוק". האם התכוונתם ל... אריה ליב פרומקין – רב ומורה, מחבר ספרים וחוקר תולדות ארץ ישראל, ממייסדי המושבה פתח תקווה. גד פרומקין – משפטן יהודי ישראלי ושופט בבית המשפט העליון בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל. ישראל דב פרומקין – מחלוצי העיתונות העברית בארץ ישראל. השל פרומקין – ממייסדי ההסתדרות וחבר הכנסת הראשונה מטעם מפא"י. בית גד פרומקין – מבנה בשכונת רחביה בירושלים שנבנה עבור השופט גד פרומקין. ועדת פרומקין מקור השם פרומקין, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
הדקדוק הפנימי

"הדקדוק הפנימי" הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של ניר ברגמן שיצא לאקרנים בשנת 2010. התסריט נכתב על ידי ברגמן על פי ספרו של דויד גרוסמן, "ספר הדקדוק הפנימי". הסרט עוסק בחייה של משפחה ירושלמית בשנות ה-60. גיבור הסרט הוא אהרון, ילד רגיש "שמסרב לצמוח". הסרט מתמקד במערכת היחסים של אהרון עם בני משפחתו וחבריו, בדגש על מערכת חברות משולשת בינו לבין חברו גדעון ואהובתו יעלי. עלילת הסרט מתמקדת באהרון קליינפלד (רואי אלסברג), ילד ירושלמי אשר לו בעיות גדילה. לאהרן אמא ניצולת שואה (אורלי זילברשץ) ואבא פרטיזן (יהודה אלמגור), מה שיוצר משמעות רבה לשואה בתוך המשפחה. אהרן הוא נער מתבודד מאוד, אשר רב רבות עם בני הנוער שמסביבו. חברו הטוב של אהרן הוא גדעון (עדן לוטנברג). בניגוד לאהרן, לגדעון יש גוף מפותח ונורמלי. במהלך הסרט מתאהב אהרן ביעל (רוני טל), נערה בת גילו, אך בסוף הסרט נרמז כי היא מפתחת מערכת יחסים עם גדעון. גם בתוך משפחתו של אהרון יש קונפליקטים הבאים לידי ביטוי בסרט: הראשון שבהם עוסק באמו הזקנה והסנילית של משה וסבתו של אהרון, המתגוררת בבית משפחת קליינפלד. הינדה, אמו של אהרון, מתקשה לדאוג לזקנה הסנילית, ולכן שולחת אותה לבית חולים סיעודי, דבר הגורם נזק לאהרן ולאחותו, אשר קשורים באופן רגשי לסבתם. הסכסוך השני שקשור למשפחת קליינפלד הוא הרומן שבין משה, אביו של אהרון, לבין עדנה בלום, שכנתם המסתורית של בני המשפחה. עדנה בלום שכרה את שירותיו של משה במטרה שיעזור לה בשיפוצי ביתה, ונאמר באופן מפורש במהלך הסרט כי הם מנהלים רומן, למורת רוחה של הינדה, אשר דואגת להפריד ביניהם. פרידתם לבסוף מובילה לעזיבתה של עדנה בסוף הסרט בלי מתן הסברים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסרט זכה בפרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים לקולנוע בשנת 2010, ובפרס "סאקורה" (פרס ראשון) בפסטיבל טוקיו לקולנוע לשנת 2010. בנוסף, הסרט צבר מועמדות לפרס התסריט באוסקר האסיאתי לשנת 2010 ו-12 מועמדויות לפרס אופיר 2010 (ביניהן גם לסרט הטוב ביותר ולבמאי הטוב ביותר). "הדקדוק הפנימי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדקדוק הפנימי", באתר AllMovie (באנגלית) "הדקדוק הפנימי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "הדקדוק הפנימי", באתר אידיבי "הדקדוק הפנימי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "הדקדוק הפנימי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים הדקדוק הפנימי | Intimate Grammar באתר "סרט" אורי קליין, הדקדוק הפנימי: בין הריאליסטי לסימבולי, באתר הארץ, 14 ביולי 2010 יאיר רוה, "הדקדוק הפנימי", ביקורת, בבלוג הקולנוע "סינמסקופ" לילך וולך‏, יש סרטים זיגזג: על הסרט "הדקדוק הפנימי", באתר וואלה, 23 בספטמבר 2010 נירית אנדרמן, אחרי "כנפיים שבורות": ניר ברגמן סיים את צילומי סרטו השני, באתר הארץ, 11 בינואר 2010 ספרים ישראליים שנראה בקרוב על מסכי הקולנוע, באתר גלובס, 4 באוגוסט 2009 נירית אנדרמן, "הדקדוק הפנימי" עם 12 מועמדויות לפרס אופיר, באתר הארץ, 28 ביולי 2010
רווקה זקנה

רווקה זקנה (לעיתים, בייחוד בשפה ארכאית, בתולה זקנה) הוא כינוי לאישה שהגיעה לגיל מבוגר יחסית (בהתאם לתפיסות הרווחות בחברה נתונה) אך לא-נישאה ולא-העמידה צאצאים. הזרמים הפמיניסטיים המבקרים את מוסד הנישואין כמוסד פטריארכלי, רואים ברווקות לנשים אפשרות לגיטימית. ברם, מחקרים שנעשו לאחרונה מלמדים כי הלחץ להינשא לא-פחת בעקבות השינוי במעמד האישה בעשורים האחרונים, וכי רווקות ללא-ילדים בגיל מבוגר עדיין סובלות מסטיגמה חברתית. מצבה החברתי של הרווקה הזקנה מוצא את ביטויו ביצירות ספרותיות רבות. כך כתב המשורר העברי יורם טהרלב, בשירו "נשים רוקדות": "בנות עשרים יוצאות בריקוד כי חתן הן מוכרחות לצוד מי שלא תצוד בבוא זמנה תישאר לה רווקה זקנה" בספרות היחס לרווקה הזקנה מהול לעיתים ברחמים. יחס כזה מאפיין בדרך כלל מי שנקלעו למצב הרווקות שלא-מרצונן, ובמיוחד כאלה שאיבדו חבר או ארוס במלחמה אך שמרו לו אמונים במשך שנים. ברומן חלף עם הרוח, העוסק במלחמת האזרחים האמריקנית, ישנה התייחסות ל"מעמד ביניים" של נשים שהיו מאורסות לגברים שנהרגו במלחמה – שהן "wanted, if not wed" (רצויות, אבל לא-נשואות). לעיתים הרווקה הזקנה נתפסת כקורבן של הנסיבות. בסיפור הקצר של ויליאם פוקנר, "ורד לאמילי" מוצגת גיבורה שרצחה את אהוב ליבה כאשר הבינה שלא-יישא אותה לאישה, אך סירבה להיפרד מגופתו. ברקע מתוארת מערכת היחסים המורכבת של אמילי עם אביה, שלדידו אף גבר לא-היה ראוי לה ואשר גירש בתקיפות את מחזריה. הגם שברוב המקרים כשמופיעה רווקה הזקנה בספרות היא דמות צדדית ולאו דווקא מרכז העלילה, הרי שלעיתים מופיעות בספרות דמויות של רווקות זקנות כגיבורות הסיפור. לעיתים דמות כזו חורגת מהסטראוטיפ הרגיל. דוגמה לרווקה זקנה כזו היא הבלשית גברת מארפל, גיבורת סדרת ספרים של אגאתה כריסטי. הסדרה סקס והעיר הגדולה, המתארת את חייהן של ארבע חברות בניו יורק, הרבתה לעסוק בחיי הרווקות. ידוע במיוחד פרק 69 בעונה החמישית העוסק בחרדתה של הגיבורה שארלוט - לקראת יום הולדתה ה-36 - מכך שתהפוך לרווקה זקנה. ארבע החברות דנות ביחס החברתי השונה לנשים ולגברים שלא-נישאו עד גיל מסוים. בקולנוע הופיעה תדיר דמות של רווקה זקנה. השחקנית בטי דייוויס גילמה דמות כזו בכמה סרטים הוליוודיים, ובהם "רווקה זקנה " (1939), "ועתה, הנוסע" (1942) ו"שרלוט המתוקה" (1964). כך גם השחקנית קתרין הפבורן ב"מלכה אפריקאית" (1951), "עת קיץ" (1955) ו"מוריד הגשם" (1956). אלטער בוחר שעון ביולוגי אם (יחידנית) חד-הורית אל-הורות עריריות זקנה יאכנע המכשפה המרשעת מן המערב דפנה הקר, "מעבר ל'בתולה זקנה' ול'סקס והעיר הגדולה': רווקוּת כאפשרות חשובה לנשים ויחסו של המשפט הישראלי אליה", עיוני משפט כח(3): 903-950, 2005 (תקציר המאמר(הקישור אינו פעיל) ) מדיה וקבצים בנושא רווקה זקנה בוויקישיתוף אשר שכטר, TheMarker Women | נישואים? לא תודה, באתר TheMarker‏, 17 בספטמבר 2015 מאמר על הסטיגמה של נשים רווקות, LiveScience, מרץ 2010 מרגרט מיטשל, חלף עם הרוח, פרק 41: The position she held was almost that of a widow. Everyone knew that Stuart Tarleton would have married her had he not been killed at Gettysburg, and so she was accorded the respect due a woman who had been wanted if not wed.
בית הכנסת עולי הגרדום

בית הכנסת עולי הגרדום הוא בית כנסת בשכונת תל גיבורים בבני ברק. בית הכנסת עולי הגרדום נוסד בשנת 1950 בצריף ששימש גן ילדים ברחוב דב גרונר (מאחורי בית הכנסת כיום). במאי 1955 הונח אבן פינה למבנה הנוכחי, בנוכחות הרב אריה לוין, ראש עיריית בני ברק, ראובן אהרונוביץ' ורב העיר בני ברק, הרב יעקב לנדא. את בית הכנסת ייסדו חברי תנועת החרות נתנאל גרובר ושלמה בירנברג. ברוח שם השכונה ושמות הרחובות בשכונה הקרויים על שם גיבורי ישראל, גם בית הכנסת נקרא על שם עולי הגרדום. בין שלטי ההנצחה שבבית הכנסת תלויים שלטי הנצחה לקורבנות השואה, לחללי אצ"ל ולח"י ולחללי צה"ל. בבית הכנסת 300 מקומות ישיבה לגברים ו-200 לנשים, על שטח של 225 מ"ר. כיום מראהו מוזנח, ובמשך השנים מספר המתפללים קטן מאוד. בית הכנסת הוא לעדות אשכנז ונוסח התפילה בו - נוסח ספרד. בתחילת שנות ה-2000, עם הגעתם של תושבים חרדים לשכונה, התמלא בית הכנסת במתפללים, נוסח התפילה בימי חול השתנה לנוסח התפילה הנהוג בישיבות אשכנזיות - נוסח אשכנז. בקומה השנייה של בית הכנסת שוכן מוזיאון המקדש, המציג את דגמי בית המקדש, כלי המשכן תיבת נח, סוד האותיות שבחושן ועוד. במשך שנים רבות כיהן כרב בית הכנסת רב השכונה ושכונת פרדס כץ השכנה, הרב משה בלוי, ובשלושים השנים האחרונות מכהן בתפקיד הרב יצחק חלמיש, מחבר הספרים "אוצר המזל" ו"החיים שלאחר המוות". בית הכנסת אחדות ישראל מוזיאון המקדש בית הכנסת ע"ש עולי הגרדום, חרות, 7 בספטמבר 1962 נורתה אבן פינה לבית כנסת ע"ש עולי הגרדום, חרות, 10 במאי 1955 תנועת החרות בבני ברק, חרות, 17 ביולי 1964
אתנובוטניקה

אֶתְנוֹבּוֹטָנִיקָה (מ"אתנולוגיה" - מחקר התרבות ו"בוטניקה" מחקר הצומח) היא תת-ענף מדעי של אתנוביולוגיה העוסק ביחסים הקיימים בין בני אדם לצמחים. האתנובוטניקה מבקשת לתעד, לתאר ולהסביר את היחסים המורכבים בין תרבות אנושית והשימוש שלה בצמחים. המחקר עוסק בראש ובראשונה בשאלות כמו: איך הצמחים נתפסים, איך נרכשת שליטה בהם ואיך משתמשים בהם בתרבויות השונות (למשל כתרופות, ככלים לניחוש העתיד, כמוצרי קוסמטיקה, צביעה, טקסטיל, בנייה, ככלים, ככסף, כביגוד. ובנוסף איך הם מופיעים בספרות, בטקסים ובחיים החברתיים). המונח אתנובוטניקה נטבע בשנת 1895 על ידי הבוטנאי האמריקאי ג'ון ויליאם הרשברגר (John William Harshberger) אולם ההיסטוריה של התחום החלה הרבה לפני כן. בשנת 77 לספירה המנתח היווני דיוסקורידס, פרסם קטלוג של 600 צמחים ים תיכוניים. הקטלוג מתאר כיצד היוונים השתמשו בצמחים, בעיקר למטרות רפואיות ומפרט לגבי כל צמח כיצד ומתי יש לקטוף אותו, האם הוא אכיל (הספר כולל מתכונים) והאם הוא יכול להיות רעיל. ספרו של דיוסקורידס שימש כספר לימוד במשך דורות, אולם התלמידים לא נכנסו לתחום המחקר האתנובוטני עד אחרי ימי הביניים. ב-1542 אומן מהרנסאנס בשם לאונהארט פוקס (Leonhart Fuchs), חזר אל העיסוק בתחום כשפרסם את "De Historia Stirpium", קטלוג של 400 צמחים האופייניים לאזור גרמניה ואוסטריה. ב-1753 כתב קארולוס ליניאוס את "Species Plantarum", אשר כלל מידע על כ-5,900 צמחים. במאה ה-19 הגיע המחקר האתנובוטני לשיא כאשר אלכסנדר פון הומבולדט וג'יימס קוק הביאו מידע בוטני רב מן העולם החדש ומדרום האוקיינוס השקט. בהמשך, נערך מחקר מקיף למיפוי אתנובוטני של אוכלוסיית האבוריג'ינים. הרופא הגרמני בן המאה ה-19, לאופולד גליק (Leopold Glueck), היה הראשון שערך מחקר המבקש לתאר את היחס אל הצמחייה מנקודת מבטו של הנחקר. מחקרו, הנחשב למחקר האתנובוטני המודרני הראשון, תיאר שימוש רפואי מסורתי בצמחים באזור בוסניה. החל מתחילת המאה ה-20, תחום האתנובוטניקה, שעסק עד אז בעיקר באיסוף נתונים, קיבל כיוון חדש עם דגשים מתודולוגיים וקונספטואלים. זו הייתה תחילתה של האתנובוטניקה האקדמית. האב המייסד של תחום זה הוא ריצ'רד אוונס (Richard Evans). בימינו, ההכשרה בתחום האתנובוטניקה כוללת זיהוי ושימור צמחים ולימודי אנתרופולוגיה ושפה מקומית. למרות שהרבה מהידע המסורתי עדיין נשמר בקרב מרפאים שבטיים, לעיתים קרובות ישנה הסתייגות ניכרת בנוגע לשיתוף הידע עם זרים. בין האתנובוטנאים הפעילים בישראל, ניתן למנות את פרופ' זהרה יניב-בכרך. אתר האינטרנט הרשמי של אתנובוטניקה שימושים אתנובוטניים של צמחים שונים שאלות ותשובות באתנובוטניקה (אורכב 17.11.2015 בארכיון Wayback Machine) אתנובוטניקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתנו-בוטניקה, דף שער בספרייה הלאומית