laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליגטוריים

אליגטוריים (שם מדעי: Alligatoridae) היא משפחה של זוחלים מסדרת התנינאים. במשפחה שתי תת-משפחות: קיימנים (Caimaninae) ואליגטורים (Alligatorinae), בה שרד סוג יחיד – אליגטור. משפחה זו שייכת לענף דמויי אליגטור והיא המשפחה היחידה ששרדה מענף זה. ההבדלים הבולטים בין האליגטורים לבין התניניים הם חוטם רחב וקצר יותר וכן העובדה שהשן הרביעית בלסת התחתונה, שהיא השן הגדולה, נכנסת לגומה מתאימה בלסת העליונה, וכך היא נותרת חבויה כשהפה סגור. אצל התניניים, לעומת זאת, השן בולטת אל מחוץ לפה גם כשהפה סגור. האליגטוריים ה"אמיתיים" כוללים כיום שני מינים בלבד: אליגטור אמריקני ואליגטור סיני. האליגטור האמריקני חי בארצות הברית, כפי שרומז שמו, והאליגטור הסיני נפוץ בסין לאורך נהר היאנגצה אך נמצא בסכנת הכחדה חמורה. במרכז ובדרום אמריקה האליגטוריים מיוצגים על ידי שישה מיני קיימן המחולקים לשלושה סוגים. הקיימנים נבדלים מהאליגטורים האמיתיים בכך שבין הנחיריים שלהם לא קיימת מחיצה עצמית. כמו כן, השריון הבטני שלהם מורכב מקשקשים גדולים, עצמיים וחופפים, כאשר כל אחד מקשקשים אלה מורכב משני חלקים המחוברים בתפר. משפחה אליגטוריים (Alligatoridae) סוג ללא מקור Orientalosuchus – נכחד תת-משפחה אליגטורים (Alligatorinae) סוג Albertochampsa – נכחד סוג אליגטור (Alligator) סוג אלוגנתוסוכוס (Allognathosuchus) – נכחד סוג Arambourgia – נכחד סוג צרטוסוכוס (Ceratosuchus) – נכחד סוג Chrysochampsa – נכחד סוג Eoalligator – נכחד סוג Hassiacosuchus – נכחד סוג Hispanochampsa – נכחד סוג Krabisuchus – נכחד סוג Navajosuchus – נכחד סוג Procaimanoidea – נכחד סוג Wannaganosuchus – נכחד תת-משפחה קיימנים (Caimaninae) סוג קיימן (Caiman) סוג ומין יחיד קיימן שחור (Melanosuchus niger) סוג Eocaiman – נכחד סוג מורסוכוס (Mourasuchus) – נכחד סוג Necrosuchus – נכחד סוג Orthogenysuchus – נכחד סוג קיימן גמדי (Paleosuchus) סוג פורוסזאורוס (Purussaurus) – נכחד מדיה וקבצים בנושא אליגטוריים בוויקישיתוף אליגטוריים, באתר ITIS (באנגלית) אליגטוריים, באתר NCBI (באנגלית) אליגטוריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אליגטוריים, באתר GBIF (באנגלית)
The Beatles' Second Album

The Beatles' Second Album הוא אלבומה השלישי של להקת הביטלס. האלבום יצא בארצות הברית ב-10 באפריל 1964 על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. המפיק של השירים הכלולים באלבום היה ג'ורג' מרטין והם הוקלטו באולפני אבי רוד, אך התקליט עבר עריכת סאונד מחודשת על ידי מפיק חברת קפיטול, דייב דקסטר, אשר שינה את האיזון בין ערוצי הסטראו, הוסיף אפקטים של riverb ו-echo ושינה את הצליל של מרטין במטרה להתאימו ל"טעם הקהל האמריקאי". בשנת 2004 יצא האלבום בתור התקליטור The Capitol Albums, Volume 1. כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם זה ג'ורג' האריסון. צד ראשון Roll Over Beethoven (צ'אק ברי) Thank You Girl You Really Got a Hold on Me (סמוקי רובינסון) Devil in Her Heart (ריצ'רד דרקין) (Money (That's What I Want (ג'ני ברדפורד, ברי גורדי ג'וניור) You Can't Do That צד שני Long Tall Sally (רוברט בלוול וריצ'רד הקטן) I Call Your Name Please Mr. Postman (בריאן הולנד) I'll Get You She Loves You מידע על האלבום The Beatles' Second Album באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Beatles' Second Album באתר AllMusic האלבום The Beatles' Second Album באתר Discogs ביקורת על ספר המתאר את הפקת האלבום השני של הביטלס המכיל ביקורת חריפה במיוחד על החלטותיו של דקסטר בנדון הניו יורק טיימס, 2 בדצמבר 2007 (באנגלית)
המקור

האם התכוונתם ל... המקור (עמותה) – עמותה העוסקת בקידום תוכנה חופשית וקוד פתוח בישראל המקור (סרט) – סרט קולנוע ישראלי המקור (סרט, 1999) – סרט אמריקאי אקליפטוס המקור – מין עץ בסוג אקליפטוס; הנפוץ ביותר ביבשת אוסטרליה שם הפועל (נקרא גם "צורת המקור") - בדקדוק, חלק מנטיית הפועל X-מן המקור: וולברין – סרט קולנוע בסדרת הסרטים אקס-מן המקור (תוכנית תחקירים) – תוכנית תחקירים בערוץ 13 בהגשת רביב דרוקר המקור (אנגר) – ציור מאת ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר מקור – ספר מאת דן בראון מ-2017 מקור (פירושונים)
דוראל גולן

דוראל גולן היא פסנתרנית, ילידת ישראל. נמנית עם הבולטים והמצטיינים בקרב הדור הצעיר של צמרת הפסנתרנים הישראלים אשר רכשו לעצמם מוניטין בינלאומיים. מנגנת בקביעות על במות חשובות בישראל וברחבי העולם וזוכה לשבחי הביקורת. גולן סיימה בהצטיינות יתרה את לימודי התואר הראשון והשני בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בכיתתו של פרופ' אריה ורדי. זכתה בקביעות במלגות של קרן התרבות אמריקה ישראל מאז 1992 וכן זכתה בפרסים ראשונים בתחרויות לאומיות ובינלאומיות רבות, בהן ברמן, מרסלה, רובין, כץ, קלרמונט ועוד. ניגנה עם תזמורות רבות בישראל, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, וכסולנית עם תזמורות תחת שרביטם של מנצחים ידועים ביותר מ-40 מדינות באסיה, אירופה, אמריקה הצפונית והדרומית, אפריקה והמזרח התיכון. בין היתר ניגנה עם הפילהרמונית בברלין, הקונצרטחבאו באמסטרדם, המוזיקפראיין בווינה, והבולשוי תיאטר במוסקבה. הופיעה לצד אמנים נודעים כמו מרתה ארחריץ', דניאל בארנבוים, מאוריציו פוליני וולדימיר אשכנזי בפסטיבלים בינלאומיים מהחשובים בעולם, בהם פסטיבל גנט בבלגיה, פסטיבל הרוהר בגרמניה ופסטיבל גרגייב ברוטרדם, וכן הופיעה במשכן הכנסת ובבית הנשיא. ניגנה והקליטה לתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא דוראל גולן בוויקישיתוף דוראל גולן, ברשת החברתית פייסבוק דוראל גולן, סרטונים בערוץ היוטיוב דוראל גולן, באתר "הבמה" ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ק ויליאמסון

ג'ק ויליאמסון (באנגלית: Jack Williamson, שם מקורי: John Stewart Williamson, כתב גם בשמות עט נוספים;‏ 29 באפריל 1908 - 10 בנובמבר 2006) היה סופר מדע בדיוני, אשר כתיבתו משתרעת על פני 77 שנה. ב-1976 היה הסופר השני שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים המחולק לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה. במהלך חייו פרסם ויליאמסון מגוון רחב של ספרים וסיפורים קצרים החל מספרות קומיקס ואופרת חלל ועד לספרי מדע בדיוני רציניים המשתייכים לסוגת הגרעין הקשה של המדע הבדיוני. ספרו הנחשב ביותר האנושואידים פורסם ב-1948 ועוסק ביחסים המורכבים בין האדם ליצירי הטכנולוגיה שלו ובשאלות חברתיות ופילוסופיות הנוגעות ביחסים אלה. בכך הוא הקדים במספר שנים את אייזק אסימוב שנושא הרובוטים הפך כמעט לתחומו הבלעדי. The Metal Man‏ (1928) The Humanoid Touch‏ (1980) (ספר המשך ל"אנושואידים") Undersea Quest‏ (1954), ביחד עם פרדריק פול Undersea Fleet‏ (1956), ביחד עם פרדריק פול Undersea City‏ (1958), ביחד עם פרדריק פול The Reefs of Space‏ (1964) Starchild‏ (1965) Rogue Star‏ (1969) Farthest Star‏ (1975) Wall Around A Star‏ (1983) Land's End‏ (1988) The Singers of Time‏ (1991 האנושואידים (הוצאת לדורי, 1981) ויליאמסון זכה במספר רב של פרסים, בינם פרס הוגו ופרס נבולה. האסטרואיד 5516 Jawilliamson, שהתגלה על ידי אלינור הלין, נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא ג'ק ויליאמסון בוויקישיתוף אלי אשד, ג'ק ויליאמסון: איש יובל השבעים ושמונה כתבי ג'ק ויליאמסון בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'ק ויליאמסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רשימת זוכי הפרס החל מ-1975 "(5516) Jawilliamson = ‏ 1983 YA = ‏ 1989 JK = ‏ 1990 QJ7". Minor planet center. ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Blue (Da Ba Dee)

Blue הוא השיר המצליח ביותר של הרכב הדאנס האיטלקי אייפל 65. השיר יצא בשנת 1998 באלבום Europop. הקולות הוקלטו דרך מכשיר שנקרא ווקודר, ונערכו במחשב ליצירת אפקט של קול רובוטי וממוחשב, בדומה לשיר "Believe" של הזמרת שר. השיר שהה שלושה שבועות במקום הראשון במצעד הלהיטים של בריטניה ובמרבית ההמצעדים השבועיים בהם השתתף (ובמצעדים השנתיים הגיע כמעט בכל המדינות למעל המקום העשירי), זכה בתוארי זהב ופלטיניום במדינות רבות (נוסף לזכייה בתואר יהלום בצרפת). השיר עוסק באדם שצבעו כחול, שעצב מקיף אותו (פירוש המילה "Blue" הוא עצוב). יש לו מכונית "כחולה", חברה "כחולה" והוא גר בבית "כחול". למרות המסר הדיכאוני במילות השיר, רוב האנשים ששמעו אותו[דרוש מקור] לא התעמקו במשמעותו, וחשבו על הביטוי "איש כחול" (שיכול להתפרש גם כ"איש עצוב") במובן פשוט, כמישהו שהצבע שלו הוא כחול. האווירה של השיר קצבית תזזיתית ושמחה, ולא בכדי הוא הפך ללהיט מועדונים במדינות רבות. ביולי 2022, סופטסט הארד וטי פיין שחררו רמיקס של השיר באוגוסט 2022, הדי ג'יי דייוויד גטה הוציא גרסת דאנס מעודכנת שהתבססה על השיר המקורי בשנת 2023, ליל עוזי ורט סימפל את השיר בשיר "Endless Fashion" עם ניקי מינאז מידע על היצירה "Blue" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Blue" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Blue" באתר יוטיוב The Story of 'Blue (Da Ba Dee)' by Eiffel 65, סרטון בערוץ "VICE", באתר יוטיוב (אורך: 25:11)(באנגלית) https://books.google.com.au/books?id=sA0EAAAAMBAJ&pg=PA114&lpg=PA114&dq=blue+da+ba+dee+october+1998&source=bl&ots=64AP9f_fi1&sig=9DmdMl-OQ_-JF8jI6UhSGmLlK44&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwjrwsv40ovaAhUILpQKHdrsC_AQ6AEIVTAG#v=onepage&q=blue%20da%20ba%20dee%20october%201998&f=false ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבוצת הכדורגל של המאה

קבוצת הכדורגל של המאה הוא פרויקט שערכה פיפ"א בסוף המאה העשרים במטרה לקבוע מי היו 11 הכדורגלנים הגדולים של המאה. רשימת השחקנים נבחרה בהצבעת רוב על ידי 250 עיתונאי ספורט מרחבי העולם, והוצגה בזמן טקס הפתיחה של מונדיאל 1998 שנערך בפריז. פיפ"א 100 פרסי היובל של אופ"א כדורגלן השנה בעולם רשימת פיפ"א 100 כוללת רק כדורגלנים שהיו חיים באותה תקופה. לכן לב יאשין, בובי מור וגארינצ'ה לא נכללים ברשימה
מתלה

האם התכוונתם ל... מתלה כביסה מתלה לחפצים ביתיים - וו (חפץ) מתלה (רכב) – מערכת המקשרת בין גלגל של כלי רכב לגוף הרכב מעבר המיתלה – מעבר בין שני רכסי הרים בחצי האי סיני קרב המיתלה – קרב בין ישראל ומצריים במהלך שלב ההכרעה במלחמת סיני
דארן ארונופסקי

דארן ארונופסקי (באנגלית: Darren Aronofsky; נולד ב-12 בפברואר 1969) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק סרטים יהודי-אמריקאי. דארן ארונופסקי נולד בברוקלין שבניו יורק. הוריו היו מורים בבית ספר ציבורי ונהגו לחשוף אותו ליצירות אמנות בגיל צעיר. עוד בצעירותו גילה נטיות אמנותיות ונמשך לצילום וצילם תמונות בשחור לבן. באותה תקופה הושפע מהבמאי ספייק לי, אהב סרטים קלאסיים ואף עסק באומנות גרפיטי. עם סיום לימודיו התיכוניים, יצא לטיול תרמילאים שנמשך 6 חודשים במזרח התיכון, באירופה ובגואטמלה. עם שובו החל ללמוד באוניברסיטת הרווארד בה לקח קורסים באנתרופולוגיה, קולנוע ואנימציה. בשנת 1991 סיים את לימודיו במוסד בהצטיינות. לאחר מכן, למד ב-"AFI Conservatory" (מוסד ללימודי הקולנוע האמריקאי) ממנו קיבל את תוארו המתקדם באמנות בשנת 1992. ב-1998, לאחר מספר סרטי סטודנטים שיצר, ביים ארונופסקי את הסרט "פאי - π" (נהגה פאי). הופעת הבכורה של הסרט הייתה במסגרת פסטיבל סאנדנס בו היה מועמד לקטגוריית חביב הקהל. על הבימוי בסרט זכה ארונופסקי בפסטיבל בפרס הבמאי הטוב ביותר. ארונופסקי נודע בעיקר על סרטיו "רקוויאם לחלום" (2000), המתאבק (2008) עליו זכה בפרס אריה הזהב וברבור שחור (2010). ארונופסקי היה מאורס לשחקנית הבריטית-יהודייה רייצ'ל וייס אך הם נפרדו בנובמבר 2010. לשניים יש ילד משותף בשם הנרי צ'אנס שנולד ב-2006. בשנים 2016–2017 הוא היה בזוגיות עם השחקנית האמריקאית ג'ניפר לורנס. תקופה מסוימת בחייו למד קבלה בישיבה בישראל. בסרטו "המעיין" משנת 2006, נשזרו רעיונות שלמד מתוך הקבלה, בעיקר קבלת האר"י. מדיה וקבצים בנושא דארן ארונופסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דארן ארונופסקי (באנגלית) דארן ארונופסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דארן ארונופסקי, באתר AllMovie (באנגלית) דארן ארונופסקי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דארן ארונופסקי, באתר Box Office Mojo (באנגלית) דארן ארונופסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דארן ארונופסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמיר קמינר, המתקמבק: ריאיון עם דארן ארונופסקי, באתר ynet, 18 באוגוסט 2009 שמוליק דובדבני ודרור עמיר, ריקוד מסומם, באתר ynet, 18 בינואר 2011 אבנר שביט‏, "תמיד אפגע באנשים": ראיון עם דארן ארונופסקי, באתר וואלה, 18 בינואר 2011 אורי קליין, הבמאי דארן ארונופסקי טובע ב"המבול", באתר הארץ, 4 באפריל 2014 ענבל חננאל, אהבה זה כואב: ג'ניפר לורנס ובן זוגה נפרדו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 22 בנובמבר 2017
לקשאדוויפ

לקשאדוויפ (באנגלית: Lakshadweep ; במלאיאלאם: ലക്ഷദ്വീപ്) היא טריטוריית האיחוד הקטנה מבין מדינות וטריטוריות הודו. בירת הטריטוריה היא קאוואראטי. מקור שמה הוא מהכינוי "לקשאדוויפה" שמשמעותו בסנסקריט: לקה=מאה אלף, דוויפ=איים, כלומר "מאה אלף איים". זהו ארכיפלג המונה 36 איים ששטחם הכולל כ-32 קמ"ר, הנמצאים באוקיינוס ההודי 200-300 ק"מ ממערב למדינת קרלה. כתריסר מהאיים הם אטולי אלמוגים, שלושה - שוניות אלמוגים, והשאר איים בגדלים שונים. רק 11 מהאיים מיושבים במהלך כל השנה. כ 60 אלף התושבים, שרובם מוסלמים, מדברים בעיקר במלאיאלאם, הנפוצה גם בקרלה הסמוכה. האוכלוסייה מחולקת לשלושה מעמדות סוציו-חברתיים (קאסטות) - ימאים, בעלי אדמה ואיכרים. הארכיפלג מחולק לשתי קבוצות איים ואי שאינו שייך לאף אחת מהקבוצות: קבוצת איי אמיני: כוללת את אמיני, קדמט, קילטאן, צ'טלאט וביטרה. קבוצת איי לאקדיוו: כוללת את אגאטי (בו נמצא שדה התעופה היחיד), אנדרוט, באנגאראם, קלפני וקאוואראטי (בו שוכנת עיר הבירה של הטריטוריה). מיניקוי: אי בודד, הדרומי מבין כל האיים. תושביו מדברים בשפת מאהאל, הדומה לשפת דיבהי המדוברת באיים המלדיביים הסמוכים. תושבי האיים מתפרנסים בעיקר מדיג, מעט מחקלאות, תיירות (בעיקר צלילה) ושזירת חבלים מסיבי קוקוס. המערבי הראשון שהגיע לאיים אלו היה ככל הנראה ואסקו דה גאמה. בעקבותיו הגיעו הפורטוגזים, שהשתלטו על האיים, הקימו נמל והשליטו משטר דיכוי. ב-1787 השתלט על האיים שליט מייסור, הסולטאן חיידר עלי באמצעות בנו טיפו סולטאן, אולם כעבור זמן קצר איבד את השליטה לבריטים, כחלק מתוצאות מלחמת אנגלו-מייסור השלישית (1789–1792). לאחר השתלטות הבריטים על האיים והכללתם בהודו הבריטית, נכללו האיים בנשיאות מדראס, שעם כניסת חוקת הודו לתוקף בינואר 1950 הפכה למדינת מדראס. ב-1956 בוצעה רפורמה מקיפה בגבולות מדינות הודו תחת חוק ארגון מחדש של המדינות, והאיים הופרדו ממדראס והפכו לטריטוריית איחוד עצמאית בשם .איי לקדייב, מיניקוי ואמינדיבי בנובמבר 1973 שונה שם הטריטוריה ללקשאדוויפ. מדיה וקבצים בנושא לקשאדוויפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לקשאדוויפ לקשאדוויפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) States Re-Organisation Act, 1956, part II, s. 6
ריף

האם התכוונתם ל... שונית – מבנה גאולוגי או מלאכותי המשמש בית גידול ליצורים ימיים שונית אלמוגים ריף (מוזיקה) – מונח במוזיקה ריף אוריינטלי – ריף המופיע בקטעים מוזיקליים רבים העוסקים בתרבות המזרח הרחוק אישים: הרי"ף – רבי יצחק אלפסי, מגדולי הפוסקים הראשונים יצחק זונדל ריף – רב בליטא. בנו של הרב ישראל ישראל ריף – רב בליטא, אביהם של הרבנים יצחק זונדל ונפתלי צבי נעם ריף – קצין וטייס בצה"ל נפתלי צבי יהודה ריף – רב ליטאי אמריקאי. בנו של הרב ישראל גאוגרפיה: ריף (אזור) – אזור הררי בצפון מרוקו ריף דמשק – אחד ממחוזות סוריה רפובליקת ריף – מדינה לא מוכרת שהתקיימה באפריקה מלחמת הריף רייף
ועידת אפסוס

ועידת אפסוס היא הוועידה האקומנית השלישית, אשר כונסה בשנת 431 באפסוס שבאסיה הקטנה בהוראת הקיסר המזרחי תאודוסיוס השני. הוועידה עסקה במינות הנסטוריאנית והפלאגיאנית. נסטוריוס, באותה תקופה פטריארך קונסטנטינופול, טען כי מריה הבתולה היא יולדת המשיח ולא יולדת האל, שכן היא ילדה רק את התגלמותו הגשמית-אנושית של ישו, ולא את הלוגוס האלוהי שבו. בכך, ובטיעונים אחרים שלו, כגון זה שעל הצלב סבל רק חלקו האנושי של ישו, נסטוריוס ביקש ליצור הפרדה ברורה יותר בין המהות האלוהית של ישו למהותו האנושית. לגישה תאולוגית זו התנגד קירילוס האלכסנדרוני, פטריארך אלכסנדריה. על-מנת ליישב את המחלוקת, הורה הקיסר תאודוסיוס ה-2 לכנס ועידה אקומנית. הוועידה כונסה ב-22 ביוני 431 בנוכחות 200 בישופים, רובם מהמזרח, וקירילוס האלכסנדוני ישב בראשה ושימש בו-בזמן כנציגו של האפיפיור. תחת הנהגתו של קירילוס, ובהיעדר רבים מתומכיו של נסטוריוס בראשותו של יוחנן מאנטיוכיה אשר בוששו לבוא, הוועידה גינתה את הדוקטרינה של נסטוריוס וקבעה כי ישו היה אל ואדם באישיות (persona) אחת, בעל שתי מהויות - כלומר בעל טבע אלוהי וטבע אנושי באותה אישיות; כמו כן היא גזרה אנאתמה (חרם מהמעלה העליונה) על כל מי שיסרב לקבל על עצמו הכרעה זו. בנוסף לכך, הוועידה אסרה על כל שינוי בקרדו כפי שנקבע בשנת 381 בוועידת קונסטנטינופול הראשונה על בסיס הקרדו של ניקיאה. לפי ההשקפה הפלאגיאניות האדם יכול להיות טוב גם ללא עזרת האל, וכפרה בכך שהחטא הקדמון טימא את הנפש האנושית לעולם ועד. ועידת אספרוס והכריזה על השקפה זו כעל מינות וככפירה. נסטוריוס עצמו סירב לקבל את החלטת הוועידה ופרש מהכנסייה, בהקימו את הכנסייה האשורית. גם יוחנן מאנטיוכיה סירב תחילה לקבל את דעתו של קירילוס האלכסנדוני, ואף החרים אותו לאחר הוועידה אך כעבור שנתיים, בשנת 433, התפייס עמו והסכים לנוסחת פשרה. למרות זאת, פשרה זו לא סתמה את הגולל על הוויכוחים התאולוגיים. כעבור שנים ספורות, מתוך החלטות הוועידה עצמה שהגדירו את טבעו של ישו כשתי מהויות - אנושית ואלוהית - באישיות אחת, צמחה המינות המונופיזיטית אשר פירשה בצורה שונה את הדוקטרינה התאולוגית שנקבעה לגבי מהותו של ישו בוועידת אפסוס ואשר נדונה בוועידת כלקדון עשרים שנה מאוחר יותר. מדיה וקבצים בנושא ועידת אפסוס בוויקישיתוף ועידת אפסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אקדח קפצונים

אקדח קַפְּצוֹנִים או אקדח פיקות הוא אקדח צעצוע שמייצר קול ועשן אשר מדמים יריית אקדח כאשר ההדק נלחץ. אקדחי הקפצונים קיבלו את שמם על שם הקפצונים - סלילי נייר שעליהם מודבקים חומרים נפיצים אשר מספקים את הרעש ואת העשן. הפיקות הן דיסקיות קטנות עם חומרים נפיצים, רובן מסודרות בטבעות פלסטיק של שש, שבע, או שמונה ולפעמים גם תשע פיקות. אקדחי הפיקות לרוב מעוצבים בצורת אקדח תופי, שבו תוף התחמושת משמש לטעינת הפיקות עצמן. אקדחי הקפצונים נהיו פופולריים במיוחד בעקבות הצלחת המערבונים בקולנוע ובטלוויזיה. תקופת תור הזהב של אקדחי הקפצונים הייתה לאחר מלחמת העולם השנייה כאשר הטלוויזיה נהייתה פופולרית וחברות מסחריות עשו מיליונים ממכירת אקדחי קפצונים. מסוף המלחמה ועד אמצע שנות השישים, ילדים מכל העולם חיקו את הגיבורים שלהם, אספו ושיחקו באקדחי הקפצונים. אולם, כאשר תוכניות המערב הפרוע החלו להיעלם וגיבוריהם פרשו, הפופולריות של אקדחי הקפצונים ירדה ולבסוף כל היצרנים המפורסמים של אקדחי הצעצוע פשטו את הרגל או עברו לייצור של צעצועים אחרים. יצרני אקדחי הצעצוע כיום מחויבים לייצר את האקדחים עם פקקי פלסטיק בצבעים בהירים של כתום, אדום או צהוב המכסים את הקנה של האקדח, או את כל גוף האקדח. חוקים אלו נוצרו בעקבות אירועים שקרו בהם אזרחים תמימים, בדרך כלל ילדים או נערים, נורו על ידי שוטרים אשר חשבו שהם נשאו נשק אמיתי. בישראל אקדחי קפצונים פופולריים במיוחד כאביזר לתחפושות פורים. אקדחי הקפצונים טומנים בחובם גם סכנה, פעמים רבות נפגעו ילדים מהאקדח. הפגיעות התרחשו לעיתים קרובות מירייה על היד או בתוך הכיס וגרמו לכוויות. התערובת הפירוטכנית הנפוצה עבור אקדחי קפצונים היא תערובת ארמסטרונג, שבעקבות הנפיצות הרבה שלה, והסכנות הטמונות בה, משתמשים רק ב-10 מ"ג ממנה ליצירת הפיצוץ של הקפצונים. רובה צעצוע גיא הדר, מה יש בפנים: קפצונים - פצצת זרחן, באתר כלכליסט, 17 במרץ 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה

חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה הוקמה בקיץ של שנת 1881, במוינשט, רומניה, על ידי קבוצה של 50 משפחות מיהודי המקום לשם פתרון בעיית יהודי רומניה על ידי ארגון עלייה לארץ ישראל. בראש האגודה עמד מנדל גרינברג ומזכירה היה דוד שוב. האגודה שיגרה לארץ ישראל את דוד שוב כשליחה ובשנת 1882 יצאה אל ארץ ישראל קבוצה ראשונה של 22 משפחות מבני מוינשט. אברהם גרוסמן, ‏הפנקס של 'חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה', מוינֶשט, תרמ"א (1881), קתדרה 54, טבת תש"ן, דצמבר 1989 ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדות גולדברג

"שדות גולדברג" (ידוע גם בשם "ילדתי שלי", על פי מילותיו הראשונות) הוא פזמון שכתב, הלחין וביצע מאיר אריאל. השיר יצא לאור בשנת 1984. ונכלל באלבומו השני, "...וגלוי עיניים". הדובר בשיר הוא אדם המזהיר את ילדתו מפני סכנות העומדות בפתח, מפני פיתויים המופיעים סביבה ומפני מקסמי שווא העלולים לאכזבה. השיר מתכתב עם שירה של לאה גולדברג "האומנם". השיר נקרא "שדות גולדברג", כשם משפחתה של המשוררת לאה גולדברג. הוא מתכתב עם שירה "האמנם" שפורסם לראשונה בשנת 1943 בתקופת השואה. מאיר אריאל פירש את השיר "האמנם" כקריאה לנערה לצאת אל המרחב, ובשירו הוא מזהיר את הנמענת מפני הסכנות. בשיר של גולדברג נכתב "את תלכי בשדה לבדך" בעוד בשירו של אריאל נכתב "אל תלכי לבדך בשדה". בשיר של גולדברג נכתב "שלפי שיבולים ידקרוך" ואצל אריאל נכתב "לבך נמרט נשרט". בעוד גולדברג כתבה על "עלי אספסת", מאיר אריאל כתב על "עלי בננה". בשיר של גולדברג נכתב "בשדה הרטוב וירחב" ו"ראי השלולית הזהוב" ובשירו של אריאל נכתב "מרחב השדה המוזהב". בשיר של גולדברג נכתב "מטר ישיגך" ובשירו של אריאל נכתב "מטר רץ". השיר שימש בתור שיר הנושא והפתיח של הסדרה הישראלית תמרות עשן. הפתיח כלל עיבוד גיטרה למנגינת השיר, בביצוע אבי בללי. ביצוע מוקלט של שדות גולדברג בצירוף מילות השר באתר הספרייה הלאומית סרטון השיר "שדות גולדברג" באתר יוטיוב מילות השיר "שדות גולדברג" באתר שירונט אורי הייטנר, פינתי השבועית ברדיו: "שדות גולדברג", בבלוג של אורי הייטנר, מרץ 2012 עופר גביש, שדות גולדברג האמנם?, באתר האינטרנט של עופר גביש
האנשים (להקה)

האנשים היא להקת רוק אלטרנטיבי שהוקמה על ידי המלחין והמפיק דרור שוסטק. הלהקה יוצרת מוזיקה מלנכולית שמתאפיינת בווקאליות עשירה ומשלבת כלי נשיפה ונגיעות אלקטרוניות. הלהקה הוקמה בתחילת שנות ה-2000 על ידי דרור שוסטק. במהלך הזמן ההרכב התחלף, והתגבש ההרכב הנוכחי, שעובד יחד מזה מספר שנים. הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "מוזיקה מהמרתף", במסגרת פרויקט נקסט בשנת 2002. מתוכו בלטו השירים"לייט בלומר" "בואי לאילת" (גרסת כיסוי לשיר המפורסם של ליאור ייני) והשיר "ברזילרה", שהושמעו ברדיו לא מעט. הדיסק נבחר על ידי בועז כהן שדרן רדיו ומבקר מוזיקה במעריב לאחד מאלבומי העשור. במהלך שלוש השנים הבאות הופיעה הלהקה במקומות שונים בתל אביב (בעיקר תיאטרון תמונע), ביצעה שירים מהאלבום הראשון, וגם שירים חדשים. במהלך שנת 2005 הוציאה הלהקה את הסינגל "אור השמש". לאחר הפוגה ארוכה, ב-2007, יצא האלבום השני ששמו "עוץ" (על ידי חברת התקליטים התו השמיני) ובעקבותיו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות נוסף. בין היתר, הופיעה הלהקה בפסטיבל ישראל 2007. במהלך 2014 הלהקה עבדה על אלבום חדש בניהולו האומנותי של עמיר לב. דרור שוסטק הוא סולן הלהקה, ובתחילת הדרך היה יחד עם איתו נירי דמסקי, גל בר-עם, נועה שטרקמן ושירז פלד. בהמשך התחלף ההרכב; נשארו שוסטק, דמסקי ובר-עם, ואליהם הצטרפו ערן נתנס, דייב יוסף, גיא אלפונטה וניצן אדטו. בהמשך עזב אדטו את הלהקה. אלו חברי הלהקה הנוכחיים: דרור שוסטק - סולן, היוצר המרכזי. נירי דמסקי - זמרת. גל בר-עם - מתופף. ערן נתנס - בס ושירה. דייב יוסף - גיטרה ומפוחית. גיא אלפונטה - חצוצרה. האנשים, ברשת החברתית פייסבוק האנשים, באתר בנדקמפ האנשים, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
הוקי אוויר

הוקי אוויר הוא משחק שולחן המיועד לשני שחקנים המתחרים זה בזה כאשר מטרתם להבקיע כמות גדולה יותר של גולים בשער היריב בדומה למשחק הוקי קרח. המשחק נערך על גבי שולחן מוארך בגודל 3X1.5 מטרים, כשבשתי קצוות השולחן ישנם שני שערים. על השולחן מפוזרים חורים רבים שמתוכם יוצא זרם אוויר אחיד אשר מוריד מרמת החיכוך שבין השולחן לדיסקית. המשחק נערך לפי זמן קצוב ו/או לפי ניקוד מקסימלי, בדרך כלל עד 7 שערים, אם המשחק מתנהל בזריזות. שולחן המשחק נוצר לראשונה בשנת 1972, לאור הפופולריות שלו החל משנת 1978 נערכות תחרויות בינלאומיות. ניתן למצוא את המשחק בעיקר במשחקיות וידאו (בגרסתו המקצועית יותר) או בכאלה שמאורגנות בימי-הולדת ובאירועים דומים, כאשר שם ניתן למצוא לרוב גרסה קטנה יותר של המשחק, ולעיתים גם פחות מוגדרת. מטרת המשחק היא להכניס את הדיסקית אל השער של היריב בעזרת ידית עשויה פלסטיק, כאשר יש להשתמש רק בה ולא בחלקי גוף על מנת לעצור ו/או להכות בדיסקית. פסילה תתרחש כאשר: שער נבלם שלא על ידי ידית המשחק. שחקן דוחף את דיסקית המשחק לכיוונו כדי להחישה. שחקן שולף את דיסקית המשחק משערו רגע לפני שהיא נכנסת אליו. במקרה שבו הדיסקית נמצאת בדיוק על קו החצי, נהוג לתת לגורם שלישי להזיזה. בגרסאות מסוימות, הידית מחויבת להיות תמיד על השולחן, והרמה שלה מובילה לפסילה. מדיה וקבצים בנושא הוקי אוויר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדלארד מבאת'

אדלארד מבאת' (אנגלית: Adelard of Bath, לטינית: Adelardus Bathensis) היה מלומד אנגלי שחי במאות ה-11 וה-12. אדלארד מבאת' נודע בעיקר בשל תרגומיו מערבית ללטינית של ספרי אסטרולוגיה, אסטרונומיה, פילוסופיה ומתמטיקה, כולל טקסטים יוונים עתיקים שהיו ידועים בשפה הערבית בלבד. במשך שבע שנים ערך מסעות בספרד, צפון אפריקה, מצרים, אסיה הקטנה ויוון, ולמד בעיר טור (כיום בחבל סאנטר-עמק הלואר שבצרפת). עם שובו לאנגליה נתבקש על ידי אחיינו וחבריו לגלות להם את אשר למד בארצות האסלאם. בספרו "בעיות הטבע", המהווה דיאלוג בינו לבין אחיינו, הוא מציג מחשבה מקורית ומעלה בין היתר את שאלות צורת כדור הארץ (הוא חשב כי צורה זו עגולה), מהירות האור והקול, שימור החומר שביקום, לחץ אטמוספירי וכוח המשיכה של כדור הארץ. אדלארד תרגם מערבית ללטינית את יצירתו של המתמטיקאי היווני אוקלידוס "יסודות" העוסקת בגאומטריה ובתורת המספרים, ואת הטבלאות האסטרונומיות של האסטרונום הפרסי אבו ג'עפר מחמד אל ח'ואריזמי. יצירותיו של אדלארד מהוות עדות להתעוררות המחשבה באירופה של המאה ה-12. הוא העדיף את המדע המוסלמי על המדע הנוצרי שעשה שימוש בעיקר בסכולסטיקה. לדעתו דבר אינו ודאי כמו הבינה ודבר אינו מטעה כמו החושים. הוא היה מלא התלהבות מן האפשרויות הטמונות במדע לתועלת המין האנושי. בין תלמידיו של אדלארד נמנו עשרים קרדינלים וחמישים בישופים וארכיבישופים. מדיה וקבצים בנושא אדלארד מבאת' בוויקישיתוף יעקב שביט, על ספרו של אדלארד מבאת "שאלות על טבע", באתר הארץ, 31 במרץ 2020 אדלארד מבאת', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קולטריין צ'יינג'ס

קולטריין צ'יינג'ס (Coltrane Changes), כלומר, שינויי (האקורדים) של קולטריין, הוא מהלך הרמוני מיוחד אשר בו השתמש ג'ון קולטריין ביצירתו, החל מתקליטו Giant Steps משנת 1959 בחברת Atlantic. בהפשטה, ניתן לומר כי המהלך מבוסס על מעבר בין טוניקות במרווחים של טרצות גדולות, והוא מוצג בצורה הטובה ביותר בשיר הנושא מתוך התקליט Giant Steps, אשר בו המהלך ההרמוני עובר בין טוניקות במרווחים של טרצות גדולות, בהתחלה כלפי מטה ולאחר מכן כלפי מעלה. השיר (וכן התקליט) היה פורץ דרך בזמנו. רבים מוצאים את השיר קשה לנגינה. קולטריין המשיך לפתח את מערכת הקולטריין צ'יינג'ס ומצא דרכים נוספות ליישמה ולהחילה אף על שירים קיימים. דוגמה טובה לכך היא השיר Countdown אשר מופיע בתקליטו Coltrane's Sound. השיר הוא למעשה עיבוד של השיר המקורי Tune Up, עם הוספה של הקולטריין צ'יינג'ס. ההשראה למהלך הקולטריין צ'יינג'ס הגיעה מתוך הספר Thesaurus Of Scales And Melodic Patterns, מאת ניקולס סלומינסקי (Nicolas Slonimski), אשר מציג דרכים רבות ושונות לחלק את האוקטבה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.