laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חנוך קיש

חֲנוֹךְ קִישׁ (בגרמנית: Enoch Heinrich Kisch‏; 6 במאי 1841 בפראג – 24 באוגוסט 1966 במאריינבאד) היה בלנאולוג וגינקולוג, ממפתחי ענף מרחצאות המרפא בבוהמיה. מוצאו של חנוך קיש ממשפחת קיש, משפחה יהודית שעם צאצאיה נמנו רופאים, רוקחים ורבנים רבים. אחד מאבותיו, אברהם קיש, היה היהודי הראשון מבוהמיה שקיבל תואר דוקטור לרפואה (מאוניברסיטת האלה, 1749). אחיו היה הרב והתאולוג אלכסנדר קיש (1848–1917). אחייניו כללו את עורך הדין גידו קיש (1889–1985) והקרדיולוג ברונו קיש (1890–1966). העיתונאי והסופר אגון ארווין קיש (1885–1948), המכונה "הכתב הזועם", היה אחיין ממדרגה שנייה. קיש סיים את לימודיו בגימנסיה הפיאריסטית בפראג בגיל 15, ולמד רפואה באוניברסיטת קארל בפראג עד 1862. לצד לימודיו, הוא עבד כעיתונאי והיה לקצרן הראשון של הדיאט של בוהמיה (אנ') המתחדש. דרך הפרופסור שלו יוזף פון לושנר (אנ') הוא קיבל עבודה כרופא במאריינבאד (בצ'כית: Mariánské Lázně, מריאנסקה לאזנייה) משנת 1863, שם היה מעורב בפיתוח המרחצאות לספא נודע וביקרו בו בעיקר אורחים זרים. מ-1867 היה מרצה ומ-1884 פרופסור לבלנאולוגיה באוניברסיטת פראג. מ-1904 עד 1912 היה עובד מדינה בדרגת פרופסור חבר. באוניברסיטת פראג, הוא הקדיש את עצמו בעיקר למחקר פיזיולוגי למטרת מודרניזציה של הבלנאולוגיה ובחן, למשל, את הקשר בין אפקט הריפוי של שתיית מים ממעיינות מינרליים ודיאטה לבין הגורמים להשמנה. הוא היה חבר המועצה הממשלתית ואזרח כבוד של מאריינבאד. משנת 1868 קיש היה עורך ה-Allgemeine Balneologische Zeitung ("עיתון בלנאולוגי כללי") ושל השנתונים לבלנאולוגיה, הידרולוגיה וקלינאטולוגיה, הוא גם כתב על נושאים בלנאותרופוטיים עבור האנציקלופדיה System of Physiologic Therapeutics (מערכת טיפול רפואי פיזיולוגית), שיצאה לאור בפילדלפיה, כמו גם תקצירים רפואיים אחרים לעיתונים שונים. בנוסף לבלנאולוגיה, הוא עסק בגינקולוגיה והיגיינה מינית וכתב מספר מאמרים בנושא, כולל יצירות כמו "Geschlechtsleben des Weibes in physilogischer, pathologischer und hygienischer Beziehung" ("החיים המיניים של נשים בקשרים פיזיולוגיים, פתולוגיים והיגייניים") או "Die sexuelle Untreue der Frau" ("הבגידה המינית של נשים"), שהאחרון נקרא מחקר חברתי-רפואי. וכך הוא כותב בהקדמה: אף על פי כן, פעילות זכויות הנשים שלנו נתפסות לטעות גדולה כשהן גוזרות מבגידה של הגבר את זכות הבגידה המינית של האישה. התפקידים של שני בני הזוג באקט המיני שונים מדי בשביל זה. הגבר יכול לבצע בגידות בנישואין מבלי שההשלכות יצטרכו להיות עמוקות, הוא יכול להתחרט בכל רגע מבלי שהנזק שנגרם לא יהיה ניתן לתיקון. בגידה של האישה מרעילה את נשמתה לנצח, מנפצת את בסיס ההרמוניה בין האם לילדים, מעמידה בספק את הלגיטימיות של האחרונים וגורמת לקרע בלתי הפיך בחיי המשפחה. — Enoch Heinrich Kisch: Die sexuelle Untreue der Frau. 1913 זיכרונותיו שהתפרסמו בספר "Erlebtes und Erstrebtes. Erinnerungen" ("אשר חייתי ואשר שאפתי. זיכרונות") שיצאו לאור ב-1914 הם מקור היסטורי חשוב לתולדות היהודים בפראג לאחר מהפכת 1848. מדיה וקבצים בנושא חנוך קיש בוויקישיתוף כתבי חנוך קיש בפרויקט גוטנברג (באנגלית) הדיאט של בוהמיה היה הפרלמנט של בוהמיה בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית מ-1861 עד 1918 Kisch, Enoch Heinrich. In: Austrian Biographical Lexicon 1815-1950 (ÖBL). Volume 3, Publisher of the Austrian Academy of Sciences, Vienna 1965, p. 349 Bruno Kisch, Leben und Werk KISCH: האנציקלופדיה היהודית Die sexuelle Untreue der Frau הערך קִישׁ באנציקלופדיה העברית, כרך כ"ט, עמוד 692
נחל יחיעם

נחל יחיעם הוא נחל בגליל המערבי. תחילתו של הנחל בכפר ורדים והוא נשפך לנחל בית העמק בקרבת המושב עמקה ומשם לים התיכון. ערוצו של נחל יחיעם עמוק וואורכו כ־10 ק"מ. חלקו האמצעי של הנחל הוכרז כשמורת טבע וניתן לחזות בו בחורש ים-תיכוני, אלון מצוי, אלון התולע וקטלב. בנחל צומחים מינים נדירים של מורן החורש, אדר סורי, שרכי אספלנון שחור ורב-רגל פשוט, ובן-חצב. במצוקי הנחל באזור הדרומי גדלים מישויה פעמונית לצד לוע הארי הגדול, ובן-חצב יקינתוני. בעלי חיים הדרים בשמורה, גירית, דרבן, חזיר בר, בז מצוי, עקב עיטי ומקנן בו עקב חורף. שטחה של השמורה ב־2,300 דונם. אל נחל יחיעם נשפכים מדרום הנחלים נחל משאן, שלל ועלום. מדריך ישראל החדש: הגליל העליון וחופו, כרך 5, ירושלים: כתר, 2001, עמ' 205 שמורת הטבע נחל יחיעם: טיול ביער טחוב וקסום - בשביל המשפחה, באתר בשביל המשפחה, ‏4 בנובמבר 2022
שיר אהבה חיילי

"שיר אהבה חיילי" הוא שיר ישראלי שנכתב על ידי חיים חפר, הולחן בידי סשה ארגוב ובוצע על ידי להקת התרנגולים במקור, ובמשך השנים השיר בוצע גם על ידי אפי נצר, אריק איינשטיין, יהודה עמנואל ותזמורת צה"ל במסגרת האלבום מנגינות לכת. השיר הוא מעין שיר אהבה היתולי והומוריסטי ששרים חיילים לאהובתם הרחוקה מהם מחמת שירותם בצבא. הריחוק גורם לחיילים להתפתות לחיילות אחרות ("ואם גם נמזמז אחרת", "וכששולחים אנו ידיים אל אחוריים חביבים"), אך לטעון בכל זאת לנאמנות ("אך בסיכום הרי רואה את / כמה אנחנו נאמנים"). השיר מסתיים בפרידה, ובהצהרה של החיילים שלא יראו בזה כבגידה אם לא תחכה לשובם ותאהב אחרים: "אבל לבטח עד הקיץ / (את זאת נאמר לך כגברים) /את יכולה עם אחרים...". השיר הופיע באלבום "התרנגולים התוכנית השנייה" שיצא לאור ב-1963. בראיון שנתנה דרורה בן אב"י ב-1979 סיפרה שנשקלה פסילת השיר לשידור בגלל השורה "וכששולחים אנו ידיים אל אחוריים חביבים" (שההקשר המיני שלה היה נחשב כלא מקובל באותם ימים), אך בסופו של דבר אושר השיר. סרטון השיר "שיר אהבה חיילי" באתר יוטיוב מילות השיר "שיר אהבה חיילי" באתר שירונט שיר אהבה חיילי, סרטון בערוץ "Arik Einstein - Topic", באתר יוטיוב (אורך: 04:28) סמדר שיר, שירים פסולים, מעריב, 16 באוגוסט 1979
וסי

האם התכוונתם ל... אנדרה וסי – משורר, וסופר ומחזאי יהודי-הונגרי יוז'ף וסי – סופר, עיתונאי, עורך, יהודי-הונגרי מרגיט וסי – עיתונאית, ציירת, גרפיקאית, הונגריה-יהודיה, בתו של יוז'ף וסי וס
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל

מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם בוצעו על ידי גופים שונים, וגרמו לדרגות חבלה ונזק שונות. רוב המתקפות בוצעו על ידי מחבלים וארגוני טרור פלסטינים או אסלאמיים, אך הקונסוליה הישראלית בברלין הותקפה על ידי פעילי מפלגת הפועלים של כורדיסטן. נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם חטיפת השליחים הישראלים באלג'יריה הפיגוע בצירות הסובייטית דיפלומטים ישראלים היו תמיד על הכוונת של המחבלים, מעריב, 21 באוגוסט 1985 עתוני בורמה מצדיקים את פעולת ישראל, על המשמר, 12 בנובמבר 1956 ניסו לתקוף צירות ישראל בבורמה, הארץ, 12 בנובמבר 1956 3 נציגויות ישראליות במערב אירופה נפגעו מפצצות שנזרקו ע"י נערים, דבר, 9 בספטמבר 1969 "Previous Major Attacks Against Israeli Embassies and Diplomats With Israelis Shot". AP NEWS (באנגלית). נבדק ב-2021-06-24. "Israeli Foreign Ministry: Terrorist Attacks". ארכיון מ-2014-05-25. גיל קיסרי, מכתבו של המתנקש מבריסל, מעריב, 29 בספטמבר 1972 נתגלו עוד עשר מעטפות ממולכדות, דבר, 22 בספטמבר 1972 "Previous Major Attacks Against Israeli Embassies and Diplomats With Israelis Shot". AP NEWS (באנגלית). נבדק ב-2021-06-28. "Major Terror Attacks against Israeli Embassies and Representatives Abroad". www.mfa.gov.il. נבדק ב-2021-06-28.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) כשלון ההתנקשויות בקפריסין, על המשמר, 10 באפריל 1973 אנשי אבטחה ישראליים סיכלו התקפה על מטוס בקפריסין והרגו 2 מהתוקפים, על המשמר, 10 באפריל 1973 "Johannesburg Siege Ends; Police Hold Israeli Agent". www.nytimes.com. נבדק ב-2023-02-01. "Terrorist Incidents against Jewish Communities and Israeli Citizens Abroad, 1968-2003". www.ict.org.il. נבדק ב-2021-06-28. ניסיון ההתנקשות בשגריר ישראל בליסבון 1979, באתר אבטחה צריך לקיים "Bombing of the Israeli Consulate and Hakoah Club - NSW Police Public Site". www.police.nsw.gov.au. נבדק ב-2021-06-28. Ap (1982-12-23). "3 HURT IN BOMBING AT ISRAELI CONSULATE IN SYDNEY". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-28. Ap (1984-06-06). "Israeli Attache Is Shot In the Hand in Egypt". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-28. אבו-מוסא: אנשי הניו חאת מכונית התופת בקפריסין, חדשות, 5 באוקטובר 1984 "Bomb Hits Israeli Embassy in Manila; Security Beefed Up After PLO Threat". Jewish Telegraphic Agency (באנגלית). 1988-02-17. נבדק ב-2021-06-28. AP; Times, Special to the New York (1988-05-12). "3 Dead in Explosion of Car Bomb Near Israel's Embassy in Cyprus". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-28. גיא בכור, אבו נידאל: זו נקמה על אבו ג'יהאד, חדשות, 12 במאי 1988 "Senior Israeli Defense Official Heading to Jordan to Solve Embassy Crisis". Haaretz. 24 ביולי 2017. נבדק ב-29 בדצמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) כיכר השבת, ‏המכתב של המחבלים לשגריר ישראל בהודו, באתר כיכר השבת, 31 בינואר 2021 דניאל הרץ, ‏הודו: איראן אחראית למטען ליד השגרירות הישראלית, באתר כיכר השבת, 8 במרץ 2021
רוברט קבאנה

רוברט קבאנה (באנגלית: Robert Donald Cabana;‏ נולד ב-23 בינואר 1949, מינאפוליס) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מנהל מרכז החלל קנדי. רוברט קבאנה נולד במינאפוליס שבמדינת מינסוטה. בשנת 1971 הוא סיים לימודי תואר ראשון במתמטיקה באקדמיה הימית של ארצות הברית. בהמשך הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ונשלח לקורס נווטים. קבאנה היה נווט של מטוס A-6 אינטרודר. בשנת 1975 הוא סיים קורס טיס ובשנת 1981 קורס טייסי ניסוי. תקופה מסוימת הוא שירת ביפן. בשנת 1985 קבאנה נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1990 הוא השתתף במשימת STS-41 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (ריצ'רד ריצ'רדס היה מפקד צוות). המשימה פעלה לפי תוכנית שכללה הצבת גשושית אוליסס במסלול. בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-53 כטייס של מעבורת החלל דיסקברי (דייוויד ווקר היה מפקד צוות). הצוות פעל לפי תוכנית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. במשימת STS-65 בשנת 1994 הוא היה מפקד צוות של מעבורת החלל קולומביה. צוות פעל לפי תוכנית ניסויים ובעיקר בחקר חוסר כבידה והשפעתה על בעלי חיים. בשנת 1998 קבאנה היה מפקד משימה STS-88 של מעבורת החלל אנדוור. המטרה העיקרית של הטיסה הייתה הרכבת חלקים של תחנת החלל הבינלאומית. בשנים 1994–1997 קבאנה היה מנהל משרד האסטרונאוטים של נאס"א. לאחר טיסה זו קבאנה עבר לתפקידי ניהול בנאס"א. כ-3.5 שנים הוא היה סגן מנהל של מרכז החלל קנדי. בשנים 2007–2008 הוא היה מנהל מרכז החלל סטניס. בשנת 2008 הוא מונה למנהל מרכז החלל קנדי וניהל אותו עד לשנת 2021. בשנת 2021 הוא עבר לתפקיד ניהולי אחר בנאס"א. מדיה וקבצים בנושא רוברט קבאנה בוויקישיתוף רוברט קבאנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורות חיים ריאיון עם רוברט קבאנה
רוסלן ליסקוביץ'

רוסלן ליסקוביץ' (בבלארוסית: Руслан Лісаковіч; נולד ב־22 במרץ 2002) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק בעמדת הקשר במועדון דינמו מחצ'קלה מהליגה הרוסית השנייה ובנבחרת בלארוס. ליסקוביץ' שיחק בקבוצת הנוער של שחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית. בשנת 2019 עבר לשחק באוזדה (אנ') ולזכות המועדון הבקיע 2 שערים. בשנת 2020 עבר לקרומקאצ'י מינסק (אנ') ושם הבקיע 3 שערים ב־22 הופעות. בשנים 2021–2022 שיחק באיסלץ', שם הבקיע 6 שערים ב־52 הופעות. בשנת 2023 עבר למועדון הרוסי דינמו מחצ'קלה. ליסקוביץ' ערך 4 הופעות בנבחרת הצעירה של בלארוס. ב־8 בספטמבר 2021 ערך את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה הבוגרת בהפסד הביתי 0–1 לבלגיה כחלק ממוקדמות מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא רוסלן ליסקוביץ' בוויקישיתוף רוסלן ליסקוביץ', באתר Transfermarkt רוסלן ליסקוביץ', באתר Soccerway רוסלן ליסקוביץ', באתר FootballDatabase.eu "Belarus v Belgium game report". FIFA. 8 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוסלן ליסקוביץ'".
רוברט בארקר

רוברט בארקר (באנגלית Robert Barker;‏ 1739 – 8 באפריל 1806) היה צייר אירי מפורסם. צייר הדיוקנאות רוברט בארקר טבע את המילה "פנורמה", מיוונית pan ("הכל") horama ("נוף"), בשנת 1792 כדי לתאר את ציורו את אדינבורו, סקוטלנד, המוצגים על משטח גלילי, אותו הציג בלונדון, בתור "הפנורמה". הפנורמה של בארקר נחשבת לנוף הפנורמי הקדום ביותר וקיימת עדיין באוניברסיטת אדינבורו. סט של שישה חלקים בתחריטים מציג נוף של 360 מעלות של העיר אדינבורו מתצפית של גבעת קלטון היל. ב-1793 העביר בארקר את הפנורמה שלו לבניין הפנורמה הראשון בעולם, שתוכנן על ידי האדריכל הסקוטי רוברט מיטשל, ונבנה בכיכר לסטר, ועשה מהצגתה הון. הצופים נהרו ושילמו 3 שילינג כדי לעמוד על במה מרכזית מתחת לצוהר, שהכניס תאורה טובה, כדי לחוש חוויה "פנורמית" (שם תואר שלא הופיע בדפוס עד 1813). המבקרים בפנורמה החצי-עגולה של בארקר את לונדון, שצוירה כאילו נצפה מגג אלביון מילס בגדה הדרומית של התמזה, יכלו לרכוש סדרה של שישה הדפסים שהזכיר בצניעות את החוויה. מקצה לקצה ההדפסים נמתחו לאורך 3.25 מטר. ההישג של בארקר כלל מניפולציות מתוחכמות של פרספקטיבה שלא היו בקודמותיה, "פרוספקט" רחב זווית של עיר המוכרת מאז המאה ה-16, או הנוף הארוך של ואצלב הולר של לונדון מבנקסייד, שנחרט על מספר גיליונות רציפים. כשבארקר רשם לראשונה פטנט על הטכניקה שלו ב-1787, הוא העניק לה תואר צרפתי: La Nature à Coup d'Oeil ("הטבע במבט חטוף"). רגישות לציור הנוף התפתחה בקרב המעמד המשכיל, וכשהם סיירו במחוזות ציוריים, כמו אזור האגמים, מה שהביא אותם לתערוכות שהציגו פנורמות רחבות היקף. הפנורמה של בארקר זכתה להצלחה עצומה והולידה סדרה של פנורמות "סוחפות": אוצרי מוזיאון לונדון מצאו אזכור ל-126 פנורמות שהוצגו בין השנים 1793 ל-1863. באירופה נוצרו פנורמות של אירועים ושל קרבות היסטוריים, בעיקר על ידי הצייר הרוסי פרנץ רובאו. רוב הערים הגדולות באירופה הציגו יותר ממבנה ייעודי אחד המארח תמונות פנורמה. הפנורמות הגדולות הללו במעגל קבוע ירדו בפופולריות בשליש האחרון של המאה התשע-עשרה, אם כי בארצות הברית הן חוו התעוררות חלקית, בתקופה זו, הם כונו בדרך כלל ציקלורמות. תצוגת פנורמות כאלה נעלמה בסופו של דבר על ידי תמונות נעות = קולנוע. הדיורמה הדומה בעצם סצנה משוכללת בקופסה בגודל חדר מוארת באופן מלאכותי, שהוצגה בפריז ונלקחה ללונדון ב-1823, מיוחסת ללואי דאגר, שהתאמן עם צייר של פנורמות. בארקר מת ב-8 באפריל 1806, ונקבר בלמבת', סארי. אחד מבניו, הנרי אסטון בארקר, היה גם אמן וסייע במקצועו של אביו, ציור והצגה של פנורמה, ולאחר מכן המשיך הלאה. הבן הבכור, תומאס אדוארד בארקר, אף על פי שלא היה אמן, עזר גם הוא בניהול העסק של המשפחה, ואז, בשנת 1801, הקים תערוכת פנורמה מתחרה עם האמן רמזי ריצ'רד ריינגל בתיאטרון הסטרנד, לונדון. מדיה וקבצים בנושא רוברט בארקר בוויקישיתוף "Barker, Robert (1739–1806)". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.. Collection: Panorama of Edinburgh from Calton Hill | University of Edinburgh Archive and Manuscript Collections, archives.collections.ed.ac.uk British Library, www.bl.uk Webb, Alfred (1878). "Barker, Robert". A Compendium of Irish Biography. Dublin: M. H. Gill & son. p. 9. Retrieved 30 May 2010
עבד א-רחמן השני

עבד א-רחמן השני (בערבית: عبد الرحمن الثاني, ידוע גם בכינוי عبد الرحمن الأوسط; 792–852) היה האמיר האומיי הרביעי של קורדובה באל-אנדלוס משנת 822 ועד מותו. עבד א-רחמן היה לוחם נמרץ ויעיל ושימש כפטרון לאמנויות והשכלה. בתקופתו החל תור הזהב של ספרד המוסלמית. עבד א-רחמן נולד ב-792 בטולדו, בנו של האמיר אל-חַכְּם הראשון. בצעירותו השתתף ב"טבח התעלה", בו נטבחו 72 אצילים ומאות מלווים במהלך משתה, בפקודת האמיר אל-חכּם. הוא ירש את אביו כאמיר קורדובה בשנת 822 ובמשך 20 השנים הבאות נלחם כמעט ברצף באלפונסו השני, מלך אסטוריאס, שאת התקדמותו דרומה הצליח לעצור. בשנת 825, הקים עיר חדשה, מורסיה, אותה יישב בנאמניו הערבים כדי להבטיח יציבות. בשנת 835, התמודד עם מרד בעיר מרידה ובנה בה מבצר גדול. ב-837 דיכא מרד של נוצרים ויהודים בטולדו באמצעים דומים. הוא הוציא צו לפיו נאסר על הנוצרים לחפש מות קדושים, וערך סינוד נוצרי לאסור מות קדושים. בשנת 839 או 840 שלח עבד א-רחמן משלחת לקונסטנטינופול בהובלת המשורר והדיפלומט יחיא אל-ע'זאל (אנ') במטרה לכרות ברית עם הביזנטים נגד העבאסים. בשנת 844, עבד א-רחמן הדף מתקפה של ויקינגים שירדו מהאוניות בקדיס, כבשו את סביליה (למעט המצודה שלה) ותקפו את קורדובה עצמה. לאחר מכן הוא בנה צי וארסנל ימי בסביליה כדי להדוף פשיטות עתידיות. ייתכן שהוא שלח את אל-ע'זאל לשגרירות שנייה לוויקינגים באירלנד לאחר מכן. הוא נענה לבקשותיו של גיום מספטמניה לסיוע במאבקו נגד קרל הקירח שתבע אדמות שחשב גיום כשלו. עבד א-רחמן היה מפורסם בזכות תוכנית הבנייה הציבורית שלו בקורדובה, ביניהן הרחבת המסגד הגדול של קורדובה. הוא היה מעורב גם בהוצאתם להורג של "אנוסי קורדובה", והיה פטרונו של המלחין הדגול זיריאב. מת בקורדובה בשנת 852. את מקומו ירש בנו, האמיר מוחמד הראשון. מדיה וקבצים בנושא עבד א-רחמן השני בוויקישיתוף עבד א-רחמן השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "'Abd ar-Rahman II". Encyclopædia Britannica. Vol. I: A-Ak - Bayes (15th ed.). Chicago, IL: Encyclopædia Britannica, Inc. 2010. pp. 17. ISBN 978-1-59339-837-8. Thorne, John (1984). Chambers biographical dictionary. Edinburgh: Chambers. ISBN 0-550-18022-2. The Inheritance of Rome, Chris Wickham, Penguin Books Ltd. 2009, מסת"ב 978-0-670-02098-0. p. 341. El-Hajji, Abderrahman. ""Andalusian Diplomatic Relations with the Franks during the Umayyad period"". Islamic Studies. 6: 27–28.
רנתיה

רנתיה (בערבית: رنتية) היה כפר ערבי מזרחית ליהוד, שנחרב במלחמת העצמאות. על מקומו הוקם המושב רינתיה. בתחילת 1921 התלוננו תושבי פתח תקווה על ריבוי גניבות הבאות לטענתם מרנתיה. תושבי רנתיה השתתפו עם תושבי כפרים אחרים בהתנפלות על פתח תקווה במאורעות תרפ"א. עם זאת, מוכתר הכפר שהועמד לדין על השתתפות בהתנפלות, יצא זכאי בבית הדין הצבאי. בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת רמלה. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנתה אוכלוסיית רנתיה 351 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד 1931 מנתה האוכלוסייה 411 תושבים, כולם מוסלמים, ששכנו ב-105 בתים. בתחילת המרד הערבי הגדול נעקר פרדס של יהודים בקרבת רנתיה. הצבא פשט על הכפר, בדק את כל אנשיו ועצר מספר תושבים שנמצאו עלים בנעליהם. כן הוצב מארב סביב לכפר וכשיצאו מהכפר שוב למלאכת העקירה נהרג אחד היוצאים וחמישה נוספים נפצעו. באוקטובר 1938 הרסו השלטונות ארבעה בתים בכפר, בעקבות פיצוץ מוקש על רכב צבאי ליד כפר סירקין שיוחס למפגעים שהגיעו מהכפר. שני תושבים של הכפר נהרגו במהלך הפעילות בכפר. הכפר נכבש על ידי צה"ל בתחילת מבצע דני. תושביו ברחו ממנו עוד בימי ההפוגה הראשונה והגיעו לעבוד בשדות במהלך היום. גם העובדים עזבו את הכפר בטרם נכנס צה"ל אליו. הכפר נשאר ריק מתושבים ובסוף 1948 דרשה הנהגת פתח תקווה לספח אותה יחד עם כל האזור מסביב לשטח פתח תקווה. דרישה זאת נדחתה ובמקום זאת הוקם במקום מושב רינתיה. מדיה וקבצים בנושא רנתיה בוויקישיתוף מפת האזור 1919 בהוצאת צבא בריטניה (באנגלית) עם סימון הכפר, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור פתח תקווה, הבטחון העממי, דואר היום, 22 בפברואר 1921 המאורעות בארץ ישראל, המערכה ליד הירקון, דואר היום, 9 במאי 1921 מההתנפלות על פתח תקווה, הפועל הצעיר, 19 במאי 1921 הודעה רשמית, דואר היום, 7 באוגוסט 1921 Barron, 1923, Table VII, Sub-district of Jaffa, p. 21 Mills, 1932, sub-district Jaffa, p. 15 רבבות עצים נרצחים, דבר, 16 ביוני 1936 נהרג עוקר עצים, דבר, 17 ביוני 1936 הודעות רשמיות, ביום שישי לפני הצהריים, הצופה, 30 באוקטובר 1938 סיור בכפרים שנכבשו במרכז, הארץ, 12 ביולי 1948 יוסף קבנצל, בעקבות הכבושים הגדולים רנטיה - קולה - מזרעה - ווילהלמה, הַבֹּקֶר, 10 ביולי 1948 מה היה לכפרים הערביים, המשקיף, 29 בנובמבר 1948 יוסף תמיר, לא תוקמנה מועצות מקומיות עתיות בגבולות המדינה, מעריב, 7 בדצמבר 1948 ל. טרנופולר, תכנון ופיתוח במדינת ישראל, על המשמר, 13 בינואר 1949 שמות עבריים ליישובי עולים בדרום, ליד המשולש ובגליל, על המשמר, 14 באוקטובר 1949
שגרירות ישראל בניקוסיה

שגרירות ישראל בניקוסיה היא הנציגות הדיפלומטיות של ישראל לקפריסין. השגריר המכהן כיום הוא אורן אנוליק. ישראל פתחה קונסוליה בקפריסין הבריטית באוגוסט 1950, והקונסול הראשון היה ירחמיאל ירון. ב-1959 העלתה ישראל את דרג הקונסוליה לקונסוליה כללית, ומינתה את זאב לוין לקונסול. עם עצמאות קפריסין ב-1960 העלתה ישראל את מעמד הקונסוליה לשגרירות. ב-1973 נעצר נספח בשגרירות, חיים גולן, באשמת החזקת נשק. באפריל 1973 בוצעו במקביל שני פיגועי טרור נגד מטרות ישראליות בקפריסין: מטען חבלה התפוצץ בפתח בית השגריר, כשהוא מזיק למבנה, ומחבלים ניסו לתקוף מטוס של אל-על בנמל התעופה של ניקוסיה. במתקפות נהרגו שוטר קפריסאי בבית השגריר ומחבל אחד בנמל התעופה. באפריל 1979, במהלך ביקור ראש ממשלת ישראל מנחם בגין במצרים, התפוצצו מטען חבלה ליד השגרירות וליד משרד המייצג את מצרים. איש לא נפגע. הארגון א-סאעקה הנתמך על ידי סוריה לקח אחריות. באוקטובר 1984 התפוצצה מכונית תופת במגרש החניה של השגרירות, ונגרם נזק קל לבניין אך איש לא נפגע. את האחריות לפיגוע לקח אבו מוסא, פלג של אש"ף בראשות סעיד מוראע'ה שנתמך על ידי סוריה. במאי 1988 התפוצצה מכונית תופת בסמוך לשגרירות, והרגה שלושה שוטרים ופצעה 32. ארגון אבו נידאל לקח אחריות על הפיגוע, כנקמה על חיסול אבו ג'יהאד. אליעזר מרום אתר האינטרנט הרשמי של שגרירות ישראל בניקוסיה שגרירות ישראל בניקוסיה, ברשת החברתית פייסבוק שגרירות ישראל בניקוסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שגרירות ישראל בניקוסיה, ברשת החברתית פייסבוק שגרירות ישראל בניקוסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קונסוליה ישראלית בקפריסין, קול העם, 24 באוגוסט 1950 זאב לוין - שגריר ישראל בקפריסין, חרות, 19 באוגוסט 1960 דיפלומאט ישראלי נעצר בניקוסיה - נאשם בהחזקת אקדח ותחמושת, מעריב, 22 באפריל 1973 כשלון ההתנקשויות בקפריסין, על המשמר, 10 באפריל 1973 אנשי אבטחה ישראליים סיכלו התקפה על מטוס בקפריסין והרגו 2 מהתוקפים, על המשמר, 10 באפריל 1973 הפלישתינאים בקהיר הוזהרו לקראת ביקור בגין, מעריב, 6 באפריל 1979 "Terrorist Incidents against Jewish Communities and Israeli Citizens Abroad, 1968-2003". www.ict.org.il. נבדק ב-2021-06-28. אבו-מוסא: אנשי הניחו את מכונית התופת בקפריסין, חדשות, 5 באוקטובר 1984 גיא בכור, אבו נידאל: זו נקמה על אבו ג'יהאד, חדשות, 12 במאי 1988 מכונית התופת התפוצצה, מעריב, 12 במאי 1988 מינויים בשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, ‏6 ביוני 2020 Harkov, Lahav (20 ביוני 2021). "Meet the 36 new ambassadors approved to new posts around the world". The Jerusalem Post. נבדק ב-26 באוגוסט 2022. {{cite news}}: (עזרה)
שבעה מלכים צריכים למות

הממלכה האחרונה: שבעה מלכים צריכים למות (באנגלית: The Last Kings: Seven Kings Must Die) הוא סרט דרמה היסטורי בריטי בבימויו של אדוארד בזלגט, שנכתב על ידי מרתה הילייר, ומבוסס על הסיפורים הסקסונים מאת ברנרד קורנוול. זהו סרט המשך לסדרת הטלוויזיה "הממלכה האחרונה". בסרט מככב אלכסנדר דריימון שמשחזר את תפקידו בתור אוטרד מבבנבורג. הסרט הוקרן לראשונת בשירות הזרמת המדיה נטפליקס ב-14 באפריל 2023. הוא נועד לשמש כסיום לסדרה ולסיפור. לאחר מותו של המלך אדוארד, פולשים ויורשים יריבים נלחמים על הכתר ואוטרד יוצא עם חבריו למלחמה שוב בזמן שהם מנסים לאחד את אנגליה. אלכסנדר דריימון - אוטרד מבבנבורג מארק ראולי- פינאן ארנס פדראביציוס - סיהטריק רוד האלט - קונסטנטין הראשון, מלך סקוטלנד הארי גילבי - אתלסטאן, מלך אנגליה רוס אנדרסון - דומנאל לורי דייווידסון - אינגלמונדר אינגריד גרסיה-ג'ונסון ג'יימס נורת'קוט - אלדהלם קאבן קלרקין - האב פירליג טום כריסטיאן - דנסטן יואן הורוקס - אלפוורד מווסקס זאק סאטקליף - אדמונד ניק ויטמן בתור- איימון ג'ייקוב דודמן - אוסברט אלכסנדרה טות' - המפיק נייג'ל מרצ'נט חשף כי שיחות על הפקת סרט התנהלו לאחר השקת העונה הרביעית של הסדרה "הממלכה האחרונה" באפריל 2020. באוקטובר 2021, לפני שהעונה החמישית של "הממלכה האחרונה" יצאה לנטפליקס בתחילת 2022, הוכרז סרט ההמשך לסדרה בכנס קומי קון בלונדון על ידי דריימון, ששימש כמפיק בפועל וגם מככב בתור אוטרד בסדרה. כותרת הסרט "שבעה מלכים צריכים למות" ויעסוק באירועים לאחר אירועי הסדרה שהתרחשו במשך תקופה של כ-45 שנים בהיסטוריה משנת 866 ואילך, תוך התמקדות בממלכת ווסקס ובפלישות הוויקינגיות המתמשכות לאנגליה. התסריט של נכתב על ידי מרתה הילייר עם בימוי של אד בזלגט והפקה על ידי מרצ'נט, גארת נים ומאט צ'פלין הסרט הופק על ידי Carnival Films והופץ ברחבי העולם על ידי NBCUniversal International Distribution . הצילומים העיקריים החלו בבודפשט בתחילת 2022, והסתיימו בסוף מרץ 2022. הסרט הוקרן לראשונה ב-14 באפריל 2023 על ידי נטפליקס. "שבעה מלכים צריכים למות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שבעה מלכים צריכים למות", באתר נטפליקס "שבעה מלכים צריכים למות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שבעה מלכים צריכים למות", באתר Metacritic (באנגלית) "שבעה מלכים צריכים למות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "The Last Kingdom' Sequel 'Seven Kings Must Die' Sets Release Date, Reveals New Images". Collider. 13 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Last Kingdom movie Seven Kings Must Die: Release date rumours and news". Radio Times. "Netflix's 'The Last Kingdom' Feature In The Works,'Seven Kings Must Die' Filming To Begin Next Year". Deadline. 24 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "'The Last Kingdom' Film 'Seven Kings Must Die' Announced, Begins Production Next Year". Collider. 24 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Dune' Proves Hungarian Biz 'Hard Act to Beat' as Production in Budapest Booms". Variety. 30 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Last Kingdom' Film 'Seven Kings Must Die' Sets Netflix Premiere Date, Drops First Look Images (EXCLUSIVE)". Variety. 13 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה)
שמיים אדומים

האם התכוונתם ל... שמיים אדומים (סדרת טלוויזיה ספרדית) – סדרת טלוויזיה ספרדית ששודרה בעבר, בין השנים 2021–2023. שמים אדומים (סדרת טלוויזיה ישראלית) – סדרת טלוויזיה ישראלית שעלתה לשידור ביוני 2023. שמים אדומים (ספר) – ספר מאת דניאל שנער