laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סקרלטי

סקרלטי היא משפחת מלחינים נודעת מתקופת הבארוק האם התכוונתם ל... אלסנדרו סקרלטי (1660 - 1725) - מלחין איטלקי בן תקופת הבארוק דומניקו סקרלטי (1685 - 1757) - בנו של אלסנדרו סקרלטי, מלחין גם הוא, ממבשרי התקופה הקלאסית פייטרו פיליפו סקרלטי (1679 - 1750) - מלחין איטלקי, בנו הבכור של אלסנדרו סקרלטי ואחיו של דומניקו סקרלטי ג'וזפה סקרלטי (1723 או 1718 - 1777) - מלחין אופרה סריה ואופרה בופה, אחיינו של אלסנדרו או אחיינו של דומניקו סקרלטי פרנצ'סקו סקרלטי (1666 – 1741) - מלחין בן תקופת הבארוק, אחיו של המלחין אלסנדרו סקרלטי ודודו של דומניקו סקרלטי
עלילה ברטונית

עלילה בְרֵטונית (Breton lai), הידועה גם כשיר נראטיבי, היא סוג של רומנסה צרפתית ואנגלית מימי-הביניים. עלילות ברטוניות הן סיפורים קצרים (בדרך-כלל 600-1000 שורות) ומחורזים העוסקים באהבה ואבירות, ולרוב מתאפיינים במוטיבים של סיפורי-פיות קלטיים וכוחות על-טבעיים. העלילות הברטוניות הכתובות המוקדמות ביותר שנשתמרו עד היום הן קרוב לוודאי העלילות של מארי דה פרנס, שחוברו כפי הנראה בשנות השבעים של המאה ה-12 בידי מארי דה פרנס, משוררת צרפתייה שחיה באנגליה עד תחילת המאה ה-13. בעלילות של מארי דה פרנס, ובכמה עלילות בצרפתית עתיקה מהמאה ה-13 שנכתבו בידי אלמונים, הוזכרו עלילות קדומות יותר ממקור קלטי, אפשר שליריות יותר בסגנונן, ששרו פייטנים ברטונים. יש הסוברים ששירים ליריים אלה, שלא שרדו, הוצגו לראשונה כתקצירי עלילה כהכנה לשירי-זמר, ושתקצירים אלה היו לבסיס של השירים העלילתיים. "שיר החוף", אחד מכעשרים שירי-עלילה בצרפתית עתיקה שתורגמו לנורווגית עתיקה כפרוזה במאה ה-13, מספק לנו תיאור מפורט של ויליאם הכובש המורה על חיבור מה שנראה כשיר-עלילה לירי להנצחת תקופה שבילה בברלפור. העלילות הברטוניות הכתובות המוקדמות ביותר חוברו במגוון ניבים של צרפתית עתיקה, וככל הידוע כחצי-תריסר עלילות חוברו באנגלית עתיקה במאות ה-13 וה-14 בידי כותבים אנגלים שונים, בהן: "סר אורפיאו", "סר דגארה", "סר גותר", "אמארה" ו"הרוזן מטולוז", כולם על ידי מחברים אלמונים. "Lay le Freine", תרגום של "המילה" מאת מארי דה פרנס. "סיפורו של בעל האדמות" מסיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר. ("סיפורה של האשה מבאת'" מזוהה לעיתים כעלילה ברטונית, אך למעשה אינו כולל אף אחד ממאפייני הסוגה שמוסכמים על החוקרים בדרך-כלל.) "סר לנפל", מאת תומאס צ'סטר (הגדה מחדש של עלילה מוקדמת יותר באנגלית עתיקה, "סר לנדבל", היא עצמה עיבוד ל'לנבל' של מארי דה פרנס). ברטונית אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007. העלילות של מארי דה פרנס באתר אוניברסיטת מאניטובה עלילות של מארי דה פרנס בתרגום מחורז לאנגלית של ג'ודית פ. שואף אתר האגודה הבינלאומית של מארי דה פרנס, בו ישנם תרגומים רבים וגרסאות שונות לעלילות מספר העלילות רוב העלילות האלמוניות בצרפתית עתיקה באתר אוניברסיטת ליברפול סיפורי קנטרברי, הגרסה האלקטרונית מהדורות של עלילות באנגלית מדייבלית באתר הקונסורציום להוראת ימי-הביניים עלילה ברטונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סנט גאלן (קנטון)

סנט גאלן (בגרמנית: St. Gallen, ישנם כמה איותים לשם הקנטון: St. Gall, Saint Gall, Saint Gallen) הוא קנטון של שווייץ בצפון-מזרח המדינה. עיר הבירה שלו היא סנט גאלן, כשם הקנטון. במקום זה יש את אתר המורשת העולמי (שהוכרז בשנת 2008) – העתק גלרוס. העיר סנט גאלן החלה כמנזר במאה ה-7. בשנת 1405 הפכה העיר לעצמאית. בשנת 1490 לקחה הקונפדרציה השווייצרית הישנה בעלות על האזור. בשנת 1526 החל תהליך רפורמציה פרוטסטנטית בסנט גאלן. בתחילת המאה ה-19 נוסחה חוקה אשר שופרה במשך השנים ושמהלכן הושם דגש חזק על דמוקרטיה ישירה. נקודת ציון הדרך המפורסמת ביותר של סנט גאלן היא הקתדרלה הבארוקית שלה עם ספריית המנזר, הכוללת כ -170,000 מסמכים – בחלקם כתובים בכתב-יד ובמעל אלף שנה. סנט גאלן היא עיר אוניברסיטאית עם דגש על מדעי הכלכלה. עיירת מגוריה של קבוצת התיאטרון הידועה "מומנשננץ", מציעה גם תיאטראות ומוזיאונים. בקיץ, בריכת האוויר הפתוח הרומנטית-נובו דריילין-ווייר עם הנופים המרהיבים שלה על העיירה מושכת מבקרים לשחייה. החקלאות המקומית מורכבת בעיקר מגידול בקר. התעשייה בקנטון כוללת בעיקר ייצור אופטיקה, פירוטכניקה, כימיקלים ותרופות. התיירות משחקת תפקיד חשוב בכלכלה המקומית. 88% מהאוכלוסייה הם דוברי גרמנית. ריכוזי האוכלוסייה המרכזיים הם הבירה סנט גאלן (69,700 תושבים), יונה (18,100), וויל (17,500) וגוסאו (17,000). החל בשנת 2007, כללה האוכלוסייה 97,461 זרים (או כ-20.9% מכלל האוכלוסייה). רוב האוכלוסייה (משנת 2000) היא קתולית (52%) ואילו מיעוט גדול הוא פרוטסטנטי (28%). מדיה וקבצים בנושא סנט גאלן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנט גאלן (בגרמנית) סנט גאלן, ברשת החברתית פייסבוק סנט גאלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סנט גאלן, ביישום טלגרם סנט גאלן, ברשת החברתית אינסטגרם סנט גאלן, ברשת החברתית LinkedIn סנט גאלן, סרטונים בערוץ היוטיוב סנט גאלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) myswitzerland.com, St. Gallen ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייר אירופה

אייר אירופה (באנגלית: Air Europa) היא חברת תעופה ספרדית שבסיסה הוא בפלמה דה מיורקה. החברה היא השלישית בגודלה בספרד אחרי החברה איבריה ווולינג איירליינס. מקיימת טיסות מרחבי אירופה אל ספרד, האיים הקנריים והאיים הבלאריים, וכן טיסות פנימיות בספרד וטיסות ליעדים באמריקה הלטינית. החברה נוסדה בשנת 1986 והחלה לטוס בין איי ספרד שבים התיכון אל מדינות שונות באירופה עם מטוסי בואינג 737-300. בשנת 2006 התקבלה החברה לברית החברות סקאיי טים. בשנת 2015 רכשה אייר אירופה את חברת התעופה האזורית "אארונובה" וזו מותגה מחדש בשם אייר אירופה אקספרס וכיום היא מפעילה קווי תעופה בעבור חברת האם. קוד היאט"א של החברה הוא UX, קוד האיקא"ו הוא OVA, ואות הקריאה הוא AERONOVA. צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018: נכון לחודש דצמבר 2018, החברה מקיימת כ-9 טיסות שבועיות בין נמל התעופה בן-גוריון לבין נמל התעופה מדריד-בראחס. כמות הטיסות נתונה לשינויים משבוע לשבוע בהתאם לביקוש. כמו כן, בחודשי הקיץ, מפעילה החברה טיסות שכר לנמל התעופה בפלמה דה מיורקה. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 737 ובואינג 787 (מדריד בלבד. לעיתים רחוקות מגיע במקומו מטוס איירבוס A330-200 בהתאם לצורכי החברה). ביולי 2018 הודיעה החברה על פתיחת קו חדש ממדריד לאילת, הקו החל לפעול ב-30 באוקטובר, אך ב-27 בנובמבר בוטל מחוסר רווחיות בקו זה. בספטמבר 2018 הודיעה החברה שמהראשון ביוני 2019 תוסיף החברה טיסה שבועית בקו בין מדריד לתל אביב וכך תהיה טיסה יומית של החברה בין היעדים. מדיה וקבצים בנושא אייר אירופה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר אירופה אייר אירופה, ברשת החברתית פייסבוק אייר אירופה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אייר אירופה, ברשת החברתית אינסטגרם אייר אירופה, ברשת החברתית LinkedIn אייר אירופה, סרטונים בערוץ היוטיוב מדיה וקבצים בנושא אייר אירופה באתר Airliners.net שירי הדר, אוויר אירופי: מאחורי הקלעים של "אייר אירופה", באתר ynet, 1 בנובמבר 2015 פרטי צי המטוסים של אייר אירופה, באתר airfleets.net (באנגלית) פרטי צי המטוסים של אייר אירופה אקספרס, באתר airfleets.net (באנגלית) "Air Europa firmó en 2015 acuerdos para adquirir 20 aviones Boeing 737-8" [Air Europa signed agreements in 2015 to acquire 20 Boeing 737-8 aircraft]. expansion.com (בספרדית). Unidad Editorial Información Económica S.L. 22 באפריל 2016. נבדק ב-27 באפריל 2016. {{cite web}}: (עזרה) Press, Europa (2017-06-20). "Air Europa recibe su octavo 'Dreamliner' y culmina la primera fase de la renovación de su flota". europapress.es (בEuropean Spanish). נבדק ב-2017-09-12. 2017, UBM (UK) Ltd. "Air Europa schedules 787-9 Argentina service in March 2018". Routesonline (באנגלית בריטית). נבדק ב-2017-10-18.{{cite news}}: תחזוקה - ציטוט: numeric names: authors list (link) "Spain's Air Europa to lease four B787-9s from BOC Aviation". ch-aviation.com. נבדק ב-4 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) דני שדה, אייר קנדה תטוס למונטריאול; אתיופיאן לתאילנד ב-509$, באתר ynet, 13 בפברואר 2017 מיכל רז-חיימוביץ', ‏חברת התעופה אייר אירופה חונכת קו ממדריד לאילת, באתר גלובס, 5 ביולי 2018 שירי הדר, מישראל מערבה: הקווים הטראנס-אטלנטיים החדשים, באתר ynet, 22 באוגוסט 2018
מאר דל פלאטה

מאר דל פלאטה (בספרדית: Mar del Plata; מילולית: "ים הכסף") היא עיר בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה. היא שוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי, כ-400 ק"מ דרומית לבירה, בואנוס איירס. העיר משמשת כמרכז דיג ונחשבת לאחד מאתרי הנופש הגדולים במדינה. בשנת 2010 התגוררו בה כ-614 אלף תושבים, והיא הייתה העיר השביעית בגודלה בארגנטינה. האזור היה מיושב גם לפני הגעת הספרדים. יש הטוענים כי פרדיננד מגלן היה האירופאי הראשון שהגיע לאזור, כשעבר במקום במסעו ב-1519, אך הראשון שהגעתו למקום מתועדת הוא סיר פרנסיס דרייק, ב-1578. הוא כינה את המקום "קייפ לובוס" (שילוב של אנגלית וספרדית, שפירושו "כף הזאבים", על שם מושבת אריות הים הגדולה שראה שם (בספרדית: זאבי ים)). הראשונים שהגיעו למקום בדרך היבשה היו הספרדים, ב-1581, אך המקום נותר בלתי מיושב. ב-1746 הקימו הספרדים, בהוראת המלך, את המסדר הישועי "נואסטרה סניורה דל פילאר דה לוס פואלצ'ס", ליד לגונה דה לוס פאדרס ("אגם האבות") הסמוכה למאר דל פלאטה של ימינו. המסדר ננטש ב-1751, לאחר שהותקף בידי הילידים. ב-1856 הגיע לאזור היזם הפורטוגלי ז'וזה קואליו דה מיירלס, שהקים מפעל לבשר מומלח. לראשונה החלה להתבסס במקום אוכלוסייה יציבה, בעיר שנקראה פוארטו דה לה לגונה דה לוס פאדרס ("הנמל של אגם האבות"). ב-1860 הגיע יזם נוסף, פטריסיו פראלטה ראמוס, שרכש אדמות באזור. ראמוס נחשב למייסדה של מאר דל פלאטה. ב-10 בפברואר 1874 הוקמה מאר דל פלאטה באופן רשמי. ב-1886 חוברה העיר לרשת הרכבות, וב-1888 נפתח בה מלון הפאר בריסטול. עם הרכבת הגיעו מהגרים רבים, בעיקר איטלקים, ספרדים וצרפתים. המהגרים האיטלקים הם שפיתחו את הדיג, בשלהי המאה ה-19, אך הנמל נחנך רק ב-1916. פיתוחה של העיר כיעד תיירותי החל בשנות ה-30 של המאה ה-20. בתחילה הייתה יעד לעשירים, שנפגעו פחות מהשפל הכלכלי הגדול, אך בשנות ה-50, תחת שלטון פרון, הפכה העיר נגישה גם למעמד הביניים ולמעמדות נמוכים יותר. התיירות המשגשגת האיצה את פיתוחה של העיר, ובשנות ה-60 שיעור הבניה למ"ר בעיר היה הגבוה בעולם. בשנות ה-70 וה-80 נחלשה התיירות, אך ענף הדיג התחזק. ב-1978 הייתה העיר אחת מחמש הערים שבהן נערך המונדיאל. מאחר שאין בעיר קבוצות כדורגל בכירות, האצטדיון, שבו כ-43 אלף מקומות, עומד בדרך כלל בשיממונו. ב-1982 שימש הנמל את ספינות חיל הים הארגנטינאי שיצאו להילחם במלחמת פוקלנד. בנובמבר 2005 אירחה מאר דל פלאטה את ועידת האמריקות הרביעית, שזכורה בעיקר משום ששימשה זירת התגוששות בין נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש, ונשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס בנושא ההצעה להקים אזור סחר חופשי באמריקה. התעשייה הבולטת במאר דל פלאטה היא תעשיית הדיג. בנוסף, יש בעיר מפעלי אריזה ומוצרי טלקומוניקציה. לתיירות חלק חשוב בכלכלת העיר. חופי מאר דל פלאטה מושכים אליה כ-6 מיליון תיירים בשנה. מלבד חוף הים, משופעת העיר במוזיאונים, ויש בה מבנים רבים הבנויים בהשפעת סגנון האר דקו. מושבת אריות הים שראה פרנסיס דרייק עדיין חיה באזור, וניתן לצפות בבעלי חיים אלה שוחים באין מפריע בנמל. מדי שנה נערכים בעיר מספר פסטיבלים בנושאים שונים: תיאטרון, קולנוע, אמנות, אופנה, ואפילו דיג. איטליה סן בנדטו דל טרונטו, איטליה ארצות הברית פורט לודרדייל, פלורידה, ארצות הברית אתר האינטרנט הרשמי של מאר דל פלאטה (בספרדית) האתר הרשמי של לשכת התיירות Mar del Plata Tourist Guide מאר דל פלאטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שיבלי

האם התכוונתם ל... משפט שבלי על קבוצות ניתנות-לבנייה – משפט בגאומטריה אלגברית שבלי - אום אל-גנם – מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל שיבלי תלחמי – פרופסור באוניברסיטת מרילנד
ויליאם בלאק

ויליאם בלאק (באנגלית: William Black;‏ 13 בנובמבר 1841 – 10 בדצמבר 1898) היה סופר ומשורר סקוטי. בלאק הוכשר כצייר נוף, הכשרה שהשפעה על כתיבתו. בגיל 23 עבר ללונדון. הודות לניסיונו בעיתונות בגלאזגו, התקבל לעבודה כעיתונאי ב "מורנינג סטאר" ולאחר מכן כעורך משנה ב"דיילי ניוז". הרומן הראשון פרי עטו פורסם ב-1868, אולם רק בשנת 1871, עם פרסום "בתו של חת", זכה בלאק לתשומת לב הקוראים. הוא פרסם את "ההרפתקאות המוזרות של פייתון" וב-1873 את "נסיכת טול", שזכו לפופולריות רבה. בלאק פרש מהעיתונאות והתמסר לכתיבה. הוא פרסם עוד כמה ספרים, האחרון בהם יצא לאור ב-1898, מעט לפני מותו. מדיה וקבצים בנושא ויליאם בלאק בוויקישיתוף נדב הלפרין, אינסוף בכף היד: חזיונותיו של ויליאם בלייק. במלאת 165 שנים להולדתו. "אש זרה", פודקסט (הסכת) באתר תאגיד השידור הישראלי כתבי ויליאם בלאק בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לייב רוכמן

(יהודה אריה) לייב רוכמן (בכתיב יידי: ראָכמאַן; 3 בינואר 1918 – 14 בספטמבר 1978) היה סופר יידיש ישראלי יליד פולין. לייב רוכמן נולד בעיר מינסק מזובייצקי שליד ורשה בירת פולין בשנת 1918. בגיל חמש התייתם מאביו, וכנער ברח להתחנך בחצרו של הרבי מפוריסוב בוורשה ובאוטבוצק. בגיל שש-עשרה קיבל סמיכה לרבנות, ובגיל שבע-עשרה התפקר והתחיל לכתוב בעיתונות היידיש. בתחילת מלחמת העולם השנייה חזר למינסק-מזובייצק, וב-1942 ברח עם אשתו והסתתר בבית איכרים. עקב מחלת השחפת שבה חלה, שהה שנים אחדות בסנטוריום בשווייץ. ספרו הראשון, "בדמייך חיי: יומן 1943–1944" (ביידיש: "און אין דיַין בלוט זאָלסטו לעבן: טאָג-בוך 1943–1944"), יומן שכתב במשך שנות שהותו במחבוא במהלך מלחמת העולם השנייה, הופיע בפריז בשנת 1949. הספר תורגם מיידיש לעברית ולשפות נוספות. על הספר כתב אהרן אפלפלד: "זהו אחד הדוקומנטים השקטים והבלתי פאתטיים שנכתבו על השואה. בספר זה כבר מצוי רוכמן הבוגר, שהבליע את הצעקה המרה". בשנת 1950 עלה לישראל, ובה פרסם ספר נוסף בשם "בצעדים סומים על פני האדמה", שהופיע ביידיש בשנת 1968 ותרגומו העברי ראה אור בשנת 1976. ערב מותו בשנת 1978 התפרסם קובץ סיפורים בשם "המבול", שתורגם אף הוא מאוחר יותר לעברית. ספריו המאוחרים נושאים אופי סוריאליסטי למחצה, כאשר חיים ומתים, מוקדם ומאוחר, מציאות ודמיון, מסתופפים בהם בהדדיות. ספרו 'בדמייך חיי' תורגם ופורסם באנגלית בצרפתית וברוסית. תרגום הספרים 'בצעדים סומים על פני האדמה' ו'המבול' ראה אור בצרפתית. לייב רוכמן עבד שנים רבות במדור היידיש של הרדיו, ב"קול ישראל" וב"קול ציון לגולה". כמו כן כתב בעיתונות יידיש בישראל ומחוצה לה. בין היתר שימש ככתב בישראל של העיתון היידי 'פארוועאטס' בניו יורק. ביתו היה בית ועד, ורבים באו כל העת לשהות בין כתליו. הבית היה בית של שמחה ולימוד, מעין "טיש" חסידי. בין הבאים היו הסופרים ש"י עגנון, חיים גראדה, גרשם שלום, חיים הזז, דב סדן, נחמה ליבוביץ' ועוד. הסופר אהרן אפלפלד מרבה להזכיר את לייב רוכמן בספריו השונים, ומציין שהוא אחד האנשים שהשפיעו רבות על כתיבתו וראיית העולם שלו. בין השאר כתב: "מורים גדולים היו לי. עם רוכמן עשיתי את כברת הדרך הארוכה ביותר. מורשתי, מורשת מתבוללים, עיכבה אותי לא מעט. לא כל שהיה בידו לתת לי קיבלתי. אבל תודעתי לא באה לי אלא מכוח הימים ששהיתי עמו." בתו של רוכמן היא המשוררת רבקה מרים ובנו הוא הכנר יהושע רוכמן. בדמיך חיי: יומן 1943–1944 (תרגם מיידיש: חנוך קלעי), ירושלים: יסודות, 1961. (תרגום חנוך קלעי ועדכון התרגום רבקה מרים עם 'אחרית דבר' מאת אבידב ליפסקר), הוצאת כרמל תש"ף 2020. בצעדים סומים על פני האדמה (תרגם מיידיש: א"ד שפיר), תל אביב: עם עובד, תשל"ו 1976. המבול (תרגום מיידיש: רוכמן, ק"א ברתיני, יהודה גור-אריה, מ’ מייזלש, חנוך קלעי; אחרית דבר מאת אהרן אפלפלד), תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1988. חוברת של שיחותיו עם תלמידי תיכון אחרי מלחמת יום הכיפורים, תחת הכותרת " דרכי אירופה אבלות" ראתה אור בשנת 1976, והודפסה מחדש ב 2024 בעקבות אירועי המלחמה. ישורון קשת, "על לייב רוכמן", מאזנים לא (תש"ל-1970), עמ' 57–65. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) דרכי אירופה אבלות: שיחות והרהורים עם ליב רוכמן, על השואה, ירושלים: שקמונה, תשל"ו. רשימת הפרסומים של לייב רוכמן, בקטלוג הספרייה הלאומית רשימת מאמרים על לייב רוכמן באתר רמב"י שלמה גרודזנסקי, "בדמייך חיי" ללייב רוכמאן, דבר, 17 בנובמבר 1961 רבקה מרים, ‏הסופר לייב רוכמן נוצר, יצר וחי כנגד כל הסיכויים, בעיתון מקור ראשון, 2 באוגוסט 2020 לייב רוכמן, דף שער בספרייה הלאומית אהרן אפלפלד, מסות בגוף ראשון, הספרייה הציונית, 1979.
מריאנה פרדריקסון

מריאנה פרדריקסון (בשוודית: Marianne Fredriksson; ‏28 במרץ 1927, גטבורג – 11 בפברואר 2007, אוסטרסקר) הייתה סופרת שוודית, מן הנודעות והמתורגמות ביותר. פרדריקסון הייתה עיתונאית מצליחה עד שנות ה-80, כאשר בעקבות משבר אמצע החיים הפכה לסופרת. פרדריקסון כתבה שלושה עשר רומנים וכמה ספרים נוספים, אשר תורגמו ללמעלה מ-40 שפות, בהן גם עברית, ונמכרו ביותר מ-17 מיליון עותקים ברחבי העולם. ספריה המוקדמים עסקו בנושאים תנ"כיים בזווית שונה, ובהם "ספר חוה" ו"ספר קין". נושא בולט בספריה הוא הידידות, באשר לדבריה, בעתיד "הידידות תהיה חשובה יותר מאשר האהבה". מספר מספריה עבדו לסרטים ומחזות. ב-2001 הספר "אנה, חנה ויוהנה" עובד למחזה על ידי אבי גיבסון בר-אל, עבור פסטיבל התיאטרון תיאטרונטו. ב-2012, הספר "סימון והאלונים" עובד לסרט על ידי הבמאית השוודית ליסה הולין. אינגה ומירה, תרגמה מאנגלית שלומית הנדלסמן, כנרת תשס"ג (2003). אנה חנה ויוהנה, מאנגלית לי עברון-ועקנין, כנרת, תל אביב, 1998. ילדה אהובה, מאנגלית קטיה בנוביץ', כנרת 2006. סימון והאלונים, כנרת, 1999. מריאנה פרדריקסון, ברשת החברתית Goodreads הלכה לעולמה הסופרת מריאן פרדריקסון, באתר ynet, 12 בפברואר 2007 הספרים של מריאנה פרדריקסון, באתר "סימניה" עופרה עופר אורן, צוואתה המפתיעה של מריאן פרדריקסון, בבלוג "סופרת ספרים", 7 ביולי 2015 עופרה עופר אורן, "אנה חנה ויוהנה": האומנם "כל דמיון למציאות הוא מקרי בהחלט"?, בבלוג "סופרת ספרים", 9 ביולי 2015 מרין פרדריקסון (1927-), דף שער בספרייה הלאומית Staff, Reuters (2007-02-11). "Swedish author Fredriksson dies". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-03-09. ציפי שוחט, התיאטרונטו הבינלאומי והישראלי מתאחדים, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2001 זהר וגנר, עכבר העיר, "סימון והאלונים": געגועים לאינגמר ברגמן, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריף (מוזיקה)

ריף (באנגלית: Riff) הוא מונח במוזיקה המציין רצף אקורדים החוזר על עצמו, תבנית מסוימת או מלודיה. הריף יכול להיות פשוט כמו תו החוזר על עצמו בקצב, או מסובך וארוך. דייוויד ברקאט (David Brackett) הגדיר את הריף בתור "חלקים מלודיים קצרים". ריצ'רד מידלטון (Richard Middleton) הגדיר את הריף בתור "חלקים ריתמיים, מלודיים או הרמוניים קצרים אשר חוזרים על עצמם ליצירת תבנית מסודרת". ריקי רוקסבי (Rikky Rooksby) טען כי אין הגדרה מוצקה לריף, והוא הוסיף את הפירוש שלו לריפים ברוק: "ריף הוא קטע קצר, קליט, החוזר על עצמו ולרוב משתמש בצלילים הנמוכים של הגיטרה החשמלית, דבר שמספק הרבה מהאנרגיה והריגוש בשירי הרוק." במושג "ריף" משתמשים במוזיקה פופולרית ובעיקר בג'אז ורוק. דוגמאות לשירים עם ריפים מפורסמים הם "Smoke on the Water" של "דיפ פרפל", "Sunshine of Your Love" של "קרים" ו-"Iron Man" של "בלאק סבאת'". ריף אוריינטלי מדיה וקבצים בנושא ריף בוויקישיתוף בן שלו, בכל הנוגע לריף הגיטרה, המוזיקה הישראלית היא שמורת טבע נדירה, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיטת פרוג'ה לזרים

אוניברסיטת פרוג'ה לזרים (באיטלקית: Università per Stranieri di Perugia) היא אוניברסיטה בעיר פרוג'ה שבאיטליה. זוהי אחת משתי האוניברסיטאות היחידות באיטליה המיועדות לתלמידים זרים (כלומר שאינם איטלקים), השנייה נמצאת בסיינה. את האוניברסיטה ייסד בניטו מוסוליני בשנת 1921, אולם החלה לפעול כמוסד אקדמי לאחר 1925. ניתן לראות את הקמת האוניברסיטה בתקופת הפשיזם כחלק מאמירה פוליטית-חברתית שמטרתה הייתה "להפיץ בעולם את העליונות האיטלקית". האוניברסיטה היא כיום מוסד בבעלות פרטית, ומטרתה פשוטה יותר: "ללמד ברמה גבוהה את השפה האיטלקית ואת תרבות איטליה, לסטודנטים זרים מרחבי העולם". בשנת 1992 הפכה האוניברסיטה לעצמאית. בנוסף ללימודי השפה האיטלקית מציעה כיום האוניברסיטה תארים בתחומים רבים בשפות אחרות ובמדעי הרוח, וכן קורסים רבים. אוניברסיטת פרוג'ה לזרים מהווה יעד משיכה לסטודנטים רבים מרחבי העולם, מכיוון שהיא מציעה קורסים אינטנסיביים הן באיטלקית והן בנושאים שונים אחרים, בטווחי זמן שונים, כולל קורסים קצרים. בזכות קיומו של הסכם בולוניה, מזכים לעיתים קורסים קצרים שנלקחו באוניברסיטת פרוג'ה לזרים בנקודות זכות באוניברסיטאות אחרות באיחוד האירופי. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת פרוג'ה לזרים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת פרוג'ה לזרים (באיטלקית ובאנגלית) דף הבית של אוניברסיטת פרוג'ה לזרים
פנתילאמין

פנתילאמין או β-פנילאתילאמין הוא אלקלואיד ומוליך עצבי מונואמיני. במוח האנושי הוא מתפקד בתור ממריץ. פנתילאמין הוא תרכובת טבעית המיוצרת מחומצת האמינו פנילאלנין על ידי דיקרבוקסילציה (הוצאת קבוצת קרבוקסיל מתרכובת) אנזימטית. כמו כן, הוא מצוי במאכלים רבים כגון שוקולד, שם הוא נוכח בייחוד לאחר התססה חידקית. ישנה סברה שלפנתילאמין המגיע ממזון יש השפעה פסיכואקטיבית אם נצרך בכמויות גדולות. עם זאת, הוא מפורק בזריזות על ידי האנזים MAO-B (מונואמין אוקסידאז), דבר המונע היווצרות ריכוז משמעותי במוח. פנתילאמינים מותמרים או נגזרות פנתילאמינים הם קבוצה רחבה ומגוונת של תרכובות הכוללות מוליכים עצביים, הורמונים, סמים ממריצים, סמים פסיכדליים, אמפאטוגנים, סמים אנורקטיים, מרחיבי סימפונות, ונוגדי דיכאון. מבנה הפנתילאמין נמצא גם במבנים טבעתיים מסובכים יותר כמו מערכת הארגולין של LSD או מערכת המורפינאן של מורפין (ואופיואידים אחרים). פנתילאמין הוא אמין ארומטי ונוזל חסר צבע בטמפרטורת החדר. הוא מסיס במים, אתנול ואתר. עם חשיפתו לאוויר, יוצר הפנתילאמין קרבונט כתוצאה מתגובה עם פחמן דו-חמצני. פנתילאמין הוא בסיסי מאוד ויוצר הידרוכלוריד (מלח עם חומצת מימן כלורי) גבישי יציב בעל נקודת התכה של 217°C. פנתילאמין גורם לגירוי בעור. לפנתילאמינים מותמרים תוספות כימיות בטבעת הפניל, בשרשרת האליפטית (שרשרת הצד), ו/או בקבוצת האמינו. אמפטמינים הם תרכובות הומולוגיות לפנתילאמינים (כלומר מקיימות אותה נוסחה כללית) הנושאות קבוצת אלפא-מתיל (α-CH3) בשרשרת הצד (כלומר, קבוצת מתיל המחוברת במיקום האלפא). קטכולאמינים הם פנתילאמינים הנושאים שתי קבוצות הידרוקסי במיקומים ה-3 וה-4 של טבעת הפניל. קטכולאמינים לדוגמה הם ההורמונים והמוליכים עצביים דופמין, אפינפרין (אדרנלין), ונוראפינפרין. חומצות האמינו פנילאלנין וטירוזין הן פנתילאמינים הנושאים קבוצת קרבוקסיל (COOH) במיקום האלפא של שרשרת הצד. סדרת ה-2C הם פנתילאמינים עם קבוצות מתוקסי (O–CH3-) מחוברות במיקומים ה-2 וה-5 וללא קבוצת מתיל במיקום האלפא. פנתילאמינים מותמרים רבים פעילים פרמקולוגית (פעילים כסמים) בשל דמיונם למוליכים העצביים המונואמיניים: סמים ממריצים כמו האלקלואידים הצמחיים אפדרין וקאתינון והסמים הסינתטיים אמפטמין ומתילפנידייט (ריטלין). הלוצינוגנים פסיכדליים כמו האלקלואיד הצמחי מסקלין והסם הסינתטי 2C-B. אמפתוגנים כמו MDMA (אקסטזי). סמים אנורקטיים (סמים הגורמים לאיבוד התיאבון) כמו פנטרמין, פנפלוראמין ואמפטמין. מרחיבי סימפונות כמו אפדרין וסלבוטמול. נוגדי דיכאון כמו בופרופיון ומעכבי מונואמין אוקסידאז (MAOI's) פנלזין וטראנילציפרומין. בטבלה הבאה ערוכים כמה מהפנתילאמינים החשובים יותר. לצורך הפשטות, הסטריאוכימיה של שרשרת הצד אינה מוסברת בטבלה. ידועים מאות פנתילאמינים סינתטיים אחרים, בייחוד בשל עבודתו החלוצית של אלכסנדר שולגין, המתוארת בהרחבה בספרו PiHKAL ("פנתילאמינים שהכרתי ואהבתי"). מדיה וקבצים בנושא פנתילאמין בוויקישיתוף דף נוהלי בטיחות על פנתילאמין סקירה וסיכום של PiHKAL, הכוללת טבלה של יותר מ-300 פנתילאמינים: פורמט ascii, פורמט postscript Merck Index, 12th Edition, 7371.
נטורליזם

האם התכוונתם ל... נטורליזם מטאפיזי נטורליזם (אמנות) נטורליזם (פילוסופיה) נטורליזם (ספרות) נטורליזם (תיאטרון)
פרנסיס בייקון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרנסיס בייקון – פילוסוף אנגלי בן המאה ה-16 פרנסיס בייקון (צייר) – צייר בן המאה ה-20 פרנסיס תומאס בייקון – ממציא תא דלק המבוסס על מימן וחמצן
כללי טיסת ראייה

טיסה לפי כללי טיסת ראייה (בראשי תיבות: כט"ר; באנגלית: Visual flight rules; בראשי תיבות: VFR) היא טיסה שבה הניווט מתבצע לפי הראייה. הטייס מנווט את המטוס על ידי התייחסות לנקודות קרקעיות שאותן הוא מכיר. לרוב מדובר בתוואי קרקע בולט כגון נחל, הר או כל גוף בולט. כדי לטוס טיסת ראייה חוקית ישנם מספר תנאים החייבים להתקיים כגון ראות אופקית מספקת ומרחק מעננים ומגורמים אחרים החוסמים את הראייה. הכללים לפיהם טסים בטיסה שבמהלכה המטוס טס בנתיבים מסוימים, בגובה מסוים ובנקודות שאותן מזהה הטייס על פי מראה בלבד ("צמתים אוויריים" שבהם בדרך כלל עוברים מנתיב לנתיב), נקראים כללי טיסת ראייה מבוקרת או כטר"ם (CVFR). כללי טיסת מכשירים פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) המפורסם על ידי מנהל התעופה האזרחית מכח הוראות תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ"ב־1981. מפות נתיבי טיסה (נתיבי התובלה הנמוכים ו־ATS) מהוות חלק בלתי נפרד מהפמ"ת
מתוקסי

בכימיה (בעיקר כימיה אורגנית), מתוקסי (Methoxy) היא קבוצה פונקציונלית הבנויה מקבוצת מתיל הקשורה לאטום חמצן. נוסחתה הכימית היא R − O − CH 3 {\displaystyle {\ce {R-O-CH3}}} . קבוצת מתוקסי היא חומר מחזר ויכולה להביא לירידה בחומציות של פנול. במונחון IUPAC מציינת לרוב התחילית "מתוקסי" אתר. מדיה וקבצים בנושא מתוקסי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איברים

האם התכוונתם ל... איברים (חצי האי האיברי) – קבוצה של עמים ששכנו בחצי האי האיברי (ספרד, אנדורה ופורטוגל) ובדרום צרפת לפני פלישת העמים ההודו-אירופיים, נקראים גם האיברים המערביים איברים (גאורגיה) – קבוצת עמים ששכנו באיבריה הקווקזית (כיום גאורגיה) והיוו הבסיס לגאורגים (כרתוולים), נקראים גם האיברים המזרחיים איברים בגוף האדם – מונח באנטומיה איבר (פירושונים)