laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Disraeli Gears

Disraeli Gears הוא אלבומם השני של להקת קרים אשר סימן את השינוי בסגנון הלהקה לכיוון בלוז רוק ורוק פסיכדלי והיה להצלחה ענקית. כמה מהשירים באלבום נכתבו בידיי המשורר פיט בראון, כולל הלהיט "Sunshine of Your Love" - אחד מהשירים המצליחים של הלהקה בכל הזמנים. את מילות השירים באלבום כתבו כותבים רבים, והולחנו על ידי חברי הלהקה. רוב השירים מושרים על ידי ג'ק ברוס, מלבד השירים "Strange Brew" (אריק קלפטון), "Blue Condition" (ג'ינג'ר בייקר) ו-"Outside Woman Blues" (אריק קלפטון). האלבום הוקלט במשך חודש מאי 1967, ויצא לבסוף ב-16 בנובמבר 1967 על ידי חברת ההקלטות "Reaction Records" הבריטית. האלבום הוא אלבום בלוז רוק ורוק פסיכדלי בעיקרו, אך מכיל גם קטעי ג'אז (כמו בשיר "Blue Condition"), בלוז 12 תיבות (כמו בשיר "Take It Back") או תבניות מוזיקליות הדומות בתרכובתן המוזיקלית למוזיקת פופ מוקדמת, בדומה לשירים רבים של להקת הביטלס מאותה תקופה. האלבום היה להצלחה רחבה בהיקף עצום, והיה לאחד לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 1967, ואחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. האלבום הכיל מספר להיטים שהושמעו ברדיו הבריטי מאות פעמים, בהם "Strange Brew", "Sunshine of Your Love", ו- "SWLABR". את האיור שעל הכריכה צייר האמן האוסטרלי מרטין שארפ שהתגורר באותו בניין עם קלפטון, בצ'לסי. שארפ היה לשותף דומיננטי מאוד של קלפטון, וביניהם נוצר קשר מקצועי הדוק, ובו השניים כתבו יחד חלק משירי האלבום, ושארפ אייר את כריכת האלבום. קשר זה המשיך גם לשנים הבאות, כששארפ אייר את כריכת האלבום Wheels of Fire וכתב יחד עם קלפטון את השירים "Tales of Brave Ulysses". את צילום חברי הלהקה שעל השער ובתוך חוברת האלבום צילם האמן בוב ווייטקר, הידוע בצילום עטיפות האלבומים של הביטלס. סשן הצילומים נערך ביולי 1967, כשצולמו חברי הלהקה בהייד פארק בלונדון. חלק מהתמונות צולמו אף בהר בן נוויס, ההר הגבוה באיים הבריטיים. כריס ג'ונס, כתב רשת BBC בשנות השישים, תיאר את האלבום כ"כמוסה מושלמת של הנקודה בה הבלוז הפך פסיכדלי ולאחר מכן כבד ". בשנת 1993 הוכנס האלבום להיכל התהילה של הרוק אנד רול. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic תיאר את האלבום כ"אלבום רוק כבד מכריע של שנות ה -60". דייב סוונסון, כתב מגזין Ultimate Classic Rock הגדיר את האלבום כ"יצירת המופת שלהם". בשנת 1999 הוכנס האלבום להיכל התהילה של הגראמי. האלבום נבחר כמספר 182 במהדורה השלישית של אלבומי ה-All Time Top 1000 של קולין לארקין (2000). בשנת 2003 האלבום דורג כמספר 114 ברשימת מגזיני הרולינג סטון של 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. רשת VH1 הציבה את האלבום כאלבום ה-87 ברשימת האלבומים הגדולים בכל הזמנים לשנת 2001. בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את מחדש האלבום במקום ה-170 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים. מידע על האלבום Disraeli Gears באתר MusicBrainz מידע על האלבום Disraeli Gears באתר AllMusic האלבום Disraeli Gears באתר Discogs Chris Jones, BBC - Music - Review of Cream - Disraeli Gears, www.bbc.co.uk (באנגלית) Disraeli Gears - Cream | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-05-25 Dave Swanson, Revisiting Cream's Masterpiece 'Disraeli Gears', Ultimate Classic Rock (באנגלית) Eric Clapton, GRAMMY.com, ‏2019-11-19 (באנגלית) Larkin, Colin., All-time top 1000 albums, 3rd ed, London: Virgin, 2000, ISBN 0-7535-0493-6 Music News, Rolling Stone (באנגלית) Rock On The Net: VH1: 100 Greatest Albums, www.rockonthenet.com
אלבניה תחת השלטון הגרמני

אלבניה התקיימה דה יורה כמדינה עצמאית, שרשמית נודעה כממלכת אלבניה, במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1943 ו-1944 תחת ניהולה של גרמניה הנאצית. באפריל 1939 פלש צבא ממלכת איטליה לממלכת אלבניה, שהייתה עד אז מדינת חסות איטלקית, וכבש עד מהרה את המדינה. זוגו הראשון, מלך אלבניה, נאלץ לצאת לגלות, והמדינה הפכה לחלק מהאימפריה האיטלקית כממלכה נפרדת של הכתר האיטלקי. אלבניה התנהלה דה יורה כמדינה עצמאית, אך הכובשים הקימו במדינה ממשלת בובות תחת חוקה חדשה, שהפכה את אלבניה לארץ חסות איטלקית. המלך ויטוריו אמנואלה השלישי טען לכתר האלבני ובאופן רשמי שלט במדינה עד 25 ביולי 1943 אך בפועל המפלגה נשלטה על ידי ממשלת הבובות של המפלגה הפשיסטית האלבנית. עם כניעתה של איטליה הפשיסטית לבעלות הברית בספטמבר 1943, פלשה גרמניה הנאצית לאיטליה, והקימה שלטון בובות, בשם הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית ומוסוליני הועמד בראשה. במקביל, נכנס הוורמאכט לכל השטחים והמדינות שהיו נתונות תחת שלטון איטלקי, והכפיפן ישירות לגרמניה. בספטמבר 1943 הפסיקו כל מחנות הריכוז באלבניה את פעילותם. זמן קצר לאחר מכן, השתלטו הגרמנים על המדינה. קיומה של הממלכה האלבנית נשמר דה יורה, והפוליטיקאי הפרו-גרמני מהדי פראשרי מונה כעוצר וכראש הממשלה. החיילים האיטלקים במדינה נכנעו לגרמנים. לאחר מכן, החלו הכוחות הגרמניים לפעול להשמדתם של כל היהודים החיים באלבניה ובאזורים שסופחו אליה, כולל מערב מקדוניה. הקהילה היהודית במערב מקדוניה, שלא נפגעה תחת הכיבוש האיטלקי, סומנה כמטרה ומיד החלו להישלח קבוצות של יהודים למחנות השמדה, ורכושם נבזז. לאחר הכיבוש, החלו הגרמנים לארגן מחדש את הממשל האלבני. ב-15 בספטמבר פעל הוועד הלאומי האלבני בחסות גרמנית. ב-3 בנובמבר הוקמה על ידי גרמניה מועצה מלכותית שהוכרה כממשלה הרשמית של המדינה. ג'עפר דווה (אנ'), בעל ברית אלבני-קוסוברי של הגרמנים, מונה אז לשר הפנים של אלבניה. מאוחר יותר ייסד דווה את הליגה השנייה של פריזרן בקוסובו, תנועה שהכריזה על מלחמת קודש נגד סלאבים, צוענים ויהודים, ושאפה לטהר את אלבניה הגדולה מבחינה אתנית. הגרמנים דרשו מהשלטונות האלבנים לספק להם רשימות של יהודים לגירוש, אך הרשויות המקומיות התחמקו ואף מסרו למשפחות יהודיות מסמכים מזויפים. הגרמנים עשו מאמץ ניכר להפגין שאלבניה הייתה מדינה עצמאית, מסיבות של תעמולה ותועלתנות (כשמצבם הצבאי היה קשה והם נזקקו לשיתוף-פעולה כנה) גם יחד, ועקב כך נמנעו מלהפעיל כפייה נרחבת במדינה. בשל כך, באלבניה גופא הוסיפו היהודים להיות מוגנים מכוח מאמצי האוכלוסייה ועצימת העין המכוונת של הממשל. האס אס לא ערך כמעט מבצעי חיפוש וגירוש. מאוקטובר עד נובמבר 1944, הפרטיזנים היוגוסלבים, הנתמכים על ידי בעלות הברית, ובסיועם של כוחות חזית המולדת הבולגרית ושתי חטיבות של הפרטיזנים האלבנים, חזרו אל אזור קוסובו עם נסיגת הגרמנים. הגרמנים עזרו למשתפי הפעולה האלבנים הקוסוברים לברוח עם התקרבות הקומוניסטים. רבים מהם לא הצליחו להימלט והוצאו להורג על ידי הקומוניסטים עם תפיסתם. ב-28 בנובמבר 1944, הכוחות הקומוניסטיים של אנוור הוג'ה השתלטו על אלבניה שבגבולותיה המקוריים. חבל קוסובו ושאר השטחים המסופחים ממקדוניה ומונטנגרו חזרו להיות חלק מיוגוסלביה, הפעם במסגרת פדרטיבית. שטח הכיבוש הנאצי מדיה וקבצים בנושא אלבניה תחת השלטון הגרמני בוויקישיתוף Fischer, Albania at War, עמ' 187.
מסגד הקתדרלה של מוסקבה

מסגד הקתדרלה של מוסקבה (ברוסית: Московская соборная мечеть) הוא המסגד הראשי של מוסקבה, רוסיה. ממוקם בשדרת אולימפיסקי, קרוב לאצטדיון האולימפי בנפת משצ'אנקה מרכז העיר. המבנה המקורי נבנה בשנת 1904 על פי תכנון האדריכל ניקולאי ז'וקוב ועבר כמה שיפוצים ושחזורים מאז. נקרא לעיתים גם "מסגד הטטרים" מכיוון שהקהילה שלו כללה בעיקר טטרים אתניים. מבחינה חברתית, המסגד הקהילתי במוסקבה נתפס לעיתים קרובות בתור המסגד המרכזי ברוסיה. בעקבות הקמתו שונה שם של המסגד העתיק של מוסקבה שנבנה בתחילת המאה ה-19. המסגד הישן נהרס ב-11 בספטמבר 2011. ההחלטה להרוס אותה הייתה שנויה במחלוקת. ביוני 2008 הוכר המסגד כאובייקט של מורשת תרבותית, אולם בסוף 2008 הוא הוסר מרשימת המונומנטים ההיסטוריים והארכיטקטוניים. כך, בזמן ההריסה, היא לא הייתה מוגנת כבעבר. היו תוכניות לשחזור המסגד ופרויקט השחזור תוכנן על ידי האדריכל איליאס טזייב. אחת הסיבות לשיקום הייתה שהמבנה סטה בכמה מעלות מהכיוון למכה. הפרויקט כלל פירוק המסגד, איסוף כל האבנים והרכבתו מחדש בכיוון המתוקן. עם זאת, בשנת 2009, מועצת המופתי של רוסיה פיטרה את טזייב, טענה תחילה כי יבצעו פרויקט שחזור נוסף ואז הרסה את הבניין בטענה שהוא עלול להתמוטט. טזייב הצהיר לאחר ההריסה כי השחזור עדיין אפשרי, והמבנה לא היה בסכנת קריסה. עם הריסתו, מסגד הקתדרלה במוסקבה הפך לבניין הדתי הראשון שנהרס במוסקבה מאז 1978. במקום נבנה מסגד חדש שנחנך רשמית ב-23 בספטמבר 2015. למסגד החדש קיבולת של עשרת אלפים מתפללים. בטקס חנוכת המסגד השתתפו נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ומחמוד עבאס, יו"ר הרשות הפלסטינית, יחד עם מנהיגים מוסלמים מקומיים. מסגד סנקט פטרבורג מסגד אחמד קדירוב מדיה וקבצים בנושא מסגד הקתדרלה של מוסקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסגד הקתדרלה של מוסקבה (ברוסית) היסטוריה של מסגד הקתדרלה במוסקבה המסגד של רוסיה כולה מסגדים רוסים Krainova, Natalya (13 בספטמבר 2011). "Historic Mosque Demolished on 9/11 Anniversary". The Moscow Times. נבדק ב-4 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) Зачем снесли Соборную мечеть? (ברוסית). Echo of Moscow. 17 בספטמבר 2011. נבדק ב-21 בספטמבר 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Central mosque of Moscow will be inaugurated in 23rd September". Shabestan News Agency. 19 בספטמבר 2015. נבדק ב-22 בספטמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
המסגד העתיק של מוסקבה

המסגד העתיק של מוסקבה (ברוסית: Московская историческая мечеть) נבנה בשנת 1823 כדי להחליף מסגד פרטי קדום יותר שנהרס בעקבות שריפת 1812 שפרצה במוסקבה. מיקומו הוא רחוב בולשאיה טטרסקאיה בשכונת זמוסקובורצ'יה, שכונה שיישבה בעבר על ידי טטרים. האדמה הייתה בבעלות סוחר טטרי, נסארבאי חשאלוב. שלטונות הצאר התירו את הקמתו של "בית תפילה מוסלמי" בתנאי שלא ייקרא מסגד ושחזיתו לא תשתנה משמעותית מהבתים סמוכים. הקופולה והמינרט נוספו בשנת 1880. המדרסה במקום קיימת משנת 1915. המסגד הושבת על ידי הסובייטים בשנת 1939 והמינרט נהרס בשנת 1967. האימאם האחרון נאסר ב-1963 ונורה מאוחר יותר. התפילה במסגד לא התחדשה עד 1993. המינרט נבנה מחדש בשנת 1992. מסגד הקתדרלה של מוסקבה מדיה וקבצים בנושא המסגד העתיק של מוסקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המסגד העתיק של מוסקבה המסגד העתיק של מוסקבה, ברשת החברתית פייסבוק המסגד העתיק של מוסקבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2013-10-23. נבדק ב-2013-10-22. {{cite web}}: (עזרה) http://manar.ru/istoricheskaya-mechet
הדיוויזיה ה-17 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-17 של הצבא הבריטי (הצפונית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה. בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב אראס, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובשנת 1919 פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה ה-17
מסגד החאן

מסגד החאן (רוסית: Ханская мечеть) בקאסימוב הוא המסגד העתיק ביותר במחוז ריאזאן, מרכז רוסיה. הוא מתוארך לחאנות של קאסים מהמאה ה-15 וה-16. לדברי קדיר עלי, מסגד הלבנים נבנה על ידי שחאגלי בשלב כלשהו באמצע המאה ה-16. אחרים מאמינים כי המסגד היה קיים עוד בימי שלטונו של חאן קאסים. המבנה המקורי נהרס לבקשתו של פיוטר הגדול בשנת 1702, אך מינרט האבן הרחב שלו שרד. המסגד הקיים הוקם בסמוך למינרט הישן בשנת 1768. לאצילי הטטארים המקומיים נוספה קומה שנייה בשנת 1835. קצת יותר קרוב לנהר אוקה נמצאת נקודת ציון מקומית נוספת, המאוזוליאום של שחאלי מאמצע המאה ה-16. מסגד החאן שימש כמוזיאון ציבורי מאז שנות השלושים. העיצוב המינימליסטי של המינרט, עם קירותיו הלא מעוטרים, מזכיר את זה של מינרט גואנטה המפורסם של מסגד הואיינג בגואנגג'ואו, בדרום סין. מדיה וקבצים בנושא מסגד החאן בוויקישיתוף מדריך לרוסיה: קאסימוב (באנגלית) http://idmedina.ru/medina/?1664 http://archeologia.narod.ru/kasim.htm
הדיוויזיה ה-18 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-18 של הצבא הבריטי (הצפונית) הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה. בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובמאי 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, הקרב על הסום, קרב פשנדל, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה. בשנת 1939 הוחלט על הכפלת כוח הצבא הבריטי, ועל בסיס הדיוויזיה ה-54 הוקמה הדיוויזיה ה-18 (המזרחית). הדיוויזיה לא נשלחה לצרפת, ולאחר פינוי דנקירק הוצבה במזרח אנגליה כהגנה מפני פלישה גרמנית לבריטניה. לאחר מכן שירתה הדיוויזיה בסקוטלנד ובצפון-מזרח אנגליה, ואף סייעה לפרוק אוניות סוחר במהלך הבליץ על ליברפול. בסוף 1941 נשלחה הדיוויזיה למצרים, על מנת לחזק את הכוחות במדבר המערבי, אולם בדצמבר בעת מעבר השיירה ליד דרום אפריקה הכריזה האימפריה היפנית מלחמה על ארצות הברית ובריטניה, וכתוצאה מכך הופנתה הדיוויזיה למזרח הרחוק. הדיוויזיה לחמה בקרב מלאיה ובקרב סינגפור, ובפברואר 1942 נכנעה הדיוויזיה יחד עם שאר הכוחות בסינגפור. שליש מחיילי הדיוויזיה מתו בשבי היפני, כולל מפקד הדיוויזיה מרטון בקווית-סמית'. הדיוויזיה ה-18
הגנגליון הספירלי

הגנגליון הספיראלי (באנגלית: Spiral Ganglion), לעיתים נקרא גם גנגליון השבלול הוא צבר של גופי תאי עצב במודיאולוס, מוט חלול דמוי חרוט הנמצא על הציר המרכזי של השבלול. תאי הגנגליון הספירלי הם תאים בי-פולרים. שלוחה אחת שלהם מגיעה לתאי השערה, מעבירה להם מידע ומקבלת מהם מידע, שלוחותיהם האחרות מגיעות לגרעין השבלול הגחוני ולגרעין השבלול הגבי, ובכך מהווים את עצב השבלול, ענף של עצב השמיעה ושיווי המשקל. תאי העצב אשר גוף התא שלהם נמצא בגנגליון הספירלי מוציאים שלוחות אשר מגיעות מצד אחד לאורך ליבת העצם של השבלול עד לתאי השערה שבאיבר קורטי, ומצד שני מעצבבות את מערכת העצבים המרכזית. אלו הם תאי העצב הראשונים במערכת השמיעה אשר מתקשרים באמצעות דחף עצבי, ומוליכות את המידע המותמר באוזן אל עבר מערכת העצבים המרכזית כולה. תאים אלו יחדיו יוצרים את חלקו השמיעתי של העצב הגולגולתי השמיני, עצב השמיעה ושיווי המשקל. קיימים שני סוגים של תאי גנגליון בצבר זה. הסוג הראשון הוא הנפוץ מבין השניים, עטוף מיאלין ומעצבב את תאי השערה הפנימיים בלבד. לעומת זאת הסוג השני אינו עטוף בשכבת מיילין, והוא מעצבב את תאי השערה החיצוניים, כאשר על כל תא עצב ישנם תאי שערה חיצוניים רבים המעוצבבים על ידו. מדיה וקבצים בנושא הגנגליון הספירלי בוויקישיתוף
טיסה 8303 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס

טיסה 8303 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס הייתה טיסה אשר בוצעה במטוס איירבוס A320-214 שהתרסק ב-22 במאי 2020 בעת שהיה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי אלמא איקבאל בלאהור לנמל התעופה הבינלאומי ג'ינה בקראצ'י שבפקיסטן. המטוס התרסק קילומטרים ספורים ממסלול הנחיתה בקראצ'י לתוך אזור מגורים בפרברי העיר, לאחר ניסיון כושל לנחיתת חירום. 97 אנשים מתוך 91 הנוסעים ו-8 אנשי צוות נהרגו בהתרסקות. שני הניצולים מהטיסה ושמונה אנשים על הקרקע נפצעו ברמות שונות. דו"ח ראשוני של ארבעה עשר עמודים על התאונה פורסם ב-24 ביוני 2020. מחקירת ההתרסקות עולה, שצוות המטוס היה טרוד בשיחה לא מבצעית בנושא מגפת הקורונה בזמן הנחיתה, וזאת בניגוד למצופה כי כל תשומת ליבם תופנה למשימת הנחתת המטוס. במטוס פעלו מערכות התראה רבות, אשר הזהירו את הצוות באורות ואזהרות קוליות מכך שהם בגובה נמוך מדי, במהירות גבוהה מדי ובהילוך לא נכון. התראת קרבה לקרקע הושמעה מספר פעמים. מנתוני הקופסה השחורה עולה שהצוות לא שם לב לכל האזהרות הנ"ל. מדיה וקבצים בנושא טיסה 8303 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס בוויקישיתוף תיק התאונה והיסטוריית המטוס של טיסה 8303 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס, באתר Aviation Safety Network (באנגלית) רויטרס‏, פקיסטן: מטוס עם 99 נוסעים התרסק באזור מגורים בעיר קראצ'י, באתר וואלה, 22 במאי 2020 שחזור מהלך הטיסה וההתרסקות, סרטון באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרווח הקטן של אבא

הרווח הקטן של אבא (באנגלית: Father's Little Dividend) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1951, בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של אליזבת טיילור וספנסר טרייסי. התסריט מבוסס על דמויות מספרו של אדוארד סטריטר, "אבי הכלה" (1949), ומשמש כהמשכון לסרט "אבי הכלה" משנת 1950 וכולל אותם משתתפים. סטנלי בנקס (ספנסר טרייסי) הוא עורך דין ואיש משפחה מהמעמד הבינוני המתגורר עם משפחתו בפרבר מבוסס עם אשתי אלי (ג'ואן בנט) ושני בנים. בתו הבכורה, קיי (אליזבת טיילור) נישאה לאחרונה לבאקלי דנסטן (דון טיילור) והם גרים בדירה קטנה. קיי מודיעה להם שהיא בהריון ומיד מתחילים ויכוחים היכן יגורו. אלי רוצה שיגורו איתם אבל סטנלי לא מסכים. באותו זמן כבר מתכננים הוריו של באקלי, הרברט ודוריס, כי הזוג יתגורר בביתם המרווח. את הבעיה פותרים קיי ובאקלי בהודיעם כי רכשו בית חדש במשכנתא. לאחר מזה מתחיל ויכוח בין ההורים על ריהוט הבית של הזוג הצעיר ולאחר מכן על השם שיינתן לתינוק/ת שייולד/תיוולד. קיי לא יכולה לשמוע את הוויכוחים האלה ונמלטת משם ורק סטנלי יכול לנחם ולעודד אותה. באקלי משקיע עצמו בעבודה ונעדר שעות מהבית. קיי חושבת שהוא לא אוהב אותה ובוגד בה. היא נעלמת מהבית ובאקלי מזעיק את סטנלי באמצע הלילה. סטנלי מתקשר לחברת המוניות ומתברר שהיא נסעה אליהם. הם חוזרים לבית בנקס שם מוצא סטנלי את קיי ישנה בצר. הוא מנסה לפשר בין בני הזוג ומצליח. באקלי מתקשר למשפחת בנקס ומודיע שהם בבית חולים. ג'אן נוהגת במהירות במכונית וכמעט גורמת לתאונת דרכים. לבסוף מסתבר זאת "אזעקת שוא" והבנקסים מקבלים קנס על חנייה במקום אסור בבית החולים. לבסוף נולד בן אך סטנלי מתקשה להתקשר אליו כי הוא בוכה כל פעם שהוא לוקח אותו בידיו. יום אחד כאשר הוא לוקח את התינוק לטיול בפארק, הוא מתיישב ליד קבוצת ילדים שמשחקת בכדור ומצטרף אליהם. כשהמשחק נגמר הוא מגלה לחרדתו שהתינוק והעגלה נעלמו. הוא מגיע למשטרה ומתחנן לשוטר שלא יתקשר לקיי. הוא רואה את התינוק משחק עם השוטרים וכאשר התינוק מבחין בו הוא מחייך ואז משתנה יחסו של סטנלי אליו. בסצנת הסיום של הטבלת התינוק מודיע החתן באקלי כי הם החליטו לקרא לו סטנלי בנקס דנסטן... מדיה וקבצים בנושא הרווח הקטן של אבא בוויקישיתוף "הרווח הקטן של אבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרווח הקטן של אבא", באתר נטפליקס "הרווח הקטן של אבא", באתר AllMovie (באנגלית) "הרווח הקטן של אבא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הרווח הקטן של אבא", באתר אידיבי "הרווח הקטן של אבא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לרווח הקטן של אבא, באתר יוטיוב הרווח הקטן של אבא, באתר TCM
נו סרנדר (2009)

נו סרנדר (2009) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-20 בספטמבר 2009 באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע החמישי בסדרת אירועי נו סרנדר. באוקטובר 2017, עם השקת רשת ה-Global Wrestling Network, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון. תשעה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, AJ סטיילס ניצח את הרננדז, קורט אנגל, מאט מורגן וסטינג בקרב מחומש וזכה באליפות העולם במשקל כבד של TNA. עוד ברשימת הקרבות, ביר מאני, אינק (ג'יימס סטורם ורוברט רוד) ו-Team 3D (בראדר ריי ובראדר דיבון) ניצחו את המיין איבנט מאפיה (בוקר טי וסקוט סטיינר) והבריטיש אינווייז'ן (ברוטוס מגנוס ודאג ויליאמס) בקרב לית'ל לוקדאון, וסריטה וטיילור ויילד ניצחו את הביוטיפול פיפל (מדיסון ריין וולווט סקיי) והפכו לאלופות זוגות הנוקאאוטס הראשונות בתולדות TNA. האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות מתוכניות Impact. נו סרנדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תאריכי ומיקומי אירועי השלם וצפה של TNA לשנת 2009 תוצאות אירועי נו סרנדר
One Cold Night

One Cold Night (באנגלית: לילה קר אחד) הוא אלבומה החמישי של הלהקה הדרום אפריקאית סית'ר. הוא יצא לאור ב-11 ביולי 2006. האלבום מכיל שירים אקוסטיים עם קטעים מההופעה האקוסטית של סית'ר. בנוסף לזה האלבום כולל שירים מאלבומיה של סית'ר מכל הזמנים ורוב השירים הם שירים ש"קיבלו" גרסה אקוסטית מיוחדת. האלבום כולל בנוסף ראיון עם שון מורגן על הלהקה והדיסק. Gasoline (מ"התנגדות לאחריות") Driven Under (מ"עדין") Diseased (מ"קארמה ואפקט") Truth (מ"קארמה ואפקט") Immortality (מהEP "קשר את ידי" - גרסת כיסוי לשיר של פירל ג'ם) Tied My Hands (מ"עדין") Sympathetic (מ"התנגדות לאחריות") Fine Again (מ"עדין) Broken ("מהתנגדות לאחריות") The Gift (מ"קארמה ואפקט") Remedy (מ"קארמה ואפקט") Plastic Man (מ"קארמה ואפקט") שיר בונוס: The Gift - alternative mix מידע על האלבום One Cold Night באתר MusicBrainz
מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים

מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים (במקור בגרמנית: Wolkenbruchs wunderliche Reise in die Arme einer Schickse (מסעו המופלא של וולקנברוך לזרועותיה של שיקסה)) – סרט קומדיה שווייצרי בבימוי מיכאל שטיינר. הסרט מבוסס על ספר הביכורים כשמו המקורי של הסרט שנכתב על ידי תומאס מאייר. הסרט נבחר כמועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר מטעם שווייץ. מוטי (יואל בסמן) סטודנט יהודי שווייצרי ממשפחה אורתודוקסית בציריך. מוטי הוא ילד יהודי טוב שנשלט על ידי אמו. הוא לומד כלכלה במכללה ועובד עם אביו בחברת הביטוח המשפחתית. אמו של מוטי מסדרת לו הצעות שידוכים על מנת שימצא את הנערה היהודיה המתאימה לו כאחיו הגדולים ממנו. בשיעור במכללה הוא פוגש את לאורה (נעמי שמידט). בניגוד לדייטים האחרים של מוטי, הוא דווקא מתעניין בלאורה ה"שיקסע" (=לא יהודייה, ביידיש). מוטי מתחיל לבלות עם לאורה. במקביל, מוטי עדיין מקבל הצעות שידוכים על ידי אמו. באחד הדייטים שלו, מוטי והמיועדת לשידוך – מיכל (לנה קאליש), מסכימים להתנהג כאילו הם יוצאים יחד כדי להרגיע את אמותיהם, ובינתיים, מוטי ולאורה ממשיכים לבלות. בסופו של דבר, מוטי לא יכול לעמוד בלחץ של אמו. מוטי מתוודה בפני אמו שהוא ומיכל לא יצאו מעולם וכל העניין היה שקר. אמו מחליטה שהוא צריך להיפגש עם הרב שלהם. הרב חושב שמוטי צריך לנסוע לישראל שם הוא אולי ימצא אישה. הוא מגיע לישראל ומתארח בתל אביב אצל חברו של הרב – הרב יונתן (אלי גורנשטיין). בתל אביב הוא פוגש בחורה בשם יעל (מיטל גל סויסה). את כל היום הם מבלים בחוף הים. יעל מחזירה את מוטי לביתה והם מבלים את הלילה יחדיו. למחרת בבוקר אמא של מוטי מתקשרת, ומוטי מספר לה על הבילוי הלילי שלו, וזאת למורת רוחה של אמו. כשמוטי חוזר לציריך, הוא יוצא לבילוי נוסף עם לאורה. לאורה עורכת מסיבה ומזמינה את מוטי. בעזרת אחיו, מוטי מתחמק מסעודת שבת עם הוריו ועם מיכל. אחרי לילה של שתייה, ריקודים וסמים, מוטי מבלה את הלילה עם לאורה. למחרת מוטי חושב שהגיע הזמן להכיר את לאורה להוריו. אמו של מוטי אדיבה בפגישה אבל אז אומרת שהם צריכים ללכת לבית כנסת. ברגע שלאורה עוזבת, אמו זועמת על בנה ומגרשת אותו מהבית. מוטי מחליט שהוא ילך לגור עם לאורה. אבל לאורה אומרת לו שהיא אמנם אוהבת אותו, אך היא לא מוכנה להתחייבות כה גדולה איתו. מוטי הולך לישון במלון. בינתיים אביו מתקשר אליו ואומר לו להגיע למשפחה לארוחת ערב, וזאת כי אמו מתחרטת על התנהגותה. מוטי עוזב את המלון ומקבל שיחה מלאורה. הסצנה מסתיימת בתמונתו של מוטי מגובה רב, כשלצופה נותר לתהות מה קרה בשיחה ביניהם. לשחקנים הצעירים הראשיים – יואל בסמן כמוטי וולקנברוך ולנה קאליש כמיכל נבחרו שחקנים עם רקע ישראלי דוברי עברית. את לאורה משחקת השחקנית השווייצרית נעמי שמידט. "מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים", באתר נטפליקס "מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מוטי וולקנברוך מתעורר לחיים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חרדים בנטפליקס: הסרט החדש של חברת הסטרימינג ששווייץ שלחה לאוסקר, סרטון באתר יוטיוב
יחסי דרום אפריקה – סין

יחסי דרום אפריקה–סין הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין ורפובליקת דרום אפריקה. מאז שנות ה-50, הרפובליקה העממית של סין התנגדה בעקביות לאפרטהייד בדרום אפריקה ותמכה בקונגרס הלאומי האפריקני. בשנת 1994, התמוטטות האפרטהייד סללה את הדרך להקמתם ופיתוחם של יחסים דיפלומטיים בין המדינות. בדצמבר 1997 חתמו שתי הממשלות על הודעת היחסים הדיפלומטיים המשותפים, בה אישרה ממשלת דרום אפריקה כי תדבק במדיניות סין האחת. ב-1 בינואר 1998 כוננו המדינות רשמית יחסים דיפלומטיים. נכון לעכשיו, שיתוף הפעולה הדו-צדדי בתחום הפוליטי, המסחרי והכלכלי ממשיך להתפתח, וכתוצאה מכך היחסים בין המדינות הגיעו לרמה חדשה. בשנת 2009 מחזור הסחר בין המדינות הסתכם בכ-118 מיליארד ראנד, ובשנת 2014 הוא הסתכם כבר ב-261 מיליארד ראנד. מאז 1998 פתחה סין כ-80 חברות בדרום אפריקה, והשקיעה 83 מיליארד ראנד בכלכלה של דרום אפריקה. השקעות דרום אפריקה בכלכלה הסינית באותה התקופה הסתכמו ב-9.7 מיליארד ראנד. דרום אפריקה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג וקונסוליה כללית בשאנגחאי. סין מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה ו-3 קונסוליות ביוהנסבורג, דרבן וקייפטאון. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – סין בוויקישיתוף יחסי דרום אפריקה–סין South Africa’s relationship with China – by the numbers באתר businesstech אתר על יחסי מדינות