אפרת מישורי

אפרת מישורי (נולדה ב-5 במאי 1964) היא משוררת, דוקטור לספרות, מסאית, אמנית מיצג וקולנוענית ישראלית, כלת פרס ראש הממשלה לשנת 2002 פרס עמיחי לשנת 2017 ופרס לנדאו לשנת 2018. אפרת מישורי נולדה בטבריה, והיא בתו של הבלשן יצחק צדקה. בשנות ה-90 כתבה מסות ומאמרי ביקורת על שירה ואמנות פלסטית, שהתפרסמו בין השאר במקומון "העיר", בכתבי העת "סטודיו" ו"עכשיו" ובמוספי התרבות של "מעריב" ו"הארץ" . היא למדה באוניברסיטת תל אביב וקיבלה תואר ד"ר לספרות בשנת 2006, עבור עבודת הדוקטורט "תל אביב - מציאות או המצאה", המשלבת בין פסיכואנליזה וספרות, עוסקת בייצוג מקום בשירה כאובייקט מעבר של המשורר ומתמקדת בתל אביב של אבות ישורון כמקרה מבחן; על העבודה זכתה בפרס דב סדן. בשנת 1989 נישאה לאמן הישראלי יעקב מישורי. השניים התגרשו ב-2011. למישורי בן והיא מתגוררת כיום בתל אביב. אחותה היא הצלמת נועה צדקה. הפרסום הראשון של מישורי היה ספר הילדים "ספר החלומות", שראה אור בשנת 1988 (בשם אפרת צדקה) ואותו גם איירה בעצמה. ספר שיריה הראשון, שראה אור ב-1994 בהוצאה עצמית במהדורה מוגבלת, זכה בפרס קרן רון אדלר לספר ביכורים והוגדר בידי המבקר מנחם בן כ"אחד המעשים השיריים החשובים שנעשו אצלנו בשנים האחרונות". מאז פרסמה מישורי עוד שמונה ספרי שירה, חמישה מהם בהוצאת הקיבוץ המאוחד ואחד, בהוצאת אבן חושן, שלווה ביצירות פלסטיות מאת בעלה, האמן יעקב מישורי. על יצירתה הוענק לה פרס היצירה לסופרים ומשוררים (בשמו הבלתי רשמי 'פרס ראש הממשלה) ב-2002. שירתה ומסותיה נדפסו בעיתונות היומית ובכתבי עת רבים, בהם עכשיו, הו!, מעין, שבו, דחק ועוד. בשנת 2004 זכה הסיפור הקצר פרי עטה "ידיעת היבשת" בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ". בשנת 2017 זכתה בפרס עמיחי על ספרה "Thinkerbell סיפור בהמשכים של משוררת בהפסקות" ופרס אקו"ם ע"ש שלמה טנאי לעידוד פרסום היצירה על יצירתה "אישה נשואה ושירים בודדים" שיצאה לאור בספר ב-2019. שירתה של מישורי מתאפיינת ברגישות למיקום המילים על הדף, לארגונן ולצורתן, וכן להפקה ולעיצוב ספריה; ברשימה על ספרה הראשון ציינה המשוררת מאיה בז'רנו שהוא "מופק ומעוצב אחרת מכל ספר שירה שנראה באחרונה" ו"מזכיר מבנה אוטונומי אישי". מאפיינים אלה מופיעים גם בספרים מאוחרים, למשל בפואמה "הבוהמה הביתית", שבה "השורות הבודדות מופיעות על הדפים כאילו היו מוקרנות על קיר, בקצב קבוע, במעין וידאו־ארט מדיטטיבי". בכתיבתה המינימליסטית בולטים משחקי מילים ואתגרים חידתיים ואינטלקטואליים לצד טקסטים קלילים ונגישים, העושים שימוש רב בחזרתיות. בסגנונה ניכרות השפעות מגוונות: שירתה המוקדמת הוגדרה בין השאר כ'ניאו אוואנגארד' ומבקרים זיהו ביצירותיה השפעות של פוטוריזם, דאדא ושירת הייקו, וכן של המשוררים חזי לסקלי ואהרן שבתאי (ספרה של מישורי "הבוהמה הביתית" הוא מחווה מוצהרת ל'פואמה הביתית' של שבתאי). ב-1996 הפיקה מישורי את מופע היחיד "אני הדוגמנית של השירה", שהתבסס על שיריה ונמנה עם מופעי הספוקן וורד הראשונים בישראל. במופע שולבו גם אלמנטים של וידאו ארט ותנועה, והוא תואר בעיתונות כראשוני וחדשני, והושווה לסגנון הראפ. מישורי לימדה כתיבה ופרפורמנס בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים, הנחתה סדנאות כתיבה באוניברסיטאות ובבתי ספר לאמנות והשתתפה בתוכנית 'סופר אורח' במסגרת משרד החינוך ובפרויקט סל תרבות של מפעל הפיס. כמו כן ערכה מספר ספרי שירה, בהם "המשרד לסיפורי הציבור" (כרמל, 2008) מאת גלעד מאירי ו"פרפר פרלין" (ספרא, 2013) מאת לורן מילק, ומכהנת כחברת מערכת בכתב העת ננופואטיקה. בשנת 2011 ייסדה את הסלון הספרותי "תיאטרון הטקסט הנודד", שבמסגרתו היא מנחה סדנאות קריאה וכתיבה ומקיימת מפגשים חודשיים עם יוצרות ומרצות. מישורי הקימה, בשיתוף עם עתון 77, סדרת שירה עצמאית בשם "אש קטנה 77" - 'מעבדה לליווי ולפיתוח שירת א-נשים'. בשנת 2014 הקימה מישורי, בשיתוף עם דנה גולדברג, את חברת ההפקות Gypsycam, המוקדשת לקולנוע ניסיוני ועצמאי. במסגרת החברה הופקו עד כה מספר סרטים קצרים שיצרו גולדברג ומישורי. השתיים היו במערכת יחסים זוגית ונפרדו. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "מות המשוררת", שביימה ביחד עם גולדברג. השתיים גם כתבו במשותף את התסריט לסרט, שבו מופיעות בתפקידים הראשיים יבגניה דודינה וסמירה סרייה. 2018 - זוכת פרס מפעל הפיס לאמנויות על שם לנדאו לשירה. מישורי היא חברת מערכת בהוצאת הספרים "ברחש". שירים 1990–1994 (תל אביב: א' מישורי, הוצאה עצמית, חתומה וממוספרת, 1994) כרך א: יש לָנוּמָשוּ לָגִיד - שירים 1990–1992 ;כרך ב: הנפש האוקלידית – שירים 92–94 ממרחקי אפרת: שירים, 1994–1996 (תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1996) נשיכות של דגים קטנים (רעננה: אבן חושן, תש"ס 1999), בשיתוף דימויים של יעקב מישורי, בעיצובה הפה הפיזי: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2002) אנך ואנחה: שירים 2003–2007 (תל אביב: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, תל אביב, תשס"ח 2007) הבוהמה הביתית: פואמה (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2013) Thinkerbell - סיפור בהמשכים של משוררת בהפסקות (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2015) "אישה נשואה ושירים בודדים" (תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 2019) "ואיש לא חיבק את הים-מבחר שירים 1994- 2018", (ירושלים: מקום לשירה, 2021). מישל, אגדת קיץ. פואמה. (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2023) ספר החלומות (ירושלים: חורב, תשמ"ח 1988), בשם 'אפרת צדקה' תל אביב - מציאות או המצאה? : ייצוג מקום בשירה כביטוי של יחס-אובייקט - תל אביב כאובייקט-מעבר של אבות ישורון (אוניברסיטת תל אביב, 2006) מופשט חדש - 22.10.92 - 28.11.92 (תל אביב: סדנאות האמנים בתל אביב, 1992) <אוצר התערוכה - יורם קופרמינץ ; אוצרת שירים - אפרת מישורי> <קטלוג> אפרת מישורי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אפרת מישורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אפרת מישורי, דף שער בספרייה הלאומית אפרת מישורי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אתר האינטרנט הרשמי של אפרת מישורי רשימת הפרסומים של אפרת מישורי, בקטלוג הספרייה הלאומית אפרת מישורי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" אפרת מישורי, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" הסיפור הקצר ידיעת היבשת, באתר הארץ, 3 באפריל 2004 שירים מאת אפרת מישורי בתוך 'אנתולוגיה מקוונת לשירה עברית', באתר של נילי דגן שירה או חיה אחרת, מאמר מאת מישורי על האמנית הילה לולו לין, כתב העת סטודיו אפרת מישורי, שיר: "מֶרְכָּז מבוע", באתר הארץ, 29 בנובמבר 2017 7 שירים, הו! 1, ינואר 2005, עמ' 168–172 המשוררת אפרת מישורי: אני יודעת איזה..., באתר ישראל היום. על הספר "ואיש לא חיבק את הים-מבחר שירים 1994- 2018" אפרת מישורי, פואמה, מישל אגדת קיץ, טרילוגיה, באתר הארץ, 11 במאי 2023 אפרת מישורי, הָאִישׁ שֶׁאָהַבְתִּי הָיָה מַמָּשִׁי, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2024 יוחאי אופנהיימר, חשיבותה של קלילות, באתר הארץ, 16 במרץ 2003 שירה סתיו, כי מהו שיר טוב, אם לא אנך של אנחה?, באתר הארץ, 24 בפברואר 2008 גלעד מאירי ונועה שקרג'י, על מתקני משמעות ושעשועי השפה, ריאיון עם אפרת מישורי, כתב העת כתובת, גיליון 7–8, 2012 עינת יקיר, הפה הפיזי - ריאיון עם אפרת מישורי, באתר בית אבי חי, 10 באוקטובר 2012 דניאל עוז, מרוב שיש לי דברים לומר אני שותקת, באתר יקום תרבות, 30 בספטמבר 2013 גיא שרמן, אפרת מישורי על ההשראה לסרטה "מות המשוררת", באתר ynet, 8 במרץ 2018 יהודה ויזן, "אשה נשואה ושירים בודדים": כל המנעד של שירת אפרת מישורי בספר אחד, באתר הארץ, 25 בינואר 2019 קרן דותן, המשוררת אפרת מישורי: "אני יודעת איזה מס צריך לשלם עבור השיר הטוב", באתר ישראל היום, 14 בינואר 2021 נועה שקרג'י, "ים, אוזן, אם, בת: ארבעה מפתחות שטבעו בים", אחרית הדבר מתוך "ואיש לא חיבק את הים". מורן אריה, שחיינית צורנית למרחקים ארוכים, באתר "פנס", יולי 2021, על "ואיש לא חיבק את הים: מבחר שירים 2018-1994" רונן טל, המשוררת אפרת מישורי: "העירום הזה הוא זכות", באתר הארץ, 15 ביוני 2023 קובי מידן, ‏"אנשים בלילה" עם אפרת מישורי, באתר iCast‏, 25 ביוני 2013 אפרת מישורי, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל דליה קרפל, סוג של התבהמות, באתר הארץ, 30 בינואר 2007 בוועדת הפרס כיהנו יהודה עמיחי, חיים גורי, ארז ביטון ופרופ' חיה שחם מאיה בז'רנו, כאב מודפס אינו נתפס, "הארץ", מוסף ספרים, 14.9.94 אמיר בקר, הקול האותנטי של אפרת מישורי, באתר הארץ, 15 ביולי 2013 יוחאי אופנהיימר, חשיבותה של קלילות, באתר הארץ, 16 במרץ 2003 עידן צבעוני, האם אפרת מישורי היא מתרגלת בודהיסטית טובה?, באתר הארץ, 25 בינואר 2016 מרית בן ישראל, על "הבוהמה הביתית" של אפרת מישורי, ‏2 במרץ 2014 עידן צבעוני, שירת אהבה ימית נזילה, באתר הארץ, 2 בינואר 2024