laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמעון אברמוביץ וינוור

שמעון אברמוביץ וינוור (בפולנית: Szymon Abramowicz Winawer; ‏6 במרץ 1838 – 29 בנובמבר 1919) היה שחמטאי יהודי-פולני מוביל שניצח באליפות גרמניה בשחמט בשנת 1883. וינוור נולד בעיר ורשה בפולין. בתחרות הבינלאומית הראשונה בה השתתף, תחרות פריז בשנת 1867, זכה במקום השני המשותף עם וילהלם שטייניץ ואחרי איגנץ קוליש. הוא נשאר בין הטובים ביותר בעולם למשך 15 שנים. בשנת 1868 זכה וינוור בתחרות הבינלאומית הראשונה שנערכה בעיר הולדתו ורשה. וינוור ניצח בדו-קרב שנערך בסנקט פטרבורג מול האמן הרוסי שומוב בתוצאה 2–5. בשנת 1878 חילק וינוור את המקום הראשון בתחרות בפריז, עם יוהנס צוקרטורט בתוצאה (+14 =5 −3) לפני האמנים ג'וזף הנרי בלקברן וג'ורג' הנרי מקנזי אך לבסוף קיבל את המקום השני לאחר משחקי פלייאוף. בתחרות ברלין בשנת 1881 סיים במקום השלישי יחד עם מיכאל צ'יגורין. הישגו הטוב ביותר של וינוור היה מקום ראשון משותף עם שטייניץ בתחרות וינה 1882, שהייתה התחרות החזקה ביותר בהיסטוריה - עד אותה שנה. בשנת 1883 לא הצליח וינוור לנצח, אך מאוחר יותר בנירנברג הוא זכה במקום הראשון, וניצח את בלקברן שזכה במקום השני. לאחר הפסקה ארוכה חזר וינוור לשחמט בשנות ה-90 של המאה ה-19, אך בעת ההיא כבר חלפו על פניו שחקנים צעירים כזיגברט טאראש ועמנואל לסקר. בדרזדן 1892 ובבודפשט 1896 הוא סיים במקום השישי. בשנת 1896 הפסיד בדו-קרב לדוד ינובסקי 5-2. בתחרות הבינלאומית האחרונה בה השתתף, מונטה קרלו 1901, מלאו לו כבר 61 שנים, והוא לא נמנה עם הזוכים בפרסים. וינוור המשיך לשחק בתחרויות גם בשנות ה-60 שלו ובמהלך הקריירה הארוכה שלו התמודד עם כל גדולי השחמטאים של השליש האחרון של המאה ה-19, מאדולף אנדרסן ועד לסקר. היריבות המתמשכת עם בלקברן נמשכה בין השנים 1870 ל-1901, והם נפגשו במשחקים תחרותיים בחמישה עשורים שונים. מספר וריאנטים קרויים על שמו של וינוור. החשוב מהם הוא הווריאנט של ההגנה הצרפתית. שמו גם קשור להתקפת וינוור בפתיחה הספרדית. בתחרות מונטה קרלו 1901, בתחרות האחרונה בה השתתף, הפתיע וינוור בגמביט הנגדי בהגנה הסלבית במשחק מול פרנק מרשל. מאז קרוי הגמביט על שמו. בשנת 1896 ניצח וינוור את שטייניץ בתחרות בנירנברג במשחק מצוין: 1. ה-4 ה-5 2. ד-4 ה:ד-4 3. מה:ד-4 פג-6 4. מה-ה-3 פו-6 5. פג-3 רב-4 6. רד-2 0-0 7. 0-0-0 צה-8 8. רג-4 ר:ג-3 9. ר:ג-3 פ:ה-4 10. מהו-4 פו-6 11. פו-3 ד-6 12. פז-5 רה-6 13. רד-3 ח-6 14. ח-4 פד-5 15. רח-7+ מח-8 16. צ:ד-5 ר:ד-5 17. רה-4 ו-6 18. ר:ד-5 ו:ז-5 19. ח:ז-5 פה-5 20. ז-6 ושחור נכנע. מדיה וקבצים בנושא שמעון אברמוביץ וינוור בוויקישיתוף שמעון אברמוביץ וינוור, באתר צ'סגיימס (באנגלית) Harding, Who Was Winawer?, chesscafe International Chess Tournament Vienna 1882, באתר ChessBase
הנרייטה אן, נסיכת אנגליה

הנרייטה אן סטוארט, נסיכת אנגליה (16 ביוני 1644 - 30 ביוני 1670), הידועה בצרפתית בשם Henriette d'Angleterre, הייתה בת הזקונים של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה והנרייט מארי, נסיכת צרפת, ואשתו של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן. הנסיכה הנרייטה, שכינוייה במשפחה היה "מינֵט", נולדה בבית בדפורד שבאקסטר, אנגליה, בשיאה של מלחמת האזרחים האנגלית. שבועיים לאחר היוולדה ברחה אימה, המלכה הנרייט מארי, מאנגליה לארץ מולדתה צרפת, יחד עם בניה, והשאירה את בתה התינוקת להשגחתה של ליידי דלקית', רוזנת מורטון, אחת מנשות החצר. בשנת 1646 הצליחה רוזנת מורטון, מחופשת לאיכרה, לברוח מאנגליה ולהצטרף למשפחת המלוכה הגולה בצרפת. לאחר שהמלך צ'ארלס הראשון הוצא להורג בשנת 1649 ואנגליה הוכרזה כרפובליקה, המלכה לשעבר התיישבה יחד עם משפחתה בחצר המלוכה הצרפתית של אחיינה, המלך לואי הארבעה עשר. הנסיכה הצעירה, שהוטבלה מיד לאחר לידתה לדת האנגליקנית תחת השם הנרייטה, הוטבלה שוב בצרפת, הפעם לדת הקתולית, תחת השם הנרייט אן. היא חונכה במנזר על ידי נזירות, ובמהלך ילדותה הייתה קרובה מאוד לאחיה, צ'ארלס, ולדודתה, אן מאוסטריה. ב-31 במרץ 1661, בהיותה בת 17, נישאה הנסיכה הנרייטה אן לבן דודה, פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, אחיו היחיד של המלך לואי הארבעה עשר. חיי הנישואים של הזוג הטרי לא היו מאושרים, שכן נטיותיו ההומוסקסואליות של פיליפ היו ידועות היטב בחצר המלוכה. פיליפ גם נטר לאשתו על השפעתה החזקה בחצר: הנרייטה, שהייתה קרויה בחצר המלוכה בשם "מאדאם", שהיה שמור לאשת אח המלך, הייתה קרובה מאוד ללואי הארבעה העשר, שהעריך את יופייה, את תרבותה ואת טעמה לחיי מותרות. היא השתמשה בהשפעתה אצל המלך כדי להבטיח משרות נחשקות למקורביה, ומצד שני כדי לפגוע במקורביו של בעלה. בחצר המלוכה נפוצו שמועות כי מאדאם והמלך היו נאהבים, ואף כי ילדיה של הנרייטה היו שלו ולא של בעלה, שהיה משווייץ בפניה במאהביו הרבים. שתי פילגשיו של המלך, לואיז דה לוואלייר ופרנסואז-אתנה, מרקיזת מונטספאן, היו במקור בנות לווייתה של הנרייטה אן, ויכול להיות שהיא בעצמה עודדה את היחסים על מנת להשקיט את הרכילות עליה ועל המלך בחצר. בשנת 1670 עזרה הנרייטה אן לאחיה צ'ארלס, מלך אנגליה, לשאת ולתת על אמנת דובר, שהיה כריתת ברית הגנתית והתקפית בין צרפת לאנגליה. הדוכסית נפטרה בפתאומיות בארמון סן קלוד שמחוץ לפריז ב-30 ביוני 1670, שבועיים בלבד לפני החתימה הסופית על ההסכם. האמונה הרווחת הייתה כי הנרייטה אן הורעלה על ידי קרוביו ומאהביו של בעלה פיליפ. לאחר שבוצעה נתיחה שלאחר המוות נטען כי הדוכסית מתה מצפקת שנגרמה על ידי כיב מחורר. הנרייטה אן ילדה שתי בנות ששרדו עד לבגרות ובן שנפטר בגיל שנתיים. בנוסף לכך היא עברה גם חמש הפלות טבעיות. מארי לואיז ד'אורליאן (27 במרץ 1662 - 12 בפברואר 1689) נישאה לקרלוס השני, מלך ספרד. פיליפ שארל, דוכס ולואה (16 ביולי 1664 - 8 בדצמבר 1666) אן מארי ד'אורליאן (27 באוגוסט 1669 - 26 באוגוסט 1728) נישאה לויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה, והייתה סבתו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת. מדיה וקבצים בנושא הנרייטה אן, נסיכת אנגליה בוויקישיתוף הנרייטה אן, נסיכת אנגליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הנרייטה אן, נסיכת אנגליה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יישוב ספר

בישראל, יישוב ספר הוא יישוב ששר האוצר הכריז עליו, באישור ועדת הכספים של הכנסת, כיישוב שתושביו ובעלי העסקים שבו זכאים לפיצוי מהמדינה גם בשל נזקי מלחמה עקיפים שנגרמו להם. לפי סעיף 35 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961, נזק עקיף מוגדר כהפסד, מניעת רווחים או מניעת אפשרות לנצל נכסים, כתוצאה מפעולות מלחמתיות של צה"ל או של צבאות אויב או מפעולות איבה אחרות נגד ישראל. זאת, להבדיל מפיצויים בשל נזק מלחמה ישיר שנגרם לנכס, להם זכאים כל אדם או עסק, אף אם הם אינם גרים ביישוב ספר. את הקריטריונים לזכאות לפיצויים בגין נזק עקיף, קבע שר האוצר בתקנות. במהלך מלחמת לבנון השנייה, שבה נגרמו נזקים עקיפים רבים לתושבי יישובים שלא הוגדרו כיישובי ספר, נקבעה הוראת שעה מיוחדת, שקבעה הסדר שונה לגבי אותם יישובים (באזור שכונה "אזור הגבלה"), והיא מבוססת על הסכם שנחתם בין הממשלה, ההסתדרות ולשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. לפי ההסדר, נזקים שנגרמו לענפי החקלאות והתיירות באזור ההגבלה יפוצו בדומה למקביליהם ביישובי הספר. לעומת זאת, לגבי ענפי התעשייה, המסחר והשירותים נקבע הסדר שונה, לפיו הפיצוי יתבסס על 132.5% משכר העובדים, ולא על פי הערכת שמאי. לתושבי יישובי הספר ניתנה האפשרות לבחור בין שני ההסדרים, כאשר הפיצוי המבוסס על שכר העובדים ניתן באופן מיידי, והפיצוי על פי הערכת שמאי ניתן בהליך ממושך יותר. גופים מסחריים שונים באזור ההגבלה עתרו לבג"ץ נגד חלוקה זו, וטענו כי מדובר בפגיעה בשוויון, ואולם בג"ץ דחה עתירה זו. בעתירה אחרת, טענה החברה המפעילה את גני חוגה, כי אף היא מופלית לרעה, משום שלא הוגדרה כלל באזור ההגבלה, אף שנגרמו לה נזקים. אף עתירה זו נדחתה. עתירה נוספת הוגשה על ידי תושבי יישובים ערבים הסמוכים לגבול הצפון - ערב אל עראמשה, ג'יש, פסוטה ומעיליא - בטענה שאי הכרזתם כיישובי ספר על אף קרבתם לגבול מהווה אפליה. בעקבות עתירתם הוכנסו היישובים לרשימת יישובי הספר, והעתירה נמחקה. ביוני 2007 הוכרזו יישובי עוטף עזה כיישובי ספר. ההכרזה נקבעה בתחילה עד סוף אוגוסט, אך הוארכה מאוחר יותר עד 29 בפברואר 2008. עקב עתירה שהוגשה לבג"ץ בעניין זה, הודיעה המדינה כי בכוונתה להאריך הכרזה זו עד סוף 2008. בתקנות שהותקנו בעקבות מבצע עופרת יצוקה נקבעו כל היישובים שמרחקם מרצועת עזה אינו עולה על 40 ק"מ (בהתאם למפה שבתקנות) כיישובי ספר, לתקופת המבצע (27 בדצמבר 2008 - 19 בינואר 2009). לאחר מבצע צוק איתן החליט שר האוצר להשתמש בסמכותו מכוח סעיף 35 לחוק מס רכוש וקרן פיצויים, התשכ"א-1961, ולקבוע כי שדרות המצויה במרחק של 0–7 ק"מ מרצועת עזה, ואשר טרם הוכרזה כיישוב ספר, תהיה יישוב ספר קבוע, וזאת החל מ-1 ביולי 2014 ותהיה תקפה למבצע "צוק איתן". תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים)(נזק מלחמה ונזק עקיף)(הוראת שעה), התשס"ו-2006 הודעות מס רכוש לגבי המלחמה בצפון, 2006 הודעות מס רכוש לגבי עוטף עזה, 2007 בג"ץ 6407/06 דורון, טיקוצקי, עמיר, מזרחי עורכי דין ואח' נ' שר האוצר ואח' (טרם פורסם). בג"ץ 8803/06 גני חוגה בע"מ נ' שר האוצר ואח' (טרם פורסם). בג"ץ 7444/06 עביר שחאדה ואח' נ' שר האוצר. ההכרזה על יישובי עוטף עזה כיישובי ספר בג"ץ 4445/07 היכלי היסמין שדרות בע"מ ואח' נ' ראש הממשלה ואח' (לא פורסם). תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף) (הוראת שעה), התשס"ט-2009, ק"ת 6756 מיום 22.2.2009
נבחרת פלאו בכדורגל

נבחרת פלאו בכדורגל לגברים אינה מוכרת על ידי פיפ"א. עקב כך הנבחרת לא משתתפת בגביע העולם בכדורגל. הנבחרת הייתה שייכת לקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC) עד שנת 2009 . בשנה זו עברה לקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC). עד 2008 - לא העפילה אתר הנבחרת ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קולט שמש

קולט שמש הוא חלקו של דוד שמש המשמש להמרת אנרגיית האור לחום, לחימום מים. קולטי שמש בנויים בדרך כלל בצורת מלבן שמידותיו כ-80 ס"מ על 180 ס"מ וצבעו שחור, כדי להשיג בליעה מרבית של אור השמש. בתוך המלבן נמצא צינור מתכת (מנחושת או מברזל) ארוך ומפותל כך שהוא מכסה את רוב שטחו. המים בצינור מתחממים הן ישירות מאור השמש והן מחום שפולט המשטח השחור שבמגע איתם, ומהאוויר החם הנוגע בצינור. המים החמים עולים מעלה, שם מורכב בדרך כלל הדוד, והם נאגרים בו, והתהליך נמשך במחזור סגור (כל עוד אין שימוש במים החמים) כך שבהדרגה כל המים שבדוד מתחממים. את הקולטים מציבים כך שיקלטו את כמות האור המרבית. מערכות חימום המים באמצעות קולטי השמש אומצו יותר ויותר במשקי הבית הפרטיים. השימוש במערכת מהווה 20% מצריכת האנרגיה העולמית של משקי הבית. לפי מחקר מטא-אנליזה הכדאיות הכלכלית היא הגורם המכריע לאימוץ רחב יותר בשימוש קולטי השמש. לפי תקן של מכון התקנים הישראלי - ת"י 579 חלק 5 העוסק במערכות סולאריות לחימום מים - מערכות מרכזיות בבניינים, קולטי שמש יוצבו לכיוון דרום, כאשר הסטייה המותרת מהדרום היא 15 מעלות וזווית ההצבה של הקולטים כלפי האופק תהיה בין 31 מעלות ל-50 מעלות. בנוסף, במרץ 2022 נכנס לתוקף בישראל התקן הישראלי לבנייה ירוקה, ת"י 5281. התקן עוסק בכל תחומי הבנייה הירוקה (אנרגיה, מים, חומרים, פסולת, בריאות, תחבורה ועוד) המחייבים שימוש בקולטי השמש בבנייני מגורים. ננו-נוזלים בקולטי שמש קולטי שמש, דף שער בספרייה הלאומית Khagendra P. Bhandari, Jennifer M. Collier, Randy J. Ellingson, Defne S. Apul, Energy payback time (EPBT) and energy return on energy invested (EROI) of solar photovoltaic systems: A systematic review and meta-analysis, Renewable and Sustainable Energy Reviews 47, 2015-07-01, עמ' 133–141 doi: 10.1016/j.rser.2015.02.057 דף תקן - מכון התקנים הישראלי, באתר www.sii.org.il תקני בנייה ירוקה בישראל, באתר GOV.IL ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגף שומת מקרקעין

אגף שומת מקרקעין הוא אגף במשרד המשפטים, הפועל כיחידת מטה מקצועית. תפקידו של האגף הוא לתת שירותים מקצועיים בתחום שמאות המקרקעין למשרדי הממשלה וליחידות הסמך. סוגי השירותים המסופקים על ידי אגף שומת מקרקעין הם: ביצוע שומת מקרקעין. ביצוע סקירות של שומת מקרקעין שהיא בקרה לשומות מקרקעין שנערכו עבור משרדי הממשלה על ידי שמאי מקרקעין פרטיים. קיום מערך של קבלת החלטות בדבר השגות ועררים המוגשים על ידי אזרחים על חיובים ומיסים שומתיים שנערכו על ידי זרועות הממשלה. ייעוץ בתחום הנדל"ן לוועדות ממשלתיות בכלל ובין היתר למועצת שמאי המקרקעין. גיבוש נורמות עבודה מקצועיות לפתרון סוגיות מיוחדות בשמאות המקרקעין (המכונים "קווים מנחים"). האגף מורכב משלוש לשכות מחוזיות: לשכת תל אביב והמרכז, לשכת ירושלים והדרום ולשכת חיפה והצפון. מנהל האגף הוא השמאי הממשלתי הראשי. השמאי הממשלתי הראשי (שנקרא בעבר המעריך הממשלתי הראשי) הוא תפקיד בכיר במשרד המשפטים הישראלי. נושא תפקיד זה הוא שמאי מקרקעין והוא העומד בראש אגף שומת מקרקעין. לשומות האגף כמו גם לחוות הדעת האחרות שמופקות בו יש השפעה על הפעילות הכלכלית הנובעת מעסקי מקרקעין ובנייה במדינה. השמאי הממשלתי מוסמך להעריך את שווי הקרקעות שמשרד ממשלתי מתכוון לרכוש, להחכיר, להפקיע, למכור, להשכיר או לשכור. השמאי הממשלתי הראשי הוא מוסמך בחוקים וכן בהחלטות ממשלה ובחוזים שונים (שהמדינה היא צד בהם), להיות הפוסק בענייני שווי המקרקעין. נכון לחודש אוקטובר 2023, ממלא מקום השמאי הממשלתי הוא גילי בלולו. מידע על השמאי הממשלתי הראשי, באתר משרד המשפטים משה ליכטמן, סטלה קורין ליבר, ‏"הייתי נזהר לקרוא למה שקורה עכשיו בשוק הדיור ירידות", באתר גלובס, 1 ביוני 2017 משנת 2000 כיהן כממלא מקום עד לבחירתו במכרז בשנת 2001 אייל יצחקי מונה לשמאי הממשלתי הראשי, באתר גלובס, 12 ביולי 2007 שי פאוזנר, הממשלה אישרה מינוי טל אלדרוטי לשמאי הממשלתי, באתר כלכליסט, 8 במאי 2011 דותן לוי, אוהד עיני ימונה לשמאי הממשלתי הראשי, באתר כלכליסט, 29 במאי 2017
מרים ברוך חלפי

מרים ברוך חלפי (1914 – 17 באוקטובר 2002) הייתה משוררת ופסלת. מרים חלפי (לבית שטרנבאום) נולדה בסוקולוב (פולין); אביה, ברוך, היה סוחר; אמה, רחל לבית זלצברג. הבית היה מסורתי וציוני. אביה היה איש משכיל ולימד אותה בילדותה עברית. ב-1925 עלתה לארץ עם אביה (אמה נפטרה בפולין) ושלושה אחים ואחות אחת, וחיו בתל אביב. בארץ למדה בבית-ספר תיכון של ערב, גימנסיה הומניסטית, וכן למדה בסמינר לגננות. בילדותה ובנעוריה עבדה בעבודות שונות כדי לעזור למשפחתה ולאחיה. לאחר לימודיה, עבדה כמורה וגננת לחינוך מיוחד. ב-1937 נישאה לשמשון חלפי. ב-1952 נשלח הזוג למקסיקו להוראה בגימנסיה "תרבות", שם ייסדה את הגן העברי. שם סיימה בהצטיינות לימודי פיסול ב"אקדמיה דל-ארטה" במקסיקו-סיטי. כשחזרה ארצה המשיכה בלימודי הפיסול אצל רודי להמן ודב פייגין. נפטרה בתל אביב בשנת 2002 והותירה בת, המשוררת רחל חלפי. עבודותיה הוצגו, בין השאר, בתערוכת "שמונים שנות פיסול בארץ" במוזיאון ישראל. את שיריה הראשונים פרסמה בשם העט "מרים ברוך". איש, לבד ממשפחתה הקרובה, לא ידע את זהותה. היא לא רצתה שפרסומה כפסלת ישמש מנוף לשירתה, או יתערבב בצליל ה"נקי" שאליו שאפו שיריה. יצירתה הפלסטית, בדומה לשירתה, מתייחדת בריכוז ובצמצום. וכך כתב הצייר אוזיאש הופשטטר: בפסליה פורצת נזירות מעודנת לממדים של עוצמה... עבודותיה ממריאות לפסגות רליגיוזיות. שפת האמנות שלה... נוגעת בכל אלה שלבם אל הנסתר הנצחי... — "ציור ופיסול" 1978 ספר ביכוריה, "בַּתָּוֶךְ" (1992), עורר הדים נרגשים בקהילה הספרותית. המשורר ישראל הר כתב על ספרה זה: "שיריה נדירים ונוצצים בייחודם", וכן כתב גם דוד וינפלד: "שיריה עמוקים ומרוכזים להפליא", וחיים פסח כתב: "היא מצליחה לכנס עולם רוחני, מעודן, עשיר ומהדהד במסגרת מוקפדת של שיר מדויק, היודע היטב את סוד הצמצום". בספרה השני, "כִּמָּהוֹן", (הקיבוץ המאוחד, 1999) חשפה מרים ברוך את זהותה והופיעה בשמה המלא. "כִּמָּהוֹן", לֻוָּה בביקורות נלהבות. ב - 2013 הונחה לוחית זיכרון על ביתם של מרים ושמשון חלפי בתל אביב. השירה הזאת היא שירת חיים. היא דומה לעקבות שמותיר בחול מי שעובר כאן ואנו מתבוננים במידותיו בהשתאות — המשורר אדמיאל קוסמן מרים ברוך חלפי, דף שער בספרייה הלאומית מרים ברוך חלפי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מרים ברוך חלפי, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רחל חלפי, תרבות וספרות: לא צריך, רוחל'ה, באמת לא צריך, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2008 ארז שוייצר, דברים שבשירה, כימהון לראות שמים, באתר הארץ, 9 במרץ 2011
נוריט

נוֹרִיט הוא סלע יסוד פלוטוני מאפי הבנוי בעיקר מפלגיוקלז עשיר בסידן (לברדוריט) ואורתופירוקסן עם אוליבין. בבחינה חזותית לא ניתן להבדיל בין הנוריט לגברו (המכיל קלינופירוקסן במקום אורתופירוקסן), ויש צורך לבצע בדיקה של פרוסת סלע דקה (בעובי של כ־0.03 מ"מ) הקרויה שקף. השקף מתקבל מניסור הסלע, ליטושו והדבקת הפרוסה על גבי זכוכית. השקף נבדק תחת מיקרוסקופ מיוחד הקרוי מיקרוסקופ פטרוגרפי שבו האור מקוטב. הנוריט מופיע יחד עם גברו וסלעים מאפיים ואולטרה-מאפיים בשכבות פלוטוניות שלעיתים קרובות קשורות לגופי מחצבים של פלטינה כדוגמת אלו של מתחם בושוולד דרום אפריקה, מחדר סקארגארד (Skaergaard) בגרינלנד מתחם סטילווטר (Stillwater igneous complex) במונטנה שבארצות הברית. נוריט הוא גם סלע היסוד הבסיסי של אגן סדברי (Sudbury Basin) באונטריו שבקנדה, מכתש פגיעה קדום, והאזור השני בעולם בכמות הניקל אותו כורים ממנו. נוריט הוא סלע נפוץ בסלעי הירח שהובאו בתוכנית אפולו. בקנה מידה קטן יותר אפשר למצוא נוריט בסלעי תהום מקומיים כדוגמת פרבר בוקיט גומבק (Bukit Gombak) בסינגפור ובבקעת תמנע שבישראל. השם ניתן לסלע בסוף המאה ה-19, והוא הלחם של תחילת שם המדינה בה הובחן לראשונה (נורווגיה) עם הסיומת המקובלת לסלעים ומינרלים שמקורה ביוונית.
אברהם צרפתי

אברהם צרפתי (בערבית: أبراهام السرفاتي; בצרפתית: Abraham Serfaty;‏ 1926 – 18 בנובמבר 2010), יהודי-מרוקאי, היה פוליטיקאי, חבר במפלגה הקומוניסטית (קדימה) ואופוזיציונר לחסן השני. בשל מלחמתו נגד הקולוניאליזם ובעד הדמוקרטיה במרוקו היה נתון במאסר במשך 17 שנה, והוגלה ל-8 שנים ממרוקו. צרפתי נולד בקזבלנקה שבמרוקו ב-1926 למשפחה יהודית-מרוקאית שמוצאה בטנג'יר. בשנת 1949 הוסמך כמהנדס מכרות בגרנד אקול בפריז. את דרכו הפוליטית החל ב-1944 כשהצטרף למפלגה הקומוניסטית המרוקאית, ועם הגיעו לצרפת שנה לאחר מכן הצטרף למפלגה הקומוניסטית של צרפת. עם שובו למרוקו, נעצר ונכלא על ידי הרשויות הצרפתיות בעקבות מאבקו האנטי-קולוניאליסטי. ב-1950 הקים מפלגה בשם "קול הדמוקרטיה". בשנים 1957 עד 1960 עבד בשביל משרד הכלכלה ותמך במדיניות של עצמאות כלכלית. בשנים 1960 עד 1968 הוא עמד בראש משרד ממשלתי לזרחה, אך התפטר מתוך הזדהות עם פועלים שובתים. בשנת 1970 הוא עזב את המפלגה הקומוניסטית והקים עם חבריו את מפלגת "אלא אלאימאם" (קדימה). בשנת 1972 הוא נעצר ועונה בפעם הראשונה, אך שוחרר לאחר לחץ ציבורי רחב. עם חברו עבד אללטיף זרואל הוא ירד למחתרת. שם הוא פגש במי שתהיה לאשתו, כריסטין דור, שעזרה לשניהם. באוגוסט 1974 מצאו אותם, ושוב עברו עינויים. זרואל נפטר כתוצאה מכך. באוקטובר 1974 נשפט צרפתי ונדון למאסר עולם בעוון "קשירת קשר על מנת לפגוע בביטחון המדינה". צרפתי ריצה את עונשו בכלא באל-קניטרה. לאחר קמפיין ארוך של לחץ בינלאומי, שוחרר מהכלא בספטמבר 1991, לאחר 17 שנה. מיד לאחר השחרור נשללה ממנו אזרחותו המרוקאית והוא יצא לגלות בצרפת יחד עם אשתו, שם הרצה באוניברסיטאות פריז על "זהות הדמוקרטיה במדינות ערב". צרפתי היה אנטי-ציוני, לא התעניין באזרחות ישראלית, התנגד לחוק השבות ותמך בהקמת מדינה פלסטינית. בספטמבר 2000, 8 שנים אחרי שיצא צרפתי לגלות, יצא צו מלכותי מיוחד אשר התיר לו לחזור למרוקו ולקבל בחזרה את דרכונו ואת כל זכויותיו. הוצאת הצו התאפשרה בזכות לחץ מתמשך של ארגוני זכויות אדם, ושינויים פוליטיים שאירעו במרוקו (מות המלך חסן השני והעלייה לשלטון של בנו, המלך מוחמד השישי). בחודש נובמבר 2010 מת צרפתי בעיר מרקש שבמרוקו. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. אהוד עין-גיל, השיר שלא נכתב על אברהם צרפתי, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2015
יעל

יעל (שם מדעי: Capra) הוא סוג במשפחת הפריים. היעלים נפוצים בעיקר באזורים הרריים ברחבי העולם. ליעל יכולת טיפוס טובה שמאפשרת לו לחיות על צוקים. בתחתית הפרסה של היעל קיימת כרית גמישה המשמשת להיאחזות בסלעים, ומאפשרת עצירה פתאומית במצוקים תלולים ובפניות חדות. זכרי היעלים תמיד כבדים יותר מהנקבות. לזכרי היעלים קרניים מפותחות וכבדות מעוגלות וגדולות, שהם משתמשים בהן בעיקר לצורכי חיזור וקביעת מעמד, כולל התגוששות עם זכרים אחרים. לנקבות קרניים מעוגלות וגדולות המשמשות אותן כאמצעי הגנה מפני טורפים. מין: יעל קווקזי מערבי (Capra caucasica) מין: יעל קווקזי מזרחי (Capra cylindricornis) מין: יעל בורג (Capra falconeri) מין: יעל איברי (Capra pyrenaica) תת-מין: יעל גראדוס (Capra pyrenaica victoriae) תת-מין: יעל ספרדי (Capra pyrenaica hispanica) תת-מין: יעל פורטוגזי (Capra pyrenaica lusitanica) - נכחד תת-מין: יעל הפירנאים (Capra pyrenaica pyrenaica) - נכחד מין: יעל האלפים (Capra ibex) מין: יעל נובי (Capra nubiana) – בעבר נחשב לתת-מין של יעל האלפים. מין: יעל אתיופי (Capra walie) מין: יעל סיבירי (Capra sibirica) תת-המין: יעל ההימלאיה (Capra sibirica hemalayanus) מין: עז הבר (Capra aegagrus) תת-מין: יעל בזואר (Capra aegagrus aegagrus) תת-מין: יעל צ'ילטאני (Capra aegagrus chialtanensis) תת-מין: יעל סינדי (Capra aegagrus blythi) תת-מין: יעל טורקמני (Capra aegagrus turcmenica) תת-מין: קרי קרי או יעל כרתים (Capra aegagrus cretica) תת-מין: עז הבית (Capra aegagrus hircus) בישראל מצוי המין יעל נובי, שנפוץ בנגב, במדבר יהודה וברמת הגולן. הסוג יעל כולל גם את מיני העיזים. עז הבית, תת-מין בסוג זה, בויתה מעז הבר. חקיקת החוק להגנת חיית הבר צמצמה את הפגיעה ביעלים, והוא מסמל את אחת ההצלחות הגדולות של שמירת הטבע בישראל. עם זאת היעל נמצא בסכנת הכחדה. עם קום המדינה היו בארץ יעלים מעטים בלבד. מאז מספרם עלה, ולפי האומדן של רשות הטבע והגנים משנת 2019, יש בארץ בין 1,200 ל-1,500 יעלים. סמליל "רשות שמורות הטבע" המקורי, שעוצב על ידי אליעזר ויסהוף, בשנת 1964 הורכב מיעל ושם הרשות כהמשך הקרן שלו, ולרוב הופיע בצבע שחור. בשנת 2014, לרגל יובל ה-50 לרשות, הציגה הרשות סמליל חדש שבו הופך קרן היעל בהמשכו לקו מקווקו המסמל קשת עתיקה. לדברי הרשות, היעל מסמל את עולם הטבע והקרן מתייחסת לעולם המורשת. ”הָרִים הַגְּבֹהִים לַיְּעֵלִים“ — ספר תהלים, פרק ק"ד, פסוק י"ח עז מבריגה יעל קווקזי מערבי יעל איברי יעל אלפיני יעל סיבירי יעל נובי צעיר ליד מכתש רמון זכר יעל נובי עזים מבויתות יעל אתיופי סמליל רשות הטבע והגנים הדמות המצוירת והמואנשת של יעל בשם ארצי שהוא הקמע של רשות הטבע והגנים יעז עוזי פז ויורם יום-טוב, הרים הגבהים ליעלים, הוצאת מאגנס, 2019 יורם יום-טוב, צבאים בישראל, הוצאת מאגנס, 2016 יעל, באתר ITIS (באנגלית) יעל, באתר NCBI (באנגלית) יעל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) יעל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יעל, באתר GBIF (באנגלית)יעל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פישר, נעה (2022-04-15). "מראם ועד עטלף: בעלי חיים שהוזכרו בתנ"ך". Ynet. נבדק ב-2022-04-15.
מחלף עלה תלתן

מחלף עלה תלתן (על פי האקדמיה ללשון העברית: מחלף לולאות; באנגלית: Cloverleaf interchange) הוא מחלף בעל שני מפלסים במפגש שני כבישים מהירים. המחלף מאפשר מעבר בין הכבישים ללא שימוש במנגנוני ויסות מעכבי תנועה כדוגמת רמזורים או מעגלי תנועה. הפניות שמאלה במחלף עלה תלתן (בכבישים בהם נוהגים בצד ימין) מתבצעות על ידי חציית גשר או מנהרה מעבר לכביש היעד אליו רוצים לפנות, פנייה ימינה לתוך כביש בצורת לולאה בת 270 מעלות וכניסה לנתיב המתמזג עם כביש היעד. שמו של סוג מחלף זה בא מדמיון השרטוט שלו לצמח התלתן בעל ארבעת העלים. מחלף עלה תלתן בעל ארבע לולאות הוא מחלף מלא, כיוון שכל הפניות בו מתבצעות באופן חופשי ללא מנגנוני ויסות. קיימים גם סוגי מחלף עלה חלקיים המשולבים עם מחלף מסוג מחלף יהלום. במחלפים אלה קיימות אחת עד שלוש לולאות ושאר הפניות החסרות מתבצעות בהכוונת רמזורים. שילוב אפשרי אחר הוא עם מחלף ערימה שבו פניות חסרות לולאה מבוצעות באמצעות רמפה ארוכה המורכבת בדרך כלל ממספר גשרים. מחלפי עלה תלתן הם הזולים ביותר לבנייה במפגש שני כבישים מהירים שבו נדרשים כל שמונת כיווני הפנייה ללא אמצעי ויסות מעכבי תנועה. מחיר הבנייה הזול נובע מהעובדה שגם מחלף מלא דורש בניית גשר אחד בלבד. במחלף ערימה, לשם השוואה, ייתכן שימוש ביותר מעשרה גשרים. מחלפי עלה תלתן סובלים מבעיה מרכזית המכונה 'אריגה'. המקור לבעיה זו נובע מהקרבה בין נתיבי הכניסה והיציאה במחלף, שגורמת לכלי הרכב הנכנסים לכביש לחצות את מסלול כלי הרכב היוצאים ממנו. בתנועה עמוסה גורמת האריגה לעומסי תנועה במחלף ולכן מחלפי עלה תלתן מתאימים למפגש בין שני כבישים שהתנועה העוברת ביניהם היא דלילה. פתרון חלקי אפשרי לבעיה הוא הגדלת הלולאות ובכך הרחקת הכניסות והיציאות, אך בפתרון זה המחלף שבלאו הכי גדול משמעותית ממחלף יהלום הופך לגדול מאוד. חלופה אחרת, אך יקרה, היא הסבת פניות של עלה תלתן לפניות רמפה-ישירה הלקוחות ממחלף ערימה. במקרה כזה הופך המחלף למחלף מסוג 'עלה תלתן ערימה'. דרך נוספת להתמודדות עם השפעות האריגה היא הוספת נתיב שירות עצמאי לפונים במחלף, כך שהתנועה שאינה פונה במחלף מבודדת ואינה מושפעת מעומסים אפשריים ביציאה ובכניסה. חיסרון נוסף הוא רדיוס הפנייה בלולאות, המחייב הפחתת מהירות כלי הרכב באופן משמעותי. עקב כך, תאונות התהפכות של כלי רכב בלולאה הן מחזה נפוץ. ככל שרדיוס הלולאות גדול יותר, כך התנועה בהן זורמת מהר ובאופן בטוח יותר. המחלפים הראשונים מטיפוס זה נבנו בארצות הברית בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20. ייתכן שהמחלף הראשון מביניהם נפתח ב-1929 במדינת ניו ג'רזי. מהנדס אזרחי בשם ארתור הייל מארצות הברית רשם פטנט על התכנון עוד בשנת 1916. באירופה נרשם פטנט בשווייץ בשנת 1928 והחל מ-1936 נבנו מחלפי עלה תלתן בכבישים מהירים בגרמניה. מדיה וקבצים בנושא מחלף עלה תלתן בוויקישיתוף Kurumi's Guide to Interchanges, על מחלף עלה תלתן (אנגלית) מֶחְלַף לוּלָאוֹת במילון תחבורה יבשתית (תשע"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
עלייה ב'

האם התכוונתם ל... העפלה – כניסה בלתי חוקית לארץ ישראל שאורגנה על ידי היישוב העברי בזמן המנדט הבריטי המוסד לעלייה ב' – זרוע של ההגנה שארגנה העפלה עליית אף על פי – כינוי להעפלה הרוויזיוניסטית הבלתי ליגאלית שאורגנה על ידי ברית הצה"ר, בית"ר והאצ"ל העלייה השנייה – גל ההגירה היהודי שהגיע לארץ ישראל בשלטון האימפריה העות'מאנית, בשנים 1904–1914
יעקב גיל

האם התכוונתם ל... יעקב גיל (ליפשיץ) – חבר כנסת בכנסת הראשונה מטעם הציונים הכלליים יעקב גיל (גילה) – חבר כנסת בכנסת העשירית וה-11 מטעם המערך יעקב גיל (אדריכל) – אדריכל ישראלי