laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גבעות קולומביה

גבעות קולומביה הן רכס של גבעות נמוכות במכתש גוסב על מאדים. הן נצפו על ידי הרובר ספיריט שחקרה את המכתש ב-2004. לגבעות ניתן שם במהרה, משום שהן היו הסממן הבולט ביותר על פני השטח באזור אתר הנחיתה. הגבעות נמצאות במרחק כ-3 ק"מ מנקודת הנחיתה המקורית. שמו של הרכס נועד להנציח את אסון מעבורת החלל קולומביה. ב-2 בפברואר 2004 הוחלט לקרוא לפסגות הגבעות על שם שבעת האסטרונאוטים שנספו באסון. הרובר ספיריט חקרה את האזור עד 2010, אז הפכה לתחנת מחקר נייחת וב-2011 סיימה את תפקידה. רשימת הפסגות (מצפון לדרום): גבעת אנדרסון, על שם מייקל אנדרסון גבעת בראון, על שם דייוויד בראון גבעת צ'אולה, על שם קלפנה צ'אולה גבעת קלארק, על שם לורל קלארק גבעת האסבנד, על שם ריק האסבנד גבעת מק'קול, על שם ויליאם מק'קול גבעת רמון, על שם האסטרונאוט הישראלי אילן רמון מדיה וקבצים בנושא גבעות קולומביה בוויקישיתוף Google Mars, צפייה בגבעות קולומביה בתת-אדום Everest panorama - תמונה תלת-ממדית של פסגת גבעת האסבנד. נדרשות משקפיים אדומות-כחולות. האתר הרשמי של גשושיות מאדים (באנגלית) שבע גבעות במכתש רמון יקראו על שם נספי אסון הקולומביה, באתר "הידען"
רוטציה

האם התכוונתם ל... סיבוב – תנועה פיזית, גאומטרית, של גוף סביב ציר פוליטיקה הסכם רוטציה – הסכם לחילופים בגוף פוליטי (בישראל ומחוצה לה) ממשלת חילופים – ממשלה שבמהלך כהונתה יעמדו בראשה, לסירוגין, חבר הכנסת שהרכיב את הממשלה וחבר כנסת נוסף (בישראל) אחר חילופי מקומות בין שחקנים בכדורגל - אחד מעקרונות שיטת טוטאל פוטבול דפוס רוטציה – מכונת דפוס שבמרכזה גליל גדול מהירות רוטציה (VR)- שלב בריצת המראה של מטוס, שבו משיכת הסטיק גורמת להרמת אף המטוס וניתוק כן הנסע הקדמי מן המסלול סיבוב (פירושונים)
וקטור עמודה

באלגברה ליניארית, וקטור עמודה הוא מטריצה בגודל m × 1, כלומר מטריצה הבנויה מעמודה אחת שבה m איברים. x = [ x 1 x 2 ⋮ x m ] {\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x_{1}\\x_{2}\\\vdots \\x_{m}\end{bmatrix}}} המטריצה המשוחלפת של וקטור עמודה היא וקטור שורה. קבוצת כל וקטורי העמודה יוצרת מרחב וקטורי שהוא המרחב הדואלי של קבוצת כל וקטורי השורה. כדי לפשט את שילובם של וקטורי עמודה בטקסט, הם נכתבים לעיתים כווקטורי שורה עם פעולת השחלוף: x = [ x 1 x 2 … x m ] T {\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x_{1}\;x_{2}\;\dots \;x_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}}} או x = [ x 1 , x 2 , … , x m ] T {\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x_{1},x_{2},\dots ,x_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}}} לפישוט נוסף, יש הכותבים הן וקטורי שורה והן וקטורי עמודה בשורות, כאשר בווקטור שורה האיברים מופרדים בפסיק, ובווקטור עמודה הם מופרדים בנקודה פסיק. שיטת סימון זו נהוגה, למשל, בתוכנה MATLAB. כפל מטריצות כרוך בהכפלה של כל וקטור שורה במטריצה אחת בכל וקטור עמודה במטריצה האחרת. מכפלה סקלרית של שני וקטורים, a ו-b, שקולה להכפלה של הייצוג של a כווקטור שורה בייצוג של b כווקטור עמודה. a ⋅ b = [ a 1 a 2 a 3 ] [ b 1 b 2 b 3 ] = a 1 b 1 + a 2 b 2 + a 3 b 3 {\displaystyle \mathbf {a} \cdot \mathbf {b} ={\begin{bmatrix}a_{1}&a_{2}&a_{3}\end{bmatrix}}{\begin{bmatrix}b_{1}\\b_{2}\\b_{3}\end{bmatrix}}=a_{1}b_{1}+a_{2}b_{2}+a_{3}b_{3}} וקטור עמודה, באתר MathWorld (באנגלית)
מצלמה נסתרת

מצלמה נסתרת היא מצלמת וידאו או מצלמת סטילס אשר איננה נראית לעין על ידי המצולמים או אשר מוסווית לאובייקט אחר לצורך צילום אנשים ללא ידיעתם. מצלמות נסתרות הפכו פופולריות לצורכי אבטחה ולצורכי מעקב סמוי. מצלמות נסתרות רבות מובנות כיום בתוך חפצים ביתיים נפוצים כגון גלאי עשן, שעוני רדיו, גלאי תנועה, כובעים, צמחים וטלפונים סלולריים. מצלמה נסתרת עשויה לפעול בתקשורת קווית או בתקשורת אלחוטית. מצלמה חוטית תהיה מחוברת לטלוויזיה, וידאו טייפ או מכשיר PVR, בעוד שמצלמה נסתרת אלחוטית מסוגלת להעביר סיגנל וידאו למקלטי וידאו ברדיוס של עד מספר מאות מטרים. חלק מתוכניות המצלמה הנסתרת בטלוויזיה הובילו לתביעות משפטיות או שנאסרו לשידור משום שהאנשים אשר צולמו בהם נתפסו במצבים מביכים או לא נעימים. מצלמות נסתרות רבות במיוחד הותקנו בקוריאה הדרומית, שם הן נקראות "מולקה" ומותקנות למטרת פשעי מין דיגיטליים. מצלמות נסתרות משמשות כיום למטרות שונות: המצלמות הנסתרות הפכו פופולריות בקרב אנשים המעוניינים לעקוב אחר המתרחש כאשר הם נעדרים מביתם, בעיקר על מנת למנוע פריצות וגנבות ועל מנת לפקח ולהשגיח שהמטפלת עושה עבודתה נאמנה ולא מתעללת בילדיהם או בהוריהם המבוגרים. ערך מורחב – מצלמה נסתרת (סוגה) סוגה קולנועית וטלוויזיונית בה מותחים אנשים אשר נבחרים באקראי (בעיקר באמצעות שחקנים אשר שותפים למתיחה) וגורמים להם להאמין למציאות מפוברקת כלשהי. מטרת סרטי ותוכניות המצלמה הנסתרת היא לצלם את הנמתחים ללא ידיעתם ולעיתים רבות במצבים מביכים, על מנת שהצופים יוכלו לחזות בתגובותיהם. שידורם של תוכניות וסרטי המצלמה הנסתרת מחייבת את הסכמתם של הנמתחים. בתוכניות מציאות רבות כיום המשתתפים מצולמים על ידי מצלמות נסתרות אשר מתעדות את מעשיהם לכל אורך היממה כאשר הם אינם יודעים איפה ומתי הם מצולמים. נעשה שימוש גם מצלמות נסתרות בתחקירים עיתונאיים (בהם בדרך כלל גם העיתונאי מסתיר את זהותו האמיתית): על מנת להיכנס למקומות אשר הכניסה אליהם אסורה בפני עיתונאים או במקומות בהם הכניסה לעיתונאים מותרת אבל נאסר על העיתונאים לצלם. על מנת לחשוף מעשים כלשהם אשר מתועדים בנוכחות המצלמה. מצלמות נסתרות משמשות גם צלמי פפרצי אשר מעוניינים לחשוף את החיים הפרטיים של ידוענים. כאמצעי ביון ולצורך חקירות משטרתיות. לשם מציצנות. על מנת למתוח. מדיה וקבצים בנושא מצלמה נסתרת בוויקישיתוף https://www.theregister.com/2021/06/17/human_rights_watch_south_korea_digital_crime_against_women_report/
וקטור שורה

באלגברה ליניארית, וקטור שורה הוא מטריצה בגודל   1 × n {\displaystyle \ 1\times n} , כלומר מטריצה הבנויה משורה אחת שבה n איברים. x = [ x 1 x 2 … x m ] . {\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x_{1}&x_{2}&\dots &x_{m}\end{bmatrix}}.} המטריצה המשוחלפת של וקטור שורה היא וקטור עמודה: [ x 1 x 2 ⋮ x m ] = [ x 1 x 2 … x m ] T {\displaystyle {\begin{bmatrix}x_{1}\\x_{2}\\\vdots \\x_{m}\end{bmatrix}}={\begin{bmatrix}x_{1}\;x_{2}\;\dots \;x_{m}\end{bmatrix}}^{\rm {T}}} קבוצת כל וקטורי השורה יוצרת מרחב וקטורי שהוא המרחב הדואלי של קבוצת כל וקטורי העמודה. וקטורי שורה מסומנים לעיתים בצורה הלא סטנדרטית: x = [ x 1 , x 2 , … , x m ] {\displaystyle \mathbf {x} ={\begin{bmatrix}x_{1},x_{2},\dots ,x_{m}\end{bmatrix}}} כפל מטריצות כרוך בהכפלה של כל וקטור שורה במטריצה אחת בכל וקטור עמודה במטריצה האחרת. מכפלה סקלרית של שני וקטורים, a ו-b, שקולה להכפלה של הייצוג של a כווקטור שורה בייצוג של b כווקטור עמודה. a ⋅ b = [ a 1 a 2 a 3 ] [ b 1 b 2 b 3 ] = a 1 b 1 + a 2 b 2 + a 3 b 3 {\displaystyle \mathbf {a} \cdot \mathbf {b} ={\begin{bmatrix}a_{1}&a_{2}&a_{3}\end{bmatrix}}{\begin{bmatrix}b_{1}\\b_{2}\\b_{3}\end{bmatrix}}=a_{1}b_{1}+a_{2}b_{2}+a_{3}b_{3}} וקטור שורה, באתר MathWorld (באנגלית)
ויליאם סארויאן

ויליאם סארויאן (באנגלית: William Saroyan;‏ 31 באוגוסט 1908 – 18 במאי 1981) היה סופר ומחזאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר ופרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר. נולד בפרזנו שבקליפורניה כבנם של מהגרים ממוצא ארמני שהגיעו מטורקיה והתייתם בילדותו מאביו. בגיל 4 הושם בבית יתומים באוקלנד יחד עם אחותו ואחיו, את חוויותיו מתקופה זו תיאר מאוחר יותר בספריו. בגיל 9, אחרי שאמו מצאה עבודה קבועה בבית חרושת לשימורים, התאחדה המשפחה שנית. סרויאן נשלח לבית ספר מקצועי, אותו עזב בגיל 15 לצורך מציאת עבודה כסיוע לכלכלת המשפחה. סרויאן החליט להיות סופר אחרי שאמו הראתה לו כתבי-יד של אביו. מספר סיפורים קצרים שלו התפרסמו בעיתונים וירחונים. קובץ סיפוריו הראשון "הצעיר המעז על הטרפז המעופף" יצא לאור בשנת 1934. סיפוריו של סארויאן מאופיינים בעיקר בנימה אנושית רכה והומור. גיבוריו האופייניים הם הילד מזה והגבר הנאבק על קיומו מזה. ייחודו כסופר בא לידי ביטוי בחשיפת הרהורים תמימים של ילד. מלבד המאפיינים הללו, סיפוריו מאופיינים גם במשהו מקורי, טבעי, קל וקולח. ביצירותיו יש סגנון אימפרסיוניסטי חסר עלילה. עיקר סיפוריו נסובים סביב תקופת המשבר הכלכלי של שנות ה-30 בארצות הברית. בין היתר הושפע מכתיבתו של שרווד אנדרסון. סארויאן זכה בשנת 1940 בפרס פוליצר על המחזה "שנותיכם היפות". בתקופה זו, סוף שנות השלושים וראשית הארבעים, נחשב לאחת מהתקוות הגדולות של התיאטרון האמריקאי. אחרי מלחמת העולם השנייה ירדה קרנו במידה ניכרת. כמה מספריו עובדו לקולנוע - הנודע שבהם - "הקומדיה האנושית". בתקופת מלחמת העולם השנייה גויס סרויאן לצבא ארצות הברית והוצב בניו יורק. ב-1942 נשלח כחלק מצוות צילום ללונדון וב-1943 נישא. במהלך כל התקופה המשיך בכתיבה ופרסם את כתביו. ב-1943 זכה בפרס אוסקר לסיפור הטוב ביותר על עיבוד ספרו לסרט "הקומדיה האנושית". מ-1958, אחרי גירושיו (הוא נישא פעמיים לאותה אשה), התגורר בעיקר בפריז, וחי חיי בדידות ונדודים, מנוכר כמעט לחלוטין לשני ילדיו. אחרי פטירתו, חצי מאפרו פוזר בקליפורניה וחצי בארמניה כסמל לדואליות שבחייו. לילדיו לא הוריש דבר. בנו, ארם סארויאן הפך לסופר ומשורר בזכות עצמו. לאחר מות אביו פרסם ספר זכרונות מרגש בשם - "פולחנים אחרונים". ובתו לוסי (שנפטרה בגיל צעיר יחסית) הייתה שחקנית שלא זכתה להצלחה ממשית והופיעה בתפקידים קטנים, באופן ארעי. שמי ארם (1940), תורגם לעברית בידי ליאורה הרציג, זמורה ביתן, 1987 ואחד בלב - רומן בגידה , תורגם לעברית בידי נורית נור, הוצאת דשא, 1959 הקומדיה האנושית (1943), תורגם לעברית בידי יהודה אטלס, הוצאת מודן, 2014 הקיץ של הסוס הלבן היפהפה הספר שנמר מאולף ערף את ראש דודו (הופיע גם בתרגום אחר-בשם התספורת) הרפתקאות ווזלי ג'קסון, תורגם לעברית בידי ינץ לוי (הוצאת חרגול, 2004) נסיעה קצרה כרכרה מתוקה, תורגם בידי ינץ לוי, הוצאת מודן יהודה אטלס, "ויליאם סרויאן: לא יחדל כאב מקרב הדברים", בספר ילדים גדולים (כרך 2, עמ' 108-97), הוצאת ידיעות אחרונות, 2003. דן לחמן, ויליאם סארויאן / הרפתקאותיו של ווזלי ג'קסון עמיחי שלו, כביש אבוד, באתר ynet, 9 בפברואר 2004 ויליאם סארויאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בעקבות ההומניזם" מאמרו של גל אמיר באתר "הפנקס". ויליאם סארויאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויליאם סארויאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויליאם סרויאן (1908-1981), דף שער בספרייה הלאומית The Daring Young Man on the Flying Trapeze The Time of Your Life
גבינה צ'רקסית

גבינה צ'רקסית (בצ'רקסית: Адыгэ къуае - גבינה אדיגית) היא גבינה חצי קשה, מעט צמיגית, שניתן ונהוג להכין בבית. ניתן להכין את הגבינה מחלב בקר או צאן. הגבינה הצ'רקסית קיבלה את שמה כיוון שהמחלבה הראשונה אשר הכינה אותה בישראל למדה את אופן ההכנה מאשתו של פועל צ'רקסי בקיבוץ. הגבינה הוכנה בעיקר במחלבות קיבוצים למשך זמן מה, אך רוב ייצורה המסחרי הופסק מפאת חיי המדף הקצרים של הגבינה. הגבינה קלה מאוד להכנה ביתית וניתנת להכנה גם מחלב מפוסטר הנרכש בסופרמרקט. על אף שיוך הגבינה לעם הצ'רקסי בארץ, הגבינה נפוצה מאוד במדינות רבות בעולם בשל פשטות הכנתה, כאשר בכל מקום קיבלה שם מקומי, אך הכנתה כמעט וזהה. כך לדוגמה ניתן למצוא את הגבינה ההודית פניר וגבינות רבות אחרות. הגבינה הצ'רקסית נעשית בתהליך של החמצה בלבד, ללא שימוש באנזים הגבנה, על כן ניתן להכין אותה גם מחלב מסחרי מפוסטר, למרות טמפרטורת הפיסטור הגבוהה של חלב זה. ההחמצה נעשית באמצעות מחמיץ אורגני כגון חומץ או מיץ לימון. הגבינה המתקבלת יציבה וצמיגית. ניתן להשתמש בה לכריכים, אך ניתן גם לחתוך אותה לקוביות ולבשל איתה - היא אינה נמסה בחום. משמשת גם כמילוי בכיסוני מתאזה. מדיה וקבצים בנושא גבינה צ'רקסית בוויקישיתוף הכנה ביתית של גבינה צ'רקסית, אתר "עושים גבינות בבית".
פנטוז

פֶּנְטוֹז הוא חד-סוכר בעל חמישה אטומי פחמן. הנוסחה הכימית שלו היא C5H10O5 והמסה המולרית שלו היא 150.13 g/mol. את הפנטוזות מקובל לחלק לשתי קבוצות: אלדופנטוזות- פנטוז עם קבוצת אלדהיד בעמדה 1 (כלומר שבקצה יש אטום פחמן הקשור בקשר כפול לאטום חמצן ובקשר יחיד לאטום מימן) קטופנטוזות - קבוצת קטון בעמדה 2 או 3 (בפחמן השני או השלישי מופיע C=O) סגירת הפנטוז לצורת טבעת נותנת פוראנוז. מדיה וקבצים בנושא פנטוז בוויקישיתוף Definition of PENTOSE, www.merriam-webster.com (באנגלית) PubChem, D-Ribose, pubchem.ncbi.nlm.nih.gov (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון נסים דה קמונדו

מוזיאון נסים דה קמונדו (בצרפתית: Musée Nissim de Camondo) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בארמון קמונדו ברחוב מונסו למול פארק מונסו, ברובע השמיני של העיר פריז, בירת צרפת. בית האחוזה נבנה בשנת 1911 עבור הבנקאי, הרוזן מואיז דה קמונדו, בן למשפחת קמונדו היהודית. המבנה תוכנן על ידי האדריכל רנה סרז'ן (René Sergent) מתוך מטרה להכיל את אוספי הרהיטים והאמנות הגדולים של דה קומנדו. בתכנון המבנה הסתמך סרז'ן על מבנה הטריאנון הקטן שבארמון ורסיי. לאחר מותו של ניסים דה קמונדו במלחמת העולם הראשונה, הוריש, מואיז דה קמונדו את הבית והאוספים למוזיאון לאמנות דקורטיבית לזכר בנו. המוזיאון פתח את שעריו לציבור בשנת 1936. במוזיאון מוצגים חלקיו הפרטיים של הבית: מטבחי הקומה הראשונה, החדרים הרשמיים בקומת הקרקע, ומגורי המשפחה בקומה הראשונה. בחדרים מוצגים אוסף הרהיטים מהמאה ה-18, השטיחים שנארגו בשנת 1678 עבור הגלריה הגדולה של הלובר, ושטיחי הקיר. בין כלי האוכל המוצגים, מוצגת מערכת אורלוף (Orloff) - כלי האוכל העשויים כסף שהוזמנו עבור יקטרינה הגדולה מהצורף ז'ק-ניקולה רוטייר בשנת 1770. חדר ההסבה הגדול חדר הספרייה סט כלי הכסף של יקטרינה הגדולה אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון נסים דה קמונדו (בצרפתית) ההיסטוריה של מוזיאון ניסים דה קמונדו (מתוך האתר פרנקופילים אנונימיים). אתר רשמי (בצרפתית) (אתר מפורט) אתר רשמי (באנגלית) (תקציר)
דגל אמסטרדם

דגל אמסטרדם, דגלה הרשמי של העיר אמסטרדם, הולנד, הוא דגל אדום, שבמרכזו רצועה שחורה שעליה שלושה צלבי אנדראס הקדוש. הדגל אומץ ב-5 בפברואר 1975 בהתבסס על שלט האצולה המופיע במרכז סמל העיר אמסטרדם. דגל אמסטרדם, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חואן אנטוניו קורבלאן

חואן אנטוניו קורבלאן אלפוסאה (בספרדית: Juan Antonio Corbalán Alfocea; נולד ב-3 באוגוסט 1954 במדריד) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 בריאל מדריד ובנבחרת ספרד. קורבלאן החל לשחק בקבוצה הראשונה של ריאל מדריד ב-1971, בגיל 17. עד מהרה התבלט כרכז משחק כשרוני ותפס מקום של קבע בהרכב הקבוצה. מאמצע שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80 היה קורבלאן אחד הכדורסלנים הספרדיים הבולטים. בניצוחו, סיגלה לה ריאל מדריד סגנון משחק אלגנטי ומהיר שזכה לאהדה רבה גם בקרב אוהדי יריבותיה. קורבלאן שיחק משחקים רבים מול מכבי תל אביב במסגרת גביע אירופה לאלופות והיה בין השחקנים הבודדים מיריבות מכבי תל אביב שזכו למחיאות כפיים עם עלייתם למגרש במסגרת הצגת ההרכבים לפני המשחקים בהיכל הספורט יד אליהו. קורבלאן הגדיר את סגנון המשחק של ריאל מדריד בזמנו: "הסוד שלנו היה לשחק מהר יותר מהקבוצה היריבה. לשחק מהר אך ללא שגיאות. מישהו היה צריך להפוך את הכאוס שבמשחק להרמוניה. זה היה הסוד שלי". הוא שיחק בנבחרת הספרדית בין השנים 1972 ו-1985 והשתתף ב-177 משחקים. הוא השתתף בשלוש אולימפיאדות: אולימפיאדת מינכן (1972), אולימפיאדת מוסקבה (1980) ואולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בה זכתה ספרד במדליית הכסף. במהלך קריירת המשחק שלו למד קורבלאן לימודי רפואה וקיבל תואר דוקטור. הוא התמחה בקרדיולוגיה והועסק, בין היתר, כיועץ רפואי למועדון הכדורגל ריאל מדריד ולנבחרת הכדורסל הספרדית. במשך 17 השנים בהן שיחק בליגה הספרדית ובנבחרת ספרד, היה שותף קורבלאן לתארים הבאים: 12 זכיות באליפות הליגה הספרדית 7 זכיות בגביע המלך הספרדי 3 זכיות בגביע אירופה לאלופות זכייה אחת בגביע אירופה למחזיקות גביע זכייה אחת בגביע קוראץ' זכייה אחת בגביע הבינלאומי זכייה אחת בגביע הביניבשתי מדליית כסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) מדליית כסף באליפות אירופה בטורניר שהתקיים בנאנט ב-1983 שחקן השנה בכדורסל האירופי ב-1983 השחקן המצטיין באליפות אירופה ב-1983 חבר 50 השחקנים הגדולים בתולדות פיב"א פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) חואן אנטוניו קורבלאן באתר היורוליג היה היה - מכבי נגד ריאל בהיכל Juan Antonio Corbalán לימור בן חיים, מחקרים מוכיחים: בירה - משקה ספורט, אתר קופת חולים כללית ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון הצבא (פריז)

מוזיאון הצבא (בצרפתית: Musée de l'Armée) הוא מוזיאון הממוקם בארמון האינווליד שברובע השביעי של העיר פריז, בירת צרפת. ארמון האינווליד נבנה במקורו על ידי לואי ה-14, מלך צרפת כבית חולים לחייליו וכמעון לחיילים נכים (ומכאן שמו של הארמון). המוזיאון הראשון שהוקם במבנה נקרא "מוזיאון הארטילריה" (Musée de l'artillerie) - כאשר הכוונה הייתה לכל סוגי הנשק, ולא רק לארטילריה. מוזיאון זה הוקם בשנת 1871, זמן קצר לאחר התבוסה במלחמת צרפת–פרוסיה והקמת הרפובליקה הצרפתית השלישית. במרץ 1878 הוצגה במוזיאון תערוכה אתנוגרפית ובה מוצגים מאוקיאניה, אמריקה, אסיה ואפריקה - התערוכה הציגה בובות המדמות את אנשי המושבות של האימפריה הצרפתית וכן כלי נשק מאזורים שונים ברחבי העולם. התערוכה ניסתה להראות כי תושבי אירופה הם מפותחים יותר מאנשי יתר חלקי העולם מבחינה אבולוציונית. חלק ממוצגי תערוכה זו הועברו למוזיאון האתנוגרפי שבטרוקודרו (לימים, מוזיאון האדם) בשנת 1910 וחלק נוסף בשנת 1917. התערוכה נסגרה בשנת 1931. המוזיאון להיסטוריה של הצבא (Musée historique de l'Armée) הוקם בשנת 1896, ומוזג בשנת 1905 עם מוזיאון הארטילריה. מיזוג זה יצר את מוזיאון הצבא של ימינו. במוזיאון למעלה מ-500,000 מוצגים ובהם כלי נשק, שריון, ארטילריה, מדים, עיטורים, ציורים ופסלים המוצגים בשטח של כ-12,000 מ"ר. אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון הצבא מוזיאון הצבא, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון הצבא, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
מרשל מאייר

הרב מרשל ת' מאייר (באנגלית: Marshall T. Meyer;‏ 25 במרץ 1930 – 29 בדצמבר 1993) היה מנהיג היהדות הקונסרבטיבית בדרום אמריקה, הידוע גם בשל פעילותו למען זכויות אדם בתקופת המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983). הוא היה בין מקימי "התנועה היהודית למען זכויות האדם בארגנטינה". מאייר נולד בברוקלין וגדל בנוריץ' שבקונטיקט. הוא סיים תואר ראשון בדארטמות' קולג' שבניו המפשייר בשנת 1952. בעקבות פגישה עם אברהם יהושע השל, נרשם ללימודים בבית המדרש לרבנים באמריקה ובשנת 1958 הוסמך לרבנות. סיים דוקטורט בפילוסופיה דתית מאוניברסיטת קולומביה. ב-1959 החל לשמש כרב בקהילת "בית אל" בבואנוס איירס. עם השנים הפך לדמות מרכזית ביהדות ארגנטינה. ב-1962 ייסד את בית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית (Seminario Rabinico Latinoamericano) בבואנוס איירס. בשנת 1983, כאשר הוחזר המשטר הדמוקרטי לארגנטינה, העניק למאייר הנשיא הנבחר ראול אלפונסין את מדליית סן-מרטין – אות הכבוד הגבוה ביותר בארגנטינה על פעילותו הרבה למען זכויות האדם בתקופת השלטון הצבאי. ב-1984 שב לניו יורק, לעמוד בראש קהילת בני ישורון. נפטר מסרטן בניו יורק ב-1993, בגיל 63 ונקבר בעיר ילדותו נוריץ' שבקונטיקט. היה נשוי לנעמי ואב לשלושה ילדים: אניטה, דודי וגבריאל. Inventory of the Marshall T. Meyer Papers בספריית אוניברסיטת דיוק (באנגלית) הרב מרשל מאיר - האור והעננים האפלים משה בן יצחק מאיר הלוי, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארי מארק פטראקיס

הארי מארק פטראקיס (באנגלית: Harry Mark Petrakis; ‏5 ביוני 1923 – 2 בפברואר 2021) היה סופר אמריקאי ממוצא יווני. כתב רומנים וסיפורים קצרים, רובם על חיי המהגרים מיוון. נולד בארצות הברית לכומר אורתודוקסי. את רוב ימיו עשה בשיקגו ובסביבתה. "פריקלס ברחוב 31" (יצא לאור בשנת 1965) "חלום מלכים" (יצא לאור בשנת 1966) "סטלמארק" (יצא לאור בשנת 1970) "זיכרונות משפחתיים" (יצא לאור בשנת 1970) "בארבה ניקוס" (יצא לאור בשנת 1970) אתר האינטרנט הרשמי של הארי מארק פטראקיס הארי מארק פטראקיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הארי מארק פטראקיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל בן עטר

שמואל בן עטר (נולד ב-ד' באדר תשכ"ד, 17 בפברואר 1964) הוא איש תקשורת ישראלי חרדי, ממקימי תחנת הרדיו הפיראטית "רדיו כל האמת". שימש כיו"ר איגוד תחנות הרדיו הפיראטיות. שמואל בן עטר נולד וגדל בירושלים למשפחה מרובת ילדים שומרת מסורת שעלתה מבגדאד. הוא שירת בצה"ל בזמן מלחמת שלום הגליל ואף נפצע במהלכה. בן עטר נשוי ואב ל-10 ילדים ומתגורר בשכונת רמת שלמה בירושלים. בנו הוא העיתונאי יוסי בן עטר שהגיש בעבר תוכניות ברדיו גלי ישראל והיה הכתב הפוליטי - פרלמנטרי של התחנה. בן עטר התחיל את דרכו התקשורתית ברשת ג' כעורך מוזיקה. בשנת 1994 הקים את תחנת הרדיו הפיראטית "רדיו כל האמת". בן עטר הגיש ברדיו כל יום שישי תוכנית שירים ברוח מזרחית, ובימי ראשון ושלישי שיחות נפש עם מאזינים, כמו כן הוא הנחה תוכנית של שאלות ותשובות עם הראשון לציון הרב מרדכי אליהו כל ערב שבת. בין השנים 1995 עד 2005 הגיש בן עטר תוכנית אקטואליה בשם "פרלמנט" ששודרה ביום חמישי בלילה, לצדם של אריה דרעי, אלי ישי, אורי זוהר ודוד חכם, יחד עם עיתונאים אורחים. בשנת 1999 החל בן עטר להנחות בערוץ 28 "רגלי מבשר". תוכנית אירוח של זמרים, אישים ישראלים ושאלות ותשובות עם רבנים. אחד מראיונותיו שזכה לפרסום הוא ראיונו עם אריה דרעי 12 שעות טרם כניסתו לכלא, בו דרעי הוריד דמעה לראשונה בראיון. שנה לאחר מכן נסגר הערוץ "רגלי מבשר". במהלך השנים שימש בן עטר כיו"ר איגוד הרדיו הפיראטי, ששמם הנרדף היה גם "ערוצי הקודש". בן עטר הקדיש מאבק ממושך להכשרת התחנות בדרך חוקית, בתדמית תקשורתית ומאבק חברתי. באוגוסט 2007 פשטו אנשי משרד התקשורת על תחנת רדיו כל האמת ועצרו את בן עטר. ביוני 2008 גזר בית משפט השלום על בן עטר 9 חודשי מאסר בפועל וקנס של 100,000 שקלים. ב-19 באפריל 2009 נכנס בן עטר לבית הסוהר מעשיהו והחל לרצות את עונשו. בן עטר הגיש תוכנית שבועית ברדיו קול חי שנקראת "עטרה ליושנה", וגם פעם בשבוע את תוכנית "מאזינים למאזינים". כמו כן הוא שדר ברדיו גלי ישראל בכל שבוע את התוכנית "על שלשה דברים". בשנת 2015 הצטרף לרדיו קול ברמה והגיש במשך כשנה את התוכנית "פותחים עניין" כל ערב בשמונה ביחד עם יהודה שלזינגר. מדיה וקבצים בנושא שמואל בן עטר בוויקישיתוף ערוץ 7 מאסר וקנס על שמואל בן עטר, ערוץ 7 שס במבוכה: השדר הפופולרי יחגוג בכלא news1 וידאו שמואל בן עטר בראיון אחר מעצרו מנהל רדיו פיראטי "יחגוג" בכלא, nrg אתר האינטרנט של רדיו כל האמת יונה גרין, מתא המאסר לאולפן השידורים, 3 בינואר 2010, באתר חדשות בחדרי חרדים.
פיקוד המרכז

פיקוד המרכז (בראשי תיבות: פַּקְמָ"ז) הוא פיקוד מרחבי בצבא ההגנה לישראל. הפיקוד אחראי לכל היחידות והחטיבות הממוקמות באיו"ש (אזור יהודה ושומרון), ירושלים, השרון, גוש דן והשפלה. מפקדת הפיקוד ממוקמת בצפון ירושלים בין השכונות נווה יעקב ושועפט. מחנה המפקדה נקרא בעבר "מצודת כפיר", אך כיום שמו הוא "מחנה נחמיה", על שם האלוף נחמיה תמרי, שנהרג במקום בהתרסקות מסוק בשנת 1994. מפקד הפיקוד הנוכחי הוא האלוף אבי בלוט. מפת בסיסי פיקוד המרכז   בא"פ לכיש בית אל מחנה ביל"ו מחנה נחשונים מטה הפיקוד מקרא:      חטיבה מרחבית;      חטיבת חי"ר;      חטיבת שריון;      חטיבת אש; גבול אפור מסמן חטיבת מילואים פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. במלחמת השחרור היה הפיקוד אחראי למלחמה נגד ירדן, בעיקר לדרך לירושלים ולעיר עצמה וכן לכיבוש המשולש הקטן, לוד ורמלה. במלחמת ששת הימים היה הפיקוד אחראי לכיבוש יהודה ושומרון מירדן. לאחר המלחמה נטל הפיקוד חלק במלחמת ההתשה בבקעת הירדן, במסגרתה הרבה לעסוק במרדפים אחר מחבלים שחדרו מירדן, וכן הוביל את פעולת כראמה. החל מהאינתיפאדה הראשונה מתמקד הפיקוד בעיקר בביטחון שוטף בגזרתו, שכולל אבטחה של ההתנחלויות והמאחזים שבתחומי הפיקוד, אבטחת התנועה בכבישים והתמודדות עם פיגועים. מפקד פיקוד המרכז מכהן, בנוסף לתפקידו הצבאי, כריבון בשטחי יהודה ושומרון ומחזיק בסמכויות כמעט אבסולוטיות בשטח. בין השאר הוא קובע לגבי בנייה והריסה של מבנים, וממנה באופן רשמי את חברי מל"ג יו"ש (הוקמה בצו אלוף ב־1992 ובוטלה ב-2019), הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו - איו"ש (הוקמה בצו אלוף ב־2008), ומועצת המוזיאונים - איו"ש (הוקמה בצו אלוף ב־2012). סמכויות אלו מציבות אותו במתח מתמיד עם המתנחלים ביהודה ושומרון ונטען שמפקדים בצה"ל שאמורים להתמנות לאלופים, אומרים "רק לא פיקוד מרכז". מדיה וקבצים בנושא פיקוד המרכז בוויקישיתוף פיקוד המרכז באתר הרשמי של צה"ל משה שמש, כך נערך פיקוד המרכז לאיסוף המודיעין בגדה המערבית ב-67', מבט מל"מ, גיליון 87, אוקטובר 2020, עמודים 44–46 אבן מספר 8: חה"ן 802 – מפקדת הנדסה פיקוד המרכז באתר עמותת חיל ההנדסה הקרבית ישראל, צה"ל. פיקוד מרכז, דף שער בספרייה הלאומית איתי אילנאי, "העסק פועל בדיוק כמו בחמאס: יש דרג מדיני - בן גביר וסמוטריץ’ - ויש את הדרג המבצעי, כנופיות חמושות, שהדרג הפוליטי מתקצב", באתר ynet, 22 בדצמבר 2023
שעה

שעה היא יחידת זמן השווה ל-60 דקות שהן 3,600 שניות. שעה היא גם בערך החלק העשרים וארבעה של החציון של אורכן של היממות בשנה. בעוד שהיממה היא יחידת זמן טבעית (אורכה נגזר ממשך הסיבוב של כדור הארץ סביב צירו), הרי השעה (והדקה והשנייה) היא יחידת זמן מלאכותית, משום שמספר השעות ביממה הוא מספר שרירותי. במקור השעה הוגדרה בתרבויות קדומות (לדוגמה התרבויות של מצרים, שומר, הודו וסין) כחלק השנים-עשר של הזמן מהזריחה ועד השקיעה, או כחלק העשרים וארבעה של היממה. בכל מקרה החלוקה מקורה בשימוש הנפוץ בשיטות ספירה על בסיס 12. חשיבות הבסיס 12 בשיטות הספירה נובעת ממספר מחזורי הירח במהלך ארבע עונות השנה (בקירוב). במצרים ובבבל הייתה נהוגה כנראה חלוקה של היממה לשניים – שעות האור ושעות החשכה – כשכל פרק זמן כזה נחלק ל-12 שעות. כיוון שכך, אורכן של השעות לא היה קבוע, והיה תלוי בעונת השנה. שריד לחלוקה זו של היממה קיים בהלכה היהודית. חלק מחישובי הזמנים בהלכה נקבעים על-פי "שעות זמניות", שנגזרות מחלוקת החלק המואר של היממה ב-12. כך גם בדתות נוספות, למשל באסלאם. חלוקת הלילה ל-12 חלקים התפתחה במצרים העתיקה, אם כי חלו מספר שינויים בחלוקה במהלך השנים. אסטרונומים מצריים מצאו 36 כוכבים מיוחדים במהלך השנה. הזמן מהזריחה לשקיעה חולק ל-18 בגלל התזוזה של 18 הכוכבים שהופיעו בשמים. 18 הכוכבים הנותרים חילקו את הלילה. משך הזמן בין הופעה של כוכב אחד בשמים לכוכב הבא, היה כארבעים דקות מודרניות. מאוחר יותר השיטה שונתה, ל-24 כוכבים מיוחדים, כש-12 מהם חילקו את הלילה ליחידות זמן. בכמה מקורות יהודיים מופיעה חלוקה של היממה כולה ל-12 "שעות גדולות" שכל אחת שווה לשתי "שעות קטנות", חלוקה זו מקבילה לתנועה היומית של גלגל המזלות. ציון שעות השעון יכול לשמש כאמצעי הכוונה. במסגרת זאת, כיוון הפנים של האדם נחשב כמכוון תמיד לשעה 12, ואחוריו לשעה 6. באמצעות ציון השעה, ניתן לכוון את האדם לכיוון הרצוי ביחס לכיוונו הנוכחי, כך שהשעה 3 למשל, מכוונת ל-90 מעלות ימינה ביחס לכיוונו הנוכחי של האדם, והשעה 6 לצד ההפוך לכיוונו הנוכחי (180 מעלות). מדיה וקבצים בנושא שעה בוויקישיתוף ד"ר מאיר ברק, מדוע יש 60 שניות, 60 דקות אך 24 שעות?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 ספטמבר 2009 הערך "מערכות זמן", באתר אסטרופדיה יורם שורק, ‏דברים שיורמים יודעים: למה יש 24 שעות ביממה?, באתר "הידען" שעה – במעגלות הזמן, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1 בספטמבר 2013 שעה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לדוגמה רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני בפירושו לספר יצירה אריה ליב ליפקין, שבילי המאורות על ברייתא דשמואל פרק ה' ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.