laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נין

נין של אדם הוא הבן או הבת של נכדו או נכדתו של אותו אדם. בתרבויות רבות, אדם מתייחס לא רק כבן להוריו אלא כנכד ונין לזקניו, ובכך מציין את ייחוס האבות של האדם לאורך תקופת זמן ארוכה. למשל, חלק מהדמויות המוצגות בתנ"ך, מוצגות באופן המזכיר את שם אביהן ושם סבן ושם אבי סבן, לדוגמה במגילת אסתר, פרק ב', פסוק ה' מוזכר ייחוסו של מרדכי: ”מָרְדֳּכַי בֶּן יָאִיר בֶּן שִׁמְעִי בֶּן קִישׁ אִישׁ יְמִינִי”. מקור המילה מן התנ"ך, בשבועת אברהם לאבימלך מלך פלשתים (ספר בראשית, פרק כ"א, פסוק כ"ג) ”אִם תִּשְׁקֹר לִי וּלְנִינִי וּלְנֶכְדִּי”. במפרשים אין התייחסות מפורשת לזהות הנין, היחידי שייתכן ומזהה אותו כבן הנכד הוא במדרש לקח טוב שבו נכתב "הם ג' דורות. עד כאן רחמי האב, על הבן, בנו ובן בנו", בו ניתן להבין כי נין הוא בנו של הנכד. אך הרד"ק בביאורו ומרבית פרשני המקרא מסבירים כי נין הוא בן: "לי ולניני ולנכדי, שהם שלשה דורות, נין הוא הבן, נכד הוא בן הבן" ולראיה הוא מביא את הפסוק ספר ישעיה, פרק י"ד, פסוק כ"ב ”וְהִכְרַתִּי לְבָבֶל שֵׁם וּשְׁאָר וְנִין וָנֶכֶד” ושם מרבית המפרשים ורש"י בכללם מסבירים כי נין הוא הבן ולא בן הנכד. נקרא בתנ"ך גם ריבע, בספר שמות, פרק ל"ד, פסוק ז' ”נֹצֵר חֶסֶד לָאֲלָפִים נֹשֵׂא עָו‍ֹן וָפֶשַׁע וְחַטָּאָה וְנַקֵּה לֹא יְנַקֶּה פֹּקֵד עֲו‍ֹן אָבוֹת עַל בָּנִים וְעַל בְּנֵי בָנִים עַל שִׁלֵּשִׁים וְעַל רִבֵּעִים.”. שלישים אלו הנכדים וריבעים הנינים. על אותו משקל קבע ועד הלשון העברית כי נכדו של הנכד הוא חימש. בשנת ה'תש"ג פרסם ועד הלשון העברית רשימת מונחי קרבת משפחה ובה קבע כי בן הנכד הוא שילש, ובו אף צוינה הערה כי נין הוא "זרע האב בכל הדורות". בשנת התשע"ה - 2014, אישרה האקדמיה ללשון העברית את השימוש במילה נין במשמעות בן הנכד, וכן נקבע כי בן הנין הוא חִמֵּשׁ. פרשת וירא – נִין, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏28 באוקטובר 2015 הפיסוק אינו במקור וניתן גם להבין את המשפט כ:"עד כאן רחמי האב על הבן, בנו ובן בנו" (שני דורות בסך הכל) הוועדה-למילים-בשימוש-כללי-נעזרה-בציבו, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏20 בנובמבר 2013 פרשת-וירא-נִין, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏28 באוקטובר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לודמילה רודנקו

לודמילה ולדימירובנה רודנקו (ברוסית: Людми́ла Влади́мировна Руде́нко; באוקראינית: Людмила Володимирівна Руденко;‏ 27 ביולי 1904 – 4 במרץ 1986) הייתה שחמטאית סובייטית ואלופת העולם השנייה בשחמט, לאחר ורה מנצ'יק, בין 1950 ל-1953. היא הייתה אלופת העולם הסובייטית הראשונה. היא קיבלה את התואר אמן בינלאומי בשנת 1950 ואת התואר רב-אמן בשנת 1976. היא הייתה האישה הראשונה שזכתה בתואר אמן בינלאומי. היא חברה בהיכל התהילה העולמי של השחמט (אנ'). רודנקו הייתה אלופת השחמט לנשים של ברית המועצות בשנת 1952. רודנקו נולדה בשנת 1904 בלובני שבמחוז פולטבה באוקראינה. אביה, ולדימיר אנדראביץ', היה בתחילה יועץ המדינה, לאחר מכן תובע ציבורי בעיירה מיקולאייב ולבסוף כומר. בגיל 10, רודנקו החלה ללמוד שחמט מאביה, אם כי בתחילה היא התעניינה יותר בשחייה. לאחר בית הספר התיכון, היא עברה לאודסה וקיבלה תואר ראשון בכלכלה. רודנקו הייתה אלופת השחייה של אודסה במשחה 400 מטר. בשנת 1925, היא הייתה סגנית אלופת אוקראינה בשחייה. לאחר מכן, היא התחילה קריירה ככלכלנית. שחמט, באותה תקופה, היה רק תחביב. רודנקו החל לשחק בטורנירי שחמט בשנת 1925, לאחר שעברה למוסקבה. בשנת 1927, היא הייתה ממוקמת במקום החמישי באליפות הנשים של מוסקבה ובשנת 1928, היא ניצחה באליפות. לאחר מכן, עברה רודנקו ללנינגרד, שם הכירה והתחתנה עם המדען לב דוידוביץ' גולדשטיין. בשנת 1931, נולד להם בן ראשון. בשנת 1929, היא החלה להתאמן בשחמט בלנינגרד, אצל האמן הבינלאומי פטר רומנובסקי. היא זכתה שלוש פעמים באליפות הנשים בשחמט של לנינגרד. תוך כדי קריירת השחמט שלה בלנינגרד, היא עבדה בבית דפוס. במלחמת העולם השנייה, ארגנה רודנקו רכבת לפינוי ילדים מהמצור על לנינגרד. היא תיארה זאת כהישג החשוב ביותר בחייה. לאחר המלחמה, בחורף 1949–1950, התקיים טורניר שחמט במוסקבה כדי לקבוע את אלופת הנשים החדשה, לאחר שבשנת 1944, מתה אלופת העולם בשחמט ורה מנצ'יק, בעת ההפצצות על לונדון. 16 נשים משתים עשרה מדינות התחרו בטורניר, כאשר ארבע השחקניות הסובייטיות תפסו את ארבעת המקומות הראשונים. רודנקו, שהייתה אז בת 45, ניצחה בטורניר וזכתה בתואר אלופת העולם. היא החזיקה בתואר אליפות העולם לנשים עד שהפסידה אותו לאליזבטה ביקובה באליפות שהתקיימה לאחר מכן, בשנת 1953. מאמני השחמט של רודנקו לאחר המלחמה היו אלכסנדר טולוש וגריגורי לבנפיש. היא נפטרה בעיר סנקט פטרבורג בשנת 1986, בגיל 81. אליפות העולם בשחמט לשנת 2004 התקיימה בסנקט פטרבורג, העיר בה נפטרה רודנקו, לזכרה. רודנקו צורפה להיכל התהילה העולמי בשחמט בשנת 2015. במלאת 114 שנה להולדתה, ב-27 ביולי 2018, הוצג שרבוט גוגל לזכרה. מדיה וקבצים בנושא לודמילה רודנקו בוויקישיתוף לודמילה רודנקו, באתר צ'סגיימס (באנגלית) לודמילה רודנקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Google Doodle Celebrates Chess Grandmaster Lyudmila Rudenko's on What Would Have Been Her 114th Birthday, Time (באנגלית) Lyudmila Rudenko, World Chess Hall of Fame, ‏2017-03-23 (באנגלית) World Chess Championship for Women, www.mark-weeks.com Women : World Chess Championship, www.mark-weeks.com e3e5.com : Articles in sections, e3e5.com Lyudmila Rudenko: Why was the Soviet chess champion so influential?, The Independent, ‏2018-07-27 (באנגלית) Kiona N. Smith, Friday's Google Doodle Honors Chess Champion Lyudmila Rudenko, Forbes (באנגלית) WGM Lyudmila Rudenko | BusinessWorld, www.bworldonline.com
יחסי מונגוליה–קזחסטן

יחסי מונגוליה–קזחסטן (במונגולית: Монгол-Хасагийн харилцаа, בקזחית: Қазақстан-Моңғолия қатынастары) הם היחסים הדיפלומטיים בין מונגוליה לרפובליקת קזחסטן. מונגוליה כוננה יחסים דיפלומטיים עם רפובליקת קזחסטן ב-22 בינואר 1992. שגרירות מונגוליה בקזחסטן באלמטי נפתחה בספטמבר 1992 והחלה לפעול באסטנה בשנת 2010. השליחות הדיפלומטית של קזחסטן למונגוליה נפתחה בשנת 1992 באולן בטור. השליחות שודרגה לשגרירות ב-1 בינואר 2007. הביקור הרשמי הראשון של נשיא מונגוליה נצגין באגאבנדי בקזחסטן התרחש בשנת 1998. באוקטובר 1993 ערך נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבייב, את ביקורו הרשמי הראשון במונגוליה. נזרבייב זכה בתעודת הכבוד הגבוה ביותר של מונגוליה: מסדר "ארדן אוצ'יר" ("המוט היקר") על תרומתו לפיתוח היחסים הדו-צדדיים במהלך ביקורו הרשמי במונגוליה בקיץ 2008. מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בשנת 1991 חתמו שתי המדינות על יותר מ-50 הסכמים והסכמים דו-צדדיים. הוועדה הבין-ממשלתית בין קזחסטן-מונגוליה (IGC) לשיתוף פעולה מסחר, כלכלי, מדעי, טכנולוגי ותרבותי הוקמה כדי לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי. שווי הסחר בין המדינות הסתכם בשנת 2017 ב-68.2 מיליון דולר, על פי משרד האוצר של רפובליקת קזחסטן. מוצרי הייצוא העיקריים מקזחסטן למונגוליה הם טבק, סיגריות, מוצרי סניטר והיגיינה, קמח חיטה ושיפון, חיטה ושמן. מוצרי הייבוא העיקרית של מונגוליה לקזחסטן: מוצרים מן החי והירקות, טקסטיל, עץ ועיסת נייר. כ-10 הסכמים נחתמו בין מונגוליה לקזחסטן. התוכניות כוללות תוכנית לסטודנטים לחלופין ובשנת 2001 פתחה מדינת קזחסטן המזרחית את סניפה בעיר אולן בטור (בירת מונגוליה). 25 מענקים הוענקו מדי שנה לאזרחי מונגוליה. ממשלת קזחסטן העניקה סיוע הומניטרי בסך 200,000 דולר לקרבנות שיטפונות הבוץ שאירעה ב-10 ביולי 2016. מדיה וקבצים בנושא יחסי מונגוליה–קזחסטן בוויקישיתוף
טום קול

תומאס ג'פרי קול (באנגלית: Thomas Jeffery Cole; נולד ב-28 באפריל 1949) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת אוקלהומה, ברציפות מאז 2003. קול, חבר המפלגה הרפובליקנית, משמש בנוסף כסגן מצליף המיעוט וכחבר הבכיר בוועדת הכללים של בית הנבחרים. טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית היה מזכיר המדינה של אוקלהומה. קול נולד בשריבפורט שבלואיזיאנה, בנם של הלן טֶה אתא (לבית גייל) וג'ון ד. קול. הוא דור חמישי למשפחה ששורשיה נטועים באוקלהומה, וגדל בעיר מוּר, השוכנת באמצע הדרך בין אוקלהומה סיטי לנורמן. ב-1971 השלים קול את לימודיו במכללת גרינל וקיבל תואר ראשון בהיסטוריה. תאריו האקדמיים כוללים תואר שני מאוניברסיטת ייל (1974) ודוקטורט מאוניברסיטת אוקלהומה (1984), שניהם בהיסטוריה של הממלכה המאוחדת. התזה לעבודת הדוקטורט של קול הייתה בנושא "חיים ועבודה באי הכלבים: מקורותיה והתפתחותה של קהילת פועלים במזרח לונדון, 1800–1980". בטרם כניסתו לפוליטיקה היה פרופסור להיסטוריה ופוליטיקה בקולג'. ב-2016 הוענק לקול תואר דוקטור לשם כבוד במשפטים ממכללת גרינל, אך ב-10 בינואר 2021 קיבלה המכללה עתירה המבקשת לבטל את הענקת התואר בשל התנגדותו לאישור ספירת קולות חבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020. בעקבות זאת ויתר קול מרצונו על התואר. בעקבות אמו הלן, שהייתה חברת בית המחוקקים המדינתי, שירת קול בסנאט של אוקלהומה בשנים 1988–1991, ובאמצע כהונתו התפטר מהסנאט כדי לשמש כמנהל הכללי של הוועדה הרפובליקנית הלאומית לקונגרס. בין השנים 1995–1999 הוא היה מזכיר המדינה של אוקלהומה תחת המושל פרנק קיטינג, וסייע במאמצי ההתאוששות של המדינה בעקבות הפיגוע באוקלהומה סיטי. הוא התפטר מתפקידו כמזכיר המדינה כדי לשמש כראש הסגל של הוועדה הרפובליקנית הלאומית. הוא שימש גם כיו"ר המפלגה הרפובליקנית של אוקלהומה במשך רוב שנות ה-80 של המאה ה-20. במרוצת השנים העניק ייעוץ פוליטי למועמדים רפובליקנים שהתמודדו למשרות ציבוריות, ובין לקחותיו ניתן למנות את מרי פאלין, טום קובורן, פרנק דין לוקאס ואחרים. במהלך מסע הבחירות הראשון שלו אל בית הנבחרים של ארצות הברית ב-2002, קיבל קול את אישורו של ג'יי. סי. ואטס, חבר הקונגרס הפופולרי שפרש מהחיים הפוליטיים. תמיכתו של ואטס סייעה לו לנצח בבחירות כלליות עיקשות מול מועמד המפלגה הדמוקרטית וחבר הסנאט המדינתי לשעבר דריל רוברטס, עם 53.8% מקולות הבוחרים לעומת 46.1 האחוזים שגרף רוברטס. קול זכה לפחות ב-63% מהקולות בכל אחת משמונה מערכות הבחירות שלו, ובבחירות האמצע ב-2010 התמודד ללא התנגדות. מדיה וקבצים בנושא טום קול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טום קול בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) טום קול, ברשת החברתית פייסבוק טום קול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טום קול, ברשת החברתית אינסטגרם טום קול, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט האישי של קול (באנגלית) טום קול, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אן פ. האריס, Rep. Tom Cole Voluntarily Relinquishes Honorary Degree, באתר מכללת גרינל, 13 בינואר 2021 (באנגלית)
אאודי Q2L אי-טרון

אאודי Q2L אי טרון (באנגלית: Audi Q2L e-tron) היא מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אאודי משנת 2019. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2019, ומיועדת לשוק הסיני בלבד. היא הושקה בסין בנובמבר 2019. היא מהווה כגרסה החשמלית של אאודי Q2. היא כוללת מנוע חשמלי המספק 134 כ"ס, עם סוללת ליתיום-יון בקיבולת 38 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 265 ק"מ. המהירות המרבית עומדת על 150 קמ"ש. להלן נתוני המכירות של ה-Q2L אי-טרון בסין. (נתוני המכירות הם גם של הגרסה הלא חשמלית, Q2L). מבט אחורי מבט לצד מדיה וקבצים בנושא אאודי Q2L אי-טרון בוויקישיתוף אאודי חושפת בתערוכת הרכב של שנגחאי את ה-Q2 L E-Tron המיועד לשוק הסיני, באתר EV Magazine | מגזין רכב חשמלי, ‏29 באפריל 2019 רועי צוקרמן, אודי Q2 חשמלי נחשף בסין: 265 ק"מ בין טעינות, באתר מגזין אוטו, ‏2 בדצמבר 2019 Model, Audi Q2L China auto sales figures, carsalesbase.com, ‏24 בדצמבר 2018 (באנגלית)
ויליאם סטרג'ן

ויליאם סטרג'ן (22 במאי 1783 - 4 בדצמבר 1850) היה פיזיקאי אנגלי, ממציא האלקטרומגנט, שהוא רכיב עיקרי במנועים ומחוללים חשמליים עד ימינו, והיה מרכיב חשוב בהמצאת הטלגרף, ונחשב לאחד הפיזיקאים הניסיוניים הבולטים בתחום האלקטרומגנטיות. כמו כן בנה את המנוע החשמלי הבריטי הראשון שהיה שימושי. סטרג'ן נולד ב-22 במאי 1783 בוויטינגטון, ליד קרנפורת', לנקשייר, ובנערותו הוכשר כשוליית סנדלרים. סטרג'ן הצטרף לצבא בשנת 1802 ולימד את עצמו מתמטיקה ופיזיקה. בשנת 1824 הוא הפך למרצה למדע ופילוסופיה בסמינר הצבאי של חברת הודו המזרחית באדיסקומב, סארי, ובשנה שלאחר מכן הציג את האלקטרומגנט הראשון שלו. הוא הציג את כוחו בהרמת גוש ברזל במשקל כ-4 קילוגרם בעזרת פיסת ברזל במשקל כ-200 גרם בלבד, עטופה בחוט שדרכו הוזרם זרם מסוללה אחת. בשנת 1832 מונה לצוות המרצים של Adelaide Gallery of Practical Science בלונדון, שם הדגים לראשונה את המנוע החשמלי של זרם ישר המשלב קומוטטור. בשנת 1836 ייסד את כתב העת Annals of Electricity, Magnetism and Chemistry, ובאותה שנה המציא גלוונומטר. סטרג'ן היה עמיתם של ג'ון פיטר גסיוט וצ'ארלס וינסנט ווקר, ושלושתם היו תורמים עיקריים להקמת אגודת החשמלאים של לונדון בשנת 1837. בשנת 1840 הוא הפך למנהל הראשי של "גלריית ויקטוריה המלכולית לקידום המדע המעשי" במנצ'סטר, מוסד לימודי-מסחרי שקיים תצוגות מדעיות. הוא יצר חוג חברתי שכלל את ג'ון דייוויס, אחד ממקדמי הגלריה, ואת ג'יימס פרסקוט ג'ול, תלמידו של דייוויס. חוג זה התרחב בסופו של דבר ונכללו בו גם אדוארד ויליאם ביני והמנתח ג'ון לי. הגלריה נסגרה בשנת 1842, ולאחר מכן התפרנס סטרג'ן מהרצאות והדגמות. בשנת 1843 ייסד את כתב העת החודשי The Annals of Discovery Philosophical and Monthly Reporter of the Progress of Practical Science; הגיליון הראשון של כתב עת זה מתוארך ליולי 1843. כל גיליון חודשי הכיל תערובת של מאמרים "ארוכים" מקוריים (באורך של יותר מ-5 עמודים), מאמרים שפורסמו מחדש מכתבי עת זרים (מתורגמים במידת הצורך), ומאמרים קצרים יותר. כתב העת לא זכה להצלחה, ופרסומו פסק בסוף כרך 1, בדצמבר 1843. כרך יחיד זה מאורכב ב-Internet.org. סטרג'ן נפטר בפרסטוויץ', מנצ'סטר רבתי ב-4 בדצמבר 1850 ונקבר בחצר הכנסייה של הבתולה מרי הקדושה בעיר. הוא מזוהה על לוח הקבר שלו כ"ויליאם סטרג'ן - החשמלאי". Kargon, R. H. (1977). Science in Victorian Manchester: enterprise and expertise. Baltimore: Johns Hopkins University Press. ISBN 0-8018-1969-5. Vibart, H. M. (1894). Addiscombe: its heroes and men of note. Westminster: Archibald Constable. pp. 77–80. ויליאם סטרג'ן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Thompson, Sylvanus P. (1891). Lectures on the Electromagnet. New York: W. J. Johnson Co. pp. 17–19. The Annals of Philosophical Discovery and Monthly Reporter of the Progress of Practical Science, Volume 1, (1843).
הספיד-קיוברים

הספיד-קיוברים (באנגלית: The Speed Cubers) הוא סרט תיעודי שעוקב אחרי חייהם של אלופי העולם בפתירת קובייה הונגרית, מקס פארק ופליקס זמדגס. הסרט יצא בשנת 2020 ואורכו 39 דקות. הסרט מספר את סיפור חייו של מקס פארק ומסתיים באליפות העולם בקובייה הונגרית בשנת 2019. הסרט מתמקד בתחרויות ובחברות בין מקס פארק האוטיסט בן ה-19 לבין פליקס זמדגס בן ה-25, שניים מהספידקיוברים הטובים בעולם. הסרט צולם ביוני 2019 ,בוים על ידי סו קים ויצא לאור על ידי חברת נטפליקס. חלק מהסרט צולם באליפות העולם בקובייה הונגרית במלבורן, אוסטרליה. הסרט מתחיל בקטע מאליפות העולם בקובייה הונגרית, וחוזר חודשיים אחורה בזמן. ההורים של מקס פארק מדברים על האוטיזם שלו ועל הסיבה שבגללה התחיל לעסוק בספידקיובינג. מקס מעריץ את פליקס מגיל קטן, ופליקס הוא הבן אדם הראשון שהוא הצטלם איתו וביקש ממנו חתימה. הפעם הראשונה שפליקס שמע על מקס הייתה כשסרטון של מקס פותר קוביית 4X4 ב-47 שניות. פליקס נסה לעקוף את הזמן הזה, אך לא הצליח. בשנת 2016 מקס הוא אלוף ארצות הברית, ובשנת 2017 הוא אלוף העולם. אליפות העולם בקובייה הונגרית, מלבורן, אוסטרליה. המקום שבו פליקס זמדגס גדל מארח את אליפות העולם בפעם הראשונה. התחרות מתחילה כשמקס זוכה ב-5 אירועים (4X4,5X5,6X6,7X7,3X3 One-Handed) ופליקס נותר עם מדליית ארד בלבד. הגמר של התחרות הנחשבת מתחיל, ומי שמוביל הוא פיליפ וויר הגרמני. תורו של פליקס, הוא מתחיל עם תוצאה לא טובה של 9, ולאחר מכן מאזן ומגיע למקום הרביעי בלבד. תורו של מקס, הוא פותח עם תוצאה לא טובה, וחוזר לעצמו. בפתירה האחרונה מקס צריך תוצאה של 6.7 או מתחת, והוא מסיים עם תוצאה של 7.00 שמובילה אותו למקום הרביעי. ספידקיובינג מקס פארק פליקס זמדגס קובייה הונגרית "הספיד-קיוברים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הספיד-קיוברים", באתר נטפליקס "הספיד-קיוברים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הספיד-קיוברים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גיא לייבה, יומנו של מכור: סרט הספורט הכי מרגש בנטפליקס, באתר ynet, 15 באוגוסט 2020 WCA World Championship 2019 | World Cube Association, www.worldcubeassociation.org The Speed Cubers | Netflix Official Site, www.netflix.com (באנגלית) WCA World Championship 2019 | World Cube Association, www.worldcubeassociation.org
סיטי טרנספורמר CT1

סיטי טרנספורמר CT1 היא מכונית מיקרו חשמלית במרכב מיני, בעלת שני מקומות עם אפשרות להרחבה לשלושה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי יצרנית הרכב הישראלית סיטי טרנספורמר משנת 2021. היא נחשפה בישראל ב-15 באוגוסט 2021 והוצגה בתערוכת הרכב של מינכן בספטמבר 2021. החברה בחרה לחשוף את הרכב בהופעת בכורה בישראל כי היא מהווה לטענתה גאווה לאומית, "רכב כחול לבן ראשון מסוגו בעולם". עם זאת, הייצור מתקיים בגרמניה על ידי שותף המתמחה בייצור מכוניות. המכונית הוצגה לאחר כמעט שמונה שנים של ניסיונות בפיתוח אבות טיפוס. ה-CT1 היא מכונית עירונית חשמלית הבנויה על פלטפורמה המשלבת מנגנון קיפול. למעשה המכונית מסוגלת להתרחב ולהצר את עצמה בלחיצת כפתור, ובגרסאות המשך היא צפויה לעשות זאת אוטונומית. אורכו של הרכב הוא 249 ס"מ ורוחבו במצב פתוח הוא 140 ס"מ, צר יותר מסמארט פור טו. בעת הצורך ישנה אפשרות להצר את הרוחב לכדי מטר אחד, נתון המאפשר חניה במקום המיועד לאופנוע או לחלופין להחנות ארבעה רכבי CT1 בחניה המיועדת לרכב רגיל. מדובר בחסכון של עד 75% בשטחי חניה. בעוד שהמרכב מתכווץ ומתרחב, תא הנוסעים נותר ללא שינוי. תא הנוסעים כולל מושב נהג מלפנים ומושב נוסע מאחור או מושב נהג מלפנים ושני מושבי ילדים מאחור. ישנה אפשרות לקפל את המושבים האחוריים ולהרחיב את תא המטען לכדי 1,000 ליטר. הגמישות מאפשרת מגוון שימושים כגון רכב הצלה, לוגיסטיקה ורכבי משלוח והפצה. המנוע החשמלי כולל סוללת ליתיום-יון בקיבולת 16 קוט"ש המספקת טווח נסיעה מרבי של 180 ק"מ ללא שימוש במזגן או 120 ק"מ עם שימוש במזגן. טעינה מהירה עד 80% אורכת כ-30 דקות. המהירות המרבית עומדת על 90 קמ"ש, או 45 קמ"ש במקומות צרים ובסימטאות. ב-11 באוקטובר הודיעה סיטי טרנספורמר כי תספק במהלך 5 שנים כ-1,000 רכבים מדגמי CT-1 לאיחוד הצלה. שווי העסקה נאמד בכ- 22 מיליון ש"ח. בשלב הראשון יסופקו 50 דגמים.[דרושה הבהרה] הדגמים יצוידו בציוד רפואי וחלקם יחנו באופו קבוע ליד מקומות מגורים או בניני משרדים, וכאשר יהוו צורך החובש יוכל לפתוח אותם בעזרת אפליקציה. מצב עירוני (סגור) מצב בין-עירוני (פתוח) מדיה וקבצים בנושא סיטי טרנספורמר CT1 בוויקישיתוף חזי גורן, חברת סיטי טרנספורמר הישראלית חושפת רכב עירוני חשמלי מתקפל, באתר פורטל הרכב גיר, ‏15 באוגוסט 2021 קינן כהן‏, קטן, חשמלי, זול ומהפכני: הכירו את הסיטי טרנספורמר, באתר וואלה, 15 באוגוסט 2021 אלי שאולי, סיטי טרנספורמר בדרך לייצור, באתר אוטו, ‏16 באוגוסט 2021 סיטי טרנספורמר: מרעיון פרוע לניסויים בגרמניה ב-8 שנים, באתר ynet, 15 באוגוסט 2021 cartube, CT1: רכב חשמלי עירוני מתקפל וישראלי - cartube, באתר www.cartube.co.il חזי גורן, איחוד הצלה תרכוש רכבים חשמליים של סיטי טרנספורמר, באתר פורטל הרכב גיר, ‏11 באוקטובר 2021
בוטרל

בוטרל (בקטלאנית: Botarell) הוא כפר במחוז טרגונה וחלק מהקהילה האוטונומית של קטלוניה, שבספרד. אוכלוסיית בוטרל מונה 1,078 תושבים, נכון לשנת 2017, שחיים בשטח של 11.96 קמ"ר, בצפיפות אוכלסין של 90.72 תושבים לקמ"ר. הכפר ממוקם 196 מטר מעל גובה פני הים. תושבי הכפר מתפרנסים בעיקר מענפי החקלאות, הכוללת גידולי זיתים, שקד מצוי ועצי אגוז. מדיה וקבצים בנושא בוטרל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוטרל דפי מידע ממשלתיים
טיססנטמארטון

טיססנטמארטון (בהונגרית: Tiszaszentmárton) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טיססנטמארטון קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 1,240 תושבים ובשנת 2020 רק 1,074 תושבים. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13. יהודים חיו בטיססנטמארטון במאה ה-18 ובמאה ה-19. החל משנת 1867 הייתה הקהילה כפופה לקהילת מאנדוק, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר בשואת יהודי הונגריה מדיה וקבצים בנושא טיססנטמארטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיססנטמארטון "טיססנטמארטון", באתר JewishGen (באנגלית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי טיססנטמארטון שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
We're All in This Together

"We're All in This Together" הוא שיר מהסרט המקורי של ערוץ דיסני שיצא לאור בשנת 2006, היי סקול מיוזיקל ונכלל בפסקול הסרט, High School Musical. בשיר שרים שחקני הסרט - ונסה הדג'נס, אשלי טיסדייל, לוקאס גראביל ודרו סילי, ששר במקומו של זאק אפרון. השיר נכתב על ידי מתיו ג'רארד ורובי נוויל, כשאת השיר הפיק ג'רארד. השיר יצא לאור ב-16 באוקטובר 2006 כסינגל השני מתוך הפסקול ונחשב כשיר המזוהה ביותר עם זיכיון הסרטים. השיר עוסק בחברות, ומופיע כשיר הסיום של הסרט, בו כל הדמויות מתאגדות כדי לחגוג את הניצחון של נבחרת הכדורסל במהלך האליפות. במהלך השיר הדמויות של טרוי (זאק אפרון כשדרו סילי שר), גבריאלה (ונסה הדג'נס), ראיין (לוקאס גראביל) ושארפיי (אשלי טיסדייל) מבצעים סולו. כל הדמויות מבצעות ביחד את הפזמון ואת קטע הסיום. אתר הספורט ותרבות הפופ האמריקאי, The Ringer, דירג את השיר במקום הראשון מתוך כלל שירי הסדרה וציין את המעמד המיוחד שלו בתרבות הפופולרית. בספוטיפיי, צבר השיר מעל ל-75 מיליון השמעות. השיר בוצע במגוון גרסות נוספות. ב-5 בדצמבר יצאה גרסת רמיקס לשיר במהדורת דלוקס של פסקול הסרט. שחני הסדרת האמריקאית היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה ביצעו את השיר במהלך פרק הסיום של העונה הראשונה של הסדרה. צוות שחקני הסרט המקורי, למעט אפרון, ביצעו גרסה מחודשת של השיר יחד עם שחקנים ומנחים שונים מערוץ דיסני במהלך המשדר Disney Family Singalong ב-16 באפריל 2020. מידע על היצירה "We're All in This Together" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "We're All in This Together" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "We're All in This Together" באתר Discogs סרטון השיר "We're All in This Together" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "We're All in This Together" באתר ספוטיפיי מעריב לנוער, ‏16 עובדות מדהימות על סרטי נוער, באתר ‏מאקו‏, 21 בינואר 2018 "Every Song From 'High School Musical,' Ranked". The Ringer. 14 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Gold & Platinum". RIAA. "Award". BPI.
מחטניים

מחטניים (שם מדעי: Pinopsida; בעבר Coniferopsida) היא מחלקה של צמחים וסקולריים חשופי זרע, המחלקה היחידה תחת מערכת המחטנאים (Pinophyta), הידועה גם בשם אצטרובלניים. במחלקה זו סדרה אחת בשם מחטיים. המחטניים הם עצים ושיחים מעוצים, בעלי עלים דמויי מחט ולרוב מכוסי קשקשים, הנושאים את זרעיהם חשופים על קשקשי האצטרובל. רוב המחטניים הם ירוקי-עד ומיעוטם נשירים, המשירים את כל עליהם בסתיו. מרבית המינים תחת מחטניים הם דו-מיניים, הכוללים אבקנים ושחלה (פרחיהם מושלמים). כל המינים במחלקה זו מואבקים על ידי רוח, ולא על ידי חרקים. מחלקה זו היא הקבוצה הסיסטמטית הגדולה ביותר מבין חשופי הזרע. היא כוללת כ-68 סוגים, כאשר החשובים ביניהם הם: אורן, אשוח, אשוחית, ארזית, טקסוס והסוג הגדול הגדל בעיקר בחצי הכדור הדרומי, פודוקרפוס. העצים הגדולים ביותר והעצים הגבוהים ביותר - עצי תת-משפחת סקווים ובעיקר סקוויה נאה וסקוויה ענקית; העצים העתיקים ביותר - אורן האצטרובל הזיפני. אחד האורנים העתיקים ממין זה, אשר גילו הוערך ב-4,725 שנים, נקרא "מתושלח". מחלקה זו כוללת, בין היתר, את הסוגים: אשוח, אשוחית וארז, ממשפחת האורניים, ואת ערער וברוש ממשפחת ברושיים. מבחינה כלכלית הם מהווים מקור חשוב לעץ ונייר. אורן קפריסאי סקוויה ענקית טקסודיון דו-טורי אצטרובל של צוגה מערבית Araucaria araucana אשוח תת-אלפיני מדיה וקבצים בנושא מחטניים בוויקישיתוף מחטניים, באתר ITIS (באנגלית) מחטניים, באתר NCBI (באנגלית) מחטניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מחטניים, באתר Tropicos (באנגלית) מחטניים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איילת זוסמן

איילת זוסמן (נולדה ב-1979) היא מאמנת התעמלות אמנותית ישראלית; המאמנת הראשית של נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית. מספר מתלמידותיה זכו בתחרויות בינלאומיות, למשל לינוי אשרם במדליית הזהב באולימפיאדת טוקיו 2020, ונבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית שם היא המאמנת הראשית במדליית הכסף באולימפיאדת פריז 2024. זוסמן נולדה וגדלה בחולון, למדה במגמת בספורט בתיכון קריית שרת חולון. בילדותה עסקה בהתעמלות אמנותית והתאמנה אצל המאמנת אירה ויגדורצ'יק. בגיל 15 הוכתרה כאלופת ישראל. בגיל 17 פרשה מפעילות. זוסמן שירתה בצה"ל בתור מדריכת קרב מגע וכקצינת אימון גופני. באולימפיאדת ביג'ינג' 2008 הייתה הכוריאוגרפית של אירה ריסנזון. תחילה שימשה ככוריאוגרפית במועדון עירוני חולון, לאחר מכן ככוריאוגרפית ומאמנת במועדון הפועל ראשון לציון וככוריאוגרפית של נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית ושל נטע ריבקין. ב-2021 זכתה חניכתה, לינוי אשרם, במדליית הזהב באולימפיאדת טוקיו. ב-2022 החלה לאמן את נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית, באותה השנה זכתה דריה אטמנוב, חניכתה של זוסמן, במדליית הזהב באליפות אירופה, ב-2023 במדליית הארד בקרב-רב באליפות העולם, וב-2024 עלתה לגמר באולימפיאדת פריז 2024, שם הגיעה למקום החמישי. באותה אולימפיאדה, זכתה נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, שזוסמן היא המאמנת הראשית שלה, במדליית הכסף. לזוסמן תואר ראשון במִנהל עסקים וניהול ספורט מהמרכז האקדמי רופין. זוסמן בזוגיות ללא ילדים. איילת זוסמן, ברשת החברתית פייסבוק איילת זוסמן, ברשת החברתית אינסטגרם אסי ממן, ‏המאמנת שמאחורי סיפור ההצלחה של לינוי אשרם, באתר ONE‏, 21 באוקטובר 2019 רותם שטרקמן, חגי עמית, "אין לנו זמן לטפח ווינריות, חייבים לעבוד על כל כך הרבה דברים. עדיף לבחור מראש את הבנות עם התכונות האלה", באתר TheMarker‏, 23 באוגוסט 2024 אורן אהרוני, "היה אסור לצאת מהכפר האולימפי ועכשיו סוף סוף מותר לחגוג עם דגל ישראל", באתר ישראל היום, 11 באוגוסט 2024 אסי ממן, ‏המאמנת שמאחורי סיפור ההצלחה של לינוי אשרם, באתר ONE‏, 21 באוקטובר 2019 אורית מרלין-רוזנצוייג, איילת זוסמן, המאמנת של לינוי אשרם: "היא היתה בת 10 עם ברק בעיניים. התאהבתי בה", באתר ynet, 13 באוגוסט 2021 אורי טלשיר, אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית: היא רק רוצה לגרום להן לרקוד, באתר הארץ, 17 ביוני 2016 נדב צנציפר, דריה אטמנוב סיימה במקום החמישי בגמר האולימפי: "נתתי את המקסימום שלי", באתר ynet, 9 באוגוסט 2024 מדהימות! מדליית כסף לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, באתר ערוץ הספורט, 10 באוגוסט 2024 אורית מרלין-רוזנצוייג, איילת זוסמן: "אני שואבת כוחות מהוריי. הם מבוגרים וחולים ואני רוצה להסב להם גאווה", באתר ynet, 15 באוגוסט 2024