הריסון ברגרון

"הריסון ברגרון" (באנגלית: Harrison Bergeron) הוא סיפור מדע בדיוני דיסטופי מאת הסופר האמריקני קורט וונגוט, שפורסם לראשונה באוקטובר 1961 במגזין הפנטזיה והמדע הבדיוני. הסיפור פורסם מחדש באוסף ברוכים הבאים לבית הקופים של המחבר ב-1968. בשנת 2081, החוקה קובעת שכל האמריקאים שווים לחלוטין ואסור להם להיות חכמים יותר מהשאר, נראים טוב יותר או מסוגלים פיזית יותר מכל אחד אחר. סוכני הגנרל השולט אוכפים את חוקי השוויון, מאלצים את האזרחים ללבוש "מוגבלויות שונות" כגון מסכות לאישה יפה מדי, מכשירי רדיו לאינטליגנטים שמשדרים רעשים חזקים שנועדו לשבש מחשבות ומשקולות כבדות לאנשים חזקים או לאתלטיים. לג'ורג' ולהייזל ברגרון יש בן בן 14 בשם הריסון. הוא דואג לאביו ושהוא אינטליגנטי וחזק פיזית. הממשלה לוקחת את הריסון מביתו. ג'ורג' והייזל צופים בבלט בטלוויזיה. כמה רקדנים נראים כאילו נכפה עליהם לנטרל את חינניותם ושהם הוכרחו לעטות מסכות כדי להסתיר את האטרקטיביות שלהם. מחשבותיו של ג'ורג' נקטעות ללא הרף על ידי הרעשים השונים הנפלטים מרדיו הנכים שלו. הייזל דוחקת בג'ורג' לשכב ולהניח את "תיק הנכים" שלו, המכיל משקולות נעולות סביב צווארו. היא מציעה להוציא כמה מהמשקולות מהתיק, אבל ג'ורג' מתנגד כי זה מנוגד לחוק. כתב הטלוויזיה נאבק לקרוא עלון ומוסר אותו לבלרינה הלובשת את המסכה הגרוטסקית ביותר ואת המשקולות הכבדות ביותר. היא מתחילה לקרוא בקולה הטבעי והיפה לפני שהיא עוברת לקול פחות נעים. בהודעתה מוכרזת על בריחתו של הריסון מהכלא, ומוצגת תצלום מלא שלו. ג'ורג' מזהה את בנו לרגע, לפני שמחשבתו חוסלה על ידי אות הרדיו הממשלתי. הריסון מסתער על אולפן הטלוויזיה בניסיון להפיל את הממשלה. הוא מכריז על עצמו כקיסר ומסיר מעצמו גם את המוגבלות שלו וגם את אלה של הבלרינה שקראה בעבר את עלון החדשות. הגנרל נכנסת לאולפן והורגת את הריסון באמצעות רובה ציד. היא מאיימת על המוזיקאים באיומי אקדח ללבוש מחדש את הנכות שלהם שוב. הטלוויזיה מתחשכת. ג'ורג', שעזב לשתות בירה וחזר, שואל את הייזל למה היא בוכה, והיא משיבה שמשהו עצוב קרה בטלוויזיה אבל שהיא לא זוכרת אותו. הריסון ברגרון הוא בנם בן הארבע עשרה של ג'ורג' ברגרון והייזל ברגרון, שגובהו 7 רגל (2.1 מטרים) גבוה, גאון, ואדם נאה במיוחד, אתלטי, חזק ואמיץ. ג'ורג' ברגרון הוא אביו של הריסון ובעלה של הייזל. דמות חכמה ורגישה מאוד, הוא נכה באופן מלאכותי על ידי הממשלה. הייזל ברגרון היא אמו של הריסון ואשתו של ג'ורג'. להזל יש מה שמתואר כאינטליגנציה ממוצעת לחלוטין, מה שאומר שהיא לא יכולה לחשוב לעומק על שום דבר. הבלרינה, רקדנית יפהפייה עליה הועמסו מסיכה מכוערת במיוחד ומשקולות מוגזמות, שכן היא היפה והחיננית מבין הרקדנים. דיאנה מון גלמפרס היא הגנרלית הנכאית. וונגוט השתמש מחדש בשם עבור דמות ב-God Bless You, Mr. Rosewater . הסיפור עובד למסך לפחות ארבע פעמים. רשת PBS עיבדה את הסיפור ב-Between Time and Timbuktu (1972), עם אבינד הארום בתפקיד הראשי. בשנת 1995, הפיקה חברת שואוטיים עיבוד באורך מלא המיועד לטלוויזיה בשם האריסון ברגרון, בכיכובו של שון אסטין כדמות הכותרת וכריסטופר פלאמר כג'ון קלקסון. העיבוד חרג מהעלילה המקורית במידה ניכרת והרחיב אותה. בעיבוד זה האריסון שגויס על ידי מרכז המינהל הלאומי, חבורה סודית של גאונים בתוך הממשלה שמבטיחה שאמריקה תמשיך לפעול. כשהוא עובד בחטיבת הטלוויזיה, הריסון הופך לא מרוצה מהסטטוס קוו ומנסה להתחיל מהפכה על ידי השתלטות על שידורי הטלוויזיה. הוא משדר סרטים ומוזיקה ישנים ומטיף לאי-מוגבלות. גם בעיבוד זה הוא נורה לבסוף. ב-2006 יצא לאקרנים סרט קצר בשם האריסון ברגרון. ב-2009, סרט קצר נוסף בשם 2081 התבסס על הסיפור המקורי ובכיכבו של ארמי האמר בתפקיד האריסון ברגרון. ג'ו קרואו, העורך הראשי של המגזין המקוון Revolution Science Fiction, תיאר את הסרט כ"מסעיר ודרמטי" ואמר שהוא "מגיע בדיוק לנקודה, ומסמר את העיבוד תוך כ-25 דקות". בשנת 2024 הופק עיבוד אקוסטי של האריסון ברגרון עבור קהלי רדיו וסטרימינג על ידי מפיק האודיו והתיעוד, גרג בארון. הוא פורסם באתר sounddawg.net, תוך הקפדה על טקסט הסיפור המקורי כדי ליצור חווית סיפור חדשה המותאמת למדיות האודיו. בשנת 2005, הסיפור צוטט על ידי עורכי דין בקצרה בפני בית המשפט העליון בקנזס. וונגוט צוטט כאומר שאמנם לא אכפת לו שהסיפור שימש בתביעה, אבל הוא לא הסכים עם הפרשנות של עורכי הדין לגביו. הפילוסוף והפסיכולוג הקנדי, ג'ורדן פיטרסון רואה את הסיפור כאזהרה נגד השוויון הכפוי, כמו שנעשה במדינות קומוניסטיות שונות. שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית, אנטונין סקאליה, ציטט את הסיפור ב-PGA Tour, Inc. v. Martin . מאמר אקדמי משנת 2013 המבקר את מדיניות ההיפראנדרוגניזם החדשה של איגוד האתלטיקה הבינלאומי והוועד האולימפי הבינלאומי נקרא "אולימפיאדת הריסון ברגרון" ולכמה חוקרים חוץ אקדמאים היו ביקורות דומות. מנטליות של סרטנים מטומטם חוק הג'אנטה פרוקרוסטס מסדרון מואר הכוכבים תסמונת פרג גבוה קלינקוביץ, ג'רום (1998): Vonnegut למעשה. דובר הציבור של הסיפורת האישית. קולומביה: הוצאת אוניברסיטת דרום קרוליינה לידס, מארק (1995): האנציקלופדיה של וונגוט. קומפנדיום מורשה. ווסטפורט, לונדון: Greenwood Press לידס, מארק; ריד, פיטר ג'יי (1996): The Vonnegut Chronicles. ראיונות ומאמרים. ווסטפורט, לונדון: Greenwood Press Petterson, Bo (1994): העולם על פי קורט וונגוט. פרדוקס מוסרי וצורה סיפורית. אובו: אוניברסיטת אובו. "2081" by Jow Crowe, Revolution Science Fiction, retrieved January 29, 2010 A streaming collection of news and feature audio storytelling and public radio history Homepage, Sounddawg.net (באנגלית אמריקאית) A Dire Warning From Kurt Vonnegut Bier, Daniel (15 בפברואר 2016). "Scalia's Greatest Dissent: "What Is Golf"". FEE Stories. נבדק ב-20 במרץ 2023. {{cite web}}: (עזרה) Yoked, Unequally (7 באוקטובר 2014). "Harrison Bergeron-ing a Too-Exceptional Sprinter". Unequally Yoked (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) Evans, Lauren (18 ביוני 2018). "Caster Semenya Is Fighting New Track and Field Testosterone Rules". Jezebel (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-25 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה)