laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שרטון דוגר

שרטון דוגר (באנגלית: Dogger Bank, בגרמנית: Doggerbank, בהולנדית: Doggersbank) הוא שרטון המשתרע על שטח נרחב בקרקעית הים הצפוני, כ-100 קילומטרים מחופי אנגליה. שטחו כ-17,600 קילומטרים רבועים. אורכו של השרטון 260 קילומטרים מצפון לדרום ו-95 קילומטרים ממזרח למערב. עומק המים נע בין 15 ל-36 מטרים, כעשרים מטרים פחות מהים המקיף. מקור השם הוא מן המילה ההולנדית הישנה Dogge, שפירושה ספינת דיג. מבחינה גאולוגית, דומה השרטון למורנה, שנוצרה בתקופת הפליסטוקן. במהלך עידן הקרח האחרון היה האזור מחובר ליבשה, או אי; בשלב מסוים היה האזור חלק מגוף יבשתי שקישר בין האי הבריטי ליבשת אירופה. לקראת סוף עידן הקרח האחרון שקע כל האזור מתחת לים הצפוני. ספינות דיג הפועלות באזור העלו כמויות גדולות של כבול, הנוצר בביצות, וכן שרידים של ממותות וקרנפים, ולעיתים גם שרידים של חפצים הקשורים לציד, מתקופת האבן הקדומה. משערים שהשרטון מהווה את החלק הגבוה של דוגרלנד. ב-1931 נמדדה מתחת לשרטון דוגר רעידת האדמה החזקה ביותר שנמדדה אי פעם בבריטניה, בעוצמה של 6.1 בסולם ריכטר. מוקד הרעידה היה 23 קילומטרים מתחת לשרטון, והרעידה הורגשה בכל רחבי המדינות הגובלות בים הצפוני. אזור שרטון דוגר היה זירה לכמה קרבות ימיים. ב-5 באוגוסט 1781 התרחש בים מעל השרטון קרב בין הצי המלכותי הבריטי לצי ההולנדי. קרב זה היה חלק מהמלחמה האנגלית-הולנדית הרביעית והשיק למלחמת העצמאות של ארצות הברית, מכיוון שההולנדים תמכו במושבות המורדות. הקרב הסתיים ללא הכרעה, אך בהיבט האסטרטגי היה זה ניצחון בריטי. במלחמת העולם הראשונה, ב-24 בינואר 1915, התרחש במקום קרב שרטון דוגר בין סיירות המערכה של צי הים הפתוח הגרמני וסיירות המערכה של ה"גרנד פליט" הבריטי. הקרב הסתיים בניצחון בריטי. בספטמבר 1966 טבעה באזור צוללת גרמנית, ו-19 מלחיה וקציניה נספו באסון הימי הכבד ביותר שאירע לצי הגרמני מאז מלחמת העולם השנייה. שרטון דוגר הוא אזור עשיר בדיג, במיוחד בדגי בקלה ומליח. הים שמעל השרטון זוהה כסביבה ימית שבה מתפתחת כמות גדולה של פיטופלנקטון. האזור הוצע כשמורת טבע ימית. מדיה וקבצים בנושא שרטון דוגר בוויקישיתוף שרטון דוגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
צ'ה

האם התכוונתם ל... ארנסטו צ'ה גווארה – מהפכן ארגנטינאי, ממנהיגי המהפכה הקובנית תמונתו של צ'ה גווארה – תמונה שצילם הצלם הקובני אלברטו קורדה (Korda) ב-1960 צ'ה (סרט) – סרט קולנוע מ-2008 העוסק בחייו של ארנסטו צ'ה גווארה, בבימויו של סטיבן סודרברג ובכיכובו של בניסיו דל טורו צ'ה! – סרט קולנוע מ-1969 העוסק בחייו של ארנסטו צ'ה גווארה, בכיכובו של עומר שריף צ'ה (דמות) – דמות בדיונית מתוך המחזמר "אוויטה". במקור, דמותו של צ'ה גווארה שימשה כהשראה בתהליך היצירה של הדמות הבדיונית. ﭺ – אות באלפבית הפרסי Ч – אות באלפבית הקירילי לאסלו צ'ה – שחיין הונגרי צ'ה בום-קון – כדורגלן קוריאני צ'ה דו-רי – כדורגלן קוריאני, בנו של צ'ה בום-קון צ'ה טאי-היון – שחקן קוריאני
מספנת הצי בקורה

מספנת הצי בקוּרֶה (kaigun kōshō ,呉海軍工廠) הייתה אחת מארבע המספנות העיקריות אשר שימשו והופעלו על ידי הצי הקיסרי היפני. רובע הצי בקורה נוסד בעיר קורה, במחוז הירושימה, יפן, בשנת 1889, כרובע-צי השני האחראי על הגנת איי הבית היפניים. בנוסף לבסיס ימי, נבנתה גם מספנה לתיקוני כלי שיט. הבנייה נעשתה בפיקוחו של המהנדס הצרפתי לואי-אמיל ברטן (Louis-Émile Bertin). ספינת המלחמה הראשונה שנבנתה במספנת קורה, מיאקו, הושקה בשנת 1897. בשנת 1903 שונה שמן של "מספנות קורה" ל"מספנת הצי בקורה." מספנת הצי בקורה התפתחה והפכה לאחת מהמספנות הגדולות באימפריה היפנית, עם היכולות לעבוד עם כלי השייט הגדולים ביותר. המספנה כללה מפעל לייצור פלדה (אשר נבנה בסיוע בריטי), ומפעלים לייצור תותחי ארטילריה ימית ופגזים. אוניות המערכה יאמטו ונאגאטו תוכננו ונבנו בקורה. מתקני מספנת הצי בקורה היוו מטרה מועדפת להפצצות הצי האמריקאי במהלך מלחמת העולם השנייה, ומעל 70% מבנייני המספנה וציודה הושמדו במהלכה. לאחר כניעת יפן בשנת 1945, הועברה מספנת הצי לשליטה אזרחית. כיום המספנה היא בבעלות חברת הספנות היפנית אישיקווג'ימה הארימה, והיא אחת מהמספנות הבודדות הפעילות כיום ביפן. Hunter, Janet (2002). The History of Anglo-Japanese Relations, 1600-2000: Volume IV: Economic and Business Relations. Palgrave Macmillan. ISBN 0333791975. Samuels, Richard J. (1996). "Rich Nation, Strong Army": National Security and the Technological Transformation of Japan. Cornell University Press. ISBN 0801499941. Schencking, J. Charles (2005). Making Waves: Politics, Propaganda, And The Emergence Of The Imperial Japanese Navy, 1868-1922. Stanford University Press. ISBN 0-8047-4977-9. Sims, Richard (1998). French Policy Towards the Bakufu and Meiji Japan 1854-1894: A Case of Misjudgement and Missed Opportunities. RoutledgeCurzon. ISBN 1873410611. מדיה וקבצים בנושא מספנת הצי בקורה בוויקישיתוף
אמר-סין

אמר-סין (או בור-סין) מלך שומרי מן השושלת השלישית של אור. לפי כרונולוגיה תיכונה שלט בין השנים 2037-2046 לפנה"ס. הוא ירש את הכתר מאביו שולגי והוא מלך שלישי מהשושלת. הוא שלט במשך 9 שנים ונפטר ממחלה כלשהי. לפי המקורות העתיקים אמר-סין היה מנהיג אמיץ וחרוץ שהתמיד במדיניות של אביו. כמו אביו, הוא הואלל עוד בחייו. הוא בנה מקדשים וארמונות חדשים, הוא טיפח מסחר ומלאכות, הוא היה ממנה שרים וכוהנים. הוא כנראה התחיל את בנייתו של הזיגוראת הלא גמור בארידו, אגיפטולוג דייוויד רוהל מזהה את הזיגוראת הזה עם מגדל בבל. העיר ארידו ננטשה בתקופת שלטונו, כנראה זה נעשה בגלל בעיות מליחות שהקשתה מאוד על החקלאות באזור. כדי לשמר את מה שאביו כבש, אמר-סין היה צריך כל הזמן להילחם. בשנה השנייה לשלטונו הוא דיכא מרד בעיר אורבילום והרס את העיר. בשנה השישית לשלטונו דוכא מרד בעיר אשור. למושל אשור מונה זריקום שהשאיר כתובת בה הוא קורא לעצמו משרת של אמר-סין ומבקש מאלים חיים ארוכים לאדון שלו. בשנה השביעית לשלטונו הוא כבש העיר חוחנורי בעילם. אמר-סין גייס הרבה שכירי חרב לשירותו, בעיקר עילמים ואמוריים. תקופת אור 3 רשימת המלכים השומרית מדיה וקבצים בנושא אמר-סין בוויקישיתוף
Campylobacter jejuni

קמפילובקטר ג'ג'וני (Campylobacter jejuni) הוא מין של חיידק אמיתי מיקרואירופילי, סלילוני, גראם-שלילי, המצוי לעיתים קרובות בצואה של בעלי חיים והגורם לדלקת המעי ולשלשול. הקמפילובקטר הוא אחד הגורמים הנפוצים להתייבשות בבני אדם במדינות המפותחות. הרעלת מזון הנגרמת מחיידק זה יכולה לפגוע קשות בבריאות, אך לרוב אינה גורמת למוות. קיים קשר בין הרעלה זו (על ידי זן מסוים של החיידק) לבין מחלה אוטואימונית ניוונית של מערכת העצבים בשם תסמונת גייאן-בארה - הנוגדנים הנוצרים נגד זן זה תוקפים חלבונים של מערכת העצבים. החיידק מצוי לרוב בתרנגולות, אך נמצא גם בצואה של קנגורו וחיות נוספות. ניתן לגדל את הקמפילובקטר במעבדה על צלחות אגר מיוחדות בטמפרטורה של 42 מעלות צלזיוס, שהיא טמפרטורת הגוף של ציפורים. טמפרטורה של כ-55 מעלות מספיקה לחיסולו של החיידק ולכן הוא אינו מצוי לרוב במזון מבושל. החיידק רגיש מאוד למלח ומצוי רק ברמות מליחות של פחות מ-2%. הקמפילובקטר ידוע כפוגע בבריאות של בני אדם משנת 1977. התסמינים מופיעים כיום עד עשרה ימים אחרי ההדבקה. הטיפול בקמפילובקטר לרוב אינו אנטיביוטי בגלל שלמחלה זמן חיים מוגבל. במקרים קשים קיים שימוש בציפרופלוקסאצין, מקרולידים דוגמת אריתרומיצין ו-אזניל ונורפלוקסצין. מדיה וקבצים בנושא Campylobacter jejuni בוויקישיתוף Campylobacter jejuni, באתר ITIS (באנגלית) Campylobacter jejuni, באתר NCBI (באנגלית) Campylobacter jejuni, באתר GBIF (באנגלית)
בנין במשחקים האולימפיים

בנין השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מאולימפיאדת מונטריאול (1976), לאחר שהצטרפה לחרם שהובילו מדינות אפריקה על המשחקים בשל סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי הפרה את הסנקציות שהוטלו על דרום אפריקה וקיימה משחק מול נבחרתה. מאז אולימפיאדת מוסקבה (1980) משתתפת בנין במשחקים ברציפות. היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף עד כה, אף ספורטאי מבנין לא זכה במדליה אולימפית, והשתתפותה במשחקים הייתה בעיקר סמלית. להישגים הגבוהים ביותר הגיעו המתאגרף ברתלמי אדוקונו, שהעפיל לשלב שמינית הגמר באולימפיאדת מוסקבה, והאתלטית נואלי יוריגו, שהעפילה לשלב חצי הגמר בריצת 800 מטר באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). יוריגו סיימה חמישית במקצה שלה, בתוצאה ה-13 בטיבה בכלל המקצים. בנין במשחקים הפאראלימפיים בנין במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא בנין במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף
טוגו במשחקים האולימפיים

טוגו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מאולימפיאדת מונטריאול (1976), לאחר שהצטרפה לחרם שהובילו מדינות אפריקה על המשחקים בשל סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי הפרה את הסנקציות שהוטלו על דרום אפריקה וקיימה משחק מול נבחרתה. ב-1980 שוב נעדרה מהמשחקים, לאחר שהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), משתתפת טוגו במשחקים ברציפות. במשחקי החורף השתתפה טוגו לראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014), אליה שלחה שתי נציגות. הטוגולזי היחיד שזכה במדליה אולימפית הוא חותר הקיאק בנז'מן בוקפטי, שזכה במדליית הארד במקצה הסלאלום באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בוקפטי, יליד צרפת, ייצג את טוגו בהיותו בעל אזרחות טוגולזית, אף שביקר בה רק פעם אחת קודם לכן, בילדותו. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים בוקפטי במקום העשירי. באולימפיאדות הקיץ:
שדרית

שִׁדְרִית היא אלמנט מבני בכלי שיט. זוהי הקורה הנמצאת במרכז תחתית כלי השיט, ואליה מתחברות הצלעות וקני החרטום והירכתיים. הנחת השדרית נחשבת לשלב הראשון בתהליך בניית ספינה. שדרית היא קורה ארוכה, אשר סביבה נבנית הספינה. השדרית נמתחת לאורך אמצע הספינה, מהחרטום לירכתיים, ומשמשת כבסיס, או עמוד השדרה של המבנה, בהיותה המקור ליציבות המבנה כולו. השדרית היא לרוב החלק הראשון הנבנה בגוף הספינה, והנחת השדרית במתקן בו תבנה הספינה היא לרוב אירוע רב חשיבות בתהליך הבנייה, שלרוב מצוין בטקס מיוחד. ספינות מודרניות נבנות כיום סביב גוף ספינה מוכן מראש, ולא סביב שדרית בודדת, על כן כיום מחשיבים את תחילת תהליך הבנייה כאשר מונח לוח הפלדה הראשון. השדרית תורמת רבות לכוח האורכּי ולפיזור העומס על גוף הספינה בעת עגינה. הסוג הנפוץ ביותר של שדרית הוא "שדרית מִשְׁטָח" (flat keel, plate keel), העשויה לוחות פלדה מרותכים זה לזה ומותקנת ברוב כלי השיט, ובייחוד באלה החוצים אוקיינוסים. סוג נוסף של שדרית הוא "שדרית תלויה" (bar keel, hanging keel), אשר לרוב נבנות בגוררות, מכמורתנים ומעבורות. שדרית זו עשויה לסייע באזורים בהם קיימת סכנת עלייה על שרטון, אך חסרונה הוא בכך שהיא מגדילה את שוקע הספינה. במקרה בו הספינה סופגת נזק מבני חמור, כמו במקרה של עלייה על שרטון, עלולה השדרית להישבר או לאבד מחוזקה, ומקובל להגדירה כ"ספינה שבורת-גב". הכוונה היא ששלמות הספינה נמצאת בסכנה, ותיקונה יהיה כרוך בבנייתה מחדש. במקרה כזה, לרוב הספינה בלתי ניתנת להצלה ובעליה מוותר עליה. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מדיה וקבצים בנושא שדרית בוויקישיתוף שדרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חוף השנהב במשחקים האולימפיים

חוף השנהב משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת טוקיו (1964). היא נעדרה מהן רק פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980), בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. ארבע שנים קודם לכן, הייתה חוף השנהב אחת משתי המדינות האפריקאיות היחידות, לצדה של סנגל, שלא החרימו את אולימפיאדת מונטריאול (1976). היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. ההישג המשמעותי הראשון של חוף השנהב במשחקים היה באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). גאוסו קונה העפיל לשלב חצי הגמר בריצת 100 מטר, וסיים במקום העשירי, כשהוא מחמיץ במאית השנייה את ההעפלה לשלב הגמר. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היה גבריאל טאקו לספורטאי הראשון מחוף השנהב שזוכה במדליה אולימפית, לאחר שזכה במדליית הכסף בריצת 400 מטר. באולימפיאדת סידני (2000) סיימה לואיז אייטוצ'ה במקום התשיעי בשלב חצי הגמר בריצת 200 מטר. היא סיימה במקום החמישי במקצה שלה, 5 מאיות השנייה אחרי המקום הרביעי שהיה מקנה כרטיס לגמר. גם נבחרת השליחים ב-100X4 מטרים העפילה לשלב חצי הגמר, וסיימה במקום העשירי. נבחרת הכדורגל השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג (2008). היא העפילה לשלב רבע הגמר, בו הודחה בידי נבחרת ניגריה. באולימפיאדת לונדון (2012) בלטה האתלטית מוריאל אהורה, שסיימה במקום השישי בריצת 200 מטר ובמקום השביעי בריצת 100 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכו לראשונה שני לוחמי טאקוונדו במדליות אולימפיות, שהיו הראשונות של חוף השנהב מזה 32 שנה. צ'יק סלאח סיסה זכה במדליית הזהב הראשונה בהיסטוריה של המדינה, ורות גבאגבי זכתה במדליית ארד. בנוסף, לראשונה מזה 32 שנה הצליחו אתלטים מחוף השנהב להעפיל לשלבי גמר בתחרויות בהם השתתפו. מארי-ז'וזה טה לו סיימה במקום הרביעי הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר. בריצת 100 מטר קבעה את אותה תוצאה שקבעה הזוכה במדליית הארד, שלי-אן פרייזר-פרייס (10.86 שניות), וההכרעה ביניהן נקבעה בפוטו פיניש. בריצת 200 מטר הייתה התוצאה שהשיגה רחוקה רק ב-6 מאיות השנייה ממדליית הארד. אתלט נוסף, בן יוסף מאיטה, העפיל אף הוא לשלב הגמר בריצת 100 מטר, וסיים במקום השישי. באולימפיאדות הקיץ:
חופשה

חופשה היא הפסקה בעיסוקיו של האדם למטרת מנוחה, נופש או תיור. אנשים יוצאים לחופשה ממקום העבודה או הלימודים, במהלך חגים, חגיגות או אירועים קבועים לאורך השנה (למשל חופשת חג המולד במדינות נוצריות, פסח, סוכות או עיד אל-פיטר בישראל או החופש הגדול שלאחר סיום שנת הלימודים). לעיתים יוצאים לחופשה קצרה כדי לנוח, או בשל סיבות ואירועים משפחתיים. לעיתים קרובות אנשים מבלים את חופשותיהם בחברת בני משפחה או חברים. אדם עשוי לצאת גם לחופשות ארוכות מהרגיל, למשל שנת שבתון או חופשה ללא תשלום ממקום העבודה. בעבר, משפחות רבות מהמעמד הכלכלי-חברתי הגבוה בעולם המערבי, נהגו לעבור מביתן הקבוע אל בית קיץ פרטי בתקופה זו של השנה, שהוקם לרוב באזור נופש כגון חוף הים. בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. מקור השם באנגלית, vacation, הוא מהכינוי שניתן בעבר באנגליה לחופשת הקיץ הארוכה של בתי המשפט במדינה; בהמשך יוחס מונח זה לחופשת הקיץ של האוניברסיטאות. מנהג החופשה הזו השתרש באנגליה לאחר הנהגתו על ידי ויליאם הראשון, מלך אנגליה, שהגיע מנורמנדי שבצרפת, שם נהוגה הייתה חופשה זו בחודשי הקיץ למטרת בציר הענבים, ונקראה בשם וקאנס (Vacances בצרפתית). יום גשר חופשה בבית דיאנה בחור ניר, מדעי החופשה המושלמת, באתר כלכליסט, 2 בספטמבר 2010 משה גלעד, לגעת בחופש | מהי החופשה המושלמת?, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2015 משה גלעד, חופשה עם הילדים לחו"ל: מי בדיוק נהנה מזה?, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2015 מיה טוקומיצו, המאבק לזמן חופשי, פיגומים חופשות, דף שער בספרייה הלאומית
מזהה תהליך

במערכות הפעלה, מזהה תהליך (מאנגלית: Process identifier, בדרך כלל מופיע בקיצור process ID או בראשי תיבות PID) הוא מספר המשמש את ליבת מערכת ההפעלה לזהות תהליך באופן ייחודי (חד-חד-ערכי). המספר משמש גם כפרמטר המועבר לפונקציות שונות של מערכת ההפעלה הדורשות הפניה לתהליך, למשל עדכון העדיפות של התהליך, סיום מאולץ שלו (kill) ועוד. במערכות הפעלה מבוססות Unix, תהליכים חדשים נוצרים באמצעות קריאת המערכת Fork, המייצרת תהליך בן חדש מתוך התהליך האב. מזהה התהליך של התהליך הבן מוחזר לתהליך האב כך שהאב יוכל לבצע פעולות על התהליך הבן בהמשך. מזהי התהליך ב-Unix בדרך כלל מוקצים סדרתית, כאשר התהליך הראשון שנוצר במערכת מקבל את המזהה 0 וכל תהליך חדש מקבל את המזהה העוקב לזה האחרון שהוקצה. כאשר מגיעים למזהה התהליך המקסימלי (משתנה ממערכת הפעלה אחת לשנייה), חוזרים ל-0 וממשיכים להקצות את המזהים, אך מדלגים על מזהים המוקצים לתהליכים אחרים שעודם קיימים ברשימת התהליכים (בין אם התהליך עדיין רץ ובין אם הוא תהליך זומבי). ב-Microsoft Windows תהליכים חדשים נוצרים באמצעות הקריאה לפונקציה CreateProcess, ומזהה התהליך החדש שנוצר מוחזר לתהליך האב כשדה dwProcessId במבנה הנתונים PROCESS_INFORMATION. תהליך המעוניין לקבל את המזהה שהוקצה לו יכול לעשות כן על ידי קריאה לפונקציה GetCurrentProcessId. I. CHANDRA MOHAN, OPERATING SYSTEMS, PHI Learning Pvt. Ltd., 2013-02-13, עמ' 69, ISBN 978-81-203-4726-7. (באנגלית) fork(2) - Linux manual page, man7.org Robert Love, Linux System Programming: Talking Directly to the Kernel and C Library, "O'Reilly Media, Inc.", 2013-05-14, עמ' 138-139, ISBN 978-1-4493-4154-1. (באנגלית) karl-bridge-microsoft, CreateProcessA function (processthreadsapi.h) - Win32 apps, docs.microsoft.com (באנגלית אמריקאית) karl-bridge-microsoft, GetCurrentProcessId function (processthreadsapi.h) - Win32 apps, docs.microsoft.com (באנגלית אמריקאית)
דליפה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דליפה – תנועת חומר דרך פתח או חור בלתי מתוכננים ולפיכך בלתי רצויים דליפה גרעינית – דליפת המים הכבדים בכור גרעיני דליפת נפט – מצב בו מכלית נפט נפגעת ומותירה אחריה כתמי נפט ענקיים דליפת גז בהשאלה לתחומים אחרים: דליפה (מחשבים) – אי-שחרור משאב מערכת כלשהו בתום השימוש בו דליפת זיכרון – אי-שחרור זיכרון שהתוכנה הקצתה באופן דינאמי דליפת מצביעים חכמים – אי-שחרור מצביע חכם בתום השימוש בו הדלפה – העברת מידע מסווג או פנימי בחשאי ובאופן בלתי מוסמך לגורם חיצוני
ראדומיר פוטניק

ראדומיר פוטניק (בסרבית קירילית: Радомир Путник;‏ 24 בינואר 1847, קרגוייבץ, נסיכות סרביה, האימפריה העות'מאנית – 17 במאי 1917 ניס, צרפת), היה פילדמרשל סרבי, מפקד הצבא הסרבי במלחמת הבלקן הראשונה, השנייה ובמערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה. פוטניק נולד למשפחת גולים סרבית אשר חזרה לנסיכות האוטונומית באמצע המאה ה-19 משטחי האימפריה האוסטרית. אביו היה מורה בקרגוייבץ וראדומיר סיים את השכלתו היסודית בעיר. בהמשך עבר לבלגרד וב-1863 סיים את בית הספר הצבאי לארטילריה. ב-1879 נישא לליוביצה בויוביץ' ולזוג נולדו 7 ילדים, 4 בנים ו-3 בנות. פוטניק הצטיין במהלך המלחמה העות'מאנית-סרבית (1876) והמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ונודע כקצין אמיץ לב, אך גם בעל בעיות משמעת, דעתן, שהרבה להסתכסך עם מפקדיו. מ-1886 ועד 1895 הוצב לתפקידי הדרכה בכירים באקדמיה הצבאית בבלגרד. ב-1899 מונה לסגן ראש המטה הכללי הסרבי ובשל סכסוך עם מילאן הראשון אשר בעת ההיא כיהן כמפקד הצבא הסרבי תחת בנו המלך אלכסנדר הראשון, נאלץ לפרוש מהשירות הצבאי. ב-1903 פרצה הפיכה בממלכה, המלך אלכסנדר נרצח ובמקומו עלה לשלטון פטר הראשון. פוטניק הוחזר לשירות פעיל, הועלה לדרגת גנרל ומונה לראש המטה הכללי הסרבי. פוטניק מינה את ז'יוויין מישיץ' לסגנו ויחדיו פעלו לארגון מחדש של הצבא והצערת סגל הפיקוד. ב-1912 הועלה לדרגת פילדמרשל והוביל את הצבא הסרבי במהלך מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה, אשר הניבו הישגים טריטוריאליים נכבדים לסרבים כפי שבאו לידי ביטוי בהסכם בוקרשט (1913). במהלך מלחמות הבלקן, מונה מספר פעמים לשר המלחמה של הממלכה. פוטניק סבל מבריאות לקויה ולאחר תום מלחמות הבלקן נסע לסנטוריום בבאד גליישנברג שבקיסרות הגרמנית, שם שהה כשפרצה מלחמת העולם הראשונה. ז'יוויין מישיץ' מילא את מקומו בהיעדרו ופעל לארגון וגיוס הצבא. פוטניק חזר לסרביה והגיש את התפטרותו למלך פטר הראשון, על רקע מצב בריאותו הלקוי. המלך דחה את בקשתו ועמד על כך שיעמוד בראש צבא הממלכה בעימות מול צבא האימפריה האוסטרו-הונגרית ולו רק בשל דמותו כמנהיג צבאי. פוטניק ארגן את הצבא הסרבי אשר הכה באוסטרו-הונגרים ובדצמבר 1914 הצליח להדוף אותם אל מחוץ לגבולות הממלכה. באוקטובר 1915 פתחו האוסטרו-הונגרים, הגרמנים והבולגרים בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן במתקפה משולבת בשתי חזיתות כנגד הצבא הסרבי המותש. הסרבים היו בנחיתות מספרית ביחס של 1:2 ולא יכלו לעמוד בפני המתקפה. ב-25 בנובמבר 1915 הורה פוטניק לצבא הממלכה לחדול מלחימה ולסגת לחוף האלבני. במהלך הנסיגה הארוכה וההמתנה לפינוי מאלבניה לאי קורפו מתו 100,000 חיילים סרבים. פוטניק שמצב בריאותו היה רעוע מלכתחילה, פיקד אישית בשטח על נסיגת הצבא הסרבי וארגן את הכוחות לקראת הפינוי והעניין הירע עוד יותר את מצבו. הסרבים הצליחו להעביר 125,000 חיילים לקורפו והם היוו כוח מרכזי בהכרעת החזית המקדונית, 3 שנים מאוחר יותר. בינואר 1916 הדיח המלך פטר הראשון את פוטניק ועימו כל המטה הכללי הסרבי. לפוטניק נודע על כך באקראי, הוא פשט את מדיו ונסע לניס שבצרפת, אליה הגיע חולה בנפחת בשלבים מתקדמים. ראדומיר פוטניק הלך לעולמו ב-17 במאי 1917 והוא בן 70 שנים. ב-1926 הועברו עצמותיו לממלכת יוגוסלביה והוא נקבר בטקס צבאי מלא בבית העלמין בבלגרד. מדיה וקבצים בנושא ראדומיר פוטניק בוויקישיתוף ראדומיר פוטניק-ביוגרפיה, באתר firstworldwar.com (באנגלית). ראדומיר פוטניק-ביוגרפיה, באתר אוניברסיטת בריגהאם יאנג (באנגלית). ראדומיר פוטניק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ראדומיר פוטניק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דליפה (מחשבים)

במדעי המחשב, דליפה (מאנגלית: resource leak) מתארת צריכת משאב מערכת כלשהו על ידי תוכנה באופן בו התוכנה אינה משחררת את המשאב חזרה למערכת ההפעלה. ככלל דליפת משאבים אינה רצויה והיא עלולה להביא את מערכת ההפעלה למצב של מחסור שיפגע בפעולתה התקינה. על כן דליפה נוצרת על פי רוב בשל באג בתוכנה, ותהליך בדיקות התוכנה אמור לזהות דליפות שונות ולהתריע על כך בפני המתכנתים. הדוגמאות הנפוצות ביותר לדליפת משאבים הן דליפת זיכרון ודליפת מצביעים חכמים, אך דליפה תיתכן בהקשר של כל משאב מערכת, למשל דליפת מזהי תהליך בשל טיפול לא נכון בתהליכים זומבים. ניתן גם לראות בשמירה בזבזנית של נתונים זמניים על דיסק קשיח כדליפה אם התוכנה העושה כן אינה מוחקת אותם בתום השימוש.
Concon

Concon הוא באג שהתקיים במערכות ההפעלה Windows 95 ו-Windows 98 מסדרת Microsoft Windows 9x. שם הבאג נגזר מהעובדה שבמערכות ההפעלה האלו, פנייה לקובץ "C:\con\con" הייתה מביאה לקריסה של המערכת. מדובר במקרה פרטי של באג כללי יותר במערכת, שגרם לה לשגיאה בכל פעם שפנו לנתיב קובץ שהכיל שם התקן יותר מפעם אחת. במקרה של "Concon", מדובר היה בשם של התקן הקונסול (תצוגת המסך הראשונה שעולה עם המחשב), גם פנייה ל-"C:\aux\aux",ל-"C:\nul\nul", או ל-"con\con\con.ihz" הייתה גורמת לקריסה, אולם נתיבים אלו היו פחות נפוצים מ-Concon ועל כן הבאג נקרא על שם האחרון. נתיבים אלו אינם חוקיים ב-Windows משום שהם מכילים מילים שמורות. הבאג נחשב לפרצת אבטחה שכן תוכנות או אתרי אינטרנט זדוניים יכלו לפנות לנתיבים אלו כדי להביא לקריסת המחשב. ב-16 במרץ 2000 שחררה מיקרוסופט טלאי תוכנה לתיקון הפרצה. עלון האבטחה של מיקרוסופט (MS00-017), מיקרוסופט (באנגלית)
דרין

דרין (באלבנית: Drin או Drini; במקדונית: Дрим) הוא נהר בצפון אלבניה. אורכו של הנהר 160 ק"מ, והוא הנהר הארוך במדינה. הוא נוצר ממיזוגם של נהר הדרין הלבן, שמקורו בהר ז'לייב שבקוסובו ונהר הדרין השחור שמקורו באגם אוחריד במקדוניה, בסמוך לעיר קוקס שבצפון-מזרח המדינה. הוא זורם מערבה, ומתפצל לשני נתיבים - הדרומי נשפך לים האדריאטי בסמוך לעיר לז'ה, והצפוני נשפך לנהר בויאנה, סמוך לעיר שקודרה. החלק הצפוני קצר ב-15 ק"מ מהדרומי, אך זורמים בו יותר מים, והוא מכונה בשל כך "הדרין הגדול" (Drini i Madh). בעבר זרם אף הוא ישירות לים האדריאטי, אך שיטפון שאירע ב-1858 היטה את מסלולו. בין 1973 ל-1986 הקימה ממשלת אלבניה לאורך הנהר שלושה סכרים לשם הפקת אנרגיה הידרואלקטרית: וָאוּ אי דֶייס, פיֶירזָה וקוֹמאן. הסכרים יצרו אגם מלאכותי לאורך תוואי הנהר, אגם קומאן (או אגם פיירזה), ולשם כך הועתקה העיר קוקס ממקומה. האגם משתרע גם על שטח קטן הנמצא בתחומה של קוסובו, ויצירתו ללא תיאום עם ממשלת יוגוסלביה גרמה למתיחות בין המדינות, שגם כך לא היו ביניהן יחסים דיפלומטיים. לאורכו של חלק מהאגם, בין קומאן לפיירזה, פועל שירות מעבורות, שלאחר נפילת השלטון הקומוניסטי במדינה ופתיחת שעריה הפך לאטרקציה תיירותית. סכר קומאן נהר "הדרין הגדול", בסמוך לשקודרה מדיה וקבצים בנושא דרין בוויקישיתוף
קו מטרופוליטן

קו מטרופוליטן (באנגלית: Metropolitan line; "עירוני") הוא הקו העתיק ביותר ברכבת התחתית של לונדון. הקו נפתח ב-10 בינואר 1863 והוא כולל כיום (2010) 34 תחנות (מתוכן 9 מתחת לקרקע). מסלול הקו שונה מיום פתיחתו, ומספר תחנות שבעבר היוו חלק ממנו נכללות היום בקווים האמרסמית' וסיטי, דיסטריקט וסירקל. המטרופוליטן היה בעבר הקו הראשי של הרכבת התחתית. כיום זהו הקו התשיעי בעומסו במערכת הרכבת התחתית של לונדון.[דרוש מקור] המטרופוליטן הוא הקו בעל מגבלת המהירות הגבוהה ביותר במערכת הרכבות התחתית של לונדון ומהירותו מגיעה למעל מ27 מטרים לשנייה. לפני סוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 עמדה מגבלת המהירות בחלקו הצפוני של הקו מתחנת הרכבת הרואו-און-דה-היל על 113 קמ"ש. מאז הוגבלה מהירות מערך הרכבות של המטרופוליטן ל-80 קמ"ש. קו המטרופוליטן וקו הסנטרל הם שני הקווים היחידים במערכת התחתית שכוללים תחנות מחוץ ללונדון רבתי. קו המטרופוליטן הוא קו תת-קרקעי, והוא נמצא כ-5 מטרים בלבד מתחת לקרקע ונבנה בשיטת חפור וכסה - חפרו את רחובות העיר עד לעומק הרצוי וכיסו את החפירה בתקרה שעליה נמצאים פני הרחוב. תכנונים לבניית קו המטרופוליטן החלו בשנת 1853 עם ההתאגדות של רכבת המטרופוליטן הצפונית (שמה המקורי של רכבת המטרופוליטן), אשר הייתה רשאית להקים קו מרכבת גרייט וסטרן בתחנת הרכבת התחתית פדינגטון לתחנת הרכבת התחתית פרינגדון, עם חיבור לרכבת גרייט נורת'רן בקינגס קרוס. העבודה על הרכבת החלה בפברואר 1860 בשיטת הבנייה "חפור וכסה". שיטה זו גרמה להפרעה חמורה בתנועה של צפון לונדון; במהלך העבודה נהר הפליט פרץ את הביוב בתוך החפירות וגרם להצפות מרובות בחלק הבנוי של המנהרה. המסלול הראשון נפתח מפדינגטון לרחוב פרינגדון בינואר 1863. מאוחר יותר באותה השנה, הוצע כי על כל קווי הרכבת התחתית להיות מקושרות בידי מערכת תחתית. הפרלמנט המליץ כי הדרך הטובה ביותר לעשות את זה היא לעצב "מעגל פנימי", חלק שיהיה קיים ברכבת המטרופוליטן. חלק חדש מהרכבת נבנה בידי חברה אחרת (Metropolitan District Railway) תוך שימוש במטרופוליטן שיבנה את קווי החיבור. בין פתיחת הקו ועד לשנות ה-30 של המאה ה-20 הרכבת הורחבה עד שאורך המסילה עלה על 145 קילומטרים שרובו חושמל בהדרגה מ-1905. בשנת 1933 רכבת המטרופוליטן הולאמה בידי חברת London Passenger Transport Board והפכה באופן רשמי לקו במערכת של הרכבת התחתית של לונדון. קו המטרופוליטן שונה מן הקווים האחרים של הרכבת התחתית של לונדון כיום — הוא פועל בשירות אקספרס מהיר, בדומה לקו פיקדילי אך בשעות השיא של הרכבת המהירות משתנה. המטרופוליטן הוא הקו היחיד שאינו חולק אף נקודת מפגש עם קו הדיסטריקט. זאת מפני שחלק מתחנותיו המקוריות סופחו לתחנות קו סירקל וקו האמרסמית' וסיטי. רק כ-9.7 ק"מ ממסלול הקו עובר מתחת לקרקע. שאר המסלול, כ-57.1 ק"מ, עובר מעל הקרקע.[דרוש מקור] קו המטרופוליטן מפעיל רכבות במהירויות גבוהות, גבוהות למחצה ואיטיות, זאת בניגוד לשאר קווי הרכבת התחתית בהם המהירות אחידה.[דרוש מקור] הקו משרת תחנות בכל ששת אזורי לונדון רבתי של הרכבת התחתית חוץ מאזור 3, מה שהופך אותו לקו הרכבת התחתי היחיד החסר רצף אזורי. מדיה וקבצים בנושא קו מטרופוליטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו מטרופוליטן קו מטרופוליטן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מדריך הקו Metropolitan Line, London Wiki 150 facts for 150 years of the London Tube, The Independent (באנגלית) Day, John R.; Reed, John (2008) [1963]. The Story of London's Underground (10th ed.). Harrow: Capital Transport. p. 9. ISBN 978-1-85414-316-7. The Subterranean Railway (Revised & Updated Edition), Atlantic Books, London, pp. 36. ISBN 1-84354-023-1