laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוד דב לבנון

הרב דוד דב לבנון (נולד ב-12 באוקטובר 1947, כ"ח בתשרי ה'תש"ח) דיין ישראלי. שימש כאב בית הדין הרבני באשקלון. משמש כרב בית הכנסת "קהילת נעם" בגבעת שאול, ומכהן גם כאב"ד בבית הדין לממונות שע"י הרבנות הראשית לירושלים. נולד לישראל לבנון סגן ראש עיריית חיפה וראש המועצה הדתית, ולציפורה, בת האדמו"ר דוד פרידמן מפלוישט לבית רוז'ין. למד בישיבת פרחי אהרון אצל רבו הרב ברוך אידלשטיין. לאחר מכן בישיבת חברון. למד במשך קרוב לעשור לימודי דיינות במכון אריאל. כיהן כר"מ במכון לב ובבית מדרש לתורה b.m.t. ב-2 במאי 1995 התמנה לכהן כדיין בבית הדין הרבני באשקלון וב-1 ביולי 2011 התמנה לכהן כאב"ד. פסקיו המרכזים מבית הדין התפרסמו בכתב העת 'שורת הדין'. כיהן כדיין, במינוי זמני, בבית הדין הרבני הגדול ומכהן כדיין עמית בבית הדין הרבני בירושלים. מכהן גם כאב"ד בבית הדין לממונות שעל ידי הרבנות הראשית לירושלים. שנים רבות מכהן כרב בית הכנסת "קהילת נעם" בקריית משה. בניסן ה'תשפ"ג עמד בראשות הוועדה לבחירת רב למועצה המקומית קריית ארבע. בנו של הרב ישראל לבנון נשוי לעליזה, בת אברהם שלמה פרידמן, מבעלי הוצאת לוין אפשטיין, ונינת הרב חיים זוננפלד. אחיותיה נשואות לרב יונה מצגר, לישראל וורצל ולנתן גרוסמן עורך עיתון הפלס. מתגורר בשכונת קריית משה בירושלים. חתניו הם: הרב מרדכי כלאב מנכ"ל הארגון מקווה מים חיים, הרב לין מבית אל, והרב יואב מייזלס ר"מ בישיבת רמות בירושלים. אחותו היא פנינה הנשואה לרב יהושע קמפינסקי. באתר בתי הדין הרבנים 289 שיעורים ומאמרים באתר ישיבה פסקיו באתר תקדין פסקיו בבית הדין הרבני הגדול פסקיו בבית הדין הרבני בבאר שבע הרב דוד לבנון, קדושת הארץ וירושלים, ישיבת מרכז הרב, ח תמוז תשע"ח, שיעור וידאו דוד דב בן ישראל לבנון (1947), דף שער בספרייה הלאומית דביר עמר, הבחירות לרבנות קריית ארבע: מונתה ועדה בראשות הרב לבנון, באתר ערוץ 7, ‏ה' בניסן תשפ"ג
אסיסטולה

אסיסטולה (בלועזית: Asystole), הוא מצב בו אין פעילות חשמלית בלב. מצב זה מתבטא בקו ישר במוניטור. המצב נובע מדום לב. אסיסטולה נראית בערך ב-28% מאנשים החווים דום לב. הטיפול באסיסטולה כולל ביצוע פעולות החייאה, יחד עם מתן ווזופרסורים (אנ') במתן ורידי דוגמת אדרנלין. לעיתים ניתן לאבחן את סיבת האסיסטולה ולטפל בה בסיבת האירוע הלבבי. אמצעים שבעבר היו ננקטים במקרה כזה, כמו דפיברילציה - ומתן אטרופין - אינם מהווים היום חלק מהפרוטוקול הטיפולי המומלץ על ידי גופים בינלאומיים. שיעורי הישרדות מחוץ לבית החולים במקרים בדום לב של אסיסטולה נעים בסביבות 2-3%. במקרה של אסיסטולה, אין זרימת דם בגוף כלל, כך שלא מגיעה הספקת חמצן אל המח. במסגרת פעולות ההחייאה מתבצע עיסוי לב בניסיון לספק דם למוח, אך מדובר בכמות מועטה יחסית של דם שיכולה לעזור רק באופן זמני. אם נעשו פעולות החייאה וננקטו כל האמצעים הדרושים ועדיין נראה קו ישר במוניטור (כ-30 דקות), ישקלו המטפלים לקבוע את מות המטופל. גם במקרים הנדירים, שבהם למטופלים הוחזר הדופק, ואם המצב האסיסטולי נמשך 15 דקות או יותר, המשמעות היא שככל הנראה המוח כבר נפגע, וגם אם הלב יחזור לתפקד עלול המטופל לסבול מפגיעות מוחיות משמעותיות ועד מוות מוחי. בניגוד למה שנראה לעיתים קרובות בסדרות טלוויזיה, שוק חשמלי אינו מהווה חלק מהטיפול באסיסטולה. זאת משום שמטרתו של השוק היא "לאפס" את הפעילות החשמלית של הלב, אולם במצב אסיסטולי - פעילות זו אינה קיימת כלל. דום לב החייאה פרפור חדרים מדיה וקבצים בנושא אסיסטולה בוויקישיתוף Aksana Baldzizhar, Ekaterina Manuylova, Roman Marchenko, Yury Kryvalap, Ventricular Tachycardias: Characteristics and Management, Critical Care Nursing Clinics of North America, Cardiac Arrhythmias 28, 2016-09-01, עמ' 317–329 doi: 10.1016/j.cnc.2016.04.004 לדוגמה, על פי מחקר זה: Thomas, A., Newgard, C., Fu, R., Zive, D., & Daya, M. (2013). Survival in Out-of-Hospital Cardiac Arrests with Initial Asystole or Pulseless Electrical Activity and Subsequent Shockable Rhythms. Resuscitation, 84(9), 1261–1266. http://doi.org/10.1016/j.resuscitation.2013.02.016 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יהודה שביב

הרב יהודה שביב (כ"א באייר ה'תש"א, 18 במאי 1941 – י"ג בטבת ה'תשע"ט, 21 בדצמבר 2018) היה רב ישראלי ששימש כר"מ בישיבת הר עציון, עורך כתב העת תחומין, מעורכי כתב העת מעלין בקודש, עורך ומחבר ספרים רבים. למד בישיבת כרם ביבנה אצל רבו הרב חיים יעקב גולדוויכט, ובשנת תשכ"ט הצטרף לישיבת הר עציון, כר"מ מחזור א' של הישיבה. מאז ועד שנת תשס"ג, כיהן הרב שביב כר"מ בישיבה. לימד גם עשרות שנים במכון להכשרת מורים שליד ישיבת הר עציון (לימים המכללה האקדמית הרצוג). הרב שביב ייסד, יחד עם הרב ישראל רוזן, הרב איתמר ורהפטיג והרב אורי דסברג, את כתב העת תחומין והם שימשו כעורכיו הראשיים. כמו כן, שימש אחד משלושת עורכיו הראשיים של כתב העת מעלין בקודש. במשך מספר שנים ערך את כתב העת שנה בשנה. ההדיר מחדש בשנת תשע"ג את פירוש דון יצחק אברבנאל על התורה. הרב שביב פרסם מאמרים, שיעורים וספרים רבים במגוון נושאים, מתנ"ך, מחשבה והלכה ועד תלמוד. מאמריו התפרסמו במשך השנים בכתבי עת רבים, בהם: שמעתין, סיני, המעין, עלון שבות, אמונת עתיך, אור המזרח, תחומין, בית אהרן וישראל, מחשבת, אסיא, נטיעות הארץ, ביכורי הארץ, ברקאי, מורשה, מעלין בקודש, מרחבים וגוילין. מסיני בא - עיונים בפרשות השבוע. 460 עמ'. בהוצאת מוסד הרב קוק. במקהלות ברכו - לימוד מובנה של מצוות הקהל החל מהמקורות בשילוב מאמרים הגותיים ובירור הלכתי באופן קיומה בימינו. 192 עמ'. בהוצאת מכון לרבני יישובים. לחדשיו יבכר - למהותם של חודשי השנה. בהוצאת צור-אות. ירושלים. 159 עמ'. הד חוזר - אמרות, רעיונות ופרפראות סביב פרשות השבוע. תשע"ב. 248 עמ'. בציר אביעזר - עיונים בסוגיות חברה ובמלאכות שבת. 362 עמ'. בהוצאת מכון צומת. תש"נ. עת לשמוח - דרשות לשמחות. 126 עמ'. תשס"ג. יסוד המעלה - עיונים בשירי המעלות בתהילים. בהוצאת המכון להכשרת מורים שליד ישיבת הר ציון הוצאת תבונות. 230 עמ'. שנת 1986 דורש בציון - דרשות לפרשות השבוע.375 עמ'. חזון למועד - דרשות למועדים ולימים טובים. 327 עמ'. תשמ"ח. בין הפטרה לפרשה - על הקשרים בין ההפטרות לפרשות השבוע ולמועדי השנה. 246 עמ'. תורה ותעודה - חינוך והוראה בתלמוד. 324 עמ'. בהוצאת המכון לרבני יישובים קריית ארבע. תשס"ז. בדרך אבות - עיונים במסכת אבות. 278 עמ'. בהוצאת מכון צומת תשס"ו. להוראת מסכת ברכות - סדר ותבנית במשנה - יחידות לימוד והוראה. 207 עמ'. בהוצאת משרד החנוך והתרבות - המחלקה להכשרת עובדי הוראה - המכון לתכנון למודים. יודוך אחיך - קובץ מאמרים מלוקטים מ"דף קשר", עלון ישיבת הר עציון לתלמידיה בצה"ל, מוגש לרב יהודה שביב במלאת שלושים וחמש שנות חינוך והוראה בישיבת הר עציון. הוצאת ישיבת הר עציון, תשס"ד. 224 עמ'. שיח יצחק - ספר זיכרון לזכר יצחק לביא. 445 עמ'. ממלכת כהנים וגוי קדוש - קובץ מאמרים לנשמת דוד כהן. 419 עמ'. בצומת התורה והמדינה - מבחר מאמרים מתוך קובצי התורה והמדינה בעריכה מחודשת. 2 כרכים בהוצאת מכון צומת. תשנ"א. דברים שיש להם שיעור - עיונים ובירורים במצות כיבוד אב ואם לע"נ יהונתן דבירי. 508 עמ'. באר מים חיים - תלמוד תורה: אסופת מאמרים: זיכרון למרן ראש הישיבה הרב חיים יעקב גולדוויכט. 474 עמ'. קומו ונעלה - אסופת מאמרים וקריאות בעניין הר הבית בזמננו. 335 עמ'. בהוצאת מכון צומת. תשס"ג. מדיה וקבצים בנושא יהודה שביב בוויקישיתוף קרוב ל-70 ממאמריו באתר רמב"יש שיעוריו באתר ישיבה ביוגרפיה קצרה באתר הר עציון ספריו באתר הספרייה הלאומית מאמרים של הרב יהודה שביב, באתר ספריית אסיף יהודה שביב, דף שער בספרייה הלאומית
עונת 2006/2007 בבונדסליגה

עונת 2006/2007 הייתה העונה ה-44 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-11 באוגוסט 2006 והסתיימה ב-19 במאי 2007. בוכום, אלמניה אאכן (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) ואנרגי קוטבוס עלו מהליגה השנייה. על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה. שטוטגרט זכתה בתואר האליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון. בורוסיה מנשנגלדבך, אלמאניה אאכן ומיינץ 05 ירדו לבונדסליגה השנייה. תאופניס גקאס, (יוון יוון) ששיחק בבוכום, אשר כבש 20 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה. מדיה וקבצים בנושא עונת 2006/2007 בבונדסליגה בוויקישיתוף נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
עונת 2007/2008 בבונדסליגה

עונת 2007/2008 הייתה העונה ה-45 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-10 באוגוסט 2007 והסתיימה ב-17 במאי 2008. קרלסרוהה, הנזה רוסטוק ודיסבורג עלו מהליגה השנייה. על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה. באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם ה-20 בתולדות המועדון. היא זכתה גם בגביע. דיסבורג, הנזה רוסטוק ונירנברג ירדו לבונדסליגה השנייה. לוקה טוני, (איטליה איטליה) ששיחק בבאיירן מינכן, אשר כבש 24 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה. העפילה על תקן הזוכה בפרס "משחק הוגן" של הליגה. העפילה כסגנית מחזיקת גביע כי הזוכה בגביע באיירן מינכן העפילה לליגת האלופות מדיה וקבצים בנושא עונת 2007/2008 בבונדסליגה בוויקישיתוף נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
בית מני

בית מני הוא אחד הבניינים הראשונים באחוזת בית. הבית שייך לבנק לאומי ועבר פעולת שימור. בית מני, ברחוב יהודה הלוי 36 בתל אביב-יפו, נבנה על ידי שלמה ברסקי כבית מגורים בשנים 1910–1915 על גבול שכונת אחוזת בית. המבנה הוא בית דו-קומתי והוא בנוי מאבן כורכר. בשנת 1924 נמכר הבית לבנק אנגלו-פלשתינה (אפ"ק) וכעבור שש שנים נמכר הבית לשופט יצחק מלכיאל מני. מני התגורר בבית בשנים 1930–1933. הבית נקרא על שמו: בית מני, אף כי השופט מלכיאל מני גר בו תקופה קצרה בלבד. הבית שהיה עתיר בעבודות נגרות איכותיות ויפות, בציורי קירות ובעיטורי טיח, נשאר כיחיד במינו לשיטות בנייה ולסגנון של ראשית שנות ה-20 של המאה ה-20, כפי שהיה מקובל ביפו באותן השנים. בשנת 1978 נמכר הבית על ידי יורשיו של מני לבנק לאומי. בשנות ה-90 של המאה הקודמת, התכוון בנק לאומי לבנות בניין משרדים במקום בית מאני אשר מצבו הפיזי התדרדר עם השנים והוא עמד נטוש והרוס. בשנת 1999 התעורר מאבק ציבורי אשר מטרתו הייתה לשמר את המבנה. המועצה לשימור אתרים פתחה במאבק ציבורי נרחב לעצור את הריסת הבית. הנושא אף הועלה במליאת הכנסת (באוקטובר 1985) על ידי חברי הכנסת מרדכי בר-און ועדנה סולודר. בתוכניות השימור של תל אביב הוכרז בית מאני כבניין לשימור בהגבלות מחמירות: תב"ע א.2650ב'. כך בוטלה תוכניתו של בנק לאומי להרוס את הבניין והבנק חויב לשמר את הבניין ולשלב אותו בתוך המבנה החדש של משרדי הבנק הלאומי. החלטת עיריית תל אביב לשמר את המבנה ולשלבו במבנה משרדים חדש הייתה חלק ממדיניותה של העירייה לעודד את הנהלת הבנק (ובנקים נוספים) להישאר במע"ר (מרכז עסקים ראשי). משרד האדריכלים קייזר-קייזר-לקנר זכה בעבודת התכנון של מגדל המשרדים של הבנק ושילוב בית מני בגוף המגדל החדש. ההועדה המקומית לתכנון ולבנייה בתל אביב אישרה את התוכנית ביוני 2000. המגדל בן 12 הקומות נחנך בשנת 2003. משרד התכנון של האדריכל אמנון בר אור תכנן את עבודת השימור של בית מני והתאמתו לשימושו החדש. חלקו האחורי הפך לחלק מאולם הכניסה של בניין המשרדים של הבנק, ואילו חלקו הקדמי של הבית נשאר כמבנה עצמאי. בשנת 2008 הוסב המבנה למרכז מבקרים של הבנק וגלריות לתערוכות מתחלפות. שני חדרים שוחזרו בסגנון ראשית המאה ה-20 ובתוכם שיחזור של סניף יפו ההיסטורי של בנק אפ"ק. הרצלילינבלום אמנון בר אור, 'שימור והסבה: ממבנה מגורים לבנק. בית מני' (אורכב 03.02.2017 בארכיון Wayback Machine), אתרים - המגזין, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 6 (דצמבר 2016), עמ' 57–62. מדיה וקבצים בנושא בית מני בוויקישיתוף דוד הכהן, בית בתוך מגדל, באתר ynet, 28 באפריל 2003 דף הבית של אמנון בר אור - טל גזית בע"מ: פרויקטים בית מני - מומלץ מפה 9 בית מני לאומי - עכבר העיר רשות מקרקעי ישראל פרטים על תכנון תוכנית תא 2650 ב דליה טל, ‏ת"א: אושרו תוכניות פרטיות של קייזר - בל"ל ואמפא, באתר גלובס, 25 ביוני 2000 דפנה צוקר, ‏לאומי מתייעל: מעביר משרדי ההנהלה הפזורים בסיטי של ת"א לבית מאני, באתר גלובס, 30 בספטמבר 2003 בית מני, באתר הארץ
אות קלון

אות קלון הוא ניב שנוצר בעברית החדשה (אף ששני רכיביו מקורם בלשון המקרא), הבא לבטא את החומרה של מושא הביטוי, פעמים רבות תוך ייחוס לחומרה השפעה לזמן רב, לעיתים כזה שאינו ניתן לכפרה, או להיקף רחב יותר מהמושא המצומצם. חומרה: הגנרל וולטר בדל-סמית הגיב להאשמות על טיפול לקוי בניצולי שואה: "האשמות אלו הן אות קלון להנהלת המחנה" ובכך ביקש להבהיר את החומרה בה הוא רואה את ההאשמות אם תתאמתנה. זמן: מזכיר הסתדרות המורים אמר שבית ספר שאינו מודרג אינו טובע אות קלון בילדים ובכך הביע את עמדתו שחלוקת ילדים להקבצות על פי רמות אינה נוגעת רק להווה, אלא עלולה להטביע על הילד תדמית שלילית לשנים רבות. העדר כפרה: על טבח ליל ברתולומאוס הקדוש כותב בעל מאמר בהמליץ: "הוא אות קלון עולמי וכתם נצחי להיכנסייה הקתולית בספר דברי הימים, ואף אם תרבה לה בורית ותכבס בנתר נכתם עונה זה על לוחות התולדה". היקף: בהתייחס להזנחה בבית הקברות הר המנוחות בירושלים הביעה אשה שהתלוננה את עמדתה "כי המצב הקיים הוא אות קלון לירושלים" ובכך העבירה את המסר שהמצב אינו נוגע רק לאותו בית קברות אלא פוגע קשות בתדמית של העיר ירושלים כולה. ראשי המפלגה הליברלית גינו את הספר הלבן באומרם שהוא "אות קלון על שמה הטוב של בריטניה". עלבון: התאחדות עולמות של צעירים עבריים הביעה את החומרה שהיא רואה בנומרוס קלאוזוס בכותבה: "הנומרוס קלוזוס ... השולל מאת אחינו המתלמדים את האפשרות להשתלם בלימודים ולהשתתף בעבודת המדע הנעלה, והמטיל עליהם אות-קלון מעליב". מקור הביטוי באותות קלון שהוכרחו אנשים ללבוש כדי לביישם, כמו אות הקלון שהוכרחו היהודים בימי הביניים לשאת על בגדיהם (טלאי צהוב על הבגד), וכן אות הקלון (הטלאי הצהוב) על בגדי היהודים בשנות שלטון הנאצים. ע"פ ספר בראשית, אות הקלון הראשון הוטל ברוצח הראשון, בקין, ונקרא "אות קין". בימי הביניים באירופה נהגו להטיל אות קלון בפושעים מורשעים על ידי הטבעה בעורם של דוגמה קבועה באמצעות מכוות אש. בנוסף לכך, אל עמוד הקלון, קשרו עבריינים, כדי לבייש אותם בציבור. אות קלון מסוג זה מוזכר בספר שלושת המוסקטרים, כך מגלה ד'ארטניאן שאהובתו באותו זמן היא פושעת נמלטת. כאן המקום להזכיר גם את הספר אות השני מאת נתנאל הותורן. באות השני מסומנת נערה שהרתה מחוץ לנישואין. כובע היהודים הטלאי הצהוב אות קין (מקרא) צח יוקד, טלאי צהוב? בימי הביניים נהגו לסמן יהודים בשלל דרכים יצירתיות, באתר הארץ, 12 באפריל 2023 סכנת מגיפות צפויה לפליטינו, דבר, 6 בדצמבר 1945 ש. לוין: בי"ס שאינו מודרג אינו טובע אות קלון בילדים, דבר, 4 בינואר 1967 וו.ש., פשעי ספרד, המליץ, 29 ביוני 1898. מתי יושם קץ לחילול כבוד המתים?, מעריב, 10 בנובמבר 1950 הספר הלבן הוא אות קלון על בריטניה, דבר, 21 במאי 1939 התאחדות עולמות של צעירים עבריים, שבוע למלחמה בנומרוס קלוזוס, דואר היום, 23 בפברואר 1927 היהודים בפרס, חבצלת, 22 באוקטובר 1897 ספר בראשית, פרק ד', פסוק ט"ו
קפה לה דה מאגו

קפה לה דה מאגו (בצרפתית: Les Deux Magots) הוא בית קפה מפורסם בסן ז'רמן דה פרה (צר'), פריז, צרפת. יצא לו מוניטין כמקום המפגש של האליטה הספרותית והאינטלקטואלית של העיר. כיום הוא מהווה יעד תיירות פופולרי. שמו ההיסטורי נובע מלקוחותיו הידועים ובהם אמנים סוּרֵיאָלִיטים ואינטלקטואלים כגון סימון דה בובואר, ז'אן-פול סארְטְר וסופרים בהם ארנֵסט הֶמינגוויי בצעירותו. בין הלקוחות המפורסמים הנוספים ניתן למנות את אלבר קאמי, פבלו פיקאסו, ג'יימס ג'ויס, ברטולט ברכט, ג'וליה צ'יילד וסופרים אמריקאיים כמו ג'יימס בולדווין, צ'סטר היימס (אנ'), צ'ארלס סאת'רלנד וריצ'רד רייט. הפרס הספרותי דה מאגו מוענק מדי שנה מאז 1933 לרומן צרפתי (צר'). מדיה וקבצים בנושא קפה לה דה מאגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קפה לה דה מאגו (בצרפתית ובאנגלית) קפה לה דה מאגו, ברשת החברתית פייסבוק קפה לה דה מאגו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קפה לה דה מאגו, ברשת החברתית אינסטגרם רשימת הזוכים בפרס הספרותי דה מאגו בשנים 2010-1933 (בצרפתית)
עונת 2008/2009 בבונדסליגה

עונת 2008/2009 הייתה העונה ה-46 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-15 באוגוסט 2008 והסתיימה ב-23 במאי 2009. בורוסיה מנשנגלדבך, הופנהיים (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) ופ.צ. קלן עלו מהליגה השנייה. על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה. וולפסבורג זכתה בתואר האליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. ארמיניה בילפלד, וקרלסרוהה ירדו לבונדסליגה השנייה. אנרגי קוטבוס גם ירדה ליגה לאחר סדרת משחקי מבחן (מפגש כפול) נגד נירנברג. גראפיטה, (ברזיל ברזיל) ששיחק בוולפסבורג, אשר כבש 28 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה. מדיה וקבצים בנושא עונת 2008/2009 בבונדסליגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2008/2009 בבונדסליגה נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
אני הולכת אלי

אני הולכת אלי הוא אלבומה ה-26 של הזמרת חוה אלברשטיין, שיצא בסוף שנת 1980. לצורך הקלטת האלבום נסעה אלברשטיין ללונדון, שם שהה באותן שנים נחום היימן שהלחין את כל שירי האלבום והפיק אותו. את מילות השירים כתבו נתן יונתן, נתן אלתרמן, אהוד מנור, רחל ולאה גולדברג, שהאלבום נושא את שם שירה "אני הולכת אלי". היות שהאלבום הוקלט בלונדון, השתתפו בנגינה מוזיקאים מקומיים שאף עיבדו את השירים. הפקה מוזיקלית: נחום היימן. נגנים ועיבודים: לואי ז'ארדם, תום בליידס, פול רובינסון, קארלוס מיראנדה. הוקלט באולפני "היי-מן מיוזיק". טכנאי הקלטה: בוב פיינטר. עיצוב העטיפה: יוסי אורבך. צילומים: דורון גלעד.
משפכנים אוסטרלים

משפכנים אוסטרלים (שם מדעי: Hexathelidae) היא משפחה של עכבישאים הקרובה למשפחת המשפכניים וחיה באזור הטרופי ברחבי העולם. המשפכנים האוסטרלים הם שוכני קרקע בגודל 1–5 ס"מ. הם בעלי צבעים כהים ועמומים, "שריון" קטן ונוצץ על הגב ובעלי מצבטים ענקיים המלאים בארס. כשהם מותקפים הם מתרוממים באיום ומציגים את הכליצרות הארסיות בדומה לטרנטולות. הכשתם יכולה לחדור איברים וצפרוניים ולהסתיים גם במוות. הם חיים במחילות דמויות משפך ומכאן שמם. מינים אחרים מטפסים על עצים או בין סלעים וטורפים יצורים קטנים שאינם מבחינים בהם, בעיקר חרקים או עכבישים אחרים. למינים רבים במשפחה זו ארס קטלני לבני אדם. משפחה משפכנים אוסטרלים (Hexathelidae) תת-משפחה Hexathelinae סוג Bymainiella סוג Hexathele סוג Mediothele סוג Paraembolides סוג Rosamygale - נכחד סוג Scotinoecus סוג Teranodes תת-משפחה עכבישי משפך אוסטרליים (Atracinae) - כנראה שהיא משפחה נפרדת סוג Atrax סוג Hadronyche סוג Illawarra תת-משפחה Macrothelinae סוג Macrothele סוג Porrhothele תת-משפחה Plesiothelinae סוג Plesiothele מדיה וקבצים בנושא משפכנים אוסטרלים בוויקישיתוף משפכנים אוסטרלים, באתר ITIS (באנגלית) משפכנים אוסטרלים, באתר NCBI (באנגלית) משפכנים אוסטרלים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) משפכנים אוסטרלים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) משפכנים אוסטרלים, באתר GBIF (באנגלית)
יצחק סג"ל לנדא

רבי יצחק סג"ל לנדא (ה'תמ"ט, 1689 – כ"ג בתשרי ה'תקכ"ח, 16 באוקטובר 1767) היה רב מגדולי יהדות אשכנז במחצית הראשונה של המאה ה-18. רבן של קהילות יהודיות חשובות: אפטא, זולקווא, לבוב והמחוז, וקראקא. נולד באפטא לרב צבי הירש לנדא המכונה ר' הירש וויטש, מפרנסי ועד ארבע ארצות. סבו היה הרב יחזקאל פסח לנדא, דיין וחבר ועד ארבע ארצות, חתנו של הרב יצחק חריף מצאצאי רבי יעקב לאנדא בעל האגור. מצד אמו היה צאצא של הרבי רבי העשיל מקראקא. אחיו היה הרב יהודה סגל לנדא, אביו של הרב יחזקאל לנדא, ה"נודע ביהודה". הרב לנדא היה חתנו של הרב שמחה מנחם מיונה בן יוחנן ברוך דוקטור, שהיה רופאו האישי של יאן סובייסקי מלך פולין. בשנת ה'תפ"א (1721) התמנה כרבה של אפטא היהודית הוא כיהן באפטא מספר שנים עד מינויו בשנת ה'תפ"ט (1729) לרבה של זולקווא ואב בית הדין בה. בשנת ה'תצ"ו (1736) נבחר כאב"ד ורב גליל לבוב ובשנת ה'תקי"ד (1754) כרבה של קראקא ואב בית הדין שלה. בקראקא כיהן עד פטירתו בכ"ג בתשרי ה'תקכ"ח, 16 באוקטובר 1767. נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב ועל מצבת קברו נחרת: לתוגה נהפכה שמחתנו, גלה כבוד מישראל, נפלה עטרת ראשנו, כבוד הרב הגאון המפורסם מופת דורנו, מו"ה יצחק לאנדא סג"ל אב"ד ור"מ דפה והגליל, לאמונה גבר בארץ, נהג את עמו באמת ובתמים, ויגוע יצחק וימת ויאסף אל עמיו זקן ושבע ימים, ויצא יצחק לשוח בשדה חקל תפוחין רוח אפינו נלכד בשחיתותינו, נפטר אור ליום השישי שמחת תורה תקכ"ח לפ"ק. — לוחות זכרון עמוד 36 עיר הצדק עמוד 185 עמד לימין רבי יהונתן אייבשיץ בעת הפולמוס שנוהל נגדו באשמת שבתאות - ואף חתם על חרם נגד ספר שהתקיף את רבי יהונתן. חידושי תורה פרי עטו שנשתמרו לא ידועים, אך נותרו הסכמות רבות שכתב לספרים. מעט מחידושיו מופיעים בספרות בני דורו ובני הדור שאחריו. לרבי יצחק סג"ל לנדא היו שני בנים: הרב יעקב סג"ל לנדא, כיהן כרבה של טרנופול; והרב צבי יוסף לנדא, כיהן כרבה של גריידיג. אחד מחתניו היה הרב יוסף סג"ל לנדא, רבן של רוהאטין וחמיילניק, ובנו של רבי יהודה ליב הלוי לנדא אב"ד לבוב. בן חתנו זה הוא הרב ישראל יונה לנדא מקמפנו, מחבר "עין הבדולח" ו"מעון הברכות". חתן נוסף היה ר' משה אב"ד סטאניאו. חתן מפורסם אחר היה ר' ברוך פרנס, נכדתו נישאה לרב ברוך תאומים-פרנקל מלייפניק. אהרן ולדן, הרב מו"ה יצחק סג"ל לאנדא בתוך: שם הגדולים החדש, ורשה תרכ"ה. מערכת י' פריט ר"ל. "יצחק לנדא", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) הנקרא "ר' יחזקאל פִּסֵּחַ" על שם שהיה חיגר, צבי יחזקאל מיכלסון, קונטרס מטה לוי, נספח לעין הבדולח, פיעטרקוב תרס"א, דף ז ע"ב, באתר היברובוקס. נוסח החרם נדפס בספר "לוחות עדות" (אלטונה תקט"ו) ומצוטט רבות בידי רבנים אחרים שדבריהם כונסו לספר זה.
נפיליים

נפיליים (שם מדעי: Nephilidae) היא משפחה מסדרת העכבישאים. סיווגה הטקסונומי של המשפחה שנוי במחלוקת: בעבר הייתה משפחה משל עצמה או שויכה למשפחת הפגיוניים. משנת 2016 היו שייכים למשפחת הגלגלניים, אך בשנת 2023 נערך ניתוח מולקולרי חדשני שקבע כי הם מהווים משפחה נפרדת. אלו הם עכבישים גדולים שיכולים להגיע עד לאורך 6 סנטימטרים. כמותם הם מחדשים את אריגת הקורים כל יום כדי להבטיח קורים חזקים מאוד שיכולים ללכוד אפילו ציפורים או עטלפים. הם חיים באזור הטרופי, בעיקר באוסטרליה, אמריקה הדרומית, אפריקה ודרום-מזרח אסיה. הם טווים רשתות ענקיות, ובהם נתפסים מיני חרקים שאינם יכולים להימלט עוד כמעט. למעשה לעיתים הם תופסים ברשתות שלהם יצורים גדולים יותר כמו עופות, עטלפים ואף נחשי עצים. הם הורגים את טרפם בנשיכה ארסית. כמו מיני עכבישים רבים, הנקבות במינים אלו קניבליות ויכולות לטרף את הזכר לאחר ההזדווגות. כדי להימלט, הזכרים משאירים חלק מרגליהם בתוך הגוף של הנקבה וכך נמלטים. משפחת נפיליים (Nephilidae) סוג Clitaetra סוג Herennia סוג Nephila סוג Nephilengys מדיה וקבצים בנושא נפיליים בוויקישיתוף נפיליים, באתר ITIS (באנגלית) נפיליים, באתר NCBI (באנגלית) נפיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נפיליים, באתר GBIF (באנגלית) החלפה טקסונומית 129752 (הועלה ב 2023-08-29) · iNaturalist, באתר iNaturalist
נמלניים

נמלניים (שם מדעי: Zodariidae) הם משפחה בסדרת העכבישאים המזכירה במראה נמלים. הם נפוצים בכל העולם באזורי הטרופיים והממוזגים, אך רק מינים מעטים חיים באמריקה הצפונית. מינים אלה מזכירים בצורתם נמלים כחלק מחקיינות המכונה חקיינות נמלים (myrmecomorphy), דבר הנפוץ בעוד כמה מיני עכבישים כמו Myrmaplata plataleoides. הם מידמים להם כדי לתפוס ולאכול את הנמלים שלא מודעות לטורף. ייתכן שהם גם מתגוננים מנמלים שיוצאות לצוד עכבישים. כל מין עכביש משתמש במין נמלה אחרת להערים עליה. למעשה העכבישים לא באמת מזכירים נמלים אלא רק באופן מוגבל אך מצליחים להיכנס למושבות הנמלים ולחיות איתם ואז כשכולם יוצאים מהקן כדי להילחם באויב או לצוד, העכביש בוחר לו נמלה לטרף, מזריק לה ארס והורג אותה תוך כדי ההמולה. במקרה שנמלה פוגשת בעכביש כזה הוא מרים את 2 הרגלים הקדמיות שלו כדי להידמות להם ואם זה לא עוזר הוא נוגע עם הכליות שלו במחושי הנמלה, מה שעושים 2 נמלים שנפגשות. בדרך כלל החיקוי הזה משכנע את הנמלה והעכביש יכול להיכנס. לעיתים אפילו מעבירים לעכבישים נמלים גוססות, מידי פועלות, כדי שיעבירו אותם החוצה. אז העכביש יכול לאכול בשקט. Aschema Caesetius Capheris Cydrela Eocydrele - נכחד Procydrela Psammoduon Psammorygma Rotundrela Cyrioctea Antillorena Australutica Lachesana Lutica Chariobas Cicynethus Madrela Storenomorpha Thaumastochilus Amphiledorus Asceua Asteron Basasteron Cavasteron Chilumena Cybaeodamus Euasteron Forsterella Habronestes Hermippus Hetaerica Ishania Leprolochus Leptasteron Mallinella Minasteron Neostorena Nostera Pax Pentasteron Phenasteron Platnickia Pseudasteron Selamia Spinasteron Storena Storosa Subasteron Tenedos Tropasteron Zillimata Akyttara Diores Dusmadiores Heradida Mallinus Mastidiores Microdiores Palaestina Palfuria Ranops Suffasia Trygetus Zodarion Adjutor - נכחד Admissor - נכחד Anniculus - נכחד Colima Cryptothele Epicratinus Euryeidon Heradion Holasteron Masasteron Notasteron Tropizodium Zodariellum מדיה וקבצים בנושא נמלניים בוויקישיתוף נמלניים, באתר ITIS (באנגלית) נמלניים, באתר NCBI (באנגלית) נמלניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נמלניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמלניים, באתר GBIF (באנגלית)
משפכניים

משפכניים או עכבישי עשב (שם מדעי: Agelenidae) היא משפחה של עכבישאים הנפוצה בכל העולם ובה כ-70 סוגים וכ-1,200 מינים. למינים אלה יש כליצרות עם ארס אך ברב המקרים הוא אינו קטלני לבני אדם. היוצא מן הכלל הוא המין Eratigena agrestis (באנגלית: Hobo Spider) שנשיכתו יכולה לגרום לתסמינים קשים ולמוות של רקמות. אורכם של המשפכניים נע בין ארבעה מ"מ לעשרה ס"מ. הם בעלי רגליים שעירות וראשים גדולים עם שמונה עיניים וגבות צבעוניים או מנומרים מעט. אלו גם מינים מהירים, כשהעכביש Eratigena atrica נחשב בעבר למהיר שבעכבישים ויכול לנוע במהירות של 1.73 קמ"ש. עם זאת, מצאו מחקרים אחרים עוד כמה עכבישים שנעו במהירות זו. את קוריהם הם בונים בצורת משפך, ולעיתים מבלבלים בינם לבין המשפחות Dipluridae ומשפכנים אוסטרלים. הקורים בנויים בצורה של משפך שסביבו קורים עבים המוצמדים לקרקע וכשחרק נוגע בה העכביש יודע בדיוק איפה הוא וכך לנוע אליו במהירות. הקורים יכולים לתפוס גם מינים שמעופפים ונתקלים בהם. מדיה וקבצים בנושא משפכניים בוויקישיתוף משפכניים, באתר ITIS (באנגלית) משפכניים, באתר NCBI (באנגלית) משפכניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) משפכניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) משפכניים, באתר GBIF (באנגלית) משפכניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)