laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עסקים גדולים

עסקים גדולים (באנגלית: Big Business) הוא סרט קומי אמריקאי משנת 1988, בבימויו של ג'ים אברהמס ובכיכובן של בט מידלר ולילי טומלין. עלילת הסרט, אשר נכתבה בהשראת המחזה "קומדיה של טעויות" מאת ויליאם שייקספיר, מתארת את סיפורם של שני זוגות של תאומות זהות, אשר הוחלפו בלידתן. הזוג שלטון הלך לאיבוד באמצע וירג'יניה המערבית. מאחר שגברת שלטון חשה בצירי לידה, השניים נאלצים להגיע לבית חולים מקומי. הרופא מסרב לקבל אותם, בטענה שבית החולים משרת אך ורק עובדים של מפעל מקומי, ומר שלטון קונה בו במקום את המפעל - ובכך אשתו הופכת לזכאית לטיפול בבית החולים. זמן קצר לאחר מכן, מגיע הזוג רטליף לאותו בית חולים, על מנת ללדת. כל אחת משתי הנשים יולדת זוג תאומות זהות, אולם הרופא והאחות הקשישים שבמקום מתבלבלים, ומערבבים בין התינוקות. מר וגברת שלטון מחליטים להעניק לשתי הבנות שלהם את השמות סיידי ורוז. מר רטליף שומע במקרה את שיחתם, ומציע את אותם שני השמות לאשתו, והיא מסכימה. כ-40 שנה מאוחר יותר, שתי הבנות למשפחת שלטון הופכות לנשיאות חברה תאגידית מצליחה בבעלות משפחתית. סיידי שלטון (בט מידלר) היא אשת עסקים קשוחה וקרירה. רוז שלטון (לילי טומלין) מעוניינת בחיים פשוטים יותר. בינתיים, המפעל שרכש מר שלטון נמצא בסכנת סגירה. רוז רטליף (לילי טומלין), אחת העובדות, נשלחת מטעם המפעל אל העיר הגדולה, על מנת לשכנע את הבעלים של החברה שלא לסגור את המפעל. אליה מצטרפת אחותה התאומה סיידי רטליף (בט מידלר), שגדלה איתה בכפר, אך חולמת על חיים מתוחכמים יותר בעיר הגדולה. שני זוגות התאומות מגיעים אל מלון פלזה בניו יורק, וכך מתחילה קומדיה של טעויות וחילופי זהויות. הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר, ולציון 25% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 12 ביקורות. על תפקידה בסרט זה זכתה בט מידלר בשנת 1989 בפרס American Comedy Award בקטגוריית השחקנית הקומית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. חטיפה נעימה "עסקים גדולים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עסקים גדולים", באתר נטפליקס "עסקים גדולים", באתר AllMovie (באנגלית) "עסקים גדולים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עסקים גדולים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "עסקים גדולים", באתר Metacritic (באנגלית) "עסקים גדולים", באתר אידיבי "עסקים גדולים", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "עסקים גדולים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "עסקים גדולים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Big Business‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
דלתא C

הדלתא C או ת'ור-דלתא C היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 13 לוויינים בין 1963 ל-1969. הטיל היה בן למשפחת טילי הדלתא. שלבו הראשון של המשגר היה טיל ת'ור-DSV-2. שלבו השני היה שלב בשם דלתא D (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב בשם אלטאיר-2. למשגר דלתא C-1 היה שלב שלישי מסוג FW-4D שהיה חזק יותר מהאלטאיר-1. במשגר דלתא C-1 נעשו שניים או שלושה שיגורים (לא ידוע בבירור). כל השיגורים בוצעו ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל. רוב השיגורים שלחו לווייני מחקר של נאס"א למסלול לווייני נמוך. משגר לוויינים מדיה וקבצים בנושא דלתא C בוויקישיתוף Encyclopedia Astronautica Delta C (אנגלית)
דלתא D

הדלתא D או תור-דלתא D היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגור 2 לווייני תקשורת ב-1964 ו-1965. המשגר היה שדרוג של הדלתא C ואחד ממשפחת טילי הדלתא. שלבו הראשון של המשגר היה טיל תור-DSV-2A. שלבו השני היה שלב בשם דלתא D (שהיה שיפור של שלב הדלתא המקורי) והשלב השלישי היה שלב בשם אלטאיר-2. ההבדל המרכזי ביותר בין הדלתא C לדלתא D היה שלדלתא D נוספו שלושה מאיצי קסטור 1 לשלבו הראשון. שני השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל והושלמו בהצלחה. משגר לוויינים מדיה וקבצים בנושא דלתא D בוויקישיתוף Encyclopedia Astronautica Delta D (אנגלית)
רוברט פיירפאקס

רוברט פיירפאקס (באנגלית: Robert Fayrfax;‏ 23 באפריל 1464 - 24 באוקטובר 1521) היה מלחין אנגלי מתקופת הרנסאנס, הנחשב לבולט ולמשפיע ביותר בתקופות המלוכה של הנרי השביעי והנרי השמיני, מלכי אנגליה. פיירפאקס נולד בדיפינג גייט, לינקולנשייר. הוא נהנה מחסותה של הדמות החשובה ביותר בתחום התרבות בחצרו של הנרי השביעי, אם המלך ליידי מרגרט בופורט. במהלך השנים כיהן בתפקידים רשמיים שונים מטעם החצר. בשנים 1498 עד 1502 היה נגן העוגב ואחראי על המוזיקה במנזר סנט אלבנס. פיירפאקס למד באוניברסיטת קיימברידג' וקיבל תואר ראשון במוזיקה בשנת 1501 ותואר שני בשנת 1504. בשנת 1511 קיבל דוקטורט במוזיקה מאוניברסיטת אוקספורד. משנת 1516, במשך ארבע שנים רצופות, הגיש פיירפאקס למלך הנרי השמיני קבצים של יצירותיו ועל כך קיבל תגמולים כספיים. בשנת 1520 הנהיג את הקאפלה המלכותית בביקור ממלכתי בצרפת. רוברט פיירפאקס מת בשנת 1521, אולי בסנט אלבנס, שם נקבר. מיצירותיו של פיירפאקס שרדו שש מיסות, שני מגניפיקאטים, שלושה-עשר מוטטים, שירים בתשעה קולות ושתי יצירות אינסטרומנטליות. המיסות שלו כוללות את ה"תרגיל" שהגיש כעבודת הדוקטורט שלו, המיסה Oh quam glorifica. אחת המיסות, Regali ex progenie, הועתקה בקולג' המלכותי למוזיקה בקיימברידג' ושלוש מיסות (Salve regina,‏Regali Magnificat ומיסה לא גמורה, Ave lumen gratiae נמצאות ב"ספר המקהלה של אטון". אחת המיסות שלו, O bone Jesu, שנכתבה בהזמנת ליידי מרגרט בופורט, נחשבת למיסה הפרודית הראשונה. פיירפאקס תואר כדמות ראשונה במעלה בממסד המוזיקלי של זמנו וכמלחין נערץ בדורו. ליצירתו הייתה השפעה רבה על מלחינים מאוחרים יותר, בהם ג'ון טאוורנר ותומאס טאליס. The Masses (Missa O Quam Glorifica, Missa Tecum Principium, Missa Albanus, Missa O Bone Jhesu, Missa Regali Ex Progenie). Andrew Carwood/David Skinner: The Cardinall's Musick. ASV Records|ASV's Gaudeamus label: 3 CDs CDGAX353. רוברט פיירפאקס, באתר AllMusic (באנגלית) רוברט פיירפאקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט פיירפאקס, באתר Discogs (באנגלית) רוברט פיירפאקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוברט פיירפאקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Robert Fayrfax biography on hoasm.org Robert Fayrfax biography on Answers.com ניקולאס סאנדון, הערך "רוברט פייראקס" 1 במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין סאנדון, שם סאנדון, שם סאנדון,2,שם
קיג'ורו שידהרה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא שידהרה. קיג'ורו שידהרה (ביפנית: 幣原 喜重郎;‏ 11 באוגוסט 1872 - 10 במרץ 1951), פוליטיקאי, דיפלומט וראש הממשלה ה-44 של יפן בין 9 באוקטובר 1945 ל-22 במאי 1946. הוא היה ברון לפני ביטול מערכת האצולה היפנית. שידהרה נולד באוסקה בשנת 1872. הוא סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת טוקיו. ב-1915, הוא מונה לסגן שר החוץ וניתנו לו סמכויות של שגריר במהלך הוועידה הימית בוושינגטון. ב-1924 הוא מונה לשר החוץ בממשלתו של קאטו טקאקי, והמשיך בתפקיד זה תחת ממשלתם של ואקצוקי רייג'ירו ושל המאגוצ'י אוסאצ'י. שידהרה הנהיג מדיניות אי-התערבות כלפי סין, בו בזמן שניסה להשיג יציבות ביחסים עם בריטניה וארצות הברית. המונח "הדיפלומטיה של שידהרה" בא לתאר את מדיניות החוץ הסובלנית של יפן ב-שנות ה-20 של המאה ה-20. במדיניות זו קנה שידהרה לעצמו מתנגדים רבים בקרב גורמים צבאיים ולאומנים ביפן, שהאמינו שזו החלישה את יפן, במיוחד לאור המסקנות של ועידת חיל הים של לונדון ב-1930. באוקטובר 1931 הופיע שידהרה על כריכת המגזין טיים תחת הכותרת "איש השלום והמלחמה של יפן". הוא פרש מהפוליטיקה לאחר תקרית מנצ'וריה ושמר על פרופיל נמוך עד סוף מלחמת העולם השנייה. לאחר כניעת יפן ב-1945, מונה שידהרה לראשות הממשלה ולנשיא המפלגה הפרוגרסיבית ("שינפו-טו"). ממשלתו ערכה טיוטת חוקה עבור יפן בהנחיותיו הפוליטיות של דאגלס מקארתור, אולם שלטונות הכיבוש האמריקאים הטילו וטו על הטיוטה. ממשלתו פרשה אחרי הבחירות הראשונות שלאחר המלחמה, כאשר המפלגה הליברלית של יפן קיבלה את רוב הקולות, ושיגרו יושידה נבחר לראשות הממשלה במקומו. שידהרה הצטרף למפלגה הליברלית שנה מאוחר יותר, לאחר שטצו קטאיאמה הקים ממשלה סוציאליסטית. כאחד ממבקריו הנוקשים של טצו, נבחר שידהרה ליו"ר בית הנבחרים. הוא נפטר במהלך תפקיד זה בשנת 1951. במהלך הקריירה הדיפלומטית שלו נודע שידהרה בשליטתו המעולה בשפה האנגלית. בעת אחת ממסיבות העיתונאים היה אחד הכתבים האמריקאים מבולבל בקשר לאופן הביטוי של שמו של שידהרה; שר החוץ השיב: "I'm Hi(he)-dehara, and my wife is Shi(she)-dehara" (בתרגום חופשי: "שמי הי (מאנגלית: "הוא")-דהרה, ושם אשתי הוא שי (מאנגלית: "היא")-דהרה". מדיה וקבצים בנושא קיג'ורו שידהרה בוויקישיתוף קיג'ורו שידהרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קיג'ורו שידהרה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Baron Kijuro Shidehara, מגזין טיים כרך XVIII מספר 15, 12 באוקטובר 1931, באתר מגזין טיים
פנחס הדיין

רבי פנחס בן רבי משולם הדיין מאלכסנדריה (שנת לידה לא ידועה, פרובאנס צרפת – שנת פטירה משוערת, 1200 אלכסנדריה מצרים) היה חכם מחכמי פרובנס שהיגר למצרים, והתקבל לתפקיד הדיין של אלכסנדריה בהמלצתו של הרמב"ם. במשך כל שנות כהונתו של פנחס הדיין באלכסנדריה, הוא עמד בקשרי מכתבים עם הרמב"ם. ההתכתבות התקיימה בשפה העברית, שכן רבי פנחס לא שלט בערבית. יחסיו של פנחס הדיין עם הרמב"ם ידעו עליות ומורדות, ובאיגרת שנכתבה אליו על ידי הרמב"ם באחת השנים הראשונות לשבתו של רבי פנחס על כס הדיינות במצרים, הוא משמיע באוזניו דברי תוכחה. רבי פנחס היה מראשוני המתפלמסים עם הרמב"ם בקשר עם חיבורו הגדול משנה תורה, ומעבר להשגותיו על דרכי הפסיקה שלו, האשים את הרמב"ם כי הוא התיר לבעל קרי, להתפלל בבית כנסת, ולקרוא בתורה ללא טבילה. כן התרעם רבי פנחס על הרמב"ם כאילו לא התייחס אליו בכבוד בפני דיינים אחרים, או ששמע גנותו מפי אנשים אחרים ולא מיחה בידם. הרמב"ם באיגרת המוזכרת לעיל, משיב לרבי פנחס הדיין על כל טענותיו, ומפריך אותן אחת לאחת. הכתוב בערך זה מבוסס בעיקר על הספר אגרות הרמב"ם, מאת הרב יצחק שילת
ג'ניפר גריי

ג'ניפר אליס גריי (באנגלית: Jennifer Elise Grey; נולדה ב-26 במרץ 1960) היא שחקנית קולנוע יהודייה אמריקאית. התפרסמה בדרמה המוזיקלית "ריקוד מושחת", בתפקיד שהקנה לה מועמדות לפרס גלובוס הזהב, ובסרט קומדיית הנעורים "שמתי ברז למורה" בתפקיד ג'ייני, אחותו של תלמיד התיכון פריס ביולר. גריי שנולדה בניו יורק סיטי, היא בתם של שחקן הקולנוע היהודי אמריקאי זוכה פרס אוסקר ג'ואל גריי והשחקנית-זמרת היהודייה ג'ו ויילדר. למדה ריקוד ומשחק בבית הספר הפרטי "בית ספר דלטון" שבמנהטן. למדה משחק מקצועני ב"בית הבובות השכונתי" תחת הדרכתו של השחקן סנפורד מייסנר. גריי הייתה מאורסת לכוכבי הקולנוע מתיו ברודריק וג'וני דפ, הייתה נשואה משנת 2001 לשחקן קלארק גרג ואמא לבת אחת. בשנת 1987 נפצעה גריי בתאונת דרכים בעת שנסעה עם השחקן מתיו ברודריק בצפון אירלנד, בתאונה נהרגו שני אנשים וברודריק הואשם בנהיגה רשלנית. בשנת 2021 התגרשה מקלארק גרג, שהייתה נשואה לו 20 שנה. גריי החלה את דרכה כרקדנית בפרסומת למשקה "ד"ר פפר". ב-1984 הופיעה לראשונה בקולנוע בסרט המלחמה הבדיוני "שחר אדום" ובתפקיד קטן בסרטו של פרנסיס פורד קופולה "מועדון הכותנה". ב-1986 שיחקה בקומדיית הנעורים "שמתי ברז למורה" בתפקיד ג'ייני, אחותו של תלמיד התיכון פריס ביולר (מתיו ברודריק). הפכה לכוכבת קולנוע בשנת 1987 בזכות הופעתה בדרמת ההתבגרות המוזיקלית "ריקוד מושחת", בה שיחקה גריי נערה ניו יורקית בשם פרנסיס האוזמן המגיעה לאתר הנופש ומתאהבת במורה לריקוד ג'וני קאסטל (פטריק סווייזי). על הופעתה הזכורה ביותר בקולנוע הייתה גריי מועמדת לפרס גלובוס הזהב על ההופעה הקומית/מוזיקלית הטובה ביותר. בשנת 2000 שיחקה בדרמה הרומנטית "סודות של אהבה" בתור ג'אניס גאררו חברתו של הפרסומאי באדי אמראל (בן אפלק) וב-2001 בסרטו של אבי נשר "פולחן". בשנת 2010 זכתה גריי בתחרות הריקודים "רוקדים עם כוכבים" ביחד עם בן זוגה לתחרות, הרקדן דרק האף'. בשנת 2011 שיחקה לצד אוסטין באטלר וספנסר לוק בסרט "שודדי הסלבס" (The Bling Ring) אשר מבוסס על סיפור אמיתי שקרה בהוליווד. פזיז (1984) שחר אדום (1984) מועדון הכותנה (1984) גלגלי תהילה (1985) שמתי ברז למורה (1986) ריקוד מושחת (1987) תככים וזוהר בברודוויי (1989) רצח במיסיסיפי (1990) - סרט טלוויזיה שחר אדום (1992) סודות של אהבה (2000) פולחן (2001) קית' (2008) חגורה אדומה (2008) שודדי הסלבס (2011) בעינייך (2014) אבא אווזה (2018) - דיבוב בנפרד (2019) Bittersweet Symphony‏ (2019) מורטל קומבט: ג'וני קייג', אקשן! (אנ') (2023) - דיבוב כאב אמיתי‏ (2024) זה כמו, אתם יודעים... (אנ') (1999–2001) ג'ון מסינסינטי (2007) Gwen Shamblin: Starving for Salvation‏(2023) - סרט טלוויזיה של Lifetime מדיה וקבצים בנושא ג'ניפר גריי בוויקישיתוף ג'ניפר גריי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ניפר גריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ניפר גריי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ניפר גריי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ניפר גריי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פרס גרשם שלום

הפרס לחקר הקבלה ע"ש גרשם שלום הוא פרס המוענק בישראל מדי ארבע שנים לערך לחוקר או חוקרת המצטיינים בתחום הקבלה על כל תקופותיה וזרמיה. הפרס מוענק על ידי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, שהודיעה על ייסוד הקרן למימון הפרס בשנת 1991, על מנת להנציח את זכרו של גרשם שלום, אשר היה ממקימיה, "נשיאה השלישי, ומגדולי חוקרי הקבלה והמיסטיקה בארץ ובעולם". המועמדים לקבלת הפרס: המועמדים לקבלת הפרס צריכים להיות תלמידי דוקטורט, פוסט דוקטורנט, או חוקרים מוכרים בתחום הקבלה, ואין חשיבות להשתייכותם הדתית או הלאומית. בחירת מקבל/ת הפרס: על מקבל או מקבלת הפרס מחליטה ועדה מיוחדת שממנה נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. מועד הענקת הפרס: הפרס אמור היה להיות מוענק בפעם הראשונה בחודש פברואר 1992, לציון יום השנה העשירי לפטירתו של גרשם שלום, ומתאריך זה ואילך אחת לשלוש עד חמש שנים. בפועל, ניתן הפרס הראשון ב-5 בדצמבר 1991, יום הולדתו ה-94 של גרשם שלום, והוא ניתן אחת לארבע שנים לערך. גם הפרס לדניאל אברמס ניתן ביום 5 בדצמבר 2010, לציון יום הולדתו ה-113 של גרשם שלום. סכום הפרס: גובה הפרס עמד תחילה על סך 30,000 ש"ח, אולם במשך השנים הוא הוגדל לסך של 45,000 ש"ח. מקום הענקת הפרס: בית האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים: רחוב ז´בוטינסקי 43, כיכר אלברט איינשטיין, ירושלים. גרשם שלום האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ראו איגרת מס' 9, עמ' 1 של האקדמיה, באתר האקדמיה הישראלית למדעים. לציטוט ראו איגרת מס' 32, עמ' 58- 59. ראו איגרת מס' 9, עמ' 1. ראו "קול קורא" לשנת 2010 להגשות בקשות והצעות לפרס, מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בראשות חמש הוועדות המיוחדות הראשונות, עמדו נשיאי האקדמיה באותה העת. ראו איגרת מס' 10, עמ' 1 ו- 11. ראו הודעה, מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, על בחירתו של אברמס לקבלת הפרס. ההודעה פורסמה במספר מקומות. ראו למשל יצחק רביחיא, "פרס גרשם שלום מוענק לפרופ' דניאל אברמס", מיום 5 בדצמבר 2010, בעיתון News1. הדיווח הראשון על קבלת הפרס על סך 45,000 ש"ח הוא בהודעה על בחירתה של רחל אליאור לקבלת הפרס. ההודעה פורסמה במספר מקומות. ראו למשל: מירב לוי, "הפרס לחקר הקבלה לפרופ' רחל אליאור", מיום 7 במאי 2006, בעיתון News1. באיגרת מס' 10 הנ"ל, שיצאה לאור בטבת תשנ"ב (ינואר 1992), נכתב בעמ' 1 הנ"ל, בטעות, כי הפרס ניתן בדצמבר 1992, אולם בעמ' 11 הנ"ל נכתב התאריך הנכון (5 בדצמבר 1991). הרצאתו של ליבס בעמ' 18 - 21 לאיגרת מס' 17. בתחילת ההרצאה נשא ליבס גם דברים על שלום עצמו: "גרשם שלום והיהדות", עמ' 17 לאיגרת מס' 17. להרצאה המלאה ראו יהודה ליבס, ייחודו של ספר יצירה: הרצאה לטקס פרס שלום, באתר של ליבס באוניברסיטה העברית. נשא בטקס את ההרצאה: "התעניינותו של גרשם שלום במדע ומתמטיקה", עמ' 16 לאיגרת מס' 17. באותו מעמד הרצה מנחם הרן "על גרשם שלום". לפרטים נוספים ראו בהודעה מטעם האקדמיה על טקס הענקת הפרס לרחל אליאור. הנימוקים לבחירתה של אליאור לקבלת הפרס, באתר האוניברסיטה העברית, מחלקת הדוברות. הקישור כולל את ההודעה על בחירתו של לאברמס לקבלת הפרס והנימוקים לבחירה (עמ' 58 - 59) וכן מידע על טקס הזכייה (עמ' 67). למידע נוסף בקשר לזכייתו של אברמס ראו איגרת מס' 33 (עמ' 58).
בוגדאן לפושניאנו

בוגדאן לפושניאנו מכונה גם בוגדאן הרביעי (רומנית: Bogdan Lăpușneanu; אוגוסט 1553–1577 מוסקבה) היה שליט נסיכות מולדובה בין מרץ 1568 – פברואר 1572. בגיל 15 ירש את כס המלכות בעקבות התפטרות אביו, השליט אלכסנדרו לפושניאנו, שהתפטר ב 16 במרץ 1568 והלך למנזר. בוגדאן היה בנם של אלכסנדרו לפושניאנו ושל אשתו רוקסנדרה, בתו של פטרו רארש והשתייך לענף של בית מושאט. רוב שנות מלכותו התנהלו בחסות אמו, רוקסנדרה, עד לפטירתה ב-21 בנובמבר 1570. התבלט כחסיד של מדיניות פרו-פולנית: היה קשור בקשרי משפחה עם כמה משפחות אצולה מפולין וכרת בריתות עם ממלכה זו, השכנה מצפון. ב-2 באוקטובר 1569 כתב מכתב שבו נשבע אמונים למלך זיגמונד הזקן. מדיניותו הכעיסה את הבויארים המולדבים בראשותו של ירמיה גוליה צ'רנאוציאנול (=איש צ'רנוביץ) שחששו מהתעצמות ההשפעה הקתולית בארצם. בעקבות ריב עם אחד האצילים הפולנים בוגדאן נתפס ונכלא על ידי אותו אציל. מתנגדיו ניצלו את המצב והתלוננו נגדו בפני הסולטאן העות'מאני. גם הטורקים לא רוו נחת מקשריו של השליט הצעיר עם פולין והחליטו להחליפו בחודש מאי 1572 ביואן, שיתפרסם בהיסטוריה הרומנית כיואן וודה האיום או האמיץ. בוגדאן נמלט בהתחלה לחוטין אצל הפלטין הפולני ייז'י יאזלובייצקי. נרדף על ידי שליט טרנסילבניה אישטוואן באטורי, נמלט קודם לווינה, אחר כך לדרזדן, לפריז ולקופנהגן. בסוף נדודיו הגיע למוסקבה. מספרים שבסביבות שנת 1575 הצאר הרוסי איוון האיום האשים אותו בכפירה, הורה שייתפר בתוך שק ושיושלך למים. בוגדאן לפושניאנו היה נשוי החל משנת 1571 בערך לאחות של האציל הפולני קספר פאניצ'בסקי. לזוג נולד בן, אלכסנדרו, שעלה מאוחר יותר על כס מולדובה וולאכיה ונודע בשם אלכסנדרו הרע. מדיה וקבצים בנושא בוגדאן לפושניאנו בוויקישיתוף גאורגה פונגה -ההיסטוריה של הרומנים בימי הביניים, חינוך בהתקשרות, כרך ב, אוניברסיטת א.י. קוזה, יאשי 2005-2006 Gheorghe Pungă Istoria medievală a românilor, vol.2, Universitatea Al.I.Cuza, Iaşi (ברומנית) G.Pungă ע' 15
שמואל אברמסקי

שמואל אברמסקי (1913 – 11 בפברואר 2004, י"ט בשבט ה'תשס"ד) היה היסטוריון וחוקר מקרא ישראלי, ממייסדי המחלקה למקרא ולתולדות המזרח הקדום באוניברסיטת בן-גוריון בנגב וממייסדי "החברה לחקר המקרא". חתן פרס ביאליק לשנת 1989. נולד בפשרושל שבמחוז סובאלק שבפולין, למאשה-מרים וניסן אברמסקי, צאצא של רבי שמעלקה מניקלשבורג וקרוב משפחה של הרב יחזקאל אברמסקי. למד בגימנסיה יהודית בסובאלק. בצעירותו עסק בפעילות מרקסיסטית ואף נאסר. לאחר מכן נעשה ציוני, ובשנת 1935 עלה לארץ ישראל. זמן קצר לאחר עלותו לארץ ישראל החל בלימודי מקרא והיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. בסוף שנות ה-40, בעצת פרופ' בנימין מזר, החל לעסוק בחקר המתכות של ארץ ישראל הקדומה. בשנת 1960 עשה את עבודת הדוקטורט בנושא זה. לפרנסתו עסק בהוראה, תחילה בבית הספר "תלפיות" בירושלים ואחר כך במכללת בית ברל. בשנת 1965 הצטרף לקבוצת מייסדי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (עוד בגלגולה הראשון כ"המכון להשכלה גבוהה בנגב") והיה ממייסדי המחלקה למקרא ולתולדות המזרח הקדום. לימד בה במשך כעשרים שנה, עד פרישתו בשנת 1984. פרופ' אברמסקי היה ממייסדי "החברה לחקר המקרא", והיה חבר בחוג העיון בתנ"ך של ראש הממשלה דוד בן-גוריון. ערך את חידוני התנ"ך הראשונים. במשך שנים שימש פרשן ב"פרקי היום בתנ"ך" בקול ישראל. הוא ערך את "בית המקרא" ואת האנציקלופדיה לגאוגרפיה מקראית, וכמו כן היה חבר מערכת האנציקלופדיה העברית, אנציקלופדיה מקראית, אנציקלופדיה יודאיקה ו"עולם התנ"ך". ערך את "ספר שמואל ייבין" יחד עם יוחנן אהרוני ובן ציון לוריא. בשנת תשמ"ט (1989) זכה בפרס ביאליק על מפעל חייו בחקר המקרא וההיסטוריה המקראית. בשנת 1936 נישא למינה ברודובסקי. בניו הם פרופ' עודד אברמסקי והדיפלומט צבי אבירם-אברמסקי. אחיו היה הארכאולוג יוסף אבירם. בר כוכבא נשיא ישראל קהלת – המלך, החכם והמשוחח ירא האלוהים תולדות התרבות והאמנות, כרך א' – העולם העתיק: המזרח הקרוב והרחוק; כרך ב' – העולם העתיק: יוון ורומי; כרך ג – העולם העתיק: שקיעת העולם העתיק ירושלים בימי המקרא ירושלים בימי בית שני מבוא לגאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל – תקופת המקרא מלכות שאול ומלכות דוד – ראשית המלוכה בישראל והשפעתה לדורות מסילה בערבה: תולדות הערבה בימי המקרא פרשה בתולדות הנגב נלסון גליק, אפיקים בנגב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ך. סיפורי בריאה בפי עמי קדם האליליים, אתר דעת עבדות ישראל במצרים, אתר דעת כבשת הרש וההופעה של נביא המחאה הסוציאלית, אתר מקראנט מקדש שלמה, אתר דעת הרקע ההיסטורי להכרזת כורש, אתר דעת מלחמת החרות של מצדה, אתר דעת מרד בר כוכבא לאור הגילויים האחרונים, אתר דעת "והייתה נפש אדוני צרורה בצרור החיים" (פירוש חדש לאור תעודות נוזי), בית מקרא, כרך ז, חוברת ג (טו) (טבת תשכ"ג), pp. 78-80 הספרים של שמואל אברמסקי, באתר "סימניה" שמואל אברמסקי (1913-2004), דף שער בספרייה הלאומית שמואל אברמסקי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מתוך אתר "Billiongraves"‏
חיים ליף

חיים לִיף (באנגלית: Hayim Leaf;‏ 27 בספטמבר 1912 – 2 במאי 1993) היה פרופסור, מבקר ספרות, מסאי, עורך ומחנך יהודי אמריקאי, מעורכי כתבי העת העבריים "בצרון", "הרופא העברי" ו"ניב", מרצה לספרות עברית בישיבה יוניברסיטי. נולד ב-27 בספטמבר 1912 בסְטָארוֹבִּין שברוסיה (כיום בבלארוס) כחיים ליפשיץ, בן לזלמן ודבורה (חיניץ) ליפשיץ. בשנת 1928, בהיותו נער, היגר לארצות הברית. בשנת 1933 קיבל תעודת הוראה בישיבה יוניברסיטי, ואחר כך קיבל שם תואר ראשון בשנת 1945 ותואר שני ב-1951. בשנת 1968 קיבל מהישיבה יוניברסיטי תואר דוקטור בספרות עברית, על הדיסרטציה הקדשה: "ד"ר פינחס חורגין: המחנך, העסקן, הסופר והחוקר". ליף הצטרף לסגל הישיבה יוניברסיטי בשנת 1942, ונמנה עמו 36 שנה עד פרישתו כפרופסור לספרות עברית. ערך במשך כשלושים שנה את הרבעון העברי "בּצָּרון", כתב עת ספרותי. כן ערך יחד עם נעמי בן-אשר את "The Junior Jewish Encyclopedia" ("האנציקלופדיה היהודית לצעירים"), וזכה על כך ב-Jewish Book Award בשנת 1958. היה נשוי לאֶמה חוה לבית זוסקינד, עובדת סוציאלית ילידת וינה, שהיגרה לארצות הברית לאחר האנשלוס ב-1938. חיים ליף נפטר בשנת 1993 בבית האבות ובית החולים הגריאטרי היהודי בברונקס שבניו יורק, עקב סיבוך של שבץ שלקה בו בשנה שלפני כן, בן 79 במותו. הותיר אחריו את אשתו, בן ובת וכן נכדים. חיים ליף, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ספרו 'כתבים ודיוקנאות', ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רשימת הפרסומים של חיים ליף, בקטלוג הספרייה הלאומית חיים ליף באתר worldcat רשימת המאמרים של חיים ליף באתר רמב"י Dr. Hayim Leaf, 79, Hebrew Scholar, Dies, New York Times, May 6, 1993 חיים ליף (1912-1993), דף שער בספרייה הלאומית חיים ליף, בלקסיקון הספרות העברית החדשה Emma Leaf, בדף סגל קהילת "אוהב צדק" בניו יורק (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסע העסקים של אבא

מסע העסקים של אבא (בסרבו-קרואטית: Otac na službenom putu, Отац на службеном путу) הוא סרט קולנוע יוגוסלבי משנת 1985 של במאי הקולנוע הסרבי אמיר קוסטוריצה על פי תסריטו של המשורר עבדולה סידראן (Abdulah Sidran). עלילת הסרט מתרחשת ביוגוסלביה שאחרי מלחמת העולם השנייה ומסופרת דרך עיניו של נער צעיר בשם מאליק. אביו מסה (Mesa) נחשד כעובד בקומינפורם ונשלח למחנה עבודה לאחר שהעיר באופן רשלני על קריקטורה בעיתון פוליטי. הסרט מתחיל ביוני 1950 עם עובדי אדמה מקומיים השרים סרנדה מקסיקנית כיוון שבטוח יותר לשיר בשפה זו. והילדים מטפסים על עצים ומשחקים. הסרט מתרחש מתוך הפרספקטיבה של הילד מאליק, שאימו מספרת לו כי אביו נמצא במסע עסקים. מאליק גם סובל מסהרוריות כרונית. לאחר זמן מה, אשתו וילדיו של מסה מצטרפים אליו בעיר זבורניק (Zvornik) ומאליק פוגש את מאסה (Maša), בתו של רופא רוסי. הוא מתאהב בה, אולם בפעם האחרונה שהוא רואה אותה, היא נלקחת על ידי אמבולנס. בחתונה של דודו מצד אימו זיג'ה (Zijah), מאליק עד לפרשיית אהבים של אביו עם טייסת, שמאוחר יותר מנסה להתאבד באמצעות הכבל המשמש להדחת המים באסלה. פסטיבל קאן: פרס דקל הזהב ופרס FIPRESCI של איגוד מבקרי הקולנוע לשנת 1985. מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 1985. אתר האינטרנט הרשמי של מסע העסקים של אבא "מסע העסקים של אבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מסע העסקים של אבא", באתר נטפליקס "מסע העסקים של אבא", באתר AllMovie (באנגלית) "מסע העסקים של אבא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מסע העסקים של אבא", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מסע העסקים של אבא", באתר אידיבי "מסע העסקים של אבא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עירית שמגר, חזירים ופנינים, מעריב, 3 בינואר 1986, המשך הסרט "מסע העסקים של אבא בפסטיבל קאן (באנגלית)
אלן

אלן (Allen, Alen, Alan ועוד) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שמקורו סקוטי ומשמעותו נאה. האם התכוונתם ל... אלן – סדרת קומדיית מצבים אמריקאית של רשת ABC בת 109 פרקים ששודרה בין 1994 ל-1998 בכיכובה של אלן דג'נרס המופע של אלן דג'נרס – תוכנית אירוח קומית אמריקאית המונחית על ידי אלן דג'נרס שהחלה את שידוריה ב-2003 מבחן אלן – בדיקה של אספקת הדם המקפת לכף היד מפתח אלן – סוג של מפתח ברגים אמיל שארטייה – הידוע כ"אלן", פילוסוף והוגה דעות צרפתי אישים בשם זה: בארי אלן – שמו של גיבור הקומיקס הפלאש השני בארט אלן – שמו של גיבור הקומיקס הפלאש הרביעי ג'ואל אלן – זואולוג אמריקני, על שמו כלל אלן ג'ואן אלן – שחקנית קולנוע אמריקנית דבון אלן – שחקן פוטבול ואתלט אמריקאי דבי אלן – שחקנית, כוריאוגרפית במאית ומפיקה אמריקאית דידי אלן – עורכת קולנוע אמריקנית דן אלן – גנרל בצבא ארצות הברית וודי אלן – במאי ושחקן קולנוע יהודי אמריקני טוני אלן – שחקן כדורסל אמריקני טים אלן – שחקן וקומיקאי אמריקני לוגן אלן – שחקן אמריקאי לילי אלן – זמרת בריטית מארק אלן – שחקן סנוקר צפון אירי מרק אלן – טריאתלט אמריקני ננסי אלן – נבלנית אמריקנית סטיב אלן (אנ') – שחקן אמריקאי פול אלן – ממייסדי מיקרוסופט פול אלן – כדורגלן אנגלי פלין אלן – שחקן בריטי פרנסס אלן – מדענית מחשב אמריקנית צ'אד אלן – שחקן אמריקני קייל אלן – שחקן ורקדן אמריקאי קית' אלן – שחקן אנגלי קריס אלן – זמר אמריקני ראלף אלן – יזם ופילנתרופ אנגלי ראסל אלן – מוזיקאי אמריקני ריי אלן – שחקן כדורסל אמריקני ריי אלן (אנ') – שחקנית אמריקנית ת'אד אלן – ממפקדי משמר החופים האמריקני אלין אישים ששמם הפרטי הוא אלן
Avira

Avira (השם המלא:Avira Operations GmbH & Co. KG) היא חברה גרמנית המפתחת ומשווקת תוכנות אבטחה למחשב ה־PC. החברה משווקת אנטי וירוס למחשב. התוכנה קיימת בגרסה חינמית ובשתי גרסאות תמורת תשלום. Avira נחשבת לבעלת פופולריות גבוהה מבין תוכנות האנטי וירוס השונות, ועל פי נתוני החברה, משתמשים בה ברחבי העולם למעלה ממאה מיליון בני אדם. Avira תומכת במגוון מערכות הפעלה, ובהן לינוקס וחלונות. Avira מבוססת על מנוע האנטי-וירוס שנודע בשם "Luke Filewalker", והושק לראשונה בשנת 1988. התוכנה בודקת עדכונים מדי יום כברירת מחדל ומתקינה אותם. הגרסה החינמית מציגה למשתמש מדי יום פרסומת המציעה לשדרג לגרסה בתשלום (nag screen). בגרסאות שבתשלום, Avira Antivirus Premium ו-Avira Internet Security, נכללות אפשרויות נוספות שאינן קיימות בגרסה החינמית כגון יצירת תקליטור אתחול להצלת המחשב במצבי קריסה שונים והגנה לתיבת המייל. גרסת הפרו של Avira קבלה ב-2018 ציונים מעולים (Advanced+) במבחני AV-Comparatives מבחינת ההגנה על מחשב המשתמש, וציון טוב (Advanced) בשאלת המעמס שהיא מטילה על המחשב. מדיה וקבצים בנושא Avira בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Avira Avira, ברשת החברתית פייסבוק Avira, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Avira, סרטונים בערוץ היוטיוב Avira, באתר פינטרסט ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.