laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רומד ויידר

רומד ויידר (Romed Wyder; נולד ב-1967) הוא יוצר קולנוע שווייצרי. מתגורר בז'נבה מאז 1989. רומד ויידר נולד בשנת 1967 בעיר בריג-גליס בקנטון וואלה, שבשווייץ. בשנת 1995 סיים את לימודי התואר במחלקה לקולנוע של אוניברסיטת ז'נבה לאמנות ועיצוב (HEAD) (לשעבר École Supérieure des Beaux-Arts, ז'נבה). ויידר הוא חבר לשעבר ב-Cinéma Spoutnik והקים את Laika Films עם חמישה יוצרי סרטים נוספים בשנת 1993. רומד פיתח מערכת קלטת לסרט ומחולל ווידג'טים מקוון. הוא הקים את Paradigma Films SA בשנת 2003. במהלך 12 שנים הוא היה חבר ב-וועדת הקולנוע הפדרלית. בין 2005 ל-2008 הוא היה נשיא איגוד יוצרי הסרטים השווייצרי וכיום הוא חבר בחבר הנאמנים של סרטים שווייצרים ושל הוועד המנהל של האקדמיה השווייצרית לקולנוע. הוא עובד כבמאי, מפיק ותסריטאי מאז 1990. מפגש חולף (Une histoire provisoire) בבימויו של רומד וידר; נכתב על ידי נאסים אחמדפור ורומד ויידר, בהפקת רומד ויידר, סיריל גרבר, באדי מינק, אלכסנדר דומרייכר-איבנסאנו (2022, בדיוני, 85 דקות, DCP) Et Israel fut... בימוי וכתיבה של רומד וידר; הפקה על ידי יסמין עבד אל עזיז ורומד ויידר (2018, סרט תיעודי, 52 דקות, DCP) שחר בבימויו של רומד ויידר; נכתב על ידי בילי מקינון; מבוסס על רומן מאת אלי ויזל; הופק על ידי סמיר ורומד ויידר (2014, בדיוני, 95 דקות, DCP) Ménagerie intérieure בבימויו של Nadège de Benoit-Luthy, נכתב על ידי Nadège de Benoit Luthy וניקול Borgeat, בהפקת רומד ויידר (2007, בדיוני, 18 דקות, 35 מ"מ) אבסולוט ביים והפקה של רומד ויידר, נכתב על ידי רומד ויידר, איב מוגני ומריה ווצלאוויק (2004, עלילתי, 94 דקות, 35 מ"מ) Pas de café, pas de télé, pas de sexe בימוי והפקה של רומד ויידר, נכתב על ידי רומד ויידר ומריה ווצלאוויק (1999, בדיוני, 87 דקות, 35 מ"מ) Écran d'argile בימוי, כתב והפקה של רומד ויידר ומריה ווצלאוויק (1997, סרט תיעודי, 53 דקות, 16 מ"מ) טיול בימוי, כתב והפקה של רומד ויידר (1996, סיפורת, 21 דקות, 35 מ"מ) סקוואטרס בימוי, כתב והפקה של רומד ויידר (1995, סרט תיעודי, 70+55 דקות, 16 מ"מ) נובמבר ליד הים בימוי, כתב והפקה של רומד ויידר (1992, בדיוני, 5 דקות, 16 מ"מ) רומד ויידר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רומד ויידר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רומד ויידר, באתר AllMovie (באנגלית) רומד ויידר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Harvey, Dennis (2000-05-08). "No Coffee, No Tv, No Sex". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-09-27. Swiss Films Laika Films Paradigma Films ARF FDS "Israël, a naissance in the douleur". LaLiberte.ch (בצרפתית). נבדק ב-2022-09-27. Brownstein, Rich (2021-09-17). השלם לקולנוע השואה: היסטוריה וניתוח של 400 סרטים, עם מדריך הוראה. McFarland. p. 298. ISBN 978-1-4766-4192 - 8. Del Don, Giorgia (14 באפריל 2015). "בית הפסיכולוגיה שובה הלב נסגר עם שחר, בקרוב למסכים שוויצרים". Cineuropa - המיטב של הקולנוע האירופי (באנגלית). נבדק ב-2022-09-27. {{cite web}}: (עזרה) האתר הרשמי של הסרט ABSOLUT "פסטיבל הסרטים ברוטרדאם חלק שמונה (5 בפברואר) 'אבסולוט', המרק, בוקר אחד,' 'מוג' וכו'". Jigsawlounge.co.uk. טרקלין הסרטים של ניל יאנג. 2005-03-15. נבדק ב-2022-09-27. Laika סרטים
44 חתולים

44 חתולים (באנגלית: 44 Cats) היא סדרת טלוויזיה איטלקית לילדים שנוצרה על ידי איג'יניו סטראפי. הסדרה הופקה על ידי חברת Rainbow, שהייתה בבעלות משותפת עם Viacom בזמן שידור הבכורה שלה. ערוצי ניקלודיאון משדרים את הסדרה בכל רחבי העולם, בעוד שגם רשת RAI וערוץ ניק ג'וניור משדרים את הסדרה באיטליה. הסדרה עלתה לראשונה ברשת Rai YoYo באיטליה ב-12 בנובמבר 2018. בישראל הסדרה שודרה לראשונה ב-2019. הסדרה נוצרה בהשראת שיר מתחרות Zecchino d'Oro ב-1968 בשם "Quarantaquattro gatti". הסדרה חודשה לעונה שנייה שהתחילה ב-15 בפברואר 2020 בערוץ ניק ג'וניור באיטליה, וברחבי העולם מאוחר יותר באותה השנה. הסדרה עוקבת אחרי הרפתקאותיהם של 4 חתלתולים חמודים המנגנים יחדיו בלהקה בשם "באפיקטס", הרביעייה, המתגוררת ומנגנת במוסך של סבתא פינה, מוצאת פתרונות יצירתיים לבעיות יומיומיות ומסייעת לחתולים בצרה. לאמפו (Lampo) - הוא הסולן והגיטריסט של הלהקה שלו עם חבריו, אשר נקראת "באפיקטס". הוא חתול טאבי עם סמל של ברק כחול מעל עין ימין שלו. השפמים שלו, הם כמו מצפן, ומובילים אותו לאן שהוא צריך. מיליידי (Milady) - היא הבסיסטית של הלהקה שלה עם חבריה, אשר נקראת "באפיקטס". הפרווה שלה הופכת לוורודה בכל פעם שמישהו משקר. פילו (Pilou) - היא המתופפת של הלהקה שלה עם חבריה, אשר נקראת "באפיקטס". היא משתמשת בעיניים הקסומות שלה כדי להסיח את דעתם של נבלי-העל שבסדרה. מיטבול (Meatball) - הוא הקלידן של הלהקה שלו עם חבריו, אשר נקראת "באפיקטס". אם יש לו תיאבון גדול, אז בסביבה יש סכנה כלשהי. סבתא פינה (Granny Pina) - היא הבעלים של הבית הישן שבו גרים החתולים. היא מבשלת פסטה שנותנת לחתולים כוחות מיוחדים ובלתי ייאמנים. ווינסטון (Winston) - הוא השכן העשיר שגר ליד סבתא פינה, והוא הבעלים של החתול שלו, אשר נקרא "בוס". הוא גר בווילה מפוארת והוא שונא את הבאפיקטס וגם את הבית המכוער שלהם, אותו הוא כל הזמן מנסה להרוס, ללא הצלחה, כי הבאפיקטס תמיד עוצרים אותו. איסוטה (Isotta) (מעונה 2) - היא הנכדה של סבתא פינה. היא הבן-אדם היחיד שמבין את החתולים ולעיתים קרובות גם עוזרת להם. בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי מאיה מיטלפונקט ואפי בן ישראל, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא. בספטמבר 2018 הוכרז שהסדרה תשודר לראשונה ברשת Rai YoYo באיטליה ב-12 בנובמבר 2018. שידור הבכורה ברשת Rai YoYo קבעה את הדירוג לערוץ, הצפיות עלו למעל 520,000 ועם שיתוף של מעל 2.7 אחוז. במאי 2018 הוכרז שהסדרה תשודר בערוצים בין-לאומיים של ערוצי ניקלודיאון בכל רחבי העולם. הטיזר הראשון לסדרה עלה ב-25 במאי 2018. העונה הראשונה עלתה גם לנטפליקס ב-1 במאי 2020. אתר האינטרנט הרשמי של 44 חתולים "44 חתולים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "44 חתולים", באתר נטפליקס "44 חתולים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 44 חתולים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
בילי מקינון

בילי מקינון (באנגלית: Billy MacKinnon; נולד 5 בינואר 1953 בגלאזגו) הוא תסריטאי ומפיק סרטים בריטי ממוצא סקוטי. מקינון כתב והפיק סרטים כמו Sweetie,Small Faces ו-Marrakech (1998). בנוסף, מקינון ערך תסריטים רבים לסרטים עלילתיים, כולל הפסנתר של ג'יין קמפיון וזכה במספר פרסי קולנוע בינלאומיים כמו הסרט הבריטי הטוב ביותר באדינבורו ובטיגר רוטרדם עבור הסרט האירופי הטוב ביותר. כמפיק וכסופר, היו לו גם שני סרטים עלילתיים בתחרות רשמית בקאן. תסריט הסרט הקצר האחרון שלו Aufzug - The Lift בבימויה של אמילי Kuhnke זכה ב-Wild Rose Award לתסריט הטוב ביותר ב-Wild Rose Independent Film Festival ב-2013. 1989: סוויטי (מפיק שותף, דרמטורג) 1990: היבול האחרון (מפיק) 1993: הפסנתר (דרמטורג) (הפסנתר) 1996: פנים קטנות (תסריט, מפיק, עוזר במאי) 1998: מרקש (תסריט, עוזר במאי) (Hideous Kinky) 1999: Mauvaise passe (דרמטורג) 2007: הצצה (תסריט) 2009: Wayfaring Stranger (תסריט) 2010: Brilliantlove (דרמטורג) 2012: מעלית - המעלית (סרט קצר, תסריט) 2015:שחר (סרט דרמה עלילתי, תסריט) בילי מקינון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
לאוניד וייסברג

לאוניד וייסברג (ברוסית: Леонид Абрамович Вайсберг‏; 20 ביוני 1944, פרבואורלסק - 29 בדצמבר 2020, סנקט פטרבורג) היה מדען סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא התמחה בחוזק מכונות ובניית מכונות לעיבוד מחצבים. לאוניד וייסברג נולד בשנת 1944 בעיר פרבואורלסק שבמחוז סברדלובסק למשפחה יהודית. לאחר סיום קרבות מלחמת העולם השנייה לאוניד עם משפחתו עברו לדנייפרופטרובסק בה הוא סיים לימודי בית ספר. בשנת 1967 וייסברג סיים לימודי הנדסת מכונות במכון הפוליטכני של העיר. לאחר סיום הלימודים וייסברג עבר ללנינגרד. הוא התחיל לעבוד במכון לחקר עיבוד מכני של מכונות למחצבים. במכון זה הוא התחיל כמהנדס צעיר וסיים בדרגת ניהול בכירה. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 וייסברג סיים עבודת תואר שלישי ובהמשך פוסט-דוקטורט. בשנות ה-90 של המאה ה-20 וייסברג היה יוזם הקמת חברת בת של המכון שעסקה ביישום בתעשייה של מידע מקצועי שנצבר במכון. וייסברג היה מלמד באוניברסיטה למדעי הכרייה בסנקט פטרבורג וכיהן בדרגת פרופסור. בשנת 2011 וייסברג נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה הרוסית למדעים ובשנת 2016 קיבל מעמד של חבר בפועל. וייסברג השתתף בתכנון מפעלים רבים לעיבוד מחצבים. מפעלים אלו הוקמו ברחבי ברית המועצות ומחוץ לגבולותיה. הוא כתב 266 מאמרים מדעיים ו-6 ספרים בנושא התמחותו. בבעלותו כ-70 פטנטים. הוא היה חבר מערכת של כתבי עת בתחום התמחותו. על פעילתו לווייברג הוענק עיטור רוסי ופרסים רבים. וייסברג היה פעיל בקהילה יהודית של העיר. בשנת 2001 הוא יזם הופעה אמנותית מוקדשת לחנוכה שהפכה למסורת. ביוגרפיה (ברוסית)
השריר האלכסוני התחתון

השריר האלכסוני התחתון (באנגלית: Inferior oblique muscle) הוא שריר דק וצר הממוקם ליד השוליים הקדמיים של רצפת מסלול העין, אחד משבעת השרירים החוץ-עיניים (אנ'). השריר מחובר ללסת העליונה ולמשטח האחורי התחתון של גלגל העין. השריר מעוצבב על ידי העצב מניע העיניים. השריר האלכסוני התחתון יוצא ממשטח המסלול של הלסת העליונה ומגיע לשק הדמעות (אנ'). בניגוד לשאר השרירים החוץ-עיניים (השרירים הישרים והאלכסוני העליון), השריר האלכסוני התחתון לא מקושר לטבעת הגידית המשותפת (אנ'). אורכו של השריר בבני אדם, כ-37 מ"מ. הפעולה העיקרית של השריר היא סיבוב גלגל העין. השריר האלכסוני התחתון מקבל את אספקת הדם שלו על ידי עורק העיניים והעורק התת-אורביטלי. הווריד האורביטלי התחתון מנקז את השריר. אבחנה של תפקוד לקוי בשריר האלכסוני התחתון מתבצעת לרוב על ידי רופאי ילדים, מה שמאפשר הפניה מוקדמת לרופא עיניים. בשלבים המוקדמים, תיקון העין הדומיננטית על ידי מכשור מסייעת בחלק מהמקרים, לעיתים נדרשת התערבות כירורגית. דיסקציה עמוקה. השריר האלכסוני התחתון. שרירים חוץ עיניים, עצבי מסלול העין, דיסקציה עמוקה. שריר עין חיצוני. עצבים של אורביטה. דיסקציה עמוקה. דיסקציה עינית היא קרע בקיר של אחד מהעורקים הפוגע בחלק משכבות העין, באופן שמוביל לדליפת דם בין השכבות ולהיפרדותן. SUPERIOR OBLIQUE & INFERIOR OBLIQUE MUSCLE, סרטון בערוץ "Insight Ophthalmology", באתר יוטיוב (אורך: 14:02) ajeyaseelan, FIG. 889, Collection at Bartleby.com, ‏2022-10-20 Riordan-Eva, P (2011). Vaughan & Asbury's General Ophthalmology (18th ed.). New York: McGraw-Hill Medical. ISBN 978-0071634205. Neha Gupta, Bhupendra C. Patel, Anatomy, Head and Neck: Eye Inferior Oblique Muscles, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2024 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה

אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה (ברוסית: Российский национальный исследовательский медицинский университет имени Н. И. Пирогова) הוא בית ספר לרפואה ומוסד מחקר במדעי הרפואה, שנמצא במוסקבה. באוניברסיטה לומדים כ-8,000 סטודנטים. היא פועלת החל משנת 1906. שורשים של האוניברסיטה הנוכחים הם בפקולטה לרפואה שנפתחה ב"קורסים גבוהים לנשים" בשנת 1906. בשנת 1918 הפקולטה הפכה להיות חלק של "אוניברסיטת מוסקבה השנייה". בשנת 1930 פקולטה לרפואה אורגנה מחדש כבית ספר לרפואה נפרד וקיבלה שם "מכון למדעי הרפואה של מוסקבה מס' 2". בתקופת מלחמת העולם השנייה המכון עבר לאומסק. בשנת 1946 הוא נקרא על שם יוסיף סטלין ובשנת 1957 על שם ניקולאי פירוגוב. בשנת 1965 הוחלט להעביר את האוניברסיטה ממקומה במרכז מוסקבה לפרבר בדרום-מערב תוך הרחבה משמעותית של שטח בנוי. ליד הבניין הראשי נבנה בניין לספרייה. החל משנת 2011 המוסד פועל בשם הנוכחי. בדירוג מוסדות ללימוד רפואה האוניברסיטה מדורגת במקום השני ברוסיה סגל האוניברסיטה כולל מדענים ורופאים בכירים של ברית המועצות ורוסיה. חלקם כמו בוריס גלפנד, סרגיי יפוני ומארק קורצר התקבלו לשורות האקדמיה הרוסית למדעים על הישגים בתחום הרפואה. פקולטה לרפואה הפקולטה לרפואת ילדים הפקולטה לרפואה וביולוגיה הפקולטה בין-לאומית הפקולטה להכשרה מקצועית לרופאים לאחר התואר הראשון פקולטה להשתלמויות מכון לרפואת שיניים מכון לפרמצבטיקה מכון לפסיכולוגיה ועבודה סוציאלית מכון לאנטומיה ליד האוניברסיטה פועל בית חולים לילדים שכולל 1,000 מיטות, מרכז לגרונטולוגיה, מרכז לבעיות עיניים וקליניקה לרפואת שיניים. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה (באנגלית) אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה, ברשת החברתית VK אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה, סרטונים בערוץ היוטיוב דירוג מסודות ללימוד רפואה ברוסיה
המינגוויי

האם התכוונתם ל... ארנסט המינגוויי – סופר ועיתונאי אמריקאי בית ארנסט המינגוויי – מוזיאון השוכן בעיר קי וסט שבפלורידה, בביתו של ארנסט המינגוויי המינגוויי (מיני סדרה) – מיני סדרה על חיי ארנסט המינגוויי טובי המינגוויי – שחקן אנגלי מרגו המינגוויי – שחקנית אמריקאית, נכדתו של ארנסט המינגוויי מריאל המינגוויי – שחקנית קולנוע וסופרת אמריקאית, נכדתו של ארנסט המינגוויי המינגוויי ספיישל – קוקטייל המבוסס על דאקירי פלורידיטה
פרגרין (משימה)

פרגרין (באנגלית:Peregrine Mission One - הייתה משימה אמריקאית לכיוון הירח. החללית שוגרה ב-8 בינואר 2024 והייתה צריכה לנחות על הירח. בגלל בעיות טכניות החללית לא הגיע ליעד. בשנת 2016 חברת Astrobotic Technology חתמה הסכם עם United Launch Alliance על שיגור חללית לירח בשנת 2021. בשנת 2019 החברה קיבלה חוזה עם נאס"א להעברת מטען מדעי לירח. ביוני 2021 בגלל בעיות בפיתוח משגר המשימה נדחתה. בסופו של דבר השיגור עבר בהצלחה ב-8 בינואר 2024. זה היה השיגור הראשון בעזרת משגר מדגם "וולקן קנטאור". לאחר סיום עבודת המשגר החללית היית הצריכה לצאת לטיסה לכיוון הירח בעזרת מדחפים שלה. התכנון היה לבצע נחיתה באזור אוקיינוס הסערות ב-23 בפברואר. מדיווח שהתקבל התברר שקיימות בעיות בפתיחת פאנל סולארי ודליפות דלק. ב-14 בינואר היה ברור שחללית לא יכולה להגיע לירח. החללית נבנתה מסגסוגת אלומיניום וכללה 5 מדחפים. משקל הנחתת היה 450 ק"ג והיא כללה מכשירים מדעיים, מכלי דלק ו-12 מדחפים לביצוע נחיתה מוצלחת. חשמל היה מסופק מפאנל סולארי וסוללת מצברים. הנחתת הייתה מתוכננת לפעול עד לתחילת לילה ירחי. על הנחתת הותקנו: רכב חלל Colmena שנבנה במקסיקו. רכב חלל Iris שנבנה באוניברסיטת קרנגי מלון Laser Retroreflector Array של נאס"א. היה צריך לתת מדידות מדויקות של מיקום למשימות עתידיות מספר ספקטרומטרים של נאס"א שפועלים בתחומים שונים. רגש קרינה מתוצרת גרמניה רגש לידאר של נאס"א מדיה וקבצים בנושא פרגרין בוויקישיתוף תיאור המשימה באתר ISRO דיווח לעיתונות של נאס"א דיווח היצרן מ-14 בינואר
הוף

האם התכוונתם ל... הוף (בוואריה) (אנ') – עיר בגרמניה אישים וים הוף – הרפתקן ופעלולן הולנדי יאקובוס ואן 'ט הוף – כימאי פיזיקלי ואורגני הולנדי מקס הוף – מאירר אוסטרי סם הוף – שחקן פוטבול אמריקאי קווינסי הוף – כדורגלן בוניירי קייטי הוף – שחיינית אמריקאית הופ (פירושונים)
הרחק ממנה

הרחק ממנה (באנגלית: Away from Her) הוא סרט קולנוע קנדי משנת 2006 בכתיבה ובימוי של שרה פולי, עם ג'ולי כריסטי, גורדון פינסנט (אנ') ואולימפיה דוקאקיס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הסיפור הקצר The Bear Came Over the Mountain מאת הסופרת הקנדית אליס מונרו. ג'ולי כריסטי זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה וב-פרס גילדת שחקני המסך, והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. שרה פולי הייתה מועמדת לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. וזכתה בפרס הבימוי של אקדמיית הטלוויזיה והקולנוע של קנדה. הסרט זכה גם בשבעה פרס ג'יני ובפרסים נוספים. הסרט הוקרן לראשונה ב-2006 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו, פסטיבל הסרטים סאנדנס ופסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין. פיונה אנדרסון (ג'ולי כריסטי) ובעלה גראנט (גורדון פינסנט) נשואים 45 שנה. הם גרים בעיירה קטנה בדרום אונטריו ואין להם ילדים. גראנט שם לב לשינוי בהתנהגותה של פיונה. היא שוכחת לעיתים קרובות וכאשר הוא מבחין שהיא מכניסה את המחבת למקרר הוא הולך אתה להתייעצות ומסתבר לו שהיא לוקה בדמנציה מתקדמת. לאחר שהיא משוטטת בלילות ברחובות וגראנט מחזיר אותה הביתה הם מחליטים במשותף כי רצוי שתעבור לבית אבות. היא מתקבלת לבית האבות Meadowlake ששם קיים חוק שב-30 הימים הראשונים יש איסור על ביקורים כדי להקל על הדיירים החדשים "להתאקלם". המנהלת הקשוחה של המוסד היא מדלין (ונדי קרוסון) אבל גראנט מתקשר יותר לאחות הראשית קריסטי (קריסטן תומסון). כעבור 30 יום מגיע גראנט ופיונה "מתפנה" לקבל אותו כמבקר סתם היות שהיא עסוקה כל הזמן בעזרה לאוברי (מייקל מרפי) שאינו מדבר ומרותק לכיסא גלגלים. גראנט יצר קשר עם אשתו של אוברי, מריאן (אולימפיה דוקאקיס) והם משוחחים על בני זוגם ומקיימים יחסים אינטימיים פעם אחת. כאשר מריאן נאלצת להוציא את בעלה מהמוסד בגלל קשיים כלכליים, מידרדר מצבה של פיונה והיא מועברת למחלקה הסיעודית. גראנט מארגן ביקור של אוברי במוסד ומבשר זאת לפיונה אך לפני שמכניסים את אוברי היא נזכרת פתאם בגראנט והם מתחבקים. "הרחק ממנה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרחק ממנה", באתר נטפליקס "הרחק ממנה", באתר AllMovie (באנגלית) "הרחק ממנה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הרחק ממנה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הרחק ממנה", באתר Metacritic (באנגלית) "הרחק ממנה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון להרחק ממנה, באתר יוטיוב ג'ולי כריסטי מקבלת פרס גילדת שחקני המסך, באתר יוטיוב
תיאטרון מראה

תיאטרון מראה היה תיאטרון שפעל בקריית שמונה במשך כ-20 שנים עד שריפתו ביוני 2018. בתקופת פעילותו היה התיאטרון היחיד בגליל עליון, וברמת הגולן. התיאטרון הוקם בשנת 2000 על ידי השחקן מנחם עיני במטרה להוות מרכז תרבותי תיאטרלי בצפון. התיאטרון פעל באולם מופת שבנתה ההסתדרות בעיר בשנות ה-60. הוא נתמך בתחילתו על בסכום שך 200 אלף שקל על ידי איש העסקים נוחי דנקנר. בשנת 2009 עמד בפני סגירה על רקע מצוקה כלכלית. ובהמשך מתקציב תיאטרון הפרינג' של משרד התרבות. במהלך שנות פעילותו הפיק כשלוש הצגות בשנה בין ההצגות שהוצגו בו, הצגת היחיד של השחקנית מורן ברביבאי 'סבתא ד'יאלי', אשר סיפרה את סיפור המתיישבים הראשונים בקריית שמונה. בנוסף הפעיל אנסמבל התיאטרון קבוצות תיאטרון קהילתיות לילדים, נוער ומבוגרים. לאחר מלחמת לבנון השנייה נערכו בתיאטרות סדנאות 'תיאטרון פלייבק' שנועדו לאפשר עיבוד לחוויות של תושבי העיר. בשנת 2016 זכתה ההפקה "To life" מאת גילי עברי של התיאטרון בפרס 'קיפוד הזהב' עבור עיצוב התלבושות של בלה חבצקין. בשנת 2017 זכתה ההצגה 'מלחמת שוורים' מאת מייק ברטלט בבימוי אורלי רבניאן בפרס קיפוד הזהב עבור תפאורה (שעוצבה אף היא על ידי חבצקין). בין ספטמבר 2015 לדצמבר 2016 ניהל את התיאטרון אמנותית יפתח קליין. את התיאטרון ניהלו לאורך השנים גם רועי הורוביץ, רמי נעמן, אור נדב ארגוב, עופר שמר, ושמעון ביטון. ב-22 ביולי 2018, נשרף אולם התיאטרון והדבר הוביל לסגירתו. חלק מאמני התיאטרון הקימו לאחר סגירתו את אנסמבל צפוניתל'ה. אסף צבי ומיכל רוזן, ‏שריפה בתיאטרון 'המראה' בקריית שמונה: "עזרו לנו לשקם את הדבר היפה הזה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 ביוני 2018 דנה שוכמכר, ‏קומדיה עצובה: בקרית שמונה מחקים את ההצגות הזולות של התיאטראות הגדולים, באתר מעריב אונליין, 15 במרץ 2015 מרב יודילוביץ', תיאטרון מראה מגיע לתל אביב, באתר ynet, 5 במרץ 2007 תיאטרון מראה, באתר במה מרב יודילוביץ', תיאטרון מראה מגיע לתל אביב, באתר ynet, 5 במרץ 2007 מרב יודילוביץ', תיאטרון "מראה" עומד בפני סגירה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009 נעה שפיגל, משרד התרבות עצר את התקצוב לתיאטרון מראה בקרית שמונה ופעילותו הוקפאה, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2017 אסף צבי ומיכל רוזן, ‏קריית שמונה / שריפה בתיאטרון 'המראה' בקריית שמונה: "עזרו לנו לשקם את הדבר היפה הזה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 ביוני 2018 האתר של בלה חבצקין ענת יתח, השחקן יפתח קליין התפטר מניהול תיאטרון מראה בקרית שמונה, באתר mynet‏ העמק, 6 באוקטובר 2016 נעה שפיגל, משרד התרבות עצר את התקצוב לתיאטרון מראה בקרית שמונה ופעילותו הוקפאה, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2017 יאיר אשכנזי, השחקן יפתח קליין מונה למנהל האמנותי של תיאטרון מראה בקרית שמונה, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2015 מרב יודילוביץ', תיאטרון מראה מגיע לתל אביב, באתר ynet, 5 במרץ 2007 יוצרי תיאטרון מראה לשעבר, שהפסיק את פעילותו, לא מפסיקים לחלום והקימו את אנסמבל צפונית'לה – תיאטרון גלילי יוצר חדש. - מידע 8, באתר מידע 8, ‏16 בדצמבר 2019 מרב יודילוביץ', תיאטרון "מראה" עומד בפני סגירה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009 אסף צבי ומיכל רוזן, ‏קריית שמונה / שריפה בתיאטרון 'המראה' בקריית שמונה: "עזרו לנו לשקם את הדבר היפה הזה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 ביוני 2018 מרב יודילוביץ', תיאטרון "מראה" עומד בפני סגירה, באתר ynet, 22 באוקטובר 2009 זאת לא הצגה תיאטרון מראה נשרף, באתר news8.co.il
עונת 2024/2025 ביורופקאפ

עונת 2024/2025 ביורופקאפ היא העונה העשירית של המפעל השני בחשיבותו של תחרות פיב"א לקבוצות כדורסל השנייה לאחר ליגת האלופות בכדורסל אם היא כי נחשבת לרביעית בחשיבותה לאחר היורוליג והיורוקאפ. העונה תיפתח בספטמבר 2024 במשחקי המוקדמות ותסתיים בצמד משחקי הגמר באפריל 2025. בעונה זו משתתפות בשלב הבתים 40 קבוצות, כאשר 15 העפילו ישירות לשלב הבתים אוטומטית, ו-10 שהעפילו משלב המוקדמות, אליהן הצטרפו 15 קבוצות שנשרו משלב המוקדמות של עונת 2024/2025 בליגת האלופות. הקבוצות במסלול ליגת האלופות הן הקבוצות המתמודדות במסלול המוקדמות של ליגת האלופות 18 מקומות משוריינים לקבוצות שיודחו משלב זה, במידה וקבוצה במסלול תוותר על השתתפותה, תעלה קבוצה נוספת משלב המוקדמות של היורופקאפ לשלב הבתים. שלב המוקדמות יערך בשיטת בית חוץ, 7 קבוצות מדורגות יפגשו 7 קבוצות לא מדרוגות לצמד משחקים, כאשר כל קבוצה תארח משחק יחיד והמנצחת בסיכום שני המשחקים תעפיל לשלב הבתים. בהתאם להגרלת מוקדמות ליגת האלופות ולקבוצות המתמודדות בה שביקשו להרשם ליורופקאפ במקרה של אי העפלה, 3 הקבוצות שסימו במאזן הטוב ביותר מהקבוצות שהפסידו בבית המוקדמות יזכו בכרטיס לאקי לוזר לשלב הבתים.
אנזו (מפלצת)

אַנְזוּ, הידוע גם בשמות זו או אִימְדוּגוּד (שומרית: 𒀭𒅎𒂂 dim.dugudMušen), הוא מפלצת במספר דתות מסופוטמיות. הוא נולד על ידי המים הטהורים של האבזו והארץ הרחבה, או כבנו של סיריס. אנזו מתואר כציפור ענקית שיכולה לנשום אש ומים, ולעיתים כנשר בעל ראש אריה. סטפני דאלי, בספרה "מיתוסים ממסופוטמיה", כותבת כי "האפוס של אנזו ידוע בעיקר בשתי גרסאות: גרסה בבלית עתיקה של תחילת האלף השני לפני הספירה, המעניקה לגיבור את השם נינגירסו; והגרסה 'הבבלית הסטנדרטית', המתוארכת לאלף הראשון לפני הספירה, שהיא כנראה הגרסה המצוטטת ביותר, כשהגיבור הוא נינורטה". במיתולוגיה השומרית והאכדית, אנזו הוא ציפור-סערה אלוהי והאנשה של הרוח הדרומית וענני הרעמים. שד זה – חציו אדם וחציו ציפור – גנב את "לוח הגורלות" מאנליל והחביא אותם על פסגת הר. אנו ציווה על האלים האחרים להחזיר את הלוח, למרות שכולם פחדו מהשד. על פי טקסט אחד, מרדוך הרג את הציפור; במקרה אחר, הוא מת באמצעות חיציו של האל נינורטה. אנזו מופיע גם בסיפור "אינאנה ועץ החולופו", המתועד במבוא לפואמה האפית השומרית "גילגמש, אנקידו והעולם התחתון". אנזו מופיע בסיפור השומרי "לוגלבנדה וציפור האנזו" (נקראת גם "שובו של לוגלבנדה"). הגרסה הבבלית מספרת כיצד המפלצת אנזו גנבה את "לוחות הגורל" שהחזיק האל אנליל. נינורתה, האל של העיר ניפור, יוצא להחזיר את הלוחות ובדרך הורג מפלצות שונות (הדרקון, הגיפסום, מלך הדקל, אדון סמאן-אנא, חיית הביזון, איש העקרב, ונחש בעל שבעת הראשים). לבסוף הוא הורג את המפלצת אנזו ומחזיר את הלוחות לאביו אנליל. ישנן גרסאות מאוחרות יותר של אנזו מנינווה בירת אשור. זיז למסו ש. שפרה, "עלילות אנזו הנשר הגדול – שלושה סיפורים ממסופוטמיה ארץ שני הנהרות", הוצאת עם עובד, 2009 מדיה וקבצים בנושא אנזו בוויקישיתוף המלך לוּגַלְבַּנְדַה ואַנְזוּ הנשר הגדול, באתר פרויקט בן-יהודה
מניסה (כדורסל)

מניסה באסקט (בטורקית: Manisa Basket), בעבר מניסה בויוקשהיר בלדייספור (בטורקית: Manisa Büyükşehir Belediyespor, בתרגום ישיר לעברית: הספורט העירוני המטרופוליטני מניסה), הוא מועדון כדורסל טורקי ממניסה המשחק בליגת העל הטורקית בכדורסל וליגת האלופות בכדורסל. הקבוצה הוקמה בשנת 1994, אך שיחקה ברוב שנתיה בליגות החובבניות והנמוכות. בעונת 2017/18 זכתה הקבוצה באליפות הליגה השלישית ועלתה לליגת המשנה, וב-2021/22 זכתה באליפות והעפילה לראשונה לליגת העל הטורקית בכדורסל. בעונתה הראשונה בליגת העל סיימה הקבוצה במקום ה-11, ובעונת 2023/2024 השתתפה ביורופקאפ, בו הגיעה לשלב הטופ 16. באותה עונה סיימה הקבוצה במקום השישי והעפילה לראשונה לפלייאוף, בו הודחה בידי בשיקטש. לקראת עונת 2024/2025, בה משתתפת הקבוצה בליגת האלופות בכדורסל, עבר המועדון מיתוג מחדש שעיקרו שינוי שם הקבוצה ושינוי הצבע העיקרי של הקבוצה מירוק לאדום. הליגה הטורקית השנייה בכדורסל זכייה (1): 2021/22 מדיה וקבצים בנושא מניסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מניסה (בטורקית) מניסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מניסה, ברשת החברתית אינסטגרם Basketbol Süper Ligi’ne Yükselen İlk Takım Manisa Büyükşehir Belediyespor Oldu, Eurohoops, [מניסה בויוקשהיר בלדייספור היא הקבוצה הראשונה שעולה לליגת העל בכדורסל], ‏2 במאי 2022 (בטורקית)