laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יאגדפנצר

יאגדפנצר (Jagdpanzer; בגרמנית: 'טנק צייד') הוא אחד משני טיפוסים של משחיתי טנקים אשר יוצרו בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. משחיתי טנקים מטיפוס יאגדפנצר היו הדור השני של משחיתי הטנקים הגרמנים, והם התאפיינו בדרך כלל בשריון רב כשהם מורכבים מהטנקים החדישים ביותר. פיתוח דגמי היאגדפנצר היוו המשך ישיר למשחיתי הטנקים מסוג פנצרייגר (צייד טנקים). הפנצרייגרים היו משחיתי טנקים בעלי מיגון קל יחסית, אשר לרוב התבססו על טנקים מיושנים שבמקום צריח הותקן על התובה תותח נ"ט וסביבו מיגון קל נגד רסיסים. החל מסוף שנת 1943 החלו להיבנות משחיתי טנקים מסוג חדש אשר התותח שלהם הורכב בתוך גוף הטנק (או במקרה של האלפנט והיאגדטייגר - גוף הטנק הורחב כלפי מעלה כדי לכלול את התותח במעטפת משוריינת היטב). הרק"מ שהיווה בסיס תפיסתי לפיתוח היאגדפנצרים היה השטוג סימן 3, רק"מ שהוגדר כתותח סער לפריצת מכשולים, אך למעשה תפקד במקרים רבים כמשחית טנקים. השטוג היה אחד מהכלים המבצעיים הראשונים שכללו תותח בקדמת התובה, מה שהביא לכך שהוא היה בעל צללית נמוכה מאוד והצוות היה יחסית מוגן בתובה המשוריינת. כך פותחו היאגדפנצרים כמשחיתי טנקים שכללו את כוח האש של הפנצרייגרים עם השרידות הגבוהה של השטוג. ראשונים בסדרה היו היאגדפנצר 4 (שהתבסס על הפנצר סימן 4) והיאגדפנצר 38(t) הצר (שהתבסס על טנק השלל הצ'כי הפנצר 38(t)), שניהם כללו תותח נ"ט 75 מ"מ. לצד פיתוח היאגדפנצר 4 פותח גם השטוג סימן 4, מה שהוביל לרבים (בהם היינץ גודריאן) להטיל ספק בנחיצות משחית טנקים נוסף בעל אותו תותח ומבוסס על אותו טנק. בהמשך פותח היאגדפנתר (מתוך הפנצר סימן 5 או פנתר) ואלפנט (מתוך הטיגר) שחומשו בתותח 88 מ"מ והאחרון בסדרה היה היאגדטיגר (מתוך הטיגר II) שחומש בתותח 128 מ"מ. שני האחרונים כללו הרחבה של תובת הטנק כלפי מעלה במעטפת משוריינת מרובעת סביב התותח ממוגנת היטב בעובי 200 מ"מ פלדה באלפנט ו-250 מ"מ ביאגדטיגר. מלחמת העולם השנייה: שטוג סימן 3 - אינו נחשב למשחית טנקים אלא לתותח סער, אך הצלחתו בהשמדת טנקים הובילה לפיתוח סדרת משחיתי היאגדפנצר. יאגדפנצר 4 - בעל תותח 75 מ"מ Pak 42 ומבוסס על טנק הפנצר סימן 4. יאגדפנצר 38(t) הצר - בעל תותח 75 מ"מ Pak 39 ומבוסס על טנק ה-פנצר 38(t) הצ'כי. יאגדפנתר - בעל תותח 88 מ"מ Pak 43 ומבוסס על הטנק הבינוני פנתר. אלפנט\פרדיננד - בעל תותח 88 מ"מ Pak 43 ומבוסס על הטנק הכבד טיגר (מהדגמים שפיתח פרדיננד פורשה). יאגדטיגר - בעל תותח 128 מ"מ Pak 44 ומבוסס על הטנק הכבד טיגר II. לאחר המלחמה: קנונניאגדפנצר - משחית טנקים שפותח בגרמניה המערבית בשנות ה-60. רקטניאגדפנצר סימן 1 - משחית טנקים בעל משגר טיל נ"ט שהתבסס על נגמ"ש השיצנפנצר 12-3. רקטניאגדפנצר סימן 2, יגואר 1 ויגואר 2 - דגמים שהתבססו על הקנונניאגדפנצר בעלי משגר טיל נ"ט. משחית טנקים פנצרייגר
מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?

"מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?" (Just what is it that makes today's homes so different, so appealing?) הוא קולאז' שנעשה על ידי האמן הבריטי ריצ'רד המילטון. היצירה נעשתה בשנת 1956 עבור התערוכה "זהו המחר" (אנ') שהתקיימה בלונדון, אנגליה. הקולאז' מורכב בעיקר מתמונות שנלקחו ממגזינים אמריקאים. התמונה העיקרית של החדר נלקחה מפרסומת במגזין Ladies' Home Journal, שתיארה את "אופנת הרצפה המודרנית". גם שם היצירה נלקחה מאותה פרסומת, שבה נכתב: "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים? תכנון פתוח כמובן - ושימוש נועז בצבע". השרירן בתמונה הוא ארוין קוז'ובסקי, זוכה תחרויות פיתוח גוף, ותמונתו נלקחה ממגזין Tomorrow's Man. האמנית ג'ו בר, שדגמנה לצילומים אירוטים בעברה, טענה שהיא האישה המופיעה ביצירה, אם כי המגזין ממנו נלקחה התמונה לא זוהה. שאר הפריטים בתמונה נלקחו גם הם ממגזינים ופרסומות שונות. בהמשך יצר המילטון גרסאות שונות לקולאז' המקורי, כולל גרסה ב-1992 שבה החליף את השרירן הגבר באישה. בשנת 2006, טען בנו של האמן ג'ון מקהייל (אנ'), ג'ון מקהייל ג'וניור, כי אביו הוא היוצר של התמונה, וסיפק את הסקיצה ומדידות המקוריות ואת החומרים לקולאז', כולל המגזינים ממנו רוב הקולאז' הורכב. מקהייל אמר כי חומרי המקור היו שלו ונשלחו מאוניברסיטת ייל, בה מקהייל למד, להמילטון, ושהתפקיד של המילטון היה "מכני" - גזירה והדבקה על פי העיצוב של מקהייל. המילטון הגיב באומרו ש"זה מגוחך, הקולאז' שוחזר ויוצר מחדש באופן נרחב ב-50 השנים האחרונות, והבעלות שלי עליו, למיטב ידיעתי, מעולם לא הייתה במחלוקת עם ג'ון מקהייל האב כשהיה בחיים". המילטון אמר כי מקהייל סיפק לו שישה עמודים עבור הקטלוג לתערוכת זהו המחר, אך המילטון השתמש רק בשניים עבור הקטלוג ואת הקולאז' ושאר הקטלוג יצר בעצמו; המגזינים האמריקאים שסיפקו את התמונות היו מהאוסף של מגדה ופרנק קורדל, והתמונות נגזרו על ידי אשתו של המילטון, טרי ריילי, ומגדה קורדל.
רמת קולומביה

רמת קולומביה (באנגלית: Columbia Plateau) או גם רמת הנהר קולומביה (Columbia River Plateau) היא אזור גאולוגי וגאוגרפי השוכן לאורך חלקים במדינות ארצות הברית וושינגטון, אורגון ואיידהו. זו רמה נרחבת של משטח בזלת נרחב השוכנת בין רכס קסקייד והרי הרוקי, הנחצית על ידי הנהר קולומביה. באחת מההגדרות השונות שלו מתייחס המונח "אגן קולומביה" פחות או יותר לאותו אזור כמו רמת קולומביה. במהלך שלהי המיוקן ותחילת הפליוקן התחוללה אחת מהתפרצויות הגעשיות הגדולות ביותר על פני כדור הארץ שבה כיסתה בזלת שטח של 210,000 קילומטרים רבועים של אזור הפסיפיק נורת' ווסט תוך יצירת משטח בזלת נרחב. על פני תקופה בת בין חמישה לעשרה מיליון שנים נפלטו קילוח לבה אחר קילוח לבה מתוך סדקים שאורכם נע בין עשרות למאות קילומטרים. מקור הגעשיות בנקודה חמה. מאז נע הלוח הצפון-אמריקאי לכיוון צפון מערב, והנקודה החמה הקבועה נמצאת כיום מתחת לפארק הלאומי ילוסטון. בסופו של דבר הצטברו קילוחי הלבה לעומק של כ-1.8 קילומטרים. ככל שהסלע המותך נפלט אל פני השטח, כך שקע בהדרגה קרום כדור הארץ לחלל שהשאירה הלבה שנפלטה. שקיעת הקרום גרמה להיווצרות רמה נרחבת – מישור לבה נרחב, שקוע במקצת המכונה לעיתים אגן קולומביה. נהר הקולומביה הקדום הוסט למסלולו הנוכחי על ידי הלבה שהתקדמה בכיוון צפון מערב. לבה זו, כאשר זרמה מעל לאזור, תחילה מילאה את עמקי הנהרות, וגרמה ליצירת סכרי לבה שגרמו להיווצרות אגמים. בתוך המשקעים שעל קרקעית אגמים אלו נתגלו מאובנים של תבניות עלים, עץ מאובן, חרקים ועצמות של בעלי חיים בעלי חוליות. חלק מרמת קולומביה קשור לאזור האקולוגי של רמת קולומביה (Columbia Plateau ecoregion), חלק מהאזור האקולוגי הקרוי "האזור הנארקטי של ערבות שיחים, סוואנות וערבות עשב של אקלים ממוזג וסובטרופי" (Nearctic temperate and subtropical grasslands, savannas, and shrublands) של הביומה ערבות שיחים, סוואנות וערבות עשב של אקלים ממוזג (Temperate grasslands, savannas, and shrublands). Geology of Lake Roosevelt National Recreation Area USGS Page on Columbia Plateau רמת קולומביה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Description: Columbia Plateau Columbia River Basalt.
קית' דייטון

לוטננט גנרל קית' וו. דייטון (באנגלית: Keith W. Dayton; נולד ב-7 במרץ 1949) קצין תותחנים ומודיעין אמריקאי בצבא ארצות הברית בדרגת לוטננט גנרל. הוא מנהל מרכז ג'ורג' סי מרשל האירופי למחקרי ביטחון בגרמיש-פרטנקירשן, גרמניה. דייטון שימש כמתאם הביטחוני האמריקאי בין ישראל לרשות הפלסטינית מדצמבר 2005 ועד שנת 2010. במהלך כהונתו סייע לרשות בפיתוח מנגנוני הביטחון שלה (מסיבה זו הכינוי העממי שלהם הוא "כוחות דייטון"). הוא כיהן גם כמנהל קבוצת הסיקור שנשלחה לעיראק (ISG) מטעם הקואליציה הרב לאומית בהנהגת ארצות הברית שפלשה למדינה במלחמת המפרץ השנייה על מנת לאתר נשק להשמדה המונית, וכנספח צבאי בשגרירות ארצות הברית ברוסיה. ב-1 במאי 2020 הודיע נשיא ארצות הברית, על הכוונה למנות את דייטון לשגריר ארצות הברית באוקראינה. מדיה וקבצים בנושא קית' דייטון בוויקישיתוף President Donald J. Trump Announces Intent to Nominate and Appoint Individuals to Key Administration Posts, The White House (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הירושה הגדולה

הירושה הגדולה (בצרפתית: Les Cinq cents millions de la Bégum, "חמש מאות המיליונים של הביגום") הוא ספר מאת ז'ול ורן שנכתב בשנת 1879. בספר זה מספר יסודות שיכולים להיות מתוארים כאוטופיה ואחרים הנראים באופן מובהק כדיסטופיה. העלילה מתרחשת לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה. רופא צרפתי בשם סרזן מקבל לפתע ידיעה שהוא היורש היחיד של הון בסכום האסטרונומי של חצי מיליארד פרנק. הפרשה מתפרסמת בעולם כולו, סרזן מקבל מחמאות מאנשים רבים, ומצידו מודיע כי הוא מתכוון להשתמש בכסף על מנת להקים עיר שתהיה דוגמה ומופת לעולם כולו. מנגד, בא גרמני בשם שולצה, אשר טוען כי הוא קרוב משפחה של סרזן וכי הוא ראוי לקבל חלק מהירושה, אם לא את כולה. סרזן, שאינו מעוניין במאבקים, מוותר לשולצה ונותן לו מחצית מהירושה על מנת שיעשה בה ככל העולה על רוחו. שנים מספר לאחר אירועים אלה קמות במערב ארצות הברית שתי ערים: האחת נקראת פרנסוויל, ואותה בונה סרזן לפי חזונו – עיר מטופחת, אשר כל תושביה מחויבים לעבוד לפרנסתם ולשמור על היגיינה אישית. לעומתו, מקים שולצה עיר בשם שטאלשטאדט – עיר הפלדה. זהו מבצר, הכלאה של מפעל ומחנה עבודה של בטון ופלדה, שבו מפעל בשם שטלשטט המייצר מוצרי פלדה ובעיקר נשק, שאיכותם הופכת לשם דבר בעולם כולו. תושבי העיר הגרמנית מתקיימים על דיאטה של נקניקיות, כרוב כבוש ובירה. חברו של ד"ר סרזן, מרסל ברוקמן, בא לעבוד בשטלשטט תחת שם בדוי בתור מרגל. בזכות כישוריו כמהנדס ושרטט לוכד ברוקמן את עינו של שולצה ועד מהרה הופך לעוזרו האישי. בעזרת חנופה רבה הוא מגלה כי שולצה מייצר תותחים מתקדמים מאוד, המיוצרים בשיטות סודיות. יתר על כן, הוא מגלה כי שולצה בנה תותח ענקי שירייה בודדת שלו יכולה למחוק את פרנסוויל מעל פני האדמה וכי הוא פיתח פגזים מיוחדים ממולאים בפחמן חד־חמצני, אשר מתפשט בשטח המופגז והופך אותו לשטח לא־ראוי למחיה אדם. יש הטוענים כי בכך חזה ז'ול ורן את הופעתו של נשק להשמדה המונית. בעקבות הגילוי, מתכנן שולצה להוציא את מרסל להורג, על־מנת שסודו לא יתגלה ברבים. מרסל מצליח לברוח משטלשטט ולהגיע לפרנסוויל כשעה וחצי לפני הזמן שבו שולצה מתכוון להשמיד את העיר. למרות העובדה כי תושבי פרנסוויל מודעים לסכנה המרחפת מעליהם, נראה כאילו דבר אינו יכול למנוע את מחיקתה של עירם מעל למפה. אולם, מתברר כי שולצה טעה בחישוביו וירה את הפגז שלו בעוצמה רבה מדי – מה שהופך את הפגז ללוויין מלאכותי. למרות זאת, תושבי פרנסוויל ממשיכים להיערך למתקפה אפשרית נוספת של שולצה, בונים מבני הגנה ומתרגלים שימוש בנשק. לאחר זמן מה נוצר הרושם כי שולצה נעלם, שכן הוא אינו עושה דבר, ומסיבה זו מפעל שטלשטט מוכרז פושט רגל, שכן החשבונות שנשלחים אליו אינם נפרעים. מרסל חודר שנית למפעל כדי לגלות מה התרחש עם חברו אוקטב, בנו של הדוקטור סרזן, ומגלה כי שולצה נפל קורבן לאחר מפגזי הפחמן שהוא עצמו המציא, שהתפוצץ באותו חדר בו היה שולצה, והקפיא אותו למוות. לאחר מותו של שולצה מקבל סרזן, בתור קרובו היחיד, גם את הבעלות על שטלשטט וממשיך לקיים אותה במפעל לפלדה, אם כי עם סדר שונה בתכלית מהסדר של שולצה. מרסל מתחתן עם בתו של הדוקטור סרזן, והספר נגמר ב"הפי אנד" טיפוסי. קריַת שטן; עברית: ברוך קרופניק, תל אביב: יזרעאל, 1945. הירושה הגדולה, או: חמש מאות מיליונים של הביגום: ספור לבני הנעורים'; תרגם ועִבד: ש. סקולסקי, תל אביב: עמיחי, תשכ"ג 1962. ירושת המיליונים; תֻּרגם על ידי ג. אשד, רמת גן: מסדה, 1963. הירושה הגדולה; עברית: בינה אופק, כפר מונש: עופרים, תשס"א. מדיה וקבצים בנושא הירושה הגדולה בוויקישיתוף תרגום אנגלי של הספר בארכיון האינטרנט
סאלימבנה די אדם

סאלימבנה די אדם (Salimbene di Adam) או סאלימבנה מפארמה (9 באוקטובר 1221 - 1290 לערך) היה נזיר, תאולוג וכרוניקן פרנציסקני איטלקי, שהוא מקור ראשוני להיסטוריה איטלקית של המאה ה-13. הוא נולד בפארמה לצלבן גוידו די אדם (Guido di Adam). סאלימבנה היה חסידו של יואכים מפיורה ומאמין בתורתו האפוקליפטית. סאלימבנה הצטרף למסדר הפרנציסקני בשנת 1238 במנזר פאנו. לאחר מכן חי חיי נדודים, במהלכם התחמק מאביו שלא רצה שבנו יצטרף למנזר, וביקר בפיזה וערים איטלקיות אחרות. בשנת 1247 הוא נשלח לליון וביקר בפריז, פרארה קרמונה, טרואה, רוונה, ג'נובה, רג'ו אמיליה ומנזר מונטפלקונה (Montefalcone) ליד סן-פולו ד'אנזה (San Polo d'Enza) באזור אמיליה-רומאניה. חיבורו החשוב של סאלימבנה  היה ה"כרוניקה" שלו, שעסקה בשנים 1287-1167. הוא החל בכתיבתה סביב שנת 1282 והיא מתחילה בייסוד העיר אלסנדריה. הוא הכיר אנשים חשובים רבים של אותה התקופה, ובהם פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לואי התשיעי, מלך צרפת והאפיפיור אינוקנטיוס הרביעי. הוא מתאר את חיי היומיום בצורה חיה ובהירה ומספק פירוט שאין שני לו של ויכוחים פנימיים במסדר הפרנציסקני בזמנו. הוא כתב גם את "שנים-עשר האסונות של הקיסר פרידריך השני" ומסות נוספות שאבדו מאז. "שנים-עשר האסונות" נוצר כמעין סיפור משרת, שנועד להדגים את חסרונותיו של פרידריך השני - פעמים רבות בליווי ציטוטים תנ"כיים לא כל כך מתאימים. אחד הנושאים העיקריים של בחיבור הוא הדגש של סאלימבנה על נומרולוגיה. הכרוניקה עצמה נבנתה כדי להוכיח את ההקבלה בין עשר המכות לעשרת האסונות של פרידריך השני (באופן נוח, הוא הוסיף את השתיים האחרונות לאחר ההקבלה). בהדגישו את האופי הנוצרי של סיפורו ואת האופי הלא-נוצרי של פרידריך, טבע סאלימבנה ביטוי שהיה בשימוש בזמן מסעות הצלב, כאשר טען כי "הוא יכול היה להיות השליט הטוב ביותר, אם רק היה נוצרי". Cronica, Edited by G. Scalia in the series "Scrittori d'Italia", Ferdinando Bernini, 1942; Bari, 1966.  G.C. Coulton, From St Francis to Dante: translations from the chronicle of the Franciscan Salimbene (London 1907; reprinted Philadelphia 1972) is called a "paraphrase" by David Abulafia, Frederick II: A Medieval Emperor (Oxford 1988) p. 444. The Chronicle of Salimbene de Adam ed. by J.L. Baird, G. Baglivi & J.R. Kane (Binghamton, N.Y.; Medieval & Renaissance Texts & Studies, 1986). Emerton, Ephraim (1915). "Fra Salimbene and the Franciscan Ideal". Harvard Theological Review (Cambridge University Press) 8 (04): 480–503. מדיה וקבצים בנושא סאלימבנה די אדם בוויקישיתוף Salimbene degli Adami באנציקלופדיה הקתולית, באתר New Advent קטעים מתוך דברי סאלימבנה על פרידריך השני, "כפי שתורגמו ונוסחו מחדש על ידי ג. קולטון". סאלימבנה די אדם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי סאלימבנה די אדם בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
הכפרים האבודים

הכפרים האבודים הוא כינוים של עשרה יישובים על גדת נהר סנט לורנס שבקנדה, אשר פונו והוצפו במים בשנת 1958 במסגרת הקמת נתיב המים סנט לורנס. עשרת היישובים שכנו על גדת הנהר בקרבת העיר קורנוול שבפרובינציית אונטריו. תושביהם הועברו ויושבו מחדש בעיירות שתוכננו לשם כך במרחק של מספר קילומטרים מבתיהם הקודמים. יישוב נוסף, אירוקיז (Iroquois), נועד להצפה, אך הועתק בשלמותו לאתר אחר במרחק של קילומטר וחצי ממקומו המקורי. חלק מיישוב נוסף, מוריסברג (Morrisburg), הוצף גם הוא, אך המבנים בחלק זה הועתקו לשטח גבוה יותר בשטח אותו יישוב. בסך הכל נאלצו כ-6,500 אנשים לעקור ממקומות מגוריהם. פני השטח של היישובים פונו כליל. 530 מבנים הועברו ממקומם ונהרס מספר רב של מבנים - בתי מגורים, בתי ספר, בתי עסק ומתקנים חקלאיים. במסגרת התוכנית היה צורך לשנות ולסלול מחדש גם חלק מנתיבו של הכביש המהיר מס' 2 של אונטריו. הפיצויים שניתנו למפונים היו שנויים במחלוקת ביניהם לבין הממשלה, שכן רבים מהתושבים סברו שהם היו נמוכים ולא ראויים לאור זאת ששווי השוק של רכושם כבר צנח משעה שהוכרז על התוכנית לבנות את נתיב המים סנט לורנס. בבוקר ה-1 ביולי 1958 פוצץ סכר גדול בקרבת עשרת היישובים והצפתם החלה. ארבעה ימים אחר כך היו כולם שקועים תחת פני המים. המים הציפו גם חלקים מקו החוף של נהר סנט לורנס בעברו האמריקאי, אך שם לא היה צורך לפנות אף יישוב. השטח הכולל שהוצף הגיע ל-80 קילומטרים רבועים. אולטסוויל (Aultsville) דיקינסונס לנדינג (Dickinson's Landing) וודלנדס (Woodlands) ויילס מולינט (Moulinette) מייפל גרוב (Maple Grove) מיל רוש (Mille Roches) סנטה קרוז (Santa Cruz) פאראנס פוינט (Farran's Point) שיקס איילנד (Sheek's Island) מוזיאון לזכר הכפרים האבודים נבנה בקרבת העיר קורנוול, ומוצגים בו בין השאר מבנים מקוריים שהועתקו מהכפרים. בפארק המורשת Upper Canada Village שליד מוריסברג ניצבים מבנים נוספים שהועברו מהכפרים האבודים. בפארק ניצבת אנדרטה שהועברה מאתר חוות קרייזלר (Crysler's Farm) שהוצף אף הוא והמנציחה קרב שהתחולל שם במהלך מלחמת 1812. כמו כן ניצבת בו אנדרטה ובה קבועות 300 אבני מצבה, שהובאו משמונה בתי קברות שהתקיימו בעבר בכפרים האבודים. במקומות אחדים נותרו שרידים של מדרכות ויסודות בניינים מהכפרים האבודים, אשר ניתן להבחין בהם מתחת לפני המים או אף בקו המים של הנהר בעת שמפלסו יורד. שטחים גבוהים אחדים מהיישובים שהוצפו נותרו מעל פני המים ומהווים איים בנהר. מחבר ביניהם הכביש Long Sault Parkway. מולוגה מדיה וקבצים בנושא הכפרים האבודים בוויקישיתוף אתר מפורט אודות הכפרים האבודים אתר אינטראקטיבי על הכפרים האבודים אתר האגודה ההיסטורית של הכפרים האבודים מקור: ידיעה מהעיתון Ottawa Citizen, ‏28 ביוני 2008. מקור: אתר Canadian Headstones.
מחוז פרנקלין

פרנקלין (באנגלית: Franklin) הוא שמם של מחוז באוסטרליה, מחוז לשעבר בניו זילנד, וכן של 25 מחוזות בארצות הברית: האם התכוונתם ל... מחוז פרנקלין (אלבמה) – מחוז במדינת אלבמה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (ארקנסו) – מחוז במדינת ארקנסו שבארצות הברית מחוז פרנקלין (פלורידה) – מחוז במדינת פלורידה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (ג'ורג'יה) – מחוז במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (איידהו) – מחוז במדינת איידהו שבארצות הברית מחוז פרנקלין (אילינוי) – מחוז במדינת אילינוי שבארצות הברית מחוז פרנקלין (אינדיאנה) – מחוז במדינת אינדיאנה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (איווה) – מחוז במדינת איווה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (קנזס) – מחוז במדינת קנזס שבארצות הברית מחוז פרנקלין (קנטקי) – מחוז במדינת קנטקי שבארצות הברית מחוז פרנקלין (לואיזיאנה) – מחוז במדינת לואיזיאנה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (מיין) – מחוז במדינת מיין שבארצות הברית מחוז פרנקלין (מסצ'וסטס) – מחוז במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית מחוז פרנקלין (מיסיסיפי) – מחוז במדינת מיסיסיפי שבארצות הברית מחוז פרנקלין (מיזורי) – מחוז במדינת מיזורי שבארצות הברית מחוז פרנקלין (נברסקה) – מחוז במדינת נברסקה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (ניו יורק) – מחוז במדינת ניו יורק שבארצות הברית מחוז פרנקלין (קרוליינה הצפונית) – מחוז במדינת קרוליינה הצפונית שבארצות הברית מחוז פרנקלין (אוהיו) – מחוז במדינת אוהיו שבארצות הברית מחוז פרנקלין (פנסילבניה) – מחוז במדינת פנסילבניה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (טנסי) – מחוז במדינת טנסי שבארצות הברית מחוז פרנקלין (טקסס) – מחוז במדינת טקסס שבארצות הברית מחוז פרנקלין (ורמונט) – מחוז במדינת ורמונט שבארצות הברית מחוז פרנקלין (וירג'יניה) – מחוז במדינת וירג'יניה שבארצות הברית מחוז פרנקלין (וושינגטון) – מחוז במדינת וושינגטון שבארצות הברית
מאלאקסה

האם התכוונתם ל... ניקולאה מאלאקסה – תעשיין רומני מפעלי פאור – מערך תעשייתי במזרח בוקרשט המבוסס על מה שהיה בעבר "מפעלי מאלאקסה". מאלאקסה (קטר) – קטר רכבת מתוצרת מפעלי מאלאקסה. מאלאקסה (מכונית) – מכונית מתוצרת מפעלי מאלאקסה. פרס מאלאקסה – פרס בינלאומי למתמטיקה. בית חולים מאלאקסה – בית חולים בבוקרשט, רומניה. הר מאלאקסה – הר בצפון מערב כרתים.
רפאל פרוינד

רפאל (רפי) פרוינד (14 באפריל 1933 ברסלאו, גרמניה – 26 בפברואר 1980, ירושלים, ישראל) היה גאולוג ישראלי, פרופסור לגאולוגיה במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים, נשיא החברה הגיאולוגית הישראלית (1964–1968). משפחתו של פרוינד עלתה לארץ ישראל בינקותו. הוא גדל בחיפה, סיים את לימודיו בבית הספר הריאלי, ולאחר שירותו הצבאי כקצין בנח"ל החל את לימודי הגאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1962 הגיש את עבודת הדוקטורט בנושא "בעיות בסטרטיגרפיה של הקנומן-טורון בישראל". השלכותיה של עבודתו זו, שהתבססה בעיקרה על נתונים פליאונטולוגיים, אישרו הצעות קודמות בדבר תנועה אופקית גדולה לאורך בקע הירדן. פרוינד היה מהראשונים שהכירו בחשיבותה של טקטוניקת הלוחות בהבנת הגאולוגיה של אזורנו. בתפיסתו, לפיה תנועות אופקיות הן תופעה עקרונית בטקטוניקה של כדור הארץ, הקדים את תאוריית טקטוניקת הלוחות, שהפכה לימים להנחת מוצא מקובלת בגאולוגיה. הגאולוגיה של העתקי הסָטה אופקית והעתקי חילוף (טרנספורם) הייתה לנושא המרכזי במחקריו, שכללו אספקטים גאומטריים וכמותיים, ניסויי מעבדה וניתוח קינמטי. את עבודת השדה עשה בניו זילנד, באיראן ובאתיופיה. פרוינד התמודד בדרך כלל עם בעיות מרכזיות של הגאולוגיה, כמו מחקר של אזורי הפחתה (מונח שחידש) ושחזור תנועת לוחות קטנים על פי מדידות פליאומגנטיות ועל פי תהליכי הצפת ים (טרנסגרסיה) ונסיגת ים (רגרסיה). עם זאת היה בראש ובראשונה חוקר הגאולוגיה של ארץ ישראל על כל היבטיה. הוא ניצל את המגוון הרחב של פעילותו לשחזור ההיסטוריה הגאולוגית של הארץ. פרוינד פעל כפרופסור לגאולוגיה במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1964–1968 כיהן כנשיא החברה הגיאולוגית הישראלית. בצד ההוראה, שבה העמיד והנהיג דור של גאולוגים, דאג להפצת מדע הגאולוגיה בקרב מתעניינים. הוא פרסם חלק מרעיונותיו החדשניים בכתבי עת דוגמת "מדע" ו"טבע וארץ". בסוף ימיו עסק בחיבור ספר, שלא זכה לראות אור, על הגאולוגיה של ארץ ישראל, ובו ביקש לסכם את רעיונותיו בנוסח שיהיה מובן גם לחובבים. בצד פעילותו המדעית הטהורה היה פרוינד ער גם לבעיות הקשורות בתחום הגאולוגיה הכלכלית. הוא עסק בבדיקת נושא כדאיות בניית תעלת הימים וכן העלה סברה, חדשנית לזמנהּ, בנושא איתור מלכודות נפט, והיה במשך שנים חבר במועצת המנהלים של חברת חיפושי הנפט הלאומית (חנ"ה). פרוינד נפטר בשנת 1980, בגיל 47. הניח את בניו, יואב וגיל. פרס על שמו מוענק מדי שנה, מאז מותו, מטעם החברה הגאולוגית הישראלית. רשימת כתביו של רפאל פרוינד באתר ספריות האוניברסיטה העברית בירושלים רפאל פרוינד, דף שער בספרייה הלאומית יהושע קולודני, 13 שיחות על גיאולוגיה, סדרת האוניברסיטה המשודרת, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2009, שיחה 7, עמ' 70; הספר הוקדש לזכרו של רפי פרוינד כמסוכם בדברים שנשאו לזכרו תלמידיו צבי גרפונקל וזאב רכס "הגיאולוגיה של ארץ-ישראל על רקע נדידת היבשות", מדע, כרך ט', 1964, עמ' 175–182; "עדויות חדשות לתזוזת מזרח הירדן צפונה", טבע וארץ, כרך י', 1968, עמ' 232–237 פרס על שם פרופ' רפאל (רפי) פרוינד, החברה הגיאולוגית הישראלית
הגרטי

האם התכוונתם ל... אנתוני הגרטי – זמרת בריטית ביל הגרטי – איש עסקים, דיפלומט ופוליטיקאי אמריקאי ג'ולי הגרטי – שחקנית אמריקאית תומאס האגרטי – כומר ופעיל זכויות עובדים אמריקאי
מרים נופך-מוזס

מרים (מימי) נופך-מוזס (נולדה ב-1942 באנטוורפן, בלגיה) היא מנכ"לית השבועון "לאשה" ושותפה בעיתון "ידיעות אחרונות". נודעת כמי שמכריזה מדי שנה על הזוכה בטקס בחירת מלכת היופי של ישראל, וחברה קבועה בצוות השופטים בתחרות. בת למשפחת מוזס. נולדה ב-1942 באנטוורפן שבבלגיה בשם מרים האוזר, בתם של משה ואדלה, מהגרים מפולין, ואחות לשלמה האוזר. בתקופת מלחמת העולם השנייה נמסרה למשפחה נוצרייה תחת השם הבדוי מריה פיטרס ועם סיום המלחמה הוחזרה למשפחתה. לאחר המלחמה המשיכה המשפחה לחיות באנטוורפן ומוזס סיימה לימודי תיכון בעיר. בנוסף ללימודיה הייתה פעילה בתנועת בני עקיבא בעיר. ב-1960 עלתה ארצה וב-1963 נישאה ליצחק נופך-מוזס (בנם של חמדה נופך-מוזס וראובן מוזס), מוזס הכירה את יצחק כשביקר קרובי משפחה באנטוורפן. ב-1965 סיימה לימודי כימיה באוניברסיטת בר-אילן וב-1981 למדה מחשבים ועברה לעבוד בתחום זה. לבני הזוג נולדו שני בנים. ב-1986 הצטרפה לקונצרן העיתונות של הורי בעלה, שם מילאה שורה של תפקידים: ב-1986 מונתה כמנהלת מועדון עיתון לאשה, ב-1990 מונתה למנכ"ל השבועון לאשה וכן למנכ"ל השבועון פנאי פלוס, ב-1992 מונתה כעורכת אחראית של לאשה, וב-1994 מונתה לחברת מועצת מנהלים פעילה. הקימה את אתר האינטרנט של קבוצת ידיעות אחרונות ynet. מוזס הייתה שותפה פעילה בקרב הבעלות על חברת ידיעות אחרונות; בסכסוך בין דב יודקובסקי ונוני מוזס היא הצטרפה לנוני מוזס והייתה בין בעלי העניין שאיפשרו לו להשתלט על העיתון. מתגוררת בכפר שמריהו. עדי מרקוזה-הס, העיתון וסיפור המשפחה שמאחוריו, ירושלים, הוצאת כרמל, תשע"ג 2013 מרים נופך-מוזס, באתר חדשות מחלקה ראשונה עדי מרקוזה-הס, מתוך "העיתון", מאת עדי מרקוזה-הס, באתר העין השביעית, 4 בנובמבר 2012 קשר אחד לשבוע - משפחת מוזס, באתר גלובס, 7 באפריל 2005 יורם יובל בשיחת נפש עם מרים נופך מוזס, טלוויזיה חינוכית, 24 ביולי 2016 אביה של מוזס עסק בסחר ביהלומים. היא שמרה על קשר עם המשפחה הנוצרית גם לאחר המלחמה.
מחוז ג'פרסון

ג'פרסון (באנגלית: Jefferson) הוא שמם של 26 מחוזות בארצות הברית: האם התכוונתם ל... מחוז ג'פרסון (אלבמה) – מחוז במדינת אלבמה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (ארקנסו) – מחוז במדינת ארקנסו שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (קולורדו) – מחוז במדינת קולורדו שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (פלורידה) – מחוז במדינת פלורידה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (ג'ורג'יה) – מחוז במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (איידהו) – מחוז במדינת איידהו שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (אילינוי) – מחוז במדינת אילינוי שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (אינדיאנה) – מחוז במדינת אינדיאנה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (איווה) – מחוז במדינת איווה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (קנזס) – מחוז במדינת קנזס שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (קנטקי) – מחוז במדינת קנטקי שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (לואיזיאנה) – מחוז במדינת לואיזיאנה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (מיסיסיפי) – מחוז במדינת מיסיסיפי שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (מיזורי) – מחוז במדינת מיזורי שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (מונטנה) – מחוז במדינת מונטנה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (נברסקה) – מחוז במדינת נברסקה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (ניו יורק) – מחוז במדינת ניו יורק שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (אוהיו) – מחוז במדינת אוהיו שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (אוקלהומה) – מחוז במדינת אוקלהומה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (אורגון) – מחוז במדינת אורגון שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (פנסילבניה) – מחוז במדינת פנסילבניה שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (טנסי) – מחוז במדינת טנסי שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (טקסס) – מחוז במדינת טקסס שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (וושינגטון) – מחוז במדינת וושינגטון שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (וירג'יניה המערבית) – מחוז במדינת וירג'יניה המערבית שבארצות הברית מחוז ג'פרסון (ויסקונסין) – מחוז במדינת ויסקונסין שבארצות הברית
מארדר (פירושונים)

מָארְדֶר (Marder) הוא שמו בגרמנית של בעל החיים דָּלָק. האם התכוונתם ל... כלים צבאיים מתוצרת גרמניה מארדר (נגמ"ש) (אנ') – נגמ"ש לחימה המשרת את הבונדסוור סדרת משחיתי טנקים ממלחמת העולם השנייה: מארדר 1 – נבנו בעיקר על בסיס טרקטורי שלל מצרפת מארדר 2 – נבנו על בסיס טנקי פאנצר סימן 2 מארדר 3 – נבנו על בסיס טנקי שלל פאנצר 38(t) מצ'כוסלובקיה מארדר (צוללת) (אנ') – צוללת ננס לאדם אחד ששימשה במלחמת העולם השנייה, ראו צוללת ננס#גרמניה אחר איב מרדר (ילידת 1948) – נוירוביולוגית יהודייה-אמריקאית