laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ספוליה אופימה

סְפּוֹלְיָה אוֹפִּימָה (בלטינית: Spolia Opima, מילולית: השלל הנהדר) הוא השם שהעניקו הרומאים לשריון, לכלי הנשק ולחפצים נוספים שהסיר שר-צבא רומי מעל גופת מצביא האויב לאחר שהכריעו והרגו במו ידיו בקרב פנים אל פנים. מבין הסוגים השונים של שלל מלחמה שהכירו הרומאים, כמו נסי הצבא או אילי הניגוח של אניותיו, נחשב הספוליה אופימה לשלל הנעלה ביותר והנחיל למצביא רומאי כבוד שאין למעלה ממנו. בכל תולדותיה של רומא זכו בו שלושה בלבד: הגיבור המיתולוגי רוֹמוּלוּס, אַוּלוּס קורנליוס קוֹסוּס ומרקוס קלאודיוס מַרְקֶלוּס. מדיה וקבצים בנושא ספוליה אופימה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רומא העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנטום פיין

פנטום פיין (Phantom Pain, בתרגום לעברית: "כאב רפאים") הוא שם האלבום השני של להקת המטאל הישראלית "אלמנה שחורה". האלבום יצא במרץ 2010 והוא מכיל 12 שירים בעברית בלבד, בסגנון מטאל. זהו אלבום אשר מוגדר בתור "אלבום קונספט", בעקבות סיפור של נערה בשם אופליה, ועוסק במציאות היומיומית בישראל, וכן בנושאי צבא, ציונות, והחיים בצל הפחד היומיומי ממלחמה. האלבום נכתב והוקלט על ידי חברי הלהקה בין השנים 2004-2009 והוא יצא לאור ב -21 במרץ 2010, לאחר עיכובים רבים. זהו האלבום הראשון שהלהקה מוציאה כאשר אלי זולטא הוא הזמר הראשי, כאשר בעבר הוא היה בעיקר בתפקיד גיטריסט הלהקה וזמר הרקע. בניגוד לאלבום הראשון של הלהקה, שהוגדר בסגנון גלאם מטאל, האלבום החדש מושפע מז'אנרים רבים, כולל רוק, רוק כבד, מטאל אלטרנטיבי, ת'ראש מטאל, מטאלקור והארדקור פאנק. העיצוב מתחלק לשני חלקים עיקריים, חיצוני ופנימי. עטיפת האלבום החיצונית היא עטיפת קרטון בצבא חום, בדומה למעטפות הצבאיות, ומכוסה בחותמות; מקדימה, חותמת הנושאת את הכיתוב "אלמנה שחורה" ולוגו הלהקה, ומאחורה אותה החתימה בצבע אחר, שמות השירים ושם האלבום; בדומה לצו גיוס לצה"ל. בנוסף, בפינה הימנית העליונה המעטפה מכילה חלונית שבה בדרך כלל רשומה כתובתו של הנמען. הפריטים המופיעים בחלונית הדואר הם סימבוליים [XXXXXX] ומכוונים לבעלי הלאום הישראלי. הדיסק עצמו עוטר עיצוב שאופייני לעטר בתי כנסת, וניתן לראות בו מגני דוד בסגנון אלטרנטיבי. שירה: אלי זולטא פסנתר, קלידים וקולות: אדוש- ניר ריחני גיטרות: נאנק בס: יגל (מיסטר) כהן תופים: יאיר חנניה-המטאור הפקה מוזיקלית: לירון שפר ואלמנה שחורה עיבודים: אלמנה שחורה "לוחם יקר" - 3:57 "דם צפרדע" - 3:38 "קדיש" - 4:41 "קב"ן" - 3:11 "היא" - 3:51 "אלוהים" - 4:09 "שלושה כדורים" - 3:39 "אופליה" - 3:55 "זמן מלחמה" - 3:07 "כמה פעמים ספרת עד 10" - 3:10 "הבריחה" - 4:10 "אמא" - 5:48 מילות שירי האלבום - באתר שירונט
המדוזה בת האלמוות

Turritopsis dohrnii (מכונה "המדוזה בת-האלמוות", ובהשאלה גם מדוזת בנג’מין באטן) היא מין במחלקת ההידרתים. היא דמוית פעמון, קוטרה המרבי 4.5 מילימטר והיא בעלת גובה ורוחב דומים. קיבתה היא אדומה בהירה. צורת המדוזה שלה – שלב הבגרות המינית, יכול לחזור לשלב הפוליפ – שלב החיים המוקדם ביותר של האורגניזם ובכך, באופן תאורטי, בהינתן תהליך שחוזר על עצמו פעם אחר פעם, אפשרות לחיי אלמוות. זהו בעל החיים הידוע היחיד המסוגל לחזור לצורתו הלא-מפותחת, במקרה זה – לשלב המושבתי, לאחר שהגיע לבגרות מינית. הדבר נעשה באמצעות תהליך גידול תאים – טרנסדיפרנציאציה. יחד עם זאת, בטבע מרבית ה-Turritopsis, כמדוזות אחרות, נאכלות בשלב הפלנקטון או מתות ממחלה, ולא חוזרות לצורת הפוליפ. תהליך החזרה לצורת הפוליפ קורה כתגובה לפגיעה פיזית, לתנאים סביבתיים לא מתאימים ולהזדקנות. כאשר המטמורפוזה, שינוי הצורה, מתרחש, המדוזה משתנה לקבוצת תאים לא ממוינת שנקראת "ציסט" ולאחר מכן משתנה חזרה לשלב הפוליפ. במהלך המטמורפוזה, התאים עוברים שינוי. חוקרים בדקו את הגנים של הפוליפ, המדוזות והציסט כדי להבין אילו תהליכים ביולוגיים מעורבים בהתפתחות ההפוכה הזאת. הם מצאו שכמה תהליכים חשובים מתרחשים בשלב הציסט כמו שינויים ב-DNA והשתקה של גנים מסוימים. מספר אירועים מורפוגנטים (שינוי צורת הגנום) מתרחשים במהלך החזרה לשלב הפוליפ, אירועים אלה מזכירים מטמורפוזה של פגית. ישנו מחקר שמצא כי חשיפה לכלוריד, שגורם למטמורפוזה בפגיות, יכול לגרום גם לתהליך ההפוך. חוקרים נוספים השוו את הגנום המלא של המדוזה בת האלמוות Turritopsis duhrnii עם מדוזה שאינה בת אלמוות, Turritopsis rubra וזיהו שינויים בגנים הקשורים לשכפול DNA, תיקון בעיות בגנום ותקשורת בין התאים. מדוזה חיי נצח הזדקנות לובסטר צבים יסעורון אטלנטי מדיה וקבצים בנושא המדוזה בת האלמוות בוויקישיתוף שלומי דגןף האם המדוזות יכולות לחיות לנצח? באתר מכון דוידסון, מכון ויצמן למדע, 2010. "Does 'immortal' jellyfish have the secret to everlasting life?",‏ 29 באוגוסט 2014, באתר CNN נתנאל ריץ', הניו יורק טיימס, סוד חיי הנצח מסתתר עמוק בים, באתר הארץ, 25 בינואר 2013 דודי גולדמן, "לחיות כמו מדוזה", 8 בינואר 2013 עמית ולדמן, מחקר: סוד חיי הנצח - במדוזה, באתר חדשות 2, 29 בינואר 2009 המדוזה בת האלמוות, באתר NCBI (באנגלית) המדוזה בת האלמוות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) המדוזה בת האלמוות, באתר GBIF (באנגלית) נתנאל ריץ', סוד חיי הנצח מסתתר עמוק בים, באתר הארץ, 25 בינואר 2013 Bavestrello, Giorgio; Christian Sommer; Michele Sarà (1992). "Bi-directional conversion in Turritopsis nutricula (Hydrozoa)". Scientia Marina. 56 (2–3): 137–140. "'Immortal' Jellyfish Swarm World's Oceans". National Geographic. 29 בינואר 2009. {{cite web}}: (עזרה) Yui Matsumoto, Stefano Piraino, Maria Pia Miglietta, Transcriptome Characterization of Reverse Development in Turritopsis dohrnii (Hydrozoa, Cnidaria), ‏2019 Jürgen Schmich, Yulia Kraus, Doris De Vito, , Induction of reverse development in two marine Hydrozoans, ‏2007 Maria Pascual-Torner Authors Info & Affiliations, Comparative genomics of mortal and immortal cnidarians unveils novel keys behind rejuvenation, ‏2022
בראואר

האם התכוונתם ל... לויצן אגברטוס יאן בראואר – מתמטיקאי הולנדי, יוצרו של זרם האינטואיציוניזם במתמטיקה משפט נקודת השבת של בראואר – משפט בטופולוגיה, קרוי על שם לויצן אגברטוס יאן בראואר אנדרה בראואר – שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי אריך בראואר – אנתרופולוג יהודי יליד גרמניה אריק בראואר – צייר ואמן אוסטרי-ישראלי תמנה בראואר – זמרת ג'אז אוסטרית-ישראלית, בתו של אריק בראואר הנדריק בראואר – מגלה ארצות ואדמירל הולנדי אדריאן בראואר – צייר פלמי בן תקופת הבארוק ריכרד בראואר – מתמטיקאי יהודי-גרמני חבורת בראואר ברוור ברואר ברויאר
סמלי השלום

סמל השלום הוא כינויָם של מספר סמלים המסמלים את מושג השלום וההתנגדות למלחמה. יונה ובפיה עלה של זית הייתה באופן מסורתי סמל המסמל את השלום. במחצית השנייה של המאה ה-20 הפך סמלה של התנועה לפירוק הנשק הגרעיני לסמל נפוץ המזוהה עם השלום. אחד הסמלים הידועים של מושג השלום היא היונה הלבנה, לעיתים כשהיא מחזיקה בפיה עלה או ענף של עץ זית. מקורו של סמל זה בתיאור המופיע בספר בראשית בו מתוארת היונה שנשלחה על ידי נח בתום המבול למצוא יבשה. היונה שבה אל תיבת נח ובפיה עלה זית שסימל את תום המבול. גם במסורת היוונית העתיקה סימל עץ הזית את השלום. הזית היה אחד מסמליה של האלה אתנה מהמיתולוגיה היוונית – אלת החכמה ואלת מלחמת המגן. בעת העתיקה נהגו חיילי האימפריה הרומית להיכנע כשהם מניפים ענפי עץ זית כסימן של כניעה[דרוש מקור] (בדומה לדגל לבן בימינו). בעקבות מנהג זה התפתח בעת העתיקה מנהג לפיו מושיטים ענף עץ זית כסימן לשלום. הצייר פבלו פיקאסו תרם להפצת סמל זה בציור שצייר לקונגרס השלום שנערך בפריז באפריל 1949. בפברואר 1958 עיצב ג'רלד הולטום סמל, אותו הוא הסביר כאדם מיואש שידיו מושטות כלפי חוץ וכלפי מטה מוקף בעיגול, ואמר שהשראתו היא איכר לפני כיתת יורים. בחג הפסחא (4 באפריל) באותה השנה נערך מצעד מחאה מכיכר טרפלגר שבלונדון אל מפעל הנשק האטומי (אנ') בברקשייר, ובו הוצג הסמל לראשונה. בהקשר זה הוסבר הסמל גם כשילוב של האות "N" עם האות "D" באיתות סמפור, ראשי תיבות של "Nuclear Disarmament" – "פירוז גרעיני", ולימים הוא אומץ בידי התנועה לפירוק הנשק הגרעיני. סמפור האות N סמפור האות D הסמל הובא לארצות הברית בראשית שנות ה-60 והפך פופולרי בקרב תנועות שהתנגדו למלחמת וייטנאם. סמל נוסף המסמל את השלום הוא דגל שעליו שבעת צבעי הקשת בענן ובמרכזו המילה "PACE" ("שלום" באיטלקית) או "Peace" ("שלום" באנגלית). מקורו של דגל זה באיטליה ונעשה בו שימוש לראשונה בהפגנה שנערכה ב-24 בספטמבר 1961. במהלך השנים התפתחו סמלים נוספים לשלום, בהם סמל המורכב מהמילה "שלום" בעברית, בערבית ובאנגלית, המסמל את השאיפה לשלום ישראלי–פלסטיני. סימן V משמש סמל לשלום מאז אימוצו על ידי תרבות הנגד של ילדי הפרחים בשנות ה-60. ביפן נפוץ השימוש בעגור אדום כתר כסמל שלום. מדיה וקבצים בנושא סמלי השלום בוויקישיתוף ריצ'רד לאקיו, ההיסטוריה של סמל השלום, מגזין טיימס, 27 במרץ 2008 50 שנה לסמל השלום, כתבת רשת ה-BBC לוגו התנועה לפירוק הנשק הגרעני – אתר רשמי "הייתי בייאוש, ייאוש עמוק. ציירתי את עצמי: הייצוג של אדם מיואש, כפות ידיו מושטות כלפי חוץ וכלפי מטה, כמו האיכר של גויה לפני כיתת היורים. הפשטתי את הציור לקו וציירתי מעגל מסביבו." דן אלמגור ודוד אסף, 'מבקשי השלום': האם העתיק פיקאסו את יונת השלום של נחום גוטמן?, בבלוג "עונג שבת", 18 בנובמבר 2011
ברוור

האם התכוונתם ל... אברהם יעקב ברור – גאוגרף והיסטוריון יהודי, אביו של הגאוגרף משה ברור משה ברור (ברוור) – פרופסור לגאוגרפיה באוניברסיטאות תל אביב ובר-אילן, חתן פרס ישראל (תשס"ב), בנו של הגאוגרף וההיסטוריון אברהם יעקב ברור בראואר (פירושונים)
הסופר קאפ האיטלקי

הסופר קאפ האיטלקי (באיטלקית: Supercoppa Italiana) הוא טורניר כדורגל קדם-עונתי, הנערך שבוע לפני פתיחת עונת הכדורגל באיטליה בכל שנה. הטורניר הוא משחק בודד, המפגיש בין הזוכות של אליפות הסרייה א' ושל הגביע האיטלקי בעונה הקודמת. לרוב נערך משחק זה באצטדיונה הביתי של הקבוצה שזכתה באליפות הסרייה א', אך במספר מקרים הוא נערך גם במגרשים אחרים: בשנים 1993 ו-2003 הוא נערך בערי ארצות הברית, וושינגטון די. סי. ואיסט רתרפורד; ב-2002 הוא נערך בטריפולי, עיר הבירה של לוב; ב-2009, 2011 ו-2012 הוא נערך באצטדיון קן הציפור אשר ממוקם בבייג'ינג שבסין; וב-2018 ו-2019 הוא נערך בג'דה בערב הסעודית. במקרה שאותה קבוצה זוכה הן באליפות הסרייה א' והן בגביע האיטלקי ("דאבל"), היא מתמודדת בסופר קאפ נגד הקבוצה שהפסידה לה בגמר הגביע האיטלקי. לאורך ההיסטוריה של הטורניר השתתפו מספר קבוצות שזכו בדאבל בטורניר - יובנטוס ב-1995, לאציו ב-2000 ואינטר מילאנו ב-2006 וב-2010. כיום יובנטוס מחזיקה בשיא הזכיות בסופר קאפ האיטלקי, כשבמאזנה שמונה זכיות בטורניר מאז היווסדו בשנת 1988. מדיה וקבצים בנושא הסופר קאפ האיטלקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסופר קאפ האיטלקי היסטוריית הסופר קאפ האיטלקי באתר supercoppa.info
קוהינור הארטמוט

קוהינור הארטמוט (בצ'כית: Koh-i-Noor Hardtmuth a.s) היא חברה צ'כית ידועה לייצור כלי כתיבה, בהם: עפרונות, עטים, ומוצרי נייר. החברה נוסדה בשנת 1790 על ידי יוזף הארטמוט מאוסטריה, ונקראה על שם היהלום ההודי הידוע קוהינור. בשנת 1802 החברה הייתה בעלת הפטנט לייצור גלעין העפרון העשוי תערובת של גרפיט וחרסית. בשנת 1848 נטלו לידיהם בניו של יוזף, קארל ולודוויג, את ניהול החברה והעתיקו את פס הייצור לבודייוביצה. העיר שהיום שוכנת בתחומי הרפובליקה הצ'כית הייתה אז בתחומי בוהמיה. מוצרי החברה זכו לעיטורים רבים בתערוכות עולמיות ברחבי תבל, בהן בניו יורק בשנת 1855, פריז בשנים 1855, ו-1900, לונדון בשנת 1862, ווינה בשנת 1873, ומילאנו בשנת 1906. בתערוכה העולמית של פריז (1889) הציג הארטמוט עפרונות באיכות מעולה תחת הלוגו "קוהינור הארטמוט". עפרונות אלה הפכו עד מהרה להצלחה עצומה וקבעו למעשה תקן שאליו שאפו יצרני עפרונות אחרים. כל עפרון נמכר בשפופרת עשויה עץ ארז. שמם של העפרונות, השאול משמו של היהלום שהיה אז הגדול בעולם, ובין תכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת, נועד לציין את איכותם המעולה. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה חברת קוהינור הארטמוט לחברה ממשלתית צ'כוסלובקית. בשנת 1992 נמכרה לבעלות פרטית, והיא ממשיכה לייצר ולשווק מוצריה בעולם עד היום תחת המותג "קוהינור". מדיה וקבצים בנושא קוהינור הארטמוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוהינור הארטמוט (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קוהינור הארטמוט (בצ'כית) קוהינור הארטמוט, ברשת החברתית פייסבוק קוהינור הארטמוט, ברשת החברתית אינסטגרם קוהינור הארטמוט, סרטונים בערוץ היוטיוב קוהינור הארטמות, באתר מה זה, מי זה ומה הפירוש של – מידע מהיר
איתמר דוידוב

איתמר דוידוב (נולד ב-5 בספטמבר 1958) הוא שף ישראלי, המתמחה במטבח המקסיקני. הוא בעלים ומנכ"ל משותף ביחד עם שותפו "סלומון רענן" משנת 1995 בקבוצת "דוידוב סלומון", "טרז פזוס" ו"פיטנגו". דוידוב כתב בעיתונים מקצועיים רבים ובהם "השולחן" ו"מסע אחר", באתרי אינטרנט שונים, ומנחה פורומים בנושא מקסיקו ובישול מקסיקני. בין השנים 1991-1985 היה דוידוב השף והבעלים של מסעדת "פיטנגו", מסעדה שהתמחתה בסגנון בישול ישראלי צרפתי חדש. בשנת 1992 יזם והפיק דוידוב את פסטיבל האוכל "הפסטיבל הגייסטרונומי", יריד אוכל של קהילת הלהט"ב שנערך ברחבת סינמטק תל אביב, לציון 25 שנה למהומות סטונוול ואִפשר לציבור הרחב טעימות ממנות גורמה. "הפסטיבל הגייסטרונומי" נתן את ההשראה להקמת פסטיבל "טעם העיר". בין השנים 1995-1992 הוציא את ספר הבישול "רק אוכל טוב" בהוצאת מודן ועסק בעיצוב מזון לספרי בישול, התאמת מתכונים מתורגמים לישראל ("מדהור ג'עפרי-הבישול ההודי") ועיצוב מזון בצילומי פרסומות. כמו כן השתתף בתוכניות בישול ברדיו, ובטלוויזיה בערוץ 6 לילדים. בנוסף, התארח בתוכנית "לרדת בגדול". בשנת 2000 הוזמן דוידוב על ידי שמעון פרס שכיהן אז כשר לשיתוף פעולה אזורי, לפגישה עם נשיא מקסיקו שהגיע לביקור בישראל במסגרת ניסיונו של פרס לחתום על הסכמי סחר עם מדינות הסכם נפט"א. בשנת 2013 הוזמן דוידוב להצטרף למשלחתו של פרס, אז כבר נשיא מדינת ישראל, בביקור במקסיקו. בספטמבר 2017 השיק דוידוב את ספר הבישול השני פרי עטו "מקסיקו אהובתי" אשר יצא בהוצאת "פיטנגו" לאחר גיוס המונים מוצלח, הספר מגלם בתוכו מעל כעשרים שנות ביקורים במקסיקו הקסומה, הספר מלא במתכונים אותנטיים פרי מפגשים עם שפים/יות מוכשרים ואדוקים לתרבותם הקולינרית, סיפורים על התרבות המקסיקנית ושלל צילומים מרהיבים . דוידוב עוסק בהנחיית שפים לבישול מקסיקני מקצועי והטמעתו במטבח הישראלי המתחדש, כמו כן הוא מעביר סדנאות ייחודיות – כיתות אומן בשם "פיאסטה מקסיקנית". הוא ביקר פעמים רבות במקסיקו, השתלם בבישול מקסיקני על גווניו, וכותב על אוכל מקסיקני ומתמחה במרכיביו והקשריו התרבותיים. דוידוב מעביר סדנאות בישול מקצועיות בנושא המטבח המקסיקני לקהל מקצועי בבית הספר לבישול "דן גורמה", בבית הספר הגבוה לקולינריה "דנון" ו אף מעביר סדנאות בישול לאנשים פרטיים וחובבי בישול. . דוידוב אב לשתי בנות ומתגורר בתל אביב. מידע על איתמר דוידוב בקטלוג הספרייה הלאומית "סיפורו של שף", אתר גסטרוליין איתמר דווידוב, "מקסיקו - אוכל רחוב", "מסע אחר", גיליון 188 ענת ברק‏, השף הבריא - איתמר דוידוב, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2007 טרז פזוס במשלחת הנשיא למקסיקו מתוך אתר האינטרנט של חברת טרז פזוס איתמר דוידוב, קפיצה ראשונה למקסיקו, באתר ynet, 26 במרץ 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'סקה בודייוביצה

צֶ'סקֶה בוּדְיֶיוֹביצֶה (בצ'כית: České Budějovice; בלשון העם: Budějce; בגרמנית: Budweis) היא עיר ברפובליקה הצ'כית. זוהי העיר הגדולה ביותר במחוז בוהמיה הדרומית ומהווה עיר מחוז, מרכז כלכלי ומקום מושב הבישופות הקתולית של צ'סקה בודייוביצה, וכן אוניברסיטת דרום בוהמיה. בקרבת העיר נמצאים הכפר הולשוביצה, שהוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1998 וארמון הלובוקה. העיר נמצאת במרחק של כ-30 קילומטרים מהגבול עם אוסטריה ובמרחק של כ-120 קילומטרים דרומית לבירת המדינה, פראג. העיר נוסדה על ידי הירזו, אביר של אוטוקאר השני, מלך בוהמיה (1233-1278), ובשנת 1265 הוענק לה זיכיון עירוני. העיר שימשה כעוגן לחיזוק כוחו של המלך בדרום בוהמיה וכדי לעמוד כנגד כוחם של האריסטוקרטים המקומיים. העיר באופן מסורתי הייתה מרכז לדת הקתולית באזור ומוקד לעימותים דתיים בבוהמיה. החל מן המאה ה-17 ועד לשנת 1890 העיר הייתה מובלעת דוברת גרמנית. בעת תיעושה של העיר הפכו דוברי הצ'כית לרוב תושביה ועד לגירוש המיעוט הגרמני עם תום מלחמת העולם השנייה, בעיר חי מיעוט גרמני משמעותי (כ-15.5% מתושבי העיר על פי מפקד משנת 1930). בודייוביצה ידועה מזה שנים בזכות מבשלת הבירה הפועלת בה מאז המאה ה-13. בתקופה מסוימת הייתה זו המבשלה המלכותית של קיסרי האימפריה הרומית הקדושה, ובירה "בודוויזר" (בגרמנית: Budweiser Bier), לצד בירת פילזנר אורקוול מן העיר פלזן, היו בין הבירות הידועות ביותר. תעשיית הבירה בעיר מהווה עד היום גורם כלכלי משמעותי בעיר. המבשלה הגדולה ביותר בעיר, אשר נוסדה בשנת 1895, Pivovar Budějovický Budvar, היא בעלת הזכויות החוקיות לשיווק בירה תחת השם "בודוויזר" (Budweiser) ברוב חלקי אירופה. באזורים אחרים נמכרת הבירה תחת השם רק "בודוואר" (Budvar) ו"צ'כוואר" (Czechvar) בגלל מחלוקת משפטית לגבי סימן מסחר עם יצרן הבירה האמריקאי אנהאוזר-בוש. הבירה האמריקאית בעלת השם הזהה נוצרה תחילה כחיקוי לטעמה של הבירה בבודייוביצה, אולם במהלך השנים פיתחה זהות עצמאית וזכתה להצלחה מסחרית רבה. אנהאוזר-בוש הציעה לרכוש את מבשלת הבירה הגדולה בבודייוביצה כדי להבטיח לעצמה את הזכויות העולמיות על השם "Budweiser", אולם ממשלת צ'כיה סרבה להצעה, והיא רואה בבירה המקומית מקור לגאווה לאומית. Pivovar Samson, כפי שנקראה על ידי השלטון הקומוניסטי, היא המבשלה השנייה בגודלה בעיר, והעתיקה ביותר, הפועלת מאז היווסדה בשנת 1795 ועד היום. אוסטריה לינץ, אוסטריה גרמניה פסאו, גרמניה גרמניה זול, גרמניה צרפת לוריאן, צרפת סלובקיה ניטרה, סלובקיה בלארוס הומל, בלארוס מדיה וקבצים בנושא צ'סקה בודייוביצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'סקה בודייוביצה (בצ'כית, באנגלית ובגרמנית) אתר הבית של צ'סקה בודייוביצה צ'סקה בודייוביצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צ'סקה בודיוביצה (צ'כיה), דף שער בספרייה הלאומית
דזמונד דויל

דזמונד דויל (באנגלית: Desmond Doyle; ‏ 1924–1986) היה מעצב וצייר אירי, שילדיו נלקחו למשמורת על ידי האגודה הלאומית למניעת התאכזרות לילדים (NSPCC) לאחר שאשתו שרלוט ברחה ממנו ב-1953. דזמונד נאבק בבתי המשפט להשבת ילדיו, ובהכרעת בית המשפט העליון של אירלנד הושבו לו ילדיו ונפסק כי חוק הילדים האירי (Children's Act) סותר את החוקה האירית. לאחר לקיחת הילדים למשמורת (אוולין, מוריס, נואל, ג 'ון, קווין דרמוט), באופן זמני להבנתו של דויל, עבר דויל לעבודה באנגליה. במהלך שהותו שם פגש את ג'סי קנינגהם, שהייתה בעלת הבית שלו ושבה עמו חזרה לאירלנד כסוכנת הבית שלו. עם שובו למולדתו בסתיו 1954, עתר דויל להחזרת ילדיו. עם זאת, הממשלה סירבה לבקשתו, ונימקה זאת בטובתם של הילדים. לאחר מכן ניהל קרב משפטי להשיב את המשמורת עליהם, בניגוד להוראות חוק הילדים האירי. על פי חוק זה מנוע אב מטיפול בילדיו בהיעדר אמם, אלא אם היא חיה ונתנה לו אישור בכתב לעשות זאת. דויל היה מעורב בתיק שהוגש לפני בית המשפט העליון של אירלנד שבו נטען כי חוק הילדים האירי נוגד קטעים של החוקה האירית. בחודש דצמבר 1955, פסק בית המשפט העליון לטובת דזמונד דויל, והורה כי הילדים יוחזרו לו וכי הממשלה תממן לו את הוצאות המשפט. האירועים שהובילו להחלטה של בית המשפט העליון תועדו בספר אוולין - סיפור אמיתי, על ידי הבת הבכורה אוולין דויל, ובסרט "אוולין" (2002), בכיכובו של פירס ברוסנן (המגלם את דזמונד), ג'וליאנה מרגוליס, איידן קווין בבימויו של ברוס ברספורד. הסרט הציג רק שלושה ילדים, אוולין שני אחים (מוריס דרמוט), במקום את כל ששת ילדי המשפחה כמו בסיפור האמיתי. מאת אנג'לה דוסון, אב טוב מספיק, באתר הארץ, 1 בינואר 2003 David Hencke וRob Evans, Hollywood gloss conceals scandal of the war children, The Guardian, ‏6 בפברואר 2003
פיל לואיס

פיל לואיס (באנגלית: Phill Lewis; נולד ב-4 בספטמבר 1968) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. משחק לרוב בתפקידים קומיים. שיחק בתפקידים קטנים בעשרות סרטים. לואיס ידוע בעיקר בזכות תפקידו כמריון מוסבי בסדרה החיים היפים של זאק וקודי ובסדרת הספין אוף החיים היפים על הסיפון. לואיס נולד למנכ"ל הפוטומק (טלפון) ושגריר ארצות הברית לשעבר דלאנו לואיס. הוא נולד באוגנדה, במזרח אפריקה, במהלך תקופה שבה אביו עבד כמנהל שותף בחיל השלום שפעל בארצות ניגריה ואוגנדה. אחרי הופעות בתפקידי האורח בערוץ "טלוויזיה אפיזודי", שולב לואיס בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "Teech" בשנת 1991. התוכנית בוטלה אחרי ארבעה פרקים בלבד עקב דירוג נמוך. הוא הופיע מאז בתפקידי אורח בסדרות שונות, בהן "סמוך על צ'ארלס", "פסיפיק בלו", "באפי ציידת הערפדים", "אחות", "אחים ואחיות", "איך פגשתי את אמא", וכן כחלק מהצוות בסדרה "עולם אחר", "האחים Wayans", "ליזי מקגוויר", "יקרים", "חברים" ו"לגדל את הופ". לואיס כיכב בשנים 2008-2005 בסדרה של ערוץ דיסני "החיים היפים של זאק וקודי" בדמותו של מריון מוסבי, ובשנים 2011-2008 כיכב בסדרת הספין-אוף "החיים היפים על הסיפון" שם הוא משחק את מנהל הספינה "S.S טיפטון". כמו כן הופיע בתפקידי אורח בערוץ דיסני בסדרה "כל כך רייבן" ובאחד הסרטים המקוריים של הערוץ, "אבא בצרה" (Dadnapped). בנוסף לעבודתו בטלוויזיה, לואיס הופיע בתפקידי אורח ביותר מתריסר סרטים, כולל "העיר" (1999) "שחק אותה סטאר" (1999), "אני מרגל" (2002), "הגלגל השלישי" (2002), "לשרוד את חג המולד" (2004), "בועט" (2005), "אנשים יפים מכוערים" (2008) ו-"הלוואי והייתי כאן" (2014). בשנת 2021, ביים פרק מתוך הסדרה "פאנקי השובבה" בשירות הסטרימינג Peacock; אשר מהווה ריבוט לסיטקום משנות השמונים. באותה שנה גם ביים שני פרקים מתוך הסדרה "איך עושים את זה?" שיצרה ונדה סייקס לשירות נטפליקס. בשנת 2022 ביים את שני הפרקים האחרונים של הסיטקום "How We Roll" מבית CBS. בשנים 2022–2023 ביים לואיס ארבעה פרקים מתוך הסיטקום "Lopez vs Lopez" שיצר ג'ורג' לופז עבור רשת NBC. בשנת 2023 ביים פרק בודד של סדרת הטלוויזיה המחודשת "פרייז'ר" בשירות הזרמת המדיה "פרמאונט+". מדיה וקבצים בנושא פיל לואיס בוויקישיתוף פיל לואיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיל לואיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיל לואיס, באתר AllMovie (באנגלית) פיל לואיס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פיל לואיס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שקע ברומטרי

במטאורולוגיה, שקע ברומטרי או מערכת לחץ נמוך, הוא אזור בו הלחץ האטמוספירי (לחץ אוויר, בכדור הארץ) הוא נמוך יחסית לאזור שסביבו. לצד שקע ברומטרי תימצא, בדרך כלל, רמה ברומטרית. לעיתים מתייחסים גם לאפיק לחץ נמוך כשקע, כיוון שמאפייניהם והשפעתם דומה, פרט לעובדה שהראשון סגור והשני לא. במפות מטאורולוגיות, מרכז שקע ברומטרי מסומן בדרך כלל באות L האות הראשונה במילה Low, כלומר נמוך, כיוון ששם לחץ האוויר מגיע למינימום מקומי. השקעים הברומטריים נחלקים לשלושה סוגים: שקע חזיתי - נוצר בגבול בין אזור חם לאזור קר. לדוגמה: שקע קפריסאי. שקע תרמי - נוצר מעל אזור חם מסביבתו. לדוגמה: אפיק ים סוף לא פעיל, שקע שרבי. שקע טופוגרפי - נוצר במורד אזור הררי. לדוגמה: שקע קפריסאי (שילוב). שקע שרבי הוא קודם כל מערכת קרקעית. כלומר, השפעתו ניכרת בגובה פני הים ומעט למעלה מכך. זהו אזור לחץ אוויר נמוך באטמוספירה המאופיין בשרב, בעיקר באביב. שקע זה מסוכן לטיסה בגלל השינויים הפתאומיים. השקע נוצר עקב הפרשי טמפרטורה בין הים ליבשה (הים התיכון עדיין קר, לעומת צפון יבשת אפריקה שהספיקה להתחמם) והוא נע בעיקר ממערב למזרח. ככל שהשקע עמוק וגדול יותר תופעות מזג האוויר יהיו קיצוניות ומשמעותיות יותר. לשקע שרבי יש שני מסלולים עיקריים שבהם ישפיע על מזג האוויר בישראל. יעלה לקפריסין ויהפוך לשקע חורפי. מצב זה מאפיין את השקעים השרביים של תחילת האביב, אז קיים סיכוי גדול יחסית למפגש השקע השרבי עם אפיק רום מצפון. יטייל לאורך חופי צפון אפריקה ויביא שרב. זהו מצב שכיח יותר, מכיוון שבדרך כלל השקע השרבי לא מלווה במערכת רום משמעותית. מצב הרום מעל השקע השרבי יהיה בדרך כלל נייטרלי, לכל היותר זרם סילון. במפה המצורפת נראה שקע שרבי הנמצא בגבול בין מצרים ללוב, כשהוא בדרכו לישראל. זהו שקע עמוק מאוד ולחץ האוויר במרכזו הוא מתחת ל-1000 מ"ב. שקע זה גורם לטמפרטורות של מעל 30 מעלות בשעות הלילה במספר מקומות בארץ. ניתן להבחין כי מעל השקע לא נמצא אפיק רום, אלא רום נייטרלי על סף רכסי. ערך מורחב – שקע קפריסאי ערך מורחב – שקע עזה רוח - באופן כללי, בהשפעת הפרשי הלחצים, האוויר ינוע מאזור הלחץ הגבוה אל אזור הלחץ הנמוך. בשקע ברומטרי תנועת האוויר משולי השקע אל מרכזו (אזור הלחץ הנמוך) הנגרמת מהפרש הלחצים, מושפעת בנוסף גם מכוח קוריוליס שמקורו בתנועת כדור הארץ סביב צירו, כוח קוריוליס מטה את הרוח באופן שבחצי הכדור הצפוני האוויר נע בתנועה היקפית סביב מרכז השקע נגד כיוון השעון, ובחצי הכדור הדרומי - עם כיוון השעון. עליית האוויר, ואי יציבות אטמוספירית - כתוצאה מהשפעות החיכוך והפרשי הלחץ - האוויר המסתחרר סביב מרכז השקע מתכנס אל מרכזו. כתוצאה מכך עולה צפיפות האוויר במרכז השקע, ועלייה זו גורמת לעליית גושי אוויר כלפי מעלה (תנועה אנכית). עליית האוויר מלווה בשינויים תרמיים של גושי האוויר העולים, עלייה בלחות, התעבות ויצירת עננים, אי-יציבות וגשם. חזיתות - בשקע דינמי ייווצרו בהתאם לנסיבות התרמיות שלוש חזיתות: חזית נייחת, חזית חמה וחזית קרה. לפעמים החזית הקרה "מדביקה" את התקדמות החזית החמה ונוצרת חזית מלוכדת (אוקלוזיה). סינופטיקה מטאורולוגיה - מונחים מודלים לחיזוי מזג אוויר הכול על השקע השרבי מפות 500 ברשת מצד שמאל נמצאים מודלי חיזוי מזג אוויר (GFS,UKMO,EC,GEM,GME,JMA,NOGAPS) שלושת המודלים המובילים: GFS, EC, UKMO בכל אחד מהם יש תפריט. מפת 500 היא הראשונה בתפריט ומשמשת כברירת מחדל. ישראל נמצאת על גבול המפה בצד ימין. מדריך לקריאת מפות