laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרב הר אורטיגרה

קרב הר אורטיגרה נערך במלחמת העולם הראשונה בחזית האיטלקית בין הצבא האיטלקי והצבא האוסטרו-הונגרי. לאחר קרבות עקובים מדם לא היה שינוי בקו החזית. לאחר קרב אסיאגו במאי - יוני 1916 ביקש הרמטכ"ל האיטלקי לואיג'י קאדורנה לשפר את קו החזית מול האוסטרים שישבו על מספר פסגות הרים בתוכם הר אורטיגרה והיוו איום על הצבא האיטלקי הנלחם בחזית נהר האיזונצו. קאדורנה ריכז צבא של 300,000 לוחמים ו-1,600 תותחים, כוח שעלה פי 3 על הכוח האוסטרו-הונגרי. הצבא האיטלקי היה גדול ומסורבל וההכנות להתקפה התגלו לאוסטרו - הונגרים שנהנו מעדיפות טופוגרפית וציפו להתקפה. ב-10 ביוני 1917 בשעה 05.15 החלו התותחים האיטלקים להפגיז את עמדות האוסטרים בפסגות השונות של הר אורטיגרה. בעקבות ההפגזה החלו החיילים האיטלקים של הדיוויזיה האלפינית ה-52 לתקוף את האוסטרים במעלה ההר. הם נעזרו גם בהפצצה של מטוסים איטלקיים. האוסטרים היו מחופרים יפה בהרים ומזג האוויר הגשום היקשה על האיטלקים. רק ב-19 ביוני 1917 הצליחו האיטלקים לכבוש את הפסגה הגבוהה של הר אורטיגרה לאחר שסבלו אבדות כבדות. כיבוש פסגות הר אורטיגרה גרם לאוסטרו - הונגרים לרכז במהירות כוחות וארטילריה מחזיתות אחרות כדי לעקור את האיטלקים משם. ב-22 ביוני 1917 הם פתחו בהפגזה עצומה שנמשכה ללא הפסק, על עמדות האיטלקים בהר. יחידות אלפיניות מאומנות, מצוידות בלהביורים פשטו על האיטלקים והחל קרב פנים אל פנים תוך שימוש בכידונים וסכינים. מטוסים הפציצו את עמדות האיטלקים וגז הופעל נגדם. מסיכות הגז של האיטלקים לא היו יעילות ורבים מהם נהרגו מכך. ב-25 ביוני 1917 כבשו האוסטרו -הונגרים את ההר וקו החזית חזר לקדמותו לאחר אלפי הרוגים ופצועים משני הצדדים. מדיה וקבצים בנושא קרב הר אורטיגרה בוויקישיתוף קרב הר אורטיגרה
קופת הספר

קופת הספר הוא בית הוצאה לאור שהוקם בשנת 1922 על ידי הסתדרות המורים בישראל (אגודת המורים העברים בארץ ישראל) ואגודת הסופרים. הוציאה לאור ספרי קריאה ועיון לילדים, במהלך פעילותה פורסמו כ-200 ספרונים. בשנת 1932 עברה ההוצאה לפעול תחת חסותה של הוצאת "מצפה". ההוצאה פעלה עד שנת 1936. הוצאת קופת הספר נוסדה בעקבות פגישה שהתקיימה ב-1921, בין נציגים של מרכזים המורים והסתדרות הסופרים, בה נתקבלה הצעה לייסוד גוף משותף להוצאת ספרי קריאה ועיון לילדים, זאת במטרה "להמציא חומר מנופה ומעולה במחיר נמוך לתלמידי בית הספר". בראשות ההוצאה נבחר ועד מנהל בן חמישה חברים, ביניהם אשר ברש מטעם הסתדרות הסופרים, והוא שימש גם העורך בפועל. אופן מימון ההוצאה הזו נעשה בשיטה שלא הייתה מקובלת בזמנו בארץ: כל ילדי הארץ יכלו להצטרף כמנויים ל"קפת הספר", ומי שנרשם קיבל פנקס, בו הדביק בולים עם דיוקניהם של סופרים עבריים, כאשר החברות זיכתה את רוכש הבולים בהנחה משמעותית במחיר החוברת. במהרה התברר כי השיטה כבשה לבבות רבים. מדי חול המועד פסח נהגה ההוצאה להוציא יום סרט במטרה לסייע לצורכי ההוצאה, לעיתים נהגה להוציא יום-בול בו תלמידים מכרו את בולי ההוצאה ועליהם תמונות של סופרים עבריים. חברי הוועד המנהל: יעקב פיכמן, פסח אוירבך, יצחק ספיבק, אשר ברש אשר מונה גם לעורך ההוצאה, וד"ר אברהם צפרוני. אוריאל אופק, ספרות הילדים העברית 1900–1948, כרך שני, זמורה ביתן, 1988 יום בו נהגו חניכי תנועות הנוער להקיש על דלתות הבתים ולבקש תרומות, השם סרט מתייחס לסרט הנייר אותו הצמידו המתרימים לתורמים על דש בגדם. מתוך: יום סרט באתר נוסטלגיה אונליין DHY, לטובת הוצאת קופת הספר, דואר היום, 20 במרץ 1928 יום הבול של "קופת הספר", דבר, 30 במרץ 1930 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נורשפין דולפינס

נורשפין דולפינס (בשוודית: Norrköping Dolphins), היא קבוצת כדורסל שוודית מהעיר נורשפין, המשחקת בליגה השוודית וביורופקאפ. הקבוצה הוקמה בשנת 1963 ונקראה בשנים הראשונות "נורשפין האגבי". בקדנציה הנוכחית, משתתפת בליגת העל השוודית מעונת 1992/93. היריבות העיקריות שלה בצמרת הן קבוצות סנדסבל דרגונס, סודרטלי קינגס ו"אל.אף. לולאו באסקט". הקבוצה השתתפה במפעלים אירופאים כגון: גביע ספורטה, גביע קוראץ', יורוקאפ צ'לנג' ויורוצ'לנג' החל מעונת 1999/00. בליגה הבלטית בעונת 2008/09. הליגה השוודית: אליפות (9): 1980, 1998, 2010, 2012, 2018, 2021, 2022, 2023, 2024 מקום שני: 2004, 2011, 2014, 2016 שוודיה אנטון סאקס שוודיה מייקל לינדקוויסט שוודיה ג'ואקים קלבום שוודיה מרקוס דוידסון שוודיה פיליפ סיוסטרום איטליה קונור גראס ליטא פובילס סקיניס ליטא תומאס גאידמויציוס פינלנדשוודיה מיקו ריפינן ארצות הברית אנדרו מיצ'ל ארצות הברית ג'ורג' גרבין ארצות הבריתשוודיה פרד דראינס ארצות הבריתבריטניה אולדפו איובה ארצות הבריתבריטניה רנדל האנק ארצות הבריתפולין ג'וסף מקנאול מדיה וקבצים בנושא נורשפין דולפינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נורשפין דולפינס
קרב דוברדו

קרב דוברדו במלחמת העולם הראשונה נערך באוגוסט 1916, בחזית האיטלקית בין הצבא האיטלקי והצבא האוסטרו - הונגרי. במהלך יוני 1916 נעשו כמה ניסיונות על ידי האיטלקים להתקדם בחזית ליד דוברדו, אך אלו נכשלו. הקרב נערך ליד העיירה דוברדו והיה חלק מהקרב השישי על האיזונצו. האיטלקים הצליחו לכבוש את האזור ובקרב עקוב מדם הם התקדמו ושלטו על כביש טריאסטה - גוריציה. האוסטרו - הונגרים נסוגו והעיר גוריציה נכבשה. האוסטרו - הונגרים בנו קו הגנה שני והתקדמות האיטלקים נעצרה. מדיה וקבצים בנושא קרב דוברדו בוויקישיתוף החזית האיטלקית, הצפירה, 6 ביוני 1916 החזית האיטלקית, הצפירה, 2 ביולי 1916
מסלול קוטבי

מסלול קוטבי או מסלול פולארי הוא מסלול בו לוויין מקיף גוף מעל או בקרוב לקטביו (בדרך כלל כוכב לכת כמו כדור הארץ אבל גם סביב גוף כמו השמש). ללוויין במסלול קוטבי יש, אם כן, נטיית מסלול של כ־90 מעלות לקו המשווה. למעט במקרה של מסלול גיאוסינכרוני, בכל הקפה שלו, הלוויין יעבור מעל קו המשווה בקו אורך אחר. מסלול קוטבי משמש בדרך כלל למיפוי כוכבים, לתצפיות, לריגול וגם לחיזוי מזג אוויר. החיסרון הגדול במסלול קוטבי הוא שלוויין במסלול כזה לא יכול לצפות בנקודה אחת על פני כדור הארץ ברציפות. מסלול לווייני נמוך מסלול לווייני בינוני מסלול גאוסטציונרי מסלול מסונכרן שמש
בוב השד מהבקבוק

בוב השד מהבקבוק (קאטאקאנה: ハクション大魔王) היא סדרת אנימה בת 52 פרקים שהופקה לטלוויזיה על ידי חברת טאצונוקו הפקות בין השנים 1969 עד 1970. הזכויות לסדרה נרכשו בהמשך על ידי חיים סבן, אשר הפיק את הדיבוב באנגלית לסדרה אשר נקראה במהדורה האנגלית "Bob in a Bottle". בשנת 2020 הופקה לסדרה סדרת המשך בה השדה אקומי הייתה הדמות הראשית. ב-25 בפברואר 2005 יצאה לשווקים מהדורת ה-DVD של הסדרה. בישראל הסדרה שודרה במקור בתחילת שנות התשעים בערוץ 2 הירדני, ובהמשך היא שודרה במהלך שנת 1992 בדיבוב לעברית בערוץ הילדים, ובהמשך, במהלך תחילת העשור הראשון של המאה ה-21, בערוץ פוקס קידס. עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של ג'יני בשם האקושון ושל בתו אקובי, המתגוררים בתוך בקבוק עתיק. לאחר שילד בשם קן-צ'אן מוצא במקרה את הבקבוק הוא מגלה לתדהמתו כי בכל פעם שמישהו מתעטש יוצא האקושון מן הבקבוק והוא חייב להגשים את משאלותיו של האדם שהתעטש. בהמשך הוא מגלה שאקומי, בתו של האקושון, חייבת גם כן להגשים את המשאלות של אנשים שמפהקים ליד הבקבוק. האקושון הוא ג'יני מגושם ומבולבל למדי, לכן הוא נוהג בדרך כלל לפשל בעת שהוא מנסה להגשים משאלות. אקובי פחות מגושמת מאביה אך משום שהיא שובבה היא נוהגת באופן מכוון להגשים את המשאלות שלא באופן בו היא התבקשה. "בוב השד מהבקבוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בוב השד מהבקבוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בוב השד מהבקבוק, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "The Genie Family", באתר Anime News Network (באנגלית)
אתנולוג

האם התכוונתם ל... אתנולוג – אדם העוסק באתנולוגיה, ענף באנתרופולוגיה העוסק בהשוואה בין אמונות ומנהגים של חברות אנושיות שונות אתנולוג (מאגר) ("אתנולוג: שפות העולם") – מאגר מידע (בדפוס ובאינטרנט) העוסק בשפות המדוברות ברחבי העולם
קרב רכס פיניסטר

קרב רכס פיניסטר היה סדרת פעולות שערכו בעלות הברית כנגד כוחות האימפריה היפנית בגינאה החדשה במהלך מלחמת העולם השנייה. הקרב החל במתקפה של בעלות הברית בעמק ראמו ב-19 בספטמבר 1943, והסתיים עם כניסת חיילי בעלות הברית לעיר מדנג ב-24 באפריל 1944. במהלך הקרב תקפו חיילים אמריקאים ואוסטרלים את העמדות היפניות על רכס פיניסטר. הנקודה האסטרטגית המרכזית בקרב זה הייתה האוכף הפרוע (Shaggy Ridge). היחידה היפנית שלקחה חלק בקרב זה נקראה "כוח נָקַאי" - יחידה בסדר גודל של חטיבה שנוצרה מהדיוויזיה ה-20 היפנית - תחת פיקודו של מייג'ור גנרל מסוטארו נקאי. מולם עמדה הדיוויזיה השביעית האוסטרלית, תחת פיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' וסי. לאחר קרב לאה-סלמאואה נמלטו חיילים יפנים רבים דרך עמק מארקהם לחוף הצפוני של גינאה החדשה על מנת לחבור לכוחות היפנים שם, אך הדיוויזיה השביעית נחתה בעיירה נאדזאב וחסמה את דרכי הנסיגה של היפנים. לפיכך נשלח כוח נקאי לעמק מארקהם על מנת להפתיע את האוסטרלים ולאפשר לכוחות היפנים הלכודים לסגת מהאזור בבטחה. הדיוויזיה השביעית החלה לבצע פעולות טיהור במעלה העמק, ומלבד התקלות בקאיאפיט (Kaiapit) בה כבשה את הכפר פלוגת כוחות מיוחדים והרגה מעל 200 חיילים יפנים, האוסטרלים לא נתקלו בהתנגדות ממשית בעת התקדמותם, עד שלבסוף הגיעו לעיירה דומפו (Dumpu) השוכנת בעמק. לאחר מכן סיפקה הדיוויזיה השביעית אבטחה למספר שדות תעופה חדשים שהקימו בעלות הברית בשטחים החדשים שכבשו. היפנים, עם זאת, נותרו מבוצרים ברכס פיניסטר, ועמדותיהם באוכף קנקיריו, צפונית לנהר ראמו, ובאוכף הפרוע עדיין היוו איום על שדות התעופה. איום נוסף שהציגו היפנים הייתה בנייתם של דרך ממדנג שעל החוף לנרדזאב שבפנים הארץ, ובדרך זו רצו להגיע לדומפו ולפגוש בבעלות הברית שם. כך הפכו אוכף קנקיריו והאוכף הפרוע לנקודות אסטרטגיות עבור שני הצדדים. עבור היפנים, נקודות אלה איפשרו הקמת עמדות שיעצרו את ההתקדמות האוסטרלית צפונה לכיוון החוף, בנוסף על העובדה שמנוקודות אלה יכלו לצאת למתקפה משלהם ולכבוש מחדש את השטחים שאיבדו בראשית הקרב. עבור האוסטרלים, נקודות אלה היוו איום מתמיד על כוחותיהם, ווסי החליט לכבוש אותן. החלטה זו הובילה למספר קרבות על רכס פיניסטר. באוקטובר התרחש קרב בגבעת פאליסר ומאוחר יותר על גבעת ג'ון, אותן הצליחו האוסטרלים לכבוש לאחר הדיפת מתקפה יפנית. בדצמבר ובינואר 1944 התנהלו קרבות עזים באוכף קנקיריו ובאוכף הפרוע, שבסופם כבשו את האזור הכוחות האוסטרלים. הדבר איפשר את התקדמות הדיוויזיה השביעית, וחייליה המשיכו עד החוף שם פגשו בכוחות האמריקאים. הכוחות המשיכו ללחום עד כיבוש חצי האי הואון ב-24 באפריל 1944. המערכה בגינאה החדשה דייוויד דקסטר, Volume VI – The New Guinea Offensives, אתר מורשת המלחמה האוסטרלית. דקסטר, עמ' 425.
France 5

France 5 הוא ערוץ ציבורי בצרפת, שמציע בעיקר תכנים חינוכיים ותוכניות תעודה. הערוץ הוא חלק מקבוצת הטלוויזיה הצרפתית, הכוללת גם ערוצים נוספים כגון: France 3, France 2 ועוד ערוצים נוספים. הערוץ הושק בפברואר 1994, בשם "La Cinquième" (עד ינואר 2002), שנה אחרי שהערוץ "לה סנק" התמוטט מבעיות כלכליות, הערוץ "La Cinquième" התחיל לשדר תוכניות תעודה. ב- 13 בדצמבר 1994 הערוץ החל לשדר בנוסף לכך גם תכנים חינוכיים. שמו הנוכחי (France 5) ניתן לו לאחר שלקבוצת הטלוויזיה הצרפתית שקנתה אותו יש ערוצים נוספים שיש להם את אותו שם (France) אך מספרם שונה (לדוגמה: 2 France). החל ממרץ 2012 הערוץ משודר בישראל באמצעות חברת הכבלים הוט. מדיה וקבצים בנושא France 5 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של France 5 (בצרפתית) France 5, ברשת החברתית פייסבוק France 5, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
מודיעין אנושי

מודיעין אנושי או יומינט (מאנגלית: HUMINT, קיצור של HUMan INTelligence) הוא שיטת איסוף המודיעין (אנ') הוותיקה והחשובה ביותר. השיטה נולדה מתחום הריגול והתפתחה למגוון שיטות. תחום זה נחשב לרגיש ולבעייתי ביותר מבין כל תחומי המקורות, וההפעלה בו מורכבת ביותר. עם זאת, התמורה שמקבלים מהפעלה נכונה של יומינט היא עצומה ועומק החדירה שאפשר להשיג הוא כמעט בלתי מוגבל. לכן, למרות הבעייתיות והסיכון, ארגוני ביון רבים בעולם משתמשים בטכניקה זו אימתי שאפשר. ארגוני הביון למיניהם כמו המוסד, ה-CIA, ואגפים גדולים בשב"כ וב-FBI למעשה מהווים גופי יומינט בעיקר פעולתם מתוקף תפקידם כחלק משרשרת איסוף המודיעין. ביומינט עיקר איסוף המודיעין נעשה באמצעות קשרים בין-אישיים לעומת שיטות איסוף טכנולוגיות כמו סיגינט (מודיעין אותות), ויזינט (מודיעין חזותי) ואוסינט (מודיעין מקורות גלויים). עם התקדמות הטכנולוגיה והשימוש בה, גובר והולך השילוב בין שיטות איסוף אנושיות וטכנולוגיות, שילוב שמכונה לעיתים Sighumint. מודיעין צבאי ואיסוף מודיעיני צבאי מהווה את עיקר הפעילות המודיעינית של ישראל, אך בשאר מדינות העולם הוא חלק קטן מהפעילות וכולל בעיקר מודיעין מדיני, אסטרטגי, כלכלי, עסקי וטכנולוגי. שיטות של איסוף מידע באמצעות מודיעין אנושי: ריגול – הפעלה של מרגלים שתולים וגיוס סוכנים, מודיעים (אנ') "נייטרלים" מקרב הצד השני ושימוש בנכסים מודיעיניים (אנ'). חקירות – חקירת שבויים על מנת לדלות מהם מידע. לפי אמנת ז'נבה, אסור לחקור שבויי מלחמה, אך מדינות בהחלט משתמשות בחקירה נגד מחבלים וטרוריסטים. כמו כן חלק נכבד מהמדינות, בעיקר הדיקטטוריות, מתעלמות מהאיסור בתירוצים שונים ומשונים (למשל במלחמת וייטנאם, טענה צפון וייטנאם כי הטייסים האמריקאים הם פושעי מלחמה ולא שבויי מלחמה ולכן האיסור לא חל עליהם) וחוקרות את השבויים, לעיתים תוך שימוש בעינויים. דוגמה ליומינט הוא המרגל הישראלי אלי כהן שהופעל בדמשק ואסף מידע על ביצורי הסורים ברמת הגולן. מנגד, ישראל בר היה מרגל סובייטי שנהפך לאחד האנשים הקרובים ביותר לדוד בן-גוריון. דוגמה נוספת היא שירות הביטחון הכללי (השב"כ) אשר התמחה בהפעלת סוכנים, מודיעים וסייענים – דבר שהתבטא במודיעין רב ואיכותי שאפשר סיכול של מספר רב של פיגועים במהלך האינתיפאדה השנייה. עוצבת המודיעין האנושי מודיעין אנושי בעולם העסקי סוכן כפול
קראבנוס

קֵרַאבְנוֹס סְטְרוֹבוֹלוּס (ביוונית: Κεραυνός Στροβόλου), היא קבוצת כדורסל קפריסאית משכונת סטרובולוס בעיר ניקוסיה, המשחקת בליגת העל הקפריסאית וביורופקאפ. קבוצת הכדורסל של קראבנוס הוקמה בשנת 1964, כאחד מקבוצת המועדונים שייסדו את ליגת הכדורסל הקפריסאית. פעמיים בתולדותיה ירדה הקבוצה לליגה השנייה (1970, 1978), וחזרה לאחר עונה אחת. שמה של הקבוצה הוא כשמו של הספורטאי והשחקן סאבא פאנאידס, אשר כינויו היה "קראבנו" (ברק), בעקבות הזריקה החזקה שלו. הקבוצה משתתפת במפעלים האירופאים השונים מאז עונת 1981/82. בגביע קוראץ', בגביע ספורטה, ביורוקאפ צ'לנג'. וכיום ביורוצ'לנג'. בעונת 2000/01 הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר גביע ספורטה והפסידה לקבוצת פאמסה ולנסיה. בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ צ'לנג' והפסידה לקבוצת צסק"א סמרה בסיכום שני מפגשים 166–184. בעבר אימן בקבוצה המאמן הישראלי עדי אזולאי, ושיחק בקבוצה הישראלי גיא פניני. הליגה הקפריסאית: אליפות (9): 1989, 1997, 2000, 2001, 2008, 2017, 2019, 2022, 2024 מקום שני (11): 1982, 1983, 1984, 1996, 1998, 2002, 2003, 2004, 2009, 2012, 2018 הגביע הקפריסאי: זכייה (12): 1989, 1997, 1998, 1999, 2005, 2006, 2007, 2010, 2012, 2019, 2022, 2024 גמר: 1987, 1988, 2013 הסופרקאפ הקפריסאי: זכייה (7): 1998, 1999, 2012, 2020, 2021, 2022, 2023 גמר: 2007 גביע ספורטה: רבע גמר: 2001 יורוקאפ צ'לנג': גמר: 2007 מדיה וקבצים בנושא קראבנוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קראבנוס ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא קפריסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צסיום

צסיום (Caesium או באנגלית אמריקאית: Cesium) הוא יסוד כימי ממשפחת המתכות האלקליות שסמלו הכימי Cs ומספרו האטומי 55. צסיום הוא מתכת כסופה־זהובה, רכה ורקיעה. הוא הכי פחות אלקטרושלילי מכל המתכות האלקליות היציבות. כמו כן, הוא המתכת האלקלית היציבה הנדירה ביותר. כמו כספית וגליום, צסיום הוא בין המתכות היחידות שנוזליות קרוב לטמפרטורת החדר (נקודת ההתכה של צסיום היא 28.44 מעלות צלזיוס). כמו שאר המתכות האלקליות, צסיום מגיב באופן "אלים" עם מים. צסיום הידרוקסיד (CsOH) הוא בסיס חזק מאוד שמסוגל לחרוט על זכוכית. שימושי הצסיום כוללים, בין היתר, את אלו: האיזוטופ 133Cs משמש, בין השאר, בשעונים אטומיים. מאז 1967 מוגדרת השנייה במערכת היחידות הבינלאומית כ- 9,192,631,770 מחזורי מעבר (תדירות רטט) בין שתי רמות האנרגיה שלו. לצסיום מתכתי יישומים בתאים פוטואלקטריים. לצסיום שימושים כזרז במיום (הוספת מימן) לתרכובות אורגניות. לאיזוטופים רדיואקטיביים של צסיום שימוש ברפואה בטיפול בסרטן. הצסיום זוהה בזמן אנליזה ספקטרוסקופית על ידי רוברט בונזן (Robert Bunsen) וגוסטב קירכהוף (Gustav Kirchhoff) בשנת 1860 במים מינרלים בגרמניה. צסיום מתכתי הופק לראשונה ב-1881. צסיום נמצא במספר מינרלים, כגון לפידוליט (KLi2Al(Al,Si)3O10(F,OH)2) ופולוסיט. המקור החשוב והעשיר ביותר בעולם של צסיום נמצא באגם ברניק במניטובה שבקנדה, שעל פי חישובים מכיל 300,000 טון לפידוליט (שמכיל 20% צסיום). ניתן לבודד צסיום במספר דרכים (ביניהם בעזרת אלקטרוליזה). צסיום טהור ניתן להפיק בפירוק תרמי של CsN. צסיום, כמו כל המתכות האלקליות, מגיב עם מים באופן מאוד פעיל וסוער. במהלך התגובה בין הצסיום והמים נוצר צסיום הידרוקסיד (CsOH), שהוא בסיס חזק מאוד. בנוסף לכך, נפלט מימן וכמות רבה של אנרגיה, שעלולה להצית את המימן וכן לגרום לפיצוץ בתוך המים כך: 2 Cs ( s ) + 2 H 2 O ( l ) ⟶ 2 CsOH ( aq ) + H 2 ( g ) {\displaystyle {\ce {2 Cs(s) + 2 H2O(l) -> 2 CsOH(aq) + H2(g)}}} צסיום ואיזוטופים של צסיום נחשבים חומרים רעילים. מדיה וקבצים בנושא צסיום בוויקישיתוף צסיום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צסיום, דף שער בספרייה הלאומית כיצד עובד שעון אטומי? צסיום ב-Webelements (באנגלית) צסיום באתר U.S. Geological Survey תגובה של צזיום עם מים, סרטון באתר יוטיוב
מיה בנגל

מיה בנגל (נולדה ב-10 בנובמבר 1971) היא עיתונאית ישראלית, יועצת התקשורת של יאיר לפיד. שימשה כיועצת לשרת המשפטים ציפי לבני לנושאים מקצועיים, פוליטיים ותקשורתיים. ייעצה לארגוני זכויות אדם, בהם ארגון "שוברים שתיקה" וארגון "יש דין". היא מרצה לתקשורת פוליטית. בנגל נולדה בירושלים. את שירותה בצה"ל עשתה כקצינה בקורס למדריכות חי"ר בבית הספר למ"כים ומקצועות החי"ר. היא בוגרת האוניברסיטה העברית במשפטים. עבדה כמאבטחת במשרד ראש הממשלה ולאחר מכן כמאבטחת במשרד המשפטים. את דרכה המקצועית החלה בשנת 1998 כעוזרת פרלמנטרית לחברי הכנסת חגי מרום ממפלגת העבודה, זהבה גלאון, יו"ר מפלגת מרצ, ואופיר פינס, מזכ"ל מפלגת העבודה. בהמשך שימשה בנגל כדוברת מפלגת העבודה בין השנים 2002–2003. לאחר חמש שנות עבודה פרלמנטרית, הצטרפה בנגל למקימי יוזמת ז'נבה כחברת צוות ויועצת תקשורת פנימית. בנגל ליוותה את יוזמת השלום במשך כשנתיים, שלאחריהן החלה את דרכה כעיתונאית והמשיכה להרצות על השלום בתקשורת הישראלית. בין השנים 2005-2012 עבדה בעיתון "מעריב" בתקופתם של העורכים אמנון דנקנר, דורון גלעזר, רותי יובל, אבי משולם וניר חפץ. בנגל שימשה בתפקידי עריכה והייתה כתבת פוליטית בעיתון, לאחר כשנה בעיתון החלה לשמש גם כפרשנית פוליטית ומדינית. בשנת 2008, במקביל לעבודתה בעיתון מעריב, החלה להגיש את תוכנית האקטואליה הוותיקה "ערב חדש" לצד דן מרגלית. היא הייתה חלק מצוות ההגשה עד שנת 2011. עד שנת 2010, שידרה בנגל תוכנית הבוקר של רדיו 99FM יחד עם עמנואל רוזן ומאותה שנה החלה להגיש את תוכנית רדיו בימי שישי עם חיים יבין ותוכנית ערב ביחד עם בן כספית ברדיו ללא הפסקה. בשנת 2012, כאשר נרכש עיתון מעריב על ידי שלמה בן צבי, התפטרה בנגל מתפקידה בעיתון. מיד עם עזיבתה הצטרפה בנגל לקמפיין הבחירות של מרצ כיועצת אסטרטגית תקשורתית. עם תום הבחירות והרכבת הממשלה ה-33 עברה בנגל לעבוד במשרד המשפטים בתפקיד יועצת בכירה לשרת המשפטים ציפי לבני. החל מ-2016 עבדה כיועצת התקשורתית של ארגונים למען זכויות אדם, ביניהם ארגון "שוברים שתיקה" וארגון "יש דין". החל משנת 2019 מרצה לתקשורת פוליטית. בשנת 2021 סיפרה שהקימה מגמת תקשורת בתיכון החברתי בתל אביב והיא עומדת בראשה, במטרה להצמיח עיתונאים צעירים מחויבים. בנגל מתגוררת בתל אביב עם בת זוגה, כתבת הקולנוע נירית אנדרמן. השתיים מגדלות ביחד את שני ילדיהן. מיה בנגל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טורים של מיה בנגל, באתר nrg מיה בנגל, נשות חיל מי ימצא, באתר ynet, 10 באוגוסט 2004 טל שניידר, ‏"ליידי גלובס": יותר ויותר לסביות במוקדי הכוח בתקשורת, באתר גלובס, 6 במרץ 2011 סיון פלטין, "הלם לראות את השכר המעליב הזה. אני מרוויחה חמישית ממה שהרווחתי פעם", באתר TheMarker‏, 14 בדצמבר 2021
עזרת ישראל (שכונה)

עזרת ישראל היא שכונה קטנה במרכז ירושלים, בין רחוב יפו לרחוב הנביאים, מעט מערבה מ"צומת האיקסים". השכונה כוללת שני טורי בתים (במקורם, דו קומתיים) הנמשכים מרחוב יפו ועד חצרה האחורית של הכנסייה האוונגלית הבינלאומית (שחזיתה פונה לרחוב הנביאים). השכונה הוקמה בשנת 1892 על ידי קבוצה של ספרדים ואשכנזים בראשות החכם באשי יעקב מאיר, הראשון לציון הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, הרב ניסים אלישר, הרב משה קנטרוביץ', הרב דוד פיינשטיין, הרב יעקב מאן ויוסף ריבלין. אופי השכונה כיום מסורתי-חילוני. הגבעה הסמוכה מצפון למיקום השכונה נחשבה על ידי מקובלים כ"פתחא דקרתא" (פתח העיר) ומקום מושבו של משיח בן יוסף, שיכשיר את הקרקע לביאת המשיח. לפני ייסוד השכונה הוקם באתר "אוהל משיח בן יוסף" בו התפללו מקובלים מתלמידי הגר"א לביאת המשיח. כאשר הוקמה הייתה השכונה מחוברת הן לרחוב יפו והן לרחוב הנביאים ובמבואיה הותקנו שערי ברזל, שנסגרו בלילה. בשנת 1908 הוקמה במגרש שבין קצה השכונה לרחוב הנביאים (מקומו של אוהל המקובלים) הכנסייה האוונגלית הבינלאומית וחסמה את מוצאה לרחוב הנביאים אז עבר האוהל לגן נביא עוכשא ברחוב שטראוס. בין תושבי השכונה היו רחל ינאית ויצחק בן-צבי, והסופרים יהודה בורלא ויהודה האזרחי גדלו בה כילדים. בשכונה היו שלושה בתי דפוס, דפוס אברהם משה לונץ, בפינת רחוב יפו, דפוס עזריאל של משה עזריאל בו הודפס עיתון "החרות" (בעריכת אברהם אלמליח) והדפוס הקואופרטיבי "אחדות" בו עבדו (ולעיתים אף התגוררו בו) בנוסף לבני הזוג בן-צבי גם דוד בן-גוריון, יוסף חיים ברנר, יעקב זרובבל וזאב אשור. בשכונה מצוי עד היום היכל הבונים החופשיים בירושלים. ש"י עגנון, בעת שתיאר את ביקורו הראשון בירושלים, כתב: אחרי שהנתחתי את מטלטלי בחדרי הלכתי אצל ברנר לשכונת עזרת ישראל, עכשיו סמטא דחוקה היא בתוך רחוב יפו. באותם ימים שכונה משכונות ירושלים הייתה. — מצוטט אצל קרויאנקר עמוד 264 יצחק שפירא, ירושלים מחוץ לחומה, תש"ח, עמ' 125 יהושע בן אריה, עיר בראי תקופה, ב, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשל"ט-1979, עמ' 273 דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר, ירושלים: הוצאת כתר, 2005 עמ' 264 - 266 צביה דובריש-פריד, סודות בירושלים, עמוד 150 מודן הוצאה לאור, 2006 מוטי אלימלך, לשכת מצפה 6 - ירושלים מפה בריטית General map of Jerusalem עם סימון השכונה, 1924 בערך (באנגלית), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור א.ש. שטיין, אדרת אליהו בפרויקט בן-יהודה, חפשו "עזרת ישראל" בטקסט הודעה על בית הדפוס של לונץ, חבצלת, 29 במאי 1900
לריסה

האם התכוונתם ל... מיתולוגיה: לריסה (מיתולוגיה) – דמות מהמיתולוגיה היוונית אטסרונומיה: לריסה (ירח) – אחד מירחי נפטון לריסה (אסטרואיד) – אסטרואיד הידוע גם בשם "1162 לריסה" גאוגרפיה: לאריסה (עיר) – עיר ביוון מחוז משנה לאריסה – מחוז משנה ביוון המודרנית ספורט: לאריסה (כדורגל) – קבוצת כדורגל מהעיר לאריסה אישים ששמם הפרטי הוא לריסה
דוראיאקי

דוֹרָאיָאקִי (יפנית: どら焼き) הוא ממתק חביתיות יפני, עשוי בלילת קמח, ביצים ודבש, במילוי מתוק. למאכל שתי גרסאות, נפוצה ומסורתית. בגרסה הנפוצה מצמידים זו לזו שתי חביתיות (עם הצד השחום כלפי חוץ) וביניהן מניחים מילוי מתוק. אף על פי שהמילוי המסורתי והנפוץ ביותר הוא אנקו, ממרח שעועית אזוקי, מילויים אחרים הרווחים כיום כוללים גם שוקולד, קרם וניל וריבת חלב. בגרסה המסורתית ממלאים חביתית אחת ומקפלים אותה לשניים, כך שמתקבלת צורת חצי עיגול. המשמעות המילולית של השם היפני "דוראיאקי" היא "מצילה אפויה", על שום הדמיון בצורה ובצבע של החביתית למצילה (דורה) המסורתית. האגדה מספרת, שהדוראיאקי הראשון נוצר, כאשר סמוראי בשם בינאקי שכח את המצילה שלו בביתו של כפרי אחד, והכפרי השתמש בה לטיגון חביתיות (״יאקי״ ביפנית: "צלוי" או "אפוי") . באזור קנסאי המאכל קרוי לעיתים מיקאסה (三笠 ביפנית) בעקבות הדמיון של מראהו להר מיקאסה בנארה. דוראיאקי מופיע בהקשרים רבים, בעיקר בספרים, תוכניות טלוויזיה וסרטי ילדים. המפורסם שבהם הוא דוראמון, חתול-רובוט כחול, הידוע באהבתו לפנקייקים. בסרט ״אן״ (Sweet Bean) של הבמאית נאומי קאוואסה, טבחית מבוגרת מכינה דוראיאקי ממולאים ב״אן״, ממרח שעועית אזוקי. במם האינטרנטי Oolong Rabbit, מופיע ארנב יפני שאולף לאזן חפצים על ראשו, בניהם דוריאקי. מדיה וקבצים בנושא דוראיאקי בוויקישיתוף סרטון יוטיוב הכנת דוראיאקי במכונה אוטומטית למחצה
גבעת גרב

גִּבְעַת גָּרֵב הוא מקום שמוזכר בספר ירמיהו כסימן גאוגרפי באזור סביבות ירושלים. המקום מוזכר כאחד מהגבולות שיגבילו את קדושת העיר שמסביב הר המוריה ("עיר השם"); הִנֵּה יָמִים בָּאִים, נְאֻם ה', וְנִבְנְתָה הָעִיר לַה' מִמִּגְדַּל חֲנַנְאֵל שַׁעַר הַפִּנָּה. וְיָצָא עוֹד קָו הַמִּדָּה נֶגְדּוֹ עַל גִּבְעַת גָּרֵב וְנָסַב גֹּעָתָה. וְכָל הָעֵמֶק הַפְּגָרִים וְהַדֶּשֶׁן וְכָל הַשְּׁדֵמוֹת עַד נַחַל קִדְרוֹן עַד פִּנַּת שַׁעַר הַסּוּסִים מִזְרָחָה – קֹדֶשׁ לַה', לֹא יִנָּתֵשׁ וְלֹא יֵהָרֵס עוֹד לְעוֹלָם. — ספר ירמיהו, פרק ל"א, פסוקים ל"ז–ל"ט לפי הפרשנות לספר יחזקאל, גבולות הללו (המוזכרים בספר ירמיהו) מסמנים את התרומיה העתידה להיות קודש להקדוש ברוך הוא לעת בניית בית המקדש השלישי. בספר חקרי הארץ האתר מזוהה כהגבעה שמסמוכה לוואדי גרב. ישעיהו פרס מזהה את המקום בראס אבו חרובּ, בשטח האוניברסיטה העברית בהר הצופים. חאן א-לובאן ישעיהו פרס, הערך "גִּבְעַת גָּרֵב", ארץ ישראל - אנציקלופדיה טופוגרפית-היסטורית, (כרך א, עמ' 142), הוצאת ראובן מס, תש"ו. רש"י, רד"ק, מלבי"ם "חקרי הארץ" דף נח ראו בערכו ב"אנציקלופדיה ארץ ישראל" ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רב חנן בר אמי

רב חנן בר אמי היה אמורא שחי בדור השני לאמוראי בבל. אמרותיו של רב חנן בר אמי מוזכרות בתלמוד פעמים אחדות. לרוב הוא מוסר הלכות בשם שני רבותיו, רב ושמואל. אחת מהם היא במסכת בבא מציעא הוא פוסק בשם שמואל, שההלכה נפסקת כאבא שאול ש”מותר אדם להשכיר משכונו של עני להיות פוחת והולך”, אך גם אבא שאול אמר זאת רק כאשר המשכון הוא דבר שכדאי מאוד להשכירו (כפטיש וקרדום) ששכרם מרובה ואינם מתקלקלים כל כך על ידי השכירות. במסכת ביצה מובאים הפסקים הבודדים אותם פוסק מעצמו ולא בשם רבותיו, אחת מהן היא אודות מחלוקת בית שמאי ובית הלל בדין טלטול סולם בחג, האם הדבר אסור מחשש שיראה כאילו עוסק בסיוד גגו או בצורכי חול. רב חנן בר אמי קובע, כי המחלוקת היא רק ברשות הרבים שנחלקו האם קיים חשש מראית העין (אם הרואה יבין שמדובר בנטילת סולם לצורך שובך או לא), אך לא ברשות היחיד שבה וודאי מותר. לפי גרסה אחרת, קובע רב חנן בר אמי כי המחלוקת היא רק ברשות היחיד, אבל ברשות הרבים וודאי שאסור. קיים אמורא אחר שמזכיר אמרה של רבי פדת בשם רבי יוחנן, אך היימן משער שמדובר באמורא אחר שחי בארץ ישראל ולמד מפי רבי פדת, ולא באמורא זה שחי בבבל. הרב אהרן הימן, "רב חנן בר אמי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף פ"ב, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ט', עמוד א' לדבריו הכלל כל מקום שאסרו חכמים מפני מראית העין אפילו בחדרי חדרים אסור שנוי במחלוקת בין תנאים אחרים בברייתא אחרת, ובית שמאי ובית הלל במשנה זו, אינם סוברים ככלל זה בתלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף ל"ח, עמוד א'