ריינר בונהוף

ריינר בונהוף (בגרמנית: Rainer Bonhof, נולד ב-29 במרץ 1952 באמריך אם ריין שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי, ונחשב לאחד השחקנים המעוטרים ביותר בתולדות הכדורגל הגרמני. בונהוף מכהן כיום (2015) כסגן נשיא המועדון בורוסיה מנשנגלדבך. בונהוף החל את קריירת הבוגרים שלו בבורוסיה מנשנגלדבך בשנת 1970, והפך במהרה לחלק מקבוצה שזכתה בתארים רבים בשנות ה-70 ונחשבה לאחת הקבוצות המובילות של הכדורגל הגרמני. בונהוף הצטיין בבעיטת כדורים חופשיים ובהוצאות חוץ ארוכות, ובשמונה עונותיו בבורוסיה מנשנגלדבך זכה עמה בארבע אליפויות הבונדסליגה ופעמיים סיים במקום השני. בונהוף זכה עם הקבוצה פעם אחת בגביע הגרמני, ופעם אחת בסופר קאפ הגרמני. גם בזירה האירופית נחל בונהוף הצלחות, כאשר זכה עם בורוסיה מנשנגלדבך בגביע אופ"א בשנת 1975 לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על טוונטה ההולנדית. בונהוף ידע גם אכזבות במדי המועדון, כאשר קבוצתו הפסידה בגמר גביע אופ"א בשנת 1973 במפגש כפול לליברפול, וכעבור ארבע שנים הפסידה שוב לליברפול, הפעם בתוצאה 3-1 בגמר גביע אירופה לאלופות, וגם לבוקה ג'וניורס בגמר הגביע הביניבשתי בתוצאה 5-2. בשנת 1978, לאחר שמונה עונות במנשנגלאדבך, עזב בונהוף את המועדון, לאחר שצבר 231 הופעות בבונדסליגה, בהן הבקיע 42 שערים. לאחר מונדיאל 1978 עבר בונהוף לוולנסיה, כאשר הוסרה מגבלה שמנעה משחקנים המשחקים בליגות שאינן הבונדסליגה לשחק בנבחרת גרמניה המערבית. בונהוף עבר לוולנסיה מעט אחרי שחברו לבורוסיה מנשנגלדבך אולי שטיליקה עבר לריאל מדריד. בונהוף שיחק שנתיים במועדון הספרדי, בהן כבש עשרה שערים ב-61 הופעות בליגה. עם ולנסיה זכה בונהוף בגביע המלך בשנת 1979 ובגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1980, לאחר ניצחון בגמר מול ארסנל בבעיטות הכרעה, שבונהוף הבקיע אחת מהן. לאחר שנתיים בספרד, חזר בונהוף לבונדסליגה וחתם בפ.צ. קלן, שם שיחק שלוש עונות, וכבש 14 שערים ב-74 הופעות. עם קלן זכה בונהוף בגביע הגרמני בשנת 1983, ובשנת 1982 סיים עם הקבוצה במקום השני בבונדסליגה. בשנת 1983 עבר שטיליקה להרטה ברלין, אך נאלץ לפרוש באותה שנה בגין פציעה לאחר שש הופעות בלבד במדי הקבוצה, כאשר היה בן 31. בונהוף שיחק בנבחרת גרמניה המערבית החל משנת 1972, וייצג את מדינתו בחמישה טורנירים גדולים. בונהוף זכה עם נבחרתו ביורו 1972 לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ברית המועצות, ובמונדיאל 1974, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת הולנד. בונהוף הפסיד עם נבחרתו בגמר יורו 1976 לנבחרת צ'כוסלובקיה למרות שהבקיע בבעיטות ההכרעה, ובמונדיאל 1978 הודח עם נבחרתו בשלב הבתים השני. בשנת 1980 זכה בונהוף בתואר הבינלאומי השלישי שלו עם הנבחרת, כאשר זכה ביורו 1980. למונדיאל 1982 בונהוף לא קיבל זימון, על אף הצלחתו באותה עונה בפ.צ. קלן, ולמעשה הופעתו האחרונה בנבחרת הייתה בשנת 1981. סך הכל בונהוף כבש תשעה שערים ב-53 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית. בונהוף קיבל רישיון לאמן בשנת 1988, ובשנת 1990 מונה לעוזרו של ברטי פוגטס באימון נבחרת גרמניה. בתפקיד זה החזיק בונהוף שמונה שנים, ולאחר מכן החל לאמן את נבחרת גרמניה הצעירה, ואחר כך את בורוסיה מנשנגלדבך. בהמשך אימן את נבחרת כווית, ואת נבחרת סקוטלנד הצעירה. לאחר מכן מונה לסקאוט בצ'לסי, אך ההתקשרות הופסקה לאחר זמן קצר. החל משנת 2009 מכהן בונהוף כסגן נשיא בורוסיה מנשנגלדבך. אליפות הבונדסליגה (4): 1971, 1975, 1976, 1977 הגביע הגרמני: 1973 הסופר קאפ הגרמני: 1976 גביע אופ"א: 1975 גביע המלך: 1979 גביע אופ"א: 1980 הגביע הגרמני: 1983 אליפות אירופה לאומות (2): 1972, 1980 גביע העולם בכדורגל: 1974 מדיה וקבצים בנושא ריינר בונהוף בוויקישיתוף ריינר בונהוף, באתר Transfermarkt ריינר בונהוף, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ריינר בונהוף, באתר BDFutbol ריינר בונהוף, באתר WorldFootball.net ריינר בונהוף, באתר National Football Teams ריינר בונהוף, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt