laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צומת השרון

צומת השרון (המכונה צומת בית ליד) הוא צומת חשוב במרכז הארץ, בו מצטלבים כביש 4 ("כביש חיפה – תל אביב הישן") וכביש 57 המוליך מנתניה למחלף ניצני עוז. הכינוי "צומת בית ליד" מקורו בשמו של הכפר הערבי ששכן בסמוך לו, ח'רבת בית ליד (שהוקם על ידי תושבי הכפר בית ליד בנפת טולכרם), אשר ננטש ונהרס במלחמת העצמאות. בסמוך לחורבות הכפר הנטוש הוקם בשנת 1948, על ידי חיילים משוחררים מאנשי בית"ר ואצ"ל, המושב נורדיה. בתחום הצומת נמצא "מסוף בית ליד" המשמש קווי אוטובוס של חברות אגד, קווים ותנופה. קווי האוטבוס הם לאזורי הצפון, השומרון ולשרון. סלילת כביש 4 מהצומת צפונה לעמק חפר החלה בשנת 1936. לאחר פתיחתו של כביש 4 בשלהי שנות ה־30 ככביש מקשר בין מרכז הארץ לצפונה (וכתחליף לכביש 60) הפך הצומת לתחנת מעבר מרכזית של נוסעים באוטובוסים. בשנת 1947 עברו בצומת בממוצע 600 נוסעים בימי חול ובערבי שבת כ-3,000. ב-14 ביוני 1946 פוצץ רכב משטרתי בריטי בכביש 57 (כביש בית ליד). ליד הצומת הוקמה בימי המנדט הבריטי מצודת טגארט בה פעלה תחנת משטרה. לאחר קום מדינת ישראל הוקמה במקום תחנה של משטרת ישראל. בשנת 1960 הוסבה תחנת המשטרה לבית הסוהר נווה תרצה. בשנת 1968 הפך בית הסוהר לאסירים ביטחוניים שנקרא "כלא בית ליד" בשל סמיכותו לצומת. בהמשך שונה שם בית הכלא לבית הסוהר אשמורת. לאחר קום מדינת ישראל גברה חשיבותו של הצומת, בעקבות קרבתו של כביש 444 לקו הגבול ומניעת השימוש בכביש 60 שנותר בשטח השליטה הירדני. התחנה בצומת שימשה נקודת מעבר מרכזית לנוסעים בתחבורה ציבורית ממרכז הארץ לצפונה. לאחר פתיחתו של כביש 2 המקשר בין תל אביב והרצליה לנתניה וחדרה, ובייחוד לאחר הארכתו לחיפה והפיכתו לכביש מהיר בראשית שנות ה־70, פחתה חשיבותו של כביש 4 וצומת בית ליד. בסמוך לצומת הוקם בתקופת העלייה ההמונית מחנה העולים בית ליד שהיה גדול מחנות העולים בישראל ובהמשך היה למעברת שבות עם. חברת נתיבי ישראל מתכננת את החלפת צומת השרון במחלף השרון שימוקם מצפון לצומת הקיים. במסגרת התוכנית, כדי לאפשר את העברת נקודת ההצטלבות של הכבישים 4 ו-57 ממיקומה הנוכחי יוסט כל התוואי של כביש 57 צפונה בקטע שמכפר יונה ועד מערבית לצומת בית ליד. בתחילת 2020 פרסמה החברה מכרז לביצוע עבודות מקדימות עבור המחלף. ביוני 1975 פתחו מחבלים בירי לעבר חיילים שחיכו לטרמפים בצומת. החיילים השיבו באש יחד עם סוהר מבית הסוהר אשמורת הסמוך לצומת, וחיסלו את אחד המחבלים. מחבל נוסף נעצר על ידי משטרת ישראל לאחר הגעת כוחות נוספים למקום הפיגוע. מדרום מזרח לצומת נמצאת תחנת אגד הנקראת "מסוף בית ליד", שבה בוצע ב-22 בינואר 1995 הפיגוע בצומת בית ליד: פיגוע התאבדות כפול של מחבלים מהג'יהאד האסלאמי. בפיגוע נהרגו 22 איש - 21 חיילי צה"ל ואזרח נוסף שהגיע לסייע לנפגעים ונהרג בהתפוצצות השנייה. כמה מאות מטרים מזרחית לצומת הוקמה אנדרטה לזכר הנופלים בפיגוע זה. האנדרטה בנויה בצורה של סולם ארוך נטוי, עליו מטפסים חיילים בדרכם לשמים. סמוך לצומת נמצא גם אתר זיכרון לדב הוז שנספה ליד הצומת עם משפחתו בתאונת-דרכים. בספטמבר 2001 התפוצצה מכונית תופת בצומת. כ-12 אנשים נפצעו באורח קל. המחבל שנהג ברכב נהרג. מדיה וקבצים בנושא צומת השרון בוויקישיתוף צומת השרון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית לסלילת הכביש עמק חפר—חדרה, דבר, 4 באוגוסט 1936 נתניה - תחנת אגד, דבר, 9 באפריל 1947 תחנת משטרה נפתחה בבית ליד, מעריב, 14 במאי 1950 מ. עוז, תחנת היסורים בית ליד, חרות, 8 בספטמבר 1949 יעקב ארז, קרב יריות בין חיילים ומחבלים בבית־ליד מחבל אחד נהרג - מתנהל מרדף אחרי חברו, מעריב, 8 ביוני 1975 רענן בן צור, מכונית תופת התפוצצה בצומת בית ליד, באתר ynet, 9 בספטמבר 2001
קטנוצ'סמטיים

קטנוצ'סמטיים (שם מדעי: Ctenochasmatidae) היא משפחה נכחדת מסדרת הפטרוזאורים ומתת-סדרת הפטרודקטיליים אשר חיו בין סוף היורה לתחילת הקרטיקון לפני 105–152 מיליון שנה. מאובניהם נמצאו בעיקר באמריקה הדרומית ובחלק מאירופה ואסיה. בני המשפחה היו בינוניים בגודלם ובעלי מקורים ארוכים בעלי שיניים רחבות אך דקות שאולי התהדקו אצל חלק מהמינים ליצירת רשת סינון ליצורי מים קטנים (פלנקטון) או שאולי השתמשו בה כדי לצוד דגים בדומה ללסתות הגאביאל ההודי. המוכר מבין פטרוזאורים אלה היה הפטרודאוסטרו. ככל הנראה הם חיו בקרבת חופי ימים או אגמים. תת-משפחה Gnathosaurinae סוג קפודקתילוס (Kepodactylus) סוג Elanodactylus סוג Feilongus סוג מוגנופטרוס (Moganopterus) סוג Huanhepterus סוג פלטלאוריניכוס (Plataleorhynchus) סוג גנתוזאורוס (Gnathosaurus) תת-משפחה Ctenochasmatinae סוג קטנוצ'סמה (Ctenochasma) סוג פטרודאוסטרו (Pterodaustro) סוג אאוסיפטרוס (Eosipterus) סוג Beipiaopterus סוג Gegepterus מדיה וקבצים בנושא קטנוצ'סמטיים בוויקישיתוף קטנוצ'סמטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קטנוצ'סמטיים, באתר GBIF (באנגלית)
גזפרום אינטרנשיונל

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] גזפרום אינטרנשיונל (באנגלית: Gazprom EP International B.V) היא חברה בת של תאגיד גזפרום, המתמחה ביישום פרויקטים בתחום חיפוש וסיקור, חקירה ופיתוח של פחמימנים מחוץ לשטחי הפדרציה הרוסית. זו למעשה הזרוע הבינלאומית של גזפרום. מטה החברה ממוקם באמסטרדם (הולנד) ולה סניפים ברוסיה - בסנט פטרבורג ומוסקבה. החברה הוקמה כדי לייעל את פעילות גזפרום מחוץ לשטחי הפדרציה הרוסית, אשר בעבר בוצעו על ידי כמה חברות. ריכוז כל הפעילויות הזרות בחברה אחת נועדו להבטיח את הגברת היעילות של תהליכי הניהול והמימון בתחום הבינלאומי. מנכ"ל החברה (באמסטרדם) הוא אנדריי סטפנוביץ' פיק. המועצה המפקחת הבינלאומית של גזפרום מורכבת מהאישים הבאים: אנדריי קרוגלוב, סגן יו"ר דירקטוריון גזפרום, ראש מחלקת הכספים; וסבולוד ולדימירוביץ' צ'רפאנוב, חבר מועצת המנהלים של גזפרום, ראש מחלקת גז, גז מעובה וייצור הנפט; יו"ר מועצת המנהלים של גזפרום בנק אנדריי איגורייביץ'אקימוב; סגן יו"ר מועצת המנהלים של גזפרום, אלכסנדר מדבדב. החזקה וניהול יעיל של חברות בנות הפועלות בתחום של חיפוש, חקר והפקה מחוץ לפדרציה הרוסית; חיפוש, הערכה ורכישה של נכסי נפט וגז חדשים באזורים שונים בעולם; ניהול פרויקטים ומעקב אחר הפעילות הבינלאומית של גזפרום; ייצוג האינטרסים של גזפרום ביחסיה עם חברות אנרגיה זרות. ניהול פרויקטים של גזפרום בתחום של חיפוש, חקר ופיתוח פחמימנים מחוץ לפדרציה הרוסית, הן ביבשה והן בחוג הקוטב; תכנון ובנייה של תשתיות תעשייתיות במסגרת פרויקטים זרים (מתקני אספקת חשמל, תחבורה, עיבוד חומרי גלם פחמימנים ועוד). חברת גזפרום אינטרנשיונל רואה במשימתה לתרום לחיזוק הפוטנציאל הכלכלי של החברה ולייעול הפעילות הבינלאומית ולפיכך פועלת להקמה ופיתוח של שותפויות בין הפדרציה הרוסית למדינות זרות בתחום הגז והנפט. החברה החלה את דרכה בשנת 1998, כאשר תאגיד גזפרום, חברת Zarubezhneft וחברת Stroytransgaz הקימו מיזם משותף, חברת Zarubezhneftegaz, שנועדה לייצג את האינטרסים שלהן בפרויקטים זרים. בשנת 2007, גזפרום קנתה את מניות השותפים במיזם המשותף הזה ושינתה את שם החברה לגזפרום Zarubezhneftegaz. כמו כן בשנת 2007, החברה נרשמה בהולנד תחת השם גזפרום אינטרנשיונל, אשר נועדה למלא את האינטרסים של גזפרום באזורים שלא מכוסים על ידי פעילויותיה של חברת גזפרום Zarubefnegaz. בסופו של דבר, מצב עניינים זה חייב איחוד של מנגנוני המימון והניהול של מבנים עסקיים אלה, אשר בשנת 2011 הוביל להחלטה לרכז את כל האחראים לפרויקטים הזרים של גזפרום בתחום לחברה אחת, בשם גזפרום אינטרנשיונל. Gazprom International פועלת כמעט בשני תריסר מדינות באסיה, אפריקה, אירופה ואמריקה הלטינית ומתנהל משא ומתן על אפשרות כניסה לפרויקטים בשטח של מספר מדינות. אתר האינטרנט הרשמי של גזפרום אינטרנשיונל גזפרום אינטרנשיונל, ברשת החברתית פייסבוק גזפרום אינטרנשיונל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גזפרום אינטרנשיונל באתר חברת גזפרום
פלימות' סופרבירד

פלימות' סופרבירד (באנגלית: Plymouth Superbird) היא "מכונית שרירים" ("Muscle car" (אנ')), לשימוש רחוב או ל"מרוצי דראג" ("Drag racing" (אנ')), בתצורת מכונית ספורט אשר יוצרה על ידי "חטיבת "פלימות'" ("(Plymouth (automobile"(אנ')) בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בשנת המודל 1970 (החל מ-22 באוקטובר 1969). 2 דלתות. מנוע בנזין. מנוע קדמי. מנוע הנעה אחורית. מכל דלק - 19 גלון (71.92 ליטר). תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 5.5 שניות (מנוע V8 צילינדרים, 7.2 ליטר, המפיק 375 כ"ס). יצור היחידה הראשונה מדגם "פלימות' סופרבירד" - 22 באוקטובר 1969. מחיר היחידה - 4,298 דולר (בארצות הברית, נכון לתאריך 23 בספטמבר 1969). "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" - מבט לתא הנהג "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" "פלימות' סופרבירד" - מבט למנוע V8 צילינדרים "פלימות' סופרבירד" קרייזלר מדיה וקבצים בנושא פלימות' סופרבירד בוויקישיתוף פלימות' סופרבירד, סרטון באתר יוטיוב פלימות' סופרבירד, סרטון באתר יוטיוב מכונית שרירים - סוג של מכונית ספורט בעלת 2 דלתות עם מנוע רב עוצמה המיועדת לנהיגה בעלת ביצועים גבוהים מרוץ דראג הוא סוג של מרוץ מוטורי שבו מכוניות או אופנועים מתחרים, בדרך כלל שניים בכל פעם, כדי להיות הראשון לחצות קו הסיום "פלימות' סופרבירד" topspeed.com/cars/plymouth-superbird "פלימות' סופרבירד" musclecars.howstuffworks.com/classic-muscle-cars/1970-plymouth-road-runner-superbird "פלימות' סופרבירד" - מפרט aerowarriors.com/sss
פלימות' לייזר

פלימות' לייזר (באנגלית: Plymouth Laser) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, 3 דלתות, אשר יוצרה על ידי "חטיבת "פלימות'" ("Plymouth (automobile)" (אנ')) בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1989–1994 (משנת המודל 1990) בארצות הברית. דגמי "פלימות' לייזר" יוצרו על ידי "(Diamond-Star Motors (DSM (אנ') (שם מלא: Mitsubishi Motor Manufacturing of America Inc.(MMMA" שהופעלה בשותפות (Joint venture) בין קרייזלר ומיצובישי מוטורס. יוצרו 115,981 יחידות. תצורה: 3 דלתות "Liftback". מנוע קדמי רוחבי. תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 6.9 שניות. הנעה 4x2 קדמית. הנעה כפולה 4x4. "Base" (בסיסי). "RS". "RS Turbo" (מנוע מגדש טורבו). "RS Turbo AWD" (הנעה כפולה 4x4). 42,105 יחידות (שנת 1990). 30,198 יחידות (שנת 1991). 24,094 יחידות (שנת 1992). 14,300 יחידות (שנת 1993). 5,284 יחידות (שנת 1994). "פלימות' לייזר" "פלימות' לייזר" "פלימות' לייזר" "פלימות' לייזר", שנת 1990, דגם "RS Turbo" "פלימות' לייזר" "פלימות' לייזר", שנת 1993 "פלימות' לייזר", שנת 1992 - מבט למנוע, 4 צילינדרים מגדש טורבו "פלימות' לייזר", שנת 1992 - מבט לתא הנהג "פלימות' לייזר", שנת 1993 קרייזלר מדיה וקבצים בנושא פלימות' לייזר בוויקישיתוף פלימות' לייזר, סרטון באתר יוטיוב פלימות' לייזר, סרטון באתר יוטיוב פלימות' לייזר, סרטון באתר יוטיוב "פלימות' לייזר" motor1.com/news/90898/plymouth-laser "פלימות' לייזר", שנת 1992 jalopnik.com/at-14-000-could-this-1992-plymouth-laser-rs-turbo ליפטבק - הוא מונח שיווקי עבור תצורת הצ'בק שבו הדלת המטען האחורית היא אופקית יותר מאשר בדגם הצ'בק טיפוסי (הדלת מורמת למעלה כדי לפתוח)
גביע המדינה בכדורסל 2006/2007

גביע המדינה בכדורסל לעונת 2006/2007 היא התחרות ה-47 מאז היווסדו של המפעל. הפועל ירושלים זכתה בגביע המדינה השלישי בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על בני השרון. אחרי 9 זכיות ו-53 ניצחונות רצופים, הודחה מכבי תל אביב, תחת המאמן נבן ספאחיה, על ידי בני השרון. הפועל ירושלים, תחת המאמן דן שמיר, זכתה בגביע המדינה השלישי בתולדותיה. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 468-470 חצי גמר גביע המדינה 2007, בני השרון - מכבי תל אביב 87:94, ערוץ היוטיוב של מכבי תל אביב שגיא ניר ואוהד גרינוולד‏, "לכולם עכשיו נפתח התיאבון", באתר וואלה, 8 בפברואר 2007 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
קרייזלר נאון

קרייזלר נאון (באנגלית: Chrysler Neon) היא מכונית משפחתית המוגדרת כמכונית קומפקטית מתוצרת קרייזלר, חטיבת דודג' וחטיבת פלימות' (אנ'). ביו השנים 1993–1998 יוצרו דגמי "קרייזלר נאון" על ידי קרייזלר, בין השנים 1998–2005 יוצרו דגמי "קרייזלר נאון על ידי התאגיד דיימלר AG, ומשנת 2016 מיוצרים דגמי "קרייזלר נאון" על ידי קונצרן הרכב "Fiat Chrysler Automobiles" (אנ') באמצעות יצרן הרכב הטורקי "Tofaş" (אנ'). עד שנת 2006 יוצרו 2,076,136 יחידות. "LE" - יוצר בין השנים 2000 - 2002. "LX" - יוצר בין השנים 2000 - 2002. "R/T" - יוצר בין השנים 2001 - 2002, בתמסורת ידנית בלבד. "LE" - יוצר בין השנים 1994 - 1999. "LX" - יוצר בין השנים 1994 - 1999. "SLX" - יוצר מיוני 1997 - 1999. "GLX" - יוצר בין השנים 1997 - 1999. "CS" - יוצר מפברואר 1998 - 1999 "LE" - יוצר בשנת 2001 "SE" - יוצר בין השנים 2000 - 2002 "R/T" - יוצר בין השנים 2000 - 2003 "LX" - יוצר בין השנים 2000 - 2004 "SE" - יוצר בין השנים 2000 - 2003 דגם סדאן - 4 דלתות. "קרייזלר נאון" דור שלישי התבסס על דגם פיאט טיפו (2015). תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 11.2 שניות (מנוע (1,598 סמ"ק המפיק 110 כ"ס ב-5,500 סל"ד) (דור שלישי). 4 דלתות - סדאן (דור ראשון, דור שני, דור שלישי). 2 דלתות - קופה (דור ראשון, דור שני). 4 דלתות. 5 נוסעים. מנוע קדמי. מנוע הנעה קדמית. דור ראשון "קרייזלר נאון" "קרייזלר נאון" דגם "LX", שנת 1997 "קרייזלר נאון", דגם "SE", שנת 1996 "קרייזלר נאון" דגם "LX", שנת 1996 "קרייזלר נאון", שנת 1998 "קרייזלר נאון" דור שני "קרייזלר נאון", שנת 2001 "קרייזלר נאון", דגם "LE" "קרייזלר נאון" - קופה "קרייזלר נאון", מבט לתא הנהג "קרייזלר נאון" "קרייזלר נאון" "קרייזלר נאון" (צולם בוארשה, פולין) "קרייזלר נאון" (צולם בוארשה, פולין) דור שלישי דודג' נאון, שנת 2018 פיאט טיפו עליה התבססה "דודג' נאון" (דור שלישי) קרייזלר דודג' נאון SRT-4 מדיה וקבצים בנושא קרייזלר נאון בוויקישיתוף קרייזלר נאון, סרטון באתר יוטיוב קרייזלר נאון, סרטון באתר יוטיוב קרייזלר נאון, סרטון באתר יוטיוב קרייזלר נאון allpar.com/corporate/factories/belvidere קרייזלר נאון (1999-2004) rac.co.uk/drive/car-reviews/chrysler/neon/neon-1999-2004 "קרייזלר נאון", שנת 2001 - מפרט auto123.com/en/new-cars/technical-specs/chrysler/neon/2001/base/le James Flammang, Ron Kowalke, Standard Catalog of American Cars 1976-1999, Krause Publications, 1999, ISBN 0-87341-755-0 "קרייזלר נאון", 1991 - ברושור blog.modernperformance.com/check-out-this-1991-brochure-from-chrysler-on-the-neon-concept
יעל שושנה כהן

יעל שושנה כהן (נולדה ב-3 בינואר 1985) היא זמרת ישראלית, סולנית להקת האינדי-פופ "לולה מארש". בילדותה גרה עם משפחתה במדינות שונות, ביניהן סינגפור ואפריקה. כשחזרה לארץ התאקלמה בכוכב יאיר, ילדה שלישית מבין ארבעה אחים. למדה במגמת המוזיקה של תיכון כצנלסון בכפר סבא. את השירות הצבאי עשתה בלהקת פיקוד מרכז. למדה סטיילינג ועיצוב אופנה במכללת שנקר, ומוזיקה בבית הספר "רימון". ב-2010 דיבבה בסדרה "טוטיטו". ב-2011 התחילה לעבוד עם גיל לנדאו על מוזיקה עבור מה שמאוחר יותר יהפוך ללהקה בשם "לולה מארש". ב-2012 השתתפה בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי "The Voice", בנבחרת של אביב גפן. היא הודחה מהתוכנית לאחר ארבעה שלבים, כשהשיר האחרון שביצעה היה "תחרות כלבים". ב-2013 הקימה יחד עם גיל לנדאו את להקת "לולה מארש" ואליהם הצטרפו זמן לא רב לאחר מכן מתי גלעד (גיטרה בס, חבר להקת ג'יין בורדו), רמי אוסרווסר (גיטרה) ודקל דביר (תופים). בינואר 2016 יצא ה-EP הראשון של הלהקה בשם "You're Mine". כאשר הסינגל הראשי מתוכו כיום עומד על 17 מיליון השמעות. באפריל באותה השנה, כתבה הלהקה שיר מקורי: "Drift and Fall Again" (ביחד עם Madsonik ו-Keith Power) עבור פסקול הסרט ההוליוודי "Criminal". כשנה לאחר מכן (2017) יצא האלבום הראשון של הלהקה באורך מלא - "Remember Roses". כאשר השיר הראשי מתוכו “Wishing Girl”, נבחר לככב בפרסומת של הבושם הצרפתי guerlain, ובפרסומת ל־eBay, וצבר מעל ל-33 מיליון האזנות והפך את לולה מארש ללהקה המואזנת ביותר בישראל בקנה מידה בינלאומי. בינואר 2020 שחררה הלהקה את אלבומם השני "Someday Tomorrow Maybe", הסינגל הראשון Echoes, שזכה לביקורת בניו יורק טיימס, היה מועמד במצעדי השנה השונים בישראל בקטגוריית "שיר השנה". הסינגל השני "Only For a Moment" שיצא בבכורה במגזין Variety, הגיע ל-38 מיליון האזנות בספוטיפיי. בנוסף, השתתף השיר בפסקול הסרט "Purple Hearts" ובסדרה Atypical בנטפליקס. לקראת הוצאת האלבום המלא, שחררה הלהקה וידאו לסינגל השלישי,"What am I" הווידאו הורכב מרגעים אישיים שתועדו במהלך סיבובי ההופעות של הלהקה בעולם בשנים האחרונות והוא נערך על ידי יעל. בעקבות האלבום יצאה הלהקה לסיבובי הופעות רבים באירופה וארצות הברית והופיעה בפסטיבלים רבים, ביניהם פסטיבל זיגט בבודפשט, פרימוורה בברצלונה, פלאו בשווייץ ועוד. בשנת 2020 נמנה ההרכב "לולה מארש" בין האמנים הישראלים שחלה עלייה בהשמעות שלהם בספוטיפיי ברחבי העולם, עם השירים Wishing Girl ו-Only For A Moment. ביחד עם גיל לנדאו כתבה וביצעה שירים עבור פסקולים של סרטים וסדרות בעולם, ביניהם חידוש לשיר של ננסי סינטרה “Something Stupid” בסדרה "Better Call Saul" בנטפליקס, שזכה בפרס ל-"שיר הכי טוב שהוקלט לטלוויזיה" בטקס פרסי "guild of music supervisors" בלוס אנג'לס. בשנת 2021 השיר "Summer Night", שיצרו לולה מארש ביחד עם ההרכב "גארדן סיטי מובמנט", נבחר להיות כחלק מפסקול המשחק פיפ"א 22 (אנ') מסדרת משחקי פיפ"א. מדיה וקבצים בנושא יעל שושנה כהן בוויקישיתוף יעל שושנה כהן, ברשת החברתית פייסבוק יעל שושנה כהן, ברשת החברתית אינסטגרם יעל שושנה כהן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יעל שושנה כהן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יעל שושנה כהן, באתר שירונט יעל שושנה כהן, באתר Discogs (באנגלית) ערן בר-און, יעל שושנה כהן: "אנשים מיהרו לתייג אותי", באתר ynet, 10 בפברואר 2013 אלון הדר, שושנה והבלשים, באתר "ידיעות אחרונות", 7 בדצמבר 2013 דודי פטימר, ‏בזכות ספוטיפיי ישראל: זינוק חד במספר ההשמעות של אמנים ישראלים בעולם, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערן קרקו

ערן קרקו (נולד בשנת 1962) הוא שחיין ישראלי בעבר, שיאן ישראל וחבר נבחרת ישראל בשחייה. קרקו התאמן בקבוצת הפועל חולון/בת ים בהדרכתם של דורית זלץ ונלו בילדרמן ואחר כך בקבוצת מכבי תל אביב בהדרכתו של ערן גורל. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש ספטמבר 1977 זכה קרקו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:30.27 דקות, אחרי חברו לאגודה אבי כרמל (2:20.22 דקות) ולפני איתן רותם מהפועל גבעת חיים (2:32.61 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.88 דקות, אחרי אבי כרמל (1:04.28 דקות) ורון קרמן ממכבי חיפה (1:04.98 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי 1978 זכה קרקו במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.70 דקות, אחרי אבי כרמל (1:04.28 דקות) ולפני יזהר שנהר מהפועל שמיר (1:06.70 דקות) באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט 1979 זכה קרקו במדליית ארד משחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.89 דקות, אחרי בן אגודתו יורם כוכבי (59.36 שניות) ומייק גרינשפן מהפועל חולון/בת ים (1:00.33 דקות). בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ב-29 ביוני 1980 סיים קרקו במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 58.50 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של עדי פרג (58.99 שניות) ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אבי כרמל, רון קרמן וניר שמיר בשיא ישראלי חדש של 4:02.49 דקות, שיפור לשיא הקודם בן ה-3 שנים (4:04.03 דקות). באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט אותה שנה זכה קרקו במדליית כסף משחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.61 שניות, אחרי יורם כוכבי שקבע שיא ישראלי חדש של 58.34 שניות, שיפור לשיא בן החודשיים של קרקו (58.50 שניות) ולפני ירון אילתי מהפועל גליל עליון (59.54 שניות). 2000 כפיפות בטן רצופות, מעריב, 27 בדצמבר 1978 יעקב פתאל, ששה שיאים חדשים בשחייה הוצבו בפתיחת אליפות ישראל בוינגייט, דבר, 25 בספטמבר 1977 שלושה שיאים בסיום אליפות ישראל בשחיה בוינגייט, דבר, 28 בספטמבר 1977 יעקב פתאל, שלוש מדליות זהב ואחת כסף לגניאל באליפות השחייה, דבר, 30 ביולי 1978 אלכס פרלסמן, אלופי השחייה ל-1979, מעריב, 24 באוגוסט 1979 שיאים ישראליים בשחייה באדינבורו, דבר, 29 ביוני 1980 נופץ השיא בן 4 השנים, מעריב, 30 ביוני 1980 אלכס פרלסמן, 21 מטחי-כבוד בבריכת השחיה, מעריב, 31 באוגוסט 1980 אלכס פרלסמן, כל התוצאות כל המנצחים, מעריב, 31 באוגוסט 1980
החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה

החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה הייתה סדרה של פעולות שבוצעו על ידי אנשי המחתרת הנורווגיים במהלך מלחמת העולם השנייה במטרה לוודא שפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית לא תשיג מים כבדים (תחמוצת דאוטריום) אשר יכלו לשמש את גרמניה הנאצית כדי לייצר נשק גרעיני. בשנת 1934, בווהמורק (Vemork) שבנורווגיה, חברת "Norsk Hydro" הקימה את המפעל המסחרי הראשון שמסוגל לייצר מים כבדים כתוצר לוואי של ייצור דשנים. המפעל ייצר בסביבות 120 ק"ג מים כבדים בשנה. במהלך מלחמת העולם השנייה בעלות הברית החליטו להרוס את מפעל המים הכבדים בנורווגיה על מנת למנוע מגרמניה הנאצית מלפתח נשק גרעיני. לפני הפלישה הגרמנית לנורווגיה ב-9 באפריל 1940, אנשי המודיעין הצבאי הצרפתי (Deuxième Bureau) הסירו 185 ק"ג של מים כבדים מהמפעל בווהמורק שבנורווגיה. מנהל המפעל, אוברט, הסכים להשאיל את המים הכבדים לצרפת במהלך כל המלחמה. הצרפתים העבירו את המים הכבדים בחשאי לאוסלו, ומשם לפרת' שבסקוטלנד, אחר כך לסקוטלנד, ולבסוף לצרפת. בשלב הזה המפעל עדיין היה מסוגל לייצר מים כבדים. בעלות הברית נותרו מודאגות מכך שכוחות הכיבוש הנאצים ישתמשו במתקן לייצור מים כבדים לצורך פיתוח נשק גרעיני. בין 1940 ל-1944, רצף של פעולות חבלה במפעל על ידי אנשי תנועת ההתנגדות הנורווגית (אשר כונו Grouse, Freshman, ו-Gunnerside) - כמו גם הפצצות של בעלות הברית - הבטיחו בתחילת 1943 את חורבן המפעל והפסקת ייצור המים הכבדים במפעל. במבצע "Grouse" שהוצא לפועל באוקטובר 1942 מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית (ה-SOE) הצניחה בהצלחה ארבעה אזרחים נורווגיים כצוות ראשוני שיימצא באזור רמת הרדנגר מעל המפעל. במהלך מבצע "Freshman" הכושל בחודש הבא חיילים בריטים ניסו להגיע לקרבת המפעל באמצעות דאונים. החיילים הבריטים היו אמורים להיפגש עם הנורווגים שהוצנחו במבצע "Grouse" ולהמשיך משם למפעל ווהמורק. ניסיון זה נכשל כאשר הדאונים הצבאיים התרסקו, וכמו כן התרסק גם מפציץ מסוג הנדלי פייג' הליפקס. מפציץ ההנדלי פייג' הליפקס השני חזר לבסיס אך כל יתר המשתתפים נהרגו בתאונה או נתפסו, נחקרו והוצאו להורג על ידי הגסטאפו, למרות שהובטח להם על ידי הנאצים כי כשבויי מלחמה יועברו לגרמניה למחנה שבויים. בפברואר 1943 צוות קומנדו נורווגי אשר אומן בידי ה-SOE הצליח להרוס את מתקן ייצור המים הכבדים במהלך הניסיון השני לעשות כן במסגרת מבצע "Gunnerside", אשר הוערך מאוחר יותר על ידי מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית כפעולת החבלה המוצלחת ביותר בכל מלחמת העולם השנייה. בעקבות פעולות החבלה הללו בעלות הברית הפציצו את האתר. הגרמנים בחרו להפסיק את פעולתם במקום ולהעביר לגרמניה את שארית המים הכבדים, אך כוחות ההתנגדות הנורווגיים הצליחו לגרום למעבורת שנשאה את המים הכבדים לשקוע באגם טין (Lake Tinn). הפעולה הונצחה בסרט משנת 1965, גיבורי טלמרק, בו כיכב קירק דגלאס. גיבורי טלמרק סיגריד אוגוסטה גרין המחתרת הנורווגית נורווגיה במלחמת העולם השנייה ניל בסקומב, מבצר החורף: כיצד נבלם מיזם פצצת האטום של היטלר, ידיעות ספרים, 2018. מאנגלית: עמנואל לוטם
ויקטור קרון

ויקטור קרון (בשוודית: Victor Crone; נולד ב-31 בינואר 1992) הוא זמר שוודי אשר ייצג את אסטוניה בתחרות האירוויזיון 2019 בתל אביב עם השיר "Storm". קרון נולד וגדל בשוודיה ולאחר שסיים תיכון עבר לארצות הברית. הזמר התמודד בעבר בקדם אירוויזיון השוודי, המלודיפסטיבלן, בשנת 2015, יחד עם הראפר בהראנג מירי. השניים ביצעו את השיר "Det rår vi inte för" אשר נכשל בשלב גלגל ההצלה. את השיר האסטוני לאירוויזיון, "Storm", כתב קרון יחד עם המוזיקאי האסטוני סטיג רסטה אשר התמודד באירוויזיון 2015 יחד עם הזמרת אלינה בורן. מדיה וקבצים בנושא ויקטור קרון בוויקישיתוף ויקטור קרון, ברשת החברתית פייסבוק ויקטור קרון, ברשת החברתית אינסטגרם ויקטור קרון, ברשת החברתית טיקטוק ויקטור קרון, סרטונים בערוץ היוטיוב ויקטור קרון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויקטור קרון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ויקטור קרון, באתר ספוטיפיי ויקטור קרון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ויקטור קרון, באתר Last.fm (באנגלית) ויקטור קרון, באתר AllMusic (באנגלית) ויקטור קרון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויקטור קרון, באתר דיזר ויקטור קרון, באתר Discogs (באנגלית) ויקטור קרון, באתר Songkick (באנגלית) ויקטור קרון, באתר Genius ויקטור קרון, באתר טיידל (באנגלית) ויקטור קרון נבחר לייצג את אסטוניה באירוויזיון, באתר EuroMix ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוקו בלאז'ביץ'

רוקו בלאז'ביץ' (בקרואטית: Roko Blažević; נולד ב-1 במרץ 2000) הוא זמר פופ קרואטי. הוא ייצג את קרואטיה באירוויזיון 2019 עם השיר "The Dream" לאחר שזכה בתחרות ה-Dora 2019. ביולי 2017, ניצח בלאז'ביץ בתחרות הריאליטי "Pinkove Zvezdice" המשודרת בסרביה. שנה לאחר מכן, זכה במקום השני בגרסה הקרואטית של התחרות. המנטור שלו בתחרות הקרואטית היה נציג קרואטיה לאירוויזיון 2017, ז'אק הודק, אשר השתתף בכתיבת השיר "The Dream". יחד עימו כתבו את השיר אנדראה צ'וריץ' וצ'ארלי מייסון. בלאז'ביץ' התמודד בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2019 אשר נערך ב-16 במאי 2019. בלאז'ביץ' הגיע למקום ה-14 בלבד עם 64 נקודות, ולא העפיל לשלב הגמר. מדיה וקבצים בנושא רוקו בלאז'ביץ' בוויקישיתוף רוקו בלאז'ביץ', ברשת החברתית אינסטגרם רוקו בלאז'ביץ', סרטונים בערוץ היוטיוב רוקו בלאז'ביץ', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוקו בלאז'ביץ', באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רוקו בלאז'ביץ', באתר ספוטיפיי רוקו בלאז'ביץ', באתר Last.fm (באנגלית) רוקו בלאז'ביץ', באתר MusicBrainz (באנגלית) רוקו בלאז'ביץ', באתר דיזר רוקו בלאז'ביץ', באתר Discogs (באנגלית) רוקו בלאז'ביץ', באתר Genius רוקו בלאז'ביץ' נבחר לייצג את קרואטיה באירוויזיון, באתר EuroMix
The Onion

The Onion (בתרגום חופשי לעברית: "הבצל") היא חברת מדיה אמריקאית שבסיסה בשיקגו, המפרסמת כתבות על חדשות בינלאומיות, לאומיות ומקומיות. מרבית המאמרים שמפורסמים באתר הם סאטיריים. החברה נוסדה במקור כעיתון שבועי על ידי טים קק וכריסטופר ג'ונסון ב-29 באוגוסט 1988 במדיסון שבוויסקונסין. באביב 1996 הושק אתר האינטרנט של The Onion. בשנת 2007 הארגון החל לפרסם חדשות סאטיריות – הן כאודיו והן כווידאו – באינטרנט. בשנת 2013 הופסק פרסום המהדורה המודפסת של The Onion והחברה השיקה את סוכנות הפרסום Onion Labs. באוגוסט 2024 חזר הארגון להוציא מהדורה מודפסת, שמתוכננת לצאת פעם בחודש למנויים, במטרה להרחיב את קהל המנויים של The Onion. אנשי The Onion חילקו את המהדורה המודפסת החדשה בוועידה הדמוקרטית בשיקגו. המאמרים שמתפרסמים באתר The Onion עוסקים באירועים עכשוויים, אמיתיים ובדיוניים, ומציגים את הטון והפורמט של ארגוני החדשות המסורתיים עם סיפורים, מאמרי מערכת, כתבות טיפוסיות וראיונות של כתבי רחוב. ההומור בכתבות מתבסס לעיתים קרובות על הצגת אירועים יומיומיים כחדשותיים, סוריאליסטים או מדאיגים (כגון "סיבוב כדור הארץ מביא את כל יבשת אמריקה הצפונית לחשיכה"). ישנו גם חלק לא סאטירי באתר שמכונה "The AV Club" והוא מוקדש לבידור (סרטים, מוזיקה, טלוויזיה, ספרים, וכו'), מציג ראיונות, דן בנושאים שונים בתקשורת, ועוד. מדיה וקבצים בנושא The Onion בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של The Onion The Onion, ברשת החברתית פייסבוק The Onion, ברשת החברתית אקס (טוויטר) The Onion, ברשת החברתית אינסטגרם The Onion, סרטונים בערוץ היוטיוב הניו יורק טיימס, מנהלי האתר "דה אוניון" משיקים מהדורה מודפסת ומאמינים שזה עתיד העיתונות, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.