laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וולדורף אסטוריה

וולדורף אסטוריה (באנגלית: Waldorf Astoria Hotels & Resorts) הוא מותג רשת בתי מלון השייך לרשת המלונות הילטון. הרשת ממותגת בתור ספינת הדגל בפרוטפוליו של הילטון עם בתי מלון אשר מציעים סטנדרטים גבוהים ויוקרתיים. בינואר 2006, הודיעה רשת הילטון מלונות על השקת מותג יוקרה בשם The Waldorf Astoria Collection, אשר נקרא על שם ספינת הדגל שלהם, מלון וולדורף אסטוריה בניו יורק. בשנת 2014, נמכר מלון וולדורף אסטוריה בניו יורק לחברת הביטוח Anbang תמורת 1.95 מיליארד דולר, אולם הילטון עדיין מנהלת בפועל את המלון תחת המותג שלה. חלק מהנכסים של הילטון נושאים את השם "וולדורף" בכותרתם, אך הם אינם חלק מרשת וולדורף אסטוריה. בשנת 2014 נפתח מלון וולדורף אסטוריה ירושלים. בפברואר 2018 הודיעה הרשת כי תפתח מלון בקהיר, הראשון ביבשת באפריקה. לוולדורף אסטוריה 34 בתי מלון ברחבי העולם, מתוכם 16 בארצות הברית, בהם מלון וולדורף אסטוריה המפורסם בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא וולדורף אסטוריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וולדורף אסטוריה (באנגלית) וולדורף אסטוריה, ברשת החברתית פייסבוק וולדורף אסטוריה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וולדורף אסטוריה, ברשת החברתית אינסטגרם וולדורף אסטוריה, ברשת החברתית LinkedIn וולדורף אסטוריה, סרטונים בערוץ היוטיוב וולדורף אסטוריה, באתר פינטרסט מלון וולדורף אסטוריה, באתר www.mapa.co.il Rai, Sarakshi. "Hilton to open Africa's first Waldorf Astoria in Cairo | HotelierMiddleEast.com". HotelierMiddleEast.com. נבדק ב-2018-07-12.
טימותי הילי

האם התכוונתם ל... טים הילי (שחקן) – שחקן בריטי (נולד ב-1952) טים הילי (פוליטיקאי) (אנ') – פוליטיקאי אירי (1855–1931) טימותי הילי (איגוד עובדים)  (אנ') – עובד מדינה של איגוד עובדים ופעיל פוליטי אמריקאי (1863–1930) טימותי ס. הילי (אנ') – נשיא אוניברסיטת ג'ורג'טאון (1923–1992)
מקסטק נטוורקס

מקסטק נטוורקס היא חברה טכנולוגיה ישראלית שנוסדה ב-2004 ופיתחה את מערכת התקשורת "סביון", הפועלת תחת תנאים קשים. המערכת מבוססת על טכנולוגיית שידור רדיו אשר עושה שימוש בטכנולוגיית עמית לעמית (P2P), שהופכת כל יחידת קליטה גם ליחידת ממסר. המערכת עושה שימוש ברשת רדיו אלחוטית המכסה שטחים גאוגרפיים גדולים באמצעות שימוש בכל כבאי, שוטר או חובש כתחנת ממסר. המערכת מתבססת על טכנולוגיית רדיו ולא על רשתות סלולריות, אשר נוטות לקרוס בתרחישי אסון. מכשיר הקשר המאפשר תקשורת ללא תשתית קרקעית, לצורך העברת קול ונתונים מיועד ללקוחות ביטחוניים וצבאיים. החברה התפרסמה במבצע חילוץ הנערים מהמערה בתאילנד ב-2018, כאשר הטכנולוגיה שלה אפשרה לאתר את הנערים במערה. מנכ"ל החברה הוא עוזי חנוני. נכון ליולי 2018, בחברה מועסקים 15 עובדים. החברה משווקת את מוצריה, המבוססים על טכנולוגיית רשת אלחוטית Mesh המספקת קול ונתונים. בעיקר לשווקים הצבאיים וכן לכוחות חילוץ ושיטור. אתר האינטרנט הרשמי של מקסטק נטוורקס (באנגלית) עודד חרמוני, איש המבצעים המיוחדים, באתר וואלה!, 6 במרץ 2005 מקסטק נטוורקס, באתר "אתוסיה" רפאל, קאהאן, כך סייעה מקסטק הישראלית לאיתור התלמידים בתאילנד, באתר כלכליסט, 3 ביולי 2018 How radios are helping Thailand cave rescue, באתר CNN (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג

וילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג  (המכונה וילהלם העשיר, בהולנדית: Willem de Rijke;‏ 10 באפריל 1487 – 6 באוקטובר 1559), היה רוזן נסאו-דילנבורג מבית נסאו, ואביו של וילם הראשון, נסיך אורנז'. וילהלם נולד ב-10 באפריל 1487 בדילנבורג, ליוהאן החמישי, רוזן נסאו-דילנבורג ולאליזבת מהסן-מרבורג, בתם של היינריך השלישי, רוזן הסן ואנה מקאצנלבוגן. בשנת 1516 מת אביו, ווילהלם ירש את נחלותיו יחד עם אחיו היינריך השלישי, רוזן נסאו-ברדה. בשנת 1538 מת אחיו היינריך, ווילהלם תפס את השלטון ברוזנות לבדו. ב-6 באוקטובר 1559 מת וילהלם בדילנבורג, ובניו וילהלם השני, רוזן נסאו-דילנבורג ויוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג ירשו את נחלותיו. בנו הבכור, וילם השתקן, ירש את נסיכות אורנז' בדרום צרפת מבן דודו, רנה משאלון, וכן את הנכסים העצומים של בית נסאו-דילנבורג בהולנד, אותם קיבל אנגלברט הראשון, רוזן נסאו בנישואין בשנת 1403. בנו וילהלם הקים את בית אורנז'-נסאו, אולם הענף הזכרי שיצא ממנו נכחד, ומשום כך עברה ראשות הבית ליוהאן וילם פריסו, נסיך אורנז', שהיה נכדו של ארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ, בנו של יוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג, בנו הצעיר של וילהלם, אם כי בקו נשי מתייחס בית המלוכה ההולנדי אף לווילהלם. ב-29 באוקטובר 1519 התחתן וילהלם עם ואלבורגה, רוזנת אגמונט, בתו של יוהאן השלישי, רוזן אגמונט, ממנה נולדו לו שתי בנות: אליזבת (1520–1523) מגדלנה (1522–1567), התחתנה עם הרמן, רוזן נוינאהר ומארס ב-20 בספטמבר 1531 התחתן וילהלם עם יוליאנה משטולברג, בתם של בודו השמיני, רוזן שטולברג-ורניגרודה ואנה מאפשטיין-קניגשטיין, ממנה נולדו לו 12 ילדים: וילם הראשון, נסיך אורנז' (1533–1584) הרמינה מנסאו (1534) יוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג (1536–1606) לודוויג מנסאו (1538–1574) מריה מנסאו (1539–1599), התחתנה עם וילהלם הרביעי, רוזן ברג אדולף מנסאו (1540–1568) אנה מנסאו-דילנבורג (1541–1616), התחתנה עם אלברכט, רוזן נסאו-ויילבורג אליזבת מנסאו-דילנבורג (1542–1603), התחתנה עם קונראד, רוזן זולמס-בראונפלס קתרינה מנסאו-דילנבורג (1543–1624), התחתנה עם גינתר הארבעים ואחד, רוזן שוורצבורג-ארשטאדט יוליאנה מנסאו-דילנבורג (1546–1588), התחתנה עם אלברכט השביעי, רוזן שוורצבורג-רודולשטדט מגדלנה מנסאו-דילנבורג (1547–1633), התחתנה עם וולפגנג, רוזן הוהנלוהה-וייקרסהיים היינריך מנסאו-דילנבורג (1550–1574) מדיה וקבצים בנושא וילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג בוויקישיתוף וילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג (בגרמנית)
ObserveIT

ObserveIT היא חברה העוסקת בפיתוח תוכנה לניטור פעילות משתמשים ארגוניים בעמדות קצה, ניתוח התנהגותי, אכיפת מדיניות וזיהוי פלילי דיגיטלי, נגד איומים פנים-ארגוניים ולמניעת אובדן נתונים. לחברה כ-1,700 לקוחות מ-87 מדינות. 2006: החברה נוסדה על ידי גבי פרידלנדר ואבי עמוס. ינואר 2012: הכרזה על שיתוף פעולה עם חברת Fujitsu. במסגרת ההסכם התוכנה תשווק לארגונים בהונג קונג ומקאו. אפריל 2014: פול בריידי מונה למנכ"ל החברה. אפריל 2015: זכייה בשלושה פרסים בכנס Info Security Products Guide בסן פרנסיסקו. מאי 2015: הכרזה על מוצר CloudThreat לניתוח התנהגות משתמש ומניעת התקפות בענן. פברואר 2016: הכרזה על מוצר חדש לניטור פעילות משתמשים ארגוניים בעמדות קצה. דצמבר 2019: החברה נרכשה על ידי חברת Proofpoint האמריקאית. אתר האינטרנט הרשמי של ObserveIT (באנגלית) Fujitsu Partners with ObserveIT to Bring Seamless Security and Monitoring Applications to Enterprises in Hong Kong and Macau באתר Fujitsu.com ObserveIT Receives Three Awards in 2015 Security Industry’s Global Excellence Awards, www.businesswire.com, ‏2015-04-22 (באנגלית)
מריה תרסה רפאלה מספרד

מריה תרסה רפאלה מספרד (בספרדית: María Teresa Antonia Rafaela de Borbón y Farnesio;‏ 11 ביוני 1726 - 22 ביולי 1746), הייתה בתו של פליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו של לואי פרדיננד, דופן צרפת. מריה תרסה רפאלה נולדה במדריד ב-11 ביוני 1726, לפליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו השנייה אליזבטה פארנזה (הנצר האחרון למשפחת פארנזה) מפארמה. בשנת 1721 נערך הסכם נישואיה של אחותה מריאנה ויקטוריה מספרד עם לואי החמישה עשר, מלך צרפת, והיא נשלחה לצרפת, אולם בשנת 1725 הוחלט לשלוח את מריאנה ויקטוריה בחזרה לספרד והסכם הנישואים בוטל. בעקבות כך נוצר קרע בין ממלכת צרפת לממלכת ספרד, וספרד כרתה ברית עם אוסטריה בהסכם וינה נגד צרפת. בניסיון לשקם את יחסי ספרד-צרפת התחתנה מריה תרסה רפאלה ב-18 בדצמבר 1744 על ידי שליח עם לואי פרדיננד, דופן צרפת, בנו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, וב-21 בפברואר 1745 נערך טקס הנישואין הרשמי בארמון ורסאי. 3 ימים לאחר מכן נערך טקס לכבוד הזוג הצעיר, בהשתתפות המלך, המלכה, מאדאם הנרייט, מאדאם אדלייד, דוכסית שארטר, נסיכת קונטי האלמנה, דוכסית מודנה יחד עם נסיכים אחרים בכירים מבית המלוכה. בתחילה התביישה מריה תרסה רפאלה מבעלה, אולם עד מהרה התחברה אליו, והשניים נעשו קרובים מאוד זה לזה. ב-9 ביולי 1746 מת אביה, ב-19 ביולי היא ילדה בת מתה בלידה שקטה, וב-22 ביולי מתה אף היא בארמון ורסאי, מה שהשפיע קשות על בעלה. לאחר מותה הציע אחיה פרננדו השישי, מלך ספרד ללואי פרדיננד שיתחתן בשנית עם אחותה מריה אנטוניה פרננדה, נסיכת ספרד, אולם הוא סירב והתחתן לבסוף עם מריה יוזפה, נסיכת סקסוניה. מדיה וקבצים בנושא מריה תרסה רפאלה מספרד בוויקישיתוף מריה תרסה רפאלה מספרד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הבחירות הכלליות בבריטניה 1974 (אוקטובר)

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-10 באוקטובר 1974. הייתה זו מערכת הבחירות השנייה בתוך שנה. תוצאות מערכת הבחירות הקודמת הביאו, באופן בלתי צפוי, להקמת פרלמנט תלוי שבו גודל שתי המפלגות הגדולות כמעט זהה. אדוארד הית', מנהיג המפלגה השמרנית, כשל בניסיונו להקים קואליציה, וכך אפשר למנהיג הלייבור, הרולד וילסון, להקים ממשלת מיעוט בראשותו. המצב הבעייתי אילץ את וילסון להכריז על בחירות חדשות לפרלמנט באוקטובר, שהיו למעשה שחזור של בחירות פברואר: התמודדות בין וילסון, כעת ראש הממשלה, למנהיג האופוזיציה הית'. קמפיין הלייבור הצליח למרות המצב הכלכלי הרעוע, כשהדגיש את הישג הממשלה בסיום שביתת הכורים. בסיום מערכת הבחירות הצליחה מפלגת הלייבור לצבור מספיק מושבים כדי לעבור את הרף הדרוש להקמת ממשלת רוב, שאפשר לווילסון להיבחר לראשות הממשלה עם רוב של 3 מושבים בלבד. עד 1977 הפסידה המפלגה את הרוב הפרלמנטרי הזעיר שלה, והממשלה החזיקה מעמד בעקבות הסכמים עם מפלגות אופוזיציה קטנות. הניצחון בבחירות אלה היה האחרון של הלייבור עד 1997: ארבע מערכות הבחירות הבאות הסתיימו בניצחון לשמרנים. הבחירות הכלליות בבריטניה (1979) מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1974 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בחירות ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לואי העשירי, מלך צרפת

לואי העשירי, מלך צרפת (בצרפתית: Louis X; ‏4 באוקטובר 1289 – 5 ביוני 1316) היה מלך צרפת משנת 1314 עד שנת 1316, היה בן השושלת הקאפטינגית. לואי נולד בפריז לפיליפ הרביעי, מלך צרפת, ולז'אן הראשונה, מלכת נווארה. עם מות אביו ב-1314, הוא הפך למלך צרפת. הוכתר בריימס באוגוסט 1315. הוא הוכתר זה מכבר גם כמלך נווארה עם מות אמו ב-2 באפריל 1305. ב-2 בספטמבר 1305 נישא למרגריט מבורגונדי, ונולדה להם בת בשם ז'אן (20 בינואר 1312 - 6 באוקטובר 1349). אשתו, מרגריט נתפסה בניאוף ביחד עם אשת אחיו הצעיר של לואי, שארל ועקב כך היא נכלאה, ואחר כך מתה, בבית המלכותי בגאלארד. ב-13 באוגוסט 1315 הוא נשא את קלמנס מאנז'ו (1293 - 1328), בתם של שארל מרטל מאנז'ו ואחותו של קארוי הראשון, מלך הונגריה. שלטונו של לואי העשירי היה קצר והתאפיין במאבק באצילי הממלכה. ב-1315 הרשה ליהודים שגורשו מצרפת ב-1306 לחזור לממלכה. לואי מת בבוינסן, ואל-דה-מארנה. הוא נקבר עם אשתו השנייה בבזיליקת סן-דני. בעת מותו של לואי הייתה אשתו קלמנס בהריון, וכך לא ניתן היה לדעת מיהו יורשו של לואי כמלך צרפת עד הולדת הילד. אם יהיה הילד זכר הוא יירש את הממלכה. אם תיוולד נקבה אחיו של לואי, פיליפ, יירש את הממלכה. אחיו של לואי, פיליפ, רוזן אנז'ו, שימש כעוצר הממלכה עד הולדת הילד. לבסוף הסתבר שהילד הוא זכר. לכן בנו של לואי, ז'אן הראשון, ירש את הממלכה, אך הוא נפטר כעבור חמישה ימים, והכתר עבר לאחיו רוזן אנז'ו. ז'אן השנייה, מלכת נווארה (20 בינואר 1312 - 6 באוקטובר 1349) ז'אן הראשון (15 בנובמבר 1316 - 20 בנובמבר 1316) מדיה וקבצים בנושא לואי העשירי, מלך צרפת בוויקישיתוף לואי העשירי, מלך צרפת, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לואי העשירי, מלך צרפת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הבחירות הכלליות בבריטניה 1974 (פברואר)

הבחירות הכלליות בבריטניה שהתקיימו ב-28 בפברואר 1974 היו הבחירות הראשונות בבריטניה בשנה זו, כשמערכת בחירות נוספת נערכה באוקטובר. בדומה למערכות בחירות קודמות, התמודדו על ראשות הממשלה מנהיג המפלגה השמרנית וראש הממשלה המכהן, אדוארד הית', ומנהיג הלייבור הרולד וילסון. מערכת הבחירות נערכה על רקע המשבר הכלכלי, ושביתת כורים שהחלה בסמוך למועד הבחירות. הלייבור ניהלו קמפיין רדיקלי, שהתמקד במצב הכלכלי, והציעו פתרונות למשבר. באחד מרגעי השיא של מערכת הבחירות, הודיע חבר המפלגה השמרנית והשר לשעבר, אינוק פאוול (אנ'), כי הוא אינו תומך בהית' ובמדיניותו. בסופה של מערכת הבחירות התחזקה, כצפוי, מפלגת הלייבור - אך לא קיבלה מספיק מושבים כדי להקים ממשלת רוב. היא ניצחה את השמרנים רק בקושי במספר המושבים (הפרש של 4 מושבים בלבד), והפסידה בהפרש זעיר בספירת הקולות הכללית. המפלגה הליברלית, שזכתה בקרוב ל-20% מקולות הבוחרים, יותר מכפליים מהישגה בבחירות הקודמות, קיבלה 14 מושבים בפרלמנט (2.2%). המצב החדש של פרלמנט ללא רוב לאחת המפלגות הגדולות, שלא היה צפוי לאורך מערכת הבחירות, הביא למשבר פוליטי בבריטניה. על אף הפסדו בפער קטן, הית' לא התפטר כמקובל מראשות הממשלה וניסה להקים קואליציה עם הליברלים ומפלגות קטנות מקומיות. לאחר שסירב לקבל חלק מהתנאים שהציבו בפניו ראשי המפלגות בתמורה להצטרפות לממשלה, החליט הית' להתפטר וכך סלל את הדרך לווילסון אל ראשות הממשלה. גם וילסון נכשל בהקמת קואליציה, ולכן עמד בסופו של דבר בראש ממשלת מיעוט שזמנה קצוב, והכריז על בחירות חדשות כעבור חודשים ספורים. בבחירות, שנערכו באוקטובר, ניצח הלייבור ברוב קטן. הייתה זו מערכת הבחירות הראשונה מאז מלחמת העולם השנייה שהסתיימה ב"פרלמנט תלוי" (hung parliament), בו אף אחת משתי המפלגות הגדולות לא זכתה לרוב. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1974 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בחירות ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לואיס אדווינקולה

לואיס חאן פיירס אדווינקולה קאסטרייון (בספרדית: Luis Jan Piers Advíncula Castrillón, נולד ב-2 במרץ 1990 בצ'ינצ'ה אלטה שבפרו) הוא כדורגלן פרואני המשחק בבוקה ג'וניורס ובנבחרת פרו בעמדות הבלם והקשר. אדווינקולה החל את קריירת הבוגרים שלו בשנת 2008 במועדון הפרואני חואן אאוריץ', ובינואר 2010 עבר למועדון הפרואני הבכיר ספורטינג קריסטל, שם ביסס את עצמו והפך לשחקן הרכב קבוע. ביולי 2012 נמכר למועדון טאבריה סימפרופול מליגת העל האוקראינית, אך לא ערך הופעות ליגה במועדון זה, והושאל בחזרה כעבור חודש לספורטינג קריסטל, מאחר שלמועדון לא היה מקום עבורו בסגל. בינואר 2013 חתם אדווינקולה בהופנהיים מהבונדסליגה לארבע עונות, והשתייך למועדון זה במשך שנתיים וחצי, אך ערך בתקופה זו רק שתי הופעות ליגה בהופנהיים, ועבר בהשאלות לפונטה פרטה הברזילאית, שוב לספורטינג קריסטל, ולבסוף לוויטוריה סטובאל הפורטוגלית. בשנת 2015 חתם אדווינקולה בבורסאספור מליגת העל הטורקית, וערך במועדון זה 12 הופעות, אך הושאל בשנת 2016 לניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית. בעונת 2016 ערך אדווינקולה 22 הופעות ליגה במדי ניואל'ס. את עונת 2017 החל בניואל'ס, ובמחצית העונה עבר לטיגרס מליגת העל המקסיקנית. אדווינקולה ערך 14 הופעות בכל המסגרות במדי טיגרס, והחל מעונת 2017/18 הושאל למועדון המקסיקני לובוס BUAP. ביולי 2018 הושאל לראיו ואיקאנו מהלה ליגה הספרדית. אדווינקולה שיחק עונה אחת בראיו ואיקאנו, וסיים עם הקבוצה במקום האחרון, ונשר לליגת המשנה הספרדית. לאחר עונת השאלה אחת בראיו ואיקאנו, חתם אדווינקולה באופן קבוע בקבוצה. ב-31 ביולי 2021 חתם לשלוש שנים בבוקה ג'וניורס. בשנת 2009 ערך אדווינקולה שתי הופעות במדי נבחרת פרו עד גיל 20. את הופעת הבכורה בנבחרת פרו הבוגרת ערך אדווינקולה במשחק ידידות מול נבחרת קנדה בספטמבר 2010. בשנת 2011 אדווינקולה זומן לסגל הפרואני לקופה אמריקה 2011, בה היה שחקן הרכב ברוב המשחקים, וסייע לפרו לסיים במקום השלישי, לאחר הפסד 2-0 לאורוגוואי בחצי הגמר, וניצחון 4-1 על ונצואלה במשחק על המקום השלישי. בשנת 2015 זומן אדווינקולה לסגל הפרואני לקופה אמריקה 2015, בה שחזרה פרו את הישגה מהטורניר הקודם ושוב סיימה שלישית, לאחר הפסד 2-1 לצ'ילה בחצי הגמר, וניצחון 2-0 על פרגוואי במשחק על המקום השלישי. אדווינקולה שיחק את מלוא הדקות בכל ששת משחקיה של פרו בטורניר זה. בשנת 2017 היה אדווינקולה שותף לעלייתה של פרו למונדיאל לראשונה מאז מונדיאל 1982, לאחר שסיימה חמישית בבית הדרום אמריקאי במוקדמות מונדיאל 2018 והדיחה בפלייאוף העלייה למונדיאל את ניו זילנד. אדווינקולה נכלל בסגל הפרואני למונדיאל 2018 עצמו, ושיחק את מלוא הדקות בשלושת משחקיה של פרו בשלב הבתים, אותו פרו סיימה עם שלוש נקודות שהושגו בניצחון 2-0 על אוסטרליה. פרו ואדווינקולה הודחו מהמונדיאל בסיום שלב הבתים. בספטמבר 2018 הבקיע אדווינקולה את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים, בהפסד 2-1 לגרמניה במשחק ידידות. בקיץ 2019 זומן אדווינקולה לסגל הפרואני לקופה אמריקה 2019, והציג בטורניר זה יכולת גבוהה מאוד. אדווינקולה הגיע באופן מפתיע עם פרו עד לגמר, בו הפסידה פרו לברזיל בתוצאה 3-1. מדיה וקבצים בנושא לואיס אדווינקולה בוויקישיתוף לואיס אדווינקולה, ברשת החברתית פייסבוק לואיס אדווינקולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לואיס אדווינקולה, ברשת החברתית אינסטגרם לואיס אדווינקולה, באתר Transfermarkt לואיס אדווינקולה, באתר Soccerway לואיס אדווינקולה, באתר BDFutbol לואיס אדווינקולה, באתר WorldFootball.net לואיס אדווינקולה, באתר National Football Teams לואיס אדווינקולה, באתר FootballDatabase.eu
מוטי הלר

מוטי הלר (נולד בא' בחשוון תש"מ, 22 באוקטובר 1979) הוא צייר, מאייר וקריקטוריסט חרדי-ישראלי. הלר נולד לפרידה ואברהם הלר המשתייכת לחסידות קרלין-סטולין וגדל בשכונת סנהדריה בירושלים. בנעוריו למד בישיבת קרלין ובישיבת טשעבין. כילד אהב מאוד לצייר, לאחר נישואיו הפך את כישרונו למקצוע. בין השאר למד אצל הצייר יוני גרשטיין. הלר מאייר בכל שבוע קריקטורה אקטואלית במוסף של שבת בעיתון המודיע, וסיפור קומיקס בקינדליין. הלר גם מרצה ומופיע תוך שילוב ציור ואיור בלייב: מאחורי הקווים - הרצאה למבוגרים ובני נוער, על מאחורי הקלעים של עבודת המאייר זהירים בתנועה - מופע לילדים המאושרת על ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ומועברת בבתי ספר רבים ברחבי הארץ, עבור חיזוק הבטיחות בדרכים בקרב ילדים בחיי היום יום. תמונה טמונה - מופע לילדים בו מאייר סיפורי צדיקים עם מסרים חינוכיים למול עיניי הילדים. האוצר מדמשק - הבלשים הצעירים - מופע המשלב סיפור מתח, דרמה והומור. תוך כדי שהילדים שומעים את הסיפור הלר מאייר אותם במקום על מסך דיגיטלי מיוחד. הלר גם מצייר לספרים, ביניהם: סדרת הפרשה מספרת לי, סדרת פרשת השבוע לילדי ישראל, ההגדה מספרת לי ושאר ספרי הרב יעקב ישראל הופקוביץ, סדרת מאורות השבת, לך תבנה מדינה, אור עולם - סדרת סיפורי צדיקים, פרקי אבות, ועוד. הלר מתגורר בביתר עילית ולו חמישה ילדים. אחיו הוא החזן דב הלר, סביו היה המקובל הרב משה יאיר וינשטוק. הלר הוציא 3 ספרים המלווים בציורים שלו: מבצע סין (2017) משפט שדה (2018) המרדף במוסקבה (2019) צופן מסנוור צלילים בצללים אתר האינטרנט הרשמי של מוטי הלר מוטי הלר, ברשת החברתית פייסבוק מוטי הלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוטי הלר ערוץ היוטיוב רשימת הפרסומים של מוטי הלר, בקטלוג הספרייה הלאומית יוחנן בלייך, ‏מוטי הלר בריאיון ל'כיכר השבת': "כרתי ברית עם הציור", באתר כיכר השבת, 10 ביולי 2018 שיפי חריטן, מוטי הלר: כשאהבה פוגשת דף וצבע, באתר הידברות אומן באמונה עם מוטי הלר אתר יוטיוב מבחר קריקטורות שפורסמו באתר JDN האמן החרדי הצליח לשבור את האינטרנט עם הקריקטורה הזאת, באתר כיכר השבת, 19 בינואר 2016 שמיטה בשלג, באתר כיכר השבת, 20 בפברואר 2015 מוטי הלר באתר רדיו קול חי שירה קורן, בין הקווים והזמנים • קומיקס מונגש, אתר כל זמן, 21 באוגוסט 2019 שי איזנברג, ככה בונים מדינה, באתר בחדרי חרדים, 16 בדצמבר 2008, י"ט בכסלו תשס"ט
מועצת הצמחים

מועצת הצמחים הוקמה ב-2004 כאיחוד של מועצת הירקות, מועצת הפירות, מועצת הפרחים והמועצה לשיווק פרי הדר, וב-2009 צורף למועצה מועצת הזיתים שהיה לענף הזית במועצת הצמחים. המטרה לשמה הוקמה הייתה ליצור צמחים ולשווקם. פעילות המועצה כוללת הדברת מזיקים, ביטוחים, מחקר ופיתוח וקידום מכירות. המועצה הוקמה ב-2004 ביוזמת שר החקלאות ישראל כ"ץ, וכמנכ"ל המועצה בפועל מונה פעיל הליכוד מהמושב ישרש, מיכאל איילון. ביוני 2005 הודח מתפקידו בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה. במאי 2010 הוגש כתב אישום נגד איילון ועו"ד מרים אזולאי שפעלו למינוי מקורבים כבעלי תפקידים למועצה ולקידום אינטרסים של חברי ליכוד. בסוף יולי 2017 הודיע משרד החקלאות על סגירת מועצת הצמחים במתכונת שבה פעלה והחלפתה בוועדה וולנטרית. המנכ"ל כעת הוא צבי אלון. מועצת הצמחים עידן ארץ, ‏חלב, דבש ואפילו אגוזים: המועצות והאנשים שמכתיבים כבר 7 עשורים את יוקר המחיה בישראל, באתר גלובס, 15 ביולי 2022 מיכל רווה, ‏שר החקלאות אישר את מבנה מועצת הצמחים המאוחדת, באתר גלובס, 22 ביולי 2003 חיים לוינסון, כך מונה פרקליט נתניהו ליועץ של מועצת הצמחים ב-18 אלף דולר בחודש, באתר הארץ, 10 בפברואר 2013 מיכל רוה, האג'נדה של המנכ"ל המודח, באתר Globes "חצי שנה עבודות שירות למנכ"ל מועצת הצמחים לשעבר". כלכליסט - www.calcalist.co.il. 2014-12-03. נבדק ב-2018-07-12. קורן, אורה (2017-07-31). "משרד החקלאות סוגר את מועצת הצמחים". TheMarker. נבדק ב-2018-07-12. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היינקל קבין

היינקל קבין (בגרמנית: Heinkel Kabine) היא מכונית מיקרו בתצורות תלת אופן ו-4 גלגלים, מתוצרת יצרנית המטוסים היינקל אשר יוצרה בגרמניה בין השנים 1956–1958. באירלנד, ייצרה את דגם ה-"היינקל קבין" תחת רישיון, חברת "Dundalk Engineering Company" (בין השנים 1958-1966). בבריטניה ייצרה את דגם ה- "היינקל קבין" תחת רישיון, יצרנית הרכב "Trojan automobile" (אנ') בין השנים 1960-1966. בארגנטינה ייצרה את דגם ה-"היינקל קבין" תחת רישיון חברת "Los Cedros S.A" בין השנים 1960–1966. "Typ 150" (יוצר בין השנים 1956-1957) "Typ 153" - תצורת תלת אופן, (יוצר בשנת 1956) "Typ 154" - תצורת 4 גלגלים, (יוצר בין השנים 1957-1958) 2+2 מושבים (מושבים אחוריים לילדים) דלת כניסה בודדת בקדמת הרכב (נפתחת לצד) מנוע קירור אוויר - 1 צילינדרים בלמים - הידראולים מערכת חשמל - 12 ואט גג - ברזנט (הברזנט מוסט אחורה - הגג פתוח בחלקו הגדול, מלבד לצדדים) סך הכל יוצרו 27,140 יחידות 11,975 יחידות - גרמניה 6,486 יחידות - אירלנד 2,962 יחידות - ארגנטינה 6,179 יחידות - בריטניה (קרוי Trojan 200) "Type 601" - תלת אופן, מערכת היגוי - מימין "Type 602" - תצורת 4 גלגלים (אי סימטריה בין הגלגלים הקדמים והאחורים, 2 גלגלים אחוריים צמודים), מערכת היגוי - מימין "Type 603" - תלת אופן, מערכת היגוי - משמאל "Type 604" - תצורת 4 גלגלים (אי סימטריה בין הגלגלים הקדמים והאחוריים, 2 גלגלים אחוריים צמודים), מערכת היגוי - משמאל "היינקל קבין", שנת 1956 "היינקל קבין", שנת 1956 "היינקל קבין" "היינקל קבין" - מבט לתא הנהג "היינקל קבין", שנת 1957 - מבט לדלת הכניסה הקדמית ולתא הנהג "היינקל קבין", שנת 1957 - מבט לדלת הכניסה הקדמית "היינקל קבין" - מבט למנוע האחורי "היינקל קבין", שנת 1956 - מבט למערכת ההיגוי וללוח המחוונים "היינקל קבין" "היינקל קבין" "היינקל קבין" "היינקל קבין" "היינקל קבין" מנוע 1 צילינדרים - "היינקל קבין" "היינקל קבין", שנת 1957 בתצורת 4 גלגלים "היינקל קבין" - שרטוט הדגם (פרופיל צדדי) תלת אופן היינקל קבין - שנת 1959 מדיה וקבצים בנושא היינקל קבין בוויקישיתוף היינקל קבין, סרטון באתר יוטיוב היינקל קבין, סרטון באתר יוטיוב היינקל קבין, סרטון באתר יוטיוב היינקל קבין, סרטון באתר יוטיוב היינקל קבין, סרטון באתר יוטיוב חברת "Dundalk Engineering Company" duedil.com/company/ie/16706/dundalk-engineering-works-limited "היינקל קבין" fantomworks.com/project/1957-kabine-heinkel דגם "היינקל קבין" מודל "Heinkel Kabine 200", שנת 1957 - מפרט טכני ומידות automobile-catalog.com/make/heinkel/kabine/kabine/1957 דגמי "היינקל קבין" microcarmuseum.com/tour/heinkel דגמי "היינקל קבין" בבריטניה web.archive.org/web/20081025085347/http://www.microcarmuseum.com/tour/trojan
DRK

DRK היא מכונית ספורט פתוחה (רודסטר), בתצורת תלת אופן מתוצרת DRK Kits אשר יוצרה בבריטניה בין השנים 1987–1998. דגם ה-DRK הוצג לראשונה במאי 1986. שם דגם ה-DRK נגזר מהשמות הפרטיים של שלושת מעצבי הדגם (Derek Callister, Robert Callister and Keith Hamer). סך הכול יוצרו 59 יחידות. מפעל היצרן מוקם ב"Ellesmere Port" במחוז צ'שייר בבריטניה. רודסטר תלת אופן - מקדימה 2 גלגלים, מאחור גלגל בודד (גלגל רזרבי - מוברג בצד מכסה המנוע (חיצוני) 2 מושבים מחיר היחידה החל מ-2,400 שטרלינג מנוע הנעה קדמית מנוע רנו 4 845 סמ"ק מנוע רנו 6 1,108 סמ"ק מנוע רנו 5 1,289 סמ"ק מחיר היחידה החל מ-2,400 שטרלינג דגם "DRK" שנת 1992 (i-bidder.com/en-gb/auction-catalogues) DRK, סרטון באתר יוטיוב דגם "DRK" allcarindex.com/main-index/car-make-details/United-Kingdom-DRK דגם "DRK" 3wheelers.com/drk.html Rees, Chris (2013), Three-Wheelers A–Z:The Definitive Encyclopaedia of Three-Wheeled Vehicles from 1940 to Date, Quiller Print, ISBN 978-0-9926651-0-4 דגמי "DRK" scholar-racing96.com/drk דגם "DRK" hubnut.org/2015/06/01/what-on-earth-is-that-driving-a-drk ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "DRK".
1946 בגרמניה

1946 בגרמניה היא השנה בה ציינה גרמניה 75 שנות לאום. בשנה זו הייתה גרמניה נתונה תחת כיבוש בעלות הברית ועצמאותה מושעית. מתמזגות מפלגות ה-KPD וה-SPD ויוצרות את מפלגת האחדות הסוציאליסטית הגרמנית נוסדה חברת אקסל שפרינגר 19 בינואר – ריינהרד לאקומי, משורר ומלחין גרמני (נפטר ב-2013) 23 בפברואר – בודו האוזר, עיתונאי וסופר גרמני (נפטר ב-2004) 24 במרץ – קלאוס דינגר, מוזיקאי גרמני (נפטר ב-2008) 6 באפריל – וולפגנג אישינגר, דיפלומט גרמני 14 במאי – אלמאר ברוק, פוליטיקאי גרמני 15 במאי – קלאוס-פיטר סיגלוך, עיתונאי גרמני 17 במאי – אודו לינדברג, זמר גרמני 26 ביוני – מריה פון וולצר, עיתונאית גרמנייה 26 ביולי: ארווין הובר, פוליטיקאי גרמני וולפגנג שניידרהאן, רמטכ"ל הבונדסוור בין השנים 2002–2010 29 ביולי – רות פוקס, ספורטאית גרמנייה 30 בדצמבר – ברטי פוגטס, כדורגלן גרמני 8 בפברואר – פליקס הופמן, כימאי גרמני (נולד ב-1868) 10 בפברואר – אדוארד פרסניוס, יזם גרמני (נולד ב-1877) 14 במרץ – ורנר פון בלומברג, שר המלחמה של גרמניה בין השנים 1935–1938 (נולד ב-1878) 22 במרץ – קלמנס פון גאלן, כומר קתולי (נולד ב-1878) 24 במרץ – קרל שוהמן, מתעמל גרמני (נולד ב-1869) 16 במאי – ברונו טש, כימאי ויזם גרמני (נולד ב-1890) 6 ביוני – גרהרט האופטמן, מחזאי גרמני (נולד ב-1862) 5 באוגוסט – וילהלם מרקס, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1863) 15 באוקטובר – הרמן גרינג, טייס ומפקד הלופטוואפה ומשרד התעופה 16 באוקטובר: אלפרד רוזנברג, אידאולוג נאצי (נולד ב-1893) ארתור זייס-אינקווארט, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1892) יואכים פון ריבנטרופ, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1893) 30 בנובמבר – גוסטב נוסקה, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1868) מדיה וקבצים בנושא 1946 בגרמניה בוויקישיתוף