laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מארוס

מארוס (ערבית: ماروس) היה יישוב ערבי כ-7 קילומטרים צפונית לצפת, בנפת צפת, שנחרב במלחמת העצמאות. היישוב מזוהה כמצוי במקום שבו שכן בעבר יישוב יהודי קדום בשם מרות. בשנת 1596, בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל, נמנו בכפר 176 תושבים.[דרוש מקור] במאה ה-19 התיישבו במקום מוסלמים מצפון אפריקה. בתקצ"ט הם הציעו למכור את אדמתם למשה מונטפיורי. הכפר נפגע מרעידת האדמה שהייתה בארץ ישראל בשנת 1927. הכפר סיפק את צורכי המים שלו ממעיין "עין אבו זמלא" שנבע בשטחו. על פי סקר הכפרים שהתקיים בשנת 1945 הוערכה אוכלוסיית היישוב ב-80 נפש שחלשו על למעלה מ-3,000 דונם. היישוב, שנמצא כארבעה קילומטרים ממערב לאיילת השחר, השתתף בלחימה נגד ישראל במלחמת העצמאות. תושביו עזבו את המקום לאחר כיבושו בידי חטיבת כרמלי במבצע חירם, והאזור הפך לשטח אימונים של צה"ל. ערך מורחב – מרות (יישוב קדום) בשנת 1981 נערכו במקום חפירות ארכאולוגיות ביוזמתו ובראשותו של הארכאולוג צבי אילן. באתר מרות. על פי הממצאים הארכאולוגיים, התקיים במקום יישוב יהודי ברציפות מהתקופה הביזנטית ועד תחילת תקופת האימפריה העות'מאנית. באתר התגלו בית כנסת, בית מדרש, מקווה טהרה ועוד. עירית זהרוני, "דרך ארץ - חרס ואדם", הוצאה לאור משרד הביטחון, מסת"ב 965-05-0826-0 "אוצרות גנוזים בגליל" - "טבע וארץ", גיליון 285, צבי אילן צבי אילן, "מרות - ישוב מבוצר מתקופת המלחמה הרומאים בגבול הצפון", ארץ ישראל יז, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, תשמ"ד 1984, עמ' 141–146. מדיה וקבצים בנושא מארוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארוס נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
תת-חבורת פרטיני

בתורת החבורות, תת-חבורת פרטיני של חבורה נתונה שווה לחיתוך כל תת-החבורות המקסימליות של החבורה. תת-חבורת פרטיני של כל חבורה סופית היא נילפוטנטית. מקובל לסמן את תת-חבורת פרטיני של G {\displaystyle G} ב- Φ ( G ) {\displaystyle \Phi (G)} או ב- Fr ⁡ ( G ) {\displaystyle \operatorname {Fr} (G)} . תת-חבורת פרטיני כוללת בדיוק את האיברים הלא-יוצרים של G {\displaystyle G} (איבר הוא לא-יוצר אם גריעתו מקבוצה היוצרת את החבורה מותירה קבוצה יוצרת), ובכך היא דומה לרדיקל ג'ייקובסון מתורת החוגים. בדומה ללמה של נקיאמה, אם Φ ( G ) {\displaystyle \Phi (G)} נוצרת סופית אז Φ ( G ) H ≠ G {\displaystyle \Phi (G)H\neq G} לכל תת-חבורה אמיתית H {\displaystyle H} של G {\displaystyle G} . Φ ( G ) = G {\displaystyle \Phi (G)=G} רק אם אין לחבורה תת-חבורות מקסימליות (לא טריוויאליות). כש- G {\displaystyle G} אבלית, זה קורה אם ורק אם G {\displaystyle G} חליקה. בכל מקרה, כאשר G {\displaystyle G} אבלית, Φ ( G ) = ∩ p G p {\displaystyle \Phi (G)=\cap _{p}G^{p}} . תת-חבורת פרטיני של חבורת-p‏ P {\displaystyle P} היא תת-החבורה הנוצרת על ידי הקומוטטורים וכל חזקות-p של אברי החבורה. לכן, אם P {\displaystyle P} סופית, אז המנה P / Φ ( P ) {\displaystyle P/\Phi (P)} היא מהצורה ( Z / p Z ) d {\displaystyle (\mathbb {Z} /p\mathbb {Z} )^{d}} עבור d {\displaystyle d} מתאים. במקרה זה, אפשר ליצור את החבורה על ידי d {\displaystyle d} איברים, אבל לא פחות. את מספר היחסים בהצגה לפי יוצרים ויחסים אפשר לקרוא מחבורת ההומולוגיה השנייה H 2 ( P , Z / p Z ) {\displaystyle H_{2}(P,\mathbb {Z} /p\mathbb {Z} )} : גם זו חבורת-p אבלית אלמנטרית, שהדרגה שלה, r, היא מספר היחסים המינימלי בכל הצגה של החבורה עם d יוצרים; וש-r יחסים מספיקים בקטגוריה הפרו-סופית. משערים שתמיד יש לחבורה הצגה עם d {\displaystyle d} יוצרים ו- r {\displaystyle r} יחסים. אם Φ ( G ) {\displaystyle \Phi (G)} חבורת-M (חבורה שיש לה סדרה נורמלית שבה כל המנות האינסופיות הן ציקליות; בפרט, אם היא סופית), אז היא נילפוטנטית. גם תת-חבורת פרטיני של כל חבורה ליניארית נוצרת סופית היא נילפוטנטית. לכל חבורה G {\displaystyle G} , חיתוך המרכז עם תת-חבורת הקומוטטורים G ′ {\displaystyle G'} מוכל ב- Φ ( G ) {\displaystyle \Phi (G)} . לעומת זאת, G ′ ⊆ Φ ( G ) {\displaystyle G'\subseteq \Phi (G)} אם ורק אם כל תת-החבורות המקסימליות של G {\displaystyle G} הן נורמליות. התנאי הזה מתקיים אם G {\displaystyle G} חבורה נילפוטנטית; גם להפך: אם G {\displaystyle G} היא חבורת-M והיא נילפוטנטית, אז G ′ ⊆ Φ ( G ) {\displaystyle G'\subseteq \Phi (G)} . תת-חבורת פרטיני, באתר MathWorld (באנגלית)
ארמון הקרמלין הממלכתי

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה ארמון הקרמלין הממלכתי (ברוסית: Государственный Кремлёвский дворец) נבנה בשנת 1961 על ידי האדריכל של מיכאיל ואסילייביץ' פוסוחין (הפרויקט פותח על ידי אשוט מנדויאנץ ויבגני סטאמו) בתמיכתו של ניקיטה חרושצ'וב ותוכנן כמקום לאירועים חברתיים ופוליטיים. בשנת 1960 ובשנות ה-80 נערכו בין קירותיו כנסי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. בנוסף לפורומים חברתיים ופוליטיים שונים, ארמון הקרמלין הממלכתי שימש (ומשמש) כבמה לקונצרטים והפקות תיאטרון. במשך זמן מה הוא היה ברשות תיאטרון הבולשוי. כיום בשטח הארמון, יושב תיאטרון הבלט של הקרמלין. מדי חורף, מוצב בין כתליו עץ חג המולד המרכזי. ארמון הקרמלין הממלכתי, שנבנה בשנות ה-60 של המאה העשרים, כמו בניין 14 בקרמלין אינו נחשב לחלק של מורשת אדריכלית של הקרמלין ולא נכלל ברשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו. הארמון נבנה באתר של מצבור הנשק הישן, שנבנה בשנת 1807-1810, על ידי איוואן ייגוטוב בסגנון אמפירי. לפני כן במקום הזה נבנו בית הצאר בוריס, כלומר, מעונו לשעבר של הצאר בוריס גודונוב. במהלך הריסת מצבור הנשקייה הישן, עמדו לאורך שרשרת הבניין תותח הצאר ותותחים נוספים, הועברו לארסנל הקרמלין ולצד תותחים צרפתיים שנלקחו שלל במהלך מלחמת 1812. לפני הבנייה בוצעו חפירות ארכאולוגיות, שנתנו מידע רב ערך על ההיסטוריה המוקדמת של מוסקבה. הבניין היה במקורו ארמון קונגרסים המיועד ל-4,000 מושבים בשלב התכנון והיה מחולק בשלוש חזיתות ללובי, אולם ועידה, כאשר כל אחד מן החדרים תוכנן על ידי קבוצה נפרדת של אדריכלים, שרבים מהם זכו לאחר מכן בפרס לנין על הפרויקט הזה. אבל עד מהרה, בשל בניית ארמון הקונגרסים החדש בבייג'ינג, הוחלט להרחיב את הארמון עד ל-6,000 מושבים ועוצב כאולם אירועים, שבסופו של דבר מוקם ישירות מעל האולם. נוסף לזה, נבנו כמה קומות מתחת לקרקע. הבנייה נמשכה 16 חודשים, וב-17 באוקטובר 1961 הבניין נפתח. חזית הבניין עשויה משיש לבן ואלומיניום זהב מאוראל. מעל הכניסה הראשית נתלה סמל מוזהב של ברית המועצות, אשר הוחלף לאחר מכן בסמל של הפדרציה הרוסית. בעיצוב הפנים השתמשו בגרניט אדום, שיש ופסיפס עם סוגים שונים של עץ. בשנים 2006-2009 בארמון הקרמלין הממלכתי נערכו שיפוצים שונים; הוחלפה מערכות התקשורת, נערך שחזור מקיף למזנון והאולם הגדול שופץ. מצבור הנשק הישן, 1852 בול דואר סובייטי, שהונפק לכבוד הארמון, 1964 סמל רוסיה בחזית הארמון, 2005 לוגו הארמון מיקום ארמון הקרמלין הממלכתי, במתחם הקרמלין מדיה וקבצים בנושא ארמון הקרמלין הממלכתי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון הקרמלין הממלכתי ארמון הקרמלין הממלכתי, ברשת החברתית פייסבוק ארמון הקרמלין הממלכתי, ביישום טלגרם ארמון הקרמלין הממלכתי, ברשת החברתית אינסטגרם ארמון הקרמלין הממלכתי, ברשת החברתית VK ארמון הקרמלין הממלכתי, סרטונים בערוץ היוטיוב עד 1992 - ארמון הקונגרסים של הקרמלין, Кремлёвский дворец съездов
גרסדורפיט

גרסדורפיט הוא מינרל סולפידי המכיל ניקל וארסן המשמש כמקור משני להפקת ניקל. נוסחת המבנה הכימי של הגרסדורפיט היא NiAsS. הגרסדורפיט יוצר תמיסה מוצקה עם המינרל קובלטיט (CoAsS), והוא משתייך לקבוצת הקרויה על שם הקובלטיט, קבוצה שמרבית חבריה, למעט הקובלטיט והגרסדורפיט, הם מינרלים נדירים. אנטימון יכול להחליף בקלות את הארסן על מנת ליצור את המינרל אולמניט (NiSbS), אף הוא חבר בקבוצת הקובלטיט. הגרסדורפיט מתמוסס בחומצה חנקתית תוך פליטת גופרית. הגרסדורפיט מתגבש במערכת הקובייתית, חבורת סימטריות נקודתית "דיפלודיאלית" 2 / m   3 ¯ {\displaystyle 2/m\ {\bar {3}}} , וחבורת סימטריות מרחבית P213. הפרמטר של תא היחידה הוא: Å‏a=5.72-5.60‏. הגבישים של הגרסדורפיט קובייתיים, תמניונים, ארבעונים, לעיתים לוחיים שאורכם עד 4 ס"מ. פאות הגבישים יכולות להיות מקווקוות. כמו כן כמקבץ חסר צורה או גרגרי. לגרסדורפיט יש פצילות טובה בשלושה כיוונים היוצרים קובייה. הקשיות של המינרל בינונית, 5.5-5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע גבוה יחסית, 6.1 גרם לסמ"ק. כאשר מחממים גרסדורפיט הוא פולט אדים רעילים בריח שום אופייני. אופטית המינרל הוא אנאיזוטרופי (תופעה אופטית שבה נראה כאילו המינרל משנה את צבעו תוך כדי סיבובו כאשר הוא מואר באור מקוטב מוצלב) בצורה בולטת בלבן. גבישי הגרסדורפיט אטומים. צבעם אפור פלדה עד לבן כסוף. צבע המינרל בדגימה מלוטשת הוא לבן, והברק שלו מתכתי. בבליה מקבל המינרל גוון אפור או שחור אפרפר. המינרל נתגלה לראשונה ב-1845 במכרה ניקל ליד שלדמינג (Schladming) במחוז שטיריה באוסטריה וקרוי על שמו של יוהאן רודולף ריטר פון גרסדורף (Johann Rudolf Ritter von Gersdorff‏; 1849-1781) שהיה בעל המכרה ומומחה לכרייה. הגרסדורפיט משמש כמקור זוטר להפקת ניקל ועבור אספני מינרלים. הגרסדורפיט נוצר בעורקים הידרותרמיים בטמפרטורות בינוניות יחד עם סולפידים של ניקל אחרים. הגרסדורפיט הוא מינרל נפוץ. מקומות בעולם בו ניתן למצוא את המינרל כוללים את שלדמינג (Schladming) במחוז שטיריה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה), ובאולסה (Olsa) שליד העיירה פרייזאך (Friesach) במחוז קרינתיה באוסטריה; מוויסן (Wissen) ורמסבק (Ramsbeck) במדינת נורדריין-וסטפאליה ומכרה רמלסברג (Rammelsberg) בסמך לגוסלאר (Goslar) בהרי הרץ שבגרמניה; במכרה קרייגנור (Craignure) ליד אינוורארי (Inverary) במחוז ארגייל וביוט (Argyll and Bute) בסקוטלנד; באתר המינרלים של פרנקלין בניו ג'רזי, גבישים גדולים במיוחד מצויים במכרה סנוברד (Snowbird mine) מחוז מינרל, במונטנה שבארצות הברית; בהר סנט-אילר שבדרום הפרובינציה של קוויבק שבקנדה; ובהר אוגילווי (Ogilvie) ברכס פלינדרס (Flinders) באוסטרליה הדרומית. Hurlbut, C. S.; Klein, C., 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., ISBN 0-471-80580-7. אתר WebMineral אתר Mindat אתר Mineral Galleries פרויקט rruff Walter Schumann, Minerals of the World עמ' 176 Webmineral אתר Mindat אתר Mindat לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
תשתית (גאולוגיה)

בגאולוגיה, תשתית היא מצע סלעי קריסטליני המצוי בבסיסם של שילדים, מסיבים וקראטונים (יבשות). מצע זה מורכב מסלעי יסוד ומסלעים מותמרים, והוא נחשף עם היווצרות משטח יבשתי לאחר סחיפה ממושכת. התשתית נוצרת כתוצאה מגעשיות או במהלך אירועים טקטוניים דוגמת אורוגנזה. מרבית סלעי התשתית בעולם נוצרו במהלך הפרקמבריון או מיד לאחריו, והם מצויים בבסיסן של חבורות גאולוגיות רבות מתחת לכיסוי של סלעי משקע. בדרום ישראל מזוהים חמישה מסיבים המייצגים את התשתית הקדומה של השילד הערבו-נובי, כולם בתחומי רכס הרי אילת: מסיב תמנע – מייצג את הר תמנע ובקעת תמנע שלמרגלותיו מסיב נשף – מייצג את הר נשף וההרים שמצפון לבקעת הירח מסיב עמרם – מייצג את הר עמרם מסיב רודד – מייצג את הר שלמה, הר ידידיה ואת מזרח הר שחורת מסיב אילת – מייצג את הר צפחות והר שחמון גאולוגיה - מונחים טקטוניקת הלוחות סטרטיגרפיה התמרה עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3 שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9 עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, ירושלים: אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0 Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3 Glossary of Structural Geology and Tectonics, Satish Serial Publishing House, 2008, ISBN 81-89304-44-5 Dictionary of Geology & Mineralogy, McGraw-Hill, Second Edition 2003, ISBN 0-07-141044-9 היווצרות קרום כדור הארץ באתר האנציקלופדיה של כדור הארץ (אנגלית) קריסטליני – סלע גבישי אנאורגני, בניגוד לסלעים הבנויים משרידים אורגניים כאבן גיר
אדיב

אדיב הוא שם פרטי יהודי וערבי (בערבית נהגה אדיבּ), ושם משפחה יהודי ישראלי. האם התכוונתם ל... אודי אדיב – ישראלי שריגל למען סוריה חי אדיב – ראש עיריית הוד השרון יוכבד פנחסי-אדיב – ד"ר למיקרוביולוגיה ראובן אדיב – שחקן תיאטרון וקולנוע אדיבו אישים ששמם הפרטי הוא אדיב
שירות האבטחה הממלכתי של קירגיזסטן

שירות האבטחה הממלכתי של קירגיזסטן נוסד ב-16 בספטמבר 1992 כיורש האגף הקירגיזי של המינהל התשיעי בקג"ב שעסק באבטחת אישים. השירות נחשב בזמנו ליחידה הקירגיזית לאבטחת אישים ודיפלומטים זרים והוטל עליו לאבטח את האישים הבאים: נשיא הרפובליקה הקירגיזית ובני משפחתו, ראש ממשלת קירגיזסטן, יו"ר הפרלמנט, יו"ר בית המשפט לחוקה ועוד. הארגון היה תחת ביקורת ציבורית נוקבת ונטען כי פעמים רבות חרגו אנשי הארגון מסמכויותיהם ופעלו כזרוע אכיפה אישית של נשיא קירגיזסטן. ב-2010 פורק הארגון בשל כך בהחלטה של הממשלה הזמנית הקירגיזית. אזימבק בקנזרוב, התובע הכללי הקירגיזי לשעבר, הודיע בשם הממשלה הזמנית באפריל 2010, כי אחיו של הנשיא לשעבר, ג'אניש בקייב, לשעבר ראש שירות האבטחה הממלכתי מבוקש לחקירה בידי הממשלה הזמנית של קירגיזסטן. ב-15 באפריל 2010, ראש הממשלה הזמנית, רוזה אוטונבייבה חתמה על צו שפירק את שירות האבטחה הממלכתי והעביר את סמכויות האבטחה לשירות הממלכתי לביטחון לאומי ולמשרד ההגנה הקירגיזי, שנחשבים ליורשי הארגון ובנוסף לתפקידיהם הרגילים גם מעניקים שירותי אבטחה לבכירי המדינה. הודעת הממשלה הזמנית על פירוק שירות האבטחה הממלכתי הקירגיזי ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא קירגיזסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאופין נובי ייצ'ין

גאופין נובי ייצ'ין (בצ'כית: Geofin Nový Jičín), היא קבוצת כדורסל צ'כית מהעיר נובי ייצ'ין במזרח צ'כיה, המשחקת בליגת העל הצ'כית. הקבוצה הוקמה בשנת 1990, בין הקבוצות שהקימו את הליגה הצ'כית. וברוב שנותיה ממוקמת בצמרת הליגה. בעונת 1994/95 זכתה בגביע הראשון שלה. ובעונה לאחר מכן, בעוד גביע. הקבוצה השתתפה בגביעי אירופה השונים החל מעונת 1994/95. שיחקה בין היתר בגביע קוראץ', גביע ספורטה, יורוצ'לנג' (הודחה ברבע הגמר על ידי לוקומוטיב רוסטוב 2004/05) והיורוקאפ צ'לנג', בו הגיעה בעונת 2005/06 לשלב שמינית הגמר והפסידה לאליצור אשקלון. ועונה לאחר מכן באותו המפעל הפסידה לצסק"א סמרה ברבע הגמר. בעונת 2005/06 זכתה הקבוצה בגביע הצ'כי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת פרוסטיוב. ובעונות 2009/10, 2010/11, הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הצ'כי והפסידה לנימבורק. הליגה הצ'כית: אליפות (1): 1999 מקום שני: 2004, 2005, 2006, 2008, 2009 חצי גמר: 2006, 2010 הגביע הצ'כי: זכייה (5): 1995, 1996, 2000, 2002, 2006 גמר: 1994, 2010, 2011 חצי גמר: 2005 מדיה וקבצים בנושא גאופין נובי ייצ'ין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גאופין נובי ייצ'ין
אדי גטהאגי

אדי מו גטהאגי (באנגלית: Edi Mue Gathegi; נולד ב-10 במרץ 1979) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-קנייתי. מוכר בזכות הופעותיו בסרטים "דמדומים", "אקס-מן: ההתחלה", "נראתה לאחרונה" ובסדרות "האוס", ו-"הרשימה השחורה". גטהאגי נולד בניירובי בירת קניה, וגדל בעיר אלבני, קליפורניה שבארצות הברית. למד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, שם התבלט בקבוצת הכדורסל עד שנפצע בברכו, בעקבות הפציעה החליט לוותר על קריירת כדורסל מקצוענית והחל ללמוד משחק. לאחר מכן עבר ללמוד במגמת משחק ב"בית ספר טיש לאמנויות" שבחסות אוניברסיטת ניו יורק, שם סיים בהצטיינות ב-2005. התחיל את דרכו כשחקן בתיאטרון שבפארק בלבואה, סן דייגו. בין המחזות שלקח בהם חלק "שתי רכבות נוסעות" בתיאטרון הגלובוס הישן, בין היתר במחזה "סיראנו דה ברז'ראק" מאת אדמון רוסטאן, והמחזות "כטוב בעיניכם", "הלילה השנים עשר", "אותלו" ו-"חלום ליל קיץ" של ויליאם שייקספיר. ב-2006 שיחק בסרטו הראשון "קראנק", גטהאגי קיבל תפקיד קטן בסרט לאחר שנבחן לאחד התפקידים הראשיים. ב-2007 פרץ לתודעה בשבעה פרקים אליהם הצטלם לסדרה "האוס" בתפקיד ד"ר ג'פרי קול המועמד הסופי לצוותו של ד"ר גרגורי האוס (יו לורי), גם שיחק בסרטו של בן אפלק "נראתה לאחרונה" בתור ברון הסמים צ'יז, ובסרט "הפצוע החמישי" של הבמאי הישראלי אמיר מן, הידוע בשל היותו התסריטאי הראשי של הסדרה "פאודה". ב-2008 התפרסם לקהל הרחב בפנטזיה הרומנטית הפופולרית "דמדומים" בתפקיד לורן, ערפד נודד מחבורתו של הערפד הרוצח ג'יימס (קאם ג'יגנדה). גטהאגי גילם את הדמות גם בסרט ההמשך שובר הקופות "דמדומים 2: ירח חדש". ב-2009 שיחק בסרט האימה "בלאדי ולנטיין 3D" בתור השוטר מרטין. ב-2011 השתתף בסרט גיבורי העל "אקס-מן: ההתחלה", שם שיחק בתפקיד המוטאנט דרווין. ב-2018 שיחק בסרט הדרמה "סרסור" (Pimp), בכיכובה של קיקי פאלמר, ובסרט "עדיף שתתחיל לרוץ". בשנת 2022 הצטרף לצוות השחקנים הראשי בעונתה השלישית של הסדרה "עבור כל האנושות" שיצר רונלד ד. מור לרשת אפל TV פלוס. ב-2018 נישא לדוגמנית הרומנייה אדריאנה מרינסקו; השניים מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא אדי גטהאגי בוויקישיתוף אדי גטהאגי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדי גטהאגי, באתר AllMovie (באנגלית) אדי גטהאגי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אדי גטהאגי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ספריית המטכ"ל ע"ש רא"ל חיים לסקוב

ספריית המטכ"ל ע"ש רא"ל חיים לסקוב היא הספרייה הראשית והמרכזית של צבא הגנה לישראל (צה"ל). הספרייה שוכנת במחנה רבין שבתל אביב-יפו וכפופה למחלקת ההיסטוריה של חטיבת תורה והדרכה של המטה הכללי של צה"ל (המטכ"ל). ברשות הספרייה כ-30,000 כותרים בשפות שונות, בהם אוסף ספריו של רב-אלוף חיים לסקוב אשר נתרם לספרייה על ידי אלמנתו, כ-100 כתבי עת עליהם מנויה הספרייה וכן ספרים נדירים מהמאה ה-19. ספריית המטכ"ל נחשבת למאגר המשמעותי ביותר בישראל לספרות צבאית מקצועית[דרוש מקור]. הנושאים העיקריים אותם מאגדת הספרייה: אומנות המלחמה, פילוסופיה צבאית, ארגון צבאות, טקטיקה ואסטרטגיה. היסטוריה צבאית, היסטוריה של מלחמות, עימותים וסכסוכים בינלאומיים, ביוגרפיות של מצביאים. טכנולוגיה של כלי נשק ואמצעי לחימה. מדעי המדינה, יחסים בינלאומיים, חוזי שלום והסכמים בינלאומיים לשלום. ניהול ומנהל, פיקוד ומנהיגות. את הספרייה מנהלת כיום (2011) הספרנית אביבה צוויג אשר עובדת בספרייה משנת 1983. שירותי עיון והשאלה ניתנים לחיילים בסדיר, במילואים ובדימוס, ולעובדי מערכת הביטחון, וכן ניתנים שירותי עיון בלבד לעובדי משרדי הממשלה ולסטודנטים. הספרייה הוקמה בשנת 1964 ברחוב דוד אלעזר באזור דרום הקריה, ובמהלך השנים שונה מיקומה מספר פעמים. ב-2004 הועברה הספרייה מחוץ לבסיס ומספר המבקרים בה הצטמצם מאוד. בשנת 2008, כחלק מפינוי מוסדות צה"ל מאזור המושבה שרונה לטובת שימור המבנים, עמדה הספרייה בפני סגירה והועלתה הצעה להעביר את רוב תכולתה לספרייה חדשה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (פו"ם) בגלילות ולהשאיר מספר מצומצם של ספרים בספרייה קטנה במחנה מטכ"ל. תוכנית זו לא יצאה אל הפועל, ובמרץ 2009 עברה הספרייה למיקומה הנוכחי בתוך מחנה המטכ"ל. ניר קוסטי, רק עשרה חיילים ביום מבקרים בספריית מטכ"ל, 7 במרץ 2008, באתר שבוז. ארנון בן-דרור, צו קריאה: הספרייה המטכ"לית עברה לבסיס הקריה באתר יד לשריון (הקישור המקורי לאתר צה"ל אינו זמין)
אריה דהן

אריה דהן (נולד ב-24 במאי 1967) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל. בתפקידו האחרון בצה"ל שירת כקצין השלישות הראשי. אריה נולד בפאס שבמרוקו ועלה עם משפחתו לישראל בשנת 1970 לעיר אשדוד. בילדותו התחנך ב"בית הספר שיקמים" ובנעוריו ב"מקיף ד'" בעיר מגוריו. החל את שירותו הצבאי כלוחם בחיל התותחנים ולאחר פציעה שובץ לחיל השלישות שבו שימש בתפקידים שונים ומגוונים. העיקריים שבהם היו: ראש ענף כוח אדם של חילות התותחנים, ההנדסה ומודיעין השדה. בהמשך שימש כראש ענף כוח האדם של חיל השלישות. בשנת 2005 קודם לאל"ם והתמנה לתפקיד קצין השלישות הפיקודי של פיקוד הדרום, בהמשך שימש כראש מחלקת כח אדם סדיר בזרוע היבשה. בשנת 2011 מונה לקצין השלישות הראשי של צה"ל במשך 3 שנים בהן הוביל אריה מהלכים משמעותיים בחיל השלישות ובהם הקמת אתר המילואים ומיסוד הקשר עם אנשי המילואים, הגברת מוכנות לחירום, צמצום הביורוקרטיה והגברת הביזור, פיתוח פרופסיה חיילית. בקיץ 2014 פרש מצה"ל. עם שחרורו מצה"ל מונה במרץ 2015 לתפקיד מנכ"ל חברת הייעוץ שוהם BDO - חברה לייעוץ אסטרטגי ופיתוח ארגוני. בדצמבר 2016 מונה לתפקיד סמנכ"ל משאבים ומנהל בחברת נתיבי ישראל בהן כיהן במשך 7 וחצי שנים והיה אמון על ההיבטים התפעוליים-ארגוניים של החברה ובהם הסייבר, לוגיסטיקה ותפעול, רכש ארגוני, משאבי אנוש והדרכה, מוכנות לחירום וביטחון. אריה משמש בהתנדבות בחבר המנהלים של מכללת אפקה להנדסה, חבר בוועדות הכספים, השקעות ומינויים. אריה נשוי לד"ר ענת בן-גל דהן, יחד הקימו משפחה עם 5 ילדיהם, אב ל-3 בנים ומתגורר עם משפחתו בגדרה. בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. צבאית בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל בוגר המכללה לביטחון לאומי אקדמית בעל תואר ראשון במנהל עסקים וניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בעל תואר שני MBA במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בעל תואר שני MA בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה בוגר קורס חשיבת משא ומתן מורכב, אוניברסיטת רייכמן בוגר קורס דירקטורים מהמרכז הישראלי לניהול (מי"ל). בוגר קורס ניהול פיננסי למנהלים מבית הספר להב - אוניברסיטת תל אביב. "זה מקום קדוש, החפצים שמגיעים לפה הם הזיכרונות האחרונים שיהיו למשפחות מיקיריהן". הקמת המרכז לאיסוף חפצי חלל, מלחמת חרבות הברזל. https://www.ynet.co.il/news/article/yokra13678486 שוויון הזדמנויות בצה"ל https://www.maarachot.idf.il/%D7%9B%D7%95%D7%AA%D7%91%D7%99%D7%9D/%D7%AA%D7%90%D7%9C-%D7%90%D7%A8%D7%99%D7%94-%D7%93%D7%94%D7%9F/ נאום אל"ם אריה דהן ב'עדים במדים' הנער השובב, הפך לשליש הראשי(הקישור אינו פעיל) אתר אשדוד10 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלומון לרנר גיטיס

סלומון לרנר גיטיס (בספרדית: Salomón Lerner Ghitis; נולד ב-4 בפברואר 1946) הוא איש עסקים ופוליטיקאי פרואני-יהודי, שכיהן כראש ממשלת פרו מספר חודשים בשנת 2011, היהודי השלישי בתפקיד זה אחרי אפרים גולדנברג ויהודה סימון. לרנר נולד בלימה ולמד הנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטה הלאומית להנדסה בלימה. בהמשך הרחיב את לימודיו גם במכון לטכנולוגיה והשכלה גבוהה במונטריי ובטכניון. בהיותו סטודנט בלימה החל לגלות מעורבות בפוליטיקה, ונבחר ליושב ראש אגודת הסטודנטים, מטעם מפלגת החזית העממית המהפכנית האמריקנית הסוציאל-דמוקרטית. ב-1968 מונה למנכ"ל החברה הציבורית לשיווק קמח ושמן דגים, וב-1975 מונה לסגן השר לסחר חוץ בממשלתו של הגנרל פרנסיסקו מוראלס ברמודס, עד לסיום המשטר הצבאי במדינה ב-1980. במהלך השנים ניהל לרנר חברות רבות בפרו, בהן תחנת רדיו תחנת טלוויזיה, בנק, חברת מסוקים, תאגיד הכותנה הפרואני, ועוד. עם בחירתו של אויאנטה אומאלה לנשיא פרו ב-2011, מינה אותו אומאלה לראש הממשלה ב-28 ביולי. בכך היה ליהודי השלישי בתולדות פרו, שכיהן כראש ממשלתה, אחרי אפרים גולדנברג (1994 - 1995) ויהודה סימון (2008 - 2009). לרנר התפטר מתפקידו ב-10 בדצמבר אותה שנה, ככל הנראה על רקע הפגנות נגד הקמת מכרה זהב בהרי האנדים. אוסקר ואלדס החליף אותו במשרת ראש הממשלה. מדיה וקבצים בנושא סלומון לרנר גיטיס בוויקישיתוף Peruvian Cabinet chief Salomon Lerner steps down; interior minister takes over post, וושינגטון פוסט, 10 בדצמבר 2011 (הקישור אינו פעיל, 3 באוקטובר 2020) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא פרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד קוסביצקי

דוד קוסביצקי (David Koussevitsky, או Dawid Kusewicki;‏ ה בטבת תרע"א 5 בינואר 1911– י"ב באב תשמ"ה 30 ביולי 1985) היה חזן ומלחין פרקי חזנות ידוע, האח הצעיר מבני משפחת קוסביצקי, משה, יעקב, ושמחה. דוד קוסביצקי נולד בסמרגון, כיום בבלארוס. כשהיה בן 3 פרצה מלחמת העולם הראשונה, והמשפחה נדדה לרוסטוב. בתום המלחמה השתקעו הקוסביצקים בווילנה, שם דרך כוכבו של האח הבכור משה, ומשנתקבל לשמש כחזן הראשי של בית הכנסת החל דוד עם אחיו שמחה לשיר במקהלת בית הכנסת. בווילנה למד בגימנסיה. כאשר האח משה עבר לוורשה, עבר דוד לכהן כמנצח המקהלה של אחיו יעקב שכיהן כחזן בלבוב. כמו כן ניצח על המקהלה של אחיו שמחה ברובנה, כאשר עזב האח שמחה את משרת החזן ברובנה לטובת משרה אחרת נתמנה דוד לחזן במקומו. לאחר שירות בצבא הפולני כמנצח מקהלה, נתקבל למשרה בבית כנסת בלונדון שם כיהן כ-12 שנים. בשנת 1948 עבר לניו יורק לכהן במשרה בטמפל עמנואל. בניגוד לאחיו משה, שהיה המפורסם מבין האחים, בעיקר בגלל רמת הביצוע אותה הביא ליצירותיהם של אחרים אך לא בזכות יצירה משלו, ניחן דוד ביצירתיות ובכושר הלחנה ואלתור. יצירותיו מהוות עד היום חלק בלתי נפרד מהרפרטואר החזני. דוד קוסביצקי, דף שער בספרייה הלאומית ביוגרפיה באתר GeoffreyShisler.com (באנגלית) חגי אפרתי, חזנים, מנצחים ומלחינים : אישים בעולם החזנות, א, ירושלים: טקסט רץ הוצאה לאור, 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שזיף לימון

שזיף לימון הוא מין של עץ נשיר ממשפחת הורדיים שפירותיו נאכלים טריים ומבושלים (להכנת קינוחים, לפתנים או ריבות). שזיפי הלימון קיבלו את שמם בשל דמיון מראה הפירות החיצוני ללימון: הם גדולים, מוארכים, בעלי עסיס רב וצבעם צהוב עם פיטם מאדים. לזני שזיפי הלימון זמני הבשלה שונים הממשיכים זה את זה ומאפשרים לשמור על רצף של שיווק הפרי. "שזיף הלימון" הוא זן מיצי מאוד והראשון שמבשיל במשפחה. אחריו מבשיל ה"ארלימון", שהוא זוהר יותר בצבעו, כשבמשך הבשלתו משתבח צבעו והופך לצהוב עז עד כתום. הזן "לייט למון" (למון מאוחר) סוגר את העונה כשהוא מבשיל בראשית ספטמבר. שזיף לב אדום