laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
18 גלגלי הפלדה (סדרת משחקים)

18 גלגלי הפלדה (באנגלית: 18 Wheels of Steel) היא סדרה של משחקי וידאו מז'אנר סימולציית כלי רכב שפותחה על ידי חברת SCS Software ושווקה בידי חברת Cosmi Corporation (אנ') בין השנים 2002–2011. במהלך המשחק נוהג השחקן במשאית סמי-טריילר במקומות שונים בעולם, תוך כדי ביצוע משימות מגוונות והובלת נגררים מסוגים שונים. הסדרה עצמה היא חלק ממכלול משחקי חברת SCS Software, או משחקי Truck Simulator. המשחק יצא באוגוסט 2002, וכולל 15 ערים מארצות הברית, את החוף המערבי וחלקים מהרי הרוקי ומהמערב התיכון. המשחק כולל שבעה דגמי משאיות דמיוניים, תנועת כלי רכב מבוססת AI, מדד עייפות, סכנות מזג-אוויר, תחנות שקילה, ופונקציית זמן מוגבל לביצוע משלוחים. תוכנן גם מצב מרוצים שבוטל לבסוף. המשחק יצא בספטמבר 2003, ומוסיף גרפיקה טובה יותר, סאונד טוב יותר, 20 דגמי משאיות חדשות, וכן נוספו אזורים חדשים כמו צפון-מזרח ארצות הברית וחלקים מדרום ארצות הברית (כ-30 ערים בסך הכול). בנוסף, נוצרה פונקציה של יום וירטואלי שלם שאורכו כ-24 דקות. מדד העייפות הוסר ונוספו מטוסים, הליקופטרים ורכבות כדי ליצור חוויית משתמש ריאליסטית יותר. למשחק נוספו גם כן מספר אתגרים (Scenarios) חדשים. המשחק יצא באוגוסט 2004, ונוספים בו מספר ערים מצפון מקסיקו ודרום קנדה, הוחזר מדד העייפות, והתאפשר לראשונה להיות המנהל של חברת הובלות ולהעסיק עובדים. המשחק יצא בספטמבר 2005, ומציג מספר שיפורים גרפיים (במיוחד בזווית הצילום בתוך תא הנהג), וכמו כן סוגים חדשים של פריטים להוביל ומעל ל-25 משימות חדשות לבצע. המשחק יצא בדצמבר 2006, ובו מתאפשר ליצור פסקול אישי המותאם לשחקן, ולשמור את המשחק באמצע משימה. זאת ועוד, התאפשר להוביל נגרר כפול (אנ') והוצאו מהמשחק הערים בצפון מקסיקו. המשחק יצא בדצמבר 2007, והחזיר את הערים מצפון מקסיקו, כולל 3 ערים חדשות. נוספו גם שני דגמי משאיות והשמות של חברות ההובלה שונו. המשחק כולל גם שיפור גרפי קל. המשחק יצא בספטמבר 2009, והוא שונה באופן משמעותי מהכותרים הקודמים – המשחק מתמקד בהובלות בתנאי נהיגה מסוכנים מבחינת תוואי הדרך. בניגוד למשחקים הקודמים שהתקיימו במפה פתוחה בדמות ארצות הברית, דרום קנדה וצפון מקסיקו, המשחק הנוכחי מתפרש על פני שלושה מקומות שונים על גבי הגלובוס, כאשר הנסיעה חלה במסלול סגור: דרך היונגאס בבוליביה, דרך טוקטויאקטוק (אנ') בקנדה, והאאוטבק האוסטרלי, שבו ניתן לנסוע גם ברכבת כבישים. המשחק יצא בינואר 2011, ומהווה הרחבה של הכותר הקודם בסדרה, כאשר נוספו שתי סביבות חדשות – מדינת מונטנה בארצות הברית ומחוז צ'יטאגונג (אנ') בבנגלדש. נוספו גם סוגי מטען חדשים, בהם הובלת פיל אסייתי. 18 גלגלי הפלדה, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Hard Truck: 18 Wheels of Steel, Truck Simulator Wiki 18 Wheels of Steel: Across America, Truck Simulator Wiki 18 Wheels of Steel: Pedal to the Metal, Truck Simulator Wiki Wheels of Steel: Convoy, Truck Simulator Wiki Wheels of Steel: Haulin, Truck Simulator Wiki 18 Wheels of Steel: American Long Haul, Truck Simulator Wiki 18 Wheels of Steel: Extreme Trucker, Truck Simulator Wiki 18 Wheels of Steel: Extreme Trucker 2, Truck Simulator Wiki
קיס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קיס – להקת רוק אמריקאית אישים: אדית קיס – פסלת וציירת יהודייה-הונגרייה אוגוסט קיס – פסל גרמני נעמי קיס – פעילת שמאל בישראל Kiss כיס
יחסי גרמניה – סיירה לאון

יחסי גרמניה–סיירה לאון הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין הרפובליקה של סיירה לאון. הרפובליקה הפדרלית של גרמניה הכירה רשמית בסיירה לאון מיד לאחר שקיבלה עצמאות בשנת 1961 ופתחה שגרירות בפריטאון. גרמניה זוכה להערכה רבה לא רק על ידי נציגי הממשלה אלא גם על ידי האוכלוסייה. שגרירות גרמניה בפריטאון, שהייתה סגורה מאז שנת 1999, נפתחה מחדש בשנת 2003. הנשיא ארנסט באי קורומה מסיירה לאון ערך ביקור ממלכתי בגרמניה בפברואר 2011. השר הפדרלי לשיתוף פעולה כלכלי ופיתוח דירק ניבל (אנ') נסע לפריטאון באוגוסט 2012, וכך גם השר לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (BMZ) תומאס זילברהורן (אנ'), בפברואר 2016. המוקד העיקרי של היחסים הדו-צדדיים הוא אמצעי שיתוף פעולה בפיתוח. אלה מיושמים בשטח על ידי Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit (GIZ) GmbH‏, Kreditanstalt für Wiederaufbau‏ (KfW) וכמה ארגונים לא ממשלתיים גרמנים ובינלאומיים כמו Welthungerhilfe (לשעבר Agro Action הגרמני) וארגונים המזוהים עם הכנסיות. תחומי עדיפות של שיתוף פעולה בפיתוח הם תעסוקת נוער, הכשרה מקצועית וחקלאות. בהתחשב בהשלכות מגפת האבולה, חיזוק ופיתוח נוסף של מגזר הבריאות במדינה הפך לעדיפות נוספת. בנוסף, גרמניה מספקת שירותי ייעוץ לפרויקט אזורי בנושא שימוש שקוף בהכנסות מחומרי גלם. שיתוף הפעולה בפיתוח כולל גם פרויקטים התומכים במניעת HIV / איידס וחיזוק זכויות נשים. בדצמבר 2015 נכנסו משרדי החקלאות בסיירה לאון וגרמניה וארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO) לשותפות קרקעית משולשת שנועדה לתמוך בסיירה לאון ביישום ההנחיות מרצון בנושא שליטה אחראית בקביעת אדמות, דייג ויערות בהקשר לביטחון תזונתי לאומי (VGGT). במהלך מגפת האבולה, גרמניה תמכה בסיירה לאון בתרומות כספיות וטכניות משמעותיות. גרמניה היא אחת השותפות הבילטרליות העיקריות של סיירה לאון, יחד עם בריטניה, אירלנד, האיחוד האירופי וארצות הברית. ארגונים בינלאומיים עוסקים הרבה בסיירה לאון ומנהלים בדרך כלל משרד במדינה. ראוי להזכיר במיוחד את הסוכנויות המתמחות של האומות המאוחדות (כגון UNDP‏, FAO‏, WHO, יוניצ"ף) וכן הבנק העולמי, קרן המטבע הבינלאומית, בנק הפיתוח האפריקאי ותורמים וארגוני סיוע ציבוריים ופרטיים אחרים. גרמניה מחזיקה בסיירה לאון שגרירות בפריטאון. סיירה לאון מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה – סיירה לאון בוויקישיתוף יחסי גרמניה–סיירה לאון, באתר משרד החוץ הגרמני יחסי גרמניה–סיירה לאון, באתר משרד החוץ הגרמני
פרנץ מונייאו

פרנץ מונייאו (בגרמנית: Franz Monjau;‏ 30 בינואר 1903 – 28 בפברואר 1945) היה צייר ומורה לאמנות אקספרסיוניסט גרמני, נרצח במחנה הריכוז בוכנוואלד. אביו, מקס מונייאו, היה יצרן מברמן. אמו פאולה, לבית מאיר, הייתה בתו של סוחר יין יהודי במיינץ. שני ההורים התנהגו כקתולים. בסביבות 1910 עברה המשפחה לדיסלדורף שם אביו הפך לנציג הראשי של יצרנית הסיגריות, א. מ. אקשטיין. לאחר שסיים את לימודיו היסודיים, הוא נרשם ל-Kunstakademie Düsseldorf, שם למד בין השנים 1922–1926 כסטודנט אמן של היינריך נאון. כצייר בעל מקצוע חופשי, הוא הפך לחבר ב"יונג ריינלנד" ואחר כך, ב"זצ'סיון". שתי העמותות הביאו אותו למגע עם חברי המפלגה הקומוניסטית בגרמניה (KPD). אחרי תערוכה גדולה ב-GeSoLei הוא קיבל עבודה עבור המחלקה להיסטוריה של המדע - ציורים המתארים את אלברטוס מגנוס ואת המתנגד לציד מכשפות, יוהאן ווייר. הרווחים שלו מפרויקטים אלה אפשרו לו לבלות מספר חודשים בנסיעה לימודית לפריז. בשנת 1930 התחתן עם מורה להתעמלות, מארי מרטנס (1903–1997), המכונה "מיקה", אותה פגש שנה קודם בקרנבל. בין השנים 1931–1933 הוא היה מורה בדיסבורג ובדיסלדורף. הוא למד גם באוניברסיטת קלן, לקח שיעורים במדעי החינוך ופסיכולוגיה והעביר הרצאת אמנות מדי פעם. בשנת 1933 נעצרו מונייאו, מיקה, וכמה חברים ונכלאו לזמן קצר, כחלק מסדרת פעולות שנעשו נגד "מפיצי עלונים", של המפלגה הקומוניסטית. בהתבסס על הוראות החוק החדש (1933) לשיקום שירות המדינה המקצועי, הוא סולק מתפקידי הוראה, היה מנוע מלהבחן בבחינה הפדגוגית ובסופו של דבר פוטר משירות המדינה. בין השנים 1936–1938 עבד כמורה לציור בית ספר יהודי פרטי בדיסלדורף. הוא ערך גם כמה טיולי ציור לים הצפוני, הולנד ובלגיה. בשנת 1941 נשלחה מיקה לעבוד בבית חולים בברלין ולימדה באופן בלתי חוקי בכמה בתי ספר יהודיים. פרנץ עבר הכשרה מחודשת והוסמך כשרטט ונשלח לעבוד באלפונס קוסטודיס, חברת לבניית ארובות. זמן לא רב לאחר מכן הועברה אמו, פולה, לטרזיינשטט והוא נבהל מיהדותו, מכיוון ש"חצי יהודים" (מישלינגס) היו כפופים לחוק מסובך ומשתנה. ואז, ב-12 ביוני 1943, הושמדו הסטודיו שלו בדיסלדורף ורוב יצירותיו בהפצצה. לבסוף, בשנת 1944, הוקע על ידי עמית לעבודה על כך שלא הגיב ל"הייל היטלר". הוא נעצר והועבר לכלא הגסטפו המקומי. בשנה שלאחר מכן הוא הועבר לבוכנוואלד, שם נפטר. בשנת 1962 הוקמה בגולצהיים אבן זיכרון, אשר כיבדה את פרנץ מונייאו, יולו לוין ופטר לודוויגס. בשנת 1998, לאחר מותה של מיקה, נוצרה קרן "Stiftung Monjau-Levin" ואוסף גדול של ציורי ילדים, שהיא החביאה בזמן השואה, שהושגו מבעלה ומיולו לוין שלימדו בבתי ספר יהודיים, קיבל מקום רשמי במוזיאון בדיסלדורף. אבן זיכרון הונחה בסמוך למעונם לשעבר. אמסטרדם בית קפה קרנבל זוג גיטרה נשים נשים יוהאן ווייר מדיה וקבצים בנושא פרנץ מונייאו בוויקישיתוף Amtlich beauftragtes Adreßbuch der Stadt Düsseldorf: Zweiter Teil Alphabetisches Einwohner-Verzeichnis, Adreßbuch-Gesellschaft Alphons Custodis, a history since 1876, in Düsseldorf, Münsterstraße 359. (באנגלית) Leopoldstraße 22: Monjau, Franz, Kunstmaler; Monjou-Mertens, Mieke (Anmerkung: leicht geänderter Name, Tippfehler?), Gymnastiklehrerin, 3. Etage, digital.ub.uni-duesseldorf.de
כאפיסא

כאפיסא (בפרסית/דארי/פשטו: کاپیسا) הוא אחד מתוך 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם דרומית-מזרחית למרכז המדינה בתוך רכס הרי הינדו-כוש. בירת המחוז היא העיר מחמוד-י ראקי. שטחו של המחוז 1,842 קילומטרים רבועים, משמע שזהו המחוז הקטן ביותר באפגניסטן. אוכלוסיית המחוז מונה 441,000 איש נכון לרישום משנת 2015. המחוז ממוקם מצפון לבירת המדינה קאבול. כאפיסא הוא בין המחוזות המרכזיים של אפגניסטן. הוא מוקף במחוזות פנג'שיר מצפון לו, פרוואן ממערב לו, קאבול ולגמן מדרום לו, ואילו לגמאן ממוקמת גם ממזרח לו. מחמוד ראקי היא בירת המחוז, הממוקמת 65 קילומטרים מצפון לקאבול. גובהו הממוצע של המחוז 1,500 מטר מעל פני הים. ענבים ורימונים הם פירות המיוצרים בשפע במחוז ודרכה הם מיוצאים למדינות אחרות. המחוז זוכה לגשם שנתי הנמדד בין 300 ל-400 מיליליטר בממוצע בעוד שהטמפרטורה בקיץ בעה בין 25 ל-45 מעלות צלזיוס. לתושבי כאפיסא שטח מישורי קטן המתאים לחקלאות מכיוון שההרים מתפרשים על רוב המחוז. מהגידולים שכן מתפתחים במחוז יש חיטה, שעועית ותירס. פירות כמו רימונים, ענבים, אגוזים משמשים כעצם האחורית של כלכלת המחוז. אוכלוסיית המחוז מחולקת מבחינה אתנית בעיקר בין הקבוצות הגדולות של טג'יקים, פשטונים ונוריסטנים. מעל 1,100 פרויקטים של סיוע מחוזי מתוכננים באזור עם מעל 17 מיליון דולר אמריקני בעלויות מתוכננות. במחוז ישנם 99 מוסדות חינוך (בהם אוניברסיטה אחת) ו-32 אחוז מכלל האוכלוסייה יודעים אוריינות. ישנם 2 בתי חולים מחוזיים ו-35 קופות חולים. שלוש נפות במחוז כאפיסא הם שדה קרב בין כוחות הממשלה האפגנית למורדים וארגוני טרור, הגדול שבהם הוא הטליבאן. ארבע הנפות האחרות נמצאות בשליטה מלאה של הממשלה האפגנית. 81 תקריות הקשורות למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.4 תקריות בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות מספר פעולות שבוצעו על ידי כוחות ממשלה, בתמיכת ארצות הברית, בעיקר בנפות טאגאב וניג'ראב בשנת 2018 ובתחילת 2019, מה שהביא להשבת כמה כפרים משליטת הטליבאן בינואר 2019. תועדו 139 נפגעים אזרחיים (39 הרוגים ו-100 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 29 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 38% בהשוואה לשנת 2017. הסיבות המובילות לנפגעים אזרחיים היו התנגשויות צבאיות בשטחים מיושבים ואחריהם התקפות אוויריות והטלת מטעני חבלה. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019 נעקרו 890 אנשים ממחוז כאפיסא, רובם הועברו למקומות אחרים בתוך המחוז או למחוזות שכנים. מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז כאפיסא ואוכלוסייתן. אלסאי – 38,642 הסה אוול קוהיסתאן – 64,483 הסה דאום קוהיסתאן – 45,962 קוהא בנד – 24,001 מחמוד ראקי – 65,632 ניג'ראב – 114,726 טאגאב – 82,564 הינדו-כוש קאבול מדיה וקבצים בנושא כאפיסא בוויקישיתוף Background Profile of Kapisa כאפיסא - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים כאפיסא - EASO
ויקטור רודריגס אנדרדה

ויקטור רודריגס אנדרדה (בספרדית: Víctor Rodríguez Andrade;‏ 2 במאי 1927 – 19 במאי 1985) היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר. זכה עם נבחרת אורוגוואי במונדיאל 1950. ויקטור רודריגס אנדרדה נולד במונטווידאו שבאורוגוואי בשנת 1927 והיה אחיינו של שחקן הכדורגל המפורסם חוסה לאנדרו אנדראדה, שכמוהו גם הוא זכה במונדיאל ב-1930. משפחתו העריצה את דודו ורודריגס קיבל השוואות אליו לא רק כי היו בני משפחה, אלא גם כי שניהם שיחקו באגף הקישור. כשהתבגר רודריגס שיחק כדורגל בשכונות באריו סור ופלרמו לפני שהחל את הקריירה המקצועית בסנטרל אספניול. בשנת 1947 בזמן ששהה שם זומן לנבחרת אורוגוואי. קבוצתו השנייה והאחרונה בקריירה הייתה ענקית המדינה פניארול עימה זכה בשני תוארי אליפות בשנים 1953 ו-1954. במדים הלאומיים רודריגס השתתף בטורניר רשמי ראשון בקופה אמריקה 1947. שלוש שנים אחר כך במונדיאל 1950 היה אחד השחקנים הצעירים בסגל הנבחרת כשהוא בן 23. במהלך הטורניר שיחק בכל המשחקים ובמשחק המכריע של האליפות נגד המארחת ברזיל הידוע בשם "מרקנאסו", היה צריך לשמור על זיזיניו, משימה בה צלח עד לסיום המחצית הראשונה משום שבתחילת השנייה זיזיניו סייע לפריאסה לכבוש עבור הברזילאים. בסוף המשחק אורוגוואי חזרה עם 1–2 מפתיע שהקנה לה את הגביע. בתום הטורניר רודריגס נבחר להיות בנבחרת המצטיינת. במונדיאל 1954 בשווייץ פעם נוספת שיחק בכל משחקי הנבחרת עד לחצי הגמר, בו היא הפסידה 4–2 בהארכה ל"נבחרת הזהב" של הונגריה. היה זה הפסדה הראשון במונדיאל ולמרות ההפסד רודריגס נתן משחק טוב בו גם נאלץ לשחק בזמן ההארכה עם פציעה. אחרי שנים שהנבחרת כשלה בניסיון לזכות בקופה אמריקה הם עשו זאת איתו בשנת 1956. הופעתו האחרונה במדיה הייתה ב-5 ביוני 1957 בתיקו 1–1 נגד ארגנטינה, הופעה שסגרה 42 בסך הכל עם 3 שערים. לאחר סיום הקריירה התגורר במונטווידאו למשך שארית חייו. הוא עבד בתור שדרן בארמון הקונגרס בעיר והיה מעורב בהקמת קבוצת הכדורסל "25 דה אגוסטו". רודריגס נפטר ב-19 במאי 1985 בגיל 58 וכחודש לאחר מותו הקדיש לו הסנטור, לואיס היירו גמברדלה, נאום בקונגרס. בסוף שנת 2005 הוציא מינהל הדואר האורוגוואי חותמת לציון 100 שנה להקמת סנטרל אספניול בה שיחק. על הבול הוצגו תמונותיהם של שלוש הדמויות המסמלות ביותר את המועדון ובהם היו רודריגס במרכז, ואיתו גם השחקנים לואיס ריחו ומאמנו חואן לופז. משנת 2007 הוחלט על ידי מועצת המחלקה של מונטווידאו כי יקרא רחוב על שמו בשכונת באריו סור. פניארול אליפות אורוגוואי (2): 1953, 1954 נבחרת אורוגוואי גביע העולם: 1950 מקום רביעי בגביע העולם: 1954 קופה אמריקה: 1956 אישיים הנבחרת המצטיינת בגביע העולם: 1950 מדיה וקבצים בנושא ויקטור רודריגס אנדרדה בוויקישיתוף ויקטור רודריגס אנדרדה, באתר Transfermarkt ויקטור רודריגס אנדרדה, באתר WorldFootball.net ויקטור רודריגס אנדרדה, באתר National Football Teams ויקטור רודריגס אנדרדה, באתר FootballDatabase.eu
Х (כתב קירילי)

כַה היא אות באלפבית הקירילי המייצגת עיצור וילוני, חוכך, אטום /x/ - הגייתה המקורית של כ"ף רפה, וערכה בספרות קיריליות הוא 600. כאשר זו נמצאת לפני אות מרככת, היא נהגית /xʲ/. מקורה באות היוונית כי וצורתה כשל כי גדולה, וכמו כן של X לטינית בשתי צורותיה. נקראה בעבר כַארוּ. מדיה וקבצים בנושא Х בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל הגאווה הפאנסקסואלי

דגל הגאווה הפנסקסואלי הוא דגל אשר עוצב כסמל לייצוג הקהילה הפאנסקסואלית, הגברת נראותה והכרתה והבדלה בין פאנסקסואליות לבין ביסקסואליות. הדגל נמצא בשימוש נרחב מאז תחילת שנות ה-2010, לאחר פורסם בחשבון טאמבלר אנונימי, על ידי יוצרו ג'ספר וי (Jasper V). הדגל משמש כסמל של הקהילה הפאנסקסואלית, בדומה לייצוגו של דגל הגאווה המשמש כסמל עבור קהילת הלהט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים, ביסקסואלים) ומצהיר כי לפאנסקסואלים יש אטרקציות מיניות ויחסים עם אנשים ממגדרים ומשיכות מיניות שונות. התיאוריה של פאנסקסואליות שואפת לערער על דעות קדומות קיימות, שעלולות לגרום לשיפוט, נידוי והפרעות חמורות בחברה. הדגל הפנסקסואלי מורכב משלושה פסים אופקיים צבעוניים: מג'נטה, צהוב וציאן כמו במדפסת צבעונית. החלק הציאני של הדגל מייצג משיכה מינית למי שמזדהים בתוך הספקטרום הגברי (ללא קשר למין ביולוגי), המג'נטה מייצגת משיכה מינית למי שמזדהים בתוך הספקטרום הנשי (ללא קשר למין הביולוגי), והחלק הצהוב, שנמצא בין החלקים של ציאן ומג'נטה, מייצג משיכה מינית לאנשים א-בינאריים (או במילה אחרת ג'נדרקוויר), כמו אלה שהם אנדרוגינים, אג'נדר, ביג'נדר וג'נדרפלואיד. סמלי להט"ב הדגל הלסבי דגל הגאווה מדיה וקבצים בנושא דגל הגאווה הפאנסקסואלי בוויקישיתוף Matt Petronzio, A Storied Glossary of Iconic LGBT Flags and Symbols, Mashable, ‏2014-06-13 (באנגלית) Unknown, Do You Have a Flag?, Freedom Requires Wings (באנגלית) Pansexual Pride Flag, web.archive.org, ‏2011-08-24 What do all the different Pride flags stand for?, GAY TIMES, ‏2021-05-27 (באנגלית בריטית) Is there a new pan flag 2021? New Pride flag confuses Twitter users, The Focus, ‏2021-06-03 (באנגלית בריטית) STOP-Homophobia (2017). "What is Pansexual?". אורכב מ-המקור ב-2018-06-03. נבדק ב-3 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) THE PHILOSOPHY OF PANSEXUALITY, digilander.libero.it "Pansexual Pride Day". Shenandoah University. נבדק ב-17 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Gender Identity/Expression and Sexual Orientation Resource Center - Pansexuality". Washington State University. אורכב מ-המקור ב-26 ביולי 2014. נבדק ב-17 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "A field guide to Pride flags". 27 ביוני 2013. אורכב מ-המקור ב-24 ביולי 2014. נבדק ב-17 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "A Storied Glossary of Iconic LGBT Flags and Symbols". 13 ביוני 2014. נבדק ב-17 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Cantú Queer Center - Sexuality Resources". אורכב מ-המקור ב-17 במאי 2017. נבדק ב-17 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Pansexual Pride Flag, 2010-08-11, אורכב מ-המקור ב-2011-08-24. "Mashable publishes an up-to-date compilation of LGBT flags and symbols". GLAAD. 16 ביוני 2014. נבדק ב-17 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה)
הר סוס

הר סוס (באנגלית: Mount Suess) הוא הר בולט וגבוה, באזור חוף סקוט, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 1,127 מטרים מעל פני הים; הר סוס הוא ההר ה-2,043 בגובהו באנטארקטיקה. ההר מתנשא מעל החלק הדרומי של רכס גונדולה, בסמוך לצידו הדרומי של קרחון מקאיי. ההר התגלה על ידי משלחת החקר האנטארקטית הבריטית (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909. ההר נקרא על שם אדוארד סוס (Eduard Suess), שהיה גאולוג וחוקר מאובנים אוסטרי. הר סוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר סוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר סוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר סוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר סוס באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) הר סוס באתר mountainplanet ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי לפי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית גובהו של ההר 1,190 מטרים מעל גובה פני הים מידע גאוגרפי מידע גאוגרפי משווה
קרחון גראן

קרחון גראן (באנגלית: Gran Glacier) הוא קרחון באזור חוף סקוט שבאנטארקטיקה. הקרחון זורם לכיוון דרום, בין הר גראן והר וולנו. מוצאו של הקרחון בקו פרשת השלג המפריד בינו לבין קרחון בנסון, שמצפון מזרח לו. קרחון גראן נשפך אל קרחון מקאיי. הקרחון התגלה ומופה על ידי מחלקת הסקר הצפונית הניו זילנדית (the New Zealand Northern Survey Party) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958. מחלקת הסקר הצפונית חקרה את אזור הקרחון בנובמבר 1957. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי מחלקת הסקר הצפונית. הקרחון נקרא על שמו של הר גראן הסמוך לו. הר גראן התגלה על ידי המשלחת האנטארקטיקה הבריטית (משלחת טרה נובה), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913; משלחת טרה נובה נתנה להר את שמו; הר גראן נקרא על שמו של טריגווה גראן (Tryggve Gran), קצין בחיל הים הנורווגי, שהיה המומחה לסקי של משלחת טרה נובה. קרחון גראן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון גראן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון גראן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון גראן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון גראן מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון גראן לאתרים סמוכים ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי על הר גראן
גשר אדולף

גשר אדולף (בלוקסמבורגית: Adolphe-Bréck, בצרפתית: Pont Adolphe, בגרמנית: Adolphe-Brücke) הוא גשר קשתות במרכזה של לוקסמבורג, עיר הבירה של לוקסמבורג, ואחד מסמליה המוכרים. הגשר נושא מסלולים דו סטריים לרכבת קלה ולמכוניות ומדרכות מקבילות להולכי רגל. כמו כן מצוי בו מפלס נוסף לשימושם של רוכבי אופנים והולכי רגל. הגשר נטוי בגובה של 42 מטר מעל ערוצו העמוק של נהר הפטרוס (Pétrusse) והפארק שסביבו. בנייתו החלה בשנת 1900 והוא נפתח ב-1903. הגשר קרוי על שמו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג בשנים 1890-‏1905. בני העיר מכנים את גשר אדולף "הגשר החדש", כאשר "הגשר הישן" הוא הפסרל, שנבנה 42 שנים לפניו, במהלך הרחבתה של העיר. עם השנים התברר כי הפסרל צר מלהכיל את התנועה המבקשת לעבור בו. על כן שכרה הממשלה ב-1896 את שירותיו של אלבר רודאנז' (Albert Rodange) הלוקסמבורגי כדי לתכנן גשר נוסף. מאחר שהוא לא היה מנוסה בבניית גשרים, צורף אליו הצרפתי פול סז'ורנה (Paul Séjourné). סז'ורנה הסכים עם האתר שבחר רודאנז' לבניית הגשר, אך הביא לשינוי תכנון הקשתות התומכות שלו. באורך של 153 מטר ועם קשת מרכזית באורך של 85 מטר היה זה גשר הקשתות הבנוי אבן הארוך ביותר בזמנו. עמודי הגשר וקשתותיו נבנו מאבן חול מקומית, ואילו משטח הגשר נוצק מבטון מזוין. תכנון הגשר הועתק לגשרים שנבנו לימים בעיר טולון שבצרפת ובעיר פילדלפיה שבארצות הברית. במקור נשא הגשר פסי רכבת, אשר הוסרו במחצית השנייה של המאה ה-20. בשנים 2003-‏-2004, לאחר שבדיקה העלתה כי הגשר ותמוכותיו נחלשו מאוד, הוא חוזק באמצעות לוחות פלדה. בעקבות הפעלתה מחדש של רכבת קלה בעיר עבר הגשר הרחבה (ל-17.20 מטר) וחיזוק מסיביים על מנת שיוכל לשאת גם מסלול דו סטרי של פסי רכבת. לצורך כך נבנה לצידו גשר זמני מעל ערוצו של הפטרוס. בנוסף הותקן מתחתיו מפלס קל נוסף ממתכת, התלוי ממבנה האבן של הגשר. הוא משרת רוכבי אופניים והולכי רגל, שלמענם הותקנו במבואות הגשר כבשי גישה אל המפלס הנמוך. המפלס התחתון נפתח לתנועה ב-2018. בדצמבר 2020 החלה הרכבת הקלה לנוע על פני הגשר. מדיה וקבצים בנושא גשר אדולף בוויקישיתוף הגשר, באתר Structurae Luxembourg City to open cycle bridge in 'world first', באתר Luxembourg Times, ‏18 ביולי 2017 (באנגלית)
יומני היקר

יומני היקר היא תוכנית טלוויזיה ישראלית המבוססת על הפורמט האמריקאי "The Mortified Guide" של נטפליקס. התוכנית משודרת בערוץ כאן 11 החל מדצמבר 2020. בכל פרק מספר אנשים (אנונימיים ולעיתים גם מפורסמים) מופיעים על במה מול קהל, ומקריאים קטעים שכתבו בגיל ההתבגרות (ביומן, בלוג וכדומה), וחושפים את הרגעים שלהם מהתקופה. פרקי הסדרה באתר כאן 11 "יומני היקר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "יומני היקר", במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי" אריאנה מלמד, "יומני היקר": פדיחה? לא. רק בידור קצת מאובק, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2020 סמדר שילוני, כמו גיל ההתבגרות, "יומני היקר" מתחילה לא משהו - אבל אולי זה ישתפר, באתר ynet, 18 בדצמבר 2020 גיא פרחי, ולפעמים אנחנו כותבים דווקא כדי לשכוח, באתר הארץ, 14 בינואר 2021
אסטרפיה סטפני

אסטרפיה סטפני (שם מדעי: Astrapia stephaniae) היא מין של ציפור ממשפחת העדניים, החיה ביערות גשם באי גינאה החדשה. היא נקראת על שם סטפני, נסיכת בלגיה. גם על שם בעלה רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה, נקרא מין ממשפחת העדניים: בת-עדן כחולה (Paradisaea rudolphi). אסטרפיה סטפני היא מהבוהקות שבמשפחת העדניים. הזכר ממין זה מגיע לאורך 84 סנטימטרים וחלק ניכר מהאורך מגיע מנוצות הזנב הארוכות. ראשו של הזכר כחול-ירקרק. הסנטר ססגוני עד כחול-ירקרק והגרון כהה. מתחת לחזה יש נוצות שחורות ומתחתיהן יש רצועה צרה ססגונית, אדומה-נחושת או אדומה-כתומה. החלק התחתון הוא אדום-נחושת. הגב ירוק אך לפעמים הוא שחור או חום. נוצות הזנב הארוכות שחורות. כמו במיני עדניים אחרים, הנקבה שונה מאוד מהזכר ולה צבע חום כהה, ראש שחור כהה, חזה שחור-חום ונוצות זנב קצרות יותר. המין ניזון בעיקר מפירות אך גם מבעלי חיים כמו חרקים, עכבישים, לטאות וחסרי זנב אחרים. עונת רבייה של הציפור היא מאי-יולי. העדניים פוליגמים והנקבה מטילה רק ביצה אחת, שלא כמו רוב המינים במשפחת העדניים. לפי המיון המדעי של קונגרס האורניתולוגיה הבינלאומי משנת 2015, במין שני תת-מינים: Astrapia stephaniae fiminina - נפוץ בהרי שרדר והרי ביסמרק. Astrapia stephaniae stephaniae - נפוץ בהר גילואו, הרי האגן ורכס אואן סטנלי. מדיה וקבצים בנושא אסטרפיה סטפני בוויקישיתוף אסטרפיה סטפני, באתר ITIS (באנגלית) אסטרפיה סטפני, באתר NCBI (באנגלית) אסטרפיה סטפני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אסטרפיה סטפני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אסטרפיה סטפני, באתר GBIF (באנגלית) אסטרפיה סטפני באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.