laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מושל ניו מקסיקו

מושל מדינת ניו מקסיקו (באנגלית: Governor of New Mexico) הוא ראש הרשות המבצעת של הממשלה בניו מקסיקו. מאז קבלתה של ניו מקסיקו כמדינה בארצות הברית כיהנו בה 26 גברים ושתי נשים כמושלי המדינה. שני מושלים כיהנו בשלוש תקופות כהונה בלתי רצופות כל אחד. המושלת הנוכחית היא מישל לוהאן גרישם, מהמפלגה הדמוקרטית, שהושבעה לתפקיד ב-1 בינואר 2019. הסעיף השלישי בפרק החמישי בחוקת ניו מקסיקו קובע את הדרישות לכהונה בתפקיד; המושל חייב להיות אזרח ארצות הברית, בן 30 לפחות ותושב ניו מקסיקו לפחות חמש שנים לפני הבחירות. לפי הסעיף הראשון של הפרק החמישי בחוקת המדינה, המושל יכול להיבחר מספר פעמים בלתי מוגבל. עם זאת, הוא אינו יכול לכהן יותר משתי תקופות כהונה רצופות. עד 1970 היה משך כהונת המושל שנתיים. החל מהבחירות שהתקיימו באותה שנה משך כהונת המושל היא ארבע שנים. סגן המושל נבחר יחד עם המושל כשותף למרוץ בבחירות הכלליות. על פי חלק 3 לפרק 5 לחוקת ניו מקסיקו, במקרה בו מתפנה משרת המושל בשל מוות, התפטרות, העברה מהתפקיד, או הדחה, סגן המושל מושבע כמושל. סגן המושל ממלא גם את מקומו של המושל גם במקרה של היעדרות המושל מתחומי המדינה, או שנבצר ממנו באופן זמני למלא את תפקידו עקב מחלה. הבאים בתור בסדר הירושה לאחר סגן המושל הם מזכיר המדינה, הנשיא הזמני של הסנאט המדינתי, ויושב ראש בית הנבחרים המדינתי. מאז 1954, מתגורר מושל ניו מקסיקו באחוזתו. טרם בנייתה, ביתו של המושל נבנה בסמוך לקפיטול המדינה, במרכז העיר סנטה פה. לפני 1909, התגורר המושל בארמון המושלים. בשנת 1846, בעת מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, מונה מושל צבאי מטעם ממשלת ארצות הברית לפקח על האזור. לצד המושל הצבאי, כיהן גם מושל אזרחי. שלושה מושלים צבאיים ושלושה מושלים אזרחיים כיהנו בתקופה זו. ב-1850 התאגדה ניו מקסיקו כטריטוריה אמריקאית, ובשנות קיומה מונו מושלי הטריטוריה, 18 במספר, על ידי נשיא ארצות הברית. החל משנת 1912, עם כניסתה הרשמית של ניו מקסיקו כמדינה בארצות הברית, נבחרו מושלי המדינה בבחירות כלליות. מדיה וקבצים בנושא מושל ניו מקסיקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מושל ניו מקסיקו (באנגלית) סגן המושל הוא ממפלגתו של המושל, אלא אם כן צוין אחרת. התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית. הבחירות הראשונות לתקופת כהונה של ארבע שנים. "New Mexico's Susana Martinez 1st woman, 1st Hispanic to lead GOP Governors Association | Fox News Latino". Latino.foxnews.com. 20 בנובמבר 2015. נבדק ב-23 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
מפלגת האינואיט

מפלגת האינואיט (גרינלנדית: Partii Inuit, "מפלגת העם") הייתה מפלגה בדלנית גרינלנדית, שהוקמה על ידי פורשי אינואיט אטקטיגיט. המפלגה התנגדה לחוק המכונה "חוק בקנה מידה גדול". מטה לינגה היה נציג המפלגה בממשלה וכיהן כשר הדיור, הטבע והסביבה. בבחירות הכלליות של גרינלנד ב-2014 המפלגה לא זכתה באף מנדט בפרלמנט. במהלך כהונת ממשלת האינואיט אטקטיגיט בשנים 2009–2013, המפלגה (אינואיט אטקטיגיט) העבירה את מה שמכונה "חוק בקנה מידה גדול", שמקל על חברות זרות להשיג רישיונות כרייה וחוזים לעובדים זרים. החוק מבטיח את זכותם של העובדים הזרים לשביתה ואת שכר המינימום המקומי, אך מאפשר לחברות לקזז את עלויות הביטוח והמזון משכרם, מה שמעניק להם שכר נמוך בהרבה. מפלגת האינואיט הוקמה על ידי מתנגדי אינואיט אטקטיגיט שהיו מודאגים מניצול של עובדים זרים, כמו גם מההשפעות החברתיות והסביבתיות של פעולות כרייה חדשות ב-17 בדצמבר 2016 פר רוסינג-פטרסן נבחר ליו"ר המפלגה, לאחר שעזב את מפלגת נאלראק, מה שהעניק למפלגה ייצוג של מושב אחד בפרלמנט. עם זאת, הוא עזב את המפלגה חודשיים מאוחר יותר וחזר למפלגת נאלראק. ב-16 במרץ 2018 המפלגה התפרקה וחבריה הצטרפו למפלגת נאלראק
קיינה

קיינה (באסטונית: Käina) היא עיירה (alevik) באי היומאה שבאסטוניה. קיינה היא היישוב השני בגודל אוכלסייתו באי (לאחר קרדלה). בעיירה התגוררו 711 תושבים בתחילת ינואר 2019. בין המבנים ההיסטוריים ישנה כנסייה מהמאה ה-15. בשנים 1992–2016 התקיימה נפה כפרית באותו שם בשטח של 186 קמ"ר בדרום-מזרח היומאה, שמרכזה היה היישוב קיינה והיא כללה גם את האי קאסארי. הנפה הייתה חלק ממחוז היו ואוכלוסייתה מנתה 2,053 תושבים בסוף 2016. ב-20 בדצמבר 2016 חתמה נפת קיינה על הסכם מיזוג עם נפת היו ליצירת הנפה הכפרית החדשה – היומאה (Hiiumaa Parish) שלתוכה מוזגו מאוחר יותר כל יתר הנפות באי היומאה ובמחוז היו (אמאסטה ופיהאלפה). מדיה וקבצים בנושא קיינה בוויקישיתוף מידע על הנפה הכפרית (באנגלית) נפת היו (אנ') נוצרה כתוצאה מהמיזוג של הנפה העירונית קרדלה עם הנפה הכפרית קורגסארה ב-2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא אסטוניה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חייקין

חייקין (לעיתים נכתב חיקין; ברוסית: Хайкин, באנגלית: Khaikin) הוא שם משפחה מטרונים יהודי מזרח אירופי הנגזר מהשם "חייה". האם התכוונתם ל... בוריס חייקין – מנצח יהודי סובייטי בנימין חייקין (צ'ייקין) - אדריכל ישראלי, ממתכנני האוניברסיטה העברית בת-שבע חייקין (חייקינה) - אשת חינוך עברייה, מפעילות הקיבוץ המאוחד ותנועת הפועלות, חברת מרכז מפא"י ג'וזף צ'ייקין – במאי תיאטרון, מחזאי ופדגוג יהודי אמריקאי חיים יצחק חייקין – ראש ישיבת חכמי צרפת באקס-לה-בן מויסיי חייקין – פיזיקאי סובייטי יהודי, בנו של סמיון חייקין משה אביגדור חייקין – רב אנגלי בולט בראשית המאה ה-20 משה חייקין (סופר) – סופר יהודי ליטאי, יליד קוסובה סמיון חייקין – פיזיקאי סובייטי יהודי עזריאל חייקין – רבה הראשי של אוקראינה לשעבר ראובן חייקין - תלמידו של פרופ' ארנון סופר שמכספי ירושתו הוקמה קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה שונות חייקין - שמו של החייזר בסרט משיכה (2017) KPMG סומך חייקין – פירמת רואי-חשבון ישראלית מקור השם חייקין
Burn (שיר של אלי גולדינג)

Burn (בעברית: לשרוף) הוא שיר של הזמרת הבריטית אלי גולדינג מתוך הגרסה המחודשת לאלבום האולפן השני (Halcyon) שלה הנקראת, Halcyon Days. השיר יצא לאור ב-5 ביולי 2013, כסינגל הראשון מתוך הגרסה המחודשת כאשר אחריו יצאו שני סינגלים נוספים מגרסה זו. את השיר כתבו ראיין טדר, אלי גולדינג, גרג קורסטין, נואל זנקנאלה, וברנט קוצל, והוא הופק על ידי גרג קורסטין. השיר זכה להצלחה עולמית והפך לשיר השלישי המצליח ביותר בקריירה של הזמרת כאשר מכר בארצות הברית למעלה מ-3,000,000 עותקים, בבריטניה קרוב ל-800,000 עותקים, ובגרמניה למעלה מ-400,000 עותקים. בשיאו הצליח השיר להגיע למקום ה-13 במצעד הבילבורד הוט 100 והוא השיר השלישי המצליח ביותר של גולדינג במצעד זה ביחד עם שירה "On My Mind" שגם הצליח בשיאו להגיע למיקום זה. לשיר יצא ווידאו קליפ אשר הכיל בתוכו סצנות עם מעריציה של גולדינג. ניתן לראות זאת לקראת סופו של הווידאו קליפ כאשר כולם נעמדים בצורת משולש ומדלקים מנורות שמרחפות באוויר. הקליפ שילב בתוכו אלמנטים שמתארים תחושה אופטימית. נכון ל-2 במרץ 2020, הקליפ צבר למעלה מ-1.3 מיליון צפיות צפיות, והוא הקליפ השני הנצפה ביותר של הזמרת כאשר קודמו הוא הפסקול לסרט המצליח חמישים גוונים של אפור, הנקרא "Love Me Like You Do". הקליפ הוא ה-49 הנצפה ביותר בכל הזמנים ביוטיוב. במצעדים זכה השיר להצלחה רבה, ובשיאו הגיע למקום ה-1 במצעד הבריטי. מידע על היצירה "Burn" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Burn" באתר יוטיוב Halcyon Days (Deluxe Edition) by Ellie Goulding on Apple Music, itunes.apple.com Burn - Ellie Goulding | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Stats: Ellie Goulding: The Receipts | Delirium 1.4M Units WW - Classic ATRL, classic.atrl.net (באנגלית) (ארכיון) Ellie Goulding, Billboard EllieGouldingVEVO (2013-07-07), Ellie Goulding - Burn, נבדק ב-2017-10-21 YouTube Stats of Ellie Goulding - Burn, kworb.net Most Viewed Videos of All Time • (Over 340 million views) - YouTube, YouTube Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית)
עונת 1972/1973 בסרייה א'

עונת 1972/1973 בסרייה א' הייתה העונה ה-71 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-24 בספטמבר 1972 והסתיימו ב-20 במאי 1973. בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. טרננה, לאציו ופלרמו היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-15 בתולדות המועדון. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו אטאלנטה, פלרמו וטרננה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו גנואה, צ'זנה ופוג'ה. לראשונה 3 כדורגלנים זכו בתואר מלך השערים תוך כיבוש 17 שערים: פאולו פוליצ'י, טורינו ג'אני ריברה, מילאן ג'וזפה סבולדי, נאפולי מדיה וקבצים בנושא עונת 1972/1973 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
כברית

שדה התעופה כברית הוא שדה תעופה צבאי של חיל האוויר המצרי, מיקומו כ-30 קילומטרים צפונית לעיר סואץ ו-125 קילומטרים מזרחית לקהיר. השדה משרת בעיקר מסוקי קרב מדגם איירוספסיאל גאזל. שמו של השדה נגזר משם הכפר הקרוב אליו ומשמעותו בערבית הוא גופרית. בזמן מלחמת העולם השנייה השדה נקרא תחנת חיל האוויר המלכותי כברית. הבסיס שימש את חיל האוויר הבריטי המלכותי במערכה במדבר המערבי שבה לחמו הבריטים בגרמנים ובאיטלקים בצפון אפריקה. בשנת 1941 הוקמה בבסיס יחידת קומנדו בריטית. בשנת 1943 חילות האוויר של צבא ארצות הברית נחתו בשדה התעופה וסייעו לבריטים במאבק מול הגרמנים. השליטה על שדה התעופה הועברה לידי מצרים לאחר שהבריטים פינו את תעלת סואץ בשנת 1956. שדה התעופה הועבר לרשות חיל האוויר המצרי והוא הפך אותו לאחד מבסיסיו העיקריים. במהלך מלחמת סיני, טייסת 20 של חיל האוויר המצרי שמנתה 12 מטוסי מיג-15 הוצבה בבסיס. במלחמת ששת הימים, כחלק ממבצע מוקד, בסיס כברית הופצץ על ידי מטוסי חיל האוויר הישראלי מדגם דאסו מיסטר IV. בתקיפה ניזוקו מטוסי מיג-17 רבים שהיו חשופים לצד מסלול ההמראה. בשנת 1973, במלחמת יום הכיפורים, כוחות חיל רגלים של צה"ל השתלטו על הבסיס וכן על הבסיסים כספרית ושלופה, אולם לא נעשה בהם שימוש צבאי. כיום בסיס כברית נמצא בשליטת חיל האוויר המצרי. שדה התעופה מאוכלס בעיקר על ידי מסוקי SA-342 - איירוספסיאל גאזל ("צבי"). מסלולי ההמראה וההנאגרים שיועדו למטוסים, משמשים את המסוקים. Kibrit Airport (HE34), OurAirports.com – Egypt.
מליק מונק

מאליק אחמד מונק (באנגלית: Malik Ahmad Monk; נולד ב-4 בפברואר 1998) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בקבוצת סקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA. שיחק באוניברסיטת קנטקי ונבחר במקום ה-11 בדראפט ה-NBA‏ 2017. מונק נולד בג'ונסבורו שארקנסו, בנם של ג'קי מונק ומייקל סקיילס. אחיו מרקוס (אנ') שיחק פוטבול בליגת ה-NFL וכדורסל מקצועני בגרמניה. שיחק כדורסל בתיכון בנטונוויל בארקנסו. לאחר שבשנתו האחרונה רשם ממוצעים של 28.6 נקודות, 4.4 אסיסטים ו-7.6 ריבאונדים, נבחר לשחקן השנה בתיכונים בארקנסו והשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בליגת המכללות שיחק בעונת 2016/2017 באוניברסיטת קנטקי. הוא סיים את העונה עם ממוצע של 19.8 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. הוא נבחר לשחקן העונה בליגת ה-SEC אליה משתייכת קנטקי, לשחקן החמישייה הראשונה בליגת ה-SEC ולשחקן החמישייה השנייה בליגת המכללות כולה. בתום העונה בחר לעזוב את קנטקי ולהירשם לדראפט ה-NBA. בדראפט 2017 נבחר מונק במקום ה-11, על ידי שארלוט הורנטס. ב-24 בינואר 2020 קלע שיא קריירה של 31 נקודות במשחק מול מילווקי באקס. ב-26 בפברואר 2020 הושעה על ידי ליגת ה-NBA לזמן בלתי מוגבל, בשל שימוש בסמים אסורים. באוגוסט 2021 חתם על חוזה לשנה בלוס אנג'לס לייקרס הכולל $1,789,256. מדיה וקבצים בנושא מליק מונק בוויקישיתוף מליק מונק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר אוניברסיטת קנטקי רשימת הנבחרים בדראפט 2017, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין שארלוט למילווקי, באתר ESPN,‏ 25 בינואר 2020 ליגת ה-NBA משעה את מונק לזמן בלתי מוגבל, באתר הרשמי, 26 בפברואר 2020
אקדמיית צרפת ברומא

אקדמיית צרפת ברומא (באיטלקית: Accademia di Francia a Roma, בצרפתית: L'Académie de France á Rome) הוא מוסד תרבות צרפתי הפועל ברומא, באיטליה, בווילה מדיצ'י על גבעת פינצ'ו (אנ'). האקדמיה מארחת אמנים וחוקרים במטרה לקדם את פעילותם היצירתית והמחקרית. בין השאר, היא אירחה את חתני פרס רומא שהוענק לאומנים בצרפת. אקדמיית צרפת מארגנת בבירת איטליה תוכנית תרבותית מגוונת - תערוכות, הקרנות סרטים, מפגשי ספרות וכנסים, לעיתים קרובות בשיתוף פעולה עם מקבלי מלגות או מקבלי מלגות לשעבר. האקדמיה מחויבת גם לשמר ולהכיר לקהל הרחב את בניין וילה מדיצ'י וגניו, הפתוחים לציבור בכל ימי השבוע, פרט ימי ב', לרבות סיורים מודרכים. "אקדמיית צרפת ברומא" הוקמה בשנת 1666 על ידי קולבר, כדי לאפשר לזוכים בפרס רומא ולאמנים שבחסות האצולה הצרפתית הבכירה להתארח ולהשתלם ברומא ובאיטליה. השהות ברומא נמשכה כ-3 עד 5 שנים, לפי המקצוע. התוכנית להקמת המוסד התגבשה עוד בשנת 1664 כשכיהן קולבר כשר הבינוי, האומנות והמסחר. לפי דרישת המלך לואי הארבעה עשר, שצוינה אחר כך בסעיף 11 של תקנון האקדמיה, האומנים שנשלחו להתארח בה היו אמורים להתגייס למלאכת העתקת יצירות האמנות האיטלקיות וציור המונומנטים והארמונות של רומא וסביבתה. מושבה הראשון היה על גבעת ג'אניקולו, אחר כך בארמון מנצ'יני שבוויה דל קורסו עד שנת 1799 שבה נכבש הבניין על ידי חיילים ורהיטיו פוזרו. בשנת 1803 האקדמיה הועברה על ידי נפוליאון בונפרטה לווילה מדיצ'י, מה שאפשר לאמנים צעירים מצרפת להמשיך להיוודע מקרוב לנכסי צאן הברזל של האמנות הקלאסית היוונית-רומית ושל אמנות הרנסאנס ולשאוב מכך השראה במסות השנתיות הידועות כ-"L'envoi de Rome" שחויבו לחבר ולשלוח להערכה לפריז. בימי מלחמת העולם הראשונה חלה הפסקה בפעילותה. אחרי הפלישה לצרפת ב-1941 מוסוליני הפקיע את בניינה. המוסד הועבר לניס, אחר כך לפונטנבלו. אחרי המלחמה חזרה למושבה הקבוע בווילה מדיצ'י. בשנת 1968 ביטל שר התרבות של צרפת, אנדרה מאלרו, את פרסי רומא, אחרי ניסיון ראשון כושל לעשות זאת בשנת 1962. בשנת 1967 נבחר החתן האחרון לפרס רומא לאדריכלות, אך אירועי מאי 1968 בצרפת מנעו את הענקתו. החסות על המוסד עברה מידי האקדמיה הצרפתית לאמנויות היפות ומהמכון של צרפת לידי משרד התרבות הצרפתי והמדינה הצרפתית. כתגובה לכך, החל משנת 1975, הקימה האקדמיה הצרפתית לאמנויות תחרות שנתית לאדריכלות שבה מוענק מטעמה "הפרס הלאומי הגדול לאדריכלות (אנ')". מאז האורחים בווילה מדיצ'י אינם נבחרים רק מקרב האוחזים במקצועות המסורתיים כמו ציור, פיסול, אדריכלות, חריטה על מדליות או על אבני חן, אלא גם מתחום הספרות, התפאורנות, הצילום, הקולנוע, תולדות האמנות, ושיפוץ דברי האומנות. עם הזוכים במלגות של אקדמיית צרפת ברומא נמנו ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, ז'אן-בטיסט קארפו, שארל גרנייה, קלוד דביסי, ז'ורז' ביזה, פרנסואה בון, ובשנים האחרונות - איי אם פיי, פסקל דוספן, לוראן גראסו, ואלרי מרז'ן, מרי נדיאה, קסבייה בובואה ורבים אחרים. כיום אקדמיית צרפת ברומא נמצאת בחסות משרד התרבות והתקשורת הצרפתי, וההשתלמויות בה פתוחות בפני אומנים וחוקרים דוברי צרפתית מכל העולם, בגילים שבין 20–45. מקבלי מלגות ההשתלמות נבחרים על ידי חבר שופטים עצמאי. ההשתלמויות נמשכות בין 12 ל-18 חדשים. בעקבות רפורמה משנת 2013 נקבעו גם אפשרויות אירוח אחרות בעלות מטרות ומשכי זמן אחרים. אקדמיית צרפת ברומא פתוחה לקהל באמצעות סיורים מודרכים בווילה מדיצ'י ותוכניות תרבות עשירות. מדיה וקבצים בנושא אקדמיית צרפת ברומא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיית צרפת ברומא (באיטלקית, באנגלית ובצרפתית)
יחסי סן מרינו – צרפת

יחסי סן מרינו–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה הצרפתית. לא קיימים שיתופי פעולה מיוחדים בין השתיים אך שתי המדינות ידידותיות אחת אל השנייה. סן מרינו מחזיקה שגרירות בצרפת מאז 1988. צרפת כוננה את היחסים הדיפלומטיים עם סן מרינו בשנת 1855 בעת שסן מרינו פתחה נציגות בפריז. ב-14 בינואר 1954 חתמו צרפת וסן מרינו על הסכם הדדי המסדיר את תנאי המגורים וההתיישבות של אזרחי שתי המדינות בשטחה של האחרת. בשנת 1982 ביקר קפטן המחוז של סן מרינו בצרפת והזמין את בכירי הממשלה לביקור גומלין בסן מרינו. במהלך ביקורו של שר החוץ בסן מרינו בצרפת, בדצמבר 1985, נחתם הסכם תרבותי ומדעי, שהתמקד בחילופי תלמידים בתחומי החינוך המדעי, האומנות וספורט. שר האוצר הצרפתי נסע לסן מרינו בשנת 2009 וחתם על אמנה למניעת כפל מס. France Diplomatie, France and San Marino
ריינגראפנשטיין

ריינגראפנשטיין היא תצורת סלע פורפיר בגובה 136 מטר, על גדת נהר נהה סמוך לבאד מונסטר בשטיין-אברנבורג, במדינת ריינלנד-פפאלץ, גרמניה. מבחינה גאולוגית הסלע הוא חלק ממסיב קרויצנאכר. על ראש הסלע נמצאות חורבות טירת ריינגראפנשטיין, אשר נבנתה במאה ה-11 ונהרסה בשנת 1688, בתקופת מלחמת תשע השנים. ריינגראפנשטיין היא נקודת הציון הבולטת בעיר באד מונסטר בשטיין-אברנבורג. מעט מתחתיה נמצאת חורבת אפנשטיין. בשנת 1985 הוכרז שטח של כאלפיים דונם סביב תצורת הסלע כשמורת טבע. הגישה לריינגראפנשטיין מכיוון באד מונסטר בשטיין היא בשביל הולכי רגל, לאחר חציית נהר נהה במעבורת המופעלת בכוח אדם. דרך גישה שנייה היא ברכב, דרך באד קרויצנאך, עד חנייה הסמוכה לסלע ומשם הליכה בשביל לטירה ולנקודת התצפית. מדיה וקבצים בנושא ריינגראפנשטיין בוויקישיתוף מידע על שמורת הטבע בריינגראפנשטיין (בגרמנית) מידע על חורבת טירת ריינגראפנשטיין (בגרמנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ריינגראפנשטיין".
מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית

מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית (באנגלית: United States Secretary of Health and Human Services) הוא ראש מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית העוסקת בענייני בריאות. המזכיר הוא חבר בקבינט הנשיאותי. בעבר היה שם המשרה "מזכיר הבריאות, החינוך והרווחה" (United States Secretary of Health, Education, and Welfare). ב-1979 שונה שמה של "מחלקת הבריאות, החינוך והרווחה" לשם "מחלקת הבריאות ושירותי האנוש" ותחום החינוך, יחד עם "מנהל שירותי השיקום" (Rehabilitation Services Administration), הועברו למחלקת החינוך של ארצות הברית שהוקמה אז. בראש המחלקה החדשה עמדה בעת השינוי פטרישה רוברטס האריס, האישה השחורה הראשונה שכיהנה כחברה בקבינט ארצות הברית. הוועדות בסנאט שמאשרות את המועמדים לתפקיד זה הן "ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והגמלאות" ו"ועדת הכספים", שתחום הבריאות נמצא באחריותן,וזאת לפני האישור הסופי של הסנאט. במסגרת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ("אובמה-קר") הורחבו תפקידיו של מזכיר הבריאות ושירותי האנוש באופן משמעותי. תפקידיו של מזכיר הבריאות ושירותי האנוש סובבים סביב לתנאי המחיה בארצות הברית. אלה כוללים ייעוץ לנשיא ארצות הברית בסוגיות בריאות, רווחה ותוכניות להבטחת הכנסה. המזכיר מוביל את המחלקה בביצוע התוכניות המאושרות ובהעלאת מודעות הציבור לתפקיד המחלקה. מאז פיגועי 11 בספטמבר ומתקפת האנתרקס שבאה בעקבותיה, הייתה לתפקיד משמעות מיוחדת במסגרת המלחמה העולמית בטרור. עם מינויו, העיר מי שכיהן אז בתפקיד המזכיר, טומי תומפסון: איני יכול להבין מדוע לא תקפו הטרוריסטים את אספקת המזון שלנו, שכן מאוד קל לעשות זאת...". כמו מחלקות פדרליות אחרות של ארצות הברית, הייתה מחלקת הבריאות ומשאבי האנוש נתונה לארגון מחדש של כוח האדם והחוזים הפדרליים שלה בהובלתו של המחלקה לביטחון המולדת. מחלקת הבריאות ושירותי האנוש אחראית על 11 סוכנויות, כולל: מנהל המזון והתרופות האמריקאי, המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן, המכונים הלאומיים לבריאות, מנהל הילדים והמשפחות (Administration for Children and Families) ומרכזי שירותי המדיקר ומדיקאייד (Centers for Medicare and Medicaid Services). מדיה וקבצים בנושא מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית (באנגלית) Holbrook, M. Cay (2017-02-06). Foundations of Education: History and theory of teaching children and youths with visual impairments. American Foundation for the Blind. "Patricia Roberts Harris". diplomacy.state.gov. Retrieved 2016-03-31. "Jurisdiction - The United States Senate Committee on Finance". Leavitt, Michael O. (February 18, 2011). "Health reform's central flaw: Too much power in one office". The Washington Post. Operating divisions of the HHS.
הפועל רמת-גן גבעתיים (כדוריד)

הפועל רמת-גן גבעתיים היא קבוצת כדוריד ישראלית המייצגת את הערים רמת גן וגבעתיים, ומשחקת בליגת העל. אולמה הביתי הוא אולם זיסמן ברמת גן. הקבוצה זכתה בשני דאבלים, אליפות וגביע באותה עונת משחקים ובנוסף בעוד שש זכיות בגביע המדינה. הקבוצה זכתה בשתי אליפויות ושמונה פעמים בגביע המדינה עד שנות ה-70 והמשיכה להיות קבוצת צמרת עד סוף שנות ה-80 כאשר תרמה לכדוריד הישראלי כוכבים רבים כפרץ גרינפלד, איגור ביאליק, זיו קושניר, רז סומך, אמיר גרא ועוד רבים. עד לשנות ה-90 בהן נקלעה לקשיים כלכליים. בשנת 1992 ירדה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית (הליגה השנייה). הקבוצה חזרה לליגת העל בשנת 1993, אולם בשנת 1996 שוב ירדה הקבוצה לליגה לאומית. היא חזרה בשנית לליגה הבכירה בשנת 1997 וב-1998 ירדה בשלישית לליגה הלאומית. הקבוצה חזרה לליגת העל בשנת 2000 ומאז היא שיחקה בליגה כקבוצת תחתית הנאבקת נגד הירידה לליגה השנייה וזאת עד לעונת 2009-10 בסיומה נשרה הקבוצה לליגה השנייה אחרי עשר עונות רצופות בליגה הבכירה. בסיום עונת 2013-14 שבה הקבוצה לליגת העל אחרי 4 שנים רצופות בליגה השנייה. את עונתה המחודשת בליגת העל היא סיימה במקום השביעי והעפילה לרבע גמר הפלייאוף, שם הודחה בידי א.ס. רמת השרון. בסיום עונת 2018-2019 אחרי 5 שנים רצופות בליגת העל נשרה הקבוצה לליגה הלאומית. כעבור 3 שנים חזרה הקבוצה לליגת העל. אליפויות (2): 1968/1969, 1970/1971 גביע המדינה : זכייה (8): 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969, 1969/1970, 1970/1971, 1971/1972, 1974/1975, 1975/1976 סגנית (6): 1976/1977, 1977/1978, 1978/1979, 1985/1986, 1990/1991, 1992/1993 דאבל (2): 1968/1969, 1970/1971 מעודכן ל־22 בספטמבר 2017: ערך זה הוא קצרמר בנושא כדוריד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מזכיר התחבורה של ארצות הברית

מזכיר התחבורה של ארצות הברית (באנגלית: United States Secretary of Transportation) הוא ראש מחלקת התחבורה של ארצות הברית, חבר בקבינט הנשיאותי וה-14 בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית. המשרה נוצרה עם הקמתה של מחלקת התחבורה ב-15 באוקטובר 1966 עם חתימתו של נשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון, על חוק מחלקת התחבורה (Department of Transportation Act). משימתה של המחלקה היא "לפתח ולתאם את צעדי המדיניות שיספקו מערכת תחבורה לאומית יעילה וכלכלית, בהתייחס לצורך, לסביבה ולצורכי ההגנה הלאומיים". מזכיר התחבורה אחראי על 11 סוכנויות, כולל: רשות התעופה הפדרלית, מנהל הכבישים הפדרלי (Federal Highway Administration) והמנהל הלאומי לבטיחות התנועה בכבישים (National Highway Traffic Safety Administration). מזכיר התחבורה הראשון היה אלן בויד שמונה לתפקיד על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון. השנייה בתפקיד בתקופת כהונתו של רונלד רייגן, אליזבת דול, הייתה האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד והשנייה הייתה מרי פיטרס. מזכיר התחבורה שמונה על ידי הנשיא ג'רלד פורד, ויליאם תדיאוס קולמן, היה האפרו-אמריקאי הראשון בתפקיד ופדריקו פנה, שכיהן בממשלו של הנשיא ביל קלינטון, היה ההיספני הראשון בתפקיד ולאחר מכן כיהן כמזכיר האנרגיה. המזכיר ממוצא יפני, נורמן מינטה, שכיהן בתפקיד בתקופת ממשלו של ג'ורג' ווקר בוש וקודם לכן כיהן כמזכיר המסחר, בממשלו של ביל קלינטון, היה מזכיר התחבורה שכיהן בתפקיד במשך התקופה הארוכה ביותר, חמש שנים וחצי. לעומתו, אנדרו קארד כיהן במשך התקופה הקצרה ביותר בתפקיד, 11 חודשים. הצעיר מבין אלו שכיהנו בתפקיד היה ניל גולדשמידט שמונה לתפקיד בגיל 39, בעוד שנורמן מינטה היה המבוגר ביותר מבין כל מזכירי התחבורה כאשר היה בן 74 עם סיום תפקידו. החל מ-2 בפברואר 2021 מכהן בתפקיד פיט בוטיג'ג', אשר מונה לתפקיד בידי ג'ו ביידן. מדיה וקבצים בנושא מזכיר התחבורה של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחלקת התחבורה (באנגלית) Grinder, R. Dale. "The United States Department of Transportation: A Brief History". U.S. Department of Transportation. Archived from the original on July 17, 2004. Retrieved January 2, 2010. "Biographical Sketches of the Secretaries of Transportation". U.S. Department of Transportation. August 14, 2009. Archived from the original on March 16, 2011. Retrieved January 3, 2010. איתמר מרגלית, פיט בוטיג'ג' מונה לשר התחבורה בארה"ב - ההומו המוצהר הראשון שמכהן כשר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 15 בדצמבר 2020
עונת 1973/1974 בסרייה א'

עונת 1973/1974 בסרייה א' הייתה העונה ה-72 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-7 באוקטובר 1973 והסתיימו ב-19 במאי 1974. בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. גנואה, צ'זנה ופוג'ה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. לאציו זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו פוג'ה, גנואה והלאס ורונה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו וארזה, אסקולי וטרננה. ג'ורג'ו קינאליה, שחקנה של לאציו, כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1973/1974 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
עונת 1974/1975 בסרייה א'

עונת 1974/1975 בסרייה א' הייתה העונה ה-73 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-6 באוקטובר 1974 והסתיימו ב-18 במאי 1975. בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. וארזה, אסקולי וטרננה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-16 בתולדות המועדון. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו ויצ'נצה, טרננה ווארזה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו פרוג'ה, קומו והלאס ורונה. פאולו פוליצ'י, שחקנה של טורינו, כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה בקריירה. מדיה וקבצים בנושא עונת 1974/1975 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
עונת 1975/1976 בסרייה א'

עונת 1975/1976 בסרייה א' הייתה העונה ה-74 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-5 באוקטובר 1975 והסתיימו ב-16 במאי 1976. בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פרוג'ה, קומו והלאס ורונה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. טורינו זכתה באליפות בפעם השביעית בתולדות המועדון. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו אסקולי, קומו וקליארי. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו גנואה, קטנזרו ופוג'ה. פאולו פוליצ'י, שחקנה של טורינו, כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה ועונה השנייה ברציפות. מדיה וקבצים בנושא עונת 1975/1976 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf