laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משחק האופרה

משחק האופרה הוא משחק שחמט שנחשב לאחד המשחקים המפורסמים ביותר בכל הזמנים. הוא שוחק בשנת 1858 בין פול מורפי לקרל השני, דוכס בראונשווייג הגרמני והרוזן קומטה איזוארד הצרפתי (ששיחקו בהתייעצות) במהלך אופרה בבית האופרה בפריז, ומכאן שמו. המשחק נחשב לדוגמה קלאסית לחשיבותה של התפתחות נכונה בתחילת המשחק, ולכוח החזק של התקפה נגד מערך שאינו מפותח דיו. כמו כן ההקרבות הרבות שבוצעו במהלך המשחק גורמות לו להיות אחד המשחקים המרשימים והמלהיבים ולדוגמה נאה לתחבולתנות שאפיינה את משחקו של מורפי. 1. ה4 ה5 2. פו3 ד6 השחור נוקט בהגנת פילידור. 3. ד4 רז4 4. ד:ה5 ר:ו3 אילו היה השחור עונה 3... ד:ה5 היה הלבן ממשיך 4. מה:ד8 (שחרור הפרש הכפות) מ:ד8 5. פ:ה5 וזוכה ברגלי תוך מניעת הצרחה מהשחור. 5. מה:ו3 ד:ה5 6. רג4 הלבן מאיים מה:ו7 ומט סנדלרים. 6. ... פו6 7. מהב3 מאיים על שני הרגלים ו7, ב-7. בנוסף מאיים במט על ידי ר:ו7+ ואחריו מהה#6. בנוסף אחרי מה:ב7 מאיים מה:א8. 7. ... מהה7 המהלך היחיד שמונע את המט ואובדן הצריח (8. מה:ב7 מהב4+ מחליף את המלכות ומציל את הצריח) אך המלכה חוסמת את הרץ על ו8, כך ששחור לא יכול לפתח אותו ולא להצריח. כעת לבן מתחיל לממש את יתרון ההתפתחות שלו. 8. פג3 מורפי יכל לזכות בחומר (ר:ו7 ואז מה:ב7) אך כחלק מסגנון משחקו העדיף התפתחות מהירה ויוזמה על פני זכייה בחומר. במילותיו של אדוארד לסקר, "זוהי דרכו של קַצָּב, לא של אומן". 8. ... ג6 9. רז5 ב5 הרץ כופת את הפרש ולשחור למעשה אין כלל כלי הגנה. על כן הוא מנסה להדיח את הרץ התוקפני ממקום מושבו. 10. פ:ב5! ההקרבה הראשונה: לבן מקריב את הפרש תמורת שני רגלים ועמדה תוקפנית יותר לרץ (במקום לסגת איתו ולאפשר לשחור להתפתח) 10. ... ג:ב5 11. ר:ג5+ פבד7 ההגנה היחידה שמונעת אובדן חומר גדול (אחרת המלכה תאבד או 11... מד8 מהד5+ וזוכה בצריח - זה נוסח לא נכון מהד5+ מסע מפסיד כי ...פ:ד5 13. ר:ה7 פ:ה7) אך כעת שני הפרשים של השחור כפותים, ולמעשה אין לו כלל כלים פעילים בשדה הקרב למעט המלכה, לעומת הלבן שלו מלכה, שני רצים, ואפשרות קלה להכניס את שני הצריחים בעזרת הטור הפתוח ד. 12. 0-0-0 צד8 13. צ:ד7 צ:ד7 הלבן מקריב "טיב" כדי להחליף את הפרש המרותק בצריח ולאפשר להכניס את הצריח הלבן השני מבלי לאבד זמן (למעשה זוהי לא ממש הקרבה כי לבן יכול מייד לזכות בה חזרה על ידי ר:ד7) 14. צד1 מהה6 משחרר את הפרש מכפיתתו כדי להגן על הצריח. אם ישחק עכשיו הלבן ר:ו6 יזכה בצריח ומשם בניצחון קל, אך כעת שלף הלבן את תחבולת המחץ האחרונה: 15. ר:ד7 פ:ד7 16. מהב8+ פ:ב8 17. צד#8. ללבן נותרו שני כלים בלבד: רץ וצריח, אשר הנחיתו על השחור את המט. לשחור יתרון פרש ומלכה, אך הם לא יכלו למנוע את תבוסתו.
הלודרמת גואטמלה

הלודרמת גואטמלה (שם מדעי: Heloderma charlesbogerti) היא מין של לטאה אמריקאית ממשפחת ההלודרמיים, המצויה רק בשטח של 250 קילומטרים רבועים סביב העמקים של נהר מוטגואה (אנ') שבגואטמלה. לטאה זו נדירה מאוד ורק 200 פרטים נותרו ממנה בטבע. היא נחשבת, לפי CITES, לאחת הלטאות הנדירות ביותר בעולם. הלודרמת גואטמלה היא המין השלישי והקטן ביותר במשפחת ההלודרמיים, לצד ההלודרמה המרירית וההלודרמה הארסית ויש חוקרים הרואים בה תת-מין שלהם. היא הוגדרה ב-1988 בידי החוקרים ג'ונתן קמפבל וג'יי פי. ואניני ומשמעות שם המין: "Charlesbogerti" פירושו: "עור משובץ", עקב המבנה דמוי החרוזים שלה. בדומה לקרוביה, להלודרמת גואטמלה ארס חזק והיא ניזונה בעיקר מעופות שונים וביציהם (לרוב יונים), מכרסמים וזוחלים אחרים. היא ניזונה גם מחרקים ומביצי זוחלים, כגון איגואנה. את הטרף היא הורגת בעזרת לסתותיה החזקות בעלות שיני הארס. הארס מספיק חזק כדי לגרום לשיתוק והרס רקמות אך הוא לא יהרוג אדם, אלא אם הוא אלרגי לארס. מדיה וקבצים בנושא הלודרמת גואטמלה בוויקישיתוף הלודרמת גואטמלה, באתר ITIS (באנגלית) הלודרמת גואטמלה, באתר NCBI (באנגלית) הלודרמת גואטמלה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הלודרמת גואטמלה, באתר GBIF (באנגלית)
גרטה ברגר

גרטה ברגר (נולדה מרגרטה ברג; 11 בפברואר 1883 – 23 במאי 1944) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע אוסטרית-גרמנית, שהקריירה שלה הסתיימה בעקבות עליית המפלגה הנאצית בשנת 1933. ברגר נפטרה באושוויץ בשנת 1944 זמן קצר לאחר הגעתה. גרטה ברגר נולדה כמרגרטה ברג למשפחה יהודית בשלזיה האוסטרית. היא החלה את לימודיה תחת המורה למשחק רוזה רוט בווינה. הופעת הבכורה שלה הייתה ב-1 בספטמבר 1903 בברלין בדויטשס תיאטר. בשנת 1904 החלה לשחק בתיאטרון דויטשס תחת במאי התיאטרון והמורה למשחק מקס ריינהרדט שם הופיעה בתפקידים של דמויות צעירים. בשנת 1911 הופיעה עם אנסמבל ריינהרדט במחזה ב"אדיפוס המלך" של סופוקלס בפראג ובסנקט פטרבורג. תפקידים בולטים אחרים בברלין כללו את פאק במחזה של ויליאם שייקספיר "חלום ליל קיץ", "אלקטרה", ורחל במחזה של פרנץ גרילפרצר, "היהודיה מטולדו". בשנים 1913 ו-1914 היא הופיעה בכמה סרטים אילמים ונודעה בתפקיד הנשי הראשי של מרגיט ב-1913 בסרט של הבמאי סטלאן ריי "הסטודנט מפראג". סטלן ריי ליהק אותה לכמה מסרטיו האחרים, כולל כמה סרטי אימה אחרים פרי עטו של בן זוגה, הנס היינץ אוורס. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 שבה ברגר לבמה. במהלך שנות העשרים היא לוהקה למספר סרטים, כולל תפקידים בסרטים שביים פריץ לאנג. לאחר סרטה האחרון "הארץ ללא נשים" בשנת 1929, כבר לא הופיעה יותר בסרטים. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 ויישום החוקים האנטישמיים נעצרה הקריירה של ברגר. מאוחר יותר ברחה עם בעלה לאיטליה, שם נעצרה על ידי שלטונות הכיבוש הגרמניים במהלך ציד כללי אחר יהודים ב-7 באפריל 1944 ברומא. גירושם למחנה ריכוז נקבע ל-10 באפריל 1944. היא הועברה למחנה הריכוז פוסולי ליד קארפי. בפוסולי פגשה את עמיתה מהתיאטרון הגרמני של ריינהרדט, ג'ייקוב פלדהאמר. מפוסולי גורשו שני השחקנים ב-16 במאי 1944 לאושוויץ, שם נרצחו ברגר ופלדהאמר זמן קצר לאחר הגעתם ב-23 במאי 1944. הסטודנט מפראג (1913) אנשים באקסטזה (1921) סודות ברלין (1921) צוואתו של ד"ר מבוזה (1922) פנטום (1922) המסגרים של מאדאם דה לה פומריי (1922) מנואלה הירוקה (1923) רוכב האבן (1923) החוק העתיק (1923) האסמנים (1925) נאמנות נצחית (1926) מטרופוליס (1927) אדמה ללא נשים (1929) אייזנר, לוטה ה'. "המסך הרדוף: אקספרסיוניזם בקולנוע הגרמני והשפעתו של מקס ריינהרדט". הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, 2008. מדיה וקבצים בנושא גרטה ברגר בוויקישיתוף גרטה ברגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרטה ברגר, באתר AllMovie (באנגלית) גרטה ברגר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרטה ברגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) digital-library.cdec.it Berger, Margarete. Retrieved 17 November 2018. cyranos.ch Grete Berger. Retrieved 17 November 2018.
דורה היץ

דורה היץ (בגרמנית: Dora Hitz;‏ 30 במרץ 1856 – 20 בנובמבר 1924) הייתה ציירת חצר המלכות של משפחת המלוכה הרומנית, חברה בקבוצת נובמבר ומייסדת שותפה של הזצסיון הברלינאי. כשהייתה בת שש עברה משפחתה לאנסבך ובגיל שלוש-עשרה נשלחה למינכן ללמוד ב"דמנמאלשול דר פראו שטאטסראט ובר", בית ספר לאמנות לצעירות, שם למדה אצל וילהלם פון לינדנשמיט הצעיר. בתערוכת האמנות והתעשייה של שנת 1876, היא נפגשה והתוודעה לאליסזבטה, מלכת רומניה (אולי ידועה יותר בשמה הספרותי "כרמן סילבה"). כתוצאה מכך מונתה היץ כציירת חצר המלוכה. בנוסף לציורי שמן ואיורי ספרים, היא יצרה גם ציורי קיר פרסקו בהיכל המוזיקה של טירת פלש בסינאיה. לאחר 1880 התגוררה בפריז, שם למדה אצל לוק-אוליבייה מרסון, גוסטב קורטואה, ז'אן ג'וזף בנג'מין-קונסטנט, שהשפיעו ביותר על סגנונה. היא בילתה 1886/87 ברומניה, ואז חזרה לפריז. היא טיילה ברחבי בריטני ונורמנדי, ובשנת 1890 הפכה לחברה בסלון של Société des Artistes Français. משנת 1892 הייתה משתתפת בקביעות בתערוכות של Société Nationale des Beaux Arts. אף שהצליחה בפריז, היא עברה להתגורר בברלין בשנת 1892 והצטרפה ל "Vereins Berliner Künstlerinnen und Kunstfreundinnen" (אגודת אמניות) שהעניקה לה גישה ללקוחות רבים מהמעמד הבינוני הגבוה שהזמינו דיוקנאות. היא הקימה בית ספר לאמנות לנשים בשנת 1894, הפעילה סטודיו והתקשרה בידידות עם קתה קולוויץ. היץ הציגה את עבודותיה בבניין האישה בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי. בשנת 1898, היא הייתה אחת החברות המייסדות של הזצסיון בברלין. הוענק לה פרס וילה רומנה בשנת 1906, שכלל מלגה שאיפשרה לה לבלות שנה בפירנצה. במהלך מלחמת העולם הראשונה היא החלה לחוות קשיים כלכליים, חלתה והפכה בהדרגה למתבודדת. היא נפטרה בנובמבר 1924. דמדומים דיוקן נערה פרח הכרובית בציר ענבים איסוף דובדבנים דיוקן נערה מדיה וקבצים בנושא דורה היץ בוויקישיתוף Thieme-Becker, Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Vol.XVII, E. A. Seemann, Leipzig 1924, pg.153. Dora Hitz | Hermann Bahr, www.univie.ac.at German Women Painters: 1893 Exposition--page 1, arcadiasystems.org
חזרות (סדרת טלוויזיה)

חזרות היא סדרת טלוויזיה ישראלית, מז'אנר הקומדיה הרומנטית. יוצרי הסדרה הם נועה קולר, ארז דריגס ואסף אמיר. פרק הבכורה שלה שודר בכאן 11 ב-12 בנובמבר 2020. הסדרה מבוססת באופן חלקי על הרקע להצגה "אחד + אחת", שהועלתה בתיאטרון גשר במאי 2010, בבימויו של יבגני אריה. קולר שיחקה ביחד עם ארז דריגס בהצגה שכתבו השניים, והתבססה על חייהם כזוג לשעבר. ההצגה מתארת שנה בחייו של זוג מכניסתם לדירה משותפת ועד פרידתם. בינואר 2021 הודיעו כאן 11 שהסדרה חודשה לעונה שנייה. אך במרץ 2022 נודע כי הסדרה לא תחודש לעונה שנייה ותרד מהמסך בעקבות פרישתה של השחקנית וכותבת הסדרה נועה קולר. ביולי 2022 פורסם כי הסדרה נמכרה לשידור בגרסתה המקורית ברשת Hulu (מבית דיסני) האמריקאית. הסדרה נרכשה לשידור דרך הולו במדינות איחוד האמירויות, בריטניה, אינדונזיה, דרום קוריאה, הולנד, הפיליפינים, פולין, שוודיה, סינגפור וטורקיה. איריס (נועה קולר) ותומר (ארז דריגס) הם זוג יוצרי תיאטרון לא ממומש, היא מחזאית והוא במאי, שאחרי כמה שנים של זוגיות עוברים פרידה קשה. רגע אחרי שתומר יוצא מהבית מתקבלת הודעה דרמטית - פרויקט החלומות המשותף שלהם, מחזה המבוסס על הזוגיות של שניהם, התקבל להפקה בתיאטרון ״המשכן״, התיאטרון הגדול בארץ. כעת הם מנסים לצלוח את העבודה המשותפת בחדר החזרות בתור אקסים טריים, לצד צמד כוכבי טלוויזיה (אגם רודברג ואיתי תורג'מן), שאמורים לגלם את התפקידים הראשיים. ״סדרת הדרמה הקומית הטובה ביותר״ ״השחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרה קומית״ - נועה קולר. ״התסריט הטוב ביותר לסדרה קומית״ - נועה קולר, ארז דריגס ואסף אמיר. ״שחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית״ - איתי תורג׳מן. ״שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית״ - אגם רודברג. ״הליהוק הטוב ביותר בסדרה עלילתית״ ״הבימוי הטוב ביותר בסדרה קומית״ - בעז פרנקל. ״עריכת התמונה הטובה ביותר בסדרה עלילתית״ (יחד עם הסדרה ״הטבח״). הסוכן אתר האינטרנט הרשמי של חזרות "חזרות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חזרות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "חזרות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אתר הסדרה בכאן צוף ישראלי, ‏ציפינו מ"חזרות" להיות סדרה שלא נוכל להוריד ממנה את העיניים. והיא כזו, באתר מעריב אונליין, 13 בנובמבר 2020 אריאנה מלמד, "חזרות": הצצה נדירה לאינטימיות עייפה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2020 עידן ישעיהו‏, צריך להיזהר עם המילה "מושלמת", אבל "חזרות" של כאן 11 כמעט כזו, באתר וואלה, 13 בנובמבר 2020 "חזרות": ריאיון עם כוכבי הסדרה: ארז דריגס ונועה קולר, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2020 סמדר שילוני, "חזרות": בלי התחכמות או תקציב ענק - הסדרה הזאת פשוט מצוינת, באתר ynet, 15 בנובמבר 2020 יאיר אשכנזי, "חזרות" עושה לתיאטרון הישראלי את מה ששייקספיר מעולם לא הצליח, באתר הארץ, 12 בינואר 2021 הפודקאסט של איתי סגל מבית ALL IN, נועה קולר מספרת על חזרות, 1 בפברואר 2024 אחרי שנת זוגיות הם נפרדו. זה היה הדבר הטוב ביותר לקריירה שלהם, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2020 צוץ, הנה בשורות טובות: הסדרה "חזרות" חודשה לעונה שנייה, באתר וואלה, 11 בינואר 2021 "חזרות" לא תחודש לעונה שנייה, באתר ‏מאקו‏, 31 במרץ 2022 לפי IMDb. אין תאריך
יחסי בחריין–הפיליפינים

יחסי בחריין–הפיליפינים הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת בחריין לרפובליקת הפיליפינים. היחסים הרשמיים בין ממלכת בחריין לרפובליקת הפיליפינים כוננו בשנת 1978. ראש המדינה הפיליפיני הראשון שערך ביקור ממלכתי בבחריין היה אז הנשיא פידל ראמוס בין ה-10 ל-11 במרץ 1997. ראש ממשלת בחריין, ח'ליפה בן סלמאן אאל ח'ליפה, ערך ביקור ממלכתי בין ה-6 ל-8 בנובמבר 2001. לראש הממשלה הוענק מסדר סיקטונה בדרגת רג'ה ב-7 בנובמבר 2001 במהלך ביקורו. מנהיג בחריין ערך שני ביקורים נוספים בשנת 2003 מ-25 בפברואר ל-3 במרץ וב-29 באוקטובר ל-1 בנובמבר. ב-14–15 בדצמבר ערכה הנשיאה אז גלוריה מקאפגל ארויו ביקור ממלכתי בבחריין. ראש הממשלה חליפה ערך ביקור עבודה נוסף בין 7 ל-13 באפריל 2005. ארויו ערכה ביקור ממלכתי נוסף בין 3 ל-4 בפברואר 2009. בין 1,500–2,000 פיליפינים עבדו ברפואה בבחריין ב-2007. נכון לשנת 2014, היו יותר מ-67,000 פיליפינים בבחריין, חלקם עבדו בבחריין עם אשרת עבודה. "Overview of RP-Bahrain Relations". Philippine Embassy - Manama, Bahrain. אורכב מ-המקור ב-2018-07-19. נבדק ב-27 בדצמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Philippines, Bahrain sign health agreement". GMA News. 4 באפריל 2007. נבדק ב-29 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "The Philippines Condemns Violence and Terrorism in Bahrain". NAM News Network. 20 באפריל 2014. אורכב מ-המקור ב-29 בדצמבר 2014. נבדק ב-29 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה)
פאול באום

פאול באום (בגרמנית: Paul Baum‏; 22 בספטמבר 1859 – 15 במאי 1932) היה צייר, שרטט ומדפיס גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. הוא היה הנציג החשוב ביותר של הנאו-אימפרסיוניזם בגרמניה. באום החל כצייר פרחים במפעל החרסינה המלכותי. בשנת 1877 החליט ללמוד אצל פרידריך פרלר באקדמיה לאמנויות בדרזדן. כעבור שנה עבר לבית הספר לאמנות הדוכסי הסקסוני של ויימאר, שם למד אצל תיאודור האגן עד 1887. במהלך לימודיו נסע למקלנבורג ולהמבורג וכן להולנד ופלנדריה. בשנת 1888 שהה זמן קצר במושבת האמנות במחוז דכאו. במהלך נסיעה לפריז בשנת 1890, הוא נתקל בפגישתו הראשונה עם האימפרסיוניזם הצרפתי. לאחר מכן הוא עזב את דכאו ובילה ארבע שנים בקנוקה שבבלגיה, שם התיידד עם קאמי פיסארו והצייר הבלגי תיאו ואן ריסלברגה. בשנת 1894 הוא חזר לדרזדן והפך לחלק מהזצסיון בדרזדן (אנ'). עם זאת, הוא המשיך להיות חסר מנוחה ובשנת 1895 עבר לסינט אנה טר מוידן ליד סלויס, שם התגורר עד שנת 1908. אף על פי כן, שהייתו שם הופרעה על ידי נסיעות רבות לברלין, דרום צרפת, איטליה וטורקיה. בעת ביקורו בברלין בשנת 1902, הוא הפך לחבר הזצסיון הברלינאי. בשנת 1909 הצטרף ל-Neue Künstlervereinigung München ‏(N.K.V.M.) והשתתף בתערוכה הראשונה שלהם. באותה שנה הוא קיבל את פרס וילה רומנה, שכלל שהייה של שנה ברומא. לאחר מכן נסע לטוסקנה, נשאר שם ארבע שנים בסן ג'ימיניאנו ואז בפירנצה. לאחר פרוץ המלחמה בשנת 1914, חזר לגרמניה והיה פרופסור באקדמיה. אבל אחרי שנה הוא שוב היה בתנועה. הוא שהה זמן קצר במושבת האמנות וילינגסהאוזן ונסע משם לנוישטאדט ליד מרבורג. כשחברו, קרל בנצר, מונה לפרופסור באוניברסיטה לאמנות של קאסל בשנת 1918, תפס באום את מקומו כמורה לציור נוף. בשנת 1921 הוא קנה בית במרבורג, מתוך כוונה שזה יהיה מקום מגוריו הקבוע, אך החל משנת 1924 ואילך התגורר בעיקר בסן ג'ימיניאנו. באום נפטר שם מדלקת ריאות בשנת 1932. ווימר בגשם נוף בגשם במקלנבורג סנט אין ערימת חציר אביב עצים ליד התעלה חורף מדיה וקבצים בנושא פאול באום בוויקישיתוף פאול באום, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאול באום, באתר Discogs (באנגלית) Margarete Braun-Ronsdorf (1953), "Baum, Paul", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German), 1, Berlin: Duncker & Humblot, p. 651; (full text online) Paul Baum - Biografie und Angebote - Kauf und Verkauf, www.kettererkunst.de
שברולט סופריור

שברולט סופריור (באנגלית: Chevrolet Superior) היו מספר סדרות של מכוניות במספר תצורות, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט, אשר יוצרו בין השנים 1923–1926 בארצות הברית ובקנדה. בקנדה דגמי "שברולט סופריור" יוצרו על ידי General Motors of Canada Company (אנ'), חברת בת של "ג'נרל מוטורס". סדאן - 4 דלתות. רודסטר - 2 דלתות, 2 נוסעים. טורינג ("Touring" (אנ')) - מכוניות קבריולה, 4 דלתות. קופה - 2 דלתות. טנדר - 2 דלתות. יוצרו 1,442,253 יחידות. דגמי "שברולט סופריור" יוצרו בארצות הברית ובקנדה. סדרות "שברולט סופריור" לסוגיו נבנו על בסיס פלטפורמה של ג'נרל מוטורס מסוג "GM A platform" (אנ'). מנוע קדמי. מחיר דגם רודסטר (Superior Roadster) בשנת 1926 עמד על 510 דולר, מחיר דגם סדאן 4 דלתות עמד על 825 דולר, ומחירי טנדרים נעו בין 425–525 דולר (בארצות הברית). סדרות "שברולט סופקיור" יוצרו והורכבו במספר מפעלים של "שברולט" וחברת האם "ג'נרל מוטורס" ברחבי ארצות הברית: במדינת קליפורניה, בעיר אוקלנד במפעל "שברולט" "Oakland Assembly" (אנ'). במדינת ניו יורק במחוז וסטצ'סטר בעיירה "Tarrytown, New York" (אנ') במפעל "שברולט" "North Tarrytown Assembly" (אנ'). במדינת אוהיו בעיירה "Norwood" (אנ') במפעל "ג'נרל מוטורס" "Norwood Assembly" (אנ'). במדינת מישיגן בעיר פלינט במפעל "ג'נרל מוטורס" "Flint Truck Assembly" (אנ'). במדינת מיזורי בעיר סנט לואיס במפעל "ג'נרל מוטורס" שבנה טנדרים ומשאיות עבור GMC ו"שברולט" "St. Louis Truck Assembly" (אנ'). במדינת טקסס בעיר ארלינגטון במפעל "ג'נרל מוטורס" "Arlington Assembly" (אנ'). בפרובינציה אונטריו, בעיר "Oshawa" (אנ') במפעל בבעלות "General Motors of Canada Company" (אנ') (חברת בת של "ג'נרל מוטורס") מפעל "Oshawa Truck Assembly" (אנ'). "Superior Serie B" - יוצר בשנת 1923. "Superior Serie F" - יוצר בשנת 1924. "Superior Serie K" - יוצר בשנת 1925. "Superior Serie V" - יוצר בשנת 1926. "שברולט סופריור", 4 דלתות סדאן "שברולט סופריור", שנת 1925 - קבריולה "שברולט סופריור", שנת 1926 "שברולט סופריור דה-לוקס", שנת 1924 "שברולט סופריור", שנת 1924 - טנדר שברולט שברולט סדרה D שברולט סדרה AA קפיטול מדיה וקבצים בנושא שברולט סופריור בוויקישיתוף שברולט סופריור, סרטון באתר יוטיוב Beverly Kimes, Henry Clark, Standard Catalog of American Cars 1805-1942, Iola, Krause Publications Inc, 1996, ISBN 978-08-73414-28-9. "שברולט סופריור" מסוג "Touring", שנת 1923 hemmings.com/auction/1923-chevrolet-superior Beverly Rae Kimes, Henry Austin Clark, Jr.: Standard Catalog of American Cars, 1805–1942. Krause Publications, Iola WI 1985, ISBN 0-87341-045-9. Ward's Automotive Yearbook 1988. Ward's Communications, Inc. 1988. p. 129 שברולט סופריור סדרה "K" conceptcarz.com/vehicle/z15656/chevrolet-series-k-superior
ליקוי החמה האשורי

ליקוי החמה האשורי המכונה גם ליקוי בור-סאגייל, הוא ליקוי חמה שתועד ברשימת אפונים (אנ') של האימפריה הנאו-אשורית, ככל הנראה בתקופת השנה התשיעית של שלטונו של מלך אשור-דן השלישי. הליקוי מזוהה עם זה שהתרחש ב-15 ביוני 763 לפני הספירה על פי הלוח היוליאני הפרולפטי (אנ'). בתיעוד הקצר כתוב: "[שנה של] בור-סגאלה מגוזנה. מרד בעיר אשור. בחודש סימנו התקיים ליקוי חמה של השמש." הביטוי המשמש – שאמאש ("השמש") אקאלו ("כפוף", "מעוות", "עקום", "סתום") – התפרש כהתייחסות לליקוי חמה מאז הפענוח הראשון של כתב היתדות באמצע המאה ה-19. השם Bur-Sagale (ניתנו גם Bur-Saggile, Pur-Sagale או Par-Sagale) הוא שמו של פקיד הלימו בשנה זו. בשנת 1867 זיהה הנרי רולינסון ליקוי חמה כמעט מוחלט ב-15 ביוני 763 לפני הספירה, שנראה בצפון אשור ממש לפני הצהריים, כמתמודד הסביר ביותר. החודש "סימנו" בלוח הבבלי מקביל לחודש "סיוון" בלוח העברי ולמאי/יוני בלוח הלועזי. רולינסון נימק במאמרו כי ליקוי חמה מלא, שחל בדיוק מעל לאשור דווקא בחודש "סימנו" הוא אירוע נדיר ביותר. כבר הייתה בידו כרונולוגיה משוערת של מלכי אשור שהתבססה על הקאנון של תלמי. המלך הראשון בקאנון של תלמי הוא נבונצר, שעל פי הקאנון החל למלוך בבבל בשנת 747 לפנה"ס. לאחר שסינכרן בין רשימות מלכים אשוריות, אשר נמצאו בחפירות הארכאולוגיות בזמנו, לבין הקאנון של תלמי, רולינסון הסיק כי המלך אשור-דן השלישי, שבימיו התרחש ליקוי החמה, מלך בראשית המאה ה-8 לפנה"ס, זמן קצר לפני נבונצר. רולינסון מציין כי בדק ליקויי חמה אפשריים בטווח של מאה שנים לפני ואחרי תיארוך מלכותו של נבונצר ולא מצא אף ליקוי חמה אחר, שיכל היה להתאים לתיאור. הוא ציין כי הכרונולוגיה המעודכנת שהוא פרסם על סמך תיארוך ליקוי החמה חשפה סטייה בכרונולוגיה הקודמת של שנה אחת בלבד. תאריך זה התקבל באופן נרחב מאז; הזיהוי מבוסס גם על ידי תצפיות אסטרונומיות אחרות מאותה תקופה. תיעוד זה הוא אחת הראיות המכריעות המוודאות את הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק בתקופה האשורית. Path map of eclipses 780 BCE – 761 BCE (NASA) – Includes total eclipse of June 15, 763 BC (labeled -0762 June 15) Path map of eclipses 800 BCE – 781 BCE (NASA) – Includes annular eclipse of June 24, 791 BC (labeled -0790 June 24) Five Millennium (-1999 to +3000) Canon of Solar Eclipses Database – maps the visibility of the total solar eclipse of June 15, 763 BC. Five Millennium (-1999 to +3000) Canon of Solar Eclipses Database – maps the visibility of the annular solar eclipse of June 24, 791 BC. Rawlinson, Henry Creswicke, "The Assyrian Canon Verified by the Record of a Solar Eclipse, B.C. 763", The Athenaeum: Journal of Literature, Science and the Fine Arts, nr. 2064, 660–661 (18 May 1867). The Athenaeum: Journal of Literature, Science, the Fine Arts, Music and the Drama, 1867. (באנגלית) Hermann Hunger, "Zur Datierung der neuassyrischen Eponymenliste," Altorientalische Forschungen, Vol. 35:2, 2008, pp. 323–325. An English translation is available on the web:. Editorial explanation, kristenfrihet.se
אזור תעשייה

אזור תעשייה הוא אזור, לרוב ביישובים עירוניים ולעיתים גם ביישובים קטנים, המיועד לבתי חרושת ומפעלי תעשייה, בתי מלאכה, מוסכים, מפעלים קטנים של "תעשייה קלה" וכדומה, ועסקים המשרתים מפעלים אלה, כגון מסעדות ומוצרי צריכה עבור חנויות ומעבדות. בהקמת אזור תעשייה נדרשת תשומת לב מיוחדת לטיפול במטרדי רעש וזיהום המאפיינים בדרך כלל מפעלים של "תעשייה כבדה". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לפני המהפכה התעשייתית מפעלים הוקמו לצד או בתוך יישובים. לאחר המהפכה התעשייתית הוקמו אזורי תעשייה לצד מסילות רכבת או נמלי-ים או נמלי-נהר, בתחילת המאה ה-20 החלו להקים אזורי תעשייה גם לצד כבישים מהירים או שדות תעופה. רבים מאזורי התעשייה העירוניים קלטו במרוצת הזמן גם שימושי קרקע אחרים כגון מסחר, משרדים (בהם משרדים לתעשיית היי-טק, המשקפים את השינוי במאפייני המושג "תעשייה"), ושירותים אחרים. חלק מאזורי התעשייה התפתחו באזורים שבמקור לא נועדו למיקום תעשייה. אזור תעשייה עירוני - אזור תעשייה המצוי בתחומי העיר אזור תעשייה אזורי - אזור תעשייה בתחומי יישוב חקלאי, בדרך כלל עבור תוצרת חקלאית או מיכון חקלאי. אזור תעשייה סגור - מיועד בדרך כלל עבור חברות ייצור ממשלתיות או תשלובת מפעלים הפועלים במסגרת אחת. גן תעשייה (או בשמו החדש: פארק טכנולוגי) - הוא מוסד המהווה חממה לתעשיינים ויזמים בראשית דרכם. פארק תעשייה - הוא אזור תעשייה (או מתחם באזור תעשייה) שמבני התעשייה בו מוקמים ומנוהלים על ידי יזם יחיד, העוסק בהשכרתם או במכירתם של מבנים אלה, ומספק להם שירותים שונים, המאפשרים למפעלים חדשים השתלבות נוחה יותר. מועצה מקומית תעשייתית - הוא אזור תעשייה עצמאי שאינו קשור אל יישוב מגורים כלשהו. אזור תעשייה בישראל מוקצה כחלק מתכנון עירוני או אזורי, בתוכניות מתאר מחוזיות או ארציות, כאזור שנועד להקמת מפעלי תעשייה מסוגים שונים. כללי הבינוי וחלוקת המגרשים בתוך אזור התעשייה נקבעים בתוכניות מתאר מקומיות ובתוכניות בניין עיר (תב"ע). בעבר אזורי תעשייה נמצאו בעיקר בתחומם של שטחים עירוניים. באמצע שנות ה-70 תחת הנהגתו של שר התעשייה חיים בר-לב, החל משרד הכלכלה בהקמת אזורי תעשייה בין-עירוניים. במסגרת זאת הוקמו באמצע שנות ה-70, אזור התעשייה במגדל תפן, אזור התעשייה ליד מחניים, נאות חובב ומישור אדומים. כן הוחל בתכנון אזור התעשייה אלון תבור, אזור תעשייה בגבעת המשוריין ליד צומת כברי ואזור תעשייה ליד קיבוץ לביא. לאחר שנות ה-2000 החלו אזורי תעשייה רבים בישראל לעבור הסבה מתעשייה מיושנת אל תעשייה מודרנית בשילוב של מסחר ופארקים. מרחב עורפי עיר תעופה סיליקון ואדי אזור סחר מיוחד טלי חתוקה ויואב וינברג: קווי תכנון לאזורי תעשייה, אוניברסיטת תל אביב, 2016 טלי חתוקה, גילי ענבר, קורל חמו: לקראת סדר יום תעשייתי־אזורי דפוסי פיתוח בגליל המזרחי ובקריית שמונה, אוניברסיטת תל אביב, 2019 אזורי תעשייה, דף שער בספרייה הלאומית עמוס כרמלי, מחלוקת על תיעוש הגליל, דבר, 14 באפריל 1976 יתכננו שלושה מרכזי תעשייה אזוריים, דבר, 25 בפברואר 1976 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריה סלבונה

מריה סלבונה (בגרמנית: Maria Slavona‏; 14 במרץ 1865 – 10 במאי 1931) הייתה ציירת אימפרסיוניסטית גרמנית, חברת הזצסיון הברלינאי. נולדה בשם: מארי דורט קרוליין שורר. אביה היה רוקח ופוליטיקאי שהיה ידוע בקמפיין שלו לשיפור איכות מי השתייה של ליבק. אחותה הבכורה קורנליה שורר הפכה לאחת הרופאות הראשונות בגרמניה. בגיל שבע עשרה, לאחר שיעורים בלתי פורמליים בציור ורישום, נסעה לברלין ללמוד בבית ספר פרטי לאמנויות לפני שעברה למכון ההוראה במוזיאון לאמנות דקורטיבית, בה למדה עד 1886. בשנה שלאחר מכן, היא החלה את לימודיה בבית הספר לאמנות לנשים "וריין דר ברלינר קונסטלינן", שם הורשו ללמוד אנטומיה ולצייר דגמים חיים. האקדמיה הפרוסית לאמנות הייתה עדיין מוסד לגברים בלבד באותה תקופה. בשנת 1888 היא עברה למינכן, למדה שיעורים פרטיים מצייר הדיוקנאות אלואיס ארדטלט (1851-1911) ואז למדה באקדמיה לנשים של "מינכן קונסטלינרינווארן", שם המורה המשפיע ביותר שלה היה לודוויג פון הרטיש, שהכיר לה את האימפרסיוניזם. מאוחר יותר, בחופשה בבית, היא פגשה כמה אמנים סקנדינבים ונסעה איתם לפריז. אחד מחבריה לנסיעה היה הצייר הדני וילהלם פיטרסן (1868–1923) וכשהתיידדו ביותר, שניהם החליטו לשנות את שמות היוצרים שלהם. הוא בחר בוילי גרטור והיא הפכה למריה סלבונה. נולדה להם גם בת לא חוקית שהפכה מאוחר יותר לשחקנית בשם לילי אקרמן. את שם משפחתה קיבלה הבת מאביה החורג, עמו אמה התחתנה בשנת 1900 - סוחר האמנות השווייצרי אוטו אקרמן (1871–1963). התערוכה הראשונה של סלבונה הייתה בשנת 1893 בסלון דה שאמפ-דה-מארס של Société Nationale des Beaux-Arts, באופן אירוני תחת שם בדוי גברי "קרל-מריה פלבונה". בשנת 1901 הצטרפה לזצסיון הברלינאי, חזרה לליבק בשנת 1906 וחזרה לברלין בשנת 1909. לקראת סוף שנות העשרים של המאה העשרים, בריאותה החלה להידרדר. היא לא הצליחה למצוא מזור ברפואה המסורתית, ופנתה לאנתרופוסופיה ונטורופתיה. אולם מצבה הבריאותי מעולם לא השתפר, ואת שנותיה האחרונות בילתה בציור פרחים ונופים בסביבת ביתה ליד מינסינג. עבודתה נשכחה במשך שנים רבות, לאחר שסומנה כ"אמנות מנוונת" בשנת 1933. במהלך מלחמת העולם השנייה, רבים מציוריה הושמדו, בכוונה או כתוצאה מהמלחמה. רק בשנת 1981 נערכה רטרוספקטיבה משמעותית על ידי מוזיאון ברוהאן בברלין. אביב בליבק גן פורח בתים במונמנטר בתים במוונמנטר דיוקן עצמי, 1910 מדיה וקבצים בנושא מריה סלבונה בוויקישיתוף Margrit Bröhan: Maria Slavona 1865–1931. Eine deutsche Impressionistin. Exhibition Catalog, Sammlung Stiftung Bröhan, Berlin and Lübeck, 1981. unser Lübeck - Kultur-Magazin - Maria Slavona: Lübecker Apothekertochter wird eine berühmte Malerin des deutschen Impressionismus, web.archive.org, ‏2014-07-14 Margrit Bröhan: Maria Slavona. In: Das Verborgene Museum. Teil I: Dokumentation der Kunst von Frauen in Berliner öffentlichen Sammlungen. Berlin 1987