laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוקי פרנל-אראגו

חוקי פרנל-אראגו הם ארבעה חוקים ניסיוניים אשר הסבירו כיצד התאבכות של אור תלויה בקיטוב האור. חוקים אלו נוסחו על ידי אוגוסטן ז'אן פרנל ואראגו בעקבות ניסוייהם בעזרת קלציט ונועדו להסביר את תלות תופעת ההתאבכות בקיטוב של האור, בהמשך לניסוי שני החריצים המפורסמים של תומאס יאנג. חוקים אלו הם מקור למחקר מקורי ניסיוני ותאורטי באופטיקה גם בימינו [1],[2],[3](הקישור אינו פעיל) . ארבעת החוקים הם: שתי קרני אור המקוטבות בזווית ישרה אחת ביחס לשנייה, אינן יוצרות שום השפעה אחת על השנייה באותן נסיבות שאור רגיל (אור לא מקוטב) יוצר התאבכות הורסת שתי קרני אור בעלי אותו קיטוב יתאבכו באופן זהה לאור רגיל (לא מקוטב) שתי קרניים שבמקור היו מקוטבות בזווית ישרה אחת ביחס לשנייה לא ייצרו תבנית התאבכות גם אם יביאו את הקרניים למצב של קיטוב זהה קרניים שבמקור היו עם אותו קיטוב והופרדו לקיטובים מאונכים יצרו תבנית התאבכות כמו אור רגיל לאחר שיחזירו אותם למצב של קיטוב זהה ניסוי שני הסדקים Fresnel-AragoLaws ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרשת אמור

פָּרָשַׁת אֱמֹר היא פרשת השבוע השמינית בספר ויקרא. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה בפרק כ"א, פסוק א' ומסתיימת בפרק כ"ד, פסוק כ"ג. הלכות העוסקות בקדושת הכהן, בין השאר הנשים שאסור להם לשאת והאיסור להיטמא למתים. איסורים מיוחדים החלים על הכהן הגדול. המומים הפוסלים כהן מלשרת במקדש. האיסור החל על טמאים להקריב קורבנות ולאכול קודשים, והאיסור על זרים שאינם כוהנים לאכול מבשר הקורבנות. רשימה של מומים הפוסלים את הקורבן, וכן תנאים נוספים לכשרות בהמה לקורבן, בהם מצוות 'אותו ואת בנו'. פרשת המועדות: שבת וחגי ישראל והמצוות המיוחדות לכל חג וחג. ציווי על הדלקת נר התמיד במנורה ועל לחם הפנים. פרשת המקלל - סיפור על ריב בין שני אנשים, בן האישה הישראלית, שלומית בת דברי ממטה דן וריבו עם איש ישראלי במחנה ישראל, ועונשו של בן האישה הישראלית, שקילל את השם. דיני מכה אדם ומכה בהמה. השבת בה קוראים את פרשת אמור יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים: שנת השג - ג' באייר. שנת החא - ה' באייר. שנת זשה ושנת בחה - ח' באייר. שנת זחג - י' באייר. שנת בשה ושנת גכה - ט"ו באייר. שנת זשג ושנת בחג - י"ז באייר. שנת השא ושנת זחא - י"ט באייר. שנת הכז - בארץ ישראל י"ג באייר, בחוץ לארץ כ' באייר. שנת בשז ושנת גכז - בארץ ישראל ו' באייר, בחוץ לארץ י"ג באייר. ערך מורחב – הכהנים בני צדוק ההפטרה היא בספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוקים ט"ו–ל"א. ההפטרה מתארת אף היא את דיני הקדושה המיוחדים החלים על הכוהנים הנבחרים שלא נכשלו בעוון עבודה זרה בשלהי תקופת בית ראשון. בנוסח רומניא הפטירו ספר יחזקאל, פרק מ"ד, פסוק כ"ה עד פרק מ"ה, פסוק י"א. הטקסט: פרשת אמור, באתר ויקיטקסט פרשת אמור - הטקסט עם תרגום אונקלוס, באתר "מכון ממרא" פרשת אמור, באתר "מקראות גדולות הכתר" פרשת אמור, באתר "תורת אמת" פרשנות: גיליונות נחמה לפרשת אמור פרשת אמור, באתר אוניברסיטת בר-אילן פרשת אמור, באתר "כיפה" פרשת אמור עם פירוש רש"י, באתר "בית חב"ד" שיעורי תורה לפרשת אמור, באתר "ישיבה" שיעורים לצפייה על פרשת אמור, באתר "בינינו" פרשת אמור, באתר פרשת השבוע הערך "פרשת אמור", באתר ויקישיבה דברי תורה לפרשת אמור באתר ישיבת הר ברכה שיעורים לצפייה על פרשת אמור, באתר "התנועה הרפורמית"
נוביצה וליצ'קוביץ'

נוביצה וליצ'קוביץ' (סרבית קירילית: Новица Величковић; נולד ב-5 באוקטובר 1986 בבלגרד, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי, אשר שיחק עבור פרטיזן בלגרד, ריאל מדריד ונבחרת סרביה בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.05 מטר. לפני מעברו לפרטיזן בלגרד, וליצ'קוביץ' שיחק כדורסל עבור מחלקות הנוער של מועדון הכדורסל דרבומרקאנט ושל גרבינה זאמון. בשנת 2001 עבר לקבוצת הנוער של מועדון הפאר הסרבי ושיחק בקבוצה זו עד לעונת 2003/04. לאחר שבעונה לאחר מכן הוקפץ לקבוצה הבוגרת של פרטיזן בלגרד. וליצ'קוביץ' שיחק בפרטיזן במשך חמש שנים. וליצקוביץ' שותף בשליטתה הכמעט מוחלטת של פרטיזן בלגרד בסרביה וזכה עמה במספר רב של תארים קבוצתיים - חמש אליפויות סרביה ושני גביעי סרביה. יתר על כן, הוא שותף עמה בהצלחתה במפעלים האירופיים, העפיל עמה שלוש פעמים לשלב הבתים השני של מפעל היורוליג היוקרתי, וזכה עמה שלוש פעמים בליגה האדריאטית. נוסף על כך, במדי פרטיזן זכה במספר תארים אישיים, בפיינל פור של הליגה האדריאטית זכה בתואר ה-MVP., ובמסגרת משחקי היורוליג זכה בתואר הכוכב העולה של היורוליג. שתי הזכיות בתארים היו בעונת 2008/09. בעקבות הישגים מרובים אלו סומן וליצ'קוביץ' כאחד הכדורסלנים העתידים של אירופה ולאחד השחקנים החמים בשוק ההעברות. מספר מועדוני-על ביבשת רצו להעסיקו, כולל ריאל מדריד, שלבסוף צלחה והחתימה אותו כחלק מפרויקט הגלאקטיקוס הנרחב, שמתקיים בקבוצת הכדורסל בראשות אטורה מסינה. וליצ'קוביץ' חתם בריאל עד לשנת 2013. וליצ'קוביץ' היה חבר בסגל נבחרות הכדורסל הצעירות של סרביה במשך כשש שנים. הוא שותף באליפויות אירופה: 2005 עד גיל 19, ו-2007 עד גיל 21. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עם הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה 2007 בספרד. הוא עזר לנבחרת לעלות ממשחקי המוקדמות לאליפות אירופה 2009 לאליפות עצמה שתתקיים בספטמבר בפולין. מדיה וקבצים בנושא נוביצה וליצ'קוביץ' בוויקישיתוף נוביצה וליצ'קוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) דף השחקן באתר היורוליג דף השחקן(הקישור אינו פעיל) באתר הרשמי של פרטיזן בלגרד כתבה אודות הישגיו באתר הליגה האדריאטית וליצ'קוביץ' הכוכב העולה של היורוליג
אנסטסיוס השני

האם התכוונתם ל... אנסטסיוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית אנסטסיוס השני (אפיפיור)
מפרץ סרסוטה

מפרץ סרסוטה (באנגלית: Sarasota Bay) הוא מפרץ הממוקם בחופה המערבי של מדינת פלורידה שבארצות הברית. המפרץ, השוכן לחוף מפרץ מקסיקו הוא שפך נהר. המפרץ ממוקם בין איי הקיז ואת המפרץ מקיפים קי לונגבואוט, קי לידו, קי סייסטה, וקי קייסי. גובה פני המים הממוצע במפרץ סרסוטה בשנים 1960–1978 היה גבוה ב-12.8 ס"מ מגובה פני הים הממוצע של ארצות הברית בשנת 1929. הגובה הממוצע של פני המים בעת גאות במפרץ היה 31.8 ס"מ מעל הגובה הממוצע. גובה פני הים במפרץ סרגוסה נמצא בעליה בקצב ממוצע של 2.1 מ"מ לשנה. על פי הערכות שנעשו, עתיד גובה פני המים במפרץ סרגוסה להגיע ל 0.84-1.05 מטר מעל רמתו הנוכחית. מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 נפגעו כ-18,000 דונם של מרבצי עולם החי בקרקעית מפרץ סרסוטה בגלל פעילות של חפירה ימית. בשנת 1996 הוחל ביצירת אזורים של ריף מלאכותי באזור המפרץ על מנת לעודד יצירת מרבצים חדשים. עד שנות ה-50 של המאה ה-20 נחשב המפרץ לאתר טבע בראשיתי עם מים נקיים ודגה רבה. מאז נפגעו כ-40% משטח הביצה שלה וסבל מזיהום. המפרץ מוזכר לראשונה במפות מראשית המאה ה-18 בכתיב: Zarazote. המתיישבים הספרדים שהגיעו לפלורידה וחקרו את אזור המפרץ בשנת 1513 גילו כי לחופי המפרץ מתגוררים שבטים אינדיאנים. מחקר ארכאולוגי מאוחר גילה כי אזור המפרץ היה מיושב מאז המאה השמינית לפנה"ס. בין השנים 1834–1835 היה המפרץ בתחום מחוז הילסבורו, ולאחר חלוקת המחוז, בין השנים 1855–1921 היה המפרץ בתחום מחוז מאנאטי ומאז שנת 1921 מחולק המפרץ בין מחוז סרסוטה ומחוז מאנאטי. קונגרס ארצות הברית הכריז על המפרץ כ"שפך נהר בעל חשיבות לאומית" (אחד מ-28 שפכי נהרות שקיבלו תואר זה). לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקנית הפליג ג'ודה בנג'מין, מזכיר המדינה של הקונפדרציה ממפרץ סרסוטה במהלך בריחתו המוצלחת לאנגליה, בברחו מפני כוחות ארצות הברית שבקשו לעצרו. אתר האינטרנט הרשמי של מפרץ סרסוטה E.D. Estevez, Sea Level Rise in Saragosa Bay, November 6, 1991 Creating an Artificial Reef, EPA The ecological condition of estuaries in the Gulf of Mexico, page 65 Gene M. Burnett, Florida's Past: People and Events That Shaped the State, page 194
קאן-קאן

קאן-קאן (בצרפתית: Cancan) הוא מחול שמוצאו בצרפת של ראשית המאה ה-19. לרוב מבוצע על ידי מספר רקדניות-שורה, לבושות בגרביים ארוכים וחצאית רבת-שכבות. במהלך הריקוד מונפות רגלי הרקדניות גבוה אל-על, כך שחלקים גדולים מרגליהן של הרקדניות נחשפים, דבר שנחשב מגונה ובלתי מוסרי במאה ה-19 והעניק לריקוד שם של ריקוד זנותי. מקור הריקוד הוא בגאלופ מהיר במקצב של 2/4, ריקוד שהיה נפוץ במועדונים של מעמד הפועלים במונפרנס (פריז) של שנות ה-30 של המאה ה-19. בראשיתו היה ריקוד-זוגות ובהדרגה הפך לריקוד ראווה המוצג לעיני הקהל במועדוני לילה ובתי בושת ונקרא לעיתים Chahut ("מהומה"), לעיתים השתתפו בריקוד הראווה גם גברים. במהלך השנים שילב הריקוד לתוכו מאפיינים של אקרובטיקה, צעקות של הרקדניות, ומחוות טיפוסיות כמו הרמת החצאית עד מעל הראש, בעיטות, קפיצות, שפגאט וכדומה. בשנות ה-90 של המאה ה-19, עם פתיחת מועדוני קברט ובראשם המולן רוז', הפך הריקוד לממוסד יותר ומספר רקדניות (כגון לה גולו וג'יין אבריל) הפכו לכוכבות ידועות. הריקוד צבר פופולריות בארצות הברית ואנגליה במפנה המאה העשרים במסגרת מחזות זמר, אופרטות ומופעי וודוויל, התנועות הפרועות מותנו והונהגה כוריאוגרפיה מוקפדת שהפכה לגרסה מעודנת יותר של הריקוד שנקראה "קאן קאן צרפתי". בשנות העשרים נדרשו גם מועדוני פריז לאמץ את ה"קאן קאן הצרפתי" (המעודן, שהומצא בארצות דוברות אנגלית), לפי דרישת התיירים. מספר מלחינים כתבו יצירות קאן-קאן, הבולט והידוע ביותר הוא הקאן-קאן מתוך "אורפאוס בשאול" (1858) של ז'אק אופנבך. קאן-קאן ידוע נוסף הוא זה של פרנץ להר מתוך האופרטה "האלמנה העליזה" (1905). ב-1954 כתב קול פורטר את המחזמר "קאן-קאן" שעובד לסרט ב-1960 בכיכובם של פרנק סינטרה ושירלי מקליין. ג'ורג' גרשווין השתמש בקאן-קאן על מנת לאפיין את פריז החוגגת ביצירתו אמריקאי בפריז. ציירים כאנרי דה טולוז-לוטרק, ז'ורז' סרה ופבלו פיקאסו ציירו רקדניות קאן-קאן. מדיה וקבצים בנושא קאן-קאן בוויקישיתוף וידאו של ריקוד קאן-קאן באנגליה משנת 1945 קאן-קאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ייתכן שהסרט מוגן בזכויות יוצרים ומובא כשימוש הוגן, על מנת להבהיר את נושא הערך.
מירי ברוך

מירי ברוך (נולדה ב-1944) היא פרופסור לספרות ומרצה בכירה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים ובמכללת לוינסקי לחינוך שבתל אביב. מתמקדת בחקר ספרות ילדים. רכשה את תאריה האקדמיים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בר-אילן, את הדוקטורט כתבה בשנת 1979 באוניברסיטת UCLA שבקליפורניה. עבודת הדוקטורט, שנכתבה בהדרכתו של פרופ' ארנולד בנד, נושאת את השם: "נתן זך- הרומנטיקן המר". ברוך פרסמה עשרות אנתולוגיות של שירה וספרות לילדים, מקראות לתלמידי בית הספר היסודי, וספרי עיון אחדים, בהם: "והם חיים בעושר ואושר--- " : תאוריות חדשות בחקר המעשייה בעקבות "הנסיך הקטן" : פרקי עיון ומחקר ילד אז - ילד עכשיו : עיון משווה בספרות ילדים סוגיות וסוגים בשירת ילדים עיונים בשירת דליה רביקוביץ' מדיה וקבצים בנושא מירי ברוך בוויקישיתוף רשימת הפרסומים של מירי ברוך, בקטלוג הספרייה הלאומית מירי ברוך, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מירי ברוך, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" הספרים של מירי ברוך, באתר "סימניה" רשימת המאמרים של מירי ברוך באתר רמב"י מירי ברוך, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל מירי ברוך (1944-), דף שער בספרייה הלאומית מירי ברוך, ברשת החברתית פייסבוק מכּתביה: מעשיות מסורתיות ומעשיות חדשות, באתר "דףדף" ’זרעי שלום‘: פשט ודרש, הד האולפן החדש 92, סתיו תשס"ח
משחק רביעיות

משחק רביעיות או משחק רביעייה הוא משחק קלפים לילדים המכיל 28 קלפים או יותר. המשחק הומצא בהולנד, ובמקור נקרא "Kwartet". הקלפים מחולקים לרביעיות בנושאים שונים. מטרת המשחק היא להשלים רביעיות לפי נושא המשחק. אפשר גם לשחק עם קלפים רגילים כאשר לכל מספר יש ארבע צורות, ובלי ג'וקר. כהכנה למשחק מחלקים לכל שחקן ארבעה קלפים וקובעים את סדר השחקנים. לכל שחקן ישנה זכות לדרוש קלף משחקנים שונים באותו התור אם לא זכה לשלילה. יש המתירים לדרוש רק קלף השייך לרביעייה שלשחקן עצמו יש לפחות נציג אחד שלה, ויש המתירים לדרוש כל קלף, גם אם השחקן אינו מחזיק בנציג אחד מהרביעייה. לעיתים מותר לדרוש רק קלף אחד בתור, ולעיתים מותר לדרוש קלפים בזה אחר זה כל עוד השחקן לא נענה בשלילה. לשחקן אסור לשקר - אם דרשו ממנו קלף שיש לו, הוא חייב לתת אותו. המנצח הוא זה שהצליח להשלים את המספר הגדול ביותר של רביעיות. בכל שלב יכול (או חייב, כתלות בגרסה) שחקן המחזיק בארבעת חלקיה של רביעייה להניחה גלויה על השולחן. כאשר מספר הקלפים של שחקן מתחת לארבעה קלפים, חובתו לקחת מהקופה קלפים עד שימלאו לו ארבעה. למשחק, המשלב לימוד וחוויית משחק, יש גרסאות רבות הנבדלות בציורים על הקלפים בהתאם גם בכמות הקלפים (למשל, משחק רביעייה בנושא חודשי השנה מכיל 48 קלפים). לרביעיות יש וריאציות רבות כגון, רביעיות מכוניות, רביעיות צבעים, רביעיות ארצות. קיימים משחקי רביעיות בעלי מטרות חינוכיות, כגון לימוד סיפורי התנ"ך מדיה וקבצים בנושא משחק רביעיות בוויקישיתוף משחק רביעיות בנושא ספרים וסופרים חלק מקלפי המשחק חן מלול, חמור חמורתיים ומשחקי הקלפים של פעם, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 22 בנובמבר 2018 עמית נאור, ללמוד תורה עם משחק קלפים? יש דבר כזה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 29.05.2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדריי ורונצביץ'

אנדריי קונסטנטינוביץ' וורונצביץ' (ברוסית: Андрей Константинович Воронцевич; נולד ב-17 ביולי 1987 באומסק, ברית המועצות) הוא כדורסלן רוסי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.07 מטרים. בצעירותו, שיחק בקבוצת הנוער של לוקומוטיב נובוסיבירסק. ב-2005 הוא הועלה לקבוצה הבוגרת ולאחר עונה אחת בה קלע 5.2 נקודות, הוריד 3.7 ריבאונדים וחסם 3.5 פעמים בממוצע למשחק הועבר לאלופת היורוליג צסק"א מוסקבה, בה שיחק במשך 14 שנה. במדי צסק"א שיחק 696 משחקים, 274 מהם ביורוליג בהן ביצע 2,416 חטיפות כדור. עם צסק"א זכה 3 פעמים באליפות היורוליג, הוכתר ל-MVP של גמר הליגה המאוחדת של VTB‏ (2015]) ומצטיין הליגה בעונת 2015. וורונצביץ' היה חלק מנבחרת רוסיה עד גיל 20 באליפויות אירופה ב-2006 וב-2007. לאחר מכן צורף לנבחרת הבוגרת, עמה זכה במדליית ארד ביורובאסקט 2011. מדיה וקבצים בנושא אנדריי ורונצביץ' בוויקישיתוף אנדריי ורונצביץ', ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל באתר היורוליג דף השחקן באתר צסק"א מוסקבה ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פתח ביב

פתח הביב (בלועזית: קלואקה, cloaca) הוא פתח היציאה האחורי בגופם של בעלי חיים שונים ואצל חלקם הוא הפתח היחידי המשמש את מערכות העיכול, הרבייה והשתן. כל העופות, הזוחלים, הדו-חיים וכן יונקי הביב ויונקי הכיס הם בעלי פתח ביב כזה, דרכו מופרשים הן השתן והן הצואה. אצל יונקי הכיס ועופות מסוימים מערכת הרבייה נפרדת מפתח הביב. ביונקי שליה, לעומת זאת, יש שני פתחים נפרדים לשתן ולצואה. הבדל זה בין קבוצות היונקים השונות מצביע כנראה על קדמוניותם של יונקי הכיס ובעלי הביב לעומת השלייתנים, משום שהוא ממאפיניהן של הקבוצות הקדומות יותר מהן התפתחו היונקים בתחילה. ישנן דרכים שונות לרבייה באמצעות פתח הביב. בדו-חיים חסרי זנב, ההפריה היא לרוב חיצונית, שבה הנקבה מטילה את ביציה לתוך מקור מים והזכר מפריש את נוזל הזרע עליהן על מנת להפרותן. הן הביצים והן נוזל הזרע מופרשים מפתח הביב. בדו-חיים בעלי זנב ובדו-חיים חסרי רגליים, ההפריה היא לרוב פנימית. נוזל הזרע מוחדר לפתח הביב של הנקבה באמצעות פין או, לרוב, בלעדיו. בעופות, הזכר והנקבה מצמידים את פתחי הביב שלהם זה לזה, עד שנוזל הזרע עובר מהזכר לנקבה. לרוב העופות הזכרים אין פין - אם כי ישנם מספר יוצאי דופן, כמו מינים מסוימים של ברווזיים. לרוב הזוחלים הזכרים יש פין, ולקשקשאים אף יש פין כפול (hemipenes). הפין נמצא בפתח הביב של הזכר ובאמצעותו מוחדר נוזל הזרע לפתח הביב של הנקבה. עופות מסוימים משתמשים בפתח הביב לקירור גופם, על ידי הפרשת שתן או צואה על רגליהם. התאדות הנוזלים גורמת לקירור הגוף, כמו בהזעה. תופעה זו נקראת יורוהידרוזיס (Urohydrosis). חלק מהצבים, במיוחד אלו המתמחים בצלילה, משתמשים בפתח הביב לנשימה כשהם צוללים, באמצעות שתי שלפוחית אוויר המחוברות לפתח הביב וקולטות חמצן מהמים. תופעה דומה מוכרת גם במלפפוני ים. לבני אדם יש פתח ביב עוברי, המתפצל במהלך ההתפתחות העוברית של מערכות ההפרשה והרביה. ישנם מומים מולדים מסוימים הגורמים לתינוק להוולד עם פתח ביב אחד. יונקי הביב מדיה וקבצים בנושא פתח ביב בוויקישיתוף פתח ביב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Journal of Experimental Biology 210, 0i (2007) by Yfke Hager Australian Government - Department of Environment and Heritage - Fitzroy Tortoise University of Wisconsin-La Crosse - Zoo Lab - Chelonians Victorian Herpetological Society - Caring For Australian Freshwater Turtles In Captivity
קלואקה

האם התכוונתם ל... פתח ביב – פתח הפרשה אחורי של בעלי חיים שונים קלואקה מקסימה – מערכת ביוב ברומא העתיקה
דנה הרמן

דנה הרמן (נולדה ב-16 ביולי 1975) היא עיתונאית ישראלית. כתבת התרבות ובמאית בערוץ כאן 11. דנה הרמן גדלה בחולון ולמדה בתיכון ע"ש מיטרני. בתחילת דרכה המקצועית עסקה הרמן בדוגמנות, היא זכתה במקום השני בתחרות "תגלית השנה". את הקריירה הטלוויזיונית היא החלה בהנחיית התוכנית "סקר הסקס הגדול" ששודרה ב-2002 בערוץ YTV. ב-2003 הגישה את "פריים טיים", רצועת התרבות היומית של ערוץ +yes (כיום yes stars 1). כן הגישה את "לילה בכפר" (2004) - תוכנית לייט נייט בערוץ 24, ושימשה מנחה בערוץ הילדים. בהמשך הגישה בערוץ הראשון את "טלסינמה" (2004–2006) - תוכנית הקולנוע של הערוץ; "מהשורה הראשונה" בימי חמישי; פינת תרבות ב"הלילה יענקל'ה לאן" שבהגשת יעקב מנדל; "זמן אוויר" (2006) - תוכנית תרבות בערוץ; ו"תרבות היום" - מגזין הבידור והתרבות של הערוץ (2010). ב-2008 הצטרפה לחטיבת החדשות של הערוץ הראשון ככתבת התרבות של "מבט". באוקטובר 2005 הנחתה את אירוע ספיישל מצעד האהבה, ששודר בשידור חי מתל אביב. הרמן שימשה ב-2005 ו-2006 כמנקדת של ישראל בתחרות האירוויזיון. ב-2005 נבחרה להוביל את קמפיין ויסקי "בלנטיין" יחד עם הכדורגלן ג'ובאני רוסו. בעבר כתבה וערכה במגזינים העוסקים בתרבות, כ"פנאי פלוס", "GO",‏ "DJ העיר" (מוסף הקלאבינג של רשת שוקן), ושימשה כסגנית-עורכת מגזין "לילה". כן עבדה ככתבת בג'רוזלם פוסט, וב-2010 החלה לעבוד ככתבת הארץ באירופה למשך מספר שנים. ב-2017, עם הקמת תאגיד השידור הישראלי הצטרפה אליו הרמן ככתבת התרבות. היא הגישה בין היתר מספר פעמים את התוכנית "מועדון תרבות". כיום היא כתבת מגזין ב"חדשות השבת" שבהגשת מיכל רבינוביץ'. בעבר, הייתה הרמן בת הזוג של אריאל מרגלית. מאז 2011, בן זוגה הוא יאיר טרצ'יצקי, יו"ר ארגון העיתונאים בישראל ומייסד "התנועה לעיתונות ציבורית". השניים מתגוררים בתל אביב והורים לשניים. דנה הרמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דנה הרמן, באתר הארץ רחלי רוטנר, רייטינג, דודה שיק, nrg‏, 14 במרץ 2009 דפנה לוסטיג וינאי יחיאל, ענייני פנים, דנה הרמן, באתר הארץ, 26 במרץ 2011 כ- 50,000 צפו בשידור החי של מצעד האהבה באתר האינטרנט "לילה", באתר Allmarketing שלומי לאופר, שחר של יום חדש, באתר nrg,‏ 10 במאי 2005 דנה הרמן משתכרת, באתר וואלה, 13 בינואר 2005 קחי מעיל, יהיה לך קר, באתר וואלה, 10 בינואר 2010 נועה פרייס‏, בתאגיד ממשיכים להחתים: עורך המשנה של המהדורה וכתב הפלסטינים - מערוץ 1, באתר וואלה, 18 באפריל 2017 אהרון גולדברג, גיא פרחי, רות פרל־בהריר, מיוחד לט"ו באב: הכירו את הפאוור קאפלז של תל אביב - חלק ראשון, באתר "Time Out ישראל", 2 באוגוסט 2017
וסבולוד הראשון, נסיך קייב

וסבולוד (ברוסית: Всеволод; ‏1030- 13 באפריל 1093) היה נסיך קייב בשנים 1076–1077, ו-1078–1093. הוא נולד ליארוסלאב הראשון בשנת 1030 בנובגורוד בזמן שיארוסלאב היה נסיך בעיר זו. עם פטירת אביו ב-20 בפברואר 1054 ירש אותו כנסיך פריאסלאבל. רוב תקופת שלטונו של איזיאסלאב הראשון הוא היה שותף עם שני אחיו (סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב ווסבולוד) בשלטון, לכן מקובל לקרוא לתקופה זו כטריאומווירט בני יארוסלאב. ביחד הם עשו רוויזיה של חוקי המדינה וקיבלו החלטות על מינוי לתפקידים חשובים בשלטון ובכנסייה. בשנת 1055 הכוחות המשולבים ניצחו במלחמה נגד הטורקים. בשנת 1058 הרוסים השתתפו במערכה של האימפריה הביזנטית בארמניה. בשנת 1073 ברית האחים התפרקה והחלה מלחמה פנימית. כבר באותה שנה סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב כבש את קייב, איזיאסלאב נמלט לפולין והשטחים בשליטת וסבולוד הורחבו. בשנת 1076 האח סוויאטוסלאב נפטר ונסיכות קייב עברה לווסבולוד. הוא שלט בקייב רק חצי שנה ולאחר מכך, איזיאסלאב חזר לקייב ווסבולוד עבר לצ'ניגוב בתור נסיך. בשנת 1079 איזיאסלאב נהרג בקרב וכתוצאה מכך וסבולוד חזר לקייב. רוב תקופת שלטונו הוא היה עסוק במלחמות פנימיות עם הנסיכים השונים - נכדים ובני דודים של אביו. מבחינה בינלאומית הוא היה במגעים אינטנסיביים עם האימפריה הרומית הקדושה ועם הקיסר שלה באותה תקופה - היינריך הרביעי. הוא אף חיתן איתו את אחת מבנותיו. בהתאם לעדויות הכרוניקה, הוא היה איש משכיל ושלט ב-5 שפות. מאשתו ממוצא ביזנטי (לפי המסורת, בתו של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית) : ולדימיר מונומח - נסיך קייב יאנקה (אנה) מאשתו ממוצא קומני יבפרקסיה רוסטיסלאב - נפטר בגיל צעיר מדיה וקבצים בנושא וסבולוד הראשון, נסיך קייב בוויקישיתוף
ביב

האם התכוונתם ל... ביוב – מערכת ניקוז שפכים פתח ביב – פתח הפרשה אחורי של בעלי חיים שונים יונקי הביב – סדרה המשתייכת לקבוצת קדם יונקים בייב – סרט דרמה אוסטרלי-אמריקאי משנת 1995 בבימויו של כריס נונן. אישים ג'ורג' ביב – פוליטיקאי אמריקאי תומאס ביב – ממושלי אלבמה
היפרכוס (טיראן)

היפרכוס (? - 514 לפנה"ס; ביוונית עתיקה: Ἵππαρχος) היה טיראן אתונאי. מותו, ולאחר מכן גירוש אחיו, היפיאס, הביאו למפלת טיראניה באתונה. היפרכוס הוא אחד מבניו של הטיראן פייסיסטראטוס, אשר שלט באתונה עד מותו ב-527 לפנה"ס. עם מותו עבר השלטון לבניו: היפיאס והיפרכוס, אשר היו המבוגרים והמכובדים שבבניו. על אף שהיה שליט אתונה, לא הרבה היפרכוס להתעניין בענייני המדינה והשאירם להיפיאס. היפרכוס היה חובב אמנות ושירה והוא שהזמין לחצרו את המשוררים סימונידס, אנקראון ואחרים. בעקבות כך נודע היפרכוס כפטרון למשוררים. היפרכוס נרצח על ידי הארמודיוס ואריסטוגיטון בעת שהיה משלח התהלוכה בחג הפאנאתנאיה. סיפור מותו של היפרכוס מגלה מגמות פוליטיות שונות בקרב ההיסטוריונים היוונים. גרסתו של תוקידידס, בתמיכת גרסתו של הרודוטוס, מעלה פרשנות כי היפרכוס נרצח בשל סכסוך אישי עם השניים: היפרכוס התאהב בהארמודיוס, מאהבו והארומנוס של אריסטוגיטון. מעשה זה נחשב נועז והפרה של החוקים, וכאשר הארמודיוס דחה אותו היפרכוס הזמין את אחות הארמודיוס להשתתף בחג הפאנאתנאיה כ"נושאת סל" רק כדי לשלחה בבוז כאשר הגיעה בבגדיה המובחרים, כרמיזה על כך שהיא טמאה. בעקבות כך הארמודיוס ואריסטוגיטון תכננו לשאת סכין בתהלוכת החג, מכיוון שעל פי תוקידידס, זהו היום היחיד בשנה בו נשיאת סכין על ידי אזרח לא מעוררת חשד, ולרצוח את היפיאס. אך בעת שארבו לו על האקרופוליס הבחינו כי אחד משותפיהם משוחח עם היפיאס וחשבו שהם נבגדו, אז ירדו לפני חבריהם ורצחו את היפרכוס בעת שארגן את התהלוכה ליד הלאוקוריון (מקדש מפורסם לרגלי האקרופוליס). לאחר שהמעשה בוצע, שומריו של היפרכוס הרגו את הארמודיוס במקום ואילו אריסטוגיטון נאסר על ידי היפיאס. טיעוניו של תוקידידס כי היפיאס, ולא יריבו של אריסטוגיטון היפרכוס, היווה המטרה הראשית של השניים, העלו חשד של משוא פנים מצידו של תוקידידס. אריסטו מנסה ליישב את אירועי המקרה ומציג פסיפס שונה של עובדות. על פי אריסטו, היה זה בנו הצעיר של פייסיסטראטוס מאשתו הארגאית, תטלוס, המכונה על ידו גם הגסיסטרטוס, שהתאהב בהארמודיוס, מנע מאחותו לשאת סל בחג הפאנאתנאיה ואף העליב את הארמודיוס על היותו נשי. לאחר דברים אלה גמרו בדעתם הארמודיוס, אריסטוגיטון ורבים אחרים להפיל את שלטון הטירניה על ידי חיסולם של היפיאס והיפרכוס. עוד על פי אריסטו, לאחר שאריסטוגיטון נלקח בשבי, הוא עונה על ידי היפיאס וכדי לגאול עצמו מיסוריו הערים על היפיאס ללחוץ את ידו ואז הקניטו על כך שהוא לוחץ את ידו של רוצח אחיו; לאחר זאת היפיאס הרגו. אריסטו חולק על תוקידידס בעניין נשיאת הסכין וגורס כי מנהג נשיאת הנשק הונהג מאוחר יותר. לאחר הריגת אריסטוגיטון היפיאס הקשיח את עריצותו, דבר שגרם לעם להתקומם עליו, וכארבע שנים לאחר רצח היפרכוס היפיאס הוגלה, והטירניה באתונה נפלה. קוטלי הטיראנים אריסטו, מדינת האתונאים, יז-יח. תרגם מיוונית, הקדים דברי מבוא והוסיף הערות דוד אשרי, התקינה את המהדורה השנייה דבורה גילולה, הוצאת מאגנס. תוקידידס, תולדות מלחמת פילופוניס, ספר 6, סיפורם של הארמודיוס ואריסטוגיטון. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959). מדיה וקבצים בנושא היפרכוס בוויקישיתוף
פולי ברז'ר

פולי ברז'ר (Folies Bergère) הוא מועדון לילה ברובע התשיעי של פריז, שהיה בשיאו במפנה המאה העשרים בין שנות ה-90 של המאה ה-19 ושנות ה-20 של המאה ה-20. נכון ל-2018 המקום עדיין קיים ופעיל. המועדון נפתח כבית אופרה ב-2 במאי 1869 בשם Folies Trévise, כאשר Folies פירושו יריד ו-Trévise היה שם הרחוב הסמוך. ב-13 בספטמבר 1872 שונה שמו ל-Folies Bergère. ‏ Bergère היא רועת צאן, כשם רחוב סמוך אחר. במועדון הועלו אופרטות ומופעי מוזיקה, מחול ואקרובטיקה ומופעי בידור אחרים. תלבושות הנשים שהופיעו במועדון היו חשופות על גבול החשפנות והוצגו גם מופעים בעירום מלא והוא היה מקום בילוי חביב על פרוצות ולקוחותיהן. המועדון חיפש כל העת מופעים אקזוטיים, פרובוקטיביים, חושניים ומיוחדים ואימץ למשל את הרקדנית האפרו-אמריקאית ג'וזפין בייקר. בזכות מופעי הג'אז שהועלו במועדון, התוודע לראשונה הקהל הפריזאי לסגנון המוזיקה החדש. אמנים כאנרי דה טולוז-לוטרק, אדואר מאנה ואדגר דגה היו מבין אורחי המקום ומאנה אף צייר את הציור הנודע "הבר בפולי ברז'ר". האמרגן האמריקאי פלורנץ זיגפלד ייבא את רוח מופעי המועדון, תוך התאמתם לטעם הקהל האמריקאי השמרני במופעי ה-"Ziegfeld Follies" ("שגיונות זיגפלד") שהעלה בברודוויי. בין 1959 ומרץ 2009 פעל בלאס וגאס מועדון דומה שנקרא The Las Vegas Folies Bergere. Le tumulte noir: modernist art and popular entertainment in Jazz-Age Paris by Jody Blake מדיה וקבצים בנושא פולי ברז'ר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולי ברז'ר אלכס דורון, פולי ברז'ר, (לרגל 100 שנה למועדון), מוסף "גבר לעניין", מעריב, 28 בדצמבר 1987 פולי ברז'ר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגרפיה קצרה של ג'וזפין בייקר כתבה על סגירת המועדון בלאס וגאס מאתר ה-BBC
טאוב

טַאוּבּ (ביידיש טויב, בגרמנית Taub) הוא שם משפחה ממקור גרמני. בגרמנית פירושו הוא "אדם חרש", או יונה. האם התכוונתם ל... דניאל טאוב – משפטן ישראלי, שגריר ישראל בבריטניה הנרי טאוב – איש עסקים ופילנתרופ אמריקאי מרכז טאוב – מכון לחקר המדיניות החברתית בישראל, קרוי על שם הנרי טאוב תרבות גדי טאוב – סופר ופובליציסט ישראלי; בנו של יצחק טאוב חיים טאוב – כנר ישראלי יצחק טאוב – עיתונאי, כלכלן ומנהל ישראלי; אביו של גדי טאוב שון טוב (Toub, طوب) – שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי־איראני יהדות יחזקאל טאוב – אדמו״ר חסידות יבלונה מנחם מנדל טאוב – האדמו״ר מקאליב אדמו״רי חסידות מודז׳יץ ישראל טאוב – מייסד החסידות והאדמו״ר הראשון שאול ידידיה אלעזר טאוב – האדמו״ר השני שמואל אליהו טאוב – האדמו״ר השלישי ישראל דן טאוב – האדמו״ר הרביעי חיים שאול טאוב – האדמו״ר החמישי והנוכחי טאובה