שותא רוסתוולי

שוֹתַא רוּסתָווֶלִי (בגאורגית: შოთა რუსთაველი) היה משורר גאורגי שחי במאה ה-12 (1165 – 1220 לערך). רוסתוולי, הנחשב לאחד מן המייצגים החשובים ביותר של ספרות ושירת ימי הביניים של גאורגיה, ואחד מגדולי המשוררים בכל הזמנים, כתב את הפואמה האפית הלאומית הגאורגית, "עוטה עור הנמר", שהפכה לחלק מהתודעה הלאומית הגאורגית. רוסתוולי היה נסיך גאורגי אשר שימש כשר האוצר של המלכה תמר. על פי המסורת הגאורגית, נאלץ רוסתוולי לעזוב את גאורגיה בשנת 1185 לאחר שהואשם בפרשית אהבים עם המלכה תמר, אהבה שהייתה בלתי אפשרית. כך או אחרת, הוא התיישב במנזר המצלבה בירושלים למשך תקופה ארוכה, כתב את הפואמה עוטה עור הנמר וצייר ציורי קיר. על אחד מעמודי המנזר יש פורטרט שסוברים כי הוא דמות פני המשורר, ואם כן זהו כנראה התיעוד המהימן ביותר שלו. ביוני 2004 הושחת הפרסקו ונמחקו פניו של המשורר, בעקבות כך הגישה גאורגיה מחאה רשמית לממשלת ישראל. בשנת 2005 קראה על שמו עיריית ירושלים את שם הדרך העוברת בסמוך למנזר המצלבה. מעבר לכך ידוע מעט מאוד על חייו ואף זמן לידתו ומותו המדויקים אינם ידועים. בשנת 1960, נשלחה משלחת שמומנה על ידי האקדמיה למדעים של גאורגיה הסובייטית. המשלחת גילתה את הפורטרט של רוסתוולי, שנחשב עד אז לאבוד. משמעות השם "רוסתוולי" היא "אדון רוסתווי" או "איש רוסתווי". רוסתוולי למד באקדמיית גלאתי, ולאחר מכן ביוון, שם למד את השפות יוונית, ערבית ופרסית. הפרס הגבוה ביותר שניתן ברפובליקה של גאורגיה בתחומי האמנות והספרות הוא פרס שותא רוסתוולי. הרחוב הראשי של טביליסי הבירה נקרא "רוסתוולי" גם הוא, ומוסדות תרבות רבים נקראים על שמו: התיאטרון האקדמי הממלכתי, המכון ע"ש רוסתוולי לספרות גאורגית, האקדמיה הגאורגית למדעים ותחנת הרכבת התחתית רוסתוולי. רחוב על שמו נמצא גם במרכז קייב שבאוקראינה, שם (שותא רוסתוולי מס' 13) נמצא בית הכנסת ברודצקי. על שמו רחוב גם בירושלים, בסמוך לעמק המצלבה. פעמוני עין כרם גן ע"ש שותא רוסתוילי בחולון אנדרטה לזכר שותא רוסתוולי - סמוך לכניסה למנזר המצלבה הלוח על האנדרטה לזכר שותא רוסתוולי רחוב שותא רוסתבילי, ירושלים מדיה וקבצים בנושא שותא רוסתוולי בוויקישיתוף כתבי שותא רוסתוולי בפרויקט בן-יהודה מידע על שותא רוסתוולי בקטלוג הספרייה הלאומית שותא רוסתוולי, עוטה עור הנמר, תרגום דב גפונוב, 1969 מדענים גרוזיים גילו בישראל חומר רב על משוררם הלאומי, מעריב, 10 בנובמבר 1960 3 פרופסורים גרוּזיניים גילו תמונתו של משורר גרוּזיני בן המאה ה 12, חרות, 11 בנובמבר 1960 תמר אבידר, צלמי טלוויזיה סובייטים באו לישראל להסריט סרטי-תעודה, מעריב, 18 באפריל 1966 צבי לביא, שלושה בעקבות משורר אחד. משלחת מטעם הטלוויזיה הסובייטית מצלמת בירושלים מגורי המשורר הלאומי הגרוּזי, מעריב, 22 באפריל 1966 שלמה שבא, בעקבות משוררים בישראל ובגרוּזיה, דבר, 14 במרץ 1969 ״נמר של נייר״ - פרק על חייו ויצירתו של שותה רוסטאוולי בפודקאסט ״מינהר הזמן״, תאגיד השידור הישראלי, ״כאן״ שותא רוסתוולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע על שותא רוסתוולי בקטלוג הספרייה הלאומית אורן ולדמן, אביר לבוש עור הנמר: סיפורו של אפוס האהבה הגאורגי והתרגום לעברית, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 08.11.2021 שותא רוסתולי (1160-1220), דף שער בספרייה הלאומית משה גלעד, המלכה, האביר המסתורי והמשורר שכתב עליהם במנזר בירושלים, באתר הארץ, 24 בינואר 2024 שותא רוסתוולי, באתר MusicBrainz (באנגלית) שותא רוסתוולי, באתר Discogs (באנגלית) מופיע גם בספרה של נירית שלו-כליפא, "אל גן נעול" העוסק במנזרים בארץ ישראל. האפוס עוטה עור הנמר אינה העבודה היחידה שלו, אבל בוודאי האחרונה שלו. רוסתוולי עצמו מציין, בפרולוג לאפוס, כי הוא ממשיך לפאר אותה כפי שפאר אותה קודם. מתוך ספרם של, א" ברמידזה וד"מ גמאזרדאשווילי, הספרות הגאורגית, עמ' 18. ש.הר-גיל, חידת האביר בירושלים, דבר, 2 בדצמבר 1960, המשך ורה אלישיב, עקבות משורר גרוּזיני מהמאה ה-12 נמצאו במנזר בירושלים, דבר, 11 בנובמבר 1960 הרחוב באתר עיריית ירושלים