laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'וש בר

יהושע (ג'וש) בר הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף וטייס קרב בחיל האוויר הישראלי, מפקד בסיס רמון לשעבר. בר התגייס לצה"ל ב-1998 וסיים קורס טיס במגמת קרב. בהמשך, שירת כסמ"ט א' בטייסת 105 ("העקרב"), ולאחר שעבר קורס פיקוד ומטה, מונה לראש מדור עומק א' במחלקת ההתקפה, מחלקה שבהמשך כיהן בה גם כמחליפו של ראש הענף. בשנים 2016–2018 שירת כמפקד טייסת 253. בשנים 2018–2020 שירת כמפקד טייסת 69 ("הפטישים"), ולאחריהם שימש במשך שנתיים ראש מחלקת התקפה בחיל-האוויר. ב-2022 מונה למפקד בסיס רמון. באפריל 2024 הועלה לדרגת תת-אלוף, לאחר שתקן מפקד בסיס רמון שונה לדרגה זאת. באוגוסט 2024 סיים את תפקידו כמפקד בסיס רמון והוא מיועד להתחיל לימודים במכללה לביטחון לאומי. בר, בוגר מכללת שנקר בהנדסת תעשייה וניהול, נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא ג'וש בר בוויקישיתוף יערה נח, ‏מפקד חדש לבסיס רמון - תא"ל נדב בר, באתר חיל האוויר הישראלי, 22 באוגוסט 2024 מפקד בסיס חיל האוויר "רמון" אלוף-משנה ג'וש בר הועלה אמש לדרגת תת-אלוף, באתר ערוץ 7, 28 באפריל 2024
אלעזר ליפא סוקניק

אלעזר ליפָּא סוּקֶנִיק (12 באוגוסט 1889, ביאליסטוק – 28 בפברואר 1953, ירושלים) היה ארכאולוג, פרופסור וראש המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. היה הראשון שעמד על חשיבותן של המגילות הגנוזות ועסק בחקירתן. ייסד (יחד עם משה דוד קאסוטו) את האנציקלופדיה המקראית. חתן פרס ישראל למדעי הרוח, תשי"ט. אלעזר ליפא סוקניק נולד בביאליסטוק שבפולין (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) בשנת 1889. בשנת 1912 עלה לארץ ישראל. בזמן מלחמת העולם הראשונה הצטרף לצבא הבריטי במסגרת הגדודים העבריים. ב-1920 הוציא ביחד עם המורה והמדריך חיים אריה זוטא את "מדריך הטיולים לירושלים וסביבותיה". סוקניק למד באוניברסיטת ברלין, וקיבל תואר דוקטור מדרופסי קולג' בפילדלפיה (כיום חלק מאוניברסיטת פנסילבניה) ב-1926. נושא עבודת הדוקטור היה בתי כנסת עתיקים בארץ ישראל. סוקניק היה הארכאולוג הראשון שהועסק על ידי האוניברסיטה העברית, והוא עסק בחפירות ארכאולוגיות שונות מטעמה. ב-1938 מונה לפרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטה. בין האתרים שחפר היו בתי הכנסת בבית אלפא ובחמת גדר והחומה השלישית בירושלים של ימי בית שני. יזם את הקמתו של בית הנכות לעתיקות היהודים. אשתו הייתה חסיה סוקניק, מהגננות העבריות הראשונות, ולזוג נולדו שלושה בנים: יגאל ידין (1917–1984), לימים הרמטכ"ל השני של צה"ל, ארכאולוג ופוליטיקאי; יוסי ידין (1920–2001), לימים שחקן תיאטרון; מתתיהו סוקניק (1929 – 1948), מטילן בחיל האוויר שנפל במלחמת העצמאות, כאשר יצא, יחד עם הטייס אהרן דויד שפרינצק (בנו של יוסף שפרינצק, יו"ר הכנסת הראשון) לבלום ספינה מצרית שהפגיזה את תל אביב, ומטוסם הופל בידי המצרים. משנתגלו לראשונה מגילות מדבר יהודה במערה סמוך לקומראן, היה סוקניק מהראשונים שעמד על טיבן. בנובמבר 1947, זמן לא רב בטרם פרוץ מלחמת העצמאות, רכש שלוש מתוך השבע שנתגלו אז, מסוחר עתיקות בבית לחם (שאר הארבע התגלגלו לארצות הברית ובסופו של דבר הצליח בנו, יגאל ידין, לרכוש גם אותן). מאז שנתגלו המגילות ועד יום מותו עסק סוקניק רבות בחקירתן. ב-1948 מונה לחבר בוועדה המקצועית של ועדת הסמל והדגל, שבחרה בסמל מדינת ישראל. סוקניק עמד גם בראש המפעל הגדול של האנציקלופדיה המקראית, יחד עם חוקר המקרא משה דוד קאסוטו, אולם שניהם זכו לראות רק את הכרך הראשון מן הסדרה, שיצא לאור בשנת 1950. סוקניק נפטר ב-1953. יגאל ידין, "א' ל' סוקניק: קווים ביוגרפיים", ארץ ישראל ח (1967), 12–20. Eleazar Sukenik with an Introduction by Steven Fine, The Ancient Synagogue of Beth Alpha, Georgia Press, 2007. מדיה וקבצים בנושא אלעזר ליפא סוקניק בוויקישיתוף רשימת הפרסומים של אלעזר ליפא סוקניק, בקטלוג הספרייה הלאומית דוד תדהר (עורך), "אלעזר ליפא סוקניק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2670 אלעזר ליפא סוקניק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרופסור אלעזר ליפא סוקניק מסייר עם הסטודנטים שלו בקברי המלכים, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1944 אלעזר ליפא בן משה סוקניק (1889-1953), דף שער בספרייה הלאומית אוסף הארכיאולוג פרופסור אליעזר ליפא סוקניק | פריט NNL_ARCHIVE_AL997009628344705171 | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il מטוסי חיל-האוויר תוקפים אוניות מצריות ליד נחל רובין, באתר חיל האוויר הישראלי, 4 ביוני 1948 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ודו באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות הג'ודו באולימפיאדת פריז 2024 נערכו מ-27 ביולי עד 3 באוגוסט 2024 באולם הגראן פאלה הזמני. זו המהדורה ה-15 של תחרויות הג'ודו במשחקים האולימפיים. 386 ג'ודוקא התחרו ב-15 קטגוריות משקל שונות: 7 קטגוריות משקל שונות לגברים, 7 קטגוריות משקל שונות לנשים וקטגוריית נבחרות מעורבות.   מדינה מארחת (צרפת) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ג'ודו במשחקים האולימפיים אתר האינטרנט הרשמי של ג'ודו באולימפיאדת פריז (באנגלית) ענף הג'ודו - אתר הוועד האולימפי הבינלאומי פריז 2024: ג'ודו, אתר הוועד האולימפי הבינלאומי טבלת המדליות בג'ודו, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
פרדריק האמרסלי

מייג'ור-גנרל פרדריק האמרסלי, CB‏ (באנגלית: Frederick Hammersley;‏ 21 באוקטובר 1858 - 28 במרץ 1924) היה קצין בכיר בצבא הבריטי. האמרסלי נולד ב-21 באוקטובר 1858 בקורק, והיה בנם של מייג'ור-גנרל פרדריק האמרסלי (1824–1902) ושרה מרי אן קיטינג (1826–1922). הוא הצטרף לצבא והוסמך כלוטננט ברובאי לנקשייר ב-11 בספטמבר 1876. הוא ראה שירות לראשונה במשלחת הנילוס של 1884–1885 בסודאן, הועלה לדרגת קפטן ב-2 בפברואר 1885, קיבל דרגת ייצוג של מייג'ור ב-15 ביוני 1885, ואושר בדרגה זו ב-9 בספטמבר 1897. הוא לחם במצור על חרטום ב-1898, והיה נוכח במהלך כיבוש כרתים מאוחר יותר באותה שנה, לפני שנפרס לדרום אפריקה ב-1899 כדי להילחם במלחמת הבורים השנייה. הוא החזיק במינוי מטה כסגן עוזר שליש גנרל בנטאל, וב-20 באוקטובר 1899 נפצע קשה בקרב גבעת טלאנה. הוא הועלה לדרגת לוטננט-קולונל ב-3 בפברואר 1900, ובמקביל מונה למפקד הגדוד הרביעי של הרגימנט שלו, שהוצב בצ'טהאם, שעליו פיקד בדרום אפריקה. בין 1906 ל-1911 פיקד האמרסלי על חטיבה 3, פיקוד אלדרשוט, אך שוחרר מתפקידו עקב גילוי שוב ושוב של הלם קרב. במקום זאת הוא קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה הנורת'ומברית בספטמבר 1911. למרות הלם הקרב שלו, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא מונה למפקד דיוויזיית מערב לנקשייר באוגוסט 1914 וזמן קצר לאחר מכן למפקד הדיוויזיה ה-11 (הצפונית) החדשה שהוקמה, חלק מצבא המתנדבים של קיצ'נר. בתפקיד זה פיקד האמרסלי על הנחיתה במפרץ סובלה על ידי הדיוויזיה שלו במהלך מערכת גליפולי. עם זאת, יכולתו לפקח על מבצע כזה הועמדה בסימן שאלה, וועדת הדרדנלים מתחה ביקורת גלויה על פיקודו. הפקודות שנתן הגנרל האמרסלי נחשבו כמבולבלות ועבודת המטה שלו לקויה. ב-23 באוגוסט 1915, הוא הורחק מהקו הקדמי במצב של קריסה והוחלף על ידי מייג'ור-גנרל אדוארד פאנשווה. הוא נשלח בחזרה לאנגליה, כשהוא סובל מעייפות קרב. לורד קיצ'נר הזהיר שיש לעקוב אחריו כדי לוודא ש"המתח של מלחמת חפירות אינו גדול מדי עבורו". הוא זכה לעיטור עמית מסדר האמבט (CB) בתחרויות יום ההולדת של 1908. האמרסלי התחתן עם אדית גרנט, וביחד נולדו להם שתי בנות. הוא מת בגרנזי ב-28 במרץ 1924. מדיה וקבצים בנושא פרדריק האמרסלי בוויקישיתוף "Obituary: Death Of Major-General Hammersley". The Times. 29 במרץ 1924. p. 9. {{cite news}}: (עזרה) "Whitehall" (PDF). The Edinburgh Gazette. 1899-05-16. p. 486. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2014-02-02. נבדק ב-2020-03-08. "Men of The XXth The Lancashire Fusiliers who fought in the Boer War". Lancashire Fusiliers. נבדק ב-1 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) Col Michael Hickey, Gallipoli (John Murray Publishers Ltd, 1998), 263. "Army Commands" (PDF). נבדק ב-1 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) Paragraphs 108 and 109 of the Dardanelles Commission final report, 1919 Alan Moorehead, Gallipoli (Harper Perennial Modern Classics; Reprint edition, 2002), 102. Paxman, Jeremy (2013). Great Britain's Great War. Viking. ISBN 978-0670919611.
אלנה ולורטיגארה

אלנה ולורטיגארה (באיטלקית: Elena Vallortigara; נולדה ב-21 בספטמבר 1991) היא אתלטית איטלקייה, זוכת מדליית ארד באליפות עולם (יוג'ין 2022) בקפיצה לגובה. ולורטיגארה נולדה בסקיו שבאיטליה. באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה באוסטרבה שבצ'כיה ביולי זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.81 מטר. באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה במונקטון שבניו ברנזוויק, קנדה, ביולי זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר. באליפות אירופה שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט סיימה במקום 15 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.86 מטר. באליפות אירופה באולם שגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ סיימה במקום 17 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר. באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר באוקטובר סיימה במקום 17 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר. באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון שבפולין סיימה במקום 14 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.87 מטר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 16 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד שבסרביה במרץ סיימה במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.92 מטר. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.00 מטר, אחרי אלינור פטרסון מאוסטרליה (2.02 מטר) וירוסלבה מהוצ'יך (2.02 מטר). באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול שבטורקיה במרץ סיימה במקום 15 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.82 מטר. קפיצה לגובה: 2.02 מטר (2018) קפיצה לגובה: 1.96 מטר (2020) מדיה וקבצים בנושא אלנה ולורטיגארה בוויקישיתוף אלנה ולורטיגארה, ברשת החברתית אינסטגרם אלנה ולורטיגארה, באתר olympedia.org אלנה ולורטיגארה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
הקונטיננטל

הקונטיננטל: מעולמו של ג'ון וויק (או פשוט: The Continental) היא מיני סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת פעולה ודרמה פשע, שפותחה על ידי גרג קולידג', קירק וורד ושון סימונס, המשמשת כספין-אוף ופריקוול לסרטי ג'ון וויק. קולידג' ו-וורד שימשו כ-showrunners של הסדרה וכתבו את התסריטים לצד סימונס וקן קריסטנסן. אלברט יוז ביים את הפרק הראשון והשלישי, ושרלוט ברנדסטרום ביימה את השני. בתוכנית מככבים מל גיבסון וקולין וודל. הסדרה עלתה לראשונה ב-22 בספטמבר 2023 ב-Peacock בארצות הברית, וב-Amazon Prime Video בעולם. הקונטיננטל: מעולמו של ג'ון וויק מספר את סיפור הרקע איך הגיע וינסטון סקוט, בהיסטוריה חלופית של שנות ה-70, לתפקידו כבעלים של סניף ניו יורק של רשת המלונות "The Continental", מקלט בטוח למתנקשים חוקיים בשטח שם נאסר על קיום עסקים לעולם. מל גיבסון - בתור קורמק אוקונור, המנהל את קונטיננטל של ניו יורק במהלך שנות ה-70. קולין וודל - בתור ווינסטון סקוט, איש עסקים סקוטי-אמריקאי שחי בלונדון כבר עשרות שנים; איאן מקשיין מגלם גרסה ישנה יותר של הדמות בסרטים הראשיים של ג'ון וויק. פלין אדוארדס בתור ווינסטון הצעיר מישל פראדה בתור KD ("קאדי") סילבה, סמל בלש חדש בניו יורק, שמחפש את האחים סקוט. בן רובסון - בתור פרנסיס פטריק "פרנקי" סקוט ג'וניור, מתנקש שהוא אחיו הבכור של וינסטון, בעלה של ין, ווטרינר ממלחמת וייטנאם. בן רובינסון בתור פרנקי הצעיר הוברט פוינט-דו ז'ור בתפקיד מיילס ברטון, תותחן, שהוא גם ותיק במלחמת וייטנאם, ובנו של מתנקש ה-High Table, הירונימוס ברטון. נהונג קייט [ vi ] בתור ין סקוט, אשתו של פרנקי ומתנקש לשעבר ומתאבד כושל. ג'סיקה אלאן בתפקיד לו ברטון, מתרגל קראטה חובב עם סלידה לאקדחים, אחותו הצעירה של מיילס ובתו של הירונימוס, שאינה מודעת לעברו המתנקש שלו איומיד אדגון בתור כארון אוקונור, בנו הפונדקאי של קורמק, המבקש שקורמאק יביא לידיו את אביו הביולוגי מניגריה ; לאנס רדיק גילם גרסה ישנה יותר של הדמות בסרטים הראשיים של ג'ון וויק. ג'רמי בוב בתפקיד מייו, בן זוגה של KD, איתו היא מנהלת רומן. פיטר גרין בתור הדוד צ'רלי, חבר משפחה ותיק של משפחת סקוט; דייוויד פטריק קלי גילם גרסה ישנה יותר של הדמות בשני הסרטים הראשונים של ג'ון וויק. אדם שפירו בתפקיד למי, מקורבו של מיילס קייטי מקגראת' בתור השופטת, שופטת של השולחן הגבוה מזוהה בקלות על ידי מסכת החרסינה שלה. מארק מוסאשי ומרינה מאזפה בתור "התאומים" או הנזל וגרטל, מתנקשים עם חדר בקונטיננטל. קירק וורד בתור העוזר, שומר הראש של השופט ריי מקינון בתור ג'ין ג'נקינס, מקורב מתנקש של לו, שראייתו כושלת. זינב ג'ה בתפקיד מזי, שלקחה את האחריות והוכרזה כמלכת הבאורי על ידי השולחן הגבוה דן לי בתור המאסטר היתום, בוס פשע מקומי שבא לעימות עם לו על מורשתו של אביה. כריס ריימן בתור רוני, אחד מאנשיו של הדוד צ'רלי. סמואל בלנקין בתפקיד תומאס קיין, הצ'לן של אוקונור הקונטיננטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הקונטיננטל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הקונטיננטל, באתר Metacritic (באנגלית) "הקונטיננטל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקונטיננטל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקונטיננטל", באתר Metacritic (באנגלית) "הקונטיננטל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Eve Batey,Chris Murphy, Creative Arts Emmys 2024: See the Winners Here, Vanity Fair, ‏2024-09-08
שאקה היסלופ

ניל שאקה היסלופ (באנגלית: Neil Shaka Hislop; נולד ב-22 בפברואר 1969) הוא כדורגלן עבר טרינידדי-אנגלי ששיחק בעמדת השוער. היסלופ החל לשחק כדורגל כחלוץ, אך בגלל גובהו הרב עבר לעמדת השוער. לאחר שסיים את לימודיו במכללת סנט מארי בטרינידד וטובגו, היסלופ התחיל לימודי הנדסת מכונות באוניברסיטת הווארד בארצות הברית ובמקביל זכה למלגה בקבוצת הכדורגל של האוניברסיטה איתה הגיע לגמר ה-NCAA. זמן קצר לאחר סיום הלימודים, היסלופ זומן למבחנים ברדינג וכעבור זמן קצר חתם במועדון. כאשר חתתם במועדון רדינג שיחקה בליגה השלישית והיה שותף לעליה של המועדון לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ואף הייתה על סף עלייה לפרמייר ליג, אך הפסידה בגמר הפלייאוף 3–4 לבולטון וונדררס. בנוסף הוא זכה פעמיים בתואר כדורגלן השנה של המועדון. בסקר שנערך בקרב אוהדי הקבוצה בו בחרו את ההרכב הטוב בכל הזמנים, היסלופ נבחר לשוער הטוב ביותר עם 46.7% מהקולות לפני סטיב דית' ומרקוס האנמן. בסקר נוסף נבחר לשחק השלישי האהוב במילניום. בקיץ 1995 חתם בניוקאסל יונייטד תמורת 1.575 מיליון פאונד. את עונתו הראשונה במועדון התחיל כשחקן הרכב, אך בעקבות פציעה ממנה סבל בדצמבר איבד את מקומו בהרכב. היסלופ חזר להרכב הקבוצה בדצמבר שלאחר מכן לאחר שפאבל סרינצ'ק ירד לספסל. בתחילת עונת 1996/1997 רשם הופעה במשחק אחד ולאחר מכן יקד לספסל ובדצמבר של אותה עונה חזר להרכב. בקיץ 1998 חתם בווסטהאם יונייטד. בעונתו הראשונה זכה בתואר "פטיש השנה" הניתן לשחקן המצטיין של העונה במועדון. גם בעונה שאחריה המשיך ביכולת הטובה, אך שנה לאחר מכן נפצע ברגלו במשחק נגד ברדפורד סיטי וסיים את העונה מוקדם מהצפוי. בהמשך איבד את מקומו בהרכב לדייוויד ג'יימס הצעיר. בקיץ 2002 חתם בפורטסמות' העולה החדשה לפרמייר ליג. היסלופ נהנה תחת הארי רדנאפ ממעמד של שחקן הרכב אולם לאחר עזיבתו של רדנאפ והחתמתו של ולימיר זייק הוא החתים את קונסטנטינוס חלקיאס ובסיום העונה שוחרר מהמועדון. ב-29 ביולי 2005 חזר לקדנציה שנייה בווסטהאם כשוער שני. בעקבות פציעות חוזרות של רוי קארול השוער הראשון, היסלופ רשם דקות משחק יחסית מרובות לשוער שני. בנוסף הוא השתתף בכל משחקי הגביע האנגלי והקבוצה העפילה לגמר מול ליברפול, בו נוצחה 1–3 בדו-קרב בעיטות עונשין. בעונה זו רשם 27 הופעות ובשבע מהן שמר על שער נקי. ב-5 ביולי 2006 חתם בדאלאס מה-MLS. בתקופתו בדאלאס סבל מפציעות רבות בגב ובאוגוסט 2007 הודיע על פרישה מכדורגל. היסלום שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של טרינידד וטובגו, ארץ מוצאם של הוריו. בשנת 1992 זומן לסגל הנבחרת הבוגרת אך לא רשם דקות משחק. כעבור 3 שנים הודיע כי הוא מעדיף לייצג את אנגליה מולדתו. בפברואר 1998 זומן לסגל הנבחרת לקראת משחק הידידות נגד צ'ילה. כעבור שנה בלבד, החליט לחזור לייצג את טרינידד וטובגו ורשם בה 26 הופעות כאשר ב-5 מתוכן שימש כקפטן. בשנת 2004 הודיע על פרישה מהנבחרת בגלל המרחק הרב בין המדינות אולם חזר לסייע לנבחרת במוקדמות מונדיאל 2006. היסלופ סייע לנבחרת להעפיל למונדיאל 2006 לראשונה בתולדותיה ואף שיחק בשלושת המשחקים של הנבחרת בשלב הבתים. רדינג ליגת הכדורגל השנייה: 1993/94 ווסטהאם יונייטד גביע האינטרטוטו: 1999 אישיים נבחרת העונה בליגה הראשונה: 1994/95, 2002/03 מדליית צ'אקוניה : 2006 בני חורין של העיר ניוקאסל על הטיין: 13 במאי 2022 שאקה היסלופ, באתר Transfermarkt שאקה היסלופ, באתר Soccerway שאקה היסלופ, באתר BDFutbol שאקה היסלופ, באתר WorldFootball.net שאקה היסלופ, באתר National Football Teams שאקה היסלופ, באתר FootballDatabase.eu
בריט ורמן

בריט ורמן (בהולנדית: Britt Weerman; נולדה ב-13 ביוני 2003) היא אתלטית הולנדית, סגנית אלופת אירופה באולם (איסטנבול 2023) בקפיצה לגובה. ורמן נולדה באסן שבהולנד. באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בטאלין שבאסטוניה זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.88 מטר. באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בקאלי שבקולומביה באוגוסט זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא הולנד עד גיל 20 חדש של 1.93 מטר. באליפות אירופה שנערכה בהמשך החודש במינכן שבגרמניה סיימה במקום רביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר. באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול שבטורקיה במרץ זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.96 מטר, אחרי ירוסלבה מהוצ'יך (1.98 מטר) ולפני קתרינה טבשניק (1.94 מטר), שתיהן מאוקראינה. קפיצה לגובה: 1.95 מטר (2022), שיא הולנד קפיצה לגובה: 1.96 מטר (2023), שיא הולנד מדיה וקבצים בנושא בריט ורמן בוויקישיתוף בריט ורמן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
מורן ירחי

מורן ירחי (נולדה ב-1970) היא חוקרת תקשורת, פרופסור חבר וראש ההתמחות בתודעה והשפעה בדיגיטל בבית הספר לתקשורת באוניברסיטת רייכמן, ראש התוכנית לדיפלומטיה ציבורית, עמיתה בכירה במכון אבא אבן לדיפלומטיה בינלאומית, וחוקרת בכירה במכון ללוחמה בטרור (ICT) באוניברסיטת רייכמן. ירחי אובחנה כדיסלקטית בכיתה י"א, לדבריה לקות הלמידה לא הגדירה אותה ורמת הפיצוי שלה הייתה גבוהה ואפשרה לה הצטיינות בלימודים. למדה לימודי התואר הראשון בתקשורת ומדע המדינה באוניברסיטת חיפה. סיימה את התואר בהצטיינות יתרה ב-2003. לימודי תואר שני במדע המדינה בתקשורת פוליטית באוניברסיטת חיפה, במסלול מואץ. סיימה ב-2004 כמצטיינת הדיקן ללימודים מתקדמים. תזת ה־MA של ירחי עסקה בהבדלים בסיקור הטרור העיתונות הישראלית – מרכז מול פריפריה. בשנת 2012, בגיל 42, קיבלה תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מחקריה של ירחי עוסקים בעיקר בסיקור תקשורתי של קונפליקטים וטרור, בדיפלומטיה ציבורית וביכולת של שחקנים פוליטיים לקדם את מסריהם במסגרת מלחמת התדמית, ובסיקור מערכות בחירות בתקשורת המסורתית וברשתות החברתיות. ירחי פרסמה עשרות מאמרים בכתבי עת מובילים בתחום התקשורת הפוליטית. ירחי זכתה במספר פרסים ומלגות: פרס נינה וויין לתקשורת ציבורית ובינלאומית לשנת 2012, פרס הכט לשנים 2012-3, פרס קרן ענבר ב-2013 על עבודת הדוקטורט "דיפלומטיה פומבית בעידן של טרור", פרס מאמר מצטיין של המחלקה לתקשורת המונים בכנס השנתי של התאחדות התקשורת הבינלאומית לשנת 2014, ופרס מאמר מצטיין של המחלקה לתקשורת פוליטית בכנס השנתי של התאחדות התקשורת הבינלאומית לשנת 2019. מ-2014 עומדת בראש התוכנית לדיפלומטיה ציבורית, תוכנית מצטיינים שמכשירה סטודנטים ישראליים ובינלאומיים לפעול בעולם הדיפלומטיה הציבורית ולהשפיע על תדמית ישראל בעולם ירחי גרה בקיבוץ כברי, נשואה לאמיר ואם לתאומים, טבעונית. קורות חיים פרופ' מורן ירחי, חוקרת ומרצה לתקשורת פוליטית, אוניברסיטת רייכמן בכנס השנתי של אגודת ניצן מורן ירחי, באתר inbar (באנגלית) המשפיעות ברדיו תל אביב: המשפיעות בזמן מלחמה - עם פרופ. מורן ירחי, יום שני, 27 בנובמבר, 2023 on Apple Podcasts, באתר Apple Podcasts (באנגלית אמריקאית) הכירו את מורן ירחי: הנערה הדיסלקטית שהפכה לפרופסור באוניברסיטת רייכמן פרופ' מורן ירחי, באתר אוניברסיטת רייכמן רשימת מחקרים וחיבורים שזכו בפרסי קרן ענבר הכר את המרצה - פרופ' מורן ירחי, נבדק ב-2024-04-28 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מורן ירחי".
באדיס בן חבוס

באדיס בן חבוס (בערבית: باديس بن حبوس) משושלת זיריד (אנ'), היה שליט הטאיפה של גרנדה ה-3 בין השנים 1038 עד 1073. יורש את אביו חבוס אל-מוצפר. בן לשושלת הברברית - שושלת זיריד (אנ'), באדיס בן חבוס עלה על כס המלכות של הטאיפה של גרנדה עם מות אביו, חבוס אל-מוצפר, למרות קנוניה מצד בית המשפט בגרנדה שתמך בבן דודו ידייר בן חבוסה כיורש של חבוס. העלילה נכשלה, עם זאת, הודות לווזיר הגדול (משנה למלך, ראש הממשלה, שר הצבא ושר האוצר) של חבוס, רבי שמואל הנגיד (המלומד והמדינאי היהודי הנודע), שדאג שבאדיס יחליף את חבוס, ובכך חיזק את מעמדו שלו בממלכה. בשנת 1038, בעקבות עימות עם זוהייר, מלך הטאיפה של אלמריה (אנ'), השתלט באדיס בן חבוס על שטח הטאיפה של אלמריה ובשנה שלאחר מכן הצליח לרסן את שאיפות ההתפשטות של מלך הטאיפה של סביליה (אנ'), אבו אל-קאסם (אנ'), אותו הביס בקרב באצ'יה (אנ'), בברית עם הטאיפה של מאלגה (אנ') והטאיפה של בדאג'וז (אנ'). בשנת 1055 לערך, עם מותו של שמואל הנגיד, התמנה תחתיו בנו רבי יהוסף הנגיד, בתור הווזיר הגדול של הממלכה כשהוא רק בן 20 שנה. בשנת 1057 זכה באדיס בן חבוס בטאיפה של מאלגה, סיפח את הממלכה ההיא והציב את בנו הבכור, בולוגין בן באדיס, כמושל שלה. אף על פי כן, בולוגין לא ירש את אביו כראש הטאיפה של גרנדה, שכן הוא מת בשנת 1064 כתוצאה מהרעלה. מותו של הבכור הציב את ילדו השני של באדיס בן חבוס, מאקסן בן באדיס, כיורש העצר. לימים חלה הרעה ביחסיו של יהוסף הנגיד עם המלך והאוכלוסייה. יהוסף נרצח במהלך טבח דמים היסטורי שנעשה ביהודי גרנדה הידוע בתור "פרעות גרנדה", ב-30 בדצמבר 1066 בו נרצחו כ-500 יהודים. יהוסף, ניסה להשחיר את פניו לבל יכירוהו, אולם המוסלמים מצאו אותו, הוציאוהו ממחבואו והרגוהו. הם סחבו את גופתו דרך חוצות העיר וצלבוהו על שער העיר. בנו של יהוסף, אברהם הוכרח להמיר דתו ועקב סירובו, נתלה למוות. לאחר מותו של יהוסף, עמדת הווזיר למלך נכבשה על ידי הערבי אל-נאיה. לאחר הירצחו של אל-נאיה על ידי אבו אל-רבי המוזרעבי, תמרן אבו אל-רבי בהצלחה את באדיס למנות את נכדו עבדאללה אבן בולוגין (אנ') ליורשו, ולא את בנו מאקסן, שאיבד את ג'אן בידיו של הטאיפה של סביליה, והיה פליט בטאיפה של טולדו (אנ'). עבדאללה ירש לבסוף את באדיס כאשר הוא מת בשנת 1073. ממלכת גרנדה תור הזהב של יהודי ספרד פרעות גרנדה אל-אנדלוס טאיפה (ממלכה מוסלמית) היסטוריה של ספרד אל-מוואחידון מוראביטון מדיה וקבצים בנושא באדיס בן חבוס בוויקישיתוף שלשלת הקבלה דף ל"ט ב'
My 21st Century Symphony (Live at the Royal Albert Hall)

My 21st Century Symphony (Live at the Royal Albert Hall) הוא אלבום הופעה של הזמרת-יוצרת הבריטית ריי. האלבום יצא לאור ב-16 באוקטובר 2023, על ידי חברות התקליטים וורנר צ'אפל מיוזיק ו-Human Re Sources. האלבום הוקלט ב-26 בספטמבר 2023 באלברט הול, לונדון. המופע מכיל ליווי תזמורת המורשת ו-Flames Collective, מקהלת גוספל בת 30 חברים, הציגה ריי המצאה מחודשת סימפונית של אלבומה My 21st Century Blues. ריי שיתפה בעמוד האינסטגרם את ההתלהבות שלה מהקלטת הקונצרט עצמו, היא כינתה אותו "הדבר המפואר ביותר" שיצרה אי פעם, והביעה את התקווה שמאזינים יוכלו ליהנות ממנה בכל מקום שבו הם נמצאים. הקונצרט שודר לראשונה בבריטניה ב-3 בינואר 2024 ברשות השידור BBC. מידע על האלבום My 21st Century Symphony באתר MusicBrainz האלבום My 21st Century Symphony באתר Discogs האלבום My 21st Century Symphony באתר ספוטיפיי האלבום My 21st Century Symphony באתר דיזר האלבום My 21st Century Symphony באתר אפל מיוזיק האלבום My 21st Century Symphony באתר Last.fm האלבום My 21st Century Symphony באתר סאונדקלאוד האלבום My 21st Century Symphony באתר יוטיוב ריי, די ג'ניוס, ג'אנלוקה בוצ'לאטי, מייק סבת', פיט קלמנטס, פיט מילר, טום ריצ'רדס "MY 21ST CENTURY SYMPHONY". Official Charts (באנגלית). 2024-01-21. נבדק ב-2024-04-18. Walker, Sophie (2023-09-27). "Raye review – a triumphant act of independence and naked ambition". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-04-17. "RAYE announces debut album titled 'My 21st Century Blues'". REVOLT (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-11-27. "Raye announces debut album 'My 21st Century Blues'". DIY (באנגלית). נבדק ב-2022-11-27. Larisha, Paul. "Raye Turns 'My 21st Century Blues' Into Choir-Backed Symphony With Cinematic Live Album". Rolling Stone. RAYE at the Royal Albert Hall (באנגלית בריטית). נבדק ב-2024-04-17 – via www.bbc.co.uk. "Raye (3) + The Heritage Orchestra – My 21st Century Symphony. (Live At The Royal Albert Hall)". Discogs. נבדק ב-18 באפריל 2024. {{cite web}}: (עזרה)
דער בלאט

דער בלאט (ביידיש: דער בּלאַט, "הדף") הוא עיתון שבועי ביידיש היוצא לאור בניו יורק על ידי חסידי סאטמר תומכי אהרון טייטלבוים. דער בלאט הוקם בשנת 2000, כתוצאה מריב הירושה בסאטמר. לפני הריב היה רק עיתון אחד בסאטמר, דער איד. בסכסוך על הירושה עבר דער איד לשליטת תומכיו של יקותיאל יהודה טייטלבוים. זה הותיר את תומכיו של אחיו, אהרון טייטלבוים, ללא כלי לתקשורת ויחסי ציבור, מה שגרם להם להקים עיתון משלהם. העיתון מתאר את אהרון, ולא את יקותיאל, כיורשו הלגיטימי של האדמו"ר הקודם, משה טייטלבוים. העיתון מקפיד על צניעות מחמירה ולא מופיעים בו צילומי נשים. דער בלאט ממשיך את עמדתה האנטי-ציונית של סאטמר. בנובמבר 2020, ה"ניו יורק פוסט" פרסם תחקיר שטען כי דער בלאט הסתיר את חתונת נכדו של הרב אהרון טייטלבוים בה השתתפו כמה אלפי אורחים במהלך מגפת הקורונה. מארגני החתונה נקנסו ב-15,000 דולר על ידי העיר ניו יורק בגין הפרת תקנות בריאות הציבור שנקבעו עקב מגפת הקורונה. דער איד אתר האינטרנט הרשמי של דער בלאט "What is Der Blatt, the Hasidic newspaper that hid news of a massive super-spreader wedding?". The Forward (באנגלית). 2020-11-26. נבדק ב-2023-08-28. Waldman, Rose (2018-12-03). "New York's Yiddish Press Is Thriving". Tablet Magazine. נבדק ב-2023-12-10. "Secret plans helped synagogue pull off massive, maskless wedding". New York Post (באנגלית אמריקאית). 2020-11-21. נבדק ב-2023-12-11. Stack, Liam (2020-11-24). "$15,000 Fine After Secret Hasidic Wedding Draws Thousands of Guests". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-12-11. "Mayor: Brooklyn Synagogue That Reportedly Held Massive Wedding Earlier In November To Be Fined $15,000". CBS New York (באנגלית אמריקאית). 2020-11-23. נבדק ב-2023-12-11.