laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כרטיס מסביב לעולם

כרטיס "מסביב לעולם" (באנגלית: Round-the-world ticket או RTW ticket) הוא כרטיס טיסה המאפשר לנוסע לטוס סביב העולם תמורת מחיר נמוך יחסית. בעבר הוצאו כרטיסי טיסה סביב העולם באמצעות הסכמים מסחריים בין חברות תעופה, אולם כיום מוצע המוצר באופן כמעט בלעדי על ידי שלוש בריתות חברות התעופה הגלובליות - סטאר אלייאנס, SkyTeam ו-Oneworld. מחירו של כרטיס הטיסה נקבע לפי מרחק הטיסה המצטבר - בדרך כלל בין 32,000 ל-64,000 ק"מ ולעיתים לפי עונת השנה או לפי מספר קטעי הטיסה המותרים (בדרך כלל בין שלושה ל-15). למרות שבדרך כלל אין הכרח לקבוע את נתיב הנסיעה המדויק מראש, כפופים כרטיסים אלה להגבלות שונות הקשורות לאחידות בנקודת המוצא והסיום ובכיוון הטיסה הכללי. חציית האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט מוגבלת בדרך כלל לפעם בודדת לכל אחד מהם, לא ניתן לשוב פעמיים לאותו יעד ולעיתים יש מגבלות על חלוקת העצירות בתחומי מדינה או אזור מסוימים. השימוש בכרטיס פתוח בדרך כלל לפרק זמן ממושך של עד שנה. חלופה לכרטיס "מסביב לעולם" הם כרטיסי טיסה אזוריים או יבשתיים. ברית חברות תעופה מדיה וקבצים בנושא כרטיס מסביב לעולם בוויקישיתוף
פשיסחה

פְּשִיסְחָה (גם: פשיסחא או פרשיסחא; ביידיש: פשיסכע; בפולנית: Przysucha; ברוסית: Пшисуха - שני האחרונים מבוטאים "פְּשִׁיסוּחַה") היא עיירה (בעברה שטעטל) בפרובינציית מָזוֹבְיַה שבפולין. העיירה נמצאת כ-100 ק"מ מדרום-מערב לוורשה, ומשמשת כבירת מחוז פשיסחה. נכון ל-2009 גרים בעיירה 6,188 בני אדם. העיירה נודעה כמקום מושבם של מנהיגים חסידיים בולטים, בהם רבי יעקב יצחק מפשיסחה ("היהודי הקדוש") ותלמידו רבי שמחה בונים מפשיסחה. מתלמידיהם וצאצאיהם יצאו חסידויות רבות, שרובן הלכו בדרכם המכונה שיטת פשיסחה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, מתוך כ-3,200 תושבים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, והם נלקחו לעבודות כפייה. באוגוסט 1942 רוכזו כ-5,000 יהודי העיירה והפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה. בסוף אוקטובר 1941 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה החולים והקשישים נרצחו במקום, וכל יתר היהודים שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. לאחר הגירוש נהרס בית העלמין היהודי בעיירה, תוך שימוש במצבותיו כאבני בנייה, ובית הכנסת בעיירה הוסב למחסן תבואה. מכ-2,500 יהודי פשיסחה ואלפי היהודים הנוספים שרוכזו בגטו שהוקם בה שרדו את השואה בין עשרה לשלושים איש. מדיה וקבצים בנושא פשיסחה בוויקישיתוף אתר השלטון המקומי פשיסחה (בפולנית) "פשיסחה", באתר JewishGen (באנגלית) פשיסוחה (Przysucha), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם פשיסוחה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "פשיסחה", באתר השטעטל הווירטואלי יולנטה קריימר, פשיסוחה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 287–289), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) פשיסחא (פולין), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טעות התקן של המדידה

טעות התקן של המדידה היא מונח בתורת המבחנים הקלאסית. זהו אומדן לטעות המדידה של המבחן, שמאפשר לחשב טווח טעות בתוכו נופל הציון האמיתי של האדם. ציוניו של אדם אינם זהים ממדידה אחת לאחרת, הדבר נובע מכך שלכל מדידה יש טעות. יש לראות את הציון של האדם כאומדן לציון האמיתי, אומדן שמכיל טעות. הידע או היכולת האמיתיים של התלמיד נקראים ציון אמיתי. טעות התקן של המדידה מאפשרת להעריך את מידת ההשתנות של ביצועי התלמיד, מתוך נתוני הקבוצה. הנוסחה לחישוב טעות המדידה היא: S 1 − r {\displaystyle S{\sqrt {1-r}}} S היא סטיית התקן של ציוני המבחן. r הוא מקדם המהימנות של המבחן. לדוגמה: אם המהימנות הפנימית של המבחן היא 0.93 וסטיית התקן היא 8.5, אז החישוב יהיה: 8.5 1 − 0.93 = 7.14 {\displaystyle 8.5{\sqrt {1-0.93}}=7.14} אדם שקיבל ציון 64 במבחן, למעשה הציון האמיתי שלו נע בין פלוס 7.14 למינוס 7.14 מהציון שקיבל. נעריך שהציון האמיתי שלו נופל בטווח שבין 57 ל-71. מונחים בהערכה פורמלית
כרטיס עלייה למטוס

כרטיס עלייה למטוס (אנגלית Boarding pass) הוא מסמך המונפק על ידי חברת תעופה, הרשות המופקדת על הפעלתו של שדה תעופה, או מי מטעמן, המעניק לנוסע את הזכות לעלות על טיסה. כרטיס העלייה למטוס מונפק בשדה התעופה בדלפק הבידוק לטיסה או באמצעות עמדה לבידוק עצמי. כמו כן, חלק גדול של חברות התעופה מאפשר לבצע בידוק עצמי והנפקת כרטיס העלייה למטוס לפני ההגעה לשדה, באמצעות האינטרנט או הטלפון הסלולרי. כרטיס העלייה למטוס מכיל את המידע שלהלן, כולו או חלקו: שם הנוסע מספר כרטיס הטיסה קוד חברת התעופה ומספר הטיסה תאריך הטיסה, שעת פתיחת שער העלייה למטוס, ולעיתים גם את מועד סגירתו או את מועד ההמראה המתוכנן של הטיסה שדה התעופה ממנו ממריאה הטיסה ושדה היעד מספר שער העלייה למטוס זיהוי המושב במטוס שהוקצה לנוסע, זיהוי מחלקת הטיסה, ולעיתים גם הסימון האם המושב נמצא במחלקה שבה מותר העישון או לא. חברות מסוימות נוהגות לעשות שימוש בכרטיס פלסטיק רב-שימושי הנושא רק מספר סידורי. בעבר נהוג היה לצרף את קופון הטיסה שבכרטיס הטיסה אל כרטיס העלייה למטוס, אך לעיתים לא מקפידים על נוהג זה, ובמקרה שכרטיס הטיסה הוא אלקטרוני אין קופון טיסה כלל. על הנוסע להציג את כרטיס העלייה למטוס בבדיקה הביטחונית, במעבר הגבול, בשער העלייה למטוס ולעיתים גם בכניסה למטוס או בתוכו. לעיתים נלקח כרטיס העלייה למטוס, או חלק ממנו, בשער. ברוב שדות התעופה הגדולים מותקנים כיום קוראים אלקטרוניים המזהים את כרטיס העלייה למטוס, ומנהלים את רישום הנוסעים שהתייצבו בשער ועלו אל הטיסה. לדבר זה חשיבות בעיקר לצורך אישור הטענתה של כבודת הנוסע בתא המטען של המטוס (על פי אמנת ורשה), בדרך כלל בדיעבד. עלייה למטוס שער עלייה למטוס מדיה וקבצים בנושא כרטיס עלייה למטוס בוויקישיתוף
היינריך וולף

היינריך וולף (בגרמנית: Heinrich Wolf);‏ 20 באוקטובר 1875 - דצמבר 1943) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי. בשיאו היה ממוקם במקום ה-11 בעולם מבחינת מד-כושר, לפי אומדן אחר היה במקום התשיעי. בשנת 1899 חלק וולף מקום 5–7 בתחרות וינה (ניצח: גזה מארוצי). בשנת 1900 חלק מקום 7–10 בתחרות מינכן (ניצחו: גזה מארוצי, קרל שלכטר והרי נלסון פילסבורי). בשנת 1902 חלק מקום 5–7 בתחרות מונטה קרלו (ניצח: גזה מארוצי), חלק מקום 5–6 בתחרות הנובר (ניצח: דוד ינובסקי) וניצח, יחד עם דוד ינובסקי בתחרות וינה. וולף סיים בתיקו דו-קרב עם אוסיפ ברנשטיין +1 -1 =6 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1903 סיים במקום השביעי בתחרות מונטה קרלו (ניצח: זיגברט טאראש). בשנת 1904 חלק מקום 8–9 בתחרות קובורג (ניצחו: רודולף סוידרסקי, קורט פון ברדלבן וקרל שלכטר), וחלק מקום 4–5 בתחרות וינה (ניצח: קרל שלכטר). בשנת 1905 סיים במקום העשירי בתחרות אוסטנדה (ניצח: גזה מארוצי), חלק מקום 7–10 בתחרות ברמן (ניצחו: גזה מארוצי ודוד ינובסקי), סיים במקום השני, אחרי קרל שלכטר בתחרות וינה. בשנת 1906 חלק מקום 6–7 בתחרות נירנברג (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1907 חלק מקום 9–11 בתחרות וינה (ניצח: ז'אק מיזס) והגיע למקום העשירי בתחרות קרלסבד (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1908 חלק מקום 9–12 בתחרות דיסלדורף (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1908 ביקש אלוף העולם עמנואל לסקר מוולף לשמש כעוזרו בדו-קרב על אליפות העולם שקיים נגד זיגברט טאראש. בנוסף לוולף התבקש גם שמעון אלאפין לשמש כעוזרו של לסקר; זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה של אליפויות העולם שנעשה שימוש בעוזרים. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק וולף מקום 6–7 בתחרות פיסטיאן בשנת 1922 (ניצח: יפים בוגוליובוב), חלק מקום 8–10 בתחרות טפליץ-שונאו בשנת 1922 (ניצחו: ריכרד רטי ורודולף שפילמן) וסיים במקום השלישי בתחרות וינה 1922 (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1923 סיים במקום ה-14 בתחרות קרלסבד (ניצחו: אלכסנדר אלכין, יפים בוגוליובוב וגזה מארוצי), וחלק מקום 12–13 בתחרות אוסטרבה 1923 (ניצח: עמנואל לסקר). וולף נרצח על ידי הנאצים בשנת 1943. מדיה וקבצים בנושא היינריך וולף בוויקישיתוף היינריך וולף, באתר צ'סגיימס (באנגלית) דוד דודסון, מלכים בחייהם: דור השחמטאים שנגדע, באתר nrg‏, 8 באפריל 2013 ריכרד רטי מול היינריך וולף, 7.10.1922, Was Chess More Fun 100 Years Ago? שחקני 1902, באתר web.archive.org ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפיסטו (מכונה)

מפיסטו (באנגלית: Mephisto) היה בובה מכנית שפעלה משנת 1876 עד שנת 1889 ונטען שהיא מסוגלת לשחק שחמט באופן אוטומטי. המכונה נבנתה על ידי צ'ארלס גומפל, יצרן של גפיים מלאכותיות. מפיסטו נשלט מחדר אחר באמצעים אלקטרו מכניים והופעל לראשונה על ידי אמן השחמט איזידור גונסברג. מפיסטו היה האוטומטון הראשון שניצח בתחרות שחמט שהתקיימה בלונדון בשנת 1878. מפיסטו הוצג באופן סדיר במשך עשר שנים ובשלב מסוים היה לו מועדון שחמט משלו. בשנת 1879 מפיסטו, ואיתו איזידור גונסברג, יצאו לסיור, וניצחו את כל הגברים שהתחרו מולו. כאשר אישה ביקשה להתמודד מול המכונה, מפיסטו השיג עמדה זכויה לפני ש"הפסיד" במשחק ולאחר מכן הציע באופן מנומס ללחוץ את ידה של המתמודדת. בשנת 1889 מפיסטו הוצג בתערוכה העולמית של פריז (1889), והופעל שם על ידי ז'אן טאובנהאוס. לאחר מכן פורק ואין יודעים מה אירע לו לאחר שנה זו. השם מפיסטו שימש בהמשך כשם של מחשב שחמט ייעודי שזכה באליפות העולם למיקרו-מחשבים בין השנים 1985–1990. בשנת 2008 השם נוצל על ידי חברת האלקטרוניקה Saitek לקו מחשבי השחמט שלה. הטורקי ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלורן מאלודה

פלורן מאלודה (בצרפתית: Florent Malouda; נולד ב-13 ביוני 1980 בקאיין שבגיאנה הצרפתית) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי. לזכותו 80 הופעות במדי נבחרת צרפת וכן 4 הופעות נבחרת גיאנה הצרפתית. זכור בעיקר בשל תקופותיו באולימפיק ליון וצ'לסי. בצעירותו שיחק מאלודה במספר קבוצות קטנות בעירו. בגיל 16 עבר לגור בצרפת והחל לשחק בקבוצות הנוער של שאטורו. בשנת 1998 ערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה הבוגרת במשחק מול אנגולם במסגרת המחזור ה-28 של הליגה הצרפתית השנייה. מאלודה שיחק בשאטורו במשך ארבע עונות, בהן השתתף ב-59 משחקים וכבש 5 שערים. בעונת 1999/2000 עבר לגנגאן אשר הציעה לו חוזה כספי גדול יותר מזה של שאטורו. מאלודה הפך לכוכב המרכזי של הקבוצה, הוא שיחק בקבוצה במשך שלוש עונות שבמהלכן השתתף ב-92 משחקים וכבש 15 שערים. בעקבות יכולתו, מספר קבוצות מהליגה הראשונה התעניינו ברכישתו. בעונת 2002/2003 רכשה אולימפיק ליון את מאלודה מגנגאן תמורת מיליון אירו. תוך זמן קצר הפך לאחד משחקני המפתח במועדון, ועמה זכה ארבע פעמים באליפות צרפת ושלוש פעמים בגביע הצרפתי. כמו כן, הוביל את המועדון פעמיים לרבע גמר ליגת האלופות. במשך תקופתו בליון, השתתף מאלודה ב-138 משחקים בהם כבש 25 שערים. לאחר ארבע עונות נחשב מאלודה לאחד השחקנים הטובים בתפקידו. בשל כך הפך מאלודה לשחקן מבוקש במספר מועדונים בכירים באירופה. ב-8 ביולי 2007 חתם במועדון האנגלי צ'לסי מהפרמייר ליג, ששילם לליון כ-20 מיליון אירו. במשך חצי העונה הראשונה שיחק בכל משחק, תחת שרביטו של ז'וז'ה מוריניו, אך כאשר מוריניו פוטר ואברהם גרנט מונה למאמנה החדש של צ'לסי, דעך מעמדו של מאלודה. ב-16 ביולי 2013 חתם מאלודה בשורות טרבזונספור מליגת העל הטורקית. לאחר שסיים את חוזהו בטורקיה, חזר לצרפת וחתם במץ. ב-23 באוגוסט 2015 חתם בדלהי דינמוס ההודית. ב-26 בינואר 2018 חתם מאלודה בדיפרדנג' 03 מליגת העל הלוקסמבורגית. בשנת 2004 זומן מאלודה לראשונה לסגל נבחרת צרפת, ועמה שיחק במונדיאל 2006, ביורו 2008 וביורו 2012. עד שנת 2012 ערך בסך הכל 80 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש תשעה שערים. ביוני 2017 הצטרף לנבחרת גיאנה הצרפתית, אמנם על פי חוקי פיפ"א כל שחקן יכול לשחק בנבחרת בוגרת אחת בקריירה שלו, אך הוא יכול היה להצטרף לגיאנה הצרפתית מאחר שהיא אינה חברה בפיפ"א. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד ג'מייקה במסגרת גביע הקריביים 2017. פלורן מאלודה, באתר Transfermarkt פלורן מאלודה, באתר Soccerway פלורן מאלודה, באתר BDFutbol פלורן מאלודה, באתר WorldFootball.net פלורן מאלודה, באתר National Football Teams פלורן מאלודה, באתר FootballDatabase.eu פלורן מאלודה, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt |}
גביע וינס לומברדי

גביע וינס לומברדי (באנגלית: Vince Lombardi Trophy) הוא גביע ספורט המוענק לקבוצה הזוכה בסופרבול, אליפות ליגת ה-NFL. שמו המקורי של הגביע הוא "גביע אליפות העולם", תחת שם זה הוענק בין 1967 ל-1969, בשלושת הסופרבולים הראשונים, כשעוד אלו כונו אליפות העולם בין ליגת ה-AFL לליגת ה-NFL. משנת 1970 הגביע נקרא על שם מאמן הפוטבול האגדי של הגרין ביי פאקרס, וינס לומברדי, שהוביל את הפאקרס לזכייה בשני תארים ב-1967, ו-1968, ונפטר מסרטן ב-1970. מדי שנה מיוצר גביע חדש והקבוצה המנצחת בסופרבול רשאית להחזיק את הגביע במתקניה, למעט מקרה חריג בודד: בהתאם להסכם פשרה שנחתם לאחר סכסוך משפטי ממושך, הגביע של סופרבול V, בו זכתה קבוצת בולטימור קולטס, נשאר בחזקת עיריית בולטימור וזאת לאחר שבעלי הקולטס העבירו את הקבוצה לאינדיאנפוליס. החל מסופרבול XXX ב-1996, בו זכתה קבוצת הדאלאס קאובויס, מוענק הגביע לקבוצה הזוכה בטקס המתקיים על כר הדשא, קודם לכן הוענק בטקס בחדר ההלבשה. אורכו של הגביע כ-56 ס"מ והוא שוקל כ-3.2 ק"ג, הוא עשוי כולו מכסף סטרלינג, מלאכת יד של חברת טיפאני ושות'. עיצוב הגביע מבוסס על רישום מ-1966, ששרטט סגן נשיא חברת טיפאני בפני הקומישינר של ה-NFL פיט רוזל. צורתו לא השתנתה כלל לאורך השנים: דמות כדור פוטבול בגודל תקני על בסיס של מתקן בעיטה, מה שהוסיף למיצובו כאחד הסמלים הידועים בתרבות האמריקאית. על פי חברת טיפאני, ביצירת הגביע מוקדשים לפחות 72 שעות מלאכת יד של אומן, בתחילה מעוצבים ומורכבים שני חצאי הכדור המולחמים זה לזה בדיוק מושלם, צורף מומחה חורץ על הגביע את צורת התפרים האופיינית לכדור פוטבול אמיתי ולאחר מכן ממסמר ומלחים אותו למוט כסף ולבסיס. לאחר הכנתו נחקק על הגביע סמל הליגה וכן מספר הסופרבול של אותה שנה. לאחר המשחק חוזר הגביע לתיקוני נזקים אם נוצרו, וכן נחרטים עליו שם הקבוצה הזוכה, תאריך הזכייה ותוצאת המשחק. מדיה וקבצים בנושא גביע וינס לומברדי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גביע וינס לומברדי ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האגן הפריזאי

האגן הפריזאי (בצרפתית: Bassin parisien) הוא אחד האזורים הגאולוגיים המרכזיים של צרפת. אגן זה התפתח מאז הטריאס על תשתית אורוגנית שנוצרה במהלך הקימוט ההרציני. האזור המכונה בדרך כלל "האגן הפריזאי" קטן בהשוואה לשטח שמגדיר המבנה הגאולוגי, והוא מתפרש על-פני מרכז וצפון צרפת. ואולם, האגן הפריזאי במלואו נמתח מהגבעות שבדרום קאלה אל פואטייה ומקן לגבולו האמצעי של עמק הריין, מזרחית לזארבריקן. האגן הפריזאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
She's So Unusual

She's So Unusual הוא אלבום הבכורה של הזמרת האמריקאית סינדי לאופר. האלבום מכר מעל ל-16 מיליון עותקים בכל העולם, והוא האלבום הנמכר ביותר של לאופר ואחד האלבומים הנמכרים בעולם בעשור זה. האלבום הניב להיטי ענק כמו "Time After Time", ‏"She Bop" והלהיט הגדול ביותר – "Girls Just Want to Have Fun". האלבום זיכה אותה בפרסים ומועמדויות רבים בטקס הגראמי 1985, ביניהם ההקלטה של השנה והמבצעת הווקאלית הטובה ביותר (שניהם עבור "Girls Just Want to Have Fun"), שיר השנה ("Time After Time"), אלבום השנה וזכייה כתגלית השנה. האלבום דורג במקום ה-487 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר" ובמקום 41 ברשימת "נשים ברוק: 50 האלבומים הטובים ביותר" של המגזין "רולינג סטון". האלבום היה גם לאלבום הבכורה הראשון שהניב ארבעה להיטים שהגיעו אל החמישייה הראשונה של מצעד בילבורד: "Time After Time", ‏"She Bop", ‏"Girls Just Want to Have Fun" ו־"All Through The Night". בקיץ 2013, בחגיגות 30 שנה לתחילת הקריירה שלה והוצאת האלבום, לאופר הרגישה שהיא חייבת להודות למעריצים שלה לדבריה על "הדרך הארוכה שהם עברו איתה ועל כך שהם נשארו נאמנים לה" ויצאה למסע הופעות מיוחד בארצות הברית, יפן, קנדה, אוסטרליה וסיימה אותו בישראל ב-4 בינואר 2014. במופע זה היא ביצעה את כל שירי האלבום, מהשיר הראשון עד האחרון, כולל עוד שירים מובחרים שביצעה במהלך השנים. Money Changes Everything Girls Just Want to Have Fun When You Were Mine Time After Time She Bop All Through the Night Witness I'll Kiss You He's So Unusual Yeah Yeah מידע על האלבום She's So Unusual באתר MusicBrainz מידע על האלבום She's So Unusual באתר AllMusic האלבום She's So Unusual באתר Discogs האלבום She's So Unusual באתר ספוטיפיי Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
אומפאלוס

המונח "אומפאלוס" מפנה לכאן. לערך העוסק בפגם בדופן הבטן, ראו אומפאלוצלה. אומפאלוס (יוונית: ὀμφαλός; מילולית: "טבור") הוא אבן מצבה בעל משמעות דתית. על פי המיתולוגיה היוונית, האל זאוס שלח שני נשרים לעוף ברחבי תבל ולהפגש במרכזו, טבור העולם. אבני אומפאלוס המציינות נקודה זו הוקמו במספר אתרים ברחבי המזרח התיכון, המפורסם שבהם היה אצל האורקל מדלפי. רוב הגרסאות ממקמות את האומפאלוס באדיטון של המקדש (האזור הפנימי ביותר, מקביל לקודש הקודשים במקדש היהודי) ליד הפיתיה, מתוכה דיבר האל. על האבן עצמה ישנה חריטה של רשת וחור במרכזה המתרחב בכיוון הבסיס. האומפאלוס בדלפי זוהה בתור האבן שהאלה ריאה עטפה בבגדים וחיפשה לזאוס. מטרתה הייתה להציל את זאוס מפני בעלה, קרונוס, שבלע את ילדיו כדי למנוע מהם להדיח אותו. במדרש תנחומא דורשים חז"ל את הפסוק מספר יחזקאל ”יושבי על טבור הארץ” (ל"ח, יב) לומר שירושלים נמצאת בטבורו של עולם. מוקד בית המקדש בירושלים היה בקודש הקודשים, שם עמדה אבן השתייה עליה ישב ארון הברית. גם בכנסיית הקבר בירושלים קיימת אבן אומפאלוס. הנוסע ארקולף מתאר בספרו "De Locis Sanctis" כי יש עמוד באמצע ירושלים מצפון למקומות הקדושים המציין את טבור הארץ. האומפאלוס בדלפי אומפלוס בצ'יאנג ראי, תאילנד אבן אומפאלוס בכנסיית הקבר בירושלים אבן השתייה בכיפת הסלע על הר הבית בירושלים מדיה וקבצים בנושא אומפאלוס בוויקישיתוף עפר לבנה-כפרי, ירושלים - 'טבור הארץ' במסורת האסלאם, כתב העת קתדרה מדרש תנחומא מהדורת בובר, פרשת קדושים, סימן י. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון

הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון (באנגלית: State Crown of George I) היה כתר ממלכתי שיוצר עבור ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה. לאחר הכתרתו של ג'ורג' הראשון כמלך בריטניה הגדולה ואירלנד בשנת 1714 הוחלט להחליף את הכתר הממלכתי (הכתר שנוצר עבור המלך צ'ארלס השני ושימש ככתר ממלכתי רשמי בו נעשה שימוש בעת טקסי פתיחת הפרלמנט). ההחלטה נבעה ממצבו הירוד של הכתר. בדומה לכתר הממלכתי הקודם, גם הכתר החדש עוטר באבנים וזכוכית ולא ביהלומים. הכתר כלל בסיס שממנו עלו ארבעה חצאי קשתות המתחברות במרכז הכתר מתחת למונד עשוי אקוומרין שמעליו צלב. בשנת 1727 הוצאו חלקי הזכויות והאבנים והוחלפו ביהלומים שכורים בשווי של 109,200 ליש"ט. בכתר נעשה שימוש להכתרתו של המלך ג'ורג' השני - אולם לרגל ההכתרה חצאי הקשתות שנטו מטה במרכז הכתר נמשכו כלפי מעלה. בכתר נעשה שימוש גם בהכתרת המלכים: ג'ורג' השלישי, ג'ורג' הרביעי וויליאם הרביעי. הכתר שופץ בשנת 1820 בשל מצבו הקשה והתברר שהאבן שבראש הכתר הייתה למעשה זכוכית כחולה ירוקה - וזו הוחלפה באבן יקרה. בכתר המשופץ נעשה שימוש בהכתרתו של ויליאם הרביעי בשנת 1831, והיה זה השימוש האחרון שנעשה בכתר. בשנת 1838 המלכה ויקטוריה החליפה את הכתר בכתר האימפריה הממלכתי תוך שימוש באבנים היקרות והיהלומים של הכתר הממלכתי של ג'ורג' הראשון. מסגרת הכתר הריקה, יחד עם מסגרת כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי ועם כתר ההכתרה של אדליידה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, רעייתו של ויליאם הרביעי) נמכרו לצורפים המלכותיים. מסגרות הכתרים הריקות הוענקו במתנה למלכה אליזבת השנייה בשנת 1995 והם מוצגים בבית התכשיטים שבמצודת לונדון. תצלומי הכתר
פנקוטה

פנקוטה (באיטלקית: Panna cotta) הוא קינוח איטלקי קלאסי המבוסס על שמנת, ג'לטין, סוכר ווניל. הכנת הפנקוטה כוללת בישול של השמנת, הסוכר והווניל יחדיו ולאחר מכן הוספת הג'לטין כשהוא מומס. הפנקוטה מוגשת לאחר קירור במרקם של רפרפת. מוצא הפנקוטה הוא בצפון איטליה באזור פיימונטה, כאשר ישנה מחלוקת על הופעתה הראשונית אך ניתן לומר בבירור כי היא מוזכרת בספרי הבישול האיטלקיים כבר משנת 1960. כיום, לפנקוטה ישנם סגנונות רבים ושונים כאשר כלל המתכונים הללו מבוססים על הרכיבים המצוינים מעלה. ברוב הווריאציות החדשות המתכונים כוללים רוטב, למשל קרמל, דבש או קולי. פנקוטה, באתר האיטלקי של ג'אקומו מרק שולמן, פנקוטה(הקישור אינו פעיל), באתר וואלה אבי קינן, פנקוטה וניל ברוטב רימונים, באתר "אכול ושתה" ברק מכוריש, פנקוטה בשילוב דבש חרובים, באתר nrg‏, 10 באוקטובר 2005 מיקי שמו, פנק אותה, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2013 יעל גרטי, פנק אותה: המדריך להכנת פנקוטה, באתר ynet, 3 ביוני 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרום כדור הארץ

קרום כדור הארץ הוא השכבה החיצונית בגאוספירה של כדור הארץ. מתחת לשכבה זו נמצאים מעטפת כדור הארץ וגלעינו. הגבול התחתון של הקרום, המפריד בינו לבין המעטפת, נקרא תחום אי-רציפות מוהורוביצ'יץ'. קרום כדור הארץ, יחד עם החלק העליון של המעטפת שלו, מהווים את שכבת הליתוספירה. על אף שהקרום לבדו מחזיק עליו את כל המתרחש על פני האדמה, נפחו הוא רק כ-1% מכלל נפח כדור הארץ, ומסתו היא רק כ-0.5% ממסת כדור הארץ. העובי הממוצע של הקרום הוא כ-30 ק"מ, כשעובי הקרום היבשתי הוא בין 25 ל-70 ק"מ, ועובי הקרום הימי, שנמצא מתחת לאוקיינוסים, הוא פחות מ-10 קילומטרים. הבדלים משמעותיים אלה מצביעים על כך שהיבשה הנראית לעינינו אינה רק התנשאות חיצונית של מסה מעל המפלס הממוצע של פני שטח כדור הארץ, אלא שמקורה עמוק ונעוץ בתוך חומר כבד יותר (חומר המעטפת והחלק התחתון של הקרום היבשתי) וקשור לתהליכים בטקטוניקת הלוחות. בנוסף, גם הבליה שנגרמת ביבשה משפיעה ישירות על עוביו של קרום היבשה. התורה העוסקת במערכת שיווי המשקל הזו היא תורת האיזוסטזיה(אנ'). ההבדל בין הקרום הימי (האוקייני) לבין הקרום היבשתי (הקונטיננטלי) מתבטא גם ברמת צפיפות החומר ובהרכבם של שני סוגי הקרומים. הקרום היבשתי הוא בעל צפיפות של כ-2.7 גרם לסמ"ק, והרכבו דומה להרכב הגרניט, לכן הוא גם נקרא "שכבת הגרניט" או סיאל (ע"ש מרכיבי הגרניט הנפוצים: Si – צורן, Al – אלומיניום). הקרום היבשתי מורכב משתי שכבות, כאשר הקרום היבשתי העליון קל ופחות צפוף מהקרום התחתון. לעומתו, הקרום הימי הוא בעל צפיפות של 3 עד 3.3 גרם לסמ"ק, והרכבו דומה להרכב הבזלת, לכן מכנים אותו גם "שכבת הבזלת" או סימה – הלחם של Si – התחילית של סיליקון, ו-Ma – התחילית של מגנזיום. השכבה החיצונית של הקרום היבשתי בנויה בעיקרה מסלעי משקע, המהווים כ-75% מפני השטח של היבשות, ורק בכ-25% מפני השטח נחשפים סלעי יסוד. למרות זאת, אחוז נפח סלעי המשקע מכלל נפח קרום כדור הארץ מוערך בכ-5% בלבד. קרום כדור הארץ, הן היבשתי והן הימי, אינו מקשה אחת. הלחצים הפנימיים של המאגמה בשכבת המעטפת יוצרים בקרום שברים וסדקים אנכיים המחלקים אותו ללוחות טקטוניים, וגורמים בסופו של דבר לתהליך נדידת היבשות. כדור הארץ (כוכב), קרום, דף שער בספרייה הלאומית Stephen Blake, Kevin Burton, Ian Parkinson, Mike Widdowson, Nigel Harris, An Introduction to Our Dynamic Planet
True Colors (אלבום של סינדי לאופר)

True Colors (תרגום חופשי: צבעים אמיתיים) הוא האלבום השני של הזמרת האמריקאית סינדי לאופר. האלבום יצא שלוש שנים לאחר צאת אלבום הבכורה שלה, "She's So Unusual". האלבום זכה להצלחה וכלל את להיט הנושא, "True Colors", אחד מלהיטיה הגדולים ביותר, שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד ולמקום השני במצעדים בישראל. מאותו אלבום, להיט נוסף בשם "Change Of Heart" הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד ולמקום הראשון בישראל, בו שהה 13 שבועות. שיר נוסף שהיה ללהיט הוא גרסת הכיסוי לשירו של מרווין גיי "What's Going On". סינגל נוסף מהאלבום, "Boy Blue", הוא הסינגל הראשון של לאופר שלא נכנס לטופ 40 ולא זכה לוידאו קליפ (מאוחר יותר פורסם וידאו קליפ מהופעה של לאופר בפריז). לאופר כתבה את השיר על חבר טוב שלה שנפטר מאיידס. כל מכירות הסינגל נתרמו לצדקה. גרסת כיסוי נוספת באלבום היא "Maybe He'll Know", לביצוע קודם של לאופר עם להקתה "בלו אנג'ל" משנת 1980, עוד בטרם פצחה בקריירת סולו. בילי ג'ואל התארח בשיר ותרם זִמרת רקע. אנני ליבוביץ' צילמה את הצילום שעל עטיפת התקליט. מידע על האלבום True Colors באתר MusicBrainz האלבום True Colors באתר Discogs JIMMY GUTERMAN, ‏True Colors, באתר רולינג סטון, 25 בספטמבר 1986, בדיקה אחרונה ב־23 במרץ 2022 Stephen Daw, ‘True Colors’ at 35: How Cyndi Lauper Reimagined Her Career With Her Sophomore Album, באתר בילבורד, 15 באוקטובר 2021, בדיקה אחרונה ב־23 במרץ 2022 המצעד האוסטרי, באתר austriancharts.at, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 ‏Hits of the World (קובץ PDF), מגזין בילבורד, כרך 98 מס' 40, ‏4 באוקטובר 1986, עמ' 76, World Radio History, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 (David Kent), Australian Chart Book: 1970-1992, מאוירת, St Ives, N.S.W.: Kent Music Report, 1993, עמ' 173, ISBN 0-646-11917-6 המצעד האיסלנדי, (DV), ‏17 באוקטובר 1986, עמ' 43, ISSN 1021-8254, באמצעות (Timarit.is), בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 המצעד האירופי European Hot 100 Albums (קובץ PDF), מוזיקה & מדיה, כרך 3, מס' 45, ‏15 בנובמבר 1986, עמ' 35, באתר World Radio History, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 היסטוריית סינדי לאופר בבילבורד 200, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 מצעד הסינגלים הבריטי 26 באוקטובר 1986 – 1 בנובמבר 1986, באתר חברת המצעדים הרשמית, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 המצעד הגרמני, באתר offiziellecharts.de, בדיקה אחרונה ב־25 במרץ 2022 המצעד ההולנדי, באתר dutchcharts.nl, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 המצעד הניו זילנדי, באתר charts.nz, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 המצעד הקנדי Top RPM Albums: גיליון 745, מגזין RPM (אנ'), באתר הספרייה והארכיון הלאומי של קנדה, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 המצעד השוודי, באתר swedishcharts.com, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022 המצעד השווייצרי, באתר swisscharts.com, בדיקה אחרונה ב־24 במרץ 2022