laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנץ נלקן

פרנץ נלקן (בגרמנית: Franz Nölken‏; 5 במאי 1884 – 4 בנובמבר 1918) היה צייר אקספרסיוניסטי גרמני, מזוהה עם קבוצת הציירים "הגשר" בדרזדן. כשהיה עדיין ילד קטן עברה משפחתו להמבורג. בגיל שש עשרה החל ללמוד ביוהנאום, גימנסיה לאומנויות חופשיות. בעצתו של אלפרד ליכטוורק, מנהל מוזיאון האמנות בהמבורג, הוא לקח שיעורים אצל ארתור סיבליסט, אשר נמנע מהגישה האקדמית ולקח את תלמידיו לצייר בחוץ באוויר הפתוח. הוא הצטרף לאגודת האמנים בשנת 1903, ובשנה שלאחר מכן הציג תערוכה ראשונה ב"גלריית סגל "היוקרתית עם התלמידים האחרים פרידריך אהלרס-הרמן, פריץ פרידריך, ולטר אלפרד רוזם וולטר ולטמר. הוא ערך מסע לימודי לבית הולדתו, ליד סוסט, בשנת 1905, פגש את איש העסקים ארנסט ראמפ, תומך באמנויות שלימים יהפוך לפטרונו. יחד עם עמיתיו אהלרס-הרמן ורוזם, הוא נסע לפריז בשנת 1907 והתערבב עם האמנים בבית הקפה לה דום. בשנת 1908, בהזמנתו של קרל שמידט-רוטלוף, הוא הצטרף לקבוצת הציירים "הגשר" והציג איתם ב-1909 וב-1910. הוא התפטר בשנת 1912, אך חזר אליהם מאוחר יותר. בינתיים, בשנת 1909, הוא ערך נסיעה נוספת לפריז, שם למד אצל אנרי מאטיס באקדמיה קצרת הימים שלו. כשחזר מפריז, הוא לקח את אניטה רה כסטודנטית, יחד עם אהלרס-הרמן, והקים סטודיו. ההסדר היה קצר, מכיוון שרה התאהבה בנלקן והוא לא נענה לה. הוא הפך למורה בבית ספר פרטי לאמנות לנשים בשנת 1912. הוא גם התיידד עם המלחין, מקס רגר (נלקן היה פסנתרן חובב מצוין), וצייר דיוקנאות רבים שלו, אחד מהם נרכש על ידי פטרוניו של נלקן, אוסקר טרופלוביץ, לתליה בחדר הביליארד שלו. בשנת 1914 הוא ערך עוד נסיעה לפריז. הוא כמעט התחמק משירות במלחמת העולם הראשונה, אך גויס בשנת 1917 ונהרג שבוע לפני סיום המלחמה, ליד לה קפלה על גבול בלגיה. שני רחובות נקראים על שמו, ברובע ברמקב בהמבורג ובסוסט. מקס רגר בעבודתו גן ילדים רחוב כפרי אישה ישנה ילדים בפארק מדיה וקבצים בנושא פרנץ נלקן בוויקישיתוף Biographical timeline Anita Rée, www.fembio.org (בגרמנית)
צרפת באירוויזיון 1957

צרפת באירוויזיון 1957 השתתפה עם השיר "La belle amour", שבוצע על ידי הזמרת הצרפתייה, פול דז'רדן. הליך הבחירה הצרפתי לאירוויזיון 1957 אינו ידוע. גורמים לא רשמיים חושבים כי רשות השידור הצרפתית הקימה קדם ארצי בשם "Sept villes, une chanson" (שבע ערים, שיר אחד). שישה מופעים נערכו מדצמבר 1956 בערים שונות ברחבי צרפת. בהתחלה, מארגני התחרות לא יידעו את המשתתפים כי המנצח יזכה לייצג את צרפת באירוויזיון, הדבר נודע למשתתפים רק לאחר ההופעה השישית. לכל עיר היו חברי מושבעים שהעניקו נקודה אחת לשיר האהוב עליהם. אף על פי שמארגני התחרות הבטיחו כי הם יערכו שבעה מופעים בשבע ערים, הם ערכו שישה. ששת הזמרים שהגיעו למקום הראשון בכל עיר זכו להעפיל לגמר הגדול. הגמר לעולם לא נערך כיוון שהמופע השישי נגמר שלושה ימים לפני מועד האירוויזיון. לכן, זוכת המופע החמישי, פול דז'רדן, נבחרה לייצג את צרפת עם השיר "La belle amour". אירוויזיון 1957 נערך בעיר פרנקפורט, גרמניה. דז'רדן שובצה שמינית בסדר ההופעות, לפני גרמניה ואחרי אוסטריה. צרפת זכתה במקום השני עם 17 נקודות. Eurovision 1957 Results: Voting & Points
Here We Go Again (שיר)

"Here We Go Again" (בעברית: "הנה אנחנו מתחילים שוב") הוא שיר שהקליטה הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. הוא נכתב על ידי יצחק חסון, לינדי רובינס ומהאר פיליאן והופק על ידי SuperSpy, לאלבום האולפן השני של לובאטו בעל אותו השם. הוא יצא לאור כסינגל המוביל של האלבום ב-23 ביוני 2009, תחת הוצאת הוליווד רקורדס. השיר היה הסינגל היחיד מ-Here We Go Again שיצא בצפון אמריקה. "Here We Go Again" הוא שיר פאוור פופ. השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרים, ששיבחו את פזמון הפופ שלו וערכו השוואות לשיריה של קלי קלרקסון. "Here We Go Again" הגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100 והפך ללהיט ה"טופ 40" הראשון של לובאטו במצעד כאמנית סולו. השיר קיבל תואר פלטינה על ידי האיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי בשנת 2014. לובאטו הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה, Don't Forget, בחודש ספטמבר 2008. זמן קצר לאחר מכן בינואר 2009, היא כבר החלה לכתוב חומר לאלבום השני שלה. הקלטת האלבום החלו בינואר 2009, מיד לאחר צילומי העונה הראשונה של תנו לסוני צ'אנס. לדברי לובאטו, תהליך הכתיבה של האלבום הסתיים תוך שבועיים בלבד. שלא כמו Don't Forget, לובאטו לא שיתפה פעולה עם האחים ג'ונאס באלבום השני שלה מכיוון שרצתה לראות איך יהיה הצליל שלה בלי המעורבות שלהם. "Here We Go Again" נכתב על ידי יצחק חסון, לינדי רובינס ומהאר פיליאן, והופק על ידי חסון ופיליאן בשם ההפקה SuperSpy. הצמד היה שותף לכתיבה והפקה של שיר נוסף מהאלבום, "U Got Nothin' on Me". מידע על היצירה "Here We Go Again" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Here We Go Again" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Here We Go Again" באתר יוטיוב יצחק חסון, לינדי רובינס, מהאר פיליאן Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית) Ask Billboard: Demi Lovato's Career Album & Song Sales, Billboard (באנגלית)
סולנז' ברי

סולנז' ברי (בצרפתית: Solange Berry;‏ 6 ביוני 1930 – 26 בינואר 2008) הייתה זמרת בלגית. בשנת 1955, ברי הקליטה את המיני-אלבום הראשון שלה, "Chanson pour tous", שכלל מספר להיטים, דוגמת "Par amour pour toi" ו-"Entrée Libre", שזכו להצלחה רבה בצרפת ובלוקסמבורג. ב-1956, היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה הצרפתית, "J'aime". בשנת 1958, רשות השידור הלוקסמבורגית הכריזה כי ברי נבחרה לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1958, שנערך בהילברסום, הולנד. ב-12 במרץ 1958, ברי הופיעה על בימת האירוויזיון עם השיר "Un Grand Amour". ברי הופיעה רביעית בסדר ההופעות, לפני שוודיה ואחרי צרפת. ברי זכתה במקום התשיעי והאחרון עם נקודה אחת משווייץ. בשנת 1960, ברי השתתפה בקדם הבלגי לאירוויזיון 1960 אך הפסידה לפוד לקלרק. נפטרה ב-26 בינואר 2018 בצרפת. Chanson pour tous‏ (1955) Que sera, sera‏ (1956) Les Mirettes‏ (1957) Sous les toits de Paris‏ (1959) Maintenant, quand vient le printemps‏ (1967) מדיה וקבצים בנושא סולנז' ברי בוויקישיתוף סולנז' ברי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סולנז' ברי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סולנז' ברי, באתר ספוטיפיי סולנז' ברי, באתר Last.fm (באנגלית) סולנז' ברי, באתר AllMusic (באנגלית) סולנז' ברי, באתר MusicBrainz (באנגלית) סולנז' ברי, באתר דיזר סולנז' ברי, באתר Yandex.Music (ברוסית) סולנז' ברי, באתר Discogs (באנגלית) סולנז' ברי, באתר Genius סולנז' ברי, באתר SecondHandSongs LUXEMBURGO 1958 Solange Berry Un grand amour Eurovision Song Contest 1958 Eurovision 1958 Results: Voting & Points
פרדוקס של מסע בזמן

פרדוקס של מסע בזמן הוא שם כולל למספר מצבים של פרדוקס, של "מצב שלא ייתכן" הנובע משינוי של אירועים שקרו בעבר. פרדוקסים כאלה הם מצב בו רעיון של מסע בזמן לא משתלב עם ההיגיון האנושי. הסיבה העיקרית לפרדוקסים מסוג זה היא ההנחה כי קיים ציר זמן אחד ויחיד. שכן קיום של כמה צירי זמן נפרדים, מעין עולמות מקבילים, פותר לבטח את הפרדוקס. ישנם מספר פרדוקסי זמן ידועים. פרדוקסים כדוגמת אלה המתוארים להלן ורבים אחרים, גרמו לחוקרים רבים להאמין כי לא ניתן לשנות אירועים שקרו בעבר, אלא לכל היותר להתבונן בהם, זאת לפי תורת היחסות. ערך מורחב – פרדוקס הסבא למען נוחות הקריאה יודגם כאן פרדוקס האבא אך הוא נכון גם עבור הסבא. נניח כי אדם בונה מכונת זמן, נוסע בה לעבר והורג את אביו לפני שהכיר את אמו. אם הצליח במשימה, אז אביו לא היה פוגש את אמו ולכן האדם לא היה נולד. אם לא היה נולד, הוא לא היה יכול להרוג את אביו. אם לא הרג את אביו אז אביו היה פוגש את אמו מה שהיה גורר באופן בלתי נמנע את הולדתו של האדם ולאחר מכן את הרג האב וחוזר חלילה. הפרדוקס כאן טמון בשאלה האם האב חי או מת והאם הבן נולד או שאינו נולד. פרדוקס הסבא מחזק את תאורית קיומם של יקומים אחרים: כלומר כל שינוי זעיר גורם לפיצול היקום. לדוגמה: ישנן שתי דרכים שניתן לבחור ביניהן מהבית לעבודה: ביקום אחד בחרת בדרך אחת ובשני בדרך השנייה. לפי התאוריה הנ"ל הבן שחזר בזמן ורצח את אביו מייצר יקום חדש עם רצף פעולות חדשות בו אביו מת והוא לא נולד. נניח שאדם בונה מכונת זמן, הוא לוקח את תמונתו המפורסמת של לאונרדו דה וינצ'י ונוסע לתקופת הרנסאנס, שם הוא היה נותן את התמונה לאמן אשר התרשם מאוד מן היצירה והחליט להציג אותה עצמה (ולא הכין עותק מן היצירה). אם כך הדבר, בתום מספר מאות שנים, האדם יבנה את מכונת הזמן, ייסע לעבר וימסור ללאונרדו את התמונה, ושוב יעברו מאות ושוב תבנה המכונה וחוזר חלילה. התוצאה היא שהתמונה מזדקנת כל פעם בכמה מאות שנים, ולכן לבסוף תיהרס, מה שישבור את הלולאה. הבעיה הלוגית כאן היא מתי הלולאה תסתיים, ומדוע. נניח שאדם בונה מכונת זמן, הוא לוקח את כל החומרים של המשורר הומרוס לעבר כדי לפגוש אותו, כשהוא מגיע לעבר הוא מגלה שהומרוס לא קיים, אז הוא מפרסם בעבר את כל חומריו של הומרוס בשם הומרוס וכך הוא בעצמו הופך להומרוס. הפרדוקס כאן טמון בשאלה מי יצר את כל יצירותיו של הומרוס. כאשר אדם יוצר מכונה שתראה מה שיקרה בעתיד, האדם יראה מה שכתוב במכונה וינסה להימנע מכל מה שיהיה כתוב בה. הבעיה כאן היא, מה יהיה כתוב במכונה? ואם בכלל יהיה כתוב? האם בכלל תהיה מכונה כזו? הפרדוקס נוצר כיוון שאם האדם ימנע ממעשים שעלולים לגרום לשינוי העתיד, הרי הוא יוצר עתיד השונה ממה שהוא ראה, ואז עולה השאלה איך המכונה הראתה לו את העתיד הזה. "פרדוקסים של מסע בזמן", מריוס כהן, גליליאו 67 רמי שלהבת, הפרדוקסים של המסע בזמן, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 27 בפברואר 2020
SIMBAD

SIMBAD (ראשי תיבות Set of Identifications, Measurements and Bibliography for Astronomical Data) הוא בסיס נתונים דינמי של גרמי שמיים מעבר למערכת השמש. הוא מתוחזק על ידי מרכז נתוני האסטרונומיה בשטרסבורג (CDS) של אוניברסיטת שטרסבורג שבצרפת ומעודכן בתדירות יומית. בסיס הנתונים SIMBAD מספק את הביבליוגרפיה, כמו גם מידע בסיסי זמין כגון אופי האובייקט, הקואורדינטות שלו, גודל, היסט, מהירות / הסחה לאדום, סיווג ספקטרלי או מורפולוגי, וכמות השמות (מזהים) המופיעים בספרות. צוות מרכז נתוני האסטרונומיה של שטרסבורג מבצע גם זיהוי צולב על סמך תאימות של מספר פרמטרים, בגבול של אסטרומטריה טובה למדי. SIMBAD הוא אוסף מטא (אנ') הבנוי ממה שמתפרסם בספרות, וממומחיות בנושא זיהויים צולבים. המידע מאוד לא הומוגני מכיוון שהנתונים מגיעים מכל סוג של מכשירים בכל אורכי הגל עם כל רזולוציה ואסטרומטריה, ושמות שונים מפרסום אחד למשנהו. SIMBAD אינו קטלוג, ואין להשתמש בו כקטלוג. מרכז הנתונים האסטרונומי של שטרסבורג מספק גם את מסד הנתונים VizieR המכיל רשימות אובייקטים שפורסמו, כמו גם סקרים גדולים מאוד. הרעיון כעת הוא להשתמש ב־SIMBAD וגם ב־VizieR ככלי מחקר משלים. בסיס הנתונים SIMBAD נוצר בשנת 1979 על ידי מיזוג של הקטלוג לאפיון כוכבים (אנ') ‏ (CSI) עם ה־Bibliographic Star Index ומאז הורחב עם עוד קטלוגים ממקורות נוספים. הגרסה הראשונה הזמינה באינטרנט, גרסה 2, יצאה בשנת 1981. גרסה 3 שפותחה בשפת C עבור מערכת ההפעלה UNIX יצאה לאור בשנת 1990 ונמצאת במצפה של שטרסבורג (אנ'). בשנת 2000 יצאה גרסה 4, הכתובה בשפת ג'אווה והמידע מאוחסן במערכת לניהול הנתונים PostgreSQL. נכון ליוני 2020,‏ SIMBAD מכיל מידע על כ־5,800,000 כוכבים ועוד 5,500,000 גופים שמימיים נוספים (גלקסיות, ערפיליות, צבירי כוכבים, נובות, סופר נובות ועוד) כוכב הלכת המינורי 4692 SIMBAD נקרא על שם בסיס הנתונים הזה. אתר האינטרנט הרשמי של SIMBAD (באנגלית) Egret, D. (במרץ 1983). "SIMBAD Story - a Description of the Database of the Strasbourg Stellar Data Center". Bulletin d'Information du Centre de Donnees Stellaires. 24: 109. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) "The SIMBAD astronomical database" (PDF). ASTRONOMY & ASTROPHYSICS (143): 9-22. 1 באפריל 2000. {{cite journal}}: (עזרה) "what is SIMBAD". SIMBAD. נבדק ב-8 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Schmadel, Lutz D. (2003). "(4692) Simbad". Dictionary of Minor Planet Names – (4692) SIMBAD. Springer Berlin Heidelberg. p. 404. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_4607. ISBN 978-3-540-29925-7.
קלייר סלייטר

קלייר סלייטר (באנגלית: Claire Slater; נולדה ב-4 בפברואר 1984) היא שחקנית אנגלייה. סלייטר למדה בבתי הספר בהרטפורדשייר, בקולג' סנט פרנסיס בלצ'וורת' גרדן סיטי, וב-The Knights Templar School שבבאדלוק. ב-2005 סיימה לימודי תיאטרון ב-Laine Theatre Arts באפסום. ב-1990 החלה סלייטר את קריירת המשחק, עוד בהיותה תלמידה בבית ספר, בהופעה במותחן "The Laughter of God" בכיכובם של פיטר פירת' ואמנדה דונוהו. ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה "An Ungentlemanly Act" לצדם של איאן ריצ'רדסון ורוזמרי ליץ'. עוד בטלוויזיה השתתפה ב-"The Children of the New Forest", בסדרה "Is Harry on the Boat?" (מ-2002), ובסדרה "הלן וסט" (2002). היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד מרתה קרצ'יט בסרט "מזמור חג המולד", עיבוד משנת 1999 לספרו של דיקנס, בכיכובם של פטריק סטיוארט, ג'ואל גריי וריצ'רד אי. גרנט. ב-2006 שיחקה סלייטר בפרק בסדרה "בקצב הלב" של ITV. ב-2013 הופיעה בתפקיד לורה גוגין בפרק בסדרה "רופאים". קלייר סלייטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "NEWS ARCHIVE (OLD NEWS) - updated 02/02/05". St Francis' College. אורכב מ-המקור ב-5 בנובמבר 2007. נבדק ב-29 במאי 2009. {{cite web}}: (עזרה) Slater on the Internet Movie Database
יוספיה סימון

יוספיה סימון (נולדה ב-1938) היא מתרגמת ישראלית. סימון נולדה ברומניה, וב-1939 עלתה לישראל עם משפחתה והתגוררה בחיפה. לאחר שירותה הצבאי למדה באוניברסיטה העברית. סימון החלה לעסוק בתרגום בעקבות בתה, המתרגמת מירית בר-אילן, ולאחר מכן נוצר קשר בינה ובין יחיעם פדן. הספר הראשון שתרגמה הוא "בית ספר לקסמים" מאת מיכאל אנדה ולאחר מכן תרגמה שלושה ספרים נוספים שלו: "זולל החלומות הקטן", "הדֻבִּי והחיות" ו-"הסוד של לני". סימון תרגמה את ספר הילדים "מלך הגנבים" של הסופרת קורנליה פונקה. ב-2010 תרגמה סימון את הספר "לבד בברלין". עבודתה קיבלה ביקורת טובות על כך ששמרה על האידיום הגרמני בתרגום. סימון תרגמה גם את הספר "השתיין" מאת הנס פאלאדה, וקיבלה תשבחות שעל אף שהספר נכתב בשפה נושנה, תרגמה אותו מבלי להשטיחו ועל כך שהשתמשה בעברית מודרנית ולא ארכאית. דנית צמית, שאלון המתרגמים: יוסיפיה סימון על תרגום הספר “השיבה לברלין” מאת הנס פאלאדה (הוצאת פן וידיעות ספרים), באתר קורא בספרים, 9 במאי 2017 המתרגמת יוספיה סימון, באתר סימניה יוסיפיה סימון, דף שער בספרייה הלאומית גלילי שחר, לבד בברלין, מאת הנס פאלאדה - לקרוא באימה, כמו גלויה ישנה שלא נועדה לנו, באתר הארץ, 4 בפברואר 2011 יפתח אשכנזי, מאלכוהוליסט כמו הנס פאלאדה הייתי מצפה ליותר, באתר הארץ, 9 במאי 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרג'יאן הולדן

מרג'יאן ז'אן הולדן (באנגלית: Margaret Jean Holden; נולדה ב-3 בנובמבר 1964) היא שחקנית קולנוע ופעלולנית אמריקאית. מרג'יאן הולדן נולדה בנובמבר 1964 במיניאפוליס, מינסוטה להורים אפרו-אמריקאים. היא למדה באוניברסיטת המדינה של אריזונה ובאוניברסיטת צפון אריזונה, בהם למדה משחק. היא החלה להופיע בסרט מ-1985 "The Click", ב-1988 בסרטים: "Bloodstone" ו-"Glitch!". ב-1989 הופיעה בסרטים: "Stripped to Kill II: Live Girls" בתפקיד "משהו אחר", ב"ההרפתקה המצוינת של ביל וטד" כדוברת סטודנטים וב"ד"ר קליגרי" כ"חולה במיטה". הופיעה לאורך שנות ה-90 במגוון סרטים. ב-1992 הופיעה ב"עצור! או שאמא שלי יורה", ב-1993 ב"ניסוי פילדלפיה 2" בתור "ג'ס". ב-1997 הופיע בסרטו של סטיבן שפילברג: "פארק היורה: העולם האבוד" כאשה צועקת ובסרט "מורטל קומבט 2" כ"שיבה". בשנה לאחריה שיחקה בסרט "ערפדים", ב-1999 השתתפה בסרט "Babylon 5: A Call to Arms", ב-2001 שיחקה ב"רוחות מארס" וב-2003 דיבבה את בסרט "הג'ונגל מת מצחוק 2". ב-2005 שיחקה בסרט "בן ערובה" של פלורן סירי את השוטרת "קרול פלורס". ב-2012 השתתפה בסרט "Bring Me the Head of Lance Henriksen" בתור "מארג'ן". היא השתתפה גם בסדרות שונות כמו: "Pacific Blue", "עולם אחר", "הנסיך המדליק מבל אייר", "מחוץ לחוק", "Wings", "אגדות מעולם המסתורין", ER, ג'אג, "Crusade"‏, "In the House" וב"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". מלבד עבודתה המקצועית היא ידועה בעבודה לצד יוצאי ביטחון שלקו בהלם קרב. בשנת 1996 קיבלה פרס מארגון לב הארגמן (Military Order of the Purple Heart), על תרומתה לארגון ואכפתיות לחיילים פצועים. אתר האינטרנט הרשמי של מרג'יאן הולדן (באנגלית) מרג'יאן הולדן, ברשת החברתית פייסבוק מרג'יאן הולדן, ברשת החברתית אינסטגרם מרג'יאן הולדן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרג'יאן הולדן, באתר AllMovie (באנגלית) מרג'יאן הולדן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פרד קוק

פרד סי. (צ'ייס) קוק (באנגלית: Fred Chase Koch; נהגה: koʊk; ‏23 בספטמבר 1900 – 17 בנובמבר 1967) היה מהנדס כימי ויזם אמריקאי. מייסד חברת זיקוק הנפט שהפכה לימים לקוק תעשיות, תאגיד ענק בבעלות פרטית שנשלטת בידי בניו צ'ארלס (אנ') ודייוויד (אנ') ונאמד בשנת 2015 בידי פורבס כחברה הפרטית השנייה בגודלה בארצות הברית. קוק, בן להארי קוק (אנ') מהגר מהולנד ומאטי ב. לבית ניקסון. יליד קוואנה (אנ') שבטקסס. פיתח טכנולוגיה חדשה לזיקוק נפט לדלקים, תחילה פעל רק בתחומי ארצות הברית אך בהמשך עשה חלק מהונו הראשוני בעסקים מחוץ לתחומי הברית שנתפסו בדיעבד כבעייתיים מבחינה אתית ופוליטית: הוא שיתף פעולה עם ברית המועצות בתוכנית החומש הראשונה ועזב את הקשרים הללו רק כאשר 'טוהרו' כמה משותפיו הסובייטים בידי סטלין. לאחר מכן בנה יחד עם שותפו ויליאם רודס דייוויס (אנ') את בית הזיקוק בהמבורג, השלישי בגודלו בין בתי הזיקוק ששירתו את המשטר הנאצי והיה אחד מבתי הזיקוק הבודדים בגרמניה שיכולים היו לייצר את דלק האוקטן הדרוש למטוסי קרב. עסקים אלו לא היו חריגים בנוף החברות הבינלאומיות האמריקניות ערב מלחמת העולם השנייה. ב-1940, הצטרף לשותפים נוספים ליצירת "קוק תעשיות" וב-1966, שנה לפני מותו, העביר את ניהול החברה לידי בנו צ'ארלס. לאחר מותו התגלע עימות משפטי בין ארבעת בניו על השליטה בחברה, עימות שנמשך במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20. כיום מחזיקים בשליטה בחברה בניו צ'ארלס ודייוויד והונם המשותף נאמד בלמעלה מ-100 מיליארד דולר. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים ובנושא אנרגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שורו (סרט)

שוּרוּ הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של שבי גביזון, שיצא לאקרנים בשנת 1990. יונתן ארוך ויוחנן רביב הפיקו והיו שותפים בכתיבת התסריט. "שוּרוּ" נחל הצלחה וזכה לשבחים. בטקס פרסי אופיר, הראשון שנערך באותה שנה, גרף הסרט שישה פרסים, בקטגוריות: הפסקול, העריכה, התסריט, השחקן הראשי (משה איבגי), הבימוי (גביזון) והקטגוריה הראשית - הסרט המצטיין של השנה. לאחר מכן זכה בפרס וולג'ין הנחשב בפסטיבל ירושלים, והופץ למדינות שונות בעולם. אשר ישורון (משה איבגי), איש עסקים כושל, חסר יושרה אך כריזמטי, מנסה לקדם את מכירות ספרו "לגרש את העורב". חייו משתנים כאשר הוא מתארח בתוכנית טלוויזיה, שלאחר שידורה מתקבצת סביבו חבורה, או כת, שהופכת אותו למנהיגה הרוחני. בתוך החבורה ישנם בגידות, סודות ואהבות. הסרט מגולל את סיפורם של אנשים הנתפסים כתל אביבים הטיפוסיים של שנות השמונים והתשעים. משה איבגי - אשר ישורון קרן מור - שמרית ישורון, אשתו של אשר שמואל אדלמן - שלומי אהובה קרן - רוזי עופרה יקה - תקווה עזרא כפרי - פרופסור אבירם קונאר, המאהב של שמרית נתן זהבי - מיקי אלברט אילוז - ג'קי, נהג מונית יגאל עדיקא - מרדכי סיני פתר - אלי, בעל הפאב שרון הכהן-בר - טל המאהבת של אשר משה פרסטר - סוכן מכירות מדלת לדלת יצחק גורן - בלש עופר זוהר - שוטר רומנטי אברהם פלטה - אביו הנכה של אשר ערן צור - זמר בפאב מקהלת קיבוץ העוגן - בתפקיד אורח גילה זמיר, "מגמות פוסט-מודרניות בחברה הישראלית בראי הסרט ’שורו’", בתוך: איתן מכטר (עורך), אוריינות חזותית: עיון, מחקר ויצירה, תל אביב: רסלינג, המרכז האקדמי ויצו חיפה, 2010. עמ' 81–100 הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים "שורו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שורו", באתר AllMovie (באנגלית) "שורו", באתר ספר הקולנוע הישראלי "שורו", באתר אידיבי "שורו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "שורו", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "שורו" באתר קרן הקולנוע הישראלי נדב הולנדר, עכבר העיר אונליין, די-וי-די: בין ההזיה של "שורו" להזיה של "לבנון", באתר הארץ, 21 במאי 2010 "שורו" לקח את הקופה, חדשות, 20 בנובמבר 1990
שיטת לונדון

שיטת לונדון או מערכת לונדון היא פתיחת שחמט המתחילה במהלכים הבאים: ד4 ד5 ר-ו4 זוהי פתיחה מסוג "שיטה" ולכן ניתן להשתמש בה באופן עקרוני כנגד כל הגנה שחורה והיא פחות מסוכנת ללבן מפתיחות אחרות. שיטת לונדון היא אחת ההסתעפויות הנפוצות ביותר של פתיחת חייל המלכה הבודד, שם הלבן נפתח עם 1. ד4 אך אינו משחק את גמביט המלכה. בדרך כלל זה מביא למשחק סגור. ניתן להשוות אותה לשיטת קול, אך בעוד שבזו רץ המלכה נותר ב- ג1, השיטה הלונדונית מפתחת את הרץ ל-ו4 לפני סגירת המרכז, ומספקת גישה גמישה יותר. סבר ג'ונסן וולטקו קובאצ'יץ', בהקדמה לספרם, "לנצח עם שיטת לונדון", משנת 2005, קבעו: ביסודו של דבר, לונדון היא קבוצה של קווים סולידיים, כאשר לאחר 1. ד4, הלבן מפתח במהירות את הרץ בעל המשבצות הכהות ל- ו-4 ובדרך כלל מחזק את מרכזו עם חיילי ג3 ו- ה-3 במקום להתרחב. אף על פי שיש לו פוטנציאל להתקפה מהירה של צד המלך, הלבן בדרך כלל גמיש מספיק כדי לנהל קרב בכל מקום על הלוח. שיטת לונדון התפתחה לשיטה בעיקר משלוש וריאציות: ד4 ד5 פ-ו3 פ-ו6 ר-ו4 קוד ECO הוא D02. ד4 ד5 פ-ו3 ה-6 ר-ו4 קוד ECO הוא A46. ערך מורחב – הגנה הודית של המלך ד4 ד5 פ-ו3 ז6 ר-ו4 קוד ECO הוא A48. הקו נכנס לאופנה בטורניר לונדון בשנת 1922 כדרך להתמודד עם מערכים היפרמודרניים. הקו מעניק ללבן עמדה סולידית, ומבקרי הקו מתייחסים אליו כאל "וריאציית הזקן" או "השיטה המשעממת". למרות זאת, הפתיחה יכולה להוביל להתקפות חדות. וולטקו קובאצ'יץ' ודוד ברונשטיין הם בין השחקנים הטקטיים החדים ששיחקו בשיטת לונדון. תורת הפתיחות בשחמט אנציקלופדיית פתיחות שחמט Lakdawala, Cyrus (2010). Play the London System. Everyman Chess. ISBN 978-1-85-7446-39-5 Nikola, Sedlak (2016). Winning with the Modern London System. Chess Evolution. ISBN 978-8-39-4429-09-6 Sverre Johnsen, Vlatko Kovacevic, Win with the London System, Gambit Publications, Limited, 2005, ISBN 978-1-904600-35-0. (באנגלית) Win With The London System – A wordpress site (באנגלית אמריקאית) How to tease your opponent in move two or three, Chess News, ‏2008-07-13 (באנגלית)
ג'ורדן פטריק סמית'

ג'ורדן פטריק סמית' (באנגלית: Jordan Patrick Smith; נולד ב-18 ביוני 1989) הוא שחקן אוסטרלי. ידוע בגילום דמותו של אנדרו רובינסון (אנ') באופרת הסבון "שכנים שכנים" (2009–2013, 2022), ובתור אובה (אנ') בסדרה ההיסטורית "ויקינגים" (2016–2020). סמית' נולד בעיירה דנפרמליין במחוז הצפוני פייף (אנ'), שבסקוטלנד והתחנך שם בבית הספר הקתולי תיכון סנט קולומביה (אנ'), שם גם שיחק בנבחרת הכדורגל בקבוצת הנוער של דנפרמלין אתלטיק (אנ'), כוכבת הליגה הסקוטית הראשונה. בשנת 2003, בעודו בן 14, הוריו עברו לבריזבן, קווינסלנד שבאוסטרליה לאחר שביקרו שם שנתיים לפני כן. סמית' התחנך במכללה הקתולית כרמל. בשנת 2006, בעודו לומד בתיכון, החל לקבל תפקידים קטנים כמו בסדרה "Mortified" ובסדרה "H2O" ובאופרת הסבון הפופולרית "קרוב רחוק". הוא הופיע גם במספר פרסומות ועבד כפועל. ב-2009 עד 2013 הופיע בסדרה "שכנים שכנים" בתור "אנדרה רובינסון", תפקיד אותו כמעט הפסיד מאחר שהיה בבית חולים לאחר תאונת עבודה. המבטא הסקוטי של סמית' הוביל לכך ששינו את אופי דמותו, שבמקור הגיעה מברזיל. בשנת 2014 שיחק בסרט המלחמה של אנג'לינה ג'ולי, "לא נשבר" את "קליף", אסיר אוסטרלי שנלקח למחנה שבויים יפני. בשנת 2016 החל לגלם את "אובה", בנו של רגנאר לודברוק בסדרה ההיסטורית "ויקינגים", תפקיד אותו גילם עד סיום הסדרה. בשנת 2020 גילם את ויליאם בסדרת האימה האמריקאית"ארץ לאבקראפט" מבית רשת HBO. מדיה וקבצים בנושא ג'ורדן פטריק סמית' בוויקישיתוף ג'ורדן פטריק סמית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רומל מתקשר לקהיר

רומל מתקשר לקהיר (גרמנית: Rommel ruft Kairo) הוא סרט מלחמה משנת 1959. הסרט בוים על ידי אדריאן הובן, אליזבת מולר (אנ') ופיטר ואן אייק. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי מהמערכה בצפון אפריקה בעת מלחמת העולם השנייה. תפאורת הסרט עוצבה על ידי הארט דיירקטורים, לודוויג רייבר והנס סטרובל. הסרט צולם במצרים. אדריאן הובן כסרן יוהנס אפלר, כינויו של חוסין גפאר אליזבת מולר בתפקיד סגן קיי מוריסון פיטר ואן אייק בתפקיד סרן גרף פון אלמסי (שיחק את אותה דמות גם בסרט שוחה בקהיר) פול קלינגר בתפקיד מרשל השדה ארווין רומל ליילה אימאן בתפקיד אמינה הרברט טייד בתפקיד אל"ם רוברטסון ארנסט ריינהולד בתפקיד סנדי וולף אקווה בתפקיד רב-סרן. נַפָּח טיל קיווה בתפקיד איימיס סלימן כאכמד אלברט הן בתפקיד לדינגהאוזן הורסט אושה בתפקיד שמיץ זיגפריד דורנבוש בתפקיד שולזה גוסטל וישאפל בתפקיד גרובר מנפרד אנדרה בתפקיד אוברפלדוובל ורנר סטוק בתפקיד אבלה היינץ לאוש לילי שונבורן-אנספך פאנוס פאפאדופולוס כשראני קארין האק בתפקיד ליילה היינץ סימון בתפקיד בכמן שוחה בקהיר Davidson, John & Hake, Sabine. Framing the Fifties: Cinema in a Divided Germany. Berghahn Books, 2007. "רומל מתקשר לקהיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רומל מתקשר לקהיר", באתר AllMovie (באנגלית) "רומל מתקשר לקהיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Davidson & Hake p. 54 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ובנושא מלחמת העולם השנייה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמיצה (אצבע)

אצבע קמיצה היא האצבע הרביעית בכף יד של אדם. היא ממוקמת בין האמה לזרת. הקמיצה קצרה יותר מה'אמה' וארוכה יותר מהזרת. אך היחס בינה לבין האצבע המורה משתנה מאדם לאדם, אך על פי רוב היא ארוכה יותר מהאצבע. ראו להלן על יחס אצבעות. הקמיצה מתאפיינת בכך שקשה יותר לזקוף אותה אחורה וטווח התנועה שלה מצומצם יותר, מאשר של האצבעות האחרות, כפי הנראה שריד לתקופה בה האבות הקדמונים של בני האדם נהגו לנתר בין העצים והיו זקוקים למנגנון נעילה, כאשר היו נאחזים בענפים, על מנת שלא ליפול. בתרבויות רבות נהוג לענוד את טבעת הנישואין על אצבע הקמיצה של יד שמאל. השם 'קמיצה' מופיע בתלמוד במסכת מנחות ”זו זרת, זו קמיצה, זו אמה, זו אצבע, זו גודל” (תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף י"א, עמוד א'). מקור השם הוא בעבודת הקמיצה שהייתה נעשית במנחות, כשכהן היה קומץ את סולת המנחה בשלוש אצבעותיו: אצבע אמה וקמיצה. קמיצה אם כן היא האצבע האחרונה בטקס הקמיצה, ומכאן שמה. ערך מורחב – יחס אצבעות אורך הקמיצה והיחס בינה לבין האצבע המורה מסומן לעיתים ב-2D:4D, ונמדד בדרך כלל ממקום החיבור של האצבע לכף היד עד לקצה האצבע. האורך הזה עשוי להשתנות מאדם לאדם. קיימת טענה כי היחס מושפע מהחשיפה לאנדרוגנים, כגון טסטוסטרון, בעת ההתפתחות ברחם.[דרוש מקור] יחס 2D:4D מחושב על ידי מדידת אורך האצבע המורה והקמיצה ביד ימין וחלוקתם זה בזה. אם האצבע המורה היא הארוכה מבין השתיים היחס יוצא גדול מאחד ואם הקמיצה ארוכה יותר היחס יוצא קטן מאחד. על פי רוב אצל גברים האצבע המורה קצרה מן הקמיצה ואצל נשים היא שווה לה או ארוכה ממנה. מגוון מחקרים הדגימו קשר בין יחס 2D:4D לבין תכונות פיזיות והתנהגויות מסוימות.[דרוש מקור] אופן ביצוע פעולת הקמיצה יד בה האצבע המורה קצרה מן הקמיצה כך שיחס 2D:4D קטן מ 1, מה שמצביע על חשיפה תוך רחמית גבוהה לטסטוסטרון שמות אצבעות היד בעברית