laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תיקי וידס

תיקי וידס היא במאית וסופרת ישראלית. וידס נולדה בירושלים. בעלת תואר ראשון מבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש. החלה את דרכה המקצועית בטלוויזיה החינוכית. בשנות ה-80 ניהלה את יחידת הסרטים בלשכת הפרסום הממשלתית (לפ"מ). לאחר הפרישה עבדה גם בערוץ הילדים. בהמשך הפיקה וביימה פרסומות, קלטות ילדים ותוכניות טלוויזיה. בעבר שימשה כמנהלת תוכניות, במאית ותסריטאית, בערוץ 97 של הידברות, במסגרת זו יצרה, פיתחה וערכה תכנים לתוכניות טלוויזיה שונות למבוגרים ולילדים. ספרה הראשון "קולות שתמיד איתי" בהוצאת 'ספריית מעריב' פורסם ב-2004. בספר מתארת תיקי וידס את הימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים מזווית אישית, ייחודית, של קשרית בזמן מלחמה, מול הלוחמים והמעוזים על גדות התעלה בסיני. ב-2008 פרסמה את ספר הילדים "לשים את הכעס בקופסה", הראשון בסדרת ספרי הילדים על רגשות. "סדרת טנתא" – (טנת"א הם ראשי התיבות של: טעמים נקודות, תגין אותיות). ספרים נוספים בסדרה: "עלבון לא בא בחשבון" ו"מה מפחיד את הפחד". הסיפורים מתארים סיטואציות מחיי היומיום של הילדים, ומקנים לילדים כלים להבין מהם רגשות ולפתח בעצמם דרכים שונות להתמודד איתם. הספרים תורגמו לאנגלית. בשנת 2020 יצא סיפרה "החרם ותעלומת המכונית החשודה " סיפור על קבוצת ילדים אמיצים שמחליטים לא לשתוק יותר ולהיאבק ומוצאים פתרון איך לנצח את החרם והאלימות. תיקי וידס באתר "אוריון" רשימת הפרסומים של תיקי וידס, בקטלוג הספרייה הלאומית תיקי וידס, דף שער בספרייה הלאומית תיקי וידאס, קולות שתמיד איתי, באתר ynet, 24 בספטמבר 2004 עלבון לא בא בחשבון באתר צומת ספרים מה מפחיד את הפחד באתר "גיבור תרבות" מה מפחיד את הפחד ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה הבין-לאומי מורטלה מוחמד

נמל התעופה הבין-לאומי מורטלה מוחמד (באנגלית: Murtala Muhammed International Airport) הוא נמל התעופה הגדול בניגריה, ואחד מנמלי התעופה הגדולים במרכז אפריקה, ממוקם באיקג'ה שבלאגוס. נמל התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות התעופה ארו קונטרקטורס, אריק אייר, מד-ויו איירליין, אזמן אייר, דנה אייר ואייר פיס. הנמל קרוי על שם מורטלה מוחמד, מושלה הצבאי של ניגריה שנרצח בהתנקשות בשנת 1976. שדה התעופה באיקג'ה, נבנה לראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה. חברת התעופה וסט אפריקן איירווייז קורפוריישן הוקמה בשנת 1947, והיא השתמשה בנמל כבסיסה המרכזי. בתחילה היו בצי החברה מטוסי דה הבילנד דאב, ששירתו יעדים פנימיים וקרובים למדינות מערב אפריקה, ובשנת 1957 התווספו לצי מטוסים גדולים יותר מדגם DC-3 דקוטה. נמל התעופה נקרא בתחילה "נמל התעופה הבינלאומי של לאגוס", לאחר ההתנקשות במושל הצבאי מורטלה מוחמד בשנת 1976, שונה שמו לשם הנוכחי. בית הנתיבות לטיסות הבינלאומיות, נבנה בהשראת נמל התעופה סכיפהול. בנמל התעופה שני בתי נתיבות; אחד משמש את הטיסות הבינלאומיות, והשני משמש את הטיסות הפנימיות, שני הטרמינלים מרוחקים כקילומטר אחד מהשני. מסוף שנות השמונים ועד סוף שנות התשעים, נודע הטרמינל הבינלאומי לשמצה עקב נוהלי האבטחה הירודים שבו, ובעקבות העובדה שלא עמד בדרשות המינימליות של ארגון ICAO. כנופיות פשע ארבו לנוסעים, וכן תקפו מטוסים שהיו מחוברים לשרוול. פקידי המכס וההגירה דרשו תשלומי שוחד עבור שחרור מטענים והטבעת חותמת בדרכונים. רשות התעופה הפדרלית האמריקאית הציבה שלטים בשדות התעופה הבינלאומיים בארצות הברית, המזהירים מפני נסיעה ללאגוס. ההמלצה הרווחת לתיירים במדינה הייתה לטוס לנמל התעופה של קנו שבצפון המדינה, ומשם לנסוע דרך היבשה. לאחר שנבחר לנשיא אולוסגון אובסנג'ו בשנת 1999, החל המצב הביטחוני בלאגוס להשתפר. משטרת נמל התעופה תוגברה, והונהגה מדיניות של ירי לעבר כל מי שנמצא באזורים המאובטחים שסביב המסלולים. פעולות אלו נשאו פרי, ובשנת 2001 בוטל האיסור שהיה על חברות תעופה אמריקאיות לטוס לנמל. בשנת 2010, דורג הנמל בדירוג הבטיחות הגבוה ביותר של ה-FAA, דירוג המאפשר לחברות תעופה ניגריות לטוס ישירות ליעדים בארצות הברית. בספטמבר 2012 הודיעה שרת התעופה סטלה אודואה על הסכמת הממשלה להלוואה מסין לצורך הקמה של חמישה טרמינלים בינלאומיים, בהם טרמינל נוסעים בנמל מורטלה מוחמד. בניית הטרמינל החלה ב-2013 והוא נחנך ב-2022 על ידי הנשיא מוחמדו בוהארי. הטרמינל החדש יכול לשרת 14 מיליון נוסעים בשנה. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי מורטלה מוחמד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי מורטלה מוחמד מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי מורטלה מוחמד באתר Airliners.net FAA Grants Nigeria Its Highest Air Safety Rating באתר aviaed.wordpress,‏ 23 באוגוסט 2010
נורית פלג

נורית פלג וולברג (נולדה ב-20 במרץ 1977) היא פעילת זכויות אדם וסופרת ישראלית. פלג פועלת למען הנכים הפיזיים בישראל, ויזמה כנסים ואירועים למענם. פלג נולדה עם מחלה גנטית בשם "דיסאוטונומיה משפחתית", המשפיעה על התפקודים הרצוניים והבלתי רצוניים של הגוף. בעלת תואר ראשון במידענות וספרות משווה, ובוגרת תואר שני במידענות בהצטיינות מטעם אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2005 סיימה קורס עיתונאות בבית ספר "חשיפה" מטעם האוניברסיטה הפתוחה. בשנים 2002 – 2005 ניהלה את אתר האינטרנט של עמותת נגישות ישראל ואת פורום נכים באתר ynet. בין 2005 - 2006 הייתה מידענית ועורכת מטעם עמותת "מילבת" - עמותה ציבורית הפועלת להקל על השתלבותם של בעלי מוגבלויות בחברה. באפריל 2010 יזמה, תכננה והוציאה לפועל יום קריירה לאנשים עם מוגבלויות. משנת 2010 עבדה מטעם חברת AllJobs בתור רכזת פרויקטים, ופעלה למען איתור מעסיקים והתאמה של עובדים בעלי מוגבלויות למעסיקים אלו. כמו כן, פועלת פלג ככתבת ועורכת פרילנסרית. ב-2014 החלה פלג לעבוד בחברת "שח"מ מקורות ביצוע", חברת בת של "מקורות", בתחום המידענות והמדיה. פלג כתבה כתבות רבות בנושאים חברתיים הנוגעים לנכות פיזית בישראל. פרסמה שני ספרים, כשלצורך מימון וההוצאה לאור של ספרה הראשון "אהבה על גלגלים" בשנת 2006 נעזרה במימון המונים. סיפרה הראשון "אהבה על גלגלים" הומחז להצגה בשם "כיסא פנוי לאהבה" בבימויו של תומר רוסו, במסגרת חטיבת הביניים "אפק" בקריית ביאליק. נשואה ליוסי וולברג. אהבה על גלגלים, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2006 - רומן נעורים אוטוביוגרפי. המלאכית של עינב, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2013 - ספר נוער. השמיים הם לא הגבול, בהוצאת ספרי צמרת, 2020 - ספר עיון. אתר הבית של נורית פלג רשימת הפרסומים של נורית פלג, בקטלוג הספרייה הלאומית מאמרים מאת נורית פלג באתר נגישות ישראל נורית פלג באתר העמותה הישראלית לדיסאוטונומיה משפחתית נורית פלג, למרות כל המגבלות, באתר ynet, 16 בדצמבר 2004 נורית פלג וולברג, כמה קשה למצוא עבודת חלומות?, באתר ynet, 15 ביוני 2014 יעל בן שלוש, אהובה על גלגלים(הקישור אינו פעיל) - באתר ללא הגבלה, 9 בדצמבר 2014 פורצים את החומה ב"יום קריירה לאנשים עם מוגבלויות", באתר מטה מאבק הנכים החוויה הכי מדהימה שהייתה לי! מאת נורית פלג וולברג, באתר לאו דווקא
קן גרימווד

קנת מילטון גרימווד (באנגלית: Kenneth Milton Grimwood;‏ 27 בפברואר 1944 – 6 ביוני 2003) היה שדרן רדיו וסופר אמריקאי. גרימווד ידוע גם בשם העט אלן קוקרן (Alan Cochran). בספרי הפנטזיה שלו, גרימווד נהג לחבר בין מוטיבים של גלגולי נשמות ותקווה, עם קונספט מטאפיזי. מוטיבים הקיימים בספרו המוכר ביותר "בהילוך חוזר". גרימווד התעניין במיוחד בקומיקס מסוג EC (קומיקס לשם בידור - Entertaining Comics) וכן בשדרנות רדיו, כשגדל בפנסקולה שבחוף האיזמרגד, פלורידה. הוא סיים את התיכון בשנת 1961 ואז שהה במהלך הקיץ שלאחר מכן בפריז ולמד בסורבון. הוא למד בקולג' בין השנים 1961 עד 1963. באמצע שנות השישים, עבד בתחנת הרדיו WLAK בלייקלנד, פלורידה. למד פסיכולוגיה במכללת בארד בניו יורק שם גם תרם סיפורים קצרים לעיתון המכללה, אותה סיים בשנת 1970. מקצת מספריו המוקדמים נכתבו כאשר כיהן כעורך החדשות בתחנת הרדיו המקומית KFWB בלוס אנג'לס. ההצלחה של ספרו "בהילוך חוזר" אילצה אותו לעזוב את תחנת הרדיו KFWB לצורך כתיבה במשרה מלאה. גרימווד היה נשוי פעם אחת ללא ילדים. בגיל 59, גרימווד מת מהתקף לב בביתו אשר בסנטה ברברה, קליפורניה. בתקופה שקדמה למותו, כתב תסריט עבור ספרו "בהילוך חוזר". שמו נמנה בין הסופרים והמוציאים לאור, במדריך האוניברסיטה של סנטה ברברה, קליפורניה. ישנו לפחות ספר אחד שלא התפרסם מכתב ידו של גרימווד, בשיתוף פעולה עם הסופר טום אטוויל (Tom Atwill). Breakthrough - 1976 - (פריצת דרך) סיפור על אליזבת בת ה-26. במוחה של אליזבת מושתלות אלקטרודות זעירות. היא יכולה לשלוט בהתקפי האפילפסיה שלה באמצעות לחיצות על שלט רחוק חיצוני תוך הפעלת האלקטרודות שבמוחה. תוך כדי התרגלות לחיים נורמליים, היא מוכנה לתקן את נישואיה הבעייתיים ולהתחיל מחדש את הקריירה הנטושה שלה. Elise - 1979 - (אליז) מותחן אימה על חיי נצח. Two Plus Two - 1980 - (שניים ועוד שניים) תחת שם העט "אלן קוקרן" - ספר נוסף על חיי נצח. Voice Outside - 1982 - (הקול בחוץ) סיפור מתח על אלמנטים של שליטה על מחשבות (טלקינזיס). Replay - 1986 (תורגם לעברית בשנת 1989 - "בהילוך חוזר") - הספר זיכה את גרימווד בפרס הפנטזיה העולמי של שנת 1988. Into the Deep - 1995 - (במעמקים) מותחן מדע בדיוני, מטפיזי. ערך מורחב – בהילוך חוזר הספר משתייך לסוגת ההיסטוריה חלופית ומסע בזמן במדע בדיוני - בשנת 1987 קיבל גיבור הספר, ג'ף וינסטון, התקף לב, והוא התעורר ממנו בשנת 1963 כסטודנט בן 18. ג'ף ניצל את הידע שלו באשר ל-25 השנים הבאות למסחר והפך לאחד מעשירי העולם. בגיל 43 מת פעם נוספת וחזר שוב לאותה שנה. הפעם התלבט האם לבחור בחיי תענוגות או לחפש את ההסבר לתופעה. כמו כן הכיר אישה שהייתה במצב דומה לשלו. הספר תורגם מאנגלית על ידי אופירה רפן ויצא בהוצאת כנרת בתל אביב, בשנת 1989. קן גרימווד, אתר אנציקלופדיית מדע בדיוני סיפור קצר מאת גרימווד, בשם "Static" בשבועון האובזרבר משנת 1969 סיפור קצר נוסף מאת גרימווד, בשם "Feedback" בשבועון האובזרבר משנת 1969 קן גרימווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
הצילו! אני דג

הצילו! אני דג (בדנית: Hjælp, jeg er en fisk, באנגלית: Help! I'm a Fish או A Fish Tale) הוא סרט קולנוע מצויר דני שיצא במקור לאקרנים בשנת 2000. הסרט בוים על ידי סטפן פג'למארק ומיכאל הגנר. פליי (דניאל מגון) וסטלה הם זוג אחים שהוריהם יצאו לבלות, ודודתם אנה (דבי בסרגליק) באה לעשות עליהם בייביסיטר עם בנה צ'רלי (צ'אק). הדודה נרדמת ופליי גורר את השניים לחוף הים. הם נתקעים בגאות ומגיעים למעבדה שחלקה בתוך האוקיינוס, של פרופסור מק'ריל (אוהד שחר), ביולוג ימי. הוא מספר להם שעבד על שיקוי שינוי בני אדם לדגים ושיקוי נגד. בזמן שהפרופסור והבנים הולכים להביא את שיקוי הנגד סטלה הייתה צמאה ושתתה את שיקוי השינוי צורה בטעות בחושבה כי מדובר במשקה לימונדה והופכת לכוכב ים (Stella- כוכב, באיטלקית). פליי זורק את כוכב הים לאוקיינוס, וצ'אק מגלה מאוחר מידי שזו הייתה סטלה. אם לא שותים את שיקוי הנגד תוך יומיים השינוי הופך לנצחי. הפרופסור והבנים שטים ללב האוקיינוס בסערה ופליי שותה את שיקוי שינוי הצורה והופך לדג מעופף קליפורני (fly- לעוף, באנגלית). הסירה מתהפכת וצ'אק, שלא יודע לשחות, נאלץ לשתות גם והופך למדוזה. שיקוי הנגד נופל לקרקעית האוקיינוס ודג פיילוט בשם ג'ו (אלן ריקמן באנגלית, אלי גורנשטיין בעברית) לוגם ממנו ונותן גם לכריש ששוחה איתו. כשפליי, צ'אק וסטלה שוחים בעקבות השיקוי-נגד ומגלים מושבה של דגים שיודעים לדבר, עליהם שולט ג'ו כדיקטטור מרושע עם הכריש כשומר ראש. כשג'ו מבין שהם קשורים לשיקוי הוא אוסר אותם ומנסה לסחוט את נוסחת השיקוי, אבל סוסונת ים בשם סשה שהתיידדה עם סטלה משחררת אותם. הארבעה מצליחים להרכיב מחדש את השיקוי אבל סרטן שעובד בשביל ג'ו גונב אותו ופוצע את פליי. צ'אק גורר אותו לעבר צינור הכניסה למשאבת המעבדה והם מנסים להגיע לשיקוי הנגד הנוסף, אבל ג'ו מגיע ומקדים אותם: פליי פצוע וצ'אק וסטלה איטיים מידי. סטלה קוראת לג'ו "דג טיפש" ופליי מקבל רעיון: הוא מדדה אחרי ג'ו במורד הצינור וזורק לעברו עלבונות וחידות קשות. ג'ו לוגם משיקוי הנגד כדי להיות חכם יותר, שוב ושוב, עד שגדל, צומחות לו רגליים והזימים שלו נעלמים. בסוף פליי שואל: "מה קורה לדג ששותה יותר מידי שיקוי נגד?" ג'ו עונה: "הופך לאדם" ונחנק למוות. השלושה שותים ברגע האחרון את שיקוי הנגד וחוזרים להיות ילדים. בסצנת הסיום על חוף הים הפרופסור הופך את סשה לסוסת פוני אמיתית וסטלה רוכבת עליה. "הצילו! אני דג", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הצילו! אני דג", באתר נטפליקס "הצילו! אני דג", באתר AllMovie (באנגלית) "הצילו! אני דג", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הצילו! אני דג", באתר אידיבי "הצילו! אני דג", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הצילו! אני דג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
טשביץ'

טשביץ' (בצ'כית: Třebíč [ˈtr̝̊ɛbiːtʃ], ‏האזנה‏Ⓘ‏; בגרמנית: Trebitsch; ביידיש: טרייביטש), עיר במוראביה, הנמצאת כיום בשטחו של אזור ויסוצ'ינה (Vysočina Region) בצ'כיה. העיר ממוקמת 35 קילומטר מדרום-מזרח לייהלבה, ו־65 קילומטרים מערבית לברנו, בירת מוראביה. אוכלוסיית טשביץ' (כפי שהעיר נקראת כיום) מנתה בשנת 2009 קרוב ל-40,000 תושבים, והעיר נחשבת לשלישית בחשיבותה באזור מוראביה. גובהה 392–503 מטר מעל פני הים. ב-1101 הוקם מנזר בנדיקטיני בסמוך לאחת מנקודות החצייה של נהר ה"ייהלבה", בעקבותיו הוקם שוק מסחרי שמשך אליו סוחרים רבים ובהם יהודים. בתקופה זו החלו להתפתח המנזר והעיירה טשביץ', ומאוחר יותר היישוב היהודי בה. בטשביץ' התקיימה קהילה יהודית ממוסדת כבר ממחציתה השנייה של המאה ה-15, וידוע על יהודים שהתגוררו בה כבר בשנת 1338. במהלך המאה ה-16 ניתנה הוראה לגרש את היהודים מטשביץ', אך לבסוף היא לא בוצעה, והשלטון המקומי היה סובלני כלפי היהודים. בעבר היהודים היו מעורבים במגוון פעילויות כלכליות כגון הלוואות ואומנויות שונות, אך החל מהמאה ה-17 היהודים חדלו מהעיסוק בהלוואות. באמצע המאה ה-19 מנתה האוכלוסייה היהודית בטשביץ' כ-1,700 נפשות, כרבע מכלל תושבי העיר. בשנות ה-30 התדלדלה הקהילה היהודית ואוכלוסייתה מנתה רק כ-300 תושבים. הקהילה התקיימה עד מלחמת העולם השנייה, וכל התושבים היהודים גורשו מביתם במהלך השואה. לאחר המלחמה נעשה ניסיון לחדשה, הניסיון כשל והתושבים נקלטו בקהילת העיר ברנו. כיום אין תושבים יהודים בטשביץ'. בטשביץ' התקיימה ישיבתו של רבי חיים יוסף פולק, מתלמידי החתם סופר. בישיבה זו למד בין השאר ההיסטוריון וחוקר התלמוד אייזיק הירש וייס. ערך מורחב – הרובע היהודי בטשביץ' הרובע היהודי של טשביץ' שכן במרכז ההתיישבות, ששגשגה מבחינה מסחרית, בקרבת המנזר והמבצר שמעבר לנהר. הרובע והעיירה לא היו מבוצרים, וכתוצאה מכך הם נפגעו מספר פעמים. בשנות הרווחה נבנו הבניינים הנחוצים לקיומה של הקהילה. לרובע היה ממשל עצמי מאז הקמתו, בראשו עמד מנהיג אחד עם שני יועצים. ב-1849 זכה הרובע למעמד של יחידה מנהלית נפרדת שבראשה עומד ראש עיר. הרובע מוזג לתוך טשביץ' בשנות ה-20 של המאה ה-20. הרובע הוכרז כאתר מורשת עולמית יחד עם בזיליקת פרוקופיוס הקדוש. חלק מרבני קהילת טשביץ' במשך הדורות התפרסמו, ושמותיהם השתמרו, בהם: רבי יוסף לבוב - נבחר כרבה של הקהילה בשנת ה'ת"צ (1630) רבי מנחם מנדל, מחבר "צמח צדקה" שלא נדפס, חי בין השנים תכ"ז-תק"ז, היה נינו של רבי מנחם מנדל קרוכמל, וכיהן בטשביץ' עד מינויו לרבנות ניקלשבורג. רבי יוסף ב"ר אהרן מווסטפליה (היה רבה של טשביץ' בשנת תע"ב, 1712). רבי יהושע הלוי הורביץ, חמיו בזיווג שלישי של רבי ברוך תאומים-פרנקל. מדיה וקבצים בנושא טשביץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טשביץ' (בצ'כית) טשביץ', ברשת החברתית פייסבוק טשביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) שירלי גליק, רובע יהודי - ואין יהודים, באתר ynet, 11 בספטמבר 2007 טשביץ', באתר הקהילה היהודית של ברנו פנקס הקהילה היהודית בטרביטש באתר הספרייה הלאומית טרביץ' (צ'כיה), דף שער בספרייה הלאומית
טריביטש

טריביטש הוא שם פרטי ושם משפחה הנגזרים משמה הגרמני והיידי של העיר טשביץ'. האם התכוונתם ל... טריביטש (טשביץ') - עיר במוראביה, כיום בצ'כיה אברהם טריביטש (אנ') – חוקר והיסטוריון אוסטרי-יהודי טרביטש לינקולן (נולד בשם איגנץ טרביטש) – הרפתקן בינלאומי ומרגל ממוצא יהודי רבי נחום טרייביטש – רבה של ניקלשבורג, מחבר ספר "קובץ" על משנה תורה לרמב"ם עמי טרייבטש – מוזיקאי ישראלי
הרדן

הרדן הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... ארתור הרדן – ביוכימאי בריטי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1929 ג'יימס הארדן – כדורסלן אמריקאי דוד הרדן – סופר, מורה ופעיל תרבות ישראלי ז'וסטין הנין-הרדן – טניסאית בלגית מקסימיליאן הארדן (אנ') – עיתונאי ועורך גרמני פרשת הארדן-אוילנבורג – שערורייה מפורסמת בזירת הפנים של הקיסרות הגרמנית, שעורר העיתונאי מקסימיליאן הארדן מרשה גיי הארדן – שחקנית קולנוע אמריקאית
מסאפיה

מסאפיה (ביוונית Μεσσάπια) היא עירייה לשעבר באובואה, יוון. מקור השם בנהר העתיק מספיוס, העובר במרכז האי. מאז רפורמת השלטון המקומי בשנת 2011 היא חלק מהעירייה דירפיס-מסאפיה, שהיא יחידה עירונית. שטחה של היחידה העירונית: 433.26 קמ"ר אוכלוסייה: 13,327 (2011). מקום מושבה של העירייה היה בפסחנה. "Population & housing census 2001 (incl. area and average elevation)" (PDF) (ביוונית). National Statistical Service of Greece. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-09-21. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קולאשין

קולאשין (בסרבית: Колашин) היא עיירה בת 3,000 תושבים במונטנגרו, כ-70 ק"מ צפונית מזרחית לפודגוריצה, מרכז מנהלי של מחוז קולאשין המונה 10,000 תושבים. קולאשין נוסדה באמצע המאה ה-17 על ידי העות'מאנים ששלטו אז באזור. לפי החלטת קונגרס ברלין ב-1888 עברו קולאשין וסביבתה להיות חלק ממונטנגרו. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בממלכת יוגוסלביה. במלחמת העולם השנייה נכבשה קולאשין על ידי הצבא הגרמני והאיטלקי. קרבות רבים ניהלו הפרטיזנים נגד הכובשים. בסתיו 1943 פרטינזנים בפיקוד ליובו ווצ'קוביץ' כבשו את היישוב לתקופה מסוימת. העיירה נכבשה לבסוף על ידי הבריגדה הפרולטארית המונטנגרית ב-29 בדצמבר 1944. במרכז העיירה יש אנדרטה לנופלים בקרבות אלה. קולאשין מוקפת בהרים שהופכים בחורף לאתרי סקי. הגישה הנוחה אליה הופכת אותה לעיירת סקי מבוקשת. במקום נבנה מלון סקי בשם ביאנקה בצורת משולש. קולאשין נמצאת בגובה 954 מטר ובעלת אקלים נוח. מוקפת ביערות ולידה הפארק הלאומי ביוגרדסקה גורה, דבר ההופך אותה לאטרקטיבית בחורף ובקיץ. נהר מוראצ'ה (בסרבית: Морача) מתחיל לרגלי ההרים בצפון מונטנגרו. אורכו 113 ק"מ והוא זורם דרומה. צפונית מפודגוריצה מתחבר אליו נהר זטה. הנהר חוצה את פודגוריצה ונשפך לאגם שקודרה. בחלקו הצפוני הוא נהר הררי והזרם בו חזק. ליד קולאשין הוא מתחתר בקניון עמוק. רוחבו עד 100 מטר והוא אינו מתאים לשיט. כביש צר ולא בטוח עובר לאורך גדתו, חצוב בסלע ועובר במנהרות. יש תוכניות להרחיבו ולהפכו לבטוח יותר. מנזר מוראצ'ה (בסרבית: Манастир Морача), נמצא על גדתו הימנית של נהר מוראצ'ה, כ-25 ק"מ דרומית לקולאשין. הוא הוקם ב-1252 על ידי הנסיך הסרבי Stefan Vukanović הקבור במקום. במקום קומפלקס של מגורי נזירים וכנסייה אורתודוקסית עם תמשיחים לכבוד עליית מרים וכנסייה קטנה יותר עם תמשיחים לכבוד ניקולא הקדוש. המקום הוא אחד מהמונומנטים החשובים ביותר של ימי הביניים במונטנגרו. מדיה וקבצים בנושא קולאשין בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא נהר מוראצ'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קולאשין נהר ומנזר מוראצ'ה, באתר panacomp הכיכר המרכזית בקולאשין מלון הסקי ביאנקה בקולאשין קניון נהר מוראצ'ה והכביש הצר העובר לאורכו כנסיית עליית מרים במנזר מוראצ'ה הכניסה למנזר מוראצ'ה כנסיית ניקולא הקדוש ושורת פעמונים במנזר מוראצ'ה תמשיחים עתיקים בכניסה לכנסיית עליית מרים במנזר מוראצ'ה
ראמוס

האם התכוונתם ל... אדריאן ראמוס – כדורגלן קולומביאני מאורו ראמוס – כדורגלן ברזילאי מל ראמוס – צייר אמריקאי מריאנו פאדילה אי ראמוס – זמר בריטון ספרדי נטליה ראמוס – שחקנית וזמרת יהודיה-אמריקאית סרחיו ראמוס – כדורגלן ספרדי פידל ראמוס – נשיאה ה-12 של הפיליפינים קימברלי דוס ראמוס – שחקנית ודוגמנית מוונצואלה שרה ראמוס – שחקנית יהודייה-אמריקאית רמוס
חוף העבדים

חוף העבדים הוא שמו ההיסטורי של אזור במערב אפריקה, לחופי מפרץ בנין. האזור נקרא על שם מוצר הייצוא העיקרי שלו - עבדים שחורים שנשלחו לאיים הקריביים ולארצות הברית במהלך המאה ה-16 ועד שלהי המאה ה-19. אזורים סמוכים נקראו אף הם על שם מוצרי הייצוא העיקריים שלהם - חוף הזהב, חוף השנהב וחוף הפלפל (אשר ייצאו זהב, שנהב ופלפל בהתאמה). סחר העבדים באפריקה החל בעת העתיקה. עבדים אפריקאים נלקחו למצרים העתיקה ולאימפריה הרומית. ניתן לתארך את ראשית סחר העבדים הטרנס אטלנטי לשנת 1670 (התקופה ממנה קיימים מסמכים אירופאים המתעדים סחר זה). הסחר הגיע לשיאו במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 כאשר נעשה שימוש בעבדים אלה ברחבי האימפריה הבריטית והאימפריה הפורטוגזית וכן עבדים רבים נלקחו לברזיל ולארצות הברית. בתקופה זו כשלושה מיליון עבדים שחורים הוצאו מאפריקה, כשהם מובלים באוניות מאזור חוף העבדים (וחופים אחרים במערב אפריקה) לשוקי העבדים באמריקה. העבדים הוסעו בתנאים קשים, ורבים מהם לא שרדו את המסע. לבד מאלו שמתו בספינה מתו רבים אחרים במהלך המסע הכפוי בתוך אפריקה. חוף הזהב חוף השנהב סחר העבדים האטלנטי מדיה וקבצים בנושא חוף העבדים בוויקישיתוף חוף העבדים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הכוונה היא לגרעיני הצמח aframomum melegueta ממשפחת הזנגבילאים, הידועים גם כגרגרי גן העדן או פלפל גיאנה. Patrick Manning, "The Slave Trade: The Formal Demographics of a Global System" in Joseph E. Inikori and Stanley L. Engerman (eds), The Atlantic Slave Trade: Effects on Economies, Societies and Peoples in Africa, the Americas, and Europe (Duke University Press, 1992), pp. 117–44, online at pp. 119–120.
ראשטריה סוויאמסווק סאנג

המונח "RSS" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו RSS (פירושונים). ראשטריה סוויאמסווק סאנג (תרגום: "ארגון פטריוטי לאומי", באנגלית: Rashtriya Swayamsevak Sangh או RSS) הוא ארגון פוליטי ימני, הינדי לאומני, התנדבותי, המפעיל כוח צבאי למחצה. ה-RSS הוא רשת ארגונים, סנג פריוואר, שרבים שיקבלו בולטות והשפעה רבה בהודו והחשוב מביניהם הוא מפלגת העם ההודית שבראשה עומד היום נרנדרה מודי, ראש ממשלת הודו. הראשטריה הוקמה ב-1925 כקבוצה חינוכית לאימון גברים הינדים לבניית "משמעת הינדית" על מנת לאחד את הקהילה ההינדית ולהקים מדינה לאומית הינדית המבוססת על רעיון ההינדוטבה. התנועה שאבה השראה מתנועות פשיסטיות אירופאיות. מתנדבי RSS הגבירו את מעורבותם בפוליטיקה בהדרגה והיו לכח לאומי משמעותי בפוליטיקה ההודית. עד 1990 הקימה הקבוצה רשת בתי ספר, מוסדות צדקה ומועדונים אשר פועלים גם להפצת האידאולוגיה של התנועה. נכון לשנת 2020, חברים בראשטריה סוויאמסווק סאנג, כ-585,000 חברים הפעילים ב-57,000 סניפים. הוא מפעילי איגוד מקצועי, ארגוני נשים, נוער וסטודנטים. ראשטריה סוויאמסווק סאנג נוסדה ב-1925 על ידי קשב בלירם הדג'וואר (אנ'), רופא, מאזור מהראראשטרה, כחלק מהתנועה נגד השלטון הבריטי וכתגובה למתחים בין הינדים למוסלמים. הוא הושפע מהוגה הדעות ההינדי Vinayak Damodar Savarkar (אנ') שקרא להקים אומה הינדית. בשנות הארבעים של המאה הקודמת, נאסר על חברי RSS, לקחת חלק בתנועת צאו מהודו שהנהיג גנדי. הראשטריה הייתה קשורה למספר מפלגות פוליטיות. הראשונה שבהם, הינדו מהסבהה, הוקם ב-1907, והתפצל ב-1950, כאשר סגן נשיא המפלגה סיאמה פרסד מוקהרג'י פרש ממנו והקים את בהרטיה ג'אנה סנג, שהפכה למזוהה עם הארגון. לאחר מצב החירום בהודו התאחדה בהברטיה ג'אנה סנג עם מפלגת ג'נטה וב-1980 התפצלה ממנה והקימה את בהרטיה ג'נטה סנג, שהפכה למפלגה המזוהה עם הארגון. הקבוצה גונתה והייתה נתונה לביקורת עזה הן מהראג' הבריטי בתקופת שלטונו והן מארגוני שמאל בהודו ואף 3 פעמים על ידי ממשלות שהטילו עליה סנקציות. בפעם הראשונה, ב-1948 כאשר נאטורם גודסה, חבר לשעבר בקבוצה, רצח את מהטמה גנדי, לאחר מכן בתקופת החירום בהודו בפעם השלישית לאחר הריסת מסגד באברי ב-1992. כן הסנקציות הוסרו לבסוף והתנועה המשיכה לצבור פופולריות בקרב האוכלוסייה ההינדית. הינדוטבה מדיה וקבצים בנושא ראשטריה סוויאמסווק סאנג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראשטריה סוויאמסווק סאנג (באנגלית ובהינדי) ראשטריה סוויאמסווק סאנג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מי יציל נערות הינדיות מדון ג'ואנים מוסלמים?, גלובס, 2014 ראשטריה סוויאמסווק סאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לב ארן, זה הארגון הגדול בעולם, והוא פועל בשקט כדי לשנות את הודו מהיסוד, באתר הארץ, 26 בינואר 2022 Factsheet: Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS), Bridge Initiative, ‏18 May 2021 (באנגלית אמריקאית) Subramanian, Samanth (2020-02-20). "How Hindu supremacists are tearing India apart". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-08-27. Stephen E. Atkins, Encyclopedia of modern worldwide extremists and extremist groups, 1. publ, Westport, CT: Greenwood Press, 2004, עמ' 264-265, ISBN 978-0-313-32485-7 Ian McDonald, `PHYSIOLOGICAL PATRIOTS'?: The Politics of Physical Culture and Hindu Nationalism in India, International Review for the Sociology of Sport 34, 1999-12, עמ' 343–358 doi: 10.1177/101269099034004003
RSS (פירושונים)

האם התכוונתם ל... RSS – פורמט תקן להעברת מידע בין מערכות מחשוב. ראשטריה סווג'מסווק סאנג (Rashtriya Swayamsevak Sangh) תנועה לאומית הינדית בהודו.
קרושצ'יצה

מחנה הריכוז קְרוּשְצִ'יצָה (בסרבו-קרואטית: Logor Kruščica, בסרבית קירילית: Логор Крушчица ), היה מחנה ריכוז אשר הוקם על ידי שלטון האוסטאשה באזור בוסניה שתחת שלטון מדינת קרואטיה העצמאית, בסמוך לכפר קרושצ'יצה, ופעל מיוני ועד שלהי ספטמבר 1941. הוא נועד לשמש כמחנה מעבר בעיקר לנשים בנות יהדות יוגוסלביה מאזורי בוסניה והרצגובינה בדרכן למחנות ההשמדה וכן לתושבים ממוצא סרבי. לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוקמה מדינת קרואטיה החופשית בשלטון האוסטאשה שהייתה למעשה מדינת בובות של הגרמנים. עם הקמתה הוחל במבצע ל"טיהור קרואטיה מיסודות זרים", בתחילה הסרבים ובהמשך יהודי המדינה. ביוני 1941 הוקם מחנה קרושצ'יצה בהוראתו של וייקוסלאב לובוריץ'. בראשית אוגוסט הגיעו מזניצה העצירים הסרבים הראשונים. בהמשך, הוחל באקציות למעצר יהודים בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי סרייבו וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. במחנה כבר שהו עצירים יהודים אשר גורשו מרחבי בוסניה והרצגובינה ומספרם הכולל עמד על כ-3,000 עצירים. מקצת מהגברים נורו למוות בקרושצ'יצה ורובם הועברו ב-19 בספטמבר ליאסנובאץ. הנשים והילדים הועברו למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי מיליציית "הלגיון השחור". במהלך מעצרם ביצעו העצירים עבודות כפייה. בשלהי ספטמבר 1941 נסגר המחנה בהוראת האוסטאשה. לאחר המלחמה נהרס המחנה בהוראת שלטונות יוגוסלביה. מדיה וקבצים בנושא מחנה הריכוז קרושצ'יצה בוויקישיתוף קרואטיה העצמאית, באתר יד-ושם, אוחזר ב-31 באוגוסט 2014. מחנות ההשמדה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 320. מנחם שלח, שואת יהודי יוגוסלביה - הקהילות בסרביה וקרואטיה, באתר יד יצחק בן-צבי, אוחזר ב-16 באוקטובר 2023.
קרויזר

קרויזר הוא שם משפחה יהודי. מוצא משפחת קרויזר מליטא. האם התכוונתם ל... אישים אברהם קרויזר – רב העיר יבנה. שמואל קרויזר – רב, חוקר, סופר, מהדיר כתבי יד, עורך ומתרגם של ספרים רבים יהודה קרויזר – רב היישוב מצפה יריחו וראש ישיבת הרעיון היהודי יצחק קרויזר – חבר הכנסת מטעם סיעת עוצמה יהודית; בנו של יהודה קרויזר. זונדל קרויזר – רב חרדי ירושלמי, מחבר סדרת הספרים אור החמה דב מאיר קרויזר – ראש ישיבה חרדי ירושלמי. אחיו של הרב זונדל. ישראל קרויזר – יזם ופעיל חברתי ישראלי קרויצר
קרויצר

קרויצר (בגרמנית: Kreutzer) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... קרויצר (מטבע) (אנ') – מטבע מרכז-אירופי היסטורי אישים: אוליבר קרויצר – כדורגלן גרמני לאוניד קרויצר – פסנתרן ומורה יהודי-גרמני קונרדין קרויצר – מלחין ומנצח גרמני רודולף קרויצר – כנר, מורה, מלחין ומנצח צרפתי סונאטת קרויצר קרויזר