laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרקה

פֶּרְקָה או פרקה מצויה (שם מדעי: Perca fluviatilis) הוא מין דג מסדרת הדקראים ומשפחת הפרקתיים. הוא מצוי בטבע במים מתוקים לאורך אירופה (למעט חצי האי האיברי) ובצפון אסיה עד לנהר קולימה בסיביר והופץ בידי האדם גם לאוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה, שבחלקם הוא הפך למין פולש הרסני. הוא מצוי אף במים מליחים כמו בים הארכיפלג והמפרץ הבוטני, לצד עוד מינים של מים מתוקים. דג הפרקה הוא הדג הלאומי של פינלנד. אורכו של הפרקה עד 60 סנטימטרים, אך לרוב הוא קטן יותר. משקלו מגיע ל-2.8 עד 3.7 קילוגרם בממוצע, כשהממדים תלויים באוכלוסייה. צבע הפרקה הוא אפור עד ירוק-זהוב עם פסים אנכיים כהים לאורך גופו. הבטן בהירה והראש גדול ובעל עיניים צהובות גדולות. לפרקה ישנו סנפיר גבי גדול מורכב מחמישה קוצים בולטים. חלק מהפרקות יכולות לחיות מעל 22 שנה. הפרקה הוא דג טורף. הצעירים ניזונים בעיקר מזואופלנקטון, כאשר הם מתבגרים ומתחילים לאכול מינים שונים של חסרי חוליות מימיים כמו רכיכות, סרטני נהרות, תולעים וחרקי מים והבוגרים טורפים מגוון חסרי חוליות ודגים אחרים, כמו עוקצנוניים, קרפיוניים מתת-משפחה Leuciscinae ואף מיני פרקות אחרות. הוא עצמו נטרף בידי מגוון טורפים לרבות לוטרות, דגים טורפים כמו זאב נהרות ועופות מים כמו קורמורן גדול או שלדג גמדי. דגי הפרקה מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה עד שנתיים בזכרים ושנתיים עד ארבע אצל נקבות. הביצים מוטלות מתחת לצמחי מים שונים או עצים ושיחים הגדלים בקרבת המים. ואולם רבים מהם נאכלים בידי יצורי המים, בעיקר דגים אחרים. מדיה וקבצים בנושא פרקה בוויקישיתוף פרקה, באתר ITIS (באנגלית) פרקה, באתר NCBI (באנגלית) פרקה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרקה, באתר FishBase (באנגלית) פרקה, באתר GBIF (באנגלית) פרקה באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים: דגי מים מתוקים (תשמ"א), 1981, באתר האקדמיה ללשון העברית
סורת אל-חאקה

סורת אל-חאקה (בערבית: سورة الحاقة) היא הסורה ה-69 בקוראן, המורכבת מ-52 פסוקים. פסוקים 1–3 עוסקים ביום הדין. פסוקים 4–8 עוסקים באומות קדומות, ובעיקר בשבטים עאד ות'מוד. פסוקים 9–12 מדברים על פרעה. פסוקים 13–18 עוסקים במאורעות שיתרחשו לכאורה ביום הדין. פסוקים 19–37 עוסקים בתורת הגמול. השיעים מאמינים כי קריאת סורת אל-חאקה שומרת על אמונתו של המאמין, ושקריאתה של סורה זו על ידי אישה בהיריון יכול לשמור ולהגן על העובר שברחמה. מדיה וקבצים בנושא סורת אל-חאקה בוויקישיתוף סורת אל-חאקה, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט Surah al-Haqqa, Chapter 69, Al-Islam.org, ‏24 בינואר 2014 (באנגלית) Sura al-Haqqa, WikiShia (באנגלית) Ṣadūq, Thawāb al-aʿmāl, עמ' 119
ג'ון דלי

ג'ון דלי (במלטזית: John Dalli;‏ נולד ב-5 באוקטובר 1948) הוא פוליטיקאי מלטזי שיהיה שר במספר ממשלות ופקיד בכיר של הקהילה האירופית. לאחר סיום בית הספר ג'ון דלי למד הנהלת חשבונות. לאחר קבלת התואר הוא עסק בתחום כלכלה בחברות שונות במלטה. ג'ון דלי נבחר לראשונה לפרלמנט של מלטה בשנת 1987 והיה חבר בו עד לשנת 2010. בשנת 1990 הוא לראשונה קודם לתפקיד שר וכיהן כשר הכלכלה בשנים 1990–1992. הוא היה שר האוצר פעמיים - בשנים 1992–1996 (כאשר הוחלף על ידי לינו ספיטרי ובשנים 1998–2004. במהלך כהונה כשר האוצר הוא פעמיים הכניס לשימוש במדינה את מס ערך מוסף (בשנת 1994 וב-1998). בשנת 2004 ג'ון דלי התמודד על ראשות המפלגה, אך הפסיד ללורנס גונצי שבהמשך מונה לראש הממשלה. בממשלה זו ג'ון דלי מונה לשר החוץ, אך התפטר לאחר שלושה חודשים עקב האשמות בשחיתות שלטונית. בשנת 2008 הוא נבחר מחדש לפרלמנט ומונה לשר למדיניות סוציאלית והיה מופקד גם על מערכת הבריאות. בהיותו שר הוא התחיל ברפורמה נרחבת במערכת הבריאות שהופסקה כאשר הוא עזב את התפקיד בעקבות קבלת תפקיד של נציב הבריאות ומדיניות צרכנית בבריסל. בשנת 2012 החלו האשמות נגד דלי בקבלת שוחד מחברות טבק. בעקבות כך הוא נאלץ לעזוב את התפקיד וחזר למלטה. החקירות נמשכו מספר שנים. בשנת 2016 דוח מפורט הוגש לשלטונות מלטה. משטרת מלטה המשיכה בחקירות אך בסופו של דבר כתב אישום לא הוגש. ג'ון דלי פנה לבית המשפט במטרה לקבל פיצוי על כך שנאלץ להתפטר מהתפקיד. בשנת 2020 בית המשפט החליט שאין מקום לפיצויים בנושא. מדיה וקבצים בנושא ג'ון דלי בוויקישיתוף קורות חיים ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רלית טהיטי

רלית טהיטי (שם מדעי: Hypotaenidia pacifica) הוא מין של עוף נכחד ממשפחת הרליתיים, שחי רק באי טהיטי שבפולינזיה הצרפתית, ואולי גם באי הקטן מהיטיה (Mehetia) שבאיי וינדווארד, גם הוא בפולינזיה הצרפתית. הוא התגלה בידי ג'יימס קוק במסעו השני סביב העולם (בשנים 1772–1775). הרלית ידועה רק מאיור שצייר האמן הגרמני גאורג פורסטר. היא סווגה ב-1789 על ידי החוקר יוהאן פרידריך גמלין. רלית זו הייתה, כנראה, חסרת יכולת תעופה. היא הגיעה לאורך של 23 סנטימטרים. הייתה בעלת פלג גוף עליון שחור מנומר בכתמים לבנים, ראש שחור עם גבת עין לבנה, מקור אדום מוארך וצוואר, חזה ובטן לבנים. הרגליים היו בצבע אדום עז והיו מותאמות לתנועה על הקרקע. החוקרים רואי ברלית זו את קרובתה הנכחדת של הרלית Hypotaenidia philippensis, החיה ב אוסטרליה והאיים סביבה. רלית זו נעה בשטחים פתוחים יחסית, במטעי קוקוס, ביצות וכרי דשא גבוהים, בהם היא קיננה על הקרקע. המזון העיקרי שלה היה חרקים שמצאה בין העשבים וככל הנראה ניזונה גם מליבת פרי הקוקוס. לא ידוע על התנהגות הרבייה שלה, אך ייתכן שהזכר קרא לנקבות בקריאות עזות, בדומה למיני רליות קיימות. רלית זו החלה להתמעט בטהיטי במשך סוף המאה ה-18, כשכמה חוקרים מעריכים שהתקיימה עד 1844, אם כי ייתכן ששרדו אוכלוסיות בודדות באיים קטנים. הסיבות להכחדה היו ציד מסיבי של האנשים שהגיעו לאיים והבאת מינים פולשים, כמו חתולים ובעיקר חולדות, שטרפו את ביצי וצעירי הרליות. לצידה נכחדו עוד כמה עופות אנדמיות לטהיטי, כמו חרטומן טהיטי (Prosobonia leucoptera) והתוכי מסוג ציאנורמפוס, תוכון שחור-חזית (Cyanoramphus zealandicus). כולם נכחדו במהלך המאה ה-18, כנראה מאותם סיבות. מדיה וקבצים בנושא רלית טהיטי בוויקישיתוף רלית טהיטי, באתר ITIS (באנגלית) רלית טהיטי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רלית טהיטי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רלית טהיטי, באתר GBIF (באנגלית)
האימפריה המראטהית

האימפריה המראטהית הייתה ממלכה בדרום ומרכז הודו שנוסדה בשנת 1674 והתקיימה עד 1818. האימפריה המראטהית ההינדואסטית דחקה את האימפריה המוגולית ששליטיה היו מוסלמים מרוב שטחיה של הודו. עם היחלשותה ההדרגתית של האימפריה המראטהית הגבירו הבריטים את שליטתם בתת-היבשת ההודית. המראטהים חיו באזור שמסביב לפונה שנים רבות ונלחמו בשליטים המוגולים של צפון הודו. תחת שלטון צ'הטרפטי שיוואג'י הפכו המראטהים לאגרסיביים יותר והחלו לערוך פשיטות תכופות בשטחם של המוגולים. בסופו של דבר פתח אורנגזב, מנהיג המוגולים, במתקפה על הדרום המראטהי. לאחר שצבאם ניגף במהירות, המראטהים פנו ללוחמת גרילה, שבה נחלו הצלחה רבה יותר. המלחמה הארוכה בדרום דילדלה את המקורות הפיננסיים של המוגולים. דתם של המראטהים הייתה הינדית, ולפיכך העימות איתם עורר חשש למרי הינדי ולפגיעה בשיתוף הפעולה הבין-דתי שהיה מסימני האימפריה המוגולית. בשנת 1674 חש שיוואג'י, אז מנהיג המראטהים, ביטחון מספיק כדי להכריז על עצמו כקיסר. האימפריה המוגולית התפוררה, והמראטהים התפשטו וכבשו חלקים ניכרים של מרכז הודו עד שנת 1680. אולם גורל האימפריה המראטהית לא היה טוב מזה של קודמתה. עד סוף המאה ה-18 היא הפכה לקונפדרציה, והקשר בין מרכיביה היה רופף. שליטה למעשה היה ראש-הממשלה שכונה "פשווה" (Peshwa). קרב פאניפאט (Panipat) היה המסמר האחרון בארונה של האימפריה, והשפעתו על המראטהים הייתה כזו של קרב ווטרלו על נפוליאון. למעשה, עד היום לביטוי "לפגוש את הפאניפאט שלך" במראטהית יש אותה משמעות כמו לביטוי "לפגוש את הווטרלו שלך" באנגלית. התנגדות המראטהים לכיבוש הבריטי של הודו הייתה עזה ביותר, אולם עד 1818 כבר מיגרו אותה הבריטים כליל. שם האימפריה נשמר עד היום בשמה של המדינה ההודית מהאראשטרה (Maharashtra) שנמצאת במרכז-מערב הודו, באותו האזור בו החלה האימפריה המראטהית את התרחבותה. זוהי המדינה השנייה בגודלה בהודו מבחינת אוכלוסייה ומונה כ-112 מיליון אנשים. העיר המרכזית בה היא מומבאי שהיא העיר הגדולה ביותר במדינה. השפה המדוברת במדינה היא מראטהי שהייתה חשובה גם בתקופת האימפריה המראטהית. לצד הקיסר כיהן ברוב תקופת האימפריה גם ראש-ממשלה (פשווה) שבתקופות מסוימות היה בעל כוח רב. לצידו עמדו שרים שסייעו לו בתפקידו והיו אחראים על ניהול תחומים שונים באימפריה: אוצר, ענייני פנים, צבא, ניהול ענייני החוץ, ענייני דת וכדומה. היסטוריה של הודו מדיה וקבצים בנושא האימפריה המראטהית בוויקישיתוף הרצאה על תולדות האימפריה
Baojun 310

Baojun 310 היא מכונית משפחתית הצ'בק קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Baojun (אנ') אשר מיוצרת משנת 2016 ועד היום. היצרן "Baojun" הוא חברת בת של "SAIC-GM-Wuling" (אנ') (בסינית: "上汽通用五菱汽车股份有限公司") בשליטה ובשיתוף (joint venture) קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס, ויצרן הרכב הסיני סאיק מוטור. 5 דלתות - האצ'בק 5 דלתות - סטיישן (משווק ממאי 2017) "310 1.2" (יוצר מספטמבר 2016) "310 1.5" (יוצר מספטמבר 2017) "310W 1.5" (תצורה 5 דלתות סטיישן, מיוצר מיולי 2017 מנוע 1,585 סמ"ק המפיק 105 כ"ס "310W 1.5" (תצורה 5 דלתות סטיישן, מיוצר מיולי 2019 מנוע 1,585 סמ"ק המפיק 111 כ"ס 5 נוסעים. מנוע בנזין. סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2 קיבולת מכל דלק - 30 ליטר (דגמים: "310 1.2", "310 1.5"). קיבולת מכל דלק - 40 ליטר (דגם "310W 1.5"). מחיר היחידה מדגם "Baojun 310" בסין עמד על 36,800–49,800 רנמינבי (שנת 2016). תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.7 שניות (דגם "310 1.2") תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 11.5 שניות (דגם "310 1.5"). תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.3 שניות (דגם "310W 1.5" סטיישן, מנוע 1,485 סמ"ק המפיק 111 כ"ס). דגם "Baojun 310", שנת 2016 דגם "Baojun 310", שנת 2016 דגם "Baojun 310" דגם "Baojun 310", שנת 2017 דגם "Baojun 310W", שנת 2018 - סטיישן דגם "Baojun 310W", שנת 2017 - סטיישן דגם "Baojun 310W" - סטיישן דגם "Baojun 310W" - סטיישן Baojun 360 Baojun 510 Baojun 560 Baojun RS-5 מדיה וקבצים בנושא Baojun 310 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Baojun 310 Baojun 310, סרטון באתר יוטיוב אתר היצרן (sgmw.autobaojun.cn/RS-5/20190115) דגם "Baojun 310" - תמונות ראשונות carnewschina.com/2016/03/30/official-photos-of-the-wuling-baojun-310-for-china דגם "Baojun 310" oto.com/mobil-baru/wuling/baojun-310 דגם "310W 1.5" Baojun 310Wagon Unveiled On The Shanghai Auto Show In China". Car News China. 24 April 2017. Retrieved 14 March 2018. דגם "Baojun 310" carnewschina.com/tag/baojun-330 דגם "Baojun 310" media.gm.com/media/cn/en/baojun/vehicles/310/2016
עושים צחוק

"עושים צחוק" היא תוכנית ראיונות של שידורי קשת בערוץ השני. את התוכנית הנחה בעונה הראשונה עידן אלתרמן ובעונה השנייה יאיר ניצני. במהלך הסדרה ראיינו אלתרמן וניצני בדרנים, סטנד-אפיסטים וקומיקאים ישראליים מוכרים. בראיונות הם חקרו את המקורות שהשפיעו על אותם בדרנים, את תחילת דרכם, את תהליך עבודתם, את תפיסת עולמם ואת הנקודות העיקריות בקריירה שלהם ובעיקר חוקר את השאלה, מהו ההומור בשבילם, וכיצד פועלים דרכו. התוכנית, אשר שודרה במשבצת שידור נוחה בימי שישי, לרוב לאחר "ארץ נהדרת" (ולאחר מכן בימי שבת), זכתה להצלחה ולנתוני רייטינג מובילים. עדי אשכנזי שלום אסייג אורנה בנאי גורי אלפי טל פרידמן אדיר מילר זאב רווח יעקב כהן מיה דגן ספי ריבלין ישראל פוליאקוב חנה לסלאו שמואל וילוז'ני מאיר סוויסה אבי גרייניק ארז טל איל קיציס רותם אבוהב צביקה הדר שי גולדשטיין
סילינדרו דה מרבורה

סילינדרו דה מרבורה (3,328 מ') (המכונה גם פיקו סילינדרו ופיק דו סילינדר) הוא הר ברכס מונטה פרדידו בהרי הפירנאים. ההר ממוקם בקרבת קו האורך 0° (המרידיאן הראשי). זהו אחד משלושת ההרים הכוללים את לאס טרס סורורס (שלוש האחיות), והאחרים הם מונטה פרדידו (3,355 מ') וסום דה ראמונד (3,263 מ'). מדיה וקבצים בנושא סילינדרו דה מרבורה בוויקישיתוף סילינדרו דה מרבורה ב- SummitPost ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סילינדרו דה מרבורה".
מסגד עבדאללה בן סלאם

מסגד עבדאללה בן סלאם (בערבית: مسجد عبدالله بن سلام) הוא מסגד באוראן, אלג'יריה. בעבר שימש כבית הכנסת הגדול של אורן, המבנה היה בית הכנסת הגדול ביותר באפריקה. בנייתו החלה בשנת 1879 ביוזמתו של סיימון קאנוי, ונמשכה 38 שנים. ידוע גם בשם Temple Israélite, הוא היה ממוקם בשדרות ג'ופר, כיום שדרות מאטה מוחמד אל חביב. כאשר אלג'יריה קיבלה את עצמאותה בשנת 1962, כמעט כל יהודי אלג'יריה, שנחשבו אזרחים צרפתים מאז צו כרמיה של 1870, עברו להתגורר בצרפת לצד קהילת פייה-נואר. בשנת 1975 הוסב בית הכנסת למסגד ונקרא על שמו של עבדאללה בן סלאם, יהודי בן המאה השביעית מאל-מדינה ובן לוויה של מוחמד שהתאסלם. המבנה ממוקם על קו האורך 0° (המרידיאן הראשי). סגנונו של המבנה מראה השפעות נאו-מורית (Neo-Mudéjar) ותחייה מורית. יהדות אלג'יריה מדיה וקבצים בנושא מסגד עבדאללה בן סלאם בוויקישיתוף הקהילה היהודית של אורן באתר מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות Mohamed Merit Heddi (2016). Les maires d'Oran de 1831 à 2016. Editions Publibook. p. 105. ISBN 978-2-342-05530-6. Mohamed Merit Heddi (2016). Les maires d'Oran de 1831 à 2016. Editions Publibook. p. 53. ISBN 978-2-342-05530-6.
קואה דללנדי

קואה דללנדי (שם מדעי: Coua delalandei) הוא מין עוף נכחד שהשתייך לתת-משפחת המלקוניים ממשפחת הקוקייתיים, אשר חי רק במדגסקר ונכחד במשך המאה ה-19 במשך זמן קצר מאוד מגילויו. הקואה היה עוף דומה לקוקיה, אך בניגוד אליה לא היה טפיל והוא חי רוב זמנו על הקרקע. הוא גם היה צבעוני ונוקשה יותר מהקוקיות המצויות. אורכו הגיע ל-56 סנטימטרים עם מוטת כנפיים של 217 עד 226 מילימטרים והוא היה בעל זנב ארוך ושחור שעזר לייצוב על הקרקע, בעל נוצות שחורות, בטן זהובה וראש שחור עם עיניים אדומות שסביבן טבעת סגולה עירומה מנוצות. הוא היה בעל מקור מעוקל ונוקשה בצבע שחור. ידועים רק מספר דגימות של הקואה, אשר קרובות למינים קיימים מהסוג קואה - כולם חיים באי מדגסקר ובכמה איים סביבו. ישנה מחלוקת מאיפה הגיעו הדגימות של העוף. בעוד מספר חוקרים סוברים שהם הגיעו ממארואנטסטרה (Maroantsetra), בצפון-מזרח האי, אחרים סוברים שהם הגיעו מאזור העיר טומאסינה שבמרכז-מזרח מדגסקר וכן חי על האי סיינטה מארי (Île Sainte-Marie) שמצפון למדגסקר. הוא חי בגדות של יערות גשם וידוע שמזונו העיקרי של העוף התבסס על שבלולי יבשה שונים (בייחוד מהמשפחה Achatinidae), אותם הוא ניפץ במקורו הגדול. הכחדת העוף נבעה כנראה מהרס יערות הגשם בהם חי וכן מציד יתר. נטען גם שהבאת מינים פולשים כמו חולדה שחורה גרמו להרס מושבות ובזיזת קנים רבים, אך החולדות התיישבו במדגסקר עוד לפני ההכחדה המשוערת - הן הגיעו לאי כבר ב-1700. סברה הגיונית יותר היא הבאתם של חתולים לאי, מה שקרה עם המושבות האירופאיות במדגסקר במשך המאה ה-19. לא ידוע בדיוק מתי נכחד עוף זה, אך כמה אורניתולוגים מאנטננריבו הציעו ב-1932 לחפש את העוף תמורת סכומי כסף גבוהים, אך הניסיונות עלו בתוהו והעוף הוכרז רשמית כנכחד. מספר מלגשים טענו שצדו את המין, אך בדיקה מדוקדקת העלתה שמדובר בפרטים של קואה כחולה (Coua caerulea), הקרובה הקיימת של מין זה. מדיה וקבצים בנושא קואה דללנדי בוויקישיתוף קואה דללנדי, באתר ITIS (באנגלית) קואה דללנדי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קואה דללנדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קואה דללנדי, באתר GBIF (באנגלית) קואה דללנדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
פרקה (סוג)

פרקה (שם מדעי: Perca) הוא סוג של דג ממשפחת הפרקתיים שבסדרת הדקראים, על שמו נקרא שמה המדעי של הסדרה ("Perciformes" - דמויי פרקה). דגי הפרקה הם דגים קטנים יחסית, באורך של עד 60 סנטימטרים והם בעלי סנפיר גבי פרוק בעל 5 או 6 קוצים. הם בעלי פיות גדולים והם טורפים הניזונים מחסרי חוליות מימיים ומדגים קטנים מהם. בתורם הם נטרפים בידי לוטרות, עופות מים כמו שלדגיים ודגים אחרים כמו זאבי נהרות. דגים אלה חיים במים מתוקים או מים מליחים בעומקים רדודים, באירופה, סיביר, מזרח אסיה ובארצות הברית והם מסתגלים לאקלימים ממוזגים. פרקה צהובה (Perca flavescens) פרקה או פרקה מצויה (Perca fluviatilis) פרקת בלחש (Perca schrenkii) מדיה וקבצים בנושא פרקה בוויקישיתוף פרקה, באתר ITIS (באנגלית) פרקה, באתר NCBI (באנגלית) פרקה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פרקה, באתר GBIF (באנגלית) פרקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נטלי...

נטלי... (בצרפתית: Nathalie...) הוא סרט צרפתי מ-2003 אותו ביימה אן פונטיין, הסרט עוסק באישה החושדת כי בעלה בוגד בה. הסרט זכה לביקורות חיוביות. ב-2009 נעשה חידוש אמריקאי לסרט, קלואי, בעיתון ניו יורק דיילי ניוז נאמר כי הגרסה האמריקאית יותר אירוטית מהצרפתית. קתרין, גניקולוגית בשנות הארבעים לחייה, מגלה במקרה כי בעלה ברנרד, איש העסקים, בוגד בה. היא שוכרת נערת ליווי על מנת שתפתה את בעלה ותעדכן אותה בפרטים אודות הפגישות שלהם, היא מבקשת ממנה כשהיא נפגשת עם בעלה לא להציג את הזהות האמיתית שלה ולגלם דמות בשם נטלי, והיא מסכימה לכך. בין קתרין ל"נטלי" נוצרת מערכת יחסים דו-ערכית, מדי פגישה נטלי מעדכנת את קתרין באופן הפגישות עם בעלה בשפה גסה ומפורטת, לעיתים קרובות קתרין מפסיקה את הפגישות ביניהן עקב הדברים הקשים שהיא שומעת אך לאחר מכן מחדשת את הקשר איתה וקובעת איתה עוד פגישה באופן קבוע. הקרבה בין שתי הנשים מתעצמת עוד יותר כשנטלי הופכת לחסרת בית קתרין מוצאת לה מקום לגור, היא אף מכירה לנטלי את אמה. כנטלי ממשיכה לשחק את תפקידה, יום אחד היא מספרת לקתרין כי ברנרד מעוניין לעבור לגור איתה, בעקבות זאת קתרין דורשת הסברים על כך והוא נשבע לה שהוא לא בוגד בה ואין אף אישה אחרת בחייו מלבדה. קתרין לוקחת את ברנרד לביסטרו שמהווה באופן קבוע את מקום פגישתה עם נטלי, שם נטלי פוגשת את הזוג, בזמן זה נטלי מתוודה כי המציאה ובדתה את הסיפורים שסיפרה לה והיא אף פעם לא נפגשה עם בעלה, לבסוף קתרין מחליטה לסלוח לה ולשכוח מסיפור זה. את תפקיד נטלי הייתה אמורה לגלם ונסה פאראדי אך היא עזבה את התפקיד בשביל הריונה. "נטלי...", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נטלי...", באתר נטפליקס "נטלי...", באתר AllMovie (באנגלית) "נטלי...", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נטלי...", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נטלי...", באתר Metacritic (באנגלית) "נטלי...", באתר אידיבי "נטלי...", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "נטלי...", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
נדין סיירה

נדין סיירה (באנגלית: Nadine Sierra;‏ נולדה ב-14 במאי 1988, בפורט לודרדייל), היא זמרת סופרן אמריקאית ששרה בבתי אופרה מובילות וזכתה במספר פרסים. היא ידוע בשל שירה ב"לוצ'יה די למרמור" ו"ריגולטו". נדין סיירה נולדה בפורט לודרדייל, פלורידה. היא למדה בבית ספר מאנס למוזיקה. בגיל 14 היא החלה לשיר באופרה של וסט פאלם ביץ'. תוך זמן קצר נדין סיירה התחילה להופיע בפינלנד, איטליה, טורקיה ויוון. בהמשך היא הופיעה גם בברודוויי. בשנת 2011 נדין סיירה הופיע בבוסטון ובאופרה של סן פרנסיסקו. בשנת 2016 נדין סיירה הופיע בהופעת ראש השנה בוונציה בלה פניצ'ה ואחר כך בלה סקאלה באופרה "ריגולטו" לצד לאו נוצ'י. בשנת 2017 היא שרה במטרופוליטן אופרה. בשנת 2017 נדין סיירה חזרה לאירופה ושרה באופרה הלאומית של פריז לצד אנדראה בוצ'לי. במהלך השנים נדין סיירה זכתה במספר רב של פרסים בארצות הברית ובאירופה. מדיה וקבצים בנושא נדין סיירה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נדין סיירה נדין סיירה, ברשת החברתית פייסבוק נדין סיירה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נדין סיירה, ברשת החברתית אינסטגרם נדין סיירה, באתר ספוטיפיי נדין סיירה, באתר MusicBrainz (באנגלית) נדין סיירה, באתר Discogs (באנגלית) נדין סיירה, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
יצחק פולקר

יצחק בן יוסף אבן פולקר (Pollegar/Polqar) היה פילוסוף יהודי בספרד של המאה ה־14, פייטן ופולמוסן. תלמידו של אבנר מבורגוס, המלומד היהודי שהמיר את דתו לנצרות. לא ידוע רבות על חייו, אך משערים (על סמך שיר שנכתב על אודותיו) כי היה נכבד מאוד במקומו, חכם בתורה ומדע, וכנראה גם רופא ומשורר. חיבורו המפורסם ביותר של פולקר הוא 'עזר הדת' המחולק לחמישה ספרים, וכולל פולמוסים מחורזים בסוגת הדיאלוג. פולקר הגן על ההלכה והתלמוד, אך כפר בסמכותה של האגדה. ההלכה לא נועדה לסייע לאלהים, אלא לאדם. לכן גם לא צפויה לאדם תמורה אלהית על שמירת ההלכה מעבר לתועלת האנושית הישירה בעצם שמירתה. בכך ביקש פולקר לענות בפשטות על שאלת 'צדיק ורע לו'. הגמול האמיתי על צדקות ותורה מצוי אך ורק בעצם השגתן של מעלות אלו. הספר הפותח את 'עזר הדת' מוקדש להצדקת היהדות מול המומרים והנוצרים. הספר השני מתפלמס כנגד ספקני האמונה. הספר השלישי מתפלמס כנגד האסטרולוגיה. הספר הרביעי מוקדש לפרשנות הנכונה למקרא ובו מתפלמס פולקר הן כנגד פרשנות מילולית מדי של כתבי הקודש והן כנגד פרשנות אלגורית, בנוסח הנוצרי. הספר החמישי החותם את החיבור מתפלמס כנגד הכופרים בנצחיותה של הנשמה. ואולם, בניגוד לאבנר מבורגוס שהתיימר להצדיק את נצחיותה של הנשמה, הסכים פולקר רק לנצחיותה של 'נשמה' כללית עולמית, ולא של נשמה אינדיבידואלית כלשהי. ספר ב' (כנגד ספקני האמונה) נכלל ונדפס מחדש כחיבור נפרד בתוך ספרו של ר' אליעזר אשכנזי, טעם זקנים (פרנקפורט 1855). הדיאלוג בספר זה הוא בין 'תורני' זקן לבין צעיר 'פילוסוף'. בספר ד' של עזר הדת תוקף פולקר, בין השאר, גם את המקובלים ואת הנוהים אחר מאגיה. חלק ספציפי זה של חיבורו נדפס מחדש על ידי ישעיה (איזידור) לייב. במאה העשרים הוהדר ספר 'עזר הדת' ונדפס בשלמותו. תחילה בלונדון 1906 ולבסוף במהדורה אקדמית מוערת ומבוארת בידיו של יעקב לוינגר (תל אביב תשמ"ד). מלבד ספרו (1) עזר הדת, חיבורים נוספים של פולקר הם: (2) 'אגרת החרפת' - פולמוס כנגד 'מנחת קנאות' של אבנר מבורגוס. (3) חיבור בשפה הספרדית כנגד האסטרולוגיה, (4) תרגום עברי (הושלם בשנת 1307) לחלק ג' בספר 'כוונות הפילוסופים' של אל-ע'זאלי. [זהו ניסיון להמשיך את מלאכת התרגום לעברית בה פתח יצחק אלבלג]. (5) כמה שירי חרוזים. יצחק בן יוסף אבן פולקר (המאה ה-14), דף שער בספרייה הלאומית פולקר, רבי יצחק, עזר הדת, לונדון, תרס"ו, באתר היברובוקס על מתקפה זו השיב אבנר מבורגוס ב"תשובה למחרף" - חיבור תשובה לאגרת החרפת של תלמידו לשעבר, רבי יצחק פולקר. אבנר דן שם באריכות באמונות השילוש וההתגלמות-בבשר ומבקר את הפילוסופים היהודים.
ז'ואל אורסול

ז'ואל אורסול (בצרפתית: Joëlle Ursull‏; נולדה ב־9 בנובמבר 1960) היא זמרת צרפתייה. אורסול נולדה בפואנט-א-פיטר שבמושבה הצרפתית גוואדלופ. היא זכתה בתחרות יופי מקומית ולאחר מכן 1979 נבחרה למיס גוואדלופ, בתחרות מיס צרפת לשנת 1979 ייצגה את גוואדלופ והייתה הסגנית הרביעית, היא עסקה תקופה בתחום הדוגמנות. בין השנים 1986–1988 הייתה חברה בלהקה "Zouk Machine", היא הוציאה אלבום משותף ביחד עימם. ב־1988 יצא אלבום הסולו הראשון שלה "Miyel". ב־1990 ייצגה את צרפת באירוויזיון והייתה לאדם השחור הראשון לייצג את המדינה בתחרות, היא הופיעה עם השיר "White and Black Blues", אשר עוסק בדעות הקדומות על בני אדם עם צבע עור מסוים, היא הייתה במקום השני. בשנה זו גם הוציאה אלבום נוסף. היא ילדה שתי בנות ולאחר שנהפכה לאמא עזבה תקופה את עבודתה על מנת להקדיש את עצמה לגידול ילדיה. ב־2003 הוציאה סינגל בשם "Babydoo". בין 2004–2006 הופיעה מספר פעמים בפריז ובאיים הקריביים. אתר האינטרנט הרשמי של ז'ואל אורסול ז'ואל אורסול, סרטונים בערוץ היוטיוב ז'ואל אורסול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר ספוטיפיי ז'ואל אורסול, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר Last.fm (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר AllMusic (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר דיזר ז'ואל אורסול, באתר Discogs (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר Genius ז'ואל אורסול, באתר טיידל (באנגלית) ז'ואל אורסול, באתר אמזון מיוזיק
חצי האי רקלוס

חצי האי רקלוס או חצי האי רקלו (באנגלית: Reclus Peninsula) הוא חצי אי באזור חוף דנקן, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. חצי האי מהווה את הגדה המערבית של מפרץ שארלוט. אורכו של חצי הוא 13 קילומטרים. גובהו של חצי האי 382 מטרים מעל פני הים. חצי האי מופה לראשונה בשנת 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש. ז'רלאש נתן ללשון היבשה שבקצה הצפוני של חצי האי את שמה – כף רקלוס. ז'רלאש קרא ללשון היבשה על שמו של ז'אק אליזה רקלוס, גאוגרף וסופר צרפתי. בשנת 1960, הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, נתנה את השם רקלוס לחצי האי כולו. United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 147 Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 336 חצי האי רקלוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית חצי האי רקלוס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה חצי האי רקלוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור חצי האי רקלוס חצי האי רקלוס באתר mindat חצי האי רקלוס באתר marineregions מפת אזור חצי האי רקלוס מידע גאוגרפי והיסטורי אורכו של חצי האי מידע גאוגרפי
נורדי מוקיילה

נורדי מוקיילה מולרה (בצרפתית: Nordi Mukiele Mulere; נולד ב-1 בנובמבר 1997) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בבאייר לברקוזן בהשאלה מפריז סן-ז'רמן. מוקיילה החל לשחק כדורגל בגיל שבע, כשנרשם למחלקת הנוער של פריז ובה התאמן עד שנת 2013. כעבור שנה, הוא הצטרף למחלקת הנוער של סטאד לאבאל, שבה הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-28 בנובמבר בתיקו אחת מול אוסר במסגרת ליגת המשנה. לאחר שהרשים במדי סטאד לאבאל הוא הוחתם במונפלייה בחוזה לחמש שנים ב-6 בינואר 2017. את משחקו הראשון במדי הקבוצה ערך 15 ימים לאחר מכן בהפסד 2–0 למץ במסגרת הליגה הצרפתית הבכירה. ב-30 במאי 2018, מוקיילה חתם על חוזה בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה עבור 16 מיליון אירו. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הגרמנית הגיעה ב-26 ביולי 2018 מול האקן השוודית במשחק שהסתיים בניצחון ר.ב. לייפציג 0–4 במסגרת הליגה האירופית. הוא הופיע לראשונה בליגה ב-2 בספטמבר בתיקו אחת נגד פורטונה דיסלדורף. ב-17 בספטמבר 2019, מוקיילה שותף לראשונה במפעל ליגת האלופות במסגרת הניצחון 1–2 על בנפיקה ליסבון. באותה העונה, מוקיילה היה שותף להגעתה ההיסטורית של קבוצתו עד לשלב חצי הגמר, כשבדרך גברה על יריבות כמו טוטנהאם הוטספר ואתלטיקו מדריד, אך בסוף נכנעה לפריז סן-ז'רמן. ב-26 ביולי 2022 חתם לחמש שנים בפריז סן-ז'רמן. חמישה ימים לאחר מכן, ב-31 ביולי זכה עם קבוצתו בסופרקאפ הצרפתי לאחר ניצחון 4:0 על נאנט באצטדיון בלומפילד. ב-28 באוגוסט 2024 הושאל אל באייר לברקוזן. לנורדי יש אח צעיר ממנו בשם נורבין, המשחק גם הוא ככדורגלן, אך בעמדת החלוץ. ר.ב. לייפציג גביע גרמני: 2021/2022 פריז סן-ז'רמן גביע האלופות הצרפתי: 2022, 2023 אליפות צרפת: 2022/2023, 2023/2024 מדיה וקבצים בנושא נורדי מוקיילה בוויקישיתוף נורדי מוקיילה, ברשת החברתית פייסבוק נורדי מוקיילה, באתר Transfermarkt נורדי מוקיילה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) נורדי מוקיילה, באתר Soccerway נורדי מוקיילה, באתר WorldFootball.net נורדי מוקיילה, באתר National Football Teams נורדי מוקיילה, באתר FootballDatabase.eu נורדי מוקיילה, באתר ESPN מוקיילה עובר לר.ב. לייפציג (בגרמנית)