laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
השוטר מרובליובקה (סרט)

האם התכוונתם ל... השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה – סרט שובר קופות רוסי, קומדיה המבוססת על סדרת הטלוויזיה "השוטר מרובליובקה" השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה 2 – סרט המשך.
השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה 2

השוטר מרובליובקה. כאוס השנה החדשה 2 (ברוסית: «Полицейский с Рублёвки. Новогодний беспредел 2») הוא סרט עלילתי רוסי באורך מלא מז'אנר הקומדיה, שצולם בשנת 2019 על ידי חברת הטלוויזיה TNT יחד עם אולפני LEGIO FELIX. הסרט מהווה המשך לסרט הקודם השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה. העלילה מתרחשת בערב השנה החדשה ומבוססת על תסריט מאת איליה קוליקוב ובדומה לקודמה משתתפים בה מרבית שחקני הסדרה השוטר מרובליובקה. הקרנת הבכורה התקיימה ב-12 בדצמבר 2019. הסרט, בדומה לקודמו הפך לשובר קופות, כשהוא מכניס למעלה ממיליארד רובלים. השנה החדשה מתקרבת ושוטרי תחנת בארוויחה מתכננים לחגוג את החג מחוץ לעיר, בחברתם החמה של חברים ועמיתים ישנים. עם זאת, נסיבות בלתי צפויות של עבריינים ששודדים חברת תכשיטים גדולה, מעמידים את רוח החג בסכנה. האם משטרת רובליובקה תוכל להחזיר את אבני החן הגנובות בשווי מיליוני דולרים ולהציל את חופשתם לפני שהשעון מכה חצות? סרגיי בורונוב - גנרל-מייג'ור ולדימיר יאקובלב אלכסנדרה בורטיץ' - ורוניקה איזמאילובה רומן פופוב - איגור מוחיץ' סופיה קשטאנובה - כריסטינה רינה גרישינה - אליסה ריבקינה רוסטיסלב גולביס - אולג יליסייב אירינה וילקובה - ורה ירשובה לאור הצלחת הסרט הקודם, הופק סרט המשך, הפעם ללא אלכסנדר פטרוב, כוכב הסדרה והסרט הקודם ובכיכובם של סרגיי בורונוב, רומן פופוב, רינה גרישינה ואלכסנדרה בורטיץ'. הסרט יצא לאקרנים ב-12 בדצמבר 2019. הסרט מותאם לכל המשפחה ומגבלת הגיל היא 12+. לפי דירוג האתר Kinopoisk.ru הסרט זכה לרייטינג של 6.96 נקודות מתוך 13,001 מצביעים. הסרט הפך לשובר קופות משהכניס למעלה ממיליארד רובלים. "השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נתוני הכנסות בפורטל נתוני הכנסות מבתי קולנוע, קרן הקולנוע הרוסי LEGIO FELIX "Появился отрывок из нового "Полицейского с Рублевки"". Российская газета. נבדק ב-2019-10-13. השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה 2 באתר kinobusiness.com טריילר
Snowflakes

Snowflakes (בעברית: פתיתי שלג) הוא אלבום האולפן הרביעי ואלבום חג המולד הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית, טוני ברקסטון. אלבומה הרביעי אשר יצא לאור ב-23 באוקטובר 2001, על ידי אריסטה רקורדס. עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-119 במצעד הבילבורד 200. רוב שירי האלבום הם גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים אך מספר שירים מהאלבום הם שירי R&B מקוריים אשר נכתבו והופקו ביחד עם בעלה קרי לואיס ואחד מהשירים נכתב והופק גם על ידי הזמר בייביפייס אשר עבד עם ברקסטון גם בעבר. בנוסף ישנו באלבום רמיקס לאחד מהשירים המקוריים שברקסטון כתבה בשיתוף עם הראפר שאגי. בנוסף לבייביפייס ברקסטון שיתפה פעולה גם עם המפיק אל. איי ריד אשר עבד עם ברקסטון על אלבומיה הקודמים, צוות המפיקים פוק אנד טון (אשר עבדו עם אמנים ידועים נוספים כמו מריה קארי ומרי ג'יי בלייג'), המפיק זוכה הגראמי דארלי סימונס ואף גם עבדה עם אחותה תמר ברקסטון על כתיבת אחד משירי האלבום. האלבום קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים אשר מצד אחד החמיאו לשירים המקוריים והשוו אותם לשירים קודמים של ברקסטון אך מצד שני אמרו כי הם נשמעים עכשוויים מדי בשביל להיות שירי חג מולד. עם שחרורו האלבום הגיע למקום ה-119 בארצות הברית ובמקום ה-57 במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ מה שהופך אותו לאלבום שלה שהגיע למיקום הנמוך ביותר במדינה בכל הקריירה שלה עד היום. אך למרות זאת האלבום הגיע למעמד זהב במדינה. "Snowflakes of Love" ו-"Christmas in Jamaica" יצאו כסינגלים רשמיים מהאלבום אך לא זכו להצלחה גדולה. מידע על האלבום Snowflakes באתר MusicBrainz מידע על האלבום Snowflakes באתר AllMusic האלבום Snowflakes באתר Discogs האלבום Snowflakes באתר ספוטיפיי Toni Braxton - Snowflakes, Discogs (באנגלית) Toni Braxton Chart History, Billboard Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) "Toni Braxton - Snowflakes (Cassette)". Amazon (U.S. Store). Retrieved 25 January 2017., www.amazon.com
הרמן פון שטאבס

הרמן פרידירך פון שטאבס (בגרמנית: Hermann Friedrich von Staabs;‏ 11 במרץ 1859 – 7 בספטמבר 1940) היה גנרל גרמני, ומפקד כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה. שטאבס נולד ב-11 במרץ 1859 באאכן, ובשנת 1877 הוא התגייס לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-62 (שלזיה העילית ה-3), ומאוחר יותר הוא הועבר לרגימנט הרגלים ה-59 (פוזן ה-4 - הילר פון גרטרינגן). בשנת 1913 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-37, וקיבל מהקיסר וילהלם השני את תואר האצולה "פון שטאבס". בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון שטאבס מפקד הדיוויזיה ה-37, אשר הייתה חלק מהקורפוס ה-20 בפיקוד פרידריך פון שולץ, אשר היה חלק מהארמייה השמינית. הדיוויזיה לחמה נגד הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית, והשתתפה בקרב גומבינן, ולאחר מכן השתתפה בקרב טננברג. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב הראשון על האגמים המזוריים, וביוני 1915 מונה פון שטאבס למפקד הדיוויזיה ה-3, עליה פיקד עד ליולי 1916. לאחר מכן הוא מונה למפקד קורפוס המילואים ה-39, ולחם עמו בקרבות ברומניה כחלק מהארמייה התשיעית, וקיבל על פעולותיו את עיטור הפור לה מריט. ב-3 בדצמבר 1917 הועלה פון שטאבס לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובאביב 1918 לחם עם כוחותיו במתקפת האביב הגרמנית כחלק מהארמייה השנייה. מ-17 במרץ עד 22 במאי 1918, היה פון שטאבס גם מפקד הקורפוס ה-13, וב-15 במאי 1918 הוענק לו גם תוספת עלי האלון לעיטור הפור לה מריט על הישגי כוחותיו. לאחר המלחמה פרש פון שטאבס מהצבא וחי בקאסל, עד מותו ב-7 בספטמבר 1940. מדיה וקבצים בנושא הרמן פון שטאבס בוויקישיתוף הרמן פון שטאבס באתר prussianmachine
קבוצת העשור של היורוליג (2010–2020)

קבוצת העשור של היורוליג (2010–2020) (באנגלית: Euroleague Basketball 2010–20 All-Decade Team) מורכבת מעשרת הכדורסלנים הבולטים בליגת היורוליג בעשור השני לקיומה, בין השנים 2010–2020. חברת יורוליג בסקטבול, המפעילה את היורוליג, יזמה את פרסום קבוצת העשור לרגל חגיגות העונה ה-20 של הליגה. הייתה זו הפעם השנייה בה נבחרת קבוצת עשור ביורוליג, לאחר קבוצת העשור 2000–2010. בין החודשים אוקטובר-דצמבר 2019 פורסמו באתר היורוליג 50 המועמדים לקבוצת העשור, מתוכם נבחרו עשרה שחקנים ללא התייחסות לעמדה בה הם משחקים. מבין 50 המועמדים, שני שחקנים נבחרו לקבוצת העשור הקודמת – דימיטריס דיאמנטידיס וחואן קרלוס נבארו, ושלושה שחקנים נוספים היו מועמדים אליה – מייק באטיסט, ואסיליס ספאנוליס ואנדרס נוצ'יוני. ההצבעה לנבחרי קבוצת העשור כללה קולות מטעם 18 מאמני קבוצות היורוליג, 18 הקפטנים של קבוצות היורוליג, חברי תקשורת נבחרים ואוהדים אשר הצביעו דרך האתר הרשמי של הליגה. הצבעת האוהדים נערכה בין 20 בינואר ל-17 בפברואר 2020. בין החודשים מרץ–מאי 2020 פורסמו עשרת הנבחרים לקבוצת העשור. שניים מבין עשרת שחקני קבוצת העשור – דימיטריס דיאמנטידיס וחואן קרלוס נבארו – נכללו גם בקבוצת העשור הקודמת, ושחקן נוסף – ואסיליס ספאנוליס – היה מועמד אליה. להלן רשימת השחקנים הנבחרים: ההכרזה על מועמדי קבוצת העשור תחל ביום שני, באתר היורוליג, 31 באוקטובר 2019 הצביעו עכשיו לקבוצת העשור, באתר היורליג, 20 בינואר 2020 בוגדן בוגדנוביץ' נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 5 במאי 2020 ננדו דה קולו נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 14 באפריל 2020 לוקה דונצ'יץ' נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 24 במרץ 2020 דימיטריס דיאמנטידיס נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 31 במרץ 2020 קייל היינס נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 10 במרץ 2020 סרחיו יוי נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 28 באפריל 2020 חואן קרלוס נבארו נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 17 במרץ 2020 ואסיליס ספאנוליס נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 12 במאי 2020 יורגוס פרינטזיס נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 21 באפריל 2020 מילוש תאודוסיץ' נבחר לקבוצת העשור, באתר היורוליג, 7 באפריל 2020
וסטין

וסטין (בצ'כית: Vsetín) היא עיר בחבל זלין, שבמזרח הרפובליקה הצ'כית. בהיותו עיר קטנה במהלך השנים ההא הפכה למרכז תעשייתי וספורטיבי חשוב. התיישבות ראשונה באזור הוזכרה בשנת 1297 והעיר מוזכרת בשנת 1308. באותה תקופה היא הייתה שייכת למסדר אבירי היכל שלמה. במהלך המאה ה-15 נבנה באזור יישוב מבוצר ובמאה ה-17 נבנה מבצר ששרידיו קיימים עד היום. בשנת 1609 השליטה על האזור העוברה לאלברכט פון ולנשטיין שהתחתן עם אישה מקומית. הוא ניסה בכל כוחו להביא להחזר הכנסייה הקתולית לאזור וזה הביא למספר מרידות. בשנת 1653 השליטה על העיר הועברה למשפחה הונגרית ששלטה באזור כ-180 שנים. בהיותה משפחה קתולית המרידות נמשכו עד שבנת 1781 פורסם כתב הסובלנות. החל מהמאה ה-19 בעיר התפתחה תעשייה. במיוחד התפתחה תעשיית החשמל. במהלך מלחמת העולם השנייה המפעלים שגשגו בעקבות הזמנות אספקת ציוד לצבא. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 אוכלוסיית העיר הוכפלה, בין היתר בעקבות הכללת כפרים בסביבה (לרבות יאנובה) בשטחי העיר. לאח נפילת השלטון הקומוניסטי העיר ידעה תקופה קשה עם רמת אבטלה גבוהה. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, קבוצת הוקי קרח של העיר הייתה 5 פעמים אלופת צ'כיה. מדיה וקבצים בנושא וסטין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וסטין (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צ'כיה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכונה חסרת תועלת

מכונה חסרת תועלת (גם: מכונת "אל תיגע בי", "תעזוב אותי בשקט" או מכונה ביישנית, באנגלית: useless machine או leave me alone machine) היא מכשיר שיש לו פונקציה אך אין לו מטרה ישירה. לעיתים מטרת המכונה היא להיות תרגיל פילוסופי, בכך שהיא יוצרת פרדוקס. הפרדוקס הוא שההגדרה של מכונה היא "התקן מורכב שצורך, מעביר או משנה אנרגיה על מנת לבצע משימה או עבודה מסוימת" ובמקרה זה, המשימה שאותה מכונה מבצעת, היא לא לבצע משימה או עבודה ובכך היא אינה מכונה. לעיתים מטרת המכונה היא להיות בדיחה אינטלקטואלית. מכשירים אשר אין להם שום פונקציה אינם מכונה חסרת תועלת, כי למכונה כזו יש פונקציה. כמו כן מכשירים שאינם תקינים אינם נחשבים "מכונות חסרות תועלת", כי ניתן לתקן אותם. "המכונות חסרות התועלת" הידועות ביותר הן אלה בהשראת עיצובו של מרווין מינסקי, כאשר תפקידה היחיד של המכונה הוא לכבות את עצמה על ידי הפעלת מתג "כיבוי" משלה. הממציא והמעצב האיטלקי ברונו מונארי (אנ') החל לבנות "מכונות חסרות תועלת" (באיטלקית: macchine inutili) בשנות ה-30 של המאה ה-20. הגרסה של המכונה חסרת התועלת שהפכה פופולרית היא תיבה עם מתג פשוט שלחיצה על "הפעל", גורמת להופעה של יד או מנוף מתוך התיבה שמכבה את המכונה לפני שהיד נעלמת בתוך התיבה מחדש. גרסה זו כנראה הומצאה על ידי הפרופסור והחלוץ בתחום הבינה מלאכותית מרווין מינסקי מאוניברסיטת MIT, בתקופה שהיה סטודנט לתואר מתקדם וביקר במעבדות בל בשנת 1952. מינסקי כינה את המצאתו "המכונה האולטימטיבית", אך שם זה של המונח לא תפס. המנטור של מינסקי במעבדות בל, חלוץ תורת האינפורמציה קלוד שאנון (לימים גם פרופסור ב-MIT), הכין גרסאות משלו למכונה. הוא השאיר גרסה אחת על שולחנו, ומחבר המדע הבדיוני ארתור סי. קלארק ראה אותה. בהמשך כתב קלארק, "יש משהו מרושע שלא ניתן לתאר במילים במכונה שלא עושה כלום – ממש כלום – חוץ מלכבות את עצמה", והוא הוקסם מהמושג. בשנות ה-60 יצרנית צעצועים בשם "קפטן ושות'" יצרה "מפלצת בתוך הקופסה השחורה", ובה יד מכנית שהגיחה מתוך קופסה שחורה פשוטה מפלסטיק והפכה מפסק בשביל לכבות את עצמה. גרסה זו אולי הושפעה בחלקה מדמותו של "דבר", היד המפורקת שהוצגה במשפחת אדמס. גם גרסאות אחרות של המכונה הופקו. גרסאות עשה זאת בעצמך של המכונה חסרת התועלת (לעיתים מודרניזציה עם בקרות מעבד) הוצגו במספר סרטוני רשת והיוו השראה למכונות מורכבות יותר המסוגלות להזיז או שמשתמשות ביותר מתג אחד. ישנם מספר מכשירים מלאים או ערכות המוצעות למכירה. בפרק השלישי של העונה השלישית של סדרת הטלוויזיה פארגו, "חוק אי הסתירה", מופיעה מכונה חסרת תועלת, ובאותו פרק, בסיפור בתוך הסיפור, קיים האנדרואיד בשם MNSKY על שמו של מרווין מינסקי. דוגמאות למכונה חסרת תועלת, סרטון באתר יוטיוב בדומה לצמח מימוזה ביישנית "Little Black Box". Grand Illusions. אורכב מ-המקור ב-29 בינואר 2013. נבדק ב-14 במרץ 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Do it yourself useless machine on YouTube". YouTube. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Fiessler, Andreas. "Useless Machine Advanced Edition". נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "חיפוש באמזון של ערכות לבניית מכונות חסרות תועלת". Amazon. Amazon.com. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Travers, Ben (3 במאי 2017). "'Fargo' Review: Carrie Coon Heads to La La Land in Bananas Episode That Upends Expectations For Year 3". Indiewire. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Grubbs, Jefferson (3 במאי 2017). "Is The Planet Wyh a Real Book? Fargo Features an Pulp Sci-Fi Hit". Bustle. נבדק ב-27 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
אמרו לא

אמרו לא (באנגלית: Just Say No) היה קמפיין שהובילה הגברת הראשונה של ארצות הברית, ננסי רייגן במהלך שנות ה-80 וראשית שנות ה-90 כחלק מהמלחמה בסמים בארצות הברית במטרה להניא ילדים ובני נוער מלהשתמש בסמים פסיכואקטיביים לא חוקיים על ידי הצעת דרכים שונות להגיד "לא". את הסלוגן והקמפיין הובילה ננסי רייגן. הקמפיין נוצר כחלק מהתוכנית למניעת שימוש בסמים שנתמכה על ידי המכונים הלאומיים לבריאות, שנוצרה על ידי פרופסור ריצ'רד אוונס מאוניברסיטת יוסטון (אנ'). אוונס קידם תוכנית חיסון עמדות חברתית, שכללה לימוד סטודנטים כישורי עמידה בלחץ חברתי והשפעות חברתיות אחרות. הקמפיין שהובילה הגברת הראשונה כלל הגשת רעיונות לעבודות מסטודנטים. הפרסומאי ג'ורדן צימרמן (אנ'), באותה עת סטודנט באוניברסיטה, זכה בקמפיין. התנועה נגד סמים הייתה בין כישורי ההתנגדות המומלצים בתגובה ללחץ חברתי, והקמפיין הוכח ככזה שהצליח להפיץ באופן מועיל את אסטרטגיית החוסן החברתי. ננסי רייגן הפכה למעורבת בקמפיין במהלך 1980 בביקור בדטרויט וילג' שבניו יורק. בהמשך אמרה כי באותו ביקור התרשמה מהצורך לחנך בני נוער בנושא סמים והתמכרויות. בשנת 1981 הצהירה שהדבר הטוב ביותר שתוכל לעשות הוא להעלות את המודעות לסכנות השימוש בסמים: ”ההבנה מה סמים יכולים לעשות לילדיך, הבנת לחץ חברתי וההבנה למה הם פונים לשימוש בסמים... זהו הצעד הראשון בפתרון הבעיה”. הסלוגן "Just Say No" הוצג לראשונה בשנת 1982, בביקור של ננסי רייגן בבית ספר יסודי באוקלנד, קליפורניה, לאחר שנשאלה על ידי תלמידה מה לעשות אם מציעים לה סמים, ענתה גברת רייגן: "Just say no". עד מהרה הפכו ארגוני "אמרו לא" לשכיחים בהם התחייבו צעירים שלא להתנסות בסמים. כשנשאלה ננסי רייגן על הפעילות שלה בקמפיין ענתה: "אם אפשר להציל ילד אחד, זה שווה את זה". רייגן ביקרה במרכזי שיקום מסמים וכן בתוכניות למניעת שימוש לרעה בהם; בסיוע תשומת הלב של כלי התקשורת, התראיינה רייגן בתוכניות שונות, ערכה הצהרות, וכתבה טורים. עד סתיו 1985 הופיעה רייגן ב-23 תוכניות ראיונות שונות, השתתפה כמגישה בתוכנית הבוקר של ABC, בוקר טוב אמריקה. והופיעה בסרט אמריקאי של PBS. הקמפיין והביטוי "אמרו לא" נטמעו בתרבות הפופולרית, כששודרו פרקים של סדרות כמו על טעם ועל ריח ופאנקי השובבה שעסקו בקמפיין. הגברת רייגן כיכבה בתפקיד עצמה בתוכניות כמו שושלת כדי ללקט תמיכה לקמפיין. בשנת 1985 התרחב הקמפיין למדינות נוספות ברחבי העולם. רייגן הזמינה את הגברות הראשונות מ-30 מדינות לבית הלבן לכנס בנושא, ובהמשך הפכה לגברת הראשונה הראשונה שהוזמנה לנאום באומות המאוחדות. הקמפיין אכן הצליח להעלות את המודעות הציבורית לשימוש בסמים, אם כי לא נמצא קשר בינו לבין הירידה בשימוש בהם. על אף שהשימוש בסמים פחת באופן משמעותי במהלך נשיאותו של רייגן, ייתכן כי זהו מתאם אקראי. מדיה וקבצים בנושא אמרו לא בוויקישיתוף JUST SAY NO, קרן רונלד רייגן Nancy Reagan "Just Say No!" at 1988 World Series, יוטיוב Mrs. Reagan's Crusade, קרן הנשיאות של רונלד רייגן, Wayback Machine First Lady Biography: Nancy Reagan, firstladies Tribute To Nancy Reagan (Part 1), Jamiedreams, יוטיוב, 27 באפריל 2007 Diff'rent Strokes, IMDb Monitoring the Future Survey: High School and Youth Trends, National Institute on Drug Abuse Interview: Dr. Herbert Kleber, PBS
דגל חרונינגן

דגל חרונינגן (בהולנדית: Vlag van Groningen) הוא דגל מחוז חרונינגן, שבהולנד. יחס הדגל הוא 2:3 רוחב:אורך (בהתאמה); זהה ליחס דגל הולנד. במרכז הדגל צלב לבן שרוחבו 1/3 מגובה הדגל; במרכז הצלב הלבן צלב ירוק (לכל אורכו ורוחבו של הצלב הלבן) שרוחבו 1/9 מגובה הדגל. צבעו של הרביע הימני התחתון והשמאלי העליון הוא אדום. צבעו של הרביע השמאלי התחתון והימני העליון הוא כחול (הצלב מפריד בין הרביעים). הדגל מבוסס על דגלה של העיירה חרונינגן ועל שלט האצולה של אזור אומלאנדן. הצבעים אדום, לבן וכחול נגזרים משלט האצולה של אוממלנדן, והלבן והירוק מוצגים בדגל העיר חרונינגן. צבעי העיירה נמצאים במרכז הדגל כדי לייצג את המיקום המרכזי של העיר חרונינגן, שהיא בירת המחוז. בשנת 1913 הציע ואן דר לארס (Van der Laars) להשתמש בדגל עבור מחוז חרונינגן. הצעתו הייתה דגל שהתבסס על דגל אוממלנדן. הפס הכחול במרכז השתנה לירוק הדגל מהעיר חרונינגן. הוא יצר שתי הצעות נוספות בהן השתמש בצבעי שלט האצולה של מחוז חרונינגן. את העיצוב הנוכחי של הדגל עיצב יאן טויין (Jan Tuin), חבר מועצת המחוז, ולימים ראש עיריית חרונינגן. העיצוב התקבל רשמית ב־17 בפברואר 1950 על ידי מועצת המחוז, וההחלטה פורסמה רשמית שישה ימים לאחר מכן (ב-23 בפברואר 1950) בגאזט הרשמי (ה-Provinciaal Blad" nr. 18, 1950). חלדרלנד, באתר דגלי העולם (באנגלית) משמעות צבעי הדגל מידע היסטורי
חי בלילה

חי בלילה היא תוכנית אקטואליה לילית בהנחיית נדב בורנשטיין, שעלתה לאוויר ב-25 באוגוסט 2013 בערוץ 2 בשידורי קשת. התוכנית שודרה בתחילה בימי השידור של הזכיינית בערוץ, אך עם מעבר "קשת" לערוץ 12, התוכנית החלה לשדר מאז בכל יום חול. שודרה עד פברואר 2023. אתר האינטרנט הרשמי של חי בלילה חי בלילה, ברשת החברתית פייסבוק "חי בלילה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית חי בלילה, באתר מאקו חי בלילה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפרת ברון-הרלב

אפרת ברון-הרלב (נולדה ב-28 בדצמבר 1966) היא רופאה ישראלית, מומחית ברפואת ילדים, טיפול נמרץ ומינהל רפואי. מכהנת כיום כמנהלת מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל. אפרת נולדה בירושלים והיא אם לארבעה בנים. בין השנים 1979–1981 יצאה עם הוריה לשליחות מטעם הסוכנות היהודית בהוואי. בוגרת התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים. שירתה בצה"ל בחיל האוויר, תחילה כפקחית טיסה ולאחר מכן כקצינת מבצעים בטייסת מבצעית, ובכך הייתה פורצת דרך בתפקיד שהיה קודם לכן נתון רק בידי טייסים. לאחר שנה בשירות קבע, התקבלה ללימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 1987–1993 למדה רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ב-1994 סיימה את הסטאז' בבית חולים בילינסון, והחלה סבב התמחות במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל, שכלל התמחות ברפואת ילדים ותת-התמחות בטיפול נמרץ בילדים. עד שנת 2017 פעלה כרופאה בכירה במרכז שניידר לרפואת ילדים. ב-2007 התקבלה לתוכנית הלימודים של קרן וקסנר, שבמסגרתה למדה והוסמכה במנהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד. עם שובה לישראל שימשה כסגנית מנהל בית חולים בילינסון, ובמקביל שימשה כרופאה מומחית לטיפול נמרץ במרכז שניידר לרפואת ילדים. ב-2009 עזבה את בית חולים בילינסון ושימשה כסגנית מנהל מרכז שניידר לרפואת ילדים. באותה תקופה, עסקה גם בהטסות רפואיות בתפקיד רופאת טיפול נמרץ מלווה. בנוסף, התבקשה להצטרף להנהלת ארגון "איחוד הצלה", בו היא משמשת מאז. ב-2013 זכתה במגן הסובלנות מטעם נגיד ארגון "רוטרי", עבור "מתן רפואה איכותית ושוויונית לכל ילד, שליחות חסרת פשרות להצלת חיי ילדים, ועל היוזמה לפרויקט משותף עם הרשות הפלסטינית לשיפור רפואת ילדים". ב-2017 מונתה למנהלת הרפואית של מחוז צפון של קופת חולים כללית, ועשתה שינויים דרמטיים בנושא רפואה נגישה בפריפריה, והובילה מהלכים רבים לטיפול מעמיק במחלת הסוכרת. ב-2019 מונתה למנהלת בית חולים בילינסון וסגנית מנהל המרכז הרפואי רבין. ב-2019 נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בעמדות מפתח בישראל של גלובס. ב-2020 מונתה למנהלת מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל. לאחר אירועי 7 באוקטובר פעלה ברון הרלב להקמת מתחם ייעודי לקליטת האימהות והילדים שחזרו משבי החמאס, תוך שימוש בשיטות ומודלים שלא היו קיימים בספרות המקצועית. בעקבות כך זכתה באות אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות לשנת 2024. אפרת ברון-הרלב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליידי גלובס מציג: 50 המשפיעות 2019 - ד”ר אפרת ברון הרלב, באתר גלובס, 12 בספטמבר 2019 מגן נגיד רוטרי לסובלנות לסגנית מנהל "שניידר" (הקישור אינו פעיל) ענת לב-אדלר, ד"ר אפרת ברון-הרלב // מנהלת מרכז שניידר לרפואת ילדים, באתר "ידיעות אחרונות", 6 במרץ 2022 הפקולטה למדעי הבריאות - מינויים בכירים במערכת הבריאות לשני בוגרים של הפקולטה למדעי הבריאות, באתר in.bgu.ac.il ד"ר אפרת ברון - הרלב מונתה למנהלת הרפואית של מחוז צפון שירותי בריאות כללית | כרמיאלי, באתר www.karmieli.co.il מערכת דוקטורס אונלי, ד"ר אפרת ברון-הרלב מונתה למנהלת בית החולים בילינסון, באתר דוקטורס אונלי Doctors Only מנהלת חדשה לבית החולים בילינסון: ד"ר אפרת ברון-הרלב, באתר ynet, 30 ביוני 2019 מנהלת חדשה לבילינסון, מנהלת חדשה למחלקת אשפוז יום בשניידר, באתר מלאבס פתח תקווה, ‏2019-07-07 ליידי גלובס מציג: 50 המשפיעות 2019 - ד”ר אפרת ברון הרלב, באתר גלובס, 12 בספטמבר 2019 אבירות מרכז פרס לשלום ולחדשנות 2024, באתר www.peres-center.org
יש לנחש עם חן

יש לנחש עם חן (באנגלית: Guess with Jess, "נחשו עם ג'ס") היא סדרת טלוויזיה בריטית-קנדית אינטראקטיבית בהנפשה ממוחשבת לילדים, בכיכוב החתול ג'ס מהסדרה "דר דוור" שנוצרה על ידי ג'ון קאנליף ואייבור ווד. הסדרה בוימה על ידי מייק שיל, נכתבה על ידי טים הייסטינגס, ליין ליוראס וג'ין גרילו והופקה על ידי Nelvana בשיתוף Entertainment Rights ו-Classic Media בהתאמה. הסדרה שודרה בבריטניה בערוץ CBeebies ובקנדה בערוץ Treehouse TV, כשפרק הבכורה שודר ב-9 בנובמבר 2009 ופרק הסיום שודר ב-17 במאי 2013. בישראל שודרה הסדרה בדיבוב לעברית בערוץ הופ! בשנת 2010, ובהמשך בשידורים חוזרים בערוץ JimJam. לסדרה הופקו שתי עונות בנות 52 פרקים באורך 10 דקות. הסדרה עוקבת אחר חן (במקור: ג'ס) חתול הבית וחבריו בחווה, אשר בכל פרק הם, בעזרת הצופים, מגלים דברים חדשים. חן (Jess, ג'ס) – הדמות הראשית של הסדרה. חתול בית צעיר בצבע שחור לבן עם עיניים ירוקות. חן הופיע לראשונה בסדרה "דר דוור", שם בשונה מסדרה זו מעולם לא דיבר. אף על פי שהוא נקרא במדיות השונות של הסדרה "דר דוור" בעברית "ג'ס" (בדיבוב הראשון "תול"), הוחלט לשנות בסדרה זו את שמו ל"חן". לילו (Willow, וילו) – סוסה המשמשת כדמות אם חכמה עבור חן. מימי (Mimi) – ארנבת בצבע ורוד לבן. החברה הטובה ביותר של חן. מה (Baa, בה) – כבשה פחדנית. שונאת להירטב. גילי (Billie, בילי) – יערונת אשר לרוב מסתובבת מעל כובעה של מה. דורי (Horace, הוראס) – צפרדע בעל משקפיים גדולים. אוהב ליצור מוזיקה. אוי ואבוי (Joey & Jinx, ג'ואי וג'ינקס) – כלבלב וכלבלבה תאומים. אוהבים להתגלגל בבוץ ולקפוץ מעל שלוליות. הדיבוב העברי של הסדרה בוים על ידי עמי מנדלמן, והופק על ידי יעל אללוף. טימי הטלה אתר האינטרנט הרשמי של יש לנחש עם חן "יש לנחש עם חן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יש לנחש עם חן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "יש לנחש עם חן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יש לנחש עם חן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
More Than a Woman

More Than a Woman (בעברית: יותר מאישה) הוא אלבומה החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טוני ברקסטון. האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2002, על ידי חברת התקליטים אריסטה רקורדס. האלבום הגיע אל המקום ה-13 במצעד הבילבורד 200. בשונה מאלבומיה הקודמים של ברקסטון האלבום מכיל מוזיקת היפ-הופ לצד סאונד אורבני לבוגרים אשר אפיין גם את אלבומה The Heat, לצד מוזיקה המותאמת גם לקהל צעיר יותר. בדומה לאלבומיה הקודמים ברקסטון עבדה על האלבום עם אחותה תמר ובעלה קרי לואיס על הכתיבה וההפקה של מרבית השירים. בנוסף לכך, עבדה גם עם מפיקים כמו אירב גוטי, צמד המפיקים הידוע הנפטונז (אשר עבדו עם אמנים כמו בריטני ספירס וג'יי זי, מני פרש, הראפר לון, רודני ג'רקינס (הידוע גם בכינויו דארקצ'יילד), ביג ברט והזמרת ברנדי. מבחינה מוזיקלית אלבום זה המשיך את הקו של אלבומה The Heat כאשר האלבום מאופיין במוזיקת אר אנד בי עכשווית והיפ-הופ כניסיון להתרחק ממוזיקה עכשווית למבוגרים וממוזיקת נשמה המעורבבת עם מוזיקת פופ דברים עליהם עבדה בעיקר עם זמר בייביפייס והמפיק אל. איי ריד. בשני אלבומיה הראשונים לברקסטון הייתה פחות שליטה ומעורבות בנעשה באלבום בעקבות חברת הבת בה הייתה חתומה לה-פייס רקורדס אך בעקבות סכסוך שפרץ בין לה-פייס רקורדס לבין החברה הראשית אריסטה רקורדס נפרדו דרכם של השניים וברקסטון נשארה עם אריסטה רקורדס מה שהוביל אותה לחתום איתם על חוזה חדש שבמסגרתו תינתן לה האפשרות להיות יותר מעורבת ביצירת האלבום. בעקבות כך ברקסטון החלה להיות מעורבת יותר בכתיבת והפקת האלבום דבר אשר לטענת רבים שיקף את התבגרותה והתפתחותה המוזיקלית. עם יציאתו האלבום קיבל ביקורות חיוביות אף על פי שהרבה טענו כי הוא דומה מדי לאלבומה The Heat אך עדיין טענו שיש לו פוטנציאל להצלחה מסחרית. עם יציאתו האלבום נכנס למקום ה-3 בארצות הברית עם מכירות של 98 אלף עותקים. מתוך האלבום יצא הסינגל "Hit the Freeway" שהגיע לעשירייה הפותחת בבלגיה ודנמרק אבל נכשל מלהצליח באשר העולם מה שהוביל גם לכישלון במכירות האלבום ככל הנראה בגלל העובדה שבאותה תקופה ברקסטון הייתה בהריונה השני ולכן מלכתחילה לא יכלה לקדם את האלבום. באפריל 2003 פוטרה ברקסטון מחברת התקליטים שלה לאור אכזבה ממכירות האלבום. מידע על האלבום More Than a Woman באתר MusicBrainz מידע על האלבום More Than a Woman באתר AllMusic האלבום More Than a Woman באתר Discogs האלבום More Than a Woman באתר ספוטיפיי Toni Braxton - More Than A Woman, Discogs (באנגלית) Toni Braxton Chart History, Billboard