laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יכליהו

יְכָלְיָהוּ היא דמות מקראית, אמו של עוזיהו מלך יהודה ואשת אמציה. בספר דברי הימים שמה מופיע כיכיליה ( קרי:יְכָלְיָה). יש מפרשים את השם כה' יכול או מְכַלְכֵּל, וזאת על פי הכתוב בתהילים: ”הַשְׁלֵךְ עַל-ה' יְהָבְךָ וְהוּא יְכַלְכְּלֶךָ”. השם יכליהו הוא שם יחידאי בתנ"ך. רש"י בפירושו לספר דברי הימים ב', פרק י"ג, פסוק ב' מבאר כי הייתה לה השפעה פוליטית: ”כן יכליה יכליהו לפי שהיתה גברתנית כי אמציהו בעלה נס לכישה ויהי שם חמש עשרה שנה עד שמת והיא שפטה את העם כל אותן חמש עשרה השנים ושוב כשמת המליכו את בנו עזיהו אחריו בן שש עשרה שנה”. ואילו בפירוש לספר דברי הימים ב', פרק כ"ה, פסוק כ"ז הוא מפרש: ”וינס לכישה (אמציה)- עיר מבצר אשר נלחם עליה סנחריב ונס לכישה ויהי שם ט"ו שנים עד ששלחו אחריו לכיש' וימיתהו שם ואותן ט"ו שנה שהי' בלכיש מלכה יכליהו אם עזיהו תחתיו אך קשה לי ובפי' ר' יוסף זצ"ל ראיתי גם אותן ט"ו שנים שהי' בלכיש מלך עזיהו בנו תחתיו ולא נכון לפותרו כן שהרי כתיב בסמוך והוא בן שש עשרה שנה נמצא שלא היה בזמן שברח אביו אלא בן שנה ועוד שא"כ היה לו לומר ויקחו את עזיהו וימליכו תחת אביו בחייו אלא משמע שלא מלך בחיי אביו” אחד הנחלים המתנקזים לנחל אמציה באזור הערבה הוא נחל יכליה שנקרא על שמה. שמואל ייבין, "משפחות ומפלגות בממלכת יהודה", תרביץ יב [ד] (תמוז תש"א), עמ' 241–267. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) הגבירה במקרא ובמזרח הקדום מאת גליה סמו. אתר מקראנט ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוק ב' ספר דברי הימים ב', פרק כ"ו, פסוק ג' ספר תהילים, פרק נ"ה, פסוק כ"ג יהודה אדרי, נשים בתנ"ך ובאספקלריית חז"ל, קריית גת, דני ספרים, 2009, עמ' 132.
יהועדן

יְהוֹעַדָּן היא דמות מקראית, אשת יואש ואמו של אמציה מלך יהודה אשר מלך אחריו. מוצאה של יהועדן מירושלים. שמה מופיע בספר מלכים ב', פרק י"ד, פסוק ב'. השם יהועדן הוא שם תאופורי. יש הסוברים כי גרסת הקרי במלכים ב' י"ד, ב - יהועדין עדיפה ופירושה: "יהו(ה) עדין". אך בפירוש זה יש קושי, כי שם תואר כזה מתייחס לאדם ולא לאל. יש הגורסים כי יש לפרש את השם יהועדן לפי השורש באוגריתית ע-ד-ן, אשר פירושו "האל בעל משקה את האדמה". ייתכן כי אפשר לפרש את השם כך: "ה' משקה את האדמה". פירוש זה תואם את הכתוב בתהילים: ”וְנַחַל עֲדָנֶיךָ תַשְׁקֵם.” כמו כן התגלה חותם ממקור לא ידוע הנושא את הכתוב: "למעדנה בת המלך", אך זיהויו עם יהועדן אינו ודאי, וזאת משום שזהות האב אינה ידועה. יש הסוברים כי פירוש השם מתאר שאלוהים נותן חיים נעימים או השם הוא ביטוי לתפילה שהאל יעדן את החיים. גבעות יועדן בנגב נקראות על שמה. שמואל ייבין, תרביץ: רבעון למדעי היהדות, משפחות ומפלגות בממלכת יהודה, המכון ליהדות ע"ש מנדל, תש"א 267-241. הגבירה במקרא ובמזרח הקדום מאת גליה סמו. אתר מקראנט ספר תהילים, פרק ל"ו, פסוק ט' רן צדוק, עולם התנ"ך: מלכים ב', תל אביב, דוידזון עתי, 1995, עמ' 108. נחמן אביגד, בת המלך והכינור, קדמוניות: כתב עת לעתיקות ארץ ישראל ולחקר המקרא, 1979, עמ' 62. יהודה אדרי, נשים בתנ"ך ובאספקלריית חז"ל, קריית גת, דני ספרים, 2009, עמ' 128.
מסור שרשרת

מסור שרשרת הוא מסור אשר חותך באמצעות שורה של שיניים מחוברות לשרשרת אשר מסתובבת במהירות. השימושים העיקריים בו הם כריתת עצים וניסורם. לעיתים משתמשים בו לניסור קרח, במטרה ליצור פסלי קרח, כמו גם לניסור בטון. יש מסורי שרשרת המופעלים על ידי מנוע חשמלי, ויש כאלו המופעלים על ידי מנוע בנזין שתי פעימות או ארבע פעימות. מסורי שרשרת עם מנוע בנזין עושים שימוש ב-2% - 5% מהשמן הדרוש לפעולתם לשימון המנוע, ומסורי שרשרת עם מנוע חשמלי באים משומנים למשך שנים רבות. ישנם גם שמנים נפרדים לשימון השרשרת. יש לשמן השרשרת נטייה להיגמר מהר, מפני שרובו מועף כתוצאה מהכוח הצנטריפוגלי. כדי למנוע זאת, השמן הוא דביק וסמיך במיוחד. אחד מהגורמים הנפוצים ביותר לנזק למסורים הוא חוסר שימון השרשרת, אשר גורם לשחיקתה ולעיתים להתנתקותה מהמסור. שמן מנועים הוא תחליף נפוץ לשמן השרשרת, אך הוא נצרך מהר יותר, מה שמביא ליותר נזקים בטווח הארוך. בנוסף על כך, כדי לנסר ביעילות צריך לוודא ששיני המסור חדות. שיני המסור מתקהות בדרך כלל במגע עם אדמה, אבנים, עץ ומתכת. נזקי ההתקהות כוללים יותר שבבי עץ, וקושי רב יותר לכרות עצים ולנסרם. כדי להפחית את התקהות שיני המסור ישנן שרשרות בהן השיניים עשויות מטיטניום, שהיא מתכת חזקה במיוחד. למרות אביזרי המגן השונים, עדיין ישנן פציעות רבות, כתוצאה מהכוחות הגדולים הפועלים בעת השימוש, משיני השרשרת המסתובבת במהירות, ומהרעש הרב המופק בעת הפעלתו. גורם פציעה נפוץ הוא התנתקות השיניים מהשרשרת ונעיצתן בגזע העץ. כתוצאה מכך המסור נהדף לכיוונו של המפעיל. גורם פציעה זה אחראי למקרי מוות רבים מדי שנה. עוד תקלה נפוצה נוצרת כתוצאה מהתנתקות העץ ונפילתו לפני סיום החיתוך. כתוצאה מכך, כורת העץ יכול להילכד או להיפצע כשהגזע ייפול עליו. גורם פציעה זה יכול גם להרוג אנשים אחרים שנמצאים בסביבה, תוצאה מנפילת הגזע לכיוון לא מתוכנן. סכנה נוספת היא שבירת השרשרת בזמן פעולה כתוצאה מחוסר תחזוקה או ניסיון לחתוך חומר לא מתאים. כתוצאה מהסכנות מפעילי מסורי שרשרת נוהגים ללבוש ביגוד המותאם לשימוש עם מסורים מסוג זה. בנוסף על כך, חברות רבות דורשות רישיון שימוש במסורי שרשרת כתנאי להעסקת עובדים המשתמשים במסורים כאלו. מדיה וקבצים בנושא מסור שרשרת בוויקישיתוף
סנטלניים

סַנְטָלָנִיִּים (שם מדעי: Santalales) היא סדרת צמחים בעלי פרחים, אשר מרבית משפחותיה טרופיות. רבים מהמינים הם צמחים טפילים או טפילים למחצה, ולחלק מאלה ניתן השם העממי דבקון. על פי מערכת המיון APG III מ-2009, הסדרה מונה שבע משפחות: סנטליים (Ranunculales) Balanophoraceae הרנוגיים – Loranthaceae Misodendraceae Olacaceae Opiliaceae Santalaceae Schoepfiaceae מיכאל זהרי, כל עולם הצמחים, הוצאת עם עובד, 1978; ״סדרת הסנטלניים", עמ' 463 מדיה וקבצים בנושא סנטלניים בוויקישיתוף סנטלניים, באתר ITIS (באנגלית) סנטלניים, באתר NCBI (באנגלית) סנטלניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סנטלניים, באתר Tropicos (באנגלית) סנטלניים, באתר GBIF (באנגלית) סנטלניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תסמונת וורקני 2

תסמונת וורקני היא תסמונת הנובעת מטריזומיה של כרומוזום מספר 8 – דהיינו מצב שבו מצויים שלושה עותקים של כרומוזום מספר 8, בכל תא בגוף, או בחלק מהתאים, במקום שני עותקים בלבד. נשא של טריזומיה יחלה במחלות קשות או יסבול ממומים קשים. כמו פגם שכלי או פיזי. יתאפיין בפגם מוחי, מקרוצפליה וספסטיות. ברבים מהמקרים מתרחשת הפלה בשלבים מוקדמים מאוד של ההיריון. היא נקראה על שם יוסף וורקני. U.S. National Library of Medicine: Warkany Syndrome 2 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סנטליים

סַנְטָלִיִּים (שם מדעי: Santalaceae) היא משפחת צמחים בעלי פרחים מסדרת הסנטלניים. המפורסם בין מיניה הוא הסנטל הלבן – Santalum album – אלגום, אשר ממנו מופק שמן הסנטל המשמש בתעשיית בשמים, תמרוקים ותרופות. המשפחה הופיעה לראשונה לפני 70 מיליון שנים בתקופת הקרטיקון. הסדרה מונה כ-50 סוגים וכ-1000 מינים. מיכאל זהרי, כל עולם הצמחים, הוצאת עם עובד, 1978; ״משפחת הסנטלניים", עמ' 463 דר. אסף רוזנטל, אַלְגֹּם, הידען מדיה וקבצים בנושא סנטליים בוויקישיתוף סנטליים, באתר ITIS (באנגלית) סנטליים, באתר NCBI (באנגלית) סנטליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סנטליים, באתר Tropicos (באנגלית) סנטליים, באתר GBIF (באנגלית) סנטליים, באתר IPNI (באנגלית) סנטליים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורטל

אוֹרְטַל הוא קיבוץ בצפון רמת הגולן, הממוקם בין הר שיפון להרים אביטל ובנטל. סמוכים לו הקיבוצים עין זיוון, מרום גולן ואל-רום. מיקומו בגובה של כ-900 מטר מעל פני הים. כקילומטר וחצי מדרום לקיבוץ נמצאת שמורת הר שיפון. ב-1976 התגבש הגרעין ביוזמת הקיבוץ המאוחד במטרה להתיישב בתל קטיף שבמרכז רמת הגולן, אך המקום לא אושר להתיישבות. בספטמבר 1977 עלו החברים כקיבוץ עצמאי למרום הגולן, לשכונת נעורים, שפינו חברי מושב יונתן. ההחלטה בדבר הקמת היישוב התקבלה במהירות, והביצוע אף הוא התקדם במהירות רבה. את הקיבוץ הקימו שלוש חבורות של יוצאי צבא עירוניים וגרעיני נח"ל של "הצופים", תוך ליווי של קיבוץ בית השיטה. בתחילת יוני 1978 עברו החברים לנקודת קבע שקבוצת בנייה משלהם בנתה במו ידיה ליד הר שיפון, והקיבוץ נחנך רשמית בספטמבר 1978. בשנים הראשונות פעל בקיבוץ מפעל הנעליים "קל טל", לייצור נעליים עם סוליות עץ, שנרכש מקיבוץ דפנה. היישוב שומר על האופי הקיבוצי. ענפי המשק כוללים מטעים, כרמי יין, אירוח כפרי ושותפות בבית האריזה הגדול בישראל, "פירות הגולן". בקיבוץ נמצאת רפת הצפון שהפכה לאתר תיירות, ובה שותפים שלושה מקיבוצי צפון הגולן - מרום גולן, אל רום ואורטל. שם הקיבוץ הוצע על ידי עזריה אלון כ"אור-טל" בשל קרבתו להרי אביטל ובנטל. מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993 פסל טחנת רוח באורטל חדר האוכל באורטל חדר האוכל באורטל מדיה וקבצים בנושא אורטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורטל אורטל, באתר רום גליל אורטל - באתר הגולן אורטל (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 החבורות - תגבורת לקיבוץ המאוחד, דבר, 4 ביוני 1980 אורטל - ישוב חדש של הקיבוץ המאוחד בגולן, דבר, 5 ביוני 1978 שמעון וייס, קיבוץ אורטל בצפון הגולן חגג העליה על הקרקע, דבר, 5 בספטמבר 1978 מנחם רהט, קיבוץ אורטל בגולן מייצא נעליים לאוסטרליה, מעריב, 16 בנובמבר 1980
ברוך לאווסקי

רבי ברוך לאווסקי (ה'תר"א, 1841, לומז'ה - ה'תרס"ג, 1903, קריניק) היה רב ולמדן ליטאי, רבה של קריניק. נודע על שם ספרו, ה"מנחת ברוך". נולד בלומז'ה לרב שמואל מאיר לאווסקי, בצעירותו למד אצל אביו, ועמד בקשרים תורניים עם רבי משה יהושע יהודה לייב דיסקין, שכיהן אז כרבה של לומז'ה. בהמשך למד בישיבת וולוז'ין אצל הנצי"ב מוולוז'ין ורבי רפאל שפירא. לאחר נישואיו בלומז'ה, התמנה בשנת תרמ"ג (1883) לכהן כרבה של קריניק, בהמלצת ידידו רבי זלמן סנדר כהנא שפירא שכיהן אז כרבה של קוברין. הוא נחשב למומחה בדיני ממונות, במשפט העברי ובמשפט הכללי ושימש כבורר במקרים משפטיים סבוכים רבים, והיה מקובל על אנשי עסקים ועשירים גדולים כמו חרשתן הטבק שרשבסקי מהורדנה. ספרו הראשון והיחיד שיצא בחייו, "מנחת ברוך", הוא ספר שאלות ותשובות בהלכות חלק אורח חיים, ובו גם חידושים על הלכות קרבן פסח ושיעורי תורה. הספר היה פופולרי בין למדני ליטא מיד עם צאתו בוורשה בשנת תרנ"ו, הקנה למחברו שם בקהילה הלמדנית והוא קיבל כתבי רבנות מקהילות נחשבות כמו קהילת פוניבז', אך שמר אמונים לקהילתו, וכיהן בקריניק במשך עשרים שנה עד פטירתו בחורף תרס"ג. הוא נקבר בקריניק במעמד קהל רב מהעיירות הסמוכות. וידידו רבי זלמן סנדר כהנא שפירא בא למלא את מקומו ברבנות קריניק. לאחר פטירתו, הופיע בוורשה בשנת תרס"ד ספר שני מעזבונו, בשם "נחלת ברוך" המכיל 22 פרקים מחידושיו וקטעי שו"ת על חלק יורה דעה. שאר כתביו אבדו. בן-ציון אייזנשטט, הרב ר' ברוך לאווסקי, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ג, עמוד 23, באתר היברובוקס משה צינוביץ, 'על שני אב"דים': ר' ברוך לאווסקי, בתוך: דב רבין (עורך), פנקס קרינקי, תל אביב תש"ל, עמ' 48–49 (ספר יזכור לקהילת קרינקי, בספריית העיר ניו יורק, תמונות 52–53). ספריו מנחת ברוך - נחלת ברוך, ורשה, תרנ"ו - ורשה, תרס"ד, באתר היברובוקס ברוך בן שמואל מאיר לבסקי, דף שער בספרייה הלאומית ראו: רבי אברהם ישעיהו קרליץ, "חזון איש", או"ח סי' ל"ט. המסתמך על עמדתו בענייני שיעורי תורה וכותב עליו: "אשר הוא מרי דכולי תלמודא ולבו כלב הארי". בתשנ"א פרסם מכון ירושלים הודעה לפיה: "נודע לנו כי כתביו של גאון ישראל רבי ברוך לאווסקי זצ"ל רבה של קרינק ומח"ס "מנחת ברוך" היו בארה"ק [=בארץ הקודש] לפני שנים אחדות". (מוריה, שנה יז גיליון רא-רב, שבט תשנ"א, עמ' צא).
הסכם גואדלופה אידלגו

הסכם גואדלופה אידלגו (באנגלית: Treaty of Guadalupe Hidalgo, בספרדית: Tratado de Guadalupe Hidalgo) היה הסכם שלום שנחתם בין ארצות הברית למקסיקו ב-2 בפברואר 1848, לאחר ניצחונה של ארצות הברית במלחמת ארצות הברית–מקסיקו. בהסכם ויתרה מקסיקו על שטחה הצפוני, כ-1.36 מיליון קמ"ר, שהיווה מעל שליש משטחה עד אותו זמן, תמורת פיצוי שהעבירה אליה ארצות הברית בגובה של כ-18 מיליון דולר. ארצות הברית סיפחה שטחים שכללו (לפי הגבולות של היום) את המדינות קליפורניה, נבדה, יוטה, וחלקים מאריזונה, ויומינג, קולורדו, וניו מקסיקו. בהסכם נקבע בנוסף, שנהר הריו גראנדה יהיה נתיב הגבול שבין טקסס שבארצות הברית למקסיקו, הובטחה הגנה לתושבים ולרכוש המקסיקני בשטחים שעברו לשליטת ארצות הברית, הגנה משטרתית אמריקנית לאורך כל אזור הגבול, ובוררות חובה בכל סכסוך גבול עתידי בין שתי המדינות. ההסכם נחתם בעיר גואדלופה אידלגו (צפונית למקסיקו סיטי), אליה נמלטה הממשלה המקסיקנית בעקבות התבוסות בשדה הקרב. ניקולס טריסט, מזכיר במחלקת המדינה האמריקאית שהיה נציגו הדיפלומטי האישי של הנשיא ג'יימס פולק ונלווה לגנרל וינפילד סקוט, ניסה פעמיים להגיע לחתימת ההסכם עם הנשיא המקסיקני אנטוניו לופס דה סנטה אנה, אך ללא הצלחה. כתוצאה, החליטו סקוט וטריסט לכפות משא ומתן, כצבא מנצח וכובש, על נציגי הממשלה המקסיקנית המובסת. בסופו של דבר נוהל משא ומתן, וההסכם נחתם על ידי ניקולס טריסט מצד ארצות הברית, ומהצד המקסיקני על ידי ועדה שייצגה את הממשלה המקסיקנית המובסת וכללה את דון ברנרדו קואוטו, דון מיגל אטריסטיין, ודון לואיס גונזגה קואבאס. ההסכם אושר בסנאט האמריקאי ב-10 במרץ 1848. מיד לאחר האישור בסנאט יצאו הכוחות האמריקאים מהבירה מקסיקו סיטי, ויושמו שאר סעיפי ההסכם. רכישת גדסדן מדיה וקבצים בנושא הסכם גואדלופה אידלגו בוויקישיתוף הסכם גואדלופה אידלגו וקישורים נוספים מספריית הקונגרס נוסח ההסכם הסכם גואדלופה אידלגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התלכדות עיצורים

התלכדות עיצורים או הבלעה הם מונחים המקובלים בדקדוק הלשון העברית הנלמד בבתי הספר בהתייחסות לדגש המשלים, שהוא סוג של דגש חזק. דגש חזק מייצג מכפל, קרי רצף של שני עיצורים זהים. המכפל איננו מתקיים בעברית החדשה, להוציא מקרים שוליים, אך הוראת הלשון מבוססת בדרך כלל על המורפולוגיה והפונולוגיה של העברית הקלאסית, המשתקפות בכללי הניקוד. כאשר המכפל איננו נובע מהכפלה תבניתית של עיצור שורשי (דגש תבניתי), אלא מהידמות מלאה או כפועל יוצא מתצורת המילה, נהוג לסווג את הדגש כדגש משלים. משיקולים של בהירות ההרצאה, כשדנים בדגש מסוג זה מקובל להתייחס לשלב מוקדם היפותטי שבו רצף העיצורים הזהים מיוצג בשתי אותיות נפרדות, הראשונה סוגרת הברה והשנייה פותחת את ההברה הבאה (להוציא את המקרה של דגש חזק בסוף מילה). לאחר שלב זה מתרחש כביכול תהליך של התלכדות שני העיצורים לעיצור יחיד, המסומן בדגש. לדוגמה, את תצורת המילה נָחַתִּי, המורכבת מצירוף הבסיס נָחַת וסיומת מדבר בזמן עבר -תִּי, מקובל לתאר כך: *נָחַתְתִּי (נָחַת+תִּי) > נָחַתִּי (התלכדות עיצורים). לאמיתו של דבר אין לתהליך המתואר כל אחיזה במציאות הלשונית או האורתוגרפית של העברית הקלאסית: רצף העיצורים הזהים נשמר ולא "התלכד", והמכפל הוא המימוש הפונטי שלו. שני ה"שלבים" שתוארו אינם באמת שלבי התפתחות עוקבים, אלא שתי דרכים שוות ערך לייצג את המכפל. הדרך הראשונה היא היפותטית ואיננה משקפת מציאות היסטורית, ואילו השנייה תואמת את מוסכמות הכתיב והניקוד הקובעות כי מכפל יסומן בדגש באות בודדת, אחת היא מה מקורו.
גנוס

האם התכוונתם ל... סוג (טקסונומיה) (בלועזית: גנוס, Genus) - רמה של מיון טקסונומי של יצורים חיים. במתמטיקה: גנוס (טופולוגיה) גנוס (גאומטריה אלגברית) גנוס (תבניות ריבועיות) גנוס (תורת הקשרים) גנוס (אחווה) – קבוצת אחווה בעת העתיקה
ליגה ב' (כדורגל)

ליגה ב' היא הליגה הרביעית בחשיבותה בכדורגל בישראל. זוהי ליגה הנחשבת לחצי מקצוענית. הליגה מחולקת לארבעה מחוזות, ובכל מחוז מתמודדות 16 קבוצות. לפני קום המדינה בתקופת המנדט הבריטי הייתה ליגה ב', הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בארץ ישראל (אחרי ליגת ארץ ישראל בכדורגל), ושיחקו במסגרתה בשנות ה-30 המוקדמות (לא התקיימה אז ליגה רביעית בחשיבותה בעקבות מיעוט קבוצות). עונת 1930/1931 בליגה ב' (כונתה גם מחלקה ב') הייתה אמורה להיות העונה הראשונה של ליגה ב' בכדורגל בארץ ישראל. העונה הבאה הייתה עונת 1937 בליגה ב'. עונת 1946/1947 בליגה ב' הייתה העונה הסדירה האחרונה שהגיע לסיומה לפני הקמת מדינת ישראל. גם לאחר קום המדינה המשיכה ליגה ב' להיות הליגה השנייה בחשיבותה עד לתום עונת 1954/1955. החל מ-1956, אחרי רפורמה במערך הליגות, הליגה הבכירה נקראה מעתה "הליגה הלאומית", "ליגה א'" הפכה לליגה השנייה, והליגה השלישית בישראל נקראה מאז "ליגה ב'". הליגה הרביעית בחשיבותה נקראה אז "ליגה ג'". עם הקמת ה"ליגה הארצית" בשנת 1976 ועד שנת 1999 שימשה ליגה ב' כליגה הרביעית בישראל. בשנת 2000 נעשתה רפורמה נוספת במערך הליגות והליגה הבכירה שנקראה מעתה "ליגת העל" דחקה את כל הליגות כלפי מטה, ועד תום עונת 2008/2009 הייתה "ליגה א'" הרביעית בחשיבותה, ו"ליגה ב'" הייתה החמישית בחשיבותה. מעונת 2009/2010, עם ביטולה של הליגה הארצית, ליגה ב' חזרה להיות הליגה הרביעית בחשיבותה בישראל. בעונת 2019/2020 החליטה ההתאחדות לכדורגל על עצירת עונת המשחקים והקפאת הליגות הלא מקצועניות לאחר עשרים וחמישה מחזורים בעקבות נגיף הקורונה. ליגה ב' מורכבת מארבע ליגות נפרדות המורכבות מקבוצות לפי מיקומן הגאוגרפי: ליגה ב' צפון א', ליגה ב' צפון ב', ליגה ב' דרום א' וליגה ב' דרום ב' כאשר האזור הגבולי הוא בערך באזור צפון השרון. ליגה זו היא הליגה השנייה במעלתה המחולקת לפי מיקום גאוגרפי אם כי בליגה שמתחתיה-ליגה ג' ישנה חלוקה יותר מקומית. ארבע הזוכות בליגה זו, האחת מליגה ב' צפון א', השנייה מליגה ב' צפון ב', השלישית מליגה ב' דרום א' והרביעית מליגה ב' דרום ב' עולות לליגה א' לפי מיקומן הגאוגרפי-שתי הקבוצות מהצפון עולות לליגה א' צפון ושתי הקבוצות מהדרום עולות לליגה א' דרום. כמו כן, שתי המפסידות בליגה א' צפון ושתי המפסידות בליגה א' דרום יורדות לליגות שמתחתן לפי מיקומן הגאוגרפי. מצד שני, ארבע הקבוצות הכי פחות טובות בכל אחת מארבע הליגות המרכיבות את ליגה ב' יורדות לליגה ג', כאשר ישנן ארבע ליגות לכל מחוז בליגה ג': למשל, ארבע הקבוצות הפחות טובות מליגה ב' צפון תרדנה האחת לליגה ג' גליל עליון, השנייה לליגה ג' גליל תחתון, השלישית ליגה ג' יזרעאל, והרביעית לליגה ג' שומרון. וכנ"ל ארבע הקבוצות הפחות טובות בליגה ב' דרום ירדו האחת לליגה ג' שרון, השנייה לליגה ג' תל אביב, השלישית לליגה ג' מרכז והרביעית לליגה ג' דרום. כמו כן, הקבוצות הטובות ביותר בכל אחת משמונה הליגות המרכיבות את ליגה ג' עולות ארבע קבוצות מכל מחוז לליגה ב' מהמחוז שלה. אתר האינטרנט הרשמי של ליגה ב' ליגה ב' דרום א', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ליגה ב' דרום ב', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ליגה ב' צפון א', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ליגה ב' צפון ב', באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
רמה (גאוגרפיה)

רמה היא צורת נוף גאוגרפית המורכבת ממישור רחב הנישא מעל הגובה הממוצע של האזור, בדומה להר רחב בעל מישור בפסגתו. רמות יכול להיווצר במגוון תהליכים: מאגמה מתרוממת ממעטפת כדור הארץ וגורמת לקרקע שמעליה להתרומם, עקב כך מתרוממים אזורים שטוחים נרחבים של סלעים. קילוחי לבה המתפשטים מסדקים ונקודות חלשות בקרום כדור הארץ. דוגמה לרמה מסוג זה היא רמת קולומביה בארצות הברית. תוצאה מתהליכי הסחיפה בעקבות פעילות קרחונים על רכסי ההרים, במקרה זה מצויות הרמות בין רכסי הרים. מים יכולים לגרום לסחיפה ולהפוך רכסי הרים למישור. מדיה וקבצים בנושא רמה בוויקישיתוף רמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקהלת פרחי ירושלים

מקהלת פרחי ירושלים היא מקהלת ילדים ישראלית בניצוחו של חנן אביטל. בתשכ"ג 1963 הקים המלחין והמנצח יגאל צליק, שהתפרסם כמקים מקהלת פרחי לונדון, מקהלה בשם "פרחי ירושלים" בבני ברק. המקהלה שרה את הגרסה לשיר "קול ברמה נשמע" ואת "הנה מה טוב", אך צליק חזר ללונדון, והמקהלה לא שרדה. מבוגרי המקהלה הם עקיבא מרגליות, שהקים מאוחר יותר את "פרחי בית-אל", ודוד נדב. ב-4 ביולי 1975 נפצע חנן אביטל בפיגוע מקרר התופת בכיכר ציון בירושלים. לאחר החלמתו החליט לערוך פסטיבל זמר חסידי לילדים, ולאחר מכן הקים את המקהלה. אביטל הקים מקהלות רבות ברחבי הארץ (כ-22), ו"פרחי ירושלים" הייתה העיקרית שבהן. התקליט הראשון של המקהלה נקרא "פסטיבל הזמר החסידי לילדים", והיו בו שירים חסידיים. לאחר מכן ערך המנצח סדרה של ארבע קלטות בשם "סוכת דוד", שהיו בהן שירים מסגנון מזרחי. במשך השנים עלתה המודעות למקהלה, והיא הייתה לשם דבר ברחבי הארץ. המקהלה הופיעה בכ-27 מקומות שונים בעולם, ביניהם ניו יורק, מרוקו, ברזיל, ארגנטינה, צרפת, תוניסיה, ופנמה. המקהלה הוציאה מעל 50 אלבומים ובהם מעל 500 שירים. כמעט בכל שבוע מוקלט שיר חדש וכמעט כל חודשיים יוצא דיסק חדש בתקופה זו. במקרה אחד הוציאה הלהקה לאור 4 אלבומים בעת ובעונה אחת. הילדים במקהלה הם בנים בלבד, מגיל 10 עד 14. הם באים ממשפחות דתיות-מסורתיות מרחבי הארץ, אולם הגרעין הקשה הוא מפתח תקווה (מכיוון שזהו מקום מגוריו של המנצח, אביטל). דבר המייחד את הלהקה הוא שירה בסגנונות שונים: מזרחי, חסידי ולועזי. קהל המאזינים של המקהלה הוא מגוון בהתאם לסגנון המגוון של השירים. בין המעבדים המוזיקליים של המקהלה היו חיים אסנר וחיים חדד. מבין המקהלה יצאו זמרים כליאור אלמליח, דודו דרעי, שמעון יצחק אשר שיחק בסדרה "פתוח" בערוץ הילדים, בצלאל רביב, אבישי לוי, שהיה הסולן הראשי של המקהלה בשנות ה-80, יעקב אלקובי, ששר בתזמורת האנדלוסית ומישל כהן, זוכה העונה הראשונה של התוכנית בית ספר למוסיקה. בראשית דרכה של הלהקה השתתפו בה גם ילדים מבתים חרדים מירושלים, ביניהם הסולן קלמן וינפלד (המשמש כיום כרבה של "מנהטן ביר בניו יורק"). מקהלת פרחי ירושלים, ברשת החברתית פייסבוק מקהלת פרחי ירושלים, סרטונים בערוץ היוטיוב מקהלת פרחי ירושלים, באתר שירונט מקהלת פרחי ירושלים, באתר MusicBrainz (באנגלית) מקהלת פרחי ירושלים, באתר Discogs (באנגלית) מקהלת פרחי ירושלים, דף שער בספרייה הלאומית דודו כהן, פרחים בצמרת, באתר ערוץ 7, 9 בפברואר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנט לורנס

האם התכוונתם ל... לאורנטיוס מרומא – אחד משבעה דיאקונים בתקופת רומא העתיקה מפרץ סנט לורנס – מפרץ בקנדה נתיב המים סנט לורנס – נתיב מים בצפון אמריקה סנט לורנס (נהר) – נהר גדול בצפון יבשת אמריקה שוק סנט לורנס – שוק בטורונטו סן לורן סן לורנצו (פירושונים)
סונה

סונה (בערבית: سُنَّة, תעתיק מדויק: סֻנָּה) פירושה אורח חיים, נוהג, מנהג. בתקופה הקדם-אסלאמית בחצי האי ערב (תקופת ה"ג'אהיליה", קרי, תקופת הבערות, לפי האסלאם) המושג "סונה" שימש לתאר את אורחות החיים הראויים לחיקוי של אבות השבט. במסורת המוסלמית הפך המונח למציין את הרגלי החיים של נביא האסלאם מוחמד ואת הפעולות הדתיות שהנהיג במהלך 23 שנות שלטונו, שכל מוסלמי מצווה לחקותם ולדבוק בהם (לזרמים שונים באסלאם אי-הסכמה לגבי איך לבצע חלק מפעולות אלה). בסונה נכללו המנהגים והדעות של העדה המוסלמית בראשיתה, ולמעשה היא התקבלה כתורה שבעל-פה של האסלאם, כפרשנות המוסמכת לתורה שבכתב, היא הקוראן. את תיאור מעשיו של מוחמד קיבלו המוסלמים דרך מלוויו של הנביא ("א-צַחַאבַּה"), שדיווחו על מעשיו ודבריו בחדית' אך גם במנהגים ומסורות שעברו מאב לבן לאורך השנים (כגון תפילות מיוחדות). באסלאם השיעי ה"סונה" היא מעשיהם ודבריהם של הנביא מוחמד, בתו פאטִמה ושנים-עשר האימאמים השיעים. הסונה היא אוסף של מסורות שהועלו על הכתב, המתארות את אורח החיים של נביא האסלאם מוחמד, אמרותיו ומנהגיהם של חסידיו הראשונים. המוסלמים הנוהגים על פי הקוראן והסונה נקראים "מוסלמים סונים". רוב המאמינים המוסלמים בעולם כיום הם סונים. חדית' מתן סונה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מנחם מילסון, سنة, מילון ערבי-עברי, ‏האוניברסיטה העברית בירושלים ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפת פויטינגר

מפת פויטינגר (Tabula Peutingeriana) היא מפת הדרכים והמחוזות של האימפריה הרומית, אשר נוצרה במאה ה-4 או ראשית המאה ה-5 לספירה, ושורטטה על פי נתונים שהופיעו ברשימת תלמי. המפה מתארת את רשת "שירות הבלדרים" (Cursus publicus) של האימפריה הרומית שהוקמה על ידי אוגוסטוס קיסר (63 לפנה"ס–14 לספירה) על מנת להעביר אגרות מאת השליטים, הסעת פקידי ממשל, והעברת תקבולי מיסים מפרובינקיה רומית אחת לשנייה. היא מתארת את המרחב שבין ספרד ואנגליה במערב ועד הודו במזרח. מפת פויטינגר התגלתה בגרמניה בשנת 1507 כמגילה צרה וארוכה. המגילה הועתקה במאה ה-13 מהמגילה המקורית של מפת הדרכים העתיקה, שאיננה בידינו, על ידי נזיר בעיר קולמר שבצפון-מזרח צרפת. במפה מתוארות בלטינית, התחנות והדרכים בארץ והמרחק במילין בין מקום למקום. המפה מציגה דרכים סלולות באופן ברור, ובה בין היתר הערים והמחוזות של ארץ ישראל. ירושלים מסומנת במילים "פעם נקראה ירושלים, היום אליה קפיטולינה" (Antea dicta H(i)erusalem, nunc Aelia Capitolina). הר הזיתים מסומן בקרבתה. במפה יותר מ-550 יישובים. במפה יש הבחנה בין הערים: ערים קטנות סומנו באמצעות ציור בית. ערים חשובות יותר הוקפו בחומה. בערים מסומן מיקום המרחצאות – אתר חשוב להולכי דרכים, כן סומנו בבירור מקומות מנוחה ומקורות מים. המפה נקראת על שם בעליה קונרד פויטינגר (Konrad Peutinger) (1465–1547), מדינאי ומומחה לעתיקות גרמני. הוא קיבל אותה מקונרד סלטס (Conrad Celtes), שמצא אותה בעיר וורמס ולא הספיק לפרסם אותה לפני מותו. ההעתק הראשון של המפה המקורית כלל 12 קטעים (אחד היה חסר). היא שימשה מפת דרכים ולכן גולגלה לגליל נוח לנשיאה. פויטינגר הכיר בכך שמדובר בהעתק ממפה קדומה של האימפריה הרומית. המפה אצורה בימינו בספרייה הלאומית של אוסטריה, בארמון המלכותי הופבורג שבווינה, והיא כלולה בתוכנית זיכרון עולם של אונסק"ו. המפה הועתקה עבור הקרטוגרף אברהם אורטליוס ופורסמה אחרי מותו ב-1598. העתק חדש נוצר ב-1887 על ידי קונראד מילר (Konrad Miller), שניסה לשחזר את חלקהּ האבוד ובכללו ספרד, אנגליה והמגרב. העתק זה פורסם ב-1911. התמונה להלן רחבה, אפשר לגלול אותה באמצעות הסרגל. אורכה במקור 6.83 מטר ורוחבה 0.34 מטר, והיא נועדה לנשיאה בגליל. הדרכים ברומא העתיקה מדיה וקבצים בנושא מפת פויטינגר בוויקישיתוף ישראל פינקלשטיין, ‏הערות גאוגרפיות-היסטוריות לתיאורה של ארץ ישראל במפת פוינינגר, קתדרה 8, יולי 1977 אבישי אלבוים, מפת פויטינגר, בלוג עם הספר מפת פויטינגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מפת פויטינגר (עותק קונרד מילר, 1887) בספרייה הדיגיטלית Bibliotheca Augustana