טימור ורמש

טימור ורמש (Timur Vermes;‏ 1967, נירנברג) הוא עיתונאי וסופר גרמני שזכה לפרסום במדינות רבות בעולם בזכות הספר הסאטירי שכתב "הוא חזר" (Er ist wieder da), אודות שובו של אדולף היטלר האמיתי לחיים בגרמניה בשנת 2011, לאחר שהיה שרוי בתרדמת במשך 66 שנים. הספר, שנכתב בגוף ראשון, מנקודת מבטו של היטלר, מספר את סיפור קבלתו על ידי הציבור הגרמני כשחקן המגלם את דמותו של היטלר, ללא שמץ של חשד שמא דמות זו היא הדמות האמיתית של הצורר הגרמני. 60 שבועות לאחר צאת הספר לאור, נמכרו קרוב למיליון עותקים. ורמש נולד בשנת 1967 בנירנברג, לאב ממוצא הונגרי ולאם גרמנייה, כילד שני לאחר אחותו הבכורה. אביו נמלט מבודפשט בגיל 28 בתקופת המרד ההונגרי והגיע כפליט לגרמניה בשנת 1956. בגיל 8 התייתם ורמש מאביו. ברבות הימים נישאה אמו לווטרינר גרמני, שהיה מפקד טנק במלחמת העולם השנייה. עם סיום לימודיו בתיכון, טייל עם חברים לטוסקנה. לטיול הצטרפה אנדראה, (לימים אשתו), שאותה הכיר באופן שטחי כתלמידה בבית ספרו, שם למדה שלוש כיתות מתחתיו. הוא למד לימודי תואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת ארלנגן, ובאותה עת החל לעבוד כעיתונאי. בשנת 1986 פרסם את המאמר הראשון שכתב בעיתון המקומי. בגיל 32 עבר להתגורר בקלן וכתב עבור צהובונים שונים כגון העיתון 'אקספרס' ומגזינים נוספים. הוא העיד על עצמו כי כתב מאמרים קריאים, אך עם זאת, לא בלט בכתיבתו. הוא פוטר מעבודתו העיתונאית האחרונה כעורך במגזין ספורט לנשים 'Shape', בשל קיצוצים שנערכו בהוצאות המגזין. בשנת 2003 עבר הזוג להתגורר במינכן. כדי להמשיך ולהתפרנס מעבודת הכתיבה, החל לעבוד כסופר צללים בתיווכה של אשתו אנדראה, שניהלה את מחלקת העיון של הוצאת ספרים העוסקת בתחום. ספר הצללים הראשון שכתב נמכר ב-60,000 עותקים - ביוגרפיה על מיכאל הרטה, נגן הרמוניקה בן 50 שנשאב מהופעות רחוב לתוכנית הריאליטי 'סופרטלנט' (Supertalent), שבה זכה במקום ראשון. הספר נכתב בסגנון דיבורו של הרטה, וכתיבתו ארכה עשרה ימים. ורמש המשיך לכתוב במתכונת זו מספר ספרים, אך החליט בסופו של דבר לזנוח את תחום הצללים, ולכתוב רומן. בחודש ספטמבר 2012 יצא לאור רומן הביכורים שלו 'הוא חזר', ותוך תקופה קצרה תפס מקום בעשירייה הראשונה של רבי-המכר בגרמניה. נכון לשנת 2013, הספר תורגם לעשר שפות, ותרגומים של 27 שפות נוספות נמצאים בשלבים שונים של עבודה. בתחילת שנת 2016 יצא לאור בהוצאת "סלע-מאיר" תרגום עברי לספר (תרגום: עידו נחמיאס). בריאיון לעיתון "הארץ" אמר ורמש: "כיוון שכבר התרגלתי לכתוב בגוף ראשון סיפורים של אחרים, כשחשבתי על הרעיון שהיטלר חוזר, הכתיבה בגוף ראשון הייתה קלה. באופן מסוים נהייתי סופר הצללים של היטלר". ערך מורחב – הוא חזר הרומן "הוא חזר" מתאר את ההתרחשויות כשאדולף היטלר מתעורר לפתע בשנת 2011 ליד מגרש החנייה שתחתיו שכן הבונקר של היטלר. הרודן מגלה מדינה שונה. הספר כתוב בגוף ראשון ומשתדל להיות נאמן לסגנון דיבורו וכתיבתו של היטלר, ובמיוחד לסגנון המעורפל של כתיבת "מיין קמפף". היטלר משוטט בעיר במדיו הנודפים צחנת נפט. בעודו תר בחנות עיתונים אחר הביטאונים הנאציים החביבים עליו, הוא מבחין בתאריך המופיע באחד העיתונים ונוכח כי חלפו כמעט 70 שנה מאז האירועים האחרונים שנחקקו בזיכרונו. בעל החנות משוכנע כי ניצב לפניו שחקן מוכשר המצליח לגלם נאמנה את דמותו של היטלר. הוא מופתע לגלות משיחה עם האיש כי הוא מובטל, כי אין לו מקום ללון, וכי זוגתו נטשה אותו, ומזמין אותו ללון באופן זמני בחנות. עם הזמן הופך היטלר לכוכב טלוויזיה, וסרטונים בכיכובו זוכים לצפיות רבות ביוטיוב. דווקא הציבור הנאו-נאצי, שסבור כי ה"חקיין" פוגע בכבודו של מנהיגם, תוקף אותו באופן פיזי וגורם לאשפוזו בבית חולים. האהדה הציבורית כלפיו גוברת, ודרכו של היטלר בחזרה אל הזירה הפוליטית נסללת בבטחה. מדיה וקבצים בנושא טימור ורמש בוויקישיתוף דורון חלוץ, ונניח שאדולף היטלר היה מתעורר בברלין של ימינו, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2013 דב גיל-הר‏, כשהרייך השלישי קם לתחייה: לחיות ב-2015 דרך הראש של היטלר, באתר וואלה, 26 בנובמבר 2015 יותם שווימר, "היטלר הוא הסלבריטאי הגדול ביותר", באתר ynet, 22 בפברואר 2016 דוד רוזנטל‏, לצחוק על היטלר בלי בושה: "הוא חזר" מספק סאטירה פרועה ולא מתנצלת, באתר וואלה, 1 במרץ 2016 אריק גלסנר, על "הוא חזר", של טימור ורמש, המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 3 במרץ 2016 טימור ורמש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טימור ורמש, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טימור ורמש, באתר MusicBrainz (באנגלית) דורון חלוץ, ונניח שאדולף היטלר היה מתעורר בברלין של ימינו, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2013