laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוניברסיטאות הערים הגדולות

אוניברסיטאות הערים הגדולות (באנגלית: The Great Cities' Universities; בראשי תיבות: GCU) הקואליציה, שהוקמה בשנת 1998, היא מוסד ללא כוונת רווח לשיתוף מחקר בלתי פורמלי של אוניברסיטאות עירוניות במטרופולינים מרכזיים בארצות הברית. תשע-עשרה המוסדות החברים באוניברסיטאות הערים הגדולות הם אוניברסיטאות ציבוריות הממוקמות באזורים עירוניים בארצות הברית. הקונסורציום עוסק בשותפויות ציבוריות-פרטיות לחקירה וטיפול בנושאים עירוניים, כמו אלה הקשורים לחינוך, דיור, סביבה, צדק פלילי, תחבורה, שירותי בריאות, פיתוח כוח אדם ועיור כלכלי. קואליציית האוניברסיטאות היא ארגון יורש של אגודה לא פורמלית של אוניברסיטאות עירוניות בשם "עירוני 13" (אנ') שהוקם בשלהי שנות השבעים של המאה ה-20, שימש כמבנה ארגוני שבאמצעותו פעלו קבוצת נשיאי אוניברסיטאות עירוניים בשיתוף פעולה כדי לקדם את האינטרס של מוסדותיהם במגוון תחומי מדיניות ציבורית. הקואליציה, פועלת להחייאת אמריקה העירונית ורתימת משאבי הידע והאינטליגנציה של אוניברסיטאות עירוניות ציבוריות והכוונתם לפתרון בעיות עכשוויות. ה-GCU מסוגל היטב לבצע מחקרים בין הנדסה למידע ומדעי החברה הנמצאים בבסיס המחקר לביטחון פנים ומגיבים לאירועים בלתי צפויים בסביבה עירונית. האוניברסיטאות חולקות; חזון, מאפיינים משותפים, מחויבות משותפת לשירות, הישגים ומצוינות בסביבה העירונית, ונחישות לבנית גדולת הערים. לאוניברסיטאות גוף סטודנטים קולקטיבי המונה כ-340,000 סטודנטים לכל התארים ולכולן מחויבות לחיזוק המוסדות וגם את הקהילות באמצעות בריתות אסטרטגיות ושותפויות ציבוריות-פרטיות בעלות השפעה מקומית. פעילות האוניברסיטאות השותפות: חיזוק השותפות בין המוסדות החברים והערים בהן הן ממוקמות. התמקדות ביוזמות שיתופיות בין מוסדות החברים לשיפור היכולת להשפיע לטובה בערים. להוות דוגמה לאוניברסיטאות אחרות בפריסה ארצית. חזון הקואליציה: הנגשת ההשכלה הגבוהה ומתן תשתית יעילה לקידום מחקר, מלגה וכוח אדם להוראה ומחקר. אפיון, זיהוי, ניתוח ופיחות פתרונות למרכזים עירוניים. תכנון ואספקת שירותים המיישמים טכנולוגיה מתקדמת לשיפור היכולות האנליטיות של השלטון המקומי. תמיכה ביצירת מקומות עבודה ופיתוח עסקי במקום עבודה טכנולוגי. הבאת נראות לתפקיד שאוניברסיטאות המחקר הציבוריות העירוניות ממלאות בקידום החינוך, המחקר והכלכלה של המדינה. הקמת שותפות מגזר פדרלי-פרטי ותוכנית פיתוח ליבה המתמקדת בפיתוח יכולתם של מוסדות ה-GCU לעמוד טוב יותר באתגרים של הערים ולשמש דוגמה לאוניברסיטאות עירוניות אחרות. רשימת האוניברסיטאות (נכון לשנת 2024): אוניברסיטת אלבמה בבירמינגהם (אנ') אוניברסיטת סינסינטי הסיטי קולג' של ניו יורק אוניברסיטת קליבלנד (אנ') אוניברסיטת פלורידה הבינלאומית אוניברסיטת ג'ורג'יה אוניברסיטת יוסטון אוניברסיטת אילינוי בשיקגו אוניברסיטת אינדיאנה - אוניברסיטת פורדו אינדיאנפוליס (אנ') אוניברסיטת מסצ'וסטס בוסטון (אנ') אוניברסיטת ממפיס (אנ') אוניברסיטת מיזורי – קנזס סיטי (אנ') אוניברסיטת מיזורי - סנט. לואי (אנ') אוניברסיטת ניו אורלינס (אנ') אוניברסיטת פורטלנד (אנ') אוניברסיטת טמפל אוניברסיטת חבר העמים של וירג'יניה (אנ') אוניברסיטת המדינה של ויין אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי איגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות איגוד האוניברסיטאות האמריקניות איגוד אוניברסיטאות המחקר אתר רשמי GCU, Overview, About GCU. GCU, Overview, Mission. GCU, Overview, Vision and Goals.
פאנוס קיפריסיס

פָּאנוֹס קִיפָּרִיסִיס (ביוונית: Πάνος Κυπαρίσσης; נולד ב-1945) הוא משורר ובמאי קולנוע יווני. קיפריסיס נולד בכפר אוקסיה שבמחוז יואנינה שבצפון-מערב יוון. הוא למד מתמטיקה ופילולוגיה באוניברסיטת אתונה ובמשך שנים רבות עבד כשחקן תיאטרון, במאי קולנוע וטלוויזיה ומורה בבית ספר למשחק. קיפריסיס פרסם יותר מעשרה ספרי שירה, ביניהם "מלחמת הטבק" (1977), "הערות של אלחוטן" (1986), "מכפלת הלילה" (1996), "כתבי היד של הגשם" (2003), "האדמה הנשארת" (2007) ו"אור מחצבה" (2017). הוא השתתף באסופות רבות של שירה ופרסם גם ספרי מסות. כמו כן ביים שלושה סרטי קולנוע, האחרון בהם "שירות האביב" (2010), ושבעה-עשר סרטים דוקומנטריים. פאנוס קיפריסיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאנוס קיפריסיס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרלוד מאת פאנוס קיפריסיס, תרגום: רמי סערי, באתר של נילי דגן פאנוס קיפריסיס, פרלוד, באתר הארץ, 6 במאי 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
You (שיר של וסיל גרוונלייב)

You (בעברית: את/ה) הוא שיר של הזמר וסיל גרוונלייב ממקדוניה הצפונית. הוא נבחר לייצג את מקדוניה הצפונית בתחרות האירוויזיון 2020 ב-14 בפברואר 2020. סרטון השיר "You" באתר יוטיוב דייוויד סמית', Eurovision 2020: North Macedonia’s Vasil will sing “YOU” in Rotterdam, וויוויבלוגס, 14 בפברואר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג' באדג'ר

ג'ורג' אדמונד באדג'ר (באנגלית: George Edmund Badger;‏ 17 באפריל 1795 – 11 במאי 1866) היה סנאטור מקרוליינה הצפונית, מטעם המפלגה הוויגית ומזכיר הצי של ארצות הברית. ג'ורג' באדג'ר נולד ב-17 באפריל 1795 בניו ברן שבקרוליינה הצפונית. לאחר לימודים חלקיים בקולג' של אוניברסיטת ייל הוא למד משפטים וב-1814 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין. באדג'ר עסק בעריכת דין בקרוליינה הצפונית, היה פעיל בפוליטיקה של מדינה זו ושימש כשופט בבית המשפט העליון שלה. משנות ה-20 של המאה ה-19 הוא נמנה עם תומכיו של אנדרו ג'קסון. באמצע שנות ה-20 הוא הסיר את תמיכתו בו והיה לאחר ממנהיגי המפלגה הוויגית וסייע להשגת ניצחונה בבחירות לנשיאות של 1840. עם תחילת כהונתו כנשיא, מינה ויליאם הנרי הריסון את באדג'ר לתפקיד מזכיר הצי והוא המשיך בכהונתו בתפקיד זה גם לאחר מותו של הריסון באפריל 1841 בממשלו של הנשיא הבא, ג'ון טיילר למשך מספר חודשים עד שהתפטר בספטמבר 1841 כדי לשוב לעיסוקו בעריכת דין במגזר הפרטי. תקופת כהונתו הקצרה של באדג'ר כמזכיר הצי עמדה בסימן המאמצים לחזק את הצי על רקע המתיחות מול בריטניה, הקמתה של "שייטת הבית" (אנ') והגברת העניין באוניות הקיטור. התפטרותו של באדג'ר הייתה חלק ממהפך בקבינט. מהפך זה כלל את התפטרותם של חברי קבינט נוספים, כולל באדג'ר, שאירעה כתוצאה מהטלת וטו של הנשיא טיילר על שתי הצעות חוק להקמת בנק לאומי חדש, שבהן תמכה המפלגה הוויגית בהנהגתו של הנרי קליי. ב-1846 נבחר באדג'ר לסנאט ארצות הברית במקומו של ויליאם הנרי הייווד הבן וכיהן בו עד 1855 כאשר הוא החליט לא להתמודד לבחירה מחדש. ב-1853 הוצגה מועמדתו על ידי הנשיא מילרד פילמור לכהונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית, אך המינוי לא אושר על ידי הסנאט. במשבר הפרישה ערב מלחמת האזרחים הוא תמך בשמירה על האיחוד, אך לאחר מכן הוא תמך במאמץ המלחמתי של הקונפדרציה. ג'ורג' באדג'ר נפטר ב-11 במאי 1866 בראלי, קרוליינה הצפונית. הוא נטמן בבית הקברות אוקווד שבעיר. צי ארצות הברית הנציח את שמו בשתי ספינות: משחתת שנכנסה לשירות ב-1920 והייתה פעילה עד לאחר מלחמת העולם השנייה ופריגטה שהייתה בשירות בין השנים 1970–1991. בנוסף נקראה על שמו אחת מאוניות ליברטי. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' באדג'ר בוויקישיתוף ג'ורג' באדג'ר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ורג' באדג'ר באתר המרכז להיסטוריה של הצי (באנגלית) ג'ורג' באדג'ר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
MUST

MUST היא תוכנית אקטואליה יומית המסקרת את אירועי היום, בהגשת שי-לי שינדלר ועמית קוטלר. התוכנית שודרה בערוץ 13 החל מ-12 בפברואר 2020 והסתיימה ב-2 באפריל 2020. התוכנית שודרה לאחר היום שהיה. התוכנית מסקרת את אירועי היום בישראל ובעולם, בנושאים שונים, בעיקר לייף סטייל, טכנולוגיה, אוכל ועוד. בעבר שודרה בערוץ התוכנית "סוגר עניין" בהנחיית שי גולדן באותה משבצת שידור והייתה בעלת פורמט דומה. התוכנית עלתה לשידור בלילה שבין 12 בפברואר ל-13 בפברואר 2020 ברשת 13. אתר האינטרנט הרשמי של MUST MUST, ברשת החברתית פייסבוק MUST, ברשת החברתית אינסטגרם
דייוויד הנשאו

דייוויד הנשאו (באנגלית: David Henshaw;‏ 2 באפריל 1791 - 11 בנובמבר 1852) היה מזכיר הצי של ארצות הברית. דייוויד הנשאו נולד ב-2 באפריל 1791 בלסטר שבמסצ'וסטס והתחנך בבית הספר המקומי. הוא הוכשר כרוקח ונחל הצלחה בעיסוק זה. לאחר מכן הוא הרחיב את עיסוקיו לבנקאות, תחבורה ופוליטיקה. ב-1826 הוא נבחר לסנאט של מסצ'וסטס ושימש בתפקיד הגובה של נמל בוסטון מסוף שנות ה-20 של המאה ה-19 ועד 1838. אף על פי שהוא נחל תהפוכות בעסקיו בסוף שנות ה-30, עלה בידו לייצב תוך כמה שנים את מעמדו הפוליטי כמנהיג המפלגה הדמוקרטית במסצ'וסטס. ביולי 1843 בחר נשיא ארצות הברית ג'ון טיילר בהנשאו לתפקיד מזכיר הצי. במהלך תקופת כהונתו הקצרה בתפקיד זה, הוא התמודד עם בעיות בתחום בניית האוניות, בחר בקצינים בכירים לתפקידי פיקוד בים, ארגן מחדש את סידורי האספקה בבסיסי הצי וניסה להקים בית ספר לפרחי קצונה. מינויו כמזכיר הצי, שלמעשה היה מינוי פגרה, לא זכה באישור הסנאט ולפיכך הוא נאלץ לפרוש מתפקידו כאשר אושר מינויו של מחליפו. לאחר מכן הוא שב לפעילות בפוליטיקה של מסצ'וסטס. דייוויד הנשאו נפטר בעיר הולדתו ב-11 בנובמבר 1852 ונטמן בבית הקברות פיין גרוב שבעיר. צי ארצות הברית הנציח את שמו במשחתת שהייתה בשירות בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. Loring, James Spear. The Hundred Boston Orators Appointed by the Municipal Authorities from 1770 to 1852, J. P. Jewett and company, 1852, p. 564. דייוויד הנשאו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) USS HENSHAW (DD-278) - NavSource Naval History
ירוקות

"ירוקות" (Yellow Blue) הוא האלבום המלא השלישי של הזמר מאיר אריאל, שיצא בשנת 1988, ארבע שנים אחרי אלבומו הקודם "...וגלוי עיניים". כל המילים והלחנים באלבום נכתבו על ידי אריאל, מלבד השיר האחרון "שיר גנוב", המהוות ציטוט מדויק של פרק ז' פסוקים 1–10 מתוך שיר השירים (פרט להוספת המשפט הראשון כפזמון החוזר). שירי האלבום מושפעים מסגנון הפולק רוק כפי שהתבטא ביצירותיו של בוב דילן, אליו נחשף אריאל בשהותו בארצות הברית. בכך מהווה האלבום המשך ישיר לשני האלבומים שקדמו לו. אלונה טוראל עיבדה והפיקה מוזיקלית את האלבום, ומשתתפים בו מוזיקאים ידועים כגון יהודה עדר וגיל דור בגיטרות, מיקי שביב בבס ורמי קלינשטיין בקולות הרקע. באלבום מונצח זכרם של שני אנשים. הראשון הוא אביו של אריאל, שנפטר בזמן ההקלטות לאלבום ולזכרו הוקדש האלבום. בנוסף, הקדיש אריאל לאביו בנפרד גם את השיר "נשל הנחש" שבפזמונו נכתב: "ואבא תמיד אומר...". השיר נכתב במקור עבור הלהקה "הכל עובר חביבי", והוכנס לאלבום לאחר מות האב. השיר "שרה'לה הייתה אוהבת את זה" הוקדש לשרה'לה חגי, חברה של מאיר מקיבוץ משמרות, מורה מוערכת לספרות וללשון. שם האלבום בעברית, "ירוקות", הוא כינוי שנתן אריאל לבחורות צעירות ויפות שאליהן התייחס בשירים רבים (ביניהם "פלוגה בקו (או לגמרי במקרה)" שמופיע באלבום זה). האלבום הוא השלישי ברצף של שלושה אלבומים המהווים המשך סגנוני האחד של השני. שמות שלושת האלבומים (שירי חג ומועד ונופל מ-1978 ו...וגלוי עיניים מ-1984) יוצרים את המשפט "שירי חג ומועד ונופל וגלוי עיניים ירוקות". שם האלבום בשפה האנגלית שונה ל-"Yellow Blue" (צהוב כחול). הסיבה לשינוי אינה ברורה, אך ייתכן שהדבר קשור לכך שהצבע הירוק מורכב מצבעי היסוד צהוב וכחול. מדרש יונתי שרה'לה הייתה אוהבת את זה מה חדש במדע (מסה בג' חלקים) איך לפעמים אני נשל הנחש פלוגה בקו (או לגמרי במקרה) שיר לכל המשפחה שיר גנוב כאשר נעשתה הסבה מהתקליט לדיסק, הוסיפה חברת התקליטים לאלבום את השיר "נרקומן ציבור" מהמיני-אלבום עברנו את פרעה, והוא מופיע בדיסק כ"שיר אורח". מאיר אריאל - מילים, לחנים, גיטרה אקוסטית ושירה אלונה טוראל - עיבודים, הפקה מוזיקלית, פסנתר וסינתיסייזר יהודה עדר וגיל דור - גיטרות ירוסלב יעקובוביץ' - סקסופון, ליריקון וחליל מיקי שביב - בס וקולות אלון הלל - תופים וכלי הקשה הראלה בר, יושי שדה ורמי קליינשטיין - קולות נסים קלדרון (בשיתוף עודד זהבי), ארול אחד : מאיר אריאל - ביוגרפיה, עמ' 226–240, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2016 מידע על האלבום ירוקות באתר MusicBrainz האלבום ירוקות באתר Discogs אבי מורגשטרן, ביקורת: שיר השירים של מאיר אריאל, באתר מעריב, ‏30 במרץ 1988
קארה אלחלדה

קארה אלחלדה (בבסקית: Karra Elejalde; בספרדית: Carlos Elejalde; נולד ב-10 באוקטובר 1960 בויטוריה) הוא שחקן ובמאי קולנוע ספרדי. קארה אלחלדה למד משחק בחבל הבסקים. הוא למד ציור ופיסול לפני שהתחיל ללמוד משחק בעירו. הוא החל את עבודתו בהצגות תיאטרון. בשנת 1987 השתתף לראשונה בסרט קולנוע. בשנת 1993 שיחק בסרטו של פדרו אלמודובר "קיקה". בשנת 1997 השתתף בקומדיית הפשע "Airbag" לצדה של השחקנית רוסי דה פלמה. בשנת 1999 שיחק לצדו של דייגו לונה בסרט הדרמה המקסיקני "A Sweet Scent of Death". בשנת 2007 שיחק בסרט "פשעים בזמן". בסך הכל השתתף ביותר מ-20 סרטים לרבות סדרות טלוויזיה. בשנת 2010 שיחק לצד חאווייר ברדם בסרטו של זוכה פרס האוסקר אלחנדרו גונסלס איניאריטו "ביוטיפול". שיחק גם בסרטה זוכה הפרסים של איסיאר בויאין "בין טיפות הגשם" לצדו של גאל גרסיה ברנאל. בשנת 2016 גילם את מנולו בסרט הדרמה "100 מטרים". בשנת 2019 שיחק בסרט הקומי מבית נטפליקס "שווייצריה הקטנה" לצדה של מגי סיוונטוס. באותה שנה גילם את המשורר והסופר מיגל דה אונאמונו בסרטו הבינלאומי של אלחנדרו אמנבר "בזמן מלחמה". בשנת 2021 גילם את אנריקה מולינר, שר התרבות של ספרד בסדרה "La Fortuna" שביים אלחנדרו אמנבר. בשנה זו שיחק גם בסרט הקומדיה של הבמאי פרננדו קולומו "פוליאמוריה למתחילים" בתפקיד הראשי. בשנים 2011 ו-2015 זכה ב"פרס גויה" על עבודתו כשחקן המשנה הטוב ביותר. בנוסף, זכה בפרסים נוספים בספרד. בשנים 1999 ו-2007 ביים סרטים. בשנת 2019 החל להנחות תוכנית תרבות בטלוויזיה הספרדית. בשנת 2022 שיחק בתפקיד ראשי בסרט המטבח השתגע. הסרט יצא לאקרנים בישראל בשנת 2024. מדיה וקבצים בנושא קארה אלחלדה בוויקישיתוף קארה אלחלדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קארה אלחלדה, באתר AllMovie (באנגלית) קארה אלחלדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאנסה סכאנס

זאנסה סכאנס (בהולנדית: Zaanse Schans) היא שכונה בעיר זאנדם במחוז צפון הולנד, שבהולנד. השכונה מפורסמת בעיקר בשל המוזיאון הפתוח הנמצא בתחומה, ומכיל אוסף שמור ומתוחזק של מבנים ו-16 טחנות רוח היסטוריים אשר נאספו מרחבי האזור בין השנים 1961 ועד 1974 במטרה לשמר את המורשת ההיסטורית שלו. המבנים פורקו מיקומם המקורי, הוסעו על גבי מובילים ייעודיים והורכבו מחדש בשטח תוך ביצוע תהליך שיחזור ושימור מקיף. בשנת 1994 נחנך המוזיאון המקומי בחלקה הדרומי של השכונה. שמה של השכונה נגזר משמו של הנהר זאן (Zaan) שעל גדותיו היא ממוקמת, ומיעודה המקורי בעת שהוקמה בשנת 1574 על ידי וילם הראשון, נסיך אורנז', כמוצב קדמי (בהולנדית: Schans) של הכוחות ההולנדים שהגנו על האזור מפני הכוחות הספרדיים במהלך מלחמת שמונים השנה לעצמאות הולנד. זאנסה סכאנס היא אחת מן האטרקציות התיירותיות המפורסמות של הולנד, ונקודה חשובה במסלול התיירות של המורשת התעשייתית האירופית (אנ'). השכונה מושכת אליה כשני מיליון תיירים בשנה והיא נגישה באמצעות נסיעה קצרה ברכבת מהתחנה המרכזית של אמסטרדם. חלק מן המבנים ההיסטוריים בשכונה משמשים גם כמוזיאונים המציגים באופן פעיל וחוויתי מגוון של מלאכות ובעלי מקצוע האופיינים לאזור כגון: אריגה, אפיה, יצור גבינה ושמן, ויצור הנעליים ההולנדיות המסורתיות. מכיוון שחלק מן המבנים ההיסטוריים משמשים גם למגורים, עומס התיירים והמבקרים גורם בשנים האחרונות לחילוקי דעות בקרב תושבי השכונה המבקשים לצמצם את מספרם במטרה להקטין את הצפיפות. אתר האינטרנט הרשמי של זאנסה סכאנס (בשפות מרובות) מידע על זאנסה סכאנס, אתר מדריכי מוזה
מצודה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מצודה – מתחם מבוצר, שנועד להגן על האנשים שבתוכו בפני תקיפה ולספק נקודת שליטה אסטרטגית מצודה קונצנטרית או מצודה כפולה – מצודה שבה מערכת כפולה של חומות מגדלים ושערים היוצרים טבעת הגנה כפולה, וניתן לתאר אותה כטירה בתוך טירה שכל אחת מהן מהווה מבצר עצמאי. מצודה (כתב עת) – כתב עת עברי בהוצאת תנועת הנוער בית"ר שראה אור בוורשה שבפולין בשנים 1935–1938 מצודה (ספר) – ספר מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי שראה אור לאחר מותו המצודה
סם ובלה ספיבק

סם ובלה ספיבק (באנגלית: Bella and Samuel Spewack) היו זוג יהודים-אמריקאים שכתבו תסריטים לסרטים ומחזות. סם ספיבק נולד בשנת 1899 בעיירה באחמוט שבאוקראינה (אז חלק של האימפריה הרוסית) ובהיותו ילד הגיע עם משפחתו לארצות הברית. הוא התגורר בניו יורק ולמד בה. בלה כהן נולדה בשנת 1899 בטרנסילבניה, אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית. היא הגיעה עם משפחתה לניו יורק בשנת 1902. היא עבדה כעיתונאית. הזוג התחתן בשנת 1922. זמן קצר לאחר מכך, הם נשלחו למוסקבה והיו כתבים בברית המועצות. בשנת 1926 הזוג חזר לארצות הברית והתיישב בפנסילבניה. סם ספיבק התחיל לפרסם את הרומנים שלו וכתב תסריטים לסרטי קולנוע. בשנת 1940 הם היו מועמדים לקבלת פרס אוסקר על התסריט הטוב ביותר לסרט "אשתי המועדפת". לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הוא כתב תסריט לסרט העולם במלחמה, אחד הסרטים האמריקאים הראשונים על הנושא. לאחר סיום המלחמה, בלה ספיבק השתתפה בחלוקת מזון ומצרכים לפליטים באירופה. בשנת 1948 הזוג כתב את Kiss Me, Kate. על בסיס הספר נכתב מחזמר שקיבל פעמיים פרס טוני ועובד לקולנוע בשם נשקיני קייט (1953). המחזה של הזוג My Three Angels מועלה עד היום על בימות התיאטרון, על בסיסו הופק הסרט "אנחנו לא מלאכים" (1955). הזוג הפסיק לכתוב יצירות חדשות בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. בשנת 1960 הזוג תרם להקמת מרכז לנכים ברמת גן. סם ספיבק נפטר בשנת 1971. בלה ספיבק נפטרה בשנת 1990. סם ובלה ספיבק, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורות חיים https://sportalli.co.il/business-index/ספיבק-מרכז-הספורט-לנכים/ ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Mary

Mary הוא אלבומה הרביעי של הזמרת מרי ג'יי בלייג', אשר יצא ב-17 באוגוסט 1999 על ידי MCA רקורדס. האלבום הגיע למקום השני בארצות הברית בשבוע הבכורה שלו וזה היה מיקום השיא שלו. הוא מכר 239 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו במדינה ובילה 57 שבועות במצעד. בסך הכל נכון הליום מכירותיו במדינה עומדות על 2.1 מיליון עותקים ובכך זכאי למעמד פלטינה כפולה. מתוך האלבום יצאו 5 סינגלים ביניהם השיר "As" שהוא גרסת כיסוי לשיר של סטיבי וונדר. עם יציאתו האלבום קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. מגזין "Spin" דירג את האלבום במקום ה-15 ברשימת האלבומים הטובים ביותר לאותה שנה. היא הייתה מועמדת לשני פרסי EMA על השיר "As" בקטגוריות "הקליפ הטוב ביותר" ו-"השיר הטוב ביותר". היא הייתה מועמדת לפרס "Brit" בקטגוריית "האלבום הבין לאומי הנשי של השנה". היא הייתה מועמדת ל-3 פרסי גראמי בקטגוריות: "הביצוע הווקאלי הטוב ביותר בשיר R&B נשי" (על השיר "All That I Can Say"), "הביצוע הווקאלי הטוב ביותר בדואט או קבוצה בשיר R&B" (על השיר "Don't Waste Your Time" עם ארית'ה פרנקלין) ו"אלבום ה-R&B הטוב ביותר". היא הייתה מועמדת לפרס בטקס פרסי הנשמה על השיר "Your Child" בקטגוריית "שיר ה-R&B/נשמה הטוב בותר" ב-2001 ושנה לפניי זה היא זכתה באותו הטקס בפרס "אלבום ה-R&B/נשמה הטוב ביותר", "האלבום הנשי הטוב ביותר" ואף הייתה מועמדת לפרס "אלבום ה-R&B/נשמה או ראפ הטוב ביותר". בטקס "Soul Train Lady Awards" היא זכתה ב-2 פרסים בקטגוריות "אלבום הסולו R&B/נשמה של השנה" ו"שיר ה-R&B/נשמה או ראפ של השנה" על השיר "All That I Can Say". בנוסף היא גם הייתה מועמדת בקטגוריית "שיר הסולו ה-R&B/נשמה הטוב ביותר" עבור אותו השיר. ב-2001 היא זכתה בפרס ה-BET הראשון שלה בקטגוריית "האמנית הנשית של השנה". מידע על האלבום Mary באתר MusicBrainz מידע על האלבום Mary באתר AllMusic האלבום Mary באתר Discogs האלבום Mary באתר ספוטיפיי מרי ג'יי בלייג', בייביפייס, ריץ' הריסון, ג'רלד אייזיק, ג'ימי ג'אם וטרי לואיס, לורן היל, מאליק פנדלטון, סול-שוק וקרלין, צ'אנקי ת'ומפסון.
איריס שמי

איריס שמי (נולדה ב-1956) היא זמרת ישראלית. שמי נולדה בקיבוץ בית השיטה לרות ולסופר אהרון שמי. היא שירתה בצה"ל בלהקת חיל האוויר. במסגרת הלהקה היא גם השתתפה בתוכנית "מוכרחים להמשיך לנגן". התפרסמה בשנים 1978–1983 כחברה בלהקת הבנות "סקסטה". לאחר מכן היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "בננה" ביחד עם אהרון סייקס וחיים פינרי, איתם השתתפה ב-1983 בתחרות הקדם אירוויזיון של אותה שנה, בו הגיע שירם, "מדונה", למקום הרביעי בתחרות. שמי הפיקה את תקליט הילדים של ירדנה ארזי. ב-1988 הייתה זמרת הליווי של ירדנה ארזי באירוויזיון שהתקיים באותה שנה, עם השיר "בן אדם". היא שרה את שיר הנושא לסדרה "פיף ותלתול" בדיבובה העברי. ב-2020 חזרה לפעילות מוזיקלית כשלקחה חלק באיחוד של להקת סקסטה. ב-1990 לקחה חלק במסע פרסום לוופל טורטית של עלית. אחרי שעזבה את תחום הזמרה עבדה בהנהלה של ערוץ הקניות. כשחקנית היא השתתפה בתפקיד קטן בסרט "ואז היא הגיעה". ב-2019 החלה לעבוד כדיילת באל על. איריס שמי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איריס שמי, באתר פזמונט ענת בן יהושע, למכור סבון בצלילים, מעריב, 22 ביוני 1988 מירי פז, נוסטלגיה ניו יורקית בבית ליסין - ה"בננה" יוצאת לדרך, דבר, 21 בפברואר 1983 יהודית חנוך, שמלה לירדנה, מעריב, 23 במרץ 1988 יעקב בר-און, ‏תחכו להן: הקאמבק המפתיע והמרענן של להקת סקסטה, באתר מעריב אונליין, 17 ביולי 2020 שאלה של טעם, מעריב, 30 בינואר 1990 טלי ליברמן, "כאילו השתחררתי מהצבא": הקריירה החדשה של סבתא - דיילת אוויר, באתר חדשות 13, 28 בספטמבר 2019
Cara Mia (פירושונים)

האם התכוונתם ל... "Cara Mia" – שיר משנת 1954 של הזמר האנגלי דייוויד ויטפילד, שהיה להיט ב-1965 בביצוע להקת ג'יי והאמריקאים. "Cara Mia (שיר של באקארה)" – שיר משנת 1977 של צמד הזמרות הספרדי באקארה (אנ') "Cara Mia (שיר של מונס סלמרלוב)" (אנ') – שיר משנת 2007 של הזמר השוודי מונס סלמרלוב
Shake It (שיר של סאקיס רובאס)

"Shake It" (בעברית: שקשק את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר היווני סאקיס רובאס. השיר נכתב על ידי נקטיירוס טיירקיס והולחן על ידי ניקוס טרזיס. השיר ייצג את יוון באירוויזיון 2004 וזכה במקום ה-3. עם השיר השתתף סאקיס רובאס באירוויזיון 2004. בחצי הגמר הצליח השיר להגיע אל המקום ה-3 עם 238 נקודות בסך הכל. בגמר האירוויזיון הגיע השיר גם אל המקום ה-3, עם 252 נקודות בסך הכל. Shake It (בעברית: שקשק את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ניקול ראידמן והזמר היווני סאקיס רובאס. השיר יצא לאור ב-20 בינואר 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים על ידי אן אם סי יונייטד. סינגל זה יצא במקור בשנת 2004, אך בשל פרויקט משותף של ראידמן ורובאס החליטו להקליטו מחדש כחלק מקידום הופעתם המשותפת באמפי קיסריה, שאמור היה להתקיים ב-11 ביוני 2020. נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של השיר באתר יוטיוב עומד על כ-1.3 מיליון. סרטון השיר "Shake It" באתר יוטיוב Shake It: החדש של ניקול ראידמן וסאקיס רובס, באתר ‏מאקו‏, 20 בינואר 2020 Sakis Rouvas & Nicol Raidman - Always// Nicol Raidman, נבדק ב-2020-01-14 Shake It, נבדק ב-2020-02-15 ניקול ראידמן וסאקיס מגה שואו, באתר 2207* קופת תל אביב (ארכיון) Sakis Rouvas & Nicol Raidman - Shake It, יוטיוב, ‏20 בינואר 2020
דיוניסיוס

השם היווני-רומי דיוניסיוס היה נפוץ מאוד בעת העתיקה. זהו שם תאופורי, על שמו של האל התראקי דיוניסוס. האם התכוונתם ל... דיוניסיוס הראשון (טיראן סירקוסאי) ("דיוניסיוס הזקן"; ~432–367 לפנה"ס) – היה הטיראן של העיר סירקוסאי בשנים 405–367 לפנה"ס דיוניסיוס השני (טיראן סירקוסאי) ("דיוניסיוס הצעיר"; 397–343 לפנה"ס) – היה הטיראן של סירקוסאי בשנים 367–357 לפנה"ס ו-346–344 לפנה"ס דיוניסיוס התרקי (אנ') (170–90 לפנה"ס) – היה מדקדק יווני, תלמידו של אריסטרכוס מסמותרקיה דיוניסיוס מהליקרנסוס (60 עד לאחר 7 לפנה"ס) – היה היסטוריון יווני דיוניסיוס איש האראופגוס (אנ') (המאה ה-1) – היה שופט אתונאי בבית המשפט באראופגוס דיוניסיוס פרייגטס ("דיוניסיוס הנוסע"; המחצית הראשונה של המאה ה-2) – היה מחברו של תיאור העולם הידוע דיוניסיוס (אפיפיור) (200?–268) – היה אפיפיור בשנים 259–268 דיוניסיוס הקדוש (סן דני, בן המאה ה-3) – היה קדוש נוצרי, הפטרון של צרפת פסבדו-דיוניסיוס האראופגיטי (סוף המאה ה-5 עד תחילת המאה ה-6) – היה פילוסוף ותאולוג נוצרי דיוניסיוס אקסיגואוס ("הגוץ", "העניו"; ~470–~544) – היה נזיר נוצרי, ממציא ספירת הנוצרים דיוניסיוס הקרתוסי (אנ') (1402–1471) – היה תאולוג ומיסטיקן קתולי דיוניסיוס – כינויו של בנימין מוספיא (1606–1675) שהיה מילונאי יהודי
אבן ראשה

אבן הָרֹאשָׁה היא החוליה העליונה בקשת הבנויה באופן מסורתי. הביטוי העברי "אבן ראשה" נזכר במקרא בספר זכריה: "מִי אַתָּה הַר הַגָּדוֹל לִפְנֵי זְרֻבָּבֶל לְמִישֹׁר וְהוֹצִיא אֶת הָאֶבֶן הָרֹאשָׁה תְּשֻׁאוֹת חֵן חֵן לָהּ". כאשר בונים קשת מלבנים על פיגומים, האבן הראשה היא הלבנה המונחת אחרונה ונועלת את הקשת. בלעדיה הקשת לא תישאר יציבה. כאשר אבן ראשה נועלת קשת, צורתה מנסרה טרפזית, בדומה לשאר הלבנים המרכיבות את הקשת, אולם צורתה הבסיסית (ללא תוספות קישוטיות) של אבן ראשה הנועלת קמרון צולב היא פירמידה קטומה הפוכה, שאליה מתחברות שתי קשתות. במבנים רבים ובסגנונות אדריכליים שונים, נוהגים להבליט את אבן הראשה או לקשטה. בעידן המודרני נהוג להשתמש במושג 'אבן הראשה' לתיאור מוסד או ספר הנמצאים בשורה הראשונה. כך למשל כותב הרב זוין על ספרו של הרב אריה לייב הלר, קצות החושן ”הוא משמש בפום רבנן ותלמידיהון לאבן הראשה.” קשת (מבנה) אבן פינה ספר זכריה, פרק ד', פסוק ז'.
מריה אנז'לס אנגלדה

המשוררת והסופרת מָרִיָּה אַנְזֶ'לְס אַנְגְלָדָה (בקטלאנית: Maria Àngels Anglada;‏ 9 במרץ 1930 ויק, שבצפון-מזרח קטלוניה – 23 באפריל 1999 פיגרס) היא סופרת ומשוררת קטאלונית. אנגלדה למדה שפות קלאסיות באוניברסיטת ברצלונה ועבדה רוב חייה כמתרגמת מלטינית ומיוונית לקטלאנית. מכלול יצירתה כולל עשרה ספרים בפרוזה, שביניהם זכו לחשיבות מיוחדת שתי יצירות העוסקות בשואת העם היהודי ובשואת הארמנים: "הכינור של אושוויץ" (1994) ו"מחברת ארם" (1997), אבל מלבדם גם ספרי פרוזה דוגמת "שמי אינו לאורה" (1981), "סנדלים מקצף" (1985) ו"סוכן המלך" (1991). אנגלדה פרסמה גם ארבעה ספרי שירה, שלושה ספרי מסות, שלושה קבצים של סיפורים מהמיתולוגיה ומדברי ימי יוון ורומי ואוסף זיכרונות. היא זכתה בחמישה פרסים ספרותיים יוקרתיים ובשנת 1994 הוענק לה צלב סאן ז'ורדי, אחד מעיטורי הכבוד החשובים ביותר הניתנים בקטלוניה. מדיה וקבצים בנושא מריה אנז'לס אנגלדה בוויקישיתוף שיר מאת מריה אנז'לס אנגלדה קורות חיים מריה אנז'לס אנגלדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.