laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיפזון וזהירון

חיפזון וזהירון היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים, המבוססת על ספריה של מאיה גוזלי. הסדרה הופצה ב-HOT VOD Young החל משנת 2011, כאשר העונה השביעית והאחרונה עלתה ב-6 ביוני 2018. הסדרה הופצה גם בyes יחד עם הסדרה "הבאגיס". דמותם של חיפזון וזהירון הפכו לכוכבי ילדים. הרבה לפני הסדרה, דמותם של חיפזון וזהירון הופיעו לראשונה כדמויות מצוירות בקלטת הילדים "חמישה סיפורים" בכיכובה של מאיה גוזלי שכתבה גם את הספר, והצמד זכה להצגה שעלתה משנת 2007 עד היום, שבוימה בידי עופר שפריר. ההצגה זכתה לתשואות רבות, ובשל כך, הסדרה פותחה. במרכז הסדרה מככבים חיפזון וזהירון, שני חברים שונים זה מזה. זהירון הוא הזהיר והמחושב מבין השניים, וחברו חיפזון נחפז וממהר. התנהגותם השונה מדגישה את הפזיזות והרשלנות אל מול הזהירות ושיקול הדעת. במהלך הסדרה נפגשים חיפזון וזהירון עם צ'יקו השוטר, רמזוריקו, טופי, טישו וחברים אחרים, מחברים בין עולם הדמיון והמציאות שבשכונה, ומעניקים חוויה של לימוד בדרך ייחודית ושמחה. כל פרק בסדרה מסתיים בשיר מקורי בעל מוסר השכל הקשור לנושא שבו עסק הפרק. כמו כן, כל עונה מתמקדת בנושא אחר: עונה ראשונה - זהירות בדרכים עונה שנייה - אורח חיים בריא עונה שלישית - משפחה עונה רביעית - חגי ישראל ומועדיו עונה חמישית - אמרות חכמים ועצות לחיים טובים עונה שישית - חוקרים ומגלים עונה שביעית - עידוד קריאה מאיה גוזלי: יוצרת הסדרה. נראית בתחילת כל פרק ורומזת מה יהיה באותו פרק. חיפזון (יפעה מימון): תמרור כחול ועגול וחברו של זהירון, לא מקפיד על חוקי התנועה למרות אזהרותיו של זהירון. זהירון (רונה בקרמן): תמרור אדום ומשולש וחברו של חיפזון, מקפיד על חוקי התנועה ומזהיר את חיפזון. רמזוריקו (מתן קליגר): רמזור אשר ניצב בשכונה ואומר לכולם לחצות את הכביש בבטחה. צ'יקו צ'קלקה (רמי ציון): השוטר של השכונה אשר שומר על חוק וסדר בדרכים, פוחד מיונים ומגדל ירקות. טופי (שיפי אלוני): מוכרת בקיוסק של השכונה. טישו (שגיא לוי): מנקה הרחובות המזמר שירים שונים ומטאטא את השכונה. ד"ר פיקא (ארז שפריר) (עונות 1–5): רופא מקצועי בשכונה. דנה (נגה מילשטיין) (עונות 1–3): חברה של חיפזון וזהירון. בולי הדוור (דודי גזית) (עונות 2-5): הדוור של השכונה. מרתה (מיקי קם) (עונות 3-4): הספרנית של השכונה. פוני הספר (אודי גוטשלק) (עונה 5): הספר של השכונה. המפקח מוריס (מתן קליגר) (עונות 7-5): מפקח בכיר במשטרה והבוס של צ'יקו השוטר. תיקה (טליה יהלומי) (עונה 6): בת דודתו של צ'יקו השוטר. מדענית מפוזרת. מר פינקס (תומר אופנר) (עונה 7): סופר המגיע לשכונה לסיים ספר. בינואר 2016 יצאה סדרת הספין אוף של חיפזון וזהירון הנקראת הבאגיס. הבאגיס חיפזון וזהירון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
סחודניצה

סחודניצה (באוקראינית: Схі́дниця - סחידניציה; בפולנית: Schodnica; ביידיש: סכעדניצע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בשיפולי הרי הקרפטים, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. סחודניצה נזכרת מהמאה ה-15, ולקראת סוף המאה ה-19 הוענקו לה זכויות עירוניות, לאחר שנתגלו בסביבתה מאגרי נפט. מתקופה זו ובמהלך המאה ה-20 התבססה כלכלת היישוב על הפקת ועיבוד הנפט. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. יהודים ישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-19, והיו כפופים לקהילת דרוהוביץ. בתקופה זו תרמו היהודים חלק מרכזי בפיתוחו התעשייתי של היישוב. בשנים 1897 ו-1898 ערכו פולנים מקומיים פרעות ביהודי העיירה. בתחילת מלחמת העולם הראשונה עברו דרך העיירה אלפי יהודים מהסביבה, שנמלטו מאימת הצבא הרוסי לכיוון הונגריה, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 689 יהודים, למעלה מרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, שכללה תנועות נוער וקיבוץ הכשרה. בשנת 1936 הכו פולנים מקומיים יהודים מהעיירה בזמן הימים הנוראים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, נערכו האוקראינים המקומיים לבצע פוגרום ביהודי העיירה, אך הדבר נמנע בשל כניסת הסובייטים לאזור בסוף ספטמבר 1939. בתקופה הסובייטית הולאמו מפעלי התעשייה בעיירה. לאחר פרוץ מבצע ברברוסה וכיבוש האזור בידי הגרמנים, ב-1 ביולי 1941, ערכו האוקראינים והפולנים המקומיים, בסיוע הגרמנים, פוגרום ביהודי העיירה, בו נרצחו באכזריות כ-200 איש. בסתיו 1941 עוד נמצאו בעיירה 280 יהודים, חלקם פליטים מדרוהוביץ ומבוריסלב, אך רבים מהם מתו ברעב, ממחלות ומרציחות. באוגוסט 1942 שולחו כ-60 יהודים מהעיירה לבוריסלב, וממנה הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ. ב-22 באוקטובר 1942 גורשו אחרוני יהודי העיירה למחנות עבודה בסביבתה, וסחודניצה הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים". מדיה וקבצים בנושא סחודניצה בוויקישיתוף סחודניצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "סחודניצה", באתר השטעטל הווירטואלי
נבחרת חוף השנהב בכדורגל נשים

נבחרת חוף השנהב בכדורגל נשים מייצגת את חוף השנהב בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של חוף השנהב. משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1988 במסגרת טורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. בטורניר זה הייתה חוף השנהב הנציגה היחידה של יבשת אפריקה, אך הודחה כבר בשלב הבתים לאחר שהפסידה בכל שלושת משחקיה. ב-2012, העפילה הנבחרת בפעם הראשונה בתולדותיה לאליפות אפריקה. שנתיים לאחר מכן, היא השתתפה בפעם השנייה ברציפות באליפות, והצליחה להפתיע רבים לאחר שניצחה את דרום אפריקה, וסיימה במקום השלישי באליפות. הדירוג שלה בסוף הטורניר הבטיח לה השתתפות בגביע העולם שנערך ב-2015 בקנדה. בשלב הבתים של גביע העולם, שובצה חוף השנהב עם גרמניה, נורווגיה ותאילנד. כבר במשחקה הראשון בטורניר, היא הובסה 10-0 על ידי גרמניה ולאחר מכן הפסידה גם לתאילנד ונורווגיה. היא סיימה את הקמפיין עם 3 שערי זכות ו-16 שערי חובה. הדירוג הנוכחי של נבחרת חוף השנהב ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-71 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 59 נמדד לראשונה במרץ 2017, והדירוג הכי נמוך 136 נמדד לראשונה בנובמבר 2011. 1991 עד 1999 - לא נכנסה 2003 עד 2011 - לא העפילה 2015 - שלב הבתים 1991 עד 2000 - לא נכנסה 2002 - לא העפילה 2004 - לא נכנסה 2006 עד 2010 - לא העפילה 2012 - שלב הבתים 2014 - מקום שלישי מדיה וקבצים בנושא נבחרת חוף השנהב בכדורגל נשים בוויקישיתוף דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א החל מספטמבר 2006 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרת זו
הבאגיס

הבאגיס היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים, אשר נוצרה על ידי מאיה גוזלי, היוצרת של "חיפזון וזהירון". הסדרה, הכוללת עשרה פרקים, הופצה ב-HOT VOD Young בשנת 2016 ולאחר מכן הופצה ב-yes. להקת "הבאגיס" הם חרקים הגרים מתחת למכולת של ניסים ומנסים לעומת חרקים אחרים להצליח בלהקה שלהם. ג'קו מקקו (שגיא לוי): מקק סגול ומקים להקת הבאגיס, מנגן בגיטרה חשמלית. פרלה החיפושית (שירלי לילו): פרת משה רבינו שהגיע ללהקה כזמרת. שון עכבישון (מתן קליגר): עכביש שאוהב לישון ולאכול, מתופף. ברוס הצרצר (רמי ציון): צרצר שהגיע משדות החיטה הרחוקים, חרזן ומנגן על פסנתר. בז אמרגן ומפיק (דודי גזית): זבוב, הבוס של דבי הדבורה שתמיד מפר הבטחות לדבי. דבי הדבורה (מאיה בכובסקי): דבורה אשר רוצה להיות מפורסמת, הבוס שלה בז מפר את ההבטחות שלו לדבי, בפרק הראשון וגם בפרק האחרון מנסה להיות זמרת בלהקת באגיס אך נכשלת בגלל השירה הגרועה שלה. פישי הפשפש (יניב סוויסה): פשפש מרושע ועסוק אשר עוזר לדבי ולבז, גונב לבאגיס כל מיני דברים מהחצר האחורית. ניסים (גבי עמרני): המוכר במכולת אשר שונא את הבאגיס וחרקים אחרים ומנסה לתפוס אותם ללא הצלחה. גברת שמש (יפעת מימון): הלקוחה של ניסים. גאנה (שיפי אלוני): הדודה של פרלה אשר הגיע מאפריקה. נירית השפירית (רונה בקרמן): שפירית אשר הגיעה לבאגיס. "הבאגיס", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
סונדובה וישנייה

סונדובה וישנייה (באוקראינית: Судова Вишня - סודובה וישנייה; בפולנית: Sądowa Wisznia; ביידיש: סאַנדאָווע ווישניע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. סונדובה וישנייה נזכרת לראשונה בשנת 1230, ובשנת 1368 הוענקו לה זכויות עיר. בשנים 1504 ו-1624 נהרסה העיירה בידי הטטרים. מסוף המאה ה-19 פעלו בעיירה מספר מפעלי תעשייה קטנים. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1547, ובסוף המאה ה-19 נמנו בה כ-1,300 יהודים. בשל הגירה, הצטמצם מספר יהודי העיירה, ובין מלחמות העולם נותרו בה כ-900 יהודים, פחות מרבע מתושביה. מראשית המאה ה-20 התקיימה בעיירה פעילות ציונית. בתחילת מלחמת העולם השנייה נכבשה העיירה בידי הגרמנים למשך זמן של שבועיים, בו רצחו 18 מיהודיה. במהלך מבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941, שבו הגרמנים לעיירה. ב-15 באפריל 1942 ערכו הגרמנים אקציה בעיירה, בה שילחו כ-450 גברים יהודים למחנה ינובסקה. באוקטובר שלאחר מכן שילחו הגרמנים את רוב יהודי העיירה הנותרים למחנה ההשמדה בלז'ץ. יהודים מעטים שעוד הושארו בעיירה גורשו ממנה בדצמבר 1942 לגטו יבורוב. מדיה וקבצים בנושא סונדובה וישנייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סונדובה וישנייה סונדובה וישנייה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "סונדובה וישנייה", באתר השטעטל הווירטואלי "סונדובה וישנייה", באתר JewishGen (באנגלית) סונדובה וישניא (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית
קוטביות

האם התכוונתם ל... קוטביות (כימיה) – תכונה של קשרים כימיים, המתארת את חלוקת המטען החשמלי בין שני האטומים המשתתפים בקשר קוטביות (ביולוגיה) – הבדלים מרחביים בצורה, במבנה או בתפקוד של תאים קוטביות (חשמל) –
טורניר ההזמנה בכדורגל נשים 1988

טורניר ההזמנה בכדורגל נשים 1988, הידוע גם בשם הטורניר הבינלאומי בכדורגל נשים, הוא טורניר כדורגל נשים שארגנה פיפ"א מ-1 ביוני עד 12 ביוני 1988. הטורניר נערך בסין, ובא לבדוק האם הרעיון של גביע עולמי בכדורגל נשים הוא ריאלי. הטורניר זכה להצלחה רבה, וב-30 ביוני הודיעה פיפ"א על ייסוד גביע העולם לנשים, שייערך גם הוא בסין ב-1991. תריסר נבחרות לקחו חלק בתחרות - ארבע מ-UEFA, שלוש מ-AFC, שתיים מ-CONCACAF ואחת מ-CONMEBOL, ‏CAF ו-OFC. אלופת אירופה דאז, נבחרת נורווגיה, זכתה בטורניר לאחר ניצחון 1–0 בגמר על שוודיה. ברזיל סיימה במקום השלישי, לאחר שניצחה את המארחת סין בדו-קרב פנדלים. נבחרת מצטיינות הטורניר נבחרה על ידי אנשי התקשורת הסיניים. 88 days to go, באתר פיפ"א, 10 במרץ 2015
נאשיילסק

נאשיילסק (בפולנית: Nasielsk) היא עיירה במחוז נובידבור שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. נאשיילסק נזכרת מהמאה ה-11, עת הייתה כפר פרטי בבעלות אצולה, ובשנת 1386 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאות ה-15 וה-16 התפתחה העיירה, ונעשתה למרכז מסחרי במזוביה, בו התקיימו ירידים חודשיים. שגשוג העיירה נקטע באמצע המאה ה-17, כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית לאזור. בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. הקמת מוסדות השלטון של הנפה בעיירה בשנת 1867, וחיבורה לקו מסילת הברזל בשנת 1880, הביאו להתפתחותה המהירה של העיירה בסוף המאה ה-19. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-17, ובשנת 1650 נבנה בה בית כנסת וקודש בה בית עלמין. לאחר גזירות גירוש שהוטלו על יהודים ביישובים שונים במזוביה, הגיעו לעיירה יהודים נוספים, והקהילה במקום גדלה. במהלך המאה ה-19, חרף ההגבלות שהוטלו על מגורי יהודים באזור העיירה בין השנים 1823 ו-1862, גדלה האוכלוסייה היהודית בעיירה, ובשנת 1857 היוו היהודים כ-80% מתושביה. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיירה חיילי הצבא הכחול, ובשנת 1920 הוחרמו כמה מעסקי היהודים בה, ונאסרו מספר מהפעילים הציונים ביישוב. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות של המפלגות היהודיות השונות - אגודת ישראל, הבונד והמפלגות הציוניות. בשנים אלה התגוררו בעיירה למעלה מ-3,000 יהודים, רוב תושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שכללו הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצה העיירה בידי מטוסים גרמניים, ורבים מיהודיה נמלטו לוורשה. עם כניסת הגרמנים ליישוב, החלו אלו בשוד רכוש יהודים בו, בחילול בית הכנסת המקומי ובאונס נשים יהודיות. באוקטובר 1939 הטילו הגרמנים תשלומי כופר על יהודי היישוב, תוך לקיחת נכבדי הקהילה כבני ערובה. ב-2 בדצמבר 1939 רוכזו יהודי העיירה בכיכר המרכזית בה, ושם הוחזקו מספר שעות תחת משמר, תוך התעללות בהם. לאחר סלקציה, הובלה קבוצה אחת כ-4 ק"מ עד תחנת הרכבת האזורית, והקבוצה השנייה נכלאה במבנה בית הכנסת המקומי. בתחנת הרכבת הפשיטו הגרמנים את היהודים, ושדדו את רכושם, תוך התעללות בנחשלים. לאחר מכן הועמסו היהודים על קרונות משא שפנו לנפת לובלין. ב-4 בדצמבר 1939 גורשו מהעיירה יתר היהודים שהושארו בה, תוך רצח כמה עשרות מהם במהלך האקציה. יעדי הגירוש היו מיינדזיז'ץ פודלסקי ולוקוב, ויהודי העיירה נלקחו ליישובים אלו בקרונות רכבת צפופים ללא מזון או שתייה, בנסיעה שארכה יומיים. גורלם של יהודי העיירה היה כגורל יהודי היישובים אליהם הגיעו. מכ-3,000 יהודי נאשיילסק שרדו את השואה כ-80 איש, רובם בשטחי ברית המועצות. מ. צאנין, נאשיילסק ופולטוסק בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 209–214 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם) ביאנקה סטיגטר, שלוש דקות, סרט תיעודי, 2022 יד ושם, פרס יד ושם למצוינות קולנועית בסרט תיעודי על השואה, באתר יד ושם מדיה וקבצים בנושא נאשיילסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאשיילסק נאשיילסק באתר מרכז מורשת יהדות פולין "נאשיילסק", באתר השטעטל הווירטואלי נאשלסק (פולין), דף שער בספרייה הלאומית עופר אדרת, חיים שלמים בשלוש דקות, שלא ישובו לעולם, באתר הארץ, 30 במאי 2022 יד ושם, פרס יד ושם בדוקאביב - למצוינות קולנועית בסרט תיעודי על השואה, באתר יד ושם, ‏2024
ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית

ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית: Chief of Staff of the Air Force; בקיצור: CSAF או AF/CC) הוא תפקיד המאויש על ידי גנרל 4 כוכבים בחיל האוויר של ארצות הברית, והוא הקצין הבכיר ביותר הממונה לשירות במחלקת חיל האוויר וככזה הוא משמש כיועצו הצבאי וסגנו של מזכיר חיל האוויר. נוסף על כך הוא חבר במטות המשולבים, ומשמש יועץ צבאי למועצה לביטחון לאומי, למזכיר ההגנה ולנשיא ארצות הברית. ראש המטה הוא הקצין הבכיר ביותר בחיל האוויר של ארצות הברית (למעט כאשר יושב ראש המטות המשולבים או סגנו הם קציני חיל האוויר של ארצות הברית). התפקיד הוא אדמיניסטרטיבי בפנטגון, ובעוד שאין לו סמכות פיקודית מבצעית על כוחות חיל האוויר, ראש מטה חיל האוויר מפקח על יישום ההנחיות של מזכיר חיל האוויר. ראש מטה חיל האוויר הנוכחי הוא גנרל דייוויד אולווין. תחת סמכותו, הכוונתו ושליטתו של מזכיר חיל האוויר, ראש מטה חיל האוויר מנהל את מטה האוויר (אחת מ-2 מחלקות במחלקת חיל האוויר), משמש כזרוע הביצועית של המזכיר ביישום תוכניות אופרטיביות, מפקח על תרגילים ועל פעילות הכוחות כפי שהוגדרו על ידי המזכיר. ראש המטה יכול לבצע משימות נוספות המוקצות על ידי הנשיא, מזכיר ההגנה או מזכיר חיל האוויר. ראש מטה חיל האוויר הוא חבר במטות המשולבים. כמו שאר חברי המטות המשולבים הוא בעל סמכות אדמיניסטרטיבית בלבד ואין לו סמכות פיקודית על כוחות חיל האוויר של ארצות הברית. המועמד שנבחר לתפקיד על ידי הנשיא חייב לעבור אישור של סנאט. באופן קבע הקצין יהיה בדרגת גנרל 4 כוכבים. קודם ליצירת התפקיד, גנרל הנרי ארנולד היה ראש חילות האוויר של צבא ארצות הברית ומפקד של כוחות האוויר במהלך מלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית אתר האינטרנט הרשמי של ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית
יאזלובייץ

יאזלובייץ (באוקראינית: Язловець; בפולנית: Jazłowiec) היא עיירה קטנה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, כ-16 ק"מ דרומית לבוצ'אץ', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. יאזלובייץ נוסדה במחצית הראשונה של המאה ה-15, ובשנת 1519 הוענקו לה זכויות עיר, ונקבעו בה ירידים שנתיים, ימי שוק שבועיים ותחנת מכס. בשנת 1647 עמדו תושבי העיירה בפני מצור שהטילו עליהם גייסותיו של חמלניצקי, ובשנת 1669 נהרסה העיירה בידי הטורקים, אשר שלטו בה 7 שנים לאחר מכן. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-16, ומהמחצית השנייה של המאה ה-18 היוו היהודים רוב בקרב תושבי העיירה. בשנת 1880 נמנו בעיירה 1,642 יהודים, אולם בשנים שלאחר מכן היגרו מהעיירה רוב יהודיה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-560 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציונית ענפה, שכללה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939. עם פרוץ מבצע ברברוסה בסוף יוני 1941, ונסיגת הצבא האדום מאזור העיירה, החלו האוקראינים המקומיים בביצוע מעשי התעללות ושוד בקרב יהודיה. לאחר כניסת הגרמנים ליישוב, החלה המשטרה האוקראינית בהחרמת רכוש ודירות היהודים בו, ובגיוסם לעבודות כפייה מפרכות ומשפילות. בחודשים הראשונים לכיבוש הגרמני הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים מכפרי הסביבה, אשר נמלטו ממעשי הטבח שביצעו בהם האוקראינים, ומספר היהודים בעיירה הגיע לכ-1,200 איש. בסתיו 1942 גורשו כל יהודי העיירה לגטו בוצ'אץ', ושם חלקו את גורל יתר יהודי המקום. מקהילת יאזלובייץ שרדו את השואה יהודים בודדים. גיבור הנובלה "והיה העקוב למישור" מאת ש"י עגנון, מנשה חיים הכהן, מתואר בסיפור כ"מילידי ק"ק יזלוביץ". מדיה וקבצים בנושא יאזלובייץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יאזלובייץ יאזלובייץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין "יאזלובייץ", באתר JewishGen (באנגלית)
לוקאס רומרו

לוקאס דניאל רומרו (בספרדית: Lucas Daniel Romero; נולד ב-18 באפריל 1994 בלומה ארמוסה שבבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אינדפנדיינטה. רומרו נולד בלומה ארמוסה שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה. הוא גדל במחלקת הנוער של ולס סארספילד. ב-8 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בתיקו 0-0 נגד אסטודיאנטס לה פלאטה במסגרת ליגת העל הארגנטינאית. בעונתו הראשונה עזר לקבוצה לזכות באיניסיאל 2012, ובהמשך נכנס כמחליף בסופרפינאל 2012/2013. רומרו שותף כמחליף במשחק הסופר קאפ הארגנטינאי 2013 נגד ארסנאל דה סארנדי שהסתיים בניצחון של ולס סארספילד. ב-2 בפברואר 2016 חתם רומרו בקרוזיירו. עם ולס סארספילד אליפות ארגנטינה (2): איניסיאל 2012, סופרפינאל 2012/2013 הסופר קאפ הארגנטינאי (1): 2013 מדיה וקבצים בנושא לוקאס רומרו בוויקישיתוף לוקאס רומרו, באתר Transfermarkt לוקאס רומרו, באתר Soccerway לוקאס רומרו, באתר WorldFootball.net לוקאס רומרו, באתר FootballDatabase.eu
Nixxes Software

Nixxes Software BV היא חברה הולנדית שנוסדה באוגוסט 1999 ועוסקת בהסבת משחקי וידאו לפלטפורמות, בעיקר למחשב האישי. ביוני 2021 החברה נרכשה על ידי סוני. אתר האינטרנט הרשמי של Nixxes Software (באנגלית) Nixxes Software, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Nixxes Software, ברשת החברתית LinkedIn מיכאל מקוורתור, Sony adds PC port developer to PlayStation Studios, באתר Polygon, ‏‏1 ביוני 2021 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה ובנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנבחרות בגביע העולם בכדורגל נשים

לגביע העולם בכדורגל נשים העפילו, נכון ל-2023, 44 נבחרות לאומיות. מטרת ערך זה הוא להשוות בין הישגיהן של הנבחרות בטורניר. בכל גביע עולם למעט זה של 2007, לפחות נבחרת אחת הופיעה לראשונה בתולדותיה בטורניר, כפי שמוצג להלן: מקרא 1 – אלופה 2 – סגנית 3 – מקום שלישי 4 – מקום רביעי רבע גמר – שלב רבע הגמר ס2 – סיבוב שני (שלב שמינית הגמר; במשחקים שנערכו החל מ-2015) ס1 – סיבוב ראשון ה – העפילה, אך הטורניר טרם הסתיים • – לא העפילה × – לא נרשמה, פרשה או הורחקה ** – מארחת המספרים שבסוגריים מייצגים את מספר הנבחרות שהשתתפו במפעל באותה השנה. הסטטיסטיקה מחושבת כך שמשחק שהסתיים בהארכה נחשב כניצחון או הפסד, ואילו משחק שהסתיים בבעיטות הכרעה נחשב כתיקו. ניצחון מקנה 3 נקודות, תיקו מקנה נקודה אחת והפסד לא מקנה אף נקודה.
תמיסטו (ירח)

תמיסטו הוא אחד הירחים של כוכב הלכת צדק. תמיסטו התגלה על ידי צ'ארלס קאוול (אנ') ואליזבת רומר ב-30 בספטמבר 1975. הדיווח על גילויו נמסר ב-3 באוקטובר 1975, והוא קוטלג בשם S/1975 J 1.. אולם לא נוספו לו תצפיות נוספות ומסלולו לא נקבע. בשנת 2000, נראה כי ירח חדש התגלה על ידי סקוט שפרד, דייוויד ג'וויט (אנ'), ינגה פרננדס (אנ') ויוג'ין מנייר (אנ'). הירח קוטלג בשם S/2000 J 1. לאחר תצפיות נוספות התגלה כי הוא בעצם אותו ירח שנצפה ב-1975.. תצפיות נוספות אישרו מסקנה זו באוגוסט 2000. הירח קיבל את שמו הרשמי בשנת 2002, ונקרא על שם בתה של אלת הנהר ואהובתו של זאוס מהמיתולוגיה היוונית "תמיסטו" (אנ'). מסלולו של תמיסטו שונה ממסלולם של שאר ירחי צדק. בעוד שאר הירחים מקיפים את צדק במסלולים סמוכים זה לזה באופן מובהק, תמיסטו מקיף אותו במרחק רב ממסלול הירח הקרוב ביותר אליו (3,794,565 ק"מ ממסלולו של הירח לדה, הירח הקרוב אליו ביותר). הקפה שלמה של תמיסטו סביב כוכב הלכת צדק נמשכת 129.87 ימים. קוטרו של תמיסטו 8 קילומטרים, ושטח פניו כ-270 קילומטרים רבועים. צפיפותו היא 2.6 גרם/סמ"ק והוא בעל אלבדו של 0.04. מדיה וקבצים בנושא תמיסטו בוויקישיתוף Brian G. Marsden (3 באוקטובר 1975). "IAUC 2845: Probable New Satellite of Jupiter". International Astronomical Union Central Bureau for Astronomical Telegrams. {{cite web}}: (עזרה) Brian G. Marsden (25 בנובמבר 2000). "IAUC 7525: S/1975 J 1 = S/2000 J 1". International Astronomical Union Central Bureau for Astronomical Telegrams. {{cite web}}: (עזרה) Daniel W. E. Green (22 באוקטובר 2002). "IAUC 7998: Satellites of Jupiter". International Astronomical Union. {{cite web}}: (עזרה)
Rain Fell Within

Rain Fell Within הייתה להקת מטאל גותי סימפוני אווירתי שפעלה בארצות הברית בשנים 1996 עד 2002. הלהקה מנגנת מטאל גותי שמתבסס על קולה האופראי של הסולנית דואון "שחר" דזירה (Dawn Desireé). המוזיקה יחסית לא כבדה ללהקות מטאל גותי אירופאיות וקצב הנגינה הוא בינוני, לא מהיר כמו דת' מטאל ומאידך לא איטי כמו דום מטאל. ההרכב האחרון: צ'ארלס גור - גיטרת באס (1996-2002) קווין תומאס - גיטרה חשמלית (1996-2002) דואון דזירה (Dawn Desireé) - סולנית, קלידים (1996-2002) טים מילר - תופים (1998-2002) ג'ייסון אהרון ווד - גיטרות (2001-2002) לורי אן האוז - שירה נשית (2001-2002) ג'ון באטמה - קלידים (2002) בעבר: ג'ון בראון - תופים (1996-1998) ויליאם רוקר - גיטרות (1996-1998) אואן דייוויס - גיטרות (1999-2001) Solemn Days - דמו, 1998 Believe - אלבום אולפן, 2000 Refuge - אלבום אולפן, 2002 Rain Fell Within, באתר Last.fm (באנגלית) Rain Fell Within, באתר AllMusic (באנגלית) Rain Fell Within, באתר MusicBrainz (באנגלית) Rain Fell Within, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Rain Fell Within, באתר Discogs (באנגלית) Rain Fell Within, באתר Songkick (באנגלית)
חברים בכל מיני צבעים

"חברים בכל מיני צבעים" הוא שיר ילדים עברי אנטי-גזעני שחיברה הפזמונאית חנה גולדברג והלחין יוני רועה. את השיר עיבד אבי יפרח. השיר קורא לסובלנות ולקבלת האחר. השיר בוצע לראשונה על ידי הזמרת שרית חדד בפסטיגל 1998, זכה במקום השני, והפך לקלאסיקה לילדים ולהמנון קבלת השונה. הוא נכלל באלבומה "כמו סינדרלה" (1999). בשנת 2000 חנה גולדברג פרסמה גם ספר ילדים באותו שם בהוצאת הקיבוץ המאוחד (איורים: כריסטינה קדמון), המכיל שיר זה ושני שירים נוספים. חנה גולדברג סיפרה על כתיבת השיר: כשבני התחיל ללכת לגן, הוא פגש שם לראשונה ילדים שנראו שונה ממנו: ילד עם צבע עור שחור, ילד סיני עם עיניים מלוכסנות, ילדה אתיופית עם צבע עור חום... ישבנו ודברנו על כך, ופתאום הטלפון צלצל. על הקו היה משה קפטן, במאי הפסטיגל, שביקש שאכתוב לשרית חדד שיר על צבעים. "במקום שיר בנאלי על צבעים, אני רוצה לכתוב שיר אנטי-גזעני," אמרתי. "זה לא נושא מסובך מדי לילדים?" הוא פקפק. "ילדים מסוגלים לקלוט מסרים מורכבים", התעקשתי. באותו לילה כתבתי את "חברים בכל מיני צבעים". השיר זכה במקום שני בפסטיגל 1998, ומאז הוא הפך המנון סובלנות וקבלת האחר. במפגשים שלי עם ילדים בגני ילדים ובתי ספר תמיד אני מסיימת את המפגש בהשמעת השיר ומבקשת מהילדים לנסות לגלות "למה התכוונה המשוררת". תשובותיהם מרתקות אותי. — האתר של חנה גולדברג בשנת 2019, בעקבות פנייה מאימו של ילד המתמודד עם שיתוק מוחין, החליטה גולדברג להוסיף לשיר בית נוסף המוקדש לילדים עם צרכים מיוחדים: "יש לי חבר על כיסא גלגלים, אני והוא כמו שני אחים". השיר הוקלט מחדש בתוספת הבית החדש בביצוע עשרה זמרים, וביניהם גם חנה גולדברג עצמה שרה את הבית הנוסף. הזמרים שביצעו את השיר בגרסה החדשה: לי בירן, סטפן לגר, מאיה בוסקילה, קורין אלאל, דוד ד'אור, כיתריה, עדן אלנה, בן זיני וטיילור, מוטי טקה וחנה גולדברג. לירון זייד, ‏החידוש המרגש של השיר "חברים בכל מיני צבעים", באתר ‏מאקו‏, 6 בנובמבר 2019 "חברים בכל הצבעים" וכעת גם בכיסא גלגלים, באתר ynet, 12 בדצמבר 2019 חגי אוזן‏, שרית חדד: "הדיבורים על שד עדתי לא מובנים לי", באתר וואלה, 4 בספטמבר 2013 הסיפור מאחורי השיר "חברים בכל מיני צבעים", באתר של חנה גולדברג ספר הילדים "חברים בכל מיני צבעים" סרטון השיר "חברים בכל מיני צבעים", סרטון באתר יוטיוב סרטון השיר "חברים בכל מיני צבעים" - גרסת 2019 כולל הבית הנוסף - הקליפ הרשמי, סרטון באתר יוטיוב סרטון כתבה בחדשות 12 על מיזם הוספת בית לשיר "חברים בכל מיני צבעים", סרטון באתר יוטיוב נובמבר, 2019