laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי גרמניה–טוגו

יחסי גרמניה–טוגו הם היחסים בין גרמניה לבין טוגו. המושבה טוגולנד הוקמה לקראת סוף תקופת הקולוניזציה האירופית באפריקה המכונה בדרך כלל "המרוץ לאפריקה". שני אזורי חסות נפרדים הוקמו בשנת 1884. בפברואר 1884 נחטפו ראשי העיירה Aného על ידי חיילים גרמנים ונאלצו לחתום על אמנת הגנה. באזור לומה היה החוקר הגרמני, הרופא הרפואי, הקונסול הקיסרי והממונה על מערב אפריקה, גוסטב נכטיגל, הכוח המניע להקמת המושבות המערביות באפריקה של טוגולנד וכן קאמרון. מבסיסו על החזקה של האי הספרדי פרננדו פו במפרץ ביאפרה הוא נסע רבות ביבשת אפריקה. ב-5 ביולי 1884 חתם נכטיגאל על אמנה עם המפקד המקומי, Mlapa III, בו הכריז על פרוטקטורט גרמני על רצועת שטח לאורך חוף העבדים על מפרץ בנין. על ספינת התותחים הקטנה SMS Möwe הונף לראשונה דגל האימפריה ביבשת אפריקה. הקונסול היינריך לודוויג ראנדד הצעיר, סוכן תושב של חברת C. Goedelts באווירה, מונה כנציב הראשון עבור השטח. בשנת 1899 גרמניה ובריטניה סחרו בשטחים באיי סמואה עבור איי שלמה הצפוניים והשליטה בטונגה, תוך שימוש באזור הנייטרלי של טוגולנד (ינדי) ובמשולש וולטה כקלפי מיקוח. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 נכבשה המושבה במהירות על ידי כוחות בריטים וצרפתים במהלך כיבוש טוגולנד והועברה לשלטון צבאי. בשנת 1916 השטח חולק לאזורי מינהל נפרדים של בריטניה וצרפת, והחלוקה הפכה לרשמית בשנת 1922 עם הקמת טוגולנד הבריטית וטוגולנד הצרפתית. היחסים הפוליטיים בין שתי המדינות התקררו בתחילת שנות ה-90 כתוצאה מגירעונות דמוקרטיים חמורים בטוגו, היחסים השתפרו שוב בעקבות רפורמות פוליטיות וכלכליות בשנים האחרונות. שיתוף הפעולה הגרמני עם טוגו התחדש בסוף 2012. ממשלת גרמניה תומכת בתהליך הרפורמה במדינה. טוגו מבקשת להגביר את שיתוף הפעולה עם גרמניה בכל התחומים והיא מעוניינת למשוך השקעות גרמניות. מאז 2012, גרמניה שיתפה פעולה עם טוגו בתחומי העדיפות הבאים: ביזור וממשל טוב, פיתוח כפרי וחקלאות ופיתוח כלכלי בר קיימא תוך התמקדות בהכשרה מקצועית ותעסוקה בקרב בני נוער. המשא ומתן הבין ממשלתי האחרון על שיתוף פעולה בפיתוח התקיים בלומה במרץ 2019. התחייבויות שיתוף הפעולה של גרמניה הסתכמו בסכום של עד 181.4 מיליון אירו מאז חידוש שיתוף הפעולה בשנת 2012. בנוסף, גרמניה עוסקת ביוזמות אזוריות וגלובליות בתחומים כגון אבטחת מזון, תחום האנרגיה, הגנת הסביבה ושמירה על המגוון הביולוגי. בין הארגונים הגרמניים הפעילים בטוגו ניתן למנות את Deutsche Gesellschaft für Internationale Zusammenarbeit (GIZ)‏, Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW)‏, סוכנויות סיוע הקשורות לכנסיות וקרנות פוליטיות. בסך הכל היחסים הכלכליים בין שתי המדינות צנועים. בקיץ 2019 התקיים בלומה פורום כלכלי של טוגו עם האיחוד האירופי. מכון גתה בלומה פעיל בטוגו מאז 1961. קיימות מספר שותפויות בין אוניברסיטת לומה לאוניברסיטאות בגרמניה, ביניהן אוניברסיטת מינסטר למדעים יישומיים, אוניברסיטת זיטאו/גורליץ למדעים יישומיים, אוניברסיטת ביירוית, אוניברסיטת קאסל ואוניברסיטת ברלין-הומבולדט. גרמניה מחזיקה בטוגו שגרירותה בלומה. טוגו מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–טוגו בוויקישיתוף יחסי גרמניה–טוגו, באתר משרד החוץ הפדרלי Laumann, "A Historiography of German Togoland", p. 195 Washausen, Hamburg und die Kolonialpolitik, p. 79 Paul M. Kennedy, "The Samoan Tangle: A Study in Anglo-German-American Relations, 1878–1900", Harper & Row, p 1974. יחסי גרמניה–טוגו, באתר משרד החוץ הפדרלי
פייר בושאן

פייר בושאן (בצרפתית: Pierre Beauchamp ‏ 30 באוקטובר 1631 - פברואר 1705) היה כוריאוגרף, רקדן ומלחין צרפתי, וכנראה ממציא כתב התיווי בושאן-פוייה. אביו, לואי, היה כנר בלשכת המלך. פייר בושאן נולד בוורסאי למשפחה של מנהלי בלט צרפתים. הוא הופיע לראשונה בחצר לואי ה-14 בגיל 12, בשנת 1648. בשנת 1671 התמנה למנהל האקדמיה המלכותית למחול (אם כי לא היה חבר מייסד של האקדמיה, כפי שחושבים לעיתים קרובות). בושאן היה כוריאוגרף ראשי בלהקת השחקנים של מולייר ("להקת המלך") בשנים 1664 עד 1673, וכן מנהל בלט של האקדמיה המלכותית למוזיקה ו"מלחיני הבלטים של המלך". כמו כן, במשך יותר מעשרים ושתיים שנים, נתן שיעורי מחול למלך לואי ה-14. במשרותיו אלה, היה בעל השפעה רבה על התפתחות המחול הצרפתי בתקופת הבארוק. הוא המשיך ליצור בלטים ולרקוד בארמון ורסאי לאחר מותו של ז'אן באטיסט לולי ב-1687; עם זאת, מ-1697 ואילך, היו הכוריאוגרפיה וחיבור מוזיקה ובלטים בשביל הקולג' הישועי לעיסוקו העיקרי. הוא מת בפריז בשנת 1705. שנים אחדות לאחר מעשה, ייחס פייר ראמו לבושאן את ניסוח חוקי חמש הפוזיציות של הרגליים בבלט קלאסי, ואת חלקו בפיתוח השימוש בזרועות. (יש לזכור, עם זאת, שבניגוד לפוזיציות הרגליים, השימוש בזרועות במחול הבארוקי היה שונה באופן ניכר מן המקובל בבלט). שיטת חוקי הפוזיציות הודפסנ בשנת 1700 על ידי ראול-אוגה פוייה, שפרסם פרטיטורות של כתב מחול, שנודעו בשם "תיווי בושאן-פוייה". פייר ראמו הכניס בו שינויים קלים בשנת 1725, אבל השימוש בו לרישום מחולות לבמה ולאירועים ביתיים נמשך כל המאה ה-18. שתי כוריאוגרפיות שרדו בעותקי כתב-יד המיוחסים לבושאן: דואט "הנשף" "ריגאדון דה מסייה בושאן" וסולו תיאטרלי לגבר "סרבנד דה מסייה בושאן". הסרבנד חריג בין תפקידי הסולו הקיימים לגברים, משום שעל אף הטכניקה הווירטואוזית שהוא דורש בפירואטים ובשלל צעדי קישוט, אין בו צעדי הקשה באוויר. Les Fâcheux - כריאוגרפיה, הלחנה, ניצוח על התזמורת (1661) "הנישואים הכפויים" (1664) גם הוא באצילים, בלטים (1669) "הנאהבים הנהדרים" (1670) "פסיכה", בלטים (1671) החולה המדומה, בלטים (1673) "פומון" (אופרה, 1671) L'Impatience (קוצר הרוח) (1661) ""הולדת ונוס" (1665) "אלצ'סטה" (לולי) (1674) "אטיס" (לולי) (1676) "איזיס" (1677) "ניצחון האהבה" avec Pécour ‏ (1681) "בלט הנעורים" (1686) מדיה וקבצים בנושא פייר בושאן בוויקישיתוף פייר בושאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Facsimile of a 1748 edition of Rameau's book from The Library of Congress "An American Ballroom Companion César UK Excerpt from Grove Dictionary entry on Pierre Beauchamp . ביוגרפיה של פייר בושאן, אנציקלופדיה בריטניקה
זנבו אוטומוטיב

זֶנְבוֹ אוטומוטיב (באנגלית: Zenvo Automotive, מוכרת גם כזנבו) היא יצרנית מכוניות ספורט שבסיסה בפרסטו שבאי זילנד שבדנמרק. היא נוסדה בשנת 2004 על ידי טולס ווֹלאָסן. המכונית הראשונה שלה הוצגה כאב טיפוס ובדצמבר 2008 הוצגה כזנבו ST1. מגזין טופ גיר נתן ביקורת רעה על זנבו ST1 עקב תקריות שהתרחשו בעת השימוש במכונית. באפריל 2018 נקנו שני מדגמים של זנבו על ידי דנים מקומיים, לאחר שמאז הצגת המכוניות לא נקנה אפילו לא דגם אחד בדנמרק היות שהמכוניות של זנבו היו יקרות מדי. זנבו ST1 - יוצרה בין השנים 2009 ל-2016. זנבו TS1 GT - מיוצרת משנת 2016. זנבו TSR - מיוצרת משנת 2016. זנבו TSR-S - מיוצרת משנת 2018. מדיה וקבצים בנושא זנבו אוטומוטיב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זנבו אוטומוטיב (באנגלית) זנבו אוטומוטיב, ברשת החברתית LinkedIn סרטונים בערוץ של זנבו אוטומוטיב, באתר יוטיוב זנבו אוטומוטיב, ברשת החברתית פייסבוק זנבו אוטומוטיב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) זנבו אוטומוטיב, ברשת החברתית אינסטגרם Zenvo to Produce “Real Supercar with Excessive Power”, באתר wot.motortrend, ‏17 בדצמבר 2008 "Zenvo forsvarer sig mod Top Gear - Bilsektionen.dk". Online Bilmagasin med bilnyheder og biltests | Bilsektionen.dk (בדנית). 2014-02-23. נבדק ב-2021-08-02. Første Zenvo solgt i Danmark - med et brag!, Bil magasinet, ‏2018-04-14 (בדנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זנבו אוטומוטיב".
יחסי גינאה–גרמניה

יחסי גינאה–גרמניה הם היחסים בין גינאה לבין גרמניה. במהלך המלחמה הקרה היחסים בין גינאה לגרמניה השתנו. גינאה ניתקה את היחסים עם הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בין השנים 1970–1975. במהלך תקופה זו היא פיתחה שיתוף פעולה פעיל הרפובליקה הדמוקרטית של גרמניה. בעקבות הבחירות הדמוקרטיות לנשיאות הראשונות בשנת 2010 ובחירות לפרלמנט ב-2013 התייצבו היחסים. היחסים בין ממשלות שתי המדינות התעצמו בשנת 2017 אודות לשיתוף פעולה בין גרמניה כנשיאת ה-G20 וגינאה כיו"ר האיחוד האפריקאי. הגירה היא כיום נושא חשוב ביחסים עם גינאה. בסוף 2018 חיו בסביבות 16,500 גינאים בגרמניה. על מנת לשפר את שיתוף הפעולה, גם בנוגע להחזרת המהגרים, חתמו שתי הממשלות על הסכם הגירה שנכנס לתוקף בפברואר 2019. קיים פוטנציאל לשיפור ביחסים הכלכליים הדו-צדדיים. כמה חברות גרמניות פועלות כיום בגינאה. על פי נתוני משרד הסטטיסטיקה הפדרלי, הסחר הגרמני עם גינאה הסתכם ב-212 מיליון אירו בשנת 2018. באותה שנה ייבאה גרמניה סחורות בשווי 97 מיליון אירו מגינאה, בעיקר בוקסיט. הסכם הגנה על השקעות עם גינאה התקיים מאז 2014. מאז סוף 2017, גינאה הייתה חברה ב-G20 Compact with Africa, יוזמה שמטרתה להרחיב את ההשקעות במגזר הפרטי באפריקה. שיתוף הפעולה הפיתוח עם גינאה מתמקד בתחום העדיפות של שירותים חברתיים בסיסיים ומקיף שיתוף פעולה טכני ופיננסי בתחומי החינוך הבסיסי ובריאות. כחלק מתוכנית החינוך הבסיסית וכדי לסייע במאבק בסיבות ההגירה, גרמניה תומכת כיום גם בצעדים לשיפור סיכויי התעסוקה של צעירים בגינאה. תחומים אחרים של שיתוף פעולה לפיתוח כוללים קידום שלטון תקין בענף הכרייה ושיתוף פעולה עם המגזר העסקי בנושא שותפויות ציבוריות-פרטיות לשיפור תנאי העבודה וניצול טוב יותר של משאבי המים באגן ניגר, כמו גם פרויקט שמטרתו לטפח שיתוף פעולה בין גינאה ומאלי בנושאי גבול. גרמניה מחזיקה בגינאה שגרירותה בקונאקרי. גינאה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי גינאה–גרמניה בוויקישיתוף יחסי גינאה−גרמניה, באתר משרד החוץ הפדרלי יחסי גינאה−גרמניה, באתר משרד החוץ הפדרלי
יחסי אורוגוואי – קוסטה ריקה

יחסי אורוגוואי–קוסטה ריקה הם יחסי החוץ בין קוסטה ריקה לאורוגוואי. מבחינה היסטורית שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. כיום שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, איגוד האקדמיות ללשון ספרדית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, בקבוצת קיירנס, וב-G77. קוסטה ריקה מחזיקה באורוגוואי שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה, המוסמכת במקביל לבליז וגיאנה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי – קוסטה ריקה בוויקישיתוף "Joint declaration of the G77". נבדק ב-23 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) Embassy of Costa Rica in Montevideo Embassy of Uruguay in San José
יחסי גינאה – הממלכה המאוחדת

יחסי גינאה–הממלכה המאוחדת הם היחסים בין גינאה לבין הממלכה המאוחדת. בריטניה כוננה יחסים דיפלומטיים עם גינאה בשנת 1958, לאחר שהאחרונה קיבלה את עצמאותה מצרפת. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם. באמצעות תמיכה במסחר ובהשקעות בריטניה מעודדת בגינאה דמוקרטיה, זכויות אדם וממשל טוב. בריטניה מחזיקה בגינאה שגרירותה בקונאקרי. גינאה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון. מדיה וקבצים בנושא יחסי גינאה – הממלכה המאוחדת בוויקישיתוף בריטניה וגינאה באתר משרד החוץ הבריטי שגרירות בריטניה בגינאה באתר משרד החוץ הבריטי ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אורוגוואי–קולומביה

יחסי אורוגוואי–קולומביה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של קולומביה והרפובליקה המזרחית של אורוגוואי. מבחינה היסטורית שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. כיום שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, ALADI, איגוד האקדמיות ללשון הספרדית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, איגוד האומות הדרום אמריקאיות, קבוצת קיירנס ו-G77. קולומביה מחזיקה באורוגוואי שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה וקונסוליה בסנטיאגו דה קאלי. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–קולומביה בוויקישיתוף "Joint declaration of the G77". נבדק ב-23 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) Embassy of Colombia in Montevideo Embassy of Uruguay in Bogotá Consulate of Uruguay in Cali
סופרמן: סדרת האנימציה

סופרמן: סדרת האנימציה (באנגלית: Superman: The Animated Series) היא סדרת אנימציה אמריקאית, המבוססת על סדרת הקומיקס סופרמן מבית DC קומיקס. הסדרה נוצרה על ידי ברום טים ואלן בורנט והופקה לשידור על ידי האחים וורנר הנפשה בשיתוף חברת DC קומיקס עבור רשת Kids' WB. היא שודרה למשך שלוש עונות בסך כולל של 54 פרקים בין 6 בספטמבר 1996 ל-12 בפברואר 2000. זוהי הסדרה השנייה של DC Animated Universe (אנ') לאחר באטמן - הסדרה המצוירת, הסדרה זכתה לתשבחות על המורכבות הנושאית, איכות האנימציה והכתיבה, נאמנות לחומר המקורי, דיבוב, בגרות וחידוש המיתוס של דמות הקומיקס הראשית. טים דיילי - קאל-אל / קלארק קנט / סופרמן דיינה דלייני - לויס ליין דייוויד קאופמן - ג'ימי אולסן קלנסי בראון - לקס לות'ר מייק פארל - ג'ונתן קנט שלי פאבארס - מרתה קנט ג'ורג' דזונדזה - פרי וייט קורי ברטון - ברייניאק מייקל איירונסייד - דארקסייד ג'וזף בולוגנה - דן טרפין ליסה אדלשטיין - מרסי גרייבס לורן טום - אנג'לה צ'ן ג'ולי פישר - לאנה לאנג ויקטור ברנדט - פרופסור אמיל המילטון ג'ואנה קסידי - המפקחת מגי סויר מייקל דורן - סטיל אתר האינטרנט הרשמי של סופרמן: סדרת האנימציה "סופרמן: סדרת האנימציה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סופרמן: סדרת האנימציה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סופרמן: סדרת האנימציה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "IGN's Top 25 Comic Book TV Shows". IGN. נבדק ב-4 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Video Games, Wikis, Cheats, Walkthroughs, Reviews, News & Videos – IGN". IGN. אורכב מ-המקור ב-1 באוגוסט 2013. נבדק ב-4 באוקטובר 2014. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אורוגוואי–בוליביה

יחסי אורוגוואי–בוליביה הם יחסי החוץ בין בוליביה לאורוגוואי. מבחינה היסטורית, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית (בנדה המזרחית ופרו העליונה) עד תחילת המאה ה-19. שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, ALADI, איגוד האקדמיות ללשון הספרדית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, איגוד האומות הדרום אמריקאיות, קבוצת קיירנס ו-G77. בשנת 2013 חתמו שתי המדינות על הסכם של סיוע טכני הדדי. בדצמבר 2014 חברת התעופה הבוליביאנית אמסונאס החלה לקיים טיסות בין מונטווידאו לסנטה קרוס דה לה סיירה, מה שמאפשר גידול בציפיות בנוכחותם של תיירים בוליביאנים באורוגוואי. קיימים גם הסדרים שנועדו לקדם תיירות חברתית. בוליביה מחזיקה באורוגוואי שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי מחזיקה בבוליביה שגרירות בלה פאס ו-2 קונסוליות בסנטה קרוס דה לה סיירה וקוצ'במבה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–בוליביה בוויקישיתוף "Joint declaration of the G77". נבדק ב-23 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Embajada de Bolivia en Montevideo, Uruguay". נבדק ב-5 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) S.L., Tutiempo Network. "Embajadas de Uruguay en Bolivia". נבדק ב-5 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) S.L., Tutiempo Network. "Consulados de Uruguay en Bolivia". נבדק ב-5 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
אנתוצרוטה

אנתוצרוטה (שם מדעי: Anthocerotophyta) - קבוצה של טחבים או צמחים שאינם וסקולריים המוגדרים תחת מחלקת האנתוצרוטה. מחלקה Leiosporocerotopsida סדרה Leiosporocerotales בה סוג ומין יחיד Leiosporoceros dussii מחלקה Anthocerotopsida סדרה Anthocerotales סדרה Dendrocerotales סדרה Notothyladales סדרה Phymatocerotales מדיה וקבצים בנושא אנתוצרוטה בוויקישיתוף אנתוצרוטה, באתר ITIS (באנגלית) אנתוצרוטה, באתר NCBI (באנגלית) אנתוצרוטה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנתוצרוטה, באתר Tropicos (באנגלית) אנתוצרוטה, באתר GBIF (באנגלית) אנתוצרוטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניגירי

אוֹניגירי (בהיראגאנה: お握り) או אוֹמוּסוּבּי (היראגאנה: おむすび) הוא מאכל יפני פופולרי. האוניגירי עשוי אורז יפני עגול, מאותם הזנים המשמשים לסושי. זנים אלו מעט דביקים לאחר הבישול ולכן אידיאליים למנות אלו. את האוניגירי ניתן להגיש אורז בלבד, אך לרוב הוא ממולא במליות שונות כגון סלמון, טונה ושזיף יפני כבוש, ולרוב נעטף באצת נורי ונטבל ברוטב סויה. בחנויות נוחות יפניות ניתן לקנות אוניגירי במגוון מליות, שם הוא נמכר באריזה מיוחדת שמפרידה את האצה מהאורז כדי למנוע התרככות שלה. סושי ספאם מוסובי ארנצ'יני הוראות הכנה למתחילים ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אורוגוואי–פרו

יחסי אורוגוואי–פרו הם יחסי החוץ בין פרו לאורוגוואי. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1912, אך הסכמים שונים התקבלו באופן לא פורמלי במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. מבחינה היסטורית שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית עד תחילת המאה ה-19. כיום שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת ריו, האיחוד הלטיני, ALADI, איגוד האקדמיות ללשון הספרדית, ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, איגוד האומות הדרום אמריקאיות, קבוצת קיירנס ו-G77. ישנם מספר אזרחים פרואנים המתגוררים באורוגוואי, כמו גם כמה יוצאי אורוגוואי בפרו. פרו הפכה לשותפת סחר משמעותית באורוגוואי. פרו מחזיקה באורוגוואי שגרירות במונטווידאו. אורוגוואי מחזיקה בפרו שגרירות בלימה וקונסוליית כבוד בארקיפה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אורוגוואי–פרו בוויקישיתוף "Joint declaration of the G77". נבדק ב-23 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) Embassy of Peru in Montevideo Embassy of Uruguay in Lima Consulate of Uruguay in Arequipa
סיון בלוך

סיון בלוך (נולד בשנת 1985) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת ביסלמ"ח. קודם לכן שימש מפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י, מפקד עוצבת חירם, מפקד בא"ח גולני ומפקד גדוד 12. בלוך גדל בחשמונאים. למד בישיבת בני עקיבא נחלים. התגייס לצה"ל בשנת 2004, שובץ בחטיבת גולני והתקבל ליחידת אגוז. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבת גולני ומונה למפקד מחלקה בגדוד 13, אותה הוביל בין היתר במלחמת לבנון השנייה. בהמשך שימש כסגן מפקד פלוגה בגדוד 13. בשנת 2008 מונה למפקד פלוגה בגדוד 13. הפלוגה בפיקודו הייתה הראשונה בחטיבה בקליטת והפעלת נגמ"ש הנמר. לאחר מכן מונה למפקד פלגה ביחידת אגוז. בהמשך שירת כסגן מפקד גדוד 51 בין השנים 2014–2015, בין היתר במבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח גולני בין השנים 2015–2016. ביולי 2016 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בין היתר בעימותים בגבול ישראל–רצועת עזה, בתפקיד זה שירת עד יולי 2018. ביולי 2018 מונה למפקד בא"ח גולני, תפקיד אותו מילא עד 10 בספטמבר 2020. לאחר מכן יצא ללימודים. ב-2 באוגוסט 2021 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חירם, ושימש בתפקיד עד 13 באוגוסט 2023. בשנת 2023 מונה למפקד המרכז לאימונים טקטיים במל"י. ב-14 באוגוסט 2024 החל לפקד על חטיבת ביסלמ"ח. בלוך נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת אריאל, ותואר שני בניהול מערכות חינוך מהמכללה האקדמית הרצוג. מדיה וקבצים בנושא סיון בלוך בוויקישיתוף רן פוני, צבא ה־Z, באתר ישראל היום, 9 באפריל 2020 יוסי יהושוע וראובן וייס, "הצלף פעל בצורה סופר־ערכית ומקצועית. נגד החייל שצילם וקילל ננקטו צעדים", באתר "ידיעות אחרונות", 12 באפריל 2018 רן פוני, צבא ה־Z, באתר ישראל היום, 9 באפריל 2020 גילי כהן, תחקיר צה"ל: קצין גולני שנהרג אתמול תרגל את חייליו מבלי לפרוק את נשקיהם, באתר הארץ, 5 ביולי 2017 אורלי הררי, "הכוח הלוחם הבא של חטיבת גולני", באתר ערוץ 7, 25 בינואר 2019 מפקד עוצבת "חירם" נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 2 באוגוסט 2021 מפקד חדש לחטיבת ביסל"ח (828), באתר דובר צה"ל, ‏14 באוגוסט 2024
המסגד האדום בצפת

המסגד האדום בצפת, המכונה גם הח'אן האדום, הוא מסגד הממוקם בצפת העתיקה ברובע הממלוכי בסמוך למלון רימונים. המסגד נבנה בשנת 1276 על ידי הסולטאן בייברס אשר משל במצרים בין השנים 1266–1277. המסגד נחשב לאחד מהמבנים הממלוכים הקדומים ביותר שנבנו בישראל. הוא נבנה בצפת לאחר כיבוש העיר מידי הצלבנים ב-1266 במטרה לבסס את מעמדה של צפת כבירת מחוז הגליל בממלכה הממלוכית. בתחומי המסגד התקיימה אכסניה שאפשרה לינה לעולים לרגל. במשך שנים רבות היה המסגד מגדולי המסגדים בצפת. המסגד והאכסניה שבתחומו נהרסו חלקית עקב רעידת האדמה. בניין זה הפסיק לשמש כמסגד ב-1948. על חלק מהריסות המסגד והאכסניה נבנה מלון רימונים ושאר המבנה ששרד את רעידת האדמה משמש כיום כמרכז תרבות ואומנות המנוהל בידי קרן צפת לפיתוח. עד היום ניתן עדיין להבחין בגרם המדרגות הלולייניות לצריח המואזין אך המגדל עצמו לא שרד. המסגד נבנה בסגנון ממלוכי מפואר אשר הובא ממצרים. שער כניסה גדול העשוי עץ ומעליו כתובת מיסוד המבנה שהשתמרה עד היום אשר משבחת את הסולטאן בייברס. אולם התפילה בנוי מקשתות גבוהות ומסוגל להכיל 200 איש. אולם זה נמצא בחלקו הדרומי של המסגד בעל שתי גומחות תפילה הפונות לכיוון מכה. האולם נתמך בארבעה עמודים. באולם הייתה אבן שעליה חרוט הקדש. אבן זו הייתה ממוקמת מעל גומחת התפילה המרכזית והייתה צבועה בצבע ירוק. לאחר שהמסגד הפך לגלריה הושחתה הכתובות ובמקומה נחקקו שני לוחות ברית. מדיה וקבצים בנושא המסגד האדום בצפת בוויקישיתוף הושבילים, באתר מטיילים. אתר עיריית צפת, באתר העירייה. מלון, באתר המלון.
דוויל סיקסטין

דוויל סיקסטין (באנגלית: Devel Sixteen) היא מכונית-על במרכב קופה, שהוצגה כאב טיפוס על ידי דוויל מוטורס בתערוכת הרכב הבינלאומית של דובאי בנובמבר 2013 וכמכונית קונספט בתערוכת הרכב הבינלאומית של דובאי בנובמבר 2017. היא עדיין נמצאת בשלבי תכנון, ושואפת להיות המכונית המהירה ביותר בעולם. היא כוללת מנוע בנזין V16 צילינדרים בנפח 12.3 ליטר עם ארבעה מגדשי טורבו המספק 5,007 כוחות סוס ב-6,900 סל"ד ומומנט מרבי של 519.4 קג"מ ב-6,600 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת ארבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 1.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 560 קמ"ש. עם זאת עקב שעדיין מדובר באב טיפוס ומכונית קונספט לא ברור אם הנתונים יישארו כמות שהם במיוחד שצריך צמיגים מיוחדים שיכלו לעמוד בחום האדיר הנוצר מהחיכוך עם הכביש בהגעה למהירות של למעלה מ-560 קמ"ש. עם זאת כשהיא תוצג באופן רשמי היא תהפוך למכונית המהירה ביותר בעולם, עם ייצור לא מוגבל כל הנראה. ב-04 באוגוסט 2021 הודיעה דוויל כי הסיקסטין כנראה תיוצר ללא מגדשי הטורבו אך תמשיך להציע 5,007 כ"ס. בנוסף הסיקסטין תיוצר בשתי גרסאות - אחת למסלול ואחת לכביש. מערכת ההנעה של גרסת המסלול מפורטת למעלה, גרסת הכביש תיוצר עם מנוע בנזין V8 המספק 1,500 כ"ס. מדיה וקבצים בנושא דוויל סיקסטין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוויל סיקסטין (באנגלית) V16 5,000 bhp Devel Sixteen unveiled at Dubai Motor Show is probably a prank [video], באתר מוטור 1, ‏06 בנובמבר 2013 Devel Sixteen, l'hypercar da 5.000 CV sta arrivando, באתר מוטור 1, ‏08 בנובמבר 2017 Devel Sixteen - L'hypercar de 5000 ch en plein test !, באתר מוטור 1, ‏02 באוגוסט 2021 Devel Sixteen Puts V16 Engine To Work, But Without The Four Turbos, באתר מוטור 1, ‏04 באוגוסט 2021
יחסי הממלכה המאוחדת – ניז'ר

יחסי הממלכה המאוחדת–ניז'ר הם היחסים בין ניז'ר לבין הממלכה המאוחדת. בריטניה כוננה יחסים דיפלומטיים עם ניז'ר בשנת 1960, לאחר שהאחרונה קיבלה את עצמאותה מצרפת. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם. באוגוסט 2018 הודיעה ראש ממשלת בריטניה, תרזה מיי, כי בריטניה תפתח שגרירות בניז'ר. בריטניה מיוצגת בניז'ר באמצעות שגרירותה בבמקו, מאלי, ובנוסף מחזיקה נציגות דיפלומטית בניאמיי. ניז'ר אינה מיוצגת בבריטניה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי הממלכה המאוחדת – ניז'ר בוויקישיתוף Le Royaume-Uni va ouvrir deux ambassades au Tchad et au Niger באתר la-croix‏, 29 באוגוסט 2018 ניז'ר באתר משרד החוץ הבריטי ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי גרמניה–ניז'ר

יחסי גרמניה–ניז'ר הם היחסים בין גרמניה לבין ניז'ר. גרמניה המערבית כוננה יחסים דיפלומטיים עם ניז'ר ב-11 בינואר 1963, לאחר שהאחרונה קיבלה את עצמאותה מצרפת. במשך שנים רבות התמקדו היחסים בין גרמניה לניז'ר בשיתוף פעולה לפיתוח. עם זאת, שתי המדינות גיוונו את קשריהן בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] וכללו ביטחון אזורי והגירה והרחיבו את הקשרים ביניהן. בשל המעורבות במדיניות הביטחון של גרמניה באזור סאהל ובסיס התחבורה האווירית בניאמיי, המאפשרים גישה לאספקה ופינוי רפואי עבור המשלחת הגרמנית ל-MINUSMA, הציבור הגרמני נהיה מודע יותר למדינה. לצד ניגריה, נורווגיה והאו"ם, גרמניה יוזמת שיתוף פעולה בין המחוזות בניז'ר, ניגריה, קמרון וצ'אד הגובלים באגם צ'אד, שמטרתו לייצב את אזור אגם צ'אד ולסייע במעבר מחירום הומניטרי לביטחון ופיתוח. יתרה מכך, ממשלת גרמניה מקדמת צעדים כלל-לאומיים לטיפוח יציבות ושמירה על שלום, למשל בנושא אבטחת גבולות, הכשרה משטרתית ודו-קיום שליו של קבוצות אוכלוסייה שונות. תחום הביטחון זוכה לתמיכה בתחומי הלוגיסטיקה וההנדסה הצבאית. משרד החוץ הפדרלי מספק באופן קבוע סיוע הומניטרי במהלך משברי אספקה. ניז'ר היא מדינת מעבר מרכזית להגירה מאפריקה שמדרום לסהרה. כמו כן, מומנו פרויקטים שמטרתם לשפר את ניהול ההגירה, למניעת פשע מאורגן וכן תוכנית אזורית רב שנתית שמפעיל הארגון הבינלאומי להגירה כדי לסייע למהגרים ולהקל על חזרתם ושילובם מחדש. מאז 1962, שיתוף הפעולה הטכני והפיננסי הדו-צדדי בין גרמניה לניז'ר הסתכם בקצת פחות ממיליארד אירו - רבע מהסכום הזה מאז 2017. שיתוף הפעולה מתמקד בביזור וממשל טוב וכן בחקלאות פרודוקטיבית וביטחון תזונתי. בנוסף, ישנם פרויקטים בנושא בריאות וחינוך יסודי. במסגרת מדיניות הביטחון וההגנה המשותפת, המשלחת האזרחית של האיחוד האירופי EUCAP סאהל ניז'ר מאמנת את כוחות הביטחון של המדינה בניאמיי ובאגדז. גרמניה מחזיקה בניז'ר שגרירות בניאמיי. ניז'ר מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–ניז'ר בוויקישיתוף יחסי גרמניה–ניז'ר באתר משרד החוץ הפדרלי יחסי גרמניה–ניז'ר באתר משרד החוץ הפדרלי
רכס סליבן (אנטארקטיקה)

רכס סליבן או מצוק סליבן (באנגלית: Sullivan Ridge) הוא רכס גדול, בהרי בוש שבהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. אורכו של הרכס 28 קילומטרים. מורדותיו המזרחיים של הרכס תלולים, ומתנשאים מעל קרחון רמזי (לגדתו המערבית של קרחון רמזי). מדרונותיו המערביים של הרכס אינם תלולים, מכוסים קרח, ומתנשאים מעל קרחון מאק. הרכס משתרע לכיוון צפון, החל מרמת האסקי, ועד מקום ההתמזגות של קרחון מאק עם קרחון רמזי. גובהו של הרכס 1,802 מטרים מעל פני הים; והוא האתר ה-2,157 בגובהו באנטארקטיקה. הרכס התגלה וצולם מהאוויר על ידי צי ארצות הברית, בטיסה שנערכה ב-16 בפברואר 1947, במהלך מבצע קפיצה לגובה, שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947. שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הרכס נקרא על שמו של וולטר ס. סליבן (Walter S. Sullivan), כתב הניו יורק טיימס, שסיקר את חקר אנטארקטיקה. רכס סליבן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס סליבן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד רכס סליבן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית לפי מקור אחר אורכו של הרכס 22 קילומטרים לפי מקור אחר, ראשית של הרכס ברמת הקוטב הרי אנטארקטיקה לפי גובהם