laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמשון שחורי

שמשון שחורי (22 באפריל 1930 - 13 בספטמבר 2010) היה מחנך ואיש ציבור. היה ראש המועצה האחד עשר של עפולה וראש העירייה הראשון שלה. נולד בעיירה הקטנה היידודורוג שבהונגריה בשנת 1930, כבן למשפחה חרדית בת 11 ילדים. החל מגיל שלוש למד בחדר ולאחריו בתלמוד תורה. בזמן השואה, בהיותו בן ארבע עשרה, נכלא עם בני משפחתו בגטו, ממנו נלקח ברכבת למחנה ההשמדה באושוויץ. מסע הרכבת נעצר כי המסילה ניזוקה מהפצצות בנות הברית, ונוסעיה הועברו למחנה העבודה שטרסהוף שבאוסטריה. במסגרת המחנה הועסק בעבודות כפייה במפעל ליצור תחמושת. לאחר כארבע חודשים הועבר לברגן-בלזן. ומשם לטרזיינשטט שם שוחרר על ידי הרוסים, אך איבד את אביו שמת במחנה. לאחר המלחמה, שחורי חזר להונגריה והצטרף לתנועת החלוץ במסגרתה היה שנתיים בהכשרה לקראת עלייה לארץ ישראל. בשנת 1947 עבר לאיטליה ועלה על אנית המעפילים "מולדת" יחד עם 1500 מעפילים. כעבור מספר ימי הפלגה הספינה נטתה על צידה ונלכדה על ידי הצי הבריטי ונוסעיה גורשו לקפריסין. בדצמבר 1947, שבועיים לאחר החלטת החלוקה הגיע לארץ במסגרת עליית הנוער. שחורי למד בבית הספר החקלאי בנהלל. בתום לימודיו התגייס לצה"ל ונתקבל לקורס טיס של חיל האוויר, לא הצליח לסיים אותו, אך נשאר לשרת בחיל. בתום שירותו הצבאי החל לעבוד בהוראה ביישוב העולים אלקוש שזה אך הוקם. בשנת 1951 נשלח לנהל את בית הספר בקריית עמל ולאחר מכן נתמנה למזכיר מועצת הפועלים בכפר חסידים. כשנודע לו כי דרושים מורים בבית הספר לילדי העובדים בעפולה (בשנות האלפיים, בית הספר יזרעאל), עבר בשנת 1954 להתגורר בעפולה. לאחר תקופה בבית הספר לילדי העובדים עבר ללמד בבית הספר המקצועי "אורט" בעיר. בהמשך, פנה לפעילות ציבורית ומפלגתית, שימש במשך שנתיים מזכיר מועצת פועלי עפולה, ולאחר מכן שימש משך שש שנים כמנהל מחלקת החינוך והתרבות במועצה המקומית. בבחירות המוניציפליות שהתקיימו בסוף 1969 הופיע שמשון שחורי בראש רשימת המערך, נבחר לראשות המועצה המקומית והחל למלא את תפקידו ב 23 בנובמבר 1969. במהלך כהונתו, בשנת 1972, קיבלה עפולה מעמד של עיר וכך הפך שמשון שחורי לראש העירייה הראשון של עפולה. שחורי כאיש חינוך שם את הדגש על פיתוח מערכת החינוך בעפולה, הפעיל את הרפורמה של חטיבת הביניים, הקים סמינר ערב למורים, הקים את המרכז הקהילתי "בית אשכול", יזם את הקמתה של בריכת שחייה מחוממת בגבעת המורה. כמו כן פעל שחורי ליצירת מקומות עבודה והקמת מפעלים, יזם את הקמת אזור התעשייה בעפולה עילית. יחד עם יישובי הסביבה הקים מחוץ לעיר מפעל למחזור אשפה מן המשוכללים בישראל. בצד תפקידו כראש העיר שימש שמשון שחורי כחבר הנהלת מרכז השלטון המקומי. ב 20 בדצמבר 1978 סיים שמשון שחורי את תפקידו בראשות העיר עפולה, לאחר תשע שנות כהונה. שמשון שחורי נפטר בשנת 2010. על שמשון שחורי באתר עיריית עפולה.
גמדות פסיכוסוציאלית

גמדוּת פסיכוסוציאלית (באנגלית: Psychosocial short stature או PPS, מכונה גם תסמונת קספר האוזר), היא הפרעה התפתחותית בגדילה של ילד, העשויה להתרחש בגילאים 15-2 ונובעת מחסך רגשי קיצוני או דחק מתמשך. ההפרעה מוגדרת במדריך האבחוני ICD-10 כהפרעה בבלוטות האנדוקריניות שמביאה לגובה אדם נמוך ואינה מוסברת באמצעות קריטריונים אחרים. התסמינים כוללים הפרשה מופחתת של הורמון גדילה, קומה נמוכה, משקל שאינו מתאים לגובה וגיל שלד לא בוגר. המחלה היא פרוגרסיבית - ככל שהילד ממשיך להיות בתנאים מעוררי הדחק, ההתפחתותו הולכת ומתדרדרת. בדרך כלל, גדילה נורמלית חוזרת לאחר היציאה ממצב הדחק. מספר מקרים של קומה נמוכה על רקע פסיכוסוציאלי זכו לפרסום. קיימת השערה כי הסופר ג'יימס מתיו ברי סבל מגמדות פסיכוסוציאלית עקב הזנחה מתמשכת של אימו לאחר שאחיו בן השש נפטר; גובהו של ברי היה 1.6 מטר ומדווח כי מעולם לא מימש את נישואיו, דבר העשוי להעיד על חוסר בשלות מינית. ייתכן כי מצב זה היווה עבורו את ההשראה לחיבורו המפורסם ביותר, על הילד שמעולם לא גדל, "פיטר פן". Psychosocial Dwarfism, באתר medscape E34.3 Short stature, not elsewhere classified, במדריך ICD-10 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וטניה

האם התכוונתם ל... וטנייה מובייל – חברה המספקת שירותי תקשורת סלולרית בטכנולוגיית GSM לתושבי הרשות הפלסטינית אורדו כווית (Ooredoo) - חברת תקשורת כוויתית, בעבר נקראה וטנייה וטניה (לאומיות) – גישה של לאומיות ופטריוטיות של המדינה בטריטוריה מסוימת, עומדת בניגוד לגישת הקומיה הכלל ערבית
אהרון קליין (עיתונאי ישראלי)

אהרון קליין (6 בנובמבר 1960 - 7 ביולי 2016) היה סופר ועיתונאי ישראלי, ששימש ככתב השבועון TIME בישראל, והיה מומחה בנושאי מודיעין, ביטחון לאומי וטרור במזרח התיכון. נולד וגדל במושב שדה יצחק. בוגר הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה. קליין התגייס לחיל השריון אך בשל בעיות בריאותיות עבר לחיל המודיעין, ונשלח לקורס קצינים. בשנת 1984 נבחר לקצין המצטיין של חיל המודיעין. בוגר בהצטיינות של החוג להיסטוריה והמזרח התיכון של האוניברסיטה העברית ומוסמך בהצטיינות בהיסטוריה. עבודת הגמר שלו לתואר השני עסקה בנושא היחס לשבויים הערביים במהלך מלחמת העצמאות. העבודה פורסמה בספר "מלחמת העצמאות תש"ח-תש"ט עיון מחודש" בעריכת פרופסור אלון קדיש שיצא בשנת 2004. ב-1989 פרסם כתבות ראשונות בעיתון הסטודנטים הירושלמי "פי האתון", ובהמשך כתב במשך מספר חודשים במקומון "ירושלים" בנושאי צבא וביטחון, שם הוא חשף שחיתויות במנהל האזרחי ביהודה ושומרון. באפריל 1991 עבר לשמש ככתב הצבאי של העיתון היומי "חדשות", והיה שותף למאבק לחשיפת מידע על תאונות האימונים בצה"ל, בין השאר על אסון צאלים ב'. ב-1993 החל לכתוב בעיתון היומי "על המשמר" ככתב ופרשן צבאי, ופרסם טור שבועי על המערכת הצבאית-ביטחונית. הוא עבד בעיתון "על המשמר" עד לסגירתו במחצית 1995. קליין לימד באוניברסיטה העברית על יחסי הגומלין בין מערכת הביטחון לתקשורת. מאז קיץ 1995 שימש ככתב של השבועון "TIME" בישראל. במהלך השנים היה קליין שותף מוביל לעשרות כתבות שער על ישראל והרשות הפלסטינית. חלק מהכתבות שזכו לציטוטים נרחבים בעיתונות הישראלית והעולמית, זכו לפרסים והערכה רבה בהן רצח רבין, הדיווחים הראשונים על התחמשותה של הרשות הפלסטינית כנגד ישראל וכן תחקיר הטבח שלא אירע במחנה הפליטים ג'נין באפריל 2002. על האחרון אף זכה לפרס על שם הנרי לוס. אהרון קליין היה נשוי ואב ל-3 בנות. ב-7 ביולי 2016 נפטר ממחלת הסרטן. "חשבון פתוח" - מדיניות החיסולים של ישראל בעקבות טבח הספורטאים במינכן, יצא לאור בישראל בשנת 2006 בהוצאת ידיעות אחרונות, והפך לרב-מכר. הספר יצא לראשונה באנגלית תחת השם Striking Back" - The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's Deadly Response" בהוצאת הספרים "Random House", והפך לרב מכר עם פרסומו בדצמבר 2005. הספר תורגם לשתים עשרה שפות, בהן גרמנית, הולנדית, צ'כית, פורטוגזית, יפנית, קוריאנית וערבית, ונמכר בהצלחה במדינות רבות. הספר זכה לביקורות טובות בעיתונות האמריקאית ובכללה הניו יורק טיימס והוול סטריט ז'ורנל. איש המבצעים, סיפורו של מייק הררי, מפקד היחידה המבצעית של המוסד, כתר ספרים, 2014. אהרון קליין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רשימת הפרסומים של אהרון קליין, בקטלוג הספרייה הלאומית The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's Deadly Response - באתר (.RANDOM HOUSE, INC) A Massacre in Munich, and What Came After - באתר (.The New York Times) מידע על אהרון קליין בקטלוג הספרייה הלאומית אהרון קליין, באתר "בהשקט ובבטחה". השבויים הערבים במלחמת העצמאות - אהרן קליין, כותר אסון צאלים השני - תאונה נוספת עם 5 הרוגים אחרי שנתיים, חדשות, 2 במאי 1993 רותה קופפר, הציבור דרש נקמה, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2006 Janet Maslin, Striking Back: The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's Deadly Response, The New York Times גד שמרון, סיפורו של ג'יימס בונד הציוני, באתר הארץ, 30 באפריל 2014
פולק רוק

הפולק רוק (באנגלית: Folk rock) הוא סגנון מוזיקלי המשלב בין מוזיקת רוק למוזיקת פולק. סגנון זה התפתח לראשונה בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20. אחד ממאפייניו הייחודיים של הפולק רוק האמריקני הוא פעמוני הצלילים ההרמוניים של הגיטרות, אשר חוברים להרמוניות קוליות צלולות. חלוציו היו להקת הבירדס (The Byrds) שהתפרסמה בביצועים לשיריו של בוב דילן, מעובדים בהשפעת הפלישה הבריטית למוזיקה האמריקנית. הבירדס שרטטו את המסגרת אליה נכנסו להקות רבות, כולל דילן עצמו. בסוף שנות השישים החלו יותר ויותר להקות פולק רוק להדגיש את המוצא האקוסטי של הפולק והותירו מאחור את הארפג'ו המחושמל של הבירדס. חלק מהיוצרים שילבו בין הפולק לרוק הפסיכדלי שהחל להיווצר באותה תקופה. אחד משירי הפולק המפורסמים ביותר, שהפך לשיר פולק רוק, הוא שיר העם האמריקאי The House of the Rising Sun, שזכה לביצועים רבים והתפרסם במיוחד בזכות ביצועם של להקת החיות. אמנים בולטים שיצרו פולק רוק אמריקאי: הבירדס קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג בוב דילן האמהות והאבות ג'ואן באאז ג'ניס איאן ג'וני מיטשל סיימון וגרפונקל ניל יאנג לאונרד כהן גרייטפול דד אליוט סמית' הלומינירז בשלהי שנות השישים התפתח בבריטניה סגנון המשלב בין הפולק הבריטי העתיק לבין הרוק וכך נוצר הפולק רוק הבריטי. סגנון זה התאפיין בעיבודים עשירים בכלים אקוסטיים, שלרוב אינם אופייניים לרוק, בניגוד לגישה הישירה יותר של האמריקאים. חלוצי הסגנון הבריטי היו הלהקות פנטנגל, סטילאי ספאן, פירפורט קונבנשן והסטרובס. נהוג היה שאת עיקר השירה תבצע זמרת, מהמפורסמות שביניהן הייתה סנדי דני. בהמשך השפיע סגנון זה על אמני רוק מתקדם בריטיים רבים. בשלושת העשורים שלאחר מכן הפכו הן הפולק רוק האקוסטי והן החשמלי לחלק אינטגרלי מהרוק'נ'רול, אם כי הסגנון כשלעצמו ירד למחתרת. אמנים בולטים שיצרו פולק רוק בריטי: סנדי דני פנטנגל סטילאי ספאן פירפורט קונבנשן הסטרובס דונובן ג'תרו טאל ג'יימס מוריסון ניק דרייק קט סטיבנס אל סטיוארט שילה מקדונלד באירוויזיון 2010 שלחו סלובניה את השיר "Narodnozabavni rock" שפירושו "רוק עממי", או "פולק רוק". שיר המהלל את מוזיקת הפולק ואת מוזיקת הרוק, ואת מוזיקת הפולק רוק. אמנים בולטים שיצרו פולק רוק ישראלי: יוסי בנאי אהוד בנאי מאיר בנאי אורי בנאי אביתר בנאי הבילויים Goldoolins חוה אלברשטיין סי היימן רונה קינן מאיה רוטמן שרה ניר פרידמן דן תורן דני ליטני מאיר אריאל עידן עמדי אמיר דדון נתי רביץ הראל מויאל מדיה וקבצים בנושא פולק רוק בוויקישיתוף פולק רוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אהרון קליין

האם התכוונתם ל... אהרון קליין (נולד ב-1978) - עיתונאי אמריקאי-ישראלי אהרון קליין (1960—2016) - עיתונאי ישראלי
עזית הכלבה הצנחנית (סדרת ספרים)

עזית הכלבה הצנחנית היא גיבורת סדרת ספרי ילדים שכתב הרמטכ"ל מרדכי (מוטה) גור, בעיקר בעת ששירת כקצין בכיר בצה"ל. עזית היא כלבה עזת נפש, המסייעת לצה"ל בפעילויות שונות. הספר הראשון בסדרה אויר על ידי נחום גוטמן, והבאים אחריו על ידי שמואל כץ. הספרים זכו להצלחה גדולה ועובדו להצגת תיאטרון ולסרט הקולנוע "עזית של הצנחנים" בבימויו של בועז דווידזון. רמי, בנו של מוטה גור, סיפר בראיון שעזית נולדה בדמיונו של אביו כששירת כאלוף פיקוד צפון. "הוא הרבה לבקר במקלטים של הקיבוצים והיישובים שספגו יריות ורצה לשעשע את הילדים, אז הוא המציא להם סיפורים. אבא חיפש דמות שהילדים יתחברו אליה ונזכר בילדותו. בירושלים גר מעליו ד"ר חרובי, שגידל את הכלבה עזה. עזה הוליד את עזית". בשנת 2013, כ-18 שנים לאחר פטירתו של מרדכי גור, יצא לאור ספר נוסף בסדרה, פרי עטו של רמי גור, המגולל את עלילותיה של עזית במלחמת לבנון הראשונה. עזית הכלבה הצנחנית. אייר נחום גוטמן. מרץ, 1969. שלוש שנים מצאת הספר יצא סרט הרפתקאות על פי הספר עזית הכלבה הצנחנית (סרט), בתסריט משותף של מוטה גור יחד עם במאי הסרט בועז דוידזון. עזית בארמונות קהיר. אייר שמואל כץ. 1971. הוצאת ידיעות אחרונות . עזית במדבר יהודה. אייר שמואל כץ. 1978. הוצאת ידיעות אחרונות. שני ילדים היוצאים לטייל במדבר יהודה הולכים לאיבוד ועזית מוצאת אותם. עזית באנטבה. אייר שמואל כץ. 1995. הוצאת ידיעות אחרונות. עזית משתתפת במבצע. אחת הדמויות הבולטות בספר היא הרמטכ"ל מוטה גור (המופיע בעצמו בפעם הראשונה בסדרה ובגוף השלישי). לפי סברות מסוימות, גור כתב את הספר כדי לסתור טענות שלפיהן היה לו תפקיד משני ביותר בכל המבצע וכי הוא בהחלט לא יזם אותו. ספר זה יצא לאור לאחר מותו של המחבר. עזית והחטופים בלבנון, מאת רמי גור, 2013. הוצאת שוקן. עזית משתתפת במבצע לחילוץ חיילים ישראלים שנחטפו ללבנון בידי חזבאללה. עזית הכלבה הצנחנית (סרט) עזית, באתר להנחלת מורשתו של מוטה גור עזית הצנחנית חוזרת: הבן של מוטה גור מוציא ספר, באתר ynet, 6 ביוני 2013
קוגניציה

קוגניציה או הַכָּרָה (באנגלית: Cognition) מתארת את תופעת הידיעה האנושית. קוגניציה מתייחסת לידע או מידע המצוי במוחו של אדם. היא כוללת גם את תהליכי רכישת ידע, עיבודו ויישומו. הקוגניציה היא מושג קרוב למושג תודעה וקיימת חפיפה מסוימת ביניהן. עם זאת, אלה אינם מושגים זהים. בעוד שהתודעה מתייחסת לאיכות או למצב המודעות הסובייקטיבית של האדם, הקוגניציה מתייחסת למידע ולתהליכים של עיבוד מידע. המונח קוגנציה מתאר גם תופעות מקבילות לידיעה האנושית בקרב בעלי חיים מפותחים. יש המייחסים את המונח קוגניציה גם עבור מערכות עיבוד מידע מפותחות ובינה מלאכותית, אם כי קיימת מחלוקת בשאלה האם ניתן להגדיר אותן כבעלות קוגניציה. תורת ההכרה היא ענף של הפילוסופיה המתרכז במהות וגבולות הידיעה. מכלול המדעים ותחומי המחקר המדעי העוסקים בתהליכים ובתופעות של ההכרה מכונה מדעים קוגניטיביים. מקור המילה קוגניציה הוא במילה הלטינית קוגנוסְצרה (cognoscere) (באיטלקית: conoscere, קונושרה) שמשמעותה לדעת, להכיר. המופעים המוקדמים של המילה קוגניטיבי (cognitive) במילון אוקספורד האנגלי מסבירים את המושג כ"התכוננות לפעולה או תהליך של ידיעה". המופע הראשון מ-1586, מראה כי המילה שימשה בהקשר של דיונים על התאוריות האפלטוניות של ידע. התופעות הנכללות במושג קוגניציה הן, בין השאר: שפה, חשיבה, תפיסה, הבנה, למידה, קשב, זיכרון, יצירתיות, ייצוג ידע, הסקת מסקנות, קבלת החלטות ופתרון בעיות. תפקודים קוגניטיביים שונים מתבססים על תהליכים מוחיים שונים. כלומר, הקוגניציה מתבססת על הפעילות של מערכת העצבים. ערך מורחב – אסטרטגיות קוגניטיביות אסטרטגיה קוגניטיבית היא כלי או תוכנית פעולה שמשמשת להוצאה לפועל של מטלה או להשגת מטרה. האסטרטגיה היא המענה לשאלה "איך לבצע את המטלה?" ויכולה להיות קשורה לאדם, למטלה או לסביבה. אסטרטגיה יכולה להיות מודעת או מופנמת, חיצונית ופנימית. נעשה באסטרטגיה שימוש בעת ביצוע מטלה חדשה, כאשר נתקלים בקושי או כאשר נעשה שינוי במטלה מוכרת. אסטרטגיה יכולה להיות ממוקדת למטלה ספציפית או כללית ולשמש למטלות שונות. לרוב נעשה שימוש במספר אסטרטגיות בו זמנית. אמפיריציזם מוח (קוגניציה) תפקודים ניהוליים Cognition: How Your Mind Can Amaze and Betray You - הסבר על נפלאות הקוגניציה ומגבלותיה, מתוך Crash Course Psychology קוגניציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קוגניציה, דף שער בספרייה הלאומית Bai Liu, Arguments for the Rise of Artificial Intelligence Art: Does AI Art Have Creativity, Motivation, Self-awareness and Emotion?, Arte 35(3), 2023, עמ' 811-822 doi: 10.5209/aris.83808 Binder, M. D., Hirokawa, N., Windhorst, U., & Hirsch, M. C. (2009). Encyclopedia of Neuroscience. Springer. Stocco, A., Yamasaki, B., Natalenko, R., & Prat, C. S. (2014). Bilingual brain training: A neurobiological framework of how bilingual experience improves executive function. International Journal of Bilingualism, 18(1), 67-92.
לובביץ' (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חסידות חב"ד ליובאוויטש – שהחלק השני של שמה, קרוי על שם העיירה הרוסית. לובביץ' – עיירה רוסית שבמשך יותר מ-100 שנה הייתה מרכז חסידות חב"ד ליובאוויטש ושם התגוררו אדמו"ריה. לובביץ' (חבל מונסטירשצ'ינסקי) – עיירה רוסית בשם דומה בחבל מונסטירשצ'ינסקי שבמחוז סמולנסק. או ל: הרבי מליובאוויטש (פירושונים) – כינוים של אדמו"רי חב"ד מפלג ליובאוויטש של החסידות. ישיבת תומכי תמימים בלובביץ' של חב"ד בעיירה לובביץ'. רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש.
מסגרות (אלבום)

מִסְגָּרוֹת הוא אלבום הבכורה של המוזיקאי והזמר דני רובס. האלבום יצא בדצמבר 1983, כשל במכירות עם צאתו וצבר קהל מאזינים אט-אט, בעיקר בזכות שילוב השירים מהאלבום בהופעותיו של רובס, שהפך לזמר פופולרי בסוף שנות השמונים. השיר "דבר לא קרה" זכה להצלחה גדולה במצעד הפזמונים, אך פרט לשיר זה ולשיר "אני בא הביתה מהלילה", לא הושמעו שירי התקליט ברדיו, למרות העיבודים וההפקה המוזיקלית של מתי כספי ולמרות השתתפותם של נגנים בכירים בהקלטות. רק בתחילת 2008, כעבור 25 שנה, הגיע למעמד אלבום זהב. קטע הנושא של האלבום, מסגרות, הוא קטע אינסטרומנטלי, שפותח וסוגר את היצירה. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני רובס.  דני רובס - גיטרה אקוסטית, גיטרה 12 מיתרים, כל המילים והלחנים מתי כספי - פסנתר חשמלי, קלרינט, מפוחית, בס, סינטיסייזר פרופט 5, תופים כלי הקשה, עיבוד והפקה מוזיקלית אלון הלל - תופים וכלי הקשה שם טוב לוי - חליל חיים רומנו - גיטרה חשמלית פטר ורטהיימר, איתמר ארגוב, אברהם פלדר, מורטון קם, מאיר שפייזר, מיקי דור, קאופמן ודני מוסקו - כלי נשיפה דריו מלכי - תכנות פרופט 5 נתן כהן, עירית בולקא - קולות טל ברגמן - כלי הקשה דורית לנץ - הפקה חיים קחטן - פסנתר חשמלי התזמורת הפילהרמונית הישראלית - כלי מיתר מידע על האלבום מסגרות באתר MusicBrainz האלבום מסגרות באתר Discogs מודעה, מסגרות - תקליט חדש לדני רובס, מעריב, 10 בפברואר 1984 נדב הולנדר, משם רואים את הגב של שלמה ארצי, באתר nrg‏, 19 באוקטובר 2005 דני רובס - דבר לא קרה, סרטון בערוץ "כאן | מוזיקה", באתר יוטיוב (אורך: 04:23) שני פישר‏, זהב ופלטינה לדני רובס, באתר וואלה, 6 באפריל 2008
עזית הכלבה הצנחנית

האם התכוונתם ל... עזית הכלבה הצנחנית (סדרת ספרים) – סדרת ספרים מאת מרדכי גור עזית הכלבה הצנחנית (ספר) – הספר הראשון בסדרה עזית הכלבה הצנחנית (סרט) – סרט שנעשה על פי הספר "עזית הכלבה הצנחנית"
ג'מה רדגרייב

ג'מה רדגרייב (באנגלית: Jemma Redgrave; נולדה ב-14 בינואר 1965) היא שחקנית אנגלייה, בת למשפחת רדגרייב. ג'מה רדגרייב נולדה בלונדון לשחקן קורין רדגרייב ולאשתו הראשונה דירדרי המילטון-היל. יש לה אח לוק רדגרייב ושני אחים למחצה ארדן והארווי רדגרייב. אמה מתה מסרטן השד ב-1997. רדגרייב היא בת למשפחת שחקנים ידועה, סבה וסבתה הם מייקל רדגרייב ורייצ'ל קמפסון, דודותיה הן ונסה רדגרייב ולין רדגרייב, והיא בת דודה של ג'ואלי ריצ'רדסון, קרלו נרו ונטשה ריצ'רדסון. היא מוכרת בעיקר מהופעותיה בטלוויזיה הבריטית. בין תפקידיה הידועים איב גריינג'ר ב-"Cold Blood", ד"ר אלינור בראמוול בסדרת הטלוויזיה "בראמוול", אלינור במיני סדרה "הבודהה מהפרברים", פרנצ'סקה רוצ'רסטר בסדרה המשפטית "השופט ג'ון דיד" ודי סטנטון בסרט הטלוויזיה "Like Father Like Son". ידועה בתמיכתה ב"צלב האדום הבריטי", כשהיא מגלה עניין מיוחד בנושאי הפליטים ומבקשי מקלט. היא נשואה לטים אוון ולהם שני ילדים גבריאל ואלפי. מדיה וקבצים בנושא ג'מה רדגרייב בוויקישיתוף ג'מה רדגרייב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'מה רדגרייב, באתר AllMovie (באנגלית) ג'מה רדגרייב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Profile on the Red Cross site
האמנויות היפות

אמנות יפה היא אמנות הנוצרת בעיקר למען מטרות אסתטיות או רעיוניות יותר מאשר למטרות תועלתיות. כיום, אמנות יפה כוללת את שלל סוגי האמנות החזותית ואת אמנויות הבמה, כגון ציור, פיסול, מוזיקה, ריקוד, תיאטרון, אדריכלות, צילום והדפס. אולם, במוסדות לימוד מסוימים ובמוזיאוני אמנות יפה, המושג "אמנות יפה" משויך בלעדית לאמנות חזותית. אמנות ואמנות יפה, הם במקרים רבים מושגים נרדפים. היסטורית, אמנות יפה כללה אך ורק ציור, פיסול, אדריכלות וחריטה אמנותית. בהגדרה המילונית, "אמנות יפה היא זו הנוצרת בעיקר למטרות אסתטיות, ונשפטת בקריטריונים של יופי ומשמעות. היא כוללת ציור, פיסול, רישום, ציור בצבעי מים, גרפיקה ואדריכלות. המילה "יפה" אינה מעידה על איכות היצירה, אלא על טוהר הדיסציפלינה אליה היא משתייכת. ההגדרה נוטה להדיר צורות אמנות ויזואלית שעשויות להחשב כצורות מלאכה או אמנות יישומית כמו עיצוב טקסטיל. מדיה וקבצים בנושא האמנויות היפות בוויקישיתוף אמנות יפה, באתר Dictionary.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גורנה אוריאחוביצה

גורנה אוריאחוביצה (בבולגרית: Горна Оряховица) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז וליקו טרנובו, ומהווה את העיר השלישית בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין. העיר מרוחקת 230 קילומטרים מהבירה סופיה, 220 קילומטרים מהעיר וארנה, 100 קילומטרים מהעיר רוסה ו-7 קילומטרים מעיר הבירה של המחוז, וליקו טרנובו. בעיר שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5oc. ראשית התיישבות אנושית מאורגנת באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה. במאה ה-1 נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית המערבית ובמקום נבנתה מצודה. בהמשך עבר היישוב לשליטת האימפריה הביזנטית, תוך הגירת שבטים סלאבים ופרוטו בולגארים אשר שינו את המאזן הדמוגרפי ביישוב בשלהי המאה ה-6. ישנן עדויות ארכאולוגיות ליישוב מאורגן גם בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה, עת הפך היישוב למבצר כחלק משרשרת מצודות דרכים, שנועדו להגן על הבירה טרנובו. בסוף המאה ה-14 נכבשה המצודה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית וב-1444, ונחרבה בעת מסעו של ולדיסלב השלישי מוורנה כנגד העות'מאנים. היישוב חזר לשגשג רק בראשית המאה ה-19, עידן התחייה הבולגרית ובעיר נבנו מוסדות ציבור, דת וחינוך. ב-1870 זכה היישוב למעמד של עיר. ב-1876, במהלך מרד אפריל הבולגרי כנגד העות'מאנים הייתה העיר מרכז יציאה לכוחות המורדים בצפון בולגריה ורבים מבניה התנדבו בהמשך למיליציית המתנדבים הבולגרית האופלצ'נצי, שפעלה לצד הכוחות הרוסיים במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). העיר שוחררה על ידי הכוחות הרוסיים ב-26 ביוני 1877 ובהמשך הפכה חלק מנסיכות בולגריה, אשר הפכה בהמשך למדינת הלאום, בולגריה. העיר היא אחד המרכזים הגדולים בבולגריה לייצור סוכר ומוצריו וכן קיימים בתי מאפה ומפעלים לייצור ממתקים. גורנה אוריאחוביצה מהווה צומת מסילות ברזל חשובה בצפון בולגריה ופועל בה אחד מששת נמלי התעופה הבינלאומיים המצויים בבולגריה. עורק תחבורה מספר 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים חולף בסמיכות לעיר. אוקראינה מירהורוד, אוקראינה (מ־1991) סטיבן סייג', גורנה אוריאחוביצה ודולנה אוריאחוביצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 19–20), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא גורנה אוריאחוביצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גורנה אוריאחוביצה תחבורת העיר גורנה אוריחוביצה באתר הרשות המקומית (בבולגרית).
רז דגן

רז דגן (נולד ב-25 באוגוסט 1968) הוא שחקן קולנוע ודוגמן ישראלי שחי ופועל באיטליה. רז דגן נולד בקיבוץ שדה נחמיה שבישראל, בן לעדינה ואליה דגן, יש לו שני אחים המתגוררים בחו"ל. הוא מחזיק באזרחויות אמריקאית וישראלית. את דרכו המקצועית החל בתחילת שנות ה-90 באיטליה כדוגמן, ובמשך שנים נבחר מספר פעמים ברציפות לרשימת הדוגמנים המובילים בעולם. הוא השתתף כפרזנטור במסעות פרסום בינלאומיים של קוקה-קולה, ליוויס, IBM, סאן פאלגרינו, לוריאל, ייגרמייסטר ועוד. בשיא הקריירה שלו ערכה לכבודו שגרירות ישראל באיטליה ערב מיוחד שבו הכריזה עליו כשגריר הבלתי רשמי של ישראל, הודות לפופולריות שלו בקרב הציבור האיטלקי. לקראת סוף שנות ה-90 עבר מקריירת דוגמנות למשחק. ב-1997 יצא לשהות ממושכת בניו יורק, שם למד משחק בבית הספר למשחק של לי שטרסברג. דגן השתתף ב-11 סרטי קולנוע, שמונה מהם בתפקיד ראשי. סרטו הראשון היה "Prêt-à-Porter" ב-1992, בבימויו של רוברט אלטמן. השתתף גם בתפקידי אורח בסרטים הוליוודים כמו "אלכסנדר" בבימויו של אוליבר סטון ו"טיטוס" בבימויה של ג'ולי טיימור. בשני הסרטים לוהק לתפקיד לאחר מבחן בד אישי אצל הבמאי. בהמשך לוהק לתפקיד ראשי בסרט "100 מסמרים" של הבמאי האיטלקי הנודע ארמנו אולמי; אולמי אמר על הבחירה בו: כבר לא מדובר ביפיוף של פרסומות. הוא יודע לשחק, הוא מצוין, הוא מבריק ובחרתי בו כי הוא מתאים לסרט שלי מבחינה רוחנית הסרט הוצג ב-2008 בפסטיבל הקולנוע ירושלים; דגן הגיע לפסטיבל כנציגו של אולמי. בין הסרטים בהם שיחק, "סיפורי רומא", סרטה הראשון של דרינה דה נירו, בתו החורגת של רוברט דה נירו שגם שיחקה בתפקיד הראשי וכתבה את התסריט ובסרט "אלבקיארה" עם אנדראה להוטסקה. בשנת 2011 שיחק בסרט המלחמה הצרפתי "כוחות מיוחדים" בתור זאיף לצדם של דיאן קרוגר ודג'ימון הונסו. אתר האינטרנט הרשמי של רז דגן (באנגלית) רז דגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רז דגן, באתר AllMovie (באנגלית) רז דגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עידן יוסף, רז דגן - נציגנו הנוסף בפסטיבל לקאן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 28 באפריל 2007 ערן סויסה, שורד באיטלקית, באתר ישראל היום, 4 במאי 2017 בר זגה, דודי בלסר לא לבד: מה עושים היום הדוגמנים הכי מצליחים של הניינטיז?, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 26 ביוני 2020
נהר ספרים

נהר ספרים היא הוצאה לאור ישראלית בבעלות הסופר ראובן מירן, המתמקדת בפרסום ספרים בעלי מסרים חברתיים ופוליטיים, ספרי עיון בנושאי תרבות וספרות מתורגמת. ההוצאה הוקמה בספטמבר 2003 על ידי ראובן מירן, צוות ההוצאה הוא מירן, העוסק בתרגום ועריכה, ואשתו שושי, העוסקת בעריכה לשונית, בנוסף מועסקים בה מתרגמים פרילנסרים לעת צורך. ההוצאה מקבלת לעיתים תמיכה כלכלית מהמפעל לתרגום ספרות מופת או מהמכון הצרפתי לתרגום ספרים. ההוצאה מתמקדת בספרים בעלי מסרים חברתיים ופוליטיים, ספרי עיון בנושאי תרבות וספרות מתורגמת. ההוצאה פועלת מבית משפחת מירן בבנימינה. מירן הסביר על האידאולוגיה מאחורי הקמת ההוצאה: "שם ההוצאה – שהנו שורש של מילה אכדית שעברה לארמית וממנה לעברית ולערבית – הוא כבר ביטוי ראשון לאידאולוגיה העומדת מאחוריה: הוא בא לבטא זרימה, אור, נהרה, הבהרה, הַנְהרָה. השם נובע מהמחשבה שעמדה ועומדת עדיין מאחורי "תפיסת המו"לות" כפי שהיא נראית לנו, לפיה להוציא ספרים לאור פירושו להיות מעורב, מחויב, לנסות להשפיע על הסביבה האזרחית באמצעות אמירה תרבותית, פילוסופית, חברתית, אינטלקטואלית, אידאולוגית". הספר הראשון שיצא בהוצאה היה הספרון "בוקר חום" מאת פרנק פאבלוף, שעסק בפאשיזם וזכה להצלחה. אחריו יצאו "הזכות לעצלות" של פול לפארג ו"אני נכון למות" של נלסון מנדלה. ההוצאה פרסמה בין השאר ספרים מתורגמים מאת פול גוגן, פרדריק דאגלס, אלבר לונדר, אלפונס דודה, ראלף וולדו אמרסון, תומאסו קמפנלה, פרוספר מרימה, וולטר וגי דה מופאסאן, וספרים מקוריים מאת ראובן מירן, סמי שלום שטרית, מתי שמואלוף, בועז עברון ונורית זרחי. ב-2011 יצאו בהוצאה ספרים בסדרת "זמן לפילוסופיה" מאת אפיקורוס (על האושר וההנאות האמיתיות), סנקה (על החיים המאושרים) ואפיקטטוס (המדריך). עד שנת 2020 יצאו בהוצאה כ-150 כותרים. אתר האינטרנט הרשמי של נהר ספרים אתר האינטרנט הרשמי של נהר ספרים (באנגלית) בועז כהן, ‏צייד של מילים: הסופר, העורך והמו"ל ראובן מירן בריאיון ל"גלובס", באתר גלובס, 4 באפריל 2011 11 מו"לים קטנים מספרים, מתלוננים, מייחלים, באתר הארץ, 30 במאי 2007 שירי לב-ארי, לענף הספרים דרוש: כיוון, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2005 רות אלמוג, מה מזכיר לך הצבע החום, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2003 לנה שילוני, בשבחי הבטלה, באתר הארץ, 21 באפריל 2004 אלון ליאל, מחכים למנדלה, באתר הארץ, 11 ביולי 2004 דרור בורשטיין, סדרת ספרי פילוסופיה | מדברים מהשטח, באתר הארץ, 13 באפריל 2011