יוכי ברנדס

יוכי (יוכבד) ברנדס (נולדה ב-19 בפברואר 1959) היא סופרת ישראלית. נולדה בחיפה ליפה (מרים שיינדל) והרב יצחק יעקב רבינוביץ, האדמו"ר מביאלה רמת אהרן. בנערותה גדלה במשך שנה בבית סבה, אבי אמה, הרב אברהם אביש קנר, האדמו"ר מטשכויב. נשואה לעופר ואם לארבעה ילדים. למדה בבתי ספר חרדיים של רשת "בית יעקב" בפתח תקווה ובחיפה. בהמשך עזבה את החברה החרדית ועברה ללמוד במכללת ירושלים התורנית, באוניברסיטת בר-אילן ובמכון שכטר לרבנים. בעלת תואר ראשון בתנ"ך וחינוך ותואר שני בתנ"ך ויהדות. לימדה במשך שנים רבות תנ"ך ומחשבת ישראל בתיכונים מזרמים שונים (ממלכתי דתי, מסורתי וממלכתי), בבית-המדרש של בית שמואל בירושלים, ובמרכז הבינתחומי הרצליה. הכשירה מורים במקצועות היהדות וכתבה תוכניות לימודים בתנ"ך וביהדות. מלמדת כיום תנ"ך במסגרות פתוחות לציבור הרחב. בשנת 1999, ייסדה בהוצאת ידיעות אחרונות את הסדרה "יהדות כאן ועכשיו", שבמסגרתה התפרסמו תוך מספר שנים כ-50 ספרים. בין המחברים נכללו אנשי אקדמיה, אנשי חינוך, הוגים וסופרים. ספרי הסדרה זכו לקהל קוראים רחב, דתי וחילוני כאחד. בשנת 2011 העלה תיאטרון הבימה את המחזה של ברנדס "כי בנו בחרת", שביים איציק ויינגרטן והלחין אורי וידיסלבסקי, ובמרכזו משבר זהות של בני משפחה ישראלים המגלים שאמם הייתה בתו של קצין נאצי. ההצגה המוזיקלית הוצגה כ-350 פעמים עד שהורדה בשל תוכנית ההבראה של התיאטרון. ברנדס מעורבת בנושאים ציבוריים אקטואליים ופועלת שנים רבות בזירה התקשורתית. באמצע שנות השמונים הגישה פינה בתוכנית הטלוויזיה "צירופים" של הערוץ הראשון ופרסמה טור בעיתון "מעריב". בסוף שנות התשעים פרסמה בעיתון "הארץ" סדרת מאמרים על חגים. בשנים 2005–2006, השתתפה עם רבני צוהר בתוכנית "פרשיות השבוע" בערוץ 2. בשנת 2013 כתבה טור שבועי בעיתון "ישראל היום". ברנדס ממקדת את יצירתה באישים מרכזיים בעם ישראל, שחוללו מהפכות. ספריה מבוססים על מקורות מן התרבות היהודית על תקופותיה ורבדיה השונים: התנ"ך, ספרות חז"ל, ההגות, ההלכה, הקבלה, החסידות והציונות. במרכזו של כל אחד מספריה פרק משמעותי בתולדות עם ישראל, המסופר מנקודות מבט שונות מהמקובל ומעצים את קולן של הנשים. יצירתה מתחלקת לשני שלבים: חמשת הרומנים הראשונים עוסקים בפרקים מרכזיים בתולדות הציונות: השואה ("גמר טוב"), מלחמת העצמאות ("הגר"), לידת גוש אמונים ("לכבות את האהבה"), העלייה הראשונה ("גרעינים לבנים") ותל אביב הקטנה ("וידוי"). חמשת הספרים הבאים עוסקים בתרבות היהודית הקלאסית: רומן על ראשית המלוכה ("מלכים ג"), רומן על יצירת היהדות בידי חז"ל ("הפרדס של עקיבא"), ורומן על לידתה של תורת החסידות בידי הבעל שם טוב ("אדל"). במקביל לרומנים, שהם עיקר יצירתה, פרסמה גם שלושה ספרי עיון: "שבע אמהות": על הנשים התנ"כיות הגדולות "היהדות שלא הכרנו": אוסף מאמרים בסוגיות יהודיות עכשוויות "כשאלוהים היה צעיר": עיונים בדמותו של אלוהים כפי שהיא מתפתחת ומשתנה כתוצאה מהמפגשים בין האל לדמויות שונות בתנ"ך ברנדס מציגה בכל ספריה פרשנויות שונות מהמקובל, בדרך כלל מנקודת מבטן של קבוצות שהפסידו את ההיסטוריה, ותוך העצמת השפעתן של נשים. גְמר טוב (1997, הוצאת הקיבוץ המאוחד בעריכתו של מנחם פרי). (הספר בקטלוג ULI) הנובלה מתארת את קריסתם הטראגית של נישואיהם של שרה ובנימין, בני דודים שגדלו בעולם החרדי-חסידי של בני ברק, וחושף בהדרגה את הביוגרפיה המשפחתית שהביאה לכישלונם הבלתי נמנע של הנישואים. הספר משופע בתובנות לגבי השינויים שחלו בעולם החרדי האשכנזי בשני הדורות האחרונים. ברנדס משלבת את סיפורם העכשווי של שרה ובנימין במאורעות מתקופת מלחמת העולם השנייה, שילוב תקופות שהפך לסימן היכר של יצירתה בהמשך. הספר יצא שנית בשנת 2003 בהוצאת ידיעות אחרונות. הגר (1998, הוצאת ידיעות אחרונות). (הספר בקטלוג ULI) הרומן מספר את סיפור אהבתם הסוערת וההרסנית של תלמיד ישיבה ממאה שערים וקיבוצניקית מעין שמר, שנפגשו בפלמ"ח במהלך מלחמת העצמאות. במקביל מסופר סיפורה של הנכדה הירושלמית, שיוצאת לאחר חמישים שנה, בעקבות משבר אישי, להתחקות אחר אהבת הנעורים הטראגית של סבה ולנסות להבין את פשר הכוחות הסמויים השולטים בחייה שלה. בשנת 2005 עיבדה ברנדס את הספר למחזה, שהועלה כהצגת יחיד של השחקנית הדס קלדרון במסגרת פסטיבל תיאטרונטו. לכבות את האהבה (2001, הוצאת ידיעות אחרונות). (הספר בקטלוג ULI) הרומן מספר על סטודנטית המחליטה לכתוב רומן היסטורי על כת ים המלח, ובמהלך הכתיבה מתוודעת לאהבת הנעורים של אמהּ לגבר בעל כוח משיכה כובש וסודות אפלים. הרומן עוסק בקשר הטעון והמסובך בין האם והבת, באהבות ובבגידות, ובחיפוש המבטיח אך גם מאיים אחר משמעות רוחנית. הרומן גם מתחקה אחר גלגוליה של הציונות הדתית – מתנועת המזרחי של ימי טרום המדינה ועד לקבוצות וזרמים שונים בציבור המתנחלים של ימינו. גרעינים לבנים (2003, הוצאת ידיעות אחרונות). (הספר בקטלוג ULI) הרומן טווה במקביל את סיפוריהן של שתי נשים בהפרש של מאה שנה זו מזו, האחת בימי העלייה הראשונה, והשנייה בישראל של ימינו, ומתאר מגוון מערכות יחסים נפתלות ומסובכות בין נשים לגברים שבחייהן: בין בנות לאבותיהן, בין אמהות לבניהן, בין רעיות לבעליהן ובין אוהבות לאהוביהן. וידוי (2005, הוצאת ידיעות אחרונות). (הספר בקטלוג ULI) רומן רחב יריעה, העוסק בנושאים שהעסיקו את ברנדס בספריה הקודמים: כוחם של סיפור ויצירה אומנותית להשפיע על חיינו והאופן שבו כל פירוש מחודש של העבר מעצב את ההווה; שאלות של גורל ובחירה; מקומן של נשים בעולם גברי; התמודדות עם אשמה ועם כפרה. הרומן פותח בפרעות קישינב בראשית המאה העשרים, עובר לתחיית התרבות העברית באודסה ובתל אביב הקטנה, ומסתיים במדינת ישראל של תחילת המאה ה-21. מלכים ג (2008, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). (הספר בקטלוג ULI) בעקבות המעבר להוצאה חדשה מלווה פרופ' יגאל שוורץ כעורך את ברנדס בספריה. מעבר זה גם מסמן את המעבר של כתיבתה מתולדות הציונות אל היהדות הקלאסית. הספר מספר על ימי ראשית המלוכה ועל המאורעות המכריעים של פילוג הממלכה מן הזווית הלא שגרתית של בית שאול (ולא של בית דוד) ושל ממלכת שומרון (ולא של ממלכת יהודה). זו הייתה פעם ראשונה שברנדס הציפה בגלוי את השאלות שהסתתרו בספריה הקודמים: באיזו מידה אנחנו יכולים באמת להכיר את עברנו, ועד כמה הסיפורים שלנו משועבדים לתכתיבי המנצחים. הפרדס של עקיבא (2012, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר).(הספר בקטלוג ULI) הרומן המגולל את סיפור חייו של רבי עקיבא, את המאבקים בין בית שמאי ובית הלל, את היווצרותה של היהדות, ואת הנוצרים הראשונים (הנצרנים) והוצאתם מעם ישראל. ברנדס חושפת בספר מדוע באמת ניצחה בסופו של דבר דרכם של בית הלל ומציעה הסבר מפתיע לתמיכתו של רבי עקיבא במרד בר כוכבא. הספר זכה במקום הראשון של פרס סטימצקי לשנת 2013. אדל (2018, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). (הספר בקטלוג ULI) סיפורו של מייסד החסידות הבעל שם טוב מנקודת מבטה של בתו אדל. הרומן מתאר כיצד התפתחה תורתו של הבעש"ט שלב אחר שלב, מתוך הנפילות והעליות שחווה בחייו הסוערים, וכיצד יצר מהפכה של אינדיבידואליזם שהקדימה את זמנה כאשר קבע כי הגאולה תגיע בשעה שבני האדם יתקרבו אל הנשמה של עצמם. בשנת 2022 נדב סדקה כתב מחזה על בסיס הספר. שבע אימהות (2010, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). (הספר בקטלוג ULI) סיפוריהן של שבע נשים תנ"כיות מרדניות, שבזכותן עם ישראל קיים: בת לוט, תמר, מרים הנביאה, בת פרעה, רות, מיכל ואסתר. ברנדס מעניקה לכל דמות קריאה מדרשית אלטרנטיבית, מנתחת את עמדת כותבי התנ"ך לגביה, ומרחיבה את נקודת המבט גם למקורות יהודיים וכלליים מתקופות אחרות. היהדות שלא הכרנו (2014, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). (הספר בקטלוג ULI) אוסף מאמרים בסוגיות עכשוויות המציג גישות ליברליות של חכמי ישראל או פרשנויות ליברליות של ברנדס עצמה בנושאים אקטואליים כגון משפחות חד-מיניות, הפלות, המתת חסד, צריכת קנאביס, ציות לחוק ועקיפת סמכות. כשאלהים היה צעיר (2021, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). "לכבות את האהבה"- זכה באות "ספר הפלטינה" על מכירת 40,000 עותקים ממנו. "הפרדס של עקיבא", פרס סטימצקי 2012. יוכי ברנדס, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" יוכי ברנדס, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רשימת הפרסומים של יוכי ברנדס, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של יוכי ברנדס, באתר "סימניה" שפרה ארליך, שליפות עם יוכי ברנדס, 31 במאי 2005 הסופרות הכי מצליחות בישראל, באתר onlife,‏ 16 ביוני 2011 ד״ר חגי משגב, אפילו מי שבא מתוך מאה שערים לא יוכל להניח את הספר הזה מידו: על ״הגר״ של יוכי ברנדס, בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך חן ארצי-סרור, יש לי מסר להעביר, ולא אכפת לי מה שיגידו, באתר "ידיעות אחרונות", 13 בספטמבר 2018 כרמית ספיר ויץ, ‏"התרבות היהודית היא פטריארכלית לא כי היא רעה, ככה זה בכל העולם", באתר מעריב אונליין, 2 ביולי 2019 איזי וולף,על "אדל" מאת יוכי ברנדס בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך יוכי ברנדס, "האליטה זלזלה בנו כי היינו נשים וסופרות. היא עדיין מנסה, אבל המהפכה כבר פה" 2021 יוכי ברנדס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יוכי ברנדס, דף שער בספרייה הלאומית יוכי ברנדס, בלקסיקון הספרות העברית החדשה יוכי ברנדס, בארכיון הבימה יוכי ברנדס, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל יורם יובל, שיחת נפש - יוכי ברנדס, בטלוויזיה החינוכית, 30 בנובמבר 2014 יוכי ברנדס - התנ"ך כמקור השראה, 18 ביולי 2017 הסופרת יוכי ברנדס על יהדות, פמיניזם מסורת ושוויון, 20 ביוני 2018 מהשטיבל הרומני למסורתיות המזרחית, מסעה היהודי של הסופרת יוכי ברנדס, 21 ביוני 2018 יואב גינאי משוחח עם יוכי ברנדס בתוכנית "לגעת ברוח", בערוץ ה-YouTube של רשות השידור ערוץ עשר, אושרת קוטלר, הבשורה על פי אדל יוכי ברנדס מתארחת אצל ליאת רגב בחצי היום השישי, 21 בספטמבר 2018 אריאל שנבל, ‏מסורתית בדרכו של הבעל שם טוב, בעיתון מקור ראשון, 25 באוקטובר 2018 דב אלבוים, בין השמשות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 בנובמבר 2018 אביעד הומינר–רוזנבלום, ‏הפמיניזם של אדל: כשה"אמת" ההיסטורית הופכת לחתרנית, בעיתון מקור ראשון, 13 בנובמבר 2018 צוותרבות | הבעל שם טוב שלא הכרנו - יוכי ברנדס, 24 בנובמבר 2018 שירי לב-ארי, מרד היהודים, 2 בדצמבר 2018 איתמר רונאל, ‏הספרים שאהבנו ב-2018, באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2019 ריאיון עם אלעד בר-נוי, הבעש"ט שלא הכרתן, באתר בית אבי חי, 6 בינואר 2019 הסופרת הכפר סבאית יוכי ברנדס בראיון בלעדי ל"ירוק", 10 בינואר 2019 יוכי ברנדס ורועי הורן בשיחה על אדל, 17 בינואר 2019 ריקי רט, יוכי ברנדס חושפת יהדות שלא הכרנו, באתר nrg‏, 27 במרץ 2014 ריאיון עם אריאל הורוביץ, בלשית אמיתית, באתר בית אבי חי, 30 במרץ 2014 רונן שובל, הלכה בצו השעה, באתר מקור ראשון, 23 במאי 2014 אריאל סרי-לוי, היהדות האחרת של יוכי ברנדס, באתר הארץ, 31 ביולי 2014 טל פרי, ‏בזכות הבחירה החופשית, באתר גלובס, 1 בפברואר 2011 עמליה תמיר, בחירה נכונה: על "כי בנו בחרת", באתר nrg‏, 31 במאי 2005 חיים נוי, "כי בנו בחרת" - מוזיקה ושירה מדהימות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 במרץ 2011 מה עושה חזן ב"הבימה"?, באתר ynet, 13 ביוני 2011 עופר אדרת, החרדית מבני ברק שנאלצה להסתיר את הדגל, באתר הארץ, 14 באפריל 2016 אריאל סרי-לוי, היהדות האחרת של יוכי ברנדס, באתר הארץ, 31 ביולי 2014 תמר רותם, "כשאלוהים היה צעיר" של יוכי ברנדס דידקטי מדי ולא מרשה לעצמו להיות חתרני, באתר הארץ, 24 במאי 2021 לכבות את האהבה - יוכי ברנדס, באתר www.e-vrit.co.il מלי קמפנר-קריץ, פרסים ספרותיים: מיליון ש"ח בשנה, באתר ynet, 16 ביולי 2001 מיה סלע, לקראת שבוע הספר: פרס סטימצקי לשלושה סופרים ומאייר, באתר הארץ, 5 במאי 2013 יוכי ברנדס‏, האליטה זלזלה בנו כי היינו נשים וסופרות. היא עדיין מנסה, אבל המהפכה כבר פה, באתר וואלה, 5 במרץ 2021