laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ון דה וולף

ג'והאנס הילדברנד "ג'ון" דה וולף (בהולנדית: Johannes Hildebrand "John" de Wolf; נולד ב-10 בדצמבר 1962 בסחידם שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ומאמן בהווה, המשמש כעוזר מאמן בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית. דה וולף החל את הקריירה המקצוענית שלו בספרטה רוטרדם, וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בשנת 1983. לאחר שתי עונות בקבוצה, הוא עזב לחרונינגן, בה המשיך להרשים וקיבל את הזימון הראשון שלו לנבחרת הולנד בשנת 1987. בשנת 1989 הוא עבר לפיינורד, ולאחר עונה ראשונה בה היה מחוץ לסגל הקבוצה הראשונה, הוא מצא את מקומו בקבוצה וזכה עמה באליפות הולנד בעונת 1992/1993. במהלך העונות שלו במועדון ערך שלוש הופעות נוספות במדי נבחרת הולנד, ועם הקבוצה הוא הגיע עד לשלב חצי הגמר של גביע אירופה למחזיקות גביע לעונת 1991/1992, בו הפסידה פיינורד למונקו בשל שערי חוץ. בחודש דצמבר 1994 עבר לוולברהמפטון וונדררס מהליגה הראשונה של הפוטבול ליג, הליגה השנייה בחשיבותה באנגליה, תמורת 600 אלף לירה שטרלינג. תוך זמן קצר מינה אותו המאמן גרהאם טיילור לקפטן, הקבוצה, ויחד עם הקבוצה הוא הגיע לשלב רבע הגמר של גביע הפוטבול ליג, כשכזכור במיוחד משחק בו הבקיע שלושער מעמדת הבלם במשחק נגד פורט וייל. אמנם, הוא סבל מפציעת ברך שהשביתה אותו ממשחקי ההעפלה לפרמייר ליג, בהם הקבוצה הפסידה לבולטון וונדררס. בעונה העוקבת החמיץ דה וולף את רוב משחקי הקבוצה, שסיימה במקום ה-20 בליגה. הוא הסתכסך עם המאמן החדש מארק מקגי שניסה להעביר אותו לקבוצת המילואים של המועדון, וטען כי אין זה ראוי ששחקן מנוסה כמוהו שלא נפצע ישחק בקבוצת המילואים. הוא עזב את המועדון זמן קצר לאחר מכן, וחזר למולדתו כשחתם בפנלו מליגת המשנה ההולנדית. לאחר עונה אחת בפנלו, הוא עזב את המדינה פעם נוספת, והצטרף להפועל אשקלון מהליגה הבכירה בישראל. הוא התקשה לקבל דקות משחק במדי המועדון וערך שלוש הופעות ליגה בלבד, כשבמשחקו האחרון אף הבקיע שער עצמי. הוא חזר במהרה להולנד וחתם בהלמונד ספורט מליגת המשנה ההולנדית. היו לו יחסים מתוחים עם המועדון, ושני הצדדים הגיעו להסכמה הדדית להתיר את חוזהו במועדון במהלך עונתו השנייה במועדון. הוא סיים את העונה כמאמן-שחקן בקבוצה החובבנית צווארט-ויט '28. ב-16 בדצמבר 1987 ערך דה וולף את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, כשנכנס כמחליף בניצחון 3-0 על נבחרת יוון במסגרת מוקדמות יורו 1988. לאחר הופעה זו, לא שיחק במדי הנבחרת במשך חמש שנים. הוא חזר לשחק בנבחרת תחת המאמן דיק אדבוקאט, וערך חמש הופעות נוספות במדי הנבחרת בין השנים 1993–1994. ב-24 במרץ 1993 הוא הבקיע צמד שערים בניצחון 6-0 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר מונדיאל 1994, אך לא זכה לשחק בטורניר. ב-1 ביוני 1994 הוא ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת, בניצחון 7-1 על נבחרת הונגריה במשחק ידידות. דה וולף אימן קבוצות בליגות הנמוכות בהולנד ובטורקיה. בין השנים 2013–2014 שימש כעוזר מאמן בספרטה רוטרדם. בשנת 2019 החל לשמש כעוזר מאמן בפיינורד מליגת העל ההולנדית. מדיה וקבצים בנושא ג'ון דה וולף בוויקישיתוף ג'ון דה וולף, באתר Transfermarkt ג'ון דה וולף, באתר National Football Teams ג'ון דה וולף, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ז'אק אדוארד אלכסיס

ז'אק אדוארד אלכסיס (בצרפתית ובקריאולית האיטית: Jacques-Édouard Alexis; נולד ב-21 בספטמבר 1947) הוא פוליטיקאי מהאיטי שכיהן כראש הממשלה בין השנים 1999–2001 ובשנים 2006-2008. הוא פוטר בכהונתו השנייה עקב מהומות שהתרחשו במדינה כמחאה על המחירים הגבוהים של המזון. אלכסיס נולד בגונאיב שבהאיטי בשנת 1947. הוא גמר את לימודי התואר הראשון בהנדסה חקלאית באוניברסיטה הממלכתית של האיטי, כיום אוניברסיטת האיטי, בשנת 1973.. לאחר סיום לימודיו מילא אלכסיס סדרה של משרות במספר אוניברסיטאות ומכללות. הוא היה מרצה לכימיה באוניברסיטה הממלכתית של האיטי בשנים 1973–1976 ועוזר הוראה ומחקר באוניברסיטת לאוול בקוויבק שבקנדה בין השנים 1977-1978. קיבל את תוארו השני במדעי המזון והטכנולוגיה מאוניברסיטת לאוול בשנת 1979. בין השנים 1979–1987 שימש כמרצה לטכנולוגיות מזון באוניברסיטה הממלכתית של האיטי ובין 1985 ל-1987 שימש שם כראש הפקולטה לאגרונומיה ורפואה וטרינרית וכסגן הדקאן. הוא היה בין מקימי אוניברסיטת קיסקייה, ושימש כרקטור הראשון של האוניברסיטה, בין השנים 1990–1995. בין 1997 ל-1999 אלכסיס כיהן כשר החינוך, התרבות והנוער בממשלת האיטי. אלכסיס הועמד לראשות הממשלה על ידי רנה פרבאל ב-16 ביולי 1998, לאחר שהסנאט דחה את שלושה המועמדים הקודמים. מינויו אושר ב-17 בדצמבר. הוא כיהן כראש ממשלה בין 26 במרץ 1999 ל-7 בפברואר 2001. בין השני 1999–2000 אלכסיס כיהן, בנוסף לתפקידו כראש הממשלה, כשר הפנים של האיטי. פרבאל נבחר לנשיאות מחדש בפברואר 2006, ושוב מינה את אלכסיס כראש ממשלה ב-17 במאי 2006, שלושה ימים לאחר שנכנס לנשיאות. המועמדות אושרה כמעט פה אחד על ידי שני בתי האספה הכללית, ואלכסיס וממשלתו הושבעו ב -9 ביוני 2006. ממשלתו השנייה הורכבה משש מפלגות. על המדיניות הכלכלית של אלכסיס נמתחו ביקורות רבות, שגרמו להצבעת אמון בפברואר 2008, אותה שרד. מהומות פרצו בתחילת אפריל 2008 עקב מחירי המזון הגבוהים. כתגובה, הכריז אלכסיס על תוכנית השקעות שנועדה להוריד את יוקר המחיה. ב-10 באפריל פורסם כי 16 סנאטורים (רוב, שכן יש 30 מושבים בסנאט) חתמו על מכתב המייעץ לאלכסיס להתפטר תוך יומיים. ב-12 באפריל הצביע הסנאט פה אחד על פיטוריו. לאחר הפיטורים, פרבאל אמר כי יתייעץ עם הפרלמנט לבחירת ראש ממשלה חדש, אך גם אמר כי אלכסיס עשה כמיטב יכולתו ולא צריך לקבל את כל האשמה על המצב. אלכסיס נשוי לפרדריקה פייר לואי ואב לחמישה ילדים. מדיה וקבצים בנושא ז'אק אדוארד אלכסיס בוויקישיתוף Meridian International Center Team, Jacques-Édouard Alexis | Meridian International Center, www.meridian.org (באנגלית) "Jacques-Edouard Alexis nouveau premier ministre". Le Monde.fr (בצרפתית). 2006-05-23. נבדק ב-2021-09-27. Jacques-Édouard Alexis en visite à Montréal, La Presse, ‏2010-10-21 (בצרפתית) Haïti - Élections : Qui est Jacques-Édouard Alexis?, HaitiLibre.com "Jacques-Edouard Alexis nouveau premier ministre". Le Monde.fr (בצרפתית). 2006-05-23. נבדק ב-2021-09-27. Le gouvernement haïtien est remis en question, Le Devoir (בצרפתית)
אלכסיס

האם התכוונתם ל... בתור שם משפחה ז'אק אדוארד אלכסיס – פוליטיקאי מהאיטי שכיהן כראש ממשלת האיטי בין השנים 1999-2001. ג'ימי אלכסיס – כדורגלן האיטי, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סקציה נס ציונה מהליגה הלאומית ובנבחרת האיטי. מקומות אלכסיס (אלבמה) – שטח גלילי במדינת אלבמה שבארצות הברית. אלכסיס (אילינוי) – כפר במדינת אילינוי שבארצות הברית. אגם אלכסיס – אגם במדינת מינסוטה שבארצות הברית. אלכסיס (נברסקה) – עיירה במדינת נברסקה שבארצות הברית. אישים ששמם הפרטי הוא אלכסיס
פינינפארינה סרג'ו

פינינפארינה סרג'ו (באיטלקית: Pininfarina Sergio; נקראת גם: פרארי 458 פינינפארינה סרג'ו) היא מכונית קונספט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שהוצגה על ידי פינינפארינה ופרארי בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2013. היא הוצגה כמחווה ליו"ר פינינפארינה לשעבר, סרג'ו פינינפארינה שמת ב-3 ביולי 2012. היא בנויה על שלדת פרארי 458 איטליה (גרסת הספיידר). למרות העובדה כי מדובר במכונית קונספט ייצרה פרארי שישה יחידות מהסרג'ו ומכרה אותם ללקוחות שנבחרו בקפידה. הייצור של הסרג'ו התקיים במפעלי פרארי באיטליה, בעוד שאת העיצוב עיצבה פינינפארינה. העיצוב משלב אמנטיים עיצובים מודרניים אשר דומים לעיצוב של מכונית קונספט, המפואר אף על פי שאינו מיועד לייצור, מה שאין כן עם הסרג'ו, שיועדה לייצר מההתחלה. פנים המכונית נשאר כמו הפרארי 458. פינינפארינה התמקדה בעיקר בעיצוב החיצוני, חלק מהמכוניות יוצרו ללא שמשה קדמית (ברקטה) וחלק עם שמשה קדמית. היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.5 ליטר המספק 570 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.4 שניות והמהירות המרבית עומדת על 320 קמ"ש. מדיה וקבצים בנושא פינינפארינה סרג'ו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פינינפארינה סרג'ו (באיטלקית) Pininfarina Sergio Tribute Speedster concept first photo published, Motor1.com (באנגלית) Sergio Pininfarina passes away at 85, Motor1.com (באנגלית) Ferrari 458 Spider-based Pininfarina Sergio considered for production, Motor1.com (באנגלית) Pininfarina Sergio production confirmed, all six units already sold, Motor1.com (באנגלית)
הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי

הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי (בגרמנית: I. Deutsch-Niederländisches Corps בהולנדית: Eerste Duits-Nederlandse Legerkorps) הוא קורפוס משותף של צבא גרמניה ושל צבא הולנד. הקורפוס ממלא מטלות רב-לאומיות המשרתות את שתי המדינות. בסיס האם שלו הוא במינסטר שבגרמניה, אולם יחידותיו פרושות גם בהולנד. המפקדים עליו הם גנרלים הולנדים וגרמנים לסירוגין. ב-1991 החליטו שרי ההגנה של גרמניה והולנד על הקמת יחידה צבאית משותפת. ב-1993 נחתם הסכם רשמי להקמת קורפוס שיכלול יחידות משני הצבאות, אולם לקורפוס היו שתי מפקדות נפרדות, גרמנית והולנדית. ב-1995 הוחלט על פירוק המפקדות הנפרדות ועל איחודן למפקדה אחת. הקמת הקורפוס נחגגה בטקס רשמי ב-30 באוגוסט של אותה שנה. נכחו בו ראש ממשלת הולנד וים קוק וקנצלר גרמניה הלמוט קוהל. הוחלט כי מטה הקורפוס יהיה במינסטר, מכיוון שבעיר זו כבר פעל מטה הקורפוס הראשון של הבונדסוור. נקבע כי גרמניה והולנד יישאו שווה בשווה בהוצאות אחזקת הקורפוס, ומספר החיילים משתי המדינות יהיה זהה. נקבע גם כי מפקדיו יהיו גרמנים והולנדים לחלוטין, כאשר בכל פעם בה המפקד יהיה מאומה אחת, סגן המפקד יהיה מהאומה השנייה. הקורפוס כולל יחידות חי"ר, שריון ואוויר. במסגרת אמנת נאט"ו מחויב הקורפוס בהגנה על מדינות האזור. יחידות אוויר של הקורפוס השתתפו גם במלחמת אפגניסטן (2001–2014). בתחילת המאה ה-21 שולבו במטה הקורפוס גם קצינים מצבא בלגיה ומצבא צרפת. במינסטר מוצבים גם חיילים מ-12 מדינות נוספות אשר חברות בברית נאט"ו. ב-2005 השתתף הקורפוס בתרגיל גדול של נאט"ו אשר נקרא "חרב ברזל", ונערך ממרכז אירופה ועד לנורווגיה. ב-2015 ביצע הקורפוס תרגיל נוסף בסדר גודל דומה. מדיה וקבצים בנושא הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי, ברשת החברתית פייסבוק הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) 1. Deutsch-Niederländisches Korps. 1. Deutsch-Niederländisches Korps.
מתיאס וינייה

מתיאס ניקולה וינייה סוספרגאי (בספרדית: Matías Nicolás Viña Susperreguy; נולד ב-9 בנובמבר 1997) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת המגן השמאלי בפלמנגו ובנבחרת אורוגוואי. וינייה הוחתם על ידי נסיונל המקומית בשנת 2015, כשהיה בן 17. לאחר שתי עונות בקבוצת הנוער ושלוש נוספות בקבוצה הבוגרת של המועדון, הוא עבר ב-31 בינואר 2020 לפלמיירס מליגת העל הברזילאית עבור סכום של כארבעה וחצי מיליון אירו. בעונתו הבודדת בקבוצה מברזיל, הוא היה שותף לזכיות בגביע הליברטדורס, בגביע הברזילאי ובאליפות סאו פאולו. ב-8 אוגוסט 2021, הצטרף וינייה לקבוצת הסרייה א' האיטלקית, רומא בהעברה שסוכמה בכ-13 מיליון אירו. הופעת הבכורה שלו במדי הזאבים הגיעה ב-19 באוגוסט במסגרת המשחק הראשון בשלב הפלייאוף של הקונפרנס ליג מול טרבזונספור הטורקית. משחקו הראשון בליגה היה שלושה ימים לאחר מכן, בניצחון הבית 1–3 על פיורנטינה. ב-30 בינואר 2023 הושאל לבורנמות' עד לסוף הענה. וינייה ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת אורוגוואי ב-6 בספטמבר 2019, כאשר נכנס כמחליף במשחק הידידות מול נבחרת קוסטה ריקה. הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח הגיעה ארבעה ימים מאוחר יותר במשחק ידידות נוסף, הפעם מול נבחרת ארצות הברית. נכלל בסגל נבחרת אורוגוואי בטורניר מונדיאל 2022. נסיונל אליפות אורוגוואי (1): 2019 הסופרקאפ האורוגוואי (1): 2019 פלמיירס גביע הברזילאי (1): 2020 אליפות סאו פאולו (1): 2020 גביע ליברטדורס (1): 2020 רומא הקונפרנס ליג (1): 2021/22 מדיה וקבצים בנושא מתיאס וינייה בוויקישיתוף מתיאס וינייה, ברשת החברתית אינסטגרם מתיאס וינייה, באתר Transfermarkt מתיאס וינייה, באתר Soccerway מתיאס וינייה, באתר BDFutbol מתיאס וינייה, באתר WorldFootball.net מתיאס וינייה, באתר National Football Teams מתיאס וינייה, באתר FootballDatabase.eu מתיאס וינייה, באתר ESPN פלמיירס מצרפת לשורותיה את מתיאס וינייה האורוגוואי (בספרדית) מתיאס וינייה משלים את מעברו לרומא Se confirmó la lista de convocados para la Copa Mundial de Catar 2022 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האורוגוואית, 10 בנובמבר 2022 (בספרדית)
ז'וסטיס ומפור

ז'וסטיס ומפור (בצרפתית: Justice Wamfor; נולד ב-5 באוגוסט 1981 בבאפוסם שבקמרון) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת הקשר האחורי. ומפור נולד בבאפוסם שבקמרון, ובשנת 2000 החל את הקריירה המקצוענית שלו בראסינג באפוסם המקומית. לאחר מכן, שיחק במשך עשר עונות בליגת העל הבלגית, במדי ראסינג גנק וחרמינל בירסחוט. בעונותיו בליגת העל הבלגית ערך 185 הופעות ליגה, והבקיע ארבעה שערים. ב-4 באוגוסט 2011 חתם ומפור במכבי פתח תקווה מליגת העל הישראלית, במדיה ערך 16 הופעות ליגה. הוא סיים את הקריירה המקצוענית שלו ברויאל אנטוורפן מליגת המשנה הבלגית, וערך במדיה שלוש הופעות ליגה. ב-15 בנובמבר 2005 ערך ומפור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בתיקו 0-0 נגד נבחרת מרוקו במשחק ידידות. בסך הכל ערך שש הופעות במדי הנבחרת. ז'וסטיס ומפור, באתר Transfermarkt ז'וסטיס ומפור, באתר National Football Teams ז'וסטיס ומפור, באתר FootballDatabase.eu עומרי תבור, ‏צדק חברתי: ג'סטיס וומפור חתם במכבי פתח-תקווה, באתר ONE‏, 4 באוגוסט 2011 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'וסטיס ומפור".
היגור וידאל

היגור פליפה וידאל (בפורטוגזית: Higor Felipe Vidal; נולד ב-26 בספטמבר 1996 בקמפו לרגו שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אנאגניסי קרדיצה מהליגה היוונית השנייה. וידאל גדל במחלקות הנוער של פרנה ולונדרינה. בשנת 2016 הגיע אל פאס יואנינה מליגת העל היוונית. ב-24 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד פלטניאס במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2016/2017. ב-1 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על קרקירה במסגרת המחזור השישי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 48 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. ב-21 במאי 2019 שוחרר מהמועדון. ב-20 באוגוסט 2019 חתם וידאל בז'לגיריס וילנה מליגת העל הליטאית. ב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-1 על נבז'יס במסגרת הגביע הליטאי. ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 4-0 על פלאנגה במסגרת המחזור ה-22 לעונת 2019. בסך הכל הוא ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-10 באוגוסט 2020 חתם וידאל בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית. ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד הפועל עפולה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. ב-7 בספטמבר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 2-0 על הפועל ראשון לציון במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון. ב-13 במאי 2021 נפגע ביתו מפגיעה ישירה של רקטה ששוגרה מרצועת עזה במהלך מבצע שומר החומות. לקראת עונת 2021/2022 חתם וידאל באנאגניסי קרדיצה מהליגה היוונית השנייה. ז'לגיריס וילנה הסופר קאפ הליטאי (1): 2020 היגור וידאל, באתר Transfermarkt היגור וידאל, באתר Soccerway היגור וידאל, באתר WorldFootball.net היגור וידאל, באתר FootballDatabase.eu Στον ΠΑΣ για τρία χρόνια ο Βιδάλ באתר Passports (ביוונית) Συναινετικές λύσεις συμβολαίων (21/05/2019) באתר Epo, ‏ 21 במאי 2019 (ביוונית) Vicečempionai pristatė dar vieną naujoką באתר הרשמי של ליגת העל הליטאית, 20 באוגוסט 2019 (בליטאית) הקשר איגור וידאל חתם בהפועל פתח תקווה, באתר ONE‏, 10 באוגוסט 2020 דירתו של וידאל נהרסה מפגיעת טיל, יעזוב לברזיל, באתר ONE‏, 13 במאי 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "היגור וידאל".
אודיסי ג'ונס

עומארי ג'אהי פאלמר (באנגלית: Omari Jahi Palmer; נולד ב-17 במאי 1994) הידוע יותר בשם הבמה שלו, אודיסי ג'ונס הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. פאלמר נולד ב-17 במאי 1994 בניו יורק. בתקופת שהותו בתיכון לונגווד, הוא לקח חלק בענפי ספורט כמו פוטבול, כדורסל, לקרוס והיאבקות. פאלמר למד באוניברסיטת סירקיוז, שבו סיים תואר ראשון בסוציולוגיה. במהלך שהותו באוניברסיטה זו, הוא היה חלק מקבוצת הפוטבול של הסירקיוז אורנג', בה תיפקד בעמדת קו ההתקפה עד שספג פציעה ברגלו בשנה האחרונה. ביוני 2018, פאלמר נבחן במבחן קבלה של ארגון ההיאבקות ה-WWE. בפברואר של השנה שבא לאחר מכן, הוא הוחתם על ידי הארגון ונשלח למתחם האימונים של ה-WWE Performance Center. בחודש מאי של שנת 2019, פאלמר קבע שיא דדליפט של 800 פאונד במתחם האימונים של ה-Performance Center, שיא ששבר את השיא הקודם של 775 פאונד אשר נקבע על ידי אוטיס. קרב הבכורה שלו בארגון הגיע ב-7 בנובמבר, כשהפסיד לדקסטר לומיס במהלך מופע שלא הועבר לטלוויזיה. לאחר היעדרות של למעלה משנה, פאלמר חזר ביולי 2021 תחת שם במה חדש, אודיסי ג'ונס, כשהתאבק לרוב בקרבות חושך (קרבות שלא שודרו בטלוויזיה) כחלק מהתוכנית סמאקדאון. הקרב הטלוויזיוני הראשון שלו התקיים ב-6 ביולי בפרק של התוכנית 205 לייב, בו הוא גבר על גרייסון וולר. ב-20 ביולי, הוא ערך את קרב הבכורה שלו בתוכנית NXT, כשרשם ניצחון על אנדרה צ'ייס במסגרת טורניר הפריצה של NXT לשנת 2021. ב-10 באוגוסט, הוא ניצח את טריי בקסטר בשלב חצי הגמר והעפיל לשלב הגמר בו הוא הפסיד לכרמלו הייס שבועיים לאחר מכן. ב-5 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT 2.0, ג'ונס נחל הפסד לאל. איי. נייט. שבועיים לאחר מכן, ג'ונס גבר על אנדרה צ'ייס. בפרק הספיישל NXT Halloween Havoc, שנערך ב-26 באוקטובר, ג'ונס הפסיד לרודריק סטרונג בקרב שאינו היה על אליפות ה-NXT במשקל קל של האחרון. את יתר אותה השנה, ג'ונס העביר בפיודים מול דמויות לא חביבות על הקהל כמו אנדרה צ'ייס ודיאמונד מיין. בינואר 2022, פאלמר קרע את גיד פיקת הברך; הוא עבר ניתוח בהמשך אותו החודש. ב-1 בנובמבר, ג'ונס רשם את קרב החזרה שלו, כשניצח את חאבייר ברנל. ב-13 בדצמבר, ג'ונס רשם ניצחון נוסף בקרב יחידים, על ון וגנר. מדיה וקבצים בנושא אודיסי ג'ונס בוויקישיתוף אודיסי ג'ונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אודיסי ג'ונס, ברשת החברתית אינסטגרם אודיסי ג'ונס, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית אודיסי ג'ונס, באתר Online World of Wrestling שידור מלא ממתחם האימונים של ה-WWE יועבר בשידור חי ברשתות היוטיוב, הפייסבוק והטוויטר דיווח מיוחד: דו"ח מתחם האימונים של ה-WWE PC אודיסי ג'ונס עבר ניתוח מוצלח, צפוי לחזור בסתיו 2022
טארו קונו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא קונו. טארו קונו (ביפנית: 河野 太郎; נולד ב-10 בינואר 1963) הוא פוליטיקאי יפני. כיהן כשר לענייני רפורמות בקבינט של יושיהידה סוגה, וכשר החוץ וכשר ההגנה בקבינט של שינזו אבה. קונו חבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית ומכהן כנציג המושב ה-15 של קנאגאווה בבית הנבחרים של יפן. קונו נולד בקנאגאווה. אביו כיהן כיו"ר בית הנבחרים היפני. הוא למד מדע המדינה באוניברסיטת ג'ורג'טאון בארצות הברית וב-1983 התנדב במטה הבחירות של אלן קרנסטון במהלך הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית למועמדה לנשיאות. במהלך לימודיו עבד בלשכתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ריצ'רד שלבי. לאחר הלימודים עבד בחברת פוג'י-זירוקס, בארצות הברית, יפן וסינגפור. ב-1993 עבר לחברת ניפון-טנשיי. ב-1996 נבחר לראשונה לבית הנבחרים של יפן כנציג המושב-15 של קנאגאווה מטעם המפלגה הליברלית-דמוקרטית. באוגוסט 2017 מונה לשר החוץ בקבינט של שינזו אבה. בספטמבר 2019 מונה לשר ההגנה בקבינט. לאחר בחירתו של יושיהידה סוגה לראשות הממשלה מונה בספטמבר 2020 לשר לענייני רפורמות בממשלתו. בעקבות פרישתו של סונה, התמודד קונו לתפקיד מנהיג המפלגה הליברלית-דמוקרטית, הוא הפסיד בסיבוב השני לפומיו קישידה. קונו נשוי ואב לבן. מדיה וקבצים בנושא טארו קונו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טארו קונו (ביפנית) טארו קונו, ברשת החברתית פייסבוק טארו קונו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טארו קונו, ברשת החברתית אינסטגרם טארו קונו, סרטונים בערוץ היוטיוב
אדריאן אונגור

אדריאן אונגור (ברומנית: Adrian Ungur; נולד ב-13 בדצמבר 1971 בקראיובה שברומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת החלוץ. אונגור החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-UFA ארד מליגת העל הרומנית, במדיה ערך 31 הופעות ליגה והבקיע 15 שערים. לאחר מכן שיחק במשך ארבע עונות במועדון הכדורגל "אוניברסיטת קראיובה", גם הוא מליגת העל הרומנית, בו ערך 104 הופעות ליגה והבקיע 32 שערים. בעונת 1998/1999 שיחק בהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, שהייתה הליגה הראשונה בחשיבותה בישראל, וערך 27 הופעות ליגה במדיה, בהן הבקיע 11 שערים. בעונת 1999/2000 שיחק בהפועל פתח תקווה מליגת העל, במדיה ערך שלוש הופעות ליגה והבקיע שני שערים. לאחר הופעות אלו הוא נפצע ולא היה יכול להמשיך את העונה. במטרה להחתים זר נוסף, הפועל פתח תקווה רשמו אותו במועדון אחר. אונגור תבע את המועדון על אי-תשלום כספים ובורר של התאגדות פסק שעל המועדון לשלם לאוגור. הפעול מצידה הגישו תביעה נגד הכדורגלן והנושא עבר לבתי המשפט. ב-16 בפברואר 1994 ערך אונגור את הופעתו היחידה בנבחרת רומניה, בניצחון 2-1 על נבחרת קוריאה הדרומית במשחק ידידות. אדריאן אונגור, באתר Transfermarkt אדריאן אונגור, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר National Football Teams https://hpt.co.il/?ShowPlayer=AdrianUngor
אייפון 13 פרו

אייפון 13 פרו ואייפון 13 פרו מקס הם סמארטפונים, אשר פותחו ושווקו על ידי חברת אפל. הם מכשירי הדגל בדור ה-15 של סדרת מכשירי האייפון, ממשיכים את האייפון 12 פרו ואייפון 12 פרו מקס. הסמארטפון נחשף ב-14 בספטמבר 2021 לצד האייפון 13 והאייפון 13 מיני באירוע של חברת אפל שנערך באפל פארק שבקופרטינו, קליפורניה. מכשירי האייפון 13 פרו ואייפון 13 פרו מקס זמינים לרכישה מוקדמת בארצות הברית החל מ-17 בספטמבר 2021 ולרכישה מלאה החל מ-24 בספטמבר 2021. האייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס זמינים לרכישה בארבעה צבעים: כסף, אפור, זהב וכחול. מבחינה חיצונית המכשירים כמעט זהים לקודמיהם בסדרה, אלא שהמצלמות האחוריות מכסות שטח גדול יותר מגב המכשיר בגלל עדשות מצלמה מוגדלות. בנוסף, המגרעת בחלק העליון של המכשיר, שכוללת חיישן זיהוי פנים, קטנה ב-20% ביחס לאייפון 12 פרו. האייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס, בדומה לאייפון 13, מכיל בתוכו את המעבד A15 Bionic של אפל. דגמי המכשיר מגיעים עם ארבע אפשרויות לאחסון פנימי: 128, 256, 512 ג'יגה או 1 טרה, וסך זיכרון RAM של 6GB. כמו כן, בדומה לדורות הקודמים, במכשיר אין שקע חיבור לאוזניות. האייפון 13 פרו מגיע עם מסך 6.1 אינץ' (15 ס"מ) עם רזולוציה של 2532x1170 פיקסלים, והאייפון 13 פרו מקס עם מסך 6.7 אינץ' (17 ס"מ) עם רזולוציה של 2778x1284 פיקסלים. שני הדגמים משתמשים בטכנולוגיית סופר רטינה XDR OLED. מסכי שני הדגמים תומכים בקצב רענון מסך של עד 120 הרץ (Hz), כדי לחסוך סוללה הטלפון מתאים את קצב רענון המסך. האייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס מגיעים עם מערך של ארבע מצלמות: מצלמה קדמית אחת ושלוש מצלמות אחוריות – עדשה טלה-פוטו צרה, עדשה רחבה ועדשה אולטרה-רחבה. המצלמות האחוריות כוללות חיישנים גדולים יותר שמאפשרים ליותר אור להיכנס פנימה. העדשה הרחבה והאולטרה-רחבה כוללות צמצם גדול יותר, מה שתורם לצילומים בתנאי תאורה נמוכים. לעדשה האולטרה-רחבה יש לראשונה אפשרות של פוקוס אוטומטי. העדשה הצרה כוללת צמצם קטן יותר מאשר באייפון 12 פרו, אבל יש לה את היתרון של צילום במצב לילה. באמצעות העדשה הצרה אפשר להשתמש בזום דיגיטלי של עד 15x. אפליקציית המצלמה כוללת מצב הסרטה קולנועי חדש המכונה "Cinematic Mode", המאפשר לבחור באיזו דמות למקד את הפוקוס כאשר מספר דמויות מופיעות בפריים בעת צילום הווידאו. המצב נתמך במצלמה הרחבה הקדמית ברזולוציית צילום של 1080p במהירות 30 פריימים לשנייה. אפל הכריזה גם על עדכון תוכנה שיוסיף את האפשרות לצלם באיכות Apple ProRes 4K במהירות 30 פריימים לשנייה בדגמים עם זיכרון של 256GB או יותר, בעוד שדגמי הבסיס עם 128GB יוגבלו לצילום באיכות Prores 1080p במהירות 30 פריימים לשנייה. המצלמה כוללת מצב מאקרו שמאפשר להתפקס עד 2 ס"מ מאובייקט הצילום, תוך שימוש ביכולת הפוקוס האוטומטי של העדשה הרחבה כאשר המצלמה נמצאת בקרבת אובייקט הצילום. קיבולת סוללת דגם הפרו 3,095 מיליאמפר ושל דגם הפרו מקס 4,352 מיליאמפר. אייפון 13 פרו ו-13 פרו מקס מגיעים עם מערכת ההפעלה של אפל, iOS 15. אייפון 13 אייפון 12 פרו מדיה וקבצים בנושא אייפון 13 פרו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייפון 13 פרו (באיטלקית) אתר האינטרנט הרשמי של אייפון 13 פרו אייפון 13 פרו, באתר אפל מוטי רז, אייפון 13 פרו מקס, כל מה שצריך לדעת , באתר איי פייר, 27 באוקטובר 2021 Apple הערך עוסק בדגם האייפון 13 פרו/מקס בלבד. יובל מן, טל שחף, בלי חידושים דרמטיים: אפל הציגה את סדרת אייפון 13, באתר ynet, 14 בספטמבר 2021 "iPhone 13 pro and iPhone 13 pro max". Apple.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-27 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
סליו טראוולי

סליו טראוולי (באנגלית: Sallieu Tarawallie; נולד ב-3 בינואר 1995 בסוואפה שבסיירה לאון) הוא כדורגלן מסיירה לאון המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קאלון מליגת העל של סיירה לאון. טראוולי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקאלון מליגת העל של סיירה לאון, ובשנת 2015 הצטרף אל בית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. הוא ערך במועדון שבע הופעות ליגה. לאחר שעזב את ישראל חתם טראוולי בדילה גורי מליגת העל הגאורגית. ב-5 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד צ'יחורה סצ'חרה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2017. ב-8 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד קולחתי 1913 פותי במסגרת המחזור השישי בליגה. הוא ערך 22 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן ערך חמישה שערים. לאחר מכן עבר למבבנה סוואלווס מליגת העל של אסוואטיני. ב-17 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות האפריקאית, בהפסד 3-0 לאטויי ספורטיב דו סאהל במסגרת שלב הבתים לעונת 2018. לפני עונת 2019 חזר טראוולי ליבשת אירופה וחתם בויקינגור אולפסוויק מליגת המשנה האיסלנדית. הוא ערך במועדון 20 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים. לאחר שעזב את ויקינגור אולפסוויק חזר לקאלון מליגת העל של סיירה לאון, הקבוצה בה התחיל את הקריירה המקצוענית שלו. ב-21 ביוני 2015 ערך טראוולי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סיירה לאון, בהפסד 2-1 לנבחרת מאוריטניה במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2016. במשך זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. סליו טראוולי, באתר Transfermarkt סליו טראוולי, באתר Soccerway סליו טראוולי, באתר WorldFootball.net סליו טראוולי, באתר National Football Teams סליו טראוולי, באתר FootballDatabase.eu Landsliðsmaður Sierra Leóne til Víkings באתר MBL,‏ 2 במאי 2019 (באיסלנדית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סליו טראוולי".