laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המרגל שחזר מן הכפור (סרט)

המרגל שחזר מן הכפור (באנגלית: The Spy Who Came in from the Cold) הוא סרט ריגול בריטי משנת 1965 על תקופת המלחמה הקרה בבימויו של מרטין ריט עם ריצ'רד ברטון, קלייר בלום ואוסקר ורנר בתפקידים הראשיים. אלק לימאס (ריצ'רד ברטון), מנהל רשת הריגול הבריטית בברלין המערבית, ממתין בצ'ק פוינט צ'ארלי לסוכן שלו שאמור להגיע מברלין המזרחית. הסוכן עובר את המחסום המזרחי באופנים אך מחוסל לפני שמגיע למעבר הגבול. לימאס נקרא ללונדון על ידי ראש הריגול הבריטי המכונה "קונטרול" (סיריל קיוזאק). הוא מאוכזב מכך שרוב סוכניו נתגלו ו"קונטרול" מציע לו להתפטר ולמצוא עבודה כספרן. לימאס אינו יודע כי הכל מבוים על ידי "קונטרול". הוא לא מוצא עניין בעבודתו אף שהוא פוגש בספריה את הספרנית הצעירה והנאה נאן פרי (קלייר בלום) שהיא חברת המפלגה הקומוניסטית בבריטניה והיא מתאהבת בו. לימאס מדוכא ומתחיל לצרוך אלכוהול. לאחר שהוא מתקיף בעל מכולת הוא נכלא לשלושה חדשים. בצאתו מהכלא פוגש אותו "במקרה" סוכן מזרח גרמני בשם אש (מייקל הורדרן), מזמין אותו לארוחת צהרים דשנה ומציע לו לערוק לברלין המזרחית. בלום נפגש עם "קונטרול" ועוזרו ג'ורג' סמיילי (רופרט דייוויס) ושם נמסר לו כי למעשה ישמש מרגל כפול שמטרתו להפליל את הנס פטר מונדט (פטר ואן אייק) דרך סגנו היהודי פידלר (אוסקר ורנר). לימאס טס להולנד ושם נחקר על ידי סוכן נוסף בשם פיטרס (סם וונמייקר) שמחליט שיש לו עדות נגד מונדט ועובר איתו למזרח גרמניה. לימאס נפגש עם פידלר וזה משתכנע שמונדט הוא סוכן כפול. בינתיים אוסר מונדט את לימאס אך המצב מתהפך כשפידלר מזמן בית משפט פנימי נגד מונדט באשמה של סוכן כפול. סמיילי משכנע את נאן לטוס לברלין המזרחית במימון המפלגה במסגרת חילופי תרבויות. היא מובאת למשפט ובעדותה היא נשברת ומודה כי נסיעתה מומנה על ידי רשת הריגול הבריטי. לאחר עדותה נשבר לימאס ומודה כי מטרת שליחותו היא להפליל את מונדט. מונדט משתחרר ופידלר נאסר. לימאס שומע בתאו כי מפתח הדלת מסתובב הוא פותח את הדלת ופוגש בחוץ את מונדט שמתוודה לפני כי הוא סוכן בריטי וכל מטרת המבצע בו נלכד לימאס הייתה לטהר אותו ולסלק את פידלר. למקום מובאת נאן ומונדט מספק להם מכונית. הם מוסעים לכיוון חומת ברלין שם מחכה להם איש של מונדט המדריך אותם איך להגיע לחומה ולעלות עליה. מצד שני מחכה להם סמיילי. לימאס לא יודע שמונדט ירצה לחסל אותם. לימאס מטפס על החומה ומושך את נאן. המלווה יורה קודם בה והיא צונחת. לימאס נמצא בראש החומה וסמיילי מפציר בו לרדת לצד המערבי אך לימאס חוזר לנאן ונורה גם הוא. ריצ'רד ברטון היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר. ריצ'רד ברטון זכה בפרס באפט"א לשחקן הבריטי הטוב ביותר בתפקיד ראשי, אוסקר ורנר היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הזר הטוב ביותר. כן זכה הסרט בפרס באפט"א על העיצוב האמנותי, הצילום והבימוי. "המרגל שחזר מן הכפור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המרגל שחזר מן הכפור", באתר נטפליקס "המרגל שחזר מן הכפור", באתר AllMovie (באנגלית) "המרגל שחזר מן הכפור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המרגל שחזר מן הכפור", באתר אידיבי "המרגל שחזר מן הכפור", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "המרגל שחזר מן הכפור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) המרגל שחזר מן הכפור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדימון לסרט המרגל שחזר מן הכפור, באתר יוטיוב המרגל שחזר מן הכפור, באתר TCM
החלוצים (סרט, 2018)

החלוצים (ברוסית: Первые) הוא סרט דרמה והרפתקאות רוסי בבימויו של דמיטרי סובורוב. הקרנת הבכורה של הסרט ברוסיה התקיימה ב-7 ביוני 2018. הסרט מגולל את מערכת היחסים וגבורתם של בני הזוג וסילי וטטיאנה פרונצ'ישצ'ב — חוקרי קוטב בחוג הארקטי שנשלחו כחלק ממשלחת מחקר אל הצפון הקפוא בתקופת מסעות המחקר במאה ה-18. נאיל עבדרחמאנוב — וסילי פרונצ'ישצ'ב אלינה לאנינה — טטיאנה פרונצ'ישצ'ב יבגני טקאצ'וק — סמיון שליוסקין וסילי בוריסוב — יגורוב, איש משמר של הצי ולרי ברינוב — ויטוס ברינג דנילה יאקושב — מפקח סרגיי רוסט — פרברסון אלכסנדר דיאצ'נקו— פיוטר הגדול ולנטינה בורטוביק — יקטרינה איגור טימצוניק דמיטרי ניקולין סרגיי טרשצ'נקו תמרה אובוטובה הסרט מבוסס על המחזה "הכוכבים של מריה", שהוצג ביאקוטסק על בסיס עבודתו של ולדימיר פיודורוב. במיוחד עבור הסרט במספנת "וריאג" שבפטרוזבודסק, נבנה עותק של אוניית המפרשים "יאקוטסק" (Якуцкъ) ששימשה בפועל את המשלחת הגדולה לצפון, 20 מטר אורכה, 5 רוחבה וכ-20 טון עומק דחיקה. הצילומים התקיימו בערים סנט פטרסבורג, מוסקבה, יאקוצק, פטרוזבודסק ובסורטאוולה שעל האי ריקלנאסאארי (Riekkalansaari). הסרט הופק בסיוע שלל אולפני סרטים כ"קארו הפקות", "סאחה פילם", "לנפילם" ובהפצת רשת "קארו". התסריט נבחר על ידי ועדת מומחים וקיבל מענק ממשרד התרבות של הפדרציה הרוסית. במימון ההפקה הייתה מעורבת גם החברה הגאוגרפית הרוסית וממשלת יקוטיה. הפרויקט נתמך על ידי השלטונות וראש הרפובליקה יגור בוריסוב. "החלוצים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החלוצים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "החלוצים" באתר kino-teatr.ru "החלוצים" באתר ivi.tv Обзор изменений графика релизов c 23 по 29 января // «Бюллетень Кинопрокатчика», 29 января 2017 "Браво «Созвездию Марии»!". Комсомольская правдв. Ренарт Фасхутдинов. "Призвание «Варяга»". Корабел.ру. Айал Яковлев. "По спектаклю Андрея Борисова «Созвездие Марии» снимают фильм". Якутское-Саха Информационное Агентство. אורכב מ-המקור ב-2016-11-14. נבדק ב-2018-11-15. "«Созвездие Марии»". Русское географическое общество. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "החלוצים (סרט, 2018)".
הארמייה ה-46 (ברית המועצות)

הארמייה ה-46 (ברוסית: армия ‏я‏-46) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הוקמה באוגוסט 1941 לפי פקודת מפקד מחוז צבאי "עבר הקווקז" על בסיס היחידות שהיו במחוז. מטרת הארמייה הייתה שמירת הגבול עם טורקיה. ביולי 1942 הארמייה ה-46 השתלבה בקרב על קווקז. לאחר ההצבא האדום עברה למתקפה, יחידות הארמייה השתתפו בשחרור מייקופ וקרסנודר. במהלך שנת 1943 יחידות הארמייה ה-46 לחמו במרחב דונבס ובהמשך עברו לגדה המערבית של הדנייפר. הם השתתפו בשחרור ערי אוקראינה הסובייטית ובסוף 1944 השתתפו במבצע יאשי-קישינב. בהמשך הם נכנסו לשטח רומניה, בולגריה והונגריה. מסוף 1944 הם השתתפו במצור בודפשט. באביב 1945 הארמייה ה-46 השתתפה במתקפת וינה ולאחר מכך בקרב על פראג. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה יחידות הארמייה ה-46 הועברו למרחב אודסה וארמייה פורקה בספטמבר 1945. סטפן צ'רניאק (יולי 1941 - דצמבר 1941) אלכסנדר חאדייב (דצמבר 1941 - אפריל 1942) וסילי סרגצקוב (אפריל 1942 - אוגוסט 1942) קונסטנטין לסלידזה (אוגוסט 1942 - ינואר 1943) יוואן רוסלי (ינואר 1943 - פברואר 1943) אלכסנדר ריז'וב (פברואר 1943 - מרץ 1943) וסילי גלגולב (מרץ 1943 - מאי 1944) איוואן שליומין (מאי 1944 - ינואר 1945) מיכאיל פיליפובסקי (ינואר 1945 - מרץ 1945) אלכסנדר פטרושבסקי (מרץ 1945 - ספטמבר 1945 מדיה וקבצים בנושא הארמייה ה-46 בוויקישיתוף הארמייה ה-46 באתר samsv (ברוסית)
סגה (חרגול)

סגה (שם מדעי: Saga) הוא סוג במשפחת החרגוליים, החרק הגדול בישראל והחרגול הגדול בעולם. אורכו עד 14 ס"מ והוא נפוץ במרכז ישראל וצפונה. הסגה הוא חרגול טורף. ניזון לרוב מחרגולים ומחרקים שונים אך לא יהסס לתקוף גם לטאות, נחשים ובמקרים מסוימים אף ציפורים קטנות. רגליו חזקות מאוד ומשוננות ובעזרתן הוא אוחז בטרף. בסוג סגה שלושה מינים: סגה קטנה, סגה ענקית וסגה עדינה. סגה על מצוף סגה על עץ מדיה וקבצים בנושא סגה בוויקישיתוף סגה, באתר ITIS (באנגלית) סגה, באתר NCBI (באנגלית) סגה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סגה, באתר GBIF (באנגלית) ארז ארליכמן, צפו: חרגול ענק טורף דרור על עץ, באתר ynet, 18 במאי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משאל העם על עצמאות קלדוניה החדשה (2018)

משאל העם על עצמאות קלדוניה מצרפת נערך ב-4 בנובמבר 2018. במשאל העם הצביעו 56.40% בעד הישארות תחת השלטון הצרפתי ו-43% בעד היפרדות והפיכת קלדוניה החדשה למדינה עצמאית. במשאל העם הצביעו 81% מהאוכלוסייה המונה 174,995 בעלי זכות הצבעה. טרם ההצבעה הודיעו השלטון המרכזי בצרפת כי הם יכירו ויצייתו לתוצאות המשאל. למרות התוצאות, הנושא הובא להצבעה נוספת ב-2020, וישנה אפשרות להצבעה שלישית ב-2022, אם תאושר בקונגרס. קלדוניה החדשה סופחה לצרפת ב-1853, כאשר אירופאים ופולינזאים החלו להתיישב שם והפכו את שבטי הקנאק, ילידי המקום, למיעוט. הארכיפלג הפך למושבת עונשין בין 1864 ל-1897 והקנאקים לא נכללו בעבודות הציבוריות והתעשייתיות של השלטון הצרפתי. בין 1976 ל-1988 אירעו סכסוכים בין ממשלת צרפת וקבוצות בדלנים וחלקם הגיעו לרמת אלימות והפרות סדר קשות, כשאחת הסיבות העיקריות היא חוסר השוויון בחלוקת העושר בין המתיישבים והילידים, כשאלו טוענים לכך שעיקר הרווח יוצא החוצה מקלדוניה. ב-1987 נערך משאל העם הראשון בעד עצמאות, אך רק 1.7% הצביעו בעד (842 אנשים), בין היתר כיוון שקבוצות הבדלנים המרכזיות החרימו את משאל העם. בעקבות זאת נחתמו הסכמי מטיניון בין הבדלנים לצרפת, ואלו הבטיחו עשור של יציבות. ב-1998 נתנה צרפת הבטחה לקלדוניה החדשה על תחילתה של הכנת התשתית לעצמאות תוך העברת סמכויות בצורה איטית ותוך כדי הדרכה לממשל הקלדוני, כאשר ב-2018 ייערך בשנית משאל עם לעצמאות. ב-2017 נקבע התאריך למשאל העם - 4 בנובמבר 2018. שאלת המשאל Voulez-vous que la Nouvelle-Calédonie accède à la pleine souveraineté et devienne indépendante ? בתרגום לעברית: "האם אתה רוצה שקלדוניה החדשה תשיג ריבונות מלאה ותהפוך לעצמאית?" נשיא צרפת עמנואל מקרון, שערך ביקור באי במאי 2018, ציין לאחר המשאל כי התוצאות הראו "אמון ברפובליקה הצרפתית". אלואיסיו סאקו, מנהיג מרכזי בקבוצות הבדלנים ופוליטיקאי ידוע באי, הביע עמדה אופטימית לגבי ההפסד ואמר ש"אנחנו צעד אחד מניצחון, ויש עוד שתי הצבעות לפנינו". אתר האינטרנט הרשמי של משאל העם על עצמאות קלדוניה החדשה "New Caledonia, French Leaders Look To Finalize Plans For 2018 Referendum | Pacific Islands Report". www.pireport.org (באנגלית). Willsher, Kim (19 במרץ 2018). "New Caledonia sets date for independence referendum". The Guardian. נבדק ב-20 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה)
מנשה אונגר

מנשה אונגר (1899–1969) היה מחבר פורה (ביידיש אך גם בעברית) של ביוגרפיות וספרי כינוס בתחומי החסידות, השואה והיהדות, עורך העיתון היידי "מארגען זשורנאל". נולד בז'אבנו (בין יהודים נקראה: דז'בנה) (גליציה) בן לרבי שלום דוד אונגר, נצר למשפחת אדמו"רים (חסידות דומברובה ענף דז'בנה). למד בישיבה בעיר ברודי וזכה לסמיכה לרבנות בשנת 1917. התגורר בעיר ורשה עד לעלייתו לארץ בשנת 1925. בשנים 1931–1934 חזר לגור בפולין, ומשם היגר בשנת 1935 לארצות הברית. תחילה התפרנס בתור מורה בבית ספר יהודי בעיר ניו יורק, ואחר כך הפך לכותב קבוע ביומון היידי דער טאג שם פרסם בעיקר על החסידות ובייחוד על תולדותיהם של אדמו"רים חסידיים. היומון התמזג (בשנות החמישים) עם היומון האורתודוקסי מארגען זשורנאל ואונגר המשיך לכתוב ולפרסם שם, עד שהפך לעורך העיתון. פרסם גם ב'אייניקייט' (ניו יורק), ביטאונה של אגודת הסופרים והאמנים ביידיש באמריקה. לעיתים קרובות השתמש בשם עט: מ"א טורנער, מ"א גער. מועדים לשמחה: מחזור סיפורים ומחזות לכל מועדי השנה הבה נציגה: מחזות לבתי ספר, לנוער ולעם היישוב הישן בארץ ישראל: שכונת מאה שערים בירושלים ביבליוגרפיה של כתבי יעקב שאצקי, (ביידיש, בשיתוף עם קוסובר), ניו יורק 1939 חייקל הורוויצעס ייחוס בריוו, וילנה תרפ"ט חסידות און לעבן, ניו יורק 1946 פשיסכע און קאצק, בואנוס איירס, 1949 די פעדעראציע [=הפדרציה: מה היתה, מהי כיום, ומה היא צריכה להיות], ניו יורק גוט יום טוב קינדער, ניו יורק 1950 די חסידישע וועלט [=העולם החסידי: תולדות חצרות החסידים בפולין ובגליציה], ניו יורק 1955 חסידות און יום טוב, ניו יורק 1958 ר' ישראל בעל שם טוב, ניו יורק 1963 ספר קדושים: רביים אוף קידוש השם, ניו יורק 1967 תורגם לעברית: אדמו"רים שנספו בשואה, ירושלים תשכ"ט דער גייסטיקער ווידערשטאנד פון יידן אין געטאס און לאגערען, תל אביב 1970 [=מרידות יהודים בגטאות ובמחנות] מנשה אונגר (1899-1969), דף שער בספרייה הלאומית
מפה קונפורמית (קרטוגרפיה)

בקרטוגרפיה, מפה קונפורמית היא מפה שבה זוויות (בין מעגלים גדולים) על כדור הארץ (ספירה או אליפסואיד) נשמרות תחת פעולת המיפוי, כלומר המפה היא העתקה קונפורמית במובן המתמטי. ניתן להגדיר הטלה (מיפוי) קונפורמית כהטלה במשמרת-זוויות מקומיות בכל נקודה על כדור הארץ. לכן, כל צורה קטנה על כדור הארץ היא כמעט דומה לדמות שלה על המפה. ההטלה משמרת את היחס בין האורכים של כל שני קטעים בגבולות התחום הקטן; כל מחווני טיסו של ההטלה הם מעגלים. באופן כללי, הטלות קונפורמיות משמרות רק צורות קטנות. צורות גדולות מתעוותות תחת פעולת המיפוי, אפילו במקרה של מיפוי קונפורמי. בהטלה קונפורמית, כל צורה קטנה היא דומה לדמותה, אולם יחס הדמיון (קנה מידה או יחס ההגדלה) משתנה ממקום למקום. זה מסביר מדוע הטלות קונפורמיות מייצרות עיוותים בקנה המידה הגלובלי (כלומר ממפות את המשטח במדויק בקנה מידה "קטן" אך לא בקנה מידה "גדול"). בהטלה קונפורמית, מעגלים גדולים וקווי רוחב נחתכים בזוויות ישרות במפה. ההפך אינו בהכרח נכון. דוגמאות הנגד לטענה ההפוכה כוללות הטלות שמעבירות אלמנט שטח על המשטח המיוצג לאלמנט שטח בעל שטח שווה במפה (למשל, היטל למברט אזימוטלי משמר שטח). הטלות כאלו מותחות את קווי הרוחב וקווי האורך ביחסים שונים. לפיכך, קווי האורך והרוחב עדיין נחתכים בזוויות ישרות במפה, אולם הטלות אלו לא משמרות זוויות אחרות, כלומר אינן קונפורמיות. היטל מרקטור היטל מרקטור רוחבי היטל גאוס-קרוגר היטל למברט חרוטי קונפורמי מפות שמייצגות כיוונים, כמו מפות ימות או מפות אווירונאוטיות, מיוצגות בעזרת מפות קונפורמיות. מפות שמשתמשים בהן כדי לתאר ערכים אשר הגרדיאנטים (נגזרות כיווניות מרביות) שלהם חשובים, כמו למשל מפות מזג אוויר המציינות לחצים אטמוספיריים, מיוצרות גם הן בעזרת הטלות קונפרמיות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מפה קונפורמית, באתר MathWorld (באנגלית)
מוצר בר-קיימא מינימלי

מוצר בר-קיימא מינימלי (באנגלית: minimum viable product או בקיצור: MVP) הוא מוצר עם המינימום ההכרחי של תכונות כך שלקוח יוכל להשתמש במוצר. המטרה העיקרית של שלב מוצר זה היא מישוב. היתרון הגדול של מוצר בר-קיימא מינימלי הוא בכך שעלות הפיתוח של מוצר כזה היא נמוכה יחסית. כך שאם המוצר נכשל או לא עונה על הדרישות שבשבילן הוא אופיין אז כמות הכסף והזמן שהושקעה היא מינימלית. המונח הוטבע והוגדר על ידי פרנק רובינסון ב-2001, והפך לפופולרי בזכות סטיב בלנק (אנ') ואריק ריס (אנ'). ונתפס כיום כמושג מרכזי בעולמות הפיתוח הטכנולוגי כחלק מתפיסה של סטארט אפ רזה ופיתוח תוכנה זריז וכשלבים ראשונים בחברות הזנק. למוצר בר-קיימא מינימלי אמורות להיות את היכולות המינימליות הנדרשות כדי לשחרר אותו למשתמשים או לשוק. בדרך כלל המפתחים של המוצר ינסו לשחרר אותו לקבוצה חלקית מתוך כלל הלקוחות האפשריים - לדוגמה לקהילת המאמצים המוקדמים (אנ') שמקובל לחשוב שהם יהיו יותר סלחניים, יתנו משוב יותר מפורט ויוכלו להבין את מהות המוצר גם בשלבים המוקדמים של הפיתוח. האסטרטגיה הזאת חוסכת פיתוח של תכונות או מוצרים שהלקוחות לא צריכים ולמקסם את כמות המידע תוך השקעה כספית קטנה משמעותית. בפרויקטים המתבססים על מימון המונים, יסתפקו לרוב במוצר בר-קיימא מינימלי, כאשר יגיעו לשלב המימון. רק במקרים נדירים מגיעים לשלב זה כאשר המוצר הוא כבר מלא ומוכן לשיווק. בשלב זה אפשר להתייחס למימון ההמונים עצמו בתור סקר שוק ובכך להמשיך לפתח רק מוצר שיעמוד בדרישות שנובעות מסקר שוק זה. פעמים רבות, הפלטפורמות של מימון המונים מאפשרות גישה נוחה לקהילת המאמצים המוקדמים. ישנם מחקרים המראים כי שחרור מוקדם של מוצר בר-קיימא מינימלי עלול לפגוע בחברה יותר מאשר לעזור לה, מכיוון שהיא עוזרת למתחרים לחקות תכונות ייחודיות של המוצר כאשר הוא עדיין לא בשל לתחרות מלאה בשוק. באותם מחקרים גם צוין, שלעיתים, שחרור מוקדם של מוצר כזה יכול לפגוע במוניטין של החברה. פיילוט (ניסוי) חברת הזנק הקתדרלה והבזאר מדיה וקבצים בנושא מוצר בר-קיימא מינימלי בוויקישיתוף סקירה על ספרו של אריק רייס The Lean Startup העוסקת במונח זה. (בעברית) ערך בנושא MVP במאגר הידע של דואלוג מה כל סטרטאפ צריך לדעת על מוצר בר קיימא מינימלי - הסבר על תהליך הפיתוח של מוצר בר-קיימא מינימלי ועל הדרכים השונות להגיע אליו. (באנגלית) https://www.techopedia.com/definition/27809/minimum-viable-product-mvp Ries, Eric (3 באוגוסט 2009). "Minimum Viable Product: a guide". {{cite web}}: (עזרה) Minimum Viable Product | SyncDev, web.archive.org, ‏2019-02-18 W. S. Junk, "The Dynamic Balance Between Cost, Schedule, Features, and Quality in Software Development Projects", Computer Science Dept., University of Idaho, SEPM-001, April 2000. Eric Ries, March 23, 2009, Venture Hacks interview: "What is the minimum viable product?", Lessons Learned Perfection By Subtraction – The Minimum Feature Set Holiday, Ryan The single worst marketing decision you can make The Next Web. 1 April 2015 "Kickstarter Lesson #105: Minimum Viable Product". Stonemaier Games (באנגלית אמריקאית). 2014-06-24. נבדק ב-2018-11-15. "The Limitations of Lean Startup Principles". knowledge.wharton.upenn.edu. Kowledge@Wharton, Wharton School of the University of Pennsylvania. 28 בספטמבר 2018. נבדק ב-17 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
תל נישא

תל נישא, או תל אל-מנשייה, הוא תל עתיק בעמק בית שאן, הממוקם בין העיר בית שאן לבין היישוב נווה איתן, כחצי קילומטר דרומה מאזור התעשייה מפעלי שאן. השם "מנשייה" (בערבית: منشيّة) נובע משורש הערבי "אנשא", שפירושו הוא "לבנות". בשל כך, השמות "מנשייה" ו"אל-מנשייה" הם שמות נפוצים בארץ ישראל, הניתנים לרוב לשיכונים בתוך או בקרבת ערים, ולכפרים שצמחו מתוך שיכונים אלו. תל נישא מהווה תל גדול וגבוה לסביבתו: הוא מתנשא לגובה של כ-15 מטר, ופסגתו משתרעת על שטח של כ-11 דונם. במרגלות הדרום מערביים של התל נובעים מעיינות המהווים את מקורות הנחל ואדי אל מנשייה, נחל איתן הנשפך לנהר הירדן. על המדרונות המזרחיים והדרומיים של התל נמצא ונלקט ממצא ארכיאלוגי רב, הכולל ברובו חרסים מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל. בנוסף, במרגלות התל ובסמוך למעיינות נמצאו כלי צור רבים מהתקופה הפלאוליתית, התקופה הנאולותית, תקופת הברונזה, ותקופת הברזל. מידע על אתר תל נישא, בארכיון המנדטורי באתר רשות העתיקות זאב וילנאי, "מנשיה - שם", אריאל - אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, (כרך -', עמ' 4439–4440 ), עם עובד - תרבות וחינוך, 1978. תל נישא באתר הסקר הארכאולוגי של ישראל של רשות העתיקות. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרן גרין

קרין גרין (נולדה ב-1973) היא ראש המועצה המקומית קדימה-צורן. קרין גרין נולדה וגדלה ברמת השרון. היא בתם של ציפורה ומשה שקורי שעלו לישראל מעיראק. גרין בוגרת תואר ראשון במשפטים מן המכללה למינהל ובעלת תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן עם התמחות במשא ומתן וגישור. בעבר עבדה בלשכה המשפטית של הכנסת, כיועצת משפטית לעיריית תל אביב בתחום התאגידים העירוניים, במשרדי עורכי דין פרטיים וכיהנה כדירקטורית בחברות שונות. בתפקידה האחרון שימשה כיועצת המשפטית של חברת Kone בישראל שרכשה את חברת ישראליפט. בשנת 2013 היא נבחרה כחברת מועצה במועצה מקומית קדימה-צורן. בקדנציה זו הייתה גרין יו"ר ועדת הכספים ויו"ר ועדת החינוך במועצה. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2018, התמודדה לראשונה לתפקיד ראש המועצה ונבחרה לתפקיד זה, לאחר שגברה בסיבוב השני על יצחק גולברי, שהיה בעבר ראש המועצה המקומית בקדימה-צורן. רשימתה "עוצמה לקדימה-צורן" נכנסה עם חמישה מנדטים למועצה. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 2024, ניצחה קרן גרין עם 52% תמיכה והמשיכה לקדנציה נוספת כראש המועצה המקומית קדימה צורן. גרין נשואה לחן ואם לשניים ומתגוררת בצורן. מדיה וקבצים בנושא קרן גרין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרן גרין קרן גרין, ברשת החברתית פייסבוק קרן גרין, ברשת החברתית אינסטגרם ניצן סניור שניאור, מתעצמות:שתי נשים נוספות נבחרו לעמוד בראש רשות מקומית, באתר און לייף, 14 בנובמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נילי הרניק

נילי הרניק היא גיאופיזיקאית ישראלית, פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב המתמחה בחקר תבניות זרימה באטמוספירה ומכניקת רצף גיאופיזית, מחקריה עוסקים בין היתר בסירקולציה של טרופוספרה ושל הסטרטוספרה ובגלים ואי יציבות בזרימות גיאופיזיות. נילי הרניק היא פרופסור במדעי הגיאופיזיקה, בעלת תואר בוגר בגיאופיזיקה, מדעי האטמוספירה והחלל, ודוקטורט במדעי האטמוספירה. את תוארה בגיאופיזיקה קיבלה פרופ' הרניק באוניברסיטת תל אביב בשנת 1993, ואת הדוקטורט שלה קיבלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 2000 מחקרה של פרופ' הרניק עוסק בשני תחומים עיקריים: תבניות זמירה באטמוספירה ומכניקת רצף גאופיזית. מחקרה מאוד תאורטי ועוסק בהבנת תהליכים המייצרים תבניות זרימה גליות במערכת של אטמוספירה מפושטת, ואיך הגלים האלו - במרכזם גלי רוסבי (Rosby waves) - משפיעים ומושפעים מהזרימה הממוצעת עליה הם מתפתחים. חלק ממחקריה עוסקים בהבנה מכניסטית של תהליך הנקרא "אי יציבות ברוקליני" (barcolinic instability). תהליך זה הוא אחד התהליכים המרכזיים באטמוספירה הקשור להיווצרות סופות מזג אוויר. פרופ' הרניק ופרופ' אייל חפץ ביחד הבינו כיצד שתי הגישות המרכזיות להסברת תהליך זה מתחברות ביחד. חלק אחר ממחקריה של פרופ' הרניק עוסק בגלים פלנטריים שעולים לסטרטוספרה, במחקרה בנושא הזה הראתה פרופ' הרניק שלפעמים הגלים הפלנטריים שעולים לסטרטוספרה מוחזרים כלפי מטה, וההחזרה הזאת שקוראת בתנאים מסוימים מאוד משפיעה על כל הזרימה בסטרטוספירה ואף בטרופוספירה. מחקרה החשוב ביותר של פרופ' הרניק הוא על ההשפעות של זיהום האוויר על מזג האוויר באמריקה הצפונית. במחקרה פרופ' הרניק הראתה שבאזור הדרום מערבי של אמריקה הצפונית יש כבר תהליך התייבשות משמעותי, והיא משערת שאם ההתייבשות תמשיך, מזג האוויר של האזור יהפוך לכמו בצורת ה"דאסט בואל" (dust bowl) של 1950. במחקרה פרופ' הרניק השתמשה בתשעה עשר מודלים של מזג האוויר הנמצאים בדיווח ההערכה הרביעי של הפאנל הבין ממשלתי לשינוי מזג האוויר (IICP), ומצאה שהתחזית שהמודלים מראים עוקבת אחרי תרחיש הפליטה A1B, שאומר שפליטת הפחמן הדו-חמצני תעלה עד שנת 2050, ואחרי שנה זאת פליטת הפחמן הדו-חמצני תתחיל לרדת באיטיות. מצטיינת דיקן בתואר ראשון, החוג לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים, אוניברסיטת תל אביב, 1992 סיום בהצטיינות תואר ראשון, החוג לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים, אוניברסיטת תל אביב, 1993 מלגת פולברייט ללימודים בארצות הברית, 1993 פרס צ'רני ללימודים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, 1993 מלגת אלון, 2004 עמיתת מחקר, מכון למונט-דוהרטי, אוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, 2001-2003 עמיתת הוראה, מכון למונט-דוהרטי, אוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, 2003-2004 מרצה, החוג לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים, אוניברסיטת תל אביב, 2004-2008 מרצה בכירה, החוג לגיאופיזיקה ומדעים פלנטריים, אוניברסיטת תל אביב, 2008-עכשיו מדענית נלוות, מכון למונט-דוהרטי, אוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, מ-2008 ומתמשך מדענית אורחת, מכון ויצמן, 2013-עכשיו. נילי הרניק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה נילי הרניק, עמודה של פרופ' נילי הרניק באתר אוניברסיטת תל-אביב, באתר האתר של אוניברסיטת תל-אביב Richard Seager, Ming fang Ting, Isaac Held, Yochanan Kushnir, Jian Lu, Gabriel Vecchi, Huei-Ping Huang, Nili Harnik, Ants Leetmaa, Ngar-Cheung Lau, Cuihua Li, Jennifer Velez, Naomi Naik, Model Projections of an Imminent Transition to a More Arid Climate in Southwestern North America. (עמ' 1181-1184), Science, ‏25.5.07 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נילי הרניק".
מיכל פלדמן

מיכל פלדמן (נולדה ב-1 בפברואר 1976) היא פרופסור מן המניין למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, מופקדת הקתדרה לחישוביות וכלכלה, ראש המעבדה לכלכלה וחישוב, וחוקרת במעבדות המחקר של מיקרוסופט בישראל. עוסקת בתורת המשחקים האלגוריתמית, תחום המשלב תיאוריות ממדעי המחשב, מיקרו כלכלה ותורת המשחקים. בין תחומי המחקר שלה נמנים תורת המכרזים, תכנון מנגנונים, תכנון אלגוריתמים, מחיר האנרכיה, ומסחר אלקטרוני. נולדה ב-1976 לציפי ומנחם פינקלשטיין. את שירותה הצבאי עשתה ביחידה 8200 של חיל המודיעין. למדה לתואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן, אותו סיימה בהצטיינות יתרה בשנת 1999. בשנת 2005 סיימה את עבודת הדוקטורט שלה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. התזה שלה עסקה בעיצוב תמריצים לשיתוף פעולה במערכות עמית לעמית (peer-to-peer systems). מאמריה מהדוקטורט היוו פריצת דרך בתחום זה וסללו את הדרך לענף מחקר פורה. עם סיום הדוקטורט חזרה לישראל ועשתה את הפוסט דוקטורט שלה באוניברסיטה העברית בירושלים בהנחייתו של נעם ניסן. בשנת 2007 הצטרפה לסגל האוניברסיטה העברית, בבית הספר למנהל עסקים וכחברה במרכז לחקר הרציונליות. בשנים 2011–2013 הייתה פרופסור אורחת באוניברסיטת הרווארד בקיימברידג' מסצ'וסטס, וכן במעבדות מיקרוסופט מחקר בניו אינגלנד. בשנת 2012 נבחרה לאקדמיה הצעירה הישראלית מיסודה של האקדמיה הלאומית למדעים בשנה הראשונה להקמתה, ואף שימשה בוועד המנהל שלה. בשנת 2013, עם חזרתה לישראל, הצטרפה לסגל בית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. פלדמן נשואה ליובל פלדמן, פרופסור למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ולהם ארבע בנות ובן. פרס ACM SIGecom mid-career Award‏ (2023) פרס ברונו 2022 פרס קדר למצוינות מחקרית (2022) מלגת אלון לחוקרים מצטיינים (2009) שני מענקי מחקר של מועצת המחקר האירופית (אנ') (Starter 2013, Consolidator 2019) מענק מחקר MARIE CURIE של האיחוד האירופי (2011) מענק מחקר מטעם אמזון (2018) Amazon Research Awards מצטיינת רקטור בהוראה, אוניברסיטת תל אביב (2016) חברת האקדמיה הצעירה הישראלית, וחברת הוועד המנהל שלה (2016–2012) חברת האקדמיה הגלובלית הצעירה (2011-2015) אחת מ-40 הצעירים והצעירות המבטיחים של מגזין דה מרקר – 40 תחת 40 (2014) אחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל, פורבס ישראל (2016) מיכל פלדמן, באתר dblp מיכל פלדמן, באתר גוגל סקולר דף הבית, באתר אוניברסיטת תל אביב בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב, באתר https://www.cs.tau.ac.il/computer-h/ זוכי הפרס, ראו תחת "2022". University, Tel Aviv (2022-05-08), Prof. Michal Feldman-KADAR FAMILY AWARD 2022, נבדק ב-2022-10-02 Amazon Research Awards, Amazon Research Awards (באנגלית) 40 הצעירים והצעירות המבטיחים של מגזין דה מרקר, באתר https://www.themarker.com/st/c/prod/tm/2014/magazin/11/40promises/flip.html אחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל