laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חיבור מהירויות

חיבור מהירויות הוא חוק תנועה בפיזיקה הקלאסית. על פיו, ביחס לצופה דומם, גוף הנע על או עם גוף נע אחר מקבל מהירות שקולה המורכבת משתי המהירויות גם יחד. מהירות היא גודל וקטורי ולכן החיבור וקטורי אף הוא. כאשר V → r {\displaystyle {\vec {V}}_{r}} היא המהירות השקולה, V → a {\displaystyle {\vec {V}}_{a}} היא מהירות הגוף הראשון ו- V → b {\displaystyle {\vec {V}}_{b}} היא מהירות הגוף השני, אזי מתקיים: V → r = V → a + V → b {\displaystyle {\vec {V}}_{r}={\vec {V}}_{a}+{\vec {V}}_{b}} כלל זה נכון, בקירוב טוב, עבור מהירויות הקטנות באופן משמעותי ממהירות האור. לצורך המחשה, אם נעמיד צופה דומם על הרציף וניתן לו להביט על נוסעים ההולכים בקרון רכבת ועל נוסעים היושבים בו, המהירויות תהיינה שונות. אם הנוסעים ההולכים נעים בכיוון תנועת הרכבת, אזי מהירותם תגדל; אם ינועו כנגד כיוון התנועה של הרכבת, מהירותם תקטן. כללי חיבור וקטורים יאפשרו לחשב את מהירות הנוסע גם כאשר הוא נע שלא במקביל לתנועת הרכבת, אלא בתנועה אלכסונית בתוך הקרון או תנועה מאונכת לכיוון התנועה של הקרון. הבעייתיות בחיבור מהירויות מתעוררת כאשר התנועה של אחד הגופים נעשית במהירות הקרובה למהירות האור. בעיתיות זו נתגלתה בניסוי מייקלסון-מורלי - ניסוי פיזיקלי משנת 1887 שנערך על ידי אלברט אברהם מייקלסון ואדוארד מורלי, שניסו למדוד את מהירות סיבוב כדור הארץ ביחס לאתר, תוך שימוש בעקרון ההתאבכות. בניסוי שילחו פעמיים קרן אור, אחת הנעה עם כיוון התנועה של כדור הארץ והשנייה בכיוון הפוך. הם הופתעו מתוצאות הניסוי שהראה כי אין כל הבדל בין מהירות שתי הקרניים. רק ב־1905, כאשר אלברט איינשטיין פרסם את תורת היחסות הפרטית, ניתן ההסבר לתופעה. תורה זו קבעה שעקרון חיבור המהירויות אינו חל על מהירות האור; מהירות האור משמשת כקבוע פיזיקלי בעוד הזמן והמרחב הם יחסיים. אם אותו נוסע בקרון מן הדוגמה הקודמת ידליק פנס, מהירות האור לא תצטרף למהירות הרכבת, אלא תישאר ללא שינוי לגבי הצופה שעל הרציף. כאשר מדובר באור, אין הבדל אם אדם עם פנס נע לכיוונו של צופה או הלאה ממנו. בכל מקרה, מהירות האור ביחס לצופה כלשהו לא תשתנה ותישאר קבועה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בתורת היחסות כלל חיבור המהירויות, עבור וקטורי מהירות מקבילים, הוא V r → = V a → + V b → 1 + | V a → | | V b → | c 2 {\displaystyle {\vec {V_{r}}}={\frac {{\vec {V_{a}}}+{\vec {V_{b}}}}{1+{\frac {\left|{\vec {V_{a}}}\right|\left|{\vec {V_{b}}}\right|}{c^{2}}}}}} . במהירויות הקטנות באופן משמעותי ממהירות האור הביטוי המוסף ל-1 במכנה הוא זניח, אך במהירויות גדולות יותר הוא משפיע יותר ויותר וגורם לכך שהמהירות תישאר תמיד קטנה ממהירות האור. במקרה הכללי, חיבור וקטורי מהירות u, v מתקבל מהנוסחה   u ⊕ v = 1 + θ ( u ⋅ v c 2 ) 1 + γ u − 1 u + θ ( u ⋅ v c 2 ) v {\displaystyle \ u\oplus v={\frac {1+\theta ({\frac {u\cdot v}{c^{2}}})}{1+\gamma _{u}^{-1}}}u+\theta ({\frac {u\cdot v}{c^{2}}})v} , כאשר   γ u − 1 = 1 − u ⋅ u c 2 {\displaystyle \ \gamma _{u}^{-1}={\sqrt {1-{\frac {u\cdot u}{c^{2}}}}}} ו-   θ ( α ) = 1 − α 1 + α {\displaystyle \ \theta (\alpha )={\frac {\sqrt {1-\alpha }}{1+\alpha }}} . מערכת ייחוס אנימציה להמחשה, סרטון באתר יוטיוב
כדורגל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)

טורניר הכדורגל האולימפי של 1968 שוחק במסגרת אולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968. הטורניר כלל 16 נבחרות גברים מחמש קונפדרציות. 16 הנבחרות מוגרלות לארבעה בתים של ארבע נבחרות, כשכל קבוצה משחקת משחק אחד נגד שלוש הנבחרות האחרות בבית שלה. בתום שלב הבתים עלו שתי הקבוצות המובילות לשלב הנוקאאוט, שהחל ברבע הגמר והגיע לשיאו במשחק על מדליית הזהב באצטדיון האצטקה ב-26 באוקטובר 1968, בו ניצחה הונגריה את בולגריה 4–1 וזכתה במדליית הזהב השלישית בתולדותיה והשנייה ברציפות. זו הייתה הפעם הראשונה שנבחרת אסייתית זכתה במדליה אולימפית בטורניר הכדורגל, כשיפן זכתה במדליית הארד אחרי ניצחון על מקסיקו המארחת 2–0. בשלב הבתים הוענקו 2 נקודות על ניצחון, בניגוד לנהוג כיום שקבוצה שמנצחת משחק מקבלת 3 נקודות. נבחרת ישראל, שהייתה חלק ממשלחת ישראל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), השתתפה בפעם הראשונה בטורניר הכדורגל האולימפי, והודחה בשלב רבע הגמר על ידי בולגריה, לאחר הגרלה. זמן מה לאחר טורניר זה הוחלפה שיטת ההגרלה בדו-קרב פנדלים. בטורניר השתתפו 16 נבחרות מ-5 קונפדרציות. גאנה החליפה את מרוקו שסירבה לשחק מול ישראל. נבחרת ישראל העפילה לטורניר בפעם הראשונה בתולדותיה (הפעם השנייה הייתה ב-1976), וזאת לאחר שסיימה במקום הראשון בבית המוקדמות האסייתי השלישי, בו השתתפה רק נבחרת ציילון ( בורמה, הודו, איראן (1964–1979)איראן ו קוריאה הצפונית פרשו). שני המשחקים של ישראל מול ציילון התקיימו באצטדיון בלומפילד בתל אביב, ישראל, והיא ניצחה בהם 7–0 ו-4–0. הנבחרת הוגרלה לבית ג' עם הונגריה (האלופה המכהנת והאלופה בסופו של דבר), גאנה (שהחליפה את מרוקו, שלא רצתה להתמודד נגד ישראל) ו אל סלוודור. הנבחרת סיימה במקום השני והעפילה לרבע הגמר, אחרי ניצחונות על גאנה (5–3) ועל אל סלוודור (3–1) והפסד להונגריה (0–2). ברבע הגמר שיחקה ישראל נגד בולגריה, וסיימה איתה בתיקו 1–1. המשחק הוכרע בהגרלה, בה ניצחה בולגריה. מאמן הנבחרת היה עמנואל שפר. מדיה וקבצים בנושא כדורגל באולימפיאדת מקסיקו סיטי בוויקישיתוף טורניר הכדורגל האולימפי במקסיקו סיטי באתר פיפ"א סיכום באתר RSSSF "Football at the 1968 Mexico City Summer Games". Sports Reference. אורכב מ-המקור ב-17 באפריל 2020. נבדק ב-19 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) החליפה את מרוקו, שלא רצתה להתמודד מול ישראל 1968 Summer Olympics official report. Volume 2. Part 1. p. 79. Accessed 4 November 2010. (באנגלית)
שלושה בדירה אחת

שלושה בדירה אחת (באנגלית: Three's Company) היא קומדיית מצבים אמריקאית פופולרית שנוצרה בין השנים 1977 ל-1984 על ידי ABC. בבסיס רוב האירועים הקומיים בסדרה עומדות אי-הבנות ובלבולים בנושאי נטייתו המינית ומגושמותו של ג'ק, אחת הדמויות המרכזיות בסדרה. הסדרה נעשתה על בסיס קומדיית המצבים הבריטית "Man About the House", ועסקה כמוה בגבר ובשתי נשים שחולקים דירת שותפים. בתחילת הסדרה, עבר ג'ק טריפר (ג'ון ריטר) לדירתן של כריסי סנו (סוזאן סאמרס) וג'נט ווד (ג'ויס דה ויט). כדי שבעל הבית סטנלי רופר (ואחריו מנהל הבניין ראלף פרלי) יאפשר לו לגור עם השתיים, טען ג'ק כי הוא הומוסקסואל. במספר הזדמנויות, ניסה פרלי לשנות את "הומוסקסואליותו" של ג'ק. הסדרה מתרחשת בסנטה מוניקה שבקליפורניה, ולרוב היא מתמקדת בשלושה אתרים: דירתם של השלישייה, דירתו של בעל הבית ופאב-מסעדה מקומי. הסדרה הולידה שתי סדרות בת: "הרופרים", שעסקה בחייהם של בעל הבית הראשון בסדרה, סטנלי רופר ואשתו, הלן; ו"שלושה זה יותר מדי", שעסקה בשנותיו הבאות של ג'ק לאחר שעזב את הדירה ועבר להתגורר עם בת זוגו ויקי, אך לא מצליח לזכות בחיבתו של אביה. סדרות אלה הקבילו אף הן לסדרות בת של הסדרה הבריטית, אך בניגוד אליהן, הגרסאות האמריקאיות נכשלו ובוטלו לאחר זמן קצר. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בערוץ הראשון ב-20 בינואר 1983. בשנות התשעים ובשנות האלפיים שודרה התוכנית בערוץ 3 ובערוץ הילדים בכבלים, וכן בערוצים שונים ב-yes. היא משודרת בערוץ הקומדיות הקלאסיות. מדיה וקבצים בנושא שלושה בדירה אחת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלושה בדירה אחת (באנגלית) "שלושה בדירה אחת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שלושה בדירה אחת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שלושה בדירה אחת", באתר Metacritic (באנגלית) "שלושה בדירה אחת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סמדר שילוני, "שלושה בדירה אחת" ומהפכת השחרור המיני, באתר ynet, 10 בנובמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פדילה דז'יריה

פדילה דז'יריה (בערבית: فضيلة الدزيرية, תרגום מילולי: "פדילה האלג'ירית";‏ 25 ביוני 1917 – 6 באוקטובר 1970) הוא שם הבמה של פדילה מדאני, אשר הייתה זמרת ומוזיקאית אלג'יראית שהתמחתה בפרט בהוזי (حوزي), סגנון של מוזיקה אלג'יראית קלאסית. פדילה נולדה בעיר אלג'יר ב-1917 להורים מהדי בן אבדרחמן ופטומה ח'לפאוי. היו לה אחות וחצי-אח. מגיל צעיר היא התעניינה במוזיקה והחלה לשיר ולנגן בעוד, במיוחד בסגנון האוזי (צר') (حوزي), סגנון של מוזיקה אלג'יראית קלאסית. פדילה קיבלה הכרה ציבורית לראשונה כשהופיעה בתוכנית הרדיו של מלחין ומנצח אלג'יראי ידוע, פרופ' חדאד אל ג'ילאלי, שאחר כך גם כתב עבורה הרבה מהשירים שהיא ביצעה והקליטה. בגיל 13 חיתנו אותה לגבר בן 30. היא ילדה ילד שמת בגיל צעיר. בעלה היה מובטל, ובמהלך הנישואין היא הייתה המפרנסת העיקרית. בעלה נפטר ומעט לאחר מכן, בת 18, היא עברה לצרפת. בצרפת היא המשיכה להופיע, במיוחד בהתכנסויות ומסיבות של מהגרים מאלג'יריה - אבל גם בקברט. כעבור תקופה, היא חזרה לאלג'יריה והחלה לעבוד עם כמה מהמוזיקאים המובילים של התקופה. בין היתר, היא הצטרפה להרכב של הפסנתרן מוסטפא סקנדרני ולהרכב של מרים פקאי. פדילה ואחותה גוסם הקימו הרכב ביחד עם רנט ל'אוראנז, הזמרת היהודיה המפורסמת. במקביל, היא החלה להופיע גם כשחקנית תיאטרון ומאוחר יותר, כשהצרפתים הביאו לאלג'יריה את הטלוויזיה, היא הופיעה גם שם. בזמן מלחמת העצמאות של אלג'יריה, חברה פדילה לאחותה האקטיביסטית בפעילות פוליטית. היא ניצלה את כשרונותיה כדי לאסוף כספים, ושלחה אותם לאנשי המחתרת שהתחבאו בהרים בכדי לממן תחמושת. בעקבות זאת, אסרו אותה הצרפתים, והיא נשפטה וישבה בכלא סרקאז'י בצפון אלג'יריה. אחרי שהשתחררה מהכלא, פדילה הקימה הרכב משלה והמשיכה להופיע ולהקליט. פדילה נפטרה בביתה בשנת 1970. מדיה וקבצים בנושא פדילה דז'יריה בוויקישיתוף פדילה דז'יריה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פדילה דז'יריה בספוטיפיי פדילה דז'יריה באפל מיוזיק Ecouter musique Fadila Dziria - فضيلة الجزائرية mp3 - télécharger music Hiba mp3, www.hibamusic.com admin, Fadhila Dziria la chanteuse au bon cœur, Babzman, ‏2018-01-10 (ב־)
נבליבקה (אתר ארכאולוגי)

נבליבקה (באוקראינית: Небелівка) הוא אתר ארכאולוגי הממוקם בכפר בעל אותו השם במחוז קירובוהראד, אוקראינה. זהו אתר מגה-התיישבות עתיקה משנת 4000 לפני הספירה, השייך לתרבות הקוקוטני-טריפיליאנית. היישוב היה עצום בגודלו במונחי אותה תקופה, השתרע על שטח של 260–300 דונם וחיו בו ככל הנראה 15,000 - 17,000 איש. היישוב, שהיה מצוי בתוך תעלת גבול, כלל למעלה מ-1,200 מבנים. מחקרים מ-2012 עד 2014 מרמזים על "האפשרות של חברות ברמת המדינה", בן-זמנו עם התפתחויות דומות בארך. מגה-מבנים ה"מציעים קיום של מבני ציבור לפגישות או טקסים". נחפר מבנה בן שתי קומות בגודל 60 על 20 מטר העשוי מבוץ ועץ עם חצר גלריה. מבנהו ותכולתו מעידים שהיה מקדש מרכזי. חפצי אמנות כוללים פסלונים דמויות של נשים או ונוס, פנים מסוגננות מחרס, עצמות חרוכות של בעלי חיים וחתיכות זהב קטנות ששימשו אולי לקישוטי שיער או לבוש. היו בו שמונה במות חרס, אולי מזבחות, והרצפות והקירות של כל חמשת החדרים בקומה העליונה "קושטו בצבע אדום, שיצר אווירה טקסית". מדיה וקבצים בנושא נבליבקה בוויקישיתוף "The effect of climatic variability on population dynamics of the Cucuteni-Tripolye cultural complex and the rise of the Western Tripolye giant-settlements" (PDF). Chronikajournal.com. Retrieved 2015-07-01. Müller, Johannes; Rassmann, Knut; Videiko, Mykhailo (2016-01-22). Trypillia Mega-Sites and European Prehistory: 4100-3400 BCE. ISBN 9781317247920. Chapman, John; Videiko, Mikhail; Gaydarska, Bisserka; Burdo, Natalia; Hale, Duncan; Villis, Richard; Swann, Natalie; Thomas, Nathan; Edwards, Patricia; Blair, Andrew; Hayes, Ashley; Nebbia, Marco; Rud, Vitalij (2014). "The planning of the earliest European proto-towns: a new geophysical plan of the Trypillia mega-site of Nebelivka, Kirovograd Domain, Ukraine". Antiquity. 88 (339). "THE NEW PROJECT STARTED: EARLY URBANISM IN PREHISTORIC EUROPE?". trypillia.com. Retrieved 2014-07-07. In Photos: Prehistoric Temple Uncovered in Ukraine, Owen Jarus, LiveScience.com, 20 October 2014, accessed 23 October 2014 Archaeologists find 6,000-year-old temple in Ukraine, Owen Jarus, LiveScience / Christian Science Monitor, 22 October 2014
Carbon (שפת תכנות)

Carbon היא שפת תכנות ניסיונית שעוצבה על ידי חברת גוגל. צ'נדלר קרות' הציג אותה לראשונה בכנס CppNorth, ביולי 2022. מבנה השפה דומה לשפת ++C, אך היא נוצרה כדי לתקן חלק מחסרונותיה. המטרות העיקריות של השפה כוללות קריאות של הקוד ותאימות עם ++C, בניגוד לשפות אחרות המבוססות על ++C כמו ראסט. שינויים לשפה יוחלטו על ידי מובילי הפיתוח שלה. package Sample api; fn Main() -> i32 { Print("Hello, World!"); return 0; } אתר האינטרנט הרשמי של Carbon Carbon Language: An experimental successor to C++ - Chandler Carruth - CppNorth 2022 (באנגלית), נבדק ב-2022-07-30 Carbon Language: An experimental successor to C++ (באנגלית), 2022-07-30, נבדק ב-2022-07-30 Myles Illidge, Google’s Carbon programming language aims to replace C++ (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עפרה בורלא-אדר

עפרה בורלא-אדר (1925 – 27 במרץ 2013) הייתה סופרת, מתרגמת ומעצבת תלבושות. עפרה בורלא נולדה בזכרון יעקב, בתו של הסופר יהודה בורלא ורעייתו מרים לבית גולדברג ואחותם של סופר הילדים והצייר עודד בורלא והסופר והמתרגם יאיר בורלא. גדלה בתל אביב. שימשה כקריינית בגלי צה"ל והייתה מראשוני התחנה. שם הכירה את בעלה לעתיד, ארנון אדר, ששימש אז כראש מדור בידור בחיל החינוך. לאחר נישואיה התגוררו בני הזוג כשנה אצל הוריה ואחר כך יצאו ללימודים בארצות הברית. למדה באוניברסיטת ייל עיצוב תלבושות בבית הספר לדרמה. שם נולדו לשניים שני בנים, אורן ואלון. עם שובם עסקה בתרגום וגם עיצבה תלבושות לכמה הצגות בתיאטרון הבימה והקאמרי. בסוף שנות ה-70 עבר ארנון לעבוד בגרמניה ועופרה נותרה עם הילדים בתל אביב. ארנון אדר נפטר ב-1984. קשר משפחתי, עם אחי יותם וזיוית אברמסון, כתבה עפרה בורלא-אדר, רמת גן 1988, יצא לאור על ידי הוצאת כנרת, מכיל 255 עמודים. המטבח הספרדי של אמי הרוסייה, יצא לאור על ידי הוצאת סירקיס, תל אביב, 1988. כדאי לך לדעת 411 עצות לעקרת הבית, עפרה בורלא-אדר, ציורים: שרה ברקאי, יצא לאור על ידי הוצאת צ'ריקובר, תל אביב, 1975. ילדים - האתגר, מאת רודולף דרייקורס, ויקי סולץ, עברית - עפרה בורלא-אדר, תל אביב, 1966. חופש - לא מתירנות, א"ס ניל, תרגמה מאנגלית עפרה בורלא-אדר, תל אביב, 1972. עושה הנפלאות, הבימה, 1960. נישואיו של מר מיסיסיפי, הבימה, 1961. ג'יג'י, הבימה, 1961. משפט הקופים, הבימה, 1962. אירמה לה-דוס, הבימה, 1962. אין ברירה להובסון, הקאמרי, 1964. רשימת הפרסומים של עפרה בורלא-אדר, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של עפרה בורלא-אדר, באתר "סימניה" רן בוקר, הסופרת עפרה בורלא-אדר הלכה לעולמה, באתר ynet, 27 במרץ 2013 עפרה בורלא-אדר, דף שער בספרייה הלאומית עפרה בורלא-אדר, בלקסיקון הספרות העברית החדשה עפרה בורלא-אדר, בארכיון הבימה תחנת השידור הצבאית, דבר, 11 בספטמבר 1950. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוק ויברט

לוק ויברט (באנגלית: Luke Vibert; נולד ב-26 בינואר 1973) הוא מוזיקאי אלקטרוני ומפיק בריטי, הידוע גם בעבודתו תחת מספר כינויים כגון פּלָאג ו-וואגון קרייסט. ויברט, שגדל בקורנוול שבבריטניה, החל לשחרר פרויקטים בשנות ה-90 בז'אנרים מגוונים, הכוללים טכנו, דראם נ' בייס וטריפ הופ. ההפקות המוזיקליות הראשונות של ויברט היו במגוון להקות, הכוללות מופע פאנק בשם Five Minute Fashion ומאוחר יותר בקבוצה בסגנון ביסטי בויז בשם Hate brothers. במהרה הוא עבר לסביבה זולה יותר, שבה הוא הפיק מוזיקה אלקטרונית בעצמו. ויברט גדל בקורנוול ולמד בבית הספר יחד עם מספר חברי הצוות של Rephlex Records שהקים המוזיקאי אפקס טווין. ויברט וחבר נוסף מהבית הספר, ג'רמי סימונדס, הוציאו אלבום בRephlex Records תחת השם Vibert/Simmonds שמשך את תשומת הלב של החברת התקליטים Rising High. כתוצאה מהפופולריות של הסגנון בתחילת שנות ה-90, חברת התקליטים Rising High הזמינה אלבום מוזיקת אווירה מויברט, שכשסוים, נקרא Phat Lab Nightmare תחת הכינוי וואגון קרייסט ב-1993. ויברט, תחת השם פּלָאג, היה חלוץ בתת-הז'אנר "דריל נ' בייס", שהתנסה בברייקביטים של סגנונות ג'אנגל ודראם אנד בייס. הוא המשיך בשנים אחרי להפיק יותר מוזיקה תחת השם וואגון קרייסט בשביל חברות התקליטים Rising High ו-Ninja Tune. בסוף שנת 1999, ויברט החל בסיבוב הופעות עם מוזיקאי בשם בי.ג'יי קול כדי לקדם את אלבום הפיוז'ן שלהם הנקרא Stop the Panic. בשנת 2002, הוא התחיל בסדרה של שיתופי פעולה עם אפקס טווין. אף על פי שאפקס טווין ולוק ויברט מעולם לא הוציאו אלבום ביחד, אפקס טווין השתמש בשם השיר "Analord", מתוך אלבומו של ויברט הנקרא Lover's Acid. העבודות שויברט הוציא לאחר מכן היו מגוונות בסגנונם. הוא הוציא את העבודות הללו בשמות שונים, הכוללים פלאג, ספאק הנד לוק, אמן אנדרוז ועוד… בשנת 2006, השיר "Shadows" של ויברט הופיע באלבום מיקס הנקרא "A Bugged Out Mix" מאת הדי-ג'יי Miss Kittin, שהגיע למקום מאה שבעים במצעד האלבומים הצרפתי. בשנת 2007, ויברט הקים מועדון לילה עם צמד המוזיקאים Posthuman בשם "I Love Acid", על שם השיר שלו. בשנת 2019 הוא זכה באירוע המועדון הבריטי הטוב ביותר בפרסי DJ Mag. חברת תקליטים באותו השם נוסדה ב-2014, ולוק תרם שני מיני אלבומים ואלבום בשם "Valvable" שנכתב כולו על שלושה חלקי ציוד של חברת רולנד: TB303, TR808 ו-JX3P. מדיה וקבצים בנושא לוק ויברט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לוק ויברט אתר האינטרנט הרשמי של לוק ויברט לוק ויברט, ברשת החברתית פייסבוק לוק ויברט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוק ויברט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוק ויברט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) לוק ויברט, באתר ספוטיפיי לוק ויברט, באתר AllMusic (באנגלית) לוק ויברט, באתר MusicBrainz (באנגלית) לוק ויברט, באתר Discogs (באנגלית) לוק ויברט, באתר Songkick (באנגלית) לוק ויברט, באתר SecondHandSongs לוק ויברט, באתר בנדקמפ Stuart Aitken, Stuart Aitken, Stuart Aitken (באנגלית) Simon Reynolds, ReynoldsRetro: kid606, ReynoldsRetro, ‏2019-08-18 Miss Kittin - A Bugged Out Mix (באנגלית), נבדק ב-2022-07-30 Miss Kittin - A Bugged Out Mix By Miss Kittin - ultratop.be, www.ultratop.be Club Review - I Love Acid - Disreputable Sources, disreputablesources.com, ‏2021-11-18 (באנגלית בריטית) I Love Acid, RA RA, Wagon Christ - Toomorrow, RA, ‏15 למרץ, 2011 Luke Viberts Nuggets 3 | Lo Recordings (באנגלית אמריקאית)
פקודת החברות

פקודת החברות הייתה פקודה אשר נחקקה בשנת 1929 על ידי השלטון המנדטורי בארץ ישראל. הפקודה שיקפה את דיני החברות המקובלים באנגליה באותה תקופה. בשנת 1946 הגישה באנגליה ועדה ציבורית, בראשותו של השופט העליון ליונל כהן (אנ'), דין וחשבון (אנ'), שעיקרו המלצה על שינויים מקיפים בדיני החברות. בעקבות הקמת מדינת ישראל לא הוכנסו בפקודת החברות, שנותרה בתוקף גם לאחר קום המדינה, השינויים שעברו בחוק האנגלי ב-1948 כתוצאה מהמלצות ועדת כהן, והפקודה נותרה לא מעודכנת. הפקודה תוקנה מספר רב של פעמים במשך השנים, והכנסת חוקקה מספר חוקים, שהשלימו את המקומות בהם החסירה הפקודה, כחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, או חוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968. בשנת 1983 התקבל נוסח חדש לפקודה, שכונה פקודת החֲבָרות [נוסח חדש], התשמ"ג-1983. אך התחושה בקרב אנשי המשפט הייתה, כי הוא אינו מצליח לתפקד כהסדר מקיף לדיני החברות בישראל. ביזמת הפרופסור אוריאל פרוקצ'יה מהאוניברסיטה העברית הוקמה ועדה ציבורית בראשות השופט אהרן ברק. זו הביאה ליצירת הצעת חוק החברות, התשנ"ו - 1995. לאחר ארבע שנים של דיונים מקיפים בכנסת התקבל חוק החברות. בעיקרו ביטל החוק את מרבית הוראות פקודת החברות שקדמה לו, וקבע הסדר חדש, שנכנס ברובו לתוקף ב-1 בפברואר 2000. ב-12 בדצמבר 2012 נכנס לתוקפו תיקון 20 לחוק, שמטרתו הגברת הפיקוח על שכר הבכירים בחברות. למעשה, פקודת החברות בוטלה ברובה, אך לא במלואה, ונותרו בתוקף הפרקים העוסקים באג"ח ושעבודים וכן הפרק העוסק בפירוק חברות. פקודת החברות, התשמ״ג–1983, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של פקודת החברות [נוסח חדש], התשמ"ג-1983, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת היסטוריית החקיקה של פקודת החברות (המקורית), במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת ה"ח, התשנ"ו, 2432 עמ' 2 חוק החברות (תיקון מס' 20), התשע"ג-2012, ס"ח 2385 מיום 12 בנובמבר 2012
מוסך (חלק בבית)

מוסך (באנגלית: Garage) הוא חלק בבית המשמש לאחסון רכבים, ולעיתים משמש גם כמחסן, או כחדר מלאכה. למוסכים באמריקה הצפונית לרוב יש דלת מוסך אוטומטית הנפתחת כלפי מעלה. המוסכים לרוב מחוברים באמצעות שביל גישה אל הכביש. במוסכים יש מקום לרוב לרכב אחד או שניים. במוסכים שנבנו אחרי 1950 יש לרוב דלת המקשרת בין המוסך לבית. אך מוסכים שנבנו מוקדם יותר היו ממוקמים בעיקר בחצר האחורית, ושביל גישה ארוך או סמטה הובילו אל למוסך. בישראל המוסך נפוץ פחות ובמקום זה לרבים יש חנייה פרטית. מכירת גראז' מוסך מדיה וקבצים בנושא מוסך בוויקישיתוף
Sonne Adam

Sonne Adam (במקור מעברית "שונא אדם") היא להקת דת' מטאל ודת'-דום ישראלית. הלהקה הוקמה ב-2007 על ידי טום דוידוב וחן דהאן, אך לא ברור מתי או אם התפרקה ואם אי פעם תחזור להופיע. שונא אדם היא אחת מהלהקות היחידות בישראל אשר ניגנו או מנגנות בסגנון דת'-דום "טהור", זאת לעומת להקות ישראליות אחרות כמו אורפנד לנד ו-Salem, אשר לעיתים מנגנות דת'-דום אך עושות זאת בשילוב עם אוריינטל מטאל וסגנונות אחרים. הליריקה של שונא אדם מתמקדת בעיקר בחילול הקודש, מיזנתרופיה ותורת הנסתר. מילות השירים של הלהקה הן, לדברי דהאן, "אמירות מטפוריות בעיקר על התבוננות פנימית אישית, מחשבות, חלומות וכדומה. אנחנו משתמשים בשפה אפלה מאוד כדי לעבור דרך הנושאים האלה באופן שהכי מתאים למוזיקה". טום דוידוב - גיטרה (2009-?), שירה (2012-?) חן דהאן - שירה (2012-2009), גיטרה בס (2012-2010, 2017-?) ניר דולינר - גיטרה (2015-2012, 2017-?) רועי חן - תופים (2015-2014, 2017-?) יואב "פלדה" וינברג - תופים (2014-2011) ליאור מאיר - גיטרה (2011) ויטלי בוקרה - גיטרה (2012-2011) אלכס "קצב" - גיטרה בס (2012) מתן כהן-גרומי - גיטרה בס (2013-2012) אסף מידן - גיטרה בס (2015-2014) Sonne Adam, ברשת החברתית פייסבוק Sonne Adam, באתר MusicBrainz (באנגלית) Sonne Adam, באתר Discogs (באנגלית) Sonne Adam, באתר Songkick (באנגלית) שני גורקביץ'‏, להקת מטאל ישראלית הוחתמה בלייבל המטאל הנחשב Century Records, באתר וואלה, 21 בפברואר 2011 Sonne Adam - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com Orphaned Land - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com Salem - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com Sonne Adam - Das Feuer der Veränderung (בגרמנית), באתר web.archive.org, ‏2014-11-12 Sonne Adam - Encyclopaedia Metallum: The Metal Archives, www.metal-archives.com
אנדרטת דרך הגבורה לחללי חיל ההנדסה במערכות ישראל

אנדרטת דרך הגבורה לחללי חיל ההנדסה במערכות ישראל ניצבת ליד היישוב משמר דוד שבשפלה. היא נחנכה ב-1950 לכבוד מקימי כביש הגבורה לירושלים. משנת 1982 היא משמשת כאנדרטה החילית לזכר חללי חיל ההנדסה במערכות ישראל. לידה נבנו לימים מבני הנצחה ומורשת נוספים של החיל. האנדרטה הוקמה על גבעה בסמוך לקצהו המערבי של כביש הגבורה, ואבן הפינה לה הונחה במעמד פתיחת הכביש. היא הוקמה לכבוד ראשוני חיל ההנדסה, שהיו סוללי כביש הגבורה. מספר גרמי מדרגות מעפילים אל רחבת האנדרטה. האנדרטה המקורית, שעוצבה על ידי משה ציפר, היא עמוד רחב מצופה אבן בגובה של 12 מטר, הניצב על גבי בסיס מסלעים. על גבי ראש העמוד נקבע סמל "ההגנה", עלה זית וחרב. תחתיו קבועה הכתובת "אם אשכחך ירושלם תשכח ימיני". במרכז החזית הקדמית של העמוד נקבע סמלו של חיל ההנדסה ותחתיו המילים: "זיכרון עולם ללוחמים ולסוללים. בדם נפשם כבשו וסללו דרך ירושלים". לידה מונפים על תרנים דגל ישראל ודגל חיל ההנדסה. לאחר שהוחלט על הסבת האנדרטה לאנדרטה חילית הוכשר שטח מישורי מאחוריה ומעט מעליה. הוצבו בו עשרה כותלי אבן הנטויים בזווית זה אל זה, שביניהם מרווחים. שמונה מהם נושאים את שמות 611 חללי החיל שנפלו במהלך שנות קיומו. על גבי הכותל הימני נכתב: "חללי חיל ההנדסה במערכות ישראל. לזיכרון עולם". על הכותל השמאלי קבוע הפסוק: "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה". שורת עצים ניצבת מאחורי הכתלים. בעורפה של האנדרטה הוכשר שטח שבו נבנה אמפיתיאטרון ובו 3,000 מושבים ביציעים, לשם קיום טקסים. מוצבים בו מספר כלי הנדסה צבאית היסטוריים של החיל. בקרבתו הוקמו חדרי הנצחה והדרכה. לימים הוקם בקרבת האנדרטה שביל זיכרון ומורשת ליחידות חיל ההנדסה. השביל מרוצף ומוצבות בו 24 אבני מורשת, שהכיתובים עליהן מוקדשים ליחידות החיל, לנפגעיו ולהיסטוריה שלו במערכות ישראל. בקרבת האנדרטה מוצבים שלטי מורשת אודות קרבות מלחמת העצמאות, המהווים חלק מהשילוט בפארק יצחק רבין. לקראת יום הזיכרון התש"ם (1980) הנפיק השירות הבולאי בול ועליו תמונת האנדרטה המקורית. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת דרך הגבורה לחללי חיל ההנדסה במערכות ישראל בוויקישיתוף האנדרטה, באתר יזכור שביל המורשת, באתר עמותת חיל ההנדסה ספר תהילים, פרק קל"ז, פסוק ה'. המספר מעודכן לחודש יולי 2022. ספר ישעיהו, פרק ב', פסוק ד'. מקור: אתר עמותת חיל ההנדסה.
שיר כהן

האם התכוונתם ל... שיר כהן (דוברת) (נולדה ב-1992)– דוברת ישראלית שיר כהן (מדבבת) (נולדה ב-1995) - מדבבת ישראלית שיר כהן (קיקבוקס) (נולדה ב-2000) – ספורטאית קיקבוקס ישראלית שי כהן