laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אופבה (כדורסל)

מועדון כדורסל אופבה (בצ'כית: Basketbalový klub Opava) הוא מועדון כדורסל צ'כי מאופבה המשחק בליגת העל הצ'כית ובליגת האלופות בכדורסל. המועדון זכה בליגה הצ'כית בכדורסל ארבע פעמים - האחרונה בעונת 2002/03. היא גם זכתה בשישה גביעי צ'כיה, האחרון ב-2022. שנות התהילה של אופבה היו בעשור הראשון של המאה ה-21, כשהקבוצה זכתה באליפות צ'כיה ב-1997, 1998, 2002 ו-2003. הקבוצה זכתה בתקופה זו גם בחמישה גביעים צ'כיים, כולל שלושה תארים רצופים מ-1997 עד 1999. בעונת 2017/18 הגיעה אופבה לגמר ליגת העל הצ'כית. בכך, המועדון העפיל לעונה הסדירה של ליגת האלופות בכדורסל 2018/19. ליגת העל הצ'כית: זכיות (5): 1996/97, 1997/98, 2001/02, 2002/03, 2022/2023 סגנויות (1): 2017/18 הגביע הצ'כי: זכיות (6): 1996/97, 1997/98, 1998/99, 2000/01, 2002/03, 2021/22 מדיה וקבצים בנושא אופבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אופבה (בצ'כית) אופבה, ברשת החברתית פייסבוק באתר Eurobasket.com "Champions line up in battle for European glory".
ארנדו

ארנדו (בספרדית: Arnedo) היא עיירה הנמצאת בקהילה האוטונומית לה ריוחה בצפון ספרד. על פי ממצאים ארכאולוגיים שונים שנמצאו, אזור ארנדו היה מיושב עוד בתקופה הנאוליתית. נבנו בה גם מבני דת נוצריים, אך בתחילת המאה ה־8 היא נכבשה על ידי המוסלמים. בשנים 908–909 נכבש האזור מחדש על ידי הנוצרי סנצ'ו הראשון מפמפלונה (אנ') כחלק מהרקונקיסטה. בשנת 1369 נמכרה ארנדו לבית בורבון, אך לאחר כשנה, ב־24 באפריל 1370, היא נמכרה לקסטיליאנים. עסקה זו אושרה סופית על ידי חואן הראשון, ב־17 באפריל 1379. לאחר כחודש הומלך חואן למלך קסטיליה. בשנת 1388 נחתם הסכם הגנה הדדי בין ממלכת קסטיליה לבין ממלכת צרפת. בהסכם זה הוחלט גם על המלכת נסיך אסטוריאס הראשון – אנריקה השלישי (בנו של חואן הראשון). בשנת 1654 קיבלה ארנדו תואר של עיר ממלך ספרד, פליפה הרביעי. במאה ה־19, התעשייה בארנדו התפתחה מאוד; נבנו בה מפעלים לסבונים ולמשקאות חריפים, בית דפוס ועסקי בורסקאים וכלי חרס. בתחילת המאה ה־20 התפתחו תעשיות ההנעלה, הגומי והקרטון. התפתחות התעשייה בארנדו היוותה גורם משיכה לתושבים. בשנים 1931–1932, עקב השפעות המשבר הכלכלי העולמי, אירעו במפעל ההנעלה הגדול בארנדו גלי פיטורים שהובילו לעימותים. המשמר האזרחי הספרדי ירה למוות ב־11 בני אדם שהתפרעו. ארנדו שוכנת במזרח הקהילה האוטונומית לה ריוחה, אשר ממוקמת בצפון ספרד. היא ממוקמת למרגלות ההרים האיבריים (אנ'), ולכן גובהה הממוצע עומד על 550 מטרים מעל פני הים. היא נמצאת כ־35 קילומטרים מדרום־מזרח ללוגרוניו, בירת הקהילה האוטונומית, וכ־70 קילומטרים מדרום־מערב לפמפלונה. נהר סידקוס (אנ'), יובל של נהר אברו, עובר בעיירה. האקלים בארנדו הוא שילוב של האקלים הימי והאקלים הצחיח למחצה (Cfb ו־BSk לפי שיטת קפן). עקב כך, הטמפרטורות יכולות לעלות אל מעל ל־35 מעלות צלזיוס ולרדת אל מתחת לאפס. יולי ואוגוסט הם החודשים החמים ביותר, בעוד שדצמבר וינואר הם הקרים ביותר. משקעים יכולים לרדת במשך כל השנה, אם כי אפריל ומאי הם הגשומים ביותר. בשנה ממוצעת יורדים כ־450 מילימטרים של משקעים. נכון לשנת 2021, אוכלוסיית ארנדו מונה 14,954 תושבים. להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: כלכלת ארנדו מתבססת בעיקר על ההנעלה, ומסיבה זו היא מכונה "עיר ההנעלה". בנוסף, בעיר שוכן מוזיאון להנעלה. כמו כן, בעיירה קיימים בית בד, יקבים ומפעלים לגומי, לקרטון ולרהיטים. גם החקלאות מהווה מרכיב חשוב בכלכלת ארנדו – באזור מגודלים בעיקר זיתים וגפנים. מדיה וקבצים בנושא ארנדו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארנדו (בספרדית) Arnedo a fines del Medievo e inicios de la Edad Moderna: aspectos organizativos de una comunidad de villa y tierra riojana Valores climatológicos normales: Logroño - Agoncillo / Aeropuerto - Agencia Estatal de Meteorología - AEMET. Gobierno de España, web.archive.org, ‏2010-03-23 Instituto Nacional de Estadística. (Spanish Statistical Institute), www.ine.es
פלישת עיראק לאיראן

פלישת עיראק לאיראן היא הכינוי למערכה הצבאית של עיראק נגד איראן השכנה בשלהי שנת 1980, כאשר חיילי הכוחות של עיראק חצו את הגבול הבינלאומי בין איראן לעיראק ופלשו למדינה, ופתחו את מלחמת איראן–עיראק שנמשכה שמונה שנים. הפלישה הראשונית נפתחה ב-22 בספטמבר 1980 ונמשכה עד 7 בדצמבר אותה שנה. בניגוד לציפיות העיראקיות לתגובה לא מאורגנת ודלה מצד איראן לאור המהומה שגרמה המהפכה האסלאמית ב-1979, הפלישה נעצרה קשות לנוכח ההתנגדות האיראנית העזה, אך לא לפני שעיראק כבשה יותר מ-15,000 קמ"ר משטח איראן. ב-10 בספטמבר 1980, עיראק, בתקווה לנצל את חולשתה של איראן בעקבות המהפכה האסלאמית שנה לפני כן, כבשה בכוח שטחים במדינה שהיו אמורים לעבור לריבונותה לפי הסכם אלג'יר מ-1975. השטחים הללו מעולם לא נמסרו לעיראק על ידי איראן, מה שהוביל לכך שגם איראן וגם עיראק הכריזו על ביטול האמנה, ב-14 בספטמבר וב-17 בספטמבר, בהתאמה. ב-22 בספטמבר החלו להפציץ מטוסים עיראקים עשרה שדות תעופה בתוך איראן כדי לשתק את חיל האוויר האיראני על הקרקע. למרות שמתקפה זו נכשלה, הכוחות העיראקיים חצו את הגבול בכוח והתקדמו לתוך איראן בשלושה דחפים בו-זמנית לאורך חזית של כ-644 ק"מ למחרת. מתוך שש הדיוויזיות של עיראק שפלשו ביבשה, ארבע נשלחו לח'וזסטאן העשירה בנפט, ששכנה בסמוך לקצה הדרומי של הגבול, במטרה לנתק את השאט אל-ערב משאר איראן ולהקים אזור ביטחון טריטוריאלי. מטרת הפלישה, לפי נשיא עיראק סדאם חוסיין, הייתה להקהות את תנועתו של המנהיג העליון האיראני רוחאללה ח'ומייני ולסכל את ניסיונותיו לייצא את המהפכה האסלאמית של איראן לעיראק החילונית תחת שלטון סדאם ולמדינות המפרץ הפרסי. תוכניתו של סדאם הייתה להשתלט על כל נתיב המים של שאט אל-ערב במערכה מהירה ונחרצת, שבאמצעותה קיווה שתגרום מכה כזו ליוקרתה של איראן שתוביל לנפילת הממשלה החדשה, או, לכל הפחות, לסיום את הקריאות של איראן להפלת שלטון מפלגת הבעת'. הוא גם רצה לבסס את מעמדו בעולם הערבי. הוא גם שאף לנתק את מחוז ח'וזסטן העשיר בנפט מאיראן, וראה במלחמה הזדמנות לעשות זאת. סדאם ציפה שהערבים המקומיים של ח'וזסטאן - שבה כבר התנהלה התקוממות בדלנית כלל-ערבית נגד איראן - יתקוממו נגד ממשלת איראן. עם זאת, יעדים אלה לא התממשו, ורוב הערבים האיראנים המקומיים לא סייעו לכוחות העיראקים. Karsh, Efraim (25 באפריל 2002). The Iran–Iraq War: 1980–1988. Osprey Publishing. p. 22. ISBN 978-1841763712. {{cite book}}: (עזרה) Malovany, Pesach (2017). Wars of Modern Babylon: A History of the Iraqi Army from 1921 to 2003. University Press of Kentucky. ISBN 9780813169439. Razoux, Pierre (2015). The Iran-Iraq War. Harvard University Press. ISBN 9780674088634. Murray, Williamson; Woods, Kevin M. (2014). The Iran-Iraq War: A Military and Strategic History. Cambridge University Press. p. 98. ISBN 9781107062290.
חיים שמשון (הרברט) גולדשטיין

חיים שמשון (הרברט) גולדשטיין (י"ח בשבט ה'תר"נ – ה'תש"ל; 8 בפברואר 1890– ינואר 1970) היה רב אמריקאי, נשיאה הראשון של הסתדרות הרבנים דאמריקה, נשיא ה-OU (הקהילות היהודיות האורתודכסיות של אמריקה שמכוחו ארגון הכשרות היהודי הגדול בצפון אמריקה) ונשיא מועצת בתי הכנסת של אמריקה (אנ'). היה פעיל בוועד ההצלה ובאגודת ישראל בארצות הברית. חיים שמשון גולדשטיין נולד בי"ח בשבט ה'תר"נ (8 בפברואר 1890) בניו יורק למשפחה מקהילת בית המדרש הגדול, שם פגש את חמיו לעתיד הארי פישל. למד בישיבת עץ חיים (מנהטן) (אנ'), בתיכון תיכון טונסנד האריס (אנ') ובאוניברסיטת קולומביה. במקביל נסמך לרבנות מבית המדרש לרבנים באמריקה ומהרב שלום אלחנן יפה. ב-1917 היה ממייסדי המרכז הקהילתי היהודי, ברחוב 116 מערב 37 בהארלם, והיה שותף בפיתוח הקהילה סביב בית הכנסת. בהמשך, התפתחו סביב הקהילה מוסדות נוספים כמו אולם התעמלות, בריכה אולימפית ומועדונים חברתיים. בשיאו שירת המרכז כ-3,000 איש מדי יום (בהמשך הוכר כ"מרכז הקהילתי היהודי של ווסט סייד"). ב-1921 היה אמור לרשת את מקומו של הרב ד"ר פריירה מנדס כרב קהילת שארית ישראל, בית הכנסת העתיק ביותר באמריקה, אולם המינוי לא יצא אל הפועל. בין השנים 1938–1940 שימש כנשיא הראשון של הסתדרות הרבנים דאמריקה, לאחר המיזוג בין המועצה הרבנית של התאחדות הקהילות היהודיות האורתודוקסיות לבין האגודה הרבנית של ישיבת רבינו יצחק אלחנן, חלק מישיבה יוניברסיטי. שימש כנשיא הOU במשך 10 שנים, במהלכן הוביל הקמת גופי כשרות לאומיים שהפכו לסמל הO.U. כמו כן בתקופתו כנשיא מילא תפקיד בהכרה של ישיבה יוניברסיטי כאוניברסיטה על ידי מועצת האוניברסיטאות של מדינת ניו יורק. עמד בראש המחלקה לדרשנות של בית הספר לרבנות המסונף לישיבה יוניברסיטי במשך עשרות שנים, והדריך למעשה את שני הדורות הראשונים של הרבנים האורתודוקסים באמריקה. אייש את התפקיד זמן קצר לאחר שהוסמך לפני מלחמת העולם הראשונה וכמעט עד מלחמת וייטנאם. היה נשיא של קרן "היישוב" למען ההתיישבות בארץ ישראל כמו גם הנשיא של הצל-ילד (Save-A-Child) שתרמה למציאת בתים לילדים בארץ ישראל. הוביל מאבקים רבים למען זכויות היהודים והחברה, כמו למשל המאבק לחשיפת קצביות שמתחזות לכשרות והמאבק המוצלח למען חוק שכר המינימום. היה ממייסדי הועידה הלאומית של נוצרים ויהודים. הרב גולדשטיין נפטר בינואר 1970. ביתו, הרבנית ד"ר נעמי כהן הייתה מחלוצות הפמיניזם הדתי בארץ וחוקרת באוניברסיטת חיפה. נשאה לרב שאר יישוב הכהן רבה של חיפה. הערות תנ"ך לקריאה ביתית (חמשת ספרי החומש, פלוס ספר יהושע). בין שורות התנ"ך (על כל מצווה בתנ"ך). אתיקה של האבות (ביאור על הספר פרקי אבות). חיים שמשון גולדשטין (1890-1970), דף שער בספרייה הלאומית https://www.rabbis.org/pdfs/PastPresidents.pdf רשימת הנשיאים. מתי ברנהרט, ‏ברוך דיין האמת: הרבנית נעמי כהן הלכה לעולמה, באתר "סרוגים", 14 בפברואר 2022
נאהה

נאהה (בגרמנית: Nahe ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא יובל של נהר הריין הזורם ממערבה לו במדינות ריינלנד-פפאלץ וחבל הסאר שבגרמניה. הנהר נתן את שמו לאזור היין נאהה הממוקם סביבו. מקורות הנהר מתחילים באזור נופלדן שבמדינת חבל הסאר, משם הוא זורם דרך ריינלנד-פפאלץ ולבסוף נשפך אל נהר הריין בבינגן. אורך הנהר הוא 125 קילומטר. השם Nahe התפתח מהמילה הלטינית Nava, שבתורה מתבססת על המילה הקלטית לנהר פראי. אגן הניקוז של הנהר משתרע על שטח של כ-4,067 קמ"ר. בשל אגן הניקוז הגדול יחסית בהשוואה לאורכו של הנהר, שיטפונות יכולים להתרחש לאורך חלקי המסלול האמצעיים והתחתונים שלו בתוך שעות ספורות בלבד, אולם הם בדרך כלל נעלמים במהירות שבה הופיעו. בשנים 1993 ו-1995 נמדדה בבאד קרויצנך זרימה של יותר מ-1,000 מ"ק לשנייה ויותר מ-1,300 מ"ק לשנייה בשפך הנהר אל הריין. הסלעים באזור הנהר נוצרו בעיקר בתור הפרם המוקדם ובחלק מתור הקרבון. בתקופת היווצרות הסלעים, הושפע אזור הנהר מפעילות געשית עזה. מאותה פעילות געשית נותרו מרבצים עצומים של הסלע הגעשי ריוליט, המאופיין בצבעו האדמדם, והסלע הגעשי הבסיסי יותר אנדזיט. עמקי הנהר ויובליו נוצרו לפני 2.6 מיליון שנים במהלך תור הרביעון, התקופה המאחורת ביותר מבחינה גאולוגית, כתוצאה מהתהפכות הקרקע של ההרים הנמצאים מסביב להונסרוק ורכס וצפון פלטין. תהליך זה גרם לירידה תלולה של המים במורד ההרים, ומכאן לפעילות שחיקה אינטנסיבית. שחיקה חזקה במיוחד התרחשה בתקופות חמות במהלך עידני הקרח, כאשר אקלים הטונדרה שלט, והאדמה הייתה חסרת ההגנה שהעניק הכיסוי הצפוף של הצמחייה. בהתאם לתנועות תת-קרקעיות, התפתחו נקיקים צרים ומצוקים באזורים עם סלעים געשיים קשיחים או עמקים רחבים באזורים בעלי משקעים רכים. השינוי התכוף בין שתי תצורות הנוף בולט לעין לאורך מסלול הנהר. בעמק הנהר ניתן למצוא מספר עצום של מינים תרמופילים, אשר בדרך כלל ניתן למצוא רק באזור הים התיכון או בבתי הגידול של הערבה האירואסייתית. מינים אופייניים של צמחים הם פרחי אליסון, אסטר, דיקטמנוס, ציפורן וגאגיה בוהמית. צמחים אלו נדדו בתקופה הפוסט-קרחונית החמימה לאירופה, אך נכחדו ברוב האזורים משום שהאקלים השתנה בחזרה לאקלים קריר ולח יותר באופן משמעותי. הצמחים שרדו רק באזורים קטנים שנותרו חמים ויבשים בשל מצבם הגאוגרפי המיוחד. בעמק הנאהה וביובליו אותם צמחים הצליחו בעיקר לשרוד במדרונות שטופי שמש בעלי עשב, שיחים ויערות רחבים עם עצים בעלי עלים יבשים. בימי הקיץ החמים טמפרטורת הקרקע במקומות אלו יכולה להגיע לכדי 60 מעלות צלזיוס ומעלה המדמה אקלים ערבתי. מין בעל חיים תרמופילי אופייני הוא האוכלוסייה המבודדת של נחש המים המשובץ המקיימת לאורך הנהר. מסלול החלק התחתי של הנהר ליד בינגן. בתים הנמצאים על גשר האלטה נאההברוקה שנבנה בימי הביניים. מצוקים ליד עיירת הספא באד מינסטר אם שטיין-אברנבורג. מדיה וקבצים בנושא נאהה בוויקישיתוף
Sacrifice

האם התכוונתם ל... Sacrifice (שיר של אלטון ג'ון) Sacrifice (שיר של דה ויקנד) Sacrifice (שיר של ביבי רקסה)
גאווין קסלניו

גאווין קסלניו (באנגלית: Gavin Casalegno; נולד ב-2 בספטמבר 1999) הוא שחקן אמריקאי. קססלניו נולד בדאלאס, טקסס. אחותו, אשלין קסלניו, ילידת 17 באוגוסט 2007, גם היא שחקנית. הוא למד בבית הספר התיכון לאבג'וי (אנ') שבעיר לוקאס (אנ'), טקסס. בשנת 2014 שיחק בסרטו של דארן ארונופסקי, "המבול", לצד ראסל קרואו ואנתוני הופקינס. בשנת 2017, הוא כיכב בדרמה "תשע שניות" בבימויו של ג'ארד קליין. בשנת 2021, הוא לוהק לתפקיד טרבור סטרנד, אחד התפקידים החוזרים בסדרת הטלוויזיה "ווקר", אתחול מחדש של הסדרה "ווקר", לצד ג'ארד פדלקי, לינדזי מורגן, אוסטין ניקולס וקיגן אלן. בשנת 2022 החל לגלם את ג'רמיה פישר, אחד התפקידים הראשיים בסדרת הנעורים "הקיץ שבו הפכתי ליפה", עיבוד לרומן באותו שם מאת ג'ני האן. העונה הראשונה הוקרנה לראשונה ב-17 ביוני 2022 בפריים וידאו. בשנת 2016 החל לצאת עם הדוגמנית והשחקנית לארסן תומפסון, אך הם נפרדו בשנת 2022, על פי מקורות המקורבים לזוג לשעבר. גאווין קסלניו, ברשת החברתית אינסטגרם גאווין קסלניו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Gavin Casalegno Actor Biography, Wiki, Age, Girlfriend, Net Worth, Career, Next Biography, ‏1 בספטמבר 2021 White, Peter; White, Peter (2021-07-20). "'The Summer I Turned Pretty': Gavin Casalegno To Star In Amazon's TV Adaptation Of Jenny Han's YA Novel". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-05-13. Petski, Denise; Petski, Denise (2022-04-28). "'The Summer I Turned Pretty': Premiere Date Set For Prime Video Series Adaptation Of Jenny Han's YA Novel". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-27. "Meet Gavin Casalegno, Who Plays Jeremiah in 'The Summer I Turned Pretty'". J-14 (באנגלית אמריקאית). 2022-04-18. נבדק ב-2022-05-13.
מלה רוהן

מלה רוהן (באוקראינית: Мала Рогань, ברוסית: Малая Рогань, מלאיה רוגן; עד 1895 נקרא פסקיבקה, באוקראינית: Пасеківка, ברוסית: Пасековка, פסקובקה) הוא כפר במחוז חרקוב שבאוקראינה. היישוב מלה רוהן נוסד במהלך המרד בהנהגת בוגדן חמלניצקי. ערך מורחב – עינויים של חיילים רוסים על ידי חיילים אוקראינים במלה רוהן במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-25 בפברואר 2022, הכפר נכבש על ידי הכוחות המזוינים הרוסים במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. ארגון Human Rights Watch תיעד לפחות מקרה אחד של אלימות מינית מצד חיילים רוסים במהלך הכיבוש. ב-27 במרץ 2022 (במהלך מתקפת נגד אוקראינית שבה שוחרר הכפר), סרטון ויראלי של חיילים אוקראינים מענים שבויים רוסים ויורים ברגליהם משך תשומת לב עולמית. ה-BBC, בין היתר, אישר את המיקום הגאוגרפי על ידי חוקר קוד פתוח בטוויטר שאמר שהסרטון צולם בחווה בסביבת מלה רוהן. מקורות אוקראינים רבים אמרו כי הסרטון מבוים, והצביעו על אי דיוקים הנתפסים בסרטון. ה-BBC אמר שהוא לא יכול לאמת את האותנטיות של הסרטון. "Ukraine: Apparent War Crimes in Russia-Controlled Areas". Human Rights Watch (באנגלית). 2022-04-03. נבדק ב-2022-05-08. "Does this video show Ukrainian soldiers shooting at Russian prisoners of war?". The Observers - France 24 (באנגלית). 2022-03-31. נבדק ב-2022-05-08. "Does video show Russian prisoners being shot?". BBC News (באנגלית בריטית). 2022-03-30. נבדק ב-2022-05-08. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי הרפובליקה העממית של לוהנסק – רוסיה

ב-21 בפברואר 2022, הכירה רוסיה בעצמאותה של הרפובליקה העממית לוהנסק ושל הרפובליקה העממית של דונצק השכנה, אם כי טענה בעבר שהכרה במדינות תהווה הפרה של הסכמי מינסק. מסמכים ודרכונים שהונפקו על ידי הרפובליקות העממיות של דונצק ולוהנסק תקפים ברוסיה מאז 2017. זה איפשר לתושבי הרפובליקות לעבוד, לטייל או ללמוד ברוסיה. ראש המדינה, לאוניד פסצ'ניק עשה עסקה עם רוסיה לפינוי אזרחים לחלקים הדרומיים של רוסיה. מאז רוסיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של לוהנסק, שני הצדדים חתמו על הסכם ידידות, שיתוף פעולה, סיוע צבאי ועזרה הדדית. רוסיה חילקה יותר מ-600,000 דרכונים רוסיים לאזרחי הרפובליקות וגיבתה את המורדים ברובים וארטילריה. רוסיה הכירה גם באזורים אחרים שבשליטת אוקראינה כחלק משטחן של הישויות הבדלניות (מחוזות דונצק ולוהנסק). רוסיה גם הורתה לחיילים לשרת כשומרי שלום באזורים שבידי הבדלנים בדונבאס. היחסים היו חזקים בין שתי המדינות, עד 30 בספטמבר, אז רוסיה סיפחה את הרפובליקה (יחד עם הרפובליקה העממית של דונצק ומחוזות נוספים) ובכך חדלה הישות להיות עצמאית. יחסי הרפובליקה העממית של דונצק–רוסיה יחסי החוץ של רוסיה יחסי החוץ של אוקראינה "Russia recognizes Ukraine-held areas as part of rebel areas as invasion fears loom - National | Globalnews.ca". Global News (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2022-02-22. נבדק ב-2022-02-22. "Putin orders Russia to recognise documents issued in rebel-held east Ukraine". Reuters (באנגלית). 2017-02-18. ארכיון מ-2022-03-05. נבדק ב-2022-02-22. "Условная эвакуация лиц, прибывших из подконтрольных Киеву районов, прошла в Первомайске | ГТРК ЛНР". gtrklnr.com (ברוסית). 2020-11-13. ארכיון מ-2022-02-22. נבדק ב-2022-02-22. "Народный Совет ЛНР ратифицировал договор о дружбе и сотрудничестве между РФ и ЛНР | ГТРК ЛНР". gtrklnr.com (ברוסית). 2022-02-22. ארכיון מ-2022-02-22. נבדק ב-2022-02-22.
טוביה הלוי

הרב טוביה הלוי היה רב, דיין, פוסק ודרשן בצפת במחצית השנייה של המאה ה-16. מחבר ספר חן טוב. נולד לרבי אברהם בן טוביה הלוי, שהיה דרשן מפורסם בצפת. אביו של רבי טוביה נפטר בעודו צעיר לימים: מדאגה מדבר שלא זכיתי למצוא דברי חפץ מר אבא זלה"ה שדרש טוב לעמו כמה שנים, ובהעלותו השמים נער הייתי, גם זקנתי ולא ראיתי דבר שמועה מפיו, נחם יסתר מעיני — חן טוב, חתימת הספר מכיוון שלא מצא את כתבי אביו, החליט להדפיס את חידושיו שלו. היה תלמידו המובהק של רבי שלמה סאגיש, שהיה רב מחכמי הוועד בצפת וראש ישיבה בעיר. את דברי רבו זה מקדים לדבריו רבי טוביה בספרו פעמים רבות, כמעט בכל פרשה. מרבי שלמה למד את תורת הנגלה וככל הנראה גם תורת הנסתר. מחבריו, היו מגדולי תלמידיו של מהר"ש סאגיש, כגון המהרי"ט ורבי חייא רופא. היה ממנהיגי הקהילה בצפת, רבי עמנואל אבוהב, נכדו של מהר"י אבוהב כותב: ”רבינו יוסף קארו הלך לחיי עולם בשנת השל"ה והותיר אחריו תלמידים מצויינים שהנהיגונו בארץ הקודש אחריו וביניהם...האדון טוביה הלוי שחיבר את הספר חן טוב על החומש...” (Nomologia o Discursos legales, פרק כ"ח). מסתבר כי לא למד את רבי יוסף קארו, אלא מכונה תלמידו כי היה דור אחריו בהנהגת העיר, אך ייתכן כי בצעירותו אכן קיבל ממנו תורה. ישב בבית דין לענייני ממונות עם רבי משה קסטילאץ ורבי יוסף מטראני, שמזכיר זאת בספרו. כרבו, כיהן ב"בית הוועד" בו נמנו עשרים חכמי צפת הגדולים בזמנו, ביניהם רבי שמואל אוזידא, המהרי"ט, רבי משה בן מכיר, מהריט"ץ, רבי אברהם די בוטון מחבר ספר לחם משנה ועוד, כדי לדון בסוגיות מורכבות. בשנת השס"א חתם על פסק דין כזה בנוגע ליבום אשה. יצא לחוץ לארץ בערוב ימיו כדי להדפיס את ספרו בוונציה, ושב לארץ ונקבר בצפת. נפטר בין השנים שס"ה ל-שס"ט, אז כבר מזכיר אותו רבי שלמה עדני, שתכופות מביא ממנו דברים, בהוספת "זלה"ה". חן טוב (ויניציאה שס"ה; פראג שפ"ד; ניו יורק תשס"ד) - דרושים ”פשוטים [ו]מתוקים” על סדר התורה. את הספר הגיה רבי יצחק ב"ר מרדכי גרשון טריויס, שהגיה גם את הספרים מנות הלוי לרשב"ץ, ספרי מהר"ם אלשיך ועוד. הספר זכה לתפוצה רחבה, ובני דורו ואלה שאחריו מזכירים אותו רבות בספריהם. יצא בשנת תשס"ד בעריכה מחודשת. לוית חן - נזכר בחתימת ספרו חן טוב, אך לא הגיע לידינו. חן טוב, הוצאת קדמוניות, ניו יורק תשס"ד, מבוא שם הגדולים, מערכת גדולים, ערך מוהר"ר טוביה הלוי רבי טוביה הלוי, חן טוב, באתר היברובוקס רבי טוביה הלוי, ‏חן טוב, (פראג שפ"ד), עמוד 5, באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה טוביה בן אברהם הלוי, דף שער בספרייה הלאומית בדרך כלל, מלבד בהקדמה בה הוא מוזכר בשמו, הוא מכנה אותו "מורי זלה"ה" ספר חן טוב, פרשת עקב מדבריו הוא מביא בספרו, עיין למשל ספר חן טוב, פרשת בא מדבריו הוא מביא בספרו, עיין למשל ספר חן טוב, פרשת חקת חן טוב, הוצאת קדמוניות, ניו יורק תשס"ד, מבוא שו"ת מהרי"ט חלק א, סימן קי"ד שו"ת מהרי"ט סימן פ"ב החיד"א, שם הגדולים, מערכת ספרים אות ח
ילנה ריבאקינה

ילנה אנדרייבנה ריבקינה (ברוסית: Елена Андреевна Рыбакина; נולדה ב-17 ביוני 1999) היא טניסאית מקצוענית קזחית ילידת רוסיה. מדורגת במקום שלישי בעולם (נכון ל-12 ביוני 2023) בדירוג ה-WTA. ריבקינה זכתה בטורניר גראנד סלאם ביחידות, אליפות וימבלדון (2022) והגיעה למשחק הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה (2023). היא שחקנית הטניס הראשונה מקזחסטן שזכתה בטורניר גראנד סלאם. כנערה דורגה ריבקינה בשיאה מספר 3 בעולם כשהחלה להגיע לתוצאות משמעותיות בשלב מאוחר יחסית בקריירה שלה בגיל 17. היא הגיעה לשני חצאי גמר גראנד סלאם לנוער, וזכתה בתואר ב-Tropeo Bonfiglio (אנ') ב-2017. ביוני 2018, לאחר שנכנסה ל-200 הראשונות בפעם הראשונה ריבקינה החלה לייצג את קזחסטן על אף שנולדה וחיה ברוסיה. עד אז לא היה לה מאמן אישי. ההצלחה העקבית הראשונה שלה בסבב ה-WTA הגיעה באמצע 2019 כשזכתה בתואר ה-WTA הראשון שלה באליפות בוקרשט הפתוחה. ריבקינה עשתה את פריצת הדרך שלה בעונת 2020, במהלכה הייתה בראש הסבב עם חמישה גמרים, כולל ארבעה בחמשת האירועים הראשונים שלה בשנה. באליפות צרפת שנערכה ביוני 2021 היא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לאנסטסיה פבליוצ'נקובה מרוסיה (31 בטורניר) ב-3 מערכות (6-7(2-7), 6-2, 9-7) בשלב שמינית הגמר היא ניצחה את סרינה ויליאמס מארצות הברית (7 בטורניר) בשתי מערכות (3-6, 5-7). באותו טורניר, היא גם הגיעה גם לרבע גמר זוגות נשים ביחד עם אנסטסיה פבליוצ'נקובה. ב-1 בנובמבר אותה שנה עלתה למקום 14 בעולם, והייתה לשחקנית הקזחית המדורגת עם הדירוג הגבוה ביותר בהיסטוריה. ב-17 בינואר 2022 היא הגיעה לדירוג שיא בקריירה שלה, במקום 12 בעולם. באליפות אוסטרליה שנערכה בפברואר אותה שנה היא הפסידה בסיבוב השני לפיונה פרו מצרפת, שחקנית בלתי מדורגת, בשתי מערכות (6-4, 6-4). באליפות צרפת שנערכה בסוף מאי באותה שנה היא הפסידה בסיבוב השלישי למדיסון קיז מארצות הברית (22 בטורניר) ב-3 מערכות (3-6, 6-1, 7-6(10-3)). באליפות וימבלדון שנערכה בתחילת יולי היא זכתה בתואר לנשים לאחר שניצחה במשחק הגמר את אונס ג'אבור מטוניסיה (3 בטורניר) בשלוש מערכות (6-3, 2-6, 2-6) ובכך הייתה לשחקנית הקזחית הראשונה (גבר או אישה) שזוכה בתואר גראנד סלאם. בשלב רבע הגמר היא ניצחה את איילה טומליאנוביץ' מאוסטרליה ב-3 מערכות (6-4, 2-6, 3-6) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את סימונה האלפ מרומניה (16 בטורניר) בשתי מערכות (3-6, 3-6). באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בסוף ינואר, הפסידה במשחק הגמר לארינה סבלנקה מבלארוס (5 בטורניר) ב-3 מערכות (4-6, 6-3, 6-4). בשלב שמינית הגמר היא ניצחה את איגה שוויונטק מפולין (1 בעולם) ב-2 מערכות (4-6, 4-6), בשלב רבע הגמר היא ניצחה את ילנה אוסטפנקו מלטביה (17 בטורניר) ב-2 מערכות (2-6, 4-6) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה ויקטוריה אזרנקה מבלארוס (24 בטורניר) ב-2 מערכות (6-7(4-7), 3-6). מדיה וקבצים בנושא ילנה ריבאקינה בוויקישיתוף ילנה ריבאקינה, ברשת החברתית אינסטגרם ילנה ריבאקינה, באתר olympedia.org ילנה ריבאקינה, באתר ה-WTA ילנה ריבאקינה, באתר ה-ITF ילנה ריבאקינה, באתר גביע הפדרציה הערבייה הראשונה: ג'אבור עלתה לגמר ווימבלדון, תפגוש את ריבאקינה, באתר וואלה, 7 ביולי 2022
יחסי דרום אוסטיה – הרפובליקה העממית של דונצק

יחסי דרום אוסטיה–הרפובליקה העממית של דונצק הם יחסי חוץ בין דרום אוסטיה והרפובליקה העממית של דונצק. שתיהן מדינות לא מוכרות ושטחים שנויים במחלוקת, כאשר הרפובליקה העממית של דונצק נחשבת לשטח אוקראיני, בעוד דרום אוסטיה נחשבת לשטחה של גאורגיה. דונצק הייתה מחוז של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית ודרום אוסטיה הייתה מחוז אוטונומי של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הגיאורגית בתקופת ברית המועצות. באפריל 2014 כבשו בדלנים פרו-רוסים מזרחיים את העיר דונצק והכריזו על עצמאות מאוקראינה. בינתיים, שגריר דרום אוסטיה ברוסיה דמיטרי מדוייב קיבל משלחת של יו"ר הרפובליקה העממית של דונצק דניס פושילין לבקשתו של האחרון. במהלך הפגישה ביקש פושילין ממדוייב להפנות פנייה לנשיא דרום אוסטיה ליאוניד טיבילוב וליו"ר הפרלמנט סטניסלב קוצ'ייב להכיר בעצמאות מדינתו. ב-27 ביוני החליטה מועצת הביטחון של דרום אוסטיה להכיר ברפובליקה העממית של דונצק. נשיא דרום אוסטיה אמר לתקשורת: "אני מאמין שההכרה ברפובליקה העממית של דונצק היא הצעד הנכון, אנשי דרום אוסטיה תומכים ומשבחים את ההחלטה להכיר בדונצק ובלוהנסק". ב-13 במאי 2015, משרד החוץ של הרפובליקה העממית של דונצק אמר בהצהרה כי הנשיא אלכסנדר זכרצ'נקו חתם על הצו המכיר באבחזיה ובדרום אוסטיה. חגיגות נערכו בצחינוואלי כאשר רוסיה הכירה בדונצק ולוהנסק, חגיגות שאורגנו על ידי ממשלת דרום אוסטיה. יחסי דרום אוסטיה–רוסיה יחסי הרפובליקה העממית של דונצק–רוסיה "Self-proclaimed Donetsk People's Republic asks S. Ossetia to recognize its independence". Kyiv Post. 2014-06-21. ארכיון מ-2022-02-19. נבדק ב-2020-12-05. "South Ossetia recognizes independence of Donetsk People's Republic". ITAR-TASS. 2014-06-27. ארכיון מ-2016-11-17. נבדק ב-2016-06-22. "Ukrainian separatists recognize Abkhazia, South Ossetia". TurkishWeekly. 2015-05-13. אורכב מ-המקור ב-2015-08-02. נבדק ב-2016-06-22. Kucera, Joshua (2022-02-22). "Putin's Donbas recognition reverberates in Caucasus". eurasianet. נבדק ב-2022-06-26.