laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המלך העליון של אירלנד

המלכים העליונים של אירלנד (באירית: Ard Rí na hÉireann) הם דמויות, חלקן היסטוריות וחלקן מיתולוגיות, ששלטו או נטען ששלטו, בכל אירלנד. ספרות אירית מימי הביניים ומתחילת העת החדשה מתארת רצף כמעט שלם של מלכים ששלטו מהגבעה הקדושה טארה במשך אלפי שנים. היסטוריונים מודרניים מאמינים כי תיאורים אלו הם מלאכותיים, ונוצרו במאה ה-8 מתוך מסורות גנאלוגיות של קבוצות-כוח פוליטיות על מנת להצדיק את הסטטוס הנוכחי של אותן קבוצות באמצעות שיקופן לעבר הרחוק. רעיון הממלכה הלאומית נהגה לראשונה במאה ה-7, אך הפך למציאות פוליטית רק במאה ה-8 בתקופה הוויקינגית, וגם אז לא באופן עקבי. טבעה של המלוכה הקדומה היה מקודש. בכתבים המוקדמים תוארו מלכים שהתחתנו עם האלה אשר מהווה את התגלמות הארץ. הם נדרשו להיות שלמים בגופם ללא כל פגם, וגם שלטונם נחשב למושלם, וחסר פגמים או שגיאות. מידת השליטה של המלכים העליונים השונים לא הייתה זהה, אך אירלנד מעולם לא נשלטה על ידם כיישות פוליטית מאוחדת, למעט שנות שלטונו של המלך בריאן בורו בתחילת המאה ה-11, אשר על שמו קרוי גם נבל בריאן בורו, המהווה את סמל אירלנד. על פי כתבים משפטיים מהמאות ה-7 וה-8, התקיימה היררכיה של ממלכות קטנות. כל מלך בממלכה כזו שלט בגבולות ממלכתו, כינס אספות עם, גבה מיסים, חוקק חוקים ואכף אותם. Hill of Tara (באנגלית) Dáibhí Ó Cróinín, "Ireland, 400–800", in Dáibhí Ó Cróinín (ed.), A New History of Ireland 1: Prehistoric and Early Ireland, Oxford University Press, 2005, pp. 182–234. Koch, John T. (2006). Celtic Culture: A Historical Encyclopedia. ABC-CLO. Roe, Harry; Ann Dooley (1999). Tales of the Elders of Ireland. Oxford University Press Michael Roberts et al. (1957). Early Irish history and pseudo-history. Bowes & Bowes Michigan University Press. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'ארלס רוידס

תת אדמירל צ'ארלס רוֹיְדְס (באנגלית: Sir Charles William Rawson Royds;‏ 1 בפברואר 1876 - 5 בינואר 1931) היה קצין מקצועי בצי המלכותי של בריטניה, חבר בחברה הגאואגרפית המלכותית, ובהמשך עוזר למפקח הראשי של משטרת לונדון, בשנים 1926 עד 1931. רוידס נולד ברוצ'דייל, לנקשייר. לאחר לימודים באקדמיית איסטמן של הצי המלכותי בסאות'סי היה לצוער בצי ביוני 1892. באוגוסט 1892 יצא לים בסיירת "אימורטליטה" של שייטת התעלה. בהמשך שירת בסיירות שונות של הצי המלכותי. ב-1898 קיבל העלאה מוקדמת לדרגת לייטננט על פיקודו המיומן על סירה בפעולת חילוץ של אדם, שנפל מסיפון אונייה בים הבלטי. משנת 1901 עד 1904 היה רוידס לייטננט ראשון במשלחת דיסקברי של קפטן סקוט לאנטארקטיקה. על שמו קרוי כף רוידס באנטארקטיקה. לאחר משלחת דיסקברי הצטרף לאוניית מערכה "בולוורק" בים התיכון, וב-1907 עבר לאונייה "קינג אדוארד השביעי" בצי התעלה. ביוני 1909 התמנה לקצין מבצעים בדרגת קומנדר. בינואר 1911 היה לקצין מבצעים ראשון באוניית המערכה "הרקולס", ובאוגוסט 1913 הוצב באותו תפקיד לאונייה "איירון דיוק", אוניית מערכה חדשה ואוניית הדגל של אדמירל ג'ון ג'ליקו. ב-31 בדצמבר 1914 קודם רוידס לדרגת רב חובל בצי המלכותי ושירת באוניות שונות במשך מלחמת העולם הראשונה. על שירותו זה קיבל ב-3 ביוני אות אבירות במסדר האימפריה הבריטית. הוא שירת כרב החובל האחרון של הקולג' המלכותי הימי אוסבורן מ-2 בינואר 1921 עד לסגירתו במאי 1921. לאחר זאת התמנה למנהל החינוך הגופני והספורט באדמירליות, מ-17 במאי 1921, שם החליף את אחיו הבכור, פרסי רוידס, שהיה בעצמו לאדמירל בהמשך. ב-23 במאי התמנה לתת אדמירל ברשימת הפרישה. רוידס מת באופן פתאומי מהתקף לב כשהיה נוכח בחזרה לנשף שטראוס במלון סבוי. מותו נקבע בבית החולים.
פאבל סוחוי

פאבל סוחוי (ברוסית: Павел Осипович Сухой;‏ 10 ביולי 1895 – 15 בספטמבר 1975) היה מתכנן מטוסים סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה אחראי על תכנון של כ-50 מטוסים מהם 34 נכנסו לייצור סדרתי. על פעילותו הוענקו לו עיטורי לנין (3 פעמים), עיטור הדגל האדום, גיבור העמל הסוציאליסטי (2 פעמים), פרס לנין ופעמיים פרס ברית המועצות. פאבל סוחוי נולד בכפר בקרבת ויטבסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית היום בבלארוס) למשפחה מורה ממוצא בלארוסי. הוא סיים גימנסיה בעיר הומל. ביוני 1915 סוחוי התחיל לימודים באוניברסיטה טכנית במוסקבה. בקיץ 1916 הוא התגייס ולחם בקרבות של מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1918 סוחוי שוחרר מהצבא וחזר להומל. תקופה מסוימת הוא עבר כמורה ובשנת 1920 החליט לחזור למוסקבה ולהמשיך את הלימודים שהופסקו. לאחר סיום הלימודים סוחוי התחיל לעבוד במשרד לתכנון מטוסים בראשות אנדריי טופולב. בתקופה זו הוא היה אחראי על תכנון מספר מטוסי קרב. כמו כן הוא תכנן מטוסים לטיסות ארוכות במיוחד בהם ואלרי צ'קאלוב ביצע טיסה מברית המועצות לארצות הברית דרך אזור הקוטב הצפוני. טיסה זו הייתה מיוחדת במינה לתקופה זו. בשנת 1939 סוחוי עבר לעיר חרקוב והיה מהנדס ראשי ומתכנן מטוסים במפעל לייצור מטוסים בעיר זו. סוחוי לא היה מרוצה ממיקום המפעל שהיה מרוחק ממרכזי הפיתוח של התעופה הסובייטית. לבקשתו המפעל הועבר לסביבות מוסקבה ומעבר הסתיים במהלך שנת 1940. שנת 1949 הוא חזר למשרד של טופולב ומונה לסגנו. בשנת 1953 סוחוי הועמד במשרד תכנון עצמאי שהוקם מחדש. בהיותו בראשות משרד תכנון עצמאי סוחוי תכנן מספר מטוסי קרב שהיו בסיס לעוצמת חיל האוויר הסובייטי. היא תכנן את מטוס ה-סוחוי Su-7 שהיה בין מטוסי קרב עם מנוע סילון הראשונים. המטוס האחרון שתוכנן בהתאם להנחיותיו היה סוחוי Su-27 שנכנס לשירות מבצעי כבר לאחר פטירתו. פאבל סוחוי נפטר בשנת 1975 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. החל משנת 1995 אוניברסיטה טכנית בעיר הומל נקראת על שמו של סוחוי. מדיה וקבצים בנושא פאבל סוחוי בוויקישיתוף קורות חיים (ברוסית) לפי הלוח היוליאני; 22 ביולי לפי הלוח הגרגוריאני Сухой Павел Осипович - Энциклопедия Москвы - Словари и Энциклопедии, endic.ru
לואי הרביעי

האם התכוונתם ל... לואי הרביעי מלך צרפת – מלך צרפת בשנים 936–954 לואי הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה – קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנים 1328–1347
Louder (אלבום אולפן של R5)

Louder (בתרגום חופשי: רועש יותר) הוא אלבום הסטודיו הראשון של הלהקה R5. האלבום יצא לאור ב-24 בספטמבר 2013. האלבום Louder זמין גם בגרסת "דלוקס", עם 4 שירי בונוס הזמינים להורדה דיגיטלית. ניתן לרכוש גרסה של האלבום הכוללת את השיר "Wishing I Was 23" בחנויות Target באמריקה. החל מאפריל 2014, Louder זמין לרכישה בכל העולם, כולל בישראל, ועם האלבום מגיעה רצועת הבונוס "Wishing I Was 23". הסינגל הראשון "Pass Me By" יצא לאור ב-20 באוגוסט 2013. הקליפ לשיר "Pass Me By" פורסם בתאריך ה-29 באוגוסט 2013, בערוץ ה-VEVO של הלהקה ביוטיוב. הסינגל השני I Can’t) Forget About You) יצא לאור ב-25 בדצמבר 2013. הקליפ לשיר I Can’t) Forget About You) פורסם ב-25 בינואר 2014, בערוץ ה-VEVO של הלהקה ביוטיוב. מידע על האלבום Louder באתר MusicBrainz מידע על האלבום Louder באתר AllMusic האלבום Louder באתר Discogs האלבום Louder באתר Last.fm ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מישויה פעמונית

מִישׁוֹיָה פַּעֲמוֹנִית (שם מדעי: Michauxia campanuloides) הוא מין של עשב רב שנתי קצר חיים (חי שנתיים עד ארבע שנים) ממשפחת הפעמוניתיים. פרח זה הוא נדיר למדי, הוא גדל רק בגליל, בארץ מקורות הירדן ולרגלי החרמון, לרוב בחברת לוע-ארי גדול, בין סלעים ולרגלי צוקים. הצמח הוא צמח מוגן. ישנם 7 מינים במזרח הים התיכון ובמזרח התיכון. מישויה פעמונית הוא פרח לבן-צחור שקוטרו כ-8 ס"מ. מספר אבריו של כל אחד מן הדוּרים של הפרח (עלי גביע, עלי כותרת, אבקנים, צלקות) הוא 8 ס"מ ולפעמים עד 10 ס"מ. הפרח יפה בפריחתו, גבוה, זקוף, אך רק התפרחת שלו מסועפת ובה 15-50 פרחים. הפרח והפריחה מתקדמים עם הזמן מן הקצה כלפי הבסיס, בשונה מפרחים אחרים. עלי הבסיס ארוכים, גזורים ככינור, ערוכים בשושנת. עלי הכותרת מופשלים אחורה בקשת רחבה (רק בתחתיתם הם מאוחים לצינור קצר) ומביניהם מציצים עלי גביע מחודדים. מתוך מבנה זה משתלח קדימה חוד עבה הבנוי מן האבקנים והעלי. האבקנים מאוחים לצינור העוטף את עמוד העלי. האבקה נושרת על מברשת של שיער דביק המכסה את עמוד העלי מבחוץ ומשנפתח הפרח מצפה האבקה לחרקים על שערותיו של עמוד העלי, ואילו המאבקים עצמם כבר קמלו. עמוד העלי מבשיל (והצלקות מוכנות לקלוט אבקה) מעט מאוחר יותר. ההאבקה, ובהתאם גם מבנה הפרח, אופייניים למשפחת הפעמוניתיים: האבקנים מבשילים כבר בעוד הפרח סגור והצלקות עדיין לא בשלות ואינן מושפעות מהאבקה הנופלת עליהן. דיסקוס מיוחד בצינור הכותרת המפריש צוף ועל ידי כך הצוף מוגן על ידי בסיסיהם המורחבים של זירי האבקנים כך שהמאביק (דבורים גדולות) צריך להחדיר את חדקו לצוף, ותוך כדי כך הוא קולט אבקה מפרח אחד ומעביר אותו אחר-כך לפרח אחר, שצלקותיו כבר בשלות. אם הצלקות לא הואבקו במועד – הן מסתלסלות עד שהן נוגעות באבקה שעל המברשת ו"דואגות לעצמן" – ומתבצעת האבקה עצמית. גם ההלקט נאה, בן 8 מגורות, נטוי מטה. לאורך הגבעול יושבים עלים חובקים, הולכים וקטנים כלפי מעלה. הגבעול שעיר מאוד, שעירות זיפנית עד דוקרנית. הצמח נקרא על שם הבוטנאי אנדרה מישו (André Michaux) (אנ') שאסף אותו לראשונה במסעותיו במזרח התיכון במאה ה-18. מדיה וקבצים בנושא מישויה פעמונית בוויקישיתוף מישויה פעמונית, באתר NCBI (באנגלית) מישויה פעמונית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מישויה פעמונית, באתר צמח השדה מישויה פעמונית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מישויה פעמונית, באתר Tropicos (באנגלית) מישויה פעמונית, באתר GBIF (באנגלית) מישויה פעמונית, באתר The Plant List (באנגלית) מישויה פעמונית, באתר IPNI (באנגלית)
הדסה היינריך

ד״ר הדסה היינריך (בגרמנית: Hertha Heinrich;‏ 2 ביוני 1898, ברלין – 22 בפברואר 1979, כפר סבא) הייתה רופאת ילדים, ממייסדות רפואת בתי-הספר בארץ ישראל. הדסה היינריך נולדה בברלין בירת גרמניה לעמליה והוגו היינריך. למדה רפואה בהיידלברג ובברלין. בסיום לימודיה בשנת 1924 עבדה בבית החולים האוניברסיטאי שָׁריטֶה (Charité) בברלין. התמחתה ברפואת ילדים, ברפואת בתי-ספר וברפואת ספורט. בשנים 1927–1933 הועסקה על ידי עיריית ברלין כרופאת בתי ספר. בשנת 1929 ביקרה בארץ ישראל כתיירת. הייתה פעילה בחוגים ציוניים וידעה עברית עוד לפני עלייתה ארצה בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון. באונייה שבה הגיעה נסע גם ד"ר משה בילינסון, ממנהיגי תנועת העבודה, שהיה בשעתו יו"ר הוועד המפקח של קופת חולים כללית. תחילתה בארץ הייתה כרופאת ילדים בקופת חולים כללית וכרופאת ספורט בהתאגדות הפועל, שבמסגרתה, בין היתר, ליוותה את המשתתפים בצליחת הכנרת; היינריך כיהנה בוועד של האיגוד לרפואה ספורטיבית בהסתדרות הרפואית. את עיקר זמנה הקדישה לרפואת בתי הספר בבתי חינוך לילדי עובדים ברחבי הארץ. עסקה בהסברה בריאותית ענפה – בהרצאות בנקודות יישוב שונות וברדיו ובמאמרים רבים שראו אור בכתבי עת. במשך שנים רבות הייתה העורכת הרפואית של ירחון "איתנים" של קופת החולים הכללית, שנועד להפיץ את תודעת הבריאות בציבור. ד"ר היינריך הייתה ממניחי היסודות של הרפואה המונעת בקופת החולים על כל סניפיה מתוך האמונה ש"יפה מניעה מריפוי". בתוך כל אלה גם התגייסה לשירות ב"הגנה". מילאה תפקידים ציבוריים שונים, ובכללם באגודה לבריאות הציבור, באגודה למלחמה בסרטן ובאגודה הישראלית לגרונטולוגיה. ד"ר היינריך הייתה פעילה בוועדות ציבוריות שעסקו בילדים בעלי צרכים מיוחדים. השקיעה עמל רב בחוסות של נווה תרצה, בעיקר בטיפול בנערות. נאמר עליה כי "כל מעייניה כרופאה היו בדאגה מתמדת לדור המחר, לאזרחי העתיד, בשקידה על בריאותם הגופנית והנפשית". היינריך נפטרה זמן קצר אחרי מות בעלה, הרופא והמוזיקאי ד"ר יואל ברוך שפרינגמן (1978), ונקברה בבית העלמין סגולה בפתח תקווה. הניחה בת, עיה (עמליה) מזור, אשת האדריכל אדם מזור, ושלושה נכדים; אחד מהם, ד"ר עודד מזור, ממשיך בדרכה של סבתו והוא מתמקד בתחום הרפואה המונעת בשירותי בריאות כללית. נסים לוי ויעל לוי, רופאיה של ארץ ישראל 1799–1948 ( עריכת תוכן, עיצוב וסדר: חדוה רוקח, איתי בחור), זכרון יעקב: איתי בחור הוצאה לאור, 2008, עמ' 154 מאיר בניהו, "ד"ר הדסה היינריך", החינוך הגופני והספורט, 1979 (2), עמ' 14 Eduard Seidler, "Heinrich, Hertha," Kinderärzte 1933-1945: Entrechtet – Geflohen – Ermordet, Bouvier Verlag, Bonn 2000, p. 150 מפרי עטה: מיעוט שנה, דבר, 21 בדצמבר 1937 בשולי דברים | ד"ר מרכוזה לגבורות, דבר, 11 באפריל 1957 (על ד"ר מכס מרקוזה) בתי חינוך לילדי עובדים באתר תנועת העבודה הישראלית. עוד על הירחון איתנים 1948–2005 באתר תנועת העבודה הישראלית. ד"ר יואל ברוך שפרינגמן, דבר, מודעת אבל, 16 בנובמבר 1978. ד"ר הדסה היינריך-שפרינגמן, דבר, מודעת אבל, 25 בפברואר 1979.
פרמינדר נגרה

פרמינדר קאור נגרה (באנגלית: Parminder Kaur Nagra; נולדה ב-5 באוקטובר 1975) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית, מוכרת בעיקר בשל הופעתה בסדרות "ER", "אלקטרז" ו"הרשימה השחורה" ובסרט "שחקי אותה כמו בקהאם". נגרה נולדה בלסטר, אנגליה שבממלכה המאוחדת, לסוקה ונשוטר נגרה, זוג מהגרים בני דת הסיקיזם ממוצא פונג'אבי שהיגרו מהודו בשנות ה-60. התחנכה ב"מכללת סואר וואלי" שבלסטר ועסקה במשחק לראשונה ב"תיאטרון האיימרקט" המקומי. עזבה את עיר הולדתה בגיל צעיר מאוד, ונסעה בראשית שנות ה-90 ללמוד משחק באופן מקצועי בלונדון, שם הופיעה בעיקר בהצגות ובתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה זניחות. נגרה פרצה לתודעה בשנת 2002 לאחר שנבחרה לתפקיד הנשי הראשית בסרט קומדיית הכדורגל "שחקי אותה כמו בקהאם". בסרט הופיעה בתפקידשחקנית הכדורגל ההודית הצעירה ג'סמינדר לצידם של קירה נייטלי וג'ונתן ריס מאיירס. נגרה זכתה במספר פרסים על הופעתה, בהם פרס נשיאותי מיוחד מטעם התאחדות פיפ"א. תפקיד הפריצה שלה זימן לה מספר הצעות עבודה בתעשייה בארצות הברית כשהבולטת מהן הייתה מהמפיק ג'ון וולס לתפקיד מתמשך בסדרת הדרמה המצליחה "ER". פרמינדר הופיעה בסדרה במשך כ-6 עונות במהלכן צברה הערכה רבה בארצות הברית ובאסיה על תפקידה בתור ד"ר נילה רסגוטרה. בקולנוע לעומת זאת התפרסמה נגרה רק בתפקיד אחד, משני לצידה של אן האת'וויי בסרט הפנטזיה הקומית "הקסם של אלה" בשנת 2004. בשנת 2012 לוהקה לסדרת המתח הבדיונית בהפקת ג'יי ג'יי אברהמס "אלקטרז" בתפקיד ד"ר לוסיל בנרג'י העוזרת של הסוכן הפדרלי אמרסון האוזר (סם ניל). בשנת 2013 החלה נגרה לשחק בסדרת הפשע "הרשימה השחורה" בתפקיד הסוכנת הפדרלית מירה מאליק. בשנת 2014 דיבב את נישה בסרט "יצאת כוכב". ב-2022 עלתה העונה הראשונה של הסדרה "החקירה של ריי" בה היא מככבת כבלשית משטרה. העונה השנייה עלתה ב-2024. לנגרה בן אחד מבעלה לשעבר, הצלם ג'יימס סנטון לו הייתה נשואה בשנים 2009-2013. שחקי אותה כמו בקהאם (2002) דור שני (2003) - סרט טלוויזיה הקסם של אלה (2004) באטמן: האביר של גותהאם (2008) הנרי הנורא (2011) 28 קילו (2012) יצאת כוכב (2014) - דיבוב קופסת הציפורים (2018) במרחק נשימה (2019) The Kiss List‏(TBA) הולבי סיטי (2000) ER ‏(2009-2003) The Whole Truth‏ (2010) אלקטרז (2012) בניחוש חוקר (2013) הרשימה השחורה (2014-2013) NCIS: לוס אנג'לס (2015) סוכני שילד (2017-2016) בן 10 (2017) - דיבוב רצח בדם קר (2018-2017) אלמנטרי (2018) 13 סיבות (2019-2018) אלוהים שלח לי בקשת חברות (2019-2018) Intergalactic‏ (2021) החקירה של ריי (2022, 2024) מדיה וקבצים בנושא פרמינדר נגרה בוויקישיתוף פרמינדר נגרה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרמינדר נגרה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרמינדר נגרה, באתר AllMovie (באנגלית) פרמינדר נגרה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פרמינדר נגרה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרמינדר נגרה, באתר MusicBrainz (באנגלית) איילה אור-אל, מכבים את המוניטור: אי.אר אומרת שלום, באתר nrg‏, 2 בדצמבר 2008 FIFA.com - Parminder Nagra: They chalked the side of my foot, web.archive.org, ‏2008-05-11 A Celebration Of Successes With Parminder Nagra - Darpan Magazine, web.archive.org, ‏2013-10-04
פוארטו איורה

פוארטו איורה (בספרדית: Puerto Ayora) היא עיירה באי סנטה קרוס שבאיי גלאפגוס שבאקוודור. העיירה ממוקמת על חופו הדרומי של האי בקנטון סנטה קרוס. העיירה נקראת על שמו של נשיא אקוודור איסידרו איורה (Isidro Ayora). לעיתים נקראת העיירה בטעות סנטה קרוס. פוארטו איורה היא העיירה המאוכלסת ביותר באיי גלאפגוס ואוכלוסייתה מונה 11,974 נכון לשנת 2010. התשתיות בה הן המפותחות ביותר בקבוצת האיים. בעיר פועלים שניים מסניפי הבנקים בגלאפגוס, בתי ספר, בתי מלון, מסעדות, חנויות הלבשה, חנויות לכלי עבודה, חנויות מכולת, חנויות לצורכי ימאות, חנויות לתיירים ומועדוני לילה. ב-2006 נפתח בעיר בית חולים שבו פועל בין השאר תא הלחץ היחידי באיים. השדרה הראשית בעיירה נקראת על שם צ'ארלס דרווין. ראשיתה של השדרה על הרציף הראשי של העיירה וסופה בתחנת המחקר על שם דרווין. כמקום משכנם של מכון המחקר על שם דרווין ושל מרכז הפארק הלאומי גלאפגוס, פורטו איורה היא מקום מרכזי במאמצי השימור של גלאפגוס. התיירים מבקרים בתחנת המחקר כדי ללמוד על ההיסטוריה של האיים ועל תוכניות השימור. האי צפון סימור, שהוא אי בלתי מיושב עם מגוון רחב של בעלי חיים, נמצא במרחק שעת הפלגה מהעיירה. מפרץ טורטוגה (Tortuga) נמצא במרחק הליכה קצרה ממרכז העיירה ובו ניתן לצפות באיוגאנות ימיות, בציפורים, בסרטן סלעים אדום, במנגרובים, בכרישון לבן-קצוות (Triaenodon obesus) ובצבי הגלאפגוס הענקיים. פוארטו איורה נמצאת במקום מוגן, לאורך חופי מפרץ אקדמיה (Bahía de la Academia), שבו הרוח הקלילה גורמת למזג האוויר להיות נעים. הטמפרטורות נעות בין 18-29 מעלות צלזיוס. העונה החמה היא בדרך כלל בין דצמבר למאי. תעלת איטבקה (Canal de Itabaca) מפרידה בין האי דרום סימור לבין האי סנטה קרוס. את התעלה חוצות סירות שמסיעות תיירים בין שני האיים. מפרץ האקדמיה הוא נמל פעיל מאוד, השוקק בדרך כלל בסירות השטות לאיים, ביאכטות ובסירות דייגים מקומיות. המפרץ הוא מקום טוב לצפות בשקנאים חומים, בטאים, איוגאנות ימיות, אנפתיים, שחפים אמריקאים, פרגטות, אריות ים גלאפגוס וכמויות גדולות של סולות כחולות-רגל הצדות דגים בתנועת צלילה מרשימה. מי השתייה מצויים בצמצום באי ובעיר. המקומיים מורגלים לאגור את מי הגשמים. מפעל התפלה פועל באי וקיימת מערכת של הפרדת מים באיכויות שונות לצרכים שונים. מראה בנמל מראה פוארטו איורה בשקיעה תחנת המחקר על שם צ'ארלס דרווין (Zalophus wollebaeki) צינור לבה מדיה וקבצים בנושא פוארטו איורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוארטו איורה
אוברי אנדרסון-אמונס

אוברי פרנסיס אנדרסון-אמונס (באנגלית: Aubrey Frances Anderson-Emmons; נולדה ב-6 ביוני 2007) היא שחקנית אמריקאית הידועה בעיקר בשל תפקידה בתור לילי טאקר-פריצ'ט בסדרת הטלוויזיה "משפחה מודרנית" (2011–2020) של ABC. היא השחקנית הצעירה ביותר שהופיעה על השטיח האדום בטקס פרסי האמי של השנים 2012 ו-2013. אנדרסון-אמונס נולדה בסנטה מוניקה, קליפורניה, בתם של היא בתם של השחקנית והסטדנאפיסטית איימי אנדרסון ושל קנת' אמונס, יזם תקשורת. אמונס היא ממוצא קוריאני מצד אימה. הורים נפרדו כשהייתה צעירה, היא מתגוררת עם אימה, ויש לה אחות למחצה שגרה במיזורי עם אביה. בשנת 2011 הצטרפה לקאסט העונה השלישית של הסיטקום מבית ABC, "משפחה מודרנית" בדמותה של לילי טאקר-פריצ'ט, בתם המאומצת מווייטנאם של קמרון ומיטשל. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בתוכנית "ביל ניי מציל את העולם" בהנחיית ביל ניי המשודרת בנטפליקס. מדיה וקבצים בנושא אוברי אנדרסון-אמונס בוויקישיתוף אוברי אנדרסון-אמונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוברי אנדרסון-אמונס, ברשת החברתית אינסטגרם אוברי אנדרסון-אמונס, ברשת החברתית טיקטוק אוברי אנדרסון-אמונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוברי אנדרסון-אמונס, באתר AllMovie (באנגלית) אוברי אנדרסון-אמונס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אוברי אנדרסון-אמונס, באתר Metacritic (באנגלית) אוברי אנדרסון-אמונס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נינה אגדל

נינה ברוהוס אגדל (באנגלית: Nina Brohus Agdal; נולדה ב-26 במרץ 1992) היא דוגמנית דנית. נודעת בתור דוגמנית של "ספורטס אילוסטרייטד". אגדל נולדה בעיר הילרוד שבדנמרק. היא דגמנה עבור בילבונג, מייסיס וויקטוריה'ס סיקרט. בשנת 2012, הופיעה לראשונה ב"גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד" ולאחר מכן נבחרה לתגלית השנה של הגיליון. אגדל הופיעה בשנת 2013 בפרסומת בסופרבול לחברת Carl's Jr./Hardee's, כשהיא הולכת בעקבות קים קרדשיאן, פדמה לקשמי, פריס הילטון והדוגמנית קייט אפטון, אשר עשו זאת לפניה. אגדל ניהלה מאוקטובר 2013 עד פברואר 2014 מערכת יחסים עם זמר להקת הוונטד מקס ג'ורג'. בשנת 2023 התארסה אגדל לאושיית היוטיוב והמתאבק לוגן פול. מדיה וקבצים בנושא נינה אגדל בוויקישיתוף נינה אגדל, ברשת החברתית פייסבוק נינה אגדל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נינה אגדל, ברשת החברתית אינסטגרם נינה אגדל, באתר Fashion model directory נינה אגדל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הברית הפסיפית

הברית הפסיפית (בספרדית: Alianza del Pacífico) היא התאגדות סחר בין מספר מדינות באמריקה הלטינית. המדינות החברות בברית הן צ'ילה, מקסיקו, פרו, קולומביה וקוסטה ריקה.[דרושה הבהרה] התוצר המשותף של מדינות הברית הפסיפית הוא כ-3 טריליון דולר ומהווה כ-40% מהתמ"ג של יבשת אמריקה הלטינית. בכך הן יוצרות את הכלכלה השישית בגודלה בעולם, המרכזת 50% מהסחר של היבשת ו-26% מההשקעות הזרות ביבשת (מעל ל-70 מיליארד דולר). הנשיא המכהן של הברית הוא (נכון ל-2014) נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס. מטרת הארגון היא קידום סחר חופשי בין המדינות החברות בברית, כמו כן הקלת התנאים ליצירת מסחר כגון ביטול הצורך בוויזה במעבר בין המדינות ועוד. ב-2013 הצטרפה ישראל כמשקיפה לברית. למול ברית זו עומדות שתי בריתות נוספות באזור: ברית מרקוסור והברית הבוליברית. מרקוסור הברית הבוליברית מדיה וקבצים בנושא הברית הפסיפית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הברית הפסיפית (בספרדית) עומר גנדלר‏, בקיץ 2013 החל המאבק על פניה החדשים של אמריקה, באתר וואלה, 20 בספטמבר 2013 הברית הפסיפית, ברשת החברתית פייסבוק הברית הפסיפית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הברית הפסיפית, ברשת החברתית אינסטגרם הברית הפסיפית, ברשת החברתית LinkedIn הברית הפסיפית, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקה הלטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עשב שוטה (ביטוי)

עשב שוטה הוא ביטוי המשמש לתיאור אדם שהתנהגותו אינה מוסיפה כבוד לחברה שבה גדל. הכינוי "עשב שוטה" בא לציין שאדם זה אינו מייצג את חברתו, אלא הוא חריג שהיא מתנערת ממנו ואינה רואה עצמה אחראית לגידולו ולטיפוחו. מרבים להשתמש בביטוי כאשר התנהגות בזויה של אדם עלולה להיראות כהקצנה של הלכי רוח המקובלים בחברה שממנה יצא. הביטוי נלקח בהשאלה מהמושג החקלאי "עשבים שוטים", המתאר צמחים לא רצויים שגדלים פרא בין צמחי התרבות ומפריעים לגידולם. דוגמאות למצבים שגררו שימוש בביטוי "עשבים שוטים" ובביטויים דומים לו: אלימות כלפי ערבים ואנשי שמאל בחוגי ימין ישראלי, מעשי בגידה במדינה בחוגי שמאל, הזדהות עם הטרור הפלסטיני בקרב נטורי קרתא, אלימות כלפי רופאים המבצעים הפלות בחוגים דתיים בארצות הברית, פעילויות מחאה אלימות עד כדי סיכון חיים בחוגי המתנגדים לגלובליזציה ובקרב תומכים באיכות הסביבה. יגאל עמיר, רוצחו של יצחק רבין, כונה "עשב שוטה", וברוח זו התייחסו גם לבגידתו של אודי אדיב בחוגי השומר הצעיר. כך מפעם לפעם כאשר התנהגותו של אדם מביישת את הסקטור אליו הוא משתייך, קם מי שמצהיר שמדובר ב"עשב שוטה". בדרך כלל הגדרה זו גוררת אחריה ביקורת מצד אלו הסוברים שקיצוניות מן הסוג שגילו המכונים "עשבים" אינה יכולה לגדול בחלל ריק.
שלישיית ג'אז

שלישיית ג'אז (בלעז: Jazz Trio) היא הרכב מוזיקלי של שלושה נגני ג'אז. כמו הרכבי שלישייה מוזיקליים בתחומים אחרים, רווח במיוחד המונח טְרִיּוֹ (מאיטלקית: Trio) כדי לתאר הרכבים מסוג זה, ורבות משלישיות הג'אז כוללות את המלה "טריו" בשמן. פעמים רבות השלישיות נקראות על שם הנגן המוביל אותן. הסוג הנפוץ ביותר בשלישיות הג'אז הוא הרכב של פסנתר-קונטרבס-תופים. הרכב זה מכונה בג'אז "שלישיית פסנתר". לרוב הפסנתרן הוא הנגן המוביל את ההרכב. דוגמאות מפורסמות להרכבים כאלו כוללות את הרכבי השלישייה של ביל אוונס, וינס גאראלדי, צ'יק קוריאה ונוספים. דוגמאות בולטות להרכבים כאלו בג'אז העכשווי, הנקראים על שם הפסנתרן, הן הרכבי השלישייה של אסביורן סבנסון ושל בראד מלדאו. במקרים נדירים יותר, ההרכב מובל על ידי הבסיסט או המתופף. דוגמה בולטת להרכב כזה המובל על ידי הבסיסט היא הטריו של אבישי כהן. שלשות כאלה והרכבים דומים עשויים להוות את חטיבת הקצב כשהם עומדים בבסיסם של הרכבים מורחבים. סוג אחר של שלישיות ג'אז הוא הרכב של פסנתר-קונטרבס-גיטרה. הרכב כזה הוקם על ידי נט קינג קול בשנת 1937, ויושם על ידי נגנים נוספים כמו ארט טייטום, אחמד ג'מאל, אוסקר פיטרסון ווינס גאראלדי (רובם הקימו לאחר מכן שלישיות פסנתר). סוג נוסף של שלישיות ג'אז הוא הרכב של אורגן-גיטרה-תופים, ומכונה "שלישיית אורגן". כמו שלישיות הפסנתר, ההרכב לרוב מובל על ידי נגן האורגן אך קיימים גם מקרים אחרים. האורגן הוא לרוב אורגן האמונד, הגיטרה היא לרוב גיטרה חשמלית, ולעיתים סקסופון מחליף את הגיטרה, או מצטרף להרכב שמורחב כך לרביעייה (בלעז: קוורטט). האורגן משלים את תפקיד הבס, על ידי הצלילים הנמוכים במקלדת או על ידי דוושות הבס. נגני האורגן מילט הרת' ווילד ביל דייוויס נחשבים לחלוצים בתחום זה ערב שנות החמישים, והרכב השלישייה של ג'ימי סמית הוא דוגמה ידועה. בין נגני האורגן הבולטים מבין הרבים שפעלו במסגרת הרכב כזה נכללים ריצ'רד הולמס, אנתוני מונקו, ובג'אז העכשווי ג'ואי דה-פרנצ'סקו. מלבד שלושת הסוגים לעיל הנפוצים בג'אז, קיימים סוגי הרכבים נוספים של שלישיות ג'אז שאינם רווחים. להלן כמה דוגמאות בולטות: בשנת 1935 נגן הקלרינט בני גודמן הקליט אלבום בהרכב קלרינט-פסנתר-תופים. בשנת 1948 נגן הויברפון רד נורבו הוביל הרכב של ויברפון-קונטרבס-גיטרה. בשנת 1949 הפסנתרן סאן רה ניגן בהרכב פסנתר-סקסופון-כינור. בשנת 1957 נגן הסקסופון סאני רולינס הקליט עם הרכב של סקסופון-קונטרבס-תופים ובכך החליף בסקסופון את הפסנתר בסוג הנפוץ של שלישיית פסנתר בג'אז. הרכב כזה יושם מאוחר יותר גם על ידי נגני הסקסופון אורנט קולמן, אלברט איילר ופיטר ברוצמן מראשית תקופת הג'אז החופשי, ועל ידי סקסופוניסטים כמו וולטר סמית' השלישי וג'ושוע רדמן משנות האלפיים ואילך. רדמן ערך ניסויים בפורמט השלישייה, כאשר הקליט לעיתים עם שני מתופפים או שני בסיסטים. בשנת 1958 נגן הקלרינט והסקסופון ג'ימי ג'ופרה הוביל הרכב של קלרינט/סקסופון-גיטרה-טרומבון. בשנות השישים נגן הסקסופון אנתוני בראקסטון הוביל הרכב של סקסופון-כינור-חצוצרה. The Bad Plus Esbjörn Svensson Trio Brad Mehldau Trio Avishai Cohen Trio Hiromi Uehara Trio Project מחוץ לג'אז, המונח "שלישיית פסנתר" מתייחס בדרך כלל להרכב קאמרי של פסנתר-כינור-צ'לו. ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.