laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ח'רבת אל-מקטיר

ח'רבת אל-מקטיר היא אתר ארכאולוגי במדרון המזרחי של ההר המרכזי של ארץ ישראל, כ-10 קילומטר צפונית לירושלים ו-5 קילומטר מזרחית לבית אל המקראית. האתר נמצא על גבעת גיר בגובה של 890 מטרים מעל פני הים. השרידים מתפרסים על שתי שלוחות של הגבעה. בשלוחה הראשונה שרידי שלושה יישובים, הראשון מתקופת הברונזה, השני מתקופת הברזל, והשלישי מהתקופה ההלניסטית והתקופה הרומית. על השלוחה השנייה נמצאו שרידי מנזר ביזנטי. את השרידים הביזנטיים סקרו חוקרים אירופאים במאה ה-19. ויקטור גרן היה הראשון לזהות את היישוב מתקופת בית שני. ישראל פינקלשטיין, יחד עם ארכאולוגים אחרים, סקר את האתר וזיהה את השרידים הקדומים יותר. מ-1995 ועד 2013 התקיימו מספר עונות חפירה באתר בהנהלת הארכאולוג המקראי האמריקאי בריינט ג'. ווד, ומשנת 2013 על ידי ד"ר סקוט סטריפלינג. היישוב הקדום ביותר באתר הוא מצודה מסוף תקופת הברונזה התיכונה, שהתקיימה עד תחילת תקופת הברונזה המאוחרת. שטח המצודה כ10 דונם ועובי חומותיה מגיע ל-4 מטר, בדומה לאתרים מבוצרים אחרים מן התקופה הזאת. בין הממצאים שנמצאו באתר הם קבורת ילד בתוך קנקן, שתי חרפושיות מצריות, הראשונה מיוחסת לתקופת החיקסוס (המאה ה-16 לפנה"ס) והשנייה לתקופת פרעה אמנחותפ השני (המאה ה-15 לפנה"ס). היישוב התקיים בקירוב בין השנים 1525 עד 1400 לפנה"ס, כשאר הוא נחרב בשריפה עזה. עדות נוספת לחורבן היא אבני קלע שנמצאו באזור השער. בתחילת תקופת הברזל (1200 עד 1000 לפנה"ס), המקבילה לתקופת ספר שופטים, הייתה פריחה יישובית באזור ובין הכפרים החדשים שהוקמו הוקם גם כפר בח'רבת אל-מקטיר. הכפר החדש נבנה בתחום החומות של היישוב הקודם. הבניה של אותה תקופה היא בניה מאוד דלה. נמצאו מספר כלים המעידים על פעילות ביתית רגילה, כמו גם בורות החפורים בעפר ומוקפים באבנים. באמצע המאה ה-2 לפנה"ס הוקם באתר יישוב יהודי מבוצר. היישוב שגשג והתפתח בערך בתקופת שלטונו של אלכסנדר ינאי החשמונאי, והגיע לשיא התפתחות במאה ה-1 לספירה, עת השלטון הרומי בארץ ישראל. היישוב היה מוקף חומה רחבה שעובייה בין 4 ל-5 מטר, ושטחו היה כ-15 דונם. צפונית לחומה נמצא מגדל גדול שמידותיו 16 על 30 מטרים. הביצורים מצביעים על כך שמדובר ביישוב חשוב. במרכז היישוב נמצא מבנה מגורים גדול אשר היה שייך למשפחה עשירה וחזקה. עדות למוצאם היהודי של תושבי היישוב נמצאת בשלושה מקוואות. באתר נמצאה מערכת של מנהרות חצובות בסלע. באחת מן המערות נמצאו שרידים של בית בד להפקת שמן. כמו כן, התושבים הקימו בתוך חלק שרידי היישוב הקדום מתקופת הברונזה גת. נראה על פי הממצא ועל פי סימני החורבן שנמצאו באתר, כי היישוב נחרב במהלך מסעו של אספסיאנוס לירושלים בעת דיכוי המרד הגדול בשנים 66–70 לספירה. על אף חורבן היישוב במהלך המרד, נראה כי נעשה שימוש במערכת המסתור גם במרד בר כוכבא, על פי מטבעות שנמצאו בה ובמקומות סמוכים. במאה ה-4 לספירה נבנתה על השלוחה הסמוכה מנזר ובו כנסייה ביזנטית. אורך המבנה כ-40 מטרים ונראה כי הוא הורחב במאה ה-5 לספירה והיה בשימוש עד המאה ה-6 לספירה. לאחר הכיבוש המוסלמי של ארץ ישראל במאה ה-7 לספירה, נחסמה באבן הכניסה לכנסייה. סקוט סטריפלינג, ח'רבת אל-מקטיר בגבול בנימין-אפרים, קדמוניות: כתב-עת לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, כרך מח, חוברת 150 Gary A. Byers, D. Scott Stripling, and Bryant G. Wood, Excavations at Khirbet el-Maqatir: the 2009–2011 Seasons (באנגלית) אלים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ח'רבת אל-מקטיר".
עפרוני

האם התכוונתם ל... עפרוניים – משפחה של ציפורי שיר, שם מדעי Alaudidae. עפרוני חכלילי – שם מדעי Ammomanes cincturus. עפרוני המדבר – שם מדעי Ammomanes deserti. עפרוני מצויץ – שם מדעי Galerida cristata. עפרוני עב-מקור – שם מדעי Ramphocoris clotbey. עפרוני ענק – שם מדעי Melanocorypha calandra. עפרוני ערבה – שם מדעי Eremalauda dunni. עפרוני פסגות – שם מדעי Melanocorypha bimaculata. גיבתון עפרוני – מין של עוף, שם מדעי Miliaria calandra. דני עפרוני – אלוף במיל' כינויו של מטוס ה-T-6 טקסאן II בחיל האוויר הישראלי. מקהלת העפרוני – מקהלת ילדים ישראלית, נוסדה ביוזמתה של המנצחת מיה שביט.
זול ובגדול

זול ובגדול היא רשת סופרמרקטים ישראלית שהוקמה בשנת 2006 ומונה כ-26 סניפים נכון ל-2020. עיקר סניפיה מתפרסים באזור ירושלים והסביבה (עשרים סניפים) ובאזור אשדוד ואשקלון (ארבעה סניפים). יש עוד סניף אחד שפועל בבת ים וסניף נוסף באזור בקעת הירדן, בסמוך ליפית. מייסד הרשת, אבי (אביקם) יוחנן גדל והתחנך בירושלים. בגיל 13 החל לעבוד בחנות "כל זול" שהייתה בבעלות בני משפחתו, בצומת בר-אילן בעיר. עם שחרורו מצה"ל קנה יוחנן ביחד עם אשתו שרון את החנות שהיוותה למעשה החנות הראשונה ברשת, שהתפתחה באמצעות רכישות של מרכולים בודדים. הרשת מתאפיינת בסניפים שכונתיים קטנים יחסית, ומירב הסניפים שלה (כ-70%) ממוקמים בנכסים בבעלות הרשת, ובכך היא ייחודית בענף זה בו הרשתות בדרך כלל ממקמות את הסניפים בנכסים שכורים. בפברואר 2019 הגישה הרשת הצעה לרכישת רשת הקואופ שקרסה על סך 153 מיליון שקל, אך לבסוף הצעתה לא התקבלה. אילנית חיות, ‏2.5 מיליארד שקל מתחת למדף, באתר גלובס, 8 במאי 2013. נורית קדוש וענת רואה, רשת מחסני השוק רוכשת את הקואופ תמורת 148 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2019
אמור טאוולס

אמור טאוולס (באנגלית: Amor Towles; נולד ב-1964) הוא סופר אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות הרומנים Rules of Civility ‏(2011) וג'נטלמן במוסקבה ‏(2016). טאוולס נולד וגדל בבוסטון שבמסצ'וסטס. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת ייל וקיבל תואר שני בספרות אנגלית מאוניברסיטת סטנפורד. בשנים 1991–2012 עבד כאיש השקעות בניו יורק. הוא מתגורר בגרמרסי פארק, מנהטן, ניו יורק, עם אשתו, מגי, בנם ובתם. בשנת 2024 ראה אור בעברית הספר לינקולן אקספרס, תרגמה מאנגלית אסנת הדר, מטר - הוצאה לאור. מדיה וקבצים בנושא אמור טאוולס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמור טאוולס (באנגלית) אמור טאוולס, ברשת החברתית Goodreads Groskop, Viv (2011-07-15). "Rules of Civility by Amor Towles – review". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2016-10-12. Taylor, Craig (2016-09-23). "A Count Becomes a Waiter in a Novel of Soviet Supremacy". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2016-10-12. חן חדד, "ג'נטלמן במוסקבה": המציאות האפלה של רוסיה נותרה בחוץ, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2024 "Amor Towles". Goodreads. נבדק ב-2016-10-12. Kaufman, Joane (23 בספטמבר 2016). "Amor Towles, a Gentleman in Gramercy Park". The New York Times. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) ליאת אלקיים, החלום האמריקאי, גרסת המאה ה-21, באתר הארץ, 18 ביוני 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נתיב החסד

נתיב החסד היא רשת סופרמרקטים ישראלית בבעלות שמואל אטיאס והוקמה בשנת 2006. הרשת פונה בעיקר למגזר החרדי ועל כן דומיננטית בעיקר בערים בני ברק, אשדוד, חיפה ומודיעין עלית. ב-2019 רכשה את המתחרה הגדולה במגזר החרדי, רשת ברכל, והפכה להיות אחת הרשתות הקמעונאיות הגדולות בישראל עם כ-90 סניפים ברחבי ישראל. מייסד הרשת, שמואל אטיאס החל את דרכו בעולם השיווק והיבוא בתחום מוצרי המזון מוצרי ניקיון ושימורים בשם "מ.ד. אטיאס סוכנויות מזון בע"מ ברחובות אחת החברות הגדולות והותיקות בתחום השיווק שקיימת עד היום ושייכת לאביו. לאחר שעזב את אבא שלו פתח סופרמרקט קטן בשם "נתיב החסד - סופר חסד בע"מ". במקביל גם לאחיו של שמואל - יצחק אטיאס, בעלות על רשת מזון בשם "סופר הטוב והמטיב". בנוסף גם שמואל אטיאס הקים מותג פרטי בשם "מעולה" למוצרי צריכה למגזר החרדי. ביוני 2019 לאחר מספר חודשים של משא ומתן - אושר המיזוג בין רשתות הענק של המגזר החרדי, נתיב החסד בעלת ה-30 סניפים בבעלות שמואל אטיאס רכשה את רשת ברכל בעלת ה-48 סניפים בבעלות מנחם כרמל, בכפוף למכירת 4 סניפים באזורים בהם היה חשש למונופול של הרשת תמורת כ-600 מיליון שקלים. הרשת שילשה את גודלה בין-לילה לאחר המכירה ומחזור המכירות השנתי שלה העומד על בין 200–300 מיליון שקל לשנה צפוי לגדול למיליארד שקל בשנה. נתיב החסד, ברשת החברתית פייסבוק דוד הכהן, ‏אושרה עסקת המיזוג החרדית הגדולה: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר כיכר השבת, 6 ביוני 2019 שני מוזס, ‏מיזוג הענק במגזר החרדי יוצא לדרך: נתיב החסד תרכוש את בר כל, באתר גלובס, 6 ביוני 2019
אילש מונוש

אִילֵש מוֹנוּש במקור ברנדשטיין, בשמו המחתרתי: טאמאש אַץ' (בהונגרית: Mónus Illés; באלטה, האימפריה הרוסית, 12 במרץ 1888 – בודפשט, 2 בנובמבר 1944) היה פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי, ועיתונאי הונגרי-יהודי, שנרצח בשואה. נולד בשם איליה (אליהו) בּרַנדשטיין במשפחה יהודית למרק ברנדשטיין וליֶדָה לֶטווינסקי בבאלטה, יישוב במחוז אודסה באוקראינה של ימינו. המשפחה ברחה להונגריה מהפוגרומים באזור תחת שלטון אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, בטרם מלאו לאילש שנה. אילש אומץ על ידי הסנדלר יוז'ף מונוש שנתמנה מאוחר יותר למזכיר אגודת הסנדלרים ההונגרית. גם אילש הפך לסנדלר. הוא הצטרף לתנועת הפועלים באויפשט. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית הוא לא השתייך לאגף השמאלי שלו המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית אך גם לא לאגף הימני יותר, לחוגו של פּאֵייר. הוא היה אוטודידקט ובין 1922 לבין 1927 הוא מילא תפקידים באיגוד המקצועי של הבורסקאים ועובדי תעשיית העורות וכן כיהן בהנהגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בשנת 1926 המיר את דתו היהודית ללותרנית. בין השנים 1919–1938 היה עורך העיתון המקצועי "עובד תעשיית העורות", ובשנים 1934 - 1938 היה גם העורך הראשי של ה"סוציאליזם" (כתב עת סוציאל-דמוקרטי, תאורטי, פוליטי, כלכלי וחברתי של ה-MSZDP) ובמקביל בשנים 1934–1939 היה עורך היומון של המפלגה "קול העם" (Népszava). כאידאולוג של מפלגתו הוא כתב מספר חוברות. מונוש נעצר על ידי הגסטאפו בסתיו 1944, אך נמלט ב-15 באוקטובר. כמה ימים אחרי זה התרחש הפוטש של מפלגת צלב החץ שתפסה את השלטון. הוא נתפס במהירה, נעצר והוצא להורג זמן קצר לאחר מכן. ב-12 באוגוסט 1938, התחתן. נשא לאישה את יולאן קורוניה. אשתו הפכה לחברת האספה הלאומית ההונגרית לאחר הבחירות בשנת 1945 וגם שנתיים לאחר מכן. ב־23 בפברואר 1948 מונתה לסגנית יושב ראש הפרלמנט. הנושא החקלאי ; צוות מעלה. אליהו מונוס; קלילות Ny., Bp., 1930 השקפת עולמו של הסוציאליזם ; ינוש אשטרגליוס, בודפשט, 1937 (חוברות סוציאל-דמוקרטיות) על בעיות הסוציאליזם. שלוש הרצאות מאת אליהו מונוס. ענה על כמה התנגדויות ; המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ב ', 1943 תורת הסוציאליזם המודרני. קטע מסדרת הסמינרים מאת אליהו מונוס ; חנות הספרים Népszava, Bp., 1945 ( הספרייה של הידע הסוציאליסטי ) כתבים נבחרים של אליהו מונוס ; var., שיזוף. Ágnes Szabó ו- István Pintér; Kossuth, Bp. פאל גויאש: בודפשט: איגוד הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939-2002. יאנוס גיורגיאק: השאלה היהודית בהונגריה. Bp., Osiris, 2001. לקסיקון ספרותי הונגרי. Főszerk. בנדק מרסל. Bp., מו"ל אקדמי, 1963-1965. לקסיקון תולדות תנועת העבודה. אד. בראשות הנריק וואס. Bp., הוצאת Kossuth, 1972. האייקון הגדול ההונגרי. Főszerk. László Ériesős (המאות 1–5) ), Gábor Berényi (מהדורה 6) ), Lászlóné Lány (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-. דיולה בורבאנדי: תמונות קריירה פוליטיות הונגריות 1938–1948. Bp., אירופה, 1997. הלקסיקון החדש של רוואי. הקולגה איסטוון טרסולי. שקסארד, תינוקות, 1996-. לקסיקון אויפשט. אד. biz. בראשותו של לאיוסש שיפוש, העורך הראשי. לאסלו הירמן. Újpest, Újpest השלטון המקומי-הוצאת Kossuth, 2002. אנציקלופדיה ביוגרפית הונגרית חדשה. Főszerk. László Markó. Bp., מועדון הספרים ההונגרי לקסיקון ספרותי הונגרי חדש. פטר לאסלו. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994. מדיה וקבצים בנושא אילש מונוש בוויקישיתוף אגנש קניירש (עורכת ראשית), אילש מונוש, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי 1000–1900, ‏1969 (ברומנית) מסת"ב 9630525003 אילש מונוש נפטר לפני 60 שנה, 2 בנובמבר 2004 A házasságkötés bejegyezve Budapest VIII. ker. polgári akv. 1189/1938. folyószám alatt.
בומדונג

בּוֹמדוֹנג (בהאנגול: 봄동) הוא ירק עלים מהמין Brassica rapa אליו משתייכת גם הלפת. הבומדונג משמש במטבח הקוריאני ומאופיין בעלים קשיחים ומתוקים. עלי הבומדונג, בניגוד לקרוב משפחתו, כרוב נאפּה, נפרשים לצדדים ונותנים לו מראה שטוח ופתוח. נפוץ במטבח הקוריאני להכין מעלי בומדונג גאוטג'ורי (קימצ'י טרי). בומדונג-ג'און ומו-ג'און מדיה וקבצים בנושא בומדונג בוויקישיתוף "봄동". Standard Korean Dictionary. National Institute of Korean Language. נבדק ב-14 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Ye, Jong-suk (30 במאי 2014). "Bom Namul, Fragrant Vegetables for Early Spring Table". Koreana. Vol. 28. Korea Foundation. p. 78. נבדק ב-14 בינואר 2017. {{cite news}}: (עזרה)
פי. ג'יי. וושינגטון

פול ג'מיין וושינגטון הבן (באנגלית: .Paul Jamaine Washington Jr; נולד ב-23 באוגוסט 1998) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. וושינגטון נולד בלואיוויל שבקנטקי, ובשנת 2013 החל ללמוד בתיכון "אקדמיית פריים" אשר בדאלאס, טקסס, בו למדו בעבר עמנואל מודיאיי וטרנס פרגוסון. לאחר מכן עבר לתיכון "פינדליי" שבהנדרסון, נבדה, אשר שיחקו בקבוצת הכדורסל שלו שחקני NBA רבים, דוגמת אייברי בראדלי, טריסטן תומפסון, קלי אוברה ודילון ברוקס. בסיום שנתו האחרונה בקבוצת בית הספר נבחר וושינגטון להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית. בין השנים 2017–2019 למד באוניברסיטת קנטקי, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן ג'ון קליפארי. לאורך עונתו הראשונה בקנטקי שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצד ארבעה פרשמנים נוספים – שיי גילג'ס-אלכסנדר, קווין נוקס, המידו דיאלו וניק ריצ'רדס – ורשם ממוצעים של 10.8 נקודות ו-5.7 ריבאונדים למשחק. בעונתו השנייה קלע 15.2 נקודות למשחק, והוביל את קנטקי לצד טיילר הירו וקלדון ג'ונסון לשלב רבע גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Elite Eight). במשחק רבע הגמר מול אוניברסיטת אובורן קלע וושינגטון 28 נקודות והוריד 13 ריבאונדים, אך קבוצתו הפסידה בתוצאה 71–77 והודחה מהטורניר. בדראפט ה-NBA‏ 2019 נלקח וושינגטון בבחירה ה-12, על ידי שארלוט הורנטס. במשחק הבכורה שלו ב-NBA קלע וושינגטון 27 נקודות, כולל 7 שלשות, בניצחון קבוצתו מול שיקגו בולס. 7 השלשות שקלע שברו את שיא ה-NBA לשלשות של שחקן במשחקו הראשון בליגה. לאורך עונת הרוקי שלו שימש כשחקן חמישייה קבוע בשארלוט, ותרם 12.2 נקודות ו-5.4 ריבאונדים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. מדיה וקבצים בנושא פי. ג'יי. וושינגטון בוויקישיתוף פי. ג'יי. וושינגטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פי. ג'יי. וושינגטון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2017, באתר realgm.com סטטיסטיקות המכללות של וושינגטון, באתר sports-reference.com ביוגרפיה, באתר קבוצת קנטקי סטטיסטיקות המשחק בין קנטקי לאובורן, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין שארלוט לשיקגו, באתר ESPN,‏ 24 באוקטובר 2019
Exciter

Exciter (בתרגום לעברית: מעורר או מרגש) הוא אלבום של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית "דפש מוד". Exciter מהווה את אלבום האולפן באורך מלא העשירי של הלהקה, וה-17 במניין הכולל, אשר יצא במאי 2001. האלבום הגיע למקומות 9 ו-8 במצעדי האלבומים בבריטניה ובארצות הברית (בהתאמה). בעקבות האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב ההופעות The Exciter Tour, בו הופיעה 84 פעמים בצפון אמריקה ובאירופה. הסיבוב החל ב-4 ביוני 2001 בלוס אנג'לס והסתיים ב-5 בנובמבר 2001 בגרמניה. כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור. "Lovetheme" ו-"Easy Tiger" הם אינסטרומנטליים. דייב גהאן שר את כל השירים מלבד הקטעים האינסטרומנטליים והשירים "Comatose" ו-"Breathe", שאותם שר מרטין גור. מידע על האלבום Exciter באתר MusicBrainz מידע על האלבום Exciter באתר AllMusic האלבום Exciter באתר Discogs האלבום Exciter באתר ספוטיפיי האלבום Exciter באתר דיזר האלבום Exciter באתר אפל מיוזיק האלבום Exciter באתר טיידל האלבום Exciter באתר יוטיוב
נץ פסכיאטוס

נץ פסכיאטוס (שם מדעי: Accipiter fasciatus) הוא מין של נץ ממשפחת הנציים המצוי באוסטרליה ובאיי אוקיאניה הקרובים לה, כמו גינאה החדשה, חלק מאינדונזיה, ונואטו, פיג'י ואיים קטנים נוספים. ממצאים מנורפוק יכולים להזדהות כמין נץ אחר, או אולי כתת-מין שלא נודע. מין נץ זה דומה מאוד למין האוסטרלי Accipiter cirrocephalus, אך גדול ממנו. הנץ מגיע לאורך 40–55 סנטימטרים, בעל מוטת כנפיים של 75–95 סנטימטרים ומשקלו הממוצע 220 גרם בזכרים ו-355 גרם בנקבות. צבע הנץ חום עם בטן וחזה אפורים מסורטטים בשחור. העיניים והמקור גדולים וצהובים וקצה המקור שחור. האצבעות צהובות ומעוקלות ובקציהם טפרים חדים. תפוצת הנץ היא ברחבי החורשים ויערות הגשם של צפון אוסטרליה ושל האיים מסביבה ולעיתים מגיע לערים. הוא ממתין על ענפים נבחרים ומתצפת על טרף קטן החולף תחתיו. המזון העיקרי שלו הוא עופות קטנים יותר כמו יוניים, קקדואיים, תוכונים, פרושיים, סבכיי פיות, פיפיון וגם ברווזיים ותרנגולים. הוא טורף גם יונקים כמו חולדות, עטלפים וארנבונים. רוב הזמן הוא ממתין לטרף שיעבור תחתיו ואז צולל בהדרגה אליו, אך כאשר עוברת להקת עופות הוא חולף במהירות רגילה אליה. הוא יאכל גם זוחלים, דו-חיים או אף חרקים. הנצים עלולים להיפגע מעופות אגרסיביים כמו עורבים או עקעק אוסטרלי תוקפניים. הוא מקנן על צמרות העצים והנקבה מטילה 2 עד 4 ביצים. הדגירה נמשכת 30 יום וגידול הצעירים 31 יום נוספים עד הגיעם לבגרות. A. f. fasciatus A. f. buruensis A. f. didimus A. f. dogwa A. f. helmayri A. f. natalis A. f. polycryptus A. f. savu A. f. stresemanni A. f. tjendanae A. f. vigilax A. f. wallacii מדיה וקבצים בנושא נץ פסכיאטוס בוויקישיתוף נץ פסכיאטוס, באתר ITIS (באנגלית) נץ פסכיאטוס, באתר NCBI (באנגלית) נץ פסכיאטוס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נץ פסכיאטוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נץ פסכיאטוס, באתר GBIF (באנגלית) נץ פסכיאטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
בז סבניגר

בז סבניגר או בז שחור אוסטרלי (שם מדעי: Falco subniger) הוא מין עוף דורס מהסוג בז החי ברחבי אוסטרליה. בז זה הוא הגדול שבבזי אוסטרליה. הוא בעל דו-צורתיות זוויגית כשהנקבות גדלות יותר. אורכו 45–56 סנטימטרים, מוטת כנפיו 95–115 סנטימטרים ומשקלו 582 גרם בזכרים ו-833 גרם בנקבות. הבז בעל זנב ארוך ביותר וצבע נוצותיו חומות כהות, שחורות בקצה הכנפיים והזנב. הראש בהיר וצהוב בהיר. החלק הקדמי של המקור הוא צהוב והמקור עצמו אפור ומעוקל. העיניים הגדולות והכנפיים המחודדות והרחבות עוזרות לבז לאתר ולעוט על טרף במהירות. הבז אנדמי ליבשת אוסטרליה. הוא מצוי לאורך רוב מרכז ודרום-מערב אוסטרליה, למעט אזורים שמיוערים בצפיפות. לעיתים נדירות ניתן לצפות בו במזרח אוסטרליה. לרוב הוא מצוי באזורים מדבריים ותת-מדבריים ליד אמות מים או מקבצי עצים מבודדים. לרוב הוא חונה בלילות על עצים ובימים על עמודי חשמל. תזונתו העיקרית של הבז היא עופות ממשפחות שונות, מפרושיים ועד קקדואיים. לעיתים הוא גם ניזון מיונקים קטנים (ארנבים, עכברים ועכברושים), זוחלים, חרקים ופגרים. מדיה וקבצים בנושא בז סבניגר בוויקישיתוף בז סבניגר, באתר ITIS (באנגלית) בז סבניגר, באתר NCBI (באנגלית) בז סבניגר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בז סבניגר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בז סבניגר, באתר GBIF (באנגלית) בז סבניגר באתר הרשימה האדומה של IUCN Black Falcon, Birds in Backyards (באנגלית) (ארכיון) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דביר אדרי

דביר (דוד) אדרי (נולד ב-1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה המשמש מפקד חטיבה 460. קודם לכן שימש כרמ"ח תכנון של זרוע היבשה וכמפקד חטיבה 14. אדרי עשה את לימודי התיכון בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה וסיים את לימודיו בשנת 1997. התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. עבר הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. לאחר הקורס שימש מפקד מחלקה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת קמ"ט ל'. בהמשך מונה למפקד גדוד 53 והוביל את הגדוד בין היתר במהלך מבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 195 בחטיבה 460 וכיהן בתפקיד עד 2016. בשנים 2019–2021 היה מפקד חטיבה 14. עם סיום תפקידו בחטיבה 14 נכנס לתפקיד רמ"ח התכנון של זרוע היבשה. ב-3 במאי 2023 החל לפקד על חטיבה 460. אל"מ אדרי פיקד על חטיבה 460 עת החלה מלחמת חרבות ברזל, והוא הוביל אותה עד כה בשלושה סבבי לחימה ברצועת עזה. דביר (דוד) אדרי, באתר "בהשקט ובבטחה". ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לואיז יאפה

לואיז לנגהנס-יאפה (בגרמנית: Louise Japha;‏ 2 בפברואר 1826 – 13 באוקטובר 1910) הייתה פסנתרנית ומלחינה גרמנייה. לואיז יאפה גדלה בהמבורג, שם למדה נגינה בפסנתר אצל פריץ וארנדורף והלחנה אצל גאורג אוגוסט גרוס ופרידריך וילהלם גרונד. הקונצרט הראשון שלה התקיים ב-10 בפברואר 1838 באולם אפולו המקומי. כדי להתאמן בנגינה הלכה למפעל הפסנתרים של באומגרטן אונד היינס, שם פגשה את יוהנס ברהמס הצעיר. הם התאמנו וניגנו יחד ודנו ביצירותיו הראשונות. ידידות רבת-שנים התפתחה בין לואיז יאפה לברהמס, שהיה צעיר ממנה בשבע שנים. ברהמס הקדיש אחת מיצירותיו המוקדמות ביותר, שישה שירים, אופוס 6, ללואיז ולאחותה מינה, כביטוי להכרת תודתו. בהזמנת קלרה שומאן, עברה לואיז יאפה ב-1853 לדיסלדורף עם אחותה להשלמת לימודי המוזיקה שלה עם רוברט וקלרה שומאן. בדיסלדורף פגשה שוב את ברהמס. ב-1858 נישאה לואיז יאפה למלחין ומחבר כתבי מוזיקה וילהלם לנגהנס; הם ניגנו יחדיו. בעיקר יצא שמה כפסנתרנית בפריז בשנים 1863 עד 1869. ב-1868, השתתפה בביצוע הבכורה של חמישיית הפסנתר בפה מינור, אופוס 34 מאת ברהמס. פרנץ ליסט הקדיש לה את "קנטטת בטהובן מס' 1" שלו (קנטטה חגיגית לטקס הסרת הלוט מאנדרטת בטהובן בבון, בשנת 1845). היא עמדה בקשרים עם שטפן הלר, פרנסואה-אוגוסט גברט, קאמי סן-סנס, סזר פרנק וג'ואקינו רוסיני. בשנת 1874 הסתיימו נישואיה לווילהלם לנגהנס בגירושין. באותה שנה השתקעה בויסבאדן. יאפה כתב אופרה, וחיברה רביעיות מיתרים, יצירות לפסנתר ושירים - אבל לא כל יצירותיי פורסמו לואיז יאפה, באתר MusicBrainz (באנגלית) http://www.zeno.org/Musik/M/Kalbeck,+Max/Johannes+Brahms Johannes Brahms מ. קאלבק, "יוהנס ברהמס", הוצאה רביעית, ברלין, אגודת ברהמס הגרמנית, 1921 קאלבק The Viola in Brahms' Chamber Music פאול יוזף בישופ, "הוויולה במוזיקה הקאמרית של ברהמס", דיסרטציה למאסטר במוזיקה, מחלקת התאוריה, בית ספר איסטמן למוזיקה באוניברסיטת רוצ'סטר אוגוסט 1947. Langhans, Louise אנקטרין אבה: "לואיז יאפה-לנגהנס" בלקסיקון מבצעות, מכון סופי דרינקר Musikalisches Conversations-Lexikon ("Musical encyclopedia") הרמן מנדל, "אנציקלופדיה מוזיקלית", ערך על לנגהנסף וילהלם, כרך 6, ברלין, בהוצאת רוברט אופנהיים, 1876
נופר

נוּפָר (שם מדעי: Nuphar) הוא סוג של צמחי מים ממשפחת הנופריים הגדל באזורים הממוזגים והסובטרופיים בחצי הכדור הצפוני. מקור המילה "נוּפר" בסנסקריט (nīlōtpala), והיא מורכבת כנראה משני רכיבים: nīla – כחול, utpala – פרח, ומשמעותה שם היא פרח הלוטוס. משם הושאלה המילה לפרסית (nīlūfar) וממנה לערבית (نينوفر – nīnūfar), ומערבית ללטינית של ימי הביניים כ-Nuphar. הנופר הוא קרוב משפחה של הנימפאה, אך עלי הכותרת שלו קטנים משמעותית ופירותיו נמצאים מעל המים, בניגוד לפירות הנימפאה. בדומה לנימפאה, עליו צפים על פני המים, והם בעלי חריץ מההיקף ועד נקודת חיבור הפטוטרת. צורת עליו משתנה בין המינים, ונעה בדרך כלל בין צורה דמוית-לב לעלה עגול עם פטוטרת מחוברת באמצעו בעל צורה דמוית-מגן. למספר מינים יש גרסה שונה של צורת עלים, לדוגמה: למין Nuphar sagittifolia יש עלים מוארכים דמוי-חץ. עשרות מינים של נופר תועדו. מחקרים מולקולריים הראו הבדלים ניכרים בין המינים האירו-אסייתיים והמינים הגדלים באמריקה (להוציא Nuphar microphylla הגדל בצפון אמריקה, אך משתייך לקבוצה האירו-אסייתית מבחינת מאפייניו המולקולריים). נופר צהוב (Nuphar luteum) Nuphar japonica(אנ') Nuphar pumila(אנ') Nuphar microphylla Nuphar advena(אנ') Nuphar carlquistii(אנ') (נכחד) Nuphar polysepala(אנ') Nuphar sagittifolia(אנ') Nuphar variegata(אנ') הנופר גדל במקווי מים, באגמים ובנחלים ונהרות עם זרימה איטית, במים בעומק של עד 5 מטרים. מינים שונים מותאמים למים עשירים בחומרי מזון (לדוגמה, נופר צהוב) או עניים בחומרי מזון (לדוגמה, Nuphar pumila). הנופר מסוגל לגדול זמנית גם בסביבה דלת-חמצן, כמו אדמה רוויית מים. העלים החדשים צומחים דרך קני השורש, ויוצאים דרך העלים הישנים יותר. בדומה לסוגים אחרים במשפחת הנופריים, מינים שונים של נופר עשויים לכסות כליל את משטח פני המים, לחסום את מעבר קרני השמש, ובכך להרוג מיני צמחים מתחת לפני המים, וצמחי פני-מים אחרים תחרותיים פחות. עופות שונים, כמו הברווזיים, ניזונים מזרעי הנופר, ויונקים שונים כמו הבונה והנוטרייה ניזונים מהשורשים של חלק ממיני הנופר. צביים ניזונים מעלי הנופר ומפרחיו. Nuphar pumila Nuphar sagittifolia, עלים דמויי-חץ Nuphar saikokuensis ממיני הנופר הגדלים ביפן חרק על נופר צהוב מרבד נופרים בצ'כיה "שדה" נופרים באלסקה נופר, באתר ITIS (באנגלית) נופר, באתר NCBI (באנגלית) נופר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נופר, באתר Tropicos (באנגלית) נופר, באתר GBIF (באנגלית) נופר, באתר IPNI (באנגלית) נופר באתר האקדמיה ללשון העברית Nuphar in World Flora Online Padgett, D. J. (2007). "A Monograph of Nuphar (Nymphaeaceae)" (PDF). Rhodora. 109: 1–95. doi:10.3119/0035-4902(2007)109[1:amonn]2.0.co;2. Padgett, Donald (1998). "Phenetic distinction between the dwarf yellow water-lilies: Nuphar microphylla and N. pumila (Nymphaeaceae)" (PDF). Canadian Journal of Botany. 76: 1755–1762. doi:10.1139/b98-125. Laing, H. E. (1940). "Respiration of the rhizomes of Nuphar advenum and other water plants" (PDF). American Journal of Botany. 27: 574–81. doi:10.1002/j.1537-2197.1940.tb14719.x. Dacey, J. W. H. (1981). "Pressurized ventilation in the yellow water lily". Ecology. 62: 1137–47. doi:10.2307/1937277. Jim Kimmel; Jerry Touchstone Kimmel (2006). The San Marcos: A River's Story. Texas A&M University Press. pp. 92–. ISBN 978-1-58544-542-4.