laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריאל ארנברג

אריאל ארנברג (נולד ב-11 באוקטובר 2001) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי, אלוף ישראל עד גיל 18. סגן אלוף אירופה עד גיל 16 לשנת 2017, ומקום שלישי באירופה עד גיל 18 לשנת 2018. בשנת 2014 קיבל דרגת אמן פיד"ה ובשנת 2017 השיג דרגת אמן בינלאומי והפך בכך לאמן הבינלאומי הצעיר ביותר בישראל. נכון לאוקטובר 2022 מדורג במקום ה-14 בישראל, לפי מד כושר. אריאל ארנברג הוא בנם של שמואל (שמוליק) ארנברג, יועץ נדל"ן ושל יעל ארנברג, פקידת בנק. מאמניו הם רבי-האמנים: מיכאל רויז, טל בראון והאמן הבינלאומי אסף גבעון. וכן עובד עם רב אמן רם סופר. החל משנת 2015 מייצג את מועדון כפר סבא בליגה הלאומית. מתגורר בראשון לציון. 2009 - זכה במקום ראשון באליפות ישראל עד גיל 8, שנערכה בכפר סבא, לאחר שצבר 7 נקודות מ-7 אפשריות. 2011 - סיים במקום השני באליפות ישראל עד גיל 10, שנערכה בפתח תקווה, לאחר שצבר 7 נקודות מ-9 אפשריות. 2013 - סיים במקום שלישי באליפות ישראל עד גיל 12, שנערכה בפתח תקווה, לאחר שצבר 6.5 נקודות מ-9 אפשריות. 2013 - זכה במקום הראשון בתחרות הפתוחה במכביה ה-19, שנערכה בירושלים בטרם מלאו לו 12. 2014 - זכה במקום הראשון באליפות ישראל עד גיל 14, לאחר שצבר 8.5 נקודות מ-9 אפשריות. 2014 - בגיל 13, סיים במקום החמישי באליפות אירופה עד גיל 14. 2015 - סיים במקום שני באליפות ישראל עד גיל 14, לאחר שצבר 7 נקודות מ-9 אפשריות. 2015 - זכה במקום ראשון, בתחרות סגורה לצורך קבלת ציונים לדרגת רב-אמן, לאחר שצבר 5.5 נקודות מ-9 אפשריות, וזאת אף על פי שהיה מדורג מלכתחילה במקום האחרון. 2016 - היה שותף לזכייתה של נבחרת ישראל באליפות אירופה לנוער עד גיל 18. 2017 - זכה במדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 16, שנערכה ברומניה, לאחר שצבר 7.5 נקודות מ-9 אפשריות. 2018 - זכה במדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 18, שנערכה בריגה שבלטביה, לאחר שצבר 6.5 נקודות מ-9 אפשריות. המכביה ה-19 ב-2013 אליפות אירופה בשחמט 2015 אריאל ארנברג, ברשת החברתית פייסבוק אריאל ארנברג, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אריאל ארנברג, באתר פיד"ה (באנגלית) אריאל ארנברג, באתר האיגוד הישראלי לשחמט ריאיון עם אריאל ארנברג, בתוכנית "כאן ועכשיו - חמש מקורי", 24 בספטמבר 2017 שחמט: כסף לישראל באליפות אירופה עד גיל 16, באתר ynet, 15 בספטמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הטופ מודל הבאה של גרמניה

הטופ מודל הבאה של גרמניה (Germany’s Next Topmodel) היא תוכנית מציאות גרמנית בהנחייתה של היידי קלום, המשמשת גם כשופטת וכמפיקה של התוכנית. התוכנית מהווה גרסה גרמנית לתוכנית האמריקאית "הטופ מודל הבאה" בהנחייתה של טיירה בנקס. התוכנית משודרת מ-2006 והזוכה בעונה הראשונה היא לנה גרק ובשנייה ברברה מייר. העונה ה-16 של התכנית עלתה לשידור ב-4 בפברואר 2021. התכנית צולמה תחת הנחיות מגפת הקורונה. העונה ה-17, עתידה לעלות לשידור ב-3 בפברואר 2022. התוכנית שונה במעט מן הפורמט המקורי בין היתר בכך שהזוכה בסוף העונה מוכרזת מול קהל בשידור חי בקלן, בעוד שבגרסה האמריקאית הזוכה מוכרזת באולפן מצולם. בתוכנית המתמודדות מדגמנות גם ביעדים בינלאומיים מחוץ לגרמניה ובעונה השלישית המתמודדות בתוכנית השתתפו בתצוגה של קסטרו בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא הטופ מודל הבאה של גרמניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הטופ מודל הבאה של גרמניה הטופ מודל הבאה של גרמניה, ברשת החברתית פייסבוק הטופ מודל הבאה של גרמניה, ברשת החברתית אינסטגרם הטופ מודל הבאה של גרמניה, ברשת החברתית טיקטוק הטופ מודל הבאה של גרמניה, סרטונים בערוץ היוטיוב "הטופ מודל הבאה של גרמניה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הטופ מודל הבאה של גרמניה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדרו קיפצ'יו

אלכסנדרו מיחייצה קיפצ'יו (ברומנית: Alexandru Mihăiță Chipciu; נולד ב-18 במאי 1989) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר באוניברסיטטה קלוז'. קיפצ'יו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בראילה, עיר הולדתו. מבראילה עבר לספורטינג פיטאשי וממנה לקבוצה הבוגרת של בראשוב מהליגה הרומנית השנייה. כבר בעונתו הראשונה במועדון כבש 4 שערי ליגה כאשר הוא רק בן 18, אך עונה לאחר מכן מעמדו בקבוצה ירד. בקיץ 2008 הושאל לפורקס בראשוב ובינואר 2009 הושאל לבראילה מהליגה הרומנית השלישית. בעונת 2010/2011 חזר להרכב הראשון של בראשוב וסיים את העונה עם שלושה שערים ב-31 משחקי ליגה. ב-21 בדצמבר 2011 חתם בסטיאווה בוקרשט לחמש שנים תמורת 1.2 מיליון אירו ו-25% ממכירה עתידית של השחקן. ב-31 במרץ 2012 צ'יפציו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד פאנדורי טרגו ז'יו. ב-7 במאי הורחק במשחק בליגה נגד קונקורדיה קיאז'נה. ב-10 במאי 2013 שבר את רגלו ונעדר חמישה חודשים מהמגרשים. ב-19 ביולי 2016 חתם לארבע שנים באנדרלכט הבלגית ששילמה עליו 3 מיליון אירו. ב-7 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קורטרייק. ב-3 ביולי 2018 הושאל לספרטה פראג עד לסיום העונה. ב-18 בינואר 2020 חזר לרומניה וחתם בקלוז'. ב-24 ביוני 2022 חתם קיפצ'יו באוניברסיטטה קלוז'. ב-10 באוגוסט 2011 קיפצ'יו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה בניצחון 0–1 נגד סן מרינו. ב-15 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד יוון. קיפצ'יו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016. בראשוב הליגה הרומנית השנייה: 2007/2008 סטיאווה בוקרשט ליגת העל הרומנית: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015 הגביע הרומני: 2014/2015 הסופר קאפ הרומני: 2013 גביע הליגה הרומני: 2014/2015, 2015/2016 אנדרלכט ליגת העל הבלגית: 2016/2017 הסופר קאפ הבלגי: 2017 מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרו קיפצ'יו בוויקישיתוף אלכסנדרו קיפצ'יו, באתר Transfermarkt אלכסנדרו קיפצ'יו, באתר Soccerway אלכסנדרו קיפצ'יו, באתר WorldFootball.net אלכסנדרו קיפצ'יו, באתר National Football Teams אלכסנדרו קיפצ'יו, באתר FootballDatabase.eu CFR 1907 | BINE AI VENIT, ALEXANDRU CHIPCIU! (ב־)
טאקק

טאקק (בלאית: ທ່າແຂກ) היא עיר בדרום־מרכז לאוס על גדות נהר המקונג וגובלת בנאקון פאנום, עיר בצפון־מזרח תאילנד, בצדו השני של הנהר. העיר היא בירתה של מחוז קמואן. בעיר ישנם מבנים רבים בסגנון קולוניאלי צרפתי ביניהם וילות, בניינים וחנויות וכן שרידים של מסילות רכבת שקישרו את טאקק עם וייטנאם. מדענים מערביים גילו את חולדת לאוס לראשונה בשוק טאקק. בנייה של גשר החברות השלישי בין לאוס לתאילנד, שמקשר את נאקון פאנום עם טאקק, החל להיבנות בשנת 2009 ונחנך ב־11 בנובמבר 2011. האוכלוסייה בעיר עומדת על כ־85,000 תושבים נכון למפקד האוכלוסין לשנת 2012. מדיה וקבצים בנושא טאקק בוויקישיתוף http://www.weatherbase.com/weather/weather.php3?s=50194&refer=wikipedia ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1968/1969 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

עונת 1968/1969 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה השלישית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. המשחק הראשון התקיים ב-12 בדצמבר 1968 והתחרות הסתיימה ב-17 באפריל 1969. בתחרות השתתפו 22 קבוצות. בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. הסיבובים המוקדמים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי רבע הגמר, חצי הגמר. גם הם נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. משחק הגמר נערך בעיר שנקבעה בתחילת התחרות. התחרות הסתיימה בזכייתה בגביע של סלביה פראג מצ'כוסלובקיה. בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר. במקור "פידס נאפולי" ניצחו את המשחק הראשון 98:61. במהלך המשחק השני באתונה, איטלקים עזבו את המגשר כאשר התוצאה הייתה 51:16 לטובת היוונים. איטלקים טענו לאי-סדרים בשיפוט ובניהול זמן המשחק. נציגי פיב"א שהיו במקום לא מצאו שום פגם. כתוצאה מכך, פיב"א פסלה את האיטלקים מלהשתתף בהמשך התחרות הפועל תל אביב הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב הראשון בו היא הפסידה לסטיאווה בוקרשט הבלגית בסיכום של שני משחקים 89:58 ו-97:95. פירוט התוצאות באתר לינואספורט פירוט התוצאות באתר טודור
ישי שנרב

ישי שנרב (נולד ביולי 1994) הוא עיתונאי ישראלי, שימש שדרן רדיו בתחנת השידור הצבאית גלי צה"ל. בשנים 2017–2022 הגיש את התוכנית "נכון להבוקר" בגלי צה"ל. שנרב גדל ברבבה שבשומרון. בנו של פרופ' נדב שנרב. למד בישיבה התיכונית מקור חיים בכפר עציון ולאחר מכן בישיבת תקוע. נולד גידם בידו השמאלית. את שירותו הצבאי עשה כמתנדב בגלי צה"ל, שם ערך בין היתר את בוקר טוב ישראל, תוכנית הבוקר של אפי טריגר, ואת התוכנית של אראל סג"ל. בספטמבר 2017 נבחר להגיש גם את תוכנית הבוקר "נכון להבוקר", אחרי תשע שנים בהן הגיש את התוכנית ניב רסקין. הוא הגיש את התוכנית עד מרץ 2022. ב-2018 החל להגיש את התוכנית "המזנון" עם מיכאל האוזר טוב בערוץ כנסת. ב-2019 דורג ברשימת 30 הצעירים המבטיחים של מגזין פורבס ישראל. ב-2020 דורג ברשימת 50 המשפיעים מהציונות הדתית של מגזין מוצ"ש בעיתון מקור ראשון. ב-2022 הצטרף לצוות המגישים של רדיו ynet והחל להגיש תוכנית לצד שרון כידון. ב-2024 הצטרף לערוץ i24NEWS והוא מגיש בו מהדורות חדשות ברצועת הבוקר והצהריים של הערוץ. שנרב הוא סטודנט לסטטיסטיקה ולפילוסופיה באוניברסיטה העברית. מדיה וקבצים בנושא ישי שנרב בוויקישיתוף ישי שנרב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וואלה ברנז'ה‏, פרויקט מיוחד: 10 ההבטחות הגדולות בתקשורת, באתר וואלה, 29 בספטמבר 2016 ריאיון עם רפי רשף בתוכנית "אינטימי", 23.06.18 יהודה נוריאל, "בראיון בגל"צ אמרתי להם: אני גידם. מתנחל. כיפה על הראש. ואם הייתי אתיופי, בכלל. אתם חייבים אותי על הפוסטר שלכם", באתר "ידיעות אחרונות", 26 ביוני 2018 רן בוקר, המחליף של רסקין בגל"צ: בן 23 מהשומרון, באתר ynet, 13 בספטמבר 2017 חיים שמואלי, המהפכה בגל"צ נמשכת: זהו המגיש נוסף שעוזב, באתר בחדרי חרדים, 29 בינואר 2022 Forbes 30Under30: ישי שנרב, באתר "פורבס ישראל" משה מאירסדורף, 40. ישי שנרב, באתר מקור ראשון ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וראייטי

האם התכוונתם ל... וראייטי (ארגון) – ארגון צדקה לילדים וראייטי (מגזין) – מגזין בידור
אסיה קייט דילון

אסיה קייט דילון (באנגלית: Asia Kate Dillon; תאריך לידה: 15 בנובמבר 1984) הוא/היא אישיות אמריקאית, שעוסקת במשחק וידועה בעיקר בזכות התפקידים "ברנדי אפס" בסדרה "כתום זה השחור החדש" ובתור טיילור מייסון בסדרה "מיליארדים". דילון מזדהה כג'נדרקוויר ובכינוי הגוף "they". הדמות של דילון בסדרה "מיליארדים" היא הדמות הא-בינארית הראשונה בטלוויזיה. מקום הלידה של דילון הוא אית'קה, ניו יורק. בלידה הוגדר/ה כבת. אמא של דילון הייתה אמנית ובחרה את השם בהשפעת להקת הסופרגרופ הבריטית אסיה (אנ'). דילון למד/ה בתיכון אלטרנטיבי שם אפשרו לו/לה לשחק בכל תפקיד שהתאימה לו. קוויר היא הזהות המינית שנבחרה בגיל התיכון. הלימודים של דילון הושלמו באקדמיה האמריקאית למוזיקה ולדרמה. למד/ה בתוכנית ההכשרה של מייזנר במרכז לאמנויות הבמה באית'קה החל מגיל 16 - הגיל הצעיר ביותר בו מישהו התקבל לתוכנית. דילון מזדהה כפאנסקסואל/ית. דמויות בולטות שגולמו על ידי דילון: ברנדי אפס, דמות גזענית גלוחת ראש שהופיעה בשמונה פרקים בסדרה "כתום זה השחור החדש" (2016). טיילור מייסון, מתמחה בקרן גידור והדמות הא-בינארית הראשונה בטלוויזיה, בסדרה מיליארדים של שואוטיים משנת 2017. בהגשת המועמדות לפרס אמי לשחקן או השחקנית הטובים ביותר, אושר לדילון להגיש את המועמדות לכל אחד מהמגדרים. לפי בחירת דילון המועמדות הוגשה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, משום שהמילה "Actor" באנגלית היא מילה נייטרלית מבחינה מגדרית. הבוררת בסרט "ג'ון וויק 3" (2019), לצד קיאנו ריבס. אינז בסרט "The Outside Story" ‏(2020). מדיה וקבצים בנושא אסיה קייט דילון בוויקישיתוף אסיה קייט דילון, ברשת החברתית פייסבוק אסיה קייט דילון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אסיה קייט דילון, ברשת החברתית אינסטגרם אסיה קייט דילון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עינב שיף, וביניהם, באתר "ידיעות אחרונות", 16 במאי 2017 נעמי דרום, לא מוכרחים לבחור אם להיות גבר או אשה — היכונו למהפכה הבאה, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2017 דילון בתכנית של אלן דג'נרס, סרטון באתר יוטיוב אמבר דוולינג, Meet TV's First Non-Binary-Gender Character: Asia Kate Dillon of Showtime's 'Billions', אתר The Hollywood Reporter, ‏‏24 בפברואר 2017 (באנגלית) קרולין ל. טוד, Meet Billions' Asia Kate Dillon, TV's First Non-Binary Star, אתר Refinery29, ‏‏27 בפברואר 2017 (באנגלית) אלן א. ג'ונס, Billions star Asia Kate Dillon: 'I cried when I read the script', אתר Standard, ‏‏14 בפברואר 2017 (באנגלית) ג'יימס היברד, TV's first gender non-binary character introduced in Billions premiere, אתר EW, ‏‏19 בפברואר 2017 (באנגלית) Asia Kate Dillon Biography, אתר IMDB (באנגלית) מישל קסל, How 'Billions' actor Asia Kate Dillon uses their platform as 1st non-binary TV star to help others, אתר ABC News, ‏‏19 במרץ 2019 (באנגלית) Gabriella Paiella, Asia Kate Dillon on Finding the Way to ‘They’, The Cut, ‏2019-06-03 (באנגלית) Soloski, Alexis (2019-05-26). "Asia Kate Dillon: 'This Is Who I Am' (Published 2019)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-10-10. סטיב לי, Asia Kate Dillon makes history as one of the first non-binary gender identifying actors to be cast on mainstream TV, אתר LGBT Weekly, ‏‏19 בדצמבר 2016; אוחזר ב-21 ביוני 2018 (באנגלית) רפי ארמק, 12 Celebrities Who Came Out As Pansexual, אתר Pride.com, ‏‏24 ביוני 2020 (באנגלית) אסיה קייט דילון, ‘Billions’ Star Asia Kate Dillon Calls for SAG Awards to Abolish Gender-Specific Categories (EXCLUSIVE), אתר Variety, ‏‏10 ביוני 2020 (באנגלית)
מצעד בעלי החיים

מצעד בעלי החיים הוא הפגנה שנתית בישראל למען זכויות בעלי חיים וטבעונות. המצעד מתקיים בתל אביב-יפו, בסוף הקיץ. בנוסף לאזרחים רגילים, המצעד מונה ארגונים רבים ביניהם אנימלס, ויגן-פרנדלי, תנו לחיות לחיות, החזית לשחרור בעלי חיים ועוד. המצעד השנתי הרביעי התקיים ב-9 בספטמבר 2017, והיה למצעד הגדול בעולם, בו השתתפו בין 15 ל-30 אלף איש. המצעד החל את דרכו כהפגנה שהתקיימה ב-24 באוגוסט 2013,‏ ובה השתתפו כ-3,000 איש. עם פרסום קיום ההפגנה בארץ, התארגנו מחאות גם בכ-40 ערים נוספות ברחבי העולם ביניהן לונדון, סן פרנסיסקו וקוסטה ריקה. בשנה השנייה להתארגנות, ב-20 בספטמבר 2014 התקיים מצעד, ובו השתתפו כ-5,000 איש, ביניהם חברי הכנסת איתן כבל ותמר זנדברג. את המצעד קידמו תחקירי אנימלס וכולבוטק על התעללות בבעלי החיים במשחטות תנובה וזוגלובק, דבר שהגביר את כמות המשתתפים במצעד. ב-3 באוקטובר 2015 התקיים המצעד השלישי, בו השתתפו כ-15,000 איש. המצעד הסתיים בכיכר רבין, שם התקיימה עצרת מחאה בהנחיית אורלי וילנאי ובהשתתפות מיקי חיימוביץ'. המחאה התמקדה בדרישה להפסיק את המשלוחים החיים של עגלים וכבשים מאוסטרליה ומאירופה, לעצור את הרפורמה בשוק העופות, להשקיע בעיקור וסירוס כלבים וחתולים, ולהטיל אחריות פלילית על מנהלים בתאגידים שמתעללים בבעלי חיים. ב-9 בספטמבר 2017 התקיים המצעד הרביעי, שהיה למצעד זכויות בעלי החיים הגדול בהיסטוריה ומנה בין 15 ל-30 אלף משתתפים. המצעד החל בגן מאיר והסתיים בכיכר רבין. בשיאו של המצעד המשתתפים יצרו מיצג מבריסטולים בו נראית צורת כף רגל של בעל חיים. היה זה המיצג האנושי הגדול ביותר שנעשה למען בעלי חיים. בסוף המצעד הייתה עצרת בהנחיית מיקי חיימוביץ' ובה נאמו אינגריד ניוקירק (אנ') מנכ"לית עמותת PETA, האקטיביסט הטבעוני האוסטרלי ג'יימס אספי, עדית רומנו מייסדת חוות החופש ורעות הורן מנכ"לית עמותת אנימלס. בעצרת הופיעו גבע אלון ועלמה זהר. המצעד אורגן על ידי עמותת ויגן-פרנדלי, במסגרת הפרויקט ויגן-אקטיב, ומומן באמצעות תרומות מכ-1000 תורמים בסכום מצטבר של כ-150 אלף ש"ח. ההכנות למצעד כללו צוות של כ-200 מתנדבים שפעלו במשך ארבעה חודשים. גם בעקבות המצעד הזה, התארגנו מצעדים נוספים ברחבי העולם למען זכויות בעלי החיים. אתר האינטרנט הרשמי של מצעד בעלי החיים מצעד בעלי החיים הגדול בכל הזמנים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 50 שניות) Diana Lupica, World's Largest Animal Rights March To Be Held In Tel Aviv, Plant Based News, ‏8 בספטמבר 2017 (באנגלית) איתי בלומנטל, הפגנה למען החיות: "תסתכלו להם בעיניים", באתר ynet, 25 באוגוסט 2013 חדשות nana10, כ-3,000 בני אדם הפגינו למען בעלי החיים בת"א: "מאבק לחיים", באתר nana10‏, 24 באוגוסט 2013 הפגנת אלפים לזכויות בעלי חיים, באתר עמותת אנימלס, ‏25 באוגוסט 2013. דן לביא, ת"א: אלפים צעדו למען בעלי החיים, באתר ישראל היום, 21 בספטמבר 2014. מצעד בעלי-החיים 2014: הסיקור בתקשורת, באתר עמותת אנימלס. 15,000 צעדו למען בעלי חיים, באתר עמותת אנימלס, ‏6 באוקטובר 2015.
דגל ניו המפשייר

דגל מדינת ניו המפשייר הוא דגל כחול שבמרכזו סמל המדינה. הסמל מציג את הפריגטה (תלת תרנית) אוניית ארצות הברית ראלי משנת 1776 שנבנתה במספנות פורטסמות' כאחת משלוש עשרה הספינות שמומנו על ידי הקונגרס הקונטיננטלי עבור צי ארצות הברית. סביב הספינה תשעה כוכבים. הדגל אומץ בשנת 1909 ונחשב אחד מעשרת הדגלים הגרועים ביותר בארצות הברית על פי סקר שנערך בשנת 2001. מדיה וקבצים בנושא דגל ניו המפשייר בוויקישיתוף דגל ניו המפשייר, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל ניו המפשייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לימוני אירופי

לִימוֹנִי אֵּירוֹפִי (שם מדעי: Gonepteryx rhamni; נקרא בעבר: לימונית אירופית) הוא פרפר ממשפחת הלבניניים. הוא נפוץ באירופה, צפון אפריקה, ואסיה. בישראל הוא נפוץ בחרמון ובגליל העליון בחודשים אפריל עד אוגוסט. זה הוא מין יחיד בסוגו. קיימת סברה שמקור השם האנגלי "butterfly" (מעופף חמאה) הגיע ממין זה, שכונה על ידי חוקרי טבע בריטים "מעופף בצבע חמאתי". בצדו העליון הזכר הוא בצבע צהוב גופרתי והנקבה בצבע לבן עם גוון ירקרק, אבל לשניהם נקודה כתומה במרכז כל כנף. הם אף פעם לא נחים בעוד כנפיהם נשארות פתוחות וקשה להבדיל בין נקבות לזכרים לפי חלקם התחתון, למרות שנקבות בהירות יותר. צורת כנפיהן ייחודית בקרב פרפרים הנפוצים בבריטניה (למרות שישנם מינים דומים וקרובים מאוד בדרום ומזרח אירופה) ונועדו לשמש כהסוואה בזמן שהם נחים ובתקופת תרדמת החורף. הלימוני האירופי חי באירופה, צפון אפריקה, אמריקה הדרומית, ואסיה (כאשר גבול תפוצתה המזרחי הוא מונגוליה). הוא נפוץ מאוד באורך כל חלקה הדרומי של הממלכה המאוחדת ומעלה בקצב הדרגתי את הטווח שלה בצפון אנגליה, אך מוגבל עקב הצורך שלו בצמח ממנו ניזונים הזחלים, וסביר להניח שכבר קרוב להגיע לאזור תפוצתה המקסימלי, אלא אם כן גם הצמחים הללו ירחיבו את אזור תפוצתם. באירלנד, יש לו אזור תפוצה מקומי יותר. בישראל נפוץ הפרפר בצפון הארץ, בעיקר בחרמון ובגליל העליון. לימוני אירופי הוא אחד מהפרפרים בעלי תוחלת החיים הארוכה ביותר, המגיעה עד כשלושה עשר חודשים, למרות שרוב זמנו הוא מבלה בתרדמת החורף. לרוב פרפר זה נראה לראשונה בתחילת האביב, לפעמים הוא מתעורר אף בתחילת ינואר בימים שמשיים במיוחד. הביצים מוטלות ביחידה אחת כל פעם על עלי צמח האשחר הקתרטי (Rhamnus cathartica) או על האשחר המצוי (Rhamnus frangula), שני הצמחים היחידים מהם ניזונים הזחלים, הנקבות ינדדו מרחקים רבים במטרה למצוא שיחים אלו. הזחלים בוקעים לאחר כעשרה ימים וכחודש לאחר מכן תהליך יצירת הגולם מתחיל. הזחלים והגלמים שניהם בצבע ירוק ומוסווים היטב כך שיהיה קשה לאתר אותם בטבע. עם יציאתה מהגולם, מבלה הלימוני האירופי את הקיץ ביניקת צוף כדי להכין את עצמו לתרדמת החורף הארוכה שמתחילה לרוב בתחילת אוגוסט. הם מחפשים צמחייה נמוכה ירוקת עד, עקב היותה דחוסה, צמיחת קיסוס ישנה. הלימוני האירופי מתחבא בדרך כלל עד תחילת האביב, למרות שגם יום חמים בינואר יכול להעיר זכר להוט. הפרפר מקים רק דור אחד בשנה. זוג מזדווג (שמאל: זכר; ימין: נקבה) ביצה על אשחר מצוי זחל על אשחר מצוי גולם זכר נקבה מדיה וקבצים בנושא לימוני אירופי בוויקישיתוף לימוני אירופי, באתר NCBI (באנגלית) לימוני אירופי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לימוני אירופי, באתר GBIF (באנגלית) "לימונית אירופית". מן השדה. 2014-06-07. נבדק ב-2017-09-15. Carter, David (2000). Butterflies and Moths. Brimstone - Gonepteryx rhamni - Details - Encyclopedia of Life, Encyclopedia of Life (באנגלית)
אלכסנדר דמיטרייב

אלכסנדר דמיטרייב (באסטונית: Aleksandr Dmitrijev; נולד ב-18 בפברואר 1982) הוא כדורגלן עבר אסטוני ששיחק בעמדת הקשר. דמיטרייב התחיל את הקריירה שלו בטאלין יאלגפאליקלובי ושיחק גם ב-TVMK, קבוצת המילואים של המועדון. בשנת 2001 חתם בויימסי מהליגה האסטונית השנייה וכעבור חצי שנה חתם בלבדיה טאלין בה שיחק 7 שנים. ב-31 במרץ 2008 הושאל להונפוס מליגת העל הנורווגית ובקיץ של אותה עונה חתם על חוזה במועדון. בפברואר 2011 חתם לשנתיים וחצי באורל מליגת העל הרוסית. בקיץ 2012 חתם בנמאן גרודנו וממנה עבר להומל. בשנת 2014 חזר לאסטוניה וחתם בלבדיה טאלין. במרץ 2015 חתם באינפונט טאלין. בקיץ 2017 חזר לקדנציה שנייה בהונפוס. ב-2 בינואר 2018 חתם בפלורה טאלין עד לסיום העונה. בצעירותו, דמיטרייב שיחק בנבחרת הצעירה של אסטוניה ובשנת 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת. ב-31 באוגוסט 2016 דמיטרייב רשם את הופעתו ה-100 בנבחרת בתיקו 1-1 נגד מלטה. לבדיה טאלין ב' הגביע האסטוני: 2001/2002 לבדיה טאלין ליגת העל האסטונית: 2004, 2006, 2007, 2013, 2014 הגביע האסטוני: 2006/2007 אינפונט ליגת העל האסטונית: 2016 מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר דמיטרייב בוויקישיתוף אלכסנדר דמיטרייב, באתר Transfermarkt אלכסנדר דמיטרייב, באתר Soccerway אלכסנדר דמיטרייב, באתר WorldFootball.net אלכסנדר דמיטרייב, באתר National Football Teams אלכסנדר דמיטרייב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
גילעד הוכמן

גילעד הוכמן (נולד ב-26 ביולי 1982 בהרצליה) הוא מלחין ישראלי. גילעד הוכמן הוא צעיר הזוכים בפרס ראש הממשלה לקומפיזיטורים והזוכה בפרס וושינגטון בארצות הברית לשנת 2017. הוכמן החל בלימודי הנגינה בפסנתר בגיל שש ולהלחין בגיל תשע. בגיל 18 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון העירוני הרצליה, בהדרכתם של ד"ר איליה חפץ וד"ר מרק שבינר. בהמשך סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שבאוניברסיטת תל אביב בהדרכתו של גיל שוחט וכיום מתגורר בברלין, גרמניה. עבודתו של הוכמן כוללת יצירות רבות לתזמורות, למקהלות, לאנסמבלים קאמריים ולנגנים סולניים שמוזמנות ומנוגנות תדירות בישראל, ברוסיה, בארצות הברית ובמרכזי מוזיקה ברחבי אירופה. יצירתו הושמעה בקונצרטי רטרוספקטיבה בגרמניה ובעשרות סדרות קונצרטים, פסטיבלים ואקדמיות למוזיקה ברחבי העולם. בחודש אוקטובר 2015 יצירתו "מציאות תלויה" הייתה ליצירה התזמורתית הראשונה פרי עטו של מלחין ישראלי המנוגנת בפני חברי ונשיא הבונדסטאג הגרמני. היצירה הוזמנה לציון 50 שנות יחסים דיפלומטיים בין ישראל וגרמניה ונוגנה על ידי הסינפונייטה הישראלית באר שבע ותזמורת פילהרמוניה של האומות, תחת שרביטו של יוסטוס פראנץ. במרץ 2017 ראה אור אלבומו החמישי הכולל את "נדודים" למנדולינה ולתזמורת כלי קשת בנגינת אלון שריאל והתזמורת הקאמרית של ברלין. שפתו המוזיקלית המגוונת של הוכמן ניזונה, בין היתר, ממסורות יהודיות, עממיות וקלאסיקה מערבית ומבקשת ליצור איזון בין מבע רגשי לשכלתני ולמזג בין מסורת לחדשנות. יצירות לתזמורת / עם כלי סולו מציאות תלויה לתזמורת (2015) נדודים - פנטסיה קונצ'רטנטה למנדולינה ולתזמורת כלי קשת (2014) קול קורא לתזמורת (2006) מבוסס על שיר מאת נאוה סמל קול לכינור ולאנסמבל גדול (2004) מבוסס על שיר מאת ג'יימס ג'ויס קונצ'רטינו לחליל ולתזמורת כלי קשת (2003) באושר ועושר לתזמורת (2003) יצירות לאנסמבל קאמרי Closer לשני סקסופונים (2022) תפילה ללא מילים לנבל ולסקסופון (2018) אפיזודה לילית לשקוהאצ'י ולכינור בארוק (2014) Shedun Fini לשלישיית קלרינט, צ'לו ופסנתר (2012) - מחווה לסימפוניה בסי מינור מאתר פרנץ שוברט מסע לסקסופון ולפסנתר (2008) מעורער קמעה - מונודרמה לשלישיית כינור, קלרינט וצ'לו (2006) זכרונות חטופים לשלישיית מיתרים (2004) חורף לחליל ולויברפון (2003) יצירות קוליות שים שלום לחזן ולמקהלה (2017) נהר הדממה לסופרן, תיאורבו וכלי הקשה (2016) רוחות לילה לסופרן ולפסנתר (2015) מעבר לשבעה אגמים למקהלה (2014) שימבורסקה לאנסמבל נשים (2013) את שאהבה נפשי לצ'לו ולמקהלה (2009) על סף תהום לאנסמבל קולי (2008) ליאור לסופרן ולאנסמבל (2006) שביעיית הבריאה לסופרן ולאנסמבל (2003) יצירות לכלי סולו שברים לויולה (2023) על נהרות אלה לחלילית (2022) אודה לזמן לפסנתר (2021) שתי אפיזודות למנדולינה (2008) עקדה לויולה (2006) וריאציות לכינור (2003) רפסודיה לצ'לו (2003) מונולוג לסקסופון (2003) אתר האינטרנט הרשמי של גילעד הוכמן גילעד הוכמן, סרטונים בערוץ היוטיוב גילעד הוכמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גילעד הוכמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) גילעד הוכמן, דף שער בספרייה הלאומית "הפרויקט הקאמרי הישראלי" זוכה בפרס ע"ש עדן פרטוש לביצוע מצטיין של יצירה ישראלית, 25 בדצמבר 2017 נעם בן זאב, המלחין גילעד הוכמן לוקח את ברלין, באתר הארץ, 10 בפברואר 2013 נעם בן זאב, עכבר העיר אונליין, גילעד הוכמן: הפרנסה ממוסיקה בישראל היא מלחמה, באתר הארץ, 14 בדצמבר 2009 נעם בן זאב, נפש מסוכסכת בצלילים, באתר הארץ, 2 בינואר 2008
לבניניים

הלבניניים (שם מדעי: Pieridae) הם משפחה גדולה של פרפרים עם כ-76 סוגים הכוללים כ-1,100 מינים, בעיקר באפריקה הטרופית ובאסיה הטרופית ובחלק מהאזורים בצפון אמריקה. רוב הפרפרים הלבניניים הם בצבע לבן, צהוב, או כתום, בדרך כלל עם כתמים שחורים. הפיגמנטים שמעניקים את הצבעים הייחודיים מופקים מפסולת שמיוצרת בגופם של הפרפרים ומאפיינים את המשפחה. קיימת סברה שמקור השם האנגלי "butterfly" (מעופף חמאה) הגיע ממין מהמשפחה הזו, לימונית אירופית, Gonepteryx rhamni, שנקרא על ידי חוקרי טבע בריטים "מעופף בצבע חמאתי". בדרך כלל ישנם הבדלים בין הזכרים לנקבות, לרוב ההבדלים הם בעיצוב כנפיהם ובמספר הסימנים השחורים שלהם. הפגיות (זחלים) של חלק ממינים אלה, כגון לבנין הכרוב ולבנין הצנון, נראים לעיתים קרובות בגינות, ניזונים מצמח הכרוב, ונחשבים מזיקים לחקלאים רבים. בישראל נפוצים כ-25 מינים, מתוכם לבנין המרואה, הנחשב לפרפר מוגן בישראל. ללבניניים וריד מחוגי על כנפיו הקדמיות עם שלוש או ארבע התפלגויות ולעיתים נדירות חמש התפלגויות. רגליהם הקדמיות מפותחות היטב בשני המינים, בשונה מהנימפתיים, וציפורני עצמות שורש הרגל שלהם מפוצלות לשתיים, בשונה מהצבעוניים. בדומה לצבעוניים, גם גולמם של הלבניניים מוחזק בזווית על ידי חגורת משי, אך המשי מלופף סביב קטע הבטן הראשון, בשונה מהליפוף סביב החזה שנצפה אצל הצבעוניים. הלבניניים מחולקים לארבעת תתי-המשפחות הללו: Dismorphiinae (שישה סוגים), נפוצים בעיקר באזור הנאוטרופי; קבוצה זו מכילה מספר מינים כוזבים. הצמחים הפונדקאים של המינים האלו שייכים למשפחת הקטניות. Pierinae ‏(55 סוגים), לבנים, צהובים, עם קצוות כתומים; מינים רבים מאלו הם נודדים לעיתים תדירות. צמחיהם הפונדקאים של מינים אלו שייכים למשפחות: הצלפיים, המצליבים, הסנטליים וההרנוגיים. Coliadinae ‏(14 סוגים), בצבע צהוב וצהוב גופרתי; מינים רבים מאלו הם בעלי דו-צורתיות זוויגית. לחלקם, כגון ה-Colias, תבניות כנפיים הניתנות לצפייה רק תחת קרני אולטרה סגול. Pseudopontia כולל רק סוג אחד והוא Pseudopontia, שבעבר נחשב לבעל מין אחד. המינים של סוג זה, בעבר המין היחיד בסוג זה, הם אנדמיים למערב אפריקה. לימונית אירופית (Gonepteryx rhamni) רשתן העוזרר (Aporia crataegi) כתום-כנף המצילתיים (Anthocharis cardamines) מדיה וקבצים בנושא לבניניים בוויקישיתוף לבניניים, באתר ITIS (באנגלית) לבניניים, באתר NCBI (באנגלית) לבניניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לבניניים, באתר GBIF (באנגלית) לבניניים (Pieridae) באתר עמותת מן השדה DeVries P. J. in Levin S.A. (ed) 2001 The Encyclopaedia of Biodiversity. Academic Press. Carter, David (2000). Butterflies and Moths.