ג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד

ג'יימס השלישי (באנגלית: James III of Scotland; נולד 10 ביולי 1451 - 11 ביוני 1488) היה מלך סקוטלנד בין השנים 1460–1488. ג'יימס, בנו של ג'יימס השני ושל מרי מחלדר היה שליט לא פופולרי, בעיקר בשל בריתו עם מלך אנגליה, ויחסיו הרעועים עם בני משפחתו ועם משפחות האצולה של סקוטלנד. תאריך לידתו המדויק ומקום לידתו של ג'יימס השלישי אינם ידועים בוודאות. לפי חלק מהמקורות ג'יימס נולד במאי 1452, ולפי מקורות אחרים נולד ב-10 או ב-20 ביולי 1451. ג'יימס נולד ככל הנראה בטירת סטירלינג או בטירת סנט אנדרוז (כתלות במקום אימו בשנת הולדתו). ג'יימס הפך למלך סקוטלנד לאחר מותו של אביו, ב-3 באוגוסט 1460 והוכתר במנזר קלסו שברוקסבורגשייר כשבוע לאחר מכן. בשל היותו בן תשע בעת הכתרתו, נוהלה המדינה בפועל על ידי אימו, מרי מחלדר ששימשה כעוצרת בין השנים 1460–1463 ולאחריה שימשו כעוצרים ג'יימס קנדי, הגמון סנט אנדרוז בשנים 1463–1466, ורוברט, לורד בויד בשנים 1466–1469. בזמן שהלורד בויד כיהן כעוצר, יחסיו עם המלך עצמו התערערו, בעיקר בשל ניסיונותיו של הלורד בויד להאדיר את משפחתו - בנו של הלורד בויד, תומאס קיבל את התואר רוזן אראן, והעוצר ארגן את נישואיו של תומאס למרי, אחותו של המלך. עם זאת, ארגן הלורד בויד את נישואי המלך למרגרט מדנמרק, בתו של כריסטיאן הראשון, מלך דנמרק בשנת 1469, אשר הביאה עימה כנדוניה את איי אורקני ושטלנד. ג'יימס נשא לאישה את מרגרט מדנמרק ביולי 1469 במנזר הולירוד שבאדינבורו ונולדו להם שלושה בנים: ג'יימס, לימים מלך סקוטלנד ג'יימס סטיוארט, דוכס רוס ג'ון סטיוארט, רוזן מאר בעקבות נישואיו של ג'יימס הורעו יחסיו עם משפחת בויד, ובעת שהלורד בויד, בנו תומאס ורעייתו של תומאס מרי שהו מחוץ לסקוטלנד בתפקיד דיפלומטי, הודח הלורד בויד מתפקיד העוצר. משפחתו של סר אלכסנדר בויד הוצאה להורג בשנת 1469, ונישואיה של מרי לתומאס בויד הוכרזו על ידי המלך כבטלים בשנת 1473. מרבית מהלכיו הפוליטיים של ג'יימס נגעו להרחבת גבולותיה של סקוטלנד מחד, ועל שמירת הברית עם אנגליה מאידך. בין השנים 1471–1473 שקל ג'יימס פלישות לברטאן, סיינטון (Saintonge), וחלרה - רעיונות שזכו לביקורת שלילית רבה ולבסוף נדחו על ידי הפרלמנט הסקוטי בשל היותם חסרי סיכוי. ביקורת נוספת הוטחה במלך, בטענה שהמלך חשב על כיבושים שונים, בפועל, הזניח את תפקידיו היומיים, ולא פעל כנדרש ממנו לדאוג למצב הממלכה, ולפקח על מערכת המשפט של הממלכה. בשנת 1474 כרת ג'יימס השלישי ברית עם אדוארד הרביעי מלך אנגליה לפיה יינשא בנו של ג'יימס השלישי (לימים המלך ג'יימס הרביעי) לנסיכה ססילי מיורק, בתם של אדוארד הרביעי ואליזבת וודוויל. ברית זו הייתה צעד נכון מבחינה מדינית וכלכלית, שכן מרבית סכסוכי הגבול של סקוטלנד היו עם אנגליה, וברית זו מיסדה את היחסים בין המדינות, אולם הציבור הסקוטי ואצלי סקוטלנד התנגדו לברית, בשל משקעי העבר שנבעו ממלחמות העצמאות של סקוטלנד. גורם נוסף שהגביר את חוסר הפופולריות של המלך היו מחלוקות בינו לבין שני אחיו - אלכסנדר סטיוארט, דוכס אולבני וג'ון סטיוארט, רוזן מאר. מאר נפטר בנסיבות חשודות באדינבורו בשנת 1480 וכל נכסיו הפכו לרכוש הכתר, והוענקו על ידי המלך לידידו רוברט קוכריין. דוכס אולבני נמלט לצרפת בשנת 1479 מחשש לחייו, ובעקבות בריחתו הואשם בבגידה ובניסיון להפר את הברית עם אנגליה. בשנת 1479 קרסה הברית עם אנגליה, ופרצה מלחמה שנמשכה לסירוגין בין 1480 לבין 1482. בשנת 1482 פלש אדוארד הרביעי, מלך אנגליה לסקוטלנד. בראש הצבא הפולש עמד דוכס גלוסטר, לימים המלך ריצ'רד השלישי, ואף אחיו של המלך, דוכס אולבני. ג'יימס יצא בראש כוחות סקוטיים על מנת לעצור את הפלישה, אולם אצילים סקוטיים עצרו אותו בגשר לאודר ביולי 1482. ככל הנראה אצילים אלה עצרו את המלך בהוראת דוכס אולבני. המלך נאסר ונכלא בטירת אדינבורו על ידי האצילים, ומלך אנגליה הציב את דוכס אולבני בראש המשטר החדש (כשליט בובה). הצבא האנגלי לא הצליח לכבוש את טירת אדינבורו (בו היה כלוא המלך), וזמן קצר לאחר סתיו 1482, אזל המימון לצבא הפלישה והוא נסוג לאנגליה (לאחר שבדרך בזז את בריק שעל נהר הטוויד). ג'יימס שב לשלטון לאחר שקנה בכסף את תמיכת ממשלתו של דוכס אולבני ואצילים אחרים, ובדצמבר 1482 קרס שלטונו של דוכס אולבני. סייעה למלך ג'יימס תמיכתו של ג'ורג' גורדון, רוזן הנטלי אשר התנגד לניסיונו של דוכס אולבני לתפוס את נכסי רוזנות מאר. בינואר 1483 דוכס אולבני נמלט לביתו בדאנבאר, ולאחר מותו של פטרונו, המלך אדוארד הרביעי ב-9 באפריל באותה שנה, נאלץ דוכס אולבני להימלט לאנגליה מחשש לחייו. הדוכס נשאר באנגליה עד שנת 1484 וקיבץ כוחות נוספים לצורך ניסיון פלישה נוסף לסקוטלנד. ניסיון זה נכשל בתבוסתו בקרב יריד לוכמאבן, ודוכס אולבני יצא לפריז שבה נהרג במהלך תחרות בין אבירים בשלהי שנת 1484. עם שובו לשלטון לא שינה ג'יימס השלישי את דרכיו, והמשיך לנסות להשיג ברית עם אנגליה (על אף עמדת אצילי סקוטלנד וממשלתו, ועל אף תמיכת אנגליה במתנגדיו). תמיכתו באצילים אחדים, והפלייתם למול אחרים עוררה עוינות נגדו בקרב האצולה. כמו כן ג'יימס סירב לעבור בין ערי ממלכתו ולשפוט את נתיניו (חלק מתפקידו של המונרך), ונותר בטירת אדינבורו. כמו כן, ג'יימס התרחק מאשתו ומבנו הבכור שהתגוררו בסטירלינג והעדיף את בנו השני. בשנת 1488 אצילים שהתנגדו לשלטונו אספו כוחות צבאיים ותקפו את כוחותיו של המלך בקרב סאוכיברן, בקרב זה נכח בנו הבכור של המלך - ג'יימס הרביעי אשר יצא נגד העדפתו של אחיו. במהלך הקרב, שהתרחש ב-11 ביוני, נהרג המלך בנפילתו מסוסו, או, לפי מקורות אחרים, נרצח במילטאון הסמוכה לבאנוקברן. על פי מקורות אלה נרצח המלך על ידי אדם שהתחזה לכומר. מקורות אלה מקורם במאה ה-16, ומקורות מתקופת הקרב לא מציינים את בריחתו משדה הקרב או הרצחו. ג'יימס נקבר במנזר קמבוסקנת'. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד בוויקישיתוף ג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מלכותו של ג'יימס השלישי ג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)