laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טאפרוור

טאפרוור (באנגלית: Tupperware) היא חברה אמריקאית המייצרת מכלי פלסטיק אשר מוכרת בעיקר בזכות שיטות השיווק הישיר, ל-Tupperware כמעל 400 מדגימות בישראל וכל אחת מוכרת למכריה. השיטה המסורתית למכירת מוצרי Tupperware היא באמצעות חוגי בית, "מסיבות טאפרוור", בהן מתארגנות קבוצות של אנשים המתעניינים במוצרי החברה, ואלה נמכרים בדרך חווייתית ונעימה. את שיטת השיווק הזו פיתחה בראוני וייז. מסיבת טאפרוור היא אירוע המתקיים בבית פרטי, ובו אנשים המכירים זה את זה מתכנסים כדי לרכוש מוצרים של חברת טאפרוור מנציג החברה. מארגן המסיבה מקבל, כתמורה לארגון המסיבה, מוצרים ייחודיים של חברת טאפרוור, אשר לא ניתן לרכוש בדרך אחרת. טאפרוור פותחה בשנת 1946 על ידי ארל סילאס טופר בלומינסטר, מסצ'וסטס. הוא פיתח מיכלי פלסטיק המשמשים במשקי בית כדי להכיל מזון ולשמור עליו אטום, ובו פטנט "burping seal". טופר כבר המציא את הפלסטיק עבור Tupperware בשנת 1938, אך המוצר הצליח עם הופעתו של הרעיון "מכירה באמצעות מצגת" ("sale through presentation"), שנערך במסגרת מסיבות הטאפרוור בשנת 2013, השוק הגדול ביותר של טאפרוור היה אינדונזיה עם מכירות בשנת 2013 של יותר מ-200 מיליון דולר ו-250,000 אנשי מכירות. חברת טאפרוור, שמרכזה באורלנדו, פלורידה, מבטיחה אחריות לכל החיים על מוצריה. הקו השיווקי של חברת טאפרוור מתבסס על מיתוג מוצריה כיקרים אך איכותיים. מדיה וקבצים בנושא טאפרוור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טאפרוור (באנגלית) טאפרוור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרניק (מחוז)

מחוז (אובלסט) פרניק (בבולגרית: Област Перник) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן במערב בולגריה, גובל בסרביה ועיר בירתו היא פרניק. במחוז 6 רשויות מקומיות ושטחו מהווה 2.16% משטח בולגריה. תחילת ההתיישבות האנושית בשטחי המחוז מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת של שבטים תראקים לתקופת הברונזה המאוחרת. במחוז פזורים שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-4 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. האזור נתון היה לשליטת האימפריה הרומית מהמאה ה-1 לפנה"ס ועד המאה ה-4 ובהמשך עבר לחזקת האימפריה הביזנטית. במהלך המאה ה-7 נכבשו שטחי המחוז על ידי צבא האימפריה הבולגרית הראשונה. בכתבים מן המאה ה-9 מוזכר היישוב פֶּרִינִיק שאת הנגזרת של שמו נושא המחוז. האזור נתון היה לשליטת האימפריה הבולגרית השנייה ובראשית המאה ה-14 נפל בידי ממלכת סרביה. במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשו שטחי המחוז בידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפכו חלק משטחי נסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. בשנת 2021 בשטח המחוז התרחשה שרפת אוטובוס בה נספו 46 נוסעים. אוכלוסיית המחוז מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה העולה על שיעור הילודה. שיעור הילודה עומד על 6% בממוצע לשנה ושיעור התמותה השנתי הממוצע עומד על 17%. בין 2001 ל-2009 קטנה אוכלוסיית המחוז ב-4.18%. מבחינת התמהיל האתני עולה ש-97.2% מהאוכלוסייה ממוצא בולגרי, 2.03% הם צוענים ו-0.1% הם טורקים. שטחי המחוז עשירים במרבצי פחם, עפרה, חרסית ואבן גיר המשמשים לתעשיות הבנייה והאנרגיה. במחוז כ-3,600 חברות ועסקים פרטיים. מחוז פרניק הוא מרכז תעשייתי ארצי ובו מפעלים לייצור פלדה, ציוד כרייה כבד ומכונות, חומרי בניין וטקסטיל. בשטחי המחוז עובר נתיבם של עורקי התחבורה מספר 4 ו-8 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. בשטחי המחוז שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.3oc. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 600 מילימטרים. מדיה וקבצים בנושא מחוז פרניק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרניק תקציר ההיסטוריה של מחוז פרניק, באתר מחוז פרניק (באנגלית).
דב בער הכהן קוק

הרב דב בער הכהן קוק (9 בדצמבר 1871 – 6 במרץ 1950) היה רבה הראשון של עפולה וראש מכון הרי פישל, אחיו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי לארץ ישראל. מצאצאיו הם הרב דב איסר הכהן קוק המקובל מטבריה, והרמטכ"ל ה-23 של צה"ל הרצי הלוי. נולד בעיירה גריבה (לטב') שבמחוז דווינסק בלטביה בכ"ו בכסלו תרל"ב לפרל זלטא (לבית פלמן) ולרבי שלמה זלמן קוק. היה תלמידם של הרב ראובן הלוי מדננבורג, הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק והרב יוסף רוזין (הרוגוצ'ובר). כיהן ברבנות ברוסיה בערים קרוק ויליסבטגרד. בשנת תרפ"ה עלה לארץ ישראל והתמנה לרב המועצה המקומית עפולה. יזם את בניית בית הכנסת הגדול בעפולה, שהיה מהגדולים שבבתי הכנסת בארץ ישראל. נפטר בירושלים בי"ח באדר, תש"י ונקבר בבית העלמין סנהדריה. על פי בקשת אחיו, עיבד תוכנית להקמת בית מדרש לתלמוד, יצא בשליחות אחיו בעניין זה לארצות הברית שם נפגש עם הנדיב הארי פישל שהסכים לממן את ההוצאות הכרוכות במפעל זה. בסוף שנת 1932 נוסד בשכונת הבוכרים "מכון הארי פישל לדרישת התלמוד ומשפט התורה". הרב דב קוק ניהל את המכון והיה אחראי על הוצאת פרסומי המכון לאור. עוד בחייו של אחיו, הרב אברהם יצחק, קיבץ יחד איתו קבוצת תלמידי חכמים במכון הארי פישל, וחיברו בירור הלכה למסכת ביצה, ואולם לאחר מכן פסקה הכתיבה ולא יצאו עוד מסכתות מפרי עטם. במאי 1926 הוקמה בעפולה מועצה מקומית, במקום הוועד הזמני שהיה קודם לכן. לפני הבחירות למועצה המקומית הייתה מחלוקת לגבי זכות הבחירה. התושבים בעלי הבתים רצו להתנות את זכות הבחירה בבעלות על קרקע. הפועלים שלא היו בעלי בתים משלהם טענו שזכותם לבחור גם הם. באותה תקופה נשלח מטעם המזרחי הרב דב קוק לכהן כרב המועצה המקומית החדשה. בהכרעתו ניתנה לפועלים זכות בחירה. בשנת תרפ"ח הוקמה חברה בשם "עזרה" שמטרתה לחלק כספי תרומות לעולים החדשים. הוועד פרסם כרוז הקורא לציבור לתרום וברשימת חברי הוועד בכרוז מופיע הרב דב קוק בראש הרשימה. הרב דוב קוק נישא לרבקה (נפטרה בשנת ה'תשי"ג). ילדיהם: הרב רפאל קוק, רבה של טבריה מבניו: הרב שלמה קוק והרב שמחה הכהן קוק (רבני העיר רחובות); הרב אברהם יצחק קוק, ראש ישיבת מאור התלמוד, הרב נחום קוק (אביו של המקובל הטבריאני הרב דב איסר הכהן קוק) הלל קוק, מראשי האצ"ל, חבר הכנסת הראשונה מטעם תנועת החרות ד"ר סוניה מאירי ד"ר נחום קוק - מנתח ראשי בבית החולים האוניברסיטאי הדסה בירושלים בתיה כלאב, אשת הרב יעקב כלאב, ואמו של הרב אברהם יצחק כלאב נחמה, נישאה לרב בנימין ליפשיץ מדרום אפריקה ד"ר הרצל הכהן קוק צילה הלוי - נישאה לד"ר חיים שלום הלוי. נכדם הוא רב-אלוף הרצי הלוי, הרמטכ"ל ה-23 של צה"ל. הרב משה צבי נריה, 'אחי הרב, הרב דב הכהן קוק', ליקוטי הראי"ה, כרך ג, ירושלים תשע"ה, עמ' 252–255. 'קוק, ר' דב ב"ר שלמה־זלמן הכהן', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 83 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1281). נפטר הרב דב הכהן קוק זצ"ל, ידיעה בעיתון חירות, 7 במרץ 1950 בית הכנסת הגדול בעפולה, הצופה, 14 באוגוסט 1939 דב בער הכהן קוק באתר GRAVEZ ד"ר דן גלעדי, עפולה - 'עיר העמק' או עיר מול העמק?, באתר מטח צילום הכרוז נמצא בספר מלאכים כבני אדם עמ' 299 הרבנית רבקה קוק ז"ל, חרות, 16 במאי 1953, עמ' 8 תעודת הנישואין של בני הזוג באתר ארכיון המדינה
התערוכה העולמית של פריז (1889)

התערוכה העולמית (בצרפתית: l'Exposition universelle de Paris) שהתקיימה בפריז בין 6 במאי ל-6 בנובמבר 1889 הייתה התערוכה העולמית הגדולה והחשובה ביותר שהתקיימה עד אז והגדולה ביותר שהתקיימה באירופה במאה ה-19, לכבודה הוקם מגדל אייפל. בתערוכה, שהתקיימה לכבוד חגיגות 100 שנה למהפכה הצרפתית ביקרו למעלה מ-6.3 מיליון מבקרים, כמחציתם צרפתים. התערוכה הציגה לראשונה לפני קהל רחב אמנות פלסטית ומוזיקה מדרום אמריקה והמזרח הרחוק וחשפה מגמות מודרניות באמנות כגון הסימבוליזם והפוסט-אימפרסיוניזם, אך ילידים אפריקאים הוצגו בה לקהל כשהם כלואים בגן חיות אנושי. שטח התערוכה היה כקילומטר מרובע שהשתרע על פני שאן דה מארס (אזור ששימש גם את התערוכה העולמית של פריז ב-1867 ואת התערוכה העולמית של פריז ב-1900), הטרוקדרו, גדות הסן וארמון האינווליד. כשער התערוכה שימש מגדל אייפל, שהקמתו טרם הסתיימה עם פתיחתה והמבקרים הורשו לעלות רק עד קומתו השנייה. בנוסף הוקם מבנה "גלריית המכונות" (Galerie des machines), ששימש להצגת המצאות וחידושים בתחום הטכנולוגיה. מבנה זה, באורך 111 מטרים, היה המבנה המקורה הארוך ביותר בעולם בשעתו. הקירוי נעשה על ידי סדרת גשרים מקבילים עשויי פלדה וברזל. המבנה פורק ב-1910, לאחר ששימש גם את תערוכת 1900. למנגינת התערוכה נבחרה גלי הדנובה, שזכתה במקום הראשון מבין 116 מנגינות. "הכפר הכושי" (village nègre) היה אחת האטרקציות המרכזיות של התערוכה. היה זה למעשה גן חיות לבני אדם, בו הוצגו כ-400 ילידים אפריקאים שהציגו את חייהם ה"אותנטיים" לעיני הקהל. כמו כן משכו את עניין הציבור תומאס אלווה אדיסון, שהציג את תאורת החשמל ואת הפונוגרף, מופע המערב הפרוע של באפלו ביל עם הצלפית אנני אוקלי והאופרה "Esclarmonde" מאת ז'יל מאסנה, שהועלתה 50 פעם במסגרת התערוכה, על ידי האופרה-קומיק. הופעת הבכורה של האופרה הייתה ב-14 ביולי (יום הבסטיליה), שהיה האירוע המרכזי והגדול ביותר בימי התערוכה. ארמאן פז'ו ושותפו הציגו בתערוכה תלת אופן, שהורכב בו מנוע קיטור. הביקור בתערוכה השפיע על אמנים רבים שביקרו בה. המלחינים קלוד דביסי ואריק סאטי נחשפו בה לראשונה למוזיקת גאמלן מיאווה, פול גוגן הציג את ציוריו בשטח התערוכה ב-Café Volpini, במה שהיה לתערוכה הראשונה של הסימבוליזם בעיר ואדוורד מונק נחשף בתערוכה, לפי מספר סברות, למומיה פרואנית שהיוותה השראה לציורו הנודע הצעקה. את באי התערוכה שירתה רכבת קטנה לאורך מסילה בת 3 קילומטרים. ההצגה הצרפתית הגדולה מאמר מהניו יורק טיימס, 19 במאי 1889 אוסף תמונות מהתערוכה גלריית האמנות הלאומית, וושינגטון (באנגלית) סרט על הביתן הסיני בתערוכה מתוך אתר יוטיוב אתר אדריכלי על התערוכה, אוניברסיטת מרילנד (באנגלית) על התערוכה באתר BnF גני חיות אנושיים באימפריה הקולניאלית (בצרפתית) Paul Gauguin: Paris, 1889
התערוכה העולמית של פריז (1900)

התערוכה העולמית (בצרפתית: Exposition Universelle) שהתקיימה בפריז בין 15 באפריל ל-12 בנובמבר 1900 הייתה התערוכה העולמית שנועדה לסכם את המאה ה-19 ולחגוג את פתיחת המאה ה-20, במרכז תקופת ה"בל אפוק" (וה"Fin de siècle") ובהשראתה. עם כ-50 מיליון מבקרים היא הייתה התערוכה העולמית הגדולה ביותר עד זמנה. האולימפיאדה השנייה בעת החדשה התקיימה בפריז בד בבד עם התערוכה. שטח התערוכה השתרע על פני 1,120 דונם, בעיקר באזור שאן דה מארס ולאורך שתי גדות הסן. כמה מן המבנים המפוארים והמרכזיים ביותר בפריז הוקמו עבור התערוכה, בהם תחנות הרכבת גאר דה ליון וגאר ד'אורסה (כיום מוזיאון ד'אורסה), גשר אלכסנדר השלישי, הגראן פאלה והפטי פאלה. גם הקו הראשון של הרכבת התחתית של פריז הוקם במיוחד עבור תערוכה זו. עבור התערוכה הוקם גם גלגל ענק, הגדול ביותר באירופה, כמסורת שהתקבעה מאז התערוכה העולמית של שיקגו (1893). בין החידושים שהוצגו בתערוכה ניתן למנות סרטים קצרים בני כדקה של קטעי אופרה ותיאטרון (בהשתתפות גדולת שחקניות התקופה, שרה ברנאר) הכוללים קול ותמונה, הוצג לראשונה דרגנוע (מדרגות נעות), מנוע דיזל מופעל בשמן צמחי (ביו דיזל), הטלסקופ שובר-אור הגדול בעולם, בעל גודל עדשה של "40 (1.02 מטר) וסינאורמה, הקרנת סרטים מסביב לצופה. פרדיננד פורשה הציג את ה"לוהנר-פורשה היברידי מעורב", כרכרה בעלת מנוע בעירה פנימית שהניע מנועים חשמליים שהוצמדו לגלגלים אשר הגיע למהירות של 56 קמ"ש. מבחינה אמנותית ואדריכלית שלט בתערוכה סגנון האר נובו. האופניים השוודיות החדשניות לתקופה Svea Velocipede זכו במדליית הכסף. ב"תצוגה הכושית" (Exposé nègre) הוצגו תמונות מחיי האפרו-אמריקאים בניגוד בולט לגן החיות האנושי של "הכפר הכושי" של תערוכת 1889. במסגרת התערוכה התקיימו במהלך אוגוסט הקונגרס הבינלאומי הראשון לפילוסופיה והכינוס השני של הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים (במסגרתו הוצגו 23 הבעיות של הילברט). לפי מסורת שהשתרשה בתערוכות העולמיות הוענקו במסגרת התערוכה פרסים רבים. מדליית זהב ליצירת אמנות הוענקה לציור "פילוסופיה" של גוסטב קלימט וועדה להנדסה אזרחית בראשה עמד גוסטב אייפל העניקה מדליית זהב לגשר הרכבת הטרנס-סיבירית בקרסנויארסק. אוסף צילומים סרט תקופתי של תומאס אלווה אדיסון אתר אדריכלי על התערוכה, אוניברסיטת מרילנד (באנגלית) על התערוכה באתר BnF
שחזור קבצים

שחזור קבצים אשר נמחקו ממערכת הקבצים או עודכנו באופן שגוי, הוא פעולה אשר נתמכת על ידי חלק ממערכות הקבצים הקיימות היום. לעיתים ניתן לשחזר קבצים שלא באמצעות שירותי מערכת הקבצים, אך פעולה זו מסובכת יותר, אמינה פחות ולרוב דורשת אנשי מקצוע. הבסיס ליכולת לשחזור קבצים מחוקים הוא העובדה כי תוכן קבצים שנמחקים ממערכת קבצים אינם מוחלפים מיידית על ידי תוכן אחר, אלא המחיקה היא בעיקרה של רישום הקובץ, ומשמעה סימון השטח, בו תוכן הקבצים המחוקים נמצא, כפנוי לכתיבת קבצים חדשים. ככל שניסיון שחזור המידע נעשה צמוד יותר למחיקה, כך הסיכוי להצלחת השחזור גדול יותר. על אף שיכולת זו יכולה לשמש להצלת מידע חשוב שנמחק בשוגג, היא יכולה גם לייצר בעיות ביטחון מידע, כאשר משתמשים אשר אינם מבינים את הקלות שבשחזור מידע אשר נמחק מהכונן הקשיח שלהם, מאמינים שבמחיקתו מנעו את הגישה אליו, בעוד שלמעשה המידע ניתן לשחזור בקלות יחסית. קיימות שיטות למחיקה לצמיתות של קבצים, אך הן אינן נתמכות באופן אוטומטי על ידי כל מערכות ההפעלה, ולעיתים דרושה לשם כך תוכנה מקצועית. כאשר המידע נדרש לצורך פיענוח פשעים והמצאת ראיות לבית המשפט, שיחזור המידע נקרא "שחזור קבצים פורנזי". המילה נגזרת משמו של הפורום הרומאי, מקום בו התקיימו משפטים ברומי העתיקה. לצורך שחזור פורנזי נדרשות אמינות וטכניקות השונות מאלה הנדרשות לשחזור רגיל. מחיקה מלאה של נתונים ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאב פרל

זאב פרל כיהן כראש עיריית צפת בין השנים 1983–1993. פרל הוא דור תשיעי בעיר צפת. משפחתו הגיעה לעיר בסוף המאה ה-18, במסגרת עליית תלמידי הבעל שם טוב. אבי-סבו, יואל ברשד, הקים בראשית המאה ה-20 את ביתו מחוץ לרובע היהודי העתיק, היהודי הראשון שעשה זאת. בית זה הוסב לאחר מכן לסניף בנק אנגלו-פלשתינה, וברבות הימים הוסב שוב לבית אירוח בשם "חצר צפתית", שמנוהל כיום על ידי זאב פרל ומשפחתו. סבו של פרל, זאב מתתיהו פרל, עסק ברכישת בתים בצפת לפני הקמת מדינת ישראל. אביו של פרל, שמואל פרל, היה מפקד האצ"ל בצפת. בנו הוא הזמר איתי פרל. לפרל תואר שני בלימודי ארץ-ישראל מאוניברסיטת בר-אילן. הוא שירת בצה"ל כקצין שריון, ונפצע במלחמת יום כיפור כשפלוגת הטנקים עליה פיקד נתקלה במארב מצרי.. הוא נפצע קשה ונהג הטנק בני אברמוביץ' הציל אותו. לאחר מכן עבד במגזר הממשלתי 10 שנים במגוון תפקידים, עד שעבר לזירה הפוליטית הצפתית. כיום הוא מורה דרך בעלים של חברת "זאב פרל- סיורי איכות בגליל" וכן היסטוריון וחוקר העיר. מדיה וקבצים בנושא זאב פרל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זאב פרל אדם פדר, אדוני ראש העיר, אתר ויקנד עפר דרורי, גדוד 79 וגדוד 196 – היומיים הראשונים עד לאיחוד הגדודים במלחמת יום הכיפורים ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ירמיהו פיחה

ירמיהו פיחה (מופיע בשם ירמיהו בלבד; נולד ב-26 באפריל 1973 בלונדון) הוא זמר ומלחין ישראלי, המשלב סגנונות שונים ביצירת מוזיקה יהודית מקורית. נולד באנגליה ועלה עם משפחתו בגיל 9 לרעננה. למד בישיבת בני עקיבא רעננה ובישיבת ההסדר קריית שמונה, שם פגש את הזמר-יוצר אורי אדלר שהפך לחברו ובהמשך שיתף עמו פעולה באלבום הניגונים האתני נהרה. המשיך בישיבת רמת גן ובישיבת עוד יוסף חי בעת ששכנה בקבר יוסף שבשכם ובעת שעברה ליצהר, בה הוא מתגורר עד היום. ירמיהו מגדיר עצמו כחסיד ברסלב, ואף שגדל בציבור הדתי-לאומי ושירת בצה"ל הוא מתלבש כחסיד ירושלמי בקפוטה ובכובע או שטריימל, שהפכו לחלק מסממני הזיהוי הייחודיים לו. נודע בעיקר בציבור הדתי-לאומי והחרדי כיוצר ניגונים חסידיים ללא מילים, ומִספר שירים וניגונים שהלחין מושרים במהלך התפילה בבתי כנסת ובחתונות. ניתן למצוא דמיון בין יצירותיו לבין יצירות של 'הרב המרקד' שלמה קרליבך, עד שרבים מייחסים בטעות את המנגינה שהלחין ל"כי בו ישמח לבנו" ומנגינות נוספות לקרליבך. אלבומו האחרון נקרא "נהרה". זהו אלבום ניגונים בעיבודים אתניים, בביצוע ירמיהו ואנסמבל אדלר (אורי אדלר, שלום חסון ויהודה אשש). באלבום 13 רצועות בתמהיל של ניגונים מחצרות חסידיות חסידות סאסוב, חסידות ברדיצ'ב, חסידות חב"ד, חסידות קרעטשניף ואחרות. הניגונים מבוצעים בכלים אתניים, כמו עוד, סאז וג'ומבוש. באלבום שני ניגונים מקוריים של ירמיהו, שבוצעו באלבומיו הקודמים, וזכו לעיבוד מחודש. ירמיהו פיחה, ברשת החברתית פייסבוק ירמיהו פיחה, ברשת החברתית אינסטגרם ירמיהו פיחה, ברשת החברתית LinkedIn ירמיהו פיחה, סרטונים בערוץ היוטיוב ירמיהו פיחה, דף שער בספרייה הלאומית השיר "ניגון המהלכים", בביצוע ירמיהו ואנסמבל אדלר, שיר באתר יוטיוב אלבום חדש לירמיהו: "קחו עמכם דברים", באתר ערוץ 7, 30 בדצמבר 2009 אוהד שגב, ‏ירמיהו הנביא. אחרי 8 שנים אלבום חדש למוזיקאי מיצהר, באתר "סרוגים", 8 במרץ 2010 נתנאל לייפר, קחו עמכם דברים - ירמיהו, באתר שיא מיוזיק, 30 בדצמבר 2010 מילים לשירים של ירמיהו באתר שיא מיוזיק נדב גלעד, ‏בלי לומר מילה, בערוץ "אורות – טלוויזיה יהודית", 20 באוגוסט 2012 ראיון בן שעה עם אורי אדלר וירמיהו, בתוכנית שירה חדשה ברשת מורשת בהנחיית דבורה קיציס ירמיהו ואנסמבל אדלר באלבום ניגונים, האלבום החדש "נהרה" בביצוע ירמיהו ואנסמבל אדלר מפגיש מזרח ומערב וכולל ניגונים חסידיים בעיבודים אתניים, באתר ערוץ 7, 18 בספטמבר 2016
נחמן חזן

הרב נחמן חזן (ר' נחמן מטולצ'ין; 1813–1884, ה'תקע"ד–ה'תרמ"ד) היה תלמידו הקרוב של רבי נתן מברסלב, ושימש כדמות מרכזית בתהליך צמיחתה של חסידות ברסלב באמצע המאה ה-19. חזן, שסבו היה חסיד של רבי נחמן מברסלב, נולד שלוש שנים לאחר מותו של הרבי ונקרא על שמו. הוא התייתם בילדותו וגודל על ידי דודו בטולצ'ין. דודו, ראובן יוסף מהעיירה הייסן היה בעל נכסים ורבים מחסידי ברסלב נהגו להתאכסן בביתו בדרכם לאומן. בבית דודו, בשנת 1822, הוא פגש לראשונה את רבי נתן מברסלב שהיה בדרכו לארץ ישראל, פגישה שעשתה עליו רושם רב. לאחר נישואיו הראשונים התגורר בברסלב, עירו של רבי נתן, אולם אשתו הראשונה נפטרה לאחר זמן קצר והוא נישא בשנית ועבר לטולצ'ין. פעמיים בחודש היה נוהג לנסוע לברסלב כדי לשמוע דברי תורה מפי רבו. לאחר פטירת רבי נתן מברסלב, עבר רבי נחמן לעיר ברסלב והתגורר שם במשך 18 שנים. אחר כך עבר לאומן והנהיג את קהילת חסידי ברסלב בעיר במשך 18 שנה נוספות. רבי נחמן שימש כבעל תפילה (חזן) בקיבוץ השנתי של חסידי ברסלב בראש השנה בקבר רבי נחמן מברסלב, ומכאן שם משפחתו, חזן. רבי נחמן מטולצ'ין נפטר בכ"ו בניסן ה'תרמ"ד (1884) ונטמן בבית הקברות באומן. בנו, רבי אברהם חזן, היה למנהיג הבא של חסידי ברסלב לאחר מות אביו. חתנו, רבי אלתר טפליקר היה גם הוא מחשובי הסופרים ומעבירי המסורת של חסידות ברסלב. רבי נחמן מטולצ'ין פרסם את הכרך הראשון של ליקוטי הלכות, ספרו של רבי נתן, בזמן שרבו היה עדיין בחיים. את שבעת הכרכים הנוספים ערך ופרסם לאחר פטירתו של רבי נתן. ספר שיחות הר"ן כפי שהוא מקובל כיום הוא פרי עריכה של רבי נחמן. ר' נחמן מטולטשין – משרת משה!, אתר שער ברסלב תולדות רבי נחמן טולטשינר זי"ע – בחיר תלמידי מוהרנ"ת, אתר מוסדות תיקון המידות ראו: אליעזר חשין, שיחות הר"ן עם נועם שיחות, תשע"א, עמ' 27
ג'אווה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'אווה – האי המאוכלס ביותר בעולם הנמצא באינדונזיה ג'אוונזים – קבוצה אתנית המונה 85 מיליון איש שמקורה באי ג'אווה ג'אווה (שפה) – שפה המדוברת בעיקר באי ג'אווה על ידי כ-75 מיליון בני אדם; השפה ה-11 בעולם לפי מספר דוברים קפה ג'אווה – קפה המופק באי ג'אווה. ים ג'אווה – ים בשטח של כ-320,000 ק"מ בין האיים האינדונזיים בורנאו, סומטרה, ג'אווה וסולאווסי נפת ג'ווה – נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה ג'ווה (עיר) – עיר בנפת ג'ווה ג'בע (נפת אל-קודס) – כפר פלסטיני הנמצא כ-4 ק"מ מדרום מזרח לרמאללה Java – שפת תכנות מונחית עצמים Java (פלטפורמת תוכנה) – טכנולוגיה שפותחה על ידי חברת סאן מיקרוסיסטמס, לפיתוח תוכנות חוצות-פלטפורמות Java Standard Edition – פלטפורמת ג'אווה לפיתוח תוכנות לשימוש כללי Java Enterprise Edition – פלטפורמת ג'אווה לפיתוח תוכנות Enterprise Java Micro Edition – פלטפורמה ג'אווה לפיתוח תוכנות לטלפונים ניידים ומערכות משובצות מחשב Java Virtual Machine – מכונה וירטואלית המפרשת ומריצה Java Bytecode JavaScript – שפת תסריט מונחית עצמים, ללא קשר ישיר לשפת התכנות Java. מוטבעת בדפי HTML על מנת ליצור דפי אינטרנט דינמיים, שמשולבת בהם תוכנה אה"מ ג'אווה (1811) – פריגטה בריטית ג'אבה ההאט – דמות מסרטי מלחמת הכוכבים.
כפניים

כפניים (שם מדעי: Threskiornithidae) היא משפחת עופות בסדרת השקנאים, לשעבר בסדרת החסידאים. מאפיינם הבולט הוא מקורם הארוך והנטוי מעט, אשר אצל הכפניים מתרחב לצורת כף ואצל המגלנים מתעקל לצורת מגל ומכאן שמותיהם. המשפחה מחולקת לשתי תת-משפחות: כפנים ומגלנים (איביסים). בארץ מצויים המינים: כפן מצוי, מגלן חום ולעיתים גם מגלן מצויץ צפוני. תת-משפחה כפנים (Plataleinae) סוג: כפן (Platalea) תת-משפחה מגלנים (Threskiornithinae) סוג: מגלן (Eudocimus) סוג: מגלן אתיופי (Bostrychia) סוג ומין יחיד: מגלן חד-זנב (Cercibis oxycerca) סוג: מגלן מצויץ (Geronticus) סוג ומין יחיד: מגלן מדגסקרי (Lophotibis cristata) סוג ומין יחיד: מגלן ירוק ( Mesembrinibis cayennensis) סוג ומין יחיד: מגלן יפני (Nipponia Nippon) סוג ומין יחיד: מגלן לוחש (Phimosus infuscatus) סוג: מגלן בוהק (Plegadis) סוג: מגלן אסייתי (Pseudibis) סוג ומין יחיד: מגלן ענק (Thaumatibis gigantea) סוג: מגלן ארגנטיני (Theristicus) סוג: מגלן קדוש (Threskiornis) מדיה וקבצים בנושא כפניים בוויקישיתוף כפניים, באתר ITIS (באנגלית) כפניים, באתר NCBI (באנגלית) כפניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כפניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כפניים, באתר GBIF (באנגלית)
נזויה

נהר נזויה (בסוואהילית: Mto wa Nzoia ובאנגלית Nzoia River) הוא נהר באורך 257 קילומטרים הזורם מהר אלגון בקניה. הנהר זורם דרומה ולאחר מכן מערבה ונשפך לאגם ויקטוריה בסמוך לפורט ויקטוריה. השטח שבסביבתו זורם הנהר מיושב בלמעלה ממיליון וחצי תושבים. מימיו מהווים מקור להשקיה ושתייה לאורך כל ימות השנה. במהלך העונות הגשומות, אדמות הסחף באזור בודלנג'י מעשירות את אדמות החקלאות במורד הנהר. באזור התעשייתי של וובויה, הנהר קולט זיהום ממפעלי הנייר והסוכר באזור. מדיה וקבצים בנושא נזויה בוויקישיתוף הצפות האזור התחתון של הנהר בעונה הגשומה בתמונות לוויין ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרל סקורצקי

קרל לאון סקורצקי הוא רופא נפרולוג, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת בר-אילן בעבר היה פקולטה לרפואה בטכניון, ראש מכון רפפורט למחקר במדעי הרפואה ומנהל הפיתוח הרפואי והמחקרי במרכז הרפואי רמב"ם בה גם שמש בעבר כמנהל המחלקה לנפרולוגיה. עומד בראש קבוצת מחקר בתחום הגנטיקה מולקולרית העוסקת במגוון תחומי מחקר, החל מגנטיקה של אוכלוסיות ועד לשימוש בתאי גזע בחקר סרטן. מכהן כדקאן הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי באוניברסיטת בר-אילן. קרל לאון סקורצקי נולד בטורונטו, קנדה, לזוג הורים ניצולי השואה. בשנת 1977 סיים לימודי רפואה בהצטיינות באוניברסיטת טורונטו. בין השנים 1977-1984 השלים את הכשרתו בתוכנית קלינית-מחקרית בבית חולים הכללי של מסצ'וסטס ובבית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס בבוסטון, המסונפים לבית ספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1984 שב סקורצקי לאוניברסיטת טורונטו, שם הקים תוכנית המשלבת חקר מחלות כליה, ביולוגיה מולקולרית וגנטיקה. לאחר מכן מונה למנהל המחלקה לנפרולוגיה באוניברסיטת טורונטו, ולפרופסור לרפואה, רפואת ילדים וביוכימיה קלינית. כמו כן כיהן כחוקר וראש המחלקה לנפרולוגיה בבית החולים לילדים בטורונטו. בשנת 1991, ערב מלחמת המפרץ, הגיע סקורצקי למכון ויצמן למדע במסגרת תקופת שבתון, לאחריה עלה יחד עם משפחתו לישראל. בין השנים 1995–2005 היה מנהל המחלקה לנפרולוגיה במרכז הרפואי רמב"ם בחיפה ופרופסור בהפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון. החל משנת 2000 הוא משמש ראש מכון רפפורט למחקר במדעי הרפואה. בשנת 2005 התמנה למנהל הפיתוח הרפואי והמחקרי במרכז הרפואי רמב"ם. בשנת 2006 היה פרופסור אורח בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. במהלך שנותיו כחוקר פרסם סקורצקי למעלה מ-150 מאמרים בירחונים רפואיים בנושאי מחקריו, וכן פרקים רבים בספרי רפואה. סקורצקי זכה לפרסום מיוחד בעקבות מחקר בנושא גנטיקה של אוכלוסיות. אחד מהם הוא ניתוח הרצף הגנטי של כרומוזומי מין בקרב גברים יהודים אשר משוערים כצאצאים של משפחות כוהנים והוכח שכולם מאב קדמון אחד. כמו כן ערך מחקר שפורסם במגזין Nature. בו הוכח כי מקור הגנטי של רוב הפרטים השייכים לקהילות היהודיות נמצא במזרח התיכון, דבר המחזק את הטענה כי מקור העם היהודי במזרח התיכון. וכן כי כמחצית מיהדות אשכנז מוצאם מארבע נשים לעומת הדרוזים שמוצאם משורשים רבים. חלק מתגליותיו של סקורצקי יצרו עניין רב בציבור ובתקשורת, וסוקרו, בין היתר, בתוכנית "60 דקות" ובנשיונל ג'אוגראפיק. סקורצקי נשוי ללינדה ולהם 5 ילדים. קרל סקורצקי באתר של המרכז הרפואי רמב"ם כתבה באתר הידען Karl Skorecki, loop Rambam Health Care Campus-Professor Karl Skorecki-, www.rambam.org.il (באנגלית) האם אפשר לספק הוכחה מדעית להשערה כי גברים יהודיים מסוימים הם צאצאים למשפחות כוהנים?, באתר הידען, ‏31.3.2009 גל חיימוביץ' (גלילאו), א יידישע גנטיקה, באתר הידען, ‏24.10.2010
סאביני

הסאביני (Sabini) או סביי (Sebei) הם קבוצה אתנית באוגנדה הדוברת קופסהביני, ניב של שפה ניילוטית בשם קלנג'ין. הקבוצה מונה כ- 230,000 בני אדם ומרביתם חיים במחוז קפצ'ורוואה ובמחוז בוקוו באוגנדה על מורדות הר אלגון. הגבול המזרחי של שטחם גובל בקניה ובגבול של קבוצת האב של הסביי, הקלנג'ין. Goldschmidt, Walter; Gale Goldschmidt (1976). Culture and Behavior of the Sebei: A Study in Continuity and Adaptation. Berkeley, California: University of California Press. מדיה וקבצים בנושא סאביני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קבוצות אתניות ובנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באגיסו

הבאגיסו (בלוגיסו - Bagisu) הם בני הקבוצה האתנית בוגיסו. מוכרים גם בשמות גישו, מסבה או סוקוויאה, בני השבט מוכרים כבני אומת מסבה של מזרח אוגנדה. הם קרובים אתנית לשבט הבוקוסו בקניה. הבאגיסו חיים בעיקר במחוז מבאלה למרגלות הר אלגון ודוברים את שפת המסבה המוכרת גם כלוגיסו. בני הבאגיסו נוהגים למול את בניהם בטקס מעבר לבגרות שנקרא אימבלו ונערך מדי שנתיים בחודש אוגוסט. מדיה וקבצים בנושא באגיסו בוויקישיתוף "A Country Study: Uganda", Library of Congress Country Studies Imbalu: Ritual of Manhood of the Gisu of Uganda Account of the Imbalu ritual Going through the Imbalu ordeal Uganda: 'Imbalu' the Gateway to Manhood ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרלו סיג'יסמונדו קאפצ'ה

קרלו סיג'יסמונדו קאפצ'ה (באיטלקית: Carlo Sigismondo Capece;‏ 21 ביוני 1652, רומא – 12 במרץ 1728 בפוליסטנה, קלבריה) היה לבריתן איטלקי. קאפצ'ה למד פילוסופיה ומשפטים בספרד. בשנות ה-90' של המאה ה-17 מונה למושל טרני ובהמשך למושל קאשה ואסיזי. בין 1703 ל-1714 שימש "מזכיר למכתבים באיטלקית ובלטינית" אצל מריה קז'ימייז'ה, אלמנת מלך פולין יאן סובייסקי, שחיה בגלות ברומא. בשנות עבודתו בארמון המלכה הגולה כתב לבריות לשבע אופרות של דומניקו סקרלטי, שאת נושאיהן לקח מכתבי אאוריפידס, אובידיוס, אריסטו פייר קורניי וראסין, כדי לשוות לדמויותיו הכפריות והמלכותיות את האופי הרצוי לפי דרישות האקדמיה של ארקדיה ואקדמיות אחרות, שנטו לאופרה סריה של המאה ה-18. קאפצ'ה, שהיה חבר באקדמיה של ארקדיה, בשם "מטיסטו אולביאנו" שאימץ לו כמקובל בארקדיה, התאים עצמו לדרישות אלה. הלברית האחרונה שחיבר, בשנת 1718, הייתה לאופרה "טלמכוס" של אלסנדרו סקרלטי. נוסף ל-13 לבריות אופרה כתב גם 28 קומדיות בפרוזה, שארבע מהן כללו קטעים מושרים, וכן טקסטים לקנטטות, סרנדות ואורטוריות, בהן "התחייה" (La Resurrezione) של הנדל. לוול לינדגרן, "קאפצ'ה, קרלו סיג'יסמונדו", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין