laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מייקל הוארטה

מייקל הוארטה (באנגלית: Michael Peter Huerta; נולד ב-18 בנובמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמנהל של רשות התעופה הפדרלית של ארצות הברית. הוא הושבע לתפקידו ב-7 בינואר 2013, לתקופת כהונה של חמש שנים שהסתיימה ב-6 בינואר 2018. הוא היה אחראי לתפקוד וביטחון של מערכת התעופה והחלל הגדולה בעולם ופיקח על תקציב של 15.9 מיליארד דולר ויותר מ-47,000 עובדים. הוארטה קיבל את התואר הראשון שלו במדעי המדינה מאוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, ותואר ביחסים בינלאומיים מבית הספר לענייני ציבור ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת פרינסטון. מ-1986 עד 1989 היה הוארטה היה נציב מחלקת הנמלים של ניו יורק ואחראי על המסחר שלהם. בינואר 1989 עזב הוארטה את ניו יורק כדי לשמש כמנהל נמל סן פרנסיסקו עד 1993. בין 1993 ל-1998 מילא תפקידים בכירים במחלקת התחבורה של ארצות הברית בוושינגטון די. סי. בזמן ממשל הנשיא ביל קלינטון. הוארטה עבד כמנהל ומארגן הוועדה עבור משחקי החורף האולימפיים ב-2002, והיה הממונה להכנת אמצעי תחבורה בסולט לייק סיטי עבור האולימפיאדה. הוארטה היה גם מעורב בתכנון והקמתם של מגוון מתקנים אולימפיים, וכן בפיתוח מערכת ניהול בקשות, אשר דאגה לכך שמערכת התחבורה תפעל בצורה בטוחה ויעילה. בין השנים 2002–2009, שימש כנשיא הקבוצה של קבוצת פתרונות התחבורה Affiliated Computer Services, חברה שנרכשה מאוחר יותר על ידי זירוקס, המתמחה בתהליכים עסקיים וטכנולוגיית מידע. הנשיא אובמה מינה את הוארטה כסגן מנהל של רשות התעופה הפדרלית (FAA). ב-26 בינואר 2010, הופיע הוארטה בפני הקונגרס לאישור המינוי, אבל אישור הקונגרס שלו נעצר, ואושר לבסוף לאחר חמישה חודשים. ב-23 ביוני 2010, הוא הפך לסגן מנהל של FAA. עם התפטרותו של רנדי באביט ב-6 בדצמבר 2011, הפך הוארטה לממלא מקום מנהל ה-FAA, כממלא מקום של המנהל סייע לפקח על המבצע של מערכת המרחב האווירי הלאומי בתקציב כולל של כ-16 מיליארד דולר. ב-27 במרץ 2012, מינה הנשיא ברק אובמה את הוארטה לשמש כמנהל הקבוע הבא של רשות התעופה הפדרלית לתקופה של חמש שנים, המינוי אושר לאחר מכן על ידי הסנאט ב-1 בינואר 2013. מדיה וקבצים בנושא מייקל הוארטה בוויקישיתוף
אדלגונדה, נסיכת בוואריה (1870–1958)

אדלגונדה, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Adelgunde von Bayern, ‏17 באוקטובר 1870 - 4 בינואר 1958), הייתה בתו של לודוויג השלישי, מלך בוואריה ואשתו של וילהלם, נסיך הוהנצולרן. אדלגונדה נולדה ב-17 באוקטובר 1870 במינכן, ללודוויג, נסיך בוואריה ולמריה תרזה מאוסטריה-אסטה, בתם של פרדיננד קרל ויקטור, ארכידוכס אוסטריה-אסטה ואליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1913 עלה אביה לשלטון, לאחר הדחת בן דודו אוטו, מלך בוואריה, והוכתר כלודוויג השלישי, מלך בוואריה. ב-20 בינואר 1915 התחתנה אדלגונדה עם וילהלם, נסיך הוהנצולרן, שהיה אלמן מאשתו הראשונה מריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות. לבני הזוג לא נולדו ילדים, ובשנת 1927 מת וילהלם. לאחר מותו השקיעה אדלגונדה את זמנה בבוטניקה, בספרות ובמוזיקה, וב-4 בינואר 1958 מתה אדלגונדה בביתה בזיגמרינגן. מדיה וקבצים בנושא אדלגונדה, נסיכת בוואריה בוויקישיתוף אדלגונדה, נסיכת בוואריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אמאזוניט

אמאזוניט הוא סוג של מיקרוקלין, מינרל סיליקטי מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה). המינרל קרוי על שם נהר האמזונאס. ההנחה כיום היא שהשם ניתן בטעות בשל דמיונו של האמאזוניט לאבנים ירוקות אחרות שהובאו מהאמזונאס, שכן לא ניתן למצוא מינרל זה באגן האמזונאס. האמאזוניט הוא מינרל נדיר למדי, ובעבר נכרה אך ורק באזור מיאסק, 90 קילומטר דרומית־מערבית לצ'ליאבינסק שברוסיה, שם הוא מצוי בסלעי גרניט. לאחרונה אותרו גבישים באיכות גבוהה בפסגת פייק בקולורדו, ארצות הברית, שם הוא מצוי בחברת קוורץ מעושן, אורתוקלז ואלביט בסלע גרניט גס או בפגמטיט. קיימים מקומות נוספים בארצות הברית בהם ניתן למצוא אמאזוניט וכמו כן ישנם מרבצי אמאזוניט במדגסקר. לאמאזוניט שעובר ליטוש יש צבע ירוק מבריק ולכן נוהגים להשתמש בו כאבן חן. במשך שנים רבות היה המקור לצבעו הירוק של האמאזוניט בגדר תעלומה. באופן טבעי, חשבו רבים כי הגורם לצבע הירוק הוא נחושת, משום שלתרכובות נחושת יש גוונים של ירוק וכחול. מחקרים שהתבצעו בשנים האחרונות מעלים השערה כי מקור הצבע הוא בכמויות זעירות של עופרת ומים בפצלת השדה (הופמייסטר ורוסמן, 1985). אמאזוניט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מניפנית

מְנִיפָנִית (שם מדעי: Ptyodactylus) היא סוג של לטאה ממשפחת הפילודקטיליים, החיה במדבריות המזרח התיכון ואפריקה. למניפנית כפות רגליים גדולות במיוחד, מהם קיבלה את שמה (מניפנית = כמו מניפה). רגליה נאחזות היטב בסדקים וכך יכולה המניפנית להלך על קירות וגזעי עצים ואפילו במהופך. היא פעילה בשעות הלילה ומחפשת חרקים קטנים למאכל. המניפנית משתמשת בעיניה הגדולות כדי לאתר מזן בחושך. היא אינה צריכה לשתות לעולם. Ptyodactylus ananjevae Ptyodactylus dhofarensis מניפנית מצויה (Ptyodactylus guttatus) מניפנית אילתית (Ptyodactylus hasselquistii) Ptyodactylus homolepis Ptyodactylus orlovi Ptyodactylus ruusaljibalicus Ptyodactylus oudrii מניפנית גלילית (Ptyodactylus puiseuxi) Ptyodactylus ragazzii מדיה וקבצים בנושא מניפנית בוויקישיתוף מניפנית, באתר ITIS (באנגלית) מניפנית, באתר NCBI (באנגלית) מניפנית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מניפנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מניפנית, באתר GBIF (באנגלית)
Touch My Body

Touch My Body (בעברית: גע בגופי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית מריה קארי, מתוך אלבומה העשירי, E=MC². השיר יצא לאור כסינגל הראשון מתוך האלבום, ב-12 בפברואר 2008. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, השבע עשרה במצעד המוזיקה האוסטרלי, והחמישי במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי קארי עצמה, קריסטל ג'ונסון, דה-דרים וכריסטופר סטיוארט והופק על ידי קארי וסטיוארט. מבחינה לירית קארי מבקשת בשיר מבן זוגה שייגע בה ויממש את הפנטזיות המיניות שלה אם כי לשיר יש גם מסר נוסף בו קארי מפצירה מבן זוגה שלא יקליט או ידליף לתקשורת שום דבר מפגישתם. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר פופ עם שילוב של רית'ם אנד בלוז. השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה אם כי הוא גם זכה לביקורות שליליות על כך שהוא לא מייצג כמו שצריך את היכולות הווקאליות של הזמרת. הקליפ לשיר בוים על ידי ברט רטנר שעבד עם קארי בעבר על 5 קליפים אחרים. בקליפ לשיר טכנאי מחשבים מגיעה לביתה של קארי שמקבלת אותו בלבוש פרובוקטיבי והוא נרגש לראותה. לאחר מכן הקליפ מציג את הפנטזיות הרומנטיות והמיניות שלו עם הזמרת. הקליפ זכה בפרס "הקליפ הקומי הטוב ביותר" בטקס פרסי BET Awards ואף זיכה אותה בפרס מפעל חיים מטעם טקס פרסי MTV יפן. השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובכך קארי שברה את השיא של אלביס פרסלי בתור אומן הסולו עם הכי הרבה שירים שהגיעו למקום הראשון במדינה. בנוסף השיר הביא לכך שקארי צברה 79 שבועות במקום הראשון במדינה ובכך היא הגיעה לתיקו עם פרסלי. בנוסף לכך, השיר זכה להצלחה גם מעבר לארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-3 במצעד האירופאי הכללי, למקום ה-17 באוסטרליה, למקום ה-3 בניו זילנד, למקום ה-2 בקנדה, למקום ה-5 ביפן ובבריטניה. על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו קארי בתוכנית סאטרדיי נייט לייב ובתוכנית "Good Morning America". בנוסף היא שרה את השיר גם בפרק הפתיחה של תוכנית הריאלטי "The Hills". במסגרת טקסי הפרסים קארי ביצעה את השיר בטקס פרסי בחירת הנוער. גם באירופה קידמה קארי את השיר כאשר שרה אותו בתוכניות הבריטיות "The Sunday Night Project" ו-"The Paul O'Grady Show" בתוכנית הכישרונות הגרמנית "Deutschland sucht den Superstar". בנוסף, השיר נכלל גם בסיבוב ההופעות שלה, "Angels Advocate Tour". מידע על היצירה "Touch My Body" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Touch My Body" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Touch My Body" באתר Discogs סרטון השיר "Touch My Body" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Touch My Body" באתר ספוטיפיי "Mariah Carey Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-03-20. Steffen Hung, australian-charts.com - Australian charts portal, www.australian-charts.com Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) MariahCareyVEVO (2009-06-16), Mariah Carey - Touch My Body, נבדק ב-2018-03-20 Wayback Machine, web.archive.org, ‏2016-01-25 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) "British single certifications – Mariah Carey – Touch My Body". British Phonographic Industry. Retrieved May 11, 2019. Select singles in the Format field. Select Silver in the Certification field. Type Touch My Body in the "Search BPI Awards" field and then press Enter.
ישימונית

ישימונית (שם מדעי: Stenodactylus) הוא סוג של לטאות קטנות ממשפחת השממיתיים החיים במדבריות בצפון אפריקה והמזרח התיכון. הישמוניות הן לטאות זריזות הפעילות בשעות הלילה. הם צדות חרקים קטנים וביום נחות בין הסלעים. לשונם הארוכה והדביקה עוזרת לנקות את עיניהם הרגישות לאור. בישראל ישנם 3 מיני ישימוניות. Stenodactylus affinis Stenodactylus arabicus ישימונית תמנע (Stenodactylus doriae) Stenodactylus grandiceps Stenodactylus khobarensis Stenodactylus leptocosymbotus ישימונית רביבים (Stenodactylus petrii) Stenodactylus pulcher Stenodactylus slevini ישימונית מצויה (Stenodactylus sthenodactylus) Stenodactylus yemenensis מדיה וקבצים בנושא ישימונית בוויקישיתוף ישימונית, באתר ITIS (באנגלית) ישימונית, באתר NCBI (באנגלית) ישימונית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ישימונית, באתר GBIF (באנגלית)
סובצ'ק

האם התכוונתם ל... קסניה סובצ'ק – מנחת טלוויזיה ומגישת רדיו רוסייה, התמודדה לנשיאות רוסיה ב-2018 אנטולי סובצ'ק – מדינאי רוסי בתקופת הפרסטרויקה, וראש עיריית סנקט פטרבורג הראשון שנבחר באופן דמוקרטי.
נכון לתמיד

נכון לתמיד הוא אלבומו ה-21 של הזמר איל גולן שהוצג כאלבום מחווה של הזמר לזוהר ארגוב לציון 30 שנה למותו. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים, "עוד דקה את נעלמת", "נכון להיום". האלבום יצא לאור בתאריך ה-18 במרץ 2018, והוא כולל עשרה שירים שמבוצעים במקור על ידי זוהר ארגוב, אשר נמצאים במיינסטרים הישראלי מאז ועד היום והפכו לקלאסיקה ישראלית. כל השירים, אשר עובדו מחדש על ידי המפיק המוזיקלי יעקב למאי, הם דואטים הכוללים את הטמעת קולו של ארגוב במנגינה החדשה בצירוף הקלטה של ביצוע עכשווי של השיר בקולו של גולן. דודי פטימר, ‏30 שנה למות זוהר ארגוב - החברים נזכרים: "כמו טרגדיה יוונית", באתר מעריב אונליין, 1 בנובמבר 2017
בת' שפירו

בת' שפירו (באנגלית: Beth Shapiro; נולדה ב-14 בינואר 1976) היא ביולוגית אמריקאית המכהנת כפרופסור במחלקה לאקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. מחקריה עוסקים ב-DNA עתיק, בהתפתחות אבולוציונית של מינים על פני זמן ובפרט בגורמים להיווצרות המינים ובהכחדתם. שפירו נולדה באלנטאון שבפנסילבניה. בנעוריה רצתה לעסוק בתקשורת והחלה ללמוד לתואר ראשון בתחום באוניברסיטת ג'ורג'יה, במהלך הלימודים שינתה את התמקדותה לאקולוגיה וסיימה תואר ראשון ושני בתחום ב-1999. היא זכתה למלגת רודז ללימודים באוניברסיטת אוקספורד בה השלימה ב-2003 תואר שלישי בזואולוגיה. בשנת 2000 נתן לו אוצר מוזיאון הטבע של אוקספורד גישה לדגימת עצם של עוף הדודו שנכחד, מהדגימה הצליחה שפירו להראות את שיוכו למשפחת היוניים. מאמר שפרסמה על כך בשם "Flight of the Dodo" התפרסם בכתב העת Science. בשנת 2001 הצליחה עם המנחה שלה אלן קופר ללקט דגימה מעצם הירך של ממותה צמרית שקפאה לפני כ-21,000 שנים ולהשלים בעקבותיה ריצוף DNA ליונק נכחד זה. בשנים 2004–2007 עמדה בראש מכון הנרי ולקם לביומולקולה עתיקה באוקספורד, בשנתים הראשונים שימשה עמיתה בקרן ולקם ולאחר מכן שימשה כעמיתת מחקר מטעם החברה המלכותית. ב-2007 מונתה למרצה בכירה במחלקה לביולוגיה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה וב-2011 מונתה לפרופסור חבר במחלקה. בשנת 2012 עברה לכהן כפרופסור במחלקה לאקולוגיה וביולוגיה אבולוציונית שבאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז. משנת 2015 היא מכהנת גם כראש תחום האבולוציה במכון הגנום שבאוניברסיטה. שפירו זכתה ב-2007 להכרה מטעם מכון סמית'סוניאן כאחת המדעניות הצעירות החדשניות וב-2009 זכתה במלגת מקארתור. ב-2023 נכללה כעמיתה בהאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. לאורך השנים פרסמה עשרות מחקרים. היא חיברה ספר לימוד וב-2015 יצא לאור ספרה "How to Clone a Mammoth: The Science of De-Extinction" (איך לשבט ממותה) בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון. מדיה וקבצים בנושא בת' שפירו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בת' שפירו בת' שפירו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בת' שפירו, ברשת החברתית Goodreads בת' שפירו, באתר גוגל סקולר בת' שפירו באתר אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז קורות חיים באתר אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה בת' שפירו באתר נשיונל ג'יאוגרפיק Evolution of a Scientist, אתר אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, 31 באוגוסט 2010 המאמר באתר Science, מרץ 2002 בת' שפירו באתר החברה המלכותית
שלוון

שלוון (שם מדעי: Eirenis) הוא סוג נחשים לא ארסיים ממשפחת הזעמניים. הם חיים באירופה, אסיה ואפריקה וכמה מהם חיים גם בישראל. מינים אלה קטנים מאוד ובעלי ראש קטן עם שיניים קטנות, עיניים גדולות שחורות וגוף בצבע אפור עד כתום. לחלק מהמינים צבעים כהים על ראשם ולעיתים בשילוב עם צהוב. אורכם יכול להגיע ל-75 ס"מ אך רוב המינים קטנים יותר. הם צדים יצורים קטנים יותר הכוללים חרקים גדולים, עכבישים, לטאות ונחשים קטנים יותר וכן מכרסמים קטנים. הם בולעים את טרפם בשלמותו. Eirenis africanus Eirenis aurolineatus Eirenis barani Eirenis collaris שלוון אזורים (Eirenis coronella) Eirenis coronelloides שלוון קווים (Eirenis decemlineatus) Eirenis eiselti Eirenis hakkariensis Eirenis kermanensis שלוון קולר (Eirenis levantinus) שלוון כתמים (Eirenis lineomaculatus) Eirenis medus Eirenis modestus Eirenis occidentalis Eirenis persicus Eirenis punctatolineatus Eirenis rechingeri שלוון טלוא-ראש (Eirenis rothii) Eirenis thospitis מדיה וקבצים בנושא שלוון בוויקישיתוף שלוון, באתר ITIS (באנגלית) שלוון, באתר NCBI (באנגלית) שלוון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שלוון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שלוון, באתר GBIF (באנגלית)
טיפולות

טיפּוּלוֹת (שם מדעי: Tipuloidea) היא על-משפחה בסדרת הזבובאים המכילה את המשפחות Cylindrotomidae,‏ Limoniidae,‏ Pediciidae וטיפולתיים. על-משפחה זו מכילה לפחות 15,300 מינים, רובם (75%) תוארו על ידי האנטומולוג צ'ארלס פול אלכסנדר (אנ'). מדיה וקבצים בנושא טיפולות בוויקישיתוף טיפולות, באתר ITIS (באנגלית) טיפולות, באתר NCBI (באנגלית) טיפולות, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית ממכר עתיקות (סרט, 1914)

בית ממכר עתיקות (באנגלית: The Old Curiosity Shop) הוא סרט אילם בריטי משנת 1914 בבימויו של תומאס בנטלי ובכיכובם של מאי דיקון, ווריק באקלנד ואלמה טיילור. הסרט מבוסס על הרומן "בית ממכר עתיקות" מאת צ'ארלס דיקנס שיצא לאור ב-1840. זהו הראשון משלושה עיבודים של הסיפור שיצר בנטלי. הפקת הסרט נעשתה בידי הפוורת' קומפני, אולפן הקולנוע המוביל בבריטניה בתקופה של לפני מלחמת העולם הראשונה. מאי דיקון – נל הקטנה ווריק באקלנד – סבא טרנט אי. פלטון – קווילפ אלמה טיילור – גברת קווילפ גיימי דרלינג – ג'נטלמן רווק וילי וסט – דיק סוויבלר בילי רקס – טום קודלין ס. מאי – סמפסון בראס ברט סטאו – שורט סידני לוקלין – ג'רי מויה נוג'נט – המרקיזה ר. פיליפס – גברת ג'רלי Giddings, Robert & Sheen, Erica. From Page To Screen: Adaptations of the Classic Novel . Manchester University Press, 5 May 2000 Mee, John. The Cambridge Introduction to Charles Dickens. Cambridge University Press, 2010. "בית ממכר עתיקות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בית ממכר עתיקות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
סימקה אספלנדה

סימקה אספלנדה (בספרדית: Simca Esplanada) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב Simca do Brasil (אנ') חברת בת של יצרנית הרכב הצרפתית סימקה. דגם ה"סימקה אספלנדה" הוצג לראשונה בנובמבר, שנת 1966 בתערוכת המכוניות בסאן פאולו, ומספר ימים לאחר מכן "קרייזלר אינטרנשיונל" קיבל את השליטה ב-Simca do Brasil. "סימקה אספלמדה" (בסיסית) "סימקה אספלנדה GTX" (יוצרו 631 יחידות) יוצרו 17,449 יחידות 4 דלתות 6 נוסעים (3+3) מכל דלק - 65 ליטר מיקום מנוף ההילוכים - מתחת להגה תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 13.0 שניות "סימקה אספלנדה" "סימקה אספלנדה" (צולם בשנת 1972) "סימקה אספלנדה" - תמונות סימקה אספלנדה - תמונה (The_Automobile_Museum-Curitiba_State_of_Parana) מדיה וקבצים בנושא סימקה אספלנדה בוויקישיתוף סימקה אספלנדה, סרטון באתר יוטיוב סימקה אספלנדה, סרטון באתר יוטיוב סימקה אספלנדה, סרטון באתר יוטיוב (פרסומת ל"סימקה אספלנדה" על ידי "Chrysler") מועדון סימקה בברזיל (Simca Club Brazil) Bellu, René. Toutes les Simca. Le Conquet: Studio Gernot. (published and distributed privately, no ISBN) סימקה- סימקה (ראשי התיבות מצרפתית של Société Industrielle de Mécanique et Carrosserie Automobile) היה יצרן רכב צרפתי שהחל לייצר מכוניות ב-1934 "סימקה אספלנדה" .thetruthaboutcars.com/2011/05/the-other-chrysler-hemi-simca-esplanada "סימקה אספלנדה" liveandletdiecast.kinja.com/semaine-des-simcas-4-4-1968-simca-esplanada-gtx "סימקה אספלנדה" - מפרט טכני auta5p.eu/lang/en/katalog/auto
אוגוסטה ויקטוריה, נסיכת הוהנצולרן

אוגוסטה ויקטוריה, נסיכת הוהנצולרן (בגרמנית: Auguste Viktoria Prinzessin von Hohenzollern;‏ 19 באוגוסט 1890–29 באוגוסט 1966), הייתה אשתו של מנואל השני, מלך פורטוגל, מלך פורטוגל האחרון. אוגוסטה ויקטוריה נולדה ב-19 באוגוסט 1890 בפוטסדאם, לוילהלם, נסיך הוהנצולרן ולמריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של הנסיך לואיג'י, רוזן טראני ומתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה. ב-4 בספטמבר 1913 התחתנה אוגוסטה ויקטוריה עם מנואל השני, מלך פורטוגל, שהודח בשנת 1910 בהפיכה צבאית שהביאה להקמת הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה. לבני הזוג לא היו ילדים, ובשנת 1932 מת בעלה מנואל בלונדון. ב-23 באפריל 1939 התחתנה אוגוסטה ויקטוריה בשנית עם הרוזן רוברט דגלאס, אך גם מנישואים אלו לא היו לה ילדים. בשנת 1955 מת בעלה רוברט, וב-29 באוגוסט 1966 מתה אוגוסטה ויקטוריה באייגלטינגן. מדיה וקבצים בנושא אוגוסטה ויקטוריה, נסיכת הוהנצולרן בוויקישיתוף
מתים שרים הולכים

מתים שרים הולכים הוא אלבום האולפן ה-17 של להקת הפופ רוק הישראלית משינה. האלבום שהוקלט ב"אולפני קיצ'ה", אולפני דגניה" וב"Fish- -- i studio", שוחרר במרץ 2018 והופץ לראשונה על ידי "התו השמיני". זהו האלבום הראשון של משינה שלא הופץ באמצעות חברת "זברה", חברת ההפצה בבעלות הלהקה. האלבום מאופיין בשירים פחות קצביים ורועשים ויותר איטיים עם נגיעות אלקטרוניות. הביקורות בעיתונות על האלבום לרוב רואות בו תקליט בוגר, המגלה שלב חדש בסגנונה של הלהקה, סגנון שמתאים לגיל החברים בה[דרוש מקור]. כל שירי האלבום נכתבו על ידי שלומי ברכה ויובל בנאי, הופקו על ידי טל רום, ועובדו על ידי משינה וטל רום. בן שלו, האלבום החדש של "משינה": התרפקות על בואי והשראה מדילן, באתר הארץ, 14 במרץ 2018 שי להב, שובה של המכונה: על החדש של משינה, באתר ynet, 15 במרץ 2018 תימורה לסינגר, ‏מוזיקה | משינה ממשיכה להיות רלוונטית, גם באלבום החדש, באתר גלובס, 24 במרץ 2018 יקי הפשטיין, ‏קסם מיוחד: משינה נמצאת בשיא החדות שלה, בעיתון מקור ראשון, 6 במאי 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת יגל יעקב

בית הכנסת יגל יעקב הוא בית הכנסת של קהילת יוצאי מונסטיר השוכן בירושלים. ערך מורחב – יהדות ביטולה הרב יעקב בן יוסף ישראל בעל "היגל יעקב" כיהן מ-1854 כמורה צדק ורבה הראשי של מונסטיר. ב-1888 הקימו לכבודו יוצאי מונסטיר ברחוב הקראים אשר בעיר העתיקה בירושלים סמוך לבית הכנסת החורבה, את בית הכנסת "יגל יעקב". מאוחר יותר, בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 הועבר בית הכנסת לשכונת מקור ברוך. בבית הכנסת שתי קומות כאשר השנייה שימשה לעזרת נשים. כמנהג יהודי מונסטיר נהגו מתפללי בית הכנסת לומר קדיש נוסף בתוך התפילה לציון גירוש ספרד. לאחר חורבן הקהילה בשואה התקיים בבית הכנסת טקס זיכרון שנתי בכט באדר לזכר בני הקהילה שנספו בשואה ובמהלך הלחימה בשורות הפרטיזנים של טיטו. המתפללים התפללו תפילת ערבית וקראו את פרק חזון העצמות היבשות, ל"ז מספר יחזקאל. לטקס חוברו במיוחד מילות קינה ולאחר קריאת הקינה הודלקו נרות במנורת ששת קנים שהוצבה במקום, לזכר ששת מיליוני הנספים בשואה. ”אלה נזכורה ונפשנו עליהם תשתוחח, קול ויללה נשמיע ומספד ומר נביע על חללי בת עמי נתאבל בדמי, אשר נטרפו בידי זאבי ערב נאצים חיתו טרף.” לאורך השנים הלכו והתמעט מספר המתפללים והמבקרים בבית הכנסת. המבנה מוחזק על ידי עמותת מוסדות "ישועת ציון". מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת יגל יעקב בוויקישיתוף ראובן גפני, בית הכנסת יגל יעקב, באתר דור ההמשך של יוצאי מקדוניה בישראל דובי זכאי, בית מקדש מעט: סיור בין בתי כנסת עתיקים בירושלים, באתר nrg‏, 7 בספטמבר 2010. בית הכנסת יגל יעקב, באתר מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל.
פומה GTB

פומה GTB (בספרדית: Puma GTB) היא מכונית ספורט המוגדרת כ-"מכונית שרירים" בעלת מרכב פיברגלס, מתוצרת יצרנית הרכב הברזילאי Puma Veículos e Motores אשר יוצרה בין השנים 1973–1984. סך הכול יוצרו 1,589 יחידות. מכלולים רבים לדגם ה"פומה GTB" נלקחו (ברישיון) מג'נרל מוטורס, המנוע שהורכב בדגם הוא מנוע שברולט (אנ'). "Puma GTB S1" (יוצרו 701 יחידות) "Puma GTB S2" (יוצרו 888 יחידות) "Puma GTB S3" - אופיין על ידי מנוע 4,000 סמ"ק הצורך מתנול, מנוע שברולט (יוצר בשנת 1983) "Puma GTB S4" - אופיין על ידי מנוע טורבו (יוצר בשנת 1984) שם הדגם: GTB (Gran Turismo Brazil) הדגם בעל מרכב פיברגלס. 2 דלתות 4 מושבים (2+2) חללי הפנים מפוארים מושבי עור חלונות כוח מיזוג אוויר צמיגים קדמיים: 205/70 R 14 צמיגים אחוריים: 215/70 R 14 מידות צמיגים: 14 אינץ' מחיד היחידה: 17,000 דולר "פומה GTB" שנת 1974 "פומה GTB" "פומה GTB" מסדרה S2 "פומה GTB" מסדרה S2 "פומה GTB" מסדרה S2, שנת 1980 "פומה GTB" מסדרה S2 "פומה GTB" מסדרה S2 פומה GTB - תמונות מדיה וקבצים בנושא פומה GTB בוויקישיתוף פומה GTB, סרטון באתר יוטיוב פומה GTB, סרטון באתר יוטיוב פומה GTB, סרטון באתר יוטיוב פומה GTB, סרטון באתר יוטיוב פומה GTB, סרטון באתר יוטיוב יצרנית הרכב "פומה" lexicarbrasil.com.br/puma "פומה GTB" supercars.net סדרות "פומה GTB" wj2d.100megsdns.com/pumagtb "פומה GTB" סדרה S2 carros.ig.com.br/colunas/garagem-do-bellote/2017-11-01/puma-gtb "פומה GTB" com.br/cultura-auto/puma-gtb-1978
אהבת הדסה

אהבת הדסה הוא אחד משיריו של רבי שלום שבזי, מגדולי חכמי ומשוררי תימן, החתום באקרוסטיכון שם משפחתו ושמו הפרטי "אלשבזי משתא שלום". זהו שיר חתונה אליגורי, שתוכנו כיסופים לגאולה. שיר זה הוא אחד משירי אהבה רבים בין אלוהי ישראל לעמו. ה"אני" בשיר מסמל את עם ישראל המשתוקק ל"הדסה" היא השכינה, המשורר משתמש בדימוי 'הדסה' בשיריו להקשרים נוספים כמו עם ישראל שנמשל להדס משולש (עם ישראל, התורה, והאל), או ככינוי המובא במדרשים לאסתר המלכה, כזיכרון גאולת ישראל בימי אחשורוש על ידיה. לדעת הרב מרדכי יצהרי שיר זה מבטא דווקא את אהבת עם ישראל (האני) לארץ ישראל המשולה להדסה, לפי פירושו השיר מדבר אך ורק על נושא זה, ובכך ממשיל המשורר את עם ישראל וארצו לחתן וכלה המתאחדים זה עם זה. אהבת הארץ ושיבת ציון הם מוטיבים בולטים בשיריו של שבזי, ביטוי לכך נמצא באגדה לפיה כל ערב שבת היה מהלך בדרך נס לארץ ישראל, ובמוצאי שבת היה חוזר לתימן. בפיוט נרמז על גירוש מוזע (=זמן שרידנו), גלות שכילתה כמחצית מיהודי תימן, וכמו כן את האיסור השלטונות בתימן לעליה לארץ ישראל (=לו יש רשות). לקראת סוף הפיוט מוצא המשורר נחמה בלימוד התורה וקיום המצוות. הפיוט בנוי מ-12 בתים, כנגד 12 שבטים. השיר במקורו הושר באירועי שמחה, בעיקר במהלך שמחת חתן וכלה, בעיקר אצל יהודי תימן, בישראל השיר התפרסם לראשונה לכלל הציבור על ידי הכוריאוגרפית שרה לוי-תנאי להקה ענבל ביצירתה הנודעת "תיקון חצות" (1956). המוזיקאי מרדכי סתר השתמש גם בשיר זה שוב ביצירתו "תיקון חצות". שם הספר "אהבת הדסה", נלקח אף הוא מפיוט זה. הרב שלמה קורח בחר לשיר שיר זה לבקשת רבו אהרון קוטלר, בעת עריכת ליל הסדר בחג הפסח בישיבת לייקווד ב-11 באפריל שנת 1960 בלוח העברי ט"ו בניסן ה'תש"כ. אהבת הדסה בביצוע יגאל בשן (1976) אהבת הדסה, באתר הפיוט והתפילה אהבת הדסה, באתר זמרשת דוד אסף‏, אהבת הדסה: שיר לכת טורקי שהפך לשיר קודש יהודי, בבלוג "עונג שבת", 7 במאי 2021 הרב עמרם קורח, פירוש עלמות שיר, בתוך דיוואן "חפץ חיים" (1966), עמוד תש"י. יעקב ספיר, מסע תימן, מהדורת יערי, עמוד קל"ה שלמה טבעוני תשמ"ה הוצאת הקיבוץ המאוחד תשמ"ה ספר העוסק בחלקו בסיפור עלית משפת נדב מתימן ספר 'אש התורה' לזכרו של מרן ראש הישיבה הרב אהרון קוטלר עמוד א"ש