laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לינק 16

Link 16 היא רשת תקשורת צבאית המשמשת את החברות בברית נאט"ו להעברת מידע דיגיטלי בין מחשבים בפורמט מוגדר. באמצעות Link 16 כוחות קרקע, כלי טיס וספינות מלחמה של חברות הברית יכולים להחליף מידע אודות תמונת המצב הטקטית שלהם בזמן אמת. המערכת Link 16 תומכת בהעברת הודעות טקסט ותמונות ומספקת לצורך כך שני ערוצים בקצב של 2.4 קילוביט לשנייה או 16 קילוביט לשנייה. התקשורת בה מוצפנת ומבוססת על TDMA. התקשורת היא אלחוטית בתחום תדרי ה־L ‏(969–1206 MHz) בספקטרום התדר אולטרה גבוה. בואינג AH-64 אפאצ'י B-1 לנסר B-2 ספיריט לוקהיד C-130 הרקולס בואינג E-7 ודג'טייל E-8 יורופייטר טייפון מקדונל דאגלס F-15 איגל ג'נרל דיינמיקס F-16 פייטינג פלקון מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט F-22 ראפטור לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II בואינג KC-46 פגסוס חץ (מערכת נגד טילים) MIM-104 פטריוט THAAD לפי הסוכנות לפיתוח בחלל של ארצות הברית, רשת לינק 16 תמומסר דרך לוויינים המקושרים באמצעות תקשורת אופטית, בין לווינית בחלל כך שפלטפורמות טקטיות יוכלו לבצע תקשורת נתונים "מכל מקום לכל מקום בכדור הארץ" (לאחר שמערכי הלוויינים יושלמו במלואם). יכולת זו הודגמה כבר בניסויים. בכדי שפלטפורמה מסוימת תדע לקבל נתונים מהרשת, היא צריכה שיהיה לה מקמ"ש (משדר - מקלט) ייעודי וחיבור אינטגרטיבי למחשבי הפלטפורמה עצמה - כדי לתרגם את ישויות המידע השונות מהישויות הייחודיות לפלטפורמה, למסרי רשת תקינים ולהפך. המקמ"ש בפלטפורמה נקרא Joint Tactical Radio System והוא נשען על רדיו מוגדר תוכנה. פיתוח ה JTRS נמשך למעלה מ 15 שנה לפני שהצליחו להצטייד במכשירי הרדיו וזו נחשבת דוגמה לאחד הפרויקטים הגרועים ביותר בהיסטוריה של משרד ההגנה האמריקאי. אחת שההצטיידות כן הושלמה - היא מאפשרת תקשורת נתונים מוצפנת בין כל הפלטפורמות הטקטיות של מדינות נא"טו ובנות ברית מסוימות שלה ולכך יש תרומה מבצעית ניכרת. במידה רבה, זו התשתית לרעיון של "לחימה מבוססת רשת" Network-centric warfare. באיור/ אילוסטרציה המצורפת רואים כמה שימושים אפשריים: מטרות שמטוס AWACS מגלה מטווחים מאוד רחוקים - הוא "מכניס לרשת" את המטרה ע"פ הפרוטוקול של לינק 16. מטוסי קרב כמו אף-15, אף 16, קולטים את השידור המדובר ויכולים "לראות" מטרות אויב מטווחים של מאות מייל - בלי שהם צריכים לראות את המטרות באמצעות המכ"ם של המטוס עצמו ובלי שהם צריכים לשדר ולחשוף את עצמם אלקטרונית. מכ"מים קרקעיים לגילוי טילי קרקע - קרקע, מגלים טילים בליסטיים במעופם, מכניסים את המידע לרשת וככה, סוללות ההגנה האקטיביות יכולות לרכז את המשאבים לכוון המטרות - עוד לפני שהן רואות את הטילים התוקפים בעצמן. לינק 22 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחלי חיים

רחלי חיים (14 במאי 1957 – 18 ביוני 2023) הייתה זמרת ושחקנית תיאטרון ומחזות זמר ישראלית, שהתפרסמה בעיקר בשנות ה-80. חיים נולדה בפונה שבהודו למשפחה יהודית-תימנית ממוצא נפאלי-הודי. בגיל שש עלתה עם משפחתה לישראל וגדלה באילת. כנערה, שרה בלהקת הנוער של העיר. את שירותה הצבאי עשתה חיים בצוות הווי הנח"ל. ב-1978 הקליטה הלהקה, בהשתתפות חיים, את השיר "מטריה בשניים", לאלבום השירים היפים של להקות צה"ל, לציון 30 שנה למדינת ישראל. לאחר שחרורה מצה"ל, הגישה חיים תוכניות ספורט בטלוויזיה הישראלית, והתפרסמה במראה האקזוטי שלה. ב-1980 חזרה לתחום השירה, והצטרפה ללהקת "בצל ירוק 80". הלהקה, שכללה בין היתר את מאיר סוויסה, דני שגב ואבי דור, שרה בסגנון הלהקות הצבאיות. הלהקה הקליטה שלושה שירים מקוריים והעלתה מופע, אך לא זכתה להצלחה והתפרקה כעבור שנה. ב-1981 השתתפה חיים במופע "ברנשים וחלומות", שכלל להיטים ממחזות זמר ומסרטים מוזיקליים. באותה השנה השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "מועדון החתול שמיל" שהוקדשה לשירי נעמי שמר. עוד בשנה זו השתתפה בפסטיגל, שנערך אז בפעם הראשונה, עם השירים "שמש", "תום" ו"תנו לי אלף". שירים אלה היא ביצעה בהרכבים עם זמרים שונים. היא שבה אל הפסטיגל ב-1982 כשהצטרפה ללהקת איזולירבנד עם השיר "משחקי וידאו", וב-1983 כחלק מההרכב "שלישיית מוס" (לצד בני הרוש ואיציק עוקב) עם השיר "קוסם מארץ עוץ". ב-1982 הופיעה בהצגה "ילדי הכרך", לצד עדנה גורן, דינה גולן ונסים גרמה. ב-1985 הקליטה מספר שירים באופן עצמאי, ביניהם "הכי יפה בעיר", שכתבו עבורה עלי מוהר ורמי קלינשטיין, והיא שרה אותו בליווי איגי דיין וקלינשטיין בפסנתר. בפורים 1989 הופיעה במופע לילדים "משלוש יוצא אחד", לצד אבי דור ולאה לופטין. בסוף אותה השנה הוציאה חיים אלבום סולו בשם "רוקדת בכוח". רוב השירים נכתבו והולחנו על ידי חיים עצמה ועובדו בידי עדי רנרט, ורמי קלינשטיין הלחין לאלבום שני שירים. האלבום לא זכה להצלחה על אף שירים בולטים בו כ"רוקדת בכוח", "מלכת הלילה", "עיר זרה" ו"מלי". ב-1992 עסקה בדיבוב בסדרת הטלוויזיה "מסיפורי ספר הג'ונגל" בתפקיד לאלה. ב-2007 הופיעה חיים בתפקיד משני בסרטו של הבמאי דורון בנבנישתי, "מתוק ומר". חיים הייתה נשואה לשחקן והזמר בני נדלר והעלתה איתו את האלבום-מופע לילדים "מה עושות האיילות – ככה סתם", שכלל שירים של לאה גולדברג וע. הלל. חלק משירי המופע הוקלטו בקלטות וידאו ואודיו. ב-1993 הם היו חלק מלהקת "שירו", שליוותה את הזמרת שרהל'ה שרון בשיר "שירו" בתחרות האירוויזיון. נדלר וחיים המשיכו בשיתוף פעולה מקצועי גם לאחר שהתגרשו. חיים הייתה נשואה לראשונה לבני נדלר. ביולי 1987 חיים נישאה בשנית למתופף אלון הלל, אותו הכירה בשנת 1981 במהלך העבודה המשותפת שלהם במחזמר "ברנשים וחלומות". לשניים נולדו שני בנים, המוזיקאים יונתן וגלעד (גיגי) הלל. בגיל 50 אובחנה חיים כחולה במחלת אלצהיימר. ב-18 ביוני 2023, 16 שנה לאחר שהחלה בהתמודדות עם המחלה, נפטרה חיים מהמחלה והובאה למנוחות בבית העלמין ירקון. רחלי חיים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רחלי חיים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רחלי חיים, באתר ספר הקולנוע הישראלי רחלי חיים, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב רחלי חיים, באתר MusicBrainz (באנגלית) רחלי חיים, באתר Discogs (באנגלית) רחלי חיים, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) הכי יפה בעיר, מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית, באתר יוטיוב תקליט השדרים "הכי יפה בעיר" באתר "סטריאו ומונו". שירה נאות, הזמרת והשחקנית רחלי חיים מתה בגיל 66, באתר הארץ, 19 ביוני 2023 ראיון עם יונתן הלל במקומון "גפן - מגזין המושבות".
ניה ורדלוס

אנתוניה יוג'יניה "ניה" ורדלוס (באנגלית: Antonia Eugenia "Nia" Vardalos; נולדה ב-24 בספטמבר 1962) היא שחקנית, תסריטאית ובמאית קולנוע קנדית, שמוכרת בשל סרטה "החתונה היוונית שלי"; עבורו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר. ורדלוס נולדה בוויניפג, מניטובה שבקנדה. היא בתם של ההורים היוונים-קנדים דורין כריסטאקוס, מנהלת חשבונות ועקרת בית, וקונסטנטין "גאס" ורדלוס, מפתח קרקעות שנולד בקלבריטה, יוון. היא למדה בבית הספר סנט ג'ורג' ובתיכון שפטסברי בוויניפג ולאחר מכן נרשמה לאוניברסיטת ריירסון בטורונטו. ורדלוס התפרסמה בזכות הסרט "החתונה היוונית שלי" משנת 2002, לו כתבה את התסריט ובו שיחקה בתפקיד הראשי. בעקבות הסרט, שזכה להצלחה מסחרית, הופקה סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם, שבה שיחקו רוב השחקנים שהופיעו בסרט, לרבות ורדלוס עצמה, שאף הייתה התסריטאית והמפיקה בפועל. הסדרה לא זכתה להצלחה ושידורה הופסק לאחר 7 פרקים בלבד. ב-2004 היא שיחקה לצד טוני קולט בסרט "קוני וקרלה". היא הופיעה לצד בעלה השחקן במספר סדרות וסרטים, כגון "נסיך החלומות" ו"המופע של דרו קארי". ב-2009 הופיעה בתפקיד הראשי בסרט "האהבה היוונית שלי" ולאחר מכן גם כתבה, ביימה ושיחקה בתפקיד ראשי בסרט "שונאת את חג האהבה". בספטמבר 1993 היא נישאה לשחקן האמריקאי איאן גומז. לאחר שניסו במשך תשע שנים להרות באמצעות הפריה חוץ גופית ופונדקאות, ורדלוס וגומז אימצו את בתם, אילריה, בשנת 2008. באותה תקופה אילריה הייתה בת שלוש וחלק ממערכת האומנה. בשנת 2013, ורדלוס כתבה ספר על החוויה, רב מכר של הניו יורק טיימס שהיא כינתה "Instant Mom", והיא עדיין תורמת את כל ההכנסות מהתמלוגים שלה לקבוצות אימוץ. ורדלוס פרסם גם טור עצות על תהליך האימוץ ב"הפינגטון פוסט". ב-3 ביולי 2018 פורסם כי ורדלוס הגישה בקשה לגירושין מגומז לאחר 25 שנות נישואין, וכי הם כבר היו פרודים מאז יוני 2017. הגירושים שלהם הושלמו כעבור חודשיים. מדיה וקבצים בנושא ניה ורדלוס בוויקישיתוף ניה ורדלוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניה ורדלוס, ברשת החברתית אינסטגרם ניה ורדלוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ניה ורדלוס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ניה ורדלוס, באתר AllMovie (באנגלית) ניה ורדלוס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ניה ורדלוס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ניה ורדלוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ניה ורדלוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) מיקה שור, יווניה גאה: ניה ורדלוס מככבת ב"האהבה היוונית שלי", באתר nrg‏, 23 ביוני 2009 נועה רובין, קומדיה לא רומנטית: ניה ורדלוס חוזרת עם "שונאת את חג האהבה", nrg ‏, 13 ביולי 2009 Pplus, הפרידה היוונית שלי: ניה ורדולוס נפרדה מבעלה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 4 ביולי 2018
שמואל זיסמן

שמואל (שמוזי) זיסמן (נולד ב-12 במאי 1957 ברמת גן) הוא כדורסלן עבר ועורך דין. זיסמן נולד וגדל ברמת גן, בנו של חבר הכנסת ואיש הציבור שלום זיסמן. החל לשחק כדורסל זמן קצר אחרי מות אביו בתחילת 1967. בנעוריו שיחק זיסמן במחלקת הנוער של מכבי רמת חן ובקבוצת הכדורסל של תיכון בליך, התיכון שבו למד. מאמנו של זיסמן בנעוריו היה פיני גרשון, עד שבגיל 16.5 זיסמן הועלה לקבוצת הבוגרים של מכבי רמת גן. בקיץ 1978 זיסמן עבר לשורות מכבי תל אביב, לאחר שהאחרונה זכתה בגביע אירופה לאלופות, בעקבות התעניינותם האישית של רלף קליין ושמעון מזרחי בו. המעבר למכבי היה מלווה בהתלבטויות רבות של זיסמן על מעבר אפשרי למספר מכללות בולטות מצפון מזרח ארצות הברית. אך בסופו של דבר זיסמן העדיף את מזג האוויר הים התיכוני של תל אביב על פני מזג האוויר של צפון מזרח ארצות הברית. כחלק מן הקבוצה, הניף זיסמן את גביע אירופה בזכיית הקבוצה בגביע אירופה לאלופות, 1981, וכן זכה עימה בגביע הביניבשתי. זיסמן שותף בשליטתה הכמעט מוחלטת במפעלים המקומיים של מכבי וזכה עימה גם בשלוש אליפויות ובשלושה גביעי מדינה, מתוכן, שלושה דאבלים. במהלך תקופה זו, זיסמן היה קפטן נבחרת העתודה של ישראל (ועוד לפני זה, קפטן נבחרת הנוער), וכן חבר בסגל נבחרת ישראל הבוגרת. במאזנו עומדים שלוש השתתפויות באליפויות אירופה (1981, 1983 ו-1985). לאחר הקדנציה במכבי תל אביב המשיך זיסמן לשחק בקבוצת נעוריו עירוני רמת גן. משם עבר להפועל תל אביב אותה הוביל לגמר הפלייאוף המפורסם של 1985 מול מכבי תל אביב. בסדרת גמר זו התקוטטו כוכב הפועל תל אביב דאז מייק לארגי ומוטי ארואסטי, מה שהוביל להרחקתם. הרחקת כוכב הקבוצה, והעברת המשחק המכריע מאוסישקין ליד אליהו, עלתה בסופו של דבר להפועל תל אביב באליפות, ומכבי תל אביב ניצחה בסדרה 1–2 בדרך לעוד אליפות ברצף. כמו כן שיחק זיסמן בהפועל גליל עליון עימה העפיל לגמר גביע המדינה, ובהפועל חולון. זיסמן פרש ממשחק פעיל בגיל 33. לאחר פרישתו זיסמן ייסד את ארגון שחקני הכדורסל בישראל, עמד בראשו והיה מיוזמי ומעצבי התיקון לחוק הספורט הישראלי, וכיום משמש גם כיו"ר מנהלת הספורט ההישגי של ישראל. עם פרישתו ממשחק פעיל למד זיסמן משפטים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1985 התקבל כחבר בלשכת עורכי הדין. זיסמן הוא שותף מייסד בפירמת עורכי הדין הבינלאומית זיסמן, אהרוני, גייר ושות'. למשרד סניפים בישראל, בארצות הברית (ניו יורק, בוסטון וושינגטון הבירה), סין (בייג'ינג ושאנגחאי), הודו, ובאירופה – ברומניה ובאיטליה. זיסמן שימש יועץ משפטי וחבר בשלוש ועדות ממשלתיות - ועדת פלד בתחום התקשורת, ועדת רונן בתחום הנדל"ן, והוועדה המקצועית המיוחדת שהקים משרד התחבורה לחקירת אירועי תאונת הרכבת הקטלנית בבית יהושע בשנת 2006. בנוסף משמש שמוליק זיסמן יו"ר בית הדין העליון של תנועת מכבי העולמית, חבר בחוג הידידים במסגרת עמותת עזרה למרפא (הרב פירר), הוא ממייסדי מרכז רט לטיפול בילדות נפגעות תסמונת רט, ממייסדי עמותת "לב אוהב", וממשיך לשחק בקבוצת הוותיקים של מכבי תל אביב המשתתפת באירועים שונים של תרומה לקהילה. מדיה וקבצים בנושא שמואל זיסמן בוויקישיתוף פרופיל, באתר פיב"א דף השחקן באתר האוהדים הרשמי של מכבי תל אביב אתר ארגון שחקני הכדורסל דיאנה בחור ניר, כשקיבלתי עונש בכיתה ג' לכתוב משהו 100 פעם, אבא אמר: "המורה נתן לך עונש לא חינוכי, אני אוסר עליך לעשות את זה", באתר כלכליסט, 18 בנובמבר 2010 יורם יובל, שיחת נפש עם שמואליק זיסמן, החינוכית, 17 באפריל 2016 אלה לוי, ‏עו"ד שמואל זיסמן: "ההיכרות מהכדורסל פתחה בפניי דלתות", באתר גלובס, 6 בינואר 2008
Moonlight Sinatra

Moonlight Sinatra הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-46 של סינטרה וה-19 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא לאור בשנת 1966. תחת ארגונו השופע והתוסס של נלסון רידל הוציא פרנק סינטרה אלבום נושא, לאחר הצלחתו של אלבום הנושא האחרון שלו, September of My Years. כל השירים באלבום עוסקים סביב נושא הירח, והמילה ירח מופיע בכל שמות השירים. סינטרה שר את השירים בקול נמוך מהרגיל דבר היוצר אווירה קסומה סביב נושא הירח. כמה מהשירים באלבום היו קשורים אל בינג קרוסבי מי שהיה מודל לחיקוי עבור סינטרה, דבר המתפרש כמחווה לזמר. פרנק סינטרה - קולות נלסון רידל - מארגן, מנצח מידע על האלבום Moonlight Sinatra באתר MusicBrainz מידע על האלבום Moonlight Sinatra באתר AllMusic האלבום Moonlight Sinatra באתר Discogs האלבום Moonlight Sinatra באתר ספוטיפיי
עומאר קוק

עומאר קוק (באנגלית: Omar Cook; נולד ב-28 בינואר 1982 בברוקלין, ניו יורק) הוא כדורסלן אמריקאי-מונטנגרי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת סראגוסה באסקט. גובהו 1.86 מטר. קוק נבחר במקום ה-31 (סיבוב שני) על ידי אורלנדו מג'יק בדראפט 2001 והועבר מיד לדנוור נאגטס ששחררה אותו לפני תחילת העונה. הוא שיחק במשך 3 שנים בפייטוויל פטריוס מה-NBDL ובעונת 2004/2005 שיחק בפורטלנד טרייל בלייזרס ובטורונטו ראפטורס מה-NBA, אך סיים את העונה בפייטוויל פטריוס. בעונת 2005/2006 שיחק קוק בדקסיה מונס-היינאוט הבלגית. לאחר מכן שיחק בעוד שלוש קבוצות: צסק"א סמרה הרוסית, שטרסבורג הצרפתית והכוכב האדום בלגרד הסרבית. ב-26 ביוני 2008 חתם באוניקאחה מאלגה מליגת ה-ACB. במאי 2008 קיבל קוק אזרחות מונטנגרית שאיפשרה לו לשחק בנבחרת מונטנגרו. ב-2010 חזר לספרד וחתם בקבוצת ולנסיה ששיחקה באותה העונה גם ביורוליג. בקיץ 2011 עבר לשחק בשורותיה של אולימפיה מילאנו. בדצמבר 2012 חתם בקאחה לבורל עד סוף העונה. ב-6 באוגוסט 2013 חתם בריטאס וילנה הליטאית לעונה אחת. ב-30 בספטמבר 2014 חתם בבודוצ'נוסט פודגוריצה ממונטנגרו. ב-20 באוגוסט 2016 חתם באסטודיאנטס מליגת ה-ACB. ב-17 ביולי 2019 חתם בגראן קנריה. ב-24 ביולי 2020 חתם בסן פבלו בורגוס. ב-15 ביולי 2021 חתם בסראגוסה באסקט. מדיה וקבצים בנושא עומאר קוק בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל באתר ה-NBA פרופיל באתר היורוליג ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאנין סוסאמון

שאנון מארי קאהולולאני "שאנין" סוסאמון (באנגלית: Shannon Marie Kahololani "Shannyn" Sossamon; נולדה ב-3 באוקטובר 1978) היא שחקנית אמריקאית ומוזיקאית. היא התפרסמה בעיקר מהסרטים: "סיפורו של אביר", "חוקי המשיכה" ו"לא יכול בלי". סוסאמון נולדה בהונולולו, הוואי שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי בעיקרה ממוצא אירופאי, כשמצד אמה היא גם ממוצא פיליפיני וילידי-הוואי. בתה של שרי סוסאמון, אחות במקצועה וטוד לינדברג. אחותה היא הזמרת ג'ני לי לינדברג(אנ'). הוריה התגרשו כשהייתה בת חמש, והיא ואחותה גדלו בחיק אמה שנישאה בשנית למנהל סוכנות למכירת רכב, רנדי גולדמן. שאנין גדלה והתחנכה ברינו, נבדה. לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, עברה ללוס אנג'לס, עם שתי חברותיה כדי ללמוד ריקוד. שינתה לאות y מהאות o משמה הפרטי, ב-1995. בתחילת דרכה היא דגמנה לחברות שונות, הופיעה בפרסומות שונות בטלוויזיה וכיכבה בקליפים של אומנים שונים כמו: גו גו דולס, מיק ג'אגר וקורן. סוסאמון החלה להתפרסם בשנת 2001 כאשר שיחקה בסרט "סיפורו של אביר". בשנת 2002 היא שיחקה בסרט "לא יכול בלי" ובסרט "חוקי המשיכה" המראה את חייהם של כמה נערים ונערות בקולג'. הסרט כלל סצנות מיניות, סמים וסצנות התאבדות. בשנת 2003 היא שיחקה בסרט "המסדר". בשנת 2005 ו-2006 היא שיחקה בתפקידים קטנים בסרטים "קיס קיס באנג באנג" ו"החופשה", ולאחר מכן בתפקיד ראשי לסרט "חותכי ורידים: סיפור אהבה" שהיה מועמד לכמה פרסים בפסטיבלים שונים ובהם לסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע העצמאי באשלנד. בשנת 2007 ו-2008 היא שיחקה בכמה סדרות אמריקאיות ובסרט "שיחה שלא נענתה". באביב 2009 שיחקה בסרט "הדרך לשום מקום", סרטו הראשון של מונטה הלמן מזה 30 שנה. ב-2010 שיחקה סוסאמון בתפקיד משנה בעונה הראשונה של הסדרה "איך להצליח באמריקה". בין השנים 2002–2004 הייתה בזוגיות עם הסופר, דאלאס קלייטון.[דרוש מקור] לה שני בנים, שנולדו ב-2003 וב-2011.[דרוש מקור] סיפורו של אביר (2001) לא יכול בלי (2002) חוקי המשיכה (2002) המסדר (2003) הטרף (2005) קיס קיס באנג באנג (2005) חותכי ורידים: סיפור אהבה (2006) החופשה (2006) קטקומבה (2007) הודעה קטלנית (2008) Life Is Hot in Cracktown‏ (2009) הכובד (2010) החתונה המשפחתית שלנו (2010) הדרך לשום מקום (2011) גבר בלי ראש (2011) סוף האהבה (2013) Ghost Light‏ (2019) There Are No Saints‏ (2022) Backspot‏ (2023) חוק וסדר: מדור מיוחד (פרק אחד ב-2004). Moonlight‏ (2008-2007) הגן המסתורי (2014) - דיבוב עיירה ללא מוצא (2016-2015) שאנין סוסאמון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שאנין סוסאמון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שאנין סוסאמון, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי שאנין סוסאמון, באתר AllMovie (באנגלית) שאנין סוסאמון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) שאנין סוסאמון, באתר Metacritic (באנגלית) שאנין סוסאמון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שאנין סוסאמון, באתר AllMusic (באנגלית) שאנין סוסאמון, באתר MusicBrainz (באנגלית) שאנין סוסאמון, באתר Discogs (באנגלית)
קאטימה מולילו

קאטימה מולילו היא עיירה קטנה המשמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז זמבזי ברצועת קפריבי בצפון־מזרח נמיביה. העיירה, שממוקמת על גדת הנהר זמבזי, מול הגבול עם זמביה, נוסדה בידי הבריטים בשנת 1935 כתחליף למרכז הגרמני שוקסמאנסבורג, כאשר רצועת קפריבי הייתה חלק מדרום-מערב אפריקה הגרמנית. נכון לשנת 2010, בעיירה מתגוררים 28,100 תושבים. באוגוסט 1999 סבלה קאטימה מולילו מהתקפות בדלנים מקומיים שבעקבותן ברחו כ-2,000 תושבים למדינת בוטסואנה השכנה. מדיה וקבצים בנושא קאטימה מולילו בוויקישיתוף
רון ואייט

רונלד אלדון ויאט (באנגלית: Ronald Eldon Wyatt; ‏2 ביוני 1933 – 4 באוגוסט 1999) היה אח מרדים וחוקר נוסע שחיפש סימוכין ארכאולוגיים למקצת מסיפורי ניסים מהתנ"ך. ויאט עבד לפרנסתו כאח בבית חולים, כשבשנת 1960 צדה את עינו תמונה של אתר דורופינר שהופיעה במגזין לייף, בה הופיע מבנה דמוי ספינה הממוקם על אחת הגבעות למרגלות הר אררט. התמונה עוררה ספקולציות בחוגי נוצרים אוונגליסטים והניעה את ויאט להתעניין בארכאולוגיה כחובב. משנת 1977 ועד למותו ב-1999, ערך למעלה ממאה מסעות למזרח התיכון במטרה למצוא סימוכין לסיפורי התנ"ך. ויאט התפרסם בזכות תמיכתו הנלהבת בזיהויו של אתר דורופינר כמקום הימצאותה של תיבת נח התנ"כית - זאת לצד פרסומים נוספים שלו המאששים, לכאורה, סיפורים מהתנ"ך. טענותיו נדחו על ידי היסטוריונים רבים, מדענים וחוקרי תנ"ך ואפילו על ידי אנשי דת נוצריים, אך המוטיבציה שלו לא פחתה, אפילו במקרים בהם הראיות לדבריו הפכו קלושות ביותר. עד למותו הספיק ויאט להכריז על התגליות לכאורה הבאות: תיבת נח (אתר דורופינר, כ-30 קילומטר דרומית להר אררט כ-2000 מטר מעל גובה פני הים). אבני העוגן ששימשו את נח לייצוב התיבה. בית המגורים של נח מהתקופה שלפני המבול. זיהויין של סדום, עמורה, אדמה, צבֹיים וצוער אשר על פי המסורת הוחרבו בתקופת אברהם אבינו. מגדל בבל בדרום טורקיה. מקום קריעת ים סוף במפרץ אילת. שרידי אופנים וחלקי מרכבה אחרים שנותרו מחיל פרעה בקרקעית ים סוף. מיקומו של הר סיני בערב הסעודית. אתר צליבתו של ישו. ארון הברית וכלים נוספים מכלי המקדש. אבני לוחות הברית המקוריות (השניות). דמו של ישוע הנוצרי באתר הצליבה. בעוד רון ויאט סוחף אחריו המון נוצרי המחפש ראיות מוחשיות לסיפורים המופיעים בתנ"ך, דבריו נדחו, לעיתים בכעס, על ידי אנשי האקדמיה, הארכאולוגיה וחוקרי התנ"ך המוסמכים. ויאט טען כי ערך חפירה ארכאולוגית באזור גן הקבר אך הדבר נדחה במכתב ששלח הארכאולוג ג'ו זיאס מרשות העתיקות בשנת 1996, שם נכתב בין היתר כי ”רון ויאט איננו ארכאולוג, ומעולם לא ביצע אף חפירה מורשית בירושלים או בארץ ישראל. כדי לבצע חפירה יש להחזיק בתואר ראשון בארכאולוגיה לכל הפחות - מה שאין לרון ויאט. אנו מכירים את טענותיו, הגובלות באבסורד, אין להם כל בסיס מדעי ומעולם לא פורסמו בכתב עת מקצועי כלשהו. הן משתייכות לקטגוריית ההבלים שניתן למצוא בצהובונים דוגמת הניישיונל אנקויירר, סאן וכדומה. מדהים שמישהו בכלל מאמין להן. יתר על כן, טענותיו נדחו אפילו על ידי ארגונים נוצריים כדוגמת "המוסד לחקר הבריאה" בקליפורניה.” The Boat-Shaped Object on Doomsday Mountain: Is This the Remains of Noah's Ark by Mary Nell Wyatt (2004) אתר האינטרנט הרשמי של רון ואייט אתר האינטרנט הרשמי של רון ואייט (באנגלית) אתר אגודת המחקר של ויאט (אורכב 17.06.2009 בארכיון Wayback Machine) ריכוז ביקורת על ממצאיו רון ואייט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רון ואייט, סרטונים בערוץ היוטיוב רון ואייט, ברשת החברתית Goodreads
אלקטרוניקה רפואית

אלקטרוניקה רפואית כוללת את שלל האבזרים והכלים האלקטרוניים המשמשים את הרפואה. כלים אלה הם משלושה סוגים: כלים המשמשים את הרופא באבחון מצב בריאותו של הנבדק. כלים למתן טיפול רפואי. כלים המשמשים את החולה להתגברות על בעיה רפואית שהוא סובל ממנה. צילום רנטגן אלקטרוקרדיוגרם (מכונה א.ק.ג., באנגלית: EKG — Electrocardiogram) אלקטרואנצפלוגרם (מכונה א.א.ג., באנגלית: EEG — Electroencephalogram) הדמיית אולטראסאונד טומוגרפיה ממוחשבת (באנגלית: CT — Computerized Tomography) הדמיית תהודה מגנטית (באנגלית: MRI — Magnetic Resonance Imaging‏) PET רדיותרפיה עזרי שמיעה קוצב לב תהודה מגנטית גרעינית אלקטרופורזה ספקטרוסקופיה ספקטרוסקופיית פורייה ד"ר סמדר רייספלד, ד"ר רחל מינץ וד"ר יעל קשתן, בדיקות רפואיות ומכשירים רפואיים, אתר מט"ח שרון בסן, כיצד תיראה הרפואה בעוד עשור או שניים?, באתר הארץ, 26 באפריל 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק שקולניק

יצחק שקולניק (1908 – 19 בפברואר 1990) היה ראש מועצת רעננה מטעם מפא"י. יצחק שקולניק נולד בשנת תרס"ח-1908 בצ'רניבצ'י שבפודוליה, באימפריה הרוסית. הוא היה בנם של דובה ופנחס. בצעירותו היה חבר בתנועת נוער ציונית. בשנת 1928 עלה לארץ ישראל ועבד כחקלאי בדגניה ובנהלל. בסוף אותה שנה עבר למושבה (דאז) רעננה, והקים בה משק חקלאי. במלחמת העולם השנייה התגייס לשורות הצבא הבריטי ושירת במשך שש שנות המלחמה. בשנת 1959 נבחר למועצה המקומית, ובנובמבר 1960 הפך לראש המועצה. בתקופת כהונתו הונחו היסודות להרחבת היישוב ואושרה תוכנית המתאר שאיפשרה קליטת תושבים רבים נוספים. כמו כן, הוקמו בתקופתו מפעלי תעשייה בסביבות העיר באזור התעשייה שהוקם בתחילת שנות ה-50 בתקופת כהונתו של ברוך אוסטרובסקי, ראש המועצה הראשון של רעננה. הוא גם יזם את הקמת שכונת קריית שרת, הקמת מוסדות עירוניים-מחוזיים והרחבת רשת המים ורשת ה￼￼ביוב￼￼. בתקופת כהונתו השתפר מאזנה התקציבי של המועצה. כמו כן נחתמה ברית ערים תאומות ראשונה עם אופסטרלנד שבהולנד. שקולניק שירת בתפקיד עד לפרישתו בנובמבר 1969, כעבור תשע שנים, אך המשיך לכהן כחבר מועצה עד לפרישתו הסופית בספטמבר 1971. בשנת 1987 הוכתר בתואר יקיר העיר רעננה. שקולניק נפטר בביתו ב-1990. ראשי המועצה והעירייה: יצחק שקולניק (אורכב 29.09.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר מורשת רעננה תצלומים של יצחק שקולניק (אורכב 12.10.2013 בארכיון Wayback Machine) שקולניק יעמוד בראש מועצת רעננה, דבר, 24 בנובמבר 1960 ישעיהו אביעם, שקולניק יפעל לפתוח רעננה, מעריב, 24 בנובמבר 1960 תושבי רעננה יארחו משלחת גדולה מהולאנד, מעריב, 17 באפריל 1963; אורחים מהולנד – לכריתת ברית-תאומות עם רעננה, דבר, 18 באפריל 1963; ישעיהו אביעם, 40 תושבי רעננה חזרו מ"ברית תאומות" בהולנד, מעריב, 17 באוגוסט 1965. יקירי העיר לשנת 1987: שקולניק יצחק, באתר מורשת רעננה.
Bartholomeus Night

Bartholomeus Night (תרגום חופשי: ליל ברתולומיאוס) הייתה להקת בלאק מטאל ישראלית מירושלים. הלהקה הוקמה על ידי הגיטריסטT.K.O.R ב-1998 כפרויקט של איש אחד, אך באפריל 1999 ביקש מ-Refahim, שהיה עד אז חלק מDalmerot's Kingdom, להצטרף כזמר סשנים. מאוחר יותר הצטרף רועי סופרין (הקלידן של פיליגראן). בשנת 2000 הקליטו את שירם הראשון, The End Of Time, באולפני מידיקול בירושלים, ובעקבות התגובות החיוביות חזרה הלהקה להקליט באולפן עוד צמד שירים (True Natureו-Nocturnal Chant) שהרכיבו את הדמו הראשון של הלהקה - The End Of Time. בשל שירותו הצבאי של T.K.O.R הלהקה הפסיקה את פעולתה למשך תקופה לתקופה, עד שנת 2001, בה החליטו להוסיף נגנים נוספים ללהקה כדי שיוכלו להופיע. כמתופף צורף אילן הוכמן (Decayed Soul) וכגיטריסט שני צורף D.Wrath, שהיה מחליפו של רפאים ב-Dalmerot's Kingdom. הלהקה נכנסה לחזרות מספר חודשים ובסיומם הקליטה חומר חדש, ואחד השירים ("Survival of the Fittest") אף נכלל באוסף המטאל הישראלי "Holy Shit". הופעת הבכורה של הלהקה נערכה בחיפה בשנת 2002 ב-26 ביוני לצד הלהקות Emblaze (שמאוחר יותר הפכה לנייל וית'ין) ולהבות. הופעה חשובה נוספת נערכה ב-2003, ב-1 בינואר מופע ההשקה של הEP, שנקרא Survival, אליו הגיעו כ-600 צופים. כל עותקי EP נמכרו. אחרי ההופעה המריאה הלהקה לפולין לאולפני סלאני, שם הקליטו בעבר להקות מטאל עולמיות כ-ויידר ו-בהמות. הלהקה הקליטה שם את אלבום הבכורה, Theosophia Pneumatica, שיצא ביוני 2004. T.K.O.R - גיטרה, סולן רועי סופרין - קלידים רפאים - סולן אילן הוכמן - תופים רטימוס - גיטרה בס גלעד ערמה - תופים Dark Wrath - גיטרה (2001) The End of Time (דמו) (2003) Survival (מיני-אלבום) (2004) Theosophia Pneumatica (אלבום בכורה) Bartholomeus Night, באתר MusicBrainz (באנגלית) Bartholomeus Night, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Bartholomeus Night, באתר Discogs (באנגלית) Bartholomeus Night - Theosophia Pneumatica, סקירת אלבום באתר http://metalist.co.il אדוני הבלהות – ראיון עם Bartholomeus Night Bartholomeus Night Discography, באתר Discogs
חוקי המשיכה

חוקי המשיכה (באנגלית : The Rules of Attraction) הוא סרט שמכיל סאטירה וקומדיה שחורה, שיצא בשנת 2002, ומבוסס על רומן באותו השם שיצא ב-1987. הסרט מתמקד בחבורת סטודנטים פרועים בקולג', ובעיקר במשולש אהבים של שלושה מהם. ברט איסטון אליס, כותב הרומן, ציין שהסרט, בבימויו של רוג'ר אייברי, הוא ההכי קרוב למקור מבין הסרטים שנעשו בהתבסס על ספריו. הסרט מתמקד בשלושה סטודנטים באוניברסיטת קאמדן שבניו אינגלנד, ובמשולש האהבים שלהם והשפעותיהם אחד על השני, כשברקע המסיבות הפרועות ומלאות הסקס, והשימוש הרב בסמים שקורים בקמפוס. "חוקי המשיכה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חוקי המשיכה", באתר נטפליקס "חוקי המשיכה", באתר AllMovie (באנגלית) "חוקי המשיכה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חוקי המשיכה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "חוקי המשיכה", באתר Metacritic (באנגלית) "חוקי המשיכה", באתר אידיבי "חוקי המשיכה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.