laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קיה בונגו

קיה בונגו (באנגלית: Kia Bongo) הם מסחריות וטנדרים אשר מיוצרים במספר תצורות מתוצרת יצרנית הרכב הדרום קוריאנית קיה משנת 1980. בנוסף דגמי "קיה בונגו" מיוצרים / יוצרו בארצות הבאות: אקוודור על ידי Automóviles de Ecuador (אנ'), באורוגוואי על ידי Nordex Uruguay (ספ'), באלג'יריה על ידי GLOVIZ, בפקיסטן על ידי יצרנית הרכב Kia Lucky Motors (אנ') (שם רשמי: "Kia Lucky Motors Pakistan"), חברה בשותפות joint venture בין קיה ו-"Yunus Brothers Group", ברפובליקת הפיליפינים בין השנים 2000–2010 על ידי Columbian Autocar Corporation (CAC) ומשנת 2019 על ידי Ayala Corporation (אנ') ובווייטנאם על ידי THACO KIA (אנ') (שם רשמי: "Truong Hai Auto Corporation"). דור ראשון – יוצר בין השנים 1980–1994. דור שני – יוצר בין השנים 1990–1997. דור שלישי – יוצר בין השנים 1997–2004 (בשנת 2000 עבר הדגם מתיחת פנים). דור רביעי – מיוצר משנת 2005 (בשנת 2014 עבר הדגם מתיחת פנים.) תצורות מסחריות במגוון דגמים, טנדרים במגוון דגמים (דור ראשון – קבינה קונבנציונלית 2 מושבים, מדור שני 2 סוגי קבינה: קונבנציונלית, וכפולה), מיניוואן. דגמי "קיה בונגו" היו דגמי המכוניות הראשונות של "קיה" שיוצאו לאירופה ואמריקה הדרומית. סוגי הנעה: 4x2, הנעה כפולה 4x4. "קיה בונגו", דור ראשון "קיה בונגו", דור ראשון - טנדר דאבל קבינה "קיה בונגו", דור ראשון "קיה בונגו" שנת 1980 - אמבולנס "קיה בונגו", דור שני, שנת 2003 "קיה בונגו K2700II" "קיה בונגו K2700" "קיה בונגו", דור שני "קיה בונגו J2", דור שני דגם "Kia Hi Besta", דור שני "קיה בונגו" - מיניבוס דור שלישי "קיה בונגו", דור שלישי "קיה בונגו", דור שלישי "קיה בונגו", דור שלישי "קיה בונגו", דור שלישי - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים קיה מדיה וקבצים בנושא קיה בונגו בוויקישיתוף קיה בונגו, סרטון באתר יוטיוב קיה K2400 auto-zer.com/page/kia-k2400 קיה K2700 moto.wp.pl/kia-k2700-6062006170977409c חברת גלוביץ – פרופיל dnb.com/business-directory/company-profiles.gloviz חברת kia-columbian-autocar-corporation campiauto.org/our-members/kia-columbian-autocar-corporation קיה THACO thacotai.vn/san-pham/kia-new-frontier קיה בונגו שנת 2014 encontracarros.com.br/kia-bongo-2014 קיה בונגו autoweek.nl/autonieuws/artikel/kia-bongo
ליגת העל הגינאית

ליגת העל הגינאית (בצרפתית: Guinée Championnat National, נקראת גם Ligue 1 Pro), היא ליגת הכדורגל הבכירה בגינאה, שהוקמה בשנת 1965, ומשתתפות בה נכון ל-2020, 14 קבוצות. הליגה התחילה לפני עצמאות גינאה בשנת 1937, והאלופה הראשונה הלא רשמית הייתה קבוצת ז'אן דארק, והתקיימה תחת שלטון גינאה הצרפתית עד 1957, שנה לאחר מכן קיבלה גינאה עצמאותה מצרפת, והליגה התחילה באופן רשמי ב-1965. הליגה מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל הגינאית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). נכון לעונת 2020/2021, בליגה 14 קבוצות, כאשר הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) והשני (סגניתה) מעפילות למוקדמות ליגת האלופות האפריקאית, והקבוצה שמסיימת במקום השלישי מעפילה לגביע הקונפדרציה האפריקאי. קבוצת אורויה היא הקבוצה המצליחה ביותר בגינאה, עם 19 זכיות באליפות הליגה. שנייה בדירוג היא אפיה עם 16 אליפויות, שניהן קבוצות מעיר הבירה והגדולה ביותר בגינאה, קונאקרי. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בקופ נסיונל דה גינאה באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט לבטל את העונה כך שאין אלופה ואין יורדות.
מיהאי מרצאלי

הרב מיהאי מרצאלי (במקור מורגנשטרן, בהונגרית: Marczali Mihály; וארושסלונאק (בגרמנית: Stadtschlaining; יוני 1824 – מרצאלי, 5 באוקטובר 1889) היה רב, אביהם של ההיסטוריון הנריק מרצאלי והרופא פאל מרצאלי וסבא רבא של ההיסטוריון הספרותי אישטוואן מאי. אבותיו מצד אביו וגם מצד אימו היו רבנים במשך חמישה דורות. בילדותו למד מאביו, שהיה תלמודיסט מפורסם, ואחר כך למד בישיבה במטרסבורג ובברטיסלבה. בברטיסלבה פגש והכיר גם סופרים חילוניים. בגיל עשרים נסע לעיר פאפה וסיים בארבע שנים את הגימנסיה. לאחר מכן הפך לסטודנט באוניברסיטת פראג. משם הוזמן למרצאלי כרב בשנת 1852, שם עבד למען הקהילה והיה תומך המפלגה הפרוגרסיבית. הוא היה גם נציג בולט בקונגרס היהודי הלאומי בשנת 1868. שינה את שם משפחתו ממורגנשטרן למרצאלי בשנת 1875. הוא נפטר ב-5 באוקטובר 1889, בשנה ה-37 לפעילותו כרב במרצאלי, והובא למנוחות אחר הצהריים של ה-7 באוקטובר 1889 בבית הקברות היהודי במרצאלי. אשתו הייתה רוזליה פרייר, ילידת גיור, שמתה ב-25 במרץ 1906 בגיל 75. הרב מיהאי מרצאלי כתב מאמרים עבור כתבי העת "היהודי ההונגרי", "בן חנניה" של פשט, "הידיעון היהודי" (1868-1870) ולכמה עיתונים זרים. Beruf, Kampf und Lohn der Rabbiner. Antritts-Rede,Nagykanizsa, 1852. נאום אבל לזכרו של הרוזן אישטוון סצ'ני, נג'קניז'ה, 1860. נאום בבית הכנסת. נג'קניז'ה, 1869. הכבוד האחרון. נאום הספד מעל קברו של הרב שמואל לוי. נג'קניז'ה, 1875. המלאך השומר, דרשת שבת. נג'קניז'ה, 1875. נאום זיכרון לפרנץ דיאק. נג'קניז'ה, 1876. נשקינו נגד הרוצים ברעתנו. בודפשט, 1882. האבנגליון והתלמוד, בעברית 150 דפים. יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרי. 1891–1914 לקסיקון יהודי הונגרי. מיהאי מרצאלי יוז'ף בוקור (עורך): מרצאלי, הלקסיקון הגדול של פאלאס. (1893–1897, 1998). ISBN 963 85923 2 X  שומוג' הליקון. לקסיקון של משוררים, סופרים ואמנים ילידי מחוז שומוג' 1928. עמ' 131.
הפיכת 1964 (ברזיל)

הפיכת 1964 בברזיל הייתה הפיכה צבאית שהתרחשה בברזיל ב-1964. ההפיכה התרחשה ב-31 במרץ 1964, ובמהלכה הופל הנשיא הפופוליסט ז'ואאו גולאר (João Goulart) מהרפובליקה החדשה (או השנייה). ההפיכה הונעה בידי אזרחים אשר חששו כי הנשיא גולאר משמש כבובה של גיסו אשר נמנה עם השמאל הרדיקלי, לאונל בריזולה (Leonel Brizola). הצבא האשים את גולאר באינפלציה הגבוהה שהחלה בתקופת קודמו בתפקיד, ובכך שתוכניתו לחלק את העושר על מנת לשים קץ למשבר הכלכלי במדינה הייתה חלק מתוכנית קומוניסטית לבצר את מעמדו כדיקטטור. כמו כן, חברי קונגרס רבים התרעמו על אובדן כוחם ועל הלחץ שהופעל עליהם בידי הנשיא. גולאר נמלט לריו גראנדה דו סול, משם ניסה להתמודד עם ההפיכה. אולם תוך זמן קצר הודח מתפקידו בידי הסנטור Auro de Moura Andrade והוגלה לאורוגוואי. ההפיכה הצבאית לא הייתה אלימה, אבל כתוצאה מההפיכה כוננה בברזיל דיקטטורה צבאית שנמשכה כמעט 21 שנה, והייתה אחד המשטרים האלימים ביותר ביבשת. במסגרת הדיכוי בוטלו זכויות וחירויות רבות של העם הברזילאי. המפלגות הרבות בברזיל הוחלפו בשתיים, מפלגת הצבא - "מפלגת חידוש הברית הלאומית" ומפלגת האופוזיציה "התנועה הדמוקרטית הברזילאית". השלטון הצבאי לא בחל באמצעים להבטיח את מעמדו ובין היתר נהג להעלים, לענות ולהגלות פוליטיקאים, סטודנטים, סופרים, זמרים, ציירים, יוצרי סרטים ואמנים אחרים. בין קורבנות המשטר נמנים פאולו פריירה, קייטנו ולוסו, שיקו בוארקי ופעיל השמאל קרלוס מריגלה. הנשיאה לשעבר דילמה רוסף לקחה חלק בתנועת ההתנגדות למשטר, נכלאה בידי המשטר ועונתה במשך יותר משלוש שנים. חוק מספר 5 קיבע בברזיל שלטון דיקטטורי שבו הקונגרס הוחלש אבל המשיך לפעול. הגנרלים אשר הנהיגו את ברזיל נבחרו בקונגרס מדי מספר שנים. החוק קבע כמטרה סופית להחזיר את השלטון במדינה לאזרחים אולם רק כאשר האיום השמאלני ידוכא. במקומו של הנשיא גולאר עלה לשלטון אומברטו דה אלנסר קסטלו ברנקו. המשטר הצבאי התקיים בברזיל תקופה ארוכה עד אשר בין השנים 1979 ו-1989 התקיים מעבר הדרגתי של השלטון מהצבא לאזרחים. שגריר ארצות הברית בברזיל תיאר את ההפיכה כ"מרד דמוקרטי" על אף האופי הרודני והאלים שלו. השגריר כינה את ברזיל "סין של שנות ה-60". מסמכים מסווגים ששוחררו לאחרונה של סוכנות הביון המרכזית האמריקאית (CIA) מגלים כי המהפכה נתמכה בידי ארצות הברית, אשר הציבה ספינות קרב אל מול חופי ברזיל, שהיו מוכנות לסייע לצבא לתפוס את השלטון במדינה, במידת הצורך. הצורך לא עלה מאחר שהצבא לא נתקל בקושי להדיח את הנשיא גולאר. המבצע האמריקאי נקרא "מבצע האח סם". היסטוריה של ברזיל היסטוריה של ברזיל: דמוקרטיזציה ופיתוח (1945–1964) היסטוריה של ברזיל: דיקטטורה צבאית (1964-1985) מדיה וקבצים בנושא הפיכת 1964 בוויקישיתוף ברזיל, היסטוריה, מהפכה, 1964, דף שער בספרייה הלאומית
יחסי מקסיקו–צ'אד

יחסי מקסיקו–צ'אד הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת צ'אד למדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות חברות באו"ם. ב-25 בפברואר 1976, צ'אד ומקסיקו כוננו יחסים דיפלומטיים. היחסים הראשוניים בין שתי המדינות היו מוגבלים והתרחשו בעיקר בפורומים רב-צדדיים כמו באו"ם. במרץ 2002 השתתף ראש ממשלת צ'אד נגום ימאסום בקונצנזוס מונטריי בעיר מונטריי במקסיקו שם נפגש עם נשיא מקסיקו ויסנטה פוקס. במהלך מלחמת האזרחים בצ'אד ושירות האופרוויאר, שכירי חרב מקסיקניים נשכרו על ידי נשיא צ'אד אידריס דבי, כדי להילחם נגד כוחות המורדים שניסו להדיח את הנשיא דבי מהשלטון. שכירי החרב המקסיקניים נשכרו להטיס מסוקי תקיפה מיל מי-17, בהם משתמש גם חיל האוויר המקסיקני. בפברואר 2013, מקסיקו בירכה על אישור צ'אד על האמנה למניעת ניסויים גרעיניים. באפריל 2014 ביקרה השרה הצ'אדית לתכנון ושיתוף פעולה בינלאומי, מרים מהמט נור, במקסיקו כדי להשתתף בכנס השותפות הגלובלית למען שיתוף פעולה אפקטיבי בפיתוח במקסיקו סיטי. באותה שנה, במאי 2014, ביקר שר החקלאות הצ'אדי והסביבה, באיבונג דז'ברגוי אמנה רוזין בקנקון כדי להשתתף בכינוס ועידת המתקן העולמי. המחזאי, המשורר, הסופר והמרצה באוניברסיטה יליד צ'אד, קולסי למקו הוא חתן פרס הגרנד פרי לספרות. הוא מתגורר במקסיקו סיטי, שם הוא מנהל את "קאסה רפוגיו הנקילי סו אפריקה", מרכז מגורים אמנותי וסופרי אנשים ממוצא אפריקאי ומהפזורה השחורה. ביקורים רמי דרג מצ'אד למקסיקו ראש ממשלת צ'אד נגום ימאסום (2002) שרת התכנון ושיתוף הפעולה הבינלאומי מרים מחמת נור (2014) שר החקלאות באיבונג דג'יברגוי אמנה רוזין (2014) בשנת 2018, המסחר בין צ'אד למקסיקו הסתכם ב-509 אלף דולר. הייצוא העיקרי של צ'אד למקסיקו כולל: נחושת או אלומיניום. מעגלים מודולריים; התקני מוליכים למחצה רגישים, כולל תאים פוטו וולטאיים; ומכונות תפירה להנעלה. הייצוא העיקרי של מקסיקו לצ'אד כולל: סרום; מנקי, שסתומים או חלקים אחרים לשימוש טכני; ברגים; מפתחות או סיכות; אטמים; תקעים או כובעים; יחידות קירור; יחידות זיכרון; ומפתחות מגנטיים. צ'אד מיוצגת במקסיקו באמצעות שגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית. מקסיקו מיוצגת בצ'אד באמצעות שגרירותה בקהיר, מצרים. Bilateral relations between Mexico and Chad (בספרדית) Monterrey Consensus La France dément avoir sauvé le président Idriss Déby (בצרפתית) Relève en vue pour les « mercenaires » (בצרפתית) Celebra México ratificación de Chad para prohibir ensayos nucleares (בספרדית) Casas Refugio: México, un amparo para el pensamiento (בספרדית) L’écrivain Koulsy Lamko récompensé par le Grand Prix littéraire 2018 (בצרפתית) "Mexican Ministry of the Economy: Chad (in Spanish)". אורכב מ-המקור ב-2019-07-28. נבדק ב-2019-07-21. Embassy of Chad in the United States Embassy of Mexico in Egypt
גרופי

גרופי הוא סרט קולנוע ישראלי מ-1993, מסוגת סרט נעורים וסרט דרמה עם מילי אביטל בתפקיד הראשי. זמר רוק בינלאומי בשם בילי בר מגיע להופעה בישראל, ומיכל (מילי אביטל) נערה מעיירת פיתוח המעריצה אותו נוסעת במיוחד לאילת במטרה לפגוש אותו, אך עקב האבטחה הגדולה המקיפה את בית המלון בו הוא נמצא לא מתאפשר לה ללכת לפגוש אותו. על יד המלון היא פוגשת במעריצים נוספים שלו, שגם הם לא מצליחים לפגוש אותו. מיכל פוגשת במרינה שייט זקן, שדן איתה בשאלה הפילוסופית, האם בחיים חשוב יותר לראות או להיראות, והיא משתפת אותו שהיא חולמת להיות כוכבת. בסופו של דבר, מיכל ומעריץ נוסף מצליחים להתל בצוות המלון, ולחדור דרך האבטחה. הם מובלים ללילה סוער של התבגרות. המעריץ פוגש בזמר, אך חווה השפלה ממנו ובורח מהמלון. הוא חוזר אל חבורת המעריצים, ומשכנע אותם כי הם אינם מכירים בכלל את הזמר, אלא רק את התדמית שיצרו לו משרדי הפרסום. ולבסוף חבורת המעריצים עוזבת את המקום למעט מיכל שעדיין מצויה במלון. מיכל עוברת אונס כמעט מלא בידי מאבטחי הזמר, וכשהיא עוזבת את המלון אין איש שיכול לנחם אותה. חבורת המעריצים, כמו גם השייט, כבר לא שם. מבקרת הקולנוע יעל ישראל כתבה שאף על פי שזהו סרט נעורים אנשים ממגוון גילאים יכולים להתחבר אליו. "גרופי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גרופי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "גרופי", באתר אידיבי "גרופי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "גרופי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליסיתאה

ליסיתאה הוא ירח של צדק. הוא התגלה על ידי סת' בארנס ניקולסון ב־1938 במצפה הכוכבים מאונט וילסון ונקרא על שם הדמות המיתולוגית ליסיתאה, בתו של אוקיינוס ואחת המאהבות של זאוס. ליסיתאה לא קיבל את שמו הנוכחי עד 1975; לפני כן הוא היה ידוע כ־יופיטר X. הוא נקרא לעיתים "דמטר". הוא שייך לקבוצת הירחים הימליה המכילה שבעה ירחים המקיפים את צדק. מדיה וקבצים בנושא ליסיתאה בוויקישיתוף
פורום קיסר

פורום קיסר הוא אחד מהפורומים הקיסריים שהיו ברומא בעת העתיקה. את הפורום הקים יוליוס קיסר, שתכנן אותו כתחליף לפורום רומאנום, שהיה האתר הציבורי המרכזי של רומא (הן לצורך מפגשים פוליטיים ציבוריים והן לצורכי מסחר). הפורום נועד להקרא על שמו של קיסר, כדי להרשים ולהציג את כוחו הפוליטי. הפורום נחנך בשנת 46 לפנה"ס (אף שבנייתו טרם הסתיימה בעת טקס החנוכה). בניית הפורום הסתיימה מספר שנים מאוחר יותר על ידי הקיסר אוגוסטוס. המתחם מאופיין בציר מרכזי חזק, עם הפיאצה העצומה המוקפת עמודים ונוכחותו המקדימה של המקדש, היא היוותה מודל ארכיטקטוני חדש ומקורי ששימש פונקציות אזרחיות אך יחד עם זאת דתיות כמו גם האדרת האדם שהיה לו זה נבנה. בחזית הפורום נבנה מקדש לאלה ונוס גנטריקס שמשפחתו של קיסר, היוליים, טענה שהם צאצאיה. כמו כן הוצב בפורום פסל של קיסר הרוכב על בוקפאלוס - סוסו של אלכסנדר מוקדון. הנקודה בה בחר יוליוס קיסר לבנות את הפיאצה הייתה למרגלות גבעת הקפיטולין, בצמוד לפורום הרומי לכיוון סובוררה, הרובע העתיק של העיר רומא בה נולד, כיום חלק משכונת מונטי. מצפון היה רכס הטופה שקשר בין גבעות הקפיטולינה והגבעות הקווירינליות. הודות לחשבונותיו של הסופר הלטיני פליניוס הזקן (23-79 לספירה) אנו יודעים שהפורום אירח אוסף יוצא דופן של יצירות אמנות, המורכב בעיקר מציורי האמנים היוונים הגדולים ופסלים רבים, וכן אוספים עשירים של אבני חן וחפצים נדירים אחרים כמו שריון של מתכות יקרות, ועוטפים חפצי פנינים שהגיעו מחופי בריטניה. קיסר אף הפעיל את השפעתו ושכנע את הסנאט הרומי להעביר את מקום מושבו לפורום החדש (דבר שלא בוצע לבסוף בשל הרצחו של קיסר). מדיה וקבצים בנושא פורום קיסר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורום קיסר פורום איליום - מאמר מספרו של פלאנטר "המילון הטופוגרפי של רומא העתיקה" FORUM OF CAESAR, fori-imperiali.info
פולק-פופ

פולק-פופ (באנגלית: Folk-pop) היא סוגה מוזיקלית שעשויה להכיל בתוכה שירי פולק עכשוויים עם עיבודי פופ. כמו כן, היא עשויה להכיל בתוכה שירי פופ עם עיבודי פולק "אינטימיים" המוקלטים בצורה אקוסטית. הפולק-פופ התפתח במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20. אמנים מאזורים רבים ברחבי העולם מקליטים מוזיקה מסוגת הפולק-פופ. בארצות הברית, אמנים רבים כמו סיימון וגרפונקל, סילס אנד קרופטס, דון מקליין, ג'ים קרוצ'י, לובו ו-England Dan & John Ford Coley הקליטו שירי פולק-פופ. בהמשך השנים, אמנים כמו אד שירן ("Castle on the Hill") וטיילור סוויפט (Evermore) הקליטו שירים מסוגת הפולק-פופ. באזור הבלקן בדרום-מזרח אירופה, פולק-פופ הוא מונח המתאר מוזיקת פופ בלקנית, המשלבת בתוכה מוזיקת פופ, פולק ואתנית. פולק-פופ היא הסוגה המוזיקלית המודרנית המקבילה למוזיקת העם הבלקנית, שבה המקצבים הדומיננטיים מושפעים מהמוזיקה המזרחית, ובמיוחד מהמוזיקה הערבית וממוזיקה עממית רומנית. כמו כן, ניתן להגדיר חלק ניכר ממוזיקה זו כשילוב של מוזיקה עממית בלקנית מסורתית ודאנס-פופ. סוגת הפולק-פופ הבלקנית כוללת: צ'אלגה, בבולגריה טורבו-פולק, בסרביה לאיקו מודרנית, ביוון מנלי, ברומניה טאלאבה, באלבניה פולק פופ England Dan & John Ford Coley | Biography & History, AllMusic (באנגלית) Taylor Swift 'Evermore' Album Review | SPIN, web.archive.org, ‏2020-12-22
לודוויג פון הופמן

לודוויג פון הופמן (בגרמנית: Ludwig von Hofmann‏; 17 באוגוסט 1861 – 23 באוגוסט 1945) היה צייר, גרפיקאי ומעצב גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. עבד בשילוב של סגנונות ארט נובו וסימבוליזם. אביו היה המדינאי הפרוסי קרל פון הופמן, שכיהן כשר בדוכסות הסן בין השנים 1872 ל־1876 והיה זמן קצר שר הסחר בקבינט של אוטו פון ביסמרק. לודוויג החל את לימודיו בשנת 1883 באקדמיה לאמנויות של דרזדן, ואז למד אצל פרדיננד פון קלר באקדמיה לאמנויות יפות, קרלסרוהה. בשנת 1889 הוא השתתף באקדמיה ז'וליאן בפריז, שם היה בהשפעתם של פייר פוביס דה שאוונס ופול-אלברט בסנארד. לאחר 1890 הוא היה צייר עצמאי בברלין. בשנים 1894 עד 1900 הוא נסע ושהה הרבה מזמנו בוילה שלו בפיזול, ליד פירנצה באיטליה. הערכתו את העת העתיקה והמשיכה לרעיון ארקדיה מתבטאת בחלק ניכר מעבודותיו. לאחר 1895 הוא היה תורם קבוע של איורים למגזין של "אר-נובו". בשנת 1896 הוא הפך לחבר בזצסיון הברלינאי והוא התחתן בשנת 1899. בשנת 1903 מונה לפרופסור בבית הספר לאמנות של ויימאר, שם הפך לחבר בקבוצה הספרותית והאמנותית האוונגרדית שבמרכזה הארי קסלר, ז'אן ארפ ואיבו האופטמן היו בין תלמידיו. בשנת 1916 הוא מונה לפרופסור באקדמיה בדרזדן, שם שהה עד 1931. הוא גם סיפק איורים לתרגום חדש של האודיסיאה מאת ליאופולד זיגלר ועבודות מאת גרהרט האופטמן (אביו של איבו). בשנות השלושים של המאה העשרים תפוקתו ירדה, ובשנת 1937 תויגו כמה מיצירותיו כ"אמנות מנוונת ". הוא פרש לפילניץ, ליד דרזדן, שם נפטר בשנת 1945. יצירותיו שנותרו הוחרמו על ידי הרוסים לאחר המלחמה, אך אלמנתו הצליחה להציל אותן. אשה עם כד רוכב בחוף אביב נרקיסוס הזיה אדם וחווה אידיליה שייטים ערומים מדיה וקבצים בנושא לודוויג פון הופמן בוויקישיתוף Ludwig von Hofmann. In: Ulrich Thieme, Felix Becker (editors): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Band 17, E. A. Seemann, Leipzig 1924, S. 272. Gertraude Lippold (1972), "Hofmann, Ludwig von", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German), 9, Berlin: Duncker & Humblot, pp. 458–459
יחסי אוזבקיסטן–קירגיזסטן

יחסי אוזבקיסטן–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לקירגיזסטן. אוזבקיסטן שולטת בדרום קירגיזסטן מבחינה כלכלית ופוליטית, בהתבסס על האוכלוסייה האוזבקית הגדולה באזור זה בקירגיזסטן ועל תנאים כלכליים וגאוגרפיים. חלק ניכר מקירגיזסטן תלוי לחלוטין באוזבקיסטן מבחינת גז טבעי; בכמה הזדמנויות, נשיא אוזבקיסטן, אסלאם קרימוב, השיג מטרות פוליטיות על ידי סגירת צינורות או על ידי התאמת תנאי המסירה. במספר הופעות טלוויזיה ששודרו במחוזות אוש וג'לאל-אבאד בקירגיזסטן פנה קרימוב בהתנשאות ניכרת לנשיא הקירגיזי אסקר אקייב. אף על פי שאוזבקיסטן לא הראתה נטיות התרחבות גלויות, ממשלת קירגיזסטן מודעת היטב להשלכות טענותיו של קרימוב כי הוא אחראי לרווחתם של כל אוזבקים, ללא קשר למדינת מגוריהם. הרוסים החלו את כיבוש האזור באמצע המאה ה-19. באותה תקופה, האימפריה הרוסית תקפה בעיקר את אמירויות מרכז אסיה כמו אמירות בוכרה או ח'אנות חיווה. הם פלשו גם לשטח הקירגיזי שנשלט על ידי שושלת צ'ינג הסינית וסיפחו אותם לטורקסטן הרוסית. על ידי קביעת בירת טורקסטן הרוסית בעיר טשקנט בשטח האוזבקי, הסכסוך בין שני עמים החל לגדול. אך בניגוד לסכסוך הטג'יקי-אוזבקי, הסכסוך הקירגיזי-אוזבקי התפתח לאט יותר. לאחר קריסת האימפריה הרוסית בשנת 1917, מרד בסמאצ'י התפתח למלחמה כוללת במרכז אסיה. הקירגיזים והאוזבקים שילבו ידיים יחד ונלחמו נגד הכוחות הרוסים. בגלל חוסר מיומנויות והכנות, המרד נכשל במהרה והרוסים, שנמצאים כעת בשליטת ברית המועצות, החזירו את הסדר שוב. במהלך מלחמת העולם השנייה, עמים קווקזים רבים (גאורגים, אזרים, ארמנים, צ'רקסים וכו') נאלצו לגלות. רבים מהם נותרו במרכז אסיה, שממנה נותרים בעיקר באוזבקיסטן כיום. עם זאת, מאז סוף המלחמה החלו סכסוכים בין קירגיזים לאוזבקים להתגלע לעימות גדול יותר. בשנת 1990, סמוך לקריסת ברית המועצות, התרחשו מהומות באוש ונהרגו כמעט 1,000 בני אדם, בעיקר קירגיזים אתניים ואוזבקים. ההתנגשות החלה ביוני והסתיימה באוגוסט, ואף צד לא הגיע להישגים משמעותיים. במרץ 2018 הרכבות של אוזבקיסטן החלו בשירות חדש, שחיבר את טשקנט עם באליצ'י. אסלאם קרימוב – (16 בינואר 1994; 26-27 בספטמבר 2000; 2007; 2013) שבקט מירזייאיב – (2017) אסקר אקייב – (1992; 1996; 1998) קורמאנבק באקייב - (2006) אלמאזבק אטמבייב - (2017) סואורונבאי ג'נבקוב - (2017) מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–קירגיזסטן בוויקישיתוף יחסי אוזבקיסטן–קירגיזסטן, ברשת החברתית פייסבוק יחסי אוזבקיסטן–קירגיזסטן, ברשת החברתית אינסטגרם יחסי אוזבקיסטן–קירגיזסטן, סרטונים בערוץ היוטיוב About this Collection | Country Studies | Digital Collections | Library of Congress, Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA Uzbekistan Opens New Railway Routes to Kyrgyzstan, Russia | Eurasianet, eurasianet.org (באנגלית) UzDaily, Президент Узбекистана 5-6 сентября посетит Кыргызстан, UzDaily.uz (ברוסית) akbaryusupov, Almazbek Atambayev arrives in Uzbekistan, tashkenttimes.uz Официальный сайт Президента Кыргызской Республики, m.president.kg
האספה הכללית של האימפריה העות'מאנית

האספה הכללית (בטורקית: Meclis-i Umumî, הידוע בשם "מג'ליס") היה הניסיון הראשון לדמוקרטיה ייצוגית על ידי הממשלה האימפריאלית של האימפריה העות'מאנית. ידוע גם בשם הפרלמנט העות'מאני. מקום מושבה היה בקונסטנטינופול (איסטנבול) והורכבה משני בתים: בית עליון (הסנאט) ובית תחתון ( בית הנבחרים). האספה הכללית הוקמה לראשונה ב-23 בדצמבר 1876 ונמשכה בתחילה עד 14 בפברואר 1878, אז פורקה על ידי הסולטאן עבדול חמיד השני. כתוצאה ממהפכת הטורקים הצעירים שהביאה רפורמות מהותיות והשתתפות גדולה יותר של מפלגות פוליטיות, האספה הכללית הוקמה שוב כעבור 30 שנה, ב-23 ביולי 1908, עם התקופה החוקתית השנייה, שהסתיימה ב-11 באפריל 1920, כאשר האספה הכללית פורקה על ידי בעלות הברית במהלך כיבוש קונסטנטינופול בעקבות מלחמת העולם הראשונה. רבים מחברי הפרלמנט העות'מאני בקונסטנטינופול הפכו מאוחר יותר לחברים באספה הלאומית הגדולה של טורקיה באנקרה, שהוקמה ב-23 באפריל 1920, במהלך מלחמת העצמאות הטורקית. גלויה המתארת את פתיחת הפרלמנט החדש בשנת 1908. גלויה המתארת ישיבת הפרלמנט בשנת 1914. הפרלמנט העות'מאני בשנת 1877. הפרלמנט העות'מאני בשנת 1908. היסטוריה של האימפריה העות'מאנית האספה הלאומית הגדולה של טורקיה Article. 42 of the Constitution Legislation ottomane Volume 5: https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/6/67/Législation_ottomane_ou_Recueil_des_Aristarchi-Bey_Grégoire_Tome5.pdf p. 295 (PDF p. 299/370) Rainer Grote; Tilmann Röder (16 בפברואר 2012). Constitutionalism in Islamic Countries: Between Upheaval and Continuity. Oxford University Press. p. 328. ISBN 978-0-19-975988-0. {{cite book}}: (עזרה) "Meclis-i Mebusan (Mebuslar Meclisi)". Tarihi Olaylar. "Meclis-i Mebusan nedir? Ne zaman kurulmuştur?". Sabah. 19 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
שימגפראגה

שימגפראגה (בהונגרית: Sümegprága) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בשימגפראגה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 676 ובשנת 2020 רק 565 תושבים. בשימגפראגה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מהיהודים ילידי הכפר נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא שימגפראגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שימגפראגה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים משימגפראגה שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סנטאימרפלווה

סנטאימרפלווה (בהונגרית: Szentimrefalva) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בסנטאימרפלווה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 256 ובשנת 2020 רק 176 תושבים. בסנטאימרפלווה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מהיהודים ילידי הכפר נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא סנטאימרפלווה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנטאימרפלווה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מסנטאימרפלווה שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אוק

אוק (בהונגרית: Ukk) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם באוק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 405 ובשנת 2020 רק 297 תושבים. באוק חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מהיהודים ילידי הכפר נרצחו בשואה. הרב פרופסור שמואל קרויס, היסטוריון וחוקר תלמוד בווינה. מדיה וקבצים בנושא אוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוק (בהונגרית) (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מאוק שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
נקודת מיטשל (אורגון)

נקודת מיטשל או נקודת מיצ'ל (באנגלית: Mitchell Point) היא מצוק במחוז הוד ריוור, במדינת אורגון שבארצות הברית. הנקודה היא לשון יבשה הבולטת לתוך קניון נהר קולומביה, ומצוק המתנשא מעל הקניון בו עובר נהר קולומביה, נחצבה מנהרת נקודת מיטשל, כחלק מהכביש המהיר ההיסטורי נהר קולומביה. גובהו של המצוק 190 מטרים מעל פני הים. המצוק נקרא על ידי האינדיאנים המקומיים בשם "מלך הסופה הקטן", וההר המתנשא מעל המצוק נקרא "מלך הסופה הגדול". היסטוריונים סבורים כי שמו הנוכחי של המצוק הוא על שמו של ציד שחי באזור. הוצא לשנות את שם המצוק לשמו האינדיאני, אולם הצעה זו לא התקבלה. מספר מסלולי הליכה פופולריים, ובהן נקודות תצפית רבות, מובילים את פסגת נקודת מיטשל. מהמסלולים ניתן לראות נוף של עמק נהר קולומביה, והתצפית מראש הנקודה נחשבת לתצפית בה ניתן לראות את הנוף המרהיב ביותר של עמק הנהר. • Writers' program. Oregon, Oregon, end of the trail, P 270 נקודת מיטשל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת מיטשל באתר שירות היערות של ארצות הברית מסלול הטיפוס לנקודת מיטשל באתר הרשמי של הפארקים המדינתיים של מדינת אורגון נקודת מיטשל באתר peakbagger נקודת מיטשל באתר hikeoregon מסלול הטיפוס על המצוק של נקודת מיטשל באתר alltrails תיאור מסלול הטיפוס אל ראש נקודת מיטשל באתר hikingproject תיאור נקודת מטשל באתר oregonhikers מפת המסלולים ונקודות התצפית של נקודת מיטשל באתר nwhiker תיאור מסלול הטיפוס לנקודת מיטשל באתר outdoorproject נקודת מיטשל באתר איגוד המטיילים של מדינת וושינגטון הטיפוס לפסגת נקודת מיטשל, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי לפי מקור אחר גובהו של המצוק 359 מטרים מעל פני הים ראו בספר "Oregon, end of the trail" המפורט בפסקת "לקריאה נוספת" מקור השם של נקודת מיטשל תיאור המסלולים המובילים לפסגת נקודת מיטשל