laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ארלי פטון

צ'ארלי פטון (באנגלית: Charlie או Charley Patton; ‏ בין 1887 ל-1891 - 28 באפריל 1934) היה מוזיקאי מחלוצי הבלוז. המוזיקה שלו היא החוליה המקשרת בין "שירי העבודה" של צאצאי העבדים האפרו-אמריקאים והדלתא בלוז, לכן נחשב ל"אבי הדלתא בלוז" ולאחד מאמני הבלוז הראשונים. נולד וחי כל חייו בדלתא של מיסיסיפי להורים שהיו אריסים, ככל הנראה היו בין אבותיו בנוסף על אפרו-אמריקאים גם סבתא מאומת הצ'רוקי. שנת לידתו אינה ידועה והוצעו שנים שונות בין 1887 ל-1891. הוא ניגן גיטרה מנערותו והופיע בפני קהל פועלים מזדמן. ב-1900 לערך עברה משפחתו לחוות קטיף כותנה ליד העיירה רולוויל (Ruleville), מיסיסיפי. שם הכירו אותו מאוחר יותר מוזיקאים כג'ון לי הוקר, רוברט ג'ונסון והאולין וולף, שיהיו למעצבי סגנון הדלתא בלוז. המוזיקה שלו קדמה לבלוז 12 תיבות והיה לה עדיין קשר חזק למוזיקה אפריקאית, ספיריטואלס ושירי קריאה ותגובה. הוא ניגן שירים רבים משלו ומשל אחרים, תוך ביצוע להטוטים עם הגיטרה כגון נגינה מאחורי הגב, מאחורי הראש או בין הרגליים (להטוטנות שהופגנה שנים רבות לאחר מכן על ידי ג'ימי הנדריקס) ושר בקול בעל עוצמה למרות ממדי גופו הקטנים (גובהו היה כ-165 סנטימטר). עקב כך היה ממוזיקאי נודד למוזיקאי שקיבל הזמנות להופיע בפני קהל בירידים כפריים, בפני פועלים בשולי השדות ובברים. פטון החל להקליט מאוחר יחסית, רק ב-1929. בין השירים שכתב ניתן למנות את "Pony Blues", "Banty Rooster Blues", "Mississippi BoWeavil" ו-"Down The Dirt Road". ב-1934 נפטר ממחלת לב. בשנת 1980 נמנה עם קבוצת האמנים הראשונה שנבחרה להיכל התהילה של הבלוז. אסופת הקלטותיו "Screamin' and Hollerin' the Blues: The Worlds of Charley Patton" מ-2003 זכתה בפרס גראמי לאסופה ההיסטורית הטובה ביותר לאותה שנה. בוב דילן הקדיש את שירו "(High Water (For Charley Patton" מתקליטו "Love and Theft" מ-2001 לפטון. Calt, Stephen; Gayle Wardlow (1988). King of the Delta Blues, The Life and Music of Charlie Patton, Newton, NJ: Rock Chapel Press. ISBN 0-9618610-0-2 מדיה וקבצים בנושא צ'ארלי פטון בוויקישיתוף צ'ארלי פטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלי פטון, באתר AllMusic (באנגלית) צ'ארלי פטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'ארלי פטון, באתר Discogs (באנגלית) צ'ארלי פטון, באתר Genius צ'ארלי פטון, באתר SecondHandSongs צ'ארלי פטון – הוא יבוא, טור אישי של המתרגם לעברית צ'ארלי פטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דף באתר "מוזיקה דרומית" (באנגלית) דף באתר "דלתא בלוז" (באנגלית) פרופיל באתר Starrgennett (באנגלית) צ'ארלי פטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראו למשל מייסד הדלתא בלוד - האגדה חיה לעד
הרמוניה טונאלית

במוזיקה, הרמוניה טונאלית היא הרמוניה בעלת משיכה הרמונית ותחושת יציבות. ההרמוניה הטונאלית (אשר נבדלת מן ההרמוניה האטונלית) היא בעלת סולם, טוניקה, ודומיננטה, והם אלה שתורמים לתחושת היציבות והמשיכה ההרמונית. בהרמוניה הטונאלית משתמשים לרוב בסולם המז'ורי ובסולם המינורי, שנחשבים לסולמות ה"רגילים". בהרמוניה הטונאלית, ישנם מספר סוגים של אקורדים: אקורד מז'ורי (בעל אופי שמח), אקורד מינורי (בעל אופי עצוב), ספטאקורד (אקורד בעל מתח), אקורד מוקטן ועוד אקורדים, שהם וריאציות של אקורדים אלה, ופותחו עקב צורך גדול יותר במשיכה הרמונית. בדרך כלל האקורד המוגדל לא מופיע בהרמוניה הטונאלית, משום שאין לו כל משיכה טונאלית, כיוון שכאשר עושים לו היפוכי אקורדים (הופכים את סדר צליליו), מרווחיו של האקורד נשארים קבועים. ברוב היצירות, ההרמוניה היא טונאלית, וכך בכל היצירות מהמאה ה-17 וה-18, אך ישנם מלחינים כמו ליסט (מלחין לפסנתר), למשל, שכתב הרמוניה בלתי טונאלית (אטונאלית). דוגמה להרמוניה טונאלית, היא המוזיקה הקלאסית המוכרת לנו, ודוגמה להרמוניה אטונאלית היא, למשל, מוזיקה מודרנית. מספרן של היצירות בעלות הרמוניה טונאלית גדול יותר, והן נפוצות הרבה יותר, מכיוון שפשוט יותר להלחין הרמוניה טונאלית, והאוזן מורגלת לשמוע יותר את ההרמוניה הטונאלית, ופחות האטונלית. היצירות שנכתבות בהרמוניה הטונאלית הן יצירות מסודרות, בעלות מבנה מסוים ומשקל מסוים. ניתן להגיד שההרמוניה הטונאלית היא "מסודרת", ואילו האטונאלית היא "בלתי-מסודרת". ההרמוניה הטונאלית המסורתית נקראת הרמוניה טונאלית פונקציונלית, והיא נלמדת כיום במגמות המוזיקה ברחבי הארץ.
יואן ז'ולדיה

יואן ז'ולדיה (ברומנית: Ioan Joldea, ידוע גם כ"ז'ולדיה וודה" Joldea Vodă) היה טוען לכתר של מולדובה לתקופה של שמונה ימים, בין התאריכים 4 בספטמבר – 12 בספטמבר 1552. ז'ולדיה היה בויאר מולדבי בדרגת קומיס, ללא יחוס מיוחד, ששרת תחת כמה משליטי מולדובה מבית מושאט. לפי הכרוניקון האיטלקי אנטוניו מריה גרציאני, ז'ולדיה היה גבר טוב מראה, תכונה שלדעתו הייתה בעלת משקל בבחירתו. אחרי ששתי קבוצות בויארים - אחת במולדובה עצמה, ואחת בגלות פולין, יזמו קשר שהביא לרציחתו של השליט שטפאן רארש ב-1 בספטמבר 1552, הנסיכה אלנה אקטרינה לבית ברנקוביץ', אלמנתו של פטרו רארש, ביקשה להבטיח את עתידו של בן הזקונים שלה, קונסטנטין, שהיה קטין בן עשר בערך. לשם כך, היא קידמה בינתיים את יואן ז'ולדיה כמועמד לכתר מולדובה והציעה לו את ידה של בתה רוקסנדרה. הוורניק הגדול ("מארה וורניק") גבריל מובילה וההטמאן, "השוער של סוצ'אבה", יון סטורדזה הסכימו לתוכניתה ויחד עם הבויארים הקושרים המולדבים הכתירו את ז'ולדיה. המהלך של הנסיכה אלנה ושל הבויראים מסביבה התקבל בפולין בזעם. בתמיכת המגנאט של בלז, שניאבסקי ואצילים פולנים אחרים, הבויארים הגולים בפולין הכתירו כשליט של מולדובה את אחד מהם, ה"סטולניק פטרו" או "פטריה", לכאורה בן מחוץ לנישואים של השליט בוגדאן בעל עין אחת בטקס שהתקיים ביישוב טרמבובלה. השליט החדש קיבל את השם "אלכסנדרו לפושניאנו". אחרי רציחתו של שטפאן רארש חיילים הנאמנים ללפושניאנו וכוח צבאי פולני ליוו אותו למולדובה. מלך פולין עצמו, זיגמונד השני אוגוסט תמך במועמדותו של לפושניאנו והשליט הטרי וחסידיו נשבעו לו אמונים. הפלג שתמך בז'ולדיה התפזר מהר ורבים מחבריו עברו למחנה של לפושניאנו. חיילים פולנים ומולדבים בפיקודו של הוורניק מוצוק תפסו את ז'ולדיה בדרך לחתונה בסוצ'אבה, בכפר שׁיפוֹטֶה על נהר ז'יז'יה. כעבור ימים אחדים נפלו לידי אנשיו של לפושניאנו גם הנסיכה אלנה אקטרינה ובנה הקטן. הנסיכה אלנה אקטרינה נחנקה למוות וקונסטנטין רארש מת כעבור שנתיים ב-1554. ליואן ז'ולדיה נכרת האף, על מנת לכער את פניו ושיאבד כל סיכוי לממש את שאיפותיו. הוא נשלח למנזר שבו נפטר בתאריך בלתי ידוע. השליט החדש אלכסנדרו לפושניאנו הוכתר כשליט של "מולדוולאכיה" בעיירה הרלאו ב-12 בספטמבר 1552 ולאחר מכן נכנס לעיר הבירה סוצ'אבה. לפי הכרוניקון גריגורה אורקה יואן ז'ולדיה היה שליט של מולדובה לשלושה ימים בלבד. את ארוסתו, רוקסנדרה, הבת של פטרו רארש ושל אלנה ברנקוביץ', ולפיכך בת דודו לכאורה, לקח אלכסנדרו לפושניאנו לעצמו לאשה כדי לחזק עוד יותר את יחוסו. אחיו של יואן ז'ולדיה, הבויאר בדרגת ארמאש, שטפאן ז'ולדיה שרת במצודת ניאמץ. שטפאן ז'ולדיה היה אב לשתי בנות - מרגיטה או מרגיוליצה ותאודורה. תאודורה התנזרה והפכה בגלל חייה הסגפניים ומעשי נסים שבהם הייתה מעורבת, לתאודורה הקדושה מסיחלה. היא חייתה במנזרים במזרח ולאכיה ובחבל מולדובה והייתה לרומניה הראשונה שהוכרה כקדושה של הכנסייה האורתודוקסית. ייתכן כי בני משפחה אחרים של ז'ולדיה נמלטו לטרנסילבניה - לכפר מיטיטל על יד אוראדיה. גריגורה אורקה - כרוניקה של ארץ מולדובה פרק 143 ב wikisource (ברומנית) 2. Constantin C.Giurescu - Istoria Românilor vol Editura Ştiinţifică şi Enciclopedică, Bucureşti, 1976 קונסטנטין ק. ג'ורסקו - תולדות הרומנים - כרך ב, בוקרשט, 1976. (ברומנית) אילן היוחסין של בית מושאט (באנגלית) על ז'ולדיה -חומר תיעודי מאת טיבריו צ'ובאנו - ברשת (ברומנית)
חולין על טהרת הקודש

בהלכות טומאה וטהרה, חולין על טהרת הקודש הוא כינוי הלכתי לאוכל שאין עליו קדושת תרומה או קודש, אבל בעליו החליט להתייחס אליו כאוכל קדוש, שאסור לטמאו ואסור לאכלו בטומאה, כדי להרגיל את עצמו לשמור את אוכלי הקדשים בטהרה, כך שגם אוכלי הקדשים שברשותו, יישארו בטהרה. לרוב, דרך הכוהנים, האוכלים תרומה, להחיל קדושה זו, על מאכלי בשר, שכן קדשי המזבח הם בשר. למרות שקדשי המזבח הם בקר וצאן, נהגו הכוהנים להחיל קדושה זו גם על בשר חיה, שכן כל סוגי הבשר דומים זה לזה בצורתם, וניתן להחליף ביניהם, וכדי להרגיל עצמם באכילת בשר בטהרה, הם הרגילו את עצמם בכל מיני הבשר. לפי הרמב"ם, הכוהנים רצו בכך להבדל ממאכלי העמי הארצות- אנשים שאינם בקיאים בהלכה, שמאכליהם טמאים מכיוון שאינם יודעים לשמור על עצמם בטהרה. באופן דומה, חולין על טהרת תרומה הם חולין שההתייחסות אליהם הם כמו אל תרומה, שקדושתה פחותה מקדשים, למשל בכך שאין בה את דרגת רביעי לטומאה. קדושה זו החילו הכוהנים רק על פירות, שכן תרומה מופרשת רק מפירות הצומחים מהקרקע, ולא מהחי. כמו כן, חולין על טהרת פרה הם חולין שנשמרו אף מטומאת חמישי לטומאה, הקיימת רק בדיני פרה אדומה. בחולין על טהרת הקודש עצמם, נחלקו התנאים, האם דינם ממש כשל קודש, ובעוד שרבי אליעזר בן צדוק סבור שדינם כשל תרומה ויש בה אף את שלישי לטומאה, סבורים שאר החכמים שדינם פחות מעט משל קודש, ואין בה את דיני שלישי ורביעי לטומאה. לפי רבי אליעזר, קיים בה אף רביעי לטומאה, ממש כשל קודש. כאשר אדם מחמיר על עצמו שמאכליו יהיו "חולין על טהרת הקודש" או על טהרת תרומה, חל איסור מדרבנן על האוכל ועליו, שעליו לקיים את מנהגו ואינו יכול לטמא את האוכל. דין זה נגזר מדיני נדר וקונם, בהם ניתנה רשות וסמכות הלכתית לאדם לאסור על עצמו את המותר לו[דרוש מקור]. לפי דעה אחת, אין כוח לאדם להתפיס (=להחיל) קדושת קודש על חולין, ורק קדושת תרומה הוא יכול להתפיס. במשנה מובא שיוחנן בן גודגדא הקפיד כל ימיו על טהרת הקודש. חבר (הלכה) פירות חולין תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ל"ד, עמוד א', ועל פי רש"י בחולין ב' ע"ב ד"ה שנעשו על טהרת קדש. בפירושו למשניות טהרות פרק ב'. ראו תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף כ', עמוד א', וסוף מסכת פרה. מסכת טהרות פרק ב' משנה אחרונה, מובא גם בתלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ל"ה, עמוד ב'. רש"י, בתלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ב', עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ל"ד, עמוד ב'-דף ל"ו, ורש"י שם
רוגובה (ליטא)

רוגובה (בליטאית: Raguva; ביידיש: ראגאווא, ראָגעווע (רוֹגֶבֶה); ברוסית: Рогово‏ (Rogovo); בפולנית: Rogów) היא עיירה קטנה במחוז פוניבז' בצפון ליטא. על פי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2001 התגוררו בעיירה 610 תושבים. עד מלחמת העולם השנייה התקיימה במקום קהילה יהודית שמנתה ערב השואה כ-600 נפשות. אחד מרבניה הידועים של העיירה היה הרב משה מישל שמואל שפירא מחבר הספר "תבואות שמש". על פי נתוני "איגוד יוצאי ליטא בישראל" נרצחו רבים מבני הקהילה בפיוסט באלול תש"א, אוגוסט 1941. מדיה וקבצים בנושא רוגובה בוויקישיתוף רוגבה (ליטא), דף שער בספרייה הלאומית רשימת יישובי היהודים בליטא בזמן השואה, תאריכי ומקומות הרצח וכן האתרים בהם נטמנו הקדושים, אתר איגוד יוצאי ליטא בישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוגובה

האם התכוונתם ל... איברהים רוגובה – נשיא קוסובו קניון רוגובה – קניון בקוסבו רוגובה – עיירה בצפון ליטא
1955 בארצות הברית

1955 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 179 שנה מיום היווסדה. הנשיא: דווייט אייזנהאואר (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: ריצ'רד ניקסון (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 24 בינואר – נפתחת תערוכת הצילום "משפחת האדם" במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. 22 בינואר – הפנטגון מכריז לראשונה על כך שארצות הברית עוסקת בפיתוח טילים בליסטיים מונחים בין-יבשתיים אשר יהיו בעלי טווח פגיעה גדול במיוחד ויהיו מיועדים לנשיאת ראשי נפץ גרעיניים. 15 באפריל – איש העסקים ריי קרוק פותח את מסעדת האבטיפוס לסניפי רשת המזון המהיר מקדונלד'ס ביישוב דס פליינס שבמדינת אילינוי. בהמשך הצליח קרוק להפוך את רשת מקדונלד'ס לאחת מרשתות המזון המהיר המצליחות ביותר בעולם. 15 באפריל – הפיזיקאי אלברט איינשטיין נפטר בגיל 76 בבית החולים שבפרינסטון, ניו ג'רזי כתוצאה מדימום פנימי. 18 ביולי – פארק השעשועים דיסנילנד נפתח לציבור באנהיים שבקליפורניה. 19 באוגוסט – סערת ההוריקן "דיאן" הורגת 200 בני אדם במזרח ארצות הברית וגורמת לנזק בעלות של מיליארד דולרים. 22 באוגוסט – רכבת משא פוגעת ישירות באוטובוס בית הספר בטנסי. באירוע נהרגים 10 תלמידים. 30 בספטמבר – השחקן ג'יימס דין נהרג בתאונת דרכים. 1 בנובמבר – צעיר אמריקני מטמין פצצה במטוס שבו נוסעת אמו, בתקווה להשיג את ביטוח החיים שלה, וגורר את התרסקות טיסה 692 של יונייטד איירליינס 1 בדצמבר – רוזה פארקס נעצרת במונטגומרי לאחר שהיא מסרבת לפנות את מקומה באוטובוס לאדם לבן 31 בדצמבר – ג'נרל מוטורס הופך לתאגיד האמריקאי הראשון שמרוויח מעל מיליארד דולרים בשנה. 18 בינואר – קווין קוסטנר, שחקן קולנוע אמריקאי 26 בינואר – אדי ואן היילן, גיטריסט אמריקאי 27 בינואר – ג'ון רוברטס, נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית 8 בפברואר – ג'ון גרישם, סופר אמריקאי 21 בפברואר – קלסי גראמר, שחקן אמריקאי 24 בפברואר – סטיב ג'ובס מנכ"ל אפל וממקימיה 19 במרץ – ברוס ויליס, שחקן קולנוע אמריקאי 16 במאי – דברה וינגר, שחקנית קולנוע יהודיה אמריקאית 2 ביוני – דיינה קארווי, שחקן קולנוע וקומיקאי אמריקאי 22 ביולי – וילם דפו, שחקן קולנוע אמריקאי רבגוני 28 באוקטובר – ביל גייטס מייסד שותף של חברת מיקרוסופט 5 בנובמבר – קריס ג'נר, אשת עסקים, אשת חברה וידוענית אמריקאית 13 בנובמבר – וופי גולדברג, שחקנית, קומיקאית וזמרת אמריקאית 12 במרץ – צ'ארלי פארקר, סקסופוניסט ג'אז אמריקאי (נולד ב-1920) 7 באפריל – תידה בארה, כוכבת סרטים אילמים אמריקאית יהודייה (נולדה ב-1885) 18 באפריל – אלברט איינשטיין, פיזיקאי גרמני יהודי, אבי תורת היחסות (נולד ב-1879) 23 ביולי – קורדל הול, מדינאי אמריקאי (נולד ב-1871) 30 בספטמבר – ג'יימס דין, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1931) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1954 בארצות הברית

1954 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 178 שנה מיום היווסדה. הנשיא: דווייט אייזנהאואר (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: ריצ'רד ניקסון (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 21 בינואר – מיימי אייזנהאואר הגברת הראשונה של ארצות הברית משיקה את הנאוטילוס, הצוללת האטומית הראשונה, בגרוטון קונטיקט 23 בפברואר – לראשונה, חיסון נגד פוליו מחולק בפיטסבורג שבמדינת פנסילבניה. 1 במרץ – ארבעה לאומנים פוארטוריקנים פותחים באש מיציע אולם מליאת בית הנבחרים של ארצות הברית בוושינגטון. חמישה מחברי הבית נפצעים 7 באפריל – הנשיא דווייט אייזנהאואר מציג לראשונה את תאוריית הדומינו 17 במאי – פסק דין בראון נגד מועצת החינוך: בית המשפט העליון של ארצות הברית קובע כי הפרדה על רקע גזעי בחינוך הציבורי בארצות הברית היא בלתי חוקתית 24 באוגוסט – חוק הפיקוח על קומוניסטים נכנס לתוקף בארצות הברית. המפלגה הקומוניסטית האמריקאית מוצאת אל מחוץ לחוק 29 בנובמבר – נקודת הכניסה הראשית למהגרים בנמל ניו יורק, באליס איילנד, נסגרת 23 בדצמבר – השתלת הכליה הראשונה מתבצעת בבית חולים בבוסטון 12 בינואר – הווארד סטרן, שדרן רדיו אמריקאי 29 בינואר – אופרה וינפרי, שחקנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית 15 בפברואר – מאט גריינינג, מאייר קומיקס אמריקאי, יוצר תוכנית הטלוויזיה משפחת סימפסון ופיוצ'רמה 18 בפברואר – ג'ון טרבולטה, שחקן קולנוע אמריקאי 1 במרץ – רון הווארד, שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי 9 באפריל – דניס קווייד, שחקן אמריקאי 23 באפריל – מייקל מור, במאי קולנוע וסופר אמריקאי 29 באפריל – ג'רי סיינפלד, שחקן טלוויזיה וקומיקאי אמריקאי 19 ביוני – קת'לין טרנר, שחקנית אמריקאית 13 בנובמבר – כריס נות', שחקן אמריקאי 11 בדצמבר – ג'רמיין ג'קסון, מוזיקאי אמריקאי 18 בדצמבר – ריי ליוטה, שחקן אמריקאי 28 בדצמבר – דנזל וושינגטון, שחקן קולנוע אמריקאי 21 באפריל – אמיל פוסט, מתמטיקאי אמריקאי (נולד ב-1897) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פטרולוגיה

פֶּטרוֹלוֹגיָה (מיוונית: petra – סלע, logia – תורה) היא תחום בגאולוגיה העוסק בחקר סלעים. הפטרולוגיה חוקרת את מבנה הסלעים, הרכבם, מרקמם, תפוצתם, מיונם והתהליכים הכימיים והגאולוגיים שהביאו להיווצרותם. קיימים שלושה ענפים של פטרולוגיה בהתאם לשלושת סוגי הסלעים: סלעי יסוד, סלעי משקע וסלעים מותמרים. פטרולוגיה של סלעי יסוד מתמקדת בדרך בה סלעים נוצרים מהתגבשות מאגמה ולבה. פטרולוגיה של סלעי משקע מתמקדת בתהליכי בליה, הסעה ודיאגנזה היוצרים סלעי משקע. פטרולוגיה של סלעים מותמרים מתמקדת בשינויים העוברים על סלע כתוצאה מתנאים משתנים של לחץ, טמפרטורה ותהליכים כימיים. פֶּטרוֹגרַפיָה (מיוונית: graphia – כתיבה) – עוסקת במיון שיטתי והגדרה מדויקת של סלעים. השיטה הנפוצה לזיהוי סלעים היא בדיקה של פרוסת סלע בעובי של כ־0.03 מ"מ הקרויה שקף. השקף מתקבל מניסור הסלע, ליטושו והדבקת הפרוסה על-גבי זכוכית. השקף נבדק תחת מיקרוסקופ מיוחד הקרוי "מיקרוסקופ פטרוגרפי", שבו האור מקוטב. בניית סלעים בתנאי מעבדה לצורך אימות התנאים הפיזיים והכימיים בהם נוצרו הסלעים. ענף בפטרולוגיה העוסק במקורם של סלעים. הפטרולוגיה מנצלת תחומים אחרים של הגאולוגיה: מינרלוגיה – מאחר שרוב הסלעים בנויים ממינרלים ונוצרים בתנאים דומים. פטרוגרפיה ובדיקה כימית משמשות לתיאור המרקם וההרכב כימי של הסלעים. כמו כן יש חשיבות רבה לאיסוף ומיפוי שיטתיים של דוגמאות סלעים, המספקות מידע על השינויים ההדרגתיים המתחוללים בסוגי הסלע באזור מסוים. פטרולוגיה מודרנית כוללת את עקרונות הגאוכימיה והגאופיזיקה ונעזרת במחקרים על מאגמות ומחזורים גאוכימיים ובניסויים ומידע תרמודינמיים על-מנת להבין טוב יותר את מקור הסלעים. science/sedimentary-petrology פטרולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פטרולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית
1953 בארצות הברית

1953 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 177 שנה מיום היווסדה. הנשיא: הארי טרומן (המפלגה הדמוקרטית) עד 20 בינואר, דווייט אייזנהאואר (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: אלבן ברקלי (המפלגה הדמוקרטית) עד 20 בינואר, ריצ'רד ניקסון (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 7 בינואר – נשיא ארצות הברית, הארי טרומן, מודיע על פיתוחה של פצצת המימן 20 בינואר – דווייט אייזנהאואר מושבע כנשיא ה-34 של ארצות הברית. 26 במרץ – יונה סאלק מכריז על פיתוח החיסון כנגד מחלת הפוליו 8 ביוני – פלינט-ווסטר: 115 הרוגים בסופת טורנדו אשר מכה בעיר פלינט שבמישיגן. זהו הטורנדו האחרון שגבה יותר מ-100 קורבנות. 19 ביוני – אתל ויוליוס רוזנברג מוצאים להורג בארצות הברית אחרי שהורשעו בריגול לטובת ברית המועצות ובמסירת סודות הגרעין האמריקאים 27 ביולי – מלחמת קוריאה מסתיימת: ארצות הברית, סין, קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית חותמות על הפסקת אש 19 באוגוסט – המלחמה הקרה: ה-CIA מסייע להפלת ממשלתו של מוחמד מוסאדק באיראן, ולחזרתו לשלטון של השאח מוחמד רזה שאה פהלווי 30 בדצמבר – הטלוויזיות הצבעוניות הראשונות מוצעות למכירה בארצות הברית 8 בפברואר – מרי סטינבורגן, שחקנית אמריקאית 13 ביוני – טים אלן, שחקן אמריקאי 22 ביוני – סינדי לאופר, זמרת פופ אמריקאית 11 באוגוסט – האלק הוגאן (טרי ג'ין בולאה), מתאבק מקצועי 8 בדצמבר – קים בייסינגר, שחקנית אמריקאית 9 בדצמבר – ג'ון מלקוביץ', שחקן קולנוע אמריקאי 19 במאי – אריך מנדלסון, אדריכל אמריקאי יהודי (נולד ב-1887) 19 ביוני – יוליוס ואתל רוזנברג, הורשעו בריגול והוצאו להורג (נולדו ב-1918 ו-1915 בהתאמה) 28 בספטמבר – אדווין האבל, אסטרונום אמריקאי (נולד ב-1889) 27 בנובמבר – יוג'ין או'ניל, מחזאי אמריקאי (נולד ב-1888) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1952 בארצות הברית

1952 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 176 שנה מיום היווסדה. הנשיא: הארי טרומן (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: אלבן ברקלי (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 27 בפברואר – עצרת האו"ם מתכנסת לראשונה במשכנה הקבוע בניו יורק 28 באפריל – מסתיים שלטון הכיבוש האמריקני ביפן 3 במאי – הקצינים האמריקנים ג'וזף פלטשר וויליאם בנדיקט מצליחים להנחית לראשונה בהיסטוריה מטוס בקוטב הצפוני 25 ביולי – פוארטו ריקו הופכת לקהילה עם ממשל עצמי כחלק מארצות הברית 1 בנובמבר – מבצע קיסוס - ארצות הברית עורכת את הפיצוץ הנסיוני הראשון של פצצת מימן 6 בנובמבר – הרפובליקני דווייט אייזנהאואר מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית. 20 בדצמבר – מטוס חיל האוויר האמריקני מתרסק באגם מוזס שבוושינגטון, 87 בני אדם נהרגו 1 בנובמבר: מבצע קיסוס - ארצות הברית עורכת את הפיצוץ הנסיוני הראשון של פצצת מימן 6 בנובמבר: הסנאטור הרפובליקני דווייט אייזנהאואר מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית. 10 באפריל – סטיבן סיגל, שחקן אמריקאי ממוצא יהודי 2 במאי – כריסטין ברנסקי, שחקנית אמריקאית 14 במאי – רוברט זמקיס, במאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אוסקר 21 במאי – מיסטר טי, שחקן אמריקאי 20 ביוני – ג'ון גודמן, שחקן אמריקאי 1 ביולי – דן אקרויד, שחקן אמריקאי 3 ביולי – לורה ברניגן, זמרת אמריקאית (נפטרה ב-2004) 11 ביולי – סטיבן לאנג, שחקן אמריקאי 15 ביולי – טרי אוקווין, שחקן אמריקאי 17 ביולי – דייוויד הסלהוף, שחקן וזמר אמריקאי 18 באוגוסט – פטריק סווייזי, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2009) 16 בספטמבר – מיקי רורק, שחקן אמריקאי 25 בספטמבר – כריסטופר ריב, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2004) 22 באוקטובר – ג'ף גולדבלום, שחקן קולנוע אמריקאי 3 בנובמבר – רוזאן בר, קומיקאית, כוכבת טלוויזיה, מפיקה וסופרת אמריקאית 1 ביוני – ג'ון דיואי, פילוסוף, פסיכולוג ואיש חינוך אמריקאי (נולד ב-1859) 19 באוקטובר – אדוארד קרטיס - מחלוצי הצילום במערב הישן של אמריקה (נולד ב-1868) 13 בנובמבר – מרגרט וייז בראון, סופרת ילדים אמריקאית (נולדה ב-1910) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1951 בארצות הברית

1951 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 175 שנה מיום היווסדה. הנשיא: הארי טרומן (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: אלבן ברקלי (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 10 בינואר – חנוכת בית האו"ם בניו יורק 27 בפברואר – אשרור התיקון ה-22 לחוקת ארצות הברית, המגביל את תקופת כהונתו של הנשיא לשתי כהונות 12 במרץ – הקומיקס "דני שובבני" מתפרסם לראשונה בעיתונות ברחבי ארצות הברית 29 במרץ – יוליוס ואתל רוזנברג מורשעים באשמת ריגול על סודות האטום האמריקאים לטובת ברית המועצות 5 באפריל – בני הזוג יוליוס ואתל רוזנברג, נידונים למוות באשמת ריגול לטובת ברית המועצות 11 באפריל – מלחמת קוריאה – נשיא ארצות הברית הארי טרומן מפטר את מפקד כוחות האו"ם בקוריאה, הגנרל דאגלס מקארתור 1 בספטמבר – ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד חותמות על ברית הגנה בשם ANZUS 8 בספטמבר – בסן פרנסיסקו שבקליפורניה חותמות 48 מדינות על חוזה סן פרנסיסקו, הסכם שלום עם יפן המכיר רשמית בתום המערכה באוקיינוס השקט 12 בינואר – קירסטי אלי, שחקנית אמריקאית 17 במרץ – קורט ראסל, שחקן אמריקאי 10 באפריל – סטיבן סיגל שחקן קולנוע אמריקאי 19 במאי – ג'ואי ראמון, סולן להקת הפאנק ראמונס (נפטר ב-2001) 26 במאי – סאלי רייד, אסטרונאוטית אמריקאית, האמריקאית הראשונה שטסה בחלל 3 ביוני – ג'יל ביידן, הגברת הראשונה של ארצות הברית 13 ביולי – דידי קון, שחקנית אמריקאית 21 ביולי – רובין ויליאמס, קומיקאי ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי 26 באוגוסט – אדוארד ויטן, פיזיקאי-מתמטיקאי אמריקאי, זוכה מדליית פילדס 9 בספטמבר – מייקל קיטון, שחקן קולנוע אמריקאי 25 בספטמבר – מארק המיל, שחקן אמריקאי 5 באוקטובר – קארן אלן, שחקנית אמריקאית 1 בדצמבר – טריט ויליאמס, שחקן אמריקאי 10 בינואר – סינקלר לואיס, סופר, עיתונאי ומחזאי אמריקאי (נולד ב-1885) 26 במאי – לינקולן אלזוורת', חוקר ומגלה ארצות אמריקני (נולד ב-1880) 14 באוגוסט – ויליאם רנדולף הרסט, איל עיתונות אמריקאי (נולד ב-1863) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1950 בארצות הברית

1950 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 174 שנה מיום היווסדה. הנשיא: הארי טרומן (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: אלבן ברקלי (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 31 בינואר – הארי טרומן, נשיא ארצות הברית, מכריז על תוכנית לפיתוח פצצת מימן 17 במרץ – חוקרים מאוניברסיטת ברקלי בקליפורניה מכריזים על יצירת היסוד הכימי מספר 98, לו הם קוראים קליפורניום 1 באפריל – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 1950 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-150,697,361 בני אדם. 17 ביוני – השתלת הכבד הראשונה בעולם מתבצעת על ידי ד"ר ריצ'רד לאולר בשיקגו 25 ביוני – מלחמת קוריאה פורצת 28 ביוני – מלחמת קוריאה: סיאול נכבשת על ידי חיילי קוריאה הצפונית 5 ביולי – מלחמת קוריאה: כוח המשימה סמית - הקרב הראשון בים כוחות אמריקאי וצפון-קוריאנים 7 באוקטובר – כוחות ארצות הברית פולשים לקוריאה בחצותם את קו-הרוחב 38 1 בנובמבר – שני לאומנים פוארטוריקנים ניסו להתנקש בחיי הנשיא טרומן בוושינגטון 8 בנובמבר – קרב האוויר הראשון בהיסטוריה בין שני מטוסי סילון: מטוס F-80 אמריקאי מפיל שני מטוסי מיג-15 של קוריאה הצפונית, במהלך מלחמת קוריאה 29 בנובמבר – מלחמת קוריאה: כוחות קוריאה הצפונית וסין מאלצים את כוחות האו"ם לסגת בבהילות מקוריאה הצפונית 10 בדצמבר – הדיפלומט האמריקאי ראלף באנץ' מקבל פרס נובל לשלום על מאמצי התיווך שלו בין ישראל למדינות ערב, והופך לאדם השחור הראשון הזוכה בפרס זה 12 בדצמבר – עם מות בעלה, פאולה אקרמן ממלאת את מקומו כרב הקהילה במרידיאן, מיסיסיפי, והופכת לאישה הראשונה שמכהנת כרב. 10 בפברואר – מארק ספיץ, שחיין אמריקאי 18 בפברואר – סיביל שפרד, שחקנית אמריקאית 11 במרץ – בובי מקפרין, מוזיקאי אמריקאי 18 באפריל – קני אורטגה, יוצר סרטים 28 באפריל – ג'יי לנו, קומיקאי ומנחה טלוויזיה אמריקאי 13 במאי – סטיבי וונדר, זמר, פסנתרן, בסיסט, ומתופף אמריקאי, 21 פעמים זוכה פרס גראמי 11 באוגוסט – סטיב ווזניאק, חלוץ מחשוב אישי 1 בספטמבר – פיל מק'גרו, שחקן אמריקאי 21 בספטמבר – ביל מארי, שחקן, קומיקאי, במאי קולנוע ומפיק אמריקאי 20 באוקטובר – טום פטי, זמר אמריקאי 31 באוקטובר – ג'ון קנדי, שחקן קנדי 19 במרץ – אדגר רייס בורוז סופר אמריקאי (נולד ב-1875) 11 באפריל – ביינברידג' קולבי, מזכיר המדינה של ארצות הברית (נולד ב-1869) 23 באוקטובר – אל ג'ולסון, זמר, שחקן וקומיקאי יהודי-אמריקאי (נולד ב-26 במאי 1886) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.