laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דוד דוד

דוד דוד (1934- מאי 2012) היה יו"ר מועצה אזורית מטה יהודה ופעיל ציבור. דוד נולד בעיירה גדס בתימן ועלה לישראל במבצע על כנפי נשרים. לאחר כחצי שנה במחנה עין שמר הוא עלה להתיישבות בגבעת יערים. למרות גילו הצעיר הוא התמנה למזכירות המושב, תפקיד בו כיהן במשך שנים רבות. ביחד עם חבריו הוביל את המושב להיות דוגמה להצלחה של יישוב עולים. בשנת 1960 ניהל מאבק למען בחירה חופשית של ההורים בזרם החינוך של ילדיהם, ממלכתי או ממלכתי דתי. עם הקמת מועצה אזורית מטה יהודה ב-1964 הוא נתמנה לסגן ראש המועצה, כנציג תנועת המושבים. ביוני 1981 הוא נתמנה לראשות המועצה, תפקיד בו כיהן שלוש קדנציות עד התפטרותו בשנת 1992. דוד היה גם חבר בהנהלות של אגודות חקלאיות (1984–1992) וחבר המועצה הארצית לתכנון ולבנייה (1981-1993). בשנת 1977 היה ממקימי חוג פעילי יוצאי תימן במושבים. כן היה פעיל בעמותת "אעלה בתמר". בשנת 1998 הוציא אוטוביוגרפיה בשם דרך גאולים. דוד נפטר במאי 2012. קווים לדמותו של דוד דוד ז"ל, אתר אעלה בתמר יהושע א. גלבוע, דמויות של יישובי עולים, גבעת יערים, מעריב, 11 באוקטובר 1963 גבעת יערים, דבר, 12 באוקטובר 1956 אודות גבעת יערים, אתר גבעת יערים 13 תלמידים מובטלים בגבעת יערים, מעריב, 6 בספטמבר 1960 יוסף בן שאול, במועצת יהודה המאוחדת יהיו 50 ישובי הפרוזדור, מעריב, 20 באפריל 1964 הודעה בדבר בחירת ראש המועצה האזורית מטה יהודה וסגניו, ילקוט הפרסומים 2744, עמ' 2833 תיקון טעות, ילקוט הפרסומים 2774, עמ' 667 מכתב יסוד האגודה, דבר, 15 ביוני 1977 דרך גאולים
מבואות עירון

מבואות עירון הוא מוסד חינוכי הממוקם בעין שמר ומשרת את יישובי מועצה אזורית מנשה. הוא שייך לארבעת הקיבוצים: מענית ועין-שמר - שהקימו את המוסד, וכן מצר וברקאי - שהצטרפו למוסד בהמשך. תלמידים ותלמידות מארבעת הקיבוצים מתקבלים אל המוסד אוטומטית, ותלמידים ותלמידות נוספים מתקבלים אליו באמצעות הגרלה. בנוסף לארבעת הקיבוצים בבית הספר לומדים תלמידים ותלמידות מיישובי מועצה אזורית מנשה, יישובי מועצה אזורית אלונה, פרדס חנה-כרכור, בינימינה וישובים נוספים מהאזור. בבית הספר ישנה פנימייה ותנועת הנוער המובילה במקום היא השומר הצעיר. "מבואות עירון" הוקם בשנת 1949 כבית חינוך לקיבוצים עין שמר, מענית, מצר וברקאי. בתחילתו היה אחד ממוסדות החינוך של קיבוצי השומר הצעיר בארץ, לפי הדגם המקובל ששילב בין בית ספר למוסד חינוכי הכולל בתוכו עבודה ותרבות שאותה יצרו החניכים. במהלך השנים, בהתאם לשינויים היסטוריים ומתוך כוונה להתאים את המקום למציאות המשתנה, נעשו במוסד מספר שינויים. בית הספר התרחב והחל לקלוט תלמידות ותלמידים מיישובים נוספים בסביבה, ובנוסף התלמידים כבר אינם מחויבים להיות חלק מהפעילות הכללית של המוסד המסורתי שהתקיים בו. קמה חברת נעורים, המכונה "הפנימייה", שבה התלמידים שבוחרים לקחת בה חלק מכיתה ט' מנהלים חיים משותפים שכוללים בתוכם: ערבי תרבות, לינה משותפת (מכיתה י'), ועדות, ערבי חול (מוסד), קן שומרי, תחרויות ספורט, דיסקו ועלון של חברת הנעורים. בית הספר גובל עם הקיבוץ עין שמר, ותלמידיו לומדים את שיעורי הספורט שלהם באולם הספורט של עין שמר, באולם הספורט המועצתי או במגרש הדשא הסמוך אליו. מבואות עירון הוא בית ספר פרטי, והלימודים בו כרוכים בתשלום. במשך השנים נחשב לבית ספר בעל הישגים גבוהים בחינוך. בבית הספר פועל הפרויקט "מצוינות 2000" המיועד לכיתות ז'-ט'. בשנת 2005 קמה בבית הספר נבחרת הרובוטיקה "המוסד 1657" אשר לוקחת חלק בתחרויות ה FIRST Robotics Competition של ארגון FIRST. קבוצת הרובוטיקה זכתה בפרסים רבים במהלך השנים והפרויקט משפיע על סביבתו הקרובה ומחנך דור חדש בתחום המדע והטכנולוגיה. המקום ממשיך לדגול בערכי תנועת השומר הצעיר וצוות המחנכים אחראי על כך שבוגריה שחוו חיים משותפים בעלי ערכים ואידיאולגיה יצאו אנשים בוגרים, רציניים, ערכיים ובעלי מנהיגות לחברה הישראלית. בעשור השני של המאה ה-21 לומדים במבואות עירון יותר מ-1000 תלמידים מכול האזור. כיום פועל בבית הספר מוסד שבו חניכיו לנים ופועלים חברתית, מבטאים יצירה עצמית ומציינים יחד ערבי שבת וחג, בהם החניכים לוקחים חלק פעיל. מבואות עירון נשאר אחד משני המוסדות החינוכיים היחידים של השומר הצעיר, שפועל כבית ספר וכפנימייה ביחד. תחילה, בית הספר יועד עבור ילדי הקיבוצים בלבד, אולם החל משנות ה-90 המאוחרות החלו ללמוד בבית הספר גם ילדים מבחוץ, מהיישובים פרדס-חנה, חדרה, מ.א. אלונה ובנימינה. למוסד החינוכי הסעות משל עצמו המפזרות ואוספות את התלמידים מדי יום לימי הלימודים. במוסד פועל חדר אוכל משל עצמו שפעיל בכל ימי השבוע ומספק ארוחות בוקר וערב לתלמידי הפנימייה עלי אלון - משורר יונה אלון - משורר עמרי שוורץ - שחקן בנבחרת ישראל בכדורעף ציבי גבע - אמן אדם זרטל - ארכאולוג עידית זרטל - היסטוריונית רן אדליסט - עיתונאי וסופר אבישי גרוסמן - מחנך, סופר ופעיל חברתי אתר האינטרנט הרשמי של מבואות עירון עמוד היוטיוב של חברת הנעורים, סרטונים בערוץ היוטיוב היוטיוב של חברת הנעורים מבואות עירון, סרטון באתר יוטיוב עמוד האינסטגרם הרשמי של קבוצת הרובוטיקה "המוסד 1657"
ליז רביאן

ליז עליזה רביאן (נולדה ב-9 באוקטובר 1986) היא שחקנית ישראלית. ליז רביאן נולדה וגדלה בכפר שלם, שבתל אביב למשפחה מוזיקלית. סבה, אושנג רביאן, היה כנר בתזמורת. דודה גיטריסט. אביה, שלמה רביאן, הוא זמר ופסנתרן, ויש לו להקה בשם "פלנג" (ברדלס בפרסית) שמנגנת פופ פרסי. היא ניגנה חמש שנים על קלרינט ושלוש שנים על פסנתר, למדה ריקוד קלאסי ומודרני והייתה מתעמלת אמנותית תחרותית. בגיל 15 הוריה התגרשו והיא נשארה לגור עם אמה. היא בוגרת בית הספר תלמה ילין במגמת תיאטרון ובוגרת מחזור מ"ה בבית צבי (2007-2004). בבית צבי לקחה חלק בהפקות רבות, בהן: חתונת הדמים (הכלה), מרי סטיוארט (מרי סטיוארט), האביב מתעורר (אילזה), ובמחזות זמר וערבים מוזיקליים – שיקגו (וולמה), גריז (מרטי), קאטס. במהלך לימודיה זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל 2004–2006 (הצטיינות), זוהרה שאקוב, נתן מייזלר, מלגת משרד החינוך, התרבות והספורט, מלגת ראש העיר רמת גן. מיד בתום לימודיה התקבלה להפקה "מייק" בתיאטרון בית ליסין. אחר-כך שיחקה בבית ליסין בהצגות "אקווס", "פרינסס מרי 7", "תנאים של חיבה" ו"מימונה". היא שיחקה בהצגה "הוכחה" של דייוויד אוברון, בבימויו של יגאל זקס בתיאטרון הספרייה. גילמה את דמותה של קתרין, שאביה הוא גאון מתמטי ומשוגע. כשאביה נפטר היא חושפת בפני תלמידו של האב הוכחה מתמטית וטוענת שכתבה אותה. הייתה מועמדת על התפקיד לפרס שחקנית השנה בתיאטרון הישראלי לשנת 2011. זו הייתה הפעם הראשונה שתיאטרון הספרייה מועמד לפרס התיאטרון. הגרסה האמריקאית המקורית של ההצגה זכתה בפרסי הפוליצר, הטוני ופרס תא המבקרים של ניו יורק כמחזה הטוב ביותר לשנת 2001. המחזה עובד לסרט הוליוודי בכיכובם של אנתוני הופקינס וגווינת' פלטרו בשנת 2005. היא שיחקה בהצגה "הניה פקלמן", מאת ובבימויו של בן אבנר הכט, שהוצג בפסטיבל עכו ומבוסס על סיפור חייה האמיתי של הניה פקלמן. רביאן שיחקה בהצגה "קיץ אחרון", פרי עטה של ג'יין צ'יימברס, בתיאטרון תהל. היא גילמה את דמותה של אווה, בחורה סטרייטית שמתגרשת מבעלה ונקלעת בטעות לחוף ים של לסביות. היא שיחקה בהצגת הילדים "לרקוד עם עדן", קופרודוקציה של תיאטרון אורנה פורת ותיאטרון מחול ענבל. הופיעה בפרסומות למגה בול (שלטי חוצות), בנק פועלים אקספרס, ויזה, הראל וגריז. שיחקה בהצגה "בוץ'", בתיאטרון תמונע. מלמדת תנועה בסטודיו למשחק "דבי אוליאל" לקבוצת הלהקה הטרום ייצוגית והלהקה הייצוגית. בשנת 2016 שיחקה תפקיד קטן בסרטו של ארז תדמור "ארץ פצועה". בשנת 2017 החלה לגלם את שירז בסדרת הטלוויזיה הקומית של ערוץ 2 - "שמחות", אותו יצרו רובי דואניאס ורמי ורד. בשנת 2020 שיחקה בסדרה הקומית של רשת 13, "זאת וזאתי". ב-2022 השתתפה בסרט הקולנוע "מתחתנת" של הבמאי ערן בן יעקב. ובסרט איראן 3. בשנת 2020 נישאה לשי דוידס, מדקר ומטפל ברפואה סינית. ב-1 בספטמבר 2020 ילדה את בנה הבכור. ליז רביאן, ברשת החברתית אינסטגרם ליז רביאן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליז רביאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורות חיים(הקישור אינו פעיל) באתר תיאטרון תהל ליז רביאן באתר פרס התיאטרון הישראלי דן לחמן, הוכחה/ תיאטרון הספרייה רמת גן, באתר אימגו, 30 בינואר 2011 מיכאל הנדלזלץ, ראפרים, לסביות ועוד גילויים מפתיעים בפרינג' הישראלי, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2012 יאשה קריגר, ביקורת ההצגה "קיץ אחרון" של קבוצת תהל, באתר מרתה יודעת, 4 באוקטובר 2012 דבורה שפירא נמיר, "פרינסס מרי 7" - תיאטרון בית ליסין, באתר אגודת העיתונאים תל אביב ערן סויסה, "אתה יודע כמה במאים אמרו לי, את כל כך מוכשרת, רק תורידי קצת במשקל?", באתר ישראל היום, 20 ביולי 2017
צ'יף

האם התכוונתם ל... צ'יף (שבט) – מנהיג שבטי צ'יף או'בריאן – דמות בדיונית בסדרה "מסע בין כוכבים" צ'יף דן ג'ורג' – צ'יף ושחקן קנדי צ'יף (הרלדיקה) – מטען הרלדי המופיע על שלט אצולה צ'יף יג'ו אורומו – מנהיגי שושלת יג'ו לאורך השנים צ'יף מיניסטר - ראש השרים, תואר בריטי לראשי הממשלות של מדינות או מחוזות אוטונומיים הכפופים למדינה ריבונית צ'יף סיאטל – מנהיג אמריקאי ילידי צ'יף יישומים ישראל – חברת תוכנה ישראלית הר צ'יף – הר במדינת מונטנה שבארצות הברית משטר צ'יף – סוג של משטר אזורי מתחם צ'יף רוי מאטה – אתר מורשת עולמית בוונואטו, הקשור לחייו ולמותו של צ'יף רוי מאטה באמצע המאה ה-13 צ'יפ
מוסאשינו

מוסאשינו (ביפנית: 武蔵野市) היא עיר השייכת למטרופולין טוקיו, יפן. אוכלוסיית העיר מוערכת בכ-135,769 נפש והצפיפות בה היא 13,090 איש לקילומטר רבוע (נכון לפברואר 2016). השטח הכולל של העיר הוא 10.73 קילומטר רבוע. מוסאשינו אוגדה כעיר ב-3 בנובמבר 1947. העיר מורכבת משלוש שכונות, אחת מהן היא קיצ'יג'יאוג'י שבה ניתן למצוא את נביעת נהר קנדה. מוסאשינו היא לשעבר עיר תאומה של לובאק, טקסס שבארצות הברית, הקשר בין הערים נוסד בשנת 1983. מדיה וקבצים בנושא מוסאשינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוסאשינו (ביפנית) מוסאשינו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוסאשינו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בית איילון ביטוח

בית איילון ביטוח הוא מגדל משרדים ברחוב אבא הילל סילבר 12 במתחם בורסת היהלומים שברמת גן. במגדל 20 קומות מעל פני הקרקע וכן קומה מסחרית המושכרת לבנק דיסקונט. במאי 2005 עברה למגדל חברת איילון ביטוח לאחר שרכשה חלק משטח הבניין תמורת 90 מיליון שקל. במגדל חניון תת-קרקעי המכיל 500 מקומות חניה. בלובי הבניין ישנו בית כנסת על שם רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. מדיה וקבצים בנושא בית איילון ביטוח בוויקישיתוף
מבצע פרקופ

מבצע פרקופ היה מבצע צבאי במלחמת האזרחים ברוסיה שערך הצבא האדום נגד הצבא הלבן ב־7–17 בנובמבר 1920. כתוצאה מהמתקפה חודש המשטר הסובייטי בחצי האי קרים ושרידי הצבא הלבן פונו דרך הים לטורקיה. בהיסטוריוגרפיה הסובייטית המבצע סימן את סיום מלחמת האזרחים. בראש החזית הדרומית הועמד מיכאיל פרונזה. ברשותו היו ארמיית הפרשים הראשונה (בפיקוד סמיון בודיוני, ארמיית הפרשים השנייה (בפיקוד פיליף מירונוב), הארמייה ה-4 (בפיקוד ולדיסלב לזרביץ'), הארמייה ה-6 (בפיקוד אבגוסט קורק) וארמייה של נסטור מאכנו (בפיקוד סמיון קרטנקי). בסך הכול רוכזו כ-146 אלף חיילים בחיל רגלים, 40 אלף פרשים, 985 תותחים. חלק פעיל בקרבות לקחו יחידות של הרובאים הלטביים שהיו יחידות עילית של הצבא האדום. בפיקוד פיוטר וראנגל היו כ-40 אלף חיילים וכ-213 תותחים. לצורך חיזוק ההגנה נבנה קו ביצורים שכלל ביצורים באורך של כ-11 ק"מ שסגרו כניסה יבשתית לחצי האי קרים. לצורך הגנת האזורים הפנימיים של חצי האי כ-6 אלף חיילים הועברו מהחזית. הצבא אורגן כדלקמן: האוגדה הראשונה בפיקוד אלכסנדר קוטפוב האוגדה השנייה בפיקוד יעקב סלשצ'ב אוגדת דון בפיקוד פיודור אברמוב. האוגדה כללה בעיקר פרשים מקרב הקוזאקים אוגדת פרשים בפיקוד איוואן גאבוביץ' תחילה מיכאיל פרונזה תכנן לתקוף לכיוון צ'ונגר, אך לאור מזג האוויר ואי-יכולת לנצל את הספינות של שייטת ים אזוב הוא שינה את כיוון המתקפה והחליט לתקוף באזור מצר פרקופ. בליל 8 בנובמבר יחידות של הארמייה ה-6 החלו בחציית המכשול המימי תוך מסע רגלי במים רדודים וקרים באורך של כ-8 ק"מ. לאור יום 8 בנובמבר הם כבשו שטחים ביבשה. במקביל, החלה מתקפה חזיתית על קו הביצורים. מתקפה זו לא הניבה תוצאות. למחרת, ב 9 בנובמבר, עברו יחידות פרשים בהיקף של כ-7 אלף פרשים את המכשול במים הרדודים ונתנו תגבורת משמעותית לכוחות חיל הרגלים שכבר רוכזו ביבשה. במהלך היום הצבא האדום הצליח לפרוץ את קו הביצורים הראשון והתקרב לקו הביצורים השני. במהלך מספר ימים נערכו קרבות בקו הביצורים השני ובסופו של דבר גם הוא נפרץ למרות התנגדות חזקה של כוחות הצבא הלבן אך לצבא האדום הייתה עדיפות מספרית ברורה ויכולת להביא יחידות חדשות לשדה המערכה. ב-13 בנובמבר 1920 נכנסו יחידות הצבא האדום לסימפרופול הנמצאת במרכז חצי האי. עד ל-17 בנובמבר נכבשו ערי הנמל והמאבק המזוין הסתיים. לאחר פריצת קווי הביצורים בצפון חצי האי החל פינוי הצבא והאוכלוסייה האזרחית בחצי האי. בסך הכול פונו כ-146 אלף אנשים מהם עשרות אלפי חיילים וקצינים של הצבא הלבן ואזרחים רבים. השייטת שעזבה כללה 126 אוניות והגיעה לאיסטנבול. מדיה וקבצים בנושא מבצע פרקופ בוויקישיתוף תיאור מפורט של המערכה בקרים (ברוסית).
סוורן (נהר)

נהר הסוורן (באנגלית: River Severn, בוולשית: Afon Hafren) הוא הנהר הארוך ביותר בממלכה המאוחדת, מוצאו בהרי קמבריה שבוויילס והוא נשפך לים בתעלת בריסטול. הנהר זורם ממערב ויילס לכיוון מזרח ודרום מזרח. הוא זורם לסירוגין באנגליה ובוויילס, כאשר חלקים ממנו אף מהווים את הגבול ביניהם. סוורן, שאורכו 354 קילומטרים, הוא הנהר הארוך ביותר בממלכה המאוחדת והשני באורכו באיים הבריטים אחרי השאנון באירלנד. הוא עובר דרך שרוסברי, עמק איירונברידג', ווסטרשייר וגלוסטר. מדיה וקבצים בנושא סוורן בוויקישיתוף סוורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הממלכה המאוחדת ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האווי לאסוף

הווארד אלן "האווי" לָאסוף (באנגלית: Howard Alan Lassoff;‏ 15 באוקטובר 1955 – 7 בפברואר 2013) היה כדורסלן אמריקאי-ישראלי ששיחק בעמדת הסנטר. לאסוף נולד לאירווינג והילדה לאסוף כילד שני במשפחה בת ארבעה ילדים בעיר פילדלפיה. בנערותו עברו הוריו לפרוור לוור מריון (Lower Merion), שם החל לאסוף את קריירת הכדורסל בתפקיד סנטר בתיכון "לוור מריון". משם המשיך לאמריקן יוניברסיטי בוושינגטון בה שיחק כסנטר פותח. את לימודיו באוניברסיטה סיים בתואר ראשון במשפט פלילי. בשנת 1977 הגיע לישראל כחבר נבחרת ארצות הברית בכדורסל למכביה העשירית והיה שותף למדליית הזהב, בה זכתה הנבחרת יחד עם וילי סימס, ג'ואל קרמר ודני שייס. לאחר שסיים את לימודיו החל בקריירה בליגה האירופאית, תחילה בהפועל חיפה, בה שיחק במשך שלוש עונות, ולאחר מכן עבר לאלופה מכבי תל אביב. במכבי שיחק שש עונות מוצלחות, בהן זכה ב-6 אליפויות, 5 גביעי מדינה ושיחק בשני גמרים של גביע אירופה לאלופות. בעונת 1987/88 עבר לאסוף לקבוצת הפועל תל אביב. בעונת 1991/92 עבר לשחק במכבי חדרה, והצליח למנוע את ירידתה לליגה השנייה. לאחר שנה עבר להפועל ירושלים, אך בשל בעיות בקבוצה שוחרר בסוף העונה והחליט לפרוש, על אף שזכה להצעות מהגליל ומחיפה. בתקופת שהותו בישראל התאזרח ושיחק בנבחרת ישראל בין השנים 1982–1991 ב-99 משחקים בינלאומיים, וקלע 960 נקודות. לאחר שפרש מקריירת הכדורסל שב עם רעייתו ושני בניו בשנת 1993 לארצות הברית. בארצות הברית נאלץ למצוא לו עיסוק חדש, נפרד מרעייתו ולבסוף עבד כאיש מכירות בחברה המתמחה במאגרי מידע של פסקי דין וספרות משפטית. בשנת 1997 חזר לשחק במכביה כשחקן קבוצת הוותיקים של ארצות הברית. לאסוף נפטר ב-7 בפברואר 2013, ממחלת הסרטן. השאיר אחריו שני בנים. פרופיל, באתר פיב"א אמיר בוגן, מתחת לשפם - האווי לאסוף פותח פה, באתר ynet, 19 באפריל 2006 שרון קביליו, ‏כדורסלן העבר, האווי לאסוף, הלך לעולמו בגיל 57, באתר ONE‏, 7 בפברואר 2013 רועי גלדסטון, ‏האווי לאסוף נפטר אחרי מאבק במחלת הסרטן, באתר ערוץ הספורט, 7 בפברואר 2013 ורד כהן ואור שקדי‏, כדורסלן העבר האווי לאסוף נפטר מסרטן, באתר וואלה, 7 בפברואר 2013 ynet ספורט, כדורסלן העבר האווי לאסוף הלך לעולמו, באתר ynet, 7 בפברואר 2013 האווי לאסוף, באתר ויקי הפועל האווי לאסוף (אורכב 27.04.2013 ב Archive.today), באתר phillyjewishsports (באנגלית)
מודל הקשר-אולין

משפט הקשר-אולין הוא אחד מארבעת המשפטים של מודל הקשר-אולין ומשמש אבן יסוד בעקרונות המסחר הבינלאומי בתחום המיקרו-כלכלה. המשפט קובע כי מדינה תבחר לייצא סחורות המבוססות על גורמי הייצור שיש לה בשפע, ולייבא סחורות המבוססות על גורמי הייצור הנדירים שלה. במקרה שבו הייצור תלוי בשני גורמים – כמו למשל הון ועבודה – המשפט קובע כי: "המדינה עתירת ההון תייצא סחורות המיוצרות בעיקר על ידי הון, בעוד שהמדינה עתירת העבודה תייצא סחורות המיוצרות בעיקר על ידי עבודה." ההנחה הבסיסית של מודל הקשר-אולין היא שהשוני בין שתי המדינות הוא כמויות המשאבים שלהן. ההנחה מרמזת אם כן על כך שההעדפות הצריכה של שתי המדינות הן דומות אולם יכולות הייצור שלהן שונות. המדינה בעלת השפע היחסי בהון תייצר מוצרים מבוססי הון במחיר יחסי זול יותר מרעותה ולהפך. במצב ההתחלתי, לפני החלת הסחר בין המדינות: מחיר המוצר מבוסס ההון יהיה זול יותר במדינה עתירת ההון, יחסית למדינה האחרת מחיר המוצר מבוסס העבודה יהיה זול יותר במדינה עתירת העבודה, יחסית לרעותה ברגע שהסחר נכנס לתוקפו, הפירמות, השואפות להגדלת רווחיהן, תעברנה את מוצריהן לשווקים שבהם קיים מחיר גבוה יותר. כתוצאה מכך: המדינה עתירת ההון תייצא סחורות מבוססות הון והמדינה עתירת העבודה תייצא סחורות מבוססות עבודה פרדוקס לאונטיף, שהוצג על ידי וסילי לאונטיף בשנת 1951, העלה כי בארצות הברית, המדינה בעלת שפע ההון הגדול בעולם בכל קנה מידה השוואתי, ייצאה דווקא סחורות עתירות עבודה וייבאה סחורות עתירות הון, בסתירה למשפט הקשר-אולין. אולם, אם מחלקים את העבודה לשני גורמי ייצור שונים – עבודה מיומנת ועבודה בלתי מיומנת, משפט הקשר-אולין מתיישב עם התופעה: ארצות הברית נוטה לייצא סחורות מבוססות עבודה מיומנת ולייבא סחורות מבוססות עבודה בלתי מיומנת.
מודל ראשונים

מודל הראשונים (באנגלית: Rishon Model), הוא ניסיון להציג תאוריה שלפיה הפרמיונים (קווארקים ולפטונים) אינם חלקיקי יסוד (כלומר בלתי ניתנים לחלוקה), אלא הם מורכבים מחלקיקים קטנים יותר. חיים הררי שהציע את המודל כינה את התת-חלקיקים האלה בשם העברי ראשונים. "מודל הראשונים", הנקרא גם מודל הפְּרֶאוֹנִים של הררי ושופ, הוצע לראשונה בשנת 1979, באופן בלתי תלוי, על ידי חיים הררי ומיכאל שופ. המודל הורחב ב-1981 ידי הררי ומי שהיה אז תלמידו נתן זייברג. המודל הוצע כמענה לתמיהה על כך שבניסויים התגלו מספר רב של קווארקים ולפטונים מסוגים שונים. בניסוחו של הררי במאמר: "הגילוי של לפחות 6 סוגים של קווארקים ושל 5 (ואולי 6) סוגי לפטונים מביא להשערה שחלקיקים אלו הם בעלי מבנה פנימי כלשהו. זה פשוט אינו סביר שקיימים 20 חלקיקי יסוד שונים". על פי המודל הקווארקים והלפטונים אינם חלקיקים יסודיים אלא יש להם מבנה פנימי המורכב מצרופים שונים של שני חלקיקי יסוד "אמיתיים" בלבד, אותם הררי כינה "ראשונים". שני ה"ראשונים" הם: חלקיק T שהוא בעל מטען חשמלי חיובי של שליש e {\displaystyle e} , וחלקיק V שאין לו מטען חשמלי. הסימונים T ו V נובעים מהאיות האנגלי של המלים העבריות תוהו ובוהו, מצב היקום עם בריאתו. לחלקיקים אלה מקבילים שני חלקיקי אנטי חומר. חלקיק אנטי חומר T שהוא בעל מטען חשמלי שלילי של שליש e {\displaystyle e} , וחלקיק אנטי חומר V שאין לו מטען חשמלי. כל אחד מסוגי הלפטונים והקווארקים בנוי מצירוף ייחודי של 3 "ראשונים". לדוגמה קווארק למעלה בנוי משני חלקיקי T וחלקיק V לכן נהוג לסמנו (TTV) . גם הבוזונים (שהם החלקיקים נושאי הכוחות לפי המודל הסטנדרטי) בנויים מצרופים ייחודיים של שישה "ראשונים". לדוגמה הבוזון W+ בנוי משלושה חלקיקי T ושלושה חלקיקי V לכן נהוג לסמנו (TTTVVV). מקרא: T - ראשון בעל מטען חשמלי חיובי של שליש e {\displaystyle e} . V - ראשון חסר מטען חשמלי. T - ראשון אנטי חומר בעל מטען מטען חשמלי שלילי של שליש e {\displaystyle e} . V - ראשון אנטי חומר חסר מטען חשמלי. עד היום אין אימות ניסויי לקיום הפְּרֵאוֹנִים. פְּרֶאוֹנִים המאמר של שוף מ-1979: Shupe, M. A. (1979). "A Composite Model of Leptons and Quarks". Physics Letters B 86 (1): 87–92. "מודל הראשונים" בדף הבית של חיים הררי (באנגלית). המאמר המקורי של הררי משנת 1979 (באנגלית). המאמר של הררי וזייברג משנת 1981 (באנגלית). נכון לסוף 2012
ALSA

ALSA הוא שלד תוכנה חופשית ומבוססת קוד פתוח המופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, ומספק ממשק תכנות יישומים למנהלי התקנים של כרטיסי קול. בנוסף ALSA מהווה רכיב בליבת לינוקס. מטרות ALSA הבסיסיות הן הגדרה אוטומטית של כרטיסי קול, וטיפול נוח במערכות מרובות התקני קול. מספר שלדי תוכנה כגון JACK משתמשות ב-ALSA כדי לאפשר ביצוע עריכת קול ברמה גבוהה. פיתוח ALSA החל בשנת 1998 בהובלת ירוסלב קיסלה, כמנהל התקן לכרטיס הקול Gravis Ultrasound. התוכנה פותחה בתאימות ללינוקס אך הופצה בנפרד מליבת לינוקס. בשנת 2002 הוכנסה התוכנה לליבה בגרסאות 2.5 שלה. בגרסה 2.6 הוסרה OSS קודמתה ו־ALSA הפכה לברירת המחדל, אך הושארה תאימות לאחור ל-OSS‏. מדיה וקבצים בנושא ALSA בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ALSA (באנגלית) ראשי תיבות מאנגלית של: Advanced Linux Sound Architecture ארכיטקטורת שמע מתקדמת של לינוקס) הקדמה ל-ALSA באתר -alsa-project.org ההודעה על שחרור הליבה גרסה 2.5 אמולציית OSS באתר alsa-project.org ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוניקה רמבו

מוניקה רמבו (באנגלית: Monica Rambeau) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man Annual #16 מדצמבר 1982 ונוצרה על ידי הכותב רוג'ר סטרן והמאייר ג'ון רומיטה הבן. הדמות הייתה ידועה בזהותה קפטן מארוול, ובהמשך גם כפוטון, פולסר וספקטרום. מוניקה רמבו הייתה קצינה במשטרת סיור הנמלים של ניו אורלינס, לואיזיאנה, ששימשה גם כרב-חובל באוניית משא. היא ניסתה למנוע את יצירתו של נשק רב-עוצמה, ונחשפה לאנרגיה בין-ממדית. כתוצאה מכך, היא מסוגלת להמיר את גופה לכל סוג של אנרגיה, ומשתמשת בכוחות אלו כדי להילחם בפשע. היא ביקשה את עזרת האוונג'רס בשליטה על כוחותיה, והחלה להתאמן תחת הדרכתם של קפטן אמריקה והצרעה. בהמשך, היא מחליפה את הצרעה כמנהיגת האוונג'רס. כאשר ג'ניס-וול הופך להרפתקן ונוטל את זהותו של קפטן מארוול כמו אביו לפניו, מוניקה מתרעמת על כך. לאחר שהשניים חוברים יחדיו להילחם בנבל-העל שולט המוחות, ג'ניס-וול מסכים לנטוש את זהותו כקפטן מארוול לטובת מוניקה, לאחר שהחליט שהיא ראויה יותר לכך, אך היא מסרבת מתוך הערכה למורשתו של מאר-וול ומאמצת זהות חדשה בשם הקוד "פוטון". כשג'ניס שינה את צורתו ובחר להשתמש בשם הקוד "פוטון", מוניקה התעמתה איתו אך לבסוף הסכימה לנטוש את שם הקוד שלה ולבחור בשם "פולסר". במהלך אירועי מלחמת אזרחים על חוק רישום העל-אנושיים, מוניקה מובילה את קבוצת נקסטווייב, כחלק מ"המאמץ העליון לאנטי-טרוריזם" (Highly Anti-Terrorism Effort,‏ H.A.T.E), סוכנות המשמשת כפרודיה לסוכנות S.H.I.E.L.D. בנוסף, היא מתגייסת לקבוצת האוונג'רס הסודיים של קפטן אמריקה ונרשמת כחברת "יוזמת חמישים המדינות". לפני המיתוג מחדש של יקום מארוול, "מארוול עכשיו!", פולסר הופיעה בהרצת החוברות Marvel Divas ("הדיוות של מארוול", בהשראת סקס והעיר הגדולה), יחד עם החתולה השחורה, הלקאט וכוכב אש. נכון לנובמבר 2013, היא מופיעה בכרך שני לסדרת האוונג'רס העוצמתיים תחת שם הקוד ספקטרום. את דמותה הצעירה של מוניקה רמבו בסרט היקום הקולנועי של מארוול "קפטן מארוול" גילמה השחקנית אקירה אקבר. את דמותה המבוגרת מגלמת בסדרת הלייב אקשן "וונדה-ויז'ן" השחקנית טיונה פאריס, שעתידה לשוב ולגלם את דמותה בסרט ההמשך ל"קפטן מארוול", "המארוולס". דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Avengers #227, January 1983 Avengers #279, May 1987 New Thunderbolts #9, August 2005 Nextwave #1-12, March 2006-March 2007 Civil War #5, November 2006 MYCUP O' JOE VOL 14: Dan Abnett and Andy Lanning, April 9th 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדה הרועים

האם התכוונתם ל... סגידת הרועים – המקום בו נגלה המלאך בפני הרועים מזוהה ב"שדה הרועים" כנסיית שדה הרועים – כנסייה קתולית-פרנציסקנית המנציחה את מקום התגלות המלאך לרועים
עיצור דו-שפתי, חוכך, אטום

עיצור דו-שפתי, חוכך, אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא פי יוונית /ɸ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-\p. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עיצור דו-שפתי, חוכך, קולי

עיצור דו-שפתי חוכך קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא בטא יוונית קטנה /β/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-B. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
גיתית כבירי

גיתית כבירי (נולדה ב-1969) היא תסריטאית, במאית קולנוע וסופרת ישראלית. נולדה בירושלים לציפורה, מורה, וליעקב ארד, כלכלן בכיר ומנהל באגף המכס והמע"מ במשרד האוצר. לאחר שירותה הצבאי כמדריכת חי"ר וכצלמת צבאית, השתלבה בתעשיית הטלוויזיה כעורכת סרטים תיעודיים. ערכה וביימה סרטים תיעודיים וכתבות ל"יומן" בערוץ הראשון, ל"אולפן שישי" ול"מוצ"ש" בערוץ 2, לערוץ 8 ועוד. כבירי מתגוררת במודיעין, אם לארבעה ילדים. סרטה התיעודי "ציפורה ויעקב", אשר אותו גם צילמה, הופק בשנת 2011 במסגרת הסדרה "ההורים שלי", שודר בערוץ Yes-דוקו והשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ובפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות. הסרט צולם במשך שנה וחצי ומתאר איך אחרי 50 שנות נישואין נאלצים הוריה להתמודד עם פחדים ותסכולים מודחקים, כאשר יעקב עובר אירוע מוחי ולאחר חודשים ארוכים של שיקום חוזר הביתה בכיסא גלגלים ועם מטפל פיליפיני צמוד. את סרטה העלילתי גרגירי חול, אשר יצא לאקרנים בשנת 2023, ביימה יחד עם בנה יהל כבירי. הסרט, בכיכובם של שני כהן, יוסי מרשק, אורי פפר, לוסי אהריש ויונתן להב, מספר את סיפורו של דוד, ילד רגיש ויצירתי המתגורר בדימונה עם אמו, החולה בטרשת נפוצה, ואביו, שעובד במפעלי ים המלח. כשהוא נתקל באינטרנט בפורום כתיבה של ילדים מכל הארץ, הוא מזייף את זהותו ובשם בדוי מפרסם את סיפוריו הקצרים. בשנת 2013 יצא לאור ספרה הראשון "כביש מספר 1" בהוצאת מודן. גיתית כבירי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רשימת הפרסומים של גיתית כבירי, בקטלוג הספרייה הלאומית דנה בן שלומי, ‏מעבר לכביש: לאבד את הכל ולהמשיך לחיות, באתר ‏מאקו‏, 17 במרץ 2013 עודד בן עמי, ‏גיתית כבירי יצרה סרט על הוריה, באתר ‏מאקו‏, 6 בנובמבר 2011 "ציפורה ויעקב - ההורים שלי" (אורכב 05.01.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר פסטיבל רחובות לסרטי נשים "ציפורה ויעקב - ההורים שלי", באתר פסטיבל חיפה גיתית כבירי ב"גומרים הולכים" ברדיו תל אביב 102FM ביקורת ספר ברשת א' (מדקה 01:00 בהקלטה) גיתית כבירי, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל