laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Oral Fixation Tour (אלבום)

Oral Fixation Tour (בעברית: טור קיבעון אוראלי) הוא אלבום ההופעה החיה השלישי של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה. אלבום ההופעה נתמך על גבי סיבוב ההופעות "Oral Fixation Tour", אשר היה לסיבוב ההופעות הגדול ביותר של הזמרת עד היום. האלבום במהרה זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-1 בשבעה מצעדי אלבומים שונים סביב רחבי העולם. בגרמניה האלבום מכר 160,000 עותקים, במקסיקו מכר 100,000 עותקים, בקולומביה 200,000 עותקים, בארצות הברית 100,000 עותקים, ובנוסף מכר עותקים רבים אחרים סביב רחבי העולם. בארצות הברית האלבום הגיע למקום ה-6 במצעד הבילבורד 200 והפך לאחד מהאלבומים המצליחים ביותר של הזמרת, למרות היותו אלבום הופעה. ב-AllMusic, המבקרים נתנו לאלבום דירוג של 3.5 כוכבי זהב, והוא בין אלבומי ההופעה המוערכים ביותר של הזמרת. באמצע סיבוב ההופעות "Oral Fixation Tour", שאקירה הוציאה את האלבום, ובמהרה זכה האלבום להצלחה ולאהדה רבה. האלבום הצליח למכור כמויות רבות של עותקים, להיכנס למצעדים רבים, ולקבל ביקורות טובות. האלבום כולל שלל גרסאות, רצועות, רמיקסים וכולי. לאלבום צורפו כל השירים של הזמרת מתוך אלבומי האולפן השישי והשביעי שלה; Oral Fixation, Vol. 2 ו-Fijación Oral, Vol. 1. שני אלבומים אלו הפכו במהרה לאלבומים המצליחים ביותר של הזמרת ביחד עם אלבום אולפנה החמישי, Laundry Service. מידע על האלבום Oral Fixation Tour באתר MusicBrainz מידע על האלבום Oral Fixation Tour באתר AllMusic האלבום Oral Fixation Tour באתר Discogs האלבום Oral Fixation Tour באתר יוטיוב Argentine Chamber of Phonograms and Videograms Producers "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-03-16. "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-03-16. "CERTIFICADOS - Pro-Música Brasil". Pro-Música Brasil (בBrazilian Portuguese). נבדק ב-2018-03-16. AMPROFON, www.amprofon.com.mx Promusicae - Productores de Música de España, www.promusicae.org (בספרדית) SHAKIRA OBTIENE DISCO PLATINO EN COLOMBIA CON SU ÁLBUM “EL DORADO” | Sony Music Colombia, www.sonymusic.com.co (באנגלית) (ארכיון) Stats: SHAKIRA : The Receipts - Classic ATRL, classic.atrl.net (באנגלית) (ארכיון)
משה בן נאים

האם התכוונתם ל... משה חי בן נאים – איש ציבור ירושלמי משה בן נאים (רב) – רב בגיברלטר
שמי"ר

אגודת שמי"ר - עמותת אקדמאים שומרי תורה יוצאי ברית המועצות ומזרח אירופה (שמי"ר = שומרי מצוות יוצאי רוסיה) היא עמותה לעולים אקדמאים דתיים יוצאי ברית המועצות ומזרח אירופה שמרכזה בירושלים. מטרת העמותה היא לדאוג לרווחת העולים ולשלב לימודי יהדות עם פעילות אקדמית. היא הוקמה בשנת 1972 בברית המועצות על ידי הפרופסור ירמיהו ברנובר, בעידודו של הרבי מלובביץ'. בחזקת העמותה כוללי לימוד תורה ומעבדות מחקר, עם שלוחות נוספות בלטביה ובארצות הברית. אזור מגורים בירושלים בתוך שכונת רמות ד' הוא פרויקט שנבנה על ידי הארגון לשם אכלוס עולים מדענים ואקדמאים חברי העמותה, האזור מכונה קריית שמי"ר או שכונת שמי"ר. המחלקה הוותיקה ביותר בעמותה היא הוצאת ספרים שעסקה ביבוא ספרי יהדות מארצות הברית לברית המועצות בתקופת השלטון הקומוניסטי. הוצאת שמי"ר מוציאה לאור בעיקר ספרי יהדות מתורגמים לרוסית, כאשר הנפוצים בהם הם תנ"ך, סידור וספר התניא, וכן ספרי היסטוריה וביוגרפיה על חיי הדת בברית המועצות. האגודה מוציאה גם עלון בשפה הרוסית בשם "התחיה". ב-1990 הקים הארגון מפעל היי-טק מתקדם לעולי ברית המועצות, במטרה להעניק תעסוקה וקידום לבעלי הכשרה בתחומי ההיי-טק, שם המפעל הוא סייטק (ראשי תיבות של "מפעל שמי"ר לטכנולוגיות מתקדמות") וליו"ר מועצת המנהלים שלו נבחר יוסף יצחק גוטניק. רבים ממועצת העמותה מזוהים עם חסידות חב"ד. מנכ"ל העמותה הוא בצלאל שיף. יושב ראש העמותה הוא הפרופ' ירמיהו ברנובר. כך הוקם ארגון שמי"ר, פיטר קלמס, 2006. אתר האינטרנט הרשמי של שמי"ר (באנגלית) שמי"ר, באתר "גיידסטאר ישראל"
זעמן אף-חזיר מדגסקרי

זעמן אף-חזיר מדגסקרי (שם מדעי: Leioheterodon madagascariensis) הוא מין נחש ממשפחת הלמפרופידיים החי רק במדגסקר ובארכיפלג קומורו. נחש זה יכול להגיע לאורך 130-180 ס"מ. הוא בעל רצועות שחורות-צהובות והראש גדול ובעל אף הפונה כלפי מעלה. הנחש מצוי באזורי יער ושדות במדגסקר ואיי קומורו ומצוי על הקרקע. הוא יצור יחידאי המחפש טרף קטן ואיטי. הוא ניזון מלטאות, יונקים קטנים ועופות אך מחכה גם להטלות ביצים של כמה לטאות כמו איגואנת צווארון מלגשית ואז מבריח את האמא ואוכל את ביציה. חוטמו המוזר יכול להיפתח למעלה ולהקל עליו את אכילת הביצים. מדיה וקבצים בנושא זעמן אף-חזיר מדגסקרי בוויקישיתוף זעמן אף-חזיר מדגסקרי, באתר ITIS (באנגלית) זעמן אף-חזיר מדגסקרי, באתר NCBI (באנגלית) זעמן אף-חזיר מדגסקרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זעמן אף-חזיר מדגסקרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זעמן אף-חזיר מדגסקרי, באתר GBIF (באנגלית) זעמן אף-חזיר מדגסקרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
לודוויג השני, דוכס בוואריה

לודוויג השני, דוכס בוואריה (בגרמנית: Ludwig II der Strenge, Herzog von Bayern, Pfalzgraf bei Rhein;‏ 13 באפריל 1229 – 2 בפברואר 1294), היה דוכס בוואריה העליונה ורוזן הפלטינט שעל הריין בין השנים 1253–1294. לודוויג נולד ב-13 באפריל 1229 בהיידלברג, לאוטו השני, דוכס בוואריה ואגנס מפפאלץ, בתם של היינריך החמישי, רוזן הפלטינט שעל הריין ואגנס מהוהשטאופן. בשנת 1253 מת אביו אוטו השני, דוכס בוואריה, ולודוויג ואחיו היינריך השלושה עשר, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. בשנת 1255 חולקה דוכסות בוואריה בין היינריך לאחיו: היינריך קיבל את בוואריה התחתונה, ואילו לודוויג קיבל את בוואריה העליונה ואת רוזנות הפלטינט שעל הריין. מאחר שחלוקת הדוכסות הייתה בניגוד לחוק, היא עוררה את זעמם של הבישופים בבוואריה, ובעקבות כך הם שיתפו פעולה עם אוטוקאר השני, מלך בוהמיה שפלש באוגוסט 1257 לבוואריה. שני האחים שיתפו פעולה ביניהם, והצליחו להדוף את הפלישה. לודוויג התגורר לסירוגין במינכן ובהיידלברג, והיה אחד מהנסיכים הבוחרים של האימפריה. במהלך תקופת האינטרגנום לאחר מותו של וילם השני, רוזן הולנד תמך לודוויג בריצ'רד, רוזן קורנוול. יחד עם אחיו סייע לודוויג לקונראדין מבית הוהנשטאופן לתפוס את השלטון בדוכסות שוואביה, אך קונראדין לא הצליח להיבחר כמלך גרמניה. כתוצאה מתמיכתו בבעת הוהנשטאופן הוחרם לודוויג על ידי האפיפיור בשנת 1266, ובשנת 1267 ליווה לודוויג את קונראדין לוורונה. לאחר הוצאתו להורג של קונראדין בשנת 1268 בנאפולי, ירש לודוויג את חלק מנחלותיו של קונראדין בשוואביה, ותמך ברודולף מהבסבורג במלחמתו נגד אוטוקאר השני, מלך בוהמיה. בשנת 1278 סייע לודוויג לרודולף בקרב דירנקרוט ויידנספייגן, שבו הובס אוטוקאר ונהרג. בשנת 1289 עבר תואר ה"נסיך בוחר" של בוואריה לבוהמיה, אולם לודוויג נשר אחד מהנסיכים הבוחרים, בתור רוזן הפלטינט שעל הריין. בשנת 1291 כשל לודוויג בניסיונו להביא לבחירתו של גיסו אדולף מהבסבורג למלך גרמניה, ובמקומו נבחר אדולף מנסאו-ויילבורג. ב-2 בפברואר 1294 מת לודוויג, ובנו רודולף הראשון, דוכס בוואריה ירש את נחלותיו. ב-2 באוגוסט 1254 התחתן לודוויג עם מריה מבראבנט, בתם של היינריך השני, דוכס בראבנט ומריה משוואביה, אך לא היו לו ילדים ממנה. בשנת 1256 הרג לודוויג את מריה, לאחר שהתברר לו שהיא מנהלת רומן בסתר. ב-24 באוגוסט 1260 התחתן לודוויג עם אנה מגלוגאו, בתם של קונרד הראשון, דוכס גלוגאו וזאלומה מפולין-גדול, ממנה נולדו לו 3 ילדים: מריה מבוואריה (1261) אגנס מבוואריה (1262–1269) לודוויג מבוואריה (1267–1290) ב-24 באוקטובר 1273 התחתן לודוויג עם מתילדה מהבסבורג, בתם של רודולף הראשון, מלך גרמניה וגרטרוד מהוהנבורג, ממנה נולדו לו 5 ילדים: רודולף הראשון, דוכס בוואריה (1274–1319) מכטילד מבוואריה (1275–1319), התחתנה עם אוטו השלישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג אגנס מבוואריה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1276–1345), התחתנה עם היינריך הצעיר מהסן, ולאחריו התחתנה עם היינריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-שוודט אנה מבוואריה (1280) לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1282–1347) מדיה וקבצים בנושא לודוויג השני, דוכס בוואריה בוויקישיתוף לודוויג השני, דוכס בוואריה (בגרמנית)
זעמן השוט

זעמן השוט (שם מדעי: Masticophis flagellum) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים החי ברחבי ארצות הברית ומקסיקו. נחש זה קיבל את שמו עקב מבנה גופו המשתלח כמו שוט שחור. אורכו מגיע ל-127–183 סנטימטרים ומשקלו ל-1.2–1.8 קילוגרם. הוא בעל ראש מעוגל עם עיניים צהובות גדולות ולשון מפוצלת המזדקרת כדי לקלוט את האוויר. צבעו העיקרי הוא שחור, אך יכול להופיע גם באפור כהה, חום, אדמדם ואף ורוד. צבעו תלוי בתת-המין ובאזור ממנו הוא מגיע. זהו נחש פעיל יום מהיר מאוד היכול לנוע במהירות של 15 קמ"ש אחרי טרפו. הוא טורף לטאות, ציפורים שונות ומכרסמים. הם מרימים את ראשיהם מעל הקרקע כדי לראות היטב ולחוש בטרף ואז מנהלים אחריו מרדף מהיר. הם הורגים את הטרף באמצעות לסתותיהם החזקות והמהירות. בעת איום הם משמיעים קולות אזהרה קולניים שמפתיעים את היריב ואז בורחים במהירות. תפוצתם ברחבי יערות מחט, יערות נשירים, ביצות, שדות, הפרריה, אזורי חולות וחופים. Masticophis flagellum cingulum Masticophis flagellum flagellum Masticophis flagellum fuliginosus Masticophis flagellum lineatulus Masticophis flagellum piceus Masticophis flagellum ruddocki Masticophis flagellum testaceus מדיה וקבצים בנושא זעמן השוט בוויקישיתוף זעמן השוט, באתר ITIS (באנגלית) זעמן השוט, באתר NCBI (באנגלית) זעמן השוט, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זעמן השוט, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זעמן השוט, באתר GBIF (באנגלית) זעמן השוט באתר הרשימה האדומה של IUCN
זעמן טלוא-חרטום מערבי

זעמן טלוא-חרטום מערבי (שם מדעי: Salvadora hexalepis) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים, המצוי ברחבי ארצות הברית ומקסיקו. זהו נחש רזה וקטן יחסית, שאורכו 51–117 ס"מ. ידוע על פרט אחד, אשר הגיע לאורך 150 ס"מ. לזעמן קשקשים כהים, ראש אפור, תחתית צהובה ופסים אופקיים שחורים לאורך גופו. לצד החוטם הפונה מעלה צורת סולם שחורה. הנחש נפוץ באזורים מדבריים למחצה וניזון ממכרסמים, לטאות, ביצי זוחלים ונחשים אחרים. תקופת הרבייה מתרחשת בין אוגוסט לספטמבר, ומסתיימת בהטלה של בין ארבע לעשר ביצים לפרט ממוצע. Salvadora hexalepis hexalepis Salvadora hexalepis klauberi Salvadora hexalepis mojavensis Salvadora hexalepis virgultea מדיה וקבצים בנושא זעמן טלוא-חרטום מערבי בוויקישיתוף זעמן טלוא-חרטום מערבי, באתר ITIS (באנגלית) זעמן טלוא-חרטום מערבי, באתר NCBI (באנגלית) זעמן טלוא-חרטום מערבי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זעמן טלוא-חרטום מערבי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זעמן טלוא-חרטום מערבי, באתר GBIF (באנגלית) זעמן טלוא-חרטום מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
מאמורו הוסודה

מאמורו הוסודה (ביפנית: 細田 守; נולד ב-19 בספטמבר 1967) הוא אנימטור במאי ומפיק יפני של סרטי אנימה. הוסודה למד ציור בצבעי שמן במכללת קנזאווה. לאחר שעבד באולפני טואי אנימציה עבד בין השנים 2005 ל-2011 באולפני האנימציה Madhouse, ובהמשך הקים בשנת 2011 את אולפני "צ'יזו" אשר במסגרתו הפיק את שני סרטיו האחרונים. הוסודה מונה תחילה לבמאי הסרט "הטירה הנעה" של סטודיו ג'יבלי, אך הוא התפטר בשלבי ההפקה הראשונים, לאחר שהממונים עליו הביעו אי-שביעות רצון מהדרך בה בחר לביים את הסרט. הסרטים הראשונים אותם ביים הוסודה הם שני הסרטים הראשונים של "הרפתקאות דיג'ימון", והסרט השישי בסדרת וואן פיס. לאחר מכן, הוסודה התחיל להפיק ולביים סרטים מקוריים, שאינם מבוססים על מנגה או סדרה קודמת. הראשון מבין אלה היה "הנערה שקפצה בזמן" (2006), עיבוד חופשי של רומן יפני באותו שם. עלילתו של הסרט עוסקת בנערה בשם מאקוטו שמקבלת במקרה את היכולת לחזור בזמן, משתמשת בה לטובתה האישית ולבסוף נאלצת להתמודד עם הנסיבות. הסרט זכה לביקורות אוהדות, וסצנה ממנו הונצחה בסמלו של הסטודיו העצמאי שהקים הוסודה. סרטו הבא של הוסודה בסטודיו Madhouse היה "מלחמות הקיץ" (2009), בו מתואר הניסיון של קבוצת נערים למנוע השתלטות וירוס על עולם עתידני של מציאות מדומה. שני הסרטים הבאים, שהופקו בסטודיו Chizu אותו הקים הוסודה, הם "ילדי הזאב אמה ויוקי" (2012), ו"הילד והחיה" (2015), כאשר באחרון הוסודה היה לא רק הבמאי אלא גם התסריטאי. עלילתו של "ילדי הזאב" עוסקת באם המגדלת את שני ילדיה לאחר פטירתו של בעלה, בן-אנוש שיכול לשנות את צורתו לזאב; עלילתו של "הילד והחיה" עוסקת בילד בודד, המאומץ על ידי לוחם מממלכת החיות. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט אותו ביים וכתב "מיראי" (שכן זהו גם שמה של דמות חשובה בסרט), שזכה בתחילת 2019 בפרס גלובוס הזהב לסרטי הנפשה. סרט זה שונה מהקודמים מכיוון שנקודת המבט בו היא של ילד קטן, ולא של נער או מבוגר. בסרט, קון, ילד בן ארבע, לומד להפסיק לקנא באחותו הקטנה בעקבות מפגשים עם קרובי משפחה מהעתיד. בשנת 2021 ביים את סרט האנימציה "בל" ששואב השראה מסיפור העם הצרפתי "היפה והחיה". מלבד הסרטים אותם ביים, הוסודה היה שותף בבימוי, הפקה ובאנימציה של סדרות טלוויזיה רבות, ביניהן דרגון בול זי, דיג'ימון וסמוראי צ'מפלו. מאמורו הוסודה נשוי, ויש לו שני ילדים. מאקוטו שינקאי הייאו מיאזאקי אנימה מדיה וקבצים בנושא מאמורו הוסודה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאמורו הוסודה מאמורו הוסודה, ברשת החברתית פייסבוק מאמורו הוסודה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאמורו הוסודה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאמורו הוסודה, באתר AllMovie (באנגלית) מאמורו הוסודה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מאמורו הוסודה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאמורו הוסודה, באתר MusicBrainz (באנגלית) מאמורו הוסודה, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכל עוד לפניי

הכל עוד לפניי הוא אלבומה השישי של להקת הרגאיי הישראלית התקווה 6. האלבום יצא לאור ב-5 בינואר 2017. את כל השירים באלבום כתב והלחין עמרי גליקמן, סולן הלהקה (מלבד השיר "חיים בסרט" אותו הלחין דני "פילוני" קרק, מפיק האלבום). באלבום מתארחים מוש בן ארי בשיר "שים עין עלינו" ואינפקטד מאשרום בשיר "קופנגן". השירים "משהו נעים לנשמה", "שים עין עלינו", "הכל עוד לפני" ו"קופנגן" מהאלבום יצאו כסינגלים. שיר הנושא של האלבום, "הכל עוד לפני" הגיע למקום ה-24 במצעד השנתי של גלגלצ של שנת תשע"ז. השיר "משהו נעים לנשמה" מבוסס על משפט שאמר נתן זהבי באחת מהתוכניות של "זהבי עצבני". נכון ל-2023, ישנם 3.3 מיליון האזנות לשיר בספוטיפיי ו10 מיליון לשיר המקורי ביוטיוב. וואלה! תרבות‏, המצעד הישראלי השנתי של גלגלצ ו-וואלה! NEWS: צפו בשידור החי, באתר וואלה, 19 בספטמבר 2017 [https://genius.com/Hatikva-6-6-masheu-naim-laneshama-lyrics כיצד נולד השיר ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרלוק הולמס (סדרת טלוויזיה, 2013)

שרלוק הולמס (ברוסית: Шерлок Холмс) היא סדרת טלוויזיה דרמת פשע רוסית המבוססת על דמותו של שרלוק הולמס מסדרת הספרים הבלשית מאת ארתור קונאן דויל. את דמותו של שרלוק הולמס מגלם איגור פטרנקו, כשלצידו אנדריי פאנין כדוקטור ווטסון, שזה היה תפקידו האחרון לאחר שהוא מת לפני שהספיק לדבב את כל הדיאלוגים של דמותו. בשונה מעיבודים קולנועיים וטלוויזיוניים קודמים, ד"ר ווטסון מוצג כמבוגר מהולמס ב-15 שנה. הסדרה מהווה עיבוד לשמונה סיפורים מתוך הרפתקאותיהם של שרלוק הולמס וד"ר ווטסון. פרק הבכורה של הסדרה שודר בערוץ רוסיה-1 ב־18 בנובמבר 2013. עלילת הסדרה מתרחשת באנגליה הוויקטוריאנית, בסוף המאה ה-19. חובב הבילוש שרלוק הולמס בן ה-27 הופך לעד לרצח. אל מקום האירוע נקרה גם הרופא הצבאי, שאך זה שב מהמלחמה באפגניסטן, ד"ר ג'ון האמיש ווטסון. במהלך החקירה, ד"ר ווטסון משתכן בדירה אותה שוכר הולמס ברחוב בייקר 221ב' מידי הגברת הדסון. הד"ר מוצא עצמו מעורב בחקירות שותפו לדירה ורואה בו גאון. ווטסון מחליט לספר על קורותיו של הולמס ולהוציא לאור סיפורים על הבלש, אך בשל היותם לא מעניינים מספיק עורך העיתון "מורנינג כרוניקל" מבקש לשנות ולהציג בסיפורים שרלוק הולמס אחר, שמעשן מקטרת (אף שבסדרה מעשן פפירוסים), שמנגן על כינור (אך בפועל הוא נגן גרוע) ושיודע להתאגרף (אף שאינו באמת יודע להתאגרף ולוקח שיעורים מווטסון עצמו). דווקא ד"ר ווטסון הוא שמתגלה כצלף מיומן ומתאגרף היטב. השניים מסייעים בחקירותיו של מפקח הסקוטלנד יארד לסטרייד, שנתקל בקשיים בפתרון תיקי פשע ולכידת פושעים בכוחות עצמו ונעזר בהולמס לצורך כך. במהלך חקירותיו הולמס מוצא עצמו מתעמת עם יריב גאון, פרופסור למתמטיקה בשם מוריארטי וארגון הפשע שלו, שמטיל אימה על לונדון כולה ומאתגרים את המשטרה ואף את המטבעה הממשלתית. אתר האינטרנט הרשמי של שרלוק הולמס "שרלוק הולמס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שרלוק הולמס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "שרלוק הולמס", סרטונים בערוץ היוטיוב "שרלוק הולמס" באתר רוסיה-1 Russian source: Panin did not have time to voice a series about Sherlock Holmes Russian Sherlock Holmes younger than Dr. Watson ... Артём Гусятинский. Игорь Петренко: «Доктор Уотсон сказал мне: „Игорян, жги!“». — Сегодня начинается показ нового сериала «Шерлок Холмс», в котором Игорь Петренко сыграл легендарного сыщика, а Андрей Панин — доктора Уотсона. Газета «Комсомольская правда» // saratov.kp.ru (18 ноября 2013 года) Наталия Осипова. Закончились съёмки российского сериала «Шерлок Холмс». // filmpro.ru (11 мая 2012 года) Информация о фильме «Шерлок Холмс», kino-teatr.ru Русский ответ британскому «Шерлоку»: кадры из сериала, kino.obozrevatel.com Российский Шерлок Холмс не будет курить трубку, polemika.com.ua Ольга Подолян, ведущая программы «Формула смысла». В новом «Шерлоке Холмсе» всё по-новому. — Большая премьера на телеканале «Россия 1»: 18 ноября 2013 года зрителей ждёт новый сериал «Шерлок Холмс». «Вести ФМ» // radiovesti.ru (13 ноября 2013 года)
שמאי קפלן

שמאי קפלן (9 בפברואר 1939 – 8 ביוני 1967) היה קצין צה"ל בדרגת רב-סרן שנהרג במלחמת ששת הימים ועוטר בעיטור העוז. קפלן נולד בתל אביב, בנם של דבורה ושמואל. אביו היה פעיל באצ"ל ומאסירי המחתרות. גדל ברמת גן ולמד בתיכון אהל שם. בכיתה י' עבר ללמוד בבית הספר החקלאי כדורי. במאי 1957 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם בחיל השריון. סיים קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. שירת כמפקד מחלקה מבצעית, מפקד מחלקה בקורס קצינים, קצין מבצעים גדודי וחטיבתי. פיקד על פלוגת טנקי צנטוריון בגדוד 82, כמפקד פלוגה מצטיין נבחר להוביל מארב בגזרת תל דן לכוחות סורים במהלך המלחמה על המים ב-1964. מארב זה נכשל כאשר הטנקים לא הצליחו לפגוע בטנקי הפנצ'ר הסוריים בנוחיילה (10 ימים מאוחר יותר הצליחו לפגוע בהם ושרידיהם עומדים עד היום בנוחיילה), ומפקד גייסות השריון, ישראל טל, הורה לפרסם תחקיר שמצא את קפלן כאחראי לכישלון. קפלן המשיך בשירות קבע בצבא, וב-1965 הוביל לפגיעה מוצלחת ממרחק 6 ק"מ בטנקים ובכלים הסוריים שפעלו להטיית מקורות הירדן בגזרת בית המכס. הוא שימש מדריך בקורס קצינים ומפקד פלוגה בקורס. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה ה' של קורס קציני שריון, שצורפה לגדוד 82 של חטיבה 7 ולחמה במסגרת אוגדה 84. במהלך המלחמה נפצע אך המשיך להילחם, עד שנהרג בקרב מערבית לביר גפגפה בסיני. על פועלו עוטר בצל"ש הרמטכ"ל שהומר בהמשך לעיטור העוז. הוא היה אחד מגיבורי הספר "חשופים בצריח" של שבתי טבת. תיאור המעשה: במלחמת ששת הימים פקד רס"ן שמאי קפלן ז"ל על פלוגת טנקים. בקרב על מערכי רפיח הוביל את פלוגתו להסתערות, נפצע בידיו, אך לא הסכים שיעבירוהו לטיפול רפואי. בהמשך הלחימה דרך מערכי שיך-זווד, ג'בל-ליבני ועל ציר ביר-גפגפה-איסמעיליה, פקד על פלוגתו בהעזה ובאומץ לב. ביום הרביעי ללחימה, בקרב עם שריון אויב, נפגע ונהרג. על מעשה זה הוענק לו : עיטור העוז ניסן תשל"ג אפריל 1973 — עיטור העוז לשמאי קפלן קפלן היה נשוי לנאוה ואב לבן ובת, שנולדה זמן קצר לאחר שנהרג. לאחר נפילתו נקבר בבית הקברות לשעת חירום ליד קיבוץ בארי. במאי 1968 הועבר ארונו לקבורה בבית הקברות הצבאי קריית שאול. אנדרטה לזכרו הוקמה סמוך למקום נפילתו בסיני. האנדרטה עשויה לוחות מתכת, ולמרגלותיה תרמילי פגזים קרועים וקסדות פלדה. בחזית האנדרטה מוצב לוח מתכת, ועליו תיאור הקרב שבו נהרג. לאחר פינוי סיני הועברה האנדרטה ליער המגינים. מדיה וקבצים בנושא שמאי קפלן בוויקישיתוף קורות החיים של שמאי קפלן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון שמאי קפלן, באתר הגבורה תקריות נוחיילה באתר נעמוש "מלחמת ששת הימים 3058-1", תיעוד מוקלט של ועדת צל"שים -שמואל גונן גורודיש מספר על שמאי קפלן, ארכיון צה"ל ומשהב"ט. נחמיה בן-חור, הבריחה הגדולה, הוצאת בורסי, 1993, עמ' 122 יוסף ארגמן, "מלחמת הצללים: 25 פרשיות מודיעין וביטחון בישראל: הסיפור המלא", הוצאת משרד הביטחון, 2007, עמ' 285-301 על האנדרטה באתר מועצת מטה יהודה
שלמה ארבלי

שלמה ארבלי (נולד ב-14 בפברואר 1937) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד חטיבה וסגן מפקד אוגדת שריון. במהלך שירותו עוטר שלוש פעמים בצל"ש אלוף. ארבלי נולד בעיר העתיקה בירושלים, בנם של מרים וחנוכה שעלו מצפון עיראק. סבו מצד אמו הרב יצחק ברזאני היה רב העיר ארביל, אביו לחם בשורות האצ"ל. בגיל 4 עבר עם הוריו וששת אחיו לקריית חיים, ובהמשך עברה המשפחה למושב ציפורי. בפברואר 1955 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם בחיל השריון. לאחר קורס מפקדי טנקים שירת בפלוגה א' בגדוד 82 תחת פיקודו של משה בר כוכבא. במלחמת סיני לחם כמפקד טנק עם הפלוגה בקרב סכר הרואיפה ועוטר על פועלו בצל"ש אלוף ממפקד פיקוד הדרום חיים לסקוב. ב-2 באוקטובר השתתף בתקרית אש כוחותינו של פלוגה א' מול פלוגת הטנקים של שמעון ליבר מחטיבה 37, שהושמדה. ב-1957 סיים קורס קציני שריון ושירת כמפקד מחלקה בגדוד 9. המחלקה בפיקודו נבחרה לייצג את גייסות השריון בצעדת ארבעת הימים, זכתה במקום הראשון, ונשלחה לצעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן שבהולנד, בה גם זכתה במקום הראשון. במהלך הצעדה בירושלים נקע את רגלו, פציעה שהוחמרה בצעדה בהולנד, אף על פי כן המשיך לצעוד. על כך זכה בצל"ש אלוף ממפקד גייסות השריון חיים בר-לב וכן נבחר למצטיין הנשיא. בהמשך שירותו שימש סגן מפקד פלוגת טנקי שרמן M-51, בגדוד 52, מפקד פלוגת טנקי צנטוריון בגדוד 52, מפקד קורס מ"כים חרמ"ש בגדוד 9 וקצין אג"ם בחטיבה 200. במהלך תפקיד זה שימש קצין תורן ביום שבת ב-10 במאי 1966, הוא הוזעק על ידי מפקד גייסות השריון ישראל טל לסייע בחילוץ כוח הנדסה קרבית שנקלע תחת אש ממוצב ירדני בסמוך לתל בית מירסים, הוא ארגן כוח על גבי זחל"ם שהגיע למקום התקרית ופינה את הנפגעים. על פועלו עוטר בצל"ש אלוף מישראל טל. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגת סיור 135 בחטיבה 514, הוא נפצע במהלך הקרבות בראשו. לאחר לימודים בפו"ם שירת כמפקד גדוד 9,אז עדיין גדוד חרמ"ש בחטיבה 14, והשתתף במלחמת ההתשה. בשנים 1970–1972 פיקד על בסיס הטירונים ברפיח, לאחר מכן שימש סגן מפקד חטיבה 11. ב-1973 נשלח לאתיופיה כיועץ צבאי. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים חזר לישראל ושימש סגן מפקד חטיבה 164 באוגדה 252. לאחר המלחמה מונה למפקד בית הספר לשריון. ב-1974 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מטה עוצבת עמוד האש. ב-1975 מונה למפקד חטיבה 292, חטיבת שריון במילואים. בתפקידו האחרון שימש סגן מפקד אוגדת מילואים משוריינת. לאחר שחרורו מונה למנהל כפר הנופש הצרפתי באשקלון. ב-1984 מונה ליועץ ראש הממשלה למגזר הבדואי. ב-1986 מונה למנהל "חוות ניבה" חווה חקלאית בחבל לכיש. ב-1989 התמודד בבחירות לראשות העיר אשקלון במסגרת רשימה מפלגתית עצמאית, ב-1992 מונה לסגן ראש העיר. ב-2010 מונה ליו"ר הסתדרות הגמלאים במרחב דרום. סרט בו נראה שלמה ארבלי, סיום קורס טירונות בחיל השריון – ארכיון הסרטים הישראלי – סינמטק ירושלים, [1], ארכיון הסרטים הישראלי, סינמטק ירושלים הצל"ש הרביעי של שלמה ארבלי, אתר יד לשריון הרגל שלי התנפחה והפכה להיות ענקית, כמו של ביגפוט, באתר הגבורה, טל זגרבה אתר הגבורה, במחנה 11 בספטמבר 2008 רס"ן שלמה ארבלי, באתר הגבורה [ https://youtu.be/dy0gTsxZvd0 תקרית אש כוחותינו], שיחה שלישית מתוך שש עם אורי מילשטיין אביתר בן-צדף, גבורה בקרב הנשכח: קצין ההנדסה הפצוע לא הפסיק ללחום ולפקד על חייליו
תקרית דווימה

תקרית דווימה היא תקרית גבול שהתרחשה ב-10 בספטמבר 1956 בסמוך לקו הירוק באזור חורבות דווימה. כוח של חיילי צה"ל שהתאמן באזור הותקף בידי כוח של הלגיון הערבי. שישה מחיילי צה"ל נהרגו במקום, וכעבור ימים אחדים מת מפצעיו חייל נוסף. הכוח הירדני ישב ברכס ששלט על השטח, ובשעות הצהריים תקף באש מרגמות ומקלעים את הכוח הישראלי, שהיה מצויד בנשק קל בלבד. היחידה הישראלית נסוגה, אך הותירה את חלליה בשטח. גופות החללים נגררו על ידי הירדנים אל שטח ירדן ועברו התעללות. בשעות הערב של אותו יום הוחזרו הגופות לישראל. מרבית ההרוגים היו סטודנטים באוניברסיטה העברית שהיו בשירות מילואים. גרסת הירדנים הייתה שהכוח הישראלי חצה את הגבול בסמוך לכפר אידנא, ולכן הכוח הירדני פתח באש. גרסה זו נדחתה על ידי ועדת שביתת הנשק, שקבעה שירדן אחראית לתקרית. בתגובה לתקיפה הירדנית ערכה ישראל פעולת תגמול - מבצע יהונתן, שנערך ב-11 בספטמבר 1956 ובו פשט גדוד צנחנים על בניין המשטרה הירדנית בא-רהווה, בדרום הר חברון על כביש חברון-באר שבע ליד הקו הירוק, פוצץ את הבניין וגרם לכ-20 הרוגים ירדנים. ניקי גוטמן, 62 שנה אחרי: משפחות הרוגי "קרב השבעה" נפגשו, באתר ישראל היום, 3 בפברואר 2018 הירדנים רצחו 6 חיילים ישראליים, דבר, 11 בספטמבר 1956 מול הרי חברון מצאו מותם - גבריאל בקשט, מעריב, 24 בספטמבר 1956 חיילי צה"ל שנפלו באזור בית גוברין הובאו לקבורה, הצופה, 12 בספטמבר 1956 זוהו החיילים שנרצחו בהרי חברון, מעריב, 11 בספטמבר 1956 ירדן גונתה על רצח ששת החיילים, דבר, 18 בספטמבר 1956 ש. שגב, תחנת המשטרה ברהווה אינה עונה ..., מעריב, 13 בספטמבר 1956
החיים שלך בלאפה

החיים שלך בלאפה הוא אלבומה השלישי של להקת טיפקס, שיצא במרץ 1995, הגיע למעמד של אלבום פלטינה ומכר כ-65 אלף עותקים. סולן הלהקה, קובי אוז, כתב והלחין את רוב השירים, ועל העיבודים היו אחראים חברי ההרכב. עם יציאת אלבום זה, הגיע המהפך הגדול של הלהקה. האלבום היווה מעין שיא למסר התרבותי של אוז: לא עוד מוזיקה מזרחית או פופ, אלא מוזיקה עממית ישראלית חדשה. באלבום מחק אוז את הגבולות בין מוזיקה ים-תיכונית, מוזיקה טורקית, מוזיקה יוונית, פופ ורוק, ויצר שילוב של כל הסגנונות עם השפעות של מוזיקה מערבית. בין השירים הבולטים באלבום נכללו: "התחנה הישנה" שדורג במקום ה-35 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשנ"ה (1995), "מה עשית?", "יש לי חברה" ו"והפעם: שיר אהבה" עם הזמרת רונית בן שמעון. מלבד השירים הללו, להם צולמו קליפים, צולמו קליפים גם לשירים: "אל תשכחי לזכור אותי" ו"החיים שלך בלאפה". אלבום זה סימן גם שינוי נוסף בדרכה של טיפקס. אחרי חמש שנים, עשרות הופעות ושני אלבומים בניהולו והפקתו של דני רכט נפרדו דרכיהם. יניב דוידסון הפך לאחראי על ההפקה והניהול האישי של הלהקה ואת הופעותיה שיווקה "טלית הפקות". בנוסף, באלבום זה שינתה טיפקס את שמה באנגלית ל-Tea Packs ("שקיות תה"). בשנת 2016, לכבוד יום חנויות התקליטים הבינלאומי (לרוב קוראים לו "יום התקליט") יצאה גרסה של אלבום זה על גבי תקליט ויניל 180 גרם (כבד) עם עטיפה נפתחת. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קובי אוז (מלבד הלחנים: "מה עשית?" - עממי צפון אפריקאי ו"ביום שיפלו הכוכבים" - רמי יוסיפוב).  בקלטת: שירים: 1–6 - צד א', שירים: 7–11 - צד ב'. הפקה מוזיקלית, ניהול אומנותי: קובי אוז. להקת טיפקס: קובי אוז: שירה, קולות, לופים, תכנותים. רם יוסיפוב: גיטרות (חשמלית, אקוסטית, קלאסית), מנדולינה, קולות. גל פרמן: גיטרה בס, קולות. תמיר ימיני: תופים, כלי הקשה (טמבורין, משולש, תיבה סינית), קולות. נגנים נוספים: אורי מילס: אקורדיון, פסנתר כנף, קלידים, זורנה, חלילית אירית, חמת חלילים. נוריאל עמר: עוד, כינור, דרבוקה. שרון בן-צדוק: קולות. האלבום החיים שלך בלאפה באתר Discogs עמוס אורן, אחרי 15 שנה: אוסף ראשון ל"טיפקס", באתר ynet, 4 במרץ 2003