מזה (מאכל)

מזה (באנגלית: Meze מאוית בשפות שונות גם mezze או mezé) הוא מבחר של מנות קטנות המוגשות כמתאבנים בעיקר במטבחים בלבנט, בטורקיה וביוון, אך גם במטבח האלבני, הבוסני, ארמני, כורדי, עיראקי, המצרי, הבלקני, הקווקזי והפרסי ועוד כמה. המזה דומה, אך לא זהה לטאפאס הספרדי והאנטיפסטי האיטלקי. מזה יכול להיות מוגש כחלק מארוחה מרובת מנות או להוות ארוחה בפני עצמה. במדינות שאינן אסלאמיות, או באזורים ללא הגבלות על אלכוהול, מגישים את המזה לעיתים קרובות עם משקאות חריפים כמו ערק, ראקי או גראפה. המזה יכול להיכלל על כן בקבוצת המתאבנים, אך הוא בקבוצה נפרדת, כי כאמור, הוא משמש לעיתים קרובות גם ארוחה שלמה כמו ארוחת הטאפס. המילה מזה נמצאת בכל המטבחים של האימפריה העות'מאנית לשעבר, שאולה מטורקית, שבתורה שאלה את המילה מהמילה הפרסית mazzeh or mazzah (مَزّه) שפירושה 'טעם' או 'להתענג'. בטורקיה, מזה מורכב לעיתים קרובות מ: ביאז פייניר (Beyaz peynir – מילולית "גבינה לבנה") קבון (Kavun – מלון בשל פרוס) acılı ezme (משחת פלפל חריף לעיתים קרובות עם אגוזי מלך) היידרי (Haydari – יוגורט מסונן עבה עם עשבי תיבול) Patlıcan salatası (סלט חצילים קר) Beyin salatası (סלט מוח) קלמאר טאווה (Kalamar tava – קלמארי או דיונוני רחף מטוגן) מדיי דולמה ומדייה טאבה (Midye dolma – מולים ממולאים או מטוגנים) אנגינר (ארטישוק) קקאק (יוגורט עם מלפפון ושום) פילאקי (סוגי מזונות) דולמה או סרמאלה (עלי גפן ממולאים באורז או ירקות ממולאים אחרים, כגון פלפלים) Arnavut ciğeri (מנת כבד, מוגשת קר) סלט תמנון çiğ köfte (קציצות מבשר נא עם בורגול) ניתן להגיש מבחר של מזה כמתאבנים בארוחת ערב מרובת מנות, או כחטיפים הנלווים למשקאות כגון ראקי. ביוון, קפריסין, בולגריה ושאר הבלקן mezé, mezés או mezédhes (ברבים) הם מנות קטנות, חמות או קרות, חריפות או מלוחות. ניתן לכלול מנות מאכלי ים כגון תמנון בגריל, יחד עם סלטים, ביצים קשות פרוסות, לחם שום, זיתי קלמטה, ממרח פאווה, ירקות מטוגנים, Melitzanosalata ביוונית (בשם אחר באבא גנוש – סלט חצילים), Taramasalata (איקרה), גבינות מטוגנות או צלויות הנקראות סגנאקי וגבינות כבשים, גבינות עיזים או פרות. ביוון, המזה נהוג להגיש כצלחת חטיפים לליווי משקאות כמו אוזו וציפורו. בישראל, ירדן, סוריה, לבנון, וקפריסין המזה הוא לעיתים קרובות מהווה ארוחה של מזונות צמחוניים, בשריים או דגים. קבוצות של מנות מגיעות לשולחן כארבע-חמש בכל פעם (בדרך כלל בין חמש לעשר קבוצות). יש תבנית קבועה למנות: על פי רוב זיתים, טחינה, סלט ויוגורט וכן יבואו מנות עם ירקות וביצים, אחר כך מנות בשר או דגים קטנות לצד תוספות מיוחדות, ולבסוף מנות מהותיות יותר כמו דגים שלמים או תבשילי בשר. מסעדות יציעו התמחויות משלהם, אבל הדפוס נשאר זהה. המנות שיוגשו ישקפו את עונות השנה. מכיוון שמוצע כל כך הרבה אוכל, לא צפוי שכל מנה תיגמר, בבלקן, המזה דומה מאוד לאנטי-פסטו איטלקי בכך שנקניקים, גבינות וסלטים הם הדומיננטיים ומאכלים מבושלים אינם כלולים. בסרביה, קרואטיה, בוסניה ומונטנגרו המזה כולל גבינות קשות או שמנת, קאימק (קרם שמנת קרוש) או קרם שמנת חמוצה, סלמי, בשר חזיר, נקניקיות מבושלות. אנטיפסטי דים סאם סמרגוסבורד טאפס מדיה וקבצים בנושא מזה בוויקישיתוף Davidson, Alan (21 באוגוסט 2014). The Oxford Companion to Food. Oxford University Press. pp. 517–518. ISBN 9780191040726 – via Google Books. {{cite book}}: (עזרה) Arditi, Talya (29 בדצמבר 2015). "How to drink raki: A crash course in Turkey's signature drink". CNN Travel (באנגלית). CNN. נבדק ב-18 ביוני 2019. {{cite news}}: (עזרה) Weir, Joanne. From Tapas to Meze: Small Plates from the Mediterranean. United States, Ten Speed Press, 2004. Speake, Jennifer; LaFlaur, Mark, eds. (1999). "Meze". The Oxford Essential Dictionary of Foreign Terms in English. Oxford Reference. Oxford University Press. נבדק ב-13 בדצמבר 2020. {{cite book}}: (עזרה)