laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רובר BRM

"רובר BRM (באנגלית: Rover-BRM) היא מכונית מרוץ המאופיינת על ידי מנוע טורבינה המונע על ידי טורבינת גז, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית רובר, (באנגלית: "The Rover Company Limited"), בשותפות עם יצרנית מכוניות המרוץ הבריטית "British Racing Motors (BRM)" אשר יוצרה בין השנים 1962–1965. דגם "רובר BRM" השתתף במרוצי מרוץ 24 השעות של לה מאן בשנים 1963, 1964,1965 בקטגוריה של נפח מנוע 2.0 ליטר. יוצרו 3 יחידות בלבד (T2 ,T3 ,T4). 2 דלתות 2 מושבים מנוע מרכזי "רובר BRM" "רובר BRM" "רובר BRM" "רובר BRM" - מבט לתא הנהג "רובר BRM" "רובר BRM" "רובר BRM" "רובר BRM" רובר JET1 טורבינה טורבינת גז מדיה וקבצים בנושא רובר BRM בוויקישיתוף רובר BRM, סרטון באתר יוטיוב רובר BRM, סרטון באתר יוטיוב טורבינת גז היא רכיב המניע את מכלול הרכיבים הסובבים במנוע והנפוץ כיום במנועי טורבינה המשמשים בעיקר להנעת כלי טיס מכוניות הטורבינה של רובר rover.org.nz/pages/jet/jet5 "רובר BRM" מכונית מנוע טורבינת גז theengineer.co.uk/issues/april-2013-online/this-week-in-1965-the-rover-brm-gas-turbine-car "רובר BRM" autocar.co.uk/opinion/motorsport/insight-rover-brm-gas-turbine-powered-le-mans-racer "רובר BRM" במרוצי לה מאן ultimatecarpage.com/car/574/Rover-BRM "רובר BRM" linkedin.com/pulse/gas-turbine-rover-brm
אצטדיון איפורואה

האצטדיון העירוני איפורואה (בספרדית: Ipurua Municipal Stadium) הוא אצטדיון בעיר אייבר שבספרד. האצטדיון משמש כאצטדיון הביתי של קבוצת אייבר מליגת המשנה הספרדית ומכיל 8,164 מקומות ישיבה. האצטדיון נפתח בתאריך 14 בספטמבר 1947, במשחק בין אייבר לבין יריבתה המקומית, אלגויבר. עם חזרתה של אייבר לליגה השנייה בספרד בשנת 1989, עבר האצטדיון שיפוץ ראשון. בקיץ 2014 עלה המועדון לראשונה בהיסטוריה לליגה הבכירה, ומיד החלו תוכניות להרחבת האצטדיון. האצטדיון עומד בקריטריונים של אופ"א לאירוח משחקים. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון איפורואה בוויקישיתוף אצטדיון איפורואה באתר הרשמי של אייבר האצטדיון באתר The Stadium Guide "El Eibar inicia la próxima semana la reubicación de los abonados para la próxima temporada" (בספרדית). SD Eibar. 21 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה)
קרייזלר טורבין קופה

קרייזלר טורבין קופה (באנגלית: Chrysler Turbine Coupe) היא מכונית קופה, אשר הורכב בה מנוע טורבינה מונע על ידי טורבינת גז, מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר אשר יוצרה בין אוקטובר 1963 - לאוקטובר 1964. את מנועי הטורבינה ייצרה קרייזלר משנת 1962. סך הכול יוצרו 55 יחידות. מנוע טורבינה (מנוע קרייזלר סוג A-831) מונע על ידי טורבינת גז מנוע A-831 יכול לפעול על סולר, בנזין נטול עופרת, נפט, ודלק סילוני JP-4. משקל המנוע: 190 ק"ג בשל המבנה שלהם, המנועים לא דרשו: נוזל לרדיאטור, מערכת קירור, רדיאטור, מוטות חיבור או גל ארכובה יחס לחץ במדחס 1:4 (יעילות של 80%) 2 דלתות הגה כוח בלמי תופים בלמי כוח קפיץ סלילי בכל גלגל קדמי טכומטר (מד סיבובי מנוע) תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (מסוג "TorqueFlite") תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 12.0 שניות עיצוב - אלווד אנגל (Elwood Engel) מחיר היחידה: 50,000-55,000 דולר "קרייזלר טורבין קופה" בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק, שנת 1964 "קרייזלר טורבין קופה" "קרייזלר טורבין קופה" "קרייזלר טורבין קופה", שנת 1963 מנוע "קרייזלר טורבין קופה" "קרייזלר טורבין קופה", שנת 1963 - מבט לתא הנהג "קרייזלר טורבין קופה", שנת 1963 מנוע הטורבינה של "קרייזלר טורבין קופה" "קרייזלר טורבין קופה" "קרייזלר טורבין קופה" קרייזלר טורבינה טורבינת גז "קרייזלר טורבין קופה" - תמונות (pinterest.co.uk) מדיה וקבצים בנושא קרייזלר טורבין קופה בוויקישיתוף קרייזלר טורבין קופה, סרטון באתר יוטיוב טורבינת גז היא רכיב המניע את מכלול הרכיבים הסובבים במנוע והנפוץ כיום במנועי טורבינה המשמשים בעיקר להנעת כלי טיס "קרייזלר טורבין קופה" newspapers.com/clip/13480171/paul "קרייזלר טורבין קופה" - מבחן דרכים motortrend.com/news/c12-0603-1964-chrysler-turbine-car קרייזלר - היסטוריה מכוניות הטורבינה History of Chrysler Corporation GAS TURBINE VEHICLES" published by the Engineering Section 1979 "קרייזלר טורבין קופה".newspapers.com/clip/13480017/piston קרייזלר מנוע טורבינה Norbye, Jan P. (March 1971). "Tiny 80-hp Gas Turbine to Power Compact Car". Popular Science. p. 34. Archived from the original on February 6, 2018 – via Google Books
תחנות צדי הדרך

תחנות צדי הדרך (ביפנית: Michi no eki 道の駅) אלו שטחי ממשל יפניים המיועדים למנוחה ולהתרעננות, הנמצאים לאורכי דרכים וכבישים ארציים ברחבי יפן. בנוסף לייעודם הרשמי שנועד לספק מקומות מנוחה ורגיעה, בתחנות אלו מצויים גם מגוון חנויות במטרה לקדם תיירות ומסחר מקומיים. חנויות אלו יכולות למכור תוצרת מקומית, חטיפים, מזכרות וסחורות אחרות. כל תחנות צדי הדרך מאפשרות גישה לעוברי האורח במשך 24 שעות ביממה ומספקות חנייה, שירותים ציבוריים ומתקני שיתוף מידע. נכון למאי 2016 קיימות 1093 תחנות צדי דרך ברחבי יפן: 117 באי הוקאידו, 150 בחבל טוהוקו, 167 בחבל קאנטו, 76 בחבל הוקוריקו שבאי הונשו, 125 בחבל צ'ובו, 138 בחבל קנסאי, 101 בחבל צ'וגוקו, 84 בחבל שיקוקו ו-135 באזורי קיושו ואוקינאווה. מדיה וקבצים בנושא תחנות צדי הדרך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנות צדי הדרך "Michi no eki - תחנות צדי הדרך" - האתר הרשמי, (באנגלית) What are "Michi-no-eki"? - Michi-no-eki official website
האנה מורטקוביץ'-אולצ'קובה

האנה (חנה) מורטקוביץ'-אוֹלצָ'קובה (בפולנית: Hanna Mortkowicz-Olczakowa; 15 באוקטובר 1905 – 5 בינואר 1968) הייתה משוררת וסופרת יהודיה-פולניה ניצולת השואה, מולי"ת, ותסריטאית. מחברת ספרים לילדים ולבני נוער. נולדה בוורשה למשפחה יהודית, שהייתה מעורה בחוגי התרבות הפולנית. אביה יעקב מורטקוביץ', היה מוציא לאור ידוע בוורשה, ששם קץ לחייו בשנת 1931 בתקופת המשבר הכלכלי. אמה ינינה מורטקוביץ', הייתה סופרת, מתרגמת ומולי"ת. הבית בו היא גדלה היה מוקד של פגישות עם סופרים, משוררים ואמנים. האנה למדה בתיכון כללי בוורשה, ולאחר מכן פנתה ללימודי פולנית ואמנות באוניברסיטת ורשה. ב-1924 פרסמה את ספר השירים הראשון שלה. לאחר מכן פרסמה ספרים נוספים לצעירים ומבוגרים, חלקם מלווים באיורים מעשה ידיה. לאחר התאבדותו של אביה, המשיכו האנה אמה בהפעלת הוצאת הספרים, שפעלה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בזמן השואה הסתתרו האנה ואמה בחלק הארי של ורשה, ולאחר מרד ורשה הם הובלו עם אלפים מתושבי העיר למחנה המעצר הסמוך לעיר. עם תום המלחמה היא חידשה עם אמה את פעילות ההוצאה והחנות. בהמשך שימשה כסגנית איחוד הסופרים הפולני בקרקוב. האנה כתבה שירים הקשורים לחוויית מלחמת העולם כפי שנחוותה על ידי מבוגרים וצעירים. כן כתבה ספרי ביוגרפיות. ספרה הידוע הוא הביוגרפיה שפרסמה על יאנוש קורצ'אק, ושתורגמה גם לאנגלית, ספרדית וגרמנית . מורטקוביץ הכירה אישית את יאנוש קורצ'אק, שהוצאת הספרים של משפחתה פרסמה את כתביו לפני השואה. היא כתבה את התסריט לסרט הפולני "Zagubione uczucia" (רגשות אבודים). הסרט נחשב כמבשר הנאו-ריאליזם של הקולנוע הפולני. היא נפטרה ב-1968 ונקברה בבית הקברות בקרקוב. הייתה נשואה לתדיאוש אולצ'ק. בתם, יואנה אולצ'אק-רוניקייר(אנ'), גם היא סופרת וגם היא פרסמה ביוגרפיה על קורצ'אק שתורגמה גם לעברית ("קורצ'אק – ניסיון לביוגרפיה", זמורה-ביתן, 2013). ביוגרפיה באתר ביוגרפיות פולני בפולנית. Mister doctor : the life of Janusz Korczak Olczak, Hanna, London : Peter Davies, c1965 Janusz Korczak : maestro y martir Mortkowicz-Olczakowa, Hanna, Buenos Aires : Editorial ICUF, 1963 קטע מספרה באתר יד ושם וכאן במאמרו של ישראל גוטמן בערכו בIMDb
ינינה מורטקוביץ

ינינה (ז'נטה) מורטקוביץ הורביץ (בפולנית: Janina (Żaneta) Mortkowicz‏; 20 באוקטובר 1875 – 27 בדצמבר 1960) הייתה סופרת, מתרגמת ומולי"ת יהודיה-פולניה ניצולת השואה. נולדה בוורשה למשפחה יהודית, בתם של גוסטב הורוביץ (1844-1882) וג'וליה לבית קליינמן (1845-1912). סבה מצד אביה היה הרב אלעזר הורוויץ, הרב הראשי של הקהילה האורתודוקסית בווינה. היא הייתה אחותם של מקסימיליאן הורביץ (1877-1937) אידאולוג קומוניסטי ושל קמילה קנצביץ' (1879-1952). נישאה למוציא לאור היהודי-פולני יעקב מורטקוביץ, ועבדה איתו בניהול חנות ספרים בוורשה ובניהול הוצאת ספרים. בשנת 1903 החלה את דרכה הספרותית בכתיבת הספר O wychowaniu estetycznem ("על חינוך אסתטי"). ב-1919 תרגמה את הספר "הנערים מרחוב פאל" מהונגרית לפולנית. ינינה מורטקוביץ גם תרגמה לפולנית את ספרה של סלמה לגרלף "מסע הפלאים של נילס הולגרסון" ואת חלק מספרי דוקטור דוליטל. לאחר התאבדות בעלה הובילה יחד עם בתה האנה מורטקוביץ'-אוֹלצָ'קובה את הוצאת הספרים שלו. בתקופת השואה, היא ובתה הסתתרו בצד הארי של ורשה. לאחר המלחמה, היא פתחה את החברה שלה שוב והובילה אותה עד 1950. יאנינה הורביץ נפטרה ב-27 בדצמבר 1960.
מקסימיליאן הורביץ

מקסימיליאן הנריק הורביץ (Maksymilian Horwitz; ‏6 בספטמבר או 27 באוגוסט 1877, ורשה – 20 בספטמבר 1937, מוסקבה) היה פעיל קומוניסטי יהודי-פולני ובינלאומי, ועיתונאי. נולד לגוסטב הורביץ (1844–1882) ויוליה הורביץ לבית קליינמן (1845–1912). אביו היה בנו של הרב אלעזר הורוויץ – הרב הראשי של וינה. אחותו הייתה הסופרת, המתרגמת והמו"לית ינינה מורטקוביץ. בשנת 1898 הוא סיים את הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה גנט שבבלגיה וקיבל תואר דוקטור. באותו זמן היה פעיל בתנועת הפועלים בבלגיה. מ-1898 חזר לוורשה, היה פעיל במפלגה הסוציאליסטית הפולנית והיה ממנסחי המצע שלה. באוקטובר 1903 השתתף בכינוס יהודי מטעם המפלגה הסוציאליסטית בגרודנו ושם הוחלט על מאבק בציונות. בשנים 1905–1906 הוא נכלא בביתן העשירי של מצודת ורשה, גורש לסיביר ומשם נמלט לשווייץ. היה פעיל בארגונים ומפלגות שונות של השמאל הסוציאליסטי והקומוניסטי בפולין. בשנת 1905 נעצר ונכלא שוב ונמלט שוב מהכלא. בשנת 1922 היה לחבר הוועד הפועל של הקומינטרן. לאחר 1926 סולק מפעילות בקומינטרן בפולין ומאז שהה באופן קבוע בברית המועצות. שם היה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. לאחר הקונגרס השביעי של האינטרנציונל הקומוניסטי (1935) בשנים 1935–1937, הוא היה המזכיר הפוליטי של העיתון "Komunisticzeskij Internacjonał" וחבר ועדת הביקורת הבינלאומית של הקומינטרן. ב -21 ביוני 1937 במוסקבה נעצר על ידי הנ.ק.ו.ד. כחלק מהטיהורים הגדולים ב-20 בספטמבר 1937, הורשע על ידי בית הדין המיוחד של ברית המועצות על בגידה של המולדת ובחברות בארגון טרור נגד המהפכה. הוא הוצא להורג ביריה עוד באותו יום. גופתו נשרפה בקרמטוריום בבית העלמין בדונסקי. שמו טוהר על ידי הסובייט העליון של ברית המועצות בתאריך 29 באפריל 1955. אשתו, סטפניה הורוביץ-וולקה (לבית הרינג, 1881-1937?), הייתה גם פעילה בתנועת הפועלים ונפלה גם קרבן לטיהורים הגדולים. בנם, סטניסלב ביילסקי-ולצקי (Stanisław Bielski-Walecki), מהנדס טיס, מ-1926 בברית המועצות, שב לפולין ב-1947, והיה אלוף-משנה בצבא הפולני. יואנה אולצ'אק-רוניקר, בגן הזיכרון, הוצאת שוקן, 2012, תרגם מפולנית עוזי פריידקין מדיה וקבצים בנושא מקסימיליאן הורביץ בוויקישיתוף ערכו באתר המכון היהודי ההיסטורי בוורשה (אורכב 16.02.2018 בארכיון Wayback Machine) (בפולנית)
מקמאפיה

האם התכוונתם ל... מקמאפיה: פשע ללא גבולות – ספר משנת 2008 מקמאפיה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה משנת 2018
את לי לילה (אלבום)

את לי לילה הוא אלבום האוסף השני והאלבום התשיעי, והנמכר ביותר בכל הזמנים מאלבומיו של בעז שרעבי. האלבום, שיצא בשנת 1993, נמכר בלמעלה מ-250,000 עותקים, והוא האלבום הרביעי הנמכר ביותר בכל הזמנים בישראל. האוסף שיצא ב-1993 היה האוסף השני לאחר כל הלהיטים באנגלית שיצא ב-1984, והוא איגד בתוכו 17 שירים בעברית מ-8 אלבומי האולפן הראשונים של שרעבי. בין השירים היו להיטים רבים, ביניהם: גרסה עברית ל"פמלה" שכיכב בתקליטו הראשון (בעז (העטיפה האדומה)) בגרסה אנגלית, "הלוואי" שכתב אהוד מנור והתמודד בתחרות הקדם-אירוויזיון של 1986, "לתת" שכתבה חמוטל בן זאב, "את לי לילה" שכתב שרעבי יחד עם יואל גוב ארי שזכה ל-14 גרסאות כיסוי, שהמוכרת בהן היא גרסתו של זוהר ארגוב, והשיר "ברית עולם" שנכתב על יד אהוד מנור, והולחן על יד מתי כספי. השיר בוצע בתחילה יחד עם כספי אך בהקלטת האלבום הוקלט כסולו. כמו כן שולבו השירים "לשיר איתך" שהוקלט במיוחד ב-1987 עבור שושנה דמארי לאחר שנים בהן לא הופיעה והקליטה שירים, את השיר שכתב אהוד מנור, והלחין שרעבי ביצעו שרעבי ודמארי כדואט, "מי ידע שכך יהיה" שנכתב על ידי עוזי חיטמן ובוצע כשיר להעלאת מורל החיילים במלחמת יום הכיפורים והוקלט בהקלטת אולפן באלבומו השני של שרעבי (בעז (העטיפה הירוקה)), "אצלי הכל בסדר" שנכתב על ידי שמרית אור והוקלט ב-1983 יחד להקת ברוש, "חופשי ומאושר" שכתב דודו ברק והלחין שרעבי שזכה למספר רב של גרסאות כיסוי. כל שירי האלבום הולחנו על ידי בעז שרעבי. מלבד: "ברית עולם" שהולחן על יד מתי כספי, "מי ידע שכך יהיה" שהולחן על ידי עוזי חיטמן, "תני לי יד" שהולחן על ידי נורית הירש, "חידה את לי" שהולחן על ידי אביהו מדינה, "ספרי" ו"דרור יקרא" לחן תימני עממי. פמלה - מילים: זמירה חן, עיבוד: יגאל חרד [3:33] הלוואי - מילים: אהוד מנור, עיבוד: ננסי ברנדס [3:05] לתת - מילים: חמוטל בן זאב, עיבוד והפקה מוזיקלית: ירון בכר [4:45] את לי לילה - מילים: יואל גוב ארי ובעז שרעבי, עיבוד והפקה מוזיקלית: יזהר אשדות ומשה לוי [5:24] ברית עולם (שיר) - מילים: אהוד מנור, לחן: מתי כספי, עיבוד והפקה מוזיקלית: ירון בכר [4:54] לשיר איתך - דואט עם שושנה דמארי - מילים: אהוד מנור, עיבוד והפקה מוזיקלית: ירון בכר [4:26] מי ידע שכך יהיה - מילים ולחן: עוזי חיטמן, עיבוד: קובי אושרת [3:56] אצלי הכל בסדר - מילים: שמרית אור, עיבוד והפקה מוזיקלית: יזהר אשדות ומשה לוי [5:08] תני לי יד - מילים: שמרית אור, לחן: נורית הירש, עיבוד והפקה מוזיקלית: יזהר אשדות ומשה לוי [3:49] חופשי ומאושר - מילים: דודו ברק [2:53] חייך וחיי - מילים: דודו ברק, עיבוד: אלברט פיאמנטה [4:22] הביטי מי חזר - מילים: אהוד מנור, עיבוד והפקה מוזיקלית: ירון בכר [4:18] אהבה לבנת כנף - מילים: שמרית אור, עיבוד והפקה מוזיקלית: יזהר אשדות ומשה לוי [5:16] חידה את לי - מילים: עודד ספיר, לחן: אביהו מדינה, עיבוד: אריה לבנון [3:53] משאלה - מילים: אהוד מנור, עיבוד והפקה מוזיקלית: ירון בכר [5:00] ספרי - מילים: רבי שלום שבזי, לחן:עממי, עיבוד והפקה מוזיקלית: מתי כספי [3:27] דרור יקרא - מילים: דונש בן לברט [2:45] מידע על האלבום את לי לילה באתר MusicBrainz האלבום, באתר (דיסק סנטר)
מערך המזון

מרכז המזון היה מרכז לוגיסטי של חיל הלוגיסטיקה בצה"ל שהיה אחראי על רכישת ואספקת פריטי מזון ושירותי מזון לכלל יחידות צה"ל, בהתאם לאופי הפעילות ולסוגי האוכלוסיות השונות. המרכז פועל בכמה שיטות, כגון: בישול במטבח מוסדי המופעל על ידי חיילים, בשיתוף פעולה חברות קייטרינג, העברת "דמי כלכלה" (סכום כסף חודשי) המיועדים לקניית מזון, רכש מסניפי רשתות אזרחיות. המרכז היה כפוף פיקודית לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל) במטה הכללי, ומקצועית לחיל הלוגיסטיקה. בתחילת 2018 המרכז הפך למערך המזון וקיבל תג חדש. ב־29 ביוני 2020 נערך טקס סגירת מערך המזון, שהתמזג עם יתר מרכזי אט"ל, במסגרת פרויקט המרה"ס (מרכז הספקה אחוד). הכירו את מרכז המזון, באתר צה"ל טקס סגירת מערך המזון, באתר דף הפייסבוק הרשמי של אט"ל, ‏1 ביולי 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק בלק

יצחק (איציק) בלק (13 בפברואר 1948 - 10 בנובמבר 2022) היה איש השירות הציבורי בישראל. בין יתר תפקידיו שימש כסמנכ"ל כספים במשרד הפנים, מנהל מינהל השלטון המקומי במשרד הפנים, ומשנה למנכ"ל משרד הפנים. כיהן כראש מועצה מקומית ממונה בהר אדר בין השנים 1995–1999. מעוטר עיטור המופת על פועלו בפעולת כראמה. בלק נולד בעיירה דז'רז'וניוב שבפולין, בנם הבכור של פולה בלק (לשעבר גמורה), אשת חינוך ילידת ביאליסטוק, ושל יעקב בלק, סופר ועיתונאי, יליד סוסנוביץ. בשנת 1957 עלה לישראל עם הוריו, אחותו הצעירה, סבו וסבתו. לאחר תקופה קצרה במעברה באשקלון התמקמו בעיר חולון. גדל והתחנך בעיר חולון, והיה חניך פעיל בתנועת הנוער הנוער העובד והלומד. עם סיום לימודיו בקריית החינוך אורט סינגאלובסקי התגייס לצה"ל לחיל השריון. לאחר שהשלים את שירותו הצבאי עבר להתגורר בירושלים, והשלים לימודי תואר ראשון ביחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית. בשנת 1972 נישא לשפרירה (שפי) פרשקר. להם נולדו 3 ילדים ונכדים. בשנת 1966 התגייס לגדוד 82 של חטיבה 7 של חיל השריון. במלחמת ששת הימים, אשר פרצה חודשים ספורים לאחר גיוסו, לחם בחזית הדרומית כנהג טנק. בשנת 1968 לחם כמפקד טנק בפעולת כראמה. במהלך הפעולה חילץ פצועים מתוך שטח מוכה באש על מעשה זה הוענק לו עיטור המופת. תיאור המעשה: ב-21 במרץ 1968, בעת פשיטת צה"ל בכרמה, פינה סמל יצחק בלק פצועים מתוך שטח מופגז באש ארטילריה, אש נ"ט ואש מקלעים, תוך כדי זחילה, כשהפצועים נישאים על הגב או נגררים בעזרת שמיכה. על מעשה זה הוענק לו : עיטור המופת ניסן תשל"ג אפריל 1973, דוד אלעזר, רב-אלוף, ראש המטה הכללי. — עיטור המופת ליצחק בלק בשנת 1969 השתחרר משירות סדיר בדרגת סמ"ר. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים התגייס לשירות מילואים במסגרת חטיבה 188 בגזרה הצפונית ברמת הגולן. לחם כסמל מבצעים, וכן כטען-קשר וכמפקד טנק. במהלך שירות המילואים השלים קורס קצינים בפיקוד העורף. השתחרר משירות מילואים פעיל בדרגת סרן. בשנת 1994 נבחר להדליק משואה בעצרת הגבורה של חיל השריון שנערכה ביד לשריון בלטרון. עם סיום לימודיו האקדמיים ב-1973 השתלב בשירות הציבורי. בין השנים 1975–1984 שימש מנתח מערכות מינהל, במחלקת או"ש במשרד הפנים. בין השנים 1985–1991 היה ממונה על תקצוב ותכנון עבודה במשרד הפנים. בין השנים 1991–1995 היה סמנכ"ל בכיר לתכנון, תקצוב ופיתוח ברשויות המקומיות במשרד הפנים. בין השנים 1995–1999 כיהן כראש מועצה ממונה של המועצה המקומית הר אדר, וכן כיו"ר הוועדה המיוחדת לתכנון ובנייה, הר אדר. בין השנים 2004–2006 כיהן כמשנה למנכ"ל וכמנהל המינהל לשלטון מקומי במשרד הפנים. בין השנים 2007–2011 כיהן כיו"ר הוועדה המקומית לתכנון ובנייה, הראל. בין השנים 2016-2022 שימש כחבר בוועדה הגאוגרפית של ירושלים, יו"ש והשפלה. סמל יצחק בלק, באתר הגבורה אושר מינויו של יצחק בלק למנהל השלטון המקומי במשרד הפנים, בערוץ 7; מינוי מנהל מינהל השלטון המקומי במשרד הפנים, החלטה מספר 2539 של ממשלת ישראל, משנת 2004, באתר של משרד ראש הממשלה, מיום 5 בספטמבר 2004
אייל תלמודי

אייל תלמודי הוא נגן סקסופון, קלרינט, חמת חלילים ופסנתר, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי, חבר בהרכבים מאלוקס ואוי דיוויז'ן. תלמודי החל דרכו המוזיקלית כתלמיד בתיכון תלמה ילין ובקונסרבטוריון שבגבעתיים והחל להופיע בגיל 15 בערבי מוזיקה מאולתרת. את שרותו הצבאי עשה בתזמורת צה"ל כנגן סקסופון. לאחר השחרור עבר תלמודי להתגורר בניו יורק והחל לנגן במספר מועדונים בסגנונות הרגאיי והרוק. לאחר כשנה חזר לישראל והצטרף להרכב המוזיקה האלקטרונית "המלבן". בהמשך הצטרף לתזמורת המגרב כנגן סקסופון. בהמשך הצטרף להרכב ההופעות של הבלקן ביט בוקס עמו הוא מופיע בסיבובי ההופעות בחו"ל. ב-2006 הצטרף להרכב הכליזמרים אוי דיוויז'ן כקלרניתן יחד עם אחיו אסף ועם גרשון לייזרסון, נועם ענבר ואביחי טוכמן. ב-2010 הפיק יחד עם בן הנדלר את אלבום המחווה למאיר אריאל רישומי פחם בצבע תלמודי מופיע דרך קבע כנגן עם ברי סחרוף בלקן ביט בוקס, שי צברי וקותימן. במקביל מנגן תלמודי בקביעות בפסטיבלים יערות מנשה ואינדינגב ובהרכבים מאלוקס, אוי דיוויז'ן ואל המשורר. ב-2017 הוציא תלמודי את אלבום הסולו שלו Even If אתר האינטרנט הרשמי של אייל תלמודי אייל תלמודי, ברשת החברתית פייסבוק אייל תלמודי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אייל תלמודי, באתר AllMusic (באנגלית) אייל תלמודי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אייל תלמודי, באתר Discogs (באנגלית) אייל תלמודי, דף שער בספרייה הלאומית ערן סויסה, מכרה פחם: אייל תלמודי על אלבום המחווה למאיר אריאל, באתר nrg‏, 13 באוקטובר 2010 יובל חורי, בין שורשיות לאוונגרד: שיחה עם אייל תלמודי לרגל השקת האלבום "Even If", באתר קולומבוס, ‏27 בינואר 2018 ניר גורלי, האזינו לאלבום המלא של אייל תלמודי, רועי חן וריג'וייסר, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2014 בן שלו, אייל תלמודי: אוהב לנגן חזק. חזק מאוד, באתר הארץ, 6 בינואר 2009 אורי זר אביב,הג'אזיסט הכי מבוקש בישראל מוציא אלבום סולו ראשון, טיים אווט, 7 בדצמבר 2017
על הקרח (סרט)

על הקֶרַח (ברוסית: Лёд) הוא סרט קולנוע רוסי, שובר קופות מסוגת הדרמה שיצא לאקרנים ב-14 בפברואר 2018 והופק בתמיכת קרן הקולנוע הרוסי ותאגיד VGTRK. בסרט מככבים אלכסנדר פטרוב, אגליה טראסובה והשחקן הסרבי מילוש ביקוביץ'. בבימויו של אולג טרופים (Trofim) ובהפקת פיודור בונדרצ'וק, בשיתוף פעולה עם ערוץ רוסיה-1. הסרט זכה להצלחה מסחרית רבה, על רקע הצלחתן של מחליקות הקרח הרוסיות אלינה זגיטובה ויבגניה מדבדבה שזכו במדליות זהב וכסף באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) שהצלחתן תרמה להתעניינות בסרט, שעלילתו מתמקדת בסיפור הצלחתה של מחליקה אומנותית על הקרח. הסרט הכניס למעלה ממיליארד רובלים בתוך 12 יום מאז עלייתו לאקרנים. בינואר 2019 הסרט זכה בפרס נשר הזהב בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר (אגליה טראסובה). נדיה היא מחליקה אומנותית על הקרח שאושפזה עקב טעות בן זוגה שהביאה לכך שהיא מרותקת לכסא גלגלים ומאבדת את יכולתה להגשים את חלומה, אך היא פוגשת בסשה, שחקן הוקי קרח שמאלץ אותה לשוב ולחלום ולשאוף לחזור לקרח.. אגליה טראסובה — נאדיה דיאנה ינקאייבה — נדיה בילדותה אלכסנדר פטרוב — סשה מילוש ביקוביץ' — לאונוב מריה ארונובה — שטאלינה קסניה רפופורט — אמא יאן צפניק — סבה קסניה לברורבה-גלינקה — הדודה פאבל מאיקוב — לקוח קבוע אירינה סטרשנבאום — מתחרה מקסים בלובורודוב — מיטיה אלכסיי לוקין — הרזה צילומי הסרט נערכו בהיכלי הקרח השונים במוסקבה, בעוד צילומי החוץ נערכו באירקוטסק ובסמוך לאגם הבאיקל. זמן קצר לאחר צאת הסרט המפיק פיודור בונדרצ'וק הודיע כי ז'ורה קריז'ובניקוב יביים סרט המשך בשם "על הקרח 2" עם השחקנים הראשיים שישובו לגלם את דמויותיהם גם בסרט ההמשך, שמתוכנן לצאת לאקרנים ב-14 בפברואר 2020. אתר האינטרנט הרשמי של על הקרח על הקרח, ברשת החברתית פייסבוק "על הקרח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "על הקרח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "על הקרח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "על הקרח", באתר אידיבי נתוני הסרט באתר קרן הקולנוע הרוסי הסרט באתר kinobusiness.com В сети появился трейлер фильма Федора Бондарчука «Лед», который снимали на Байкале фильм «Лед» (2018) «Лёд» заработал миллиард рублей за 12 дней Лёд, 2016 Как снимали фильм «Лед» Жора Крыжовников снимет продолжение фильма «Лед» Продолжение фильма «Лёд» снимет режиссер Жора Крыжовников Жора Крыжовников приступил к съемкам продолжения спортивной драмы «Лед» "Чем будут отличаться фильмы "Лед 2" и "Серебряные коньки"" (ברוסית). Российская газета. נבדק ב-2019-04-13.
אלכסנדר פטרוב (שחקן קולנוע)

אלכסנדר אנדרייביץ' פטרוב (ברוסית: Алекса́ндр Андре́евич Петро́в; נולד ב-25 בינואר 1989) הוא שחקן טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע רוסי. אלכסנדר א. פטרוב נולד ב-25 בינואר 1989 בעיר פרסלאבל-זאלסקי (רו') שבמחוז ירוסלבל. למד כלכלה באוניברסיטה. במהלך לימודיו היה חלק מהצוות האוניברסיטאי של КВН, היה חבר במועצת התלמידים ושיחק באולפן התיאטרון "אנטרפרייז" תחת הדרכתו של איוואננקו. בפסטיבל התיאטרון בעיר פוחוויסטנבו (סמרה) בכיתת האמן של ליאוניד חפץ ואז החליט לעזוב את הפקולטה לכלכלה (בשנה שנייה) ונרשם ללימודים באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון והשלים לימודיו שם ב-2012. תחביביו הם צילום וכדורגל. אלכסנדר עשה את הופעת הבכורה ב-2010 (בסדרת הטלוויזיה "קולות"). בשנת 2012 שיחק תפקיד מרכזי בסדרה "בעוד השרך פורח" (Пока цветёт папоротник)" וכן מככב בסדרת הטלוויזיה השוטר מרובליובקה. בשנים 2012–2013 שירת בתיאטרון במוסקבה "Et Cetera". בינואר 2013, התקבל ללהקת התיאטרון ירמולובה תחת הדרכתו של השחקן אולג מנשיקוב, שאיתו הוא משתף פעולה משנת 2017 בסדרת סרטי פנטזיה מיסטיים שבהן הוא מגלם את ניקולאי גוגול. ב-2018 ביקש לנסות את כוחו בבימוי סרט הקולנוע "נקודת הניתוק" (Точка отрыва), אודות חבורת סקייטבורדיסטים, אך בהמשך החליט שלא להוסיף לעצמו לחץ ודחה את הרעיון להתייצב מאחורי המצלמה כבמאי אלא להתמקד בעולם המשחק. ב-2018 שודרה בערוץ הראשון ברוסיה סדרת הטלוויזיה "ספרטה" בה גילם את התפקיד הראשי בצילומים שנערכו בשנת 2015. על גילום הדמות הראשית גם זכה בפרס נשר הזהב בקטגוריית שחקן הטלוויזיה הטוב ביותר לשנת 2018. באותה שנה גילם גם את התפקיד הראשי בסדרה "התקשרו לדיקפריו!". ב-2018 גילם לצדו של ולדימיר משקוב דמות של מרגל מיומן, בסרט הפעולה גיבור, שהוגדר בתור הגרסה הרוסית לסרטי ג'יימס בורן. ב-2019 יצא לאקרנים הסרט T-34 בו הוא מגלם את הדמות הראשית ושהפך לסרט הרווחי בתולדות הקולנוע הרוסי. הוא שב לגלם את דמות השוטר מרובליובקה גם בסרט קולנוע וגילם את דמות הכדורגלן אדוארד סטרלצוב, בסרט קולנוע עלילתי שיציאתו לאקרנים מתוכננת לשנת 2020. בינואר 2020 זכה בפרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, על תפקידו בסרט "טקסט". מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר פטרוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר פטרוב אלכסנדר פטרוב, ברשת החברתית פייסבוק אלכסנדר פטרוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלכסנדר פטרוב, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר פטרוב, ברשת החברתית VK אלכסנדר פטרוב, סרטונים בערוץ היוטיוב אלכסנדר פטרוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר פטרוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלכסנדר פטרוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלכסנדר פטרוב באתר האינטרנט של תיאטרון ירמולובה Кирилл Кондратьева Т. Александр Петров: «Я тоже верю в колдунов!» // Комсомольская правда. — 7 октября 2012 года Кравчук О. Юность Петрова, Vogue, 4 ноября 2012 года Наш «Борн»: Петров, Ходченкова и Машков сыграли в экшене «Герой»