laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ון קללון הולמס

ג'ון קללון הולמס (באנגלית: John Clellon Holmes;‏ 12 במרץ 1926 - 2 במרץ 1988) היה סופר, משורר ופרופסור אמריקאי, נודע בעיקר בזכות ספרו Go, שיצא לאור בשנת 1952. Go, נובלה אוטוביוגרפית בחלקה, נחשב לייצוג הראשון של דור הביט, ובה מתאר הולמס אירועים מחייו עם ידידיו ג'ק קרואק, ניל קסאדי ואלן גינסברג. בשנת 1958 יצא לאור ספרו The Horn, העוסק בג'אז של דור הביט. את הכינוי "דור הביט" טבע ג'ק קרואק, אך הולמס העניק לו פרסום שהחדיר אותה לשפה המדוברת, במאמר שפורסם ב-1952 ב-The New York Times Magazine וכותרתו "זהו דור הביט". הולמס המשיך לכתוב עד סוף ימיו. בשנים שלאחר מכן לימד הולמס באוניברסיטת ארקנסו, וכן באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת בראון. ג'ון קללון הולמס, ברשת החברתית Goodreads
חישת מניין

חישת מניין, בעבר כונה חישת צפיפות או חישת סף (באנגלית: Quorum sensing), היא יכולת של אורגניזמים לתקשר ולתאם התנהגות באמצעות מולקולות איתות. התופעה נצפתה לראשונה בחיידקי Vibrio fischeri, חיידקים ביולומינסנטיים החיים בסימביוזה עם מינים מסדרת Sepiolida. בעוד שהתופעה הביולוגית מוכרת מאז שנות ה-60 המאוחרות, השימוש הראשון בביטוי 'quorum sensing' היה במאמר משנת 1994 שם נרשם:  "As described at the outset, certain bacterial behaviors can be performed efficiently only by a sufficiently large population of bacteria.We describe this minimum behavioral unit as a quorum of bacteria" חישת מניין מאפשרת לחיידקים השייכים לאותו מין, או החיים באותה סביבה (כדוגמת חיידקי פה), לשנות התנהגות או לפעול בתיאום בהתאם למספרם. כך למשל, החיידק הסתגלני Pseudomonas aeruginosa, יכול לגדול במארח בלי להזיק לו, עד הגיעו לריכוז מסוים, בו הופכים החיידקים ל"תוקפניים", והם יוצרים ביופילם ומפרישים רעלנים ואנזימים הגורמים למחלה במאכסן. חיידקים בעלי חישת מניין מייצרים ומפרישים תרכובות איתות (הקרויות משרנים עצמיים, autoinducers), כדוגמת N-אציל הומוסרין לקטון (AHL). לחיידקים אלו יש גם קולטנים המסוגלים לזהות באופן ספציפי את המשרן. כאשר המשרן נקשר לקולטן, הוא גורם לשעתוק של גנים מסוימים, בהם גנים לסינתזה של המשרן. החיידקים מייצרים באופן קבוע מעט מולקולות משרן. כאשר נמצאים בסביבה רק חיידקים בודדים, ריכוז המשרן בסביבתם נמוך, והסיכוי שהמשרן העצמי ייקשר לקולטנים של החיידקים נמוך. כאשר נמצאים חיידקים רבים באותה סביבה, עולה ריכוז המשרן העצמי כך שמולקולת המשרן מגיבות עם הקולטנים. כתוצאה מכך מופעל תהליך איתות, שכתוצאה ממנו מתבטאים הגנים המתאימים, כדוגמת לוציפראז ב-Vibrio fischeri. כיום ידוע כי ישנם גם משרנים עצמיים שאינם ספציפיים למין מסוים (AI2). הדעה הרווחת היא, שתפקידם לאותת על כמות החיידקים הכוללת בסביבת הגידול. כמו כן עקב היות מולקולות המשרן מטבוליט של החיידקים, הן מצביעות לא רק על ריכוז החיידקים בסביבה, אלא גם על רמת המטבוליזם שלהם. תופעה דומה בקרב רב תאיים היא "נחיליות", בה חרקים שונים מתנהגים אחרת ואף משתנים מורפולוגית כאשר צפיפותם גבוהה. הדוגמה המובהקת היא ארבה. בוני בסלר - אוניברסיטת פרינסטון מדיה וקבצים בנושא חישת מניין בוויקישיתוף חישת מניין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Fuqua, W.C., Winans, S.C. & Peter Greenberg, Quorum Sensing in Bacteria: the LuxR-LuxI Family of Cell Density-Responsive Transcriptional Regulators, JOURNAL OF BACTERIOLOGY 176(2), 1994, עמ' pp.269–275
ברווז

המונח "ברוז" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיר בבלגיה, ראו ברוז'. ברווז (הלחם של המילים "בר" ו"אווז" – משום שהוא קטן מן האווז. בר בארמית פירושו בן, בר אווז – בן האווז) הוא שם כללי למספר מינים במשפחת הברווזיים (Anatidae). הברווזים אינם קבוצה משותפת אך הם בכל זאת שונים מסוגים אחרים במשפחה כמו אווזים וברבורים בכך שהם בעלי גוף קטן יותר, צוואר קצר יותר ומקור גדול יותר. ישנו גם סוג המכונה ברווז ובו רוב המינים המוכרים של הברווזים. הברווזים הם עופות מים שנמצאים רוב הזמן במים. הברווזים יכולים לשהות במים מתוקים או מלוחים. רבים מהם עופות נודדים שעוזבים מקומות קרים בחורף ושבים אליהם בקיץ. הברווזים מקננים הן על הקרקע והן על עצים. ישנן שתי קבוצות (לא טקסונומיות) של ברווזים המתחלקים על פי הרגלי האכילה שלהם: ברווזים צוללים וברווזים משתכשכים. הברווזים הצוללים הם ברווזים הצוללים אל מתחת לפני המים וצדים או שולים את מזונם מתוך המים. לעומתם הברווזים המשתכשכים ניזונים ממזונות שצפים על פני המים תוך כדי שיט רגיל ולעיתים גם ניזונים ממזון יבשתי. אלו האחרונים אוכלים בעיקר מזון צמחי או רכיכות קטנות, אם כי חלק מהם יאכלו גם מאכלים גדולים יותר כמו דגים קטנים, חרקי מים ואפילו נבלות. ברווזים רבים נחשבים לעופות אקזוטיים, ואת רובם מגדלים בגנים רבים בעולם, כולל במדינות שאינן אזור גידולם הטבעי. שני מיני ברווזים בויתו לגמרי: ברווז הבית, שבוית מהברכייה והברבר. המולארד הוא ברווז שנוצר מהזיווג של שני האחרונים. נטה אדומת-ראש ברווז חד-זנב ברווז לבן-גב ברווז עצים ברווז הקולר אדרית שחורת-כיפה ברווז שורק פולווס בשר ברווז עור ברווז מבחן הברווז ברווז גומי ברווז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הניו יורק טיימס, התבוללות בקרב ברווזי ארה"ב מסכנת את אחד ממיניהם, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תקפות

האם התכוונתם ל... תקפות (לוגיקה) – נכונות של טיעון לוגי תוקף (מחקר) – מונח בשיטות מחקר, המסמל את המידה שבה כלי מדידה פורמלי מודד את מה שהוא נועד למדוד במסגרת המחקר, וכן המידה שבה המסקנות והפעולות הננקטות על סמך ההערכה אכן מתאימות ומדויקות.
לאנדסקנכט

הלאנדסקנכט היו שכירי חרב אירופאים, לרוב גרמנים, ששימשו כבדרך כלל כנושאי רומח שפעלו מסוף המאה ה-15 עד סוף המאה ה-16. המונח "לאנדסקנכט" בא משתי מילים בגרמנית - Land ("ארץ" או "מדינה") ו-Knecht ("משרת" או "אביר"). לפעמים הם ידועים גם בשם "לאנצקנכט", שבו המילה Land מוחלפת במילה Lantz, שמשמעותה בגרמנית היא "רומח פרשים". למרות שהם מועדים למרד, הלנדסקנכטה היו לוחמים חמושים ומנוסים, שגויסו במספרים גדולים ברחבי גרמניה ואוסטריה על ידי הקיסר הרומאי הקדוש, מה שהבטיח גם כמות וגם איכות לצבא הקיסרי במשך 150 שנה. בשיאם, בתקופת שלטונו של שארל החמישי מהבסבורג, ובהנהגתם של קברניטים בולטים כמו גיאורג פון פרונדסברג וניקולס מסאלם, השיגו הלנדסקנכטס הקיסרי הצלחות חשובות כמו לכידתו של המלך הצרפתי פרנסיס הראשון בקרב פאביה. ב-1525 וההתנגדות נגד הטורקים העות'מאנים בראשות סולימאן המפואר במצור על וינה ב-1529. עיקר נשקם של הלאנדסקרנכטים היו רומחים באורך של בין 4 ל-5 מטרים. היחידות הצבאיות היו נכנסות לקרב בצורת ריבוע עם חומת רומחים מסביב. מלפנים היו פורצים נושאי החרבות שהיו כוח חלוץ בהתקפה. צבא לאנדסקנכטים היה במבנה היררכי מדוקדק עמוס בבעלי תפקידים. כמו כן כל חייל היה מחויב לחתום על אמנה שהייתה הקוד האתי של הלוחמים. אנשי צבא הלאנדסקנכט, מרגע כניסתם אל הצבא השכיר הפסיקו למעשה להיות מחויבים למדינה כלשהי ועל כן הורגשה בצבא "רוח חופש". להבדיל מסולם המעמדות הקפדני שהיה באירופה, לוחמים נבחנו והתקדמו בזכות יכולותיהם הצבאיות ולא על סמך המוצא המעמדי שלהם. דבר זה משך רבים מבני העם הפשוט אל שורות שכירי-חרב אלה. האגדות על הלאנדסקנכט החלו רווחות במאה ה-19 עם תחילתה של ההתעוררות הלאומית הגרמנית. כחלק מזרם הרומנטיקה באמנות החלו להמציא מארשים בדיוניים שהוצגו כשירי המנון מלחמתיים של אנשי הלאנדסקנכט. המארש "מוות רוכב בפלאנדריה" זכה לפופולריות בקרב חיילי צבא הקייזר, אחרי הקרבות העזים של תחילת המערכה הבלגית בימי מלחמת העולם הראשונה. מדיה וקבצים בנושא לאנדסקנכט בוויקישיתוף לאנדסקנכט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית זית

בית זית הוא מושב בהרי יהודה, כ-7 ק"מ מערבית לירושלים, וכ-1 ק"מ דרומית למוצא. שייך למועצה אזורית מטה יהודה. המושב נוסד בשנת 1949 ואוכלס בעולים מיוגוסלביה וממצרים. הוא נועד לשמש כחלק מפרוזדור ירושלים - סדרת יישובים שהוקמו בתפיסה שגרסה כי יישובים לאורך הציר לירושלים יאבטחו אותו. היישוב נועד להתבסס על חקלאות ולתושבים הוקצו שטחי מטעים וכרם וכן מטילות. ב-1956 הורחב היישוב עם יחידות של תושבים ותיקים, רובם עובדי סוכנות ומוסדות. כך הוא הפך למושב הגדול ביותר בהרי יהודה. היישוב הורחב במחצית שנות התשעים בבניה במגרשים לבני המקום באופן שלא יצור הפרדה בין היישוב הוותיק לחדש, כך שהרחבת היישוב בוצעה מסביב ליישוב הוותיק. בני המושב שבנו את ביתם לצד הוריהם שותפים היום לניהול המוניציפלי של היישוב ותרומתם בתחומים אלה בולטת. בבחירות 2009 בלט שיתוף הפעולה בניהול היישוב בין ועד האגודה החקלאית לוועד המקומי. שיתוף הפעולה והירתמות התושבים הביא לכך שלא התקיימו בחירות לוועד המקומי והוסכם בין הגורמים על רשימה אחת שתנהל את היישוב תוך שיתוף פעולה של כל חברי הוועד. במהלך השנים נכשלו ענפי החקלאות במושב, עד שרוב האוכלוסייה הפסיקו לעסוק בחקלאות, והיישוב אינו נחשב ישוב חקלאי. תקופת מה פרח במושב ענף הקיט (צימרים), אך עם ירידת כדאיותו פסק גם זה. בקיץ 2009 ניטעו בשטחי בית זית כ-150 דונם כרם באמצעות אגודת הפלחה האזורית ובשותפות עם יקבי כרמל מזרחי. בשנת 1962 נתגלתה, בחצר המשק של משפחה במושב, שכבת סלע קדומה ובה כ-200 עקבות שזוהו כעקבות דינוזאורים בני כ-120 מיליוני שנים. האתר נחקר על ידי הפלאונטולוג משה אבנימלך. לא ניתן לדעת מה הייתה הצורה המדויקת של הדינוזאור שעבר במקום, אולם ניתן להקיש כמה מאפיינים על מבנה גופו. ייתכן שהעקבות הן של דינוזאורים מסוג סתרותיומימוס ומסוג אלפרוזאורוס. חיות אלו מזכירות בצורתן יען, והן היו בעלת כושר ריצה על שתי רגליים. משקלן היה בין 150 ל-300 ק"ג, גובהן כ-2.4 מטרים, ואורכן כ-4 מטרים. זהו האתר היחידי בישראל ואחד הבודדים בעולם שבו נתגלו עקבות דינוזאורים וחשיבותו מבחינה מדעית גבוהה. ממערב ליישוב נמצא מאגר בית זית. זהו מאגר שנוצר על ידי סכר בערוץ נחל שורק. אורכו כקילומטר, רחבו עד 70 מטר וצורתו כבננה. עומקו בשיאו כמעט 20 מטר. מצידו המזרחי של המאגר ישנו שביל אופניים ופינות חמד למטיילים. מאגר בית זית אתר מושב בית זית סיפור מקומי בית זית – ארכיון קהילתי המאגר כאתר טבע עירוני רחלי עינב, בסוסים מסביב לאגם בית זית, באתר טבע הדברים גבריאל שטרסמן, מיליון וחצי לירות מתגוללות בואדי, מעריב, 25 בספטמבר 1957 תיאור הדרך לאגם בית זית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 אורי שרף, עקבות דינוזאורים מלפני 120 מיליון שנים נמצאו בבית זית ליד ירושלים, הַבֹּקֶר, 7 באוגוסט 1962
ערכים (ארגון)

ארגון ערכים הוא ארגון החזרה בתשובה. הארגון הוקם בשנת 1979 על ידי הרבנים אברהם בקר ויחיאל פריד (שפרשו מהארגון בשנת 1984 לטובת ארגון קטן יותר בשם "אפיקים"). בראשית פעילותו קיים הארגון סמינרים לחילונים במתכונת של שבוע בבית הארחה שבו התקיימו הרצאות מגוונות. הסמינרים התקיימו בבית ההארחה שערי אברהם, ולאחר מכן בפנימיית "אור חדש" שברכסים. כיום נערכים הסמינרים בבתי מלון, בעיקר במתכונת של סופי שבוע, מיום רביעי עד מוצאי שבת. מתקיימים סמינרים לאקדמאים וללא אקדמאים, והמרצים והתוכן מותאמים למשתתפים. הארגון מתקיים מתרומות. הארגון מנוהל כיום על ידי הרב יוסף וליס, איש עסקים שחזר בתשובה באחד מהסמינרים הראשונים של הארגון, וכן הרב ישעיה הורוויץ והרב אהרן לוי. הארגון מתאר את פעילותו בעלון שבועי "ערכים לשבת" ובמגזין שנתי "השיבנו". עלון ערכים לשבת - החל לצאת לאור בשנת תשפ"ג ומיד בתחילתו החל לתפוס תאוצה וביקוש רב בקרב הציבור החרדי, העלון מכיל מדורים כמו פרשת שבוע, חינוך, בית יהודי,, תורת הנפש, שו"ת טיפים כלליים, בעקבות גדולי ישראל, ערכים לשולחן שבת, מדור ילדים ועוד. מאת המרצים והרבנים, הרב דוד ברוורמן, הרב משה לנדאו, הרב ישי וליס, הרב צביאלי בן צור, הרב דניאל נשיא, הרב מיכאל לסרי, הרב אליעזר אייזיקוביץ ועוד. הארגון מפעיל את עמותת מנוף - המרכז למידע יהודי, המשמשת כמחלקת הסברה ותיעוד. כמו כן עורך הארגון סמינרים במדינות שונות, בהן ארצות הברית, מקסיקו וארגנטינה, כאמצעים למניעת התבוללות וחיזוק הזהות היהודית. בין המרצים בארגון בעבר ובהווה נמנים הרבנים צבי ענבל, משה גרילק, מרדכי נויגרשל, ניסים יגן, מיכאל לסרי ואהרן לוי. משה גרילק, שיח שבים ד"ר בעז כספי (-שם ספרותי של ד"ר שלום סרברניק), הכמיהה אל המעמקים, הוצאת מודן מדיה וקבצים בנושא ערכים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארגון "ערכים" שיעורים מרבני ערכים, באתר בינינו אתר "רציו" של הארגון, בענייני תורה ומדע אודות ארגון "ערכים", באתר הארגון.
מרצ-הבחירה הדמוקרטית-שח"ר

מרצ-הבחירה הדמוקרטית-שח"ר הייתה רשימה מאוחדת למפלגות מרצ, הבחירה הדמוקרטית ותנועת שח"ר שהתמודדה בבחירות לכנסת ה-16 וזכתה לשישה מנדטים. לקראת הבחירות ב-2002 הוחלט במרצ לשריין מקום ברשימתה לנציג עולים על מנת לחזק את כוחה בקרב מגזר זה. לצורך כך הוחלט לרוץ ברשימה משותפת עם הבחירה הדמוקרטית (שהוקמה על ידי פורשי ישראל בעליה), וב-24 בנובמבר 2002 הוצע המקום החמישי ברשימה לנציגה רומן ברונפמן (חברו של ברונפמן לסיעה אלכסנדר צינקר לא הצטרף לאיחוד והקים את מפלגת אזרח ומדינה, שכשלה בבחירות). ב-12 בדצמבר 2002 צורפה לאיחוד תנועת שח"ר, שהקים יוסי ביילין מוקדם יותר באותה השנה בעודו חבר מפלגת העבודה, ולנציגיה ביילין ויעל דיין שפרשו מהעבודה לאחר כישלונם בפריימריס במפלגת העבודה, שוריינו המקומות ה-11 וה-12. בבחירות עצמן כשלה הרשימה המשותפת וזכתה לשישה מנדטים בלבד, וזאת לעומת 10 מנדטים בהם זכתה מרצ לבדה בבחירות 1999. עקב הכישלון פרש יוסי שריד מראשות המפלגה. לאחר הבחירות הוחלט במרצ להקים גוש שמאל חדש בשם "יחד" שירכז את כל תנועות השמאל בארץ, וזאת על מנת לנסות לעורר את מחנה השמאל, שספג כולו מפלה בבחירות 2003. יחד עם זאת בפועל רק מרצ ושח"ר הצטרפו לאיחוד החדש (ברונפמן נציג הבחירה הדמוקרטית נשאר בסיעה המשותפת בכנסת אולם שמר על עצמאות מפלגתו). ביילין שלא נבחר לכנסת המשיך בפעילות פוליטית במסגרת המפלגה החדשה וב-17 במרץ 2004 אף נבחר לעמוד בראשה. ב-2005 שונה שם המפלגה ל"מרצ-יחד" לאחר שבמפלגה נוכחו לדעת שהשם "יחד" לא זכה להכרה מספקת בציבור. בבחירות לכנסת ה-17 זכתה "מרצ-יחד" בחמישה מנדטים. הבחירה הדמוקרטית לא נבחרה לכנסת לאחר שברונפמן שהכריז תחילה על כוונתו להתמודד באופן עצמאי במסגרת הבחירה הדמוקרטית הסיר את מועמדות מפלגתו לקראת הבחירות. אטילה שומפלבי, ביילין מקים תנועת שלום אחת לכל השמאל, באתר ynet, 3 ביוני 2002 סמדר שמואלי וורד לוביץ', ביילין ודיין מצטרפים למרצ, באתר ynet, 12 בדצמבר 2002
בזרתי (מחוז)

בזרתי (גאורגית: ბაზალეთი) מחוז היסטורי בכארתלי גאורגיה. על פי וחושטי בגרטיוני, ממזרח - מצודת בודווי והר טיני, ממערב - הר גרמיסחבי והר אלווי, צפון - הר ע'רתלי. על פי לאונטי מרובלי, הצליח המלך מיריאן הראשון, מלך ממלכת איבריה, להביס את שבטי הדזורדזוקים (אבותיהם של הצ'צ'נים והאינגושטים), שפלשו למחוזות קאחתי ובזרתי, ולהדוף אותם לשיטחם. כתוצאה מהניצחון, הצליח מיריאן, לבנות מערך ביצרים במעבר דריאל, המאבטח את הגבולות הצפוניים של הממלכה. במאה ה-13 התרחשה הפלישה המונגולית לגאורגיה. מזרח גאורגיה ובכללם בזרתי נכבשו על ידי המונגולים, ובזרתי הפכה לנפה (ראיוני) באריסתווי של ארגוותי. מדיה וקבצים בנושא בזרתי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגיה ובנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בזרתי

האם התכוונתם ל... בזרתי (מחוז) – מחוז היסטורי בכארתלי שבגאורגיה בזרתי (מצחתה מתיאנתי) – כפר בנפת דושתי שבמחוז מצחתה מתיאנתי גאורגיה בזרתי (אימרתי) – כפר בנפת חרגאולי שבמחוז אימרתי גאורגיה אגם בזרתי – אגם בנפת דושתי
אבדון

אֲבַדּוֹן הוא, במסורות מסוימות, השד השולט במדור הגיהנום השביעי. שמו שאוב מהמילה העברית אבדון. המילה אבדון מופיעה במקרא, בספרים תהילים, משלי ואיוב, במשמעותה זהה לזו בת ימינו. בספר חזון יוחנן (פרק ט', פסוקים ז'–י"א) אבדון מכונה "המשחית" ו"מלך הארבה" על ידי יוחנן עצמו: "וְשִׁרְיֹנִים לָהֶם כְּשִׁרְיֹנֵי בַרְזֶל וְקוֹל כַּנְפֵיהֶם כְּקוֹל מַרְכְּבוֹת סוּסִים רַבִּים עֲרוּכִים לַמִּלְחָמָה׃ וּזְנָבוֹת לָהֶם כְּזַנְבוֹת עַקְרַבִּים וְעֳקָצִים בְּזַנְבוֹתָם וְהָשְׁלְטוּ לְעַנּוֹת אֶת־בְּנֵי הָאָדָם חֲמִשָּׁה חֳדָשִׁים׃ וּמַלְאַךְ הַתְּהוֹם הוּא מֶלֶךְ עֲלֵיהֶם וּשְׁמוֹ אֲבַדּוֹן בְּעִבְרִית וְאַפּוֹלְיוֹן בִּיוָנִית׃. — חזון יוחנן, פרק ט' במזמור שנמצא באחת ממגילות ים המלח, אשר נחשפו בשנת 1947, מסופר על "שאול האבדון" ועל "שטף הבליעל אשר הציף את אבדון". ממסמכיו העתיקים של פילון האלכסנדרוני, פילוסוף יהודי שחי באלכסנדריה בין השנים 20 לפנה"ס–50 לספירה, אבדון מצוין כמקום – שאול או גיהנום – ולא כשד או מלאך. נראה כי היה זה יוחנן הקדוש אשר שייך לשד מסוים את השם אבדון. בכתב מן המאה ה-3 הקרוי "מעשי תומאס", אבדון הוא שמו של שד, או השטן עצמו. בין היתר, אבדון זוהה כמלאך המוות וההרס, שד המצולות, והעומד בראש היררכית השדים במקביל לשד סמאל התלמודי. בכישוף ובאלכימיה, אבדון הוא המלאך המשחית של חזון אחרית הימים. בספרו של המלומד הבריטי מסוף המאה ה-18 פרנסיס בארט,‏ The Magus ("הקוסם"), מתואר אבדון בציור צבעוני כאחד מן השדים הרשעים. במיתוס הימיביניימי, אבדון שימש כמילה נרדפת לגיהנום או לשליטו, ובספר חזון יוחנן, כאמור, הוא תואר כמלאך התהום הנוצרי. כמו כן, נראה כי אבדון הוא השד המקביל לאל היווני אפוליון, המתואר בברית החדשה כמובילם של שדי הארבה אשר יפרצו אל פני האדמה באחרית הימים. בתורות העל-טבעיות, אבדון מקושר אל צבעי האדום, החום והירוק, לעונת החורף וחודש ינואר בפרט, לשבת, לאינטואיציה, להקרבת קורבן ואתגר, לאבן האודם ולחרב. סמלו בקלפי הטארוט הוא קלף ה"שיפוט".[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא אבדון בוויקישיתוף אבדון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אמון (שד)

אמון (Aamon) הוא אחד משדיו של עשתרות (Astaroth), על פי האמונה, אמון רואה את העבר והעתיד ומעביר את יכולתו לאלו אשר כרתו ברית עם השטן. אין הסכמה בנוגע לתיאורו החיצוני: לעיתים הוא מתואר כאדם בעל ראש ינשוף ולעיתים כאדם בעל ראש זאב וזנב נחש. דמונולוגים קישרו את שמו לאל המצרי אמון, (Amun) או לאל בעל חמון מקרתגו. לפי "מבוא לקבלה" (עמוד 64) "אמון הוא הרוח השביעית שרשומה בגואטיה. אמון הוא דוכס השולט על ארבעים לגיונות של רוחות. הוא בדרך כלל מופיע כזאב עם זנב של נחש אפעה, ויורק אש. הוא יכול גם ללבוש צורה של אדם עם ראש של עורב, ושיניים של כלב. הוא יודע על העבר ויכול לחזות את העתיד, הוא גם יכול לפתור מריבות בין חברים.". מדיה וקבצים בנושא אמון בוויקישיתוף מבוא לקבלה ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הלב

האם התכוונתם ל... הלב (ספר) – ספר מאת אדמונדו דה אמיצ'יס משנת 1886 הלב (אנימה) ("מרקו") – סדרת טלוויזיה מצוירת בהפקה יפנית, המבוססת על הסיפור הקצר "מן האפנינים עד האנדים" מתוך הספר "הלב" הלב (שיר של מאיה בוסקילה) – שיר של מאיה בוסקילה לב (פירושונים)
סברינה

האם התכוונתם ל... סברינה (עוגה) – סוג של עוגה קטנה ממולאת בקצפת סברינה (סרט) – סרט קולנוע בכיכובם של אודרי הפבורן והמפרי בוגרט משנת 1954 סברינה (סרט, 1995) – סרט קולנוע בכיכובם של האריסון פורד וג'וליה אורמונד משנת 1995 סברינה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה קומית סברינה המכשפה הצעירה (סדרה מצוירת) – סדרת טלוויזיה מצוירת אשר מבוסס על הסדרה המצולמת סברינה המכשפה הצעירה (סרט, 1996) – סרט טלוויזיה אשר שימש כפילוט לסדרה הרפתקאותיה המצמררות של סברינה – קומיקס אמריקאי שמופץ על ידי חברת ההוצאה לאור "ארצ'י הורור", ויצא לאור באוקטובר 2014 הרפתקאותיה המצמררות של סברינה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת מותחן אימה ודרמת נעורים על-טבעית המבוססת על קומיקס באותו השם גיבור סברינה – מפעל טקסטיל ישראלי, מיזוג של המפעלים "גיבור" ו"סברינה" סברין
שוט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שוט – כלי המשמש לדירבון, להלקאה לשם ענישה או לעינוי שוט (אגם) – אגם מלוח בצפון אפריקה צליפת שוט – סוג של חבלה הנגרמת לחוליות הצוואר שוט (טנק) – שמו העברי של טנק הצנטוריון רעש שוט – סוג של רעש פיזיקלי שוט (אלכוהול) שוט (קולנוע) (Shot) – חלקו של סרט קולנוע בין שני חיתוכים אפקט השוט הוא שם מתאר תופעה בתחום הלוגיסטיקה שבה שונות בביקושים של לקוחות הקצה הופכת לשונות הולכת וגדלה ככל שנלך לאחור בשרשרת האספקה. אישים: אנה-קטרין שוט – שחיינית עבר ממזרח גרמניה היינריך וילהלם שוט – בוטנאי אוסטרי מארג' שוט – מנכ"לית אמריקאית נוויל שוט (Shute) – סופר בריטי קורנליס שוט – היה צייר פלמי שו"ת
קוקיתיים

קוקיתיים (שם מדעי: Cuculinae) היא תת-משפחה של עופות ממשפחת הקוקייתיים. ציפורים אלה הן הגדולות במשפחה כשהגדולה מכולן היא קוקיית מקור צ'אנל (Scythrops novaehollandiae), שמשקלה עד 930 גרם. הן בעלות מקורים שונים בגודלם ובאורכם. הן מצויות בעיקר בין העצים וחלקן גם על הקרקע. הן מצויות במגוון בתי גידול וחלקן נודדות כל שנה כדי להימלט מהחום או מהקור. חלקן חיות בישראל. אלה קוקיות טפיליות אשר מטילות ביצה בקינים לא להן ומותירות את הדגירה והטיפול בגוזל לציפורים ה"מארחות". לעיתים הן שוברות את הביצים שכבר מצויות בקן או שהגוזל שלהן עושה זאת. הציפורים ה"פונדקאיות" הן בדרך כלל פרושיים, סבכיים סתריים ונחליאליים. בישראל מרבית הקוקיות מטילות את ביציהן בקיני עורבים. הקוקיות ניזונות בעיקר מחרקים שונים ומפירות. תת-משפחה קוקיתיים (Cuculinae) סוג ומין יחיד Rhinortha chlorophaea סוג Ceuthmochares סוג ומין יחיד Taccocua leschenaultii סוג ומין יחיד Zanclostomus javanicus סוג ומין יחיד Rhamphococcyx calyorhynchus סוג Phaenicophaeus סוג Dasylophus סוג Clamator - בו המין קוקייה מצוייצת סוג Coccycua סוג ומין יחיד Pachycoccyx audeberti סוג ומין יחיד Microdynamis parva סוג Eudynamys סוג ומין יחיד Urodynamis taitensis סוג ומין יחיד Scythrops novaehollandiae סוג Chrysococcyx - בו קוקייה ירוקה וקוקייה אזמרגדית סוג Cacomantis - בו קוקייה חיוורת סוג Cercococcyx סוג Surniculus סוג Hierococcyx סוג קוקייה (Cuculus) קוקיתיים, באתר ITIS (באנגלית) קוקיתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קוקיתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אחלציחה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אחלציחה – עיר בגאורגיה נפת אחלציחה – נפה במחוז סאמצחה-ג'אוואחתי שבגאורגיה אחלציחה - כפר בנפת קאספי, גאורגיה קרב אחלציחה (1828) – קרב בו הרוסים כובשים את אחלציחה מידי העות'מאנים קרב אחלציחה (1929) – קרב באחלציחה, בו הטורקים מנסים לכבוש את העיר ללא הצלחה משפחת אחלציחלי – משפחת אצולה גאורגית
גח"ל

גוש חרות ליברלים או גח"ל, היא סיעה שהוקמה ב-25 במאי 1965 על ידי תנועת החרות והמפלגה הליברלית לקראת הבחירות לכנסת השישית. בשלהי הכנסת החמישית מנתה הסיעה 27 ח"כים, 17 מחרות ו-10 מהליברלים. בבחירות לכנסת הששית זכתה גח"ל ב-26 מנדטים, אך במהלך הקדנציה פרשו ממנה ארבעה ח"כים בראשותו של שמואל תמיר והקימו את המרכז החופשי. בבחירות לכנסת השביעית ב-1969 שוב זכתה ב-26 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת השמינית ב-1973 הפכה גח"ל למרכיב העיקרי של הליכוד, כשנוספו אליה הרשימה הממלכתית, המרכז החופשי ותנועת העבודה למען ארץ ישראל השלמה. בראש הסיעה עמד מנחם בגין, מנהיג תנועת החרות. שתי המפלגות שהרכיבו את גח"ל המשיכו לשמור על עצמאותן הארגונית. בשנת 1967, לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, הצטרפה גח"ל לממשלתו של לוי אשכול ובה נתמנו בגין ויוסף ספיר לשרים ללא תיק. הסיעה נשארה גם בממשלתה של גולדה מאיר, אך פרשה ב-4 באוגוסט 1970 בעקבות תוכנית רוג'רס. הכנסת החמישית (1961) 27 מנדטים: חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, בנימין אבניאל, יעקב מרידור, אריה אלטמן, אריה בן-אליעזר, חיים לנדאו, אליעזר שוסטק, אסתר רזיאל-נאור, חיים כהן-מגורי, נחום לוין, יוסף שופמן, אברהם טיאר, אברהם דרורי, בנימין ארדיטי, אליהו מרידור, שבתאי שיכמן המפלגה הליברלית: פרץ ברנשטיין, שניאור זלמן אברמוב, אהרן גולדשטיין, יוסף ספיר, יוסף סרלין, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, צבי צימרמן, יצחק-הנס קלינגהופר, אלימלך-שמעון רימלט הכנסת השישית (1965) 26 מנדטים: חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, אריה בן-אליעזר, יעקב מרידור, חיים לנדאו, יוסף שופמן, שמואל תמיר , אליעזר שוסטק, בנימין אבניאל, אסתר רזיאל-נאור, אברהם טיאר, יוסף קרמרמן, אליהו מרידור, חיים כהן-מגורי, מנחם ידיד המפלגה הליברלית: יוסף ספיר, אלימלך-שמעון רימלט, יוסף סרלין, מרדכי-חיים שטרן, יצחק-הנס קלינגהופר, צבי צימרמן, שניאור זלמן אברמוב, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, אהרן גולדשטיין, יוסף תמיר, שלמה כהן-צידון, לרשימת מועמדים מלאה הכוללת את חברי תנועת החרות ואת חברי המפלגה הליברלית ראו כאן למצע המפלגה ראו כאן הכנסת השביעית (1969) 26 מנדטים: חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, בנימין הלוי, אריה בן-אליעזר, חיים לנדאו, אסתר רזיאל-נאור, יוסף קרמרמן, מנחם ידיד, אברהם שכטרמן, יורם ארידור, חיים קורפו, בן-ציון קשת, דוד לוי, דב מילמן, יעקב נחושתן, מתתיהו דרובלס המפלגה הליברלית: יוסף ספיר, אלימלך-שמעון רימלט, יוסף סרלין, יצחק-הנס קלינגהופר, צבי צימרמן, שמחה ארליך, אהרן גולדשטיין, יוסף תמיר, שניאור זלמן אברמוב, אברהם כץ, משה נסים, גדעון פת לרשימת מועמדים מלאה בכנסת השביעית ראו כאן למצע המפלגה בכנסת השביעית ראו כאן גוש חרות ליברלים (גח"ל), באתר הכנסת גוש חירות ליברלים, דף שער בספרייה הלאומית פרשו מהסיעה ב-29 במרץ 1967 והקימו את מפלגת המרכז החופשי. ב-16 באוקטובר 1966 נפטר אליהו מרידור. החליף אותו שלמה כהן צידון. פרש מהסיעה ב-11 בפברואר 1969 והצטרף למרכז החופשי. ב-29 בינואר 1970 נפטר אריה בן אליעזר. החליף אותו גדעון פת. ב-26 בפברואר 1972 נפטר יוסף ספיר. החליף אותו מתיתיהו דרובלס.
אנפילד

האם התכוונתם ל... אנפילד (רובע) – הרובע הצפוני ביותר במטרופולין של לונדון. לי אנפילד – רובה בריטי. אצטדיון אנפילד – אצטדיון כדורגל באזור אנפילד בליברפול, ביתו של מועדון הכדורגל ליברפול. רויאל אנפילד – חברה בריטית לאופנועים ומנועים שאופנועיה מיוצרים גם כיום בהודו. אנפילד (ליברפול) – מחוז בליברפול.