laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ

שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (בגרמנית: Friederike von Mecklenburg-Strelitz; 17 בנובמבר 1769 – 14 במאי 1818) הייתה נסיכה גרמנית, ואשתו של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. שרלוטה גאורגינה נולדה ב-17 בנובמבר 1769 בהנובר שהשתייכה לנסיכות הבוחר מהנובר, לאביה קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ולאמה פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של גאורג וילהלם, רוזן הסן-דרמשטדט. בהיותה בת 10 מתה אמה פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, ואביה התחתן עם דודתה שרלוטה, נסיכת הסן-דרמשטדט, אולם אף היא מתה בשנת 1785. בעקבות כך שלח אביה את פרדריקה ואחיותיה לסבתה מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, שם קיבלה חינוך מעולה. ב-3 בספטמבר 1785 התחתנה שרלוטה גאורגינה עם פרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, אך הנישואים לא היו מוצלחים, ומצבם הכלכלי אף הוא לא היה טוב. בשנת 1787 ביקר אביה קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ושני אחיה בהילדבורגהאוזן, ובשנת 1792 שהו סבתה ואחיותיה זמן קצר בהילדבורגהאוזן, בזמן שברחו מדרמשטאדט מפני הצבא הצרפתי. שרלוטה גאורגינה הייתה בקשר חזק עם אחיותיה, ואף ביקרה יחד עם אחותה תרזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ את אחותם לואיזה, מלכת פרוסיה בארפורט, בזמן שבעלה פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה הכריז מלחמה על צרפת. שרלוטה גאורגינה אהבה מאוד ספרות יפה, ואף טיפחה את האמנויות השונות בחצרה. היא טרחה להביא מוזיקאים וציירים רבים לחצר, ואף הביאה לחצרה את הסופר יוהאן פאול פרידריך ריכטר. ב-14 במאי 1818 מתה שרלוטה גאורגינה לאחר מחלה ממושכת, והיא בת 48 בלבד. ב-3 בספטמבר 1785 התחתנה שרלוטה גאורגינה עם פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. ממנו היו לה 12 ילדים: יוזף (12 ביוני 1786 - 30 ביולי 1786). שרלוטה (17 ביוני 1787 - 12 בדצמבר 1847), התחתנה עם פאול, נסיך וירטמברג. קרולינה אוגוסטה (29 ביולי 1788). יוזף (27 באוגוסט 1789 - 25 בנובמבר 1868), התחתן עם אמליה, דוכסית וירטמברג. פרדריקה לואיזה (18 בינואר 1791 -25 במרץ 1791). תרזה (8 ביולי 1792 -26 באוקטובר 1854), התחתנה עם לודוויג הראשון, מלך בוואריה. לואיזה (28 בינואר 1794 - 6 באפריל 1825), התחתנה עם וילהלם, דוכס נסאו. פרנץ (13 באפריל 1795 - 28 במאי 1800). גאורג (24 ביולי 1796 - 3 באוגוסט 1853), התחתן עם מריה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שוורין. פרידריך (4 באוקטובר 1801 - 1 ביולי 1870). מקסימיליאן (19 בפברואר 1803 - 29 במרץ 1803). אדוארד (3 ביולי 1804 - 16 במאי 1852), התחתן עם אמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן, ואחריה התחתן עם לואיזה קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ. מדיה וקבצים בנושא שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ בוויקישיתוף
אליפות העולם בשחייה 2016 (בריכת 25 מטר)

אליפות העולם השלוש עשרה בשחייה (בריכת 25 מטר), נערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה מה-6 בדצמבר עד ל-11 בדצמבר 2016. באליפות תחרויות שחייה, בבריכת 25 מטר, ב-46 משחים שונים, 17 משחים אישיים לנשים ולגברים, 5 משחי שליחים לנשים ולגברים ו-2 משחי שליחים משולבים בשתי שחייניות ובשני שחיינים. 7 בדצמבר הרביעייה האמריקאית (ארצות הברית ארצות הברית), אלכסנדרה דה לוף, לילי קינג, קלסי וורל וקטרינה קונופקה, קבעה במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב שיא עולם חדש של 1:43.27 דקות. 8 בדצמבר צ'אד לה קלו (דרום אפריקה דרום אפריקה), קבע במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 48.08 שניות. (*) שחייניות ששחו בשלב המוקדמות במשחי השליחות וזכו אף הן במדליות. (*) שחיינים ששחו בשלב המוקדמות במשחי השליחים וזכו אף הם במדליות. (*) שחו בשלב המוקדמות וזכו במדליה. דוד גמבורג היה הנציג הישראלי היחיד באליפות זו. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות העולם בשחייה 2016 תוצאות רשמיות של אליפות העולם (בריכת 25 מטר) 2016, באתר Omega Timing (באנגלית)
עונת 1993 בגביע ליברטדורס

עונת 1993 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-34 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-5 בפברואר 1993 ותחרות הסתיימה ב-26 במאי 1993. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון. התחרות הסתיימה בניצחון של סאו פאולו בפעם השנייה ברציפות. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. המנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין. בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות. לאחר בעיטות עונשין מדיה וקבצים בנושא עונת 1993 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף פרטים על התחרות
דוכסות זלצבורג

דוכסות זלצבורג (בגרמנית: Herzogtum Salzburg), הייתה אחת ממדינות האימפריה האוסטרית, ולאחר מכן של האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר תבוסת האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, הפכה הדוכסות למדינת זלצבורג באוסטריה. בשנת 1803 קיבל פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה כנסיך בוחר את שטחי ארכיבישופות זלצבורג שעברו תהליך חילון, כפיצוי על הדוכסות הגדולה של טוסקנה שנלקחה ממנו. בחוזה פרסבורג בשנת 1805 צורפו שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג לאימפריה האוסטרית, וכפיצוי קיבל פרדיננד את שטחי בישופות וירצבורג לשעבר כנסיכות הבוחר מווירצבורג. שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג שולבו באימפריה האוסטרית, ופרנץ הראשון, קיסר אוסטריה, הוסיף לתאריו את התואר "דוכס זלצבורג". בשנת 1809 הועברו שטחי הנסיכות לממלכת בוואריה, ובשנת 1816 חזרו לשליטת אוסטריה, למעט חלק קטן בגדה השמאלית של נהר הזלצך. רוב שטח הנסיכות צורף לשטחי אוסטריה עילית, ומיעוטו צורף לטירול ולקרינתיה. לאחר מהפכות 1848 הופרד שטחה של זלצבורג מאוסטריה עילית, והפך לנחלת כתר חדשה, וקרולינה אוגוסטה, נסיכת בוואריה - אלמנתו של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה התגוררה בשטחי הדוכסות. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, השתייכה הדוכסות לציסלייטניה - שטחי אוסטריה באימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר תבוסת האימפריה במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, הפכה הדוכסות למדינת זלצבורג, אשר בתחילה הייתה חלק מאוסטריה הגרמנית, ולאחר מכן חלק מהרפובליקה האוסטרית הראשונה. דוכסות זלצבורג (בגרמנית)
גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט

גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: Georg Wilhelm von Hessen-Darmstadt‏; 11 ביולי 1722 – 21 ביוני 1782), היה בנו של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט. גאורג וילהלם נולד ב-11 ביולי 1722 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולשארלוטה מהנאו-ליכטנברג, בתם של יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג ודורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך. בשנת 1738 מונה גאורג וילהלם למפקד רגימנט בהסן, ובשנת 1740 מונה בנוסף למפקד רגימנט בצבא הפרוסי, שבו הגיע לדרגת גנרל חיל הפרשים. גאורג וילהלם שימש כיועצו הרשמי של אביו, בעוד אחיו לודוויג הסתמך בעיקר על הדוגמה של פרידריך השני, מלך פרוסיה. בשנת 1748 התחתן גאורג וילהלם עם מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, בתם של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים וקתרינה פוליקסיאנה, רוזנת זולמס-רדלהיים, ועם נישואיו קיבל את הנחלות של ברויך, אוברשטיין, אספרמונט, בורגל ורייפולצקירכן. בשנת 1764 קיבל גאורג וילהלם מאביו שהעדיפו על פני אחיו הבכור, את הארמון הישן בדרמשטאדט, בעוד אחיו התגורר בעיקר בפירמזנס. ב-21 ביוני 1782 מת גאורג וילהלם בעיר דרמשטאדט, והוא בן 60 שנים. בשנת 1748 התחתן גאורג וילהלם עם מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, בתם של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים וקתרינה פוליקסיאנה, רוזנת זולמס-רדלהיים. לזוג נולדו 9 ילדים: לודוויג גאורג קרל (1749–1823) גאורג פרידריך (1750) פרדריקה (1752–1782), התחתנה עם קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ גאורג קרל (1754–1830) שרלוטה (1755–1785), התחתנה עם קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ קרל וילהלם גאורג (1757–1797) פרידריך גאורג אוגוסט (1759–1808) לואיזה (1761–1829), התחתנה עם לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן אוגוסטה וילהלמינה (1765–1796), התחתנה עם מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה מדיה וקבצים בנושא גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט בוויקישיתוף גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם

היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם (בערבית: اليوم العالمي للغة العربية) מצוין בכל שנה בתאריך 18 בדצמבר, היום בו התקבלה החלטה מס' 3190 של העצרת הכללית של האו"ם, שהפכה את השפה הערבית לאחת השפות הרשמיות ושפות העבודה של האו"ם. החלטה זו התקבלה בעקבות הצעות שהגישו מרוקו וערב הסעודית במהלך הכינוס ה-190 של הוועד המנהל של אונסק"ו. מאז שנות ה-50 של המאה ה-20, נעשו מאמצים רבים על ידי מדינות דוברות ערבית להפוך את הערבית לשפה רשמית של האו"ם. ב-4 בדצמבר 1954, קיבלה העצרת הכללית של האו"ם את החלטה 878 לתרגום מסמכים בלבד לשפה הערבית, והגבילה את מספר העמודים שניתן לתרגם ל-4000 עמודים בשנה. התנאי שנקבע הוא שהמדינה המזמינה את התרגום גם תשלם עבורו, וכי מסמכים אלה יהיו בעלי אופי פוליטי או משפטי בעל זיקה לעולם הערבי. בשנת 1960 התקבלה באונסק"ו החלטה לפיה יעשה שימוש בשפה הערבית גם בכנסים האזוריים שיקיים הארגון במדינות דוברות ערבית וכן יתורגמו מסמכים ופרסומים בסיסיים של הארגון לערבית. בשנת 1966 התקבלה החלטה על הגברת השימוש בשפה הערבית באונסק"ו, כמו כן, מתן שירותי תרגום סימולטני לערבית ומערבית לשפות אחרות במסגרת ישיבות המליאה. משנת 1968, הפכה השפה הערבית בהדרגה לשפת עבודה בארגון, החל מתרגום מילולי של מסמכי העבודה והנאומים וכלה בשירותי תרגום סימולטני לערבית. הלחץ הדיפלומטי הערבי נמשך, בהובלתה של מרוקו ובשיתוף פעולה עם מספר מדינות ערב, עד שהשפה הערבית לאחת מן השפות שניתן לנאום בה במהלך כינוס העצרת הכללית בספטמבר 1973. לאחר שהוכרז בכינוס ה-60 של הליגה הערבית על החלטת הארגון לראות בשפה הערבית אחת מן השפות הרשמיות של האו"ם על כל שלוחותיו, קיבלה העצרת הכללית במהלך הכינוס ה-28 שלה, בדצמבר 1973, את החלטה מספר 3190, הממליצה על קבלת השפה הערבית כשפה רשמית של העצרת הכללית. סוגיית השימוש בשפה הערבית כשפת עבודה בכינוסי הוועד המנהל באונסק"ו. שולבה בתוכנית העבודה לשנת 1974 לבקשת ממשלות אלג'יריה, עיראק, לוב, כווית, ערב הסעודית, תימן, תוניסיה, מצרים ולבנון. בפגישה ה-190 של הוועד המנהל של אונסק"ו, באוקטובר 2012, הוחלט להכריז על התאריך 18 בדצמבר כעל "היום הבינלאומי לשפה הערבית". אונסק"ו ציין באותה שנה, בפעם הראשונה, את היום הזה, מתוקף החלטתו, ב-23 באוקטובר 2013 הוחלט במועצה המייעצת של התוכנית הבינלאומית לפיתוח התרבות הערבית ("ארבּיה") הכפופה לאונסק"ו, לאמץ את היום הבינלאומי לשפה הערבית כאחד המרכיבים העיקריים בתוכנית העבודה הרב-שנתית שלה. אתר האינטרנט הרשמי של היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם (באנגלית) מצרים משתתפת בחגיגות יום השנה הבין-לאומי לשפה הערבית, באתר NILE Official Languages | United Nations, www.un.org History of the Arabic language at UNESCO | United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization, www.unesco.org "كيف جعل المغرب اللغة العربية لغة رسمية بالأمم المتحدة؟". נבדק ב-2016-12-13. احتفالية (اليوم العالمي للغة العربية) للعام 2013، دور الإعلام في تحسين اللغة أو الإساءة إليها | منظمة الأمم المتحدة للتربية والعلم والثقافة, www.unesco.org
מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג

מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים (בגרמנית: Maria Louise Albertine von Leiningen-Falkenburg-Dagsburg-Heidesheim‏; 16 במרץ 1729 – 11 במרץ 1818), הייתה אשתו של גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט. מריה לואיזה נולדה ב-16 במרץ 1729 באובריגהיים שהשתייכה לנסיכות הבוחר מפפאלץ, לכריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, ולקתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים, בתם של גאורג לודוויג, רוזן זולמס-רדלהיים ואסנהיים ושרלוטה זיבילה, רוזנת אהלפלדט. בשנת 1748 התחתנה מריה לואיזה עם גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטדט, בנו של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטדט, ועם נישואיה קיבל בעלה את הנחלות של ברויך, אוברשטיין, אספרמונט, בורגל ורייפולצקירכן. בשנת 1764 קיבל בעלה גאורג וילהלם מאביו שהעדיפו על פני אחיו הבכור, את הארמון הישן בדרמשטאדט, בעוד גיסה לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט התגורר בעיקר בפירמזנס. בשנת 1782 מתו בעלה גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטדט ובתה פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, אשתו של קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, אשר התחתן עם בת נוספת שלה שרלוטה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1785 מתה אף בתה שרלוטה, ומריה לואיזה קיבלה את נכדיה והופקדה על חינוכם. בשנת 1790 נסעה מריה לואיזה עם נכדותיה לווינה, לטקס ההכתרה של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1791 נסעה עמם לטיול בהולנד. בשנת 1792 ברחה מריה לואיזה עם נכדותיה, עקב התקרבות הצבא הצרפתי לדרמשטאדט, ונסעה עמם להילדבורגהאוזן, שם התגוררה נכדתה שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1793 חזרה מריה לואיזה עם נכדותיה לביתה דרך פרנקפורט, שם פגשה נכדתה בפרידריך וילהלם, נסיך הכתר הפרוסי והתאהבה בו, ובהמשך השנה ליוותה אותה מריה לואיזה לחתונתה בברלין. באחרית ימיה התגוררה מריה לואיזה בנוישטרליץ אצל חתנה קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, ולאחר מותו אצל נכדה גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ, וב-11 במרץ 1818 מתה מריה לואיזה בנוישטרליץ. בשנת 1748 התחתנה מריה לואיזה אלברטינה עם גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטדט, ממנו נולדו לה 9 ילדים: לודוויג גאורג קרל (1749–1823) גאורג פרידריך (1750) פרדריקה (1752–1782), התחתנה עם קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ גאורג קרל (1754–1830) שרלוטה (1755–1785), התחתנה עם קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ קרל וילהלם גאורג (1757–1797) פרידריך גאורג אוגוסט (1759–1808) לואיזה (1761–1829), התחתנה עם לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן אוגוסטה וילהלמינה (1765–1796), התחתנה עם מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה מדיה וקבצים בנושא מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג בוויקישיתוף
יחסי הפיליפינים–עומאן

היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים לבין עומאן כוננו ב-6 באוקטובר 1980. השגרירות הפיליפינית הראשונה שהייתה אמונה על עומאן הוקמה בריאד, עד שהוקמה שגרירות פיליפינית בעומאן במרץ 1992 במסקט. לעומאן הייתה שגרירות האמונה על הפיליפינים בקואלה לומפור עד לפתיחת השגרירות העומאנית במנילה ביולי 2013. נכון לשנת 2013, יש כ-40,000 פיליפינים העובדים בעומאן. יחסי הפיליפינים-ישראל יחסי הפיליפינים-קטר ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד תאודור אולמן

דוד תאודור אולמן (1908– 11 באוקטובר 1975) היה פרופסור לרפואה פנימית, מנהל השירות הנפרולוגי בבית החולים הדסה ירושלים, ממקימי ענף הנפרולוגיה במדינת ישראל. אולמן נולד בווירצבורג שבגרמניה. סיים את לימודי הרפואה בשנת 1933. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל. ב-1941 התגייס לצבא הבריטי. בהמשך התחיל לעבוד במחלקה פנימית בבית החולים הדסה, ירושלים. בשנת 1944 נשלח על ידי הג'וינט להיות המנהל הרפואי של מחנה פליטים בעדן. השליחות נמשכה 6 חודשים. בשנת 1945 התחתן עם ליזה לבית פינדלר. תחילה גרו בשייח ג'ראח, ומאוחר יותר עברו לשכונת רחביה. בשנת 1946 נולדה בתם עדנה, ובשנת 1948 בנם שמעון. ב-13 באפריל 1948 היה בשיירת הדסה שהותקפה בהר הצופים והיה מהבודדים שניצלו. בתחילת שנות החמישים יצא לארצות הברית להשתלם בנפרולוגיה. משנות החמישים ניהל את המחלקה הנפרולוגית, ושימש כפרופסור לרפואה פנימית. במחלקתו הפעילו את ההמודיאליזה לראשונה בישראל. בין תלמידיו נמנה פרופ' ראובן ויסקופר. רעייתו ליזה לבית פינדלר, ילידת וינה הייתה אחות מוסמכת בהדסה הר-הצופים. בהמשך סיימה בהצטיינות תואר שני בלטינית וביוונית. בגיל 87 סיימה את תרגום "מלחמת היהודים ברומאים" של יוספוס פלביוס, לאחר עבודה של 10 שנים. בתו פרופ' עדנה אולמן מרגלית הייתה חוקרת פילוסופיה ומדעי החברה, באוניברסיטה העברית בירושלים, הייתה נשואה לפרופ' לפילוסופיה אבישי מרגלית. בנו פרופ' שמעון אולמן, פרופסור למדעי המוח במכון ויצמן וטייס קרב לשעבר, נשוי לפסיכולוגית ד"ר חנה אולמן. שיירת הדסה עדנה אברמסון, זיכרון מצולם: הרופאים היקים הראשונים בי-ם, באתר ynet, 27 ביוני 2014 "מת פרופסור תיאודור ד. אולמן", עיתון "דבר", 12 באוקטובר 1975 "מי ומי בישראל", 1971, עמוד 22 נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמודים 85-86 דליה קרפל, בגיל 87, סיימה ליזה אולמן לתרגם את "מלחמת היהודים". והיא רק התחילה לתרגם בגיל 77, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2009
קו

האם התכוונתם ל... במתמטיקה: עקומה – קו רציף בעל צורה כלשהי קו ישר טופוגרפיה: קו אורך קו רוחב קו גובה אחרים: קו תקשורת קו עילי – סימן דיאקריטי קו מחבר – סימן מתמטי קו (תחבורה) קו (ציור) מושג במשחק הלוח גו קו (כתב עת) – כתב עת ישראלי לאמנות קו (שווייץ) – אתר נופש בהרים מעל מנטרה ישיבות הקו אישים הקיסר קו – שליט סיני אגדי קו ג'ה-צ'אול – כדורגלן דרום קוריאני, קפטן הנבחרת הלאומית ג'ונתן קו – סופר בריטי קו הי-סן – שחקנית, זמרת ופזמונאית דרום קוריאנית סבסטיאן קו – אתלט, פוליטיקאי ועסקן ספורט בריטי
וילהלם, דוכס נסאו

וילהלם, דוכס נסאו (גרמנית: Adolf Wilhelm August Karl Friedrich von Nassau‏, 14 ביוני 1792 - 20 באוגוסט 1839), היה דוכס נסאו בין השנים 1816–1839. וילהלם נולד בקירכהיימבולאנדן ב-14 ביוני 1792, לפרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג ולואיזה איזבלה, רוזנת העיר קירכברג, בתם של וילהלם גאורג, רוזן העיר קירכברג, רוזן זיין-הכנבורג ואיזבלה אוגוסטה, נסיכת רויס-גרייץ. ב-17 ביולי 1806 הצטרפו נסיכות נסאו-ויילבורג ונסיכות נסאו-אוזינגן לקונפדרציה של הריין, וב-30 באוגוסט 1806 התאחדו הנסיכויות לישות אחת - דוכסות נסאו. בראש הדוכסות הועמד פרידריך אוגוסט, נסיך נסאו-אוזינגן שהיה המבוגר מבין שני השליטים, ומכיוון שלא היו לו ילדים נקבע שאביו פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג יירש אותו לאחר מותו. במהלך קרב ווטרלו פיקד וילהלם על כוחות נסאו, שלחמו לצד הקואליציה האנטי-צרפתית השביעית. לאחר תבוסת נפוליאון, הוחלט בקונגרס וינה לצרף לדוכסות גם את נסיכות אורנז'-נסאו, ובכך לאחד את כל נחלות בית נאסאו תחת שליט יחיד. הדוכסות הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1816 הועברה בירת הדוכסות לעיר ויסבאדן. ב-9 בינואר 1816 מת אביו פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג מנפילה במדרגות, ווילהלם מונה לנסיך נסאו-ויילבורג. לאחר מות פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו ב-24 במרץ 1816, עלה וילהלם לשלטון במקומו כדוכס נסאו. ב-20 באוגוסט 1839 מת וילהלם בבאד קיסינגן שבממלכת בוואריה, ובנו אדולף, דוכס נסאו עלה במקומו לשלטון. ב-24 ביוני 1813 התחתן וילהלם עם לואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו 8 ילדים: אוגוסטה (1814) תרזה, נסיכת נסאו-ויילבורג (1815–1871), התחתנה עם פטר, דוכס אולדנבורג אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (1817–1905) וילהלם קרל (1819–1823) מוריץ (1820–1850) מריה (1822–1824) וילהלם (1823–1828) מריה, נסיכת נסאו (1825–1902), התחתנה עם הרמן, נסיך ויד ב-23 באפריל 1829 התחתן וילהלם עם פאולינה, נסיכת וירטמברג, בתם של פאול, נסיך וירטמברג ושרלוטה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ממנה נולדו לו 4 ילדים: בת מתה (1830) הלנה, נסיכת נסאו (1831–1888), התחתנה עם גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט ניקולאוס וילהלם, נסיך נסאו (1832–1905) סופיה מנסאו (1836–1913), התחתנה עם אוסקר השני, מלך שוודיה מדיה וקבצים בנושא וילהלם, דוכס נסאו בוויקישיתוף וילהלם, דוכס נסאו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עונת 1994 בגביע ליברטדורס

עונת 1994 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-35 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-13 בפברואר 1994 ותחרות הסתיימה ב-31 באוגוסט 1994. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון. התחרות הסתיימה בניצחון של ולס סארספילד בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין. בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות. לאחר בעיטות עונשין מדיה וקבצים בנושא עונת 1994 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף פרטים על התחרות
SCR 1845-6357

SCR 1845-6357 הוא כוכב כפול המורכב מננס אדום וננס חום שנמצאים במרחק של 12.5 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים טווס. למרות קרבתה, המערכת מאוד עמומה וקשה לצפייה והיא התגלתה רק בשנת 2004. מסיבה זו היא אינה מופיעה ברשימות של כוכבים קרובים כמו קטלוג גליזה או של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה כמו קטלוג לויטן. SCR 1845-6357A הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M8.5V, עם מסה של כ-7% ממסת השמש הוא על הסף התחתון שמאפשר היתוך של מימן להליום. טמפרטורת פניו היא נמוכה מאוד, כ-2,600 קלווין בלבד והוא מאיר באור נראה בעוצמה של קצת יותר ממיליונית מעוצמת ההארה של השמש, אך יותר מפי 100 מכך באור תת-אדום. בשנת 2006 התגלה ננס חום המקיף את הננס האדום במרחק של כ-4.5 יחידות אסטרונומיות שקיבל את הסימון SCR 1845-6357B. ל-SCR 1845-6357B מסה של 50-40 מסות צדק (0.047-0.038 מסות שמש), רדיוס של כ-0.88 רדיוס צדק (כ-0.9 רדיוס שמש) וטמפרטורה של כ-950 קלווין. בשל הטמפרטורה הנמוכה הוא כמעט ולא פולט קרינה בתחום הנראה וניתן לצפייה רק בתחום התת-אדום. למערכת יש תנועה עצמית גדולה יחסית והיא נעה כ-2.5 שניות קשת בשנה על רקע הכוכבים הרחוקים יותר. הכוכב הקרוב ביותר ל-SCR 1845-6357 הוא ε באינדיאני שנמצא במרחק של כ-5 שנות אור מהמערכת. ממרחק זה הוא יראה בבירור עם בהירות מדרגה 2.8, בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ. הננסים האדומים לאקאי 8760 וגליזה 832 נמצאים במרחק של בין 7.3 שנות אור ל-7.5 שנות אור והם עמומים מכדי שיוכלו להראות לעין אנושית ללא ציוד עזר ממרחק זה. δ בטווס נמצא במרחק של כ-7.8 שנות אור מ-SCR 1845-6357 ויראה ממנו ככוכב בהיר עם בהירות מדרגה 1.5. השמש תראה מסביבתו של SCR 1845-6357 ככוכב חסר ייחוד עם בהירות מדרגה 2.75. מדיה וקבצים בנושא SCR 1845-6357 בוויקישיתוף Research Consortium On Nearby Stars: List of the Nearest 100 Stellar Systems M. Kasper, B. A. Biller, A. Burrows, W. Brandner, J. Budaj & L. M. Close: The very nearby M/T dwarf binary SCR 1845-6357, Astronomy and Astrophysics, Vol. 471, Iss. 2, p. 655 (2007) T. J. Henry, J. P. Subasavage, M. A. Brown, T. D. Beaulieu & W.-C. Jao: The Solar Neighborhood. X. New Nearby Stars in the Southern Sky and Accurate Photometric Distance Estimates for Red Dwarfs, The Astronomical Journal, Vol. 128, Iss. 5, p. 2460 (2004) B.A. Biller, M. Kasper, L.M. Close, W. Brandner & S. Kellner: Discovery of a Very Nearby Brown Dwarf to the Sun: A Methane Rich Brown Dwarf Companion to the Low Mass Star SCR 1845-6357, The Astrophysical Journal, Vol. 641, Iss. 2, p. L141 (2006)
פלומגביים

פלומגביים (שם מדעי: Formicariidae) הם משפחת ציפורי שיר החיות ביערות הטרופיים והסובטרופיים של אמריקה הדרומית. הם קרובי משפחתם של ציפורי הנמלים ושל היורקניים (Conopophagidae) המתמחים בציד נמלים וחרקים קטנים בלהקות קטנות. מינים אלה חיים לרוב על קרקע היער. אורכם הממוצע 10-12 ס"מ והם בעלי נוצות כהות, אפורות או שחורות על רוב גופם ומצח צבוע באדום, כתום או צהוב או לבן. הם מצויים רוב הזמן על קרקע היער ובעלי אצבעות רגליים ארוכות וחזקות וכן זנב היכול להזדקר ולאזן את הציפור. הציפורים חיים ביערות טרופים וניזונות מחרקים שונים אך בעיקר מנמלים ומנמלי ציד שונות או מטרפם שמצליח לברוח מהם. לעיתים הם ניזונים בלהקות החוטפות כל חרק שבורח מפי ציפור אחת. מינים אלה מונוגמיים ודואגים יחדיו לביצים ולגוזלים. משפחה פלומגביים (Formicariidae) סוג Formicarius מין Formicarius colma מין Formicarius nigricapillus מין Formicarius analis מין Formicarius moniliger מין Formicarius rufifrons מין Formicarius rufipectus סוג Chamaeza מין Chamaeza campanisona מין Chamaeza meruloides מין Chamaeza mollissima מין Chamaeza nobilis מין Chamaeza ruficauda מין Chamaeza turdina מדיה וקבצים בנושא פלומגביים בוויקישיתוף פלומגביים, באתר ITIS (באנגלית) פלומגביים, באתר NCBI (באנגלית) פלומגביים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלומגביים, באתר GBIF (באנגלית) פלומגביים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יורקניים

יורקניים (שם מדעי: Conopophagidae) הם משפחת ציפורי שיר החיות ביערות הגשם הטרופיים והסובטרופיים של אמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית וקרובים למשפחת ציפורי הנמלים והפלומגביים. היורקניים בעלי מצח רחב זהוב או אדום ותחתיו פס שחור או אדום לאורך הפנים. הם בעלי מקור חזק ובעלי רגליים ואצבעות ארוכות. הם יכולים לשיר בעוצמה גבוהה. הם חיים לרוחב יערות אמריקה הדרומית, מנהר האמזונאס ליערות במבוק וליערות בהרי האנדים וחלק חיים אפילו ביערות יבשים. הם ניזונים בעיקר מחרקים אותם הם חוטפים מגבוה בצלילה או מחפשים בין העלים והענפים. הוא ניזון מחיפושיות, חגבים, זבובים, זחלים, עכבישים ולעיתים גם פירות או אפילו צפרדעים קטנות. הם ניזונים גם מנמלים ומנמלים לוחמות, אך לא הרבה כמו ציפורי הנמלים הקרובות להם. משפחה יורקניים (Conopophagidae) סוג Conopophaga - בו 9 מינים סוג Pittasoma - בו 2 מינים מדיה וקבצים בנושא יורקניים בוויקישיתוף יורקניים, באתר ITIS (באנגלית) יורקניים, באתר NCBI (באנגלית) יורקניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יורקניים, באתר GBIF (באנגלית) יורקניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תפריים

תַּפָּרִיִּים (שם מדעי: Cisticolidae) היא משפחה מסדרת ציפורי שיר החיה באזורים הדרומיים ברחבי העולם הישן וקרובה למשפחת הסבכיים. מינים אלה קטנים ומזכירים סבכיים ויש הרבה בלבול במיון ביניהם. הם חיים בעיקר באפריקה שמדרום לסהרה אך גם באזורים שונים בדרום אסיה ואף באוסטרליה וכמה מינים חיים באירופה. מינים אלה אינם מקושטים מאוד וצבעם אפור או חום, עם הבדלים מעטים בין המינים. הם חיים באזורים פתוחים יחסית וחלקם אף באזורים יבשים. מזונם העיקרי הוא חרקים אותם הם מלקטים במהלך היום. Neomixis תפרית (Orthotomus) - בו תפרית מצויה Prinia - בו הפשוש סוג ומין יחיד Heliolais erythropterus Cisticola - בו התפר סוג ומין יחיד Incana incanus סוג ומין יחיד Malcorus pectoralis Bathmocercus Scepomycter סוג ומין יחיד Hypergerus atriceps סוג ומין יחיד Eminia lepida Apalis סוג ומין יחיד Poliolais lopezi Camaroptera Calamonastes סוג ומין יחיד Euryptila subcinnamomea Artisornis Schistolais סוג ומין יחיד Urolais epichlora סוג ומין יחיד Phragmacia substriata סוג ומין יחיד Oreophilais robertsi סוג ומין יחיד Drymocichla incana סוג ומין יחיד Spiloptila clamans סוג ומין יחיד Urorhipis rufifrons סוג ומין יחיד Phyllolais pulchella סוג ומין יחיד Rhopophilus pekinensis Eremomela מדיה וקבצים בנושא תפריים בוויקישיתוף תפריים, באתר ITIS (באנגלית) תפריים, באתר NCBI (באנגלית) תפריים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תפריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תפריים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.