שאול כרמלי

שאול כרמלי (1927 – 14 בדצמבר 2016) היה איש מודיעין וביון ישראלי, מסתערב במחלקה הערבית של הפלמ"ח שפעל בזהות בדויה בין ערביי ארץ ישראל במלחמת העצמאות, ובהמשך נשלח לביירות ולדמשק. לאחר קום המדינה שירת באגף המודיעין. שאול כרמלי נולד ב-1927 כשאול בוקעי בעיר חלב שבסוריה ליוסף וזהבה בוקעי (שהייתה אשתו השנייה של יוסף). אביו היה דרשן בבית הכנסת הגדול של חלב, וכרמלי למד בנעוריו בתלמוד תורה. ב-1939 נפטר אביו וכרמלי נשלח לבית יתומים בעיר. לאחר שנים ספורות נפטרה גם אימו, וכרמלי התגורר אצל קרובי משפחה. ב-1943 נפגש כרמלי עם יונה כהן שהיה שליח המוסדות הלאומיים למדינות ערב בנושאי חינוך ועלייה, וזה ארגן את עלייתו ב-1944, ברגל, דרך לבנון וכפר גלעדי. לאחר עלייתו ארצה הגיע לכפר סבא, ובהמשך לקיבוץ נען שם גר אחיו החורג, ניסים. בתקופת שהותו בקיבוץ שינה את שמו מ"בוקעי" ל"עייני" והתחבר לקבוצת יוצאי סוריה שחיו בקיבוץ. מהקיבוץ יצא להכשרה של הפלמ"ח בקיבוץ גבת שם גויס על ידי בני מרשק ליחידת מסתערבים. כרמלי החל תהליך הכשרה לתפקיד מסתערב, ומשימתו הראשונה הייתה לרגל ביפו הערבית אחר התוכניות של הכוחות הערבים. בפברואר 1948 נשלח לעיר התחתית בחיפה הערבית בשם הכיסוי "תאופיק אסעד", שם התאכסן במלון והחל להסתובב בין תושבי העיר. בין השאר גילה עם יצחק שושן את מקומו של מוסך רכב בו הוכנו מכוניות תופת, וסייע לשושן וליעקובה כהן בתוכנית לפיצוץ המקום. בעקבות שחרור חיפה באפריל 1948 הורו לו מפקדיו להצטרף לקבוצת פליטים ערבים שברחו מהעיר באונייה לביירות. בהגיעו לעיר השתמש בכסף שניתן לו כדי לפתוח בית קפה, ולאחר שקיבל משדר רדיו החל לשדר ידיעות למפעיליו בארץ. בין הפעולות בהן היה מעורב ניתן למנות את: נובמבר 1948 – מבצע דוד – פיצוץ היאכטה "איגריס" בנמל ביירות במהלך הכשרתה לאוניית מלחמה עבור הצי המצרי איסוף מידע לקראת פיצוץ מאגרי הנפט בנמל טריפולי של לבנון (פעולה שלא יצאה לפועל בסופו של דבר). איסוף נתונים על פעילים אחרים במחלקה הערבית שנעלמו (כמו יעקב בוקעי, עזרא עפגין (חורין) ודויד מזרחי שנרצחו ומקום קבורתם לא נודע). לאחר תקופה בביירות נשלח כרמלי ב-1949 לדמשק. בתקופת שהותו בעיר החל ללמוד צרפתית בבית הספר ברליץ, שם קשר קשרים טובים עם בעל המקום ועם קצינים סורים שבאו אף הם ללמוד במקום. באחת ממשימותיו נשלח לאסוף מידע על אזור אל-מאזה, ובדרכו לשם גילה את שבויי המושבה משמר הירדן דבר שסייע לשחרורם. אולם במהלך פעילות זו החלו השלטונות לחשוד בו, ולכן נטש את דמשק וחזר לביירות. ביולי 1949 נסע במונית לכפר בינת ג'בייל, ומשם עבר ברגל את הגבול בסיועו של מפקד היחידה שמריה גוטמן. לאחר חזרתו ארצה המשיך לשרת מספר שנים בחיל המודיעין, תחילה בתפקיד מושל צבאי ואחר כך בתחום חקירת שבויים ואימון לוחמים. לאחר פרישתו ממערכת הביטחון עסק בתחום המיסוי עד יציאתו לגמלאות. נפטר ב-14 בדצמבר 2016, והובא למנוחות בבית העלמין פרדס חיים בכפר סבא. כרמלי נישא ליהודית לבית לופס (בתקופה בה נישא שינה את שמו מעייני לכרמלי). לזוג נולדו בן ושלוש בנות. רפי סיטון ויצחק שושן, אנשי הסוד והסתר, תל אביב: הוצאת ידיעות ספרים, 1990. גמליאל כהן, המסתערבים הראשונים, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2002. עופר אדרת, המסתערב מהפלמ"ח ששתה קפה עם קאוקג'י, באתר הארץ, 3 בינואר 2017 שאול כרמלי (בוקעי-עייני), באתר הפלמ"ח לבנה מושון, המרגל – מחלב לישראל ומשם לבירות ודמשק(הקישור אינו פעיל), אתר "המרכז העולמי למורשת יהדות ארם צובא (חלב)", חוברת מספר 3, 28 ביוני 2015 אלחנן גורנר, הנער שנשלח לרגל בלבנון וסוריה באתר הקול היהודי, 14 באפריל 2021 האונייה שימשה לפני כן כספינת מלחמה נאצית וספינת טיול של אדולף היטלר ל. מיכאל, 16 שנה לפעולה נועזת של חיל הים בה פוצצה אנייתו של היטלר שעגנה בנמל ביירות, דבר, 25 במרץ 1965