laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Ring the Alarm

Ring the Alarm (בעברית: השמיעו את האזעקה) הוא שיר של הזמרת האמריקנית ביונסה מאלבומה השני B'Day. השיר יצא כסינגל שני מן האלבום בתאריך 20 בספטמבר 2006. השיר הופק על ידי Swizz Beatz וביונסה עצמה, ונכתב על ידי ביונסה, דין קאסים, שון גארט. זהו שיר מסוג R&B עם השפעות של פאנק רוק. השיר מתחיל עם קולות אזעקה יחד עם טון תוקפני של הזמרת. מילות השיר מתארות אישה שחשה מאוימת, ואינה מוכנה לאפשר לאישה אחרת להרוויח ממאמציה לשפר את חייו של המאהב שלה. מילות השיר גרמו לשמועה על יחסים בין ריהאנה וג'יי זי, בעלה של ביונסה, אך ביונסה הפריכה את השמועות בריאיון למגזין Seventeen. השיר זכה לביקורות מעורבות על ידי מבקרי המוזיקה, אשר ציינו שהשיר חריג עבור הזמרת ולא מתאים לה. מנגד, שיבחו את הזמרת על לקיחת הסיכונים. עטיפת הסינגל הייתה שנויה במחלוקת בשל הצילום של הזמרת עם תנינים, אשר PETA הצהירו כי מדובר בפגיעה בבעלי חיים. השיר הועמד לפרס בטקס פרסי גראמי ה-49. השיר הגיע למעמד זהב בארצות הברית עם מכירות של יותר מחצי מיליון. השיר הגיע הישר למקום ה-12 במצעד הבילבורד הוט 100, הפתיחה הגבוהה ביותר שהייתה לביונסה במצעד. השיר הגיע למקום ה-11 במצעד זה והיה לסינגל הראשון של ביונסה שהתמקם מחוץ לטופ 10. הקליפ לשיר נוצר בהשראת הסרט אינסטינקט בסיסי שיצא לאקרנים בשנת 1992 ובוים על ידי סופי מולר. הקליפ צולם בברוקלין, ניו יורק. הקליפ זכה לביקורות מעורבות. את השיר ביצעה ביונסה בטקס פרסי הVMA בשנת 2006. השיר בוצע בסיבובי ההופעות העולמיים של ביונסה, The Beyoncé Experience ו-I Am... Tour. מידע על היצירה "Ring the Alarm" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Ring the Alarm" באתר יוטיוב
צעדה (ספורט)

צעדה היא אירוע ספורט עממי של הליכה מאורגנת לאורך מספר קילומטרים. צעדה נמשכת שעות אחדות, ולעיתים אף ימים אחדים. ההשתתפות בצעדה היא על בסיס אישי או על בסיס קבוצתי, בקבוצות של מקומות עבודה וארגונים נוספות. צעדה בינלאומית בולטת היא צעדת ארבעת הימים הבינלאומית בניימכן - צעדה בת ארבעה ימים המתקיים מדי שנה בניימכן שבהולנד, הכוללת הליכה למרחקים של 30–50 ק"מ מדי יום. בישראל נערכה בעקבות צעדה זו צעדת ארבעת הימים, שהפכה במהלך השנים לצעדת ירושלים. משה גלעד, הצעדות העממיות צועדות מדחי אל דחי, באתר הארץ, 6 באפריל 2016
ליובליאניצה

ליובליאניצה (סלובנית: Ljubljanica, גרמנית: Laibach) הוא נהר בסלובניה שאורכו 41 קילומטרים, יובלו של הנהר סאווה. נהר הליובליאניצה זורם דרך העיר ליובליאנה, בירת המדינה. הליובליאניצה הוא המשכם של מספר נהרות קרסט, אשר חלקם תת-קרקעיים וזורמים דרך מערות. מהתקופה הרומית ועד לבניית הרכבת באמצע המאה ה-19 היה ליובליאניצה דרך סחר ואספקה מרכזית. האדריכל יוז'ה פלצ'ניק, שתכנן את סוללות הנהר של מרכז העיר העתיקה, בנה ושיפץ כמה מגשרי העיר, כולל גשר טרנובו המפורסם, גשר השובלים והגשר המשולש. הנהר מושך אליו ארכאולוגים ומחפשי אוצרות עקב הימצאותם של חפצי ערך וחפצים היסטוריים רבים על קרקעיתו. היסטוריונים סבורים שהמקור למנהג השלכת החפצים לנהר היא מסורת מקומית שגרסה כי זהו מקום קדוש, וכך "נתרמו" דברי ערך לנהר במהלך טקסי חניכה, אבל או הודיה לאחר ניצחונות בקרב. מדיה וקבצים בנושא ליובליאניצה בוויקישיתוף The river Ljubljanica and its bridges, Visit Ljubljana ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תיל

תַּיִל (בריבוי: תֵּילִים) הוא סיב מתכתי דק וארוך בעל תכונות של אלסטיות, חוזק והולכה חשמלית. בהתאם, משמשים תילים למאמצים מכניים ולהולכת חשמל. על פי רוב תילים מיוצרים על ידי משיכת המתכת דרך חור. תילים מיוצרים במגוון רחב של קטרים וממגוון של מתכות, בהתאם לייעודם. מספר תילים שזורים ביחד נקראים כבל. ליפוף תיל סביב ליבה נקרא סליל. את הפעלים גזורי השם תִּיֵּל וכן תֻּיַּל (במובן קשירה וחיבור בתיל) חידש המילונאי ראובן אלקלעי, לפי הכתוב במילונו. תילים שנועדו לנשיאת עומסים מיוצרים על פי רוב מפלדה. תילים אלו חזקים במיוחד אך אינם גמישים ובעלי מוליכות חשמלית בינונית. תילים שנועדו להולכת חשמל עשויים מנחושת או מאלומיניום. תילים אלו חלשים מכנית אך גמישים מאוד ובעלי הולכה חשמלית טובה (אלומיניום) עד מצוינת (נחושת). יש תילים שנועדו להולכה מאוד גבוהה של אותות, למשל אותות תקשורת. שיפור ההולכה בתילים כאלה נעשה על ידי ציפוים בכסף או בזהב. גדר תיל מדיה וקבצים בנושא תיל בוויקישיתוף תיל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כוונן פסנתרים

כוונן פסנתרים (כַּוְנָן) הוא אדם העוסק בכיוון פסנתרים - אומנות מתיחת מיתרי הפסנתר כך שיפיקו צליל מדויק והרמוני. כוונון הפסנתר צריך להתבצע אחת לתקופה, שמשכה תלוי באיכות הפסנתר ומצב שימורו, וכן בעקבות טלטול או שינוע של כלי הנגינה. הכוונון נועד לשמור על דיוק בגובה הצלילים וההרמוניות ועל מצבו המכני התקין של הפסנתר. לרוב מבצע הכוונן מספר פעולות: כיוון הפסנתר, ביצוע הסדרה מכנית (רגולציה מכנית) ועיצוב האינטונציה (voicing) כדי לשפר את גוון הצליל. כווננים רבים מצטיינים באחד משלושת התחומים הנ"ל, שכן מדובר בתחומי ידע נפרדים. פסנתר הזקוק בעיקר לכוונון מתאים לטיפולו של כוונן שאוזנו טובה במיוחד, בעוד שפסנתר שעיקר בעיותיו מכניות, יזכה לטיפול הולם אצל כוונן שבקיא היטב ברזי המכניקה. לכל פסנתר מכניקה מעט שונה, המחייבת לא רק ידע רב, אלא בעיקר יכולת עיצוב ודמיון, על מנת לבטא באופן מיטבי את תכונותיו של הכלי המסוים. מדיה וקבצים בנושא כוונן פסנתרים בוויקישיתוף דניאלה אפלבלט, את רוב כלי המיתר מכוונים באמצעות השוואה פשוטה בין המיתרים. בפסנתר זה בלתי אפשרי. למה?, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, ינואר 2019
טירת ליובליאנה

טירת ליובליאנה (בסלובנית: Ljubljanski grad) היא טירה בליובליאנה, בירת סלובניה. הטירה נבנתה בימי הביניים על גבעה בעיר, ומשקיפה על העיר העתיקה של ליובליאנה. מחפירות שבוצעו בגבעה עליה הוקמה הטירה, עלה כי המקום היה מיושב ברציפות החל משנת 1200 לפנה"ס. בתקופת השליטה הרומית שמשה הגבעה כמאחז עבור לגיון של הצבא הרומי. האזכור המוקדם ביותר לטירת ליובליאנה, תחת השם הלטיני castrum Leibach מופיע בקלף ה-Nomina defunctorum ("שמות המתים"), ושמור בארכיון של קתדרלת אודינה אשר באיטליה. הקלף מתוארך לתקופה בין שנת 1112 ל-1125. מסופר בו על אציל בשם רודולף מטרצנטו, יועץ לבישופות של העיר אקוויליה (כיום באיטליה), אשר העניק לבישופות 20 חוות חקלאיות למרגלות טירת ליובליאנה. ב-1144 מוזכרת הטירה כמקום מושבם של הדוכסים הקרינתיים מבית ספאנהיים. בשנת 1335 עברה הטירה לבעלות בית הבסבורג. במאה ה-15 נהרסה הטירה כמעט בכללותה ונבנתה מחדש, הפעם עם חומה המקיפה אותה ומגדלים מעל השער, אשר מולו הוקם גשר מתרומם. בתקופה זו, תפקידה של הטירה היה להגן על האזור מפני פלישה עות'מאנית כמו גם מפני מרד איכרים. במאות ה-17 וה-18 שינתה הטירה את יעודה והפכה לנשקייה ולבית חולים צבאי. הטירה ניזוקה בתקופת נפוליאון, וכאשר שבה לידי האימפריה האוסטרית הפכה לבית סוהר, יעוד אותו מילאה עד שנת 1905 ובהמשך גם במהלך מלחמת העולם השנייה. העובדה כי הטירה לא הייתה מקום מושבו של שליט או של אציל מוכר, ועלויות התחזוקה הגבוהות לביצורים שכבר לא היה בהם צורך, הביאו לכך שהמבנה החל להתפורר. בנוסף, העובדה כי הטירה החלה לשמש כבית סוהר, הורידה את קרנה בעיני הציבור. מגדל התצפית של הטירה, הקיים עד היום, נבנה ב-1848. בראש המגדל הוצב תצפיתן אשר תפקידו היה לירות בתותח במקרה שהבחין בשריפה או כדי לבשר על ביקור אורחים חשובים או על אירוע משמעותי. בשנת 1905 נרכשה הטירה על ידי עיריית ליובליאנה, בהוראתו האישית של ראש העיר, איוון הריבר, אשר תכנן להקים בשטח הטירה מוזיאון עירוני. התוכנית לא יצאה לפועל, ובמקום זאת הוחלט להושיב במקום משפחות קשות יום. בשנות ה-60 של המאה ה-20 החלו עבודות שיפוץ נרחבות בטירה, אשר נמשכו למעלה מ-35 שנה. בשנת 2006 נחנך פוניקולר העולה מכיכר קרק בעיר העתיקה לטירה. זמן הנסיעה בפוניקולר הוא 60 שניות. במאה ה-21 פועל בשטח הטירה מוזיאון המספר את תולדות המקום והעיר, באמצעות תצוגות קבע וגם באמצעות סרט. מגדל התצפית מאפשר מבט של 360 מעלות על ליובליאנה וסביבותיה וגם על הרי האלפים היוליאניים בצפון המדינה. בנוסף משמשת חצר הטירה לאירועים. מדיה וקבצים בנושא טירת ליובליאנה בוויקישיתוף
חוט להט

חוט להט הוא מקרה פרטי של גוף חימום, אשר בו המוליך דק מאוד ולכן די בזרמים נמוכים יחסית להביאו לטמפרטורות גבוהות מאוד. בשל כך, התוצאה ולפיכך גם המטרה של שימוש בחוטי להט אינה דווקא לחימום אלא למטרות אחרות: להפקת אור נראה (כמו במקרה של נורות ליבון), לחימום של אלמנטים קטנים מאוד (כמו סלילים בנורה פלואורסצנטית), או אף להצתת אש (בבדיקות מעבדה מסוימות). בשל הדרישות לעמידות בטמפרטורות גבוהות מאוד, נדרשים חוטי להט להיות עשויים מחומרים המאפשרים זאת, כגון ניכרום (אנ') או טונגסטן. בנורות להט, למשל, מחמם זרם של 0.05-0.5 אמפר את הסליל לטמפרטורות של מעל 3000 מעלות קלווין. חוט הלהט החם, פולט קרינת גוף שחור בטווח תדרים האופייני לחומר ממנו עשוי חוט הלהט ולטמפרטורה שלו, והוא נקרא ספקטרום הפליטה. מדיה וקבצים בנושא חוט להט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רומן ברזובסקי

רומן אנטולייביץ' ברזובסקי (בארמנית: Ռոման Անատոլիի Բերեզովսկի, ברוסית: Рома́н Анато́льевич Березо́вский) (נולד ב-5 באוגוסט 1974) הוא כדורגלן עבר ארמני ממוצא אוקראיני ומאמן כדורגל. קודם לכן, מאז פרישתו ב-2015 שימש כמאמן השוערים של דינמו מוסקבה. ברזובסקי הדף 14 פנדלים במסגרת ליגה הרוסית, יותר מכל שוער ששיחק אי פעם בליגה. בנובמבר 2022 מונה למאמן נבחרת ארמניה. ברזובסקי החל את הקריירה המקצועית שלו בשנת 1992 בגנדזסר קפאן הארמנית. בסיום העונה עבר לרוסיה כאשר הוא חתם בדינמו סנקט פטרבורג. עונה לאחר מכן חתם בזניט סנקט פטרבורג אך שיחק רק 5 משחקים בעונה הראשונה שלו במועדון. במדי זניט הוא שיחק 118 משחקים וספג רק 110 שערים. בעונת 1998/1999 זכה עם הקבוצה בגביע הרוסי ונבחר במקום השלישי ברשימת השחקנים הטובים ברוסיה. בתחילת העונה שלאחר מכן ויאצ'סלב מלאפייב עלה לקבוצה הבוגרת והפך לשוער הראשון וברזובסקי הפך לשוער השני. בשנת 2000 חתם בטורפדו מוסקבה ל-4 שנים, לאחר שנה אחת חתם בדינמו מוסקבה. בשנת 2006 חתם בחימקי. במהלך הקריירה שלו בחימקי הגיע למקום ה-3 בטבלת שיא המשחקים ללא ספיגה בליגה הרוסית, ורשם את שיא הדיפות הפנדלים בליגה הרוסית. ב-15 באפריל 2008, הפך לקפטן הקבוצה. ב-2 בפברואר 2012, ברזובסקי חתם על חוזה לשנה וחצי בדינמו מוסקבה. את הופעת הבכורה המחודשת שלו הוא ערך נגד אנז'י מחצ'קלה. ב-2015 פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן השוערים של דינמו מוסקבה. ב-31 באוגוסט 1996 ברזובסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998 נגד פורטוגל. ב-12 באוקטובר 2012 הפך לקפטן. ברזובסקי ממוקם במקום השני בטבלת שיאן ההופעות בנבחרת ארמניה אחרי סארגיס הובספיאן עם 79 הופעות. מאז 2015 עבד כמאמן השוערים בדינמו מוסקבה. ב-2018 צורף לצוות האימון של מועדון הכדורגל סוצ'י ובנובמבר 2019 מונה למאמן הראשי של סוצ'י, במקום אלכסנדר טוצ'ילין שהתפטר בעקבות רצף הפסדים בליגה. זניט סנקט פטרבורג הגביע הרוסי: 1998/1999 פ.צ. חימקי הליגה הרוסית הראשונה: 2006 רומן ברזובסקי, באתר Transfermarkt רומן ברזובסקי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) רומן ברזובסקי, באתר Soccerway רומן ברזובסקי, באתר WorldFootball.net רומן ברזובסקי, באתר National Football Teams רומן ברזובסקי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
הסכם פריז (1973)

הסכם פריז הוא הסכם שביתת נשק שנחתם ב-27 בינואר 1973 בין ארצות הברית, ודרום וייטנאם לבין צפון וייטנאם במטרה לסיים את מלחמת וייטנאם. במסגרת ההסכם התחייבה ארצות הברית לסייע לדרום וייטנאם במקרה של הפרת החוזה על ידי צבא צפון וייטנאם. כעבור זמן לא רב הפרה צפון וייטנאם את ההסכם וכבשה את דרום וייטנאם, דבר שגרר מחאה חריפה מצד נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד. במרץ 1968 עצר נשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון את ההפצצות על צפון וייטנאם (מבצע רעם מתגלגל), במטרה לעודד את המדינה להתחיל במשא ומתן. זמן קצר לאחר מכן נקבע מועד לפגישת נציגי שני הצדדים בפריז. שני הצדדים נפגשו לראשונה במאי 1968 לאחר עיכובים ממושכים רבים. אחד מהמכשולים המרכזיים היו שממשלת צפון וייטנאם והוייטקונג סירבו להכיר בממשלת דרום וייטנאם, ולהפך. קושי נוסף היה הדרישה הצפון וייטנאמית על הפסקת ההפצצות של האמריקאים. שני נציגי המשא ומתן העיקריים היו היועץ לביטחון לאומי האמריקאי הנרי קיסינג'ר וחבר הלשכה המדינית הווייטנאמית לה דק טהו. השניים זכו בפרס נובל לשלום בשנת 1973 על מאמציהם, אם כי לה דק טהו סירב לקבלו. למרות השתלטות צפון וייטנאם על דרומה, הקונגרס האמריקאי סירב להעניק סיוע לדרום. ההסכם מעולם לא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית. הפסקת אש שתחל ב-27 בינואר בחצות (שעון גריניץ' - 8 בשעת הו צ'י מין סיטי). נסיגה אמריקאית והחלפת שבויים וגופות. בחירות כלליות וחופשיות לגבי עתיד וייטנאם ואיחודה בצעדים של שלום. מלחמת וייטנאם הנרי קיסינג'ר לה דק טהו מדיה וקבצים בנושא הסכם פריז בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים ובנושא וייטנאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ללגס

ללגַס (ביוונית עתיקה: Λέλεγας) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, נחשב לרוב למלך ספרטה הראשון. ללגס היה המלך הקדום של לאקוניה לפני ייסוד ספרטה. על פי חלק מהגרסאות הוא היה בנם של פוסידון ולוב, בתו של מלך מצרים. ועל פי גרסאות אחרות בנו של הליוס. הוא נישא לנימפה קלאוקאריה ונולדו לו כמה בנים, בכללם מילס, פוליקאון, ופטראלוס. למילס נולד בן בשם אורוטס, שלו נולדה בת בשם ספרטה, שנישאה ללאקדיימון שייסד את העיר ספרטה וקרא לה על שם אשתו. לספרטה נולדה בת בשם אורידיקי שנישאה לאקריסיוס שילד את דנאה שילדה את פרסאוס. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צרחת וילהלם

צרחת וילהלם (באנגלית: The Wilhelm Scream) היא אפקט קולי ששימש עד כה ביותר מ-400 סרטים, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו. הצרחה מושמעת לעיתים קרובות כאשר דמות כלשהי נפגעת מירייה, נופלת מגובה רב או מושלכת עקב פיצוץ. נהוג לייחס את הצרחה לשחקן והזמר שֶׁב וולי (Sheb Wooley) שגילם בסרט "Distant Drums" משנת 1951 חייל שנטרף על ידי תנין. ההקלטה שביצע וולי צורפה לספריית הצלילים של האחים וורנר. שמה של הצרחה לקוח מהשימוש השלישי המתועד באפקט זה במערבון "The Charge at Feather River" משנת 1953, בסצנה בה דמות בשם וילהלם נפגעת ברגלה מחץ. האפקט נהיה מוכר והפך לבדיחה פופולרית בקרב עורכי סאונד רבים, בפרט לאחר ששימש בין היתר בסדרות הסרטים "מלחמת הכוכבים" ו"אינדיאנה ג'ונס", כמו גם בסרטי הנפשה רבים של חברת וולט דיסני. מאגר סרטים ששויכו לצרחה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Distant Drums", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאור הוימן, שמתם לב? הצרחה שמופיעה ביותר מ-400 סרטים, באתר ynet, 5 ביוני 2020
מילס

מילס (ביוונית: Μύλης) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית, נחשב לרוב למלך ספרטה השני. מילס היה בנו של ללגס והנימפה קלאוקאריה. אביו היה המלך של לאקוניה הקדומה לפני ייסוד ספרטה, ומילס ירש אותו בתפקיד זה. היה לו בן בשם אאורטס, שיירש בעצמו את התפקיד לאחר מות מילס. לאאורטס הייתה בת בשם ספרטה, שנישאה ללאקדיימון, שייסד את העיר ספרטה וקרא לה על שם אשתו. לספרטה נולדה בת בשם אורידיקי שנישאה לאקריסיוס, וילדה לו את דנאה שילדה את פרסאוס.
נחמה גולן

נחמה גולן (נולדה ב-28 באפריל 1947) היא אמנית ישראלית בתחומי הפיסול, מיצב, וידאו ארט וצילום, המעלה ביצירותיה נושאים העוסקים במקומה של האישה בעולם הדתי. נולדה בתל אביב בשנת 1947. למדה במכון אבני בתל אביב בין השנים 1978–1980. לאחר לימודיה החלה בתהליך של חזרה בתשובה. נישאה לדני גולן (פטשניק), חבר ב"צמד דרום", אשר בעקבותיה חזר אף הוא בתשובה. גולן מתגוררת ברמת גן ויוצרת בסטודיו בתל אביב. כאמנית שהייתה בעבר חילונית וחזרה בתשובה, היא בוחנת את מקומה של האישה בעולם הדתי. יצירותיה עוסקות בנושאים טעונים, כגון פמיניזם דתי, מערכת היחסים המורכבת שבין נשיות ודתיות, והגדרת תפקידיה של האישה בעולם הדתי. ביצירתה עושה גולן שימוש בטקסטים ובמילה הכתובה תוך הצגתם ומחיקתם, מתוך נקודת מוצא של הטקסט היהודי. לטקסט היהודי ההלכתי משמעות רבה בעיצוב התרבות היהודית, ומתוך כך הוא משמש גם לקיבוע מעמדה של האישה בחברה הדתית. גולן משתמשת ביצירתה במגוון רחב של חומרים החל מרדי מייד, זכוכית, בד, קרמיקה וכלה בצילום ובפוטושופ. כמו כן היא עוסקת גם באוצרות. ספר נשים, 2000, צילום מטופל במחשב. גולם, 2009, פרט מתוך מיצב בתערוכה "מוזיאון הטבע", אוצרת: רויטל בן-אשר פרץ, מוזיאון פתח תקווה לאמנות, צילום יגאל פרדו. שתלכי בדרכים טובות, 2012, פרט מתוך הצבה בתערוכה מטרוניתא, אוצרים דבורה ליס ודוד שפרבר. משכן לאמנות עין חרוד. פנחס כהן חוה, דימוי – כתב עת לספרות, אמנות, ביקורת ותרבות יהודית ח' מס' 20 סתיו תשס"ב. דקל טל, (מ)מוגדרות – אמנות והגות פמיניסטית, קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012. שולה קשת, מ-א' – ת' מילון שלום של נשים בישראל, הוצאת אחותי למען נשים בישראל. גדעון עפרת, השיבה לשטייטל, הוצאת מוסד ביאליק. Jews And Shoes – Edna Nahshon - BERG / Oxford New York. אלי ערמון אזולאי, ביקור בסטודיו של נחמה גולן, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2009 נחמה גולן, באתר עמלנט נחמה גולן, דף שער בספרייה הלאומית
כוח אוסטרלי

כוח אוסטרלי, מכונה פֶּרֶנְטִי (שם מדעי: Varanus giganteus) הוא מין של לטאת כוח גדולה החיה בדרום מזרח ובמרכז אוסטרליה והיא הלטאה הגדולה ביותר ביבשת זו. הכוח הוא לטאה גדולה מאוד והגדולה באוסטרליה. אורכה יכול להגיע עד 2.5 מטר ומשקלה ל-15 ק"ג בממוצע, כשהמרבי יכול לעלות על 20 ק"ג. למרות גודלה היא זריזה מאוד. מבנה גופה צר, עורה מכוסה בכתמים צהובים על רקע כהה. הלטאה אינה נצפית רבות באוסטרליה היות שהיא מסתתרת מאנשים. במידה וחשה איום היא בורחת במהירות או חופרת מחילה או מטפסת על עץ כדי להימלט. במפגש מול טורף היא יכולה לנפח את צווארה ולהשמיע קולות המבריחים את תוקפה, אחרת היא משתמשת בזנבה, טפריה ושיניה החדות להגנה. נשיכתה ארסית. הלטאה אוכלת בעיקר מזון מן החי האוסטרלי, בהתאם לגודלה: הקטנים יצודו חרקים, לטאות, צפרדעים, דגים, יונקים קטנים וציפורים. ככל שהם גדלים הם יכולים לצוד טרף גדול יותר כמו קנגורו קטנים או וומבטים וכן אמו צעירים. הם גם לא בוחלים בקניבליזם. הטרף נתפס ומומת על ידי הטפרים או השיניים החדות או על ידי הארס של הלטאה. לאחר שאכלה היא יכולה לצום זמן רב במדבריות הקשים של אוסטרליה. מדיה וקבצים בנושא כוח אוסטרלי בוויקישיתוף כוח אוסטרלי, באתר ITIS (באנגלית) כוח אוסטרלי, באתר NCBI (באנגלית) כוח אוסטרלי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כוח אוסטרלי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כוח אוסטרלי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כוח אוסטרלי, באתר GBIF (באנגלית) כוח אוסטרלי באתר reptilepark כוח אוסטרלי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדראה קסיראגי

אנדראה אלבר פייר קסיראגי (בצרפתית: Andrea Albert Pierre Casiraghi; נולד ב-8 ביוני 1984) הוא הבן הבכור של קרולין, נסיכת הנובר וסטפנו קסיראגי המנוח, הנכד הבכור של רנייה השלישי, נסיך מונקו והשחקנית האמריקאית גרייס קלי. הוא הרביעי בסדר הירושה לכתר נסיכות מונקו, לאחר בני דודיו התאומים ואימו. קסיראגי נולד ב-8 ביוני 1984 בבית חולים הנסיכה גרייס במונקו, אותו בית חולים בו נולדו אחיו שרלוט ופייר. קסיראגי נקרא על שם חבר ילדות של אביו, דודו אלבר וסבא רבא שלו מצד האב, הנסיך פייר. הסנדקים של קסיראגי הם דודתו מצד האם, הנסיכה סטפני ודודו מצד האב, מרקו קסיראגי. ב-3 באוקטובר 1990 נהרג אביו של קסיראגי בתאונת שיט. לאחר מותו של האב, העבירה הנסיכה קרולין את המשפחה לכפר סן רמי דה פרובאנס שבדרום בצרפת ובהמשך לפריז, זאת בכוונה למזער, כלל שניתן, את חשיפת המשפחה לתקשורת. ב-1999 נישאה אימו לארנסט אוגוסט, נסיך הנובר והביאה לעולם את אחותו למחצה, אלכסנדרה, נסיכת הנובר. משגדל בעיקר בצרפת, קיבל קסיראגי את תעודת הבגרות שלו מבית הספר הבינלאומי בפריז בדצמבר 2002. הוא למד תקופה מסוימת באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קנדה, וסיים את התואר הראשון שלו באמנות חזותית ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה האמריקאית בפריז. בין השנים 2007 ל-2009 למד קסיראגי בניו יורק סיטי, שם קיבל את התואר השני שלו ביחסים בינלאומיים. לאחר מכן עשה את ההתמחות שלו בשגרירות קטר בצרפת. ביולי 2012 פרסמה הנסיכה קרולין הודעה כי בנה אנדראה קסיראגי וחברתו מזה שבע שנים, טטיאנה סנטו דומינגו מאורסים. ב-21 במרץ 2013 לזוג נולד בנם הראשון, אלכסנדר אנדראה סטפנו "סאשה" קסיראגי בלונדון, אנגליה. היות שלא היו נשואים בעת הולדת הבן, בנם לא נכלל בסדר הירושה לכתר, אולם בעקבות נישואי הזוג לאחר מכן, הוא נמצא במקום החמישי בסדר הירושה לכתר. קסיראגי וסנטו דומינגו נישאו בטקס אזרחי ב-31 באוגוסט 2013 במונקו. טקס דתי נערך מאוחר יותר ב-1 בפברואר 2014 בשווייץ. בתם השנייה אינדיאה (India) נולדה ב-12 באפריל 2015 בלונדון, אנגליה. קסיראגי דובר צרפתית, איטלקית, אנגלית וגרמנית. מדיה וקבצים בנושא אנדראה קסיראגי בוויקישיתוף Stefano Casiraghi, 30, Husband Of Caroline of Monaco, Is Killed אנדראה קסיראגי ב-Hello Magazine Andréa Casiraghi au nom de l'amitié". Point du Vue (in French). June 2007. Retrieved 9 February 2012. "Andrea Casiraghi... Revealed". crushable.com. 5 July 2011. Retrieved 10 February 2012. Son of Monaco's Princess Caroline getting married Tatiana Santo Domingo gets married in Valentino couture wedding gown A little princess! Monaco heir Andrea Casiraghi and wife Tatiana Santo Domingo welcome a baby girl
ורנר

ורנר הוא שם פרטי ושם משפחה ממקור גרמני. האם התכוונתם ל... אברהם ורנר – רבה הראשון של נתניה אברהם גוטלוב ורנר – גאולוג גרמני אוסקר ורנר – שחקן אוסטרי אלפרד ורנר – כימאי שווייצרי אשר זאב ורנר – רב בטבריה גיל ורנר – קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, מפקד חטית קטיף, חטיבת אלכסנדרוני ובא"פ אליקים דוד יחיאל ורנר – רבה האשכנזי של העיר חדרה חיים ורנר – משפיע ותלמיד חכם חסידי משה מנחם מנדל ורנר – רב, מייסד שכונות בירושלים שמואל ברוך ורנר – ראב"ד בתל אביב וורנר ברנר אישים ששמם הפרטי הוא ורנר
אורוטס

אֵוּרוטַס, (ביוונית עתיקה: Εὐρώτας) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית. אורוטס היה בנו של מילס בן ללגס. הוא היה המלך הקדום של לאקוניה לפני ייסוד ספרטה. לא היו לו בנים זכרים, אולם הייתה לו בת בשם ספרטה, שאותה השיא ללאקדיימון שבנה את העיר ספרטה וקרא לה על שם אשתו. פאוסניאס טוען שאורוטס הסיט את נהר אורוטס וקרא לו על שמו. מדיה וקבצים בנושא אורוטס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עודד בן נון

עודד בן נון (נולד ב-1975) הוא במאי ותסריטאי ישראלי. לאחר סיום לימודים בתיכון זיו ירושלים עשה שנת שירות בגרעין "רעים" לעיירות פיתוח. את שירותו הצבאי העביר בסיירת צנחנים. לאחר סיום השירות החל לעבוד כמעצב אתרי אינטרנט, גרפיקאי וצלם. בשנת 2008 החל את לימודיו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, שם פגש את אשתו ושותפתו המקצועית, מיכל ברזיס. יחד הם עבדו על סרטי הגמר "עונג שבת" ו"הנשים של יום שלישי", המבוסס על סיפורו הקצר של הרוקי מורקמי. לאחר סיום לימודיו בהצטיינות, ביים פרסומות ותשדירים עבור שטראוס, אופטיקנה, היינץ, משרד הבריאות והוועד למלחמה באיידס (עליו זכה בפרס הברונזה בתחרות פרסי האפיקה). בן נון המשיך את עבודתו עם ברזיס, ויחד הם ביימו את הסרט הקצר "גן עדן אבוד", שהשתתף בלמעלה מ-100 פסטיבלים בינלאומיים, וזכה ב-20 פרסים, ביניהם בפרס הראשון בפסטיבל קוסטנדורף בהנהלת הבמאי אמיר קוסטוריצה, ואף זכה להיכלל ב-long list (רשימת הסרטים הזכאים) לאוסקר בקטגוריית הסרט הקצר. השניים חברו לאחר מכן לקולנוען תום שובל וכתבו יחד איתו את הסרט הקצר "איה". הסרט יצר תקדים בשנת 2012 כאשר היה לסרט הקצר הראשון שמוקרן ומופץ באופן מסחרי בבתי הקולנוע לצד סרטים באורך מלא. הסרט זכה באותה שנה בפרס הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר, ובשנת 2015 היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר. מיכל ברזיס איה (סרט) עודד בן נון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עודד בן נון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עודד בן נון, באתר AllMovie (באנגלית) עודד בן נון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר האינטרנט של ברזיס ובן נון עונג שבת, באתר בית הספר סם שפיגל אמיר קמינר, זוג מהסרטים, באתר "ידיעות אחרונות", 24 בספטמבר 2018
המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן

המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן היא מחלקה בפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר-אילן. במחלקה כ-30 חברי סגל וכי-90 סטודנטים לתארים מתקדמים. המחלקה אמונה על הוראת קורסים בפיזיקה לתלמידי שאר המחלקות באוניברסיטה ומקיימת לימודים מלאים לתואר ראשון (B.Sc) שני (M.Sc.) ושלישי (PhD). בין החוקרים והסגל האקדמי במחלקה נמנים הפרופסורים משה קוה, שלמה הבלין, נדב שנרב, נתן אביעזר, חיים סומפולינסקי, יחיאל דומב, חיים טייטלבאום, אלי ברקאי. המחלקה לפיזיקה הייתה מן המחלקות הראשונות שנוסדו באוניברסיטת בר-אילן. המחלקה נוסדה בשנת 1955 על ידי פרופ' משה ימר. אתר האינטרנט הרשמי של המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן נכון לאפריל 2015.
העמק המרכזי (קליפורניה)

העמק המרכזי (באנגלית: Central Valley; בתעתוק לעברית: סנטרל ואלי) הוא עמק גדול, שטוח שחולש גאוגרפית על מרכז מדינת קליפורניה. רוחבו בין 60 ל-100 ק"מ ואורכו כ-720 ק"מ מצפון-צפון-מערב לדרום-דרום-מזרח, בחלק היבשתי המקביל לקו החוף של האוקיינוס השקט. שטחו כ-58,000 קמ"ר, כ-13.7% משטחה היבשתי של קליפורניה. העמק המרכזי הוא אזור פורה במיוחד ואחד הפוריים ביותר בעולם, ומכיל כמה מהאזורים החקלאיים המניבים ביותר בקליפורניה, אשר מצטיינת בכמות תוצר החקלאי שלה. העמק מכיל כמה אגני ניקוז מרכזיים: עמק סקרמנטו בצפון, עמק סאן חואקין בדרום ואגם טולאר על אקלימו המדברי בקצה הדרומי ביותר. העמק המרכזי הוא אחד מאזורי החקלאות הפוריים בעולם. הוא מכיל מעל 230 סוגי גידולים. על שטח של פחות מ-1% משטחי החקלאות בארצות הברית, סנטרל ואלי מייצר מעל 8% מהתוצרת במונחי ערך תפוקה: כ-17 מיליארד דולר בשנת 2002. הייצור החקלאי נשען על השקיה הן מהטיית מי נגר והן משאיבה מבארות. כשישית משטחי החקלאות בארצות הברית נמצאים בסנטרל ואלי. למעשה כלל הגידולים שאינם טרופיים מגודלים בעמק המרכזי, מקור מוצרי המזון הגדול בארצות הברית, כולל עגבניות, שקדים, ענבים, כותנה, אפרסקים ואספרגוס. באזור כ-6,000 מגדלי שקדים והוא מייצר כ-90% מתצרוכת השקדים העולמית. מדיה וקבצים בנושא העמק המרכזי בוויקישיתוף העמק המרכזי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לאקדיימון (מיתולוגיה)

לאקדיימון (ביוונית עתיקה: Λακεδαίμων) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית נחשב למייסד האגדי של ספרטה. לאקדיימון היה בנם של זאוס והפליאדה טייגטה. הוא נישא לספרטה בתו של אורטס מלך לאקוניה. הוא ייסד את העיר ספרטה וקרא לה על שם אשתו האהובה. הספרטנים מכונים לעיתים "לאקדיימונים" על שמו. לו ולספרטה נולדו שני בנים, אמיקלס שירש את המלוכה, ואורידיקה שנישאה לאקריסיוס וילדה לו את דנאה שילדה את פרסאוס. (Παυσανία, Λακωνικά, Ι, 1 -2), "Μετὰ δὲ τοῦτο ᾤκισέ τε καὶ ὠνόμασεν ἀπὸ τῆς γυναικὸς πόλιν, ἣ Σπάρτη καλεῖται καὶ ἐς ἡμᾶς." - "לאחר מכן, נקראה על שמה עיר נשים, שגם היא נקראת לנו ספרטה." (ביוונית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.