laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שמח (שיר של עברי לידר)

שמח הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עברי לידר. השיר יצא לאור ב-5 במאי 2021, בהוצאת חברת התקליטים "הליקון". הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי עומר טובי. השחקנית שני קליין הופיעה ביחד עם לידר בקליפ. מבקר המוזיקה הישראלי, יוסי חרסונסקי, הפנה אל השיר ביקורת חיובית, תוך שהוא כותב כי ”יש בו קצב דאנס מרקיד, אלמנטים של מוסיקת חתונות בעלת ניחוח מזרחי, וגם הטקסט יאומץ קלי קלות על ידי החוגגים מבלי שיחושו באמירה על חברה חומרנית, נהנתנית וחלולה”. חרסונסקי העניק לשיר ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. סרטון השיר "שמח" באתר יוטיוב מידע על השיר "שמח" באתר iTunes מידע על השיר "שמח" באתר ספוטיפיי לדף השיר באתר הספרייה הלאומית מוכן לשבירת הכוסות: עברי לידר משחרר את "שמח", באתר ‏מאקו‏, 5 במאי 2021 עברי לידר סאם חלבי - שמח שמח שמח - Single
Octopus

Octopus הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק המתקדם הבריטית ג'נטל ג'ייאנט, שיצא בשנת 1972. זהו אלבומה האחרון של הלהקה עם החבר המייסד פיל שולמן, והראשון עם המתופף ג'ון וות'רס. השם "Octopus" נהגה לכאורה על ידי רוברטה, אשתו של פיל שולמן, כמשחק מילים על "octo opus" (שמונה יצירות מוזיקליות, כמו שמונה השירים שבאלבום). ריי שולמן סיפר בשנת 2004 ש"(Octopus) היה ככל הנראה האלבום הטוב ביותר שלנו, חוץ מאולי Acquiring the Taste. התחלנו פעם הרעיון של כתיבת שיר על כל חבר בלהקה. קונספט בראש הוא נקודת התחלה טובה לכתיבה. אני לא יודע למה, אבל למרות ההשפעה של Tommy ו-Quadrophenia של The Who, כמעט בן-לילה אלבומי קונספט החלו להראות כיומרניים למדי". האלבום שמר על הסגנון המגוון והמאתגר המזוהה עם הלהקה. השירים באלבומים מבוססים ברובם על רומנים ופילוסופים: השיר "The Advents of Panurge" נכתב בהשראת ספרי גרגנטואה ופנטגרואל מאת פרנסואה רבלה; "A Cry for Everyone" נכתב בהשראת הסופר הצרפתי-אלג'יראי אלבר קאמי, והשיר "Knots" נכתב בהשראת הספר "סבכים" (Knots) מאת הפסיכיאטר הסקוטי רונאלד לאינג. עטיפת האלבום בממלכה המאוחדת, בהוצאת חברת התקליטים ורטיגו, צוירה בידי רוג'ר דין. גרסאות האלבום שיצאו בארצות הברית ובקנדה הופצו על ידי קולומביה והשתמשו בעטיפה אחרת מאת צ'ארלס ווייט. האלבום זכה לביקורות חיוביות, ונחשב כיום לאחד האלבומים הטובים של ז'אנר הרוק המתקדם. אתר Allmusic ציין ש"Octopus הוא אלבום שצלח את מבחן הזמן הרבה יותר טוב ממה שכל אחד היה צופה". במהדורה מיוחדת של מגזיני Q ו-Mojo, "פינק פלויד והסיפור של הרוק המתקדם", האלבום הגיע למקום ה-16 ברשימת "40 אלבומים קוסמיים של רוק". המוזיקאי אבנר קנר סיפר שהושפע מהאלבום, שקיבל בהשאלה משלמה גרוניך, ובמיוחד מהשיר "Knots". ביקורת לאלבום באתר "רוק מתקדם" מידע על האלבום Octopus באתר MusicBrainz מידע על האלבום Octopus באתר AllMusic האלבום Octopus באתר Discogs Interview: Derek Shulman (Gentle Giant), ‏2014-04-22 (ביוונית) Octopus - Gentle Giant | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2021-05-05 Q Classic: Pink Floyd & The Story of Prog Rock, 2005.
שקמים

בית ספר שדה שקמים הוא בית ספר שדה של החברה להגנת הטבע בישראל, הממוקם ליד היישוב ניצן, וקיבוץ ניצנים, במישור החוף הדרומי של מדינת ישראל. בית הספר נקרא כך על שם עצי השקמה הענפים הצומחים באזור. שקמים אלה הן חלק משדרת עצי פרי ובוסתנים שנשתלו לאורך דרך החוף העתיקה שהובילה מעזה ועד לתל אביב של ימינו. ערך מורחב – הארמון בניצנים בית הספר הוקם ב-1983 ויושב בבית שזכה לכינוי "הארמון". זהו בית באר שהוקם ב-1917 על ידי ערבי אפנדי אמיד. בית הבאר הכיל באר בקומתו הראשונה, חלל לאיסוף ואריזת תפוזים, אותם גידל בפרדסים סביב ביתו, וחדרי מגורים ומרפסות למגוריו ומגורי ארבע נשותיו וילדיו. בשנת 1942 רכשה קק"ל את הבית והאדמות שסביבו. בחנוכה 1943 התיישבה במקום קבוצת ניצנים - קבוצת עולים יוצאי רומניה, ופולין. חברי הקבוצה שמנו כ-70 חברים בחרו בניצנים כיוון שהייתה זמינה להתיישבות מיידית, והייתה קרובה לים, ממנו קיוו להתפרנס מדיג ולהביא מעפילים. ואכן, בשנת 1947, סייעו חברי הקיבוץ בהעלאת ספינת המעפילים שבתאי לוז'ינסקי לחוף הצמוד לקיבוץ. ערך מורחב – הקרב על ניצנים תוכנית החלוקה של האו"ם בשנת 1947 נכללה ניצנים בגבולות המדינה הערבית. כמו שאר היישובים שהוצאו מגבולות המדינה היהודית של ההכרזה, החליטו אנשי ניצנים שלא לנטוש את יישובם ולהילחם עליו. בעת התקדמות צבא מצרים לעבר תל אביב במלחמת השחרור, נכבש הקיבוץ על ידי הצבא המצרי. הצבא המצרי היה מצויד בטנקים ובארטילריה ונהנה מסיוע אווירי, ומולו עמדו חברי הקיבוץ ותגבורת שנשלחה אליהם כשהם מצוידים בנשק דל. לאחר שרבים מלוחמי ניצנים נהרגו בקרב, ב-7 ביוני 1948, התבצרו אחרוני הלוחמים בתוך "הארמון", ולאחר 14 שעות לחימה ו-33 הרוגים, נכנעו תושבי ניצנים ונלקחו בשבי המצרי למשך 9 חודשים. בקרב זה השתתפו שלוש נשים לוחמות. אחד מהסיפורים המפורסמים מקרב זה הוא סיפורה של אחת הלוחמות בקרב, מירה בן-ארי שהפגינה בגבורתה רוח לחימה, גאווה והקרבה עצמית, הפך למיתוס האישה הלוחמת. סמוך לסוף מלחמת העצמאות, בנובמבר-דצמבר 1948, כבש צה"ל את האזור מחדש. שלדי הלוחמים נאספו ונקברו בקבר אחים בבית הקברות ב"ניצנים הישנה", ולאחר המלחמה הוקם הקיבוץ מחדש 3 ק"מ דרומה משם. ה"ארמון" - בית הפרדס הישן שהפך למבנה הקיבוץ וכיום הוא מבנה היסטורי מוכר לשימור. עמדות משוחזרות מימי תש"ח ואנדרטאות לזכרם של לוחמי ניצנים שנפלו במלחמת השחרור כולל אנדרטת קבר האחים המספרות של סיפורם של לוחמי הקיבוץ במלחמה. אנדרטת הברונזה "יד לאישה הלוחמת", המוקדשת לנשים הלוחמות בקרב ניצנים ולנשים הלוחמות במערכות הביטחון בישראל. אתר האינטרנט הרשמי של שקמים בית ספר שדה שקמים (ניצנים), דף שער בספרייה הלאומית
מאיה לוי נשיץ

מאיה לוי נשיץ (בהונגרית: Lőwy Naschitz Maya; טימישוארה, 26 בינואר 1927 – קלוז'-נאפוקה, 1 במאי 2012) הייתה מורה בגימנסיה לשפות אנגלית-צרפתית, מחנכת, סופרת סיפורי ילדים, כותבת זכרונות, אשתו של ד"ר קארוי לוי, אמו של ד"ר דניאל לוי (כימאי). מאיה לוי נשיץ נולדה במשפחה יהודית. היא הייתה תלמידה מצטיינת וראשונה בכיתה בגימנסיה כרמן סילווה בעיר הולדתה עד שנאלצה לעזוב את בית הספר עקב יישום חוק הנומרוס קלאוזוס גם ברומניה. היא סיימה את השנתיים האחרונות כתלמידה בבית הספר התיכון היהודי בטימישוארה, אך יכלה לגשת לבחינת הבגרות רק בתום מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן סיימה את לימודיה בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת ויקטור באבש (Victor Babeș Tudományegyetem) בקלוז' עם תואר בצרפתית ובאנגלית. מאחר שבתחילת שנות החמישים הוטל בספק אם השפות הזרות יישארו בתוכנית הלימודים בבתי הספר, היא נאלצה לכלול גם את הרומנית בלימודיה כסטודנטית בשנה האחרונה. פרופסור אמיל פטרוביץ' הבחין ברמה הגבוהה של עבודות הגמר שלה ותמך בה שתוכל לקבל תואר הוראה באנגלית, בצרפתית וברומנית בשלוש התמחויות, באופן יוצא דופן. בתחילת דרכה מונתה למרצה באוניברסיטת באבש, שם צורפה למערכת העריכה של המילון האקדמי הרומני-הונגרי בהנהגת בלה קלמן (העבודה בת שני הכרכים פורסמה בשנת 1964; היא עדיין נחשבת למילון הרומני-הונגרי המשמעותי ביותר). בשל הקמפיין הפוליטי שהושק נגד הדוד שלה בטימישוארה, הקריירה האוניברסיטאית שלה נגדעה, ומאז, במשך כארבעה עשורים, היא לימדה את השפה והספרות הצרפתית והאנגלית וגידלה דורות של תלמידי תיכון בכך שהכירה להם את התרבות, את השפה ואת האזור של העמים דוברי שפות אלה. המנהלת היינל סאבו הזמינה אותה ללמד בבית הספר הפדגוגי הממלכתי ההונגרי. מאיה לוי עברה את בחינת ההוראה ברמה 1. לדברי שאנדור פודור: "איזה מורה, איזה מחנכת הייתה מאיה לוי? מעל לכל כזו שרצתה לראות לא רק את הטוב בתלמידיה, את התכונות המתהוות או שכבר התהוו אצל תלמידיה ועמיתיה ולפתח תכונות אלה עד כמה שניתן. מעניין שטעויות התלמידים והמורים לא הטרידו אותה וענינו אותה פחות". בנוסף לפעילות ההוראה המסורה שלה, עבדה גם ככותבת מקצועית; באופן קבוע התפרסמו מאמריה בשבועון החינוכי, הפדגוגי, הפסיכולוגי והתרבותי של "העיתון החינוכי" שהתפרסם בבוקרשט בין השנים 1950–1989. אחרי לידת נכדתה אליס-אלטה, כתבה מספר סיפורי ילדים ומאז שנת 1990 אלה הופיעו בכמה כרכים: ביגה ז'יגה והאחרים: סיפורי ערב (Biga Zsiga és a többiek: esti mesék) (1994; 2005), פורה פרי והאחרים Fura Feri és a többiek) (2013)). האחרון פורסם גם בגרמנית בשם (Funky Franky und die Anderen. מרכן, 2012). ככותבת זכרונות פרסמה שני כרכים: "צלילים נשמעים: תמונות רגע מחיי משפחה" (קלוז'-נאפוקה, 1997) ו"אחרי הצלצול": גלריה של מורים ותלמידים בזמן (2011). הונגרים ברומניה מיהו מי: 1997. אוראדיה, 1996. המאמר על מאיה לוי נשיץ ראו עמ' 426. ISBN 978-973-00725-6-3 "Isten veled, Maya! - Művelődés - Szabadság". archivum2.szabadsag.ro (בהונגרית). נבדק ב-2018-08-20.
אלגברת אלברט

במתמטיקה, אלגברת אלברט היא אלגברת ז'ורדן פשוטה מממד 27. אלגברות אלברט מוגדרות מעל כל שדה ממאפיין שונה מ-2, והן אלגברות ז'ורדן הפשוטות היחידות שאינן נספחות לאלגברה אסוציאטיבית. תהי C אלגברת אוקטוניונים מעל שדה ממאפיין שונה מ-2. על אלגברת המטריצות בגודל 3x3 מעל C מוגדרת האינוולוציה של שחלוף והצמדת הרכיבים. אוסף המטריצות הסימטריות ביחס לאינוולוציה זו, עם הפעולה x*y=(xy+yx)/2, הוא אלגברת ז'ורדן פשוטה מממד 27. כל אלגברה כזו נקראת אלגברת אלברט, בעקבות עבודתו של אדריאן אלברט מ-1934 שבה הוכיח שהן אכן פשוטות. ב-1947 הראה אלברט שכל אלגברת ז'ורדן פשוטה מיוחדת (היינו כזו שאינה נספחת לאלגברה אסוציאטיבית) היא אלגברת אלברט. לכל אלגברת אלברט שהיא אלגברת חילוק יש איזוטופ שהוא ציקלי, כלומר כזה המכיל הרחבה ציקלית תלת-ממדית של שדה הבסיס (Petersson-Racine אם שדה הבסיס מכיל שורש שלישי של היחידה; Petersson 1999 במאפיין 3; Maneesh Thakur 2022 במקרים הנותרים). מעל שדה ממאפיין אפס, אלגברת הנגזרות   Der ⁡ ( J ) {\displaystyle \ \operatorname {Der} (J)} של אלגברת אלברט J היא אלגברת לי הפשוטה מטיפוס   F 4 {\displaystyle \ {\mathsf {F}}_{4}} , וממדה 52. אם נסמן ב-   J 0 {\displaystyle \ J_{0}} את המרחב של פעולות הכפל של אברי J על האלגברה עצמה שהעקבה שלהן (כהעתקות ליניאריות) היא אפס, אז   J 0 + Der ⁡ ( J ) {\displaystyle \ J_{0}+\operatorname {Der} (J)} היא אלגברת לי פשוטה מטיפוס E 6 {\displaystyle {\mathsf {E}}_{6}} . בניות דומות מובילות לאלגברות לי הפשוטות מטיפוסים E 7 {\displaystyle {\mathsf {E}}_{7}} ו- E 8 {\displaystyle {\mathsf {E}}_{8}} (ראו ריבוע הקסם של פרוידנטל). חבורת האוטומורפיזמים של אלגברת ז'ורדן היא חבורה אלגברית פשוטה, פשוטת קשר לחלוטין וקשירה מטיפוס   F 4 {\displaystyle \ {\mathsf {F}}_{4}} . החבורה (עד כדי איזומורפיזם של חבורות אלגבריות) קובעת את האלגברה (עד כדי איזומורפיזם של אלגברות). טענה דומה נכונה גם עבור אלגברות אוקטוניונים (שם חבורת האוטומורפיזמים היא מטיפוס G 2 {\displaystyle {\mathsf {G}}_{2}} ). H.P. Petersson, "A survey on Albert algebras", Transformation Groups, Vol. 24(1), 2019, pp. 219-278. אלגברת ז'ורדן הנספחת לאלגברה האסוציאטיבית A היא זו המתקבלת מפעולת הכפל x ∗ y = ( x y + y x ) / 2 {\displaystyle x*y=(xy+yx)/2} , או תת-אלגברות-ז'ורדן של כזו.
בית ספר שדה

בֵּית סֵפֶר שָׂדֶה (נטבע במקור כמרכז הדרכה של החברה להגנת הטבע) הוא מוסד שמטרתו העיקרית היא לספק מקומות לינה ושירותי הדרכה עבור המטיילים השונים, וכן, מנוהל על ידי החברה להגנת הטבע. כיום, ישנם כ-12 בתי ספר שדה ברחבי ישראל, הפרושים בשטחי טבע מהחרמון ועד אילת. 9 מתוכם כוללים שירותי אירוח ולינה. כמו כן, שני מוסדות נוספים בישראל אשר מגדירים את עצמם כבית ספר שדה ואינם שייכים לחברה להגנת הטבע הם בית ספר שדה כפר עציון ובית ספר שדה שער הגיא במושב בית מאיר. ראשית הוקם בית ספר שדה בעין גדי ב-1960 וב-1963 הוקם בשדה בוקר בית ספר שדה נוסף. בשנת 1966 היו בישראל שבעה בתי ספר שדה: עין גדי, שדה בוקר, אילת, חוף הכרמל, הר מירון, גליל מערבי ובמושב בר גיורא. בחצי האי סיני הוקמו בשנות ה-70 בתי ספר שדה בשארם א-שייח' בימית ובסנטה קתרינה שפעלו עד לפינוי האזור ב-1981. ב-1975 הוקם בית ספר שדה בעפרה. בתי ספר שדה ממוקמים בלב הטבע הישראלי, במקומות מרכזיים בעלי נוף ייחודי ובסמיכות רבה למסלולי טיול אהובים ומעניינים. מדריכי החברה להגנת הטבע, צעירים ובוגרים, אשר נמצאים בבתי ספר שדה, מחוברים לשטח ולמתרחש בו ומלווים את המטיילים בין שבילי הטבע והנוף שבאזור. בכל שנה מתארחים בבתי ספר שדה אלפי מטיילים: משפחות, תלמידי בתי ספר, צעירים ומבוגרים וזוכים להדרכה על ידי המדריכים אשר מתמחים בתחומם ובאזורם. חלק מהטיולים השנתיים של בתי-ספר תיכון בישראל המתקיימים במסגרת שיעור של"ח, שנמשכים מספר ימים ודורשים ארגון מקומות לינה ושירותי הדרכה, משתמשים בשירותיהם של בתי-ספר שדה לצרכים אלו. בתי-ספר שדה משמשים גם כמרכזי לימוד עבור קורסי שדה אוניברסיטאיים, וכמרכזי הדרכה למטיילים. בחלק מבתי ספר השדה מתקיימים גם חוגי נוער. בית ספר שדה חרמון - בית ספר שדה זה משמש בסיס יציאה לטיולים בהר החרמון, ומספק הדרכה לתנועה ולשהייה בשלג. בית ספר שדה גולן בית ספר שדה הר מירון בית ספר שדה אלון התבור בית ספר שדה אכזיב בית ספר שדה עפרה (יחידת הדרכה בלבד) בית ספר שדה שקמים (יחידת הדרכה בלבד) בית ספר שדה שדה בוקר בית ספר שדה חצבה בית ספר שדה הר הנגב בית ספר שדה עין גדי - בית ספר שדה הראשון בישראל. בית ספר שדה אילת - בית ספר שדה הדרומי ביותר בישראל. עשהאל בן-דוד, "והגדת לבנך..." : סיפורם של בתי ספר שדה של החברה להגנת הטבע, הוצאת החברה להגנת הטבע, 1999. מדיה וקבצים בנושא בית ספר שדה בוויקישיתוף רשימת בתי-ספר השדה של החברה להגנת הטבע אורלי גנוסר, ‏תוכן, יותר מפסיליטיז: בתי ספר שדה כאופציה לנופש בארץ, באתר גלובס, 18 במרץ 2017 חיליק אברג'ל, שיר ארץ: בתי ספר שדה מחרמון ועד אילת, באתר ynet, 20 ביולי 2017 מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית ספר שדה בשאם א-שייח', באתר "חלון אחורי", 3 בנובמבר 2018 משה גלעד, פעם הם נחשבו לרשת מפוארת, אך מה מקומם של בתי ספר שדה כיום?, באתר הארץ, 21 בדצמבר 2021 שפי גבאי, בי"ס שדה, מוסד נוטע אהבת הארץ והטבע, דבר, 13 ביוני 1966
שלי פינגרי

שלי מרי פינגרי (באנגלית: Chellie Marie Pingree; נולדה ב-2 באפריל 1955) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת מיין, ברציפות מאז 2009. פינגרי, חברת המפלגה הדמוקרטית, מייצגת מחוז קונגרס המכסה מרבית מדרום מיין, לרבות הערים אוגוסטה ופורטלנד. טרם היבחרה לקונגרס הייתה חברת הסנאט המדינתי של מיין בשנים 1992–2000, ובארבע השנים האחרונות לכהונתה שם הייתה מנהיגת הרוב. פינגרי נולדה בשם רושל מרי ג'ונסון במיניאפוליס שבמינסוטה, בתם של הארי ודורותי ג'ונסון. בנעוריה עברה למיין, ושמה הפרטי שונה בחוק ל"שלי". היא למדה באוניברסיטת דרום מיין והשלימה את לימודיה הגבוהים במכללת האטלנטיק עם תואר ראשון באקולוגיה אנושית. מאז שסיימה את לימודיה במכללה זו היא מתגוררת בנורת' הייבן, קהילת איים קטנה מול חופי רוקלנד. עד 1981 איישה פינגרי משרות אחדות בתחומי החקלאות והטיפול, אז ייסדה את "נורת' איילנד יארן" (North Island Yarn), תעשייה ביתית של סריגי יד בחנות קמעונאית בנורת' הייבן. העסק שלה התרחב במרוצת הזמן, בו הועסקו עד עשרה עובדים. בית העסק החל לשווק ערכות סריגה וספרי דפוס ברחבי ארצות הברית באמצעות 1,200 חנויות קמעונאיות ו-100 אלף קטלוגים להזמנות דואר. באמצעות החברה, פינגרה חיברה חמישה ספרי סריגה בין השנים 1986–1992. תוכנית המלגות ע"ש דווייט אייזנהאואר בחרו בפינגרי כ"עמיתת אייזנהאואר" בשנת 1997. בשנת 1992 נבחרה פינגרי לראשונה אל הסנאט המדינתי של מיין. כבר בראשית כהונה נתנה פומבי להתבטאותה נגד מלחמת המפרץ, אף שגורמים במפלגה הדמוקרטית של מיין ניסו להניא אותה מלעסוק בנושא זה, שהיה קונצנזוס במידה מסוימת, אך לשווא. היא נבחרה לתקופת כהונה שנייה בבחירות אמצע הכהונה ב-1994, ופעם נוספת בשנת 1996. לאחר בחירות אלה, ב-4 בדצמבר 1996, נבחרה למנהיגת סיעת הרוב בסנאט. במהלך כהונתה בסנאט זכתה פינגרי לתשומת לב לאומית כאשר חיברה את הצעת החוק הראשונה במיין שהסדירה את מחירי תרופות המרשם במדינה. בשנת 2000 סיימה את דרכה בבית המחוקקים המדינתי בשל הגבלות כהונה. כמנהיגת קבוצת החשיבה "Common Cause" בוושינגטון הבירה חיזקה פינגרי את רפורמה בחוקי הבחירות בארצות הברית, תוך שמירה על מיזמי אתיקה וכספים בפוליטיקה. היא התפטרה מהארגון בפברואר 2007 כדי לשוב למדינת מולדתה ולרוץ לקונגרס בשנת 2008. דרכה של פינגרי בפוליטיקה הלאומית החלה ב-2002, כאשר הייתה מועמדת המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית במיין. היא ניצבה בפני סוזן קולינס, סנאטורית רפובליקנית מתונה ופופולרית, והפסידה לה בפער בן כ-17%. באפריל 2007 מילאה פינגרי טפסים להתמודדות בבחירות לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של מיין בבית הנבחרים של ארצות הברית. במהלך מערכת הבחירות זכתה לתמיכתם של אישים ומוסדות אחדים, בהם חברי הקונגרס ראש הולט וג'ן שקובסקי והארגון "הורות מתוכננת". ב-4 בנובמבר 2008 ניצחה ביום הבחירות הכלליות, והושבעה לתפקידה ב-3 בינואר 2009. מדיה וקבצים בנושא שלי פינגרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלי פינגרי בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) שלי פינגרי, ברשת החברתית פייסבוק שלי פינגרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שלי פינגרי, סרטונים בערוץ היוטיוב שלי פינגרי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
בועז בלט

בועז בלט הוא קצין בדרגת ניצב במשטרת ישראל, המכהן כראש אגף החקירות והמודיעין במשטרת ישראל. בלט החל שירותו כחוקר במרחב ירקון, קצין נוער במרחב ירקון, רמ"ח פשעים ורל"ח במרחב דן, ראש משרד חקירות ומודיעין במשטרת לב תל אביב, שירת כקצין אח"מ עמקים, קצין אח"מ במרחב שרון, ראש מפלג חקירות פשיעה מאורגנת ביאחב"ל, ב-2016 מונה לראש זרוע חקירות ביאחב"ל, ב-2019 מונה למפקד היחידה המרכזית של מחוז מרכז. פרשות חקירה משמעותיות אותן הוביל: פרשה 512 (ארגון הפשע של יצחק אברג'יל), פרשה 1131 (חיסולים בארגוני פשיעה), רצח עו"ד יורם חכם, הסוכן "ליאון" 216 (ארגוני פשיעה במחוז), "יהלום שחור" (הברחת יהלומים). בתקופתו כמפקד הימ"ר נבחרה היחידה כיחידה מצטיינת מבין כלל הימ"רים.[דרוש מקור] באפריל 2021 מונה לראש היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית. בתקופה זו העמיקה היחידה את פעילותה בגדיעת עורקים כלכלים המזינים ארגוני פשיעה ופוגעים בכך בקופת המדינה. היחידה תפסה מארגונים אלו כמיליארד ש״ח שהוא סכום חסר תקדים בתפיסות כלכליות. פעלה לסיכול פעילות ארגון הפשיעה אבו לטיף כאשר כנגד ראש הארגון ונגד ראש מועצת ראמה שאוקי אבו לטיף, הוגשו כתבי אישום. באוקטובר 2023, קיבל אחריות כמפקד מפקדה משימתית של להב 433 על ניהול את מרכז המשפחות על כל מכלוליו במלחמת חרבות ברזל. ב-8 באפריל 2024 הודיע השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר כי תת-ניצב בלט יכהן כממלא מקום ראש להב 433. בספטמבר 2024 במסגרת סבב מינויים במשטרת ישראל השר לביטחון לאומי איתמר בן גביר קיבל את המלצתו של המפכ"ל דניאל לוי למנות את בלט לתפקיד ראש אגף החקירות והמודיעין והוא הועלה לדרגת ניצב. נשוי ואב לשלושה. "משטרת ישראל ולהב 433 הן המוצב הקדמי של שלטון החוק והמנהל התקין", אתר משטרת ישראל עוז ישראל שוורץ, ‏מינוי נוסף: בן גביר הודיע על מ"מ ראש להב 433, באתר "סרוגים", 8 באפריל 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרי וולטון

הרי וולטון (באנגלית: Walton Mountains) הם שרשרת הרים מבודדת במרכז האי אלכסנדר, שלמול חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. שרשרת ההרים כוללת שלושה מסיבים, המכוסים שלג. שיא גובהם של ההרים הוא 1,450 מטרים מעל פני הים, בהר מקארתור; ההרים הם הפסגה ה-3,084 בגובהה באנטארקטיקה. שרשרת ההרים משתרעת לכיוון דרום, החל ממפרצון שוברט - לאורך 40 קילומטרים. ההרים ממוקמים ממזרח לשדה הקרח לואיס. בתחום שרשרת ההרים מצויים פסגות ריקטר, נונאטאק סאבייר ופאלינדרום באטרס. הרכס התגלה לראשונה עת שצולם מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת' בטיסתו מעל האזור ב־23 בנובמבר 1935. הרכס מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג. הרכס צולם מהאוויר על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בשנת 1940. בשנת 1947 הרכס נסקר בסקר קרקעי על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בפיקודו של פין רון. הרכס מופה בשנת 1957 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי האוויר משנת 1940 ומשנת 1947. שמו של הרכס ניתן לו על ידי פין רון. רון קרא לרכס על שמו של לוטננט קולונל אר. סי. וולטון (R.C. Walton), מחיל הנחתים של ארצות הברית, אשר סייע לרון בשכנוע צי ארצות הברית להלוות לו ספינה, ובארגון הסיוע של צי ארצות הברית למשלחתו של רון. הרי וולטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי וולטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הרי וולטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הרי וולטון באתר mindat תצלום לוויין של אזור הרי וולטון מזג אוויר נוכחי עדכני בהרי וולטון תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הרי וולטון נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הרי וולטון סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הרי וולטון גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע היסטורי וגאוגרפי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
אדוארד הורוביץ

הרב ד"ר אדוארד (אפרים) הורוביץ (1 ביוני 1904 – 1986) היה בלשן, חוקר השפה העברית ומורה יהודי-אמריקאי. הורוביץ נולד ב-1904 בניו יורק וגדל במנהטן למשפחה יהודית-אורתודוקסית, הילד החמישי מבין אחד-עשר ילדים. הוריו, שמואל יצחק וברתה-בריינדל (ארנפלד) הורוביץ, היגרו מהונגריה בסוף המאה התשע-עשרה, ובבעלות המשפחה היה מפעל המצות המשגשג "מצות הורוביץ-מרגרטן" שייסד סבו של הורוביץ, יעקב הורוביץ, ב-1884. בקיץ 1925, כשהיה בן עשרים ואחת, נסע הורוביץ לארץ ישראל כדי ללמוד במחזור הראשון של האוניברסיטה העברית על הר הצופים, שם למד אצל אישים כגון גרשם שלום, יוסף קלאוזנר, משה צבי סגל ואשר גולאק. על חוויותיו כתלמיד באוניברסיטה, ועל הווי החיים בירושלים ובארץ ישראל של אמצע שנות העשרים, כתב הורוביץ מסה אוטוביוגרפית, שתורגמה לעברית לאחר מותו. למד באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת ניו יורק, והוסמך לרבנות על ידי הסמינר היהודי התאולוגי. ב-1946 קיבל תואר דוקטור. לימד באוניברסיטת ניו יורק ובמכללת שטרן לנשים של הישיבה יוניברסיטי. היה מן הדמויות הבולטות בהנחלת השפה העברית באמריקה במאה העשרים, וכיהן כנשיא האגודה האמריקנית להוראת העברית. במשך למעלה מעשרים וחמש שנים עמד הורוביץ, מחלוצי הוראת העברית בתיכונים כלליים בארצות הברית, בראש המחלקה ללימודי עברית בתיכון תומאס ג'פרסון בברוקלין. בשיעוריו הנחיל לא רק את השפה העברית, אלא גם את התרבות והמסורת היהודית. במסגרת עבודתו כמורה, פרסם שני קובצי סיפורים בעברית קלה – "סיפורים קלים" (1942) ו"סיפורים לתלמיד" (1968) – שבהם תיאר תמונות מהווי משפחתו, אירועים היסטוריים שקרא עליהם וזיכרונות אישיים. ספרו המוכר ביותר, "How the Hebrew Language Grew" (הוצאת כתב), שבו מתחקה הורוביץ אחרי שורשיה ומאפייניה של השפה העברית, ראה אור ב-1960. הספר פורסם מאז במהדורות רבות, והפך לספר קלאסי בלימוד עברית באוניברסיטאות ובמכללות רבות ברחבי העולם. בהמשך פרסם שני ספרים נוספים העוסקים בבלשנות אנגלית ויועדו לקהל הקוראים הרחב – "Word Detective" ו-"Words Come in Families". ב-1967 עלה הורוביץ עם משפחתו לישראל, והתיישב בשכונת טלביה בירושלים. כתב טור קבוע בג'רוזלם פוסט, והגיש תוכנית בענייני לשון ושפה בקול ישראל. ב-1986 נפטר ממחלה, ונטמן בבית העלמין ארץ החיים סמוך לבית שמש. הורוביץ היה נשוי לסילביה לבית סולומון (הלכה לעולמה ב-2006), ולהם נולדו ארבעה ילדים. אחד מבניו הוא הרב פרופ' כרמי הורוביץ, חוקר המחשבה היהודית בימי הביניים. נכדו הוא הסופר אריאל הורוביץ. מדיה וקבצים בנושא אדוארד הורוביץ בוויקישיתוף ספריו של אדוארד הורוביץ, באתר אמזון אדוארד הורוביץ, קסם של חכמה ירושלמית, מסה אוטוביוגרפית על הלימודים באוניברסיטה העברית ב-1925, פורסם בתרגום לעברית בעיתון מקור ראשון, ינואר 2017 ד"ר אדוארד הורוביץ, "קסם של חכמה ירושלמית", בעיתון מקור ראשון, 20 בינואר 2017
ז'וזפ מריה מאורי

ז'וזפ מריה מאורי אי פריור (בקטלאנית: Josep Maria Mauri; נולד ב-21 באוקטובר 1941) הוא כומר קתולי-ספרדי מקטלוניה, ספרד, המכהן כנציג הנסיך-שותף הספרדי של אנדורה ז'ואן אנריק ויווס אי סיסיליה. בשנת 2010, הוא מונה לסגן הכומר הכללי של כנסיית אורז'ל. ב-20 ביולי 2012, החל לכהן כנציג הנסיך-שותף הספרדי של אנדורה. רשימת ראשי המדינות המכהנים פוליטיקה של אנדורה "Mn. Josep M. Mauri jura com a nou Representant Personal del Copríncep Episcopal" (בקטלאנית). 2012-07-20. אורכב מ-המקור ב-2012-12-18. נבדק ב-2012-12-18. "El Govern felicita Josep Maria Mauri i lloa la tasca de Nemesi Marquès" (בקטלאנית). Government of Andorra. 20 ביולי 2012. נבדק ב-18 בדצמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דלטון טגלאגי

דלטון טגלאגי (באנגלית: Dalton Tagelagi; נולד ב-5 ביוני 1968) הוא פוליטיקאי מניואה, המכהן כראש המדינה מיוני 2020. הוא נבחר לראשות הממשלה על ידי האספה המחוקקת של ניואה, כשהוא ניצח את או'לוב ג'ייקובסן בפער של שישה קולות. טגלאגי הוא בנו של סם פאטה, יו"ר האספה המחוקקת של ניואה בין השנים 1973–1976. טגלאגי נבחר לראשונה לאספת המחוקקת לאחר הבחירות הכלליות ב-2008. ב-2014, מונה לשר התשתיות של ניואה. לאחר הבחירות ב-2017, טגלאגי החל לכהן כשר לאיכות הסביבה, משאבי טבע, חקלאות, ייעור ודיג. ב-2020, ניצח טגלאגי בבחירות ומונה לפריימר של ניואה. מדיה וקבצים בנושא דלטון טגלאגי בוויקישיתוף tagelagi-voted-in-as-new-premier-of-niue "Dalton Tagelagi voted in as new Premier of Niue". RNZ. 11 ביוני 2020. נבדק ב-11 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה); Check |url= value (עזרה) "Dalton Tagelagi voted in as new Premier of Niue". RNZ. 11 ביוני 2020. נבדק ב-11 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) "GOVERNMENT OF NIUE OFFICE OF THE PREMIER" (PDF). Gov.nu. אורכב מ-המקור (PDF) ב-9 באוקטובר 2014. נבדק ב-30 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) Lealaiauloto Aigaletaulealea Tauafiafi (30 באפריל 2014). "Premier Toke Talagi announces Niue Govt and cabinet portfolios". Pacific Guardians. נבדק ב-11 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Cabinet Ministers and Portfolios". Government of Niue. אורכב מ-המקור ב-7 במרץ 2020. נבדק ב-11 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה)