laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אח"י רהב (צוללת מסדרת דולפין AIP)

אח"י רהב היא צוללת משולבת הנעת חשמל-דיזל מהסדרה דולפין AIP של חיל הים הישראלי, היא והצוללות הנוספות מהסדרות דולפין ודולפין AIP, נבנו במספנות HDW שבגרמניה. אח"י רהב התחילה את שירותה בשנת 2016. הצוללת נחשבת לאחת מהמתקדמות בעולם, והיא כלי המלחמה היקר ביותר של צה"ל, כשעלותה הכוללת היא 400 מיליון יורו (1.6 מיליארד שקל). מערכות הסונאר וההגנה של הצוללת מתקדמות ומשופרות ביחס לקודמותיה. הצוללות מסדרת דולפין AIP יכולות לשאת טילי שיוט בעלי טווח של אלפי קילומטרים, וניתן לציידן בראשי קרב גרעיניים. אחד השיפורים המרכזיים בצוללת הוא אלמנט טכנולוגי מתקדם שהוצב במרכז הצוללת, הנקרא: Air Independent Propulsion (ר"ת: AIP), שהוא מערכות הנעה לצוללות ללא תלות באוויר חיצון. מערכת זו מבוססת בין היתר על טכנולוגיית תאי דלק, המאפשרת למנוע המשולב דיזל-חשמל להשתמש בחמצן ללא צורך בצריכתו ממקור שמחוץ למים. שדרוג זה הצריך את הארכתה של הצוללת בכעשרה מטרים ומטרתו לאפשר שהייה ממושכת יותר בלב ים. השלמת הרצתן של המערכות והטכנולוגיות החדשות בצוללת זו, יאפשרו במידה מסוימת את התקנתן של חלק מהן גם בצוללות הוותיקות המשמשות כעת את החיל. הצוללת משתמשת במעגן דרור – מעגן הפולינום בבסיס חיפה שנבנה במיוחד לצורך קליטת צוללת מסוג זה. עלותה מוערכת בכ-600 מיליון אירו, כאשר שליש ממחירה ממומן בידי ממשלת גרמניה. חלק ניכר מהמערכות שמותקנות בצוללות מפותחות ומיוצרות בישראל. בעקבות ההצטיידות בצוללות מקיימת גרמניה רכש גומלין בחברות אזרחיות וביטחוניות בישראל. השם אח"י "רהב" נבחר על ידי ראש הממשלה דוד בן-גוריון עבור אחת הצוללות הראשונות בחיל, אח"י רהב (צ-73), והוא שימש גם את הצוללת אח"י רהב מסדרת גל. השם "רהב" מוזכר בספר ישעיהו: עוּרִי עוּרִי לִבְשִׁי-עֹז, זְרוֹעַ ה'--עוּרִי כִּימֵי קֶדֶם, דֹּרוֹת עוֹלָמִים; הֲלוֹא אַתְּ-הִיא הַמַּחְצֶבֶת רַהַב, מְחוֹלֶלֶת תַּנִּין. — ספר ישעיהו פרק נ"א פסוק ט' ב-12 בינואר 2016 התקבלה אח"י רהב בטקס ממלכתי בבסיס חיל הים בחיפה, לאחר הפלגה רצופה (רובה מתחת לפני הים) ממפעל היצרנית HDW בעיר קיל בגרמניה. מדיה וקבצים בנושא אח"י רהב בוויקישיתוף מתן מלמד, השקת אח"י רהב מסדרת דולפין, "בין גלים" ספטמבר 2013, עמ' 16. קובי פינקלר, מכונת מלחמה אימתנית ומשוכללת, באתר ערוץ 7, 12 בינואר 2016 קבלת פנים לצוללת אח"י רהב בנמל חיפה 12 בינואר 2016. יואב זיתון, צפו: הצצה לכלי המלחמה הכי יקר של צה"ל, באתר ynet, 21 באפריל 2016 נועם אמיר, ‏מסע בלב ים עם הצוללת היקרה ביותר של צה"ל, באתר מעריב אונליין, 22 באפריל 2016 נועם אמיר, ‏"להיכנס, לבצע ולצאת בשקט": מסע בלב ים עם הצוללת היקרה ביותר של צה"ל, באתר מעריב אונליין, 22 באפריל 2016 ספיר משולם וברית אלמוג, דמותו של מפקד - אח"י רהב 1960 2016, 'בין גלים', מאי 2016, עמ' 56. עמוס הראל, 20 אלף מיל מתחת למים: ביקור בצוללת אח"י רהב, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2016 ברית אלמוג, נס שירות פעיל אח"י רהב, "בין גלים", אוקטובר 2016, עמ' 17. ניר דבורי, צה"ל מתחדש: הצוללת אח"י רהב הגיעה לישראל, 12 בינואר 2016, באתר mako ניר דבורי, ‏הצצה לניסוי הצוללות החדשות של צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 18 במרץ 2014
משה צוריך

משה צוריך (צור) (נולד ב-29 ביוני 1943) הוא קצין צה"ל במיל' בדרגת אלוף-משנה, מעוטר צל"ש הרמטכ"ל. שירת בתפקידים בכירים באגף המודיעין. צוריך התגייס לצה"ל ב-1962 ושירת בחיל המודיעין. הוא שימש ראש זירת סוריה במודיעין פיקוד הצפון. במלחמת יום הכיפורים שימש קצין המודיעין של חטיבה 188 שהגנה על דרום ומרכז רמת הגולן. בקרב על נפח נלחם עם כוחות החטיבה ותוך כדי שחיקתה סייע בארגון צוותים חדשים על טנקים כשירים. לאחר השמדת החטיבה הצטרף ליחידה אחרת ונלחם בקרבות הבלימה וההבקעה ברמת הגולן. לאחר המלחמה נטל חלק בהקמה מחדש של חטיבה 188 ושיקומה. על פועלו במלחמה עוטר בצל"ש הרמטכ"ל. בהמשך שירותו הצבאי שימש ראש ענף מחקר בחטיבת המחקר, במלחמת לבנון הראשונה שימש קצין המודיעין של פיקוד הצפון, לאחר מכן שירת כסגן ראש חטיבת המחקר ונספח לענייני מודיעין בארצות הברית. ב-1988 השתחרר משירות הקבע. לאחר שחרורו עסק בייעוץ ביטחוני. ב-1993 מונה למנכ"ל הלשכה לייזום וקידום עסקי בעיריית חיפה וב-1999 מונה למנכ"ל העמותה לתיירות ונופש חיפה. כמו כן משמש עוזר נשיא לשכת המסחר והתעשייה חיפה והצפון. נשוי לנועה, אב לשלושה וסבא לשישה. משה צוריך, באתר הגבורה באתר הגבורה עדות רס"ן משה צוריך - קמ"ן חטיבה 188, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משה צוריך".
משה ויינברגר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משה ויינברגר – רב, דרשן ופובליציסט הונגרי-אמריקאי משה ויינברגר (רב חסידי) (אנ') – רב ומנהיג קהילת "אש קודש", משפיע בישיבה יוניברסיטי משה כרמלי-וינברגר – היסטוריון נאולוגי, רבה של קלוז'-נאפוקה ובסוף ימיו בארצות הברית משה ויינברגר (שוסבורג) – רב הונגרי משה ויינברג
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2000

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 2000 היא המהדורה ה-12 של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר נערך בסלובקיה בין ה-27 במאי ל-3 ביוני 2000. מבין הנבחרות המשתתפות העפילו סלובקיה, קרואטיה וטורקיה לטורניר הגמר לראשונה בתולדותיהם. לראשונה בתולדות האליפות, חולקו שמונה המעפילות לשני בתים של ארבע נבחרות בכל בית. הראשונה בכל בית העפילה לגמר הטורניר, בעוד הסגניות נפגשו ביניהן במשחק על המקום השלישי. נבחרת איטליה זכתה בטורניר בפעם הרביעית בתולדותיה, לאחר שגברה במשחק הגמר בתוצאה 2-1 על צ'כיה. אנדראה פירלו, שכבש את שני שעריה של איטליה בגמר הטורניר, זכה בתוארי השחקן המצטיין ומלך השערים, עם שלושה שערים סך הכול במהלך הטורניר. שלב המוקדמות החל בשנת 1998, כש-47 הנבחרות הצעירות שהשתתפו בטורניר חולקו לתשעה בתים בני חמש או שש נבחרות כל אחד. תשע הנבחרות שסיימו כראשי בתים, בנוסף לשבע הסגניות הטובות ביותר, העפילו לשלב פלייאוף בשיטת בית חוץ, ושמונה הנבחרות שניצחו בסיכום שני המפגשים העפילו לטורניר הגמר. סלובקיה, שסיימה בראש בית ז' והדיחה בשלב הפלייאוף את רוסיה, נבחרה לאחר מכן להיות הנבחרת המארחת של טורניר הגמר. נבחרת ישראל סיימה את שלב הבתים במקום השלישי מתוך חמש נבחרות בבית ו'. היא סיימה את השלב עם 8 נקודות, מתחת לראש הבית ספרד וסגניתה הולנד. שתי הנבחרות שהעפילו על חשבון ישראל הצליחו לעבור גם את שלב הפלייאוף, וספרד אף סיימה את הטורניר במקום השלישי. ארבעה אצטדיונים משלוש ערים שונות נבחרו לארח את משחקי הטורניר. הגדול שבהם, אצטדיון טהלנה פול, נבחר לארח את משחק הגמר של הטורניר. האצטדיונים המארחים: בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה אנדראה פירלו, קשרה של הנבחרת הזוכה, איטליה. 3 שערים איטליה אנדראה פירלו 2 שערים קרואטיה איגור טודור צ'כיה לוקאש דושק צ'כיה דויד יארולים איטליה רוברטו בארוניו סלובקיה פטר באבניץ' דף הטורניר באתר הרשמי של אופ"א
צחי שגב

צחי שגב הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון שירת כראש מחלקת אמצעי לחימה בזרוע היבשה. שגב הוא בן קיבוץ שובל. הוא עשה את שירותו הצבאי בחיל השריון. פיקד על גדוד 52 בחטיבה 401. במלחמת לבנון השנייה נקרא לשוב ולפקד על הגדוד בעקבות פציעתו של המג"ד גיא קבילי ולחם בקרב בסלוקי. בשנים 2009 עד 2011 פיקד על חטיבה 14, חטיבת שריון במילואים, כמו כן מילא תפקידים במחלקת אמל"ח ובמחלקת ארגון באגף התכנון. הוא שימש ראש מטה עוצבת סיני ומפקד המרכז לאימונים באש במרכז לאימוני יבשה. ב-2013 מונה ראש מחלקת אמצעי לחימה בזרוע היבשה. ב-2016 פרש משירות הקבע. כיום הוא משרת בתפקיד בכיר במפקדת פיקוד הדרום, שגב הוא מהנדס מכונות בעל תואר שני בהיסטוריה צבאית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
פסק דין ואן גורקום נגד סמית

פסק דין סמית נגד ואן גורקום, הוא פסק דין בתחום דיני תאגידים שניתן על ידי בית המשפט העליון בדלאוור שבארצות הברית בשנת 1985. לפסק הדין נודעה חשיבות מהדיון שנערך בו על חובתם (אנ') ואחריותם המשפטית של הדירקטורים בחברה. בפסק דין זה, הטיל בית המשפט אחריות על הדירקטורים בחברה, זאת אף שפעלו בתום לב, והחלטתם לא הובילה לתוצאות, שהשפיעו על החברה בצורה רעה באופן קיצוני. ג'רום ואן גורקום (Jerome W. Van Gorkom) היה המנכ"ל ויו"ר הדירקטוריון של חברת טרנס-יוניון. חברת טרנס-יוניון היא חברה ציבורית גדולה. לאחר 10 שנים שבהן ואן גורקום ניהל את החברה, הוא הביא לידי תשומת לב הדירקטוריון וההנהלה כי החברה זכאית להטבת מס שאותה הם צריכים לנצל בטווח הזמן הקרוב. לאחר בחינת הנושא, המסקנה שהתקבלה הייתה כי הדרך הטובה ביותר לנצל את הטבת המס זה באמצעות מיזוג עם חברה אחרת. במהלך המחשבות על המיזוג, ההנהלה עסקה בלחשב את מחיר המנייה שלה, והגיעה למסקנה שהמחיר למניה הוא 50 דולר אך זאת ללא בדיקה מקיפה. ואן גורקום פנה לאדם שהכיר בשם ג'יי פריצקר (Jay Pritzker) וביקש ממנו למצוא קונה למניות במחיר של כ-55 דולר למניה. פריצקר מצא קונה במחיר המבוקש, אך העסקה הצריכה אישור מהיר כי הצד השני סירב להמתין. ואן גורקום כינס את ההנהלה הבכירה ואת הדירקטוריון בשתי ישיבות נפרדות. בישיבת ההנהלה הועלו הסתייגויות. אך, בישיבת הדירקטוריון, שלא ידע על טענות ההנהלה, הוחלט כי המחיר שהוצע סביר והוא מאשר את העסקה. לאחר מכן, התכנסה האספה הכללית שאישרה אף היא את העסקה. לאחר שעסקת המיזוג אושרה, אלדן סמית' (Alden Smith), אחד מבעלי המניות, טען כי הוא לא מרוצה מתנאי המיזוג. סמית' טען כי כאשר הדירקטוריון אישר את עסקת המיזוג הוא הפר את חובת הזהירות ובשל כך סמית' דורש פיצוי כספי על כך שמחיר המניה היה יכול להיות גבוה יותר. נוסף, הוא טוען כי הדירקטורים צריכים להיות אחראים אישית לתשלום ההפסדים שנוצרו בשל כך שלא הקדישו משנה רצינות לאישור עסקת המיזוג. בית המשפט החליט כי כאשר ישנה טענה של הפרת חובת הזהירות, דרך בחינת העניין תתבצע לפני בחינת תהליך קבלת ההחלטות ולא על פי תוכן ההחלטות. ישנו כלל שיקול הדעת העסקי (Business judgment rule). כלל זה קובע כי בתי המשפט יוצאים מנקודת הנחה כי הדירקטוריון פעל בשיקול דעת לגיטימי. כאשר התובע טוען כי החלטת הדירקטוריון הייתה שגויה, נטל ההוכחה עליו. בית המשפט קבע כי תהליך קבלת ההחלטות היה שגוי מכמה סיבות: הדירקטוריון לא ידע מה מטרת הפגישה לפני הגעתו. ישיבה שעוסקת בנושא כה רציני לא יכולה להיות ישיבה כה קצרה וללא שחברי הדירקטוריון מקבלים סקירה מקצועית וכלכלית של המיזוג. חברי הדירקטוריון היו צריכים לנקוט עמדה בנוגע למיזוג תוך זמן קצר מאוד. בית המשפט לא הסכים עם כללי המשחק האלה וקבע כי הדירקטורים היו צריכים לקיים בדיקות מעמיקות יותר. בהסכם בין פריצקר לוואן גורקום היה תנאי הקובע כי חברת טרנס-יוניון יכולה להתמזג רק עם החברה הספציפית שאותה פריצקר הציע. בית המשפט התנגד לסעיף זה. סטלה קורין-ליבר, ‏מסר ברור לדירקטורים, באתר גלובס, 5 באוקטובר 2006
עקרון המשלימות

עקרון המשלימות (Complementarity) הוא כלל הקבוע באמנת רומא, ומגדיר את סמכותו של בית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג (ICC). כלל זה מסדיר את היחסים בין קיום הליכים בבית הדין הפלילי הבין-לאומי לבין קיומם בבתי המשפט המדינתיים. הכלל קובע כי ההליך יתנהל בבית הדין הפלילי הבין-לאומי כאשר המדינה המעורבת אינה מסוגלת או אינה רוצה לנהל הליך כראוי. מאז משפטי נירנברג מתקדמת הקהילה הבין-לאומית אל עבר כינונה של אחריות פלילית בין-לאומית בגין פשעי מלחמה חמורים ופשעים נגד האנושות. במהלך המאה העשרים נחתמו אמנות רב-צדדיות שהובילו להתפתחות המשפט הפלילי הבינלאומי, בהן: אמנה בדבר מניעתו וענישתו של הפשע השמדת עם, האמנה נגד עינויים ונגד יחס ועונשים אכזריים, בלתי אנושיים או משפילים וכו'. לצד אמנות אלה הוקמו מספר טריבונלים משפטיים על ידי מועצת הביטחון במטרה לאכוף נורמות אלה (כגון בתי הדין הפליליים הבינלאומיים לפשעים שבוצעו ביוגוסלביה לשעבר וברואנדה). טריבונלים דומים הוקמו עקב שיתוף פעולה בין האו"ם ובין ממשלות מקומיות, כגון הטריבונל המיוחד שהוקם בסיירה לאון, בטימור המזרחית ובקמבודיה. בנוסף לאלו הוקם בית הדין הפלילי הבין-לאומי, שבשונה מבתי הדין המיוחדים שהוקמו לצורך טיפול בפשעים ספציפיים, משמש טריבונל קבוע, שבו ניתן יהיה להעמיד לדין את אלה האחראים לפשעים החמורים ביותר בעיני האנושות. בעקבות הקמתו עלה צורך להסדיר את סמכותו ביחס לסמכותם של בתי המשפט המדינתיים בסעיף 17 לאמנת רומא, נקבע מנגנון שכיום פועלים על פיו והוא מנגנון המשלימות (Complementarity). על פי עיקרון זה פועל בית הדין הפלילי הבין-לאומי כמנגנון משלים בלבד למערכת המשפט המדינתית. אם מדינת האזרחות של הנאשם ממצה עמו את הדין וההליך נעשה בתום לב, נשללת סמכות השיפוט של בית הדין הפלילי הבין-לאומי. "מיצוי הדין" מתייחס למצב בו הנאשם מועמד לדין או נחקר על ידי המדינה, בגין עבירות שמהותן זהה למהות הפשעים לפי אמנת רומא. מיצוי הדין עשוי לכלול מחד הגשת כתב אישום נגד הנאשם והעמדתו לדין, ומאידך חקירה שבסופה יוחלט שלא להעמידו לדין. במצב הדברים האחרון, כל עוד המדינה חקרה בכנות את נסיבות האירוע, וכל עוד החלטתה שלא להעמיד את הנאשם לדין אינה תוצאה של חוסר יכולתה או חוסר רצונה להעמידו לדין, אז נשללת סמכות השיפוט של בית הדין הפלילי הבין-לאומי. כך, עקרון המשלימות משמש כהגנה מפני תביעה פלילית בבית הדין הפלילי הבין-לאומי. ארנה בן נפתלי ויובל שני, המשפט הבינלאומי בין מלחמה לשלום, הוצאת רמות-אוניברסיטת תל אביב, 2006 אמנת רומא
קומארובקה פודלאסקה

קומארובקה פודלאסקה (בפולנית: Komarówka Podlaska) הוא כפר במחוז רדזין פודלסקי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. היישוב נוסד בשנת 1672 כיישוב בבעלות פרטית, בו התקיימו ירידים. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה היה הכפרי במעמד עירוני. בשנת 1921 נמנו ביישוב 412 יהודים, קרוב למחצית מתושביו, והתקיימו בו בית מדרש ובית עלמין. בפרוץ מלחמת העולם השנייה הופצץ היישוב קשות בידי הגרמנים, ונכבש על ידם כעבור מספר ימים. בימים הראשונים לכיבוש החלו הגרמנים בביצוע מעשי התעללות ושוד בקרב יהודי הכפר, בסיוע תושביו הפולנים, תוך חטיפת היהודים לעבודות כפייה מפרכות. בשנת 1941 הובאו לכפר מגורשים יהודים מיישובי הסביבה, ויהודי הכפר התגייסו לעזרתם, הגם שרבים מהם מתו ממגפות וממחלות, הואיל והגרמנים אסרו על הרופאים היהודים בכפר לטפל בחולים. בקיץ 1942 גורשו כל יהודי היישוב לגטו מיינדזיז'ץ פודלאסקי, תוך רצח חלקם בדרך בידי שוטרים גרמנים ופולנים. כעבור כחודש וחצי שולחו יהודי היישוב מהגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה. כמה עשרות בודדות של יהודים בעלי מלאכה שעוד הושארו בקומארובקה פודלאסקי רוכזו בבית מוקף גדר תיל, והועסקו בעבודות כפייה, במהלכן הוכו והשופלו. ב-20 בנובמבר 1942 גורשו גם הם לגטו מיינדזיז'ץ פודלאסקי, ומשם שולחו למיידנק עם חיסול הגטו, באפריל 1943. מדיה וקבצים בנושא קומארובקה פודלאסקה בוויקישיתוף קומרובקה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "קומארובקה פודלאסקה", באתר השטעטל הווירטואלי לאורה קרגו, קומארובקה פודלאסקה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 652–654), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
מתן בלומנבלט

מתן בלומנבלט (נולד ב-8 בנובמבר 1984) הוא תסריטאי, קומיקסאי, קומיקאי, סטנדאפיסט ומאייר ישראלי. יוצר של הוובקומיקס הישראלי "הו לא". בלומנבלט נולד בעיר רחובות. הוא בעל תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב. בשנים 2008–2010 היה חבר בקבוצה הקומית "ץ סופית" אותה הקים יחד עם אביתר חלימי. בקבוצה השתתפו אריאל ויסמן, טל שפר, ירון פרידמן, יואב רבינוביץ' ולירון תאני בתפקיד עצמו. הקבוצה הפיקה תוכניות רדיו, מופעים וסרטים קצרים. ב-2009 יצר את הובקומיקס "הו לא", מאופיין בהומור שחור וגישה פסימית, שלפי תיאורו של בלומנבלט הוא עוסק ב"דיכאון, בדידות, אלוהים, מסע בזמן וגיבורי-על". בכך הקומיקס משלב בין ביקורת אודות נורמות חברתיות התמודדות עם אובדנות, סוגיות פוליטיות ודתיות, תוך שימוש במושגים מתרבות הפופ (גיבורי על, דמיות מסדרות ילדים), תאוריות מדעיות (מסע בזמן, חוקים פיזיקאלים, יקומים מקבילים) ודמויות היסטוריות. בלומנבלט החל להופיע כסטנדפיסט בשנת 2013 במועדן האוזןבר, והיה חלק מקבוצת הסטאנדפיסטים "הערב סטנדאפ הזה", לצד גיא אדלר, לילך ברנע לשם, אלי חביב, לילך וולך, דור כאהן, מתן פלד. ב-2016 הופיע בפרק הבכורה של התכנית "הכל אבוד עם טל פרידמן" בערוץ 10. בשנים 2017–2018 כתב בתוכנית הסאטירה "גב האומה" ברשת 13 ובתוכנית החפרנים בכאן חינוכית. בלומנבלט כותב בתוכניות היהודים באים, קופה ראשית, לבד בבית, זה לא אולפן שישי, מה שתגידו, והאחיין שלי בנץ. בזו האחרונה אף גילם את דמותו של הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה. תחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער: התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית: "האחיין שלי בנץ" (עם דרור ויידמן, ברק כהן, מאיה סובול, אייל אפטר, לילך לשם ברנע והדר תדמור) (2022) פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה: התסריט הטוב ביותר בתוכנית בידור, סאטירה ומערכונים: "היהודים באים" (עם אסף בייזר, נטלי בר מרכוס, ליאת שביט, רמי פרג, משה מלכה, יובל פרידמן, דור מוסקל ורשף שי) (2023) מתן בלומנבלט, ברשת החברתית פייסבוק מתן בלומנבלט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מתן בלומנבלט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מתן בלומנבלט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של "הו לא" הו לא דף הפייסבוק הרשמי ראיונות אבשלום חלוץ, לא מבליגים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2010 יעל סגרסקי, שחקו אותה כמו נון אקטורז: איך הקומיקאים החדשים השתלטו על המסך באתר Time Out תל אביב, 1 באוקטובר 2017 גיבורי רשת – מתן בלומנבלט, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב (אורך: 04:28) חוויית הדור כאהן – 29 – מתן בלומנבלט, סרטון בערוץ "Dor Kahn", באתר יוטיוב (אורך: 01:33:23) קותלי חזיר 26 – מתן בלומנבלט, סרטון בערוץ "kotley chazir", באתר יוטיוב (אורך: 01:59:57) אתר האינטרנט הרשמי של "הו לא" אבשלום חלוץ, לא מבליגים, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2010 העמוד הערב סטנדאפ הזה באתר פייסבוק האחיין שלי בנץ 2 😈 מסיבת פריג'מות - פרק 17, תוכנית טלוויזיה בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב, 28 במאי 2023
קוואקווא

קווא-קווא (באנגלית ובאפריקאנס: QwaQwa) הייתה בנטוסטן זעיר במזרח דרום אפריקה של תקופת האפרטהייד. היא השתרעה על שטח של 655 קמ"ר במזרח מדינת אורנג' החופשית, גובלת עם לסוטו. כבירתה הוכרזה פותאדיטז'אבה. קווא-קווא הוקמה במקור עבור שני שבטים של בני הבאסותו, דוברי שפת הסותו, שהושארו מחוץ לשטחה של מדינת לסוטו עם עצמאותה. אוכלוסיית קווא-קווא מנתה כ-180,000 מאלו. פירוש השם קווא-קווא בשפת הקהויסאן הוא "יותר לבן מלבן". השם נועד לתאר את נוף גבעות אבן-החול המאפיין את הטריטוריה. בשפת האפריקאנס נקרא המקום ויטסיסהוק, על שם חווה שהייתה קיימת במקום. ב-1 בנובמבר 1974 הוקמה קווא-קווא כבנטוסטן. ב-27 באפריל 1994 היא אוחדה מחדש עם דרום אפריקה שלאחר האפרטהייד. שליטה המרכזי במשך התקופה היה קנת מופלי. מדיה וקבצים בנושא קוואקווא בוויקישיתוף קוואקווא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18. "Census > 1991 > RSA > Variable Description > Person file > District code". Statistics South Africa - Nesstar WebView. Retrieved 18 August 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גביע המדינה בכדורגל 1951/1952

גביע המדינה 1951/1952 הייתה התחרות ה-18 מאז היווסדה והשנייה לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו ב-24 בנובמבר 1951 והסתיימו ב-7 ביוני 1952. בתחרות השתתפו 55 קבוצות. מכבי פתח תקווה הייתה הזוכה בתחרות הגביע הרשמית הראשונה של ההתאחדות לכדורגל לאחר הקמת מדינת ישראל (התחרות הראשונה שהגיעה לסיומה), לאחר שניצחה את מכבי תל אביב בגמר הגביע 0:1. היה זה התואר השני של מכבי פתח תקווה, והתואר הראשון שלה אחרי הקמת מדינת ישראל. בשלב הראשון השתתפו 14 מ-15 קבוצות של ליגה ג', שאז הייתה הליגה השלישית. המשחקים נערכו ב-24 בנובמבר 1951. בשלב השני ל-8 קבוצות ליגה ג' הצטרפו 28 קבוצות של ליגה ב' שאז הייתה הליגה השנייה בחשיבותה. המשחקים נערכו ב-8 בדצמבר 1951 ומשחקי ההכרעה נערכו ב-5 בינואר 1952. בסיבוב השלישי ל-18 קבוצות שנותרו הצטרפו 12 קבוצות של ליגה א' שאז הייתה הליגה העליונה. רוב המשחקים נערכו ב-26 בינואר 1952 ומשחקים בהשתתפות מכבי תל אביב,הפועל תל אביב ומכבי אבשלום פתח תקווה נערכו ב-16 בפברואר 1952 מכיוון שכדורגלנים של קבוצות אלו השתתפו במשחקים בקפריסין במסגרת קבוצת צה"ל. משחקי שמינית הגמר נערכו ב-23 בפברואר. המשחק בין הפועל חיפה לבין הפועל תל אביב דרש משחקי הכרעה שנערכו ב-1 במרץ וב-8 במרץ 1952. במשחק ההכרעה השני, כאשר הפועל תל אביב הובילה 2:0 שחקן הפועל תל אביב הורחק, במגרש החלה תיגרה ושחקני הפועל חיפה עזבו את השדה. ההתאחדות פסקה שהמשך המשחק (23 דקות) יערך בשדה נייטרלי. הפועל חיפה ערערה על ההחלטה, הערעור נדחה והיא פרשה מהתחרות. ההתמודדות הסתיימה בניצחון טכני של הפועל תל אביב. משחקי חצי הגמר נערכו ב-8 במרץ ומשחק של הפועל תל אביב נערך ב-12 באפריל. בהארכה. המשחק החוזר הסתיים בתוצאה 1:1 לאחר הארכה. במשחק השלישי הפועל תל אביב ניצחה 2:0 (ניצחון טכני) הערות: הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג. צבע ורוד מסמן קבוצות ששיחקו בליגות המשנה. תיאור המשחק בין הפועל תל אביב לבין הפועל חיפה
סאלי (סיפור)

סאלי (באנגלית: Sally) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזיק אסימוב בשנת 1953. הסיפור תורגם לעברית ב-1980 בקובץ 'אין איש פה, פרט...' ושוב ב-2011 בקובץ 'כתבי אייזיק אסימוב חלק 3'. הסיפור מתאר עתיד בו כל המכוניות הן בעלות מוח פוזיטרוני, ולכן לא דורשות נהג אנושי. המכוניות מתקשרות בעזרת טריקת דלתות, צפירות וחריקות מנוע. הסיפור מתרחש בשנת 2057. אדם בשם ג'ייק מנהל חווה למכוניות ישנות. לכל אחת מהמכוניות שם ואישיות, אם כי רק שלוש מהן מזוהות בסיפור: סאלי, מכונית ספורט ישנה; ג'וזפה, אלפא רומיאו מיושן ומתיו, המכונית הישנה של ג'ייק. ריימונד גלהורן, איש עסקים חסר מצפון, מנסה לגנוב מכוניות כדי למחזר את המוחות שלהן. הוא מכריח את ג'ייק באיומי אקדח לעלות לאוטובוס שחווט בצורה גרועה כדי שיוכלו לשלוט עליו ובורח מהחווה עם ג'ייק כבן ערובה. ג'ייק כועס על האופן בו גלהורן מתייחס למכוניות, ומתאר את האוטובוס כסובל מהמקבילה הפוזיטרונית למיגרנה. המכוניות בחווה מנסות להציל את ג'ייק ורודפות אחרי האוטובוס, מתקשרות עמו עד שהוא פותח את הדלתות, משליך את ג'ייק החוצה ובורח. סאלי מחזירה את ג'ייק לחווה. גלהורן נמצא מת למחרת בבוקר, לאחר שנדרס בידי האוטובוס שהתעלל בו לפני שרצח אותו. הסיפור נגמר כאשר ג'ייק מאבד את אמונו במכוניות, בעודו חושב שהמכוניות עלולות להחליט שהן משועבדות בידי גזע האדם ולנקום.
סאלי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סלא – עיר נמל במרוקו סאלי (סיפור) – סיפור מדע בדיוני של אייזיק אסימוב סאלי: נס על ההדסון – סרט קולנוע אמריקאי בבימויו של קלינט איסטווד לחמניית סאלי לן – לחמנייה עשויה בצק שמרים שמקורה בעיר באת' שבדרום מערב אנגליה סאלי (עמק) – עמק במחוז מחוז קאנגרה שבהימאצ'ל פרדש, צפון הודו אישים: אדגר סאלי – כדורגלן קמרוני אנס סאלי – כדורגלן רומני באבא סאלי – רבי ישראל אבוחצירא, רב ומקובל קבר הבאבא סאלי – קברו של רבי ישראל אבוחצירה, נמצא בעיר נתיבות ג'ון סאלי – כדורסלן אמריקאי אישים ששמם הפרטי הוא סאלי
שרון דוידוביץ'

האם התכוונתם ל... שרון דוידוביץ' (איש תקשורת) – שדרן ועיתונאי ספורט שרון דוידוביץ' (קצין) – קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, מפקד הנח"ל
סטודיו מיר

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] סטודיו מיר (בקוריאנית: 스튜디오 미르) הוא סטודיו דרום-קוריאני, שהוקם על ידי ג'יי מיונג יו, אנימטור שבין עבודותיו עבד על סדרת ההנפשה "אווטאר: כשף האוויר האחרון". מטה הסטודיו נמצא בסיאול, קוריאה הדרומית. הסטודיו ידוע בעיקר בזכות סדרת האנימציה "האגדה של קורה" אותה הנפיש, כמו כן, הסטודיו הנפיש את העונה הרביעית של הסדרה "משפחת בונדוק". בשנת 2014, הסטודיו עשה הסכם עם דרימוורקס הנפשה ליצירת ארבע סדרות הנפשה חדשות בעלות 78 פרקים כל אחת. האגדה של קורה (עונות 1,3-4, עונה 2 פרקים 7, 8, 10-14) משפחת בונדוק (עונה רביעית) שומרי הגלקסיה (קצרים של עונה 1) וולטרון: המגן האגדי (2016-2018) LEGO Elves: הסודות של עמק השדונים (2017) קיפו ויצורי הפלא (2020) אגדות מורטל קומבט: נקמתו של סקורפיון (2020) Dota: דם הדרקון (2021) המכשף: סיוטו של הזאב (2021) אתר האינטרנט הרשמי של סטודיו מיר סטודיו מיר, ברשת החברתית פייסבוק סטודיו מיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטודיו מיר, ברשת החברתית אינסטגרם סטודיו מיר, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אין איש פה, פרט... (סיפור)

אין איש פה, פרט... (באנגלית: —Nobody Here But) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזיק אסימוב בשנת 1953, ותורגם לעברית ב-1980 בקובץ 'אין איש פה, פרט...' (בו הוא נקרא אין איש פה, מלבד -) ושוב ב-2011 בקובץ 'כתבי אייזיק אסימוב חלק 3'. המתמטיקאי קליף אנדרסון ומהנדס החשמל ביל בילינגס עובדים במכון טכנולוגי, ובונים מחשב בגודל של כמה מטרים בלבד – קטן בקנה המידה של מחשבים משנות החמישים של המאה העשרים. ביל משתוקק להתחתן עם חברתו מרי אן, אבל הוא ביישן מכדי להציע לה נישואין. שני החברים עובדים על פיתוח המחשב, לו הם קוראים ג'וניור, מגדילים את יכולותיו ומקטינים את גודלו. אבל בעת ביקור במעבדה יחד עם מרי אן הם מגלים שג'וניור מתקדם ממה שהם חשבו. יש לו בינה מלאכותית והוא מתכנת את עצמו. מתוסכל מחוסר ההחלטיות של ביל, קליף דורש ממנו להציע נישואים למרי אן. מאוחר יותר מבינים ביל וקליף שהיה זה ג'וניור שאמר זאת, תוך כדי חיקוי קולו של קליף.
אין איש פה, פרט...

אין איש פה, פרט... הוא אוסף סיפורים קצרים הכולל ארבעה עשר סיפורים קצרים מאת הסופר אייזק אסימוב, המהווה תרגום לחלק מהסיפורים שהופיעו בקובץ Nightfall and Other Stories, שאר הסיפורים תורגמו בקובץ הסיפורים שקיעה. כל סיפור כולל הקדמה קצרה מאת אסימוב. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת "מסדה" בשנת 1980, בתרגומו של אדם שרתיאל. אין איש פה, מלבד - מה אם... סאלי זבובים כל כך יפה היום מפר שביתה הרכב זיז א' לזיז ב' המכשף המודרני אל הדור הרביעי מהו הדבר הזה הנקרא אהבה? המכונה שניצחה במלחמה בני, הפיזיקאי עיניים אינן רק רואות גזעני הספר "אין איש פה, פרט...", באתר "סימניה"
יהושע סגל

האם התכוונתם ל... יהושע סיגל (סגל) - רב פולני-אמריקאי יהושע מזח (סגל) - סופר, עיתונאי, פובליציסט ועורך יהודי רוסי עברי ויידי יהושע סג"ל דייטש – רב בהונגריה וברומניה ולאחר עלייתו ארצה רב שכונת קטמון בירושלים