laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גראניה ייטס

גראניה ייטס (באנגלית: Grania Yeats; באירית: Gráinne Yeats; ‏14 באפריל 1925 - 18 באפריל 2013) הייתה נבלנית וזמרת אירית וכן היסטוריונית של תולדות הנבל הקלטי. גראניה נולדה בשם גרוניה ני הגארטי, בדבלין, אירלנד, תוך שהיא גדלה לדבר שתי שפות: הן את השפה האירית והן את השפה האנגלית. בנוסף לתואר אקדמי בהיסטוריה, אותו קיבלה בטריניטי קולג', דבלין, גראניה ייטס למדה פיתוח קול וכמו כן לנגן בפסנתר ובנבל, ברויאל אייריש אקדמי אוף מיוזיק שבדבלין וכמו כן למדה את המוזיקה והשירים המסורתיים מאזורי הגיילטאכט, האזורים באירלנד שבהם מדוברת השפה האירית. היא כתבה וחקרה את ההיסטוריה והמוזיקה של הנבל האירי, נבל מיוחד בעל חוטי מיתר דקים, אשר ידוע בשמו בשפה המקומית, קליירשך. היא הייתה אחת מהמוזיקאיות המקצועיות הראשונות שהחיו וניגנו בכלי עתיק ומסורתי זה. היא כתבה ערכים על הנבלן טורלוך או'קארולאן ונגני נבל איריים אחרים במילון גרוב החדש למוזיקה ולמוזיקאים. גראניה ייטס הייתה נשואה למייקל בטלר ייטס, פוליטיקאי חבר מפלגת פיאנה פול ובנו של המשורר האירי הנודע ויליאם בטלר ייטס. היו להם שלוש בנות ובן. היא נפטרה ב-18 באפריל 2013. Grainne Yeats: Belfast Harp Festival, Gael Linn, 1994 The Harp of Ireland History, Belfast Harpers' Bicentenary, 1992 ‘Some thoughts on Irish harp music’ Ceol, Vol IV no. 2, December 1973 ‘The Rediscovery of Carolan’ in Integrating Tradition: The Achievement of Seán O Riada; ed. Bernard Harris & Grattan Freyer, Irish Humanities Center & Keohanes, 1981 גראניה ייטס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גראניה ייטס, באתר Discogs (באנגלית) The Harp Of Ireland History Yeats appreciation (אורכב 02.02.2017 בארכיון Wayback Machine) Grainne Yeats at the Irish Harp school Grainne Yeats on YouTube - Sat, Apr 27, 2013". The Irish Times. 2013-04-27. Retrieved 2013-08-08. "Renowned harpist review in independent". Retrieved 13 February 2016. "Independent newspaper". Independent. Retrieved 13 February 2016
נטע דוברין

נטע דוברין (נולדה ב-27 באוקטובר 1975) היא פוליטיקאית ישראלית, כיהנה כחברת מועצת העיר חיפה (1998 - 2003) וחברת הכנסת מטעם מפלגת העבודה למשך כחודשיים בשלהי הכנסת ה-16 (מ-15 בפברואר עד ל-17 באפריל 2006). דוברין התחילה את פעילותה הציבורית באוניברסיטת חיפה כנציגת החוג לסוציולוגיה באגודת הסטודנטים בשנים 1996–1997. היא בעלת תואר ראשון בחינוך, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה ותואר שני במנהל עסקים. כמו כן, היא עורכת דין ובעלת תואר ראשון במשפטים. בשנת 1998 נבחרה למועצת העיר חיפה, ושימשה כיושבת ראש ועדת הנוער העירונית וכחברת ועדת הכספים בעיריית חיפה תחת הנהגתו של ראש העיר עמרם מצנע. בשנת 2003 נבחרה שוב לרשימת מפלגת העבודה למועצת עיריית חיפה, אך לא נבחרה למועצה. עמרם מצנע התכוון "להצניח" במקומה את משה ורטמן כנציג הגמלאים, ומשהדבר לא עלה בידו בגלל התנגדות של בנימין בן אליעזר, פרש מראשות מפלגת העבודה. דוברין הייתה במקום ה-32 ברשימת העבודה לכנסת. עקב התחלופה הגדולה בשורות מפלגת העבודה במהלך פגרת הבחירות, דבר שגרם לכניסתם של תשעה חברי הכנסת חדשים ממפלגת העבודה מאז פיזור הכנסת ב-29 בדצמבר 2005, נכנסה דוברין לכנסת ב-15 בפברואר 2006 במקומה של אורנה אנג'ל. דוברין בחרה לא להתמודד בבחירות המקדימות לרשימת מפלגת העבודה לבחירות לכנסת ה-17. בין השנים 2003 ל-2008 כיהנה כדירקטורית בחברת שקמונה, חברה ממשלתית לדיור ציבורי ובנוסף הייתה דירקטורית בחברת מוזיאוני חיפה. בין השנים 2010 ל-2012 שימשה כמנכ"לית עמותת "שמע". בין השנים 2012 ל-2013 שימשה כמנכ"לית הקרן הקהילתית טירת כרמל. מאז 2015 משמשת כמנהלת יד לבנים חיפה. ב-17 באוגוסט 2023 פורסם כי ביקשה חופשה ללא תשלום מתפקיד ביד לבנים כדי להתמודד במועצת העיר חיפה דרך רשימת "חוזה חדש" - התארגנות ארצית של אנשי המחאה נגד הרפורמה המשפטית. מדיה וקבצים בנושא נטע דוברין בוויקישיתוף נטע דוברין, באתר הכנסת נטע דוברין, באתר כנסת פתוחה נאום ההשבעה של נטע דוברין באתר הכנסת סמדר שמואלי, הפריימריסטים, חלק א', באתר ynet, 3 בדצמבר 2002 התשמע קולי - טור דעה, מקור ראשון 16.10.2010 נאום של דוברין בצעדת העגלות בחיפה, מתוך הטלוויזיה החברתית באינטרנט 29.7.2011 נחום ברנע, זרח וברח, באתר ynet, 5 במאי 2003 עידו סולומון, ספי בר מונה למנכ"ל לקסוס ישראל; נטע דוברין מונתה למנכ"לית עמותת "שמע", באתר TheMarker‏, 16 באוגוסט 2010 אודיה שווץ, נטע דוברין תתמודד בבחירות למועצת העיר חיפה, באתר רדיו חיפה - 107.5FM, ‏2023-08-17
עקרון התחלופה

בכלכלה, עקרון התחלופה מבטא את נטיית הצרכן לשנות את הכמות אותה הוא צורך ממוצר מסוים, ולהחליפה בצריכת מוצר אחר כאשר מחיר המוצר הראשון משתנה. לצורך פשטות הניתוח מניחים בדרך כלל שיש שני מוצרים. לחלופין ניתן לדון במוצר אחד אל מול כל שאר המוצרים הקיימים. אם לדוגמה המחיר של מצלמה מתייקר, ניתן לומר כי כל המוצרים האחרים הוזלו באופן יחסי למצלמה ולכן ייתכן שהצרכן יעדיף להקטין את צריכת המצלמות ולהגדיל את צריכת המוצרים האחרים. היות שלשינוי במחיר של מוצר ישנה גם השפעה על ההכנסה הריאלית ומכך על הכמות הנצרכת מכל המוצרים, יש צורך לבודד את השפעת התחלופה על ידי ניכוי של העלייה בהכנסה הריאלית. ישנם שני סוגים של פיצוי/ניכוי: פיצוי/ניכוי על פי היקס פיצוי של הצרכן על עליית מחירים או ניכוי מהכנסתו לאחר ירידת מחירים על מנת להחזיר את הצרכן לתועלת ההתחלתית שלו לאחר שינוי המחירים. פיצוי/ניכוי על פי סלוצקי (אנ) פיצוי של הצרכן על עליית מחירים או ניכוי מהכנסתו לאחר ירידת מחירים על מנת לאפשר לו לצרוך את סל מוצרי מצב המוצא לאחר שינוי המחירים (תועלת חדשה). עקרון ההכנסה מדיה וקבצים בנושא עקרון התחלופה בוויקישיתוף צרכנים, העדפות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האדרספילד

האדרספילד (באנגלית: Huddersfield) היא עיר שוק (עיירה באופן רשמי) גדולה במערב יורקשייר, אנגליה. זוהי העיירה ה-11 בגודלה בבריטניה, עם אוכלוסייה של 162,949 על פי מפקד אוכלוסין משנת 2011 . היא שוכנת באמצע הדרך בין לידס ומנצ'סטר. האדרספילד נמצאת ליד מפגש הנהרות קולן והולם. העיר ידועה באירוע של מרד הלודיטים בתקופת המהפכה התעשייתית, ובגלל היותה מקום הלידה של ליגת הרוגבי. בנים מפורסמים של העיר הם ראש ממשלת בריטניה ומנהיג הלייבור הרולד וילסון וכוכב הקולנוע ג'יימס מייסון. שתי קבוצות הספורט המובילות בהאדרספילד הן קבוצת ליגת הרוגבי האדרספילד ג'יאנטס, שנוסדה בשנת 1895, ומשחקת בליגת העל האירופית (לרוגבי), וקבוצת הכדורגל האדרספילד טאון, שנוסדה בשנת 1908 ומשחקת בפרמייר ליג. בעיר נמצאת אוניברסיטת האדרספילד וכן מספר מכללות. האדרספילד היא עיר של אדריכלות ויקטוריאנית. ומבנה תחנת הרכבת בה הוא בניין רשום מדרגה I, ומתואר על ידי ג'ון בטג'מן כ"חזית התחנה המפוארת ביותר באנגליה", שנייה רק לסנט פנקראס, לונדון. התחנה בכיכר סנט ג'ורג' שופצה בעלות של 4 מיליון ליש"ט ולאחר מכן זכתה בפרס אאורופה נוסטרה לאדריכלות אירופית. מדיה וקבצים בנושא האדרספילד בוויקישיתוף האדרספילד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מסדר אוכלסין 2011 Denis Kilcommons: Huddersfield is the 11th biggest town in Britain Telegraph Reporter, ‏Britain's 20 biggest towns, The Telegraph, 18 August 2011 St George’s Square finally finished - £4m and 550 days later ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקורפוס השישי (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס השישי (בגרמנית: VI. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919. הקורפוס הוקם ב-15 באפריל 1815 וכמפקדו מונה פרידריך היינריך פון הינרביין. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה. מפקדו באותה עת היה לואיס פון מוטיוס. ב-27 ביוני הקורפוס סייע לקורפוס החמישי במהלך קרב נאחוד וקרב סקאליץ. הקורפוס השתתף בהצלחה גם בקרב קניגרץ. ב-6 באוגוסט מת מוטיוס באוסטרליץ מכולרה, ואת תפקידו מילא וילהלם פון טימפלינג עד סיום המלחמה. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה בין השנים 1870-1871, הוחזק הקורפוס בשלזיה כדי לאבטח את האזור במקרה שהאימפריה האוסטרו-הונגרית תחליט להצטרף למלחמה לקראת צרפת. רק לקראת סוף המלחמה נשלח הקורפוס לסייע במצור על פריז ובקרב שווילי. בשנים הבאות היה הקורפוס מופקד על הגנת האזור הצבאי השמיני ובסיסו היה בברסלאו. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד קורט פון פריטצלוויץ. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה הרביעית של אלברכט, דוכס וירטמברג. בהמשך, לבקשתו של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, הועבר הקורפוס אל הארמייה החמישית. הקורפוס נטל חלק במערכה על הגבולות. בהמשך השתתף הקורפוס בקרב שמפאן הראשון, בקרב ארטואה השני, בקרב ארטואה השלישי ובקרב אראס. ב-7 בנובמבר 1915 פרש פריטצלוויץ מהצבא ולמחליפו מונה גאורג פון דר מרוויץ. ב-1916, בעקבות מתקפת ברוסילוב, הועבר הקורפוס לחזית המזרחית. ב-6 באוקטובר 1916 מונה מרוויץ לעוזרו של וילהלם השני, קיסר גרמניה ובמקומו מונה יוליוס ריימן. הקורפוס המשיך להילחם בחזית המזרחית, וב-1918 כבש שטחים במדינות הבלטיות במסגרת מבצע אגרוף עד החתימה על חוזה ברסט-ליטובסק במרץ של אותה שנה. הקורפוס פורק עם סיום המלחמה. הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
1906 במוזיקה

ערך מורחב – 1906 27 במאי – בכורה לסימפוניה השישית של גוסטב מאהלר באסן שבגרמניה. 11 בדצמבר – נערך הקונצרט הראשון של התזמורת הסימפונית של מלבורן. אמליטה גאלי-קורצ'י מופיעה לראשונה באופרה בטראני בתפקיד גילדה באופרה "ריגולטו" מאת ורדי. פרנק ברידג' –  שלוש אידיליות לרביעית כלי מיתר רביעיית מיתרים מס' 1 במי מינור "בולוניה" גריגוראש דיניקו – הורה סטקטו אדוארד אלגר – The Kingdom ג'ורג'ה אנסקו Au soir Concertstück צ'ארלס אייבס – "סנטרל פארק בחשיכה" גוסטב מאהלר – סימפוניה מס' 6 קרל נילסן – רביעיית מיתרים מס' 4 בפה מז'ור אופוס 44 סרגיי רחמנינוב – סימפוניה מס' 2 במי מינור מקס רגר – סרנדה בסול לתזמורת אופוס 95 ארנולד שנברג – סימפוניה מס' 1 יוזף סוק – סימפוניה מס' 2 "אזראאל" סרגיי טאנייב – רביעייה לפסנתר במי מז'ור אופוס 20 אדגר וארז – Un grand sommeil noir אנטון וברן – רונדו לרביעיית מיתרים ז'יל מאסנה – Ariane קרל נילסן – שף מסכות (מסקאראד) סרגיי רחמנינוב – פרנצ'סקה דה רימיני דיים את'ל סמית' – The Wreckers 9 באפריל – אנטל דוראטי, מנצח (נפטר ב-1988) 1 ביוני – וולטר לג, מפיק מוזיקה קלאסית בריטי (נפטר ב-1979) 3 ביוני – ג'וזפין בייקר, זמרת ורקדנית אמריקאית (נפטרה ב-1975) 25 בספטמבר – דמיטרי שוסטקוביץ', מלחין (נפטר ב-1975) 3 בנובמבר – אלמה רוזה, כנרת יהודייה (נפטרה ב-1944) 27 בדצמבר – אוסקר לבנט, פסנתרן ושחקן (נפטר ב-1972) 25 בפברואר – אנטון ארנסקי, מלחין (נולד ב-1861) 1 ביולי – מנואל גארסיה השני, זמר ומורה למוזיקה (נולד ב-1805) 30 בדצמבר – אז'ן גוסנס האב, מנצח (נולד ב-1845) מדיה וקבצים בנושא 1906 במוזיקה בוויקישיתוף
מדוזת ביצת-עין

מדוזת ביצת-עין (שם מדעי: Phacellophora camtschatica) היא מין של מדוזה מסדרת פתוחי פה והמין היחיד במשפחה Phacellophoridae, אף שלפעמים משייכים אותה למשפחה Ulmaridae, בה האורליה הכחולה. מדוזה זו היא אחת מהגדולות שבמדוזות והיא בעלת פעמון באורך 60 ס"מ ובעלת עשרות זרועות שאורכם יכול לעלות על 6 מטרים. המדוזה קיבלה את שמה עקב מרכז הפעמון שנראה כמו ביצת עין גדולה. מדוזה זו נעה בידי הזרמים ברחבי כל האוקיינוסים בעולם, אך נפוצה במים קרים. מזונה של מדוזה זו הוא ממדוזות אחרות ויצורים נסחפים דומים כמו מסרקניות וסלפיים. תאי הארס שלה חלשים מאוד ומספר סרטנאים כמו לרוות של המין Metacarcinus gracilis ושטצדאים שונים רוכבים על זרועותיה ואף גונבים מהם מזון. המדוזה בצעירותה נשארת קבועה לסלעים או למזחים ובהמשך משתנה לצורה פלאגית, בה המדוזה מתרבה. Cotylorhiza tuberculata - מין אחר של מדוזה שגם ידוע בשם "מדוזת ביצת העין" מדיה וקבצים בנושא מדוזת ביצת-עין בוויקישיתוף מדוזת ביצת-עין, באתר ITIS (באנגלית) מדוזת ביצת-עין, באתר NCBI (באנגלית) מדוזת ביצת-עין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מדוזת ביצת-עין, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרטן מלכותי אדום

סרטן מלכותי אדום (שם מדעי: Paralithodes camtschaticus) הוא מין של סרטן גדול שחי בים ברינג. הוא דומה למיני הסרטנים הרגילים, אך שייך לקבוצה Anomura, בה גם סרטני הנזיר. מין זה הוא הגדול בבני המשפחה סרטנים מלכותיים (Lithodidae). אורך שריונו יכול להגיע ל-28 ס"מ, מוטת הרגליים יכולה להגיע לאורך 1.8 מטר ומשקלו מגיע ל-12.7 קילוגרם, אך מרבית הפרטים מגיעים לאורך שריון של 17 ס"מ ומשקל 2.9 קילו בלבד. הסרטנים הזכרים גדולים יותר מאשר הנקבות. צבעו של הסרטן בטבע הוא בורגונדי ולא אדום. את שמו הוא קיבל עקב צבע הסרטן לאחר בישולו. הסרטן מצוי בטבע בים ברינג שבצפון האוקיינוס השקט בין חצי האי קמצ'טקה לאלסקה. מגדלי סרטנים הפיצו אותו גם לים ברנץ בידי השלטון הסובייטי בברית המועצות. הסרטן מעדיף מים קרים של 3.2-5.5 מעלות צלזיוס. הצעירים חיים בקבוצות במים רדודים בעומק 20-50 מטר על קרקעית הים, שם הם מוגנים אך הבוגרים יורדים אל מתחת עומק 500 מטרים לסביבות בוציות השופעות מזון. הם עולים באביב ובקיץ למים רדודים להזדווג וחוזרים. הסרטן הגדול ניזון ממגוון יצורים קטנים יותר שהוא ימצא ויתפוס בצבתות הגדולות שלו. המזון העיקרי שלו כולל כוכבי ים, צדפות, אצות וגם נבלות. כמו כן הוא יטרוף סרטנים מלכותיים קטנים יותר, בעיקר כאלה שהשילו את שריונם לאחרונה. הסרטן הוא מין הניצוד לאורך חופי רוסיה ואלסקה וגם בנורווגיה ועקב בשרו המשובח הוא יקר מאוד ביחס למשקלו. עקב דיג מופרז חלה ירידה באוכלוסייתם, גם לאחר שהם הפכו למוגנים בחוק החל מ-1980. הסיבות לכך ככל הנראה הם דיג יתר, התחממות המים והפצת מיני דגים טורפים. מדיה וקבצים בנושא סרטן מלכותי אדום בוויקישיתוף סרטן מלכותי אדום, באתר ITIS (באנגלית) סרטן מלכותי אדום, באתר NCBI (באנגלית) סרטן מלכותי אדום, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סרטן מלכותי אדום, באתר GBIF (באנגלית) סרטן מלכותי אדום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טקס פרסי אוסקר ה-46

טקס פרסי אוסקר ה-46 (באנגלית: 46th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1973 נערך בדורותי צ'נדלר פביליון שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-2 באפריל 1974. מנחי הטקס היו ברט ריינולדס, דיאנה רוס, ג'ון יוסטון ודייוויד ניבן. סרט הפשע הקומי "העוקץ" הוביל את רשימת הזכיות בטקס עם שבעה פרסים בסך הכול, בהם פרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר והעריכה בטובה ביותר. מלבד העוקץ, הסרטים "מגרש השדים" ו"כך היינו" אשר כל אחד מהם זכה בשני פרסים הם היחידים שזכו ביותר מפרס אחד. אחד האירועים הזכורים ביותר בתולדות טקסי האוסקר אירע במהלך טקס זה, כאשר פרץ לבמה אדם עירום והציג באצבעותיו סימן V כסמל לשלום. המנחה דייוויד ניבן התעשת במהירות והגיב בסרקזם "האין זה מרתק לחשוב שהצחוק היחיד שיעורר אדם זה הוא על ידי התפשטות והצגת הפגמים שלו?". במהלך הטקס הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לשחקן גראוצ'ו מרקס ולארכיונאי הסרטים הנרי לנגוליס. כמו כן הוענקו פרס לזכר למפיק לורנס ויינגרטן ופרס לפעילות הומניטרית לסוכן הכישרונות לו וסרמן. השחקנית טייטום אוניל זכתה בפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "ירח של נייר", ובכך הפכה לזוכה הצעירה ביותר אי פעם בפרס אוסקר, בגיל 10 ו-106 ימים. נכון לשנת 2018, אף מתמודד או מתמודדת באף קטגוריה לא זכו בפרס אוסקר בגיל צעיר יותר מאוניל. הסרט הישראלי "הבית ברחוב שלוש" היה מועמד לפרס הסרט הזר הטוב ביותר, והפסיד ל"לילה אמריקאי" הצרפתי. מדיה וקבצים בנושא טקס פרסי אוסקר ה-46 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי אוסקר ה-46 טקס פרסי אוסקר ה-46, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הרגעים הזכורים ביותר בתולדות טקסי האוסקר, באתר stuff.co,‏ 22 בפברואר 2018 המתמודדים והזוכים הצעירים והמבוגרים ביותר בטקס פרסי האוסקר, במסד הנתונים הרשמי של פרסי האוסקר, פברואר 2016
מלך אמיתי

מלך אמיתי הוא אלבומה ה-11 של הזמרת הישראלית זהבה בן. האלבום יצא לאור ב-1 בינואר 2000, תחת חסותה של חברת התקליטים NMC. מתוך האלבום יצאו מספר סינגלים, כשהבולטים ביותר מביניהם הם "מלך אמיתי", "להשתגע" ו-"אני שטה". האלבום זכה להצלחה ארצית חסרת תקדים, כשנמכר בכלמעלה מ-100 אלף עותקים, מה שהופך אותו לאחד מהאלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. את מרבית שירי האלבום הפיק יעקב למאי. השיר "מלך אמיתי" שזכה להצלחה רבה ויצא כשיר הנושא מתוך האלבום נכתב על ידי דוד זיגמן, שכתב גם את הלהיט "להשתגע". מרבית שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי שמואל אלבז וזיגמן גם כן. שני השירים, "מלך אמיתי" ו-"להשתגע", נכנסו אל המצעד השנתי של רשת ג', שם התברגו במקומות ה-15 וה-28. "מלך אמיתי" "חיים שלי" "להשתגע" "בדידות" "עוואדוני" "אל תגיד לי שלום" "איפה כל הבחורים" "היה היה" "ריקוד אחרון" "אני שטה" "אותך אני רוצה" עבודים, קלידים: יעקב למאי, גילי נרדיה תופים: אשר פדי בס גיטרה: אבי יפרח גיטרות: אבי סינגולדה גיטרה סולו: יהודה קיסר אקורדיון: בוריס אלייב דרבוקה: רוני דדון כלי הקשה: אורן בלבן בוזוקי: אריס נחום כינור: ילמז טשצישמה, פליקס מזרחי חליל: ניצן עין הבר, אמיר שהסר סקסופון: ניצן עין הבר חצוצרה: אברהם פלדר קולות: יהודה תמיר, גבריאל בטלר, ג׳קי עובד מיקסים: יהודה תמיר מלך אמיתי, מתוך ערוץ המוזיקה של מוזיקה ישראלית באתר יוטיוב להשתגע, מתוך ערוץ המוזיקה של מוזיקה ישראלית באתר יוטיוב "מלך אמיתי - מוסיקה נטו". מוסיקה נטו. אורכב מ-המקור ב-2018-08-11. נבדק ב-2018-08-11. אבי שושן, "אני רוצה עוד ילד בגיל 49. רואה את עצמי הולכת לבנק הזרע", באתר "ידיעות אחרונות", 14 בספטמבר 2017 מילים לשיר מלך אמיתי - זהבה בן, באתר שירונט מילים לשיר להשתגע - זהבה בן, באתר שירונט שירים שבוצעו ע"י זהבה בן, באתר שירונט תש"ס – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
הקורפוס השביעי (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס השביעי (בגרמנית: VII. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הפרוסי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ומלחמת העולם הראשונה ופורק ב-1919. הקורפוס הוקם ב-30 באוקטובר 1815 וכמפקדו מונה יוהאן אדולף פון טאיילמן. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה–פרוסיה תחת פיקוד אדוארד פוגל פון פלקנשטיין. בעוד שעיקר הצבא הפרוסי נע דרומה נגד האימפריה האוסטרית וממלכת סקסוניה, על פלקנשטיין הוטל לטפל בבעלות בריתן החלשות יותר: ממלכת בוואריה, ממלכת הנובר, נסיכות הבוחר מהסן, הדוכסות הגדולה של באדן, ממלכת וירטמברג והדוכסות הגדולה של הסן. ב-15 ביוני פלש פלקנשטיין להנובר ולהסן, אשר היו חלשות מכדי לעמוד בפניו. עריהן נפלו בזו אחר זו, ופלקנשטיין החל לרדוף אחרי צבאותיהם הנסוגים. שאר המדינות, ניסו לאחד את כוחותיהן עם כוחותיה של בוואריה, וכך ליצור כוח משמעותי בפני הפרוסים. כעת התגלעו חילוקי דעות בפיקוד הגרמני. הרמטכ"ל הלמוט פון מולטקה הזקן, וכך גם וילהלם הראשון, מלך פרוסיה (המפקד העליון של הצבא), דרשו מפלקנשטיין לתקוף ולחסל את ההנוברים מיד, בעוד פלקנשטיין העדיף לתת למחסור באספקה בצבא ההנוברי לעשות את שלו. הקנצלר אוטו פון ביסמרק, התערב לטובתו של פלקנשטיין והורה לו לנוע ולכבוש את פרנקפורט וכך למנוע את חבירת צבאות שאר המדינות אל הצבא הבווארי. המלך זעם על התערבותו של ביסמרק, ומולטקה הורה לפלקנשטיין לתקוף ולחסל את הצבא ההנוברי מיד. ב-27 ביוני נערך קרב לאנגנזאלצה, אשר בו סבלו הפרוסים מנחיתות מספרית של כמעט שניים לאחד מול צבאות הנובר ובוואריה. עם זאת, אבדות שני הצדדים היו זעירות יחסית, וההנוברים לא יכלו לנצל את ניצחונם, ויומיים לאחר מכן נכנעו בפני הפרוסים. ב-16 ביולי כבש פלקנשטיין את פרנקפורט. עם זאת, בשל חילוקי הדעות שלו עם המטכ"ל הוא נאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הקורפוס השביעי לאדווין פון מנטויפל, וכפיצוי מונה למושל בוהמיה. תחת פיקודו של מנטויפל, הביס הקורפוס את צבאותיהן המשולבים של וירטמברג, באדן, הסן ונסאו בקרב טאוברבישופסהיים שנערך ב-24 ביולי. תבוסתן של באדן ווירטמברג הושלמה בקרב ורבאך ושתי הממלכות נכבשו. לאחר מכן תקף מנטויפל את בוואריה והביס את הצבא הבווארי בקרב הלמסטאדט. לאחר מכן הפגיז את וירצבורג ומצודת מריינברג (Festung Marienberg) (אנ'). ב-22 באוגוסט נחתם הסכם שלום עם הבווארים. בין השנים 1870-1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת–פרוסיה כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ. הקורפוס השתתף בקרב שפיכרן, קרב קולומבי, קרב גרבלוט והמצור על מץ. לאחר המלחמה הוצב הקורפוס במחוז הצבאי השלישי ובסיסו היה במינסטר. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד קרל פון איינם. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה השנייה של קרל פון בילוב. הקורפוס נטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. ב-14 בספטמבר הועבר איינם לפקד על הארמייה השלישית ובמקומו מונה למפקד הקורפוס אברהרד פון קלאר. תחת פיקודו של קלאר השתתף הקורפוס במרוץ אל הים ובקרב אראס. ב-29 ביוני 1915 הוחלף קלאר בהרמן פון פרנסואה. הקורפוס השתתף בקרב ורדן, בסוף מאי 1918 לקח הקורפוס שבפיקודו חלק במתקפה של הארמייה השביעית בקטע שבין סואסון לריימס, אך נאלץ לסגת מחמת מתקפת נגד של מדינות ההסכמה. הקורפוס פורק עם סיום המלחמה. מדיה וקבצים בנושא הקורפוס השביעי בוויקישיתוף הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית)
קברנון סטימפסון

קברנון סטימפסון (שם מדעי: Periophthalmus barbarus) הוא מין של דג גרם ממשפחת הקברנוניים האנדמי למימי הוואי והם נפוצים בכל האיים אך נעשו נדירים באי אואהו. הקברנון קרוי על שם החוקר ויליאם סטימפסון (1832–1872). אורכו של הקברנון מגיע ל-19.8 סנטימטר. הקברנונים בעלי קשקשים לבנים עם פסים כהים לאורכם. הם בעלי כמה קרני סנפיר קוצניים ובעיקר סנפיר הגב. הזנב דמוי-מניפה וקטן וסנפירי החזה רחבים. צעירי הקברנונים חיים באוקיינוס וניזונים מפלנקטון הצף בזרם. הם עצמם ניצודים בידי דגים טורפים כמו צניניתיים, Polydactylus sexfilis וברקודה ענקית. בבגרותם פיותיהם משתנים והם נעשים אוכלי כל ובהמשך מפתחים תזונה מאכילת אצות שונות ומצורניות. הקברנונים המתבגרים מתחילים לטפס על הצוקים הגבוהים של האיים ולשם כך משתמשים באגן שלהם ובפיותיהם הגדולות כדי להיאחז ולינוק את הסלעים בטיפוס איטי ומתמשך למעלה. חלקם לא מצליחים לעלות ונופלים חסרי כוחות אל מותם. אלה שעולים למעלה שוחים במעלה מפלי מים לעבר נהרות הוואי, שם הם חיים בסביבה שלווה יחסית מטורפים (למעט אנפות לילה) ומלאה באצות. הדגים "רועים" ערוגות אצות על המשטחים העליונים של סלעי הנהרות. הנקבות מטילות ביצים המודבקות לסלעי הנהר והזכרים מפרים אותם. הצעירים בוקעים נשטפים מיד לאוקיינוס וחיים שם עד הבגרות. מדיה וקבצים בנושא קברנון סטימפסון בוויקישיתוף קברנון סטימפסון, באתר ITIS (באנגלית) קברנון סטימפסון, באתר NCBI (באנגלית) קברנון סטימפסון, באתר FishBase (באנגלית) קברנון סטימפסון, באתר GBIF (באנגלית) קברנון סטימפסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
יבשתן צנוע

יבשתן צנוע (שם מדעי: Periophthalmus modestus;‏ modestus - "צנוע" בלטינית, על שם צבעיו הדהויים) הוא מין של דג ממשפחת הקברנוניים ומתת-משפחת היבשתנים המצוי במזרח אסיה היכול לנוע מחוץ למים. יבשתן זה מגיע לאורך 10 סנטימטר. הוא בעל צבעים דהויים המזכירים את סביבתו הבוצית אך בעל כמה פסים שחורים על הגב. הדג בעל 2 סנפירי חזה המשמשים כ"רגליים" ודחפים את הגוף. יש לו 2 סנפירי גב בצורת מפרש. הדג בעל לסתות גדולות ועיניים המצויות בקצה העליון של הראש. הדג צריך שעורו יהיה לח, אז הוא יכול לנוע ולנשום מחוץ למים במשך 60 שעות. דג זה חי בביצות מנגרובים, בשפכי נהרות בוציים ובביצות מלוחות לחופי האוקיינוס השקט בווייטנאם עד לחופי קוריאה ויפן. הדג מסנן בבוץ את מזונו הכולל יצורים קטנים יותר באמצעות שפתיו הגדולות. היבשתן מתרבה באמצעות חפירת בורות בבוץ והזרמת חמצן לצאצאים בפיו עד לבקיעתם. מדיה וקבצים בנושא יבשתן צנוע בוויקישיתוף יבשתן צנוע, באתר ITIS (באנגלית) יבשתן צנוע, באתר NCBI (באנגלית) יבשתן צנוע, באתר FishBase (באנגלית) יבשתן צנוע, באתר GBIF (באנגלית)
EKS RX

EKS RX היא קבוצת מרוצי מכוניות שוודית המתחרה באליפות העולם בראלי-קרוס. הקבוצה הוקמה בשנת 2014 על ידי מטיאס אקסטרום והחלה להתחרות באליפות העולם שנה לאחר מכן. בשנת 2017 הודייה חברת אאודי על מתן תמיכה מלאה לקבוצה ושמה שונה ל-EKS אאודי ספורט. הקבוצה זכתה פעם אחת באליפות הנהגים ופעם אחת באליפות היצרנים (2016). הקבוצה החלה את פעילותה בשנת 2014 והשתתפה במספר מרוצים במסגרת אליפות העולם בראלי-קרוס ואליפות אירופה. בשנת 2015 הצטרפה באופן מלא לאליפות וסיימה במקום החמישי באליפות היצרנים. עונה לאחר מכן זכה אקסטרום באליפות הנהגים ויחד עם תומאס הייקינן זכתה הקבוצה גם באליפות היצרנים. בעונת 2017 צירפה הקבוצה את ריניס ניטיס כנהג שלישי באליפות. את העונה סיימה במקום השלישי. בסיום העונה עזבו הייקינן וניטיס את הקבוצה ובמקומם הצטרף אנדראס בקרוד. מדיה וקבצים בנושא EKS RX בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של EKS RX Works Audi backing for Mattias Ekstrom's World Rallycross defence, Autosport, 18 January 2018 Bakkerud ready to challenge for World RX title with EKS Audi Sport, The Chheckered Flag, 31 January 2018