יוהאן נפומוק ספ

יוהאן נפומוק ספ (בגרמנית: Johann Nepomuk Sepp;‏ 7 באוגוסט 1816 – 5 ביוני 1909) היה היסטוריון ופוליטיקאי גרמני יליד בוואריה. יוהאן נפומוק ספ נולד בבאד טלץ, בוואריה, אביו היה בורסקאי וצובע, יוזף ברנהרד ספ. אמו הייתה מריה ויקטוריה אופלה. למד פילוסופיה ותאולוגיה קתולית, משפטים, פילולוגיה והיסטוריה במינכן. ב-1836 הפסיק את לימודיו באוניברסיטה לצורך טיול בשווייץ ובאיטליה, ולאחר מכן נכנס לסמינר גרגוריאנום במינכן. בשנת 1839 הוענק לו תואר Ph.D., והתבסס כחוקר פרטי בבאד טלץ. מ-1844 עד 1846 לימד כמרצה באוניברסיטת מינכן. לאחר שנסע לסוריה, פלסטין ומצרים בשנת 1845 ו-1846, מונה לעוזר פרופסור במינכן בשנת 1846, אך הודח בשנת 1847, יחד עם שבעה מעמיתיו, כתוצאה ממעורבותם בהתנגדות להעלאת לולה מונטז לאצולה, פילגשו של לודוויג הראשון מבוואריה. תעודת ההוראה שלו נשללה וספ גורש מבירת בוואריה. ב-1848 נבחר לאספה הלאומית של פרנקפורט, וב-1849 ללשכת הנבחרים של בוואריה. בשנת 1850, לאחר התפטרותו של המלך לודוויג הראשון מבוואריה, בשנים 1850–1864 וב-1864–1867 היה פרופסור חבר להיסטוריה במינכן. בשנת 1861 קנה את מנזר וסוברון שנהרס חלקית, ששימש אז כמחצבה, כדי לשמרו לדורות הבאים. ספ פרש לפתע בדצמבר 1867 "מסיבות אישיות". מונה ל-Zollparlament ב-1868, ובשנת 1869 נבחר שוב ללשכה הבווארית, שם היה אחד הנציגים המשפיעים ביותר של העניין הלאומי הגרמני בתקופה הקריטית בין 1870 ל-1871. ב-1872, לקח חלק במסע לפלסטינה, בשם האימפריה הגרמנית. ב-1874 נסע לצור שבלבנון כדי לחפור את שרידי פרידריך ברברוסה שנקבר בקתדרלה שם, בתקופת שלטונו של הקיסר הגרמני וילהלם הראשון. ספ ידע קרוא וכתוב והיה יחצן מוכשר. לפעמים נטה לפרשנויות מקוריות ואידיוסינקרטיות של ההיסטוריה, ולכן זכה לכינוי בכבוד על ידי עמיתיו "die umgestürzte Bücherkiste" ("ארון הספרים שהתהפך"). יצירתו המרכזית האחרונה, תרומתו לפולקלור הגרמני, הופיעה ב-1890: "דת הגרמנים הקדמונים. המשך קיומם בסיפורי עם, תהלוכות וחגיגות עד ימינו". מעין השקפה בדיעבד, סקירה דחוסה והשוואתית של ידע היסטורי אנתרופולוגי ודתי מצטבר ומעובד. כמו רוב יצירותיו, ספרו לא זכה למהדורה חדשה. מחקרו על המיתוסים, האגדות, המנהגים והנימוסים של בוואריה, ה-"Altbayerischer Sagenschatz" משנת 1876, מצוטט עד היום. עבודה זו, על אף שהיא דחוסה מאוד ואקלקטית, ניסתה סקירה כללית של המיתולוגיה של בוואריה, עם התייחסויות ספרותיות. ספ פרסם גם תחת השם הבדוי "Eusebius Amort der Jüngere". משנות ה-30 של המאה ה-19 ספ היה שייך למעגל של יוסף גרס במינכן. בשנת 1847, גם היה מייסד ה-"Akademische Tafelrunde" במינכן. בהיותו באספה הלאומית של פרנקפורט השתייך למועדון הקתולי, ובין 1849 ל-1856 ל"אגודה למלוכה חוקתית ולחופש דת במינכן", היה דוברה לעיתים. יוהאן נפומוק ספ נקבר ב-Alter Südfriedhof במינכן. מצבתו השתמרה. בנו, ברנהרד ספ, היה גם היסטוריון. Das Leben Jesu Christi. Regensburg 1842–1846, 7 Bände; 2. Auflage 1853–1862, 6 Bände3 Das Heidenthum und dessen Bedeutung für das Christenthum. Regensburg 1853, 3 Bände Thaten und Lehren Jesu mit ihrer weltgeschichtlichen Beglaubigung. Schaffhausen 1864 Geschichte der Apostel vom Tod Jesu bis zur Zerstörung Jerusalems. 2. Auflage, Schaffhausen 1866 Das Hebräer-Evangelium oder die Markus- und Matthäus-Frage. Schaffhausen 1870 Jerusalem und das Heilige Land. Schaffhausen 1862–1863, 2 Bände; 2. Auflage, Regensburg 1872–1876 Neue architektonische Studien und historisch-topographische Forschungen in Palästina. Würzburg 1867 Ludwig Augustus, König von Bayern. Schaffhausen 1869 Deutschland und der Vatikan. Staats- und Volksmännern, sowie Kirchenobern zur ernsten Erwägung. München 1872. Altbayerischer Sagenschatz. München 1876 Görres und seine Zeitgenossen. Nördlingen 1877 Meerfahrt nach Tyrus zur Ausgrabung der Kathedrale mit Barbarossas Grab. Leipzig 1879 Ein Volk von zehn Millionen, oder der Bayernstamm. München 1882 Der bayrische Bauernkrieg mit den Schlachten von Sendling und Aidenbach. München Festschrift anläßlich der Enthüllung des Denkmals für Kaspar Winzerer (III) in Bad Tölz. 1887 Die Religion der alten Deutschen. Ihr Fortbestand in Volkssagen, Aufzügen und Festbräuchen bis zur Gegenwart. München 1890 Der Schmied von Kochel. Bühnenstücke in 5 Akten, 1898 Schmiedbalthes. Balthasar Maier im Türkenkriege und der Held in der Sendlinger Bauernschlacht. Gelegentlich der Errichtung seines Monumentes, 1900 Festschrift zur zweiten Jahrhundertwende der Schlacht bei Sendling. München 1905 Thaten und Lehren Jesu mit ihrer weltgeschichtlichen Beglaubigung. Schaffhausen 1864 Geschichte der Apostel vom Tod Jesu bis zur Zerstörung Jerusalems. 2. Auflage, Schaffhausen 1866 Das Hebräer-Evangelium oder die Markus- und Matthäus-Frage. Schaffhausen 1870 Jerusalem und das Heilige Land. Schaffhausen 1862–1863, 2 Bände; 2. Auflage, Regensburg 1872–1876 Neue architektonische Studien und historisch-topographische Forschungen in Palästina. Würzburg 1867 Ludwig Augustus, König von Bayern. Schaffhausen 1869 Deutschland und der Vatikan. Staats- und Volksmännern, sowie Kirchenobern zur ernsten Erwägung. München 1872. Altbayerischer Sagenschatz. München 1876 Görres und seine Zeitgenossen. Nördlingen 1877 Meerfahrt nach Tyrus zur Ausgrabung der Kathedrale mit Barbarossas Grab. Leipzig 1879 Ein Volk von zehn Millionen, oder der Bayernstamm. München 1882 Der bayrische Bauernkrieg mit den Schlachten von Sendling und Aidenbach. München Festschrift anläßlich der Enthüllung des Denkmals für Kaspar Winzerer (III) in Bad Tölz. 1887 Die Religion der alten Deutschen. Ihr Fortbestand in Volkssagen, Aufzügen und Festbräuchen bis zur Gegenwart. München 1890 Der Schmied von Kochel. Bühnenstücke in 5 Akten, 1898 Schmiedbalthes. Balthasar Maier im Türkenkriege und der Held in der Sendlinger Bauernschlacht. Gelegentlich der Errichtung seines Monumentes, 1900 Festschrift zur zweiten Jahrhundertwende der Schlacht bei Sendling. München 1905 ד"ר ג'ו. Nepomuk Sepp (1816–1909). עין בילד seines Lebens nach seinen eigenen Aufzeichnungen. 2 כרכים. רגנסבורג 1917 Heinrich Best and Wilhelm Weege: Biographisches Handbuch der Abgeordneten der Frankfurter Nationalversammlung 1848/49. דיסלדורף 1996, עמ' 317f מאיירס שיחות-לקסיקון. מהדורה רביעית 1888–1890, כרך. 14, Verlag des Bibliographischen Instituts, Leipzig and Vienna, p. 869 (גרסה מקוונת) מוניקה פינק-לנג: "Dem Geiste nach verpflichtet". Die Görres-Schüler Johann Nepomuk Sepp אנד מייקל סטרודל. בתוך: Helmut Flachenecker und Dietmar Grypa (עורך.): Schule, Universität und Bildung. Festschrift für Harald Dickerhof zum 65. Geburtstag. רגנסבורג 2007, עמ' 243–293 מדיה וקבצים בנושא יוהאן נפומוק ספ בוויקישיתוף מקור ויקי: Johann Nepomuk Sepp – Quellen und Volltexte (בגרמנית) ספרות מאת ועל אודות יוהאן נפומוק ספ, בקטלוג ה-Deutsche Nationalbibliothek (בגרמנית) יוהאן נפומוק ספ, במאגר הנתונים של Reichstagsabgeordneten (בגרמנית) Johann Nepomuk Sepp במאגר המידע הפרלמנטרי, באתר הבית של Haus der Bayerischen Geschichte (בגרמנית) ביוגרפיה של יוהאן נפומוק ספ. בתוך: Heinrich Best: Datenbank der Abgeordneten der Reichstage des Kaiserreichs 1867/71 bis 1918 (Biorab – Kaiserreich) (יש להזין את מונח החיפוש בפונקציית החיפוש) (בגרמנית) Dr. Joh. Nepomuk Sepp (1816-1909). Ein Bild seines Lebens nach seinen eigenen Aufzeichnungen. 2 Bände. Regensburg 1917 (see his memoir Denkschrift in Sache meiner Quieszierung, Munich, 1868) Altaner, Jan (2019). "Deutsche Spuren im Libanon: Auf den Spuren Barbarossas – Deutsche Kaiser-Gebeine in Tyros?". GOETHE INSTITUT LIBANON (בגרמנית). נבדק ב-24 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Die Religion der alten Deutschen. Ihr Fortbestand in Volkssagen, Aufzügen und Festbräuchen bis zur Gegenwart Verein für konstitutionelle Monarchie und religiöse Freiheit in München