ברנדה בלתין

ברנדה בלתין (באנגלית: Brenda Blethyn; נולדה ב-20 בפברואר 1946) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. החלה את הקריירה שלה על הבמה כחברה בתיאטרון המלכותי הלאומי, וב-1980 הופיעה לראשונה בטלוויזיה. בקולנוע השתתפה בתפקידי משנה בסרטים כגון "המכשפות" (1990) ו"נהר זורם ביניהם" (1992) והפריצה הגדולה שלה הייתה בסרט "סודות ושקרים" משנת 1996, עליו זכתה בפרס באפט"א ובפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בשנת 1998 שיחקה בסרט "קול קטן", וקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א. נולדה בשם ברנדה אן בוטל בעיר רמסגייט שבמחוז קנט באנגליה. היא הבת הצעירה מבין תשעת הילדים של משפחה קתולית ממעמד הפועלים. אמה לואיזה קתלין הייתה עקרת בית ועבדה בעבר כמשרתת. הוריה נפגשו בשנת 1922 כשעבדו אצל אותה משפחה בברודסטיירס. אביה, ויליאם צ'ארלס בוטל, היה בתחילה רועה ואחר כך שהה שש שנים בהודו בשירות בצבא הבריטי. כשחזר לאנגליה, עבד כנהג אצל אותה משפחה בה עבדה האם. לפני המלחמה עבד האב כמכונאי במפעל לייצור מכוניות בעיר לוטון. המשפחה חיה בצמצום רב בביתה של סבתה מצד אמא. רק אחרי 20 שנות אירוסין, ב-1944 בני הזוג התחתנו ועברו לגור בבית שכור ברמסגייט. כשבלתין נולדה ב-1946, שלושה מאחיה ואחיותיה הגדולים כבר עזבו את הבית. הוריה ערכו לה היכרות עם עולם הקולנוע כשנהגו לקחת את בתם הקטנה לראות סרט מדי שבוע. בלתין למדה בבית ספר טכני, ועבדה בבנק כקצרנית וכמנהלת חשבונות. ב-1964 התחתנה עם אלן ג'יימס בלתין, והתגרשה ממנו ב-1973. עם סיום נישואיה בחרה לנצל את כישרון המשחק שלה ולהפוך אותו מתחביב למקצוע. היא למדה בבית הספר למשחק גילפורד. ב-1976 החלה להופיע על הבמה בלונדון, והייתה חברה במשך כמה עונות בתיאטרון המלכותי הלאומי. בין ההצגות שהשתתפה בהן היו טרוילוס וקרסידה, "Tamburlaine the Great", ‏"Bedroom Farce", ‏"The Passion" ו-"Strife" ב-1980 זכתה בפרס מבקרי התיאטרון של לונדון על תפקידה במחזה "Steaming". באותה שנה הופיעה לראשונה בטלוויזיה בסרט "Grown Ups" שביים מייק לי, שיתוף הפעולה הראשון שלהם שסימן הצלחה מקצועית רבה בהמשך דרכם. בהמשך שחקה בטלוויזיה בעיבודים למחזות שייקספירים, כשגילמה את קורדליה ב"המלך ליר" ואת ז'אן ד'ארק במחזה "הנרי השישי". כמו כן השתתפה בסדרה הקומית של רדיו 4 של ה-BBC "חייג M לפיצה", יחד עם רוברט בת'הרסט ואחרים. בשנים הבאות ביססה את מעמדה כשחקנית תיאטרון מקצועית כשהיא מופיעה ב"חלום ליל קיץ", "Dalliance" מאת טום סטופארד, "The Beaux' Stratagem" ו-"Born Yesterday". הייתה מועמדת לפרס אוליביה על תפקידה כשילה במחזה "Benefactors". בינתיים המשיכה להופיע גם בטלוויזיה, לצידו של סיימון קאלו בסיטקום "Chance in a Million", ובתפקידי אורח בסדרות קומיות כמו "כן, אדוני השר" ו-"Who Dares Wins". היא גלמה מגוון של תפקידים בקומדיה הרדיופונית של ה-BBC‏ "Delve Special" לצידו של סטיבן פריי. ב-1989 כיכבה בקומדיית המצבים "The Labours of Erica" שכתבו עבורה כותבי הסדרה "Chance in a Million". בלתין גילמה את אריקה פרסון, אם חד הורית המתקרבת ליום הולדתה ה-40, ורואה איך חייה חולפים לריק. היא מוצאת יומן שכתבה בנעוריה, ובו רשימה של שתים עשרה משימות ושאיפות שקבעה לעצמה, היא מחליטה למלא את המשימות לפני שימלאו לה ארבעים. בלתין הופיעה לראשונה בקולנוע ב-1990, אחרי חמש עשרה שנים של הופעות בתיאטרון ובטלוויזיה, בתפקיד קטן בסרט הפנטסיה "המכשפות". הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת רואלד דאל, בכיכובן של אנג'ליקה יוסטון וג'יין הורוקס. שנתיים אחר כך, שיחקה בלתין בסרטו של רוברט רדפורד "נהר זורם ביניהם" בתפקיד גברת מקלין, אשתו של כומר ואם לשני בנים החיים במונטנה. במקביל המשיכה בלתין להופיע בתיאטרון ובטלוויזיה הבריטית. בין השנים 1990 עד 1996 כיכבה בחמישה מחזות שונים, בהם "בעל אידיאלי" ב"רויאל אקסצ'נג' תיאטר" שבמנצ'סטר, עם "רויאל שייקספיר קומפני" הופיעה ב-"אגדות מיערות וינה" וב-"Wildest Dreams". הופעת הבכורה שלה בתיאטרון בארצות הברית הייתה במחזה "Absent Friends" עליו זכתה בפרס עולם התיאטרון (Theatre World Award). בטלוויזיה הופיעה במיני סדרה "הבודהה מהפרברים" על פי ספרו של חניף קוריישי, ובדרמה-קומית "Outside Edge" של רשת ITV. כמו כן השתתפה במספר פרקים בסדרות "אלאס סמית וג'ונס" ו"המפקח מגרה". פריצת הדרך הגדולה שלה הייתה בשנת 1996 כשכיכבה בסרטו של מייק לי "סודות ושקרים". בסרט היא מגלמת את דמותה של סינתיה-רוז פרלי, אשה לבנה ופועלת קשת יום, הפוגשת לראשונה אחרי שנים את בתה השחורה (בגילומה של מריאן ז'אן-בפטיסט), שנמסרה לאימוץ עם לידתה. על עבודת האלתור שלה בסרט הזה (מייק לי מפורסם בתהליך העבודה הייחודי שבו הוא מאלתר עם השחקנים ומשלב את התוצאה בתסריט), זכתה בלתין לשבחים רבים ובפרסים. היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן, בפרס באפט"א, בפרס גלובוס הזהב וכן במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. הסרט זכה הן לשבחי הביקורת והן להצלחה כלכלית. מכאן ואילך זרמו לבלתין הצעות עבודה רבות, בשנת 1998 היא השתתפה בחמישה סרטים שונים. היא הייתה שוב מועמדת לאוסקר הפעם בקטגוריה שחקנית המשנה בסרט "קול קטן", כאם השתלטנית של ליטל ווייס, לצידם של מייקל קיין וג'יין הורוקס. סרטה הראשון בשנות ה-2000 היה "להציל את גרייס" עם קרייג פרגוסון. בלתין גלמה בו אלמנה בגיל העמידה אשר בעלה השאיר אחריו חובות גדולים. בעזרתו של הגנן שלה היא מתחילה לגדל מריחואנה כדי לא לאבד את ביתה. היא קבלה ביקורות טובות על הופעתה בסרט, ובשנה לאחר מכן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ובפרס הקולנוע הבריטי העצמאי על תפקידה. ב-2001 כיכבה בסיטקום של CBS בשם "The Seven Roses", בו גילמה אלמנה בעלת פונדק ואם למשפחה תמהונית. עוד באותה שנה השתתפה במיני סדרה ברשת ABC "אנה פרנק: הסיפור במלואו" המבוסס על ספר מאת מליסה מילר. על תפקידה בסדרה הייתה בלתין מועמדת בפעם הראשונה לפרס אמי. בהמשך הופיעה בסרט "מפגש סוער" של בילי בוב תורנטון בו גילמה דמות של פסיכולוגית אנגליה ונוירוטית, שנשאה לאמריקאי וחשה מנודה ממשפחתו בגלל לאומיותה האנגלית. הסרט קבל ביקורות חיוביות אך לא היה הצלחה קופתית. סרטה הבא "On the Nose", סרט קנדי-אירי, בו שחקה לצידו של רובי קולטריין. בסרט "ממש מושלמות" של הבמאי ניקול הולופסנר היא משחקת בתפקיד אם הנמצאת במערכת יחסים סבוכה עם שלוש בנותיה, לצידם של קתרין קינר, אמילי מורטימר וג'ייק ג'ילנהול. הסרט היה להצלחה קופתית גדולה, אך היא קבלה ביקורות מעורבות על הופעתה. ב-2002 שיחקה לצידה של כריסטינה ריצ'י בסרט "מתוקה" (Pumpkin), ובסרטו של ניקולס קייג' "סאני". עוד באותה שנה כיכבה לצידו של אלפרד מולינה בקומדיה השחורה "למות על הנוף". ב-2003 כיכבה לצידם של בוב הוסקינס וג'סיקה אלבה בסרט "המילון הישן" עליו קבלה פרס DVDX, אבל הביקורות על הופעתה היו מעורבות. כך היה גם בסרט "Blizzard", סרט לחג המולד, בו גילמה דמות תמהונית של הדודה מילי המספרת את סיפור העלילה. באותה שנה הופיעה במיני סדרה טלוויזיונית "בין הסדינים". ב-2004 הופיעה ב"מעבר לים", סרט ביוגרפי על חייו של הזמר בובי דארין בתפקיד אמו פולי קאסאטו. ב-2005 שיחקה בדרמה של הקולנוע העצמאי "איזה יום יפה" לצידו של פיטר מולאן, בו גילמה דמות של עקרת בית מגלאזגו אשר אחרי שבעלה מפוטר מעבודתו, היא נרשמת בסתר ללימודי נהיגה באוטובוס. הסרט לא זכה להצלחה רבה, אך זכה בפרס באפט"א הסקוטי לסרט הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר. באותה שנה הופיעה בסרט המצליח "גאווה ודעה קדומה" על פי ספרה של ג'יין אוסטן ולצידם של קירה נייטלי ודונלד סאת'רלנד. בלתין גילמה את דמותה של מרת בנט, אמא לחמש בנות המשתדלת באופן נואש להשיא אותן לגברים בעלי אמצעים. הסרט זכה להצלחה כלכלית וביקורתית, כמו גם זכה במספר מועמדויות לפרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב. בלתין הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית משנה על תפקידה. ב-2007 הופיעה בסרט האוסטרלי "מדינת מועדון", תפקיד שנכתב במיוחד עבורה, בו היא מגלמת סטנדאפיסטית שהקריירה שלה בירידה המתמודדת עם חיי האהבה של בנה. הסרט יצא באוסטרליה ביוני 2007 והוקרן בפסטיבל סאנדנס. הסרט הופץ על ידי "Warner Independent Pictures" וזכה לביקורות נלהבות. בלתין הייתה מועמדת פרס הקולנוע האוסטרלי (Australian Film Institute Award) על הופעתה בסרט. עוד השתתפה בתפקיד משנה בסרט עטור השבחים "כפרה" עיבוד לרומן באותו שם של איאן מקיואן. בלתין שהתגרשה מבעלה ג'יימס בלתין ב-1973 שמרה על שם משפחתו כשמה המקצועי. בן זוגה מזה שלושה עשורים הוא מייקל מייהו, ארט דיירקטור בריטי. ב-2003 קבלה את תואר הכבוד קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE). מדיה וקבצים בנושא ברנדה בלתין בוויקישיתוף ברנדה בלתין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברנדה בלתין, באתר AllMovie (באנגלית) ברנדה בלתין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ברנדה בלתין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ברנדה בלתין, באתר Last.fm (באנגלית) ברנדה בלתין, באתר AllMusic (באנגלית) ברנדה בלתין, באתר MusicBrainz (באנגלית) ברנדה בלתין, באתר Discogs (באנגלית)