laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דאנו הלסל

דניאל "דאנו" הלסל (באנגלית: Daniel "Dano" Halsall; נולד ב-16 בפברואר 1963) הוא שחיין שווייצרי, סגן אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-50 מטר חופשי. הלסל נולד בז'נבה לאם ילידת שווייץ ולאב יליד ג'מייקה. הלסל השתתף לראשונה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) וסיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.50 שניות. המנצח היה ראודי גיינס מארצות הברית (49.80 שניות). כמו כן, הוא סיים במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.51 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.93 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:26.61 דקות. ב-21 ביולי 1985 בתחרות שחייה שנערכה בבלינזונה, שווייץ שבר הלסל במשחה ל-50 מטר חופשי את השיא העולמי והעמיד אותו על 22.52 שניות. הוא קיזז שתי מאיות השנייה מהשיא הקודם של רובין לימי מארצות הברית. השיא העולמי החזיק מספר חודשים וב-6 בדצמבר אותה שנה טום ג'אגר מארצות הברית שיפר את השיא וקבע זמן של 22.40 שניות. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסופיה, בולגריה בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.03 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.96 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:47.34 דקות) ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:26.45 דקות). באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד 1986 זכה הלסל במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.80 שניות אחרי המנצח והשיאן העולמי הקודם טום ג'אגר שקבע זמן של 22.49 שניות ולפני מאט ביונדי (22.85 שניות) שהיה השיאן העולמי במשחה זה. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשטרסבורג, צרפת בשנת 1987 סיים הלסל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.09 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.65 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:48.15 דקות). באולימפיאדת סיאול (1988) סיים הלסל במקום רביעי בתוצאה של 22.83 מאית לפני בן ארצו השחיין סטפן וולרי ואחרי ביונדי שקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 22.14 שניות, ג'אגר (22.36 שניות) וגנדי פריגודה מברית המועצות (22.71 שניות) ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.21 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:48.09 דקות. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבון, לשעבר מערב גרמניה באוגוסט 1989 סיים הלסל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.89 שניות. באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 סיים הלסל במקום השישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.83 שניות. המנצחים היו טום ג'אגר (22.16 שניות) מאט ביונדי (22.26 שניות) וגנדי פריגודה (22.62 שניות). באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה, יוון באוגוסט אותה שנה סיים הלסל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.97 שניות. באולימפיאדת ברצלונה (1992) הלסל לא שחה היטב. בשלב המוקדמות הוא סיים במקום ה-17 בתוצאה חלשה יחסית של 23.15 שניות. למזלו אחד השחיינים נמחק ממשחה גמר ב' ולכן הוא יכל להשתתף. בגמר ב' הוא שחה וגם הפעם לא שחה היטב וסיים אחרון ומקום 16 כללי בתוצאה של 23.18 שניות. לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 1992 הלסל הוותיק החליט על פרישה משחייה תחרותית. התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר חופשי דאנו הלסל, באתר olympedia.org אתר אישי דאנו הלסל (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר Sports123 (באנגלית)
ספרא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ספרא – מדרש הלכה על ספר ויקרא, שכונה בבבל בשם "הספר" ("ספרא"), או "ספרא דבי רב" (הספר של בית המדרש של רב); במקורות ארץ-ישראליים כונה "תורת כוהנים" ספרא (הוצאת ספרים) – הוצאת ספרים של איגוד כללי של סופרים בישראל כיכר ספרא – כיכר מרכזית בירושלים, בתחילתו של רחוב יפו (במרכז העיר), ממערב לחומות העיר העתיקה ובצמוד למתחם הצרפתי; נקראת על שם יעקב ואסתר ספרא, הוריהם של יוסף ואדמונד ספרא ספרא (עוגה) מסולת, אותו נהגו להכין באירועים מיוחדים ובחלק מהמקומות גם בפורים. אישים: רב ספרא – אמורא בבלי בולט מהדור הרביעי משפחת ספרא – משפחה של בנקאים סוחרים ופילנתרופים יהודים שמוצאה בחלב שבסוריה אדמונד ספרא – בנקאי ואיל הון, עמד בראש תאגיד החובק עסקים פיננסים בינלאומיים, הקים וניהל קרנות תמיכה ותרם למפעלי חינוך וצדקה אדמונד מ' ספרא – איש עסקים יהודי, בן למשפחת ספרא יעקב (ז'אקי) ספרא – מיליארדר ומשקיע יהודי, העוסק גם בקולנוע; בנו של ג'וזף ספרא ואחיינו של אדמונד ספרא יחיאל ספרא (רודל) – חידונאי, הומוריסטן וסטנדאפיסט יוסף ספרא – היה מורה רוחני (העידן החדש) בקיבוץ נאות סמדר סמדר אביב ספרא – ממקימי נאות סמדר
מולו

מולו (לטינית: Mullo - חמור) הוא אל החמורים במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בצפון מערב גאליה (צרפת של ימינו) ובייחוד באזורי ברטאן ונורמנדי. עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה מולו עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית, ונקרא "מארס מולו". מקדש לאל מולו התגלה בקראון (Craon) שבאזור מאיין. מקדש זה היה מבנה מעגלי שנבנה בראש גבעה במפגש שני נהרות. כתובת נוספת המוקדשת לאל התגלה בנאנט ומעידה על קיום אתר פולחני לאל. מרכז פולחני נוסף התגלה ברן. כתובות שהתגלו במקום מתארות פסלים לאל שניצבו באתר שהיה ככל הנראה אתר פולחן מרכזי (הפסלים עצמם לא נתגלו). באלונה (Allonnes) שבסארת' (Sarthe) התגלה אתר פולחני בו נחשב מארס מולו לאל רפואה. באתר התגלו מטבעות רבים וכן פסלים של חלקי גוף הנוגעים במחלה (בעיקר חפצים המייצגים עיניים) - כבקשה לאל לרפא נגעים אלה. Miranda Green, Symbol and Image in Celtic Religious Art, Routledge, 1992 אלים קלטיים אלים קלטיים אלים קלטיים אשר זוהו עם האל הרומי מארס
המאהב (סרט, 1992)

המאהב (בצרפתית: L'Amant; באנגלית: The Lover) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1992, המבוסס על הרומן האוטוביוגרפי בעל אותו השם של מרגריט דיראס. את הסרט ביים ז'אן-ז'אק אנו, הפיק קלוד ברי, ומופיעים בו בתפקידים הראשיים ג'יין מארץ' וטוני לונג קה-פיי. את הסרט, הדובר אנגלית, מלווה לכל אורכו קריינות של ז'אן מורו. הסרט זכה בפרס סזאר לפסקול המקורי הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אוסקר עבור הצילום הטוב ביותר. עלילת הסרט מתרחשת בקולוניה הצרפתית וייטנאם בשנת 1929 ומתמקדת ברומן סודי, סוער ומורכב שנרקם בין נערה ממשפחה צרפתית ענייה לגבר סיני ממשפחה עשירה. הנערה בת ה-15 וחצי נשלחת על ידי משפחתה ללמוד בפנימייה בסייגון. בדרכה חזרה לשם לאחר חופשת הקיץ, בהיותה במעבורת, היא מושכת את תשומת לבו של איש עסקים בן 32, בנו של איל הון סיני ויורשו היחיד. הוא פותח בשיחה איתה, והיא נענית להצעתו להסיע אותה לעיר בלימוזינה שלו. הנערה, בתה של אלמנה פושטת רגל הסובלת ממאניה דיפרסיה, מתפתה להפוך למאהבת של הגבר העשיר. במשך שנה וחצי, השניים נפגשים בחשאי בדירת הרווקים של הגבר ומנהלים קשר מיני ורגשי סוער. שניהם מבינים שלאהבתם אין עתיד, משום שמשפחותיהם לעולם לא יקבלו את זוגיותם הבין גזעית. לאחר יציאתו לאקרנים, הסרט עורר סערה, הן בשל סיפור האהבה שהוא הציג בין גבר בוגר ובין קטינה, והן בשל סצנות המין הנועזות שבו, שכללו עירום מלא של שני כוכבי הסרט וצילומי תקריב. הסרט הופץ בשתי גרסאות: ברחבי אירופה ובישראל הופץ הסרט בגרסתו המלאה והלא מצונזרת. בארצות הברית קיבל הסרט בתחילה סיווג צפייה של "NC-17", שפירושו שאסורה לחלוטין הצפייה בו לקטינים מתחת לגיל 17. לאחר שהוגש ערעור וקוצצו מהסרט 12 דקות, הוא אושר להקרנה עם הסיווג "R", שפירושו שהצפייה בו לקטינים מתחת לגיל 17 מותרת רק בליווי הורה. כוכבת הסרט, ג'יין מארץ', הייתה בת 18 בעת צילומי הסרט. סמוך לאחר יציאתו של הסרט לאקרנים נפוצו שמועות, לפיהן סצנות האהבה בינה ובין כוכב הסרט טוני לונג קה-פיי היו אמיתיות. מארץ' הכחישה נמרצות שמועות אלה, והאשימה את במאי הסרט, ז'אן-ז'אק אנו, בהפצתן ובאי מניעת התפשטותן, במטרה לקדם את יחסי הציבור של הסרט. מרגריט דיראס הודתה לראשונה שהרומן שכתבה הוא אוטוביוגרפי רק במהלך צילומי הסרט. דיראס הייתה בת 15 וחצי בלבד בזמן שניהלה את הרומן האסור, וזהו גם גילה של גיבורת הרומן והסרט. היא מעולם לא חשפה את שמו של מאהבה הסיני. גם בסרט עצמו לא מוזכרים שמות הגיבורים, והם מכונים "הנערה הצעירה" ו"הגבר הסיני". בצרפת נמתחה עליו ביקורת מפני שלמרות שהופק בצרפת הסרט דובר אנגלית, בכדי לפנות לקהל בינלאומי. הוא היה מועמד לשישה פרסי סזאר אך זכה רק באחד. "המאהב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המאהב", באתר נטפליקס "המאהב", באתר AllMovie (באנגלית) "המאהב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המאהב", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המאהב", באתר אידיבי "המאהב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אושרה שוורץ, סרט / חמש בסולם פורנו, חדשות, 28 ביוני 1992 - ביקורת אלי אליהו, יומניה של הסופרת מרגריט דיראס מגלים נעורים בצל התעללות וניצול, באתר הארץ, 25 ביוני 2010 רון גואטה, חורך את המסך, חדשות, 19 ביוני 1992 איי פי צרפת, התגאיתי להיות הלווה שלו, חדשות, 10 במרץ 1993
ערוץ MGM

MGM הוא ערוץ טלוויזיה אשר נמצא בבעלות חברת MGM. הערוץ משדר בכ-120 מדינות. ומציע סרטים מהספרייה של אולפני MGM, הכוללת מעל 4,000 סרטים שונים ונחשבת לספריית הקולנוע הגדולה בעולם. בתאריך 31 במרץ 2016 ערוץ MGM ו-MGM HD סיימו את שידוריהם בישראל, והוחלפו בערוץ AMC. ערוץ MGM היה ערוץ סרטים אשר נכלל בחבילות הבסיס בשידורי הלוויין והכבלים הן ב-YES והן ב-HOT, אשר שידר במהלך 24 שעות ביממה, לא כלל פרסומות והציג סרטים באנגלית עם תרגום לעברית. הערוץ החל בשידוריו בשנת 2000. לאחר מספר שנים הועלה בנוסף ערוץ MGM HD, אשר שידר במשך רוב שעות היממה סרטים מבית MGM באיכות HDTV, בהמשך לשידורי הערוץ המקורי בגרסת ה-SD. בישראל זכיינית הערוץ היא חברת "טלעד", המפעילה גם את ערוץ ההיסטוריה, ביוגרפיה (בהמשך הוחלף שמו לערוץ "לייף טיים"), E!, שלושה ערוצים בינלאומיים ואת ערוץ SHE שנמצא בבעלותה. במרץ 2016 הודיעו חברות הכבלים והלווין (יס והוט) כי ערוץ MGM ו-MGM HD צפויים לסיים את שידוריהם בסוף אותו חודש, ובמקומם עלה AMC. אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ MGM אתר MGM הבינלאומי האנימציות של MGM
סקוואנה

סקוואנה (בלטינית: Sequana) היא אלת נהר הסן במיתולוגיה הקלטית, ובייחוד אלת המעיינות במקורות הנהר. כמו כן אלה זו הייתה אלת השבט הגאלי סקוונים. המעיינות, שנקראו על שם האלה (Fontes Sequanae) ממוקמים במישור שאטיון (Chatillon), צפונית מערבית לדיז'ון, בבורגונדי של ימינו. במאה השנייה לפנה"ס ובמאה הראשונה לפנה"ס היה ממוקם באתר המעיינות מקדש לאלה, אליו הגיעו עולי רגל שביקשו להירפא מחוליים. עם הכיבוש הרומי הוקמו באתר שני מקדשים בסגנון רומאי, וסביבם אכסדרת עמודים ובריכה. באתר התגלו פסלים רבים עשויים נחושת, עץ ואבן של חלקי גוף שהובאו כקורבנות לאלה במטרה שתרפא את הנגעים באותם חלקי גוף. כמו כן התגלו באתר מטבעות רבים ותכשיטים שהובאו לאלה. כמו כן התגלו באתר שמונה כתובות המוקדשות לאלה, מהם ניתן ללמוד על אופן ההגייה הגאלי של השם. במקדש האלה התגלה פסל ברונזה שלה בו היא מתוארת כאישה הלבושה גלימה ארוכה ולראשה עטרה. האישה עומדת על סירה שחרטומה בצורת ראש ברווז. הפסל מוצג כיום במוזיאון הארכאולוגי של דיז'ון. Miranda Jane Aldhouse-Green, Animals in Celtic Life and Myth, Routledge, 1992. מדיה וקבצים בנושא סקוואנה בוויקישיתוף פסל האלה במוזיאון בדיז'ון האלה באתר celtnet סקוואנה, אלת נהר הסן
קארל וילהלם רוזנקרנץ

קארל וילהלם רוזנקרנץ (ברוסית: Карл Вильямович Розенкранц;‏ 13 ביוני 1876 – 1942) היה שחמטאי לטבי. רוזנקרנץ חלק מקום ראשון עם רוברטס בטינס ולאחריהם קרליס בטינס בתחרות ריגה 1899. בפלייאוף הפסיד רוזנקרנץ. הוא הגיע למקום השישי בתחרות ברלין 1899/1900 (ניצח: קורט פון ברדלבן), חלק מקום 8–9 בתחרות מינכן בשנת 1900 (ניצח: רודולף סוידרסקי) Deutschen Schachkongresse, web.archive.org, ‏2011-12-04, הגיע למקום ה-11 בתחרות מוסקבה 1901 (תחרות אמנים של כלל רוסיה, ניצח מיכאל צ'יגורין), חלק מקום ראשון עם קרליס בטינס, סתם וזון בתחרות דורפט בשנת 1901 וניצח בתחרות ריגה 1907. לפני מלחמת העולם הראשונה, רוזנקרנץ שיחק בתחרויות רבות בסנקט פטרבורג. בשנת 1904 חלק מקום 2–3 (ניצח: אז'ן זנוסקו-בורובסקי) ובתחרות אחרת הגיע למקום ה-11 (ניצח: מיכאל צ'יגורין). בשנת 1905 הגיע למקום השני, השלישי והרביעי בשלוש תחרויות, בשנת 1905 חלק מקום 8–10 באליפות השחמט הרביעית של רוסיה (ניצח: גרז סלווה), חלק מקום ראשון עם סרגיי פון פריימן בתחרות בשנת 1908 וחלק מקום 7–8 בתחרות 1909 (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1911 הגיע למקום ה-14 (ניצח: סטפן לויצקי). לאחר המלחמה השתתף רוזנקרנץ במספר תחרויות במוסקבה. הוא הגיע למקום החמישי בשנת 1921 (אליפות השחמט של העיר מוסקבה) WebCite query result, www.webcitation.org, הגיע למקום החמישי בשנת 1924, למקום ה-14 בשנת 1925 WebCite query result, www.webcitation.org, חלק מקום 8–9 בשנת 1926 WebCite query result, www.webcitation.org וחלק מקום שישי בשנת 1928 (ניצח: ניקולאי גריגורייב). קארל וילהלם רוזנקרנץ, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקטור הורטה

ויקוטור הורטה (בפלמית: Victor Horta;‏ 6 בינואר 1861 – 8 בספטמבר 1947) אדריכל ומעצב בלגי שפעל בבריסל בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. מן האדריכלים החשובים ביותר שיצאו מבלגיה וממובילי זרם האר נובו (Art Nouveau) באירופה של סוף המאה ה-19. ויקטור הורטה היה מוביל בתחומו ויצירתו שיקפה את האר-נובו האורגני-בוטני במיטבו. כלומר, סגנון אדריכלי השואב את השראתו מעולם הצומח ומביא לחזות הבניין צורות דמויות ענפים ועלים הבאים לידי ביטוי בחזות החיצונית, חללי הפנים והפרטים. חידושיו השפיעו רבות על מעצבים ואדריכלים בכל רחבי אירופה בהם הקטור גימאר, אדריכל אר נובו נוסף שפעל רבות בפריז. עבודותיו מצביעות על טכנולוגיות חדשניות, בעיקר בהגשמת עץ וברזל. בזכות השימוש המושכל בחומרים השונים, יצר במבנים שתכנן אדריכלות טוטאלית, המשלבת בין מסת הבניין לבין חלליו הפנימיים והפרטים הנלווים, כגון: מעקות חדרי מדרגות, עמודים, מנורות, דלתות ותקרות זכוכית עם מסגרות ברזל מעוטרות. החללים שעיצב מצביעים על השראת מוצרי ה"ארטס אנד קרפטס" באנגליה, וכמותם הם מצטיינים בפיסוליות גלית זורמת, המבוססת על מילון צורות בוטני ומבטאת גם תהליכים של צמיחה. הקונסטרוקציה הגלית הזורמת של הורטה, המעוצבת באלמנטים בוטניים, הביאה את האר-נובו בבריסל להישגים מרשימים. בהשראת אמנים סימבוליסטים, הוא האמין בעיצוב טוטאלי של מבנים, תוך הדגשת זרימה אין-סופית ומהות חובקת-כל, המאפיינת את מצבו הנפשי ועולמו של היוצר. בשנים 1927–1931 הוטא היה מנהל של האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של בריסל. בית טאסל בית סולווה בית ון אטוולדה מוזיאון הורטה Strauven, Iwan and Zurstrassen, Benjamin, Horta and the Grammar of Art Nouveau, Yale University Press, 2024. מסת"ב 978-0300276282 מדיה וקבצים בנושא ויקטור הורטה בוויקישיתוף קורות חיים ויקטור הורטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויקטור הורטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הטיית הישרדות

הטיית הישרדות היא עיוות בניתוח סטטיסטי הנובעת מהישרדות מוטה של חלק ממדגם המחקר. כאשר הפרטים שבמדגם עברו תהליך בררני הקשור למאפייני הניסוי, נותרו רק הפרטים ששרדו את התהליך. אם הניתוח הסטטיסטי יתחשב רק באוכלוסיית המדגם שסיימה את הניסוי, יוטו הנתונים בהטיית ההישרדות. ברפואה, מחקר העוקב אחר חולי לב הנוטלים תרופה מסוימת עשוי להראות שהתרופה מובילה לשיפור במצב הבריאותי של החולים – אם מתעלמים מקבוצת החולים שמתו תוך כדי נטילת התרופה. כדי לתקן את ההטיה אין לדגום את החולים רק בסיום המחקר, אלא להביט באוכלוסיית הנוטלים את התרופה כולה, ולהכניס לנתונים גם את אלו שנפטרו במהלך הניסוי. בכלכלה, תיתכן הטיית הישרדות כלפי משקיעים מצליחים: מחקר שיסקור את כל חברות ההשקעה הקיימות בבורסה לניירות ערך, יראה אחוזי הצלחה מוטים הישרדותית, מכיוון שהמדגם אינו כולל את החברות שנכשלו וחדלו לסחור. כדי לתקן את ההטיה על המחקר לסקור חברות השקעה לאורך השנים, כאשר אוכלוסיית המדגם היא לא "קבוצת חברות ההשקעה הנוכחית" אלא "קבוצת חברות השקעה בנקודה כלשהי בעבר", כאשר בקבוצה זו תהיינה כמובן כמה חברות שנכשלו בהמשך התקופה. במהלך מלחמת העולם השנייה הסטטיסטיקאי היהודי אברהם ולד לקח בחשבון הטיית הישרדות כאשר בחישוביו ניתח כיצד למזער אובדן מפציצים מאש האויב. חוקרים ממרכז המחקר של הצי ערכו מחקר של הנזק הנגרם למטוסים ששבו ממשימות והציעו להוסיף מיגון לאזורים שבהם נצפו מספר הפגיעות הרב ביותר. ולד הבחין כי המחקר התבסס רק על מטוסים ששבו ממשימות, ומפציצים שהופלו לא נכללו בהערכה. החורים במטוסים שחזרו ייצגו לפיכך אזורים שבהם המפציץ יכול להיפגע ועדיין לשוב בבטחה. ולד הציע שמטוסים ימוגנו באזורים שבהם לא נפגעו המטוסים שחזרו, שכן אם אזורים אלו נפגעו הם עשויים לגרום לנפילת המטוס. עבודתו של ולד הייתה בעלת השפעה רבה בתחום החדש באותו הזמן של חקר ביצועים. דיאגוראס ממלוס, שחי במאה ה-5 לפנה"ס, מוזכר על ידי קיקרו כמתאר את ההטיה. כאשר אחד מידידיו של דיאגוראס ניסה לשכנעו בקיומם של אלים בהציגו בפניו את הכמות הרבה של צלמי האנשים שאותם האלים הצילו מטביעה בים – השיב דיאגוראס כי עדיין לא ראינו את צלמיהם של האנשים הרבים שנספו בין שברי אוניות. כשל הצלף הבודד הטיית בחירה אקונומטריקה איך נלחמנו בחצבת בעזרת מטוסי קרב, באתר עמותת "מדעת" איך אתם עוד לא מיליונרים ומאושרים אפילו שקראתם את כל הספרים והמאמרים הנכונים?, באתר של ליאור פרנקל Mangel, Marc; Samaniego, Francisco (ביוני 1984). "Abraham Wald's work on aircraft survivability". Journal of the American Statistical Association. 79 (386): 259–267. doi:10.2307/2288257. JSTOR 2288257. {{cite journal}}: (עזרה) Reprint on author's web site ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
FYI (ערוץ טלוויזיה אמריקאי)

FYI הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי השייך לחברת A&E Television Networks ומשדר תוכניות בנושאי לייף סטייל, ריאליטי, קולינריה ושיפוצים. בדצמבר 2013 הערוץ מותג מחדש בתור FYI, כערוץ לייף־סטייל וריאליטי. בישראל הערוץ הוחלף בערוץ Lifetime. ערוץ ביוגרפיה (באנגלית: Biography Channel) היה ערוץ אמריקאי בבעלותה של חברת A&E Television Networks, שעלה לשידור ב-1 בינואר 1999 בארצות הברית. הערוץ שידר תוכניות דוקומנטריות, מיני סדרות וסרטים אודות אישים מובילים בתחומי התרבות, אמנות, בידור, היסטוריה, פוליטיקה, עסקים, כלכלה וחברה. בין המדינות בהן הופץ ערוץ ביוגרפיה: קנדה וארצות הברית, ספרד, אנגליה, אוסטרליה, גרמניה, איטליה, אמריקה הלטינית וישראל. בישראל שודר הערוץ בזכיינות על ידי חברת טלעד. הערוץ שידר במשך 18 שעות ביממה בעברית ובאנגלית (עם תרגום לכתוביות בעברית). הערוץ עלה לשידור בנובמבר 2005 ב-yes הטלוויזיה בלוויין, ועלה לשידור גם ב-HOT בספטמבר 2008. לאחר מיתוגו מחדש, HOT ו-yes החליפו אותו בערוץ Lifetime הפונה לקהל צופים נשי, ושייך גם כן לחברת A&E Networks. ביוגרפיות אודות אישים ידועים, כגון מוזיקאים, אמנים, אנשי ממשל וכלכלה, ראשי עולם הפשע ומנהיגים מתחומים שונים, וסדרות העוקבות באופן רציף אודות סיפוריהם של סלבריטאים, שחקנים הוליוודים, דוגמניות ואנשי בידור מוכרים דוגמת "התפקיד ששינה את חיי". סדרות העוקבות אחר שגרת החיים והעבודה של קבוצות שונות באוכלוסייה, דוגמת הסדרה "כוח נשי" – המתחקה אחר שגרת העבודה של שוטרות בארצות הברית. סדרות תמה החוקרות תופעות דרך האנשים שבמרכזן כמו "רצח בערוץ ביוגרפיה". ראיונות עם אישים מפורסמים על בסיס סיפור חייהם. סדרות אירוח – ביניהן "ויליאם שטנר: ללא מעצורים" המשלבת בין ראיונות בארבע עיניים לסקירה ביוגרפית. הפקות מקור ישראליות של ביוגרפיות על אישים בולטים בישראל, דוגמת אורנה פורת, יעל דיין, יעקב פרי, נתן שרנסקי, יגאל תומרקין, בני גאון ועוד. Lifetime מדיה וקבצים בנושא FYI בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של FYI אלכסנדר כץ, ערוץ ביוגרפיה מקבוצת NMC בבעלות האחים אדרי עובר שינוי. מ-14 בספטמבר הוא ייקרא ערוץ Lifetime - מותג אמריקאי שזוכה להצלחה בארה"ב ובעולם. הלוח החדש ישלב תכנים של ערוץ ביוגרפיה עם סדרות דוקו-ריאיליטי וסרטי הטלוויזיה של Lifetime., באתר אייס, 3 בספטמבר 2014
הטיית זיכרון

הטיית זיכרון (לפי האקדמיה ללשון: הטיית היזכרות) היא הטיה בנתוני מחקר הנובעת מחשיבה סלקטיבית של הנחקרים. הטיית זיכרון היא סוג של הטיית דיווח. דוגמה לכך היא בשאלון שניתן להורי ילדים עם ובלי מוגבלות. להורי ילדים עם מוגבלות יש נטייה לזכור גם את הפרטים הקטנים בחיי ילדיהם ועל כן ייתכן עיוות ברמת הפירוט של הדיווח שלהם ביחס לקבוצה השנייה. אם ההטיה לא נלקחת בחשבון ניתן להגיע למסקנה שגויה כי אירוע מסוים בחיי הילדים הוא שגרם למוגבלות, על אף שבפועל הוא התרחש גם אצל קבוצת הבריאים. הַטָּיַת הִזָּכְרוּת במילון רפואה: אפידמיולוגיה (תשפ"א), 2021, באתר האקדמיה ללשון העברית FEM - Information (Measurement) Bias, web.archive.org, ‏2019-08-18 J A Kopec, J M Esdaile, Bias in case-control studies. A review., Journal of Epidemiology and Community Health 44, 1990-09, עמ' 179–186 Wayback Machine, web.archive.org, ‏2016-06-15 ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הטיית דיווח

הטיית דיווח היא עיוות בנתוני מחקר הנובע מהטייה בדיווח של הנחקרים. לדוגמה, אם משווים בין שתי קבוצות נשים ושואלים האם הם עברו הפלה מלאכותית, ייתכן ובפועל אחוז ההפלות בשתי הקבוצות שווה, אך נוצר פער בנתונים בעקבות נכונות שונה לדווח על הפלה, מסיבות דתיות הומניות ומצפוניות. לעיתים הטיית דיווח נובעת מהטיית זיכרון. סוג נפוץ של הטיית דיווח בסקרים נובע מהרצון של הנבדק לרצות את הסוקר ומושפע רבות מאופן ניסוח השאלות. ערך זה הוא קצרמר בנושא סטטיסטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוק ריברס

גלן אנטון "דוק" ריברס (אנגלית: Glenn Anton "Doc" Rivers; נולד ב-13 באוקטובר 1961 בשיקגו, אילינוי) הוא כדורסלן עבר ומאמן אמריקאי, המאמן את קבוצת מילווקי באקס מליגת ה-NBA. ריברס נולד וגדל במערב שיקגו והחל לשחק כדורסל במסגרת בית ספרו, "פרוביסו איסט". לאחר סיום לימודיו, נכלל בסגלה של נבחרת ארצות הברית בטורניר אליפות העולם בכדורסל 1982, ריברס הציג יכולת שהובילה אותו להיבחר בסיום האליפות, לחמישיית הממצטיינים של התחרות ואת נבחרתו לזכייה במדליית הכסף, לאחר הפסד בגמר לנבחרת ברית המועצות. לאחר האליפות ריברס שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מרקט במשך שלוש עונות. ריברס נרשם לדראפט ה-NBA של שנת 1983 ונבחר במקום ה-31 הכללי בסיבוב השני על ידי האטלנטה הוקס. בעונתו הראשונה בקבוצה ריברס שותף במהלך המשחק פעמים רבות למרות היותו שחקן רוקי ורשם בעונה הסדירה 7.5 נקודות ו-2 כדורים חוזרים ב-20 דקות משחק. הוא שיחק באטלנטה הוקס שבע עונות נוספות, בהן נהפך לשחקנה המוביל ולימים מונה לקפטן הקבוצה. לאחר מכן ריברס שיחק עונה אחת בלוס אנג'לס קליפרס, שתי עונות וחצי בניו יורק ניקס ועונה וחצי בסן אנטוניו ספרס עד לפרישתו ממשחק פעיל ב-1996. לאחר פרישתו החל ריברס לעסוק בכדורסל במגוון תפקידים במשך שלוש שנים. ריברס החל את קריירת האימון שלו בקבוצת אורלנדו מג'יק ב-1999. לאחר עונתו הראשונה בתפקיד זכה ריברס בפרס מאמן השנה ב-NBA. ריברס שימש בשלוש העונות הבאות כמאמן הראשי של הקבוצה, אך ללא הישגים משמעותיים בליגה, ובשנת 2003 סיים את דרכו כמאמן הקבוצה לאחר פתיחת עונה נוראית שהתבטאה בשנים עשר משחקים ללא ניצחון. לאחר שנה אחת בה שימש כפרשן בתוכנית הכדורסל של רשת ABC ריברס התמנה למאמנה הראשי של קבוצת בוסטון סלטיקס. בעונת 2007/08 קבוצתו זכתה באליפות ראשונה לאחר 21 שנים. בסיום העונה הסדירה, קבוצתו הייתה בעלת מספר הניצחונות הגבוה ביותר בליגה. בעקבות הישגיו עם קבוצתו הוא מונה למאמן קבוצת המזרח במשחק האולסטאר השנתי של ה-NBA שנערך בניו אורלינס. ב-25 ביוני 2013 חתם ריברס בקבוצת ה-NBA לוס אנג'לס קליפרס. ב-29 בספטמבר 2020, לאחר שהקליפרס הודחו בחצי גמר הפלייאוף, סיים ריברס את תפקידו. ב-2 באוקטובר 2020, מונה ריברס למאמנה של פילדלפיה 76' בחוזה לחמש שנים. ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות ה־NBA. ב-16 במאי 2023 פוטר מתפקידו כמאמן ראשי בקבוצת פילדלפיה 76' לאחר כישלון להגיע לגמר האזורי למרות יתרון 2–3 ובפעם השלישית מאז החל לאמן את הקבוצה. דוק ריברס נשא לאישה את כריסטין בראון בשנת 1986, והם הורים ל-4 ילדים; בנו הבכור, ג'רמיה (אנ'), הוא כדורסלן ששיחק עבור אוניברסיטת ג'ורג'טאון ואוניברסיטת אינדיאנה. בתו, קיילי (Callie Rivers), היא שחקנית כדורעף המשחקת עבור אוניברסיטת פלורידה, ונישאה לכדורסלן סת' קרי. בנו הצעיר, אוסטין, נבחר בבחירה העשירית בדראפט של שנת 2012, שיחק תחתיו בלוס אנג'לס קליפרס וכיום משחק במינסוטה טימברוולבס. ריברס הוא בן דודו של כדורסלן העבר ביירון אירווין (אנ') ושל שחקן הבייסבול קן סינגלטון (אנ') ואחיינו של כדורסלן העבר, ג'ים ברואר. מדיה וקבצים בנושא דוק ריברס בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל באתר ה-NBA גבריאל היידו, ‏דוקטור הוּ: דוק ריברס ישכתב את ההיסטוריה?, באתר ערוץ הספורט, 2 במאי 2015 דוק ריברס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דוק ריברס סיים את דרכו בלוס אנג'לס קליפרס: "עמדתי ברוב המטרות, אבל לא בכולן", באתר וואלה, 29 בספטמבר 2020 דוק ריברס סגר את תנאיו כמאמן פילדלפיה, באתר ONE‏, 2 באוקטובר 2020
פרס בראבו

פרס בראבו היה פרס שנתי שהוענק על ידי המגזין האיטלקי "גוארין ספורטיבו" לכדורגלן הצעיר המצטיין באירופה בעונה שחלפה. הזוכה הראשון בפרס היה ג'ימי קייס, והשחקן הלא-אירופאי הראשון שזכה בפרס היה רונאלדו. לאחר הענקתו ב-2015 הפרס חדל מלהתקיים. עד 1992 חולק הפרס לשחקנים עד גיל 23 שהשתתפו באחד משלוש התחרויות האירופיות (גביע אירופה, גביע אופ"א וגביע המחזיקות), ומאז העניק המגזין את הפרס לשחקנים עד גיל 21, אך בכל ליגה אירופית. פרס נער הזהב פרס ה'בראבו': מסי זכה ב-2007, אוחנה ב-1988, באתר ynet, 26 בנובמבר 2007
סטיוארט לוי

סטיוארט איי. לוי (באנגלית: Stuart A. Levey; הוא איש ממשל יהודי-אמריקאי, ותת-מזכיר האוצר הראשון לענייני טרור ומודיעין פיננסי, במחלקת האוצר של ארצות הברית. לוי החל בתפקידו ב-21 ביולי 2004, תחת ממשלו של הנשיא ג'ורג' וו. בוש, כאיש המשרד לטרור ומודיעין פיננסי אשר אחראי על המאבק הפיננסי העולמי נגד ארגוני הטרור ותפירת הסנקציות הכלכליות לבלימת תוכנית הגרעין האיראנית, מאמצים שהביאו לו שבחים רבים, וכעת התבקש להישאר בתפקידו זה גם בממשלו החדש של הנשיא ברק אובמה, כהכנה לתגובה של הממשל, אם איראן לא תשתף פעולה במאמצים הדיפלומטיים. לוי היה אחראי מטעם ממשל בוש על הובלת המאמץ הבינלאומי, לשכנע את מערכת הבנקאות הבינלאומית לנתק מגע מגופים ממשלתיים, חברות ואישים באיראן התומכים בטרור ואלה הפועלים לעקוף את הסנקציות שהטילה על איראן מועצת הביטחון של האו"ם בגין סירובה להשעות את העשרת האורניום ושיחק תפקיד מרכזי במאמצי ממשל בוש לסכל את ההתנהלות הבלתי חוקית של איראן וקוריאה הצפונית בתוככי המערכת הפיננסית הבינלאומית. לפני תפקידו האחרון, כיהן כסגן התובע הכללי של ארצות הברית, ולפני כן כיהן גם כראש המטה של סגן התובע הכללי במחלקת המשפטים של ארצות הברית. לפני שהצטרף למשרד המשפטים האמריקאי ב-2001, הוא עבד 11 שנים בחברות עורכי הדין, מילר, קאסידי לארוקה אנד לוין (שהתמזגו לבייקר בוטס). הוא התמחה בשימועים משפטיים בדגש על הגנה על עברייני צווארון לבן. כמו כן, כיהן גם כעוזר של השופט לורנס סילברמן בבית המשפט לערעורים של וושינגטון די. סי., בין השנים 1989–1990. בשנת 1986 הוא סיים בהצטיינות את קולג' הרווארד, וב-1989 סיים בהצטיינות את בית הספר למשפטים בהרווארד. ב-15 בינואר 2009, התבקש מפי הנשיא ברק אובמה לכהן כממלא מקום מזכיר האוצר, עד אשר מועמדו של אובמה, טימותי גייטנר יאושר לתפקיד מטעם הסנאט, וכיהן בתפקיד זה עד ה-26 בינואר. לאחר מכן, נתבקש להישאר בתפקיד תת-המזכיר לענייני טרור ומודיעין פיננסי. מדיה וקבצים בנושא סטיוארט לוי בוויקישיתוף יצחק בן-חורין, וושינגטון, ארה"ב: איש הסנקציות של בוש יישאר בתפקידו, באתר ynet, 3 בפברואר 2009