מולי בראון הבלתי נלאית

מולי בראון הבלתי נלאית (באנגלית: The Unsinkable Molly Brown) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1964 בבימויו של צ'ארלס וולטרס, עם דבי ריינולדס והרווי פרסנל בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס בחלקו על מחזמר בשם זה מאת מרדית' וילסון שהועלה בברודוויי ב-1960. העלילה מתארת באופן פיקטיבי את חייה של מרגרט בראון שהייתה אשת חברה בדנוור וניצלה בטביעת הטיטניק ב-1912 וכונתה מאז "מולי בראון הלא ניתנת לטביעה" (כשם הסרט באנגלית). דבי ריינולדס גילמה את מולי בראון והייתה מועמדת על כך לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. תיבת עץ ובתוכה תינוקת נסחפת בזרם נהר קולורדו. התינוקת זוחלת לחוף ושם מוצא אותה שאמוס טובין (אד בגלי) ומאמץ אותה לבתו. מרגרט (מולי) טובין (דבי ריינולדס) גדלה כטומבוי עם שלושת ילדיו של שאמוס האלמן. היא עוסקת בעבודות הבית ואינה יודעת קרוא וכתוב. מולי רבה כל הזמן עם שלושת הבנים ורוצה לעזוב את המקום, להגיע לדנוור, ללמוד קרוא וכתוב ואז להתחתן עם אדם עשיר, היא שרה "I Ain't Down Yet". היא נפרדת מאביה ואחיה בדרך לעיירה לינדוול, קולורדו (אנ') בדרך היא פוגשת בחור נאה בשם ג'וני בראון (הרווי פרסנל) שגר בבית עץ ושר על קולורדו שהוא אוהב – "Colorado Is My Home". הוא מזמין אותה לאכול אך היא חושבת שהוא רוצה לנצל אותה ובורחת ממנו ללדוויל. היא מוצאת עבודה כברמנית במסבאה של כריסמס מורגן (ג'ק קרושן) מגישה, רוקדת ושרה עם כל הלקוחות "בואו אל הבר" – "Belly Up to the Bar, Boys". למקום מגיע ג'וני לאחר שבנה בית עץ מרוהט ומפואר ומכר את מניות מכרה הכסף שלו ב-300,000 דולר. הם שרים ביחד – "I'll Never Say No". לחתונה שנערכת בבית המפואר מוזמנים כל לקוחות הבר וג'וני נותן למולי את כל שטרות הכסף במזומן. היא מחביאה אותם בקמין וג'וני ללא ידיעה מדליק אותו. מולי מזועזעת אך ג'וני לא כועס עליה. הוא זורק את המכוש שלו ופוגע בעורק זהב והם הופכים למליונרים ועוברים לגור בבית מפואר בשדרות פנסילבניה בדנוור. ג'וני מלמד את מולי לקרוא ולכתוב אך הם מתנהגים כנובורישים אך הם לא מתקבלים על ידי החברה הגבוהה בדנוור למרות שהם תורמים סכום גדול לכנסייה. בייחוד מסתייגת ממנה שכנתה גלדיס (אודרי כריסטי) שלא נותנת להם להיכנס למסיבה בביתה. הם מארגנים נשף גדול בביתם אך אף אחד לא מגיע חוץ מהכומר ואימה של גלדיס (הרמיוני באדלי). מולי מציעה שהם ייסעו לפריז כדי ללמוד שפות, נימוסים והשכלה. הם מתחברים לרוזן ודוכסית, מבקרים במוזיאונים ולומדים נימוסים של החברה הגבוהה. הם חוזרים לדנוור עם רשימה של אנשים מכובדים ומולי מדגימה בפני גלדיס את שליטתה בחמש שפות. מולי מזמינה גם את משפחתה ואת ידידיה מהמסבאה. הם רוקדים ושרים "He's My Friend" אבל הנשף נגמר בקטטה גדולה שהורסת את כל מה שנמצא שם. מולי מחליטה לחזור לאירופה אך ג'וני מסרב ונשאר במקום. היחסים ביניהם מתחילים להיסדק עד שמולי מחליטה לשוב לדנוור. היא נוסעת בספינה טיטניק שטובעת. מולי מצליחה לרדת עם עוד נשים לסירה. היא מעודדת אותן, מפיחה בהן תקווה, נותנת את מעילה לאחת הנשים ואומרת שהכל ייסתיים בטוב כי "מולי אינה ניתנת לטביעה". הן ניצלות ומולי מתקבלת בדנוור כגיבורה וגם יריבתה גלדיס משלימה אותה. היא מחפשת את ג'וני בבית וכשהיא מוצאת אותו הם מתחבקים ומתנשקים. "I Ain't Down Yet" "Colorado Is My Home" "Belly Up to the Bar, Boys" "I'll Never Say No" "He's My Friend" 6 מועמדויות לפרס אוסקר: פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר – דבי ריינולדס. פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר. פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר – צבע. פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר – צבע. פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר. פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר. 3 מועמדויות לפרס גלובוס הזהב: פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי. פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי – דבי ריינולדס. פרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה – הרווי פרסנל. מדיה וקבצים בנושא מולי בראון הבלתי נלאית בוויקישיתוף "מולי בראון הבלתי נלאית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מולי בראון הבלתי נלאית", באתר נטפליקס "מולי בראון הבלתי נלאית", באתר AllMovie (באנגלית) "מולי בראון הבלתי נלאית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מולי בראון הבלתי נלאית", באתר אידיבי "מולי בראון הבלתי נלאית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למולי בראון הבלתי נלאית, באתר יוטיוב מולי בראון הבלתי נלאית, באתר TCM I Ain't Down Yet, באתר יוטיוב Colorado My Home, באתר יוטיוב Belly Up to the Bar, Boys, באתר יוטיוב I'll Never Say No, באתר יוטיוב He's My Friend, באתר יוטיוב