laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהושע הלורקי

הירונימוס דה סנקטה פידה, נולד יהושע הלורקי (בלטינית: Hieronymus de Sancta Fide ‏; מת סמוך ל-1419) היה רופא והוגה קתולי ספרדי, יהודי מומר. יוזם ויכוח טורטוסה. הלורקי נולד בעיר לורקה שבדרום מזרח ספרד וחי באלקניז שבמחוז אראגון בספרד. בתקופת היותו יהודי כתב ספר על צמחי ועשבי מרפא. הוא היה תלמידו של שלמה הלוי מבורגוס בטרם האחרון המיר את דתו. למרות המרת הדת של רבו הוא נשאר יהודי באותה העת. הוא אף כתב איגרת לרבו שהתנצר ובה התווכח עמו על נכונותה של הדת הנוצרית. המיר את דתו רק מספר שנים לאחר מכן. הוא הוטבל ככל הנראה בשנת 1412 בהשפעתו של וינסנט פרר. הוא קיבל את השם הירונימוס דה סנטה פידה. לאחר התנצרותו הפך לרופאו של האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר, והיה שותף לתעמולות למען המרת יהודים. במסגרת פעילותו זאת יזם את ויכוח טורטוסה. בוויכוח זה שימש כדובר הראשי מטעמה של הכנסייה. על פעילותו זאת כנגד אחיו לשעבר הוא כונה מגד"ף, ראשי תיבות של המילים מאיסטרי ג'רונימו די (סנטה) פי. ויכוחו עם חכמי ישראל פורסם כבר בימי הביניים בספר 'שבט יהודה' של רבי שלמה אבן וירגה, הפותח כך: "טופס הכתב ששלח החכם הגדול אבונשטרוק לקהל קדוש גירונא שנת קע"ג לפרט, כי עמדו בצרה וצוקה בפני האפיפיור גדולי ישראל לבקשת יהושע הלורקי, אשר אחר שנשתמד נקרא שמו בין הגויים מאישטרי גירונימו די שאנטה פי, וסימנו מגדף, כי שאל מאת האפיפיור שיבואו חכמי ישראל לפניו, והוא יוכיח להם שהמשיח כבר בא, והוא ישו, ויוכיח מן התלמוד שלהם". יהושע בן יוסף לורקי, דף שער בספרייה הלאומית מיכאל גלצר, ‏"בין יהושע הלורקי לשלמה הלוי: לבחיננת הגורמים להמרת הדת בקרב יהודים בספרד במאה הי"ד", פעמים 54 (חורף תשנ"ג), עמ' 103–116. האיגרת של יהושע הלורקי לשלמה הלוי מבורגוס בה הוא מתווכח עמו על אמיתות האמונה הנוצרית - איגרת אותה כתב יהושע בעודו מחזיק ביהדותו שלמה אבן וירגה, ‏ויכוח יהושע הלורקי - השמד הארבעים (שבט יהודה, ורשה תרפ"ח), באתר "דעת" ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוויאליים

משפחת הַגַּוְיָלִיִּים (שם מדעי: Gavialidae) היא אחת משלוש המשפחות הקיימות בסדרת התנינאים. בעבר היא כללה רק מין אחד - גווייל הודי (Gavialis gangeticus). בימינו, לעומת זאת, המחקר נתון במחלוקת באשר לצירופו של מין נוסף למשפחה - הגווייל החקיין (Tomistoma schlegelii). בעבר סווג האחרון תחת משפחת התניניים בחסות מחקרים שהתבססו על מאפיינים מורפולוגיים, אולם מחקרים מודרניים המבוססים על ניתוחים מולקולריים מיקמו אותו במשפחת הגווייליים, לצדו של הגווייל ההודי. המאפיין הבולט ביותר של הגווייליים הוא פיהם המוארך והצר. מבנה פיהם מותאם במיוחד לתזונתם, המורכבת בעיקרה מדגים. שני המינים נמצאים במצב שימור בעייתי - הגווייל ההודי מצוי בסכנת הכחדה חמורה, והגווייל החקיין - בסכנת הכחדה. תפוצתם של שני המינים די מוגבלת - הגווייל ההודי נפוץ בתת-היבשת ההודית, אף שנראה שהוא נכחד ממדינות רבות באזור; הגווייל החקיין נפוץ באזור סומטרה ומלזיה, וכן בבורנאו, באי ג'אווה ובאיים נוספים, אם כי בכמות מעטה יותר. Eogavialis Aktiogavialis גריפוסוכוס (Gryposuchus) Ikanogavialis Siquisiquesuchus Piscogavialis Hesperogavialis קנתיסוכוס (Kentisuchus) Gavialosuchus Paratomistoma Thecachampsa רמפוסוכוס (Rhamphosuchus) Toyotamaphimeia מדיה וקבצים בנושא גוויאליים בוויקישיתוף גוויאליים, באתר ITIS (באנגלית) גוויאליים, באתר NCBI (באנגלית) גוויאליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גוויאליים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפטן

מִשפטן הוא אדם בעל השכלה משפטית, העוסק בתחום המשפט, או בתחום הקשור לו. המושג "משפטן" כולל גם עורכי דין ושופטים אך השימוש העיקרי בו נעשה בהתייחסות למי שאינו נמנה עם העוסקים בשני מקצועות אלה, אלא עוסק בתחומים אחרים של המשפט: חוקר במסגרת אקדמית, פרשן משפטי, מרצה למשפטים וכדומה. פעמים רבות משמש תואר זה לזיהוי של מי שסיים לימודי משפטים אך לפי שעה לא הוסמך להיות עורך דין, אם משום שאינו מעוניין בכך או משום שהוא נמצא בתקופת ההתמחות שלו. בפסק דין (בג"ץ 65/51 ערי ז'בוטינסקי ואח' נ' פרופ' חיים ויצמן, פ"ד ה(1), 801), שעסק בסמכותו של בית המשפט העליון, נדרש נשיא בית המשפט העליון, משה זמורה לדבריו של שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית, פליקס פרנקפורטר, בדבר "חוש המומחיות של המשפטן" (The expert feel of lawyers). בפסק דין אחר של בג"ץ (בג"ץ 183/76 יוסף ברגמן נ' בית-הדין הארצי לעבודה ואח', פ"ד ל(2), 668), נאמר: "על-אף טיעונו המשובח והמעניין של העותר שאינו משפטן, אנו מחליטים לדחות את העתירה למתן צו-על-תנאי". לימודי משפטים בישראל לשכת עורכי הדין בישראל טוען רבני טוען מוסמך
וולטר קרייזלר

וולטר פרסי קרייזלר (באנגלית: Walter Percy Chrysler;‏ 2 באפריל 1875 – 18 באוגוסט 1940) היה תעשיין אמריקאי, מחלוצי תעשיית הרכב העולמית. קרייזלר נולד בעיירה ואמגו, בקנזס. הקריירה שלו בענף הרכב החלה כאשר חברת הרכבות האמריקנית החליטה להיכנס לענף ייצור המכוניות. קרייזלר היה מנהל המפעל. לחברת הרכבות הייתה הצלחה מסוימת בענף מרוצי המכוניות, אך היא לא הצליחה בענף המכירות. קרייזלר עזב את החברה וקיבל משרה בחברת הרכב ביואיק שהייתה אחת החברות שפעלו במסגרת תאגיד ג'נרל מוטורס, בשנת 1911. שנתיים לאחר מכן עזבה חברת הרכבות האמריקנית את ענף ייצור המכוניות. בשנת 1919 התפטר קרייזלר מחברת ביואיק ובשנת 1921 רכש את חברת "מקסוול מוטור קומפני" שהייתה נתונה בקשיים. קרייזלר קרא לחברה בשם "קרייזלר קורפוריישן" (תאגיד קרייזלר), בשנת 1925. בנוסף למותג "קרייזלר" ייצר אף מכוניות תחת המותגים פלימות' ודה סוטו. בשנת 1928 מימן את בניית גורד השחקים הגבוה בעולם באותה התקופה, אשר נקרא "בניין קרייזלר" בניו יורק אותה השנה היו האדריכלים בניו יורק בתחרות ביניהם על בניית גורד השחקים הגבוה בעולם. קרייזלר שכר את שירותיו של האדריכל ויליאם ון אלן, אשר תכנן בניין בסגנון אר דקו, כאשר עליו מתנוסס חוד בגובה של כ-38 מטר. כתוצאה מכך, לאחר בניית הבניין היה זה לא רק הבניין הגבוה בעולם, אלא גם המבנה הגבוה בעולם, בגובה 319 מטר. הבניין החזיק בתואר זה פחות משנה, עד לבניית בניין אמפייר סטייט, שגובהו 381 מטר. קרייזלר התאכזב מאבדן התואר עד כדי כך שסירב לשלם לון אלן את שכרו. הבניין הוא דוגמה יפה לאמנות האר דקו באדריכלות. הקישוטים על המגדל נועדו להזכיר את כיסויי הגלגלים (טאסות) על מכוניות קרייזלר. תקופת האר דקו באדריכלות ניו יורק, אשר הבניין הוא הדוגמה הידועה ביותר שלה, נחשבת לתקופה היפה ביותר בתולדותיה של ניו יורק מבחינה אדריכלית. בשנת 1928 זכה קרייזלר בתואר איש השנה של השבועון טיים. תאגיד קרייזלר עבר שינויים רבים במשך השנים. לאחר רכישת "אמריקן מוטורס" ייצר התאגיד את המותגים "ג'יפ" ו"איגל". למרות שייצור המותגים מקסוול, דה סוטו, AMC, איגל ופליימות' הופסק, המשיך תאגיד קרייזלר להיות בין שלושת יצרני המכוניות המובילים בארצות הברית, עד שהתמזג בשנת 1998 עם התאגיד הגרמני דיימלר-בנץ, ליצירת החברה "דיימלר-קרייזלר". ולטר קרייזלר הלך לעולמו בשנת 1940. לפני מותו פרסם אוטוביוגרפיה בשם "חייו של עובד אמריקני". מדיה וקבצים בנושא וולטר קרייזלר בוויקישיתוף וולטר קרייזלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וולטר קרייזלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מגדל חברת החשמל

מגדל חברת החשמל הוא מגדל משרדים המאכלס את ההנהלה ואגפי המטה של חברת החשמל לישראל, והוא ממוקם במבואות הדרומיים של חיפה, סמוך לגבולה עם טירת כרמל וממזרח לאזור התעשייה פארק מתם. הבניין מאכלס 2,200 מעובדי החברה. הבניין כולל משרדים, חדרי ישיבות וחדרי אוכל. הבניין תוכנן על ידי משרדי האדריכלים רוזוב-הירש ומנספלד-קהת. הקמת הבניין החלה בשנת 2000 והוא אוכלס בשנת 2003. בעת השלמתו ב-2003, היה הבניין ה-9 בגובהו במדינת ישראל, כיום הוא הבניין ה-77 בגובהו במדינה. במבנה שלוש קומות מסד רחבות שמעליהן מתנשא מגדל בגובה 130 מטר, והוא השני בגובהו בחיפה אחרי מגדל המפרש. פרופיל הבניין מורכב משני פלחים מחודדים היוצרים יחד צורה אליפטית אווירודינמית ומדגישים את ציר ההר והים לאורכו ממוקם המבנה. ארקדה וגג זכוכית מובילים לבניין ויוצרים מעבר הדרגתי בין חלל החוץ (המשמש כמגרש חניה לבאי הבניין) לבין חלל הפנים. הקומה הטיפוסית, כ-2,000 מטר רבוע, מורכבת משני אגפים בעלי שירות ותנועה עצמיים המקושרים על ידי חלל מרכזי הכולל: אטריום כניסה בגובה שבע קומות ושלושה אטריומים משניים של ארבע קומות כל אחד, המחדירים אור טבעי לחללי המבנה, מאפשרים התמצאות טובה ותנועה בין הפלחים ומתפקדים כמוקדי מנוחה לעובדים. צורת ה-H של הקומה מבטיחה שטח פנים מקסימלי המאפשר החדרת אור טבעי ומבטי נוף לחדרי המשרדים. המבנה הוא "בניין חכם" עם מערכות בקרה ומחשוב מתקדמות: מיזוג אוויר המבוסס על אגירת קור בשיטת VAV, "בנק" מעליות המשרת ביעילות מרבית את התנועה במבנה ומערכות בטיחות וביטחון מתקדמות. השיקול הנופי השפיע על תכנון ועיצוב הבניין, בהתייחסות שונה לחזית הים במערב ולחזית ההר במזרח. הקומפוזיציה של גופי המבנה יוצרת מגדל תמיר בעל פרופורציות אדריכליות המבטאות את ייחודו בהתאם לייעודו ולסביבתו. גג המבנה והפיתוח הסביבתי של האתר כולו תוכנן כחזית חמישית "ירוקה" הנצפית מהכרמל. מדיה וקבצים בנושא מגדל חברת החשמל בוויקישיתוף אודות הבניין וצילומיו באתר משרד האדריכלים מנספלד-קהת מידע נוסף אודות בניין המה"ר באתר משרד האדריכלים הירש רוסמן אביצור.
אבגוסטינוס קפודיסטריאס

אַבְגוֹסְטִינוֹס קַפּוֹדִיסְטְרִיָאס (ביוונית: Αυγουστίνος Καποδίστριας‏; 1778–1857) היה איש צבא ופוליטיקאי יווני. יליד קורפו, אבגוסטינוס היה אחיו הצעיר של יואניס קפודיסטריאס, המושל הראשון של מדינת יוון המודרנית. לאחר ההתנקשות בחיי אחיו, ב-9 באוקטובר 1831, ירש אבגוסטינוס את מקומו במועצת המדינה ואת תפקידו כמושל המדינה. כהונתו, שנמשכה שישה חודשים בלבד, התאפיינה בחוסר יציבות פוליטית שבעטייה שקעה המדינה ונקלעה למצב של כאוס. בהתאם להחלטת המעצמות הגדולות, בריטניה, צרפת ורוסיה בוועידת לונדון ובערבותן, הפכה המדינה למונרכיה, והשלטון נמסר לאותון, מלך יוון. מדיה וקבצים בנושא אבגוסטינוס קפודיסטריאס בוויקישיתוף אבגוסטינוס קפודיסטריאס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יוונים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי על

שְׁמוּרַת אֵלִי עַל היא שמורת טבע הממוקמת במחוז הצפון, בדרום רמת הגולן, מערבית דרומית ממושב אבני איתן, צפונית מזרחית ממושב אלי-עד לצדי נחל אל על. שם השמורה נקבע לפי קרבתה למושב אלי-עד (שנקרא בעבר "אלי-על"), ולעיתים נקראת בשמות דומים כגון שמורת נחל אל על, שמורת אל על או שמורת נחל דיפלה. השמורה משתרעת משני צדי נחל אל על לאורך כ-3.5 קילומטרים. הנחל עובר בשמורה בערוץ עמוק ויוצר במהלכו כמה מפלי מים, ביניהם "המפל הלבן" החותר באבן גיר לבנה ומכאן שמו. מזרחית מהמפל הלבן התגלו שרידים של אמת מים עתיקה לסוסיתא. מפל נוסף הוא "המפל השחור" הצונח מסלעי בזלת - מקור שמו, וכמה ברכות. ישנו מסלול הליכה בשמורה המתחיל במושב אלי-עד ומסתיים בחניון המפלים שליד אבני איתן, אורכו כ-5 ק"מ, ומשכו כ-3 שעות. צמחייה שופעת בתוואי הנחל; קנה מצוי, הרדוף הנחלים, שיח אברהם וערבה. במדרונות המובילים אל הנחל נמצא צמחים רבים חד שנתיים ובהם מיני אירוס צבעוני וכלניות. על סלעי הגיר פורחת חלמונית גדולה. עמנואל הראובני, קום התהלך בארץ שמורת נחל אל-על - מתוך אתר הטיולים "טבע ונופים בישראל". ילקוט הפרסומים 3165 (עמ' 1500), ‏24 בפברואר, 1985
רפואת אף אוזן גרון

המונח "אף אוזן גרון" מפנה לכאן. לערך העוסק בהרכב מוזיקלי ישראלי, ראו אף אוזן גרון (להקה). רפואת אף אוזן גרון וניתוחי ראש צוואר (בלועזית: אוֹטוֹרִינוֹלָרינגוֹלוֹגְיָה; באנגלית: Otorhinolaryngology), היא ענף ברפואה כירורגית המתמחה בטיפול במחלות במערכת האף, האוזן, הגרון, הראש והצוואר בגוף האדם. שמה המלא של המומחיות בתחום זה בישראל: "מומחה במחלות אף, אוזן וגרון וכירורגיה של ראש-צוואר". כדי לקבל תואר מומחה בתחום זה בישראל יש להתמחות חמש שנים וחצי לפחות, מהן ארבע שנים וחצי במחלקה למחלות אף אוזן וגרון, חצי שנה במחלקה לכירורגיה כללית וחצי שנה נוספת במגוון של מחלקות אחרות (כגון: הרדמה, טיפול נמרץ, נוירוכירורגיה, כירורגיה פלסטית ועוד). לאחר תום התמחותם, בוחרים חלק מן המומחים בתחום זה להתאמן בתת-התמחות המתמקדת באחד מתחומי ההתמחות כולה. רופא אף אוזן גרון הוא מומחה המטפל בכל ההיבטים הרפואיים והאסתטיים של האף האוזן והגרון. התמחות רפואית זו מאחדת את איברים אילו לידי התמחות לא בהכרח בגלל תפקודם והאנטומיה שלהם. אפשר לראות קשרים אנטומיים (חשופים, פתוחים ומנהרתיים) הבאים לידי ביטוי בחצוצרת השמע מקשרת בין הגרון לאוזן התיכונה. את החיבור בין האוזן לחלל האף והגרון ניתן להמחיש על ידי סגירת האף והפה וניסיון נשיפה. הלחץ הנוצר באוזן בפעולה זו הוא כתוצאה מהלחץ הנוצר בתעלה המובילה לאוזן התיכונה. האף, האוזן והגרון הם חללים פתוחים היוצרים את המגע החושי עם הסביבה, ולכן תפקודם התקין הוא חיוני ביותר. מעבר לכך חלוקה למומחיות היא לעיתים צורך שרירותי או היסטורי ולא נובע מהגיון רפואי בדומה למומחיות עור ומחלות מין. איגוד רופאי אף אוזן גרון ומנתחי ראש-צוואר - אתר האינטרנט של הארגון הישראלי מדור אף אוזן גרון באתר שאל את הרופא, מידע כתבות פורומים ועוד רפואת אף אוזן גרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מחלות אף אזן וגרון, דף שער בספרייה הלאומית תקנות הרופאים (אישור תואר מומחה ובחינות), התשל"ג-1973
גוויאל הודי

גַּוְיָל הָדִּי (שם מדעי: Gavialis gangeticus, שם עממי באנגלית: Gharial) הוא מין של תנינאי נדיר והמין היחיד בסוג גווייל (Gavialis). הגווייל ההודי הוא אחד משני המינים, לצד הגווייל החקיין ששרדו במשפחת הגווייליים, משפחת תנינאים עתיקת יומין בעלת לסתות ארוכות וצרות. מין זה נמצא בסכנת הכחדה חמורה. נכון לשנת 2006, ההערכות לאוכלוסייתו עמדו על כ-182 בוגרים בלבד, כאשר גם מתוכם 14% עדיין לא נחשבו לבוגרים מלאים, דבר המפחית את אוכלוסיית הבוגרים המלאה לכ-157 פרטים בלבד. הגווייל הוא מהמינים הארוכים ביותר בסדרת התנינאים. הפרט הגדול ביותר שנתפס ונמדד אי פעם היה באורך 6.25 מטרים (20.5 רגל) ומשקל של 977 קילוגרם (2,154 ליברות). גוויילים יכולים להגיע לאורך של מעל 6 מטר, אך רוב הגוויילים אינם גדלים מעל 5 מטרים (16 רגל), ואורכו הממוצע של בוגר נע בין 3.6 ל-4.5 מטרים (15 רגל). הם בעלי חוטם צר וארוך המצויד בשורות של שיניים חדות כתער, עדות להסתגלות לתזונה שלהם (דגים). הגווייל ההודי נפוץ בצפון תת-היבשת ההודית: בבהוטן (על סף הכחדה), בבנגלדש (כמעט נעלם), בהודו, במיאנמר (ייתכן שנעלם), בנפאל ובפקיסטן (כמעט נעלם). חלק מאזורי המחיה שלו חופפים לאלו של תנין הביצות ולאלו של תנין הים. הגווייל מצוי כמעט אך ורק בתוך הנהר; הוא מעדיף נהרות עמוקים בעלי זרימה חזקה. הוא כמעט ולא יוצא מחוץ למים אלא למטרת חימום הגוף בשמש או לצורכי הקן שלו לאורך גדת הנהר. גוויילים צעירים ניזונים בעיקר מחסרי חוליות קטנים כגון חרקים וזחלים, וגם מצפרדעים קטנות. הגוויילים הבוגרים ניזונים כמעט אך ורק מדגים. במין הגווייל בולטת דו-צורתיות זוויגית מעבר להבדלי גודל: בקצה חוטמו של הזכר גדלה תפיחה כדורית גדולה שמשמשת כסמל מעמד אך גם להפקת קולות חיזור. תפיחה זו העניקה לו את שמו, שכן ghara בהינדית זה "כד". תקופת ההזדווגות של הגווייל היא בין נובמבר לינואר. הטלת הביצים נעשית בתקופה היבשה של מרץ עד מאי. בתקופה זו הנהרות מצטמקים במקצת, וניתן לקנן בגדות החוליות של הנהרות. הנקבה מטילה בין 30–50 ביצים בקן, ואחר כך מכסה אותן בזהירות. הביצים בוקעות לאחר כ-90 יום. הנקבה משגיחה על התנינים הצעירים לאורך מספר ימים עד שאלו מסוגלים להסתדר לבדם. החרטום של הגווייל מותאם ללכידת ואכילת דגים. התפיחה הכדורית שבקצהו משמשת לחיזור. גווייל הודי בשמורת טבע. גווייל בגן חיות בפראג. מדיה וקבצים בנושא גוויאל הודי בוויקישיתוף גוויאל הודי, באתר ITIS (באנגלית) גוויאל הודי, באתר NCBI (באנגלית) גוויאל הודי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גוויאל הודי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גוויאל הודי, באתר GBIF (באנגלית) גוויאל הודי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) על תנין הגוויאל מתוך אתר WhoZoo.org גוויאל, באתר Crocodilian גַּוְיָל הָדִּי באתר הרשימה האדומה של IUCN The IUCN Red List of Threatened Species, IUCN Red List of Threatened Species
עגלול

עֲגָלוּל (הלחם המילים "עגלה" ו"לול") הוא עגלת פעוטות בצורת לול קטן על גלגלים. זהו מצע נייד נוח לשכיבה, עמידה ומשחק. עגלול עשוי מעץ, פלסטיק או מתכת, ומאפשר טיול עם פעוטות בעודם עומדים או יושבים, בניגוד לעגלת תינוקות המחייבת ישיבה. העגלול מאפשר נשיאה של עד 6 ילדים בבת אחת, ומותאם למשקלם. השימוש בעגלול נפוץ בקיבוצים במאה ה-20 בשל אופי החיים הקיבוצי, בתי הילדים, בתי הקרקע והמרחבים. העגלול נפוץ גם במעונות, ומאפשר הוצאת קבוצות ילדים לטיול מחוץ למעון.
ט"ז בתמוז

ט"ז בתמוז הוא היום השישה עשר בחודש העשירי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השישה עשר בחודש הרביעי למניין החודשים מניסן. ט"ז בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה". יום זיכרון רשמי למלחמת לבנון השנייה ב'תמ"ט – לפי המסורת – חטא העגל ה'תרע"ד – נרצח בסרייבו יורש העצר של אוסטרו-הונגריה, פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה. ה'תשס"ה – 88 אנשים נהרגו בסדרת פיצוצים בשארם א-שייח', סיני ה'תשס"ו – חטיפת שני חיילי צה"ל ונפילתם של שמונה, מה שהוביל לפתיחת מלחמת לבנון השנייה ה'תרפ"ו – מל ברוקס, במאי ושחקן קולנוע ה'תש"ה – עמי אילון, יו"ר השב"כ, ח"כ ושר ממפלגת העבודה ה'תשכ"ט – שלום אסייג, שחקן וסטנדאפיסט ישראלי ה'תשמ"ב – אילנית לוי, דוגמנית, שחקנית ומלכת היופי של ישראל ה'תשמ"ח – יותם קושניר, שחקן, ומדובב ישראלי מקצועי ב'תמ"ט – לפי המסורת – חור בנם של כלב בן חצרון ואפרת ה'תרצ"ד – הרב מנשה אייכנשטיין, האדמו"ר הרביעי בשושלת חסידות זידיטשוב ה'תשכ"ז – הרב אברהם יהושע השיל מקופיטשניץ, האדמו"ר השני בשושלת קופיטשניץ (נולד ב-ה'תרמ"ח) ה'תשנ"ט – הרב שמעון משה דיסקין, ר"מ בישיבת קול תורה (נולד ב-ה'תרצ"ב) ה'תשס"ו – אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שני חיילי צה"ל שנחטפו ללבנון (תאריך הפטירה לפי הדו"ח הקובע שהם נרצחו ביום חטיפתם). ה'תשע"ט – הרב חיים לוי יצחק גינזבורג, משפיע בישיבת תומכי תמימים ומחבר ספרים בתורת החסידות. ט"ו בתמוז – י"ז בתמוז תמוז
פירמידה

האם התכוונתם ל... גאומטריה: פירמידה (גאומטריה) – צורה גאומטרית תלת־ממדית ארבעון – פרמידה משוכללת (שפאותיה משולשים שווי-צלעות) אדריכלות: פירמידה (מבנה) – באדריכלות: מבנה דמוי פירמידה הפירמידות במצרים – מבני ענק במצרים העתיקה הפירמידה הגדולה של גיזה – הפירמידה הגדולה במצרים כלכלה: פירמידת שליטה – מבנה החזקות שבאמצעותו בעל שליטה רוכש ושולט בחברות רבות תרמית פירמידה – מזימה עסקית שמבטיחה תמורה כספית עבור צירוף אנשים חדשים למזימה, בעוד במציאות רק המשתתפים הראשונים מרוויחים בעוד השאר מפסידים אחר: פירמידה (סרט) – סרט רוסי פירמידה (עמותה) – מרכז לאמנות עכשווית בוואדי סליב פירמידה (יישוב) – יישוב כורים נטוש בסבאלברד עץ ארגוני (נקרא גם "פירמידה ניהולית") - תיאור הירארכי של מבנה הארגון פירמידת מאסלו – תאוריה העוסקת בצרכיו ובשאיפותיו של אדם קטגוריה:פירמידות – רשימת הפירמידות עליהן קיים ערך בוויקיפדיה העברית פירמידה הפוכה הר פירמידה
ט"ו בתמוז

ט"ו בתמוז הוא היום החמישה עשר בחודש העשירי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום החמישה עשר בחודש הרביעי למניין החודשים מניסן. ט"ו בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז". ה'תק"ע – ישראל יעקבסון חונך בית-כנסת בזסן; היהדות הרפורמית רואה בתאריך זה את יום היווסדה ה'תש"ח – הוקם בית המשפט העליון בישראל ה'תשמ"ו – מעמד חנוכת הבית לבניין 770 בכפר חב"ד בשילוב חגיגת בר מצווה מרכזית לילדים יתומי צה"ל. ה'תרמ"ז – מארק שאגאל, צייר (נפטר ב-ה'תשמ"ה) ה'תרצ"ח – משה ספדיה, אדריכל ישראלי-קנדי ה'שכ"ו – מישל דה נוסטרדם, המוכר בשם נוסטרדמוס, אסטרולוג ורופא צרפתי ממוצא יהודי (נולד ב-ה'רס"ד) ה'תק"ג – רבי חיים בן עטר, מחבר הפירוש "אור החיים" על התורה (נולד ב-ה'תנ"ו) ה'תקמ"ה – רבי אריה לייב גינצבורג (ה"שאגת אריה") (נולד ב-ה'תנ"ה) ה'תר"ע – רבי אלעזר ויסבלום מרישא, אדמו"ר ברישא, מצאצאי רבי אלימלך מליז'נסק (נולד ב-ה'תקצ"ט) ה'תרפ"ט – רבי יעקב משה בן רבי אליעזר צבי, האדמו"ר הרביעי בשושלת קומרנא ה'תרצ"ג – רבי יצחק שמעיה אלישר, מבוני ירושלים ה'תשכ"ט – רבי דוד משה רוזנבוים, האדמו"ר השלישי בשושלת קרעטשניף ומקים החסידות ברחובות אחרי השואה (נולד ב-ה'תרפ"ה) ה'תשל"ד – עמרם בלוי, מראשי נטורי קרתא ה'תשל"ט – ארתור פידלר, מנצח (נולד ב-ה'תרנ"ה) י"ד בתמוז – ט"ז בתמוז תמוז
י"ד בתמוז

י"ד בתמוז הוא היום הארבעה עשר בחודש העשירי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הארבעה עשר בחודש הרביעי למניין החודשים מניסן. י"ד בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו". יום טוב במגילת תענית על ביטול ספר הגזירות של הצדוקים. ה'נ"ח – פרעות רינדפלייש: הפורעים התנפלו על קהילת רוטנבורג על הטאובר, ורצחו כחמישים מיהודי הקהילה. ה'תשס"ג – הרב יצחק טוביה וייס מתחיל לכהן כגאב"ד ירושלים ה'תרמ"ט – הרב קלונימוס קלמיש שפירא, האדמו"ר מפיאסצנה, רב והוגה דעות פולני ה'תרפ"ו – אליקים העצני, חבר במועצת יש”ע וחבר כנסת מטעם מפלגת התחיה ה'תש"ז – לארי דייוויד, יוצר משותף של הסדרה "סיינפלד" ה'תשכ"א – הרב אליעזר מלמד, רב היישוב הר ברכה, ראש ישיבת הר ברכה, מחבר סדרת ספרי ההלכה פניני הלכה ועוד ספרים ה'תשכ"ה – משה אבוטבול, ראש עיריית בית שמש ה'תע"ט – רבי שמואל שאטין (מהרשש"ך), ראש ישיבה בפרנקפורט, רבה של הסן-דרמשטאדט ומחבר "כוס הישועות". (נולד בה'ת"ד) ה'תשל"ח – הרב מרדכי עטיה, רב הקהילה החלבית במקסיקו סיטי, וראש ישיבת המקובלים "החיים והשלום" בירושלים. (נולד בה'תרנ"ח) ה'תשמ"ו – הרב יעקב גולדמן, רב בתי הסוהר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. (נולד בה'תרס"ו) ה'תשמ"ז – הרב יעקב יצחק רודרמן, מייסד וראש ישיבת נר ישראל בבולטימור וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית. (נולד בה'תר"ס) ה'תשמ"ז – אבי רן, שוער כדורגל ישראלי נהרג בתאונה ימית בכנרת. (נולד בה'תשכ"ג) י"ג בתמוז – ט"ו בתמוז תמוז
קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה

קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה (באיטלקית: Carlo Emanuele II di Savoia;‏ 20 ביוני 1634 – 12 ביוני 1675) היה דוכס סבויה מ-1638 עד 1675, ותחת עוצרות אמו כריסטין מארי מצרפת עד 1663. הוא היה גם מרקיז סלוצו (Saluzzo), רוזן אאוסטה, רוזן ז'נבה, מוריאנה (Moriana) וניס, וכן הטוען לכתר מלכי קפריסין וירושלים. קרלו אמנואלה נולד ב-20 ביוני 1634 בטורינו לויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה ולכריסטין מארי מצרפת. סבו וסבתו מצד אמו היו אנרי הרביעי מלך צרפת ואשתו השנייה מארי דה מדיצ'י. אמו שלטה במקומו, ואפילו בהגיעו לבגרות הוסיף קרלו אמנואלה לחיות חיי תענוגות והתרחק מניהול ענייני המדינה. רק לאחר מות אמו ב-1663 הוא נטל למעשה את השלטון לידיו. הוא לא הצליח להשיג גישה לים על חשבונה של ג'נובה (מלחמת ג'נובה-סבויה השנייה, 1672-1673), והתקשה להתייצב מול השפעתה של צרפת, שכנתו החזקה. קרלו אמנואלה פיתח את המסחר של דוכסות סבויה והגדיל את עושרה, שיפר את נמל ניס וסלל דרך בעד האלפים אל צרפת. הוא ערך גם רפורמה בצבא, אשר עד זמנו הורכב רובו ככולו משכירי חרב; במקומם הקים חמישה רגימנטים של חיילים מיושבי פיימונטה, כונן מחדש את חיל הפרשים ואף הנהיג מדי צבא חדשים. הוא שיפץ מבצרים ובנה בנייני פאר רבים בטורינו, כמו למשל הארמון המלכותי של בית סבויה - הפאלאצו ריאלה (Palazzo Reale). בשנת 1659 פגש קרלו אמנואלה את מריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור והתאהב בה, אך אמו לא הייתה מרוצה מהשידוך, ומשום כך התחתן קרלו אמנואלה ב-3 באפריל 1663 עם פרנסואז מדלן ד'אורליאן, בת דודו מצד אמו - גאסטון, דוכס אורליאן. לאחר מותה בתחילת 1664, התחתן קרלו אמנואלה ב-20 במאי 1665 עם אהובתו מריה ג'ובאנה בטיסטה מסבויה-נמור שילדה לו בן אחד, ויטוריו אמדאו השני. בנוסף, היו לו גם כמה ילדים בלתי חוקיים משלוש פילגשיו. מדיה וקבצים בנושא קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה בוויקישיתוף (alleanza monarchica, Italian) קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
י"ג בתמוז

י"ג בתמוז הוא היום השלושה עשר בחודש העשירי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושה עשר בחודש הרביעי למניין החודשים מניסן. י"ג בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה. ה'תרס"ו – נוסדה "אחוזת בית", ממנה התפתחה העיר תל אביב ה'תרפ"ז – רבי יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי של חב"ד השתחרר מהכלא לאחר שנאסר בט"ו בסיוון התרפ"ז בעבור ניסיונותיו לשמור על הגחלת היהודית בהגבלות השלטון הקומוניסטי. יום זה נחגג בחסידות חב"ד. ה'תשי"ח – החל המשבר הפוליטי סביב שאלת מיהו יהודי ה'תשנ"א – בית שמש קיבלה מעמד של עיר ה'תשס"ח – עסקת חילופי שבויים, במסגרתה הושבו ארונותיהם של אהוד גולדווסר ואלדד רגב, שני חיילי צה"ל שנחטפו ללבנון בט"ז בתמוז ה'תשס"ו. ה'תרפ"ד – יעקב וייס, פעיל אצ"ל ואחד מעולי הגרדום (הוצא להורג בה'תש"ז) ה'תשי"ט – יהודה משי זהב, עסקן חרדי ופעיל חברתי ישראלי, מייסד ויו"ר ארגון זק"א (נפטר ב-ה'תשפ"ב) ה'תשמ"ג – עוז זהבי, שחקן, דוגמן ומנחה ישראלי ה'תשמ"ג – נטלי דדון, דוגמנית ומנחה טלוויזיה ישראלית ה'תקל"ה – הרב אריה לייב הלוי אפשטיין (בעל הפרדס), רב בקניגסברג (נולד ב-ה'תס"ח) ה'תק"פ – רבי מרדכי מקרמניץ, אדמו"ר חסידי, בנו השני של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב (נולד ב-ה'תק"ו) ה'תר"ץ – רבי מאיר לרנר, רב בלונדון ורבה של אלטונה, מחבר שו"ת "הדר הכרמל". (נולד בה'תרי"ז) ה'תש"א – הרב ד"ר אברהם יעקב מרק רב אוסטרי ורומני כיהן כרב הראשי של צ'רנוביץ ויהודי בוקובינה (נולד י"ב באדר ה'תרמ"ד) ה'תש"ג – הלגה דֵן, נערה יהודייה הולנדית, שסיפור ימיה האחרונים תחת השלטון הנאצי נכתב ביומנה, (נרצחה בשואה) (נולדה ב-ה'תרפ"ה) ה'תשי"א – רבי דוד טברסקי, האדמו"ר השלישי (יחד עם אחיו) בשושלת רחמסטריווקא (נולד ב-ה'תרל"ב) ה'תש"ל – חיים משה שפירא, שר ב-15 ממשלות ישראל הראשונות, ממנהיגי המפד"ל (נולד ב-ה'תרס"ב) ה'תשל"א – יצחק טבנקין, מנהיג ציוני (נולד ב-ה'תרמ"ח) י"ב בתמוז – י"ד בתמוז תמוז