ישן אל תרדם

יָשֵׁן אַל תֵּרָדַם הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות בתחילת אמירת הסליחות. הפיוט חובר על ידי ר' יהודה הלוי. ישנם מהספרדים הנוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. בחלק מקהילות נוסח איטליה הוא משמש כאחת הסליחות בתפילת שחרית של יום הכיפורים. הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של הסליחות, מקביל (בדומה לפיוט האנונימי בֶּן אָדָם מַה לְּךָ נִרְדָּם) בין ההתעוררות הפיזית להתעוררות הרוחנית. המשורר קורא לאדם לקום ולהתעורר, לא רק מהשינה הפיזית, הממשית, אלא בעיקר מן התרדמה הרוחנית. בסליחה בנויה באקרוסטיכון של שם מחברה, יהודה (הלוי), בראשי השורות שבבית הראשון ובראשי הבתים. משלו של הפיוט הוא שש הברות בכל צלעית, הבתים בנויים בחריזה פנימית בכל בית. הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא קריאתו של רב החובל ליונה בן אמיתי שירד לירכתי הספינה ונרדם: וַיִּקְרַב אֵלָיו רַב הַחֹבֵל וַיֹּאמֶר לוֹ מַה לְּךָ נִרְדָּם קוּם קְרָא אֶל אֱלֹהֶיךָ — ספר יונה, פרק א', פסוק ו' שורה זו כמו דופקת ומעירה את האדם לבל ירדם כדי שיתקן את מעשיו. ד"ר טליה הורוביץ כתבה כי: "הפיוט בנוי על פי אחת המידות שתורה נדרשת בהן: כלל ופרט וכלל. יש בו שש סטרופות, הראשונה והאחרונה מהוות מסגרת לארבע שבתווך." וכן כי "מצויים בה שיבוצים וצימודים". פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "ישן אל תרדם"", עמ' 80–84. יונה דוד, ר' יהודה הלוי מבחר שירי חול, שירי ציון ושירי קודש, ירושלים: ש. זק ושות', תשי"ט 1959, עמ' 77־79 * הפיוט ישן אל תרדם, באתר הפיוט והתפילה ד"ר טליה הורוביץ, קריאה חדשה ב"ישן, אל תרדם" הגדרות סוגתיות, בתוך "על הוראת שני פיוטים בהיבטים צורניים וספרותיים" הקלטות בביצועים שונים של הפיוט, באתר הספרייה הלאומית ספר משלי, פרק כ"ו, פסוק י"ח: כְּמִתְלַהְלֵהַּ הַיֹּרֶה זִקִּים חִצִּים וָמָוֶת, ספר ישעיהו, פרק נ"ה, פסוק ט': כִּי גָבְהוּ שָׁמַיִם מֵאָרֶץ כֵּן גָּבְהוּ דְרָכַי מִדַּרְכֵיכֶם וּמַחְשְׁבֹתַי מִמַּחְשְׁבֹתֵיכֶם. ספר יונה, פרק א', פסוק ו': מַה-לְּךָ נִרְדָּם; קוּם, קְרָא אֶל-אֱלֹהֶיךָ ספר תהלים, פרק ח', פסוק ד': כִּי אֶרְאֶה שָׁמֶיךָ מַעֲשֵׂי אֶצְבְּעֹתֶיךָ יָרֵחַ וְכוֹכָבִים אֲשֶׁר כּוֹנָנְתָּה ספר ישעיהו, פרק מ', פסוק כ"ב: הַנּוֹטֶה כַדֹּק שָׁמַיִם וַיִּמְתָּחֵם כָּאֹהֶל לָשָׁבֶת. ספר דברים, פרק ל"ג, פסוק כ"ז: מְעֹנָה אֱלֹהֵי קֶדֶם וּמִתַּחַת זְרֹעֹת עוֹלָם ספר יחזקאל, פרק ל"א, פסוק י': לָכֵן כֹּה אָמַר אֲדֹנָי אֱלֹהִים יַעַן אֲשֶׁר גָּבַהְתָּ בְּקוֹמָה וַיִּתֵּן צַמַּרְתּוֹ אֶל בֵּין עֲבוֹתִים וְרָם לְבָבוֹ בְּגָבְהוֹ. ספר תהלים, פרק קי"ט, פסוק ס"ב: חֲצוֹת לַיְלָה אָקוּם לְהוֹדוֹת לָךְ עַל מִשְׁפְּטֵי צִדְקֶך ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק כ"ד: אַנְשֵׁי שֵׁמוֹת רָאשִׁים לְבֵית אֲבוֹתָם ספר תהלים, פרק ל"ה, פסוק כ"ח: וּלְשׁוֹנִי תֶּהְגֶּה צִדְקֶךָ כָּל הַיּוֹם תְּהִלָּתֶךָ ספר תהלים, פרק י', פסוק ז': אָלָה פִּיהוּ מָלֵא וּמִרְמוֹת וָתֹךְ תַּחַת לְשׁוֹנוֹ עָמָל וָאָוֶן ספר תהלים, פרק פ"ד, פסוק ו': אַשְׁרֵי אָדָם עוֹז לוֹ בָךְ מְסִלּוֹת בִּלְבָבָם. ספר דברים, פרק ד', פסוק ל': וְשַׁבְתָּ עַד ה' אֱלֹהֶיךָ וְשָׁמַעְתָּ בְּקֹלוֹ. ספר תהלים, פרק ל"ז, פסוק א': לְדָוִד אַל תִּתְחַר בַּמְּרֵעִים ספר תהלים, פרק קל"ה, פסוק ג': הַלְלוּ-יָה כִּי טוֹב ה' זַמְּרוּ לִשְׁמוֹ כִּי נָעִים ספר משלי, פרק ג', פסוק ט': כַּבֵּד אֶת ה' מֵהוֹנֶךָ וּמֵרֵאשִׁית כָּל תְּבוּאָתֶךָ. ספר עובדיה, פרק א', פסוק כ"א: וְעָלוּ מוֹשִׁעִים בְּהַר צִיּוֹן לִשְׁפֹּט אֶת הַר עֵשָׂו ספר עמוס, פרק ד', פסוק י"ב: הִכּוֹן לִקְרַאת אֱלֹהֶיךָ יִשְׂרָאֵל. ספר איוב, פרק ד', פסוק י"ט: אַף שֹׁכְנֵי בָתֵּי חֹמֶר אֲשֶׁר בֶּעָפָר יְסוֹדָם ספר איוב, פרק כ"ח, פסוק י"ב: וְהַחָכְמָה מֵאַיִן תִּמָּצֵא מגילת קהלת, פרק ג', פסוק י"ט: וּמוֹתַר הָאָדָם מִן הַבְּהֵמָה אָיִן כִּי הַכֹּל הָבֶל ספר יהושע, פרק כ"ב, פסוק כ"ב: אִם בְּמֶרֶד וְאִם בְּמַעַל בַּה' ספר דברים, פרק י"ח, פסוק י"ג: תָּמִים תִּהְיֶה עִם ה' אֱלֹהֶיךָ ד"ר טליה הורוביץ, קריאה חדשה ב"ישן, אל תרדם" הגדרות סוגתיות, בתוך "על הוראת שני פיוטים בהיבטים צורניים וספרותיים"