איל לביא

איל לביא (נולד ב-1965) הוא שף ישראלי. איל לביא נולד בירושלים. בגיל 4 עבר עם משפחתו לעיר הרצליה, שם גדל, למד והתחנך. לפני שירותו הצבאי, לביא התנדב לשנת שירות בעיירת הפיתוח ירוחם במסגרת גרעין "רעים" של תנועת הצופים. במשך שנה זו הדריך ולימד ילדים, בני נוער ומבוגרים בעיירה במסגרות החינוך השונות. לאחר שחרורו, מהשירות הצבאי, כקצין ביחידת שדה, נכנס לביא כשותף בחברת הטיולים "סימור" שהתמחתה בטיולי מדבר אקסקלוסיביים לתיירות חוץ. החברה נסגרה בשנת 1988 בעקבות האינתיפאדה הראשונה . בשנת 1990 התקבל לביא ללימודי מנהל בתי מלון בבית הספר תדמור. התלמדותו הראשונה הייתה במסעדת "בלה ונציה" שפעלה בכפר שמריהו, שם רכש את יסודות וסודות המטבח האיטלקי האותנטי, לאח ר מכן המשיך ועבד במספר מסעדות, תחת שפים מובילים עד שבשנת 1994 החליט להתמחות בתחום הדגים ופירות הים והתקבל למסעדת "ביקס" ששכנה במרינה בתל אביב ולאחר כשנה המשיך את התמחותו במסעדת "שד הים הכחול" בנמל יפו. ב-1996 הקים לביא את מסעדת "בר פירות ים" בהרצליה פיתוח, מבין המסעדות הראשונות בארץ שהתמחתו בדגים ופירות ים והפכה בין לילה למוקד משיכה ומקדש לחובבי מאכלי ים. לביא התמחה במספר מסעדות בחו"ל. מסעדת "לה קאייה דו פאליי רויאל בבריסל, בלגיה, לה היו אז שני כוכבי מישלן. במסעדת "Sea Grill" בבריסל, לה היו אז שני כוכבי מישלן. התמחה במסעדת "בקנאל" של השף כריסטוף דופו, בעיירה טורט סור לופ בפרובאנס (כיום המסעדה שוכנת בעיר ואנס הסמוכה ומעוטרת בכוכב משלן אחד).התמחה בביסטרו הפריזאי "שה ברנרד", ביסטרו קלאסי השוכן ברובע סנט ז'רמן שבפריס. בשנת 2000 הקים את מסעדת "פסטיס" בשדרות רוטשילד בתל אביב, שם הרחיב את תפריט הים למטבח ים-תיכוני פרובנסאלי כשהוא שוזר בתפריט מנות צרפתיות קלאסיות לצד מנות מקוריות שלו. בסוף 2006 עזב את "פסטיס" וב-2008 פתח את מסעדת "רוקח 73" מול פארק הירקון, היכן ששכנה מסעדת "ארנולד מלך החצילים" המפורסמת. לביא פתח יחד עם שותפו שתי מסעדות נוספות, רוקח - ים בנמל יפו. טאפאס בר ספרדי עם השפעות מקומיות מהמטבח הערבי, ורוקח שוק בנמל תל אביב. מסעדת שוק תוססת בסגנון איטלקי ים-תיכוני. ב-2015 איל יצא מהשותפות במסעדות והמשיך לכיוון חדש עם חברת "FOOD CONCEPT" שבבעלותו ושמתמחה ביזמות, מתן ייעוץ קולינרי וליווי חברות ועסקים בתחום המזון. לביא הוא גם המייסד והמנהל של פרויקט "מבשלים הזדמנויות", פרויקט העצמה והכשרה של נוער בסיכון הלומד בתיכון קריירה בלב תל אביב. לביא יחד עם שפים מוכשרים וידועים נוספים, מלווים את הנערים הלומדים את מקצועות הטבחות והקונדיטוריה על מנת לרכוש ידע ומקצוע ולהשתלב באופן חיובי ועצמאי בחברה. השפים מהווים מודל לחיקוי, מקור השראה וידע. לביא מלמד ומרצה בבתי ספר פרטיים לבישול, בבית הספר למצוינות קולינרית "דנון" ובקורס ליזמות עסקית לענף המסעדנות של מכללת שנקר. במהלך שנות פעילותו במסעדות יצר לביא מספר מנות שהפכו לסמל מטבחו והיו למנות דגל בקולינריה במקומית. המנה המפורסמת ביותר שלו היא הגרסה שלו לבויאבז, מנת ביסק הסרטנים שלו זכתה פעמים רבות בתואר המרק הטוב ביותר, הדניס אפוי ביוגורט, זעתר, סומק וצנוברים הפכה גם היא למנה מיתולוגית לצד מנות מקוריות אחרות ורבות. האני מאמין של לביא:"אוכל נועד לשמח ולחבר בין אנשים". לביא מבשל ויוצר מתוך אהבה ותשוקה עמוקה. רואה במקצועו שליחות וציונות, ללא מירכאות, בבניית מטבח ישראלי חדש. איל לביא, ברשת החברתית אינסטגרם אתר מסעדת רוקח 73 על איל לביא באתר "שפים" איל לביא באתר "שפים ישראלים" השף איל לביא מסעדת רוקח 73, באתר "מזון" אניה גלטקין, אייל לביא - שף של אוכל אמיתי (אורכב 23.01.2020 בארכיון Wayback Machine), אפוק טיימס, 4 בינואר 2011 אבי אפרתי‏, דיוק של רוקח, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2010 צבי גילת, קו פרשת המים: ארוחת דגים אצל השף איל לביא, באתר nrg‏, 18 ביולי 2010 נגה רוזנברג, מסעדת רוקח 73 - מטבח צרפתי עם נגיעות ים תיכוניות מושלמות, אתר "תלאביביבינט", 19 בינואר 2010 דניאל רוגוב, "לסעוד בחוץ: אוכל ים מדהים", הארץ, 15 באוקטובר 2009 (באנגלית) אלון צרפתי, לבן בעיניים: ביקור במסעדת רוקח 73, באתר nrg‏, 4 באוקטובר 2009 אבי אפרתי, המהפכה הצרפתית, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 2 במאי 2009 דני ססלר, יא אללה, כמה כיף במקום אחד, באתר nrg‏, 2 באוגוסט 2005 אמיר קמינר, ביקור מולדת בפסטיס, באתר ynet, 19 ביולי 2005, ynet‏ 19 ביולי 2005 דניאל רוגוב, יום הולדת למרק הדגים, באתר הארץ, 13 ביוני 2003 נגה רוזנברג, "לקרוא למלצרית היפופותם מיוחם זו לא ביקורת מסעדות", באתר nrg‏, 13 במרץ 2013