laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סלמון ברגה

סלמון ברגה (באנגלית: Selemon Barega;‏ נולד ב-20 בינואר 2000) הוא אתלט אתיופי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בריצת 10000 מטר, סגן אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת 5000 מטר ואלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 3000 מטר. ברגה נולד וגדל באתיפיה, הוא בן להורים חקלאים ולו שבעה אחים ואחיות. הצטיינותו באתלטיקה בגיל צעיר הביאה לצירופו לפרויקט טיפוח כישרונות. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה ב-2016 זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:2.21 דקות. ב-2017 זכה במדליית זהב באליפות העולם לקדטים בריצת 3000 מטר. הוא סיים חמישי באליפות העולם במרוצי שדה. בתחרות ליגת היהלום באותה שנה שהתקיימה בלוזאן קבע שיא אישי של 12:55.58 דקות בריצת 5000 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 היה לרץ הצעיר ביותר שהעפיל לגמר ריצת 5000 מטר בתולדות האליפות לאחר שקבע במוקדמות את הזמן הטוב ביותר. הוא סיים בגמר במקום החמישי בתוצאה של 13:35.34 דקות. בפברואר 2018 שיפר את שיאו האישי בריצת 3000 מטר באולם כשקבע תוצאה של 7:36.64 דקות. באוגוסט 2018 ניצח בתחרות גמר ליגת היהלום בריצת 5000 מטר שנערכה בבריסל בשיא אישי של 12:43.02 דקות, תוצאה המדרגת אותו רביעי בכל הזמנים ומהווה שיא עולם לנוער. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:15.59 דקות, לאחר בן ארצו יומיף קג'לצ'ה. באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 12:59.70 דקות. באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:43.22 דקות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:41.38 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים במקום החמישי בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:28.39 דקות. מדיה וקבצים בנושא סלמון ברגה בוויקישיתוף סלמון ברגה, ברשת החברתית אינסטגרם סלמון ברגה, באתר olympedia.org סלמון ברגה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית סלמון ברגה, באתר ליגת היהלום
התזמורת הקאמרית של ויסקונסין

התזמורת הקאמרית של ויסקונסין (באנגלית: Wisconsin Chamber Orchestra) היא תזמורת קאמרית מקצועית במדיסון, ויסקונסין, ארצות הברית. את התזמורת ייסד בשנת 1960 גורדון ב. רייט. מנצחה הנוכחי, אנדרו סיוול, החל את כהונתו עם התזמורת בשנת 2000. התזמורת הקאמרית של ויסקונסין מקיימת 29 קונצרטים בשנה, בהם חמישה קונצרטים של יצירות מופת, קונצרטים לנוער, קונצרטי חופשה ושישה קונצרטים פתוחים לקהל תחת כיפת השמים, בכיכר שליד הקפיטול של ויסקונסין. אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הקאמרית של ויסקונסין התזמורת הקאמרית של ויסקונסין, ברשת החברתית LinkedIn התזמורת הקאמרית של ויסקונסין, באתר AllMusic (באנגלית)
רפיד סיטי

האם התכוונתם ל... רפיד סיטי (דקוטה הדרומית) – עיר בדקוטה הדרומית, ארצות הברית. רפיד סיטי (אילינוי) – עיר באילינוי, ארצות הברית. רפיד סיטי (מניטובה) – עיר במניטובה, קנדה.
רפיד סיטי (דקוטה הדרומית)

רפיד סיטי (באנגלית: Rapid City) היא העיר השנייה בגודלה בדקוטה הדרומית. היא מחוז המושב של מחוז פנינגטון. העיר קיבלה את שמה על שם יובלו של הנהר שאיין, רפיד קריק (Rapid Creek), על ידו הוקמה העיר, והיא ממוקמת על המורדות המזרחיים של הגבעות השחורות. העיר מכונה גם "שער הגבעות השחורות" וכן "עיר הנשיאים", והיא מחולקת על ידי רכס הרים נמוך המפריד בין צידה המערבי של העיר למזרחה. בסיס חיל האוויר אלזוורת' ממוקם בפאתי העיר. בחלקה המערבי של העיר ממוקם מחנה רפיד, חלק מהמשמר הלאומי של דרום דקוטה. בגבעות השחורות הממוקמות על יד העיר שוכנות כמה אטרקציות פופולריות, ביניהן הר ראשמור, אנדרטת סוס משוגע והפארק הלאומי וינד קייב. בעקבות גילוי מרבצי זהב ב-1874 על ידי משלחת הגבעות השחורות פלש גל של מתנחלים לאזור הגבעות השחורות של דרום דקוטה שהיו חלק מהטריטוריות של האינדיאנים. קבוצה של כורים מאוכזבים ייסדה את העיר שנקראה בתחילה "קאמפ היי". הקבוצה קדמה את העיר החדשה שלה בשם "השער אל הגבעות השחורות". ג'ון ריצ'רד ברנן וסמואל סקוט, יחד עם קבוצה קטנה של גברים, הניחו את הבסיס לעיר במקומה הנוכחי בפברואר 1876, והיא נקראה על שם יובל נהר שאיין "רפיד קריק" שעובר באזור. עד מהרה החלה העיר לספק ציוד לכורים ולחלוצים באזור. מיקומה הפך אותה למרכז מסילות רכבת שהגיעו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 מדרום וממזרח. כבר בתחילת המאה ה-20 ביססה עצמה העיר כמרכז סחר אזורי חשוב של המערב התיכון העליון. בעיר שורר אקלים צחיח למחצה. גרמניה אפולדה (אנ'), תורינגיה, גרמניה יפן ניקו, טוצ'יגי, יפן הרפובליקה העממית של סין יאנגשוו, גואנגשי, הרפובליקה העממית של סין מדיה וקבצים בנושא רפיד סיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רפיד סיטי (באנגלית) רפיד סיטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסף וייס (סופר)

יוסף וייס (ביידיש: יוסף ווײַס; באנגלית: Joseph Weiss;‏ 1891, ורשה – 1979, לוס אנג'לס) היה סופר יידי אמריקאי. יוסף וייס נולד בשנת 1891 בעיר ורשה שבפולין הרוסית. בשנת 1914 היגר לארצות הברית. עבד במתפרה. תחילה התגורר בניו יורק, ובהמשך עבר ללוס אנג'לס. היה אב לשלושה. בשנות ה-50 וה-60 פרסם שלושה קובצי סיפורים קצרים ביידיש. אונדזער וועלט: דערציילונגען, ניו יורק: איקוף, 1957. ("עולמנו") (הספר, בארכיון האינטרנט) זון און וואָלקנס: דערציילונגען, לוס אנג'לס: בעי סיטיס בוך קאָמיטעט אין וועניס, קאַליפֿאָרניע; יִידישער קולטור-קלוב, י.ל. פּרץ לייען-קרייז, עמאַ לאַזאַרוס פֿרויען אָרגאַניזאַציע, 1962. ("שמש ועננים") (הספר, בארכיון האינטרנט) אין לויף פֿון יאָרן, ורשה: יידיש בוך, 1966. ("במרוצת השנים") (הספר, בארכיון האינטרנט) בערל כהן, ווײַס, יוסף, לעקסיקאן פון יידיש שרייבערס, ניו יורק 1986, עמודה 242, באתר היברובוקס
אליפות העולם בכדורסל נשים 1957

אליפות העולם בכדורסל נשים 1957 היא אליפות העולם בכדורסל נשים השנייה שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בין ה-13 באוקטובר ל-26 באוקטובר 1957. המשחקים נערכו במרקנזיניו. ארצות הברית זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות. תחילה התקיים השלב המוקדם בו נקבעו שש עולות לבית הגמר. נבחרת ברזיל העפילה ישירות לבית הגמר. בבית הגמר הקבוצות נפגשו בשיטת ליגה עם מפגש בודד בין הקבוצות. הקבוצות שלא עלו לבית הגמר, שיחקו לקביעת המקומות 7-10. נתונים מאתר פיב"א
קונדוז

האם התכוונתם ל... קונדוז (מחוז) – מחוז באפגניסטן. קונדוז (עיר) – עיר באפגניסטן, בירת המחוז. קונדוז (נהר) – נהר באפגניסטן, יובל של נהר אמו דריה.
אוסטין דיי

אוסטין דארן דיי (באנגלית: Austin Darren Daye; נולד ב-5 ביוני 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד ברייר ונציה מליגת העל האיטלקית. דיי נבחר בדראפט 2009 במקום ה-15 על ידי דטרויט פיסטונס ושיחק במדיה ב-NBA, בין היתר שיחק גם בממפיס גריזליס, בטורונטו ראפטורס, בסן אנטוניו ספרס ובאטלנטה הוקס. דיי שיחק בין השנים 2009-2007 באוניברסיטת גונזגה. בעונתו הראשונה סיים בממוצע של 10.5 נקודות, 4.7 ריבאונדים, 1.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות ב-33 משחקים. בעונתו השנייה דיי שיחק 34 משחקים ועמד על 12.7 נקודות, 6.8 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים ו-2.1 חסימות בממוצע למשחק. דיי נבחר בדראפט 2009 במקום ה-15 על ידי דטרויט פיסטונס ושיחק במדיה עד סוף עונת 2013-2012 למעט חצי עונה ב-2011 בקבוצה הרוסית חימקי מוסקבה. ב-30 בינואר 2013 עברו דיי וטיישון פרינס בטרייד משולש לממפיס גריזליס בתמורה לחוסה קלדרון שעבר לדטרויט ורודי גיי שעבר לטורונטו ראפטורס. ב-1 באוגוסט 2013 חתם דיי בטורונטו ראפטורס. ב-20 בפברואר 2014, הוא עבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס תמורת ננדו דה קולו שעשה את הדרך ההפוכה. בסוף העונה זכה דיי עם סן אנטוניו באליפות ה-NBA אם כי תרומתו לקבוצה לאורך הפלייאוף הסתכמה בריבאונד אחד בשש דקות משחק. ב-15 במרץ 2015 חתם על חוזה בן 10 ימים באטלנטה הוקס. לאחר מכן הוא חתם על חוזה נוסף של 10 ימים עם ההוקס ב-25 במרץ, וחוזה רב שנתי ב-4 באפריל. ב-9 ביולי של אותה שנה עזב את הקבוצה. ב-27 בנובמבר חתם בסקאבוליני פזארו מליגת העל האיטלקית. ב-21 משחקים עבור המועדון בעונת 2015–2016 הוא סיים בממוצעים של 21.2 נקודות, 9.0 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים, 1.6 חטיפות ו-1.1 חסימות למשחק ונבחר למשחק האולסטאר בליגה האיטלקית. ב-6 במאי 2016 חתם באל-מנאמה מהליגה הבכירה בבחריין. ב-30 ביוני 2016 חתם דיי בקבוצת גלאטסראיי הטורקית. ב-9 באוגוסט 2017, חתם דיי לעונה אחת בשורות הפועל ירושלים מליגת העל הישראלית, אך שוחרר באמצע העונה ולאחר מכן חתם בקבוצה רייר ונציה מליגת העל האיטלקית המשתתפת גם בליגת האלופות. אביו של דיי הוא דארן ששיחק בעבר בסקאבוליני פזארו, הפועל גליל עליון ובמכבי ראשון לציון. מדיה וקבצים בנושא אוסטין דיי בוויקישיתוף אוסטין דיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוסטין דיי, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל באתר היורוקאפ דובי פיק, ‏אוסטין דיי חתם בהפועל ירושלים לעונה הקרובה, באתר ONE‏, 9 באוגוסט 2017 ורד כהן‏, אוסטין דיי שוחרר רשמית מהפועל ירושלים: "מאחלים לו בהצלחה", באתר וואלה, 3 בינואר 2018 דובי פיק, ‏"יעד חדש: אוסטין דיי חתם בוונציה האיטלקית", באתר ONE‏, 25 בינואר 2018
בסון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בסון – כלי נשיפה מעץ אישים: אנטואן-מארי-בנואה בסון – גנרל צרפתי הוגו בסון – כדורסלן צרפתי לוק בסון – במאי ותסריטאי צרפתי מני בסון – כדורגלן ישראלי משה בסון – שף ישראלי בסן
טלוויזיה מהעתיד

טלוויזיה מהעתיד היא תוכנית מערכונים ישראלית, בהגשתם של הקומיקאים אריאל ויסמן, יואב רבינוביץ' וניב מג'ר, שגם אחראי על בימוי התוכנית. התוכנית משלבת מערכונים סאטיריים והומור נונסנס עם קטעי אולפן. היא עלתה לראשונה ב-12 ביולי 2017 בשידורי רשת שבערוץ 2 ושודרה באופן שבועי. הפרק הראשון ששודר השיג 12.4% במדד אחוזי הצפייה. בתוכנית משולבות סדרות מערכונים קצרות, וביניהן: "שלמייזל", העוקבת אחרי משפחה חרדית וגיבורה מנויחם (ניב מג'ר) המאוהב בקניידלה (גיתית פישר), והיא פרודיה על הדרמה "שטיסל", ו"כוח חרדון", סדרת אנימציה סאטירית ובה חבורת חרדונים שלאחר שנחשפו לפסולת גרעינית שהעניקה להם כוחות על, הם הופכים לחיילים בכוחות צה"ל, והיא מעין גרסה מקומית של "צבי הנינג'ה" המבקרת בעקיפין את המנטליות הצה"לית ואת פרשת אלאור אזריה. בנוסף לוויסמן, רבינוביץ' ומג'ר, המנחים את התוכנית, משתתפת בסדרה שורה של שחקנים נוספים: גיתית פישר, טל טירנגל, תומר פישמן, ירמי שיק-בלום, עומר עציון, עמרי אנגל, גיה באר גורביץ', יוגב יפת, שי אביבי, איתי זבולון וקארין כהן, המשתתפים במערכונים שונים. ב-28 ביולי 2018 החלו שידורי העונה השנייה בערוץ 13 וב-25 באוגוסט 2018 שודר הפרק האחרון. עידו רוזן, Independent Content Creators Online: A Paradigm Shift in Film Aesthetic and Production, the Case of Israel, אוניברסיטת קיימברידג', 2023 "טלוויזיה מהעתיד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טלוויזיה מהעתיד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טלוויזיה מהעתיד, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טלוויזיה מהעתיד, באתר שידורי רשת יהודה נוריאל, צחוק בצד, באתר "ידיעות אחרונות", 18 ביולי 2017 גיא פרחי, צנועה, חדשנית ומצחיקה: "טלוויזיה מהעתיד" מצליחה להצדיק את שמה, באתר טיים אאוט תל אביב, ‏25 ביולי 2017 דב אייכלר, "מנויחם וקניידלה" ב'רשת' שוב לועגים לחרדים, באתר אקטואליק עיתונות ותקשורת, ‏25 ביולי 2017 איתי זיו, האמירה הביקורתית של "טלוויזיה מהעתיד"? לא יהיה כלום כי אין כלום, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2017 עמי פרידמן, הדבר הכי מטופש ומרענן על המסך שלכם, באתר ynet, 22 באוגוסט 2017 נדב מנוחין‏, מדינה נאורה: הכאב של ריאד עלי וגם "טלוויזיה מהעתיד" הזכירו לנו כמה הכל כאן מגוחך, באתר וואלה, 29 ביולי 2018 נועה פרייס, רייטינג יומי: בלי חסינות, באתר וואלה, 13 ביולי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוספטידילאינוזיטול

פוספטידילאינוזיטול (Phosphatidylinositol ובקיצור PtdIns או PI) הוא סוג של פוספוגליצריד בעל קבוצת אינוזיטול באזור ההידרופילי שלו, המהווה מרכיב משני של ממברנת התא באוקריוטיים (בצד הציטוזולי של הממברנה). קבוצת הפוספט מעניקה למולקולה מטען שלילי ב-pH פיזיולוגי (pH 7). פוספטידילאינוזיטול יכול לעבור זרחון ולהפוך לפוספטידילאינוזיטול מונופוספט, לפוספטידילאינוזיטול ביפוספט ולפוספטידילאינוזיטול טריפוספט. כל הליפידים המבוססים על הפוספטידילאינוזיטול ידועים כאינוזיטידים ולפעמים גם כפוספואינוזיטידים. הסינתזה של פוספטידילאינוזיטול במעבדה מקוטלזת על ידי פוספטידילאינוזיטול סינתאז, ומערבת CDP- דיאציל גליצרול ואננטיומר L של מיו-אינוזיטול. הפוספטידילאינוזיטול מורכב מאזורים פולריים וא-פולריים (מולקולה אמפיפילית), ומוגדר כפוספוגליצריד המכיל שלד גליצרול, 2 זנבות חומצות שומן א-פולריות (אחת רוויה ואחת בלתי רוויה) וקבוצת פוספט הקשורה לקבוצת אינוזיטול פולרית המהווה את ה”ראש” של המולקולה . חומצות השומן הנפוצות ביותר המרכיבות את הפוספטידילאינוזיטול הם חומצה סטארית וחומצה ארכידונית. הידרוליזה של פוספואינוזיטידים מפיקה 1 מול של גליצרול, 2 מולים של חומצות שומן, 1 מול של אינוזיטול ו-2–3 מולים של חומצה זרחתית, בהתאם למספר הפוספטים הקשורים לטבעת האינוזיטול. פוספואינוזיטידים נחשבים לפולריים ביותר מבין הפוספוליפידים. לצורות המזורחנות של פוספטידילאינוזיטול (גם: פוספואינוזיטידים), נודע תפקיד חשוב במספר תהליכים בתא, בהם מעבר אותות, סיגנלים ליפידיים ויצירת בועיות. טבעת האינוזיטול יכולה לעבור זרחון על ידי מגוון של קינאזות על קבוצות ההידרוקסיל שעל פחמנים 3,4 ו-5 באמצעות 7 קומבינציות שונות. לרוב לא יתרחש זרחון בקבוצות ההידרוקסיל שעל פחמנים 2 ו-6 בגלל אפקט סטרי. כל 7 הווריאציות של הפוספואינוזיטידים הבאים קיימות בבעלי חיים: פוספטידילאינוזיטול מונופוספט: פוספטידילאינוזיטול 3-פוספט פוספטידילאינוזיטול 4-פוספט פוספטידילאינוזיטול 5-פוספט פוספטידילאינוזיטול ביפוספט: פוספטידילאינוזיטול 3,4-ביפוספט פוספטידילאינוזיטול 3,5-ביפוספט פוספטידילאינוזיטול 4,5-ביפוספט פוספטידילאינוזיטול טריפוספט: פוספטידילאינוזיטול 3,4,5-טריפוספט כל הפוספואינוזיטידים הללו קיימים גם בתאים צמחיים, מלבד פוספטידילאינוזיטול 3,4,5 טריפוספט. מדיה וקבצים בנושא פוספטידילאינוזיטול בוויקישיתוף
בית הכנסת מרינה רושצ'ה

בית הכנסת מרינה רושצ'ה הוא בית כנסת ישן משוחזר השוכן במוסקבה, רוסיה. בית הכנסת שימש את קהילת חב"ד בעיר והיה אחד משני בתי הכנסת שפעלו בה בתקופת השלטון הסובייטי. המבנה נשרף ב-1994 ולימים חודש. לצידו מתנשא המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה, בו שוכן אולם התפילה המרכזי, האולם שבבית הכנסת הקטן המשוחזר משמש כיום את הקהילה הבוכרית במוסקבה. בה'תרפ"ו (1926) הוקם בשכונת מרינה רושצ'ה שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה מבנה עץ בן שתי קומות, ששימש כבית הכנסת של קהילת חב"ד בעיר, בשטח שהוקצה לקהילה היהודית על ידי עיריית מוסקבה. גבאי בית הכנסת היה זושא פז. בית הכנסת היה אחד המרכזיים ברוסיה, והוא מהווה סמל היסטורי ליהדות מוסקבה, בו התבצעו רבים מהמאסרים של יהודי העיר ורובם היו מעורבים בקהילה זו. בתוכו שכן גם סניף של ישיבת תומכי תמימים. בחנוכה ה'תשנ"ד (1994) נשרף בית הכנסת כליל. בה'תשנ"ו (1996) הונחה אבן פינה על חורבות בית הכנסת השרוף על ידי הרב ישראל מאיר לאו למרכז היהודי קהילתי במוסקבה, לצידו נבנה העתק של בית הכנסת הישן המשמש את העדה הבוכרית. Россия и Израиль становятся ближе
שומון

שומון (צרפתית: Chaumont) היא קומונה ובירתו של מחוז אוט מארן שבחבל גראנד אסט. העיר שוכנת על גדות נהר מארן ועוברת בה מסילת רכבת המקשרת בין פריז לבזל. העיר הייתה מושבם של הרוזנים של בסיני ומאוחר יותר לשל שמפיין. במהלך מלחמת העולם השנייה הופצצה העיר בשנים 1940 ו-1944. בין השנים 1951 ל-1967 הפעיל חיל האוויר האמריקאי תחת נאט"ו את בסיס האוויר שומון-סמוטייר בפאתי העיר. מדיה וקבצים בנושא שומון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שומון (בצרפתית) שומון, ברשת החברתית פייסבוק שומון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שומון, ברשת החברתית אינסטגרם שומון, סרטונים בערוץ היוטיוב שומון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנסמבל ליריקה

אנסמבל ליריקה היה אנסמבל (מקהלה מעורבת יחד עם תזמורת קאמרית) שהוקם על ידי מאסטרו נילי הרפז ופעל במסגרת מנהל התרבות של עיריית פתח תקווה. האנסמבל פעל בין השנים 1992–2020. התמחותו של האנסמבל בתחום האופרה האיטלקית ומשתתפיו לומדים פיתוח קול יחידני בסגנון ה"בל קנטו". לא אחת נהנה משיתוף פעולה עם המכון האיטלקי לתרבות ושגרירות איטליה. האנסמבל מבצע רפרטואר מגוון ביותר מהאופרה אל הפופ ומהליטורגיקה אל מוזיקה מסרטים, ברודוויי ושירים ישראלים בעיבודים אמנותיים. לאנסמבל ביצועי בכורה של יצירות ישראליות בנות זמננו. הופעתו הראשונה של אנסמבל ליריקה הייתה בחודש מאי 1992 במספר פרקי מקהלה מתוך אופרות בשיתוף עם תזמורת "הפגנינים". בעונת הקונצרטים 1992–1993 השתתף האנסמבל בפתיחת העונה של התזמורת הקאמרית רמת גן, בתוכנית שהוקדשה ברובה לרוסיני לכבוד שנת ה-200 להולדתו. באותה השנה ביצעה קבוצת הנשים של האנסמבל את יצירתה של ציפי פליישר "קינה" לסופרן סולו, מקהלת נשים, 2 נבלים וכלי הקשה. האירוע התקיים באודיטוריום של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. ב- 1993 התקיימה סדרת קונצרטים בה בוצעה "גלוריה" מאת ויוואלדי בשיתוף עם תזמורת "אקדמיה". בהפקה זאת השתתפה המקהלה הקאמרית של רמת השרון. בשנת 1994 בוצעה ה"מיסה הקטנה" מאת רוסיני בהשתתפות סולנים מאיטליה, פסנתר והרמוניום. בשנת 1995 בוצעו פרקי אופרה בשיתוף עם נגנים מהתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון. 1995 בכורה של הקנטטה "רגשות בריאה" מאת בנימין יוסופוב, אשר חוברה במיוחד עבור האנסמבל והוקלטה בביצועו עבור תחנת הרדיו קול המוסיקה. ביצוע זה נבחר לייצג את ישראל במסגרת השידורים הבינלאומיים ברדיו הוינאי, הצלחתו שם הביאה לשידורו גם בגרמניה וגם ברדיו של הוותיקן. בשנת 2000 ערך האנסמבל סיור הופעות באיטליה וביצע את ה"סטאבט מאטר" מאת פרגולזי ואף השתתף בפסטיבל מקהלות מטעם הוותיקן במוזיקה ליטורגית א-קפלה. שנת 2001 – בסימן ג'וזפה ורדי – אנסמבל ליריקה עם מקהלות אורחות, התזמורת הסימפונית של הקונסרבטוריון העירוני ונגנים מתזמורת צה"ל ביצעו ממיטב יצירותיו של המלחין. ב-2002 הוזמן האנסמבל לקונצרט באיסטנבול בו זכה לתשואות הקהל והביקורת. במהלך 2003–2004 הופק מופע "ממיטב ברודוויי" בשיתוף עם נגני הביג בנד של הקונסרבטוריון העירוני של פתח תקווה ונבחר לפתיחת היכל התרבות החדש של העיר. בתוכנית קטעים מאת: אלינגטון, גרשווין, פורטר, ברנשטיין, לנון-מקרטני. ב- 2007 עלתה לבמת היכל התרבות פתח תקווה "חגיגה איטלקית" הקול והכלי קודש וחול לאנסמבל הצטרפו: חמישית כלי קשת, אבוב ופסנתר. הקונצרט לווה בתפאורה מוקרנת על מסך ענק. בתוכנית יצירות מאת: מרצ'לו, פרגולזי, רוסיני, פוצ'יני, ורדי ונינו רוטה מתוך הסרטים של פליני. 2012 - " חלום איטלקי" בקונצרט קונצרט חגיגי לציון 20 שנה להיווסדו של אנסמבל ליריקה. במעמד אורח הכבוד מגדי כריסטיאנו עלאם –חבר הפרלמנט האירופי. אל האנסמבל הצטרפו: חמישיית כלי קשת, פסנתר וחליל. במרכז הערב ביצוע הבכורה של יצירתה של נילי הרפז ,"לדוד" לשירו של מ.כ. עלאם. ועוד בתוכנית מוזיקה מאת: רוטה, מוריקונה, ביזה, אלבינוני, ארגוב, זעירא, פיובני וגרשווין. 2013- מתוך קונצרט "חלום איטלקי" בנתניה פסטיבל "עיר פוגשת מוזיקה" אנסמבל ליריקה בניצוח נילי הרפז בשילוב עם מקהלת צליל המעיין בניצוח מרינה קלוייזנר. במהלך שנים אלו בוצעו קונצרטים ברחבי הארץ, השתתפויות בתוכניות שונות כגון: ערבי דן אלמגור, אגודת דנטה אליגיירי, אירועים וטקסים עירוניים ובתי שגרירים. בנוסף לכל אלו מתקיימים הערבים הפתוחים לקהל של האנסמבל בבית שפירא בפתח תקווה ומפגשים עם מקהלות שונות. האנסמבל מרבה להופיע במסגרות שונות בארץ.
הוועדה הרפובליקנית הלאומית

הוועדה הרפובליקנית הלאומית (באנגלית: Republican National Committee; בראשי תיבות: RNC) היא ועדה פוליטית אמריקאית המשמשת כמנהיגות הלאומית של המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית. הוועדה אחראית לפיתוח וקידום המצע המדיני הרפובליקני, וכן לתיאום גיוס כספים ואסטרטגיית בחירות. היא אחראית גם לארגון ולניהול של האספה הלאומית הרפובליקנית הבוחרת את המועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית. רונה רומני מקדניאל היא יושבת ראש הוועדה הנוכחית. האדם היחיד שעמד בראש הוועדה ונבחר לנשיא ארצות הברית הוא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. כמה מראשי הוועדה כיהנו כמושלי מדינות. המקבילה העיקרית של הוועדה היא הוועדה הדמוקרטית הלאומית. מדיה וקבצים בנושא הוועדה הרפובליקנית הלאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הרפובליקנית (באנגלית) הוועדה הרפובליקנית הלאומית, ברשת החברתית פייסבוק הוועדה הרפובליקנית הלאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הוועדה הרפובליקנית הלאומית, ברשת החברתית אינסטגרם הוועדה הרפובליקנית הלאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב הוועדה הרפובליקנית הלאומית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) National leaders - GOP.com ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב ברוך

הרב יעקב ברוך (1890– 22 באוגוסט 1956) היה דיין, מורה ואיש ציבור, רב הקהילות היהודיות בנפת טוקט שבטורקיה, סגן יו"ר ועד העדה הספרדית בירושלים, ממייסדי "הליגה הבינלאומית להצלת יהודי ערב" ופעיל למען גאולת קרקעות בירושלים. נולד בעיר העתיקה בירושלים ב-1 ביוני 1890 (י"ג בסיוון ה'תר"ן), לרחל בת יעקב מטלון וליצחק ברוך, שעלה בילדותו מאדירנה שבטורקיה, והיה אחיו של הרב נסים ברוך, שכיהן כרב בירושלים. בצעירותו למד בתלמוד תורה של העדה הספרדית בעיר, בישיבת תפארת ירושלים, ב"ישיבת הרב חזן" ובבית המדרש למורים של חברת עזרה. בשנת 1906 (ה'תרס"ו) נישא לוידה בת הרב אהרון אלנקווה, ובשנת 1909 (ה'תרס"ט) עבר להתגורר בטורקיה, שם למד בבית המדרש לרבנים באיסטנבול, ובסיום לימודיו נבחר לשמש כרב הקהילות היהודיות בנפת טוקט. בהמשך שימש כחבר בית הדין הרבני באיסטנבול, ולאחר מכן שימש כמורה הראשי לעברית במדרשת "יבנה" שבאיסטנבול. בעיר האחרונה אף נמנה עם מייסדי חברת "התחיה" והסתדרות המורים העברים, כיהן כיושב ראש אגודת "שיבת ציון" וארגון הנוער "צעירי ציון", ושימש כחבר הנשיאות של הפדרציה הציונית למזרח בשנת 1921 (ה'תרפ"א). בתקופת שהותו בטורקיה חיבר והוציא לאור ספרי לימוד לתלמידים, במספר מהדורות, וכתב בעיתונים היהודיים איל טיימפו, "איל ג'ודיאו" ו"המבשר". בשנת 1924 (ה'תרפ"ד) חזר לארץ ישראל והחל לשמש כמורה בתלמוד תורה של העדה הספרדית בירושלים, וכמזכיר בית הדין של העדה בעיר. בהמשך שימש כמזכיר הכללי של הרבנות הראשית, וכמנהל משרד הרבנות בירושלים. נמנה עם מייסדי ההסתדרות הדתית-לאומית "על המשמר" של היהודים הספרדים בירושלים, ונבחר לכהן כיושב ראש הוועד שלה. כן שימש כסגן יושב ראש ועד העדה הספרדית בירושלים וכחבר מועצת סניף הציונים הכלליים בעיר. עבור מוסדות העדה הספרדית אף נסע למצרים כשד"ר. בחג החנוכה נהג לארגן עלייה המונית לרגל לעיר העתיקה בירושלים. לקח חלק בפעילות לגאולת קרקעות, וכיהן כיושב ראש וועד "נחלת דוד", שמטרתו הייתה הקמת כפר לבעלי מלאכה על שטח בגודל 700 דונם ליד נווה יעקב, וכיושב ראש וועד "נחלת יעקב", שמטרתו הייתה ייסוד שכונה בסמוך לשכונת קטמון. נמנה עם מייסדי "הליגה הבינלאומית להצלת יהודי ערב", ונבחר לשמש כיושב ראש הסניף הירושלמי וכחבר מרכזה. נפטר בירושלים ב-22 באוגוסט 1956 (ט"ו באלול ה'תשט"ז) ונקבר בהר המנוחות. על שמו כיכר בירושלים. המורה - ספרי לימוד לתלמידים לארבע שנות לימוד, יצא לאור במספר מהדורות החל משנת 1920 המדבר - ספר שיחות בעברית, דקדוק לתלמידים מילון עברי-צרפתי דוד תדהר (עורך), "הרב יעקב ברוך", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 2017 הרב י. ברוך זצ"ל הובא למנוחות, חרות, 24 באוגוסט 1956, עמ' 8 יעקב ברוך באתר GRAVEZ
אליפות העולם בכדורסל נשים 1959

אליפות העולם בכדורסל נשים 1959 היא אליפות העולם בכדורסל נשים השלישית שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה במוסקבה, ברית המועצות בין ה-10 באוקטובר ל-18 באוקטובר 1959. המשחקים נערכו בלוז'ניקי. ברית המועצות זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת. עקב אירועי המלחמה הקרה בתחרות השתתפו רק מדינות של הגוש הסובייטי ונבחרת דרום קוריאה. המשחקים נערכו בשיטת ליגה עם מפגש בודד בין הקבוצות. נתונים מאתר פיב"א
ג'ני לינדן

ג'ני לינדן (באנגלית: Jennie Linden; נולדה ב-8 בדצמבר 1939) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בסרט הקולנוע "נשים אוהבות" משנת 1969. לינדן נולדה בוורת'ינג למרקוס ופרידה פלטשר, ארכיטקט ועקרת בית. בגיל 17 החלה ללמוד באמצעות מלגה בבית הספר Central School of Speech and Drama. חברותיה ללימודים היו ג'ולי כריסטי, ונסה רדגרייב ולין רדגרייב. הופעותיה הראשונות של לינדן בקולנוע היו בסרטי האמר "Nightmare" מ-1964, ובתפקיד ברברה בסרט "דוקטור הו והדאלקים" מ-1965. תפקידה הידוע ביותר הוא בדמות אורסולה בסרט "נשים אוהבות" מ-1969 עליו הייתה מועמדת לפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה (BAFTA). ב-1970 הופיעה לינדן בסרט "הראש הכרות" על פי רומן מאת אייריס מרדוק לצדם של לי רמיק ואיאן הולם. עוד בקולנוע שיחקה בסרטים "מטורף מטורף מטורף הערפד" (1974), "הדה" (1975), "ולנטינו" (1977) וב"צ'ארלי מופין" (1979). לינדן החליטה לוותר על קידום קריירה בהוליווד מפני שרצתה לגדל את בנה באנגליה. היא קיבלה הצעות לתפקידים בסרט "אריה בחורף" (1968), בסרט "המקשר" בו לוהקה לתפקיד הראשי של ליידי מריאן טרימינגהם אותו גילמה לבסוף ג'ולי כריסטי. לינדן גם דחתה את התפקיד שלי איימי בסרטו של סם פקינפה "כלבי הקש" (1971). במשך שנתיים שיחקה לינדן בסיבוב הופעות של המחזה "הדה גאבלר" בהפקה של טרוור נאן עם הלהקה השייקספירית המלכותית בתפקיד תאה אלבסטד, לצדה של גלנדה ג'קסון בתפקיד הראשי. בהמשך הן הופיעו יחד בעיבוד הקולנועי של המחזה משנת 1975. בטלוויזיה הופיעה לינדן בפרק "Lobster Quadrille" בסדרה "הגומלים" (1964), בפרק בסדרה "שרלוק הולמס" בכיכובם של דאגלס וילמר ונייגל סטוק, בסדרה "המלאך" (1966), בפרק "To the Death, Baby" בסדר "המשכנעים!" (1970), בפרק בסדרה "The_Adventures_of_Black_Beauty" (מ-1973), במיני-סדרה "לורד פונטלרוי הקטן", בדמות פטסי קורנווליס-וסט בסדרה "לילי" (1978), בסדרה "צ'אנסר" (1990), ובסדרה "Trainer" (מ-1991). לינדן נשואה לכריס מאן, ולבני הזוג יש בן אחד, רופרט. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ני לינדן ג'ני לינדן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ני לינדן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ני לינדן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ני לינדן באתר Aveleyman Stevens, Christopher (2010). Born Brilliant: The Life of Kenneth Williams. John Murray. p. 401. ISBN 1-84854-195-3. "I Never Wanted to Be a Woman In Love: As the BBC Updates a Classic Drama, Jennie Linden Reveals Why...", Daily Mail, 27 March 2011.
אליפות העולם בכדורסל נשים 1964

אליפות העולם בכדורסל נשים 1964 היא אליפות העולם בכדורסל נשים הרביעית שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בלימה, פרו בין ה-18 באפריל ל-5 במאי 1964. לראשונה המשחקים נערכו במספר ערים. משחקי בית הגמר נערכו בלימה. ברית המועצות זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות. היא ניצחה בכל המשחקים עם יתרון דו-ספרתי. תחילה התקיים השלב המוקדם בו נקבעו שש עולות לבית הגמר. נבחרת פרו העפילה ישירות לבית הגמר. בבית הגמר הקבוצות נפגשו בשיטת ליגה עם מפגש בודד בין הקבוצות. הקבוצות שלא עלו לבית הגמר, שיחקו לקביעת המקומות 8-13. נתונים מאתר פיב"א