laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
C-704

C-704 הוא טיל נגד ספינות שפותח על ידי מכון המחקר השלישי של תאגיד התעשייה האווירית של סין אשר גם ייצרה את ה-C-701. במרץ 2011 במבצע חוק ברזל חיל הים תפס משלוח איראני של 6 טילים שיועדו לחמאס. טיל זה תוכנן במיוחד למטרות בעלות תזוזה של בין 1,000 ל-4,000 טון. טילים קטנים יותר כמו TL-6 ו-C-701 או טילים גדולים יותר כמו C-802 וטילי ה-Silkworm אינם יעילים מבחינת עלות לשימוש במטרות אלו. בגרסתו הראשונה שהוצגה הופיעה גרסה עם מכ"ם מכוון בלבד. היצרנים אישרו שפיתוח גרסאות נוספות הכוללות הנחיה באמצעות אינפרא אדום, טלוויזיה ולייזר כבר בתהליך. כמו ה-C-701, ה-C-704 צפוי להפוך לטיל אוויר-קרקע כללי שיכול לתקוף מטרות שונות, מה שהופך אותו למקביל סיני לAGM-65 מאבריק האמריקאי. ב-16 במרץ 2011 חיל הים הישראלי במבצע חוק ברזל יירט משלוח איראני לחמאס ברצועת עזה של שישה טילים מדגם C-704 הידוע בגרסה האירנית בשם "טילי נאסר" יחד עם משגרי טילים ורדארים של ועוד תחמושת, על סיפונה של האונייה Victoria. בשנת 2013, ספינת הקרב של הצי הבנגלדשי BNS Dhaleshwari שיגרה ארבעה טילי C-704 במהלך תרגיל ימי מקומי וכל הארבעה פגעו במטרותיהם בהצלחה. ב-14 בספטמבר 2016, הנשיא האינדונזי היה עד לשני ניסיונות כושלים לשיגור טילי C-705 על ידי הצי האינדונזי. הטיל הראשון נכשל בשיגור במועד הפקודה אך שוגר באופן בלתי צפוי כעבור חמש דקות ולא פגע במטרה. הטיל השני שוגר כמתוכנן אך כשל במהלך הטיסה. גרסת האוויר-קרקע של ה-C-704 נחשפה לראשונה לציבור בתערוכת האוויר השביעית בשנת 2008. ההבדל המשמעותי ביותר בין הגרסה המקורית לגרסה אוויר-קרקע הוא במערכת ההנחיה. מערכת ההנחיה המקורית הוחלפה במערכת IR כפולה המכסה את שני חלונות ה-IR (3-5 µm ו-8-12 µm), המסייעת בזיהוי מטרות חמקניות. גרסאות נוספות שנחשפו כוללות הנחיה אלקטרו-אופטית עם גימבל וטלוויזיה אינפרה-אדום עם חלון פלואוריד מגנזיום. בתערוכת האוויר השביעית, נחשף עוד חבר בסדרת C-70X, ה-C-705. טיל זה הוא פיתוח ישיר של ה-C-704, אך מבחינה חיצונית הוא דומה לטיל ה-C-602 המיניאטורי. שיפורים מרכזיים התבצעו בתחומי התצורה, ההנעה, ראש הקרב וההנחיה. מנוע הרקטות המקורי של ה-C-704 הוחלף במנוע גדול יותר בתוספת מנוע טורבו-סילון וכנפיים מתקפלות, מה שהגדיל את הטווח ל-140 ק"מ. המפתחים טענו שהעיצוב המודולרי של המנוע החדש מאפשר שלב שני להגדלת הטווח ל-170 ק"מ, אך שלב זה לא הוצג בתערוכה. ראש הקרב הופחת ל-110 ק"ג, אך השימוש בראש קרב כיווני-נפץ אפשר לטיל לנטרל מטרות בגודל של עד 1,500 טון. מספר מערכות הנחיה כבר פותחו עבור ה-C-705, כולל מכ"ם, טלוויזיה ואינפרא-אדום. להנחיה באמצע הטיסה נעשה שימוש ב-GPS או GLONASS, אך הדגם שהוצג בתערוכה תומך רק ב-GPS לצורכי ייצוא מדיה וקבצים בנושא C-704 בוויקישיתוף "Military Aspects of the Air Show China 2008 - SinoDefence.com". אורכב מ-המקור ב-2011-03-20. נבדק ב-2010-12-09. America’s Waning Military Edge, Yale Journal of International Affairs, ‏2012-02-22 (באנגלית אמריקאית) "Israel to release German-owned arms ship and crew - Monsters and Critics". ארכיון מ-2011-03-18. נבדק ב-2011-03-17. "Israel's latest PR bid has failed - Israel News | Haaretz Daily Newspaper". Haaretz. ארכיון מ-2011-03-18. נבדק ב-2011-03-17. "Former Coast Guard Cutter Jarvis Transferred to Growing Bangladesh Navy". defensemedianetwork.com. 4 ביוני 2013. נבדק ב-24 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Janes | Latest defence and security news". ארכיון מ-2017-08-29. נבדק ב-2019-06-29.
וינסטון צ'רצ'יל (1940–2010)

וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל (באנגלית: Winston Spencer Churchill‏; 10 באוקטובר 1940 – 2 במרץ 2010) היה פוליטיקאי בריטי מטעם המפלגה השמרנית ונכדו של ראש ממשלת בריטניה סר וינסטון צ'רצ'יל. צ'רצ'יל נולד ב-10 באוקטובר 1940 בצ'קרס, בקינגהאמשייר, והיה בנם של רנדולף פרדריק צ'רצ'יל ופמלה דיגבי, ונכדם של וינסטון וקלמנטיין צ'רצ'יל. הוא למד באיטון קולג' ובמכללת כרייסט צ'רץ', אוניברסיטת אוקספורד. לפני הקריירה הפוליטית שלו, צ'רצ'יל עבד, בין היתר, כעיתונאי במלחמת ששת הימים. הוא גם כתב ספר בנושא. הוא היה חבר בבית הנבחרים מ-1970 עד 1997, תחילה עבור מחוז הבחירה סטרטפורד ליד מנצ'סטר, ולאחר מכן עבור מחוז הבחירה החדש שנוצר מנצ'סטר-דייהולמה. הוא לא לקח על עצמו תפקידים פרלמנטריים מיוחדים. מאז פרישתו מהפרלמנט, הוא היה נואם מבוקש וכתב מאמרים תומכים על המלחמה בעיראק והמאבק בטרור האיסלאמיסטי. הוא גם שימש כדובר של קבוצת הלובי הבריטית הלאומית להגנה. בן דודו ניקולס סומס היה גם הוא חבר פרלמנט מטעם המפלגה השמרנית. צ'רצ'יל גם פרסם אוסף של נאומי סבו שכותרתו "לעולם לא ניכנע!". צ'רצ'יל חי בלונדון ברובע בלגרביה. הוא נפטר מסרטן הערמונית ב-2 במרץ 2010. צ'רצ'יל היה נשוי פעמיים. הנישואים הראשונים היו ביולי 1964 למרי ("מיני") קרוליין ד'ארלנגר, בתו של הבנקאי סר ג'רארד ג'ון ליאו רג'יס ברון ד'ארלנגר. לזוג נולדו ארבעה ילדים: רנדולף לאונרד ספנסר צ'רצ'יל (נולד ב-1965) ג'ני ספנסר צ'רצ'יל (נולדה ב-1966) מרינה ספנסר צ'רצ'יל (נולדה ב-1967) ג'ון ג'רארד אוורל "ג'ק" ספנסר צ'רצ'יל (נולד ב-1975) הנישואים הסתיימו בגירושים בשנת 1997 בגלל מערכות היחסים שלו מחוץ לנישואין, במיוחד עם סוראיה חשוגי, אשתו לשעבר של סוחר הנשק עדנאן חשוגי. באותה שנה הוא נישא לתכשיטנית הבלגית לוס דניאלסון. עם זאת, צוואתה של אמו קבעה כי עליו לחלוק את הירושה שלה עם אשתו הראשונה. בתחילת שנות ה-70, למרות התנגדות מפלגתו, צ'רצ'יל פעל למען הקמת אנדרטה בלונדון לקורבנות טבח יער קאטין. האנדרטה נחנכה בנוכחותו ב-1976. במאי 1993 עורר צ'רצ'יל דיון בגלל הביקורת שלו על מה שהוא ראה כזרימה מתמשכת של מהגרים מתת היבשת ההודית לבריטניה הגדולה. הוא ננזף בפומבי על כך על ידי שר הפנים מייקל הווארד, באישורו של ראש הממשלה ג'ון מייג'ור. ב-1995 הוא עמד במרכזה של מחלוקת על מכירת ארכיון של עיתונים היסטוריים (Chartwell Papers) השייך לסבו. מחיר הרכישה של 13.5 מיליון ליש"ט הובטח כלכלית על ידי מפעל הפיס הלאומי שנוסד אז. מדיה וקבצים בנושא וינסטון צ'רצ'יל בוויקישיתוף וינסטון צ'רצ'יל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עמרם אוחיון

הרב עמרם אוחיון (נולד ב-3 ביוני 1947, ט"ו בסיון ה'תש"ז) הוא רב חרדי-ספרדי, רב העיר אופקים, וממלא מקום רב העיר באר שבע. נולד במרוקו ליעקב וסול. בשנת 1962 עלה לישראל. בשנת 1999 התמודד לרבנות העיר אופקים כמועמדה של מפלגת ש"ס מול הרב שמעון כהן מועמד המפד"ל. אוחיון ניצח בתוצאות צמודות. החל מ-יוני 2024 מכהן כרב ראשי זמני לעיר באר שבע. ביולי 2024 נפטר באופן פתאומי רבה של העיר באר שבע יהודה דרעי. ב-27 ביוני, הודיע ראש העיר באר שבע רובי דנילוביץ כי בחר ברב עמרם אוחיון כמחליף זמני לרב יהודה דרעי, וכי יתקיים הליך דמוקרטי מסודר לבחירת רב חדש כפי שמחייב החוק. נשוי לתמר ומתגורר באופקים. בנו יוסף חיים נפטר לאחר מחלה בגיל 38. דביר עמר, רב העיר אופקים מונה למ"מ רב העיר באר שבע, באתר ערוץ 7, 26 ביולי 2024 יעקב לוי, רוביק דנילוביץ' הפתיע: הרב של אופקים יחליף זמנית את הרב דרעי ז"ל, באתר mynet‏ באר שבע, 25 ביולי 2024 דני בלר, הפתעה בישיבת מועצת העיר: דנילוביץ חשף את זהות מחליפו של הרב יהודה דרעי זצ"ל, 27 ביוני 2024, באתר חדשות באר שבע והנגב משה ויסברג, טרגדיה: בן רבה של אופקים נפטר • הותיר שמונה יתומים, באתר בחדרי חרדים, 15 ביולי 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מ.ק. 710

מ.ק. 710 הוא מכשיר קשר צבאי מוצפן שהוכנס בתחילת שנות ה-2010 לשירות בצה"ל כתחליף למכשיר הקשר הוותיק מ.ק. 77. המכשיר פותח במטרה לשפר את הכשירות המבצעית לשמור של יחידות צה"ל ולהתאים לטכנולוגיות התקשורת המודרניות. המ.ק. 77, שהיה בשימוש בצה"ל במשך כחמישים שנה, התאפיין בתקלות תכופות וביכולת טכנולוגית מוגבלת ביחס לדרישות המודרניות. במהלך השנים ניסו להחליפו במכשירים מתקדמים יותר, אך בשל בעיות תקציב הדבר לא יצא לפועל. בשנת 2012 הוחלט להכניס לשירות את המ.ק. 710 והמ.ק. 714, כמכשירי קשר חדשים המותאמים לצרכים העכשוויים של צה"ל. מוצפן: המכשיר כולל יכולות הצפנה מתקדמות, המגינות על התקשורת מפני האזנות ואיומים סייבריים. קל משקל: בניגוד למ.ק. 77, המכשיר קל משקל ונוח לנשיאה, מה שמאפשר שימוש נוח בכף היד. יכולת העברת נתונים: המכשיר מסוגל להעביר נתונים רבים ובכך לשפר את התקשורת הפנימית ביחידות השונות. אמינות גבוהה: זמן הפעולה בין תקלות מוערך בכ-3,000 שעות, בהשוואה לכ-100 שעות במכשירים הישנים. מכשירי המ.ק. 710 מיוצרים במפעל בערד, שהוקם במיוחד לצורך ייצורם. המפעל מספק כמאה מקומות עבודה לתושבי הפריפריה ומהווה חלק מהתעשייה הביטחונית בישראל. העסקה לרכישת המכשירים מוערכת בכמיליארד שקלים ואושרה על ידי הממשלה הכנסת המ.ק. 710 לשירות שיפרה בהרבה את הכשירות המבצעית של יחידות צה"ל, וסיפקה תקשורת אמינה ומאובטחת יותר בשדה הקרב. כמו כן, המכשירים החדשים מאפשרים ניצול יעיל יותר של התדרים ומפחיתים את הצורך בתחזוקה תכופה. המ.ק. 710 נמצא בשימוש בכל זרועות צה"ל, במיוחד ביחידות השדה וביחידות הלוחמות, ומחליף בהדרגה את המ.ק. 77 בכל היחידות. השדרוג הטכנולוגי מאפשר למפעילים תקשורת איכותית יותר במצבים קרביים ובתנאי שטח קשים. מתן חצרוני, ‏המחליף של המ.ק. 77: קל ומוצפן, באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2012 אמיר בוחבוט‏, כיצד מתמגן צה"ל נגד התקפות סייבר באוגדת עזה?, באתר וואלה, 3 באוקטובר 2012
נירה שויאר

נירה שויאר (1934 – 26 ביולי 2024) הייתה מחברת ספרי בישול ישראלית, מחלוצי הספרות הקולינרית בישראל ובין התורמים להתפתחות התרבות הקולינרית בה. ספרה "עוגות לכל עת", שיצא לאור לראשונה בשנת 1979, הפך לאבן דרך בתחום האפייה הביתית בישראל. שויאר נולדה בשנת 1934 בקיבוץ כפר מנחם להורים חלוצים. הוריה היו מששת האנשים הראשונים שהקימו את קיבוץ כפר מנחם והתגוררו במקום עוד לפני שהיה בו ישוב מסודר והוא היה גבעת טרשים בלבד. שויאר הייתה הילדה הראשונה בקיבוץ וגדלה בתנאים קשים, בצריף קטן ללא שירותים. אביה היה בבריגדה היהודית. ספריה של שויאר הוגדרו כספרי אפייה פורצי דרך, וספרה "עוגות לכל עת" הפך לפריט חובה במטבחים רבים בישראל של סוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. הספר, בעריכת רות סירקיס, יצא לאור בשנת 1979 וזכה להצלחה מיידית. הספר היה אחד מספרי האפייה הראשונים בארץ. שויאר עבדה אז כאחראית על מחסן הבגדים של הילדים והנוער בכפר מנחם ובמקביל כתבה את ספר האפייה. למעלה מ-100 אלף עותקים של הספר נמכרו בתוך שנה וחצי מיום יציאתו לאור. הספר נחשב לראשוני בתחומו בסוגה של ספרי בישול ישראלים בתחום האפייה. עוגות לכל עת (1979) – שויאר סיפרה בראיונות כיצד הספר נולד כמעט בטעות, אחרי שאנשי כפר מנחם ביקשו ממנה להוציא חוברת מתכונים לחברי הקיבוץ. הספר הציג 180 מתכונים לעוגות, עוגיות ומאפים מתוקים. הוא התאפיין בהוראות ברורות ופשוטות שהתאימו גם למתחילים בתחום האפייה. שויאר שילבה בספר מתכונים מסורתיים לצד חידושים, והתאימה אותם לטעם הישראלי ולמצרכים שהיו זמינים בשוק הישראלי בשנים שבהן פורסם. שויאר הקפידה גם על מתן טיפים והסברים שסייעו לקוראים להבין את התהליכים המוסברים בו ולצבור ניסיון בתחום האפייה הביתית. רבים מהמתכונים שהופיעו ב״עוגות לכל עת" מוכרים ואהובים עד היום במטבחים רבים וקיבלו אדפטציות שונות וביטויים גם בעולם האונליין. מלוחים לכל עת (2002) – הוצאת מודן התגוררה בקיבוץ כפר מנחם. נפטרה ב-26 ביולי 2024. נירה שויאר, ברשת החברתית פייסבוק מידע על נירה שויאר בקטלוג הספרייה הלאומית לזכרה של נירה שויאר: עוגת זיו מהספר "עוגות לכל עת", באתר מאקו, 28 ביולי 2024] נירה שויאר, מחברת ספר העוגות שכבש את ישראל הלכה לעולמה, באתר ישראל היום, 27 ביולי 2024 תיקי גולן, נירה שויאר, מחברת "עוגות לכל עת", הלכה לעולמה, באתר ynet, 27 ביולי 2024 איתן לשם, נירה שויאר, מחברת הספר "עוגות לכל עת", מתה כמה ימים לפני יום הולדתה ה-90, באתר הארץ, 27 ביולי 2024 מלוחים לכל עת: סלטים, חמוצים, פשטידות, חטיפים, לחמים / נירה שויאר
ובסטר (סדרת טלוויזיה)

ובסטר (באנגלית: Webster) היא קומדיית מצבים ששודרה במקור ברשת ABC מ-16 בספטמבר 1983 עד 8 במאי 1987. בישראל הסדרה שודרה במקור בסוף שנות ה-80 בערוץ הראשון ובערוץ המזרח התיכון. הסדרה מתרכזת בילד היתום האפרו-אמריקני בן ה-5 ובסטר לונג, שהוריו הביולוגים נהרגו לאחרונה בתאונת דרכים. בעקבות כך ובסטר מאומץ על ידי הסנדק שלו - שחקן ה-NFL לשעבר ג'ורג' פאפאדופולוס, ואשתו הטרייה, קת'רין אשר מתגוררים בדירה מפוארת בגורד שחקים במרכז שיקגו. בעונה השנייה ובסטר שרף בטעות את הדירה של הזוג ובעקבות כך המשפחה עוברת לבית ויקטוריאני גדול אותם הם שכרו מביל וקאסי פארקר. ובסטר לונג (מגולם על ידי עמנואל לואיס (אנ')) - ילד יתום אפרו-אמריקני חביב בן 5 שהוריו הביולוגים נהרגו לאחרונה בתאונת דרכים. וובסטר מאומץ לאחר מות הוריו על ידי ג'ורג' וקת'רין. ג'ורג' פאפאדופולוס (מגולם על ידי אלכס קראס) - שחקן NFL לשעבר שהופך לאביו המאמץ של ובסטר. ג'ורג' עובד למחייתו כשדר ספורט. קת'רין קלדר-יאנג פאפאדופולוס (מגולמת על ידי סוזאן קלארק) - אשתו של ג'ורג' ואמו המאמצת של ובסטר. קת'רין עובדת למחייתה כפסיכולוגית. ג'רי סילבר (מגולם על ידי הנרי פוליק) - המזכיר הסרקסטי של קת'רין. קאסי פרקר (מגולמת על ידיד קת'רין דיימון) - עורכת ספרים רומנטיים וספרי פשע אשר משכירה למשפחת פאפאדופולוס את ביתה הוויקטוריאני. היא הופכת לחברה קרובה של קת'רין והיא מעריצה את וובסטר כאילו הוא היה הנכד שלה. ביל פרקר (מגולם על ידי יוג'ין רוש) - בעלה של קאסי. ביל הופך לחבר טוב של ג'ורג'. הדוד פיליפ לונג (מגולם על ידי בן ורין) - דודו הביולוגי של ובסטר אשר בתחילה מתקשה לקבל שוובסטר יגדל עם בני זוג לבנים. מאוחר יותר הוא עובר להוליווד על מנת להתמקד בקריירת משחק, אך לעיתים הוא מגיע לבקר את ובסטר. ג'ורג' "פאפא" פאפאדופולוס האב (מגולם על ידי ג'ק קרושן) - אביו של ג'ורג'. רוב וויטאקר/ג'וינר (מגולם על ידי צ'אד אלן) - אחד מחבריו של ובסטר שהוריו התגרשו לאחרונה. פיטי/רוג'ר (מגולם על ידי קארל סטיבן) - אחד מחבריו של ובסטר. טימי/אנדי (מגולם על ידי דני מק'מרפי) - אחד מחבריו של ובסטר. טומי (מגולם על ידי גייב ויצ'ר) - אחד מחבריו של ובסטר. בני (מגולם על ידי ניק דמאורו) - הבעלים של המסעדה "Benny's" במרכז העיר שיקגו אותה חברי הסדרה נוהגים לפקוד. ניקי פאפאדופולוס (מגולם על ידי קורין נמק) - קרוב משפחה של ג'ורג' שמופיע מדי פעם בתוכנית. "ובסטר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ובסטר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ובסטר", באתר Metacritic (באנגלית) "ובסטר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
גשר נופים-מורשת

גשר נופים-מורשת או גשר 200 או גשר נחל ענבה השני הוא גשר לכלי רכב, רוכבי אופניים ולהולכי רגל, מעל נחל ענבה ומחבר בין שכונת נופים לשכונת מורשת הממוקמות על שתי גדות של נחל ענבה במודיעין-מכבים-רעות. על הגשר עובר שדרות ענבה . הגשר תוכנן על ידי האדריכל אריה גונן ועל ידי מהנדסי הקונסטרוקציה ממשרד "רוקח אשכנזי מהנדסים" ונבנה על ידי החברה הכלכלית מודיעין, בנייתו ארכה כחצי שנה והוא נבנה במקביל לגשר שדרות החמאם (גשר 180) הסמוך לו. על הגשר עובר כביש בעל שני נתיבים, שביל אופניים ושביל הולכי רגל. גשר קשת עשוי פלדה, אורך הגשר כ-100 מ', מפתח הקשת 60 מ, ורוחבו 36 מ'. עקב הרוחב הגשר נתמך על ידי שלוש קשתות תחתונות. מיסעת הגשר נבנתה מקונסטרוקציה המשלבת קורות פלדה ויציקת בטון. בתכנון נלקח בחשבון קיום מעבר אקולוגי רחב, הכולל ערוץ הנחל, שהכתיב את מפתח קשת רחב יחסית ובניה ללא תמיכות זמניות על מנת לשמור על מעבר אקולוגי במהלך הבניה. המתכננים נאלצו להתמודד עם המורכבות הגאומטרית של הכביש בתחום חציית הנחל שכללה רדיוס עקמומיות אופקי, חתך כביש ברוחב משתנה וזווית נטייה (Skew) בין הכביש לבין ציר זרימת הנחל. הגשר תוכנן ונבנה בפרק זמו קצר על מנת לא לעצור התפתחות השכונות החדשות הסמוכות לגשר. הגשר חוצה את הנחל בעל פשט הצפה של כ-50 מטר. מדיה וקבצים בנושא גשר נופים-מורשת בוויקישיתוף פרויקט גשר 200 מודיעין באתר של משרד "רוקח אשכנזי מהנדסים". פרויקט גשרי מודיעין החדשים, הכתבה במגזין "הנדסת בנייה ותשתיות" של איגוד המהנדסים לבנייה ולתשתיות בישראל, גיליון 86, מרץ 2020. גשר 200- מודיעין, אתר חברת "רוקח & אשכנזי - מהנדסים ויועצים" פרויקט גשרי מודיעין החדשים
טד החוקר החופר

טד החוקר החופר (בספרדית: Tadeo Jones 2: El secreto del Rey Midas; בתרגום חופשי: טד ג'ונס 2: הסוד של המלך מידאס) הוא סרט הנפשה ספרדי משנת 2017. את הסרט ביימו אנריקה גאטו ודייוויד אלונסו. הסרט הופץ על ידי חברת סרטי פרמאונט. זהו סרט המשך לסרט "טד, החוקר המבולבל" משנת 2012. בשנת 2022 יצא סרט המשך נוסף ששמו "טד החוקר החופר חוזר". טד נוסע ללאס וגאס כדי לראות את התגלית האחרונה של אהבתו שרה: פפירוס המוכיח את קיומו של המלך מידאס, שהפך את כל מה שהוא נגע בזהב באמצעות כוחה של שרשרת קסומה. עם זאת, ג'ק רקהאם גונב את הפפירוס וחוטף את שרה כדי לאלץ אותה למצוא את השרשרת עבורו, וטד צריך לנסות למצוא ולהציל אותה. טד החוקר החופר, ברשת החברתית פייסבוק טד החוקר החופר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "טד החוקר החופר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טד החוקר החופר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טד החוקר החופר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "טד החוקר החופר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "טד החוקר החופר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Tad the Lost Explorer and the Secret of King Midas (Tadeo Jones 2: El secreto del Rey Midas) at Cineuropa – the best of European cinema. Retrieved 14 May 2021. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוטובוס קיטור

אוטובוסי קיטור היו סוג של אוטובוס המונעים באמצעות מנועי קיטור ששימשו להובלת נוסעים. כלי רכב אלה היו נפוצים בעיקר במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, לפני שדחקו אותם המנועים הפנימיים בערה. האוטובוסים הראשונים היו קרובים למראה הכרכרות של אותה תקופה ושימשו להובלת נוסעים בערים ובכפרים ברחבי אירופה ואמריקה הצפונית. האוטובוס הראשון המונע בקיטור נבנה על ידי וולטר הנקוק בשנת 1829 ונקרא "האינפנט". הנקוק התחיל להפעיל שירות קבוע של אוטובוסים מונעי קיטור בין סטרטפורד ללונדון בשנת 1831. שירותי אוטובוסים נוספים בין-עירוניים המונעים בקיטור החלו לפעול באנגליה בשנות ה-1830. שירותים אלו היו אמינים ויכלו לפעול בתנאי דרך שהיו מסוכנים מדי להתניידות בכרכרות סוסים. אוטובוסים אלו היו יציבים יותר ופחות מועדים להתהפכות, והם יכלו לנוע במהירות של 24 קמ"ש ובמהירות ממוצעת של 12 קמ"ש על פני מרחקים ארוכים יותר. האוטובוסים עלו שליש עד חצי מהעלות של כרכרות סוסים ונגרם להם נזק קטן בהרבה לכבישים. שירות זה נמשך מספר שנים והיווה את תחילת השימוש באוטובוסי קיטור להובלת נוסעים באופן ציבורי. בשנות ה-1830 המאוחרות יותר, וולטר הנקוק ואמדאה בולה הצרפתי התחרו על פיתוח אוטובוסי קיטור מתקדמים יותר. בולה ייצר את האוטובוס "ל'אוביסאנט" בשנת 1873, שהצליח לנסוע במהירות מרשימה של 30 קמ"ש ולשאת עד 12 נוסעים. בתחילת המאה ה-20, עם המצאת מנועי הבנזין, אוטובוסי הקיטור החלו לאבד את מעמדם. מנועי הבנזין היו קלים יותר לתפעול, נזקקו לפחות תחזוקה, והיו בטוחים יותר. למרות זאת, חלק מאוטובוסי הקיטור המשיכו לפעול בערים מסוימות עד שנות ה-20 של המאה ה-20, בעיקר בגלל עלות הדלק הגבוהה והיעדר תשתית מתאימה למנועי בנזין. אוטובוסי הקיטור פעלו על ידי יצירת קיטור במנוע מיוחד שחימם מים בתוך דוודים. הקיטור שנוצר הופעל לחץ גבוה שהניע בוכנות ומכניות אחרות ליצירת תנועה. האוטובוסים היו זקוקים לתחזוקה שוטפת ולתדלוק בכמות משמעותית של פחם ומים. לאוטובוסי הקיטור היו יתרונות רבים בתקופתם. הם היו יחסית שקטים ויכלו לשאת משקל רב ולנסוע על כבישים קשים שכרכרות סוסים לא הצליחו להתמודד איתם. בנוסף, הם לא היו תלויים באספקת דלק נוזלי, שהיה נדיר באותם ימים. עם זאת, היו גם חסרונות משמעותיים - אוטובוסי הקיטור היו זקוקים לזמן התחממות לפני שהיו מוכנים לנסיעה, והתחזוקה שלהם הייתה מורכבת ויקרה. בנוסף, היו סכנות בטיחות כמו פיצוצי דוודים (Boilers) שגרמו לנפגעים רבים. מדיה וקבצים בנושא אוטובוס קיטור בוויקישיתוף 19th Century: Public & Private Steam Transportation, KD's Stolen History Blog, ‏2021-03-03 (באנגלית אמריקאית) Benson, Bruce L. "The rise and fall of non government roads in the United Kingdom". Street smart: Competition, entrepreneurship and the future of roads. pp. 263–264. "Steam Carriage, 1834 – Mitchell Library, Glasgow Collection". TheGlasgowStory. נבדק ב-29 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה)
טד החוקר החופר חוזר

טד החוקר החופר חוזר (בספרדית: Tadeo Jones 3: La tabla esmeralda; בתרגום חופשי: טד ג'ונס 3: לוח הברקת) הוא סרט הנפשה ספרדי משנת 2022. את הסרט ביים אנריקה גאטו. הסרט הופץ על ידי חברת סרטי פרמאונט. זהו סרט המשך לסרט "טד, החוקר המבולבל" משנת 2012 ו"טד החוקר החופר" משנת 2017. הארכאולוג המגושם טד שובר סרקופג ויוצא לקסם שמסכן את חבריו, וכך הם יוצאים להרפתקה שלוקחת אותם למקומות כמו מקסיקו, פריז ושיקגו. אוסקר ברברן - טד מישל ג'נר - דוקטור שרה לברוף לואיס פוסאדה - מומיה חוסה קורבאצ'ו - ריו אלכסנדרה ג'ימנז - ויקטוריה מון ססיליה סוארז - הסוכנת רמירז טיטו ואלוורדה - סאם פיקל אנה אסתר אלבורג - ראמונה ערן מור - טד נועה כהן - דוקטור שרה לברוף גילן שחף - מומיה שירלי לילו - ראמונה איילת רובינסון - ויקטוריה מון דן קיזלר - ריו דן שצברג - בריאן / דמויות שונות מייה קדוש - אן אסף פריינטא - סאם פיקל טליה ברקאי - הסוכנת רמירז / אמיליה / גברת וולפסטרום גדי לוי - שדרן טור דה פראנס "טד החוקר החופר חוזר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טד החוקר החופר חוזר", באתר אידיבי "טד החוקר החופר חוזר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "טד החוקר החופר חוזר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "Alexandra Jiménez, Cecilia Suárez, Tito Valverde e Iker Jiménez se suman a la familia de 'Tadeo Jones 3. La tabla esmeralda'". Mediaset. 26 ביולי 2022. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2023/2024 בליגת העל בכדוריד

עונת 2023/2024 בליגת העל בכדוריד הייתה העונה ה-71 של התחרות הארצית של הליגה הבכירה בענף הכדוריד בישראל. הליגה כללה 12 קבוצות. היא התחילה ב-22 בספטמבר 2023, והסתיימה ב-11 במאי 2024. בהתאם לתוצאות של העונה הקודמת בליגה הלאומית, בעונה זו עלתה לליגת העל מכבי תל אביב על חשבונה של הפועל דוראל חבל אילות שסיימה במקום הלפני אחרון בעונה הקודמת, אך ויתרה על זכותה להישאר בליגת העל וירדה לליגה הלאומית. מכבי פתח תקווה ויתרה על זכותה לעלות מהליגה הלאומית. הפועל רמת גן, שסיימה אחרונה בעונה הקודמת, נשארה בליגה לאור החלטתן של חבל אילות ושל מכבי פתח תקווה. בסיום עונה זו ירדה הפועל רמת גן לליגה הלאומית. עונה זו התקיימה בצל מלחמת חרבות ברזל, שהביאה לדחיית חלק מהמחזורים, ולשינוי שיטת המשחקים, כמו גם העולות והיורדות, במהלך העונה. המלחמה החלה ביום שבת, ה-7 באוקטובר 2023, יומיים לפני המחזור הרביעי של הליגה שתוכנן ל-9 באוקטובר. לאור זאת קיימו קבוצות רבות בליגה אימונים ביום שבת, מה שהביא שחקנים רבים בליגה לבטל את תוכניותיהם להשתתף בפסטיבל נובה, ומנע אסון כבד יותר. במקור היו אמורים להתקיים 22 מחזורים בעונה הסדירה, כשלאחר מכן יחולקו הקבוצות לשש קבוצות בבית העליון ושש קבוצות בבית העליון, שישחקו חמישה מחזורים נוספים במתכונת זו. בסיום חלק זה אמורות היו ארבע הראשונות בבית העליון לעלות לחצי גמר בשיטת הטוב משלושה משחקים, ושתי המנצחות יעלו לגמר שישוחק בשיטת הטוב מחמישה משחקים. שתי האחרונות בבית התחתון אמורות היו לרדת לליגה הלאומית. לאור המלחמה השתנתה שיטת המשחקים, והעונה קוצרה כך שהתקיים סיבוב אחד בן 11 מחזורים, ואחריו חולקו הקבוצות לבית עליון שכלל את שש המדורגות ראשונות בסיבוב הראשון ולבית תחתון שכלל את שש המדורגות אחרונות. בשלב הבתים התקיימו שני סיבובים, בסופם ארבע המדורגות עליונות בבית העליון העפילו לחצי הגמר ששוחק בשיטת פלייאוף, כשחצאי הגמר שוחקו בשיטת הטוב משלושה משחקים, והגמר שוחק בשיטת הטוב מחמישה משחקים, ובסיום הבית התחתון הוכרזה יורדת אחת. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות, על תוצאת תיקו הוענקה נקודה בודדת ועל הפסד לא הוענקו נקודות. מידע מאתר מנהלת הליגה אלון סגל, "עשינו מהלימון לימונדה", 10 בספטמבר 2023, אתר איגוד הכדוריד בישראל אלון סגל, כל העדכונים לקראת חזרת הליגות, 21 בנובמבר 2024, אתר איגוד הכדוריד בישראל אלון סגל, מחזור שכולו נס - סיפורו המצמרר של המחזור הרביעי, 23 בנובמבר 2023, אתר איגוד הכדוריד בישראל אלון סגל, דרבי ראשוני במחזור השני, דרבי תל אביבי בחמישי, 19 ביולי 2023, אתר איגוד הכדוריד הישראלי
בית דין לילי

בית דין לילי (באנגלית: Night Court) הוא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה במקור ברשת NBC בין 4 בינואר 1984 עד ל-31 במאי 1992 במשך תשעה עונות וכללה בסך הכול 193 פרקים. בישראל הסדרה שודרה במקור בשנות ה-90 בערוץ הראשון. עלילה הסדרה מתרחשת במשמרת הלילה של בית משפט עירוני ברובע מנהטן במהלך משמרת הלילה. המשפטים נערכים בראשותו השופט הצעיר והאקסצנטרי הרולד "הארי" סטון (בגילומו של הארי אנדרסון). לאורך הסדרה הארי וצוותו מטפלים במגוון רחב של תיקים יוצאי דופן. השופט הרולד "הארי" סטון (מגולם על ידי הארי אנדרסון) – השופט הצעיר והאקסצנטרי אשר הינו קוסם חובב ואוהב במיוחד מוזיקה ג'אז. דן פילדינג (מגולם על ידי ג'ון לארוקט) – תובע נרקיסיסט. כריסטין סאליבן (מגולמת על ידי מארקי פוסט) – סנגורית אינטליגנטית, ואמפתית. בול שאנון (מגולם על ידי ריצ'רד מול) – שופט מתנשא. מק רובינסון (מגולם על ידי צ'ארלס רובינסון) – פקיד בית הדין. אדם גבוהה וקירח בעל מראה חיצוני קשוח. משמש לעיתים רבות כקול ההיגיון. לוחם לשעבר במלחמת וייטנאם. רוז ראסל (מגולמת על ידי מרשה וורפילד) – פקידת בין הדין בעלת מראה חיצוני קשוח. מצטרפת לצוות בעונות המאוחרות יותר של הסדרה. היא הופכת במהרה לדמות מרכזית בדינמיקה של בית המשפט. "בית דין לילי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בית דין לילי", באתר AllMovie (באנגלית) "בית דין לילי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בית דין לילי", באתר Metacritic (באנגלית) "בית דין לילי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)