laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לייק וואנקה

"לייק וואנקה" הוא הסינגל הראשון מתוך האלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת קרן פלס, איך שהשמש תזרח (2013). השיר נכתב והולחן על ידי קרן פלס ופורסם ב-23 בדצמבר 2012. השיר נכתב במהלך חופשה של פלס באגם וואנקה, לאחר שהתגרשה. הוא עוסק בעיקר בפרידות ובהתמודדות עם הגירושים. פלס כתבה על כך בעטיפת הדיסק של הסינגל: בשלוש השנים האחרונות עברתי תהפוכות. נאלצתי להפרד מהסיפור שבניתי לי בראש, על איך יראה העתיד. במקום לכתוב מוזיקה, הקשבתי למוזיקה שכתבו אחרים. עזבתי בית שהיה בו הכל, והתחלתי מאפס. "לייק וואנקה" הוא אגם קסום, בניו זילנד. על גדותיו נכתב שיר ראשון אחרי שנים. ב"לייק וואנקה" איבדתי אהבה בלתי אפשרית, אבל כשחזרתי, מצאתי את מה שחיפשתי כל חיי. השיר עמד בראש המצעדים השבועיים של מדיה פורסט במשך שלושה שבועות, הגיע למקום הראשון ברשת ג', למקום 4 בגלגלצ וכן במקום 32 במצעד השנתי של גלגלצ. מלבד זה, הוא הוגדר כ"שיר השני הכי מושמע בשנת 2013". כחודש לאחר יציאת השיר, ב-16 בינואר 2013 יצא קליפ לשיר. את הקליפ ביים יריב בראל והוא צולם בחוף הים. הקליפ זכה ללמעלה מ-3.8 מיליון צפיות ב־YouTube. את השיר החלה פלס לשיר בהופעותיה החל מיציאתו במופע "שני פסנתרים". היא שרה את השיר גם בסיבוב ההופעות שלה לרגל יציאת האלבום, "איך שהשמש תזרח" וכן בסיבוב ההופעות שלה "לבד על הפסנתר". בהמשך שרה אותו גם עם רמי קלינשטיין במופעם המשותף. בנוסף, פלס שרה את השיר עם אחותה, אלה, במופע התרמה של "ארגון לתת". לייק וואנקה, בביצוע קרן פלס, סרטון באתר יוטיוב לייק וואנקה, בביצוע קרן פלס, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב מילות השיר באתר "שירונט" נועה הרשקוביץ‏, "אני לא שמה זין": קרן פלס משחררת קליפ, ומשתחררת. צפו, באתר וואלה, 17 בינואר 2013 האזינו: קרן פלס עם סינגל ראשון מאלבום חדש, באתר nana10‏, 23 בדצמבר 2012 קרן פלס - לייק וואנקה, באתר LINKTONE אסף נבו, ‏קרן פלס יפה מתמיד לצד כפיל של נועם טור, באתר ‏מאקו‏, 17 בינואר 2013 קרן ואלה פלס- לייק וואנקה
אוסה רומסון

אוֹסָה רומסון (בשוודית: Åsa Romson; נולדה ב-22 במרץ 1972) היא פוליטיקאית שוודית, חברת מפלגת הירוקים השוודית (אנ') שכיהנה כשרה להגנת הסביבה וכסגנית ראש הממשלה בין השנים 2014-2016. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה רומסון חברה בארגון צעירי הירוקים בשוודיה. נכנסה לפוליטיקה המוניציפלית, וכיהנה כחברת מועצת העיר סטוקהולם בין 2002 ל-2010. בבחירות 2010 נבחרה לפרלמנט השוודי ושימשה דוברת בתחום מדיניות האקלים ואיכות הסביבה. במאי 2011 נבחרה לעמוד בראש מפלגת הירוקים לצדו של גוסטב פרידולין (אנ'). במקביל סיימה לימודי משפט סביבתי באוניברסיטת סטוקהולם. עם כינון ממשלתו של סטפן לוון בראשית אוקטובר 2014, הצטרפו הירוקים לקואליציה והיא נבחרה כשרה להגנת הסביבה וסגנית ראש הממשלה. ב-19 באפריל 2016 הגדירה את פיגועי 11 בספטמבר כ"תאונות", דבר שעורר סערה רבה. כחודש לאחר מכן התפטרה מראשות המפלגה ומהממשלה. מדיה וקבצים בנושא אוסה רומסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסה רומסון אוסה רומסון, ברשת החברתית פייסבוק אוסה רומסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוסה רומסון באתר מפלגת הירוקים השוודית ynet, סגנית רה"מ של שבדיה: פיגועי 11/9 היו תאונה, באתר ynet, 19 באפריל 2016.
ג'סי לינגארד

ג'סי אליס לינגארד (באנגלית: Jesse Ellis Lingard; נולד ב־15 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי או הכנף בסיאול מליגת העל הקוריאנית. לינגארד נולד בעיירה וורינגטיון שבמזרח אנגליה. הוא הצטרף לאקדמיה של מנצ'סטר יונייטד בגיל 14. את הופעתו הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-30 בנובמבר 2011 בניצחון 1–2 על קריסטל פאלאס במסגרת רבע הגמר של גביע הליגה. ב-6 בנובמבר 2012 הצטרף ללסטר סיטי בהשאלה לחודש. הוא שיחק יום לאחר מכן בתיקו של לסטר סיטי 0-0 נגד בולטון בצ'מפיונשיפ כשנכנס כחילוף בדקה ה-85. הוא סיים את השאלתו ללסטר ב-2 בינואר 2013, לאחר שההשאלה הוארכה בחודש נוסף. בתקופתו בלסטר רשם חמש הופעות במדי הקבוצה. בעונת 2013/14 הושאל לברמינגהאם סיטי מהצ'מפיונשיפ ולאחר מכן הוא הושאל לברייטון מהליגה השנייה באנגליה. את תקופתו בברמינגהאם סיים 13 הופעות ושישה שערים ובברייטון הוא רשם 15 הופעות ושלושה שערים. בעונת 2014/2015 חזר למנצ'סטר יונייטד תחת לואי ואן חאל כמאמן הקבוצה, אולם לא זכה לדקות משחק רבות. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לדרבי קאונטי עד לסוף העונה. בעונה הבאה חזר למנצ'סטר יונייטד. ב-3 בנובמבר 2015 בישל שער בליגת האלופות נגד צסק"א מוסקבה. שבוע לאחר מכן כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון הליגה של יונייטד 2-0 על וסט ברומיץ' אלביון. ב-7 בפברואר 2016 כבש שער בתיקו 1-1 של מנצ'סטר יונייטד מול צ'לסי בליגה. ב-21 במאי 2016 כבש את שער הניצחון של מנצ'סטר יונייטד ב-1–2 על קריסטל פאלאס בגמר הגביע האנגלי. בעונת 2019/2020 הוא אכזב וכבש שער אחד בלבד, שהושג רק בתוספת הזמן של המשחק האחרון של העונה (מול לסטר סיטי) ולא בישל כלל. ב-29 בינואר 2021 הושאל לווסטהאם יונייטד עד לסיום העונה. ב-3 בפברואר ערך הופעת בכורה בה כבש שני שערים בניצחון קבוצתו 1–3 על אסטון וילה. ב-21 ביולי 2022 חתם בנוטינגהאם פורסט. ב-6 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בהפסד 0–2 לניוקאסל יונייטד. ב-7 בפברואר 2024 חתם בסיאול הדרום קוריאנית. ב-15 בנובמבר 2015 זומן לראשונה לנבחרת אנגליה על ידי מאמן הנבחרת רוי הודג'סון, לקראת משחק הידידות נגד צרפת. הוא לא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2016. ב-8 באוקטובר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 0–2 על מלטה. נכון ל-14 באפריל 2019 גביע ה-FA: ‏ 2015/2016 גביע הפוטבול ליג: 2016/2017 מגן הקהילה: 2016 הליגה האירופית: 2016/2017 שחקן החודש בפרמייר ליג: אפריל 2021 מדיה וקבצים בנושא ג'סי לינגארד בוויקישיתוף ג'סי לינגארד, ברשת החברתית פייסבוק ג'סי לינגארד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'סי לינגארד, ברשת החברתית אינסטגרם ג'סי לינגארד, באתר Transfermarkt ג'סי לינגארד, באתר Soccerway ג'סי לינגארד, באתר BDFutbol ג'סי לינגארד, באתר WorldFootball.net ג'סי לינגארד, באתר National Football Teams ג'סי לינגארד, באתר FootballDatabase.eu ג'סי לינגארד, באתר ESPN
נתנאל פיק

נתנאל "נייט" פיק' (באנגלית: Nathaniel C. "Nate" Fick) הוא סופר, יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית. פיק נולד וגדל בבולטימור. השלים תואר ראשון בממשל מטעם אוניברסיטת דארטמות. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים בעתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והשלמה כקצין חיל רגלים. עם סיום לימודיו בשנת 1999 התגייס לנחתים ושימש כמפקד מחלקה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים ה-1. פיק פיקד על המחלקה במהלך מלחמת אפגניסטן. עם שובו מאפגניסטן עבר לשרת כמפקד מחלקה בגדוד הסיור הראשון של הנחתים. פיקודו על המחלקה במלחמת עיראק תועד בספר ובמיני סדרה שהופקה על פיו דור מזוין. בשנת 2003 פרש מן הנחתים בדרגת קפטן והשלים תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בממשל באוניברסיטת הרווארד. עם סיום לימודיו פנה לעסקים ומשמש כיום כמנכ"ל חברה המספקת פתרונות הגנת סייבר. פיק כתב ספר על חוויותיו מן השירות הצבאי שהיה לרב מכר. מדיה וקבצים בנושא נתנאל פיק בוויקישיתוף נילי אורן, מזוינים, נמאסתם, באתר nana10‏, 17 בנובמבר 2008.
מוחמד אלנבארי

מוחמד אלנבארי (בערבית: محمد النباري) (נולד ב- 22 בפברואר 1970) הוא דוקטור לכימיה אורגנית בדואי-ישראלי, ראש המועצה המקומית חורה בשנים 2005–2018, וזוכה תואר אביר השלטון המקומי מטעם התנועה לאיכות השלטון. אלנבארי נולד ליד צריפין למשפחה שמקורה מחורה, ובגיל צעיר חזר לגור בכפר הבדואי הדרומי. בגיל 16 עזב את ביתו ועבר לאזור המשולש, כדי ללמוד בג'ת באחד מבתי הספר הטובים במגזר הערבי בזמנו. עם סיום הלימודים עבד למשך שנה בקטיף פרחים במושב נבטים, ולאחר מכן החל בלימודים אקדמאים לתואר ראשון ושני בכימיה באוניברסיטה העברית. עם סיום התואר השני המשיך אלנבארי לתואר שלישי ועשה דוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת בן-גוריון, בהנחיית פרופסור שמואל ביטנר. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסינתזה של חומרי טבע. לאחר סיום הפרק האקדמי בחייו, החל אלנבארי לעבוד בחברת התרופות פריגו, הוא התקדם לתפקידים ניהוליים, היה הבדואי השני לעבוד בחברה, ורשם על שמו 12 פטנטים הקשורים לתחום התמחותו. בשנת 2005 עזב את פריגו והתמודד לראשונה לראשות מועצת חורה. אלנבארי זכה לחשיפה תקשורתית נרחבת בעקבות השינויים שחולל בחורה. הישגיו היו במספר תחומים. בין היתר הגיעו אחוזי גביית הארנונה, שבעת כניסתו לתפקיד בשנת 2005, עמדו על 4% ל-86% בשנת 2015. תקציב המועצה עמד בשנת 2004, טרם כניסת אלנבארי לתפקיד, על סכום של 29 מיליון שקלים, ואלנבארי הגדילו ל-132 מיליוני שקלים. כמו כן הקים אלנבארי בחורה מכון לטיהור שפכים, מפעל קייטרינג שמעסיק מעל 20 נשים חד הוריות, מוקד בזק שמעסיק מספר דומה של עובדים ועובדות, הקים חברה כלכלית ופתח בית ספר למחוננים ביישוב. אחד האתגרים המרכזיים שאלנבארי התמודד איתם היה הוונדליזם והביטחון האישי בחורה. כדי להתמודד עם בעיה זו התקינו ברשות מעל 100 מצלמות שהורידו ברמה דרסטית את רמת האלימות, הגנבות והוונדליזם. אלנבארי הקים בחורה מוקד טלפוני עירוני מתקדם, שמספק שירותי מיקור חוץ בתשלום לרשויות ערביות אחרות, אשר מסתמכות על המוקד של חורה כדי לתת שירות מוקד עירוני. בנוסף הקים חברה כלכלית בחורה שמחזורה לשנת 2015 עמד על כ-34 מיליון שקלים. בנוסף, אלנבארי היינו ממייסדי עמותת כוכבי המדבר העוסקת בטיפוח מנהיגות בדואית צעירה, הוא יו"ר מיזם ואדי עתיר, חבר הנהלה בקרן אברהם, חבר הנהלה באג'יק - מכון הנגב ומכהן בחבר הנאמנים של מכללת ספיר. בשנת 2018 הקים אלנבארי את ארגון ינאביע, ארגון חברתי שמטרתו לקדם את החברה הבדואית בדרום. באותה שנה הודיע שלא יתמודד פעם נוספת לראשות המועצה בחורה. במקומו נבחר לתפקיד חאבס אלעטאונה. מוחמד אלנבארי מקבל את אות אביר איכות השלטון, סרטון באתר יוטיוב עמותת כוכבי המדבר מוחמד אלנבארי נואם בפני פורום שחרית על העשייה החברתית ברשות המקומית נאום של אלנבארי בכנס באוניברסיטת תל אביב שעסק במדיניות, חקיקה ורגולציה לקידום בריאות ילדים تكريم رئيس مجلس حورة المحلي بمنحه لقبا فخريا وشهادة تقديرية, מחמד אלנבארי מקבל תעודת הוקרה(הקישור אינו פעיל) של ד"ר מוחמד אלנבארי ראש מועצת חורה דר מוחמד אלנבארי על מערכת החינוך והתיכון ליאור דטל, הנוסחה של הד"ר לכימיה הצילה את אחד היישובים העניים בישראל, באתר TheMarker‏, 20 באפריל 2014 קלמן ליבסקינד, האיש שעשה מהפכה בחורה: "באתי לשנות", באתר nrg‏, 14 במאי 2013
קרוב יותר לירח

קרוב יותר לירח (ברומנית: Mai aproape de lună ובאנגלית: Closer to the Moon) הוא סרט קולנוע, שבוים על ידי נאה קאראנפיל, שגם כתב את התסריט בשנת 2013. הסרט הוא הפקה משותפת רומנית, אמריקאית, איטלקית ופולנית עם תסריט המבוסס על פרשת השוד, שביצעה כנופיית יואניד. ברומניה הקומוניסטית, ב-1959. בתפקידים הראשיים שיחקו ורה פרמיגה, מארק סטרונג, טים פלסטר, הארי לויד, מוניקה ברלדיאנו ואנטון לסר. בסרט מדברים אנגלית ויש כתוביות ברומנית. עלות ההפקה נעה בין שבעה לשמונה מיליוני דולר אמריקאיים. "קרוב יותר לירח" היה הסרט הפותח של פסטיבל הסרט היהודי ה-19 של לונדון. אתר האינטרנט הרשמי של קרוב יותר לירח (ברומנית) "קרוב יותר לירח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קרוב יותר לירח", באתר נטפליקס "קרוב יותר לירח", באתר AllMovie (באנגלית) "קרוב יותר לירח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קרוב יותר לירח", באתר Metacritic (באנגלית) "קרוב יותר לירח", באתר אידיבי "קרוב יותר לירח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) “Mai aproape de lună” de Nae Caranfil – în deschiderea UK Jewish Film Festival 2015 (באנגלית) Nae Caranfil, mai aproape de lună cu încă un film (ברומנית) Nae Caranfil deschide Festivalul Filmului Evreiesc de la Londra cu "Mai aproape de lună" (ברומנית)
גומצן

גֻּמְצָן הוא שם כולל למספר סוגי נחשים ממשפחת הצפעיים ומתת-משפחת צפעוני הגומה החיים באמריקה הלטינית, למעט הסוג טרימרסורוס ופרוטובות'רופס החיים באסיה הטרופית. הם קרוביהם של העכסן והמוקסין ורובם ארסיים מאוד. רבים מהם הם הנחשים הקטלניים ביותר באזור תפוצתם, מביניהם בולטים גומצן אימתן, גומצן חניתי, גומצן יאררקה וגומצן אורוטו. נחשים אלה קרויים "גומה" לצד הנחיריים, איתה הם חשים בטרף בעל חום גוף קבוע - מיני יונקים קטנים שונים ועופות. הם חיים ביערות טרופיים ויוצאים לציד בלילות. ישנם 4 סוגי גומצנים:
תעשיית אבן וסיד

תעשיית אבן וסיד בע"מ (כתוב בכתיב חסר, הוגים: תעשיות אבן וסיד) היא חברת מחצבות ישראלית המייצרת חומרי גלם לתעשיית הבנייה: אגרגטים, בלוקים מבטון, וסיד. בימי מאורעות תרצ"ו ניסו הערבים לשתק את הבנייה היהודית על ידי מניעת אספקה של אבן וחצץ. ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל ביקשה משבתאי לוז'ינסקי להקים את "חברת אבן" להפקת אבן וחצץ לבנייה על ידי חוצבים יהודים. תעשייה זו הפכה ב-1935 לחברת "אבן וסיד" שהשתייכה לחברת העובדים ול"סולל בונה". החברה סיפקה חומרי גלם למפעלי סלילה ובנייה (כבישים ראשיים, נמלים, נמלי תעופה, מבני ציבור, מבנים מסחריים ומבני מגורים, ומוביל המים הארצי) וכן לתפיסת שטחים אסטרטגיים בארץ (למשל, מחצבות מגדל צדק) בשנת 1990 רכשה "רדימיקס" מחברת "סולל בונה" מחצית מהבעלות בחברת "תעשיית אבן וסיד". בתחילת 2005 רכשה את פעילות חטיבת הבטון של "תעשיית אבן וסיד בע"מ" מחברת "סולל בונה" וב-2008 השלימה רדימיקס את רכישת כלל הפעילות של "תעשיית אבן וסיד". נכון למאה ה-21 מפעילה החברה תשעה מפעלים ומחצבות ונחשבת ליצרנית האגרגטים הגדולה בישראל. מחצבות מגדל צדק מחצבות חפציבה נגב מינרלים תעשייתיים מחצבת 4.5 - המחצבה נקראת על שם הקילומטר ה-4.5 משער נמל חיפה. המחצבה הוקמה בשנת 1929 ונוהלה על ידי "הנהלת העבודות" שליד מרכז העבודה של ההסתדרות בחיפה. מחצבות הקסטל - המחצבות נהרסו במלחמת העצמאות ושוקמו לאחריה. ב-1951 אירע בהן "אסון הקסטל" שבו נהרגו שמונה עובדים בהתפוצצות מחסן חומרי נפץ. בכירים בחברה הואשמו אז ברשלנות, אך איש לא הועמד לדין. מחצבת מודיעים - בצד המזרחי של כביש 6, מול אזור התעשייה שוהם. דוד פאיאנס, "אדם מול סלע", אבני דרך לאורך שישים שנות יצירה בכיבוש האבן והסיד, תעשיית אבן וסיד, תשמ"ד 1984. מדיה וקבצים בנושא תעשיית אבן וסיד בוויקישיתוף עמוד החברה באתר חברת רדימיקס רדימיקס הבריטית השלימה רכישת 50% מאבן וסיד, מעריב, 5 בנובמבר 1990 מיכאל רוכוורגר, שיכון ובינוי מכרה 50% מתעשיות אבן וסיד לרדימיקס, באתר הארץ, 26 בפברואר 2008
יהדות תאילנד

יהדות תאילנד היא קהילה יהודית המונה כמה מאות אנשים נכון לעשור השלישי של שנות ה-2000. הדת הרשמית בתאילנד היא בודהיזם (זרם טהרוואדה). הממשל התאילנדי הוא דתי ולאומני באופיו ומונע אקטיבית את הגירתם של מיעוטים דתיים לתאילנד (כולל בודהיסטים מזרמים שאינם טהרוואדה) ומפקח קפדנית על המיעוטים הדתיים הקיימים בתאילנד ומגביל את פעילותם. קהילת יהודי תאילנד נוסדה מצד יהודים שנמלטו מהאינקוויזיציה הספרדית במאה ה-16[דרוש מקור] ומהגירת מספר משפחות מיהדות בבל במאה ה-17[דרוש מקור] והתבססה בבירה של ממלכת איוטאיה עד התפזרותה במהלך המלחמה הבורמזית-תאית בין השנים 1765-1767. לאחר הקמת מדינת ישראל בשנת 1948 התגבשה לאורך השנים קהילה יהודית קטנה בתאילנד המורכבת בעיקר מסוחרים וסוכני נסיעות ובשנת 1993 נוסדו האיגוד היהודי של תאילנד וועד הכשרות תאילנד והרב יוסף חיים קנטור החל לכהן כרב הישראלי הראשון בבנגקוק. בין שנות ה-70 לשנת 1990 הצטרפו לקהילה צאצאים של פליטים יהודים מברית המועצות[דרוש מקור] ויהודים-פרסיים שנמלטו מרדיפות יהודים באיראן בשנות ה-70 וה-80.. לקהילה בתי כנסת בבנגקוק ובקו סמוי ובמהלך חגים יהודיים, מצטרפים אליה יהודים הנופשים בתאילנד, בעיקר מישראל וארצות הברית. בתאילנד פועלים כמה בתי חב"ד[דרושה הבהרה] כאשר הראשי שבהם נמצא בבנגקוק ומנוהל מצד הרב נחמיה וילהלם וניתנים בו מגוון שירותים ליהודי בנגקוק ולתיירים יהודים, בהם ארוחות שבת וחג. הוא היה מרכז חשוב לקהילה לאחר אסון הצונאמי באוקיינוס ההודי ב-2004.. עם זאת, מאז הפיגועים שהתרחשו במומבאי ב-2008, הכניסה לבית חב"ד בבנגקוק הוגבלה בעיקר לאזרחים ישראלים, לפי תשאול מאבטח. תאילנד החלה להקשיח את חוקי ההגירה שלה בשנת 1979 עם חקיקת חוק ההגירה של שנת 1979 והקשחות נוספות נעשו בשנת 2008, באמצע העשור השני של שנות ה-2000, בתקופת מגפת הקורונה ומאז מלחמת האזרחים במינאמר והפלישה הרוסית לאוקראינה. מאז הקשחות אלה, מספר המיעוטים הדתיים התייצב או פחת. אתר של בית חב"ד תאילנד Different Religions in Thailand - kathuphuketlanguageschool.com (באנגלית אמריקאית) (ארכיון) Thailand Virtual Jewish History Tour, www.jewishvirtuallibrary.org (באנגלית) The Jews of Bangkok, Thailand | BillGladstone.ca Inside Bangkok's Chabad House | CNN Travel Shabbat in Thailand (ארכיון) Report From Phuket Faith and Tsunami:  A Rescue Mission | Articles
איתי (שיר)

"איתַי" הוא סינגל הבכורה של הזמרת-יוצרת קרן פלס שנכלל באלבומה הראשון, אם אלה החיים. השיר נכתב והולחן על ידי פלס, ויצא ב-24 באפריל 2006. השיר נכתב על בן זוגה לשעבר, איתי פרל (עם זאת, זהו דבר שפלס עצמה לא רצתה להתייחס אליו והעדיפה להשאיר את הדמות עליה נכתב השיר "אנונימית"), והוא מתאר את מערכת היחסים ביניהם שנמשכה שלוש שנים. לדברי פלס, "השיר הוא על בחור שהגיע לעיר הגדולה ועדיין אין לו משפחה ושורשים. והעניין הוא שמתחת לכל הכיף בלהיות לבד ולא מחויב, מסתתרת בדידות". השיר הגיע לראש מצעדי הפזמונים בתחנות רדיו שונות וביניהן רשת ג' - מקום ראשון במצעדים השבועיים ומקום שלישי במצעד השנתי וגלגלצ - מקום רביעי במצעד השנתי. הוא זיכה את פלס בתארים "זמרת השנה" ו"תגלית השנה" בגלגלצ וברשת ג' במצעד העברי השנתי. לשיר יצא וידאו קליפ שביים אסף לבני, את איתי גילם אנחל בונני והופיע בו גם השחקנית דניאלה וירצר. נכון לאוקטובר 2021 הקליפ הגיע לכ-1.7 מיליון צפיות ביוטיוב. השיר נכלל במרבית סיבובי ההופעות של קרן פלס. השיר גם הופיע בחלק מסיבוב ההופעות המשותף של פלס עם רמי קלינשטיין, במהלכו השניים שרו יחד את השיר. מילות השיר "איתי" באתר שירונט איתי, בביצוע קרן פלס, סרטון באתר יוטיוב אור ברנע, עכשיו אני, באתר ynet, 23 באפריל 2006 יעקב בר-און, ‏איתי פרל: "איבדתי את קולי בגלל העומס, זו הייתה טראומה", באתר מעריב אונליין, 23 בינואר 2018 מיכאלה אונגר, קרן "איתי" פלס מדברת, באתר ynet, 13 באוגוסט 2006
אוסקר הקש

אוסקר הקש (בצ'כית: Oskar Hekš; ‏10 באפריל 1908 – 8 במרץ 1944) היה אתלט צ'כוסלובקי-יהודי, פעמיים ברציפות אלוף צ'כוסלובקיה (1929 ו-1930) ושיאן צ'כוסלובקיה בריצת מרתון, ייצג את ארצו בריצה זו באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1932). הקש נרצח בשואה באושוויץ. הקש נולד ברוז'דלוביצה, בבוהמיה המרכזית. הוא התאמן בקבוצת הגיבור פראג. באליפות צ'כוסלובקיה בריצת מרתון שנערכה בשנת 1929 זכה הקש במדליית זהב בתוצאה של 2:48:31 שעות. שנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו בתוצאה של 2:53:02 שעות. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים הקש במקום שמיני בריצת המרתון בשיא צ'כוסלובקיה חדש של 2:41:35 שעות. הקש סירב להשתתף באולימפיאדת הנאצים והיה בין מארגני האולימפיאדה העממית שהייתה אמורה להיערך בספרד בין התאריכים 19 - 26 ביולי 1936, אבל בשל מלחמת האזרחים בספרד הם לא נערכו. בנובמבר 1941 גורש הקש למחנה הריכוז טרזין עם אחד המשלוחים הראשונים. בשנת 1942 הוא גורש למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ, שבו הוא נרצח ב-8 במרץ 1944. ריצת מרתון: 2:41:35 שעות (1932) אוסקר הקש, באתר olympedia.org JAN ŠTUMBAUER, The contribution to the history of the jewish sports in Czechoslovakia in the years 1918–1939 (באנגלית) מירוסלב קרני - הכנות למרד במחנה המשפחות בבירקנאו (1989), באתר בית טרזין אוסקר הקש (בצ'כית) אלופי צ'כוסלובקיה בריצת מרתון התפתחות שיא צ'כוסלובקיה בריצות כביש
תרבות חסונה

תרבות חסונה היא תרבות ארכאולוגית מהתקופה הנאוליתית, שהתקיימה בצפון מסופוטמיה בתחילת האלף השישי לפנה"ס. שמה של התרבות ניתן לה על שם אתר המפתח תל חסונה (Tell Hassuna), השוכן במחוז נינוה בעיראק. ממצאים מהתרבות הזאת נמצאו באתרים נוספים אחרים, כמו תל שמשרה (Tell Shemshara). תרבות חסונה התקיימה בחלק מהזמן במקביל לתרבות סאמרא, שהייתה הרחבה של תרבות חסונה והמשיכה אותה. לעיתים חוקרים מתייחסים לתרביות אלה יחד, כאל תרבות חסונה-סמארא. בסביבות שנת 6000 לפנה"ס, החלה תנועה של אנשים לכיוון אזור מרגלות ההרים בצפון מסופוטמיה. אזור זה נהנה מכמות גשמים מספיקה שאפשרה לקיים חקלאות בעל. מתיישבים אלה היו החקלאים הראשונים בצפון מסופוטמיה. הם יצרו כלי חרס בסגנון מסוים שנקראו בפי החוקרים "כלי חסונה" (Hassuna Ware). המאפיין את הכלים האלה היה משטח חלק בצבע קרם שעליו עיטורים  ליניאריים בצבע אדמדם באיכות טובה. אנשי תרבות חסונה גרו בכפרים קטנים שגודלם נע בין 32-8 דונם. אפילו האתרים הגדולים ביותר של תרבות זאת היו קטנים מהאתרים של תרבות יריחו שהתקיימה 1000 שנים לפני כן, והרבה יותר קטנים מאשר בצ'טלהויוק, שהתקיימו במקביל באנטוליה. היישובים האלה בשיא גדלם לא עברו את ה-500 איש. המבנים בתל חסונה נבנו סביב חצר מרכזית פתוחה. הכלים שלהם היו בסגנון כלי חסונה, שהחליפו כלים גסים מתקופות קדומות. בנוסף להם, הם השתמשו באובני יד, חרמשים, אבני שחיקה, ותנורי אפייה, באתר נמצאו שפע של עצמות בעלי חיים מבויתים המשקפים חיים חקלאיים. באתרים נמצאו עצמות של חזירים, בקר, כבשים ועזים. בנוסף, היה נהוג ציד של איילים, ארנבות וחזירי בר. נמצאו עדויות לגידולי שעורה, חיטה, עדשים ואפונה, המעידים על חקלאות שהייתה מקור נוסף לאספקת מזון. הצלמיות היו קשורות לעבודת פולחן. קנקני קבורה שלתוכם הוכנס מזון מתוך אמונה בחיים לאחר המוות. הכלים האופייניים לתרבות זאת התגלו לראשונה בחתך עמוק שנעשה בנינוה בשכבות הנמוכות. היא הוגדרה לראשונה כתרבות נפרדת רק לאחר החפירות הארכאולוגיות של מחלקת העתיקות של עיראק (Iraqi Directorate of Antiquities) בתל חסונה בין השנים 1944-1943. רוב הידע בנושא תרבות חסונה, מקורו בחפירות ארכאולוגיות שהתקיימו בירים טפה (Yarim Tepe) על ידי ארכאולוגים רוסים בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20. תרבות סאמרא תרבות עובייד תרבות חלף מסופוטמיה מדיה וקבצים בנושא תרבות חסונה בוויקישיתוף פרופ' Thorkild Jacobsen, הדת המסופוטמית, אנציקלופדיה בריטניקה Hassuna (ancient name unknown) Hassuna, באתר אנציקלופדיה בריטניקה ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון

העיר של קרקסון (בצרפתית: Cité de Carcassonne) היא עיר עתיקה ומצודה מימי הביניים בעיר קרקסון הצרפתית, במחוז אוד, בחבל הארץ אוקסיטניה (לשעבר לנגדוק-רוסיון) השוכנת על גבעה בגדה הימנית של נהר אוד, בחלק הדרום-מזרחי של העיר. המוניטין של העיר נובע ממערכת הביצורים המרשימה שלה, הבנויה בשיטה של חומות כפולות באורך 3 ק"מ, שמבוצרות ב-52 צריחים ומגדלים. כבר בתקופה הנאוליתית היה ישוב במקום. המצודה נבנתה בתקופת האימפריה הגאלית, כך שהיא מיושבת באופן רצוף מזה כ-2,500 שנים, והיא ראתה את הרומאים, הסרצנים, מסעות הצלב, ואת הממלכה הוויזיגותית.  העיר התחילה כיישוב של האימפריה הגאלית. במאה ה-3 לספירה, הרומאים החליטו להפוך אותה לעיר מבוצרת. היא סופחה לממלכה הצרפתית בשנת 1247 לספירה, ושימשה גבול צרפתי חשוב בין צרפת וכתר אראגון. בשנת 1659, לאחר הסכם הפירנאים, שבמסגרתו הפך מחוז רוסיון לחלק מצרפת, העיר איבדה את משמעותה הצבאית. ביצוריה ננטשו והיא הפכה לאחד מהמרכזים הכלכליים של צרפת, בעיקר עקב תעשיית טקסטיל הצמר. בשנת 1849 ממשלת צרפת החליטה להרוס את ביצורי העיר. ז'אן-פייר קרוס-מיירוויי ופרוספר מרימה, שהיה ארכאולוג והיסטוריון מוערך, הובילו קמפיין לשמירה על המצודה כאתר היסטורי. הקמפיין נשא פרי ורתם את תושבי המקום להתנגדות להחלטת הממשלה, אשר הפכה בעקבותיו את החלטתה. בשנת 1853 החלו עבודות שיקום לעיר. האדריכל אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק היה אחראי לחידוש המצודה. עבודתו של ויולה-לה-דוק ספגה ביקורת במהלך חייו כבלתי הולמת לאקלים והמסורות של האזור. לאחר מותו בשנת 1879, עבודת השיקום נמשכה על ידי תלמידו, פול בוסווילוואלד, ומאוחר יותר על ידי האדריכל נודט. המצודה שוחזרה בסוף המאה ה-19, ובשנת 1997 נוספה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. המשחק קרקסון הוא משחק לוח שקרוי על שם העיר ומאוייר ברוח הארכיטקטורה באזור. מדיה וקבצים בנושא העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון אתר האינטרנט הרשמי של העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון Les lieux remarquables de la Cité, Site Officiel de la ville de Carcassonne. motorway aires: world heritage fortified city - Carcassonne aire, A61 | France zone at abelard.org, www.abelard.org Château et remparts de la cité de Carcassonne - Centre des monuments nationaux, carcassonne.monuments-nationaux.fr
מסע הצלב השמיני

מסע הצלב השמיני היה מסע צלב בתוניס שהתרחש בשנת 1270. מסע צלב זה אורגן על ידי לואי התשיעי, מלך צרפת, במטרה להילחם בסולטאן הממלוכי ביברס, שכבש חלקים נרחבים משרידי ממלכת ירושלים. בשנת 1263 הסולטן הממלוכי ביברס התחיל לכבוש ערים ולייסד ממלכה ממלוכית בארץ ישראל. בדרכם הרגו צלבנים רבים והשמידו מבצרים רבים שלהם כולל מבצר מונפור. הדבר נגע במיוחד ללואי התשיעי, שהשקיע זמן וכוחות רבים בממלכת ירושלים במהלך מסע הצלב השביעי. לואי התשיעי יצא ביחד עם נסיך אנגליה, אדוארד, לאחר שהפרלמנט הבריטי הטיל מס חסר תקדים בשיעור חמישה אחוזים על כספם ורכושם של כל אנשי הממלכה, כדי לממן את מסע הצלב. לואי תכנן לכבוש את תוניסיה ואז את מצרים ומשם לארץ ישראל כדי להציל בחזרה את השטחים שנכבשו ממלכת ירושלים. ביולי 1270 הפליגו לואי ואדוארד לסיציליה ומשם לתוניסיה, אבל אנשיו לא עמדו בחום הגדול, ורבים מתו משתיית מים מזוהמים כולל המלך לואי עצמו. הנסיך אדוארד החליט להמשיך במסע הצלב, אשר נקרא מסע הצלב התשיעי, והפליג לעכו ביחד עם כ-230 אבירים. הוא ניצח מספר קרבות קטנים, אבל בסוף חתם על הפסקת אש עם ביברס. עקב מסע צלב זה הוכרז המלך לואי התשיעי כקדוש נוצרי. מדיה וקבצים בנושא מסע הצלב השמיני בוויקישיתוף מסע הצלב השמיני, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דו"ח דלעת

דו"ח דלעת (באנגלית: Pumpkin Reports) היא סדרת אנימציה אמריקאית. הסדרה מתקדמת במקס שמגלה שהאחים החדשים שהגיעו הם חייזרים מרושעים שהגיעו מחללית בצורת דלעת. הוא וחבריו מתמודדים מול מזימותיהם כדי להציל את כל אנשי העיר כולל חבריו. בסוף כל פרק טרסה וגולייט שולחים הודעה אל החייזרים על מה שנכשלו. מקס: ילד בן 12 שמגלה שהאחים החדשים שהגיעו הם חייזרים ובכל יום נעזר בחבריו להתמודד מול מזימותיהם הכי טוב בהכול הדמות הראשית פוחד מהחושך. גולייט וטרסה: חייזרים דלעת דמוי ילדים שרוצים להשתלט על העולם ומקס חייב לעצור אותם טרסה טובה יותר מי מקס גולית לא יודע לדבר . פיקסל: בנו של סיימון סיליקון וחבר של מקס לא חכם במיוחד פוחד מי פרות בכובע מסיבה. ויולט : חברתו של מקס הראשונה שהאמינה בחיזרים יש לה יומן מאוהבת במקס פוחדת לדבר מול קהל. סיימון סיליקון: אביו של פיקסל ומדען כושל. אמא ואבא: הוריו של מקס שלא מאמינים שהאחים החדשים שלו הם חייזרים שמשתלטים על העולם. אתר האינטרנט הרשמי של דו"ח דלעת "דו"ח דלעת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דו"ח דלעת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ח+דלעת דו"ח דלעת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית