laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כלים אוטומטיים לסקירת קוד

כלים אוטומטיים לסקירת קוד הם כלי פיתוח תוכנה אשר בודקים את התאמת קוד המקור של תוכנה לסט כללים שהוגדרו מראש כ"כתיבה נכונה". תוכנת הסקירה בודקת את קוד המקור בהתאם לסט כללים, המייצגים ידע נרחב של חוקי יסוד וסמנטיקה, ומסייעים למפתחים מנוסים פחות להעלות את רמת הקוד שהם מייצרים. התוכנה מציגה רשימת אזהרות המונה את הנקודות שבהן הקוד לא עומד בסטנדרטים שנקבעו. בדרך כלל הכלי גם תומך בתיקון ההפרות באופן אוטומטי, או אפשרויות המקלות על המתכנת לתקן את הבעיות באופן ידני. הקטגוריה הנפוצה והוותיקה ביותר של כלים אוטומטיים לסקירת קוד הניא כלים המבצעים "ניתוח קוד סטטי". "ניתוח קוד סטטי" הוא תהליך אוטומטי המתבצע ללא הרצה בפועל של התוכנית, אשר לוקח תוכנית ומוצא תכונות או שגיאות תכנות שנכונות ללא תלות בקלט, ונכונות בכל מסלול שמגיע לנקודה מסוימת בתוכנית. סביבות פיתוח רבות מספקות כלים אוטומטיים לסקר קוד כחלק אינטגרלי מהסביבה, לדוגמה Eclipse ו-Microsoft Visual Studio כסביבות פיתוח משולבות תומכות במגוון רחב של תוספים המאפשרים סקר קוד. בנוסף לכלים לניתוח קוד סטטי, יש גם כלים לניתוח מבנה ויזואלי. כלים אלו עוזרים למפתחים לקבל הבנה טובה יותר של הקוד. מערכות אלו לא מכילות רשימה של חוקים מוגדרים מראש, ובמקום זאת מסייעות למהנדס על ידי יצירת הצגה גרפית של חלקי הקוד השונים ויחסם זה לזה, לדוגמה אילו מודולים משתמשים באילו שירותים המסופקים על ידי מודולים אחרים. הנדסת תוכנה סקר קוד מהו ניתוח קוד סטטי (מתוך סיכום הרצאה של פרופסור מולי שגיב, אוניברסיטת תל אביב
מוהיט צ'אוהאן

מוהיט צ'אוהאן (באנגלית: Mohit Chauhan; נולד ב-11 במרץ 1966) הוא זמר הודי. צ'אוהאן החל את דרכו בלהקת הפופ ההודית "דרך המשי" (Silk Route) ב-1996. הלהקה הוציאה שני אלבומים - "בונדיין" (Boondein) ו"פצ'אן" (Pehchan). לאחר שהלהקה התפרקה ב-2008, הוציא צ'אוהאן את אלבום הסולו הראשון שלו, "קאלאם" (Kalam). ב-2007 השתתף בתוכנית המציאות המוזיקלית ההודית "Mission Ustaad". במקביל החל צ'אוהאן לשיר בסרטי בוליווד, הראשון בהם היה "Rang De Basanti" ב-2006. ב-2010 זכה בפרס "פילמפייר" לסרטים הודיים בקטגוריית זמר הפלייבק הטוב ביותר, עבור השיר "Masakali" ששר בסרט "Delhi-6". הוא זכה ב-5 פרסים בתחום שירה בקולנוע הודי. מדיה וקבצים בנושא מוהיט צ'אוהאן בוויקישיתוף מוהיט צ'אוהאן, ברשת החברתית פייסבוק מוהיט צ'אוהאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוהיט צ'אוהאן, ברשת החברתית אינסטגרם מוהיט צ'אוהאן, סרטונים בערוץ היוטיוב מוהיט צ'אוהאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מוהיט צ'אוהאן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מוהיט צ'אוהאן, באתר ספוטיפיי מוהיט צ'אוהאן, באתר Last.fm (באנגלית) מוהיט צ'אוהאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) מוהיט צ'אוהאן, באתר דיזר מוהיט צ'אוהאן, באתר Discogs (באנגלית) מוהיט צ'אוהאן, באתר Songkick (באנגלית)
תיכון מור מטרו-ווסט רעננה

"מור מטרו ווסט" הוא בית ספר תיכון בעיר רעננה אשר נפתח בשנת 1991 (תשנ"ב). בית הספר נפתח לאחר 30 שנים בהן התיכון היחיד בעיר רעננה היה תיכון אוסטרובסקי, מפאת הגידול המואץ באוכלוסיית רעננה שבעקבותיה התעורר הצורך במוסד חינוכי תיכוני נוסף. התיכון קרוי על שמה של קהילת "מטרו ווסט" בניו ג'רזי, אשר פיתחה קשרי גומלין עם בית הספר והעיר כולה, ואף תרמה להקמתו. התיכון היווה שלב ראשון בקריית החינוך של רעננה, אשר לימים כללה את היכל הספורט "מטרו ווסט", בית הספר אמי"ת "רננים" ומרכז האמנויות. הקריה כולה נקראת "קריית יצחק רבין" מ-1995. השם "מור" הוא שמו העברי של התיכון, והוא נבחר בתחרות פתוחה שהתקיימה ב-1993. הפירוש כפול: ראשי תיבות של "מטרו ווסט רעננה". נכון לשנת הלימודים תשפ"א בבית הספר לומדים 1,107 תלמידים. בתיכון מגמות אמנות ייחודיות על אזוריות, בהן: מוזיקה, אמנות פלסטית, סדנת פיסול, ומעבדת הצילום. למגמות אלו הוקם מרכז אמנות חדשני. משנת 2008 הוקמו במשכן מעבדה מתקדמת לעיצוב גרפי ומעבדת תקשורת. בשנת 2011 נפתחה מגמה על-אזורית בתיכון: "מגמת מדעי החלל" שלאחר כמה שנים נסגרה והפכה ל"מגמת היי-טק". בפרסומי צה"ל, נכלל התיכון בין עשרת בתי הספר המובילים באחוזי גיוס קרבי. נבחרת האתלטיקה של התיכון ייצגה את ישראל בתחרות התיכונים העולמית בבלגיה בשנת 1993. בשנת 2015 ניצחה נבחרת הכדורסל של התיכון בליגת התיכונים, ייצגה את ישראל באליפות העולם לתיכונים וזכתה במקום השלישי. ערכים על בוגרי ובוגרות בית הספר מדיה וקבצים בנושא תיכון מור מטרו-ווסט רעננה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיכון מור מטרו-ווסט רעננה
מארין 1

מארין 1 (באנגלית: Marine 1) הוא אות הקריאה של כלי טיס בשירות חיל הנחתים האמריקני, בשעה שנשיא ארצות הברית נמצא בו. כאשר כלי טיס של חיל הנחתים מטיס את סגן נשיא ארצות הברית, הוא מכונה "מארין 2". השימוש במסוקים ככלי תחבורה נשיאותי החל בשנת 1957 בתקופת כהונתו של דווייט אייזנהאואר. מסוק ה-H-13 Sioux (גרסתו הצבאית של ה-Bell 47), חסר היה את אביזרי הנוחות, כגון מיזוג אוויר ובית שימוש, שבהם צוידו מסוקי הנשיא המאוחרים יותר. בשנים שלאחר מכן הוחלפו המסוקים בהדרגה לדגמים חדישים יותר. עד לשנת 1967 חלק חיל הנחתים את האחריות להובלתו של הנשיא במסוקים עם צבא ארצות הברית. כאשר הוטס הנשיא במסוקי הצבא נקרא המסוק "Army 1". כלי הטיס העיקריים שמשמשים בתפקיד זה כיום הם תשעה עשר המסוקים הנשיאותיים שמפעילה טייסת HMX-1, המשמשים את הנשיא וצוותו לטיסות קצרות. הטייסת מפעילה מסוקים מדגמי VH-3D סי-קינג (משנת 1962) ו-VH-60N בלק-הוק (משנת 1988). תפעולו של צי מסוקי מארין 1 נעשה בידי למעלה מ-800 נחתים, המרוכזים ברובם בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו בווירג'יניה. בכל מקום שבו נוחת "מארין 1", ממתין לנשיא על הקרקע לפחות נחת אחד במדים ייצוגיים מלאים. הנשיא ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן במארין 1 בטיסה מעל המול , בוושינגטון די.סי מארין 1 בבסיס חיל האוויר אנדרוז הנשיא טראמפ נותן את "ההצהרההמסורתית" לתקשורת בטרם עלייתו למסוק מארין 1 במדשאה הדרומית של הבית הלבן מארין 1 נוחת במדשאה הדרומית של הבית הלבן מקמפ דיוויד מארין 1 ממריא מהמדשאה הדרומית מארין 1 מסוג -VH-60N בלק-הוק המלווה את הנשיא בנסיעותיו בעולם מבט מתא הטייס של מארין 1 מארין 1 באחוזת מאר א-לגו, פאלם ביץ' פלורידה מארין 1 ממריא מארין 1 ואייר פורס 1 מארין 1 בביקורו של הנשיא אובמה באיטליה, 2009 מארין 1 בבסיס אנדרוז מסוק VH-92A בפיתוח עורך בדיקות נחיתה והמראה במדשאה הדרומית של הבית הלבן בספטמבר 2018. הנשיא טראמפ עוזב מדשאה דרומית מכוסה שלג אייר פורס 1 מדיה וקבצים בנושא מארין 1 בוויקישיתוף
בתיה באיאר

בתיה בָּאיֶאר (לעיתים באייר) (Bathja Bayer)‏ (26 בספטמבר 1928 – 28 ביוני 1995, ל' בסיון התשנ"ה) הייתה מוזיקולוגית, ארכאולוגית מוזיקה, מורה וספרנית ישראלית. בתיה באיאר נולדה בבינגן שבגרמניה. ובשנת 1936, בימי גרמניה הנאצית, עלתה לארץ ישראל עם משפחתה והתיישבה דרך קבע בחיפה. בשנת 1959 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת ציריך, ובהמשך קיבלה תואר בספרנות מן האוניברסיטה העברית בירושלים. כמנהלת מדור המוזיקה בספרייה הלאומית בשנים 1964 עד 1974 מילאה תפקיד חשוב בעיצוב ספריית המחקר המוזיקלי בספרייה הלאומית. באיאר הייתה מרצה בכירה במחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית וחלוצה בתחום המחקר הארכאולוגי-מוזיקלי של תרבויות עתיקות במזרח התיכון. בתחום זה שקדה על איסוף נתונים ארכאולוגיים ואיקונוגרפיים מתקופת התנ"ך בארץ ישראל כדי לזרוק אור על מוזיקה וכלים מוזיקליים הנזכרים בטקסטים תנכ"יים ופוסט-תנ"כיים. בשנות ה-60 כיהנה באיאר כמורה לתולדות המוזיקה בבית הספר לאמנויות רננים וקנתה את לב תלמידיה ביצירתיות, בחוש ההומור ובהתלהבותה לנושאי הוראתה. ארכיונה, ובו מאמרים, התכתבויות ועוד, שמור בספרייה הלאומית. ערך "נגינה וזמרה" באנציקלופדיה מקראית, כרך 5 (1980). עבודת מחקר "הנבל התנכ"י" (יובל 1, 1968) עבודת מחקר "כותרות מזמורי התהילים" (יובל 4, 1982) ערכים שונים על דמויות וסיפורים מקראיים בהוצאה הראשונה של אנציקלופדיה יודאיקה Bathya Bayer, The material Relics of Music in Ancient Palestine and its Environs: An Archeological Inventory, Tel-Aviv: Israel Music Institute, 1963. ישראל אדלר, 'לזכר בתיה באיאר', מדעי היהדות 36 (תשנ"ו 1996), 223–228. צבי פרידהבר, 'לזכרה של בתיה באיאר', רוקדים: המגזין לריקודי עם ומחול 39 (1996), 18–19. אמנון שילוח, 'בתיה באיאר ז"ל (לזכר נעדרים)', קדמוניות: רבעון לעתיקות ארץ-ישראל וארצות המקרא, כח, 110 (1995), 128. רשימת הפרסומים של בתיה באיאר, בקטלוג הספרייה הלאומית רשימת המאמרים של בתיה באיאר באתר רמב"י אמנון שילוח, בתיה באיאר, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית) הארכיון של בתיה באיאר במרכז לחקר המוזיקה היהודית, האוניברסיטה העברית בירושלים (באנגלית) בתיה באיאר, דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves"
הרלינג

הרלינג (באנגלית: Hurling; באירית: Iománaíocht/Iomáint) הוא ענף ספורט קבוצתי בעל מקורות גאליים עתיקי יומין, בני לפחות 3,000 שנה, נתון כיום בפיקוח התאחדות האתלטיקה הגאלית (Gaelic Athletic Association). ההרלינג דומה בכמה היבטים לכדורגל גאלי, למשל במבנה המגרש והשערים ובמספר השחקנים (15 בכל קבוצה) וכמו כן הענפים חולקים טרמינולוגיה משותפת רבה. משחק דומה להרלינג המיועד לנשים נקרא קמוגי (camogie). מקורותיו של המשחק משותפים גם לענף השינטי, אותו משחקים בעיקר בסקוטלנד. כל שחקן במשחק מצויד במעין מחבט עץ מעוקל הקרוי "הרלי" (hurley). מטרת כל קבוצה לחבוט בכדור קטן המכונה "סליוטר" (sliotar) באמצעות המחבט, לכיוון שער הקבוצה היריבה. אם הכדור עובר בין קורות השער אך עולה מעל המשקוף הקבוצה זוכה בנקודה, ואם הכדור עובר בין הקורות ומתחת למשקוף, כלומר נכנס אל השער שעליו שומר שוער הקבוצה היריבה (המצויד גם הוא במחבט הרלי, שקצהו המעוקל גדול פי שניים מזה של המחבט הסטנדרטי), הקבוצה זוכה בשער, השקול לשלוש נקודות. את הסליוטר ניתן לתפוס ביד, אך לא ניתן להתקדם בצורה זו מעבר לארבעה צעדים. חבטה בסליוטר מותרת הן כאשר הכדור נמצא על הקרקע והן כשהוא עודו באוויר. ניתן גם לבעוט בסליוטר או לחבוט בו בכף יד פתוחה לצורך מסירה לטווח קצר (hand pass). שחקן שרוצה להתקדם מעל ארבעה צעדים כשהכדור בידו, צריך להקפיץ או לייצב את הכדור על קצה מחבט ההרלי. עם זאת, לשחקן המחזיק בכדור מותר לגעת בו ביד רק פעמיים במשך החזקתו. משחקי הרלינג נערכים ברחבי העולם, והוא משחק נפוץ בקרב הפזורה האירית בממלכה המאוחדת, בצפון אמריקה, באירופה, באוסטרליה, בניו זילנד, בדרום אפריקה ובארגנטינה. מדיה וקבצים בנושא הרלינג בוויקישיתוף הרלינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Pitch Man, באתר פורבס, 23 באפריל 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרלינג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הרלינג – משחק כדור קבוצתי שמקורו באירלנד אברהם ארנן (הרלינג) – קצין ישראלי, מייסד סיירת מטכ"ל אברי הרלינג – סופר ישראלי הרב בנימין הרלינג - רב ומחנך ישראלי גיא הרלינג – מתרגם ישראלי
פרודיג'י

האם התכוונתם ל... הפרודיג'י – להקה בריטית. פרודיג'י (קומיקס) – דמות של גיבור על ביקום של מארוול קומיקס. מסע בין כוכבים: פרודיג'י – סדרה מונפשת ביקום של מסע בין כוכבים.
עיזאת חאמד

עיזאת חאמד (בערבית: عزت حامد;‏ 1966 – 17 ביולי 2021) היה עבריין ערבי־ישראלי, שנחשב לראש ארגון פשע שמרכזו ביפו. חאמד נולד ב־1966 ביפו, בן שביעי למשפחה של 11 ילדים. בבגרותו עבד חאמד בסנדלריה בעיר. אחיו של חאמד התחתן עם בת משפחת עאשור, אך כאשר האשה החליטה להתגרש ממנו ב-1992, פרץ סכסוך חריף בין שתי המשפחות. במהלך השנים נרצחו יותר מעשרה בני אדם על רקע סכסוך זה, ביניהם ארבעה מאחיו של חאמד. בתחילת שנות ה־90 נעצר חאמד באשמת ניסיון רצח ונידון ל־12 שנות מאסר, אותן סיים לרצות בשנת 2004. בראשית 2006 נעצר חאמד יחד עם ארבעה אנשים הנחשבים לחברי ארגון הפשיעה שלו, באשמת סחיטה, איומים, ניסיון רצח ורצח של חאמד דקה, רצח שבוצע בעקבות ניסיון חטיפה שהסתבך, בעקבות סכסוך עסקי בין בעל מסעדה ביפו וסוחר דגים מעזה. עם זאת, בשל סירוב הפרקליטות לחשוף את מקורותיה המודיעינים, נערכה עם חאמד ואנשיו עסקת טיעון במסגרתה הורשע חאמד רק בחטיפה, ונידון לשלוש שנות מאסר. בראשית 2011 נעצר חאמד שוב באשמת סחיטת דמי חסות רחבת היקף, ניסיונות רצח והטמנת מטעני חבלה, וזאת כחלק מגל מעצרים של עשרות חשודים במעשי פשיעה. ב-17 ביולי 2021 נרצח ביריות בתל אביב בעת שרכב על אופנוע. דנה סומברג, הפרדה, עכשיו! הסכסוך בין משפחות חאמד ואעשור ביפו גבה כבר עשרה קורבנות, באתר nrg‏, 25 באפריל 2002 עפרה אידלמן, כך הטיל ארגון הפשע מיפו אימה על חייבים תמימים, באתר הארץ, 18 במרץ 2011 קרב מ' במ' ביפו(הקישור אינו פעיל) אבי כהן, פוענח: סכסוך דייגים ביפו הסתיים בחטיפה ורצח, באתר ynet, 18 בינואר 2006 ורד לוביץ', הסוף ל"בני הדייג": חמשת הנאשמים הורשעו, באתר ynet, 18 ביולי 2007 יניב קובוביץ, 24 עצורים מארגון הפשיעה הגדול והחזק ביותר ביפו, באתר הארץ, 16 במרץ 2011 אלי סניור, חסן שעלאן, חיסול בתל אביב: ראש ארגון פשע מיפו נורה מטווח קצר, באתר ynet, 17 ביולי 2021
מרכז קנדה

מרכז קנדה הוא מרכז ספורט ונופש הנמצא במטולה שבישראל. המרכז נבנה בכספי תרומות של הקהילה היהודית בקנדה ונחנך ב-1995. המרכז כולל מגוון גדול של מתקני ספורט ונופש הכולל בריכות שחיה, ג'קוזי, מגרשי ספורט ובאולינג, וכן אולם קולנוע 7 ממדים כולל את מיתחם "קנדה קידס" שבו מתקני ג'ימבורי, בימבות, בריכת כדורים, מגלשת מכוניות, כדורים קופצים ועוד משחקים מגוונים. כמו כן, במקום טלוויזיה המשדרת תכנים מיוחדים לילדים ופינת צביעה של דמויות אהובות, אך עיקר ייחודו של מרכז קנדה הוא בשתי זירות הקרח הנמצאות בו, שהגדולה שבהן היא זירת קרח בגודל אולימפי המתאימה לתחרויות החלקה אמנותית ומשחקי הוקי קרח. בשנת 2013 שופצה זירת הקרח לקראת המכביה ה-19 במימון תנועת מכבי העולמית[דרוש מקור]. סקייט ישראל - תחרות בינלאומית להחלקה אמנותית שנערכה בכל שנה בין 1995 ל-2000 ובשנים 2003 ו-2005. אליפות ישראל בהחלקה על קרח - נערכת מדי שנה. ליגת ההוקי קרח הישראלית - בהיותו של מרכז קנדה המתקן התקני הראשון בישראל למשחקי הוקי קרח, נערכו בו משחקי הליגה ואימוני נבחרת ישראל. ב-1996 אירח המרכז שלב מוקדם באליפות העולם דרג 4 לאותה שנה, בהשתתפות נבחרות ישראל, יוון וטורקיה. יוון זכתה בטורניר, אך נפסלה בשל שיתוף שחקנים לא חוקיים, וישראל עלתה במקומה לאליפות שנערכה בליטא. ב-1997 התקיים במרכז טורניר ההוקי קרח של המכביה ה-15, וב-2013 נערכו בו משחקי ההוקי קרח של המכביה ה-19 במספר מסגרות גיל. מדיה וקבצים בנושא מרכז קנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז קנדה
אהרן שלוש (ניצב)

אהרן שלוש (19 באוגוסט 1921 - 24 בספטמבר 2004) היה ניצב במשטרת ישראל. שלוש נולד בתל אביב, בן למשה שלוש, ולמד בגימנסיה הרצליה. משנת 1938 שירת בארגון ההגנה ועם קום המדינה בצה"ל. בשנת 1949 עבר לעבוד במשרד הפנים והיה קצין מחוז בנושא מיעוטים. באוקטובר 1950 הצטרף למשטרת ישראל והיה ראש מדור מיעוטים במחלקה לתפקידים מיוחדים. לאחר מבצע קדש מונה לראש הלשכה המקומית לתפקידים מיוחדים בעזה. בשנת 1959 מונה לראש המחלקה לתפקידים מיוחדים במטה הארצי של המשטרה. בין השנים 1963–1965 שהה בארצות הברית ולמד במכללה לביטחון לאומי (בשנים אלו החליף אותו בתפקידו מאיר נוביק). בשובו לארץ חזר לראשות המחלקה ובשנת 1971 קודם לדרגת תת-ניצב. בשנת 1972 מונה לסגן מפקד מחוז דרום ובהמשך אותה שנה מונה למפקד המחוז. במהלך 1973 פרש מהמשטרה ועבר לשמש מזכיר אקדמי של אוניברסיטת תל אביב, אך בשנת 1977 חזר למשטרה ועד 1980 עמד בראש אגף החקירות. בשנת 1980 חזר שלוש לאוניברסיטת תל אביב ושימש דיקן הסטודנטים. כגמלאי המשטרה היה חבר בית הדין המשמעתי. שלוש היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, מרים לבית אנג'ל, נולדו שתי בנות - גילה הנשואה לשחקן אלכס פלג ודליה. מאשתו השנייה, עליזה לבית בונה נולד הבן דורון. חיבר את הספר "מגאלאבייה לכובע טמבל" (1997), שבו הביא את סיפור משפחתו, החל מראש המשפחה שעלה ארצה מאוראן. אהרון שלוש (לזכרו) בעיתון קוראים 100 של משטרת ישראל אורי דרומי, מאגף החקירות לדיקאן הסטודנטים, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2004 עמוס אריכא, האציל לבית שלוש, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 בספטמבר 2014
קלאו לבן-זנב

קלאו לבן-זנב (שם מדעי: Anthracoceros marchei) הוא מין בסוג Anthracoceros שבמשפחת הקלאוניים. הקלאו אנדמי לאי פלוואן ולאיים מסביבו, שנמצאים בפיליפינים. זהו קלאו בינוני בגודלו, אורכו 70 ס"מ. גופו וצווארו של הקלאו בצבע שחור, זנבו בצבע לבן, וקצה הזנב-בצבע כתום כהה. המקור והקסדה שלו בצבע קרם, וקצה הקסדה שלו בצבע אדום כהה. הגרון לבן, וטבעת העין לבנה, בדומה לקלאו לבן גרון. הקלאו מתגודד יחד עם בני מינו על עצי פרי ואוכל פירות, חרקים וזוחלים. קול השיחה שלהם רועש, מעין קאוווו וקריק-קריק. הקלאו נמצא במצב פגיע, ישנם כ-10,000 פרטים בעולם, ואוכלוסייתו מופחתת בכל שנה ב-10% בגלל איבוד סביבות מחיה, כריתת יערות וציד. מדיה וקבצים בנושא קלאו לבן-זנב בוויקישיתוף קלאו לבן-זנב, באתר ITIS (באנגלית) קלאו לבן-זנב, באתר NCBI (באנגלית) קלאו לבן-זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קלאו לבן-זנב, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קלאו לבן-זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קלאו לבן-זנב, באתר GBIF (באנגלית) קלאו לבן-זנב, אתר BirdLife קלאו לבן-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רון אלדרד

רונאלד ג'ייסון "רון" אלדרד (באנגלית: Ronald Jason "Ron" Eldard; נולד ב-20 בפברואר 1965) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. התפרסם בתפקידיו בסרטים "בלאק הוק דאון", "בית של חול וערפל", "פגיעה קטלנית" ו"סליפרס". אלדרד נולד בלונג איילנד, ניו יורק, הצעיר מבין שבעה אחים ואחיות. משפחתו מרקע נוצרי ממוצא אירי וסקוטי. אמו של אלדרד נהרגה בתאונת דרכים כשהיה ילד והוא נשלח לחיות עם קרובי משפחה. סיים בהצטיינות לימודי הדרמה שלו ב"תיכון פיורלו לאגוארדיה לאומנות ולמוזיקה" שבניו יורק. לפני שנכנס לתחום המשחק היה אלדרד מתאגרף מקצועי. הופיע לראשונה בתפקיד ראשי בקומדיה "אהבת אמת" ומשני בקומדיה "תתפגר פרד". ב-1992 השתתף בדרמה "ניחוח אישה" בה גילם את השוטר גור. אלדרד התפרסם באמצע שנות ה-90 בעונה השנייה של סדרת הדרמה "ER" בתור הפרמדיק ריי שפרד המנהל מערכת יחסים עם האחות קרול האת'וויי אותה מגלמת ג'וליאנה מרגוליס. שיחק בתפקידים משמעותיים בדרמת הפשע של בארי לוינסון "סליפרס" בתפקיד ההרוצח השכיר ג'ון ריילי, בקומדיה השחורה "ארוחת הערב האחרונה" לצידן של קמרון דיאז ואנבת' גיש בתור האקדמאי הליברלי פיט ובסרטה הראשון של אנג'ליקה יוסטון כבמאית "לברוח מקרולינה". שיחק בסוף שנות ה-90 בסרט מותחן האסונות שובר הקופות בהפקתו של סטיבן ספילברג "פגיעה קטלנית" בתור ד"ר אורן מונש, מפקד מעבורת החלל "המשיח". קיבל שבחים על תפקידו הראשי בתור הטוראי דייוויד מאנינג בסרט המלחמה של HBO "כשנדם קול החצוצרות", המבוסס בעיקרו על הקרב על יער הירטגן ועל השלכותיו. בשנת 2001 שיחק אלדרד את טייס מסוק ה"UH-60 בלק הוק" השבוי מייקל דוראנט בדרמת המלחמה של רידלי סקוט "בלאק הוק דאון". בשנת 2002 שיחק בסרט האימה "ספינת רפאים" בתור דוג' מצוות מחלצי הספינות של קפטן שון מרפי אותו מגלם גבריאל ביירן. קיבל את התפקיד המפורסם והמוצלח בקריירה שלו ב-2003 בדרמה "בית של חול וערפל" בתור השריף לסטר בורדון שעוזר לקתי ניקולו אותה מגלמת ג'ניפר קונלי, להשיב את ביתה לאחר שהוא נמכר למשפחת גולים אירניים. ב-2005 גילם את התפקיד הראשי של בלש משטרת ניו יורק ג'ים דונבאר בסדרת המשטרה "צדק עיוור". ב-2006 שיחק בדרמה הספרותית "שקרים באפלה" בתפקיד השוטר הגזען דני מרטין. אהבת אמת (1989) פרד המתפגר (1991) ניחוח אישה (1992) ארוחת הערב האחרונה (1995) מנוולת מקרוליינה (1996) סליפרס (1996) פגיעה קטלנית (1998) The Runner ‏(1999) מיסטרי, אלסקה (1999) בלאק הוק דאון (2001) ספינת רפאים (2002) רק נשיקה (2002) בית של חול וערפל (2003) שקרים באפלה (2006) דיגרס (2007) מת מזמן (2007) סופר 8 (2011) Poker Night‏ (2014) Higher Power‏ (2018) הממזרה מקרולינה (1996) - סרט טלוויזיה כשנדם קול החצוצרות (1998) - סרט טלוויזיה צדק עיוור (2005) אבות ובנים (2005) - סרט טלוויזיה המעגל העשירי (2008) - סרט טלוויזיה אתר האינטרנט הרשמי של רון אלדרד רון אלדרד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רון אלדרד, באתר AllMovie (באנגלית) רון אלדרד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אולפנת אור תורה

מדרשת אור תורה רמות היא מדרשה תיכונית ציונית דתית לבנות בכיתות ז'-יב' בשכונת רמות אלון שבירושלים. המדרשה משתייכת לרשת מוסדות אור תורה סטון בנשיאות הרב קנת ברנדר. לצדו של הרב ריסקין עומד בהנהגת הרשת הרב דוד סתיו. המדרשה מחנכת להעמקת הזהות הדתית, מצוינות לימודית ומעורבות חברתית, תחת הכותרת "תורה ותיקון עולם". בראש המדרשה עומדת חנה עסיס ומנהלת חטיבת הביניים היא יעל טוויל. המדרשה נוסדה על ידי מירי שליסל בשנת תשנ"ו ונקראה ע"ש ג'ני ספירשטיין. המדרשה היא תיכון שש שנתי לבנות, הדוגל באינטגרציה כדרך חינוכית. תוצאות הבגרויות של בוגרות המדרשה עומדות על אחוז זכאיות ומצטיינות גבוה. בין התוכניות החינוכיות במדרשה, קיימות תוכניות ייחודיות, בהן: בית המדרש - בהובלת רבנית המדרשה, רחל וכטפוגל, מתנלת פעם בשבוע בית מדרש 'שיויתי' המאפשר לבנות העשרה רוחנית ואישית מעבר לתוכנית הלימודים הרגילה. הלכה יומית - במסגרת פרויקט ההלכה היומית לומדות כל תלמידות בית הספר הלכה קצרה בכל יום, בתוכנית שש שנתית. נושא ההלכה היומית משתנה בכל חודש ובסוף כל חודש נערך מבחן לכל תלמידות בית הספר. קבלת שבת - בכל יום חמישי בהפסקת הצהרים נערך מפגש לתלמידות המעוניינות כהכנה לשבת. קבלת השבת מתרחשת ברחבת הכניסה לבית הספר. היא כוללת שירה, רעיון קצר ולעיתים ריקודים. תחרות פרוזה ושירה - כחלק מעידוד הקריאה והיצירתיות בבית הספר, מקיים צוות ספרות תחרות שנתית לתלמידות החטיבה בכתיבת סיפורים קצרים ושירה. במהלך ההכנה ל חקות אחר השורשים האישיים על רקע אירועים מרכזיים בחיי מדינת ישראל. התוכנית מורכבת מעבודת חקר ומתהליך חינוכי שעוסק במקביל בנושא הורים ומתבגרים. אמירים - תוכנית מצוינות לתלמידות נבחרות בחטיבת הביניים, עוסקת בנושאי ספרות, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, פיזיקה, כימיה, תנ"ך, היסטוריה ואומנות. תוכנית סייבר- במסגרת התוכנית הלאומית ללימודי סייבר, משתתפות תלמידות המעוניינות מכיתה ט-יב בתוכנית ארבע-שנתית שמטרתה, הרחבת הידע בתחום המחשבים והטכנולוגיה באמצעות חשיפה לנפלאות מרחב הסייבר ופיתוח יכולות חיוניות למאה ה-21. כתיבה תורנית- התלמידות המעוניינות כותבות עבודה בנושא תורני לבחירתן. של"ח ואהבת הארץ- שדה, לאום וחברה. תחום המרכֵּז מכלול פעילויות וסיורים להכרת הארץ ואהבת המולדת. במסגרת התוכניות מוכשרות תלמידות כמדריכות של"ח צעירות. מסע אתגר - מסע נודד בן יומיים למיטיבות לכת מכיתות ט'-יב'. יום טוב עושים טוב - פעם בחודש מציינות ילידות החודש את יום הולדתן בהתנדבות משותפת, זאת בנוסף לפרויקט מעורבות חברתית קהילתית והתנדבויות נוספות. בנוסף מתקיימות תוכניות שונות במדעים, תוכניות ייחודיות בתנ"ך, תלמידות כיתה יב' משתתפות במסע לפולין, במסע משואה לתקומה בישראל, מסע תודעה ובתוכניות שונות של הכנה לחיים (בחירת שירות, הכנה לחיי משפחה, נשים בעולם המודרני ועוד). גמרא, פיזיקה, ביולוגיה, סוציולוגיה-פסיכולוגיה, ערבית, ספרות, היסטוריה, אמנות, תיאטרון, כמו כן, בכל שנה מגישות תלמידות מהמדרשה עבודות גמר בנושאים מדעיים ובתחומי החברה והרוח. אתר האינטרנט הרשמי של אולפנת אור תורה אולפנת אור תורה, ברשת החברתית פייסבוק האתר הרשמי של מדרשת אור תורה (בעברית) האתר הרשמי של אור תורה סטון (באנגלית)
בוגנוויל

בוגנוויל (בצרפתית: Bougainville) הוא האי הראשי באזור האוטונומי של בוגנוויל בפפואה גינאה החדשה. אזור זה ידוע גם בשם "מחוז בוגנוויל" או "איי שלמה הצפוניים". אוכלוסיית האזור מונה 234,280 תושבים (נכון לשנת 2011), והיא כוללת את אוכלוסיית האי הסמוך בוקה (Buka) ואיים סמוכים נוספים. אף על פי שמבחינה גאוגרפית שייך האי בוגנוויל לארכיפלג איי שלמה, האי אינו משתייך למדינת איי שלמה. ב-2027 צפויה בוגנוויל להתנתק מפפואה גינאה החדשה ולהפוך למדינה עצמאית. ההתיישבות האנושית הראשונה בבוגנוויל התרחשה לפני 28,000 שנים. לפני 3000 או ארבעת אלפים שנים הגיעו לאי אנשים אוסטרונזים, והביאו עימם בעלי חיים מבויתים כגון חזירים, תרנגולות, כלבים וגם כלי אובסידיאן. החוקר האירופאי הראשון שהגיע לבוגנוויל היה הצרפתי לואי אנטואן דה בוגנוויל, שנחת באי ב-1768 ונתן לו את שמו. גרמניה טענה לריבונות על האי ב-1899 וסיפחה אותו למדינת החסות שלה בגינאה החדשה הגרמנית. במהלך מלחמת העולם הראשונה כבשה אוסטרליה את גינאה החדשה הגרמנית, כולל את האי בוגנוויל, וסיפחה אותה במסגרת מנדט חבר הלאומים. ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, כבשה האימפריה היפנית את האי, אך הוא שב לשליטה אוסטרלית ב-1946. בוגנוויל הפך לחלק ממדינת פפואה גינאה החדשה ב-1975. מלחמות אזרחים שפרצו באי הובילו לשתי הכרזות עצמאות של בוגנוויל, הראשונה ב-1975 והשנייה ב-1990. שיחות שלום בתיווך ניו זילנד נפתחו ב-1997, והסתיימו במתן אוטונומיה לבוגנוויל. בנובמבר-דצמבר 2019 נערך בבוגנוויל משאל העם על עצמאות בוגנוויל. התוצאות שהוכרזו בדצמבר 2019 הכריעו לטובת עצמאות, אולם משאל העם לא היה מחייב, ולצורך התקדמות בתהליך העצמאות נדרש אישור מהפרלמנט של פפואה גינאה החדשה. בנובמבר 2021 התקבל אישור מהפרלמנט והוכרז כי ב-2027 בוגנוויל תהפוך למדינה עצמאית. הגאוגרפיה הפיזית של בוגנוויל והמערכת האקולוגית שלו הן זהות. הוא מהווה חלק מהאזור האקולוגי של יערות הגשם של איי שלמה. בוגנוויל והאי הסמוך לו, בוקה, הם שני שטחי יבשה נפרדים שביניהם מפריד מצר ים רדוד ברוחב 800 מטרים. שטחו של האי הוא 9,000 קמ"ר, ופזורים בו מספר הרי געש, חלקם פעילים, חלקם רדומים וחלקם כבויים. הר בגאנה (Bagana), שבצפון החלק המרכזי של האי, פעיל בצורה ניכרת, ולעיתים נפלט ממנו עשן הנראה למרחק קילומטרים. רעידות אדמה מתרחשות בתכיפות אך לרוב הן לא מסבות נזק רב. האקלים באי הוא טרופי, עם טמפרטורה ממוצעת של 26.7 מעלות צלזיוס בגובה פני הים. רוב האוכלוסייה באי בוגנוויל משתייכת לנצרות. כש-70% מהתושבים הם קתולים. כיום חיים באי מספר מועט של לא-ילידים, שכן רובם פונו בזמן מלחמות האזרחים. האזור האוטונומי של בוגנוויל איי שלמה Pelton, Robert Y. The Hunter, the Hammer, and Heaven. Lyons Press, 2002. ISBN 9781585744169.* מדיה וקבצים בנושא בוגנוויל בוויקישיתוף מדריך לטיול בבוגנוויל בוגנוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) AFP, מוכנים למדינה חדשה? בוגנוויל מצביעה על עצמאות, באתר ynet, 20 בנובמבר 2019 AFP, בדרך למדינה חדשה: בוגנוויל הצביעה בעד עצמאות, באתר ynet, 11 בדצמבר 2019 משה גלעד, יש 193 מדינות בעולם. האם בוגנוויל תהיה הבאה בתור?, באתר הארץ, 14 באפריל 2021