laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זרת (יחידת מידה)

זרת היא מידת אורך מקראית, ומוזכרת בתורה בפרשת ויקהל, לשער בה את מידות החושן: ”זֶרֶת אָרְכּוֹ וְזֶרֶת רָחְבּוֹ” (ספר שמות, פרק ל"ט, פסוק ט'). שמה של מידת הזרת בארמית הוא 'זרתא' וכן הוא בתרגום אונקלוס, וכך מכונה מידת הזרת לעיתים בתלמוד. לפי חלק מן הפרשנים, שיעור הזרת הוא כחצי משיעור האמה, ומאחר ואמה שיעורה הוא 6 טפחים, נמצא שיעור הזרת 3 טפחים. פרשנים אחרים כתבו שזרת היא חצי מאמה בת חמישה טפחים, ולכך שיעורה הוא טפחיים ומחצה.. לפי בעלי התוספות, בשם רבי אלעזר הקליר הזרת היא שליש האמה, שהוא 2 טפחים. ויש שכתבו שאף דעת התלמוד ירושלמי כן. באופן מדידת שיעור הזרת ישנן שתי אפשרויות: יש שכתבו שהוא המרחק בין האגודל לזרת במתיחת היד והפרדת האצבעות (כמכונה בסלנג של ימינו: שיבר). אחרים כתבו שמאחר והאמה היא הארוכה באצבעות, ממילא נקבעה הזרת שהיא הקצרה באצבעות לשער בה חצי ממידת האמה. בספר שיטה מקובצת הביא פירוש מחודש שזרת הוא האצבע הסמוכה לאצבע הקטנה (שנקראת היום קמיצה), נדה הטובלת לטהרתה, צריכה לטבול במקווה מים שעומקם יגיע לפחות לגובה זרת מעל טבורה. אין מערבין עירובי חצרות בבצלים שלא גדלו זרת, מאחר שהם קשים לאכילה, מחמת הארס שבתוכם. מדיה וקבצים בנושא זרת בוויקישיתוף תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף כ"ט, עמוד ב'. שו"ת דברי מלכיאל (ח"ב סי' נח), על פי חידושי הרשב"א הגר"א בספרו שנות אליהו, ערלה פ"ג מ"ב. אמנם בספר מהדורא בתרא למהרש"א ערובין כא, ובס' דרכי הוראה בפרטי המידות סי' יב כתבו שלא נמצא כן בירושלמי שלנו
RV

האם התכוונתם ל... רשימת ריום – ‏Ryom-Verzeichnis‏ - רפרטואר יצירותיו של אנטוניו ויוואלדי, קרויה על שם מחברהּ פטר ריום מעונוע – ‏Recreational Vehicle‏ - כלי רכב גדול או כלי רכב נגרר בו ניתן לגור
יצחק נשר

הרב יצחק נשר (תרפ"א - תשל"ד), היה דיין בחיפה ואב בית דין בתל אביב ורב קהילת "גבורת ישראל" שבתל אביב. התפרסם במיוחד במאבקו לשמירת השבת בחוצות תל אביב, ובכינוסים הדו-שנתיים "ירחי כלה" שהיה מארגן לבני ישיבות ובעלי בתים. בן למשפחת רבנים. בנו של הרב אברהם נשר (אדלר) ונכדו של הרב משה גרודזינסקי. אשתו חסידה היא בתו של הרב בן ציון מלמד, רב הקהילה הראשון ב"גבורת ישראל". בנו הרב בן ציון נשר - ממלא מקומו ברבנות בתל אביב. בנו הרב ינון נשר - רב בפתח תקווה. חתנו הרב יעקב רוזנצויג שימש כרבה של אבן יהודה עד לפטירתו בשנת 2017. חיבר את הספר חסד יצחק - שאלות ותשובות מבית הדין וחידושי הלכה נוספים. דברים אחדים, הקדמת בני המשפחה לספר "חסד יצחק", באתר אוצר החכמה זכרון יצחק, בתוך ספר "פרחי שושנה" (מהדורה שנייה), באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גואאיניה

גואאיניה (בספרדית: Guainía) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במזרח קולומביה והוא גובל במחוז ויצ'דה בצפון, בוונצואלה במזרח, בברזיל בדרום, במחוז ואופס בדרום-מערב ובמחוז גואביארה במערב. מקור שמו של המחוז הוא בנהר ריו נגרו הזורם בו ומוכר בקולומביה בשם גואאיניה. המחוז משתרע על שטח של 72,238 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-43,000 תושבים (הערכה ל-2017), והוא המחוז הכי פחות מאוכלס בקולומביה. בירת המחוז היא אינירידה. עד סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 כמעט כל היושבים בשטחים המיושבים בדלילות של גואאיניה היו ילידים משבטים שונים, וגם במאה ה-21 הם עודם הרוב המוחלט של המתיישבים. בעשורים הראשונים של המאה ה-20 הגיעו למקום אנשי עסקים ויזמים כדי להפיק תוצרים שונים מיערות הגשם בשטחים האלו והם הקימו כמה יישובים קטנים. עד המחצית השנייה של המאה ה-20 האזור היה שייך לקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של ואופס (שממנה התפתח בסופו של דבר מחוז ואופס). לאחר פתירת כמה מחלוקות באשר לגבול הבינלאומי באזור בין קולומביה, ונצואלה וברזיל, הוחלט ב-1963 ליצור קומיסריה נפרדת בשטחי המחוז המודרני. ב-1991 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז. כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על חקלאות ובמידה פחותה יותר על דיג, גידול מקנה וכרייה. מדיה וקבצים בנושא גואאיניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גואאיניה גואאיניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גואאיניה באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
כריסטיאן פינו

כריסטיאן פינו (בצרפתית: Christian Pineau; ‏ 14 באוקטובר 1904 - 5 באפריל 1995) היה לוחם תנועת ההתנגדות הצרפתית מפורסם שכיהן מאוחר יותר כהונה חשובה כשר החוץ של צרפת בסוף שנות החמישים. פינו נולד בעיירה שומון שבמחוז מארן-עילית, צרפת. אביו החורג היה הסופר ז'אן ז'ירודו. מאוחר יותר אמר פינו כי ז'ירודו הוא זה שנתן לו את אהבתו לכתיבה. במלחמת העולם השנייה היה פינו מנהיג תנועת ההתנגדות הצרפתית ובן ברית קרוב של שארל דה גול. הוא נעצר על ידי הגסטאפו ב-1943 וניצל ממחנה הריכוז בוכנוואלד. פינו ייצג את מחוז סארת מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית באספה הלאומית הצרפתית מ-1946 עד 1958. לאחר המלחמה הוא כיהן כשר בממשלות צרפת בשנים 1945–1995. הוא היה שר האספקה בממשלתו של שארל דה גול (1945) ושר הביזור, הרפורמה והשירות הציבורי (1947–1950) בממשלות שונות. הוא היה שר האוצר לזמן קצר ב-1948. פינו מונה לראש ממשלת צרפת על ידי הנשיא רנה קוטי לאחר התפטרותו של פייר מנדס פראנס בפברואר 1955, אך האספה הלאומית סירבה לתת אמונה בממשלתו כאשר 312 הצביעו נגד ממשלתו ו-268 בעד. הוא כיהן כראש הממשלה במשך יומיים, בין 17–19 בפברואר 1955. כשר החוץ (פברואר 1956 - מאי 1958), היה פינו אחראי על הטיפול במשבר סואץ במסגרת מלחמת סיני ועל חתימת הסכם רומא מטעם צרפת. עם גי מולה, הוא ביקר במוסקבה. באוקטובר 1956 חתם על פרוטוקול הסברה עם בריטניה וישראל בשם צרפת. בין 22 ל-24 באוקטובר 1956 כינסו הצרפתים מושב משולש וחשאי כדי לדון, יחד עם עמיתיהם, ביוזמה הצבאית נגד מצרים. המפגש נקבע בפרבר על-יד פריז בשם סוורה (Sèvres). מישראל הגיע ראש הממשלה דוד בן-גוריון מלווה ברמטכ"ל משה דיין, ראש לשכתו מרדכי בר און, ראש אגף המבצעים מאיר עמית, ומנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס. הנציגים הבריטים היו שר החוץ סלווין לויד, ותת-מזכיר המדינה הקבוע, הממונה על השירותים החשאיים, סר פטריק דין. בצד הצרפתי השתתפו ראש ממשלת צרפת גי מולה, פינו, שר ההגנה מוריס בורז'ס-מונורי והרמטכ"ל מוריס שאל. פינו נקבר בבית הקברות פר לשז, פריז. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן פינו בוויקישיתוף כריסטיאן פינו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בל YOH-4

בל YOH-4 היה מסוק חד מנועי, בעל רוטור אחד, שפותח עבור מכרז שפרסם צבא ארצות הברית למסוק תצפית קל (LOH, ראשי תיבות של Light Observation Helicopter). דגם YOH-4 לא זכה במכרז, אך חברת בל לא נטשה את התכנון. המסוק זכה לעיצוב מחודש בקווים זורמים וחלקים וניתנו לו סימול ושם חדש, בל 206A ג'ט ריינג'ר. המסוק שווק בהצלחה רבה בשוק האזרחי, ונמכר במספרים גדולים. ב-1967 נפתח שוב המכרז הצבאי, והפעם זכה בו דגם בל OH-58 קיואה, המבוסס על דגם 206A. ב-14 באוקטובר 1960 ביקש צבא ארצות הברית מ-25 חברות הצעות (Request For Proposals, ‏RFP) עבור מסוק תצפית קל שיחליף את מטוס התצפית הקל ססנה L-19 בירד דוג ואת המסוקים מדגמי בל H-13 סו והילר H-23. המפרט אותו דרש הצבא היה למסוק בעל משקל המראה של 1,100 ק"ג, מהירות שיוט של 204 קמ"ש וזמן שהייה של 3 שעות. מנוע המסוק נועד להיות מנוע טורבינה. 12 חברות הגישו 17 הצעות, ובהן הילר ויוז. בנובמבר 1961 הגישה בל את הצעתה, שסומלה דגם D-250. ב-19 במאי 1961 הכריז הצבא על חברות בל והילר כזוכות בתחרות התכנון, ומאוחר יותר הוחלט לצרף גם את חברת יוז לשלב זה. בל פיתחה את דגם D-250 לדגם לדגם 206, שסומל מחדש YOH-4A ב-1962. כל אחת מהחברות הזוכות ייצרה חמישה אבות טיפוס עבור הצבא לניסויים והערכה. אב הטיפוס הראשון של הדגם של חברת בל, שנודע בכינוי "הברווזון המכוער" בהשוואה למתחריו על שם צורתו, המריא ב-8 בדצמבר 1962. עם תום הניסויים וההשוואות בין הדגמים השונים הודיע הצבא במאי 1965 כי הדגם של חברת יוז, OH-6 קאיוז, זכה בתחרות, וזאת בעיקר משיקולים כלכליים. בל ניסתה לשווק את דגם 206 לשוק האזרחי, אך ללא הצלחה. מחקר שוק שנערך הראה כי מראהו החיצוני של המסוק הוא הגורם העיקרי הדוחה את הלקוחות, ובעקבות זאת עיצבה החברה מחדש את גוף המסוק ושיווקה אותו מחדש כדגם 206A ג'ט ריינג'ר. YHO-4 סימול של צבא ארצות הברית לדגם 206 עם מנוע אליסון T63-A-5, בעל הספק של 250 כוח סוס. נבנו חמישה מסוקים לצורכי הערכה וניסויים. YHO4A סימול מחודש לדגם YHO-4. ארצות הברית ארצות הברית צבא ארצות הברית צוות: 1 נוסעים: עד 3 נוסעים או 2 אלונקות אורך: 11.79 מטר גובה: 2.69 מטר קוטר רוטור: 10.13 מטר משקל ריק:: 697 ק"ג משקל מרבי: 1,150 ק"ג מהירות מרבית: 117 קשר (217 קמ"ש) מהירות שיוט: 96 קשר (178 קמ"ש) סייג רום: 20,000 רגל (6,100 מטרים) טווח טיסה: 455 ק"מ הנעה: מנוע טורבו ציר יחיד T63-A-5‏ מתוצרת אליסון, בעל הספק של 250 כוח סוס מדיה וקבצים בנושא בל YOH-4 בוויקישיתוף ביעף 62, עמ' 45. Bell 206 באתר all-aero.com.
קינג קוברה

האם התכוונתם ל... רב-פתן מלכותי – נחש ארסי מסוכן, נפוץ בדרום-מזרח אסיה ובהודו קינג קוברה (סרט, 2016) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 2016
סיט (יחידת מידה)

סִיט (גם רוחב הסיט, מלוא רוחב הסיט או מלוא הסיט) היא מידת אורך תנאית ששימשה בזמן חז"ל למדידות הקשורות בבגדים ואריגים (אריגה, טוויה, תפירה צביעה וכיוצא בזה). שיעורה העיקרי של מידת הסיט נאמר בהקשר לל"ט אבות מלאכה האסורים בשבת. בראשונים ישנם מספר דעות איך לשער את מידת הסיט: דעת רש"י ועוד ראשונים, ששיעור הסיט הוא כפי המרחק שיש בין האצבע לאמה כשהן פתוחות ומפושקות. אמנם במקום אחר כתב רש"י שהשיעור הוא גדול יותר, כפי המרחק שיש בין האגדול לאצבע. דעת רבינו חננאל ששיעור המידה הוא כאורך המרחק שיש בין תחילת האגדול (במקום הצמוד לכף היד) עד לראש האצבע כאשר האצבעות צמודות זו לזו, או בין ראש האגדול לראש האצבע כאשר האצבעות מפוסקות. וכן דעת הרמב"ם: ”וכמה רוחב הסיט כדי למתוח מן בוהן של יד עד האצבע הראשונה כשיפתח ביניהן בכל כחו” (משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שבת, פרק ט', הלכה ז'). לדעת רבי אליהו מווילנא שיעור הסיט הוא כפי המרחק שיש מראש האגודל לראש הזרת. בשיעורה של מידת הסיט ישנם דעות שונות (בהתאם למחלוקת הקודמת האיך יש לשער מידה זו): לדעת הרמב"ם שיעור מידת הסיט הוא שני שלישים ממידת הזרת: וכמה רוחב הסיט כדי למתוח מן בוהן של יד עד האצבע הראשונה כשיפתח ביניהן בכל כחו והוא קרוב לשני שלישי זרת. — משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שבת, פרק ט', הלכה ז' מאחר ששיעור זרת הוא חצי ממידת אמה, ואמה שיעורה הוא שישה טפחים, נמצא שיעור הזרת שלושה טפחים, אם כך שיעור הסיט לדעת הרמב"ם הוא שני טפחים. בשיעור המידות על פי שיעורי ימינו, ישנה מחלוקת רחבה, האם שיעור הביצה נתקטן משיעורו כפי שהיה בימי חז"ל או לא. לדעת החזון איש נתקטנו השיעורים, ושיעור הטפח כיום הוא - 9.6 ס"מ, ואילו לדעת הגר"ח נאה שיעורו הוא - 8 ס"מ. נמצא ששיעור הסיט הוא כ־4.8 ס"מ או 4 ס"מ בהתאמה. לדעת רש"י שיעורו של הרמב"ם לסיט - הוא שיעור של סיט הכפול, ואילו סיט רגיל, הוא כחצי משיעור זה. נמצא שלרש"י שיעור סיט הוא חצי משיעורו של הרמב"ם. במשנה במסכת שבת נזכרו כמה מל"ט מלאכות שבת ששיעורם הוא סיט או סיט כפול: שיעור המלבן והמנפץ והצובע והטווה, כמלוא רוחב הסיט כפול. והאורג שני חוטין, שיעורו כמלוא הסיט — משנה, מסכת שבת, פרק י"ג, משנה ד' בתוספתא נזכר שאף מלאכת גוזז שיעורה הוא כשאר גזז כמות צמר שאפשר לטוות ממנה חוט שאורכו לפחות כמלוא רחב הסיט כפול. וכן שיעור מאלכת הוצאה של בדים וחוטים, בכדי להתחייב, הוא כשיעור הסיט. מידה נוספת הנמדדת אף היא על פי הסיט היא מידת סיט כפול שהיא שיעור כפול משיעור הסיט. לדעת הרמב"ם ששיעור הסיט הוא שני טפחים, נמצא ששיעור סיט כפול הוא ארבעה טפחים. לדעת רש"י שיעור סיט הוא טפח, וסיט כפול הוא שני טפחים. הערך "סיט", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה שיעור הזרת ורוחב הסיט - בירחון האוצר של אוצר החכמה שנות אליהו ערלה פרק ג' משנה ב. רש"י על תלמוד בבלי, מסכת תמורה, דף ל"ד, עמוד א'. יש שכתבו שמידת מלא הסיט שונה משיעור סיט. רש"י על תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ה, עמוד ב', תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ע"ט, עמוד א' ותלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ו, עמוד א'. שבת קה א (נדפס בדף קו ב). ראו בדבריו שנחלקו בכך התלמוד בבלי וירושלמי האם יש למדוד דרך האצבעות, או שיש למדוד ממעל האצבעות ועל ידי כך מתארך השיעור. ראו משנה ברורה על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ש"מ, סעיף א' ס"ק ה.
דוד נשר

הרב דוד נשר (אדלר) (תרפ"ג - תשמ"ז) היה רב ירושלמי. כיהן כרבה הראשון של בית שאן וקיבוצי העמק, ראש מחלקת הכשרות הארצית של הרבנות הראשית לישראל, רב שכונת מימון בירושלים ורב בית הכנסת "בית יהודה" במוסד הרב קוק. נולד בשנת ה'תרפ"ג לרב אברהם נשר (אדלר), ראש לשכת הרבנות בירושלים ולפשה רייזל בתו של הרב משה גרודזינסקי. למד בישיבת עץ חיים, ישיבת לומז'ה ולאחר מכן בישיבת חברון, אליה נכנס בגיל צעיר במיוחד. נסמך לרבנות בידי הרבנים צבי פסח פרנק, איסר זלמן מלצר, יחזקאל סרנא, יצחק אייזיק הלוי הרצוג ואליהו ראם. בשנת ה'תש"ו התמנה על ידי הרב הראשי הרב הרצוג לרב הקיבוץ הדתי טירת צבי שבעמק בית שאן. הצורך במשרה זו התעורר לאחר הקמת מפעל מוצרי הבשר של הקיבוץ. במלחמת העצמאות נשאר בקיבוץ ושימש כרץ במפקדה המקומית. בשנת ה'תש"ט מונה לרבה הראשון של העיר בית שאן, הקים שם את מוסדות החינוך הדתי הראשונים, ושימש כרב אזורי של יישובי העמק. לאחר שש שנות רבנות עבר לכהן למשך שמונה חודשים כרבה של העיר באר שבע, ולאחר מכן, בשנת ה'תשט"ו, עבר לירושלים ונתמנה לרב שכונת מיימון ובית הכנסת "בית יהודה" שבבית מוסד הרב קוק שבשכונה. לפי עדותו, במשך חמש עשרה השנים הראשונות של רבנותו גייר מאות אנשים. בשנת ה'תשט"ז התמנה כסגן מנהל מחלקת הרבנות במשרד הדתות, ולאחר מכן בשנת ה'תשל"ג נתמנה לממונה הארצי על הכשרות ברבנות הראשית לישראל. אחד מפועליו המרכזיים במשרה זו היה פתיחת שוק הבשר הכשר לייבוא מחו"ל, באמצעות ייסוד מערך משחטות, שוחטים ומשגיחים במדינות דרום אמריקה - מה שהיווה אז פריצת דרך. אשתו דבורה נשר, בתו של הרב אהרון טייטלבוים, ונכדתו של שמחה מנדלבוים. אחיו הרב יצחק נשר - רב ודיין בתל אביב. גיסו הרב פרץ אריאל - רבה של הוד השרון. בנו הרב אהרן נשר (אדלר) - ממלא מקומו ברבנות שכונת מיימון ובית הכנסת "בית יהודה", ראש מכון "משכיל לדוד" לתורה, כשרות ומדע ומייסד ארגון הכשרות האירופי ה"ECK". נשר, דוד, בתוך האנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ו' עמודה 673, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) לשכת הרבנים הראשיים עוזיאל וניסים - גיור, באתר ארכיון המדינה, עמ' 44
משה ורדי (עיתונאי)

משה ורדי (רוזנבלום) (30 בנובמבר 1937 – 18 באפריל 2017) היה עיתונאי והעורך הראשי של העיתון "ידיעות אחרונות". אביו של ורדי היה העיתונאי ד"ר הרצל רוזנבלום, העורך הראשי של העיתון "ידיעות אחרונות" בשנים 1948–1986, ומחותמי מגילת העצמאות (בשם המְעוּבְרַת הרצל ורדי), אמו הייתה ד"ר הלנה רוזנבלום. בתחילת עבודתו העיתונאית עבד בעיתון "הַבֹּקֶר". מאפריל 1960 עד נובמבר 1961 היה סופר "הבקר" בלונדון, כאשר במהלך אוגוסט 1961 היה גם שליח העיתון בגרמניה. בשנת 1962 הצטרף ורדי לעיתון "ידיעות אחרונות", למרות שאביו, שהיה אז העורך הראשי של העיתון, לא היה מעוניין בכך. בשנת 1962 התמנה לחבר מערכת "ידיעות אחרונות" ובהמשך היה לראש דסק החדשות. ב-1986 הורעו היחסים בין ורדי לעורך יודקובסקי. ורדי דרש את תפקיד רכז המערכת, ומשהתברר לו, שלא יקבל את התפקיד, איים בהתפטרות. שלושה חודשים אחר כך הגיש ורדי את התפטרותו. הוא עבר לעיתון "הארץ", שם כיהן עד 1989 כסגן עורך ואחראי על עמודי החדשות. ב-1989 שב ל"ידיעות אחרונות" והתמנה לעורך הראשי של העיתון. ב-1996 עזב את תפקידו, בעקבות הגשת כתב אישום נגדו בפרשת האזנות הסתר שנחשפה ב-1994. ורדי ביקש לאתר מקור הדלפות של מידע מהעיתון, בין היתר בוצעה האזנה לקודמו בתפקיד דב יודקובסקי. ב-1998 הורשע ורדי בשימוש בהאזנות סתר, אך זוכה מהזמנתן, והוא נידון לחודשיים מאסר על תנאי וקנס בסך 4,000 ש"ח. ב-1999 חזר לתפקיד העורך הראשי של העיתון, במקומו של אילון שליו, לאחר שבית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות בישראל החליט כי הרשעתו אינה מהווה עבירה שיש עמה קלון למקצוע העיתונות. עם זאת נדרש לשם ליודקובסקי פיצוי של 50 אלף שקל בתביעה אזרחית נגדו. בסוף 2004, בגיל 67, פרש מתפקידו כעורך הראשי של העיתון והוחלף בידי רפי גינת. נפטר ב-18 באפריל 2017 לאחר שהיה מאושפז במשך כמה שבועות בבית החולים איכילוב. הותיר אחריו רעיה ושלושה ילדים, בהם העיתונאית שרית רוזנבלום, כתבת בריאות ב"ידיעות אחרונות". ב-20 באפריל 2017 נטמן בבית העלמין קריית שאול. מדיה וקבצים בנושא משה ורדי בוויקישיתוף ynet, הלך לעולמו משה ורדי, לשעבר העורך הראשי של "ידיעות אחרונות", באתר ynet, 18 באפריל 2017 עופר אדרת, משה ורדי, עורך "ידיעות אחרונות" לשעבר, מת בגיל 80, באתר הארץ, 18 באפריל 2017 רון ירון, העורך, באתר "ידיעות אחרונות", 19 באפריל 2017 נחמה דואק, הכותרת האחרונה של ורדי, באתר "ידיעות אחרונות", 19 באפריל 2017 כתבות לדוגמה: לא כל הסטודנטים מישראל "עושים חיים" בבירת אנגליה, הַבֹּקֶר, 29 באפריל 1960 בארץ עיני התכלת הקרות, הַבֹּקֶר, 27 ביולי 1960 שני שופטים יהודיים בבריטניה הואשמו במשוא פנים, הַבֹּקֶר, 13 ביולי 1961 האנגלים אומרים לחלבנים: "אל תביאו לנו חלב", הַבֹּקֶר, 5 בנובמבר 1961 היורדים הישראלים יורדים עתה מברלין, הַבֹּקֶר, 2 באוגוסט 1961 השגשוג הכלכלי נעצר, הַבֹּקֶר, 1 בספטמבר 1961 יונתן כיתאין, ‏עורך "ידיעות אחרונות" לשעבר, משה ורדי, הלך לעולמו, באתר גלובס, 19 באפריל 2017 נתן זהבי, חדשות ב”ידיעות": העורך משה ורדי התפטר, חדשות, 11 ביולי 1986 אפי לנדאו, משה ורדי מונה לעורך של ׳"ידיעות אחרונות", חדשות, 23 בנובמבר 1989 האזנות סתר, דב יודקובסקי נ' משה ורדי, באתר העין השביעית יצחק דנון, ‏משה ורדי, לשעבר עורך "ידיעות אחרונות", הורשע בשימוש בהאזנות סתר – וזוכה מהזמנתן, באתר גלובס, 20 בינואר 1998 צבי הראל, מחירה של האזנת סתר אסורה, באתר TheMarker‏, 31 במרץ 2002 רוני קורן-דינר, רפי גינת מונה רשמית לעורך "ידיעות אחרונות", באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2005
לואיס קרפארוטה

לואיס "לו" א. קרפארוטה (באנגלית: Lewis "Lew" A. Craparotta) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים. קרפארוטה נולד בסאות' וינדזור שבקונטיקט. ב-1982 סיים לימודי תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת ורמונט. התגייס לחיל הנחתים במאי 1983, עבר קורס קצינים וקורס קציני חי"ר של החיל. שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים השביעי. שימש מדריך טירונים ומדריך בבית ספר לקצינים. השתתף במלחמת המפרץ ולאחר מכן שימש יועץ לנחתים של חיל הים המלכותי הסעודי בג'ובייל שבערב הסעודית. פיקד על פלוגה ושימש קצין מבצעים בגדוד הראשון ברגימנט הנחתים התשיעי ושימש סגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים הראשון. לאחר מכן שימש קצין לוגיסטיקה ברגימנט הנחתים הראשון. בשנים 1996–1999 שירת במפקדת המבצעים המיוחדים של פיקוד אירופה בשטוטגרט שבגרמניה. במהלך תפקיד זה השתתף ב"מבצע כוח מאוחד" במלחמת קוסובו ובמשימות כוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. בתפקידו הבא שירת במטה דיוויזיית הנחתים הראשונה ולאחר מכן שירת כסגן מפקד רגימנט הנחתים הראשון. בשנים 2001–2003 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט הנחתים הראשון ולחם עמו במלחמת עיראק. על פועלו כמפקד הגדוד עוטר בכוכב הארד עם אות V לסימון אומץ לב. בשנים 2004–2006 שירת במטות המשולבים. ביוני 2006 מונה למפקד רגימנט הנחתים הראשון והוביל אותו בלוחמה בעיראק. לאחר שלוש שנים בתפקיד מונה לעוזר למפקד דיוויזיית הנחתים השנייה. באוגוסט 2010 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים השנייה וממרץ 2011 עד פברואר 2012 הוביל אותה בלחימה במחוז הלמנד שבאפגניסטן. ביוני 2012 מונה לקצין אג"ם של פיקוד צפון של ארצות הברית. ביוני 2014 מונה למפקד מרכז כוחות המשימה אוויר-קרקע ולמפקד מרכז לוחמת אוויר-קרקע של חיל הנחתים. ביולי 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים. באוגוסט 2018 מונה למפקד כוחות הנחתים בפיקוד האוקיינוס השקט. ב-2020 מונה למפקד פיקוד האימונים וההדרכה של חיל הנחתים. קרפארוטה בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, בעל תואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בוגר מכללת המטה של הכוחות המזוינים וקורס פסגה של האוניברסיטה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא לואיס קרפארוטה בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל הנחתים New commanding general finds purpose as Marine, ‏hidesertstar.com, ‏31 באוקטובר 2014 קורות חיים באתר האוניברסיטה לביטחון לאומי טבלת מקבלי עיטורים, באתר עמותת חיל הנחתים
קרציית הכוכב הבודד

קרציית הכוכב הבודד (lone star tick, שם מדעי Amblyomma americanum) שכיחה באזורים עשירים בצמחייה במערב התיכון של ארצות הברית, אך התפשטה גם לאזורים אחרים. עקיצתה אינה מכאיבה ואינה מורגשת, היא נשארת צמודה למארח ומוצצת את דמו במשך כשבוע עד שהיא מלאה דם. לנקבה בוגרת יש כתם לבן על הגב ומכאן שם הקרציה "הכוכב הבודד". לזכר יש פסים או נקודות בשולי השריון. עקיצת הקרציה גורמת להתפתחות אלרגיה לבשר. קרציית הכוכב הבודד נפוצה בארצות הברית במזרח, דרום-מזרח והמערב התיכון. היא התפשטה גם לאזורים אחרים בארצות הברית כגון צפונה בניו יורק. היא חיה באזורי חורש בשילוב של שיחים. נמצאת גם באזורי מעבר בין חברות צמחים כדוגמת אזור בין חורש לעשב. הקרציה משתמשת בשיחים או עשב גבוה כדי להיצמד למארחים שלה, היא מטפסת במעלה הגבעול או עד קצה העלה ומותחת את רגליה הקדמיות, וכאשר בעל חיים חולף נוגע ברגליים היא נצמדת אליו. לאחר שנצמדה למארח היא יכולה לעבור איתו לאזור אחר. הקרציה עוברת את הגלגולים הרגילים של ביצה, זחל, נימפה ובוגר. היא ידועה כקרציה של 3 מארחים, פירוש הדבר שבגלגולים השונים היא ניזונה ממארחים שונים. עקיצת הקרציה עשויה לגרום לאדם לפתח אלרגיה לבשר. התגובה האלרגית מופיע 4–8 שעות אחרי אכילת בשר, ובכך היא שונה מאלרגיות מזון אחרות שלרוב מופיעות מיד אחרי אכילת האלרגן. האלרגיה נגרמת על ידי המולקולה אלפא גאל, שעוברת מהקרציה לאדם. אלפא גאל היא פחמימה שקיימת באופן טבעי אצל כל היונקים, מלבד קופים ובני אדם שאיבדו את היכולת לייצר אלפא גאל לפני 20 מיליון שנה. כאשר הקרציה עוקצת חיה כלשהי, למשל צבי או בונה, ולאחר מכן עוקצת אדם, היא עשויה להעביר ברוק שלה מולקולות אלפא גאל מדם החיה לאדם. בתגובה לחדירת אלפא גאל לדם הגוף מייצר נוגדני IgE, שאחראי על הרבה תגובות אלרגיות. האלרגיה זוהתה לראשונה ב-2009 בדוח שתיאר 24 מקרים של אלרגיה לבשר ולתרופה ביולוגית נגד סרטן, בעקבות עקיצת הקרציה. תוך שנה התברר שמדובר במאות מקרים, ב-2012 התברר שמדובר באלפי מקרים בדרום ובמזרח ארצות הברית. לאחר מכן דווח על אותו סינדרום של התפתחות אלרגיה לבשר גם באזורים אחרים בעולם, כולל אירופה ואוסטרליה בעקבות עקיצת קרציות מקומיות מסוג אחר. ככל הקרציות, קרציית הכוכב הבודד עשויה להעביר מחלות. הקרציה היא הנשא העיקרי של Ehrlichia chaffeensis שגורם ל monocytic ehrlichiosis בבני אדם, ול Ehrlichia ewingii שגורם לgranulocytic ehrlichiosis בבני אדם וכלבים. אלרגיה למזון Neu5Gc מדיה וקבצים בנושא קרציית הכוכב הבודד בוויקישיתוף קרציית הכוכב הבודד, באתר ITIS (באנגלית) קרציית הכוכב הבודד, באתר NCBI (באנגלית) קרציית הכוכב הבודד, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קרציית הכוכב הבודד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרציית הכוכב הבודד, באתר GBIF (באנגלית) Pruritic Papules From Lone Star Tick Larvae Bites Geographic distribution of ticks that bite humans lone star tick Lone Star Tick Southern Tick-Associated Rash Illness (STARI) in the North: STARI following a tick bite in Long Island, New York Tick Biology The relevance of tick bites to the production of IgE antibodies to the mammalian oligosaccharide galactose-α-1,3-galactose A unique natural human IgG antibody with anti-alpha-galactosyl specificity The relevance of tick bites to the production of IgE antibodies to the mammalian oligosaccharide galactose-α-1,3-galactose CDC Centers for Disease Control and Prevention
הליגה האוקראינית הראשונה

הליגה האוקראינית הראשונה (באוקראינית: Перша ліга) היא שמה הנפוץ של הליגה המקצוענית השנייה בחשיבותה בכדורגל האוקראיני, אחרי ליגת העל. מאז 2017 נקראת בשם Favbet ליגה 1 (Favbet Ліга 1), על שם הספונסר. הליגה כוללת 17 קבוצות. הליגה מנוהלת על ידי ליגת הכדורגל המקצוענית של אוקראינה (Професіональна футбольна ліга України), שזהו השם הרשמי של הליגה ושם ארגון כדורגל האחראי לניהול הליגה הראשונה והליגה השנייה באוקראינה. אלופת הליגה וסגניתה מעפילות אוטומטית לליגת העל. (נכון לעונת 2023/2024) כתב מודגש מתייחס לקבוצות שהעפילו לליגת העל. מדיה וקבצים בנושא הליגה האוקראינית הראשונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הליגה האוקראינית הראשונה "FC Stal refuses to participate in Ukrainian Premier League". Interfax-Ukraine. 13 ביוני 2013. נבדק ב-13 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) "In Ukrainian Premier League will be 14 teams: Oleksandriya do not need the elite division". LB. 2 ביוני 2014. נבדק ב-3 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) הליגה הופסקה עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה
האמון (סרט)

האמון (באנגלית: The Trust) הוא סרט פעולה אמריקאי שהוצא לאקרנים ב-13 במרץ 2016. הסרט מבוים בידי בנג'מין ברוור ואלכס ברוור ומככבים בו ניקולס קייג' ואלייג'ה ווד לצד אנסמבל שחקנים. הסרט מגלם בפני הצופה את הרציונל שמאחורי עולם הפשע ועל השלכותיה ההרסניות. הסרט מתאר צמד בלשים מלאס וגאס, אשר מאסו בעיסוקם. בהמשך, נתקל אחד מהצמד בסיטואציה שעוררה את תשומת לבו: פושע מתחיל ששוחרר בדמי ערבות גדולים, יחסית, בסך 20,000 דולר. דבר שגרם לו לחשוד. בניסיון להתחקות לפשר דבר זה הוא פנה לעמיתו במטרה לפענח תעלומה זו. בהמשך מתואר כי הצמד מגלים האנגר מסתורי בפאתי לאס וגאס, מתחת לדירת מגורים, שם הם בטוחים שנמצאת כספת מלאה כסף. הם מתחילים בתכנון השוד הזה, כאשר בהמשך המאורעות העניינים מסתבכים. "האמון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האמון", באתר AllMovie (באנגלית) "האמון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האמון", באתר Metacritic (באנגלית) "האמון", באתר אידיבי "האמון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
עונת 1932/1933 בפוטבול ליג

עונת 1932/1933 הייתה העונה ה-41 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-27 באוגוסט 1932 והסתיימה ב-6 במאי 1933. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. וולברהמפטון וונדררס ולידס יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. ארסנל זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו בולטון וונדרס ובלקפול. במקומן לליגה הבכירה עלו סטוק סיטי וטוטנהאם הוטספר. ג'ק באוורס מדרבי קאונטי כבש 35 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
בהראט דיינמיקס

בהראט דיינמיקס (בהינדי: भारत डायनामिक्स लिमिटेड, באנגלית: Bharat Dynamics Limited או BDL ) היא יצרנית מערכות חימוש וטילים הודית. היא נוסדה ב-1970 בהיידראבאד, טלנגאנה. BDL הוקמה בשנת 1970 להיות בסיס הייצור עבור מערכות נשק מונחה. החברה התחילה עם מאגר של מהנדסים שנשאבו מה-DRDO ותעשיות אוויריות הודיות, BDL החלה לייצר דור 1 של טילים מונחים נגד טנקים, ה-SS11B1 הצרפתי. מוצר זה היה שיאו של הסכם הרישיון של ממשלת הודו עם Aerospatiale הצרפתית. ל-BDL שלוש חטיבות ייצור, ממוקמות ב Lab quarters (או Kanchanbagh) שבהיידראבאד, טלנגאנה; בהנור, שבמחוז מדאק, (גם בטלנגאנה) וויסקהאפטנאם שבאנדרה פראדש. שתי יחידות חדשות נוספות מתוכננות באיבראהימפטנאם, טלנגאנה ואמרוואטי שבמהרשטרה. בחברה מועסקים כ-3,200 עובדים. מדיה וקבצים בנושא בהראט דיינמיקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בהראט דיינמיקס (באנגלית) "Bharat Dynamics Limited". Bdl.ap.nic.in. אורכב מ-המקור ב-2010-12-30. נבדק ב-22 בדצמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה)