laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תא קטלני

תא קטלני (באנגלית: The Cell, תרגום מילולי: "התא"), הוא סרט קולנוע משנת 2000 של הבמאי ההודי טרסם סינג. הסרט הוא מותחן פסיכולוגי בכיכובם של ג'ניפר לופז ווינס ווהן. במאי הסרט, טרסם סינג, השתמש באפקטים מיוחדים, תלבושות ואיפור על מנת ליצור עולם ויזואלי המדמה לצופים כיצד נראים חלומותיו ומחשבותיו של רוצח סדרתי. סוכן ה-FBI נובק (וון) צד רוצח סדרתי המטביע את קורבנותיו בתא זכוכית גדול. כשהסוכנים עולים על עקבותיו ומגיעים לביתו, הם מגלים שהוא נפל לתרדמת, ושאם לא יגלו היכן נמצא התא הקטלני, האשה המוחזקת כעת בתא תמות בעוד זמן קצר. על מנת לגלות את מיקום התא, פונה נובק לקת'רין דין (לופז), פסיכולוגית ילדים, המשתמשת בטיפול נסיוני על מנת לעורר ילדים השרויים בתרדמת. בטיפול זה, היא מחדירה את תודעתה אל תודעתו של הילד השרוי בתרדמת, ובעצם נכנסת אל תוך מוחו. כעת עליה לחדור אל תוך מוחו של הרוצח הסדיסט ולגלות את מקום הימצאו של התא. "תא קטלני", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תא קטלני", באתר נטפליקס "תא קטלני", באתר AllMovie (באנגלית) "תא קטלני", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תא קטלני", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "תא קטלני", באתר Metacritic (באנגלית) "תא קטלני", באתר אידיבי "תא קטלני", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יגאל קולוף, ‏"תא קטלני", באתר "סרט" ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארכיטקטורת הרווארד

ארכיטקטורת הרווארד (באנגלית: Harvard architecture) היא ארכיטקטורת מחשב בה מקום האחסון וערוצי המידע מופרדים ממש, בין אלה המשמשים את הפקודות להרצה, ואלה של המידע המעובד על ידי הפקודות. מקורו של המונח הוא במחשב הרווארד סימן 1, שהיה בעל מקום מוגבל לאחסון מידע, אשר הוכל במלואו בתוך יחידת עיבוד מרכזית, ולא אפשר גישה לזיכרון אשר הכיל את הפקודות כזיכרון לעיבוד. תוכניות היו צריכות להטען על ידי המפעיל, והמחשב לא היה יכול לבצע אתחול לעצמו. כיום, מעבדים מיישמים הפרדה שכזו בקווי המידע על פי רוב מטעמי ביצועים. חלק מהמעבדים אשר מוצהרים כ"מעבדי ארכיטקטורת הרווארד" מממשים, הלכה למעשה, ארכיטקטורת הרווארד מֻסְגֶּלֶת, כך שהם מסוגלים לבצע פעולה כמו טעינת תוכנה ממקום אחסון חיצוני, ולאחר מכן הרצתה. עם זאת, קיימים גם רכיבים הנשענים על עקרונות ארכיטקטורת הרווארד קלאסית (בעיקר מעבדי אות ספרתיים ומיקרו-בקרים קומפקטיים), אך אפילו רכיבים כאלו מממשים לרוב פקודות מיוחדות לצורכי שליפת מידע מזיכרון התוכנה כטבלאות נתונים לקריאה בלבד ו/או פקודות לתכנות מחדש של זיכרון התוכנה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
APAM-MP-T

האם התכוונתם ל... APAM-MP-T הם ראשי התיבות של Anti-Personnel Anti-Material Multi-Purpose Tank (Cartridge) המתייחסים לפגזי טנקים רב-תכליתיים תוצרת התעשייה הצבאית: M117/1 רקפת (פגז) – פגז APAM-MP-T בקליבר 105 מ"מ. M329 כלנית (פגז) – פגז APAM-MP-T בקליבר 120 מ"מ.
שרעבי

שרעבי הוא שם משפחה נפוץ בקרב יהדות תימן ומקורו באזור שרעב האם התכוונתם ל... בית שרעבי – מבתי הכנסת הוותיקים שבשכונת היהודים בצנעא שבתימן אישים בעז שרעבי – זמר ישראלי חיים שר-אבי (שרעבי) (דוד תדהר (עורך), "חיים שר-אבי (שרעבי)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יז (1968), עמ' 5193) – עיתונאי ופעיל חברתי יוסי שרעבי – מנכ"ל משרד התרבות והספורט יחיא שרעבי – מגדולי חכמי תימן יחיעם שרעבי – לוחם ומאמן בטאקוונדו ישראל ישעיהו-שרעבי – פוליטיקאי ישראלי מרדכי שרעבי – רב ומקובל עידן שרעבי – כוריאוגרף, יוצר, רקדן רפאל אברהם שלום מזרחי שרעבי – מקובל נודע שלום שרעבי – הרש"ש, רב ומקובל, וראש ישיבה לקבלה בירושלים שלום שרעבי (איש שב"כ) – כיהן כראש האגף לענייני ישראל וזרים למען אזרחי ישראל
The Final Frontier

The Final Frontier ("הגבול האחרון") הוא אלבום האולפן ה-15 של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן. האלבום יצא לשווקים ב-16 באוגוסט 2010 (בישראל יצא לאור בתאריך 18 באוגוסט 2010), למרות שסיבוב ההופעות לתמיכת האלבום, The Final Frontier World Tour יצא לדרך ב-9 ביוני 2010. זה היה אלבום האולפן הארוך ביותר של איירון מיידן (76 דקות ו-35 שניות) עד ליציאת אלבומם הבא בשנת 2015. האלבום הקודם, A Matter of Life and Death יצא 4 שנים לפני אלבום זה. זו גם הייתה ההפסקה הארוכה ביותר בין שני אלבומי אולפן של איירון מיידן (4 שנים) עד האלבום הבא (5 שנים). הסינגל הראשון מהאלבום נקרא 'El Dorado', הוא הופץ ב-8 ביוני והיה זמין להורדה מהאתר של איירון מיידן בחינם. ב-13 ביולי פרסמו איירון מיידן וידאו קליפ באורך 5 דקות שמכיל חלק מהשיר הפותח של האלבום- "Satellite 15... The Final Frontier". זהו האלבום הרביעי של איירון מיידן בו סטיב האריס השתתף בכתיבת כל השירים (האלבומים האחרים היו Killers, Brave New World ו-A Matter of Life and Death). השיר "El Dorado" הוא השיר השני של איירון מיידן ששמו אינו באנגלית -השיר הראשון היה "Como Estais Amigos" מהאלבום Virtual XI. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי סטיב האריס בנוסף למי שמצוין.  ברוס דיקינסון - סולן סטיב האריס - גיטרה בס אדריאן סמית' - גיטרה חשמלית דייב מארי - גיטרה חשמלית יאניק גרס - גיטרה חשמלית ניקו מק'בריין - תופים מידע על האלבום The Final Frontier באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Final Frontier באתר AllMusic האלבום The Final Frontier באתר Discogs האלבום The Final Frontier באתר ספוטיפיי MAIDEN ANNOUNCE RELEASE DATE, ARTWORK AND TRACKLISTING FOR NEW ALBUM “THE FINAL FRONTIER”‎, באתר הלהקה, 8 ביוני 2010 Iron Maiden announce the video premiere of 'The Final Frontier'‎, באתר הלהקה, 13 ביולי 2010
ליקוי מאורות (סרט)

ליקוי מאורות (באנגלית: Total Eclipse) הוא סרט דרמה משנת 1995 בבימויה של אגניישקה הולנד, המבוסס על מחזה משנת 1967 מאת כריסטופר המפטון אשר גם כתב את התסריט לסרט. הסרט מציג התנהלות היסטורית מדויקת של מערכת היחסים רווית התשוקה ואלימות בין שני משוררים צרפתים בני המאה ה-19: פול ורלן (דייוויד ת'יוליס) וארתור רמבו (לאונרדו דיקפריו), בתקופה שהייתה שיא בפוריות יצירותיהם. פול ורלן, בזקנתו, נפגש בבית קפה בפריז עם אחותו הקטנה של ארתור רמבו לאחר שנפטר. היא ואמהּ דורשות מורלן שישיב לידיהן את כל העותקים שנותרו מכתביו האחרונים של רמבו על מנת שישרפו אותם; שכן הן חוששות מאופיין המוקצן. ורלן נזכר במערכת היחסים הפרועה שלהם, אשר החלה כאשר רמבו שהיה נער השלי כמה שירים פרי עטו לוורלן מביתו שבפרובינציה בשנת 1817. ולרן נדהם מהשירים, והזמין מיידית את הנער הכפרי להתארח בבית חמו בו הוא מתגורר עם אשתו הצעירה ההרה. הנער החריג, הפרוע והאקסצנטרי מגיע לפריז ומתנהג בגסות משושעשת ואינו מראה כל כבוד או נימוסים כלפי אנשי החברה הבורגנית של פריז וחבריו של ורלן, אשר מוצא את העניין משעשע ומרתק. ורלן חש פיתוי עז אל הנער הצעיר ומוקסם מצורת החשיבה המקורית והשירה החדשנית שלו, ומחליט לקחת אותו תחת חסותו. חייו ההטרוסקסואליים הנוחים במעמד הביניים של פריז דיכאו את יצירתו וכישרונו, והרומן שלו עם רמבו הצית בו אש חדשה. במערכת היחסים בין השניים היו תחושות של שחרור וחופש, אך גם אובססיות, הלקאה עצמית ומזוכיזם רגשי. היחסים המורכבים שאף הגיעו לפסים אלימים הביאו את ורלן להדרדר נפשית ולהפוך לאלכוהוליסט, ותחת השפעת אלכוהול הוא תקף את אשתו ולבסוף נטש אותה לטובת רמבו. השניים נפרדים וחוזרים מספר פעמים, עד שערב אחד במהלך ויכוח יורה ולרן ברמבו ופוצע אותו קל, אירוע שמביא למאסרו בגין מעשה סדום וניסיון רצח. כאשר הוא מרצה את עונשו בכלא הוא ממיר את דתו לנצרות, למורת רוחו של רמבו, ומבטיח לאשתו שלא ייפגש עמו יותר. כאשר הוא משתחרר, הוא נפגש עמו בגרמניה ומנסה לשווא להחיות את מערכת היחסים ביניהם. השניים נפרדים, ומאז לא התראו מעולם. רמבו ויתר על יצירה מכל סוג שהוא, והחל לטייל בעולם ולבסוף התיישב באימפריה האתיופית כדי לנהל שם תחנת מסחר. בעת מגוריו שם היה לו משרת צמוד ומאהב. גידול סרטני שהתגלה בברכו חייב אותו לשוב לצרפת, שם נקטעה רגלו. למרות הקטיעה, התפשט הסרטן בגופו והוא מת בגיל 37. אחותו של רמבו אומרת לורלן כי אחיו ערך וידוי בטרם מת, ומכיוון שהביע חרטה היא עומדת על דעתה כי יש להשמיד את כתביו ולהתיר רק את אלו אשר עברו צנזורה. ורלן מעמיד פנים כי הוא מסכים עמה, אך לאחר שהיא עוזבת את בית הקפה הוא קורע את כרטיס הביקור שהשאירה לו. הוא שותה אבסינת, המשקה אליו התמכר, ורואה בעיני רוחו חיזיון של רמבו הצעיר. לפי האתר IMDb, את ארתור רמבו אמור היה לגלם במקור ריבר פניקס, אך לאחר שנפטר נבחר לאונרדו דיקפריו לתפקיד. בנוסף, התפקיד של פול ורלן הוצע במקור לג'ון מלקוביץ', אך זה סרב. הביקורת המשמעותית ביותר שהופנתה לעבר הסרט, היא על כך שהוא אינו מפרט די אודות ההשפעה העצומה שהייתה לכתיבתם של המשוררים, ובמיוחד על תרומתם להתפתחותה של תנועת הסימבוליזם. בשנת 1999 יצאה גרסת DVD לסרט. הגרסה לא כללה כל תוספת מיוחדת או סצנות שנמחקו בעריכה כפי שנהוג בגרסאות DVD, אלא רק גרסאות למסך רחב וקדימון הסרט. "ליקוי מאורות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ליקוי מאורות", באתר נטפליקס "ליקוי מאורות", באתר AllMovie (באנגלית) "ליקוי מאורות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ליקוי מאורות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ליקוי מאורות", באתר אידיבי "ליקוי מאורות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ז'ולייט חסין

ז'ולייט חסין (באנגלית: Juliette Hassine;‏ 9 במאי 1948 - 3 באוגוסט 2010) הייתה פרופסור לספרות, חוקרת ומבקרת ספרות ישראלית. כלת פרס האקדמיה הצרפתית. פרופסור ז'ולייט חסין נולדה בעיר מקנס אשר במרוקו, נצר למשפחה מיוחסת – מצאצאי רבי דוד חסין, גדול פייטני ומשוררי יהדות מרוקו. עלתה עם משפחתה בגיל 14 לישראל בשנת 1962. היא קיבלה תואר ראשון בספרות צרפתית וכללית באוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני ודוקטור קיבלה באוניברסיטת סורבון בפריז. עבודת הדוקטורט עסקה ב"השפעת השירה והאסתטיקה של בודלר על יצירתו של פרוסט". חסין הייתה מומחית בעלת שם עולמי ליצירותיו של מרסל פרוסט, והיא נטלה חלק חשוב במילון אנציקלופדי על פרוסט שיצא לאור ב-2005 בפריז. היא פרסמה מסות, מחקרים וספרים העוסקים רובם בחקר האסתטיקה של פרוסט ותהליכי כתיבתו. כמו כן כתבה מאמרים רבים וכן ארבעה ספרים בהוצאות מדעיות בצרפת, במסגרת המכון המדעי לחקר כתבי היד של פרוסט, בו הייתה חברה. מלבד זאת כתבה ספרים ומאמרים רבים בעברית על הזיקה בין פרוסט לדוד שחר, על ש"י עגנון ועל דליה רביקוביץ בריאיון לכתב העת "פסיפס" ב-1989 אמרה, כי "הספרות הצרפתית והכללית מעוררות בי אמוציות אינטלקטואליות אסתטיות, בשעה שהעיסוק בספרות העברית, המחייב אותי למעורבות עמוקה, מעשיר את רובד הדמיון והרגשות. מבחינתי, היום תחום אחד משלים את השני". פרופסור ז'ולייט חסין כיהנה כפרופסור לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן . נפטרה ב-3 באוגוסט 2010. Essai sur Proust et Baudelaire, Nizet, Paris 1979 שירה ומיתוס ביצירתה של דליה רביקוביץ, עקד, 1989 אמנות ויהדות ביצירתו של פרוסט, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994 סוליקה הצדקת הרוגת המלכות (אורכב 31.05.2020 בארכיון Wayback Machine), מוסד ביאליק, 2012 - ספר על סול חגואל פרס האקדמיה הצרפתית, 2004‏ ז'ולייט חסין, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" אורי דרומי, חיפשה את הנקודה - פרופ' ז'ולייט חסין, מומחית לפרוסט, 1948-2010, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2010 אמי בוגנים, פגישה עם פרוסט, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2010 ז'ולייט חסין, דף שער בספרייה הלאומית אורי דרומי, חיפשה את הנקודה - פרופ' ז'ולייט חסין, מומחית לפרוסט, 1948-2010, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2010 אוניברסיטת בר-אילן, פרסים והוקרה לסגל האקדמי
מוליכות הידראולית

מוליכות הידראולית היא תכונה של הקרקע המלמדת על כושר הקרקע להוליך נוזל ביחידת זמן כאשר ברוויה תכונה זו נשארת קבועה וייחודית לכל קרקע. מוליכות הידראולית היא תכונה אנאיזוטרופית, כלומר, תלויה בכיוון. אם נציף ולאחר מכן נייבש דגימת קרקע (על ידי יניקה בלחץ שלילי) נקבל שני עקומים שונים של תכולת רטיבות כתלות בלחץ. תופעה זו מכונה "היסטרזה". המוליכות ההידראולית של הקרקע תלויה בעיקר בגודל הגרגרים ממנה עשויה הקרקע. גודל הגרגרים מסווג לפי שלושה גדלים עיקריים: חרסית - גודל הגרגר הקטן ביותר. טין - גודל גרגר בינוני. חול - גודל גרגר גדול. ככל שיהיה גודל הגרגר ממנו עשויה הקרקע גדול יותר - כך תגדל גם המוליכות ההידראולית של הקרקע והנוזל יזרום מהר יותר דרכה. חול לדוגמה, עקב מוליכותו ההידראולית הגבוהה, משמש לטיהור מים. במפעל השפד"ן, על ידי הזרמת מי קולחין ברמת טיהור שניוני (ללא מוצקים וחומר אורגני) דרך אגני חול וחלחולם המהיר יחסית - (למים לוקח שנה להגיע אל מי התהום) מתקבלים מים ברמת טיהור שלישוני כך שניתן אפילו לשתות אותם. בפועל משמשים מי השפד"ן להשקיה באזור הנגב המערבי בלבד ואסורים לשתייה למרות שהם נקיים ומותאמים גם לשתייה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יי. אר. ברמר

ארנסט לנל "ג'יי. אר." ברמר (באנגלית: Ernest Lenell "J. R." Bremer; נולד ב-19 בספטמבר 1980 בקליבלנד, אוהיו, ארצות הברית), הוא כדורסלן עבר אמריקאי-בוסני ששיחק בעמדת הרכז. ברמר התחיל את הקריירה שלו באוניברסיטת סנט בונבנטור. הוא שיחק עד 2004 בליגת ה-NBA, אז עבר לאירופה. ברמר הוא שמאלי ומתנשא לגובה 1.88 מטר. בשנת 2008 היה אחד ממקבלי השכר הגבוהים ביותר מבין הרכזים באירופה. ברמר הוחתם על ידי הבוסטון סלטיקס ב-17 ביולי 2002 לאחר שלא נבחר בדראפט; באותה שנה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. לאחר שנתיים בסלטיקס הועבר ביחד עם ברונו סונדוב, לאחר בחירה בסיבוב השני של הדראפט, לקליבלנד קאבלירס, תמורת גומיין ג'ונס. ב-3 במרץ 2003 הוא שוחרר מקליבלנד וב-11 במרץ חתם בקבוצת גולדן סטייט ווריורס, בה נודע בשל הצלחתו בקליעה מעבר לקשת השלוש נקודות. בדראפט ההרחבה שהתבצע ב-2004 לאחר צירוף קבוצת השארלוט בובקאטס ל-NBA, הועבר ברמר מגולדן סטייט לשארלוט (יחד עם מרכוס פייזר מקבוצת שיקגו בולס ושחקנים נוספים); עם זאת, הוא שוחרר מהקבוצה מבלי ששיחק בה ולו משחק אחד. ב-2004 עבר ברמר באירופה. תחילה שיחק במלאגה מהליגה הספרדית, ולאחר מכן בביילה מהליגה האיטלקית. כן שיחק בפאוק סלוניקי מהליגה היוונית, בבוסנה מהליגה הבוסנית, בספרטק פרימורג', בטריומף ליוברצי ובצסק"א סמרה מהליגה הרוסית. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) "Players in Europe Ponder A N.B.A. Pension". הניו יורק טיימס". 13 בדצמבר 2009. נבדק ב-5 במאי 2010. {{cite news}}: (עזרה)
הצבת גבולות

הצבת גבולות הוא מונח המבטא את האופן בו תוחמים בעלי סמכות את תחום הפעולה של הנתונים לסמכותם. לרוב ההתייחסות בעניין זה היא בהקשר של מבוגרים, הקובעים גבולות עבור ילדיהם או תלמידיהם על מנת לסייע להם להבחין בין "מותר" ו"אסור". כמו כן, הצבת גבולות מתרחשת גם בין אנשים בוגרים (במערכות יחסים זוגיות, משפחתיות, חברתיות ומקצועיות), כאמצעי להגדרת מרחב הפעולה שבין הפרטי למשותף. במהלך החיים קביעת הגבולות הופכת לחלק מהגדרת הזהות העצמית של האדם. היא עשויה להיות חיצונית (כלפי אחרים) או פנימית - אדם עשוי להציב לעצמו גבולות, כלומר לבטא שליטה עצמית פנימית ויכולת ויסות דחפים פנימיים וגירויים ותסכולים חיצוניים, כגון ריסון עצמי והקשבה לגורמי סמכות. היבט אישי - היכולת לשליטה עצמית ודחיית סיפוקים, המועברות על ידי המבוגר המכוון, בהתאם לגיל הילד, עוזרות לו לרכוש נורמות התנהגות מוסריות ויכולת להבחין בין "אסור" ו"מותר" ובין "טוב" ו"רע". הפנמה של אותם ערכים מפחיתה התנהגות אלימה בקרב הילדים ומבנה התנהגות רצויה. אותם גבולות מאפשרים לילד ללמוד להתמודד במידה מסוימת של ביקורת, מבלי להישבר ומבלי לוותר או להגיב בתוקפנות. הוא אינו מחויב לחשוף את מחשבותיו ורגשותיו, את גופו ורכושו אם אינו רוצה בכך. היבט חברתי - הצבת גבולות חשובה במסגרת חברתית וחיונית לקיומה, לכן יש צורך בהבנה שהזכויות והגבולות של כל אחד מהצדדים חשובים באותה מידה כלומר, לימוד הילד להציב את גבולותיו והעדפותיו תוך שמירה על גבולות האחר. למשל: לכבד את רצונם של אנשים שאינם רוצים לחשוף את מחשבותיהם, אזהרה מפני גירויים אסורים הנוגדים את הנורמות החברתיות ועוד. כמו כן, הצבת גבולות מקדמת תהליך נוסף של תחושת נפרדות מהזולת ומאפשרת לפרט לבנות יחסים חברתיים טובים ויציבים עם בני אותו גיל לטווח הארוך ולהסתגל למסגרת, לפתח טכניקות של משא ומתן, בקשה ופשרה במקום שקודם לכן היו רק דרישות. היבט בית ספרי - הצבת גבולות בכיתה מסייעת לסמכות המורה על ניהול מהלך השיעור בצורה שתאפשר לכלל התלמידים ללמוד ולמסגרת להתנהל. כמו כן, הגבולות מסייעים בשמירה על שלום הילד מפני פגיעה ואלימות בין תלמידים לתלמידים ולבין עצמם. הצבת גבולות בגיל הרך גבולות בטיפול ענישה סופר, ז., הצבת גבולות לילדים: מדוע וכיצד, באתר פסיכולוגיה עברית, ‏2007 תמר לוי, איך אומרים "לא" בלי להיכנס למו"מ? 11 אסטרטגיות, באתר ynet, 9 בנובמבר 2005 יפעת נחמני‏, סמכות הורית: גבולות זה טוב, באתר וואלה, 31 ביולי 2011 הסודות של הצבת גבולות אפקטיבית - בטיפולנט, באתר בטיפולנט | פורטל לשירותים פסיכולוגיים בישראל אילון נופר, ‏הבנתי שאם לא אציב גבולות, אני אקרוס, באתר גלובס, 9 בפברואר 2018 טל, קלודי. (2007). כמה מילים ומחשבות על גבולות בחינוך. הד הגן- ע"א (ד)', 5-13. מאסס, מילי. (2004). הגבולות שלהם המחויבות שלנו: על סמכותם ואחריותם של עובדים סוציאליים בתחום יחסי הורים ילדים. מגמות-מ"ג (3), 566-576 דה מלאך, שחק. (2007). ילד משוחרר ילד ממושמע. בתוך: אור, א, בן אשר, ס (עורכות), המוכר והזר, 307-316. פוקס שבתאי, אורלי. (2007). גבולות ככלי להתמודדות עם בעיות התנהגות. פנים-(38), 92-100. שרה שמעוני, שרית סגל וורדה שרוני (1997), "משמעת בכיתה: היבטים פסיכולוגיים וחינוכיים". מכון מופ"ת
הגה כיוון

הגה כיוון או מייצב כיוון הוא מתקן המשמש להיגוי אונייה, סירה, צוללת, רחפת, מטוס וכלי תחבורה אחרים הנעים בדרך כלל במים או באוויר. במטוס הגה הכיוון הוא משטח היגוי המורכב בצורה אנכית בזנבו ותפקידו לייצב ולשלוט בציר הסבסוב. הגה כיוון פועל על ידי הטיית זרם המים או האוויר החולף על פני גוף הרכב ומקנה בכך תנועה צידית, או סבסוב, לכיוון הראשי של תנועת הגוף. הגה כיוון בצורתו הבסיסית הוא משטח העשוי מיריעת חומר הצמודה בעזרת צירים לירכתי כלי השיט או הטיס. לעיתים קרובות הגה הכיוון מעוצב בדרך שתפחית את כוח הגרר ההידרודינמי או אווירודינמי. בכלי שיט פשוטים השליטה בהגה הכיוון נעשית בעזרת מוט ההגה, המחובר לחלקו העליון של הגה הכיוון. בכלי שיט גדולים ובכלי טיס קיימת מערכת של כבלים, או מערכת הידראולית המאפשרת שליטה בהגה הכיוון לגלגל ההגה בגשר האונייה, או לדוושות הגה הכיוון במטוס. במטוס מייצב הכיוון הוא משטח היגוי עיקרי ומשמש לתיקון החלקות וייצוב כלי הטיס. כאשר המטוס מסתובב לצד אחד על מייצב הכיוון יפעל כוח בגלל חוק ההתמדה שיגרום לו לחזור למצב מאוזן. למרות שמו הגה הכיוון לא משמש כהגה ראשי במטוסים בביצוע פניות כיוון שהוא מייצר החלקה ולא פנייה (בשל גודלו הקטן), השימוש העיקרי של ההגה הוא ייצוב בציר הסבסוב, וביצוע פנייה מתואמת. הגה כיוון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קידמה ועוני

קדמה ועוני (Progress and Poverty) הוא ספר עיון מאת הכלכלן הפוליטי האמריקאי הנרי ג'ורג' שיצא לאור בשנת 1879. הספר מפתח תאוריה על טבעה המחזורי של הכלכלה התעשייתית ועל דרכים לתיקונה. בפרט, הספר מציע להטיל מס ערך קרקע. בספר נטען כי עוני הוא תופעה שכמעט ואינה קיימת בקרב חברות פרימיטיביות, והוא שואף להסביר מדוע עוני הוא תופעה רחבה כל כך בחברות שיש בהן עושר גדול. לפי ג'ורג', ההתקדמות הטכנולוגית והחברתית (כולל השכלה ושירותים ציבוריים) הגדילו את הערך של האדמה (בספרות הכלכלית של אותה תקופה - הדבר כולל גם משאבי טבע, שטחי קרקע עירוניים וכדומה) ולכן גדל המחיר שבעלי האדמות יכלו לדרוש מאלו שרצו להשתמש בהן. במילים אחרות: ככל שהשירותים הציבוריים טובים יותר במקום מסוים, כך עולה גם הרנטה, היות שאנשים מעריכים יותר את הקרקע הזאת. הנטייה של ספקולנטים היא להגדיל את מחירי הקרקעות מהר יותר מאשר ניתן לייצר רכוש כדי לשלם על מחירים אלה. התוצאה היא הקטנת כמות הרכוש או העושר שנשאר בידי העובדים שמקבלים את חלקם בצורת שכר, ולבסוף הדבר גורם לקריסה של בועת נדל"ן ושל יוזמות מסחריות, עם השפעות של התכווצות כלכלית שיכולה להפוך למיתון שגורם לאבטלה, פשיטות רגל וכדומה. בספר ג'ורג' בוחן כמה אסטרטגיות שהוצעו כדי לנסות למנוע מיתון כלכלי, אבטלה ועוני, אבל הוא מוצא אותם בלתי מספקות. כחלופה, הוא מציע פתרון משלו - מס יחיד על אדמה. זהו מס על הערך התקופתי של אדמה שמוחזקת בבעלות פרטית. הוא יהיה גבוה מספיק כדי לאפשר ביטול של כל שאר המיסים - בעיקר מיסים על עבודה ועל ייצור. ג'ורג' טען כי מס ערך קרקע ייתן תמריץ לבעלי האדמות להשתמש בהן בדרך יצרנית וכך להעסיק עובדים וליצור עושר, או למכור את האדמה במחירי השוק לאנשים אחרים שישתמשו בקרקע באופן ייצרני. הדבר יגרום לשינוי נקודת שיווי המשקל בהתמקחות בין בעלים של משאבי טבע (אדמה, מחצבים וכו') לבין פועלים ויגרום לעלייה כללית במשכורות. לפי ג'ורג', הדבר יוביל לכך שאיש לא יסבול מעוני בלתי רצוני. הנרי ג'ורג' היה בזמנו כלכלן מפורסם ופופולרי בארצות הברית, ורעיונותיו זכו להד בפוליטיקה. מעט לאחר פרסומו של הספר הוא נמכר במעל 3 מיליון עותקים. תרגום בעברית יצא לאור בשנים 1963 על ידי הוצאת "מסדה". מדיה וקבצים בנושא קידמה ועוני בוויקישיתוף קידמה ועוני, באתר ויקיטקסט טקסט מלא של הספר (באנגלית)
יהודה בן נתן

רבי יהודה בן נתן (נודע בראשי תיבות: הריב"ן) היה תלמיד חכם, פרשן ופוסק צרפתי. היה מגדולי תלמידיו של רש"י, ונישא לבתו השנייה, מרים. בניו היו רבי יום טוב מפלייזא ורבינו אליעזר. נכדתו (בת בתו) הייתה נשואה לרבי אלעזר מגרמייזא. הריב"ן הוסיף תכנים לפירושי רש"י המוכרים לנו כיום, והגיה אותם. הוא גם כתב פירושים משל עצמו לרוב מסכתות הש"ס, אך רק חלק קטן מהם הגיע לידינו, ואנו יודעים על כך רק מאזכורים בודדים של פירושים אלה. הפירוש המובא בשיטה מקובצת במסכת כתובות בשם "רש"י מהדורה קמא" הוא למעשה פירוש ריב"ן. י"נ אפשטיין ליקט קטעים אלה והדפיסם בתוספת קטעים מכ"י בשנת תרצ"ג. בשנת תשל"ז הוציא לאור א' קופפר חלקים מפירושו למסכת יבמות, ובשנת תשמ"ו מ"י בלוי הוציא חלקים נוספים. בנוסף לאלו, חלק מפירושו נדפס בסוף מסכת מכות כהשלמה לפירוש רש"י החסר לדפים אלה. בתחילת הפירוש, בדף י"ט, ב', מופיע המשפט: ”רבנו גופו טהור ויצאה נשמתו בטהרה, לא פירש יותר, ומכאן ואילך לשון תלמידו ר' יהודה ב"ר נתן.” מדפיסי ש"ס וילנא ייחסו אליו את הפירוש המיוחס לרש"י על מסכת נזיר, והביאו תיקוני גרסה לפרוש זה תחת הכותרת "נוסחת ריב"ן". אמנם י"נ אפשטיין טען שזיהוי זה מוטעה, והפירוש הוא למעשה קונטרס מגנצא. הוא שיער שהפירוש נערך על ידי חתן אחר של רש"י, ר' מאיר מרמרו. אמנם א"א אורבך חלק על זיהוי זה. יש שזיהו את פירוש רש"י על הרי"ף במסכת ראש השנה כמלוקט מתוך פירוש ריב"ן פירושיו מסתמכים בדרך כלל על פירוש רש"י, אף על פי שלא פעם חלק עליו. וברוב המקומות שהוא הולך בעקבות רש"י הוא משתמש בלשונו של רש"י ומוסיף עליו. מלבד פירוש רש"י הוא השתמש בקונטרס מגנצא ובפירושים אחרים מבתי המדרש באשכנז. בפירושיו אפשר למצוא את ההתחלה של דרך הלימוד שתתפתח בהמשך לשיטת התוספות. הוא חיבר גם פירוש על התורה. בשנת תש"ג נדפס "ספר ריב"ן" על הלכות טריפות, אמנם החיבור הוא אינו לריב"ן חתנו של רש"י אלא לחכם מאוחר יותר.       - גיס י"נ אפשטיין, פירושי הריב"ן ופירושי וורמייזא, תרביץ ד חוברת א, תרצ"ג. המשך המאמר, שם חוברת ב-ג. תיקונים למאמר, שם. על פירוש הריב"ן לסוף מכות, ירמיהו מלחי, מחקרי מורשתנו. א"א אורבך, בעלי התוספות, ירושלים תשמ"ו, עמ' 38–41. פירוש ריב"ן למסכת כתובות, מהדורת י"נ אפשטיין. פירוש הריב"ן למסכת יבמות, מהדורת א' קופפר, באתר אוצר החכמה. חלק נוסף של הפירוש, בתוך שיטת הקדמונים בעריכת מ"י בלוי, באתר HebrewBooks. יהודה בן נתן, דף שער בספרייה הלאומית ספר הנייר סימן מד מביא הלכה בשמה. ייתכן שאמה היא אלווינא בת ריב"ן שעליה כתב אברהם ברלינר (חיי היהודים באשכנז בימי הביניים, עמ' 8) שלימדה את ר"י מנהגים מסוימים שקבלה מאמה, מרים בת רש"י. לדוגמאות ראה במאמרו של י"נ אפשטיין (ראה 'לקריאה נוספת') הערה 26. אמנם פירוש ריב"ן אינו עד סוף המסכת, אלא עד אמצע דף כ"ד ע"א. יצוין שפירוש זה אינו השלמה לפירוש רש"י אלא חלק מפירוש שנכתב על כל המסכת. בחלק השני של מאמרו. בעלי התוספות עמ' 43-45. א' ליכטנשטיין, חידושי הריטב"א על מסכת ר"ה, מהד' מוה"ק, מבוא עמ' 10. הוא טען כך בגלל הקבלה בין מובאה בדברי הר"ן (ו' ע"ב) בשם ריב"ן לבין פירוש שנמצא ברש"י על הרי"ף (א' ע"ב). פירוש הריב"ן למסכת ר"ה נזכר בראשונים נוספים. א"א אורבך, בעלי התוספות עמ' 38. אפשטיין שם הערה 28.
הרקולס (כדורגל)

מועדון הכדורגל הרקולס של אליקנטה (בספרדית: Hércules de Alicante Club de Fútbol) הוא מועדון כדורגל מהעיר אליקנטה שבספרד שמשחק בליגה הספרדית השלישית בכדורגל. המועדון הוקם בשנת 1922 בשם "מועדון הכדורגל הרקולס". בעונת 1935/36 העפיל הרקולס בפעם הראשונה לליגה הספרדית הראשונה, המועדון שיחק בה ארבע עונות רצופות וירד לליגה השנייה. בעונת 1939/40 ניצח הרקולס 6-1 את קבוצת סלטה ויגו. בעונת 1941/42 שונה שם הקבוצה ל"אליקנטה דפורטיבו". בעונת 1942/43 שונה שם הקבוצה ל"הרקולס אליקנטה", בשנת 1943 שונה שם הקבוצה ל"מועדון הכדורגל הרקולס". בעונת 1955/56 הפסיד המועדון 9-0 לאתלטיקו מדריד וזהו ההפסד הגדול ביותר שלו בליגה הספרדית הראשונה, באותה עונה הוא גם ירד ליגה. בשנת 1969 שונה שם המועדון ל"הרקולס אליקנטה" ושוב לשמו הנוכחי "מועדון הכדורגל הרקולס". בעונת 1973/74 סיים המועדון במקום השני בליגה הספרדית השנייה ועלה לליגה הספרדית הראשונה, בה שיחק שש עונות רצופות, מספר העונות הרצופות הגדול ביותר של המועדון בליגה הספרדית הראשונה. בעונת 1995/96 סיים המועדון במקום השני בליגת המשנה הספרדית ועלה לליגה הספרדית הראשונה, למשך עונה אחת. לאחר שסיים במקום ה-21 וירד ליגה, לא העפיל שוב לליגה הספרדית הראשונה עד עונת 2010/11. מאז אותה עונה הידרדר המועדון עד הליגה הספרדית השלישית. אחרי שש עונות בליגה הספרדית השלישית (בעונת 2004/05) סיים המועדון במקום השני בליגה הספרדית השלישית ועלה לליגת המשנה הספרדית. בעונת 2008/09 סיים המועדון במקום הרביעי בליגת המשנה, מרחק שלוש נקודות בלבד מהמקום השני והשלישי שמובילים לליגה הראשונה. בעונת 2009/10 הגיע המועדון למקום השני בליגת המשנה ועלה לליגה הראשונה לראשונה מאז עונת 1996/97. בסוף עונה אחת 2010/11 ירד חזרה לליגה הספרדית השנייה. בסיום עונת 2013/14 ירדה הקבוצה לליגה הספרדית השלישית. המועדון הגיע 3 פעמים לשלב שמינית גמר הגביע הספרדי בעונות 1995/1996, 2008/2009, 2009/2010. האצטדיון הביתי של הרקולס הוא אצטדיון חוסה ריקו פרס שנמצא בעיר אליקנטה והוא מכיל 29,500 מקומות. האצטדיון נפתח בשנת 1974 והמשחק הראשון ששוחק בו היה בין הרקולס לבין ברצלונה. האצטדיון אירח משחקים במונדיאל 1982 שנערך בספרד, המשחק החשוב שנערך באצטדיון הוא המשחק על המקום השלישי בין נבחרת פולין לבין נבחרת נבחרת צרפת שבו ניצחה נבחרת פולין 3-2. שחקנים: מאמנים: מדיה וקבצים בנושא הרקולס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרקולס (בספרדית) הרקולס, ברשת החברתית פייסבוק הרקולס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרקולס, ברשת החברתית אינסטגרם הרקולס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר FootballDatabase.eu "Estadio José Rico Pérez" (בספרדית). www.alicanteinfo.net. אורכב מ-המקור ב-2019-05-29. נבדק ב-26 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ספרדי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.