laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבחירות הכלליות בברזיל 1950

הבחירות הכלליות בברזיל התקיימו ב-3 באוקטובר 1950 וכללו בחירות לנשיאות ברזיל, בחירות לסגן נשיאות ברזיל ובחירות לשני בתי הקונגרס הלאומי של ברזיל (בית הנבחרים והסנאט). הבחירות לנשיאות הסתיימו בניצחון מפלגת העבודה הברזילאית וז'טוליו ורגאס שב לנשיאות לאחר שהתפטר מתפקידו עקב הפיכה צבאית בשנת 1945. אף על פי זאת, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית נותרה המפלגה הגדולה ביותר בשני הבתים בקונגרס. יריבו המרכזי של ורגאס במהלך הבחירות היה אדוארדו גומס מטעם האיחוד הלאומי הדמוקרטי. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית העמידה את קריסטיאנו מצ'אדו כמועמד מטעמה לנשיאות במקום הנשיא המכהן מטעמה, גספאר דוטרה, שניצח במהלך הבחירות הכלליות משנת 1945. בנוסף לכך ז'ואאו מנגאביירה היה מועמד לנשיאות מטעם המפלגה הסוציאליסטית. קפה פיליו מטעם המפלגה הסוציאל-פרוגרסיבית נבחר לסגן הנשיא תחת ורגאס. ורגאס זכה ב-3,849,040 קולות שהיוו 48.7 אחוזים מכלל קולות הבוחרים, אדוארדו גומס השיג 2,342,384 קולות שהיוו 29.7 אחוזים מכלל כוחות הבוחרים (גומס השיג רוב במדינות פיאאוי, סיארה ומינאס ז'ראיס), קריסטיאנו מצ'אדו השיג 1,697,193 קולות שהיוו 21.5 אחוזים מכלל קולות הבוחרים (מצ'אדו השיג רוב במדינות אקרי, אמאפה, פארה ומרניאו) וז'ואאו מנגאביירה השיג 9,466 קולות שהיוו עשירית האחוז מכלל קולות הבוחרים. מכלל בעלי זכות ההצבעה 72.1 אחוזים הצביעו בבחירות לנשיאות, 72.0 אחוזים הצביעו בבחירות לבית הנבחרים ו-77.7 אחוזים הצביעו בבחירות לסנאט. ברזיל: עידן ורגאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה מדעי הפוליטיקה - ברזיל (1910 - הווה), באתר אוניברסיטת מרכז קנזס בסוגריים אחוזי הצבעה ולא מספר המושבים הסופי. ערך זה הוא קצרמר בנושא ברזיל ובנושא בחירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האורהי בושצ'אן

האורהי מיקולאיוביץ' בושצ'אן (באוקראינית: Георгій Миколайович Бущан; נולד ב-31 במאי 1994) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת השוער בדינמו קייב. בושצ'אן, יליד אודסה, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של צ'רנומורץ אודסה ובגיל 14 הצטרף לזו של דינמו קייב. משנת 2011 עד שנת 2017 לא היה חלק מסגל הקבוצה ושיחק חלק מהזמן בקבוצת המילואים של המועדון. ב-20 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-4 נגד סטאל קמיאנסקה. בעונת 2020/2021 הפך לשוער הראשון של הקבוצה וזכה עמה בדאבל. בצעירותו שיחק בכל נבחרות הנוער של אוקראינה, פרט לנבחרת הצעירה. ב-7 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 7-1 לצרפת. בושצ'אן נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020. הוא נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024. דינמו קייב ליגת העל האוקראינית: 2020/2021 הגביע האוקראיני: 2019/2020, 2020/2021 הסופר קאפ האוקראיני: 2018, 2019, 2020 מדיה וקבצים בנושא האורהי בושצ'אן בוויקישיתוף האורהי בושצ'אן, באתר Transfermarkt האורהי בושצ'אן, באתר Soccerway האורהי בושצ'אן, באתר WorldFootball.net האורהי בושצ'אן, באתר National Football Teams האורהי בושצ'אן, באתר FootballDatabase.eu האורהי בושצ'אן, באתר ESPN Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית)
בלה סקיי (עיתונאי)

בלה סקיי (בהונגרית: Székely Béla; בקליאן, 1 ביוני 1891 –קסקומוס, 9 בדצמבר 1955) היה משורר יהודי-הונגרי, פובליציסט, מומחה פסיכולוגי מטרנסילבניה. בלה סקיי נולד במשפחה יהודית. הוא סיים את לימודיו בקולג' באוראדיה ובבודפשט. הוא היה מייסד העיתון היהודי בשפה ההונגרית "מזרח חדש" (Új Kelet) בקלוז' בשנת 1919, והיה מנהל העיתון בין ה-4 באפריל 1923 לבין 29 בפברואר 1924. בשנים 1921–1922 ייסד את העיתון "עיתון השעה 5" כעורך אחראי. סקיי לקח חלק פעיל בפעילות העמותה הלאומית היהודית בטרנסילבניה ובמסגרתה ארגן את התנועה העולמית של בנות יהודיות "אביבה". הוא חי בהונגריה (שטרנסילבניה נלקחה ממנה בחוזה טריאנון) משנת 1926 ואז היגר לארגנטינה וחי שם מ-1938. ספר השירה הראשון שלו, "חישובים" (Számvetések) פורסם בבודפשט (1912). בהונגריה הוא היה עמית של לאיוש קשאק בכתבי העת "תיעוד" וגם ב"עבודה". בשנים 1934–1935, כנציג המגמות הפסיכולוגיות העמוקות, ערך את כתב העת הפדגוגי והגרפולוגי "הכרת האדם". ספרו "ילדך" (בודפשט, 1925), העוסק בגידול ילדים מודרני, התפרסם בשתי מהדורות גם בקלוז' (1934, 1938). הוא ערך גם בארגנטינה עיתון בשפה ההונגרית בשם "העתיד" וגם כתב את "תולדות האנטישמיות" (בודפשט, 1936). הוא גם פרסם את ספרו בתרגום משלו בפורטוגזית (בואנוס איירס, 1940). חישובים. שירים ; 1912 מדינת פרובינציה. ספר על ארץ ישראל (פלסטינה) שבבנייה (קלוז', 1925) מיטלמן חף מפשע! (טרגו מורש, 1925) מקרה דרייפוס בטרגו מורש. מה האמת בתיקון תיק הפשע של יוז'ף מיטלמן? (טרגו מורש, 1925) סג'רה. דרמה קטנה של השומר ; עבר ועתיד, וינה, 1926 מחלקה "G". לכלוך, דם, מוות ; זכויות יוצרים, קלוז', 1931 ילדך. . . מדריך להורות מודרנית ; ספרייה, 1934 מיניות הילדות ; 1935 פסיכואנליזה של אנטישמיות ; הכרת האדם, 1936 האנטישמיות ותולדותיה ; תבור, 1936 ילדך. מדריך להורים ומחנכים בנושא הורות פסיכולוגית מודרנית ; 1938 לקסיקון הספרות ההונרית ברומניה : סיפורת, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית. 2010 יוהנה הופפנגרטנר: הערות לביוגרפיה של בלה סקיי (1892–1955) בודפשט, 2016, Johanna Hopfengärtner: JEGYZETEK SZÉKELY BÉLA ÉLETRAJZÁHOZ (1892–1955) IMÁGÓ Budapest, 2016, 5(2): 53–71
תחנת אוחוטני ריאד

תחנת אוחוטני ריאד (ברוסית: Охотный Ряд) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו סוקולניצ'סקאיה. התחנה ממוקמת ברובע טברסקוי וקרויה על שם כיכר אוחוטני ריאד שהחל מ-1956 הפכה לרחוב אוחוטני ריאד. תחנת אוחוטני ריאד נפתחה ב-15 במאי 1935, והיא התחנה הקרובה ביותר לכיכר האדומה. בעבר התחנה נקראה בשם "אימני קגנוביצ'ה" ו"פרוספקט מרקסה". המעבר התת-קרקעי המערבי של התחנה מוביל לכיכר מנז'נאיה. לובי התחנה ברחוב בולשאיה דמיטרובקה 2 מדיה וקבצים בנושא תחנת אוחוטני ריאד בוויקישיתוף https://um.mos.ru/houses/stantsiya-metro-okhotnyy-ryad/ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בורנה בארישיץ'

בורנה בארישיץ' (בקרואטית: Borna Barišić; נולד ב-10 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן קרואטי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בטרבזונספור ובנבחרת קרואטיה. בארישיץ' נולד באוסייק להורים ממוצא בוסני. בארישיץ', התחיל את הקריירה שלו במחלקת הילדים של אוסייק, אליה הצטרף בגיל 11. כאשר היה בן 20, הצטרף לביילו ברדו במדיה שיחק עונה אחת ובסיומה חזר לאוסייק. ב-12 ביולי 2013, בארישיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 לדינמו זאגרב. ב-4 באפריל 2014, בארישיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק הליגה נגד לוקומוטיבה זאגרב. בקיץ 2015, בארישיץ' חתם לחמש שנים בדינמו זאגרב. ב-19 ביולי 2015, בארישיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אוסייק. כעבור כחודש וחצי, הושאל לקבוצת הבת של דינמו, לוקומוטיבה זאגרב עד לסיום העונה. בקיץ 2016, בארישיץ' חזר לאוסייק ומונה לקפטן הקבוצה. בקיץ 2017, בארישיץ' סיכם בדינמו קייב, אך ברגע האחרון העדיף לחזור לדינמו זאגרב. ב-3 באוגוסט, בארישיץ' הבקיע בניצחון 0–1 נגד פ.ס.וו. איינדהובן, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-7 באוגוסט 2018, בארישיץ' חתם לארבע שנים בגלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית תמורת כ-2.2 מיליון פאונד. ריינג'רס התעניינה בשחקן כשבוע לאחר צמד המשחקים בינה לאוסייק במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-29 בדצמבר 2019, בארישיץ' בישל את שני השערים של ריינג'רס בניצחון 1–2 נגד סלטיק, שהיה ניצחונה הראשון של ריינג'רס באולד פירם מאז 2010. ב-18 בפברואר 2021, בארישיץ' ערך את הופעתו ה-100 במועדון, בה הבקיע שני שערים בפנדלים בניצחון 4–3 נגד רויאל אנטוורפן, במסגרת סיבוב 32 האחרונות של הליגה האירופית. ב-11 בינואר 2017, בארישיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות נגד צ'ילה. בארישיץ', זומן לסגל הרחב של הנבחרת לקראת מונדיאל 2018, אך לא נכלל בסגל הסופי. ב-21 במרץ 2019, בארישיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2020. נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022. דינמו זאגרב ליגת העל הקרואטית: 2015/2016 גלאזגו ריינג'רס ליגת העל הסקוטית: 2020/2021 גביע סקוטי: 2021/2022 אישיים נבחרת העונה בליגת העל הסקוטית: 2020/2021 מדיה וקבצים בנושא בורנה בארישיץ' בוויקישיתוף בורנה בארישיץ', באתר Transfermarkt בורנה בארישיץ', באתר Soccerway בורנה בארישיץ', באתר WorldFootball.net בורנה בארישיץ', באתר National Football Teams בורנה בארישיץ', באתר FootballDatabase.eu Croatia Squad בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקרואטית, 9 בנובמבר 2022
תומאס לאם

תומאס לאם (בפינית: Thomas Lam; נולד ב-18 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן פיני, המשחק בעמדת הבלם באפולון לימסול. לאם, נולד באמסטרדם לאב הולנדי ואם פינית. לאם, תחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של אמסטרדחה ובגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של אלקמאר. ב-13 באפריל 2012, לאם חתם על חוזה לארבע שנים במועדון. ב-16 בספטמבר 2012, לאם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-4 נגד רודה. ב-31 במרץ 2013, הורחק בניצחון 1-2 נגד הראקלס אלמלו בדקה ה-31. במהלך עונת 2013/2014, לאם רשם רק הופעה אחת, בתיקו 2-2 נגד פאוק סלוניקי. ב-24 ביולי 2014, לאם חתם בזוולה. לאם, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–1 נגד אייאקס במסגרת מגן יוהאן קרויף. ב-29 באוקטובר 2014, לאם כבש את השלושער הראשון שלו בקריירה בניצחון 6–1 נגד הארדנברג במסגרת הסיבוב השלישי של הגביע ההולנדי. ב-8 ביולי 2016, לאם חתם לשנתיים בנוטינגהאם פורסט. ב-6 באוגוסט 2016, לאם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3-4 נגד בורטון אלביון, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-22 באוקטובר 2016, לאם הורחק בהפסד 2-1 לקארדיף סיטי. ב-30 באוגוסט 2017, לאם הושאל לטוונטה עד לסיום העונה. ב-10 בספטמבר 2017, לאם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לספרטה רוטרדם. ב-29 באוגוסט 2018, לאם חזר לקדנציה שנייה בזוולה, כאשר חתם בה לשנתיים. ב-16 באוגוסט 2021 לאם חתם בצסק"א סופיה מליגת העל הבולגרית וכעבור שנה בדיוק חתם במלבורן סיטי. ב-25 ביולי 2023 לאם חזר לזוולה. בקיץ 2024 חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית. ללאם היו שתי אופציות לייצוג בזירה הלאומית, הולנד ופינלנד. בצעירותו, לאם הצטרף לנבחרות הצעירות של פינלנד. ב-9 ביוני 2015, לאם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-0 לאסטוניה. לאם, נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020. אלקמאר הגביע ההולנדי: 2012/2013 זוולה מגן יוהאן קרויף: 2014 אישיים הכדורגלן הפיני המבטיח של השנה: 2011 מדיה וקבצים בנושא תומאס לאם בוויקישיתוף תומאס לאם, באתר Transfermarkt תומאס לאם, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) תומאס לאם, באתר Soccerway תומאס לאם, באתר BDFutbol תומאס לאם, באתר WorldFootball.net תומאס לאם, באתר National Football Teams תומאס לאם, באתר FootballDatabase.eu
דייוויד מרשל (כדורגלן)

דייוויד מרשל (באנגלית: David Marshall; נולד ב-5 במרץ 1985) הוא כדורגלן עבר סקוטי, ששיחק בעמדת השוער. מרשל נולד בגלאזגו, והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סלטיק. בפברואר 2003, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הגביע נגד סנט ג'ונסטון. ב-11 במרץ 2004, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0–1 נגד ברצלונה במסגרת גביע אופ"א. שנה לאחר מכן, מרשל רשם בקבוצה 4 הופעות בשלב הבתים של ליגת האלופות ואף הדף פנדל מרגליו של רונאלדיניו מברצלונה. בקיץ 2005, הוחלט כי יהפוך לשוער הראשון של המועדון, אך במשחקו הראשון ספג חמישה שערים מארטמדיה פטרז'לקה ומשחק לאחר מכן ספג רביעייה ממות'רוול ולכן איבד מקומו בהרכב. ב-17 בינואר 2007, מרשל הושאל לנוריץ' סיטי עד לסיום העונה, וב-4 ביולי מרשל חתם על חוזה לשלוש שנים בנוריץ'. בשנתיים בהם שיחק בנוריץ', שיחק בכל משחקי הליגה. ב-12 במאי 2009, מרשל חתם בקארדיף סיטי תמורת כחצי מיליון פאונד. מרשל, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–4 נגד סקונת'ורפ יונייטד בתיקו 1-1 נגד בלקפול. בעונת 2010/2011, התערער מעמדו בקבוצה, אך שנה לאחר מכן חזר לעמדת השוער הראשון. בספטמבר 2014, מרשל מונה לקפטן המועדון. ב-30 באוגוסט 2016, מרשל חתם בהול סיטי. ב-21 בספטמבר 2016, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–2 נגד סטוק סיטי במסגרת גביע הליגה האנגלי. ביולי 2019, מרשל חתם לשנתיים בוויגאן את'לטיק. ב-21 באוגוסט 2020, מרשל חתם בדרבי קאונטי. מרשל, מונה לקטפן הקבוצה לאחר פרישתו של וויין רוני. ב-11 בינואר 2022 חתם בקווינס פארק ריינג'רס בחוזה לחצי עונה. ב-23 במאי 2022 חזר לאחר 15 שנה לסקולטנד וחתם בהיברניאן, אליה הצטרף ב-1 ביולי של אותה עונה. בקיץ 2024 הודיע על פרישה מכדורגל ומונה למנהל ביצועי בהיברניאן. ב-18 באוגוסט 2004, מרשל ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סקוטלנד במשחק ידידות נגד הונגריה, כאשר היה בן 18 בלבד. כעבור שנה, זומן לראשונה לסגל נבחרת הצעירה. במהלך השנים, מעמדו של מרשל בנבחרת ידע עליות ומורדות, בעיקר בגלל העדיפות שלהם זכו קרייג גורדון ואלן מקרגור. לקראת מוקדמות יורו 2016, מרשל הפך לשוער הראשון של הנבחרת, אך לקראת מוקדמות מונדיאל 2018 וליגת האומות 2018/2019 הוא ירד לספסל. מרשל, חזר להיות השוער הראשון במהלך מוקדמות יורו 2020 והיה שותף לעלייה הראשונה בתולדות הנבחרת לאליפות אירופה בכדורגל. ב-7 ביוני 2022 פרש מהנבחרת לאחר ההפסד לאוקראינה בפלייאוף מוקדמות מונדיאל 2022. סלטיק ליגת העל הסקוטית: 2003/2004 הגביע הסקוטי: 2003/2004, 2004/2005 גביע הליגה הסקוטי: 2005/2006 קארדיף סיטי פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2012/2013 אישיים כדורגלן השנה בקארדיף סיטי: 2013/2014 מדיה וקבצים בנושא דייוויד מרשל בוויקישיתוף דייוויד מרשל, באתר Transfermarkt דייוויד מרשל, באתר Soccerway דייוויד מרשל, באתר BDFutbol דייוויד מרשל, באתר WorldFootball.net דייוויד מרשל, באתר National Football Teams דייוויד מרשל, באתר FootballDatabase.eu דייוויד מרשל, באתר ESPN
EveryTime I Cry

"EveryTime I Cry" (בעברית: בכל פעם שאני בוכה) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס. השיר יצא לאור ב-8 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום. ב-12 במאי 2021, העלתה מקס לטוויטר הצצה מ-"EveryTime I Cry". ב-3 ביוני, חשפה מקס את עטיפת הסינגל ותאריך צאתו, באותו פרסום הצהירה כי זהו "המשך" לאלבום אולפן הבכורה שלה, Heaven & Hell ‏(2020). הסינגל יצא לאור ב-8 ביוני 2021, יחד עם וידאו קליפ מילים שהועלה לעמוד היוטיוב שלה. השיר נכתב על ידי מקס, קרוליין פנל, לורן אקווילינה, והמפיקים סירקוט ושון מאייר. כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל. אווה מקס – שירה, כתיבה סירקט – כתיבה, הפקה שון מאייר – כתיבה, הפקה, כלים, תכנות קרוליין פנל – כתיבה, הפקה לורן אקווילינה – כתיבה, הפקה כריס גרינגר – מאסטרינג סרבן גניאה – מיקסינג כג׳ון הנס – הנדסה (מוזיקלית) מידע על הסינגל "EveryTime I Cry" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "EveryTime I Cry" באתר AllMusic מילות השיר "EveryTime I Cry" באתר Genius סרטון השיר "EveryTime I Cry" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "EveryTime I Cry" באתר ספוטיפיי סירקט, אווה מקס, קרוליין פנל, לורן אקוילינה, שון מאייר Ava Max Interpolates ATC in New Song ‘My Head and My Heart’, rollingstone (באנגלית) Ava Max [@AvaMax] (12 במאי 2021). "Everytime I Cry" (Tweet). נבדק ב-10 ביוני 2021 – via Twitter. {{cite web}}: (עזרה) Rossini, Matteo (4 ביוני 2021). "Ava Max, annunciato il nuovo singolo EveryTime I Cry" [Ava Max, announced the new single EveryTime I Cry] (באיטלקית). Sky TG24. נבדק ב-12 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Venegas, Ivi (8 ביוני 2021). "Ava Max Vuelve A Levantarnos De La Silla Con 'Everytime I Cry', Su Nueva Canción" [Ava Max Raises Us From The Chair Again With 'Everytime I Cry', Her New Song]. Los 40. נבדק ב-10 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Ava Max releases new song, but warns fans it's not "the new era"...yet". WRMF. 8 ביוני 2021. נבדק ב-10 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Munzenrieder, Kyle (9 ביוני 2021). "Ava Max Doesn't Take Herself Too Seriously". W. נבדק ב-10 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "'EveryTime I Cry' el nuevo sencillo de Ava Max" ['EveryTime I Cry' the new single from Ava Max]. Billboard Argentina (בספרדית). 9 ביוני 2021. נבדק ב-10 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "EveryTime I Cry - Credits". נבדק ב-9 ביוני 2021 – via Tidal. {{cite web}}: (עזרה) EveryTime I Cry - Single by Ava Max (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-06-08 "AVA MAX "EveryTime I Cry" | (Radio Date: 11/06/2021)". Radio Airplay SRL. נבדק ב-10 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה)
Beggin'

Beggin' הוא סינגל שבוצע על ידי להקת ארבע העונות ויצא לאור בשנת 1967. השיר זכה להצלחה בשנת 2008 לאחר שזכה לגרסת כיסוי על ידי הצמד הנורווגי מאדקון. מאז שנת 1965, הזמר-היוצר בוב גאודיו, חבר להקת ארבע העונות לא כתב אף שיר ללהקה, אף שעד אז כתב או היה שותף לכתיבת כמעט כל להיט של ההרכב. הסינגל היה השני מתוך האלבום שהוציאה הלהקה. הוא הביא לחזרתו של לזירת הזמר היוצר בהרכב. השיר דורג במקום ה-26 במצעד בילבורד הוט 100. השיר נכלל במערכה השנייה של המחזמר בברודוויי אודות ארבע העונות Jersey Boys. הוא הושמע כחלק מפרסומת של אדידס לרגל 60 שנות פעילות. בשנת 2007 הוציא הדי ג'יי הצרפתי פילוסקי גרסת רמיקס לשיר. הגרסה דורגה במקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי. גרסתו של פילוסקי אינה מכילה נגינה או שירה נוספת, אלא רמיקס פשוט על ההקלה המקורית. בשנת 2007, אותה שנה בה הוציא פילוסקי גרסה משלו, הוציא הרכב ההיפ הופ הנורווגי מאקדון גרסה לשיר עם מילים שונות במעט עם קטעי ראפ. גרסה זו הצליחה בנורווגיה ובאירופה. בארצם זכה השיר בפרס "להיט השנה". בצרפת ובהולנד דורג השיר במקום הראשון במצעדים. בבריטניה הגיע השיר למקום החמישי, בעוד בגרמניה הוא הגיע למקום השביעי. להקת הרוק האיטלקית מונסקין הקליטה גרסת כיסוי לשיר בשנת 2017, לאחר שביצעה אותו ב-The X Factor איטליה, וכללה אותו במיני-אלבום שלה, Chosen. אף על פי שלא יצא כסינגל, הגיע בשיאו למקום ה-39 במצעד הסינגלים האיטלקי ובשנת 2018 קיבל את תואר הזהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי. בעקבות זכיית הלהקה באירוויזיון 2021, השיר, לצד שירים נוספים של הלהקה, החל להופיע במצעדי המוזיקה ברחבי אירופה. השיר הגיע למקום הראשון במצעדים של אוסטריה, צ'כיה, גרמניה ושווייץ, לחמישייה הפותחת בפינלנד, יוון, אירלנד, ליטא, הולנד, ניו זילנד, נורווגיה, סלובקיה ושוודיה ולעשירייה הפותחת באוסטרליה, הונגריה, פורוטוגל ובריטניה. השיר אף הגיע ל-20 הראשונים במצעד הבילבורד גלובל 200 ולמקום הראשון במצעד הספוטיפיי העולמי. השיר נהפך לשיר השישי עם מספר האזנות הגבוה ביותר ביממה אחת לשנת 2021, עם 8 מיליון האזנות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי. בשנת 2009 רמיקסים רבים בסגנון הרמיקס של פילוסקי הופיעו בפרסומות של אדידס לרגל 60 שנות פעילות החברה. בפרסומות השתפו ידוענים בהווה ובעבר כגון דייוויד בקהאם, מיסי אליוט, קייטי פרי, דה טינג טינגס, קווין גארנט, ג'יזי, אסטל ועוד. בשנת 2009/2010 שימש השיר כרקע לשיורי ה-BBC בסיקוריו את אליפות הפורמולה 1. בנוסף הושמע בסצנה בסרט "לזרום עם זה", ובסרט "סטפ אפ 3D". מידע על היצירה "Beggin'‎" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Beggin'‎" באתר SecondHandSongs דייב סימפסון,Frankie Valli and the Four Seasons review – farewell tour has crowd beggin' for him to stay, באתר הגרדיאן 29 בנובמבר 2018 Biggest Single Day Stream on the Spotify Global Chart 2021, www.instagram.com
נציבות הרייך בלגיה וצפון צרפת

נציבות הרייך בלגיה וצפון צרפת (בגרמנית: Reichskommissariat Belgien-Nordfrankreich) היה שמו הגרמני של הממשל האזרחי הנאצי בבלגיה ובאזורים הצפוניים של צרפת הכבושה, שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר תום המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, בלגיה הושמה תחילה תחת ממשל צבאי "זמני" וזאת למרות דרישות של פלגים רדיקליים יותר בגרמניה הנאצית, כמו אנשי האס אס שדרשו להקים ממשלה אזרחית נאצית נוספת (כמו נציבות הרייך נורווגיה (אנ') ונציבות הרייך הולנד (אנ')). ביוני צירפו הנאצים לשטחי הציבות את נור-פה דה קאלה, בטענה כי מדובר בחלק מפלנדריה הצרפתית שהייתה שייכת לגרמנים. למרות רצונם של אנסי האס אס, הוחלט שיום אחד יש להטמיע את כל האזור ברייך השלישי ולחלקו לשלושה רייכסגאו חדשים של רייך גרמני רבתי: פלנדריה ובראבנט לשטחים הפלמיים וולוניה. עבור החלקים הוולונים. ב-13 ביולי 1944 הוקם נציבות הרייך בלגיה-נורדפרנקרייך, כ"נציבות רייך" שאמנם לא מסופחת לגרמניה באופן מלא, אך תחת ממשל אזרחי גרמני. לפני נציבות הרייך בבלגיה וצפון צרפת האזור היה תחת כיבוש צבאי נאצי (אנ') כבר מ-1940 ועד ההחלטה להקים את הנציבות ביולי 1944. השטח עליו שלטה הנציבות שוחרר ברובו על ידי בעלות הברית בספטמבר 1944, בעקבות הפלישה לנורמנדי, כך שאורך חייה של הנציבות הייתה קצרה, לאחר שבעלות הברית שחררו את מרבית האזור שעליו שלטה הנציבות. על אף אי-שליטה במרבית שטחי הנציבות באותה עת, גרמניה סיפחה לעצמה באופן מלא את שטחי הנציבות בדצמבר 1944. למרות שרוב בלגיה וצפון צרפת כבר לא היו בשליטה גרמנית דה-פקטו בסוף ספטמבר 1944, הגרמנים ומשתפי הפעולה שלהם (פלמים, וולונים וצרפתים פשיסטים) תכננו לחלק את הנציבות לשלושה גאולייטים: רייכסגאו פלנדריה, רייכסגאו ולוניה ומחוז בריסל או עיר חופשית אחרת, שהיו אמורים להיות מסופחים לגרמניה הנאצית באופן מלא. בדצמבר 1944, מינה שר החוץ הגרמני יואכים פון ריבנטרופ את ראש המפלגה הרקסיסטית ומפקד הלגיון הוולוני, לאון דגרל ל"ראש ועדת השחרור הוולונית", ולאחר מכן מינה את יף ואן דה וילה ל"ראש ועדת השחרור הפלמית", כאשר הצבא הגרמני פתח במתקפת הארדנים ב-16 בדצמבר 1944, התחדשו התקוות של משתפי הפעולה הנאצים למימוש התוכניות הנאציות לנציבות הרייך. בינואר 1945 ניהל ואן דה וייל משא ומתן עם נציג משרד החוץ הנאצי על הקמה עתידית מדינות נפרדות לפלנדריה ולולוניה ולא מאוחדות כמו בעבר והתקעש שלא משנה מה תהיה הרמה של משטרי הבובות העצמאים שיוקמו באזור האיחוד הלא טבעי' של הפלמים והוולונים יופסק. שטח הכיבוש הנאצי נציבות הרייך אוסטלנד נציבות הרייך אוקראינה צרפת של וישי Rolf Jehke. "Reichskommissariat Belgien und Nordfrankreisch". Territorial.de. נבדק ב-2015-03-09. Lipgens, Walter. Documents on the History of European integration: Volume 1 – Continental Plans for European Integration 1939–1945, p. 45. Walter de Gruyter & Co., 1974.
ב.מ.וו i4

ב.מ.וו i4 (באנגלית: BMW i4) היא מכונית חשמלית יוקרתית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי ב.מ.וו משנת 2021. היא הוצגה ביוני 2021. במרץ 2020 הציגה ב.מ.וו את דגם הקונספט המקדים. ה-i4 מתחרה ישירות בטסלה מודל 3. ה-i4 היא המכונית החשמלית הרביעית ש ב.מ.וו שמיוצרת במסגרת ב.מ.וו i, אך היא המכונית החשמלית העיקרית שלה אף על פי שב.מ.וו נכנסה לעידן המכוניות החשמליות ב-2013 עם הצגת הב.מ.וו i3, ולאחר מכן את הב.מ.וו i8. ה-i4 היא מכונית מנהלים יוקרתית, שלא כמו שלושת דגמי ב.מ.וו האחרים שמיוצרים במרכבים שונים, ב.מ.וו i3 (מיני), ב.מ.וו i8 (ספורט), ב.מ.וו ix (קרוסאובר). העיצוב החיצוני של ה-i4 דומה מאוד לב.מ.וו סדרה 4 והיא נראית כמו מכונית קופה, הפגוש הקדמי שלה מעוצב כמו שאר הרכבים החשמליים של ב.מ.וו. תא הנוסעים "נלקח" ישירות מסדרה 4 וכולל שינויים קלים בדשבורד כדי להתקין את מערכת iDrive 8, מערכת זו כוללת שני מסכי מגע תחת מסגרת אחת, מסך אחד המציג את המולטימדיה בקוטר 14.9 אינץ' והשני עבור לוח המחוונים בקוטר 12.3 אינץ'. ב.מ.וו משווקת את ה-i4 עם שלושה מערכות הנעה. i4 eDrive35: גרסת ההנעה אחורית הכוללת מנוע חשמלי המספק כ-282 כ"ס ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 6.0 שניות. סוללת ליתיום-יון מפיתוח עצמי מלא של ב.מ.וו בקיבולת 66 קוט"ש (80.7 קוט"ש) המספקת טווח נסיעה חשמלי של 490 ק"מ. i4 eDrive40: גרסת ההנעה אחורית הכוללת מנוע חשמלי המספק כ-340 כ"ס ומומנט מרבי של 43.8 קג"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 5.7 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 190 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון מפיתוח עצמי מלא של ב.מ.וו בקיבולת 83.9 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 590 ק"מ. צריכת האנרגיה בדגם עומדת על בין 16 ל-20 קוט"ש ל-100 ק"מ. i4 M50: גרסת ההנעה כפולה הכוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 544 כ"ס ומומנט מרבי של 81 קג"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 225 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון גם מפיתוח עצמי מלא של ב.מ.וו בקיבולת 83.9 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 510 ק"מ. צריכת האנרגיה בדגם עומדת על בין 19 ל-24 קוט"ש ל-100 ק"מ. גרסה זו כוללת גם מתלים בכיול חזק יותר ומערכת בלמים משודרגת. את הסוללה ניתן לטעון במטען ביתי בקיבולת 11 קילוואט המאפשרת לטעון את הסוללה מ-0 ל-100 אחוז בתוך 8.5 שעות, או בטעינה מהירה בקיבולת 200 קילוואט המאפשרת לטעון את הסוללה מ-0 ל-100 אחוז בתוך 31 דקות, לפי ב.מ.וו בטעינה מהירה של כ-10 דקות ניתן להוסיף 164 ק"מ בדגם i4 eDrive40 ו-140 ק"מ בדגם i4 M50. מדיה וקבצים בנושא ב.מ.וו i4 בוויקישיתוף אביעד רייס, ב.מ.וו חושפת את כל הפרטים על ה-i4, באתר מגזין רכב חשמלי, 6 ביוני 2021 חזי גורן, נחשפה ב.מ.וו i4 החשמלית, באתר פורטל הרכב גיר, ‏02 ביוני 2021 ב.מ.וו חושפת את הקונספט החשמלי i4, באתר קארטיוב, ‏04 במרץ 2021 ב.מ.וו i4 חשמלי נגד טסלה מודל 3, באתר מוטור 1, ‏18 באוקטובר 2018 תכירו את תא הנוסעים של ב.מ.וו i4 החשמלית, באתר קארטיוב, ‏31 במאי 2021 2022 ב.מ.וו i4 נחשפת במלוא הדרה - כל הפרטים, באתר קארטיוב, ‏02 ביוני 2021 cartube, גרסת כניסה חדשה: 2023 ב.מ.וו i4 eDrive35 נחשפת, באתר cartube רועי צוקרמן, ב.מ.וו i4 החשמלית תציע טווח של 600 ק"מ ו-530 כ"ס, באתר אוטו, ‏21 בנובמבר 2019 BMW i4 (2021) mit 530 PS und großer Reichweite offiziell enthüllt, באתר מוטור 1, ‏17 במרץ 2021
Hall of Fame

האם התכוונתם ל... היכל התהילה – כינוי לרשימת כבוד בתחום מסוים, שהנכללים בה נחשבים לאנשי מפתח שתרמו רבות לתחום והיו מצטיינים בתחומם. Hall of Fame (שיר) – סינגל של דה סקריפט בהשתתפות ויל.איי.אם, משנת 2012. Hall of Fame (אלבום של גבי בארט) – מיני-אלבום השני של גבי בארט, משנת 2020. Hall of Fame (אלבום) – אלבום האולפן השלישי של פולו ג'י, משנת 2021. היכלי תהילה