laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוקיוס ארטוריוס קסטוס

לוקיוס ארטוריוס קסטוס (בלטינית: Lucius Artorius Castus‏; 140 לערך - ?), איש צבא רומאי שפעל במאה השנייה. לפי מספר היסטוריונים שימשו חייו בסיס לאגדה על המלך ארתור. קסטוס נולד בקמפניה כבן למשפחת פרשים בעלת מסורת של שירות צבאי ואדמיניסטרטיבי באימפריה. קסטוס שלא היה הבן הבכור, לא נועד לרשת את אביו ולכן בחר בקריירה בצבא הרומי. קסטוס נכנס לצבא בדרגת קנטוריון בסביבות שנת 158, דבר שמלמד שהוא החל במסלול הצבאי הפחות יוקרתי בשביל פרשים. שירותו של קסטוס החל בלגיון השלישי גאליקה שהיה מוצב בסוריה, בסביבות 162 קודם והועבר לשרת כקנטוריון בלגיון השישי פראטה שהיה מוצב ביהודה, בסביבות שנת 166 הוא זכה בקידום נוסף והועבר לשרת כקנטוריון בלגיון השני אדיוטריקס שהוצב בפאנוניה תחתית, בשנת 170 הועבר ללגיון החמישי מקדוניקה שהיה מוצב בדאקיה וכעבור שנתיים או שלוש מונה לפרימוס פילוס - הדרגה הבכירה ביותר בין הקנטוריונים. ייתכן שקידומו קשור לניצחון על האיזידסים שהרומאים נחלו באותו הזמן. קסטוס קודם שוב בשנת 175 ומונה לפרפקטוס קוהורטוס של יחידת חיל עזר. יחידותיו כללו כמה קוהורטות של פרשים סרמטים שגויסו על ידי הקיסר מרקוס אורליוס לאחר הניצחון הרומאי באזור הדנובה. הן הוצבו בבריטניה. בשנת 177/8 מונה למפקד בצי והוצב בניאפוליס (כיום נאפולי שבאיטליה), הצבה נוחה יותר שנחשבה כפרס שניתן לקצינים מצטיינים, ככל הנראה נישא באותו זמן (אם לא קודם לכן) ונולדו לו ילדים. קסטוס חזר לבריטניה בשנת 181 ומונה לפרפקטוס של יחידת חיל פרשים המשתייכת לחיל העזר והוצבה במצודת ברנאנאקום, קסטוס גם היה מפקד המצודה וסביבתה. בשנים 180-185 התרחשה פלישה של פיקטים שהצליחו לחדור את ההגנות הצבאיות הרומאיות, לעבור את חומת אדריאנוס ולזרוע הרס בפרובינקיה. כתוצאה מהפלישה התמרד הלגיון השישי ויקטריקס וניסה להמליך מועמד משלו לתפקיד הקיסר, מרד זה נכשל ופרטינקס הוציא להורג את המורדים. במשך כל הזמן הזה שמר קסטוס על נאמנותו לקיסר קומודוס ותפקד כראוי במלחמה כנגד הפולשים. כתוצאה מתפקודו קודם קסטוס את לדרגת דוקס (אנ') ובשנת 185/6 פיקד על כ-10,000 חיילים וערך מסע מלחמה בארמוריקה (אזור בדרום-מערב גאליה) שמטרתו הייתה לדכא מרד שפרץ שם. לאחר שהצליח לדכא את המרד הוא שלח משלחת צבאית לרומא לשם אזהרת הקיסר קומודוס בפני קשר כנגדו שהולך ונרקם על ידי מפקד המשמר הפרטוריאני, סקסטוס טיגידיוס פרניס. בעת זאת השלים קסטוס את 25 שנות השרות הנדרשות ממתגייסים והחליט לפרוש מן הצבא. הוא מונה למושל מחוז ליבורניה שהיה חלק מן הפרובינקיה דלמטיה. התקופה בה שימש כמושל עברה ללא אירועים מיוחדים וכמו שאר דלמטיה נהנה מחוזו משקט ושגשוג. ייתכן שקסטוס הוחזר לשירות צבאי על ידי הקיסר ספטימיוס סוורוס כאשר התמרד מושל בריטניה דקימוס קלודיוס ספטימוס אלבינוס והכריז על עצמו כקיסר בשנת 195, כפי שמרמז תיאור המרד כפי שהשתמר אצל ההיסטוריון קסיוס דיו. חוקרים מודרניים זיהו את קסטוס כאחד המקורות לאגדה על המלך ארתור. מלבד הדמיון הרב בשמם, לא מתייחסים מקורות אחדים לארתור כמלך אלא מתארים אותו כאיש צבא הנושא בתואר דוקס בלורום (Dux bellorum), ורואים במצודת ברנאנאקום את הבסיס לטירתו של ארתור, קמלוט, ואת מסעי המלחמה של ארתור: מלחמתו כנגד הברברים, קשריו עם הלגיונות הרומאיים כבני ברית או במקרה שהם פונים כנגד הקיסר הרומאי כאויב, פלישתו לברטאן ביבשת ושליחת משלחת לקיסר רומא שמזוהה בשם לוקיוס כמקבלים לפעולותיו של קסטוס. Linda A. Malcor, Lucius Artorius Castus Part 1: An Officer and an Equestrian, The Heroic Age, Issue 1, Spring/Summer 1999 Linda A. Malcor, Lucius Artorius Castus Part 2: The Battles in Britain, The Heroic Age, Issue 2, Autumn/Winter 1999
נורה זהטנר

נורה זהטנר (באנגלית: Nora Zehetner; נולדה ב-5 בפברואר 1981) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע אמריקאית. זהטנר נולדה באל פאסו, טקסס; בתם של ננסי לין (לבית נלסון) וג'ון קרול זהטנר. היא למדה בבית ספר יסודי בריצ'רדסון, טקסס, פרבר של דאלאס, לפני שעברה חזרה לאל פאסו. כשהייתה בת 14 היא עברה לדאלאס שם למדה בתיכון מקיני (אנ') במשך כמה שנים. היא גם למדה במשך שנה אחת באקדמיה למתמטיקה ולמדע של טקסס(אנ'), תוכנית כניסה מוקדמת לקולג' של אוניברסיטת צפון טקסס (אנ') לסטודנטים המתעניינים במתמטיקה או במדע. בגיל 18 עברה זהטנר ללוס אנג'לס. משנת 2001 שיחקה בסרטים: "פרוצה"", "אמריקן פאי 2", "R.S.V.P." "May‏", "נשיקה אחרונה" ועוד. בתקופה זו הופיעה גם במספר סדרות ובין השאר גילמה את ליין הרט בסדרה "אוורווד" בשנים 2003–2004. בשנת 2005 שיחקה בסרטו של ריאן ג'ונסון, "Brick", שזכה בפרס על יצירתיות בפסטיבל סאנדנס. בשנת 2006 שיחקה בעונה השנייה של "נמלטים" כאשר סייעה לדייוויד אפולסקיס ('טווינר') להימלט, ונרקם ביניהם קשר רומנטי. בהמשך השנה שיחקה בסדרה "גיבורים", בה גילמה את עדן מקיין למשך שמונה פרקים. בשנת 2007 גיגבה בתפקיד הראשי בסרט האימה "Beneath". בשנת 2008 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "Princess" לצד קיפ פארדו. בשנת 2009 שיחקה בדרמה הרפואית "אנטומיה של גריי" את ד"ר ריד אדמסון. באותה שנה השתתפה בקומדיה העצמאית "Spooner" בכיכובו של מת'יו לילארד. בשנת 2014 שיחקה בסרט הדרמה "חלומות אימפריאליים" שהוצג בינואר בפסטיבל הסרטים סאנדנס ועלה לנטפליקס ב-2017. בשנת 2018, זהטנר לוהקה לתפקיד החוזר של ולריה פוריסקובה לעונה השנייה של הדרמה הפוליטית "השורד המיועד" של ABC. בשנת 2020 גילמה את אנני גלן (אנ'), אשתו של האסטרונאוט ג'ון גלן בסדרת הטלוויזיה "הצוות המובחר" בדיסני+. מדיה וקבצים בנושא נורה זהטנר בוויקישיתוף נורה זהטנר, ברשת החברתית פייסבוק נורה זהטנר, ברשת החברתית אינסטגרם נורה זהטנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נורה זהטנר, באתר AllMovie (באנגלית) נורה זהטנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נורה זהטנר, באתר MusicBrainz (באנגלית) נורה זהטנר, באתר דיזר
פורטריו

פורטריו (Fortriu) או ממלכת פורטריו הוא שמה, בקרב ההיסטוריונים, של ממלכת הפיקטים. בשל היות ממלכה זו הממלכה העיקרית של הפיקטים, הכינוי משמש לעיתים לתאר את כל אזור ממלכות הפיקטים (פיקטלנד). ממלכה זו הייתה ממוקמת באזור מוריי ואיסטר רוס שבצפון סקוטלנד אולם יש היסטוריונים הסבורים כי הממלכה הייתה ממוקמת גם באזור סטראת'רן במרכזה של סקוטלנד. המונח "פורטריו" הוא מונח מודרני המתבסס על המונח ששרד בשפה האירית הקדומה לממלכה - "פורטרן" (Fortrenn) או "פורטרין" (Fortrinn) אשר, על פי הכללים של ההגייה בשפות השונות, היה נהגה על ידי הפיקטים בצורה: "אוארטוריו" (Uerturio), כאשר את הצליל "אואה" נוהגים בשפות ברטוניות להגות כ"פו". השירה האפית המכונה "נבואת ברכאן" שנכתבה במאה ה-12 אולם נסמכת על נבואה שנובאה לכאורה בתקופה קדומה יותר, מציינת כי "מק בת'ד, המלך המהולל של פורטריו יכבוש את סקוטלנד". נבואה זו מתייחסת לכאורה למקבת' אשר היה מורמאר מוריי (שליט מוריי) קודם להפיכתו למלך סקוטלנד. משמעות זיהויי זה הוא מיקום הממלכה בצפונה של סקוטלנד ולא במרכזה. ממלכת פורטריו שהחלה באזור מוריי התפשטה דרומה בתקופת שלטונו של ברידיי הראשון אשר כבש את נורת'מבריה בקרב נכטאנסמיר. מיקומה של פורטריו באזור מוריי (בניגוד להיסטוריונים שחשבו כי היא ממוקמת דרומה יותר) מסביר את פשיטות הויקינגים הרבות על הממלכה.
המכון למסים וליעוץ כלכלי

המכון למסים וליעוץ כלכלי בע"מ הוא הוצאה לאור של ספרות מקצועית בתחום המסים, הביטוח הלאומי ודיני העבודה. כמו כן, המכון למיסים עוסק בהעברת השתלמויות וקורסים במסגרות המכון, במסגרת משרדי ממשלה, לשכות וארגונים אחרים מאז 1978. בראש המערך המקצועי של המכון למיסים עומד מנחם כהן. בספרי המכון נכללים אוגדני החקיקה "חיקוקי מיסים", "ביטוח לאומי", אוגדן הפרשנות "דיני מיסים" ואוגדנים נוספים. אתר האינטרנט הרשמי של המכון למסים וליעוץ כלכלי ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאקה

האם התכוונתם ל... לאקה (ליקר) – ליקר פיני לאקה (מיתולוגיה) – במיתולוגיה של הוואי, גיבור מיתולוגי פולינזי מקומות: אגם לאקה – אגם סמוך ליער בוהמיה לאקה (טיבט) – כפר במחוז האוטונומי הטיבטי בסין לאקה (יוון) – עיירת נמל והיישוב השני בגודלו באי פאקסי, האי הקטן מבין שבעת האיים היוניים הראשיים לאקה נאקאמט – מחוז היסטורי שסופח למחוז וואלגה (אתיופיה) בתקופת מלחמת העולם השנייה לאקה קאלאם – מחוז היסטורי שסופח למחוז וואלגה (אתיופיה) בתקופת מלחמת העולם השנייה לאקה (פולין) (Łąka) - שמם של מספר יישובים בפולין שירוקה לאקה – כפר בדרום בולגריה לאקה (אתיופיה) – מחוז באתיופיה ראו גם: לקה או ורנית - ציפוי דק ושקוף המיועד להגנה על משטחים מפני שריטות, אבק, חשיפה לאור ומפגעים נוספים
ג'ובאני ג'וליטי

ג'ובאני ג'וליטי (באיטלקית: Giovanni Giolitti;‏ 27 באוקטובר 1842 – 17 ביולי 1928) היה מדינאי איטלקי שכיהן חמש פעמים כראש ממשלה. ג'וליטי, ליברל שמאלני, נודע בזכות העברת רפורמות חברתיות מתקדמות אשר שיפרו את רמת החיים של "האיטלקי הממוצע" ויכולתו למנוע מהשמאל והימין הקיצוני להשיג כוח. ג'וליטי אף הלאים את מפעילי הרכבות והטלפון. משך הזמן המצטבר בו כיהן כראש ממשלת איטליה הוא השני באורכו בהיסטוריה של איטליה, אחרי זה של בניטו מוסוליני. בשנת 1882 נבחר לראשונה לפרלמנט מטעם המפלגה הליברלית. כיהן לראשונה כראש ממשלה בשנים 1892–1893, אך נאלץ לפרוש מכהונתו בשל מעורבותו העקיפה בשערורייה כספית. כהונתו השנייה ארכה למעלה משנתיים (1903–1905) והשלישית ארכה כשלוש שנים ומחצה (מאי 1906 - דצמבר 1909). ג'וליטי ניסה להילחם בשביתות ובמהומות שארגן השמאל באיטליה על ידי צמצום הוצאות הממשלה ועל ידי פיוס הכנסייה הקתולית. בענייני חוץ חיזק ג'וליטי את קשריה של איטליה עם אוסטרו-הונגריה. בכהונתו הרביעית (1911–1914) היה ג'וליטי אחראי ליציאה למלחמה נגד האימפריה העות'מאנית, מלחמת איטליה-טורקיה שהסתיימה בניצחון איטלקי ובסיפוח לוב ושטחים נוספים לאיטליה. מחיר המלחמה העיק על המשק ותרם לא מעט לירידה בפופולריות של ג'וליטי, אשר נאלץ להתפטר במרץ 1914 בעקבות שביתה כללית ששיתקה את המדינה כולה. שש שנים כמעט ישב באופוזיציה וניסה, לשווא, להביא לכך שאיטליה תשמור על נייטרליות במלחמת העולם הראשונה. כהונתו החמישית והאחרונה כראש ממשלה החלה ביוני 1920, כאשר אי הסדר הציבורי באיטליה הגיע לשיאו לאחר שהתבררו תוצאות המלחמה וחוזה ורסאי לגבי איטליה. ביוני 1921 התפטר סופית, שכן לא הסכים לקבל את דרישות הלאומנים בנושא פיומה. שמו של ג'וליטי הפך מושג: "ג'וליטיזם" שפירושו שחיתות פוליטית ואופורטוניזם מדיני, והוא משקף את דעת הציבור על הדרך שבה מילא האיש את תפקידיו, ועל פניה של המערכת הפוליטית שבראשה עמד. מדיה וקבצים בנושא ג'ובאני ג'וליטי בוויקישיתוף ג'ובאני ג'וליטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ובאני ג'וליטי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
גורמים לא מבוקרים

גורמים לא מבוקרים (פקטורים) הוא כשל לוגי מסוג שגיאות דגימה, השייך לקבוצת כשלי היקש, בו מגיעים למסקנה על בסיס השוואה בין שתי קבוצות או יותר, אף על פי שישנם הבדלים חשובים בין שתי הקבוצות, לבד מההבדל שנקבע בניסוי, היכולים להחשב אחראיים לתוצאות המושגות. כשל זה ישים רק ביחס לטיעונים היקשיים המגיע למסקנות ממדגם "מבוקר", שבו המדגם מחולק לקבוצות מובחנות למטרת השוואה. החלוקה הפשוטה ביותר היא לקבוצת "ניסוי" ולקבוצת "בקרה". קשה מאוד ליצור שתי קבוצות שביניהן אין שום הבדל, אך כדי להימנע מכשל יש לעמוד על הגורמים העיקריים העשויים לחולל הבדל בין שתי הקבוצות (גורמים רלוונטיים) ולהכתים את הניסוי בגורמים לא מבוקרים. "ערכנו השוואה בין קבוצת סטודנטים למתמטיקה מרכיבי משקפיים ותלמידי כיתה ה' בבית הספר היסודי שאינם מרכיבים משקפיים, והגענו למסקנה חד-משמעית כי יש קשר מובהק בין הרכבת משקפיים לידע מתמטי מקיף". הכשל כאן טמון בעובדה שההבדלים האחרים בין שתי הקבוצות חשובים יותר, ככל הנראה, לצורך ידע מתמטי מאשר הרכבת משקפיים. "ערכנו השוואה בין שתי קבוצות של חולי לב. עבור האחת הבאנו שמיכות מחברת 'שמיכון' ועבור השנייה לא. הקבוצה שעבורה הביאו שמיכות 'שמיכון' טופלה בעיקר על ידי ד"ר סיטי והאחרת טופלה על ידי ד"ר אקגה. המסקנה העולה מהשוואה בין שתי הקבוצות היא שמיכות מחברת 'שמיכון' מקלות על הכאב". אלא שלא הוזכרה העובדה שד"ר סיטי בדרך כלל נוטה פחות להשתמש במשככי כאבים מאשר ד"ר אקגה, ומכאן הכשל הלוגי.
הנדלר

הנדלר (בלועזית: Händler,‏ Handler,‏ Hendler) הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו סוחר, מפיץ. האם התכוונתם ל... אישים אוואן הנדלר – שחקן יהודי-אמריקאי אריה הנדלר – רב ישראלי בן הנדלר – מפיק מוזיקלי, מעבד מוזיקלי ובסיסט ישראלי גבריאל הנדלר – חוקר ביצועים ותורת ההחלטות ישראלי דוד הנדלר – צייר תל אביבי דניאל הנדלר – סופר, תסריטאי, ונגן אקורדיון אמריקאי חנה'לה הנדלר – שחקנית תיאטרון ישראלית סטלה הנדלר – אשת עסקים ישראלית ספי הנדלר – עיתונאי והיסטוריון אמנות ישראלי צ'לסי הנדלר – קומיקאית, שחקנית, סופרת, מנחת טלוויזיה, מפיקת קולנוע וטלוויזיה ואקטיביסטית אמריקאית-יהודית רויטל הנדלר – יזמת הייטק ישראלית רות הנדלר – אשת עסקים יהודית-אמריקאית, הוגת בובת ברבי שמואל אביצור (הנדלר) - גאוגרף וחוקר ידיעת הארץ ישראלי תלמה הנדלר – פסיכיאטרית וחוקרת מדעי המוח ישראלית שונות פרס אוסקר הנדלר – פרס אמנות ישראלי רכס הנדלר – רכס הרים באנטארקטיקה, קרוי על שם פיליפ הנדלר הנדל
בקארי סאניה

בקארי סאניה (בצרפתית: Bacary Sagna; נולד ב-14 בפברואר 1983) הוא כדורגלן עבר צרפתי אשר שיחק בעמדת המגן הימני. סאניה נולד בסנס, בורגון, צרפת למשפחה מוסלמית מסנגל שבאפריקה. בן דודו הוא הכדורגלן הסנגלי, איברהימה סונקו. החל לשחק במועדון אוסר, במדיה השתתף ב-87 משחקי ליגה, והיה חלק מההרכב שזכה בגביע הצרפתי ב-2005. בכל אחת משלוש העונות שבהן שיחק באוסר המועדון השתתף בגביע אופ"א, וסאניה שיחק בסך הכל ב-17 משחקים בטורניר. הוא אף נבחר פעם אחת לנבחרת העונה של הליגה בזכות יכולתו הגבוהה בעמדת המגן הימני. ב-12 ביולי 2007 השלים סאניה את מעברו לארסנל, וקיבל את החולצה מס' 3. משחקו הראשון של סאניה במדי ארסנל הסתיים בניצחון 0–3 על גנצ'לרבירליג'י, במשחק ידידות שנערך באוסטריה ב-19 ביולי 2007. משחקו הראשון של סאניה בפרמייר ליג היה כשפתח בהרכב שניצח את פולהאם 1-2 באצטדיון האמירויות. על אף שסאניה היה חדש יחסית בפרמייר ליג הוא הפך עד מהרה למגן הימני המועדף על ארסן ונגר, במקום עמנואל אבואה שעבר לשחק בקשר ימני. ב-23 במרץ 2008 הבקיע סאניה את שערו הראשון בפרמייר ליג, שהעניק לארסנל יתרון 0–1 נגד צ'לסי. את שער זה הקדיש סאניה לזכרו של אחיו, שנפטר חודש אחד קודם לכן. בהמשך המשחק, שהסתיים בניצחון של צ'לסי, נפצע סאניה. בסיום העונה הוא נבחר לנבחרת העונה של התאחדות הכדורגלנים המקצוענים. כמו כן, הוא הגיע למקום הרביעי בתחרות שחקן השנה של ארסנל לעונת 2007/2008 במשאל אוהדים שנערך באתר האינטרנט של המועדון. ב-4 ביוני 2008 הוכרז על הארכת חוזהו של סאניה בשנתיים נוספות, עד 2014. בסך הכל שיחק סאניה שבע שנים בארסנל, ובעונתו האחרונה בקבוצה זכה עמה בגביע האנגלי. ב-13 ביוני 2014 חתם סאניה בקבוצת מנצ'סטר סיטי. ב-30 ביוני 2017 סאניה סיים את חוזהו במנצ'סטר סיטי וכתוצאה מזה הוא שוחרר. ב-3 בפברואר 2018 חתם סאניה בבנוונטו עד לסוף העונה. באוגוסט 2018 חתם סאניה במונטריאול אימפקט מליגת הMLS. בין 2002 ל-2006 השתתף סאניה ב-28 משחקים במדי נבחרת צרפת עד גיל 21, כולל באליפות אירופה 2006. הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת הייתה במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת סלובקיה שנערך ב-22 באוגוסט 2007, כאשר עלה כמחליף במקום פרנסואה קלרק. הופעת הבכורה שלו במשחק רשמי הייתה בניצחון החוץ 0–6 על נבחרת איי פארו ב-13 באוקטובר 2007, במסגרת מוקדמות יורו 2008. היה זה משחקו היחיד במוקדמות הטורניר. סאניה היה חלק מסגל נבחרת צרפת למונדיאל 2010, והחמיץ את יורו 2012 עקב פציעה. במונדיאל 2014 שותף סאניה במשחק אחד בשלב הבתים. אוסר הגביע הצרפתי: 2005 ארסנל הגביע האנגלי: 2013/2014 מנצ'סטר סיטי גביע הליגה האנגלית: 2015/2016 תארים אישיים שחקן השנה של אוסר (2006/2007) המגן הימני הטוב ביותר בצרפת (2006/2007) נבחרת ליגת העל הצרפתית (2006/2007) נבחרת התאחדות הכדורגלנים המקצוענים (2007/2008) המגן הימני הטוב ביותר בפרמייר ליג (2007/2008) מדיה וקבצים בנושא בקארי סאניה בוויקישיתוף בקארי סאניה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בקארי סאניה, ברשת החברתית אינסטגרם בקארי סאניה, באתר Transfermarkt בקארי סאניה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) בקארי סאניה, באתר Soccerway בקארי סאניה, באתר BDFutbol בקארי סאניה, באתר WorldFootball.net בקארי סאניה, באתר National Football Teams בקארי סאניה, באתר FootballDatabase.eu
מדגם לא מייצג

מדגם לא מייצג הוא כשל לוגי מסוג שגיאות דגימה, השייך לקבוצת כשלי היקש בו מגיעים למסקנה היקשית על בסיס מקרים שאינם מגוונים מספיק כדי לייצג את הקבוצה שביחס אליה מסיקים מסקנות. כשל זה שונה מכשל הכללה חפוזה, משום שכאן הדגימה עשויה להיות גדולה מספיק, אך עדיין לא מייצגת את הקבוצה הכוללת. דוגמאות: "אם לשפוט על פי האנשים שמצלצלים לתוכנית של נתן זהבי, רוב הישראלים אוהבים לזכות בעלבונות." "המכוניות האמריקניות בנויות היטב ושורדות לאורך זמן. במדגם של מכוניות שנערך באזור באר שבע התגלה כי המכוניות האמריקניות לא סבלו מבעיות חלודה או פגעי מזג אוויר גם אחרי כמה שנים של שימוש." (הבעיה כאן היא שאקלים מדברי יבש ממתן במידה משמעותית את השחיקה וההחלדה. ההשוואה צריכה להיערך גם במקומות שהתנאים בהם אחרים.) דגימה מוטה יוסי לוי, סטטיסטיקה רעה: מדגם לא מייצג, בבלוג "נסיכת המדעים"
ברזים ערופי שפתיים

ברזים ערופי שפתיים הוא ספר השירה הראשון של דוד אבידן, שיצא לראשונה לאור בשנת 1954, בהיותו בן עשרים בלבד, בהוצאת "ארד". הספר הציג לראשונה את סגנונו המהפכני והמרדני של אבידן בשירה, השונה מזה של המשוררים המקובלים באותה תקופה - נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי ואחרים. מבקר הספרות ישראל זמורה פרסם ביקורת חריפה על הספר בה כתב: ...התוכן חסר כאן לחלוטין, חסר בכל שורה לחוד, בבל בית ואף בכל שיר ושיר. לפעמים אפילו קצב של ניגון טוב, ומכאן שיש בכל בית מן השירים קצב, ויש גם חרוזים, כלומר — חריזה לא רעה. ופעמים אפילו מבריקה — אני נוטה להסיק כי דוד אבידן טעה כאן טעות פאטאלית, ובמקום לנסות את כוחו בנגינה הוא מנסה אותה בשירה. כי מה תוכן של דמיון פיוטי יש במשפטים כמו־ "הדם זורם לאור כמו תרדמה פושרת" וא "הרחוב המתאבד פתח ורידים בשמש"...מה כאן מתכונתו של מתחיל, שאתה עשוי לשער ולומר, כי עוד יתפתח הנער ויגיע אל מטרתו הנעלה? דומה עלי, כי אם התחלה היא זו, הרי זו התחלה שהיא גם סיום, אלא אם האיש ישנה את טעמו וכוחו בו מן הקצה אל הקצה. לטענת המשורר משה דור, בשל חסרון כיס, התכוון אבידן להוציא את הספר ללא ניקוד, אלא בכתיב מלא, ואף בנה תאוריה המצדיקה זאת מבחינה אידאולוגית; אך כאשר נמצא התקציב להדפסת הספר עם ניקוד, הוא יצא לאור בסגנון המקובל בספרי שירה. בשנת 2001 הוציאה הוצאת הספרים "בבל" מהדורה מחודשת של "ברזים ערופי שפתיים". במהדורה זו פורסמו גם גרסאות מאוחרות יותר של השירים "חלום רע" ו"בעניין אהבתו האומללה של אלפרד פרופרוק". באפריל 2008 פרסם מוסף "שבעה לילות" של העיתון "ידיעות אחרונות" רשימה של היצירות החשובות בכל אחד מששת העשורים הראשונים של המדינה, וכלל בתוכה (בתחום ספרות שנות החמישים) את "ברזים ערופי שפתיים". אבידן חוזר למדפים, באתר ynet, 21 ביוני 2001 (כולל טקסט של שלושה שירים מן הספר) דוד מרחב, כתב אשמה לחיים, ניתוח שירים מן הספר אינסטלציה ספרותית - ספר שיריו של דוד אבידן "ברזים ערופי שפתיים", ביכורי עטו של משורר יליד הארץ בן 20, דבר, 29 באוקטובר 1954 ישראל זמורה, מתחיל או מסיים?, דבר, 17 בספטמבר 1954 משה דור, 1995 גחלים בפה, כמצוטט על ידי יאיר מזור בספרו (2005) "אהבה במושב האחורי: השירה העברית בשנות השישים", עמ' 105 הוצאה מחודשת לדוד אבידן, באתר הארץ, 5 ביוני 2001
סוראט

סוּרַאט (בגוג'ראטית: સુરત) היא עיר נמל בדרום מדינת גוג'ראט שבמערב הודו, ובירת מחוז סוראט, היא מונה נכון לשנת 2016 כ-5.9 מיליון איש והיא העיר השנייה בגודלה בגוג'ראט, אחרי אחמדאבאד, ונמצאת כ-205 ק"מ דרומית ממנה. חשיבותה של העיר כעיר נמל עלתה במהלך שלהי המאה ה־15, לאחר כיבוש דאמאן בידי הפורטוגזית. ב-1994 פרצה בעיר מגפת דבר. העיר השוכנת לגדות נהר טפטי (Tapti) היא עיר תעשייתית בה פותחה בתקופת חברת הודו המזרחית הבריטית תעשיית טקסטיל כבר בשנת 1612. העיר מהווה גם מרכז ליטוש וסחר ביהלומים. חלק הארי של ליטוש היהלומים הזעירים העולמי מתבצע בהודו ובעיקר בסוראט (לטענת פרנסי העיר 80% מכלל ליטוש היהלומים הזעירים העולמי מתבצע בסוראט). סוראט מקושרת למערכת הרכבות ההודית. עד שנת 2007, שבה נפתח שדה התעופה המקומי, הייתה סוראט העיר היחידה בעולם מבין הערים בעלות אוכלוסייה של 4 מיליון נפש ומעלה שלא היה לה שדה תעופה. נכון לסוף 2008 שדה התעופה משמש לטיסות פנים בלבד ועדיין לא מופעלות ממנו טיסות בינלאומיות. נמל העיר, שהיה אחד הנמלים החשובים בהודו מהמאה ה-14 ואילך, איבד מחשיבותו אחרי שמרכז חברת הודו המזרחית הבריטית עבר מסוראט למומבאי בשנות ה-20 של המאה ה-18 ונבנה נמל מומבאי (אנ'). מדיה וקבצים בנושא סוראט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוראט סוראט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Subrahmanyam, Sanjay (2000). "A Note on the Rise of Surat in the Sixteenth Century". Journal of the Economic and Social History of the Orient. 43 (1): 23–33. JSTOR 3632771. ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיגינה (כדורגל)

מועדון הכדורגל טיגינה (במולדובנית: FC Tighina) הוא מועדון כדורגל מולדבי מהעיר טיגינה שבמזרח מולדובה, והיא חלק ממחוז טרנסניסטריה האוטונימי במזרח המדינה. המועדון, שהוקם בשנת 1950 הגיע לראשונה לליגה המולדבית הבכירה בעונת 1992, עם פירוק ברית המועצות אך ירד לליגת המשנה כבר לאחר עונה אחת. הקבוצה חזרה לליגה הבכירה בעונת 1996/97, אך שרדה רק שתי עונות וירדה שנית לליגה השנייה. בעונת 2005/06 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה. בעונת 2006/07 ובעונת 2009/10 הקבוצה הגיעה לשלב רבע גמר הגביע המולדובי. בסוף עונת 2010/2011 ירדה הקבוצה לליגה המולדובית השנייה. בסוף עונת 2012/2013 ירדה הקבוצה לליגה המולדובית השלישית. בשנת 2017 היא אף איבדה את הסטטוס ש קבוצה מקצועית. בהמשך המועדון השתקם והגיע בחזרה לליגת משנה. מולדובה איגור בוגאיוב מולדובה איגור קוסטרוב מולדובה אלכסנדר קובלנקו אתר האינטרנט הרשמי של טיגינה ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא מולדובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתוואן אראחמיה

כֶּתֶוואן אראחַמיָה-גראנט (בגאורגית: ქეთევან არახამია; נולדה ב-19 ביולי 1968) היא שחמטאית גאורגית-סקוטית. בדרגת רב-אמן. נכון לאפריל 2019, מדורגת במקום הראשון בין הנשים בסקוטלנד ובמקום השישי בדירוג הכללי בסקוטלנד, לפי מד כושר. אראחמיה נולדה באוצ'מצ'ירה שברפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה (כיום אבחזיה שבגאורגיה). בשנת 1983, בהיותה בת 15, היא זכתה באליפות השחמט לנשים של גאורגיה הסובייטית, והמשיכה וכתה גם בשנה שלאחר מכן. בשנת 1985 זכתה אראחמיה באליפות העולם בשחמט לנוער לנערות שהתקיימה בדוברנה סלובניה. שלוש שנים מאוחר יותר זכתה במדליית כסף באדלייד. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1986, היא הגיעה לקריטריון לצורך השתתפות באליפות העולם בשחמט לנשים. היא החלה לשאוף לתואר הנכסף של אלופת העולם בשחמט לנשים בשנות השמונים ותחילת שנות התשעים התמודדתה אראחמיה במתחרות ברמה הגבוה ביותר בעולם כשווה אל שווים. בשנת 1987 היא זכתה לראשונה במקום השני באינטרזונל (Interzonal) ‏ לנשים, שנערך בטוזלה בוסניה והרצגובינה. במקום הראשון זכתה ננה יוסליאני. בשנת 1993 התעלתה מעל הציפיות וזכתה במקום הראשון בתחרות בג'קרטה ובתחרות שהתקיימה בשנת 1995 בקישינב, בתחרויות בהם ניצחה מטובי שחקניות השח בעולם. אף על פי שזכתה בתחרויות, היו הישגיה בתחרות המועמדים נמוכים יותר, וזה מנע ממנה את ההזדמנות להתמודד על אליפות העולם. בשנת 1996 היא נישאה לסקוטי, ג'ונתן גראנט, ועברה להתגורר עמו באדינבורו. היא מתגוררת בסקוטלנד עד היום. מלבד תחרויות אליפות העולם בהם זכתה אראחמיה בשנות התשעים, היא זכתה במקום הראשון בתחרות הפתוחה לנשים בביאל שבקנטון ברן ובז'נבה. לאחר מכן, בשנת 1991, זכתה בגביע דואברל היוקרתי והייתה האישה הראשונה שזכתה בתחרות זו. השתתפותה בטורניר ה"פרמייר היסטינגס" של קונגרס השח הבינלאומי היסטינגס, בשנים 1993/1994, הייתה אף היא הצלחה מסחררת בו זכתה במקום השלישי יחד עם רב-אמן אחר. השגה, מבחינת הנשים היה השני בטיבו אחרי יהודית פולגאר. בשנת 1990 שיחקה אראחמיה בהופעת בכורה מוצלחת באולימפיאדת השחמט בנובי סאד בנבחרת הנשים של ברית המועצות. היא זכתה ב12/12 נקודות מושלמות. אולימפיאדה זו הייתה ההתחלה לקריירה של מדליות אולימפיות בקבוצות של נבחרת הנשים של ברית המועצות ונבחרת גאורגיה. סך הכל 9 מדליות מתוכם 2 מדליות זהב קבוצתיות ו-3 מדליות זהב אישיות. אבל באליפות אירופה לנבחרות זכתה אראחמיה לפרסים רבים יותר. בשנת 1997 היא זכתה בפולה קרואטיה במדליית זהב קבוצתית ומדליות כסף קבוצתית בשנים 1992 ו-2005. בשנים 2008–2012 השתתפה באולימפיאדת השחמט הפתוחה (המבוססת רובה ככולה על גברים) בנבחרת סקוטלנד. בשנת 2014 בארפורט היא חלקה מקום 8–9 עם טטיאנה מלמד. בין השנים 1990 ל-2018 השתתפה כתוואן אראחמיה ב-8 אולימפיאדות שחמט לנשים: בין השנים 2008 ל-2012 השתתפה כתוואן אראחמיה ב-6 אולימפיאדות שחמט פתוחות: מדיה וקבצים בנושא כתוואן אראחמיה בוויקישיתוף כתוואן אראחמיה, באתר צ'סגיימס (באנגלית) כתוואן אראחמיה, באתר פיד"ה (באנגלית) אינטרזונל (Interzonal) - היו תחרויות שחמט שאורגנו על ידי פיד"ה והיוו תחנה בדרך לאליפות העולם בשחמט. גביע דואברל - תחרות שח שנתית המתקיימת בקנברה אוסטרליה. קונגרס השח הבינלאומי היסטינגס (Hastings International Chess Congress) - היא תחרות שח שנתית המקיימת בהיסטינגס אנגליה. המאורע המרכזי בקונגרס הוא טורניר ה"פרמייר היסטינגס" בו משתתפים בין 10 ל-16 איש טורניר בו כל שחקן משחק עם כל השחקנים האחרים. Arakhamia-Grant, Ketevan - Women's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) Arakhamia-Grant, Ketevan - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
סילוגיזם סטטיסטי

סילוגיזם סטטיסטי הוא סילוגיזם המשתמש במינוחים סטטיסטיים ובהגדרות לא מוחלטות כי אם יחסיות כמו "רוב" ("רוב החתולים רודפים אחרי עכברים"), "בדרך כלל", "ככלל", וכדומה. בתחום הסילוגיזם הסטטיסטי נובעים הכשלים מכך שההכללה אינה נכונה תמיד. כשלי סילוגיזם סטטיסטי שייכים לקבוצת דיקטו סימפליקיטר. דיקטו סימפליקיטר דיקטו סימפליקיטר (חריג) דיקטו סקונדום (חריג הפוך) ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיליפ וויאנוביץ'

פיליפ ווּיָאנוֹבִיץ' (במונטנגרית: Филип Вујановић; נולד ב-1 בספטמבר 1954, בבלגרד, סרביה) הוא פוליטיקאי מונטנגרי שכיהן כנשיא מונטנגרו העצמאית בשנים 2006–2018, ולפני כן שימש כנשיא מונטנגרו האחרון במסגרת יוגוסלביה (2002–2006) וכראש ממשלת מונטנגרו במסגרת יוגוסלביה (1998–2002). וויאנוביץ' למד משפטים באוניברסיטת בלגרד. כיהן כראש ממשלת מונטנגרו מ-5 בפברואר 1998 עד ל-8 בינואר 2003, כאשר המדינה הייתה חלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. הפך ליושב ראש הפרלמנט ב-5 בנובמבר. ב-25 בנובמבר 2002 התפטר נשיא מונטנגרו דאז מילו ג'וקאנוביץ' כדי שיוכל להתמודד בבחירות ולהיבחר לראש הממשלה (התמודדות בה ניצח), ווויאנוביץ' הפך לנשיא-בפועל של מונטנגרו. לאחר מכן התמודד וויאנוביץ' על תפקיד הנשיא בבחירות. בסיבוב הראשונה זכה וויאנוביץ' ל-86% מהקולות, אך הבחירות לא עמדו בדרישות החוק שכן השתתפו בהן פחות מ-50% מבעלי זכות ההצבעה. בסיבוב השני שהתקיים במאי 2003 זכה וויאנוביץ' ל-63% מהקולות, וכך הפך לנשיא מונטנגרו האחרון במסגרת האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו. וויאנוביץ' תמך בפרישת מונטנגרו מן האיחוד המדיני עם סרביה לשם השגת עצמאות מלאה, תוך הימנעות מזעזועים פוליטיים ושמירה על היחסים הדיפלומטיים עמהּ, והעצמאות הושגה במשאל עם שנערך בתחילת שנת 2006. בשנת 2008 נבחר וויאנוביץ' לכהונה שנייה בתפקיד נשיא מונטנגרו וב-2013 נבחר לכהונה שלישית שהסתיימה ב-2018. הוא הוחלף על ידי מילו ג'וקאנוביץ'. וויאנוביץ' נהג להסתובב ברחבי פודגוריצה ללא אבטחה. מדיה וקבצים בנושא פיליפ וויאנוביץ' בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא מונטנגרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.