laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 2001/2002 בסרייה א'

עונת 2001/2002 בסרייה א' הייתה העונה ה-100 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-26 באוגוסט 2001 והסתיימו ב-5 במאי 2002. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. טורינו, פיאצ'נצה, קייבו ורונה וונציה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות הליגה בפעם ה-26 בתולדות המועדון. בסיום העונה, ב-25 באוגוסט 2002 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו יובנטוס ניצחה את פארמה 2:1 וזכתה בגביע. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו ורונה, לצ'ה, פיורנטינה וונציה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו קומו, מודנה, רג'אנה ואמפולי. דויד טרזגה (צרפת צרפת), שחקנה של יובנטוס ודריו הובנר שחקנה של פיאצ'נצה כבשו 24 שערים וזכו בתואר מלך השערים. התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים: כדורגלן השנה - דויד טרזגה (צרפת צרפת), יובנטוס כדורגלן זר של השנה - דויד טרזגה (צרפת צרפת), יובנטוס כדורגלן איטלקי של השנה - כריסטיאן ויירי, אינטר, בפעם השנייה בקריירה שוער השנה - ג'אנלואיג'י בופון, יובנטוס, עונה שנייה ברציפות בלם השנה - אלסנדרו נסטה, לאציו, בפעם השלישית ברציפות מדיה וקבצים בנושא עונת 2001/2002 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
גדעון ספיר

האם התכוונתם ל... גדעון ספיר (משפטן) – פרופסור למשפטים באוניברסיטת בר-אילן גדעון ספיר (איש קק"ל) – איש קק"ל, יושב ראש עמותת בית אשל ויקיר העיר באר שבע
אליפות רוסיה בבייסבול

אליפות רוסיה בבייסבול (Чемпионат России по бейсболу) היא תחרות שנתית רוסית של קבוצות בייסבול. נערכת מאז 1992 ומנוהלת על ידי פדרציית הבייסבול הרוסית. בשנים 1989–1991 נערכה אליפות ברית המועצות בבייסבול. אליפות 1992 הוגדרה כאליפות רוסיה הפתוחה בהשתתפות קבוצות בייסבול מהרפובליקות של ברית המועצות. החל מעונת 1993 משתתפות רק קבוצות רוסיות. החל משנת 2002 האליפות מנוהלת על ידי פדרציית הבייסבול הרוסית. באוגוסט 2020 נחנך רוס סטאר ארנה, אצטדיון בייסבול במוסקבה המכיל 1,200 מושבים וכל משחקי הטורניר נערכים בו. בלאשיחה נבחרת סנקט פטרבורג מוסקביץ' הזאבים המוסקבאים רוס סטאר כוכבי הצפון מוסקבה נבחרת רפובליקת קרים אליפות רוסיה בבייסבול היא יורשת אליפות ברית המועצות בבייסבול שנערכה מ-6 ביוני ועד 18 בספטמבר 1989 ובה נטלו חלק 24 קבוצות בייסבול מ-19 ערים ומ-8 רפובליקות סובייטיות. בשנת 1992 נערכה אליפות רוסיה בבייסבול ומאז, זו נערכת ברציפות מדי קיץ. בשנת 2002 הוקמה פדרציית הבייסבול הרוסית, שהחלה לנהל את הליגה. חרף המשבר באוקראינה קבוצת בייסבול מחצי האי קרים נוטלת חלק באליפות. בשנת 2016 סיימה במקום השלישי. האליפות משוחקת בין קבוצות ליגת העל. ב-2016 התחרות כללה שני שלבים — שלב בתים ופלייאוף. בשלב הראשון, 10 הקבוצות חולקו לשני בתים, אשר שיחקו כל אחת נגד יריבות מה, משחק בית ומשחק חוץ. בשלב השני, שלוש הקבוצות הטובות מכל בית התמודדו בפלייאוף הליגה עד לשלב הגמר, שנערך בשיטת הטובה משלוש. אתר האינטרנט של פדרציית הבייסבול הרוסית מועדון הבייסבול אתר האינטרנט של פדרציית הבייסבול של מחוז מוסקבה רוס סטאר ארנה New baseball stadium inaugurated in Moscow, Russia as season opens עד 1990 נקראה בשם MHTI. RusStar Moscow first-time baseball champions of Russia
גזטפה

גזטפה (בטורקית: Göztepe Spor Kulübü או .Göztepe S.K) הוא מועדון כדורגל מקצועני טורקי, שבסיסו בעיר איזמיר שבטורקיה. המועדון נוסד בשנת 1925. הוא המועדון הטורקי הראשון ששיחק בחצי גמר מפעל אירופאי, עם הופעתו בחצי גמר גביע ערי הירידים בעונת 1968/1969. המועדון שיחק בליגה הראשונה ברציפות בין השנים 1959 ל-1976. לאחר מכן ירד לשחק בליגות הנמוכות אך חזר בכל כמה שנים חזרה לליגה הראשונה. בסיום עונת 2017 חזר לשחק בליגה הראשונה ולאחר 5 שנים שב לליגה השנייה. הגביע הטורקי: 1968/1969, 1969/1970 הסופר קאפ הטורקי: 1970 מדיה וקבצים בנושא גזטפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גזטפה גזטפה, ברשת החברתית פייסבוק גזטפה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גזטפה, ברשת החברתית אינסטגרם גזטפה, ברשת החברתית טיקטוק גזטפה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמנואלה פיליברטו, נסיך קריניאנו

אמנואלה פיליברטו, נסיך קריניאנו (באיטלקית: Emanuele Filiberto di Savoia-Carignano; ‏20 באוגוסט 1628 - 21 באפריל 1709), היה נסיך קריניאנו בין השנים 1656–1709. אמנואלה פיליברטו נולד ב-20 באוגוסט 1628 במוטייר, לטומאזו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו ולמארי דה בורבון, רוזנת סואסון, בתם של שארל דה בורבון, רוזן סואסון ואן דה מונטפייה. אמנואלה פיליברטו נולד חירש, ולמד בקושי לדבר כמה מילים על ידי קריאת שפתיים. אולם, בצעירותו נשלח אמנואלה פיליברטו לכומר הספרדי דון מנואל רמירז, מורה מפורסם לחירשים בספרד, ובהדרכתו למד אמנואלה פיליברטו לקרוא ולכתוב. לאחר מכן הוא המשיך ללמוד מגוון של מדעים בהדרכתו של אלסנדרו טסאורו, והראה כישרון גדול. בשנות ה-20 לחייו השתתף אמנואלה פיליברטו במערכה שניהל אביו בלומברדיה, ושנתיים לאחר מכן מונה לקולונל בצבא הצרפתי. בשנת 1656 מת אביו טומאזו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו, ואמנואלה פיליברטו ירש את תאריו. בשנת 1658 הועלה אמנואלה פיליברטו לדרגת לוטננט גנרל על ידי דודנו קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה, ובשנת 1663 מונה למושל העיר אסטי. כאשר מת קרלו אמנואלה בשנת 1675, היה בנו ויורשו ויטוריו אמדאו רק בן תשע, ובעקבות כך מונה אמנואלה פיליברטו לנסיך הכתר. ב-10 בנובמבר 1684 התחתן אמנואלה פיליברטו עם מריה אנג'לה קטרינה ד'אסטה, בתם של בורזו ד'אסטה ואימפוליטה ד'אסטה, על אף התנגדותו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת שרצה שאמנואלה פיליברטו יתחתן עם נסיכת צרפתית, ורק בשנת 1685 אישר לואי הארבעה עשר את הנישואים, לאחר התערבותו של ויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה. אמנואלה פיליברטו שיפץ את ארמון קריניאנו בטורינו ואת טירת ראקוגיני, ותכנן גנים בטירותיו על פי הגדם הצרפתי. בשנת 1701 שימש אמנואלה פיליברטו כשליחו של פליפה החמישי, מלך ספרד בחתונתו עם מריה לואיזה, נסיכת סבויה - דודניתו של אמנואלה פיליברטו. ב-21 באפריל 1709 מת אמנואלה פיליברטו, ובנו ויטוריו אמדאו הראשון, נסיך קריניאנו ירש את תאריו. ב-10 בנובמבר 1684 התחתן אמנואלה פיליברטו עם מריה אנג'לה קטרינה ד'אסטה, בתם של בורזו ד'אסטה ואימפוליטה ד'אסטה, ממנה נולדו לו 4 ילדים: מריה ויטוריה, נסיכת סבויה (1687–1763), התחתנה עם ג'וזפה מלבאילה, רוזן צ'רצ'נאסקו איזבלה לואיזה, נסיכת סבויה (1688–1767), התחתנה עם אלפונסו טפארלי, רוזן לניאסקו, ולאחריו התחתנה עם אוג'ניו, רוזן קמביאנו רופיה, ולאחריו התחתנה עם קרלו ביאנדרטה, די של סן ג'ורג'יו ויטוריו אמדאו הראשון, נסיך קריניאנו (1690–1741) טומאזו פיליפו גסטונה, נסיך סבויה (1696–1715) מדיה וקבצים בנושא אמנואלה פיליברטו, נסיך קריניאנו בוויקישיתוף
בוש-דו-רון

בוש-דו-רון (בצרפתית: Bouches-du-Rhône, באוקסיטנית: Bocas de Ròse; מילולית: "שפך הרון") הוא מחוז בדרום צרפת. זהו המחוז המאוכלס ביותר בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. קוד הדואר וה-INSEE של המחוז הוא 13. ההיסטוריה של האזור קשורה קשר הדוק לזה של פרובנס. פיתוחו של האזור החל עוד בעת העתיקה, עם פיתוחה של מרסיי תחת השלטון הרומי של יוליוס קיסר. המחוז הוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית ב-4 במרץ 1790. מיד לאחר היווסדותו, המחוז תמך בעקרונות המהפכה. רוב הכמרים במחוז קיבלו על עצמם את הכפפת הכנסייה לשלטון האזרחי. התמיכה בשמאל המשיכה גם במהלך המאה ה-20, ובמיוחד בפרברים הצפוניים של מרסיי, העיר הגדולה במחוז. המחוז הוא חלק מחבל הארץ פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. הוא גובל בוואר ממזרח, בווקלוז מצפון, בגאר ממערב, והים התיכון מדרום. האזור הוא די עירוני, עם למעלה מ-28 יישובים שבהם מתגוררים לפחות 10,000 תושבים (נכון לשנת 2008). שלוש הערים הגדולות הן מרסיי (855,000 תושבים), אקס-אן-פרובאנס (141,000 תושבים) וארל (52,000 תושבים). במהלך המאה ה-19, כתוצאה מגל מהגרים גדול, התפתח מעמד פועלים רחב ועצמתי- דבר שחיזק את הכוחות הסוציאליסטיים. האוכלוסייה הכפרית נוטה דווקא לתמוך במפלגות הימין. בשנות ה-90 של המאה ה-20 המחוז החל לתמוך באופן כללי בימין הפוליטי, דבר שבא לידי ביטוי אף בהתחזקות מפלגת הימין הקיצוני החזית הלאומית. מועצת המחוז מורכבת מ-60 נציגים. המפלגה החזקה היא המפלגה הרפובליקנית עם כ-25 נציגים. לאחר מכן ישנן המפלגה הסוציאליסטית עם כ-15 חברי מועצה. מבין המפלגות הנוספות ניתן למנות את המפלגה הקומוניסטית (5 נציגים) והחזית הלאומית (2 נציגים). מדיה וקבצים בנושא בוש-דו-רון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוש-דו-רון (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של בוש-דו-רון (בצרפתית) בוש-דו-רון, ברשת החברתית פייסבוק בוש-דו-רון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בוש-דו-רון, ברשת החברתית אינסטגרם בוש-דו-רון, ברשת החברתית LinkedIn בוש-דו-רון, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שראנט

שראנט (בצרפתית: Chérente; באוקסיטנית: Charanta) הוא מחוז במערב צרפת בחבל אקיטן החדשה בקרוי על שם נהר השראנט. המחוז הוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית ב-4 במרץ 1790. אמנם לפני המהפכה האזור לא היה מסודר באותה היחידה המנהלית, אך הוא פרח במהרה, בעיקר הודות לשגשוג התעשיות המסורתיות כגון ייצור המלח והקוניאק. אמנם שמצבו של נהר השראנט הידרדר במהלך המאה ה-20, הוא סיפק קשרי מסחר חשובים במהלך המאה ה-19. הנהר הועיל גם לתעשיות המסורתיות, וגם לאלו החדשות, שכללו ייצור נייר וברזל. במחצית הראשונה של המאה ה-19 חל שגשוג תעשייתי אדיר, שהביא גם לגידול מהיר באוכלוסייה. במחצית המאה השנייה מספר התושבים ירד כתוצאה מתהליכי עיור שפגעו באזורים הכפריים שכללו גם את שראנט. בעיית כנימת הפילוקסרה שהתרחשה בשנת 1872 פגעה קשות בייצור היין המקומי. שתי מלחמות עולם שהתרחשו במחצית הראשונה של המאה ה-20 פגעו עוד יותר בתעשיות המסורתיות של המחוז. במהלך המחצית השנייה כמות האוכלוסייה סבלה מגידול נמוך, אך נותרה יציבה. ההתפתחות העירונית של אנגולם פיתחה במעט את המחוז. בתחילת המאה ה-21 היגרו למחוז גמלאים רבים, במיוחד מהממלכה המאוחדת. מועצת המחוז מורכבת מ-35 נציגים. המפלגה הגדולה ביותר היא המפלגה הסוציאליסטית, שמונה מטעמה 15 נציגים במועצה. מפלגה מרכזית נוספת היא הרפובליקנים, שמטעמם יש כ-6 נציגים. המפלגה הקטנה ביותר היא המפלגה הקומוניסטית שמונה מטעמה 2 נציגים. התעשייה המסורתית מאוד דומיננטית בשראנט. מבין המוצרים המרכזיים בתעשייה ניתן למנות את הקוניאק, חמאה ונעלי בית. מדיה וקבצים בנושא שראנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שראנט (בצרפתית) שראנט, ברשת החברתית פייסבוק שראנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עונג – תחושה עקרון העונג – עיקרון בפסיכואנליזה של זיגמונד פרויד יחידות העונג – קבוצות נשים ונערות המוחזקות בידי שליט קוריאה הצפונית ומשמשות כאמצעי בידור ולסיפוק תענוגותיו "עד העונג הבא" – אלבומן הראשון של להקת המכשפות (1994) עונג שבת (פירושונים)
ח'ובאר

ח'ובאר (בערבית: الخُبَر; תעתיק מדויק: אלחֻ'בַּר) היא עיר נמל במחוז א-שרקייה שבמזרח ממלכת ערב הסעודית השוכנת על חוף המפרץ הפרסי. זוהי אחת הערים הגדולות ביותר במסגרת מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ עם אומדן אוכלוסין של 409,549 בני אדם לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022. ח'ובאר, יחד עם דמאם, אל-ת'וקבה (אנ') ודהראן הן חלק ממטרופולין דמאם, השלישי בגודלו בממלכה עם אומדן אוכלוסין של כ-2.19 מיליון בני אדם. רבים מתושבי ח'ובאר עובדים בחברה הסעודית עראמקו הסעודית, שנחשבת לגדולה ביותר בעולם מבחינת עתודות נפט ותפוקה. כמו כן אל ח'ובאר מארחת חברות מקומיות ובין-לאומיות רבות, וכמו כן, באופן מסורתי יש בעיר חנוונים וסוחרים, וכיום יש גם הרבה קניונים מודרניים, שדרות של חנויות שמנוהלות על ידי זיכיונות בינלאומיים ומסעדות. בעבר, הייתה אל ח'ובאר נמל דייגים קטן על חוף המפרץ הפרסי, שהיה מיושב בעיקר בחברי השבט דוסארי. עם גילוי נפט באזור במהלך שנות ה-30, הפך הנמל למרכז קניות תעשייתי. כיום, נמל דמאם הפך לנמל המרכזי באזור וכתוצאה מכך ח'ובאר הפכה למרכז של פארקים, מסעדות, בילויים לכל המשפחה ועוד. בשנת 1996, בפיגוע במתחם חיילי ארצות הברית בח'ובאר, שבוצע בידי חמושים איראנים, נהרגו 19 חיילים אמריקנים וחייל סעודי אחד. במרחק של 50 ק"מ מהעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי המלך פהד, שנמצא במערב העיר דמאם. ח'ובאר מחוברת לכבישים ראשיים באזור, כולל הכביש המהיר דהראן-ג'ובייל, דהראן-דמאם וח'ובאר-דמאם, ממנו ניתן להגיע לנמל התעופה הבינלאומי ע"ש המלך פהד. באל ח'ובאר שוכן גשר המלך פהד, המקשר בין סעודיה לבחריין. בית הספר הראשון בח'ובאר הוקם בשנת 1942. כיום, באל ח'ובאר נמצאים יותר מ-100 מוסדות חינוך ציבוריים ופרטיים. בית הספר הבינלאומי ההודי בדמאם, הוא אחד מבתי הספר ההודיים הגדולים ביותר בעולם ובו יותר מ-17,000 סטודנטים. מדינות כמו פקיסטן ובנגלדש מפעילות גם הן בתי ספר משלהן. ח'ובאר היא גם ביתם של כמה בתי ספר מערביים, כמו בתי הספר הבינלאומיים הבריטי והאמריקאי. אל ח'ובאר היא עיר עם מספר רב של מרכזי קניות, מסעדות, בתי קפה ובוטיקים מכל מיני סוגים. האקלים בחובאר הוא מדברי עם קיץ חם ולח מאוד, ובחורף חם ויבש לרוב. הממוצע השנתי של הטמפרטורות בעיר הוא 33 מעלות במהלך היום ו-22 מעלות בלילה. בחודש הקר ביותר, ינואר, הטמפרטורה נעה בדרך כלל בין 12 ל-22 מעלות ביום ו-3 עד 18 מעלות בלילה. במהלך החודש החם ביותר בשנה, יוני, הטמפרטורה נעה בין 37 ל-50 מעלות ביום ו-33 במהלך הלילה. מדיה וקבצים בנושא ח'ובאר בוויקישיתוף מדריך לעיר אל-ח'ובאר(הקישור אינו פעיל) ח'ובאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Eastern Region Region (Saudi Arabia): Places in Governorates - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
הפללת שווא

הפללת שווא, המוכרת גם בכינוי תפירת תיק, היא האשמת שווא בפשע, באמצעות ראיות כוזבות או מתן עדות שקר המפלילות אדם חף מפשע. במקרים מסוימים, אדם שמבצע פשע מנסה להפליל מישהו אחר, למשל - הוא מעיד שהוא ראה אותו בורח מהמקום שבו התרחש הפשע. ישנם גם מקרים בהם רשויות אכיפת החוק, כמו המשטרה או הפרקליטות, גורמות במכוון להפללת שווא, ממניעים שונים. במקרים רבים, פושעים מנסים להכחיש את פשעיהם בבית המשפט בטענה ש"תפרו להם תיק". המקריה הידוע ביותר של הפללת שווא הוא פרשת דרייפוס בסביבות 1900, שבה קצין יהודי אלפרד דרייפוס האושם בריגול ובגידה בצרפת, מולדתו. הפרשה גרמה לשערורייה ציבורית רחבה והייתה קשורה גם לאנטישמיות. דרייפוס הורשע, הושפל בטקס פומבי, והוגלה לאי השדים, אך מאבק ציבורי בהובלת אינטלקטואלים הוביל לזיכויו. ידועים מספר מקרים של הפללת שווא על מנת להשיג הישגים פוליטיים. לדוגמה, בזמן שביתת הטקסטיל של לורנס בשנת 1912, המשטרה גילתה מטען נפץ במשרדי החברה וטענה שהאיגוד המקצועי ניסה לפוצץ את הבניין. מאוחר יותר הסתבר שמנהלי החברה הטמינו את המטען, בעזרתו של ראש העיר. ג'ו היל היה פעיל בתנועת העבודה האמריקאית וחבר בארגון IWW, להם התנגדו ראשי התאגידים הגדולים בארצות הברית. בשנת 1914 הוא הואשם ברצח שלא ביצע, והוצא להורג בנובמבר 1915. בעבודת המשטרה תועדו מספר מקרים שבהם שוטר ירה על חשוד שאינו חמוש, ולאחר מכן הניח כלי נשק ליד הגופה על מנת להצדיק את הירי כהגנה עצמית. פעולה זו, של הפללת אדם שנורה, נחשבת להתנהגות שאינה הולמת שוטר. האיסור על הפללת שווא באמצעות עדות שקר הוא אחד מעשרת הדברות: "לא תענה ברעך עד שקר". עם זאצ, בתנ"ך מופיעים שני סיפורים של הפללת שווא: בפרשת יוסף ואחיו מורה יוסף להטמין גביע כסף בשק של בנימין, ובעקבות כך הואשם בנימין בגנבה. בפרשת כרם נבות חמד אחאב המלך את כרם נבות. כיוון שנבות סירב למכור את כרמו, ארגנה איזבל, אשתו של אחאב, הפללת שווא של נבות, שבעקבותיה הוא הוצא להורג בסקילה, וכרמו עבר לבעלות המלך. בדיוני הכנסת התייחסו למשפט העברי בעת העיסוק בדיני העונשין וראיות כוזבות. ישנה התייחסות לכך שראיה בעדות וראיה שבכתב שתיהן שוות בעונש אם הן שקר, עם זאת המשפט העברי תומך בכל שהעונש לא יהיה אחיד אלא מותאם לחומרת המעשה. בספרות, בקולנוע ובטלוויזיה מוצגות לעיתים קרובות עלילות בהן אדם חף מפשע מנסה להוכיח ש"תפרו לו תיק". הפללת שווא משמשת כמרכיב מרכזי בסרטים זהות במלכודת, סודות אל איי, משימה בלתי אפשרית, צעקה 4; בסדרות הטלוויזיה נמלטים, משפחת סימפסון; ובספרים רבים, למשל הארי פוטר והאסיר מאזקבאן. דוגמה לעלילה שבמרכזה הפללה כזו היא הסרט "הנמלט" משנת 1993, המבוסס על סדרת טלוויזיה באותו שם. כוכב הסרט, המגולם על ידי האריסון פורד, הוא רופא המנסה להוכיח שהוא לא הרג את אשתו, אלא אדם אחר שמנסה להפליל אותו. דוגמה נוספת היא סדרת הטלוויזיה 24. בעונה הראשונה, גיבור הסדרה ג'ק באואר חייב להגן על הסנאטור דייוויד פאלמר ממזימת התנקשות, אך אחד ממתנגדיו של פאלמר "תופר תיק" לבאואר, וגורם לפאלמר לחשוד בו. גם בעונות מאוחרות יותר של הסדרה נתקל באואר במקרים של הפללת שווא. תלונת שווא אונס בדוי עדות שקר ג'ו היל, באתר התוכנית "חיים של אחרים" ששודרה בגלי צה"ל, ‏22 בנובמבר 2015. נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 612-619: הצעת חוק לתיקון דיני העונשין (ראיות כוזבות), באתר דעת.
אריק קילמונגר

אריק קילמונגר (באנגלית: Erik Killmonger) היא דמות בדיונית של נבל-על שהופיע בחוברות הקומיקס הפנתר השחור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Jungle Action #6 מספטמבר 1973, ונוצרה בידי הכותב דון מקרגור והמאייר ריץ' באקלר. אריק קילמונגר נולד כנג'דקה בכפר בוואקאנדה. הוריו נהרגו בכאוס שנוצר בידי חבורת שכירי החרב של יוליסס קלו, שלקח לעצמו עבדים ואקאנדים, בהם נג'דקה, וברח מהמדינה. כעבד, נג'דקה פיתח שנאה למלך טצ'אקה, באמונה כי חולשתו גרמה להוריו להיהרג. הוא הצליח לברוח משביו של קלו, אך נתקע בארצות הברית בלי יכולת לחזור לוואקאנדה. נג'דקה התאקלם, השתקע בהארלם ושינה את שמו לאריק קילמונגר, למד במכון MIT, זכה לתואר דוקטורט בהנדסה ולתואר MBA במנהל עסקים. כאשר גילה כי מלך ואקאנדה הנוכחי ובנו של טצ'אקה, המלך טצ'אלה, אימץ את זהות "הפנתר השחור" והצטרף לקבוצת האוונג'רס, קילמונגר הציג את עצמו בפניו וסיפר לו את סיפורו, כדי שיוכל לחזור לוואקאנדה. הוא הגיע לכפר הולדתו - ששינה את שמו לכבודו - והחל לנסות ליצור מרידות והפיכות בוואקאנדה נגד שלטונו של טצ'אלה. הוא שיתף פעולה עם רבים מאויביו של טצ'אלה, ושיסה בו חוליות זומבים שיצר בעקבות גילוי מזבח ההחייאה המיסטי. קילמונגר נהרג במהלך קרב נגד טצ'אלה כאשר ילד ואקאנדי, שהתייתם מהוריו במתקפת עושי דברו, הגיע לנקודת הקרב והפיל את קילמונגר ממפל מים. קילמונגר הוחיה באופן זמני ככלי להשתלטות על ואקאנדה בידי טבעותיו של המנדרין. בסיועה של מאדאם סליי, קילמונגר "הרג" את טצ'אלה, שהיה למעשה מודל חיקוי אנושי שנוצר בידי טוני סטארק/איירון מן. טצ'אלה ואיירון מן הביסו את קילמונגר, שחזר למצבו כשלד. כת הסוגדת למעשיו החייתה את קילמונגר פעם נוספת באמצעות מזבח ההחייאה, והוא המשיך בדרכיו ואף חבר לקלו נגד טצ'אלה ודרדוויל. לאחר הפיכה בוואקאנדה בהנהגת הכומר אצ'בה, שהסתיימה בהיעדרותו של טצ'אלה, סוכן ה-CIA אוורט קיי רוס החליף את טצ'אלה כמנהיג האומה. קילמונגר ניסה להשתלט על ואקאנדה באמצעות מיטוט הכלכלה הוואקאנדית, ולבסוף הביס את טצ'אלה בדו-קרב ולקח ממנו את תואר הפנתר השחור. בכך, למעשה, השתלט קילמונגר על ואקאנדה. לאחר שניסע לאכול מהצמח בצורת הלב, נפל קילמונגר לתרדמת היות שהצמח רעיל למי שדם משפחת המלוכה לא זורם לעורקיו. טצ'אלה ניצל את המצב, והשתלט על ואקאנדה בחזרה. לאחר שקם מהתרדמת ונמלט מוואקאנדה, קילמונגר נראה מנסה לפתות את מחליפו הזמני של טצ'אלה קספר קול/טיגריס לבן להצטרף לצדו, ללא הצלחה. קילמונגר הצליח להשתלט על ניגנדה, אומה השכנה לוואקאנדה, וניהל משטר דיקטטורי. הוא חטף את אחותו של טצ'אלה, שורי, והכריז על פלישה לוואקאנדה. הוא הביס את טצ'אלה פעם נוספת, אך נהרג כאשר שבויתו לשעבר מוניקה רמבו עפה דרך חזהו. בניו ובנותיו של קילמונגר צפו בנעשה, והחליטו לנקום את מותו. שנים לאחר מכן הוחייה קילמונגר בידי סימביוט מסתורי מאומת וואקאנדה האינטרגלקטית, שמקורה בציר זמן חלופי המתרחש בעתיד הרחוק. את דמותו של אריק קילמונגר בסרט היקום הקולנועי של מארוול "הפנתר השחור" מגלם השחקן מייקל בי. ג'ורדן, שדיבב את הדמות גם בסדרה "מה אם..?" ושב לגלם את הדמות בהופעת קמע בסרט "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח". דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
יחסי גמביה–מלזיה

יחסי גמביה–מלזיה הם היחסים הדיפלומטיים בין גמביה למלזיה. השגרירות המלזית בדקר אחראית גם על גמביה, והשגרירות של גמביה באבו דאבי ממונה גם על מלזיה. היחסים בין המדינות הם חמים. בשנת 1974, גמביה הייתה מוכנה למכור את שמן הבוטנים שלה למלזיה תמורת שמן דקלים. בשנת 1991, גמביה ביקשה סיוע ממלזיה בהגברת ייצור האורז שלה. עד כה, היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מתבצעים בעיקר בסיוע טכני, כמו בתחומי החינוך וההכשרה. ממשלת מלזיה עודדה חברות מגמביה לשתף פעולה במשחקים ומיזמים משותפים עם החברות המלזיות לטובתן ההדדית של שתי המדינות. כשגמביה נבחרה לארח את הפגישה הגדולה של הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי ב-2018, ממשלת גמביה ביקשה את תמיכת מלזיה והזמינה משקיעים מלזיים להשקיע במדינה. בנוסף, גמביה ביקשה את תמיכתן של רשויות מלזיה כדי לספק תמיכה טכנית בניסיון לחזק את השריעה בגמביה. מדיה וקבצים בנושא יחסי גמביה–מלזיה בוויקישיתוף "Presentation of Letters of Credence". State House of the Gambia. 7 באפריל 2004. אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-17 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Gambia keen to swop oils with Malaysia: Minister". New Straits Times. 29 ביוני 1974. p. 4. נבדק ב-19 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Ahmad A. Talib (16 בדצמבר 1991). "Gambia seeks aid in rice planting". New Straits Times. p. 3. נבדק ב-19 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Gambian diplomat presents credentials to Malaysian King". The Daily Observer. 2 בדצמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-2015-02-17. נבדק ב-17 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Asanneh (12 בפברואר 2015). "The Gambia's Ambassador To The Kingdom Of Malaysia, Fatou Mass Jobe-Njie Has Recently Presented Her letters Of Credence To The King of Malaysia". Ministry of Foreign Affairs (The Gambia). אורכב מ-המקור ב-2015-02-17. נבדק ב-17 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Gambia, Malaysia to strengthen Islamic law in Gambia". Xinhua News Agency. GlobalPost. 2 בפברואר 2015. נבדק ב-17 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Saikou Jammeh (10 בפברואר 2015). "Gambia seeks Malaysia's support to strengthen Sharia'h system". The Standard (Gambia). אורכב מ-המקור ב-2015-02-17. נבדק ב-17 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
מאיין

מאיין (בצרפתית: Mayenne) הוא מחוז בצפון-מערב צרפת הקרוי על שם נהר המאיין שעובר דרך המחוז. גובל המחוזות מאנש, אורן, מן ולואר, איל ווילן וסארת. בירת המחוז היא לאוואל. מאיין הוא אחד מ-83 המחוזות שנוצרו במדינה ב-4 במרץ 1790 לאחר המהפכה הצרפתית, על ידי האספה המכוננת הלאומית. המטרה המקורית של חלוקת המחוזות הייתה ליצור מחוזות השווים אלו לאלו בגודלם, ולכן המחוז חולק לשניים. המחוז הוא חלק מחבל פיי דה לה לואר. מבחינה טופוגרפית, המחוז מגוון מאוד. רוב המחוז שטוח, אך יש בו גם אזורים הררים מאוד. רוב הכלכלה המקומית מבוססת על חקלאות. 80% מהתושבים הם כפריים העוסקים במקצועות חקלאיים. ענף החקלאות הדומיננטי הוא גידול חיות המשק. רוב הקרקע במחוז באיכות ירודה, אך באזורים עם הקרקע האיכותית נהוג לגדל תירס, פשתן, פירות וגפנים. המחוז עשיר במשאבים מינרליים: ברזל, צפחה, פחם ואבני שיש, גיר וצור. התעשייה המקומית כוללת ייצור בד פשתן, קנבס, סיידר וריהוט. מדיה וקבצים בנושא מאיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאיין מאיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות רוסיה בהחלקה אמנותית

אליפות רוסיה בהחלקה אמנותית (Чемпионат России по фигурному катанию) היא האליפות הארצית בתחום החלקה אמנותית שנערכת מדי שנה כדי לקבוע את אלופת רוסיה. המדליות מוענקות בתחרויות נשים יחידות, גברים יחידים, זוגות החלקה, וזוגות בריקוד. האליפות נערכת בדרך כלל בדצמבר או בינואר. בעוד אליפות הנוער נערכת בנפרד, בדרך כלל בחודשים ינואר או פברואר. תחרות האליפות הראשונה ברוסיה התקיימה ב-5 במרץ 1878 בסנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית. האליפות החלו להתקיים מדי שנה החל משנת 1897. מ-1924 ועד 1992, המחליקים הרוסים התחרו באליפויות ברית המועצות. האליפות הרוסית חזרה ב-1993 ונערכת ברציפות מדי שנה. יבגני פלושנקו זכה באליפות 9 פעמים. בשנת 2019 אנה שצ'רבאקובה זכתה באליפות בהיותה בת 15 בלבד. בגלל הגיל הצעיר היא לא יכולה להציג את המדינה באליפות אירופה או באליפות העולם לבוגרים וצריכה להמשיך להשתתף בתחרויות לצעירים. מדיה וקבצים בנושא אליפות רוסיה בהחלקה אמנותית בוויקישיתוף אתר פדרציית ההחלקה האמנותית של רוסיה (ברוסית) fskate.ru (ברוסית) היסטוריה (ברוסית) היסטוריה באתר הספורט של חרקוב (ברוסית)
ניצת הדובדבן

ניצת הדובדבן היא רשת בתי הטבע הגדולה בישראל. הרשת מתמחה במכירת מוצרי מזון טבעיים ואורגניים, תוספי תזונה, מוצרים אקולוגיים ומוצרי קוסמטיקה טבעית. הרשת נוסדה בשנת 1980 על ידי משפחת ביבי בשוק מחנה יהודה שבירושלים, והיא מונה למעלה מ-60 סניפים. שורשי הרשת החלו בשנות ה-30, כאשר עזרא ביבי, אביו של הרצל ביבי, עלה מעיראק לארץ ישראל והתמקם בירושלים. למחייתו ייבש פירות וקלה פיצוחים ומכרם בשוק מחנה יהודה. עם השנים גדל העסק, והמשפחה החלה לייבא את מרכולתה מטורקיה ואיראן. בשנת 1980 פתחו הרצל ביבי ואחיו יחזקאל את חנותם הראשונה בשוק מחנה יהודה בשם "ניצת הדובדבן", לאחר מספר שנים עברו לחנות גדולה בשוק ומגוון המוצרים גדל. עם הזמן הרצל ביבי הפך לבעלים והחל לייבא מוצרים אורגניים מהעולם, בהם קינואה, שהחל לייבא בשנת 2003, לפני שהפכה למוצר נפוץ ומוכר, בעקבות המהלך הוא פתח מחסן לוגיסטי בקיבוץ מעלה החמישה, ובשנת 2013 הועברו אליו משרדי הנהלת החברה. בשנת 2005 הצטרף ארבל שירן לתפקיד מנכ"ל הרשת. החל מתקופת כהונתו הרשת החלה להתרחב באופן ניכר, תוך מיקוד על הנגשת מוצרי בריאות אורגניים לקהל הרחב. מדיניות זו כוללת פתיחת סניפים ברחבי הארץ, מקריית שמונה ועד אילת, במטרה לאפשר גישה למוצרים טבעיים ואורגניים לקהל רחב יותר. לניצת הדובדבן מותג פרטי תחת אותו השם. במותג מאות מוצרים בתחומים שונים, כמו קטניות, דגנים, קמחים, ומגוון נרחב של חומרי גלם אורגניים או טבעיים, המיובאים מהעולם או מיוצרים בשיתוף פעולה עם יצרנים מקומיים במטרה לעודד ייצור אורגני מקומי. לרשת מועדון לקוחות ובו למעלה מ-50,000 לקוחות. מדיה וקבצים בנושא ניצת הדובדבן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניצת הדובדבן ליבן של חנויות הטבע, באתר EatWell ליאת רון, ‏מנכ"ל ניצת הדובדבן: "בהתחלה, לא ידעתי מה זה מע"מ", באתר גלובס, 2 בפברואר 2019 רשימת סניפי ניצת הדובדבן, באתר דפי זהב ליבן של חנויות הטבע חוזרים לאגריפס, במגזין ניצת הדובדבן ליאת רון, ‏מנכ"ל ניצת הדובדבן: "בהתחלה, לא ידעתי מה זה מע"מ", באתר גלובס, 2 בפברואר 2019 רשת ניצת הדובדבן משקיעה בחברות קטנות העוסקות במוצרים אורגניים, באתר e-food