laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ריצ'רד ריידר

ריצ'רד הוד ג'ק דאדלי ריידר (באנגלית: Richard Hood Jack Dudley Ryder; נולד ב-3 ביולי 1940) הוא פסיכולוג ופעיל לזכויות בעלי־חיים בריטי, ממובילי המאבק להגנה על בעלי־חיים באנגליה. ריידר החל למחות כנגד פגיעה בבעלי־חיים לאחר שהוא עצמו ערך ניסויים פסיכולוגיים על בעלי־חיים. בשנת 1975 פרסם את הספר "קורבנות המדע" (אנגלית: Victims of Science), החושף בשיטתיות את המתרחש במעבדות הניסוי בבעלי-חיים. הספר עורר הדים, הן בקהילה המדעית והן בקרב הציבור הרחב. כמו כן ריידר הוא מחברם של הספרים "כאבנות: תורת־מוסר מודרנית" (אנגלית: Painism: A Modern Morality), ו-"להשיב את המוסריות לפוליטיקה" (אנגלית: Putting Morality Back into Politics). ריידר כיהן כיו"ר ארגון החברה המלכותית למניעת התאכזרות לחיות (RSPCA), בשנים 1977–1979, ולקח חלק משמעותי בשינוי שעבר הארגון. המונח סוגנות נטבע על ידי ריידר ב-1970, אשר מבקש להדגיש כי אפליה על בסיס השתייכות למין ביולוגי מסוים, אינה פחות שרירותית מאפליה על בסיס השתייכות לגזע או למין. עוד ריידר טוען, כי כל היצורים אשר חשים כאב, זכאים לזכויות, ומכנה תפיסה זו כ"כאבנות" (Painism, מלשון Pain, כאב). במובן מסוים, תפיסה זו מגשרת בין התפיסה התועלתנית של פיטר סינגר, לבין התפיסה הדאונטולוגית של טום ריגאן. היא משלבת בין התועלתנות, לפיה התחשבות מוסרית נובעת מהיכולת לחוש כאב, לבין הדאונטולוגיה, לפיה לכל יצור יש ערך בלתי-תלוי אשר לא משתנה בשום נסיבות, ואינו נתון לשימוש כאמצעי למטרות כלשהן. טום ריגן פיטר סינגר מרטי קיל קרול אדמס זכויות בעלי חיים אתר האינטרנט הרשמי של ריצ'רד ריידר (באנגלית) כאב הוא כאב הוא כאב, באתר nrg, מאת ריצ'רד ריידר, מאתר nrg מעריב חיה פוליטית- סקירת פעילותו של ריצ'רד ריידר, מאתר אנימלס ריצ'רד ריידר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
רוברט בנטון

רוברט בנטון (באנגלית: Robert Benton; נולד ב-29 בספטמבר 1932) הוא במאי ותסריטאי אמריקאי, זוכה שלושה פרסי אוסקר ופרס גלובוס הזהב. בנטון נולד בוואקסאצ'י, טקסס ולמד באוניברסיטת קולומביה. הוא החל את דרכו בתעשיית הקולנוע כתסריטאי של הלהיט הקופתי "בוני וקלייד" (1967), סרט שקיבל 10 מועמדויות לפרס האוסקר, כולל לתסריט המקורי של בנטון. לאחר מכן, כתב בנטון את התסריט לסרטו של ג'וזף ל. מנקייביץ' "איש נוכל היה", בו כיכבו קירק דאגלס והנרי פונדה ולקומדיה "מה נשמע, דוק?", בכיכובה של ברברה סטרייסנד. לאחריהם פנה לבימוי. סרטו הראשון כבמאי היה המערבון "חבר מרעים" (1972), בכיכובו של ג'ף ברידג'ס, הסרט קיבל ביקורות פושרות, אך זו הייתה הפתיחה לקריירת בימוי מוצלחת ביותר. חמש שנים אחר כך ביים את סרט הפשע "הלייט שואו", עליו היה מועמד לאוסקר על התסריט. ב-1979 ביים את סרטו הידוע מכל, "קרמר נגד קרמר", דרמה משפחתית שעסקה באב חד הורי, אותו גילם דסטין הופמן, הנאלץ לגדל את בנו בן השש לאחר שאשתו (מריל סטריפ) נטשה אותו. הסרט זכה להצלחה קופתית וביקורתית רבה, והיה חלק מהגל השני של הפמיניזם. הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר, בהם שניים לבנטון עצמו - בימוי ותסריט. סרטו הבא היה המותחן "ליל הדממה" (1982) בו כיכבה פעם נוספת מריל סטריפ. שנתיים אחר כך ביים את הדרמה "מקום בלב", עליו זכה בפרס האוסקר על התסריט. בסרט, בנטון העלה זכרונות מילדותו בטקסס בימי השפל הכלכלי של שנות השלושים, ובו גילמה סאלי פילד אישה המתייצבת באומץ נגד המצוקות הכלכליות. סרט זה המשיך את הקו הפמיניסטי בו נקט בנטון ב"קרמר נגד קרמר". לאחר מכן ביים את הקומדיות "נאדין", שהתרחשה אף היא בטקסס, ו"לא פראייר של אף אחד", בו כיכב פול ניומן, עליו קיבל מועמדות לאוסקר לתסריט המעובד. כמו כן ביים שתי דרמות פשע "בילי בתגייט", בו עסק במעלליו של הגנגסטר הידוע לשמצה ו"סודות אפלים", שהיה מחווה לסרטי הבילוש הקלאסיים ולפילם נואר. לאחרונה ביים את דרמת המתח "הכתם האנושי" (2003), עיבוד לרומן הנודע של פיליפ רות. כתסריטאי, התמקד בנטון מאז אמצע שנות השבעים בכתיבה לסרטים אותם ביים פרט לשובר הקופות "סופרמן" (1978), בו היה שותף לכתיבה גם הסופר מריו פוזו ולקומדיית הפשע "קרח דק" (2005), אותה גם הפיק. רוברט בנטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט בנטון, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט בנטון, באתר Box Office Mojo (באנגלית) רוברט בנטון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Movies - New York Times ביוגרפיה ב- www.hollywood.com www.answers.com רוברט בנטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הוויקינגים

הוויקינגים (באנגלית: The Lost Vikings) הוא משחק וידאו שיוצר על ידי חברת בליזארד (שנקראה אז "Silicon and Synapse") והופץ על ידי חברת אינטרפליי. המשחק הופץ למחשב האישי, ולקונסלות סופר נינטנדו ולסגה מגה דרייב. הוא הופץ גם לקונסולה הניידת GBA. ייחודו של המשחק בכך שהשחקן שולט בשלוש דמויות שונות, ועליו להשתמש ביכולות המיוחדות של כל דמות על מנת לפתור חידות ולהגיע לסוף השלב. בנוסף, ביכולתה של כל דמות לשאת עמה ארבעה חפצים, אשר יכלו לשמש לפתרון חידון, לריפוי הדמויות (לכל דמות היו שלוש נקודות פגיעה, ויכלה להגיע לכל היותר לארבע נקודות פגיעה) וכן לפגיעה באויבים. לא ניתן לשמור את המשחק, אך לכל שלב קוד אותו יכול השחקן להכניס, וכך להגיע לשלב מסוים. במשחק יש שלוש דמויות ולכל אחת יש כישורים משלה, הדמויות הן: אריק המהיר (Erik the Swift) - נע במהירות גבוהה יותר מחבריו. בנוסף, הוא היחיד בעל היכולת לקפוץ. אם יש לו מספיק תנופה, הוא יכול להשתמש בראשו הקשה להיכנס בקיר ולהרוס אותו אם הקיר חלש מספיק. באלוג האמיץ (Baleog the Fierce) - הלוחם בחבורה. הוא מצויד בחרב ובחץ וקשת, אשר יכולה גם לפגוע במתגים שונים. ניתן לשדרג את הקשת עם חצים בוערים, אך רק במהלך השלב (חלק מהאויבים חסינים לחצים רגילים). אולף היציב (Olaf the Stout) - אולף השמנמן מצויד במגן. הוא יכול להשתמש במגן כדי להגן ממתקפות, אם כי לא מכולן. בעת נפילה ממקום גבוה, הוא יכול להשתמש במגן כבדאון. בנוסף יכול אולף לאפשר לחבריו לעבור מקומות גבוהים בעזרת המגן שמשמש כמדרגה. לאחר ציד שגרתי בו מפגינים הגיבורים את יכולותיהם, הם הולכים לישון. במהלך הלילה חוטף אותם טומאטור (Tomator) על מנת לכלוא אותם בגן החיות האינטר-גלקטי שלו. כאשר מתעוררים השלושה, הם מוצאים עצמם על ספינת החלל של טומאטור. ההחלטה גומלת בלבם, לחזור לביתם. במהלך המשחק, הדמויות נתקלות במכונת זמן, השולחת אותם לכל מיני מקומות, ולמעשה מחלקת את המשחק לעולמות שונים: החללית של טומאטור פרהיסטוריה מצרים העתיקה (בעולם זה מומיות העלולות להפוך את הוויקינגים בעצמם למומיות) סדנת עבודה עולם משוגע חזרה לחללית בסוף כל שלב הגיבורים משוחחים אחד עם השני, בדרך כלל שיחה הומוריסטית. הם גם משוחחים בכל עת שהם מגיעים לעולם חדש. בנוסף, יש מספר דמויות איתן ניתן לדבר במספר מהשלבים. למשחק יצא המשך בשם "The Lost Vikings 2" אשר לא שווק בארץ באופן רשמי עבור המחשב האישי. במשחק זה הוויקינגים נכלאו שוב על ידי טומאטור ובזמן הפסקת חשמל הם תקפו את הרובוט הסוהר וקיבלו שדרוגים ונוספו גם שתי דמויות נוספות: סקורץ' הדרקון ופנג איש-הזאב. כמה משחקי תפקידים נוספים קומנדוס (סדרת משחקים) גובלינים (סדרת משחקים) Heroes of Might and Magic הוויקינגים, באתר PCGamingWiki (באנגלית) הוויקינגים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
תימול

תימול (באנגלית: Thymol) הוא נגזרת מונו-טרפנית פנולית של צימן, C10H13OH, איזומרי עם קרבקרול (אנ'). הוא מצוי בעיקר בשמן הקורנית והוא ממוצה כחומר גבישי לבן ריחני בעל כושר חיטוי גבוה. הוא מסיס בכהלים, בשומן ובשמן, ואך במידה מועטת במים. השימוש בתימול נעשה בעיקר עבור תכונותיו האנטיספטיות, אנטיבקטריאליות ואנטי-פטרייתיות. משתמשים בו כחומר מחטא בשטיפות פה מסוימות, לריסון אקרית הוורואה בכוורות הדבורים, להשמדת נבגי פטריות בספרים בעלי נזקי עובש לפני כריכתם המחודשת, ועוד. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלע (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סלע – מונח גאולוגי סלע מותמר – מונח גאולוגי סלע משקע – מונח גאולוגי סלע (מטבע עתיק) – מטבע עברי קדום סלע (יחידת משקל) – מידה משקל קדומה שהתבססה על המטבע סלע סלע (אדום) – בירת אדום המקראית בירת הנבטים בתקופת בית שני, ראו: פטרה ("הסלע האדום") מנהלת סל"ע – גוף שהוקם במשרד ראש הממשלה לטיפול במפוני תוכנית ההתנתקות פקודת סלע – תוכנית צה"לית להגנה על ישראל בעת מלחמת יום הכיפורים סוכנות לקטעי עיתונות – אשר ידועה כיום בשם קבוצת יפעת סלע מעבדות תוכנה – חברת תוכנה ישראלית אישים: אביאם סלע – טייס בחיל האוויר הישראלי ומפעילו של יונתן פולארד אבירם סלע – קצין צה"ל בחיל התותחנים אהרון סלע – ממפכ"לי משטרת ישראל אורי סלע – איש רוח ישראלי אלחנן סלע – קצין צה"ל אליהו סלע – לוחם ומפקד בפלמ"ח וקצין המבצעים של חטיבת הראל בן עמי סלע – פרופסור ישראלי בני סלע – אנס סדרתי ישראלי דודי סלע – טניסאי ישראלי יגאל סלע – מחלוצי שמירת הטבע בישראל יואל סלע – שייט ישראלי יורם סלע – קצין צה"ל בדרגת סרן שנהרג במלחמת יום הכיפורים, בעל עיטור המופת. יעקב סלע (קצין) – קצין צה"ל במילואים, מנהל מחוז צפון של מכבי שירותי בריאות ומנכ"ל חברת בית בלב לדיור מוגן יעקב סלע (מגדל נחשים) – לוכד נחשים שנרצח מיכאל סלע – ביוכימאי, פרופסור לאימונולוגיה, לשעבר נשיא מכון ויצמן למדע מתתיהו סלע – קצין משטרה ישראלי ששימש כמפקד מחוז חיפה וראש אגף החקירות ערן סלע – פרשן כדורסל ישראלי ערן סלע – שייט ישראלי צליל סלע – מתמטיקאי ישראלי קובי סלע – שדרן רדיו ישראלי רותם סלע – דוגמנית ישראלית רחל בלובשטיין סלע – משוררת עברית הידועה כרחל המשוררת סלה ספר שופטים, פרק א', פסוק ל"ו; ספר מלכים ב', פרק י"ד, פסוק ז'; ספר ישעיהו, פרק ט"ז, פסוק א'
גרוב

גְּרוּב הוא מושג מופשט המבטא תחושת קצב או "סווינג", שנוצר על ידי השילוב המוזיקלי של נגנים שונים בחטיבת הקצב בלהקה (נגני הגיטרה, הבס, הפסנתר, התופים ועוד). מאז סוף המאה ה-19, ג'אזיסטים החלו לשים דגש על קצב ותחושה ("feel"), והחלו להשתמש במושג. הוא נמצא בשימוש במוזיקה שחורה על כל סוגיה וכן מוזיקה פופולרית אחרת כמו פאנק (Funk), דיסקו, רוק וכדומה. הגרוב הוא התבנית עליה חוזרת חטיבת הקצב בגרסאות מסוימות, כדי להעביר תחושה קצבית, לעיתים מרגיעה, לעיתים מרקידה או מקפיצה. מבחינה מופשטת יותר, הגרוב הוא אווירה, או תחושה, שאחראית עליה חטיבת הקצב, ש"מבינה" את המשמעות, או "מרגישה" את המוזיקה, ומעבירה תחושות אלו גם למאזינים ולנגנים הנוספים. מוזיקאים יכולים להשתמש בביטוי "איזה גרוב מדהים יש ליצירה הזאת" כדי לבטא מספר דברים: שליצירה יש תבנית ריתמית טובה, או שהיצירה מעבירה תחושה ריתמית מעניינת, מושכת ומרגשת, לעיתים עד כדי קהות חושים. מדיה וקבצים בנושא גרוב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד וצלר

אלפרד וצלר (בסלובקית: Alfréd Wetzler‏; 10 במאי 1918 - 8 בפברואר 1988), אשר מאוחר יותר כתב תחת השם יוסף לאניק, היה יהודי סלובקי ואחד מהמעטים עליהם ידוע כי הצליחו לברוח ממחנה הריכוז אושוויץ במהלך השואה. וצלר נולד בטרנבה למשפחת פועלים יהודית. בין השנים 1936-1940 עבד כפועל בטרנבה. הוא נעצר בגין חבלה ב-1941 ונכלא לארבעה חודשים בברטיסלאבה. לאחר מכן נשלח למחנה הריכוז סרד, ממנו נשלח ב-13 באפריל 1942 לאושוויץ-בירקנאו. שם שימש כמוביל גופות ונשלח לקבוצת עבודה שעסקה בעבודות עפר מחוץ למחנה. בערב פסח, 7 באפריל 1944, נכנסו וצלר וחברו רודולף ורבה (אסיר מספר 29162) למקום מסתור, שהיה למעשה חלל בערימת עצים. ורבה ווצלר נכנסו לחלל כששני אסירים פולנים סוגרים מעליהם את מקום המסתור בקורות עצים. ורבה הניח בחריצים שבין קורות העץ טבק רוסי שנטבל בנפט, פתרון נגד כלבי הגישוש של הנאצים בהם נעזרו בחיפושיהם אחר הנמלטים. ורבה וחברו ידעו כי הנאצים מחפשים את הנעדרים כשלושה ימים בתחום המחנה, ולאחר מכן מעבירים את האחריות לרשויות שמחוץ למחנה, ואכן לאחר שלושה ימים, ב-10 באפריל, יצאו השניים ממקום מחבואם בשעות הערב ונמלטו אל החופש. כעבור שבועיים של נדודים הגיעו השניים לעיירה הסלובקית ז'ילינה (Zillina). וצלר נודע בזכות "דו"ח ורבה-וצלר" (מוכר גם כ"דו"ח אושוויץ") שחיברו השניים אודות המתרחש במחנה. הדו"ח מונה כ-32 עמודים, והיה המסמך המפורט הראשון אודות אושוויץ אשר הגיע לידי בעלות הברית והוכתר כאמין. הדו"ח נכלל גם ב"הפרוטוקולים של אושוויץ". בשנת 1945 פרסם בקושיצה תחת שם העט "יוסף לאניק" את קורותיו במחנה תחת השם "אושוויץ, בית קברות לארבעה מיליון אנשים". בשנים 1945-1950 עבד כעורך, בשנים 1950-1955 היה פועל בברטיסלבה, בשנים 1955-1970 עבד במחלקת המסחר. בשנת 1964 פרסם תחת אותו שם עט תיאור ספרותי בשם "מה טחו עיניו של דנטה מראות". אלפרד וצלר נפטר בברטיסלבה בשנת 1988, שם הוא גם קבור. אלפרד וצלר, בריחה מן הגיהנום - מאושוויץ אל החופש: סיפור של הצלה ושליחות, הוצאת יד ושם, 2013. Linn, R.(2004). Escaping Auschwitz: A Culture of Forgetting. Ithaca, New York: Cornell University Press. רות לין, הבריחה מאושוויץ: מדוע לא סיפרו לנו על כך בבית הספר, תיאוריה וביקורת 24, 24, אביב 2004, עמ' 163–184 אלפרד וצלר (1918-1988), דף שער בספרייה הלאומית Jozef Lánik, Čo Dante nevidel. Bratislava, 1964 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורי אברהמי

אורי אברהמי (נולד ב-23 באוקטובר 1949) הוא שחקן תיאטרון ישראלי. נולד בקריית חיים להורים יוצאי בולגריה. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד בבית הספר למשחק "בית צבי". במלחמת יום הכיפורים גויס ונפצע קשה כאשר הטנק שלו נפגע בחזית רמת הגולן. אברהמי סבל מכוויות בכל גופו ושכב חודשיים בבית החולים רמב"ם. כשהחלים השלים את לימודי המשחק (1974). בתיאטרון החאן שיחק בשנים 1973–1975 בהצגה משרתם של שני אדונים. בתיאטרון הקאמרי שיחק בשנים 1975–1977, בהצגות: "ראש משוגע" ו"ילדי הירח". בתיאטרון הבימה שיחק בהצגות: "בגדי המלך" לפי מחזהו של יעקב שבתאי, "כתר בראש" של יעקב שבתאי, "מבקר המדינה" לפי "רביזור" של גוגול, "טירונות", "סנג'ר", "ציד המכשפות", "ההולכים בחושך" על פי חנוך לוין, "כי בנו בחרת" של יוכי ברנדס, "החולה ההודי" מאת רשף לוי, "לבד בברלין" על פי הנס פאלאדה ו"קח את אבא שלך ולך לעזאזל" מאת רמי ורד. בתיאטרון בית ליסין שיחק ב: "אחד משלנו", "נומה עמק". בתיאטרון באר שבע: "מהומה רבה על לא מהומה" מחזהו של שייקספיר, "בית ספר למוקיונים", "אצבע אלוהים", "שם המשחק", "קומדיה של טעויות" מחזהו של שייקספיר, "דון ג'ואן". בתיאטרון לילדים ונוער שיחק ב: "וסרמן" עיבוד לרומן של יורם קניוק, "שמריהו" ו"אהבה במצור" אותו גם ביים. בתיאטרון קרוב שיחק בקומדיה "שד היער" של צ'כוב. שיחק גם בהצגה "חופשה בפראג" ב"צוותא" ובתיאטרון גבעתיים. בתיאטרון תמונע שיחק בהצגת היחיד, אשר אותה גם כתב: "ציפרלקס 20 מ"ג" (בשנים 2011-2012); וכן בהצגה "חופרים" שכתב, בבימוי אלדד זיו, יחד עם השחקנים אבי פניני ודני מוג'ה (מספטמבר 2012). שיחק בסרטים רשימת שינדלר מ-1993 של סטיבן ספילברג, "עץ הדומים תפוס" מ-1994 על פי ספרה של גילה אלמגור ובבימויו של אלי כהן, בסרטים "המהפכה" מ-1995 ו"המהפכה 2" מ-1996 - שניהם בבימויו של רוברט מקארלי, "חובו של אהרון כהן" בבימויה של עמליה מרגולין מ-1999, "כפות רגליה" מ-1999 סרטו של חורחה גורביץ'. ב-2001 שיחק בסרט "אסקימו לימון 9 - החגיגה נמשכת" בבימויו של צבי שיסל, וכן שיחק ב-"אלנבי רומאנס" סרטם מ-2005 של יוני זיכהולץ וינאי גוז ובסרט "כבוד" (2010). בטלוויזיה השתתף בשנות השבעים בסדרת תוכניות בטלוויזיה החינוכית בשם "סופרים מספרים" בהנחיית רוני תורן, והיה בעל פינה קבועה בתוכנית זהו זה! בשם "סערה בכוס תה" בין השנים 1984–1986 על עלילות פקידים במשרד ציבורי. ב-1999 השתתף בסרט "חובו של אהרון כהן". ב"הבורר" גילם את עג'מי - עבריין זקן שעבר עבד אצל ברוך אסולין בוגד בו לטובת האחים קובלובה ושימש הקלף מיקוח בהפעלת קזינו. גילם את הרב פרומר הרב של בית חב"ד העירוני ומאמן קבוצת הכדורגל "אליצור חב"ד". בסדרה הקומית של שלום אסייג "שנות ה-80". היה נשוי לשחקנית תחיה דנון. לאחר מכן היה נשוי למחזאית סמדר אמיתי עד פטירתה, ולהם בת, הבמאית עידית אברהמי, ובן, יונתן. מדיה וקבצים בנושא אורי אברהמי בוויקישיתוף אורי אברהמי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אורי אברהמי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אורי אברהמי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אורי אברהמי, באתר AllMovie (באנגלית) אורי אברהמי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אורי אברהמי, בארכיון הבימה אורי אברהמי באתר "הבמה" הבלוג של אורי אברהמי, Mouse Cafe שרית פוקס, אנטי גיבור מלחמה: ריאיון עם אורי אברהמי, באתר nrg‏, 7 במאי 2010 אביבה לורי, בשנות ה-70 הם היו קבוצת תיאטרון מהפכנית מירושלים. היום הם פותחים את הפצעים בסרט תיעודי, באתר הארץ, 4 בפברואר 2010
יבגני שפובלוב

יבגני שפובלוב (ברוסית: Евгений Шаповалов;‏ פברואר 1968 – 26 בפברואר 2022) היה זמר טנור ישראלי ממוצא בלארוסי, שר בסגנונות שונים – החל ממוזיקה קלאסית ובמיוחד אופרה, דרך מוזיקה פופולרית וכלה במוזיקה עממית. יבגני שפובלוב נולד בברנוביץ' שבבלארוס, אז בברית המועצות. מגיל 7 היה סולן במקהלות. בגיל 17 הקים עם עוד שלושה חברים להקת רוק ופופ שנקראה "ספטמבר". לאחר כן, התגייס לצבא הרוסי ושירת בחיל הים בים הבלטי. שפובלוב, שלא היה יהודי, הכיר את אשתו הראשונה בבלארוס שעלתה ב-1991 לארץ בגל העלייה בשנות ה-90, והזוג התגורר במושב מעלה גמלא שברמת הגולן. הופעתו הראשונה של שפובלוב בארץ הייתה במסגרת מועדון הזמר של שרהל'ה שרון בעמק הירדן. לאחר מכן התגרשו בני הזוג, ושפובלוב הכיר את אשתו השנייה. לזוג נולדו שתי בנות. לאחר 13 שנים ביחד, התגרש שפובלוב מאשתו השנייה. ב-1993 החל שפובלוב ללמוד באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב. באותה שנה הזמינה אותו להקת אתניקס להקליט איתה את השיר "ג'סיקה", ששולב באלבומה "אדם ונחש", והשיר הפך ללהיט גדול. ב-1995 השתתף במופע "שלושת הטנורים" עם גבי שדה ודודו פישר ובמאי 1999 התארח בקונצרט של גליקריה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 2001 יצא שפובלוב במופע משותף עם שלומית אהרון, שנקרא "דואט" וב-2003 יצא אלבום המופע דואט - בהופעה חיה. באותה שנה השתתף שפובלוב במופע של שירי מחזות זמר. ב-2007, יצא שפובלוב במופע בשם "שלושת הטנורים" ביחד עם ודיסלאב גוראי ופליקס ליפשיץ. ב-2008 יצא במופע בשם "יבגני שפובלוב 60/40: המדינה חוגגת 60 ויבגני חוגג 40". שפובלוב הוציא יותר מעשרה דיסקים. שפובלוב היה גם חובב בישול מושבע, והוציא ספר בישול. בשנת 2009 נמלט שפובלוב מישראל, לאחר ששקע בחובות כבדים, ועבר להתגורר בניו יורק. הוא השתתף בקונצרטים בצפון ובדרום אמריקה, קנדה ואירופה. כמו גם ברוסיה וברפובליקה של בלארוס. ברוסיה הוא הופיע על במות אולמות הקונצרטים היוקרתיים ביותר, כולל ארמון הקרמלין ובאצטדיון לוז'ניקי (שניהם במוסקבה). שפובלוב נפטר ב-26 בפברואר 2022 מאירוע לבבי. מדיה וקבצים בנושא יבגני שפובלוב בוויקישיתוף יבגני שפובלוב, באתר זמרשת יבגני שפובלוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) יבגני שפובלוב, דף שער בספרייה הלאומית נועם כהן, ‏בגיל 54 בלבד: זמר האופרה יבגני שפובלוב הלך לעולמו, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2022 רן בוקר, הזמר יבגני שפובלוב הלך לעולמו בגיל 54, באתר ynet, 27 בפברואר 2022 דני ספקטור, לא רוצה שהילדים שלי יראו אותי באזיקים, "ידיעות אחרונות", 11 ביוני 2009 ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏הזמר יבגני שפובלוב הלך לעולמו בגיל 54, באתר מעריב אונליין, 26 בפברואר 2022
גלריית דגלי אסיה

רשימה זו כוללת את הדגלים שבהם נעשה שימוש באסיה לפי קטגוריות ולפי סדר הא'-ב': מדיה וקבצים בנושא גלריית דגלי אסיה בוויקישיתוף
דגל חבר העמים הבריטי

דגל חבר העמים הבריטי (באנגלית: The flag of the Commonwealth of Nations) כולל את סמל חבר העמים הבריטי בצבע זהב על רקע כחול. מקורו של הדגל בדיגלונים למכוניות שיוצרו לראשונה באוטווה שבקנדה במהלך כנס של ראשי חבר העמים בשנת 1973. הדגל מונף מעל בית מארלבורו שבלונדון - מושב מזכירות חבר העמים הבריטי, וכן במקומות בהם נערכים אירועים של חבר העמים הבריטי או מפגשים של מנהיגי מדינות חבר העמים הבריטי. החניתות המקיפות את הגלובוס במרכז הסמל יוצרות את האות האנגלית "C" - האות הראשונה במילה "Commonwealth". מדיה וקבצים בנושא דגל חבר העמים הבריטי בוויקישיתוף דגל חבר העמים הבריטי, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כתיבת ערבית בצ'אט

כתיבת ערבית בצ'אט הוא ליטון מודרני שהתפתח בקרב גולשי אינטרנט דוברי ערבית. זאת שיטת כתיבה מיוחדת של ערבית באותיות לטיניות, המכונה בערבית "ערביית א-דרדשה" (عربية الدردشة), כלומר "ערבית של צ'אט". ייחודה של השיטה שהיא משתמשת רק בסימנים המופיעים על מקלדת QWERTY סטנדרטית. השיטה מערבת אותיות לטיניות, מספרים וסימנים אחרים, והיא משמשת לכתיבה בניבים שונים של ערבית. כיום השיטה נפוצה גם בכתיבת מסרונים (הודעות SMS) בטלפונים סלולריים. שימוש בשפה הערבית בצ'אט בדואר אלקטרוני או במסרונים (הודעות SMS) יוצר כמה בעיות למשתמשים: במקרים רבים אין אפשרות טכנית להקליד באותיות ערביות, בפרט במקומות מחוץ לארצות ערב או למדינות שמשתמשות בכתב הערבי (כמו איראן ופקיסטן). גם כשקיימת אפשרות להקליד בערבית, המשתמש לא תמיד יכול לדעת אם לנמען יש אפשרות לקלוט הודעות הכתובות באותיות ערביות. הכתיב הערבי התקני קיים רק לגבי השפה הערבית הספרותית (ראו: דיגלוסיה). לעשרות הניבים הערביים המשמשים בחיי היומיום אין כתיב אחיד. בעיה זו התעוררה גם בכתיבת מחזות, תסריטים לטלוויזיה ולקולנוע וכיוצא באלה, אולם היא נעשתה בולטת במיוחד עם התפשטות השימוש באינטרנט ובהודעות טקסט בטלפונים סלולריים, שכן בהם השפה העיקרית היא השפה היומיומית המדוברת. במהלך 20 השנים האחרונות התפתח בקרב דוברי ערבית תעתיק מקובל לאותיות לטיניות. התעתיק הזה קיים בכמה גרסאות, והוא נעשה נפוץ מאוד בצ'אטים, בהודעות דואר אלקטרוני ובמסרונים. התעתיק משלב אותיות, מספרים וסימני פיסוק. האותיות מסמנות הגאים שקיימים הן בשפות אירופיות והן בערבית, בעוד המספרים מסמנים הגאים מיוחדים לערבית. בחלק מהגרסאות נעשה שימוש בגרש, בסימן "גג" (^), ובחלק יש הבחנה בין אותיות גדולות לקטנות (case sensitivity). בערבית מכנים את התעתיק הזה عربية الدردشة ("ערביית א-דרדשה" - "ערבית של צ'אט"), אבל יש לה גם כינויים באנגלית כגון: Arabish, Arablish או Franco-Arab. פעמים רבות משולבות מילים באנגלית, בפרט מילים מהסלנג האופייני לאינטרנט, בתוך הטקסט הערבי המתועתק. במקרים כאלה המילה האנגלית מופיעה בדרך כלל בכתיב המקורי שלה. הדוגמאות שלהלן נלקחו מהערך המקביל בוויקיפדיה הערבית, או נמצאו באקראי בפורומים באינטרנט. היות שלערבית מדוברת אין כתיב תקני אחיד, הכתיב הערבי המשוחזר מבטא אפשרות אחת מבין כמה אפשרויות נפוצות. .hi 7bibi, kifak? wenak? ma 3m nshufk, CU man כתיב ערבי: هاي حبيبي, كيفك? وينك? ما عم نشوفك, سي يو مان תרגום: "היי חביבי, מה נשמע? איפה אתה? לא רואים אותך. סי יו מאן. הערה: הצורה 3m nshufk (عم نشوفك) אופיינית לערבית לבנטינית. .Mar7aba shabab, Ana taleb fe kolet 6eb al asnan fe soria כתיב ערבי: مرحبا شباب، أنا طالب في كلية طب الأسنان في سوريا. תרגום: שלום חברים, אני סטודנט בפקולטה לרפואת שיניים בסוריה. הערה: המילה taleb נכתבה כך, ולא: 6aleb. ייתכן שמדובר בטעות, וייתכן שהדבר משקף את ההגייה של המילה בניב המקומי. ???ana sme3et ono canada qwese, sa7e7 hal 7ake wla sho כתיב ערבי: أنا سمعت أنه كندا كويسة، صحيح هال حكي ولا شو؟ תרגום: "שמעתי שקנדה טובה, זה נכון או מה?". הערה: המילה "קנדה" נכתבה בכתיב המקורי (ולא: kanada), המילה qwese נכתבת בדרך כלל ב"כאף" (כלומר ב-k), והכתיב כאן משקף כנראה הגייה מקומית. סלנג באינטרנט ליטון של עברית המילה הערבית "דרדשה" (دردشة) פירושה שיחה או דיון ללא נושא מוגדר, והיא משמשת לעיתים קרובות כתרגום המילה chat במובנה המקובל בקרב גולשי אינטרנט
דיון תומאס

דיון תומאס (באנגלית: Deon Thomas; נולד ב-24 בפברואר 1971 בשיקגו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי המחזיק באזרחות ישראלית, ששיחק בתפקיד הפאוור פורוורד. גובהו 2.03 מטרים. תומאס שיחק 4 שנים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ובסופם נבחר במקום ה-28 בדראפט ה-NBA על ידי דאלאס מאבריקס. למרות שנבחר בדראפט, לא שיחק תומאס ב-NBA והצטרף בעונת 94/5 למנרסה מהליגה הספרדית. הוא שיחק במספר קבוצות ספרדיות כמו ז'ירונה, אוניקאחה מאלגה וקאחה סן פרננדו שממנה שוחרר עקב פציעה. בנובמבר 1998 הצטרף תומאס למכבי ראשון לציון. בתקופה זו הכיר תומאס את אשתו לעתיד, דפנה. בעונת 1999/2000 חזר לספרד, לקבוצת גראן קנריה שבה שיחק שנתיים. בעונת 2001/2002 שיחק בקסראס הספרדית ובאמצע עונת 2002/2003 עזב לטורק טלקום אנקרה הטורקית. בעונת 2003/2004 הגיע דיון תומאס למכבי תל אביב ואיתה זכה בשתי אליפויות אירופה. בפיינל פור 2005 לא טס עם מכבי למוסקבה מכיוון ששבר את רגלו. זוהי גם הסיבה ששוחרר ממכבי בסוף העונה. בעונת 2005/2006 שיחק בלאריסה היוונית. את עונת 2006/2007 בילה תומאס בצסק"א סופיה הבולגרית ממנה שוחרר וחתם במכבי גבעת שמואל הישראלית, ובעונת 2007/2008 שיחק תומאס במכבי חיפה מהליגה הלאומית, עימה הוא עלה לליגת העל. כיום משמש כעוזר מאמן באוניברסיטת אילינוי-שיקגו. זכה פעמיים באליפות ישראל עם מכבי תל אביב. זכה פעמיים בגביע המדינה עם מכבי תל אביב. זכה פעמיים בגביע היורוליג עם מכבי תל אביב. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) דיון תומאס באתר הלב הצהוב. גלריית התמונות של דיון תומאס באתר הלב הצהוב. דף השחקן של דיון תומאס באתר של מכבי חיפה. אור שקדי‏, דיון תומאס בראיון: "מה שקרה לדיוויד בלאט זו טרגדיה", באתר וואלה, 4 בפברואר 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית מרלבורו

בית מרלבורו (באנגלית: Marlborough House) הוא בית אחוזה בווסטמינסטר שבלונדון, אנגליה. המבנה ממוקם במאל, ממזרח לארמון סנט ג'יימס. המבנה הוקם עבור שרה צ'רצ'יל, דוכסית מרלבורו, שהייתה ידידתה הקרובה ואשת סודה של המלכה אן, על ידי האדריכל כריסטופר רן בשנת 1711. המבנה שימש את הדוכסים ממרלבורו בעת ששהו בלונדון. בשנת 1817 עבר המבנה לידי בית המלוכה הבריטי. בשנות ה-20 של המאה ה-19 נערכו תוכניות להריסת המבנה ולבנות במקום מבנה טרסות בדומה לטרסת בית קרלטון, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל. המבנה הורחב בשנים 1861–1863 לבקשת הנסיך מוויילס, על פי תוכניות של האדריכל סר ג'יימס פנתרון. בין השנים 1863–1901 התגורר במבנה הנסיך מוויילס, לימים המלך אדוארד השביעי. בתקופה זו הפך המבנה למרכז חיי החברה הגבוהה של לונדון. בשנת 1936 עברה להתגורר במבנה המלכה האם מרי מטק, אלמנתו של המלך ג'ורג' החמישי. לאחר מותה, בשנת 1953 תרמה המלכה אליזבת השנייה את המבנה למזכירות חבר העמים הבריטי, המשתמשת בו כיום. מדיה וקבצים בנושא בית מרלבורו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית מרלבורו (באנגלית) מזכירות חבר העמים הבריטי (באנגלית)
יופי של צרות!

יופי של צרות! הוא סרט ישראלי בבימויו של אסי דיין שיצא בשנת 1976. הסרט מתאר את חייה של בחורה בשם עופרה (יונה אליאן) שבורחת מהחתונה שלה מכיוון שהיא לא אוהבת את החתן שלה. היא שוכרת דירה ברמת גן, שם גר גם ארמונד (זאב רווח), ג'יגולו מקומי ובעל הדירה המשונה (טוביה צפיר). הקשר בין השניים מתחמם ומתקרר לסירוגין, ובמקביל משפחתה שולחת חוקר (גבי עמרני) על מנת לנסות ולאתרה. "יופי של צרות!", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יופי של צרות!", באתר ספר הקולנוע הישראלי "יופי של צרות!", באתר אידיבי "יופי של צרות!", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "יופי של צרות!", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית זאב רב-נוף, קומדיה סכיזופרנית, דבר, 16 בפברואר 1976 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.