laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוקו פרקצ'ין

רוקו פרקצ'ין (בקרואטית: Roko Prkačin; נולד ב-26 בנובמבר 2002) הוא כדורסלן קרואטי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בציבונה זאגרב. פרקצ'ין הוא בנו של כדורסלן העבר, ניקולה פרקצ'ין. פרקצ'ין גדל במערכת הנוער של ציבונה זאגרב. בגיל צעיר מאוד החל להתבלט מעל חבריו לקבוצה. בשנת 2017, הוביל פרקצ'ין את קבוצת הנוער של ציבונה עד גיל 16 לזכייה בטורניר אליפות אירופה. פרקצ'ין סיים כקלע המוביל בטורניר וזכה בתואר השחקן המצטיין. בעונות 2017/2018 ו-2018/2019, השתתף פרקצ'ין עם קבוצת הנוער של ציבונה בליגה האדריאטית לנוער, שם שיחק מול שחקנים אשר היו גדולים ממנו בשלוש שנים. באוגוסט 2018, ציבונה השאילה את פרקצ'ין לק.ק. רודס מהליגה הקרואטית השנייה. בעקבות יכולתו הטובה חזר פרקצ'ין בינואר 2019 לציבונה. ב-12 בינואר 2019, ערך פרקצ'ין את הופעת הבכורה שלו בליגה האדריאטית בהפסד 68–89 לצדביטה זאגרב, כשהוא קולע 6 נקודות ומוריד 6 ריבאונדים. במהלך 5 משחקיו בליגה האדריאטית בעונת 2018/2019, העמיד פרקצ'ין ממוצעים של 2.2 נקודות, 2.0 ריבאונדים ו-0.4 אסיסטים למשחק. ב-24 בספטמבר 2020, מונה פרקצ'ין לקפטן הקבוצה, והיה לקפטן הצעיר ביותר בתולדות קבוצות הכדורסל, בגיל 17 ועשרה חודשים. פרקצ'ין היה חלק מנבחרת קרואטיה עד גיל 17 שסיימה שביעית בגביע העולם עד גיל 17. בטורניר זה הוא העמיד ממוצעים של 12.3 נקודות, 10.9 ריבאונדים ו-1.9 חסימות למשחק. יותר מאוחר בקיץ 2018, שיחק פרקצ'ין עם נבחרת קרואטיה עד גיל 16 שזכתה במדליית הזהב באליפות אירופה עד גיל 16 שהתקיימה בנובי סאד. במהלך שבעה המשחקים בטורניר, העמיד פרקצ'ין ממוצעים של 18.6 נקודות, 10.9 ריבאונדים, 3.7 אסיסטים ו-2.0 חסימות למשחק וזכה בתואר השחקן המצטיין ונכנס לחמישייה הראשונה של הטורניר. ב-27 בנובמבר 2020, יום אחד לאחר יום הולדתו ה-18, פרקצ'ין ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2022, בניצחון 62–79 על נבחרת טורקיה, כשקלע 6 נקודות והוריד ריבאונד אחד. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוקו פרקצ'ין".
מועדון ספורט צעירי טייבה

מועדון ספורט צעירי טייבה (נקראת גם: הפועל צעירי טייבה; בערבית: هبوعيل شباب الطيبة) הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר טייבה. החל משנות ה-60 המוקדמות הייתה קיימת קבוצה בשם הפועל טייבה, שהייתה גם קבוצת הכדורגל הראשונה מן המגזר הערבי בישראל שעלתה לשחק בליגה הבכירה במשך עונה אחת. לאחר שירדה בסיום עונת הבכורה שלה, חזרה לליגת המשנה, והמשיכה להתדרדר עד שהתפרקה בשנת 2003. בשנת 2008 הוקמה קבוצת מועדון ספורט צעירי טייבה (או בכינוייה "הפועל צעירי טייבה"). כבר בעונת הקמתה (2008/2009) התחילה לשחק בליגה ג' מחוז השרון, ובתום העונה החמישית של הקבוצה בליגה (2012/2013) ואף על פי שסיימה במקום ה-2 בליגה אחרי היריבה העירונית שמשון בני טייבה - שתי הקבוצות העפילו לליגה ב'. אחרי 7 עונות נוספות בליגות ב', בסיום עונת 2019/2020 הקבוצה העפילה לראשונה לליגה א', 12 שנים מהקמתו. את עונת העלייה לליגה א' סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה ב' דרום א', כשעשר נקודות מפרידות בינה לבין המקום השני, והיא השיגה בעונה זו 56 נקודות ליגה ב-25 משחקים שהיוו 74.66% הצלחה. למשך רוב עונת עלייה זו התחרתה איתה קבוצת עירוני בית דגן, אותה הביסה טייבה פעמיים במשך העונה. ב-25 משחקיה בעונה זו, ניצחה הקבוצה 17 פעמים, סיימה ב-5 תוצאות תיקו והפסידה 3 פעמים בלבד (הפסד בודד בבית). כמו כן כבשה הקבוצה 77 שערים – ממוצע של יותר מ-3 שערים למשחק אחד (ולמעשה הקבוצה שכבשה את כמות השערים הגבוהה ביותר בעונה זו בליגה ב' דרום א') ובנוסף ספגה רק 24 שערים (פחות משער אחד, בממוצע, למשחק – הנתון הנמוך ביותר בליגה בעונה זו). בעונת 2020/2021 שובצה צעירי טייבה בליגה א' צפון.בעונת 2024/2025 הקבוצה לא נרשמה לליגה ובכך פורקה. מועדון ספורט צעירי טייבה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל הפועל צעירי טייבה, ברשת החברתית פייסבוק ‏הפועל כפר שלם והפועל איכסל עלו אוטומטית לליגה הלאומית, באתר ספורט1, 13 באפריל 2020
עמיר ריטוב

עמיר ריטוב (נולד ב-1952) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כראש מועצה אזורית לב השרון בין השנים 2007 ועד 2024 וכיהן כיושב ראש מרכז המועצות האזוריות בין השנים 2017-2019. ריטוב גדל והתחנך בזכרון יעקב. ריטוב נבחר לראשונה לתפקיד בשנת 2007 עם למעלה מ-50% תמיכה. באוקטובר 2018 נבחר שוב לתפקיד עם כ-42% מקולות הבוחרים. בבחירות לראשות מועצת לב השרון ב־2024 הוא הודיע כי לא יתמודד ובמקומו נבחר אלי אטון. ריטוב פעל לקדם את הקמתו של כביש 561, שאמור לחבר את הכבישים 2 ו-4. בשנים 2017–2019 כיהן כיושב ראש מרכז המועצות האזוריות, לאחר פטירתו של יושב הראש שמואל ריפמן. בנוסף על כך, ריטוב כיהן כיושב ראש ועדת התכנון של המרכז. בזמן כהונתו, מרכז המועצות האזוריות התמודד עם כמספר אתגרים תכנוניים ברחבי הארץ, במיוחד אל מול העיריות השונות. בנוסף על כך, ריטוב היה מבין המתנגדים לתשלום שכר לחברי מועצות ברשויות המקומיות. בינואר 2019 ראש מועצה אזורית מרחבים שי חג'ג' נבחר להחליפו. זוהי הייתה הפעם הראשונה ששני מועמדים התמודדו על תפקיד זה. בבחירות לכנסת ה-22 שהתקיימו בספטמבר 2019 ריטוב התמודד במקום ה-15 ברשימת העבודה-גשר לאחר ששוריין על ידי יושב ראש העבודה עמיר פרץ. הרשימה קיבלה כשישה מושבים וריטוב לא נכנס לכנסת. בבחירות לכנסת ה-23 מוקם ריטוב במקום ה-25 ברשימת העבודה-גשר-מרצ, ושנית לא נבחר לאחר שהרשימה קיבלה כ-7 מושבים. לאחר הבחירות היה מתומכי כניסת העבודה לממשלה השלושים וחמש. בבחירות לכנסת ה-24 כבר לא היה מועמד לכנסת. ריטוב נשוי לאיריס, אב לארבעה ילדים, מתגורר במושב חרות בגוש תל מונד, נכדם של יהושע וציפורה ריטוב, ממיסדי המושב. תני גולדשטיין, הבחירות למועצות האזוריות: ניצחונות למכהנים, באתר ynet, 28 בנובמבר 2007 סיון חילאי, ירון דרוקמן, חילופי שלטון: הערים והיישובים שבהם יהיו ראשי עיר ומועצות חדשים, באתר ynet, 28 בפברואר 2024 ברק גולן, צעד נוסף בניסיון לשחרר את מזרח נתניה מעומסי התנועה: כביש 561, שאמור לחבר בין כביש 2 לכביש 4, הופקד להתנגדויות בוועדה המחוזית, באתר רשת מקומונים בשרון, ‏16 באפריל 2019 נמרוד בוסו, להתראות הרחבות, היה שלום מרכז מסחרי: תוכנית מתאר חדשה תשפיע על מאות מושבים וקיבוצים, באתר כלכליסט, 8 בפברואר 2018 נמרוד בוסו, 7 היישובים שנגרעו מתוכנית המתאר של מטה יהודה הוחזרו אליה, באתר כלכליסט, 26 במרץ 2018 אורי חודי, ‏המועצות האזוריות: "תכנון היסטרי - מכת מוות לחקלאות", באתר גלובס, 15 בינואר 2018 שחר אילן, מחר: כינוס חירום של ראשי רשויות נגד חוק התשלום לחברי מועצה, באתר כלכליסט, 5 ביולי 2017 שי חג'ג', ראש מועצת מרחבים, נבחר ליו"ר מרכז המועצות האזוריות, באתר הקיבוצים, ‏3 בינואר 2019 אריק בנדר, ‏פרץ הודיע על שריון המקום ה-15 ברשימת העבודה עבור עמיר ריטוב, באתר מעריב אונליין, 31 ביולי 2019 טל שניידר, ‏ברגע האחרון: הסכם בין הימין החדש לבית היהודי; בן גביר נשאר בחוץ, באתר גלובס, 15 בינואר 2020 יהודה שלזינגר, ראשי רשויות מהעבודה לעמיר פרץ: כנס לממשלת נתניהו, באתר ישראל היום, ‏5 במרץ 2020
פסגת דגר (אנטארקטיקה)

פסגת דגר (באנגלית: Dagger Peak; מילולית: פסגת הפגיון) הוא פסגה סלעית, בעלת מדרונות תלולים, העולה בתלילות בקצה של האי ג'יימס רוס, שלמול חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הפסגה ממוקמת בקצה המערבי של רכס קומב, בחלקו של האי המצוי בסמוך מדרום לחצי האי טריניטי (שבחצי האי האנטארקטי). גובהה של הפסגה 90 מטרים מעל פני הים. אזור זה נחקר לראשונה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1902 - 1903, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בפיקודו של אוטו נורדנשלד. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1945 - 1946. שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1945 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. השם הוא תיאורי - הפסגה בעלת המדרונות הסלעיים התלולים מזכירה פגיון. • CHRISTIAN HJORT, OLAFUR INGOLFSSON, PER MOLLER, and JUAN MANUEL LIRIO, Holocene glacial history and sea-level changes on James Ross Island, Antarctic Peninsula, JOURNAL OF QUATERNARY SCIENCE (1997) 12 (4) 259–273 • Rodney M. Feldmann, Dale M. Tshudy, Michael R. A. Thomson, Late Cretaceous and Paleocene Decapod Crustaceans from James Ross Basin, Antarctic Peninsula, Memoir (The Paleontological Society), Vol. 28, Supplement to Vol. 67, no. 1 of the Journal of Paleontology (Jan., 1993), pp. 1-41 Stable URL: http://www.jstor.org/stable/1315582 פסגת דגר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת דגר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת דגר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור פסגת דגר פסגת דגר באתר mindat מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת דגר לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי לפי המאמר "Holocene glacial history and sea-level changes on James Ross Island, Antarctic Peninsula", המפורט בפסקת "לקריאה נוספת", גובהה של הפסגה 100 מטרים מעל פני הים מידע היסטורי
סקודה קאמיק

סקודה קאמיק (באנגלית: Skoda Kamiq) היא קרוסאובר עירוני בעלת חמישה מקומות, המיוצרת על ידי סקודה משנת 2019. הקאמיק הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2019. הקאמיק כוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.5 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה, עם תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.4 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 212 קילומטרים לשעה. מלבד הגרסה הבסיסית במהלך השנים יצרה החברה שתי גרסאות נוספות. הראשונה, סקודה קאמיק מונטה קרלו, הגרסה הספורטיבית לגרסה הבסיסית, שהוצגה בתערוכת פרנקפורט בשנת 2019. השנייה, סקודה קאמיק GT, גרסת הביצועים הגבוהים לדגם הבסיסי המיועד לסין הכולל מנוע טורבו I4 צילנדרים בנפח 1.4 ליטרים המספק כ-150 כוחות סוס. ה-GT הוצגה בשנת 2019. סקודה קאמיק סקודה קאמיק GT מדיה וקבצים בנושא סקודה קאמיק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקודה קאמיק (באנגלית) סקודה קאמיק 2019 נחשף - הקרוסאובר העירוני הראשון של סקודה, באתר קארטיוב, ‏26 בפברואר 2019 מפקט טכני מלא מאת סקודה, באתר אוטו סקודה מציגה: קאמיק מונטה קרלו, באתר קארטיוב, ‏05 בספטמבר 2019 לסין בלבד: קאמיק GT, באתר קארטיוב, ‏01 בדצמבר 2019
מועדון ספורט עירוני כסייפה

מועדון ספורט עירוני כסייפה (בערבית: كسيفه البلدي) הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהמועצה המקומית כסייפה. הקבוצה שיחקה בשיאה בליגה א' דרום. כסייפה היא אחת מקבוצות הכדורגל שייצגה את המגזר הבדואי בישראל. הקבוצה הוקמה בשנת 2013, ובעונת 2013/2014 סיימה במקום ה-11 והאחרון בליגה ג' דרום, עם 6 נקודות בלבד. בעונת 2014/2015 כסייפה סיימה בפעם השנייה במקום האחרון בליגה ג', וזאת גם לאחר שהופחתו לה 4 נקודות בתחילת העונה[דרושה הבהרה] וסיימה עם (1-) נקודות, וללא ניצחון ליגה אחד (רק 3 תוצאות תיקו ויתר המשחקים הסתיימו בהפסד). בעונת 2015/2016 מצבה של הקבוצה השתפר, בכך שסיימה במקום ה-13 מתוך 15 קבוצות וסיימה עם 23 נקודות. בעונת 2016/2017 חל מפנה משמעותי ביכולת הקבוצה, כאשר סיימה במקום ה-3 בליגה ג' עם 40 נקודות. בעונה שלאחר מכן, 2017/2018, סיימה הקבוצה במקום ה-2 בליגה ג' עם 47 נקודות, והעפילה לפלייאוף העלייה לליגה ב', שם נפגשה בסיבוב הראשון עם מועדון כדורגל ערד, וניצחה אותה 2–4 לאחר הארכה. בסיבוב השני נפגשה כסייפה עם הפועל גדרה וניצחה אותה 2:3. בסיבוב הגמר נפגשה כסייפה עם קבוצת מועדון צעירי רהט, ניצחה אותה 0:2 ועלתה לראשונה בתולדותיה ליגה - לליגה ב' דרום ב'. בעונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום ה-12 מתוך 16 קבוצות בליגה ב', והצליחה לבסס מעט את מעמדה בליגה. בעונת 2019/2020 אגרה הקבוצה 57 נקודות עם 79% הצלחה, וסיימה את העונה במקום השני בליגה. אולם עקב התפרצות מגפת הקורונה העולמית לא התקיים פלייאוף עלייה לליגה א'. למרות זאת, עם התפרקותה של מכבי עירוני קריית גת מליגה א' דרום, הקבוצה הבאה בתור לעלייה מבחינת ההתאחדות הייתה עירוני כסייפה, אשר לפי אחוזי הצלחה הייתה מוצלחת יותר מיריבתה התאורטית לעלייה עירוני בית דגן, שסיימה שנייה בליגה ב' דרום א' (עם 61% הצלחה), על כן עלתה רשמית כסייפה לליגה ב' ושובצה בליגה א' דרום. בקיץ 2023 לא נרשמה הקבוצה לליגה א' והודיעה כי היא חודלת מלהתקיים, עקב חובות מועדון ספורט עירוני כסייפה באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מועדון ספורט עירוני כסייפה, ברשת החברתית פייסבוק מועדון ספורט עירוני כסייפה, ברשת החברתית פייסבוק רשמית:מועדון ספורט כסייפה בליגה א', שלומי והבה ומיכאל וייסרמן, אתר דאבל פס, 13 ביולי 2020 יונתן גינזבורג, ‏דרמה ידועה מראש: מכבי שעריים חוזרת לליגה א', באתר ONE‏, 21 באוגוסט 2023
פסגת דגר

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה פסגת דגר (אנטארקטיקה) – פסגה באי ג'יימס רוס, מדרום לחצי האי טריניטי שבחצי האי האנטארקטי בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה ארצות הברית פסגת דגר (אריזונה) – פסגה במחוז גילה במדינת אריזונה שבארצות הברית
דניאלה מרקורי

דניאלה מרקורי די אלמיידה (בפורטוגזית: Daniela Mercuri de Almeida; נולדה ב-28 ביולי 1965) היא זמרת-יוצרת, רקדנית, שחקנית ומנחת טלוויזיה ברזילאית שסגנונותיה המוזיקליים כוללים פרבו, מוזיקה פופולרית ברזילאית (MPB) ומוזיקת אָשֶה (Axé music), מרקורי נולדה בסלבדור, באהיה, לאב פורטוגזי מהעיר בראגה שבצפון פורטוגל ולאם שהיגרה מאיטליה. לתנועת הטרופיקליה יש השפעה חזקה עליה. המוזיקה שלה מונעת על ידי תיפוף עקשני (היא השתמשה בהרכב אולודום במספר שירים), ומבצעת אזכורים מקומיים באופן תדיר, כולל קרנבל וקנדומבלה (Candomblé). אלבומה הראשון, הקרוי על שמה, היה הצלחה מיידית, אבל הלהיט הגדול ביותר שלה נכון לעכשיו הוא אלבומה השני, O Canto da Cidade, עם יותר מ-2 מיליון עותקים שנמכרו, הוא היה האלבום הנמכר ביותר בשנת 1993. בשנת 2000, עם Sol da Liberdade, היא קיבלה את תואר אלבום הפלטינה האחרון שלה והאלבום שיצא בשנת 2001, Sou de Qualquer Lugar, מכר מעט עותקים בהשוואה לאלבומים האחרים, וקיבל רק תואר של אלבום זהב. ב-24 ביולי 2003 הופיעה דניאלה מרקורי בישראל לראשונה במסגרת סיבוב הופעות בארצות הברית ואירופה. בשנת 2004 היא שרה בקונצרט עם פול מקרטני, וקיבלה תשומת לב תקשורתית רבה בברזיל. בשנת 2005 היא הוציאה את אלבום ההופעה החיה הראשון שלה, מסדרת Ao Vivo ב־MTV. הוא מכר טוב יותר מאשר האלבום שיצא בשנת 2001, אבל מכר פחות עותקים, בגלל משבר התעשייה הפונוגרפית, וקיבל תואר אלבום זהב בשבוע השני. מרקורי השתתפה בקמפיין ממשלתי ללחימה במחלת האיידס ובעוד מחלות המעוברות באופן מיני במהלך חגיגות הקרנבל בברזיל בשנת 2005. היא הופיעה בתשדירי שירות בטלוויזיה המקדמים חלוקה של מיליוני קונדומים בחינם ומעודדים את השימוש בהם. התפקיד שלה כתומכת בקמפיינים של סקס בטוח ואיידס מנעו ממרקורי את ההזדמנות להשתתף בחגיגות חג המולד של הוותיקן ב-2005. הוותיקן הזמין אותה בעבר, אבל שינה את דעתו כאשר ראה שהיא מעדיפה את השימוש בקונדומים על פני הינזרות במלחמה נגד האיידס. 1989 Companhia Clic/Vida ligeira 1990 Companhia Clic/Vou de vez 1991 Daniela Mercury 1993 O canto da cidade 1994 Música de rua 1994 Meninos da pelô 1997 Feijão com arroz 1999 Elétrica – Ao vivo 1999 Swing tropical 2000 Sol da liberdade 2001 Sou de qualquer lugar 2003 Eletrodoméstico 2004 Carnaval Eletrônico 2005 Clássica 2005 Balé Mulato 2003 Eletrodoméstico - MTV Live 2005 Clássica 2006 Baile Barroco אתר האינטרנט הרשמי של דניאלה מרקורי (בפורטוגזית) מדיה וקבצים בנושא דניאלה מרקורי בוויקישיתוף דניאלה מרקורי, ברשת החברתית פייסבוק דניאלה מרקורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דניאלה מרקורי, ברשת החברתית אינסטגרם דניאלה מרקורי, ברשת החברתית טיקטוק דניאלה מרקורי, סרטונים בערוץ היוטיוב דניאלה מרקורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניאלה מרקורי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) דניאלה מרקורי, באתר ספוטיפיי דניאלה מרקורי, באתר Last.fm (באנגלית) דניאלה מרקורי, באתר AllMusic (באנגלית) דניאלה מרקורי, באתר MusicBrainz (באנגלית) דניאלה מרקורי, באתר Discogs (באנגלית) דניאלה מרקורי, באתר Songkick (באנגלית) דניאלה מרקורי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
ג'ייק סטיינפלד

ג'ייק סטיינפלד (באנגלית: Jake Steinfeld; נולד ב-21 בפברואר 1958) הוא שחקן ומאמן כושר אמריקאי. סטיינפלד נולד בברוקלין וגדל בלונג איילנד באזור סי גייט, הוא התחיל ללמוד בקולג' אך עזב את הלימודים על מנת מעבר ללוס אנג'לס. במסגרת עבודתו כמאמן כושר אישי בין לקוחותיו נמנים סטיבן ספילברג והאריסון פורד אותם אימן עבור סדרת סרטי אינדיאנה ג'ונס. ב-1979 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "Americathon", ב-1981 היה בתפקיד הראשי בסרט הסלאשר "Home Sweet Home", ב-1985 גילם שומר ראש בסרט "Into the Night", בין 1990–1994 שיחק בתפקיד הראשי בקומדיית המצבים "Big Brother Jake" כפעלולן לשעבר בהוליווד החוזר לבית האומנה בה גדל. הוא דיבב בסרט ההנפשה "רטטוי". ב-2001 ייסד את ליגת הספורט "Major League Lacrosse", תחת כהונתו של ארנולד שוורצנגר הוא היה חבר "מועצת מושל קליפורניה לספורט וכושר גופני". הוא כתב מספר ספרים בנושא ספורט וספריו נחשבים לרבי מכר. הוא נשוי ולו ארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא ג'ייק סטיינפלד בוויקישיתוף ג'ייק סטיינפלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייק סטיינפלד, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ייק סטיינפלד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אלי דדון

אלי דדון (נולד ב-5 במאי 1956) הוא ראש המועצה המקומית בית דגן מאז 2018. זוהי הכהונה השנייה של דדון בתפקיד לאחר שכיהן גם בשנים 1983–2012. בעבר כיהן כמנהל הכללי של מפעל הפיס. נולד במושב מחסיה שבפרוזדור ירושלים. משפחתו הגיעה לבית דגן כשהיה בן חמש. הוא למד בבית ספר יסודי דתי ביישוב ובפנימית "גבעת וושינגטון". שירת בצה"ל כמפקד טנק בשריון והשתחרר ב-1977. הוא החל ללמד בתיכון ברמלה גאוגרפיה ולהדריך טיולים. במקביל למד לתואר ראשון גאוגרפיה ולימודי ארץ ישראל באוניברסיטת בר-אילן. בהמשך השלים תואר שני במדעי המדינה ובביקורת פנימית וציבורית מאוניברסיטת בר-אילן. לקראת הבחירות המקומיות ב-1978 הקים יחד עם צעירים אחרים מבית דגן רשימה עצמאית שזכתה בבחירות בשני מושבים והוא היה לחבר מועצה. בבחירות 1983 התמודד ברשימה עצמאית מול מועמד הליכוד, והוא נבחר לראשונה לתפקיד ראש המועצה המקומית בית דגן, לאחר סיבוב שני, בגיל 28. אחר כך התמודד מטעם הליכוד, זכה 5 פעמים נוספות בבחירות וכיהן כראש המועצה במשך 29 שנים. בשנת 2012 מונה לתפקיד מנכ"ל מפעל הפיס. קידומו של דדון לתפקיד המנהל הכללי הוצע על ידי יושב ראש מפעל הפיס עוזי דיין. בנוסף לדדון, התמודדו על התפקיד גם האלופים במילואים איתן דנגוט ויאיר נוה, וכן יושב ראש הטוטו צחי פישביין. על מינויו של דדון לתפקיד נמתחה ביקורת, בשל היותו חבר במרכז הליכוד. בנוסף על כך, נמתחה ביקורת על שכרו החודשי הגבוה – כ-78 אלף ש"ח, וכן בנוגע לאי-סדרים נוספים. דדון פרש בשנת 2018 והוחלף על ידי עמרי לוטן. בבחירות לרשויות המקומיות 2018 חזר לתפקיד לאחר שקיבל כ-55% מקולות הבוחרים. בבחירות לרשויות המקומיות 2024 התמודד לקדנציה נוספת וזכה ברוב גדול עם 61.7% מהקולות. שוש גבאי, אלי דדון ראש מועצת בית־דגן, מעריב, 20 בספטמבר 1989 אריה כספי, דדון גדל בבית־דגן, כותרת ראשית, 23 בנובמבר 1983 ישראל פרץ, הכבוד הלא אבוד, חדשות, 8 במרץ 1988 אילן ליאור, חבר מרכז הליכוד אלי דדון מונה למנכ"ל מפעל הפיס, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2012 יובל אזולאי, ‏זה סופי: אלי דדון מונה היום למנכ"ל מפעל הפיס, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2012 טל וולק, ‏המועמדים למנכ"ל מפעל הפיס: אלופים במיל', ראש עיר ויו"ר הטוטו, באתר גלובס, 1 בדצמבר 2015 אורה קורן, מקורב לפיס: "לחצים פוליטים למינוי אלי דדון למנכ"ל", באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2012 אורן פרסיקו, בין גלים לבין קצף, באתר העין השביעית, 29 בספטמבר 2015 שוקי שדה, מה עושים עם המיליארדים שנכנסים כל שנה למפעל הפיס?, באתר TheMarker‏, 5 ביולי 2014 יובל אזולאי, ‏דירקטוריון מפעל הפיס בחר בעמרי לוטן לתפקיד המנכ"ל, באתר גלובס, 29 בספטמבר 2016 אטילה שומפלבי ואלכסנדרה לוקש, אחרי מנכ"לות הפיס - חזר לראשות בית דגן, באתר ynet, 4 בנובמבר 2018
אורית ירון

אורית ירון (נולדה ב-1 בדצמבר 1969) היא מנחת טלוויזיה ומדבבת ישראלית לשעבר. ירון נמנתה בתחילת שנות התשעים בצוות מנחי ערוץ הילדים, והיא הגישה את הרצועה "להתלבש עם שש". היא עסקה רבות בדיבוב, כאשר היא דיבבה את הדמויות הראשיות בסרטים "עליסה בארץ הפלאות", "פיטר פן" ו"שלגיה ושבעת הגמדים" של חברת וולט דיסני. הסיבה לכך שלימור שפירא ביצעה את השירים בסרט "שלגיה ושבעת הגמדים" ולא ירון, היא מפני שאולפני דיסני עמדו על כך שדמותה של שלגיה תשיר בסגנון אופראי בדומה לסרט המקורי. בנוסף היא דיבבה את הדמות הראשית של שאלתיאל קוואק בסדרה "שאלתיאל קוואק" ואף שרה את שיר הפתיחה והסיום של הסדרה, ואת דמותה של אתי בסדרה "דנבר הדינוזאור האחרון". בשנת 1995, פרשה מעולמות ההנחיה והדיבוב, ועברה לעולמות פיתוח התוכנה. נכון ל-2024, היא מנהלת מוצר.[1] ירון נשואה ולה שלושה ילדים. מתגוררת בנס ציונה. גופי - הסרט - רוקסן שלגיה ושבעת הגמדים - שלגיה פיטר פן - וונדי דרלינג עליסה בארץ הפלאות - אליס אגדות ברווזים הסרט: אוצר המנורה האבודה - וובי ונדרקוואק השועל והכלבלב - ויקסי שאלתיאל קוואק - שאלתיאל קוואק, שיר פתיחה וסיום שלום סומסום דנבר הדינוזאור האחרון - אתי חבורת הבובונים - מינו התינוק במצולות הים עם דלפי- דלפי מיקי צ'יק צ'אק ועוד- מיקי אצבעונית - אצבעונית אורית ירון, ברשת החברתית פייסבוק אורית ירון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
תחנת כ"ט בנובמבר

תחנת כ"ט בנובמבר היא אחת מהתחנות של הקו האדום כחלק מהמערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב. מיקומה ברחוב הרב יצחק ניסנבוים ורחוב כ"ט בנובמבר בבת ים. ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים. תחנת כ"ט בנובמבר שוכנת בדרום העיר בת ים ממערב לשכונת רמת הנשיא. תחבורה בבת ים
תחנת יוספטל

תחנת יוספטל היא אחת מהתחנות של הקו האדום. מיקומה הוא ברחוב הרב יצחק ניסנבוים ורחוב יוספטל בבת ים. ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים. תחנת יוספטל שוכנת במרכז העיר בת ים, בסמוך לקניון בת ים. התחנה משרתת את תושבי שכונות רמת יוסף, רמת הנשיא ושיכון ותיקים. בקרבת התחנה ישנן תחנות אוטובוס עם קווים המגיעים אל תוך שכונות רמת הנשיא, רמת יוסף וכן אל תחנת הרכבת בת ים - יוספטל וחולון. תחבורה בבת ים
כ"ט בנובמבר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... כ"ט בנובמבר – תאריך החלטת האו"ם על הקמת מדינת ישראל, 29 בנובמבר 1947 כ"ט בנובמבר (אוניית מעפילים) – אוניית מעפילים על שם אירוע זה תחנת כ"ט בנובמבר – תחנה מתוכננת של הרכבת הקלה בבת ים
פרוי גוטיירז

פרוילן גוטיירז (באנגלית: Froylan Gutierrez; נולד ב-27 באפריל 1998) הוא שחקן וזמר אמריקאי, הידוע בזכות גילום דמותו של נולאן בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" (2017) ובתור ג'יימי הנסון בסדרה "קיץ אכזרי" (2021). גוטיירז נולד וגדל בעיירה היילנד פארק (אנ'), טקסס הנמצאת כשישה ק"מ צפונית למרכז העיר של דאלאס. למד בתיכון בוקר ט. וושינגטון לאמנות חזותית ולאמנות הבמה (אנ') ברובע האמנויות (אנ') בדאלאס. הוא החל לשלוח קלטות אודישנים לאחר שסוכן ראה אותו בהצגה מקומית בשנת 2015. גוטיירז הוא ממוצא מקסיקני מצד אביו. בשנת 2015 קיבל את תפקידו הראשון בסיטקום "בלה והבולדוגס" מבית ניקלודיאון; שם הוא גילם את דמותו של צ'רלי האגינס במשך מספר פרקים. בשנת 2016 גילם את בן היפה בסיטקום "הגולדברגים" ברשת ABC. בשנת 2017 הוא הופיע בתור נולאן הולוואי בעונה השישית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" ברשת MTV. באותה שנה גילם את ג'וש במספר פרקים בקומדיית המצבים "כל יום מחדש" בהפקה של נטפליקס; הסדרה מבוססת על סדרה באותו השם (אנ') ששודרה בשנים 1975–1984. בשנת 2019 הוא שיחק בעונה השנייה של סדרת המתח העל-טבעי "קל כנוצה" של הולו. בשנת 2021 גילם את אחת הדמויות הראשיות במותחן הנעורים של Freeform, "קיץ אכזרי" בדמותו של ג'יימי הנסון. בשנת 2022 גילם את מייק בסרט של דיסני פלוס, "הוקוס פוקוס 2"; המשכו של הסרט המצליח מ-1993 "הוקוס פוקוס". בשנת 2024 שיחק בתפקיד מרכזי בסרט האימה והמותחן של רני הרלין, "הזרים – חלק 1" (אנ') המהווה סרט שלישי בסדרת סרטי הזרים (אנ'). בהמשך שנה זו, אמור לשוב לתפקידו בשני סרטי המשך המתכוננים לצאת. ב-2 ביולי 2023, הכריז רשמית על מערכת היחסים שלו עם השחקן זיין פיליפס במסיבת גאווה בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא פרוי גוטיירז בוויקישיתוף פרוי גוטיירז, ברשת החברתית פייסבוק פרוי גוטיירז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרוי גוטיירז, ברשת החברתית אינסטגרם פרוי גוטיירז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Galindo, Brian (27 במרץ 2019). "An Interview With Froy Gutierrez From "Teen Wolf" That'll Make You Love Him Even More". BuzzFeed. נבדק ב-5 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Froy Gutierrez". IMDb (באנגלית). נבדק ב-2019-07-03. AfterBuzz TV (2017-04-20), Froy Gutierrez Interview | AfterBuzz TV's Spotlight On, נבדק ב-2024-06-29 Pedersen, Erik (3 באפריל 2019). "'Light As A Feather' Adds Cast For Season 2 On Hulu". deadline.com. {{cite web}}: (עזרה) "Cruel Summer Bios". Disney General Entertainment Content Press. נבדק ב-28 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
אדלייד אירונסייד

אדלייד אליזה סקוט אירונסייד (באנגלית: Adelaide Eliza Scott Ironside‏; 17 בנובמבר 1831 – 15 באפריל 1867) הייתה אמנית אוסטרלית. שלושה מציוריה נתרמו לאוספים לאומיים באוסטרליה. אירונסייד נולדה בסידני, בתם היחידה של ג'יימס אירונסייד, ואשתו מרתה רבקה, לבית רדמן. היא התחנכה על ידי אמה ומגיל צעיר גילתה יכולת ספרותית, ותרמה לעיתונות גם בפרוזה וגם בשירה. בשנת 1855 החליטה ללמוד ציור באירופה, ולקראת סוף אותה שנה נסעה עם אמה ללונדון. אמרו שהיא האמנית הראשונה שנולדה באוסטרליה שלמדה באירופה היה לה מכתב המלצה מסר ג'יימס קלארק, דרכו פגשה את ג'ון ראסקין שגילה עניין רב בעבודתה. מלונדון אירונסייד נסעה לרומא, עבדה קשה כדי להפוך לאמנית ונשארה שם למשך שארית חייה. בשנת 1862 איירונסייד יצגה את ניו סאות' ויילס בתערוכה הגדולה בלונדון, ושתי תמונותיה זכו לביקורות טובות מצד המבקרים. ברומא היה לה מוניטין מצוין כציירת. אירונסייד נפטרה ברומא ב־15 באפריל 1867 משחפת. היא נקברה בלונדון בבית העלמין ווסט נורווד. למרות המוניטין הגבוה שלה ברומא, היא נשכחה במהרה במולדתה, ואין דוגמאות של עבודותיה באף אחת מהגלריות הלאומיות באוסטרליה. תמונותיה, צליינות, הנישואין בקאנה, נשלחו לאוסטרליה והושאלו לגלריה הלאומית בסידני, שם ראה אותם פרנסיס אדמס בערך בשנת 1888 מאוחסנים "במעין סככה" כי לא היה "מקום מתאים בגלריה". אדמס שיבח אותם מאוד, והציע שאפשר למצוא חדר בגלריה במלבורן להצבת תמונותיה של העלמה אירונסייד. בסופו של דבר הם מצאו בית במכללת סנט פול, אוניברסיטת סידני. ״הנישואין בקאנה בגליל״ הוצגה בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס בשנת 1992. מדיה וקבצים בנושא אדלייד אירונסייד בוויקישיתוף Ruth Teale, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University Pesman, Ros (1 July 2003). "In search of professional identity: adelaide ironside and Italy". Women's Writing. 10 (2): 307–327. The marriage at Cana of Galilee, 1861, reworked 1863 by Adelaide Ironside, www.artgallery.nsw.gov.au