ז'ואן מנואל סראט

ז'ואן מנואל סראט (בקטלאנית: Joan Manuel Serrat;‏ נולד ב-27 בדצמבר 1943 בברצלונה) הוא זמר וכותב שירים קטלאני. סראט הוא אחד המוזיקאים הבולטים במוזיקה המודרנית והפופולרית של קטלוניה וספרד. סראט החל את דרכו המוזיקלית בגיל 17, עת קיבל את הגיטרה הראשונה שלו, לה הקדיש את אחד משיריו המוקדמים, "גיטרה אחת". בשנות השישים המוקדמות, סראט היה חלק מלהקת פופ, הוא ניגן יחד עם שותפיו ללימודים מבית ספרו בברצלונה, כאשר השירים העיקריים שהם ניגנו היו שירי הביטלס ושירים איטלקים מתורגמים לספרדית. ב-1965, בעת ששר בתוכנית רדיו בשם "רדיוסקופ", המנחה סלבדור אסקמיז'ה עזר לו לחתום על חוזה הקלטה עם חברת "אדיגסה", שם הוא הקליט והצטרף ללהקה. הופעתו הבימתית הראשונה של סראט נערכה ב-1967 בפלאו דה לה מוזיקה קטלנה. הופעה זו עזרה לו לבסס את עצמו כאחד האמנים החשובים בקטלוניה. שנה לאחר מכן ביקשה ספרד כי סראט יהיה נציגה לאירוויזיון 1968 בשירו "לה, לה, לה". אולם סראט ביקש לשיר בקטלאנית ודבר זה הפך לקונפליקט הראשון של סראט בנושא הפוליטיקה של השימוש בשפה בספרד הפרנקיסטית. הרשויות התעקשו על שירה בספרדית, אך סראט עמד בסירובו ולכן שלחה ספרד במקומו את הזמרת הספרדייה מסיאל. שיריו של סראט הוחרמו ותקליטיו נשרפו ברחוב. הוא טס לדרום אמריקה והשתתף בפסטיבל, שם לקח את המקום הראשון עם השיר "פנלופה". ב-1969 סראט הוציא אלבום בו נכללו שירים מאת אנטוניו מצ'אדו, משורר ספרדי מוכר מסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. אלבום זה הביא לו פרסום מידי בספרד ואמריקה הלטינית. אך ההחלטה שלו לשיר בספרדית ספגה ביקורת מצד קטלאניים. את בחירתו לשיר בשתי השפות, מה שגרר ביקורת משני צידי המתרס הפוליטי, הסביר: "אני שר טוב יותר בשפה שהם אוסרים עליי לשיר בה." עם זאת המשיך להיות פעיל פוליטי בולט נגד משטר הדיכוי של פרנקו. לאחר מות פרנקו ב-20 בנובמבר 1975, יכל סראט לחזור לארץ הולדתו. ב-1983 יצא בישראל תקליטו של דויד ברוזה האשה שאיתי, ובו שלושה שירים מאת סראט, שיהונתן גפן תרגם לעברית, ביניהם שיר הנושא. בעקבות הצלחת התקליט, בספטמבר 1984, הגיעה מנואל סראט, לסיבוב הופעות בישראל. לאורך השנים, סראט קיים הופעות רבות והמשיך להוציא אלבומים. ב-2006 הוא הוציא לאור אלבום בשם "מו" האלבום הראשון שהוא השלים בקטלאנית בגיל 17. כתב סראט דואט אותו שר עם הזמרת הישראלית אחינועם ניני. נכון ל-2010, אלבומו האחרון הוא Hijo de la luz y de la sombra. בשנת 2022 יצא למסע הופעות שאחריו הודיע על פרישה מהופעות חיות. 1967: Ara que tinc Vint Anys 1968: Cançons Tradicionals 1969: Com ho fa el Vent 1969: La Paloma 1969: Dedicado a Antonio Machado, poeta 1970: Serrat IV 1971: Mediterráneo 1972: Vagabundear 1972: Miguel Hernández 1973: Per al meu Amic 1974: Canción Infantil 1975: ...Para Piel de Manzana 1976: Retratos 1977: Res no és Mesquí 1978: 1978 1979: Mi Niñez 1980: Tal com Raja 1981: En Tránsito 1983: Cada Loco con su Tema 1984: Fa Vint Anys que tinc Vint Anys 1984: En Directo 1985: El Sur También Existe 1986: Sinceramente Teu 1987: Bienaventurados 1989: Material Sensible 1992: Utopía 1994: Nadie es Perfecto 1996: Banda Sonora d'un Temps d'un País 1996: El Gusto Es Nuestro 1998: Sombras de la China 2000: Cansiones (Tarrés) 2002: Versos en la Boca 2003: Serrat Sinfónico 2006: Mô 2007: Dos Pájaros de un Tiro 2010: Hijo de la Luz y de la Sombra 2012: La orquesta del Titanic 2012: Serrat & Sabina En El Luna Park 2015: En Bellas Artes אתר האינטרנט הרשמי של ז'ואן מנואל סראט (בספרדית) ז'ואן מנואל סראט, סרטונים בערוץ היוטיוב ז'ואן מנואל סראט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'ואן מנואל סראט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ז'ואן מנואל סראט, באתר ספוטיפיי ז'ואן מנואל סראט, באתר AllMusic (באנגלית) ז'ואן מנואל סראט, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'ואן מנואל סראט, באתר Discogs (באנגלית) ז'ואן מנואל סראט, באתר Songkick (באנגלית) ז'ואן מנואל סראט, דף שער בספרייה הלאומית Joan Manuel Serrat i Teresa, באתר האנציקלופדיה הקטאלנית הגדולה (בקטאלנית) Betto Arcos, Fans bid goodbye to Spanish music legend Joan Manuel Serrat on his farewell tour, NPR, ‏19 בנובמבר 2022 במחאה על משפט הבאסקים מאות אנשי רוח ספרדיים עורכים שביתת־שבת, על המשמר, 14 בדצמבר 1970 שמעון פרנס, הקלף הספרדי, כותרת ראשית, 9 במרץ 1983 איציק יושע, האורגינל של ברוזה מגיע, חדשות, 10 בספטמבר 1984 מנואל סראט והאשה שאיתו, חדשות, 1 באוקטובר 1984 מערכת וואלה!‏, מיוחד: אחינועם ניני בדואט עם חואן מנואל סראט, באתר וואלה, 18 באוגוסט 2009