laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מים מתוקים

מים מתוקים הם מים שיש בהם כמות נמוכה של מלחים מומסים, בעיקר מלח בישול, ובכך הם שונים ממי ים, שבהם כמות ניכרת של מלחים. למרות שמם, אין מתיקות במים אלו והכוונה היא שהם ערבים לשתייה. מקורם של כל המים המתוקים במשקעים מאדי המים שבאטמוספירה, שמגיעים לאגמים, נהרות ומאגרי מים אחרים ביבשה באופן ישיר או לאחר המסה של שלג או קרח (ראו מחזור המים בטבע). מים מתוקים חיוניים לקיומם של מינים רבים של בעלי חיים, בעיקר באזורים מדבריים. מים מתוקים אינם בהכרח ראויים לשתייה בידי אדם – פעמים רבות נדרש טיהור שלהם ממזהמים כימיים או ביולוגיים לשם הפיכתם למי שתייה. הביקוש למים המתוקים חורג מעבר לשימוש השוטף של האדם ולצורך בהם בחקלאות. מערכות קירור רבות דורשות מים מתוקים לפעולתן התקינה, בין היתר קירור ליבותיהם של כורים גרעיניים ותחנות כוח המונעות בשרפה כגון תחנות גז טבעי ופחם. תהליכי ייצור מגוונים דורשים שימוש בכמויות משמעותיות של מים מתוקים כגון תהליכי ייצור של שבבי סיליקון, וגם תהליכים אחרים כגון כרייה. גבישי זירקון עתיקים שנמצאו על ידי חוקרים בג'ק הילס (Jack Hills) שבאוסטרליה המערבית מעידים על קיומם של מים מתוקים בכדור הארץ לפני כ-4 מיליארד שנה. חקירת גבישי הזירקון זיהתה איזוטופים קלים של חמצן, שהם בדרך כלל תוצאה של אינטראקציה בין מים חמים ומתוקים לבין סלעים, המתרחשת כמה קילומטרים מתחת לפני כדור הארץ. התגלית תומכת בהשערה על פיה יבשות ומים מתוקים אפשרו היווצרות של חיים בתוך פחות מ-600 מיליון שנה לאחר היווצרות כדור הארץ. ערך מורחב – משבר מים מקורות המים המתוקים בעולם מתרוקנים מסיבות רבות, בהן הגידול באוכלוסייה האנושית, ההתחממות הגלובלית, בצורת, ניצול יתר של מאגרים קיימים ועוד. ככל שאוכלוסיית העולם תגדל, והיא צפויה לגדול ב-50% עד אמצע המאה ה-21, הביקוש למים מתוקים יגבר והמחסור יורגש בחלקים נרחבים יותר של העולם. כדי להתמודד עם הביקוש ההולך וגדל למים מתוקים מושקעים מאמצי פיתוח רבים שמטרתם לייעל את השימוש הקיים במים המתוקים מצד אחד ומנגד – להגדיל את היצע המים המתוקים באמצעים טכנולוגיים המאפשרים התפלה, מיחזור ושימוש חוזר במים המתוקים. דגים מושפעים משיעור מלח הבישול המומס במים בהם הם חיים. רוב זני הדגים לא יכולים לחיות גם במים מתוקים וגם במים מלוחים, אף על פי שיש מספר מינים, כגון סלמון, שמסוגלים לכך. לדגי מים מלוחים יש גישה לכמויות לא מוגבלות של מלח, לכן המטבוליזם שלהם מנסה להוציא מגופם כמה שיותר מלח ולהשאיר בגופם כמה שיותר מים, בעוד דגי מים מתוקים עושים את ההפך – יש להם יותר מדי מים ופחות מדי מלח. 4 דגי מים מתוקים: התייבשות מדיה וקבצים בנושא מים מתוקים בוויקישיתוף יוגב ישראלי, נחשפה העדות המוקדמת למים מתוקים בכדור הארץ, באתר ynet, 16 ביוני 2024 Hamed Gamaleldien, Li-Guang Wu, Hugo K. H. Olierook, Christopher L. Kirkland, Uwe Kirscher, Zheng-Xiang Li, Tim E. Johnson, Sean Makin, Qiu-Li Li, Qiang Jiang, Simon A. Wilde, Xian-Hua Li, Onset of the Earth’s hydrological cycle four billion years ago or earlier, Nature Geoscience 17, 2024-06, עמ' 560–565 doi: 10.1038/s41561-024-01450-0
סטאד דה סוויס ונקדורף

הסטאד דה סוויס ונקדורף הוא אצטדיונה של קבוצת הכדורגל השווייצרית יאנג בויז ברן. זהו אצטדיון הכדורגל השני בגודלו בשווייץ שכל המקומות בו הם בישיבה. הסטאד דה סוויס הוא אחד האצטדיונים שאירחו את משחקי יורו 2008. הסטאד דה סוויס נבנה על הקרקעות שעליהן היה אצטדיון ונקדורף שנהרס בשנת 2001. לאצטדיון החדש 32,000 מושבים. בגג המבנה ישנם לוחות סולריים המייצרים בשנה אחת 700,000 קוט"ש. האצטדיון נחנך רשמית ב-30 ביולי 2005, אף על פי שהמשחק הראשון בו התקיים שבועיים קודם, ב-16 ביולי, ובו הפסידה יאנג בויז ברן לאולימפיק מרסיי בתוצאה 3-2 לעיני 14,000 צופים. במהלך יורו 2008 אירח האצטדיון שלושה ממשחקי בית ג' בשלב הבתים. מאפיין יוצא דופן של האצטדיון הוא קיומו של מושב יחיד בצבע אדום (כל שאר המושבים צהובים ושחורים). מושב זה היה הראשון שהותקן באצטדיון החדש, ב-20 בינואר 2005, ואת הכבוד להסיר מעליו את הלוט קיבל שחקן ומנהל עבר של היאנג בויז - וולטר אייך. לא נמכרים כרטיסים לכיסא זה, ובכל משחק יושבת בו אישיות מכובדת, שבדרך כלל קשורה ליאנג בויז. הסטאד דה סוויס שימש ב-14 בינואר 2007 כמגרש הוקי קרח. בתאריך זה נפגשו שתי יריבות מקומיות (אס. סי. ברן ואס. סי. לאנאגנו) למשחק לעיני 30,076 צופים. בכך נקבע שיא קהל למשחק הוקי קרח באירופה, מכיוון שמשחקי הוקי קרח נערכים בדרך כלל באולמות סגורים, בעלי תכולת צופים קטנה יותר. אתר האינטרנט הרשמי של סטאד דה סוויס ונקדורף האתר הרשמי (גרמנית) האצטדיון באתר יורו 2008 האצטדיון באתר World Stadiums האצטדיון באתר Stadium Guide
אלגברת קווטרניונים

במתמטיקה, אלגברת קווטרניונים היא אלגברה פשוטה שהממד שלה מעל המרכז (שהוא בהכרח שדה, נאמר F) הוא 4. סוג זה של אלגברה הוא הדוגמה מן הממד הקטן ביותר האפשרי לחוג פשוט או לחוג עם חילוק, שאינו שדה. את אלגברת הקווטרניונים הראשונה גילה המילטון ב-1843, והיא נקראת על שמו, אלגברת הקווטרניונים של המילטון. דוגמה אחת לאלגברת קווטרניונים היא אלגברת המטריצות   M 2 ⁡ ( F ) {\displaystyle \ \operatorname {M} _{2}(F)} . זוהי אלגברת הקווטרניונים היחידה שיש בה מחלקי אפס, וכל אלגברת קווטרניונים אחרת היא חוג עם חילוק. אם Q אלגברת קווטרניונים שמרכזה השדה F, ו-   F ⊆ K {\displaystyle \ F\subseteq K} הרחבת שדות, אז המכפלה הטנזורית   Q ⊗ F K {\displaystyle \ Q\otimes _{F}K} היא אלגברת קווטרניונים שמרכזה K. בפרט, אם המכפלה היא אלגברת המטריצות מעל K, אז K נקרא שדה פיצול של האלגברה. אלגברה פשוטה (מממד סופי) מעל שדה סגור אלגברית מוכרחה להיות אלגברת מטריצות, ולכן הסגור האלגברי של F מפצל כל אלגברת קווטרניונים מעליה. כל איבר שאינו מרכזי באלגברת קווטרניונים Q יוצר תת-אלגברה מממד 2; אם Q חוג עם חילוק, תת-אלגברה זו היא בהכרח שדה. בין תת-השדות יש לאלגברה גם תת-שדות ספרביליים מעל המרכז (זוהי מסקנה של משפט קטה (Koethe), שהוכחתו עבור קווטרניונים קלה במיוחד). כל תת-שדה המכיל את המרכז הוא בהכרח תת-אלגברה מקסימלית. בפרט, כל תת-שדה K הוא המרַכז של עצמו. אם   F ⊂ K ⊂ Q {\displaystyle \ F\subset K\subset Q} תת-שדה ספרבילי, אז יש אוטומורפיזם לא טריוויאלי   σ {\displaystyle \ \sigma } של K מעל F. אם המאפיין של F שונה מ-2, יש ב- K איבר x המקיים   σ ( x ) = − x {\displaystyle \ \sigma (x)=-x} , ואז   0 ≠ a = x 2 ∈ F {\displaystyle \ 0\neq a=x^{2}\in F} ; אם המאפיין הוא 2, אז יש איבר המקיים   σ ( x ) = x + 1 {\displaystyle \ \sigma (x)=x+1} , ואז   a = x 2 − x ∈ F {\displaystyle \ a=x^{2}-x\in F} . לפי משפט סקולם-נתר, יש איבר   y ∈ Q {\displaystyle \ y\in Q} שהצמדה בו משרה את   σ {\displaystyle \ \sigma } , היינו   y k y − 1 = σ ( k ) {\displaystyle \ yky^{-1}=\sigma (k)} לכל   k ∈ K {\displaystyle \ k\in K} . במאפיין שונה מ-2,   y x = − x y {\displaystyle \ yx=-xy} , ובמאפיין 2   y x = x y + y {\displaystyle \ yx=xy+y} . מכיוון ש-   0 ≠ b = y 2 {\displaystyle \ 0\neq b=y^{2}} מתחלף עם K ועם y, b הוא איבר מרכזי. פירושו של דבר שבמאפיין שאינו 2   Q = F [ x , y | x 2 = a , y 2 = b , y x = − x y ] {\displaystyle \ Q=F[x,y\,|\,x^{2}=a,\,y^{2}=b,\,yx=-xy]} ; יוצרים ויחסים אלה מציגים אלגברת קווטרניונים לכל   0 ≠ a , b ∈ F {\displaystyle \ 0\neq a,b\in F} , ומסמנים את האלגברה בקיצור בסימון   ( a , b ) 2 , F {\displaystyle \ (a,b)_{2,F}} או   ( a , b F ) 2 {\displaystyle \ \left({\frac {a,b}{F}}\right)_{2}} , ולפעמים סתם   ( a , b ) {\displaystyle \ (a,b)} . במאפיין 2,   Q = F [ x , y | x 2 − x = a , y 2 = b , y x = x y + y ] {\displaystyle \ Q=F[x,y\,|\,x^{2}-x=a,\,y^{2}=b,\,yx=xy+y]} ; גם כאן זוהי אלגברת קווטרניונים לכל   a , b ∈ F {\displaystyle \ a,b\in F} עם   b ≠ 0 {\displaystyle \ b\neq 0} ; את האלגברה הזו מסמנים בסימון   [ a , b ) {\displaystyle \ [a,b)} .
פדרציה יהודית

פדרציה יהודית (באנגלית: Jewish Federation) היא צורת ההתאגדות המקובלת של גופים ומוסדות יהודיים לכדי ארגון מרכזי בקהילות היהודיות השונות ברחבי צפון אמריקה. הפדרציה מרכזת ומכווינה את פעולות המוסדות היהודיים השונים באותה קהילה, ובעיקר את גיוס התרומות מבני הקהילה ואת הקצאת הכספים בין התוכניות והמטרות היהודיות. פדרציה יהודית פועלת כיום בכל מטרופולין בארצות הברית ובקנדה שבו קיימת קהילה יהודית, ובסך הכול קיימות 157 פדרציות כאלה ברחבי היבשת. בעבר היו מאוגדות הפדרציות השונות תחת מטריית מועצת הפדרציות היהודיות (CJF – Council of Jewish Federations), ובמקביל פעלו כזרוע מקומית לגיוס כספים של המגבית היהודית המאוחדת. מאז איחודה של מועצת הקהילות היהודיות עם המגבית היהודית המאוחדת בשנת 1999, אוגדו הפדרציות היהודיות המקומיות תחת מטריית הארגון המאוחד שנוצר – "איחוד הקהילות היהודיות" (UJC – United Jewish Communities), שבהמשך (2009) שינה את שמו ל"הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה" (Jewish Federations of North America). חלק ניכר מפעילות הפדרציה נוגעת בהקמת, אחזקת ופיתוח התשתית לחיים יהודיים קהילתיים במסגרת הקהילה שבה היא פועלת, אך חלק חשוב אחר עוסק בגיוס כספים למטרות ציוניות וישראליות. במקרים רבים מאמצות פדרציות יהודיות קהילות ופרויקטים פילנתרופיים בישראל ומספקות להן תמיכה כספית ואחרת. אחת לשנה בחודש נובמבר מתאספים נציגי הפדרציות השונות באספה הכללית של הקהילות היהודיות (GA - General Assembly), ועידה רבת משתתפים שמתארחת בכל שנה בעיר אחרת בצפון אמריקה, ואחת ל-5 שנים מתכנסת בירושלים. הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה
אצטדיון טיבולי

אצטדיון טיבולי טירול (בעבר טיבולי נוי; בגרמנית: Tivoli Neu, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אצטדיון רב תכליתי הנמצא בעיר אינסברוק שבאוסטריה. כיום משמש האצטדיון בעיקר למשחקי כדורגל והוא משמש כמגרשו הביתי של מועדון הכדורגל ואקר אינסברוק. תכולתו המקורית של האצטדיון הייתה 17,400 מקומות. לקראת משחקי יורו 2008 תכולתו הורחבה זמנית ל-30,000 מקומות, ולאחר הטורניר הוקטנה תכולתו ל-16,008 מקומות ישיבה. האצטדיון נקרא בתחילה "טיבולי נוי" (טיבולי החדש), על שם אצטדיון באותו השם שנסגר ב-2004. ב-2011 חתם מועדון הכדורגל המפעיל את האצטדיון על חוזה לנתינת חסות עם חברת השיווק של התיירות בחבל טירול. כחלק מן ההסכם, שונה שם האצטדיון למשך עשר שנים ל"אצטדיון טיבולי טירול". במהלך יורו 2008, אירח האצטדיון שלושה ממשחקי בית ד' בשלב הבתים. האצטדיון באתר יורו 2008 האצטדיון באתר World Stadiums האצטדיון, לפני ששופץ באתר Stadium Guide נתוני האצטדיון באתר ואקר אינסבורק ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא אצטדיונים ומתקני ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רחוב בן-צבי

האם התכוונתם ל... שדרות בן-צבי בירושלים דרך בן-צבי בתל אביב-יפו
ברגסלאגן

מחוז המכרות של מרכז שוודיה, לעיתים נקרא גם ברגסלאגן (בשוודית: Bergslagen), הוא אזור היסטורי, תרבותי ובלשני בארץ סביאלנד, מרכז שוודיה. לתעשיות המטלורגיה והחציבה בברגסלאגן הייתה חשיבות גדולה כבר מימי הביניים. האזור נקרא "מחוז המכרות של מרכז שוודיה" כדי להבדילו ממאלמפלטן, מחוז מכרות בצפון שוודיה, בקרבת הערים קירונה ומאלמברייט. שטחו של ברגסלאגן מתחלק על פני החבלים וסטמנלנד, דלארנה וורמלנד. בשטח המחוז נמצאות הערים נורה, פגרסטה, סאלה, פיליפסטד, לודוויקה והדמורה. גם חלקים מצפון החבל אסטרייטלנד, ודרום נארקה, יכולים להיכלל בשטחו, ולעיתים הם נקראים "דרום ברגסלאגן". הגדרה רחבה יותר של האזור כוללת אף חלקים מיסטריקלנד ומאופלנד. המאבק על חשיבות ייצוא הברזל מברגסלאגן, ומאבקים טריטוריאליים בגבולה הדרומי של דנמרק, היו הסיבות העיקריות לפריצתו של מרד אנגלברקט ב-1434 ולעימותים שלאחריו, ובסופו של דבר גם לפירוקו של איחוד קאלמאר. ברגסלאגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצטדיון ורטרזה

אצטדיון ורטרזה הוא אצטדיון רב תכליתי הממוקם בעיר קלגנפורט שבאוסטריה. זהו המגרש הביתי של קבוצת הכדורגל אוסטריה קלגנפורט, ובעבר שימש גם את ס.ק. קרנטן. האצטדיון נקרא על שם אגם ורטרזה (אנ') הסמוך. האצטדיון הקודם (שנקרא Wörtherseestadion; גרמנית : ‏האזנה‏Ⓘ‏) נבנה בשנת 1960 והכיל 10,900 מקומות. הוא נהרס בשנת 2005 ובמקומו נבנה ההיפו ארנה. האצטדיון נבנה לקראת משחקי יורו 2008 עם תכולה של 32,000 מקומות, כאשר עם תום המשחקים תוקטן תכולתו ל-12,500 מקומות. האצטדיון נחנך רשמית ב-7 בספטמבר 2007 במשחק ידידות בין נבחרות הכדורגל של אוסטריה ויפן לעיני 26,500 צופים. במהלך יורו 2008, אירח האצטדיון שלושה ממשחקי בית ב' בשלב הבתים. האצטדיון באתר יורו 2008 האצטדיון באתר World Stadiums האצטדיון באתר Stadium Guide ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט ובנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קייזר צ'יפס

האם התכוונתם ל... קייזר צ'יפס (להקה) קייזר צ'יפס (כדורגל)
רד בול ארנה (זלצבורג)

רד בול ארנה (גרמנית: Red Bull Arena) הוא אצטדיון כדורגל בואלס זיצנהיים, פרבר של זלצבורג, אוסטריה. האצטדיון נחנך רשמית במרץ 2003 והוא משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל רד בול זלצבורג. תכולתו המקורית של האצטדיון הייתה 18,200 מקומות, אולם לקראת משחקי יורו 2008 הורחבה תכולתו ל-30,000 מקומות. רד בול ארנה הוא האצטדיון היחיד בבונדסליגה האוסטרית שיש בו משטח סינתטי. במהלך יורו 2008, אירח האצטדיון שלושה ממשחקי בית ד' בשלב הבתים. אתר האינטרנט הרשמי של רד בול ארנה האצטדיון באתר יורו 2008 האצטדיון באתר World Stadiums האצטדיון באתר Stadium Guide ערך זה הוא קצרמר בנושא אוסטריה ובנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ועדת המדע והטכנולוגיה

ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת עוסקת בענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי. כבר בשנת 1973 ביקש חבר הכנסת מרדכי ביבי להקים ועדה למדע וטכנולוגיה, אולם מבוקשו לא ניתן לו. הוועדה הוקמה בשנת 1997, במהלך כהונת הכנסת הארבע עשרה, תחת השם "הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי". תחומי עיסוקה של הוועדה הם: מדיניות מחקר ופיתוח אזרחי בישראל, טכנולוגיות מתקדמות, מחקר ופיתוח סביבתי, מחקר מדעי באקדמיה הישראלית למדעים, מחקר מדעי שלא במוסדות להשכלה גבוהה, מכוני מחקר, מדענים ראשיים של כלל משרדי הממשלה, מועצה לאומית למחקר ולפיתוח, קרנות מחקר, מידע. כמו כן משולבת פעילות הוועדה בדיונים הנערכים בוועדות הכנסת השונות בכל הנוגע למחקר ופיתוח בתחומי תשתיות, בריאות, השכלה גבוהה, קליטת מדענים עולים ונושאים אחרים. בשנת 2003 הוחלף שם הוועדה לשמה הנוכחי - ועדת המדע והטכנולוגיה. לוועדה שתי ועדות משנה: ועדת משנה לנושא החלל ועדת משנה לקידום טכנולוגיות לאנרגיה מתחדשת - פיקוח ומעקב אחר יישום החלטות ועידת פריז ברוב הכנסות מאז הכנסת ה-17, ראשות הוועדה ניתנה לחבר כנסת מהאופוזיציה. מדיה וקבצים בנושא ועדת המדע והטכנולוגיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ועדת המדע והטכנולוגיה שידורי וידאו של ועדת המדע והטכנולוגיה, באתר ערוץ הכנסת עידו אפרתי, השידוך המפתיע בין יהדות התורה לוועדת המדע בכנסת, באתר הארץ, 12 במאי 2015 ועדה למדע וטכנולוגיה, דבר, 11 במרץ 1973 [www.knesset.gov.il/protocols/data/rtf/mada/2011-12-06.rtf פרוטוקול אישור הקמת ועדת המשנה], 6 בדצמבר 2011 סיקור באתר FUNDER אודות הקמת הוועדה, 16 בפברואר 2016
סיקסטיז

האם התכוונתם ל... שנות ה-60 של המאה העשרים להקת הסיקסטיז
ועדת השירותים הציבוריים

ועדת השירותים הציבוריים של הכנסת פעלה בין השנים 1949–1977, מהכנסת הראשונה ועד להתשיעית, והייתה אחת מוועדות הכנסת הקבועות. בוועדה נושאים הנוגעים לבריאות, רפואה, סעד ועבודה סוציאלית. הוועדה פיקחה על פעולות משרד הסעד ומשרד הבריאות ובה התקיימה פעולת החקיקה של מרבית החוקים הסוציאליים והפיקוח על אכיפתם. בוועדה הונחו היסודות לחקיקת החוקים למען הנוער העזוב, הטיפול במפגר, חוק אימוץ ילדים ונושאים אחרים הנוגעים לענייני רפואה וסעד. בתחום סמכותה הופקד הטיפול באוכלוסיית המוגבלים לכל סוגיהם (נכי מלחמה ונכים ועד למפגרים). לאחר פירוק משרד הסעד והעברת סמכויותיו למשרד העבודה, פורקה הוועדה וסמכויותיה הועברו לוועדת העבודה, אשר שינתה את שמה לוועדת העבודה והרווחה ובמהלך הכנסת החמש עשרה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.
חבורת כורכר

חבורת כורכר בנויה מכורכר, חולות, חלוקים וקונגלומרטים, טיטים, טיטים חוליים, אלוביום חומר סחף וחרסיות. החבורה משתרעת מתחת לשפלת יהודה. חשיבותה הכלכלית היא במי התהום המצויים בה. החבורה הורבדה בתקופת פליסטוקן בתור הרביעון אשר בעידן הקנוזואיקון. משך תקופתה: 1.74 מיליוני שנים, מלפני 1.75 מיליוני שנים ועד לפני 10,000 שנה. החבורה מישורית ונוטה מערבה. למעשה היא ממשיכה לשקוע גם כיום בקצה המערבי של מדף היבשת, החל מכ-10 ק"מ ממערב לקו החוף. מזרחה - עובי החבורה משתנה בהתאם לריחוקה מקו-חוף הים התיכון. בקרבת החוף עומקה הוא 180 מטר עד 200 מטר, ובמזרחה - עומקה הולך ופוחת עד להיעלמותה: בשפלת יהודה - 20 ק"מ מהחוף ובאזור גבעת אולגה - 15 ק"מ מהחוף. אקוויפר באזור השפלה והחוף של ישראל. נוצר מעל החרסיות המצויות בחלקה העליון של חבורת כורכר הבא ברציפות אחרי חבורת סקיה המכילה בחלקה העליון חרסיות. חלק מהמים הם מלוחים ברמות שונות - לעיתים פחות ממי הים - תלוי במידת החדירה של מי הים לאקוויפר מתחת לשפלת החוף. הפוטנציאל שלהם בתור מים להתפלה הוא בכך כי במרחקים משתנים מקו-החוף המליחות יורדת. גם קיים חשש שהמים זוהמו בשל חדירת פסולת מוצקה אליהם. סביבת ההיווצרות של החבורה קשורה קשר הדוק עם סביבת ההיווצרות של אבן הכורכר. בהגדרתו, כורכר הוא אבן חול גירית - כלומר גרגרי חול האחוזים יחד על ידי חומר מלכד גירי. הגדרה זו מתאימה בעיקר לכורכרים של מרכז ישראל ודרומה. ככל שמצפינים לאורך החוף, יותר ויותר מהחומר המלוכד הוא ממקור של שברי צדפים ופחות גרגרי חול קוורציים. הכורכר עשוי להיות סלעי או פריך בהתאם לחוזק ההתלכדות. עוביה של החבורה בקרבת החוף מהווה שיקול בתכנות מבנים על בשפלת יהודה. ככל שהמיקום הוא קרוב לקו החוף המבנים גוברת הסכנה לקריסת מצוקי הכורכר בשל האירוזיה הנגרמת על ידי גלי הים. אפילו באזור בנימינה - גבעת עדה, גיבשו המלצה לאשר, במקומות הנמוכים, מבנים רק בני 2–4 קומות. החבורה מורכבת מיחידות המסלע הבאות: כורכר – היא אבן חול קרבונאטית ("כורכר"), חמרה - היא הקרקע האדומה, אלוביום חומר סחף הנסחף על ידי המים מורכב מחול חלוקים וחרסית והחרסיות. התצורות העיקריות של החבורה הם: תצורת כורדאני - כורכר בצפון ישראל. תצורת חפר - כורכר וחמרה - הם ממוצא יבשתי - רב הכורכרים החשופים בשרון, וכנראה גם במערב פלשת. תצורת רחובות - שכבות חמרה וחרסית כהה - ממוצא יבשתי. תצורת אחוזם - קונגלומרט עבה הנפוץ במזרח שפלת יהודה. גרייצר, י., פעילות קדיחת קידוחי ניטור וקידוחי הפקה, בחוף ראשון לציון (הקישור אינו פעיל), אי"ל - האגודה הישראלית למשאבי מים דב לויטה ויוסף יחיאלי, התפשטות וגורל מזהמים במי תהום מאתר סילוק פסובת מוצקה בחדרה המכון הגאולוגי לישראל תוכנית אב ומתאר למועצה מקומית בנימינה - גבעת עדה איתן רומם ואורי רמון,הכורכרים הדרומיים (הקישור אינו פעיל) מקור: איתן רומם ואורי רמון
צ'אק ג'ונס

צ'ארלס מרטין "צ'אק" ג'ונס (באנגלית: Charles Martin "Chuck" Jones‏; 21 בספטמבר 1912 בספוקאיין שבוושינגטון – 22 בפברואר 2002 בקורונה דל-מאר שבקליפורניה) היה אנימטור, מאייר, תסריטאי, מפיק ובמאי סרטים מצוירים אמריקאי. מוכר בעיקר כיוצר של לוני טונס ומרי מלודיס בחטיבת אולפני האנימציה של האחים וורנר. ג'ונס ביים רבים מסרטי האנימציה הקלאסיים בהם מככבים באגס באני, דאפי דאק, וייל א. קיוטי ורוד ראנר, ודמויות רבות נוספות של האחים וורנר. בשנת 1962 ג'ונס הקים יחד עם לס גולדמן את אולפני האנימציה "Sib Tower 12 Productions" והחל להפיק סרטים מצוירים עבור מטרו גולדווין מאייר כולל סרטונים חדשים של טום וג'רי ובשנת 1966 יצר סרטון מצויר אשר זכה להצלחה רבה המבוסס על סיפורו של דוקטור סוס "How the Grinch Stole Christmas". לאחר מכן הקים ג'ונס אולפן אנימציה משלו בשם "Chuck Jones Productions" שהתמקד בסרטוני אנימציה של הלוני טונס. ג'ונס נפטר בשנת 2002 כתוצאה מאי ספיקת לב. מדיה וקבצים בנושא צ'אק ג'ונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'אק ג'ונס צ'אק ג'ונס, ברשת החברתית Goodreads צ'אק ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'אק ג'ונס, באתר AllMovie (באנגלית) צ'אק ג'ונס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) צ'אק ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) צ'אק ג'ונס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) צ'אק ג'ונס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צ'אק ג'ונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רלף בקשי

רלף בקשי (באנגלית: Ralph Bakshi;‏ נולד ב-29 באוקטובר 1938) הוא אנימטור ובמאי סרטי אנימציה וסרטי לייב אקשן אמריקאי. בקשי נולד ב-29 באוקטובר 1938 בחיפה בתקופת המנדט הבריטי למשפחה יהודית ממוצא קרימצ'קי. בשנת 1939 היגרה משפחתו לארצות הברית, והשתקעה בברוקלין שבניו יורק. בקשי החל לעבוד כמנקה דפי הצלולואיד השקופים עליהם צוירו הדמויות המצוירות באולפני "Terrytoons" (אשר יצרו את סרטוני "מייטי מאוס"), התקדם לצייר את הסקיצות של הדמויות על דפי הצלולואיד, לאחר מכן כ-Inker (האדם אשר אחראי לצייר את הקווים התוחמים על הסקיצות), לאחר מכן כאנימטור ולבסוף החל לביים סרטי אנימציה לטלוויזיה בסטודיו. בקשי עבד באולפני האנימציה של חברת סרטי פרמאונט (Famous Studios) בשנת 1967 לפני שפתח אולפן אנימציה משלו בשנת 1968. בקשי הפיק את סרט האנימציה הראשון שלו "פריץ החתול" בשנת 1972, הסרט המצויר הראשון אשר דורג כ-"x-rated" (סרט למבוגרים בלבד) על ידי איגוד הקולנוע האמריקאי. בהמשך בקשי הפיק את הסרטים "Heavy Traffic" בשנת 1973 ו-"Coonskin" בשנת 1975 - כל שלושת הסרטים היו שנויים במחלוקת בשל התוכן הפרובוקטיבי. בשנות השבעים המאוחרות ותחילת שנות השמונים החליט בקשי לנסות ולהתמקד בסגנון אנימציה שונה וחדשני כאשר ביים את הסרט "American Pop" בשנת 1981, את סרטי הפנטזיה "Wizards" בשנת 1977 ואש וקרח בשנת 1983 ביחד עם אמן ציורי הפנטזיה פרנק פראזטה ואת הגרסה הקולנועית הראשונה של ספרו של טולקין "שר הטבעות". באמצע שנות השמונים בקשי הפיק סרטונים חדשים של הדמות מייטי מאוס, את הסרטון המצויר "Christmas in Tattertown" ואת סרטון האנימציה "The Butter Battle Book" אשר מבוסס על ספרו של דוקטור סוס. בעקבות קשיי ההפקה הרבים שהיו כרוכים בסרטו של בקשי משנת 1992 "Cool World", בקשי החליט להפסיק להפיק סרטי אנימציה באורך מלא. בקשי מתגורר כיום בניו מקסיקו שבארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא רלף בקשי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רלף בקשי (באנגלית) רלף בקשי, ברשת החברתית פייסבוק רלף בקשי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רלף בקשי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רלף בקשי, באתר AllMovie (באנגלית) רלף בקשי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רלף בקשי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רלף בקשי, באתר Discogs (באנגלית)
כתר האימפריה הממלכתי

כתר האימפריה הממלכתי (באנגלית: Imperial State Crown) הוא כתר המהווה חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת. הכתר דומה בעיצובו לכתר אדוארד הקדוש כאשר בבסיסו של הכתר ארבעה צלבי פטה (Cross pattée) שביניהם ארבעה פרחי חבצלת (fleur-de-lis). מעל בסיס הכתר ארבע חצאי קשתות שבנקודת חיבורם מונד מוזהב ובראשו צלב. מתחת לקשתות כיפת קטיפה ששוליה מעוטרים בארמין. הכתר מעוטר ב-2,868 יהלומים, 273 פנינים, 17 אבני ספיר, 11 אבני ברקת ו-5 אבני אודם. בכתר משובצות אבנים יקרות ידועות - בצלב שבראש הכתר משובץ ספיר שנקרא "ספיר אדוארד הקדוש", שעל פי האמונה לקוח מטבעתו של אדוארד המודה. כמו כן בחזית הכתר משובץ אודם הנסיך השחור. בחזית הכתר משובץ יהלום קולינן II המכונה גם "הכוכב הקטן של אפריקה". בחלקו האחורי של הכתר משובץ ספיר סטוארט שמשקלו 104 קרט (20.8 גרם). הכתר נחבש בסיום טקס ההכתרה בעת שהמונרך החדש יוצא ממנזר וסטמינסטר - ולא במהלך טקס ההכתרה עצמו. המלכה ויקטוריה והמלך אדוארד השביעי חבשו את כתר האימפריה הממלכתי במהלך טקס ההכתרה עצמו בשל משקלו הרב של כתר אדוארד הקדוש. המונרך נוהג לחבוש את כתר האימפריה הממלכתי בטקס פתיחת הפרלמנט השנתי. על פי המסורת, הכתר ושאר תכשיטי הכתר מוסעים לארמון בקינגהאם בכרכרה משלהם משם הם מובלים בשעה שהמלכה מגיעה בכרכרה לארמון וסטמינסטר, ומובאים אל חדר הגלימות של הארמון בו לובשת המלכה את הגלימה ואת הכתר. כתר האימפריה הנוכחי הוא כתר שיוצר עבור הכתרת ג'ורג' השישי בשנת 1937. הכתר יוצר על ידי חברת היהלומנים ג'ררד ושות' והוא העתק מדויק של כתר האימפריה הממלכתי שיוצר עבור המלכה ויקטוריה - אולם קל יותר במשקלו ויותר נוח ללבישה. הן כתר האימפריה הממלכתי והן שרידי הכתר המקורי בו עשתה שימוש המלכה ויקטוריה, שמורים בבית התכשיטים שבמצודת לונדון. מדיה וקבצים בנושא כתר האימפריה הממלכתי בוויקישיתוף
גלובוס הריבון

גלובוס הריבון (באנגלית: Sovereign's Orb) הוא תכשיט מלכותי מסוג גלובוס קרוקיגר המהווה חלק מתכשיטי הכתר של הממלכה המאוחדת. גלובוס הריבון נוצר עבור טקס ההכתרה של המלך צ'ארלס השני בשנת 1661 ובעלות של 1,150 ליש"ט (השווים כ-130,000 ליש"ט נכון לשנת 2007). הגלובוס חלול, עשוי זהב, וקוטרו כ-16.5 ס"מ. סביב קו המשווה של הגלובוס משובצות פנינים ואבני חן. בראש הגלובוס משובצת אבן אחלמה ועליה צלב מוזהב. הצלב מסמל את ישו ואת שלטונו על העולם הגלובוס הוא תכשיט סמלי המסמל את תפקיד המונרך כמגן האמונה וכעומד בראש הכנסייה האנגליקנית. במהלך טקס ההכתרה הארכיבישוף מקנטרברי נותן את הגלובוס למונרך, המחזיק אותו בידו הימנית. לאחר מכן מונח הגלובוס על המזבח למשך יתרת הטקס, והמונרך אוחז בידו הימנית את שרביט אדוארד הקדוש ובשמאלית את שרביט היושר והרחמים. תצלומי גלובוס הריבון תיאור הגלובוס באתר הרשמי מחשבון שיערוך סכומים
דריו פרננדס

דריו אסקיאל פרננדס (בספרדית: Dario Ezequiel Fernandez; נולד ב-24 בספטמבר 1978 בפונטה אלטה שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. מאז הצטרף למחלקת הנוער ועד שנת 2000 היה פרננדס בספורטינג פונטה-אלטה. במהלך העונות הבאות עבר בין מספר קבוצות בארגנטינה ואף שיחק למשך חצי עונה בצ'ילה בשנת 2004. את הפריצה שלו עשה פרננדס בשנת 2005 כשעבר לקבוצת פניוניוס מליגת העל היוונית. פרננדס שיחק במדי הקבוצה 66 משחקים וכבש 6 שערים. בשנת 2008 הגיע פרננדס לישראל וחתם לשלוש שנים בקבוצת בית"ר ירושלים, במדיה זכה בגביע המדינה. בשנת 2009 השאילה בית"ר ירושלים את פרננדס לאריס סלוניקי היוונית למשך שנה. בשנת 2010 חזר פרננדס לבית"ר ירושלים וחתם על חוזה לשלוש שנים, אך עקב סכסוך עם המאמן אורי מלמיליאן חתם לשתי עונות וחצי באלקי לרנקה תחת המאמן הישראלי יצחק שום. בינואר 2012 חזר פרננדס לקדנציה שלישית בבית"ר ירושלים וחתם בה עד לסוף העונה. בסוף העונה האריך פרננדס את חוזהו בקבוצה. ב-31 ביולי 2013 שוחרר פרננדס מהקבוצה, לאחר עימות עם המאמן אלי כהן במחנה האימונים בברלין. ב-7 ביולי 2013 חתם פרננדס לשתי עונות במדי הפועל חיפה, תמורת 150 אלף דולר לעונה. לאחר עונה אחת שוחרר מהמועדון והפך לשחקן חופשי. ב-7 באוקטובר 2014 חתם פרננדס לעונה אחת בהפועל עפולה מהליגה הלאומית ובתום העונה עבר לאוליפיאקוס וולו מליגת המשנה היוונית. ב-25 ביולי 2016 הודיע פרננדס על פרישה ממשחק פעיל. מדיה וקבצים בנושא דריו פרננדס בוויקישיתוף דריו פרננדס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל דריו פרננדס, באתר Transfermarkt דריו פרננדס, באתר Soccerway דריו פרננדס, באתר FootballDatabase.eu יניב טוכמן, פרננדס: "המשבר בקפריסין עלול למחוק הכל. אני לא ישן", באתר nrg‏, 11 באפריל 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ארגנטינאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.