laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שכווי שחור

שכווי שחור או שֶׂכְוִי הָעֹגֶן (שם מדעי: Tetrao tetrix) הוא מין עוף קרקע מקבוצת השכווים שבמשפחת הפסיוניים. הוא קרוב רחוק של התרנגול, החוגלה ותרנגול ההודו. הוא חי בטבע בערבות עשב ושדות בור וכן ביערות הטייגה, בצפון אירופה ואסיה. השכווי הוא עוף בינוני, ואורך הזכרים מגיע עד 53 ס"מ ולמשקל של 1,000-1,450 גרם. הנקבות קטנות יותר: אורכן כ-40 ס"מ ומשקלן 750-1,100 גרם. נוצות השכווי הזכר שחורות ברוב גופו כשגבותיו אדומות, המקור והזנב לבנים והכנפיים בצבע חום כהה. הזנב מכיל נוצות מזדקרות דמויות נבל שנפרשות במצגי חיזור. שירו של הזכר מזכיר מעט שירת יונה ומטרתו למשוך את הנקבות הקטנות והמוסוות לשטחי הלק שלו ולא של שכווים אחרים, אשר אם ייפגשו עלולים להילחם ולפצוע קשה אחד את השני, עקב דורבנות רגליהם החדים. מדיה וקבצים בנושא שכווי שחור בוויקישיתוף שכווי שחור, באתר ITIS (באנגלית) שכווי שחור, באתר NCBI (באנגלית) שכווי שחור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שכווי שחור, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שכווי שחור, באתר GBIF (באנגלית) שכווי שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN ע"פ החלטות האקדמיה
סטודנטים תומכי ישראל

סטודנטים תומכי ישראל (באנגלית: Students Supporting Israel - SSI) היא רשת סטודנטיאלית פרו-ישראלית אשר תומכת במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית בגבולות בני-הגנה. נכון ליוני 2015, לארגון ישנם 48 תאים ברחבי ארצות הברית, קנדה ואוסטריה הפועלים בתיאום. הארגון הוקם בשנת 2012 במדינת מינסוטה, ארצות הברית, וב-2016, משרדיו הראשיים שוכנים בעיר מיניאפוליס. מייסדי הארגון הם אילן סינלניקוב, נאור ביטון וולריה צ'ייזין. מטרתם של "סטודנטים תומכי ישראל" היא לשנות את השיח האנטי-ישראלי שאותו חווים לדעתם סטודנטים בקמפוסים על ידי הקניית האפשרות להשמיע עמדות בעד ישראל, כחלק מתנועה ארצית חזקה. אחד מיעדי התנועה הוא להראות לסטודנטים כי הם אינם לבד במאבקם נגד מה שהם רואים כדמונזיציה של ישראל בקמפוסים ברחבי העולם. כחלק מהמאבק בתנועת החרם (BDS) נגד ישראל, הצליחו תאי הארגון להעביר באוניברסיטת מינסוטה, אוניברסיטת ג'ורג'יה, אוניברסיטת אינדיאנה ואוניברסיטת A&M בטקסס החלטות שקוראות להגברת שיתופי הפעולה בין אוניברסיטאות אמריקאיות לאוניברסיטאות ישראליות. החלטות אלו הן חלק מקמפיין נגדי ומתואם שמנהל SSI נגד ארגון SJP ותנועת ה-BDS שקוראים לחרם על ישראל. ב-2015 הארגון זכה בפרס של קונסוליית ישראל בשיקגו לפעילות פרו-ישראלית יוצאת דופן. בשנת 2014, SSI זכה בפרס דוד בר-אילן של ארגון CAMERA ובפרס השנתי של ארגון ציוני אמריקה. אגודת הסטודנטים במכללת אוגסבורג, מכללה לות'רנית פרטית במינסוטה, מנעה מתא של SSI להירשם כארגון סטודנטים רשמי בקמפוס. כחלק מתהליך הרישום נשאלו הסטודנטים שתומכים בישראל האם הם אינם מתביישים לתמוך בעמדה "מנוגדת לצדק". הארגון יצא לקמפיין אינטרנטי שביקר את החלטת המכללה. לאחר מספר שבועות, הודיע סגן נשיא מכללת אוגסבורג בהודעה רשמית כי "החלטת אגודת הסטודנטים מבוטלת וסטודנטים תומכי ישראל (SSI) יוכרו באופן רשמי כתא סטודנטים בקמפוס". הסברה ישראלית אתר האינטרנט הרשמי של סטודנטים תומכי ישראל (באנגלית) סטודנטים תומכי ישראל, ברשת החברתית פייסבוק סטודנטים תומכי ישראל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטודנטים תומכי ישראל, ברשת החברתית אינסטגרם סטודנטים תומכי ישראל, ברשת החברתית LinkedIn סטודנטים תומכי ישראל, סרטונים בערוץ היוטיוב SSI Website, רשימת תאים Students Supporting Israel, האתר הרשמי Algemeiner Website, התאחדות הסטודנטים של אוניברסיטת ג'ורג'יה אישרה החלטה לתמיכה בישראל Atlanta Jewish Times, החלטה פרו-ישראלית באוניברסיטת אטלנטה The Batt - Texas A&M University Paper, אוניברסיטת טקסס A&M מעבירה החלטה שקוראת לתמיכה בישראל קונסוליית ישראל בשיקגו, זכייה בפרס Bridge - Award CAMERA, SSI זוכה בפרס בר-אילן TC JewFolk, מכללת אוגסבורג מנעה מארגון SSI להירשם כארגון סטודנטים בקמפוס Minnesota JCRC, ראשי מכללת אוגסבורג הופכים את החלטת אגודת הסטודנטים ומאשרים את SSI כארגון רשמי בקמפוס. (ארכיון) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סטודנטים תומכי ישראל".
ליליאן הלמן

ליליאן פלורנס הֶלְמַן (20 ביוני 1905, ניו אורלינס, לואיזיאנה, ארצות הברית – 30 ביוני 1984, טיזברי, מסצ'וסטס, ארצות הברית) הייתה מחזאית ותסריטאית יהודיה-אמריקאית, שנודעה בדעות שמאליות ובאקטיביזם פוליטי. היא הוכנסה לרשימה השחורה של הוליווד בשיאה של הפאניקה האמריקאית מקומוניזם בין השנים 1947 ו-1952. על אף שהמשיכה להעלות מחזות בתיאטראות ברודוויי בשנות ה-50, החרם מצד תעשיית הקולנוע האמריקאית פגע בה כלכלית באופן חד. הלמן זכתה לשבחים על הקרבת הקריירה בכך שסירבה להשיב על שאלות ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית. היא הכחישה שהייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, אך רבים פקפקו בהכחשה, ובהם כתבת המלחמה מרתה גלהורן ומבקרת הספרות מרי מקארתי. הלמן הייתה נשואה לארתור קובר, הומוריסטן, תסריטאי ויחצ"ן, בין השנים 1925 ל-1932. הלמן קיימה מערכת יחסים זוגית עם הסופר דשיל האמט משנת 1931 עד מותו בשנת 1961. הם לא נישאו מעולם, משום שהאמט היה נשוי. ב-1966 כתבה את התסריט לסרט "רדיפה" בבימויו של ארתור פן. המוניטין של הלמן ספג מכה קשה לאחר שמרי מקארתי תקפה את אמינותה, בתוכנית הטלוויזיה המופע של דיק קאווט בשנת 1980. הלמן תבעה את מקארתי בגין הוצאת דיבה. במהלך המשפט (שלא הסתיים בימי חייה של הלמן) עלה כי זכרונותיה של הלמן, שזכו להצלחה מסחרית, בספרים כגון Pentimento, אכן זרועים בטעויות, וכן שהחלק בספר Pentimento שנקרא Julia, אשר שימש בסיס לסרט באותו שם משנת 1977, הוא ככל הנראה המצאה על בסיס חייה של מיוריאל גארדינר, פסיכיאטרית אשר סייעה למאות לברוח מהנאצים באוסטריה, ולא אוטוביוגרפיה. גם מרתה גלהורן הצטרפה להתקפה על הלמן, והוכיחה שזכרונותיה של הלמן על אודות בעלה לשעבר של גלהורן, ארנסט המינגוויי ומלחמת האזרחים בספרד היו שגויים. אות הקין של תומכת-סטאליניזם שהותירה בה מקארתי נותר מוטבע על מורשתה של הלמן, שעדיין נתפסת כדמות שנויה במחלוקת בציבור בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ליליאן הלמן בוויקישיתוף ליליאן הלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליליאן הלמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ליליאן הלמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליליאן הלמן (1905-1984), דף שער בספרייה הלאומית קארל רוליסון, Lillian Hellman: Her Life and Legend, הוצאת iUniverse,‏ 2008, עמ' 348 - 353 "Profile in courage" באתר כתב העת האקונומיסט
ארכתאון

אֶרֶכתֵאוֹן (ביוונית עתיקה: Ἐρέχθειον; ביוונית מודרנית: Ερέχθειο) הוא מקדש עתיק בצפונה של גבעת האקרופוליס באתונה, שנבנה לכבודו של ארכתאוס (Erechtheus), אחד ממלכי אתונה. ארכתאוס, הנקרא גם ארכתוניוס (Eerechthonius), נולד לפי המיתולוגיה היוונית מזרעו של אל האש הפיסטוס, כאשר זה ניסה לאנוס את אתנה ומזימתו לא צלחה. אתנה מחתה את זרעו בממחטה וזרקה אותה לארץ. מזרע זה נולד ארכתאוס. הארכתאון הוא המקדש היחיד שידוע כי היה בעל 3 מפלסים. להבדיל משאר המקדש, בו משמשים עמודים יוניים, גג המרפסת הדרומית, המכונה מרפסת העלמות, נתמך על ידי שש קריאטידות (פסלי נשים ששימשו כעמודי תמך). אחת מהן הועברה על ידי הלורד אלגין לבריטניה ומוצגת כיום במוזיאון הבריטי. לאחר הקמת מוזיאון האקרופוליס בשנת 2009, הועברו חמש הקריאטידות הנותרות לתוך מבנה המוזיאון ובאתר הוצבו העתקים. הקריאטידות התומכות את הגג אחת מהקריאטידות התומכות את הגג הארכתאון על האקרופוליס באתונה וולוטה בראש העמוד האיוני בחזית המזרחית של המבנה שבר אפריז מהצ'לה (אנ') של הארכתאון המתאר דמות נשית מוצג במוזיאון האקרופוליס מדיה וקבצים בנושא ארכתאון בוויקישיתוף ארכתאון, באתר Ancient-Greece.org ארכתאון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארכתאון, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדרום (כתב עת)

הדרום הוא קובץ תורני היוצא לאור בניו יורק מאז סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הסתדרות הרבנים דאמריקה. לצד חידושי תורה ופסקי הלכה, מתפרסמים ב"הדרום" גם מחקרים בהיסטוריה של עם ישראל וביוגרפיות של רבנים ודמויות בעולם היהודי. בגיליון מ"ז של הדרום פרסם הגרי"ד סולובייצ'יק את חיבוריו המחשבתיים 'ובקשתם משם' ו'רעיונות על התפילה'. בין הדמויות הבולטות שפרסמו חידושי תורה ומאמרי הלכה בגליונות "הדרום": הרב יחיאל יעקב וינברג, הרב יוסף אליהו הנקין, הרב אליהו חזן, הרב יהודה לייב לוין ממוסקבה, הרב אליהו כץ מברטיסלאבה, הרב ישראל זאב גוסטמן והרב אפרים גרינבלט. אישים בולטים שפרסמו את מחקריהם בכתב העת: מאיר הרשקוביץ, יצחק לוין ונפתלי בן מנחם. העורך המייסד של כתב העת היה הרב חיים דוב שעוועל כשלצידו הרבנים: זלמן יוסף שארפמן, ישראל קלעוואן, ונחום לאם. לגיליון השמיני (גיליון ח-ט, ניסן תשי"ט) הצטרף כסגן עורך, הרב נחום אליעזר רבינוביץ', שגם פרסם שם מאמרים רבים. במהלך שנות ה-60 הצטרפו כסגני-עורך, גם הרבנים דוד שלמה שפירא ואהרן ליכטנשטיין. לאחר פטירת הרב שעוועל, יצא גיליון אחד (גיליון נב, ניסן תשמ"ג) בעריכת הרב נחום אליעזר רבינוביץ. הגיליון שלאחריו (גיליון נג, ניסן תשמ"ד) נערך כבר בידי עורכו הנוכחי של כתב העת, הרב גדליה דוב שוורץ. בעשור הראשון של המאה ה-21, הפסיקו גליונות כתב העת מלהופיע באופן סדיר, והם מופיעים אחת לכמה שנים. אוסף מאמרים מתוך חוברות הדרום: לציון העשור הראשון, הסתדרות הרבנים דאמריקה, עורך: הרב חיים דוד שעוועל. סגן עורך: הרב נחום אליעזר ראבינאוויטש. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תשכ"ו הדרום גליון א', ניו יורק, שבט תשי"ז, באתר אוצר החכמה הדרום גליון ב', ניו יורק, ניסן תשי"ז, באתר אוצר החכמה הדרום גליון ג', ניו יורק, אלול תשי"ז, באתר אוצר החכמה הדרום גיליון ד', ניו יורק, כסלו תשי"ח, באתר היברובוקס הדרום גיליון ז', ניו יורק, אלול תשי"ח, באתר היברובוקס הדרום גיליון ח'-ט', ניו יורק, ניסן תשי"ט, באתר HebrewBooks הדרום גיליון י', ניו יורק, אלול תשי"ט, באתר HebrewBooks הדרום גיליון י"א, ניו יורק, ניסן תש"ך, באתר HebrewBooks הדרום גיליון י"ב, ניו יורק, אלול תש"ך, באתר HebrewBooks הדרום גיליון י"ג, ניו יורק, ניסן תשכ"א, באתר HebrewBooks הדרום גיליון י"ד, ניו יורק, אלול תשכ"א, באתר HebrewBooks הדרום גיליון ט"ו, ניו יורק, ניסן תשכ"ב, באתר HebrewBooks הדרום גיליון ט"ז, ניו יורק, תשכ"ב, באתר HebrewBooks הדרום גליון נ', ירושלים-ניו יורק, ניסן תש"מ, באתר אוצר החכמה הדרום גליון ס"ה, ניו יורק, אלול תשנ"ו, באתר אוצר החכמה הדרום גיליון ע"ד-ע"ה, ניו יורק, אלול תשס"ה, באתר היברובוקס ארגון רבני אורתודוקסי המזוהה עם הציונות הדתית.
חיזוי פרמטרי

חיזוי פרמטרי הוא חיזוי שניתן באמצעות נוסחאות ולא ערכים סופיים קבועים. הנוסחאות משמשות להצבת ערכי פרמטרים או משתנים אלפא-נומריים ספציפיים בהתאם לתנאי היישום. עקב זאת, לחיזוי פרמטרי יש דרגת חופש, שמקנה לו גמישות, התאמה למגוון גדול של מצבים, אפשרויות הפצה במערכות, יכולת סימולציה ואופטימיזציה, והשגת דיוק גבוה יותר. בפרדיגמה של חיזוי פרמטרי משתמשים ביחסים בין הרכיבים, כדי להפעיל ולהעביר מידע לצורך תכנון גאומטריות ומבנים מסובכים. מקורו של המושג "פרמטרי" הוא במתמטיקה (ראו: תיאור פרמטרי של עקום), שמתייחס לשימוש בפרמטרים מסוים או משתנים שניתנים לשינוי כדי להפעיל או לשנות את התוצאות הסופיות של משוואה או מערכת משוואות. תכנון פרמטרי מהווה חלק מתכנון אדריכלי. ההתחשבות בכוחות משתנים כגון מזג אוויר, תנאי הקמה, תרבות ושימוש, היוותה תמיד חלק מתהליך התכנון. חיזוי של תופעות על סמך ביג דטה מחייב גישה פרמטרית, בגלל מגוון המצבים הגדול, ישויות שאינן ניתנות לייצוג דיגיטלי, וקצב אירועים גבוה מאוד שמקצר את זמן התגובה. ניצנים ראשונים של שימוש בחיזוי פרמטרי לשטף נתונים במגוון רחב של מצבים ובקצבים גבוהים, ניתן לראות במערכות AI מסוג מערכות מומחה שמכילות בסיסי חוקים. הקושי המיוחד בביג דטה הוא, שהנתונים הם לא מפוקחים, ולכן לא ניתן בשיטות המסורתיות לבצע את ההגדרות הנדרשות לעיל בצורה אנליטית עקבית וממצה כנדרש, ונדרש לבצע הקבצה באמצעות כריית נתונים מסוג ניתוח אשכולות (clustering).
חתול זהוב

חתול זהוב (שם מדעי: Catopuma) הוא סוג של שני חתולים קטנים החיים באסיה: חתול זהוב אסייתי (Catopuma temminckii). חתול זהוב בורנאי (Catopuma badia). בדרך כלל, מתאפיינים שני מיני החתול הזהוב בצבע חום-אדמדם עם סימנים כהים בראשם. הם חיים בסביבות מיוערות בדרום מזרח אסיה, וחתול זהוב בורנאי אנדמי לאי בורנאו. במקור הם נחשבו כשני תת-מינים של אותו בעל חיים, אך ממצאי ניתוח גנטי אישרו שמדובר במינים נפרדים. לפי ההערכה, התפצלו שני המינים ממין אחד לפני 4.9-5.3 מיליון שנה, זמן רב לפני שהופרד האי בורנאו מהאיים השכנים לו. בעל החיים הקרוב ביותר אליהם מאב קדמון משותף הוא חתול שיש, אשר התפצל לפני 9.4 מיליון שנים. חתול זהוב בורנאי חתול זהוב אסייתי חתול שיש מדיה וקבצים בנושא חתול זהוב בוויקישיתוף חתול זהוב, באתר ITIS (באנגלית) חתול זהוב, באתר NCBI (באנגלית) חתול זהוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חתול זהוב, באתר GBIF (באנגלית) Sunquist, Mel; Sunquist, Fiona (2002). Wild cats of the World. Chicago: University of Chicago Press. p. 49. ISBN 0-226-77999-8 . E. Johnson; et al. (1999). "Molecular genetic characterisation of two insular Asian cat species, Bornean bay cat and Iriomote cat". In S.P. Wasser. Evolutionary theory and processes: Modern perspectives, Essays in honour of Eviator Nevo. Dordrecht: Kluwer Academic Publishing. pp. 223–248 Johnson, W. E., Eizirik, E., Pecon-Slattery, J., Murphy, W. J., Antunes, A., Teeling, E., O'Brien, S. J. (2006) The late miocene radiation of modern felidae: A genetic assessment. Science 311: 73-77 ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכס צ'וברביץ'

אלכס צ'וברביץ' (נולד ב-23 ביולי 1986) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בקבוצת [[הפועל נהריה [מליגת הלאומית השנייה]] ובנוסף שיחק בנבחרת ישראל בכדורסל. צ'וברביץ' נולד בברית המועצות ועלה לישראל בגיל 10. הוא שיחק כדורעף ובכיתה י"ב החליט לעבור הסבה ולהיות כדורסלן מקצועי. הוא החל להתאמן במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובנבחרת העתודה אך נופה לאחר מספר חודשים. הוא עבר מספר קבוצות, בהן קבוצת בת של ברק נתניה מליגה א', מכללה בארצות הברית, אליצור רמלה, הפועל גלבוע גליל, אליצור כוכב יאיר ואליצור יבנה. משם עבר לשחק בליגה השלישית בספרד, בקבוצת בת של פואנלברדה ולאחר מכן בקנט קלאביחו מהליגה השנייה שם שיחק מספר חודשים. ב-2011 חזר לישראל וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בדצמבר 2011 חתם בברק נתניה. ושותף ב-11 משחקים במהלך עונת 2011/2012. באוגוסט 2012 הצטרף לסגל מכבי חיפה וזכה עמה באליפות המדינה. בעונת 2014/2015 הפך לשחקן חמישייה בעקבות פרישתו של עידו קוז'יקרו. הוא קלע בעונה הסדירה 7.2 נקודות בממוצע למשחק ולקח בממוצע 5.8 ריבאונדים. ב-2013 זומן צוברביץ' לסגל נבחרת ישראל. ביולי 2016, לאחר 4 עונות במכבי חיפה, חתם צ'וברביץ' בהפועל חולון. לקראת עונות 2017/2018, חתם צ'וברביץ' במכבי אשדוד באר טוביה. ביולי 2018, חתם צ'וברביץ' בהפועל ירושלים. באוגוסט 2019 הצטרף למכבי ראשון לציון. באוקטובר 2019 חתם במכבי אשדוד. ביולי 2020 חתם לשנתיים במכבי חיפה. ב-11 ביולי 2021, חתם בעירוני נהריה. ביולי 2023 חתם בהפועל עפולה, העולה החדשה לליגת העל. צ'וברביץ' הוא חובב דיג והבעלים של חנות דיג בנתניה במשותף עם הכדורסלנים ניר נחייסי ואלירן גואטה. בספטמבר 2023 חתם לעונה בהפועל נהריה שם הוא משחק כיום . מדיה וקבצים בנושא אלכס צ'וברביץ' בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג אלכס צ'וברביץ' באתר מנהלת הליגה אלכס צ'וברביץ' באתר basketball-reference.com אלכס צ'וברביץ' באתר פיב"א דוד רוזנטל‏, הקרב של צ'וברביץ', באתר וואלה, 23 במאי 2011 שי לוי, ‏הכדורעפן שהפך לכדורסלן: סיפורו של צ'וברביץ', באתר ‏מאקו‏, 6 באוגוסט 2011 אור שקדי‏, אלכס צ'וברביץ': "הזימון לנבחרת ישראל הפתיע אותי", באתר וואלה, 18 במרץ 2013 עירד צפריר, אלכס צ'וברביץ': "אני נותן הכל, באמת הכל, ושכחו את זה מהר מאוד", באתר הארץ, 19 ביולי 2016 גלעד צוויק, הכירו את אלכס צ'וברביץ' שחתם בהפועל ירושלים, באתר mynet‏ ירושלים, 16 ביולי 2018 יאיר קלס, "חולם לעלות ליגה עם יבנה" , אתר ספסל, 31 במרץ 2010 מערכת וואלה! ספורט‏, ברק נתניה: אלכס צ'וברביץ' חתם לעונה וחצי, באתר וואלה, 23 בדצמבר 2011 רועי גלדסטון, ‏אלכס צ'וברביץ' חתם על חוזה לשנתיים בחולון, באתר ערוץ הספורט, 12 ביולי 2016 שיר אוסטפלד, חם אש בביצה המקומית, 27 בדצמבר 2014
דגדוגים

דגדוגים הוא שמם של ספר, תקליטור DVD וקלטת וידאו לילדים, שכתבה דתיה בן דור. הספר מאגד 14 שירי משחק, המיועדים למשחקי מגע ומשחקי אצבעות לפעוטות, לפעילות משותפת של מבוגר וילד. לכל שיר מתלווים הוראות משחק ואיור צבעוני. הספר מודפס במהדורת נייר ובמהדורת קרטון קשיח. השירים פרפר שתי נשיקות בלון עכבר אגודל פוני מתנות צב חתול ועכבר אפרוח הפתעות טיול קטן גברת ואדון סבתא יונה מנס ציונה הספר זכה בפרס "ספר הזהב", מטעם התאחדות הוצאות הספרים בישראל, בשנת 1996. בהוצאת מודן הוצאה לאור (1993) תקליטור DVD וקלטת וידאו ובו סרט בעל סיפור עלילה, המאגד בתוכו 19 שירי משחק, בהם גם שירים מהספר "דגדוגים". משך הסרט 47 דקות. קלטת הווידאו יצאה ב-1995, ואולם גרסת הDVD יצאה בשנת 2003. ספור העלילה מתרחש בעולמה הדמיוני של הילדה שני. דִיגִי, חברה הדמיוני, המתגורר מתחת למיטתה, משכיב אותה לישון ויורד אל מתחת למיטה, שם הוא חוגג לעצמו יום הולדת, במסיבת הפתעה לילית. אל המסיבה מגיעים, בזה אחר זה, גיבוריהם של שירי ילדים קלאסיים: השפן הקטן - מהשיר העממי "השפן הקטן", הסבתא של אפרים - מהשיר "ברווזיים" מאת לאה גולדברג, צילי וגילי - מהשיר "שתי בנות" מאת ח.נ. ביאליק, יונתן הקטן - מהשיר העממי "יונתן הקטן רץ בבוקר אל הגן" ולהקת ילדים. בתום המסיבה כל החבורה נשארת לישון בביתו של דיגי, מתחת למיטתה של שני. כל השירים הם שירי משחק שיר הדגדוגים (קצר) פרפר שתי נשיקות וחיבוק עכבר מתנות בהזדמנות בלון שמח במטבח אילו הייתי צב בוני בובוני סבתא יונה מנס ציונה ילדים ומטריה חמש גברות וחמישה אדונים גברת ואדון שתי חברות טובות טיול קטן מי יכול מצעד הפיג'מות שיר הדגדוגים (מלא) תסריט, שירים ולחנים: דתיה בן דור, לחן שיר הדגדוגים: ו.א. מוצרט בימוי: אריה בן ציון משתתפים: רמי ברוך, שושיק שני, ליאת אחירון, שרון אלימלך, גיא פרידמן, גיל ורנר וילדים עיבודים והפקה מוזיקלית: רמי בר דוד עיצוב תפאורה: בתיה סגל ומיכאל פיק עיצוב תלבושות: דני בר-שי הוצאה: מודן הוצאה לאור, ים הפקות (1995) דגדוגים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עידו ניסנצוויג, עשרה ספרי ילדים מוצלחים ופחות מוכרים דתיה בן דור כתבה, ו.א מוצרט הלחין: שיר הדגדוגים - DVD דגדוגים מערוץ היוטיוב של דתיה אפרת מונשרי גור, משחקי אצבעות: סבתא בישלה דייסה
בית הודו המזרחית (אמסטרדם)

בית הודו המזרחית (בהולנדית: Oost-Indisch Huis) הוא מבנה במרכז אמסטרדם אשר שימש במהלך המאה ה-17 וה-18 את לשכת אמסטרדם של חברת הודו המזרחית ההולנדית, כיום הוא משמש את בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת אמסטרדם. בשנת 1602 הוקמה חברת הודו המזרחית ההולנדית ושנה לאחר מכן החברה החלה לעשות שימוש בחלקים מבניין הנשקייה של אמסטרדם (Bushuis; 'בית מאגר'), אשר נבנה ב-1550 וששכן כ-200 מטרים דרומית לכיכר ניומארקט במורד תעלת הקלובנירסבורגוואל. שנתיים לאחר מכן עם ההתרחבות ההדרגתית של פעילות החברה, היא כבר השתמשה במבנה כולו בתור משרדי לשכת אמסטרדם של החברה. שטח המבנה לא היה מספיק וב-1606 הושלמה בנייתו של מבנה צמוד לבוסהויז, אשר כונה 'בית הודו המזרחית'. הבוסהויז (נשקייה) ההיסטורית הועברה לרחוב סינגל. המבנה החדש היה למעשה אגף צמוד לבניין המקורי מכיוון מערב, בשנים 1633-34 הורחב האגף המערבי ובנוסף הוקם אגף צפוני שגבל ברחוב אודה-הוגסטראט. האגפים שנבנו בצמוד למבנה המקורי יצרו יחד חצר פנימית, אליה הייתה גם כניסה ישירות מהרחוב. הפסל והאדריכל הנדריק דה קייסר מיוחס למי שעיצב את המבנה החדש כמו גם את החצר הפנימית, שכן התפיסה העיצובית מאפיינת מבנים דומים שעיצב. בשנת 1658 וב-1661 נבנו תוספות נוספות לאגפי המבנה. לאורך המאה ה-17 וה-18 שימש המתחם את משרדי החברה. במקום נערכו רוב פגישות של '17 הלורדים' (Heeren XVII), רוב העסקים של לשכת אמסטרדם התנהלו בו, צוותי אוניות גויסו בו והוא שימש למפגשי 20 הלורדים שניהלו את לשכת אמסטרדם. המבנה כלל גם משרד פקידות אדמיניסטרטיבי (schrijf klerkenkantoor) אשר עסק ברישום ותיוק חומר ארכיוני רב, הן מפגישות והן מתכתובות. חומרים ארכיונים אלו שימשו חוקרים לאורך השנים במחקר אודות חברת הודו המזרחית. בשנת 1798 פורקה חברת הודו המזרחית והמבנה שימש את 'משרד הקולוניות' של הרפובליקה הבטאווית עד לנפילתה בשנת 1808. בשנת 1898 נהרס הבוסהויז (אשר היווה למעשה את האגף המזרחי) ובמקומו נבנה אגף מזרחי חדש בסגנון נאו-גותי, בעיצובו של קורנליס פיטרס. בשנת 1979 המבנה כולו זכה לשיפוץ נרחב, כיום הוא נמצא בשימוש אוניברסיטת אמסטרדם כחלק מבית הספר לתקשורת של האוניברסיטה. Remco Raben, Introduction to the archives of the Vereenigde Oostindische Compagnie, The Hauge, 1992. Margo Neale, Strangers on the Shore, UNSW Press, 2008. מדיה וקבצים בנושא בית הודו המזרחית בוויקישיתוף אודות המבנה באתר 'Amsterdam Sights'. Raben, 1992, עמ' 23-4
ניקולה יאנקוביץ'

ניקולה יאנקוביץ' (בסרבית: Никола Јанковић; נולד ב-13 בפברואר 1994) הוא כדורסלן סרבי המשחק בקבוצת FMP בלגרד. יאנקוביץ' החל לשחק כדורסל במועדון נוער בעיר הולדתו וראניה. לאחר מכן עבר לקבוצות הנוער של ז'לזניק בלגרד והכוכב האדום בלגרד. ב-2012 עבר לשחק בספירו שרלרואה מליגת העל הבלגית וב-2013 עבר לפפניסטר הבלגית. בעונת 2013/2014 רשם ממוצע של 11.3 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק ובעונת 2014/2015 ממוצע של 16.1 נקודות (שמיני בליגה) ו-6.2 ריבאונדים למשחק. בספטמבר 2015 הצטרף לקבוצת מגה לקס הסרבית. באוגוסט 2016 עבר לקבוצת אולימפיה ליובליאנה, הוא זכה עמה בגביע הסלובני ונבחר ל-MVP של הליגה האדריאטית לאחר שהשיג ממוצע של 16.6 נקודות ו-7.3 ריבאונדים, והוביל את הליגה עם מדד יעילות של 19.24. ביולי 2017 עבר לסקריה מהליגה הטורקית. ביולי 2018 הצטרף לאסטודיאנטס מדריד מליגת העל הספרדית, ובדצמבר 2018 עבר לפרטיזן בלגרד. משנת 2010 הוא חבר בנבחרות הלאומיות של סרביה. באליפות אירופה עד גיל 16 שהתקיימה ב-2010 רשם ממוצע של 14.4 נקודות (שישי בטורניר) ו-8.8 ריבאונדים (שני בטורניר) למשחק. באליפות העולם באותה שנה לנבחרות עד גיל 17 סיים עם נבחרת סרביה במקום החמישי. ב-2011 זכה עם נבחרת סרביה במקום השני באליפות אירופה עד גיל 18. הוא רשם באליפות ממוצע של 7.2 נקודות ו-6.6 ריבאונדים. באליפות אירופה עד גיל 18 שהתקיימה ב-2012 זכה עם הנבחרת במקום השלישי ונבחר לחמישיית הטורניר. הוא רשם באליפות ממוצע של 14 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. ב-2013 זכה עם סרביה במקום השני באליפות העולם עד גיל 19. בחצי הגמר הוביל את הנבחרת לניצחון על אוסטרליה כשהוא קולע 20 נקודות ולוקח 16 ריבאונדים. סך הכל רשם בטורניר ממוצע של 11.2 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק. ב-2014 זכה עם סרביה במקום השלישי באליפות אירופה עד גיל 20 ונבחר לחמישיית הטורניר. הוא השיג בטורניר ממוצע של 15.5 נקודות (חמישי בטורניר) ו-9.4 ריבאונדים (שני בטורניר). מדיה וקבצים בנושא ניקולה יאנקוביץ' בוויקישיתוף ניקולה יאנקוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג ניקולה יאנקוביץ' באתר פיב"א ניקולה יאנקוביץ' באתר אליפות אירופה 2010 אליפות אירופה 2011 אליפות אירופה 2012 אליפות העולם 2013 אליפות אירופה 2014
סליפ טריין ארנה

הסליפ טריין ארנה (באנגלית: Sleep Train Arena) הוא אולם ספורט רב תכליתי בסקרמנטו שבקליפורניה ששימש עד שנת 2016 כאולמה הביתי של קבוצת הסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA. בעבר אירח גם את הסקרמנטו מונארכס מה-WNBA וסקרמנטו אטאק מה-Arena Football League. האולם אירח בשנת 2009 את המכה האמריקאית הגדולה של WWE ה-6. מדיה וקבצים בנושא סליפ טריין ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סליפ טריין ארנה (באנגלית) סליפ טריין ארנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא אצטדיונים ומתקני ספורט ובנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלעד סקר

אלעד סקר (נולד ב-15 בפברואר 1970) הוא מפקדה (במיל.) של יחידת החילוץ ערבה, מרצה לקבלת החלטות בתנאי אי ודאות וזוכה אות הנשיא למתנדב בשנת 2010. חבר מושב עין יהב בערבה. אלעד סקר מתנדב ביחידת החילוץ ערבה מאז שנת 1993. במהלך תקופת התנדבותו ביחידה שימש כראש צוות, רכז הדרכה וראש תחום המבצעים היחידתי. מאז 2003 ועד לשנת 2017 שימש אלעד סקר מפקד יחידת החילוץ ערבה. יחידת החילוץ, אחת מעשר יחידות החילוץ הפועלות בישראל במסגרת התנדבות במשטרה, מופעלת אך ורק על ידי מתנדבים. היחידה עוסקת באיתור, חילוץ והצלת חיים של מאות אזרחים מדי שנה. יחידת החילוץ ערבה היא אחת מיחידות החילוץ הפעילות ביותר בישראל, שכן אזור הערבה מאופיין בתנאי שטח ומזג אוויר קשים. היחידה עוסקת בחילוץ משיטפונות בנחלים, איתור נעדרים במדבר וחילוץ פצועים מהשטח. בשנת 2006 גייס אלעד את המתנדבים מכל יחידות החילוץ בישראל לשמש תצפיתנים קדמיים במלחמת לבנון השנייה. מאז שנת 2008 מוביל ומפקד על קורס מפקדי יחידות החילוץ הארצי, המכשיר את כל מפקדי יחידות החילוץ הפועלות בישראל. מאז שנת 2009 מוביל אלעד סקר משלחות סיוע לאזורי אסון ברחבי העולם, במסגרת תפקידו כראש צוות חו"ל בעמותת החילוץ F.I.R.S.T. בין השאר, פיקד סקר על משלחת סיוע לפיליפינים לאחר סופת הטייפון ב-2009, משלחת סיוע ליפן לאחר הצונאמי ב-2011 וכן משלחת סיוע בינלאומית לדרום סודאן. כמו כן, שימש סקר כמפקד לוגיסטי של משלחת הסיוע הישראלית שנשלחה לנפאל לאחר רעידות האדמה ב-2015. בנוסף, לוקח סקר חלק במגוון שיתופי פעולה בינלאומיים בין יחידות חילוץ; אירוח שומרי יערות מקניה שאורגן בסיוע משרד החוץ, יחידת כלבנים מגרמניה, יחידת חילוץ מצרפת ועוד. כמו גם שיתופי פעולה הומניטריים עם ירדן וטורקיה. במילואים משרת סקר ביחידת אית"ן. בשנת 2010 זכה אלעד סקר באות הנשיא למתנדב, שהוענק לו על ידי נשיא המדינה דאז, שמעון פרס. לדברי חברי הוועדה המסייעת בבחירת הזוכים, זכה סקר באות "על שנים של התמדה, נחישות ומקצועיות בהצלת חיי אדם ופינוי נפגעים בתנאי שטח קשים ותוך הקרבה וסיכון עצמי". תנועת אומ"ץ, בשיתוף ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י) וצרכני בריאות ישראל (צ.ב.י), העניקה במרץ 2016 את אות אומ"ץ ליחידת החילוץ ערבה, בפיקודו של אלעד סקר. למרות העובדה, שיחידת החילוץ אינה שייכת למערך גורמי הרפואה, החליטה הוועדה הציבורית, בראשות השופטת בדימוס ד"ר עדנה קפלן-הגלר, להעניק באופן יוצא דופן את האות ליחידה בשל ההשפעה הרבה של פעולתה על היכולת להציל מטיילים ממוות וצמצום חומרת הפציעות של מחולצים. בשנת 2018 זכתה היחידה בצל"ש מפכ"ל המשטרה. אתר האינטרנט הרשמי של אלעד סקר אלעד סקר, ברשת החברתית LinkedIn ריאיון עם בן כספית, האדרנלין זורם בעורקים - אלעד סקר מספר על מבצעי החילוץ בעקבות השיטפונות העזים, רדיו ללא הפסקה, 8 במאי 2014 יעל קישון, ‏המחלץ הראשי, באתר ‏מאקו‏, 16 באפריל 2014 אילנה קוריאל, כ-40 חילוצים בחג בדרום: "לא זוכרים עומס כזה", באתר ynet, 11 באפריל 2015 אלעד סקר אומר : "יחידת החילוץ היא מפעל החיים שלי", נעמה אנגל משאלי אתר Nrg ב-26 בדצמבר 2015 אלכסנדרה לוקש, פרס ליחידת חילוץ ערבה: "סיפוק אדיר", באתר ynet, 14 במרץ 2016 https://isar.org.il/branch/%D7%A2%D7%A8%D7%91%D7%94/ באתר "הגבורה"