laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Melodrama

Melodrama (בעברית: מלודרמה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הניו זילנדית לורד. האלבום יצא לאור ב-16 ביוני 2017 על ידי חברת התקליטים ריפבליק, לאווה ויוניברסל. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים. האתר האינטרנט האמריקאי Metacritic אוסף ביקורות על אלבומי מוזיקה, דירג את האלבום במקום ה-14 ברשימת "האלבומים הטובים של העשור (2010-2019)" עם ניקוד של 91. כדי לקדם את האלבום, לורד יצאה ב-26 בספטמבר 2017, לסיבוב ההופעות השני שלה, "Melodrama World Tour", באירופה, באוקיאניה, בצפון אמריקה, בדרום אמריקה ובאסיה, אשר הסתיים ב-17 בנובמבר 2018. מידע על האלבום Melodrama באתר MusicBrainz מידע על האלבום Melodrama באתר AllMusic האלבום Melodrama באתר Discogs האלבום Melodrama באתר ספוטיפיי האלבום Melodrama באתר דיזר האלבום Melodrama באתר אפל מיוזיק האלבום Melodrama באתר טיידל לורד, אנדרו ווייט, פרנק דוקס, ג'ק אנטונוף, ג'ואל ליטל, מלאי Lorde by Melodrama, discogs (באנגלית) Best Albums of the Decade (2010-19), Metacritic (באנגלית) Melodrama, נבדק ב-2020-05-11
Worldometer

Worldometer (לשעבר Worldometers, ברבים), הוא אתר המספק נתונים סטטיסטיים בזמן אמת למגוון נושאים. האתר בבעלות ומופעל על ידי חברת הנתונים Dadax שמייצרת הכנסות באמצעות פרסום מקוון. האתר הוא חלק ממיזם בשם "Real Time Statistics" (בעברית: סטטיסטיקות בזמן אמת), שמנוהל על ידי צוות בין-לאומי של מפתחים, חוקרים ומתנדבים. האתר זמין ב-34 שפות ומספק נתונים בנושאים כמו אוכלוסיית עולם, ממשלה, כלכלה, חברה, מדיה, סביבה, מזון, מים, אנרגיה ובריאות. בשנת 2020 זכה האתר לפופולריות רבה עקב פרסום סטטיסטיקות הנוגעות למגפת הקורונה, אולם רמת הדיוק והמתודולוגיה שלו מוטלים בספק. האתר הוקם על ידי אנדריי אלימטוב, מהגר רוסי לארצות הברית, בשנת 2004, והושק מחדש ב-29 בינואר 2008. בשנת 2011, נבחר על ידי איגוד הספריות האמריקני לאחד מאתרי ההפניה החינמיים הטובים ביותר. בינואר 2020 שינה האתר את שמו מ-"Worldometers" ל-"Worldometer" (ביחיד), ולשם כך עבר לדומיין חדש. מדיה וקבצים בנושא Worldometer בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Worldometer אתר האינטרנט הרשמי של דף הבית של מגפת הקורונה באתר Worldometer, ברשת החברתית פייסבוק Worldometer, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "FAQ: Is it 'Worldometer' or 'Worldometers' (with a final 's')?". Worldometer. נבדק ב-25 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Worldometer – About us". Worldometer. "Who is Dadax (Worldometer)". dadax.com. 30 במרץ 2020. נבדק ב-30 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Site of the week: Worldometers". Toronto Star. 12 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Powering live statistics on the web". Real Time Statistics Project. נבדק ב-25 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Worldometers: real-time world statistics". University of Toronto Map and Data Library. נבדק ב-25 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Worldometers - real time statistics | Blog | National Library of New Zealand". natlib.govt.nz. Scott McLean, Laura Perez Maestro, Sergio Hernandez, Gianluca Mezzofiore and Katie Polglase (19 במאי 2020). "The Covid-19 pandemic has catapulted one mysterious data website to prominence, sowing confusion in international rankings". CNN. {{cite news}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Dyer, Henry (7 במאי 2020). "The story of Worldometer, the quick project that became one of the most popular sites on the internet". ניו סטייטסמן (באנגלית). נבדק ב-21 ביוני 2020. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
SHL גזאלה

SHL גזאלה (בפולנית : SHL Gazela, קרוי גם : SHL M17 Gazela) הוא אופנוע מתוצרת יצרנית האופנועים הפולנית SHL (אנ') אשר יוצר בין השנים 1970–1968 בפולין העבודה על יורשו של דגם ה-"SHL M11" נמשכה בין השנים 1963–1968 וכתוצאה מכך נוצרה "SHL M17 Gazelle" עם מערכת הנעה חדשה לחלוטין, הקשורה בהתאמה לסגנון האופנוע החדש. ייצור הדגם התחיל במפעלי מוצרי המתכת "Huta Ludwików" (אנ'). המנוע עם ייעודו "W-2" נבנה על ידי "Wiesław Wiatrak" בשיתוף עם אוניברסיטת קרקוב לטכנולוגיה (אנ'), עם קיבולת גדלה ב־1 סמ"ק (ל־174 סמ"ק) התאפיין, בין השאר ב-4.5 כ"ס יותר כוח מאשר מנוע "WFM S-32", המתקבל על ידי אופטימיזציה של מילוי הצילינדר, כמו גם הגדלת העמידות של מערכת הארכובה. לראשונה בייצור הפולני שלאחר מלחמת העולם השנייה, היה האופנוע מצויד במנגנון הצתה של סוללה ובאלטרנטור של 12 וולט (הספק 50 ואט). המתלה הקדמי התבסס עדיין על מתלה הדחף, אך אורכו התקצר ובולמי הזעזועים הטלסקופיים הוחבאו באלמנטים הנושאים של המסגרת, אשר שיפרו גם את האסתטיקה. בגזלה, לראשונה בפולין, נעשה שימוש בבולמי זעזועים אחורי עם כוונון קשיות דו-שלבי, כמו גם משקף מובנה עם מכל דלק. דגם התיירות "M17" יוצר מספטמבר 1968 עד 5 ביוני 1970, במספר של כ 50,000 יחידות, מתוכם כ־15,000 לייצוא. אופנוע זה לא שונה מעיצובים מודרניים באותה תקופה, החיסרון העיקרי היה מחירו הגבוה - 17,300 זלוטי. חוסר ביקוש תרם להפסקת הייצור. 1 צילינדרים, מחזור שתי פעימות סוג צילינדר - יצוק סגסוגת קליל עם שרוול ברזל יצוק פנימי, קוטר הצילינדר - 61 מ"מ, שבץ בוכנה - 59.5 מ"מ מאייד - "GM-26 U3" מצמד - רטוב, ארבעה דיסקים, שמן משומן בתיבת הילוכים תיבת הילוכים - נעולה עם המנוע, ארבעה הילוכים, עם גלגלים עם רשת תמידית דגם "SHL גזאלה" דגם "SHL גזאלה" דגם "SHL גזאלה" דגם "SHL גזאלה" דגם "SHL גזאלה" SHL M11 מדיה וקבצים בנושא SHL גזאלה בוויקישיתוף SHL גזאלה, סרטון באתר יוטיוב SHL גזאלה, סרטון באתר יוטיוב Zakrzewski, Adam (2010). Auto-moto PRL: władcy dróg i poboczy ("Auto-moto Polish People's Republic: kings of streets and roadsides") (in Polish) (2010 ed.). Demart, Warsaw. ISBN 978-83-7427-484-5. דגם "SHL גזאלה" olx.pl/motoryzacja/motocykle-skutery/q-shl-gazela דגם "SHL גזאלה" - היסטוריה (פולנית) swiatmotocykli.pl/motocykle/historia-modelu-shl-m17-gazela-polski-tropik דגם "SHL M11" ardorauctions.pl/en/shl-m11
ברווז מוכתם-מקור

ברווז מוכתם-מקור (שם מדעי: Anas poecilorhyncha) הוא מין של עוף מים ממשפחת הברווזיים המצוי במקווי מים מתוקים ממזרח אסיה עד הודו ופקיסטן. הוא שייך לסוג ברווז וקרוב לברכיה. משמעות שמו המדעי הוא: "ברווז בעל מקור מנוקד". ישנם 2 תת-מינים למין ברווז זה: Anas poecilorhyncha poecilorhyncha - מצוי בטבע בהודו וסרי לנקה Anas poecilorhyncha haringtoni - מצוי בטבע במיאנמר ובדרום-סין וסביבתה. כמה חוקרים משייכים את המין ברווז מוכתם-מקור מזרחי (Anas zonorhyncha) החי בסביבות הונג קונג, לתת-מין הכלול במין זה. ברווז זה בעל פלומה לבנה משורטטת באפור והכנפיים שלו כהות עד שחורות. הצוואר לבן ומחלקו העליון עד הפנים הוא אפור-לבן מנומר. המקור שחור עם קצה צהוב בולט, בליטה אדומה, המתפשטת עד קצה הראש, ופס שחור לאורך העיניים. כפות הרגליים ורודות וחלקם הפנימי של הכנפיים ירוקות. אורכו של הברווז 55–63 ס"מ, מוטת כנפיו 83–95 ס"מ ומשקלו 790–1,500 גרם בממוצע. אין הבדלי זוויגים בין הזכרים לנקבות, אך הצעירים חומים וכהים יותר מהבוגרים. הברווזים חיים בחבורות קטנות סביב אגמים וביצות לאורך אזורים טרופיים במזרח אסיה, דרום אסיה ובדרום-מזרח אסיה, והם מתרחקים ממקווי המים לעיתים נדירות. כמה מהאוכלוסיות המזרחיות החלו לנדוד צפונה בקייצים בשנים האחרונות. הברווז צמחוני וניזון בשעות בין הערביים והערב מצמחי מים, אצות, תולעים ומזון דומה שהוא מסנן עם מקורו הרחב. הם גם ניזונים מיבולי אורז, ולעיתים נרדפים בשל כך. באזורים מסוימים באסיה צדים את הברווזים דרך קבע. טורפים נוספים של הברווז כוללים עופות דורסים, כלביים, חתוליים, נחשים, תנינים ולוטרות. את האפרוחים טורפים אויבים נוספים כמו עורבים ושחפים. מדיה וקבצים בנושא ברווז מוכתם-מקור בוויקישיתוף ברווז מוכתם-מקור, באתר ITIS (באנגלית) ברווז מוכתם-מקור, באתר NCBI (באנגלית) ברווז מוכתם-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ברווז מוכתם-מקור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז מוכתם-מקור, באתר GBIF (באנגלית) ברווז מוכתם-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
האקדמיה הבין-לאומית למשפט השוואתי

האקדמיה הבין-לאומית למשפט השוואתי (באנגלית: International Academy of Comparative Law - IACL) היא אקדמיה שנוסדה בהאג בשנת 1924, והיא מאגדת משפטנים ממדינות רבות בעולם העוסקים במשפט השוואתי. נשיאת האקדמיה מאז 2014 היא פרופסור קתרינה בל-וולקי (גר') מגרמניה. הצטרפות לאקדמיה נעשית על פי המלצה של חברים קודמים בה. מרבית חברי האקדמיה נמנים עם הסגל האקדמי באוניברסיטאות, וכן חברים בה שופטים. מישראל חברים בה הפרופסורים למשפטים דניאל פרידמן, יצחק אנגלרד, אהרן ברק, דפנה ברק-ארז וטליה איינהורן. מדי ארבע שנים מקיימת האגודה כנס בין-לאומי למשפט השוואתי. במסגרת הכנס מוענק פרס קנדה - פרס בסך 10,000 דולר קנדי שנתרם על ידי ממשלת קנדה. אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה הבין-לאומית למשפט השוואתי האקדמיה הבין-לאומית למשפט השוואתי, ברשת החברתית פייסבוק האקדמיה הבין-לאומית למשפט השוואתי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האקדמיה הבין-לאומית למשפט השוואתי, ברשת החברתית LinkedIn IACL members by status, International Academy of Comparative Law General Congresses, International Academy of Comparative Law Canada Prize, International Academy of Comparative Law
אלכסיי אוצ'יטל

אלכסיי יפימוביץ' אוצ'יטל (נולד ב-31 באוגוסט 1951 בלנינגרד) הוא במאי קולנוע רוסי. אמן העם של רוסיה משנת 2002. אלכסיי אוצ'יטל נולד ב-31 באוגוסט 1951 בלנינגרד למשפחתו של הקולנוען מולדובני ממוצא יהודי יפים אוצ'יטל שיצר סרטי תעודה. בשנת 1975 סיים את לימודיו ב-VGIK, עבד באולפן הסרטים הדוקומנטריים של לנינגרד. בשנת 1990 הקים את אולפן הקולנוע שלו "Rock Films". סרט הביכורים של אוצ'יטל היה הסרט השגעון של ז'יזל. בשנת 2000 הוא קיבל את פרס ניקה, את הפרס הגדול של קינוטאבר והיה מועמד לפרס גלובוס הבדולח על הסרט יומנה של אשתו. הסרט עסק ברומן האהבה האחרון של איוואן בונין. סרטו הטיול משנת 2003 התחרה בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-25 במוסקבה. סרטו חולמים על החלל משנת 2005 זכה בפרס גאורגי המוזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מוסקבה ה-27. בשנת 2006 היה חבר בחבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-28 במוסקבה. סרטו הקצה משנת 2010 נבחר מטעם רוסיה כמועמד לסרט הטוב ביותר בשפה זרה בטקס פרסי האוסקר ה-83 אך הוא לא נכנס לרשימה הסופית. סרטו השמונה נבחר להקרנה בקטע של הקולנוע העולמי העכשווי במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו 2013. הדרמה הרומנטית מטילדה בבימויו של אוצ'יטל על מערכת היחסים בין הבלרינה מטילדה קשסינסקאיה לניקולאי השני יצאה לאור ב-23 באוקטובר 2017. הסרט נחשב לשנוי במחלוקת ועורר דיונים נרחבים לאחר שצירת הדומה נטליה פוקלונסקאיה הובילה קמפיין לאיסור והחרמת הסרט על רקע דתי. בשנת 2014 תמך בפומבי בפלישה וסיפוח רוסי של חצי האי קרים האוקראיני על ידי חתימה על מכתב של "פעילי תרבות רוסית - תומכים בעמדת הנשיא פוטין ביחס לקרים ואוקראינה". בשנת 2020 השלים הפקת סרט קולנוע אודות ויקטור צוי. רוק (1987) הגיבור האחרון. ויקטור צוי. (1992) השגעון של ג'יזל (1996) יומנה של אשתו (2000) הטיול (2003) חולמים על החלל (2005) השבוי (2008) המשחק (2008) הקצה (2010) השמונה (2013) מטילדה (2017) צוי (2020) 47 (2020) מדיה וקבצים בנושא אלכסיי אוצ'יטל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסיי אוצ'יטל אלכסיי אוצ'יטל, ברשת החברתית פייסבוק אלכסיי אוצ'יטל, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסיי אוצ'יטל, ברשת החברתית VK אלכסיי אוצ'יטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסיי אוצ'יטל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Алексей Ефимович Учитель. Биографическая справка". RIA Novosti. "Указ Президента Российской Федерации от 14.01.2002 г. № 35". Kremlin.ru. "Алексей Ефимович Учитель. Биографическая справка". RIA Novosti. https://kehilalinks.jewishgen.org/tiraspol/gallery.asp?fold=Famous&galini=5 http://www.encspb.ru/object/2804030937?lc=en ""Ника": Лучший фильм — "Дневник его жены"". Lenta.ru. "His Wife´s Diary / Dněvnik jego ženy". Karlovy Vary International Film Festival. "25th Moscow International Film Festival (2003)". MIFF. אורכב מ-המקור ב-2013-04-03. נבדק ב-2013-04-01. "27th Moscow International Film Festival (2005)". MIFF. אורכב מ-המקור ב-2013-04-03. נבדק ב-2013-04-13. "28th Moscow International Film Festival (2006)". MIFF. אורכב מ-המקור ב-2013-04-21. נבדק ב-2013-04-14. "Russia chooses its Oscar nominee". The Voice of Russia. אורכב מ-המקור ב-2010-11-19. נבדק ב-2010-09-09. "9 Foreign Language Films Continue to Oscar Race". oscars.org. נבדק ב-2011-01-19. "Break Loose". TIFF. אורכב מ-המקור ב-2013-08-25. נבדק ב-2013-08-18. "Toronto Adds 75+ Titles To 2013 Edition". Indiewire. נבדק ב-2013-08-18. ניל מקפרקוהר, גם ברוסיה מתחוללת מלחמת תרבות בגלל עירום במופע מחול, באתר הארץ, 5 ביוני 2017
MIL-STD-882

MIL-STD-882 (‏MIL-STD הוא קיצור של Military Standard), ובשמו המילולי "Department of Defense Standard Practice System Safety" (תרגום: התקן לבטיחות מערכות של משרד ההגנה), הוא תקן צבאי אמריקאי המגדיר את הגישה של ה-DoD, משרד ההגנה האמריקאי, בתחום הנדסת מערכות לזיהוי סיכוני בטיחות, ולניחות עוצמת הסיכונים אשר עולים במהלך פיתוח, בדיקות, ייצור, שימוש, וסילוק מערכות הגנה. הגישה עומדת בהוראה 5000.02 (DoDI) ‏"Operation of the Defense Acquisition System". הוראה 5000.02 מגדירה בעלי סמכות לקבלת סיכונים (risk acceptance). התקן מכסה סיכונים כפי שהם מתבטאים במערכות, מוצרים, ציוד, תשתיות (חומרה ותוכנה), משלב העיצוב ועד סוף חיי המערכת. התקן אמנם אמריקאי, אך עשוי לחייב חברות שעובדות עם ארצות הברית בתחום הביטחוני לעמוד בו, ולכן דה-פקטו משמש כתקן עולמי. DO-178C ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המוזיאון הארכאולוגי של רודוס

המוזיאון הארכאולוגי של רודוס (ביוונית: Το Αρχαιολογικό Μουσείο της Ρόδου), המוזיאון לארכאולגיה החשוב ברודוס, שוכן במבנה בית החולים של האבירים אשר מהווה חלק מעיר ימי הביניים ברודוס שהוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. הפריט הידוע ביותר המוצג בו הוא פסל "אפרודיטה מרודוס" מהמאה ה־2 לפנה"ס. במוזיאון פריטים רבים מתקופות שונות בהם מהתרבות המיקנית, התרבות הפיניקית, התקופה ההלניסטית, התקופה הביזנטית וימי הביניים – תקופת שלטון ההוספיטלרים באי. בקומה הראשונה נמצאים פסלים וחלקי מצבות שנמצאו ברחבי האי. בקומה השנייה יש פסיפסים רבים וחדרי המוזיאון המסודרים על פי תקופות, עם פסלים, כדים ואבני חן עתיקות, שנתגלו בחפירות בערי האי יאליסוס וקמיירוס. בית החולים של האבירים (ביוונית: Νοσοκομείο των Ιπποτών) הוקם על ידי האבירים ההוספיטלרים ב־1440 ובנייתו הושלמה ב־1489. בקומתו הראשונה של המבנה הבנוי סביב חצר פנימית שלאורכה ארקדה, שכנו חנויות, ואילו בית החולים עצמו שכן בקומה השנייה, שגם היא עוצבה בצורת ארקדה. בקומה זו שני אולמות ששימשו לאשפוז וגומחות לחולים בבידוד. בית החולים הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו, כחלק מעיר ימי הביניים. בנימוקים להכרזה נכתב, בין היתר, כדלקמן: "העיר העליונה (הקולאכיום) עם ארמון הגראנד מאסטר, בית החולים ורחוב האבירים, היא אחד המתחמים העירוניים היפים ביותר מהתקופה הגותית. בעיר התחתונה מתקיימת אדריכלות גותית לצד מסגדים, בתי מרחץ ציבוריים ומבנים אחרים מהתקופה העות'מאנית" קורוס מקמירוס פסל של אפרודיטה סצנת ציד, התקופה ההלניסטית, שיש זאוס מהתקופה ההלניסטית המאוחרת, קמירוס הליוס, התקופה ההלניסטית כתובת בעלמלך הפיניקית־יוונית שנמצאה באי ומוצגת במוזיאון מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הארכאולוגי של רודוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הארכאולוגי של רודוס UNESCO World Heritage Centre, Medieval City of Rhodes, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית)
ג'ון ונדרלין

ג'ון ונדרלין (באנגלית: John Vanderlyn;‏ 15 באוקטובר 1776 – 23 בספטמבר 1852) היה צייר נאו-קלאסי הולנדי-אמריקאי. ונדרלין נולד בקינגסטון, ניו יורק, והיה נכדו של צייר הדיוקנאות פיטר ונדרלין. הוא הועסק על ידי בית דפוס בניו יורק, והונחה לראשונה בציור על ידי ארצ'יבלד רובינסון (1765–1835), סקוטי שהיה לאחר מכן אחד ממנהלי האקדמיה האמריקאית לאמנויות. הוא נסע לפילדלפיה, שם בילה באולפן של גילברט סטיוארט והעתיק כמה מהדיוקנאות של סטיוארט, כולל אחד של ארון בר, שהפך אותו אצל גילברט סטיוארט לתלמיד. הוא היה בן טיפוחיו של ארון בר שבשנת 1796 שלח את ונדרלין לפריז, שם למד במשך חמש שנים. הוא שב לארצות הברית בשנת 1801 והתגורר בביתו של בר, אז סגן הנשיא, שם צייר את הדיוקנאות הידועים של בר ובתו.[2] בשנת 1802 הוא צייר שתי תצוגות של מפלי הניאגרה שנחקקו ופורסמו בלונדון בשנת 1804. הוא שב לפריז בשנת 1803, וביקר גם באנגליה בשנת 1805 לאחר מכן נסע ונדרלין לרומא, שם צייר את תמונתו של "מריוס בין הריסות קרתגו" שהוצגה בפריז, וקיבל מדליית הזהב של נפוליאון. הצלחה זו גרמה לו להישאר בפריז במשך שבע שנים, שבמהלכן הצליח מאוד. בשנת 1812 צייר את "אריאדנה בעירום", מה שהגדיל את תהילתו. כאשר ארון בר נמלט לפריז, ונדרלין היה לזמן מה התמיכה היחידה שלו. ונדרלין חזר לארצות הברית בשנת 1815, וצייר דיוקנאות של אנשים מפורסמים, ביניהם ג'יימס מונרו, ג'ון סי קאלון, המושל ג'וזף סי ייטס, המושל ג'ורג' קלינטון, ג'יימס מדיסון, רוברט ר ליווינגסטון (האגודה ההיסטורית של ניו יורק), אנדרו ג'קסון וזכרי טיילור. בשנת 1834 הוא השלים דיוקן באורך מלא לאחר מכן של ג'ורג' וושינגטון עבור בית הנבחרים האמריקני, המבוסס על דיוקנו של גילברט סטיוארט מ-1796. הוא גם צייר פנורמות ובנה את הרוטונדה בעיר ניו יורק, שהציגה פנורמות של פריז, אתונה, מקסיקו, ורסאי וכמה ציורי קרבות. אך לא דיוקנאותיו ולא הפנורמות הביאו לו הצלחה כלכלית, בין השאר משום שהוא עבד לאט מאוד. בשנת 1825 ונדרלין היה ממקימי האקדמיה הלאומית לעיצוב, ולמד בבית הספר שלה. בשנת 1842, הוא נבחר על ידי הקונגרס לצייר את ״בואו של קולומבוס״ ברוטונדה של הקפיטול ארצות הברית. כשנסע לפריז, הוא שכר אמן צרפתי, שעשה את רוב העבודה. מאוחר יותר שוחזר הציור הזה בחריטה ששימשה בבולי דואר 2c משנת 1893. ונדרלין היה האמריקאי הראשון שלמד בצרפת במקום באנגליה, ורכש ניסיון טוב. הוא היה אקדמי יותר מעמיתיו; אך למרות כישרונו, סברו שיצירתו נטולת קסם, על פי אנציקלופדיה בריטניקה. הוא נפטר בעוני בקינגסטון, ניו יורק, ב־23 בספטמבר 1852. מדיה וקבצים בנושא ג'ון ונדרלין בוויקישיתוף ג'ון ונדרלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון ונדרלין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Vanderlyn, Pieter | Infoplease, www.infoplease.com (באנגלית) Chisholm, Hugh, ed, Vanderlyn, John, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 27 John Vanderlyn's panoramic view of the palace and gardens of Versailles, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
רחוב האבירים ברודוס

רחוב האבירים (ביוונית: Οδό των Ιπποτών) הוא רחוב עתיק ברודוס אשר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית כחלק מעיר ימי הביניים ברודוס. זהו הרחוב המפורסם, החשוב והמרשים ביותר באזור הקולאכיום שבעיר העתיקה, המוביל לארמון ראשי המסדר של אבירי רודוס. הרחוב כולו מרוצף אבנים שחורות לבנות. ברחוב העתיק שכנו בתי האבן ששימשו את הקבוצות האתניות שכונו "הלשונות" - קבוצות האבירים שהרכיבו את מסדר ההוספיטלרים. הבתים נבנו בצורה אחידה כשבקומת הקרקע היו הסוסים והקומות העליונות נועדו לאבירים. לכל אחת משבע קבוצות האבירים ב"לשונות" איטליה, אוברן, אנגליה, גרמניה, פרובאנס וספרד, שהתפצלה ב-1462 לקסטיליה ולאראגון, היה מבנה משלה. בתי האבן שנבנו בסגנון גותי, שימשו את האבירים ללינה, ארוחות משותפות וכינוסים. כיום הבתים העתיקים משמשים גופים ממשלתיים. הרחוב מתחיל בארמון ראשי המסדר של אבירי רודוס במערב ומסתיים במבנה בית החולים של האבירים ובכנסייה המוקדשת לבתולה במזרח. הרחוב הוכרז בשנת 1988 כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו, כחלק מעיר ימי הביניים. בנימוקים להכרזה נכתב, בין היתר, כדלקמן: "העיר העליונה (הקולאכיום) עם ארמון הגראנד מאסטר, בית החולים ורחוב האבירים, היא אחד המתחמים העירוניים היפים ביותר מהתקופה הגותית. בעיר התחתונה מתקיימת אדריכלות גותית לצד מסגדים, בתי מרחץ ציבוריים ומבנים אחרים מהתקופה העות'מאנית" הרחוב ב-1844 מדיה וקבצים בנושא רחוב האבירים ברודוס בוויקישיתוף UNESCO World Heritage Centre, Medieval City of Rhodes, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית)
The Love Club EP

The Love Club EP (בעברית: מועדון האהבה) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת הניו זילנדית לורד. האלבום יצא לאור ב-8 במרץ 2013 על ידי חברת התקליטים יוניברסל ווירג'ין רקורדס. מתוך האלבום יצא סינגל. מידע על האלבום The Love Club EP באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Love Club EP באתר AllMusic האלבום The Love Club EP באתר Discogs Lorde by The Love Club EP, discogs (באנגלית) Tennis Court EP, נבדק ב-2020-05-11
EP 1

EP 1 הוא המיני-אלבום הראשון של הראפית האמריקאיית קווין הרבי. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 2017 על ידי חברת התקליטים Checkbook. מתוך האלבום יצא סינגל. מידע על האלבום EP 1 באתר MusicBrainz Qveen Herby by EP 1, discogs (באנגלית) EP 1, נבדק ב-2020-05-11
יונה חיים קרוננברג

יונה חיים קרונֶנבֶּרג (1897, פיוטרקוב – 12 בינואר 1986, ב' בשבט ה'תשמ"ו, תל אביב) היה סופר עברי, מתרגם ומדפיס. קרוננברג נולד בעיר פיוטרקוב שליד לודז' שבפולין, בן לנתן-נטע קרוננברג. משפחתו ניהלה בית דפוס ובית הוצאה לאור, והוא ספג את אהבת הדפוס העברי מינקותו. למד ב"חדר", ובמיוחד דקדוק עברי ומסתרי הלשון העברית, ובתום לימודיו עבד בבית הדפוס המשפחתי בעיר בילגוריי. בשנת 1936, כשהיה סמוך לגיל ארבעים, עלה לארץ ישראל, וייסד בתל אביב, ברחוב כפר גלעדי, מסדרת דפוס חדשנית, שהפיקה עבודות נקיות ביותר. הוא היה מדפיס, מתרגם וסופר, ובצד ניהול המסדרה כתב ביאורים לתנ"ך, תרגם מפולנית וכתב סיפורי ילדים על פי האגדות והסיפורים ששמע בפולין בילדותו. הוא אהב במיוחד את ספריה של הסופרת הפולנייה אליזה אורז'שקו. יונה חיים קרוננברג הצטיין בסגנון עברי נמלץ מבריק ומלוטש, ששובצו בו ניבים קדומים רבים, פתגמים ומשלי חכמה. ספרים אחדים שלו נדפסו בבית הדפוס שלו, דפוס קרוננברג. נישא לחיה שרה, ולהם בת אחת. נפטר בתל אביב ב-12 בינואר 1986 והובא לקבורה בבית העלמין הדרום. ספר יהושע, מבואר לפי פירוש רש"י ועוד, תל אביב, ת"ש. ספר שופטים, עם באור המקרא, תל אביב, תשי"ח. השודד שהיה לשר , מסיפורי ארצות המזרח, ציורים חנה אליצור, תל אביב, 1950. שאול והל מלך פולין, סיפור היסטורי, מסופר על ידי י"ח קרוננברג, תל אביב, 1936. מסתרי ארמון החליף , מסיפורי ארצות המזרח, עיבד וסיפר י"ח קרוננברג, תל אביב, 1955. כך סיפרו , סיפורי ילדים, ירושלים, קריית ספר, 1965. בארמון מלך פולין , ירושלים, קריית ספר, 1950. אגדות אלכסנדר הגדול , גרעיני הפלא, העין שאינה יודעת שובע, הטיס הראשון, ארץ האושר והצדק, מסופרות על ידי י"ח קרוננברג, תל אביב, 1949. על גדות הטיבר , סיפור מחיי היהודים ברומא בתקופת חורבן ירושלים, מאת אליזה אורז’שקו, תרגם י.ח. קרוננברג מפולנית, תל אביב: ש' שרברק, 1955. הדסה , סיפור מחיי היהודים ברומא בתקופת החורבן, מאת אליזה אורז’שקה, תרגם י.ח. קרוננברג, תל אביב, 1946. מידע על יונה חיים קרוננברג בקטלוג הספרייה הלאומית יונה חיים קרוננברג, דף שער בספרייה הלאומית ריח הצבע, ניחוח הדפוס, באתר של מכון ויצמן למדע, 1 במרץ 2008; שלמה יעקובוביץ, לתולדות ר' נתן נטע קרוננברג מבילגוריי ובית דפוסו, תגים א, תשכ"ט, באתר היברובוקס שם משפחתה בעברית נכתב גם אורז'שקובה. יונה חיים קרוננברג באתר GRAVEZ
EP 2

EP 2 הוא המיני-אלבום השני של הראפית האמריקאיית קווין הרבי. האלבום יצא לאור ב-1 בדצמבר 2017 על ידי חברת התקליטים Checkbook. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים. מידע על האלבום EP 2 באתר MusicBrainz Qveen Herby by EP 2, discogs (באנגלית) EP 2, נבדק ב-2020-05-11
הר יוז (אנטארקטיקה)

הר יוז (באנגלית: Mount Hughes) הוא הר בהרי קוק, בארץ אואטס שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 2,250 מטרים מעל פני הים. ההר ממוקם באמצע המרחק בין הר לונגהרסט לרכס טנטאקל. ההר התגלה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי) (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904). שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת. ההר נקרא על שם ג'יי. אף. יוז (J.F. Hughes), מזכיר כבוד (Honorary Secretary) של האגודה הגאוגרפית המלכותית, שסייע בהכנות המשלחת. הר יוז באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר יוז באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר יוז באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר יוז באתר peakery (מרחקים לאתרים סוכים) גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי לפי מקור אחר גובהו של ההר 2,350 מטרים מעל פני הים.
הר יוז

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר יוז (אנטארקטיקה) – הר בהרי קוק, שבאנטארקטיקה אוסטרליה הר יוז (הטריטוריה הצפונית) – הר בטריטוריית הטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה הר יוז (אוסטרליה המערבית) – הר במדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה ארצות הברית הר יוז (אריזונה) – הר במחוז סנטה קרוז, במדינת אריזונה שבארצות הברית קנדה הר יוז (קולומביה הבריטית) – הר פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה
פרס סיוורסטן לחקר הסרטן

פרס סיוורסטן לחקר הסרטן הוא פרס ישראלי המוענק עבור עבודת מחקר מצטיינת המתמקדת ביישום לחקר הסרטן ובפרט סרטן בילדים. בשיקולים בבחירת המועמדים לפרס ניתנת עדיפות למחקרים בעלי חדשנות בחקר הסרטן היכולים להוביל, בבוא העת, לפיתוח טיפולים או אמצעי אבחנה הניתנים ליישום מעשי. "מטרת הפרס היא לקדם הישגים מחקריים עם חדשנות גבוהה בתחום חקר הסרטן, וסרטן ילדים בפרט". הפרס, הנקרא "פרס ג'יימס סיוורסטן לחקר הסרטן – The James Sivartsen Prize in Cancer Research", נוסד ב-2009 בתרומתם של משפחת דנסן מניו ג'רזי, ארצות הברית, לזכר חברם ג'יימס סיוורסטן שנפטר בשנת 2003. משפחת דנסן תומכים שנים רבות במרכז לאוטנברג לאימונולוגיה וחקר הסרטן באוניברסיטה העברית. גובה הפרס נקבע מדי שנה על ידי התורמים. הפרס כולל מענק בסכום של כ-5,000$ המועברים על ידי התורם ומוענק בטקס באוניברסיטה העברית בו החוקר שזכה בפרס מרצה על מחקרו במסגרת כנס של המכון. ועדת הפרס היא ועדת פרסי מחקר של האוניברסיטה העברית, והפרס אף מוענק באוניברסיטה העברית. ד"ר נעם שטרן גינוסר ד"ר חמוטל גור ד"ר משה שדה ד"ר עשהאל לובוצקי פרס יולודן פרס קפלן (רפואה) מדיה וקבצים בנושא פרס סיוורסטן לחקר הסרטן בוויקישיתוף The James Sivartsen Prize in Pediatric Cancer Research(הקישור אינו פעיל), באתר האוניברסיטה העברית The James Sivartsen Prize in Cancer Research, 2019, The Lautenberg center for immunology and cancer research