laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Süddeutsche Zeitung

Süddeutsche Zeitung (או SZ, "זידדויטשה צייטונג"; תרגום מילולי: "העיתון של דרום גרמניה") הוא יומון היוצא לאור במינכן שבגרמניה. זהו אחד העיתונים היומיים הנפוצים ביותר בגרמניה. העיתון מציג את עצמו כ"ליברלי-כלכלי". תשומת לב מיוחדת מוקדשת לחיי התרבות. בכל גיליון העיתון מדור התרבות בא מיד לאחר מדור הפוליטיקה. בימי שני העיתון יוצא עם מוסף מיוחד הכולל מאמרים נבחרים מן העיתון האמריקני "הניו יורק טיימס" המתפרסמים בשפה האנגלית. בימי שישי יוצא המגזין "SZ-Magazin". בימי שבת יוצא מוסף סוף השבוע. כמו כן, במינכן יוצא לאור המוסף "SZ-Extra" בו מתפרסמות תוכניות ההצגות של תיאטראות ובתי אופרה. ב-6 באוקטובר 1945, חמישה חדשים לאחר סוף מלחמת העולם השנייה, היה SZ העיתון הראשון שקיבל רישיון מהממשל הצבאי האמריקאי בבוואריה. העיתון הראשון פורסם עוד באותו ערב. הכותרת הראשונה שלו הייתה: לראשונה מאז התמוטטות ממשל הטרור החום, עיתון המנוהל על ידי גרמנים מפורסם במינכן. הוא מוגבל על ידי הצרכים הפוליטיים של ימינו אך אינו נתון לצנזורה ולהגבלות אחרות. באביב 2004 SZ הוציא לאור את Süddeutsche Bibliothek. כל שבוע אחד מחמישים רומנים מפורסמים של המאה העשרים בכריכה קשה היה יוצא לחנויות הספרים. לאחר מכן סדרה של 50 סרטים משפיעים בפורמט DVD. בסוף 2004 יצא גם המגזין המדעי SZ Wissen. מדיה וקבצים בנושא Süddeutsche Zeitung בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Süddeutsche Zeitung (בגרמנית) Süddeutsche Zeitung, ברשת החברתית פייסבוק Süddeutsche Zeitung, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Süddeutsche Zeitung, ברשת החברתית אינסטגרם Süddeutsche Zeitung, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עיתונים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ממלכת סאגנה

ממלכת סָאגנֶה (בצרפתית: Royaume de Saguenay) היא אגדה של האירוקווים של סנט לורנס מקנדה. הצ'יף דונקונה (Donnacona) סיפר אותה לז'אק קרטייה, אולי כדי לעודדו ליצור קשרים כלכליים עם השבט. לפי התיאור, הממלכה הצפונית הייתה מאוכלסת באנשים בלונדינים, ועשירה בפרוות וזהב. תיאור זה עזר כדי לשכנע את פרנסואה הראשון, מלך צרפת, לשלוח משלחות לכיבוש קנדה.[דרוש מקור] ז'אק קרטייה יצא לראשונה למצוא את הממלכה במסעו השני ב-1536. בהגיעו לנהר סאגנה, דומאגאיה (Domagaya) בנו, או אחיינו, של דונקונה אמר לו כי הנהר מוביל לממלכה, אולם בגלל השלג הכבד, לא יכול קרטייה להמשיך צפונה. הוא ניסה שנית להגיע לסאגנה במסעו השלישי ב-1541 אולם גם באותו מסע לא הצליח לעבור את הוכלגה (Hochelaga, היום מונטריאול). כל המשלחות הצרפתית לצרפת החדשה לא מצאו את הממלכה, והיום מקובל להניח שממלכה כזו לא הייתה קיימת והיא הייתה או אי-הבנה של הצרפתים או בדייה של דונקונה בניסיון לייסד קשרי מסחר עם צרפת. שבט אינדיאני שחי במאה השש עשרה על גדות נהר סנט לורנס grand quebec, למה נקראת שמה ממלכת סאגנה? (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלה ארצישראלית

אלה ארצישראלית (שם מדעי: Pistacia palaestina), היא מין עץ ממשפחת האלתיים. זהו עץ נשיר דו-ביתי, המגיע לגובה של כ-10 מטרים ומאריך חיים עד מאות שנים. למרות היותה של האלה עץ נשיר, האלה מכוסה עלים לאורך כל עונות השנה. החוקר יוסף ברסלבי: "פרותיה סדורים אשכולות אשכולות, הם פחוסים במקצת, מסתיימים בהוד, צבעם כחלחל-ירוק, נאכלים כשהם קלויים ואוצרים בקרבם שמן." שמן הטרפנטין אשר לאלה זו שקוף ונודף ריח ואף ממנו היו מכינים לפנים רפואה שהיא אולי הצרי (ה-BALSAM) הנזכר בתנ"ך. בעת הלבלוב והפריחה החלים באביב בולט העץ בצבעו האדום, המשתנה לירוק עם התבגרות העלים. עליו מנוצים וציר העלה מעוגל. העלעלים מחודדים ומסודרים בזוגות. כל חלקי העץ מכילים שרף הדומה לשרף אלת המסטיק הנקרא "מסטיקא" וכך כל השרפים של עצי האלה נקראים בשם זה. טיפוח האלה הארץ ישראלית היה לצורך אכילת פירותיה, הפקת שמן, כתבין ולמוצרים אחרים. ישנם מקומות הקרויים על שמה של האלה כמו: עמק האלה. האלה הארצישראלית שכיחה בחורש הים תיכוני ברחבי המזרח התיכון, ומופיעה לרוב בחברת אלון מצוי. יש חוקרים הרואים בה תת-מין של המין אלת טרבינת (Pistacia terebinthus) הנפוץ בחלקו המערבי של אגן הים התיכון, ואחרים מסווגים אותה כמין נפרד. שניהם נחשבים טקסונים ויקריים, כלומר טקסונים בעלי תכונות דומות המחליפים זה את זה באזורי תפוצה שונים. אלה ארצישראלית היא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל. אלה (עץ) מדיה וקבצים בנושא אלה ארצישראלית בוויקישיתוף אלה ארצישראלית, באתר צמח השדה אלה ארצישראלית, באתר Tropicos (באנגלית) אלה ארצישראלית, באתר GBIF (באנגלית) אלה ארצישראלית, באתר IPNI (באנגלית) אלה ארצישראלית - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר טיולים בארץ מגדיר צמחים יוסף ברסלבי, הידעת את הארץ - הגליל ועמקי הצפון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ההסתדרות הכללית של העובדים העבריים בארץ-ישראל, מהדורה ששית, תשט"ז, 1956, כרך א', פרק א' : "הגליל עד קום מדינת ישראל", פרק משנה ה' : " במעגלי חניתה-אילון-מצובה", עמוד 52-53 זהר עמר, עדויות על נוף הצומח הטבעי ביהודה ובשומרון בימי-הביניים, שומרון ובנימין ג, תשנ"ג, עמ' 121-119 אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
דובנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דובנה (ברוסית: Дубна) - עיר במחוז מוסקבה ברוסיה. על גדות נהר וולגה. דובנו (באוקראינית: Дубно, בספרות העברית דובנא, או: דובנה) – עיר במחוז רובנו (שבירתו רובנו) בחבל ווהלין שבמערב אוקראינה, על גדות נהר האיקווה אישים: שלמה דובנא (לעיתים: דובנו, דובנה) – משורר ובלשן עברי, פרשן מקרא, שותפו של משה מנדלסון בכתיבת "הביאור", ואספן ספרים המגיד מדובנא – רבי יעקב קרנץ, דרשן יהודי נודע בן המאה ה-18.
ליפניק (גמינה גרייבו)

ליפניק (בפולנית: Lipnik) הוא כפר בגמינה (קהילה עירונית-כפרית) גרייבו, במחוז גרייבו, שבחבל פודלסיה, בצפון-מזרח פולין. הכפר שוכן כ-8 קילומטר דרומית לעיר המחוז גרייבו, ו-70 קילומטר צפונית-מערבית לביאליסטוק בירת חבל פודלסיה. נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין (מעודכנים ל-2014) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרגיי איליושין

סרגיי ולדימירוביץ איליושין (ברוסית: Сергей Владимирович Ильюшин;‏ 18 במרץ (הלוח היוליאני, 30 במרץ הלוח הגרגוריאני) 1894 – 9 בפברואר 1977) היה מתכנן מטוסים סובייטי. במהלך עבודתו היה אחראי על תכנון מספר רב של מטוסים. על פעילותו הוענקו לו עיטורי לנין (8 פעמים), עיטור הדגל האדום (פעמיים), גיבור העמל הסוציאליסטי (3 פעמים), פרס לנין ו-8 פעמים פרס ברית המועצות. סרגיי איליושין נולד למשפחת איכרים ענייה במחוז וולוגדה. במשפחה היו אחד-עשר ילדים מהם שרדו תשעה. בגיל חמש-עשרה החל איליושין לעבוד בעבודות מזדמנות, ובשנת 1910 הועסק בביצוע עבודות עפר בבניית שדה תעופה וראה לראשונה מטוסים. לדבריו מאז התאהב בתעופה. עד לשנת 1914 הועסק בעבודות שונות ורכש מיומנות טכנית. בסתיו 1914 איליושין גויס לצבא האימפריה הרוסית ושירת במשרד קצין העיר בוולוגדה. כאשר למשרד קצין העיר הגיע בקשה להפנות מספר חיילים לשירות בחיל האוויר החדש, איליושין התנדב. הוא הועבר לשירות בסנקט פטרבורג ושירת כמכונאי מטוסים. בקיץ 1917 הוסמך איליושין קיבל כטייס. במרץ 1918 בעקבות פירוק הצבא שב איליושין לוולוגדה ועבד במשרות טכניות שונות. באוקטובר 1918 הצטרף לבולשביקים והיה בין מארגני תא מפלגתי בעיר. במאי 1919 גויס איליושין לצבא האדום ונשלח לשירות בחיל האוויר. הוא פגש את מכריו מתקופת שירותו במהלך מלחמת העולם הראשונה ומונה למכונאי מטוסים. בשנת 1920 הועבר איליושין לסראטוב ומונה לאחראי על תחזוקת מטוסים של יחידת חיל האוויר באזור. בשנת 1921 קיבל איליושין ממפקדיו אישור ללמוד הנדסת תעופה. בספטמבר 1921 איליושין החל ללמוד הנדסת תעופה. במהלך הלימודים תכנן מספר דאונים שהשתתפו בתחרויות. לאחר סיום הלימודים חזר איליושין לשירות בחיל האוויר הסובייטי והיה אחראי על הסדרת דרישות החיל ממטוסים חדשים. מסמך דרישות זה היה הבסיס לתכנון המטוסים. איליושין היה מעוניין לעבור לתכנון מטוסים והגיש מספר בקשות לעבור לתחום זה. בשנת 1931 איליושין קיבל אישור לעבור לתחום התכנון והחל לעבוד באחד ממשרדי התכנון הממשלתיים בו עבד גם אנדריי טופולב. בשנת 1933 הועמד בראש צוות של המשרד לתכנון ניסויי ליד מפעל לבניית מטוסים במוסקבה. בשנת 1935 קודם איליושין לראש משרד תכנון. המטוס הראשון שתוכנן על ידי איליושין היה מפציץ "צ.ק.ב 26". בשנת 1936 שבר המטוס את שיא העולם בנשיאת מטען, כאשר הייתה זו הפעם הראשונה שמטוס מתכנון ותוצרת סובייטית שובר שיא עולם בתחום התעופה. בשנת 1938 תכננו איליושין וצוותו את האיליושין Il-2, ובמהלך מלחמת העולם השנייה נבנו כ-40 אלף מטוסים מדגם זה. בתחילת 1948 החל המשרד בראשות איליושין לתכנן את ה-Il-28, מפציץ סילוני טקטי מוצלח, ממנו נבנו בסופו של דבר למעלה מ-6,000 יחידות. החל משנת 1943 החל משרד התכנון בראשות איליושין לתכנן מטוסים אזרחיים. המטוס האזרחי הראשון שתוכנן היה האיליושין Il-12 ובהמשך תוכננו בין היתר האיליושין Il-18 ו-האיליושין Il-62, שהיה המטוס האחרון שתוכנן על ידי איליושין. במקביל לתכנון מטוסים אזרחים, המשיך המשרד בראשות איליושין בתכנון מטוסי קרב, אם כי רוב המטוסים מסוג זה לא עברו לייצור סדרתי או שנבנו בסדרות קטנות יחסית. בשנת 1968 נבחר איליושין לחבר באקדמיה הסובייטית למדעים. בשנת 1970, בעקבות מחלה, הפסיק המתכנן הוותיק לעמוד בראש משרד תכנון איליושין, אך המשיך לשמש כיועץ. סרגיי איליושין נפטר בשנת 1977 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. מדיה וקבצים בנושא סרגיי איליושין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרגיי איליושין (ברוסית) אתר המוקדש לאיליושין (ברוסית) סרגיי איליושין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סרגיי איליושין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מאיאגואס

מאיאגואס (בספרדית: Mayagüez) היא עיר נמל בפוארטו ריקו, והיא נמצאת בחופו המערבי של האי. מאיאגואס נוסדה באופן רשמי ב-18 בספטמבר 1760, והיא הוכרה כהתיישבות נפרדת על ידי השלטון הספרדי ב-1763. העיר נקראה במקור נואסטרה סניורה דה לה קנדלריה דה מאיאגואס, שקוצר בהמשך לשם הנהוג כיום. מאיאגואס קיבלה מעמד של עיר ב-1877. ב-2010 העיר אירחה את משחקי מרכז אמריקה והקריביים. העיר נמצאת בירידה במצב הכלכלי עקב סגירת מפעלי תעשיות הטונה והטקסטיל בשנות ה-90 של המאה ה-20, שגרמה לאבדן של כ-11,000 מקומות עבודה. בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת פוארטו ריקו במאיאגואס ואוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פוארטו ריקו במאיאגואס. במרחק של כ-6 קילומטרים מצפון למאיאגואס נמצא נמל התעופה אאוחניו מריה דה אוסטוס שמציע טיסות לבירת פוארטו ריקו, סן חואן. מקסיקו קירוגה, מקסיקו. קולומביה קרטחנה, קולומביה. מדיה וקבצים בנושא מאיאגואס בוויקישיתוף
Rainmaker

"Rainmaker" (מוריד הגשם בתרגום חופשי) הוא שיר של הזמרת הדנית אמילי דה פורסט. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2014. "Rainmaker" הוא השיר הרשמי של אירוויזיון 2014 שבקופנהגן. השיר נכתב על ידי אמילי דה פורסט, ג'אקוב שאק גלסנר, פרדריק סונפורס. כשנשאלה על השיר ענתה דה פורסט, "השיר מדבר על שבט שמתאגד ביחד בשביל לקרוא ל'מוריד הגשם' שיחזיר את הפריחה לאדמותיהם שוב. אבל מבחינה כללית יותר, "מוריד הגשם" יכול להיות כל דבר או כל אחד- זה פשוט להתאגד ביחד ולעזור אחד לשני". היא גם דיברה על הנאתה מההצלחה לאחר ניצחונה באירוויזיון 2013, "אני מסתובבת ברחבי אירופה ומופיעה עם השירים שלי, הוצאתי את אלבום הבכורה שלי, וכתבתי הרבה מאוד שירים- למען האמת, אני חייה את החלום שלי!" השיר היה ללהיט גדול בדנמרק כשהגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה והוא אף הפך למיני להיט באירופה, כשהחמיץ בקושי את הtop 20 בשוודיה ונכנס למקום ה23 ואף הצליח להיכנס לtop 75 במצעד הבריטי. זו הייתה הפעם השנייה בה שיר של דה פורסט הגיע למעמד כזה, אחרי "Only teardrops" שזכה באירוויזיון 2013. במאי 2014, דה פורסט הופיעה עם השיר במהלך גמר האירוויזיון באצטדיון "B&W Hallerne" שבבירת דנמרק, קופנהגן. iTunes - Music - Rainmaker - Single by Emmelie de Forest
שלמה אריאל

שלמה אריאל (נולד ב-27 בפברואר 1939) הוא פסיכולוג קליני מומחה ומדריך ישראלי, מומחה בטיפול אינטגרטיבי, טיפול רגיש-תרבות וטיפול במשחק, סופר, מלחין ונגן בלוז. נולד וגדל ברמת גן, בן להורים מקישינייב שבבסרביה. למד בלשנות עברית וכללית באוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל תואר דוקטור לבלשנות מאוניברסיטת לונדון והיה מרצה לבלשנות תאורטית, בלשנות אנתרופולוגית והתפתחות השפה אצל ילדים באוניברסיטת לונדון ואחר כך באוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת תל אביב והאוניברסיטה העברית. לאחר הסבה מקצועית לפסיכולוגיה קלינית (תואר שני מאוניברסיטת תל אביב), החל לעבוד כמטפל, ובמקביל החל ללמד ולהכשיר מטפלים בתוכניות הכשרה מלאות, קורסים וסדנאות באוניברסיטאות ובמסגרות אחרות בישראל ובעולם. באמצעות הידע שרכש בבלשנות תאורטית, סמיוטיקה, פילוסופיה של המדע ואנתרופולוגיה פיתח מודל טיפולי שנועד להיות אינטגרטיבי, רב-מערכתי ורגיש להבדלי תרבות - מודל היהלום. אריאל פרסם ספרים ומאמרים רבים בתחומי מומחיותו. הגרסה העברית של ספרו "משחקי דמיון של ילדים – ביקור בארץ הפלאות" ראתה אור ב-2014. בנוסף, כתב ספרי ילדים, בהם הספרים "שירי משחק" ו"מילוני", וכן סיפורים ושירים להצגות תיאטרון. אריאל הוא מלחין ונגן מפוחית בלוז. הוא הקים בין השאר את הלהקה הישראלית "דלתא 5" ("The Delta 5 Blues Band"), המבצעת חומרים מקוריים שלו בסגנונות בלוז, R&B, סול ו-Funk. כן הקים את הלהקה "Rag Mama Rag – a Country Blues Quartet". בנוסף, הוא מרצה ומנגן במפוחית במופע "בלוז" על תולדות הבלוז והמוזיקה השחורה, עם להקתו של רוי יאנג, בבתי ספר תיכוניים ברחבי ישראל. Ariel, Shlomo; Sever, Irene and Kam, Matia, “Play in the Desert and Play in the Town: On Play Activities of Bedouin Arab Children”. In: Play and Culture, Helen B, Schwartzman, ed. N.Y.  Leisure Press, 1978. “Locutions and Illocutions in Make-believe  play”. Journal of Pragmatics, 1984. Strategic Family Play Therapy. (2nd edition) Chichester: Wiley, 1994. “Strategic Family Play Therapy”. In: Play Therapy, Theory and Practice: A Comparative Casebook. New York ,Wiley, 1997. Culturally Competent Family Therapy. Westport, Ct: Greenwood/Praeger, 1999. Children’s Imaginative Play – A Visit to Wonderland. Westport, Ct: Greenwood Publishing Group (with an introduction by Brian Sutton-Smith), 2002. "Family Play Therapy". In: Schaefer, Charles, Judy McCormick and Akiko Ohnogi, Eds. The International Handbook of Play Therapy. New York: Jason Aronson, 2005. Multi-dimentional therapy with families, children and adults: The Diamond Model. UK: Routledge, 2018. Integrative play therapy with individuals, families and groups. UK:Routledge, 2019 שירי משחק. תל אביב: מסדה, 1976 מילוני. תל אביב, המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1983. מילוני לתורה. תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1984. קיפי בגן הילדים. תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1985 משחקי דמיון של ילדים – ביקור בארץ הפלאות. תל אביב: אח, 2014. בכוונה תחילה, הוצאת פרדס, 2015. שוש: סיפורו של סוסון ים. כתב וצייר - שלמה אריאל, 2019. אתר האינטרנט הרשמי של שלמה אריאל האתר של להקת דלתא 5 ערוץ היוטיוב של שלמה אריאל ערוץ היוטיוב של להקת דלתא 5 הספרים של שלמה אריאל, באתר "סימניה" משחקי דמיון של ילדים, ביקור בארץ הפלאות, מאמר מבוא לספר שלמה אריאל, דף שער בספרייה הלאומית מס' רישיון 27-1629
יוטיקה

יוטיקה (באנגלית: Utica) היא עיר הבירה של מחוז אוניידה במדינת ניו יורק שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר היא 62,235 תושבים על פי מפקד האוכלוסין בארצות הברית של שנת 2010, עלייה של 2.6% ממפקד האוכלוסין של שנת 2000. יוטיקה והעיר הסמוכה, רומא הם הערים העיקריות באזור המטרופולין יוטיקה-רומא. יוטיקה ממוקמת במקום הרדוד ביותר לאורך נהר מוהוק. לפני שהאירופאים הגיעו לאזור חיו שם שבטי האירוקוי האינדיאנים. שנת 1773 הייתה השנה שבה התיישבו לראשונה אירופאים ביוטיקה. בשנת 1794 נסלל כביש אשר חיבר בין יוטיקה לאולבני והיה נקרא "סטייט רוד", בשנת 1797 הכביש הורחב והושלם ונקרא כמו בשמו כיום, כביש ג'נסי. ההתיישבות הקטנה הזו הפכה לאזור הובלה חשוב להעברת סחורות ולאנשים שעברו למערב מדינת ניו יורק והיו צריכים לעבור את האגמים הגדולים. בתחילת המאה ה-20 התרחש בעיר מקרה שבעקבותיו הוגש פסק הדין התקדימי לוכנר נגד מדינת ניו יורק. בין שנות השלושים לשנות החמישים במאה ה-20 יוטיקה נודעה בארצות הברית ואפילו בעולם כ"עיר חטאים" עקב מידת השחיתות והשליטה הפוליטית של רופוס פ. אלפנטה. יוטיקה ממוקמת באזור נהר המוהוק במדינת ניו יורק. בהתאם ללשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, השטח הכולל של העיר הוא 43 קמ"ר אשר מתוכם 42 קמ"ר הם יבשה ו-0.78 קמ"ר מים. לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר היו 62,235 תושבים. לפי המפקד של שנת 2000, צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,432.3 נפש לקמ"ר, היו 29,186 יחידות דיור בעיר בצפיפות ממוצעת של 689.2 יחידות דיור לקמ"ר. בשנת 2010 החלוקה האתנית בעיר הייתה: 69.0% לבנים, 15.3% אפרו-אמריקנים, 0.3% אינדיאנים, 7.4% אסיאתים, 0.1% פאסיפים, 3.9% מגזעים אחרים ו-4.0% משני גזעים או יותר. מדיה וקבצים בנושא יוטיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוטיקה (באנגלית) יוטיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוטיקה (ניו יורק), דף שער בספרייה הלאומית
מכונת פופקורן

מכונת פופקורן היא מכונה המשמשת לביקוע פופקורן. כבר בימי קדם שימש הפופקורן כחטיף שנוצר מביקוע הגרעינים של קלח תירס חם. מכונת הפופקורן המסחרית הראשונה יוצרה על ידי צ'ארלס קרטורס בתחילת המאה ה-19. היום ניתן למצוא גם מכונות פופקורן קטנות לשימוש ביתי. מכונות פופקורן מסחריות נמצאות בבתי קולנוע, תיאטראות וקרנבלים בהם ייצור הפופקורן מתבצע במחבת עם שמן רותח. בגלל השימוש בשמן, כ-45% מהקלוריות הם שומן. בסוף שנות השבעים הופיעו מכונות ביקוע הפופקורן באוויר חם, בשיטה זו רק 5% מהקלוריות מגיע כשומן. היום רוב הפופקורן לשימוש ביתי נמכר בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל. השיטה המקורית לביקוע תירס הייתה על ידי רשת צפופה שעליה הונחו גרגירי התירס שהונחה מעל לאש גלויה. התוצאה הייתה פופקורן חם, יבש, מבושל יותר מידי ולעיתים שרוף. מכונת הפופקורן של קרטורס יצרו את הפופקורן אוטומטית מתערובת של שמן, מלח וגרעיני התירס. התוצאה הייתה שכל גרגר התבקע בזמנו כך שהפופקורן נוצר בצורה אחידה. צ'ארלס קרטורס נולד באוהיו. הוא נדד ברחבי מערב ארצות הברית והתפרנס מציור, מעסקים, הוא פתח מאפייה ולאחר מכן חנות ממתקים, כאשר כל דבר הוביל למשנהו. במשך הזמן הוא חש תשוקה להבין איך דברים שונים עובדים. בחנות הממתקים הוא מכר גם בוטנים קלויים כאשר הוא קולה את הבוטנים בעצמו. מכיוון שהוא לא היה מרוצה ממכונת הקלייה, הוא תכנן מכונה שתעבוד טוב יותר. באותו הזמן הוא עבר לגור בשיקגו על מנת למכור את מכונתו החדשה. על מנת לבחון את מכונתו וכדי להתפרנס הוא רכש חנות בה התקין את המכונה וניסה לקלות בה כל מיני דברים. המכונה יכלה לקלות בוטנים, קפה, ערמונים ופופקורן. בגלל הביקוש לקליית פופקורן הוא יצר מכונה שקלתה פופקורן ובוטנים במקביל. בגלל שיטת הקלייה, המכונה שלו הייתה הראשונה שבה הפופקורן יצאו בצורה אחידה. הוא הגיש פטנט על המכונה ב-1891. הוא יצר קרון ליצור פופקורן לתערוכה העולמית של שיקגו שם הוא הציג את הדגם הראשון של קרון זה. לאחר תקופת הרצה, הוא מכר מספר קרונות כאלו שמשכו אנשים לקנות ברחוב שקיות פופקורן חם. ב-1978 ייצרו בחברת פרסטו (Presto) מכשיר ביתי לביקוע הפופקורן המבוסס על אוויר חם תחת השם "Popcorn Pumper". במכשיר זה, כל גרגר תירס שהתבקע, יוצא מהמכשיר כך שהגרגרים לא נשרפים כמו בשימוש ברשת המונחת על אש. בנוסף, בגלל שאין שימוש בשמן במהלך הביקוע, הערך הקלורי של הפופקורן נמוך מאשר בשימוש בשמן. באמצע שנות השבעים חברת פילסברי יצרה מכשיר לשימוש לביקוע פופקורן במיקרוגל, מה שחוסך בקניית מכשיר חשמלי ייעודי לעשיית פופקורן. היום אנשים רבים משתמשים בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל, בשקית הרכב של גרגרי תירס, חמאה (או חומר שומני אחר) ומלח שהחשיפה של הגרגרים לגלי המיקרו מחמם את הגרגר עד לביקועו. מדיה וקבצים בנושא מכונת פופקורן בוויקישיתוף הפופקורן היה נפוץ בפרו העתיקה, תיאור התגלית
אוטוסוגסטיה

אוטוסוגסטיה (סוגסטיה עצמית) או בעברית השאה עצמית היא תהליך פסיכולוגי שבו בני אדם יכולים לשנות את דעתם, עמדותיהם, רגשותיהם, ואמונותיהם על ידי שכנוע עצמי והשפעה תת-מודעת על מרכיבים אלה. התופעה מתרחשת במגוון תחומים והיא אופיינית לתחומים של קריירה, בריאות ונפוצה מאוד בתחום הזוגי והרומנטי. אוטוסוגסטיה נעשית בדרך כלל במטרה לשכנע את התת מודע בדברים חיוביים ואו במטרה לשנות התנהגות מסוימת. אחת הדרכים המקובלות לאוטוסוגסטיה היא חזרה על אמירות מחזקות כגון "אני אוהב את עצמי", ועל ידי כך לגרום לתת מודע להאמין בנכונות הדבר. בדומה לכך, אנשים רבים גורמים לעצמם נזק בלא יודעין על ידי כך שחוזרים על משפט שלילי כלשהו כגון "אני מכוער" ובכך גורמים לתת מודע להאמין בנכונות הדבר. המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" וכך למעשה פועלת הסוגסטיה – היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית, באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, באמצעות שפת גוף. סוגסטיה היפנוזה דמיון מודרך
Twitch Plays Pokemon

Twitch Plays Pokemon (מילולית: Twitch משחקים בפוקימון) הוא ערוץ באתר שידורי הווידאו Twitch.tv המגדיר את עצמו כניסוי חברתי, ומבוסס על מיקור המונים בניסיון לשחק במשחקים מהסדרה "פוקימון" של חברות נינטנדו ו-Game Freak משנת 1996, על ידי עיבוד פקודות הנשלחות על ידי משתמשים בצ'אט של הערוץ. הרעיון למיזם והתוכנה לעיבוד הפקודות פותחו על ידי מתכנת אוסטרלי אנונימי, שהחל את שידורי הערוץ ב-12 בפברואר 2014 עם המשחק "פוקימון אדום". באופן בלתי צפוי, נהפך הערוץ לוויראלי עם ממוצע של כ-80,000 צופים בו-זמנית (עם לפחות 10% השתתפות), כאשר בשיאו צפו בו כ-120,000 בו זמנית. עד 22 בפברואר באותה שנה, צבר הערוץ מספר צפיות כולל של למעלה מ-26 מיליון. המיזם זכה לסיקור תקשורתי נרחב עקב טבעו הכאוטי, האתגרים העומדים בפני המשתתפים לאור מגבלות המשחק וכן הקהילה וממים אינטרנטיים שצמחו מתוך המשתתפים. את המשחק סיימו לבסוף לאחר 16 יום, 7 שעות, 45 דקות ו-30 שניות. מתום שידור המשחק הראשון, חלה ירידה דרסטית בכמות הצופים בערוץ שעומדת מאז על כ-10,000 צפיות בממוצע. יממה לאחר סיום המשחק הראשון בסדרה, ב-1 במרץ 2014, החל יוצר המשחק בשידור "פוקימון קריסטל", שאותו סיימו לאחר 13 יום, שעתיים ושתי דקות. ב-22 במרץ 2014 החל יוצר המשחק בשידור המשחק "פוקימון ברקת". אתר האינטרנט הרשמי של Twitch Plays Pokemon TwitchPlaysPokemon.org (באנגלית) Frum, Larr, Can 80,000 people play this video game together?, ‏2014-02-18 (באנגלית) Twitch Plays Pokemon, סרטונים בערוץ היוטיוב Twitch Plays Pokemon, ערוץ באתר Twitch.tv אשחר כהן‏, הלהיט החדש: משחק פוקימון המוני, באתר וואלה, 19 בפברואר 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים ובנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שחמט 360

שחמט 360 הוא גרסה של משחק השחמט. הגרסה הזו משלבת משחק בלוח עגול (ומכאן נגזר השם - 360), משחק בשלושה שחקנים, וצורת משחק מיוחדת ושונה. הגרסה הומצאה במקור בשם Three Man chess, ושוכללה עם חוקים וכללים חדשים. המשחק משוחק עם כלים בצבע לבן, שחור, וצבע אמצעי (לרוב אפור או צבע קרמי כגון כתום או בז'). חוקי תנועת הכלים דומים לאלו של השחמט הרגיל, אך מכיוון שהלוח הוא מעגל ולא ריבוע, תנועת הכלים משתנה. צריח - הצריח יכול לנוע בקווים ישרים לכיוון המרכז, ובמעגלים סביבו. רץ - הרץ נע באלכסונים, אך בלוח העגול של שחמט 360 הרץ יכול לזוז באלכסון ולחזור למקומו הנוכחי, בעזרת שימוש בעיגול המרכזי. פרש - הפרש נע באופן זהה לשחמט רגיל ואין באפשרותו לקפוץ לחצי השני של הלוח דרך העיגול המרכזי. מלכה - המלכה, כמו בשחמט רגיל, משלבת את תנועת הצריח והרץ. היא יכולה לכסות בגרסת שחמט 360 משבצות רבות ונועד לה תפקיד עיקרי במשחק. מלך - המלך נע בדיוק כמו המלך במשחק הרגיל. בין הצריחים של שני השחקנים ישנה הגנת גדר. חוץ מלפרש, אין לעבור עם כלי מסוים מעל לגדר. חוק זה מסייע במניעת לקיחת הצריח של היריב ומניעת הצרחות כבר בתור הראשון. אם החייל שליד הקצוות של המגרש "שלך" הולך שניים קדימה, החייל החיצוני שלך יכול לקחת אותו במשבצת הראשונה אחרי קו ההתחלה שלו. לאחר מתן מט, מקבל המט יכול להמשיך ולשחק עד אשר השחקן המאיים יכה את המלך. לאחר הכאת המלך אין השחקן יכול להזיז את כליו. אך כל עוד לא ניטל המלך, השחקן ממשיך במשחק. לאחר ששחקן אחד הפסיד, נותרו השניים האחרים לשחק עד שאחד מהם יקבל מט. K מלך Q מלכה B רץ R צריח N פרש לרגלי אין אות מיוחדת, אלא הוא מסומן בעזרת העמודה בה הוא נמצא. בלוח שחמט 360 יוצאת מן המעגל 24 רצועות, שבכל אחת מהן ישנן 6 משבצות. הרצועות ממוספרות מA ועד X, כאשר ב-A נמצא הצריח השמאלי הלבן. המעגל החיצוני הוא 1, והפנימי הוא 6, כך שהצריחים הלבנים ממוקמים h1 וב-a1, והרץ הלבן ממוקם בc1. לבן: המלך מימין והמלכה משמאל שחור: המלך מימין והמלכה משמאל צבע מעבר: המלך משמאל והמלכה מימין : לקיחה + שח ++ שח כפול (שח לשני השחקנים האחרים ביחד) # מט ? מהלך לא צפוי ?! מהלך רע !? מהלך מפוקפק Y מזלג הליכה רגילה מסומנת בעזרת שם החייל + משבצת אליו הוא הולך. דוגמה: פרש הולך לעמודה X שורה 3 Nx3 אם ישנם שני כלים זהים שיכולים להגיע לאותה עמדה (לדוגמה - שני פרשים) רושמים גם את עמודת ההתחלה שלו. דוגמה: פרש בD2 מגיע לE4 ולא הפרש שנמצא בF2 Nde4 לקיחת כלי מסומנת בעזרת סימן הנקודתיים וציון העמודה של הכלי התוקף. אין חשיבות לכלי המותקף. לדוגמה: מלכה שנמצאת בJ3 לוקחת פרש בL3. Qj:l3 שח לאחד השחקנים מסומן בעזרת סימן הפלוס. לדוגמה: המלכה הולכת לV6 ועושה שח למלך השחור. Qv6+ שח לשני השחקנים האחרים מסומן בעזרת פלוס כפול. לדוגמה: הפרש הולך לM1 ועושה שח למלך השחור והבז'. Nm1++ מט במשחק מסומן בעזרת סימן הסולמית. לדוגמה: מלכה הולכת לD2 ועושה מט. Qd2# ניתן לכתוב גם כי כלי עשה מט לאחד ורק שח לשני. לדוגמה: צריח הולך לG3, עושה מט ללבן ושח לשחור Rg3#+ ‏ 3manchess כולל ספרי הדרכה לוריאנט לוח עץ מותאם למשחק