laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הלה הדס

הִלה הדס-עבו (נולדה ב-3 בדצמבר 1958) היא מנכ"לית אנוש – העמותה הישראלית לבריאות הנפש משנת 2007, מנכ"לית המכללה האקדמית אחוה (2000–2006), חברה בשולחן העגול הבין מגזרי של משרד ראש הממשלה משנת 2016 ויושבת ראש משותפת מ-2019. הדס נולדה ביפו וגדלה ברמת גן בתם של הדסה ויחיאל עבו, אחות ל-3 אחים, נצר למשפחת עבו, משפחה יהודית שעלתה מאלג'יר לגליל ופעלה רבות לחיזוקו של היישוב היהודי באזור. היא בוגרת תיכון בליך. עם סיום לימודיה התגייסה לצה"ל בשנת 1977 ושנה לאחר מכן סיימה קורס קצינות. בשנים 1979–1980 שרתה בתפקיד מפקדת יחידת חיב"ה (חיילות בשרות המשטרה) בתל אביב, פיקוד מרכז ובשנים 1980–1981 שימשה כסגנית קצינת ח"ן בפיקוד דרום. לאחר שחרורה מצה"ל היא החלה את לימודיה האקדמיים במדעי החיים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. היא בוגרת תארים ראשון (1984), שני (1987), שלישי (1992) ופוסט-דוקטורט (1995) מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 1995–1998 ניהלה הדס את החטיבה האקדמית לתואר ראשון במכללה האקדמית אחוה. ב-1998 הצטרפה לבן זוגה שהוצב בחיל האוויר האמריקאי מטעם חיל האוויר הישראלי עד לשנת 2000. עם שובה לארץ החלה לנהל את המכללה האקדמית אחווה עד לשנת 2006 ובשנת 2007 החלה לנהל את אנוש – העמותה הישראלית לבריאות הנפש. באפריל 2019 נבחרה הדס להדליק משואה בטקס יום העצמאות. חברת ועדת היגוי של העיר מודיעין-מכבים-רעות במסגרת "שותפות ביחד" לשעבר "שותפות 2000", מול הקהילה היהודית ברוצ'סטר ניו יורק. במסגרת זו הובילה וייזמה של תוכניות בתחום של חינוך לזהות יהודית פלורליסטית ולחיזוק הקשר עם יהדות התפוצות (2003 - עד היום). חברה בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו (2009 - עד היום). חברה בוועדת ההיגוי העליונה הבינלאומית לקידום חזון השותפויות (2010 - עד היום). חברה בוועד המנהל של האגודה הישראלית לשיקום פסיכיאטרי (2012 - עד היום). חברה בוועד המנהל של המכללה האקדמית אחווה (2012 - 2019). בשנת 1991 זכתה בפרס קרן וולף לתלמידי דוקטורט מצטיינים. בשנת 1994 זכתה בפרס קרן קורט לתלמידי פוסט-דוקטורט. בשנת 2020 זכתה באות בן-גוריון מטעם אוניברסיטת בן-גוריון. הדס נישאה לבועז, טייס בחייל האוויר הישראלי ולאחר מכן טייס בחברת אל על. לזוג נולדו שלושה ילדים ניר, עדי וניצן. עדי, נפטרה מסרטן בשנת 2003 בגיל 16 ולאחר מכן נפטר גם בועז, בן זוגה, מסרטן בשנת 2012. היא מתגוררת במודיעין-מכבים-רעות. הלה הדס, ‏מנכ"לית "אנוש" קוראת למפלגות ואנשי תקשורת להפסיק להשתמש בסטיגמות על מתמודדי נפש, באתר ‏מאקו‏, 2 באפריל 2019 לתפארת מדינת ישראל - נבחרו מדליקות ומדליקי המשואות בטקס הממלכתי בהר הרצל, לרגל חגיגות ה–71, שיעמוד השנה בסימן "רק בגלל הרוח- מצדיעים לרוח הישראלית", באתר משרד התרבות והספורט, 5 במאי 2019 אלמוג בוקר, "חשוב להחזיק בתקווה": האישה שתומכת במתמודדי נפש ותשיא משואה, באתר חדשות 13, 6 במאי 2019 סיון קלינגבייל, יום בחיי ד"ר הלה הדס, מנכ"לית עמותת אנוש(הקישור אינו פעיל), 365 ימים - הבלוג של סיון קלינגבייל, 3 בדצמבר 2014 בת אנוש- ריאיון עם מנכ”לית עמותת אנוש ד”ר הלה הדס, באתר אנוש, 21 באוגוסט 2017 דיאנה בחור ניר, "הלה מצליחה לחולל שינוי במדינה שמזניחה את הטיפול בבריאות הנפש", באתר כלכליסט, 3 בספטמבר 2018 פ.א פגישה אישית - אורחת: ד"ר הלה הדס, באתר גלגלצ, 12 באוקטובר 2019 זה הזמן להתחבר לנפש - ד"ר הלה הדס - מנכ"לית עמותת אנוש, באתר youtube,‏ 9 בדצמבר 2020 ערן קמינסקי, תושבת רעות תדליק משואה בטקס יום העצמאות,‏ בארת מודיעין ניוז, 22 באפריל 2019
לתת (שיר)

"לתת" הוא שיר שכתבה חמוטל בן זאב, והולחן ובוצע על ידי בעז שרעבי. השיר יצא לאור בשנת 1987. השיר נכתב על ידי חמוטל בן זאב במטבח שבביתה אשר בזכרון יעקב. הוא נכלל באלבום "משאלה" שיצא על ידי בעז שרעבי בשנת 1987. עם יציאתו לא היה השיר ללהיט, ורק במשך הזמן צבר השיר אהדה בציבור. השיר היה חלק מפסקול הסרט "אבא גנוב", שיצא לאקרנים ב-1987. "לתת" הוקלט על ידי עפרה חזה בשנת 1998 במסגרת אלבום עבודה עברית שיצא לרגל יובל למדינת ישראל בשנת 1998. בשנה זו השיר נבחר כשיר היובל של גלי צה"ל. בשנת 1998, הקליטה חזה את השיר מחדש. השיר נכלל באלבום שיצא במסגרת הפרויקט המוזיקלי "עבודה עברית". בשנת 2008, הופץ השיר על גבי תקליטור, על ידי חברת התקליטים IMP רקורדס, בישראל. בנוסף לכך, יצא מיני-אלבום רמיקסים אותו עשה עופר ניסים. ראשיתו של הפרויקט בשנת 1998 ביוזמתו של המוזיקאי מיכה שטרית, אז ביצעו 51 אמנים ישראלים גרסאות כיסוי לשירים שונים, וזאת כמחווה ל-50 שנות יצירה מקורית במוזיקה העברית. הפרויקט הושק ביום העצמאות במארז של ארבעה תקליטורים המכילים את 51 הביצועים המחודשים. פרויקט זה זכה להצלחה רבה ושירים רבים מתוכו הפכו ללהיטים גדולים, כדוגמת "עוד חוזר הניגון" בביצועו של ברי סחרוף, או "לעיתים" ("מה את מבינה") של שלמה ארצי. עד היום נמכרו ממנו למעלה מ-200,000 עותקים. במסגרת הפרויקט, הוקלט השיר "לתת" מחדש על ידי עפרה חזה. הגרסה נכללה באלבום שיצא. מילות השיר, באתר שירונט שיר אחד 🎤 עיבוד טלוויזיוני להסכת | בועז שרעבי - לתת, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 28:48) יואב איתיאל, יוצאות לאור, באתר גפן מגזין המושבות, 31 במאי 2013 בועז שרעבי מספר בבית אבי חי, באתר "הבמה" Ofra Haza - Latet - To Give (Official) // עפרה חזה - לתת Ofra Haza - Latet, Discogs (באנגלית) Latet - EP by Offer Nissim & Ofra Haza on iTunes (באנגלית בריטית), נבדק ב-2020-02-23
היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ

היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ (בגרמנית: Heinrich XIII Fürst Reuß zu Greiz;‏ 16 בפברואר 1747 - 29 בינואר 1817) היה נסיך רויס-גרייץ בין השנים 1800–1817. היינריך נולד ב-16 בפברואר 1747 בגרייץ, להיינריך האחד עשר, רוזן רויס-אוברגרייץ ולקונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-קסטריץ, בתם של היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-קסטריץ והברונית מריה אלאונורה אמה פון פרומניץ-דיטרסבאך. ב-28 ביוני 1800 מת אביו, והיינריך ירש את תאריו. לאחר ההרס של גרייץ בעקבות שרפה בשנת 1802, הוא הורה לבנות מחדש את העיר בסגנון נאו-קלאסי, והעביר את ביתו מהאוברס שלוס (הטירה העליונה) לאונטרס שלוס (הטירה הנמוכה), כדי להיות יותר בקשר עם העם והחיים החברתיים של הנסיכות. היינריך גם התבלט בשירותו הצבאי באוסטריה כפילדמרשל, עד כדי כך שהוא נחשב לאחד מידידיו הטובים של הקיסר יוזף השני. היינריך הצטרף לקונפדרציה של הריין בשנת 1807, ולאחר מכן היה חבר הקונפדרציה הגרמנית. בקונגרס וינה הוא היה מעורב בסכסוך טריטוריאלי עם ממלכת סקסוניה, שממנו יצא מנצח וזכה בערים אלטגומלה וקיהדורף . ב-9 בינואר 1786 התחתן היינריך בקירכהיימבולנדן עם וילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו, ממנה נולדו לו שלושה ילדים: היינריך השמונה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1787) היינריך התשעה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1790–1836), התחתן עם גספארין, נסיכת רואן-רושפור. היינריך העשרים, נסיך רויס-גרייץ (1794–1859), התחתן עם סופיה, נסיכת לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג, ולאחריה התחתן עם קרולינה, נסיכת הסן-הומבורג. מדיה וקבצים בנושא היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ בוויקישיתוף
קישהוטה

קישהוטה (בהונגרית: Kishuta) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה שנים רבות מ-413 תושבים בשנת 1990 עד ל-271 תושבים בלבד בשנת 2018 (ירידה של כ-34%). במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים מדיה וקבצים בנושא קישהוטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קישהוטה (בהונגרית) הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרק רוז'אוולדי

מַרְק רוֹזַ'אווֹלְדִי (במקור מרדכי "מוטקה" רוזנטל, בהונגרית: Rózsavölgyi Márk; (בַּלַשַדִיאַרְמַט, 14 באוגוסט 1787 – פשט, 23 בינואר 1848) היה מלחין וכנר יהודי-הונגרי. הוא כונה כבר בחייו "אבי הצ'ארדש". בנו, דיולה (יוליוס) רוז'אוולדי, ייסד בשנת 1850 יחד עם נורברט גרינצוייל, חברה להוצאה לאור של מוזיקה ולארגון קונצרטים, החברה והחנות המפורסמת קיימות עד היום במרכז בודפשט. בן אחר של מרק, ליאופולד, הפך לרופא. שם משפחתו ההונגרי הוא תרגום מדויק של שמו הגרמני המקורי, רוזנטל, דהיינו "עמק ורדים". מוצאו ממשפחת סוחרים יהודית. הוא התחיל את לימודיו בגיל צעיר וסיים אותם בפראג, שם התפרנס מ"כתיבה תמה". הוא הגיע לפשט בשנת 1808 והתחיל לעבוד בתפקיד כנר ראשון ב"חברת התיאטרון ההונגרי" בשנת 1813 הוא עבר לעיר באיה שם היה מקום מושבו עד לשריפה הגדולה בשנת 1819. שוב עבר לפשט, ושוב המשיך בנדודים, כי קיבל משרת כנר בתזמורת התיאטרון בעיר טימישוארה. במשך הזמן הוא עבר כמעט בכל הונגריה ככנר וירטואוז. הוא ניגן ניגונים הונגריים ישנים, ניגן את יצירותיו ואת עבודות הצ'רדש שלו בכל מקום, לעיתים קרובות מאוד אפילו ללא ליווי מוזיקלי נוסף. יצירותיו הפכו ידועות ופורסמו במספר אוספים. בשנת 1833 חזר שוב לפשט, אך המשיך גם את מסעות הקונצרטים שלו ברחבי המדינה. בשנת 1837 כתב יצירה בשם "קולות שמחה לאומית" (22 באוגוסט 1837) לפתיחת "התיאטרון ההונגרי של פשט" שהפך מאוחר יותר ל"תיאטרון הלאומי". הוא מונה לכנר הראשון של תזמורת התיאטרון וגם למנהלה המוזיקלי. נשמתו הנודדת לא מצאה את מקומה בתוך ההגנה של תיאטרון קבוע בנוי אבן ועד מהרה יצא שוב לדרך. בשנת 1845 הוא עדיין הופיע בערים אוראדיה, אגר, קאריי והחל סיור קונצרטים כפריים חדש, אך בשל מחלתו נאלץ לשוב לפשט, שם חי בעוני ומת במחלתו. עד מותו הייתה לו ידידות קרובה עם שנדור פטופי שהפך לימים למשורר הלאומי של הונגריה. פטופי כתב מאמר בשנת 1844 עליו ועל יצירתו בגיליון המגזין "האופנה ההונגרית". את זכרו הנציח פטופי בשירו "מוזיקאי זקן, מה חטאתי לך". מייסדי המוזיקה לריקודים בהונגריה. מאמר בעיתון "עיתון יום ראשון" מאת לאיוש אווה. (בהונגרית) מאמר על חייו (בהונגרית) הלקסיקון לקורות חיים (בהונגרית) Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar zsidó lexikon. 1929. הלקסיקון ליהודים הונגרים (בהונגרית) מדיה וקבצים בנושא מרק רוז'אוולדי בוויקישיתוף מרק רוז'אוולדי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מרק רוז'אוולדי, באתר Discogs (באנגלית) מילון אנציקלופדי של מוזיקה ומוזיקאים בשפה הגרמנית. מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים http://www.rozsavolgyi.hu/
היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ

היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ (בגרמנית: Heinrich XI Fürst Reuß zu Greiz;‏ 18 במרץ 1722 - 28 ביוני 1800) היה הנסיך הראשון של נסיכות רויס-גרייץ בין השנים 1778–1800. היינריך נולד ב-18 במרץ 1722 בגרייץ, והיה בנם הצעיר של היינריך השני, רוזן רויס-אוברגרייץ, והרוזנת סופיה פון בותמר, בתם של יוהאן קספאר, רוזן בותמר וגיזלה ארדמוט פון הוים. בשנת 1723 מת אחיו, היינריך התשיעי, רוזן רויס-אוברגרייץ, והיינריך ירש את רוזנות רויס-אוברגרייץ. בשנת 1768 מת היינריך השלישי, רוזן רויס-אונטרגרייץ, והיינריך איחד את שתי הרוזנויות לרוזנות רויס-גרייץ. ב-12 במאי 1778 העניק לו יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את התואר נסיך, ובשנת 1800 הוא מת ובנו היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ ירש את נחלותיו ותאריו. ב-4 באפריל 1743 התחתן היינריך עם קונרדינה אלאונורה, נסיכת רויס-קסטריץ, בתם של היינריך העשרים וארבעה, רוזן רויס-קסטריץ והברונית מריה אלאונורה אמה פון פרומניץ-דיטרסבאך, ממנה נולדו לו אחד עשר ילדים: היינריך השנים עשר, רוזן רויס-גרייץ (1744–1745) אמליה, רוזנת רויס-גרייץ (1745–1748) היינריך השלושה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1747–1817), התחתן עם וילהלמינה לואיזה, נסיכת נסאו-ויילבורג. פרדריקה, נסיכת רויס-גרייץ (1748–1816), התחתנה עם פרידריך לודוויג, רוזן קסטל-רידנהאוזן, ולאחריו התחתנה עם פרידריך וילהלם, נסיך הוהנלוהה-קירכברג. היינריך הארבעה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1749–1799), התחתן עם מארי אן מאייר. היינריך החמישה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1751–1825) איזבל אוגוסטה, נסיכת רויס-גרייץ (1752–1824), התחתנה עם גאורג וילהלם, רוזן קירכברג-הכינגן. מריה, רוזנת רויס-גרייץ (1754–1759) ויקטוריה, נסיכת רויס-גרייץ (1756–1819), התחתנה עם וולפגנג ארנסט השני, נסיך איזנבורג-בידינגן. היינריך השישה עשר, רוזן רויס-גרייץ (1759–1763) היינריך השבעה עשר, נסיך רויס-גרייץ (1761–1807), התחתן עם באבט פון ונץ. ב-25 באוקטובר 1770 התחתן היינריך בשנית בפרנקפורט עם אלכסנדרינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-היידסהיים, בתם של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, וקתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים, אולם לא היו להם ילדים. מדיה וקבצים בנושא היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ בוויקישיתוף
קובאצ'וואגאש

קובאצ'וואגאש (בהונגרית: Kovácsvágás) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים ובבית קברות של הכפר ישנם מספר מצבות יהודיות ישנות. מדיה וקבצים בנושא קובאצ'וואגאש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קובאצ'וואגאש (בהונגרית) הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מצבות יהודיות בקובאצ'וואגאש מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הסטרד

הסטרד (באנגלית: The Strad) הוא ירחון בריטי בנושאי מוזיקה קלאסית, בדגש על כלי קשת. שמו של המגזין נגזר ממשפחת בוני כלי הקשת הידועה, סטרדיוואריוס. הגיליון הראשון יצא בחודש יוני, 1890. המגזין מיועד לנגנים מקצועיים וחובבים כאחד, וכולל כתבות תוכן על נגנים והרכבים בעלי שם, מידע וביקורות על קונצרטים ותקליטים, הרצאות (masterclass) אשר נוגעות בנושאים של טכניקות נגינה או בבנייה ותיקון של כלי קשת (Luthier), וסקירה של אירועים היסטוריים חשובים. בנוסף, המגזין כולל גם מידע בנושאי חנויות מוזיקה ותווים, לימודים בבתי-ספר למוזיקה ברחבי העולם, וקורסי קיץ הקשורים בנגינה או בנייה של כלי קשת. אתר האינטרנט הרשמי של הסטרד ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה ובנושא כתבי עת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה אגוזי (קצין)

משה אגוזי (25 במרץ 1928 - 19 באוקטובר 1973) היה קצין צה"ל שפיקד על גדוד מילואים של חרמ"ש במערכה בחזית הצפון במלחמת יום הכיפורים. בשלהי המלחמה נפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר אגוזי בצל"ש הרמטכ"ל. משה אגוזי נולד בחדרה. בילדותו חלה בדלקת קרום המוח והיה בחוסר הכרה, אך החלים. למד בבית הספר התיכון בקיבוץ מזרע, שהיה לביתו משנת 1942 ולכל יתר ימי חייו. לאחר שירותו הצבאי למד בטכניון. בקיבוצו היה לדמות בולטת. הוא ריכז את עבודות החשמל ואחר כך מונה למרכז הבנייה במשק. בשנים 1960-‏1963 שימש כמזכיר הקיבוץ. בהמשך שובץ לעבודה במפעל ההידראוליקה של הקיבוץ, תעמ"ל, והתקדם בו עד לתפקיד מנהל המפעל. אגוזי היה פעיל מנעוריו בתנועת השומר הצעיר, וב-1966 הוטל עליו לעמוד בראש המטה להכנת כינוס השומריה הרביעית, תפקיד לו הקדיש כשנה. כמו כן היה חבר הוועד הפועל של השומר הצעיר מ-1965 ועד מותו. ב-1951 נישא אגוזי לירדנה, שאותה הכיר במהלך מלחמת העצמאות. נולדו להם חמישה ילדים. אגוזי שירת בהגנה מ-1947 וגויס לצה"ל בעיצומה של מלחמת העצמאות. הוא סיים את שירותו בדרגת רב-סמל. בשירות המילואים סיים אגוזי קורס קצינים וקורס מפקדי פלוגות בחיל הרגלים, ולאחר הסבה לחרמ"ש סיים קורס מפקדי פלוגות של חיל השריון. הוא שירת תקופות ארוכות במילואים והתקדם עד לדרגת סגן אלוף. השתתף במלחמת סיני ובמלחמת ששת הימים. במלחמת יום הכיפורים, בגיל 45, שירת אגוזי כמפקד גדוד החרמ"ש 91 וכוח פליקס שהיה בפיקודו של פליקס חנין בחטיבת המילואים 9, אשר השתתפה בקרבות בחזית הצפון. אף על פי שגדודו היה רכוב על גבי זחל"מים מיושנים התעקש אגוזי על כך שהוא ישולב בפעילות המבצעית. לאחר פריצת צה"ל למובלעת הסורית השתתף גדודו בטיהור הכפר חאן ארנבה. ב-19 באוקטובר נקרא כוח גדודי בפיקודו להחליף גדוד צנחנים שכבש בלילה מידי הצבא הסורי את הכפר אום בוטנה שבגזרה הדרומית של המובלעת. מיד לאחר ההחלפה הותקף כוחו של אגוזי בהתקפת נגד של הסורים. במהלך ההתקפה נפגע הזחל"ם של אגוזי בפגיעה ישירה של פגז. הוא נפצע קשה והועף ממנו. התקפת הנגד הסורית נהדפה בדי עמל בסיוע טנקים. אגוזי פונה לבית החולים רמב"ם בחיפה, שם מת מפצעיו. לאחר המלחמה הובא משה אגוזי לקבורה בקיבוצו. צעיר ילדיו היה בן חמש בנפלו. כל נכדיו נולדו אחרי מותו. בשנת 1974 עוטר אגוזי לאחר מותו בצל"ש הרמטכ"ל, כאות הערכה לאומץ הלב שגילה והדוגמה האישית שנתן לחייליו במהלך המלחמה. שמו של משה אגוזי הונצח על גבי אנדרטת יד לשריון ועל גבי אנדרטה בקיבוצו, אנדרטה בחדרה והאנדרטה לזכר נופלי התנועה הקיבוצית ביערות מנשה, וכן בהיכל הזיכרון הממלכתי לחללי מערכות ישראל. משפחתו של אגוזי הוציאה חוברת לזכרו. דברים לזכרו נכללו בחוברת שיצאה לאור לזכר שבעת חללי קיבוץ מזרע שנפלו במלחמת יום הכיפורים. בניין המשרדים החדש של חברת תעמ"ל נקרא על שמו. משה אגוזי: נפל במלחמת יום-כיפור ב-19 באוקטובר 1973, היה בן ארבעים וחמש במותו, מזרע, תשל"ו במקום בו נעקר האילן בוכה הרוח..., מזרע, 1973 קורות החיים של משה אגוזי, באתר "יזכור" נוסח הצל"ש של משה אגוזי, באתר הגבורה דף ההנצחה של משה אגוזי (אורכב 10.06.2020 בארכיון Wayback Machine), באתר קיבוץ מזרע (כולל סרטון) מפקד הגדוד משה אגוזי, באתר עמותת חיל הטכנולוגיה והאחזקה חיים הרצוג, מלחמת יום הדין, ירושלים: עידנים, 1975, עמ' 135.
All I Ask

"All I Ask" (בעברית: "כל מה שאני שואלת") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אדל, מתוך אלבומה השלישי, 25. השיר יצא לאור ב-20 בנובמבר 2015, בסמוך לצאת האלבום, על ידי חברת התקליטים אקס-אל רקורדינגס. אף על פי שלא יצא כסינגל, הצליח השיר להגיע אל המקום ה-41 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי אדל, ברונו מארס, פיליפ לורנס וכריסטופר ברודי בראון והופק על ידי הסמיזינגטונס. אדל הופיעה עם השיר במסגרת ההופעה Adele Live in New York City, ובתוכנית הטלוויזיה "המופע של אלן דג'נרס". בבריטניה, זכה השיר למעמד הכסף על סך מכירות של כ-200,000 עותקים. מידע על היצירה "All I Ask" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "All I Ask" באתר יוטיוב Songwriter Profile: Brody Brown (Bruno Mars, Adele, Mark Ronson), Music Connection Magazine, ‏2016-03-07 (באנגלית) Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Adele – All I Ask (באנגלית), נבדק ב-2019-05-08 Rana Hanna (2016-06-12), Adele - All I ask - Live on the Ellen Degeneres show, נבדק ב-2019-05-08 www.bpi.co.uk musiccanada.com
בראשית (אלבום)

בראשית הוא אלבומה השישי של הזמרת גלי עטרי, שיצא במרץ 1989. האלבום ממשיך את הקו המוזיקלי של שני אלבומיה הקודמים של עטרי - מוזיקת פופ ואמצע הדרך. את כל המילים לשירים באלבום כתבה הפזמונאית רחל שפירא, חלקם שירים שהולחנו במיוחד עבור האלבום וחלקם גרסאות כיסוי לשירים ישנים, הן כאלה שכתבה שפירא במקור לאמנים אחרים והן תרגומים שלה ללהיטים לועזיים. "בראשית" הניב מספר להיטים ובהם: "אמצע שום מקום", "עוף מוזר" אשר הגיע למקום ה-26 בבמצעד הפזמונים השנתי תשמ"ט (1989), "אדבר איתך", "בראשית", "כמו עשב בניסן" ו"מראה מכושפת". האלבום נמכר בכ-15,000 עותקים ועטרי שוב יצאה למופע בעקבות הצלחת האלבום. כל המילים: רחל שפירא. בשיר "בראשית": מילים מקוריות של דון מקליין, גרסה עברית: רחל שפירא. בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים: 6–10 - צד ב'. עיבודים והפקה מוזיקלית: אילן וירצברג. מפיק ויועץ אמנותי: סולו יורמן. תופים: מאיר ישראל. גיטרה בס: מיקי שביב. קלידים וגיטרות: אילן וירצברג. סקסופון: דור בן פורת. קלידים: עדי דגני. קולות: גלי עטרי, אילן וירצברג. הוקלט ובושל באולפני "טריטון", 1988. טכנאי הקלטה: מרק רוטוויל. מיקס: ג'ון מקסוויט. עוזר טכנאי: איל דפנה. חיתוך ועריכה דיגיטלית: טים יאנג, סי.בי.אס. לונדון. מפיק אחראי: זאב אולמן. מזכירת הפקה: אסנת משולם.
A Ella

A Ella (באנגלית: To Her, ובעברית: עבורה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום הבכורה שלה, Unstoppable. השיר יצא לאור ב-5 במאי 2017, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. השיר הגיע אל המקום ה-19 במצעד שירי הפופ הלטיניים. השיר נכתב על ידי קרול ג'י, מאוריציו רנגיפו ואנדרה טורס. ב-2 במאי 2019 העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור השיר את מעמד הפלטינה המשולשת הלטינית, על סך מכירות של 180,000 עותקים במדינה. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-4 במאי 2017, וצבר למעלה מ-200 מיליון צפיות. סרטון השיר "A Ella" באתר יוטיוב KarolGVEVO (2017-05-04), Karol G - A Ella, נבדק ב-2019-05-08 Anonymous, Latin Pop Airplay, Billboard, ‏2017-09-09 Karol G – A Ella, Genius (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
Casi Nada

Casi Nada (באנגלית: Almost Nothing, ובעברית: כמעט כלום) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום הבכורה שלה, Unstoppable. השיר יצא לאור ב-4 במרץ 2016, כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר הגיע אל המקום השמיני במצעד השירים הטרופיים. השיר נכתב על ידי קרול ג'י, דניאל אקוואריה, אנדי קליי, גבריאל רודריגז, גוסטבו אלברטו והקטור ריוורה. ב-2 במאי 2019, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי עבור השיר את מעמד הפלטינה הלטינית על סך מכירות של כ-60,000 עותקים. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר פורסם לראשונה ב-18 במרץ 2016, וצבר כ-110 מיליון צפיות. מידע על הסינגל "Casi Nada" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Casi Nada" באתר יוטיוב KarolGVEVO (2017-05-04), Karol G - A Ella, נבדק ב-2019-05-08 Anonymous, Tropical Airplay, Billboard, ‏2016-07-02 Karol G – Casi Nada (באנגלית), נבדק ב-2019-05-08 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) KarolGVEVO (2016-03-18), Karol G - Casi Nada, נבדק ב-2019-05-08 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-63

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-63 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-21 בפברואר 2010 הוענקו לסרטים הטובים ביותר של שנת 2009. ונסה רדגרייב מספר הזכיות הרב ביותר 6 מטען הכאב 2 אווטאר, למעלה, וויקטוריה הצעירה מספר המועמדויות הרב ביותר 8 אווטאר, לחנך את ג'ני, ומטען הכאב 7 מחוז 9 6 ממזרים חסרי כבוד ותלוי באוויר 4 קוקו לפני שנל (Coco avant Chanel), נער משום מקום, פרשס, ולמעלה 2 מר שועל המהולל, הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם, מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס, בסוד העניינים, מבט מגן עדן, ירח, סינגל מן, סטארטרק, וויקטוריה הצעירה מדיה וקבצים בנושא טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-63 בוויקישיתוף Bafta Gallery 2010 טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-63, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מכנסי קרגו

מכנסי קרגו או מכנסי לחימה או מכנסי דגמ"ח הם מכנסיים שגזרתם רפויה והם מתוכננים במקורם לפעילויות בחוץ ובטבע ומאופיינות על ידי כיסים גדולים שלעיתים נסגרים על ידי כפתור, צמדן (ולקרו), או מגנט. המכנסיים הפכו פופולריים גם בשימושים אורבניים ואף חדרו לאופנה בשנות ה-90 למאה העשרים. מכנסי קרגו בדרך כלל עשויים מבד עבה ותפורים בתפר כפול כדי שלא ייקרעו ויחזיקו מעמד בתנאי שטח קשים, וכן הם עד היום משמשים עובדים אלו. במכנסי קרגו השתמשו לראשונה בכוחות הצבא הבריטיים ב-1938. הם הוכנסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. הכיסים הגדולים במכנסי קרגו שימשו בצבא הבריטי כדי לשמור על מפות ופריטים אחרים הנחוצים לחייל. כיום משמשים מכנסי דגמח מכותנה מאבטחים, כוחות מיוחדים ועוד. מכנסי קרגו בדרך כלל נתפרים מכותנה אך גם מבד ג'ינס. When Clothes Become Fashion, מכנסי קרגו, Berg Publishers, 2009 ההסטוריה של מכנסי קרגו
מדף הקרח דוטסון

מדף הקרח דוטסון (באנגלית: Dotson Ice Shelf) הוא מדף קרח רחב לחופי ארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. רוחבו של מדף הקרח 50 קילומטרים. מדף הקרח מצוי בין חצי האי מרטין, וחצי האי בר. מדף הקרח מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה בינואר 1947. שמו של מדף הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. המדף נקרא על שמו של ויליאם א. דוטסון (William A. Dotson), שהיה סגן בצי ארצות הברית, והיה אחראי על טיסות הסיור של מחלקת האוקיינוגרפיה הימית של הצי. דוטסון נהרג בהתרסקות מטוס באלסקה בנובמבר 1964, במהלך משימת סיור. • David A. Lilien, Ian Joughin, Benjamin Smith, and David E. Shean, Changes in flow of Crosson and Dotson ice shelves, West Antarctica, in response to elevated melt, The Cryosphere, 12, 1415–1431, 2018 https://doi.org/10.5194/tc-12-1415-2018 • Goldberg, D. N., Gourmelen, N., Kimura, S., Millan, R., & Snow, K., How Accurately Should We Model Ice Shelf Melt Rates?, Geophysical Research Letters, 46, 189–199. https://doi.org/10.1029/2018GL080383 מדף הקרח דוטסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מדף הקרח דוטסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מדף הקרח דוטסון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה רובוט תת-מימי חוקר את מי האוקיינוס שמתחת למדף הקרח דוטסון מדפי הקרח באנטארקטיקה נמסים, אנימציה המסבירה מדוע מדף הקרח דוטסון נמס, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי והיסטורי
יובאן ריסטיץ'

פרופסור יוֹבָאן רִיסְטִיץ' (בסרבית קירילית: Јован Ристић, בסרבית באותיות לטיניות: Jovan Ristić; ‏16 בינואר 1831, קראגויבאץ, נסיכות סרביה – 4 בספטמבר 1899, בלגרד, ממלכת סרביה) היה פוליטיקאי, היסטוריון ודיפלומט סרבי אשר כיהן כשר החוץ וראש ממשלת נסיכות סרביה במספר כהונות, וכן כעוצר המלוכה תחת בית אוברנוביץ'. יובאן ריסטיץ' נולד בקרגוייבץ ורכש השכלה אקדמית בפילוסופיה באוניברסיטת היידלברג, בהמשך בסורבון והגן על עבודת דוקטורט בהיסטוריה בהנחיית לאופולד פון רנקה באוניברסיטת ברלין. הוא שב לסרביה ומונה לפרופסור באוניברסיטת בלגרד. ב-1861 החל את הקריירה הדיפלומטית שלו עת נשלח לשליחות דיפלומטית בקונסטנטינופול בירת האימפריה העות'מאנית. בהמשך ניהל את המשא ומתן עם העות'מאנים על נסיגת חיל המצב העות'מאני משטחי סרביה. כישוריו ויכולותיו הדיפלומטיות הובילו להערכה רבה כלפיו בחוגי השלטון הסרבי, והוא הפך לאיש אמונם של ראשי בית אוברנוביץ', וזאת אף על פי שחלק מתפישותיו הפוליטיות היו דומות לאלו של מגיני החוקה. ב-1872 מונה לשר החוץ של נסיכות סרביה ולאחר מספר חדשים לראש ממשלת הנסיכות. בשלהי 1873 התפטר מתפקידו. באפריל 1876 מונה שוב לראש ממשלת הנסיכות. הוא הוביל את המהלכים הדיפלומטיים במהלך ולאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובסיכומי קונגרס ברלין זכתה סרביה להישגים טריטוריאליים מסוימים. במסגרת הקונגרס נדרשה סרביה על ידי אוטו פון ביסמרק לבטל את המגבלות ולהעניק שוויון זכויות ליהודי סרביה. ריסטיץ' הסכים לכאורה, וציין כי האישור מותנה באישור הפרלמנט הסרבי. בפועל, הנושא הועבר לדיון בפרלמנט שהתארך במכוון ללא הכרעת הנושא, עד שלבסוף ב-1888 אושרה חוקה ובה שוויון זכויות ליהודים. לאחר תבוסת הסרבים במלחמת בולגריה–סרביה (1885) הלך והתערער מעמדו הציבורי של המלך מילאן הראשון, וב-6 במרץ 1889 הוא ויתר על המלוכה. בשל גילו הצעיר של יורש העצר אלכסנדר הראשון מונתה מועצת עוצרים בראשות אימו של אלכסנדר, נטליה אוברנוביץ', ראש הממשלה קוסטה פרוטיץ', שר החוץ יובאן ריסטיץ', והגנרל יובאן בלימרקוביץ'. באפריל 1893 עלה בידי אלכסנדר הראשון להדיח את מועצת העוצרים ולאחוז בשלטון. ריסטיץ' פרש מהחיים הפוליטיים. הוא הלך לעולמו בבלגרד ב-1899, והוא בן 68. מדיה וקבצים בנושא יובאן ריסטיץ' בוויקישיתוף יובאן ריסטיץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 153-97.