laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דה הבילנד

דה הבילנד (באנגלית: de Havilland Aircraft Company) הייתה חברה בריטית לייצור מטוסים בניהולו של ג'פרי דה הבילנד (Geoffrey de Havilland), אשר היה גם המתכנן הראשי שלה. בראשית דרכה התמקדה החברה בבניית מטוסים דו-כנפיים, אשר זכו בתחרויות אוויריות רבות. החברה המטוסים הוקמה בהנדון, צפון לונדון ב-25 בספטמבר 1920. ב-1921 פנה אליהם איש העסקים העשיר אלן באטלר, שרצה שהם יבנו לו מטוס ספורטיבי חדש מסוג DH37. החברה הרחיבה במהירות את ייצור המנועים והמדחפים שלה והפכה לספקית מרכזית לרשת של יצרני מטוסים, וגם הקימה מתקני ייצור חדשים בקנדה ובאוסטרליה בסוף שנות ה-20. במהלך 1940 החברה רכשה את חברת Airspeed Limited שפעלה בפורטסמות' שבחוף הדרומי וייצרה מטוסים כמו אוקספורד, הורסה גלידר, אמבסדור וקונסול. Airspeed פעלה בתחילה עם זהות מוצר משלה. עם זאת, עד 1951 היא התמזגה במלואה עם דה הבילנד, אשר המשיכה לייצר רבים מהעיצובים החדשניים שלה, כגון ה-DH121 Trident בעל שלושת המנועים וה-.Jet Dragon במלחמת העולם השנייה התפרסמה החברה בזכות מטוס העץ, המוסקיטו ("יתוש"), אשר שימש גם את חיל האוויר הישראלי עד 1956. לאחר המלחמה, יצרה דה הבילנד ב-1952 את מטוס הנוסעים הסילוני הראשון, הקומט, אשר נודע לשמצה לאחר שלוש תאונות קטלניות כתוצאה מעייפות החומר. דה הבילנד נקנתה על ידי חברת הוקר סידלי, וזו נרכשה בתורה על ידי בריטיש אירוספייס. מספר תכנונים מקוריים של דה הבילנד עודם מיוצרים ב-BAE Systems. בישראל הפעילה ארקיע מטוסי דאש 7 מתוצרת החברה, המטוס האחרון נמכר במרץ 2010 לחברת תעופה אמריקאית. De Havilland Aircraft Company, www.baesystems.com דה הבילנד, באתר חיל האוויר הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיון

האם התכוונתם ל... מיון (תהליך) – רצף פעולות שנועד לסדר אוסף חפצים לפי שיטה מסוימת מיון (אלגוריתם) – במדעי המחשב, סידור נתונים על פי ערכי מפתח, למשל סידור רשימה של אנשים לפי שם המשפחה שלהם מיון (חקלאות) – מיון תוצרת חקלאית טקסונומיה (ביולוגיה) (מיון עולם הטבע) – סיווגם של כלל האורגניזמים המוכרים לטקסונים כגון מינים וסוגים. חדר מיון – מחלקה בבית חולים המעניקה טיפול רפואי ראשוני לחולים עקב מחלה או תסמינים הדורשים טיפול מיידי מאיון – הר געש פעיל בדרום האי לוזון שבפיליפינים סיווג
דואר מבוסס רשת

דואר מבוסס רשת (בלועזית: Webmail) הוא שירות דואר אלקטרוני המאפשר גישה אל כל שירותי הדואר דרך דפדפן, באמצעות תוכנת דואר אלקטרוני המותקנת על שרת Web של ספק השירות, ומשמשת כממשק המציג את הודעות הדואר האלקטרוני בדף אינטרנט בדפדפן. מטרת השירות היא לספק יכולת גישה נוחה ופשוטה לחשבון הדואר האלקטרוני מכל מחשב המקושר לרשת האינטרנט, ללא תלות בתוכנת דואר אלקטרוני המותקנת על המחשב המקומי (כדוגמת Microsoft Outlook), וללא צורך להתקין ולהגדיר תוכנה כזו. שימוש בתוכנת דפדפן, אשר מותקנת ופועלת ברוב רובם של המחשבים שמחוברים לרשת האינטרנט. השימוש פשוט יותר, ודורש רק ידיעה של כתובת האתר, שם וסיסמה (בניגוד לשימוש בתוכנות דוא"ל, שדורש הזנה של הגדרות לשליחה וקבלה של הדוא"ל, לפני השימוש בו) הודעות הדואר האלקטרוני מאוחסנות בשרת ונגישות למשתמש מכל מחשב, ולא רק ממחשב אישי אחד. בהחלפת מחשב אין כל צורך בהעתקת ההודעות ממחשב למחשב. פשטות השימוש הובילה לתחרות בין ספקים שונים, להגדלת ההיצע, ולהגדלת סל השירותים שמסופק עם תיבות הדוא"ל. למשל, באמצע שנות התשעים תיבת דוא"ל סטנדרטית הייתה בגודל של מגהבייט בודד. עם התבססות שירותי הרשת גודל זה עלה עד ל-10 מגה בשירותים חינמיים, ו-100 מגה בשירותים בתשלום. עם התגברות התחרות, Gmail הציעה תיבה בגודל אחד גיגהבייט, ונפחי האחסון המקובלים יכולים להגיע ל-1 TB . חשבון הדואר האלקטרוני וכתובת הדואר האלקטרוני אינם קשורים לספק שירותי הרשת, מה שמאפשר החלפת ספק שירותי הרשת ללא צורך להחליף כתובת דואר אלקטרוני. לפני הופעת הדואר מבוסס הרשת והתחרות שבתחום זה, תיבות דוא"ל היו נפתחות על ידי ספק שירותי אינטרנט ובצמוד לחיבור רשת מסוים. כך נוצרו מקרים בהם מספר בני משפחה או עובדים בעסק חלקו תיבת דוא"ל אחת, והדבר פגע בפרטיותם וביעילות השימוש האישי בתיבות. הגברת התחרות בתחום, מספר הספקים הגבוה וחופשיות שירות הדואר מבוסס הרשת מאפשר כיום לפתוח תיבות נוספות על התיבה הבודדת שניתנת על ידי הספק (אם בכלל). כמו כן, ריבוי אתרי הדוא"ל מאפשר לאדם מסוים לפתוח מספר תיבות שונות למטרות שונות. יש צורך להשתמש במחשב המחובר לאינטרנט ואין יכולת מובנית לעבודה עם דוא"ל כאשר לא מחוברים לרשת. הצורך להשתמש בדפדפן, שהיא תוכנה כבדה יחסית עבור יישום שהוא טקסטואלי ברובו. Gmail הוטמייל Yahoo! וואלה! פרוטוקולי דואר אלקטרוני: Post Office Protocol Internet Message Access Protocol Simple Mail Transfer Protocol מדיה וקבצים בנושא דואר מבוסס רשת בוויקישיתוף
קרוקט (אדריכלות גותית)

קרוקט (באנגלית: Crocket) הוא קישוט אדריכלי מימי הביניים בצורת חוד, קרס או עלה אבן מעוקל, הנפוץ באדריכלות הגותית. הקרוקט שימש לקישוט חוץ המבנה הגותי, בעיקר לקישוט משטחים משופעים כמו צריחים מחודדים, צריחונים, גגות וגמלונים מקושטים מסוג Wimperg. רוב הקרוקטים עוצבו בצורת עלי אבן מעוקלים, ניצני פרחים או חודים. מקור השם "קרוקט" הוא מהמילה הצרפתית croc שפירושה וו או קרס, עקב דמיון הקרוקט לראש מטה הכמורה של הבישוף. הקרוקט שימש גם לקישוט רהיטים, מזבחות ויצירות מתכת בסגנון גותי. מדיה וקבצים בנושא קרוקט בוויקישיתוף קרוקט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עורכי האנציקלופדיה "בריטניקה", crocket, britanica, ‏20/07/1998 crocket, Merriam Webster Dictionary ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוזמה

גוזמה היא תיאור של המציאות שיש בו הגזמה ולעיתים תיאור מעשים בלתי אפשריים, שברור שלא קרו. מי שמרבה לספר גוזמאות קרוי גוזמאי או בעל גוזמה. ערך מורחב – הברון מינכהאוזן בתרבות אירופה התפרסם הברון מינכהאוזן במאה ה-18 כגוזמאי, לאחר שהצטרף לצבא הרוסי והשתתף בשתי מערכות כנגד הטורקים. כשחזר לביתו, סיפר שורה של סיפורים מדהימים ויוצאים מגדר הרגיל אודות הרפתקאותיו, כביכול. כמה מסיפורי הברון, כפי שסופרו לאחר מכן על ידי אחרים, כללו רכיבה על כדור תותח, מסע אל הירח, היחלצות מביצה בעזרת משיכת שיערו שלו, סוסו שנחצה בעוד הוא ממשיך לרכב על חלקו הקדמי, המנגינות שקפאו בחצוצרה ונשמעו רק כאשר הפשירו לאחר מכן, טיול לירח על שתיל אפונה, צבי שמצמיח עץ דובדבנים מקרניו ועוד. סיפור לדוגמה: נפול נפלתי בכוח רב לארץ, דימתי בלבי כי איהרג בו במקום. למזלי נשארתי חי, אלא שמעוצם הנפילה כרה גופי הכבד בור עמוק באדמה. הבור היה עמוק כל-כך, עד שבשום אופן לא יכולתי לצאת מתוכו. לא הייתה לי אפוא בררה, בלתי אם לרוץ לביתי, להביא משם את, לחפור עצמי מתוך הבור, ואמנם חפרתי עצמי והצלחתי להינצל מאותו בור עמוק. ערך מורחב – אגדה (יהדות) בספרות חז"ל ישנה התייחסות לדברי גוזמה שנאמרו במקרא במשנה ובתלמוד. כך שלדוגמה, התיאור המקראי של המרגלים על ה"עָרִים גְּדֹלֹת וּבְצוּרֹת בַּשָּׁמָיִם" שראו בארץ כנען, דבר שלא ייתכן, הם דברי גוזמה דוגמה נוספת בדברי המשנה במסכת תמיד המתארת את ה"תפוח" שהיה על מזבח העולה שבו היה מצבור גדול של אפר, שהגיע לממדים עצומים של עד כשלוש מאות כור, רבא בתלמוד עמד על כך שמדובר בדברי גוזמה, שכן נפח במידה זו גדול מכל שטח המזבח. דוגמאות נוספות מובאות בתלמוד: אמר רבי אמי: דברה תורה לשון הבאי, דברו נביאים לשון הבאי, דברו חכמים לשון הבאי. דברו חכמים לשון הבאי - הא דאמרן (=התפוח), דברה תורה לשון הבאי - עָרִים גְּדֹלֹת וּבְצוּרֹת בַּשָּׁמָיִם (ספר דברים, פרק א', פסוק כ"ח), דברו נביאים לשון הבאי - וַתִּבָּקַע הָאָרֶץ בְּקוֹלָם (ספר מלכים א', פרק א', פסוק מ') כמו כן מפורסם האמורא רבה בר בר חנה, בן המאה השלישית, בגוזמאות שסיפר, המופיעות במסכת בבא בתרא פרק חמישי "המוכר את הספינה". מגוזמאותיו: "אני ראיתי ראם בן יומו שהיה כהר תבור, ואורך צווארו שלוש פרסאות, ובית מרבעת ראשו פרסא וחצי. הטיל גללים וסתם את הירדן" (מסכת בבא בתרא עג.) "אני ראיתי צפרדע שהייתה כמגדל הגרוניא (מגדל מסוים). בא תנין ובלעה. בא עורב ובלע את התנין ועלה וישב בראש האילן. בוא וראה כמה גדול כוחו של אותו אילן. אמר רב פפא בר שמואל:'אלמלא הייתי שם, לא הייתי מאמין'" (שם) "פעם אחת היינו מהלכים בספינה וראינו דג שעלה חול על גבו וקנים גדלים עליו. סבורים היינו – יבשה היא. עלינו ואפינו ובשלנו על גבו. כשחם גבו של הדג – נתהפך... ואלמלא הייתה הספינה קרובה – היינו טובעים" (שם) "פעם אחת היינו מהלכים בספינה. הלכה הספינה בין סנפיר לסנפיר של דג אחד שלושה ימים ושלושה לילות... שמא תאמר הספינה לא הייתה קלה בהליכתה ? ... כשהפרש זרק חץ אחריה הקדימתו" (שם). הרמב"ם והוגים נוספים, סבורים שבסיפורי הגוזמאות המובאים בתלמוד, טמון תורת הסוד היהודית. הגזמה ילקוט הכזבים מדיה וקבצים בנושא גוזמה בוויקישיתוף גוזמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תלמוד בבלי, מסכת תמיד, דף כ"ט, עמוד א' משנה, מסכת תמיד, פרק ב', משנה ב' תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף צ', עמוד ב' במסכת חולין ותמיד, שם כך לדברי הריא"ז, במסכת סנהדרין פרק ז, הלכה ב, אות כב. הובאו דבריו בספר שלטי הגיבורים, מסכת עבודה זרה דף ו מדפי הרי"ף. הקדמתו לפרק חלק.
יערי

האם התכוונתם ל... אישים ששם משפחתם יערי אביעזר יערי – אלוף בצה"ל; בנו של מאיר יערי אברהם יערי – ביבליוגרף, חוקר הספר העברי, תולדות היישוב ותולדות יהודי המזרח אהוד יערי – עיתונאי ישראלי זוכה פרס סוקולוב, פרשן לענייני ערבים אליעזר יערי – עיתונאי, מנכ"ל הסניף הישראלי של הקרן החדשה לישראל חוה יערי – רוצחת התיירת מלה מלבסקי, יחד עם הרוצחת אביבה גרנות ידידיה יערי – מפקד חיל הים הישראלי בשנים 2004-2000, ולאחר מכן מנכ"ל רפאל - מערכות לחימה מתקדמות יהודה יערי – סופר, מחזאי ומתרגם ישראלי מאיר יערי – מראשי תנועת "השומר הצעיר" ומפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם) מנחם יערי – כלכלן ישראלי, נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ובעבר נשיא האוניברסיטה הפתוחה יעקב יערי-פולסקין – עיתונאי וחוקר תולדות ארץ ישראל שרה יערי – זמרת ישראלית אחרים יד יערי – הארכיון המרכזי של תנועת השומר הצעיר
זרון

זֵרוֹן (שם מדעי: Circus) הוא סוג של עופות דורסים בעלי גודל בינוני ומבנה גוף רזה. הנקבות גדולות יותר מהזכרים. הזנב ארוך, צר ומעוגל בקצהו, הרגליים ארוכות וצרות, הראש פרופורציונלי לגוף והצוואר קצר. המקור קצר ומחודד והנחיריים רחבים. פלומת נוצות סבוכה (כעין "זר" - מכאן מקור השם) מכסה מאחורי קו העיניים את הלחיים ואת נקבי האוזניים הגדולים. הכנפיים ארוכות ומעוגלות, מוטות בזווית כלפי מעלה בזמן תעופה. מבנה הגוף מותאם לתעופה בגובה נמוך מעל מישורים פתוחים ושדות. תפוצת הסוג היא עולמית, אך המינים אינם חופפים אזורי מחיה, למעט שני המינים האוסטרליים. מרבית המינים מנהלים אורח חיים פוליגמי, כאשר זכר אחד יכול להזדווג עם כמה נקבות. זהו סוג חברותי ביותר, בנפרד מעונת הרבייה יעדיף לשכון בלהקות של מספר פריטים. פעמים רבות ייראו להקות על הקרקע ולאו דווקא בשמים. הקינון הוא על הקרקע והקן מוסתר בתוך צמחייה גבוהה. זרון סוף (Circus aeruginosus) זרון תכול (Circus cyaneus) זרון השדות (Circus macrourus) זרון פס (Circus pygargus) זרון צפוני (Circus hudsonius) - באמריקה הצפונית זרון פפואני (Circus spilothorax) זרון מלגשי (Circus macrosceles) זרון אוסטרלי (Circus approximans) זרון מנוקד (Circus assimilis) - באוסטרליה זרון ארוך כנף (Circus buffoni) - באמריקה הדרומית זרון עשון (Circus cinereus) - באמריקה הדרומית זרון ראוניון (Circus maillardi) זרון שחור (Circus maurus) - בדרום אפריקה זרון אסייתי מנוקד (Circus melanoleucus) זרון אפריקני (Circus ranivorus) זרון מזרח-אסייתי (Circus spilonotus) Circus eylesi Circus dossenus מדיה וקבצים בנושא זרון בוויקישיתוף זרון, באתר ITIS (באנגלית) זרון, באתר NCBI (באנגלית) זרון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זרון, באתר GBIF (באנגלית)
דרך משה דיין

דרך משה דיין היא אחת משני צירי האורך הראשיים בדרום-מזרח תל אביב, לצדו של רחוב יגאל אלון המקביל לה ממערב. בעבר נקראה הדרך "דרך הניצחון". בשנות ה-80 שונה שמה, והיא נקראת כיום על שמו של משה דיין. ראשיתה של דרך משה דיין בדרך לח"י, מול שכונת הארגזים, וקצהּ 2.7 ק"מ צפונה משם, בדרך השלום, מול בית הקברות נחלת יצחק. המשכה של דרך משה דיין הוא רחוב עליית הנוער, שברובו מהווה את גבול תחום השיפוט של תל אביב וגבעתיים. ממזרח לדרך השכונות נווה כפיר, נווה בארבור, תל חיים ורמת ישראל וממערב לה נווה צה"ל, יד אליהו וביצרון. הרחובות העיקריים החוצים אותה הם דרך ההגנה, לה גוארדיה ויצחק שדה. מרבית הבתים בדרך הם בתי מגורים, בחלקה הדרומי בתים משותפים בני שלוש עד שמונה קומות, ובשכונות ביצרון ורמת ישראל הצפוניות בתים צמודי קרקע. יוצא דופן הוא הקטע שבין הרחובות ההגנה ולה גוארדיה, ממזרח לדרך, שבו מרכז מסחרי, בית אבות ומגרשי ספורט, שמאחוריהם בית הספר אורט סינגלובסקי והמרכז הקהילתי בית ברבור. מדיה וקבצים בנושא דרך משה דיין בוויקישיתוף
רחוב משה דיין

האם התכוונתם ל... דרך משה דיין – רחוב ראשי בדרום-מזרח תל אביב, ממזרח לשכונת יד אליהו שדרות משה דיין (ירושלים) – רחוב בירושלים, המחבר בין חלקיה השונים של פסגת זאב שדרות משה דיין (אשדוד) – שדרה באשדוד, העוטפת את העיר ממערב ומהווה דרך חוף דרך משה דיין (חיפה) – עורק תחבורה המקשר את צומת וולקן עם נמל הקישון ושדה התעופה חיפה וחולף בצומת הטכני שדרות משה דיין (ראשון לציון) – רחוב במערב ראשון לציון, המחבר בין כביש גהה לנתיבי איילון, כחלק מכביש 441
רודופי

רוֹדוֹפִּי (בבולגרית: Родопи, ביוונית: Ροδόπη) הוא רכס הרים בדרום-מזרח אירופה, חלק מהמסיב רילו-רודופי, בדרום בולגריה וצפון יוון. שטחו של הרכס הוא 14,637 קמ"ר, והוא משתרע על 240 ק"מ ממערב למזרח ו־97 ק"מ מצפון לדרום. זהו רכס הרים אלפיני בעל גובה ממוצע של 800 מטר. שוכן ממזרח להרי פירין ומדרום לנהר מריצה. גובהם של ההרים גורם לכך שלא יהיו מושלגים זמן רב מדי ולכן ניתן להתגורר בהם בנוחות ולעבד אדמות על צלע ההר ובעמקים. זו הסיבה שההרים מיושבים בצפיפות יחסית לרכסי ההרים האחרים בבולגריה. בגובה 3,750 מטר שוכן מנזר רילה, שנוסד במאה העשירית, ושמור היטב ומכיל מגדל מבוצר. תחנות כוח הידרואלקטריות ממוקמות בנהרות איסקור ורילסקה. הרכס היה מעוז של התרבות הסלאבית בתקופת השלטון הטורקי. הפסגות הגבוהות, העמקים הציוריים ואגמי ההרים מהווים בסיס לתעשיית תיירות מקומית. על הר מוסאלה נמצאת תחנת קרינה קוסמית. מצפון לרכסי רילה, המשקיף על אגן סופיה, נמצא רכס ויטושה המגיע לגובהו המקסימלי בצ'רניברך, 2,292 מטר. הרי רודופי מחולקים לחלק מזרחי ולחלק מערבי. החלק המזרחי מעט גבוה יותר ובו נמצאת הפסגה הגבוהה, גוליאם פרליק (2,191 מ'). אלו הם הרי קארסט, המאופיינים במערות רבות ותצורות סלע, כגון, גשרי סלע טבעיים. בהרי רודופי מספר אתרי סקי, שהגדול שבהם הוא אתר הסקי פמפורובו (Pamporovo, בקירילית: Пампорово). במנזר בצ'קובו (Бачково) שעל המורדות הצפוניים של הרי רודופי, קבורים שני חסידי אומות עולם, המטרופוליט סטפן והמטרופוליט קיריל, שהיו פעילים בהצלת יהודי בולגריה. המטרופוליט סטפן נולד בכפר שירוקה לאקה (Široka Lăka, בקירילית: Šирока Лăка) שבהרי רודופי. בהרי רודופי שוכנת מערת הנטיפים סנז'נקה המהווה יעד תיירותי. כרמית וייס, ‏יעדי טיול בהרי רודופי, באתר GoTravel טיול ג'יפים ברודופי מסע אחר רודופי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, [https://www.britannica.com/place/Rhodope-Mountains Rhodope Mountains mountains, Europe], ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA
שיעור פרטי

שיעור פרטי הוא שיטת הוראה שבה המורה מלמד תלמיד יחיד, ולעיתים קבוצה קטנה מאוד של תלמידים, כך שביכולתו להעניק תשומת לב רבה לתלמיד ולצרכיו. מטבעה זו שיטת הוראה יקרה יחסית לשיעור שבו המורה מלמד באותה עת תלמידים רבים. שיעור פרטי ניתן בדרך כלל מחוץ למערכת החינוך, ונרכש באופן פרטי על ידי התלמיד. קבלת שיעור פרטי נובעת מסיבות אחדות: התלמיד מתקשה בלימודיו במערכת החינוך, ונזקק לסיוע נוסף כדי להמשיך וללמוד בה ברמה נאותה. התלמיד מעוניין לרכוש ידע בתחום שאינו נלמד במערכת החינוך. שיעור העשרה בנושא שנלמד בבית הספר (ברוב המקרים מדובר בשיעורי אנגלית). בנושאים מסוימים, שיעור פרטי הוא שיטת ההוראה הנפוצה. שיעורי נגינה, למשל, ניתנים פעמים רבות כשיעור פרטי, שבו המורה משגיח באופן רצוף על אופן נגינתו של התלמיד. על מנת לסייע לתלמידים עם לקות למידה או הפרעות קשב וריכוז או לתלמידים אשר אינם יכולים ללמוד בקבוצות גדולות וזקוקים לתשומת לב מיוחדת. שיעורים פרטיים ניתנים בדרך כלל לא כעיסוק יחיד, אלא על ידי סטודנטים או תלמידים, המלמדים תלמידי כיתות נמוכות יותר, או על ידי מורים, שעיסוק זה משמש להם כמקור הכנסה נוסף. כדי למנוע ניגוד עניינים קובע התקשי"ר: "עובד הוראה אינו רשאי לתת שיעורים פרטיים בשכר לתלמידים הלומדים בבית הספר בו הוא מלמד. ביישוב שבו קיים בית ספר אחד בלבד, רשאי המורה לתת שיעורים פרטיים בשכר לתלמידים הלומדים באותו בית ספר באישור המפקח. עובד הוראה רשאי להורות בשכר קבוצות מאורגנות מטעם בית הספר באישור המפקח." בעידן האינטרנט הוקמו אתרים רבים להוראה מקוונת המאפשרים ביצוע "שיעור פרטי אונליין". כך התלמיד יכול לקחת חלק בשיעור פרטי בביתו ללא צורך בנסיעות. מלבד שיעורים פרטיים, ישנם גם שיעורים פרטניים הניתנים מטעם בית הספר ובהם מורה המקצוע יושב עם תלמיד או קבוצת תלמידים ומשלים להם חוסר ידע בתחום מסוים. מורה פרטי מעריב לנוער, ‏במרכז או בפריפריה: היכן המורים הפרטיים יקרים יותר?, באתר ‏מאקו‏, 22 בפברואר 2016 אביב ברטלה, שיעורים פרטיים: מה המקצוע היקר ביותר?, באתר ynet, 21 בינואר 2014 יהודית יהב, שיעורים פרטיים באינטרנט: מי מציע מה?, באתר ynet, 10 באוגוסט 2005 רינה רוזנברג, המדריך המלא לבחירת מורה פרטי, באתר TheMarker‏, 14 באוקטובר 2009 שאול אמסטרדמסקי, חמודי, לֶרְגּוׂכבר עשית היום?, באתר כלכליסט, 6 בפברואר 2014 ליאור דטל, סיון קלינגבייל, יותר מ-1,000 שקל בחודש: הילדים לא לומדים בכיתה - וההורים משלמים את המחיר, באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2020 זכויותיך תשע"א - שיעורים פרטיים, באתר הסתדרות המורים בישראל
מורה פרטי

מורה פרטי הוא מדריך או מורה אשר מלמד נושא לימודי מסוים לתלמיד יחיד או לקבוצה קטנה של תלמידים במתכונת אשר נקראת שיעור פרטי. תשומת לב כזו מאפשרת לתלמיד לשפר ידע או מיומנויות מהר יותר מאשר בסביבה של כיתה. בדרך כלל, מורים פרטיים מועסקים על ידי התלמיד, משפחתו או על ידי עמותות כחלק מעזרה לקהילה. חלק מהמורים מועסקים על מנת לסייע לתלמידים בעלי לקות למידה או הפרעות קשב וריכוז או לתלמידים אשר אינם יכולים ללמוד בקבוצות גדולות וזקוקים לתשומת לב מיוחדת. ישנם מורים אשר מועסקים כדי לספק חומר מתקדם עבור תלמידים המעוניינים ללמוד מעבר למסגרת הכיתתית או עבור תלמידים המעוניינים בהעשרה בתחומים שונים. מורה פרטי אינו חייב להיות בעל תעודת הוראה. ניתן אפילו למצוא מורים פרטיים אשר לומדים בבי"ס תיכון. העבודה כמורה פרטי נפוצה מאוד בקרב סטודנטים מאחר שהשכר גבוה מהממוצע לעבודות סטודנטים והשעות גמישות וניתנות להתאמה למערכת השעות של הלימודים. ניתן למצוא מורים פרטיים במודעות בעיתונים ובמוסדות הלימוד וכן ברשת האינטרנט, בה קיימים אתרים לפרסום וחיפוש של מורים פרטיים. אתרים אלו מאפשרים למורה הפרטי להוסיף מודעה ואף פרופיל מורה ולפרט את מקצועות הלימוד ופרטים נוספים, כגון ניסיון קודם ואזורי לימוד. שיעור פרטי ליאור דטל, סיון קלינגבייל, יותר מ-1,000 שקל בחודש: הילדים לא לומדים בכיתה - וההורים משלמים את המחיר, באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2020 חונכות בחינוך, דף שער בספרייה הלאומית
אליפות אירופה בכדורסל 1949

אליפות אירופה בכדורסל 1949, הידועה גם בשם יורובאסקט 1949, הייתה האליפות השישית שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. בטורניר השתתפו 7 נבחרות בלבד. הוא נערך בקהיר, בירת מצרים, לאחר שברית המועצות סירבה לארח אותו, על אף מחויבותה לעשות זאת לאחר שזכתה באליפות אירופה בכדורסל 1947, ולאחר שהוחלט שצ'כוסלובקיה, סגנית האלופה והמארחת מ-1947, לא תארח שתי אליפויות ברציפות. בעקבות זאת הוחלט שמצרים, שזכתה במדליית הארד, תארח את התחרות. מיקומו הרחוק מאירופה של הטורניר גרם לקשיי הגעה בקרב רבות מהנבחרות האירופאיות, שבחרו לא להשתתף עקב כך במשחקים. למעשה, רק ארבע מתוך שבע הנבחרות שהשתתפו בטורניר היו אירופיות. טורניר זה נחשב לחלש ביותר בהיסטוריה של אליפויות אירופה בכדורסל, מכיוון שטורקיה ויוון האירופאיות וסוריה ולבנון האסיאתיות ערכו את הופעת הבכורה שלהן בטורניר, ולמעשה רק 3 מהמתמודדות התחרו בעבר בטורנירים ברמה של אליפות אירופה. המשחקים נערכו במתכונת ליגה, בדומה לאליפות אירופה בכדורסל 1939, כאשר כל נבחרת משחקת פעם אחת נגד כל הנבחרות האחרות. ניצחון היה שווה שתי נקודות והפסד שווה נקודה אחת. נתונים מפורטים באתר פיב"א אירופה
מאה שערים (תל אביב)

מאה שערים היא שכונה בתל אביב. הוקמה בשנות ה-20, מערבית לכרם התימנים וצפונית למנשייה, באזור שבין הרחובות הרב אהרונסון, הכובשים ודניאל של ימינו. שם השכונה הוא על שם מאה הבתים שנבנו בה עבור מאה חברי השכונה. בשכונה נבנו שני בתי כנסת, האחד בית הכנסת הגר"א שבנוסח אשכנז והאחר בנוסח ספרד. בטקס הנחת אבן הפינה לבניית בית הכנסת הגר"א, שהחלה עם סיום בניית מאה בתי השכונה, אמר הרב יוסף צבי הלוי: ”חברי בני מאה שערים בעזר השם יתברך עלה בידם לבנות על מגרשיהם בתים לדורות, לקיים מצוות יישוב ארץ ישראל. נתקיים כמו שאמר אבינו יצחק: ומצא בשנה ההיא מאה שערים ויברכהו ה'. בנייני מאה שערים יהיו גרעיני היישוב של כל הסביבה, ולא נאמר כי כוחנו ועוצם ידינו עשה את החיל הזה אלא מאת ה' הייתה זאת.” במהלך מלחמת העצמאות סבלו תושבי השכונה מהתנכלויות ומירי שכוון משכונת מנשייה הסמוכה. אנשי ההגנה הציבו שער ברזל כבד שחסם את רחובה הראשי, רחוב מאה שערים, אך בכך לא היה כדי למנוע את הירי, ותושבי השכונה נטשו אותה. לאחר קום המדינה שונה שמו של רחוב מאה שערים לרחוב הכובשים, על שם כובשי יפו. עם השנים נטמעה השכונה בסביבתה ואיבדה מזהותה. בדומה לשכונות אחרות בסביבתה, כרם התימנים, שבזי ונווה צדק, גם בתיה של מאה שערים סבלו מהזנחה מתמשכת, ורק לקראת סוף המאה ה-20 הוחל בשיפוצם של חלק מהבתים ובבניית בתים חדשים. בשכונה קמה ישיבה בשם ישיבת מאה שערים, וכן מבנה מוסדות אעלה בתמר. ברחוב הרב קוק 16 קיים מבנה היסטורי של ישיבת חב"ד המרכזית בישראל, שהיא הייתה הישיבה הראשונה בארץ, שנוסדה בשנת תרפ"ה, הישיבה עברה משם ללוד ולכפר חב"ד. ובמבנה השתכנו תלמוד תורה חב"ד תל אביב, ומשרדי צעירי אגודת חב"ד המרכזיים. כיום נמצא במבנה גני ילדים של חב"ד, וחלק ממשרדי הנהלת צעירי חב"ד. הרחובות בשכונה: הכובשים (לשעבר מאה שערים), הרב קוק, אהרונסון, יונה הנביא, הארי, גאולה, הירקון. דני רכט, מאה שערים, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל באדן-וירטמברג

דגל באדן-וירטמברג הוא דגלה של המדינה הגרמנית באדן-וירטמברג. עיצובו של הדגל הוא עיצוב ביקולור שחור-זהב. הדגל הוכרז רשמית בפרק 24, סעיף 1 של חוקת באדן-וירטמברג. הצבע השחור מייצג את וירטמברג-הוהנצולרן ואילו הזהב את באדן, שלושת חלקיה ההיסטוריים של המדינה הגרמנית. לשימושה של ממשלת באדן-וירטמברג קיים דגל אזרחי המושחת בסמל באדן-וירטמברג. טרם הקמתה של המדינה הניפה קודמתה וירטמברג-באדן דגל טריקולור בצבעי שחור-אדום-זהב (כצבעי דגל גרמניה) אולם, לבחירת הצבעים לשימוש בתוך המדינה לא היה קשר ליצוגם ההיסטורי של הצבעים אלא פשוט הוסף צבע הזהב לצבעי השחור והאדום של וירטמברג. במקריות, צבעי האדום-זהב היו צבעיה ההרלדיים של באדן, וכך ניתן לטעות ולחשוב כי הדגל הוא שילוב צבעי השחור-אדום של וירטמברג והאדום-זהב של באדן. דגל באדן סמל באדן-וירטמברג מדיה וקבצים בנושא דגל באדן-וירטמברג בוויקישיתוף באדן-וירטמברג, באתר דגלי העולם (באנגלית) חוקת באדן-וירטמברג (28 בנובמבר 1946) (בגרמנית) באדן-וירטמברג (1947 - 1952) באתר דגלי העולם (באנגלית)
תוכנית סויוז

תוכנית החלל סוֹיוּז (ברוסית: Союз, "ברית") של ברית המועצות הייתה תוכנית חלל סובייטית בשנות ה-60 המוקדמות של המאה ה-20, שבמקור הייתה לכול נחיתה על הירח. במסגרת תוכנית זו פותחו טיל השיגור סויוז וחללית הסויוז. חללית הסויוז צפויה להיות מוחלפת בעתיד על ידי חללית מתקדמת יותר. יעד הנחתת הקוסמונאוט על הירח נזנח כאשר בעיות טכנולוגיות הביאו לכך שארצות הברית תהא הראשונה להנחית אדם עליו. תוכנית הסויוז שרדה הודות להתפתחותה למגוון פרויקטים אזרחיים וצבאיים, רובם סובבים סביב תחנות חלל. ערך מורחב – סויוז (משגר) טיל השיגור סויוז (כינוי במערב: A-2) הוא משגר לוויינים וחלליות אשר עוצב ומיוצר על ידי לשכת העיצוב קורולוב בסמרה, רוסיה. הטיל משמש את תעשיית החלל לשיגור חלליות מאוישות מסדרת סויוז ושיגור החלליות הבלתי מאוישות מסדרת פרוגרס. כל השיגורים של המשגר סויוז בוצעו מקוסמודרום בייקונור בקזחסטן וקוסמודרום פלסצק בצפון מערב רוסיה, אך ב-2008 יחלו שיגורים גם מגיאנה הצרפתית. סויוז הוצג בשנת 1966 כפיתוח של משגר הווסטוק, אשר הוא עצמו היה פיתוח של הטיל הבליסטי הביניבשתי R-7. בתחילה היה המשגר תלת שלבי, אך דגם ה"מולניה" כלל שלב רביעי שאפשר הגעה למסלול גבוה יותר. ערך מורחב – סויוז (חללית) חלליות הסויוז המאוישות ניתנות לחלוקה לפי דורות תכנון. סויוז 1 עד סויוז 11 היו חלליות מהדור הראשון (1967-1971), שנשאו צוות של עד שלושה קוסמונאוטים ללא חליפות חלל. אלו נבדלו מדורות מאוחרים יותר בפנלים הסולריים הקמורים שלהן ובמערכת "איגלה" לעגינה אוטומטית, שדרשה אנטנות מכ"ם מיוחדות. תשע החלליות הראשונות מתוך ה-11 לא כללו מעבר פנימי, והיה צורך בביצוע הליכת חלל בעת חילופי צוות. הדור השני, של החללית הסויוז, שימש במשימות סויוז 12 עד סויוז 40 (1973-1981). מערכת ה"איגלה" עדיין הייתה בשימוש אך לא הפנלים הסולריים שהוחלפו בסוללות. מספר אנשי הצוות ירד לשניים והם יכלו ללבוש חליפות חלל במהלך המשימה כולה. הדור השלישי (1976-1986) כונה סויוז-T, (מן המילה "טרויקה", המלמדת על גודל הצוות שיועד לה). החל משנת 1986, הדור הרביעי, סויוז-TM, שימש להעברת צוותים לתחנת החלל מיר וצויד במערכת עגינה משופרת "קורס" ששימשה עד 2003. הדור הנוכחי הוא סויוז-TMA, שפותח להעברת צוותים לתחנת החלל הבינלאומית. הוא מותאם לאנשים גבוהי קומה יותר ובעל מושבים מתכווננים. זוהי החללית המאוישת שבשימוש רוסיה כיום. התכנון הבסיסי של הסויוז שימש לפרויקטים רבים, מהם סודיים. מטרתו הראשונית הייתה לטוס לירח ללא שימוש בטיל מאיץ אדיר כסטורן 5 האמריקני או N1 הרוסי, על ידי הרכבת חלקים שהועלו למסלול מראש. תכנון זה ושימושיו האזרחיים היה של קורוליוב, שלא ראה בחייו את המראת הסויוז. פיתוחים כגון הזונד או חללית הפרוגרס הבלתי מאוישת שהעבירה מטען לתחנות סאליוט ומיר עשו שימוש במערכות העגינה והניווט של הסויוז, אך לא בתא הנחיתה שלה. רשימה של טיסות חלל מאוישות מדיה וקבצים בנושא תוכנית סויוז בוויקישיתוף חיים מזר, ‏ברית המועצות בחלל – סויוז וסאליוט. פרק 1: מבוא למבצע ומבנה החלליות, באתר "הידען", 10 בינואר 2014 חיים מזר, ‏ברית המועצות בחלל – סויוז וסאליוט. פרק 2: אסון סויוז 1, באתר "הידען", 11 בינואר 2014 חיים מזר, ‏ברית המועצות בחלל – סויוז וסאליוט. פרק 3: צמדים ושלשות בחלל – סויוז 2,3; סויוז 4,5 וסויוז 6,7,8, באתר "הידען", 17 בינואר 2014
טריפטון

טריפטון (Tryptone) הוא תערובת פפטידים המיוצרת כתוצאה מפירוק חלבוני קזאין על ידי הפרוטאז טריפסין. טריפטון משמש בעיקר במיקרוביולוגיה כמרכיב במצע לגידול חיידקים, להם הוא מספק חומצות אמינו (טריפטון עשיר במיוחד בחומצת האמינו טריפטופן), תרכובות חנקן וויטמינים. בטריפטון אין פחמימות בכמות משמעותית ולכן יש להוסיף לחיידקים מקור פחמן, לעיתים משתמשים בטריפטון בתוספת סוגים שונים של פחמימות כדי להבדיל בין חיידקים על בסיס יכולתם לנצל את הפחמימות השונות כמקור מזון. לטריפטון נטייה לספיחת מים לכן יש לאחסנו במיכל סגור ובסביבה יבשה ושמורה מלחות. טריפטון דומה בהרכבו לחומצות קזאמינו (Casamino acids), תערובת חומצות אמינו המתקבלת כתוצאה מהידרוליזה של קזאין על ידי חומצה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.