ולדימיר משקוב

ולדימיר לבוביץ' משקוב (ברוסית: Влади́мир Льво́вич Машко́в; נולד ב-27 בנובמבר 1963, טולה, ברית המועצות) הוא שחקן קולנוע טלוויזיה ותיאטרון, במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע סובייטי-רוסי. משמש בתור המנהל האמנותי של התיאטרון על שם אולג טבקוב. זוכה פרסי "ניקה" (1998, 2011), "נשר הזהב" (2009, 2011, 2019) ו"TEFI"‏ (2008). חתן תואר אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית (1996) והאמן העממי של הפדרציה הרוסית (2010). נודע במדינות המערב בתפקידים שגילם בסרטים ההוליוודיים: מאחורי קווי האויב וכנבל משנה במשימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים. בתחילת שנות ה-80, ולדימיר משקוב נכנס ללימודים במחלקה לביולוגיה של הפקולטה למדעי הטבע של אוניברסיטת נובוסיבירסק, אך לאחר ששינה את דעתו, שנה לאחר מכן הוא נכנס לבית הספר הממלכתי לתיאטרון בנובוסיבירסק. ב-1984 גורש מבית הספר בגלל ריב אלים. במוסקבה הוא נכנס לבית הספר לתיאטרון לאמנות, בבית המלאכה של מיכאיל טרחאנוב. משם הוא גם הודח בגלל מזג אלים מד, והוא קיבל עבודה כמעצב בתיאטרון האמנות של מוסקבה. זמן קצר לאחר מכן, ולדימיר משקוב החל ללמוד אצל אולג טבקוב, ומאוחר יותר עבר לשחק בתיאטרון וביים. הופעת הבכורה של ולדימיר משקוב בקולנוע התרחשה בשנת 1989 בסרטו של אנטולי מטשקו "האש הירוקה של העז". באותה שנה שיחק בסרטיו של אנדריי מאליוקוב "עשה זאת - פעם אחת!" ו"אהבה באי המוות". בשנת 1990 סיים את בית הספר לתיאטרון אמנותי במוסקבה בהצטיינות. ב-1994, גילם תפקידים ראשיים בסרטים של במאים רוסים צעירים: בסרט "גבול" מאת דניס אבסטגנייב ובסרט "לילות מוסקבה" מאת ולרי טודורובסקי. בשנת 1995, כיכב בסרט "בת אמריקאית" מאת קארן שחנאזארוב. הוא כיכב שוב ושוב בסרטים הוליוודיים, בדרך כלל בתפקידים של "רוסי נבל". הוא שימש כמנהל תיאטרון, והעלה על במת האולפן-תיאטרון במוסקבה בבימויו של אולג טבקוב את ההצגות "שעת הכוכבים בזמן מקומי", "תשוקה לבומברש" ו"מספר מוות". על במת התיאטרון האמנותי של מוסקבה על שם צ'כוב, העלה את ההצגה "מס' 13" ובתיאטרון "סאטריקון" את ההצגה "האופרה של שלושת האגורות". ב-1997 שיחק בסרט "הגנב", שהיה מועמד לאחר מכן לאוסקר. באפריל 2008 יצא משחק המחשב "Grand Theft Auto IV (GTA IV)". אב הטיפוס של גיבור המשחק היה דמותו של גיבור הסרט "מאחורי קווי האויב" - הרוצח הסרבי סשה - שגילם ולדימיר משקוב. מאז 23 באפריל 2018 החל לשמש כמנהלו האמנותי של תיאטרון אולג טבקוב. מאז 21 במאי 2018, הוא משמש כמנהל האמנותי של בית הספר לתיאטרון אולג טבקוב במוסקבה. ב-15 בפברואר 2019, ולדימיר משקוב הודיע על פרישה מהקולנוע. עם זאת, כן השתתף בצילומי הסרט "האתגר". בספטמבר 2011, הוא היה ציר בקונגרס ה-12 של מפלגת השלטון רוסיה המאוחדת כאורח. באותה שנה הוא נכנס לרשימת המועמדים לדומה השישית מטעם רוסיה המאוחדת ומחוז קמרובו, אך סירב למנדט שקיבל. בבחירות לנשיאות 2018, תמך בפוטין. באותה שנה תמך במועמד מטעם רוסיה המאוחדת למושל מחוז קמרובו סרגיי ציביליוב והיה איש אמונו של סרגיי סוביאנין בבחירות לראשות עיריית מוסקבה. ב-2020 הוא כיכב בסרטון קמפיין שקרא להצביע בעד תיקונים לחוקה והיה חבר בוועדה לתיקוני חוקה. הוא השתתף בבחירות לדומה באוקטובר 2021 מטעם רוסיה המאוחדת אך סירב שוב לקבל את המנדט. בשנת 2022, הוא קרא להכיר בעצמאותן של הרפובליקה העממית של דונייצק והרפובליקה העממית של לוהנסק. ב-18 במרץ 2022, הוא הופיע בקונצרט לציון 8 שנים לסיפוח חצי האי קרים לרוסיה, שם הקריא את שיריו של פיודור טיוצ'ב המבקר את המערב ובכך הביע בפומבי את תמיכתו בפלישה הרוסית לאוקראינה. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר משקוב בוויקישיתוף ולדימיר משקוב, ברשת החברתית אינסטגרם ולדימיר משקוב, ברשת החברתית VK ולדימיר משקוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ולדימיר משקוב, באתר AllMovie (באנגלית) ולדימיר משקוב, באתר Metacritic (באנגלית) ולדימיר משקוב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ולדימיר משקוב" באתר וואלה! "ולדימיר משקוב" באתר סרטים וידאו. משקוב בריאיון אצל פוזנר // 1tv.ru "Владимир Машков назначен худруком «Табакерки»". ТАСС (ברוסית). נבדק ב-2018-04-06. גואל פינטו, פיטר גרינאוויי יקבל פרס על מפעל חיים בפסטיבל הקולנוע בחיפה, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2004 קדימון הסדרה בעברית