laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סקריבוניוס לארגוס

סקריבוניוס לארגוס (Scribonius Largus; המאה ה-1 לספירה) היה רופא החצר של הקיסר הרומי קלאודיוס. בסביבות שנת 47 לספירה, לבקשת גאיוס יוליוס קליסטוס (אנ'), עבדו המשוחרר של הקיסר, הוא יצר רשימה בת 271 מרשמים, רובם שלו, למרות שהוא הכיר את תודתו למוריו, לחברים, ולכתביהם של רופאים חשובים. תרופות מסורתיות מסוימות כלולות גם הן. לחיבורו זה, "Compositiones" ("תרכובות") (גר'), אין יומרות מבחינה סגנונית, והוא כולל ביטויים דיבוריים רבים. רובו הועבר ללא הכרה ביוצר המקורי לחיבורו של מרקלוס אמפיריקוס (אנ')‏ (De Medicamentis Empiricis, Physicis, et Rationabilibus,‏ 410 לספירה לערך), שהוא בעל ערך רב בתיקונו של הטקסט של לארגוס. חיבורו של לארגוס כולל שני אזכורים של שימוש ב"ביטומן יהודי", הוא האספלט של ים המלח: לריפוי פצעים טריים ולתיקון עצמות שבורות. מדיה וקבצים בנושא סקריבוניוס לארגוס בוויקישיתוף Conpositiones (בלטינית) Scribonius Largus and the Oath of Hippocrates מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LX. Scribonius Largus, pp. 377-378 Conpositiones, 207, 209 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כלכלת לסוטו

לסוטו מוקפת גאוגרפית על ידי דרום אפריקה, וכלכלתה משולבת איתה. כלכלת לסוטו מתבססת בעיקר על חקלאות ובעיקר דגנים וגידול בעלי חיים. בעבר, עבודה של תושביה במכרות בדרום אפריקה הייתה משמעותית מאוד לכלכלתה, אולם ההכנסה מכרייה בדרום אפריקה ירדה. מנגד, הכרייה בלסוטו עצמה, בעיקר של יהלומים התגברה מאוד בלסוטו מאז תחילת שנות ה-2000, והגיעה לכ-7% של התמ"ג בשנת 2011. מגזר התעשייה, בעיקר של הטקסטיל, ירד מ-כ-20% של התמ"ג בשנת 2004 לכ-11% בשנת 2011. המדינה היא חלק מהאיחוד המכס הדרום אפריקאי, וחלק נכבד מהכנסות המיסים שלה מתקבלות מהאיחוד. רוב משקי הבית בלסוטו עוסקים בחקלאות לקיום. כשני שלישים מההכנסה של משקי הבית בלסוטו מגיעים מחקלאות וגידול בעלי חיים (בעיקר עזים, כבשים ובקר) לקיום. המועסקים השכירים בסקטורים השונים הם : נשים עובדות במפעלי טקסטיל (כ-40,000), גברים המועסקים במכרות בדרום אפריקה (כ-40,000), עובדי מדינות המועסקים בממשלת לסוטו (כ-40,000) והיתרה שכירים בחקלאות, תעשייה, בנייה, מכרות יהלומים ושירותים שונים (כ-80,000). המדינה נמצאת בתחתית רשימת המדינות (מקום 158 מתוך 187) לפי מדד הפיתוח האנושי. צפי מסך החיים בלידה הוא 48.2 שנה ו-44 אחוז מהאוכלוסייה חי מהכנסה של 1.25 דולר ליום בממוצע. אולם, למרות זאת שיעורי יודעי קרוא וכתוב באוכלוסייה מגיע ל-82%. אוצרות הטבע העיקריים של לסוטו הם היהלומים והמים. יצוא היהלומים מהמכרות בלסוטו היה כ- 230 מיליון דולר בשנת 2010/11. הייצור מרוכז בארבעה מכרות. מי הגשמים הרבים בהרי לסוטו מנוצלים ב"פרויקט המים של רמת לסוטו" (LHWP), שהוקם ב-1986 ומתוכנן לספק מים לדרום אפריקה במשך שנים רבות. הפרויקט מספק מים לאזורי יוהנסבורג והאזורים ממזרח לה. ערך יצוא המים היה כ- 70 מיליון דולר בשנת 2010. לסוטו ניצלה את ההזדמנות שנפתחה למדינות מתפתחות לייצא טקסטיל משוחרר ממכס למדינות מפותחות כתוצאה מהסכמים בינלאומיים. ההסכם החשוב ביותר המשפיע על היצוא מלסוטו הוא חוק "ההזדמנות והצמיחה לאפריקה" (AGOA) האמריקני. בעזרת השקעות חוץ של משקיעים ממוצא סיני מטאיוואן הוקמו בלסוטו מפעלים רבים לטקסטיל באזורי תעשייה מיוחדים. המוצרים העיקריים הם חולצות ומכנסי ג'ינס. המפעלים מייצאים כ- 400 מיליון דולר בשנה בעיקר לארצות הברית ומעסיקים כ- 40,000 עובדים (בעיקר נשים). לסוטו נחשבת ליצואנית הטקסטיל הגדולה ביותר באפריקה. איגוד המפעלים מפעיל תוכנית מיוחדת למלחמה באיידס בסיוע קרן "ביל גייטס" על ידי הספקת הדרכה ותרופות (כ- 40% מהפועלות נמצאו כנשאיות הנגיף). לסוטו מקבלת סיוע כלכלי ניכר ממקורות רבים, בהם ארצות הברית, האיחוד האירופי ומוסדות פיננסיים בינלאומיים. על פי מדד האושר העולמי שפורסם ב-2024, לסוטו מדורגת שלישית מהסוף, מעל לבנון ואפגניסטן. תוצר מקומי גולמי, 2.553 מיליארד דולר תמ"ג לנפש, 1,094 דולר מוצרי חקלאות : תירס, חיטה, שעורה ובעלי חיים. מדיה וקבצים בנושא כלכלת לסוטו בוויקישיתוף Lesotho - Country Brief, ‏2014-03-31 Lesotho Economy 2018, CIA World Factbook, www.theodora.com Wayback Machine, ‏2012-07-15 Lesotho - Country Brief, ‏2014-03-31 IFC SmartLessons --> Lessons, smartlessons.ifc.org Wayback Machine, ‏2012-02-09 דני בר-און, לבנון היא המקום הכי פחות מאושר בעולם (אחרי אפגניסטן), באתר הארץ, 26 בספטמבר 2024 AFP/OLJ, Lebanon ranked second unhappiest country in the world, https://today.lorientlejour.com/, ‏20 במרץ 2024
סם פאלאטניק

סם פאלאטניק (ברוסית: Семён Палатник; נולד ב-26 במרץ 1950) הוא שחמטאי סובייטי-יהודי-אמריקאי. סמיון (סם) פאלאטניק נולד באודסה. הוא התחיל ללמוד שחמט בגיל 8. בעל תואר שני בהנדסת מכונות עם התמחות בתחום תחנות כוח מהמכון הפוליטכני באודסה. בשנת 1974 ו-1976 היה פאלאטניק חבר נבחרת ברית המועצות באליפות העולם לסטודנטים. בתחרויות אלו זכה במדליות זהב אישיות וקבוצתיות. בשנת 1977 הוא ניצח בתחרות בצ'כוסלובקיה, בשנת 1981 זכה במקום השלישי בהרדץ קרלובה, בשנת 1987 פאלאטניק סיים במקום שני בטרנבה, בשנת 1986 במקום שלישי בטאלין ובהודו. בשנת 1988 הוא סיים במקום החמישי בבאקו (ניצח אלכסנדר חוזמן). בשנת 1991 הוא חלק מקומות 2–3 בשותפות עם אלכסנדר שניידר בתחרות שנערכה בקולקטה. בשנות ה-90 של המאה ה-20 פאלאטניק היה פעיל באיגוד השחמט האוקראיני, ומונה לסגן-נשיא. בשנת 1994 היגר לארצות הברית. בנוסף להשתתפות בתחרויות היה מאמן רשמי של נבחרת ארצות הברית לאליפות העולם לנוער ולאולימפיאדות השחמט בשנים 1999–2010. בהיותו בארצות הברית הוא פרסם מספר ספרים בתחום השחמט (בשותפות עם חברו לב אלבורט). סם פאלאטניק הפסיק להשתתף בתחרויות בשנת 2012. אתר האינטרנט הרשמי של סם פאלאטניק (באנגלית) סם פאלאטניק, באתר צ'סגיימס (באנגלית) סם פאלאטניק, באתר פיד"ה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אאוארתרופלאורה

אאוארתרופלאורה (שם מדעי: Eoarthropleura) הוא סוג של פרוק-רגל קדום מתור הסילור ותחילת הדבון שחי לפני 382–433 מיליון שנה. יצור זה דמה לרבי-הרגליים המודרניים, אך היה גדול בהרבה מכל רב-רגל מודרני. הוא היה קרובו של הגדול בפרוקי הרגליים היבשתיים, הארתרופלאורה שחי בסוף הקרבון ותחילת הפרם והגיע לאורך 2.6 מטרים. יצור זה התגלתה בתוך סלעים בחפירות בגרמניה, בריטניה, ניו יורק וניו ברנזוויק. מהמאובנים שלו ישנם קטעים מופרדים רבים ולא נמצאו ראש, מקטעי גוף ורגליים, ולכן קשה לקבוע איך נראה ולאיזה גודל הגיע, אך הוא היה גדול הרבה יותר מהרב רגליים המודרניים (על פי רוחב המאובנים). האאוארתרופלאורה דמה לארתרופלאורה וייתכן שהיה לאביו הקדום, והוא גם היצור הקדום ביותר מהקבוצה Arthropleuridea והחיה היבשתית העתיקה ביותר שהתגלתה באמריקה הצפונית. אאוארתרופלאורה, באתר GBIF (באנגלית)
פריסטיכאמפסוס

פריסטיכאמפסוס (שם מדעי: Pristichampsus; מילולית: "תנין מסור") הוא סוג נכחד של דמוי-תנינאי שחי באירואסיה באאוקן לפני 41–47 מיליון שנה וכיום נחשב לסוג מבוטל, עקב מאובנים בעלי מבנה עצמות לא מזוהה מספיק. למרות דמיונו לתנין הפריסטיכאמפסוס היה שונה מכל תנין חי והיה קרוב לתנין הנכחד בווריסוכוס מגרמניה ואמריקה הצפונית. המאובנים הראשונים התגלו ב-1831 בצרפת ושויכו לסוג תנין (Crocodylus). ב-1853 החוקר גרוויס (Gervais) שייך אותו לסוג אחר. המין שנמצא כונה Pristichampsus rollianti ובהמשך נמצאו עוד שני מינים: Pristichampsus birjukovi ו-Pristichampsus kuznetzovi, שנמצאו במזרח קזחסטן. זוחל זה היה בעל מבנה גפיים המותאם לתנועה יבשתית וקצוות גפיו אף כוסו בדבר הדומה לפרסה. היה לו עור קשקשים עבה בדומה לתנינים של היום וזנב קשיח עם קצה מעוגל. השיניים היו חדות וחזקות פחות משיני התנינים הקיימים ודומות יותר למבנה שיני התרופודים. למעשה כשגילו אותו חשבו שכמה דינוזאורים הגיעו לתקופת האאוקן, לפני שהתברר שזה תנין. משערים שתנין זה ניזון מיונקים יבשתיים או זוחלים אחרים ופחות מדגים ויצורי מים והוא צד ביבשה בתנועה עם רגליו הארוכות בעלות ה"פרסות". הפריסטיכאמפסוס מופיע בסדרה בראשית בעונה 3 כיצור טורף שיוצא מהמוזיאון הבריטי, תוקף אנשים ומהלך על שניים אך גם שוחה כמו תנין. פלנוקרניה מדיה וקבצים בנושא פריסטיכאמפסוס בוויקישיתוף פריסטיכאמפסוס, באתר GBIF (באנגלית)
אאוקרכאריה

אאוקרכאריה (שם מדעי: Eocarcharia) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים שחי בקרטיקון לפני 112 מיליון שנה. מאובניו התגלו במדינת ניז'ר שבמדבר סהרה. האאוקרכאריה הגיע כנראה לאורך של 6–8 מטר והיה דומה לאקרוקנתוזאורוס. שיניו היו בעלי מבנה של שיני כריש, ומשם קיבל את שמו (פירוש השם אאוקרכריה: "כריש השחר"). לדינוזאור הייתה ציצה קצרה של קוצים בקצה מצחו שהיה בעל שקע צר והיה בעל עיניים קטנות, גוף גדול וזרועות קצרות. הוא חי בגדות נהרות שבעבר זרמו בניז'ר וחי לצד דינוזאורים אחרים כמו הסוקומימוס, הניז'רזאורוס והאורנוזאורוס ותנינים כמו הסרקוסוכוס והאנטוסוכוס. יצור זה היה כנראה טורף-על שצד דינוזאורים אחרים. אפשרויות אחרות הן שהוא צד דגים או אף אכל נבלות. מדיה וקבצים בנושא אאוקרכאריה בוויקישיתוף אאוקרכאריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אאוקרכאריה, באתר GBIF (באנגלית)
לודודקטילוס

לודודקטילוס (שם מדעי: Ludodactylus; מילולית: "אצבע-משחק") הוא סוג של פטרוזאור שחי בקרטיקון תחתון לפני 112 מיליון שנה ומאובניו התגלו בברזיל בשנת 2003. היצור קיבל את שמו עקב דמיונו לפטרוזאור דמויי-פטרנודון בעל שיניים, דבר שמוכר מצעצועים, אך לא ממאובנים. פטרוזאור זה היה הראשון שדמה לצעצוע הפטרוזאור. ללודודקטילוס הייתה גולגולת באורך 66 סנטימטרים שדמתה לגולגולת פטרודקטיל והייתה בעלת שיניים דקות שבלטו החוצה וגם "כרבולת" אחורית גדולה. לא נמצא זיז על החוטם כמו להרבה פטרוזאורים. ליצור היה זנב קצר וכנפי עור גדולים. ייתכן שהוא אף עטה פרווה. הלסתות נמצאו פעורות עם לסת תחתונה פעורה כלפי מטה ובתוכם עלה חד של צמח הדומה ליוקה שנתקע בתוכם. נראה שהעלה גרם למות הפטרוזאור שלא הצליח להוציאו ומת מזיהומים ומרעב. ככל הנראה הוא היה מאבותיהם של האורניתוקריים מתור הקרטיקון. הלודודקטילוס ניזון מדגים שהוא חטף בלסתותיו. מדיה וקבצים בנושא לודודקטילוס בוויקישיתוף לודודקטילוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לודודקטילוס, באתר GBIF (באנגלית)
בפטורניס

בפטורניס (שם מדעי: Baptornis; פירוש השם: "עוף צולל") הוא סוג של עוף ימי שנכחד מקבוצת עופות בעלי שיניים והשתייך לסדרת ההספראורניסאים שנכחדו כולם וחי בקרטיקון העליון לפני 83.5–80.5 מיליון שנה. עוף זה היה בעל שיניים שלא היה יכול לעוף והיה בעל שרירים מנוונים. הוא חי בימים הקרטיקונים של אמריקה הצפונית וגם בצפון אירואסיה ונראה כמו צוללן או נחשון גבוה ומשונן. זהו אחד העופות הפרהיסטוריים הראשונים שנודעו למדע, יחד עם הארכאופטריקס. הוא הגיע לגובה של כמטר אחד. היה לו מקור ארוך וצוואר ארוך ושרירי גפיים הפונים אחורה ולא יעילים להליכה ביבשה. העוף חי רוב זמנו במים וצלל בימים סובטרופיים עד ממוזגים. ייתכן שלהקות של עופות אלה חיו לאורך החופים של ארצות הברית וקנדה ולאורך הים הצפוני וניזונו מדגים שהם תפסו בלסתותיהם. הם נכחדו לפני 80 מיליון שנה מהעולם, יחד עם שאר העופות בעלי השיניים. עוף זה תואר על ידי החוקר האמריקאי עותניאל צ'ארלס מארש ב-1877. מדיה וקבצים בנושא בפטורניס בוויקישיתוף בפטורניס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בפטורניס, באתר GBIF (באנגלית)
בראכאוכניוס

בראכאוכניוס (שם מדעי: Brachauchenius; מילולית: "קצר-צוואר") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאוריה שחי בימי הקרטיקון לפני 89.3–93 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בחפירות מארצות הברית עד קולומביה. סוג זה תואר ב-1903 וכלול בו כיום מין אחד - Brachauchenius lucasi. מין נוסף מהסוג Brachauchenius eulerti, הועבר לסוג מגצפלוזאורוס. יצור זה היה קרוב משפחתו של הפליוזאורוס הענקי, והוא חי בקרטיקון העליון בים הפנימי המערבי של אמריקה הצפונית. זה היה יצור גדול עם גולגולת באורך 170 סנטימטרים והערכה של אורכו הגיעה ל-10 מטרים. היצור היה בעל לסתות גדולות וארוכות עם שיניים חדות, צוואר קצר וסנפירים רחבים שעזרו לו לנוע במים בדומה לדגים. בקצה הגולגולת היו פתחי נשימה הדומים לפתחי נשימה של לווייתנים. יצור זה היה מטורפי-העל של הקרטיקון והוא היה צייד קטלני של זוחלים ימיים אחרים, עופות ימיים, רכיכות, דגי גרם ודגי סחוס. מדיה וקבצים בנושא בראכאוכניוס בוויקישיתוף בראכאוכניוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) בראכאוכניוס, באתר GBIF (באנגלית)
חשמלן פסיפי

חשמלן פסיפי (שם מדעי: Torpedo californica) הוא מין של בטאי גדול ממשפחת החשמלניים החי בחופי מערב האוקיינוס השקט מקולומביה הבריטית עד באחה קליפורניה. החשמלן הפסיפי חי לאורך חופים חוליים, שוניות סלעיות ויערות קלפ קרירים, אך יכול להימצא גם באוקיינוס הפתוח בעומק של מתחת ל-420 מטרים. הוא שוחה בצורה יותר מפותחת מרוב הבטאים. יצור זה מגיע לאורך של 90 סנטימטרים בזכרים ו-140 סנטימטרים בנקבות. המשקל המקסימלי שלו מגיע ל-41 קילוגרם. הוא בעל גוף שטוח עם סנפירי חזה רחבים מאוד, זוג סנפירים קטן יותר מאחוריהם, 2 סנפירים בקצה הגב וזנב בעל 2 אונות העוזר בשחייה מהירה. צבעו אפור כהה, חום ולעיתים לבן מנומר בכתמים שחורים. העיניים קטנות והפה נמצא מתחת לגוף ובו שיניים קטנות וחזקות. לאורך הגוף ישנם תאים המייצרים שדה חשמלי במתח עד 45 וולט. יצור זה ניזון מדגים קטנים יותר וסרטנים במארב והוא יוצא לצוד בלילות. הוא הורג את טרפו בעזרת תאי החשמל החזקים שלו, והוא יכול גם להתגונן באותה שיטה. בשל גודלו וצורת ההתגוננות שלו הוא כמעט חסר טורפים, למעט טורף אחד המצליח להרוג אותו - האורקה. מדיה וקבצים בנושא חשמלן פסיפי בוויקישיתוף חשמלן פסיפי, באתר ITIS (באנגלית) חשמלן פסיפי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חשמלן פסיפי, באתר GBIF (באנגלית)
צלורוזאוראווס

צלורוזאוראווס (שם מדעי: Coelurosauravus; מילולית: "סבא לטאה חלולה") הוא סוג זוחל קדום מקבוצת הדיאפסידה שחי לפני כ-251–260 מיליון שנה בתור הפרם. יצור זה היה מראשוני היצורים המעופפים שחי ביערות של גרמניה, אנגליה וגם מדגסקר. היצור הגיע לאורך 40 סנטימטרים, והיה בעל גוף ארוך ושטוח והצלעות שלו נפרשו לצדדים בדומה לדרקון הדואה מיערות דרום-מזרח אסיה, אך המניפות שלו היו בנויות מעצמות ועליהם נקרם עור. הוא השתמש במניפות העור כדי לעוף מבעד ליערות ולהימלט מאויביו. ליצור היה חוטם מחודד ומעין עטרה כמו לבני משפחת הצרטופסיים, אך קטנה בהרבה. בתרבות הצלורוזאוראווס ידוע בעיקר מהסדרה בראשית, שם הוא הופך לחיית המחמד של אבי וקונור. בניגוד לנראה בסדרה הקואלורוזאוראווס לא היה יכול לעוף אלא רק לדאות מבעד לעצים. הוא גם לא היה בעל ציצה גדולה, ובניגוד למה שנראה בסדרה לא ניזון מצמחים אלא מחרקים. הוא מופיע גם במשחק Jurassic World: Alive. איקרוזאורוס מדיה וקבצים בנושא צלורוזאוראווס בוויקישיתוף צלורוזאוראווס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צלורוזאוראווס, באתר GBIF (באנגלית)
מגלוניקס

מגלוניקס (שם מדעי: Megalonyx; מילולית: "טופר גדול") הוא סוג נכחד של עצלן קרקע ממשפחת עצלני דו-אצבע ממנה נותר כיום הסוג עצלן דו-אצבע (Choloepus). המגלוניקס חי לפני 10 מיליון עד 11,000 שנים. בניגוד לשאר העצלנאים התפתח באמריקה הצפונית, לאחר שאבותיו היגרו אליה מאמריקה הדרומית. מאובניו הראשונים התגלו באיווה ובהמשך התגלו עוד מאובנים לאורך אמריקה הצפונית ואמריקה המרכזית עד לאלסקה וליוקון. יצור זה היה גדול בהרבה מקרוביו הקיימים, והגיע לגובה של 3 מטרים ולמשקל של טון אחד, אצל המין Megalonyx leptostomus, הצפוני ביותר. הוא היה בעל זרועות גדולות, רגליים קטנות ואגן נמוך, ראש קטן ולסת כבדה ובה שיניים לא-מפותחות בצורת יתד וזנב קטן אך עבה. מאפיינים אלו מעידים שהוא היה יצור איטי ופרימיטיבי, וייתכן שחי בדומה לעצלנים המודרניים, אך לא היה יכול לטפס על עצים אלא ניזון מענפי עצים תוך עמידה על הקרקע. ככל הנראה הוא חי לאורך מורדות הרי הרוקי וניזון מעצי אשוח באמצעות שימוש בטפריו החזקים כדי לתלוש את העלים. כמו כן שימשו אותו טפריו להגנה מטורפים, כמו הסמילודון. במספר מערות של פלאו-אינדיאנים, שמתוארכות לתקופה שלפני כ-11,000 שנים, נמצאו ציורי קיר המתארים ציד של המגלוניקס. ייתכן שהעצלן נכחד עקב הציד האינטנסיבי. המגלוניקס הוא מאובנה הלאומי של וירג'יניה המערבית. בנוסף הוא מופיע בסדרות לפני ששלטנו על הארץ, מפלצות חוזרות לתחייה וטורפים פרהיסטוריים. מדיה וקבצים בנושא מגלוניקס בוויקישיתוף מגלוניקס, באתר NCBI (באנגלית) מגלוניקס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגלוניקס, באתר GBIF (באנגלית)
אמפכינוס

אמפכינוס (שם מדעי: Amphechinus) הוא סוג נכחד של קיפוד קטן שחי באוליגוקן ובמיוקן ומאובניו נמצאו באירופה, אסיה, אפריקה ואמריקה הצפונית. המאובנים שלו התגלו ב-1850 על ידי החוקר הצרפתי אוגוסט אימרד (Auguste Aymard). מבדיקה משוערת של מסת גופו מעריכים שהוא הגיע למשקל 175 גרם. לא ידוע עליו הרבה, אך ממבנה השיניים מעריכים שהוא היה קרוב מאוד לקיפודים המודרניים וייתכן שהתנהג כמותם. ככל הנראה הוא ניזון בעיקר מחרקים. היונק חי באוליגוקן רק באירואסיה ונע במהלך המיוקן לעבר אפריקה וגם לאמריקה הצפונית. אמפכינוס, באתר GBIF (באנגלית)
פלטיבלודון

פלטיבלודון (שם מדעי: Platybelodon; מילולית: "חט עשויה חנית שטוחה") הוא סוג של יונק קדום שהיה קרוב רחוק של הפילים המודרניים. הוא חי בתקופת המיוקן לפני 10–15 מיליון שנה. מאובניו נמצאו במערב אסיה ובקווקז. יצור זה היה שונה מאוד מהפילים של היום והיה קרוב לגומפותריום. אורכו הגיע ל-4 מטרים, גובהו ליותר מ-2 מטרים ומשקלו 2 טונות. הוא היה בעל לסת תחתונה ארוכה שהשתפעה מטה והייתה בעלת זוג שיניים שטוחות בקצה. החדק היה רחב וניצב במקביל ללסת התחתונה, אך נטה מעט כלפי מעלה (החדק עצמו לא השתמר במאובנים מאחר שאיננו עשוי עצם). ליצור היו שני חטים כמו לפילים המודרניים. אוזני היצור היו קטנות. יצור זה היה מאוכלי העשב הגדולים של המיוקן והוא חי בביצות והערבות הקדומות של אסיה. פיו המוזר עזר לו לעקור צמחייה מיימית מהקרקעית וייתכן שמבנה השיניים בקצה עזר לו לעקור ענפי עצים. מדיה וקבצים בנושא פלטיבלודון בוויקישיתוף פלטיבלודון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלטיבלודון, באתר GBIF (באנגלית)
הפאלופס

הפאלופס (שם מדעי: Hapalops) הוא סוג של עצלן קרקע קטן שחי במיוקן בברזיל, קולומביה, בוליביה וארגנטינה לפני 17.5–7.2 מיליון שנה. עצלן זה היה קטן מהרבה מעצלני הקרקע של תקופתו והגיע לאורך של 1 מטר בלבד. נראה שהוא היה יכול לטפס על עצים בניגוד לקרובי משפחתו הענקים כמו המגתריום. היו לו גולגולת קצרה בעלת מעט מאוד שיניים, גוף חסון בעל עצמות גדולות וזרועות ארוכות שהסתיימו ב-3 טפרים גדולים מעוקלים וזנב קצר, אך יותר ארוך מרוב עצלני הקרקע. יצור זה חי כנראה על העצים ונע על מפרקי האצבעות בדומה לגורילה על האדמה. הוא ניזון בדומה לקרוביו מצמחייה קרקעית או עצית ולעס אותם עם שיניו הקטנות. מדיה וקבצים בנושא הפאלופס בוויקישיתוף הפאלופס, באתר GBIF (באנגלית)
הולמסינה

הולמסינה (שם מדעי: Holmesina) הוא סוג של דלשינאי שנכחד מסדרת הארמדילאים שהשתייך למשפחה הנכחדת פמפתריים (Pampatheriidae). יצור זה היה גדול מהרבה מהארמדילים החיים. הוא הגיע לאורך של 2 מטרים ושקל מעל 227 קילוגרם. הארמדיל הגדול ביותר בימינו, ארמדיל ענק מגיע רק למשקל 54 קילוגרם. ליצור היה שריון עבה כמו הארמדילאים אך שונה בעיצובו, ונראה שהם לא יכלו להתכדר לכדור להגנה. הם גם נראו שונה מהגליפטודוניים, ארמדילי ענק שחיו יחד איתם באמריקה הדרומית. במהלך ההחלפה האמריקאית הגדולה יצורים אלה נעו צפונה מברזיל עד לדרומה של ארצות הברית שם הם נמצא בעיקר בטקסס ובפלורידה, יחד עם מינים רבים מהפאונה של אמריקה הדרומית. ככל הנראה יצורים אלה ניזונו בעיקר מצמחייה. בשל גודלם הם לא חששו מטורפים. מדיה וקבצים בנושא הולמסינה בוויקישיתוף הולמסינה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) הולמסינה, באתר GBIF (באנגלית)
מגצרופס

מגצרופס (שם מדעי: Megacerops; מילולית: "פרצוף גדול-קרן") הוא סוג יונק גדול ממשפחת הברונתותריומים שחי באמריקה הצפונית לפני 38–33.9 מיליון שנה. בעבר נקרא ברונתותריום (Brontotherium). יצור זה נראה כמו קרנף, אך דווקא היה קרוב יותר לסוסים. הוא הגיע לגובה 2.5 מטרים בכתפיים, אורך של 5 מטרים ושקל מעל 3.3 טונות. הגולגולת הכילה קרן עשוית עצם גדולה מעל האף, ראש רחב עם שיניים קטנות וכיפת גולגולת נוקשה שפנתה כלפי מעלה. ליצור היה גב ענקי שהזכיר דבשת של ביזון. הרגליים היו קצרות והזנב קצר. במראהו היצור הזכיר קרנף ענקי משוריין. יצור זה חי בסוף האאוקן בערבות אמריקה הצפונית וליחך עשבים או ניזון משיחים, אך לא מצמחייה קשה. ככל הנראה הוא חי בעדרים גדולים וקרניו עזרו לו להילחם עם יריבים על נקבות או להתגונן מטורפים כמו ההאינדון הקטלני. יונק קדום זה הופיע במשחקי המחשב עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive. המגצרופס הופיע בפרק השביעי של "החיים על פני האדמה" מ-2023. בפרק רואים שני זכרים נלחמים על נקבה. מדיה וקבצים בנושא מגצרופס בוויקישיתוף מגצרופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגצרופס, באתר GBIF (באנגלית)
מגפיראניה

מגפיראניה (שם מדעי: Megapiranha) הוא סוג דג קדום ממשפחת הפיראניים שחי באמריקה הדרומית בסוף תקופת המיוקן לפני 9–6.8 מיליון שנה. מאובני הדג נמצאו בארגנטינה ומבנה השיניים שלו הזכיר את דגי הפיראניה התוקפניים. אורך גופו הגיע ל-71–128 ס"מ ומשקלו מעל 70 קילוגרם. ממבנה השיניים שאורכם הגיע ל-6.5 ס"מ, נראה שהוא היה שלב מעבר בין דגי פאקן כמו הטמבקוי לפיראניות התוקפניות. עוצמת הנשיכה של הדג עולה על 1,200–4,700 ניוטון. יצור זה שחה במימי ארגנטינה הקדומים וייתכן שהיה טורף או אולי אוכל-כול בדומה לפיראניות החיות. לא ידוע אם הוא חי בלהקות או צד לבדו. מדיה וקבצים בנושא מגפיראניה בוויקישיתוף מגפיראניה, באתר GBIF (באנגלית)
פלאולאגוס

פלאולאגוס (שם מדעי: Palaeolagus; מילולית: "ארנב עתיק") הוא סוג של ארנב קדום מתקופת האוליגוקן מלפני 23-35 מיליון שנה. מאובניו של ארנב קדום זה נמצאו באמריקה הצפונית ובאסיה ותוארו על ידי הפלאונטולוג ג'וזף ליידי ב-1856. יצור זה נמצא משברי עצמות ומאובנים רבים שלא השתמרו היטב. עצמות הארנבים בעלות עיצוב שביר, ולכן קשה לקבוע את מיקומם ואת מבניהם. ככל הנראה הארנב הגיע לאורך של 25 סנטימטרים ודמה לארנבות המודרניות. ככל הנראה היו רבים מארנבים אלה ברחבי המישורים והיערות של אמריקה הצפונית ואסיה, בה חיו. בסוג זה ישנם 8 מינים: P. burkei P. haydeni P. hemirhizis P. hypsodus P. intermedius P. philoi P. primus P. temnodon מדיה וקבצים בנושא פלאולאגוס בוויקישיתוף פלאולאגוס, באתר GBIF (באנגלית)
קרונפיו

קרונופיו (שם מדעי: Cronopio) הוא סוג נכחד של יונק שחי בסוף עידן המזוזואיקון לפני 99.6–96 מיליון שנה. יונק קדום זה היה שונה מכל יונק חי. מאובני היצור נמצאו בחפירות סביב נהר הריו נגרו שבארגנטינה. יצור זה התגלה בחפירות ב-2002 ונקרא ב-2011 על שם היצור הבדיוני "קרונופיו" ממספר ספרים קצרים של הסופר הארגנטינאי חוליו קורטאסר. נמצאו ממנו בעיקר גולגולת שבורה המזכירה יונקים פרימיטיביים. משייכים אותו לעל-סדרה הנכחדת דריולסטים. אורכו המוערך מגיע ל-10–12 ס"מ. היצור היה לילי, על פי חורי העיניים הגדולים ובעל ניבים חדים. היצור ידוע בתרבות בעיקר מהדמות סקראט, המוצג כסנאי בעלי ניבים חדים וזנב שעיר, המופיע בכל סדרת "עידן הקרח". למעשה הקרונופיו לא היה מכרסם וכלל לא חי בעידן הקרח שלפני 10,000 שנה, אלא בסוף הקרטיקון יחד עם דינוזאורים גדולים כמו הגיגאנוטוזאורוס. כמו כן הוא ניזון ככל הנראה מחרקים, חסרי חוליות ולטאות קטנות ולא מבלוטים. למעשה כשהסרט הראשון יצא לא ניתן למאובני היצור עוד שם. רק ב-2011 קיבל הסוג את שמו. קרוספונטיה - יצור מאותה קבוצה שחי בקרטיקון של ספרד מדיה וקבצים בנושא קרונפיו בוויקישיתוף קרונפיו, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרונפיו, באתר GBIF (באנגלית)
שיוותריום

שיוותריום (שם מדעי: Sivatherium; מיוונית: "הבהמה של שיווה") הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים שחי באפריקה, במזרח התיכון, ובתת-היבשת ההודית החל מלפני 5 מיליון שנה עד לפני כמיליון שנה. ישנן טענות שהמין S. Maurusium שרד עד כ-8,000 שנה לפני זמננו, בהתבסס על ציורי מערות מסהרה ומהודו, אך אין מאובנים של שיוותריום שמתוארכים לתקופה זו. המין שיוותריום גיגנטאום (Sivatherium giganteum) היה הגדול מבין מיניו, והגיע ל-1,246 קילוגרמים, ובכך היה הגדול ביותר מבין המינים במשפחת הג'ירפיים, ואחד מבין מעלי הגירה הגדולים ביותר. לשיוותריום היה מבנה ייחודי בקרב הג'ירפיים, שכלל צוואר קצר יחסית, רגליים קצרות ועבות, זוג קרניים שמזכירות במראה קרני אייל קורא, וזוג קרניים נוסף קטן יותר מעל לעיניים. הקרניים היו מכוסות בעור, כמו אצל הג'ירף. גובהו עד לצוואר היה 2.2 מטרים, וגובהו הכולל כ-3 מטרים. משקלו, לפי מחקר שפורסם בשנת 2016, היה 1.2 טון מטרי, אך ההערכה לא כללה את הקרניים. משקל זה מתחרה בגדולים מבין מעלי הגירה המודרניים, כגון הגאור או הג'ירף. לשיוותריום היו רגליים קדמיות חזקות יחסית לבני משפחתו. הסיבה לעובי עצמות הרגליים הייחודי בקרב בני משפחת הג'ירפיים היא שהגולגולת של השיוותריום גדולה וכבדה מזו של ג'ירפיים דומים בגודלם ועצמות הרגליים הקדמיות מספקות תמיכה. השיניים של המין S. Hendeyi מדרום אפריקה היו קצרות ושטוחות, ארוכות משל הג'ירף, אך קצרות משיני רוב לוחכי העשב. תזונתו הייתה מעורבת וכללה גם עשב וגם עלים. במין זה התקיימה דו-צורתיות זוויגית כאשר לזכרים היו הקרניים הגדולות, אשר שימשו כנראה לניגוח יריבים. מאובני השיוותריום התגלו לראשונה על ידי יו פלקונר ופרובי תומאס קוטלי בשנת 1836 למרגלות רכס ההימלאיה. היצור קיבל את שמו עקב גודלו ועקב מאובניו שנמצאו בהודו. בתחילה סברו החוקרים שהשיוותריום הוא חוליה מקשרת בין מכפילי הפרסה לבין הפילאים. הבלבול נגרם ממבנה השלד של השיוותריום. עקב כך, ההערכות ראשוניות של המסה היו כ-6.5 טון מטרי, כמסת פיל אפריקני בוגר. מאובני שיוותריום התגלו בקניה, תוניסיה, אתיופיה, מרוקו, דרום אפריקה, אוגנדה, צ'אד, הודו, מלאווי, רוסיה, טג'יקיסטן, טורקיה, ג'יבוטי ופקיסטן. בשנת 1873, העלה ג'יימס מורי את ההשערה שמדובר בחוליה קדומה בענף של האנטילוקפרה. בשנת 1988 ר' ל' קרול העביר את השיוותריום למשפחת הג'ירפיים ובשנת 2010 הועבר השיוותריום לתת משפחת השיוותרים במשפחה זו. מדיה וקבצים בנושא שיוותריום בוויקישיתוף שיוותריום, באתר GBIF (באנגלית) Rock paintings show species that roamed India, The New Indian Express, ‏01st December 2009 Christopher Basu, Peter L. Falkingham and John R. Hutchinson, The extinct, giant giraffid Sivatherium giganteum: skeletal reconstruction and body mass estimation, The Royal Society, ‏01 January 2016 Tamara A Franz-Odendaal and Nikos Solounias, Comparative dietary evaluations of an extinct giraffid (Sivatherium hendeyi) (Mammalia, Giraffidae, Sivatheriinae) from Langebaanweg, South Africa (early Pliocene), ResearchGate, ‏December 2004 Fossilworks: Sivatherium, fossilworks.org Alexandros Xafis and Serdar Mayda, The first record of Sivatherium (Mammalia, Giraffidae) from the early Pleistocene of Anatolia, ResearchGate, ‏July 2019 RILEY BLACK, The Biggest Giraffe of All Time, National Geografic, ‏FEBRUARY 10, 2016 PBDB, paleobiodb.org
ג'ירפה ג'ומה

ג'ירפה ג'ומה (שם מדעי: Giraffa jumae) הוא מין נכחד של מכפיל פרסה שחי לפני 5.3 מיליון עד 126,000 שנה. מאובניו נמצאו ממלאווי עד לצ'אד וייתכן שגם בטורקיה. מין זה היה קרובם הקדום של הג'ירפות החיות והוא שייך לסוג ג'ירף שבמשפחת הג'ירפיים. המאובנים התגלו ב-1967 על ידי החוקר לואיס ליקי ונמצאה ממנו גולגולת שדומה לגולגולת של ג'ירף. לצידו נמצאו עוד פרסתנים גדולים כמו הקרנף רחב-שפה, מטרידיוכרוס וההיפופוטם הנכחד היפופוטם גורגופס (Hippopotamus gorgops). מדיה וקבצים בנושא ג'ירפה ג'ומה בוויקישיתוף ג'ירפה ג'ומה, באתר GBIF (באנגלית)