מורין ליפמן

דיים מורין דיאן ליפמן DBE (באנגלית: Maureen Diane Lipman; נולדה ב-10 במאי 1946) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, בעלת טור וקומיקאית יהודיה-בריטית. ליפמן נולדה בהאל שבמזרח יורקשייר אנגליה. היא בתם של ג'וליוס ליפמן וזלמה פרלמן. אביה היה חייט. היא למדה בבית ספר לבנות ניולנד (אנ') שבהאל, וכבר בצעירותה התחילה להתעניין במשחק. היא הופיעה במופעים שהועלו בבית הספר, היא הייתה בקונצרט של הביטלס, וצפתה 15 פעמים בסרט "גלוריה" בכיכובה של אליזבת טיילור. בבית חיקתה את הזמרת אלמה קוגן, ואימה עודדה אותה לפנות לקריירת משחק. ליפמן למדה משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. הופעת הבכורה של ליפמן בתיאטרון הייתה בהפקה "The Knack" בתיאטרון פאלאס בווטפורד. כדי לקבל את התפקיד היא העמידה פנים שעושים עליה סרט דוקומנטרי בחיפוש אחרי עבודה ראשונה. מאז עבדה הרבה בתיאטרון. היא הייתה חברה בתיאטרון המלכותי הלאומי בניהולו של לורנס אוליבייה, הופיעה בתיאטרון אולד ויק בשנים 1971–1973 ועבדה עם הלהקה השייקספירית המלכותית בשנת 1973. סרט הקולנוע הראשון שהשתתפה בו היה "Up the Junction" מ-1968. אחרי שהופיעה בסדרות הטלוויזיה "The Lovers" ו-"Doctor at Large" והשתתפה במחזה הטלוויזיוני "The Evacuees" ב-1975, קיבלה ליפמן תפקיד ראשי בסיטקום "Agony" בו גילמה דמות של כותבת טור עצות בעיתון (agony aunt) שלה עצמה חיים מסובכים. עוד שיחקה בתפקיד הראשי בסיטקום "All at No 20", וגילמה דמויות מגוונות בסדרה "About Face". בסדרה הביוגרפית "Re: Joyce!" גילמה את דמותה של ג'ויס גרנפל, והייתה שותפה לכתיבה יחד עם ג'יימס רוס-אוונס. בסדרה של פרסומות עבור "בריטיש טלקום" גילמה דמות בלתי נשכחת של סבתא יהודיה בשם ביאטריס בלמן. היא המשיכה להופיע בתיאטרון ואחד מתפקידיה היה הדודה אלר במחזמר "אוקלהומה!" לצדו של יו ג'קמן. ב-2006 שיחקה ליפמן בתפקיד מגי ויץ' בתוכנית הטלוויזיה לילדים "The Fugitives". ב-2002 השתתפה באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" בתפקיד בעלת הבית הסנובית ליליאן ספנסר. עוד באותה שנה גילמה את אמו של הפסנתרן בסרטו זוכה הפרסים של רומן פולנסקי "הפסנתרן". היא הייתה קריינית בשתי סדרות טלוויזיה העוסקות בעיצוב, האחת על אר דקו עבור UKTV, והשנייה על עיצוב במאה העשרים עבור ITV ו־Sky Travel. ב-2003 השתתפה בפרק "The Tailor's Dummy" בסדרת המתח "ג'ונתן קריק". במשך יותר מעשר שנים כתבה טור חודשי במגזין "Good Housekeeping", ובעקבותיו הוציאה לאור כמה ספרים ביוגרפיים בהם "How Was It For You?",‏ "Something To Fall Back On",‏ "Thank You For Having Me",‏ "You Can Read Me Like A Book" ואת "Lip Reading". ליפמן כתבה גם טור שבועי בעיתון "הגרדיאן". ב-2006 כיכבה בפרק בסדרה "דוקטור הו" בשם "פנס הטמטום" בתפקיד "הכבל". מנובמבר 2005 ועד אפריל 2006 הופיעה בתפקיד פלורנס פוסטר ג'נקינס במחזה "Glorious!" בתיאטרון הדוכסית בווסט אנד שבלונדון. אחרי שבעלה, המחזאי ג'ק רוזנטל, נפטר היא השלימה את האוטוביוגרפיה שלו "By Jack Rosenthal", ושיחקה בתפקיד עצמה בעיבוד לספר שכתבה בתה. התוכנית "Jack Rosenthal's Last Act" שודרה ברדיו ה-BBC ביולי 2006. מהטורים שלה במגזין "Good Housekeeping" יצרה ליפמן מספר ספרי אוטוביוגרפיה. בנוסף לכך פרסמה את הספר "The Gibbon's In Decline But The Horse Is Stable" שמכיל שירים על חיות ובצירוף איורים מאת פוסי סימונדס (אנ') וג'רלד סקארפה (אנ'). ליפמן השתתפה בשעשועוני טלוויזיה ובתוכניות אירוח כמו "Just a Minute", כ "The News Quiz", כ "That Reminds Me", כ "This Week" וב-"Have I Got News for You". ב-2007 השתתפה בתחרות של סלבריטאים כדי לגייס כספים עבור הקומיק ריליף. אחרי כן ב-2007, הופיעה בתפקיד אורח בסדרה הרפואית "חדר מיון" ובהמשך בדצמבר 2011 שיחקה בסדרת הספין-אוף של "חדר מיון" "הולבי סיטי". במאי 2008 הופיעה ליפמן בסדרה הדוקומנטרית של ה-BBC "מפת הקומדיה של בריטניה". ב-11 בינואר 2009 הוקדש לה תוכנית ברדיו "BBC Four" בשם "הלילה של מורין ליפמן. ב-5 בפברואר 2009 השתתפה בעונה השלישית של דרמת הנעורים "סקינס" בפרק "תומאס" בתפקיד הדודה אליזבת. פעמיים הופיעה בתוכנית הראיונות "המופע של פול או'גריידי", פעם אחת יחד עם ג'ולי וולטרס כדי לקדם את ספרה האחרון "Past-It Notes", ובפעם השנייה כדי לספר על תפקידה כמאדאם ארמפלדט במחזה "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן סונדהיים. בשני המקרים דיברה גם על תפקידה כאיירין ספנסר בקומדיה "Ladies of Letters" שבה היא משחקת לצדה של אן ריד. מאוקטובר 2010 ועד פברואר 2011 כיכבה ליפמן בהפקה של המחזה "When We Are Married" מאת ג'יי בי פריסטלי בתיאטרון גאריק. ב-2012 ביימה וגם הופיעה במחזה "יחפים בפארק" בסיור הופעות, והשתתפה במחזה "Old Money" בתיאטרון המפסטד. ב-2013 כיכבה במחזה "Daytona" בתיאטרון הפארק ואחר כך בסיור הופעות וב-2014 בתיאטרון היימרקט. ב-2014 שיחקה יחד עם ג'יימס דרייפוס במחזה "הארווי" מאת מרי צ'ייס בתיאטרון ברמינגהם רפ ובתיאטרון רויאל היימרקט. ליפמן היא יהודייה. היא הייתה נשואה למחזאי ג'ק רוזנטל מ-1974 ועד למותו ב-2004, ושיחקה בתפקידים שונים במחזות שכתב. לבני הזוג שני ילדים איימי רוזנטל ואדם רוזנטל. עד לאוקטובר 2014 תמכה ליפמן במפלגת הלייבור, והכריזה על כך שהיא לא תצביע יותר למפלגת הלייבור בשל ההכרה של המפלגה במדינה פלסטינית. ליפמן חברה במועצה המיעצת של כתב העת "Jewish Renaissance". ליפמן תומכת בארגון "Burma Campaign UK" הפועל לקידום זכויות האדם והדמוקרטיה בבורמה. עוד היא תומכת בארגון צדקה לא פוליטי "Prospect Burma" שמציע לסטודנטים בורמזים הזדמנויות ללמוד מחוץ לבורמה. ב-2006 תמכה ליפמן בישראל במהלך מלחמת לבנון השנייה. בעיתון "ג'ואיש כרוניקל" טענה ליפמן שהדיווחים בתקשורת על הסכסוך הם "מעוותים מאוד". ב-2015 אמרה בריאיון לרדיו LBC שבגלל התגברות האנטישמיות בבריטניה היא שוקלת להגר לארצות הברית או לישראל. במאי 2015 הצטרפה ליפמן לארגונים פרו-ישראלים בהם "הפדרציה הציונית" בהפגנת מחאה על העלאת המחזה הפלסטיני "The Siege" בבאטרסי ארטס סנטר. ב-1985 זכתה ליפמן בפרס לורנס אוליבייה על ההופעה הטובה ביותר בקומדיה עבור תפקידה במחזה "See How They Run". ב-1994 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת האל. המופע "Live and Kidding" שהועלה בתיאטרון הדוכסית היה מועמד ב-1998 לפרס לורנס אוליבייה כתוכנית הבידור הטובה ביותר בעונת 1997. ב-1999 הוענק לה תואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE) ב-2003 הייתה מועמדת לפרס הקולנוע הפולני כשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "הפסנתרן". ב-2012 הוענק לליפמן תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב. מדיה וקבצים בנושא מורין ליפמן בוויקישיתוף מורין ליפמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מורין ליפמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מורין ליפמן, באתר AllMovie (באנגלית) מורין ליפמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מורין ליפמן, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה של מורין ליפמן הטור של מורין ליפמן בעיתון הגרדיאן ynet, "חוק לישראל, חוק לעולם". ג'ואן ריברס הבריטית, באתר ynet, 31 באוקטובר 2014 מורין ליפמן: עלייה בהתקפות אנטישמיות עלולה לגרום לי לעזוב את אנגליה באתר CFCA מורין ליפמן, דף שער בספרייה הלאומית שירית גל, לונדון, "לא יהודים מגלמים יהודים? אני לא נגד, אבל לפעמים נדרשים עומק והבנה שונים", באתר ynet, 20 במאי 2023 "Maureen Lipman Biography (1946-)". filmreference.com. Lipman, Maureen (28 באוגוסט 2014). "Forty pairs of abandoned knickers: Maureen Lipman on the Fab Four in Hull". The New Statesman. נבדק ב-21 בנובמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Obituary: Jack Rosenthal". BBC News. BBC. 29 במאי 2004. נבדק ב-30 במרץ 2015. {{cite news}}: (עזרה) Who's backing whom at the election? BBC news 21 April 2005 "Labour has Lost Me - Standpoint". standpointmag.co.uk. אורכב מ-המקור ב-2016-04-18. נבדק ב-2015-10-12. "Who We Are". Jewish Renaissance masthead Maureen Lipman, "Prominent Jews speak out on the war", Jewish Chronicle, 3 August 2006 "Lipman: I Might Leave UK Over Anti-Semitism". Leading Britain's Conversation. 27 בינואר 2015. אורכב מ-המקור ב-2015-02-08. נבדק ב-2015-10-12. {{cite news}}: (עזרה) Bill Gardner, ‏Actress Maureen Lipman may leave Britain over attacks on Jews, The Telegraph, 27 January 2015 Firsht, Naomi (20 במאי 2015). "ureen Lipman joins protest outside theatre staging The Siege". Jewish Chronicle. {{cite news}}: (עזרה) מורין ליפמן Maureen Lipman - אוניברסיטת תל אביב "The Agent (2008/I)". imdb.com. נבדק ב-29 ביוני 2010. {{cite web}}: (עזרה)