laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רפרן

רֶפְרֵן (refrain; נהגה באנגלית רִיפרֵיין, בעברית: חִזֹּרֶת) הוא מונח המציין חטיבה שירית בפיוט העברי מהתקופה הביזנטית ובימי הביניים, וכן חטיבה מוזיקלית אשר הייתה נפוצה בתקופת הבארוק ובתקופה הקלאסית המוקדמת במוזיקה המערבית, וכן מתאר "פזמון חוזר", בצורות מוזיקליות שבהן ישנה חטיבה החוזרת באופן קבוע ללא שינוי. בפיוט העברי הקדום – ביסודו המקראי, וכן בפיוטים הארצישראליים של יניי הקלירי, היה שימוש בחזורת קצרה ביותר בת מילה אחת או צירוף קצר, לדוגמה: הללויה, או הושע נא. בפיוטים (וקינות) משוכללים יותר הרפרן יכול להיות "טור" כלומר שורת שירה או בית המורכב מכמה טורים. במוזיקה אירופית, הרפרן היה נפוץ במוזיקה לריקודים שבצרפת, ובעיקר בריקוד "רונדו" (על בסיס צורה פשוטה זו התפתח הרונדו כצורה מוזיקלית מורכבת יותר). הרפרן מופיע גם בריקודים שהם "דמויי רונדו" (בצרפתית: en rondeau). הרפרן מופיע בראשית הפרק, ובדרך כלל אחרי כל "בית" או "צמד" (הנקרא "קופלה" couplet). עקרון הרפרן הוא הופעה של קטע צלילים החוזר במהלך הניגון, הזהה כמעט לחלוטין להופעה הראשונה עם אפשרות להוסיף מעט קישוטים לקטעים החוזרים. גם כשהבית עבר לסולם אחר, נשאר הרפרן בסולם הטוניקה המקורי. בכך נבדל הרפרן מן הריטורנלו, אשר הופעותיו אינן זהות לגמרי, ועשויות להופיע בסולם שאליו הובילה האפיזודה אשר לפניו. הרפרן עבר לז'אנרים אחרים במוזיקה, למשל לפרק האחרון של הקונצ'רטו הבארוקי, שגם הוא היה כתוב במתכונת של רונדו. כך יובא לסוגה זו הרפרן דווקא, יחד עם שאר רכיבי הרונדו, ולא הריטורנלו. רפרן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עזרא פליישר, הפיוט העברי בימי הביניים, מובא במחזור ארץ ישראל: קודקס הגניזה (באתר המחקר הפתוח של האוניברסיטה העברית) ראו לדוגמה אמנון ששון, שיר אזור (סוג של פיוט בשירת ספרד), בלקסיקון אתר הפיוט והתפילה.
אות קריאה

ברשת תקשורת, אות קריאה הוא זיהוי ייחודי של משדר ברשת. לחובב רדיו שעבר את מבחני הגוף המפקח מוענק אות קריאה ייחודי שמשמש לזיהויו בתקשורת בין החובבים ברחבי העולם. אות הקריאה מציין את המדינה שהעניקה את הרישיון, ספרה שמציינת שהרישיון הוא של חובב רדיו, ושתיים עד שלוש אותיות שמציינות את סימנו הפרטי של החובב. לדוגמה, אות הקריאה של משה אינגר הוא 4Z1PF. צמד הסימנים 4Z ו-4X מסמנים את ישראל בתקשורת הבינלאומית, מכך נובע שאינגר הוא ישראלי. לאחר מכן, הספרה 1 מציינת שרישיונו של אינגר הוא בדרגה א'. ו-PF הן אותיות ייחודיות לו, וחסרות משמעות, שתפקידן להבדיל בין אינגר לבין שאר חובבי הרדיו הישראלים שרישיונם בדרגה א'. כמו כן, ישנם אותות קריאה ייחודיים לתחנות ניידות: אות קריאה לתחנה ניידת במכונית יורכב מאות הקריאה הרגיל של החובב, בתוספת קו נטוי והאות M (לדוגמה: 4X7XX/M). אות קריאה לתחנה ניידת בכלי שיט יורכב מאות הקשר הרגיל של החובב, בתוספת קו נטוי והאותיות MM. כאשר חובב רדיו נמצא במדינה בה אינו מתגורר, ורוצה להפעיל את ציודו בה, עליו להוסיף לאות הקריאה שלו את הקידומת שלה בתחילתו, ולאחריה קו נטוי. לדוגמה, חובב אמריקאי שאות הקריאה שלו הוא W2ABC, בהגיעו לישראל ישתמש באות הקריאה: 4X/W2ABC. אחת מדרישות היסוד להפרדה בטיחותית בין כלי טיס היא מתן אות קריאה ייחודי לכל כלי. אותות הקריאה נקבעים על ידי הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית. אות הקריאה מורכב משלוש אותיות באלפבית הלטיני ואחריהן מספר הטיסה, למשל AAL872. אות קריאה ייחודי זה מופיע במסמכי תוכנית הטיסה וכן כתגית על גבי מסך המכ"ם במרכז הפיקוח. אות קריאה נוסף, שאינו זהה בהכרח, משמש את טייסי הכלי בקשר הרדיו עם מרכז הפיקוח. כך למשל, קוד הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית של טיסות חברת בריטיש איירווייז הוא BAW, אולם בתקשורת אלחוטית עם מטוסי "בריטיש איירווייז" הם מכונים "Speedbird". בהיעדר מוסכמות אחרות, אות הקריאה האלחוטי לכל טיסה הוא מספר הרישום המופיע על זנב המטוס, או על חלק חיצוני אחר של גופו. מדיה וקבצים בנושא אות קריאה של חובבי רדיו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סם דובינר

סם (שמואל) דוּבּינר (Sam Dubiner;‏ 1914 – 6 ביוני 1993) היה תעשיין, סוחר ואספן אמנות ישראלי יליד קנדה. דובינר עלה לישראל מקנדה בשנת 1950 כאחד מקבוצת התעשיינים שביחד נקראו נערי ספיר ר״ע[דרושה הבהרה] פנחס ספיר. קודם לעלייתם היו סם ואשתו בטי דובינר, חברי תנועת בית"ר וממייסדי "הליגה למען שחרור פלשתינה (ארץ ישראל)". ברמת גן מצוי בית דובינר אותו יזם סם בתחילת שנות ה-60, בניין מגורים ייחודי בתכנונם של האדריכלים אלפרד נוימן, צבי הקר ואלדר שרון. בבעלותו של דובינר היו כמה מפעלים, בהם מפעל "קרגל" לקרטון גלי, "רדד" ועוד. בשנת 1959, בעקבות קשיים של קרגל, מכר את מפעליו והחליט להתמסר לתחביבו - אמנות. עד אז היה דובינר אספן של אמנות אפריקאית ואמנויות לא-מערביות אחרות. בינואר 1960 הוא הציג את אוסף הפסלים והמסכות האפריקאיות שלו בביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו ובאוגוסט 1960 בבית הנכות בצלאל. במרץ 1961 פתח דובינר את הגלריה המסחרית המודרנית הראשונה בתל אביב. "גלריה ישראל", שמוקמה בצומת הרחובות פרישמן ובן-יהודה, התמקדה בהצגת האמנות המופשטת של קבוצת "אופקים חדשים". הגלריה הייתה חדשנית גם באופן פעילותה באמנות הישראלית, על ידי דרישת בלעדיות על הצגה ומכירה של האמנים ובדרישה לאחוזים מכל מכירה של האמן. בתחילת שנות ה-70 הוא הפיק סרט בו כיכבו הפסלים שלו. בתחילת 1974 הוא הציע תוכנית לביטול מס הכנסה וכנגד זאת ביטול סובסידיות ממשלתיות. דובינר נפטר ב-1993, בגיל 79, ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק. גילה בלס, אופקים חדשים, הוצאת רשפים, 1980, עמ' 90-86. ערן טמיר טאוויל, "בצל הגבעה" (מאמר על בית דובינר) סם דובינר באתר חברה קדישא ת"א–יפו. http://hebrew.enacademic.com/62678/נערי_ספיר צבי אלגת, האדריכל הרס בחצות, מעריב, 11 בנובמבר 1966, המשך. העצים שנשארו בידי דובינר, דבר, 17 בנובמבר 1959 תערוכת הפיסול האפריקאי תיפתח ביום ה' במוזיאון ת"א, דבר, 25 בינואר 1960 אמנות אפריקה, מעריב, 27 ביולי 1960 דובינר עורך תכניות להקמת גלריה לאמנות, דבר, 17 ביולי 1960 דובינר מקים גלריה לאמנות, דבר, 4 בינואר 1961 אמנות פרימיטיבית בגלריה ישראל, דבר, 6 במרץ 1961 יוסי ביילין, היער הקסום של דובינר, דבר, 16 באוגוסט 1973 רזי גוטרמן, סם דובינר מציע תוכנית מהפכנית לבטל את מס הכנסה, מעריב, 28 במרץ 1974
אילוואיט

אילוואיט הוא מינרל סורוסיליקטי (סורו ביוונית ערימה - סיליקט במבנה טטרהדרונים כפולים) של סידן, ברזל והידרוקסיל. נוסחת המבנה הכימי של אילוואיט היא (CaFe2+2Fe3+Si2O7O (OH. הן מנגן והן מגנזיום יכולים להחליף את הקטיונים בהרכב. האילוואיט מתגבש בדרך כלל במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית "חבורה אורתורומבית דיפירמידלית" 2 / m   2 / m   2 / m {\displaystyle 2/m\ 2/m\ 2/m} , וחבורת סימטריות מרחבית Pbnm. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=8.800 ‏, b=13.019Å‏, c=5.852Å. האילוואיט מופיע גם בצורה מונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" 2 / m   {\displaystyle 2/m\ } , וחבורת סימטריות מרחבית P21/a, כשהפרמטרים של תא היחידה הם Å‏a=13.0103‏, b=8.8039Å‏, c=5.8517Å, וגודל זווית β הוא 90.209°. האילוואיט מופיע בטבע בדרך כלל כמסה הבנויה מעמודים, קורנת או חסרת צורה. הגבישים פריזמתיים משורטטים בעלי חתך רוחב יהלום וסיומת דמוית פירמידה באורך של עד עשרים וחמישה סנטימטרים. לאילוואיט יש פצילות מובחנת בשני כיוונים, והוא נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית, 6-5.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 4.1. אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של האילוואיט הם: nα=1.727‏, nβ=1.870‏ ו-nγ=1.8832. גבישי האילוואיט אטומים, וצבעם הוא בדרך כלל שחור עד שחום, אפור כהה. שקף מנוסר דק של אילוואיט הוא בדרך כלל אפור בהיר עד אפור כחלחל, אדום ורדרד עד סגול. האילוואיט ניחן בנפיצה חזקה ובפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בולט. הוא נראה ירוק כהה מזווית אחת, צהוב חום עד חום כהה מזווית שנייה וחום כהה מזווית שלישית. המינרל נתגלה לראשונה ב-1811 בהר טורה (Monte della Torre), אזור טורה דל ריו- סנטה פילומנה (Torre di Rio - Santa Filomena) בקומנה ריו מרינה (Rio Marina) באי אלבה בנפת ליבורנו שבאיטליה. מקור שם המינרל ב"אילווה" (Ilva), שמו הלטיני של האי אלבה שבו נתגלה. המינרל מוכר גם בשמות נוספים: בריסלקיט – תצורה סיבית של המינרל הקרויה על שמו של Breislak, חוקר טבע איטלקי, יאניט – לכבוד קרב יאנה וליווריט על שם מגלה המינרל. האילוואיט נוצר בהתמרת מגע מטאסומטית ובמרבצים של ברזל בסלעי סקארן. הוא קיים גם בסלעי סיאניט. האילוואיט הוא מינרל נפוץ. מקומות בהם ניתן למצוא אילוואיט הם בהר טורה (Monte della Torre), אזור טורה דל ריו- סנטה פילומנה (Torre di Rio - Santa Filomena) בקומנה ריו מרינה (Rio Marina) באי אלבה בנפת ליבורנו (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה), ועל הר מולאטו (Mulatto) שבמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה; גבישים גדולים מאוד מצויים באי סריפוס שבקבוצת האיים הקיקלאדיים ביוון מפוסום (Fossum) קרוב לסקיין (Skeen) בנורווגיה; מרמת קאנגרדלוארססוק (Kangerdluarssuk) שבדרום גרינלנד; גבישים נאים מדאלנגורסק (Дальнего́рск) שבמחוז פרימוריה שברוסיה; וממכרה לקסי (Laxey mine), מחוז אווהיי (Owyhee) איידהו שבארצות הברית. Marta B. Franchini, Lawrence D. Meinert, Jorge M. Vallés, " First Occurrence of Ilvaite in a Gold Skarn Deposit" Economic Geology; August 2002; v. 97; no. 5; p. 1119-1126 אתר WebMineral אתר Mindat אתר Mineral galleries פרויקט rruff George A. Desborough, Dewey H. Amos, " a late magmatic occurrence in gabbro of Missouri", מקור: American Mineralogist‏, 46 עמ' 1511-1509 Rob A. Ixer, Andy G. Tindle, Dirk Liss, Andy D. Chambers, "On the occurrence of Ilvaite in the pegmatitic facies of the Whin Sill, Teesdale, North Pennines, England" מתוך UK Journal of Mines & Minerals No. 25 לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
טריבונו ממו

טריבונו ממו (באיטלקית: Tribuno Memmo; נפטר ב-991) היה הדוכס ה-25 של ונציה. ויטאלה כיהן כדוג'ה בין השנים 979–991. טריבונו ממו לא היה אדם משכיל, ואף לא ידע קרוא וכתוב, אולם היה אמיד ביותר בשל נישואיו למרינה, בתו של הדוג'ה ה-22 של ונציה, פייטרו קאנדיאנו הרביעי, ובשל עושרו והשפעתו נבחר לתפקיד דוג'ה. למרינה ולטריבונו נולד בן אחד - מוריציו. ככל הנראה טריבונו עבר לארמון הדוג'ה רק בשלהי כהונתו, מאחר שעבודות שיקום הארמון לאחר שריפתו בעת הדחתו של פייטרו קאנדיאנו הרביעי טרם הושלמו. בתקופת כהונתו של טריבונו הפכה בזיליקת מרקוס הקדוש לבזיליקה הדוכלית (הקפלה הפרטית של הדוג'ה). ב-7 ביוני 983 נחתם הסכם בין ונציה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה אוטו השני אשר העניק מחדש את זכויות המסחר הייחודיות שהוענקו בעבר לסוחרים הוונציאניים ברחבי האימפריה (זכויות שבוטלו לאחר רצח פייטרו קאנדיאנו הרביעי). טריבונו ממו נפטר בשנת 991. לאחר מותו נבחר לתפקיד הדוג'ה פייטרו אורסאולו השני. מדיה וקבצים בנושא טריבונו ממו בוויקישיתוף
אבי אטינגר

אָבִי אֵטִינְגֶר (נולד ב-30 באפריל 1969) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי ישראלי. אטינגר הוא בנם של העיתונאית תמר אבידר ושל המשורר ואיש הטלוויזיה עמוס אטינגר. שירת ביחידת ההסרטה בחיל האוויר. לאחר מספר שנים שבהן עבד בעיקר מאחורי הקלעים ככותב, בשנים 2007–2009 השתתף כחבר פאנל קבוע בתוכנית הלילה היומית "מהדורה מוגבלת" בערוץ ביפ בהנחיית דודו ארז ואפרת אברמוב. במסגרת תוכנית זו, לקראת הבחירות לכנסת ה-18 שנערכו בפברואר 2009, התנהל מסע בחירות פיקטיבי להרצתו של אטינגר לראשות הממשלה במסגרת מפלגת "בכיף". בשנת 2008 השתתף בכתיבת התסריט לסרט המוקומנטרי "זהירות, פורנו", בו גם הופיע בתפקיד עצמו, לצד דודו ארז ושחר חסון. באפריל 2009 החל להשתתף בתוכנית האירוח "לילה בכיף", הקרויה על שם אמרת כנף מהתוכנית "מהדורה מוגבלת", ואשר שודרה בערוץ ביפ ובערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. גם בתוכנית זו שיתף פעולה עם דודו ארז ושחר חסון. כתב גם לתוכניות "ארץ נהדרת", "האקדמיה לצחוק", "שי ודרור", "משחק מכור" ו"ציפורי לילה". השתתף כחבר פאנל בחלק מפרקי התוכנית "מועדון לילה". בשנת 2016 השתתף בתוכנית הלייט-נייט "לילה טוב עם אסף הראל" בערוץ 10. מלבד אלה, השתתף בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאליטי "גולשי ספות" כאחד האנשים אחריהם עקבה התוכנית. בליל הסילבסטר של 2010 השתתף לצד דודו ארז בתוכנית "ביפ פארטי באס" בערוץ ביפ. עוד בשנה זו החל להשתתף בתוכנית קומית נוספת בערוץ ביפ, "חומר טוב", במקביל לעונתה השנייה של "לילה בכיף". בהמשך שנה זו השתתף בתוכניות נוספות בערוץ ביפ, "יאללה, נקסט!", שאותה הנחה לצד אפרת אברמוב, ו"המעבדה של ביפ". בינואר 2011 שב אטינגר לשתף פעולה עם דודו ארז ושחר חסון בתוכנית "טלוויזיה במיטבה" בערוץ 2, לאחר שערוץ ביפ סיים את שידוריו והפך לרצועה הלילית "לילה ביפ" בזכיינית "קשת". ברצועה זו השתתף אטינגר גם בתוכנית "האיש הכי מטומטם בעולם" בהגשת גיל קופטש ובמיני סדרה הקומית "זהירות טלוויזיה" ביחד עם שחר חסון ודודו ארז. ב-2012 הצטרף לתוכנית "קאמבק" בערוץ הוט קומדי סנטרל. בערוץ זה החל מאוחר יותר להשתתף גם בתוכנית הקומית "מחוץ לחוק" בהגשת רועי לוי (בעונה שנייה ובשלישית). בקיץ 2014 הגיש בגלי צה"ל יחד עם דודו ארז תוכנית במסגרת רצועת השידור הלילית "סוף סוף סוף היום". משנת 2015 ועד אמצע 2017 חברו אטינגר וארז להגשת תוכנית נוספת בגלי צה"ל, מדי חמישי בצהריים, בצורת משדר קומי לסיכום השבוע. במאי 2017 החל להשתתף כחבר פאנל בתוכנית הסאטירה "עד כאן!" בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי. באותה שנה נולדה לאטינגר בת. בימים אלה, אטינגר מופיע ברחבי הארץ עם ההרצאה הקומית "איך להיכשל ביזמות", בעקבות פטנט שרשם בארצות הברית על מקלדת וירטואלית שכשלה. מדיה וקבצים בנושא אבי אטינגר בוויקישיתוף אבי אטינגר, ברשת החברתית LinkedIn אבי אטינגר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אבי אטינגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אבי אטינגר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי הדס בשן, לצחוק או למות, באתר ynet, 6 במאי 2009 לירון שוורץ, הגברים צוחקים בלילה, באתר nrg‏, 6 בינואר 2011 ארי פינס, ‏"להצחיק זה במקום לבוא למשרד ולירות בכולם", באתר ‏מאקו‏, 29 באפריל 2015 רן בוקר, אבי אטינגר: "המציאות שלי חרדתית", באתר ynet, 10 באפריל 2015 רחלי רוטנר, וואט דה פאן: אבי אטינגר לראשות הממשלה, באתר nrg‏, 21 בדצמבר 2008 דוד אברהם‏, מחזור גיוס נוסף בגל"צ: דודו ארז, אבי אטינגר וירדן בר כוכבא, באתר וואלה, 10 בפברואר 2015
ארסאן אילייסובה

ארסאן אילייסובה (בטורקית: Ersan İlyasova; נולד ב-15 במאי 1987 באסקישהיר שבטורקיה) הוא כדורסלן טורקי, שמשחק בעמדת הפאוור פורוורד בשיקגו בולס. גובהו 2.06 מטרים. אילייסובה החל לשחק באופן מקצועני בשנת 2004, במדי אולקרספור מליגת העל הטורקית. לאחר מכן, נרשם לדראפט ה-NBA 2005 ונבחר בבחירה ה-36 על ידי המילווקי באקס. זמן קצר לאחר הדראפט, ב-23 באוגוסט, חתם אילייסובה בבאקס על חוזה לשנתיים. הוא לא השתתף באף משחק NBA בעונת 2005/2006, אלא רק שיחק עבור קבוצת הבת של הבאקס מליגת הפיתוח של ה-NBA, טלסה 66'. בטלסה שיחק 46 משחקים והעמיד ממוצעים של 12.5 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק. ב-1 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA נגד אינדיאנה פייסרס. בעונת הבכורה שלו ב-NBA שיחק אילייסובה ב-19 משחקים בלבד. בסיום עונת 2006/2007 עזב את ארצות הברית וחזר לאירופה, לאחר שחתם במדיה של ברצלונה מהליגה הספרדית ב-16 ביוני 2007. במדי ברצלונה קבע היסטוריה כשהפך לכדורסלן הטורקי הראשון במועדון הספרדי. בעונת 2009/2010 חזר למילווקי, ושיחק עבורה במשך 6 עונות עד סיום עונת 2014/2015. במהלך שביתת השחקנים ב-NBA בעונת 2011/2012 שיחק עבור אנאדולו אפס מליגת העל הטורקית. ב-11 ביוני 2015 נשלח אילייסובה בטרייד לדטרויט פיסטונס בתמורה לקארון באטלר ושון ויליאמס. ב-16 בפברואר 2016 נשלח בטרייד לאורלנדו מג'יק, יחד עם ברנדון ג'נינגס, בתמורה לטוביאס האריס. ב-23 ביוני 2016 נשלח בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, יחד עם ויקטור אולדיפו וזכויות הדראפט על דומנטאס סאבוניס, בתמורה לסרג' איבקה. ב-1 בנובמבר 2016 הועבר בטרייד לפילדלפיה 76' בתמורה לג'רמי גרנט. ב-23 בפברואר 2017 נשלח בטרייד לאטלנטה הוקס בתמורה לטיאגו ספליטר. ביולי 2017 חתם על הארכת חוזה באטלנטה, אך בפברואר 2018 שוחרר מהקבוצה לפני תום החוזה. ב-28 בפברואר 2018 חתם על חוזה בפילדלפיה 76' עד סיום עונת 2017/2018. לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה ל-3 עונות במילווקי באקס, עבור כ-21 מיליון דולר. בסוף עונת 2019/2020 מילווקי סירבה להאריך את החוזה שלו, ובכך הפך לשחקן חופשי. ב-10 במרץ 2021 חתם על חוזה ביוטה ג'אז עד לסיום עונת 2020/2021. ב-22 בדצמבר 2021 חתם לעשרה ימים בשיקגו בולס. אילייסובה היה חבר בסגלי נבחרות טורקיה הצעירות וזכה עימה במדליית הכסף באליפות אירופה עד גיל 20 וכן גם בתואר ה-MVP של האליפות. כיום, אילייסובה חבר בסגל נבחרת טורקיה הבוגרת ושיחק עימה באליפות העולם 2006 ובאליפות אירופה 2007. בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) הבאקס העבירו את אילייסובה לליגת ה-NDBL אילייסובה חתם בברצלונה הכדורסלן הטורקי הראשון בברצלונה אילייסובה מועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, nba.com מערכת וואלה! ספורט‏, "טוביאס האריס עובר לדטרויט, ג'נינגס ואיליאסובה לאורלנדו", באתר וואלה, 16 בפברואר 2016 Milwaukee Bucks Requested Waivers On Ersan Ilyasova, NBA.com, ‏19 בנובמבר 2020 (באנגלית)
פייטרו אורסאולו השני

פייטרו אורסאולו השני (באיטלקית: Pietro II Orseolo) היה הדוכס ה-26 של ונציה. פייטרו כיהן כדוג'ה בין השנים 991–1009. בתקופת כהונתו של אורסאולו החלה התפשטות הרפובליקה של ונציה לכיוון מזרח - שנמשכה ב-500 השנים הבאות. בתקופתו הובטח הסחר הימי הוונציאני בים האדריאטי על ידי כיבוש פאגאניה והערים לאסטוו, קורצ'ולה ודוברובניק (ובכך הופסק הנוהג לפיו ונציה שילמה מס לפאגאניה), כיבוש שאירע בשנת 998 בעקבות מתקפת שודדי ים שאירעה שנה קודם. בתום הכיבוש החל אורסאולו לקרוא לעצמו "דוכס הדלמטים" (Dux Dalmatianorum). בעקבות הניצחון נקבע פסטיבל שנתי ונציאני - חג העלייה - Festa della Sensa (על פי התאריך שבו אירע הניצחון). במסגרת פסטיבל זה מפליגים הדוג'ה והבישוף של ונציה אל מעבר ללידו של ונציה, עורכים את טקס נישואי הים ומברכים את מי הים. בשנת 992 כרת אורסאולו הסכם שלום עם קיסר האימפריה הביזנטית בסיליוס השני ובתמורה להובלת כוחות צבא ביזנטיניים בספינותיה, קיבלה רפובליקת ונציה זכויות סחר בקונסטנטינופוליס. ב-9 במאי 1000 החלה מלחמה נוספת בין ונציה לקרואטיה. צי בן שש ספינות החריב את מזרח הים האדריאטי. לאחר מותו של פייטרו אורסאולו נבחר בנו, אוטונה אורסאולו כדוג'ה אחריו. לימים, נכדו של פייטרו, פטר אורסאולו, כיהן כמלך הונגריה. מדיה וקבצים בנושא פייטרו אורסאולו השני בוויקישיתוף
Duets (אלבום של פרנק סינטרה)

Duets הוא אלבום האולפן ה-63 של פרנק סינטרה וה-35 הרואה אור בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום ראה אור בשנת 1993. מבחינה מסחרית אלבום הקאמבאק האחרון של סינטרה היה הצלחה מסחרית מסחררת. סינטרה אומנם המשיך להופיע על במות הבידור ועדיין נחשב לאטרקציה בקנה מידה עולמי, אך חלפו תשע שנים מאז אלבומו האחרון, L.A. Is My Lady. האלבום בהפקתו ובעיבודו המוזיקלי של פיל ראמון, הוא אוסף של להיטי עבר של סינטרה. ההקלטות של הדואטים לא נעשו בצורה הרגילה. סינטרה מעולם לא הקליט באולפן את השיר בצוותא עם בן/ת זוגו. במקום זאת הזמר השני הקליט את השיר בנפרד, לפעמים אף באולפן אחר. סינטרה לעומת זאת הקליט את השירים בשלב מוקדם יותר, דבר זה גרם לבלבול ותחושת ניתוק מסוימת בין קולו של סינטרה לבין הזמר המשתתף עמו בשיר. הנבדלים הם, ברברה סטרייסנד ובונו שעל ידי התאמת הביצוע שלהם לסגנונו של סינטרה הצליחו ליצור את האשליה כי הם שרים יחדיו. באולפן. בין המשתתפים הרבים ניתן למנות כאמור את ברברה סטרייסנד, בונו, חוליו איגלסיאס, גלוריה אסטפן, אריתה פרנקלין, טוני בנט, נטלי קול, קרלי סימון, לייזה מינלי וקני ג'י. כל המשתתפים תרמו את הופעתם חינם, כמחווה לסינטרה. למרות שחלק מהבקרים סברו כי הדואטים ירודים, הצליח האלבום מסחרית הרבה מעבר למשוער. האלבום הגיע למקום השני במצעד המכירות של מגזין הבילבורד ולמקום ה-5 במצעד המכירות הבריטי כשהוא מוכר מעל ל-3 מיליון עותקים בארצות הברית לבדה. בכך הפך האלבום לאלבום המצליח ביותר של סינטרה, לא כולל אלבומי אוסף. פרנק סינטרה - קולות פיל ראמון - מפיק מוזיקלי מידע על האלבום Duets באתר MusicBrainz האלבום Duets באתר Discogs
בלוט

בָּלוּט, או אגוז האלון, הוא פריו של עץ האלון (מהסוגים Quercus, Lithocarpus ו-Cyclobalanopsis, ממשפחת האלוניים Fagaceae). הבלוט מכיל זרע בודד (לעיתים רחוקות שני זרעים), עטוי קליפה נוקשה עטוית קשקשים, שצורתה כצורת כוס קטנטנה או כצורת גביע קטן והיא נקראת סַפְלוּל. גודל הבלוט עשוי להשתנות בין מין אחד למשנהו. אורכו נע בין 1 - 6 ס"מ ורוחבו נע בין 0.8 - 4 ס"מ. זמן הבשלת הבלוט נע בין 6 חודשים ל-24 חודשים (תלוי במין). הבלוט מופיע במקורות העבריים כפרי עץ האלון: ”כלי היה במקדש ומרחשת שמה ודומה [היה] כמין כלבוס עמוק וכשבצק מונח בתוכו דומה [נדמה] כמין תפוחי הברתים [ברושים] וכמין בלוטי היוונים.” (תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"ג, עמוד א') ייתכן כי השם העברי לבלוט נובע מהמילה המקבילה בארמית "בָּלוּטא", או מערבית "בָּלוּט". עלתה ההשערה כי המילה בלוט נועדה לתאר את הבליטה של הבלוט מהספלול שלו. אך בדיקה במילונים הגיזרוניים שביצע נציג האקדמיה העברית ללשון[דרושה הבהרה], מעלה שאין קשר בין שורש בל״ט שעניינו ׳בליטה׳ למילה בַּלּוּט בהוראת ׳פרי האלון׳. עם זאת, לא מן הנמנע שמקור השם בשפות השמיות (ארמית וערבית) נובע בעקיפין מהשורש בל"ט בשפות אלו. בספרדית שם הפרי הוא bellota שהושאל מערבית, ומשמש גם לתיאור חזירים שניזונים מבלוטים ועל כן בשרם משובח במיוחד. הבלוט הוא אחד המזונות החשובים ביותר של חיות בר באזורים בהם צומחים עצי אלון. עם בעלי חיים התלויים בבלוטים כחלק חשוב בדיאטה שלהם נמנים עופות שונים, כגון יונים, עורבנים, מיני ברווזים, ומספר מיני נקר; יונקים קטנים כגון עכברים, סנאים ומיני מכרסמים אחרים; ויונקים גדולים הצורכים כמויות גדולות של בלוטים, כגון חזירים, דובים, וצבאים. כמה מיני חיפושיות ועשים מטילים את ביציהם אל תוך הבלוט, כך שהפגיות הבוקעות מהביצים ניזונות מפרי הבלוט. בכמה תרבויות שימשו בעבר בלוטים מזון בסיסי, אולם כיום הם נחשבים מרכיב מזון זניח, ומשמשים עדיין מזון לאדם רק בקרב האינדיאנים ובקוריאה. הבלוט הוא מזין מאוד ועתיר באנרגיה. מידת החומרים המזינים שבו משתנה ממין אחד למשנהו, אך ככלל, הבלוט מכיל כמויות גדולות של חלבונים, פחמימות ושומנים בנוסף למינרלים שונים כסידן, זרחן, אשלגן, וויטמינים. בלוט עשוי להכיל גם את החומר טאנין, שהוא רעלן וטעמו מר מאוד. כמות הטאנין משתנה בין בלוטים ממינים שונים. מערכת העיכול של בעל חיים הניזון מבלוטים, חייבת להיות מותאמת לעיכול רעלן זה. אם לא כן, די לבעל החיים לטעום מטעמו המריר של הבלוט ולא לאכול ממנו עוד. משקלו של הבלוט גדול מכדי להינשא ברוח. פיזור הבלוטים נעשה בדרך כלל באמצעות בעלי חיים האוגרים מזון באדמה, כדוגמת הסנאים והעורבנים. לאחר הנביטה העורב והסנאי מאבדים בו עניין ונמנעים מאכילתו. בלוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יש להבדיל בין הספלול של בלוט האלון לבין צמח הספלול (Aristolochia) המילון העברי החדש א.אבן שושן 1967
CHOP

CHOP הוא ראשי תיבות למשטר טיפולים כימותרפיים במחלת הלימפומה שאינה הודג'קין (NHL). ראשי התיבות CHOP מייצגות את ארבע התרופות הניתנות כשילוב לחולה: ציטוקסן (Cyclophosphamide) ממשפחת ה-alkylating agents אדריאמיצין (Hydroxydaunorubicin) נקרא גם דוקסורוביצין - כימותרפיה וינקריסטין (Oncovine) - תרופה שהיא נגזרת של צמחים, אשר פועלת על כישור החלוקה. פרדניזון (Prednisone או predinsolone) הטיפול המשולב ניתן במטרה להוריד את העמידות של החולים כלפי הטיפול. בעבר ניתן הטיפול כל 21 יום, אולם בשנים האחרונות, בחלק מן המקרים, הטיפול ניתן באופן אינטנסיבי יותר: כל 14 יום, למשך 4 עד 8 מחזורים של טיפול. סריקת CT נעשית לרוב לאחר 3 מחזורי טיפול כדי להעריך האם החולה מגיב לטיפול. כאשר קומבינציה זו ניתנת יחד עם ריטוקסימאב (נוגדן מונוקלונלי המיועד ללימפומה B המוכרת בשם המסחרי "מבְּתֶרה" - MabThera) היא נקראת R-CHOP. אצל חולים עם מחלות קרדיווסקולרית, התרופה דוקסורוביצין (שהיא קרדיו-טוקסית) לרוב אינה ניתנת (ואז הקומבינציה נקראת COP או R-COP). תופעות לוואי יכולות לכלול תחושה כללית לא טובה והקאות, אובדן שיער וציסטיטיס המורגי (דלקת של שלפוחית השתן אשר מביאה לדימום בשתן, ניתן למניעה על ידי תרופות). בשבוע השני לאחר מתן הטיפול ניתן לצפות כי תתפתח נויטרופניה, ולכן כדי למנוע זיהומים יש לשקול מתן טיפול פרופילקטי (כגון ciprofloxacin). כמו כן, כדי למנוע התפתחות של Tumor Lysis Syndrome, כתוצאה ממוות מהיר של תאי גידול, ניתן טיפול פרופילקטי ב- Allopurinol. הערך "CHOP", באתר "ויקיתרופות" הערך "CHOP", באתר ויקירפואה הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דגל אונטריו

דגל אונטריו (באנגלית: Flag of Ontario) הוא דגל המעוצב כנס אדום, דגל בצבע אדום אשר בקנטון מופיע דגל הממלכה המאוחדת, המושחת במגן מתוך סמל אונטריו. הדגל משמש כדגל הפרובינציה הקנדית אונטריו מאז ב-21 במאי 1965, בעקבות חקיקת "חוק הדגל". קודם לשנת 1965, נס קנדה האדום שימש כדגל הרשמי בפרובינציה. באותה שנה, לאחר שהדגל הלאומי הוחלף בדגל קנדה הנוכחי, התנגדו תושבי אונטריו להחלפה, וראש ממשלת הפרובינציה ג'ון רובארטס, הציע כי לאונטריו יהיה דגל דומה לנס קנדה האדום (וההבדל היחיד הוא - החלפת שלט האצולה המלכותי של קנדה במגן מתוך שלט האצולה של אונטריו). על אף שרובארטס תמך בהחלטת ממשלת קנדה להחליף את הדגל, הוא חשב שלדגל הקודם חשיבות היסטורית ותרבותית רבה. סמל אונטריו מדיה וקבצים בנושא דגל אונטריו בוויקישיתוף דגל אונטריו, באתר דגלי העולם (באנגלית) פרוטוקול הדגל באתר ממשלת אונטריו (באנגלית) סמלי אונטריו באתר למורשת קנדה (באנגלית) אליסטר ב. פרייזר, דגלי קנדה - פרק 14. אונטריו‏, 1997 (באנגלית) דגל אונטריו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כזב פתטי

כזב פתטי (באנגלית: Pathetic Fallacy) הוא כשל לוגי ואמצעי רטורי, ספרותי ושירי נפוץ, שבו מיוחסים לישות דוממת תכונות של ישות חיה (לרוב תחושות ורגשות). מושג זה קרוב במשמעותו להחפצה ולהאנשה. "ניסיתי וניסיתי, אבל המחשב פשוט לא רוצה להידלק!" "עצם בתנועה, בגלל המסה שלו, רוצה להמשיך בתנועה". "הטבע אינו סובל ואקום". "השמים עצובים". "הפרחים אוהבים את הגשם". "השמש מחייכת". במקרים אחרים, המכונים גם "היפוסטטיזציה" או "ראיפיקציה", מתייחסים למושג מופשט כאילו היה ממשי. כשל זה מתרחש גם כאשר מתייחסים לדברים שניתן לבצע רק ביחס לדברים ממשיים, ומוצעים לביצוע ביחס למושגים מופשטים. כשל זה קיים גם כאשר מתייחסים למושג מופשט כאילו אין לו קשר לדברים הממשיים שהוא הפשטה שלהם. דוגמאות: "ישנם גופים אידיאלים, המכונים 'אוניברסליים', שניתן לראות אותם באמצעות מדיטציה". "בעלות הברית היו צריכות להעניק מעט מהדמוקרטיה שלהן לאיטליה הפאשיסטית". topic/reification כזב פתטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) האנשה בספרות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.