laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מסורן קצר-שן

מסורן קצר-שן (שם מדעי: Pristis pectinata; לפי האקדמיה ללשון העברית: מַסּוֹרָן אֶרֶךְ-שֵׁן), ידוע גם בשם מסורן רחב, הוא בטאי ממשפחת המסורניים. המסורן קצר-השן מצוי בסכנת הכחדה חמורה. הוא חי בימים טרופיים רדודים, באוקיינוס האטלנטי ובים התיכון. מסורן בוגר מגיע לאורך של 7.6 מטרים (25 רגל) ומשקלו עד 350 קילוגרם (770 ליברות). המסורן קצר-השן משתמש במסורו לאכילה. המסור בנוי מאלפי חיישנים שמאפשרים לו לקלוט תנועות סביבו באמצעות שדה חשמלי (בדומה לבטאים אחרים כגון החשמלן הפרסי) ולבנות תמונה תלת-ממדית של הסביבה. יכולת זו מאפשרת למסורן לראות ולקלוט קלטים מסביבתו כל עוד הוא נמצא קרוב לקרקעית האוקיינוס. הוא משתמש במסור גם לחפירה ולפינוי חול, במטרה לצוד סרטנים וחסרי חוליות קטנים שחיים בקרקעית החולית. הוא משתמש במסור גם כדי לצוד דגים קטנים. אוכלוסייתו של המסורן קצר-השן גדלה בקצב איטי, והוא נתפס לעיתים ברשתות דיג ונפגע מזיהום, מה שגורם לירידה דרסטית באוכלוסיית המין. בשל סיבות אלו מצוי המסורן קצר-השן בסכנת הכחדה חמורה. מדיה וקבצים בנושא מסורן קצר-שן בוויקישיתוף מסורן קצר-שן, באתר ITIS (באנגלית) מסורן קצר-שן, באתר NCBI (באנגלית) מסורן קצר-שן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מסורן קצר-שן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מסורן קצר-שן, באתר FishBase (באנגלית) מסורן קצר-שן, באתר GBIF (באנגלית) מסורן קצר-שן באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנרי קושה

אנרי ז'אן קושה (Henri Jean Cochet; ‏ 14 בדצמבר 1901 - 1 באפריל 1987), היה טניסאי צרפתי. אחד הטניסאים הבולטים בעולם בשנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, כשלזכותו 7 זכיות בטורנירי גראנד סלאם ו-6 זכיות בגביע דייוויס במדי נבחרת צרפת. כונה "הקוסם". אנרי קושה נולד בעיירה ליד ליון. אביו היה עובד במועדון טניס מקומי. אנרי החל לשחק בגיל שמונה. אנרי קושה ניצח לראשונה בטורניר טניס משמעותי ב-1921. הוא הפך לחלק מדור זהב של הטניס הצרפתי, כשיחד עם רנה לקוסט, ז'אן בורוטרה וז'אק בריניון כונו "ארבעת המוסקיטרים", אשר שלטו בטניס העולמי במהלך אותו עשור ובתחילת העשור הבא אחריו. עם בריניון זכה אנרי קושה בהישג בינלאומי משמעותי ראשון, כשבאולימפיאדת פריז (1924) זכו השניים במדליית כסף בטורניר זוגות הגברים וזאת בנוסף למדליית כסף בתחרות גברים באותה אולימפיאדה. ב-1926 ניצח לראשונה באליפות צרפת הפתוחה בתחרות זוגות גברים לצד ז'אק בריניון. במשך מספר שנים הוא זכה ב-7 פרסי גראנד סלאם. באליפות אוסטרליה בחר שלא להשתתף, ואכן לא השתתף מעולם, בשל העלויות הגבוהות והמסע המתיש והארוך באותה תקופה, שהפך את הטורניר - בסבב שעדיין לא היה מקצועני - לבלתי משתלם לדעתו. עם נבחרת צרפת קושה זכה 6 פעמים בגביע דייוויס (1927- 1932). הוא עבר למקצוען ב-1932 ושיחק לצד ביל טילדן. ב-1976 התקבל אנרי קושה, יחד עם שלושת חבריו ל"ארבעת המוסקיטרים", להיכל התהילה של הטניס. אנרי קושה היה נשוי מאז 1926 לז'רמן דסטיו. הוא לימד אותה טניס ובמספר תחרויות משניות הם שיחקו כזוג. לאחר סיום הקריירה הספורטיבית הוא ניהל חנות למוצרי ספורט. מדיה וקבצים בנושא אנרי קושה בוויקישיתוף אנרי קושה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אנרי קושה, באתר olympedia.org אנרי קושה, באתר ה-ATP אנרי קושה, באתר ה-ITF אנרי קושה, באתר גביע דייוויס אנרי קושה, באתר היכל התהילה של הטניס אנרי קושה, באתר ארכיון הטניס אנרי קושה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מקס מאיר

ד"ר מקס מאיר (1886 – 24 במרץ 1967), היה עורכו של ה"יידישה רונדשאו" (Jüdische Rundschau) – העיתון היהודי בעל התפוצה הגדולה ביותר בגרמניה – לאחר מלחמת העולם הראשונה, והמנהל-המייסד של הגימנסיון העברי במריאמפולה שבליטא – בית הספר התיכון הראשון מחוץ לארץ ישראל שבו עברית הייתה שפת הלימוד בכל מקצועות הלימוד. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל. נפטר בחיפה. מקס מאיר נולד בגרמניה, בן להורים שראו את עצמם כגרמנים שדתם יהודית. לאחר שנה של לימודי רפואה, עבר לאוניברסיטת ברלין, שם למד פילולוגיה. הטקסטים שלמד היו בעיקר בעברית ובערבית והתורה. במהלך לימודיו עסק בהוראת עברית. בגיל 20 נפגש במינכן עם סטודנטים ציונים ממזרח אירופה וכתוצאה מהפגישה שינה את עמדותיו. בשנת 1906 הצטרף לתנועה הציונית. בשנת 1912 סיים את לימודיו בהצטיינות ויצא לסיור לליטא ולמדינות הבלטיות האחרות. הוא התרשם מאורח החיים היהודי בליטא. בשנת 1915 חזר לגרמניה והצטרף למערכת העיתון "יידישה רונדשאו" (Jüdische Rundschau), ביטאון ההסתדרות הציונית בגרמניה. בדצמבר 1918 שוכנע על ידי שמואל גן, שליח מטעם יוזמי הגימנסיון העברי במריאמפולה, לנהל את הגימנסיון. בינואר 1919 הגיע למריאמפולה וייסד ביחד עם ד"ר אברהם לוינהרץ את הגימנסיון והיה מנהלו הראשון בשנים 1919-1921. לאחר מכן המשיך ללמד וד"ר לוינהרץ החליף אותו בתפקיד המנהל. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל. בארץ התגורר בחיפה והיה פעיל במוסדות הוראה שונים. נפטר בחיפה ב-24 במרץ 1967 ונקבר בבית הקברות חוף הכרמל. אברהם לוינהרץ נח שפירא (כימאי ומחנך) ד"ר מקס מאיר, מרימפול ליטא, מה"יידשע רונדשאו" - ברלין לגימנסיון העברי במרימפול, ועד ספר מרימפול, 1983 אברהם תורי, מרימפול ליטא, לתולדותיו של בית הספר העברי הראשון בליטא ובתפוצות, ועד ספר מרימפול, 1983 ד"ר מקס מאיר, מרימפול ליטא, מה"יידשע רונדשאו" - ברלין לגימנסיון העברי במרימפול, 1983, עמוד 35 אברהם תורי, מרימפול ליטא, לתולדותיו של בית הספר העברי הראשון בליטא ובתפוצות, ועד ספר מרימפול, 1983, עמוד 29. אברהם תורי (גולוב), מרימפול ליטא, לתולדותיו של בית-ספר התיכון העברי הראשון בליטא ובתפוצות, 1983, עמוד 29 מקס מאיר באתר GRAVEZ
אברהם לוינהרץ

ד"ר אברהם לוינהרץ (1890–1961) היה מתמטיקאי ופיזיקאי ישראלי, שלימד בבתי ספר ובסמינר למורים ונמנה עם הצוות שתכנן את הקמת הטכניון. הוא ייסד ביחד עם ד"ר מקס מאיר את הגימנסיון העברי במריאמפול שבליטא. ד"ר לוינהרץ היה מנהלו השני של הגימנסיון וניהל אותו בשנים 1921 עד 1926. ד"ר לוינהרץ, יהודי גרמני, שבנוסף להשכלתו בפיזיקה ובמתמטיקה, סיים בהצטיינות דוקטורט בפילוסופיה על שם עמנואל קאנט. לוינהרץ נולד בעיירה ברנדנבורג שבגרמניה בשנת 1890. הוא היה קצין בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה. על תפקודו במלחמה קיבל צלב הצטיינות מהקיסר הגרמני. בשנת 1913 צורף על ידי שמריהו לוין ועל ידי אחד העם לחבר המורים, שהתעתד להקים בחיפה את הטכניון. באותה תקופה שימש כמורה למתמטיקה בבית המדרש למורים בירושלים שניהל דוד ילין. בשנת 1914 גויס לצבא הגרמני וחזר לגרמניה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, היה שותף ליסוד הגימנסיון העברי במריאמפול בו לימד במשך עשר שנים וניהל את בית הספר בשנים 1921 עד 1926. בשנת 1930 עבר לגרמניה וניהל בית ספר תיכון. בשנת 1935 עלה לישראל ולימד בבית הספר הריאלי בחיפה. הוא העדיף להקים בתי ספר נוספים במתכונת דומה לבית הספר הריאלי, תוך שמירה על קשר פדגוגי איתו. הוא הקים בית ספר תיכון בטבריה וניהל את בית ספר היסודי אחדות בקריית מוצקין. במקביל עסק בהקמת בית ספר תיכון. על פועלו קיבל בשנת 1959 אות של יקיר קריית מוצקין. לאחר שפרש לגמלאות, היה יושב ראש המורים לפיזיקה וארגן תוכנית השתלמויות עבור מורים בתחום זה. ביחד עם מכון ויצמן הקים מערכת השתלמויות למורים לפיזיקה. לוינהרץ לימד בעיקר מתמטיקה ופיזיקה אבל לא ויתר על הקניית ערכים בתחומים הומניסטים. באותה תקופה, טרם הסתיים תהליך של תחיית הלשון העברית. יש שהטילו ספק ביכולת ללמד מדעים בעברית. לוינהרץ היה תומך מובהק של לימוד בעברית. במלחמת השפות, שדחתה את הקמת הטכניון, היה מראשי המצדדים בלימוד בעברית ולא בגרמנית. בהיעדר ספרים בעברית בתקופה בה לימד בגימנסיון העברי במרימפול, כתב בכתב יד ספרים בפיזיקה, שמילאו את החסר. משנתו החינוכית כללה גם חינוך לאומי וציוני. מקס מאיר נח שפירא (כימאי ומחנך) אברהם תורי, מרימפול ליטא, לתולדותיו של בית הספר העברי הראשון בליטא ובתפוצות, ועד ספר מרימפול, 1983 שולמית לבארי-גלר, מרימפול ליטא, ד"ר אברהם לוינהרץ - חלוץ של החינוך, ועד ספר מרימפול, 1983 מדיה וקבצים בנושא אברהם לוינהרץ בוויקישיתוף לאה תוסיה-כהן, - סיפורי ראשונים - לוינהרץ אסתר ואברהם (ארתור) - 1944, בית גרושקביץ מוזיאון וארכיון היסטורי לתולדות קריית מוצקין אברהם תורי, מרימפול ליטא, לתולדותיו של בית הספר העברי הראשון בליטא ובתפוצות, ועד ספר מרימפול, 1983, עמודים 29-28 שולמית לבארי-גלר, מרימפול ליטא, ד"ר אברהם לוינהרץ - חלוץ של החינוך, ועד ספר מרימפול, 1983 עמודים 39-38 יקירי העיר באתר עיריית קריית מוצקין
מארדר 2

מארדר 2 (בגרמנית: Marder II, 'דָּלָק') היה משחית טנקים אשר פותח ויוצר בגרמניה הנאצית ושירת בוורמאכט. המארדר השתמש במרכב של טנקי פאנצר סימן 2. ישנן שתי גרסאות לכלי: הראשונה הייתה מצוידת בתותחי 7.62 ס"מ שנתפסו כשלל מהצבא האדום, והשנייה הייתה מצוידת בתותחי 7.5 ס"מ PaK 40. המארדר 2 היה כלי בעל פרופיל גבוה עם תא לחימה פתוח, ושריון דק שסיפק הגנה מועטה ביותר לאנשי הצוות. בכל זאת, המארדר 2 (ומארדר 3 הדומה) סיפקו עלייה גדולה בכוח הירי הנגד טנקי של השריון הגרמני באותה התקופה. כיום שרדו רק 4 יחידות. במהלך השבועות הראשונים של מבצע ברברוסה, הפלישה לברית המועצות, פגשו הכוחות הגרמנים בטנקים סובייטים חדשים מסוג T-34 ו-KV, שעלו על כל הטנקים הגרמניים הקיימים. אף על פי כן, בתחילת המערכה נהנה השריון הגרמני מעליונות ברורה, בארגון ובאימון, על השריון הסובייטי שניצב מולו. חיל השריון הסובייטי, שהחל להתאושש מהטיהורים הגדולים של הקצינים ב-1938-37, לקה קשות בארגון ובדוקטרינה על תפעול השריון. עם זאת, התעורר הצורך בדחיפות לכלים ניידים בעלי כח אש נגד טנקי משופר. בין שאר הפתרונות, נבחר להשתמש במרכבים של טנקים קלים שנחשבו למיושנים, כמו הפאנצר סימן 2 וכלי שלל כמו לוריין 37L הצרפתי, שהיוו בסיס למשחיתי טנקים, התוצאה הייתה סדרת ה"מארדר". המארדרים השונים (על גרסאותיהם השונות) לחמו בכול החזיתות במלחמת העולם השנייה, אך בעיקר בחזית המזרחית. המארדר 2 שירת בגדודי השריון גם בורמאכט וגם בוואפן אס אס וגם מספר יחידות שירתו בלופטוואפה. המגרעות של המארדר היו קשורות בעיקר ביכולת ההשרדות של הכלי. השילוב של צללית גבוהה ותא לחימה פתוח מלמעלה יצר מצב שבו הכלי היה פגיע גם לירי ארטילריה, הפצצות מטוסים ורימוני יד. השריון של המארדר היה דק יחסית והוא היה פגיע מפני טנקי אויב ואש מתת מקלע. המארדר לא היה כלי התקפי, ולחימה בשטח בנוי או לחימה פנים אל פנים הייתה מסוכנת ביותר בגלל התא הפתוח. הוא היה נשק הגנתי ביסודו, שתפעולו המועדף היה במארב או בעמדות קבועות למחצה. למרות כול החסרונות של המארדר 2, הוא היה הרבה יותר יעיל מתותחים נגד טנקים נייחים. מדיה וקבצים בנושא מארדר 2 בוויקישיתוף
מסורן ירוק

מסורן ירוק (שם מדעי: Pristis zijsron), הוא בטאי ממשפחת המסורניים. הוא חי במערב האוקיינוס השקט, האוקיינוס ההודי ובים האדום. מסורן ירוק בוגר מגיע לאורך של 7.3 מטרים (24 רגל). המסורן הירוק משתמש במסור שלו למטרות אכילה. המסור בנוי מאלפי חיישנים שמאפשרים להם לקלוט תנועות סביבם באמצעות שדה חשמלי (בדומה לבטאים אחרים כגון החשמלן הפרסי) ולבנות תמונה תלת־ממדית של הסביבה מעליהם.זה מאפשר להם לראות ולקלוט קלטים מסביבתם כל עוד הם נמצאים קרוב לקרקעית האוקיינוס. הם משתמשים במסור גם לחפירה והעפת חול במטרה לצוד סרטנים וחסרי חוליות קטנים שחיים בקרקעית החולית. הם גם משתמשים במסור על מנת לשפד דגים קטנים ובכך היא משמשת אותם גם לציד. א וכלוסייתם גדלה בקצב איטי, והם נתפסים לעיתים ברשתות דיג ונפגעים מזיהום, מה שגורם לירידה דרסטית באוכלוסייתם, ועל כן המסורן קצר השן הוא בסכנת הכחדה חמורה. המסורן הירוק חי בישראל במפרץ אילת. הנקבה משריצה צאצאים חיים, והשרצים מגיעים לאורך של 60–100 סנטימטר. מדיה וקבצים בנושא מסורן ירוק בוויקישיתוף מסורן ירוק, באתר ITIS (באנגלית) מסורן ירוק, באתר NCBI (באנגלית) מסורן ירוק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) מסורן ירוק, באתר FishBase (באנגלית) מסורן ירוק, באתר GBIF (באנגלית) מסורן ירוק באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם סקורקה

אברהם סקורקה (Abraham Skorka; נולד ב-5 ביולי 1950 בבואנוס איירס) הוא רב קונסרבטיבי, סופר וביופיזיקאי ארגנטינאי. שימש כרקטור בית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית בבואנוס איירס. אברהם סקורקה נסמך לרבנות בשנת 1973. בשנת 1979 קיבל תואר דוקטור לכימיה מאוניברסיטת בואנוס איירס. הוא פרסם מאמרים מדעיים בתחומי הביופיזיקה וגם בנושאי תנ"ך ותלמוד. סקורקה קיבל תואר דוקטור גם מבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק, וכן תואר דוקטור לשם כבוד שהוענק לו בשנת 2010 מטעם האוניברסיטה הקתולית של ארגנטינה, הפעם הראשונה באמריקה הלטינית שאוניברסיטה קתולית מעניקה תואר כזה לרב. סקורקה ידוע בעיקר בשל יחסיו האישיים הקרובים, אך גם בשל הוויכוחים התאולוגיים שניהל עם הארכיבישוף של בואנוס איירס, חורחה מריו ברגוליו, לימים האפיפיור פרנציסקוס. השניים פרסמו ספר משותף, "Sobre el Cielo y la Tierra", שתורגם לעברית בשם "על רומא וירושלים: שיחות בין אפיפיור לרב". הספר כולל סדרה של שיחות ביניהם בנושאי דת ואמונה וההקשר שלהם לחיים המודרניים, כגון: קיומו של אלוהים, מוות, הומוסקסואליות, השואה, וקפיטליזם. במאי 2017, פרסם הרב סקורקה הסכמה בנוגע להצהרה הרבנית האורתודוקסית בנושא הנצרות הקרויה "לעשות רצון אבינו שבשמיים: לקראת שותפות בין יהודים לנוצרים" שפורסמה כשנתיים לפני כן על ידי המרכז להבנה ושיתוף פעולה יהודי-נוצרי (CJCUC) בישראל. מדיה וקבצים בנושא אברהם סקורקה בוויקישיתוף אברהם סקורקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אברהם סקורקה (1950-), דף שער בספרייה הלאומית קובי נחשוני, הרב של האפיפיור: "סליחות", חנוכייה וטקס שואה, באתר ynet, 19 במרץ 2013 חברו היהודי של האפיפיור החדש: "מכיר בחשיבות מדינת ישראל" – באתר נענע 10 האפיפיור, בצילום שלא ראיתם 2000 שנה – באתר "הארץ"(הקישור אינו פעיל) "הצהרה רבנית אורתודוקסית בנושא הנצרות". המרכז להבנה ושיתוף פעולה יהודי-נוצרי. 3 בדצמבר 2015. נבדק ב-15 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
מצודות

האם התכוונתם ל... המצודות – ספרי פרשנות שנכתבו על ידי הרב דוד אלטשולר. מצודות טגארט – שרשרת מצדיות ומצודות משטרה שנבנו בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. מצודות אוסישקין – קבוצת יישובים באצבע הגליל. מצודות צבאיות בלונדון – מצודות צבאיות תת-קרקעיות שנבנו בתקופת מלחמת העולם השנייה ותקופת המלחמה הקרה עבור הצבא והצי הבריטי. מצודת מדבר – סדרת מצודות המפוזרות במדבר במזרח ירדן. מצודת שלוחה – מבצר שנבנה על שלוחת הר לפי קווי הגובה. מצודות (משחק קלפים).
אלקאוס

אלקאוס (בערבית: القوس, "הקשת"), או בשמו המלא "אלקאוס לשונות מינית ומגדרית בחברה הפלסטינית" (בערבית: القوس للتعددية الجنسية والجندرية في المجتمع الفلسطيني), הוא ארגון ערבי ישראלי אקטיביסטי הפועל למען זכויותיהם של להט"בים ערבים ישראלים ופלסטינים הגרים בגדה המערבית ומזרח ירושלים. הארגון נוסד בשנת 2001 והוא הארגון הפלסטיני הרשמי הראשון למען זכויות להט"ב.כחלק מפרויקט אוטונומי במסגרת הבית הפתוח בירושלים לגאווה ולסובלנות. לאחר מספר שנים של התארגנות משפטית, הוא הוכר כמלכ"ר ב-2006. אלקאוס חוברת לארגונים אחרים העוסקים בזכויות אדם וזכויות האזרח, מכיוון שקהילת הלהט"ב הפלסטינית היא מבוזרת וחבריה בעלי דרגות שונות של זכויות וחופש התניידות, והמטרה של העמותה כוללת שיפור במצב החברה הפלסטינית בכללה. במסגרת זו, קיימה אלקאוס מחקר בשיתוף פעולה עם מספר ארגוני זכויות אדם הפועלים בגדה המערבית, כדי לחקור את הגישה כלפי זהויות מיניות ומגדריות שונות, ספציפית בקרב פעילים למען צדק חברתי, זכויות אדם וזכויות להט"ב, כיוון שהנושא נחשב לטאבו בחברה הפלסטינית. פרויקט נוסף שערך הארגון היה מחקר שמטרתו למצוא אלטרנטיבות למודל המערבי לגבי זהויות מיניות ומגדריות - מודל בו ההתמקדות היא בנראות וביציאה מהארון, שתי פרקטיקות שאינן מציאותיות לפלסטינים רבים - כדי לייצר פתרונות שיתאימו לתרבות ולערכים של החברה הפלסטינית. העמותה גם עושה פעילות הסברה, כמו הקמפיין שיצא ב-2013, "מיניות מזמרת" (ע'ני ען א-תעריף غنّي عن التعريف), שהשתמש במוזיקה כדי לעורר דיון על מיניות בחברה הפלסטינית. בנוסף, העמותה מציעה שירותים טיפוליים, סדנאות לפעילות פוליטית ומנהיגות, וקבוצות דיון בנושאי מיניות ומגדר. היא גם פועלת במישור החברתי, ומציעה ל מסיבות ואירועים אחרים, כדי לספק לחברי הקהילה מרחב בטוח להכיר ולהתרועע בו. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מוחמד אל-כורד, תושב מפורסם משכונת שייח' ג'ראח שבירושלים, תומך בעמותה. על תמיכתו בה נמתחה ביקורת. זכויות להט"ב ברשות הפלסטינית הפוליטיקה של זכויות להט"ב: בין (הומו) נורמטיביות ו (הומו) לאומיות לפוליטיקה קווירית, אייל גרוס, מעשי משפט, כרך ה', 2013 'Stop using Palestinian gays to whitewash Israel's image' הארץ, 1 באוקטובר 2009 אתר האינטרנט הרשמי של אלקאוס אלקאוס, ברשת החברתית פייסבוק אלקאוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלקאוס, ברשת החברתית אינסטגרם אלקאוס, סרטונים בערוץ היוטיוב הדף של פרויקט "ע'ני ען א'תעריף" (מיניות מזמרת) אלקאוס, באתר "גיידסטאר ישראל" Rainbow over Palestine Haneen Maikey ,The Guardian, August 10, 2008 Gay Rights in Palestine? It Could Happen Sooner Than You Think Uchechi Kalu, Policy Mic, August 5 2013 Muna El-Kurd and Mohammed El-Kurd, Time, ‏3 באוגוסט 2021. על מלחמה בת 10 שנים כנגד פינוי בכפייה של בתים בהם הם גרים אשר שייכים לפי חוק ליהודי שדורש את פינויים. "תגובות כנגד מוחמד אל-כורד מעוררת שאלות על סדרי עדיפויות פלסטיניים". Al Bawaba (באנגלית). נבדק ב-2022-06-21.
פרו אנטיץ'

פרו אנטיץ' (במקדונית: Перо Антиќ; נולד ב-29 ביולי 1982) הוא כדורסלן עבר מקדוני, אשר היה פעיל בין השנים 1999–2018. במהלך הקריירה האירופאית שלו, שיחק אנטיץ' ברבוטניצ'קי סקופיה, א.א.ק. אתונה, הכוכב האדום בלגרד, אקדמיק סופיה, לוקומוטיב קובאן, ספרטק סנקט פטרבורג ואולימפיאקוס. עונת 2007/2008 הייתה עונת הפריצה של אנטיץ, ובסיומה אף זכה בתואר השחקן המצטיין של ליגת העל הבולגרית לאחר שהעמיד ממוצעים של 21.4 נקודות ו-9.4 ריבאונדים למשחק. בעונת 2010/2011 הוביל אנטיץ' את קבוצתו, ספרטק סנקט פטרבורג, לחצי גמר ליגת היורוצ'לנג'. לאחר שהרשים במהלך עונתו בקבוצה הרוסית, חתם אנטיץ' בספטמבר 2011 על חוזה לשנתיים באולימפיאקוס. עם הקבוצה היוונית זכה אנטיץ' בשתי אליפויות יורוליג רצופות, בעונות 2012 ו-2013. כמו כן עזר לקבוצתו לזכות באליפות הליגה היוונית בעונתו הראשונה בקבוצה (2012). ב-25 ביולי 2013 חתם אנטיץ' על חוזה לשנתיים באטלנטה הוקס מליגת ה-NBA. לאחר סדרה של הופעות מרשימות כשחקן חמישייה, כתוצאה מפציעה של סנטר הקבוצה אל הורפורד, נבחר אנטיץ' להשתתף במשחק הכוכבים העולים באולסטאר ה-NBA, אולם פציעה בקרסול מנעה ממנו להשתתף באירוע עצמו. לקראת סוף עונת הרוקי שלו ב-NBA, ב-6 באפריל 2014, קלע אנטיץ' שיא קריירה של 18 נקודות בניצחון קבוצתו על אינדיאנה פייסרס. ב-30 ביוני 2015 חתם אנטיץ' על חוזה ל-3 עונות בפנרבחצ'ה אולקר מליגת העל הטורקית. בעונתו הראשונה עם הקבוצה זכה בגביע הטורקי ובאליפות הליגה הטורקית, והעפיל עמה לגמר היורוליג. בעונת 2016/2017 חזר עם פנרבחצ'ה לגמר היורוליג, וזכה באליפות היורוליג השלישית שלו לאחר ניצחון על אולימפיאקוס במשחק הגמר. בעונת 2017/2018 חזר לשחק בכוכב האדום בלגרד, ובינואר 2019 הודיע על פרישה ממשחק. אנטיץ' שיחק בנבחרת מקדוניה בכדורסל ואף שימש כקפטן הקבוצה. בשנת 2011 הוביל את נבחרתו עד לחצי גמר היורובאסקט בליטא, כשהוא מעמיד ממוצעים של 11.6 נקודות ו-8.5 ריבאונדים למשחק לאורך הטורניר. אנטיץ' לקח חלק גם ביורובאסקט 2013 בסלובניה, אך נבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים הראשון של הטורניר, למרות תרומה מרשימה של 13.8 נקודות ו-8 ריבאונדים בממוצע למשחק מצדו של אנטיץ'. בסיום הטורניר הודיע אנטיץ' על פרישה מהנבחרת הלאומית. מדיה וקבצים בנושא פרו אנטיץ' בוויקישיתוף פרו אנטיץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג הסטטיסטיקה של אנטיץ' באתר היורוליג אנטיץ' חותם באולימפיאקוס אולימפיאקוס זוכה באליפות היורוליג אולימפיאקוס זוכה שנית באליפות היורוליג אנטיץ' חותם באטלנטה אנטיץ' נבחר להשתתף במשחק הכוכבים העולים דו"ח המשחק של אטלנטה מול אינדיאנה באתר ה-NBA אנטיץ חותם על חוזה בפנרבחצ'ה, באתר sportando.com,‏ 30 ביוני 2015 פנרבחצ'ה אולקר זוכה באליפות היורוליג, באתר הרשמי של היורוליג, 21 במאי 2017 אנטיץ' מודיע על פרישה ממשחק, באתר eurohoops.net,‏ 28 בינואר 2019 דף השחקן באתר היורובאסקט (2011) דף השחקן באתר היורובאסקט (2013) אנטיץ' מודיע על פרישה מהנבחרת הלאומית
מנוע חוקים

מנוע חוקים או מערכת מונעת חוקים (Rule Engine) היא כלי תוכנה באמצעותו ניתן לכתוב מערכת מומחה. במערכת המומחה שלושה מרכיבים עיקריים: חוקים לוגיים זיכרון עבודה המכיל עובדות מנוע הסקה (Induction Engine) תוכנת מנוע החוקים תומכת ביצירת החוקים, העובדות והפעלת מנוע ההסקה, ומהווה לפיכך סביבת פיתוח עבור פיתוחה של מערכות מומחה. מערכת המומחה מיישמת את אוסף החוקים הלוגיים שהוגדרו לאוסף העובדות, כך שבמהלך היישום יכולות להיווצר עובדות חדשות. במרבית המערכות לא נוצרים חוקים חדשים. חוק לוגי בנוי מחלק של התניה (if) וחלק של ביצוע (then). כאשר קיימת עובדה מסוימת התואמת להתניה של חוק הלוגי, החוק עובר למצב הפעלה (activation). במידה שקיימות מספר עובדות המתאימות לחוק, תבוצענה הפעלות של החוק עד אשר כל העובדות "יטופלו". מנוע ההסקה מבצע את חלק הביצוע של החוק שהופעל. כאשר חוק שהופעל מבוצע, הביצוע מוגדר כ"יריה" (fire). המנוע יפעל ויבצע את החוקים כל עוד קיימים ברשימה (Agenda) חוקים שעברו הפעלה. תוך כדי הביצוע, ייתכן שיתווספו, ימחקו או ישתנו עובדות. תוספות ושינויים אלו יכולים לגרום להפעלות נוספות של חוקים או לביטולן של הפעלות קיימות. לפיכך, ייתכנו מצבי סתירה (Conflict resolution) שפתרונם מוגדר על פי מדיניות (הניתנת לבחירה מראש). מנוע חוקים מבוסס ג'אווה JESS מנוע CLIPS - גרסה קודמת של JESS שנכתבה בשפת C
דניאל סבג

דניאל סבג (נולד ב-27 בדצמבר 1980) הוא שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי. סבג נולד וגדל בקיבוץ עברון. הוא בוגר בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים. הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2010, כאשר לוהק לגלם את דמותו של גדעון בסדרת הדרמה "חיים אחרים". בשנת 2011 שיחק בסרט הקצר "פול", לצדם של דרור קרן, אורי אברהמי, יואב הייט ועוד. שיחק גם בסרט הקצר "חיה עם קסדה" בבימויו של יונה רוזנקיאר. ב-2012 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "קטמנדו". בשנים 2014–2015 גילם במשך שתי עונות את אבישי זגורי, אחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה "זגורי אימפריה". ב-2014 לוהק לשחק בסדרת הנעורים "כוכב הצפון". סבג שיחק במספר מחזות. בשנת 2008 שיחק במחזות "בתולים" (צוותא), "בגדי המלך החדשים" ו"כיתת יורים". בשנת 2009 שיחק במחזות "מחסן השטוזים של דתיה", "מישהו ימות בסוף", שהוצג בתיאטרון הבימה, ו"החברים של ננה", שהוצג בתיאטרון תמונע. ב-2010 שיחק בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער במחזה "לשמור על הכדור", ובהמשך שיחק במחזות "שלג ויער" בתיאטרון דימונה ו"25", זוכה פסטיבל עכו שהוצג בתיאטרון הבימה. בשנת 2011 שיחק ב"הבימה" במחזות "אם יש גן עדן", "מלכת היופי של לינן" ו"איש עומד מאחורי אישה יושבת". החל משנת 2014 הוא משחק בתיאטרון הבימה במחזות "אבא גוריו", "הקמצן", "יהוא" ו"עת דודים". החל משנת 2016 הוא משחק במחזה "אשה בורחת מבשורה" בתיאטרון הקאמרי (בשיתוף עם הבימה). החל משנת 2017 הוא משחק במחזה "פילומנה" בתיאטרון הבימה. החל משנת 2019 הוא משחק בהצגה "הרובוטית" בתיאטרון הבימה, לצידה ובכיכובה של אשתו הגר טישמן, המגלמת את הרובוטית. סבג השתתף בפרסומות ל"סלקום", "ספרינג" ו"בירה מכבי". ב-2015 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "רון" ב-Yes, בה גילם את אודי, חבר של רון. ב-2018 שיחק בסרט "הצלילה". בשנת 2020 שיחק בדרמה היומית "קיבוצניקים" ששודרה ב-HOT3. דניאל סבג, ברשת החברתית פייסבוק דניאל סבג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דניאל סבג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניאל סבג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דניאל סבג, בארכיון הבימה איילת קליין כהן, לא בורח: דניאל סבג מתחבר לשכול על הבמה, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2016 יואב בירנברג, משחקים אותה, באתר "ידיעות אחרונות", 26 בדצמבר 2018
1909 בספורט

ערך מורחב – 1909 בטור דה פראנס מנצח פרנסואה פבר (צרפת צרפת) בג'ירו ד'איטליה מנצח לויג'י גאנה (איטליה איטליה) אליפות צרפת הפתוחה - ג'ואן מאטי (צרפת צרפת) אליפות וימבלדון - דורה בוטבי (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת) אליפות ארצות הברית הפתוחה - חייזל ויטמן (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות אוסטרליה הפתוחה - אנטוני וילדינג (ניו זילנד ניו זילנד) אליפות צרפת הפתוחה - מקס דקוגיס (צרפת צרפת) אליפות וימבלדון - ארתור גור (הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת) אליפות ארצות הברית הפתוחה - ויליאם לרנד (ארצות הברית ארצות הברית) ערך מורחב – אליפות וימבלדון 1909 ערך מורחב – גביע דייוויס 1909 נבחרת אוסטרלאסיה (אוסטרלאסיה) זכתה בגביע לאחר ניצחון 0:5 על נבחרת ארצות הברית (ארצות הברית). סרייה א' - פרו ורצ'לי זוכה באליפות. פרמייר ליג - ניוקאסל יונייטד זוכה באליפות. הגביע האנגלי - מנצ'סטר יונייטד זוכה בגביע האנגלי. ליגת העל הארגנטינאית - "אלומני" מבואנוס איירס זוכה באליפות בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי. אליפות סאו פאולו בכדורגל - "דאס פלמיירס" זוכה באליפות אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - פלומיננסה זוכה באליפות בונדסליגה - קרלסרוהה זוכה באליפות. גביע המלך הספרדי - "קלוב ציקליסטה דה סאן סבסטיאן" זוכה בגביע. הקמת איגוד הכדורגל הספרדי פ.ס.וו. איינדהובן - הולנד הולנד בולוניה 1909 - איטליה איטליה שטורם גראץ - אוסטריה אוסטריה בורוסיה דורטמונד - גרמניה גרמניה הכח וינה - אוסטריה אוסטריה ריאל סוסיאדדן - ספרד ספרד פ.צ. סיון - שווייץ שווייץ מרוצי הגרנד פרי למכוניות לא התקיימו. רוברט אנדרסון (שוודיה שוודיה) - 18 באפריל בסטוקהולם, שוודיה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:08.3 דקות מדיה וקבצים בנושא 1909 בספורט בוויקישיתוף
Sd.Kfz. 4

ה-Sd.Kfz 4 (בגרמנית: Sonderkraftfahrzeug 4, בתרגום: 'כלי רכב בעל תכלית מיוחדת 4') הוא זחל"ם שפותח על ידי הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, הכלי יוצר על אותו רעיון תכנון של מרצדס-בנץ L4500R. ה-SdKfz 4 פותח לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות ב-1941 על מנת להתמודד עם הקרח והבוץ, הרכב שימש בעיקר להספקה לצבא הנאצי. הרכב היה מבוסס על מרצדס-בנץ L4500R (4X2). עד שנת 1944 יוצרו סה"כ 22,500 זחל"מי מולטייר, ש־1480 מהם היו Sd.Kfz. 4, Sd.Kfz. 3 ו־Sd.Kfz. 2. ב-1943 אופל קיבלה הזמנה ליצור SdKfz 4 עם משגרי פאנצרוופר 42 15 ס"מ כ-300 יחידות יוצרו. בגלל המשקל הכבד של הפאנצרוופר 42 15 ס"מ הוא היה כבד כול כך וזה גרם לעומס על המנוע מה שגרם לכלי להגיע עד 40 קמ"ש מקסימום. רוב הSdKfz 4 השתמשו במערכת הילוכים בריטית של הטנק קארדן לויד והשאר השתמשו במערכת ההילוכים של הפאנצר סימן 2. המנוע בעל ה־6 צילינדרים פעל על 6 הילוכים, 5 קדימה ו-1 אחורה. כל זחל"ם צויד בנוסף ברדיו FuG Spr G f. ה־sd.kfz 4 צויד רק ב־MG 34 או MG 42 עם יכולת סיבוב עד 270° מעלות והגבהה מ-12° ועד 80°. מדיה וקבצים בנושא Sd.Kfz. 4 בוויקישיתוף