laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהודית והולופרנס (מיכלאנג'לו)

יהודית והולופרנס (באיטלקית: Giuditta e Oloferne) הוא פרסקו מעשה ידי הצייר מיכלאנג'לו, שצויר בשנת 1508 לערך ומתאר את יהודית ושפחתה עם ראשו הכרות של הולופרנס. היצירה מוצגת בתקרת הקפלה הסיסטינית בקריית הוותיקן ברומא. יהודית היא גיבורת ספר יהודית, מן הספרים החיצוניים למקרא שבו מתואר כיצד היא עורפת את ראשו של הולופרנס, שר הצבא האשורי, לאחר שהסתננה למחנהו כדי להציל את עמה. הציור מתאר את הרגעים שלאחר העריפה, שבהם יהודית ושפחתה נמצאות ליד אוהלו של הולופרנס. הקפלה הסיסטינית נבנתה בין השנים 1477–1480 על ידי האפיפיור סיקסטוס הרביעי. כחלק מקישוט הקפלה עוטרה כיפת המבנה בפרסקו. כעשור לאחר חנוכת הקפלה הופיעו על תקרת הקפלה סדקים שנוצרו כתוצאה משקיעת הקרקע באזור קריית הוותיקן. בשנת 1508 החליט האפיפיור יוליוס השני, אחינו של סיקסטוס הרביעי, לתקן את הנזק בתקרה על ידי הזמנת פרסקו חדש. המשימה הוטלה על האמן הפלורנטיני מיכלאנג'לו. ציורי הפרסקו, הכוללים את יהודית והולופרנס באחת מארבע הפנדנטיבות (חלקים משולשים הנמצאים בפינות הקפלה), הושלמו בשנת 1512. הסיפור מתואר בשלושה חלקים: בחלק המרכזי רואים את יהודית ושפחתה באור מלא על רקע קיר לבן. יהודית סיימה זה עתה לערוף את ראשו של הולופרנס, המונח על מגש מתכת מעל ראשה של השפחה, והיא מכסה אותו בסדין. בחלק הימני רואים את האוהל החשוך של הולופרנס ששוכב ערום על מיטתו, זרועו השמאלית נראית מתה בעוד הימנית מתרוממת באיום. רגלו השמאלית לוחצת בעוצמה על הסדין וגורמת לו להתקמט. יהודית אינה מראה את פניה, אך מסתכלת על החזון הנורא של הגוף המעוות. לבסוף, משמאל בחושך מתואר אחד השומרים כשהוא ישן. הוא בעל גלימה ירוקה ומגן אדום. שתי הנשים הועתקו על הפרסקו בעזרת טכניקת "ספולוורו" (אנ') אחרי שתוארו בקפידה ברישום, ואילו דמותו של הולופרנס צוירה ב"יום אחד" בטכניקה של חריטת קווי המתאר בטיח הטרי. השומר נצבע אחרון וללא כל הכנה. ראוי לציון את הניגודיות בין החלק המרכזי המואר באור מלא לחלקים הצדדיים, היוצרת תחושה של עומק מרחבי יוצא דופן. שתי הנשים מודגשות גם על ידי ניגודים כרומטיים בהירים: בבגדיהן ניתן למנות שני גוונים של כחול וצהוב, ירוק בהיר, ורוד, אדום בוהק וסגול עמום. הפנדנטיבה מצוירת ממול לזו של דוד וגוליית. במסורת של פירנצה גם יהודית וגם דוד נתפסו כקוטלי עריצים, ושניהם נחשבו כמגיני העיר כנגד תוקפנות חיצונית. מדיה וקבצים בנושא יהודית והולופרנס בוויקישיתוף "Il pennacchio con Giuditta e Oloferne". michelangelobuonarrotietornato.com. (באנגלית) Crum, Roger J. (2001). "Donatello's "Judith and Holofernes" and the Recollection of Albizzi Shame in Medicean Florence". JSTOR. (באנגלית) Sarah Blake McHam (2001). "Donatello's Bronze "David" and "Judith" as Metaphors of Medici Rule in Florence". JSTOR. (באנגלית)
ועידת קזבלנקה

ועידת קזבלנקה נערכה בעיר קזבלנקה שבמרוקו ובמסגרתה נועדו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט וראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, יחד עם ראשי המטות שלהם ומנהיגי צרפת החופשית, כדי לתכנן ולתאם את האסטרטגיה של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, בעיקר בזירה האירופאית. הוועידה נערכה בין ה-14 בינואר ל-24 בינואר 1943. שם הקוד שלה היה SYMBOL ולעיתים ANFA, על שם המלון שאירח את הנועדים. הייתה זו הוועידה הראשונה של ראשי בעלי הברית במלחמה והמטרות שלשמן כונסה לא הוגדרו היטב. בפועל דנו בה בצעדים שיש לנקוט לסיום המלחמה, כמו גם בסדרי העולם שלאחריה. ועידת קזבלנקה הייתה אמורה להיות ועידת פסגה משולשת, כמו הוועידות שבאו אחריה. אולם מנהיג ברית המועצות סטלין סירב לבוא, משום שלא רצה לעזוב את רוסיה הנאבקת במצור הגרמני המתמשך ובחורף הקשה. ההחלטות העיקריות שנפלו בקזבלנקה הן: תביעתן של בעלות הברית לכניעה ללא תנאי של מדינות הציר. הוסכם על שתי פעולות צבאיות משמעותיות: הפלישה לסיציליה ומתקפת מפציצים משולבת (אנ') ביום ובלילה על אדמת גרמניה, אשר נועדה להרוס את התשתית התעשייתית והצבאית הגרמנית ולפגוע במורל האזרחי. הושטת סיוע ותמיכה בברית המועצות. יישור ההדורים בין המנהיגים הצרפתים שארל דה גול ואנרי ז'ירו, גם אם ברמה שטחית והצהרתית בלבד, והסדרת השלטון בטריטוריות הצרפתיות המשוחררות בצפון אפריקה. דה גול סירב בתחילה לבוא לוועידה, אך שינה את דעתו לאחר שצ'רצ'יל איים למשוך את תמיכתו בממשלה הגולה של דה גול בבריטניה. כמו כן נודעה חשיבות למה שלא הוחלט בוועידה, אף שנידון בה: בעלות הברית החליטו שלא לפתוח חזית שנייה של ממש באירופה ב-1943. צ'רצ'יל ורוזוולט ידעו שסטלין לא יראה בעין יפה את החלטה זו, שכן במתקפה בסיציליה לא היה די כדי ללחוץ על הגרמנים ועל ידי כך להקל על הרוסים את מלאכתם בחזית המזרחית. על מנת לפייס את הרוסים התקבלה ההחלטה על תמיכה וסיוע שיוגש להם. ייתכן שהשתתפות רוסית בוועידה הייתה מביאה להכרעה שונה ולפתיחת חזית שנייה באירופה כבר ב-1943. מנקודת המבט הפנים-אמריקאית הייתה לוועידת קזבלנקה משמעות סמלית והיסטורית: לראשונה עזב נשיא מכהן את ארצות הברית בעת מלחמה, ולראשונה ביקר נשיא מכהן ביבשת אפריקה. בהציגו לאומה האמריקאית את תוצאות הוועידה בנאום ברדיו ב-12 בפברואר 1943, הסיט רוזוולט את הדגש מהחזית האירופית לזו הפאסיפית, שלא עמדה במרכז הדיונים בוועידה. הוא אמר כי "יש דרכים רבות המובילות ליפן", ככל הנראה כדי לפנות לדעת הקהל האמריקאי, שמטבע הדברים התעניין יותר בחזית שבה נלחמו האמריקאים מול יפן. בכנס הופקה הצהרה על כך ש"בעלות הברית נחושות בהחלטתן להילחם עד כניעה ללא תנאי", כלומר שכוחות הברית ילחמו עד ל"כניעה ללא תנאי" של מעצמות הציר בכלל וגרמניה בפרט. את הביטוי שאל רוזוולט מהגנרל יוליסס ס. גרנט שהצהיר הצהרה דומה במלחמת האזרחים האמריקנית. נוסח זה בא להחליף ניסוח קודם בו נאמר ש"בעלות הברית נחושות בהחלטתן להילחם עד הסוף". מדיה וקבצים בנושא ועידת קזבלנקה בוויקישיתוף ועידת קזבלנקה דין וחשבון שהקריא הנשיא רוזוולט ברדיו האמריקאי, 12 בפברואר 1943 ועידת קזבלנקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עובד (זמר)

עובדיה טוב (נולד ב-1956), שנודע בעבר בשם עובד טובי ובשם הבמה עובד, הוא זמר, מוזיקאי, מלחין ופזמונאי ישראלי. בעברו היה גם מסעדן. תחת שם הבמה עובד התפרסם בזכות שירו "ברווזים" מ-1982, שהפך ללהיט גדול, ובזכות האלבום בו נכלל, "גגות אדומים". טוב נולד בתל אביב וגדל בכרם התימנים. אביו היה עמוס טוב, ממייסדי קבוצת הכדורגל שייצגה את השכונה, שמשון תל אביב. עוד בילדותו הושפע מרוק, במיוחד מהביטלס. בגיל 11 עבר ללמוד בפנימיית "נווה הדסה" בתל יצחק, ולאחר שהצטיין בלימודיו קיבל מאביו גיטרה ולמד בעצמו לנגן בה. עם חבריו לפנימייה הקים להקה בשם "המזעזעים", שניגנה גרסאות כיסוי לשירי רוק מוכרים לצד שירים מקוריים שטוב כתב והלחין. בהמשך נעוריו עבד בחברת "הגר", חברת ההפקות של אריק איינשטיין. את שירותו הצבאי עשה במשטרה הצבאית. ב-1977, עם שחרורו מצה"ל, התחתן ופתח בכרם התימנים את מסעדת "טוב בכרם". הוא נודע אז בשם עובד טובי. הצייר יורם לוקוב שהיה לקוח קבוע במסעדה שמע אותו מנגן משיריו והמליץ לחברו דורי בן זאב לשמוע אותם. בן זאב ביקר בביתו שמע את השירים שכתב, והמליץ להקליט את השיר "ברווזים" שכתב לבנו, בטענה שיהפוך ללהיט גדול. בעזרת בן זאב גייס בהתנדבות להקלטת השיר מוזיקאים מהשורה הראשונה: קובי רכט עיבד את השיר, וניגנו בו ארז נץ (גיטרה), מיקי שביב (בס), ז'אן פול זימבריס (תופים) ומשה לוי (קלידים) שגם הפיק מוזיקלית את השיר. השיר הוקלט תוך זמן קצר, כששם המבצע הוא "עובד והאפרוחים". השיר יצא כסינגל בסוף 1982. "ברווזים" אכן הפך תוך זמן קצר ללהיט גדול, הושמע רבות ברדיו, והביא לטובי חוזה בחברת "הד ארצי". בהמשך השנה הוציא טובי, תחת שם הבמה "עובד", את האלבום "גגות אדומים" בהפקתו המוזיקלית של משה לוי, כשמלבד "ברווזים" הצליחו ממנו גם "פיתות חמות" ושיר הנושא "גגות אדומים". מרבית שירי האלבום עסקו בחוויות הילדות של טובי בכרם התימנים. עם זאת, הצלחתו של "ברווזים" האפילה על שאר שירי האלבום, ובזכות כך מוכר טובי במידה רבה כ"זמר של להיט אחד". לאחר שהאלבום "גגות אדומים"יצא לאור טובי המשיך לעבוד ולנהל את המסעדה שלו ומדי פעם ערך בה הופעות. הצלחתו הגדולה של "ברווזים" הילדותי וההומוריסטי תסכלה את טובי, ששאף להצליח בעזרת שירים רציניים יותר. במחצית השנייה של שנות ה-80 פרש מעסקי המוזיקה והתרכז בניהול מסעדתו. במקביל חזר בתשובה, חזר לשמו המקורי עובדיה טוב, ומאז מיעט להתראיין ונעלם במידה רבה מהעין הציבורית. רק ב-2007 הוציא את אלבומו השני, "הכל באהבה", בחברת מי"ם (מוזיקה יהודית מקורית) ו"נענע דיסק" ובהפקתם של ניצן זעירא ופיטר רוט, ששילב מוזיקת פופ ומוזיקה חסידית. האלבום לא זכה להצלחה. זמן קצר לאחר מכן סגר טוב את מסעדתו, ומאז התרכז במוזיקה ובלימוד תורה. דודי פטימר, ‏עובד טובי ("ברווזים"): "לא רוצה שיזכרו אותי בגלל שיר הומוריסטי", באתר מעריב אונליין, 13 בדצמבר 2019 עובד – ברווזים ברווזים (1982), באתר "סטריאו ומונו" יוסי חרסונסקי, מקרה ברווזים, מעריב, 17 בינואר 1983 גל אוחובסקי, שובב אבל ילד טוב, חדשות, 3 באוגוסט 1984
אנוואר גרגאש

אנוואר מוחמד גרגאש (או אנוואר מוחמד קרקאש, בערבית: أنور محمد قرقاش; נולד ב-28 במרץ 1959, דובאי) הוא פוליטיקאי אמירתי המכהן כשר המדינה לענייני חוץ של איחוד האמירויות הערביות. גרגאש קיבל תואר ראשון בשנת 1981 ותואר שני בשנת 1984 במדעי המדינה מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. בשנת 1990 קיבל דוקטורט מקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. הוא בן למשפחת גרגאש, אחת ממשפחות המסחר הבולטות בדובאי. משפחת גרגאש היא חלק מהמיעוט ההוואלה (אנ') באיחוד האמירויות. בשנת 1985 החל את דרכו כחבר פקולטה באוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות בה עבד עד לשנת 1995. בשנים 1995 עד 1999 עבד כעורך ניהולי של כתב העת למחקרים אסטרטגיים, ובשנים 1995 עד 2006 כיהן כמנכ"ל חברת גרגאש. החל מאוגוסט 2006 עד לפברואר 2007, עמד בראש ועדת הבחירות הלאומית של איחוד האמירויות. בפברואר 2008, מונה לשר במשרד החוץ. באוגוסט 2020 הושגו הסכמות בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות שיגובשו להסכם איחוד האמירויות-ישראל לקראת נורמליזציה וכינון יחסים דיפלומטיים כחלק מהסכמי אברהם. בעקבות פרסומים כי ההסכם הושג בעקבות ויתורים ישראליים על סיפוח יהודה ושומרון ועל זכות הוטו למכירת נשק למדינות זרות ובהם מטוסי קרב מסוג F-35 לייטנינג II, תמך גרגאש בבקשה וציין כי היא לגיטימית. בשנת 2017, זכה בפרס "Distinguished Alumni Achievement" מטעם אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. באותה השנה זכה בפרס אבו דאבי על פעילותו הציבורית. עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן מדיה וקבצים בנושא אנוואר גרגאש בוויקישיתוף אנוואר גרגאש, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איתמר אייכנר, שר החוץ של איחוד האמירויות: לשתף פעולה עם ישראל גם אם לא מסכימים איתה, באתר ynet, 17 ביוני 2020 ברק רביד‏, שר החוץ של איחוד האמירויות לוואלה! NEWS: "רוצים להתקדם במהרה, משוכנעים שלא יהיה סיפוח", באתר וואלה, 14 באוגוסט 2020 נעה לנדאו, שר החוץ של האמירויות: הבקשה לאף-35 קדמה להסכם, אנו מצפים שהוא יקל על כך, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2020 "Cabinet Members". UAE Cabinet. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2010. נבדק ב-20 באפריל 2013. {{cite web}}: (עזרה) גרגאש החזיק בתפקיד Minister of State הדומה לתפקיד שר זוטר "H.E Dr. Anwar Mohammed Qargash". UAE Government. נבדק ב-2 בספטמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) נעה לנדאו, שר החוץ של האמירויות: הבקשה לאף-35 קדמה להסכם, אנו מצפים שהוא יקל על כך, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2020 "Alumni Awards | Alumni Relations | The George Washington University". alumni.gwu.edu (באנגלית). נבדק ב-15 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "H.E. Dr. Anwar Mohammad Gargash". Abu Dhabi Awards. 22 ביוני 2017. {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא איחוד האמירויות הערביות ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביו-האקרים (סדרת טלוויזיה)

ביו-האקרים (בגרמנית: Biohackers) היא סדרת טלוויזיה גרמנית שהופקה על ידי נטפליקס ומשווקת כסדרה מקורית של נטפליקס. הסדרה עלתה לשידור בכורה ב-20 באוגוסט 2020. מיה אקרלונד היא סטודנטית לרפואה באוניברסיטת פרייבורג, שם היא פוגשת את יאספר, סטודנט מוכשר לביולוגיה, ואת ניקלאס, חברו לחדר המוזר. היא מעוניינת מאוד בטכנולוגיית ביו-האקינג ומעורבת בעולם הניסויים הגנטיים הבלתי חוקיים. מיה מנסה גם לחקור את סיבת מות אחיה. כאשר היא לומדת על תוצאות מחקר פורצות דרך ביו-האקינג שבשימוש בידיים הלא נכונות, מיה צריכה להחליט אם להגן על חבריה או לנקום על מותו של אחיה. לונה וודלר בתפקיד מיה אקרלונד תומאס פרן בתפקיד ניקלאס אדריאן יוליוס טילמן בתפקיד יאספר ג'סיקה שוורץ כפרופסור טניה לורנץ זיינפ בוזביי בתפקיד פטרה אלר קארו קולט בתפקיד לוטה אלאונור דניאל בתפקיד הייקה סבסטיאן יאקוב דופלבאואר בתפקיד אולה ינג קסיאנג בתפקיד צ'ן-לו בנו פורמן בתפקיד אנדראס וינטר בנוסף לאתר הצילומים העיקרי באוניברסיטת פרייבורג, רוב העונה הראשונה צולמה באולפנים במינכן. הצילומים החלו במאי 2019 והושלמו בספטמבר 2019. ההפקה מומנה חלקית בסכום של 400,000 יורו מקרן Motion Picture הגרמנית וחברת קידום התקשורת הבווארית FilmFernsehFonds Bayern, שמימנה חלקית גם את סדרת הטלוויזיה של נטפליקס אפל. ששת פרקי העונה הראשונה היו אמורים לצאת במקור ב -30 באפריל 2020. עם זאת, נטפליקס החליטה לדחות את ההשקה עקב ההתמקדות הציבורית במגפת COVID-19, מכיוון שחלק מהסצינות מהתוכנית עלולות להתפרש באופן שגוי כהקשר למגפה. לבסוף, ב-20 באוגוסט 2020 הסדרה שוחררה לצפייה ישירה. ב-9 ביולי 2021 החלה הקרנת העונה השנייה. אתר האינטרנט הרשמי של ביו-האקרים (בשפות מרובות) ביו-האקרים, ברשת החברתית אינסטגרם "ביו-האקרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ביו-האקרים", באתר נטפליקס "ביו-האקרים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ביו-האקרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Biohackers: Alle Infos zur neuen Netflix-Serie" [Biohackers: All information about the new Netflix series]. chip.de (בגרמנית). 11 במאי 2020. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) ""Biohackers": Deutsche Netflix-Thrillerserie abgedreht" ["Biohackers": German Netflix thriller series wraps up]. wunschliste.de (בגרמנית). 12 בספטמבר 2019. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "FFF Bayern fördert mit 2 Mio. Euro drei internationale Serienprojekte bayerischer Produzenten für Netflix und Amazon" [FFF Bayern is funding three international series by Bavarian producers for Netflix and Amazon with EUR 2 million]. fff-bayern.de (בגרמנית). 3 ביולי 2019. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Netflix verschiebt Serie "Biohackers" auf unbestimmte Zeit" [Netflix postpones "Biohackers" series indefinitely]. dwdl.de (בגרמנית). 20 במרץ 2020. נבדק ב-28 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה)
אינגר יקובסן

אינגר יקובסן (בנורווגית: Inger Jacobsen; 13 באוקטובר 1923 – 21 ביולי 1996) הייתה זמרת ושחקנית נורווגית. אינגר ייצגה את נורווגיה באירוויזיון 1962 שם זכתה במקום העשירי עם שתי נקודות בלבד. יקובסן החלה להקליט את שיריה בתקופת מלחמת העולם השנייה והפכה לזמרת ולשחקנית מדופלמת בתקופה שלאחר המלחמה. אינגר הופיעה לעיתים קרובות בטלוויזיה, ברדיו ובסרטים והפקות תאטרוניות. בשנת 1976, הצטרפה יקובסן לתיאטרון "Riksteateret". בשנת 1962, יקובסן השתתפה בקדם הנורווגי לאירוויזיון, "Melodi Grand Prix", שם נבחרה לייצג את ארצה בתחרות האירוויזיון לאותה השנה עם השיר "Kom sol, kom regn" (בעברית: בואי שמש, בוא גשם). ב-18 במרץ באותה השנה, הופיעה אינגר על בימת התחרות, שנערכה בעיר לוקסמבורג בלוקסמבורג. יקובסן התמקמה במקום העשירי (מתוך 16 מדינות שהשתתפו בתחרות) עם שתי נקודות בלבד, כולם מחבר השיפוט הצרפתי. בשנת 1964 יקובסן ניסתה לייצג את ארצה בשנית, אך היא לא צלחה את גמר הקדם הנורווגי. בשנת 1971, השתתפה בפעם השלישית בקדם הנורווגי והגיעה למקום האחרון. יקובסן נפטרה ממחלת הסרטן ב-21 ביולי 1966. מדיה וקבצים בנושא אינגר יקובסן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אינגר יקובסן אינגר יקובסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אינגר יקובסן, באתר ספוטיפיי אינגר יקובסן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אינגר יקובסן, באתר Yandex.Music (ברוסית) אינגר יקובסן, באתר Discogs (באנגלית) ESC National Finals 1962 ESC History 1962, esf history Kom sol, kom regn, diggiloo ESC National Finals 1964 ESC National Finals 1971
אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג

אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג (באיטלקית: Alfa Romeo Disco Volante by Touring, קרויה גם: Alfa Romeo 8C Competizione Touring Disco Volante) היא מכונית קונספט, בתצורת מכונית ספורט המוגדרת מכונית על אשר נבנתה על ידי יצרן הרכב הייחודי האיטלקי Carrozzeria Touring Superleggera (אנ') בשיתוף פעולה עם אלפא רומיאו בשנת 2013 שם הדגם נגזר ממכונית המרוץ אלפא רומיאו דיסקו וולנטה שיוצרה בין השנים 1953–1952 דגם "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" התבסס מכנית על דגם "Alfa Romeo 8C Competizione" (אנ') יוצרו 4 יחידות קופה (שנת 2013) ו-3 יחידות רודסטר (שנת 2016) מנוע פרארי 4.7 ליטר, סדרה "Ferrari F136 engine" (אנ') דגם מנוע "F136 YC" מנוע קדמי סוג הנעה: הנעה אחורית מנוע בנזין מתלים - יוצרו מאלומיניום, עצמאיים ומרובעים "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" כונתה "מכונית החלומות" ("dream car " (אנ')) תאוצה בין 100 - 0 היא 4.2 שניות 2 דלתות - קופה 2 דלתות - רודסטר, קרויה גם : "Disco Volante spyder" (הוצגה בשנת 2016) "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג", שנת 2016 אלפא רומיאו 1000 אבארט ברטונה קופה אלפא רומיאו ויסקונטי אלפא רומיאו 2אטואוטנטה מדיה וקבצים בנושא אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג בוויקישיתוף אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג, סרטון באתר יוטיוב אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג, סרטון באתר יוטיוב אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג, בביצוע ספיידר, סרטון באתר יוטיוב מכוניות אלפא רומיאו טורינג web.archive.org/web/20130312051206 "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" touringsuperleggera.eu/it/products8 "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" .touringsuperleggera.eu/gallery/news/pdf/2016_GenevaTouringSuperleggeraENG "אלפא רומיאו דיסקו וולנטה ביי טורינג" שנת 2016 auto.it/news/news/2016/05/23-253632/alfa_romeo_disco_volante_spyder_by_touring_e_design
אפליקציית תשלומים

אפליקציית תשלומים היא אפליקציית מובייל המאפשרת העברת כספים באמצעות תשלום בנייד. האפליקציה מאפשרת לכל בעל טלפון חכם לשלם באמצעותו לבעל טלפון חכם אחר שאותה אפליקציה מותקנת אצלו, ולקבל תשלום מבעלי טלפון חכם אחרים. הזיהוי של מקבל התשלום הוא לפי מספר הטלפון שלו. האפליקציה מאפשרת תשלום חד-פעמי מיידי, וכן תשלום חד-פעמי עתידי ותשלום קבוע מדי חודש. בישראל פועלות שלוש אפליקציות תשלומים פופולריות, של שלושת הבנקים הגדולים: bit של בנק הפועלים, החלה לפעול בסוף שנת 2016, והיא הפופולרית ביותר, עם נתח שוק של 80% מהעברות כספים מאדם לאדם בסלולרי נכון ל-2022. לפי הערכה, עד מאי 2024 הגיעו הפסדי הבנק על אפליקציה זו למיליארד ש"ח. PAY של בנק לאומי, החלה לפעול בתחילת 2017, ובתחילת דרכה נקראה PepperPay. ב-2022 החליט בנק לאומי לסגור את האפליקציה לשימוש הקהל הרחב ולתמוך בה במתכונת מוגבלת. PayBox של בנק דיסקונט, החלה לפעול במהלך 2017. מספר המשתמשים שהוסיפו אמצעי תשלום הגיע בשנת 2021 ל-1.6 מיליון. מחזור העברות הכספים באפליקציה הסתכם באותה שנה ב-3.2 מיליארד שקלים. בשנת 2023 אמצעי התשלום הציע ריבית של 3% על הכסף, על אף שזו הייתה נמוכה מהריבית מאג"ח המדינה או מפיקדונות הבנקים באותה העת. בפועל, נכון לרבעון הרביעי של שנת 2023, ייצרה פעילות חברה זו הפסדים עמוקים לבעליה. הפעלת האפליקציות בידי הבנקים כפופה לרגולציה של בנק ישראל. בראשית דרכן שימשו האפליקציות להעברת כספים בין אנשים פרטיים (P2P- person to person) ובהמשך הורחבה פעילותן גם לתשלום בבתי עסק (P2B- person to business). בניגוד לאמצעי תשלום אחרים, כגון המחאה או כרטיס אשראי, שבאמצעות שירותי סליקה מאפשרים העברת כספים בין בנקים שונים או בין מקבלי שירות של חברות אשראי שונות, אפליקציות התשלומים מאפשרות העברת כספים רק בין בעלי אותה אפליקציה, כך שמשתמש המעוניין לקבל תשלום מכל אפליקציה נדרש להתקין בטלפון החכם שלו את שלוש האפליקציות. תשלום בנייד מסחר אלקטרוני בנק ישראל פרסם נייר מדיניות בנושא פעילות אפליקציות התשלומים הבנקאיות בבתי עסק, באתר בנק ישראל, 9 ביולי 2019 רון שטיין, ‏הדירוג: אלה מותגי אפליקציות התשלומים המובילים בישראל, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2019 רחלי בינדמן, בנק ישראל בדרך להקשיח את תנאי השימוש באפליקציות התשלום הבנקאיות, באתר כלכליסט, 5 בפברואר 2020 מחקר שוק: יישומוני העברות P2P, באתר רשות התחרות, 21 ביולי 2021 גיא נתן, ביט ופייבוקס - ממה הן באמת מרוויחות?, באתר ynet, 1 באוקטובר 2023 אתר האינטרנט הרשמי של bit אלמוג עזר, מודה ועוזב: חמש שנים לאחר השקתה, בנק לאומי סוגר את Pay, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2022 מיכאל רוכוורגר ואסא ששון, ביט הפסידה יותר מפייבוקס, אך שולטת בשוק. מי תצליח לשנות כיוון?, באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2024 אתר האינטרנט הרשמי של PAY אתר האינטרנט הרשמי של PayBox וואלה! כסף‏, אורי לוין מביא את דיסקונט לרווח הגבוה בתולדותיו, באתר וואלה, 9 במרץ 2022 שקד גרין, פייבוקס בצעד חריג: תציע ריבית של 3% על הכסף, באתר כלכליסט, 5 ביוני 2023 יורם גביזון, שופרסל מנסה למזער נזקים: במו"מ למכירת חלק מאחזקתה בפייבוקס, באתר TheMarker‏, 3 באוקטובר 2023 עירית אבישר, צמיחה יקרה: פייבוקס הפסידה 77 מיליון שקל ב-2023, באתר כלכליסט, 31 במרץ 2024
סורת עבס

סורת עבס (בערבית: سورة عبس) היא הסורה ה-80 בקוראן, והיא מונה 42 פסוקים. שם הסורה נלקח מהפסוק הראשונה בה. על פי יוסף יואל ריבלין משמעות שם הסורה היא "קָמַט מִצְחוֹ", בעוד שלפי הרמן רקנדורף, משמעות השם היא "עקם את מצחו". אף על פי שסורת עבס היא סורה קצרה, היא דנה בנושאים מגוונים והיא מדגישה את יום הדין. ניתן לתמצת את תוכנה לחמישה נושאים: אלוהים מגנה לכאורה את האדם שהתייחס בצורה לטובה לאדם העיוור שבסיפור, שכביכול בא לחפש את האמת. הערך והמשמעות של הקוראן. כפיות הטובה של האנשים כלפי חסדיו של אללה. אזכרת החסדים שהאל נתן לכאורה לבני האדם. אזכור האירועים שלכאורה עתידים להתרחש ביום הדין. מדיה וקבצים בנושא סורת עבס בוויקישיתוף סורת עבס, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט What does ABASA mean?, www.definitions.net (באנגלית) אלקראן (הקוראן) / אלמוני/ת / יוסף יואל ריבלין - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org הקוראן / אלמוני/ת / צבי חיים הרמן רקנדורף - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org Sura 'Abasa, WikiShia (באנגלית)
צפון מדבדקובו

צפון מדבדקובו (ברוסית: Северное Медведково) הוא ראיון של המחוז הצפון-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הראיון הוא 5.66 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 127,986 תושבים (2020). צפון מדבדקובו הוא מה שנקרא ראיון שינה. אבל בנוסף למגורים, יש אזור תעשייה גדול ברחוב צ'רמיאנסקאיה ובפוליארני פרויזד, שם נמצאים מפעלים שונים. אזורי הבילוי העיקריים של תושבי הראיון הם אזור במישור הצפה של נהר יוזה ופארק היער מדבדקובסקי. פארק יער מדבדקובסקי בית קולנוע "לאדוגה" מתחם ספורט הכולל אצטדיון חדש תחנת מטרו מדבדקובו מדיה וקבצים בנושא צפון מדבדקובו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צפון מדבדקובו (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'וש דילן

ג'וש דילן (באנגלית: Josh Dylan; נולד ב-19 בינואר 1994) הוא שחקן בריטי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד קפטן אדם הנטר בסרט "בעלי ברית" משנת 2016, ובתפקיד ביל הצעיר בסרט "מאמה מיה! Here We Go Again" מ-2018. דילן נולד בלונדון. הוא למד בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה. ב-2017 כיכב דילן בהפקה של תיאטרון אורנג' טרי של המחזה "Sheppey" בבימויו של פול מילר. על הופעתו זו זכה דילן בפרס אוף וסט אנד בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר. מדיה וקבצים בנושא ג'וש דילן בוויקישיתוף ג'וש דילן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Guildhall School of Music & Drama | Josh Dylan". www.gsmd.ac.uk (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2018. נבדק ב-22 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Who is Josh Dylan? Meet the actor who plays Young Bill in Mamma Mia 2". Smooth (באנגלית). נבדק ב-22 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Orange Tree Theatre wins four awards in Offies' Twitter ceremony". The Stage (באנגלית אמריקאית). 26 בפברואר 2017. נבדק ב-22 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Jack Rowan, Helen Baxendale and Paterson Joseph to star in Malorie Blackman's Noughts and Crosses". Radio Times (באנגלית). נבדק ב-2019-04-28.
איוואנובסקויה

נפת איוואנובסקויה (ברוסית: район Ивановское) היא נפה של המחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה הוא 10.1916 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 128,514 תושבים (2020). על שטחה של איוואנובסקויה יש את פארק איזמאילובסקי, פארק יער טרלצקי (כולל החלק ההיסטורי, המהווה אנדרטה לאמנות גינון נוף של המאה ה -18) ופארק יער איוואנובסקי, וכן אזורי בילוי בסמוך לבריכות לבדיאנסקי וליד בריכה ברחוב סטלבארוב. בנפה יש 13 בתי ספר תיכוניים ו-24 גני ילדים. אין תחנת מטרו אחת בשטחה של הנפה. פארק איזמאילובסקי פארק יער טרלצקי (רו') בריכות טרלצקי (רו') פארק יער איוואנובסקי (רו') כנסיית המולד של יוחנן המטביל באיוואנובסקויה (רו') מדיה וקבצים בנושא איוואנובסקויה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איוואנובסקויה (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנרי ויליאם ביצ'י

הנרי ויליאם ביצ'י (באנגלית: Henry William Beechey‏; 1788 או 1789 – 4 באוגוסט 1862) היה צייר וחוקר אנגלי. אביו היה הצייר סר ויליאם ביצ'י, ואמו החורגת הייתה הציירת אן ג'זופ. הנרי ביצ'י נולד בשנת 1789. אמו הייתה אשתו הראשונה של אביו שנולדו לה חמישה ילדים לפני מותה. את הנרי ביצ'י גידל אביו ויליאם ביצ'י ואשתו השנייה, אן ג'זופ. אביו ואמו החורגת היו ציירים והם התחתנו בשנת 1793. נולדו להם ילדים נוספים, וחלקם הפכו לציירים בולטים. ביצ'י למד באקדמיה המלכותית. זמן מה לפני 1816 מונה למזכירו של הנרי סולט (אנ'), הקונסול הכללי הבריטי במצרים, ולבקשת של הקונסול ליווה את החוקר ג'ובאני בלזוני (אנ') באותה השנה ובשנה שלאחריה לצורך לימוד של המונומנטים הקדומים בתבאי. ביצ'י השתתף בחפירה של מקדש אבו סימבל וכן העתיק את הציורים בקברי הפרעונים בעמק המלכים שנפתחו על ידי ג'ובאני בלזוני. במשותף עם הנרי סולט, לביצ'י היה הרבה מה לחשוש מהטבע החשדן והקנאי של בלזוני. בערך בשנת 1820 הוא חזר לאנגליה, ובשנה שלאחר מכן מונה על ידי באת'רסט, מהמשרד הקולוניאלי, לבחון ולדווח על עתיקות קירנאיקה, בעקבות הסקר שערך אחיו, סרן פרדריק ויליאם ביצ'י, בקו החוף מטריפולי לדרנה. תוצאות משלחת זו, שנמשכה בשנים 1821–1822, נכתבו ביומן שנערך על ידי שני האחים, אליו הוסיף הנרי ביצ'י רישומים רבים, הממחישים את האמנות ותופעות הטבע של האזור בו הם חקרו. רבים מהם לא הושארו לדפוס, לאחר הפרסום של הסקר בשנת 1828. מלבד חלקו ביצירה עם אחיו, הנרי ביצ'י כתב ספר זיכרונות קפדני על סר ג'ושוע ריינולדס, שפורסם לפני הוצאה לאור של המהדורה הספרותית של רינולנדס, בלונדון, 1835. משאר חייו של הנרי ביצ'י אין כמעט תיעוד. הוא חווה תהפוכות רבות ובשנת 1851 היגר לניו זילנד, שם נפטר בשנת 1862. מדיה וקבצים בנושא הנרי ויליאם ביצ'י בוויקישיתוף "Henry William Beechey", www.racollection.org.uk John Wilson, 'Beechey, Sir William (1753–1839)', Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, Oct 2006 Gordon Goodwin, Beechey Henry William, Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 04