laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טלמון מרקו

טלמון מרקו (נולד ב-1973) הוא יזם ואיש עסקים אמריקאי-ישראלי, מוכר בעיקר כמנכ"ל והמייסד של Viber, יישום קנייני חוצה-פלטפורמות המשמש להעברת מסרים מיידיים וביצוע שיחות על גבי רשת האינטרנט (VoIP). ליישום יש 400 מיליון משתמשים ברחבי העולם. מרקו נולד בישראל, בזמן שירותו בצה"ל, שירת בתפקיד מנהל מערכות מידע בפיקוד המרכז. הוא השלים תואר במדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. מאוחר יותר עבר לארצות הברית, שם העביר את רוב חייו הבוגרים. בשנת 1997, היה חלק ממייסדי חברת אקספנד נטוורקס. מרקו שימש כנשיא החברה עד שנת 2004. בשנת 1998 ייסד את iMesh (אנ'), שם שימש כנשיא עד 2010. בשנת 2010, הוא ייסד את חברת Viber יחד עם איגור מגזיניק, חברו מצה"ל. מרקו שימש כמנכ"ל Viber עד לעזיבתו בשנת 2014. בשנת 2016 הוא ייסד את חברת ג'ונו (אנ'), ובשנת 2017 מכר את החברה לחברת Gett תמורת 200 מיליון דולר. רז סמולסקי, אחרי האקזיט הענק: הסטרטאפיסט שרכש פנטהאוז בשדרות רוטשילד ב-87 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 29 בדצמבר 2015 Robin Wauters, 200.000.000 mobile users, for starters – Q&A with Viber CEO Talmon Marco, May 7, 2013 Juliette Garside, Viber founder: People should be concerned about privacy', Guardian, August 30, 2013 אלירן רובין, גט רכשה את ג'ונו של טלמון מרקו ב-200 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 26 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה אפשטיין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משה אפשטיין – מתכנן טילים ישראלי, איש רפא"ל משה יחיאל הלוי אפשטיין – האדמו"ר מאוז'רוב חנצ'ין, חבר מועצת גדולי התורה וחתן פרס ישראל לספרות תורנית משה מרדכי אפשטיין – ראש ישיבת כנסת ישראל בסלובודקה ובחברון, חבר מועצת גדולי התורה וממקימי חדרה
גביע קירין

גביע קירין (באנגלית: Kirin Cup) הוא טורניר כדורגל בינלאומי של שלוש או ארבע נבחרות המשוחק ביפן בחסות חברת קירין היפנית. המארחת יפן משתתפת באופן קבוע בטורניר. הטורניר נוסד בשנת 1978 ובשנים הראשונות שלו מועדוני כדורגל ממדינות שונות התחרו על הגביע. החל מ-1992 הפורמט שונה לבתים של שלוש נבחרות ושלושה משחקים. הנבחרת הראשונה שזכתה בגביע בפורמט זה הייתה ארגנטינה. הנבחרת שזכתה בגביע מספר הפעמים הרב ביותר היא יפן עם 11 זכיות. אחריה נמצאת נבחרת פרו עם שלוש זכיות. צ'כיה זכתה בו פעמיים. בטורניר שנערך ב-2011, שלוש הנבחרות המשתתפות זכו במשותף בגביע, לאחר ששלושת המשחקים הסתיימו בתיקו 0-0. מאז שינוי הפורמט ב-1992 הטורניר אירח נבחרות מדרום אמריקה, אירופה, אסיה ואפריקה. נבחרות דרום אמריקה שנטלו חלק בטורניר הן ארגנטינה, צ'ילה, קולומביה, אקוודור ופרו. בנוסף לצ'כיה, חמש נבחרות נוספות מאירופה זכו בגביע פעם אחת: הונגריה, צרפת, בלגיה, סלובקיה וסקוטלנד. הנבחרת האסייתית היחידה שזכתה בגביע מלבד יפן היא איחוד האמירויות הערביות, שחלקה את הגביע עם פרו ב-2005. נבחרת אחת מאפריקה זכתה בגביע, תוניסיה ב-2022. בנוסף לגביע קירין נערכים ביפן משחקי ידידות שנתיים בין נבחרות במסגרת הקרויה "Kirin Challenge Cup", גם תחת חסותה של חברת קירין. חצי גמר מקום שלישי גמר חצי גמר מקום שלישי גמר 2022 : תוניסיה 2016 : בוסניה והרצגובינה 2014 : אורוגוואי 2013 : אורוגוואי 2011 : יפן פרו צ'כיה 2009 : יפן 2008 : יפן 2007 : יפן 2006 : סקוטלנד 2005 : פרו איחוד האמירויות הערביות 2004 : יפן 2001 : יפן 2000 : יפן סלובקיה 1999 : פרו בלגיה 1998 : צ'כיה 1997 : יפן 1996 : יפן 1995 : יפן 1994 : צרפת 1993 : הונגריה 1992 : ארגנטינה 1991 : יפן אתר האינטרנט הרשמי של גביע קירין (באנגלית) גביע קירין באתר soccerway גביע קירין, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
קאיקיליוס מטלוס

קאיקיליוס מטלוס או קיקיליוס מטלוס (Caecilius Metellus) הייתה משפחת אצולה רומית רבת השפעה בתקופת הרפובליקה הרומית. בני משפחת מטלוס היו ממוצא פלבאי שעלו לעמדת השפעה וכוח במהלך המאה ה-2 לפנה"ס. כיום ידוע על כ-30 אישים מקרב בני מטלוס שכיהנו כמגיסטראטים במוסדות הרפובליקה. חלק מהמטלים הגיעו לעמדות חשובות כקונסולים ושמשו כמצביאי רומא בכמה מהמלחמות המפורסמות שלה. בני המשפחה היו שייכים לרוב לסיעת האופטימאטים. המטלים היו כנראה הפטרונים של משפחתו של גאיוס מריוס ואף תמכו בו במהלך הקריירה הפוליטית שלו, עד לשבר בינו לבין מפקדו במלחמת יוגורתה, קוינטוס קיקיליוס מטלוס. תאודור מומזן מתאר את המשפחה כ"אדירה ורבת השפעה" שבניה מחזיקים ב"דעות קבועות ושמרניות", ואינם "יודעים רחם". קווינטוס קאיקיליוס מטלוס נומידיקוס קווינטוס קאיקיליוס מטלוס פיוס לוקיוס קאיקיליוס מטלוס מדיה וקבצים בנושא קאיקיליוס מטלוס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רומא העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאמי אבו זוהרי

סַאמִי חמדאן עַוַואד אַבּוּ זוֹהְרִי (בערבית: سامي حمدان عواد أبو زُهْري, תעתיק מדויק: סאמי חמדאן עואד אבו זהרי) הוא פוליטיקאי פלסטיני המשמש כדובר הרשמי של תנועת חמאס. אבו זוהרי נולד בעיר עזה ב-1967. הוא גורש ללבנון במסגרת גירוש פעילי חמאס בשנת 1992. אבו זוהרי הוא בעל תואר דוקטור בהיסטוריה אסלאמית. היה כלוא בישראל בין השנים 1989–1994. נשוי ואב לשישה ילדים. Hamas spokesman caught smuggling cash, Ynetnews, ‏2006-05-19 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן מקובסקי

יוהאן (ינוש) א. מקובסקי (Johann (János) A. Makowsky; נולד ב-12 במרץ 1948 בבודפשט) הוא לוגיקן ומדען מחשב שווייצרי ממוצא יהודי-הונגרי, פרופסור מן המניין בטכניון. מקובסקי כתב את עבודת הדוקטורט שלו בלוגיקה מתמטית בציריך ב-1974. הוא שימש במשרות זמניות במרכז בנך בוורשה, באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית, באוניברסיטת סימון פרייז'ר בקנדה, באוניברסיטת פירנצה באיטליה, במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס MIT בארצות הברית, ובאוניברסיטת לוזאן ובמכון הטכנולוגי של ציריך בשווייץ, והיה חבר סגל מן המניין באוניברסיטה החופשית בברלין. מקובסקי הוא ממייסדי האגודה האירופית ללוגיקה של מדעי המחשב ושימש כסגן נשיא, נשיא וחבר במועצת המנהלים של האגודה. התמחותו של מקובסקי היא בלוגיקה מתמטית ושימושיה במדעי המחשב. בתורת המודלים, מקובסקי פתר שתי בעיות פתוחות בתחום שנקרא categoricity theory ועסק בחקר תכונות אינטרפולציה וקומפקטיות של לוגיקות. בתורת מסדי הנתונים, מאמרו של מקובסקי, ביחד עם צ'נדרה ולואיס, הציג את הוכחת אי-הכריעות הראשונה לבעיית התלויות המושרות. כמו כן עסק מקובסקי בקשר בין מודלי ישויות קשרים לסכימות של מבני נתונים. בתכנות לוגי חקר מקובסקי נוסחאות בעלות צורה מיוחדת הנקראות נוסחאות הורן ואת הסיבוכיות שלהן. באלגוריתמים בתורת הגרפים, הוא ושותפיו למחקר פיתחו גישה לוגית מאוחדת לאלגוריתמים על גרפים בעלי רוחב עץ (tree-width) ורוחב קליקה (clique-width) חסום, ובהמשך לכך גישה לוגית לגדירות של פולינומי גרפים. Linear time solvable optimization problems on graphs of bounded clique-width, B Courcelle, JA Makowsky, U Rotics - Theory of Computing Systems, 2000 - Springer. Identifying extended entity-relationship object structures in relational schemas, VM Markowitz, JA Makowsky, Software Engineering, IEEE Transactions on 16 (8), 777-790. Unification as a complexity measure for logic programming, A Itai, JA Makowsky, The Journal of Logic Programming 4 (2), 105-117. Δ-logics and generalized quantifiers, JA Makowsky, S Shelah, J Stavi, Annals of mathematical logic 10 (2), 155-192 מדיה וקבצים בנושא יוהאן מקובסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוהאן מקובסקי יוהאן מקובסקי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה יוהאן מקובסקי, באתר dblp יוהאן מקובסקי, באתר גוגל סקולר קורות חיים (2008) על הוריו ומשפחתו ראו: אביו, אמו, בדף של מקובסקי באתר הטכניון.
קאקורו

קאקוּרוֹ (ביפנית: カックロ) הוא תשבץ מספרים (כמו סודוקו) שמקורו ביפן. בקאקורו צריך לשבץ את הספרות מ-1 עד 9 (או חלקן), כך שסכום המספרים בשורה או בטור יהיה שווה לתוצאה הרשומה בסוף השורה או הטור. גם כאן, כמו בסודוקו, אין לחזור על ספרה יותר מפעם אחת בטור או בשורה (או חלק מהטור/השורה שנתחם בתוצאה), רק שבקאקורו החידה מורכבת יותר ולעיתים אף דורשת מחשבון. כך לדוגמה, נניח שצריכים להגיע לסכום של 8 באמצעות שלוש משבצות. התוצאות האפשרויות על פי הכללים לעיל הם: 1, 2, 5 1, 3, 4 כל אחד מהצירופים הנ"ל בשינוי סדר הספרות. לדוגמה 4, 3, 1. צירוף של 3, 3, 2 אינו בא בחשבון כי מופיעה בו פעמיים אותה ספרה. תוצאה המחייבת שיבוץ ספרת מינימום. למשל, בעבור 14 ב-2 משבצות לא ניתן לשבץ ספרה הקטנה מ-5. צירופים קבועים לקבלת תוצאה מסוימת עבור מספר קבוע של משבצות: ואפשר לחשב את המשלים ל-45 עבור חמש עד שבע משבצות. בדוגמה הנ"ל בה סכום הספרות בשלוש משבצות צריך להיות 8, אם הצלחנו לגלות שבמשבצת מסוימת מהשלוש נמצאת הסיפרה 2, אזי הפתרון של 1,3,4 על כל צירופיו יורד מהפרק, ונשאר לשבץ את 1,5 בשתי המשבצות האחרות. אם הסיפרה שהצלחנו לשבץ היא דווקא 1 ולא 2, אזי שני הפתרונות יישארו בתוקף, אם כי מספר האפשרויות לשתי המשבצות הנותרות קטן. סוק"ק - שילוב של סודוקו וקאקורו היטורי אתר לתשבצי היגיון אונליין. עשרות תשבצים חדשים מדי יום קאקורו ברשת אתר למשחק קאקורו ברשת - Kakurolive קאקורו בעברית ברשת
יומן קולנוע

יומן קולנוע הוא יומן אירועים מצולם שנהוג היה בעבר להקרינו בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט, וכן בבתי קולנוע שעסקו רק בהקרנה של יומני קולנוע. יומן הקולנוע היה יומן אירועים מצולם בן כעשר דקות, שהוקרן בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט העיקרי. היומן ימיו כימי הקולנוע והיה מוקרן בבתי הקולנוע עוד מימי הסרט האילם, ה"ראינוע". היומן היה אקטואלי ושיקף את אירועי השבוע שחלף. בימים שלפני היות הטלוויזיה הייתה ליומן השפעה עצומה על קהל הצופים, שחזה באופן מוחשי באירועים הפוליטיים, הצבאיים והתרבותיים בעולם וכן באירועי הספורט. לשיא השפעתו הגיע היומן בימי מלחמת העולם השנייה כאשר צילומי הקרבות מכל החזיתות הוקרנו בפני הקהל בעורף. בעולם הרחב היו ידועים "יומן פוקס" בארצות הברית ו"יומן מוביטון" בבריטניה. על השפעתו הגדולה של היומן מעיד הסיפור, שנכלל בספרו של אפטון סינקלר "מלך המכוניות", אודות לואי ב. מאייר, ממייסדיה של מטרו גולדווין מאייר, שהצליח בשנות העשרים לאלץ את הנרי פורד לחדול ממסע אנטישמי שערך, בכך שהבליט ביומניו את תאונות הדרכים שהיו מעורבות בהן מכוניות פורד. בארץ ישראל הופיעו היומנים החל מ"יומן מולדת" של נתן אקסלרוד בסוף שנות העשרים ובהמשך "יומן אגא" שהופק על ידי ברוך אגדתי בשנים 1931–1934 ו"יומן כרמל" שנוסד על ידי נתן אקסלרוד בשנת 1935, שהפך ליומן מדבר בשנת 1936. בתקופת המדינה הפך היומן ליומן כרמל - הרצליה. צילומי היומן, שנשמרו בחלקם, מהווים מקור רב ערך לתולדות היישוב. הסרט "עץ או פלסטיין" של אורי זוהר משנת 1962, סוקר את תולדות היישוב עד לאותה עת, כפי שהשתקפו ביומניו של אקסלרוד. החל מהתרחבות שידורי הטלוויזיה, בארצות הברית מראשית שנות ה-50 ובישראל מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, התייתרו היומנים עד שהפקתם נפסקה כליל. סדרת קולנוע (שימוש היסטורי אחר בקולנוע) מדיה וקבצים בנושא יומן קולנוע בוויקישיתוף רם עברון, למי נועד היומן הישראלי?, למרחב, 27 ביוני 1958 יורם פרי, שערוריה ושמה קולנוע, דבר, 1 בינואר 1965 יעל גרינפטר, יומני החדשות של 1953: יותר מדי פרסומות ומעט מדי חדשות חוץ, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2015 יומן קולנוע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לאן נעלמו יומני הקולנוע? יומני חדשות, דף שער בספרייה הלאומית
אסטרס טריפוליס

מועדון הכדורגל אסטרס טריפוליס (ביוונית: ΠΑΕ Αστέρας Τρίπολης) הוא מועדון כדורגל יווני מהעיר טריפולי שבחבל ארקאדיה, אשר משחק בליגת העל היוונית. המועדון נוסד בשנת 1931, אולם לא היה פעיל והתפרק יחד עם שאר המועדונים בטריפולי שנה לאחר מכן. המועדון שב לפעילות בשנת 1939 לאחר שהועברו אליו כל שחקני קבוצת הכדורגל "קרמיקוס" שלא הוכרה באופן רשמי. בשנה זו התחרה המועדון בליגה המקומית של ארקאדיה. עם פלישת גרמניה הנאצית ליוון במלחמת העולם השנייה הושהתה פעילות הכדורגל ביוון והמועדון התפרק בשנית. ב-1947, לאחר המלחמה, נוסד המועדון מחדש תחת השם "נאוס אסטרס". אסטרס זכתה חמש פעמים ברציפות (1957/1962) באליפות הליגה של ארקאדיה. בהמשך, העפילה הקבוצה לליגת היוונית השנייה בה שיחקה שתי עונות (1961/1963) והייתה לקבוצה הראשונה מטריפולי שמעפילה לאחת הליגות הבכירות. ב-1963 התאחד המועדון עם אריס אטרומיטוס למועדון החדש שנקרא "מועדון הכדורגל טריפולי". האיחוד היה פעיל עד 1968 עת התפרק, ובהמשך התמזג עם קבוצת ארקדיקוס לקבוצה פנארקדיקוס. המועדון שב לפעילות תחת שמו הנוכחי בשנת 1978, ומאז ועד שנת 2003 התחרה במסגרת הליגה המקומית של ארקאדיה. משנת 2001 ועד נובמבר 2006 לא נוצחה הקבוצה ובתקופה זו העפילה ארבע ליגות עד שב-2007 העפילה לליגת העל היוונית. כבר בעונתה הראשונה בליגת העל ניצחה את אולימפיאקוס, פנאתינאיקוס, א.א.ק. אתונה ופאוק סלוניקי והייתה לקבוצה הראשונה שמנצחת את ארבעת המועדונים מיד לאחר העפלה מהליגה השנייה. את העונה סיימה אסטרס במקום השביעי, ואף על פי שלא רשמה הישגים בעונות שלאחר מכן, היא נותרה בליגה הראשונה. עונת 2012/2013 הייתה המוצלחת ביותר בתולדות המועדון, כשסיים את העונה הסדירה במקום השלישי ואת הפלייאוף במקום הרביעי המוביל להשתתפות בליגה האירופית, והגיע לגמר הגביע היווני. במוקדמות הליגה האירופית, גברה הקבוצה על רובניימן פאלוסאורה האיסלנדית, בסיבוב השני. בסיבוב השלישי, ניצחה הקבוצה את מיינץ הגרמנית בבית ועלתה לשלב הפלייאוף. בפלייאוף היא פגשה את הקבוצה מכבי תל אביב הישראלית, ולמרות הפסד בחוץ, היא עלתה לשלב הבתים בזכות חוק שערי החוץ. את שלב הבתים סיימה במקום השלישי, והודחה מהטורניר. את עונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה - הגבוה ביותר בתולדותיה, והעפילה אוטומטית לשלב הבתים של הליגה האירופית. בשלב זה הודחה מהטורניר כאשר הצליחה לנצח רק פעם אחת כשגברה 0–2 על אפואל ניקוסיה בבית. מדיה וקבצים בנושא אסטרס טריפוליס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסטרס טריפוליס אסטרס טריפוליס, ברשת החברתית פייסבוק אסטרס טריפוליס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אסטרס טריפוליס, ברשת החברתית אינסטגרם אסטרס טריפוליס, ברשת החברתית LinkedIn אסטרס טריפוליס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
יעקב אלעזרי

יעקב (ג'ק, יענקל'ה) אלעזרי (3 בינואר 1929 - 17 ביוני 1989) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, ראש המשלחת הצבאית הישראלית להקמת צבא סינגפור. אלעזרי נולד בתל אביב, למד בבית הספר תחכמוני ובבית הספר למקצועות המלאכה ע"ש לודוויג טיץ בקיבוץ יגור במגמת מכונאות רכב. ב-1948 התגייס לפלמ"ח ולחם במלחמת העצמאות בגדוד השני של חטיבת הנגב. הוא שירת כלוחם וכקצין השתתף בקרב יד מרדכי ובליווי ואבטחת שיירות לנגב הנצור. בצה"ל שירת כקצין בגדוד 54 של חטיבת גבעתי, והשתתף כמפקד מחלקה בפשיטה הכושלת על הכפר פאלמה בסמוך לקלקיליה. שימש מפקד פלוגה, קצין אג"ם וסגן מפקד גדוד 51, אז תחת חטיבת גבעתי ולאחר מכן בחטיבת גולני. בשנת 1960 היה מג"ד 51 ("הבוקעים הראשון"). שימש בתפקידי הדרכה שונים, בהם מדריך בבה"ד 3 ומדריך ראשי בבית הספר לפיקוד ומטה. ב-1963 הצטרף למחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי. שימש ראש ענף מבצעים במטכ"ל. ב-1965 עמד בראש משלחת חשאית של מומחים צבאיים ישראלים לסינגפור, הוא שימש כיועצו של שר ההגנה בהקמת מערכת הביטחון והצבא המקומי. ב-1969 חזר לישראל ומונה למפקד חטיבה 612, חטיבה מרחבית שהייתה אחראית לאזור עמק הירדן ועמק בית שאן. לאחר מכן שימש ראש מחלקת תכנון וארגון (תוא"ר) במטכ"ל, באוגוסט 1973 מונה לראש מינהל הסגל. כמו כן שירת כראש מטה פיקוד המרכז. לאחר שחרורו שימש כיועץ לממשלת סינגפור במשך 4 שנים ולאחר מכן הקים חברה לייבוא ושיווק אביזרים לרכב. היה נשוי לנורית ואב לשני ילדים. בנו צחי נהרג במלחמת לבנון הראשונה. יעקב אלעזרי, באתר הפלמ"ח אמנון ברזילי, קצינים ישראלים חושפים: כך הקמנו את צבא סינגפור, החזק בדרום-מזרח אסיה, באתר הארץ, 15 ביולי 2005 תא"ל יעקב אלעזרי ז"ל, מעריב, 20 ביוני 1989 מרדכי אלקן, תת-אלוף (מיל) אלעזרי קשר עצמו עם רכב ואביזריו, מעריב, 17 בדצמבר 1985
זאב שמשוני

זאב שמשוני (נולד ב-15 באוקטובר 1953) הוא שחקן ישראלי. שמשוני הוא בוגר סטודיו למשחק ניסן נתיב. במהלך השנים שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 1978 שיחק במחזה "המחרשה והכוכבים" שהוצג בתיאטרון חיפה. הוא שיחק בהצגה זוכת פסטיבל עכו 2013 "פפפפפפפ", שכתב וביים ירון אדלשטיין. הוא שיחק במספר מחזות, כמו: "אהבה ללא גבול", "בשר, גבירותיי ורבותי", "העלמה והמוות", "גופרית וצרי" "צפירה" ו"מוכרת הגפרורים הקטנה". הוא שיחק בסרט הקולנוע "נגוע". בשנת 1982 שיחק בסרטו של שמעון דותן "צלילה חוזרת". באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "אות קין", וכן בסרט "גבי בן יקר", שצולם עבור אגף כוח האדם של צה"ל. בשנת 1984 גילם את דמותו של זאב ברקאי בסרט הקולנוע "חייל הלילה". בשנת 1986 שיחק בסרט הקולנוע "פלאש", בבימויו של דורון ערן. באותה שנה גילם את דמותו של רפי, בסרט הקולנוע "הצטמצמות". ב-1990 שיחק בסרט "הדרך לעין חרוד". ב-1997 שיחק בסרט "אהבה מדרגה ראשונה". ב-2016 שיחק בסרטו של דורון ערן, "רוח חדשה". בשנת 2012 שיחק בסרט הקולנוע "אף פעם לא מאוחר מדי", פרי עטו של עדו פלוק. בשנת 2015 השתתף בסרטו של יבגני רומן "האיש שבקיר". ב-2019 שיחק בסרט "אלוהי הפסנתר". ב-1984 שיחק בסדרת הטלוויזיה של הערוץ הראשון, "אנשים במיל" לצדם של מוטי בהרב, שלמה וישינסקי ועוד. ב-1989 שיחק בסרט הטלוויזיה "הצטמצמות" לצדה של רחל שור. בין השנים 1996–1997 גילם את דמותו של "מנחם", בסדרת הדרמה "המוסד", ששודרה בערוץ 2. ב-1997 שיחק בסדרת הטלוויזיה "קו 300", המבוססת על פרשת קו 300 ובסרט הטלוויזיה "אהבה מדרגה ראשונה" בבימויו של עקיבא טבת. בשנת 1998 שב לגלם את דמותו של מנחם, בסדרת הבת של "המוסד", "תיק דנבר", ששודרה בערוץ 2. בשנים 2001–2002 שיחק באופרת הסבון "סיטי טאוור". בשנת 2002 שיחק בסדרת הדרמה של הערוץ הראשון "כנפיים". בשנים 2007–2009 גילם את דמותו של אפרים גולדמן, אביה של קוקי (נטע גרטי), בסדרת הדרמה "הבורר" ב-HOT3. בשנת 2011 גילם את ג'רי, בן זוגה של דפנה בעונה התשיעית של "החיים זה לא הכל". זאב שמשוני, ברשת החברתית פייסבוק זאב שמשוני, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית זאב שמשוני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) זאב שמשוני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי זאב שמשוני, באתר ספר הקולנוע הישראלי
זהבי עצבני

זהבי עצבני הייתה תוכנית רדיו בהגשת נתן זהבי ששודרה בתחנת הרדיו 103FM (לשעבר "רדיו ללא הפסקה") משנת 1997 עד 2022. במסגרת התוכנית השמיע זהבי דעות לגבי ענייני השעה, לרוב דברי ביקורת. במהלך התוכנית מאזינים עלו לשידור או שלחו פקס והביעו הם את דעתם, ופתחו דיון עם זהבי שהתפתח לעיתים לעימות. דבריו של זהבי, בעיקר אלה שהושמעו בשיחות עם מאזיניו, עלו לעיתים לטונים גבוהים והושמעו בהם דברים בשפה רדודה שכללו ניבולי פה. בעקבות מקרים שכאלה הוגשו למועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו לא אחת תלונות נגד זהבי והוא אף נקנס והושעה מספר פעמים. התכנית עלתה לשידור לראשונה בספטמבר 1997. בינואר 2001 עזב זהבי את התוכנית באופן זמני, ושב אליה בסוף אותה שנה. בעבר, תפסו את משבצת השידור פעמיים בשבוע בקביעות אראל סג"ל ועורך הדין אבי ברדוגו. בשנותיה הראשונות ארכה התוכנית 3 שעות ושודרה בימים ראשון עד חמישי מהשעה 11:00 בבוקר ועד 14:00 בצהריים, ומאוחר יותר קוצרה לשעתיים ומשודרת החל בשעה 12:00. כמו כן, שודרה התוכנית בעבר בסינדיקציה גם ברדיו חיפה, ומאוחר יותר הועברה לתחנת "104.5 צפון" (לשעבר "צפון ללא הפסקה"), תחנת הבת של "103FM" באזור צפון הארץ. לעיתים, משמשים רון קופמן ואריה אלדד כמגישים מחליפים ברצועה זו. בעבר שידרו כמגישים מחליפים במשבצת השידור גם גבי גזית, יוסי שריד, אילן גילאון, יוסף פריצקי, זהבה גלאון, מיכאל בן ארי, אבי בניהו, שי גולדשטיין, רן אדליסט, מתי גולן, אלי מויאל ואלדד יניב. לאחר מספר שנים שודרה התוכנית בקביעות בימים ראשון עד רביעי בשעות הצהריים. בתחילת 2018 עברה התוכנית לשידור בימים ראשון ושני, ואילו בימים שלישי ורביעי משדר במשבצת השידור גיא פלג. החל מסוף יולי 2021 זהבי משדר גם בימי חמישי. התוכנית מזוהה עם הפתיח שלה, יצירת הג'אז Take Five של דייב ברובק, ועם "שיר החרא" של להקת הפונדקאים המנוגן בקביעות בסוף השעה הראשונה של התוכנית בימי ראשון. שיחות חריגות רבות שניהל עם מאזיניו מתפרסמות באתר YouTube על ידי גולשים שונים. בתחילת 2017 להקת התקווה 6 הוציאה לאור כסינגל את השיר "משהו נעים לנשמה", המבוסס על משפט שאמר נתן זהבי באחת התוכניות. ב-20 במרץ 2018 הודיע זהבי על יציאה ל"חופשה לא מוגבלת בזמן" מהגשת התוכנית. לאחר כחודשיים, ב-27 במאי 2018, הודיע זהבי על שובו לתוכנית החל ב-3 ביוני באותה שנה. בעת תוכנית אשר שודרה בנובמבר 2022, התבטא זהבי בחריפות נגד נבחרי הציבור החרדים. זהבי גם סירב להתנצל על התבטאויות אלה, ובעקבות זאת הושעה משידור על ידי הנהלת תחנת 103FM, ומאז לא שב לשדר את התוכנית. כתגובה על השעייתו, הגיש תביעת ענק כנגד התחנה. אתר האינטרנט הרשמי של זהבי עצבני באתר 103FM זהבי עצבני, ברשת החברתית פייסבוק מיה מנע, נתן זהבי הושעה משידור עקב התבטאות חריפה לעבר מאזינה, באתר nrg‏, 31 במאי 2012 מרב יודילוביץ', זהבי הולך לישון, באתר ynet, 31 בינואר 2001 נתן זהבי חוזר לרדיו, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2001 עמי פרידמן, "זה שיר ישראלי שאומר 'קשה פה, אבל טוב פה'", באתר ynet, 3 באוקטובר 2016 רן בוקר, נתן זהבי יוצא לחופשה מהגשת תוכניתו: "זקוק לפסק זמן", באתר ynet, 20 במרץ 2018 רן בוקר, זהבי איחל בשידור שנציגי ציבור "יקשרו תפילין לגרון ויתלו את עצמם" - והושעה, באתר ynet, 13 בנובמבר 2022 אבי כהן, תביעת המיליונים של נתן זהבי נגד 103FM: "דברי בלע בלתי נתפסים תוך חנופה לרגולטורים", באתר ישראל היום, 7 ביוני 2023
בסוס

בסוס או בשמו המלכותי ארתחשׁשׂתא החמישי (Bessos או Bessus; הוצא להורג ב-329 לפנה"ס) היה אריסטוקרט פרסי חשוב שהיה סטראפ באקטריה בעת מלחמותיו של אלכסנדר הגדול. עיקר פרסומו הגיע בעקבות בגידתו בדריווש השלישי לאחר תבוסתו של דריווש בקרב גאוגמלה נגד אלכסנדר הגדול. בסוס רצח את דריווש, הכריז על עצמו כמלך החוקי של האימפריה הפרסית והנהיג את ההתנגדות הפרסית נגד אלכסנדר הגדול. בסופו של דבר נתפס והוצא להורג על ידי אלכסנדר. בסוס מונה לסטראפ באקטריה (אזור אפגניסטן של ימינו) בשנת 336 לפנה"ס. בתור סטראפ באקטריה שלט גם על סוגדיאנה (כיום טג'יקיסטן) ואזור הספר ההודי (צפון פקיסטן המודרנית). באקטריה הייתה סאטרפיה חשובה מאוד בחלק המזרחי של האימפריה הפרסית. חלק גדול מתושביה של באקטריה חיו אורח חיים חצי-נוודי וערים גדולות היו נדירות יחסית באזור זה. הבאקטרים הצטיינו בתור קשתים רכובים. סוגדיאנה הייתה ארצם של סוחרים ממולחים שיצרו קשרים עם המזרח הרחוק, בכלל זה עם סין והיו בין הגורמים החשובים על דרך המשי. תפקידו החשוב ביותר של סטראפ באקטריה היה שמירה על שקט בגבולות המזרחיים של האימפריה כנגד השבטים הסקיתים הלוחמניים שנהגו לפשוט מעת לעת לאזור. בשנת 334 פלש אלכסנדר הגדול לאימפריה הפרסית. בהתחלה הותיר דריווש השלישי את הטיפול בפלישה למושלי המחוזות באסיה הקטנה, אך אלה ניגפו בקרב גרניקוס (334 לפנה"ס). דריווש גייס את הצבא המלכותי ויצא נגד אלכסנדר הגדול, אך הפסיד בקרב איסוס (333 לפנה"ס). דריווש אסף במשך כמה שנים צבא גדול נוסף וגייס הפעם את כל כוחותיו, בכלל זה את הצבאות הבאקטרים תחת פיקודו של בסוס. הצבא הפרסי המלכותי הגדול פגש את הצבא המוקדוני בקרב גאוגמלה ב-1 באוקטובר 331 לפנה"ס. בסוס פיקד על האגף השמאלי וניצב ישירות מול אלכסנדר הגדול שתפס את מקומו באגף הימני היווני-מוקדוני. בסוס ניסה לקפל את האגף הימני של אלכסנדר הגדול על ידי התקפות נמרצות של פרשים באקטרים קלים בשילוב עם פרשים כבדים. אך אלכסנדר הצליח להדוף את ההתקפה, ניצל את יציאת הכוחות הפרסיים להתקפה נגדו והטיל את ההטיירוי, הפרשים הכבדים של מוקדון, לתוך הפרצה ישירות לעבר דריווש. דריווש לא עמד בפרץ וברח. לאחר בריחתו של דריווש השלישי התפזר הצבא הפרסי ובסוס יחד איתם. אלכסנדר הגדול יצא דרומה לכיבוש בבל ואילו שרידי הצבא הפרסי יחד עם דריווש ובסוס נסוגו מזרחה, לעבר האזור שבו שלט בסוס. כחצי שנה לאחר הקרב ביולי 330 לפנה"ס) רצח בסוס יחד עם קושרים נוספים כמו נברזנס (Nabarzanes) וברסיינטס (Barsaëntes) את דריווש והכריז על עצמו כמלך החוקי של האימפריה הפרסית תחת השם המלכותי של ארתחששתא החמישי. אלכסנדר טען שהוא המלך החוקי של האימפריה הפרסית ושל אסיה כולה ולכן לא יכול היה להשלים עם התואר המלכותי שלקח לעצמו בסוס. אלכסנדר הכריז על בסוס כמורד במלכות. אלכסנדר לא התמהמה זמן רב בבבל ויצא למזרח. בסוס שחש בטוח בעצמו ונותר בבאקטרה, בירת באקטריה (כיום בלך בצפון אפגניסטן) בלי להתכונן לפלישה של אלכסנדר הגדול. התקפתו של אלכסנדר התחילה באביב 329 לפנה"ס ובסוס ברח מבאקטרה מחשש לגורלו. בסוס ניסה למצוא מחסה בסוגדיאנה, אך נבגד על ידי קציניו. אלה מסרו אותו לידיו של אלכסנדר הגדול. אלכסנדר הגדול, שראה בו מורד במלכות, החליט להעניש את בסוס בצורה אכזרית מאוד על רציחתו של דריווש השלישי. בסוס עונה והוטל בו מום, בהתאם למנהג הפרסי. לאחר מכן נצלב או שגופו נקרע לשני חלקים. ספיטמנס מדיה וקבצים בנושא בסוס בוויקישיתוף ערך אודות בסוס באנציקלופדיה איראניקה (באנגלית) בסוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תארוך מקורב ליולי נעשה על פי כרוניקה בבלית הכרוניקה בתרגום לאנגלית באתר ליוויוס קורטיוס, 7.5.40 פלוטארכוס, חיי אישים: חיי אלכסנדר הגדול, 43
אליצור (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אליצור – אגודת ספורט מיסודה של הסתדרות הפועל המזרחי אבשלום אליצור – פיזיקאי והוגה דעות ישראלי אורי אליצור – פובליציסט, עיתונאי זוכה פרס סוקולוב ואיש ציבור ישראלי, בנם של יהודה ורבקה אליצור יאיר אליצור – ראפר וזמר חוזר בתשובה דתי ישראלי יהודה אליצור – פרופסור לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן, בעלה של רבקה אליצור יואל אליצור (חוקר מדעי היהדות) – חוקר גאוגרפיה מקראית ובלשן, בנם של יהודה ורבקה אליצור יואל אליצור (פסיכולוג) – פסיכולוג ומרצה באוניברסיטה העברית, מ-2010 מכהן כיו"ר מועצת הפסיכולוגים יובל אליצור – עיתונאי, סופר, דיפלומט ולוחם בעד חופש העיתונות ישראלי רבקה אליצור – משוררת, סופרת ומחנכת ישראלית, אשתו של יהודה אליצור שולמית אליצור – חוקרת הפיוט הקדום ושירת ימי הביניים, פרופסור בחוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית שמואל אליצור – פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה העברית, בנם של יהודה ורבקה אליצור טורניר אליצור – המפעל השלישי בחשיבותו בכדורסל הנשים הישראלי