laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נרקיס שחור

נרקיס שחור (באנגלית: Black Narcissus) הוא סרט דרמה בריטי בצבעי טכניקולור משנת 1947 בהפקתם ובבימוי של צמד "הקשתים": אמריק פרסבורגר ומייקל פאוול שגם כתבו את התסריט שמבוסס על הרומן "הנרקיס השחור" של רומר גודן (1939). בתפקידים הראשיים - דבורה קר, סאבו, קתלין ביירון, פלורה רובסון ודייוויד פאראר. העלילה היא על חמש נזירות אנגליקניות שנשלחות למקום מבודד בהימלאייה כדי להקים שם בית ספר לילדי המקום והבעיות הקורות שם על רקע רומנטי-ארוטי. הצילומים נערכו בבריטניה ואירלנד והעיצוב של נופי ההימלייה על גבי ציורים ענקיים שנותנים תחושה של הרים ועמקים זיכו את הסרט ב-פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר - צבע. ב-2020 הופקה מיני סדרה "נרקיס שחור" בטלוויזיה שצולמה בנפאל ובה השתתפה דיאנה ריג (סרטה האחרון). "נרקיס שחור" הוא שם של בושם צרפתי שפותח ב-1911 ומופיע במהלך העלילה ("Narcisse Noir") ואחד ממרכיביו הוא נרקיס. הסרט היה להצלחה גדולה בארצות הברית כמו גם בבריטניה. דבורה קר זכתה בפרס המבקרים של העיר ניו יורק כשחקנית השנה. חמש נזירות ממנזר בקולקטה נשלחות להקים כנסייה, בית ספר ומרפאה בארמון מופו במקום גבוה ומרוחק בהרי ההימלאיה. הנזירה הבכירה היא האחות קלודה (דבורה קר) ואתה האחיות פליפה (פלורה רובסון) בריוני (ג'ודית פרס) האני (ג'ני לירד) ורות (קתלין ביירון). הן נשלחות לשם בהזמנת הראג'ה המקומי (אסמונד נייט) המכונה "הגנרל". הארמון היה לפנים הרמון נשים של מהראג'ה ועל הקירות יש ציורים ארוטיים. במקום גרה אישה בשם אנגו איה (מיי האלאט). מטעם הגנרל מנהל את המקום מר דין (דייוויד פאראר) שגר בעמק למטה. האחות בריוני ממונה על המרפאה, האחות רות על בית הספר והאחות פליפה על הגן בו היא מגדלת ירקות במקום פרחים. כאשר רות נותנת לתינוק שחלה תרופה והוא מת, מחרימים הילדים את המקום. מר דין הוא גבר נאה והופעתו מעוררת רגשות ותשוקות אסורות. קלודה מורה להסיר את הציורים האירוטים אבל נתקפת במחשבות על עברה. היא הייתה מאורסת באירלנד ועמדה להתחתן אבל בן זוגה עזב אותה והיא נותרה לבד והפכה לנזירה. האחות רות נמשכת לדין וכועסת על קלודה שגם לדעתה נמשכת אליו. דין מביא למקום נערה בשם קנצ'י (ג'ין סימונס) כדי שתועסק על ידי הנזירות. למקום מגיע הגנרל הצעיר (סאבו) שמבקש ללמוד אצל האחיות וקלודה מקבלת אותו בחוסר ברירה. הוא אוחז במטפחת גדולה טבולה בבושם "נרקיס שחור". איה תופסת את קנצ'י בגניבה ומלקה אותה אך הגנרל הצעיר מתאהב בה ולוקח אותה משם. התאהבותה של רות במר דין גורמת להחלטתה לעזוב את המסדר. היא מחליפה את בגדיה ומתייפה והולכת לביתו של דין. הוא לא מקבל אותה כאישה ומורה לה לחזור לארמון. רות חוזרת ומאשימה את קלודה במצבה. היא מוצאת את קלודה מפעילה את הפעמון ומנסה להפיל אותה לתהום. מתחולל מאבק בין שתיהן שבסופו צונחת רות אל מותה. קלודה מבקשת לעבור למנזר אחר ובעקבותיה שאר האחיות והמקום ננטש שוב. פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר - צבע - ג'ק קרדיף פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר - צבע - אלפרד יונג פרס גלובוס הזהב לצילום הטוב ביותר - ג'ק קרדיף פרס מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשחקנית הטובה ביותר - דבורה קר (זוכה), קתלין ביירון (מועמדת) מדיה וקבצים בנושא נרקיס שחור בוויקישיתוף "נרקיס שחור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נרקיס שחור", באתר נטפליקס "נרקיס שחור", באתר AllMovie (באנגלית) "נרקיס שחור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נרקיס שחור", באתר אידיבי "נרקיס שחור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לנרקיס שחור, באתר יוטיוב נרקיס שחור, באתר TCM
ב

ב' היא האות השנייה באלפבית העברי. שם האות בֵּית (ברבים: בֵּיתִין), ובפי יהודי תימן בֵּי. בהתאם לחלוקתן של אותיות האלפבית העברי לחמשת מוצאי הפה, ב' נמנית עם ארבע האותיות השפתיות: בומ"פ. ב' היא אחת משש האותיות בג"ד כפ"ת, המקבלות דגש קל בראש מילה או לאחר שווא נח. מבחינה פונולוגית, בּ' דגושה מייצגת עיצור דו-שפתי, סותם, קולי ([b] ‏:IPA) כשל האות B באנגלית או כשל האות בָּא (ب) בערבית. ב' רפה מייצגת עיצור שפתי-שיני, חוכך, קולי ([v] ‏:IPA), כשל האות V באנגלית. האות המקבילה לב' בערבית משמיעה רק צליל ב' דגושה (כמו במילים "כתב" ו"ארנב", הנהגות בערבית "כַּתַּבּ" ו"אַרְנַבּ"). הבלשן יצחק אפשטיין גיבש את הניב העברי הגלילי שדעך במרוצת השנים, ואחד ממאפייניו היה הגיית ב' רפה כדגושה. ב' היא גם אחת מאותיות השימוש (בכל"ם). שם האות, בֵּי"ת, נגזר משמה הקדום בַּיִת, וצורתה התפתחה מצורה הדומה לצורת בית בכתב העברי העתיק. בקוד ASCII מיוצגת האות ב' בערך E1, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05D1. בקוד מורס מיוצגת האות ב' באמצעות הרצף (משמאל לימין): ...- (קו נקודה נקודה נקודה). הוא ייצוגה של בּ' דגושה בכתב ברייל. הוא ייצוגה של ב' רפה בכתב ברייל. באלפבית צלילי מיוצגת האות ב' באמצעות המלה "בועז". באיתות בדגלי סמפור ב' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה דרומה (כלפי מטה) ודגל שני הפונה מערבה. בגימטריה ערכה 2, ולפיכך "יום ב'" הוא יום שני וכתה ב' היא הכתה השנייה בבית הספר (אך בכדורגל בישראל ליגה ב' היא הליגה החמישית, משום שאת ליגה ב' מקדימות ליגה א', הליגה הארצית, הליגה הלאומית וליגת העל). כאשר האות ב' מופיעה בראש תאריך עברי, פירושה אלפיים, למשל: שנת ב'תנ"ג היא השנה ה-2453 בלוח העברי. בשפה העברית המודרנית שכיחות השימוש באות ב' עומדת על כ־4.98% מכל אותיות האלפבית העברי. בקבלה האות ב' מסמלת בריאה ויצירה. בתורת הקבוצות משמשת האות ב' בסימון ℶ 1 {\displaystyle \beth _{1}} לציון עוצמת הרצף 2 ℵ 0 {\displaystyle 2^{\aleph _{0}}} . (ראו גם: ב (מתמטיקה)) האות ב' היא האות הראשונה בתנ"ך, הנפתח במילה "בראשית". ביהדות מתייחסים לצורתה של האות ב', ואומרים כי כמו שהאות סגורה מימינה ופתוחה משמאלה, כך אין לחקור את שאירע לפני הזמנים המתוארים בתורה. מצד שני, הדעה הרווחת בקרב חוקרי התנ"ך היא שכאשר נכתב הספר במקור, הכתב שבו השתמשו היה שונה מהכתב העברי שאנו משתמשים בו כיום, והאות ב' נראֲתה שונה לחלוטין. האות ב' מופיעה במושגים: סוג ב': מוצר שנמצא בו פגם בבקרת האיכות, ולכן מחירו מוזל (להבדיל מסוג א'). בית-כף-תו היה תיאורו בצה"ל של חייל בלתי כשיר תמידי – מי שמצב בריאותו פוסל אותו לשירות צבאי. מושג זה יצא משימוש עם המעבר לשיטת הפרופיל הצבאי. ביתים: ימי מנוחה חלקית בצה"ל, בהם על החייל להימנע מפעילויות מסוימות. נגזרת ממלה זו המילה "ביתיסט" – מי שיש לו "ביתים". שפת הבית: שפה המשמשת במשחקי ילדים. שפה שבעקבותיה כתב אהוד מנור את השיר 'אבניבי' שייצג את ישראל וזכה באירוויזיון – אחרי כל הברה מוצגת אותה הברה בשינוי העיצורים לאות ב', כך ש "אבניבי אובוהבב אובותבך" מתרגם למשפט "אני אוהב אותך". ب – האות בַּא בערבית ﭪ – האות וא החיצונית לערבית
Belong to the World

"Belong to the World" הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום הבכורה שלו, Kiss Land. השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2013, כסינגל השני מתוך האלבום. ב-6 ביולי 2013, דה ויקנד חשף את "Belong to the World" לקהל הרחב בתיאטרון ה-Mod Club בטורונטו שבאונטריו, קנדה. מילות השיר סובבות סביב התאהבות באדם הלא נכון ועוסקות במערכת יחסים רצינית שהייתה לדה ויקנד פעם. הווידאו קליפ של "Belong to the World" פורסם לראשונה ב-15 ביולי 2013 באמצעות MTV. למחרת, הועלה לערוץ ה-Vevo של דה ויקנד ביוטיוב. הקליפ צולם ביפן ובוים על ידי אנתוני מנדלר. נכון לינואר 2021, לקליפ למעלה מ-20 מיליון צפיות. השיר ספג מחלוקת עקב כך שג'ף ברואו מלהקת פורטיסהד האשים את דה ויקנד בדגימה לכאורה של התופים ששימשו בשיר "Machine Gun" ללא רשותם. מאוחר יותר, דה ויקנד הכחיש את ההאשמות ולא הגיעו תביעות כתוצאה מכך. ""Belong to the World" - Lyrics". נבדק ב-6 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) ""Belong to the World" by The Weeknd Song Facts". נבדק ב-6 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The Weeknd's Portishead-Inspired 'Belong to the World' Video: Watch Now!". MTV. 6 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Portishead Vs. The Weeknd Battle Heats Up Again". "The Weeknd Denies Sampling Portishead". נבדק ב-27 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Belong to the World" – via iTunes.
AEW Bash at the Beach

Bash at the Beach היה פרק ספיישל היאבקות מקצועית של ארגון ההיאבקות All Elite Wrestling‏ (AEW). האירוע נערך ב-15 בינואר 2020 באולם הווטסקו סנטר בקורל גייבלס, פלורידה ושודר ברשת הטלוויזיה TNT כספיישל של תוכנית הטלוויזיה השבועית של הארגון, Dynamite. חמישה קרבות התנהלו באירוע. בקרב המרכזי, פאק ניצח את דארבי אלין. עוד ברשימת הקרבות, ג'ון מוקסלי ניצח את סמי גווארה, ו-The Elite (אדם פייג' וקני אומגה) ניצחו את היאנג באקס (מאט ג'קסון וניק ג'קסון), The Inner Circle (סנטנה ואורטיז) ובסט פרנדס (צ'אק טיילור וטרנט) בקרב זוגות מרובע. בין השנים 1994 ל-2000, ארגון ההיאבקות World Championship Wrestling‏ (WCW) הפיק סדרת אירועי שלם וצפה שנתיים בשם Bash at the Beach. ארגון ההיאבקות ה-World Wrestling Federation‏ (ה-WWF, כיום ה-WWE) קנה את WCW בשנת 2001 ורכש את הקניין רוחני שלו כולל הסמל המסחרי של Bash at the Beach. בשנים 2004 ו-2005, ארגון ה-WWE איפשר לסמל מסחרי זה לפוג תוקף. ב-18 במרץ 2019, קודי רודס רשם מספר סמלים מסחריים עבור ארגון ההיאבקות שלו All Elite Wrestling, כשאחד מהם היה Bash at the Beach, בטענה שזה פרי יצירתו של אביו, דאסטי רודס. ב-18 בנובמבר 2019, הארגון הודיע על קיום ספיישל תחת הכותרת "Bash at the Beach" כחלק מתוכנית הטלוויזיה השבועית שלו, Dynamite. באוגוסט 2020 הסמל המסחרי של קודי נדחה רשמית. האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות במהלך התקופה שעד לקיום האירוע. העלילות הופקו דרך סדרת היוטיוב, Being The Elite אשר משודרת בערוץ הרשמי של היאנג באקס ובתוכניות השבועיות Dynamite ו-Dark. אתר האינטרנט הרשמי של AEW קודי רודס רשם מספר סמלים מסחריים כמו "Bash At The Beach",‏ "Battlebowl" ו-"Bunkhouse Stampede" סגן הנשיא של AEW יוצר ציפייה על חזרתו של האירוע "Bash at the Beach" לאחר רישום סמלים מסחריים הארגון AEW יקיים את "Bash at the Beach" בחודש ינואר בקשתו של רודס לבחינה מחדש של הסמל המסחרי "Bash at the Beach" נדחתה
גיי בוב

גיי בוב (באנגלית: Gay Bob) היא בובה שנוצרה ב-1977 והיא הבובה הגאה הראשונה שיוצרה בעולם. יוצרה היה מנהל פרסום לשעבר בשם הארווי רוזנברג, והיא שוּוקה על ידי החברה שלו, Gizmo Development. המגזין האמריקאי "אסקווייר" העניק לבובה את "פרס ההישג המפוקפק" (Dubious Achievement Award) לשנת 1978. הייתה זו בובה נכונה מבחינה אנטומית (אנ'). בגובה 13 אינץ' (כ-33 ס"מ). היא לבושה חולצת פלנל, מכנסי ג'ינס צמודים, מגפי בוקרים ופירסינג על אוזן אחת. קופסת האריזה של גיי בוב הייתה מעוטרת כארון וכללה קטלוג שממנו ניתן היה להזמין תלבושות נוספות. רוזנברג תיאר אותה כאיחוד בין פול ניומן לרוברט רדפורד. הבובה ספגה ביקורת מקוראי הטור "שאלו את אן לנדרס" (אנ') ב-"שיקגו סאן-טיימס", אשר חזה כי היא תוביל ליצירת בובות "מגעילות" אחרות, כמו "פריסילה הזונה" ו"דני סוחר הסמים". רוזנברג הודיע על תוכניות לשורת "בובות מתירניות", אך ללא סוחרי סמים או זונות. בעלת הטור, אפי לדרר (אנ'), השיבה שהיא מאמינה שבובה כזאת לא תימצא בחנויות "מכובדות". "It's the Gay Bob doll, out of his own closet". Associated Press. 1978-08-01. "Doll Lib". TIME magazine. 1978-08-14. ארכיון מ-2007-09-30. נבדק ב-2007-12-18. Landers, Ann (1978-12-26). "Ann Landers Answers". Field Newspaper Syndicate.
גבול לאוס–מיאנמר

גבול לאוס–מיאנמר הוא הגבול הבין-לאומי המפריד בין לאוס למיאנמר (בעבר בורמה). אורך הגבול הוא 238 ק"מ, והוא עובר כולו לאורך הנהר מקונג ממשולש הגבולות עם סין בצפון ועד למשולש הגבולות עם תאילנד בדרום. הגבול מתחיל בצפון, במשולש הגבולות עם סין, במפגש של נהר ננלה (Nanla river) עם הנהר מקונג, ואז ממשיך בכיוון דרום-מערב עד למשולש הגבולות עם תאילנד במפגש עם הנהר קוק, למעט בליטה מזרחה של המקונג באמצע הגבול. הנהר מקונג שימש היסטורית כגבול טבעי בין ממלכות וקבוצות עם שונות באזור. השימוש בו כגבול המודרני בין לאוס למיאנמר נובע מהתקופה הקולוניאלית במאה ה-19. משנות ה-60 של המאה ה-19, צרפת החלה לבסס נוכחות באזור, בתחילה בקמבודיה המודרנית ובווייטנאם, ולאחר מכן בהודו-סין הצרפתית, שנוצרה ב-1887. לאוס נוספה אז למושבה ב-1893, בעקבות מלחמת סיאם–צרפת. בינתיים בריטניה החלה לכבוש את מיאנמר (אנ'), ולשלב אותה בהדרגה כחלק מהודו הבריטית. ב-15 בינואר 1896, בריטניה וצרפת סיכמו כי הגבול בין שתי מושבותיהן יעבור לאורך הנהר מקונג. ב-1941, לאחר הכיבוש היפני של בורמה (אנ'), הועברו חלקים מבורמה לסיאם כשטח סוהרט תאילן דום (אנ'), ובכך הסתיים קיומו של גבול לאוס–מיאנמר. ב-1946, לאחר כניעת האימפריה היפנית, אזורים אלו, והגבול הוחזרו לבורמה. ב-1937, בורמה הופרדה מהודו והפכה למושבה נפרדת. בורמה קיבלה את עצמאותה רק ב-1948. לאוס השיגה עצמאות חלקית מצרפת ב-1949, וקיבלה את עצמאותה סופית ב-1953, כאשר הגבול נהיה הגבול המפריד סופית בין שתי מדינות ריבונויות. בעשורים שלאחר מכן, אזור הגבול היה לא יציב, עם קבוצות חמושות שונות שפעלו כאן, כמו קוומינטנג הסינית, פאת'ט לאו (אנ') ומיליציות שאן (אנ') שונות. כיום, הגבול אינו מסוכן יותר, לאחר שנחתם חוזה חיתום משותף של הגבול בין שתי המדינות ביוני 1993, והקמת גשר ידידות לרוחבו ב-2015. יש מעבר עיקרי אחד בגשר הידידות בוואן פונג-קייאנגלאפ, המקשר בין שיאנג קוק (Xieng Kok) בלאוס לקייאנגלאפ (Kyainglap) במיאנמר, שנפתח ב-20 בנובמבר 2018. גבול לאוס–קמבודיה מדיה וקבצים בנושא גבול לאוס–מיאנמר בוויקישיתוף "Burma". CIA World Factbook. ארכיון מ-2018-01-17. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "International Boundary Study No. 33 – Burma – Laos Boundary" (PDF). US Department of State. 18 ביוני 1964. ארכיון (PDF) מ-2020-01-31. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Donald M. Seekins, Historical Dictionary of Burma (Myanmar), p. 251 "A Forgotten Invasion: Thailand in Shan State, 1941–45" (ארכיון) "The Friendship Bridge between Laos and Myanmar is officially opened". Investlaos.gov.la. ארכיון מ-2017-09-06. נבדק ב-17 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) St John, Ronald Bruce. "The Land Boundaries of Indochina: Cambodia, Laos and Vietnam" (PDF). International Boundaries Research Unit, Department of Geography, University of Durham. ארכיון (PDF) מ-2020-11-13. נבדק ב-17 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Thu, Ei Ei (8 בנובמבר 2018). "Myanmar-Laos border gate receives international status". Myanmar Times. ארכיון מ-2021-01-23. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Laos - Myanmar Border Status". Asian Tour. 14 באוקטובר 2019. ארכיון מ-2020-11-26. נבדק ב-19 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
ולטר אלווה

ולטר אַלוָוה (בספרדית: Walter Alva, או גם Walter Alva Alva‏; נולד ב-28 ביוני 1951) הוא ארכאולוג פרואני שהתפרסם בעולם בזכות גילוי קבר המומיה המכונה "האדון מסיפאן (אנ')" (Señor de Sipán). הוא מוכר ברחבי העולם כמומחה מוכר לתרבות מוצ'ה, שאותה חקר בפירוט. ולטר אלווה נולד בעיר קחאמרקה, שהיא בירת המחוז באותו שם. למד וקיבל תואר בארכאולוגיה. בשנת 1987 גילה את התגלית שהפכה אותו למפורסם בעולם – קברו של הנסיך המפורסם מסיפאן, הידוע כיום בשם "האדון מסיפאן (אנ')", באתר הארכאולוגי סיפאן (אנ'). תגלית זו היא אחד הממצאים הארכאולוגיים המשמעותיים ביותר במאה העשרים, ולעיתים קרובות משווים אותה לתגליותיהם של הווארד קרטר או היירם בינגהאם השלישי. אלווה אבטח את האוצר שנמצא תוך סיכון חייו, שכן הממצא התגלה גם על ידי שודדי קברים שחמדו את האוצר. בשנת 2007, בחפירה אחרת, גילה אלווה קבר נוסף בסיפאן, הפעם של אדם שלא היה ממוקם גבוה כל כך בחברה. משלחת זו מומנה על ידי חברת ההפקה של פדרו אלמודובר. באותה שנה גילה ציורי קיר במקדש פרואני בן 4,000 שנה בוונטרון (Ventarron). ציורי הקיר, המציגים אייל שנלכד ברשת, נחשבים לציורי הקיר העתיקים ביותר ביבשת-העל של אמריקה. (אלווה קבע את גילם בתיארוך פחמן-14.) חומרי הבנייה ששימשו במקדש לא היו פרימיטיביים, ועל בסיס זה הצליח אלווה להראות שהציוויליזציה הצליחה להתפשט רחוק יותר משחשבו בתחילה. אלווה הוא חבר במכון הארכאולוגי הגרמני (גר'). שש אוניברסיטאות בפרו העניקו לו תואר דוקטור לשם כבוד. בשנת 1990 הוענק לו אות מסדר השמש של פרו. בין השנים 1977–2002 היה מנהל המוזיאון הארכאולוגי הלאומי על שם הנס היינריך ברינינג (Museo Arqueológico Nacional Hans Heinrich Brüning) בלמבייקה, שהוא אחד המוזיאונים החשובים ביותר בפרו ובאמריקה הלטינית. מאז 2002 הוא היה מנהל מוזיאון הקברים המלכותיים בסיפאן (Museo de Tumbas Reales de Sipán) בלמבייקה. הוא נשוי לארכאולוגית סוסנה מנסס (Susanna Meneses), ובנו, הארכאולוג ברונו אלווה (Bruno Alva), עובד איתו בחפירות האחרונות. Maria Longhena, Walter Alva, Perú antiguo, ISBN 9788441321182 Walter Alva, Christopher B. Donnan, Royal Tombs of Sipán, ISBN 9780930741297 María Longhena, Walter Alva, Splendours of the Ancient Andes, ISBN 9780500019290 Walter H. Wust, Walter Alva' Agua de los Andes: esplendor y magia de los ríos, lagos y manantiales del Perú, ISBN 9789972401039 Walter Alva, Luis Hurtado, El señor de Sipán: misterio y esplendor de una cultura pre-Inca, ISBN 9788460995432 Walter Alva Alva, Sipan Maria Longhena, Walter Alva, Antico Perù. Storia e cultura degli Inca e di altre civiltà indiane., ISBN 9788880953302 מדיה וקבצים בנושא ולטר אלווה בוויקישיתוף Jorge Pereyra Terrones: 101 razones por las que estoy orgulloso de ser cajamarquino. Archaeologists find pre-Columbian tomb
ינה קלמר

ינה קלמר (במקור הרמן, בהונגרית: Kalmár Jenő; צ'רניי, 28 בדצמבר 1873 – ברטיסלאבה, 21 באוקטובר 1937) היה חוקר יבשת אפריקה יהודי-הונגרי, אספן אתנוגרפי. ינה קלמר נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם הרמן ושל פרנציסקה בארוק. הוא סיים את לימודיו באקדמיה צבאית והפך למהנדס. הוא חי ועבד בברלין תקופה מסוימת, לרבות כנשיא "האגודה ההונגרית של ברלין" ומאוחר יותר, החל משנת 1899, כעובד של חברת Gesellschaft für Südkamerun (חברת דרום קמרון). בתפקיד זה הוא הגיע לקמרון, שם משימתו הייתה לחקור ולמפות את קמרון הפנימית, כדי לבחון את אפשרויות הקמת יישובים מסחריים. (המוצרים העיקריים של קמרון באותה תקופה היו שנהב וקאוצ'וק (ממנו מייצרים גומי), שאת הייצוא שלהם הם רצו לארגן). הוא בילה בסך הכל 12 שנים באפריקה עם הפסקות ובמהלכן עבד גם על אוספים אתנוגרפיים ועבודות קרטוגרפיות. מכתביו שנשלחו לבני משפחתו מאפריקה נותנים תיאור חי על חייו שם ומנהגיהם של המקומיים ואף על המלחמות שלהם עם קורבנות רבים שנלחמו ילידי המקום זה בזה ועם האירופים. בהמשך מונה למנכ"ל "חברת דרום קמרון". לאחר שחזר לביתו בשנת 1912, העביר מספר הרצאות בחברות מדעיות על קורותיו באפריקה, כולל "האגודה הגאוגרפית ההונגרית", "החברה האתנוגרפית ההונגרית" ו"האגודה למסחר בסובוטיצה". חלקם הופיעו גם בדפוס וגם בעלון המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי (1913) ובחוברות שבהן פרסמו את חומרי האספה הכללית של "האקדמיה העממית של אליזבת" (1911 ו-1913). בשנת 1916 הוא העשיר את המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי באוסף אתנולוגי יקר של למעלה מ-200 יצירות מקמרון. המוזיאון הגאוגרפי ההונגרי משמר את הרישומים ואת התיאורים של כמה מהמפות שלו ואת חומר ההרצאות שלו. כקפטן בצבא המילואים של האימפריה האוסטרו הונגרית, קלמר השתתף במלחמת העולם הראשונה ונפצע קשה. הוא קיבל את צו כתר הברזל ואת צלב הברזל הגרמני. הוא כתב כמה מהרפתקאות המלחמה שלו בצורת מאמרים. לאחר המלחמה התיישב בברטיסלבה, שם הקים משפחה. בשנת 1921 הקים את חברת אריגת השטיחים "אוריינט", בה היה הבעלים. הוא נפטר בשנת 1937. ינה קלמר: חוויותי באפריקה החשוכה ביותר. האקדמיה העממית של ארז'בט, 1910-1911. דוח ב-27–28 במאי 1911 באספה הכללית השנתית,ה עמודים 23–26. ינה קלמר: מחוויותי בדרום קמרון. דיווח עמודים 32–35. ינה קלמר: מנהגי השחורים הקמרוניים. עלון מחלקת אתנוגרפיה של המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי, XIV. שָׁנָה 3–4. חוברת, 311-331 עמודים. קטלין גרה: "חיי". זינגר וולפנר, בודפשט, 1929. (הכותבת הייתה גיסתו של ינה קלמר) ד"ר יאנוש קובאשק: ההיסטוריה והגאוגרפיה של אפריקה. בודפשט מסיבת עריכה: הספד (על ינה קלמר). עלון המוזיאון האתנוגרפי, XXIX. שנה 1937 הוצאת המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הונגריה, בודפשט, 1938, עמ' 494. לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1000–1990[1] המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי, אוסף אפריקה [2] המאמר של לאיוש פאפ על לאיוש לוצי; אזכור בעמוד 14 לגבי עבודתו של ינה קלמר[3] מדיה וקבצים בנושא ינה קלמר בוויקישיתוף "Születési bejegyzése a bolyoki izraelita hitközség születési akv. 36/1873. folyószáma alatt".
אדוארד בנדמן

אדוארד יוליוס פרידריך בנדמן (בגרמנית: Eduard Julius Friedrich Bendemann‏; 3 בדצמבר 1811 – 27 בדצמבר 1889) היה צייר יהודי-גרמני. בנדמן נולד בברלין. אביו, אנטון היינריך בנדמן, היה בנקאי יהודי. אמו, פאני אלאונור בנדמן, הייתה בתו של הבנקאי היהודי יואל סמואל פון האל. אביו עקב מקרוב אחר השכלתו שהייתה מובילה אותו באופן טבעי לעיסוק טכני כלשהו, אך כישרונו ונטייתו לאמנות הביאו לכך שהוא איפשר לו לעסוק בה. לאחר שסיים את בית הספר היסודי, הוא נרשם לבית הספר של וילהלם פרידריך שדו בדיסלדורף. בשנת 1828 הוא צייר דיוקן של סבתו שמשך תשומת לב מסוימת. בשנת 1830 הוא נסע ללמוד באיטליה שם שהה שנה. לאחר סדרת עבודות, ביניהם "בועז ורות", כישרונו כאמן החל להראות, במיוחד עם ציורו הגדול מאוד משנת 1832 שכותרתו "היהודים האבלים בגלות" שהוצג בתערוכת האמנות בברלין. התמונה זכתה לתשומת לב רבה, שהייתה בין השאר בגלל התחושה העמוקה והפשוטה והרכבה האצילי של היצירה, ולבסוף עברה למוזיאון וולרף-ריצ'רץ בקלן. תמונתו השנייה של בנדמן, "שתי הבנות בבאר" (1832), נרכשה על ידי אגודת האמנות בנורדריין-וסטפאליה. זמן קצר לאחר מכן שצייר את "ירמיהו בין חורבות ירושלים" בגינה קיבל מדליה בפריז בשנת 1837. ציור זה עסק בתולדות היהודים בבבל. יצירתו הידועה ביותר היא "הקציר". פרסקו הראשון של האמן היה ייצוג סמלי של האמנות בבית חותניו בברלין. בשנת 1838 מונה בנדמן לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות בדרזדן. עד מהרה הזדמן לו לצייר ציורי קיר גדולים עוד יותר. הוא הוזמן לקשט שלושה אולמות של ארמון המלוכה בדרזדן בציורי קיר: חדר הכס, חדר המגדל ואולם המגדל. בחדר הכס, משני צידי הכס, יש נציגות של דמויות שליטים ומחוקקים חשובים ממשה ועד אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה. על הקיר הפונה לכס יש ארבעה ציורים המתארים אירועים מחייו של המלך היינריך הראשון, לכל אחד מהם מצורפות תמונות נוספות המסבירות את אחד מארבעת האירועים. עבודה מדויקת זו תפסה את רוב זמנו במשך חמש עשרה שנה. בין השנים 1859–1867 היה מנהל האקדמיה לאמנות בדיסלדורף. בנדמן נפטר בדיסלדורף. ב־28 באוקטובר 1838 התחתן אדוארד בנדמן עם לידה שאדו (1821–1850), בתו של הפסל המפורסם יוהאן גוטפריד שדו ואחותו של וילהלם פרידריך שדו. דיוקן אשתו של האמן על נהרות בבל ירמיהו על חורבות ירושלים ליד הבאר מדיה וקבצים בנושא אדוארד בנדמן בוויקישיתוף אדוארד בנדמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד בנדמן, באתר Discogs (באנגלית) Isaac Landman, Simon Cohen, The Universal Jewish Encyclopedia...: An Authoritative and Popular Presentation of Jews and Judaism Since the Earliest Times, Universal Jewish Encyclopedia, Incorporated, 1943. (באנגלית) The Art journal. 1865., HathiTrust (באנגלית) Gilman, D. C.; Peck, H. T.; Colby, F. M., eds, Bendemann, Eduard Julius Friedrich, The New International Encyclopædia
אהוד פדרמן (כדורגלן)

אהוד פדרמן (נולד ב-1936 בתל אביב יפו) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן והקשר בקבוצת בית"ר ירושלים במשך כ-9 עונות, לאחר מכן היה גם יו"ר הקבוצה לתקופה מסוימת והיה מעורב בניהול של מספר ארגונים. אהוד פדרמן נולד בתל אביב. בילדותו למד בבית הספר העממי (חביב) בראשון לציון ומאוחר יותר – בתלמוד תורה במושבה, בהמשך, למד בפתח תקווה, בתל אביב ולאחר מכן בירושלים. עוד בנערותו שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים, וב-1954 עלה לשחק בבוגרים, בעמדת הקשר והמגן. נודע בעיקר בזכות יכולת הכדרור הטובה שלו. במשך תקופה שיחק לצד אחיו, שגם היה שחקן בית"ר, עמי פדרמן (רם). אביו, דוד פדרמן היה שליח מטעם בית"ר ובמסגרת תפקידו העלה ארצה שני כדורגלנים שהפכו לבולטים בהיסטוריה של המועדון: סמואל רזניק הארגנטינאי וראול גלר הפרואני. לאחר מכן פרש בשנת 1963, כשבאמתחתו 155 הופעות ו-8 שערים, ב-9 עונות בהם שיחק במועדון, כאשר תקופה לא קצרה כיהן גם כקפטן המועדון. פדרמן אף הוזמן לסגל נבחרת ישראל אך לא שיחק בה. את שירותו הצבאי פדרמן עשה עשה בנח"ל, בגרעין בית"ר "תגר". עוד בהיותו שחקן פדרמן למד וסיים תואר ראשון במדעי המדינה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים והמשיך גם לימודים לתואר שני. השתלם בהוראת עברית בשיטה אורקולית בטכניון בחיפה ובקורס מחשוב במכללת "קדם" למחשבים ולמערכות מידע בירושלים. לאחר מכן עבד בנציבות מס הכנסה בירושלים. לאחר פרישתו מכדורגל ב-1963 היה שליח בית"ר מטעם הסוכנות היהודית לרודזיה שבאפריקה, ומאוחר יותר – מנהל אולפן ללימודי עברית בשיטה אורקולית בדרום אפריקה, ובהמשך היה נציג בארץ של חברת תמרוקים ותרופות דרום אפריקאית, וכיהן כמנכ"ל תעשיות ירושלים מאוחדות בע"מ, כמזכ"ל לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים בירושלים. ב-1967 כיהן כיו"ר מחלקת הנוער של קבוצת בית"ר ירושלים בה שיחק בעבר. ב-1983 ועד 1986 כיהן פדרמן כיו"ר התאגיד. ב-1987 ניהל את סניף ירושלים והדרום של התאחדות התעשיינים, וב-1988 היה כמנכ"ל המרכז לטניס ברמת השרון. בפוליטיקה המקומית כיהן פדרמן כחבר מועצת סניף הליכוד ויו"ר ועדות שעוסקות באיכות הסביבה, מתאם המועצה הכלכלית לירושלים, מרכז הלובי של חברי הכנסת למען ירושלים ופעיל בהקמת הרשות לפיתוח ירושלים ופיתוח התעשייה והכלכלה בעיר. חבר הנהלת התאחדות התעשיינים בירושלים. כמו כן זכה פדרמן בפרס הניהול לשנת 1998 מטעם פורום המנהלים הישראלי. בשנת 2000 מונה פדרמן להיות נציגה של בית"ר ירושלים בהתאחדות לכדורגל עד 2010, וכאחראי מחלקת הנוער של המועדון עד 2012. אהוד פדרמן באלבום משפחות של המרכז הגנאלוגי, ראשון לציון שלמה חסיד, פדרמן החליף את דדש, באתר ynet, 20 בנובמבר 2000
The Best of Dolly Parton

The Best of Dolly Parton (בעברית: הטוב ביותר של דולי פרטון) הוא אלבום אוסף של הזמרת דולי פרטון, אשר יצא ב-9 בנובמבר 1970 על ידי RCA ויקטור. האלבום הופק על ידי בוב פרגוסון והוא כולל אוסף של שירים שיצאו במהלך הקריירה של פרטון בתוספת של שני שירים חדשים. האלבום הגיע למקום ה-12 במצעד אלבומי הקאנטרי. מתוך האלבום יצא השיר "Mule Skinner Blues (Blue Yodel No. 8)" כסינגל היחיד מהאלבום והוא הגיע למקום ה-3 במצעד שירי הקאנטרי. בנוסף גם היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר בשיר קאנטרי". כ-8 שנים לאחר יציאתו הצליח להגיע למעמד אלבום זהב בארצות הברית עם מכירות של חצי מיליון עותקים במדינה. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-12 במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי אך לא נכנס למצעד האמריקאי הרשמי, אם כי 8 שנים לאחר יציאתו הצליח להגיע למעמד אלבום זהב על מכירות של 500 אלף עותקים. הסינגל של האלבום "Mule Skinner Blues (Blue Yodel No. 8)" גרף מועמדות לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר בשיר קאנטרי". מידע על האלבום The Best of Dolly Parton באתר MusicBrainz