laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכאן ואילך: מאסף לעברית עולמית

מכאן ואילך: מאסף לעברית עולמית הוא כתב עת היוצא לאור מדי שנה, החל משנת 2016. מכאן ואילך יוצא לאור בהוצאת היידית "מֶדֶם" בפריז, בעריכת טל חבר-חיבובסקי. בכותרת מכאן ואילך נכתב כי הוא "מוקדש לקיומה המפוזר של העברית כלשון עולמית במרחב ובזמן". פרופסור פניה עוז-זלצברגר כתבה בסקירתה למיזם: ”'מכאן ואילך' הוא פרויקט המבקש להנכיח את האמת המודחקת של קיום עברית מודרנית טרום-ציונית ועברית מודרנית לא-ציונית. את העברית הזאת ואת ספרותה, את העולם העמוק והמורכב שיצרה בין תחום המושב ללואר איסט סייד, אין מלמדים בבתי הספר בישראל. זוהי אמירה מבורכת, ויש לה פן ביקורתי פוליטי מוצדק.” המאסף הראשון שיצא לאור בשנת 2016, הורכב משלושה חלקים מרכזיים: מאמרים, שירים וסיפורים: 1. מאמרים "מכורה נודדת", דניאל בויארין גלות אינטלקטואלית: נוכרים ואנשי שוליים", אדוארד סעיד "הבראיזם גרמני וראשית השירה העברית החדשה", עפרי אילני "הלשון המשובש: לפנומנולוגיה של לשון הקודש", אלעד לפידות "מ'שפה אחת' ל'דעת אחת': לשון הקודש ותרגום התורה", מירה בלברג "ראבידוביץ' בברלין", דוד נתן מאיירס 2. שירים "פוגת מוות", פאול צלאן "אני מלמד מדיטציה את העץ", אדמיאל קוסמן "שמש בבקבוק פלסטיק", סמי שלום שטרית "אירופה", ויקטור קלמפרר "צאת ובוא", יער חבר "שירים להראל", ז'יל רוזייה 3. סיפורים "לישון", איזולדה קורץ "קופרניקוס", בוריס גרוס "העניין", שרון הורודי "תפוח אדמה עם סוס", צבי בן־דור בנית עמוד הבית עמוד הפייסבוק פניה עוז-זלצברגר, ‏"קינדערלאך, אפשר גם וגם", השילוח, גיליון 1, אוקטובר 2016 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מכאן ואילך: מאסף לעברית עולמית".
קונבאייר B-36 פיסמייקר

קונבאייר B-36 פיסמייקר או בכינויו "משכין שלום" הוא מפציץ אסטרטגי של חברת קונבאייר, אשר הופעל בידי חיל האוויר של ארצות הברית בין השנים 1949–1959. ה-B-36 היה מטוס הבוכנה הגדול ביותר שיוצר אי פעם (בעל מוטת כנפיים של 70 מטר) וגם המפציץ הראשון שיכול היה לשאת את כל סוגי פצצות הגרעין של ארצות הברית (בתקופתו)בלי שום שינוי במבנה המטוס. עם טווח של 16,000 קילומטר ועומס מרבי של 87,200 קילוגרמים (פי 10 מB-17 מבצר מעופף), היה ה-B-36 מסוגל לטוס טיסה בין יבשתית ללא תדלוק. בהיותו מטוס גדול ממדים הוא נוצל גם לטיסות מודיעין כאשר הותקנו על המטוס מצלמות רבות. המטוס התאפיין בהנעה ייחודית של שישה מנועי בוכנה כוכביים בני 28 צילינדרים כל אחד מסוג פראט אנד וויטני R-4360 וואספ מייג'ור המפיקים יחד 18,000 כוחות סוס, כשכל אחד הניע מדחף דוחף גדול בן שלושה להבים בקוטר 5.8 מטר. החל מדגם B-36D נוספו עוד 4 מנועי סילון מסוג ג'נרל אלקטריק J47, צמד קרוב לקצה כל כנף לשיפור מרחק ההמראה והמהירות הסופית, ובכך היו במטוס 10 מנועים, יותר מכל מטוס אחר ביצור סדרתי. מספר רב זה של מנועים פגם באמינות המטוס ודרש תחזוקה רבה. בייחוד נודעו מנועי הוואספ מייג'ור כצורכי שמן רב, מה שחייב התקנת מיכל שמן בן 100 גלון (380 ליטר) בצמוד לכל מנוע. כמו כן, כל מנוע דרש החלפת 56 מצתים (336 מצתים בסך הכל) לעיתים תכופות בשל השימוש בדלק עתיר עופרת באוקטן 145 למניעת נקישות במנוע, מטלה מתישה במיוחד שכן גודלו העצום של המטוס לא אפשר את הכנסתו להאנגרים סטנדרטיים ורוב עבודות התחזוקה נעשו תחת כיפת השמים, לרוב בבסיסים ארקטיים באלסקה פיתוח המטוס החל בשנת 1941. הוא היה המטוס היחיד שהיה יכול להגיע לתחומי ברית המועצות תוך טיסה טרנס-אטלנטית. מספר המטוסים שנבנו הוא 384 יחידות, ועלות יחידה הייתה 4.1 מיליון דולר (34.6 מיליון דולר במונחי 2018). ה-B-36 שנכנס לשירות בשנת 1948, היה פלטפורמת הנשק הגרעיני העיקרית של פיקוד האוויר האסטרטגי, עד שהוחלף על ידי מטוס הבואינג B-52. בשנת 1950 התרחשה התרסקות מטוס B-36 בקולומביה הבריטית. בהמשך עוד כמה מטוסים מדגם זה היו מעורבים בתאונות. בשנת 1957, במהלך טיסה המטוס איבד פצצה גרעינית מספר קילומטרים לפני נחיתה. הפצצה לא הופעלה. מדיה וקבצים בנושא קונבאייר B-36 פיסמייקר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפלצות העל

מפלצות העל (באנגלית: Super Monsters) היא סדרת אנימציה אמריקאית-ישראלית לילדים שיצר אבי ארד, מפיק ישראלי-אמריקני שייסד את אולפני הסרטים של מארוול והופקה על ידי נטפליקס. הסדרה נוצרה במטרה להעשיר את דמיונם של הילדים ולהציג להם באופן ידידותי יצורים אשר בדרך קבע נועדו להפחיד אותם. מפלצות העל משודרת בישראל בערוץ הופ! בדיבוב לעברית החל משנת 2017. בהשראת הסדרה הופקו ספיישלים וסדרות המשך אשר הופצו גם בנטפליקס. הסדרה עוסקת במפלצות העל שהן הילדים של המפלצות המוכרות בכל העולם. למפלצות העל יש זהות כפולה - ילדים רגילים ביום ומפלצות בלילה. בסוף כל יום, כאשר השמש שוקעת, הילדים הופכים להיות מפלצות על והלימודים בבית הספר למפלצות "קילשוני אביב" מתחילים. החבורה לומדת איך לשלוט בהצלחה בכוחות העל שלה ובכישורים של כל אחת מהן, ולהיות האנשים הטובים ביותר והמפלצות המוצלחות ביותר שהם יכולים להיות. מפלצות העל עוברות הרבה ניסיונות וטעויות, עד שכולן לומדות לשלוט בהצלחה בכוחות העל שלהם ולומדות את הכישורים החברתיים שלהם יזדקקו כדי להיות מוכנות לגן הילדים. דראק - ערפד בן 4 בעל יכולת לעוף. לאחר שקיבל את החיה המפלצתית שלו, הוא יכול להשתגר ממקום למקום קליאו - מומיה בת 4 שיכולה ליצור סופות חול וטורנדו. לאחר שקיבלה את החיה המפלצתית שלה, היא יכולה ליצור גלשן מרחף מחיפושית זהב לובו - איש זאב בן 3 בעל יכולת של מהירות על. לאחר שקיבל את החיה המפלצתית שלו, הוא מסוגל לשים לב לדברים סביבו כאילו הוא איטי, אבל הוא בעצם מהיר מאוד. קטיה - מכשפה צעירה בת 4 שלעיתים מתקשה לדבר. לאחר שקיבלה את החיה המפלצתית שלה, הקסמים שלה מתחזקים. זואי - זומבית בת 4 שיכולה לעבור דרך קירות וחפצים. לאחר שקיבלה את החיה המפלצתית שלה, היא מסוגלת להעביר חפצים או אנשים כשהיא הולכת איתם דרך חפצים אחרים פרנקי - בנו של המפלצת של פרנקנשטיין בן 4 בעל סופר כוח. לאחר שקיבל את החיה המפלצתית שלו, הוא מסוגל לגדול ולחזור לגודל מקורי ספייק - דרקון בן 3 שהצטרף לחבורה המפלצות בעונה השנייה. לאחר שקיבל את החיה המפלצתית שלו, הוא מסוגל לעוף וידה - שלד מעוטר לפי המסורת הלטינית מצד אביה ומצד אמה היא זאבה. בת 3 שהצטרפה לחבורה בעונה 3. היא יכולה לגרום לצמחים לגדול. בת דודו של לובו. צ'רלי - קנטאור בן 4 שהצטרף לחבורת המפלצות בעונה 3. בנו של השומר בן. מלוסין - בת ים מעופפת שתצטרף לחבורת המפלצות בעונה 3. אתר האינטרנט הרשמי של מפלצות העל (בשפות מרובות) "מפלצות העל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מפלצות העל", באתר נטפליקס "מפלצות העל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מפלצות העל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מפלצות העל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מפלצות העל באתר הופ!
דינו דן

דינו דן (באנגלית: Dino Dan) היא סדרת טלוויזיה קנדית לילדים שעלתה לשידור בקנדה בשנת 2010. התוכנית משודרת בישראל בדיבוב לעברית בערוץ הופ! החל משנת 2011. הסדרה עוסקת בדינוזאורים. דן הנדרסון הוא ילד בעל דמיון מפותח, יחד עם חברים הוא יוצא למסע בעולם המודרני בו דינוזאורים משוטטים בחופשיות. הם מחפשים אחר רמזים על עולמם הפרה-היסטורי של הדינוזאורים ומלמדים את הילדים מידע חדש לגביהם כמו אוצר מילים ומינים של דינוזאורים. עונת המשך לדינו דן, בכיכובו של אחיו הצעיר של דן - טרק. העונה עלתה לשידור בשנת 2013. טרק הוא ילד בן 10 שמקדיש את זמנו כדי ללמוד על דינוזאורים ולעשות את הניסויים שאחיו דן לא הספיק לעשות. בסדרה ישנם חמישה עשר סוגי דינוזאורים חדשים. עונת המשך נוספת לתוכנית. בעונה זו חוקרת הדינוזאורים היא דנה, ילדה בת 10 חובבת פלאונטולוגיה שחיה סובבים סביב דינוזאורים. אח קטן חדש מצטרף למשפחתה של דנה ובעקבות זאת, דנה לומדת על גורי דינוזאורים ומגלה דברים חדשים שלא ידעה עליהם בעבר. אבא שלה אפילו הכין לה תיק גב מיוחד שאותו היא יכולה לשנות כך שתראה כמו כל דינוזאור שהיא רוצה. כאשר היא משנה את תיק הגב שלה, הדינוזאורים רואים בה אחת משלהם, וכך היא יכולה להיות קרובה לדינוזאורים הרבה יותר מקודמיה. עם 10 דינוזאורים חדשים, ולראשונה גם 2 יונקים פרהיסטוריים, דינו דנה ממשיכה את המסורת זוכת פרסי האמי, של שילוב העבר המרהיב בהרפתקה עכשווית. בשנת 2020 הופץ סרט שמבוסס על הספין אוף בשם "דינו דנה: הסרט" (Dino Dana: The Movie). הסדרה דינו דן משודרת ב-3 ארצות (קנדה, אוסטרליה וארצות הברית) והייתה מועמדת לפרס "ג'מיני" ב-2010 עבור התוכנית הטובה ביותר לגילאי גן-כיתה ד'. מאז, הסדרה הייתה מועמדת ואף זכתה בעוד פרסים: זוכת פרס הסדרה החדשה הטובה ביותר ב-Kidscreen Award לשנת 2017 זוכת פרס הסדרה הטובה ביותר בשילוב אנימציה ולייב אקשן ב-Kidscreen Award לשנת 2018 זוכת פרס השחקנית הטובה ביותר בסדרת ילדים ב-Daytime Emmy Award לשנת 2019 זוכת פרס סדרת לייב אקשן לפרה-סקול הטובה ביותר ב-YMA Award לשנת 2019 טירנוזאורוס טריצרטופס אדמונטוזאורוס סטיגימולוק דרומאוזאורוס ברכיוזאורוס קוריתוזאורוס קומפסוגנתוס קוואצלקואטלוס ספינוזאורוס פטרודקטילוס דיפלודוקוס סטגוזאורוס אאופלוצפלוס אלברטוזאורוס טרודון אמרגזאורוס גיגאנוטוזאורוס מיקרורפטור פטרודאוסטרו דרקורקס קוסמוצרטופס קריפטופס גלימימוס קרונפיו גיגנטורפטור זאורולופוס ארכלון פלסיוזאורוס דרווינופטרוס דיינוסוכוס ולוצירפטור יוטרפטור אוזרפטור אינסיסיווזאורוס תריזינוזאורוס סינאורניתוזאורוס ממותה צמרית סמילודון נאנוקזאורוס ארכאופטריקס טיטאניס מאיזאורה מגצרופס מגאנוירה אאורפטור פרוקומפסוגנתוס בלוזאורוס פרוצרטוזאורוס אמיגדלודון אאוסטרפטוספונדילוס קנטרוזאורוס מגלודון פסיטקוזאורוס פוטאלונגקוזאורוס אירופזאורוס טיטאנובואה היפודרקו דיאבלוצרטופס אתר האינטרנט הרשמי של דינו דן (באנגלית) "דינו דן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דינו דן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלכסנדר כץ, פרס ל'דינו דנה' בכנס מדיה; התעניינות ביובל המבולבל, ‏2018-08-18 דינו דן באתר הופ! Dino Dan במאגר הנתונים הקולנועיים IMDb Dino Dana במאגר הנתונים הקולנועיים IMDb
טאיפן מרחבי המרכז

טאיפן מרחבי המרכז (שם מדעי: Oxyuranus temporalis) הוא מין של נחש ארסי אוסטרלי מהסוג טאיפן שבמשפחת הפתניים ואחד מהמינים הארסיים ביותר בעולם. נחש זה סווג רק ב-2007 לאחר שהופרד מהמין טאיפן חופים, אחד מתוך חמישה מינים שהוגדרו בידי המכון הבינלאומי לחקר מינים של אוניברסיטת אריזונה. הוא התגלה בידי ד"ר מארק האצ'ינסון לאחר שנמצא פרט באורך מטר על מסלול עפר בקרבת העיר פרת' שבאוסטרליה המערבית. הוא הזכיר מעט את המין פתן חום מערבי אך מבנה הראש והקשקשים שלו דומה לזה של טאיפן. מבנה הקשקשים שלו הראה שמדובר במין חדש למדע. הנחש שנמצא היה פרט צעיר וההנחה היא שנחשים בוגרים עולים על אורך 3 מטרים. לאחר שנמצא לראשונה הוא התגלה שוב במאי 2010 במדבר ויקטוריה הגדול באוסטרליה המערבית, סמוך לגבול של אוסטרליה הדרומית. הממצאים התגלו בידי אבוריג'ינים ומבדיקה של הנחש התברר שמדובר בנקבת טאיפן באורך 1.3 מטר. לא ידוע הרבה על הכשת הנחש אך עקב קרבתו לטאיפנים הנוספים נראה שהוא אחד מהקטלניים שבנחשי העולם. טאיפן מרחבי המרכז, באתר ITIS (באנגלית) טאיפן מרחבי המרכז, באתר NCBI (באנגלית) טאיפן מרחבי המרכז, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טאיפן מרחבי המרכז, באתר GBIF (באנגלית) טאיפן מרחבי המרכז באתר הרשימה האדומה של IUCN
XF-103

ריפבליק XF-103 היה מיזם אמריקני של חברת ריפבליק אוויאיישן לפיתוח מטוס יירוט חמוש טילים רב עוצמה, המסוגל ליירט מפציצים סובייטים תוך טיסה במהירות גבוהה. למרות שלבי הפיתוח המתקדמים, הוא מעולם לא התקדם לשלב הייצור, אף לא לשלב ייצור של אבטיפוס. הרעיון מאחורי ה- XF-103 היה ליצור מטוס שיכול להמריא במהירות ולתת תגובה מהירה למפציצים סובייטים, לפני שהם מספיקים להתפצל למטרות. מה שמנע מהמטוס להיכנס לייצור הוא שבמהירות שנדרש לטוס (מאך חמש, מהיר פי שניים מירייה של אקדח), המטוס היה נשרף מהחיכוך, והחומר היחיד שיכל לעמוד בחום כזה גבוה היה טיטניום, אשר לגביו בשנות החמישים לא היה ידע מספק לעיבודו. תוך ניסיון לפתור בעיות אלו, צפו תקלות נוספות בפיתוח המנוע, ולבסוף נסגר המיזם. עלות התוכנית הוערכה במחיר של 104 מיליון דולר (928 מיליון דולר של 2019). Marcelle Size Knaack, Encyclopedia of US Air Force Aircraft and Missile Systems: Volume 1, Post - World War II Fighters, 1945–1973, by Marcelle Size Knaack, Washington, D.C.: Office of Air Force History, 1978. ISBN 0-912799-59-5. Jenkins, Dennis R. "Titanium Titan: The Story of the XF-103." Airpower, January 2004. Jenkins, Dennis R. and Tony R. Landis. Experimental & Prototype U.S. Air Force Jet Fighters. Minnesota: Specialty Press, 2008. ISBN 978-1-58007-111-6. Jenkins, Dennis R. and Tony R. Landis. Valkyrie: North American's Mach 3 Superbomber. North Branch, Minnesota: Specialty Press Publishers & Wholesalers, 2004. ISBN 1-58007-072-8. Pace, Steve. X-Fighters: USAF Experimental and Prototype Fighters, XP-59 to YF-23. St. Paul, Minnesota: Motorbooks International, 1991. ISBN 0-87938-540-5. מדיה וקבצים בנושא XF-103 בוויקישיתוף מידע מאתר המוזיאון של חיל האוויר של ארצות הברית ניצן סדן, הכריש המעופף: כשמדינה מבוהלת בונה מטוס מוגזם, באתר כלכליסט, 17 באוגוסט 2019 Marcelle Size Knaack, Page 309, Encyclopedia of US Air Force Aircraft and Missile Systems: Volume 1, Post - World War II Fighters, 1945–1973, by Marcelle Size Knaack, Washington, D.C.: Office of Air Force History, 1978. ISBN 0-912799-59-5 ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי זמסקי

אלי (אליעזר) זמסקי (נולד ב־19 בספטמבר 1942) הוא ביולוג, מדען, בוטנאי, מרצה וסופר ישראלי. היה המדען הראשי של רשות הטבע והגנים ונשיא המכללה האקדמית אחוה. אלי זמסקי, יליד ראשון לציון, למד בבית הספר חביב בראשון לציון, בתיכון החקלאי "כנות" (ט–יא) ובכפר סילבר (יב). זמסקי שירת בצה"ל בין השנים 1960–1963, שם עבר טירונות וקורס מ"כים בגולני, קורס קציני חי"ר ונשאר בבה"ד 1 כמפקד מחלקה. למד באוניברסיטה העברית בירושלים בין השנים 1963 ל־1971 וסיים שם תואר בוגר, מוסמך ודוקטור. השתלם לאחר מכן באוניברסיטה של ווילס בבריטניה ושב לאוניברסיטה העברית בשנת 1972 כמרצה בפקולטה לחקלאות, שם לימד עד שנת 2006, עת יצא לגמלאות בדרגת פרופסור מן המניין. שימש כמדען הראשי של רשות הטבע והגנים בין השנים 2004–2006, כנשיא המכללה האקדמית אחוה בין השנים 2006–2012 ומכהן מאז 2014 כראש בית הספר לתואר שני במכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום בנתיבות. זמסקי עוסק בפעילות ציבורית ענפה: חבר בוועד מושב קדרון בו הוא חבר ופעיל במועצה האזורית, ראש ועדה אזורית לאיכות הסביבה, פיתוח קשרים עם משרדי ממשלה, השתתפות בראיונות רבים ברדיו, בטלוויזיה ובעיתונות) במשך עשרות שנים. לימד עשרות אלפי סטודנטים לאורך השנים בקורסים שונים למדעים וגם מרצה בהתנדבות בחוגי בית, בגני ילדים. הוא מלמד חשיבה יצירתית בנושאים מדעיים בגני ילדים ובמוסדות חינוך שונים, במפעלים, בחוגים, בהשתלמויות שונות וכן סדנאות בחשיבה יצירתית. זמסקי הוא מרצה מבוקש מאוד במגוון רחב של תחומים חינוכיים, חברתיים ומדעיים: חשיבה יצירתית של ילדים מול קיבעון מחשבתי של מבוגרים, מנהיגות, פרשת השבוע, הבסיס לקביעת הלוח העברי ושנה מעוברת, "אלוהים הוא מתמטיקאי", היעלמות הטבע מן הארץ, קיימות וסביבה העולם המופלא של הצמחים. ביולוגיה של התא: מולקולה, אברון ותא מהדורה ראשונה (1989) מהדורה שנייה (1992) מהדורה שלישית (1997) מהדורה רביעית (2002) חשיבה יצירתית בהוראת מדעי הטבע (2015) תהליכים ומנגנונים בעולם הצמחים (2017) (1986) Secretion and Secretory Structures in Plants (1996) Photoassimilate Distribution in Plants and Crops: Source-Sink Relationships (2018) Plants, the Fascinating Organisms: an Intriguing Insight into the World of Plants הרפתקאותיו של אליק הסקרן (2014) דג ברשת (2017) הצופית החצופית (2019) הבולבול המבולבל (2019) השפיריות השובבות (2019) למה זה ככה? בצמחים (2020) למה זה ככה? בבעלי חיים (2020) למה זה ככה? בדומם (2020) חלומות צלולים (2015) רחש קוסמי (2015) אילו לסבתא היו גלגלים... (ספר אינטרנט חינמי • 2016) הספרים של אלי זמסקי, באתר "סימניה" פרופ' אלי זמסקי, באתר אבות ומייסדים פרופ' אלי זמסקי, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים ספרו, "חלומות צלולים", באתר netbook מיהו סופר? מאת פרופסור אליעזר זמסקי, באתר המכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום אלי זמסקי, דף שער בספרייה הלאומית ביולוגיה של התא: מולקולה, אברון ותא, באתר הספרייה הלאומית חשיבה יצירתית בהוראת מדעי הטבע, באתר מכון מופ"ת תהליכים ומנגנונים בעולם הצמחים, באתר צומת ספרים Photoassimilate Distribution Plants and Crops: Source-Sink Relationships, Amazon Plants, the Fascinating Organisms: an Intriguing Insight into the World of Plants, Amazon הרפתקאותיו של אליק הסקרן, באתר נט בוק הצופית החצופית, באתר ביבוקס חלומות צלולים, באתר נט בוק רחש קוסמי, באתר הספרייה הלאומית
הו ג'ון

הו ג'ון (בקוריאנית: 허준;‏ 1546 – 9 באוקטובר 1615) היה רופא קוריאני ממייסדי הרפואה הקוריאנית. הו ג'ון נולד למשפחה צבאית אמידה. הוא היה משכיל ובטוח כלכלית לאורך ילדותו. אף על פי שהיה שייך למשפחה עשירה ומוערכת, מעריכים כי הוא התמודד עם אפליה מצד חברי שושלתו ואצילים אחרים מכיוון שנולד לפילגש. המוטיבציה של הו לעסוק ברפואה אינה ברורה, אך ייתכן שמעמדו החברתי מנע ממנו להפוך לאזרח או לקצין צבאי כמו אביו. הו ג'ון מונה לרופא המלך בגיל 29. הוא כתב מספר ספרים בנושא הרפואה, אך המפורסם מהם הוא Dongui Bogam (ראי הרפואה המזרחית) שנחשב גם כיום לספר יסוד של הרפואה הקוריאנית. הספר כולל חשמיה כרכים המוקדשים לנושאים שונים ברפואה. הספר קיבל תפוצה רחבה בסין, יפן ווייטנאם. אף על פי שהו ג'ון עבר כרופא של המשפחה המלכותית הוא פעל לכך ששיטות שלו יהיו נגישות גם לפשוטי העם. אף על פי שאז היה מקובל להשתמש בחומרים נדירים להכנת תרופות, הו ג'ון השתמש במרכיבים שניתנים להשגה בקלות ממקורות של הטבע. גם את הספרים שלו הוא כתב בכתב פשוט. הו בילה את השנים האחרונות בחייו בחינוך לרופאים צעירים בקליניקת נאויווון עד מותו בשנת 1615. ספרו נמצא בשימוש גם כיום. הוא נכלל בתוכנית זיכרון עולם של אונסק"ו. דמותו פופולרית מאוד בקוריאה. בשנת 2009 הוא גיבור של מספר ספרים, סדרות טלוויזיה וסרטים, למשל ראי המכשפה. קורות חיים Jiyeon Son, Heo Jun: brilliant physician in 16th century Korea, Hektoen International ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו האמרסמית' וסיטי

קו האמרסמית' וסיטי (באנגלית: Hammersmith & City) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של לונדון העובר בין רובע האמרסמית' ופולהאם שבמערב לונדון לבארקינג ודאגנהאם שבמזרח לונדון. צבע הקו על מפת הרכבת התחתית של לונדון הוא ורוד והוא עובר ב־29 תחנות לאורך 25.5 ק"מ. בין פרינגטון למזרח אולדגייט מתרחק הקו מאזור הסיטי של לונדון, ליבה הכלכלי של הבירה, ומכאן שם הקו. מנהרות הקו נמצאות ממש מתחת לפני הקרקע בעומק של כ־5 מטרים והן בקוטר דומה לזה שבקווים הראשיים של בריטניה. מרבית מסלולו וכל תחנותיו משותפות עם הקווים סירקל ומטרופוליטן. מעל 114 מיליון נסיעות נוסעים נעשות מדי שנה בקווי האמרסמית', סירקל ומטרופוליטן. בשנת 1863 החלה חברת "הרכבת המטרופוליטית" את שירות הרכבות התת-קרקעי הראשון בעולם בין פדינגטון לפרינגטון עם כרכרות עץ וקטרי קיטור. בשנה שלאחר מכן נפתחה רכבת מערבה מפדינגטון להמרסמית', והפכה במהרה לפופולרית ובבעלות משותפת של חברות המטרופוליטן והמערב הגדול. הקו הורחב אז מזרחה, בשלבים, והגיע עד למסילת הרכבת המזרחית של לונדון בשנת 1884. הקו התחשמל בשנת 1906, ובשנת 1936, לאחר שהמסילה המטרופוליטית נקלטה על ידי מועצת התחבורה בלונדון, חלק מהקו התאחד עם קו מטרופוליטן לכיוון בארקינג. תוואי האמרסמית' וסיטי הוצג על גבי המפה התחתית כחלק מקו המטרופוליטן עד 1990, אז עוצב מחדש כקו נפרד. הקו חוצה את אזור מרכז לונדון ממזרח למערב, רוב מסלולו וכל תחנותיו משותפות עם הקווים סירקל ומטרופוליטן. מדיה וקבצים בנושא קו האמרסמית' וסיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו האמרסמית' וסיטי (באנגלית) קו האמרסמית' וסיטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
עוגת ירח

עוגת ירח (במנדרינית: 月饼 "יוּאֶה (ירח)-בִּינְג (עוגה)", באנגלית: mooncake) הוא מאפה סיני מסורתי הנאכל בעיקר בחג אמצע הסתיו (中秋节 - ג'וֹנְג-צְ'יוּ-גְ'יֶה). הפסטיבל מתרכז בהערכה לירח וצפייה בירח, כאשר במהלכו נחשבות עוגות ירח במגוון עצום של טעמים למעדן חובה מסורתי. באופן טיפוסי, נהוג להציע עוגות ירח לחברים ומשפחה בכינוסים משפחתיים או מסיבות. עוגת ירח קלאסית הן עגולות, בקוטר של כ-10 סנטימטרים וכ 3–4 סנטימטרים עובי, ונאכלות במיוחד באזורים הצפוניים והדרומיים של סין. העוגות בדרך כלל בעלות מילוי עשיר העשוי מממרח שעועית אדומה או ממרח זרעי לוטוס, עטוף בשכבה פריכה של חלמון ביצי ברווז מומלח אפוי. עוגות ירח נחתכות למשולשים קטנים ומוגשות עם תה עלים סיני. בימינו נהוג שאנשי עסקים ומארחים מגישים ללקוחותיהם או אורחיהם עוגות ירח כמתנה, ובכך התפתחה תעשיית עוגות ירח מושקעות ומעוצבות. עקב העלייה המתמדת בהשפעה התרבותית של סין, התפשטו עוגות ירח וחגיגות אמצע הסתיו לחלקים אחרים ברחבי אסיה. בנוסף החלו גם מסעדות במדינות מערביות להגיש עוגות ירח כמעדן. עוגות ירח פופולריות המוצעות למכירה ברחבי סין עוגות ירח חצויות. משמאל עוגה במילוי שורש זרעי לוטוס ומימין עוגה במילוי שעועית אדומה וחלמון ביצת ברווז עוגת ירח הממולאת בפסטה של זרעי לוטוס עוגת ירח בציפוי של אורז דביק הנהוגה בוייטנאם עוגת ירח נפוצה הנקראת "חמשת האגוזים" "עוגת עור שלג" - עוגת ירח לא אפויה הנפוצה בהונג-קונג מדיה וקבצים בנושא עוגת ירח בוויקישיתוף Asianweek (אורכב 26.05.2010 בארכיון Wayback Machine) "Mid-Autumn Festival in Other Asian Countries". Travelchinaguide.com. אורכב מ-המקור ב-2018-09-10. נבדק ב-2019-09-15. "A Chinese Symbol of Reunion: Moon Cakes - China culture". Kenneth Goh (10 באוגוסט 2014). "Back To Basics–Baked Traditional Mooncake (传统粤式月饼）". Guai Shu Shu. אורכב מ-המקור ב-2018-10-23. נבדק ב-2019-09-15. {{cite news}}: (עזרה) Parulis-Cook, Sienna. "Mooncakes: China's Evolving Tradition". The Atlantic. "Customs around the Mid-Autumn Festival". China Today. 2016-09-07. אורכב מ-המקור ב-2018-12-05. נבדק ב-2019-09-15.
חלוקה מנהלית של בלארוס

בלארוס מחולקת מבחינה מנהלית, מעל רמת היישוב הבודד, למחוזות, רמת החלוקה המנהלית הראשונה, ולמחוזות משנה (ראיוני). היישובים הבודדים מחולקים ל-102 ערים ו-108 יישובים. חלוקת המחוזות מקורה עוד בימי הדוכסות הגדולה של ליטא, וגבולותיהם שימשו בקירוב כגבולות הגוברניות בשטחי בלארוס תחת האימפריה הרוסית. מחוזות המשנה הוגדרו ברובם בשנות ה-60 של המאה ה-20 בתקופת ברית המועצות, ומעמדה המנהלי המיוחד של העיר מינסק ניתן לה ב-1993. ערך מורחב – מחוזות בלארוס ברמת החלוקה המנהלית הראשונה מחולקת בלארוס לשישה מחוזות. במקביל למחוזות ישנה בבלארוס גם עיר אחת בעלת מעמד מיוחד כשל מחוז, הבירה מינסק. ערך מורחב – מחוזות משנה של בלארוס ברמת החלוקה המנהלית השנייה מחולקת בלארוס ל-118 מחוזות משנה, בשמם המקובל בבלארוס, ראיון. מדיה וקבצים בנושא חלוקה מנהלית של בלארוס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלארוס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פתן מוות מצוי

פתן מוות מצוי (שם מדעי: Acanthophis antarcticus) הוא מין של נחש ממשפחת הפתניים ומהסוג פתן המוות. זהו מין ארסי ביותר הנפוץ במזרח אוסטרליה ובקצה הדרום-מערבי שלה באזורי יערות, חורשים וערבות עשב לחות בהם הוא מצוי בעיקר סביב סלעים ובין פסולת עלים. זהו אחד הנחשים הארסיים הנפוצים ביותר באוסטרליה. הוא חי בקווינסלנד, ניו סאות' ויילס, ויקטוריה ובאוסטרליה הדרומית, אך לא באוסטרליה המערבית ובטריטוריה הצפונית. נחש זה מזכיר מעט שפיפון במראהו, צורת הראש ובגופו השטוח. הוא מגיע לאורך 70–100 ס"מ ובעל מבנה שטוח. צבע הקשקשים אדמדם או חום ולעיתים גם שחור והרצועות כהות מעט יותר. הבטן צבועה בצבע שמנת, אפורה או ורודה. ראשו של הנחש בעל קרניים קטנות וצורתו משולשת. הניבים הארסיים שלו הם הארוכים מבין אלה של נחשי אוסטרליה, דבר העוזר לו להרוג במהירות. הארס של הנחש מיועד להרוג טרף כמו שממיות, לטאות נוספות ומיני דו-חיים, אותם הוא מושך באמצעות זנבו המתפתל עד לפיו וכשטרף מתקרב הוא מכיש במהירות, לעיתים לאחר כמה ימים של המתנה באותו מקום מכוסה בעלים. השימוש בארס להגנה הוא משני לגמרי והנחש יתקוף רק כמוצא אחרון. עם זאת הוא מוסווה ביותר בין פסולת העלים, מה שמונע להבחין בו בזמן. הארס קטלני ביותר ומורכב מנוירוטוקסין הגורם לשיתוק מהיר. מוות עלול להתרחש תוך 6 שעות לאדם בוגר. הנחש אינו מצוי בסכנה, אך הפצת קרפדות קנים פולשות הורגות צעירי פתנים שלא מודעים לרעילותם. מדיה וקבצים בנושא פתן מוות מצוי בוויקישיתוף פתן מוות מצוי, באתר ITIS (באנגלית) פתן מוות מצוי, באתר NCBI (באנגלית) פתן מוות מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פתן מוות מצוי, באתר GBIF (באנגלית) פתן מוות מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
קו ג'ובילי

קו ג'ובילי (יובל) (מאנגלית: Jubilee line) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של לונדון העובר בין סטרטפורד שבמזרח לונדון לסטנמור (אנ') שבפרברי צפון-מערב לונדון, דרך הדוקלנדס, הגדה הדרומית ווסט אנד. הקו נפתח בשנת 1979 אבל חלקים מסוימים מהמסלול נבנו עוד בשנת 1932 ופוצלו לקו חדש בשנת 1979, שיפוץ והרחבה נוספת בקו הייתה בשנת 1989. צבע הקו על המפה הוא אפור ופועלות בו 27 תחנות על 36 קילומטרים. שם הקו מציין את שנת יובל הכסף למלכותה של המלכה אליזבת' השנייה. קו זה הוא היחיד שחוצה את כל הקווים האחרים במערך הרכבת של לונדון. מדיה וקבצים בנושא קו ג'ובילי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו ג'ובילי קו ג'ובילי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
יחסי איי מרשל – ארצות הברית

יחסי איי מרשל – ארצות הברית הם היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לאיי מרשל. לאיי מרשל שגרירות בוושינגטון ולארצות הברית שגרירות במג'ורו. במהלך מלחמת העולם השנייה כבשה ארצות הברית את האיים מידי האימפריה היפנית במסגרת המערכה באיי גילברט ומרשל. בשנים 1946–1958 צבא ארצות הברית ביצע ניסויים גרעיניים באטול ביקיני שבשטח איי מרשל. בשנת 1965 הממשל האמריקאי הקים פרלמנט מקומי על מנת לקדם את הממשל העצמי של האיים. בשנת 1979 הוענקו לאיים עצמאות מוחלטת מטעם ארצות הברית. מאז נחתמו חוזים רבים בין המדינות. עד שנת 2023 ארצות הברית אמורה לספק כ-57 מיליון דולרים בכל שנה לאיי מרשל. סוכנויות אמריקניות שונות כגון רשות התעופה הפדרלית, שירות הדואר של ארצות הברית ו-FEMA מעניקות סיוע לאיים. בתמורה, איי מרשל מעניקים תמיכה מוחלטת בארצות הברית באומות המאוחדות. עם זאת, בשנת 2015 איי מרשל גינתה את האמברגו האמריקני על קובה. מושא למחלוקת מרכזית נוסף בין המדינות הוא האי וייק אשר נחשב לטריטוריה אמריקאית אך גם איי מרשל טוענת עליה לבעלות. מחלקת ההגנה של ארצות הברית מורשית להשתמש במספר לגונות ואיים בקווג'לין. מבחינה כלכלית, איי מרשל הביעה עניין למשוך השקעות אמריקאיות. מדיה וקבצים בנושא יחסי איי מרשל – ארצות הברית בוויקישיתוף