laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טוטסי רול

טוטסי רול (באנגלית: Tootsie Roll) הוא ממתק מציצה בטעם שוקולד המיוצר בארצות הברית מאז שנת 1896. כיום הממתק מיוצר על ידי חברת תעשיות טוטסי רול (אנ'), אשר מקום מושבה בשיקגו שבמדינת אילינוי. בשנת 1896 ייסד לאו הירשפילד (Leo Hirshfield), מהגר אוסטרי לארצות הברית, חנות ממתקים קטנה בעיר ניו יורק. הירשפילד פיתח ממתק שוקולד שלא יימס בקלות וקרא לו על שם בתו קלרה, שאותה כינו בני משפחתה "טוטסי". בשנת 1905, בעקבות הצלחת המוצר, הוקם מפעל לייצורו, ובשנת 1917 הוקמה חברה בשם "חברת הממתקים של אמריקה" (The Sweets Company of America). בשנת 1931 הומצא הממתק טוטסי פופ (אנ') – סוכרייה על מקל בטעם טוטסי רול. ממתקים אלה, בשל מחירם הנמוך, זכו לפופולריות רבה בתקופת השפל הכלכלי הגדול, ואף היו פופולריים בקרב חיילי צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה מאחר שבשל יכולתו של הממתק שלא להתקלקל באקלימים שונים הוא הוסף אל מנות הקרב של צבא ארצות הברית. בשנת 1935 רכש את החברה ברנרד רובין (Bernard D. Rubin), אשר העביר את מפעל החברה ממנהטן להובוקן שבניו ג'רזי. לאחר מותו של רובין בשנת 1948 הפך אחיו, ויליאם רובין, לנשיא החברה, תפקיד שנשא עד שנת 1962. בשנת 1966 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי – תעשיות טוטסי רול. כיום החברה מייצרת 62 מיליון ממתקי טוטסי רול מדי יום. הממתק הוא ממתק מציצה בצבע חום ובטעם שוקולד, אף שישנם צבעים וטעמים אחרים. הממתק עשוי סוכר, סירופ תירס, שמן סויה, חלב מרוכז, קקאו, לציטין סויה (אנ'), וכן חומרי טעם מלאכותיים. טעמים נוספים של הממתק הם: דובדבן, תפוז, וניל, לימון ולימית. הממתק מופץ בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, הממלכה המאוחדת, פורטוגל, ספרד, צרפת, הולנד, גרמניה, פולין, דנמרק, נורווגיה, שוודיה, פינלנד, אוסטריה, אוסטרליה וניו זילנד. בשנת 2009 הוכרז על הפצת גרסה כשרה של המוצר. מדיה וקבצים בנושא טוטסי רול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוטסי רול טוטסי רול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיפורו האמיתי של לאו הירשפלד האיגוד האורתודוקסי של ארצות הברית מכריז על מתן תעודת כשרות לממתק טוטסי רול
אלן אספה

אלן אספה (בצרפתית: Alain Aspect; נולד ב-15 ביוני 1947) הוא פיזיקאי העוסק בתורת הקוונטים, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2022 וחתן פרס וולף בפיזיקה לשנת 2010. ידוע בעיקר בשל ניסויים שערך בשנת 1981. תוצאות הניסוי היוו אישוש למשפט בל ולתורת הקוונטים ושללו את טענתם של אלברט איינשטיין, בוריס פודולסקי ונתן רוזן לפיה תורת הקוונטים אינה שלמה ויש להחליפה בתאוריות משתנים חבויים לוקליים. התוצאות הראו שלכאורה הפרדוקס של איינשטיין-פודולסקי-רוזן אכן מתרחש במציאות. אספה נולד ב-1947, בעיר אז'ן שבדרום-מערב צרפת. הוא למד לתואר ראשון ב'אקול נורמל סופרייר' בקשאן שבדרום פריז ולתואר שני באוניברסיטת אורסיי. עם סיום התואר בשנת 1969 הוא לימד שלוש שנים בקמרון כשרות לאומי ובשנת 1975 החל את לימודי הדוקטורט ב'אקול נורמל סופרייר' בקשאן במקביל לעבודתו שם כמרצה זוטר. בזמן לימודיו ביצע את הניסויים שהפרו את אי-שוויון בל והיוו ראיה לנכונותו של משפט בל. עם סיום לימודיו בשנת 1985 עבר לעבוד בקולז' דה פראנס, שם יחד עם קלוד כהן-טנוג'י חקר קירור באמצעות לייזרים. ב-1992 מונה לחוקר בכיר במרכז הלאומי למחקר מדעי של צרפת ומאז הוא חוקר נושאים הקשורים בעיבוי בוז-איינשטיין ומלמד באקול פוליטקניק בפריז. אספה הוא חבר באקדמיה הצרפתית למדעים ובאקדמיה הצרפתית לטכנולוגיה. בשנת 2010 זכה בפרס וולף בפיזיקה יחד עם פרופסור ג'ון פ' קלאוזר ופרופסור אנטון ציילינגר. חבר השופטים העניק להם את הפרס "על ההישגים הקונספטואליים והעבודה הניסויית שתרמו ליסודות הפיזיקה הקוונטית, ובמיוחד על ניסויים שהלכו והשתכללו בבחינת הנכונות של אי-שוויונות בֶל או הרחבותיהם תוך כדי ניצול של מצבים קוונטים שזורים". בשנת 2013 זכה הן במדליית הזהב הבינלאומית ע"ש נילס בוהר והן במדליית נילס בוהר של אונסק"ו. בשנת 2013 הוענק לו גם פרס בלצן לעיבוד מידע ותקשורת קוונטית. כוכב הלכת המינורי 33163 Alainaspect נקרא על שמו. מדיה וקבצים בנושא אלן אספה בוויקישיתוף דף הבית של אספה במרכז הלאומי למחקר מדעי של צרפת (באנגלית) אלן אספה, באתר פרס נובל (באנגלית) אלן אספה, באתר גוגל סקולר שירות הידען, ‏מגלה ההרצפטין וחוקרים בתחום מכניקת הקוונטים בין זוכי פרסי וולף לשנת 2010, באתר "הידען", 2 בפברואר 2010 "M.P.C. 118219" (PDF). Minor Planet Center. 8 בנובמבר 2019. נבדק ב-12 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
חדו"ש – לחופש דת ושוויון

עמותת חדו"ש לחופש דת ושוויון היא עמותה ישראלית שנוסדה באוגוסט 2009 ומגדירה את מטרתה כקידום חופש דת ושוויון בנטל בין חילונים לחרדים בישראל. העמותה פועלת למען שוויון בנטל. יוזמי הקמת הארגון הם הרב הרפורמי אורי רגב ואיש העסקים היהודי-אמריקאי סטנלי גולד. ההכרזה על הקמת הארגון התקיימה בהיכל העצמאות בתל אביב, כצעד סמלי לביטוי מחויבותם של אנשי עמותת חדו"ש ליישום הבטחות מגילת העצמאות לחופש דת ומצפון ולשוויון זכויות ללא הבדל דת. הארגון שואף לאגד סביב מטרות אלה את כלל הציבור היהודי, בישראל ובתפוצות. מנכ"ל העמותה הוא אורי רגב, וסטנלי גולד משמש היושב ראש שלה בארצות הברית. שחר אילן, בעבר כתב עיתון "הארץ", משמש סמנכ"ל מחקר והסברה בארגון, והוא אחראי לעריכת המחקרים והסקרים שמפרסם הארגון. בין הנושאים שהארגון פועל לקידומם: ביטול המונופול של הרבנות הראשית על נישואים, גירושים וגיור בישראל קידום קבורה אזרחית בישראל ביטול קווי מהדרין גיוס בני ישיבות שנמצאים בהסדר תורתו אומנותו לדחיית השירות בצה"ל, קידום יציאתם של גברים חרדים לעבודה, ופעילות לאכיפת תוכנית הליבה בכל מערכת החינוך לרבות החינוך החרדי בישראל. על פי דו"ח פעילות שפרסם הארגון הוא התמקד עד כה באיסוף מידע אודות יחסי דת ומדינה בישראל ואודות עמדות הציבור בסוגיות השונות שלהם, ועסק בפרסום המידע בציבור בערוצים שונים של התקשורת האלקטרונית (אתר האינטרנט של הארגון, דף פייסבוק, בלוגים וכלי התקשורת). בהזמנת הארגון נערך עם הקמתו סקר על עמדות הציבור בסוגיה של יחסי דת ומדינה, וסקר דומה נערך גם בהמשך פעילותו של הארגון. לקראת יום ירושלים במאי 2010 פרסם הארגון ממצאים של סקר דעת קהל שיזם בנוגע ליחסי דתיים וחילונים בירושלים. הארגון פעל להעמדת המידע שהוא אוסף לרשות חברי הכנסת בניסיון להשפיע על הפעילות בכנסת בנושאים אלו. אנשי הארגון מלווים את עבודת צוות המעקב אחרי יישום חוק טל של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת ומעמידים לרשותו מידע בנושא. בשנת 2009 עמד היקף התרומות לעמותה על למעלה מ-300,000 ש"ח והיא הוציאה למעלה מ-700,000 ש"ח בפעילותה, מהם כ-657,000 ש"ח למשכורות לשלושת עובדיה. בשנת 2010 גדל היקף ההכנסות מתרומות ועמד על כ-1.5 מיליון ש"ח, מהם הוקצו למעלה ממיליון ש"ח למשכורותיהם של רגב ואילן. התורם המרכזי שלה הוא סטנלי גולד. בסוף שנת 2011 הודיעה הקרן החדשה לישראל כי תחל לתמוך בפעילות העמותה. היקף התרומות לעמותה של כ-1.5 מיליון ש״ח נשמר גם בשנים 2013-2014. אתר האינטרנט הרשמי של חדו"ש – לחופש דת ושוויון אתר האינטרנט הרשמי של חדו"ש – לחופש דת ושוויון (באנגלית) חדו"ש – לחופש דת ושוויון, באתר "גיידסטאר ישראל" 60%: להפריד הדת מהמדינה, באתר ynet, 14 בספטמבר 2009 עמותת חדו"ש - מסמך יסוד, באתר עמותת חדו"ש אורי רגב, דו"ח פעילות: שלושה חודשים של חדו"ש, באתר חדו"ש עמותת חדו"ש - לחופש דת ושוויון בפייסבוק בלוגרים שתומכים בחדו"ש, באתר חדו"ש אריק בנדר, סקר: הציבור מתנגד לחקיקה דתית חדשה, באתר nrg‏, 25 באפריל 2010 "68% מהציבור בעד הקטנת המימון לישיבות", באתר וואלה, 25 באפריל 2010 רוני מלול, כחצי מתושבי י-ם בעד חקיקה דתית רחבה, באתר nrg‏, 11 במאי 2010 אריק בנדר, 63% מהציבור: לחרדים יש השפעה מוגזמת, באתר nrg‏, 11 באוקטובר 2009 יהונתן ליס, על פי תחזיות אכ"א, בשנת 2019, 1 מכל 4 ישראלים בגיל 18 לא יתגייס לצה"ל, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2009 חדו"ש - דוחות כספיים לשנת 2009 סטנלי גולד מממן חופש דת, באתר כלכליסט, 16 במאי 2012 הקרן החדשה לישראל תחלק מענק של 13 מיליון ש"ח, באתר News1, ‏12 ביולי 2011 חדו"ש - לחופש דת ושוויון, האתר הקרן החדשה לישראל דו״חות כספיים באתר גיידסטאר
שלום מנצורה (רב)

מארי שלום (סאלם) מנצורה (ה'תק"ס – אייר ה'תרמ"ד; 1800 – 1884) היה חכם תימני במאה ה-19. נולד בשנת ה'תק"ס (1800) ליהודה בן סאלם מנצורה ברובע היהודי בעיר צנעא, בירת תימן. בילדותו, למד תורה אצל אביו. את עיקר תורתו למד אצל מארי אברהם הלוי אלשיך, שהיה ממונה על הנפקת מטבע האימאם בתימן. עקב קרבתו למלכות, התמנה להיות גובה ג'יזיה, מס גולגולת שהטיל השלטון המוסלמי בתימן על בני עמים לא מוסלמים שחיו תחתיו. שמו מופיע בשטר מתאריך ט' כסלו ה'תקצ"א (1831), בהיותו בן כ-30. בשנת ה'תקצ"ה (1835) נבחר על ידי מארי יוסף קארה, הראב"ד של צנעא, וחברי בית דינו, לצאת למסעות ביקור בין קהילות תימן, כדי לפקח על השחיטה ולהסמיך רבנים ושוחטים בקהילות. עסק גם ברפואה עממית וטבעית, והיה ידוע כבעל קבלה מעשית. הרב יעקב ספיר, כשהיה בביקור בתימן בשנת ה'תרי"ט (1859), כתב עליו: ”ראש היועצים, איש חכם מפורסם להם מארי סאלם אלמנצורה, אשר חכמתו באלה עמדה לו להיות יועץ למלך”. אחיו הוא המשורר רבי סעדיה (סעיד) מנצורה, שידוע מכמה שירים שחלקם נדפסו, וחלקם נמצאים בדיואנים שונים ובכתבי יד, ובעיקר מחיבורו "הגלות והגאולה" שהוא חיבור המאקאמות האחרון בתימן. למארי סאלם היו שני בנים, יעיש ושלמה שנפטר בצעירותו, ושלוש בנות. אחת מבנותיו נישאה למשה יצחק הלוי, אביו של הרב יחיא יצחק הלוי רבה הראשי של תימן. נר מצווה – טעמים וחידושים לתורה. נקרא על שם שם משפחתו בחילוף אותיות. חלק מהספר אבד, וחלקו נמצא בכת"י יל"ן (חולון מס' 80 המכיל 149 דף, ובמלכ"י 41867). זבחי תודה – הלכות ופירושים להלכות שחיטה על השולחן ערוך, עד הלכות מתנות כהונה. מבוסס על ספר זבח תודה למהרי"ץ. נכתב עבור בנו יעיש. כת"י בית הספרים הלאומי 804609 אוטוגרף רבנו המחבר שנכתבו בשנת ב'קנ"ח לשטרות (ה'תר"ז, 1847) המכיל 86 דפים. שלמי חגיגה – הלכות שחיטה על הרמב"ם, מזכיר פעמים מנהגי תימן ושמועות מחכמי דורו. כת"י בן צבי 3112/2 ב'קס"ד לשטרות (ה'תרי"ג; 1853) דפים 71א-124ב. ברכת הזבח – חיבור על דיני שחיטה וטרפות, על ספר זבחי אלוהים למארי יוסף קארה. חיבור בן 40 עמודים. סדר הנישואין והלכותיהם, סדר המילה ופירוש הכתובה – יצא לאור בספר נר יאיר עמ' צ"ט-קל"ט. הערות לספר פרי חדש – ברשות הרב אליהו קאדי, ניו יורק. הערות לשו"ת הרדב"ז – ברשות הרב יוסף קאפח, ירושלים. כתב עוד הערות סביב ספרים רבים בגיליונות הדפים תוך כדי לימודו. חכמה ותבונה – שו"ת בענייני אישות, ברשות פרופ' אהרן גימאני. שמיטה שביעית – חיבור בעניין הגאולה, רובו אבד. שירים: אשורר שיר לאל חי – שיר תפילה. יצא לאור באפיקים ק"ה-ק"ו ה'תשנ"ה (1995) עמ' 21–22. קאל אלאדיב אללה אלכבאר הו ד'י צנע כל שי ודבר – בכתב יד. הפדות והישועה – ארבעה מאמרים בענייני הגלות והגאולה העתידה, ושני שירים שחיבר. שם הספר ניתן על ידי המוציאים לאור. נדפס שבט ה'תשע"א, מכון מרא"ה קריית ספר. בראש הספר מבוא ותולדות המחבר. צפניה שרעבי (עורך), הפדות והישועה, מבוא ותולדות המחבר, שבט ה'תשע"א, הוצאת מכון מרא"ה, קריית ספר שלום בן יהודה מנצורה (1800-1884), דף שער בספרייה הלאומית אהרון גימאני, שו"ת חכמה ותבונה: חיבור לא ידוע לר' שלום מנצורה, עלי ספר 26/27, סיוון תשע"ז, עמ' 277-318‏, JSTOR 26223239 ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 339
דרק ג'קובי

סר דרק ג'ורג' ג'קובי (באנגלית: Derek George Jacobi; נולד ב-22 באוקטובר 1938) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע אנגלי. דרק ג'קובי נולד בלייטונסטון שבלונדון. הוא למד באוניברסיטת קיימברידג' לפני שפנה לקריירת משחק. הוא הגיע לקדמת הבמה וצד את עינו של לורנס אוליבייה, שנתן לו את תפקיד קסיו בסרט "אותלו" בשנת 1965. ג'קובי היה שחקן מבוקש בתיאטרון ובקולנוע, אך פריצת הדרך הגדולה שלו הייתה בשנת 1976, כאשר שיחק בתפקיד הקיסר הרומי קלאודיוס בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "אני, קלאודיוס". הופעתו כקיסר המגמגם והמתעוות זיכתה אותו בשבחים רבים. ג'קובי המשיך להופיע בתפקידים שייקספיריים לאורך שנות ה-70 וה-80. ראויות לציון הופעותיו בסרטיו של קנת בראנה "הנרי החמישי", בתפקיד "המקהלה" ובסרט "המלט", בתפקיד קלאודיוס. מאוחר יותר גילם ג'קובי את המלט עצמו ב-1980, בסרט טלוויזיה של ה-BBC. ג'קובי רכש קהל אוהדים נוסף כששיחק כנזיר-בלש בסדרת סרטי טלוויזיה "קדפאל", שנכתבו לפי ספריה של אליס פיטרס. על הבמה גילם בין השאר את דמותו של אלן טיורינג בהצגה לשבור את הצופן (אנ') ואחרי כן בסרט באותו שם. ב-1991 גילם את דמותו של השחקן אדמונד קין בהצגה "קין" בתיאטרון אולד ויק, ב-1998 גילם את הדמות הראשית במחזה "הדוד וניה" מאת אנטון צ'כוב. בשנת 1994 הוענק לג'קובי תואר אבירות בריטי על תרומתו לתיאטרון. בשנת 2007 הוא גילם את המאסטר בפרק "אוטופיה" ב"דוקטור הו". מ-2013 מככב ג'קובי בסדרה הקומית "Vicious". בשנת 2017 שיחק לצד ג'וני דפ בסרט הפשע הבלשי של קנת בראנה "רצח באוריינט אקספרס", המבוסס על ספר באותו שם מאת אגאתה כריסטי. בשנת 2019 שיחק בדרמה הביוגרפית "טולקין", המבוססת על חייו של הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין ג'קובי הוא הומוסקסואל. במרץ 2006, יחד עם בן זוגו לחיים זה כ-27 שנים, ריצ'רד קליפורד, הם נרשמו במסגרת איחוד אזרחי בבריטניה, ארבעה חודשים לאחר אישורו. מדיה וקבצים בנושא דרק ג'קובי בוויקישיתוף דרק ג'קובי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דרק ג'קובי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דרק ג'קובי, באתר AllMovie (באנגלית) דרק ג'קובי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) דרק ג'קובי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דרק ג'קובי, באתר Last.fm (באנגלית) דרק ג'קובי, באתר AllMusic (באנגלית) דרק ג'קובי, באתר MusicBrainz (באנגלית) דרק ג'קובי, באתר Discogs (באנגלית) דרק ג'קובי במסד הנתונים IBDB (באנגלית) דרק ג'קובי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מאייר

מאייר הוא אמן המתמחה בשיפור תוכן כתוב על ידי יצירת איורים המספקים ייצוג חזותי התואם לתוכן הכתוב. האיור מאפשר להמחיש מושגים מורכבים שקשה לתאר במילים בלבד, וזו בין היתר הסיבה לכך שאיורים משולבים לעיתים קרובות בספרי ילדים. מאיירים יכולים לאייר לצורך דפוס כמו להוצאות ספרים, מגזינים, עיתונים ופרסומים אחרים, או למוצרים מסחריים כמו טקסטיל, אריזות, נייר אריזה, כרטיסי ברכה, לוחות שנה, נייר מכתבים וכדומה. מאיירים רבים עובדים כפרילנסרים וזוכים לתגמול על עבודותיהם ממו"לים (של עיתונים, מגזינים או ספרים) או ממשרדי הפרסום. המחשוב שינה באופן ניכר את ענף האיור כאשר מרבית האיורים המסחריים כיום הם איורים דיגיטליים אשר מיוצרים באמצעות מחשבים, משטחי רישום דיגיטליים וסורקים. עם זאת, טכניקות האיור המסורתיות עדיין פופולריות, בעיקר איורים המיועדים לספרים. טכניקות האיור המסורתיות כוללות בין היתר שימוש בצבעי מים, עפרון, עט דיו, איירבראש, צבע שמן, צבעי פסטל ותחריט עץ. בעוד בספרי עיון, כגון ספרי ידיעת הטבע ומדע פופולרי, הדגש באיורים הוא על ריאליזם ודיוק, בספרי ילדים למאייר יש הרבה יותר חופש אמנותי. מעצב גרפי ציור קטגוריה:מאיירים מדיה וקבצים בנושא מאייר בוויקישיתוף מאיירים, דף שער בספרייה הלאומית
מחוז ווטרפורד

מחוז ווטרפורד (באנגלית: County Waterford, באירית: Contae Phort Láirge) נמנה עם מחוזותיה הדרומיים של אירלנד. המחוז הוא הקטן במחוזותיה של פרובינציית מנסטר, ובאירלנד כולה הוא ה-21 בשטחו. המחוז שוכן לחופי הים הקלטי. בצפון גובל המחוז במחוז טיפררי, בצפון מזרח במחוז קילקני, במזרח במחוז וקספורד, ובמערב במחוז קורק. עיר המחוז היא דנגרוואן (Dungarvan). מקור שמו של המחוז באנגלית לקוח משמה של העיר הגדולה בו, ווטרפורד, ששמה נגזר מ-Veðrafjǫrðr או Vedrarfjord, שמשמעותם בנורדית עתיקה הוא פיורד הרוחות או פיורד הכבשים. אוכלוסיית המחוז נאמדת בכ-116,176 תושבים נכון ל-2016. נמל עיר המחוז דונגרוואן העיר ווטרפורד בלילה מדיה וקבצים בנושא מחוז ווטרפורד בוויקישיתוף "Census 2016 Sapmap Area: County Waterford City And County". Central Statistics Office of Ireland. אורכב מ-המקור ב-2018. נבדק ב-18 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
מחוז טיפררי

מחוז טיפררי (אנגלית: County Tipperary, אירית: Contae Thiobraid Árann) נמנה עם מחוזותיה הדרומיים של אירלנד. המחוז שייך לפרובינציית מנסטר, והוא אחד הגדולים באירלנד כולה - השישי בשטחו, ברצועה שבין הנהרות שאנון וסוייר. המחוז חולק לצרכים אדמיניסטרטיביים לשני מחוזות משנה - צפון טיפררי ודרום טיפררי, עם עיירות המחוז בננג ובקלונמל בהתאמה. מקור שמו של מחוז טיפררי הוא בעיר טיפררי הנמצאת בשטחו. המחוז גובל בצפון במחוז גולוויי ובמחוז אופאלי, במזרח במחוזות ליש וקילקני, בדרום במחוזות ווטרפורד וקורק, ובמערב במחוזות לימריק וקלייר. מבחינה פיזית ניתן לחלק את המחוז הגאוגרפי לחמישה אזורים עיקריים: השפלה המרכזית האירית, ממזרח לימת ללו. מסה של גבעות, המשתרעות מגבול לימריק וכולל את גבעת קיפר והר סילברמינס בכיוון צפון-מערב אל הדווילסביט ומרחב רוזקריאה. פרוזדור ברוחב 25 ק"מ שבו עוברת הרכבת הראשית בין דבלין לקורק. בפרוזדור זה קיימים אזורים של סחף קרחוני, וביצות כבול. רכס סליווארדאג', המכיל מספר גבעות סביב פטארד וקאשל ומשתרע צפונה לעמק נור. הקצה הדרומי של המחוז - מורכב בעיקר משדות השפלה האמצעית של נהר הסואר ויובליו, נהרות טאר ואנר. הנהר שור (Suir) החוצה את המחוז מצפון לדרום, זורם לאורך גבולו הדרומי וממשיך דרומה עד לשפכו לים הקלטי ליד העיר ווטרפורד. אחד מהאתרים החשובים במחוז הוא סלע קאשל, המכונה גם "האקרופוליס של אירלנד". זהו מתחם עתיק השוכן על סלע המתנשא לגובה של כ-60 מטרים, מוקף בחומה. האתר כולל כנסייה, קתדרלה, בית קברות ומגדלים שהגבוה שבהם מגיע לגובה של 28 מטר. אתר מעניין נוסף הוא מצודת קהיר, ששימשה את בריאן בורו, מלך אירלנד במאה ה-11, למגורים וכן סוויס קוטג' בית קייט מהמאה ה-18 שנבנה בסגנון אורנה על ידי ריצ'רד בטלר הברון ה-12 של קהיר, ששוחזר ושופץ וכיום פתוח לציבור הרחב. נוף על גדת הנהר שור, מחוז טיפררי סלע קאשל מצודת קהיר, מקום מגוריו של בריאן בורו, מלך אירלנד מדיה וקבצים בנושא מחוז טיפררי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז טיפררי מחוז טיפררי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Tipperary county, Ireland
סקסטוס יוליוס אפריקנוס

סקסטוס יוליוס אפריקנוס (בלטינית: Sextus Julius Africanus;‏ 160–240 בערך) היה סופר נוצרי, אחד מאבות הכנסייה. אפריקנוס היה יליד הקולוניה איליה קפיטולינה, ואף שימש שגריר של העיר אמאוס ניקופוליס אל הקיסר אלאגבאלוס במשלחת שהשיגה עבורה מעמד של עיר ואת השם ניקופוליס. אפריקנוס היה מחברם של כרונוגרפיה ושל חיבור בשם hoi kestoi, ושימר את רשימותיו של ההיסטוריון המצרי-יווני מנתו מן המאה השלישית לפסה"נ. במסגרת דיונו על הרעלת יין, כתב אפריקנוס כי הפרושים התפארו על כך שבזמנו הם הרגו יחידה רומית על ידי הרעלת יינם. שמעון אפלבאום טען כי הפסקה מתייחסת להשמדת הלגיון העשרים ושניים דיאוטריאנה בזמן מרד בר כוכבא ואפריקנוס, שגדל וחי באיליה קפיטולינה, שימר פסקה זו במסורת שהתהלכה בקרב חיילי הלגיון העשירי פרטנסיס שחנו בעיר. מנחם מור טוען כי בפסקה זו לא מדובר כלל על הרעלת לגיון, אלא על הרעלתו של פלאנקס, ולא ניתן לזהות את היחידה ואת המאורע שעליהם הוא מדבר, הוא משער כי מדובר אולי בתקופת המרד הגדול. H. Gelzer, Sextus Julius Africanus und die Byzantinische Chronographie. Leipzig, 1898. Online at the Internet Archive. . M. Wallraff, L. Mecella (hg), Die Kestoi des Julius Africanus und ihre Überlieferung (Berlin und New York, de Gruyter, 2009) F.C.R. Thee, Julius Africanus and the Early Christian View of Magic, Tubingen 1984 Martin Wallraff (ed.), Iulius Africanus, Sextus - Iulius Africanus Chronographiae - The Extant Fragments, USA 2007 E. Habas (Rubin), The Jewish Origin of Julius Africanus, JJS 45, (1994), pp. 86–91 סקסטוס יוליוס אפריקנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) F.C.R. Thee, Julius Africanus and the Early Christian View of Magic, Tubingen 1984, pp.114–115 A.Applebaum, Prolegomena to the Study of the Second Jewish Revolt (A.D. 132-135), Oxford 1976, p. 26 מנחם מור, מרד בר כוכבא עוצמתו והיקפו, 1991, עמוד 125 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחמד חסנין הייכל

מוחמד חסנין הייכל (בערבית: محمد حسنين هيكل; 23 בספטמבר 1923- 17 בפברואר 2016) היה עיתונאי, עורך, פרשן פוליטי וסופר מצרי. היה עורך היומון המצרי "אל-אהראם" ואיש סודו של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר. הייכל החל את הקריירה העיתונאית שלו בגיל 18, בשבועון "רוז אל-יוסוף". מ-1945 כתב בשבועון "אח'באר אל-יום" וב-1948 היה כתב צבאי של השבועון "אח'ר סאעה", ובמסגרת עבודתו התלווה למתנדבים המצרים שלחמו בארץ ישראל. מאמריו של הייכל משכו את תשומת לבם של הקצינים החופשיים (שעתידים היו לחולל את מהפכת הקצינים החופשיים), והוא הוזמן והשתתף בכמה דיונים של התא החשאי. כך נפגש עם נאצר, ובין השניים התפתחה ידידות שהחזיקה מעמד עד מותו של נאצר ב-1970. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים התמנה הייכל לעורך השבועון "אח'ר סאעה", ומאמריו בעיתון זה היוו שופר לביטוי עמדות השלטון. בהמשך עבר לניהול העיתון "אל-אח'באר", וב-1957 התמנה לעורך "אל-אהראם". בהנהגתו הפך "אל-אהראם" לעיתון מהחשובים בעולם הערבי. טוריו בעיתון הוקראו באופן תדיר ברדיו קהיר ודבריו נחשבו למעידים על דעותיו של נאצר. בשנת 1974 פוטר מעריכת "אל-אהראם", ונאסר עליו לפרסם בעיתונות המצרית. הייכל חיבר ספרים רבים בתחום הפוליטי, ובהם ספר שתורגם לעברית, "הספינקס והקומיסר", תרגום מאנגלית - איה סלע, הוצאת עם עובד, תשמ"א. בשנת 2012 הוציא ספר על נשיא מצרים חוסני מובארכ ובו פרק על אשרף מרואן. תמונת הניצחון מדיה וקבצים בנושא מוחמד חסנין הייכל בוויקישיתוף יוחאי סלע, מוחמד חסנין הייכל - העורך המיתולוגי של העיתון המצרי אל-אהראם באתר פורום המזרח התיכון מוחמד חסנין הייכל, מובארכ ותקופתו: מן הכס אל הכיכר - פרק 16 : שאלת אשרף מרואן, (תרגום: יצחק ורדי) מהדורה רביעית, הוצאת א -שורוק (הזריחה) 2013, עמ' 245 – 265, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים מוחמד חסנין הייכל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מחמד חסנין היכל (1923-2016), דף שער בספרייה הלאומית חאיראת לא אמר שהוא מסכים לתיווך, חרות, 1 בדצמבר 1955 קהיר: לא נתיר שיט ישראלי בסואץ, הצופה, 24 בינואר 1957 נאצר: ירדן ולבנון בברית עם ישראל, מעריב, 9 בספטמבר 1957 הודח הרמטכ"ל המצרי, דבר, 19 בספטמבר 1969 האם יפתחו הערבים במלחמה?, חרות, 3 בינואר 1964 5 הבולטים בעתונאים הערביים, מעריב, 11 באוגוסט 1970 חגי ארליך, מצרים – האחות הבכירה (ספר 1 בסדרה המזרח התיכון בימינו), האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 263. מוחמד חסנין הייכל, מובארכ ותקופתו: מן הכס אל הכיכר - פרק 16 : שאלת אשרף מרואן, (תרגום: יצחק ורדי) מהדורה רביעית, הוצאת א -שורוק (הזריחה) 2013, עמ' 245 – 265, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
מודה ועוזב ירוחם

"מוֹדֶה וְעֹזֵב יְרֻחָם" הוא ביטוי שמקורו בפסוק בספר משלי: ”מְכַסֶּה פְשָׁעָיו לֹא יַצְלִיחַ וּמוֹדֶה וְעֹזֵב יְרֻחָם”. בפרשנות המסורתית, הביטוי המבטא את רחמנותו של ה', ופתח התשובה שתמיד פתוח בפני עוברי עבירה. חציו הראשון של הפסוק, "מכסה פשעיו לא יצליח", מזהיר כי דרך ההסתרה והכיסוי לא תצלח - ויש כאן עידוד ברור להכרה בטעות ולהודאה בה. הפסוק ניתן בהוראה מפורשת "מודה ועוזב", קרי - לקבלת רחמים ומחילה, אין די בהודאה והכרה בטעות ובחטא; חייבת להתלוות אליה נטישת דרך הרע. בתוספתא ובעקבותיה בתלמוד מובא בהקשר זה משל על טובל ושרץ בידו: "אמר רב אדא בר אהבה, אדם שיש בידו עבירה ומתודה ואינו חוזר בה, למה הוא דומה - לאדם שתופס שרץ בידו, שאפילו טובל בכל מימות שבעולם לא עלתה לו טבילה. זרקו מידו - כיון שטבל בארבעים סאה, מיד עלתה לו טבילה, שנאמר ומודה ועוזב ירוחם; ואומר 'נישא לבבנו אל כפים אל אל בשמים'" במדרש מובא אף מטבע הלשון המוכר כיום "טובל ושרץ בידו": "שנו רבותינו אדם שיש בו עבירות ומתודה ואינו חוזר למה הוא דומה, לאדם שטובל ושרץ בידו שאפילו טובל בכל מימות שבעולם לא עלתה בידו טבילה, זרקו מידו וטבל בארבעים סאה מיד עלתה לו טבילה שנאמר ומודה ועוזב ירוחם וכו'" הרמב"ם בספרו ההלכתי הביא את דברי חז"ל אלו ”כל המתוודה בדברים, ולא גמר בליבו לעזוב--הרי זה דומה לטובל, ושרץ בידו, שאין הטבילה מועלת, עד שישליך השרץ; וכן הוא אומר "ומודה ועוזב, ירוחם" (משלי כח, יג)”. במדרש תהילים זיהו את האמרה עם דמויות מקראיות כקין ודוד, שהודו על פשעיהם ורוחמו משמים. יש המפרשים את העונש הקשה שקיבל דוד (מות בנו התינוק) בכך שאמנם הודה בחטאו, אך לא עזב את בת-שבע. ובכך לא ביצע את ההוראה "ועוזב", ועל כן נענש. רות שמואלי, מודה ועוזב ירוחם, באתר "רשת מורשת" אראל סגל הלוי, "אסור להסתיר פשעים בין אדם לחברו", (מתוך הספר: "סגולות משלי") ספר משלי, פרק כ"ח, פסוק י"ג תוספתא, מסכת תענית, פרק א, הלכה ח תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ט"ז, עמוד א' ספר משלי, פרק כ"ח מגילת איכה, פרק ג' תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף ט"ז, עמוד א' (ילקוט שמעוני משלי רמז תתקסא) משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תשובה, פרק ב', הלכה ג' מדרש תהילים מזמור ק אראל סגל הלוי, "אסור להסתיר פשעים בין אדם לחברו" (ראו לעיל ב"קישורים חיצוניים")
נתח שוק

נתח שוק (באנגלית: Market Share) הוא מונח במנהל עסקים המתאר את האחוז מכלל השוק הרלוונטי אותו משרת מוצר או ספק. נתח שוק נחשב כאינדיקטור מרכזי לתחרותיות בשוק, כלומר, מידת הצלחת חברה מול מתחרותיה, ומידת התחרותיות בשוק. מכך שנתח השוק של חברה גדול יותר נובע שהיא מתמודדת טוב יותר מול המתחרות שלה, ובד בבד על תחרותיות הולכת ופוחתת בשוק. בשוק תחרותי קיימים אינספור יצרנים ולפיכך נתח השוק של כל אחד מהם מזערי ושינויים בהיצע של כל אחד מהם לא ישפיעו על שיווי המשקל בשוק; בשוק בו קיימת ריכוזיות כלכלית או שוק בו מתקיים אוליגופול קיים מספר מצומצם של חברות אשר לכל אחת מהם נתח שוק משמעותי ושינויים בהיצע של כל אחת מהם ישפיעו על השוק; ככל שנתח השוק של חברה אחת גדל על חשבון שאר החברות, החברה יכולה להגיע למצב בו תוכרז כמונופול (בישראל חברה אשר נתח השוק שלה עולה על 50% תוכרז כמונופול). ניתן לחשב נתח שוק במונחי יחידות מכירה או במונחי כסף: במונחי יחידות מכירה - נתח השוק של מוצר יחושב כסך יחידות המוצר שנמכרו בתקופה חלקי סך כל היחידות מכל הסוגים שנמכרו בשוק המוצר באותה תקופה במונחי כסף - כסך ההכנסות של המוצר חלקי סך ההכנסות של כל סוגי המוצרים באותו שוק מוצר נתח השוק מודד את החברה או המוצר ביחס לשאר השחקנים בשוק, אך אינו נותן תמונה מלאה שכן לא ניתן לדעת כיצד נחלקות הקניות בין המתחרים, האם התוצאה נובעת מכמות קטנה של לקוחות נאמנים למוצר או לספק או לחלופין מכמות גדולה של לקוחות לא נאמנים המפזרים את קניותיהם בין מוצרים או ספקים שונים. נתח ארנק מטריצת צמיחה-נתח שוק What is Market Share?, Corporate Finance Institute Market Share, Science Direct חוק התחרות הכלכלית, התשמ"ח – 1988 How to calculate market share, Market Business News ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נתח ארנק

נתח ארנק (באנגלית: Share of Wallet) הוא מונח במנהל עסקים המתאר את החלק היחסי של ספק או מוצר מסוים מכלל ההוצאות של פרט בשוק הרלוונטי. נתח הארנק מחשב את ההוצאה של לקוח אצל הספק (או עבור המוצר) באחוז מכלל ההוצאות בשוק המוצר הרלוונטי. המושג משמש בעיקר בשיווק בניהול קשרי לקוחות ובשיווק B2B, שכן בתחומים אלו קל יותר לאפיין את הלקוח הבודד. נתח שוק פרופ' פיליפ קוטלר, "המטרה: נתח מהארנק, ולא דווקא מהשוק", באתר גלובס. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לכיש

האם התכוונתם ל... בא"פ לכיש – בסיס אימונים של פיקוד המרכז נחל לכיש – נחל הנובע בחבל יהודה ונשפך לים התיכון תל לכיש – תל בשפלת יהודה חבל לכיש – חבל באזור הדרום מועצה אזורית לכיש – מועצה אזורית בנגב לכיש (מושב) – מושב בצפון הנגב פארק לכיש – פארק באשדוד המשתרע לאורך הגדה הדרומית של נחל לכיש רובע פארק לכיש – רובע מגורים הנתחם במערבו בפארק לכיש באשדוד