laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נקסוס 7 (2013)

נקסוס 7 (באנגלית: Nexus 7) הוא הדור השני למחשב לוח שפותח בשיתוף פעולה של גוגל ואסוס המבוסס על מערכת ההפעלה אנדרואיד. המכשיר שוחרר ב-26 ביולי 2013 והוא מחשב הלוח השלישי בסדרת גוגל נקסוס. כמו כל המכשירים בסדרת הגוגל נקסוס, מכשיר הנקסוס 7, מגיע עם אנדרואיד הידוע בתור: "ונילה". הנקסוס 7 הוא הראשון שכלל את מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסת 4.3 Jelly Bean. ניתן לעדכן את מערכת ההפעלה לגרסת אנדרואיד 4.4.2 kitkat. נקסוס 7 הוא דק וקל מקודמו. הוא כולל את פלטפורמת Snapdragon S4 PRO ומעבד מרובע ליבות במהירות 1.5GHz ומעבד גרפי Adreno 320. הוא כולל גם זיכרון RAM בנפח 2GB (הכפלה מגרסת שנה שעברה). הוא זמין בשתי נפחי אחסון: 16GB ו-32GB ללא אפשרות הרחבה. סוללת המכשיר היא בנפח של 3950mAh (קטן יותר מגרסת שנה שעברה, שכלל 4325mAh. למרות זאת, חיי הסוללה של המכשיר עולה על הדגם המקורי). הנקסוס 7 כולל מסך IPS ברזולוציית 1080X1920 (לעומת 800X1280). הנקסוס 7 היא זמין בהתחלה רק בצבע שחור, אך החל מדצמבר 2013 ניתן לרכוש אותו גם בצבע לבן. לנקסוס 7 מצלמה אחורית 5MP ומצלמה קדמית 1.2MP, רמקולי סטריאו, טעינה אלחוטית ותקשורת טווח אפס. מדיה וקבצים בנושא נקסוס 7 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נקסוס 7
קופים בחלל

קופים בחלל (באנגלית: Space Chimps) הוא סרט הנפשה ממוחשבת בבימויו של קירק דמיקו. הסרט יצא לאקרנים ב-18 ביולי 2008. בשנת 2010 יצא לאקרנים סרט המשך בשם "קופים בחלל 2". לאחר שמדענים מאבדים את החללית שלהם, קבוצת קופים נשלחת למשימה להשיב אותה. מפקד המשימה הוא שימפנזה, וסגנו הוא קוף עצלן בעל כוונות טובות. במהלך הסרט מוצגים הקופים מבצעים את המשימה ורואים כיצד האירועים מסתבכים. בסיום הסרט נערכת חגיגה לשובם של הקופים, כאשר הקופיף העצלן הופך לגיבור, אמיץ ואחראי. הסרט קיבל ביקורות מעורבות. אתר Rotten Tomatoes נתן לסרט 44% המבוסס על 92 חוות דעת, הקונצנזוס של האתר כתב כי "האנימציה של קופים בחלל זולה, ההומור נמוך ומשחקי המילים לא משהו". מבקר הקולנוע האמריקאי רוג'ר איברט נתן לסרט סקירה חיובית של שלושה כוכבים וכתב כי "קופים בחלל זה תענוג מההתחלה עד הסוף". עיתון הניו יורק טיימס כתב כי הסרט "מצחיק". בישראל הסרט קיבל ביקורות מעורבות אך לרב חיוביות. אתר האינטרנט הרשמי של קופים בחלל (באנגלית) "קופים בחלל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קופים בחלל", באתר נטפליקס "קופים בחלל", באתר AllMovie (באנגלית) "קופים בחלל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קופים בחלל", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קופים בחלל", באתר Metacritic (באנגלית) "קופים בחלל", באתר אידיבי "קופים בחלל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קופים בחלל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "קופים בחלל", באתר Seret (בעברית) קופים בחלל (2008), במסד הנתונים והביקורות Rotten Tomatoes קופים בחלל - ביקורת מאת רוג'ר איברט, עיתון שיקגו סאן-טיימס, 17 ביולי 2008; אוחזר ב-12 בדצמבר 2008 ניל גנזילגר, ביקורת על הסרט, 18 ביולי 2008; אוחזר ב-11 בדצמבר 2008 קופים בחלל - ביקורות ודעות, במסד הנתונים והביקורות אידיבי חן חדד, עכבר העיר אונליין, קופים בחלל: רק אל תצפו לעוד שרק, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2008
גאזאנקולו

גאזאנקולו (באנגלית ובאפריקאנס: Gazankulu) הייתה בנטוסטן בדרום אפריקה שיועדה כמולדת לבני עם הצונגה. גאזאנקולו נוסדה בשטחי מחוז הטרנסוואל, כשבירתה בעיירה גיאני, וזכתה לשלטון עצמי מוגבל בשנת 1971. באותה עת מנתה אוכלוסייתה כ-955,000 איש. לאנשי הצונגה, תושבי האזור המסורתיים, הצטרפו מהגרי שנגאן מהמאה ה -19 ממה שנמצא כיום מוזמביק, והגיעו לשיאם בגל פליטים אחרון לאחר שממלכת עזה (שנשלטה על ידי מפקד שנגאן, גונגונהנה) נכבשה על ידי הפורטוגזים בשנת 1898. לגאזאנקולו הייתה אספה טריטוריאלית משנת 1962 עד 1972, אז הוקמה אספה מחוקקת. הבנטוסטן הפך לממשל עצמי רשמית בשנת 1973 וקיים בחירות באותה השנה. גאזאנקולו חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-1994 וכיום היא חלק מפרובינציית לימפופו. מדיה וקבצים בנושא גאזאנקולו בוויקישיתוף גאזאנקולו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18. "Census > 1991 > RSA > Variable Description > Person file > District code". Statistics South Africa - Nesstar WebView. Retrieved 18 August 2013. Editors of Encyclopaedia Britannica, [https://www.britannica.com/place/Gazankulu Gazankulu historical region, South Africa], ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא דרום אפריקה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוצאת ג'ון מארי

הוצאת ג'ון מארי (באנגלית: John Murray) היא הוצאת ספרים בריטית ותיקה, שנוסדה על ידי ג'ון מארי ב-1768. בין היתר יצאו לאור על ידי ההוצאה ספריהם של בנג'מין דיזראלי, הלורד ביירון, ג'יין אוסטן, הרמן מלוויל וצ'ארלס דרווין. ב-1836 החלה ההוצאה להוציא סדרת מדריכי טיולים לתיירים, במסגרת זו ראה אור ב-1847 המדריך לארץ ישראל וסוריה, המדריך המודרני הראשון לארץ ישראל. ההוצאה נוסד ב-1768 בלונדון על ידי ג'ון מארי הראשון (1745–1793), קצין צי סוחר בדימוס מאדינבורו. אחד מסופריו הבולטים היה אייזק ד'יזראלי, אביו של בנג'מין דיזראלי. בנו, ג'ון מארי השני (1778–1843), ניהל את ההוצאה מאז 1803 והפך אותה לאחת הנודעות והחשובות בבריטניה. בין סופרי ההוצאה בתקופנו נמנו ולטר סקוט, וושינגטון אירווינג ולורד ביירון. הוא אף הוציא את ספריה של ג'יין אוסטן מהרומן "אמה" ואילך. הוא העביר את משרדי ההוצאה לרחוב אלבמרל (Albemarle Street) ברובע מייפייר בלונדון, שיהיה בית מטה ההוצאה למשך 191 שנה. שם ההוצאה שהופיע על ספריו היה John Murray ,Albemarle Street. ב-1809 החל בית ההוצאה להוציא לאור את כתב העת הספרותי Quarterly Review, שראה אור עד 1967. נכדו של המייסד, ג'ון מארי השלישי (1808–1892) המשיך לנהל את ההוצאה בהצלחה כלכלית. הוא הוציא לאור את "מוצא המינים" ו"מוצא האדם" של דרווין ואת ספריו הראשונים של הרמן מלוויל. ב-1836 החל להוציא את סדרת מדריכי הטיולים "Murray's Handbooks for Travellers", הראשון בהם היה מדריך למטייל ביבשת שנועד לצעירים בריטים ב"גראנד טור" ("הטיול הגדול") שערכו באירופה A Hand-book for Travellers on the Continent‏. שם ההוצאה באותה עת היה ג'ון מארי ובנו. סר ג'ון מארי הרביעי (1851–1928) זכה במינוי מיוחד מן המלכה ויקטוריה למו"ל הרשמי של בית המלוכה הבריטי. בין השנים 1887 ו-1891 הוציא את כתב העת הספרותי Murray's Magazine בו ראו אור יצירות של תומאס הרדי, אכסל מונתה ואחרים. את ההוצאה המשיכו לנהל בני משפחת מארי, סר ג'ון מארי החמישי (1884–1967), ג'ון מארי השישי (1909–1993) וג'ון מארי השביעי (נולד ב-1941). בשנת 2002 נרכשה ההוצאה על ידי קבוצת הדליין (Headline Publishing Group), שנרכשה ב-2004 על ידי התאגיד הצרפתי לגרדר. בשנת 2005 מכר ג'ון מארי השביעי את ארכיון ההוצאה בין השנים 1768 ל-1920, ובו כתבי יד מקוריים רבים, כולל כתב היד המקורי של "מוצא המינים", לספרייה הלאומית של סקוטלנד. חלק מן הספרים שראו אור בהוצאה: הלורד ביירון, מסע הצליינות של האציל הרולד (Childe Harolde’s Pilgrimage), ‏1811 מנגינות עבריות, 1815 ג'יין אוסטן, אמה, 1816 סמואל טיילור קולרידג', קריסטבל ושירים אחרים (כולל הפואמה קובלא חאן), 1816 דייוויד ליווינגסטון, מסעות מיסיונריים, 1857 צ'ארלס דרווין, מוצא המינים, 1859 רות פראוור-ג'אבוולה, חום ואבק, 1975, זוכה פרס בוקר מדיה וקבצים בנושא הוצאת ג'ון מארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוצאת ג'ון מארי (באנגלית) אתר ההוצאה ארכיון ג'ון מארי בספריה הלאומית של סקוטלנד ארכיון ה-QR רשימת מדריכי הטיולים בוויקיפדיה באנגלית כתבה בנושא, BBC, Stars back literary archive plans 24 באפריל 2007
קוואנדבלה

קוואנדבלה (באנגלית ובאפריקאנס: KwaNdebele) הייתה בנטוסטן בדרום אפריקה אשר יועדה על ידי שלטון האפרטהייד למולדת חצי עצמאית עבור בני עם המטבלה. היא נוצרה כאשר קנתה ממשלת דרום אפריקה 17 חוות בבעלות לבנים בלב פרובינציית טרנסוואל, לא הרחק מיוהנסבורג ופרטוריה והקימה בהם ממשלה. המולדת זכתה לאוטונומיה מוגבלת בשנת 1981 והעיירה סיאבוסווה שימשה כבירתה. ב-1986 הועברה הבירה לקוואמלאנגה. קוואנדבלה חזרה לשלטון דרום אפריקאי ב-26 באפריל 1994. מדיה וקבצים בנושא קוואנדבלה בוויקישיתוף קוואנדבלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Sally Frankental; Owen Sichone (2005-01-01). South Africa's Diverse Peoples: A Reference Sourcebook. ABC-CLIO. p. 187. ISBN 978-1-57607-674-3. Retrieved 2013-09-18. "Census > 1991 > RSA > Variable Description > Person file > District code". Statistics South Africa - Nesstar WebView. Retrieved 18 August 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יקירנט

יקירנט הוא רומן אימיילים בהמשכים, המתנהל כולו במרחב הווירטואלי. הוא התפרסם כסדרה יומית בערוץ יחסים של ynet בחודשים פברואר ומארס 2007. מדי יום פורסם פרק אחד, שזכה מיידית לתגובות הגולשים. את הרומן כתבו הסופרת יעל ישראל, שזה לה ספרה הרביעי, והשחקנית והאמנית הרב-תחומית נולי עומר, שזה לה ספרה הראשון. זו הייתה הפעם הראשונה שסדרה יומית כזאת התפרסמה באינטרנט בישראל. הרומן מתחיל כצ'ט רגיל, אליו נכנסת נשואה משועממת בת 39, שמתחשק לה לבדוק מה קורה באינטרנט "הזה". היא בוחרת בכינוי "נשואה שובבה" ונתקלת ברווק בן 35, המכנה את עצמו "הרואה ואינו נראה". השניים עוברים להתכתבות יומיומית באימיילים, ומהר מאוד הנשואה, רונית, משתפת את הרווק, אלון, ברגשותיה, בחלומותיה הארוטיים, אפילו ברגעים מביכים מחיי הנישואים שלה. היא רומזת רמיזות ומפלרטטת, אבל אלון לא מתמסר בקלות. בשלב מסוים אלון מתוודה בפני רונית שהוא לא סתם רווק, אלא פסיכולוג שחוקר את תרבות הצ'טים. במקום להיבהל, היא לא מאמינה לו, ומצידה מטילה פצצה: היא בעצם לא נשואה שובבה, אלא רווקה צעירה שכותבת ספר ביכורים. לטענתה, הנשואה השובבה היא בסך הכול דמות בספר שלה. אלון דורש ממנה לחזור תיכף ומיד לדמות הנשואה. הוא לא מאמין שהיא סופרת צעירה. בתמורה, רונית, שחושדת בזהותו, דורשת ממנו להתוודות גם הוא. והוא אכן מתוודה, ובגדול: הוא בעצם בכלל לא גבר, אלא בחורה בשם אלונה, או "אוליב", בפי חברותיה. כלומר, יש לנו כאן בעצם, במקום רומן אסור, התכתבות בין שתי נשים דעתניות במיטב שנותיהן, שאוהבות מאוד להשתלח במין הגברי כולו. ויש להן עוד משהו משותף – נראה שזה אקי, בעלה של הנשואה... הרקע להתרחשות הרומן הוא תל אביב רבתי: מצד אחד עולם האמנות, התקשורת, הבליינות והבוהמה שבו חיה הרווקה, ומצד שני פרבריה הבורגניים של רמת השרון המנומנמת, ערש חיה של הנשואה. במסווה של רומן קליל נבחנת בספר תרבות הרשת האכזרית, שהחריפה את ההתחזויות האנושיות עד לכדי פיצוץ בימינו. כמו כן, מעניק הרומן מבט סאטירי על החברה התל אביבית של ראשית המאה ה-21. בשנת 2004 חברו יחד ישראל ועומר, במטרה לכתוב ביחד רומן אימיילים שעלילתו מתרחשת ברשת, והוא גם יפורסם ברשת – המקום הטבעי לו מעצם עיסוקו בתרבות ההמונים שפרצה באינטרנט. המטרה הייתה כפולה: גם לחדש את מסורת הרומנים הקלילים שהתפרסמו בעיתונים במאה ה-19 (כמו הסיפורים בהמשכים של צ'ארלס דיקנס ואגר אלן פו, הרומנים למשרתות, או ספרי ה"שונד" בעיתונות היידית), ובו זמנית למקם את הז'אנר העתיק הזה במאה ה-21 ברשת, תוך שימוש בכל הכלים שמעניקה הרשת: האימיילים, הצ'טים, ההתחזויות, ועוד. ישראל ועומר כתבו את הפרקים בפינג-פונג ביניהן, כשאחת כותבת מכתב (אימייל) והאחרת משיבה עליו: תהליך מעניין בפני עצמו. הרומן ועריכתו הסתיימו בשנת 2006, ואז חיפשו לו הכותבות בית ברשת, ומצאו אותו ב-ynet . בתחילה, פורסם הרומן ב-ynet תחת הכינוי המשותף "יקירנט", בלי לחשוף את שמות הכותבות, כדי ליצור תחושת ריאליטי ולטעת בגולשים את הרושם שמדובר באימיילים אמיתיים של אנשים אמיתיים. רק כעבור שבועיים נחשף שהרומן נכתב בידי שתי הכותבות, ישראל ועומר. עצם העובדה שהגולשים סברו שמדובר בסדרת ראליטי, הביאה לתגובות רבות ו"שיגעה" את ערוץ יחסים. לפעמים, הביאו תגובות הגולשים לשינויים קלים שערכו הכותבות בפרקי הרומן, במהלך השבועות שבהם פורסם. לאחר פרסום רומן זה כסדרה בערוץ יחסים, פורסמו שם עוד שתי סדרות כאלה. כעבור שנה העלו הכותבות את הרומן בשלמותו להורדה בחינם באתר "מועדון קריאה". הרומן לקריאה חופשית, באתר פרויקט בן יהודה יקירנט ב-ynet יקירנט, כל פרקי "יקירנט" לפי הסדר, באתר ynet, 14 במרץ 2007 שרית פרקול, איפה הגבר הנכון? היקירות של "יקירנט" נחשפות, באתר ynet, 25 במרץ 2007
הסנדלים של ישו

הסנדלים של ישו היו מהחשובים שבשרידי קדושים בכנסייה הקתולית בימי הביניים. כיום הם מוצגים במנזר פרים (Prüm) שבגרמניה. הסנדלים הם שרידים של נעלי בד מקושטות מהעידן המרובינגי (המאה ה-5 עד המאה ה-8), שניתנו במתנה על ידי רומא בעידן הקרולינגי (המאה ה-7 עד המאה ה-9). חשיבותם הפוליטית נמוגה מאז ימי הביניים, אך העניין הדתי בהם עדיין קיים. על פי המסופר, קיבל אותם פפין השלישי מרומא, שסמכה את ידה על משיחתו למלך והעניקה לו אותם כעדות ממשית לתמיכתה בו. לא ברור האם מי שהעניק לו אותם בפועל היה האפיפיור זכריה שהכתיר אותו, או יורשו, סטפנוס השני, שהשלים את הכרת הוותיקן בו. פפין הרחיב את מנזר פרים במשך למעלה מ-30 שנים והפך אותו ממנזר קטן לאחד המנזרים החשובים ברחבי הממלכה, ולמנזר המועדף על בית המלוכה. כחלק מההרחבה שלו ומשיפור מעמדו, הוא תרם את הסנדלים של ישו למנזר והגדיל בכך את חשיבותו הדתית והפוליטית. באותה תקופה, החזקת שרידים כאלו הייתה חיונית כדי לצבור או לשמר מעמד של מוסד דתי. כך, במאה ה-12, במאמציה להשיג עליונות, רכשה הדיוקסיה של טריר את "הכתונת של ישו", שריד שעלה בערכו על הסנדלים. במשך 4 המאות הבאות גברה טריר על פרים במאבק השליטה והפכה למוקד עלייה לרגל מרכזי, ואילו פרים הפכה למשנית. מדיה וקבצים בנושא מנזר פרים בוויקישיתוף מאמר על הסנדלים של ישו (בגרמנית) מאמר על המנזר ועל הסנדלים (בגרמנית)
טייפקאסטינג

טייפקאסטינג (באנגלית: Typecasting), הוא הלחם של המילה "טייפ" (טיפוס) עם "קאסטינג" (ליהוק). בטלוויזיה, קולנוע ותיאטרון, טייפקאסטינג הוא התהליך שבו שחקן מסוים הופך להיות מזוהה עם דמות מסוימת; תפקיד מסוים (אחד או יותר), או, דמויות שיש להן את אותן התכונות או מגיעות מאותה קבוצה חברתית או אתנית. היו מקרים שבהם שחקן הפך לכל כך מזוהה עם תפקיד מסוים, ולפיכך היה לו קשה למצוא עבודת משחק של דמויות אחרות. לחלופין, במאי יכול לבחור ללהק שחקן בניגוד לטייפקאסט שלו; כלומר, ללהקו לתפקיד שיהיה כל כך יוצא דופן עבור אותו שחקן, על מנת ליצור אפקט דרמטי או קומי. ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רואות מכאן את כל העולם

הרומן רואות מכאן את כל העולם הוא ספרה השני של הסופרת יעל ישראל. הוא ראה אור בסדרה "הכבשה השחורה" בהוצאת הקיבוץ המאוחד/ספרי סימן קריאה, בשנת 1997. הרומן נלמד מאז שנת 1998 בחוג למגדר באוניברסיטת תל אביב, בקורס של ד"ר רוני הלפרן. רחל הגדולה ורחל הקטנה, שתיהן בנות אחת עשרה, בונות לעצמן מקום חשאי ומוגן למשחקיהן. סיפורה של שנה אחת בחייהן, בפרבר בצפון תל אביב של ראשית שנות השבעים, הופך למעקב מדוקדק אחר התהוותה של פסיכיקה נשית במקום הקונקרטי שבו היא מתהווה. שתי הרחלות (כך הן נקראות ברומן) בונות מנהרה דמיונית במקלט הבית, שם הן משחקות ומתחפשות לגיבורים ספרותיים מספרות הילדים; הן יוצרות קשר מיוחד עם השכנה, גברת קרייטרמן, קשישה ניצולת שואה שמטפלת בבתה שעדיין גרה עמה כאילו הייתה נסיכה, ובמקביל, הן מעריצות מרחוק את הבת, גברת נינה, אישה זוהרת בגיל העמידה שעובדת כדיילת אירועים על ספינת נופש של "צים", ומתייחסת לאמה כאילו הייתה משרתת. במהלך אותה שנת התבגרות אינטנסיבית, במעבר שבין גיל החביון לראשית גיל הנעורים, חובות הרחלות את ההתבגרות המינית באמצעות חקירת מיניותן ומפגש עם המין השני. בתוך כך, נבחנים הסטריאוטיפים המגדריים השגורים בחברה, ומתרסקים בזה אחר זה. רואות מכאן את כל העולם הוא רומן התבגרות עדין, החושף עולם פרטי, אינטנסיבי ופנטסטי, שאליו נמלטות הילדות ממציאות חייהן העוינת. אבל הלשון שבה כתוב הסיור המרתק הזה בתוככי הפסיכיקה הנשית הילדותית, מערבת בתוכה נקודות תצפית בלתי מתיישבות, לעיתים אפילו סותרות, החותרות תחת מראית העין של סיפור הנעורים ומגלות בו תובנות מפתיעות. בספרה גוף בלא נחת (מגדרים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2013) כותבת ד"ר רוני הלפרן במאמרה על רואות מכאן את כל העולם: "סיפורה של יעל ישראל כותב פרק בהיסטוריה המצונזרת של נשים. הוא מאיר אותו באור יקרות מבלי להיכשל ברומנטיזציה שלו. הוא מזהה בפרק המטושטש והמחוק מהזיכרון הקולקטיבי של הנשים רגעים יקרים של סירוב לפטריארכיה, של מרי ושל חלומות שמתרוממים מעל למגבלות ולתנאי המקום והזמן. אבל הוא מתעכב גם סביב הקריסה חזרה לסדר, סביב ההתרחקות האלימה של נשים זו מזו, וסביב הפרידה העצובה מעצמן ומגופן שנכפת לתוך אידיאות של תקניות. בתוך כך הרומן מציע אפשרות מסעירה של כינון עצמי חריג, הפורץ את גבולות החלוקה המגדרית הנוקשה בין 'גבר' ל'אישה'." רן יגיל, רואה וזוכרת הכול, בבלוג של רן יגיל - פורסם לראשונה בדפוס בכתב העת "עתון 77" בשנת 1998 ד"ר רוני הלפרן, הגוף הפרוץ ומסע הדמים אל הנשיות, גג 22, 2010 הרומן לקריאה חופשית, באתר פרויקט בן יהודה רואות מכאן את כל העולם בהוצאת קיבוץ המאוחד (אורכב 19.06.2020 בארכיון Wayback Machine) רוני הלפרן, גוף בלא נחת, הוצאת הקיבוץ המאוחד
ג'ון הרטסון

ג'ון הרטסון (באנגלית: John Hartson; נולד ב-5 באפריל 1975) הוא כדורגלן עבר ולשי, אשר שיחק כחלוץ. להרטסון יותר מ-50 הופעות בנבחרתו הלאומית, נבחרת ויילס. הארטסון החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת לוטון טאון בשנת 1992, ועוד בטרם מלאו לו 20 עבר תמורת 2.5 מיליון ליש"ט לקבוצת ארסנל. לאחר שנתיים במדי ארסנל עבר לשחק במדי וסטהאם יונייטד עם הקשר הישראלי אייל ברקוביץ'. לשניים ארעה תקרית מפורסמת, בה תועד הרטסון במצלמות הטלוויזיה כשהוא בועט בפניו של ברקוביץ' במהלך אימון הקבוצה. בינואר 1999 עבר הארטסון לוימבלדון תמורת 7.5 מיליון ליש"ט, והיה לרכש היקר ביותר בתולדות המועדון. עם וימבלדון נשר הארטסון לליגת המשנה האנגלית בתום עונת 1999/2000, ובינואר 2001 עבר אל קובנטרי סיטי עד לסיום העונה. באוגוסט 2001 הצטרף הארטסון לקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית. הוא שיחק בסלטיק במשך חמש עונות, לאחריהן עבר לוסט ברומיץ' אלביון, ובשנת 2008 פרש ממשחק פעיל. מדיה וקבצים בנושא ג'ון הרטסון בוויקישיתוף ג'ון הרטסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון הרטסון, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ון הרטסון, באתר Transfermarkt ג'ון הרטסון, באתר Soccerway ג'ון הרטסון, באתר BDFutbol ג'ון הרטסון, באתר WorldFootball.net ג'ון הרטסון, באתר National Football Teams ג'ון הרטסון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Dons swoop for Hartson באתר BBC News ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרייג בלאמי

קרייג דאגלס בלאמי (אנגלית: Craig Douglas Bellamy; נולד ב-13 ביולי 1979) הוא כדורגלן עבר ולשי. בלאמי היה שחקן סגל גם במדי נבחרת ויילס. הוא שיחק בעבר בליברפול, אליה עבר מבלקברן רוברס בקיץ 2006. אל בלקברן הגיע מן המועדון הסקוטי סלטיק ולפניו שיחק במועדון האנגלי ניוקאסל יונייטד. בשנת 2002 הוא זכה בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית כאשר שיחק במדי ניוקאסל. ב-2007 עבר לווסטהאם יונייטד, ובינואר 2009 עזב אותה ועבר למנצ'סטר סיטי. ב-17 באוגוסט 2010 הושאל בלאמי לקארדיף סיטי מהעיר קארדיף, בה נולד. באוגוסט 2011 חזר לקדנציה נוספת בליברפול וב-2012 חזר שוב לקארדיף סיטי, בה סיים את הקריירה. ב-22 במאי 2014 הודיע בלאמי על פרישה ממשחק פעיל. מדיה וקבצים בנושא קרייג בלאמי בוויקישיתוף קרייג בלאמי, באתר Transfermarkt קרייג בלאמי, באתר Soccerway קרייג בלאמי, באתר BDFutbol קרייג בלאמי, באתר WorldFootball.net קרייג בלאמי, באתר National Football Teams קרייג בלאמי, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt קרייג בלאמי הודיע על פרישה מכדורגל, באתר וואלה, 22 במאי 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיליפ קוקו

פיליפ ג'ון-ויליאם קוֹקוּ (בהולנדית: Phillip John-William Cocu; נולד באיינדהובן, 29 באוקטובר 1970) הוא כדורגלן עבר הולנדי ומאמן כדורגל, המאמן את קבוצת ויטסה ארנהם. קוקו היה שחקן בסגל נבחרת הולנד בה שיחק מ-1996 עד 2006. התחיל את הקריירה בא.ז. אלקמאר, כשהיה בן 18. בהמשך הקריירה שיחק גם בפ.ס.וו. איינדהובן. בין 1998 לבין 2004 שיחק בברצלונה. בברצלונה נפצע והחמיץ עונה וחצי לאחר היתקלות ברגלו של חבייר זאנטי מאינטר מילאנו. ב-2004 חזר לאיינדהובן, וב-2007 עבר לעונה בודדת לאל-ג'זירה. ב-13 במאי 2013 חתם על חוזה ל-4 שנים כמאמן פ.ס.וו. איינדהובן. כמאמן איינדהובן זכה קוקו ב-3 אליפויות. ביוני 2018 מונה למאמן פנרבחצ'ה מהליגה הטורקית. ב-28 באוקטובר פוטר מהקבוצה עקב הידרדרותה לתחתית הליגה. ב-5 ביולי 2019 מונה קוקו למאמנה של דרבי קאונטי מליגת המשנה באנגליה. ב-14 בנובמבר 2020 פוטר מתפקידו לאחר ניצחון אחד ב-11 משחקי ליגה. בספטמבר 2022 מונה למאמנה של ויטסה ארנהם. מדיה וקבצים בנושא פיליפ קוקו בוויקישיתוף פיליפ קוקו, באתר Transfermarkt פיליפ קוקו, באתר BDFutbol פיליפ קוקו, באתר WorldFootball.net פיליפ קוקו, באתר National Football Teams פיליפ קוקו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא הולנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבי הנינג'ה (פירושונים)

צבי הנינג'ה היא קבוצה בדיונית של צבים מוטאנטים, גיבורי-על המופיעים בחוברות קומיקס שונות, החל במאי 1984. לאחר הצלחת הקומיקס, פותח זיכיון שלם על הקבוצה. האם התכוונתם ל... סדרות טלוויזיה: צבי הנינג'ה (סדרת טלוויזיה, 1987) – סדרת האנימציה הראשונה צבי הנינג'ה - הדור הבא – סדרת לייב אקשן אשר ממשיכה את מאורעות טרילוגיית הסרטים המקורית צבי הנינג'ה (2003) – סדרת האנימציה השנייה צבי הנינג'ה (2012) – סדרת האנימציה השלישית סרטי קולנוע: צבי הנינג'ה (סרט, 1990) – הראשון בטרילוגיית הסרטים המקורית צבי הנינג'ה 2: סודו של הריר – השני בטרילוגיית הסרטים המקורית צבי הנינג'ה 3 – השלישי בטרילוגיית הסרטים המקורית צבי הנינג'ה (סרט, 2007) – אתחול לטרילוגיית הסרטים המקורית באנימציה ממוחשבת צבי הנינג'ה (סרט, 2014) – סרט האתחול ליקום הקולנועי של צבי הנינג'ה, שיצא ב-2014 הרצות קומיקס: צבי הנינג'ה (מיראז' סטודיו) – הרצת הקומיקס המקורית, שיצאה לאור מ-1984 ועד 2010 צבי הנינג'ה (IDW Publishing) – הרצת הקומיקס המחודשת, שיוצאת לאור מ-2011
בולס

האם התכוונתם ל... אריק לואי בולס – איש צבא בריטי ששירת בארץ ישראל לואי ג'ין בולס – גנרל בריטי פול בולס – סופר, מלחין ומתרגם אמריקאי פיטר בולס – שחקן אנגלי קמילה פרקר בולס – אשתו של הנסיך צ'ארלס שיקגו בולס – קבוצת כדורסל אמריקאית בול
כנימות מגן

כנימות מגן (שם מדעי: Coccoidea) היא על-משפחה של חרקים בסדרת הפשפשאים. קבוצה זאת כוללת כ-8,000 מינים הנמנים עם 48 משפחות. בישראל מצויות 13 משפחות של כנימות מגן והן מונות כ–200 מינים. כל כנימות המגן ניזונות מצמחים והן נפוצות באזורים הטרופיים, הסוב-טרופיים והממוזגים של העולם, בערך בין קוי רוחב 45° צפון ל-45° דרום. מרבית המינים, כ-98%, עדיין קיימים, אך ידועים מינים אשר תוארו אך ורק כמאובנים, וגילם בין 3 מיליון ל-40 מיליון שנה. הכנימות ניזונות מן הצמח באמצעות גפי פה מוצצים (חדק) אותם הן מחדירות אל צינורות ההובלה של הצמחים או אל תוכן תאי הצמח. הכנימות השונות, בהתאם, מתפתחות בעיקר על צמחים חשופי זרע (אצטרובלניים, שרביטנאים) ומכוסי זרע אך קיימים מינים אשר מתפתחים על שרכים. קיימים הבדלים גדולים בגודל הגוף של כנימות השייכות למשפחות השונות. אורכו של הגוף נע בין 1 ל-2 מ"מ בכנימות הממוגנות (Diaspididae) ועד ל-30 מ"מ במינים של משפחת האיצריות (Margarodidae). בכנימות דו-הוריות קיימת דו-צורתיות מינית בולטת מאוד בין הזכרים והנקבות. גופה של נקבה בוגרת דמוי שק מוארך או מעוגל, היא חסרת כנפיים, מצוידת בגפי פה, ומתפתחת בדרך של גלגול חסר. הזכר הבוגר קטן מן הנקבה, בעל זוג אחד של כנפיים (הכנפיים האחוריות הפכו לבוכניים בדומה לסדרת הזבובאים), והוא עובר גלגול מלא בהתפתחותו. הזכר הבוגר חסר גפי פה, איננו ניזון, והוא חי מספר שעות עד שלושה ימים, במהלכם הוא מפרה את הנקבה. מחזור החיים של כנימת מגן מתחיל בדרגת הזחלן אשר בוקע מביצה שהוטלה על ידי הנקבה. כאשר מוצא הזחלן צמח פונדקאי מתאים הוא מחדיר אליו את גפי הפה, מתחיל למצוץ את מוהל הצמח, ובאתר זה ישלים את התפתחותו. מחזור החיים של הנקבה כולל 2 עד 4 דרגות זחל (בהתאם למשפחה), ואילו התפתחות הזכר כוללת 2 דרגות זחל, טרום-גולם, גולם וזכר בוגר. הקבוצה של כנימות מגן כוללת כ-300 מינים הנחשבים למזיקים קשים מאוד בגידולים חקלאיים באזורים שונים של העולם ובהם: "קמחית ההדר", "איצריית ההדרים", "כנימה אדומה", "כנימה שחורה" (המזיקות בהדרים); "קמחית קנה סוכר" הפוגעת בקני סוכר; "קמחית הגפן" בענבים; "כנימת סאן חוזה" בעצי פרי ורדניים; "קמחית האננס" פוגעת קשה במטעי אננס בכל אזורי הגידול שלו; מינים שונים של "מאטסוקוקוס" הם מזיקים קטלניים ביערות של עצי אורן. קיימים מספר מינים של כנימות מגן הנחשבים לחרקים מועילים ובעלי ערך כלכלי לאדם. מגופן של נקבות בוגרות במשפחות שונות מפיקים צבע אדום המשמש לצביעה בתעשיית מזון, לצביעת בדים וצמר ולהכנת חמרי-צבע לציור. לפי המסורת, תולעת השני המוזכרת בתנ"ך, היא מין של משפחת הכרמיליים. כנימת קוצ'יניל ממשפחת Dactylopiidae מתפתחת אך ורק על מינים של צבר במרכז ודרום אמריקה, ומכינים ממנה צבע אדום. כנימת אררט (Porphyrophora hamelii) גדלה על שורשים של מיני דגניים בארמניה ואסיה המרכזית וגם היא שימשה ומשמשת להכנת צבע אדום. Aclerdidae Asterolecaniidae Cerococcidae כנימות רכות Coccidae כנימות ממוגנות Diaspididae Eriococcidae Halimococcidae Lecanodiaspididae כרמיליים Kermesidae איצריות Margarodidae Micrococcidae Phoenicococcidae קמחיתיים Pseudococcidae כנימות מגן, באתר ITIS (באנגלית) כנימות מגן, באתר NCBI (באנגלית) כנימות מגן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כנימות מגן, באתר GBIF (באנגלית) כנימות מגן, דף שער בספרייה הלאומית ScaleNet מאגר נתונים של כנימות מגן של העולם פורום מידע על כנימות מגן באתר מנהל המחקר החקלאי, מרכז וולקני, בית דגן
ריקטור

ריקטור (באנגלית: Rictor) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס פקטור חקירות ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת X-Factor #17 מיוני 1987, ונוצרה על ידי הכותבת לואיז סימונסון והמאייר וולטר סימונסון. ריקטור הוא האלטר אגו של חוליו אסטבן "ריק" ריקטר, מוטאנט בעל כוחות סייסמיים וחבר מייסד של קבוצות אקס פורס ואקס-טרמינייטורז. ריקטור הוצג בהרצה הראשונה של קבוצת אקס פקטור, אך זכה להתפתחות בסדרת אקס פורס של פביאן ניצ'זה. ריקטור הוא הומוסקסואל דבר שהתבטא בנשיקה עם חברו של ריקטור לקבוצת האקס פקטור, שאטרסטאר, בחוברת X-Factor Vol.3 #45 מאוגוסט 2009. ריקטור איבד את כוחו באירוע "בית אם" מ-2005, אך הצטרף לקבוצת אקס פקטור חקירות גם ללא כוחותיו, ששוחזרו על ידי מכשפת השני ב-Avengers: The Children's Crusade #6 מאוגוסט 2011. את דמותו של ריקטור בסרט הלייב אקשן "לוגאן" מגלם השחקן ג'ייסון גנאו. בגרסה זו, ריקטור הוא נער בגיל ההתבגרות אשר נוצר בפרויקט "X-23" של המדען זנדר רייס במעבדות "טרנסיג'ן" כתוצאה מתרומת דם ושתלי DNA של דומיניק פטראקיס. הוא בורח עם נערים נוספים לגבול מקסיקו במטרה להסתתר מהרודפים אותו, ומתעמת עם הקיבורג דונלד פירס בניסיונו להגן על הילדה לורה קיני ואביה לוגאן. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.