מיכל סנונית

מיכל סנונית (נולדה ב-1940) היא משוררת, סופרת לילדים, ועיתונאית ישראלית. מיכל סנונית נולדה וגדלה בקיבוץ עין החורש שבעמק חפר. אביה, ממשפחת לרנר - יהלומנים אמידים מאנטוורפן ואמה, גם היא יוצאת בלגיה, היו ממייסדי הקיבוץ. בנערותה עבדה כרועת צאן בקיבוץ. לאחר שירותה הצבאי חזרה לקיבוץ והחלה ללמוד ספרות ותיאטרון. סנונית החלה את כתיבתה כבר בגיל צעיר, והוריה שמרו מחברות שירים וסיפורים שלה, כבר מכיתה ג', לאחר שסיימה את לימודיה, עבדה כעיתונאית בעיתון "על המשמר", במסגרתו ניהלה ראיונות וערכה את נושאי התרבות, ובמשך כארבע שנים ערכה את המוסף השבועי שלו "חותם". במשך שנים רבות עבדה סנונית במסגרת "אמנות לעם", מרצה ומשוחחת עם ילדים ותלמידים בכל הארץ בנושאי ספרות. היא כתבה 12 ספרי שירה לקוראים מבוגרים, שזכו להצלחה רבה, וספרים רבים לילדים, בהם עבדה עם מיטב המאיירים. ספריה לילדים זכו לתפוצה רבה. בשנת 2021 קיבצה 500 שירים מפרי עטה במשך כ-55 שנים בספרה "שירת מיכל - כל השירים" ערך מורחב – ציפור הנפש (ספר) בשנת 1985, בזמן שהותה באיטליה, כתבה סנונית את הספר "ציפור הנפש". במקור נכתב הספר לילדים, ועד מהרה תורגם לעשרות שפות, הפך לרב-מכר בינלאומי וזכה בפרסים רבים. בישראל נמכר הספר בכ-100 אלף עותקים תוך פחות משנתיים. בשנת 1986 הוא עובד להצגה על ידי דניאלה מיכאלי, רחל שיין ארגמן ומיכל ורד, הן גם הפיקו לאחר מכן קלטת וידאו של ההצגה, שיצאה ב-1991. בינואר 1988 יצא אלבום של יוסי בנאי ונורית גלרון המבוסס על הספר, הכולל שירים שהולחנו על ידי אילן וירצברג ויוני רכטר וקטעי קריינות של יוסי בנאי. בשנת 1993 זכה הספר במקום הראשון בעולם בתחרות לספרי ילדים. בשנת 2004 הופקה סדרת אנימציה על פי הספר. בשנת 2009 עלה שוב כמחזה בפסטיבל ישראל, שזכה לביקורות אוהדות. "תחת עץ האהבה" (לחן: אילן וירצברג, ביצוע: נורית גלרון ויוסי בנאי), "בסוף כל הדרכים" (לחן: דרורה חבקין, ביצוע: הפרברים), "כשנגעת בי" (לחן: יסמין אבן, ביצוע: יסמין אבן וסימה לוי דוכין). בשנת 2008 עובד ספרה "ירמיאו החתול" ליצירה מוזיקלית שהלחין אייל באט וביצעה התזמורת הקאמרית הישראלית. 1993, מקום ראשון בעולם בתחרות לספרות ילדים, על ספרה "ציפור הנפש" 2005, פרס ראש הממשלה פרס קרן יהושע רבינוביץ לאומנויות תל אביב 2014, "פרס רנה לי" לזכרה של המשוררת, הפרוזאיקונית והחוקרת פרופסור רנה לי, בחסות איגוד כללי של סופרים בישראל. דודה מצד אביה נספה בשואה, ואביה הקפיד לשמור על שם משפחתם לרנר, לזכרו, למרות הבקשה לעברות השם באותם ימים בארץ סנונית הייתה חברה בעין החורש כ-20 שנה. נישאה ליהודה סנונית (הנדסאי בניין), שהיה ילד חוץ בקיבוץ שלה, ולהם 7 נכדים משלושת ילדיהם: השחיין ושחקן הכדורמים טל סנונית, לליב, מנכ"לית הקרן לפיתוח לוד, ותמר פורר-סנונית, שופטת לענייני משפחה נישאה נישואים שניים לצבי אל-פלג, עד לפטירתו ב-2015. אחותה היא העיתונאית ניבה לניר. מתגוררת בתל אביב. עיניים בראי (1966) זהר שובב (1969) – סיפור פיוטי על ילד שאהב להתפאר ולהציק לחיות, עד שלמד לקח. שירים ואוהבים (1969) אישביש (1969) – מעשה באדם שביקש לשווא לעשות המון דברים יפים, עד שרצונו העז גבר על כל מכשול. מה יש לי לעשות (1970. פרס אסתר רבינוביץ') שירים למי שאוהבים (1972) שפתיים לעשות דבש (1973) יואש ראש קש (1975) אני ויואב מטיילים עכשיו (1976) טל ומיה וכל החבריה (1977) – קובצי שירה לילדים. פנטזיה קיבוצית (1980) יורם והגור הקטן (1981) – סיפור מצולם. בקצה הגוף (1984) ציפור הנפש (1985) – מעשה בציפור המסמלת את נפשו של האדם. הסוד של אבשלום (1987) אדם והפרח (1988) - מעשה באדם שנקשר לפרח שצמח בגינתו שמודיע לו שהגיע זמנו ללכת. מי מפחד משירים רומנטיים? (1988) איילת השחר (1988) - מעשה בנערה מסתורית בעלת כוכבים בתור עיניים שאינה מסוגלת להביט על עצמה ומחפשת דרך שבה תוכל לעשות זאת. דרך הלב (1988) נגיעה (1990) מסיבה משפחתית (1992) בא והולך (1992) איש עם כובע על הגובה (1994) תום כבר לא לבד (1995) כשאמא ואני (1996) שלום גן, אני כאן (1998) לי אור (1999) בוא וחבק אותי (2000) יד ביד עם אלוהים (2000) תגיד לי שאתה... תגידי לי שאת... (2004) כמה דב בבית (2004) שירה נוסעת העירה (2006) שירת הלב (2007) ירמיאו החתול (2008) שאהבה נפשי (2009) דניאל וסודות הים (2010) יחזקאל הצב, מודן, (2011) גלי והמפלצת המעופפת, מודן, (2013) אני אומרת זאת מאהבה, מודן, (2015) ערש חלב ודבש, מודן, (2017) שירת מיכל, מודן, (2021) - כל השירים מיכל סנונית, ברשת החברתית פייסבוק מיכל סנונית, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל רשימת הפרסומים של מיכל סנונית, בקטלוג הספרייה הלאומית מיכל סנונית, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) מיכל סנונית, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מיכל סנונית, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" מיכל סנונית, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" מילים לשירים של מיכל סנונית, באתר "שירונט" מרב יודילוביץ', ציפור הנפש ממשיכה לעוף, באתר ynet, 16 בספטמבר 2008 מה עושות האיילות אצל מיכל סנונית?, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008 בועז כהן, ‏חושפת את ציפור הנפש, באתר גלובס, 27 באפריל 2009 עמיחי שלו, חדר הנפש של מיכל סנונית, ראיון, באתר ynet, 13 בפברואר 2010 מיכל סנונית באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, באתר של נילי דגן רותי זוארץ, ‏מיכל סנונית מחברת “ציפור הנפש": "החברה הקיבוצית - פנאטית", באתר מעריב אונליין, 2 ביולי 2017 זיוה שמיר, כולו רצוף אהבה- על "מרוב אהבה – מבחר שירי אהבה" (2023), אתר מב"ע, אוקטובר 2023 מיכל סנונית, באתר library.osu.edu סמדר שיר, מיכל סנונית: "הוצאת הספרים לא רצתה בהתחלה את 'ציפור הנפש'", באתר ynet, 21 באוקטובר 2021 שירת מיכל - מיכל סנונית מיה סלע, לאחר מכירת 120 אלף עותקים, "ציפור הנפש" ייצא בבריטניה במהדורה מיוחדת, באתר הארץ, 20 בינואר 2010 דב אלפון, מדפיסים בלבד, כותרת ראשית, 7 במאי 1987 יוסי עוזרד, הצגה - ציפורה נחמדת, חדשות, 30 בדצמבר 1986 רחל שיין ארגמן, הצגת ה־200 - ציפור הנפש, גם אמריקה רוצה, חדשות, 25 בדצמבר 1988 חגי לוי, "ציפור הנפש" מכה שלישית, חדשות, 12 באוגוסט 1991 תקליט בעבודה, חדשות, 11 בדצמבר 1987 ענת באלינט, סדרת אנימציה ישראלית לפי "ציפור הנפש" נמכרה לשידור בארה"ב, באתר הארץ, 3 בינואר 2004 תמר רותם, הכי נוח עם ילדים: מיכל סנונית ו"ציפור הנפש" בפסטיבל ישראל, באתר הארץ, 17 במאי 2009 נורית אסיאג, עכבר העיר תל אביב, ציפור הנפש: הצגה מושלמת לאוהבי הספר, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2009 אורון שמיר, עכבר העיר, ירמיאו החתול - קונצרט, באתר הארץ הבלש הפרטי של ניבה, "העולם הזה", גיליון 1999 מ-24 בדצמבר 1975, עמוד 29 ירון פריד, 'בשבי הנחמדות' - איילת השחר ואדם והפרח, מאת מיכל סנונית, כותרת ראשית, 9 במרץ 1988 מיכאל דק, 'עוד להיט' - "דרך הלב" מאת מיכל סנונית, כותרת ראשית, 23 בנובמבר 1988 קובי ניב, ‏הצילו את יערות הגשם, באתר גלובס, 13 באוגוסט 2007 רן יגיל, סיפור אחד ודי: אושר בסוסלנד, באתר nrg‏, 18 בינואר 2010 עפרה בנג'ו, "אני אומרת זאת מאהבה": שירה קלאסית במיטבה, באתר הארץ, 1 ביוני 2015 יותם ראובני, "ערש חלב ודבש": בין הפשוט לפשטני, באתר הארץ, 24 ביולי 2017