laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאדאם ד'אוטלינגר

מאדאם ד'אוטלינגר או הברונית ד'אוטלינגר הוא כינויה של אישה שנחשבה לאחת מסוכניו של נפוליאון. השמועות סיפרו כי היה לה חלק בהפלתו של הדוכס מאנייה, ובריגול אחרי מלך שוודיה במהלך שהותו בגרמניה. בין השנים 1803 - 1805, שהה מלך שוודיה, גוסטב הרביעי אדולף בגרמניה, שם התגורר עם משפחת רעייתו בקרלסרוהה, בירת דוכסות באדן. מטרתו הייתה לשהות בסביבה בה משפחתו תהיה מוגנת יותר, אך גם להכיר מקרוב את הפוליטיקה הגבוהה ולהיות קרוב יותר לגבול הצרפתי, לבחון את צעדיה של צרפת ולנסות לנהל משא ומתן עם המלוכנים הצרפתים הגולים ועם בני משפחת בורבון. בתקופה זו, התמלאה העיר במרגלים צרפתים שהקיפו את המלך, אך כנראה שהמוצלחת ביותר הייתה ד'אוטלינגר. השמועות סיפרו כי היה לה חלק בנפילתו של הדוכס מאנייה, שהוצא להורג על ידי נפוליאון בשנת 1804 וכי היא הייתה בשירותו של שארל-מוריס דה טלראן. בזכות יכולתה המפותחת להקסים אנשים, היא יצרה קשר עם שרלוט לואיז דה רוהן, אשר נישאה בחשאי לאנייה, והציגה את עצמה בפניה כמעריצה של הדוכס. עם הגעתה של ד'אוטלינגר לקרלסרוהה, כתבה הרוזנת השוודית קרוליין לוונהאופט, שהתגוררה אז בשטרסבורג, לחברתה הרוזנת גילדנשטול : "בקרוב תראי את הגעתה לקרלסרוהה של ברונית ד'אוטלינגר מסוימת, אדיבה ושנונה במידה רבה. היא תשמח את כולכם; היא תעריך את הספרות ואת האמנויות היפות כמו הרוזנת אוקסנסטירנה; היא תדבר איתך על אופנה ועניינים אחרים; היא תסובב ביופיה את ראשי אנשיך; אך היזהרו ממנה! ההנחה היא שהיא כלי בידי הדרגים הגבוהים ביותר של המשטרה. היא מסוכנת." למרות האזהרות סביב הגעתה לקרלסרוהה, ד'אוטלינגר הצליחה לצבור פופולריות רבה בקרב החברה הגבוהה בעיר. השמועות אודותיה סיפרו כי ניהלה מערכת יחסים עם הדוכס שנרצח, והיא אכן הציגה את עצמה כצרפתייה מלוכנית גולה, מוכת יגון עקב מותו של אהובה אנייה, שאף הופיעה בפני הרוזנת גילדנסטולפה לבושה בבגדי אבל. המלך השוודי רחש אהדה גלויה לאנייה, וזעם מאד על פשעו של נפוליאון כלפיו, כך שמי שנחזתה להיות אהובתו המתאבלת זכתה בקלות בקרבתו. היא תוארה כיפהפייה שנונה בעלת קסם רב, וכן כבעלת ממון אותו הוציאה בראוותנות. היא אירחה קבלות פנים של האצולה, בהן הופיעה בשירת המנגינה האהובה על הדוכס מאנייה תוך כדי נגינה בנבל, כשהיא מציגה את עצמה כמלוכנית ששמרה על נאמנותה במשך כל הזמן. היא נפגשה עם המלך השוודי ועם המזכירים המלכותיים, גוסטב לאגרבילקה וקרל ארון ארנגרנט, ושני האחרונים התאהבו בה נואשות. כך עלה בידה להשיג את מסמכי המלך שפירטו את תוכניותיו בנוגע לנפוליאון, אותם העבירה לפריז. הפעם האחרונה בה נראתה הייתה בפריז בשנת 1815, על ידי האציל השוודי דה לה גרדי. הימצאותה שם תומכת במידת מה בחשדות נגדה. וילהלמינה סטאלברג (in Swedish)</link> : Anteqningar om Svenska kvinnor (הערות על נשים שוודיות) ברנט פון שינקל (in Swedish)</link> : Minnen Ur Sveriges Nyare Historia (זכרונות מההיסטוריה המוקדמת של שוודיה)
מירה מוראטי

מירה מוראטי (באנגלית: Mira Murati; נולדה ב-16 בדצמבר 1988) היא מהנדסת ומנהלת עסקים אמריקאית, ילידת אלבניה. מוראטי שימשה בין היתר כמנהלת הטכנולוגיה הראשית של OpenAI, חברת מחקר הבינה המלאכותית המפתחת את ChatGPT ומוצרי בינה מלאכותית. ב-17 בנובמבר 2023, מונתה למנכ"לית זמנית של החברה. מוראטי נולדה ב-16 בדצמבר 1988 בוולורה, אלבניה. בגיל 16 עברה לבית ספר Pearson United World College of the Pacific בונקובר קנדה וסיימה את לימודיה ב 2005. בשנת 2012 סיימה תואר ראשון בבית הספר להנדסה תאיר בדארטמות' קולג' בהנדסת מכונות. בשנת 2011 החלה מוראטי את דרכה כמתמחה בגולדמן זקס, ובשנת 2012 עד 2013 עבדה ב-Zodiac Aerospace. לאחר מכן עבדה שלוש שנים בטסלה לפני שהצטרפה למג'יק ליפ. בשנת 2018 הצטרפה ל-OpenAI, ובשלב מסוים הפכה למנהלת הטכנולוגיה הראשית שלה, שם היא מובילה את עבודת החברה על ChatGPT,‏ DALL-E ו-Codex. תחומי האחריות שלה כוללים פיקוח על צוותי המחקר, המוצר והבטיחות של החברה. בספטמבר 2024 הודיעה מוראטי כי היא עוזבת את OpenAI. היא תומכת ברגולציה של AI. סם אלטמן אתיקה של בינה מלאכותית Mickle, Tripp; Metz, Cade (2023-11-17). "Meet Mira Murati, the Engineer Now Leading OpenAI". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-11-18. "Mira Murati: The Friendly Face Heading Up Tech For ChatGPT". Forbes India (באנגלית). נבדק ב-2023-07-03. Morris, Chris (2023). "OpenAI's Mira Murati". Fast Company. ארכיון מ-6 במרץ 2023. נבדק ב-3 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Mira Murati, CTO of ChatGPT company OpenAI has a 'warning'". The Times of India. 2023-02-10. ISSN 0971-8257. ארכיון מ-2023-03-07. נבדק ב-2023-03-07. Barath, Harini (2023). "ChatGPT Gets Dartmouth Talking". Dartmouth College (באנגלית). ארכיון מ-2023-03-07. נבדק ב-2023-03-07. Murgia, Madhumita (2023-06-18). "OpenAI's Mira Murati: the woman charged with pushing generative AI into the real world". Financial Times. נבדק ב-2023-07-04. "Insider Q&A: OpenAI CTO Mira Murati on shepherding ChatGPT". AP NEWS (באנגלית). 2023-04-24. נבדק ב-2023-04-26. לבד בצמרת: בכירה נוספת בחברת הענק עוזבת, באתר mako, ‏2024-09-26 מירה מוראטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מירה מוראטי, ברשת החברתית LinkedIn ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מירה מוראטי".
דויטשר

האם התכוונתם ל... איזאק דויטשר – סופר יהודי מרקסיסטי גי דויטשר – פיזיקאי ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב גיא דויטשר – בלשן ישראלי עלמה דויטשר – מוזיקאית בריטית, בתו של הבלשן גיא דויטשר פריץ דויטשר – אתלט אוסטרי-יהודי דויטש
ז'אק דה מנשה

ז'אק דה מנשה (באנגלית: Jacques de Menasce;‏ 19 באוגוסט 1905 – 28 בינואר 1960) היה מלחין, פסנתרן ומבקר מוזיקה אמריקאי ממוצא אוסטרי. ז'אק דה מנשה נולד בבאד אישל, אז בחלק של דוברי הגרמנית בהאימפריה האוסטרו-הונגרית, למשפחה יהודית עם שורשים במצרים, שם צברו עושר רב כסוחרים ובנקאים ומילאו תפקידים בולטים בקהילה היהודית, שהתרכזה באלכסנדריה. הסופר הקתולי ז'אן דה מנשה הוא גם נצר למשפחה זו, ז'אן היה בן דודו הראשון של אביו של המלחין, אנרי דה מנשה. אוסקר קוקושקה צייר את דיוקנו של ז'אק דה מנשה, כאשר היה ילד. בצעירותו הוא למד באקדמיה למוזיקה של וינה אצל מורים שכללו את יוזף מרקס, פול פיסק ואמיל פון סאואר, הוא גם זכה לעידוד רב על ידי אלבן ברג, שביזמתו הלחין את הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר. יצירותיו כוללות שני קונצ'רטו לפסנתר, הסונטה לוויולה ולפסנתר (מנגינות עבריות לכינור ופסנתר), ומחזורי השירים "Quatre "Chansons", "Outrenuit ו-"Pour une Princesse". ז'אק דה מנשה, באתר MusicBrainz (באנגלית) Williams, Amédée Daryl (2004). Lillian Fuchs: First Lady of the Viola. pp. 80–81. ISBN 9780595309573. Pour une princesse : cinq mélodies (Musical score, 1942) [WorldCat.org] "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2013-06-30. נבדק ב-2013-11-20. {{cite web}}: (עזרה)
פאול בהנקה

פאול בהנקה (בגרמנית: Paul Behncke‏; 13 באוגוסט 1869 – 4 בינואר 1937) היה אדמירל גרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובלט בעיקר בפיקודו על שייטת אוניות המערכה השלישית של צי הים הפתוח הגרמני במהלך קרב יוטלנד. בהנקה נולד ב-13 באוגוסט 1869 בליבק, ובגיל 14, בשנת 1883, הצטרף לצי הקיסרי הגרמני. הוא קיבל את הכשרתו הבסיסית על ספינת ההדרכה SMS ניובה. לאחר מכן שירת עד 13 באפריל 1886 בפריגטת הסיירת SMS אליזבת והועלה לדרגת אונטרלויטננט-צור-זי ב-17 באפריל. במשך שנתיים הוא הוצב על סירת התותחים SMS וולף, שהוצבה במזרח אסיה. שם הועלה בהנקה לדרגת לויטננט-צור-זי ב-18 בפברואר 1890. לאחר חזרתו הביתה, הוא הועסק כקצין משמרת ב-SMS פרינצס וילהלם עד 24 במרץ 1892. לאחר מכן הוא הועסק לזמן קצר כקצין הראשון ב-SMS ברומר ו-SMS ברמזה לפני שקיבל את הפיקוד על SMS גרמניה ב-4 באוקטובר 1892. ב-1 בנובמבר 1894 הוא הפך להיות שליש בחטיבת המספנות השנייה ולאחר מכן הגיע לפיקוד העליון של הצי. שם הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט ב-13 באפריל 1896. מאוקטובר 1897 עד 29 ביוני 1899 הוא היה באקדמיה הימית להכשרה נוספת, שהופסקה רק על ידי תפקיד של חודשיים כקצין ניווט ב-SMS המידאל. אחר כך הוא שירת כקצין תותחנות על גבי האונייה מחופת שריון SMS באיירן ואוניית המערכה SMS קייזר וילהלם השני. בהנקה בילה את שבע השנים הבאות במחלקה הצבאית של משרד הצי הקיסרי בברלין. במקביל מונה למפקד הסיירת הקלה SMS פאלקה מ-31 באוקטובר 1903 עד 3 בנובמבר 1905 ולדרגת קורבטנקפיטן ב-15 ביולי 1902. ב-12 בספטמבר 1908 הוא הועלה לדרגת קפיטן צור זי ומונה לראש המחלקה הצבאית. ב-19 בספטמבר 1909 הוא מונה למפקד אוניית המערכה SMS וטין. ב-15 בספטמבר 1910 הוא מונה למפקד אוניית המערכה דרדנוט SMS וסטפאלן. ב-1 באוקטובר 1911 הוא הפך לראש מחלקה באדמירליות של הצי וב-14 ביולי 1914 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא התנגד לתיאוריות של אדמירל אלפרד פון טירפיץ על לוחמת צוללות, ומונה לראש שייטת אוניות המערכה השלישית, שהורכבה משמונה מתשע אוניות המערכה המודרניות ביותר של הצי הגרמני (מסדרות קייזר וקניג). הוא הוביל את הספינות הללו על סיפון אוניית הדגל SMS קניג, והשתתף בקרב יוטלנד, שם נפצע קשה מרסיס פגז. ב-25 בנובמבר 1916 הועלה בהנקה לדרגת ויצה-אדמירל, ובמהלך קרב מון סאונד ב-1917 הוא מנע את נסיגת חלק מהצי הרוסי והטביע את אוניית המערכה הרוסית סלאווה. בשנת 1918, לאחר ויתור האדמירל אדוארד פון קאפלה, הוא מונה למזכיר המדינה של משרד הצי הקיסרי, תפקיד בו מילא חודש אחד בלבד לפני ששוחרר מתפקידו. בהנקה חזר לתפקידו לאחר המלחמה, במקום האדמירל אדולף פון טרוטה, ופרש מהצי ב-1924. לאחר פרישתו שימש בהנקה כנשיא החברה הגרמנית-יפנית , וב-4 בינואר 1937 הוא מת בביתו בברלין. מדיה וקבצים בנושא פאול בהנקה בוויקישיתוף פאול בהנקה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "ADMIRAL BEHNCKE, 70, OF GERMANY IS DEAD". New York Times. 5 בינואר 1937. {{cite news}}: (עזרה)
Gotta Move On (שיר של טוני ברקסטון)

"Gotta Move On" הוא שיר של הזמרת האמריקאית טוני ברקסטון. הוא נכתב והופק על ידי ברקסטון יחד עם ג'רמיה פלטון וקנת' קובי עבור אלבום האולפן העשירי שלה Spell My Name (2020), בעוד ההפקה נעשתה על ידי קובי בשם סאונדז, כאשר פול בוטין וברקסטון משמשים כמפיקים קוליים. השיר עוסק במערכת יחסים כושלת וכולל סולו גיטרה של הזמרת H.E.R.. הוא פורסם כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-24 באוגוסט 2020, והפך לשירה האחד-עשר של ברקסטון שדורג בראש במצעד שירי ה-R&B למבוגרים. "Gotta Move On" הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B למבוגרים ב-20 בפברואר 2021, והפך לשירה האחד-עשר ברקסטון ולסינגל השני מ-Spell My Name אחרי "Do It"‏ (2020) שעשה זאת, והפך אותה עם אלישה קיז לאישה היחידה שעשתה זאת. ברקסטון החזיקה בעבר בשיא משנת 1996 עד שקיז התעלתה עליה ב-2008 ושמרה על הבעלות הבלעדית על השיא עד 2021. מעבר להצלחתו במצעד שירי ה-R&B למבוגרים, "Gotta Move On" דורג במקום ה-12 במצעד ה-R&B/היפ-הופ איירפליי. ברקסטון שיתפה פעולה עם הבמאי מייק הו כדי לצלם קליפ ל-"Gotta Move On" שפורסם באינטרנט ב-23 באוקטובר 2020. בקליפ ה"קולנועי", זוג חווה הפסקה קשה במערכת היחסים שלהם. H.E.R. משתתפת בקליפ גם כן. סרטון השיר "Gotta Move On" באתר יוטיוב Toni Braxton - Gotta Move On (Audio) ft. H.E.R., נבדק ב-2023-08-18 Toni Braxton | Biography, Music & News, Billboard (באנגלית אמריקאית) Trevor Anderson, Toni Braxton Ties for Most No. 1s on Adult R&B Airplay Chart, Billboard, ‏2021-02-18 (באנגלית אמריקאית) Toni Braxton - Gotta Move On ft. H.E.R., נבדק ב-2023-08-18 Brittany Spanos, Toni Braxton Narrates Broken Relationship in 'Gotta Move On' Video, Rolling Stone, ‏2020-10-23 (באנגלית אמריקאית)
בן פליפה

בן פליפה (נולד ב-1998 במינכן) הוא שחקן קולנוע גרמני. בן פליפה נולד במינכן ב-1998. פליפה קיבל את תפקידו הראשון בסרט הקצר ג'ני שביימה לאה בקר, שהוקרן בבכורה בינואר 2017 בטקס פרס פסטיבל הסרטים מקס אופולס. בשנה שלאחר מכן הוא הופיע בחמישה פרקים של סדרת הטלוויזיה Hit and Run בתור בן. פליפה גילם את יאניק בסדרת הטלוויזיה Deadline . בסדרת הדרמה Kitz הוא גילם את הנס גסנר בשישה פרקים. פליפה קיבל תפקיד גדול יותר בסרט הדרמה של קונסטנטין הץ " Gewalten", שבו שיחק את התפקיד של לוקאס. הוא הופיע בשישה פרקים של Der Pass בשנת 2022. 2017: ג'ני (סרט קצר) 2018: Alpha Boy: Apha-Boy (סרט קצר) 2018: Hit and Run (סדרת אינטרנט/טלוויזיה, 5 פרקים) 2020: Stichtag ( (סדרת אינטרנט/טלוויזיה, 9 פרקים) 2020 הבוס (סדרת טלוויזיה, פרק אחד) 2021:Kitz (סדרת טלוויזיה, 6 פרקים) 2021: Gewalten 2021: לאהוב אותה (סדרת טלוויזיה, פרק אחד) 2022: מעבר הרים (סדרת טלוויזיה, 6 פרקים) 2022: Watzmann ermittelt (סדרת טלוויזיה, פרק אחד) 2022: SOKO שטוטגרט (סדרת טלוויזיה, פרק אחד) בן פליפה, ברשת החברתית אינסטגרם בן פליפה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ben felipe - La Strada Doells Schauspielagentur, www.lastrada-doells.com Ben Felipe - Filmmakers, www.filmmakers.eu (באנגלית)
סויוז 2 (משגר)

סויוז 2 (ברוסית:Союз-2) הוא משגר לוויינים וחלליות רב־שלבי בעל מנוע דלק נוזלי, אשר משמש את רוסיה לשיגור חלליות סויוז, לשיגור חלליות פרוגרס לתחנת החלל הבינלאומית ולשיגורים מסחריים של חברת "סטארסם". כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור וקוסמודרום פלסצק. שיגורים החלו בשנת 2004. מטרת הפיתוח היה להחליף בהדרגה משגרים מדגם סויוז U ומולניה לשיגורים לא מאוישים וסויוז FG לשיגורים מאוישים. המשגר כולל 3 שלבים. סויוז 2.1A -השימוש החל בשנת 2004. בדגם זה בוצע החלפת מערכת בקרה למערכת בקרה דיגיטילית. סויוז 2.1B - השימוש החל בשנת 2006. בנוסף להחלפת מערכת בקרה, הוחלף מנוע של השלב השני. סויוז 2.1V - השימוש החל בשנת 2013. מהווה דגם דו-שלבי מוקטן לשיגור מטען עד 2,800 ק"ג. סויוז 2 CT-A - השימוש החל משנת 2020 מותאם לשיגורים ממרכז החלל הגיאני. סויוז 2 CT-B - השימוש החל משנת 2022 מותאם לשיגורים ממרכז החלל הגיאני. לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה שיגורים ממרכז החלל הגיאני הופסקו. לשיגור משגר "סויוז 2" הותאמו כני שיגור מס' 16 ו-43 בקוסמודרום פלסצק, 1 ו-31 בקוסמודרום בייקונור. כמו כן נבנו כני שיגור חדשים בקוסמודרום ווסטוצ'ני ובמרכז החלל הגיאני. מדיה וקבצים בנושא סויוז 2 בוויקישיתוף תיאור מאתר סוכנות החלל האירופית תיאור באתר היצרן תיאור כללי תיאור המשגר (ברוסית)
מוזיאון פרנקל פרנל

מוזיאון פרנקל פרנל הוא מוזיאון לאמנות בעיר צפת שבצפון ישראל. המוזיאון נמצא בביתו לשעבר של האמן הבינלאומי הצרפתי-ישראלי יצחק פרנקל פרנל, המוכר בשמות יצחק פרנקל ואלכסנדר פרנל. המוזיאון נפתח ב-1973 על ידי פרנקל ואשתו הרביעית אילנה פרנל. המוזיאון מציג את יצירותיו של האמן. זהו המוזיאון היחיד המוקדש כולו לפרנקל פרנל. הבית שבו יושב המוזיאון שיכן לזמן קצר אקדמיה לאמנות במהלך שנות החמישים המוקדמות. פרנקל לימד בבית הספר ואף כינה עצמו "דיקן" האקדמיה. אולם בשנת 1954 עזב את צפת לפריז (למשך 6 שנים). בשנת 1973 נפתח המבנה לקהל כמוזיאון המציג את עבודותיו של פרנקל משנות ה-20 ועד שנות ה-70. המוזיאון המשיך וממשיך לאחר מותו של פרנקל פרנל ב-1981. פרנקל פרנל היה נדבך חשוב בסצנת האמנות המקומית בישראל לפני ואחרי העצמאות. פרנקל שלמד באקול דה פריז, למד באודסה בשנות העשרה לחייו ולאחר מכן באקול דה לאמנויות יפות ובאקדמיה דה לה גרנד שומייר בשנות ה-20 לחייו.עם שובו לארץ ישראל בשנות ה-20, הביא עמו טכניקות ציור ואת השפעת אסקולת פריז והציור הצרפתי (שהובילו למהפכה של ממש בארץ שעד אז האמנות בה היית תחת ההשפעה המוחלטת של בצלאל ואמנות האורינטליסטית), אותם למד בסטודיו שלו (בסיוע ההסתדרות) בין 1925–1929. סטודיו זה הין בין הגורמים שהשפיעו על מעבר מרכז הכובד של האמנות בארץ מירושלים לתל אביב. פרנקל, התגורר בצפת והיה מראשוני האמנים שהתיישבו בעיר הקודש העתיקה. הוא היה ממייסדי מושבת האמנים בצפת. המוזיאון מורכב מחצר גדולה. קירות החצר כוסו בעבר בציורי קיר (פרסקו) ובתבליטים של פרנקל. עם זאת, רק תבליט אחד שרד. הבניין שבו נמצא האמנות מקיף את החלק המערבי והצפוני של החצר. הארכיטקטורה המקומית ניכרת בכל המתחם. המוזיאון מארח מגוון יצירות אמנות של פרנקל פרנל. המוקדם ביותר משנות ה-20 ועד ימיו האחרונים של האמן ב-1981. אוסף המוזיאון מורכב ממגוון רחב של סגנונות. מאמנות מופשטת וקוביסטית משנות ה-20 ועד אקספרסיוניזם משנות ה-70. יתר על כן, במוזיאון יצירות נוספות הקשורות לעיסוקו האמנותי של פרנקל. מסקיצות של תחפושות ותפאורה עבור מחזות בולטים (בעיקר במשנות ה-30 וה40) ועד כרזות של תערוכות. אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון פרנקל פרנל "artnet Galleries: A House in Safed by Yitzhak Frenkel-Frenel from Jordan-Delhaise Gallery". web.archive.org. 2013-12-03. נבדק ב-2023-07-07. "⁨בטירת פרנקל בצפת ⁩ | ⁨דבר⁩ | 15 אוגוסט 1952 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית". www.nli.org.il. נבדק ב-2023-07-07. "Alexandre FRENEL". Bureau d’art Ecole de Paris (בצרפתית). 2019-01-02. נבדק ב-2023-07-07. "1884 | Encyclopedia of the Founders and Builders of Israel". www.tidhar.tourolib.org. נבדק ב-2023-07-07.
היכל האדמירלים

היכל האדמירלים (גרמנית: Admiralspalast) הוא מבנה תיאטרון בן 1,756 מושבים בפרידריכשטראסה ברובע מיטה בברלין, גרמניה. נפתח בשנת 1910, זהו אחד המקומות הבודדים שהשתמרו בעיר מהעידן שקדם למלחמת העולם השנייה. הבניין היה מקום בילוי וכלל במקור משטח החלקה, בית מרחץ ציבורי, מסלולי באולינג, בית קפה ובית קולנוע הפתוח יומם ולילה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הפך לתיאטרון רביו (החל במופע Drunter und drüber מאת וולטר קולו ובהמשך בהצגת אופרטות). הבניין ספג נזק קל מהפצצות במלחמת העולם השנייה, לכן הוא שימש כמשכנה של האופרה הממלכתית של ברלין עד לפתיחתו מחדש של בית האופרה הממלכתי של ברלין ב-1955. ב-21–22 באפריל 1946 התקיים בבניין כינוס של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה והמפלגה הקומוניסטית של גרמניה באזור הכיבוש הסובייטי, בו הן התאחדו למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. לאיגוד העיתונאים של גרמניה המזרחית היו משרדים בבניין מופעי הרביו והאופרטות נמשכו תחת השם "תיאטרון מוטרטפול" עד להפסקתם ב-1997. ב-11 באוגוסט 2006 נפתח התיאטרון מחדש עם "אופרה בגרוש", בבימויו של קלאוס מריה ברנדאואר. מדיה וקבצים בנושא היכל האדמירלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היכל האדמירלים היכל האדמירלים, ברשת החברתית פייסבוק היכל האדמירלים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) היכל האדמירלים, ברשת החברתית אינסטגרם היכל האדמירלים, סרטונים בערוץ היוטיוב Wilke, Jürgen, Julia Martin, Denis Fengler, and Marc Levasier. Journalisten und Journalismus in der DDR: Berufsorganisation, Westkorrespondenten, "Der schwarze Kanal". Köln: Böhlau, 2007. p. 20
בלילות (שיר של נאור אורמיה ושרית אביטן)

"בלילות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית אביטן בהשתתפות הזמר נאור אורמיה. את השיר הוציאה ב-8 בפברואר 2012 לאור חברת התקליטים Mobile1 Music, והוא נכלל כרצועה החמישית באלבום הבכורה של הזמרת, סטייל מיוחד. "בלילות" נכתב על ידי נתי דבח, והופק על ידי אריק זנטי. הוכן לו וידאו קליפ רשמי, שפורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של אביטן ביום צאת השיר. בחלקו הראשון הוא מציג את אורמיה מתהלך ברחובות בלילה, ואחר כך את אביטן יושבת בביתה. נכון ליולי 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-1.5 מיליון צפיות. שרית אביטן ונאור אורמיה - בלילות הקליפ הרשמי, יוטיוב Baleylot (feat. Naor Ormia) - Single, אפל מיוזיק
תני לי סימן (שיר של נאור אורמיה)

"תני לי סימן" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי נאור אורמיה. את השיר הוציאה ב-6 ביוני 2011 לאור חברת התקליטים Mobile1 Music, והוא נכלל כרצועה השביעית באלבום האולפן השני של הזמר, תתני קצת ממך. "תני לי סימן" נכתב והולחן על ידי אורמיה בלבד, ואילו את הפקתו המוזיקלית ביצע תמיר צור. לא הופק לו וידאו קליפ רשמי, אולם קטע אודיו שלו פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של אורמיה ביום צאת השיר. הוא מלווה לתצלום קבוע של אורמיה בעל רקע מטושטש. נכון ליולי 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-200 אלף צפיות. נאור אורמיה תני לי סימן Naor Ormia, יוטיוב
אהבה מדרגה ראשונה

אהבה מדרגה ראשונה, הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1997 בבימויו של עקיבא טבת לפי תסריט של שירלי רם עמית, עם אלון אבוטבול, חנה אזולאי הספרי ודפנה רכטר בתפקידים הראשיים. העלילה היא על חוקר משטרה שחוקר פרשת רצח של זוג שמקיים בחשאי קשר מיני מחוץ לגדר הנישואין. הופק עבור חברת ICP לערוץ 3, בהפקת "רול תקשורת" וצולם ברובו בתחנת משטרה בבית שמש. רפ"ק רזי בכור (אלון אבוטבול) הוא קצין חוקר במשטרת ישראל. הוא נשוי למאירה (דפנה רכטר), היא מרצה לקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן והם עוברים ביחד טיפולי פוריות בניסיון להוליד. חיי הנישואין שלהם הם שברירים לאור כישלון טיפולי הפוריות בגלל זרעו הלקוי של רז. רז מקבל הודעה על מציאת שתי גופות של בחורה ובחורה ב"יער בית שמש". הוא ממהר לשם ומתחיל בחקירה ביחד עם הקצין החוקר נח זמיר (אלון נוימן). במהרה מסתבר שהנרצחים הם אתי אטיאס (דפנה דקל) ואבנר רונן (גיל פרנק) מבית שמש. הם לא היו נשואים ובעלה של אתי, משה אטיאס (מיקי בן הרוש), ואשתו של אבנר, סימה רונן (לאשה שמשוני), טוענים שלא ידעו על הקשר בין שני בני הזוג אך עד מהרה מתגלה שלא דברו אמת. מפקד התחנה בבית שמש סנ"צ גדליה רביב (זאב שמשוני) לוחץ על רז וצוותו להגיע במרה לפתרון הרצח בגלל לחץ המפכ"ל ודעת הציבור בישראל. בנו של אבנר, דניאל (ערן קרייף) מנסה להתאבד ואמו סימה מתוודה כי היא ידעה על הרומן של בעלה ולכן רצחה אותם אך רז לא מאמין לה ובטוח כי היא רוצה לחפות על בנה. בבית אטיאס הוא פוגש בנאוה עבאדי (חנה אזולאי הספרי) קצינה בצה"ל שצולעת לאחר תאונת דרכים, שהייתה חברה של אתי. סימה מספרת לו כי שכרה חוקר פרטי שצילם את הזוג הבודד. רז מצליח לקבל מאשתו של החוקר, נירה (צופית גרנט) את התמונות ומסתבר לו שהזוג קיים את פגישותיו בדירתה של נאוה. המתח בין רז לגדליה גובר ונובע גם מפרשה בעבר שהם חקרו, של עציר שנדון למאסר עולם למרות שהיה לו אליבי מוצק והוא התאבד בכלא. הכתבת איילה (איילה חסון) מגיעה לתחקר את רז בנושא זה אך הוא מתחמק מתשובות. רז שקוע בעבודה והיחסים עם מאירה מתקררים. נאוה מוסרת שהסכימה לתת חדר בדירתה לזוג האוהבים וכי פעם אחת התפרץ לשם משה אטיאס והכה את אבנר. רז אוסר את משה אטיאס באשמת רצח ומפעיל עליו לחץ נפשי ופיזי ללא תועלת. גדליה מורה לשחרר אותו. לבסוף מוצאים פלסטיני בעזרת איכון הטלפון הסלולרי שלו שהיה במקום הרצח ולאחר חקירה במכות הוא מודה ו"משחזר" את הרצח. תיק החקירה נסגר אך רז משוכנע שזה לא הוא. הוא לוחץ על גדליה ואומר לו שאם יסרב, יגלה את חלקו בפרשת האסיר שהתאבד ואם יצליח הוא יפרוש מהמשטרה. גדליה נכנע ונותן לו עוד 24 שעות. רז חוקר את נאוה שאומרת לו שהיא בהריון ממנו והיא תפרסם זאת אך היא נשברת לאחר שהוא מגלה לה שהוא עקר. היא מגלה שאחרי שמשה הכה את אבנר היא התחילה לקיים יחסים עם אבנר בדירתה וכאשר אבנר חזר לאתי היא ארבה להם ורצחה אותם ביער. רז פורש ומאירה מקבלת אותו שוב בחיוך. "אהבה מדרגה ראשונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אהבה מדרגה ראשונה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
כריסטיאן פרוכטל

כריסטיאן פרוכטל (בגרמנית: Christian Früchtl; נולד ב-28 בינואר 2000 בבישופסמייס שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בקבוצת לצ'ה מהסרייה א'. פרוכטל גדל במחלקות הנוער של SV בישופסמייס, SpVgg גרון-וייס דגנדורף ובאיירן מינכן. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של באיירן מינכן. ב-7 באוגוסט 2020 הושאל פרוכטל למשך עונת 2020/2021 לנירנברג מהבונדסליגה השנייה. הוא שימש כשוער מחליף, ולא שיחק במשך כל תקופת ההשאלה. לקראת עונת 2021/2022 חזר פרוכטל לבאיירן מינכן. ב-14 במאי 2022 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 2-2 נגד וולפסבורג במסגרת המחזור ה-34 בבונדסליגה. ב-15 ביוני 2022 חתם פרוכטל באוסטריה וינה מהבונדסליגה האוסטרית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 34 הופעות ליגה. ב-25 ביוני 2024 חתם בלצ'ה. פרוכטל היה חלק מסגל נבחרת גרמניה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן פרוכטל בוויקישיתוף כריסטיאן פרוכטל, באתר Transfermarkt כריסטיאן פרוכטל, באתר Soccerway כריסטיאן פרוכטל, באתר BDFutbol כריסטיאן פרוכטל, באתר WorldFootball.net כריסטיאן פרוכטל, באתר FootballDatabase.eu כריסטיאן פרוכטל, באתר ESPN Früchtl kommt von den Bayern באתר הרשמי של נירנברג, 7 באוגוסט 2020 (בגרמנית) Bayern confirm departures of two goalkeepers באתר Bulinews, ‏ 15 ביוני 2022 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "כריסטיאן פרוכטל".
משהו אמיתי, Pt. 1

"משהו אמיתי, Pt. 1" הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר-יוצר הישראלי נאור אורמיה. את האלבום הוציאה ב-5 במרץ 2020 חברת התקליטים D-music. הוא מונה שלוש רצועות חדשות – "משהו אמיתי", "רוקדת בשבת" ו"אור וחושך" – ורמיקס מועדונים לראשון ביניהם. אורכה של היצירה עומד על 12 דקות ועשרים ושבע שניות. משהו אמיתי, Pt. 1 - EP, אפל מיוזיק
גבריאל וידוביץ'

גבריאל וידוביץ' (בגרמנית ובקרואטית: Gabriel Vidović; נולד ב-1 בדצמבר 2003 באאוגסבורג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני-קרואטי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מיינץ 05 מהבונדסליגה. וידוביץ' גדל במחלקות הנוער של אאוגסבורג ובאיירן מינכן. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצת המילואים של באיירן מינכן. ב-14 באפריל 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-0 על ארמיניה בילפלד במסגרת המחזור ה-30 בבונדסליגה לעונת 2021/2022. הוא ערך שלוש הופעות ליגה בעונה זו, בה זכתה באיירן מינכן באליפות גרמניה. ב-30 באוגוסט 2022 הושאל וידוביץ' למשך עונת 2022/2023 לויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. ב-4 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על חרונינגן במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-22 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אמן במסגרת המחזור ה-11 בליגה. הוא ערך 25 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-30 באוגוסט 2023 הושאל וידוביץ' שוב, הפעם לדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. השאלה זו הייתה לתקופה של שנה, עם אופציה לרכישה בסיום ההשאה. וידוביץ' הבקיע שבעה שערי ליגה ב-27 הופעות בעונת 2023/24, וזכה עם הקבוצה בדאבל מקומי, אך אופציית הרכישה לא מומשה, והוא חזר בתום העונה לבאיירן מינכן. ב-30 באוגוסט 2024 הושאל וידוביץ' בפעם השלישית, והפעם למיינץ 05 מהבונדסליגה. וידוביץ' היה חלק מסגל נבחרת קרואטיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך שתי הופעות בטורניר. באיירן מינכן אליפות גרמניה (1): 2021/2022 דינמו זאגרב אליפות ליגת העל הקרואטית: 2023/24 הגביע הקרואטי: 2023/24 גבריאל וידוביץ', באתר Transfermarkt גבריאל וידוביץ', באתר Soccerway גבריאל וידוביץ', באתר WorldFootball.net גבריאל וידוביץ', באתר FootballDatabase.eu GABRIEL VIDOVIĆ VOLGENDE AANWINST VAN VITESSE באתר הרשמי של ויטסה ארנהם, 30 באוגוסט 2022 (בהולנדית)
לוקה סטויקוביץ'

לוקה סטויקוביץ' (בקרואטית: Luka Stojković; נולד ב-28 באוקטובר 2003 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת לוקומוטיבה זאגרב מליגת העל הקרואטית. סטויקוביץ' גדל במחלקת הנוער של לוקומוטיבה זאגרב. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הקרואטית. סטויקוביץ' היה חלק מסגל נבחרת קרואטיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך שתי הופעות בטורניר. לוקה סטויקוביץ', באתר Transfermarkt לוקה סטויקוביץ', באתר Soccerway לוקה סטויקוביץ', באתר WorldFootball.net לוקה סטויקוביץ', באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לוקה סטויקוביץ'".