laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יובנטוס (כדורגל נשים)

מועדון כדורגל יובנטוס או בשמה המסחרי יובנטוס נשים, הוא מועדון כדורגל נשים איטלקי שבסיסו בטורינו ומהווה חלק ממועדון הכדורגל יובנטוס. הקבוצה הוקמה בשנת 2017 במקומה של קבוצת הנשים של קונאו. הקבוצה מתמודדת בסרייה A מאז הקמתה בעונת 2017/18. לפני עונת 18–2017, היו ליובנטוס קבוצות נוער נשים בלבד. מנכ"ל יובנטוס, ג'וזפה מארוטה, הודיע במאי 2017 המועדון יקים קבוצת נשים. ב-4 באוגוסט 2018 המועדון רכש את רישיון הסרייה A ממועדון ASD Cuneo Calcio Femminile והקבוצה החדשה החליפה אותה. בעונתה הראשונה של יובנטוס בסרייה א' נשים (2017/2018) זכתה יובנטוס בתואר אליפות הסרייה A ב-20 במאי 2018, כשניצחה את ברשיה 5–4 בדו-קרב פנדלים לאחר שוויון מאופס במשחק ההכרעה מכיוון ששתי הקבוצות סיימו את העונה עם 60 נקודות. יובנטוס נשים זכתה בתואר השני ברציפות ב-20 באפריל 2019. באותה עונה יובנטוס זכתה בדאבל אחרי שזכתה בקופה איטליה נגד קבוצת הנשים של פיורנטינה, בתוצאה 1:2 ב-28 באפריל 2019. אליפות איטליה זכייה (5) : 2017–18, 2018–19, 2019-20, 2020-21, 2021-22 קופה איטליה זכייה (1) : 2018–19 הסופרקאפ האיטלקי זכייה (1) : 2019 מדיה וקבצים בנושא יובנטוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יובנטוס (באנגלית) יובנטוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Juventus Women to compete in Serie A" (הודעה לעיתונות). Juventus F.C. 1 ביולי 2017. נבדק ב-4 באוגוסט 2017. {{cite press release}}: (עזרה) "Comunicato Ufficiale N°28/A (2017–18)" (PDF) (הודעה לעיתונות) (באיטלקית). Italian Football Federation (FIGC). 2 באוגוסט 2017. נבדק ב-4 באוגוסט 2017. {{cite press release}}: (עזרה) "Conferenza stampa del Cuneo calcio Femminile: ceduti i diritti della serie A alla Juventus" (הודעה לעיתונות) (באיטלקית). A.S.D. Cuneo Calcio Femminile. 4 ביולי 2017. נבדק ב-4 באוגוסט 2017. {{cite press release}}: (עזרה) "Descubrimos la Juve femenina" (בספרדית). Juventus F.C. 10 בנובמבר 2016. נבדק ב-13 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Official: Juventus launch women's team". Football Italia. 16 ביוני 2017. נבדק ב-13 באוגוסט 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Collaborazione A.C. Cuneo 1905 e Cuneo Calcio Femminile" (הודעה לעיתונות) (באיטלקית). A.C. Cuneo 1905. 4 באוגוסט 2017. נבדק ב-4 באוגוסט 2017. {{cite press release}}: (עזרה) "Women F1rst". Juventus.com. 19 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Juventus Women are #HERE2STAY!!". juventus.com. 20 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "JTHE COPPA ITALIA IS BIANCONERA!". juventus.com. 28 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה)
First Time (שיר של קייגו ואלי גולדינג)

"First Time" (בעברית: פעם ראשונה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הדיג'יי קייגו, אשר הוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אלי גולדינג, מתוך המיני-אלבום, Stargazing. השיר יצא לאור ב-28 באפריל 2017, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק ואולטרה מיוזיק, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי קייגו, ג'רמי צ'קון, ג'ונאס קאליש, אלכסיי וולסנקו, הנריק מיינקה והולחן על ידי אלי גולדינג, פאני הולטמן, ג'נסון ווהן, שרה הילסטרום והופק על ידי קייגו, היטימפולס. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-382 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-22 במאי 2017, הועלה לערוץ היוטיוב של קייגו. בקליפ, ניתן לראות את גולדינג לבושה בשחור ומבצעת את השיר. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-98 מיליון צפיות. סרטון השיר "First Time" באתר יוטיוב קייגו, ג'רמי צ'קון, ג'ונאס קאליש, אלכססיי וולסנקו, הנריק מיינקה אלי גולדינג, פאני הולטמן, ג'נסון ווהן, שיי מרטין First Time Kygo & Ellie Goulding (באנגלית), נבדק ב-2020-06-13 Stargazing Kygo, genius, ‏2020-06-17 First Time, נבדק ב-2020-06-13 Kygo & Ellie Goulding - First Time (Official Video) First Time - song, נבדק ב-2020-06-13
המרדף אחר ורמר

המרדף אחר ורמר הוא ספר מאת בלו באלייט שעוסק בילדה מתבודדת בשם פטרה שחובבת ספרים, ובילד בשם כולדר, שחובב חידות. השניים מגלים שבאזורם מתרחשים דברים מוזרים, שאותם הם מחליטים לחקור ביחד. ציור של יאן ורמיר בשם "הגבירה הכותבת", שמופיע במוזיאונים ברחבי העולם, נגנב כשהוא מגיע למוזיאון של עירם, והם מתחילים לחקור את הגנבה. לבסוף השניים מצליחים לתפוס את הגנב, ולהחזיר את הציור. אתר האינטרנט הרשמי של המרדף אחר ורמר המרדף אחר ורמר, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוז'י בן יוסף

רוז'י בן יוסף (1929 - 13 במאי 2008) הייתה מעצבת אופנה ישראלית. בן יוסף נולדה בסופיה שבבולגריה, אמה אידה הייתה בעלת חנות לנז'רי בעיר ואביה שלמה היה יבואן בדים. בילדותה החלה לעסוק באומנות והיא ציירה ופסלה מקרמיקה. היא הכירה את בן זוגה יוסף בן יוסף כשנשכר על ידי הוריה כמורה הפרטי שלה, ב-1948 עלה הזוג לישראל, שנתיים לאחר מכן עלו לארץ גם הוריה. ב-1951 הקים אביה מפעל רקמה להלבשה תחתונה והיא החלה לעבוד ביחד איתו במפעל, היא ניסתה תקופה לשווק דגמים של המפעל בצרפת אך לא זכתה להצלחה יתרה, לאחר מכן הכירה את יונתן מולר, בנו של אריך מולר, מייסד מפעל תעשיית הטקסטיל אתא, והם יזמו ביחד תוכנית לעיצוב וייצור בגדים אתניים, היא עיצבה בין היתר שמלות ארוכות והשתמשה בחומרים ואביזרים ייחודיים לישראל כמו חרוזי זכוכית חברון וחרוזי עץ. עיצוביה הושפעו רבות מהשינויים במדינה ומהאירועים האקטואליים שסבבו אותה, למשל כשהוציאה קולקציית טליתות בעקבות מלחמת ההתשה, מרבית התוצרת שיצרה יוצא לחוץ לארץ ומעט נמכר בארץ. היא הייתה מבין מקימי המכללה לעיצוב שנקר שבו גם נשמר אחרי מותה, האוסף שלה בארכיון האופנה. ב-1972 הוצגו דגמים שעיצבה בתצוגת אופנה שנערכה בשגרירות ישראל בפריז כחלק מסדרת אירועי אופנה שהתקיימו בעיר. ב-1973 עיצבה את שמלת האירוויזיון לאילנית, בפעם הראשונה בה ישראל השתתפה בתחרות הזמר האירופאית. עיצוביה הוצגו פעמים רבות בשבוע האופנה הישראלי. היא נודעה בתחום האופנה כפורצת דרך שהתרכזה בסגנון הישראלי האותנטי וגילתה את הפוטנציאל שבו ובעיצוביה לא ניכרו באופן בולט השפעות מאופנת המערב. ב-2012 יצאה הפקת אופנה במחווה לבן יוסף. ב-13 במאי 2008, הלכה בן יוסף לעולמה אחרי שסבלה ממחלה קשה. נכדתה היא השחקנית שלי בן יוסף. בן יוסף וכתונת הפסים ממטלית לאופנה עילית הקיץ שעבר: מחווה למעצבת רוז'י בן יוסף מכון שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל (ארכיון מקוון) רותם רוזנטל, המעצבת רוז'י בן יוסף הלכה לעולמה, באתר nrg‏, 14 במאי 2008 שולמית קיסרי, לא לנשים בלבד, מעריב, 5 בנובמבר 1972
Sixteen

Sixteen (בעברית: שש עשרה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אלי גולדינג, מתוך האלבום Brightest Blue. השיר יצא לאור ב-12 באפריל 2019, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס. השיר הגיע למקום 21 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי אלי גולדינג, ריי, ג׳ו קירנס ופרד אגיין והופק על ידי פרד אגיין, מייק וייז ואיאן קירקפטריק. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-203 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-17 באפריל 2019, בשידור חי והועלה לערוץ היוטיוב של אלי גולדינג. בקליפ, ניתן לראות את גולדינג מבצעת את השיר ובמהלכו מראים קטעים של עלילת שני נערות. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-27 מיליון צפיות. מידע על היצירה "Sixteen" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Sixteen" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Sixteen" באתר יוטיוב אלי גולדינג, ריי, ג'ו קירנס, פרד אגיין פרד שוב, מייק וייז, איאן קירקפטריק Ellie Goulding - Flux (באנגלית), נבדק ב-2020-06-13 Ellie Goulding Reflects on Her Teenage Years in 'Sixteen' Music Video: Watch, billboard, ‏2020-06-17 Official Singles Chart Top 100, officialcharts (באנגלית) Sixteen, נבדק ב-2020-06-13 Ellie Goulding - Sixteen (Official Video) British single certifications – Ellie Goulding – Sixteen, bpi (באנגלית) Sixteen Ellie Goulding, נבדק ב-2020-06-13
אלימלך לאווי (הראשון)

רבי אלימלך סג"ל לאווי (1865-1942) היה הרב, אב בית דין וריש מתיבתא של קהילת נירטאש ("טאש" בפי היהודים), והאדמו"ר השני מטאש. נולד בי"א בניסן ה'תרכ"ה לרבי משולם פייש (הראשון) ולרבנית מינדל, ונקרא על שם רבי אלימלך מליזנסק. בכ"ח בסיוון ה'תרל"ג, בהיותו בן שמונה, התייתם מאביו, וגדל על ידי אמו ועל ידי גיסו הגדול (בעל אחותו) רבי יהוסף רוטנברג (לימים האדמו"ר מקוסון) שמילא את מקום אביו כאב בית דין ור"מ בנירטאש, וכן למד בישיבת גיסו בנירטאש. בקיץ ה'תרמ"ב, בגיל 17, הלך ללמוד בישיבת בעל ייטב לב בסיגוט. באותו קיץ נתארס עם פריידל, בתו של רבי יצחק אייזיק וייס, בעל "בית יצחק". אחרי חתונתו התיישב במונקאץ', שם התגורר חותנו. בהיותו שם, התקרב לרבי שלמה שפירא שכיהן אז כרב העיר. אחרי שהתגורר ארבע שנים במונקאץ', החליט לחזור לעירו נירטאש. לפני שהתיישב בנירטאש, הלך לקבל סמיכה להוראה מגדולי הדור, ביניהם: רבי יצחק שמלקיש רבה של לבוב, רבי יואל צבי ראטה רבה של חוסט, רבי יהודה גרינפלד רבה של סמיהאלי, ועוד. אחר שהיו בידיו כתבי הסמיכה, חזר לנירטאש. באותה תקופה, כבר לא התגורר גיסו רבי יהוסף בנירטאש, כי כבר התקבל לרב ואב בית דין בעיירה ניר-מאדע (לימים עבר משם לכהן ברבנות דברצן וקוסון), ובמקומו כיהן כרבה של נירטאש גיסו רבי מנחם ברודי (לימים בעל "באר מנחם" מקאלוב). ורק בשנת ה'תרס"ב, כשנפטר רבי ישכר בעריש אברהם בנט רבה של קאלוב (בנו של רבי ישעיה בנט), והתמנה רבי מנחם למלא את מקומו כרבה של קאלוב, אז התקבל רבי אלימלך לכהן במקומו כרב ואב בית דין בנירטאש. בקיץ ה'תרמ"ז כשהתחתן רבי חיים שלמה בנו של רבי יהוסף עם בתו של רבי אשר ישעיה מקולבסוף (חתן רבי אלכסנדר מקומרנה (השני), אחיו של רבי אליעזר צבי ספרין מקומרנה), והחתונה התקיימה בקומרנה, אז התקרב רבי אלימלך לרבי אליעזר צבי מקומרנה, ומאז החשיבו לרבו המובהק. רבי אליעזר צבי אף "הסמיך" את רבי אלימלך "להיות רבי ומנהיג ישראל ולקרוא קוויטלעך". אחרי פטירת רבי אליעזר צבי מקומרנה, קיבל על עצמו את מרותו של רבי צבי אלימלך מבלאז'וב. רבי אלימלך נפטר בכ"ג בכסלו ה'תש"ג (2 בדצמבר 1942) בבוקר, ונקבר בנירטאש סמוך לאוהל אביו. מאוחר יותר בנו אוהל מיוחד על קברו ועל קבר אשתו הרבנית. רבי מרדכי, אביו של רבי משולם פייש לאווי (השני) רבי יצחק אייזיק אב"ד טאהש, נספה בשואה רבי חיים שלמה מחוסט רבי אליעזר צבי, נספה בשואה רבי אשר, נספה בשואה קונטרס שלשלת הלוים : תולדות וקורת ימי חייו, וחידושי תורה של רבינו אלימלך בן רבי משולפ פייש סג"ל, אב"ד ור"מ ק"ק טאהש והגלילות (ביידיש). רבי אלימלך פון טאהש זי"ע, נדפס אדר ה'תשס"ו (ביידיש) נפטרה בשמיני עצרת ה'תרפ"ב (1921). יצחק אלפסי, החסידות, מהדורה שנייה, 1977, עמוד 214
חצי בשבילי

חצי בשבילי הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איתי לוי. השיר יצא לאור ב-19 במאי 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים ליאם הפקות. השיר הוא שיר אהבה בסגנון הפופ המזרחי המאפיין את שאר שירי לוי, אשר כולל בתוכו גם מקצב של בום באפ, והוא נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי מתן דרור. השיר זכה להצלחה בתחנות הרדיו, כשהגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד ההשמעות ברדיו של חברת מדיה פורסט, ולמקום השישי במצעד הרשמי של גלגלצ. גם בסטרימינג זכה השיר להצלחה, ודורג במקום הרביעי במצעד שירי הקיץ שערכה חברת ספוטיפיי ישראל, לפי השירים המושמעים ביותר בקיץ 2020 בפלטפורמה. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד שם על כמיליון השמעות. דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת שלילית: "האמת? די התאכזבתי. במקום לדאוג ללהיט קליט שיצנן את הלהט בחוץ (ולוי ידוע כמכונת להיטים משומנת), לוי מסתפק בשיר רומנטי שגרתי שהלחן שלו לא הכי מסקרן אותי, כמאזין, להמשיך ולשמוע עד סופו וגם בציפייה לפזמון שאולי יהיה קליט, נכונה אכזבה שכן הוא גובל בנוסחתיות משוועת שמלבד הקליפ המושקע אין בו ולו כלום. לא 'חצי בשבילי' אלא חצי קלאץ'. פספוס". הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי דורון סרי והועלה לערוץ היוטיוב של לוי ב-19 במאי 2020. בקליפ ניתן לראות את לוי במקומות שונים בווילה בקיסריה, תוך שהוא שר את מילות השיר. לצד לוי, מככבת בקליפ הדוגמנית אלה איילון בתפקידים שונים. נכון לינואר 2021, עומד הקליפ על כ-11 מיליון צפיות. דודי פטימר, ‏קיץ חם במוזיקה: צפו בשירים המושמעים ביותר בספוטיפיי, באתר מעריב אונליין, 25 באוגוסט 2020 חצי בשבילי, באתר ספוטיפיי דודי פטימר, ‏חם באוזן: איתי לוי וספיר סבן מפספסים, דיקלה ועידן חביב בשת"פ מפתיע, באתר מעריב אונליין, 20 במאי 2020 איתי לוי - חצי בשבילי, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:25) איתי לוי - חצי בשבילי, באתר ‏מאקו‏, 19 במאי 2020
ג'ארכ קריבכ

ג'ארכ קריבכ (בערבית: جارك قريبك; תרגום מילולי: "שכנך הוא קרובך") היא סדרת טלוויזיה ללימוד ערבית, אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית והופקה בשנת 1979. הסדרה כללה 27 פרקים, כשרובם צולמו בשחור-לבן, וכל פרק ארך 20 דקות. הפרקים הוקרנו במסגרת הסדרה ללימוד ערבית, סלם ותעלם. אבו ג'מיל (אשר נהג לציין את שמו הפרטי: איברהים מוסא) התאלמן ועבר לבית חדש בכפר יאסיף, או עין יאסיף כפי שנקרא בפי הערבים, שם הוא פוגש את שכניו החדשים: אדיב, אדיבה, וליד ואת הוריהם אבו ואום נג'יב (שהיה בנם הגדול). בשלב מסוים נכנסת עז לביתו של אבו ג'מיל והוא מנסה לאתר את בעליה, לכשהתייאש הוא מתדפק על דלתות הבית ומבקש מים לשתות. בשלב זה האישה שבבית שומעת את העז שהיא בעליה. אבו ג'מיל מציע לה נישואים ובנישואיהם מסתיימת הסדרה. אבו ג'מיל (מכרם ח'ורי) אדיב (ח'ליל ח'אלדי) אבו נג'יב (יוסף באשי) אום נג'יב (מרלן בג'אלי) עות'מאן (מוחמד בכרי) נג'יב (יוסף אבו ורדה) אדיבה (איוה ח'ורי) וליד (מאהר שחאדה) סלמא (ג'מילה ח'ורי) אבו אחמד (אדיב ג'השאן) ג'ארכ קריבכ, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית "ג'ארכ ק'ריבכ", בפורום אתר televizia.net סדרות הטלוויזיה הקלאסית, 27 באפריל 2006
A Million Voices

A Million Voices (בעברית: מיליון קולות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הרוסית פולינה גאגארינה. השיר יצא לאור ב-15 במרץ 2015, וייצג את רוסיה באירוויזיון 2015, שם ניצח במקום הראשון בחצי גמר, וסיים במקום השני בגמר. סרטון השיר "A Million Voices" באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוי הינסון

רוי מנוס הינסון הבן (באנגלית: .Roy Manus Hinson Jr; נולד ב-2 במאי 1961) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1983–1991. ממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו בליגה הם 14.2 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-1.7 חסימות למשחק. הינסון נולד בעיר טרנטון שבניו ג'רזי, ובין השנים 1979–1983 למד באוניברסיטת ראטגרס. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, 1982/1983, הוביל אותה להעפלתה הרביעית אי פעם לטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 16.6 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק. בסיבוב השני של הטורניר הפסידה הקבוצה מול אוניברסיטת סנט ג'ון, בה שיחקו כריס מאלין וביל ונינגטון, בתוצאה 55–66. בסיום אותה עונה זכה הינסון בפרס השחקן המצטיין של מחוז A-10. בדראפט ה-NBA‏ 1983 נבחר הינסון בבחירה ה-20, על ידי קליבלנד קאבלירס. בעונתו השנייה בקליבלנד סייע לקאבלירס להעפיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 7 שנים, עם ממוצעים של 15.8 נקודות, 7.8 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק, אולם בסיבוב הפלייאוף הראשון הודחה הקבוצה על ידי בוסטון סלטיקס. בעונת 1985/1986 קלע הינסון שיא קריירה של 19.6 נקודות בממוצע למשחק, אך קבוצתו סיימה במקום התשיעי בלבד באזור המזרחי, עם מאזן שלילי 29–53. ביוני 1986, לאחר 3 עונות בקליבלנד, הועבר בטרייד לפילדלפיה 76' בתמורה לבחירה הראשונה בדראפט 1986, אותה ניצלו הקאבלירס כדי לבחור בבראד דוהרטי. לאורך תקופתו בפילדלפיה שיתף פעולה עם חברי היכל התהילה של הכדורסל לעתיד ג'וליוס ארווינג, צ'ארלס בארקלי ומוריס צ'יקס, ותרם 13.3 נקודות, 6.3 ריבאונדים ו-2.2 חסימות למשחק. במהלך עונת 1987/1988 הועבר עם טים מקורמיק בטרייד לניו ג'רזי נטס, בתמורה למייק ג'מינסקי ובן קולמן. בעונה הבאה הוליך את קלעי הנטס עם ממוצע של 16.0 נקודות למשחק, אך קבוצתו סיימה במקום ה-11 בלבד באזור המזרחי, בפעם השנייה ברציפות. בינואר 1990 סבל מפציעה קשה בברכו הימנית, אשר השביתה אותו ממשחק עד לסיום אותה עונה והגבילה אותו לתשעה משחקים בלבד בעונה העוקבת, בסיומה נאלץ לפרוש ממשחק, בגיל 29. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של הינסון ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של הינסון, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1983, באתר basketball-reference.com קליבלנד בוחרת את דוהרטי בדראפט 1986, באתר הניו יורק טיימס, 18 ביוני 1986 הינסון ומקורמיק נשלחים בטרייד לניו ג'רזי, באתר ניו יורק טיימס, 17 בינואר 1988 הינסון שוקל פרישה ממשחק, באתר orlandosentinel.com,‏ 12 בדצמבר 1990
סטנלי מילר

סטנלי לויד מילר (באנגלית: Stanley Lloyd Miller‏; 7 במרץ 1930 - 20 במאי 2007) היה כימאי אמריקני-יהודי. נולד באוקלנד, קליפורניה. התפרסם בעקבות ניסוי מילר-יורי. תואר ראשון קיבל באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. דוקטורט קיבל ב-1954 באוניברסיטת שיקגו. עד מותו היה פרופסור אמריטוס באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. כתלמיד מחקר ערך מילר, בשנת 1953, בהנחייתו של המדען האמריקאי וחתן פרס נובל הרולד יורי, סדרה של ניסויים המדמים את הסביבה ששררה על כדור הארץ הקדמון לפי המשוער, במטרה לבחון האם חיים יכלו להיווצר באופן ספונטני בסביבה זו. בניסויים אלו הדגים מילר היווצרות ספונטנית של תרכובות אורגניות מורכבות מחומרי מוצא פשוטים. מילר הראה כי חומצות אמינו, חומר המוצא לחלבונים, יכולות להיווצר מתערובת של מתאן, אמוניה, מים ומימן. מחקרו של מילר עסק מוצא החיים וניסה לאפיין סינתזות פרהביוטיות (תגובות כימיות אשר התרחשו לפני הופעת החיים) ליצירת אבני הבניין הכימיות כגון חומצות גרעין. הוא השתייך לתת-אסכולה של אסכולת עולם הרנ"א, הגורסת כי האב הקדמון המשותף לכל צורות החיים הכיל מידע גנטי אשר אוחסן במולקולות דמויות RNA, שקדמו להופעת ה-RNA עצמו ולהופעת הDNA אחריו. מוצא החיים עולם הרנ"א ניסוי מילר-יורי הרולד יורי מדיה וקבצים בנושא סטנלי מילר בוויקישיתוף לוטם אליהו, המרק הקדום מוכן להגשה, הידען, 13 במאי 2011
יושבים בבית קפה (אלבום)

יושבים בבית קפה הוא אלבומה השביעי של להקת טיפקס, שיצא ביולי 2001, הגיע למעמד של אלבום זהב ומכר כ-33 אלף עותקים. באלבום זה היה שינוי בהרכב הלהקה: כאשר המתופף תמיר ימיני עזב אותה, אך הספיק לנגן בהקלטות ב-2 שירים בלבד. האלבום הזכיר בסגנונו את אלבומיה הראשונים של הלהקה יותר מאשר את האלבום הקודם "דיסקו מנאייק" שיצא שנתיים לפני כן. שיר הנושא היה ללהיט גדול, בנוסף ל"כמו לפני עשרים שנה" ו"תזרח". הלהקה זכתה בפעם השנייה ברציפות בתואר "להקת השנה", ו"יושבים בבית קפה" נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים השנתי של גלי צה"ל. לאחר הוצאת האלבום הצטרפו ללהקה דני אברג'ל בגיטרה ומוטי יוסף בתופים. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי קובי אוז.  ניהול אומנותי: יהודה עדר, הד ארצי מוזיקה הפקת מוזיקלית: Big M עיבודים: טיפקס, מלבד: "עדיף ללכת עכשיו" ו"תזרח" - שעובדו בשיתוף עם אבי אלבוחר עוזרי טכנאי: אנדריי סדיך, שמעון טל הפקה: גל פרמן עיצוב: אינה קפצ'יץ צילום: רלי אברהמי איפור: סימון דוידובסקי כלי נגינה: באדיבות "מרום" הוקלט, מוקסס ונערך דיגיטלית באולפני עננה "מתנ"ס הקסמים" - מרץ 2001 להקת טיפקס: קובי אוז: שירה, קולות, לופים, תכנותים. רמי יוסיפוב: גיטרות (חשמלית, אקוסטית, קלאסית), סיטרן. גל פרמן: גיטרה בס, טמבורין. Big M: הפקת סאונד ולופים. נגנים נוספים: תמיר ימיני: "עדיף ללכת עכשיו" - תופים, "ואת ואת ואת" - מלחיה רמי לוינסון: גיטרה חשמלית בשיר "אילו היית" בין 1:57 ל-2:04 אבי אלבוחר: קלידים ב"עדיף ללכת עכשיו" ו"תזרח" נוריאל עמר: ניגון בעוד בשירים: "עדיף ללכת עכשיו" ו"תזרח" סער בדישי: קולות בשיר "עדיף ללכת עכשיו" קובי אוז וטיפקס יושבים בבית קפה כבר 20 שנה - הסיפור מאחורי השיר והאלבום, הספרנים - בלוג הספרייה הלאומית עמוס אורן, אחרי 15 שנה: אוסף ראשון ל"טיפקס", באתר ynet, 4 במרץ 2003
דה סוטו פיירפליט

דה סוטו פיירפליט (באנגלית : DeSoto Fireflite) היא מכונית סלון שיוצרה על ידי חטיבת "דה סוטו" (אנ') בבעלות יצרנית הרכב האמריקאית קרייזלר אשר יוצרה בין השנים 1960–1955 בארצות הברית חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928. חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו - החוקר הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי. 4 דלתות - סדאן (דור ראשון, דור שני, דור שלישי) 4 דלתות - הרדטופ (דור ראשון, דור שני, דור שלישי) 2 דלתות - הרדטופ קופה (דור ראשון, דור שני, דור שלישי) 2 דלתות - קבריולה (דור ראשון, דור שני) 4 דלתות - סטיישן 6-9 מושבים (דור שני, מדצמבר 1956 - 1959) יוצרו 114,765 יחידות מספר נוסעים : 6 מנוע קדמי סוג הנעה : הנעה אחורית מנוע בנזין קיבולת מכל דלק - 75 ליטר (דור ראשון), 87 ליטר (דור שני, דור שלישי) דור ראשון - יוצר בין השנים 1956-1955 דור שני - יוצר מדצמבר 1956 - 1959 דור שלישי - יוצר מדצמבר 1959 - 1960 "דה סוטו פיירפליט", שנת 1955 "דה סוטו פיירפליט", שנת 1955 "דה סוטו פיירפליט" דגם "S 21" - קבריולה "דה סוטו פיירפליט", שנת 1956 "דה סוטו פיירפליט", שנת 1956 "דה סוטו פיירפליט", שנת 1959 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "דה סוטו פיירפליט", שנת 1959 "דה סוטו פיירפליט", שנת 1960 "דה סוטו פיירפליט", שנת 1960 קרייזלר דה סוטו איירסטרים דה סוטו פאוורמסטר דה סוטו דיפלומט דה סוטו איירפלו דה סוטו סוב-אורבן מדיה וקבצים בנושא דה סוטו פיירפליט בוויקישיתוף דה סוטו פיירפליט, סרטון באתר יוטיוב דה סוטו פיירפליט, סרטון באתר יוטיוב Gunnell, John (Herausgeber), The Standard Catalog of American Cars 1946-1975, Kraus Publications (1987) ISBN 0-87341-096-3 "דה סוטו פיירפליט" הרדטופ, שנת 1957 heacockclassic.com/articles/1957-desoto-fireflite-sportsman-2-door-hardtop סדרה "דה סוטו פיירפליט", שנת 1958 conceptcarz.com/z22209/desoto-fireflite-series „Kelly” Flory: American Cars, 1946–1959: Every Model, Year by Year. McFarland & Company, 2008. ISBN 978-0-7864-3229-5 דה סוטו שנת 1955 - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/DeSoto/1955_DeSoto דה סוטו שנת 1959 - ברושור oldcarbrochures.com/static/NA/DeSoto/1959 "דה סוטו פיירפליט" 1956-1955 auto.howstuffworks.com/1955-1956-desoto-fireflite
האישה לבית פורסייט

האישה לבית פורסייט (באנגלית: That Forsyte Woman) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1949 בצבעי טכניקולור עם גריר גרסון, וולטר פידג'ן, ארול פלין, רוברט יאנג וג'נט לי בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הספר הראשון, "בעל הנכסים" ("The Man of Property") של סדרת הרומנים ההגדה לבית פורסייט מאת ג'ון גולסוורתי. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. משפחת פורסייט היא משפחה עשירה של כמה דורות בשנות ה-80 של המאה ה-19 בלונדון. כל חדש המצטרף למשפחה צריך לעבור אישור על ידי הדודות והדודים הקשישים. סומס פורסייט (ארול פלין) מחזר אחרי איירין (גריר גרסון), מרה לפסנתר שמצבה הכלכלית והחברתי נחות ממנו. סומס הוא אדם נוקשה וחסר רגשות. הוא מחזר בעקשנות אחרי איירין והיא דוחה אותו. בן דודו, ג'וליאן פורסייט הצעיר (וולטר פידג'ן) הוא "הכבשה השחורה" של המשפחה לאחר שהתגרש מאשתו, זנח את בתו ג'ון וברח עם משרתת לפריז. ג'ון פורסייט (ג'נט לי) היא חברתה הקרובה ואשת סודה של איירין. ג'וליאן הוא צייר ומגיע ללונדון לתערוכה שם נפגשת איתו איירין. הוא מעניק לסומס ציור דיוקנה של איירין אך סומס קורע אותו ומשליך אותו לפח. לבסוף נענית איירין לסומס. הוא מזמין אותה לחגיגת יום הולדות השמונים של הדוד ג'וליאן הזקן (הארי דבנפורט) שם בוחנות אותה הדודות הזקנות ומרכלות ביניהן. ג'וליאן הזקן מאשר אותה. הנישואים לא עולים יפה, סומס מתייחס לאיירין כרכושו. הוא קר ולא מביע לעברה כל רגשות וגם היא מתייחסת אליו באדישות וסובלת בשקט. ג'ון מאורסת לאדריכל צעיר בשם פיליפ בסיני (רוברט יאנג). כדי לרצות את איירין מציע סומס לבנות להם בית קיט ומטיל את המלאכה על בסיני. במשך הזמן מתאהב בסיני באיירין למרות שהיא נשואה ובעלת מעמד גבוה משלו. זה רומן אסור שסופו להתנפץ. כאשר מגלה סומס את הרומן הוא סוטר לאיירין (בספר הוא אונס אותה). היא בורחת לסטודיו של בסיני ומחכה לו שם. בינתיים מזמן סומס את בוסיני, מאיים עליו ומפטר אותו. בסיני הנסער רץ לסטודיו שלו בתוך הערפל ועגלת סוסים מוחצת אותו למוות. לבסוף איירין מתגרשת מסומס ונשאת לג'וליאן. הם עוברים לפריז ושם הופך ג'וליאן לצייר מפורסם. בסצנה האחרונה מגיע סומס לתערוכה של ג'וליאן בפריז והיא מתפייסת איתו ונותנת לו את תמונת דיוקנה כמתנה. מדיה וקבצים בנושא האישה לבית פורסייט בוויקישיתוף "האישה לבית פורסייט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האישה לבית פורסייט", באתר AllMovie (באנגלית) "האישה לבית פורסייט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האישה לבית פורסייט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאישה לבית פורסייט, באתר יוטיוב האישה לבית פורסייט, באתר TCM
ג'יימס קלייפול

ג'יימס קלייפול (באנגלית: James Claypoole;‏ 22 בינואר 1720 - 21 בספטמבר 1784) היה צייר פורטרטים אמריקאי. הוא נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, בנו של ג'וזף קלייפול (1677-1740) ואשתו השנייה אדית וורד קלייפול. הוא נפטר בפילדלפיה. בשנת 1741 הוא עדיין היה חניך אצל הצייר גוסטבוס הססיוס [7] (1682–1755), צייר יליד שוודיה שהתגורר בפילדלפיה. סביר להניח שהוא צייר את דיוקנאותיהם של אחיו, ג'ורג' קלייפול האב (1706–1770) ואת גיסתו, חנה קלייפול (בערך 1708–1745). הדיוקנאות האלה היו בביתו של ג'ורג' קלייפול, האב. הדיוקנאות עברו בירושה לבנם הבכור של ג'ורג' וחנה קלייפול, ג'ורג' קלייפול ג'וניור, (1733–1793), שהיה אומן בפילדלפיה. הציורים האלה עברו בירושה, ומאז 1984 ברשות הציבור בוילמינגטון, צפון קרוליינה. היו לו שני סטודנטים שהפכו לאמנים ידועים: בנו ג'יימס קלייפול, ג'וניור (בערך 1743–1822), ומתיו פראט (1734–1805). הוא התחתן עם רבקה ווייט (1721–1749) ב־24 במאי 1742 בכנסיית כריסטוס, פילדלפיה. היו לו שלושה ילדים מנישואים אלה: ג'יימס קלייפול ג'וניור (1743–1822); ג'וזף קלייפול (1745-?); מרי קלייפול (1746–1746). לאחר מותה של רבקה ב־19 ביולי 1749 התחתן ב 1750 עם מרי צ'יימברס (שנפטרה 1796) ונולדו איתה תשעה ילדים: אליזבת קלייפול קופר מטלאק, (1751 לערך 1820); היא התחתנה לראשונה עם נוריס קופר וטימותי מטלאק בפעם השנייה. מרי קלייפול פיל (1753–1829) נישאה ג'יימס פיל אחיו הצעיר של צ'ארלס וילסון פיל אברהם ג'ורג 'קלייפול (1754–1827) דייוויד צ'יימברס קלייפול, (1757–1849) טמפרנס קלייפול, (1759-1815) הלן קלייפול (? -?) רבקה קלייפול, (? -?) הסטר קלייפול אלן, (1763-?) שהתחתנה עם ג'וזף אלן ספטימוס קלייפול ( (1764–1798) ג'יימס קלייפול היה חותנו של צייר הפורטרטים המיניאטורים ג'יימס פיל וגם של טימותי מטלאק (1736-1829), קוואקר סוחר, מודד, אדריכל, מדינאי ופטריוט במהפכה האמריקאית. ג'יימס קלייפול נפטר ב-21 בספטמבר 1784 בפילדלפיה, פנסילבניה, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה האפיסקופלית הקדושה של סיינט פאולוס, בפילדלפיה, פנסילבניה. "The Claypoole family of Philadelphia, Pennsylvania and Kingston, Jamaica, West Indies" – www.claypoolefamily.com Christ Church Baptismal Registers, 1709–1768 (ארכיון) James CLAYPOOLE I (January 22, 1719-September 21, 1784), www.colleengenealogy.net