laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ניס האן

ג'ניס האן (באנגלית: Janice Kay Hahn;‏ נולדה ב-30 במרץ 1952) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת מועצת המפקחים של מחוז לוס אנג'לס. כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית עבור המחוז ה-36 וה-44 של קליפורניה משנת 2011 עד שנת 2016 כאשר הוחלפה על ידי ננט ברגן. ג'ניס האן נולדה בלוס אנג'לס למשפחה מעורבת בפוליטיקה העירונית. מספר נציגי המשפחה כיהנו בתפקידים שונים בעיר ואחיה היה ראש העיר בשנים 2001–2005. ג'ניס האן סיימה לימודי האוניברסיטה בתחום החינוך ועבדה מספר שנים בתחום זה. לאחר מכך היא עסקה ביחסי ציבור. בשנת 1997 היא החליטה להיכנס לפוליטיקה העירונית ונבחרה לעירייה. בשנת 1998 היא ניסתה להיבחר לקונגרס של ארצות הברית אך הפסידה בבחירות בהם זכתה ב-47% מקולות הבוחרים. היא המשיכה את שרותה בעיריית לוס אנג'לס. בשנת 2010 היא הציגה את מועמדותה לסגן מושל קליפורניה, אך לא זכתב בתפקיד. בשנת 2011 היא השתתפה בפעם השנייה בבחירות לקונגרס והצליחה לעבור על יריבה תוך זכייה ב-54% קולות של הבוחרים. אחרי רה-ארגון של אזורי הבחירה, היא השתתפה בבחירות נוספות, הפעם מטעם אזור 44 וזכתה בכהונה נוספת תוך זכייה ב-87% מהקולות. בבחירות של שנת 2018 היא לא השתתפה. בשנת 2015 היא הצביעה בעד הפסקת קליטת פליטים מסוריה ועיראק בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ג'ניס האן בוויקישיתוף ג'ניס האן, ברשת החברתית פייסבוק ג'ניס האן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ניס האן, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ניס האן, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ניס האן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדריאה קרוננברגס

אנדריאה קרוננברגס (בהולנדית: Andrea Croonenberghs; נולדה ב-28 בספטמבר 1964) היא שחקנית, זמרת ומנחת טלוויזיה בלגית. קרוננברגס נולדה בעיר גרק שבבלגיה. מ-1989 ועד 1998 שרה בהרכב המוזיקלי "La Piovra". ב-1993 שיחקה בסרט הטלוויזיה "De wereld van Ludovic", אודות ילד הנזנח על ידי הוריו. ב-1995 דיבבה את אמו של אנדי בדיבוב לפלמית של צעצוע של סיפור. ב-1995 שיחקה גם בסרט הקומדייה הבלגי-הולנדי "Brylcream Boulevard". באירוויזיון 1998 לקחה חלק בפרשנות לטלוויזיה הבלגית. מ-1999 ועד 2009 שיחקה בסדרת המשטרה "Flikken", העוסקת בתחנת המשטרה של גנט. היא גם התארחה בסדרת ההמשך שלה "Flikken Maastricht". ב-2002 הייתה שופטת ב-Eurosong, קדם האירוויזיון של בלגיה. ב-2004 דיבבה את דבי במוצאים את נמו. ב-2006 שיחקה בפרק של הסדרה הגרמנית "Tatort". ב-2007 שיחקה באחד התפקידים הראשיים של הדרמה היומית "Emma". ב-2011 שיחקה במספר פרקים של אופרת הסבון "Thuis". היא התפרסמה כמגישה ב-Eén, ערוץ טלוויזיה ציבורי בלגי דובר הולנדית. בנוסף היא השתתפה במספר הפקות לתיאטרון, וביניהן סינדרלה ואליס בארץ הפלאות. מדיה וקבצים בנושא אנדריאה קרוננברגס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדריאה קרוננברגס אנדריאה קרוננברגס, ברשת החברתית פייסבוק אנדריאה קרוננברגס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדריאה קרוננברגס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנדריאה קרוננברגס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדריאה קרוננברגס, באתר Discogs (באנגלית) אנדריאה קרוננברגס, באתר Songkick (באנגלית) Presenteren -, Andrea Croonenberghs (בהולנדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריה

פְרֵייַה (בנורדית עתיקה: Freyja) היא אלה מקבוצת הוואניר במיתולוגיה הנורדית שקשורה לפריון, אהבה, יופי ומיניות. היסוד ונדיום נקרא על שם ונדיס, שם נוסף של פריה. בשפות רבות, כגון אנגלית וגרמנית, שמו של היום השישי בשבוע נקרא על שמה של פריה או פריג. משמעות שמה היא גברת (במשמעות אצילית). כמו אלים אחרים מהמיתולוגיה ידועה פריה בשמות נוספים, ביניהם וַנַדיס (בת הוואניר), מַרְדוֹל (משמעות השם לא ברורה לחלוטין אך הוא קשור לזהב) וגֵפְן (הנותנת, קשור להיותה אלת הפריון). ישנם טיעונים רבים כי האלה פריג היא בעצם פריה. ישנו דמיון לשוני בין שמות האלות, מספר מקורות כתובים מבלבלים בין שתי האלות, החפצים הנמצאים ברשותן דומים והדמיון בין שמות בעליהן (אודין הוא בעלה של פריג ואילו אוֹד הוא בעלה של פריה) תומכים ברעיון. מצד שני, שתי האלות מופיעות יחד בטקסטים שונים והן שייכות לקבוצות שונות של אלים. פריה היא בתו של האל ניורד, אחותו של האל פרייר ואשתו של אוֹד. לא ידוע רבות על אוד מלבד זאת שיצא למסעות ממושכים, וייתכן והיה בן תמותה. בהיעדרו בכתה פריה ודמעותיה היו זהב אדום. פריה היא בעלת השרשרת בְריסינְגַמֶן (בתרגום חופשי: "תכשיט בוער" או "תכשיט זוהר"). עם השרשרת על צווארה, שום גבר – בן תמותה או אל – לא מסוגל לסרב לה. לפי מקורות מסוימים, קיבלה פריה את השרשרת מארבעה גמדים ובתמורה בילתה לילה עם כל אחד מהם. בנוסף, היו ברשותה גלימת נוצות שאיפשרה לה להפוך לנץ ומרכבה הרתומה לשני חתולים. ביתה נקרא פוֹלְקְוַנְג (בתרגום חופשי "מישור האנשים") וההיכל המרכזי בו נקרא סֵסְרוּמְניר (בתרגום חופשי "היכל המושב"). כחלק מהמאבק בין האלים לענקים ניסו הענקים לקחת את פריה מספר פעמים – על ידי חטיפה, כתשלום על מלאכה או באמצעות סחיטה. האלים הרשו לעצמם לנהל מערכות יחסים עם ענקיות אולם רצו לשמור על עליונות ולכן לא איפשרו לאלות להתחתן עם ענקים. מסיבה זו, כל ניסיון לגזול את פריה מהאלים גרם לחרדה ואלה עשו שימוש בכל האמצעים כדי להכשיל אותו, רובם נגמרו בהרג הענקים המעורבים. לפי עדויות שונות, בתקופה הוויקינגית היה נהוג לסגוד לפריה על ידי טקס פרוע בשם סיידר (Seidr). כותבים לטיניים שונים מזכירים את הטקס בקצרה, אולם מציינים שאופיו כה גס עד שלא ראוי לפרט עליו. ככל הנראה, כלל הטקס פולחן במסגרתו לבשו גברים בגדי נשים. באיסלנד, ידוע כי פריה מילאה תפקיד חשוב באמונתם הדתית של המקומיים. במאה העשירית, במהלך ויכוח בין נוצרים לפגאנים, משורר נוצרי קילל אותה ועקב כך הוגלה מהאי. כוכב הלכת המינורי 76 Freia (אנ') שהתגלה על ידי היינריך לואי ד'ארה (אנ') באוקטובר 1862 נקרא על שמה. מדיה וקבצים בנושא פריה בוויקישיתוף פריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פריה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
אדוארדו דוקאמפו

אדוארדו אלדמה דוקאמפו (בספרדית: Eduardo Aldama Docampo; נולד ב-26 במאי 1974) הוא מאמן כדורגל, שכיהן כמאמן בקבוצת רובין קאזאן מליגת העל הרוסית בכדורגל מאוגוסט ועד דצמבר 2019. דוקאמפו לא התבלט במיוחד ככדורגלן ואת קריירת האימון התחיל באקדמיה של אתלטיק בילבאו, בה אימן את קבוצת הנוער במשך 5 שנים (2007–2012). בשנת 2012 הוזמן לרוסיה והצטרף לצוות האימון של רובין קאזאן והיה אחראי על פיתוח קבוצת הנוער של רובין. ב-2015 הוזמן על ידי אלכסנדר חצקביץ' לעבוד כעוזר מאמן בנבחרת בלארוס בכדורגל. ב-2017 עזב את רוסיה וכיהן כעוזר מאמן לסרהי רברוב, כשזה אימן באל-אהלי הסעודית. ביוני 2018 מונה לעוזר מאמן בדינמו קייב ובסוף השנה חזר לספרד. ב-20 ביוני 2019 הוזמן שוב לרובין קאזאן ואימן לצד רומן שרונוב את הקבוצה הבוגרת. ביולי 2019 מונה רשמית למאמן ראשי בקבוצה מאחר שלרומן שרונוב (שאימן קודם את הקבוצה) לא היה רישיון PRO לאימון בקבוצה. בדצמבר 2019 פוטר יחד עם רומן שרונוב בעקבות מאזן של רצף הפסדים וארבעה ניצחונות בלבד ב-19 משחקים. באוקטובר 2020 חזר לרוסיה ומונה לעוזר מאמן במועדון אופה. הוא נשוי ולו בת. דובר רוסית. אדוארדו דוקאמפו, באתר Soccerway אדוארדו דוקאמפו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt אדוארדו דוקאמפו באתר transfermarkt.com אדוארדו דוקאמפו באתר clubworldranking.com אדוארדו דוקאמפו באתר רובין קאזאן אדוארדו דוקאמפו באתר sports.ru אדוארדו דוקאמפו באתר ליגת העל האוקראינית בכדורגל אדוארדו דוקאמפו באתר דינמו קייב Eduardo Docampo, destituido como técnico del Rubín ruso ערך זה הוא קצרמר בנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוברט לות'ר

קרל תיאודור רוברט לות'ר (בגרמנית: Karl Theodor Robert Luther;‏ 16 באפריל 1822 – 15 בפברואר 1900, ידוע בעיקר כרוברט לות'ר) היה אסטרונום גרמני, מגלה פורה של אסטרואידים בין השנים 1822 ו-1890. זכה בפרס לאלנד שבע פעמים. רוברט לות'ר נולד לאוגוסט לות'ר ווילהמינה פון אנדה (Wilhelmine von Ende) ב-16 באפריל 1822, בשווידניצה פולין. הוא למד בבית ובבית הספר המקומי. עם סיום לימודיו הוא עבר לברסלאו, שם למד בין השנים 1841 ו-1843. בשנת 1843 עבר לברלין כדי ללמוד אסטרונומיה, שם למד עד 1848. בברלין היה תלמידו של יוהאן אנקה וסייע לו בחישובים ובהכנת אלמנק אסטרונומי. בשנת 1850 קודם בתפקיד במצפה הכוכבים בברלין. בסוף שנת 1851 האסטרונום Franz Brünnow (Franz Brünnow) הזמין אותו למצפה הכוכבים שליד דיסלדורף (אנ') כדי לעבור ולהיות מנהל המצפה אחריו. בשנת 1859 התחתן עם קלורין מרקר, ולזוג נולד בן ויליאם. במהלך חייו, לות'ר גילה 24 אסטרואידים ותגליות נוספות. נפטר ממחלה בשנת 1900 בדיסלדורף, גרמניה. כוכב הלכת המינורי 1303 Luthera (אנ') נקרא על שמו. על שמו מכתש לות'ר בירח (אנ'). לכבוד גילוי האסטרואיד ה-100, אגודת המדע המלכותית בצרפת פרסמה מדליה מיוחדת לציון האירוע, עליה מופיעים דיוקנותיהם של ג'ון ראסל היינד, הרמן גולדשמידט, ורוברט לות'ר. מדיה וקבצים בנושא רוברט לות'ר בוויקישיתוף רוברט לות'ר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה Plicht C.A. (2014). Luther, Karl Theodor Robert. In: Hockey T. et al. (eds) Biographical Encyclopedia of Astronomers. Springer, New York, NY. (17) Thetis In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_18. ISBN 978-3-540-29925-7. (47) Aglaja In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_48. ISBN 978-3-540-29925-7. (50) Virginia In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_51. ISBN 978-3-540-29925-7. (71) Niobe In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_72. ISBN 978-3-540-29925-7. (78) Diana In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_79. ISBN 978-3-540-29925-7. Robert Johnston (ביוני 2019). "Other Reports of Asteroid/TNO Companions". {{cite web}}: (עזרה) (90) Antiope In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_91. ISBN 978-3-540-29925-7. (95) Arethusa In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_96. ISBN 978-3-540-29925-7. (288) Glauke In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_289. ISBN 978-3-540-29925-7. Schmadel, Lutz D. (2007). "(1303) Luthera". Dictionary of Minor Planet Names – (1303) Luthera. Springer Berlin Heidelberg. p. 107. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_1304. ISBN 978-3-540-00238-3. "Gazetteer of Planetary Nomenclature – Planetary Names: Crater, craters: Luther on Moon". International Astronomical Union (IAU) Working Group for Planetary System Nomenclature (WGPSN). נבדק ב-23 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Mr. Bishop's Observatory". The illustrated London news. 55: 368,372. 9 באוקטובר 1869. {{cite journal}}: (עזרה)
מוזיאון מונק

מוזיאון מונק (בנורווגית: Munch-museet) הוא מוזיאון לאמנות באוסלו, נורווגיה המוקדש לחייו ויצירותיו של האמן הנורווגי אדוורד מונק. מוזיאון מונק ממוקם היה ממוקם בעבר ברובע טויין. באותה העת ההקמה של המוזיאון מומנה בחלקה מרווחים שהניבו בתי הקולנוע העירוניים באוסלו והוא פתח את שעריו בשנת 1963, לכבוד שנת המאה להולדתו של מונק. מבנה המוזיאון תוכנן על ידי האדריכלים הנורווגים אינאר מיקלבוסט וגונאר פונגר. אוסף המוזיאון מורכב מיצירות של מונק, שאותן הוריש לעיריית אוסלו. לאורך השנים הורחב האוסף ביצירות נוספות מאת מונק שנתרמו על ידי אחותו אינגר מונק, וכן יצירות תרומות אחרות. במוזיאון אוסף קבוע של למעלה ממחצית מכלל ציוריו של האמן ולפחות עותק מכל הדפס שיצר. באוסף מעל ל-1,200 ציורים, 18,000 הדפסים, שישה פסלים, וכן 500 צלחות, 2,240 ספרים ופריטים שונים אחרים. המוזיאון מכיל גם אולם שבו מתקיימים קונצרטים. לאורך השנים נשדדו עבודות מאוסף המוזיאון. בשנת 1998 נשדד הציור "ערפד" והושב אליו באותה השנה. בשנת 2004 פרצו שני רעולי פנים חמושים למוזיאון לאור יום ולעיני מאות מבקרים גנבו את שתי היצירות המפורסמות ביותר של מונק "הצעקה" ו"מדונה". היצירות נפגמו באירוע, אך אותרו והושבו למוזיאון בשנת 2006. בשנת 2008 קידמה עיריית אוסלו תחרות אדריכלים בינלאומית לתכנון בניין מוזיאון חדש באזור בירוויקה, במגרש סמוך לבית האופרה של אוסלו. בתחרות זכתה הצעת האדריכל הספרדי חואן הררוס, והבניין החדש נפתח לציבור באוקטובר 2021. הצעקה כפי שמוצגת במוזיאון תצוגה במוזיאון הכוללת התייחסות לשוד "הצעקה" ב-2004 אולם תצוגה וקונצרטים במרכז המוזיאון מדיה וקבצים בנושא מוזיאון מונק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון מונק (בנורווגית) (באנגלית) מוזיאון מונק, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון מונק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון מונק, ברשת החברתית אינסטגרם מיכאל יעקובסון: סיבוב בתערוכת הפרידה של מוזיאון מונק באוסלו, באתר 'חלון אחורי', 19 ביולי 2019
קו M של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו M או בשמו המלא קו מאסף השדרה השישית (באנגלית: Queens Boulevard/Sixth Avenue Local) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כתום ופועלות בו 36 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן ובקווינס אותם הוא חוצה במסלולו. הקו הוא הקו היחיד במערכת הנוסע במסלול מעגלי. אומנם הוא אינו מתחבר בקצוות אבל תחנתו הסופית סמוכה מאוד לתחנת המוצא. הקו מתחיל את מסלולו בצפון ג'מייקה שבמזרח קווינס. הקו נוסע במסלול ישר לכיוון מנהטן שבמערב במסלול משותף עם קווים רבים נוספים. אל מנהטן נכנס הקו דרך מנהרה החוצה את נהר איסט ומיד לאחר מכן פונה דרומה. בסמוך למנהטן תחתית פונה הקו שוב לכיוון קווינס שבמזרח ונכנס אל הרובע דרך גשר ויליאמסבורג. בקווינס נפרד הקו משאר הקווים ונוסע במסלול ייחודי לכיוון צפון-מזרח. תחנתו הסופית של הקו היא במידל וילג' (אנ') שבצפון קווינס, בסמוך מאוד לתחנת המוצא. מדיה וקבצים בנושא קו M של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף
נורוז (ראפר)

אור יעקב נורוזי (נולד ב-8 בספטמבר 1999) המוכר בשם הבמה נורוז (לעיתים כדי ג'יי פנחס), הוא ראפר, פזמונאי, מפיק מוזיקלי ושחקן ישראלי. נורוזי נולד בבת ים למשפחה ממוצא פרסי, ובגיל שש עבר עם משפחתו להרצליה, שם גדל והתחנך. נורוז העלה לאתר יוטיוב את שירו הראשון, "ס.ע.מ.כ", ב-15 במרץ 2016, כשהיה בן 16. ב-4 באפריל 2017 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "ק.ק.י" (ראשי תיבות של "קשקוש קרימינלי יצירתי"). באלבום מתארחים לוקץ', מיכאל סוויסה, דאוד מהשטחים ונוה צור. ב-25 ביוני 2017 הוציא את השיר "לואי וי" בשיתוף דאוד מהשטחים ויאנג הפנר. השיר הוא חלק מהמיקסטייפ המשותף של נורוז ודאוד מהשטחים, "קושי Vol. 1". ב-9 בנובמבר 2017 יצא המיקסטייפ. ב-27 בנובמבר 2017 הוציא מיני-אלבום משותף עם הראפר לוקי, שכלל בתוכו שלושה שירים, "קיפוד" בהשתתפות אורי שוחט, "מי אתה" ו-"300". ב-10 באפריל 2018 הוציא את הסינגל "מבסוטון". ב-23 ביוני של אותה שנה התארח בשירו של דודו פארוק ״אחותך״. ב-23 באוקטובר של אותה שנה, הוציא את הסינגל "לופ". בקליפ של השיר התארח המנחה הישראלי דני רופ. ב-11 בדצמבר של אותה שנה, הוציא את הסינגל "איי איי איי" בשיתוף הראפר הישראלי בוי אצ'י. ב-24 במרץ 2019 הוציא אלבום משותף עם המפיק המוזיקלי אורי שוחט בשם "אבוד". את כל האלבום הפיק שוחט. ביולי 2019 החל נורוז להנחות בסדרה "הקומה האחרונה" בערוץ TeenNick. ב-24 בספטמבר 2019 הוציא את השיר "מרגיש נפלא" בשיתוף פעולה עם בוי אצ'י. השיר זכה להצלחה רבה ברשת החברתית טיקטוק ונכלל במיני-אלבום המשותף של נורוז ובוי אצ'י שיצא לאור ב-2020 הנושא את אותו השם. ב-7 בנובמבר 2019 יצא השיר "חפץ חשוד" של אורי שוחט בו השתתף לצד מיכאל סוויסה. בדצמבר 2019 התארח באלבומו השלישי של הראפר טונה, "ועכשיו לחלק האינטרגלקטי", בשיר "קלאנג", לצידו של מיכאל סוויסה. ביוני 2020 החל להצטלם לעונה החמישית של הסדרה "כפולה", בכיכובה של נועה קירל. עוד באותה השנה, עלתה לשידור העונה השנייה של הסדרה "הקומה האחרונה" בערוץ TeenNick, אותה מנחה. באוקטובר, הוכרז כי הועמד יחד עם בוי אצ'י לייצג את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה. בנובמבר, הוציא את האלבום "תמונה". ב-12 בדצמבר הוציא את אלבומו "מרגיש מוגזם", שהופק על ידי טהר שפי, בן בליעל, בוי אצ'י ואורי שוחט. בהמשך, הוציא עם שחר סאול ואגם בוחבוט את "דובשנייה". ב-2022 הוציא את השיר "משוגעת" עם גל אדם והופק על ידי טריאנגל, השיר הוביל במקום הראשון במצעדים. באותה השנה היה שותף להוצאת השיר "ברוך הבא לבלאגן" עם הראל סקעת ודולי ופן 2019: אבוד (יחד עם אורי שוחט) 2020: תמונה 2021: מרגיש מוגזם 2017: ק.ק.י 2017: קושי, Vol. 1 (יחד עם דאווד מהשטחים) Noroz X Luqi :2017 (יחד עם לוקי) 2020: מרגיש נפלא (יחד עם בוי אצ'י) מדיה וקבצים בנושא נורוז בוויקישיתוף נורוז, ברשת החברתית פייסבוק נורוז, ברשת החברתית אינסטגרם נורוז, ברשת החברתית טיקטוק נורוז, סרטונים בערוץ היוטיוב נורוז, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) נורוז, באתר ספוטיפיי נורוז, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) נורוז, באתר Last.fm (באנגלית) נורוז, באתר MusicBrainz (באנגלית) נורוז, באתר דיזר נורוז, באתר Discogs (באנגלית) נורוז, באתר Genius נורוז, באתר טיידל (באנגלית) מתן שרון, ‏אביב הגיע, באתר ‏מאקו‏, 18 באפריל 2019 דור מאיר מועלם, ‏סוף-סוף נורוז יודע לאן הוא רץ, באתר ‏מאקו‏, 25 ביולי 2024 כפולה 5: ההתחלה | החל מה-1.9.2020, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:05) MTV EMA 2020 VOTING, www.mtvema.com
גביעונית נאכלת

גביעונית נאכלת (שם מדעי: Cantharellus cibarius) הוא מין של פטריה ממשפחת הגבעוניתיים (Cantharellaceae). הפטריה קרויה גם שנטרל מוזהבת ומצויה במיוחד באירופה. היא אחת מפטריות הבר הנאכלות הפופולריות ביותר, שייכת למשפחת הגבעוניתיים המתאפיינים בגופי רבייה דמויי משפך, בעלי גוף בשרני, וקפלים דמויי זימים המצויים לכל אורך גוף הרבייה. אין במשפחה מינים רעילים, אמנם רק חלקם נחשבים טובים למאכל וטעימים. גביעונית נאכלת, ומשפחת הגבעוניתיים בכללה קיבלה את שמה העברי אודות לצורתה המזכירה גביע. כמו כן גם שמה הלועזי, שנטרל או קנטרל הגיעה מהמילה היוונית קנט'רוס (אנ') שמשמעותה גביע. כל גוף הפטריה בצבע צהוב, בגוונים שונים תלוי בקרקע ובלחות. בשרה בצבע קרם-צהבהב. מעין רכסי דפים הנראים כזימים משתרעים לכל אורך גוף הפטריה - מהבסיס עד לכובע. ריחה מתקתק ופירותי וטעמה פיקנטי במעט. קיימים מינים רבים הדומים לה בצורתה, מעט מהם אכילים עם סיכון קל לכאבי בטן (Hygrophoropsis aurantiaca לדוגמה) רובם לא ולכן יש לנקוט באמצעי זהירות בזמן הליקוט. תפוצת הפטריה בעולם רחבה והיא נמצאת בחלקים נרחבים באירואסיה, צפון ומרכז אמריקה ואפריקה. הפטריה נוטה לגדול ביערות מחט, ביערות ליבנה הרריים ולעיתים ביערות אשור. בישראל נחשבת נדירה וידועה בעיקר בין עצי אלון מצוי בצפון. בצפון אירופה מופיעה לרוב בין החודשים יולי לאוקטובר. ייתכן שהפטריה מכילה חומר קוטל חרקים, ואכן הפטריה על פי רוב נקייה מחרקים, רימות ומזיקים שונים. הפטריה נחשבת לטעימה ולנחשקת בקרב חובבי פטריות, גביעונית נאכלת עשירה בוויטמינים ומינרלים ובעיקר בוויטמין C ואשלגן. הפטריה נחשבת למקור טוב במיוחד לוויטמין D. רוב הטעם העשיר והמורכב של הפטריה מתגלה בבישול ולכן לא נהוג לאכול אותה חיה. רוב תרכובות הגביעונית מסיסות בשומן ולכן נוהגים לטגן את הפטריה בשמן, חמאה או שמנת. הפטריה מומלצת גם לשימוש במתכוני רטבים מבוססים אלכוהול כדוגמת יין, והיא פופולרית במיוחד במתכוני רטבים ומרקים. בדרך כלל הפטריה נמכרת בשוק לאחר תהליך ייבוש. תהליך ייבוש הפטריה הוא פשוט למדי ולא פוגע בטעמה. ניתן גם לכתוש את הפטריה היבשה לאבקה ולהשתמש בה לתיבול מרקים ורטבים. פטריות צ'נטרל מדיה וקבצים בנושא גביעונית נאכלת בוויקישיתוף גביעונית נאכלת, באתר NCBI (באנגלית) גביעונית נאכלת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גביעונית נאכלת, באתר Tropicos (באנגלית) גביעונית נאכלת, באתר GBIF (באנגלית) גביעונית נאכלת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kuo, Michael. "Cantharellus "cibarius"". mushroomexpert.com. נבדק ב-2018-09-01. גבעוניתיים Cantharellaceae, באתר פטריות בישראל גביעונית נאכלת – Cantharellus cibarius, באתר פטריות שדה ויער Svampar: En praktisk naturguide, עמ' 88 Cieniecka-Rosłonkiewicz A, Sas A, Przybysz E, Morytz B, Syguda A, Pernak J, Ionic Liquids for the Production of Insecticidal and Microbicidal Extracts of the Fungus Cantharellus cibarius, 2007 FoodData Central, U.S. Department of Agriculture
זהבה פדנס

זהבה פדנס (נולדה ב-12 בדצמבר 1954) היא רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית, זוכת המקום השלישי בגוט טאלנט ישראל. זהבה פדנס נולדה וגדלה בקריית אתא. פדנס היא רקדנית, עובדת סוציאלית בהכשרתה, וגרפולוגית. נכת פוליו מגיל שנה וחצי. למדה בבית הספר התיכון "רוגוזין" בקריית אתא. לאחר סיום לימודי התיכון, שימשה אזרחית עובדת צה"ל בבית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה. פדנס בעלת תואר ראשון בעבודה סוציאלית, ובוגרת לימודי תרפיה באמנות באוניברסיטת חיפה. למדה גרפולוגיה במכללה למינהל בחיפה ובבית הספר של אילון בן יוסף. פדנס היא עובדת סוציאלית בהכשרתה ועבדה במקצוע במשך שנים רבות. במסגרת תפקידה עבדה בתחום בריאות הנפש ושיקום עם אוכלוסיות שונות: נוער במצוקה, משפחות בסיכון, אנשים אשר נדרשו לשרותי משרד הרווחה ועוד. פדנס הייתה נציגת ציבור בוועדות ערר במשרד הרווחה, ועבדה בעמותות לאימוץ ילדים מחו"ל. במהלך חייה עסקה בספורט תחרותי ובין היתר שיחקה טניס שולחן, כדורסל, טניס שדה והשתתפה בתחרויות שונות בארץ ובעולם. בתחום טניס שדה דורגה שנייה בישראל ונשלחה על ידי התאחדות הספורט להשתתף בטורנירים שונים ברחבי העולם: אוסטרליה, אירופה, ארצות הברית ועוד. כשהייתה פדנס בת 48 החליטה לחבור לאורן בראיר, רקדן וכוריאוגרף, שגדל להורים נכים כתוצאה מפוליו בילדות. ביחד יצרו את הצמד "רק לגעת", המשלב אלמנטים שונים ממחול מודרני. בראיר הוא גם מורה לריקוד ולימד את פדנס טכניקות שונות. פדנס השתתפה כרקדנית ולמדה בקרקס הישראלי סנדסיאל, מרכז תרבות בינלאומי לתיאטרון מחול וקרקס מודרני בפארק יקום. כמו כן למדה בוטו (סגנון מחול יפני) בסטודיו של תמר בורר, למדה מחול משולב בסטודיו של להקת ורטיגו בנתיב הל"ה, למדה בתיאטרון עכו במסגרת פרויקט "דיוקן האמן היוצר", והעלתה במסגרת זו את היצירה "גרוטאה" (יצירה המשלבת תנועה עם טקסט, ומיועדת לתלמידי חטיבות ביניים ותיכון במסגרת סל תרבות ארצי של משרד החינוך). היצירה גרוטאה הועלתה בשנת 2019 במסגרת פסטיבל אינטימדאנס ICON של תיאטרון תמונע. פדנס מתגוררת בחיפה, אמא לשניים וסבתא לשישה נכדים. מדיה וקבצים בנושא זהבה פדנס בוויקישיתוף גולדן באזר של השראה: האודישן המלא של אורן וזהבה, ערוץ היוטיוב של רשת 13, גוט טאלנט ישראל, עונה 2, פרק 8 אורן וזהבה בפרק הגמר, רשת 13, גוט טאלנט ישראל, עונה 2, פרק 8 זהבה פדנס באתר נגישות ישראל ריקוד על גלגלים - האודישן של זהבה פדנס, נולד לרקוד, 2006 את חרותי, זהבה ואורן בריקוד בטקס גלגל הזהב 2016, האירוע המרכזי למופעי כיסאות גלגלים בהרצליה הצמד רק לגעת, ערוץ היוטיוב הרשמי הצמד רק לגעת, עמוד הפייסבוק הרשמי 'אצלי אין תירוצים': משותקת פוליו רוקדת על הבמה, באתר ynet, 9 במרץ 2011 ראשי, באתר www.smadaryaaron.com פסטיבל אינטימדנס ICON, באתר www.tmu-na.org.il(הקישור אינו פעיל)
המנון אנגווילה

אלוהים, ברך את אנגווילה (באנגלית: God Bless Anguilla) הוא ההמנון הלאומי של הטריטוריה הבריטית אנגווילה, ההמנון נחשב להמנון המקומי הרשמי, בעוד שההמנון הלאומי הרשמי הוא אלוהים נצור את המלך. ההמנון הלאומי באתר הממשלה ההמנון באתר Nationalanthems.info
Bedtime Story

"Bedtime Story" (בעברית: "סִפּוּר לִפְנֵי הַשִּׁינָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Bedtime Stories. השיר יצא כסינגל השלישי מהאלבום ב-13 בפברואר 1995, על ידי חברות התקליטים האחים וורנר, מאבריק רקורדס וסייר רקורדס. השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, וה-42 במצעד הבילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי ביורק ביחד עם נלי הופר ומריוס דה פריס, והופק על ידי מדונה והופר. שיר זה הוא אחד משיריה הבודדים בקריירה של מדונה בו לא השתתפה בכתיבתו. "Bedtime Story" הוא שיר בסגנון האלקטרוני, אשר מאפיין שירים נוספים מתוך האלבום. הווידאו קליפ שלו הוא הרביעי היקר ביותר בכל הזמנים. עם השיר הופיעה מדונה פעם אחת בלבד במהלך הקריירה שלה. כלפי השיר הופנו שבחים רבים וביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic כתב שהשיר הוא "אחד מהשירים הטובים ביותר באלבום" והוסיף כי "השיר עובד לאט-לאט, עד שהלחנים שלו נכנסים אל התת-המודע של המאזין, בדיוק כמו פעימות של בס". סאל צ'ינקוומני מ-Slant Magazine שיבח את השיר בטענה שיש לו "פוטנציאל שלא מומש" וכי הוא "יכול היה להיות ה-"Vogue" הבא". מדיה וקבצים בנושא Bedtime Story בוויקישיתוף מידע על היצירה "Bedtime Story" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Bedtime Story" באתר יוטיוב Hooper Nellee, Gudmundsdottir Björk, Devries Marius, Madonna, Bedtime Story, Musicnotes.com, ‏1999-09-01 Artists, www.officialcharts.com Madonna Chart History, Billboard Madonna – Bedtime Story (באנגלית), נבדק ב-2019-07-19 Madonna Tour Statistics | setlist.fm, www.setlist.fm Bedtime Stories - Madonna | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-05-04 Sal Cinquemani, Review: Madonna, Bedtime Stories (באנגלית)