laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מהומות אלכסנדריה (66)

מהומות נרחבות פרצו באלכסנדריה, שבמצרים הרומית, בשנת 66, במקביל לפרוץ המרד הגדול ביהודה הרומית השכנה. עם התגברות המתח בין היוונים ליהודים, ארגנו תושבי אלכסנדריה אספה ציבורית, כדי לדון בארגון משלחת לנירון קיסר, ומספר רב של יהודי אלכסנדריה (אנ') הגיע לאמפיתיאטרון. כאשר ראו התושבים את היהודים הם תקפו אותם. הם הרגו את רוב היהודים, ואלו שנתפסו נשרפו חיים. היהודים חיפשו תגמול על מה שעשו היוונים ואיימו להגיב באלימות. הנציב הרומי של מצרים, גאיוס קאיקינה טוסקוס (אנ'), לא הצליח להתמודד עם המהומות. במאי 66, טוסקוס הוחלף בטיבריוס יוליוס אלכסנדר, בעצמו ממשפחה יהודית, שהצליח לרסן את הפורעים. טיבריוס הזמין לפגישה ביחידות את ראשי היהודים ושכנע אותם לשתוק, ולא להתגרות ולהקים נגדם את הצבא הרומי. אבל המסיתים לא התייחסו לאיום ברצינות, ונזפו בו על כך שאיים עליהם. המושל הבין שהמתמרדים ביותר לא יירגעו אלא אם כן אסון גדול יפול עליהם. הוא שלח את שני הלגיונות הרומיים שהיו בעיר (הלגיון השלישי קירנאיקה והלגיון ה-22 דיוטריאנה), יחד עם 5,000 חיילים נוספים, להעניש את היהודים. הם הורשו לא רק להרוג אותם, אלא גם לבזוז את רכושם ולהצית את בתיהם. הרומאים לא גילו רחמים כלפי התינוקות, לא התייחסו לזקנים, והמשיכו בשחיטה של אנשים בכל גיל. יותר מ-50,000 יהודים שכבו מתים ברחובות. טיבריוס יוליוס אלכסנדר ריחם בסופו של דבר על היהודים ועצר את ההתקפות. זו הייתה רק אחת ההתקפות הרבות שפרצו לא רק באלכסנדריה, אלא גם בדמשק, בקיסריה ובמקומות רבים אחרים. במהלך האירועים תקף הנציב יוליוס אלכסנדר את הרובע היהודי של העיר. המתיחות בין היהודים ליוונים-רומים באלכסנדריה החלה לאחר מהומות שנת 38 לספירה, עם אירוע אלים נוסף שבא לאחר מכן בשנת 55 לספירה. מאוחר יותר, למלחמות היהודים-רומאים הייתה השפעה רבה על אלכסנדריה, כאשר הקהילה היהודית הגדולה בעיר ערכה מהומות נרחבות בשנת 66 לספירה. אלימות גדולה בהרבה התרחשה 50 שנה מאוחר יותר, כאשר בשנת 117 לספירה, השתתפו יהודי אלכסנדריה בהתפרעויות הגדולות של מרד התפוצות, והצליחו להרוס חלק גדול מהעיר היוונית לפני שהצבא הרומי ירד לעיר כדי לדכא את המרד. מרידות יהודה ברומא מהומות אלכסנדריה (38) "Pogrom in Alexandria - Livius". www.Livius.org. נבדק ב-31 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Alexandria". www.JewishVirtualLibrary.org. נבדק ב-31 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "The Road to Destruction". www.Chabad.org. נבדק ב-31 ביולי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Morkot, Robert G. (7 ביוני 2010). Morkot, R.G. The A to Z of Ancient Egyptian Warfare.. ISBN 9781461671701. נבדק ב-2020-08-31. {{cite book}}: (עזרה)
אלקסון

אלקסון דה אוליביירה קרדוסו (בפורטוגזית: Elkeson de Oliveira Cardoso במנדרינית: 艾克森 איי קסן; נולד ב-13 ביולי 1989) הוא כדורגלן ברזילאי-סיני המשחק בעמדת החלוץ בגרמיו. אלקסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ויטוריה אליה הצטרף בגיל 13. בשנת 2009 הצטרף לקבוצה הבוגרת עמה העפיל לליגת העל הברזילאית בסיום העונה. במאי 2011 חתם בבוטפוגו במדיה שיחק שנה וחצי. ב-24 בדצמבר 2012 אלקסון חתם בגואנגג'ואו אוארגראנד תמורת 5.7 מיליון אירו. בעונתו הראשונה לא נכלל בסגל הקבוצה לקראת ליגת האלופות האסיאתית עקב הגבלת הזרים. ב-3 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בגמר הסופר קאפ הסיני 2013 2-1 לג'יאנגסו סיינטי. ב-8 במרץ הבקיע צמד במשחק הפתיחה של הליגה הסינית בניצחון 1-5 נגד שאנגחאי שנשין. ביולי 2013 לוקאס באריוס עזב את המועדון ואלקסון נכלל בסגל הקבוצה לקראת ליגת האלופות האסיאתית. בעונתו הראשונה בגואנגג'ואו כבש 24 שערים בליגה, והוסיף עוד 6 בליגת האלופות שעזרו לקבוצתו לזכות בתואר לראשונה בתולדותיו. ב-1 בדצמבר 2013 הורחק במסגרת גמר גביע ה-FA הסיני לאחר שפגע בפניו של יאנג האו. 4 ימים לאחר מכן הורחק ל-4 משחקים ונכנס ב-20 אלף יואן סיני. ב-14 בדצמבר הבקיע ברבע גמר גביע העולם למועדונים 2013 בניצחון 0-2 נגד אל-אהלי. ב-21 בנובמבר 2015 הבקיע את שער הניצחון נגד שבאב אל-אהלי שהביא לזכייה שנייה של המועדון בליגת האלופות האסיאתית תוך 3 שנים. ב-21 בינואר 2016 חתם בשאנגחאי SIPG תמורת כ-132 מיליון יואן סיני. ב-4 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 הגד קוואסאקי פרונטאלה בשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-18 בספטמבר הבקיע שער בניצחון נגד קבוצתו לשעבר גואנגג'ואו אוורגראנד, שהיה גם הניצחון הראשון של שאנגאחי נגד גואנגג'ואו. בעונת 2018 זכה עם המועדון באליפות סין, שהייתה גם האליפות הראשונה של המועדון. ב-9 ביולי 2019 אלקסון חזר לקדנציה שנייה בגואנגג'ואו. ב-20 ביולי כבש שלושער בדרבי נגד גואנגג'ואו R&F. ב-12 באפריל 2022 חתם בגרמיו מהליגה הברזילאית השנייה עד לסיום העונה. בגרמיו כבש 4 שערים ב-23 הופעות ובסיום העונה שוחרר מהמועדון. בספטמבר 2011 זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל, אך לא זכה לדקות משחק בה. באוגוסט 2019 קיבל אזרחות סינית וזומן לנבחרת סין. אלקסון הפך לכדורגלן הראשון בנבחרת שאין לו שורשים סינים. לאחר מכן, נאלץ לשנות את שמות לאיי קסן בגלל החוק הסיני. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-5 נגד המלדיביים, בו כבש צמד. עם חזרתו לברזיל הודיע על פרישה מנבחרת סין. ויטוריה אליפות באיאנו: 2009/2010 קופה דו נורדסטה: 2010 בוטפוגו טאצ'ה ריו: 2012 גואנגג'ואו אוורגראנד ליגת העל הסינית: 2013, 2014, 2015, 2019 ליגת האלופות האסיאתית: 2013, 2015 שאנגאחי SIPG ליגת העל הסינית: 2018 גביע ה-FA הסיני: 2019 גרמיו רקופה גאוצ'ה: 2022 נבחרת ברזיל סופרקלאסיקו דה לאס אמריקאס: 2011 אישיים נבחרת העונה בליגת האלופות האסיאתית: 2013, 2014 כדורגלן השנה של ההתאחדות לכדורגל בסין: 2014 נעל הזהב הסינית: 2013, 2014 נבחרת העונה בליגת העל הסינית: 2013, 2014 מדיה וקבצים בנושא אלקסון בוויקישיתוף אלקסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלקסון, באתר Transfermarkt אלקסון, באתר Soccerway אלקסון, באתר WorldFootball.net אלקסון, באתר National Football Teams אלקסון, באתר FootballDatabase.eu
שאלק וילם ברגר

שאלק וילם ברגר (באפריקאנס: Schalk Willem Burger;‏ 6 בספטמבר 1852 - 5 בדצמבר 1918) היה מנהיג צבאי, עורך דין, פוליטיקאי ומדינאי אפריקאנר, אשר שימש בפועל כנשיא הרפובליקה הדרום אפריקאית מ-1900 עד 1902, בזמן שהנשיא פול קרוגר היה בגלות. הוא שירת במלחמת הסקהונה ב-1876, ולאחר מכן במלחמת הבורים הראשונה, שבה שירת כפילדקורנט. הוא נבחר למפקד הקומנדו של לידנבורג ב-1885. עם פרוץ מלחמת הבורים השנייה שירת כגנרל מפקד במספר קרבות, כולל קרב ספינקופ וקרב מודדרריבר. הוא מתח ביקורת על חוסר יכולתו הצבאית במהלך המצור על ליידסמית' וכן כאשר כוחות הבורים נסוגו מספונקופ. עקב כך הוא בחר לפרוש מתפקידו הצבאי ולחזור לתפקידו בממשלה. כפוליטיקאי, הוא תואר כ"נאור וממולח" והוא היה אחד היריבים הפוליטיים של פול קרוגר. הוא נבחר לפולקסטרד ב-1887, לימים כיהן כיושב ראש. במרץ 1900, לאחר מותו של פיט יוברט, הוא נבחר לסגן הנשיא תחת הנשיא פול קרוגר. בספטמבר 1900, הוא ירש את קרוגר כנשיא המדינה, לאחר שקרוגר עזב לאירופה. במהלך הטריבונל הצבאי במאי 1901, הוא דגל בהפסקת פעולות האיבה, אך הצעתו זכתה להתנגדות נחרצת על ידי הנשיא מרטינוס תוניס סטיין ממדינת אורנג' החופשית. לאחר תום המלחמה ביקר בורגר באירופה, כולל בהאג. בשנת 1905, בורגר הפך לחבר מייסד במפלגת "הט פולק" והשיג מקום בלתי מעורער במועצה המחוקקת. בורגר היה ציר של טרנסוואל לוועידה הלאומית בשנת 1908 שהובילה להקמת איחוד דרום אפריקה בשנת 1910. לאחר הקמת האיחוד של דרום אפריקה, הפך בורגר לחבר במפלגה הדרום-אפריקאית תחת הגנרל לואי בותה. עלה ליושב ראש סניף טרנסוואל של המפלגה הדרום אפריקאית. ב-1911 הפך בורגר לחבר בוועד הפועל של טרנסוואל ולאחר בחירתו לסנאט ב-1913, המשיך בורגר לכהן כסנאטור עד מותו ב-5 בדצמבר 1918. מדיה וקבצים בנושא שאלק וילם ברגר בוויקישיתוף Rayne Kruger, Goodbye Dolly Gray, Cape: Galago, 2008, עמ' 205 Rayne Kruger, Goodbye Dolly Gray, Cape: Galago, 2008, עמ' 196-7 Rayne Kruger, Goodbye Dolly Gray, Cape: Galago, 2008, עמ' 42 Rayne Kruger, Goodbye Dolly Gray, Cape: Galago, 2008, עמ' 364-5 Rayne Kruger, Goodbye Dolly Gray, Cape: Galago, 2008, עמ' 317-18
הפועל ירושלים (כדוריד)

הפועל ירושלים (כדוריד) היא קבוצת כדוריד אשר משחקת בליגה הארצית בכדוריד. הקבוצה עורכת את משחקיה הביתיים בהיכל מלחה, שמכיל 2,000 מקומות ישיבה. מאמן: עידו (שימי) שמרון פיזיותרפיסט: תום קוש קפטן הקבוצה: רותם גרבר חבר הנהלה: רועי אטיאס הפועל ירושלים, באתר איגוד הכדוריד בישראל כתבה, באתר מרכז הפועל גלגול חדש: בכורה להפועל ירושלים בכדוריד, באתר ערוץ הספורט, 20 באוקטובר 2021
סיטי קאר

סיטי קאר היא חברה פרטית ישראלית לשיתוף מכוניות. סיטי קאר הוקמה ב-2013 על ידי מאיר רותם ואריה בלומנטל. בראשית שנות פעילות החברה התמקדה בעיקר במגזר החרדי. ב-2016 רותם פרש, ומאז שמואל רוזנברג הוא הבעלים והמנכ"ל. התשלום הוא לפי משך זמן ההשכרה וטווח הנסיעה. יש אפשרות לעשות מנוי. המחיר כולל דלק וביטוח. יש להחזיר את הרכב לתחנת המוצא ממנה נלקח. החברה אינה פעילה ואף אוסרת על שימוש ברכביה בשבת. על השירות ניתן לשלם באתר ובאפליקציה. מכיוון שהחברה מיועדת גם לציבור החרדי, ניתן לשלם על נסיעה גם באמצעות מערכת ייעודית בשיחת טלפון. סיטי קאר זכתה במכרזים במצפה רמון, בירושלים בשדרות, ובערים נוספות. כמו כן החברה פעילה בלמעלה מ-50 יישובים בארץ. בסוף 2016 פרסמה החברה שממוצע השימושים עמד על 700 נסיעות ביום (19,000 בחודש). נכון לתחילת 2023, סיטי קאר מחזיקה צי של כ-900 רכבים הממוקמים בתחנות ייעודיות ברחבי הערים. אתר האינטרנט הרשמי של סיטי קאר סיטי קאר, ברשת החברתית פייסבוק סיטי קאר, ברשת החברתית אינסטגרם אורן דורי, מנוי של 10 שקלים בחודש: ההצלחה האדירה של הרכב השיתופי במגזר החרדי, באתר TheMarker‏, 13 בפברואר 2017 הלית ינאי-לויזון, ‏"המגזר החרדי מכיר את עולם השיתופיות מהגמ"חים", באתר גלובס, 11 ביולי 2017 לאחר מכן הקים את חברת My Car דניאל שמיל, מאיר רותם | שיתוף זה לכולם, באתר TheMarker‏, 6 בדצמבר 2022 א. רפאל, סיטי קאר מהפכה של שיתופיות, יתד השבוע, מוסף חול המועד פסח תשפ"ב, גיליון 522, עמ' 46 אודי עציון, רכב שיתופי? רק לא בשבת, אלא אם תשלמו 10,000 שקל "קנס", באתר כלכליסט, 17 בינואר 2021 אילנה קוריאל, פטנט מקומי במצפה רמון: רכב שיתופי, אבל לא בשבתות וחגים, באתר ynet, 15 בפברואר 2021 אודי עציון, גם בירושלים רוצים רכב שיתופי, אבל לא בשבת ובחג, באתר ynet, 7 באוגוסט 2022 אבי יוסף, מיזם חדש: השכרת רכבים בבני ברק לפי שעה, באתר בחדרי חרדים, 16 ביולי 2013 אלימלך גרין, מעצמה של שיתופיות, "חלוצים" מבית עיתון כפר חב"ד, פסח תשפ"ב, עמ' 14- 16
בעבוע (בישול)

בעבוע היא שיטת בישול שבאמצעותה מבשלים מזון בנוזלים חמים בטמפרטורה הנמוכה מנקודת הרתיחה של מים (100 מעלות צלזיוס) ומעל טמפרטורת שליקה (71–80 מעלות צלזיוס). בכדי להגיע לבעבוע יציב, יש להביא נוזל לרתיחה ולהפחית את מקור החום שלו לטמפרטורה נמוכה וקבועה. בעבוע היא שיטת בישול עדינה יותר מהרתחה ומונע מהמזון להתקשות או להתפרק. שיטת זו היא בדרך כלל שיטת בישול מהירה ויעילה. מזון שבושל בבעבוע בחלב או בשמנת במקום במים מכונה לפעמים מוקרם. טמפרטורת הבעבוע המתאימה היא נושא שנוי במחלוקת בין שפים, לפי המכון הקולנירי של אמריקה הטמפרטורה האידיאלית מתחילה מ-82 מעלות צלזיוס. במטבח היפני, בעבוע נחשב לרוב לאחת מארבעת טכניקות הבישול הבסיסיות, יחד עם צלייה, אידוי וטיגון עמוק. אוכל שמוכן בסיר לבישול איטי מבושל בבעבוע. מנות רבות מבושלות באופן זה במטבח האמריקאי, ביניהן: נזידים, צ'ילי קון קרנה ומרקים. אוכל בולגרי מסורתי, ובמיוחד מנות בשר רכות, מבושלות בבעבוע לעיתים קרובות לפרקי זמן ממושכים. נזיד הגולאש ופפריקש המאפיינות מטבח זה מבושלות בבעבוע. במטבח ההולנדי והפלמי המסורתי, נתחי בקר שאינם רכים מבשלים בבעבוע במשך מספר שעות לקבלת פלמנדה קרבונדה (נזיד פלמי). באופן מסורתי מבשלים בלהבה נמוכה, הבוערת מצריכת שמן. על כיריים מודרניות, נהוג בהולנד לבשל נזידים באש נמוכה מאוד. בדרך כלל משתמשים במחבת ברזל יצוק עם תחתית עבה. הבשר מוכן אם ניתן לפרק אותו בקלות לסיבים. בעבוע הוא אחד מסגנונות הבישול הפופולריים ביותר באיראן ובאפגניסטן. במטבח הפרסי המסורתי, כמעט כל סוגי החורשט הפרסי מבושלים בבעבוע במשך מספר שעות. מקרה דומה עם מספר מנות איראניות אחרות ביניהן אבגושט ובוזבאש. חלק מתנורי הגז המודרניים מצוידים במבער בעבוע, כאשר מבערים כאלה ממוקמים בדרך כלל בחלקו האחורי של התנור. בכיריים חשמליות רבות יש מצב בעבוע מובנה. ערך מורחב – בישול איטי (מונח) סיר לבישול איטי הוא סיר חשמלי המשמש לבעבוע של מזון במשך שעות בכל פעם. Simmer definition from About.com - Culinary arts. Retrieved May 2009. The Culinary Institute of America (CIA). (2011). The Professional Chef, 9E (p. 263). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, Inc. Hosoi, C. (2012). Cooking Classics: Japan. A Step-by-Step Cookbook (p. 13). Singapore: Marshall Cavendish Cuisine. "Simmering meat". נבדק ב-1 ביוני 2015. {{cite web}}: (עזרה) Gisslen, W. (2011). Professional Cooking, 7E (p. 71). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, Inc.
צ'ילי קון קסו

צ'ילי קון קסו (בספרדית: Chile con queso; פירוש מילולי: צ'ילי עם גבינה) הנקרא לפעמים פשוט קסו, הוא מתאבן או תוספת של גבינה מותכת ופלפל צ'ילי, המוגש בדרך כלל במסעדות טקס-מקס כמטבל לצ'יפס טורטייה. צ'ילי קון קסו הוא חלק ממטבח הטקס-מקס ומטבח דרום-מערב ארצות הברית, שמקורו במדינת צ'יוואווה שבצפון מקסיקו כגרסה של קסו צ'יוואווה וקסו פליימאדו. צ'ילי קון קסו נמצא בעיקר בתפריטים של מסעדות טקס-מקס בדרום מערב ומערב ארצות הברית. צ'ילי קון קסו הוא רוטב חלק וקרמי, המשמש כמטבל, שעשוי מתערובת של גבינות מותכות (לעיתים קרובות גבינת ולויטה או גבינה מעובדת אחרת, מונטריי ג'ק או גבינת שמנת), שמנת ופלפל צ'ילי. מסעדות רבות מגישות צ'ילי קון קסו עם מרכיבים נוספים כמו פיקו דה גאלו, שעועית שחורה, גואקמולה ובשר בקר או חזיר טחון. הרוטב בדרך כלל בצבע צהוב או לבן. צ'ילי קון קסו מוגשת כמנה חמה. ניתן לאכול אותה עם טורטייה, צ'יפס טורטייה או צ'יפס פיתה שעבה יותר מצ'יפס טורטייה רגיל. היא יכולה לשמש גם כרוטב על נאצ'וס, פהיטה, טאקו, אנצ'ילדה, מיגאס, קסדייה או כל מנת טקס-מקס אחרת. בעוד שמסעדות טקס-מקס בארצות הברית לרוב מציעות צ'יפס וסלסה ללא תשלום, קסו מוצע בדרך כלל תמורת תשלום נוסף. לעיתים קרובות מכנים את הרוטב בשם המקוצר 'קסו' (גבינה), מה שעלול ליצור בלבול בינו לבין מטבל גבינה, שלרוב אינו מכיל פלפלים.   מדיה וקבצים בנושא צ'ילי קון קסו בוויקישיתוף Alan Davidson, ed. (1981), Food in Motion: The Migration of Foodstuffs and Cookery Techniques - Oxford Symposium 1981, London: Prospect Books, p. 274, ISBN 0-907325-07-6, נבדק ב-27 במאי 2013 {{citation}}: (עזרה) Cook, Allison (24 בדצמבר 2009), "Why chile con queso matters", Houston Chronicle, אורכב מ-המקור ב-26 באפריל 2012, נבדק ב-27 במאי 2013 {{citation}}: (עזרה) "Oxnard Forty League Members Entertain Remainder of Club With Spanish Dinner", Oxnard Press-Courier: 6, 3 באפריל 1957, נבדק ב-22 במרץ 2011 {{citation}}: (עזרה) Brownstone, Cecily (27 ביוני 1972), "Chili con Queso Tasty Dip", Spokane Daily Chronicle: 27, נבדק ב-22 במרץ 2011 {{citation}}: (עזרה) Vincent, Zola (18 באפריל 1959), "Informal Lunch, Supper Ideas Come From Mexico Kitchens", Lodi News-Sentinel: 36, נבדק ב-22 במרץ 2011 {{citation}}: (עזרה) Lisa Fain (2017). QUESO!: Regional Recipes for the World's Favorite Chile-Cheese Dip. Potter/Ten Speed/Harmony. pp. 86–87. ISBN 9780399579523. נבדק ב-31 באוקטובר 2017. {{cite book}}: (עזרה) New York Style (22 באפריל 2013). "Best Dips for Bread and Pita Chips". B & G Foods, Inc. אורכב מ-המקור ב-20 באוגוסט 2018. נבדק ב-31 באוקטובר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית

פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית הוא פרס גלובוס הזהב המוענק מדי שנה על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. הפרס מוענק לשחקן שביצע הופעה יוצאת דופן בתפקיד ראשי בסדרת קומדיה/מוזיקלית בשנה החולפת. הפרס הוענק לראשונה בטקס ה-19 של פרסי גלובוס הזהב ס-5 במרץ 1962 תחת השם "כוכב הטלוויזיה הטוב ביותר" וניתן לג'ון צ'ארלס דאלי ובוב ניוהארט. מאז שנת 1963 מוכרזים המועמדים לפרס מדי שנה. בתחילה הפרס ניתן לשחקנים בסדרות קומדיה ודרמה, אבל בשנת 1969 פוצל הפרס לשתי קטגוריות שונות, תחת השם "שחקן הטלוויזיה הטוב ביותר – מחזמר או קומדיה". בשנת 1980 שינה הפרס את שמו לשמו הנוכחי. מאז הקמתו, הפרס הוענק ל-45 שחקנים. הזוכה האחרון בפרס הוא ג'רמי אלן וייט על תפקידו בסדרה "הדוב" אשר זכה שנתיים ברציפות. אלן אלדה הוא שיאן הזכיות והמועמדויות בפרס זה, עם 6 זכיות ו-11 מועמדויות. 6 זכיות: אלן אלדה 4 זכיות: מייקל ג'יי. פוקס 3 זכיות: אלק בולדווין 2 זכיות: הנרי וינקלר,ג'רמי אלן וייט, ביל קוסבי, טד דנסון, קלסי גראמר וג'ייסון סודייקיס 11 מועמדויות: אלן אלדה 9 מועמדויות: טד דנסון ומייקל ג'יי. פוקס 8 מועמדויות: קלסי גראמר 7 מועמדויות: בוב ניוהארט, ג'אד הירש ואלק בולדווין 6 מועמדויות: קרול או'קונור, סטיב קארל ואריק מקורמק 5 מועמדויות: ביל קוסבי, טים אלן, טוני שלהוב ומאט לה-בלאנק 4 מועמדויות: דין מרטין, רד פוקס, האל לינדן, ג'ון ריטר, ג'ון גודמן, קרייג טי. נלסון, פול רייזר, ג'רי סיינפלד, דייוויד דוכובני,ביל היידר ודון צ'ידל 3 מועמדויות: בן גזארה, פליפ וילסון, גאווין מקלאוד, טוני רנדל, רוברט גיום, ברוס ויליס, ריצ'רד מאליגן, ברט ריינולדס, ג'ון לית'גו, לארי דייוויד, צ'ארלי שין, זאק בראף, תומאס ג'יין, ג'ים פרסונס, ריקי ג'רווייס, ג'פרי טמבור, אנתוני אנדרסון, דונלד גלובר, ג'ייסון סודייקיס, סטיב מרטין ומרטין שורט 2 מועמדויות: דייוויד יאנסן, רוברט ווהן, הרשל ברנרדי, ג'ק קלוגמן, הנרי וינקלר, רובין ויליאמס, טוני דנזה, דבני קולמן, פרד סבאג', אד אוניל, ויל סמית', גארי שנדלינג, תומאס גיבסון, ג'ורג' סיגל, ריי רומנו, פרנקי מוניז, ברני מק, ג'ייסון לי, מת'יו מוריסון, ג'ייסון בייטמן, לואי סי. קיי., גאל גרסיה ברנאל, עזיז אנסרי, ויליאם ה. מייסי, מייקל דאגלס, ראמי יוסף וניקולס הולט. פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי בסדרת קומדיה אתר האינטרנט הרשמי של פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית בוויקישיתוף גלובוס הזהב 2022: "רוחות אינשירין" ו"בית הספר היסודי אבוט" מובילים במספר המועמדויות, באתר וואלה, 12 בדצמבר 2022
הרמן הרביעי, מרקיז באדן

הרמן הרביעי, מרקיז באדן (בגרמנית: Hermann IV. von Baden;‏ 1135 – 13 בספטמבר 1190) היה מרקיז ורונה ומרקיז באדן מ-1160. הרמן נולד ב-1135, והיה בנם של הרמן השלישי וברטה מלורן, בתו של סיימון הראשון, דוכס לורן. בסביבות 1162 התחתן עם ברטה, בתו של הרוזן פלטין לודוויג מטיבינגן. יחד עם הקיסר פרידריך הראשון, הרמן השתתף במצור ובחורבן מילאנו. בשנים 1176 עד 1178 הוא השתתף במערכה האיטלקית של פרידריך, והיה שותף בקרב לגנאנו ב-1176. הרמן היה ערב לשלום קונסטנץ ב-1183, שבו הפכו ערי לומברדיה לעצמאיות. הרמן לחם תחת הקיסר במהלך מסע הצלב השלישי, וחצה את אנטוליה בדרך למצור על עכו. מותו של פרידריך ביוני 1190 גרם לאלפי חיילים גרמנים לעזוב את הכוח ולחזור הביתה דרך הנמלים של קיליקיה וסוריה. הצבא הגרמני-הונגרי המשותף המשיך דרומה אך נפגע במחלה ליד אנטיוכיה, מה שהחליש אותו עוד יותר. הרמן מת במחנה ב-13 בספטמבר 1190. רק שריד מהצבא המקורי הגיע למצור. הרמן החמישי, מרקיז באדן-באדן (נפטר ב-16 בינואר 1243) היינריך הראשון, מרקיז באדן-האכברג (נפטר ב-2 ביולי 1231) פרידריך (1161–1217) יוטה ברטה
Do It Again

"Do It Again" הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, פיה מיה, בשיתוף פעולה עם הזמרים האמריקאים, כריס בראון וטייגה. השיר יצא, על ידי חברות התקליטים Wolfpack ואינטרסקופ רקורדס, ב-4 במאי 2015. השיר נכתב על ידי פיה מיה, ג'רי אפמטה, ג'ורג' וייקוסו, מארק גריפין, טייגה וניק נאק, והופק על ידי ניק נאק. בשיר, יש אזכור לטו לאברס פוינט. נכון לדצמבר 2022, השיר הושמע למעלה מ-556 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-450 מיליון פעמים בספוטיפיי. מידע על היצירה "Do It Again" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Do It Again" באתר Genius סרטון השיר "Do It Again" באתר יוטיוב מידע על השיר "Do It Again" באתר ספוטיפיי Pia Mia (Ft. Chris Brown & Tyga) – Do It Again, ארכיון מ-2022-11-15, נבדק ב-2022-12-23 Martinez, Lacee AC (8 במאי 2015). "New Pia Mia song rooted in island reggae". Pacific Daily News. ISSN 0196-2485. {{cite news}}: (עזרה) Martinez, Lacee AC (5 במאי 2015). "New Pia Mia music video features iconic Guam images". Pacific Daily News. ISSN 0196-2485. {{cite news}}: (עזרה) Pia Mia - Do It Again ft. Chris Brown, Tyga (Official Music Video), ארכיון מ-2019-11-15, נבדק ב-2022-12-23 Do It Again, 2015-05-04, ארכיון מ-2022-12-24, נבדק ב-2022-12-23 Releases for the single: "Do It Again (feat. Chris Brown & Tyga) – Single". ארכיון מ-19 בספטמבר 2020. נבדק ב-24 במאי 2020 – via Apple Music (US). {{cite web}}: (עזרה) "Do It Again (feat. Chris Brown & Tyga) – Single". ארכיון מ-5 בפברואר 2021. נבדק ב-5 בפברואר 2021 – via Apple Music (GB). {{cite web}}: (עזרה) "Do It Again (feat. Chris Brown & Tyga) – Single". ארכיון מ-5 בפברואר 2021. נבדק ב-5 בפברואר 2021 – via Apple Music (AU). {{cite web}}: (עזרה) "New single 'Do It Again' by Pia Mia features Chris Brown and Tyga". Yahoo! News. 5 במאי 2015. ארכיון מ-26 בינואר 2021. נבדק ב-26 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Radio 1 - Playlist". BBC Radio 1. אורכב מ-המקור ב-7 בספטמבר 2015. נבדק ב-26 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Aldi, Giorgia (16 באוקטובר 2015). "PIA MIA "Do It Again" (feat. Chris Brown & Tyga) | (Radio Date: 16/10/2015)" (באיטלקית). Radio Airplay Italia. ארכיון מ-14 במרץ 2021. נבדק ב-6 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
רוברט ברגלנד

רוברט סלמר ברגלנד (באנגלית: Robert Selmer Bergland; 22 ביולי 1928 – 9 בדצמבר 2018) היה חקלאי ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית תחת הנשיא ג'ימי קרטר בשנים 1977–1981, ולפני כן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מינסוטה. ברגלנד נולד בסמוך לעיירה רוזו (Roseau) שבצפון מינסוטה, בנם של מייבל (אוונס) וסלמר בנט ברגלנד, מכונאי מוסך. במשך שנתיים למד חקלאות באוניברסיטת מינסוטה. בתום לימודיו הגבוהים התמקצע בחקלאות והפך לפקיד בשירות הייצוב והשימור החקלאי של מחלקת החקלאות של ארצות הברית בשנים 1963–1968. בשנת 1970 נבחר ברגלנד אל בית הנבחרים של ארצות הברית, ובראשית ינואר 1971 החל לייצג את מחוז הקונגרס השביעי של מינסוטה בבית הנבחרים האמריקאי. הוא נבחר מטעם מפלגת העבודה-הדמוקרטית-חקלאית של מינסוטה, המסונפת למפלגה הדמוקרטית, לאחר שגבר בבחירות 1970 על אודין הלאנג המכהן. במהלך כהונתו היה חבר בוועדת החקלאות של בית הנבחרים. ב-22 בינואר 1977 התפטר ברגלנד מבית הנבחרים האמריקאי זמן קצר לאחר תחילת כהונתו החדשה, בעקבות מינויו למזכיר החקלאות של ארצות הברית בידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. כהונתו החלה ב-23 בינואר. במהלך שירותו כמזכיר החקלאות התגלעה מחלוקת בין מחלקת החקלאות למנהל השירותים הכלליים (General Services Administration) שהביאה להקדשה אירונית של שם הקפיטריה במטה מחלקת החקלאות על שמו של הפרוספקטור האמריקאי אלפרד פאקר במטרה לבייש את ה-GSA בסיום החוזה מתקופת נשיאות ריצ'רד ניקסון להפעלת הקפיטריה. כמזכיר החקלאות, ברגלנד ניהל 83 אלף עובדים שהשפיעו כמעט על כל משלם מיסים וצרכן באמריקה; 9,000 הפקחים של המחלקה שמרו על ניקיון ואיכות הבשרים המשווקים לציבור, וברגלנד הורה על הלוואה בת 30 מיליון דולר בשנה לחקלאים. עם תום נשיאות קרטר בינואר 1981, התמנה ברגלנד ליושב ראש הארגון "Farmland World Trade", ומילא תפקיד זה עד 1982. אחר כך נהיה לסגן נשיא ומנכ"ל האגודה הלאומית לשיתוף פעולה כפרי חשמלי. בתפקידו הציבורי האחרון היה לוביסט בקונגרס ובסוכנויות רגולטריות בשם עסקי החשמל של האגודה. בשנת 1994 נבחר בידי בית המחוקקים של מינסוטה לכהונה במועצת הנגידים של אוניברסיטת מינסוטה. לאחר קדנציה אחת שם פרש, וניהל חווה חקלאית בשטח של 2.4 קילומטר רבוע במינסוטה. ב-9 בדצמבר 2018 נפטר ברגלנד בגיל 90. מדיה וקבצים בנושא רוברט ברגלנד בוויקישיתוף רוברט ברגלנד, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) רוברט ברגלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מאט שודל, Bob Bergland, embattled agriculture secretary under Jimmy Carter, dies at 90, באתר וושינגטון פוסט, 11 בדצמבר 2018 (באנגלית) רוברט ד. מקפאדן, Bob Bergland, Agriculture Secretary Under Carter, Dies at 90, באתר הניו יורק טיימס, 9 בדצמבר 2018 (באנגלית) רוברט ד. מקפאדן, Bob Bergland, agriculture secretary under Carter, dies at 90, באתר סן פרנסיסקו כרוניקל, 11 בדצמבר 2018 (באנגלית)
ודרך אין אחרת

ודרך אין אחרת הוא ספר עיון העוסק בסיפורים האישיים של לוחמים במלחמת העצמאות, ובהרחבות קצרות על קרבות בהם השתתפו אותם לוחמים. הספר נכתב על ידי אביחי ברג, חוקר, מרצה ומורה דרך, ויצא לאור בשנת 2021 בהוצאת סלע מאיר. בין השנים 2007 - 2021 קיים ברג, מדריך ומרצה בבית ספר שדה שער הגיא, מעל מעל 130 שיחות עם לוחמי תש"ח, בהם לוחמי ההגנה, פלמ"ח, אצ"ל ולח"י. מתוך ראיונות אלה ליקט ברג 17 ראיונות שאותם הכניס לספר, כאשר הוא משווה ומאמת את העדויות ששמע מפי הלוחמים עם יהדע ההיסטורי הידוע לנו ממקורות נוספים. אל הסיפורים שסיפור הולחמים נוסף רקע היסטורי קצר. שם הספר נלקח מהבית השלישי בזמר הפלוגות של נתן אלתרמן: "כי לא נשוב אחור ודרך אין אחרת, אין עם אשר יסוג מחפירות חייו". מימון הוצאת הספר נעשתה בעזרת גיוס המונים הדסטארט, שבו גויסו מעל 143,000 ש"ח. בנוסף, הספר יצא בסיועה של המדרשה למנהיגות ציונית תבור. את המבוא לספר כתב עמיחי שיקלי (לימים שר התפוצות והמאבק באנטישמיות). את האפילוג כתב תת-אלוף אופיר לויוס, קצין חינוך ראשי. הספר מחולק לחמישה שערים. השער הראשון, "בטרם מדינה" עוסק במאבק המזוין של היישוב בימי "המדינה שבדרך" והוא כולל את סיפורם של: פלגות הלילה המיוחדות (בפי יוסף אשד), עולי הגרדום מאיר פיינשטיין ומשה ברזאני (ב]יו של אליעזר בן עמי), לוחמי המחתרות בירושלים (בפי מאיר סודרי), ושל הפלי"ם (בפיו של מנחם זעירא קטוני). השער השני, "בדרך אל העיר" עוסק בקרבות בסביבות ירושלים, והוא כולל את סיפורם של: מלווי השיירות (בפיה של יוכבד בן שמואל), קרבות שער הגיא (בפיו של דן אופיר), קרבות לטרון ודרך בורמה (בפיו של יצחק פרידלנדר), שיירת נבי דניאל (בפיו של מיכה מיכאלי), של שיירת הל"ה ושל הקרב על גוש עציון (בפי גאולה חריף). השער השלישי, "על חומותייך" עוסק במערכה על ירושלים, והוא כולל את סיפורם של: הקרב על הרובע היהודי (בפיה של שרה וייס, בת הרב יצחק אביגדור אורנשטיין), קרב הקסטל, אליהו סלע (רעננה) והמערכה על ירושלים, הגח"ל (בפיו של יצחק רוט) וקרבות שכונות דרום העיר (בפיו של חיים דניאלי). השער הרביעי "אויב בשער" עוסק במערכה בשאר אזורי הארץ, והוא מספר את סיפורם של: החזית הדרומית ויצחק פונדק (בין השאר בפיו של מנחם כרמלי), קרב נגבה והחבלנים במלחמה (בפיו של עודד נגבי), על "הש"י" - שירות הידיעות של ההגנה (בפיו של גליל אלישיב). מדיה וקבצים בנושא ודרך אין אחרת בוויקישיתוף הספר "ודרך אין אחרת", באתר "סימניה" ודרך אין אחרת, באתר OCLC (באנגלית) רחלי מלק-בודה, ‏הגיבורים האלמונים שהקימו את המדינה יוצאים מהצללים, בעיתון מקור ראשון "למען הגיבורים" ראיון ב-103fm בתוכנית ינון מגל ובן כספית 5 בינואר 2021. חן ארצי סרור, נעם ברקן, מה שעשינו ב-48', באתר "ידיעות אחרונות", 7 באפריל 2021 השקת הספר "ודרך אין אחרת" מאת אביחי ברג, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:55:06) 19186-כ"ט ניסן תשפ"א - השקת הספר ודרך אין אחרת-סיפור מסע, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 52:47) דרך אין אחרת, באתר הדסטארט