laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ודי בנסון

ג'ודי מארי בנסון (באנגלית: Jodi Marie Benson; נולדה ב-10 באוקטובר 1961) היא מדבבת, שחקנית וזמרת אמריקאית. ידועה בעיקר כמדבבת של אריאל בסרט "בת הים הקטנה" של אולפני דיסני, בסרטי ההמשך ובתוכנית הטלוויזיה. בנסון נולדה בשם ג'ודי מארי מרזורטי (Jodi Marie Marzorati) באילינוי שבארצות הברית. היא דיבבה בסרטי אנימציה רבים. בין תפקידיה הבולטים ניתן למנות את אריאל בסרט "בת הים הקטנה", אצבעונית בסרט "אצבעונית", וכן כברבי בסדרת סרטי "צעצוע של סיפור". בנסון זכתה בתואר "אגדת דיסני" בשנת 2011, יחד עם שלוש מדבבות דיסני נוספות: ליאה סלונגה, לינדה לרקין, ופייג' אוהרה. ג'ודי בנסון נישאה ב-1984 לריי בנסון (Ray Benson). לזוג שני ילדים. בת הים הקטנה (1989) - אריאל בת הים הקטנה (סדרת טלוויזיה של דיסני) (1992-1994) - אריאל אצבעונית (1994) - אצבעונית הפרופסור המפוזר (1997) - וויבו (קול) מייטי קונג (1998) - אן דארו הרקולס (סדרת טלוויזיה) (1998) - הלנה צעצוע של סיפור 2 (1999) - ברבי בת הים הקטנה 2: השיבה לים (2000) - אריאל יוסף נסיך החלומות (2000) - אסנת היפהפייה והיחפן 2 (2001) - ליידי בלטו 2 (2002) - ג'נה האחווה של פולין, ניו המפשייר (2003) - סדרת טלוויזיה על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון - אניטה בלטו 3 (2005) - ג'נה מכושפת (2007) - סאם בת הים הקטנה 3: סיפורה של אריאל (2008) - אריאל צעצוע של סיפור 3 (2010) - ברבי צעצוע של סיפור בקיצור: חופשה בהוואי (2011) - ברבי הקטר הקטן (2011) - ג'יליאן טינקרבל וסוד הכנפיים (2012) - פיה רופאה הנסיכה סופיה הראשונה (2013) - אריאל / המלכה אמלין סטאר נגד כוחות הרשע (2015) - מורה לשירה קלארנס (2016) - דיאנה ראלף שובר את האינטרנט (2018) - אריאל בת הים הקטנה (2023) - מוכרת בשוק (הופעת קמע) ג'ודי בנסון, ברשת החברתית פייסבוק ג'ודי בנסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ודי בנסון, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ודי בנסון, ברשת החברתית Goodreads ג'ודי בנסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר Metacritic (באנגלית) ג'ודי בנסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ודי בנסון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר ספוטיפיי ג'ודי בנסון, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר Last.fm (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר דיזר ג'ודי בנסון, באתר Yandex.Music (ברוסית) ג'ודי בנסון, באתר Discogs (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר Songkick (באנגלית) ג'ודי בנסון, באתר Genius ג'ודי בנסון, באתר SecondHandSongs ג'ודי בנסון, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Counter-Strike Online

Counter-Strike Online (בקוראנית: 카운터 - 스트라이크 온라인; ביפנית: カウンターストライクオンライン; בעברית: קאונטר-סטרייק אונליין) הוא משחק Counter-Strike הממוקד כלפי שוק המשחקים של אסיה. הוא פותח על ידי חברת Nexon הקוריאנית עם פיקוח של בעלת הרישיון, חברת Valve. המשחק מכיל את המודים הכלליים שיש ב-Counter Strike ולא כולל אפשרות הוספת המודים. המודים הם: TMD ZOMBIE (כולל אפשרויות בוטים מיוחדות) שחקן יחיד קלאסי (פצצה ובני ערובה) survival (לחימה בזומבים) (TMD ׁ(team deathmech וכל שאר המודים הכלליים שיש במשחק המקורי. במשחק ישנם בוטים מיוחדים, המחקים ארגוני טרור מרחבי העולם (דוגמת אנונימוס). במשחק יש 6 סוגי בוטים: בני ערובה. בוטים-טרוריסטים (רגיל). בוטים שוטרים (רגיל). מתאבדים (מיוחדים, רצים עם פצצה אחרי שחקן מסוים). זומבים (במקור: fattis, שמנים) זומבים אלה הולכים על שתיים ועוקבים בדרך כלל אחרי שחקן מסוים. מפלצות (מכונות בטעות זומבים) זומבים אלה הולכים על 2/4 ועוקבים בדרך כלל אחרי שחקן מסוים. Combat Arms Tom Clancy's Ghost Recon (סדרת משחקים) Call of Duty האתר הרשמי של המשחק (באנגלית) Counter-Strike Online, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
ריאנצי

ריאנצי, אחרון הטריבונים (בגרמנית: Rienzi, der Letzte der Tribunen) היא אופרה בחמש מערכות מאת ריכרד וגנר אשר הלחין וגם כתב את הליברית. סיפור המעשה של האופרה מבוסס על הרומן בעל השם הזהה מאת אדוארד בולוור-ליטון (Edward Bulwer-Lytton) משנת 1835. ואגנר החל בכתיבת היצירה בחודש יולי 1838 וסיים אותה בנובמבר 1840. היא הוצגה לראשונה בדרזדן ב-20 באוקטובר 1842 ונחשבת להצלחתו המקצועית הראשונה של המלחין. העלילה מבוססת על סיפור חייו של קולה די ריינצו, פוליטיקאי איטלקי פופולרי בן המאה ה-14 אשר שימש כטריבון, וחיזק את כוחו של העם הפשוט כנגד מעמד האצולה. שינויים בדעת הקהל ולחץ מצד הכנסייה גרמו להמון להפנות לו עורף ולפנות כנגדו, כאשר שיאם של האירועים מסתיים בשריפת הקפיטול ברומא כאשר בתוכו מתבצרים ריאנצי וחסידיו המעטים. האופרה נפתחת בתרועת חצוצרה אשר מתבררת מאוחר יותר כתרועת הקרב של משפחת האצולה קולונה, כמנגינת התפילה של ריאנצי, ומסתיימת כמנגינת שיר לכת צבאי. זהו הקטע המוזיקלי המפורסם ביותר של האופרה כולה. האציל אורסיני וחבריו מנסים לחטוף את אחותו של ריאנצי, איירין. האציל סטפאנו קולונה התומך בריאנצי מנסה למנוע מהם מלבצע את זממם. ריימונדו מנסה לשכנע את הצדדים לחדול מן המאבק. ריאנצי מופיע ומכריע את הקרב. הרומאים בני המעמד הנחות תומכים בריאנצי המגנה את האצילים. איירין ואדריאנו מגלים את אהבתם. העם מציע לריאנצי את כתר המלכות. הוא מסרב, ומוכן לשמש רק כטריבון עממי. האצילים מעלילים על מותו כביכול של ריאנצי. באותו הזמן ריאנצי עורך קבלת פנים לקבוצת שגרירים. אורסיני מנסה לדקור את ריאנצי המוגן בשריון. אדריאנו מפציר בריאנצי לחוס על האצילים והוא נענה לבקשה. האצילים מגייסים צבא לכיבוש רומא. בני המעמד הפשוט נזעקים, וכשריאנצי בראשם, הם מביסים את האצילים בקרב. סטפאנו אביו של אדריאנו נהרג, והוא נשבע לנקום את מותו אך ריאנצי מרגיע אותו. תושבי רומא מתדיינים אודות משא ומתן המתנהל בין האצילים, האפיפיור וקיסר גרמניה. אדריאנו מתחזק בכוונתו לרצוח את ריאנצי כאשר זה מגיע למקום בלווית אחותו איירין. ריימונדו מודיע כי האפיפיור הטיל חרם על ריאנצי וכי תומכיו מסתכנים בנידוי. למרות תחינותיו של אדריאנו, מחליטה איירין להישאר עם אחיה. ריאנצי נושא תפילה להתחזק בתמיכתם של בני רומא. הוא מנסה לשכנע את איירין להצטרף לאדריאנו למען ביטחונה אך היא מסרבת. אדריאנו נכנס לחדר ומזהיר את השניים כי ההמון עומד להבעיר את הקפיטול וכי חייהם בסכנה. ריאנצי מנסה לפנות להמון אך נענה במטר אבנים. הבניין מתמוטט ושלושתם נהרגים. ריאנצי הייתה האופרה החביבה על אדולף היטלר. היטלר הושפע עמוקות מן המוזיקה ומתוכנה של האופרה כאשר צפה בה לראשונה בתקופת ילדותו בלינץ בערך בין השנים 1906-1907. לימים, טען באוזני ויניפרד ואגנר, כלתו של המלחין בעודם צופים בצוותא בהופעה: "כאן הכל התחיל". כפועל יוצא מכך הושמעה האופרה רבות באירועים השונים בתקופת התארגנותה המוקדמת של המפלגה הנאצית, ובכל הזדמנות רשמית בתקופת הרייך השלישי. ההיסטוריון יואכים פסט טוען כי היטלר ראה בעצמו מעין התגלגלות עכשווית של דמות הגיבור ריאנצי, אשר מייצג את העם הפשוט, נלחם למענו, ומעדיף את המוות וההרס העצמי כאשר הוא חש כי העם מפנה לו עורף. עקב ההקשרים הפשיסטיים שנקשרו בה בהשפעת התקופה הנאצית, האופרה כמעט ולא הושמעה בעידן שלאחר מלחמת העולם השנייה. למרות זאת בשנים האחרונות מנסים מארגני פסטיבל ואגנר בביירויט להחיות את ביצועי האופרה מחדש מדיה וקבצים בנושא ריאנצי בוויקישיתוף
The Orange Box

The Orange Box (בתרגום חופשי: החבילה הכתומה) היא חבילה שכוללת חמישה משחקים: Half-Life 2 Half-Life 2: Episode One Half-Life 2: Episode Two Portal Team Fortress 2 החבילה שוחררה בתאריך ה-9 בנובמבר 2007 ויצאה לפלטפורמות Microsoft Windows,Mac OS X,פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360, כל המשחקים מופעלים על ידי מנוע Source בגרסתו החדשה שעודכנה עם הפצת החבילה ומהווה שיפור למנוע הסורס המקורי מ-2004. שיווק החבילה זכה להצלחה רבה[דרוש מקור]. ערך מורחב – Half-Life 2 Half Life 2 הוא המשחק השני בסדרה המצליחה Half-Life (לא כולל חבילות הרחבה) שפיתחה החברה Valve. המשחק, בדומה לקודמו, מציג בינה מלאכותית טובה, אנימציית דמויות באיכות גבוה, עיצוב שלבים מעניין וסצנות מתוסרטות במקום סרטוני מעבר. המשחק משתמש במנוע ה"סורס" (Source), המדמה אפקטים פיזיקליים בצורה מציאותית. למשחק נוספו מספר כלי נשק חדשים (אחד מהם הוא רובה כוח המשיכה, שקיים רק במשחק זה), וכלי רכב שונים המיועדים לשלבים הפתוחים של המשחק. ערך מורחב – Half-Life 2: Episode One Half-Life 2: Episode One ממשיך עלילתית את קורותיו של גורדון פרימן גיבור המשחקים הקודמים בסדרה. המשחק מוסיף בין ארבע לשש שעות משחק. במקור המשחק נקרא Half-Life 2: Aftermath,אבל שינו את שמו ל-Half-Life 2: Episode One כאשר Valve הודיעה על המשך. המשחק Half-Life 2: Episode One משתמש גם במנוע Source רק בגרסה חדישה יותר מזאת של ה-Half-Life 2. ערך מורחב – Half-Life 2: Episode Two Half-Life 2: Episode Two הוא משחק ההמשך של Half-Life 2: Episode One בסדרה Half-Life וכמו בכולם ממשיך גם את עלילותיו של גורדון פרימן. ערך מורחב – Portal פורטל הוא משחק וידאו בגוף ראשון לשחקן יחיד מסוגת משחקי הפאזל ופעולה. המשחק פותח על ידי Valve. המשחק יצא לראשונה כחלק מה-Orange Box לחלונות ול-Xbox 360 ב-9 באוקטובר 2007, ולפלייסטיישן 3 ב-11 בדצמבר 2007. המשחק מורכב משורה של משימות-חידה. בכל משימה יש למצוא דרך להגיע לנקודת הסיום בעזרת רובה הפורטלים, מכשיר שמסוגל ליצור חורי תולעת בין שני משטחים. מערכת בינה מלאכותית בשם "GLaDOS" (ראשי תיבות של Genetic Life-form and Disk Operation System) מלווה את השחקן בהערות ציניות, משעשעות או מאיימות, ולעיתים הכל ביחד. המשחק זכה לשבחים ופרסים רבים בזכות ייחודו, האלגנטיות שלו וחוש ההומור היבשושי והייחודי לו. ערך מורחב – Team Fortress 2 Team Fortress 2 (נקרא לעיתים בקיצור "TF2") הוא משחק רשת אשר פותח על ידי Valve ומבוסס על מנוע Source. המשחק יצא ב-10 באוקטובר 2007 כחלק מה "Orange Box", חבילה שמכילה חמישה משחקים שפותחו על ידי Valve. זהו משחק המשך למוד Team Fortress Classic אשר יצא בשנת 1999 ל-Half Life. המשחק מתאפיין בעיצוב ייחודי, אשר בניגוד לשאר משחקי ה- FPS אינו מנסה לחקות את המציאות. כמו כן, המשחק זכה בפרסים רבים על עיצובו הייחודי, על משחקיותו התוססת, ועל העדכונים השוטפים אשר Valve מוציאה עבורו, המוסיפים נשק חדש ומפות חדשות למשחק. כיום ניתן להורידו בחינם מ-Steam. אתר האינטרנט הרשמי של The Orange Box
גבינת גלוסטר

גלוסטר (באנגלית: Gloucester) היא סוג של גבינה חצי קשה, לא מפוסטרת, שמקורה באזור גלוסטרשייר שבמערב אנגליה. גלוסטר מיוצרת החל מהמאה ה-16 ובמקור הופקה מחלב שהגיע מזן פרות הגלוסטרשייר הייחודי לאזור. גלוסטר יחיד (Single Gloucester): גבינה המיושנת מעט פחות, לכן רכה ומתפוררת יותר ובעלת אחוז שומן נמוך יותר. נפוץ בעיקר באזור בו היא מיוצרת. גלוסטר כפול (Double Gloucester): הגלוסטר הכפול מיושן יותר ולכן בעל טעם ומרקם עשיר ודומיננטי יותר. הגלוסטר הכפול נפוץ הרבה יותר ברחבי בריטניה ובעולם. גבינת קוטסוולד (Cotswold Cheese): מיוצרת על ידי שילוב עירית ובצל ירוק לתוך גבינת גלוסטר כפול. גבינת הצייד או סטילצ'סטר (Huntsman cheese; Stilchester): מיוצרת משכבה של גבינת גלוסטר וגבינת סטילטון המונחות אחת על השנייה לסירוגין. פסטיבל מרוץ הגבינה של קופר'ס היל ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תנועה בראונית גאומטרית

תנועה בראונית גאומטרית (באנגלית: Geometric Brownian motion; ‏GBM) הוא תהליך סטוכסטי רציף בזמן שהלוגריתם שלו הוא משתנה מקרי המתנהג כמו תנועה בראונית עם סחף. זהי דוגמה חשובה של תהליך סטוכסטי המקיים משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית. אחד השימושים החשובים הוא במתמטיקה פיננסית בה יש מודלים רבים המניחים כי מחירי מניות מתנהגים כמו תנועה בראונית גאומטרית, כמו למשל במודל בלק ושולס. תנועה בראונית גאומטרית הוא תהליך שמקיים את המשוואה דיפרנציאלית הסטוכסטית: d S t = μ S t d t + σ S t d W t {\displaystyle dS_{t}=\mu S_{t}dt+\sigma S_{t}dW_{t}} כאשר: W t {\displaystyle W_{t}} היא תנועה בראונית ו- σ {\displaystyle \sigma } (תנודתיות) ו- μ {\displaystyle \mu } (סחף) הם קבועים. את המשוואה הדיפרנציאלית הסטוכסטית הזו ניתן לפתור על ידי אינטגרל איטו ולהגיע לצורה אנליטית: S t = S 0 ⋅ e ( μ − 0.5 σ 2 ) t + σ W t {\displaystyle S_{t}=S_{0}\cdot e^{(\mu -0.5\sigma ^{2})t+{\sigma W_{t}}}} מכיוון ש- W t {\displaystyle W_{t}} היא תנועה בראונית סטנדרטית אז W t {\displaystyle W_{t}} הוא משתנה מקרי שמתפלג נורמלי סטנדרטי ולכן ניתן למצוא כי S t {\displaystyle S_{t}} שהיא תנועה בראונית גאומטרית מתפלגת התפלגות לוג-נורמלית כאשר התוחלת והשונות הם: E ( S t ) = S 0 e μ t , {\displaystyle \mathbb {E} (S_{t})=S_{0}e^{\mu t},} Var ⁡ ( S t ) = S 0 2 e 2 μ t ( e σ 2 t − 1 ) , {\displaystyle \operatorname {Var} (S_{t})=S_{0}^{2}e^{2\mu t}\left(e^{\sigma ^{2}t}-1\right),} כך שניתן לראות שככל ש-t גדול יותר התוחלת גבוהה יותר. במתמטיקה פיננסית נהוג לתאר את השינוי שקורה במניות ומחיר סחורות כתנועה בראונית גאומטרית. הסיבות לכך: בטווח הרחוק המחירים עולים (נקבע על ידי הסחף) אולם בטווח קצר ייתכנו עליות וירידות. תנועה בראונית גאומטרית מאפשרת רק ערכים חיוביים כמו מחירי מניות (כאשר המחיר מגיע ל-0, החברה פושטת רגל ולכן הערך לא יכול להיות שלילי). במחקרים שעשו הראו כי מחירי מניות ואף מחירי מדדים מתארים עליה אקספוננציאלית. סיבה נוספת היא שחישוב המחירים הוא פשוט יחסית. קיימות גם סיבות לאי שימוש בתנועה בראונית גאומטרית: בתנועה בראונית גאומטרית התנודתיות קבועה אולם בפועל התנודתיות משתנה. מחירי מניות אינם מתפלגים בהתפלגות נורמלית אלא יש להם זנבות עבים (זאת אומרת שהסיכוי לרווחים גדולים גבוה מהסיכוי החזוי לפי ההתפלגות הנורמלית ולכן אין התכנסות). מדיה וקבצים בנושא תנועה בראונית גאומטרית בוויקישיתוף John Hull‏, "Options, Futures, and other Derivatives" פרק 12.3
בורולדאי

בורולדאי או בורונדאי (במונגולית: Боролдай) היה מצביא מונגולי במאה ה-13, שהשתתף בפלישה המונגולית לאירופה. הוא מת בשנת 1262. בורולדאי שירת תחת פיקודו של באטו ח'אן. לאחר קרב קולומנה וכיבוש העיר ולדימיר, חיל החלוץ המונגולי בפיקודו של בורולדאי התקדם לכיוון ערי הוולגה הרוסיות ונתקל בצבא רוסי אותי ניצח בקרב על נהר סיט. ב-1240 השתתף במצור על קייב. הוא סייע לסובוטאי להכין את קרב מוהי ולקח חלק חשוב במהלכו, כאשר חצה עם לוחמיו את המחנה של מלך הונגריה ובני בריתו.
Rule, Britannia!

!Rule, Britannia (בתרגום חופשי: מִשְׁלִי, בריטניה!) הוא שיר פטריוטי בריטי על פי פואמה בעלת שם זהה שכתב ג'יימס תומסון ולחן של תומאס ארן משנת 1740. השיר מתקשר בעיקר לכוחות הצי, אך נעשה בו שימוש גם עבור שאר זרועות הצבא הבריטי. המשורר ג'יימס תומסון היה סקוטי שהעביר את רוב חייו הבוגרים באנגליה. תומסון שאף לטפח זהות בריטית כוללת אשר תאחד את הזהויות הלאומיות השונות של כלל העמים המרכיבים את בריטניה: אנגלים, סקוטים, אירים וולשים. את הרעיון המרכזי של השיר ולפיו "בריטים לעולם לא יהיו עבדים" נטל ככל הנראה מסיפורה ההיסטורי של סופוניסבה אשר העדיפה את המוות על העבדות. השימוש הראשוני בשיר נעשה בשנת 1740 במחזה "אלפרד" העוסק בחייו של המלך אלפרד הגדול. במחזה מועלית דמותו של המלך על נס בעיקר בעקבות ניצחונותיו ההיסטוריים של הצי הבריטי על הויקינגים אך גם בהקשר התקופתי של כיבוש פורטובלו מידי הספרדים בידי כוחותיו של אדמירל וורנון בשנת 1739. במשך השנים נחלש ההקשר המקורי של השיר והתפתחה לו זהות עצמאית משלו. הוא הושמע לראשונה לציבור הרחב בשנת 1745 ומייד זכה לפופולריות עצומה. הבריטים ראו בצירוף המילים "עריצים זרים" תזכורת היסטורית למלחמתם בצרפתים אשר היו נתונים עדיין לשלטון אבסולוטי, בעוד הבריטים זכו כבר ב-1689 למגילת זכויות האדם שלהם. בתקופה שנכתב, בריטניה אמנם עדיין לא נחשבה לשליטת הימים וחוותה מאבקים קשים מול ההולנדים והספרדים על השליטה באוקיינוסים, אך השיר בהחלט סימן את הכיוון שבו הבריטים רואים את עצמם בעתיד. בטהובן ערך וריאציות על לחן השיר ביצירה "חמש וריאציות לפסנתר על משלי בריטניה" (79 WoO), בפרק השני של הסונטה לפסנתר מספר 24 אופוס 78 ובסימפוניה "ניצחון ולינגטון". ריכרד וגנר כתב בשנת 1836 אוברטורה לפסנתר בהשפעת הלחן. יוהאן שטראוס האב ציטט בשנת 1838 את השיר במלואו (וגם את ההמנון הבריטי) ב"הומאז' למלכה ויקטוריה מבריטניה". המלחין והאורגניסט הצרפתי אלכסנדר גילמן העשה שימוש בלחן ב"פנטזיות על מוזיקה אנגלית" לאורגן שכתב. ארתור סאליבן שהיה המלחין הבריטי הבולט ביותר בתקופת המלכה ויקטוריה ציטט מתוך השיר מספר פעמים בעבודותיו השונות. מדיה וקבצים בנושא Rule, Britannia! בוויקישיתוף מידע על היצירה "Rule, Britannia!" באתר מיוזיק בריינז ביצוע השיר בלילה האחרון של הפרומס 2009
נבחרת טורקיה בכדורסל נשים

נבחרת טורקיה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של טורקיה. הישג השיא של הנבחרת הוא זכייתה במדליית הכסף באליפות אירופה בשנת 2011. בעקבות הישג זה, העפילה טורקיה לאולימפיאדת לונדון 2012. זו הפעם הראשונה בה השתתפה הנבחרת במשחקים האולימפיים. טורקיה השתתפה באליפות העולם בכדורסל לראשונה בשנת 2014 כמארחת הטורניר. הדירוג הנוכחי של נבחרת טורקיה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-17 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, ירידה של 3 מקומות לעומת דירוג קודם. 1976 עד 2008 - לא העפילה 2012 - מקום חמשי 2016 - מקום שישי 1953 עד 2010 - לא העפילה 2014 - מקום רביעי 2018 - מקום עשירי 1938 עד 2003 - לא העפילה 2005 - מקום שמיני 2007 - מקום תשיעי 2009 - מקום תשיעי 2011 - מקום שני 2013 - מקום שלישי 2015 - מקום חמישי 2017 - מקום חמישי מדיה וקבצים בנושא נבחרת טורקיה בכדורסל נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת טורקיה בכדורסל נשים נבחרת טורקיה בכדורסל נשים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נתונים מאתר פיב"א דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בולה אפיפיורית

בּוּלָה אפיפיורית, או בקיצור בולה, היא אחד מסוגי המכתבים הפומביים ששולח האפיפיור. בעבר נחתמו מכתבים אלה בחותם (אשר, משום צורתו, מכונה בלטינית בולה (bulla) – "בועה", ומכאן השם). החותם יוצר בדרך כלל מעופרת, אך באירועים יוצאי דופן נעשה שימוש גם בזהב. הבולות הראשונות נשלחו עוד במאה ה-6, ושימשו לצרכים רבים; ברם, החל במאה ה-15 צומצם השימוש בהן למקרים חגיגיים ורשמיים יותר, ולעניינים יום-יומיים הוותיקן משתמש באנציקליקות. סוג שונה של מכתב הוא הדקרטל, שלא היה חתום בחותם האפיפיור. הבולות, כמו האנציקליקות, קרויות על שם מילותיהן הראשונות, שמכונות ה"אינקיפיט" (incipit, "מתחיל"), ואשר נכתבות פעמיים – פעם בכותרת המסמך (באותיות גדולות) ופעם בגופו. כן מכילה הכותרת את שם האפיפיור המוציא ואת התואר episcopus servus servorum Dei, שפירושו "בישוף, משרת משרתי האלוהים". החותם, אשר בעבר היה עשוי עופרת או זהב, חובר לגוף המגילה בשני חוטים, האחד אדום והשני צהוב. על החותם עצמו נחקקו ראשי התיבות SPSP (פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש), ומצדו השני שמו של האפיפיור השולח. מהמאה ה-18 הוחלף חותם המתכת בחותמת אדומה פשוטה המופיעה בסוף המגילה, אך במקרים מיוחדים עדיין נעשה שימוש בחותם המתכתי. בסוף הבולה מצוינים התאריך, מקום החתימה, חתימת ידו של האפיפיור או של המזכיר שלו, והחותמת עצמה. במקור נכתבו הבולות על גבי פפירוס, אשר הוחלף החל במאה ה-11 בקלף, שהוא עמיד יותר. הבולה העתיקה ביותר שנמצאה בשלמותה פורסמה בשנת 819. הבולה שימשה ומשמשת לצרכים שונים ומגוונים – צווים, מינויים, הודעה על הענקת מעמד של קדוש לאדם זה או אחר וכיוצא באלה. הבולה הייתה הצורה היחידה של הודעה מהאפיפיור עד להופעת האנציקליקות במאה ה-14. אלה החליפו בהדרגה את הבולה ומשמשות כיום כצורת המסמך הנפוצה ביותר למכתבים אפיפיוריים. בולה פסיקת הלכה פתווה מדיה וקבצים בנושא בולה אפיפיורית בוויקישיתוף בולה אפיפיורית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בולות אפיפיוריות, דף שער בספרייה הלאומית
נבחרת קרואטיה בכדורסל נשים

נבחרת קרואטיה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של קרואטיה. הישג השיא של הנבחרת הוא המקום החמישי באליפות אירופה בשנת 2011. בעקבות הישג זה, העפילה קרואטיה לטורניר הקדם אולימפי לקראת אולימפיאדת לונדון 2012 ובו העפילה לראשונה בתולדותיה למשחקים האולימפיים בהם סיימה במקום העשירי. קרואטיה מעולם לא העפילה לאליפות העולם בכדורסל. הדירוג הנוכחי של נבחרת קרואטיה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-34 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם. 1992 עד 2008 – לא העפילה 2012 – מקום עשירי 1993 – לא העפילה 1995 – מקום שמיני 1997 – לא העפילה 1999 – מקום שמיני 2001 עד 2005 – לא העפילה 2007 – מקום 13 2009 – לא העפילה 2011 – מקום חמישי מדיה וקבצים בנושא נבחרת קרואטיה בכדורסל נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת קרואטיה בכדורסל נשים נתונים מאתר פיב"א דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל ובנושא קרואטיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת קנדה בכדורסל נשים

נבחרת קנדה בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל הנשים הלאומית של קנדה. נבחרת קנדה זכתה שלוש פעמים באליפות אמריקה בכדורסל, הפעם הראשונה הייתה כאשר אירחה בשנת 1995 ושוב ב-2015 ו-2017, וכן סיימה פעמיים במקום השלישי באליפות העולם בכדורסל לנשים בשנים 1979 ו-1986. קנדה השתתפה חמש פעמים במשחקים האולימפיים והישג השיא שלה הוא המקום הרביעי באולימפיאדת לוס אנג'לס בשנת 1984. הדירוג הנוכחי של נבחרת קנדה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות נשים, הוא המקום ה-7 בעולם, נכון ל-26 באוגוסט 2024, ירידה של 2 מקומות לעומת דירוג קודם. 1976 - מקום שישי 1980 - לא העפילה 1984 - מקום רביעי 1988 עד 1992 - לא העפילה 1996 - מקום 11 2000 - מקום עשירי 2004 עד 2008 - לא העפילה 2012 - מקום שמיני 2016 - מקום שביעי 1953 עד 1967 - לא העפילה 1971 - מקום עשירי 1975 - מקום 11 1979 - מקום שלישי 1983 - מקום תשיעי 1986 - מקום שלישי 1990 - מקום שביעי 1994 - מקום שביעי 1998 עד 2002 - לא העפילה 2006 - מקום עשירי 2010 - מקום 12 2014 - מקום חמישי 2018 - מקום שביעי 1989 - מקום שלישי 1993 - מקום שלישי 1995 - מקום ראשון 1997 - מקום חמישי 1999 - מקום שלישי 2001 - מקום רביעי 2003 - מקום שלישי 2005 - מקום שלישי 2007 - מקום חמישי 2009 - מקום שלישי 2011 - מקום שלישי 2013 - מקום שני 2015 - מקום ראשון 2017 - מקום ראשון 2019 - מקום שני מדיה וקבצים בנושא נבחרת קנדה בכדורסל נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת קנדה בכדורסל נשים נתונים מאתר פיב"א דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיב"א ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיי ביינטר

פיי אוקל ביינטר (באנגלית: Fay Okell Bainter; ‏7 בדצמבר 1893 -16 באפריל 1968) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1938 על תפקידה בסרט "ג'יזבל". הייתה מועמדת לשני פרס אוסקר נוספים על הופעותייה בסרטים "סיסמאות לבנות" ו"הלחישה הרועמת". ביינטר נולדה בלוס אנג'לס לשחקנית התיאטרון מרי אוקל שלימדה אותה משחק ולצ'ארלס ביינטר. החלה את דרכה על בימות תיאטרון חובבניות ובברודוויי שם הטביעה את חותמה במשך שנים רבות. שוכנעה רק בעשור הרביעי לחייה על ידי חברת ההפקה "מטרו גולדווין מאייר" להיכנס לקריירה קולנועית באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20. ביינטר החלה את דרכה בהוליווד בשנת 1937 בדרמה של הבמאי זוכה פרס האוסקר לאותה שנה לאו מקארי "עשה את הדרך למחר" ובקומדיה התקופתית של ג'ורג' סטיבנס "רחוב האצילות" בה שיחקה לצד כוכבי הקולנוע קתרין הפבורן ופרצ'וט טון. בשנת 1938 רשמה ביינטר הישג חסר תקדים כאשר זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתור דודה בל מאסי בדרמה "ג'יזבל" והועמדה באותו הטקס גם לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט "סיסמאות לבנות". ביינטר הייתה לשחקנית הקולנוע הראשונה שמועמדת לשני פרסי אוסקר בקטגוריות משחק שונות באותו טקס. ב-1940 שיחקה ביינטר בסרטו הקלאסי של סם ווד "העיירה שלנו" לצידו של ויליאם הולדן בתור גברת גיבס ובתפקיד ננסי אדיסון אמו של הממציא תומאס אדיסון בסרטו של נורמן טאורוג "תום אדיסון הצעיר". בהמשך שנות ה-40 שיחקה בסרטים המוזיקליים "בובות באמריקה" של הכוריאוגרף באזבי ברקלי ו"יריד המדינה" בתפקיד מליסה אם משפחת פרייק ובקומדיות "אשת השנה" בתפקיד אלן וויטצ'קומב דודתה של העיתונאית טס הארדינג (קתרין הפבורן), "הקומדיה האנושית" בתפקיד גברת מסאולי ו"חייו הסודיים של וולטר מיטי" בתפקיד יוניס אמו השתלטנית של העורך וולטר מיטי (דני קיי) . ב-1953 השתתפה בדרמה הביוגרפית "גברת הנשיא" על חייו של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון בתור אמה של אשת הנשיא רייצ'ל ג'קסון (סוזן הייוורד). על הופעתה הקולנועית האחרונה בשנת 1961 בדרמה "הלחישה הרועמת" בתפקיד אמיליה טילפורד הועמדה ביינטר בפעם השלישית לפרס האוסקר ובפעם הראשונה לפרס גלובוס הזהב. הייתה אם לילד אחד, השחקן רייגנלד וואנבל ג'וניור מנישואיה לקצין הצי האמריקאי רייגנלד וואנבל. ביינטר מתה בביתה שבלוס אנג'לס ב-16 באפריל 1968 בגיל 74 מדלקת ריאות. נקברה בית הקברות הלאומי ארלינגטון לצד בעלה. זכתה בשנת 1960 בכוכב קולנוע על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד. עשה את הדרך למחר (1938) רחוב האצילות (1938) סיסמאות לבנות (1938) ג'יזבל (1938) השעה הזוהרת (1938) בנות אמיצות לב (1939) תום אדיסון הצעיר (1940) העיירה שלנו (1940) בובות באמריקה (1941) אשת השנה (1942) המלחמה נגד גברת האדלי (1942) מסע בשביל מרגרט (1942) הקומדיה האנושית (1943) מציגים את לילי מרס (1943) הצדיעו למארינס (1943) הגוף השמימי (1944) מים אפלים (1944) ישנה משפחה (1944) יריד המדינה (1945) הילד מברוקלין (1946) הווריג'ינאי (1946) עמק עמוק (1947) סוד החיים של וולטר מיטי (1947) כלת יוני (1948) קרוב ללב שלי (1951) גברת הנשיא (1953) הלחישה הרועמת (1961) מדיה וקבצים בנושא פיי ביינטר בוויקישיתוף פיי ביינטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיי ביינטר, באתר AllMovie (באנגלית) פיי ביינטר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פיי ביינטר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיי ביינטר, באתר Discogs (באנגלית) פיי ביינטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
סטיב רדגרייב

סר סטיבן "סטיב" גפרי רדגרייב, מפקד (באנגלית: Sir Steven "Steve" Geoffrey Redgrave, CBE, DL; נולד ב-23 במרץ 1962) הוא חותר בריטי בעבר. הוא אלוף אולימפי 5 פעמים ברציפות, בעל 6 מדליות, אלוף עולם בעל 12 מדליות מהן 9 זהב ואלוף חבר העמים הבריטי. הוא נשא את דגל בריטניה בטקס הפתיחה בשתי אולימפיאדות שונות (ברצלונה 1992 ואטלנטה 1996). הוא אחד מתוך שישה ספורטאים בלבד שזכו במדליית זהב אולימפית בחמש אולימפיאדות שונות. רדגרייב נולד במרלו, בקינגהמשייר. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה רדגרייב במדליית זהב בחתירה ברביעייה כפולה. בשנת 2011 זכה רדגרייב מטעם ה-BBC, בתואר אישיות השנה על מפעל חיים בספורט. מדיה וקבצים בנושא סטיב רדגרייב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטיב רדגרייב סטיב רדגרייב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סטיב רדגרייב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטיב רדגרייב, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי סטיב רדגרייב, באתר olympedia.org
דואר צ'כיה

דואר צ'כיה (בצ'כית: Česká pošta) היא חברת הדואר של הרפובליקה הצ'כית. דואר צ'כיה נוסדה ב-1 בינואר 1993 בעת פרידת צ'כיה מסלובקיה. דואר צ'כיה אמונה על משלוח דברי הדואר ברחבי צ'כיה ומחוצה לה, והיא חברה באיגוד הדואר העולמי. החברה מחזיקה כ-3,400 סניפי דואר ברחבי המדינה. החברה מעסיקה כ-31 אלף עובדים (2016) והיא החברה השנייה בגודלה במשק הצ'כי. מדיה וקבצים בנושא דואר צ'כיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דואר צ'כיה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של דואר צ'כיה (בצ'כית) דואר צ'כיה, ברשת החברתית פייסבוק דואר צ'כיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Police and Czech Post top employers in Czech Republic, Radio Prague International, ‏2016-03-08 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צ'כיה ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.