laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוהאן גיאורג אלברכטסברגר

יוהאן גיאורג אלברכטסברגר (בגרמנית: Johann Georg Albrechtsberger; ‏3 בפברואר 1736 - 7 במרץ 1809) היה מוזיקאי אוסטרי. אלברכטסברגר נולד בקלוסטרנויבורג (באוסטריה התחתית), סמוך לווינה, במשפחתו של איכר ועגלון. את ילדותו ונעוריו בילה בעיירות ובמנזרים שלאורך הדנובה. הוא למד תחילה אצל הנזירים האוגוסטינים ביישוב הולדתו, כולל נגינה בעוגב ובאסו קונטינואו ויסודות בהלחנה. מגיל 7 שר כנער מקהלה. בהמשך בשנים 1753-1749 למד מוזיקה והיה נער מקהלה במנזר מלק. כבר אז הצטיין בשליטתו על אמנות הקונטרפונקט והלחין יצירות ראשונות קאמריות, ליטורגיות ואורטוריות. אחר כך למד פילוסופיה בסמינר בנדיקטיני בווינה והתמחה בתורת הקונטרפונקט. הוא עבד כנגן עוגב בראב בשנת 1755 וב"מריה טאפרל" ב-1757 ואחר התקבל לעבודה במנזר מלק. בשנת 1772 התמנה לנגן עוגב בחצר המלכות בווינה וב-1792 היה לממונה על המוזיקה בקתדרלת שטפאן הקדוש. המוניטין שיצאו לו כתאורטיקאי מוזיקה משכו אליו מספר רב של תלמידים בבירה האוסטרית, מהם שהיו למוזיקאים ידועי שם. עם אלה נמנים יוהאן נפומוק הומל, איגנץ מושלס, יוזף גלינק, יוזף וייגל ולודוויג ואן בטהובן. בטהובן הגיע לווינה בשנת 1792 ללמוד אצל היידן, אך כעבור זמן קצר יצא מכליו, כשעבודתו לא זכתה לתשומת הלב ולתיקונים שציפה להם. היידן המליץ על ידידו אלברכטסברגר ובטהובן עבר ללמוד אצלו הרמוניה וקונטרפונקט. עם סיום לימודיו ציין התלמיד הצעיר, "סבלנות, חריצות, התמדה וכנות מובילים להצלחה," הגות המשקפת את פילוסופיית היצירה של אלברכטסברגר עצמו. אלברכטסברגר מת בווינה ונקבר בסנט מרקס. אלברכטסברגר היה נשוי (משנת 1768) עם רוזלי לבית וייס, בת של פסל מאגנבורג ונולדו להם 15 ילדים, מהם רק שישה שרדו אחרי מותו. יצירותיו שיצאו לאור כוללות פרלודים, פוגות וסונאטות לפסנתר ועוגב, רביעיות מיתרים ועוד; אבל רוב יצירותיו, ווקאליות ואינסטרומנטליות, קיימות רק בכתב יד. הן שמורות בספרייה של "עמותת ידידי המוזיקה" בווינה. בסביבות 1765 כתב אלברכטסברגר לפחות שבעה קונצ'רטי לנבל פה (Jew's harp) וכלי מיתר (שלושה מהם שמורים בספרייה ההונגרית הלאומית בבודפשט). אלה הן יצירות נעימות, כתובות היטב בסגנון גאלאנט. ככל הנראה, השירות החשוב ביותר שאלברכטסברגר עשה למוזיקה בא לביטוי בעבודתו התאורטית. בשנת 1790 פרסם בלייפציג מסה על הלחנה, שיצאה במהדורה שלישית בשנת 1821. קובץ של כתביו בנושא הרמוניה, בשלושה כרכים, יצא לאור בפיקוח תלמידו איגנץ פון זייפריד ב-1826. גרסה אנגלית של קובץ זה יצאה לאור בהוצאת נובלו ב-1855. סגנון כתיבתו נשען על הקונטרפונקט של יוהאן יוזף פוקס, שהיה ממונה על המוזיקה בקתדרלת שטפאן הקדוש בשנים 1713 - 1741, המשרה שאליה התמנה אלברכטסברגר כעבור 52 שנים. אחת מיצירותיו המוכרות ביותר הוא הקונצ'רטו לטרומבון אלט ותזמורת בסי במול מז'ור. קונצ'רטו זה זוכה להוקרה בחוגי הטרומבוניסטים, שמספר היצירות שנכתבו לכלי הנגינה שלהם בתקופה הקלאסית מועט מאוד. יוהאן גיאורג אלברכטסברגר באנציקלופדיה הקתולית מדיה וקבצים בנושא יוהאן גיאורג אלברכטסברגר בוויקישיתוף יוהאן גיאורג אלברכטסברגר, באתר AllMusic (באנגלית) יוהאן גיאורג אלברכטסברגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוהאן גיאורג אלברכטסברגר, באתר Discogs (באנגלית) יוהאן גיאורג אלברכטסברגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוהאן גיאורג אלברכטסברגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פניני

האם התכוונתם ל... אישים: פאניני (Pāṇini) – בלשן סנסקריט מהמאה ה-4 לפנה"ס אבי פניני – שחקן ומדבב ישראלי ג'ובאני פאולו פניני – צייר ואדריכל איטלקי מהמאה ה-16 גיא פניני – כדורסלן ישראלי נועה פניני – תסריטאית ושחקנית טלוויזיה ישראלית, בתו של אבי פניני אחרים: פאניני (כריך) (מלועזית: Panini) – סוג של כריך Panini – שיר של ליל נאז X פנינה פנינייה
על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון

על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון (מוכר גם כ:על כלבים וגנבים 2; באנגלית: 101 Dalmatians II: Patch's London Adventure) הוא סרט הנפשה משנת 2003, שהופץ על ידי חברת וולט דיסני היישר לווידאו ביתי. הסרט הוא סרט המשך לסרט "על כלבים וגנבים". פאטש הוא גור כלבים קטן של פונגו ופרדיטה. הוא חולם להיות "כלב-פלא" אמיתי וייחודי יחסית לאחיו, כמו "חץ מקשת", כוכב הטלוויזיה האהוב עליו. קרואלה דה ויל חוטפת את אחיו הגורים. פונגו ופרדיטה מתקשים להחזיר אותם. פאטש וחץ מקשת מתגייסים לסייע, במיוחד לאחר שקרואלה לוכדת גם את פונגו ופרדיטה בכלובים. בסופו של דבר נאבק פאטש בקרואלה דה ויל לצד חץ מקשת, והם מצילים את משפחת הכלבים של פאטש. בזכות מעשה זה הוא זוכה להערכה מבני משפחתו כ"כלב-פלא". "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון", באתר נטפליקס "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון", באתר AllMovie (באנגלית) "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) על כלבים וגנבים 2 - ההרפתקאה של פאטש בלונדון, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל פינלי

מייקל הווארד פינלי (באנגלית: Michael Howard Finley; נולד ב-6 במרץ 1973) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. בעבר שיחק בסן אנטוניו ספרס עמה זכה באליפות NBA אחת, בפיניקס סאנס ובדאלאס מאבריקס, וכן היה חבר בסגל נבחרת ארצות הברית. פינלי החל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. הוא סיים את קריירת המכללות שלו בתור הקלע המוביל בכל הזמנים של ויסקונסין, והחזיק בשיא זה במשך 11 שנים, עד שנשבר על ידי אלאנדו טאקר ב-2007. פינלי נבחר במקום ה-21 על ידי פיניקס סאנס בדראפט ה-NBA של 1995. בעונתו הראשונה ב-NBA עם פיניקס סאנס, עונת 1995/1996, הציג פינלי יכולת מרשימה עם ממוצעים של 15 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק, והפך לרוקי השלישי בלבד בתולדות פיניקס שקולע מעל 1,000 נקודות. במהלך העונה השתתף כרוקי בתחרות ההטבעות באירוע האולסטאר וסיים במקום השני אחרי ברנט בארי. בסיום העונה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, וסיים שלישי בבחירת רוקי השנה בליגה. על אף רמת המשחק הטובה שלו, הוא הועבר לדאלאס מאבריקס בדצמבר 1996. בעונתו הראשונה בדאלאס, הוביל פינלי את הקבוצה בקליעות, באסיסטים ובחטיפות והשתתף פעם נוספת בתחרות ההטבעות באולסטאר. יחד עם סטיב נאש והפורוורד דירק נוביצקי, היה פינלי חלק חשוב בשיטת המשחק הייחודית של דאלאס שכונתה "ראן אנד גאן", והשילוב בין שחקנים אלו זכה לכינוי "שלושת הגדולים". בשנים 2000 ו-2001 נבחר פינלי לייצג את האזור המערבי במשחק האולסטאר של ה-NBA. בסיום עונת 2001/2002 של ה-NBA, נכלל פינלי בסגל נבחרת ארצות הברית לאליפות העולם, אך היה שותף לכשלונה והדחתה ברבע הגמר. ככל שהלך והתבגר בגיל, ובמקביל לפריצתו הגדולה של דירק נוביצקי, החל פינלי לשמש יותר ויותר בתפקיד משני בקבוצה. הוא המשיך להפגין יכולת טובה במדי דאלאס והתמחה ברגעים חשובים של המשחקים, אך לא הצליח לזכות עם הקבוצה באף אליפות. בשנת 2005 שוחרר פינלי מדאלאס בשל סיבות כלכליות. בעונת 2005/2006, לאחר עזיבתו את דאלאס, עבר פינלי לסן אנטוניו ספרס - קבוצה אחרת ממדינת טקסס. בתחילת דרכו בסן אנטוניו הוא היה מחליף למאנו ג'ינובילי; הוא שימש בעיקר לתפקידים מוגדרים בקבוצה, ופיתח את יכולת הקליעה שלו ממרחק מהסל. בעונתו הראשונה, הודחה סן אנטוניו ממשחקי הפלייאוף בסיבוב השני על ידי דאלאס מאבריקס, קבוצתו הקודמת. במשחק במסגרת סדרת הסיבוב הראשון בפלייאוף של עונת 2006/2007, מול דנוור נאגטס, השיג פינלי את שיא קליעת השלשות למשחק אחד בפלייאוף בתולדות סן אנטוניו, לאחר שקלע 8 מ-9 ניסיונותיו ושבר את השיא הקודם, שהיה שייך לברוס בואן. הוא סייע לסן אנטוניו להמשיך עד לסדרת הגמר מול קליבלנד קאבלירס, ושם לנצח בתוצאה 0–4 ולזכות באליפות ה-NBA. הייתה זו האליפות הראשונה בקריירה של פינלי. בעונת 2008/2009 פתח פינלי בקביעות בחמישיית סן אנטוניו, בעיקר בשל פציעתו הארוכה של ג'ינובילי. עם זאת, הוא החמיץ את מרביתה של העונה הבאה בשל פציעה ממנה סבל, ולאחר חזרתו לא נמצא לו מקום בקבוצה בעקבות התבססותם של ג'ינובילי ושל ריצ'רד ג'פרסון. הוא שוחרר מסן אנטוניו בפברואר 2010, ובחודש מרץ הצטרף לקבוצת בוסטון סלטיקס, חתם על חוזה עד לסיום העונה ובתום העונה פרש. מדיה וקבצים בנושא מייקל פינלי בוויקישיתוף מייקל פינלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל פינלי, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל השחקן באתר NBA.com סטטיסטיקות באתר Basketball-Reference
איגנץ פון זייפריד

איגנץ קסאפר ריטר פון זייפריד (בגרמנית: Ignaz Xaver Ritter von Seyfried; ‏15 באוגוסט 1776 - 27 באוגוסט 1841) היה מוזיקאי, מנצח ומלחין אוסטרי. פון זייפרט נולד בווינה. לפי דברים בכתב ידו בזכרונותיו, היה תלמיד הן של מוצרט והן של אלברכטסברגר. אחרי מות אלברכטסברגר הוציא לאור את מכלול כתביו. בין תלמידיו היו פרנץ פון סופה, היינריך וילהלם ארנסט ואדוארד מרקסן. בנעוריו שימש זייפריד עוזר מנצח בלהקת האופרה של עמנואל שיקאנדר בתיאטרון על הווידן בווינה. הוא היה למנהל מוזיקלי ב-1797 וכיהן בתיאטרון בבניינו החדש, התיאטר אן דר וין עד 1826.בזכרונותיו הוא מספר על ההפקה הראשונה, בחסות שיקאנדר, של חליל הקסם של מוצרט, ומביא אנקדוטה מעניינת הקשורה במות המלחין כמה שבועות לאחר מכן. בשנת 1805 ניצח פון זייפריד על הצגת הבכורה של הגרסה המקורית של פידליו מאת בטהובן. על יצירותיו המוזיקליות אומר "מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים": "רב-צדדיותו הקנתה לו מקום יחיד במינו בחיי המוזיקה של וינה; עם זאת, אין כמעט דבר במוזיקה שלו המצטיין במקוריות אמיתית או בייחוד של ממש." Deutsch, Otto Erich (1965) Mozart: A Documentary Biography. Stanford, CA: Stanford University Press. Grove Dictionary of Music and Musicians, online edition. Copyright 2008 by Oxford University Press. Article "Ignaz Seyfried", written by Peter Branscombe. אוטו אריך דויטש (1965), "מוצרט: ביוגרפיה דוקומנטרית, סטנפורד, קליפורניה "מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים", ההוצאה המקוונת. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. ערך "איגנץ זייפריד", כתב פיטר בראנסקומב. מדיה וקבצים בנושא איגנץ פון זייפריד בוויקישיתוף איגנץ פון זייפריד, באתר MusicBrainz (באנגלית) איגנץ פון זייפריד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) David J. Buch, "Three posthumous Reports concerning Mozart in his late Viennese Years", Eighteenth-Century Music 2/1, (Cambridge University Press, 2005), 127. Grove Excerpts from the memoirs as they concern Mozart are given in Deutsch 1965.
אדוארד הרמן

אדוארד קירק הרמן (באנגלית: Edward Kirk Herrmann;‏ 21 ביולי 1943 – 31 בדצמבר 2014) היה שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אמריקאי, זוכה פרס אמי ופרס טוני. נולד בוושינגטון הבירה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. הוא גדל באזור דטרויט, בנם של ג'ין אלינור וג'ון אנטוני הרמן. אביו הוא ממוצא גרמני. ב-1965 סיים את לימודיו באוניברסיטת באקנל שבפנסילבניה, שם היה חבר באחוות פי קפא פסי. הרמן למד משחק באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון באמצעות מלגה של תוכנית פולברייט. הרמן החל את קריירת המשחק שלו בתיאטרון. אחת ההפקות המקצועיות הראשונות בהן השתתף הייתה הופעת הבכורה בארצות הברית של המחזה "Moonchildren" בתיאטרון Arena Stage שבוושינגטון הבירה. המחזה עלה בנובמבר 1971. שנה לאחר מכן עלה המחזה של מייקל ולר על במות ברודוויי והרמן עבר להתגורר בניו יורק. הרמן שב לברודוויי ב-1976 כדי לגלם את דמותו של פרנק גרדנר בעיבוד המחודש של המחזה "Mrs. Warren's Profession". על הופעתו זו זכה בפרס טוני. ב-1983 היה מועמד לפרס טוני על משחקו במחזה "Plenty". הקריירה הקולנועית של הרמן החלה בשנות ה-70 של המאה ה-20 ובמהלך העשור הופיע בסרטים רבים בהם: "המרוץ אחר הגלימה" של ג'יימס ברידג'ס (ראה אור ב-1973), "גטסבי הגדול" (1974), "וולדו פפר הגדול" שם שיחק לצד רוברט רדפורד (1975), "The Betsy" וגנרל על הכוונת‏(1978). ב-1976 כיכב הרמן בסרט הטלוויזיה "אלינור ופרנקלין" שם גילם את דמותו של נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט. הוא הופיע גם בסרט ההמשך "אלינור ופרנקלין: השנים בבית הלבן" (1977). על הופעותיו אלה היה מועמד לפרס אמי. הרמן גילם את דמותו של רוזוולט גם בסרט "אנני", עיבוד קולנועי למחזמר בעל שם זהה (יצא לאקרנים ב-1982). הרמן גילם את דמותו של הרמן מנסטר בטלפילם "Here Come the Munsters" של פוקס (1995). במשך מעל 30 שנות קריירה גילם הרמן תפקידים רבים בתיאטרון, בטלוויזיה ובקולנוע ואף תרם את קולו להפקות רבות. ב-1999 זכה בפרס אמי על משחק אורח בסדרת הדרמה המשפטית "הפרקליטים", בה גילם פרקליט צמרת אשר מואשם ברצח. בשנים שקדמו לזכייה היה מועמד לפרס עוד ארבע פעמים, פעמיים על משחקו בסרטי הטלוויזיה "אלינור ופרנקלין" ופעמיים על הופעה יוצאת מן הכלל של שחקן אורח בדרמה הטלוויזיונית "St. Elsewhere" שם גילם את דמותו של האב ג'וזף מקאבי. בשנים 2000–2007 הופיע כחבר צוות קבוע בסדרת הדרמה הקומית "בנות גילמור" שם גילם את דמותו של ריצ'רד גילמור, לצדה של קלי בישופ שגילמה את אשתו. בשנת 2001 שיחק בסרט האימה "Down " בכיכובה של נעמי ווטס. בשנת 2012 שיחק בקומדיה "Price Check" לצד פארקר פוזי. הרמן חובב שיפוץ ושימור של רכבי אספנות. היה נשוי בשנית לסטאר הרמן ואב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה, השחקנית לי קארן. התגורר בסאלזברי שבקונטיקט, עד מותו ב-31 בדצמבר 2014, בגיל 71, מסרטן המוח. אדוארד הרמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדוארד הרמן, באתר AllMovie (באנגלית) אדוארד הרמן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אדוארד הרמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדוארד הרמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד הרמן, באתר Discogs (באנגלית) אדוארד הרמן במסד הנתונים IBDB (באנגלית) איתמר זהר, מת השחקן אדוארד הרמן, שכיכב ב"בנות גילמור", באתר הארץ, 1 בינואר 2015 אדוארד הרמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רוב

רוב הוא כמות או מספר המהווים את החלק הגדול ביותר מתוך השלם. רוב המהווה יותר ממחצית מתוך השלם נקרא רוב מוחלט. האם התכוונתם ל... במדעי החברה: הכרעת הרוב רוב מיוחס – רוב-מכריע גדול יותר מהרגיל, הנקבע ספציפית מראש יחסי רוב ומיעוט – תחום מחקר סוציולוגי, העוסק ביחסים שבין הרוב והמיעוט האתניים בהלכה: רוב (הלכה) – תחום נרחב בהלכה העוסק בהכרעות על פי רוב, בטרמינולוגיה ההלכתית נקרא לעיתים קרובות: "הליכה אחר הרוב" כל קבוע כמחצה על מחצה דמי – חריג הלכתי לכלל הקודם אין הולכין בממון אחר הרוב – חריג הלכתי לכלל הקודם הכרעת רוב בדיינים – יישום הלכת הרוב בהכרעה בוויכוח בין דיינים ביטול ברוב – כלל הלכתי הקובע כי לעיתים ההתייחסות למהותו של המיעוט נקבעת על פי הרוב; בדרך כלל בדיני איסור והיתר רובו ככולו – כלל הלכתי הקובע כי לעיתים הרוב הוא שמעצב את פניו הכלליים של הדבר - בהתעלם מהמיעוט כל דפריש מרובא פריש אישים: אירית רוב – לוי - פסנתרנית ישראלית פיטר רוב – סופר אוסטרלי קארל רוב – יועץ פוליטי אמריקני, מקורב לג'ורג' ווקר בוש רבאי מרוב – חכם מתקופת הסבוראים וראש ישיבת פומבדיתא מיעוט (פירושונים)
דלתא במפרש

δ (דלתא) במפרש (נקרא גם גליזה 321.3) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים מפרש ואחד מהכוכבים הבהירים בשמים. זהו הכוכב הבהיר ביותר שלא ניתן לו שם, בניגוד לכוכבי הדרום הבהירים האחרים שקיבלו כינוי לכל המאוחר בתחילת המאה ה-20 (למשל רגור, אוויור ופיקוק). δ במפרש הוא למעשה מערכת בת שלושה כוכבים המורכבת מכוכב כפול ספקטרוסקופי לוקה, אותו מקיף כוכב נוסף. במרחק של כ-69 שניות קשת מהמערכת נמצא זוג כוכבים נוסף, עמומים בהרבה עם דרגות בהירות 11 ו-13.5, שבעבר נחשבו לחלק מהמערכת וקיבלו את הסימון δ במפרש C ו-δ במפרש D. תצפיות עדכניות העלו שמדובר בכוכבים רחוקים יותר מאשר המערכת של δ במפרש והם אינם חלק ממנה אלא נמצאים במקרה על אותו קו ראייה. סביב שנת 9,000 תביא נקיפת ציר כדור הארץ את הכוכב אל הקוטב השמיימי הדרומי, כך שיהיה ניתן לראותו בחצי הכדור הדרומי בכל שעות הלילה. δ במפרש A הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי, המורכב מזוג כוכבי הסדרה הראשית לבנים בעלי סיווג ספקטרלי A5 ו-A1, בעלי מסות 2.0 ו-2.7 מסות שמש ורדיוסים של פי 3.1 ופי 2.1 מרדיוס השמש בהתאמה. δ במפרש Ab הוא הגדול והבהיר יותר מבין השניים והוא קורן בעוצמה של פי 61 מהשמש לעומת עוצמת הארה של פי 20 של בן הזוג δ במפרש Aa. שני הכוכבים מקיפים זה את זה בזמן הקפה של מעט יותר מ-45 ימים ובמרחק ממוצע של כחצי יחידה אסטרונומית. כאשר בן הזוג העמום יותר חולף על פני הבהיר (הליקוי הראשי) יורדת עוצמת ההארה בכמחצית דרגת בהירות נראית למשך 12 שעות וכאשר הכוכב הבהיר יותר מסתיר את העמום (הליקוי המשני), יורדת הבהירות בכשליש דרגת בהירות למשך קרוב ליממה. למרות שזהו שינוי משמעותי למדי בעוצמת ההארה (ירידה של כרבע בעוצמת ההארה בליקוי המשני ושל יותר משליש בליקוי הראשי) זוהה הכוכב ככוכב משתנה רק בשנת 2000 וזהו הכוכב הלוקה הבהיר ביותר בשמי הלילה ואחד הקרובים ביותר למערכת השמש. את זוג הכוכבים δ במפרש A מקיף כוכב הסדרה הראשית מסוג G, במסלול אליפטי מאוד כך שמרחקו מזוג הכוכבים נע בין 26 ל-72 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה הוא כ-142 שנים. מסתו של δ במפרש B היא כמסת שמש אחת ורדיוסו גדול פי 1.6 מרדיוס השמש וכן עוצמת ההארה שלו גדולה פי יותר מ-3 מעוצמת השמש. δ במפרש באתר של ג'ים קלר דלתא במפרש, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים A. Kellerer et al. (2008): Interferometric observations of the multiple stellar system δ Velorum
תשמיש

האם התכוונתם ל... תשמיש קדושה – חפץ המשמש בפולחן היהודי, לשם קיום מצווה תשמיש מצווה – חפץ המשמש בפולחן היהודי, לשם קיום מצווה תשמיש המיטה (ובקצרה: תשמיש) - יחסי מין
רעמסאום

רעמסאום הוא המקדש ששימש להנצחתו של פרעה רעמסס השני. האתר נמצא בנקרופוליס של תבאי אשר במצרים העליונה, מצידו המערבי של הנילוס מול העיר לוקסור. השם רעמסאום ניתן לאתר על ידי ז'אן-פרנסואה שמפוליון אשר היה הראשון שפענח את כתב החרטומים המצרי. שמפוליון ביקר באתר בשנת 1829. הוא זיהה את ההירוגליף של שמו של רעמסס השני ואת תוארו על קיר המבנה. שמו העתיק של המבנה היה "בית מיליון השנים של אוסרמע'תרע-סטפנרע ("הצדק של האל רע חזק, נבחר האל רע" = תוארו של רעמסס השני) אשר אוחד עם תבאי העיר בתחומו של אמון". האתר נמצא במישור ההצפה של הנילוס. ההצפה שהתרחשה פעם בשנה פגעה ביסודות המקדש וסביבתו. האתר הוזנח במשך שנים. בתחילת האמונה הנוצרית במצרים המקדש שימש ככנסייה נוצרית. המקדש של רעמסס פורק לאחר התקופה הרומית, ולבני הגיר נשרפו במטרה ליצור סיד. האתר כולל סדרה של מקדשים המוקדשים למלכים מתקופת הממלכה החדשה, הקבורים בעמק המלכים. האתר כולל גם בית קברות מתקופת הממלכה התיכונה. מדיה וקבצים בנושא רעמסאום בוויקישיתוף רעמסאום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מאו מצרי

מאו מצרי הוא גזע של חתול הבית. יש המאמינים כי המאו המצרי הוא צאצא של החתול שהמצרים הקדמונים סגדו לו, משום שעל מצחו יש דוגמה הדומה לחיפושית פרעה ואותה הדוגמה מופיעה גם על מצחם של פסלי חתולים עתיקים. אחרים סוברים כי המאו גודל במכוון כדי שידמה לחתול העתיק, וכי הוא איננו קרוב משפחה שלו. המאו נראה לראשונה באירופה בתערוכת חתולים ברומא בשנות החמישים. הובא לארצות הברית על ידי נטלי טרובטסקוי, נסיכה גולה מרוסיה, שהגיעה ביחד עם חתוליה בשנת 1956 ועוררה את עניינם של המגדלים האמריקאים. עד שנות השמונים, כל חתולי הגזע שחיו בארצות הברית היו צאצאיהם של אותם החתולים שהביאה נטלי. בשנות השמונים הגיעו לארצות הברית חתולים נוספים שהעשירו את מאגר הגנים. המילה "מאו" פרושה במצרית קדומה 'חתול'. משקלו של חתול המאו המצרי הוא 3–5 ק"ג. פרוותו קצרה. דוגמת הפרווה המרשימה שלו מורכבת מנקודות מוארכות שהן למעשה פסים מקוטעים. ישנם ארבעה זנים: זן כסוף - בעל גוף כסף עם כיתום אפור כהה, זן ארד - בעל גוף בצבע דבש עם כיתום חום כהה, זן עשן - שגופו אפור כהה עם פרווה תחתית לבנה וכיתום שחור, וזן בגון בדיל - בעל גוף בצבע החול עם כיתום אפור כהה או חום. למרות מראהו הרזה והעדין, זהו חתול חזק מאוד ואתלטי. הוא נחשב לאחד מחתולי הבית המהירים, אם לא המהיר שבהם, ומסוגל להגיע לכמעט 50 קמ"ש. חתול מאו מצרי מוזכר בסדרת הספרים "39 רמזים", כאחד מגיבורי הסדרה. מדיה וקבצים בנושא מאו מצרי בוויקישיתוף
ז'ורדי טריאס

ז'ורדי טריאס פליו (קטלונית: Jordi Trias Feliu; נולד ב-5 בנובמבר 1980 בז'ירונה, קטלוניה) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. גובהו 2.06 מטרים. טריאס קלעי ממרחק רב וניחן ביכולות מסירה מהטובות באירופה. בעבר טריאס שיחק עבור נבחרת ספרד. טריאס בילה את רוב ילדותו ונעוריו במחלקת הנוער של ז'ירונה בה שיחק מגיל שמונה. בגיל 17, החל בקריירה מקצועית במדי פיגוארס מליגת המשנה הספרדית, עמה שיחק כשלוש עונות. מיד לאחר מכן, עבר לקבוצת הליגה הבכירה, מורסיה. טריאס עבר אליה לאחר שהפגין יכולת בולטת בקבוצתו הקודמת, פיגוארס. בסיום עונה אחת, חזר טריאס לקבוצת נעוריו, ז'ירונה ושיחק עבורה במשך שתי עונות עד למעברו לקבוצת הפאר ברצלונה. למרות מעבר זה, טריאס לא קיבל דקות משחק ועזב בחזרה לז'ירונה בהשאלה לעונה וחצי. לאחר סיום ההשאלה, עבר בחזרה לברצלונה. במסגרת קבוצת הפאר, טריאס זכה במגוון תארים: גביע המלך בעונת 2006/07 ואף בעונת 2004/05 זכה באליפות קטלוניה ובגביע הסופרקופה של הליגה. בנוסף זכה להיבחר גם כ-MVP של משחק הגמר של גביע המלך בעונת הזכייה (עונת 2006/07). טריאס שיחק עבור הנבחרת הספרדית זמן קצר מאוד (בשנים 2003 - 2005) וזכה עמה במדליית הארד באליפות אירופה 2005, זכייתו היחידה במסגרת הבינלאומית עם ספרד. מדיה וקבצים בנושא ז'ורדי טריאס בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) דף השחקן אתר הרשמי של ברצלונה כדורסל (קטלונית) (אנגלית) דף השחקן באתר היורוליג ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל סלובניה

סמל סלובניה מורכב ממגן שעליו מוטבעים מספר אלמנטים אמנותיים המייצגים את המדינה הסלובנית, כאשר הצבעים הדומיננטיים בסמל הם הצבע הכחול, הצבע הלבן והצבע האדום - צבעים פאן-סלביים ששימשו בסמלים מוקדמים יותר של סלובניה, ונחשבו לצבעיה הלאומיים שנים רבות. במרכז המגן מצוירות שלוש פסגות של הרים לבנים על רקע כחול, ההרים מסמלים את הר טריגלב (הנקודה הגבוהה ביותר בסלובניה), מתחת להרים נמצאים שני פסים גליים כחולים המסמלים את הים האדריאטי והנהרות המקומיים אשר זורמים בשטחי המדינה. מעל ההר הלבן, על הרקע הכחול, ישנם שלושה כוכבים משושים בצבע זהוב המסודרים בצורת משולש. הכוכבים לקוחים מסמל רוזני סלג'ה, שושלת אצילים סלובנית חזקה בחלק המאוחר של המאה ה-14, ובתחילת המאה ה-15 . ומשני צידי המגן ישנם שני פסים אדומים. סמל סלובניה שקדם לסמל הנוכחי היה בעל מספר מאפיינים דומים לסמל הנוכחי אולם העיצוב השלו הושפע מהתמורות של אותה התקופה, והמבנה שלו היה מאוד דומה לסמל יוגוסלביה ולשאר סמלי המדינות הקומוניסטיות שהיו תחת השפעה של ברית המועצות. צורתו של הסמל הייתה מעגלית כאשר משני צדדיו חיטה עטופה בסרט אדום ועליהם עלים ירוקים. במרכז הסמל, בדומה לסמל הנוכחי, הופיעו שלוש הפסגות שסימלו את הר טריגלב ושלושה פסים אשר סימלו את הנהרות במדינה ואת הים האדריאטי. אולם במקום שלושת הכוכבים שיש כיום בראש הסמל, הופיע הכוכב האדום של הקומוניסטים מאחר שסלובניה הייתה רפובליקה סוציאליסטית. דגל סלובניה המנון סלובניה מדיה וקבצים בנושא סמל סלובניה בוויקישיתוף סמל סלובניה - אתר המשרד לתקשורת ויחסי ציבור של ממשלת סלובניה (באנגלית) מדריך אינטראקטיבי לסמלה של סלובניה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא סלובניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קדימון

קְדִימוֹן (בלעז: טְרַיילֶר; מאנגלית: Trailer) הוא קטע וידאו קצר לקידום סרט קולנוע, סרט טלוויזיה, סדרת טלוויזיה או משחקי מחשב. הקדימון מופץ לציבור הרחב טרם צאתו לאקרנים של הסרט, כחלק מאמצעי השיווק שלו. כינוי הנהוג בתעשיית הטלוויזיה הוא פְּרוֹמוֹ, המקדם סדרות טלוויזיה. בישראל כונו קטעים אלו בעבר "קטעי בקרוב", מכיוון שהוצגו בבתי קולנוע לפני הקרנת הסרט, ובסיומם הוצגה שקופית עם המילה "בקרוב". האקדמיה ללשון העברית קבעה את המונח "קדימון", משום שסרטון זה מגיע קודם לפרסום סרט הקולנוע, הטלוויזיה או משחק המחשב. קדימונים נועדו לפרסם, לעניין בצורה אטרקטיבית ולהעלות את מודעות הקהל לגבי צאתם הקרובה של סרטים למסכים. קדימונים ערוכים בצורה קצרה ומהירה המרובה באפקטים, ומכילים קטעים נבחרים מהסרט ומוצגים בו השחקנים הראשיים. הם משלבים לרוב מגוון אלמנטים כדי למשוך את הקהל. אלה יכולים לכלול קטעים של קטעי פעולה אינטנסיביים, רגעים דרמטיים, סצנות קומיות, אפקטים מיוחדים ודיאלוג בלתי נשכח. למוזיקה יש תפקיד מכריע במתן הטון ובהגברת ההשפעה הרגשית של הטריילר. קריינות או כיתוב עשויים להיות משולבים גם כן, כדי לספק מידע נוסף או הקשר, הנדרש להבנת הקטעים המוצגים. קדימונים לסרטי קולנוע נמשכים בדרך כלל כ-2 עד 3 דקות, אם כי יש מגוון אורכים בהתאם לאסטרטגיית השיווק הספציפית או לאופי הסרט. הם מעוצבים בקפידה כדי לספק סקירה תמציתית של עלילת הסרט, הדמויות ורגעי המפתח, תוך כדי הצגת המאפיינים הייחודיים של הסרט. קדימונים מופצים בכל אמצעי המדיה, לרבות הטלוויזיה, הרדיו והאינטרנט. בתי קולנוע מציגים אותם כחלק ממקבץ הפרסומות, קודם להקרנת הסרט לו רכשו הצופים שבאולם את הכרטיס. בנוסף, ברוב הפעמים נחתמים הסכמים בין חברות הפקה לבין אתרים משמעותיים ברשת לאירוח קובצי וידאו, כמו אתר YouTube, לפרסום ולהפצה מועדפת של קדימונים באתריהם. קיימות שלל תחרויות שנתיות, רשמיות ולא-רשמיות, בקטגוריית "הקדימון הטוב ביותר", לרבות פרס טריילר הזהב. סרטון פרסומת ספוילר זמריר טיזר ג'יין גרהאם, גבולות חדשים בתעשיית הטריילרים, באתר הארץ, 11 בינואר 2010 נתנאל שלומוביץ, כשהטריילר חושף הכל, מה הטעם ללכת לקולנוע?, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2018 יעל שוב, ‏הטריילר הכתיר את הבוס החדש של הבמאים: הטוקבקיסטים, באתר "Time Out ישראל", 30 בדצמבר 2019 קדימון במילון שימוש כללי (תשנ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית