שרה פורבס בונטה

שרה פורבס בונטה (באנגלית: Sara Forbes Bonetta, נולדה בערך בשנת 1843 - 15 באוגוסט 1880) הייתה בת חסות של המלכה ויקטוריה, שהייתה הסנדקית שלה. בילדותה הייתה נסיכה בשבט אגבאדו של בני יורובה במערב אפריקה. היא התייתמה מהוריה במהלך מלחמה עם ממלכת דהומיי הסמוכה, ולאחר מכן שועבדה על ידי גזו, מלך דהומיי. היא הוענקה כ"מתנה" לקפטן פרדריק פורבס מהצי המלכותי הבריטי, והפכה לבת חסות של המלכה ויקטוריה. לאחר מכן נישאה לקפטן ג'יימס פינסון לאבולו דייוויס, איש עסקים עשיר מלאגוס. שרה פורבס בונטה נולדה בשם איינה או אינה, בערך בשנת 1843, בכפר אוקה-אודן השייך לשבט אגבאדו של בני יורובה במערב אפריקה (כיום הכפר נמצא בדרום-מערב ניגריה). הכפר היה חלק מממלכת אויו, אך לאחר נפילת שושלת אויו הפך לכפר עצמאי. בשנת 1848 נכבש הכפר אוקה-אודן על ידי צבא ממלכת דהומיי, לאחר מלחמה ארוכת שנים. חלק מתושבי הכפר נהרגו במהלך המתקפה, בהם הוריה של איינה, ותושבי הכפר הנותרים נמכרו לסחר העבדים האטלנטי. סחר העבדים היה מקור הכנסה מרכזי בממלכת דהומיי. איינה בת החמש הובאה לחצרו של גזו, מלך דהומיי, ונועדה לשמש כשפחה. ביולי 1850 הגיע קברניט הצי המלכותי פרדריק אי. פורבס למערב אפריקה בשליחות דיפלומטית בריטית, במטרה לנהל משא ומתן עם המלך גזו לסיום השתתפות ממלכת דהומיי בסחר העבדים האטלנטי. כמקובל, קפטן פורבס והמלך גזו החליפו מתנות זה עם זה. המלך גזו הציע לפורבס הדום לרגליים, בד כפרי עשיר, חבית רום, עשר רכיכות פורצלן ומושב מלכות מעוצב. במהלך הדיונים הבהיר המלך גזו שהוא לא יפסיק את סחר העבדים, כי הוא היה מקור ההכנסה הרווחי ביותר של הממלכה. בזמן השיחה התנהל בחצר המלך טקס רב משתתפים של בני הדהומיי. לפתע פורבס שמע צרחות, וראה קבוצה של בני דהומיי מנופפים בכלי נשק ונושאים מספר אנשים לבושים בבגדים לבנים לבור גדול, שבו היו קבורים זקני השבט. הוסבר לו שהם הוחזקו במשך שנתיים בשבי, ועכשיו הם עומדים להיות מוצאים להורג בטקס שנקרא "השקיית הקברים", בו הם נשחטים ודמם נוטף על קבריהם של מייסדי הממלכה. הם נישאו בין ההמון לקול הלמות התופים כאשר ידיהם ורגליהם קשורות זו לזו, ובני הדהומיי דוקרים אותם בסכינים וחניתות. פורבס צפה באימה באדם פצוע שהושלך לבור, נפל לקרקע וראשו נכרת. הוא ביקש מהמלך לעצור את הטקס, אך זה הסביר שמנהג השקיית קברי האבות הוא מנהג עתיק יומין ואי אפשר להפסיקו מבלי לבזות את אנשי הדהומיי. כאשר הגיע תורה של איינה, הם נשאו אותה קרוב יותר לבור, וקול התופים התגבר. פורבס היה מזועזע והתקשה להבין כיצד יכול המלך גזו לרצוח ילדה באופן פולחני, אך הוסבר לו שיש לה חשיבות גבוהה, ודמה על קברי האבות הוא מחווה מיוחדת, בגלל שהיא מבני שבט אגבאדו, שבמשך שנים רבות היו אויבים של ממלכת דהומיי. פורבס התרגז ואמר למלך גזו שהמלכה ויקטוריה לא תכבד אותו אם הוא יהרוג ילדה, אז הוא נסוג והציע לפורבס לקחת את הילדה עימו, כמתנה למלכה ויקטוריה. פורבס קיבל את ההצעה ויצא למסעו חזרה לבריטניה. לאחר הגעתה לאנגליה, קפטן פורבס שינה את שמה לשרה פורבס בונטה, שילוב של שם משפחתו ושם הספינה עליה פיקד. היא הובאה לפגישה עם המלכה ויקטוריה, ששמעה על חייה במשך שנתיים בכלוב, כאשר מדי פעם נאלצה לצפות באסירים האומללים שנלקחו לטקס "השקיית הקברים". המלכה התרשמה מרמת האינטליגנציה של הנסיכה הצעירה ומכישרונה המוזיקלי, אימצה אותה כבת חסות, שימשה כסנדקית שלה ומימנה את השכלתה. היא גדלה בבריטניה כבת מעמד הביניים. בגיל שבע נשלחה ללמוד בבית ספר של המיסיון בסיירה לאון, שם גדלה אצל משפחתו של המיסיונר ג'יימס שון. הם שבו לאנגליה כשהייתה בת 12, התגוררו בג'ילינגהאם ושמרו על קשר עם המלכה ויקטוריה. בינואר 1862 היא הוזמנה והשתתפה בחתונה של בתה של המלכה ויקטוריה, הנסיכה אליס. בגיל 19 צווותה על ידי המלכה להתחתן עם קפטן ג'יימס פינסון לאבולו דייוויס, איש עסקים עשיר מלאגוס. לאחר חתונתם הם חזרו לאפריקה, שם נולדו להם שלושה ילדים: ויקטוריה דייוויס (1863), ארתור דייוויס (1871) וסטלה דייוויס (1873). הם השתייכו לאצולת אפריקה ושמרו על מערכת יחסים קרובה עם המלכה ויקטוריה. חלק ניכר מבני המשפחה עסקו ברפואה. בין צאצאיה נמנתה הרופאה אמיו אדדבו (Ameyo Adadevoh) שזכתה לפרסום בשנת 2014 כאשר הכניסה להסגר את חולה 0 במחלת האבולה ובכך צמצמה את ממדי התפרצות האבולה במערב אפריקה. אדדבו עצמה נדבקה באבולה ומתה זמן קצר לאחר מכן. שרה פורבס בונטה מתה משחפת ב-15 באוגוסט 1880 בעיר פונשל, בירת איי מדיירה. בעלה הקים לזכרה אנדרטה בצורת אובליסק מגרניט באייג'ון שבמערב לאגוס, שם הקים חוות קקאו. היא הונצחה במספר יצירות אמנות, ונכתבו ספרים על חייה. בין השאר, דמותה הוצגה בסדרת הטלוויזיה "ויקטוריה". מדיה וקבצים בנושא שרה פורבס בונטה בוויקישיתוף שרה פורבס בונטה, 1880-1843, בעמוד הפייסבוק של היא-סטוריה, 15 באוגוסט 2018 היכנסו פנימה: Frieze לונדון עוברת מהפארק למרחב קבע חדש, באתר עיתון האמנות - המהדורה הישראלית, ‏7 באוקטובר 2021