laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 2002 בגביע ליברטדורס

עונת 2002 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-43 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-5 בפברואר 2002 ותחרות הסתיימה ב-31 ביולי 2002. בתחרות השתתפו 34 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו. התחרות הסתיימה בניצחון של קלוב אולימפיה בפעם השלישית בתולדות המועדון. לאחר השלב המוקדם בו העפילו לשלב הבתים שני נציגי מקסיקו (נציגי ונצואלה לא העפילו) בשלב הבתים של התחרות השתתפו 32 קבוצות: ארגנטינה - 5 ברזיל - 4 קולומביה, פרו,פרגוואי,צ'ילה,בוליביה,אקוודור,אורוגוואי- 3 מקסיקו - 2 בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו ניקודה בודדת. במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה עוברת ליתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, יתרון בשערים שנכבשו במשחקי חוץ, הגרלה. בשלבים לאחר הבתים הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין לאחר 180 דקות של משחק במקום הגרלה. לאחר בעיטות עונשין מדיה וקבצים בנושא עונת 2002 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף פרטים על התחרות
עקלתון החולות של אראקיס

עֲקַלְתוֹן החולות של אראקיס, או בקיצור עקלתון (לפי תרגומו של עמנואל לוטם), הנקרא לעיתים פשוט תולעת חול (במקור באנגלית: Sandworm), הוא יצור בדיוני ביקום חולית. העקלתון הענק מצוי באופן טבעי בכוכב הלכת המדברי אראקיס, הידוע בכינויו "חולית" (Dune). לעקלתונים תפקיד חשוב בעלילת ספרי חולית והם אחד המושגים המזוהים ביותר עם הזיכיון. עקלתוני החולות הם תולעים ענקיות באורך מאות מטרים שחיים בחולות אראקיס וקשורים לסם המרקוח היקר המצוי רק בכוכב לכת זה. גודלו של עקלתון בוגר ממוצע הוא כ־200 מטר, אך יש ובני מין זה מגיעים עד לגודל של 450 מטר, במעמקי המדבר הדרומי. עם זאת, נאמר שפול אטריידיס מואד'דיב רכב על עקלתון ענק שאורכו היה כחצי ליגה, כלומר כ-2,778 מטרים, אך ייתכן שתיאור זה הוא הגזמה הנובעת מההערצה של הדררים לפול. העקלתונים חסרים חוש ראייה, אולם הם מסוגלים לחוש בתנודות בקצב אחיד על פני הקרקע החולית של המדבר ולהתביית על מקורן. העקלתונים בולעים בני אדם וכלי רכב כאחד. העקלתונים חסונים מאוד וכמעט בלתי פגיעים (עם זאת, נשק גרעיני יכול להרגם והמים רעילים עבורם), תוחלת החיים שלהם ארוכה ביותר ומוערכת באלפי שנים. הם מתחילים את חייהם כפלנקטון בחולות ובהמשך גדלים ל"דגי חול" (Sandtrout) שמבצעים פוטוסינתזה ומספקים חמצן לאטמוספירה. לאחר מכן הם גדלים עד שהם נהפכים לעקלתונים בוגרים באורך עשרות ואף מאות מטרים. הדררים, נוודי המדבר של אראקיס, סגדו לעקלתונים כאל התבטאויות של אלי אראקיס. העקלתון נקרא בפיהם שייח'-חולוד ("סבא נצח"; השם וההסבר לפי תרגומו של עמנואל לוטם, במקור באנגלית: Shai-Hulud) או "היוצר". למרות הסגידה לעקלתונים, הדררים פיתחו טכניקה לרכיבה על העקלתונים ויוצרים משיניהם סכין קריס, שלו משמעות טקסית חשובה. כפי שגילה פול אטריידיס מואד'דיב, העקלתונים הם מקור המרקוח על כוכב אראקיס. בשל כך החלו ניסיונות להעתקת תולעי הענק לכוכבי לכת מדבריים אחרים, תוך ניסיון לאפשר קיום של עקלתונים שם - ומכאן ליצור מערכת חיים חדשה של עקלתונים - ושל מרקוח. תוכניות אלו כשלו פעם אחר פעם, עד שהישג זה הצליח, אלפי שנים לאחר מכן, על פני כוכב בית-הלשכה של בנות גשרית. מדיה וקבצים בנושא עקלתון החולות של אראקיס בוויקישיתוף The Insane Biology of: The Dune Sandworm, סרטון בערוץ "Real Science", באתר יוטיוב (אורך: 16:38) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי טנזניה – ערב הסעודית

יחסי טנזניה-ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים שבין טנזניה וערב הסעודית. לטנזניה יש שגרירות בריאד וקונסוליה בג'דה, ולערב הסעודית יש שגרירות בדאר א-סלאם. המסחר בין שתי המדינות מוטה מאוד לטובת ערב הסעודית. ב-2013 ערב הסעודית ייצאה 220 מיליון דולר אמריקאי של טובין לטנזניה שכללו בעיקר נפט ופולימרים. לעומתה, טנזניה ייצאה לערב הסעודית באותה השנה רק 20.7 מיליון דולר אמריקאי של טובין שכללו בעיקר סיבי טקסטיל ומוצרים חקלאיים נמוכי ערך דוגמת דגים ירקות וטבק גולמי. ב-2014 הייצוא הטנזני ירד ב-20% מערכו והייצוא הסעודי ירד ב-10%. לאחר ביקורים חשובים של בכירים סעודים בדרג גבוה בטנזניה בשנת 2014, שתי המדינות הסכימו לשתף פעולה במספר נושאים, ביניהם המגוון ביולוגי וקיום החוק להגנת חיות הבר. יחסי טנזניה-ישראל does Tanzania export to Saudi Arabia? (2013) What does Saudi Arabia export to Tanzania? (2014) Saudi Arabia and Tanzania take steps beyond tourism relations
דאגלס A-1 סקייריידר

דאגלס A-1 סקייריידר "ספאד" (באנגלית: Douglas A-1 Skyraider) היה מטוס תקיפה בוכנתי אמריקאי מתוצרת דאגלס, שטס לראשונה בשנת 1945 ושירת תקופה ארוכה ומוצלחת במיוחד (עד שנת 1985). המטוס שירת בכל הכוחות המזוינים של ארצות הברית, חיל האוויר, הצי והנחתים. המטוס פותח עקב דרישה של הצי למפציץ צלילה וטורפדו מתקדם, אך כאשר נכנס לשירות, שימש בעיקר לתקיפה. המטוס לא הספיק להיכנס לשירות במהלך מלחמת העולם השנייה, והשתתף במלחמת קוריאה בה היה למטוס התקיפה והסיוע הצמוד העיקרי של הצי והנחתים. המטוס ניחן בטווח גדול, יכולת נשיאת משקל רבה, יכולת ספיגת אש נ"מ גבוהה מהרגיל ויכולת שהות ארוכה מעל המטרה. מאפיינים גבוהים במיוחד, באופן שהתעלה על מרבית מטוסי הסילון התת-קוליים בזמנו, מה שתרם לאורך חייו המבצעיים. המטוס היה למטוס הקרב הבוכנתי היחיד בשירות קרבי במהלך מלחמת וייטנאם. מהירותו האיטית התגלתה כיתרון בסיוע ישיר לכוחות קרקע ובמתן מעטפת אש במשימות חילוץ מוסקות. בנושאות המטוסים הגדולות, הוחלף ה"סקייריידר" במטוסי A-6A אינטרודר ו-A-4 סקייהוק, אך נשאר בשירות בנושאות המטוסים מסדרת אסקס. מאוחר יותר הוחלף המטוס על ידי מטוסי ה-A-7 קורסייר II. המטוס יוצר בשבע גרסאות שונות. בישראל כיום משמשים מסוקי קרב ומלט"ים בתפקידו של ה"סקייריידר" לסיוע אווירי קרוב. אולם האמריקאים משתמשים במטוס A10, שהחליף את A1, בעל ביצועים משופרים. לאחר הוצאת המטוס משירות הצי, הועברו עודפי המטוסים לידי חיל האוויר של דרום וייטנאם, שהשתמש בהם למשימות תקיפה וסיוע אווירי קרוב. המטוס שירת גם במסגרת פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר של ארצות הברית (AFSOC) וכמטוס ליווי לחילוץ טייסים מוּפּלים. ארצות הברית ארצות הברית צרפת צרפת בריטניה בריטניה דרום וייטנאם דרום וייטנאם וייטנאם וייטנאם תאילנד תאילנד שוודיה שוודיה קמבודיה קמבודיה גבון גבון הרפובליקה המרכז-אפריקאית הרפובליקה המרכז-אפריקאית צ'אד צ'אד מדיה וקבצים בנושא דאגלס A-1 סקייריידר בוויקישיתוף ניצן סדן, מתקפת הסקייריידר: המטוס שניצח את הזמן והכניע את הטבע, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2021 (בחיל האוויר הגבוני) Don Hollway, How the low, slow A-1 Skyraider earned its place in the hearts of US troops in Vietnam, Military Times, ‏2017-12-15 (באנגלית). עולם הולך ונעלם, באתר חיל האוויר הישראלי. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדי פישר

אדווין ג'ק "אדי" פישר (באנגלית: Edwin Jack "Eddie" Fisher‏; 10 באוגוסט 1928 – 22 בספטמבר 2010) היה שחקן, זמר ובדרן יהודי אמריקאי. מכר מיליוני תקליטים במחצית הראשונה של שנות ה-50 והתפרסם אז עקב נישואיו המתוקשרים לאליזבת טיילור. פישר נולד להורים יהודיים שהיגרו מרוסיה. כבר מגיל צעיר התבלט בקול טנור רך והחל להופיע ברצועת הבורשט בהרי הקטסקיל. ב-1951 גויס לצבא ארצות הברית ושירת בקוריאה כסוליסט של תזמורת צבא ארצות הברית. לאחר שחרורו החל להופיע כזמר פופולרי במועדוני לילה בלאס וגאס וכן ברדיו ובטלוויזיה שם הייתה לו תוכנית משלו בשם "The Eddie Fisher Show". במחצית הראשונה של שנות החמישים, לפני הופעת הרוק אנד רול, היה פישר לאליל נוער והיו לו להיטים רבים. ב-1955 נישא לשחקנית דבי ריינולדס ונולדו להם הבת קארי פישר והבן טוד פישר (על שם מייק טוד, חברו הטוב של פישר שהיה בעלה השני של אליזבת טיילור). ב-1956 הם הופיעו ביחד בסרט המוזיקלי "צרור של אושר". לאחר מותו של מייק טוד בתאונת מטוס ב-1958 החל פישר ברומן עם אליזבת טיילור שהסתיים בנישואים שהיו שערורייה תקשורתית בעסקי השעשועים ובגירושים מכוערים מדבי ריינולדס. פישר הופיע לצד טיילור בסרט באטרפילד 8 ב-1960. הם התגרשו ב-1964, וטיילור נישאה לריצ'רד ברטון אותו הכירה בהסרטת הסרט קלאופטרה. פישר נישא שלוש פעמים נוספות לקוני סטיבנס (1969-1967), לטרי ריצ'רד (1976-1975) ולבטי לין (1993 ועד מותה ב-2001). פישר חיבר שתי אוטוביוגרפיות שהרגיזו את בני משפחתו עד כדי כך שבתו קארי שקלה לשנות את שם משפחתה מפישר לריינולדס. הוא נפטר בגלל סיבוכי ניתוח לאחר שבר בצוואר הירך. לפישר יש שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, אחד על הקלטות שירים והשני על הופעותיו בטלוויזיה. מדיה וקבצים בנושא אדי פישר בוויקישיתוף אדי פישר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדי פישר, באתר AllMovie (באנגלית) אדי פישר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדי פישר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אדי פישר, באתר ספוטיפיי אדי פישר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדי פישר, באתר Yandex.Music (ברוסית) אדי פישר, באתר Discogs (באנגלית) אדי פישר, באתר Genius אדי פישר, דף שער בספרייה הלאומית אדי פישר, באתר בילבורד (באנגלית) אדי פישר שר או מיי פאפא (1954), באתר יוטיוב אדי פישר מבקר בישראל, סרטי גבע, ארכיון שפילברג, 1957 (התחלה 2:38) אדי פישר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נשיא שווייץ

נשיא שווייץ (בגרמנית: Bundespräsident(in) der Eidgenossenschaft; באיטלקית: Presidente della Confederazione; בצרפתית: Président(e) de la Confédération; ברומאנש: President(a) da la Confederaziun) הוא התפקיד הבכיר ביותר בפוליטיקה של שווייץ. הנשיא הוא אחד מחברי המועצה הפדרלית והוא נבחר מתוכה על ידי אספת הברית לתקופה של שנה אחת. תפקיד הנשיא הוא בעיקרו ייצוגי וללא סמכויות נוספות על אלו של חבר מועצה, כיוון שסמכויות הרשות המבצעת ותפקידי ראש המדינה והממשלה חלים באופן שווה על שבעת חברי מועצת הברית. הנשיאה הנוכחית (2024) של שווייץ היא ויולה אמהרד, מהמפלגה העממית הנוצרית-דמוקרטית. רוב תפקידיו של הנשיא ייצוגיים בלבד. הנשיא מקבל כתבי האמנה של שגרירים ודיפלומטים, מקבל אורחים ונציגים רמי דרג ממדינות אחרות, ונושא נאומי פתיחה באירועים דוגמת חגיגות יום תחילת השנה, יום החולים והיום הלאומי של שווייץ. בנוסף חונך הנשיא אירועים גדולים בשווייץ, בהם תערוכת הרכב בז'נבה והיריד החקלאי בסנט גאלן. הנשיא יושב בראש ישיבות מועצת הברית בת שבעת החברים, המתפקדת כרשות מבצעת, ומשמש בה כלשון מאזניים במקרה של שוויון בהצבעה בין שאר החברים (מקרה נדיר יחסית בשווייץ). עם זאת, אין לנשיא עדיפות ממשית או סמכות על כל אחד מששת החברים האחרים במועצה, והוא מוגדר כ- "Primus inter pares", ראשון בין שווים. הנשיא נבחר על ידי שני בתי אספת הברית, הגוף המחוקק השווייצרי. הבחירה מתבצעת מדי שנה ביום רביעי השני של מושב החורף של האספה, והכהונה מתחילה בתחילת השנה האזרחית ונמשכת שנה אחת. הנשיא לא יכול להיבחר פעמיים ברציפות, אך יכול למלא את התפקיד מספר פעמים. מנהג קבוע בבחירה מתייחס לוותק, וקובע שחבר מועצה ייבחר רק לאחר ששימש במועצה תחת נשיאות כל חברי המועצה הוותיקים ממנו. מלבד הנשיא מתמנה גם סגן נשיא, המחליף את הנשיא במקרי היעדרות ולרוב גם תופס את מקומו בשנה שלאחר מכן. מקס פטיפייר נבחר לתפקיד 3 פעמים (1950, 1955, 1960). פוליטיקה של שווייץ אתר האינטרנט הרשמי של נשיא שווייץ (הקישור אינו פעיל, 3 בפברואר 2017) שלמה פפירבלט, למה צוחקים פתאום באירופה על נשיא שוויץ? - אירופה הקלאסית, באתר הארץ, 8 במרץ 2016
מריט-פתח

מריט-פְתָח (משמעות השם: "האהובה על האל פתח") מתוארת בספרות הפופולרית המודרנית כרופאה ומדענית בתקופת מצרים העתיקה, בסביבות שנת 2700 לפנה"ס – הרופאה הראשונה הידועה ואחת המדעניות הראשונות בהיסטוריה. אולם על פי מחקר של ההיסטוריון הרפואי יאקוב קצ'ינסקי דמות כזאת לא הייתה קיימת ומדובר בערבוב של מספר דמויות עתיקות. המקור לסיפורים הוא ספר שחיברה ההיסטוריונית הרפואית קייט קמפבל הרד־מיד (Kate Campbell Hurd-Mead), שסקר את ההיסטוריה של נשים ברפואה. הרד־מיד ציינה חפירה של קבר בעמק המלכים (שם נקברו בימי הממלכה החדשה) במצרים, שבו נמצאה "תמונה של אשה רופאה בשם מריט־פתח, אמו של כוהן גדול, שכינה אותה 'הרופאה הראשית'". היא הזכירה גם ללא שם רופאה מתקופת השושלת החמישית (של תקופת הממלכה הקדומה). מאוחר יותר נוצר בלבול ביניהם. על פי תאורים בספרות המודרנית מריט-פתח פעלה בתקופת השושלת השנייה או השלישית במצרים. משמעות שמה, "מריט-פתח", הוא "האהובה על האל פתח". השם מורכב מתחילית "מר" שפירושה "אהובה", ומסיומת "פתח", המתייחסת לאל פתח, אל הבריאה המצרי. בניגוד לאימפריות אחרות בעת העתיקה, במצרים הותר לנשים לרכוש השכלה ולעסוק במדע באופן חופשי. השכלתה של מריט-פתח ומעמדה היו זהים לרופאים אחרים במצרים והיא פעלה לצידם. בעבודתה הרפואית נהגה לעסוק במיילדות. כנהוג בתקופת מצרים העתיקה, שילבה מריט-פתח בעבודתה פעילות רוחנית ודתית לצד ריפוי וטיפול רפואי. תמונתה של מריט-פתח נמצאת על קבר בבית הקברות שליד הפרמידה של סקארה, עיר הקברים של ממפיס. לצד התמונה מופיע כיתוב בכתב חרטומים, המתאר אותה כרופאה. בנה של מריט-פתח, שהיה איש דת, תיאר את אמו כ"רופאה ראשית". האיגוד האסטרונומי הבינלאומי העניק למכתש פגיעה על פני כוכב הלכת נוגה את השם "מריט-פתח" על שמה. נשים במדע מדיה וקבצים בנושא מריט-פתח בוויקישיתוף כתבה על מריט-פתה (באנגלית) סקארה ברשת (באנגלית) Caroline Rance, The History of Medicine in 100 Facts, Amberley Publishing Limited, 2015-12-15 Merit Ptah, “The First Woman Physician”: Crafting of a Feminist History with an Ancient Egyptian Setting Jakub M Kwiecinski אסף רונאל, מחקר: הדמות המצרית שנחשבה הרופאה הראשונה בהיסטוריה כלל אינה מציאותית, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2019 A history of women in medicine : from the earliest times to the beginning of the nineteenth century Vivian B. Pender, The Status of Women: Violence, Identity, and Activism, Karnac Books, 2016-09-30 Karin Klenke, Women in Leadership: Contextual Dynamics and Boundaries, Emerald Group Publishing, 2011-04-27 Michael E. Moran, Urolithiasis: A Comprehensive History, Springer Science & Business Media, 2013-10-30 Peter Cattermole, Patrick Moore, Atlas of Venus, Cambridge University Press, 1997-05-28
סטפני מרפי

סטפני מרפי (באנגלית: Stephanie Murphy; נולדה ב-16 בספטמבר 1978) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית שכיהנה כנציגת מחוז הקונגרס השביעי של פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית. מחוז הבחירה שלה ממוקם במזרח התיכון של חצי האי פלורידה, וחולש על חלק גדול ממרכז ומצפון העיר אורלנדו, כולל את כל מחוז סמינול ומושבו מייטלנד, ובצפון מחוז אורנג' כל פארק ווינטר והעיר מייטלנד. גם אוניברסיטת מרכז פלורידה היא חלק ממחוז הבחירה, וזו האוניברסיטה הגדולה ביותר בפלורידה לפי אוכלוסיית הסטודנטים נכון ל-2021. מרפי (במקור דאנג) נולדה בהו צ'י מין סיטי שבווייטנאם. ב-1979 נמלטה עם משפחתה בסירה וחולצה על ידי צי ארצות הברית למלזיה. המשפחה נקלטה במעמד של פליטים בארצות הברית והשתכנה בווירג'יניה. מרפי סיימה תואר ראשון בכלכלה בקולג' ויליאם ומרי ותואר שני בדיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. היא עבדה כיועצת אסטרטגית בחברת הייעוץ של דלויט. לאחר פיגועי 11 בספטמבר עברה לעבוד כיועצת במחלקת ההגנה של ארצות הברית בה עסקה במלחמה בטרור ובסיוע לאזורים מוכי אסון. בהמשך עברה לפלורידה ועבדה בחברת הייעוץ סאנגייט קפיטל וכמרצה ברולינס קולג'. בנובמבר 2016 נבחרה לנציגת המחוז ה-7 של פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות היא גברה על חבר הקונגרס המכהן מאז 1993 ג'ון מיקה ברוב של 51.5% לעומת 49.5%. במהלך הקמפיין נהנתה מהשקעה גדולה של המפלגה הדמוקרטית, וכן לתמיכה פומבית של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, מנהיג המיעוט בסנאט ננסי פלוסי ושל גבריאל גיפורדס. בנובמבר 2018 נבחרה לתקופת כהונה נוספת. בדצמבר 2021 הכריזה מרפי על כוונתה לפרוש מבית הנבחרים עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. כהונתה תסתיים בראשית ינואר 2023. מרפי נוצרייה פרוטסטנטית. היא נשואה לשון ואם לבן ובת, והם מתגוררתים בווינטר פארק שבמחוז אורנג'. מדיה וקבצים בנושא סטפני מרפי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטפני מרפי אתר האינטרנט הרשמי של סטפני מרפי סטפני מרפי, ברשת החברתית פייסבוק סטפני מרפי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטפני מרפי, ברשת החברתית אינסטגרם ביוגרפיה באתר הבחירות של סטפני מרפי סטפני מרפי באתר בית הנבחרים של ארצות הברית סטפני מרפי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Top GOP congressman laughs his way to possible defeat, פוליטיקו, 1 בנובמבר 2016 Barack Obama: Support Stephanie Murphy for Congress, סרטון באתר יוטיוב שרה פריס, Murphy, a leader of House Dem centrists, won't seek reelection, באתר פוליטיקו, 12 בדצמבר 2021 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2003 בגביע ליברטדורס

עונת 2003 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-44 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-4 בפברואר 2003 ותחרות הסתיימה ב-2 ביולי 2003. בתחרות השתתפו 34 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו. התחרות הסתיימה בניצחון של בוקה ג'וניורס בפעם החמישית בתולדות המועדון ובפעם השלישית ב-4 שנים. לאחר השלב המוקדם בו העפילו לשלב הבתים שני נציגי מקסיקו (נציגי ונצואלה לא העפילו) בשלב הבתים של התחרות השתתפו 32 קבוצות: ארגנטינה, ברזיל, פרגוואי - 4 קולומביה, פרו, צ'ילה, בוליביה, אקוודור, אורוגוואי- 3 מקסיקו- 2 בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו ניקודה בודדת. במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה עוברת ליתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, יתרון בשערים שנכבשו במשחקי חוץ, הגרלה. בשלבים לאחר הבתים הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין לאחר 180 דקות של משחק במקום הגרלה. מדיה וקבצים בנושא עונת 2003 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף פרטים על התחרות
אל-ואד

אל-ואד (בערבית: الواد, מילולית: הנהר; בברברית: ⵍⵡⴰⴷ או ⴰⵙⵉⴼ; בצרפתית: El Oued) היא עיר באלג'יריה, המצויה כשש-מאות קילומטרים מדרום מזרח לבירה אלג'יר, סמוך לגבול עם תוניסיה. באל-ואד קרוב ל-135,000 תושבים (2008). על שם העיר קרוי גם מחוז 39 (מבין 58 המחוזות) של אלג'יר, בחלקו הצפוני של מדבר סהרה. ערים אחרות במחוז הן גוואמר, דבילה ורובה. מדיה וקבצים בנושא אל-ואד בוויקישיתוף אל-ואד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) El Oued Souf.com אתר קהילת יהודי אל-וואד סוף מאלגיר'יה "Population: El Oued Wilaya", Office National des Statistiques Algérie (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלג'יריה ובנושא יישובים בצפון אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גאורג ויטיג

גאורג ויטיג (גרמנית: Georg Wittig‏; 16 ביוני 1897 – 26 באוגוסט 1987) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1979 (במשותף עם הרברט בראון). ויטיג נולד בברלין שבגרמניה. זמן קצר לאחר לידתו עבר עם משפחתו לקאסל. בשנת 1916 החל ללמוד כימיה באוניברסיטת טיבינגן. ב-1922 קיבל את הדוקטורט שלו בכימיה אורגנית. ב-1979 זכה ויטיג בפרס נובל לכימיה, יחד עם הרברט בראון, על פיתוח השימוש בתרכובות מבוססות בור וזרחן כמגיבים בסינתזה אורגנית. ויטיג נפטר בהיידלברג ב-26 באוגוסט 1987, בגיל 90. מדיה וקבצים בנושא גאורג ויטיג בוויקישיתוף גאורג ויטיג, באתר פרס נובל (באנגלית) גאורג ויטיג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בנזיל אלכוהול

בנזיל אלכוהול (Benzyl alcohol, מכונה גם α-קרסול) הוא כוהל ארומטי שנוסחתו C6H5CH2OH. בטמפרטורת החדר החומר הוא נוזל שקוף בעל ריח נעים. בנזיל אלכוהול הוא ממס שימושי בשל הקוטביות שלו, הרעילות הנמוכה ולחץ האדים הנמוך. בנזיל אלכוהול מצוי באופן טבעי בצמחים רבים כולל בפירות ובתה. החומר מצוי גם בשמנים אתריים כולל יסמין, ויקינתון, בנזיל אלכוהול מצוי גם בקסטוריום שמפריש הבונה. מייצרים בנזיל אלכוהול בתגובה של בנזיל כלוריד עם נתרן הידרוקסיד C 6 H 5 C H 2 C l + N a O H → C 6 H 5 C H 2 O H + N a C l {\displaystyle C_{6}H_{5}CH_{2}Cl+NaOH\rightarrow C_{6}H_{5}CH_{2}OH+NaCl} בנזיל אלכוהול משמש כממס לדיו, לצבעים- בפרט לצביעת צמר ועור, לכות, וציפויים. החומר משמש גם כמסיר צבע לרוב בשילוב עם תוסף צמיג. בנזיל אלכוהול הוא חומר גלם לייצור אסטרים לשימוש בסבון. כתוסף מזון משמש כמחזק ארומה. תמיסה בריכוז 10% משמשת להרגעה וחיטוי של עור ורקמה רירית. תמיסה בריכוז 5% משמשת כטיפול נגד כינים. מקדם השבירה של בנזיל אלכוהול זהה לזה של קוורץ ושל צמר כך שחפץ העשוי מקוורץ יהיה בלתי נראה אם יוכנס לבנזיל אלכוהול (באופן זה הודגם כי גולגולת קריסטל עשויה מגביש קוורץ טהור). באופן דומה ניתן להבדיל באמצעות טבילה בחומר בין צמר טהור לסיבים צמחיים או סינתטיים. תגובת קניצרו מדיה וקבצים בנושא בנזיל אלכוהול בוויקישיתוף science/benzylic-alcohol בנזיל אלכוהול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מורדוביה ארנה

מורדוביה ארנה (ברוסית: Мордовия Арена) הוא אצטדיון כדורגל בעיר סרנסק, בירת מורדוביה, רפובליקה בפדרציה הרוסית. בעקבות החלטת FIFA, האצטדיון אירח מספר משחקים במונדיאל 2018 ושימש זמנית גם כאצטדיונו הבייתי של מועדון הכדורגל מורדוביה סרנסק. לאצטדיון קיבולת של 43,958 צופים ומשמש לאירוח משחקי נבחרת רוסיה בכדורגל. בעונת 2019 שימש לאירוח משחקי קבוצת מורדוביה סרנסק במסגרת ליגת הכדורגל הלאומית ואירח את משחקיה של טמבוב בליגת העל הרוסית בכדורגל משנת 2019 עד 2021. בשנת 2010 נערך טקס הנחת אבן הפינה ברחוב וולגוגרד, על גדות נהר אינסאר בעיר מורדוביה, בשטח שישמש את האצטדיון. תחילה תוכנן להשלים את הבנייה עד שנת 2012 אולם עיכובים שונים דחו את פתיחת האצטדיון לשנת 2018. תקציב האצטדיון הגיע לכדי 16,5 מיליארד רובלים והגיע מהתקציב הפדרלי ותקציב העיר מורדוביה. על עבודת הבנייה עמלה חברת "הנדסת ספורט" (Спорт-Инжиниринг) שמחזיקה בבעלות על כמה מהאצטדיונים שנבנו עבור המונדיאל. על פי דיווחי התקשורת הרוסית, דווח שהושלמה העבודה הכללית לקראת הכנת הקרקע לבנייה. על פי החלטת הממשלה נבחרה חברת "PSO קאזאן" לבנות את האצטדיון. אותה חברה גם בנתה את המתקנים עבור אוניברסיאדת קאזאן (2013) ובנתה את אצטדיון אק בארס ארנה. ב-21 באפריל 2018 נערך באצטדיון משחק הבכורה בין מורדוביה סרנסק לזניט איז'בסק, במסגרת ליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה. האצטדיון שימש כמגרש הבית בעונה 2018/2019. במאי 2019 נבחר לשמש כאצטדיונה הביתי של טמבוב בליגת העל הרוסית בכדורגל בשנים 2019–2021, בעקבות שיפוצים באצטדיון ספרטק בטמבוב. ביוני 2021, הפך באצטדיון למגרשה של קבוצת הכדורגל סרנסק. מדיה וקבצים בנושא מורדוביה ארנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מורדוביה ארנה (ברוסית) מורדוביה ארנה, ברשת החברתית אינסטגרם מורדוביה ארנה, ברשת החברתית VK На стадионах ЧМ-2018 играют даже в ПФЛ. Какая судьба ждет 12 новых арен? Новости — Министерство спорта Российской Федерации Стоимость строительства стадиона в Саранске составит 16,5 млрд рублей, Sports.ru Завершен нулевой цикл стадиона в Саранске
אשכולי

אשכולי הוא שם משפחה ישראלי הנגזר מהמילה אשכול האם התכוונתם ל... אהרן זאב אשכולי – עסקן ישראלי על שמו רחוב בירושלים בשכונת רמות אלון אילן אשכולי – סופר ותסריטאי ישראלי יעקב אשכולי – לשעבר ראש מועצה אזורית גליל עליון
רעש לבן

רעש לבן הוא אות (או תהליך) אקראי בעל צפיפות הספק ספקטרלי אחידה וקבועה בכל התדרים. רעש לבן בעל רוחב סרט אינסופי הוא תאורטי בלבד, שכן אם צפיפות ההספק שונה מאפס עבור כל התדרים, התהליך יהיה בעל אנרגיה אינסופית. הלכה למעשה, רעש (או תהליך) מוגדרים כלבנים אם הם בעלי צפיפות הספק קבועה על פני תחום תדרים מסוים (גדול). המונח "רעש לבן" או "תהליך לבן" מיוחס גם לאותות שערכיהם בזמנים (או מיקומים) שונים בלתי תלויים סטטיסטית. המונח "לבן" נובע מהדמיון הספקטרלי לאור הנראה הלבן: בדיוק כשם שאור לבן מורכב מצירוף של כל תדרי האור הנראה (בעוצמה שווה), כך גם פונקציית הקורלציה של הרעש הלבן היא בעלת רכיבי תדר שווים בעוצמתם לכל רוחב הסרט בו הרעש מתקיים. ישנם עוד סוגים של רעש ששמם כשם צבע, מלבד הרעש הלבן, שבו מופיע טווח שלם של תדירויות: "רעש ורוד", שבו הגלים הארוכים חזקים יותר; ו"רעש כחול", שבו הגלים הקצרים חזקים יותר. על פי רוב רעש נחשב לגורם שעלול לפגוע בתפקוד הקוגניטיבי, אך בעקבות התופעה של תהודה אקראית ישנם גם מקרים שבהם רעש לבן יכול להוביל דווקא לשיפור בתפקוד. ערך מורחב – רעש ג'ונסון רעש ג'ונסון הידוע גם כרעש תרמי או Nyquist noise - "רעש נייקוויסט", הוא רעש חשמלי הנוצר מתנועה אקראית של נושאי מטען חשמלי (בדרך כלל אלקטרונים) במוליך, במצב שיווי משקל תרמודינמי. עוצמת הרעש תלויה בטמפרטורה של המוליך, אך לא תלויה במתח המופעל עליו. רעש זה הוא בקירוב רעש לבן, כלומר הוא אחיד בתחום רחב של תדירויות. בכל תדירות, המשרעת שלו מתפלגת התפלגות נורמלית בקירוב טוב מאוד, כלומר: צפיפות ההסתברות למאורע של רעש במתח מסוים היא פונקציית גאוס, עם ממוצע של אפס וולט וסטיית תקן התלויה בטמפרטורה ובמאפייני המוליך (כמו ההתנגדות). ערך מורחב – רעש פסאודו-אקראי בקריפטוגרפיה, רעש פסאודו-אקראי (PRN) הוא אות הדומה לרעש, העונה לאחד או יותר מהסטנדרטים של בדיקות סטטיסטיות לאקראיות. הגם שאין לכאורה תבנית מגדירה, רעש פסאודו-אקראי מכיל רצף דטרמיניסטי של פולסים שיחזרו על עצמם אחרי זמן המחזור. רעש כזה נקבע על ידי מפתח וזמן המחזור, שיכול להיות ארוך מאוד, אפילו מיליוני ספרות. הוא משמש בכמה מכשירי מוזיקה אלקטרונית, וכן במכשירים המייצרים רעש לבן. רעשן רעש שוט רעש מופע רעש בראוני מכשיר רעש לבן רעש ורוד (אנ') מדיה וקבצים בנושא רעש לבן בוויקישיתוף אתר אודות התופעה של רעש לבן science/white-noise-acoustics רעש לבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Söderlund, G., Sikström, S., & Smart, A. (2007). Listen to the noise: noise is beneficial for cognitive performance in ADHD. Journal of Child Psychology and Psychiatry, 48(8), 840-847. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקטקום

אקטקום - תקשורת אקטיבית בע"מ (ACTCOM - Active Communications Ltd) הייתה חברה ישראלית אשר הוקמה ב-1992 על ידי אמיר פליבצקי ואיילת הולדר. אקטקום הייתה ספקית שירותי האינטרנט הראשונה בישראל ומהראשונות בעולם. בתחילת דרכה סיפקה אקטקום שירותי חיבור אינטרנט למגזר העסקי ובין לקוחותיה נמנו חברות ההייטק המובילות בישראל. החל מ-1995 החלה אקטקום לספק שירותי אינטרנט גם ללקוחות פרטיים. בנוסף לשירותי תקשורת אינטרנט סיפקה החברה מגוון שירותים בתחומי תקשורת נוספים, כולל אחסון אתרים, חוות שרתים ורשתות-פנים (Intranets) לחברות ולארגונים. במשך שנות פעילותה רכשה אקטקום את פעילותן של מספר ספקיות שירותי אינטרנט אחרות. אקטקום תמכה בתוכנה חופשית ובקוד פתוח וגם בקהילת הקוד הפתוח בארץ. החברה פעלה במשך כ-15 שנה, ובשנות פעילותה האחרונות רכשה קווי אינטרנט מספקיות גדולות וסיפקה בעיקר שירות ללקוחות, עד לרכישתה על ידי חברת בזק בינלאומי בשנת 2007. במשך כל שנות פעילותה הייתה החברה ממוקמת בחיפה. תני גולדשטיין, "בזק בינלאומי קנתה את ספקית האינטרנט אקטקום", באתר ynet, 8 בינואר 2007