laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארנסט ויליאמסון

ארנסט קלארק ויליאמסון (באנגלית: Ernest Clarke Williamson;‏ 24 במאי 1890 - 30 באפריל 1964) היה שוער כדורגל אנגלי. ויליאמסון נולד בכפר מרטון שבמחוז דרהאם, והחל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים לפני שעבר ללונדון ב-1913 והצטרף לקרוידון קומון. בזמן מלחמת העולם הראשונה הוא שירת בגדודי השירות של הצבא המלכותי, והשתתף כשחקן אורח במספר מועדונים כולל למעלה מ-120 משחקים עבור ארסנל. לאחר תום המלחמה הוא חתם בארסנל באופן רשמי. בעונת 1919/1920 הוא חלק את אפודת השוער עם סטיבן דאן, אך בעונה שלאחר מכן (1920/1921) הפך לשוער הראשון והשתתף ב-42 משחקים. בעונה שלאחר מכן הוא החמיץ משחק אחד בלבד. יכולתו במדי ארסנל משכה את תשומת לבם של בוחרי השחקנים לנבחרת אנגליה, והוא היה לשחקן הראשון של ארסנל בתקופה שלאחר המלחמה שזומן לנבחרת. הוא השתתף בשני משחקי החוץ מול נבחרת שוודיה ב-21 במאי וב-24 במאי 1923. אולם, הקריירה שלו בארסנל התקרבה לקיצה; לאחר שספג 14 שערים בחמישה משחקי ליגה בעונת 1922/1923 הוא הודח מההרכב לטובת דאן, ומאוחר יותר לטובת ג'וק רובסון. ביוני 1923 הוא עבר לנוריץ' סיטי בהעברה חופשית. הוא השתתף ב-113 משחקים רשמיים במדי ארסנל, בנוסף למשחקים הלא רשמיים בזמן המלחמה. הוא פרש מכדורגל ב-1925, לאחר ששיחק במועדון מהליגה השלישית הדרומית במשך שתי עונות. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) ארנסט ויליאמסון, באתר National Football Teams ארנסט ויליאמסון, באתר FootballDatabase.eu
ג'וק רובסון

ג'ון הארדי "ג'וק" רובסון (באנגלית: John Hardy "Jock" Robson;‏ 15 באפריל 1899–1995) היה שוער כדורגל סקוטי. רובסון נולד בעיירה הסקוטית אינרליית'ן, ושיחק בעמדת השוער למרות שלא היה גבוה. בזמן מלחמת העולם הראשונה שירת ברגימנט הצבא הבריטי סיפורת' היילנדרס; לאחר שחזר לביתו בתום המלחמה שיחק במועדון המקומי וייל אוף ליית'ן. בנובמבר 1921 הוא הוחתם על ידי ארסנל, ובתחילת דרכו היה השוער השלישי לאחר ארנסט ויליאמסון וסטיבן דאן. רובסון היה שוער נמוך ולא מנוסה, וסיכוייו לשחק בהרכב הראשון היו נמוכים. אולם, לאחר שוויליאמסון ודאן הפגינו יכולת נמוכה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול בולטון וונדררס ב-26 בדצמבר 1922. המשחק הסתיים בניצחון 5-0 לטובת ארסנל, ורובסון שמר על מקומו בהרכב. רובסון השתתף בשאר משחקי עונת 1922/1923, וב-12 משחקים הוא לא ספג שער. בעונה וחצי שלאחר מכן הוא היה השוער הראשון של ארסנל; המועדון לא דורג בצמרת הליגה באותה תקופה, והיה על סף ירידה לליגת המשנה ב-1924 וב-1925, כאשר אחת הסיבות להישארותו היא יכולתו הטובה של רובסון. אולם, החל מסוף 1924 נאלץ רובסון לחלוק את אפודת השוער הראשון עם השוער החדש דן לואיס. הוא החל את עונת 1925/1926 בתפקיד השוער הראשון, אך הקריירה שלו בארסנל התקרבה לסיומה לאחר שהמאמן החדש הרברט צ'פמן החתים את ביל הרפר בנובמבר 1925. הופעתו האחרונה הייתה בניצחון 5 - 2 על מנצ'סטר סיטי ב-7 בנובמבר 1925. את שארית העונה הוא העביר בקבוצת המילואים של ארסנל, ובאוגוסט 1926, לאחר 101 משחקים בכל המסגרות, עזב את ארסנל ועבר לבורנמות' אנד בוסקומב אתלטיק. בבורנמות' הוא שיחק במשך מספר שנים, ובסך הכל ביותר מ-40 משחקי ליגה. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
אלק מקי

ג'ון אלכסנדר "אלק" מקי (באנגלית: John Alexander "Alec" Mackie;‏ 23 בפברואר 1903 – יוני 1984) היה כדורגלן צפון אירי. מקי נולד בפרבר מונקסטאון שבבלפסט, והחל את הקריירה שלו במונקסטאון ובפורת' ריבר לפני שהצטרף לארסנל ב-1922. החתמתו של מקי הייתה חריגה כיוון שהוא דרש קוף מחמד במקום תשלום עבור החתימה, דרישה שבוצעה על ידי הנהלת ארסנל בעקבות קשריו הבינלאומיים של היושב-ראש סר הנרי נוריס. מקי היה מגן ימני צעיר וחזק, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול ברמינגהאם סיטי ב-9 בדצמבר 1922. הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, השתתף ב-23 משחקי ליגה בעונתו הראשונה וב-31 משחקי ליגה בעונה הבאה. ב-14 באפריל 1923 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צפון אירלנד במשחק מול נבחרת ויילס. אולם, את רוב עונת 1924/1925 הוא החמיץ בעקבות פציעה. אף על פי שמקי חזר להרכב הפותח, והשתתף ב-35 משחקי ליגה בעונת 1925/1926, הוא הודח מההרכב לאחר הצטרפותו בקיץ 1926 של טום פארקר, לימים קפטן המועדון. מקי שיחק בארסנל במשך שתי עונות נוספות בעיקר כשחקן מילואים, וב-1928 עזב לפורטסמות' לאחר למעלה ממאה משחקים בכל המסגרות ושער אחד במדי ארסנל. הוא היה שחקן הרכב קבוע בפורטסמות' במשך שבה עונות. הוא השתתף בלמעלה מ-250 משחקי ליגה עבור פומפי, ופעמיים הפסיד עם המועדון בגמר גביע ה-FA (לבולטון וונדררס ב-1929 ולמנצ'סטר סיטי ב-1934). כמו כן, בתקופה זו הוא השתתף בשני משחקי נבחרת נוספים. מקי עזב את פורטסמות' ב-1936, וסיים את הקריירה שלו בנורת'המפטון טאון ובסיטינגברן. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) אלק מקי, באתר National Football Teams
בלנוס

בלנוס הוא אל במיתולוגיה הקלטית. כונה גם בלינוס, בלינו, בלאנו, בלוס ו-בל (Belenus, Belinus, Belenos, Belinos, Belinu, Belanu, Bellinus, Belus, Bel). משמעות שמו בקלטית: "הזוהר". תושבי גאליה ובריטניה הקדומה וכן אזורים מסוימים בהם נפוצה התרבות הקלטית באוסטריה ובספרד האמינו באל זה. בלנוס היה אל האש והרפואה. בתקופת האימפריה הרומית זוהה בלנוס עם האל אפולון מהמיתולוגיה היוונית (אפולו במיתולוגיה הרומית) - ואולם, בניגוד לאפולון, בלנוס לא היה אל השמש - שכן הפולחן הקלטי לא כלל פולחן לשמש. הפסטיבל הקלטי שנקרא "בלטאן" ונערך כל שנה ב-1 במאי היה קשור, ככל הנראה, לפולחנו של האל. כחלק מטקסי החג טוהרו עדרי הבקר - טקס זה נועד להגן על הבקר בטרם הוציאוהו למרעה לעונת הקיץ. האל בלנוס באתר celtnet בלנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ברניוס

ברניוס (באנגלית: Brennius) היה מלך נורת'מברלנד בשנים 380 לפנה"ס לערך - 374 לפנה"ס לערך, על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין כל תיעוד היסטורי למלכותו, אולם ייתכן ומדובר בברנוס, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה. על פי ג'פרי, בלינוס היה בנו של דאנבאלו מולמאטיוס ואחיו של בלינוס. לאחר מותו של אביו, דאנבאלו, פרצה מלחמת אזרחים בינו לבין אחיו בלינוס, ואולם אף אח לא גבר על משניהו. לבסוף הוסכם על פשרה לפיה תחולק הממלכה - בלינוס ימלוך בדרומה וברניוס ימלוך בצפונה (בנורת'מברלנד). חמש שנים לאחר שהושגה הפשרה ברניוס נשא לאישה את בתו של מלך נורווגיה בלי הסכמתו של בלינוס. בלינוס פלש לנורת'מברלנד לשם הגיעו באניה אשתו לעתיד של ברניוס ובלינוס כלא אותה ואת אביה. ברניוס בתגובה פלש לממלכת אלבה ודרש השבת אדמותיו ושחרור אשתו. שני הצבאות נלחמו ביער קאלאטריום (Calaterium) ולבסוף בלינוס הביס את ברניוס, שנמלט לגאליה. כל שליטי גאליה לא הסכימו לסייע לו למעט דוכס האלוברוגס (Allobroges), אשר השיא את ביתו לברניוס, והבטיח לסייע לו במלחמתו אם ייוולד לו בן זכר. הדוכס נפטר באותה שנה וברניוס ירש את כיסאו והפך לדוכס. בלינוס שב לבריטניה בראש צבא האלוברגוס אולם אימם שכנעה את הבנים לחתום על הסכם שלום ולשוב ולחלק את הממלכה ביניהם. בעקבות הסכם השלום איחדו שני האחרים את צבאותיהם ופלשו לגאליה וכבשו אותה, ולאחר מכן יצאו בראש צבא אשר שילב בתוכו כוחות גאליים לאיטליה במטרה לכבוש את רומא. בהגיעם לרומא הם פגשו את הקונסולים הרומים גאביאס (Gabias) ופורסנה (Porsenna) אשר שילמו להם מס וחתמו על הסכם שלום איתם. בלינוס וברניוס קיבלו את המס וחתמו על ההסכם ויצאו עם צבאם לעבר גרמניה. בצאת הצבא צפונה הפרה רומא את הברית ותקפה את צבאות בלינוס וברניוס. ברניוס גילה את המזימה ותקף את הצבא האיטלקי בעת שהיו בלתי מוכנים וניצח בקרב. בלינוס וברניוס שבו לרומא וצרו עליה ולבסוף פרצו את חומות העיר ובזזו אותה. לאחר כיבוש רומא וביזתה שבו בלינוס לבריטניה. וברניוס נשאר לשלוט ברומא עד יום מותו. אף שמרבית האירועים המתוארים בספרו של ג'פרי הם חסרי אסמכתאות היסטוריות, ישנם תיאורים על כיבוש העיר רומא ב-18 ביולי בשנת 390 לפנה"ס על ידי כוחות ברטונים שבראשם מצביא בשם ברנוס (Brennus). מדיה וקבצים בנושא ברניוס בוויקישיתוף תיארוך מלכי בריטניה האגדיים
הפרעת קצב מסוג DAD

הפרעת קצב מסוג DAD's (באנגלית: Delayed AfterDepolarizations) היא הפרעת קצב טכיקרדית נדירה, מטיפוס triggered activity, שמקורה בתנודות (אוסצילציות) ממברנליות, הנגרמת בעיקר בהשראת תרופות. בהפרעות מטיפוס AfterDepolarizations, מתרחש עירור מוקדם של פוטנציאל פעולה בתאי שריר הלב, טרם הגעתו של האות התקין. הפרעה מסוג DAD's מתרחשת במהלך השלב ה-4 של מחזור הדפולריזציה החשמלית בתאי שריר הלב, המכונה פוטנציאל המנוחה (ומכאן שמה), זאת בניגוד ל-EAD's (ראשי תיבות של Early AfterDepolarizations), שהיא הפרעת קצב המתרחשת בשלב ה-2 (שלב הפלאטו) או ה-3 (שלב הרפולריזציה) של מחזור הכיווץ. הגורם השכיח להופעת DAD's, הוא בעיקר הרעלת דיגוקסין - תרופה הגורמת להעלאת ריכוז הסידן בתאים, מה שמביא להגברת יכולת הכיווץ של שריר הלב, ובמצבים פתולוגיים עלול לגרום להתפרצות של פוטנציאל פעולה מוקדם בשלב 4, הגורר פרצי פוטנציאלי פעולה נוספים ומביא לטכיקרדיה ואף לפרפור חדרים. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ג'ים היינס (סופר)

ג'ים היינס (Jim C. Hines) (נולד ב-1974) הוא סופר פנטזיה אמריקאי. בשנת 1998 זכה ג'ים היינס בפרס בתחרות "סופרי העתיד" (של כת הסיינטולוגיה) על שם רון האברד על סיפורו "להב הארנב". הוא הסופר שיצר את טרילוגיית "מסע הגובלין", הכוללת את הספרים "מסע הגובלין", "גיבור גובלין", ו "מלחמת הגובלין". כמו כן ערך היינס את הספר "גיבורים באימונים" מאת מרטין ה. גרינברג. ספריו מתפרסמים בהוצאת DAW Books. ג'ים הוא גם מתנדב במרכז סיוע בעיר איסט לנסינג שבמדינת מישיגן בארצות הברית. ספרו "חלומות דג הזהב", מתואר באתר של הסופר כפרוזת מיינסטרים בנושא מניעת אונס. Goldfish Dreams (2003) Regal Crest Enterprises (ISBN 1-9323000-3-1) Goblin Quest (2006) DAW (ISBN 0-7564040-0-2) Goblin Hero (2007) DAW (ISBN 0-7564044-2-8) Goblin War (2008) DAW (ISBN 0-7564049-3-2) The Stepsister Scheme (2009) DAW (ISBN 0-7564053-2-7) מדיה וקבצים בנושא ג'ים היינס בוויקישיתוף
מזלג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מזלג – כלי אוכל שלו ידית מצד אחד ומספר קצוות משוננים מצידו השני, אשר מטרתו להרים חתיכות מזון על מנת להקל על אכילתן מזלג (שחמט) ("לגיזה") – בשחמט, התקפה בו-זמנית על לפחות שני כלים, רק אחד מהם יכול לברוח בתורו וכך זוכה הכלי אשר יצר את המזלג בכלי השני מזלג האבל (סיווג האבל) – שיטה לסיווג גלקסיות שיצר אדווין האבל בשנת 1926, שעל פיה נחלקות הגלקסיות לשלוש: גלקסיות אליפטיות, גלקסיות ספירליות וגלקסיות עדשה (וכן לגלקסיות לא-סדורות). סיווגו של האבל זה מהווה מסגרת בסיסית לסיווגים נוספים מזלג ההכפלה (באנגלית: Replication fork) – צורה שמקבל ה-DNA בעת הכפלתו זיקית מזלג – סוג של זוחלים ממשפחת הזיקיתיים מזלגו של יום – בפילוסופיה, כינוי למספר הבחנות שביצע דייוויד יום, ובהן ההבחנה בין הוכחה מופתית (דמונסטרטיבית) לשכילה אומדנית (probable reasoning) צומת מזלג - (בהשאלה מאנגלית) צומת שהכבישים הנפגשים בה יוצרים צורת Y או מזלג.
דגל אנדלוסיה

דגל אנדלוסיה (בספרדית: Bandera de Andalucía) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית אנדלוסיה. עיצובו הוא שלושה פסים אופקיים בצבע ירוק-לבן-ירוק והוא מוטען בסמל אנדלוסיה במרכזו. הדגל אומץ בשנת 1918 במהלך אספה אשר כינס בלאס אינפנטה, אביה של המולדת האנדלוסית, בעיר רונדה. במהלך האספה אושררה חוקתה של אנדלוסיה והיא הוכרזה כרפובליקה אוטונומית בתוך המדינה הפדרלית הספרדית, חוקה זו הכריזה גם על דגל וסמל הרפובליקה כסמליה הלאומיים. מדיה וקבצים בנושא דגל אנדלוסיה בוויקישיתוף דגל אנדלוסיה, באתר דגלי העולם (באנגלית) החונטה של אנדלוסיה: סמלי אנדלוסיה (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריך קונצל

אריך קוּנְצֶל (באנגלית: Erich Kunzel,‏ 21 במרץ 1935 – 1 בספטמבר 2009) היה מנצח אמריקאי. קונצל נולד בניו יורק. בעת לימודיו בבית הספר התיכון בגריניץ' שבקונטיקט, למד קונצל לנגן על פסנתר, קונטרבס וטימפני. את התואר הראשון במוזיקה קיבל ממכללת דרטמות' ובהמשך למד באוניברסיטת הרווארד ובראון. בשנים 1960 עד 1965 ניצח על התזמורת הפילהרמונית של רוד איילנד. בשנים 1965 עד 1977 היה מנצח עמית של התזמורת הסימפונית של סינסינטי. מאז 1977 הקליט קונצל מוזיקה קלאסית פופולרית לחברת טלארק, בדרך כלל עם התזמורת הקלה של סינסינטי, שהוקמה אותה שנה עם קונצל כמנצחה הקבוע. במשך תקופה זו עמד בראש סדרת הקונצרטים הפופולריים של שעה 8:00. כמו כן השתתף בהקלטות ג'אז פורצות-דרך עם דייב ברובק ודיוק אלינגטון. קונצל ניצח גם על התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית בקונצרטים המשודרים בטלוויזיה ביום הזיכרון וביום העצמאות של אמריקה מדי שנה. במשך השנים הצליח קונצל להביא את התזמורת הקלה למעמד של הרכב בעל שם בינלאומי, שלשמו חצי תריסר הקלטות רבות מכר בשנה וקונצרטים למנויים מדי שבוע כמעט. קונצל, שהיה פעם מראשי המתמודדים על תפקיד היורש לארתור פידלר בתזמורת הטיילת של בוסטון, נודע ברחבי העולם בהקלטותיו הפופולריות למוזיקה קלאסית, מחזות זמר של ברודוויי, פסקולי סרטים ועוד. התזמורת הקלה של סינסינטי פופולרית בעיקר באסיה, שם סיירה פעמים אחדות במשך השנים. קונצל והתזמורת הקלה של סינסינטי נכנסו להיסטוריה כתזמורת הקלה האמריקאית הראשונה שהופיעה בסין, באוקטובר 2005. ב-2006 זכה קונצל במדליית האמנויות הלאומית, אותה קיבל ב-2007 מידי נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש. "Erich Kunzel," in Contemporary Musicians. Vol. 17. Gale Research, 1996. מדיה וקבצים בנושא אריך קונצל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריך קונצל אריך קונצל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריך קונצל, באתר ספוטיפיי אריך קונצל, באתר AllMusic (באנגלית) אריך קונצל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אריך קונצל, באתר Discogs (באנגלית) אריך קונצל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Thierstein: 'Cincinnati Symphony Orchestra', Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed Feb 4, 2006), http://www.grovemusic.com
פרנק ואן דר סטוקן

פרנק ולנטיין ואן דר סטוקן (באנגלית: Frank Valentine Van der Stucken; ‏ 15 באוקטובר 1858 - 16 באוגוסט 1929) היה מלחין ומנצח אמריקאי, שייסד את התזמורת הסימפונית של סינסינטי בשנת 1895. ואן דר סטוקן נולד בפרדריקסבורג שבטקסס להורים ממוצא הולנדי. הוא מת בהמבורג שבגרמניה. Larry Wolz. "Van der Stucken, Frank Valentine". Handbook of Texas Online. Retrieved on 2007-09-13 . מדיה וקבצים בנושא פרנק ואן דר סטוקן בוויקישיתוף פרנק ואן דר סטוקן, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנדט השמיים

מנדט השמיים (בסינית: 天命, טְײֵנְמִינְג) הוא מונח בהגות המדינית הסינית שנטבע במהלך עליית שושלת ג'ואו לשלטון. על פי התפיסה המכונה "מנדט השמיים", השמיים (במובן הכוח העליון, האלוהות) מעניקים את זכות השלטון לבני אדם ישרים ולא לרעים ולמושחתים, מכאן זכותה של שושלת קיסרית חדשה להפיל שושלת קיימת, אם השושלת המופלת מושחתת. מכאן באה ההצדקה להפלת שושלת שאנג על ידי שושלת ג'ואו. תפיסה זו, המנוגדת לתפיסה שהקיסר הוא בן השמיים, מקנה צידוק להחלפת השושלת המכהנת. אולם בכך טמון גם זרע הפורענות של השיטה, כשכל אדם, ולו גם בן למשפחה חסרת ייחוס, יכול לאתגר את המשפחה הקיסרית בטענה שסר חינה בעיני השמיים והמנדט עבר אליו. לאורך תקופות סין הקדומה וסין הקיסרית שימשה הטענה למנדט השמיים ככלי בידי מפילי שושלות ומדיחי קיסרים. קונפוציוס, הפילוסוף הסיני החשוב ביותר, ביסס את המושג בפילוסופיה שלו. על פיו, מנדט השמיים שמור לשליט שהוא "איש המעלה" (סינית- 君子 ג'ונזי), האדם האידיאלי על פי קונפוציוס, וחי על פי העקרונות המחייבים את איש המעלה. לקראת סיום האלף השני לפנה"ס הופיעה שושלת ג'ואו, בתחום שליטת שושלת שאנג סביב אגן הנהר הצהוב, כשהיא דוחקת את רגלי שושלת שאנג. בשנת 1046 לפנה"ס נערך קרב מויה, שבו הצליחו שליטי ג'ואו (המלך והדוכס) להכניע את אחרון מלכי שושלת שאנג די קסין. אחת האמונות במורשת הסינית היא שישנם שני סוגים של רוחות: הרוח הגדולה, שהיא רוח השושלת, ורוחות המשפחה, שיכולות לנהל משא ומתן עם הרוח הגדולה. קיימת היררכיה בעולם הרוחות. במקרה של שושלת שאָנְג, הרוח הגדולה הייתה שאָנְג-די (shangdi 上帝 ה"אל במרומים"). כאשר שושולת ג'וֹאוּ הפכה לשולטת, נדרשה הוכחה לכך שהרוחות שלה הן החזקות ביותר ורוחות האב של המלך הן הגבוהות בהיררכיה. כדי להצדיק את השינוי ההיררכי בעולם הרוחות, הרוח הגדולה הוחלפה משאָנְג-די לרוח בשם טְיֵין ("שמיים" 天), שאינה מעניקה מעמד של קבע לרוחות משפחה מסוימת, אלא מקנה מנדט על תנאי לשושלת הזכאית לכך, ומסירה מנדט זה כשהזכאות פגה בשל שלטון כושל. על פי גרסה זו, ניתנה זכות השלטון לישרים ולא לרעים ולמושחתים, ויש זכות לשושלת קיסרות חדשה להפיל שושלת קיימת עקב היותה של השושלת המופלת מושחתת. ההוכחה לצדקת המהלך טמונה בהצלחתו, כלומר מהלך שייכשל לא נועד להצליח מלכתחילה, בעוד הפיכה מוצלחת היא הוכחה לצדקת המורדים. התפיסה הדאואיסטית, המאוחרת יותר, טוענת שמורת רוחם של השמיים מובעת באמצעות אסונות טבע, כדוגמת רעידות אדמה, בצורת, שיטפונות, ארבה, מקרי מוות תכופים של השליטים. הפלת שושלת שאנג על ידי שושלת ג'ואו בפיקוד שליט ג'ואו המלך וו, ודודו העוצר, הדוכס של ג'ואו, שליטי ג'ואו מתוארים כצדיקים ומוסריים, ואילו מלך שאנג מתואר כרשע גמור, הולל, שתיין, רוצח בדם קר, פוגע גם באנשים הקרובים ביותר אליו. כיבוש שש המדינות השכנות העיקריות על ידי קיסר שושלת צ'ין הראשון, שאיחד את סין, ראה עצמו כקיסר-אל, וראה בהצלחת הבסת צבאות שכנותיו על ידי הצבא החזק שבנה, אישור לאלוהותו, וזכותו לקיסרות על כל סין. הפלת שושלת האן המערבית על ידי ואנג מאנג קיסר שושלת שין היחיד, נתמכה במותם התכוף של שרשרת קיסרים בשושלת האן המערבית, בין 7 לפנה"ס ועד 8 לספירה שלטו 4 קיסרי האן המערבית. חיסולו של וואנג מאנג על ידי המורדים בשושלת שין, נתמך באסון הצפות קשות של הנהר הצהוב בסין. זכותם האלוהית של מלכים מנדט השמיים, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
אבי עברי

אבי עברי (נולד ב־1971) הוא זמר, מחזאי ובמאי ישראלי. בשנות ה-90 היה חלק מצמד רוקט. כיום הוא מרצה, יועץ ומאמן זוגי. ב-1991 הקימו אבי עברי וליאור קינג את צמד רוקט, והחלו להופיע ברחבי הארץ בהצלחה גדולה, שבעה ימים בשבוע השואו של אבי על הבמה בשילוב סטנד אפ הציבה את הצמד במקום מוביל בתחום להקות הקאברים. שנתיים לאחר מכן הם הוחתמו בחברת התקליטים הד ארצי, וב-1995 יצא אלבום הבכורה שלהם "צמד רוקט". מתוך 11 שירי האלבום בלט במיוחד השיר "שיהיה". שכתב עברי והיה להיט שכלל קליפ מרגש במיוחד עם השחקנית טל מן. האלבום, בסגנון פופ קליל, נכשל מסחרית ולאחריו התפרק הצמד כשקינג עבר לתחום המחשבים ועברי לתחום התיאטרון. בשנת 1998 התמקד עברי בקריירת התיאטרון, הפך לתסריטאי ולבמאי ואף הקים תיאטרון נודד בשם "תיאטרון עברי", שבו הועלו בעיקר מחזות זמר לילדים. לאחר פירוק התיאטרון, החליט עברי בשנת 2006 לעשות ניסיון נוסף לשקם את הקריירה המוזיקלית, והוחתם בלייבל בארבי רקורדס של מועדון הבארבי. שנה לאחר מכן הוא הוציא את אלבום הבכורה "אושר בטוח" בהפקתו המוזיקלית של שמוליק דניאל. האלבום, שאופיין בשירים בסגנון רוק רך ופופ, זכה להצלחה ומתוכו בלטו הלהיטים "שיר שמח", ו"עכשיו תורי". דרך שמוליק דניאל, הכיר עברי את עמיר בניון, ובשנת 2008 שיתפו השניים פעולה בשירו של בניון "נדבר מחר", מתוך אלבומו "עומד בשער". בעקבות הצלחת שיתוף הפעולה החליט עברי להוציא את אלבום הסולו השני שלו ב"נבל עשור", הלייבל של בניון, תוך שיתוף פעולה עם בניון שעיבד והפיק מוזיקלית אלבום זה. אבי עברי כיום 2022 יועץ ומאמן זוגי וממשיך להקליט את שיריו במקביל . צמד רוקט (1995) אושר בטוח (2007) אבי עברי, באתר שירונט אבי עברי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) ריאיון באתר charts
ההשכלה

האם התכוונתם ל... עידן הנאורות – תקופת "ההשכלה" או "הנאורות" האירופית במאה ה-18 תנועת ההשכלה היהודית – התנועה היהודית שאימצה את ערכי הנאורות האירופיים
כיוון הפוך

כיוון הפוך הוא כשל לוגי רטרודוקטיבי שבו יש היפוך בכיווניות בין סיבה לתוצאה. הסיבה נחשבת לתוצאה ולהפך. לרוב, נובע הכשל מבלבול או אי הבנת סדר הדברים מבחינת זמנים או כאשר יש ערפול בנוגע לסיבה האמיתית. דוגמאות: בימי הביניים האמינו כי כינים מועילות לבריאות, משום שרק לעיתים נדירות נמצאו כינים על אנשים חולים ולכן, כך האמינו, המחלה נגרמה בגלל עזיבת הכינים (בפועל, בגלל רגישותן לשינויים בחום הגוף נטו הכינים לנטוש אדם שסבל מחום גבוה. מאחר שלא ניתן היה להבחין בעליה בחום עד להוספת סימנים נוספים, הייתה המסקנה כי הכינים הן השומרות על הבריאות). הנטייה לעישון נגרמת ממחלת הסרטן. אפקט משולב
יזרעאלי

האם התכוונתם ל... גוני יזרעאלי – כדורסלן ישראלי פרופ' דב יזרעאלי – מרצה לניהול חיים יזרעאלי – רופא המושבה באר טוביה, שנרצח בה במאורעות תרפ"ט פרופ' יוסי יזרעאלי – במאי איש תיאטרון ומשורר יוסף יזרעאלי – איש תעשיית הביטחון בישראל, יליד רוסיה, ואסיר ציון בשל פעילות ציונית, ממיסדי קיבוץ אפיקים ד'יזראלי: אייזק ד'יזראלי – סופר יהודי-בריטי בנג'מין דיזראלי – סופר ומדינאי בריטי ממוצא יהודי, שכיהן כראש ממשלת בריטניה; בנו של אייזק ד'יזראלי ישראלי (פירושונים) יזרעאל
ארנסט קונוואלד

ארנסט קונוואלד (בגרמנית: Ernst Kunwald, ‏14 באפריל 1868 - 12 בדצמבר 1939) היה מנצח אוסטרי. ארנסט קונוואלד נולד ומת בווינה. הוא למד משפטים באוניברסיטת וינה וקיבל תואר דוקטור למשפטים בשנת 1891. כמו כן למד פסנתר אצל תאודור לשטיצקי והלחנה אצל הרמן גרדנר. בקונסרבטוריון של לייפציג שבגרמניה למד אצל המלחין סלומון יאדאסזון. קונוואלד ניצח על אופרה ברוסטוק (1895-97), בזונדרסהאוזן (1897-98), באסן (1898-1900), בהאלה (1900-01), במדריד (1901-02), בפרנקפורט (1902-05) ובקרולאופר בברלין 1905-06). קונוואלד כיהן כעוזר מנצח של הפילהרמונית של ברלין בשנים 1907 עד 1912. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של סינסינטי בשנים 1912 עד 1917 ועל פסטיבל מאי של סינסינטי בין 1914 ל-1917. גישתו לניצוח הייתה שונה מאוד מזו של קודמו בסינסינטי, לאופולד סטוקובסקי התוסס. הרמן תומאן, ממשמיציו של סטוקובסקי, כתב בביקורת ב"סינסינטי אנקוויירר" שקונוואלד "...איננו רואה צורך לנקוט בתכסיסי וודוויל כדי לרצות את הקהל". ביצועי בכורה בסינסינטי תחת שרביטו של קונוואלד כללו את הסימפוניה השלישית של מאהלר ואת סימפוניית האלפים של ריכרד שטראוס. כמו כן ניצח על ההקלטה הראשונה של התזמורת, לחברת קולומביה, ב-13 בינואר 1917: הברקרולה מתוך סיפורי הופמן של ז'אק אופנבך. כניסת אמריקה למלחמת העולם הראשונה הנחיתה מהלומה על הקריירה של המנצח האוסטרי בסינסינטי. ב-17 בנובמבר 1917 תבעו "בנות המהפכה האמריקאית" מן הממונה על ביטחון הציבור בפיטסבורג לאסור על קונוואלד לנצח על תזמורתו בעירן. שירות המרשלים של ארצות הברית עצר אותו ב-8 בדצמבר 1917 ושחרר אותו מן המעצר למחרת היום. הוועד המנהל של התזמורת קיבל באותו זמן את התפטרותו ממשרת המנצח. ב-12 בינואר 1918 הושם בהסגר בהתאם ל"חוק זרים עוינים" ונכלא בפורט אוגלתורפ בג'ורג'יה. במחנה ההסגר הצטרף אליו מנצח אחר, קרל מוק, שנאסר ב-25 במרץ 1918. הראיה שעל פיה נשלח קונוואלד למעצר לא הובהרה מעולם במלואה, אבל ייתכן שניצוח על מוזיקה גרמנית וגאווה במולדתו נחשבו לגילויי תעמולה שלא בשעתם. הוא ניצח על ההמנון האמריקאי לפני קונצרט אחרי שאמר לתזמורת ולקהל (שהיו בו גרמנים רבים), שאהדתו נתונה לארצו הוא. המידע הזה צוין במזכר מיום 19 בדצמבר 1917 ששלח ג'. אדגר הובר לתובע הכללי של ארצות הברית. אחרי גירושו ניצח קונוואלד בקניגסברג (1920-27) ואחר על תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין (1928-31). רשימת ביקורת על קונצרט בניצוחו עם הפילהרמונית של ניו יורק בפברואר 1906 תיארה אותו כ"לא מנצח דגול; לא כזה המצטיין ברגשות נעלים או בחוש דק לרבדים העמוקים במוזיקה; אבל הוא מנצח מוכשר, מבחינות רבות מנצח אינטליגנטי, מנצח עז ונמרץ". Adam, Thomas and Will Kaufman. Germany and the Americas, 2005, page 632. Baker's Biographical Dictionary of Musician, 2001. Canarina, John. Pierre Monteux, Maitre, 2003 (page 61). “Dr. Kunwald Conducts”, New York Times, February 10, 1906, page 6. “Dr. Kunwald Sent to Internment Camp”, New York Times, January 13, 1918, page 3. Mueller, John H. The American Symphony Orchestra, 1951, page 117. New International Yearbook: A Compendium of the World's Progress, 1919, page 467. Osborne, William. Music in Ohio, 2004, page 217. Rust, Brian and Tim Brooks. The Columbia Master Book Discography Volume IV, page 147. מדיה וקבצים בנושא ארנסט קונוואלד בוויקישיתוף ארנסט קונוואלד, באתר Discogs (באנגלית)
דליה

דליה (שם מדעי: Dahlia) היא פרח רב שנתי בעל פקעות השייכת למשפחת המורכבים. מקורה במקסיקו, שם היא מוגדרת פרח לאומי. שניים מ-30 המינים של הדליה הובאו לאירופה במאה ה-18. היו אלה הדליה הרבגונית והדליה האדומה שטופחו וגודלו בידי הבוטנאי השוודי אנדריאס דאהל, ועל שמו קרוי הצמח. חרף מוצאה האמריקני, שפע הזנים של הדליה (כ-20,000 זנים) הוא תולדת מאמציהם של גננים אירופאים. הדליה מקובלת כיום כפרח קיץ הגדל בכל הארצות שאקלימן ממוזג. בתפרחת של הדליה המקסיקנית המקורית יש מרכז צהוב ושוליים אדומים, אבל בזנים השונים אפשר למצוא כיום מכלול גוונים של אדום, צהוב וארגמן. הם שונים מאוד זה מזה בצורת הפרח ובגודלו, אך על פי רוב ניתן ללמוד משמותיהם על מראיתם. קיימים זנים שקוטר הקרקפת של פרחיהם מגיע ל-20 ס"מ. המין העיקרי, הדליה המנוצה, הוא בן כלאיים ונבדל משאר המינים בכך שהוא פוליפלואידי, כלומר מספר הכרומוזומים שלו כפול ממספר הכרומוזומים הבסיסי של שאר המינים. ריבוין של הדליות השונות נעשה באמצעות פקעות. פקעות אלו מכילות כמויות ניכרות של חומר דמוי עמילן הקרוי אינולין. לאחר גמר הפריחה יש להוציא את הפקעות בזהירות מן הקרקע ולשמרן במקום יבש, עד למועד השתילה באביב הבא. זנים מודרניים פופולריים כוללים: דליה, באתר ITIS (באנגלית) דליה, באתר NCBI (באנגלית) דליה, באתר Tropicos (באנגלית) דליה, באתר GBIF (באנגלית) דליה, באתר IPNI (באנגלית) דליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
האתיקה של סירת ההצלה

האתיקה של סירת ההצלה (באנגלית: Lifeboat ethics) הוא דימוי לבחינת הבעיה המוסרית של חלוקת המשאבים בין תושבי כדור הארץ. דימוי זה נוצר על ידי החוקר ופעיל הסביבה גארט הרדין במאמר שנוי במחלוקת שפרסם ב-1974 ב-Psychology Today. במאמרו מתאר הרדין סירת הצלה הנושאת עליה 50 איש ויש עליה מקום לעשרה אנשים נוספים. הסירה נמצאת באוקיינוס וסביבה שוחים 100 אנשים נוספים השואפים לעלות על הסירה ולמצוא עליה מפלט. הבעיה האתית הנובעת מהמצב המתואר היא האם על יושבי הסירה לאפשר לניצולים נוספים לעלות על סיפונה. הדימוי של הרדין משווה את סירת ההצלה לאנושות המנצלת משאבים מוגבלים. בדימוי זה הוא טוען כנגד דימוי האנושות ל"ספינת חלל", דימוי שפותח ב-1966 על ידי קנת' בולדינג בשיח של שמירת איכות הסביבה בהקשר של הקצאת המשאבים המוגבלים של כדור הארץ. הרדין טען במאמרו כי את ספינת החלל מנווט מפקד אחד והוא זה אשר מקצה את המשאבים, בעוד שעל פני כדור הארץ אין איש, מדינה, או גוף בינלאומי אשר יש לו הסמכות או הכוח לשלוט על הקצאת המשאבים. בהמשך המאמר, משווה הרדין את נוסעי סירת ההצלה לאומות העשירות המפותחות כלכלית וטכנולוגית ואת השוחים סביב סירת ההצלה הוא מדמה לאומות העניות והבלתי מפותחות מבחינה טכנולוגית. באמצעות הדימויים הללו, בוחן הרדין במאמר סוגיות של פיצוץ אוכלוסין, הגבלת הגירה, סיוע בינלאומי באמצעות בנק המזון העולמי ובאמצעות טכנולוגיה. הוא ממליץ ליושבי סירת ההצלה שלא להעלות אליה נוסעים נוספים ותוקף חלק מהעקרונות המוסריים המנחים את החברה המערבית הבאים לידי ביטוי באידיאלים הנוצריים ("שומר אחי") והקומוניסטיים ("לכל אחד לפי צרכו"). לטענתו, המשך מדיניות הסיוע יביא לטרגדיה של נחלת הכלל. Lifeboat ethics - a case against helping the poor (גארט הרדין סוסייטי)