laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
.C.I.A (להקה)

C.I.A היא להקת ראפ שחבריה היו הראפרים K-Dee, סיר ג'ינקס ואייס קיוב. הלהקה הייתה להקת ראפ חובבנית שהוקמה כאשר השלושה היו בתיכון. הלהקה התחילה לנגן במסיבות של ד"ר דרה שהיה מפורסם באותו זמן, כשפעל עם להקת הראפ World Class Wreckin' Cru. ד"ר דרה הפך להיות מפיק הלהקה כאשר היא הוציאה את אלבומה My Posse ב-1987, שהזכיר לא במעט את המקצבים של להקת הראפ Run DMC. מאוחר יותר באותה שנה הקימו אייס קיוב וד"ר דרה ביחד עם Eazy-E את להקת הגנגסטה ראפ הנחשבת אחת מהחשובות בתולדות התחום - N.W.A. .C.I.A, באתר MusicBrainz (באנגלית) .C.I.A, באתר דיזר .C.I.A, באתר Discogs (באנגלית) .C.I.A, באתר Songkick (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוריס ויינשטיין (מדען)

בוריס ויינשטיין (ברוסית: Борис Константинович Вайнштейн‏; 10 ביולי 1921, מוסקבה - 28 באוקטובר 1996, מוסקבה) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בתחום קריסטלוגרפיה. בוריס ויינשטיין נולד בשנת 1921 במוסקבה למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודי בית ספר ויינשטיין החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1945. בשנת 1947 הוא סיים לימודי הנדסה במכון לפלדה ומתכות. לאחר סיום הלימודים ויינשטיין החל לעבור במכון לקריסטלוגרפיה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1955 ויינשטיין סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1962 הוא מונה למנהל מכון לקריסטלוגרפיה בו עבד. בשנת 1976 ויינשטיין התקבל כחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות. ויינשטיין התמחה בחקר המבנה הפנימי של גבישים וחלבונים. הוא היה בין הראשונים שניצל למטרה זו התמרת פורייה. בשנת 1979 ביחד עם עובדי המכון ולדימיר פרידקין וולדימיר אינדבום הוא כתב ספר "קריסטלוגרפיה מודרנית" ב-4 כרכים. הספר תורגם לאנגלית. משנת 1982 ועד ל-1996 ויינשטיין היה עורך ראשי של כתב עת מדעי "קריסטלוגרפיה". על פעילותו בתחום המדע לוויינשטיין הוענק עיטור לנין, עיטור הדגל האדום של העמל ועיטור ההצטיינות למען המולדת. בשנת 1990 הוענק לו פרס אוולד של האיגוד הבין-לאומי לקריסטלוגרפיה. ויינשטיין נפטר בשנת 1996 ונטמן בבית העלמין וגנקובסקויה. ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה
טופולב Tu-154

טופולב Tu-154 (קוד דיווח נאט"ו: Careless) הוא מטוס נוסעים צר-גוף תלת־מנועי מתוצרת רוסיה. המטוס היה נפוץ לטיסות פנים ברוסיה ובמדינות אחרות של ברית המועצות לשעבר. המטוס היה בשימוש גם במזרח אירופה ובאיראן. מודרניזציה ופיתוח מטוסים מדגם זה היו באחריות תאגיד המטוסים המאוחד. המטוס פותח כדי להחליף את טופולב Tu-104 הסילוני וגם את אנטונוב An-10 ואת איליושין Il-18 בעלי מנועי המדחף. הוא תוכנן להיות מסוגל לפעול בשדות תעופה בעלי מסלולי עפר ולטוס בגובה רב מעל תנועת המטוסים העמוסה של ברית המועצות. הוא טס לראשונה ב־4 באוקטובר 1968, ונכנס לשירות בפברואר 1972. ייצורו נמשך עד שנת 2006 ובסך הכול יוצרו כ־900 מטוסים מדגם זה, מתוכם פחות מ-100 עדיין נמצאים בשירות. המטוס תוכנן כך שיוכל להמריא משדות תעופה מושלגים ולא סלולים בלי להינזק. לשם כך יש לו 14 צמיגים גדולים מנופחים בלחץ נמוך. בדגם המקורי ישנם שלושה מנועי קוזנצוב NK-8-2, בתצורה דומה לזו שבבואינג 727, הקיימים גם במטוס האיליושין IL-62 מה שנתן לו יחס דחף-משקל טוב יחסית. בדגם M משתמשים בשלושה מנועי סולוביוב D-30KU-154. יש לו שני כני נסע אחוריים אשר מתכנסים למכלים שעל הכנפיים, ומערכת זנב בצורת האות T. למטוס יש היסטוריה של תאונות, אולם הן בדרך כלל יוחסו לשימוש בתנאים קשים (במיוחד תנאי מזג אוויר קשים), שימוש תכוף, תחזוקה לקויה, וטעויות אנוש, ולאו דווקא לבעיות בתכנון. ב-4 ביולי 2001 התרסק מטוס מדגם זה של חברת ולדיווסטוק אייר שהמריא מיקטרינבורג במהלך הנחיתה לחניית ביניים באירקוטסק. התאונה נגרמה בשל טעות אנוש. כל 145 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו. ב־4 באוקטובר 2001 התרסק מטוס מדגם זה של חברת סיביר אייר שהמריא מת"א מעל הים השחור. חקירה גילתה שהמטוס הופל בידי טיל קרקע-אוויר SA-5 תועה. ההערכה היא שהטיל נורה בעת תרגיל של צבא אוקראינה. ב־10 באפריל 2010 התרסק מטוסו הנשיאותי של נשיא פולין לך קצ'ינסקי, סמוך לשדה התעופה בעיר סמולנסק אשר ברוסיה, במטוס שהו 96 נוסעים באותו הזמן וכולם נהרגו. בין הנוסעים היו נשיא פולין, רעייתו, ובכירים נוספים בממשל הפולני, התאונה מיוחסת למזג האוויר הערפילי בזמן הנחיתה, ולטעות אנוש של הטייס. ב-25 בדצמבר 2016 התרסק בים השחור מטוס של משרד ההגנה הרוסי מסוג זה שהיה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי של סוצ'י לבסיס חיל האוויר הרוסי חמיימים ליד לטקיה שבסוריה. מדיה וקבצים בנושא טופולב Tu-154 בוויקישיתוף Tupolev Tu-154 אורה גורצקי, האסון ברוסיה: "הפולנים הוזהרו והחליטו להמשיך", באתר ynet, 10 באפריל 2010 На месте крушения Ту-154 обнаружено тело президента Польши, lenta.ru (ברוסית)
מאליה בייקר

מאליה בייקר (נולדה ב-18 בדצמבר 2006) היא שחקנית קנדית. היא ידועה בעיקר בזכות הסדרות "מועדון הבייביסיטריות" ו"מי מפחד מהחושך?" בשנת 2020, בייקר כיכבה בעונה הראשונה של הסדרה "מועדון הבייביסיטריות" בנטפליקס המבוססת על סדרת הספרים בעלת אותו שם, בתור מרי אן ספיר. היא חזרה לתפקיד לעונה השנייה של התוכנית ב-2021, לפני ביטולה. היא גם הופיעה בעונה 2 של הסדרה "מי מפחד מהחושך?" של ערוץ ניקלודיאון. לאחר מכן, בייקר לוהקה לסרט של דיסני+, היורשים: עלייתה של רד, בנוסף, היא לוהקה גם לסרט Spider & Jessie לצד מקנה גרייס, ודקר מונטגומרי, היא לוהקה גם בסרט הדרמה "Thena". בייקר עומדת לככב גם בסרט האינדי "Hair of the Bear" בתור טורי. מדיה וקבצים בנושא מאליה בייקר בוויקישיתוף מאליה בייקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Yvonne Villarreal, 'The Babysitters Club' on Netflix: Meet the cast of the reboot - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏2 July 2020 Malia Baker On Nickelodeon's 'Are You Afraid Of The Dark': 'The Adults Who Watched The Original Series Can Pass This Down To Their Kids', CBS Boston, ‏11 February 2021 "'The Baby-Sitters Club' Cancelled After Two Seasons at Netflix". Collider (באנגלית). 2022-03-12. נבדק ב-2023-06-03. Porter, Rick (2022-03-11). "'The Baby-Sitters Club' Canceled at Netflix". The Hollywood Reporter (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-06-03. "Malia Baker, Rita Ora, Brandy, & More Join Descendant Spin-Off, The Pocketwatch". BeautifulBallad (באנגלית אמריקאית). 2022-11-21. נבדק ב-2023-06-03. Petski, Denise (2022-11-21). "Brandy & Rita Ora Among 7 Cast In 'Descendants' Sequel 'The Pocketwatch' At Disney+". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-06-03. D'Alessandro, Anthony (2022-10-03). "Mckenna Grace To Lead 'Spider & Jessie' With Jesse Williams & Jojo Regina Also Starring In Opioid Drama". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-06-03. Gold, Peter, Thena (Drama), Will Peltz, Izabel Pakzad, Malia Baker, Gold Films, נבדק ב-2023-06-03 "Malia Baker". IMDb (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-06-03. Grobar, Matt (2024-02-26). "Malia Baker To Exec Produce, Star In Indie Drama 'Hair Of The Bear'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-04-01. Hope at Christmas (TV Movie 2018) – IMDb, נבדק ב-2023-06-02 "Caught In His Web's Malia Baker Describes Her Career Goals - Exclusive". The List (באנגלית אמריקאית). 2022-02-24. נבדק ב-2023-06-02. "Avatar: Frontiers of Pandora / Details". Metacritic. 7 בדצמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) China Anne Mcclain & Kylie Cantrall Perform “What’s My Name (Red Version)” From “Descendants: The Rise Of Red” Soundtrack In New Music Video, Disney News, ‏26 April 2024
אוורו שקלטון

אוורו שקלטון (באנגלית: Avro Shackleton; על שם מגלה הארצות הבריטי, ארנסט שקלטון) היה מטוס דו מנועי רב-משימתי, מתוצרת חברת אוורו הבריטית. המטוס נכנס לשירות פיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי באפריל 1951 עם קליטתו בטייסת 120, הוא שימש כמטוס סיור ימי ולוחמה כנגד צוללות. לאורך השנים הופעלו שקלטונים גם כמטוסי חילוץ והצלה, תובלה ובמקרים בודדים במשימות הפצצה. במהלך שנות ה-70 הוא הוחלף בתפקיד הסיור הימי והותאם כמטוס שליטה ובקרה (AEW) אותו הוא מילא עד שהוצא באופן סופי משירות חיל האוויר המלכותי בשנת 1991. השקלטון פותח במהלך שנות ה-40 המאוחרות כחלק מהתגובה הצבאית של בריטניה להתרחבות המהירה של הצי הסובייטי, בפרט כוח הצוללות שלו. הפיתוח של השקלטון התבסס על האוורו לינקולן (שבעצמו פותח מהאוורו לנקסטר) ואלמנטים ממטוס הנוסעים אוורו טיודור, וצויד במערכות אלקטרוניקה לסיור ימי ולוחמת צוללות (ASW), הוא עוצב עם סביבת צוות משופרת כדי לאפשר זמני שהייה ארוכים הכרוכים בעבודת סיור. בתחילה המטוס החדש הוכר כדגם ASR.3 של האוורו לינקולן, אך עם כניסתו לשירות הוחלט להגדירו כמטוס נפרד והוא נקרא על שם חוקר הקוטב סר ארנסט שקלטון. הוא נכנס לשירות מבצעי עם חיל האוויר המלכותי באפריל 1951. השקלטון שימש בעיקר בתפקידי לוחמת צוללות וסיור ימי, אך הוא גם פעל לעיתים קרובות כמטוס חיפוש והצלה (SAR) ומספר שימושיים משניים אחרים כגון משלוח דואר וכמטוס תובלה. בנוסף לשירותה עם חיל האוויר המלכותי, דרום אפריקה גם בחרה לרכוש את השקלטון כדי לצייד את חיל האוויר של דרום אפריקה. בשירות דרום אפריקאי, המטוס הופעל בתפקיד סיור ימי בין השנים 1957 ל-1984. במהלך מרץ 1971, נעשה שימוש במספר מטוסי שקלטון דרום אפריקאיים במהלך דליפת מכלית הנפט "וופרה", והטביעו בכוונה את המכלית הפגועה באמצעות מטעני עומק כדי לבלום את הפגיעה האקולוגית. במהלך שנות ה-70 הוחלף השקלטון בתפקיד הסיור הימי על ידי הוקר סידלי נמרוד. במהלך חייו המאוחרים יותר, חלק קטן מהשקלונים הקיימים בשירות חיל האוויר המלכותי עברו שיפורים ושיפוצים נרחבים על מנת להתאים אותם לתפקיד מטוס שליטה ובקרה (AEW). דגמי שקלטון אלו המשיכו לשמש בשירות פעיל של חיל האוויר המלכותי עד 1991, עת הוחלפו במטוס הבואינג בואינג E-3 סנטרי. אוורו שקלטון סימן 1: דגם הייצור הראשוני, 29 יוצרו. סימן 1A: שדרוג המנועים לרולס רוילס גריפון 57A, ‏48 יוצרו או שודרגו מהסימן 1. אוורו שקלטון סימן 2: דגם בעל שדרוגים למערכות האלקטרוניות והעברה של הראדום לקדמת המטוס, 59 יוצרו. AEW.2: המרה של 12 מטוסי סימן 2 לתפקיד שליטה ובקרה (AEW) בעל מכ"ם AN/APS-120 מתחת לקדמת המטוס. אוורו שקלטון סימן 3: דגם שכלל כן נסע משולש, מכלי דלק בקצוות הכנפיים, ושדרוג משמעותי למערכות המטוס, 42 יוצרו. תכונות כלליות אנשי צוות: 10 אורך: 26.62 מטר מוטת כנפיים: 37 מטר גובה: 5.33 מטר שטח כנפיים: 130 מ"ר משקל ריק: 23,315 ק"ג משקל מלא: 39,009 ק"ג מנוע: 4 x מנועי רולס-רויס גריפון V-12 צילינדרים, 1,960 כ"ס כל אחד ביצועים מהירות מרבית: 480 ק"מ/שעה טווח: 3,610 ק"מ סייג רום: 6,200 מטר מטען כנף: 300 ק"ג/מ"ר כוח/מסה: 0.150 קילוואט/ק"ג חימוש 2 X תותחי 20 מ"מ אוטומטים היספנו-סואיזה HS.404 בקדמת המטוס 4,536 ק"ג פצצות, מטעני עומק, טורפדו או מוקשים בריטניה בריטניה − חיל האוויר המלכותי (1951-1991) דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה − חיל האוויר הדרום-אפריקאי (1957-1984) מדיה וקבצים בנושא אוורו שקלטון בוויקישיתוף האוורו שקלטון באתר BAE סיסטמס. מטוס שקלטון מס זנב N790WL באתר מוזיאון האוויר והחלל פימה. מתוך עמוד מידע אודות האוורו שקלטון באתר BAE סיסטמס.
אדולף סילי

אדולף סילי מִסילשארקאני (במקור שלזינגר, בהונגרית: Szilsárkányi Szily Adolf;‏ פשט, 8 באפריל 1848 – בודפשט, 19 בנובמבר 1920) היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא עיניים, פרופסור באוניברסיטה, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים בעל תואר אצולה ותואר "יועץ חצר המלוכה". הוא אביהם של פאל סילי, רופא וחוקר ביוכימאי, ושל אאורל סילי, רופא עיניים. אדולף שלזינגר נולד במשפחה יהודית כבנם של ארמין שלזינגר, בעל מכולת ושל יוזפה אליאש. הוא השלים את לימודי הרפואה שלו באוניברסיטת וינה בשנת 1872. ב-1873 קיבל תואר מומחה ברפואת עיניים בפוליקליניקה בווינה, שם עבד לצד הפרופסורים סטלווג (Stellwag) וארטל (Artl) לאחר מכן הפך לרופא הראשי של הפוליקליניקה של פשט לבסוף הרופא הראשי ומנהל המחלקה של בית החולים היהודי של הקהילה היהודית של פשט ב-1883 קיבל את התואר פרופסור חבר (חיצוני, לא חלק מהסגל) לרפואת עיניים ב-1895 קיבל את התואר פרופסור המחקר שלו על קרקעית העין הוא משמעותי. הוא היה ממפתחי הסטריליות של ניתוחי העיניים. בשל הישגיו קיבל בשנת 1902 תואר אצולה הונגרית ולאחר מכן מינוי ל"יועץ חצר המלוכה". רבים ממאמריו פורסמו בשבועון רפואי, בעיתון מדעי הטבע (Természettudományi Közlöny) ובכתבי עת מסחריים גרמניים. אשתו הייתה רגינה יונאש (1847–1927). Eine Innervationserscheinung der Iris (1874) Therapeutische Versuche mit Eserinum (1877) המשקפיים (בודפשט, 1882) Zur Morphologie der Papilla התקדמות הרפואה המעשית (עם אחרים, בודפשט, 1890–1904) הסבר על אשליה חושנית (בודפשט, 1892) Optische Vernestung von Brillenreflexen (1893) Über das Bewegungs-Nachbild (בודפשט, 1898, מהדורה מיוחדת מתוך Mathematische und Naturwissenschaftliche Berichte aus Ungarn) Augenspiegelstudien zu einer Morphographie des Sehnerveneintrittes beim Menschen (1901) אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001. Magyar életrajzi lexikon II. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש). לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת יוז'ף סיניאי:חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1909) אימרה ברטוק: ההיסטוריה של רפואת העיניים ההונגרית. בודפשט, 1954. Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 59882/1880. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1880. év 11. oldal 6. sor "Születési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség születési akv. 61/1848. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-15. "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 2079/1920. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-15. Szily Adolf meghalt (1920. november 21.) Az Ujság, 18. évfolyam, 275. szám, "Szily Adolfné halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 470/1927. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-03-15.
ולדימיר פרידקין

ולדימיר פרידקין (ברוסית: Владимир Михайлович Фридкин‏; נולד ב-23 בנובמבר 1929, מוסקבה) הוא פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא מתמחה בתחום קריסטלוגרפיה. בנוסף לפיזיקה הוא עוסק בחקר ספרותי ובמיחוד בחקר אלכסנדר פושקין. ולדימיר פרידקין נולד בשנת 1929 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה קצין בצבא האדום והגיע לדרגת קולונל בחיל האוויר הסובייטי. הוא היה טייס, מטוסו הופל, הוא הצליח להגיע לכוחות של הצבא האדום אך נפטר תוך זמן קצר. לאחר סיום לימודי בית ספר עם מדליית זהב פרידקין החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1952. בעקבות משפט הרופאים אמו שהייתה רופא פוטרה מעבודתה ופרידקין למרות שסיים את הלימודים בהצטיינות לא הצליח למצוא עבודה. בשנת 1953 הוא התחיל לעבוד במכון לחקר מכונות לתעשיית הדפוס. הוא המציא מכונת צילום ראשונה שפותחה בברית המועצות. בשנת 1953 הוא עבר לוילנה בה פעל מכון לפיתוח מכונות צילום. בשנת 1955 פרידקין הוזמן למכון לקריסטלוגרפיה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1957 הוא סיים עבודת תואר שלישי, בשנת 1960 פוסט-דוקטורט. בשנים 1962–1968 פרידקין היה מלמד באוניברסיטת רוסטוב בה הקים קתדרה למוליכי למחצה ומונה לפרופסור. פרידקין היה מנחה של יותר מ-60 עבודות תואר שלישי. בשנת 1979 ביחד עם עובדי המכון בוריס ויינשטיין וולדימיר אינדבום הוא כתב ספר "קריסטלוגרפיה מודרנית" ב-4 כרכים. הספר תורגם לאנגלית. משנת 1982 ועד ל-1996 ויינשטיין היה עורך ראשי של כתב עת מדעי "קריסטלוגרפיה". על פעילותו בתחום המדע לפרידקין הוענקו פרסים בין-לאומיים. לאחר התפרקות ברית המועצות פרידקין היה יכול לנסוע מחוץ לגבולות המדינה. הוא נתן הרצאות בתחום התמחותו באירופה ובארצות הברית. בנוסף לפעילות בתחום פיזיקה, פרידקין מתעניין בתחום חקר ספרות ובמיוחד חקר יצירות של אלכסנדר פושקין. בנושא זה הוא כתב מספר ספרים. ביוגרפיה (ברוסית) סיפורים מאת פרידקין פרידקין על חייו ביוגפריה
פוראנוז

פורנוז הוא כינוי כולל לפחמימות בעלות מבנה כימי הכולל מערכת טבעת מחומשת המורכבת מארבעה אטומי פחמן ואטום חמצן אחד. השם נובע מהדמיון שלו לפוראן, אך לטבעת הפורנוז אין קשרים כפולים . טבעת הפורנוז היא המי-אצטל טבעתי של אלדופנטוז או המי-קטל טבעתי של קטוהקסוז . טבעת הפורנוז מורכבת מארבעה אטומי פחמן ואטום חמצן אחד כאשר הפחמן האנומרי מימין לחמצן. הפחמן הכירלי בעל המספרי הגבוה ביותר (בדרך כלל משמאל לחמצן בהטל Haworth ) קובע אם למבנה יש צורת L או D. בפורנוז מסוג L, המתמיר שעל הפחמן הכיראלי בעל המספר הגבוה ביותר מופנה כלפי מטה, ובפורנוז מסוג D, המתמיר שעל הפחמן הכיראלי בעל המספר הגבוה ביותר פונה כלפי מעלה. כיוון קבוצת ההידרוקסי האנומרי יחסית למישור הטבעת של הפורנוז קובע האם למולקולה תהיה תצורת אלפא או בטא. בתצורת אלפא של D-פורנוז ההידרוקסי מכוון כלפי מטה, ובביתא ההידרוקסי מכוון כלפי מעלה. ב-L-פורנוז זה הפוך. הפחמן האנומרי עובר מוטרוטציה בתמיסה, והתוצאה היא תערובת שיווי משקל של התצורות α ו-β. מדיה וקבצים בנושא פוראנוז בוויקישיתוף Reginald, Garrett; Grisham, Charles M. (2005). Biochemistry (3rd ed.). Cengage Learning. ISBN 0-534-49033-6. Chris Schaller, Pyranose and Furanose Forms, Libertext chemistry
חורבת קלפה

חורבת קלפה היא שרידיו של יישוב יהודי מתקופת בית שני ומרד בר כוכבא. החורבה משתרעת על שטח של כ-8 דונם, בגובה של 780 מ' מעל פני הים, בצפון הרי חברון, על ראש גבעה במרכז רכס צר ותלול, כ-2 ק"מ דרום-מזרחית לכפר צוריף וכקילומטר צפונית-מערבית לחורבת ג'דור. האתר נסקר לראשונה בשנת 2013 על ידי הארכאולוג דביר רביב. הגאולוגיה של האתר מורכבת מסלעי דולומיט וחוואר בתצורת שורק, מה שהקל על התושבים לחצוב את פני השטח וליצור קומפלקסים תת-קרקעיים רבים. האתר שנחשף לשוד בלתי חוקי על ידי תושבים סמוכים, מכיל שרידי מבנים, בורות מים, מערות, מחצבות, מתקנים חקלאיים, מקווה ומערכת מסתור. בערימות האדמה שהשאירו השודדים נמצאו שברי חרס רבים המתוארכים לתקופת בית שני, המרד הגדול ומרד בר כוכבא. הממצאים העיקריים המסייעים לזהות את האופי היהודי של היישוב, היו קערת גיר רכה מעוגלת שהיא ממצא אופייני לתרבות החומרית היהודית מהתקופה המאוחרת של בית שני ועד מרד בר כוכבא. מקווה הטהרה בחלק המערבי של האתר, בין שרידי הבתים. מקווה קטן יותר התגלה והוא כולל מסדרון באורך 1.8 מטר ורוחב 1.0 מטר, המסתיים בשבע מדרגות המובילות לחדר טבילה קטן בצורת אליפסה (1.8 מטר X 2.2 מטר, גובה ממוצע 1.5 מטר), קירותיו מצופים בטיח אפור אופייני לתקופה הרומית המוקדמת. מקווה זה מצטרף למספר מקוואות טקסיים נוספים שתועדו בעבר בסדרת אתרים בהרי חברון הצפוניים. מערכת המסתור הגדולה ממוקם בחלק הדרומי של האתר ויש לה ארבעה כניסות: שתי פתחים אנכיים בצורת עיגול, ושתי כניסות אופקיות שנראות כמו כניסות למערות. קירות ואבני בניין המונחים ליד הפתחים מעידים כי ארבעת הפתחים נחצבו מתחת וביחס למבנים עתיקים. מערכת המסתור מורכבת מסדרת חללים ומעברים היוצרים מנהרות צרות באורך כולל של 70 מטר. מתחם המסתור מכיל מגוון אלמנטים אופייניים למערכות מסתור מהתקופה הרומית. השרידים שהתגלו מצביעים על אתר כפרי יהודי נרחב מתקופת בית שני ועד מרד בר-כוכבא. הממצאים באתר זה כמו בסדרה של אתרים, אופייניים להרי חברון הצפוניים, מצביעים על יישוב יהודי באזור, שלפי מקורות היסטוריים השתייך למחוז הרודיון. מחוז שהיה בלב האזור היהודי המורד במהלך מרד בר-כוכבא. הוא כלל אתרים כגון: ביתר, הרודיון, קריית ארבע, תקוע, כוסיבה, עיר נחש, ובית אל. בשנת 135 לספירה דוכא מרד בר כוכבא באכזריות על ידי הרומאים, מה שהוביל להרס היישוב היהודי בהרי חברון הצפוניים, שממנו התאושש רק בעת החדשה. Raviv, Dvir (2016). "Khirbet Kelafa – A Jewish settlement from the Second Temple period and the Bar-Kokhba Revolt in the Northern Hebron Mountains". IN THE HIGHLAND’S DEPTH. 6: 51–66. Raviv, Dvir (2016). "IN THE HIGHLAND'S DEPTH". Ariel University. "Volume 122 Year 2010 Umm el-'Amad (West)". www.hadashot-esi.org.il. נבדק ב-2024-05-22. Zissu, Boaz (2001). "Rural Settlement in the Judaean Hills and Foothills from the Late Second Temple Period to the Bar Kokhba Revolt".
פתוח

פתוח היא תוכנית ראיונות דוקו רגשית-נשית ישראלית, המשודרת בערוץ הידברות (ערוץ 97), בהגשת אפרת ברזל, יוצרת הסדרה, העוסקת בהתמודדויות אישיות של נשים מהמגזר החרדי והדתי בישראל. בכל פרק מארחת ברזל אשה המספרת על התמודדות אישית בחייה. השיחה מתמקדת בחוויות הרגשיות שסובבות את ההתמודדות עם הבעיה הרפואית, הנפשית או המשפחתית של המרואיינת. הפגישות מצולמות, ככלל, בשוט אחד וללא חיתוכים; הן מתקיימות בקליניקה ומדמות פגישה עם יועצת רגשית. לרוב משתתפת בשיחה, לצד ברזל והאורחת המספרת על חוויותיה, גם אשת מקצוע מהתחום הרלוונטי. התוכנית משודרת בערוץ הידברות (yes, HOT, פרטנר tv, סלקום tv), ערוץ צופיה, אתר הידברות ובדף הפייסבוק וערוץ היוטיוב של הידברות. בין הנושאים שנדונו בפרקי הסדרה: מערכות יחסים רעילות, נרקיסיזם במשפחה, חברות הרסנית, פגיעות מיניות, שידוכים לחרדים, רווקות מאוחרת, חרם חברתי, טראומות מתמשכות, אובססיות מחשבתיות, יחסי אמהות ובנות, יחסי חמיות וכלות, דיכאונות, דיכאון אחרי לידה, לידות שקטות, גירושין, ניכור הורי, פרק ב', הפרעה דו-קוטבית, תסמונת טורט, הפרעת אישיות גבולית, ביטחון עצמי מחוק, התעללות רגשית של הורים בילדים, אוטיזם, הפרעות אכילה, אנדומטריוזיס, התמכרויות וחרדות. "פתוח" עם אפרת ברזל מדברת על הנושאים האישיים ועושה מהפכה, כתבה בערוץ 12 "פתוח" עם אפרת ברזל - חוזרת הערב בעונה שנייה, בחדרי חרדים פתוח עם אפרת ברזל, באתר ערוץ הידברות פתוח עם אפרת ברזל על מוגנות ילדים, סרטון באתר יוטיוב
ההסכת שאין לומר את שמו

"ההסכת שאין לומר את שמו" הוא הסכת שהופק במסגרת כאן הסכתים, במסגרתו קראו שיר ראובן ודור סער-מן את שבעת ספרי הארי פוטר. במסגרת הפודקאסט, שודרו במשך שנתיים וחצי (החל ממאי 2020 ועד נובמבר 2022) 88 פרקים, ובעקבות מתקפת הפתע על ישראל ותחילת מלחמת חרבות ברזל, שודרו 4 פרקים נוספים (במהלך נובמבר 2023). הפרקים עלו לאוויר אחת לשבוע, כאשר בכל פרק נסקרו מספר פרקים, לפי סדר כרונולוגי, של הספר בו עסקה אותה עונה. ראובן וסער-מן ניתחו כל פרק ורעיון בסדרה בניתוחים פסיכולוגיים, תרבותיים, אקטואליים ועוד. מוטיב חוזר בניתוחים של ראובן היה עיסוק בטיפול, ואילו סער-מן התמקד בין היתר בניתוח בראי ההיסטוריה (כך בין היתר, נושא השואה ומלחמת העולם השנייה וכן עיסוק בנאציזם עצמו, היווה מוטיב שחזר פעמים רבות בהסכת). בסיום כל עונה, אירחו שיר ודור אורח, איתו שוחחו על הסדרה כולה. בנוסף, בסיום העונה השביעית שודרו מספר פרקי ספיישל: ספיישל סרטים, ספיישל דמויות אהובות, ספיישל הרגעים האהובים וספיישל תמות ורעיונות אהובים. בפרק סיום הסדרה כולה התארחה מתרגמת ספרי הארי פוטר לעברית, גילי בר הלל. את ההסכת ליוותה קבוצת פייסבוק בשם "הקבוצה שאין לומר את שמה" ובה כ-16 אלף חברים וחברות. בשנת 2020 זכה הפודקאסט במקום הראשון בקטגוריית התרבות במצעד הפודקאסטים של עיתון מעריב, ובשנת 2022 זכה ההסכת במקום השני בקטגוריית התרבות בתחרות פודקאסט השנה של אתר גיקטיים. במהלך שנת 2024, פתחו ראובן וסער-מן בפרויקט בשיתוף סינמטק תל אביב, סינמטק ירושלים, וסינמטק חיפה - במסגרתו מוקרנים לאורך השנה סרטי הארי פוטר לפי הסדר, כאשר לפני הקרנת כל סרט, ראובן וסער מן מרצים הרצאה בת כ־45 דקות על אותו הספר, ומביאים נקודות שלא עלו במהלך ההסכת עצמו. ההסכת שאין לומר את שמו באתר "כאן" "ההסכת שאין לומר את שמו", באתר אפל פודקאסטים "ההסכת שאין לומר את שמו", באתר pod.link (באנגלית) "ההסכת שאין לומר את שמו", באתר Spotify "ההסכת שאין לומר את שמו", באתר Pocket Casts "ההסכת שאין לומר את שמו", פיד RSS צוף ישראלי, ‏אתם קבעתם: הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2020 – תוצאות המצעד, באתר מעריב אונליין, 1 בינואר 2021 אתם בחרתם: אלו הפודקאסטים הטובים ביותר לשנת 2022, באתר גיקטיים, ‏03/01/23
צבי פוטרסמן

צבי פוטרסמן (10 באפריל 1906 – 20 בנובמבר 1986) היה מנהל בתחום התשתיות של העיר פתח תקווה ופעיל בארגון ההגנה. פוטרסמן נולד בשנת 1906 בעיר לודז' שבפולין. בשנת 1924 עלה לישראל לבדו, מטעמים חלוציים-ציוניים, בהשאירו את כל משפחתו (הוריו ושבעת אחיו ואחיותיו) בפולין. בשנת 1929 נישא לשרה מבית גולדמן, אשר עלתה מגרמניה בשנת 1925. פוטרסמן דאג לשמור על קשר עם משפחתו שנשארה בפולין, ואף נסע בשנת 1938 לביקור בפולין, על מנת לשכנע את בני משפחתו לעלות לארץ. שכנועיו לא צלחו, ושנה מאוחר יותר פרצה מלחמת העולם השנייה וכל בני משפחתו הקרובה נספו בשואה. בשנותיו הראשונות בארץ עסק בסלילת כבישים בתל אביב, ולאחר מכן עבד בשירות הדואר של המנדט הבריטי בארץ ישראל (Palestine Post Telegraph and Telephone), כאחראי על אזור פתח תקווה. במסגרת עיסוקו זה, עסק בהקמת ובתחזוקת תשתית הטלפונים המקומית והאזורית. בשנים 1936–1948 היה פעיל בשורות "ההגנה", כקצין קשר. כמו כן, עסק בהעברת מידע וציוד מהבריטים לאנשי ההגנה. בשנת 1948, עם סיומו של המנדט הבריטי בארץ ישראל והקמת המדינה, המשיך פוטרסמן את עיסוקו בתחום הטלפונים, כמנהל אזור פתח תקווה ב"דואר הנדסה" - מחלקת הטלפונים של משרד הדואר. כמו כן, המשיך לסייע לכוחות הביטחון, בין היתר בהקמת תשתית הטלפונים של גדוד 145 ובהדרכה. פוטרסמן פרש לגמלאות ממשרד הדואר (שהפך לימים ל"משרד התקשורת") בשנת 1971. צבי פוטרסמן נפטר ב-20 בנובמבר 1986 בישראל. הותיר אחריו שלוש בנות. בשנת 2006 החליטה עיריית פתח תקווה לקרוא רחוב על שמו בפתח תקווה. בחודש מאי 2024 אשררה העירייה את ההחלטה, ובתאריך 14 באוגוסט 2024 נחנך משעול צבי פוטרסמן בשכונת נווה עוז בעיר. מידע אודות צבי פוטרסמן מאתר ארגון יוצאי לודז' בישראל אסופת תמונות ומסמכים היסטוריים של צבי פוטרסמן "שנותיהם היפות" – זכרונות, תעודות, צילומים של חברי ארגון ההגנה בפתח תקווה והסביבה, חלק ב' – ספר ד' (עמ' 269) "דואר" – ירחון לענייני דואר, טלגרף, טלפון ורדיו, נובמבר-דצמבר 1954 (עמ' 31) תעודת הזהות המנדטורית של צבי פוטרסמן פרטים על תאריך ומקום קבורתו של צבי פוטרסמן באתר Gravez פרוטוקול ישיבת המועצה מ-2006, הכולל את אישור המלצות ועדת השמות וההנצחה להנציח את צבי פוטרסמן (עמ' 6) פרוטוקול ישיבת המועצה מ-2024 המאשררת את קריאת הרחוב על שם צבי פוטרסמן (עמ' 21) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צבי פוטרסמן".