laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בלון לחיזוי מזג אוויר

בלון מזג אוויר הוא בלון שמיועד לעלות לגבהים, אשר נושא כלים למעלה כדי לשלוח מידע על הלחץ האטמוספירי, הטמפרטורה, הלחות, ומהירות הרוח, באמצעות מכשיר מדידה שנקרא רדיוסונדה. כדי לקבל נתוני רוחות, הם יכולים להיות במעקב על ידי מכ"ם, או מערכות ניווט (כגון לוויין מבוסס מערכת מיקום גלובלית, GPS). חלק מהבלונים ממריאים בקצב קבוע ומשדרים את הנתונים בכל הגבהים. יש בלון ייעודי שנקרא טרנסונדה שתוכנן כך שיישאר בגובה קבוע למשך זמן רב וישדר משם נתונים. אחד האנשים הראשונים להשתמש בבלוני מזג האוויר היה ליאון טסיירנק דה בורט, מטאורולוג צרפתי. בשנת 1896 הוא שחרר מאות בלוני מזג אוויר ממצפה הכוכבים בטראפס, צרפת. ניסויים אלה הובילו את הגילוי של טרופופאוזה והסטרטוספרה. ב-1958 החלו להשתמש בטרנסונדות, על מנת לזהות אזורים של פסולת גרעינית. הבלון עשוי בדרך כלל מלטקס שהוא חומר מאוד גמיש. והוא אחראי על העלייה לגובה. מתחתיו, תלויה על חוט, נמצאת רדיוסונדה המבצעת את המדידות ושידור הנתונים חזרה לתחנה. רדיוסונדות יכולות לשמש למדידה של פרמטרים ספציפיים, כגון קביעת ריכוז האוזון. הבלון בדרך כלל מלא במימן בשל עלות נמוכה יותר, אף על פי שהליום יכול לשמש גם כן. הקצב והמרחק של הבלון, תלויים בכמות הגז שהוכנס לתוכו. בלוני מזג אוויר עשויים להגיע לגבהים של 40 קילומטרים (25 מייל) או יותר. מעבר לכך השינויים בלחץ האוויר גורמים לכך שהבלון יתרחב מעבר ליכולתו, ויקרע. כשזה קורה הציוד הקשור לבלון אובד. אם רוצים למדוד פרמטרים בגובה אליו הבלון לא יכול להגיע, משתמשים ברקטות, או בלוויינים. בלוני מזג אוויר משוחררים בכל רחבי העולם, על מנת לאבחן את מצב הנוכחי. תוך כדי שימוש בכלים מחשוביים אפשר לנסות ולקבוע את מזג האוויר. כ-800 מיקומים ברחבי העולם משחררים בלונים פעמיים ביום, בחצות ובצהריים (שעון UTC). לפעמים מבוצעות בדיקות ביניים בעיקר במצבים בהם התנאים משתנים מאוד מהר ויש צורך בנתונים נוספים. במכון המטאורולוגי בבית דגן בישראל, משחררים שני בלונים מסוג רדיוסונדה (בחצות ובצהריים) וגם שני בלונים נוספים על מנת לבדוק את מהירות הרוח בשעות 06:00 ו־18:00 (שעון UTC). לפעמים משתמשים בבלונים גם לצרכים מיוחדים כמו לצורכי מחקר תעופה, איתור זיהום אוויר, או צילום. בשנים האחרונות בלוני מזג אוויר היו בשימוש גם עבור פיזור אפר אנושי על ידי חברות שונות. מדיה וקבצים בנושא בלון לחיזוי מזג אוויר בוויקישיתוף בלון חיזוי מזג אוויר (רדיוסונדה), באתר Weather2day על בלון לחיזוי מזג אוויר. אוחזר ב-12 באפריל 2017 Weather Balloon." World of Earth Science. Retrieved April 12, 2017 from Encyclopedia.com המכון המטרולוגי, תצפיות ברום, באתר המכון המטרולוגי בבית דגן ישראל
חיל האוויר העשרים של ארצות הברית

חיל האוויר העשרים של ארצות הברית (באנגלית: Twentieth Air Force) הוא כוח הטילים הבליסטיים הבין-יבשתיים של פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית. חיל האוויר העשרים הוקם ב-4 באפריל 1944. מטוסי בואינג B-29 סופרפורטרס של היחידה הפציצו את יפן במהלך מלחמת העולם השנייה והשתתפו בהטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי. החיל היה פעיל גם במלחמת קוריאה. במרץ 1955 הושבת החיל. ב-1 בספטמבר 1991 הוקם מחדש כחלק מפיקוד האוויר האסטרטגי והוטלה עליו האחריות לכל התפעול של הטילים הבליסטים הבין יבשתיים. בעקבות סיום המלחמה הקרה צומצם כוח הטילים, פורקו שלוש כנפות מתוך השש שהיו פעילות, ומספר הטילים בכוננות צומצם במחצית. לאחר פירוק פיקוד האוויר האסטרטגי ביוני 1992, עבר חיל האוויר העשרים לפיקוד הקרב של חיל האוויר. בדצמבר 2009 עבר החיל לאחריות פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית. באוקטובר 2015 צורפה לחיל כנף בסיס האוויר 377. חיל האוויר ה-20 וכוח המשימה 214 אחראים ל-450 טילים מדגם מיניטמן III. בחיל משרתים כ-10,600 חיילים, פקידי ממשלה וקבלנים חיצוניים. כנף הטילים 90 בבסיס פרנסיס אי. וורן שבוויומינג כנף הטילים 91 בבסיס מינוט שבדקוטה הצפונית כנף הטילים 341 שבבסיס מלמסטרום במונטנה כנף בסיס חיל האוויר 377 שבסיס קירטלנד בניו מקסיקו להק המסוקים 582 בבסיס פרנסיס אי. וורן שבוויומינג טייסת אימוני הקרקע 620 בבסיס קמפ גיורנסי בוויומינג טייסת המבצעים האסטרטגיים 625 בבסיס אופיוט בנברסקה אתר האינטרנט הרשמי של חיל האוויר העשרים של ארצות הברית (באנגלית)
חיל האוויר ה-24 של ארצות הברית

חיל האוויר ה-24 של ארצות הברית (באנגלית: Twenty-Fourth Air Force) שימש פיקוד הסייבר של חיל האוויר של ארצות הברית (בקיצור: AFCYBER). הפיקוד פעל תחת פיקוד החלל של חיל האוויר ומשרת את פיקוד הסייבר של ארצות הברית. באוקטובר 2019 מוזג הפיקוד לתוך חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית. בדצמבר 2005 פרסמו מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית וראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית עדכון למשימת חיל האוויר בה נכלל לראשונה תחום הסייברספייס. המשימה על הקמת פיקוד סייבר הוטלה על חיל האוויר השמיני של ארצות הברית מתוך כוונה שיחל בפעילותו ב-2008. הפעלת הפיקוד הושהתה לאחר התפטרותם של מזכיר חיל האוויר וראש המטה במהלך 2008, וארגונו נבחן מחדש. ב-2009 הוחלט על הקמת חיל נפרד: חיל האוויר ה-24 שישמש כפיקוד הסייבר ובסיסו נבחר להיות לקלנד שבטקסס. מחיל האוויר השמיני הועברו היחידות הקשורות לתחום. ב-18 באוגוסט אותה שנה נחנך החיל החדש וב-1 באוקטובר 2010 הוכרז כמבצעי באופן מלא. בספטמבר 2019 הוחלט על מיזוג יכולות מחיל האוויר ה-24 עם חיל האוויר ה-25 ליצירת חיל האוויר ה-16 של ארצות הברית שיספק יכולות לוחמת מידע לפיקוד הקרביים. המיזוג יצא לפועל באוקטובר 2019. חיל האוויר ה-24 הורכב ממרכז מבצעים ושתי כנפות הממוקמים בבסיס המשותף סן אנטוניו-לקלנד שבטקסס ולהק תקשורת קרבית הממוקם בבסיס חיל האוויר רובינס בג'ורג'יה. בחיל משרתים כ-5,400 איש מתוכם כ-3,500 חיילים, 800 אזרחים ו-900 עובדי קבלן. בנוסף שויכו אליו עוד כ-11,000 אנשי כוחות מילואים. מרכז המבצעים 624 כנף הסייברספייס 67 - אחראית לאספקת יכולות לוחמת רשת לחיל האוויר, כוחות משותפים והפיקודים הקרבים המאוחדים. כמו כן אחראית להגנת סייבר לחיל האוויר וכוחות משותפים כנף הסייברספייס 688 - אחראית למבצעי לוחמת מידע להק התקשורת הקרבית 5 - תפקיד הלהק לאמן, להכשיר ולשלוח שירותי מידע, הנדסה, בקרה אווירית ושירותי מזג אוויר עבור נשיא ארצות הברית, מזכיר ההגנה של ארצות הברית, הפיקודים הקרבים המאוחדים וכוחות תקשורת קרביים. מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר ה-24 של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר חיל האוויר ה-24
נתן פרג'ון

הרב נתן חוויטה ( - 'לוויתן') פרג'ון (1910, ג'רבה - כ"ב באדר א' ה'תשי"ט, 29 במרץ 1959, אשקלון) היה רבה הראשי הספרדי הראשון של העיר אשקלון. כיהן גם כרב העיר ביזרטה (בנסרט) שבתוניסיה. נולד בעיר ג'רבה שבתוניסיה בשנת 1910, לרב דוד ולימימה. נצר למשפחת רבנים. היו לו ארבעה אחים - מסעודה, ציון, שרה ומקיקס. למד תורה בישיבת "עץ חיים", ונסמך לרבנות על ידי אב בית דין המקומי, הרב מכלוף עידאן. נישא לנוארה, בת העיר גאבס, וכבר בגיל 19 כיהן כרב העיר ביזרטה, ושם נולדו לבני הזוג שבעת ילדיהם - מרים, ישראל, ג'ולי, מרסל, רשל, דוד ושמעון. בביזרטה הקים "כותב" - "חדר" בו למדו הילדים תורה בעברית לאחר הלימודים בבית הספר. בשנת ה'תש"ט (1949), לאחר הקמת מדינת ישראל, עלה עם משפחתו לארץ ישראל, מטעמי ציונות, אהבת הארץ והחשש מאנטישמיות. המשפחה יצאה לדרכה במסווה של טיול לחוץ לארץ, כיון שהשלטון אסר אז עליית יהודים לישראל, והותירה את כל נכסיה מאחור. הם הגיעו למחנה מעבר בעיר מרסיי שבצרפת ושהו בו כחודשיים, ומשם הפליגו לישראל. בישראל הם נשלחו להתגורר במעברת באר יעקב, שם חלקו אוהל עם משפחה שעלתה מרומניה, במעברה שימש הרב פרג'ון בהתנדבות כמוהל בבריתות, שוחט ובודק, בעל קורא וחזן. בשנת 1955, מונה לכהן כרב הראשי הספרדי של אשקלון לצד הרב האשכנזי משה דב וולנר. בפעילותו עסק גם בסיוע לנזקקים, בהשכנת שלום בית, וגישור בסכסוכי משפחות ושכנים בדרכי נועם. דרשותיו משכו גם בני נוער רבים. כן ייסד התכנסות ללימוד תורה במועד קבוע ב"עזתה" (לימים נתיבות), על ידי רבנים ותלמידי חכמים מכל האזור. הרב פרג'ון כיהן בתפקידו שנים בודדות, ואז לקה בשפעת שהתפתחה לדלקת ריאות, ממנה נפטר בדמי ימיו באדר א' ה'תשי"ט (1959). הוא נקבר בבית הקברות הישן שבאשקלון. רחוב "הרב פרג'ון" באשקלון נקרא על שמו. על שמו נקרא בית הכנסת "סוכת הלוויתן" באשקלון. על שמו נקרא הרב נתן בוקובזה אתר הלוויתן, המוקדש לרב פרג'ון "חוויטה" בערבית תוניסאית פירושו "דג קטן", הרב פרג'ון כונה "לוויתן" הרחוב, באתר גוגל מפות חזית בית הכנסת, באתר גוגל מפות יהודה אדרי, 'עמוד החסד', (מוסדות מאורות נתן, נתיבות, מרץ 2013), עמ' 26-27 (ראה שם אודות הרב פרג'ון).
פאקו דה לוסנה

פָּאקוֹ דה לוּסֶנָה (בספרדית: Paco de Lucena;‏ 1859 – 1898) היה גיטריסט ספרדי, אחד מנגני הפלמנקו הנודעים בשלהי המאה ה-19. פאקו דה לוסנה, ששמו המקורי היה פרנסיסקו דיאס פרננדס, נולד בלוסנה, אנדלוסיה. נגינתו השפיעה על מספר רב של נגני גיטרה, הן בתחום המוזיקה הקלאסית והן הפלמנקו, שהופיעו בראשית המאה ה-20, עם התחדשות העניין בגיטרה. פאקו דה לוסנה מת כשאנדרס סגוביה היה בן חמש. הגיטרה הראשונה שעליה החל סגוביה לנגן, שנה לאחר מכן, הייתה שייכת בעבר ללוסנה. בין 27 ל-31 במאי 2009, נחגג יום השנה ה-150 להולדת לוסנה בקונצרט פלמנקו בטירת לוסנה. מדיה וקבצים בנושא פאקו דה לוסנה בוויקישיתוף http://www.bach-cantatas.com/Bio/Segovia-Andres.htm ביוגרפיה של סגוביה באתר .bach-cantatas.com http://www.elartedevivirelflamenco.com/guitarristas24.html פאקו דה לוסנה, El Arte de Vivir el Flamenco
ג'ניס ליפסון

ג'ניס "ג'ני" ליפסון-סטיוארט (באנגלית: Janice "Jenny" Lifson-Stuart, ‏ (7 באוקטובר 1918 - 1 בספטמבר 2010) הייתה שחיינית וקופצת למים אמריקאית-יהודייה בעבר. אלופת המכביה השנייה (1935) בעלת 4 מדליות, מהן 3 זהב. ליפסון גדלה באליזבת, ניו ג'רזי. במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכתה ליפסון ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בקפיצה למים במקפצה של 3 מטר בתוצאה של 88.9 נקודות, לפני מודרן מאוסטריה (62.3 נקודות), במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 1:14.4 דקות, לפני פריצי לוי (1:16.2 דקות) וגרצה גוטליב (1:21.6 דקות), שתיהן מאוסטריה ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:30.2 דקות, לפני לוסי גולדנר ואלישבע שמידט, שתיהן מאוסטריה. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי אחרי פריצי לוי (6:17 דקות). באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1936 זכתה ליפסון במדליית ארד בקפיצה למים ממקפצה של 3 מטר. בשל היותה יהודייה החליטה ליפסון בשנת 1936 להחרים את אולימפיאדת ברלין (1936) במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר והתעמולה הנאצית נגד היהודים ובכך תמכה בצעדה ובמאבק של המאמנת שלה שרלוט אפשטיין. בשנת 1937 זכתה ליפסון בפעם החמישית ברציפות באליפות ניו יורק בקפיצה למים ממקפצה של 3 מטר. Slants on Sports, Jewish Telegraphic Agency, January 2, 1935 (באנגלית) טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 בתפוצות - בסימן ה"מכביה", דואר היום, 1 במרץ 1935 התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935 המכביה נפתחה, דואר היום, 5 באפריל 1935 הישגי המכביה השנייה (סכום שלישי), דואר היום, 17 במאי 1935 The Jewish Criterion, Parade of Jewish Champions. In the World of Sports, September, 1936 Epstein, Charlotte (1884-1938) Mazel Tough
אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית

אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית: United States Air Force Academy) היא אקדמיה צבאית המכשירה את צוערי חיל האוויר של ארצות הברית. האקדמיה ממוקמת במדינת קולורדו צפונית לקולורדו ספרינגס. היא אחת מתשע עשרה האקדמיות הפדרליות של ארצות הברית ואחת מחמש אקדמיות השירות בארצות הברית. האקדמיה משלבת לימודים אקדמיים במשך ארבע שנים ואימונים צבאיים, בוגרי האקדמיה מקבלים תואר ראשון במדעים ומגויסים לחיל האוויר בדרגת סגן משנה. כל הלימודים הם על בסיס מלגה מלאה כנגד התחייבות לשירות פעיל ובמילואים בחיל האוויר. אקדמיית חיל האוויר נוסדה באפריל 1954. ביולי 1955 הושבע המחזור הראשון שכלל 306 צוערים, תחילה באתר זמני בבסיס חיל האוויר לאורי בדנוור, ובאוגוסט 1958 עברו הלימודים לאתר הקבוע בסמוך לקולורדו ספרינגס. ביוני 1976 התקבלו לראשונה נשים ללימודים. במסגרת חגיגות היובל להקמת האקדמיה הנפיקה המדינה בול לכבוד המוסד וכן הכריזה על האקדמיה כאתר מורשת לאומית. מדיה וקבצים בנושא אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית) אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, ברשת החברתית פייסבוק אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, ברשת החברתית אינסטגרם אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
היימן שטיינטל

היימן שטיינטל (לעיתים: הרמן; בשמו היהודי: חיים; 16 במאי 1823 – 14 במרץ 1899) היה פילולוג ופילוסוף יהודי-גרמני ואחד מאבות הפסיכולוגיה של העמים (אנ'). למד פילולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת ברלין והושפע בעיקר מווילהלם פון הומבולדט ועבודתו בתחום הבלשנות. ייסד יחד עם גיסו מוריץ לצרוס את "כתב העת לפסיכולוגיה של הגזע ובלשנות" (בגרמנית: Zeitschrift für Völkerpsychologie und Sprachwissenschaft) ומ-1883 היה ממנהלי הדויטשה-יזראליטישר גמיינדהבונד (גר') ‏(DIGB), ארגון הגג הארצי הראשון של קהילות יהודיות בגרמניה. שטיינטל נמנה עם סגל בית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין והרצה על פילוסופיה יהודית ומקרא. הוא נפטר ב-14 במרץ 1899 ונקבר בבית הקברות היהודי בווייסנזה, ברלין. חלק מזערי מכתביו תורגם לעברית. ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית. שמע ישראל: חיים שטינטל, מבחר מאמריו על היהודים והיהדות. מגרמנית: א"ז רבינוביץ, תל אביב: דפוס אחדות, תרצ"ג, 1933 (חוברת בת 40 עמודים בלבד) מדיה וקבצים בנושא היימן שטיינטל בוויקישיתוף איזידור זינגר, ‏"שטיינטל, הרמן, היימן", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) חיים שטינטל (1823-1899), דף שער בספרייה הלאומית ארכיון היימן שטיינטל, בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שטיינטל

שטיינטל הוא שם משפחה אשכנזי ממקור גרמני(Steinthal). האם התכוונתם ל... היימן שטיינטל – פילולוג ופילוסוף יהודי-גרמני. אבי הפסיכולוגיה של הגזע טראוטה שטיינטל (Traute Steinthal; 1868–1906) - ציירת יהודיה גרמניה מקס שטיינטל (גר') – בנקאי יהודי-גרמני, מנכ"ל ויו"ר מועצת המנהלים של דויטשה בנק
פינוי כדור הארץ

פינוי כדור הארץ (באנגלית: Evacuate Earth) היא סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בשתי עונות בהפקת ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. הסדרה מציגה תרחישים היפותטיים בהם דרושה התערבות של טכנולוגיה ייחודית או לוגיסטיקה מיוחדת שיצילו את האנושות מהשמדה. הסדרה מציעה, אפוא, ניסוי מחשבתי תוך שימוש בדרמטיזציה של מקרים קיצוניים אך אפשריים בהיבטים סוציולוגיים מחד ומדעיים מאידך. הסדרה מוצגת באמצעות גרפיקה ממוחשבת לצד הסברים של מומחים בתחומים שונים הקשורים לנושא הפרק. כל פרק מתחיל בהסבר על הנושא והצגת הגורם האפשרי לתרחיש, לאחר מכך את סדר התפתחות המשבר ולבסוף את הפתרון המוצע. המשותף לכל הפתרונות המוצעים הוא ההבנה כי יהיה מדובר למעשה בהישרדות ולא בחיים שגרתיים כמו מלפני האסון. עונה זו כוללת סרט תיעודי אחד בו מאוימת האנושות מהתקרבות של כוכב נייטרונים אל עבר כדור הארץ. הסרט בוחן את האפשרות של פינוי האנשים מכדור הארץ, כאשר הממצאים המקדימים מתריעים 75 שנים טרם האסון על-מנת להיערך למסע בין-כוכבי למציאת כוכב לכת דמוי ארץ חדש המתאים להתיישבות. בסרט מוצע פתרון של ספינת חלל דמוית גליל באורך של 25 קילומטר בעלת הנעה של אנרגיה גרעינית וזו מבוססת על הרעיון שהוצע בפרויקט אוריון (אנ'). בתוך ספינת החלל נמצאים מספר קטן של אזרחי העולם (יחסית לכלל אוכלוסיית העולם) שנבחרים בקפידה כדי לבנות עתיד לאנושות בעת ההגעה לפרוקסימה קנטאורי b כעבור 88 שנים. בעונה זו מוצגים שישה תרחישים היפותטיים המאיימים על האנושות ובהם מוסברים הסיבות והפתרונות האפשריים. סיכוני אסון עולמיים אתר האינטרנט הרשמי של פינוי כדור הארץ "פינוי כדור הארץ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פינוי כדור הארץ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דניס הרמש

דניס ויקטורוביץ' הרמש (באוקראינית: Дени́с Ві́кторович Га́рмаш; נולד ב-19 באפריל 1990 בעיירה מלובויה שבמחוז לוהנסק) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות הקשר במטאליסט 1925 מהליגה האוקראינית הראשונה . בעבר שיחק בנבחרת אוקראינה. הרמש החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל דינמו קייב. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2007 קודם לקבוצה הבוגרת. הרמש שיחק תחילה במסגרת קבוצת המילואים של דינמו, אך להרכב הקבוע של הקבוצה שובץ רק כעבור 3 שנים בעונת 2010/2011. הרמש שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. בנובמבר 2007 שיחק את משחקו הראשון בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה. לאחר 6 משחרים במדי נבחרת הנערים עבר לנבחרת הנוער של אוקראינה. הרמש שיחק בנבחרת הנוער במשך שנתיים והיה לאחד מכוכבי הנבחרת (נכון להיום מחזיק הרמש בשיא של מספר ההופעות של נבחרת הנוער - 27 משחקים). ב-2009 השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל לנבחרות עד גיל 19 וזכה עמה במקום הראשון. במהלך האליפות הבקיע הרמש 3 שערים, אחד מהם במשחק הגמר מול נבחרת אנגליה (האוקראינים ניצחו את האנגלים בתוצאה 0:2 ). מנבחרת הנוער המשיך הרמש לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 16 משחקים, הבקיע 2 שערים. בשנת 2011 היה בסגל הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות. הרמש השתתף ב־2 מתוך 3 משחקי הנבחרת בטורניר. במשחק מול נבחרת ספרד הוא קיבל 2 כרטיסים צהובים והורחק מן המגרש. בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק הרמש מאז אוקטובר 2011. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול בולגריה. הרמש היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2012. הוא השתתף באחד מתוך שלושת משחקי הנבחרת בתחרות. ביורו 2016 זומן שוב לנבחרת. השתתף רק במשחק אחד בטורניר כשנכנס כמחליף במשחק מול נבחרת צפון אירלנד. מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 אליפות אוקראינה : 2014/2015, 2015/2016, 2020/2021 הגביע האוקראיני: 2013/2014, 2014/2015, 2019/2020, 2020/2021 דניס הרמש, באתר Transfermarkt דניס הרמש, באתר Soccerway דניס הרמש, באתר WorldFootball.net דניס הרמש, באתר National Football Teams דניס הרמש, באתר FootballDatabase.eu
סמואל קוקס

סמואל "סם" ד. קוקס (באנגלית: Samuel "Sam" D. Cox) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד חיל האוויר ה-18 של ארצות הברית. קוקס גדל בלוריס שבקרוליינה הדרומית. הוא בנם של אן וג'רי קוקס ולו אח אחד. אביו שירת כקצין בחיל האוויר. ב-1984 סיים לימודי תואר ראשון באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תובלה. שירת כטייס לוקהיד C-141 סטארליפטר בטייסת התובלה 41, במסגרת זו השתתף בהנחתת הכוחות האמריקאים במהלך הפלישה האמריקאית לפנמה ב-1989. שירת כעוזר מפקד כנף התובלה 537, ראש ענף C-141 וקצין תכנון בפיקוד התובלה של חיל האוויר והשתתף במלחמת המפרץ. שימש עוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר שימש עוזר קצין אג"ם בטייסת 17 וקצין מבצעים בטייסת התמיכה 457 השייכת לכנף מטוסי בואינג C-17 גלובמאסטר III. בשנים 1999–2001 פיקד על טייסת התובלה 14, המפעילה מטוסי C-17 מבסיס חיל האוויר צ'ארלסטון בקרוליינה הדרומית. לאחר מכן שימש סגן מפקד להק המבצעים 437. בשנים 2002–2004 שירת כסגן המזכיר הראשי בלשכת מזכיר ההגנה של ארצות הברית. במאי 2004 מונה לסגן מפקד כנף התובלה 437. במאי 2005 מונה למפקד כנף תובלה 436 המפעילה מטוסי C-17 ומטוסי C-5 גלקסי מבסיס חיל האוויר דובר שבדלאוור. במאי 2007 מונה לראש ענף במטה חיל האוויר. בשנים 2008–2010 שימש מפקד הצוערים באקדמיית חיל האוויר. ביולי 2010 מונה למפקד מרכז מבצעי האוויר והחלל 618 בחיל האוויר ה-18 של ארצות הברית. באוגוסט 2011 מונה לראש ענף אסטרטגיה, מדיניות, תכנון ולוגיסטיקה בפיקוד התובלה של ארצות הברית. ביוני 2012 מונה לקצין אג"ם בפיקוד. בדצמבר 2013 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף כוח האדם של במטה חיל האוויר. באוקטובר 2015 מונה למפקד חיל האוויר ה-18 של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד יוני 2017. במהלך שירותו צבר מעל 4,600 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג C-17‏, C-5 גלקסי, לוקהיד C-141 סטארליפטר. קוקס בעל תואר שני בפיתוח משאבי אנוש מאוניברסיטת ובסטר בסנט לואיס, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר ובעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. הוא נשוי לתמי ואב לבן ובת. מדיה וקבצים בנושא סמואל קוקס בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית Lt. Gen. Cox awarded third star, ‏myhorrynews.com, ‏16 בדצמבר 2013 Exchange Welcomes Lt. Gen. Samuel D. Cox as Chairman of the Board, אתר צבא ארצות הברית, 3 בדצמבר 2013
לבנים

האם התכוונתם ל... לבנה – חומר גלם המשמש בבנייה האדם הלבן – מושג סיווג גזעי של בני אדם ליבנים – יישוב קהילתי בגליל הצבא הלבן – הכוחות שנלחמו בבולשביקים במלחמת האזרחים ברוסיה לבנים – פריטי לבוש הנלבשים ישירות על הגוף, ובהם תחתונים, גופייה וחזייה
מרקוס קול

מרקוס טוליו קול טסייו (בספרדית Marco Tulio Coll Tesillo)‏ (23 באוגוסט 1935 – 6 ביוני 2017) היה כדורגלן קולומביאני ששיחק עם נבחרתו בטורניר גביע העולם 1962 שנערך בצ'ילה וזכור כשחקן היחידי עד היום שכבש שער אולימפי בהיסטוריה של הטורניר. מרקוס קול נולד ב-23 באוגוסט 1935 בברנקייה שבקולומביה לזוג אליאס קול ואמלינה טסייו. אביו היה שופט הכדורגל הראשון שניהל משחק רשמי בליגת העל הקולומביאנית שהוקמה ב-1948 והיה לשופט הקולומביאני הראשון שקיבל את תג השיפוט הבינלאומי של פיפ"א. מרקוס שיחק במספר קבוצות בארצו, כאשר את משחק הבכורה ערך ב-1952 במדי ספורטינג ברנקייה ואת הקריירה סיים ב-1971 במדי הקבוצה הבכירה של העיר, ג'וניור ברנקייה. את התואר הקבוצתי היחיד בקריירה שלו השיג במדי אינדפנדיינטה מדיין, כשזכה עימה באליפות בשנת 1955. כמו כן שיחק בשתי קבוצות מחוץ למולדתו: בשנת 1956 בפלטנסה מארגנטינה ובשנים 1964-1965 בדפורטיבו אירפואטו ממקסיקו. ב-6 ביוני 2017, נפטר בביתו שבברנקייה בגיל 81 לאחר מחלה. מרקוס קול שיחק במדי נבחרת קולומביה במשך שש שנים, שבמהלכן הספיק לשחק 11 משחקים ולכבוש חמישה שערים. הזכור ביותר מביניהם היה השער שכבש לרשתו של השוער הסובייטי, לב יאשין במסגרת משחקי מונדיאל 1962 בצ'ילה. בפיגור של 1-4 מול ברית המועצות, בעט קול בעיטת קרן שסובבה את הכדור היישר לתוך שערו של יאשין. שער ישירות מבעיטת קרן נקרא גם "שער אולימפי" וקול הוא השחקן היחיד עד היום שעשה זאת במסגרת משחקי גביע העולם. המשחק עצמו הסתיים בתיקו 4-4, התוצאה המפתיעה בטורניר, שכן ברית המועצות נחשבה אז למעצמת כדורגל בעוד שקולומביה ערכה את הופעת הבכורה שלה במונדיאל והודחה בשלב הבתים לאחר הפסדים מול יוגוסלביה ואורוגוואי. אינדפנדיינטה מדיין אליפות קולומביה (1) – 1955 מרקוס קול, באתר Transfermarkt מרקוס קול, באתר WorldFootball.net מרקוס קול, באתר National Football Teams מרקוס קול, באתר FootballDatabase.eu ראיון באתר El Espectador (בספרדית) ביוגרפיה (בספרדית) "כבשתי שער נגד לב יאשין", סרטון באתר יוטיוב El Espectador, 22.4.14, Manuel Serrano La historia del 4-4 ante URSS y el gol olímpico de Marcos Coll Vavel, Cristian Pinto, Historia de Colombia en los Mundiales: Chile 1962
בן-אזן

בן-אזן (בתעתיק לאנגלית: "Ben-Azen") היה פקיד ממוצא כנעני או מזרח תיכוני ששירת בחצרות הפרעונים רעמסס השני ובנו מרנפתח, תפקידו הרשמי של בן-אזן היה "נושא הגביע" - כלומר: האדם שמגיש לפרעה את ספל השתייה שלו. עצם תפקידו המוגדר והרם מעלה מעיד על השתלבותם המוצלחת של מהגרים מהלבנט במצרים העתיקה, שלמרות שהוסללו לעבודות בזויות בשל מוצאם הזר, חלקם הצליח לטפס למשרות רמות מעלה במוסדות כמו מקדשים ומשרות אמון בחצרו של המלך עצמו. מארק ואן דה מיירופ טוען כי רבים מה"משרתים" (התואר שניתן לפקידים ממוצא זר) הללו בתקופה הרעמססית היו ממוצא לבנטיני. כתובת שמכילה את שמו נתגלתה והשם המצרי שניתן לו בחצרו של רעמסס השני היה: "Ramesses-em-per-Ra" שמשמעותו היא "רעמסס בביתו של האל רע", הכתובת מציינת כי נולד באזור צפון ירדן של ימינו. משמו עולה כי כפי הנראה שם אביו היה אזן. Dr Rosalie David & Anthony E. David, A Biographical Dictionary of Ancient Egypt, p.24 Anthony E. David, A Biographical Dictionary of Ancient Egypt, Routledge, 2002-11. (באנגלית) Marc Van De Mieroop, A History of Ancient Egypt ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיירן וסטווד

קיירן וסטווד (באנגלית: Keiren Westwood; נולד ב-23 באוקטובר 1984) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדת השוער בקרו אלכסנדרה. וסטווד התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי. בנובמבר 2003 הושאל לאולדהאם אתלטיק על מנת לצבור ניסיון, אך כעבור זמן קצר שבר את ידו ולא זכה לדקות משחק במדיה. לאחר שהחלים מהפציעה, וסטווד התקשה למצוא קבוצה ואף שקל לפרוש מכדורגל ולהיות קצין משטרה. בקיץ 2004 הצטרף וסטווד לקרלייל יונייטד מהליגה החמישית באנגליה. במרץ 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה לאחר פציעתו של השוער הראשון. בעונת 2005/2006 וסטווד הפך לשוער הראשון של הקבוצה ואת העונה סיים עם 35 משחקים בליגה. בתום העונה, קרלייל העפילה לליגה השלישית שנה אחרי שעלתה מהליגה החמישית לרביעית. את שתי העונות שלאחר מכן, וסטווד סיים כאשר הוא לא החמיץ אף משחק ליגה. בעונת 2007/2008 נבחר לשחקן העונה בליגה. ב-18 ביוני 2008 חתם ל-3 שנים בקובנטרי סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. בעונתו הראשונה במועדון, נבחר לשוער העונה בליגה. שנה לאחר מכן, נבחר לכדורגלן העונה של המועדון. ב-22 ביוני 2011 חתם בסנדרלנד. ב-23 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הגביע נגד ברייטון אנד הוב אלביון. ב-29 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק נגד אסטון וילה. בסנדרלנד, וסטווד שימש כשוער שני לסימון מיניולה ובעונתו האחרונה לויטו מאנונה. בסך הכל וסטווד רשם 24 הופעות במדי סנדרלנד בכל המסגרות מתוכן 19 בליגה. ב-7 ביולי 2014 חתם לשנתיים בשפילד ונסדיי מהצ'מפיונשיפ. בעונת 2014/2015 וסטווד רשם שתי הדיפות פנדלים מתוך 4 בעיטות שנבעטו נגד ונסדיי ואף שמר על שער נקי ב-17 משחקים ובכך השווה את שיא כל הזמנים של המועדונים. ב-21 בפברואר 2015 הורחק במשחק הליגה נגד דרבי קאונטי. ב-17 במאי 2009 וסטווד זומן לראשונה לסגל נבחרת אירלנד לקראת מחנה אימונים בפורטוגל. ב-29 במאי 2009 וסטווד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד ניגריה. ב-26 במרץ 2011 וסטווד ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת רשמית במסגרת מוקדמות יורו 2012 נגד מקדוניה. לאחר פרישתו של שיי גיבן מהנבחרת אחרי יורו 2012, וסטווד הפך לשוער הראשון בנבחרת, אך כעבור זמן קצר איבד את מקומו לדייוויד פורד. אישיים שחקן העונה של קרלייל יונייטד: 2007/2008 נבחרת העונה בפוטבול ליג הראשונה: 2007/2008 שחקן העונה בקובנטרי סיטי: 2009/2010 נבחרת העונה בצ'מפיונשיפ: 2008/2009, 2014/2015 שחקן העונה בשפילד ונסדיי: 2014/2015 קיירן וסטווד, באתר Transfermarkt קיירן וסטווד, באתר Soccerway קיירן וסטווד, באתר BDFutbol קיירן וסטווד, באתר WorldFootball.net קיירן וסטווד, באתר National Football Teams קיירן וסטווד, באתר FootballDatabase.eu
עונת 1905/1906 בפוטבול ליג

עונת 1905/1906 הייתה העונה ה-18 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1905 והסתיימה ב-30 באפריל 1906. הליגה כללה 20 קבוצות. ליברפול ובולטון וונדררס היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. ליברפול שרק העונה עלתה מליגת משנה זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו נוטינגהאם פורסט ווולברהמפטון וונדררס. במקומן לליגה הבכירה עלו בריסטול סיטי ומנצ'סטר יונייטד. אלברט שפרד מבולטון וונדררס כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf