laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בצלאל ישעיה ברנשטיין

רבי בצלאל ישעיה ברנשטיין (כונה: ר' בצלאל דיין; נפטר ב-כ' בתמוז תרע"ז, 1917) היה דיין בבד"ץ כוללות החסידים בירושלים. נולד בירושלים לרבי בנימין יהודה לייב ברנשטיין, ראש ישיבת חיי עולם, ולברכה עלקא בת רבי יצחק דוד בידרמן בנו של רבי משה בידרמן מלעלוב. למד אצל אביו, סבו ואח סבו, האדמו"ר רבי אלעזר מנדל בידרמן מלעלוב. בגיל שלוש עשרה נישא לביילה בת רבי ירוחם טייטלבוים מטורנא, נכדו של רבי אריה לייב ליפשיץ מווישניצא, מחבר הספר "אריה דבי עילאי". בדצמבר 1910, בעקבות פטירתו של הרב יוסף יהודה שטרזברג הוא מונה להיות חבר בבד"ץ כוללות החסידים בירושלים. כדיין בבית הדין הוא היה מעורב בכל הפרשות שהסעירו את ירושלים באותה תקופה. הוא חתום על המודעות האוסרות על שליחת ילדים לבתי ספר, על המודעות נגד נשף מסכות לפורים ועל מודעות שחשפו רמאויות בגיוס כספים. עמד בקשר עם רבי נפתלי חיים מדז'יקוב ורבי שלמה הלברשטאם מבאבוב. נפטר בכ' בתמוז תרע"ז ונטמן בהר הזיתים, ולו היו שני בנים ושלוש בנות. רבי ירוחם פישל יהושע ברנשטיין (אחיינו, בן אחיו רבי משה ישראל) רבי גרשון לפידות, רבה של שכונת בית ישראל בירושלים בית דין צדק לחסידים, החרות, 7 בדצמבר 1910 הדיינות בעדת החסידים, מוריה, 9 בדצמבר 1910 להסיר תלונה, מוריה, 16 בדצמבר 1910 גלוי דעת תוה"ק, החרות, 8 בדצמבר 1913 המצב בירושלים, הצפירה, 21 בדצמבר 1913 המצב בירושלים, הצפירה, 25 בינואר 1914 מכתבים מירושלים, הזמן, 7 באפריל 1913 ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זיינבה הרדגה

זיינבה הרדגה (בבוסנית: Zejneba Hardaga), היא חסידת אומות העולם בוסנית. הרדגה היא המוסלמית הראשונה שקיבלה תואר זה. את התואר קיבלה הרדגה יחד עם בעלה מוסטפא ובני משפחה נוספים על הצלת משפחות יהודיות בעיר סרייבו בזמן השואה. משפחות קביליו היהודית והרדגה המוסלמית חיו בידידות שנים רבות לפני מלחמת העולם השנייה. בהפצצות חיל-האוויר הגרמני שקדמו לפלישת הגרמנים ליוגוסלביה באפריל 1941, נהרס ביתם של בני משפחת קביליו ובני המשפחה נמלטו להרים. בעלה של הרדגה, מוסטפא הרדגה, אשר השכיר למשפחת קביליו מבנה למפעל המשפחתי שלהם, הציע מיד לבני משפחת קביליו לבוא ולהתגורר בביתו. בבית משפחת הרדגה (שהייתה משפחה מוסלמית אדוקה) התגוררו מוסטפא (Mustafa), אשתו זיינבה (Zayneba) ואחיו של מוסטפא, איזט (Izet) עם אשתו בשרייה (Bachriya). אף על פי שעל קיר ביתם ששכן מול בניין הגסטפו היה שלט ענק שמצהיר שכל מי שיסתיר יהודים יוצא להורג יחד עם משפחתו, קבלה משפחת הרדגה את משפחת קביליו בזרועות פתוחות כחלק מהמשפחה. יוסף ורבקה קביליו וילדיהם בינקו וטובה, הוסתרו בכספת ענק במרתף הבית של משפחת הרדגה ובשלב מסוים של המלחמה, כשהאיום הלך וגדל, עזרו בני משפחת הרדגה לבני משפחת קביליו לברוח למקום מבטחים. בני משפחת קביליו שרדו את השואה ועם סיום המלחמה חזרו לעיר סרייבו. משפחת הרדגה אירחה אותם בשמחה, החזירה להם את התכשיטים שהושארו אצלם למשמרת, ועזרו להם להתחיל חיים חדשים. משפחת הרדגה שילמה מחיר כבד על הצלת יהודים. אביה של זיינבה הרדגה, אחמד סדיק (Ahmed Sadik), נתפס על ידי הנאצים, הוצא להורג ומקום קבורתו אינו ידוע. בין שמות היהודים על מצבת זיכרון לקורבנות השואה בסרייבו, נמצא גם שמו של אחמד סדיק. לאחר המלחמה עלו בני משפחת קביליו לארץ ישראל והשתקעו בירושלים. בשנת 1984 בעקבות עדותה של משפחת קביליו הוכרו בני משפחת הרדגה: זיינבה, מוסטפא, איזט בשרייה ואחמד סדיק כחסידי אומות העולם. הם היו המוסלמים הראשונים שזכו להכרה כחסידי אומות העולם. בשנת 1985 הגיעה זיינבה הרדגה לישראל נטעה עץ בשם משפחתה, וקבלה בשמם את אותות חסידי אומות העולם. היא הגשימה את חלומה לשתות קפה על המרפסת עם יוסף ורבקה קביליו. במעמד הענקת התואר ביד ושם, התייחסה זיינבה לשאלה איך מוסלמית מאמינה, הייתה מוכנה לסכן את חייה להצלת יהודים ואמרה: "אח נשאר אח, ולא חשוב מה דתו". כ-50 שנה לאחר מלחמת העולם השנייה התהפכו היוצרות: הניצולים נהפכו למצילים. בשנת 1992, כששמעו בני משפחת קביליו על המלחמה ומעשי הרצח בעיר סרייבו, הם התגייסו להצלת בני משפחת הרדגה מן התופת. בסיוע ממשלת ישראל אנשי יד ושם והג'וינט, הוברחו בני משפחת הרדגה: זייניבה הרדגה, בתה אאידה (עם בעלה ברנמיר ובתה סטלה) ועלו לישראל. לאחר כשנה בארץ נפטרה זיינבה הרדגה בישראל, והובאה לקבורה. מוסלמית ראשונה שקבורה בבית עלמין יהודי. בתה של זיינבה, אאידה (שינתה את שמה לשרה פצ'נץ), בעלה ובתה התגיירו וקשרו את גורלם עם גורל העם היהודי בארץ ישראל. סטלה, נכדתה של זיינבה, שרתה כקצינה בצה"ל. סיפורה של זיינבה הרדגה סופר בסרטם של אלה אלתרמן ויהודה ביטון האשה מסרייבו. זיינבה הרדגה, באתר יד ושם (באנגלית) סיפור משפחת הרדגה באתר יד ושם סיפורה של זיינבה הרדגה, בערוץ יד ושם באתר יוטיוב דבריה של זיינבה הרדגה ביד ושם, בעת קבלת אות חסידי אומות העולם לה ולמשפחתה התוכנית "עיר מקלט" ששודרה בגל"צ ביום הזיכרון לשואה ולגבורה, ומספרת את סיפורה של משפחת הארדגה, ושל משפחת קביליו, אותה הצילה. יובל מלחי, פרק 196: אחי! אחותי! – ‘סיפור אחר’ לזכר שירה בנקי, באתר "קטעים בהיסטוריה", 19 ביוני 2017 זיינבה הרדגה, באתר יד ושם (באנגלית)
מגדל מנרה קואלה לומפור

מגדל מנרה קואלה לומפור (במלאית: Menara Kuala Lumpur) הוא מגדל תקשורת המתנשא לגובה של 421 מטר, וממוקם בקואלה לומפור, מלזיה. בנייתו הסתיימה בשנת 1995. ראשית, בהיותו מגדל תקשורת בעל אנטנה המתנשאת לגובה של 421 מטר ומשמשת לשיפור איכות תקשורת ושידור באזור. כמו כן, גג המבנה העגול המרכזי מגיע ל-335 מטרים ואליו ניתן להגיע במדרגות או מעלית, כאשר במרכזו מסעדה מסתובבת המספקת נוף פנורמי של העיר, המהווה נקודת משיכה עבור תיירים. וכן, המגדל מתפקד כנקודת תצפית ממנה ניתן לראות את הירח המסמן את תחילת חודש צום הרמדאן. בנוסף למגדלי פטרונס, המגדל משמש כציון דרך לקואלה לומפור. בניית המגדל החלה ב-4 באוקטובר 1991 בתהליך של 3 שלבים: השלב הראשון – כלל הרחבת יער הגשם הטרופי הבתולי האחרון שנותר בעיר – בוקיט נאנאס. וחפירת האדמה של אתר הבנייה. שלב שהושלם ב-15 באוגוסט 1992. ב-6 ביולי 1992 החל השלב השני עם הקמת מרתף המגדל מכ-50,000 מ"ר של בטון במשך 31 שעות, שלב שקבע שיא חדש בענף הבנייה המלזי. השלב הושלם ב-15 באפריל 1993. במאי 1994 החל השלב השלישי של בניית המגדל, בהקמת מוט המגדל וראשו ובניין התיירות. הבנייה הושלמה בזמן שיא. בניין התיירות עוצב בסגנון המשקף את התרבות האיסלאמית במלזיה. הלובי הראשי של הקומה השנייה עוטר בכיפות זכוכית הנוצצות כמו יהלומים. מגדל מנרה קואלה לומפור נפתח רשמית ב-1 באוקטובר 1996. מגדל מנרה קואלה לומפור הוא המגדל השביעי בגובהו בעולם שמטרתו לשפר את איכות התקשורת ובהירות השידור. המבנה מחולק לחמישה חלקים: הבסיס – בו שלוש קומות מרתפים לצורכי בטיחות, אחסנה ועבודות תחזוקה. מבנה התיירות – בו האדמיניסטרציה, חנויות מזכרות, ו-146 מטר של מרחוב עם בריכות מדורגות. מוט המגדל – הבנוי מ-22 קומות ו-4 מעליות ו-2,058 מדרגות. ראש המגדל – בו נקודת התצפית ומסעדה מסתובבת וכן תחנות שידור ותקשורת. האנטנה – בראש המגדל משמשת עבור שידור ותקשורת. בשלב בניית המגדל הבונים בנו קיר שמטרתו להגן על עץ בן 100 שנים ולשם כך המגדל הוזז בעלות של 430,00 RM כדי למנוע את פגיעתו של העץ. מגדלי פטרונס מגדל תקשורת מדיה וקבצים בנושא מגדל מנרה קואלה לומפור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מגדל מנרה קואלה לומפור תמונת תלת מימד של המגדל בגוגל Earth Menara Kuala Lumpur, באתר המגדל (באנגלית)
ניצחת איתי הכל

ניצחת איתי הכל הוא האלבום הרביעי של הזמר עמיר בניון שיצא לאור בשנת 2004. שיר הנושא, "ניצחת איתי הכל" זכה להצלחה גדולה במצעדי הפזמונים, הגיע למקום שני במצעד העשור של ערוץ 24 ואף זיכה את בניון בפרס אקו"ם. בנוסף, יצאו מהאלבום גם הסינגלים "שלום אישה" ו"ימים בהירים". לשיר "ניצחת איתי הכל" יצא קליפ בבימויו של ליאור מולכו. ניצחת איתי הכל הזמן שלי איתך ימים בהירים מכחול שבור לתפוס ענן שלום אשה אושר קטן מי בא אליך? התגלות הנפש אינסרף מודה אני לפניך מידע על האלבום ניצחת איתי הכל באתר MusicBrainz עכבר העיר אונליין, עידן רייכל, שרית חדד ואייל גולן זכו בפרסים במצעד עשור, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2009
Power

האם התכוונתם ל... Power (שיר של קניה וסט) – שיר של אמן ההיפ הופ האמריקאי, קניה וסט. Power (שיר של ליטל מיקס) − שיר של להקת הבנות הבריטית ליטל מיקס. Power (סרט) – סרט דרמה אמריקאי משנת 1986. פאוור מטאל – תת-סגנון במטאל.
סטיבן כהן

סטיבן כהן (נולד ב-27 בפברואר 1986) הוא כדורגלן עבר צרפתי-ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. כהן החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הקבוצה הצרפתית מונפלייה. בשנת 2003 עלה לקבוצת הבוגרים ושיחק שם במשך שלוש שנים. בשנת 2006 עבר לקבוצה ראסינג דה פרול מהליגה השנייה בספרד ושם שיחק שנתיים וכבש 12 שערים. בסוף בשנת 2008 עבר לקבוצת סלמנקה מהליגה הספרדית השנייה, ובמדיה שיחק עונה אחת וכבש 6 שערים. באוגוסט 2009 הגיע כהן לישראל, וחתם בעולה החדשה לליגת העל, הפועל רעננה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול מכבי נתניה. כהן כבש 7 שערי ליגה בענה זו, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו להישאר בליגת העל. לאחר שבסיום העונה ירדה הפועל רעננה לליגה הלאומית, חתם כהן בבית"ר ירושלים שם שיחק עד לתום עונת 2011/2012. לקראת עונת 2012/2013 חתם כהן בקבוצת ואסלנד-בוורן הבלגית, אך שוחרר ממנה כעבור חודש, מבלי שהופיע במדיה במשחק רשמי. ב-11 בדצמבר חזר לבית"ר ירושלים וחתם במדיה עד תום העונה. לקראת עונת 2013/2014 חתם כהן בקבוצת הפועל עכו, ובמדיה ערך בעונה זו 27 הופעות וכבש שלושה שערים. בעונת 2014/2015 שיחק בהפועל חיפה, ולקראת סופה ביקש לעזוב את המועדון עקב פציעה, ולמעשה פרש ממשחק פעיל. סטיבן כהן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל סטיבן כהן, באתר Transfermarkt סטיבן כהן, באתר FootballDatabase.eu ענבל מנור‏, סטיבן כהן: "החלום שלי לשחק בנבחרת ישראל", באתר וואלה, 25 באוגוסט 2009
המלדיביים במשחקים האולימפיים

האיים המלדיביים משתתפת במשחקים האולימפיים ברציפות מאז אולימפיאדת סיאול (1988), ומעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. השתתפותם של הספורטאים המלדיבים במשחקים הייתה סמלית בעיקרה, ואיש מהם לא זכה במדליה אולימפית. המלדיביים במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא המלדיביים במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי של המלדיביים
קו חוף

קו חוף הוא קו המפריד בין ים ליבשה. בעוד המונח חוף מתייחס לסביבה הגאוגרפית הייחודית המאפיינת את אזור קו החוף, המונח קו חוף מתייחס בעיקר לקו ההפרדה עצמו. קו החוף נע באופן תמידי בשל גאות ושפל ושינויים סביבתיים ולכן הוא מוגדר לאורך זמן רק בקירוב. המונח קו חוף יכול להתייחס גם באופן רחב יותר לכל גבול של גוף מים, כגון ימות ואגמים. הגבול של נהר קרוי גדה. להגנת קו חוף ניתן להשתמש בריפראפ. קו חוף יכול ללבוש צורות שונות המתאפיינות בתכונות גאוגרפיות שונות. מפרץ – קו החוף חודר ליבשה ומקיף חלק מהים בשלושה כיוונים. לשון יבשה וחצי אי – קו החוף חודר לים ומקיף חלק מהיבשה בשלושה כיוונים. שפך נהר ודלתה – מפגש בין קו החוף לנהר. ערך מורחב – פרדוקס קו החוף לקו חוף יש אופי פרקטלי – לא משנה מאיזה מרחק מסתכלים עליו הוא תמיד נראה מפותל פחות או יותר באותה מידה. כתוצאה מכך אורכו של קו חוף תלוי באורך ה"סרגל" איתו בוחרים למדוד את אורכו. ככל שהסרגל קצר יותר, ניתן למדוד איתו יותר פיתולים, ובהתאם האורך הנמדד ארוך יותר. בנוסף מידת התארכותו של קו החוף כאשר הסרגל מתקצר שונה מחוף לחוף ולכן בעייתי להשוות את אורכיהם של קווי חוף שונים, כי בכל סרגל יתקבל יחס שונה בין האורכים. לכן כאשר מודדים את אורכו של קו חוף יש לציין את אורך הסרגל בו משתמשים (לרוב משתמשים ב"סרגל" באורך מסדר גודל של קילומטר). מדיה וקבצים בנושא קו חוף בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בויאבז

בויאבז (בצרפתית: Bouillabaisse; הגייה מדויקת: בּוּיָאבֶּס) הוא מרק מסורתי מהמטבח הפרובאנסאלי (מטבח אזור פרובאנס) – תת-מטבח של המטבח הצרפתי. מקורו של המאכל בעיר מרסיי שלחוף הים התיכון. שמו של המאכל במקורו במילה האוקסיטנית "bolhabaissa", המורכבת מהפועל "bolhir", שמשמעו "להרתיח" ו-"abaissar" שמשמעו "לבשל בחום נמוך". מרק זה מכיל דגים, פירות ים וירקות ומתובל בתבלינים כגון שום, קליפת תפוז, בזיליקום, עלה דפנה, שומר וזעפרן. נהוג להכין בויאבז משלושה סוגי דגים לפחות, עקרבנון מדובלל (דג מהסוג עקרבנון), קונגר אירופי, ודג המכונה גונארד, אך לעיתים מצטרפים אליהם מינים נוספים של דגים ומאכלי ים. המרק כולל ירקות כגון: כרישה, בצל הגינה, עגבניות, סלרי ותפוחי אדמה. נהוג להגיש לצד המרק רוי (rouille) – מיונז העשוי משמן זית, שום, זעפרן ופלפל חריף. מסורות מקומיות מייחסות את המרק למתיישבים הפיניקים אשר יישבו את מרסיי בשנת 600 לפנה"ס לערך. המתכון המקובל כיום מבוסס על הנוהג של דייגי האזור להשתמש בפירות ים ודגים זולים אשר נדוגו באותו יום לנזיד, כאשר הדייגים העדיפו להשתמש בהם לצריכתם העצמית ואת הדגים היקרים יותר למכור. העגבניות נוספו למרק במאה ה-17. במאה ה-19 החלו להגיש את המרק במסעדות העיר ובמלונות לנופשים שהגיעו אל הריביירה הצרפתית, והחלו להשתמש בציר דגים במקום במים בהכנת המרק, וכן נוסף הזעפרן. פופולריות המרק בקרב הנופשים הביאה להתפשטותו ברחבי צרפת וברחבי העולם. גמבו מתכון לבויאבז מתכון, באתר מאקו בויאבז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ויקטור (סרט)

ויקטור (בצרפתית: Victor) הוא סרט קצר צרפתי משנת 1993 בבימויו של פרנסואה אוזון. הסרט נפתח בסדרת תמונות של גיבור הסרט ויקטור, נער צעיר מבית טוב, בחברת אמו ואביו. לאחר מכן כותב ויקטור מכתב התאבדות, מכניס אקדח ללוע פיו, אך בסופו של דבר - במקום לירות בעצמו, יורה בשני הוריו. הוא נמנע מלקבור את הוריו, ומחזיק את גופותיהם בווילה המשפחתית המפוארת. ויקטור ממשיך לדור במחיצת הגופות תוך כדי שהוא מלבישן לפעילויות השונות בו: ארוחת הערב, שינה ושהיה בחצר הבית, שם מושיב ויקטור את הוריו על הנדנדה ומאונן מולם. ויקטור מנסה להתוודות בדבר הרצח הכפול בפני הגנן, אך זה מסרב להתערב בעניינים לא-לו. בהמשך הסרט מגלים המשרתת ובן-זוגה, אליו נמשך ויקטור זה מכבר, כי זוג ההורים מת ובעקבות זאת הם מפתים את ויקטור לקיום יחסי מין בשלישייה. רק לאחר מכן קובר ויקטור את הוריו. בסצנת הסיום של הסרט עוזב ויקטור את הבית כשהוא לבוש בגופיה של בן זוגה של המשרתת. "ויקטור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ויקטור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הקטע הפותח את הסרט באתרו הרשמי של הבמאי Patricia Pisters, Wim Staat, ‏Shooting the family: transnational media and intercultural values, באתר גוגל ספריםpp.74-75. ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים צרפתיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
X2000

X2000 הוא סרט קצר צרפתי משנת 1998 בבימויו של פרנסואה אוזון. גבר מתעורר עירום בלופט יוקרתי, אשר נמצא בבניין מגורים בעיר אירופאית לא מזוהה, לאחר מסיבת סילבסטר פראית במיוחד של השנה 2000. הוא מוצא במיטתו אישה עירומה, וניכר כי אינו מכיר או זוכר אותה. הוא מתהלך עירום ברחבי הדירה ומגלה זוג בליינים - תאומים זהים, הישנים חבוקים בשק שינה אחד. הוא מביט מבעד לחלון ומזהה פעילות מינית בין גבר לבין אישה בדירה שממול, ובו בזמן האישה שישנה לצדו מתעוררת, ונכנסת לאמבט. בעוד הוא מביט במתרחש מעבר לרחוב, הוא נופל מהשולחן עליו נשען לרצפה, שובר כוס ובכך מעיר את התאומים. הוא ניגש למטבח על מנת להשליך את השברים לפח, ומגלה תחתיו נמלים. הוא ניגש לחדר האמבטיה ומספר לאישה על מכת הנמלים. "X2000", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "X2000", באתר AllMovie (באנגלית) "X2000", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שני לטומאה

בהלכות טומאה וטהרה, שני לטומאה הוא דרגת הטומאה הקיימת מדין תורה באוכלים ומשקים שנטמאו מראשון לטומאה ומדרבנן גם אדם וכלים, ומשקים שנטמאים חוזרים להיות ראשון לטומאה. שני לטומאה נלמד מהפסוקים הבאים: וְכָל כְּלִי חֶרֶשׂ אֲשֶׁר יִפֹּל מֵהֶם אֶל תּוֹכוֹ כֹּל אֲשֶׁר בְּתוֹכוֹ יִטְמָא וְאֹתוֹ תִשְׁבֹּרוּ: מִכָּל הָאֹכֶל אֲשֶׁר יֵאָכֵל אֲשֶׁר יָבוֹא עָלָיו מַיִם יִטְמָא וְכָל מַשְׁקֶה אֲשֶׁר יִשָּׁתֶה בְּכָל כְּלִי יִטְמָא — ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"ג- לד מכאן אנו למדים, שהכלי, שנטמא מהשרץ, והוא ראשון לטומאה מטמא את המשקים או האוכל שבתוכו, והופך אותם ל"שני לטומאה". מן התורה אדם או כלי אינם יכולים להיות טמאים בדרגה זו, שכן הם לא מקבלים טומאה כלל מראשון לטומאה שנוגע בהם. לפיכך, דרגת טומאה זו קיימת רק באוכל ומשקה. מדרבנן גם כלי יכול להיות שני לטומאה, כי גזרו שכלי יטמא ממשקה טמא הנוגע בו, על אף שאינו אב הטומאה. מאידך, מדרבנן משקה לא יכול להיות שני לטומאה, כי גזרו חכמים שכל משקה שנטמא, אפילו משני לטומאה - נחשב כראשון. שני לטומאה שנגע באוכל רגיל ("אוכל חולין") - אינו מטמא אותו. לעומת זאת שני לטומאה שנגע במשקה - נעשה המשקה ראשון לטומאה, מדרבנן. תרומה וקודש שנגע בהם שני לטומאה - נעשו "שלישי לטומאה", ואסור לאכול אותם, אלא שורפים אותם שיטת רבי עקיבא היא, ששני עושה שלישי גם בחולין. רבי עקיבא דורש את האמור בפסוק "יִטְמָא" למשמעות האחרת, המשתמעת מתוך אותה המילה עצמה רק בנקודות אחרות - "יְטַמֵא", כלומר המשקה שבתוכו מטמא אוכל אחר טומאת אוכלין רבי יוסי, תלמידו של רבי עקיבא, חלוק עליו וסובר ששני אינו עושה שלישי בחולין, כי אם בתרומה וקדשים. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף י"ד, עמוד ב' משנה, מסכת פרה, פרק ח', משנה ז' ויקרא ז, יט; משנה מסכת תמורה פרק ז משנה ה. אין הכוונה לטומאת משקין אחרת, שכן קיים כלל "לא מצינו טומאה שעושה כיוצא בה", אין טומאה אחת עושה טומאה שנייה כמותה, ולכן לא ייתכן שמשקה יטמא משקה אחר באותה טומאה עצמה. (תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף י"ח, עמוד א'. שם י"ט ע"א. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
שלישי ורביעי לטומאה

בהלכות טומאה וטהרה, שלישי לטומאה הוא דרגת הטומאה הקיימת מדין תורה באוכלים ומשקים שהם תרומה או קודש שנטמאו משני לטומאה. "שלישי לטומאה" מטמא רק קודש להיות רביעי לטומאה. רביעי לטומאה לא מטמא שום דבר להיות "חמישי לטומאה" למעט מי אפר פרה אדומה. לפי רבי יוסי שלישי לטומאה נלמד מהפסוק הבא: וְהַבָּשָׂר אֲשֶׁר יִגַּע בְּכָל טָמֵא לֹא יֵאָכֵל בָּאֵשׁ יִשָּׂרֵף: — ספר ויקרא, פרק ז', פסוק י"ט . מכאן אנו למדים, שכל בשר קודש הנוגע בשני לטומאה הנקרא "טמא", נטמא גם הוא ונהפך ל"שלישי לטומאה". אבל הוא לא יטמא דבר אחר לעשותו רביעי לטומאה שכן הוא עצמו אינו נקרא טמא. ומנין אנו יודעים רביעי לטומאה? על כך יש קל וחומר: ומה מחוסר כפורים, - שמותר בתרומה פסול בקודש, שלישי לטומאה, שפסול בתרומה אינו דין שיעשה רביעי בקודש?! קל וחומר זה, אינו מסוגי הקל וחומר הרגילים, האומרים שכל מה שישנו ב"קל" ישנו ב"חומר". שכן בקל וחומר ישנן שתי סברות: האחת היא, שכל מה שישנו בקל ישנו בחומר, והשני הוא שעל החומר להיות לכל הפחות בדרגה אחת יותר מה"קל". על כך ישנו כלל אחר, האומר "דיו לבא מן הדין להיות כנידון", שאין ללמוד מהקל וחומר, שיהיה דין ה"חומר" יותר מדין ה"קל". אם כי, ישנה מחלוקת בכללי ה"קל וחומר", מה יהיה באופן שהסברא הראשונה, שכל מה שיש בקל ישנו ב"חומר", אינו מלמד אותנו מאומה שכן את הדין שניתן ללמוד מה"קל וחומר", אנו יודעים ממקור אחר, כמו פסוק מפורש, למשל. באופן כזה ישנה מחלוקת האם אז ניתן ללמוד מה"קל וחומר" את הדין הנלמד מהסברא השנייה שעל החומר להיות בדרגה אחת יותר מה"קל", ומסקנת הגמרא היא שאז אומרים את הדין הנלמד מהסברא השנייה, ולא מגבילים אותו בטענה "דיו לבא מן הדין להיות כנידון". מכיוון שכך, סובר רבי יוסי, שמכיוון שדין טומאת שלישי לטומאה, אינו זקוק לקל וחומר שהרי יש עליו פסוק, יש ללמוד מהקל וחומר שיש גם דין "רביעי לטומאה". לפי רבי עקיבא שלישי לטומאה נלמד מהפסוקים הבאים: וְכָל כְּלִי חֶרֶשׂ אֲשֶׁר יִפֹּל מֵהֶם אֶל תּוֹכוֹ כֹּל אֲשֶׁר בְּתוֹכוֹ יִטְמָא וְאֹתוֹ תִשְׁבֹּרוּ: — ספר ויקרא, פרק י"א, פסוק ל"ג . שיטת רבי עקיבא היא, ששני עושה שלישי גם בחולין. רבי עקיבא דורש את האמור בפסוק "יִטְמָא" למשמעות האחרת, המשתמעת מתוך אותה המילה עצמה רק בנקודות אחרות - "יְטַמֵא", כלומר המשקה שבתוכו מטמא אוכל אחר טומאת אוכלין. מכאן אנו למדים, שגם בשר קודש הנוגע בשלישי לטומאה הנקרא "טמא", נטמא גם הוא וממילא נהפך ל"רביעי לטומאה". אבל הוא לא יטמא דבר אחר לעשותו חמישי לטומאה שכן הוא עצמו אינו נקרא טמא. רבי עקיבא אינו סבור שהקל וחומר של רבי יוסי נכון, מטעמיו שלו. תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף כ"ט, עמוד א' מקל וחומר; אם כי לפי הרמב"ם זה רק מדרבנן. משנה תורה לרמב"ם, הלכות שאר אבות הטומאות, פרק י', הלכה ט' תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף י"ח, עמוד ב' - יט א. בתלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ה, עמוד א'. אין הכוונה לטומאת משקין אחרת, שכן קיים כלל "לא מצינו טומאה שעושה כיוצא בה", אין טומאה אחת עושה טומאה שנייה כמותה, ולכן לא ייתכן שמשקה יטמא משקה אחר באותה טומאה עצמה. (תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף י"ח, עמוד א', תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף ל"ג, עמוד ב', תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף כ"ז, עמוד ב' ראו רש"י שם י"ט ע"א, ד"ה אלא רבי עקיבא הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הנסיך הקטן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הנסיך הקטן – ספר מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי הנסיך הקטן (סרט, 1974) – סרט קולנוע מוזיקלי משנת 1974 המבוסס על הספר הנסיך הקטן (סרט, 2015) – סרט הנפשה משנת 2015 המבוסס על הספר הנסיך הקטן (שיר) – שיר מאת יהונתן גפן הנסיך הקטן (בית קפה) – בית קפה בתל אביב
יוחנן פאולוס

האם התכוונתם ל... יוחנן פאולוס הראשון יוחנן פאולוס השני
בוכרה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בוכרה – עיר באוזבקיסטן, בירתו של מחוז בוכרה יהדות בוכרה – כינוי לקהילה היהודית של מרכז אסיה (אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, קירגיזסטן,קזחסטן וטורקמניסטן) אמירות בוכרה – מדינה בעבר במרכז אסיה הרפובליקה הסובייטית העממית הבוכרית – אמירות בוכרה אחרי שנכבשה על ידי ברית המועצות בוכרה (מסעדה) – מסעדה בניו דלהי, הודו בוקרא תקשורת – חברה ישראלית המפעילה פורטל אינטרנט ישראלי ערבי
קנטאור (קבוצת כוכבים)

קנטאור או קנטאורוס הוא שמה של קבוצת כוכבים דרומית, מהגדולות שבקבוצות הכוכבים, הכוללת את הכוכב הקרוב ביותר למערכת השמש. קבוצות קנטאור היא גם אחת מקבוצות הכוכבים המודרניות וגם אחת מאלו של תלמי. קבוצת קנטאור מכילה את פרוקסימה קנטאורי, ננס אדום והכוכב הקרוב ביותר למערכת השמש. ה"כוכב" המוכר ביותר בה הוא המערכת המשולשת של אלפא קנטאורי, שפרוקסימה קנטאורי כנראה כבול גרוויטציונית אליה. עוד כוכב בהיר בקבוצת כוכבים זו הוא הדר (β בקנטאור), הבהיר פי 4,000 מהשמש. מנקנט (θ בקנטאור) הוא ענק כתום במרחק של כ-60 שנות אור ממערכת השמש. מוליפיין (γ בקנטאור) הוא כוכב כפול בעל מחזור הקפה של 84.5 שנות ארץ. η בקנטאור ו-κ בקנטאור הם כוכבים כפולים. ω בקנטאור (NGC 5139) הוא הצביר הכדורי הבהיר ביותר בשמים ואחד הקרובים ביותר לכדור הארץ. ערפילית הבומרנג היא המקום הקר ביותר המוכר למדע: 272 מעלות מתחת לאפס, מעלה אחת בלבד מעל האפס המוחלט. קנטאור A‏ (NGC 5128) היא גלקסיית הרדיו הקרובה ביותר אל שביל החלב ונמצאת במרכזה של קבוצת קנטאור A שהיא קבוצת גלקסיות שנקראת על שמה. אאודוקסוס ואראטוס במאות הרביעית והשלישית לפנה"ס ציינו את קבוצת קנטאור. תלמי זיהה 37 כוכבים בקבוצה זו. כאשר מתבוננים גם בכוכבים החיוורים יותר בקבוצה, היא מזכירה אדם שאחוריו אחורי סוס. לפי המיתולוגיה היוונית קבוצת הכוכבים היא כיירון, הקנטאור (חצי-אדם וחצי-סוס) שחינך את יאסון והרקולס. קנטאור לפעמים מקושר עם קבוצת הכוכבים חץ, שנראית כאילו נורתה מקנטאור לעבר נשר. יחד עם קבוצת זאב והעובדה שקנטאור נמצא תחת מישור המילקה ייתכן שקנטאור הניחה את הבסיס לאגדה של קטילת החזיר הארימנתי, אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס. כשהשמש במזל בתולה, היא נמצאת בדיוק מעל קבוצת הכוכבים קנטאור. היוונים האמינו שהקנטאור כירון, שהורעל בטעות למוות על ידי הרקולס כשזה ניסה לצוד את החזיר הארימנתי, הושם בכיפת השמיים כאות לחמלה. קבוצת הכוכבים זאב היא הבאה אחרי קנטאור במסלול השמש, ובעוד היוונים חשבוה לחיה ניצודה סתמית, הרומאים הפכוה לזאב. קנטאור נראה כיורה חץ לעבר הנשר, שמענה את פרומתאוס, וכך גואל אותו מייסוריו. קנטאור נמצא תחת מישור המילקה ולכן נחשב כמצוי בשאול. קנטאור מדיה וקבצים בנושא קנטאור בוויקישיתוף תמונה של קבוצת קנטאור וקבוצת מחוגה קנטאור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רוי

רוי (בצרפתית: Rouille, חלודה) הוא רוטב מסוג תחליב (אמולסיה) העשוי משמן זית, פירורי לחם, שום, זעפרן ופלפל צ'ילי. נהוג להגיש רוטב זה לליווי מנות דג, ומרקים - בעיקר בויאבז. הרוי אופייני מאוד למטבח הפרובנסיאלי. איולי מדיה וקבצים בנושא רוי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סצנות מיטה

סצנות מיטה (בצרפתית: Scènes de lit) הוא סרט קצר צרפתי משנת 1997 בבימויו של פרנסואה אוזון. סרט קצר המורכב משבע סצנות, אשר בוחן את ההפתעות ואת הריגושים של להיכנס למיטה יחד. רק אחד מבין כל הזוגות שבסרט כבר הלך לישון קודם לכן ביחד, השאר הם זרים, שרק הכירו אחד את השני לאחרונה: זונה עם לקוח שלה, אישה מבוגרת עם גבר צעיר שעקב אחריה לביתה, שתי חברות טובות, גבר הומו עם בחור סטרייט, גבר עם התנגדויות עזות לשימוש במים וסבון, אישה שמתעקשת לקיים יחסי מין עם האור דלוק. בסצנה זו, לקוח מגיע אל זונה, המפורסמת בכך שהיא יכולה לשיר את ההמנון הצרפתי תוך כדי קיום יחסי מין אוראליים. היא דורשת לעשות זאת בחושך, וכאשר הלקוח מדליק את האור במפתיע, הוא מגלה שמונחת לידו עין מזכוכית (הזונה השתמשה בארובת העין הריקה שלה). אישה מגיעה למיטתו של גבר, ככל הנראה לסטוץ. השניים מנהלים שיחה קלה, בה מתגלים הרגלי הניקיון של הגבר. האישה, הנחרדת מחוסר הניקיון וההיגיינה שלו, ממהרת לעזוב, ומשאירה מאחור את זוג התחתונים שלה. גבר צעיר עוקב אחרי אישה מבוגרת, ומגיע אל מיטתה. היא מתלבטת אם לקיים איתו יחסי מין או לא, מאחר שהייתה נשואה שנים רבים לאותו הגבר, ומאז שנפרדו לא קיימה יחסי מין עם אף גבר אחר. גבר ואישה שוכבים זה לצד זה במיטה, בהיפוך, כך שראשו של כל אחד מהם מונח ליד כפות רגליו של השני. הם סופרים לאחור, לסירוגין, מ-100 ועד 69. שתי חברות טובות מנהלות סימולציה, בה אחת מהן (בעלת שיער שחור) משחקת את אהובה של השנייה, והשנייה (בעלת שיער בלונדיני) מספרת את רגשותיה האמיתיים כלפיו. השחרחורת מספרת לבלונדינית שהגבר האידיאלי, על פי הגדרתו, איננו קיים במציאות, ולאחר מכן מתוודה בפניה בדבר אהבתה אליה. השתיים מתנשקות. גבר מזמין אישה לדירתו, לסטוץ. הוא מתעקש שיקיימו יחסי מין עם האור כבוי, אך היא נעלבת ומטיחה בו שהוא חושב שהיא מכוערת ומסרבת לקיים עמו יחסי מין. מאחר שמסתבר שהיא איחרה את הרכבת האחרונה שלה, היא נשארת לישון ביחד איתו במיטתו. באמצע הלילה, הוא מבקש את רשותה לאונן לעצמו. גבר הומו, חסר ניסיון מיני עם נשים, נמצא במיטה עם בחור סטרייט, החסר ניסיון מיני עם גברים. השניים משוחחים, מקיימים יחסי מין אוראליים זה בזה, ולבסוף - מתנשקים. 1998 - זכייה בפרס בפסטיבל אביניון. "סצנות מיטה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סצנות מיטה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אטה

האם התכוונתם ל... אטא – אות יוונית קמח אטה – סוג קמח חיטה אישים: מארי-לואיזה אטה – כדורגלנית עבר גרמנייה עטיה אתה