רולנד הארטלי

רולנד היל הארטלי (באנגלית: Roland Hill Hartley;‏ 26 ביוני 1864 – 21 בספטמבר 1952) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת וושינגטון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כראש עיריית אוורט בשנים 1910–1911, כחבר בית הנבחרים של מדינתו בשנים 1915–1917, וכמושל וושינגטון העשירי בשנים 1925–1933. רולנד הארטלי נולד בעיירה שוגומוק שבמושבה הבריטית ניו ברנזוויק (לאחר איחוד קנדה ב-1867 הייתה לפרובינציה של קנדה בשם זה), כשמיני מבין שנים עשר ילדיהם של הכומר אדוארד הארטלי ורבקה ברקר (לבית וייטהד) הארטלי. ב-1878 עבר הארטלי למינסוטה שבארצות הברית, שם הוא הצטרף לאחיו הגדולים בעיר בריינרד. לאחר מכן הוא עבד בעונות הקיץ בחוות ענק בטריטוריית דקוטה, ובחורפים בתעשיית העץ. בהמשך הוא עבר למיניאפוליס, שם הוא עבד כמנהל חשבונות בחברת העצים של האחים קלאף. ב-1888 נשא הארטלי לאישה את נינה מ. קלאף, בתו של דייוויד מרסטון קלאף (לימים מושל מינסוטה), וכך חיזק את קשריו עם האחים קלאף. לזוג נולדו שני בנים ובת. הארטלי התקדם והיה למנהל ולאחר מכן סגן נשיא חברת האחים קלאף. ב-1895 נבחר חמו כמושל מינסוטה, וב-1897 החל הארטלי לשמש כמזכירו האישי. במהלך מלחמת ארצות הברית-ספרד ב-1898, שירת הארטלי כנציגו של המושל וכראש הסגל של המשמר הלאומי של מינסוטה, וכך קיבל דרגת כבוד של קולונל. ב-1900 עבר דייוויד קלאף לאוורט שבמדינת וושינגטון כדי להקים בה מנסרה חדשה. באותה עת ניהל הארטלי את פיתוח העיירה החדשה קאס לייק שבמינסוטה עבור אחיו הגדול גילפורד הארטלי. ב-1902 הצטרף הארטלי לחמו באוורט, ובסופו של דבר היה למנהל או הבעלים של חברת העצים הארטלי ולאבג'וי, חברת העצים קלארק-ניקרסון, חברת העצים של אוורט, מנסרת קלאף-הארטלי, וחברת הספנות של אוורט. הארטלי הצטרף לשורות המפלגה הרפובליקנית. הוא נבחר כראש עיריית אוורט, תפקיד בו הוא כיהן בשנים 1910–1911. ב-1914 הוא נבחר לבית הנבחרים של מדינת וושינגטון, בו הוא כיהן בשנים 1915–1917. ב-1925 נבחר הארטלי כמושל וושינגטון העשירי. חמו, דייוויד קלאף דאג שפטיש היושב ראש שבו נעשה שימוש בהשבעתו כמושל מינסוטה יהיה בשימוש להשבעתו של הארטלי כמושל וושינגטון. הישגיו המרכזיים של הארטלי בתקופת כהונתו כמושל היו הקמת מחלקת הכבישים המרכזית המדינתית והעברת חוקים בנוגע לתעשיית העץ במדינה. ב-1925 הוא הטיל וטו על הצעת חוק להקמת בית כלא נפרד לנשים במדינה. הצעת החוק הוגשה על ידי חברות בית הנבחרים המדינתי, הדמוקרטית בל ריבס, ומייבל אינגרסול מילר הרפובליקנית. בהודעת הטלת הווטו שלו, כתב הראטלי: אם החוק נועד ליצור מוסד שבו המדינה תטפל בשיקומן המוסרי והפיזי של נשים אומללות והרוסות, המאמץ חסר תועלת והמשימה נידונה לכישלון עוד לפני שהתחילה. מוסריות לא יכולה לבוא מתוך חקיקה, ולא ניתן להתכחש לאמת באמירה, "הגן על הטיפש מפני טיפשותו ותאכלס את העולם בטפשים". הארטלי היה ראשון מושלי וושינגטון מהמפלגה הרפובליקנית שכיהן שתי תקופות כהונה והתמודד על השלישית. בבחירות המקדימות של הרפובליקנים של 1932 הוא נוצח על ידי סגנו ג'ון ארתור גלטלי, שבבחירות הכלליות נוצח על ידי מועמד המפלגה הדמוקרטית קלרנס מרטין. רולנד הארטלי נפטר בסיאטל ב-21 בספטמבר 1952. הוא נטמן בבית הקברות אברגרין שבאוורט. ביתו שבאוורט הוכנס ב-1986 אל המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1683. מדיה וקבצים בנושא רולנד הארטלי בוויקישיתוף רולנד הארטלי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) רולנד הארטלי באתר The Political Graveyard (באנגלית) רולנד הארטלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Belle Reeves". Women in the Legislature. Washington State Legislature. James-Wilson, Jennifer; Owings-Klimek, Brenda (1990). "Belle Culp Reeves—Madame Secretary". Making a Difference. A Centennial Celebration of Washington Women. Vol. 2. Olympia, WA: State Superintendent of Public Instruction. p. 88. Lambert, Brent (May 2, 1986). "National Register of Historic Places Inventory/Nomination: Roland Hartley House". National Register of Historic Places. Washington, D.C., USA: National Park Service.