laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריאל שיימן

אריאל שיימן (נולד ב-1954) הוא איש עסקים ועסקן כדורגל ישראלי. בעל מועדון הכדורגל מכבי הרצליה וחבר בהנהלת ההתאחדות לכדורגל בישראל. במקביל הוא מנהל חברה בבעלותו, שעוסקת בין השאר בשיווק שלטי פרסומת במגרשי כדורגל שונים. שיימן נולד בשנת ב-1954 בפינלנד, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל 8 (1962). כנער הצטרף שיימן למחלקת הנוער של מכבי תל אביב בכדורגל. הוא הצטיין בתפקיד הבלם, אך לא היה מספיק טוב כדי להישאר חלק מהקבוצה הגדולה. הוא שיחק מגיל 19 בקבוצות שונות, ביניהן לזרוס חולון, מכבי חולון ומכבי בת ים. בהמשך שינה כיוון מקצועי ולמד מלונאות. לאחר שחרורו מהצבא עבד כפקיד לילה במלון הילטון, ועד היום הוא בקשרי עבודה עם מלון זה. במקביל לעבודתו בהילטון, ניסה שיימן לטפח קריירת אימון, וסיים בהצלחה קורס מאמנים במכון וינגייט בשנת 1983, בצוותא עם אלי גוטמן ועודד מכנס. הוא החל לאמן בליגות הנמוכות, בין השאר אימן שנה וחצי במכבי קריית מלאכי. לבסוף הגיע לקבוצת ליגת העל בית"ר תל אביב, לתפקיד עוזרו של יצחק שום. בתחילת שנות ה-90, מונה על ידי גיורא שפיגל למאמן השוערים של בני יהודה תל אביב. בתקופה זו סייע לשוערים, בין השאר, לפתח מיומנויות שליטה בכדור, לאחר החלת החוק שאינו מרשה להם לתפוס ביד כדורים שהוחזרו להם על ידי חבריהם לקבוצה. במקביל להתפתחותו העסקית בתחום שילוט מגרשים החל מ-1997, עבר שיימן לקבוצת הכדורגל של מכבי הרצליה, שם אימן את שוער הקבוצה שולי גילארדי. בקיץ 1999, כשמכבי הרצליה נקלעה לקשיים כלכליים ונותרה ללא בעלים, פנה מנכ"ל הקבוצה, שמעון מסיקה, אל שיימן, ושכנע אותו לרכוש אותה. שיימן הפך במהרה לבעלים של הקבוצה. בשנתו השנייה בקבוצה, היא ירדה לליגה השנייה (הליגה הלאומית), והוא המשיך לשמש מאמן שוערים, עד שהפסיק לבקשת מאמן מכבי הרצליה באותה עונה, רוני דורה. שיימן ידוע כיו"ר שדואג לשחקניו, אך גם מפטר חלק מאנשיו לעיתים קרובות. למשל, הוא פיטר את אלכס ברמכר ומרקו בלבול כבר אחרי שני מחזורים. ראובן עטר עזב בעונת 2006/2007 אחרי שבעה מחזורים, והמאמן הבא, פרדי דוד, כיהן שלוש קדנציות בקבוצה, אחרי שפוטר מספר פעמים מסיבות שנויות במחלוקת. גם אלי כהן פוטר על ידו בעבר, לאחר ששיימן צידד דווקא בשחקן שארגן שביתות איטלקיות נגד המאמן. שיימן נוטה להיות מעורב בהחלטות מקצועיות של מאמניו, למשל אצל מאמן העבר יואל בן נאים. עם זאת, שיימן נתפס גם כמשתדל לפשר ולהשאיר מאחוריו תקריות קלות עם אנשי הקבוצה. אייל לוי ומוטי פשכצקי, המרכז הבינתחומי: סיפורו של אריאל שיימן, באתר nrg‏, 18 במאי 2005 ערן גולן, אריאל שיימן: "אהיה במכבי הרצליה עד יום מותי", באתר mynet‏ הרצליה, 8 ביוני 2019 איל לוי ומוטי פשכצקי, סיפורו של אריאל שיימן, באתר NRG, ‏18.5.2005
תרח

תֶּרַח הוא דמות מקראית, אביו של אברהם אבינו. הופעתו העיקרית במקרא היא בספר בראשית. על פי מדרשים, תרח נולד בשנת א'תתע"ח לבריאת העולם (1883 לפנה"ס) ומת בשנת ב'פ"ג (1678 לפנה"ס), בגיל 205 בחרן. אברהם אבינו נולד לאביו, תרח, כשהוא בן 68. לפי אחד מהמדרשים, שרה, אשת אברהם, היא בתו של תרח מאשה אחרת. לפי מדרש אחר, היא נכדתו. על פי ספר בראשית תרח הוא בנו של נחור, ולאחר הגיעו לגיל שבעים נולדו שלושת בניו: אברם (שלאחר מכן נקרא אברהם), הרן ונחור. תרח חי באור כשדים, ומאוחר יותר נדד לחרן. לפי המקרא יצא תרח לכנען בליווית אברם, שרי כלתו, אשת אברם, ולוט נכדו, בנו של הרן שמת לפני תרח. המסע לארץ כנען הופסק עם הגיעם לחרן, שם מת תרח בגיל מאתים וחמש. סיבת יציאתו של תרח למסע אינה נמסרת בתנ"ך, אך יש המפרשים שהיא נעוצה בעימות של אברהם ונמרוד מלך הכשדים, שבגינו נאלצו בני המשפחה לעזוב את ארצם. לפי מדרש אחר תרח רצה לצאת מחרן בגלל ויכוחו המתמיד של אברהם עם הכשדים, דבר שגרם לשנאה עזה כלפי אברהם וכל הקרובים לו. על פי יוסף בן מתתיהו מות הרן גרם לתרח לשנוא את ארץ כשדים ולעזבה. בנאומו של יהושע בן נון במעמד הברית בשכם (ספר יהושע, פרק כ"ד, פסוק ב'), הוא מזכיר את תרח בתור אביו הקדמון של עם ישראל, שהיה עובד אלילים: "בְּעֵבֶר הַנָּהָר יָשְׁבוּ אֲבוֹתֵיכֶם מֵעוֹלָם תֶּרַח אֲבִי אַבְרָהָם וַאֲבִי נָחוֹר וַיַּעַבְדוּ אֱלֹהִים אֲחֵרִים". הקוראן, בסורה 6, מציין כי שמו של אביו של אברהם הוא אאזר. בתעודות אשוריות מתקופת שלמנאסר השלישי (המאה השמינית לפנה"ס), אוזכרה עיר בשם Til-Sha-Turahi, שתוארה כעיר ארמית, ככל הנראה באזור נהר בליח, מזרחית לחרן. יש הסוברים, כי שם העיר הוא אפונים לתרח. עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה "תֶּרַח", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק י, עמוד 310, באתר היברובוקס תרח (אישיות מקראית), דף שער בספרייה הלאומית רבי חיים אבן (בן) עטר, אור החיים על התורה שמואל דוד לוצאטו, פירוש השד"ל לספר בראשית, עמ' פרק כ' פסוק י"ב רבי שלמה יצחקי, רש"י לספר בראשית, עמ' פרק י"א פסוק כ"ט ספר בראשית, פרק י"א, פסוק כ"ו ספר בראשית, פרק י"א, פסוקים ל"א–ל"ב הרמב"ן על ספר בראשית, עמ' פרק יא 28 רבי יוסף אבן כספי, טירת הכסף, עמ' 72. יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ראשון, פרק ו, פסקה ה, סעיפים 151–152. אורי רובין, הקוראן, תרגום לעברית מהדורה מדעית, תל אביב, אוניברסיטת תל אביב, 2005, עמ' 113 ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שת

שֵׁת הוא דמות מקראית, הבן השלישי של אדם וחוה. הוא נולד לאחר הירצחו של הבל על ידי אחיו קין, כאשר אדם היה בן 130 שנה, כלומר בשנת ק"ל לבריאת העולם. שמו של שת מוסבר בדברי חוה אמו: ”כִּי שָׁת לִי אֱלֹהִים זֶרַע אַחֵר תַּחַת הֶבֶל כִּי הֲרָגוֹ קָיִן”. על פי המקרא, כל האנושות שאחרי המבול היא מצאצאיו של שת. גם באסלאם תופס שת מקום כאחד מנבחרי האנושות. לשת נולד בגיל 105 בן בשם אנוש. אנוש הוליד את קינן, וקינן הוליד את מהללאל, ומהללאל הוליד את ירד, וירד הוליד את חנוך, וחנוך הוליד את מתושלח, ומתושלח הוליד את למך, ולמך הוליד את נח. שת חי 912 שנים. שת נולד ב-3731 לפנה"ס ומת ב-2819 לפנה"ס. באכדית שת הוא כינוי כללי לשבטי האמורי שמקום מושבם העיקרי היה באזור הפרת, בבל וארץ ישראל. בני שת נזכרים בתעודות מצריות ובספרות אוגריתית. שם חיצוני לאשתו הוא עצורה. ערך מורחב – קבר שת מקום קברו של שת אינו מתואר בתנ"ך, אך על פי מסורת יהודית מסוף המאה ה-11 קברו שכן באזור היישוב העתיק ארבל. על פי מסורת מוסלמית מסוף המאה ה-12 קברו שכן בכפר א-נבי שית שבלבנון. מסורת מוסלמית נוספת מתחילת המאה ה-13, מציינת את קברו בכפר בשית (כיום במושב עשרת). מדיה וקבצים בנושא שת בוויקישיתוף "שֵׁת", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק י, עמוד 218, באתר היברובוקס שת (אישיות מקראית), דף שער בספרייה הלאומית ספר בראשית, פרק ה', פסוק ג' ספר בראשית, פרק ד', פסוק כ"ה ספר בראשית, פרק ד', פסוק כ"ו; וכן פרק ה', פסוק ו' רן צדוק, עולם התנ"ך בראשית, תל אביב, דודיזון עתי, 1993, עמ' 47. ספר היובלים, פרק ד', פסוק יד'
שירוקי ברייג (קבוצת כדורגל)

מועדון הכדורגל שירוקי ברייג (NK Široki Brijeg) היא קבוצת כדורגל בוסנית המשחק בליגת העל הבוסנית, ומייצגת את העיירה שירוקי ברייג. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון פקארה, המונה כ-7,000 מקומות ישיבה. האצטדיון עומד בתקנות אופ"א ומארח גם משחקים בינלאומיים. הקבוצה נוסדה ב-1948, וימיה הטובים ביותר הגיעו בשנות ה-90 של המאה ה-20, כאשר זכתה ב-4 אליפויות הרצג-בוסניות תוך 5 שנים. גם בשנות האלפיים הצליחה הקבוצה משמעותית, כשזכתה ב-2 אליפויות בוסניה-הרצגובינה ובגביע המקומי פעם אחת. מדי הקבוצה הם כחולים, ובמשחקי חוץ הקבוצה לובשת הקבוצה מדים לבנים. על סמל הקבוצה מוצג חלק מדגל קרואטיה. שירוקי היא עיירה נוצרית, ורוב האוהדים תומכים בנבחרת הקרואטית ומתנגדים להזדהות עם בוסניה. קהל הקבוצה תומך מאוד, אך לא באופן פנאטי. האוהדים נוהגים לשיר במהלך המשחקים, ולעיתים להשתמש בפירוטכניקה, אך לא מוכרים כאלימים. אליפות בוסניה והרצגובינה: 2004, 2006 הגביע של בוסניה והרצגובינה: 2007, 2013 אליפות הרצג-בוסניה: 1994, 1995, 1996, 1998 מאריו באזינה מירקו הרגוביץ' סאסא פאפאץ' מדיה וקבצים בנושא שירוקי ברייג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שירוקי ברייג פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway
פרקליט השטן

פרקליט השטן (מלטינית: Advocatus Diaboli) היה פקיד שתפקידו היה לייצג לכאורה את השטן בדיונים על הענקת התואר "מבורך" או "קדוש" למועמד ולהתנגד לה, ולטעון כנגד "פרקליט האל" (Advocatus Dei), שתמך בהקדשה. דיונים כאלה היו חלק מהליך הקאנוניזציה (הכנסה לפנתאון הקדושים) של הכנסייה הקתולית. התפקיד הפך לרשמי על ידי האפיפיור סיקסטוס החמישי (Sixtus V) בשנת 1587 ובוטל בידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-1983. הביטוי משמש כיום בהשאלה לתיאור מי שמייצג עמדה נגדית לעמדה המרכזית בדיון מסוים, כדי למנוע היווצרות תמימות דעים, הפוגעת באפקטיביות של הדיון. פעמים רבות עמדה נגדית זו אינה משקפת את דעתו האמיתית של המציג אותה. לדוגמה: מחלקת הבקרה באגף המודיעין בצה"ל ממלאת את תפקיד "פרקליט השטן", שמשימתו היא להציג את הדעה ההפוכה לגבי כל נושא שיש עליו הסכמה. פרקליט השטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יונתן גור, המודיעין האחר, ידיעות אחרונות, 15 בספטמבר 2008. ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוף הידע של הנדסת תוכנה

גוף הידע של הנדסת תוכנה או בקיצור SWEBOK (ראשי תיבות של Software Engineering Body of Knowledge) הוא מסמך המשמש כמדריך לידע בהנדסת התוכנה. המסמך נועד לסייע בגיבושו של תחום הנדסת התוכנה ולזרז את ההכרה בו כדיסצפלינה הנדסית. המסמך, שגרסתו העדכנית היא משנת 2004, נכתב על ידי עשרות כותבים, אנשי מקצוע ואקדמיה כאחד. את המסמך מוציא לאור Software Engineering Coordinating Committee, גוף המאגד את בעלי העניין השונים במיזם. במהדורת 2004, SWEBOK מגדיר 10 תחומי ידע (KAs) השייכים לתחום הנדסת תוכנה: דרישות תוכנה תכנון תוכנה בניית תוכנה (תכנות מחשבים) בדיקות תוכנה תחזוקת תוכנה ניהול תצורת תוכנה ניהול הנדסת תוכנה תהליכי הנדסת תוכנה (תהליכי פיתוח תוכנה) כלים ושיטות בהנדסת תוכנה איכות תוכנה נוסף עליהם, מוגדרים גם הקשרים של דיסציפלינות הקרובות להנדסת תוכנה: הנדסת מחשבים מדעי המחשב ניהול מתמטיקה ניהול איכות הנדסת אנוש הנדסת מערכות בשנת 2001 הקים ה-ACM צוות משימה להערכת ה-SWEBOK. הצוות, בראשותו של ACM Fellow דייוויד נוטקין, טען כי אופן הכנת המסמך שגוי, ויש פער בין השיטות התאורטיות המפורטות במסמך, לבין אלה המשמשות בפועל. לבסוף, קבע צוות המשימה שעל ה-ACM "להימנע מפעילות נוספת ב-SWEBOK", שכן, למסמך יש סיכוי רב לגרום לבלבול בציבור. אתר האינטרנט הרשמי של גוף הידע של הנדסת תוכנה (באנגלית) Association for Computing Machinery (July 17, 2000): "A Summary of the ACM Position on Software Engineering as a Licensed Engineering Profession", p.6: "The selection process for including knowledge areas-which focuses on tables of contents of general software engineering textbooks and university curricula is flawed and fails to recognize the gap between actual practice and what appears in textbooks. The SWEBOK effort-which uses "generally accepted knowledge" as the cornerstone for inclusion and specifically excludes "practices used only for specific types of software"-is highly likely to fail. The opposite approach-which focuses primarily focusing on specific domains-is far more likely to succeed. SWEBOK does not distinguish among possible roles within a software development project. A process for updating the SWEBOK results based on the actual SWEBOK development efforts would be unlikely to succeed. The professional societies, including ACM, must pursue every possible means towards improving the current state of affairs. At the same time, they must refrain from pursuing activities like SWEBOK that have a significant chance of reducing the public's understanding of, confidence in, and assurances about key properties of software. "
כוננות מיידית

כוננות מיידית (באנגלית: Crimson Tide - "גאות ארגמן") הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1995 בבימויו של טוני סקוט ובכיכובם של ג'ין הקמן ודנזל וושינגטון. עלילת הסרט מתרחשת בצוללת גרעינית אמריקאית בעת משבר גרעיני עם רוסיה שלאחר המלחמה הקרה. הסרט נפתח על רקע של משבר ברוסיה. פוליטיקאי רוסי קיצוני מורד בקרמלין, משתלט על ראשי חץ גרעינים, ומאיים לשגר אותם אל המערב. רון האנטר (דנזל וושינגטון) הוא קצין צעיר ומבטיח המגיע לשרת כקצין המבצעים (סגן מפקד) של היו.אס.אס אלבמה - צוללת טילים בליסטיים חדישה מסדרת אוהיו. מפקדה של הצוללת הוא קפטן רמזי (ג'ין הקמן) אשר משרת בתפקידו עשרות שנים. הצוללת יוצאת לאוקיינוס על מנת להוות אפשרות למכת מנע מקדימה כנגד המורדים הרוסים. בין רמזי והאנטר מתגלעות מחלקות באשר לניהול הצוללת והצוות, אך הוויכוחים נשמרים על אש נמוכה. לאחר שלוויינים אמריקאים מגלים שהרוסים מתדלקים את הטילים שלהם, האלבמה מקבלת פקודת לשגר טיל בליסטי למטרות. לאחר שמתחילים בהכנות לשיגור, הם מקבלים הודעה נוספת המנותקת באמצע. האנטר מתנגד לשיגור הטילים הגרעינים לפני אישור המסר, בעוד רמזי טוען שהפקודה חוקית. האנטר לא מסכים לאשר את השיגור ורמזי כתגובה פוקד לכלוא אותו באשמת מרד. האנטר בתגובה נגדית פוקד לשחרר את הקפטן מהפיקוד ואכן כך נעשה. יותר מאוחר בעזרת חלק מהקצינים רמזי שב להיות הקפטן וכולא את האנטר, אך זה מצליח להשתחרר מכלאו בעזרת כמה קצינים מצידו וחוזר לגשר הפיקוד. לאחר מספר דקות מגיעה ההודעה שמבקשת לבטל את ירי הטילים הגרעינים לרוסיה. בבירור הצבאי שלאחר מכן, קפטן רמזי מבקש להשתחרר מהצי ולמנות את האנטר למפקד האלבמה. דנזל וושינגטון - לוטננט קומנדר רון האנטר, סגן מפקד הצוללת ג'ין הקמן - קפטן פרנק רמזי, מפקד הצוללת ג'ורג' דזונזה - קוב, רס"ר הצוללת ג'יימס גנדולפיני - לוטננט בובי דוהרטי, קצין הספקה מאט קרוון - לוטננט רוי זימר, קצין קשר ויגו מורטנסן - לוטננט פיטר "וופס" אינס, קצין נשק רוקי קרול - לוטננט דאריק ווסטגארד, קצין מבצעים דני נוצ'י - סמל דני ריבטי, מפקח הסונר ריק שרודר - לוטננט פול הלרמן פרסי אוסקר - 1996 - מועמדות בקטגוריות: עריכה, קול ואפקטים פרס גראמי - 1996 - הנס צימר זכה ביצירה מקורית הטובה ביותר שנכתבה לסרט או לתוכנית טלוויזיה פרסי הקולנוע של MTV -‏ 1996 - דנזל וושינגטון היה מועמד בקטגוריית השחקן הטוב ביותר "כוננות מיידית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כוננות מיידית", באתר נטפליקס "כוננות מיידית", באתר AllMovie (באנגלית) "כוננות מיידית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כוננות מיידית", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "כוננות מיידית", באתר Metacritic (באנגלית) "כוננות מיידית", באתר אידיבי "כוננות מיידית", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "כוננות מיידית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דבשה

דִּבְשָׁה (בלעז: מולאסה) היא סירופ סמיך כהה, הנוצר כתוצאה מבישול ממושך של מיץ קנה סוכר או סלק סוכר, המתבצע בעת זיקוק הסוכר הלבן. מוצרי סוכר מסוג סוכר חום ודמררה מקבלים את צבעם מן הדבשה, בהתאם לרמת הריכוז של החומר, וכעיקרון, הדבשה האמיתית עשויה מיץ קנה סוכר שמורתח לכדי סירופ. הדבשה משמשת לעיתים כחומר מקשר בפורמולות מזון. הדבשה משמשת גם להכנת המשקה החריף רום, שנרקח לראשונה באיים הקאריביים. הרום נוצר מתסיסה של הדבשה וזיקוקה. הדבשה הגופריתית עשויה מקנה סוכר צעיר וירוק ומטופלת בגופרית דו-חמצנית שמתנהגת כחומר משמר בעת תהליך מיצוי הסוכר. הדבשה הלא-גופריתית עשויה מקנה סוכר בוגר ולא דורשת טיפול גופריתי בעת תהליך מיצוי הסוכר. ישנן שלוש דרגות לדבשת הקנה: דבשה ראשונה או עדינה (Mild), דבשה שנייה או כהה (Dark) ודבשה שלישית או בלקסטראפ (Blackstrap). שלושתן עשויות להיות גופריתיות או לא-גופריתיות. כדי לייצר דבשה, שהיא מיץ קנה סוכר טהור, נקצר קנה הסוכר ומסירים את עליו. עסיסו של הקנה ממוצה, לרוב בעזרת מעיכה או ריסוק. הרתחתו של העסיס לרכז מגבירה את התגבשות הסוכר. כתוצאה מהרתחה ראשונה זאת ומהפרדת גבישי הסוכר, נוצרת 'הדבשה הראשונה', שהיא בעלת תכולת הסוכר הגבוהה ביותר, כיוון שמעט סוכר מוצה מהעסיס, באופן יחסי. 'דבשה שנייה' נוצרת לאחר הרתחה שנייה והפרדת סוכר נוספת, וטעמה בעל חמצמצות קלה. ההרתחה השלישית של סירופ הסוכר מניבה דבשת 'בלקסטראפ' ("BlackStrap Molasses"). רוב הסוכרוז מהעסיס הראשוני כבר התגבש, ובכל זאת ערכה הקלורי של דבשת 'בלקסטראפ' הוא סוכרי בעיקרו; עם זאת, להבדיל מסוכרים מזוקקים שאינם מכילים כלל ויטמינים ומינרלים, היא מכילה מעט ויטמינים ומינרלים, אך כמותם אינה משמעותית ואינה עולה על הנזק שבצריכת הסוכר הרבה שמתלווה אליהן (מעל 60 גרם סוכר למאה גרם). במטבח המזרח-תיכוני, דבשה מיוצרת ממספר חומרי גלם אחרים: חרובים, ענבים, תמרים, רימונים ותות עץ. דבשה שמקורה בעסיס פירות, נקראת בערבית דִבְּס (دبس). במהלך "המסחר המשולש" בין מערב אפריקה, האיים הקאריביים, והמושבות הבריטיות בצפון אמריקה במאה ה-18, אוניות שנשאו טובין כנחושת, טקסטיל, חרוזים, אקדחים ותחמושת היו נשלחות מאירופה וצפון אמריקה לנמלי מערב אפריקה, ששילמו תמורתן בעבדים. משם היו הספינות הבריטיות מפליגות לעולם החדש, וממשיכות את סחר החליפין עם וירג'יניה - בה הוחלפו העבדים במטען שעיקרו היה טבק וקנבוס - והאיים הקאריביים - בהם הועמסו סוכר, רום ודבשה. לבסוף היו שבות הספינות לאירופה, כדי להשלים את המשולש הגאוגרפי-עסקי. הדבשה משמשת כדימוי לאיטיות: "איטי כמולאסה" בשפה האנגלית. על אף זאת, באסון הדבשה של בוסטון התפקע מכל מולאסה ענק, והטביע אנשים וסוסים, אשר לא הספיקו לברוח מנהר המולאסה. אסון הדבשה של בוסטון המסחר המשולש היסטורית הדבשה (באנגלית) דבשה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אקווטוריה

אקווטוריה (Equatoria; בערבית - אל-איסתיוואייה, "המשוונית") הוא חבל ארץ ששטחו מחולק כיום בין דרום סודאן ואוגנדה. החבל שוכן באגן הנילוס הלבן, שהיה באמצע המאה ה-19 בשליטה מצרית, בו ניסו מגלי ארצות והרפתקנים אירופים להקים מדינה לדוגמה, בה ייאסר סחר העבדים. השם ניתן למחוז בשל קרבתו לקו המשווה. החבל בדרום סודאן כולל כיום שלושה ממחוזות דרום סודאן, אקווטוריה המזרחית, אקווטוריה התיכונה ואקווטוריה המערבית. אקווטוריה נוסדה בידי סמואל בייקר ב־1870 כמחוז של סודאן, שהייתה אז בעצמה בשליטת מצרים, שבחסות האימפריה הבריטית. צ'ארלס ג'ורג' גורדון קיבל עליו את תפקיד מושל המחוז ב־1874, ובעקבותיו שלט במחוז אמין פאשא ב־1878. מרד המהדי מוחמד אחמד בסודאן בשנות ה-80 של המאה ה-19 שם קץ ליומרות להקים בשטח מדינה נפרדת. חלק מאקווטוריה עבר לאוגנדה, והשטח הנותר סופח לסודאן, תחת השלטון המשותף של בריטניה ומצרים, במהלך העשורים הראשונים של המאה ה-20. בסופו של דבר חולק החבל לשבע מדינות (וילאיאת) בסודאן: חבל בחר אל-ע'זאל הופרד מאקווטוריה ב-1948, וחולק לארבע מדינות. השטח הנותר (הנקרא חבל אקווטוריה) חולק ב־1976 לשלוש מדינות (אקווטוריה המזרחית, אקווטוריה התיכונה ואקווטוריה המערבית). במהלך מלחמות האזרחים בסודאן ובאוגנדה סבל האזור מתוצאות המלחמות ומאלימות קשה בין תושביו. חלקי אקווטוריה בסודאן שימשו כבסיסים למחתרות שונות שהתנגדו לשלטון המרכזי באוגנדה. החל מ-2011 נכלל החבל בדרום סודאן העצמאית. אקווטוריה המערבית אקווטוריה התיכונה אקווטוריה המזרחית מדיה וקבצים בנושא אקווטוריה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא דרום סודאן ובנושא גאוגרפיה של אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1899 במדע

ערך מורחב – 1899 טלסקופ שובר-אור בעל קוטר של 80 ס"מ הופעל במצפה כוכבים בפוטסדם. תחילת חפירות בבבל על ידי הגרמנים. גילוי אקטיניום על ידי אנדרה דביארן. דוד הילברט פרסם את מערכת האקסיומות של הילברט ארנסט רתרפורד מבדיל בין 2 סוגי הקרינה - קרינת אלפא וקרינת בטא. אנרי בקרל מגלה שקרינת אורניום מורכבת מחלקיקים בעלי מטען ומושפעים בשדה מגנטי. דוד הילברט מייסד את הגאומטריה מודרנית. פרסום ספר Grundlagen der geometrie התפרצות דבר בברזיל דרך נמל של סנטוס. 6 במרץ – פליקס הופמן קיבל פטנט על אספירין. 12 בינואר – פאול הרמן מילר, כימאי שווייצרי, חתן פרס נובל בשנת 1948 (נפטר ב-1965). 27 בפברואר – צ'רלז בסט, כימאי קנדי. שותף לגילוי אינסולין (נפטר ב-1978). 29 בספטמבר – לאלסו בירו, ממציא הונגרי (נפטר ב-1985). 4 בינואר – הנרי אליין ניקולסון - זואולוג אנגלי (נולד ב-1844). 18 בפברואר – סופוס לי, מתמטיקאי נורווגי, חוקר חבורת לי (נולד ב-1842). 18 במרץ – אוטניאל צ'רלז מרש - פלאונטולוג אמריקאי (נולד ב-1831). 9 באוגוסט – אדוארד פרנקלנד, כימאי אנגלי (נולד ב-1825) 16 באוגוסט – רוברט בונזן- כימאי גרמני. שכלל את מבער הבונזן (נולד ב-1811). מדיה וקבצים בנושא 1899 במדע בוויקישיתוף
1898 במדע

ערך מורחב – 1898 האסטרונום הגרמני מקס וולף מגלה את האסטרואיד 434 הונגריה. גילוי פלטת נערמר ליד חיארקונפוליס, מצרים. נבנתה במאה ה-31 לפנה"ס, בין העדויות הראשונות של הכתב הירוגליפי. גילוי שחרחורין הייתה בירת האימפריה המונגולית. גילוי ניאון על ידי ויליאם רמזי ומוריס טרברס. גילוי קריפטון על ידי ויליאם רמזי ומוריס טרברס. גילוי קסנון על ידי ויליאם רמזי ומוריס טרברס. ג'יימס דיואר הצליח לקבל חנקן נוזלי. 3 במרץ – אמיל ארטין, מתמטיקאי גרמני. חקר פונקציות L-ארטין (נפטר ב-1962). 26 ביוני – וילי מסרשמיט, בונה מטוסים גרמני (נפטר ב-1978). 29 ביולי – איזידור איזק רבי, פיזיקאי יהודי שפעל בארצות הברית. חתן פרס נובל (נפטר ב-1988). 10 בספטמבר – וולדו לונסבורי סימון, כימאי אמריקאי. גילה פוליוויניל כלוריד (נפטר ב-1999). 13 בינואר – הנרי בסמר, מהנדס אנגלי, המציא תהליך בסמר ביציקת פלדה (נולד ב-1813). 12 במרץ – יוהאן יאקוב בלמר, מתמטיקאי שווייצרי (נולד ב-1825). 14 בספטמבר – ויליאם סיוארד בורואוז, ממציא אמריקאי. בנה מכונות חישוב ראשונה (נולד ב-1855). מדיה וקבצים בנושא 1898 במדע בוויקישיתוף
1897 במדע

ערך מורחב – 1897 13 במאי – שידור רדיו של גוליילמו מרקוני. השידור בוצע למרחק של 6 ק"מ. 10 באוגוסט – בניית מנוע ראשון על ידי רודולף דיזל. גילוי אלקטרון על ידי ג'יי ג'יי תומסון. גילוי נוסף של אדרנלין על ידי ג'ון יעקב אבל בארצות הברית. 20 באוגוסט – רונלד רוס גילה שאנופלס הוא בין הסיבות העיקריות להעברת מלריה. 20 ביולי – טדאוס רייכשטיין כימאי שווייצרי-יהודי, יליד פולין. חתן פרס נובל (נפטר ב-1996). 12 באוגוסט – אוטו סטרובה - אסטרונום אמריקאי ממוצא רוסי-גרמני (נפטר ב-1966). 12 בספטמבר – אירן ז'וליו-קירי - כימאית צרפתית. כלת פרס נובל (נפטרה ב-1956). 4 בנובמבר – קורנליוס ניל - מיקרוביולוג אמריקאי (נפטר ב-1985). 19 בפברואר – קארל ויירשטראס, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1815). 15 במרץ – ג'יימס ג'וזף סילבסטר, מתמטיקאי אנגלי (נולד ב-1814) 6 במאי – אזוארז ג'מס סטואון, אסטרונום אנגלי (נולד ב-1831). 6 במאי – אלפרד דה קלוזו, גאולוג צרפתי (נולד ב-1817). 19 באוקטובר – ג'ורג' פולמן, ממציא אמריקאי (נולד ב-1831). מדיה וקבצים בנושא 1897 במדע בוויקישיתוף
1896 במדע

ערך מורחב – 1896 משלחת מאוקספורד מתחילה בחפירות באוקסירינחוס, מצרים. תחילת החפירות בקניון צ'קו גילוי הרכב מדלפוי. גילוי מפת מידבא. 14 בפברואר: ארטור מילן - מתמטיקאי ואסטרופיזיקאי בריטי. 29 במרץ: ווילבלם אקרמן - מתמטיקאי גרמני, מפתח פונקציית אקרמן. 24 ביולי – פרידריך אוגוסט קקולה, כימאי גרמני (נולד ב-1829). 10 באוגוסט: אוטו ליליינטל - מהנדס גרמני, מחלוצי התעופה. 18 בספטמבר: ארמן איפוליט פיזו - פיזיקאי צרפתי. 21 באוקטובר: ג'מס הנרי גראיטחד- מהנדס בריטי, אחד מבוני המטרו בלונדון. 10 בדצמבר: אלפרד נובל - ממציא ומהנדס שוודי, מייסד פרס נובל. מדיה וקבצים בנושא 1896 במדע בוויקישיתוף
מנואלה דבירי

מנואלה דבירי ויטאלי נורסה (נולדה ב-13 בינואר 1949) היא עיתונאית, פעילת שלום וסופרת ישראלית. מנואלה ויטאלי נורסה נולדה וגדלה בפדובה שבאיטליה ב-1949, למשפחה יהודית וציונית. ב-1968 עלתה לישראל. על אף היותה חילונית נישאה לאברהם דבירי, דתי לאומי, שהיה במהלך לימודי משפטים. לזוג נולדו שלושה ילדים - אייל, מיכל ויהונתן. דבירי סיימה תואר ראשון והייתה למורה. מאוחר יותר עבדה במחלקה לקשרי חו"ל במכון ויצמן למדע. ב-26 בפברואר 1998 נהרג בנה, יהונתן (יוני) דבירי בעת שירותו הצבאי במוצב "כרכום" בלבנון. לאחר נפילת בנה עזבה דבירי את עבודתה במכון ויצמן והחלה לפעול להוצאת צה"ל מדרום לבנון. דבירי התפרסמה בכך שבחרה "להמשיך לחיות במקום לשחק אם שכולה", כדבריה. היא הצטרפה לתנועת ארבע אמהות, הפגינה מול בית הנשיא במחאה על שהיית צה"ל בלבנון וכתבה מאמרים רבים בעיתונות הקוראים לממשלה להוציא את צה"ל מלבנון. לאחר נסיגת צה"ל מלבנון ב-25 במאי 2000, המשיכה בפעילות פציפיסטית. ב-2005 זכתה ביחד עם הפרופסורים מאסימו טוסקי ואנואר דודין ב"פרס השלום והפיוס" של מרכז פרס לשלום על מאמציה בפרויקט "Saving Children", שבו סייעה לילדים פלסטינים חולים לקבל בבתי חולים בישראל טיפול רפואי שלא יכלו לקבל בבתי חולים פלסטיניים, והצליחה לגייס כמיליון אירו לשם כך, תוך קידום הנושא באיטליה. נכון ל-2007, דבירי חברה בוועד המנהל של מרכז פרס לשלום ובוועד המנהל של עמותת קשב שמטרתה לקדם ערכים דמוקרטיים בישראל. דבירי כותבת באיטלקית בעיתון "קוריירה דלה סרה", מאמרי פובליציסטיקה בעברית בעיתון "הארץ" וכתבות צבע על איטליה באתר ynet. ב-2000 ראה אור ספרה, "ביצה של שוקולד", שכלל שנים עשר סיפורים קצרים שחלקם ראו אור ב"הארץ". ב-2003 כתבה מחזה, "ארץ זבת חלב ודבש", שהוצג בפריז ובלונדון. מנואלה דבירי בפורום שכול ואובדן בתפוז מנואלה דבירי באתר "הגדה השמאלית" מכתבים ומאמרים שפרסמה מנואלה דבירי (באנגלית) הספרים של מנואלה דבירי, באתר "סימניה" בלוג רשמי באיטלקית מנואלה דבירי, "המאהב החשאי": רב מכר חכם מדי, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2017 מנואלה דבירי, הבלוג הרשמי מנואלה דבירי, ברשת החברתית Goodreads
1895 במדע

ערך מורחב – 1895 גילוי קרני רנטגן על ידי וילהלם רנטגן בדיקות באתר המאיה בסייבל 26 בינואר: ארוטר קיילי - מתמטיקאי בריטי, ניסח את משפט קיילי. 11 באפריל: יוליוס לוטר מאייר- כימאי גרמני. שותף להמצאת הטבלה המחזורית 14 באפריל – ג'יימס דווייט דיינה, גאולוג אמריקאי (נולד ב-1813) 23 באפריל – קרל לודביג, פיזיולוג גרמני (נולד ב-1816) 23 במאי – פרנץ ארנסט נוימן, גאולוג, פיזיקאי ומתמטיקאי גרמני (נולד ב-1795) 29 ביוני – תומאס הנרי האקסלי, ביולוג אנגלי שנודע בכינויו "הבולדוג של דרווין", על שום הגנתו העקשת על תאוריית האבולוציה. 26 באוגוסט – פרידריך מישר, ביולוג שווייצרי, בודד חומצת גרעין. 28 בספטמבר – לואי פסטר, כימאי צרפתי שנחשב לאבי המיקרוביולוגיה. מדיה וקבצים בנושא 1895 במדע בוויקישיתוף