laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תפילת הליצן

תפילת הליצן (באנגלית: The Clown's Prayer) היא תפילה הכתובה כפואמה בה משתמשים קומיקאים כדי לקבל השראה. היו מספר תפילות שנקראו בשם זה. מחבר התפילה אינו ידוע. התפילה מוכרת בכמה נוסחים, וידוי כי מספר קומיקאים, ביניהם הקומיקאי כריס פארלי, היו נושאים איתם העתק של התפילה. בהלווייתו של סטן לורל, קרא דיק ואן דייק את תפילת הליצן כהספד. התפילה כוללת בדרך כלל ארבע פסקאות: כשאני מוֹעֵד לתוך החיים האלו, עזור לי ליצור יותר צחוק מדמעות, להפיץ יותר אושר מעגמומיות, לפזר יותר עידוד מייאוש. לעולם אל תתן לי להיות כה אדיש עד שאכשל לראות פלא בעיניו של ילד, או את הניצוץ בעיניו של ישיש. לעולם אל תתן לי לשכוח שתכלית המאמץ שלי הוא לעודד אנשים, לשמח אותם, ולהשכיח לרגע את כל אי-הנעימות שיש בחיים שלהם. וברגע האחרון שלי, האם אוכל לשמוע אותך לוחש: "כשגרמת לאנשים שלי לחייך, גרמת לי לחייך". ישנם המוסיפים בין הפסקה השלישית לרביעית את הפסקה הבאה: לעולם אל תתן לי להשיג הצלחה עד לנקודה שבה אפסיק לקרוא לבוראי בשעת הצורך, שאכיר אותו ואודה לו בזמן השפע. ישנה גרסה נוספת לתפילה, שנכתבה על ידי וולטר גרוגן ופורסמה במגזין "קניון פאל" בשנת 1907: אדוני, אני עני, אין לי מתנה להביא למקדשך; אני מבלה את זמני בבדיחות ובהתלוצצות, כה ריקים, לשווא, אינם במיטבם, אלו הם חיי. אבל, אדוני, מתחת לפרצופי העליז אני מסתיר דמעה, וכשהקהל צוחק ביריד, נראה שהם מתגרים בייאוש שלי ולועגים לפחד שלי. אדוני, אני עני, אלא אם אקח בחשבון: יש לי ילד, וכשאני מתבדח על הצד הטוב ביותר, הוא, הבלתי נתפס, נמוג, ובקרוב חייב למות. אדוני, לך יש רבים בביתך, אני רק אחד; תחשוב, אדוני, חייו של בדחן הם עצובים, שנה את "יש לו" ל"היה לו", תן לי את בני. מדי שנה ביום ראשון הראשון של חודש פברואר עורך "איגוד הליצנים הבינלאומי" כינוס בכנסיית הליצנים (אנ') שבלונדון, בה הם מדקלמים תפילה זו. ליצן גנסיוס תפילת הליצן, סרטון באתר יוטיוב Farley, Tom; Colby, Tanner (2008). The Chris Farley Show: A Biography in Three Acts. Penguin. p. 40. ISBN 9780670019236. נבדק ב-14 בינואר 2016. {{cite book}}: (עזרה) Gilpatrick, Kristin (2002). Famous Wisconsin Film Stars. Badger Books Inc. p. 266. ISBN 9781878569868. נבדק ב-14 בינואר 2016. {{cite book}}: (עזרה) Dick Van Dyke, My Lucky Life In and Out of Show Business: A Memoir, Crown/Archetype, 2011-05-03. (באנגלית) Eneli, Aya (2004). Live Your Abundant Life. Xulon Press. p. 211. ISBN 9781594676611. נבדק ב-14 בינואר 2016. {{cite book}}: (עזרה) Clowns of America International (2006). 20 Years of Laughter. Turner Publishing Company. p. 6. ISBN 9781596520738. נבדק ב-14 בינואר 2016. {{cite book}}: (עזרה) Grogan, Walter (1907). "The Clown's Prayer". The Pall Mall Magazine. No. 39. George Routledge & Sons. נבדק ב-14 בינואר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Bain, Roly; Forbes, Patrick (1995). Clowning Glory. Church House Publishing. p. 99. ISBN 9780715148631. נבדק ב-14 בינואר 2016. {{cite book}}: (עזרה)
חידו ואן רוסום

חידו ואן רוסום (בהולנדית: Guido van Rossum; נולד ב-31 בינואר 1956) הוא מתכנת ממוצא הולנדי, מייסד שפת התכנות פייתון. עד לפרישתו ב-2018, שימש ואן רוסום כ-BDFL של פייתון (דיקטטור נאור לכל החיים, כלומר: מקבל ההחלטות בכל הנוגע לשפה). כיום הוא חבר בצוות ההיגוי של השפה. ואן רוסום נולד בעיר הארלם שבהולנד. למד מתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת אמסטרדם וב-1982 סיים את התואר השני. לאחר סיום לימודיו, החל ואן רוסום לעבוד במכוני מחקר שונים, בהם המכון הלאומי למתמטיקה ומדעי המחשב באמסטרדם, המכון הלאומי לתקנים בהולנד ועוד. במהלך עבודתו במכון הלאומי למתמטיקה ומדעי המחשב היה שותף ואן רוסום לפיתוחה של שפת התכנות ABC, מעשה שהצהיר כי השפיע רבות על כישורי התכנות שלו. בדצמבר 1989 חיפש ואן רוסום פרויקט שיעסיק אותו כתחביב במהלך שבוע חג המולד והחל בכתיבת פייתון. מאוחר יותר סיפר: בדצמבר 1989 חיפשתי פרויקט תוכנה כתחביב שיעסיק אותי במהלך שבוע חג המולד. המשרד שלי יהיה סגור, אבל יש לי מחשב ביתי, ואין לי תעסוקה. החלטתי לכתוב מפרש חדש לשפת תסריט שחשבתי עליה לאחרונה: נגזרת של שפת ה-ABC שתעניין אנשי יוניקס ו-C. בחרתי בפייתון כשם זמני מכיוון שהייתי במצב רוח קצת חצוף ומכיוון שאני מעריץ גדול של תוכנית הטלוויזיה הקרקס המעופף של מונטי פייתון — חידו ואן רוסום הגרסה הראשונה פורסמה בשנת 1994. בשנת 1999 התווספה מערכת IDLE. ב-1999 הגיש ואן רוסום לסוכנות הצבאית לפרויקטים מחקריים מתקדמים (DARPA) בקשה למימון פרויקט הפיכת פייתון לתוכנה שתנגיש את מקצוע התכנות לכל אדם. בבקשתו הגדיר ואן רוסום את יעדיו עבור פייתון: שפה קלה ואינטואיטיבית, אך גם חזקה כמתחריה הגדולים מבוססת קוד פתוח קוד שמובן כמו אנגלית רגילה התאמת השפה למשימות יומיומיות ואפשור זמני פיתוח קצרים בעקבות כתיבת השפה, זכה ואן רוסום בפרסים רבים. ב-2002 קיבל את "הפרס לקידום תוכנה החופשית לשנת 2001" של קרן התוכנה החופשית. מאוחר יותר, ב-2003, זכה בפרס NLUUG, ב-2006 הוגדר כמהנדס יוצא דופן על ידי האגודה למכונות מחשוב ובשנת 2018 נעשה עמית במוזיאון לתולדות המחשב. על-אף שכוונתו הראשונית לא הייתה ליצור שפה להמונים, הפכה פייתון עם השנים לאחת משפות התכנות המובילות בעולם. ב-2005 הצטרף ואן רוסום לגוגל שם פיתח את Mondrian - תוכנה לסקירת קוד אותה כתב בפייתון וכן השתתף בפיתוחה של Google App Engine. בדצמבר 2012 סיים את תפקידו בגוגל והצטרף לחברת Dropbox העוסקת באחסון קבצים בענן. באוקטובר 2019 עזב את החברה והודיע על פרישה. בנובמבר 2020 חזר בו מהפרישה והודיע שיצטרף למיקרוסופט. מדיה וקבצים בנושא חידו ואן רוסום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חידו ואן רוסום (באנגלית) חידו ואן רוסום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חידו ואן רוסום, ברשת החברתית אינסטגרם חידו ואן רוסום, הבלוג הרשמי חידו ואן רוסום, באתר dblp python-committers Transfer of power, www.mail-archive.com The Making of Python, www.artima.com Foreword for "Programming Python" (1st ed.), Python.org (באנגלית) כך נהפכה פייתון לשפת התכנות הפופולרית בעולם, באתר TheMarker‏, 11 באוגוסט 2018 Dropbox Hires Away Google’s Guido Van Rossum, The Father Of Python, TechCrunch (באנגלית) ציוץ של חידו ואן רוסום ברשת החברתית אקס (טוויטר), 30 באוקטובר 2019 ציוץ של חידו ואן רוסום ברשת החברתית אקס (טוויטר), 12 בנובמבר 2020
כרים מאסימוב

כרים קג'יקנקוביץ' מאסימוב (בקזחית: Kärim Qajımqanulı Mäsimov) הוא מדינאי קזחי, עורך דין ששימש כיו"ר הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן (KNB), מנגנון ביטחון הפנים, מ-8 בספטמבר 2016 עד להדחתו ב-8 בינואר 2022. שימש פעמיים כראש ממשלת קזחסטן (2007–2012, 2014-2016), מנהל הסגל הנשיאותי של קזחסטן (2012–2014). מאסימוב סיים את לימודיו באוניברסיטת בייג, אוניברסיטת פקינג בבייג, ובית הספר למינהל הציבורי של קזחסטן. הוא כלכלן ומומחה למשפט בינלאומי הדובר רוסית, אנגלית, סינית וערבית. ב-19 בינואר 2006 התמנה לסגן ראש הממשלה ושר הכלכלה בין החודשים אפריל לאוקטובר. ב -10 בינואר 2007 הוא מונה לראש הממשלה. בספטמבר 2012, הוא מונה לראש המינהל הנשיאותי, ובאפריל 2014, כאשר ראש הממשלה סריק אחטוב התפטר, הוא שימש שוב כראש הממשלה. הוא התפטר ממשרת ראש הממשלה ב-8 בספטמבר 2016. מספטמבר 2016 עד ינואר 2022 עמד בראש שירות הביטחון, הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן, אך במהלך המחאות בקזחסטן (2022) הודח ונעצר באשמת בגידה. מדיה וקבצים בנושא כרים מאסימוב בוויקישיתוף כרים מאסימוב, ברשת החברתית פייסבוק כרים מאסימוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כרים מאסימוב, ברשת החברתית אינסטגרם כרים מאסימוב, סרטונים בערוץ היוטיוב כרים מאסימוב, באתר פליקר Kazakhstan appoints new PM | WORLD News, web.archive.org, ‏2011-05-15 В Казахстане задержали экс-главу Комитета нацбезопасности по обвинению в госизмене, smotrim.ru
פדרו משקרניאש

פדרו משקרניאש (באנגלית: Pedro Mascarenhas; ‏1470 – 16 ביוני 1555) היה מגלה ארצות פורטוגלי ומושל קולוניאלי. הוא היה האירופי הראשון שגילה את האי דייגו גרסיה באוקיינוס ההודי בשנת 1512. הוא גם דיווח על האי מאוריציוס באוקיינוס ההודי בשנת 1512, אם כי ייתכן שהוא לא היה החוקר הפורטוגלי הראשון שעשה זאת. משלחות קודמות של דיוגו דיאש ואפונסו דה אלבוקרקי יחד עם דיוגו פרננדס פריירה אולי עברו גם הן שם. בשנת 1528 נתן מגלה הארצות דיוגו רודריגש (שעל שמו נקרא האי רודריג) את השמות לאיים ראוניון, מאוריציוס ורודריג, וכן איי מסקרנה, על שם פדרו משקרניאש. משקרניאש שימש כמושל קולוניאלי של מלאקה הפורטוגזית בשנים 1525–1526. הוא היה שגריר מטעם פורטוגל בקריית הוותיקן. שם פנה לאפיפיור פאולוס השלישי שישלח את המיסיונרים הראשונים לפעול למען פורטוגל בהודו, על פי בקשת המלך ג'ון השלישי ודייגו דה גוביה. משימתו הסתיימה ב־15 במרץ 1540, כאשר נסע חזרה לפורטוגל יחד עם פרנסיסקו חאווייר. הוא היה המשנה למלך בגואה, בירת המושבות הפורטוגזיות באסיה, משנת 1554 ועד מותו בשנת 1555 בגואה. החליף אותו בתפקיד משנה למלך פרנסיסקו בררטו. בזמן שהיה המשנה למלך בהודו הפורטוגזית, שלח את ג'יימס דיאז וגונסאלו רודריגז לאתיופיה כדי לחקור האם הקיסר גאלוודוס יהיה מוכן לקבל פטריארך שהשתייך לכנסייה הרומית-קתולית. http://www.uc.pt/fluc/eclassicos/publicacoes/ficheiros/humanitas52/12_Pinho.pdf Robert Kerr, ed. (1812). "Conquest of India". A General History and Collection of Voyages and Travels. Edinburgh: William Blackwood. p. 411. Balthasar Tellez, The Travels of the Jesuits in Ethiopia, 1710 (LaVergue: Kessinger, 2010), pp. 133f
פסטר לויד

פסטר לויד (בגרמנית: Pester Lloyd), היה השם של שני כתבי עת בשפה הגרמנית, שאין כל קשר ביניהם פרט לשם, שהופיעו בהונגריה בשתי תקופות שונות. הראשונה: משנת 1854 ועד 1945. השנייה: משנת 1994, ומשנת 2009 רק במהדורה אינטרנטית. חשיבות העיתון המקורי הייתה גדולה בשל העובדה שהוא פנה לקהל קוראים דובר גרמנית (בנוסף להונגרית), שהורכב בעיקר מיהודים במעמד הביניים ומהאינטליגנציה ההונגרית והיהודית, שדיברו אז בשתי השפות בהונגריה ברמת שפת אם[דרוש מקור]. לפחות מחצית מהעורכים הראשיים של העיתון במשך תשעים שנות הופעתו היו יהודים. היומון "פסטר לויד" הופץ לראשונה ב-1 בינואר 1854, ונקרא בעיקר על ידי הבורגנות של פשט, שקראה גם גרמנית. העורך הראשון שלו היה יאנוש וייס. הוא ייצג את האינטרסים של חוגי התעשייה והמלאכה (הסקטור היצרני) של החברה ההונגרית, הפיץ רעיונות של ליברליזם והעביר את הממלכתיות והתרבות ההונגרית באזור דובר הגרמנית לקוראים שידיעותיהם על הונגריה נמסרו על ידי עיתונים אוסטריים וגרמניים, לא תמיד חסרי משוא פנים, ולעיתים קרובות אנטי-הונגריים במובהק. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, מיקשה פלק הפך לעורך הראשי של העיתון. העורך הכלכלי היה אנטל דויטש (יהודי גם הוא). גם מקס נורדאו היה בין כתבי העיתון במשך כעשר שנים. בשנת 1872 הצטרף ל"פסטר לויד" כסגן העורך הראשי לאו פייגלסברג. לפני מלחמת העולם הראשונה פורסמו בו מאמרים מאת ברטה פון זוטנר, זוכת פרס נובל לשלום האוסטרית ומאת בנימין זאב הרצל, והבנקאי היהודי-הונגרי, מעשירי המדינה, לאו לאנצי היה מכותבי המאמרים הכלכליים הקבוע. בין שתי מלחמות העולם היה יוז'ף טורוצ'י-טרוסטלר היהודי מכתביו החשובים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 כתבו בעיתון תומאס מאן, דז'ה קוסטולאני, פרנץ מולנר, שטפן צווייג, יוזף רוט, אגון ארווין קיש היהודי-צ'כי, אלפרד פולגאר (פולאק), פרנץ ורפל ופליקס זאלטן. באפריל 1945 הפסיק העיתון את פעילותו. מערכת העיתון שכנה בארמון לויד, שבו שכנו (בקומת הקרקע) בורסת התבואה ומועדון החברים פסטר לויד, שהיה מרכז אינטלקטואלי חשוב. הארמון נהרס במלחמת העולם השנייה, ולא שוקם. ב-7 בספטמבר 1994 הושק שוב כעיתון שבועי עצמאי בשפה הגרמנית עם המספר הגבוה ביותר של עותקים בשפה זרה בהונגריה. מאז יוני 2009 הוא מתפרסם באופן בלעדי באינטרנט. כיוונו הוא ביקורתי כלפי ממשלת ויקטור אורבן, ששולטת ומנהלת את הונגריה מאז 2010. ברנאט אלכסנדר אדולף דוקס מיקשה פלק ג'רג' האמוש לאיוש הבשי קאלאי ארנה ג'רג' קונרד לאו לאנצי גזה שופקה ארנה לורשי אדולף אולמן לאו פייגלסברג יוז'ף וסי פרנץ ויראגהלמי גוסטב גרץ ז'יגמונד מוץ' בודוג דיק Alexander Bernát Dux Adolf Falk Miksa Hámos György Hevesi Lajos Kállai Ernő Konrád György Lánczy Leó Supka Géza Lorsy Ernő Ullmann Adolf Veigelsberg Leó Vészi József Virághalmi Ferenc Gratz Gusztáv Mócs Zsigmond מתוך רשימת 16 עורכים ראשיים/עמיתי מערכת בכירים, 11 היו יהודים וגם רבים מכתביו כמו יוז'ף טורוצי-טרוסטלר ואחרים. כתבי עת הונגריים במאה ה -19 מדיה וקבצים בנושא פסטר לויד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פסטר לויד פסטר לויד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ÖNB / ANNO-הספרייה הלאומית האוסטרית. עיתון אוסטרי מקוון - פסטר לויד עמוד הבית של הפסטר לויד היום הדוויג אויווארי: יומני מסעות בפסטר לויד של מקס נורדאו (1/9) (1. פסטר לויד) הספד - אודות פסטר לויד
חיים נוי

האם התכוונתם ל... חיים נוי (חוקר תקשורת) – פרופ' לתקשורת באוניברסיטת בר-אילן. חיים נוי (עיתונאי ועורך) – עיתונאי ועורך, לשעבר עורך סוכנות עתי"ם.
ניר מנוסי

הרב ניר מנוסי (נולד בג' בתמוז ה'תשל"ד, 3 ביולי 1974) הוא רב ופובליציסט ישראלי, ומחבר ספרים ומאמרים. מנוסי נולד בתל אביב לאביו העיתונאי והסאטיריקן דידי מנוסי, ולאמו המאיירת והקריקטוריסטית צילה מנוסי. למד בתיכון תלמה ילין במגמת אמנות פלסטית. בעל תואר ראשון בהיסטוריה ופילוסופיה, ותואר שני ללימודי תרבות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו האקדמיים החל בתהליך של חזרה בתשובה, ושינה את שמו מניל לניר. מנוסי כותב מאמרים באתרי אינטרנט שונים וכן בבלוג אישי. בכתיבתו הוא עוסק בקבלה וחסידות, וכן ביחס בין היהדות לבין תרבות המערב. מלמד בבבית הספר "תורת הנפש", בית הספר לפסיכולוגיה יהודית חסידית בנשיאות הרב יצחק גינזבורג, ומוסר שיעורים והרצאות במקומות שונים. ערך כמה מספרי הרב יצחק גינזבורג, וכן תרגם שני ספרים בנושא חסידות. מנוסי נשוי לנעמה ואב לשישה, בשנת 2023 עברו בני המשפחה להתגורר בתל אביב. מי זאת עולה - נשים בתורה על פי הקבלה והחסידות, הוצאת מגיד, 2019. איחוד התורה והמדע (ביחד עם הרב יצחק גינזבורג), הוצאת גל עיני, 2019. עולמות - שערים חדשים לקבלה וחסידות, הרב יצחק גינזבורג, הוצאת ידיעות ספרים, 2012. אהבה - צמיחת הקשר בין איש לאשה, הרב יצחק גינזבורג, הוצאת גל עיני, 2011. הנרות הללו - מאמרי התבוננות לימי החנוכה, הרב יצחק גינזבורג, הוצאת גל עיני, 2016. The Wondering Jew (אנגלית; יחד עם משה גנוט) - רשימות והגיגים על התורה ועל החיים, הרב יצחק גינזבורג, הוצאת גל עיני, 2014. מציץ מן החרכים (מאנגלית; יחד עם דוד הלל) - רשימות והגיגים על התורה ועל החיים, הרב יצחק גינזבורג, הוצאת גל עיני, 2022. מה זאת אהבה (חוברת) - מערכות יחסים באור הקבלה והחסידות, הרב יצחק גינזבורג, הוצאת גל עיני, 2008. "הרהורי תשובה - בין קודש לחול", הבלוג של ניר מנוסי דף הפייסבוק של ניר מנוסי ערוץ היוטיוב של ניר מנוסי "חסידות בשני קולות", ערוץ SoundCloud של ניר ונעמה מנוסי רשימת הפרסומים של ניר מנוסי, בקטלוג הספרייה הלאומית רשימת המאמרים של ניר מנוסי באתר רמב"י ניר מנוסי (1974-), דף שער בספרייה הלאומית מרבה שיחה – דרור יהב משוחח עם ניר מנוסי על נשיות ביהדות. "קרוב אליך", גליון 298, ח' כסלו תשע"ט (6.12.2019) יהודה יפרח, ניסוי ותהייה: החיבור המרתק בין התורה והמדע - ריאיון עם ניר מנוסי לרגל צאת ספרו 'איחוד התורה והמדע', באתר מקור ראשון, ‏6 באוגוסט 2019 ניר מנוסי, בשעה טובה! יצא הספר "עולמות" בעריכתי, באתר הרהורי תשובה, ‏2012-05-15 אהבה הנרות הללו, באתר הרהורי תשובה, ‏2012-05-18
צבי פוקס (כדורגלן)

צבי פוקס (12 באפריל 1917 - 10 במרץ 1999), היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הרץ המרכזי ואף היה נחשב לאחד הרצים הטובים בזמנו. פוקס נולד בפולין ב-12 באפריל 1917 ועלה עם משפחתו לארץ ישראל ב-1920. בעונת 1935/36 פוקס החל את הקריירה המקצועית שלו כשחקן בוגר בקבוצת מכבי תל אביב כשהיה בן 19. ב-5 במרץ 1938, כבש פוקס את שערו הראשון במסגרת הגביע הא"י (כיום גביע המדינה) בשלב רבע הגמר נגד מכבי נס ציונה, כשתוצאת המשחק הסתיימה ב1–3 לטובת מכבי תל אביב. באותה העונה הגיעה מכבי תל אביב לגמר הגביע הארץ ישראלי ושיחקה נגד הפועל תל אביב כבשורותיה של מכבי שיחק פוקס, מכבי תל אביב הפסידה במשחק הנ"ל 2-1. לקראת בואם של מכבי תל אביב ופוקס לאוסטרליה ב-1939, שמו של פוקס הוזכר במספר עיתונים אוסטרליים בהם נכתב: "השחקן הכי ערמומי במכבי, שגרת עבודה מצוינת; המראה שלו מזכיר את הרץ הפיני המפורסם, פאבו נורמי. פוקס יכול לשחק 6 שעות ללא הפסקה". ב-5 באוגוסט 1939, במהלך המסע באוסטרליה הבקיע פוקס את שערו הראשון והיחיד במסע נגד נבחרת אוסטרליה, המשחק אף הסתיים בתוצאה 4-4. פוקס ערך רק הופעה אחת בנבחרת ארץ ישראל, במשחק הידידות נגד נבחרת לבנון ב-1940. אליפויות: 3 1936, 1937, 1941/1942 סגנות (1): 1938 גביע המדינה: 1 1940/1941 סגנות (2): 1937/1938, 1939/1940 אליפויות: 1 1944/45 (מחוז דרום) סגנות (1): 1940 גביע המדינה: 0 סגנות (1): 1947 פרי נויפלד מילה גינזבורג נבחרת ארץ ישראל בכדורגל אברהם רזניק מדיה וקבצים בנושא צבי פוקס בוויקישיתוף צבי פוקס, באתר Transfermarkt עמוד השחקן של צבי פוקס באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרופיל, באתר TransferMarkt פרופיל, באתר מכביפדיה אשר גולדברג ודני דבורין, מכבי תל-אביב 102 שנים ראשונות, ישראל: הוצאת מדיה 41 בע"מ, 2008 אלישע שוחט, 100 שנות כדורגל 1906–2006, הוצאה עצמית, 2006, עמ' 85-84 The Newcastle Herald, SIDE OF GREAT PROMISE, TROVE, ‏20 במאי 1939 The Sun (אוסטרליה), FINAL TEST ENDS IN 4-ALL DRAW, TROVE, ‏5 באוגוסט 1939 British Mandate of Palestine Official Games 1934-1948, rsssf
ברית ההצלה

ברית ההצלה (ברוסית: Союз спасения), הייתה תנועה פוליטית שנוסדה בשנת 1816, הידועה גם בשם אגודת בני האמת של המולדת (Общество истинных и верных сынов отечеств) מאז 1817, הייתה לאגודה הפוליטית הסודית הראשונה של הדקבריסטים. בשנת 1816, ביוזמתו של אלכסנדר ניקולאייביץ' מוראביוב, קבוצה של קצינים צעירים של הצבא הרוסי הקימה את "ברית ההצלה". החברים הראשונים לקחו חלק במלחמת 1812 ובמלחמות בשנים 1813–1814. האגודה מנתה כ-30 חברים, בהם ניקיטה מוראביוב, סרגיי מוראביוב-אפוסטול, מאטווי מוראביוב-אפוסטול, סרגיי טרובצקוי, איוואן יאקושקין, פבל פסטל, יבגני אובלונסקי, איוואן פושצ'ין, מיכאיל לונין ואחרים. בשנת 1817 הם אישרו את אמנת האגודה ושינו את שמה לאגודת בני האמת של המולדת. האגודה שמה לה למטרה לבטל את הצמיתות וליישם מלוכה חוקתית באמצעות מרד מזוין בזמן טקס ההכתרה של הקיסר הבא. במהלך ההכנות לתפיסת השלטון, חברי האגודה ניסוי להרחיב את השפעתה של האגודה, להבטיח תפקידים צבאיים ואזרחיים מרכזיים במבני הממשלה ולגבש דעת קהל אוהדת כלפיהם. חברי האגודה השתייכו לאחת משלוש הקטגוריות - bolyare (боляре), muzhi (мужи), ו-brat'ya (братья). הקנוניה פעלה באופן שרק שתי הקטגוריות הראשונות של החברים ידעו את מטרתה הסופית של האגודה. חברים בעלי מעמד נמוך היו צריכים לציית לחברים בעלי רמה גבוהה יותר. קבלת חברים חדשים, כמו גם קידום פנימי, יכולה להתקיים רק בהסכמת המועצה העליונה. יוזמות הושגו בהתאמה מוחלטת למערכת מורכבת של טקסים ונדרים, שאומצו מבני הבונים החופשיים. היו שתי קבוצות בתוך האגודה - קיצוניות ומתונות. הם התווכחו על טקטיקות ומבנה האגודה, שחלקם ראו כמבודדים ומסובכים במיוחד. חברי האגודה הציגו מספר פרויקטים של ריגול, אך הם נדחו בשל היעדר מימון וחוסר הכנות לפעולה מכרעת. לאור זאת, רוב החברים החליטו להצביע בעד פירוק האגודה ולהקים ארגון חדש, שיהיה בו יותר חברים ויהיה מוכשר יותר בניהול מרד. הקיצוניים יצרו את "החברה הצבאית" "Военное общество", או Voyennoye obshchestvo) ולאחר מכן ב-1818 — נקראה בשם ברית השגשוג (Союз благоденствия). מרד הדקבריסטים ברית ההצלה (סרט) דקבריסטים (ברוסית) מוזיאון הדקבריסטים (ברוסית)
TPUSA

TPUSA (ראשי תיבות באנגלית של: Turning Point USA, תרגום: נקודת מפנה ארצות הברית) הוא ארגון שמרני ללא מטרות רווח בארצות הברית. הוא מסונף לארגונים אחרים, כולל Turning Point News, Turning Point Endowment, Turning Point Action, ו-Students for Trump. מאז 2016, TPUSA מתחזק רשימה גדולה של פרופסורים בשם "Professor Watchlist", אשר לטענתו מפלים נגד סטודנטים שמרנים ומקדמים אג'נדה המזוהה עם השמאל הרדיקלי בשיעורים שהם מעבירים. התנועה נוסדה על ידי צ'ארלי קירק בשנת 2012, בעודו בן 18. TPUSA היה מעורב בניסיון להשפיע באופן חשאי מבפנים על הבחירות ל-"student government", במאמץ "ללחום בשליטה של הליברלים במכללות ובאוניברסיטאות בארצות הברית". בדצמבר 2017, עובדים לשעבר בארגון האשימו אותו בלקיחת חלק בפעילות גזענית ואף במעורבות בלתי חוקית בבחירות 2016 לנשיאות ארצות הברית. חלק מרשתות התקשורת האמריקנית, כגון CBS, מגדירות את הארגון כ"ימין קיצוני", יחד עם ארגונים אחרים אשר הביעו תמיכה בנשיא טראמפ. מדיה וקבצים בנושא TPUSA בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TPUSA (באנגלית) TPUSA, ברשת החברתית פייסבוק TPUSA, ברשת החברתית אקס (טוויטר) TPUSA, ביישום טלגרם TPUSA, ברשת החברתית אינסטגרם TPUSA, ברשת החברתית טיקטוק TPUSA, סרטונים בערוץ היוטיוב Lartey, Jamiles (2018-05-09). "Trump praises controversial pundit Candace Owens as a 'very smart thinker'". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. ארכיון מ-18 במאי 2018. נבדק ב-2019-04-11. {{cite news}}: (עזרה) "Commentary: Christian revivals prompted less by churches, more by..." Reuters (באנגלית). 2018-12-21. ארכיון מ-11 באפריל 2019. נבדק ב-2019-04-11. {{cite news}}: (עזרה) Pappano, Laura (2017-08-04). "Professors as Targets of Internet Outrage". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. ארכיון מ-11 באפריל 2019. נבדק ב-2019-04-11. {{cite news}}: (עזרה) Mele, Christopher (28 בנובמבר 2016). "Professor Watchlist Is Seen as Threat to Academic Freedom". הניו יורק טיימס. New York City: New York Times Company. ארכיון מ-23 בפברואר 2017. נבדק ב-3 במרץ 2017. {{cite news}}: (עזרה) Lee, Eli (30 בנובמבר 2016). "Columbia professor targeted on 'watchlist' published by conservative group". Columbia Daily Spectator. New York City: Columbia University. ארכיון מ-21 ביוני 2017. נבדק ב-6 בספטמבר 2017. {{cite journal}}: (עזרה) Strauss, Valerie (1 בדצמבר 2016). "New conservative 'watch list' targets professors for advancing 'leftist propaganda'". וושינגטון פוסט. Washington DC: Nash Holdings LLC. ארכיון מ-5 בדצמבר 2016. נבדק ב-19 בפברואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Vasquez, Michael (7 במאי 2017). "Inside a Stealth Plan for Political Influence". The Chronicle of Higher Education (באנגלית אמריקאית). The Chronicle of Higher Education Inc. ISSN 0009-5982. ארכיון מ-16 בספטמבר 2017. נבדק ב-8 בספטמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) Kamenetz, Anya (4 באפריל 2018). "Professors Are Targets In Online Culture Wars; Some Fight Back". NPR. ארכיון מ-28 בנובמבר 2018. נבדק ב-18 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Jane Mayer, Allegations of Racial Bias and Illegal Campaign Activity at a Conservative Nonprofit That Seeks to Transform College Campuses, The New Yorker (באנגלית) CBS News. "Trump speaks to conservative group Turning Point USA". www.cbsnews.com. ארכיון מ-31 ביולי 2019. נבדק ב-5 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה)
A Woman and a Man

A Woman and a Man (בעברית: אישה וגבר) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בלינדה קרלייל. האלבום יצא לאור ב-11 בספטמבר 1996, בהוצאת חברת התקליטים קרייסליס רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים. האלבום הגיע למקום השנים-עשר במצעד האלבומים הבריטי. ב-AllMusic זכה האלבום לביקורת חיובית, תוך שהעניקו לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול. באנטרטיינמנט ויקלי לעומת זאת, הפנו כלפי האלבום ביקורת שלילית, תוך שהעניקו לו ציון C−. בביקורת נאמר כי "באלבום לא מדגישה קרלייל את הקול שלה כמו שצריך". הסינגל הראשון מתוך האלבום "In Too Deep", זכה להצלחה כאשר הצליח להגיע למקום השישי במצעד הסינגלים הבריטי. מידע על האלבום A Woman and a Man באתר MusicBrainz מידע על האלבום A Woman and a Man באתר AllMusic האלבום A Woman and a Man באתר Discogs האלבום A Woman and a Man באתר יוטיוב Belinda Carlisle - A Woman & A Man, Discogs (באנגלית) Belinda Carlisle - Real, Discogs (באנגלית) Belinda Carlisle - In Too Deep, Discogs (באנגלית) Belinda Carlisle - Always Breaking My Heart, Discogs (באנגלית) Belinda Carlisle - Love In The Key Of C, Discogs (באנגלית) Belinda Carlisle - California, Discogs (באנגלית) everyHit.com search results, web.archive.org, ‏2008-07-05 A Woman & A Man - Belinda Carlisle | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) A Woman & a Man, EW.com (באנגלית) Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Ask Billboard, Billboard "British album certifications – Belinda Carlisle – A Woman and a Man". British Phonographic Industry. Select albums in the Format field. Select Gold in the Certification field. Type A Woman and a Man in the "Search BPI Awards" field and then press Enter.
נבחר ציבור

נבחר ציבור הוא אדם שנבחר לתפקיד ציבורי בדמוקרטיה ייצוגית. נבחרי ציבור הם בעיקר חברי הפרלמנט, ראשי המדינה (ראש ממשלה, נשיא) ונבחרים ברשות מקומית (ראש עירייה, חברי מועצת עירייה וכדומה). במדינות שונות ניתן למצוא נבחרי ציבור נוספים, למשל שריף בארצות הברית. שכרו של נבחר ציבור משולם על ידי הגוף שבמסגרתו נבחר (המדינה, העירייה וכדומה), אך הוא אינו בגדר עובד ציבור - לא מתקיימים יחסי עובד–מעביד בינו ובין הגוף שבמסגרתו נבחר. לבחירתו של נבחר ציבור מקובלות שתי דרכים: בחירה ישירה על ידי כל בעלי זכות הבחירה, כגון אזרחי המדינה או תושבי הרשות המקומית. בדרך זו נבחרים בישראל חברי הכנסת, חברי מועצת העירייה וראש העירייה. בחירה זו נעשית בבחירות חשאיות וחופשיות. בחירה עקיפה על ידי גוף בוחר (שבתורו נבחר על ידי העם), כגון הפרלמנט. בדרך זו נבחר בישראל נשיא המדינה - הוא נבחר על ידי חברי הכנסת. בארצות הברית, הנשיא וסגן הנשיא אינם נבחרים ישירות על ידי ציבור הבוחרים, אלא על ידי חבר האלקטורים, בשיטה המפורטת בסעיף הראשון שבפרק השני של חוקת ארצות הברית ובתיקון ה-12 לה. כהונתו של נבחר ציבור היא בדרך כלל לתקופה מוגבלת, בהתאם למאפייני המשרה שאליה נבחר. כהונתו של מי שנבחר להיות חבר הכנסת היא לארבע שנים (או פחות, כאשר הכנסת מתפזרת לפני תום הקדנציה שלה נבחרה). כחלק מהגדרת המשרה נקבע מספר הקדנציות שבהן יכול נבחר הציבור לכהן. דוגמאות: נשיא מדינת ישראל נבחר לקדנציה אחת בלבד, שאורכה שבע שנים. נשיא ארצות הברית נבחר לקדנציה בת ארבע שנים, והוא רשאי להעמיד עצמו לבחירה לקדנציה נוספת אחת בלבד. אין הגבלה על מספר הקדנציות שאליהן רשאי להיבחר ראש ממשלת ישראל, ראש עירייה בישראל וחבר הכנסת. בהגדרת המשרה של נבחר ציבור נקבעים כללי בחירתו וגם כללי הדחתו, במקרה שנמצא לא ראוי להמשיך בתפקידו. מדיה וקבצים בנושא נבחר ציבור בוויקישיתוף