התעמלות במשחקים האולימפיים

תחרויות התעמלות נערכו בכל אולימפיאדה בעת החדשה מאז חידושם של המשחקים האולימפיים באתונה 1896. ענף ההתעמלות נחשב לאחד משלושת הענפים הפופולריים במשחקים, לצד האתלטיקה והשחייה. באולימפיאדת אמסטרדם 1928, נוספו גם תחרויות הנשים להתעמלות המכשירים לאחר 32 שנים שבהן התחרו גברים בלבד. תחרויות התעמלות אומנותית נוספו למשחקים האולימפיים בלוס אנג'לס 1984 ותחרויות הטרמפולינה נוספו בסידני 2000. התעמלות המכשירים היא חלק מהמתכונת האולימפית מאז המשחקים האולימפיים הראשונים באתונה 1896, אז התחרו המתעמלים בטבעות, מקבילים, מתח, סוס סמוכות, סוס קפיצות, טיפוס בחבל, וכן בתחרויות קבוצתיות במקבילים ובמתח. לאחר אתונה 1896 ובמשך חמש האולימפיאדות הבאות, עברה מתכונת התחרויות שינויים דרסטיים כאשר מלבד צמצום התחרויות לקרב-רב אישי וקרב-רב קבוצתי, הוחסרו התחרויות במכשירים הבודדים ובמקומם נוספו בין היתר תחרויות להטוטנות וטריאתלון באולימפיאדת פריז (1900), תחרות הקרב-רב אף כללה גם מקצועות באתלטיקה קלה, כגון קפיצה לרוחק, קפיצה לגובה וקפיצה במוט, ואף הרמת משקולות. באולימפיאדת לונדון (1908), תחרות הקרב-רב חזרה לכלול מקצועות התעמלות מכשירים בלבד. באולימפיאדת פריז (1924) הוחזרו כל תחרויות היחידים שנערכו במשחקים הראשונים באתונה (טבעות, מקבילים, מתח, סוס סמוכות, סוס קפיצות וטיפוס על חבל), וכן נערכה בפעם היחידה גם תחרות על סוס קפיצות צדי. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) נוספו לראשונה תחרויות נשים, אשר התחרו בתחרות אחת, קרב-רב קבוצתי. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932), נוסף לראשונה תרגיל הקרקע למתכונת האולימפית. באולימפיאדת ברלין (1936) תחרויות הגברים כללו קרב-רב קבוצתי, קרב-רב ליחידים ותרגילי טבעות, מקבילים, מתח, סוס סמוכות, סוס קפיצות וקרקע. מתכונת זו של תחרויות הגברים לא השתנתה מאז ועד היום. באולימפיאדת הלסינקי (1952) החלו גם תחרויות למתעמלות יחידות. ארבעת המקצועות בהן התחרו הנשים הם מקבילים מדורגים, סוס קפיצות, קורה וקרקע, ובנוסף נערכה גם תחרות קרב-רב ליחידות וקבוצות. שש תחרויות אלו, הן שמרכיבות את המתכונת בתחרויות הנשים גם כיום. תחרויות התעמלות אמנותית נוספו למשחקים האולימפיים בלוס אנג'לס 1984, כחלק ממתכונת תחרויות ההתעמלות. תחילה התחרויות כללו קרב-רב ליחידות, ומאז אולימפיאדת אטלנטה (1996) גם תחרות לנבחרות. בניגוד לאליפויות עולם ואליפויות יבשתיות, בהן נערכות תחרויות גם בכל אחד מהמכשירים בנפרד (אלות, חישוק, כדור וסרט), במשחקים האולימפיים נערכת תחרות אחת, קרב-רב, אשר כוללת תחרות בכל המכשירים. תחרויות טרמפולינה נוספו למשחקים האולימפיים בסידני 2000, כחלק ממתכונת תחרויות ההתעמלות. ישנן שתי תחרויות; תחרות אישית לגברים ותחרות אישית לנשים. בהתעמלות מכשירים, שלב המוקדמות של כל התחרויות נערך במקביל. למעשה, המתעמלים השונים מתחרים במסגרת של קרב-רב, והתוצאה שהשיגו בכל מכשיר בנפרד משמשת גם לדירוג שלהם לגבי המכשיר עצמו. עבור מדינות שמיוצגות על ידי חמישה מתעמלים, המוקדמות מהוות גם מוקדמות לקרב-רב הקבוצתי. בכל אחד מהמכשירים מתחרים ארבעה מתוך החמישה, והציון המצטבר של כל המתעמלים של מדינה מסוימת בכל המכשירים, מהווה את הניקוד הכולל של הנבחרת. לשלב הגמר בכל מכשיר מעפילים 8 המתעמלים שהשיגו את הציון הגבוה ביותר בשלב המוקדמות ורק שניים מכל מדינה. שלושת המתעמלים שדורגו במקומות 9 עד 11 מהווים רזרבה. לשלב הגמר בקרב-רב ליחידים מעפילים 24 המתעמלים שסכום הציונים שלהם בכלל המכשירים היה הגבוה ביותר, וארבעה נוספים הם רזרבה. לגמר הקרב-רב הקבוצתי מעפילות 8 הנבחרות שהשיגו את הציון הגבוה ביותר בשלב המוקדמות. בגמר הקרב-רב הקבוצתי מתחרים שלושה מתעמלים מכל נבחרת בכל תרגיל מתוך חמישה מתעמלים. בהתעמלות אומנותית, מתחרות המשתתפות בשתי תחרויות; קרב-רב אישי וקרב-רב קבוצתי. בתחרות האישית מתחרות המתעמלות עם ארבעה מכשירים נפרדים (חישוק, כדור, אלות וסרט). הציון הסופי מורכב מהציונים שקיבלו בכל מכשיר ו-10 המדורגות הגבוהות ביותר מעפילות לשלב הגמר, במכסה של שתי מתעמלות למדינה. בתחרות הקבוצתית, כל נבחרת מבצעת תרגילים משותפים של חמש מתעמלות ביחד. המתעמלות מתחרות בשני תרגילים שונים; תרגיל אחד המורכב מחמישה כדורים ותרגיל שני המורכב משלושה חישוקים ושתי אלות. 8 הנבחרות עם הדירוג הגבוה ביותר מעפילות לשלב הגמר. בטרמפולינה, מתחרים 16 מתעמלים בשלב המוקדם, לכל היותר שניים מכל מדינה. הם מבצעים שני תרגילים, תרגיל רשות ותרגיל חובה, והניקוד המצטבר שלהם הוא הניקוד הסופי. 8 המתעמלים בעלי הציון הגבוה ביותר מעפילים לשלב הגמר. בשלב הגמר מבצעים המתעמלים תרגיל אחד. עודכן לאחרונה לאחר המשחקים האולימפיים בטוקיו 2020 עודכן לאחרונה לאחר המשחקים האולימפיים בטוקיו 2020 עודכן לאחרונה לאחר המשחקים האולימפיים בטוקיו 2020 עודכן לאחרונה לאחר המשחקים האולימפיים בטוקיו 2020 בהתעמלות מכשירים, לזכות ישראל שתי מדליות - מדליית הזהב בתרגיל הקרקע באולימפיאדת טוקיו 2020 ומדליית הכסף בתרגיל הקרקע באולימפיאדת פריז (2024) בהן זכה ארטיום דולגופיאט. מדליית הזהב היא הישג השיא של מתעמל ישראלי. מתעמלים ישראלים השתתפו לראשונה במשחקים האולימפיים ברומא 1960 (רות אבלס, ראלי בן-יהודה ומרים קארה). באולימפיאדת בייג'ינג 2008 היה אלכס שטילוב למתעמל הראשון שמעפיל לשלב הגמר בתחרות במכשיר בודד, תרגיל הקרקע, וסיים במקום השמיני. בתחרות הקרב-רב, המאחדת את יכולת המתעמל בכל המכשירים, הישג השיא שייך לאלכס שטילוב שסיים במקום ה-12 באולימפיאדת לונדון 2012. בהתעמלות אומנותית, לזכות ישראל שתי מדליות - מדליית זהב והשיג השיא של מדינת ישראל עד כה בענף זה, בה זכתה לינוי אשרם בתחרות הקרב רב אישי באולימפיאדת טוקיו 2020 ומדליית הכסף בה זכתה נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית בתחרות הקרב רב הקבוצתי באולימפיאדת פריז 2024 הישג השיא של הנבחרת במשחקים האולימפיים. המתעמלת האומנותית הישראלית הראשונה שהשתתפה במשחקים האולימפיים היא ליאת חנינוביץ בלוס אנג'לס 1984. אירה ריסנזון הייתה המתעמלת הראשונה שהעפילה לשלב הגמר, באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וסיימה במקום התשיעי. נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים בבייג'ינג 2008, העפילה לגמר וסיימה במקום השישי. התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים התעמלות אמנותית במשחקים האולימפיים טרמפולינה במשחקים האולימפיים התעמלות באולימפיאדת טוקיו (2020) מוטי בסוק, המשחקים האולימפיים אתונה - טוקיו (1896–2020), ספרי ניב, 2020, התעמלות, עמ' 422–465. מדיה וקבצים בנושא התעמלות במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף תוצאות תחרויות ההתעמלות במשחקים האולימפיים באתר www.gymn-forum.net לא הטריאתלון המוכר לנו כיום, אלא קרב-רב שכלל שלושה מתקנים: מקבילים, מתח וקפיצות.