laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וינר ספורט קלוב

וינר ספורט קלוב (בגרמנית: Wiener Sport-Club), הוא מועדון כדורגל בעיר וינה שבאוסטריה. המועדון הוקם ב-1883, והוא נחשב לאחד ממועדוני הכדורגל העתיקים ביותר באוסטריה. המועדון שיחק בין היתר גם בליגת העל האוסטרית (כיום הבונדסליגה האוסטרית), וזכה ב-3 אליפויות המדינה, בגביע מדינה אוסטרי. מועדון הספורט וינה הוקם ב-1883, ובמהלך ההיסטוריה שלו החזיק בין היתר, מעבר למחלקת הכדורגל, מחלקות לסיף, איגרוף, היאבקות, רכיבה על אופניים, כדוריד, אתלטיקה, הוקי שדה, טניס, סקווש וכדורמים. המגרש הביתי של המועדון הוא ספורטקלוב סטאדיום (או "וינר ספורט-קלאב פלאץ" בגרמנית) הוקם בשנת 1904 ונחשב למגרש הכדורגל העתיק ביותר באוסטריה שעדיין בשימוש פעיל. השחקן והמאמן אריך הוף ידוע בתור אגדת המועדון. קבוצת הכדורגל וינר ספורט קלוב הוכתרה לסגנית אלופת אוסטריה עוד בעונת הכדורגל הראשונה תחת ההתאחדות האוסטרית ב-1911/1912. בעונת 1922/1923 זכתה בגביע האוסטרי. בהמשך זכתה להצלחה באליפות אוסטריה הלאומית ב-1922, 1958 ו-1959. עונת 1958 כללה ניצחון מרשים 0–7 על יובנטוס בגביע אירופה לאלופות. בשנים הסמוכות בשנות ה-50 ה-60 וה-70 הקבוצה זכתה להצלחה נוספת והתמודדה על אליפות הליגה, ועל גביע המדינה האוסטרי, בהם סיימה הקבוצה כסגנית הזוכה שבע פעמים. עם הקמת הבונדסליגה האוסטרית ב-1976 ותחילת העידן המקצועני בכדורגל האוסטרי, הקבוצה החלה להתדרדר. שתי פשיטות רגל בשנות ה-90 הובילו בסופו של דבר את הקבוצה להתדרדר לליגות הנמוכות. בשנת 2001, מחלקת הכדורגל התפצלה עקב צרות כלכליות והשתלב מחדש ב-WSC בשנת 2017. הקבוצה הראשונה משחקת כיום בליגה האזורית האוסטרית מזרח (הליגה השלישית באוסטריה). אלופת אוסטריה: זוכה באליפות (3): 1921/1922, 1957/1958, 1958/1959 סגנית אלופה (7): 1911/1912, 1937/1938, 1954/1955, 1959/1960, 1968/1969, 1969/1970, 1978/1979 הגביע האוסטרי: זוכה (1): 1922/1923 סגנית (7): 1918/1919, 1920/1921, 1936/1937, 1937/1938, 1968/1969, 1971/1972, 1976/1977 אתר האינטרנט הרשמי של וינר ספורט קלוב (בגרמנית) וינר ספורט קלוב, ברשת החברתית פייסבוק וינר ספורט קלוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וינר ספורט קלוב, סרטונים בערוץ היוטיוב
הירי בבית הספר מספר 88 באיז'בסק

הירי ההמוני בבית הספר מספר 88 בעיר איז'בסק שבאודמורטיה, רוסיה, אירע ב־26 בספטמבר 2022, סמוך לשעה 10:14 בבוקר, ברחוב פושקין 285 בעיר, כאשר גבר בן 34, בוגר בית הספר, ירה למוות ב-17 אנשים (11 מהם ילדים, השאר מאבטחים ומורים), פצע עוד 23 (21 מהם ילדים) ולאחר מכן התאבד בירייה. הדיווחים הראשונים על הירי הופיעו בערוצי טלגרם בשעה 10:14 שעון מוסקבה. בבוקר 26 בספטמבר פרץ לבית הספר גבר חמוש לבוש בחולצת טריקו עם סמלים נאציים (אנ'). לפי הדיווחים, המפגע הגיע כולו לבוש שחור ועוטה מסכה. הוא נכנס בשקט, ירה במאבטח בית הספר בן ה-73, שניסה להתנגד לו, ובכל מה שנקרה בדרכו במסדרונות, ופתח באש לעבר ילדים ומורים. בכיתות רבות בנו תלמידים בריקדות של שולחנות וכיסאות, והתחבאו מאחורי ארונות. בבהלה, כמה ילדים החלו לקפוץ מהחלונות, והמפגע, בחיפוש אחר קורבנות חדשים, החל לשבור ולירות לעבר הדלתות הסגורות של הכיתות. היורה התאבד לאחר מכן. לפי ועדת החקירות של הפדרציה הרוסית, המתקפה בוצעה על ידי ארטיום קאזאנצב, בוגר בית ספר יליד 1988. לדברי מושל אודמורטיה אלכסנדר ברצ'לוב, מאז 2011 היה התוקף רשום במרפאה פסיכו-נוירולוגית ואובחן עם סכיזופרניה. משבר בני הערובה בבסלאן בן ערובה משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה המתקפה במכללה הטכנולוגית בקרץ' (2018) המתקפה על בית הספר באיוואנטייבקה הירי בבית ספר מספר 263 מדיה וקבצים בנושא הירי בבית הספר מספר 88 באיז'בסק בוויקישיתוף רויטרס, רוסיה: חמוש פתח באש בבית ספר ורצח לפחות 15 בני אדם, בהם ילדים ומורים, באתר ynet, 26 בספטמבר 2022
Rags to Riches

"Rags to Riches" (בעברית: "סמרטוטים לעשירים") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. את השיר הוציאה לאור ב-3 באוגוסט 1953 חברת התקליטים קולומביה רקורדס. הוא מבוסס על לחן רוסי מפורסם בשם "Volga Melody" משל יורי שצ'טקוב. הגרסה הידועה ביותר של השיר הוקלטה על ידי טוני בנט. היא לוותה על ידי פרסי פיית והתזמורת שלו. הוא היה במקום הראשון במשך שמונה שבועות במצעד הבילבורד ב-1953, וקיבל תואר זהב. בשנת 2012 הקליט גרסה שמחציתה מושרת בספרדית עם הזמר רומאו סאנטוס לאלבומו Viva Duets. מאוחר יותר ב-1953 הוקלטה גרסה של דייוויד ויטפילד, שהגיעה למקום השלישי במצעד הבריטי. גרסה נוספת ב-1953, מאת בילי וורד וג'קי וילסון, הגיעה למקום השני במצעד שירי הג'וקבוקס של בילבורד. בשנת 1971 הוקלטה גרסת כיסוי על הזמר אלביס פרסלי. מידע על היצירה "Rags to Riches" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Rags to Riches" באתר SecondHandSongs "Rags to Riches". 45worlds.com. נבדק ב-15 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה)
Sweet Spot (שיר של קים פטרס)

Sweet Spot (בעברית: נקודה מתוקה) הוא שיר של הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס מתוך אלבום הבכורה שלה Clarity (2019). הוא יצא לאור כסינגל השיווקי הרביעי מתוך האלבום ב-13 במאי 2019, על ידי חברת התקליטים שלה, BunHead. בהמשך, בעקבות חוזה הקלטות עליו חתמה, הופץ מחדש בהוצאת חברות התקליטים אמיגוס רקורדס וריפבליק רקורדס. פטרס הוציאה את השיר הזה בין היתר מאותו אלבום כהכנה לסיבוב ההופעות שלה באמריקה הצפונית. ברולינג סטון הגיבו על האופן שבו לרצועה היה פוטנציאל להיות "שיר הקיץ", בעוד מספר מבקרי מוזיקה ועיתונאים, כמו ג'ורדן מילר מ-BreatheHeavy, ג'רמי הליגר מווראייטי וניק לוין מ-NME השוו את הרצועה ליצירותיה של הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג, כולל אלבומיה Light Years ו-Fever. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-9.4 מיליון השמעות. הורדה דיגיטלית וסטרימינג "Sweet Spot" –‏ 3:14 סרטון השיר "Sweet Spot" באתר יוטיוב Claire Shaffer, Claire Shaffer, Hear Kim Petras' New Disco-Infused Song 'Sweet Spot', Rolling Stone, ‏2019-05-13 (באנגלית אמריקאית) קים פטרס, לוקאס גוטוואלד, ארון ג'וסף, ת'רון תומאס, ווהן אוליבר מייד אין צ'יינה, ארון ג'וסף, ווהן אוליבר Clarity, 2019-06-28, נבדק ב-2022-09-26 Kim Petras Announced A New Run Of ’Broken’ US Tour Dates, UPROXX, ‏2019-04-30 (באנגלית אמריקאית) Claire Shaffer, Claire Shaffer, Hear Kim Petras' New Disco-Infused Song 'Sweet Spot', Rolling Stone, ‏2019-05-13 (באנגלית אמריקאית) Nick Levine, Kim Petras – 'Clarity' review, NME, ‏2019-06-28 (באנגלית בריטית) Jeremy Helligar, Jeremy Helligar, Album Review: Kim Petras’ ‘Clarity’, Variety, ‏2019-06-28 (באנגלית אמריקאית) Sweet Spot, 2019-06-28, נבדק ב-2022-09-26 Sweet Spot - Single by Kim Petras (באנגלית אמריקאית), 2019-05-13, נבדק ב-2022-09-26 Sweet Spot, 2019-05-13, נבדק ב-2022-09-26
כף וולקוט

כף וולקוט או קייפ וולקוט (באנגלית: Cape Walcott) היא לשון יבשה בולטת, המכוסה קרח, בחוף המזרחי של אזור ארץ פאלמר, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. גובהה של לשון היבשה 625 מטרים מעל פני הים. לשון היבשה, התגלתה מהאוויר ב-20 בדצמבר 1928, בטיסה שבוצעה על ידי סר יוברט וילקינס. מחקרים על הקרקע וסקרים בוצעו באזור בשנת 1940 על ידי חברי הבסיס המזרחי של השירות האנטארקטי של ארצות הברית. סקר נוסף נעשה בשנת 1947 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. טיסות צילום ומיפוי נוספות בוצעו בשנת 1935 על ידי לינקולן אלזוורת' - בעקבותיהם בוצע מיפוי יותר מדויק של האזור. שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי סר יוברט וילקינס (מגלה הלשון). וילקינס קרא ללשון היבשה על שם פרדריק סי. וולקוט (Frederic C. Walcott), שהיה חבר במועצה המנהלת של האגודה הגאוגרפית האמריקאית (American Geographical Society).
Broken Glass (שיר של קייגו וקים פטרס)

"Broken Glass" (בעברית: זכוכית שבורה) הוא שיר של הדי ג'יי הנורווגי קייגו שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הגרמנייה קים פטרס. הוא יצא לאור ב-28 במאי 2020 על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט מתוך אלבום האולפן השלישי של קייגו, Golden Hour. השיר הגיע למקום ה-13 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני. הווידאו קליפ של "Broken Glass" יצא לאור ב-10 ביולי 2020, בבימויו של GriffinStoddard. פטרס מוצגת בין הריסות מכונית בחושך המושלג. לאחר מכן, ניתן לראותה מחליפה תלבושות שונות, שלטענת מגזין בילבורד מזכירות את "מקס הזועם" הפוגש את אלזה מ"לשבור את הקרח" (דימוי המתאר את סוג התלבושות שפטרס לבשה). נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-3.9 מיליון צפיות. סרטון השיר "Broken Glass" באתר יוטיוב שירה גרוול-דאל, קלואי אנג'לידס, קים פטרס, פראן הול, לוקאס גוטוואלד, ארון ג'וסף, סם סומסר, שון סמול Broken Glass, 2020-05-29, נבדק ב-2022-09-26 Kygo, Billboard (באנגלית אמריקאית) birth, he's lived in Seattle since 2000 He's also a film producer who would like you to check out the Jinkx Monsoon documentary, "Drag Becomes Him" now available on Amazon com In his spare time, He Gets Slightly Obsessive About His Love for Old Movies, Challenging Theater, Kim Petras Releases “Broken Glass” Music Video with Kygo | Seattle Gay Scene | Your Daily Gay In Seattle (באנגלית אמריקאית) Stephen Daw, Stephen Daw, First Out: New Music From Kim Petras, Donna Missal, Tayla Parx & More, Billboard, ‏2020-07-10 (באנגלית אמריקאית) Kygo, Kim Petras - Broken Glass, נבדק ב-2022-09-26
ID (אלבום)

ID (בעברית: "תעודת זהות") הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית דאנה איבגי. את האלבום הוציאה לאור ב-19 ביולי 2015 חברת התקליטים נענע דיסק. קדם ליציאתו פורסמו שלושה סינגלים: "On the bus", שהווידאו קליפ שלו צולם בניו יורק; "מחשבה רעה", הסינגל היחידי בעברית ו-"Don't Stop". דאנה איבגי - שירה, פסנתר עינב כהן ג'קסון – פסנתר, סינתיסייזר, קולות אברי בורוכוב – קונטרבס זיו קסלר – תופים דאנה איבגי – ID, דיסקוגס ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רדיפת שחורים בגרמניה הנאצית

על אף שאנשים שחורים בגרמניה הנאצית מעולם לא היו נתונים לתוכנית השמדה המונית מאורגנת, כמו במקרים של יהודים, הומוסקסואלים וצוענים הם עדיין נחשבו על ידי הנאצים לתת-אדם והיו כפופים לחוקי נירנברג. עוד לפני מלחמת העולם השנייה, הגרמנים נאבקו ברעיון של אפרו-גרמנים (אנ'). אמנם נישואים בין-גזעיים היו חוקיים על פי החוק הגרמני באותה תקופה, החל מ-1890 בכירים רבים סירבו לרשום את הנישואים בטענה שיש צורך לשמור על איגניקה. עד 1912 הדבר כבר הפך למדיניות רשמית במושבות רבות של הקיסרות הגרמנית ואף התפתח ברייכסטאג דיון על חוקיות של האיסורים הנישואים הבין-גזעיים. חשש עיקרי היו שהועלו כי ילדים שיהיו בני תערובות שנולדו בנישואים בין-גזעיים יהיו בעלי אזרחות גרמנית ויהיו בעלי זכויות הצבעה ויכולו לכהן בתפקידים ציבוריים כמו גרמנים אתניים. לאחר מלחמת העולם הראשונה, כוחות הכיבוש הצרפתיים בחבל הריין כללו עשרות חיילים אפריקאים מקולוניות צרפתיות, שחלקם הולידו ילדים עם נשים גרמניות. קמפיינים רבים בעיתונים נגד החיילים האלו שכונו בתקשורת הגרמנית "ממזרים מארץ הריין", הקמפיינים היו מלווים במרבית המקרים בסיפורים על חיילים אפריקאים שאנסו נשים גרמניות, דבר שלימים נודע כ"אימה שחורה על הריין". עם זאת, בארץ הריין עצמה הייתה הדעה המקומית על החיילים שונה מאוד והחיילים תוארו על ידי המקומיים כ"אדיבים". על אף הדיונים נרחבים לגבי "ממזרים מארץ הריין", רק כ-400–600 ילדים נולדו לזוגות מעורבים (השוואה לאוכלוסייה של כ-20,000–25,000 אפרו-גרמנים שגרו בגרמניה). במיין קאמפף תיאר קנצלר גרמניה, אדולף היטלר ילדים הנולדים מנישואים בין גרמניות לחיילים האפריקאים-צרפתיים כילדים שנולדו כ"זיהום של הגזע על ידי דם של כושים בלב אירופה". היטלר סבר כי היהודים היו אחראים על הרעיון של הכנסת אפריקאים לארץ הריין במטרה לבזות את הגזע הלבן ולהוריד את רמתו התרבותית על מנת שיהודים יוכלו לשלוט בעולם. לפי חוקי האאוגניקה בתקופת גרמניה הנאצית, גזע לא היה בפני עצמו קריטריון מספיק לעיקור בכפייה אך גרמניה עודדה אפרו-גרמנים לבקש עיקור בעצמם. מאחר שקבוצת הילדים המעורבים שנולדו בתקופת הכיבוש הצרפתי בארץ הריין הגיעו לבגרות בסביבות 1937 הקימו בגסטפו ועדה מיוחדת שדנה ב"עיקור של הממזרים מארץ הריין". לא ברור כמה הורים הסכימו רק בלחץ מגורמים בגסטפו אך על פי הערכות, כ-500 ילדים עוקרו במסגרת התוכנית הזו, בהם ילדות עד גיל 11. מעבר לתוכנית העיקור בחבל הריין, לא הייתה מדיניות נאצית קוהרנטית כלפי אפרו-גרמנים. באחד המקרים, פקידים נאצים ביקשו מבכירים נאצים איך לטפל באפרו-גרמני שלא הצליח למצוא עבודה בגלל שהוא עבריין פלילי אך נאמר להם שהאוכולוסייה של האפרו-גרמנים קטנה מדי לכדי להצדיק גיבוש של מדיניות רשמית כלשהי ושיתנהלו כראות עיניהם. בשל המדיניות הלא-רשמית, אפרו-גרמנים חוו אפליה בתעסוקה, בדיור ובמוסדות להשכלה גבוהה. הם היו מבודדים חברתית ונאסר עליהם לקיים יחסי מין ונישואים עם ארים היו אסורים על פי חוק הגזע. בהיעדר מדיניות רשמית כלשהי, היחס לשבויי מלחמה שחורים היה לא חד-משמעי. אמנם רוב החיילים השחורים שנשבו רק נלקחו לשבי ולא הוצאו להורג, אך חיילים גרמנים שהיו אלימים כלפי שבוי מלחמה שחורים מעולם לא הועמדו לדין על ידי השלטונות הנאצים. במחנות השבויים, חיילים שחורים בדרך כלל הופרדו מחיילים לבנים וחוו תנאים גרועים יותר מחבריהם הלבנים. איגניקה נאצית "Blacks during the Holocaust". Ushmm.org. נבדק ב-27 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "THE NUREMBERG RACE LAWS". United States Holocaust Memorial Museum.
תמר אייזנמן (מיני-אלבום)

"תמר אייזנמן" הוא המיני-אלבום הראשון של זמרת הרוק הישראלית תמר אייזנמן. הוא פורסם בשנת 2003 בהוצאה עצמית, בפומרט תקליטור בלבד. במרוצת השנים הועלה גם לפלטפורמות הסטרימינג השונות, דוגמת ספוטיפיי ואפל מיוזיק. על-אף ששמו כתוב בעברית כל רצועותיו מושרות בשפה האנגלית. הרצועה היחידה לה הופק וידאו קליפ היא "Rings". Tamar Eisenman Rings, יוטיוב
5feet4

5feet4 הוא אלבום הבכורה של זמרת הרוק הישראלית תמר אייזנמן. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2005 חברת התקליטים התו השמיני בפורמט תקליטור. במרוצת השנים הועלה לפלטפורמות הזרמות המוזיקה השונות, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק. רק לרצועה אחת, "Too Tough", מתוך הארבע עשרה הופק וידאו קליפ. Too Tough - Video Clip, יוטיוב
Gymnasium

Gymnasium (בעברית: "גימנסיה") הוא אלבום האולפן השני של זמרת הרוק הישראלית תמר אייזנמן. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2009 חברת התקליטים NMC, כארבע שנים מאז פרסומו של 5feet4, אלבומה הקודם של אייזנמן. הוא פורסם בפורמט תקליטור, והועלה בהמשך השנים לפטלפורמות הסטרימינג השונות, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Hit Me", פורסם בערוץ היוטיוב של אייזנמן לצד הווידאו קליפ שלו. גם ל-"Sun" הופק וידאו קליפ, שבוים על ידי ערן יגו. Tamar Eisenman – Gymnasium, דיסקוגס
בכחוס (קאראווג'ו)

בכחוס הוא ציור שמן של האמן האיטלקי קאראווג'ו משנת 1596 לערך. היצירה מוצגת בגלריה אופיצי בפירנצה. ביצירה ניתן לראות את האל בכחוס השוכב וסביבו ענבים ועלי גפן, ועל שולחן אבן מולו צלחת פירות וקנקן יין אדום. בידו השמאלית בכחוס מחזיק ולכאורה מציע לצופה גביע מוזהב של יין. היצירה צוירה זמן קצר לאחר שקאראווג'ו עבר לביתו של הפטרון הראשון שלו - הקרדינל דל מונטה, ומשקפת את תחומי העניין של חברי הקרדינל - ההומניזם והמסורת היוונית העתיקה. הציור מציג בפועל נער שיכור הלובש סדין, וזה בניגוד למקובל באותה עת, של ציור אלים יווניים בצורה "מושלמת" של אנשים בוגרים. יש סברה כי הנער בציור הוא חברו של קאראווג'ו - מריו מיניטי. הקנקן זכה להתעניינות רבה בשל העובדה שלאחר ניקוי הציור ניתן לראות עליו את ההשתקפות של האמן מצייר את התמונה. הפירות מייצגים את הגישה הנהנתנית המכונה "קרפה דיים" (Carpe diem) - "חייה את היום", בניגוד לציורי הממנטו מורי (Memento mori) - "זכור את יום המוות!". חלק מהמלומדים סבורים שמאחר והדוגמן לא יכול היה להחזיק את ידו מושטת זמן ארוך מספיק על מנת שהוא יצויר, קאראווג'ו, בעת שצייר החזיק מולו מראה וצייר למעשה את ידו הימנית המשתקפת במראה (והיד השמאלית בתמונה היא למעשה יד ימנית). מדיה וקבצים בנושא בכחוס בוויקישיתוף דיונים בתאוריות "הידע הסודי" - השימוש באמצעים אופטיים על ידי אמנים ובהם קאראווג'ו
עבדון בן הלל

עַבְדּוֹן בֶּן הִלֵּל לפי המקרא, היה שופט בתקופת השופטים. עבדון נזכר בשלושה פסוקים בספר שופטים: וַיִּשְׁפֹּט אַחֲרָיו אֶת יִשְׂרָאֵל עַבְדּוֹן בֶּן הִלֵּל הַפִּרְעָתוֹנִי. וַיְהִי לוֹ אַרְבָּעִים בָּנִים וּשְׁלֹשִׁים בְּנֵי בָנִים רֹכְבִים עַל שִׁבְעִים עֲיָרִם וַיִּשְׁפֹּט אֶת יִשְׂרָאֵל שְׁמֹנֶה שָׁנִים. וַיָּמָת עַבְדּוֹן בֶּן-הִלֵּל הַפִּרְעָתוֹנִי וַיִּקָּבֵר בְּפִרְעָתוֹן בְּאֶרֶץ אֶפְרַיִם בְּהַר הָעֲמָלֵקִי — שופטים י"ב, יג-טו האויב שמולו נלחם עבדון, אם בכלל, אינו נזכר בפסוקים, ולכן אינו ידוע. עבדון שפט את ישראל שמונה שנים ונקבר בפרעתון, המזוהה על ידי החוקרים, עם הכפרים הפלסטינים פרע'תה ופרח'ה שבשומרון. על פי הרב דוד הלל וינר, אין מדובר בשם יהודי כלל אלא בכינוי שמטרתו להדגיש את מעמדו של השופט בתור נציב העיר מטעם עם פולש כלשהו. לטענתו של וינר הר העמלקי, שמוזכר בהקשר של עבדון, הוא למעשה האזור הגבוה עליו יושבת העיר גזר שנכללה בתחום נחלתו של שבט אפרים, אולם לא נכבשה על ידי בני ישראל מידי העמלקים (הכנענים). לעניין שינוי שמה של גזר לפרעתון משיב וינר כי בעקבות מסע המלחמה שערך פרעה מרנפתח בארץ ישראל, אשר במהלכו נלכדה העיר (אירוע המוזכר במצבת ישראל), הוסב שמה לפרעתון מתוך כבוד לפרעה מרנפתח. מתוך הנחה זאת היה עבדון נתין מצרי (עבדון, על שם השעבוד למצרים) המופקד על גזר (המאבק של שבט אפרים בעמלק בניסיון להתנחל בעיר היה, כאמור, חלק מרכזי בפעולותיו של השבט). הנוכחות העמלקית בגזר נותרה אמנם גם לאחר כיבושה בידי מרנפתח (לטענתו של וינר המאבק בין העברים לעמלקים על השליטה בעיר נמשך עד לכיבושה בידי המצרים בתקופת מלכות שלמה וצירופה אל ממלכת ישראל), אולם לטענתו הצליח עבדון לבסס בעיר את שלטונו של שבט אפרים, דבר הנרמז בתיאור העיירים, שכן תיאור הרכבת צאצאיו של עבדון על גבי עיירים מדגישה את מעמדם בתור מנהיגים, בדומה למסופר בפרשת יאיר הגלעדי. ספר שופטים, פרק י"ב, פסוק י"ג ספר יהושע, פרק ט"ז, פסוק י' ספר שופטים, פרק א', פסוק כ"ט דמויות בתנ"ך - עבדון בן הלל הפרעתוני ספר מלכים א', פרק ט', פסוק ט"ז ספר שופטים, פרק י', פסוק ד'
דיאמנט (משגר)

דיאמנט היה משגר לוויינים וחלליות רב־שלבי בעל שלושה שלבים, אשר שימש את צרפת לשיגור חלליות. הוא היה המשגר הראשון שפותח מחוץ לברית המועצות או ארצות הברית. ראש הפרויקט, שארלי אטאלי, קיבל את אות לגיון הכבוד עבור עבודתו על הדיאמנט בשנת 1965, מספר שנים לפני שעלה לישראל. הטכנולוגיה הייתה מבוססת על טילים צרפתים. המשגר כלל שלושה שלבים. השיגור הראשון בוצע בשנת 1965 כאשר שוגרה חללית ראשונה מתוצרת צרפת. השיגורים הראשונים בוצעו מנמל חלל בשטח אלג'יריה. בהתאם להסכם צרפת התחייבה לפנות את האתר. בשנת 1970 החלו שיגורים ממרכז החלל הגיאני. במהלך השנים פותחו מספר דגמים: A‏, B‏, BP4. בדגם B הוכנסו שיפורים בשלב השני של המשגר ובדגם BP4 שופר השלב השלישי. בסך הכול בוצעו 12 שיגורים מהם 2 נכשלו. למרות ההצלחה של הפיתוח, צרפת החליטה לסגור את הפרויקט לטובת פיתוח משגר חדש בשיתוף פעולה עם מדינות אחרות של האיחוד האירופי במסגרת סוכנות החלל האירופית שהסתיים בפיתוח משגר אריאן 1. מדיה וקבצים בנושא דיאמנט בוויקישיתוף נתוני שיגורים "Charley Chalom ATTALI : ingénieur" (PDF). Association des Juifs Originaires du Constantinois (בצרפתית). 2021-05-15. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2021-10-26. נבדק ב-2024-06-29. אורי דרומי, לגיונר של כבוד שהניח את התשתית לתעשיית המטוסים, באתר הארץ, 10 במאי 2006
שגור

שָגור (בערבית: الشاغور, תעתיק מדויק: אלשאע'ור) הייתה עיר בבקעת בית כרם (בקעת שגור) בלב הגליל. בשנת 2003, כחלק מחוק ההסדרים, אוחדו היישובים: בענה, דייר אל-אסד ומג'ד אל-כרום תחת מועצה מקומית משותפת בשם "שגור" (בתחילה נקרא האיחוד "מכבד"א" כראשי התיבות של היישובים המרכיבים אותו, מג'ד אל כרום, בענה ודייר אל אסד). בשנת 2005 הוכרז היישוב כעיר. בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, החל מ-1 בדצמבר 2008, ומשיב את המצב לקדמותו. העירייה המאוחדת נוהלה בידי ועדה קרואה, עד לסיומן של בחירות נפרדות למועצות המקומיות. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לספטמבר 2009, מתגוררים בשגור 31,000 תושבים. האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.0%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשס"ח (2008-2007) היה 40.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2007 היה 4,107 ש"ח (ממוצע ארצי: 6,743 ש"ח). להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 חוק הרשויות המקומיות (ביטול איחוד המועצות המקומיות מג'ד אל כרום, דיר אל אסד ובענה), התשס"ט-2008, ס"ח 2193 מיום 19.11.2008
ליגת האלופות האסייתית (1967)

טורניר אסיה לאלופות 1967 היה המהדורה הראשונה של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית). במקור היו אמורות להיות שמונה קבוצות בתחרות, אבל לאחר שהקבוצות מהודו ואיראן פרשו, שש האלופות המקומיות התחרו בטורניר בן ארבעה שלבים כדי לקבוע את אלופת אסיה הראשונה. הפועל תל אביב מישראל הפכה לאלופת אסיה הראשונה לאחר שניצחה את סלנגור (אנ') המלזית 2–1 בגמר בבנגקוק, והייתה זו ההצלחה הבולטת הראשונה של קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים הבין-לאומיים. אלופות הודו הודו ו-איראן (1964–1979) איראן פרשו מהתחרות. טורניר אסיה לאלופות 1967 באתר RSSSF.com "History of the Asian Club Championship". Asian Football. 9 באפריל 1997. אורכב מ-המקור ב-9 באפריל 1997. נבדק ב-26 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה)
נל מרסר

נל פידליה מרסר (באנגלית: Nell Fidelia Mercer;‏ 13 באוגוסט 1893 – 30 בספטמבר 1979) הייתה סופרג'יסטית אמריקאית וחברה במשמר הדומם, קבוצת מחאה אמריקאית למען זכות הבחירה לנשים. מרסר נולד בנורת' לנדינג, וירג'יניה, ב-13 באוגוסט 1893. היא גדלה בנורפוק, וירג'יניה, שם הפכה לחברה בסניף של מפלגת הנשים הלאומית. כחברה במשמר הדומם הפגינה מול הבית הלבן למען זכות הבחירה לנשים בארצות הברית, היא נעצרה בפברואר 1919 בגין השתתפותה בהפגנה ונידונה לחמישה ימי מאסר. מרסר זכתה לכבוד על הקרבתה ובשנת 1926 הפכה לנציגת בקונגרס העשירי של ברית הנשים הבין-לאומית בפריז, צרפת. בשנת 1929, היא נישאה לקליפטון נ. פיליפס, חייל במלחמת העולם הראשונה שהיה מבוגר ממנה בתשע שנים. בנוסף לפעילותה האקטיביסטית מרסר סיירה באירופה במשך שנתיים, ועם שובה לארצות הברית, שהתה במלון ברונסוויק בכיכר קופלי בבוסטון. מאוחר יותר היא תרכוש את המלון ותנהל אותו עד מכירתו לחברת IBM. המבנה ישמש את מטה החברה. מרסר מתה באנדובר, מסצ'וסטס ב-30 בספטמבר 1979. בשנת 2021, פורסם כי מרסר אמור להיות נושא לסרט תיעודי של היוצרת טארה פרייס. מדיה וקבצים בנושא נל מרסר בוויקישיתוף Thompson, Taylor. "Biographical Sketch of Nell Mercer". Online Biographical Dictionary of Militant Woman Suffragists, 1913-1920. Alexander Street Documents. נבדק ב-11 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Photographs from the Records of the National Woman's Party: Nell Mercer". Library of Congress. נבדק ב-22 ביולי 2012. {{cite web}}: (עזרה) Adams, Katherine H.; Keene, Michael L.; Koella, Jennifer C. (12 בדצמבר 2011). Seeing the American Woman, 1880–1920: The Social Impact of the Visual Media Explosion (באנגלית). McFarland. ISBN 9780786489039. {{cite book}}: (עזרה) Black, Emilie (30 במרץ 2021). "INTERVIEW WITH FILMMAKER TARA PRICE [WOMEN IN HORROR MONTH 2021]". Cinema Crazed. נבדק ב-13 באוגוסט 2022. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נל מרסר".
יבואה

האם התכוונתם ל... טוני יבואה – כדורגלן גנאי יאו יבואה – כדורגלן גנאי סמואל יבואה – כדורגלן גנאי יבוא
מריה שאטרדובה

מריה שאטרדובה (בצ'כית: Marie Chatardová; נולדה ב-6 במרץ 1963) היא דיפלומטית צ'כית המכהנת כיום כשגרירת צ'כיה בבריטניה. היא האישה הראשונה שמונתה לתפקיד זה מאז 1918. בשנת 2017, מגזין "פורבס" דירג את שאטרדובה כאישה הרביעית הכי משפיעה בצ'כיה. מריה שאטרדובה נולדה בעיירה זנוימו (אנ'), באזור דרום מוראביה בצ'כוסלובקיה. היא עברה לברנו בגיל 10 ולמדה בגימנסיה קרנובה. בשנת 1985 היא הוסמכה כדוקטור למשפטים מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת מסריק בברנו. בשנת 1992 הצטרפה ללשכת עורכי הדין המסחריים. מ-1985 עד 1990 הועסקה מריה שאטרדובה במשרד הסימנים המסחריים בפראג. לאחר מהפכת הקטיפה, היא מונתה לעורכת דין, שהתמחתה במשפט עסקי. ב-1994 החלה שאטרדובה למשרד החוץ הצ'כי ועבדה שנה אחת במחלקת ניתוח ותכנון. לאחר מכן היא נשלחה לנציגות הקבועה של צ'כיה באיחוד האירופי בבריסל, האחראית על סדר היום לענייני משפט ופנים לפני הצטרפות צ'כיה לאיחוד האירופי. ב-1999 היא חזרה לפראג ושימשה כראש היחידה במחלקה לתיאום היחסים עם האיחוד האירופי. בשנת 2000 מונתה למנהלת המחלקה לתקשורת אסטרטגית במשרד החוץ הצ'כי. משנת 2002 עד 2007, צ'טארדובה שימשה כשגרירת צ'כיה בשוודיה. לאחר מכן, היא שבה לצ'כיה כדי להיות מנהלת מחלקת הפרוטוקול במשרד החוץ, משנת 2007 עד 2010. בין השנים 2010 עד 2016, שאטרדובה כיהנה כשגרירת צ'כיה בצרפת ובמונקו, וכנציגה הקבוע של הרפובליקה הצ'כית לארגון הבין-לאומי לפרנקפוניה. בשנת 2013, היא מונתה לנציגת הקבועה של הרפובליקה הצ'כית לאונסק"ו (תפקיד בו כיהנה עד 2016), ונבחרה ליו"ר הוועדה לאמנות והמלצות של הארגון (עד 2015). בשנת 2016, היא מונתה לנציגת הקבע של צ'כיה באו"ם. ביולי 2017, היא נבחרה לנשיאה ה-73 של המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות (ECOSOC). החל מאוקטובר 2021 היא מכהנת כשגרירת צ'כיה בבריטניה. מלבד הקריירה הדיפלומטית שלה, שאטרדובה מילאה תפקידי הוראה בפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת קארל בפראג (המכון ללימודי מערב אירופה), האוניברסיטה האנגלו-אמריקאית בפראג (בית הספר ליחסים בינלאומיים ודיפלומטיה), המכון למינהל ציבורי בפראג, וכן האקדמיה הדיפלומטית בפראג. מפקד המסדר הלאומי של לגיון הכבוד (צרפת צרפת, 2016). קצין מסדר סן-צ'ארלס (מונקו מונקו, 2016). שאטרדובה נשואה לבנואה שאטאר, ולהם שלושה ילדים. "New Ambassador Marie Chatardová". mzv.cz. 2021-10-12. "Forbes". Forbes CZ (בצ׳כית). נבדק ב-2017-11-02. "Czech Heads of Mission to Sweden". "MARIE CHATARDOVÁ : UNE FEMME EN DIPLOMATIE". Radio Prague. במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Meet Marie Chatardová, The New President Of UN Economic And Social Council". UN. 8 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "L'AMBASSADRICE TCHÈQUE À PARIS, MARIE CHATARDOVÁ, DÉCORÉE DE LA LÉGION D'HONNEUR". Radio Prague. 13 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Ordonnance Souveraine n° 5.933 du 11 juillet 2016 portant nomination dans l'Ordre de Saint-Charles". Journal de Monaco. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מריה שאטרדובה".