הוריקן ריטה

הוריקן ריטה (באנגלית: Hurricane Rita) היא סופה אשר פגעה בחופי ארצות הברית ב-24 בספטמבר 2005 בשעה 2:38 לפי שעון מקומי, והייתה הסופה החזקה ביותר בעוצמתה שנמדדה אי פעם במפרץ מקסיקו, והסופה השלישית בעוצמתה שנמדדה באוקיינוס האטלנטי. רוחות הסופה הגיעו למהירויות של 280 קמ"ש. הסופה הגיעה בשיאה למדרגה חמש בסולם סאפיר סימפסון. הסופה פגעה בחופי ארצות הברית בין סבין פאס, טקסס וג'ונסונס באיו, לואיזיאנה. בעת הפגיעה בחוף הגיעו הרוחות למהירות של 190 קמ"ש, והסופה יצרה גל שגובהו 3 מטרים. הסופה החלה במערב האוקיינוס האטלנטי, חצתה את פלורידה ואת קובה והמשיכה דרך מפרץ מקסיקו לטקסס ולואיזיאנה. כהכנה לסופה פונו שטחי החוף של טקסס ולואיזיאנה. העובדה כי הסופה פרצה כשלושה שבועות לאחר הוריקן קטרינה הביאה לאמצעי זהירות מוגברים של הממשל והאזרחים. הסופה גרמה ל-120 הרוגים, מתוכם שבעה בלבד נפגעו ישירות כתוצאה מן הרוחות. שמה של הסופה – "ריטה" – מעיד על כך שבשנת 2005 התרחש מספר גדול במיוחד של סופות טרופיות (מרבית הסופות הטרופיות אינן מתפתחות לסופות הרסניות). כל סופה זוכה לשם לפי סדר אלפביתי עולה. בשנת 2005 הגיעו לאות "R", וזו הפעם השנייה שמגיעים לאות זו מאז שנת 1950, שבה החלו לתת לסופות שמות. הסופה החלה במערב האוקיינוס האטלנטי ופגעה בקי וסט כשהייתה בעוצמה 2 בסולם סאפיר סימפסון. כאשר עברה הסופה מעל מפרץ מקסיקו היא התחזקה והתעצמה, מפני שמי המפרץ היו חמים במעלה אחת מעל הממוצע השנתי, והגיעה במהירות לעוצמה 3. ראש עיריית ניו אורלינס הורה בשנית על פינוי העיר מחשש לנזקי הסופה הצפויה, דבר שמנע את המשך שיקומה של העיר. מחוזות קמרון וקאלקאסיו פונו. מושל טקסס, ריק פרי, הורה על השבת כל עובדי כוחות ההצלה (1,200 במספר) שנשלחו לניו אורלינס לעזור במאמצי השיקום לאחר הוריקן קתרינה. ראשי מחוז גלבסטון הורו על פינוי המחוז. כמו כן פנה ראש עיריית יוסטון, ביל וייט לתושבי העיר וביקש מהם לעזוב את העיר. יוסטון היא מישורית ברובה ועל כן נוטה להיות מוצפת במקרי סופה. גובה העיר מעל פני הים הוא 15 מטרים בלבד, ובשל היותה מישורית ונמוכה מתקשה מערכת הביוב של העיר לקלוט את מי הגשמים הרבים. מספר האנשים שמתו כתוצאה מהסופה הגיע ל-120. רק שבעה מתוכם מתו באופן ישיר מהסופה, כלומר מקרי מוות שנבעו מהשפעות ישירות של רוחות, הצפות, טורנדו, או השפעות ימיות של הסופה. שאר מקרי מוות הם עקיפים, דהיינו מקרי מוות שנבעו מתאונות, פשעים, שריפות, או בעיות בריאות (כמו הרעלות, מחלות, מחסור בעזרה רפואית וכו') שהתעוררו בעקבות הסופה, הפינוי לקראתה ומאמצי השיקום שלאחריה. מעל 340,000 אנשים פונו מבתיהם בפלורידה ובקובה. הסופה הציפה מספר רב של כבישים באזור הקיז של פלורידה. לא היו מקרי מוות באזורים אלה. בשל הסופה החלו המים לעלות ופרצו דרך הסכרים שתוקנו לאחר הוריקן קתרינה והציפו בשנית את ניו אורלינס. בעת פינוי תושבי בית אבות באזור בלאייר עלה אוטובוס בלהבות והתפוצץ. 24 קשישים נהרגו [2]. הסופה עצמה גרמה לנזקים קלים בלבד ביוסטון [3]. ריטה שברה מספר שיאי מזג אוויר, בהיותה הסופה השלישית בעוצמתה שנמדדה בחוף המערבי של האוקיינוס האטלנטי מאז שהחלו מדידות נתוני מזג האוויר. ריטה היא הסופה החזקה ביותר בעוצמתה שנמדדה במפרץ מקסיקו (ואף שברה את שיאה של הוריקן קתרינה שהייתה החזקה בעוצמתה לפני כן). אזור מפרץ מקסיקו מהווה אתר שאיבה וזיקוק נפט מרכזי בארצות הברית, ופגיעה בו משפיעה על צריכת הנפט של ארצות הברית. במפרץ מזוקקים למעלה מ-30% מהנפט הנצרך בארצות הברית, ונשאבות בו למעלה מ-2 מיליון חביות נפט מדי יום (300,000 מטר מעוקב נפט). פגיעה בזיקוק והפקת הנפט הביאה לעליית מחירים בשוקי הנפט בארצות הברית והשפיעה על שוקי הנפט העולמיים[דרוש מקור]. כלכלנים העריכו כי כלכלת ארצות הברית תיפגע קשות בעקבות פגיעת הוריקן ריטה והוריקן קתרינה, התל"ג של ארצות הברית יקטן ב-1%, וכ-500,000 תושבים יאבדו את מקומות עבודתם. בתי זיקוק לנפט שנפגעו מהסופה כוללים את: בתי הזיקוק קאלקאסיו, בלייק צ'ארלס, לואיזיאנה, 32,000 חביות ליום. קיטגו פטרוליום, לייק צ'ארלס, לואיזיאנה, 310,000 חביות ליום. קונוקו פיליפס, לייק צ'ארלס, לואיזיאנה, 250,000 חביות ליום. אקסון מובייל, בומונט, טקסס, 348,000 חביות ליום. מוטיבה אנטרפריזס, פורט ארתור, טקסס, 285,000 חביות ליום. טוטל ס.א. פורט ארתור, טקסס, 180,000 חביות ליום. ואלרו, פורט ארתור, טקסס, 250,000 חביות ליום. כתבות בעברית: טל שניידר, וושינגטון ואי-פי, "ריטה" ממשיכה לרדת בדרגות, באתר nrg‏, 24 בספטמבר 2005 ynet, ארה"ב: הסופה "ריטה" נחלשה אך עדיין מאיימת, באתר ynet, 22 בספטמבר 2005 אתרים באנגלית: הודעות מטעם ממשלת ארצות הברית אתר מחלקת האסונות של ממשלת ארצות הברית תמונות לוויין תת-אדום תמונות לוויין מעקב אחרי הסופה