laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי ספרד–פולין

יחסי ספרד–פולין הם יחסי החוץ שבין ספרד לפולין. תחילת הקשר בין התרבויות החל עוד בימי הביניים המאוחרים. בתקופה זו נסעו סוחרים ונזירים רבים בין שתי המדינות. דיפלומטים פולנים הגיעו לספרד עוד במאה ה-16. ספרד הייתה המדינה הראשונה שמחאה על חלוקת פולין הראשונה שבוצעה בשנת 1772. לאחר סיום החלוקות בשנת 1795 השגריר הספרדי היה מהאחרונים שעזבו את ורשה בירת פולין. למרות זאת, במלחמת חצי האי שהתרחשה בשנים 1809–1814 בין ספרד לכוחות נפוליאון בונפרטה, היו מתנדבים פולניים דווקא בצבאותיו של נפוליאון. במהלך מלחמת האזרחים בספרד התנדבו פולנים רבים למלחמה. יחסי החוץ הנוכחיים בין המדינות החלו בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה. רק בשנת 1977, כ-32 שנה לאחר מלחמת העולם השנייה, שוקמו היחסים בין המדינות, לאחר שהשלטון הפולני לא הכיר במשטרו הפשיסטי של פרנסיסקו פרנקו. בשנת 1992, לאחר סתיו העמים וסיום השלטון הקומוניסטי בפולין, נחתמו חוזים חדשים בין המדינות אשר חיזקו את שיתוף הפעולה. כיום ספרד ופולין משתפות פעולה פעמים רבות במסגרת האיחוד האירופי והן נחשבות לידידות חמות. המיעוט הפולני בספרד מונה כ- 130,000-150,000 תושבים. לספרד הייתה השפעה משמעותית על התרבות הפולנית, במיוחד על הספרות. יצירות ספרדית רבות תורגמו לפולנית. אחד מן המשוררים הלאומיים של פולין, יוליוש סלובצקי הושפע מן התרבות הספרדית. ספרד נחשבת ליעד תיירותי פופולרי עבור פולין. בסוף שנת 2011, היחסים הכלכליים בין המדינות הסתכמו ב-6.25 מיליארד אירו. ספרד היא המשקיעה הזרה ה-11 בגודלה בפולין, עם השקעות בשווי 4 מיליארד אירו. מדיה וקבצים בנושא יחסי ספרד–פולין בוויקישיתוף
כפולה משותפת מינימלית

כפולה משותפת מינימלית (או כפולה משותפת קטנה ביותר, כמק"ב; וכן lcm קיצור של Least Common Multiple) של שני מספרים שלמים שאינם שניהם אפס, היא המספר השלם החיובי הקטן ביותר ששני המספרים הנתונים מחלקים אותו. לדוגמה, הכפולה המשותפת המינימלית של 21 ו-6 היא 42. אפשר לחשב את הכפולה המשותפת המינימלית על ידי פירוק המספרים לגורמים ראשוניים, או, עבור מספרים גדולים, על ידי חילוק המכפלה שלהם במחלק המשותף המקסימלי. אחד השימושים הנפוצים ביותר לכפולה משותפת מינימלית היא בחיבור שברים: לכפולה המשותפת המינימלית של המכנים קוראים מכנה משותף, וכדי לחבר שברים, מרחיבים את המונה והמכנה בכל אחד מהם אל המכנה המשותף. למשל, כפי שציינו קודם, הכפולה המשותפת המינימלית של 21 ו-6 היא 42. על כן: 1 6 + 5 21 = 7 + 10 42 = 17 42 {\displaystyle {\frac {1}{6}}+{\frac {5}{21}}={\frac {7+10}{42}}={\frac {17}{42}}} אם היינו בוחרים בתור מכנה כפולה גדולה יותר של המספרים, היינו מקבלים שבר שניתן לצמצם, למשל: 1 6 + 5 21 = 21 + 30 126 = 51 126 = 17 42 {\displaystyle {\frac {1}{6}}+{\frac {5}{21}}={\frac {21+30}{126}}={\frac {51}{126}}={\frac {17}{42}}} על מנת לחשב את הכפולה המשותפת המינימלית של שני מספרים ניתן להיעזר במחלק המשותף המקסימלי שלהם: יהיו a , b {\displaystyle a,b} מספרים שלמים. נסמן gcd { a , b } {\displaystyle \gcd\{a,b\}} (מלשון Greatest Common Divisor) את המחלק המשותף המקסימלי. נסמן lcm { a , b } {\displaystyle {\text{lcm}}\{a,b\}} (מלשון Least Common Multiple) את הכפולה המשותפת המינימלית. אזי הקשר בין שני הערכים הללו נתון על ידי הנוסחה lcm { a , b } = | a ⋅ b gcd { a , b } | {\displaystyle {\text{lcm}}\{a,b\}=\left|{\frac {a\cdot b}{\gcd\{a,b\}}}\right|} . מכאן בפרט נובע כי עבור שני מספרים זרים, הכפולה המשותפת המינימלית שלהם היא ערך מוחלט של מכפלתם. מחלק משותף מקסימלי מדיה וקבצים בנושא כפולה משותפת מינימלית בוויקישיתוף מחשב כפולה משותפת מינימלית כפולה משותפת מינימלית, באתר MathWorld (באנגלית)
ג'ון דרו

ג'ון אדוארד דרו (באנגלית: John Edward Drew;‏ 30 בספטמבר 1954 – 10 באפריל 2022) היה כדורסלן אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1984. בשנת 1984 הושעה מה-NBA בגין התמכרות מתמשכת לשימוש בקוקאין, ולא חזר לשחק בליגה. השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-NBA, וממוצעיו הכוללים היו 20.7 נקודות, 6.9 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק. דרו נולד בעיירה ורידנברג שבאלבמה, ולמד בביאטריס הסמוכה. בשנת 1972 החל ללמוד באוניברסיטת גרדנר-וב הפרטית שבקרוליינה הצפונית, בה למד בעבר השחקן ארטיס גילמור. דרו נבחר בבחירה ה-25 של דראפט ה-NBA לשנת 1974 על ידי קבוצת אטלנטה הוקס, בה שיחק בשמונה עונותיו הראשונות בליגה. כבר בעונת הרוקי שלו הציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.5 נקודות ו-10.7 ריבאונדים למשחק, ואף הוביל את כל שחקני הליגה עם ממוצע של 4.6 ריבאונדים התקפיים למשחק. בעונתו השנייה ב-NBA כבר הפך לקלע המוביל של ההוקס, בפעם הראשונה מתוך 6 עונות רצופות, כשקלע 21.6 נקודות למשחק ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר. בעונות 1979 ו-1980, במהלכה השתתף בשנית במשחק האולסטאר, הוביל את ההוקס לשלב חצי גמר המזרח, לצד דן ראונדפילד ואדי ג'ונסון. לקראת עונת 1982/1983 נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, בתמורה לזכויות הדראפט על דומיניק וילקינס. ביוטה חבר לכוכבי הקבוצה אדריאן דאנטלי ודארל גריפית', ועזר לקבוצה בעונת 1983/1984 לעלות לפלייאוף ה-NBA לראשונה בתולדותיה, ואף להעפיל לסיבוב השני. באותה עונה קלע 17.7 נקודות למשחק כשחקן ספסל, וסיים במקום השני בהצבעות לתואר השחקן השישי של העונה (אחרי קווין מקהייל). באמצע עונת 1982/1983 נעדר מ-38 משחקים בזמן שעבר תהליך גמילה משימוש בסם הקוקאין, ובמהלך עונת 1984/1985, לאחר שנמצא משתמש שוב בסם, נופה מסגל הג'אז. לאחר השחרור הודיע קומישינר ה-NBA דאז, דייוויד סטרן, על השעייתו של דרו מהליגה לפחות עד עונת 1987/1988. בשנים 1985–1986 שיחק בקבוצת "ויומינג ויילדקטרס" מליגת ה-CBA, אך בדצמבר 1986 נעצר באטלנטה בגין רכישה, מכירה והחזקה של קוקאין, ובכך הסתיימה קריירת המשחק שלו. נפטר ביוסטון, טקסס ב-10 באפריל 2022 כתוצאה מגידול בעצמות. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של דרו ב-NBA, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1974, באתר basketball-reference.com מובילי עונת 1974/1975 בממוצע ריבאונדים בהתקפה, באתר basketball-reference.com An Athlete, A Cocaine Addict: John Drew Fights For His Life, באתר הניו יורק טיימס, 27 בפברואר 1983 תוצאות ההצבעות לפרסי עונת 1983/1984, באתר basketball-reference.com Drew, a Three-Time Offender, Hopes to Return, באתר לוס אנג'לס טיימס, 4 בפברואר 1986 John Drew Free on Bond After Another Drug-Related Arrest, באתר לוס אנג'לס טיימס, 17 בדצמבר 1986 Former Hawks forward John Drew dies at age 67, The Atlanta Journal-Constitution, ‏11 באפריל 2022 (באנגלית)
אנטואן-ז'אן גרו

אנטואן-ז'אן גרו (בצרפתית: Antoine-Jean Gros;‏ 16 במרץ 1771 – 25 ביוני 1835) היה צייר צרפתי שהשתייך לזרם הרומנטי באמנות ונחשב לאחד מאבות האוריינטליזם הצרפתי. את הכשרתו הראשונית קיבל גרו בביתו מהוריו הציירים. לאחר מכן התקבל ללימודים אצל הצייר ז'אק-לואי דויד, בתמיכתו נסע לאיטליה, ושב לפריז עם תחילת עידן הטרור ב-1793. הוא צייר את הקהילה הצרפתית בנאפולי, פירנצה וג'נובה, היה למתעד הראשי של המערכה של נפוליאון בצפון איטליה, ונבחר מאוחר יותר לצייר בדיעבד מספר תמונות על אירועים אחדים מימי המערכה הצרפתית במצרים ובארץ ישראל בשנים 1798–1801. תמונות הקרב שלו תרמו להאדרת שמו של נפוליאון. אחד מציוריו המפורסמים מתקופה זו מתאר את בונפרטה מבקר את קורבנות המגפה ביפו. גרו גילה כושר עמידות מרשים נוכח התהפוכות הפוליטיות של תקופתו. ב-1814 התמנה לצייר הרשמי של לואי ה-18 וב-1824 קיבל את התואר "ברון" מידי המלך שארל העשירי. ב-1819 הוענקה לו דרגת אביר במסדר סן-מישל וב-1828 קיבל דרגת קצין בלגיון הכבוד. ב-20 השנים האחרונות לחייו הכשיר הסטודיו שלו יותר ממאה ציירים. ב-25 ביוני 1835, מדוכא בגלל ביקורת שלילית על ציוריו ונטישת תלמידיו, הטביע עצמו בסן, קרוב לסוור (Sèvres). הוא נטמן בבית הקברות פר לשז בפריז. Mary Anne Stevens (ed.), The Orientalists: Delacroix to Matisse, European painters in northern Africa and the near East, Royal Academy of Arts, London, 1984, p. 181 מדיה וקבצים בנושא אנטואן-ז'אן גרו בוויקישיתוף biography/Antoine-Jean-Gros אנטואן-ז'אן גרו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנטואן-ז'אן גרו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנטואן-ז'אן גרו, באתר Discogs (באנגלית)
נד בלוק

נד ג'ואל בלוק (בשם מלא באנגלית: Ned Joel Block; נולד ב-1942) הוא פילוסוף אמריקאי העוסק בתחום הפילוסופיה של הנפש ותרם מספר תרומות חשובות בהבנה של ההכרה ובפילוסופיה של מדעי הקוגניציה. הוא פרופסור לפילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטת ניו יורק מאז 1996. בלוק הוא קיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת הרווארד ב-1971 תחת ניהולו של הילרי פטנאם. הוא הצטרף למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) כמרצה בכיר לפילוסופיה (1971–1977), ולאחר מכן שימש כפרופסור חבר לפילוסופיה (1977–1983), וכפרופסור לפילוסופיה (1983–1996), וכראש המחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה (1989–1995). מאז 1996, הוא פרופסור בחוג לפילוסופיה ובחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת ניו יורק (NYU). בלוק קיבל את פרס ז'אן ניקו ב-2013, והוזמן להרצות כחלק מהרצאות ויליאם ג'יימס באוניברסיטת הרווארד בשנת 2012 וב-2013 הוזמן להרצות באוניברסיטת אוקספורד כחלק מהרצאות ג'ון לוק ב-2013. בלוק הוא הנשיא לשעבר של חברת הפילוסופיה והפסיכולוגיה (SPP) ונבחר להיות חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-2004. הוא התחתן עם הפסיכולוגית ההתפתחותית סוזן קארי. בלוק מוכר כהוגה "טיעון בלוקהדד" שהוא טיעון נגד מבחן טיורינג כמבחן אינטליגנציה במאמר שכותרתו "פסיכולוגיזם וביהביוריזם" (1981). הוא ידוע גם בשל הביקורת שלו על פונקציונליזם, בטענה כי מערכת עם אותה מצבים פונקציונליים כמו בן אדם היא לא בהכרח בעלת מודעות. בעבודתו החדשה על התודעה, הוא ביצע הבחנה בין הכרה פנומנלית ובין הכרה נגישה, כאשר הכרה פנומנלית מורכבת מחוויה סובייקטיבית ורגשות והכרה נגישה מורכבת ממידע הזמין במערכת הקוגניטיבית למטרות חשיבה, דיבור ופעולות ברמה שליטה גבוהה. הוא טוען כי הכרה פנומנלית והכרה נגישה לא תמיד קיימות באופן חופף אצל בני אדם. בלוק היה שופט בתחרות פרס לובנר, תחרות הנערכת במתכונת דומה למבחן טיורינג כדי לקבוע אם המשתתף הוא בוט או אדם. מדיה וקבצים בנושא נד בלוק בוויקישיתוף עמוד הבית של נד בלוק באתר הפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטת ניו יורק "The John Locke Lectures - Faculty of Philosophy". www.philosophy.ox.ac.uk. Press Releases - American Academy of Arts & Sciences, www.amacad.org
יחסי ספרד–קרואטיה

יחסי ספרד–קרואטיה הם יחסי החוץ שבין ספרד לקרואטיה. שתי המדינות (ששתיהן בעלות אוכלוסייה קתולית) הן בעלות יחסים טובים ביותר, וחברות באיחוד האירופי ונאט"ו. לקרואטיה יש שגרירות במדריד וקונסוליות בברצלונה, פלמה דה מיורקה, סביליה ופמפלונה. לספרד יש שגרירות בזאגרב ובקונסוליה בדוברובניק. יחסי המדינות החלו עוד במאה ה-16, כאשר האימפריה הספרדית תמכה בקרואטיה בעימותיה כנגד האימפריה העות'מאנית. בזמן מלחמת האזרחים בספרד, קרואטים רבים התנדבו לשרת במלחמה, במיוחד לטובת הכוחות הרפובליקניים, בהם יוסיפ ברוז טיטו שלימים הנהיג את יוגוסלביה. התקשורת הקרואטית סיקרה רבות את המלחמה. גופים קומוניסטים ופשיסטיים קרואטים הביעו תמיכה בכוחות השונים שנלחמו. יחסים דיפלומטיים אלו החלו ב-9 במרץ 1992 לאחר עצמאותה של קרואטיה מיוגוסלביה. בשנת 2013 ספרד פעלה למען הצטרפותה של קרואטיה לאיחוד. נשיא קרואטיה, סטייפן מסיץ' ביקר בספרד פעמיים (בשנים 2000 ו-2005). בשנים 1997 ו-2001 ביקר ראש הממשלה הקרואטי בספרד. בשנת 2000 ביקר ראש ממשלת ספרד, חוסה מריה אסנאר בקרואטיה. מלבד ביקורים אלו, התקיימו ביקורים רבים של שרי החוץ משני הצדדים. בשנת 2013 סחורות בשווי 40.8 מיליון אירו יוצאו מקרואטיה לספרד וסחורות בשווי 234 מיליון אירו יוצאו מספרד לקרואטיה. ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד ובנושא קרואטיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי יפן–ספרד

יחסי יפן–ספרד הם יחסי החוץ שבין ספרד ליפן. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. שתי המדינות חתומות על הסכמי שיתוף פעולה בתחומים רבים, בהם סחר, תרבות, מדע, תעשייה, ספורט וביטחון. לספרד יש שגרירות בטוקיו בירת יפן, בעוד שליפן יש שגרירות בבירה מדריד וקונסוליות בלאס פאלמאס דה גראן קנריה ובברצלונה. הקשר הראשון בין התרבויות היה כאשר המסיונר הספרדי פרנסיסקו חאווייר הגיעו ליפן בשנת 1549, שם הקים את היישוב הקתולי הראשון בארץ. בשנת 1565, ספרד יצרה את נתיב הגליאון של מנילה- נתיב סחר שקישר את מנילה, בירת הפיליפינים לעיר הנמל המקסיקנית אקפולקו (שני אזורים תחת שלטון ספרדי). נתיב סחר זה עבר בסמוך ליפן, ובכך התחזק הקשר בין המדינות. בשנת 1582 קבוצת יפנים-נוצרים יצאו לביקור באירופה, שבמהלכו גם ביקרו בספרד ואף את פליפה השני, מלך ספרד. באוקטובר 1613 נשלחה המשלחת הדיפלומטית הראשונה מיפן לספרד. היחסים הדיפלומטיים הוכרזו באופן רשמי ב-12 בנובמבר 1868 עם חתימת הסכמי-ידידות בין המדינות. במהלך מלחמת העולם השנייה, ספרד תמכה באופן לא רשמי במדינות הציר, בהן יפן. תמיכה זו פחתה בשנת 1944, כאשר ככל הנראה פרנסיסקו פרנקו הבין כי בעלות הברית הן אלו שינצחו במלחמה. הקשרים בין המדינות נחלשו מאוד עד שכמעט והופסקו לגמרי במרץ 1945. לאחר מלחמת העולם השנייה השתפרו היחסים בין יפן לספרד. באוקטובר 1980, חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד ביקר ביפן. בספטמבר 1994 ביקר הקיסר היפני אקיהיטו בספרד. מאז ביקורים אלו, חלו עוד ביקורים רבים מטעם הממשלות. בשנת 2017 שתי המדינות חגגו 150 שנה של יחסים דיפלומטיים. בשנת 2015 הסחר בין יפן וספרד הסתכם ב-5.5 מיליארד אירו (729 מיליארד ין). היצוא העיקרי של יפן לספרד כוללים: מוצרים כימיים, מכונות וציוד תחבורה. היצוא של ספרד ליפן כולל: ציוד תחבורה ומכונות. ספרד היא היעד החמישי בגודלו עבור תיירים יפנים. בשנת 2017 הגיעו לספרד כ-473,000 תיירים יפנים שהכניסו למדינה כ-900 מיליון אירו. באותה השנה כ-100,000 אזרחי ספרד נסעו ליפן. חברת איבריה איירליינס מפעילה טיסות ישירות בין מדריד לטוקיו. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן–ספרד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי ארגנטינה–ספרד

יחסי ארגנטינה–ספרד הם יחסי החוץ שבין ספרד לארגנטינה. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות וב-G-20. השגרירות הארגנטינאית ממוקמת במדריד, ויש לה קונסוליות בברצלונה, סנטה קרוס דה טנריפה, ויגו, קדיס ופלמה דה מיורקה. מן הצד השני, השגרירות הספרדית ממוקמת בבואנוס איירס והקונסוליות בקורדובה, באיה בלנקה, רוסאריו ומנדוסה. הספרדים הראשונים שהגיעו לאזור ארגנטינה היו חוקרים אשר הגיעו לאזור בשנת 1516 בהנהגת חואן דיאס דה סוליס. בשנת 1536 הוקמה התיישבות ספרדית ראשונה. בתקופה שלאחר מכן אזור ארגנטינה הוכפף למלכות המשנה של פרו שנשלטה על ידי האימפריה הספרדית. בשנת 1776 השלטון עבר לידי מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה שמרכזה היה העיר בואנוס איירס. במאי 1810 ארגנטינה הכריזה על עצמאותה, בסדרת אירועים שכונו מהפכת מאי שהובלו על ידי חוסה דה סן מרטין. העימותים בין ארגנטינה לספרד בנוגע לעצמאות הסתיימו כשמונה שנים מאוחר יותר. בשנת 1863 נחתם הסכם שלום בין המדינות. מאז קבלת העצמאות מספרד, היחסים הדיפלומטיים בין שני העמים היו יציבים. במהלך מלחמת האזרחים בספרד, נותרה ארגנטינה נייטרלית ונתנה מקלט לכל אזרח ספרדי המבקש אותה ללא קשר לשאלת עמדותיו הפוליטיות. בתום המלחמה קיימה ארגנטינה יחסים דיפלומטיים עם ממשלת הגנרל פרנסיסקו פרנקו. בשנת 1947 ביקרה בספרד אווה פרון, רעיית נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון. בביקור זה הכריזה פרון על תרומות מזון בסדר גודל נרחב לספרד. ספרד תמכה בטענותיה הטריטויאליות של ארגנטינה על איי פוקלנד, במסגרת מלחמת פוקלנד בשנת 1982. לפי מסמכים שנחשפו בשנת 2012, ראש ממשלת בריטניה באותה התקופה, מרגרט תאצ'ר, חששה כי ספרד תצטרף למלחמה כנגד הממלכה המאוחדת באמצעות פלישה לגיברלטר. כיום, יש טיסות ישירות בין ארגנטינה וספרד באמצעות חברות התעופה אארולינאס ארחנטינס, אייר אירופה, איבריה איירליינס ו-Level. ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס תמך בסרחיו מאסה בבחירות לנשיאות שנערכו בארגנטינה ב-2023, שבהם ניצח חאבייר מיליי, אשר מתנגד למדיניות הסוצאיליסטיות של סנצ'ס ומאסה. מאז הבחירות היחסים ביניהם היו מתוחים. באפריל 2024, שר התחבורה הספרדי רמז שמיליי משתמש בסמים, וחודש לאחר מכן מיליי התארח בספרד בכנס של מפלגת הימין הקיצוני ושם הוא כינה את אשת ראש הממשלה הספרדית בתור "מושחתת". סנצ'ס דרש ממיליי התנצלות פומבית אך הוא סירב לעשות זאת. בעקבות המשבר, ספרד החזירה את השגריר מארגנטינה. לאורך השנים נחתמו הסכמים רבים בין המדינות, כגון הסכם התחבורה האווירית (1947); הסכם לביטול האשרות (1947); הסכם על הגירה (1960), הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (1971), הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכני (1972), הסכם לשיתוף פעולה כלכלי (1974), הסכם הסגרה (1987), הסכם לקידום השקעות ולהגנה עליהן (1991); הסכם בדבר הכרה הדדית ברישיון נהיגה (2002) והסכם בדבר הימנעות ממיסוי כפול (2013). בשנת 2015, הסחר בין ארגנטינה וספרד הסתכם ב -2.6 מיליארד אירו. הייצוא העיקרי של ארגנטינה לספרד כוללים: מוצרים המבוססים על בעלי חיים, דגים קפואים, סרטנים וים ים, נחושת וכימיקלים אורגניים. הייצוא של ספרד לארגנטינה כולל: מרכיבים וציוד לרכב וחומרים חשמליים. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–ספרד בוויקישיתוף סוכנויות הידיעות, משבר בין ספרד לארגנטינה: הנשיא מיליי, אשת רה"מ ה"מושחתת" והאיום בניתוק היחסים, באתר ynet, 21 במאי 2024 נשיא ארגנטינה כינה את אשת ר"מ ספרד "מושחתת", מדריד החזירה את השגריר, באתר וואלה!, ‏22.05.24
בלוויו

בלוויו (באנגלית: Bellevue) היא עיר במחוז קינג, וושינגטון, ארצות הברית, כחלק מהמטרופולין של העיר סיאטל. העיר משתרעת על פני יותר מ -33 מיילים רבועים בין אגם וושינגטון לאגם סאממיש והיא נמצאת במרחק נסיעה קצר מהרי הקסקייד. נכון לשנת 2016, מתגוררים בבלוויו כ-141,000 תושבים, והיא העיר החמישית בגודלה במדינת וושינגטון וה-186 בגודלה בארצות הברית. עם כמעט 100 פארקים, בלוויו ידועה כ"עיר בפארק." האזור בו ניצבת כיום בלוויו היה מיושב בדלילות לפני שנות ה-20 של המאה העשרים. שבטים אינדיאנים באזור העדיפו את החוף ממערב ואת המישורים שממזרח להרים. לאחר שהתגלה פחם באזור פחם נחל בשנת 1867, מתיישבים לבנים החלו לכרות וליישב את האזור. בשנות ה-80 של המאה ה-19 נקרא הכפר במפרץ מידנבאואר בלוויו. ההתיישבות הראשונה באזור החלה בשנת 1869. השלמת הגשר הראשון מעבר לאגם וושינגטון בשנת 1940 היה אירוע מרכזי עבור בלוויו, והביא זרם של תושבים חדשים. ההתיישבות העירונית התפתחה משנת 1953. משנת 2008 חל בבלוויו פיתוח מהיר ביותר, במיוחד במרכז העיר. בלוויו מנוהלת על ידי מועצה בת שבעה חברים שאינם מפלגתיים אשר נבחרים אחת לארבע שנים. ראש העיר נבחר מבין חברי המועצה ולא בבחירות כלליות. הוא מנהל את המעוצה, אך אין לו זכות וטו. בלוויו נחשבת לעיר דמוקרטית בצורה מובהקת כאשר בבחירות לנשיאות ארצות הברית שנערכו בה בשנים 2004,2008,2012 ו-2016, המועמד הדמוקרטי ניצח תמיד ברוב של לפחות 57% מן קולות תושבי העיר. על פי אומדן משנת 2012, ההכנסה החציונית למשק בית בעיר היא 88,073$ וההכנסה לנפש בעיר היא 48,719$. בשנת 2006 העיר דורגה כאחת מ-25 הערים עם שיעורי הפשע הנמוכים ביותר. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים בעיר כ-122,363 אנשים בכ-50,355 משקי בית. ההרכב הגזעי הוא 62.6% לבנים, 2.2% אפרו-אמריקאים, 0.4% אינדיאנים, 27.6% אסייתים, 3.3% מגזעים אחרים, ו-3.9% משני גזעים או יותר. בעיר בליויו קיימת קהילה יהודית תוססת שבראשה עומד הרב מרדכי פרקש, בקהילה בתי כנסת, מקווה טהרה, גני ילדים, קייטנות קיץ, ומגוון פעילויות לכל הגילאים. העיר מהווה מוקד כלכלי של אזור מזרח סיאטל ושוכנות בו חברות בינלאומיות רבות. בעיקר מאז 2005 העיר הפכה למוקד מרכזי למרכזי פיתוח טכנולוגיים, אלה כוללים בין היתר את: Expedia ,T-Mobile US ,SAP Concur ו- Symetra. בלווי היא משכן למספר משרדי לוויין עבור חברות טכנולוגיה גדולות כמו eBay, אורקל, סיילספורס, גוגל ומיקרוסופט. בשנת 2019 הודיעו אמזון ופייסבוק על תוכניות לפתוח מרכזי הנדסה גדולים בבלווי עם תוכניות להוסיף אלפי עובדים. לטביה לייפאיה, לטביה טאיוואן חוואליין, טאיוואן מדיה וקבצים בנושא בלוויו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלוויו (באנגלית) בלוויו, ברשת החברתית פייסבוק BellevueWA.gov, City of Bellevue, WA
אסיוט (מחוז)

אסיוט (בערבית: محافظة أسيوط) הוא אחד מ-27 מחוזות מצרים הממוקם במרכז מצרים, על גדות הנילוס. נכון לשנת 2015, מתגוררים במחוז כ-4.2 מיליון תושבים ושטחו הוא כ-25,926 קמ"ר. בירת המחוז היא אסיוט. עיר מרכזית נוספת במחוז היא מנפלוט. רוב תושבי המחוז הם כפריים, כאשר אחוז העירוניים עומד על כ-26% בלבד. האוכלוסייה הקופטית במחוז היא משמעותית במיוחד. לאורך ההיסטוריה התקיימו מתיחויות בין הנוצרים למוסלמים הסונים באזור, ושתי האוכלוסיות נחשבות לשמרניות ביותר. בשנת 2016 הייתה אמור להתקיים במחוז תחרות היופי הראשונה בתולדות מצרים, אך היא נעצרה כתוצאה מחשש ביטחוני וממתיחות חברתית. אישים ידועים אשר התגוררו במחוז הם גמאל עבד אל נאצר ושנודה השלישי. מדיה וקבצים בנושא אסיוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסיוט ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרווין מקדואל

טרווין מקדואל (באנגלית: Trevyn McDowell; נולדה ב-26 באפריל 1967) היא שחקנית לשעבר ילידת דרום אפריקה שכיכבה בסרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה, תיאטרון ורדיו באנגליה. מקדואל נולדה ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. ב-1994 הופיעה בסרט "פרנקנשטיין", ושיחקה בדמות רוזמונד וינסי במיני-סדרה "מידלמארץ'". היא מוכרת מהופעתה בתפקיד מישל הופטמן בסדרת הטלוויזיה "Capital City" משנת 1989 בהפקת יוסטון פילמס. הסדרה מתמקדת בקבוצה של בנקאים העובדת במסחר במניות של שיין-לונגמן, בנק בינלאומי בדיוני הממוקם בסיטי של לונדון. טרווין מקדואל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Russell, Rosalind (10 בספטמבר 2003). "Me And My Home: Rosalind Russell talks to Trevyn McDowell about her string of successful conversions". The Independent. נבדק ב-24 באוגוסט 2011. {{cite news}}: (עזרה)
רונן לב

רונן לב (נולד ב-22 בספטמבר 1968) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב אמן. בשנת 1994 הוענקה לו דרגת רב אמן. חבר מועדון הרצליה. נכון לאפריל 2021, מדורג במקום ה-83 בישראל לפי מד כושר. 1984, 1987 - אלוף ישראל לנוער 1985 הוא חלק מקום 9–10 באליפות אירופה לנוער 1985 - סיים במקום השני בתחרות שחמט במסגרת משחקי המכביה השתים-עשרה. 1986 - סיים במקום השישי באליפות אירופה לנוער 1988 - סיים במקום השלישי באליפות אירופה לנוער 1989 - היה חבר נבחרת ישראל באליפות אירופה, שסיימה במקום ה-9. 1987 - זכה במקום ראשון באליפות צה"ל בשחמט אליפות ישראל בשחמט 1990 - זכה במקום השני אליפות ישראל בשחמט 1992 - סיים במקום השלישי אליפות ישראל בשחמט 1994 - חלק מקום ראשון-שני במשותף עם רם סופר. בשנת 1988 השתתף לב באולימפיאדת שחמט: מדיה וקבצים בנושא רונן לב בוויקישיתוף רונן לב, באתר צ'סגיימס (באנגלית) רונן לב, באתר פיד"ה (באנגלית) רונן לב, באתר האיגוד הישראלי לשחמט Lev, Ronen - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וושינגטון

וושינגטון (Washington) הוא שם משפחה ושם פרטי לבנים, המוכר במיוחד כשם משפחתו של ג'ורג' וושינגטון, אבי האומה האמריקאית ונשיאהּ הראשון של ארצות הברית. עקב כך, מקומות רבים בארצות הברית קרויים "וושינגטון" על שמו. האם התכוונתם ל... מקומות בארצות הברית וושינגטון די. סי. – בירת ארצות הברית וושינגטון (מדינה) – מדינה בצפון מערב ארצות הברית וושינגטון (מיין) – מחוז במדינת מיין וושינגטון (אינדיאנה) (אנ') – עיר במדינת אינדיאנה וושינגטון (קונטיקט) (אנ') – עיירה במדינת קונטיקט אנדרטת וושינגטון – במול של וושינגטון די.סי. גשר ג'ורג' וושינגטון – גשר על נהר ההדסון אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס – אוניברסיטת מחקר פרטית במדינת מיזורי הר וושינגטון – הר גבוה במדינת ניו המפשייר מקומות בשאר העולם גבעת וושינגטון – כפר נוער בישראל האי וושינגטון – שם נוסף של האי טריינה, באיי ליין שבמדינת קיריבטי אישים איזאיה וושינגטון (יליד 1963) – שחקן אמריקאי בוקר טי. וושינגטון (1856–1915) – היה איש חינוך, סופר ומנהיג אפרו-אמריקאי ג'ורג' וושינגטון (1732–1799) – היה אבי האומה האמריקאית ונשיאה הראשון של ארצות הברית דיינה וושינגטון (1924–1963) – הייתה זמרת ג'אז, בלוז ורית'ם אנד בלוז אמריקאית דנזל וושינגטון (יליד 1954) – שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי דרון וושינגטון (יליד 1985) – כדורסלן אמריקאי מרתה וושינגטון (1731–1802) – הייתה אשתו של ג'ורג' וושינגטון, הגברת הראשונה של ארצות הברית קרי וושינגטון (ילידת 1977) – שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית אחר אמנת וושינגטון – הסכם שנחתם על ידי כמה מדינות ב-1922 והגביל את הכוח הצבאי הימי של המדינות החתומות הסכם וושינגטון – הסכם שלום מ-1994 ששם קץ למצב הלוחמה בין קרואטים והבוסנים בבוסניה והרצגובינה די. סי. יונייטד – קבוצת הכדורגל של וושינגטון די. סי. ג'ורג' וושינגטון (CVN-73) – נושאת מטוסים אמריקאית ראו Washington (name)‎ ‏בוויקיפדיה באנגלית. השם עצמו מתייחס לעיירה האנגלית Washington, Tyne and Wear, מקורה של משפחת וושינגטון שג'ורג' וושינגטון הוא אחד מצאצאיה (ראו Washington family) .
יחסי ניו זילנד – ספרד

יחסי ניו זילנד–ספרד הם יחסי החוץ שבין ניו זילנד לספרד. שתי המדינות חברות באומות המאוחדות ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. הקשר הראשון בין ספרדים לבין המאורים שחיו באיי ניו זילנד היה קשר מסחרי שהתקיים במאה ה-17, בעיקר באמצעות אוניות סחר ספרדיות ששטו בין מנילה שבפיליפינים לאקפולקו שבמקסיקו. הקשר בין ספרד לניו זילנד (שהפכה במהרה לחלק מן האימפריה הבריטית) נחלש לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד וויתורה של ספרד על גואם והפיליפינים לטובת ארצות הברית בשנת 1898. במהלך מלחמת האזרחים בספרד לחמו מתנדבים ניו זילנדים לצד הכוחות הרפובליקניים. למעלה מ-30 ניו זילנדים הצטרפו למלחמה, וחמישה מהם נהרגו. מבחינה רשמית, ממשלת ניו זילנד הייתה נייטרלית במלחמה. היחסים הדיפלומטיים בין ניו זילנד וספרד נוסדו רשמית ב-28 במרץ 1969. ניו זילנד פתחה שגרירות במדריד ב-1992, ואילו ספרד פתחה רשמית שגרירות בוולינגטון ב-2006 אשר נחנכה בשנת 2009 על ידי חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד. שתי המדינות לחמו ביחד לצד נאט"ו במלחמת אפגניסטן. ראשי הממשלה הניו זילנדיים ג'ים בולגר והלן קלארק ביקרו בספרד בשנת 1992 ו-2007 בהתאמה. חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד ביקר בניו זילנד פעמיים; בשנת 1988 ו-2009. באותה השנה ביקר גם בנו פליפה השישי, מלך ספרד. בשנת 2014, סך כל הסחר בין ניו זילנד וספרד הסתכם בכ-723,000,000$. היצוא של ניו זילנד לספרד כולל: פירות, דגים קפואים ובשר כבשים. הייצוא הספרדי לניו זילנד כולל: רכבות חשמליות, כלי רכב מנועיים ומכונות קמעונאיות. מדיה וקבצים בנושא יחסי ניו זילנד – ספרד בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.