מישל רודריגז

מאיטה מישל רודריגז (באנגלית: Mayte Michelle Rodríguez; נולדה ב-12 ביולי 1978) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע אמריקאית. מוכרת בתפקידה כלטי בסדרת סרטי "מהיר ועצבני", בשל תפקידה כריין אוקמפו בסרט האימה "האויב שבפנים" (2002) ובהמשכו "האויב שבפנים: הגמול" (2012) ובתור טרודי צ'אקון בסרט שובר הקופות "אווטאר". נולדה בשם מאיטה מישל רודריגז נולדה בסן אנטוניו, טקסס שבארצות הברית כבתם של כרמן מילאדי פארד, מהגרת מהרפובליקה הדומיניקנית, ורפאל רודריגז, יליד פוארטו ריקו וחייל לשעבר בצבא ארצות הברית. רודריגז עברה לרפובליקה הדומיניקנית עם אמה כשהייתה בת שמונה, והתגוררה שם עד גיל 11. מאוחר יותר, היא עברה לפוארטו ריקו עד גיל 17, ולבסוף התיישבה בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. סבתה מצד אמה גם גידלה אותה על ערכי עדי יהוה (דת אמה), אם כי מאז נטשה את האמונה. יש לה עשרה אחים ואחיות-למחצה. רודריגז נשרה מהלימודים בתיכון אך הצליחה לעבור את מבחני ה-GED, בחינות המקבילות ל"בוגר תיכון". בסך הכל היא גורשה מחמישה בתי ספר. רודריגז למדה תקופה קצרה בבית ספר למסחר לפני שהתמקדה במשחק בהוליווד. לאחר שנתקלה במודעה לשיחת ליהוק פתוחה והשתתפה באודישן הראשון שלה, רודריגז הביסה 350 מועמדות אחרות וזכתה בתפקיד הראשון שלה בסרט העצמאי דל התקציב "אגרוף של אישה" משנת 2000. הופעתה של רודריגז בתפקיד דיאנה גוזמן, נערה אגרסיבית מבית בעייתי המנסה להפוך למתאגרפת מקצועית, זכה לביקורות חיוביות ושליליות כאחד. למרות הערכות שתזכה בפרס האוסקר באותה שנה, רודריגז לא זכתה בו. רודריגז והסרט הצליחו לזכות בפרסים אחרים כמו פרסי פסטיבל קאן ופרסי פסטיבל סאנדנס ורודריגז זכתה בפרס אינדפנדנט ספיריט ובפרס גות'הם על משחקה. בעקבות הצלחה זו זכתה רודריגז לשחק בסרטים המצליחים "מהיר ועצבני" (2001) בתפקיד לטי, "האויב שבפנים" (2002) בתפקיד ריין אוקמפו, וכן בתור השוטרת כריס סאנצ'ז בסרט הפעולה "ימ"מ יחידת פריצה" (2003). בשנת 2002 דורגה על ידי מספר מגזינים ידועים כאחת הנשים הסקסיות בעולם. באותה שנה שיחקה בסרט "בלו קראש" בתפקיד הגולשת אדן. ב-2004 השתתפה רודריגז בדיבוב למשחק "Halo 2" בתור חיילת מארינס. היא גם דיבבה דמות בסדרה "Immortal Grand Prix" של רשת Cartoon Network. מ-2005 עד 2006 היא שיחקה בסדרת הדרמה "אבודים" של רשת ABC בתפקיד השוטרת הקשוחה אנה לוסיה קורטז. בסדרה היא החלה לשחק החל מהפרק האחרון של העונה הראשונה ובמשך רוב העונה השנייה. בשנת 2008 השתתפה במותחן הפוליטי "קרב בסיאטל" אודות קבוצת מפגינים נגד ארגון הסחר העולמי ב-1999. בשנת 2009 כיכבה בסרטו שובר הקופות של ג'יימס קמרון "אווטאר" בתפקיד של טרודי צ'אקון, טייסת של חיל הנחתים של ארצות הברית. הסרט הפך לאחד הסרטים המרוויחים ביותר בהיסטוריה ולסרטו המצליח ביותר של רודריגז עד כה. היא שבה עם תפקידה כלטי בסרט "מהיר ועצבני 4" באותה שנה. כמו כן שיחקה בעונה החמישית ובעונה השישית של הסדרה "אבודים". בשנת 2010 שיחקה בסרטו של רוברט רודריגז "מצ'טה" את תפקידה של "לוס", ושבה לגלם תפקיד זה בסרט "מצ'טה קטלני" ב-2013. עוד ב-2010, שיחק בסרט הדומיניקני העצמאי "Trópico de Sangre" אודותיהן של האחיות מיראבל. בשנת 2011 שיחקה לצד ארון אקהרט בסרט "פלישה עולמית: קרב לוס אנג'לס" שהכניס למעלה מ-200 מיליון דולר בקופות ברחבי העולם. בשנת 2012 שבה לגלם את הדמות של ריין אקומפו ב-"האויב שבפנים: הגמול"; הסרט החמישי בסדרת סרטי האימה "האויב שבפנים". בשנת 2013 המשיכה רודריגז לגלם את תפקידה של לטי בסרט "מהיר ועצבני 6", בו היא שיחקה את אחת מהאנטגוניסטים שלבסוף מגלה את עצמה האמיתית וחוזרת למוטב. ב-2015 שוב גילמה רודריגז את דמותה של לטי בסרט "מהיר ועצבני 7" שביים ג'יימס ואן, כשהפעם עזרה לדומיניק טורטו (וין דיזל) לנצח את דקארד שואו (ג'ייסון סטיית'האם). היא מופיעה גם ב"מהיר ועצבני 8" ב-2017. עוד ב-2015 מישל שיחקה בלשית בקליפ של השיר "Confident" של הזמרת דמי לובאטו. בשנת 2016 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הדרמה "הסוד של מילטון" לצידו של דונלד סאת'רלנד, ושיחקה לצד סיגורני ויבר במותחן הפשע "המשימה" של הבמאי וולטר היל. בשנת 2017 תרמה את קולה לסרט האנימציה "דרדסים: הכפר האבוד". בשנת 2018 היא שיחקה לצד ויולה דייוויס בסרט "אלמנות" (אנ') מהבמאי עטור הפרסים סטיב מקווין, ובשנת 2019 התאחדה עם הבמאי ג'יימס קמרון בסרט "אליטה: מלאך קרב". בשנת 2021 השתתפה בסרט המותחן "משבר", על רקע מגפת האופיואידים שהתפשטה בארצות הברית והפכה את האומה לתלותית במשככי כאבים. בשנה זו שחזרה את תפקידה כלטי בסרט "מהיר ועצבני 9"; סרט זה הוא השישי בסדרה "מהיר ועצבני" שרודריגז משתתפת בו, והוא יצא לאקרנים ב-25 ביוני 2021 ברחבי ארצות הברית. בחודש יולי עלתה תוכנית מציאות "Getaway Driver" בערוץ דיסקברי; אותה רודריגז מנחה והיא עוסקת בנהגי מרוצים שמוכיחים שיש להם את הכישורים מאחורי ההגה. בתחילת שנת 2000, קטעה רודריגז את האירוסין עם בן זוגה המוסלמי דאז, בשל התנגדות מצידה לבקשות דתיות שדרש ממנה. ב-2001, על פי הדיווחים, היא יצאה עם כוכב "מהיר ועצבני", וין דיזל. בשנת 2013, מגזין אנטרטיינמנט ויקלי ציטט אותה אומרת, "בדקתי את שני הכיוונים. אני עושה כרצוני. אני סקרנית מדי מכדי לשבת כאן ולא לנסות כאשר אני יכולה. גברים הם מסקרנים. כמו גם בחורות." כפי שהסבירה למגזין Latina, "אני מזדקנת. בסופו של דבר זה הולך להתקמט ואני לא אוכל להשתמש בזה. רציתי להיות כנה לגבי מי אני ולראות מה קורה." בשנה שלאחר מכן, היא אמרה בראיון שהיא מקווה שמעשיה יעזרו לאחרים במצב דומה: "אולי בכך שאפתח את הפה הגדול והשמן שלי כמו שאני עושה בדרך כלל ואתגבר על מי שאני, אולי זה יכול לעורר מישהו אחר לעשות את אותו הדבר." היא תיארה את עצמה כביסקסואלית בראיון אחר מאוחר יותר באותו חודש: "בי, כן, אני נופלת בקטגוריה B של קהילת הלהט"ב. במרץ 2002, רודריגז נעצרה בגין תקיפה לאחר שנקלעה לקטטה עם שותפתה לחדר. מאוחר יותר בוטלו האישומים נגדה, לאחר שהשותפה סירבה להשמיע את ההאשמות בבית המשפט. בנובמבר 2003, רודריגז הוצבה בבית המשפט כדי לעמוד לדין בפני שמונה אישומים, בין היתר בתאונת פגע וברח ונהיגה תחת השפעת אלכוהול. ביוני 2004, היא נכנסה למאסר ל-48 שעות, ביצעה עבודות שירות בחדרי מתים של שני בתי חולים בניו יורק, השלימה תוכנית גמילה מאלכוהול של שלושה חודשים, וקיבלה שלוש שנים על תנאי. ב-2005, בזמן שהצטלמה ל"אבודים" בהוואי, רודריגז נעצרה על ידי משטרת הונולולו מספר פעמים בגין עבירות נהיגה במהירות מופרזת, וב-1 בדצמבר נעצרה בגין נהיגה תחת השפעת אלכוהול. באפריל 2006, היא הודתה בהאשמה אחת של נהיגה תחת השפעת אלכוהול, ובחרה לשלם קנס של 500 דולר ולבלות חמישה ימים בכלא. היא ציינה את המינונים הגבוהים שלה של סטרואידים כחלק מהסיבה להתנהגותה הלא יציבה. מכיוון שהתקרית הייתה הפרה של המאסר על תנאי שלה בלוס אנג'לס, היא נידונה ל-60 ימי מאסר בבית כלא, תוכנית שיקום מאלכוהול של 30 יום ועוד 30 ימי שירות לקהילה, כולל עבודה עם אמהות נגד נהיגה בשכרות. בשל הצפיפות היא שוחררה מהכלא באותו יום שנכנסה. בספטמבר 2007, רודריגז הפרה לכאורה את תקופת המבחן שלה בכך שלא השלימה את השירות הקהילתי שלה ולא המשיכה בתוכנית השיקום מאלכוהול. ב-10 באוקטובר 2007, לאחר שימוע, היא נידונה ל-180 ימי מאסר בבית כלא לאחר שהסכימה להודות בהפרת המאסר על תנאי. היא הייתה צפויה לבלות את כל תקופת המאסר של 180 יום, אך שוחררה 18 ימים לאחר מכן עקב צפיפות יתר. בינואר 2009 סיימה רודריגז את עבודתה לקהילה. מדיה וקבצים בנושא מישל רודריגז בוויקישיתוף מישל רודריגז, ברשת החברתית פייסבוק מישל רודריגז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מישל רודריגז, ברשת החברתית אינסטגרם מישל רודריגז, סרטונים בערוץ היוטיוב מישל רודריגז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מישל רודריגז, באתר AllMovie (באנגלית) מישל רודריגז, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מישל רודריגז, באתר Box Office Mojo (באנגלית) מישל רודריגז, באתר Metacritic (באנגלית) מישל רודריגז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מישל רודריגז, באתר MusicBrainz (באנגלית) האתר הרשמי - Michelle Rodriguez רועי יולדוס רוזנצוייג, ‏השחקנית מישל רודריגז יוצאת מהארון: "אני ביסקסואלית", באתר ‏מאקו‏, 2 באוקטובר 2013