laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוסלאבל

רוסלאבל (ברוסית: Ро́славль; בפולנית: Rosław, רוסלאב) היא עיר במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בסמוך לגבול בלארוס. בעיר צומתי דרכים ומסילות ברזל, והיא משמשת כמרכז מסחרי לסביבתה. רוסלאבל נוסדה בשנת 1137, ובשנת 1408, תחת שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא, הוענקו לה זכויות אזרחיות שונות. בשנת 1610 נכבשה העיר בידי ממלכת פולין, ובשנת 1623 הוענקו לה זכויות מגדבורג. בשנת 1654 נכבשה העיר בידי הרוסים. בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,000 יהודים, ורובם היו בעלי מלאכה. לאחר פרוץ מבצע ברברוסה הצליחו רבים מיהודי העיר להימלט מזרחה. עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-3 באוגוסט 1941, ערכו אלו רישום של היהודים שנותרו בה, והטילו עליהם גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב ואיסור על קשר עם לא יהודים. באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים מספר יהודים בעיר. בין 600 ל-800 היהודים שנותרו בעיר רוכזו באוקטובר 1941 בגטו מגודר וצפוף שהוקם בה. כעבור כחודש נרצחו כל יושבי הגטו, ונקברו בקבר אחים בשטח בית העלמין היהודי המקומי. מדיה וקבצים בנושא רוסלאבל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוסלאבל (ברוסית) רוסלבל (Roslavl), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "רוסלאבל", באתר JewishGen (באנגלית) מרטין דין (אנ'), רוסלאבל, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1815–1816), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) רוסלבל (רוסיה), דף שער בספרייה הלאומית
ריקי (פולין)

ריקי (בפולנית: Ryki) היא עיירת מחוז בפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. ריקי נוסדה במאה ה-15 ככפר פרטי בבעלות אצולה, ובשנת 1553 נמנו בה 20 בתי עץ. בשנת 1782 הוענקו לריקי זכויות עיר, אולם 12 שנים לאחר מכן פרצה בה שרפה גדולה, שהביאה לשיתוקה. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נערכו בסביבת העיירה מספר קרבות, ורוב תושביה עזבו אותה. יהודים נזכרים בריקי מסוף המאה ה-16, ובמאה ה-19 גדל מספרם באופן משמעותי, חרף הגבלות שהטילו הרוסים על התיישבות יהודים באזור. מסוף המאה ה-19 ועד מלחמת העולם הראשונה היוו היהודים כ-90% מתושבי ריקי. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, למעלה משני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-17 בספטמבר 1939, פרעו אלו ביהודיה, ובזזו את רכושם. בהמשך, נצטווה יודנרט שמונה בעיירה לספק לגרמנים מדי יום מאות עובדי כפייה יהודים. בסוף 1940 רוכזו כ-1,800 יהודי ריקי בגטו צפוף שהוקם בה, ובחורף 1942-1941 מתו עשרות מיושביו ממגפת טיפוס הבהרות. בליל ה-6 במאי 1942 פשטו אנשי ס"ס ושוטרים פולנים על הגטו שבעיירה, וריכזו את כל יושביו בכיכר השוק, תוך רצח קשישים וחולים במקום. יתר היהודים הוצעדו לדמבלין אירנה, תוך רצח כ-130 יהודים בדרך, בעיקר ילדים. בדמבלין נערכה ביהודי העיירה סלקציה, שלאחריה הועברו כ-200 צעירים למחנה עבודה, וכל יתר היהודים שולחו במשלוח של כ-3,000 יהודים בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. מקהילת ריקי שרדו את השואה כ-30 יהודים, אך אלו לא שבו להתגורר בה, לאחר ש-6 מהם נרצחו בידי הפולנים המקומיים. מדיה וקבצים בנושא ריקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריקי ספר יזכור לקהילת ריקי, בספריית העיר ניו יורק ריקי באתר מרכז מורשת יהדות פולין ריקי (Ryki), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "ריקי", באתר השטעטל הווירטואלי לאורה קרגו ומייקל מקונל, ריקי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 708–710), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
ישראל סולובייצ'יק

הרב ישראל סולובייצ'יק (נפטר בתשי"א, 1951) היה רבה של סמולנסק ודיין בבית הדין הרבני ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. נולד לרב אברהם ברוך סולובייצ'יק, בנו בכורו של רבי יוסף דוב סולובייצ'יק ורבה של סמולנסק. מילא את מקום אביו ברבנות סמולנסק, ואחר כך נסע ליוהנסבורג, דרום אפריקה, שם שימש כדיין בבית הדין הרבני ביוהנסבורג. נפטר בעת ביקורו בניו יורק ט"ו בסיון תשי"א, ונקבר שם. בשנת תשמ"ט יצא לאור ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ספר בשם "מגנזי הגר"ח". הספר כולל חידושים שהיו רשומים במחברתו של הרב ישראל סולובייצ'יק, רבי ישראל למד אצל דודו הגר"ח, וכתב משיעוריו. את מחברותיו העביר לרבי יחזקאל אברמסקי שדאג על העתקת המחברות. מחברות אלו, כוללות חלק גדול מחידושיו של רבי חיים, שנדפסו בספר חידושי הגר"ח (סטנסיל), בנוסח שונה, ולכן מחברי הספר חילקו את הספר לשני חלקים. החלק הראשון הוא החלק שמופיע כבר בחידושי הגר"ח סטנסיל, והחלק השני הוא חידושים שלא הודפסו בחידושי הגר"ח. http://toladot.blogspot.co.il/2012/05/blog-post_09.html http://kevarim.com/rabbi-yisroel-soloveitchik http://62.128.54.227/wotzar/Book.aspx?168025&
מטא-מתמטיקה

מטא-מתמטיקה (או מטאמתמטיקה) הוא המחקר של המתמטיקה עצמה על ידי כלים מתמטיים, דבר המוביל למטא-תאוריות, תאוריות מתמטיות החוקרות תאוריות מתמטיות אחרות. המושג נקבע על ידי דויד הילברט, בניסיונו לבסס את המתמטיקה על מערכת אקסיומות עקבית ולגלות את היסודות הבסיסיים של המתמטיקה בתחילה המאה ה-20. המטא-מתמטיקה התפתחה בסוף המאה ה-19 עם התפתחות הגאומטריה הלא-אוקלידית של ניקולאי לובצ'בסקי, הידועה כיום כגאומטריה היפרבולית, אשר הובילה לתוצאות פילוסופיות רבות בתחום המטא-מתמטיקה. פיתוחים רבים במתמטיקה הובילו למחקר בתחום כגון הפרדוקס של רישאר וכתב מושגים. הילברט פיתח את התחום על ידי ניסיון אקסיומיזציה של כל המתמטיקה, דבר שהוביל לכתיבת הספר פרינקיפיה מתמטיקה של ברטראנד ראסל ואלפרד נורת' וייטהד. שלוש אבני דרך בתחום במאה ה-20 היו משפטי האי-שלמות של גדל, מערכת פאנו ובעיית הבחירה של הילברט, אשר נפתרה על ידי אלן טיורינג. במטא-מתמטיקה, משתמשים לעיתים תכופות בכלים מתוחכמים וחדשים יחסית מתחום הלוגיקה המתמטית. ראשית התפתחות הלוגיקה המתמטית בתחום זה היא בעבודותיו הראשונות של קורט גדל ובפרט משפטי השלמות והאי-שלמות שלו. עוד הישג ראוי לציון בתחום הוא, פתרון השערת הרצף שקובע כי לא ניתן להוכיחה או להפריכה. מטא-מתמטיקה, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היינץ פלוהה

היינץ פלוהה (בגרמנית: Heinz Flohe‏; 28 בינואר 1948 – 15 ביוני 2013) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת הקשר בעיקר בפ.צ. קלן ובנבחרת גרמניה המערבית. פלוהה שיחק במועדון נוער בעיר הולדתו אויסקירכן, ובשנת 1966 החל לשחק בפ.צ. קלן, כאשר היה בן 18. פלוהה שיחק במועדון במשך 13 עונות רצופות, בהן הבקיע 77 שערים ב-329 הופעות בליגת הבונדסליגה. נתונים אלו מציבים את פלוהה במקום השביעי בטבלת הכובשים של פ.צ. קלן בבונדסליגה בכל הזמנים, ובמקום התשיעי בטבלת שיאני ההופעות. פלוהה זכה עם פ.צ. קלן בשלושה גביעים. הראשון בשנת 1968, לאחר ניצחון 4-1 בגמר על בוכום, השני בשנת 1977, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על הרטה ברלין. בגביע השלישי זכה פלוהה עם הקבוצה בשנת 1978 לאחר ניצחון בגמר על היריבה המושבעת, פורטונה דיסלדורף. באותה שנה, זכה פלוהה עם קלן גם באליפות הבונדסליגה, והשלים דאבל היסטורי. פלוהה אף רשם עם הקבוצה שלושה הפסדים בגמר הגביע, כאשר קלן הפסידה בשנים 1970, 1971 ו-1973 לקיקרז אופנבך, באיירן מינכן וליריבה בורוסיה מנשנגלדבך בהתאמה. בשנת 1979 עבר פלוהה למינכן 1860, שם שיחק עונה אחת, בה הבקיע ארבעה שערים ב-14 הופעות. היינץ פרש בתום העונה ממשחק פעיל, בגיל 32, עקב פציעה. פלוהה שיחק בנבחרת גרמניה המערבית הבוגרת החל משנת 1970, ושיחק בשלושה טורנירים גדולים. בשנת 1974 סייע לנבחרתו לזכות במונדיאל, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת הולנד, בו ישב על הספסל ולא שותף. ביורו 1976 הגיע פלוהה עם הנבחרת לגמר מול נבחרת צ'כוסלובקיה. בגמר זה פלוהה נכנס כמחליף בדקה ה-45 במקום הרברט וימר. המשחק הסתיים בתוצאה 2-2 כאשר ברנד הולצנביין הבקיע שער שוויון לזכות גרמניה המערבית בדקה ה-90, ובהארכה לא הובקעו שערים נוספים. צ'כוסלובקיה ניצחה 5-3 בבעיטות ההכרעה, למרות פנדל מוצלח של פלוהה, וזכתה בגביע. פלוהה שיחק במדי מערב גרמניה גם במונדיאל 1978, בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים השני, ולאחר מונדיאל זה לא שיחק יותר בנבחרת. בסך הכול צבר פלוהה 39 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן כבש שמונה שערים. פלוהה שימש לתקופה קצרה עוזר מאמן בפ.צ. קלן, ואחר כך אימן במשך עשור את מועדון הכדורגל בעירו אויסקירכן. פלוהה עבר שבץ בשנת 2010, בגינו נכנס לתרדמת. ב-15 ביוני 2013 נפטר פלוהה באויסקירכן בשנתו, בגיל 65. בשנת 2014 הציבה פ.צ. קלן פסל ברונזה בדמותו של פלוהה מחוץ לאצטדיון ריין אנרגי, מגרשה הביתי של הקבוצה. עם פ.צ. קלן: אליפות הבונדסליגה: 1978 הגביע הגרמני (3): 1968, 1977, 1978 עם נבחרת גרמניה המערבית: מונדיאל: 1974 מדיה וקבצים בנושא היינץ פלוהה בוויקישיתוף היינץ פלוהה, באתר Transfermarkt היינץ פלוהה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) היינץ פלוהה, באתר WorldFootball.net היינץ פלוהה, באתר National Football Teams היינץ פלוהה, באתר FootballDatabase.eu היינץ פלוהה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) טבלת מלכי השערים של פ.צ. קלן בבונדסליגה בכל הזמנים באתר transfermarkt.com טבלת שיאני ההופעות של פ.צ. קלן בבונדסליגה בכל הזמנים באתר transfermarkt.com Heinz Flohe dribbelt vor der Südtribüne, ‏ 17 באוקטובר 2014, באתר ksta.de (בגרמנית)
קריין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קריין – אדם הקורא טקסט לפני אחרים באמצעים שונים שם משפחה דייוויד קריין – כותב ומפיק אמריקאי הארט קריין – משורר אמריקאי אברהם קריין – כנר, כליזמר וחוקר מוזיקה יהודית. אביהם של אלכסנדר, דוד וגרגורי אלכסנדר קריין – נגן ומורה למוזיקה יהודי רוסי דוד קריין (רו') – כנר יהודי רוסי גרגורי קריין – מראשי תנועת המוזיקה היהודית ברוסיה יוליאן קריין – מלחין רוסי, בנו של גרגורי שונות משפט קריין-מילמן – משפט באנליזה פונקציונלית העוסק בתכונות של קבוצות קמורות במרחב וקטורי טופולוגי קרין (פירושונים)
דרו האוסטון

אנדרו ו. "דרו" האוסטון (באנגלית: Drew Houston; נולד 4 במרץ 1983) הוא יזם אינטרנט אמריקאי ומייסד דרופבוקס, חברה המספקת שירות לגיבוי ואחסון קבצים ברשת. לפי נתוני מגזין פורבס, הונו מוערך ב-1.3 מיליארד דולר. דרו האוסטון, יליד אקטון, מסצ'וסטס, סיים תואר במדעי המחשב במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, MIT, והיה חבר אגודת פאי דלתה טתה. במוסד זה פגש את ארש פרדווסי שלימים יהיה מנהל טכנולוגיות ראשי ושותף בחברת דרופבוקס. עוד לפני הקמת הסטארט אפ שפרסם והעשיר אותו, היה מעורב בפיתוח והקמה של מיזמים אחרים דוגמת bit9 ו-hubspot. דרו האוסטון תואר כאחד מהיזמים המוצלחים ביותר בטרם מלאו להם שלושים על ידי Business Week, ודרופבוקס תואר כהשקעה המוצלחת ביותר של חברת Y Combinator's. דרו אף דורג ברשימת 30 היזמים המובילים בקבוצת הגיל שלו על ידי האתר inc.com, ודרופבוקס כונה אחד מבין 20 הסטארטאפים המוצלחים ביותר של עמק הסיליקון. ביוני 2013, אוניברסיטת MIT הזמינה את דרו לשאת דברים בפתיחת הטקס השנתי. בנאומו, נתן את העצה הבאה לקהל המאזינים: "אומרים שאתה הממוצע של חמשת האנשים איתם אתה מבלה את רוב זמנך. חישבו על זה לרגע אחד: מי יהיה במעגל זה של חמשת מכריך הקרובים? יש לי בשורות טובות: MIT הוא אחד המקומות הטובים ביותר בעולם למלא מעגל זה. אלמלא באתי לכאן, לא הייתי פוגש את אדם, לא הייתי פוגש את השותף המדהים שלי, ארש, ודרופבוקס לא הייתה נוצרת. דבר אחד שלמדתי הוא שלהקיף את עצמך באנשים מעוררי השראה חשוב בדיוק כמו להיות מוכשר או לעבוד קשה. אתם יכולים לתאר לעצמכם מה היה קורה אם מייקל ג'ורדן לא היה ב-NBA?, אם מעגל חמשת החברים שלו היו סתם אנשים מאיטליה? מעגל חבריך דוחף אותך להיות טוב יותר, בדיוק כפי שאדם דחף אותי." מדיה וקבצים בנושא דרו האוסטון בוויקישיתוף דרו האוסטון, ברשת החברתית פייסבוק דרו האוסטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דרו האוסטון, ברשת החברתית אינסטגרם
אקלים צחיח למחצה

אקלים צחיח למחצה המכונה גם אקלים ערבתי הוא אקלים בו כמות המשקעים נמוכה במעט מכמות הנוזלים המתאדה. לפי שיטת קפן לסיווג אקלים, אקלים צחיח למחצה נמצא מבחינה אקולוגית וחקלאית בין אקלים צחיח (BW) לאקלים טרופי (A) או ים תיכוני (Csa). אקלים זה מכתיב בדרך כלל תנאי ערבה והצמחים הגדלים בו בדרך כלל נמוכים, כמו עשב ושיחים. בסוג אקלים זה שני תתי־סוגים: "אקלים צחיח למחצה חם" (BSh) ו"אקלים צחיח למחצה קר" (Bsk). החלוקה בין הסוגים נקבעת על פי טמפרטורה, לפי שתי הגדרות מתחרות לצורך העניין. לפי הגדרה אחת, "חם" הוא אזור שבו הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא C°‏18 ומעלה, ו"קר" הוא אזור שבו הטמפרטורה השנתית הממוצעת נמוכה מכך. לפי הגדרה שנייה, "חם" הוא אזור שבו הטמפרטורה הממוצעת בחודש הקר ביותר בשנה היא C°‏0 ומעלה, ו"קר" הוא אזור שבו הטמפרטורה הממוצעת בחודש הקר ביותר בשנה היא מתחת ל־C°‏0. אקלים זה שורר בדרך כלל באזורים טרופיים וסובטרופיים, בשולי שטחי מדבר. הקיץ בהם חם והחורפים נוחים כששלג נדיר מאוד בהם. אקלים זה נמצא לאורך הגבול הדרומי של מדבר סהרה וכן סביב מדבר קלהארי בחלקה הדרומי של אפריקה. כמו כן הוא מתקיים באזורים בהודו, ברזיל, ארגנטינה, בגבול ארצות הברית-מקסיקו ובשטחים נרחבים באוסטרליה, סביב אזורי המדבר. בישראל שורר אקלים צחיח למחצה באזורים אלה: עוטף עזה, העיר באר שבע וסביבותיה, בצפון הנגב באזור בקעת באר שבע (בין קריית גת לבאר שבע), בין השוליים של מדבר יהודה למדרונות הרי יהודה, בבקעת הירדן עד 20 ק"מ מיריחו, ובעמק בית שאן. אקלים זה שורר באזורים ממוזגים, בדרך כלל בחלקים הפנימיים של יבשות ורחוקים מגופי מים גדולים. הקיץ בהם חם, אם כי לרוב חם פחות מאשר באקלים צחיח למחצה חם, ואילו החורף בהם נוטה להיות קר והשלג אינו נדיר בהם. האזורים בעלי אקלים זה הם בדרך כלל גבוהים יותר מהאזורים החמים ושינוי הטמפרטורות בין יום ולילה הוא קיצוני ועשוי להגיע להפרש של C°‏ 20. אקלים זה נמצא בחלקים מסוימים בארצות הברית, אוסטרליה, איראן, ארגנטינה, דרום אפריקה, ספרד, קזחסטן, סין, ופרו. מדיה וקבצים בנושא אקלים צחיח למחצה בוויקישיתוף
רצ'יצה

רצ'יצה (בבלארוסית: Рэчыца; בפולנית: Rzeczyca) היא עיר מחוז במחוז הומל שבמזרח בלארוס, על גדת נהר דנייפר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ראשית היישוב באתרה של רצ'יצה היא במאה ה-9 לפני הספירה. רצ'יצה נזכרת בשמה לראשונה בשנת 1213, ובמחצית הראשונה של המאה ה-14 סופחה בידי הדוכסות הגדולה של ליטא. בשנת 1561 הוענקו לרצ'יצה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נפגעה העיר קשות מפשיטות הקוזקים. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אין התייחסות לתעשיית הנפט. בשנת 1897 נמנו בעיר 5,334 יהודים, כ-60% מתושביה. בין מלחמות העולם פעל בעיר בית ספר יידי, וערב מלחמת העולם השנייה נמנו בה 7,237 יהודים. עם פרוץ מבצע ברברוסה הספיקו חלק מיהודי העיר להימלט ממנה. ב-23 באוגוסט 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי התעללות ורצח ביהודיה, תוך הטלת גזירות שונות עליהם, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת תשלום סכומי כופר. בתחילת ספטמבר 1941 נרצחו בין 200 ל-300 יהודים מהעיר, לאחר שנאמר להם שהם נלקחים לעבודות כפייה. בד בבד, ביצעו בלארוסים מקומיים מעשי שוד ורצח של שכניהם היהודים. בסוף נובמבר 1941 רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו מגודר שהוקם בה, אליו צורפו יהודים נוספים מהסביבה. בגטו שררו תנאי צפיפות קשים ביותר, תוך מגורי 40 איש בכל חדר, ויושביו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה. כחמישה ימים לאחר כינון הגטו, נרצחו כ-300 מיושביו מחוץ לעיר. עד דצמבר 1941 נרצחו כל יושבי הגטו שבעיר. אולגה אנישנקו התגוררה בעיירה ועל פעילותה במהלך מלחמת העולם השנייה קיבלה הכרה כחסיד אומות העולם. בית הקברות היהודי אנדרטה לזכר קרבנות העיר בשואה אנדרטה נוספת מדיה וקבצים בנושא רצ'יצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רצ'יצה רצ'יטסה (Rechitsa), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "רצ'יצה", באתר JewishGen (באנגלית) לאוניד סמילוביצקי (רו') ואלכסנדר קרוגלוב (רו'), רצ'יצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1563–1565), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) רצ'יצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רציצה (בלארוס), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בבלארוס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רקוב

רקאו (בפולנית: Raków) הוא כפר במחוז קיילצה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. רקאו נוסד בשנת 1569, והיה למרכז של קלוויניזם ואריאניות. בתקופה זו הוענקו ליישוב זכויות עיר. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום אוסטריה, ולאחר מכן, נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני, עקב מרד ינואר. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,500 יהודים, רוב תושביו, והתקיימה בו פעילות של הבונד, של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות, אשר הפעילו ביישוב תנועות נוער וקיבוצי הכשרה. בתחילת 1940, תחת הכיבוש הגרמני, רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, אליו הועברו יהודים נוספים מהסביבה. ב-28 באוגוסט 1942 גורשו כל יושבי הגטו שבכפר לגטו ינדז'יוב, ומשם שולחו ב-16 בספטמבר 1942 למחנה ההשמדה טרבלינקה. מדיה וקבצים בנושא רקוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רקוב רקאו (פולין) (Raków), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "רקוב", באתר השטעטל הווירטואלי יולנטה קריימר, רקאו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 297–298), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) הדסה אסולין, הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי, הפנקס שמספר על חיסול הקהילה היהודית ברקאו, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 27.01.2019 מידע על רקאו בקטלוג הספרייה הלאומית
זיקית פרסון

זיקית פרסון (שם מדעי: Calumma parsonii) היא מין של זיקית החיה במדגסקר והיא בעלת עטרה גדולה ומגושמת המזכירה ברדס של כומר, מה שנתן לה את שמה. היא קרובתה של זיקית ארוכת-אף. זיקית זו חיה ביערות ראשוניים בצפון-מזרח מדגסקר, וחיה את רוב חייה על הענפים בלי לרדת לקרקע. היא מגיעה לאורך מרשים והיא אחת הזיקיות הגדולות בעולם, לאחר זיקית מלגשית ענקית וזיקית תימנית. היא יכולה להגיע לאורך של 68 ס"מ אצל תת-המין C. p. parsonii ו-47 ס"מ אצל תת-המין C. p. cristifer. כפי ששמה מרמז היא בעלת עטרה נמוכה ועבה המזכירה ברדס של כומר. העיניים גדולות ונעות על ציר מסתובב, אחת בנפרד מהשנייה. צבעם העיקרי הוא ירוק כהה היכול להיות גם צהבהב או חום. הנקבות קטנות יותר מהזכרים והן גם בהירות יותר. כמו רוב הזיקיות אלו יצורים איטיים ומגושמים החיים בי ענפי העצים ומחפשים חרקים שונים כמו פרפרים, חיפושיות, חגבים וגמלי שלמה למאכל. החרקים נתפסים במהירות בעזרת הלשון. הזיקיות חיות לבדן ותוקפות כל זיקית מסיגת גבול. הנקבות מטילות בעונת הרבייה 50 ביצים שבוקעות לפעמים לאחר שנתיים באדמה. ההורים לא אחראים כלל על צאצאיהם ואפילו יאכלו אותם אם ייתקלו בהם. לאחרונה חל סחר בזיקיות למטרות גידול בייתי. דבר זה ביחד עם פגיעה ביערות הגשם שלהם הופך אותם לקרובים לסיכון. Calumma parsonii cristifer Calumma parsonii parsonii הפארק הלאומי מרוג'ג'י מדיה וקבצים בנושא זיקית פרסון בוויקישיתוף זיקית פרסון, באתר ITIS (באנגלית) זיקית פרסון, באתר NCBI (באנגלית) זיקית פרסון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיקית פרסון, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זיקית פרסון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקית פרסון, באתר GBIF (באנגלית) זיקית פרסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיקית רוברטסון

זיקית רוברטסון (שם מדעי: Bradypodion gutturale) היא מין של זיקית קטנה החיה רק באזור הכף המערבי שבדרום אפריקה. זוהי זיקית בינונית שאורכה הממוצע עד 15 ס"מ. היא בעלת גוף חזק וזנב מתפתל ארוך. צבעה העיקרי הוא אפור-זית אך זה יכול להשתנות כמובן. היא בעלת עטרה קטנה מאחורי הראש ולאורך גופה ישנם "דוקרנים". הזיקית חיה בטבע רק באזורי השיחייה של אזור הקארו הקטן וההרים סביבו, באזור הכף המערבית של דרום אפריקה. היא מגיעה מאזור הרי הסדרבנג עד לעיר אוניאונדל. בדרום היא מגיעה עד לחופי רוברטסון ולפארק הלאומי אגולאס. לעומת זיקיות אחרות, זיקית זו יכולה להסתדר גם בתוך צמחייה דקה ונמוכה והיא מסתווה בצבעי אפור-זית עם פסים חומים מעט לאורכה ומתאימה גם לאקלימים יבשים. הסוואה זו מעלימה אותה מעיני טורפים כמו עיטים, בזים, נחשים וחתולים אבל גם מעיני טרפה הכולל חרקים קטנים. היא תופסת את הטרף באמצעות לשונה הארוכה והדביקה. זיקית כף ננסית - קרובתה לסוג החיה באותם אזורים מדיה וקבצים בנושא זיקית רוברטסון בוויקישיתוף זיקית רוברטסון, באתר ITIS (באנגלית) זיקית רוברטסון, באתר NCBI (באנגלית) זיקית רוברטסון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיקית רוברטסון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקית רוברטסון, באתר GBIF (באנגלית) זיקית רוברטסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיקית ג'קסון

זיקית ג'קסון או זיקית הטריצרטופס ג'קסון (שם מדעי: Trioceros jacksonii) היא מין של זיקית בסוג זיקית הטריצרטופס. זוהי זיקית גדולה ביותר החיה במזרח אפריקה ולה 3 קרניים על ראשה (דבר שנתן לה את שמה המדעי ואת כינוייה העברי על שם הדינוזאור טריצרטופס). היא התגלתה על ידי החוקר ג'ורג' בולנגר (1858–1937). זו אחת מהזיקיות הגדולות בעולם ואורכה מגיע ל-38 ס"מ בזכרים ו-25 ס"מ בנקבות (15–25 ס"מ בממוצע). לזכרים יש 3 קרניים על ראשם, שעוזרות להם לקבוע את חוזק מתחריהם והם נלחמים איתם ראש בראש עד שאחד הצדדים עוזב. הנקבות קטנות מהזכרים במעט ואין להן קרניים. הזיקית מסוגלת לשנות את צבעה במהירות לפי מצב רוחה, אך רוב הזמן הצבע הוא ירוק כמו העלים סביבה. לעיתים נדירות ישנן זיקיות כחולות או צהובות מעט. בניגוד לרוב הזיקיות, זיקיות ג'קסון מביאות לעולם צאצאים חיים, 8-30 במספרם. רובם הגדול לא שורדים. הזיקיות חיות בטבע ביערות גשם במזרח אפריקה בגבהים שבין 1,600-2,400 מ' מעל הקרקע בדרום-מרכז קניה וצפון טנזניה. הן חיות כמעט כל הזמן על העצים ויורדות לעיתים נדירות. כפות רגליהן עוצבו ללפות ענפים ולהתמזג עם העלים. זיקיות אלה הוכנסו גם לאיי הוואי ופלורידה, שם הן גורמות לנזקים אקולוגיים. הזיקיות הן טורפות ששולחות את לשונן הדביקה והארוכה לעבר הטרף והוא נתפס ומומת במהירות. הטרף של זיקיות גדולות אלה כולל בעיקר חרקים וגם רבי רגליים, עכבישים, שווה רגלאים, נדלים, חלזונות ואף לטאות וציפורים קטנות. בהוואי הן ניזונות ממיני חרקים אנדמיים כולל Hyposmocoma ,Pantala ,Oodemas ומחילזון Achatinella שנמצא בסכנת הכחדה קריטית. T. j. jacksonii T. j. merumontanus T. j. xantholophus זיקית הטריצרטופס זיקית תימנית זיקית ים-תיכונית זיקית פנתר מדיה וקבצים בנושא זיקית ג'קסון בוויקישיתוף זיקית ג'קסון, באתר ITIS (באנגלית) זיקית ג'קסון, באתר NCBI (באנגלית) זיקית ג'קסון, באתר GBIF (באנגלית) זיקית ג'קסון באתר הרשימה האדומה של IUCN זיקית ג'קסון באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיקונית ננסית

זיקונית ננסית (שם מדעי: Brookesia micra) היא הזיקית הקטנה ביותר בעולם וגם הזוחל הקטן ביותר בעולם היום. היא חיה בין העלים ביערות באי מדגסקר. גודלה הננסי הוא דוגמה לתופעה הקרויה גמדות איים. היא התגלתה בטבע על ידי משלחת בראשות החוקר פרנק גלאו שבילתה ביערות מדגסקר בחיפוש אחר מינים חדשים. היא בעלת גוף קטן ביותר המגיע לאורך של עד 16 מ"מ בממוצע ויכול להגיע גם ל-30 מ"מ. לזיקיות אלה זנב קצר וראש גדול עם עיניים בולטות היכולות להסתובב במקום. צבען חוּם והזנב כתום בהרבה מקרים. כמו לשאר הזיקיות גם לזיקונית ישנה לשון ארוכה ודביקה הנעה במהירות. הזיקונית היא יצור המתחפר בפסולת העלים בחיפוש אחר זבובים, נמלים וטרף דומה והיא גם יכולה לטפס על העצים. בלילות הן ישנות על העצים כדי להקטין סיכויי טריפה שונים מצד עופות דורסים. הזיקוניות עלולות להיות בסיכון בגלל כריתת יער הגשם. זיקונית דספרטה מדיה וקבצים בנושא זיקונית ננסית בוויקישיתוף זיקונית ננסית, באתר ITIS (באנגלית) זיקונית ננסית, באתר NCBI (באנגלית) זיקונית ננסית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זיקונית ננסית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקונית ננסית, באתר GBIF (באנגלית) זיקונית באתר torontosun The chameleon the size of an ant מאתר ה-BBC זיקונית ננסית באתר הרשימה האדומה של IUCN
זיקית פנתר

זיקית פנתר (שם מדעי: Furcifer pardalis) היא מין של זיקית החיה ביערות מדגסקר ולאחרונה נמצאה גם בראוניון ובמאוריציוס. זיקית זו קיבלה את שמה מהחוקר ז'ורז' קיווייה שנתן לה את שמה עקב הפסים המאפיינים את גופה וגם עקב צורת הרגליים הגדולות שלה המזכירות כפות נמר. זוהי אחת הזיקיות הגדולות ביותר בעולם. אורך הזכרים יכול להגיע עד 50 ס"מ. הנקבות קטנות יותר ואורכן כחצי מהם. העיניים מתגלגלות על ציר, נעות בנפרד אחת מהשנייה, צבען אדום או חום כהה. הלסתות אדומות, חומות או שחורות, לעיתים עם פסים בצבעים עזים. השפתיים לבנות ובעלות קשקשים חדים ובתוכם לשון ארוכה ודביקה ושיניים חזקות התופסות את הטרף וקורעות אותו לגזרים. מאחורי הראש ישנה "עטרה" עבה ואחריה ישנם שורות "קוצים" קטנות לאורך הגב. הזנב מתעקל כמו סליל ויכול להיצמד לענפים. לאורך הגוף ישנו קו מאוזן בהיר, בדרך כלל בצבע תכלת ומסביבו פסים כהים. כפות הרגליים חזקות מאוד וכמו שנגזר משמה הם מזכירות כפות של חתול גדול. כמו רוב הזיקיות הם יכולים לשנות את צבעם, הירוק בעיקרון בהתאם למצב רוחם, הרגשתם והתנאים בסביבתם. הזיקיות חיות ביערות ברחבי צפון מדגסקר ובכמה איים בסביבה. הם חיים לבדם וכשפוגשים שני זכרים יריבים, הם מנפחים את צווארם, נושפים בחוזקה, מחליפים את צבעיהם לצבעים חזקים ואם זה לא עוזר הם מתחילים במלחמה בעזרת הלסתות עד שאחד הזכרים נסוג. הם ניזונים בעיקר מחרקים שונים הכוללים פרפרים, עשים, חגבים, חיפושיות, גמלי שלמה, צרצרים ועכבישים. ייתכן שהם יאכלו אף זיקיות קטנות כולל זיקיות פנתר קטנות. הציד נעשה ממרחק של כמה ענפים. הזיקית מתמקדת במטרה ושתי העיניים ננעצות עליה ואז היא שולחת את לשונה היכולה לנוע במהירות ולתפוס את הטרף תוך 0.003 שניות. הלשון פוגעת ונאחזת במטרה ומביאה אותה מיד לפה הזיקית שנועלת את הלסתות על הטרף. הזיקיות עשויות להיטרף על ידי עופות טרף, נחשים או יונקים טורפים וגם על ידי ציידים אנושיים. להגנה היא מסתמכת על הסוואתה ואם זה לא מספיק היא מגדילה את גופה בניסיון להרשים את התוקף. הזיקית גם מגודלת כחיית מחמד בהרבה בתים. זיקית קרנפית הפארק הלאומי מרוג'ג'י מדיה וקבצים בנושא זיקית פנתר בוויקישיתוף זיקית פנתר, באתר ITIS (באנגלית) זיקית פנתר, באתר NCBI (באנגלית) זיקית פנתר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיקית פנתר, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זיקית פנתר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקית פנתר, באתר GBIF (באנגלית) זיקית פנתר באתר הרשימה האדומה של IUCN