פורט וודסוורת'

פורט וואדסוורת' (אנגלית: Fort Wadsworth) הוא מתחם צבאי לשעבר של ארצות הברית ברובע סטטן איילנד שבעיר ניו יורק, הממוקם על מצר הנארוז המחלק את מפרץ ניו יורק לשני חלקים: עליון ותחתון. האתר הוא נקודה טבעית להגנה על המפרץ העליון ורובע מנהטן שמעבר לו ואכן זה היה תפקידו של המתחם לכל אורך השנים, יחד עם עוד מתחמים שממזרח לו ומדרומו. עד שנת 1994, הוא שימש, ככל הנראה, כמתקן הצבאי שאויש ברציפות במשך הזמן הארוך ביותר בארצות הברית - מאז הכיבוש ההולנדי ועד לאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. המתחם מורכב ממספר ביצורים: מצודות וסוללות (Batteries) כדלקמן: "באטרי וויד" (אנ'), שמהווה את הביצור והעמדות העיקריים של המתחם; פורט טומפקינס (אנ'), "באטרי דוּאֶן", "באטרי קטלין", בניין הטורפדו, מזח הטורפדו, "באטרי בייקון", "באטרי טֶארְנבּוּל", "באטרי בארבור". כל אלה, חזיתם מופנית בעיקר מזרחה, לכיוון פתח הנמל ולכיוון המצודות האחיות פורט המילטון ופורט לה פאייט, והם ממוקמים בחלק המזרחי העיקרי של המתחם. שאר הביצורים: באטרי האדסון, באטרי מילס, באטרי דיקס, באטרי בארי ובאטרי ריצ'מונד (להבדיל מפורט ריצ'מונד השם הראשוני של המתחם) ובאטרי איירס נבנו במהלך מלחמת ארצות הברית ספרד 1898, וכחלק מתוכנית אנדיקוט (ראו להלן), כשחזיתם בעיקר דרומה ודרום מזרחה, ובצד הדרומי של המתחם לכיוון מצודה אחות מרוחקת מדרום שבמדינת ניו ג'רזי - פורט האנקוק (אנ'). המצודה נבנתה בסביבות שנת 1636 על ידי ההולנדים ששלטו על עירם ניו אמסטרדאם - דרום העיר ניו יורק דהיום. בשנת 1779 הבריטים, ששלטו בעיר מאז סיום מלחמת אנגליה הולנד בשנת 1654, ביצרו את המקום, והשתמשו בו להגנת נמל ניו יורק (אנ') והעיר עד לסיום מלחמת העצמאות האמריקאית בשנת 1783. מכיוון שממשלת ארצות הברית ראתה בהגנה על נמל ניו יורק, שקל היה להתקיפו דרך המצר, עדיפות עליונה, המצודה נבנתה מחדש בין 1847 ל-1862 על ידי הצבא האמריקאי, עם עמדות תותחים בשלוש קומות בצורת סהרון (ראו בתמונה הראשית) ונקראה פורט ריצ'מונד (אנ') - באטרי וויד דהיום. המצודה החלה להיקרא פורט וואדסוורת' בעקבות מותו בקרב של מייג'ור גנרל ג'יימס וואדסוורת' (אנ') מצבא האיחוד, בשנת 1864 במלחמת האזרחים. לפורט וודסוורת' הייתה החל מתקופה זו מצודה אחות בשם פורט המילטון (אנ'), שנבנתה בצדו השני והמזרחי של המצר. שתי המצודות הללו חלשו מטווח קרוב על מצר הכניסה ההכרחית לנמל ניו-יורק. בשנת 1885 מינה נשיא ארצות הברית, גרובר קליבלנד, מועצה משותפת לצבא, לצי ולמומחים אזרחיים בראשות מזכיר המלחמה ויליאם אנדיקוט, שכונתה מועצת הביצורים (אנ'). ממצאי המועצה בדו"ח שלו משנת 1886 המחישו תמונה עגומה של הזנחה של הגנות החוף של אמריקה והמליצו על תוכנית בנייה ענקית של 127 מיליון דולר לסדרה של מבצרים חדשים עם תותחים בטעינה מאחור, מרגמות, סוללות צפות ומוקשים ימיים. בשנת 1898, במהלך מלחמת ארצות הברית ספרד נבנו במצודה עוד שתים עשרה סוללות נוספות שתוכננו להיות בלתי נראות מהים. הן היו מיועדות לתקוף ספינות מלחמה של האויב, ולאפשר לכלי שיט אמריקאים את הזמן הדרוש כדי להגיע לאויב ולהתערב בו. בשנת 1905 מינה נשיא ארצות הברית תיאודור רוזוולט את שר המלחמה שלו ויליאם הווארד טאפט לעמוד בראש מועצה שתבחן את הצורך והאפשרויות לשדרג את מערכת הגנת האנדיקוט ולהוסיף ביצורים למתחמים והמצודות שפעלו בזמן מלחמת ארצות הברית ספרד, לרבות אלו שנכבשו במלחמה. החל משנת 1907 נוספו לביצורי ההגנה הקיימים זרקורים חשמליים, מניפי תחמושת ממונעים לתותחים, תקשורת טלפונית ועמדות תצפית לבקרת אש, כדי לספק כיוון למטרה ומיקומה. מידע זה העבירו באמצעות רשת הטלפון הפנימית שהוקמה. במלחמת העולם הראשונה, תפקידה של פורט וואדסוורת' כמצודה הגדולה ביותר ששומרת על העיר ניו יורק היה חשוב במיוחד. חלק מהסוללות כוונו להיות מוכנות לירי 24 שעות ביממה. מפאת חשיבותה, הרי שלא כמו רוב מצודות החוף בחוף המזרחי, שצוותי הארטילריה בהן צומצמו כדי לספק צוותים ליחידות ארטילריה כבדות על מסילות רכבת המיועדות לחזית המערבית, במתחם פורט וודסוורת' לא צומצם הכח כלל. במלחמת העולם השנייה ירדה חשיבותה של המצודה, מכיוון שמטלת ההגנה הראשית על נמל ניו יורק הוטלה על מצודת פורט טילדן שממוקמת על חצי האי רוקאווי(אנ') שברובע קווינס, שם מוקמו סוללות תותחים ארוכי טווח בקוטר ''12 (305 מ"מ) ו-''16 וגם על שתי מצודות נוספות שממוקמות בחופי ניו ג'רזי: פורט האנקוק (אנ') וגבעות נאווסינק (אנ') שבהן מוקמו סוללות תותחים כאלה. במתחם פורט וואדסוורת' מוקמו בעיקר תותחי נ"מ במסגרת ההגנה האווירית של החוף המזרחי. עוד בטרם הסתיימה המלחמה, תותחי חוף ים בוטלו, וחיילי ארטילריית החופים הוסבו למגוון כלי נשק נגד מטוסים. עד סוף המלחמה ועד היום, לא נשקף כל איום של פלישה מהים מצד אויב כלשהו. במהלך המלחמה הקרה, שימש המבצר כאכסניה לחטיבת הנ"מ 52 שהציבה במקום משגרי טילים מסוג נייקי (אנ'). כיום המצודה היא חלק מאזור הבילוי הלאומי "שער הכניסה (לנמל ניו יורק)" (אנ') ששייך למדינות ניו יורק וניו ג'רזי. אזור בילוי זה חולש גם על מצודות פורט טילדן ופורט האנקוק. הגנת נמל ניו יורק (אנ') מצר הנארוז (ניו יורק) מדיה וקבצים בנושא פורט וודסוורת' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורט וודסוורת' (באנגלית) גם פעולה זו על פי המלצות המועצה שהייתה בראשות ויליאם טאפט משנת 1907 - ראו טקסט בתחילת הפרק. חצי האי שמדרום לנמל התעופה JFK. Bella Druckman, The Haunted Hustory of Fort Wadsworth on Staten Island, Untapped New York Detailed History of Fort Wadsworth, National Parks Service Endicott, William C., "Report of the Board on Fortifications or Other Defenses Appointed by the President of the United States," in U.S. House of Representatives Ex. Doc No. 49, 49th Congress, 1st Session, Government Printing Office, Washington [D.C.], 1886. Reprinted for the Coast Defense Study Group by Thomson-Shore, Inc., Dexter, MI, 2007. The Endicott Era Defenses, National Park Service: Gateway - National Recreation Area NY, NJ New York Harbor Defenses 1907-1945, National Park Service/Gateway - National Recreation Area, NY, NJ US Army Railway Artillery Projects, US Army Railway Artillery in WWI Berhow, M., A., Ed. (2015). American Seacoast Defenses - A Reference Guide, Third Edition. McLean, Virginia: CDSG Press, pp. 209