laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Not.com.mercial

Not Commercial (נכתב כ-not.com.mercial, בעברית: לא מסחרי) הוא אלבום האולפן ה-23 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור ב-8 בנובמבר 2000, על ידי חברת התקליטים איזיס רקורדס. שר כתבה והלחינה את האלבום בשנת 1994 לאחר שבילתה כחצי שנה בקורס לכתיבה שירים בצרפת. האלבום נכתב והולחן במשך חמישה ימים בלבד. כשחזרה לארצות הברית, שר הקליטה את כל שירי האלבום (12 במקור) במשך שבוע והציגה אותם למנהליה בגפן רקורדס. לאחר ששמעו את החומרים, סירבו ראשי חברת ההקלטות להפיץ את האלבום משום שהחומרים שלו ״אינם מסחריים״ (ומכאן שמו). שר גנזה את החומרים והחליטה להמתין איתם לרגע המתאים. לאחר ההצלחה האדירה של Believe שהפך לאלבום המצליח ביותר שלה, שר עזרה אומץ והחליטה להפיץ את האלבום הגנוז בעצמה. האלבום הופץ על ידי הזמרת דרך אתר האינטרנט שלה Cher.com (ולכן כותרתו עוצבה כמו כתובת אינטרנט). שר אמרה בראיון ״אני לא יודעת אם האלבום הזה מתאים למקום אחר שהוא לא האינטרנט. אני מעלה אותו לאתר לכל מי שמעוניין״. בהשראת וילי וונקה ומפעל השוקולד, בשלושה אלבומים הוחבא כרטיס זהב שמאפשר למחזיק שלו טיסה להופעה של שר בלונדון ופגישה עם הזמרת, בחמישה אלבומים הוחמא כרטיס כסף שמקנה מרצ'נדייז של שר מתנה (כולל בובת ברבי בדמותה של הזמרת). האלבום מכיל חומרים שאינם אופיינים לזמרת מבחינה לירית ומבחינת סגנון מוזיקלי. חלק מהשירים הוגדרו כ״אפלים״, כך למשל בשיר ״Sisters of Mercy״ שר מתייחסת לנזירות בתור בנות הגיהנום, כינוי שגרם לביקורת רבה על שר מצד קהילות דתיות. האלבום זכה לתשבחות מצד המבקרים שהחמיאו על היותו של האלבום ״האישי ביותר״ של שר, ו״הכי לא-שר שאפשר מבחינת סגנון״. AllMusic העניקו לו שלושה כוכבי זהב. בשל הפצתו הלא שגרתית האלבום לא נכלל בדירוגים של מגזין בילבורד 200. באלבום עשרה שירים. מתוך 12 שירים מקוריים ששר כתבה, נכנסו לאלבום שמונה שירים ושני שירים נוספים על ידי כותבים אחרים. השיר הרביעי באלבום "Born With the Hunger" נכתב על ידי חברתה הטובה של שר שירלי אייקנד, כותבת שירי קאנטרי קנדית. השיר האחרון באלבום נכתב ידי סוני בונו בעלה לשעבר של שר, ותוכנן עבור אלבום אולפן של הצמד בשנות ה-60 המאוחרות. השיר מספר על מילים אחרונות של חייל שמת במלחמת וייטנאם, ובשל תוכנו ״האנטי- אמריקאי״ הוא לא קיבל אישור של חברת התקליטים של הצמד בזמנו, על כן החליטה שר לשלבו באלבום הזה, משום שגם הוא ״לא מסחרי״, כמו שאר האלבום. מידע על האלבום Not.com.mercial באתר MusicBrainz Facebook, Twitter, Show more sharing options, Facebook, Twitter, When Cher Titles an Album 'Not Commercial,' She Means It, Los Angeles Times, ‏2000-09-24 (באנגלית אמריקאית) Not.Com.mercial - Cher | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית)
קמפאניה טי רקס

קמפאניה טי רקס (בצרפתית: Campagna T-Rex) הוא כלי רכב ספורטיבי, דו מושבי בעל 3 גלגלים מתוצרת Campagna Motors (אנ') אשר מיוצר משנת 1994 ועד היום בקנדה בפרובינציה קוויבק בעיר "Boucherville" (אנ'). מייסד Campagna Motors דניאל קמפאניה, הקדיש למעלה משמונה שנים ליצירת ה"קמפאניה טי רקס" בעבודה אישית. פיתוח אב טיפוס הראשון של ה"קמפאניה טי רקס" היה בשנת 1994. ביוני 2004, החברה נקלעה לקשיים כלכליים והיא העניקה רישיון בלעדי ברחבי העולם לייצור ומכירת ה"קמפאניה טי רקס" לרכבי "T-Rex Inc". עקב הסדר זה טוענת החברה כי עלויות הייצור הופחתו ב־20% ללא הרבה קושי. בשנת 2001 "קמפאניה טי רקס" נכנס לשוק האמריקאי. מאז יולי 2009, החברה מעסיקה 23 עובדים. נכון ליום 20 בינואר 2019, הודיע הנשיא אנדרה מוריסט באמצעות המדיה החברתית כי "קמפאניה מוטורס" סגורה רשמית בגלל פשיטת רגל. לאחר הפסקה קצרה, ב־28 בפברואר 2019, "קמפאניה מוטורס" הודיעו באמצעות מדיה חברתית כי יש להם משקיעים חדשים והם יתחילו להפעיל מחדש את הייצור והמכירות. משלוח רכב מתוכנן ליוני / יולי 2019. פירוש ה"קמפאניה" באיטלקית הוא "כפרי". מלפנים: דו גלגלי, מאחור: גלגל בודד. 2 מושבים: החלק הפנימי של הדגם יכול להכיל את הנהג ונוסע יחיד, היושבים זה לצד זה, עם גב מושב מתכוונן. שלדה - פלדה רב-סיבית. גוף הדגם בנוי מפיברגלס. מנוע מתוצרת BMW. תיבת הילוכים ידנית רציפה מסוג "Sequential manual transmission" (אנ'). חגורות בטיחות - 3 נקודות נשלפות. קיבולת מכל דלק - 28 ליטר. מידות צמיגים: מקדימה: 205/45/ZR16, מאחור: 295/35/ZR18 תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 3.9 שניות. מיולי 2009 מיוצרות 2–3 יחידות בשבוע בעבד דגם ה"קמפאניה טי רקס" היה רשום כאופנוע. במדינת אריזונה, ארצות הברית קיימת האפשרות לרשום את הדגם כאופנוע מחיר היחידה, דגם 2019 - 55,000 דולר. "קמפאניה טי רקס" "קמפאניה טי רקס" "קמפאניה טי רקס" "קמפאניה טי רקס" "קמפאניה טי רקס" "קמפאניה טי רקס" "קמפאניה טי רקס" "קמפאניה טי רקס", שנת 2007 "קמפאניה טי רקס" מדיה וקבצים בנושא קמפאניה טי רקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קמפאניה טי רקס (באנגלית) קמפאניה טי רקס, סרטון באתר יוטיוב קמפאניה טי רקס, סרטון באתר יוטיוב קמפאניה טי רקס, סרטון באתר יוטיוב אתר היצרן (campagnamotors.com) "קמפאניה טי רקס" - מפרט web.archive.org/web/20111016210229 "קמפאניה מוטורס" נכנסת לפשיטת רגל" jalopnik.com/t-rex-three-wheeler-builder-campagna-motors-is-going-in "קמפאניה טי רקס" שנת 2019 rideapart.com/articles/301749/campagna-trex-shut-down "קמפאניה טי רקס" - מפרט topspeed.com/cars/campagna-t-rex "קמפאניה טי רקס" newatlas.com/20th-anniversay-t-rex תיבת הילוכים ידנית רציפה היא תיבת הילוכים ידנית לא מסורתית המשמשת לאופנועים ומכוניות בעלות ביצועים גבוהים למרוץ אוטומטי, שם נבחרים הילוכים לפי הסדר, וגישה ישירה לתיבת הילוכים ספציפית אינה אפשרית ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קמפאניה טי רקס".
Living Proof

Living Proof (בעברית: הוכחה חיה) הוא אלבום האולפן ה-24 של זמרת הפופ האמריקנית, שר. האלבום יצא לאור ב-6 בנובמבר 2001, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ והאחים וורנר. עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום ה-9 במצעד הבילבורד 200. "The Music's No Good Without You" - יצא לאור ב-27 בנובמבר 2001, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-19 במצעד שירי הדאנס קלאב, וה-8 במצעד הסינגלים הבריטי. "Song for the Lonely" - יצא לאור ב-19 במרץ 2002, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד שירי הדאנס קלאב, וה-18 בקנדה הוט 100. "Alive Again" - יצא לאור ב-11 ביוני 2012, כסינגל השלישי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-80 במצעד הלהיטים השווייצרי, וה-58 במצעד הטופ 100 הרומני. "A Different Kind of Love Song" - יצא לאור ב-13 באוגוסט 2002, כסינגל הרביעי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד שירי הדאנס קלאב. "When the Money's Gone" - יצא לאור ב-4 בפברואר 2003, כסינגל החמישי מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד שירי הדאנס קלאב. "Love One Another" - יצא לאור ב-4 בפברואר 2003, כסינגל השישי מתוך האלבום. כדי לקדם את האלבום, יצאה שר ב-14 ביוני 2002, לסיבוב ההופעות החמישי שלה, "Living Proof: The Farewell Tour", אשר הסתיים ב-30 באפריל 2005. מידע על האלבום Living Proof באתר MusicBrainz מידע על האלבום Living Proof באתר AllMusic האלבום Living Proof באתר Discogs רוב דיקינס, כריס קוס, טוני מורן, סטאר-גייט, ריי הדג'ס, מארק טיילור Cher Chart History, Billboard www.billboard.com www.officialcharts.com www.billboard.com https://www.billboard.com http://swisscharts.com www.rt100.ro www.billboard.com www.billboard.com "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-30. bpi Bundesverband Musikindustrie, BVMI | Datenbank, www.musikindustrie.de (בגרמנית) Welcome to IFPI | IFPI, ifpi.dk (באנגלית) WebCite query result, www.webcitation.org (באנגלית) www.sverigetopplistan.se - Veckolista Album - Vecka 49, 7 december 2012, ‏2013-11-02 Steffen Hung, The Official Swiss Charts and Music Community, www.swisscharts.com Living Proof, 2001-11-19, נבדק ב-2019-08-06 Living Proof anglais], 2001-11-20, נבדק ב-2019-08-06 "Living Proof". Amazon.ca. Retrieved January 4, 2017., www.amazon.ca "Living Proof". Amazon.com. Retrieved January 4, 2017., www.amazon.com
יעקב לבית הלוי

רבי יעקב לבית הלוי (מהר"י לבית הלוי; סביב ה'שכ"ה, 1565 לערך – ב' בניסן ה'שצ"ו, אפריל 1636) היה מחכמי איטליה במחצית השנייה של המאה ה-16 ובמחצית הראשונה של המאה ה-17. נולד בסביבות שנת ה'שכ"ה (1565), כנראה בפטרס שבאימפריה העות'מאנית (כיום ביוון) לאביו רבי ישראל. אבי אמו היה רבי יעקב שמריה, הידוע כרבי יעקב פאפו, מחכמי העיר שסירב לשאת בתפקיד רבני. נשא את בתו של הרופא שמואל קורי. למד תורה בסלוניקי מפי הרבנים אהרן בן חסון, שמואל חיון ודוד בן שושן. כסבו, סירב אף הוא לעסוק ברבנות, והתפרנס ממסחרו והיה לעשיר ואף היה מקורב לשלטון. לתקופה קצרה ישב בליפאנטו, וכנראה לימד שם תלמידים. בסביבות שנת ה'ש"ע היגר לאי זנטי, וגם שם נודע כתלמיד חכם והרביץ תורה. באותה העת, התעוררה מחלוקת בקרב יהודי זנטי אודות הקמת בית כנסת שלישי באי, עקב גידול האוכלוסייה היהודית שם. חלק מהיהודים התנגדו להקמת בית הכנסת, ואף פנו לבתי המשפט ולרשויות שיבטלו את הרישיון להקמתו. רבי יעקב, שתמך בהקמת בית הכנסת, פנה במכתב לקהילת סלוניקי, שהייתה הפטרון הרוחני של זנטי, וכן לקהילת ונציה, ששלטה באותה העת על האי. לעמדתו הצטרפו רבי לייב סרוואל מוונציה ורבי יצחק ב"ר שלמה לבית הלוי מסלוניקי, ובכך הוכרע הוויכוח. מזנטי הוגלה למלטה ונאסר שם, בסביבות שנת ה'תע"ד. חלוקות הדעות בשאלה מה הביא לכך. יש אומרים שהייתה זו תוצאה של הלשנת שקר, וכשהתבררה חפותו - שוחרר, ויש אומרים שהוגלה על ידי האבירים ההוספיטלרים המלטזים. ממלטה עבר לוונציה, כנראה בשנת ה'שפ"ו. גם בוונציה נמנע מלשאת תפקיד רבני רשמי, והתפרנס מייבוא משי מיוון. אף על פי כן, הוא תפס מקום מרכזי בישיבה המקומית, לצד חכמים כמו ר' לייב סרוואל ובנו ר' נחמיה, ר' יהודה אריה די מודינה, ר' שמחה לוצאטו, ר' עזריה פיגו ועוד, והתפרסם כאחד מגדולי החכמים בעיר. שאלות הופנו אליו מכל האזור. קיימים ארבעה כתבי יד שכוללים תרגום עברי של הקוראן, באוקספורד, לונדון, סנקט פטרבורג וספריית הקונגרס בוושינגטון. משערים שכתבי היד הועתקו כולם מכתב יד יחיד. בראש כתב היד שנמצא באוקספורד נכתב שהוא הועתק מתרגום שנעשה על ידי "החכם הכולל המהרם יעקב לבית הלוי ז"ל פה ויניציאה השצו [1636]". משערים שייחוס זה מעיד על כך שיעקב לבית הלוי הוא זה שתרגם את הקוראן מאיטלקית לעברית, ושהמקור האיטלקי הוא בעצמו תרגום של של תרגום אחר מערבית ללטינית. זהו התרגום הידוע הראשון של הקוראן לעברית. יש שמשערים שמטרתו פולמוסית נגד האסלאם, וקיימים בו אי-דיוקים רבים. נפטר בוונציה בב' בניסן ה'שצ"ו. שו"ת מהר"י לבית לוי נדפס עוד בחייו. המהדורה הראשונה נדפסה בוונציה בשנת ה'שע"ד ומהדורה שנייה עם תשובות נוספות בשנת ה'שצ"ב. בשנת התשע"ב יצאה מהדורה חדשה בהוצאת מכון זיכרון אהרן בירושלים. ספר דרשות - אבד. שו"ת מהר"י לבית הלוי דפוס ראשון ה'שע"ד, אתר HebrewBooks. שו"ת מהר"י לבית הלוי דפוס שני ה'שצ"ב, אתר HebrewBooks. יעקב בן ישראל לבית לוי, דף שער בספרייה הלאומית שו"ת מהר"י לבית הלוי סי' נ כך כתב בהקדמתו למהדורה השנייה של ספר תשובותיו: "ויתשני מעל אדמתי, אותי וכל אנשי ביתי, הביאני בבור לבאים ובתי כלאים אל עיר מלט"ה". הרב שמחה אסף, באהלי יעקב, ירושלים, ה'תש"ג, עמ' 109. ססיל רות, לתולדות היהודים השבויים במאלטה, מאסף ציון ספר ג' ה'תרפ"ט, עמ' 165 חוה לצרוס-יפה, "תרגום עברי של הקוראן מן המאה הי"ז", פעמים: רבעון בין-תחומי לחקר קהילות ישראל במזרח 75 (אביב תשנ"ח, 1998), עמ' 65 אלקוראן (בתרגום: לוי, יעקב בן ישראל), עותק סרוק של כתב היד שנמצא בסנקט פטרבורג, באתר הספרייה הלאומית
ז'ק סטרומזה

ז'ק סטרומזה (Jacques Stroumsa,‏ 1913, סלוניקי, יוון – 13 בנובמבר 2010, ירושלים, ישראל) היה כנר ומהנדס ישראלי יליד יוון, ניצול השואה הידוע בתור הכנר מאושוויץ. סטרומזה נולד ב-1913 בסלוניקי, יוון למשפחה יהודית. סטרומזה היה הבכור ולו שלושה אחים ואחיות קטנים. אב המשפחה, אברהם, היה מורה בבית הספר של הקהילה היהודית בסלוניקי בו לימד עברית, לדינו ויהדות, ואם המשפחה, דודון, הייתה תופרת. בנערותו הצטרף לתנועת הנוער הציונית מכבי, וניגן בכינור בתזמורת של המועדון. ב-1940, בעודו בן 27, נסע לצרפת, ולמד הנדסת חשמל בפריז ובמרסיי. בתום הלימודים חזר ליוון והתגייס לצבא היווני, אף שם ניגן בכינור בתזמורת הצבאית. לאחר שחרורו מהצבא החל לעבוד בשירות המדינה במקצועו. באותה תקופה נשא לאישה את נורה. באפריל 1941 נכבשה סלוניקי על-ידי הנאצים, עם הפלישה הוצע לסטרומזה לברוח מיוון ולהצטרף למחתרת, אך הוא סירב לעזוב את אשתו שהייתה בהריון. באפריל 1943 נשלחו בני הזוג לאושוויץ. הם הופרדו בסלקציה, ונורה נשלחה לתאי הגזים מיד עם הגעתם, כשהיא בחודש השמיני להריונה. ז'ק נשלח לתזמורת הגברים בבירקנאו במסגרתה ניגן כשעתיים ביום: בעת היציאה לעבודה בבוקר ובעת הוצאות להורג. בשאר הזמן, הועבד בעבודות פרך. משגילו הנאצים את הכשרתו כמהנדס, נשלח לעבוד במפעל התחמושת "אוניון וורקה", שם עבד במשך שנה וחצי. ב-21 בינואר 1945 פונה מחנה אושוויץ על ידי הנאצים, והאסירים הולכו בצעדת מוות למחנות מלק, מאוטהאוזן וגוזן. סטרומזה הגיע למחנה גוזן, ששוחרר על ידי צבא ארצות הברית ב-8 במאי 1945. ממשפחתו של סטרומזה שרדו רק הוא ואחותו הקטנה בלה. אחותו ג'ולי (גר') ניגנה בתזמורת הנשים באושוויץ ונספתה במחנה ברגן בלזן. סטרומזה עבר לפריז לשם המשך לימודיו המקצועיים בבית הספר הגבוה לחשמל. ב-1947 נישא בשנית ללורה, ניצולת שואה ילידת אתונה שאותה הכיר במחנה עקורים במרסיי. לזוג שלושה ילדים, בהם חוקר הדתות פרופ' גדליהו סטרומזה. לאחר מלחמת ששת הימים, עלה לישראל ועבד במחלקת המאור בעיריית ירושלים. השתתף בשליחויות מטעם משרד החוץ למטרת שיתופי פעולה בדרום אמריקה. לאחר פרישתו לגמלאות, בגיל 67, קיבל תואר דוקטור להנדסת חשמל מהטכניון. כמו כן, עסק בחקר ההיסטוריה של יהדות יוון ובעיקר שואת יהודי יוון כמתנדב ביד ושם. את ספרו, "ובחרת בחיים", הוציא לאור ב-1995. סטרומזה, שידע שש שפות, העביר עדותו בכולן. הוא נפטר בשנת 2010 בגיל 97. ז'ק סטרומזה, ובחרת בחיים, 1995. הספר תורגם לשמונה שפות. תמונות, עדות ועוד של ז'ק סטרומזה באתר יד ושם ז'ק סטרומזה (1913-2010), דף שער בספרייה הלאומית סיפורו המדהים של הכנר מבירקנאו, באתר "הגורם האנושי". ז'ק סטרומזה באתר יד ושם ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנתדון

אנתדון (ביוונית עתיקה: Ἀνθηδών) הייתה עיר נמל הלניסטית במישור החוף הדרומי של ארץ ישראל, בקרבת העיר עזה. אנתדון הייתה מיושבת עוד מהתקופה המיקנית בהיסטוריה של יוון (תקופת הברונזה). ראשיתה של העיר הייתה כנמל שאוכלס על ידי מתיישבים מהעיר אנתדון (אנ') שבאזור בויאוטיה שביוון. בתקופה ההלניסטית הפכה לעיר עצמאית בשם אנתדון. לעיר היה אופי הלניסטי לחלוטין, והיו בה אגורה ומקדשים. העיר נוהלה בידי מועצה בת 500 חברים, והחזיקה צבא. רוב התושבים התפרנסו מדייג ומהנמל. העיר נזכרת לראשונה בספרות רק בימי אלכסנדר ינאי. היא נכבשה ונחרבה על ידו. כשכבש פומפיוס את הארץ בשנת 63 לפני הספירה, הוא שחרר את אנתדון, ויורשו גביניוס בנה אותה מחדש. היא סופחה לפרובינקיה סוריה ובהמשך עברה לפרובינקיה יודיאה. הורדוס שיפץ את העיר ואת הנמל, וקרא לה "אגריפיאס" או "אגריפיון" על שם מרקוס אגריפה. אריה כשר שיער שהורדוס בחר לשקם דווקא את אנתדון, משום שהייתה עיר-נמל מתחרה לנמל עזה, בת בריתם של אויביו הנבטים. על פי תיאורו של יוסף בן מתתיהו, במהומות של תחילת המרד הגדול (קיץ שנת 66) התנפל המון יהודים על הערים עזה ואנתדון, בזז אותן והרג את כל הגברים. חוקרים רבים טוענים שזו גוזמה. במאה ה-4 הפכה אנתדון למושב בישוף (אם כי נותרו בה שרידים של פולחנות אליליים). היירוקלס (אנ'), מחבר "סינקדמוס" (אנ'), מונה אותה ברשימת הערים הביזנטיות במאה ה-6. ויקטור גרן הציע לזהות את אנתדון בתל אל עג'ול, דרומית מערבית לעזה. פלינדרס פיטרי זיהה את אנתדון בתל אבו סלימה שבצפון מזרח חצי האי סיני, בניגוד למקורות המצביעים על מיקומה בין עזה לאשקלון. עמדתו לא התקבלה על ידי משלחתו של יוחנן אהרוני משנת 1957. הזיהוי המקובל הוא באתר הנקרא בערבית תל בלקייה, הנמצא כיום בתוך העיר עזה, כשני ק"מ צפונית לנמל עזה. האתר נחפר בין השנים 2005-1994 על ידי צוות חוקרים פלסטינים-צרפתים בראשות הארכאולוג והכומר ז'אן-בטיסט אימבר (אנ'). באתר התגלו בתים רומאים בסגנון הלניסטי עם השפעה נבטית שלהם קירות מצוירים, שרידי מבצר ושער מן המאה הראשונה לפנה"ס. בשנת 2012 הוצע האתר כמועמד לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בשנת 2013 נהרסו שרידי נמל אנתדון על ידי חמאס, שבנה במקום מתקן צבאי. בדצמבר 2022 הודיע משרד התיירות העזתי כי ליד האתר נתגלה בחפירות הצלה, לפני בניית פרויקט מגורים, בית קברות עתיק מהתקופה הרומית (המאה ה-2 לספירה), ובו מעל ל-60 קברים. מנחם שטרן, ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 3, חלק א: ארץ ישראל בתקופה ההלניסטית, עמ' 79. מלחמות היהודים א, ד, ב קדמוניות היהודים יד, ה, ג מלחמות היהודים א כח אריה כשר, ציוני דרך בהיסטוריה של העיר עזה בימי בית שני, קתדרה 15 (ה'תש"ם), עמ' 33 מלחמות היהודים ב, יח א משה דוד הר (עורך), ההיסטוריה של ארץ ישראל: תקופת המשנה והתלמוד והשלטון הביזנטי (70-640), בהוצאת כתר ויד יצחק בן צבי, ירושלים 1985, עמ' 208 יורם צפריר, ארץ ישראל מחורבן בתי שני ועד הכיבוש המוסלמי, הוצאת יד יצחק בן צבי, 1982, עמ' 372-373 בנו רותנברג, חמש ערים בחולות, דבר, 8 בפברואר 1957 AP, בסיס צבאי באתר עתיקות: חמאס משמיד את העבר, באתר ynet, 6 באוקטובר 2017 נורית יוחנן, בית קברות מתקופת השלטון הרומאי התגלה בעזה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 13 בדצמבר 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדרש אספה

מדרש אספה מדרש אגדה אבוד על חלקים מספרי במדבר ודברים. ככל הנראה, המדרש קיבל את כינויו מהפסוק "אספה לי שבעים איש מזקני ישראל", כנראה משום שזה היה הפסוק הראשון בו. חוקרים רבים זיהו דרשה המופיעה בילקוט שמעוני לפסוק זה, ובה פירוט שמות שבעים הזקנים, כדרשה שפתחה את מדרש אספה ולדעות אחרות מקורה של דרשה זו הוא במדרש ילמדנו, ומדרש אספה נפתח בדרשה אחרת על פסוק זה, שלא זוהתה. יום-טוב ליפמן צונץ תיארך את חיבור המדרש למחצית הראשונה של המאה התשיעית וציין כי מקום החיבור הוא בבבל. בדומה לצונץ, גם שי"ר סובר שהמדרש נערך בבית מדרשו של רב חנינאי גאון, כפי שמעידה הדרשה בילקוט שמעוני, ומתארך, לפיכך, את כתיבת המדרש למאה השמינית. לעומתם, עמוס גאולה, ששלל את הזיהוי של דרשה זו עם מדרש אספה, טוען שמדרש אספה נערך כנראה בדרום איטליה במאה ה-9 או ה-10, וזאת על סמך המקורות המצטטים אותו (בעיקר ילקוט שמעוני), על סמך העובדה שאין בו כלל ארמית ונעדרת בו השפעת התלמוד הבבלי, וכן מכך שמצויים בו רמזים לפולמוס עם הנוצרים (והיעדר רמזים כאלו כלפי האסלאם) ולרקע תרבותי ביזנטי. קטעים מהמדרש שרדו במקורות אשכנזיים בני המאה ה-13: ילקוט שמעוני, פירוש רבנו אפרים, ספריו של רבי אלעזר מוורמייזא ומספר כתבי יד שטרם ראו אור. את הקטעים ששרדו מהמדרש ליקט לראשונה שלמה בובר ב"כנסת ישראל" וקצת לאחר מכן שמעון משה חונס בתוך ספר "רב פעלים" של רבי אברהם בן הגר"א. ד"ר עמוס גאולה אסף בשנת 2007 את המובאות ממדרש אספה, כחלק מעבודת הדוקטורט שלו. ענת‏ רייזל‏, "מדרש אספה", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 27; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" עמוס גאולה, מדרשי אגדה אבודים הידועים מאשכנז בלבד: אבכיר, אספה ודברים זוטא, ירושלים ה'תשס"ז, 2006. עמוס גאולה, לחקר מדרש ילמדנו: דיון מחודש בכתובת הידועה מילקוט שמעוני לתורה ובמקורה, תרביץ עד (א-ב), ה'תשס"ה, עמ' 221–251. מדרש אספה אתר מחלקי המים. ספר במדבר, פרק י"א, פסוק ט"ז פרשת בהעלותך רמז תשלו. שי"ר, כרם חמד ו מכתב יד אות יח, ועוד עמוס גאולה, ילמדנו "הדרשות בישראל" פרק יז עמ' 141 "וכתבנו זאת מפי רב שמואל אחי של פנחס ומרים זכור לטוב ולמד אותם בתרבץ מוצא ורבנא חנינאי כהנא ראש ישיבה וגאון". שנה א, ה'תרמ"ז, עמ' 309 - 320 ורשה, ה'תרנ"ד, עמ' 147 - 153
בן בג בג

יוחנן בן בג בג הידוע בעיקר בקיצור בן בג בג היה תנא ארץ ישראלי מתקופת הזוגות, שייתכן שהיה בן דורו של הלל הזקן. הוא מוזכר רק פעמים מועטות, וידוע בעיקר בזכות אימרתו "הפוך בה והפוך בה שהכל בה" (ר' להלן). על פי התוספות, היו בן בג בג וחברו בן הא הא גרים, והדבר נרמז בכינויים: בני אברהם ושרה שנוספה להם האות ה' בשמם ('בג' בגימטריה ה'). רבי שמואל די אוזידא מסביר שכינויים אלו נועדו להסתירם מפני השלטון הרומי, שרדף אחר גרים. בנימין זאב בכר מעלה השערה, לפיה בן בג בג הוא הגר שגייר הלל הזקן לאחר שהוכיח לו שאפילו ללמוד את אותיות הא"ב אי אפשר ללא מסורת. רבי אברהם זכות סובר שבן בג בג ובן הא הא הם אותו אדם. מוזכר במשנה פעם אחת, כבעל האמרה הידועה: הֲפֹךְ בָּהּ וַהֲפֹךְ בַּהּ, דְּכֹלָּא בַּהּ; וּבַהּ תֶּחֱזֵי, וְסִיב וּבְלֵה בַּהּ, וּמִנַּהּ לָא תְּזוּעַ, שֶׁאֵין לְךָ מִדָּה טוֹבָה הֵימֶנָּה. — משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה כ"ב מילולית - קרא ולמד (את התורה) שוב ושוב משום שהכל מצוי בה; ובה תתבונן עד שתזקין ותִבלֶה (מן המילה "בלוי"), וממנה לא תזוז, משום שאין עיסוק טוב ממנה. אמרה נוספת שלו, בהקשר של הסוגיה הדנה מתי חייב אדם לתבוע פיצוי בבית הדין, ומתי מותר לו לעשות דין לעצמו: אל תיכנס לחצר חברך ליטול את שלך שלא ברשות שמא תראה עליו כגנב, אלא שבור את שיניו ואמור לו שלי אני נוטל! — תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף כ"ז, עמוד ב' בברייתא מתואר דו-שיח בינו לבין רבי יהודה בן בתירא: שלח יוחנן בן בג בג אצל רבי יהודה בן בתירה לנציבין: שמעתי עליך, שאתה אומר ארוסה בת ישראל אוכלת בתרומה. שלח לו: ואתה אי אתה אומר כן? מוחזקני בך שאתה בקי בחדרי תורה, לדרוש בקל וחומר אי אתה יודע? ... — תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף י', עמוד ב' מלבד זאת, נמסרו בשמו הלכות שונות הקשורות למקדש. על אמרתו "הפוך בה והפוך בה" במשנה חוברו שני שירים במוזיקה החסידית הבולט בהם הוא השיר "בן בג בג" של יעקב שוואקי מתוך אלבומו "ידיד" משנת 2005. לשיר קיימות מספר גרסאות כיסוי, ביניהן של רועי ידיד ותזמורת ענבי הגפן. עוד קודם לכן יצחק פוקס הוציא שיר על בן בג בג באלבומו "מלך" משנת 1987. אביגדור שנאן, פירוש ישראלי חדש על פרקי אבות, באתר www.sefaria.org.il/texts תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט', עמוד ב' ד"ה 'בר הי'. בעל "נחלת אבות" אומר כי 'בג' הם ראשי תבות "בן גיורת". ולעוד מקורות ראה סדר הדורות ערך בן בג בג, עמוד יט, במהדורת תשפ״א בהערה טז. מדרש שמואל אבות ה כב אגדת התנאים א עמ' 7 תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א', אבות דרבי נתן טו ספר יוחסין מאמר א אות ה. וכן כתב גם בכר עמ' 7 תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף כ"ז, עמוד ב'; תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף צ"ו, עמוד א'.
בן הא הא

בן הא הא (בן הי הי) היה חכם מתקופת הזוגות, בן דורו של הלל הזקן. מוזכר במשנה פעם אחת, כבעל הפתגם "לפום צערא אגרא" (משנה, מסכת אבות, פרק ה', משנה כ"ג). על פי התוספות, בן הא הא וחברו בן בג בג היו גרים, והדבר נרמז בשמו: בנם של אברהם ושרה שנוספה לשמם האות ה'. לדעת ר' שמואל די אוזידא, כינויים אלו נועדו להסתירם מפני השלטון הרומי, שרדף גרים. בן הא הא זכה לגילוי אליהו. לפי האר"י, בן הא הא נקבר באזור עין זיתים, אך מקום קברו לא אותר עד היום מחוסר בציון מפורט. "בדרך צפת שהולכין בו לגוש חלב, באמצע הדרך אשר מן הכרא"ל אל בי"ר אל שי"ך, שם במזרח הדרך בצידו, קרוב לו כמו עשר אמות או פחות מעט, יש סלע אחד קטון הרבה ונמוך, ושם קבור בן הא הא. בדרך הנזכר". (רבי חיים ויטאל) הרב אהרן הימן, "בר הא הא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט', עמוד ב' ד"ה 'בן הי הי' מדרש שמואל אבות ה כב תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט', עמוד ב'. בן הא הא באתר 'אהלי צדיקים' ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב טולידאנו (מהרי"ט)

רבי יעקב טולידאנו (מכונה מהרי"ט; ה'ת"ן, 1690 – י' באייר ה'תקל"א, אפריל 1772) היה ראש חכמי מקנס, אב בית הדין וראש הישיבה במקום במאה ה-18. נולד בשנת ה'ת"ן (1690) במקנס. אביו, רבי משה טולידאנו, היה בן למשפחת טולידאנו שמקורה בטולדו שבספרד. לאחר גירוש ספרד, התיישבו אבות המשפחה בפאס, ומשם היגרו למקנס והיו לראשוני הרבנים שהתיישבו בעיר וייסדו את הישיבה שם. אמו הייתה אחותו של הרב משה טולידאנו, רב העיר. למד בצעירותו אצל רב העיר משה בירדוגו (המכונה המשבי"ר), אשר מצטטו מספר פעמים בספרו "ראש משביר". תוך זמן קצר התפרסם שמו כגדול בתורה, ותלמידים רבים החלו משחרים לפתחו. בשנת ה'ת"ץ (1730), בעקבות עזיבתו של הדיין הרב יעקב אבן צור את מקנס, מינה אותו הרב בירדוגו לדיין בבית דינו. מספר שנים לאחר מכן, התמנה למספר תפקידים ציבוריים, בהם אחראי החברה קדישא, אחראי על מינוי השוחטים ועוד. לאחר פטירת רבי משה בירדוגו, התמנה אחיו רבי חיים טולידנו (המכונה "מהרח"ט") לתפקיד רב העיר. לאחר פטירתו בשנת ה'תק"י, התמנה רבי יעקב לתפקיד. בהיותו רב העיר, היה לאחד מפוסקי ההלכה החשובים ביותר בכל מרוקו, וזכה לתיאור "נושא דגל ההוראה בכל ערי המערב", ומכל ערי מרוקו, ואף גדולי הרבנים, שלחו אליו שאלות. נפטר בי' באייר ה'תקל"א, ונקבר במקנס. הלווייתו הגדולה, עוררה את קנאתו של מושל העיר, אשר הטיל בגינה קנס על היהודים. במהלך ההלוויה נערכה מגבית לתשלום הקנס. המשורר רבי דוד חסין חיבר קינה על פטירתו. לרבי יעקב ורעייתו נולדו שלושה ילדים: רבי משה – רב בישיבה במקנס. מחבר הספר "אהל משה" על התורה. נכדו רבי חביב חיבר ספר "מעגלי צדק" על הש"ס ו"טוב טעם" דרשות. ברוך יהודה נכדו, רבי משה מאימראן – ראש ישיבה במקנס. הרב משה טולידאנו – בעל "מלאכת הקודש". הרב שלמה טולידאנו – בעל "פסקי מהרש"ט". בנו רבי משה טולידאנו – מרבני הישיבה במקנס. אהל יעקב – על התורה, ובפרט על פירוש רש"י והרא"ם (שלושה כרכים). ברית יעקב – חידושים על 22 ממסכתות הש"ס: שבת, פסחים, ראש השנה, יומא, סוכה, מועד קטן, תענית, מגילה, כתובות, נדרים, סוטה, גיטין, קידושין, בבא קמא, בבא מציעא, סנהדרין, מכות, שבועות, עבודה זרה, חולין, מנחות ונדה. פירוש על אגדות הש"ס – בכתב יד. פירוש על השולחן ערוך והטור – בכתב יד. שו"ת מהרי"ט – בכתב יד. יעקב בן משה טולידאנו (1690-1771), דף שער בספרייה הלאומית למשל, ראש משביר גיטין ג ע"ב סוף ד"ה גמרא ועוד הרב יוסף בן נאים, "מלכי רבנן" בערכו; הרב יעקב משה טולידאנו, "נר המערב". למשל: רבי אליעזר די אבילה (משפט וצדקה ביעקב ח"א סי' קמא) ורבי חיים טולידאנו (כרם חמר ח"ב סי' רלח). "תקנות חכמי מכנאס" עמ' תכט, ברשימת הנפטרים. יקרא דשכבי קינה ה'.