laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משה שמיר (תעשיין)

משה שמיר (במקור שטיינברג; 7 בדצמבר 1923 – 10 באפריל 1994) היה תעשיין ישראלי ופעיל ציוני, אשר הקים את מפעל "סוגת", את שלושת מפעלי "וישיי" (אנ') בישראל, וכיהן כיו"ר מועצת המנהלים של "טבע תעשיות פרמצבטיות". במפעליו סיפק אלפי מקומות עבודה, רבים מהם לעולים מחבר המדינות וליוצאי המעברות, וכן, ייצא סחורות בשווי מיליארדי דולרים לאורך השנים. בכך, ובעבודתו במסגרת התאחדות התעשיינים, המועדון המסחרי ולשכת המסחר ישראל-אמריקה, תרם רבות לפיתוח הכלכלה ולקידום התעשייה בישראל. שמיר נולד בשם משה שטיינברג בווילנה שבליטא ב-7 בדצמבר 1923 לפנינה, עקרת בית, ולמאיר, מהנדס. הוא עלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1926, וגדל בתל אביב. בשנת 1939, בהיותו בן 16, הצטרף ל"הגנה" תוך הסתרת גילו האמיתי. עם קום המדינה שירת בצה"ל, בחילות הים, ההנדסה והאוויר, והשתתף במלחמת העצמאות כמג"ד בדרגת רב-סרן. בשנת 1947 סיים תואר שני בהנדסה מהטכניון בחיפה, ושנתיים לאחר מכן נשא לאישה את לאה אלשטיין. לימים נולדו להם ארבעה ילדים: רובי, יעל, דוד ותמר. בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, בימי העלייה הגדולה והיציאה מהמעברות, ארגן שמיר קבוצת משקיעים בחו"ל והקים את מפעל הסוכר "סוגת" בקרית-גת. זאת, על רקע החלטת הממשלה כי מדינת ישראל צריכה להיות עצמאית מבחינה כלכלית ולייצר מוצרי יסוד. הקמת המפעל היוותה "אבן פינה" להקמת חבל לכיש, שאפשרה ליישב אלפי עולים וליצור מקורות עבודה בחקלאות ובתעשייה. שמיר ניהל את המפעל עד שנת 1972. בשנות ה-60 של המאה ה-20 ישב שמיר במועצת המנהלים של חברת "אסיא מעבדות כימיות", כנציג משפחת אלשטיין, וב-1964 הוא הוביל, לצד אלי הורביץ, את מיזוג "אסיא" וחברת "צרי". בשנת 1968 רכשו החברות את "טבע" ובשנת 1976 התמנה הורביץ למנכ"ל ואיחד פעילות כל החברות תחת "טבע תעשיות פרמצבטיות". משנות ה-70 שימש שמיר כיו"ר מועצת המנהלים של החברה. הורביץ העיד על שמיר כי "בכל המהלכים הגדולים שעשיתי בטבע, הוא היה שותף פעיל". בשנת 1969 נעתר שמיר לקריאתו של ד"ר פליקס זנדמן – מייסד ויו"ר קבוצת "וישיי אינטרטכנולוג'י" (Vishay Intertechnology) (אנ') בעולם, להקים את מפעל "וישיי" בישראל. ברקע, צורך שנוצר עקב האמברגו הצרפתי על יבוא חלקי חילוף למטוסי המיראז'. בשנת 1972 נתמנה שמיר כנשיא ווישיי ישראל ושימש כסגן נשיא קבוצת "וישיי" העולמית. במהלך שנות עבודתו בחברה, הקים שמיר מפעל בחולון ושניים נוספים בדימונה, ושקד על תכנון מפעל נוסף במגדל העמק. על פעילותו של שמיר ב"וישיי" אמר זנדמן: "משה טיפל בכל ולקח על עצמו את כל הקשיים. שאלו אותי בחו"ל אם יש בעיה של בירוקרטיה בארץ. אמרת שאין, יש משה שמיר." נשיא המועדון המסחרי והתעשייתי יו"ר אגף אלקטרוניקה ותוכנה וחבר הוועד הפועל של התאחדות התעשיינים יו"ר אגודת הידידים של אוניברסיטת תל אביב וסגן יו"ר חבר הנאמנים שלה יו"ר ארגון משקיעי חוץ יו"ר הוועד המנהל של המועצה הציבורית למען מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל חבר נשיאות לשכת המסחר ישראל-אמריקה חבר ועדת המו"פ של המדען הראשי פעיל במרכז ההשקעות פעיל במועצה לישראל יפה יו"ר מכון התקנים הישראלי "פרס התעשייה" לשנת 1975 "פרס לניהול מצטיין" עמית כבוד של הפקולטה להנדסה של אוניברסיטת תל אביב "אות ההומניטאריות" של מסדר "בני ברית" העולמי מתוך "טבע שכזה", כתב עת של חברת "טבע", גיליון 19, אביב 1994. פרס התעשייה, באתר התאחדות התעשיינים בישראל
416

שנת 416 היא השנה ה-16 במאה ה-5. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 416 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הויזיגותים נלחמים בספרד. מלכם, ואליה, מחזיר את אלמנת המלך אטהאולף, אחות הקיסר הונוריוס, גאלא פלקידיה לרומא בתמורה לתבואה. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 416‎ נפטרים ב-416‎ מדיה וקבצים בנושא 416 בוויקישיתוף
סעיף 175 (סרט)

סעיף 175 (באנגלית: Paragraph 175) הוא סרט תעודי שיצא לאקרנים בשנת 2000. הסרט, בבימויים של רוב אפסטין וג'פרי פרידמן הופק על ידי רוב אפסטין, ג'פרי פרידמן, ג'אנט קול, מייקל ארנצוויג, שילה נווינס והאוורד רוזנמן. את הסרט מקריין רופרט אוורט. הסרט מתעד את סיפורם של חמישה גברים ונשים אשר נאסרו על ידי הנאצים בגרמניה בשל היותם הומוסקסואלים. מעצר ההומוסקסואלים בוצע לפי סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני משנת 1871 האוסר על ביצוע מעשי סדום. הלסביות הואשמו ב"אסוציאליות", מכיוון שלא נישאו ולא ילדו ילדים, ובכך לא תרמו את חלקן לגזע הארי. בין השנים 1933–1945 נאסרו כ-100,000 גברים ונשים על פי סעיפים אלה, מרביתם נשלחו למחנות ריכוז, ורק כ-4,000 מהם שרדו. בסרט מרואיינים קארל גוראת; גד בק, מישלינג; אנט אייק, לסבית יהודיה אשר נמלטה לאנגליה; אלברכט בקר, צלם גרמני נוצרי ופייר סיל, אלזסי נוצרי. בשנת 2000 הסרט זכה בפרס טדי כסרט התעודי הטוב ביותר וכן בפרס פסטיבל הטלוויזיה של באנף, ובפרס פסטיבל סאנדנס עבור הבימוי. הומוסקסואלים בשואה לסביות בשואה מדיה וקבצים בנושא סעיף 175 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סעיף 175 "סעיף 175", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סעיף 175", באתר נטפליקס "סעיף 175", באתר AllMovie (באנגלית) "סעיף 175", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סעיף 175", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סעיף 175", באתר Metacritic (באנגלית) "סעיף 175", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גמבו

גמבו (באנגלית: Gumbo) הוא מרק או נזיד, שמקורו במטבח הקריאולי או במטבח הקייג'ון של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית. המרק מכיל ציר דגים, בשר צדפות או סרטנים, וכן ירקות – סלרי, פלפלים ובצל. המרק מכיל חומר מסמיך – לרוב במיה או רו – תערובת של קמח ושומן. לעיתים מוסיפים למרק גם נקניק. למרק שתי גרסאות שונות – בעוד שגרסה קריאולית נפוצה של הנזיד מכילה גם עגבניות, הגרסה הקאז'ונית אינה מכילה עגבניות, והיא כהה יותר וסמיכה יותר. הנזיד מתבשל זמן רב (למעלה משלוש שעות על סף רתיחה) ומוגש עם אורז. מקורו של המאכל במאה ה-18 בלואיזיאנה והוא מכיל מרכיבים האופייניים לאזור, ומשלב מסורות צרפתיות, ספרדיות ואפריקאיות. ייתכן שמדובר בשילוב בין נזיד דגים אפריקאים מסורתי לבין הבויאבז מהמטבח הצרפתי. המרק מתואר לראשונה בשנת 1802 ומופיע בספרי בישול רבים שפורסמו במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הפך המרק לפופולרי בכל רחבי ארצות הברית, ואף הופיע בתפריט סנאט ארצות הברית. הצלחתו של השף והידוען פול פרודהום, אשר פרסם מתכונים של המאכל, הביאה אף היא להתפשטות הפופולריות של המאכל. בתקופת התענית, בה נוצרים קתוליים נמנעים מאכילת בשר, הוגשו גרסאות של המרק אשר כונו "גמבו ז'הרב" (gumbo z'herbes – "גמבו עם עשבי תיבול"). מרק זה הכיל כמות גבוהה יותר של ירקות עלים כגון לפת, עלי חרדל ותרד. ירקות עלים אלה בושלו למחית וסוננו על מנת להפיק נוזל ירוק אשר שימש כבסיס למרק. ישנן מספר סברות בדבר מקור שם המרק. יש מלומדים הסבורים כי מדובר במילה בשפת הבאנטו אשר דוברה על ידי עבדים ממערב אפריקה שהובאו ללואיזיאנה, ואשר קראו למרק "קי נגבומבו" על שם המרכיב העיקרי של המרק – הבמיה בשפתם. מתכון משנת 1901 עפר פרלמן, גאמבולנד: קורות המרק מניו אורלינס, באתר nrg, מגזין מטרופוליס גמבו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Hello (שיר של מרטן סולבג ודרגונט)

Hello הוא שיר דאנס האוס אלקטרוני של הדי ג'יי הצרפתי מרטן סולבג וסולנית להקת דרגונט מרטינה סורברה הקנדית. השיר, שהופיע באלבומו של סולבג "Smash"‏ (2011), יצא כסינגל הראשון מתוכו ב-27 בספטמבר 2010. השיר הוא המצליח ביותר של סולבג והגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים באוסטריה, בלגיה (פלנדריה), הולנד, צ'כיה ובמצעדי הבילבורד "הוט דאנס קלאב סונגס" וה-"הוט דאנס איירפליי". הסינגל הגיע למעמד פלטינה באוסטרליה ובאיטליה לאחר שנמכר שם בלמעלה מ-70,000 ו-30,000 עותקים (בהתאמה) ולמעמד זהב בניו זילנד ובבלגיה. לשיר הופק וידאו קליפ המציג משחק טניס בין סולבג לבוב סינקלר, כשבקליפ מופיע גם שחקן הטניס נובאק דג'וקוביץ'. לאחר מהפך דרמטי של סולבג במשחק שעומד להסתיים בניצחון, מופיע הטניסאי הצרפתי גאל מונפיס ביחד עם אהובתו הסודית של סולבג, שכתוצאה מכך פורש מהמשחק. מידע על היצירה "Hello" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Hello" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Hello" באתר Discogs סרטון השיר "Hello" באתר יוטיוב Hello, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב
דינג דונג (יישוב)

דינג דונג (באנגלית: Ding Dong) הוא שמו של מקום יישוב קטן (300 תושבים ב-2002) במרכז טקסס. היישוב שוכן על גדות נהר לָמפָסַס, כ-12 קילומטרים מדרום לעיר קילין שבדרום-מערב מחוז בל, ואינו חלק מאף רשות עירונית. ב-1990 גרו במקום 22 איש. לפני שהחלה ההתיישבות במקום הוא נקרא מעבר מקברייד. ראשוני המתיישבים, זוליס בל (באנגלית: פעמון) ואחיינו ברט, פתחו בו חנות ב-1923. השלט על חנותם של הסוחרים הציג שני פעמונים, ואת הצירוף "דינג דונג" המייצג את הצליל שהפעמונים משמיעים, לכאורה. עם הזמן הצטרפו מתיישבים נוספים סביב החנות, ואלו אימצו את הכיתוב על השלט כשם המקום. לסוחרים בל אין קשר לשמו של המחוז, הקרוי על-שם פטר הנסבורו בל, מושל טקסס בשנים 1849–1853. Adrian Jackson, Turned Wrong at Ding Dong: Texas, Travels and Opinions on Everything (2010) Bill and Clare Bradfield, Muleshoe and More: The Remarkable Stories Behind the Naming of Texas Towns מדיה וקבצים בנושא דינג דונג בוויקישיתוף דינג דונג באתר לתיירות פנים בטקסס, texasescapes.com דינג דונג, טקסס במדריך מקוון לטקסס U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Ding Dong, Texas ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פליס פזנר מלכין

פליס פזנר מלכין (1929 – יולי 2022) הייתה ציירת ישראלית. פזנר מלכין נולדה בפילדלפיה, ארצות הברית. בשנת 1949 עלתה לישראל. הסטודיו הראשון שלה היה בירושלים, בשכונת בית הכרם, שם ציירה ואיירה ספרים. ב-1950 למדה בסורבון שבפריז וציירה בסטודיו בבלוויו. בשנת 1953 הציגה את תערוכת היחיד הראשונה שלה. בשנות מגוריה בתל אביב השתתפה בתערוכות במוזיאון תל אביב ויצרה את כרזות התיאטרון המצוירות הראשונות בישראל עבור תיאטרון הבימה, הקאמרי, ו"המטאטא". אלבום הציורים שלה בהשראת שיר השירים פורסם בספר "יונה ג'ונס ושיר השירים" (חיפה 1996). בשנים 1957-1956 שבה מלכין לפריז, שם למדה ציור ועיצוב תיאטרון עם הבמאי ז'אן-מארי סֶרוֹ (אנ'). כמו כן המשיכה בעבודת הסטודיו שלה וציירה שורה של פורטרטים בכפר שאון-סיר-לאק בהרי היורה. בחיפה השתתפה פליס פזנר מלכין בייסוד מרכזי התרבות והקהילה בית רוטשילד והמרכז הערבי-יהודי בית הגפן. היא יסדה וניהלה את בית הספר לאמנויות של בית רוטשילד (ציור, קרמיקה ופיסול). בתקופה זו כרמלה כהן הייתה בין תלמידיה ואחר כך הן ערכו תערוכות משותפות. ב-1971 הקימה וניהלה את מרכז האמנויות הערבי-יהודי ליד מרכז בובר של האוניברסיטה העברית עד שנת 1975. הציגה תערוכות יחיד בירושלים והשתתפה בתערוכות בלונדון, פילדלפיה, ובאוסף הקבוע של ג'יימס מיצ'נר באוסטין, טקסס. סדרת ציוריה "אמנות כאהבה" התפרסמה בשנת 1976 בשלושה אלבומים בהוצאת מסדה ובספר "אמנות כאהבה" המשותף לה וליעקב מלכין. כמו כן ערכה יחד עמו את לקסיקון האמנויות "ציור, פיסול, מוזיקה, תיאטרון, קולנוע", בהוצאת מסדה בשנת 1975. סדרת הפורטרטים המקיפה שלה "אנשים בירושלים" (1975–1981) הוצגה במרכז תרבות אמריקה והתפרסמה בהוצאת מוסד ביאליק. ב-1993 פרסמה סדרת רישומי נופים של פאריס בספרו של יעקב מלכין "ונקבן": רומן קולנועי בהוצאת "מסדה". פליס פזנר מלכין הגתה, חקרה ועיצבה את התערוכה הדוקומנטרית "אמנות פיגורטיבית יהודית: שלשת אלפים השנים הראשונות" המוצגת מאז 1996 בדטרויט, במרכז היהדות החילונית ההומניסטית של ארצות הברית ונוסף על כך הוצגה בבתי ספר ובמכללות ברחבי ישראל. בשנת 2000 פזנר מלכין הציגה תערוכה נרחבת ובה פריטים רבים מעבודותיה בגלריית "מבט" בת"א. לקראת תצוגה זו הופיע ספר המוקדש ל-85 מיצירותיה בהוצאת איקן-מס מדיה, ירושלים. בשנת 1950 נישאה ליעקב מלכין, והתאלמנה ממנו ב-2019. לשניים נולדו שני ילדים: עירד מלכין, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, חתן פרס ישראל להיסטוריה (2014), והרב סיון מלכין-מס, דקאנית "תמורה" (ירושלים), המכון להכשרת רבנים חילונים ומנהיגות קהילתית של המכון הבינלאומי ליהדות חילונית-הומניסטית. פזנר מלכין נפטרה ביולי 2022. התגוררה בירושלים. "אשה בכחול" (1979) "נערה באביב" (1967) אתר האינטרנט הרשמי של פליס פזנר מלכין נעמה ריבה, החזרה אל ציוריה של פליס פזנר מלכין אחרי מותה מגלה ציירת נפלאה, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2022 פליס פזנר מלכין, דף שער בספרייה הלאומית
439

שנת 439 היא השנה ה-39 במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 439 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. ליקיניה אודוקסיה, אשת הקיסר הרומי ולנטיניאנוס השלישי זוכה לתואר "אוגוסטה" אחרי לידת ביתה אודוקיה 19 באוקטובר – קרתגו נופלת לידי הוונדלים להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 439‎ נפטרים ב-439‎ מדיה וקבצים בנושא 439 בוויקישיתוף
אלי גינזברג

ד"ר אלי גינזברג (נולד ב-21 בנובמבר 1959) הוא מנכ"ל החברה העירונית "עזרה ובצרון", המשמשת כזרוע הביצוע של עיריית תל אביב-יפו לניהול ופיקוח על פרויקטים בינוי ושיפוץ בעיר. החל מאוקטובר 2018 משמש גינזברג כדירקטור במועצה הישראלית לצרכנות והחל משנת 2016 מכהן גינזברג גם כיו"ר מועצת הנפט, לאחר שמונה לתפקיד על ידי שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים, ד"ר יובל שטייניץ. כנער התנדב גינזברג במגן דוד אדום. שירת בצה"ל כלוחם ובהמשך כמדריך חובשים בבה"ד 10. לאחר השחרור היה פרמדיק ומדריך בקורסי עזרה ראשונה. היה ממקימי מערך החירום של מגן דוד אדום במרחב ירקון בתל אביב, ומנהל אירועים רבי נפגעים במ.ד.א תל אביב. גינזברג בעל דוקטורט (PhD) במדעי המדינה מאוניברסיטת בוקרשט לאחר עמידה בבחינת המל"ג בישראל[דרוש מקור], תואר שני (MAׂׂ) מוסמך במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון (B.S.c) בהנדסת תעשייה וניהול ממכללת שנקר, בה גם כיהן כיו"ר אגודת הסטודנטים. לפני שעבר למגזר הציבורי, מילא גינזברג מספר תפקידים בשוק הפרטי. הוא כיהן כמנכ"ל חברת "א.ג.מ. - א.ש"' חברה ליזמות בתחומי הבנייה והייבוא. היה הבעלים והמנכ"ל של חברת "Nirona Impex"' חברה להשמת כוח אדם בענף הבנייה ברומניה. כמו כן היה הבעלים והמנכ"ל של חברה בענף הבנייה בקפריסין, שעסקה בניהול נכסים בארץ ובעולם. בשנות ה-2000 גינזברג שימש כחבר דירקטוריון של החברה העירונית, יו"ר הוועדה לפרויקטים יזמיים וחבר ועדת כספים, ועדת משאבי אנוש ומנגנון והוועדה לייעוץ משפטי. ב-2006 מונה גינזברג לתפקיד מנכ"ל חברת "עזרה ובצרון". החברה מרכזת תחת קורת גג אחת את כל תחומי הבנייה ועוסקת בייזום, בתכנון ובבנייה של פרויקטים לבינוי ציבורי לרווחת תושבי העיר, בהם גני ילדים, בתי ספר, אולמות ספורט, מבני תרבות ומרכזים קהילתיים, המשתלבים באורח החיים התל אביבי ומותאמים לצורכי התושבים. בנוסף החברה מובילה את נושא ההתחדשות העירונית בעיר ת"א-יפו למעלה מ30 שנה. החל משנת 2008 גינזברג משמש בנוסף כמזכ"ל איגוד החברות העירוניות, המאגד מאות מהחברות העירוניות בישראל. גינזברג הוא קצין בדרגת סא"ל במילואים, משמש כמפקד מדור פצועים בחירום במערך מודיעי הנפגעים של צה"ל בקצין העיר תל אביב, ממלא מקום קצין העיר, וקצין העיר בקיראון בשעת חירום. לגינזברג פעילות התנדבותית ענפה לאורך השנים. הוא היה חבר בעמותת יל"י למען ילדים וחולי סרטן; חבר הנהלת אגודת ספורט "צהלה" וחבר בוועדת הכספים ופרויקטים של האגודה; חבר ומנהל תפעולי בהקמת עמותת "תפוח" להקניית השימוש באינטרנט לאנשים מיעוטי יכולת; וחבר בעמותה לאימוץ ילדים מחו"ל המהווה סוכנות רשמית לאימוץ ילדים פיליפינים בישראל. גינזברג מתגורר עם בת זוגו בתל אביב בשכונת רביבים, ולהם ארבעה ילדים. העבודה הזמנית הפכה לקריירה מצליחה - אלי גינזברג, באתר alljobs בני פורן, עם קצת עזרה מידידים, פורסם בעיתון "צפון העיר", 13 באוגוסט 2008
משה שטיינברג

האם התכוונתם ל... משה שטיינברג – חזן מפרסם מתחילת המאה ה-20 משה שמיר (שטיינברג) – תעשיין ישראלי ופעיל ציוני משה שטינברג (רב) – רבה הראשון של קריית ים
רג'י ווקר

רג'ינלד "רג'י" אדגר ווקר (באנגלית: Reginald ("Reggie") Edgar Walker;‏ 16 במרץ 1889 - 5 בנובמבר 1951) היה אצן דרום אפריקאי, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר. הוא האלוף האולימפי הצעיר ביותר בריצה זו במשחקים האולימפיים (בן 19 ו-128 ימים), נכון ל-2008. ווקר נולד בדרבן שבפרובינציה קוואזולו-נטאל. למרות היותו אלוף דרום אפריקה לשנת 1907 הוא התקשה למצוא תקציב לנסיעה ללונדון למשחקים האוליפיים. כתב ספורט ממחוז מגוריו עזר לו בגיוס המימון לנסיעה. באנגליה הוא התאמן בהדרכתו של סם מוסביני מי שלימים אימן את האלופים האולימפיים הרולד אברהמס ואלברט היל. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ווקר במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא אולימפי חדש של 10.8 שניות, לפני ג'יימס רקטור מארצות הברית (10.9 שניות) ורוברט קר מקנדה (11.0 שניות). ריצת 100 מטר: 10.7 שניות (1908) רג'י ווקר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רג'י ווקר, באתר olympedia.org רג'י ווקר, באתר Track and Field (גברים)
Crazy

האם התכוונתם ל... אי שפיות קרייזי (C.R.A.Z.Y.), סרט קנדי-קוויבקי משנת 2005 Crazy (שיר של וילי נלסון) – סינגל משנת 1961 של זמר הקאנטרי האמריקאי, וילי נלסון Crazy (שיר של קני רוג'רס) – סינגל משנת 1985 של זמר הקאנטרי האמריקאי, קני רוג'רס Crazy (שיר של סיל) – סינגל משנת 1990 של זמר הרית'ם אנד בלוז הבריטי, סיל Crazy (שיר של אירוסמית') – סינגל משנת 1994 של להקת ההארד רוק האמריקנית, אירוסמית' (You Drive Me) Crazy – סינגל משנת 1999 של זמרת הפופ האמריקנית בריטני ספירס Crazy (שיר של נארלס בארקלי) – סינגל משנת 2006 של הרכב ההיפ הופ האמריקני, נארלס בארקלי Crazy (שיר של 4Minute) – סינגל משנת 2015 של הלהקה הדרום קוריאנית 4Minute Crazy (מיני-אלבום) – מיני-אלבום משנת 2015 של הלהקה הדרום קוריאנית 4Minute Crazy (שיר של פרנקה באטליץ') – סינגל משנת 2018, של הזמרת פרנקה באטליץ' Crazy (מיני-אלבום של לה סרפים) (אנ') – מיני-אלבום משנת 2024 של לה סרפים Crazy (אנ') – סינגל משנת 2024 של לה סרפים
Lost

האם התכוונתם ל... Lost (סרט) – מותחן אמריקני משנת 2004 בכיכובו של דין קיין. Lost (שיר של NF) Lost (שיר של מייקל בובלה) – סינגל משנת 2007 של הזמר הקנדי, מייקל בובלה Lost (שיר של סמרה וטופיק) Lost (שיר של פיית' היל) – סינגל משנת 2007 של זמרת הקאנטרי האמריקנית, פיית' היל Lost!‎ – סינגל משנת 2008 של להקת הרוק הבריטית, קולדפליי אבודים (פירושונים)
מרדכי אברמובסקי

הרב מרדכי אברמובסקי (נולד ב-י"ג בשבט ה'תש"ז, 3 בפברואר 1947) רבה של זכרון יעקב. לשעבר רב צבאי שמילא שורת תפקידים בצה"ל, בין השאר מפקד הישיבה הצבאית וראש ענף זיהוי חללים. נולד בלודז' שבפולין להורים שנישאו לאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת 1949 עלה עם הוריו לישראל. גדל בזכרון יעקב, למד במדרשית נעם, ולימים מונה לחבר הנהלת המדרשייה. לאחר מכן למד בישיבת חברון בירושלים, קיבל סמיכה לרבנות מראשי הישיבה הרב יחזקאל סרנא והרב משה חברוני. נישא לאסתר נויגרשל, אחותו של הרב מרדכי נויגרשל. בשנת 1973 התגייס לצה"ל. לאחר קורס רבנים צבאיים מונה לרב של מרחב שלמה. זמן קצר לאחר מינויו פרצה מלחמת יום הכיפורים, והוא מונה לרב פיקודי. שימש כרב צבאי במשך כ-23 שנים. כרב הגדנ"ע ריכז את חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי בסוף שנות ה-70. בתקופת מלחמת שלום הגליל שימש כרב חיל הרגלים ושירת כרב אוגדתי בלבנון. במסגרת תפקידו כמפקד הישיבה הצבאית ייסד את לימוד הדף היומי בצה"ל. את תפקידיו בצבא סיים כראש ענף זיהוי חללים בתקופת ההכנה למלחמת המפרץ ובמהלכה. בי"ג בטבת תשנ"ג (6 בינואר 1993) נפטר הרב יקותיאל עזריאלי, רבה של זכרון יעקב. בג' בטבת תשנ"ו (דצמבר 1995) נבחר תחתיו הרב אברמובסקי לתפקיד. מונה לכהן למשך תקופה גם כרבה של בנימינה. בשנת 2002 התמודד על חברות במועצת הרבנות הראשית, אך לא נבחר. הוא מפעילי מרכז רבני ארץ ישראל (נוסד ב-2008). כמו כן הוא מארח את כינוסי ימי עיון של רבני ישראל הנערכים אחת לתקופה בזכרון יעקב. בשנת תשע"ב התבקש על ידי הרבנים הראשיים ומועצת הרבנות הראשית למלא את תפקיד הרב האחראי על מערך הכשרות והנישואין בעיר חיפה. בנו הרב נתן אברמובסקי הוא ראש חבורות ההלכה בישיבת מיר. בנו הרב יוסף אברמובסקי הוא ראש ישיבת קניין דעת בבית שמש. בנו הרב ישראל אברמובסקי הוא ראש ישיבת בית מדרש תורה והלכה ירושלים. בנו הרב שמואל אברמובסקי מכהן כראש כולל מרכז לתורה והוראה בפתח תקווה. אבן ישראל - יסוד משנתו החינוכית בו מעמיד במרכז את הקשר בין אבות ובנים כבסיס ויסוד להמשך קיומו של עם ישראל. שיעורים לצפייה מאת הרב מרדכי אברמובסקי(הקישור אינו פעיל)
Forever

Forever (תעתיק: פוֹרְאוור) היא מילה שמשמעותה באנגלית היא לָנֶצַח, לתמיד האם התכוונתם ל... Forever 21 – רשת ביגוד אמריקנית Forever (חברה) (אנ') – חברה המוכרת מוצרי אלוורה בשיווק רשתי Forever (סדרת טלוויזיה מ-2018) – סדרת טלוויזיה דרמה קומית אמריקנית Forever (אלבום של עפרה חזה) – אלבום רמיקס של עפרה חזה, משנת 2008 Forever (אלבום של ספייס גירלז) – האלבום השלישי של להקת ספייס גירלז, משנת 2000 Forever, Michael – אלבומו הרביעי של מייקל ג'קסון Forever (שיר של אספה) – שיר של להקת הבנות הדרום קוריאנית אספה, משנת 2021 Forever (שיר של אלקסיב) – השיר שייצג את בלארוס באירוויזיון 2018 Forever (שיר של ספייס גירלז) – שיר של להקת הבנות ספייס גירלז Forever (שיר של ביץ' בויז) – סינגל משנת 1971 של להקת הרוק אנד רול האמריקנית, הביץ' בויז Forever (שיר של קיס) – סינגל משנת 1989 של להקת הגלאם רוק/הארד רוק האמריקנית, קיס Forever (שיר של מריה קארי) – סינגל משנת 1996 של הזמרת האמריקנית, מריה קארי Forever (שיר של כריס בראון) – סינגל משנת 2008 של זמר הרית'ם אנד בלוז האמריקני, כריס בראון Forever (שיר של דרייק, קניה וסט, ליל ויין ואמינם) – שיר של הראפרים דרייק, קניה וסט, ליל ויין ואמינם Forever (שיר של ג'סטין ביבר) – שיר של ג'סטין ביבר, פוסט מאלון ו-Clever מ-2020 לנצח
Disturbia

האם התכוונתם ל... דיסטרביה – סרט קולנוע אמריקאי משנת 2007 מסוגת מתח ואימה בכיכובו של שיה לה-באף Disturbia (שיר) – סינגל משנת 2008 של הזמרת האמריקנית, ריהאנה
Radio

האם התכוונתם ל... רדיו Radio (סרט) – סרט משנת 2003 בכיכובם של קובה גודינג ג'וניור ואד האריס. Radio (שיר של הקורס) – סינגל משנת 1999 של הלהקה האירית, הקורס. Radio (שיר של רובי ויליאמס) – סינגל משנת 2004 של הזמר הבריטי, רובי ויליאמס. Radio (שיר של ביונסה) – סינגל משנת 2009 של הזמרת האמריקנית, ביונסה.
הקרב מול בוגנוויל

הקרב מול בוגנוויל היה עימות אווירי וימי שנערך בין כוחות הצי הקיסרי היפני לבין כוחות הצי האמריקאי ב-20 בפברואר 1942 בסמוך לאי בוגנוויל, פפואה גינאה החדשה. בעימות זה תקפו מפציצים יפנים כוח משימה של נושאות מטוסים אמריקאיות שהיה בדרכו להתקפה על הבסיס היפני ברבאול. לאחר כיבוש רבאול הפכו אותה היפנים לבסיס קדמי גדול והדבר גרם לחששות בקרב פיקוד בעלות הברית ששליטה יפנית ברבאול תאיים על קווי האספקה בין סן פרנסיסקו לאוסטרליה. אדמירל צ'סטר נימיץ ואדמירל וילסון בראון החליטו לפתור בעיה זו על ידי תקיפת הבסיס ברבאול באמצעות מטוסים מנושאות מטוסים, והמשימה הוטלה על "כוח משימה 11" - נושאת המטוסים לקסינגטון ומלוותיה - ועל פלגת ספינות אנזא"ק. אולם ב-21 בפברואר 1942, יום המתקפה, נותרה פלגת אנזא"ק בנמל בשל מחסור בדלק וכוח משימה 11 הפליג צפונה בגפו. בשעה 10:15, בעת שהייתה במרחק 390 מילים (720 ק"מ) מרבאול, זיהה מכ"ם הלקסינגטון מטוס במרחק 56 קילומטרים מהאונייה. מיד הוזנקו לאוויר שישה מטוסים לסיור ונשלחו לזהות את המטוס. בשעה 11:12, במרחק 69 קילומטרים מלקסינגטון, יירטו והפילו המטוסים האמריקאים מטוס ימי יפני מדגם קאוונישי H6K. מאוחר יותר נשלחו שניים ממטוסי הסיור ליירט מטרת מכ"ם נוספת, הפעם במרחק 56 קילומטרים, והפילו מטוס ימי נוסף בשעה 12:02. קשר מכ"ם נוסף נוצר, אך המטוס פנה על עקבותיו ונעלם במהירות. הפיקוד ברבאול, שכעת היה מודע לנוכחות האמריקאית באזור, דיווח על כך למפקד הצי היפני הרביעי, תת-אדמירל שיגיושי אינואואה, במפקדתו בלגונת טרוק, שבתורו הורה על עריכת מתקפה אווירית מרבאול, ומיד המריאו 17 מפציצים יפנים לאוויר. בנוסף, הורה אינואואה על פלגת הסיירות השישית, שהכילה את הסיירות "אאובה", "פורוטאקה", "קינוגאסה" ו"קאקו" לצאת וליירט את כוח משימה 11. בראון, לאחר שהבין שגורם ההפתעה אבד לו, החליט לבטל את הפשיטה על רבאול והחל לשוב על עקבותיו. בשעה 16:25 הופיעה על מסכי המכ"ם של "לקסינגטון" מטרה במרחק 76 קילומטרים מהאונייה. בתגובה שוגרו 19 מטוסי קרב מדגם F4F ויילדקט ליירט את המטרה המתקרבת. מתוך תשעת המטוסים היפנים שהתקרבו ללקסינגטון הופלו תוך זמן קצר חמישה. בשעה 16:49 הופיעה על מסכי המכ"ם מטרה נוספת במרחק 19 קילומטרים מהכיוון השני של כוח המשימה. מכיוון שכל מטוסי הקרב היו עסוקים בקרב אוויר עם המפציצים היפנים נותרו לכוח המשימה שני מטוסי ויילדקאט בלבד, שהמריאו מיד לפגוש במפציצים היפנים המתקרבים. באותו רגע נתקל אחד הטייסים במעצור בתותחי המטוס, והטייס השני נותר לבד מול שמונה מפציצים. במהלך הקרב שהתפתח הפיל הטייס האמריקאי לוטננט אדוארד או'הייר שני מטוסים יפנים לפני שאלה הגיעו לכלי השייט. אדוארד או'הייר נפל בהמשך המלחמה ונמל התעופה שיקגו או'הייר קרוי על שמו. חמישה מפציצים הטילו שתי פצצות במשקל 250 קילוגרם כל אחת, אך כולן החטיאו את מטרותיהן. בהמשך הקרב הפילו הטייסים האמריקאים, שהצטרפו לאו'הייר לאחר שהפילו את כל הקבוצה הראשונה, את שאר מטוסי הקבוצה השנייה, מלבד מטוס אחד שחזר בשלום לרבאול. בשל אובדן גורם ההפתעה ביטל בראון את הפשיטה המתוכננת על רבאול ועזב את האזור. בשל אובדן המפציצים דחו היפנים את הפלישה ללאה-סלמאואה בשבוע. שני מטוסים ימיים יפנים נוספים שעקבו אחר כוח משימה 11 הופלו גם הם, כמו גם שני מטוסי סיור יפנים. הכוח האמריקאי איבד שני מטוסים וטייס אחד, אך לא נגרם כל נזק לספינות. הטייס אדוארד או'הייר קיבל על פעולותיו בקרב זה את עיטור מדליית הכבוד. המערכה בגינאה החדשה סטיבן בולארד (מתרגם), Japanese army operations in the South Pacific Area New Britain and Papua campaigns, 1942–43. משרד המודיעין הימי של הצי האמריקאי, Early Raids in the Pacific Ocean.