laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זרה בתוכנו

זרה בתוכנו (באנגלית: A Stranger Among Us) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1992 בבימויו של סידני לומט, עם מלאני גריפית בתפקיד הראשי. העלילה היא על שוטרת ניו יורקית שנשלחת לחקור מקרה רצח בתוך קהילת החסידים בברוקלין ולצורך החקירה היא מתחזה לאישה חרדית ונטמעת בתוך הקהילה. זהו סרטו הראשון עם קרדיט של ג'יימס גנדולפיני. הסרט קיבל ביקורות שליליות וגם לא זכה להצלחה מסחרית. מלאני גריפית וטרייסי פולאן היו מועמדות לפרס פטל הזהב לשחקנית הראשית ושחקנית משנה. סידני לומט לעומת זאת, היה מועמד לפרס דקל הזהב. אמילי עדן (מלאני גריפית) היא שוטרת חוקרת במשטרת ניו יורק. כאשר היא והשוטר ניק (ג'יימי שרידן) מנסים לעצור שני סוחרי סמים, ניק נדקר ואמילי יורה בדוקר הבורח. היא מושעית ואקדחה נלקח ולאחר זמן היא חוזרת לעבודה והמפקד אוליבר (דוד מרגוליס) מטיל עליה לחקור פרשת היעלמות של אחד מקהילת החסידים בברוקלין. היא מתקבלת לראיון אצל הרעבע (ניק ריצ'רדסון) שמספר לה כי כל משפחתו הושמדה בשואה והוא אימץ את אריאל (אריק טל) שישמש לו כיורש וכן את לאה (מיא שרה) שעוזרת לו ואת מרה (טרייסי פולאן) שהיא חוזרת בתשובה לאחר שהידרדרה לעולם הפשע. יעקב קלאוזמן (ג'ק ובר) הוא הארוס של מרה והוא הנעלם. במלטשת היהלומים שלו נתגלה כי כל היהלומים נגנבו וכן סכום של 750.000 דולר. אמילי מסתכלת על התקרה, רואה שם כתם דם, מסירה את אחד האריחים ומגלה את גופתו של יעקב. הפרשה כעת היא מקרה רצח. השוטר לווין (ג'ון פנקו) מצטוות לאמילי והיא מחליטה באישור הרעבע ואריאל להתחזות כחוזרת בתשובה ולהיטמע בתוך הקהילה כדי שתמשיך בחקירה באין מפריע. מתפתח רומן ידידות בין אריאל לאמילי אבל הוא מודיע לה כי היא אינה ה"באשארט" (המיועדת) שלו וכי נקבע כי יינשא לשיינה (רינה סופר) מפריז וכך יהיה. במשך הזמן היא מתוודעת לחיי הקהילה, כשרות, קבלת שבת, עזרה לזולת וחוקי דת נוקשים. היא מצטרפת לחנות התכשיטים של המשפחה ביחד עם אריאל, לאה ומרה. לחנות נכנסים שני עבריינים - האחים באלדסארי, אנתוני (ג'יימס גנדולפיני) ואחיו כריס (כריס לאטה) ודורשים דמי חסות. אמילי מזעיקה את לווין והוא מתקין שם מצלמות. בביקור השני שלהם מצליחה מרה להטמין במעיל של כריס שקית יהלומים ריקה עם השם של יעקב. אמילי מנסה לעצור אותם באשמת סחיטה ורצח אך הם נמלטים. לאחר מרדף ברחובות ניו יורק, יורה אמילי במכונית ופוגעת באנתוני. לפני מותו הוא לוחש לה כי לו ולאחיו שום קשר לרצח יעקב. לבסוף מוצאת לאה את הכסף אצל מרה ומתברר לה כי מרה הייתה שותפה לרצח שבוצע על ידי אחד מחבריה העבריינים בעבר. מרה מאיימת עליה באקדח ומובילה אותה לבית הכנסת שם היא מתעמתת עם אמילי ואריאל. היא חובטת באקדח בראשה של אמילי ומנסה להימלט אך אריאל יורה בה למוות. אריאל מתחתן עם שיינה כשאמילי המאוכזבת מתבוננת בהם מרחוק. אמילי חוזרת למשטרה, לווין מציע לה חופשה זוגית בארובה אך היא עונה לו כי היא עדיין מחכה ל"באשערט" שלה. "זרה בתוכנו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זרה בתוכנו", באתר AllMovie (באנגלית) "זרה בתוכנו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זרה בתוכנו", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "זרה בתוכנו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זרה בתוכנו - קדימון, באתר יוטיוב זרה בתוכנו, באתר TCM
אסקר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אסקר – תצורה גאולוגית אסקר (נורווגיה) – עיר בנורווגיה אסקרי – חיילים מקומיים בצבאות הקולוניאלים באפריקה אסקר אקייב – נשיא קירגיזסטן מ-1990 ועד ל-2005 אסקר ממין – ראש ממשלת קזחסטן מ-2019 ועד 2022 עסכר
I Wish (שיר של ג'ואל קורי)

"I Wish" הוא סינגל של התקליטן הבריטי, ג'ואל קורי, בשיתוף פעולה עם הזמרת הבריטית, מייבל. השיר יצא ב-29 באוקטובר 2021 בהוצאת חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ ואטלנטיק רקורדס. השיא מופיע כרצועת בונוס במהדורת הסטרימינג של אלבום האולפן השני של מייבל, About Last Night.... נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-101 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-10 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על הסינגל "I Wish" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "I Wish" באתר יוטיוב Spilsbury, Jack (30 באוקטובר 2021). "Joel Corry & Mabel collaborate on infectious tune 'I Wish': Listen". We Rave You. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) I Wish (feat. Mabel), 2021-10-29, ארכיון מ-2023-08-10, נבדק ב-2023-08-10 Joel Corry - I Wish (feat. Mabel) [Official Video], ארכיון מ-2023-08-10, נבדק ב-2023-08-10
סקפאטי באסקט

סקפאטי באסקט (באיטלקית: Scafati Basket), הידועה גם כג'יבובה סקפאטי (Givova Scafati) מטעמי חסות מסחרית, היא קבוצת כדורסל איטלקית מסקפאטי (אנ'), קמפניה, המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל. סקפאטי באסקט הוקמה ב-1949 בשם "סילביו פליקו" על ידי קבוצת סטודנטים. ב-1955 התמזגה הקבוצה עם מועדון סבויה ליצירת Scafatese Basket, ששמה שונה ל-Centro Sportivo Scafatese בשנת 1969. הקבוצה שיחקה בסרייה ג' וד' החובבניות עד לתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, אז, תחת נשיאותו של אנילו לונגוברדי, החלה לטפס במעלה פירמידת הליגות, וב-2006 עלתה לראשונה לסרייה א'. ב-2008, לאחר שנתיים בליגה הראשונה, ירדה סקפאטי לליגת המשנה, אך ב-2022, לאחר ניצחון בגמר על פלקנסטרו קאנטו, חזרה הקבוצה לסרייה א' לאחר 14 שנים. הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה בפאלאמנגאנו (שקרוי על שם מאמן הקבוצה בעבר מאסימו מאנגאנו), שמכיל 3,700 מושבים. סמל הקבוצה מציג את האותיות S ו-B בצהוב ואת שנת ייסוד הקבוצה, 1969, בלבן, על רקע כחול. המנון הקבוצה הוא Nel blu dipinto di blu מאת דומניקו מודוניו, וצבעיה הם כחול וצהוב. ארצות הברית מרכוס האטן ארצות הברית מרקו קילינגסוורת' איטליה לואיג'י דאטומה ארצות הברית איזייה סוואן ישראל יובל נעימי הממלכה המאוחדת אנדרו לורנס ארצות הברית פולין דייוויד לוגן מדיה וקבצים בנושא סקפאטי באסקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקפאטי באסקט (באיטלקית) דובי פיק, ‏יובל נעימי חתם בג'יבובה סקפאטי האיטלקית, באתר ONE‏, 21 בספטמבר 2016
ארל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ארל – עיר בצרפת ממלכת ארל – ממלכה לשעבר ארל (תואר אצולה) אישים: אוגוסטוס ארל – צייר בריטי אסתר ארל – סופרת אמריקאית מוד ארל – ציירת אמריקאית כריסטוף ארל – כדורגלן צרפתי–מרטיניקי סילביה ארל – ביולוגית ימית אמריקאית פיבי ארל – ציירת אנגלייה ראלף ארל – צייר אמריקאי ראלף אליסר וייטסייד ארל – צייר אמריקאי, בנו של ראלף ארל ערל אראל
Lionheart (Fearless)

"Lionheart (Fearless)" הוא סינגל של המוזיקאים הבריטים, ג'ואל קורי וטום גרנן. השיר יצא ב-21 באוקטובר 2022 בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס UK. נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-11 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-77 מיליון פעמים בספוטיפיי. גרסה מחודשת, בשיתוף פעולה עם פרשן הכדורגל הבריטי, מרטין טיילר (אנ'), יצאה תחת השם "Lionheart (Come On England)" ב-18 בנובמבר 2022. מידע על הסינגל "Lionheart (Fearless)" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Lionheart (Fearless)" באתר Discogs סרטון השיר "Lionheart (Fearless)" באתר יוטיוב @joelcorry (20 באוקטובר 2022). "Lionheart (Fearless) Out everywhere at midnight..." (Tweet). נבדק ב-24 בנובמבר 2022 – via Twitter. {{cite web}}: (עזרה) Joel Corry & Tom Grennan - Lionheart (Fearless) [Official Video], ארכיון מ-2023-08-10, נבדק ב-2023-08-10 Lionheart (Fearless), 2022-10-21, ארכיון מ-2023-08-10, נבדק ב-2023-08-10 "Joel Corry Ft. Tom Grennan & Martin Tyler – Lionheart (Come On England)". Day Iron. 22 בנובמבר 2022. נבדק ב-24 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
אוטו פון ברייטקופף

אוטו פון ברייטקופף (בגרמנית: Otto von Breitkopf;‏ 22 בנובמבר 1858 – 14 באוגוסט 1939) היה גנרל בווארי שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה. ברייטקופף נולד ב-22 בנובמבר 1858 בגרוס-שטרליץ והיה בנו של חבר מועצה ממשלתי פרוסי. לאחר שלמד בבית ספר תיכון הומני, הוא התגייס בשנת 1877 לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-3 ("קרל, נסיך בוואריה"). לאחר שלמד בבית הספר למלחמה במינכן, הועלה לדרגת לויטננט ב-30 בנובמבר 1879. הוא הועסק מסוף 1886 כשליש הרגימנט והועלה לדרגת אובר-לויטננט באמצע פברואר 1889. מ-1889 עד 1892 סיים ברייטקופף את לימודיו באקדמיה למלחמה, שאותה השלים ללא הערכה מיוחדת. ברייטקופף הועלה לדרגת האופטמן ב-22 בספטמבר 1892 ומונה כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-5 ("לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן"). ממרץ הוא הוצב באקדמיה למלחמה כמדריך לטקטיקה והנדסה. בתפקיד זה קיבל את מסדר כתר הברזל דרגה שלישית, הועלה לדרגת מיור באמצע ספטמבר 1901 והועבר למטה הכללי של הדיוויזיה הבווארית ה-4. ב-27 בספטמבר 1902 הועבר למטה הכללי של הקורפוס ה-3. בסוף אפריל 1904 הוא מונה כמפקד גדוד ברגימנט הרגלים הבווארי ה-5 ("ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן") ובסוף דצמבר 1904 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-1 באפריל 1906 מונה ברייטקופף למפקד בית הספר הצבאי לירי ובתפקיד זה הועלה לדרגת אוברסט בתחילת אפריל 1907. מ-23 בפברואר 1908 עד 28 באוקטובר 1909 הוא כיהן כמפקד רגימנט הרגלים ה-3 ("קרל, נסיך בוואריה") ולאחר מכן הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה למפקד חטיבת הרגלים ה-12 ברגנסבורג. ב-12 במרץ 1913 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-3 בלנדאו אין דר פפאלץ. בתפקיד זה הוא קיבל באוקטובר 1913 את מסדר היינריך הארי דרגה ראשונה וב-30 בדצמבר 1913 קיבל את צלב המפקד של מסדר ההצטיינות של הכתר הבווארי. בנוסף, הוא קיבל תואר אצולה אישי והורשה לקרוא לעצמו "ריטר פון ברייטקופף" לאחר שנרשם בפנקס האצולה. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוביל ברייטקופף את הדיוויזיה שלו בחזית המערבית ולחם עיצה בלורן, איפר ומלחמת החפירות בפלנדריה ובארטואה עד לפרישתו ב-19 במרץ 1915. על פעולותיו בקרבות הוא עוטר במסדר ההצטיינות הצבאי דרגה ראשונה עם חרבות. לאחר פרישתו קיבל ברייטקופף דרגת גנרל חיל הרגלים ב-16 בינואר 1917. בסוף אוגוסט 1914, החיילים בפיקודו ביצעו פשעי מלחמה לכאורה בעיריית מייקסה על ידי ירי בעשרה אזרחים ללא הבחנה והרס 36 מבנים. על כך, ברייטקופף נידון למוות שלא בפניו על ידי בית משפט מחוזי צרפתי בנאנסי ב-5 בדצמבר 1923. אף על פי שהוא לא היה במקום בזמן המדובר וגם לא הורה על אמצעי ענישה הולמים, לאורך כל המערכה הוא התבטא נגד כל פעולה הנוגדת את חוקי המלחמה. בשל המצב, החליטה המחלקה הפלילית החמישית של בית המשפט של הרייך בלייפציג לבטל את ההליכים. לאחר המלחמה התגורר ברייטקופף במינכן, עד מותו ב-14 באוגוסט 1939. Otto Ritter von Breitkopf, prussianmachine.com
נוה מינץ

נוה מינץ (נולד ב-9 בדצמבר 2003) הוא כדורסלן ישראלי המתנשא לגובה 2.04 אשר משחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בהפועל חיפה מליגת העל בכדורסל. מינץ גדל בנחושה שבמועצה אזורית מטה יהודה והחל לשחק כדורסל בכיתה ט' בקבוצה המקומית, בכיתה י' עבר לשחק באקדמיה של הפועל גלבוע גליל ובבית הספר בעין חרוד. במהלך שנותיו בקבוצת הנוער זכה עם הקבוצה באליפות ובגביע המדינה לנוער. ב-2022 חתם לעונה אחת בקבוצה הבוגרת של הפועל גלבוע גליל על חוזה לעונה אחת ושיחק במסגרת הכרטיס הכפול בקבוצת הבת של המועדון בליגה הארצית "הפועל גלבוע/ברוש" עמה העפיל לגמר הפלייאוף בה הפסידה הקבוצה למ.ס צפת. בליגת העל בעונת 2023 שותף ב-4 משחקים והעמיד ממוצע של 2 נק' ב-2.8 דק'. באוגוסט 2023 חתם על חוזה לשלוש שנים בהפועל חיפה. בקיץ 2023 זומן לסגל המצומצם של נבחרת העתודה כאחד השחקנים הצעירים בקבוצה והשתתף עמה באליפות אירופה 2023 והיה שותף לזכייה במדליית הכסף. במהלך הטורניר עלה מהספסל במספר משחקים והעמיד ממוצעים של 0.5 נק' ו-1.3 ריבאונדים ב-3.5 דק'. אליפות המדינה (נוער) הפועל גלבוע/מעיינות – 2021/22 גביע המדינה (נוער) הפועל גלבוע/מעיינות – 2021/22 סגנות אליפות אירופה 2023 "להיות כדורסלן דתי זה לא בשמיים" -ראיון עם נווה מינץ /שחר צ'קוטאי הפועל חיפה החתימה את נוה מינץ לשלוש שנים, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2023 סטטיסטיקה אליפות אירופה
מושבת הכתר של מלאקה

מושבת הכתר של מלאקה (באנגלית: Crown Colony of Malacca) הייתה מושבת כתר בריטית מ-1946 עד 1957. המושבה נכנסה תחת ריבונות בריטית לאחר חתימת האמנה האנגלו-הולנדית משנת 1824, והייתה חלק ממושבות המצרים עד 1946. במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה המושבה על ידי היפנים והוחזקה בידיהם מ-1942 עד 1945. בעקבות פירוק מושבות המצרים לאחר המלחמה, פנאנג ומלאקה הפכו למושבות כתר בפדרציית מלאיה בעוד שסינגפור הפכה למושבת כתר עצמאית נפרדת ממלאיה. בשנת 1955, טונקו עבדול רחמן קיים פגישה עם הבריטים ודן עימם בסיום השלטון הבריטי במלאקה עם מיזוג עם האיחוד המלאי (שהוחלף אז בפדרציית מלאיה). ב-31 באוגוסט 1957, כאשר מלאיה השיגה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת, מלאקה שולבה כחלק מהפדרציה, שלימים נודעה בשם מלזיה כאשר התמזגה עם טריטוריות אחרות בבורנאו הבריטית. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדינות ובנושא מלזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הכנסת ורניג

בית הכנסת של ורינג היה בית כנסת של הקהילה היהודית ברובע ה-18 וורינג בווינה, בכתובת שופנהאורשטראסה 39 (בעבר נקרא הרחוב ווינרשטראסה). בית הכנסת נבנה בשנים 1888 ו-1889 על פי תוכניות של האדריכל יעקב מודרן (1838–1912) (גר') ואיחד סגנונות מערביים ומזרחיים מאותה תקופה. בית הכנסת נהרס בליל הבדולח, נובמבר 1938. בסוף המאה ה-19, קהילת יהודי ורינג הייתה נפרדת מקהילת יהודי וינה. אבן היסוד הונחה באופן חגיגי ב-2 בדצמבר 1888, יום השנה ה-40 לשלטון הקיסר פרנץ יוזף הראשון. עבודות הבנייה הופקדו בידי מהנדס העיר ג'וזף וורטס, ועבודות החפירה החלו באמצע 1889. לאחר שרובע ורניג אוחד עם וינה, בית הכנסת, שבנייתו הסתיימה רק לאחרונה, הוכנס לניהול הקהילה היהודית. המבנה נהרס לאחר ליל הבדולח. רבני בית הכנסת היו: ויליאם סור (1889–1903) דוד פויכטואנג (1903–1933) וארתור זכריה שוורץ (מ-1933) חלל הבנייה של המקום היה חצר צרה יחסית בין בתים צמודים. בשל כך, אור טבעי יכול היה להיכנס אל המתחם רק מלמעלה. תוכניות הבנייה התחשבו בהפרדה בין עזרת הנשים לגברים וגם בהגבלות הרשות המקומית: 1. המרחק של הבניין החדש מהבית הישן היה צריך להיות לפחות 5.85 מטר; 2. רוחב מושב לכל מתפלל 55 ס"מ, אורך המושב 85 ס"מ; 3. מספר מתאים של דלתות יציאת חירום; 4. רוחב מעבר בחדר התפילה 1.20 מטר לפחות; 5. התקנת מדרגות חירום מברזל לעזרת הנשים. צורתו הבסיסית של המבנה תוכנן כבזיליקה המונחת בשתי קומות. במקום יכלו להתפלל בישיבה 328 גברים ועוד 176 נשים. היה גם מקום לתפילה בעמידה. חלונות הבניין היו עשויים מברזל, הזיגוג היה עשוי מזכוכית קתדרלה. מבחינה סגנונית, בית הכנסת היה תערובת של רנסאנס איטלקי ושל התנועה הרומנטית, מבפנים ומבחוץ. המתחם דמה לכנסיית גוסטב אדולף בווינה שנבנתה ב-1846 והוא תואר בשנת 1892 בכתב עת אדריכלי כ"דוגמה לבית תפילה שנבנה בצורה יוצאת דופן ובזול". שלוש דלתות כניסה הובילו לפרוזדור של בית הכנסת. בפנים נתמך המבנה בעמודי ברזל יצוק. כל חדרי בית הכנסת קושטו בערבסקות, חלק מהקישוטים, כולל על עמודי הברזל צופו בעלי זהב. מעקה עזרת הנשים נצבע בעץ אלון ישן, כותרות ופרופילים בודדים הוזהבו בעלי זהב. האולם הראשי וחלקו הקדמי של המבנה חופו ברעפים, חלקי הגג הצידיים כוסו באבץ. ניתן היה לגשת לכל הגגות באמצעות סולמות ברזל והיה צורך לנקות אותם משלג. ארון הקודש היה עשוי מעץ אורן, צבוע בצבע שמן לבן, עיטורים ופרופילים בודדים הוזהבו. כך גם לגבי הקירות המעוטרים משני הצדדים. המסדרונות בקומת הקרקע היו ברוחב 1.5 מטר ומכוסים בלוחות בטון בשלושה צבעים. רצפת אולם התפילה והכניסה היו מרוצפות באריחי מלט מאויירים. בית הכנסת חומם על ידי שני תנורים גדולים מתוצרת מיידינגר, שהוצבו בשני החדרים האחוריים (חדר הרב והחזן). מערכת האוורור התבססה על צנרת קרה שסיפקה אוויר צח וצנרת מחוממת ששאבה החוצה אוויר מעופש. תאורת הגז כללה נברשת, שתי מנורות (לצד הבמה), 21 נורות תלויות ועוד 24 מנורות לאורך הקירות. עלות הבנייה הכוללת עמדה על 43,324.30 פורינט האוסטרו-הונגרי[דרוש מקור] יהדות אוסטריה בית הקברות היהודי בוורינג מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת ורניג בוויקישיתוף
ג'ארד מוסקוביץ'

ג'ארד אוון מוסקוביץ' (באנגלית: Jared Evan Moskowitz; נולד ב-18 בדצמבר 1980) הוא פוליטיקאי יהודי-אמריקאי, המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית עבור המחוז ה-23 במדינת פלורידה מטעם המפלגה הדמוקרטית. לפני כן שירת בבית הנבחרים של פלורידה. מושקוביץ' נולד למשפחה יהודית בקורל ספרינגס בשנת 1980. הוא סיים תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ודוקטור למשפטים מהמרכז למשפטים של שפרד ברוד באוניברסיטת נובה סאות'אסטרן. מושקוביץ' עבד כמתמחה אצל סגן הנשיא אל גור, ושימש כעוזרו בקמפיין הנשיאותי של ג'ו ליברמן ב-2004. בזמן שלמד בבית ספר למשפטים, הוא נבחר לוועדת העיר פארקלנד ב-2006 ונבחר מחדש ב-2010, תפקיד בו כיהן עד שהתפטר על מנת להתמודד לבית המחוקקים ב-2012. בזמן שכיהן כנציב העיר, מוסקוביץ' תמך במאמצים להפוך את העיר לידידותית יותר לסביבה על ידי מתן סיבסוד למשקי בית הרוכשים שירותים וראשי מקלחת בזרימה נמוכה, מזגנים חסכוניים באנרגיה ומכוניות היברידיות. לאחר סיום לימודיו עבד בחברת אשבריט איכות הסביבה כמנהל קשרי ממשל ויועץ כללי. כאשר מחוזות החקיקה של המדינה שורטטו מחדש בשנת 2012, מוסקוביץ' בחר להתמודד במחוז 97 החדש, שהורכב מצפון מחוז ברוורד. הוא זכה בפריימריז הדמוקרטי ללא התנגדות, והמשיך לבחירות הכלליות, שם התמודד נגד המועמד הרפובליקני ג'יימס גליסון, עליו גבר עם 69% מהקולות. בשנים 2014 ו-2016, נבחר שוב לבית המחוקקים ללא התנגדות. בשנת 2018, לאחר הטבח בתיכון דאגלס, מוסקוביץ' עזר לנסח את חוק הבטיחות בתיכון מרג'ורי סטונמן דאגלס הדו-מפלגתי, הצעת החוק המקיפה הראשונה מסוגה בתחום בריאות הנפש, בטיחות בתי ספר ושליטה בנשק מזה למעלה מ-20 שנה. הצעת חוק זו העלתה את גיל רכישת הנשק ל-21, יצרה תקופת המתנה של שלושה ימים לרכישת נשק, הגבירה את דרישות האבטחה לבתי ספר ציבוריים, מימנה תוכניות פיקוח מרכזיות על בטיחות בתי הספר ושיפור שירותי בריאות הנפש לתלמידים. ב-6 בדצמבר 2018, הודיע המושל הנבחר רון דה-דסנטיס, כי ימנה את מוסקוביץ' למנהל חטיבת חירום בפלורידה. מוסקוביץ' התפטר מבית הנבחרים ונכנס לתפקידו ב-15 בינואר 2019. ב-15 בפברואר 2021, הודיע מוסקוביץ' על התפטרותו מהאגף לניהול חירום, תוך כדי שהדגיש על רצונו לסייע לאביו, שנאבק בסרטן הלבלב. הוא עזב רשמית את תפקידו במאי 2021. ב-5 באוגוסט 2021, ראש עיריית מיאמי, דניאלה לוין קאווה, מינתה את מוסקוביץ׳ לייעץ לה בעניין מגפת הקורונה שפרצה במחוז מיאמי-דייד. לאחר שחבר הקונגרס המכהן טד דויטש הודיע כי לא יתמודד פעם נוספת לתפקידו ב-2022, הכריז מוסקוביץ' על מועמדותו למחוז. מוסקוביץ' ניצח בבחירות, כשגבר על המועמד הרפובליקני ג'ו באד. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2023. ב-1 בפברואר 2023, מוסקוביץ' היה אחד מ-12 הדמוקרטים שהצביעו בעד ההחלטה לסיום מצב החירום הלאומי בעקבות מגפת הקורונה. בבית הנחברים חבר מוסקוביץ' בוועדת החוץ ובוועדה לפיקוח ואחריות. מדיה וקבצים בנושא ג'ארד מוסקוביץ' בוויקישיתוף ג'ארד מוסקוביץ', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Florida House readies school safety bill for vote, Sun Sentinel, ‏6 במרץ 2018 (באנגלית אמריקאית) Jared Moskowitz — Florida's 'Master of Disaster' — to advise Miami-Dade's COVID response, Tallahassee Democrat (באנגלית אמריקאית) Mychael Schnell, House passes resolution to end COVID-19 national emergency, The Hill, ‏1 בפברואר 2023 (באנגלית אמריקאית)
אהבה (שיר)

"אהבה" הוא שיר של הזמר הישראלי אושר כהן, מתוך המיני-אלבום השני שלו, Part II, אשר יצא לאור ב-6 ביוני 2023, כאלבום המשך למיני-אלבום הראשון שלו, אושר. זו הרצועה השלישית והסוגרת את האלבום. במשך מספר שבועות, השיר היה למושמע ביותר בסטרימינג וברשתות החברתיות. עם צאת המיני-אלבום Part II, הגיע השיר למקום ה-45 במצעד היטליסט של מאקו. ב-4 ביולי, נכנס השיר לעשירייה הפותחת של המצעד במקום השביעי. ב-1 באוגוסט, הגיע למקום הראשון במצעד והיה לשיר החמישי בהיסטוריה שהגיע להישג זה. השיר זכה להצלחה גם בתחנות הרדיו. ב-23 ביולי, נכנס השיר למצעד העברי השבועי של מדיה פורסט במקום השישי, עם כ-86 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. שבועיים לאחר מכן, הגיע השיר למקום הראשון, עם כ-172 השמעות. גם במצעד העשירייה של כאן גימל הצליח השיר להגיע למקום הראשון, לאחר כחמישה שבועות שצעד במצעד. במצעד הרשמי של גלגלצ, נכנס השיר למקום השני במצעד, מאחורי "לאהוב אותך כל יום" של דולי ופן ועדן חסון, ועלה למקום הראשון שבועיים לאחר מכן. באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר החמישי המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל. אסף הדר, "הייתי זורק לברונו מארס את התחתונים שלי כדי להופיע איתו": אושר כהן חולם בגדול, באתר ישראל היום, 9 באוגוסט 2023 דור מאיר מועלם, ‏שבוע שני ברציפות: "אהבה" של אושר כהן מקום ראשון בישראל, באתר ‏מאקו‏, 8 באוגוסט 2023 אושר כהן משאיר אבק לכל המתחרים | דירוג תחנות הרדיו, באתר אייס, 6 באוגוסט 2023 המצעד השבועי, שבוע 31, 2023, באתר מדיה פורסט ישראל רינת קרמר יבלינוביץ, ‏תרימו לי להיט: אלו השירים המושמעים ביותר הקיץ, באתר "סרוגים", 31 באוגוסט 2023 כאן גימל, שנה חדשה, עשירייה חדשה, כניסות חדשות... ואושר כהן עדיין בפסגה! האם הוא יהיה שם גם בשבוע הבא? הצביעו עכשיו לעשירייה והכריעו 🗳, באתר אינסטגרם, ‏21 בספטמבר 2023 המצעד השבועי 7.9.2023, באתר גלגלצ, ‏7 בספטמבר 2023 המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023 דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023 תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו
בלייק אדוארדס

בלייק אדוארדס (באנגלית: Blake Edwards‏; 26 ביולי 1922 - 15 בדצמבר 2010) היה במאי קולנוע מוערך, זוכה פרס אוסקר ומי שאחראי למספר הפקות גדולות כגון סדרת סרטי "הפנתר הוורוד" והסרטים המצליחים "ארוחת בוקר בטיפאני" ו"ויקטור ויקטוריה". נולד ב-26 ביולי 1922 בעיר טולסה, באוקלהומה שבארצות הברית בשם ויליאם בלייק קראמפ (William Blake Crump). בילדותו שיחק במספר סרטים ואף כתב תסריטים. פריצתו בתחום הבימוי הייתה ב-1961 כשביים והפיק את הסרט "ארוחת בוקר בטיפאני" בכיכובה של זוכת האוסקר אודרי הפבורן. ב-1962 ביים את הסרט "ימים של יין ושושנים" עם ג'ק למון ולי רמיק. לאחר סרט זה בא "הפנתר הוורוד" בכיכובו של השחקן והקומיקאי פיטר סלרס, שיצא לאקרנים ב-1963 והפך לסרט קומדיה אשר בעקבותיו באו עוד שמונה סרטים שגם הם הפכו ללהיטים. ב-1959 ביים את הקומדיה "מבצע תחתונית" עם קרי גרנט וטוני קרטיס. ב-1965 כתב וביים את הקומדיה "המירוץ הגדול" בכיכובם של ג'ק למון וטוני קרטיס. ב-1984 ביים את הסרט "מיקי ומוד" עם דדלי מור בתפקיד הראשי. לאחר נישואיו לשחקנית הקולנוע ג'ולי אנדרוז, הוא ביים והפיק מספר סרטים בהשתתפותה, לרבות דרלינג לילי, הקומדיה "10", הדרמה "סיפור חיים" (1986), והסרט עטור הפרסים "ויקטור ויקטוריה". בטקס האוסקר ה-75 ב-2004 זכה אדוארדס בפרס אוסקר לשם כבוד על מפעל חיים. היה נשוי לפטרישה ווקר בין 1953 ל-1967 ולהם שני ילדים משותפים. מאז 1969 ועד פטירתו היה נשוי לג'ולי אנדרוז ולהם שתי בנות מאומצות. בשנת 2005 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אריזונה. מדיה וקבצים בנושא בלייק אדוארדס בוויקישיתוף בלייק אדוארדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלייק אדוארדס, באתר AllMovie (באנגלית) בלייק אדוארדס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) בלייק אדוארדס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בלייק אדוארדס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בלייק אדוארדס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Honorary Degrees, Arizona State University ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Glad You Came

"Glad You Came", הידוע גם בשם "I'm Glad You Came", הוא סינגל של להקת הבנים האירית, הוונטד. השיר יצא ב-10 ביולי 2011 בהוצאת חברות התקליטים איילנד רקורדס, גלובל טאלנט רקורדס ומרקורי רקורדס. השיר מופיע כסינגל השני באלבום האולפן השני של הלהקה, Battleground, וכן במיני-אלבום הראשון של הלהקה, The Wanted. השיר נכתב על ידי סטיב מק, ויין הקטור ואד דרווט, והופק על ידי סטיב מק. נכון לאוגוסט 2023, השיר הושמע למעלה מ-243 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-690 מיליון פעמים בספוטיפיי. הצמד המוזיקלי הגרמני, VIZE, הוציא גרסת כיסוי לשיר ב-15 ביוני 2018 בהוצאת חברת התקליטים Xploded Music Limited‏. נכון לאוגוסט 2023, גרסה זו הושמעה למעלה מ-134 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-9 מיליון פעמים ביוטיוב. מידע על היצירה "Glad You Came" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Glad You Came" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Glad You Came" באתר Discogs סרטון השיר "Glad You Came" באתר יוטיוב The Wanted - Glad You Came, ארכיון מ-2023-08-03, נבדק ב-2023-08-10 Glad You Came, 2011-01-01, ארכיון מ-2023-04-03, נבדק ב-2023-08-10 Lipshutz, Jason. "The Wanted Unveils 'Walks Like Rihanna' Song: Listen". Billboard. נבדק ב-29 באפריל 2013. {{cite journal}}: (עזרה) Copsey, Robert (24 במאי 2011). "The Wanted premiere 'Glad You Came' - Music News - Digital Spy". Digital Spy. נבדק ב-11 ביולי 2011. {{cite web}}: (עזרה) "iTunes - Music - Glad You Came - EP by The Wanted". Itunes.apple.com. 10 ביולי 2011. נבדק ב-2012-01-13. {{cite web}}: (עזרה) "iTunes - Music - Glad You Came - EP by The Wanted". Itunes.apple.com. 10 ביולי 2011. נבדק ב-2012-01-13. {{cite web}}: (עזרה) "iTunes - Music - Glad You Came - EP by The Wanted". Itunes.apple.com. 10 ביולי 2011. נבדק ב-2012-01-13. {{cite web}}: (עזרה) "iTunes - Musik – "Glad You Came - EP" von The Wanted". Itunes.apple.com. בינואר 2011. נבדק ב-2012-01-13. {{cite web}}: (עזרה) "Glad You Came: The Wanted: Amazon.co.uk: Music". Amazon.co.uk. נבדק ב-11 ביולי 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Top 40/M Future Releases | Mainstream Hit Songs Being Released and Their Release Dates". Allaccess.com. נבדק ב-2012-01-13. "Radio Industry News, Music Industry Updates, Arbitron Ratings, Music News and more!". FMQB. אורכב מ-המקור ב-28 ביוני 2014. נבדק ב-2012-01-13. {{cite journal}}: (עזרה) "iTunes - Music - Glad You Came - Single by The Wanted". Itunes.apple.com. 18 באוקטובר 2011. נבדק ב-2012-01-13. {{cite web}}: (עזרה) Vize - Glad You Came (באנגלית), 2018, ארכיון מ-2023-08-10, נבדק ב-2023-08-10 Release group “Glad You Came” by VIZE - MusicBrainz, musicbrainz.org (ארכיון) Glad You Came, 2018-06-15, ארכיון מ-2020-10-16, נבדק ב-2023-08-10 VIZE - Glad You Came (Official Video HD), ארכיון מ-2023-08-05, נבדק ב-2023-08-10
קאמורי דומביה

קאמורי דומביה (בצרפתית: Kamory Doumbia; נולד ב-18 בפברואר 2003) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברסט מהליגה הצרפתית בהשאלה מסטאד ריימס ובנבחרת מאלי. דומביה גדל באקדמיה של המועדון המאלי Guidars. ב-9 ביולי 2021 הוא חתם בקבוצת המילואים של סטאד ריימס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-9 בינואר 2022 בתיקו 0–0 עם קלרמון פוט. ב-14 במאי כבש שער בכורה בליג 1, בניצחון קבוצתו 1–2 על סנט אטיין. דומביה זומן לנבחרת מאלי הבוגרת ביוני 2022. הוא שיחק בה לראשונה בניצחון במשחק ידידות 1–0 על זמביה ב-23 בספטמבר 2022. ב-23 במרץ 2023 כבש שער בכורה בניצחון 0–2 על גמביה. נכלל בסגל נבחרת מאלי לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא קאמורי דומביה בוויקישיתוף קאמורי דומביה, באתר Transfermarkt קאמורי דומביה, באתר Soccerway קאמורי דומביה, באתר National Football Teams קאמורי דומביה, באתר FootballDatabase.eu CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)