laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארנסט פרנץ פון וייזל

ארנסט פרנץ (יעקב) פון וייזל (בגרמנית: Ernst Franz von Weisl; ‏3 במאי 1857 – 18 ביוני 1931) היה משפטן יהודי אוסטרי. מראשוני יהודי וינה שהצטרפו לתמיכה ברעיונות הציונות של הרצל. נודע כמי שניסח את חוקת השיפוט הצבאית של האימפריה האוסטרו־הונגרית. ארנסט פרנץ בן וולף וייזל, נולד ב-3 במאי 1857 בסאבכליץ (Sabechlitz) (אנ') שבבוהמיה (כיום חלק מהמרחב העירוני של פראג). למד באוניברסיטת פראג בין השנים 1874–1878, אז השלים את לימודי הדוקטורט במשפטים. זמן מה עבד כעורך דין בפראג, ובשנת 1886 התיישב בבירה וינה. נישא לשרלוטה לבית פופר-מיכלופ. התמתחותו העיקרית הייתה בתחום המשפט הצבאי, שבו פרסם מספר יצירות. עבודתו העיקרית שהקנתה לו פרסום רב, הייתה ניסוח חוקה לשיפוט הצבאי של האימפריה האוסטרו־הונגרית, שלאחר אישורה בפרלמנט הפכה לחוקה הצבאית המודרנית הראשונה, והחליפה את החוקה בת 200 השנים שנהגה באימפריה מאז ימי הקיסרית מריה תרזה. בשנת 1915 התמנה לסגן התובע הכללי הצבאי. במסגרת שירותו הצבאי, זכה ב-1912, לעיטור מסדר כתר הברזל (אנ') מדרגה שלישית. וב-1918 זכה בתואר אצולה. פון וייזל היה מעורב בתחום ההגירה, וכיהן בין השנים 1905–1919 כנשיא האגודה הקולוניאלית האוסטרו-הונגרית. כמשפטן, כיהן כנשיא לשכת עורכי הדין הבינלאומית (1923–1929) ושל ההסתדרות הציונית החדשה. כן כיהן כנשיא ה-"Allgemeine Kreditvereinsbank" (הבנק הכללי לאשראי) בווינה, כחבר הנהלת בנק בוהמיה בפראג וכדירקטור בכמה חברות ביטוח. פון וייזל היה מראשוני היהודים בווינה שתמכו ברעיונות הציוניים של הרצל. בנו בנימין זאב פון וייזל הלך בעקבותיו בפעילות הציונית ואחרי שפגש בזאב ז'בוטינסקי היה לאחד מראשוני וראשי התנועה הרוויזיוניסטית. ארנסט פרנץ פון וייזל ואשתו שרלוטה לבית פופר-מיכלופ ניהלו אורח חיים דתי, נולדו להן שני ילדים: בתם מריאנה בת' (אנ') (1889–1984) הייתה משפטנית פמיניסטית, האישה האוסטרית הראשונה שזכתה לתואר דוקטור למשפטים ב-1921. ב-1906 היא נישאה לפילוסוף הפרוטסטנטי קרל בת' שנחשב לאחד האבות המייסדים של תחום הפסיכולוגיה של הדת והתנצרה. בדצמבר 1938 הוסרה ממרשם לשכת עורכי הדין האוסטרית בשל יהדותה, המשפחה נמלטה לארצות הברית ומריאנה לימדה שם במוסדות אקדמיים שונים. גם בעלה, שהיה דקאן הפקולטה התאולוגית הפרוטסטנטית באוניברסיטת וינה, המשיך בקריירה אקדמית תאולוגית בארצות הברית. בנם בנימין זאב פון וייזל שהיה מראשוני התנועה הרוויזיוניסטית עלה לארץ ישראל והתיישב בגדרה שבה חי ופעל עד מותו. בנם גיאורג מרטין פון וייזל (1898–1974) המשיך להתגורר באוסטריה עד פטירתו. על משפחת פון וייזל שרלוטה פון-וייזל, הספר של סבתא שרלוטה: תולדות משפחה, 1934-1660, מגרמנית: אלדעה קרסיקוב (לבית פון וייזל) ודן פון וייזל; הביאה לבית הדפוס וערכה: ניבה פון וייזל, תשס"ח 2008 וייזל, ארנסט פרנץ פון־, במהדורה המקוונת של הלקסיקון הביוגרפי האוסטרי 1815–1950 (אנ') נכדת המנהיג, כתבה על נינתו ניבה פון וייזל, בגיליון 23 בינואר 1980 של "העולם הזה", עמוד 37 נכדת המנהיג, להלן "קישורים חיצוניים".
פון וייזל

פון וייזל (בגרמנית: von Weisl) היא משפחה יהודית אוסטרית בעל תואר אצולה. האם התכוונתם ל... ארנסט פרנץ פון וייזל – משפטן צבאי אוסטרו־הונגרי, אבי המשפחה, קיבל את תואר האצולה ב-1918 בנימין זאב (וולפגאנג) פון וייזל – בנו של ארנסט. פעיל ציוני, רופא, עיתונאי ומזרחן יליד אוסטריה, מראשוני התנועה הרוויזיוניסטית דן פון וייזל – בנו של בנימין, משפטן ישראלי, פרקליטו של מלכיאל גרינוולד מראשי התנועה למען ארץ ישראל השלמה מריאן בת' (אנ') - בתו של ארנסט, עורכת דין ופמיניסטית אוסטרית, בסוף ימיה בארצות הברית
מיזיתרה

מִיזִיתְרָה (ביוונית: μυζήθρα) היא גבינת מי גבינה יוונית מחלב כבשים או עיזים או גבינת מי גבינה מעורבבת עם חלב. היא נמכרת הן כגבינה טרייה, בדומה לריקוטה האיטלקית, והן כגבינה מגוררת מיובשת במלח, בדומה לריקוטה סַלַּטָה איטלקית (ריקוטה מומלחת). היחס בין החלב למי הגבינה הוא 7 עד 3 בדרך כלל. היא מיוצרת בעיקר באי כרתים אך נפוצה ברחבי יוון. היא זהה בעצם לגבינת אנתוטירוס (Anthotyros) אם כי האחרון עשוי להכיל מעט חלב פרה. בקפריסין גבינה דומה ידועה בשם "אנארי" (Anari-Αναρή ביוונית, וגם בקפריסין הטורקית שם נקראת "לור" (Lor) בטורקית). מיזיתרה עשויה מחלב כבשים גולמי (לא מפוסטר) או של עזים באופן הפשוט ביותר האפשרי: מביאים את החלב לרתיחה איטית למשך מספר דקות ולאחר מכן מקרישים אותו על ידי הוספת אנזים הגבנה או מי גבינה מאצוות ייצור גבינה קודמת או בצורה אחרת מוסיפים חומר חומצי כלשהו כגון מיץ לימון, חומץ או אפילו ענף עץ תאנה שבור טרי. ברגע שנוצרו הגרגירים המוקרשים הם נמזגים לתוך שקית בד גבינה ונתלים לניקוז המים. ניתן להשתמש במי הגבינה שנוטף מהשקית כדי לקרוץ כאמור את המנה הבאה של מיזיתרה. לאחר מספר ימים נוצרת עיסת מיזיתרה מתוקה, לחה ורכה שמעוצבת בצורת שקית התלייה עם תחתית מעוגלת וחלק עליון חרוטי ומקומט. בשלב זה הגבינה הגולמית נקרא "מתוקה" או "מיזיתרה טריה" וניתן לאכול אותה כך או לעיתים קרובות לאפות ממנה פשטידות. מיזיתרה שמומלחת ומתיישנת הופכת יבשה יותר, צפופה יותר, מלוחה וחמוצה יותר. הקסינומיזיתרה הזו (שפירושה מיזיתרה חמוצה) מגוררת לעיתים קרובות. הגבינה רכה, לבנה כשלג, קרמית ולחה. מכיוון שלא מוסיפים מלח למיזיתרה יש לה טעם כמעט מתוק וחלבי. אוכלים אותה כקינוח עם דבש או כמזה עם זיתים ועגבנייה. היא משמשת כגבינה שולחנית, כמו גם בסלטים, מאפים ובאפייה, בעיקר של פשטידות גבינה קטנות (בגודל חופן) ובפיתה ספאקיאני (פשטידה מאזור ספאקיה). בצורתה המלוחה והמיושן היא נחשבת לגבינה המגוררת פאר אקסלנס של המטבח היווני, ומתאימה במיוחד לזילוף מעל פסטה חמה. העיירה מיסטרס לוקחת את שמה מגבעה בצורת חרוט, הנקראת מיזיתרה בגלל הדמיון שלה לגבינה (סטיבן רנצ'מן, אלפבית מטייל, "מורה"). רשימת גבינות המטבח של יוון מנורי - עוד גבינת כבשים יוונית, בטעם דומה, לא יבשה כמו מיזיטרה Barron, Rosemary (1991). Flavors of Greece. William Morrow, מסת"ב 978-0-688-07087-8 Facaros, Dana; Pauls, Michael (2003). Cadogan Guide: Crete. New Holland Publishers, מסת"ב 978-1-86011-106-8
מרחב נגב

מרחב נגב הוא אחד משלושת המרחבים של מחוז הדרום של משטרת ישראל והגדול בהם. שטח הפעולה שבאחריות המרחב מתפרס בצפון מערב – נתיבות, בדרום – מצפה רמון, במזרח – עין בוקק ומלונות ים המלח. מרחב נגב חולש על שטח המהווה כ-60% משטח מדינת ישראל וכתוצאה מכך מתמודד עם אתגרים רבים, בהם: סיכול הברחות סמים ונשק מהגבולות הארוכים עם מצרים וירדן למדינת ישראל; חילוץ מטיילים; הסדרת ההתיישבות הבדואית; פ עילות משטרתית בחברה רב־תרבותית ושמירה על הביטחון האישי של האזרח. מטה המרחב שוכן בשדרות טוביהו 95 באר שבע. מפקד המרחב הנוכחי הוא תת ניצב אפי שימן. במרחב נגב תשע תחנות: מרחבים ותחנות במחוז הדרום, באתר משטרת ישראל "הם אחים שלנו": המשפחה מרהט שחילצה אזרחים מהטבח נפגשה עם מפקד מרחב נגב, באתר מעריב אונליין, 12 בנובמבר 2023
אנתוטירוס

אנתוטירוס (ביוונית: Ανθότυρος) (Anthotyro ביוונית מודרנית, "גבינה פרחונית") היא גבינה טרייה מסורתית. יש אנתוטירוס יבשה ואנתוטירוס טריה. אנתוטירוס יבשה היא גבינה בשלה הדומה למיזיתרה, עשויה מחלב וממי גבינה של כבשים או עיזים, לפעמים בשילוב. היחס בין החלב למי גבינה הוא בדרך כלל 9 ל-1. על פי רוב הגבינה המוגמרת היא בצורת קונוס קטום, אך כאשר נשלחת במכולות היא עלול להתפורר. היא יכולה להיות מחלב לא מפוסטר, במקום שהחוק מתיר זאת. החלב מחומם בטמפרטורה מתונה במשך עשר דקות ולאחר מכן מוסיפים אנזים הגבנה ומלח, תוך כדי ערבוב. את התערובת משאירים במיכלים רדודים גדולים וכתוצאה מכך נוצרת חלקית תערובת רזה. למחרת, מוסיפים מלח לתערובת, ולאחר מכן יוצקים לתוך סלסילה דרך בד טול ומשארים לניקוז. מוסיפים מלח כל יום במשך שלושה עד ארבעה ימים נוספים. בשלב זה הגבינה עדיין טרייה, אך פחות רכה. אם משאירים אותה להתיישן, לעיתים קרובות מוסיפים מלח סמיך, כדי לכסות את החלק החיצוני. הגרסה הטרייה היא יבשה, לבנה, רכה או עם קשיחות בינונית, עם טעם מתוק, קרמי, ללא קליפה חיצונית וללא מלח. אפשר לאכול אותה לארוחת בוקר עם דבש ופירות, או במנות מלוחות עם שמן, עגבניות ועשבי בר. הגרסה היבשה היא קשה, יבשה, לבנה ומלוחה; יכול להיות לה ריח חזק הדומה לשרי. אפשר לאכול אותה על ספגטי או סלטים. אנתוטירוס מיוצרת ביוון, בדרך כלל בתארקיה, מקדוניה, האיים היוניים וכרתים. רשימת גבינות המטבח של יוון Arvanitoyannis, I. (2012). Modified Atmosphere and Active Packaging Technologies. Contemporary Food Engineering. Taylor & Francis. p. 88. ISBN 978-1-4398-0044-7. Papageorgiou, Demetrios M.; Bori, Mina; Mantis, Antonios (1996). Anthotyros Cheese.com.
אחינו כל בית ישראל

"אחינו כל בית ישראל" היא תפילה יהודית, המופיעה בנוסח אשכנז ונוסח ספרד כחלק מתפילת שחרית בשני וחמישי כחלק מאמירת ארבעה "יהי רצון" לאחר קריאת התורה. התפילה כוללת בקשה מאלוהים ("המקום") שיציל את כל היהודים שנמצאים בצרה בכל מקום שהם, והיא מדגישה בעיקר את הבקשה לשחרורם של אנשים הנתונים בשבי. היא מסיימת בבקשה שההצלה תתרחש עכשיו, במהרה ובקרוב (בארמית: "השתא בעגלא ובזמן קריב"). התפילה מופיעה כבר בסדר רב עמרם גאון ובמחזור ויטרי וכנראה חוברה בתקופת הגאונים. בסדר רב עמרם גאון ובאבודרהם היא מופיעה (יחד עם ארבעת "יהי רצון") בשבת מברכים (השבת שלפני ראש חודש שבה מברכים את החודש) כחלק מברכת החודש. במחזור ויטרי היא מופיעה בתפילת מנחה של שבת. בפועל, המנהג היום הוא לאמרה בימי חול, ולא בשבת (בנוסח הספרדים נאמרים ארבעה "יהי רצון" בשבת, אך לא נאמרת אחריהם תפילת "אחינו"), אולי מפני שתפילה זו עוסקת בצרות שאין להזכירם בשבת. בשנת תרע"ד, בזמן מלחמת העולם הראשונה, התקינו בכמה קהילות שכל הקהל יאמר את התפילה הזו ולא רק שליח הציבור. בהמשך, המנהג הזה התפשט בכל תפוצות ישראל.[דרוש מקור] קטע תפילה זה הולחן כשיר על ידי אייבי רוטנברג וזכה לביצועים רבים בהם של אברהם פריד, גלעד פוטולסקי ולהקת שלהבת באלבום הנשמה לך 2. בזמן מלחמת חרבות ברזל השיר הפך לחלק משירי המלחמה בשל היקף החטופים הרבים בשביה, והושר על ידי חרדים מטלזסטון בזמן צעדת משפחות החטופים. בעקבות כך יצא השיר כקליפ בביצוע מחודש על ידי הזמר מוטי שטיינמץ מתוך אירועי סיום הש"ס של ארגון "דרשו" יחד עם מקהלות שירה ומלכות. גם ליאור נרקיס פרסם ביצוע של אחינו כל בית ישראל, והוא דורג במקום השני במדיה פורסט. אחינו כל בית ישראל באתר ויקיטקסט פרופ' אהרן קלרמן, אמירת 'יהי רצון' ו'אחינו' אחר קריאת התורה, חמדעת, טז תשפ"ג. מידע על אחינו כל בית ישראל בקטלוג הספרייה הלאומית ראו שו"ת דברי יציב חלק אורח חיים, סימן עה. אחינו כל בית ישראל, בביצוע אברהם פריד, אחינו כל בית ישראל, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב אחינו כל בית ישראל, בביצוע גלעד פוטולסקי ולהקת שלהבת, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 05:04) אחינו כל בית ישראל, בביצוע מוטי שטיינמץ, מקהלת מלכות ומקהלת שירה, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב. ליאור נרקיס - אחינו כל בית ישראל, נבדק ב-2023-11-23 niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
רות וינהובן

רות וינהובן (נולד 1942) הוא סוציולוג הולנד מחלוצי המחקר המדעי של האושר. וינהובן נולד בהאג. הוא קיבל תואר שני מאוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם בסוציולוגיה בשנת 1969. בשנת 1984 הוא קיבל מאותו מוסד דוקטורט על עבודה בנושא "מצב האושר", בו עשה סינתזה של 245 מחקרים על האושר. על בסיס עבודתו הוא הקים מאגר מידע של מחקרים על אושר. בשנים 1970–1990 הוא היה פעיל בדרישה לרפורמה בדיני הפלות. בשנת 1990 פרסם וינהובן מאמר בו יצא נגד התיאוריה ש"האושר הוא יחסי" ולא תלוי בתנאי החיים של האדם. הוא טען שתנאי חיים לא נעימים פוגעים בתחושת האושר, ועל כן שיפור בתנאי החיים משפרים את תחושת האושר לאורך זמן. כן טען שקשיי עבר אינם גורמים לתחושת אושר יותר גבוהה בעיתות רווחה ושאנשים באופן כללי הם בעלי השקפה חיובית על חייהם ולא נייטרלית. הוא טען שתאוריית "האושר הוא יחסי" נובעת מבלבול של אושר כולל שיש בו מרכיב התלוי במילוי צרכים ביו-פיזיולוגיים, עם שביעות רצון, הנובע מהשוואה עם מה שהאדם חושב היה אמור להיות. במאמר משנת 2000 חילק וינהובן את המדדים השונים של איכות החיים לארבע קבוצות על פי שני מדדים: הזדמנויות אל מול תוצאות, וחיצוניות אל מול פנימיות. בהתאם הוא התייחס לארבעה מדדים שונים של איכות חיים: התאמת הסביבה לחיים (Livability of environment), הזדמנות חיצונית היכולת של האדם לחיות (Life-ability of the person), הזדמנות פנימית תועלת של החיים (utility of life), תוצאה חיצונית הערכה של החיים (Appreciation of life), תוצאה פנימית וינהובן טען שלמעט הערכת החיים, שניתן לכמת על סולם יחיד של אושר, שאר המדדים אינם ניתנים לכימות במדד יחיד ובהתאם לא ניתן לתת מדד כולל לאיכות חיים. Veenhoven, R. Is happiness relative?. Soc Indic Res 24, 1–34 (1991). https://doi.org/10.1007/BF00292648 Ruut Veenhoven, The Four Qulities of Life, Journal of Happiness Studies. 1. 1-39., 2000 10.1023/A:1010072010360 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החלטה 2216 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 2216 היא החלטה של מועצת הביטחון שעסקה במלחמת האזרחים בתימן, ההחלטה, שהתקבלה ב-14 באפריל 2015, קוראת להפסיק את האלימות ולהימנע מפעולות חד-צדדיות נוספות מצד כל המפלגות התימניות, בפרט החות'ים. בהחלטה תמכו 14 מתוך 15 המדינות החברות במועצת הביטחון, בעוד שרק רוסיה נמנעה. ההחלטה הטילה "סנקציות על יחידים המערערים את יציבות תימן, וקראו לכל המפלגות התימניות, בפרט החות'ים, להפסיק את האלימות ולהימנע מפעולות חד-צדדיות נוספות שאיימו על המעבר הפוליטי". המועצה דרשה כי "החות'ים ייסוגו מכל האזורים שנתפסו במהלך הסכסוך האחרון, לוותר על נשק שנתפס ממוסדות צבא וביטחון, לחדול מכל הפעולות הנופלות בלעדית בסמכותה של ממשלת תימן הלגיטימית וליישם באופן מלא את החלטות המועצה הקודמות". ההחלטה ב-undocs.org "Security Council Demands End to Yemen Violence, Adopting Resolution 2216 (2015), with Russian Federation Abstaining | UN Press". press.un.org. נבדק ב-16 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
מבצע חלוץ

מבצע חלוץ היה מבצע של סיירת מטכ"ל וחיל האוויר (טייסת 124) בעומק שטח מצרים בלילה בין 10–11 באוגוסט 1963. מבצע חלוץ, כשמו כן הוא, היה החלוץ בסדרה של מבצעים דומים שבאו בעקבותיו. ב-18 בפברואר 1960 הפתיעה מצרים את ישראל כאשר העבירה לסיני דיוויזיית שריון ושלוש חטיבות חי"ר. רק כעבור ארבעה ימים למדה ישראל על הפעולה המצרית משירותי מודיעין זרים. באותה עת כבר הגיע הכוח הקדמי של אוגדת השריון המצרית לאזור ג'בל ליבני. בתגובה, העלתה ישראל כוננות ותגברה כוחותיה בגבול מצרים (אירוע שנודע בשם כוננות רותם). האירוע עורר בישראל ויכוחים וביקורת חריפה ביחס ליעילותה ולתפקודה של ההתרעה המודיעינית. היה ברור כי היה על המודיעין לדעת על המהלך המצרי זמן רב בטרם נרשמה תזוזת כוחות בצד המצרי. הנושא הסתיים ברפורמה משמעותית בנוהלי ההתרעה שהיו נהוגים במודיעין (בין היתר, החלו להפעיל את סיירת מטכ"ל לצורך זה). ראש אמ"ן, מאיר עמית, הצליח לשכנע את ראש הממשלה ושר הביטחון, לוי אשכול בחשיבות המבצע ולהקצות לפרויקט תקציב יוצא דופן (אז!) של 2 מיליון דולר. היחידה הטכנולוגית של אמ"ן נזקקה לסכום זה על מנת לפתח את המערכות בהן נעשה שימוש במבצעים חלוץ, שרקרק ודומיהם. המבצע תוכנן על ידי אברהם ארנן (מייסדה של סיירת מטכ"ל ומפקדה הראשון) אשר קיבל על תכנונו (ועל תכנון מבצע שרקרק שבוצע אחריו) את פרס ביטחון ישראל. מפקד כח סיירת מטכ"ל במבצע היה סגן אהוד ברק (לימים מפקד סיירת מטכ"ל, ראש אמ"ן, הרמטכ"ל וראש הממשלה). צוות המסוק (סיקורסקי S-58) במבצע היו מפקד הטייסת רס"ן אורי ירום (קברניט) וסרן רפאל סברון (נווט) אשר קיבלו את עיטור המופת על חלקם במבצע. המבצע הוכיח את ההתכנות להנחית כח (וציוד מבצעי) הרחק בעומק שטח האויב ולהחזירו בשלום. בפועל – מעבר לטיסה ולהנחתה בשטח – לא בוצעה ככל הנראה על ידי אנשי סיירת מטכ"ל פעילות מבצעית של ממש. בעקבות מבצע חלוץ בוצעו המבצעים המוטסים הבאים: מבצע שרקרק מבצע שלדג מבצע נקר מבצע כחל מבצע ירגזי עפר דרורי, מבצע "חלוץ" ומבצע "שרקרק", באתר הגבורה, ‏יוני 2011 סא"ל (מיל') גדעון מיטשניק, רע"ן ההיסטוריה והמורשת אמ"ן, מנהרת הזמן במודיעין לחודש אוגוסט, באתר צה"ל, ‏1 בספטמבר 2022 תא"ל (במיל') ד"ר דני אשר, תמורות ושינויים באמ"ן - עם קליטת האלקטרוניקה והמחשבים, באתר צה"ל, ‏יולי 2021 אברהם ארנן ז"ל, באתר יד לבנים, סניף ירושלים בין מלחמת סיני למלחמת ששת הימים, באתר בעוז רוחם עפר דרורי, מבצע נקר, באתר הגבורה עפר דרורי, מבצע כחל, באתר הגבורה, ‏יוני 2011 עפר דרורי, מבצע ירגזי, באתר הגבורה, ‏מאי 2012
בוקונצ'יני

בוקונצ'יני (באיטלקית: Bocconcini; שפירושו: bocconcino, "פה קטן" וברבים פיות קטנים) הם כדורי גבינת מוצרלה קטנים. הכדורים הם גבינות עדינות חצי רכות, לבנות וללא קליפה, שמקורן בנאפולי ויוצרו פעם רק מחלב של תאו ים תיכוני איטלקי. כיום, הם עשויים בדרך כלל משילוב של חלב תאו וחלב פרה. בוקונצ'יני ארוזים במי גבינה או במים, בעלי מרקם ספוגי וסופגים טעמים. מכינים אותה בשיטת פסטה פילאטה (באנגלית: Spun Paste, שהיא טכניקה לייצור משפחת גבינות איטלקיות המכונה גם "קרישה משוכה") על ידי טבילת גבשושית במים חמים או מי גבינה, ולישה, משיכה ומתיחה. כל כדור גבינה היא בערך בגודל, צורה וצבע של ביצה קשה: אכן, שם חלופי שלה בשימוש הוא uova di bufala, כלומר "ביצי תאו". ניתן לרכוש גם בוקוצ'יני בייבי ("במביני"); זו גרסה קטנה יותר, בערך בגודל של ענבים גדולים או דובדבנים. גרסה קטנה יותר של זו ידועה גם בשם ciliegine ("דובדבנים קטנים"). בוקונצ'יני במים של חלב תאו עדיין מיוצרים בנפות של נאפולי, קזרטה, וסלרנו, בשם "ביס עם קרם בתאו" (Bocconcini alla panna di bufala), בתהליך הכולל ערבוב מוצרלה של חלב תאו PDO טרי עם שמנת טרייה. מיוצרים גם בוקונצ'יני מחלב פרה מלא, שבו תכולת הנוזל הגבוהה יותר, בהשוואה למוצרלה רגילה, מעניקה להם את העקביות הרכה של שמנת. ניתן לקנות בוקונצ'יני ברוב הסופרמרקטים האיטלקיים. הם משמשים לעיתים קרובות בסלט קפרזה, או מוגשים ללוות פסטה. איך להכין בוקונצ'יני - מאויר צעד אחר צעד. Das, Debabrata; Pandit, Soumya (2021-05-06). Industrial Biotechnology (באנגלית). CRC Press. p. 342. ISBN 978-1-000-38229-7. Melissa Locker (20 בדצמבר 2016). "This Pull-Apart Cheesy Bread Is Also the World's Greatest Christmas Tree". Thrillist. {{cite web}}: (עזרה)
יהודה דון

יהודה דון (1930 – יוני 2017) היה כלכלן ישראלי ממייסדי המחלקה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן. התמחה בכלכלת פיתוח, כלכלה שיתופית והיסטוריה כלכלית של קהילות ישראל בתפוצות. מחבר פורה של ספרים ומאמרים בתחום התמחותו. עד לפרישתו לגמלאות שימש פרופסור מן המניין במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן וכפרופסור אורח באוניברסיטאות ברחבי העולם. ולאחר פרישתו כפרופסור אמריטוס. הוא זכה בפרס שאנדור שייבר. נולד בבודפשט שבהונגריה ולמד במוסדות חינוך יהודיים. שרד את השואה ושנים אחדות לאחר המלחמה עלה לארץ ישראל. אחרי מלחמת העצמאות החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, ומשם המשיך ללימודים בבית הספר לכלכלה של לונדון. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 החל להרצות במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת בר-אילן, מ-1977 כפרופסור, ולפי שיטת הניהול של האוניברסיטה, שימש כמה פעמים כראש המחלקה. במשך שנותיו באקדמיה כיהן כמרצה אורח גם באוניברסיטאות בארצות הברית (אוניברסיטת סן פרנסיסקו; ישיבה יוניברסיטי; אוניברסיטת הרווארד, 1979–1981; ואוניברסיטת בוסטון, 1982–1990), בהונגריה (אוניברסיטת בודפשט, 1994) ובאנגליה (בית הספר לכלכלה בלונדון, 1998). ב-1997 פרש לגמלאות. ובמקביל החל ב-1998 שימש מרצה במכללה האקדמית אשקלון. וביוני 2017 נפטר ונקבר בבית העלמין ירקון. בנו רמי דון משמש אף הוא פרופסור באוניברסיטת בר-אילן, בפקולטה למדעי החיים ע"ש גודמן. בנו יעקב דון נרצח בנובמבר 2015 בפיגוע המשולב בכניסה לאלון שבות. יהודה דון, באתר הוצאת הספרים של אוניברסיטת בר-אילן Professor Emeritus Yehuda Don, באתר המחלקה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן (באנגלית) פרופ' (אמריטוס) יהודה דון, באתר המחלקה לכלכלה של אוניברסיטת בר-אילן.
קפלוטירי

קפלוטירי (ביוונית: κεφαλοτύρι; בטורקית: Talar peyniri; באנגלית: Kefalotyri) היא גבינה לבנה קשה ומלוחה העשויה מחלב כבשים או מחלב עיזים (או משניהם) ביוון ובקפריסין . גבינה דומה Kefalograviera, עשויה גם היא מחלב כבשים או עיזים (או משניהם), נמכרת לפעמים מחוץ ליוון ולקפריסין כקפלוטירי. בהתאם לתערובת החלב המשמשת בתהליך, הצבע יכול להשתנות בין צהוב ללבן. זוהי גבינה קשה מאוד. קפלוטירי ניתן לצרוך כמות שהיא, לטגן בשמן זית למנה הנקראת סאגאנקי (Saganaki), או להוסיף למאכלים כמו מנות פסטה, בשר או ירקות מבושלים, והיא מתאימה במיוחד כגבינה מגוררת. היא משמשת גם יחד עם גבינת פטה ברוב המוחלט של המתכונים של ספנקופיטה, ומתכונים רבים מציעים להחליף עם פקורינו רומנו או פרמזן אם לא ניתן להשיג קפלוטירי. זוהי גבינה פופולרית וידועה, המבססת את שורשיה ביוון בתקופה הביזנטית. ניתן למצוא אותה בכמה חנויות גורמה או מתמחות במדינות אחרות. לגבינות צעירות לוקח חודשיים-שלושה להבשיל. קפלוטירי מיושנת, בן שנה ומעלה, יבש יותר עם טעם חזק יותר, וניתן לאכול אותו כמזה עם אוזו, או לגרר על מזון. Ridgway, J., The Cheese Companion (2002), מסת"ב 1-84092-339-3 Hoffman, Susanna. 2004. The Olive and the Caper: Adventures in Greek Cooking. Workman Publishing. מסת"ב 978-1563058486. p.28 Harbutt, J., The World Encyclopedia of Cheese (2006), מסת"ב 978-0-7548-0992-0 Janet Fletcher (2009-06-07). "Kefalotyri cheese offers intriguing mix". San Francisco Chronicle. אורכב מ-המקור ב-2018-06-18. נבדק ב-2009-06-08.
אמין חזבאווי

מוחמד אמין חזבאווי (בפרסית: محمد امین حزباوی; נולד ב-6 במאי 2003 באהוואז שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת א-סד מליגת העל הקטרית ובנבחרת איראן. חזבאווי גדל במחלקת הנוער של פולאד. הוא ערך 18 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האיראנית, וערך גם שתי הופעות במסגרת ליגת האלופות האסיאתית בעונת 2022. ב-25 במאי 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בא-סד מליגת העל הקטרית. ב-23 במרץ 2023 ערך חזבאווי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן, בתיקו 1-1 נגד נבחרת רוסיה במשחק ידידות. OFFICIAL: Al-Sadd sign Iranian player Amin Hazbavi באתר הרשמי של א-סד, 25 במאי 2023 (באנגלית) אמין חזבאווי, באתר Transfermarkt אמין חזבאווי, באתר Soccerway אמין חזבאווי, באתר National Football Teams ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמין חזבאווי".
גלי-דנה זינגר

גלי-דנה זינגר (נולדה ב-23 באפריל 1962) היא משוררת, מתרגמת ועורכת את "נקודתיים", כתב-עת דו-לשוני עברי-רוסי (יחד עם נקודא זינגר). השתתפה בשישה פסטיבלים לשירה ישראלית במטולה, פעמיים בפסטיבל הבינלאומי למשוררים בירושלים ובביאנלה הבינלאומית של המשוררים במוסקבה ב-2003 וב-2005. שיריה פורסמו בכתבי עת ספרותיים בעברית בישראל, וכן תורגמו לאנגלית, ליידיש ולגרוזינית והופיעו ברוסיה ובאירופה. נולדה בסנט-פטרבורג שברוסיה. גלי-דנה זינגר עוסקת גם באמנות ויזואלית, בצילום ובאיור ספרים. הציגה בתערוכות, ביניהן בתערוכת איורים לספרי ילדים באגף הנוער של מוזיאון ישראל (עם בעלה נקודא זינגר). ברוסיה למדה במכון לתיאטרון, למוזיקה ולקולנוע. מתגוררת בירושלים מאז עלייתה לישראל ב-1988. לחשוב: נהר: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2000) שירים עיוורים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2002) צורף מקרים: שירים (רעננה: אבן חושן, תשס"ז 2006) שיח משוררים: אנתולוגיה דו-לשונית של תרגומים עבריים לשירה הנכתבת בישראל בשפה הרוסית / בשיתוף עם פטר קריקסונוב (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1999) 1996 - פרס שר הקליטה לכותבים בשפות זרות 2000 - פרס "שירה - 2000" בפסטיבל משוררים במטולה 2004 - פרס היצירה לסופרים עבריים על-שם ראש הממשלה לוי אשכול רומן כצמן, 'מחשבתי רעבה': על שירתה העברית של גלי־דנה זינגר, מחקרי ירושלים בספרות עברית, תש"ף, עמ' 565–601 אתר האינטרנט הרשמי של גלי-דנה זינגר האתר של גלי-דנה זינגר גלי-דנה זינגר, ברשת החברתית פייסבוק מידע על גלי-דנה זינגר בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של גלי-דנה זינגר, באתר "סימניה" גלי-דנה זינגר באתר בננות אתר נקודתיים יצחק לאור, שמור עלינו בסנפיריך הזכים, באתר הארץ, 30 בינואר 2018 ראיון עם המשוררת והמתרגמת גלי-דנה זינגר, הד האולפן החדש, סתיו 2008 גלי-דנה זינגר, ברשת החברתית פייסבוק גלי-דנה זינגר, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה שירים עיוורים זינגר גלי-דנה, באתר הקיבוץ המאוחד מי-טל נדלר, זינגר גלי-דנה, באתר הקשרים רומן כצמן, מחשבתי רעבה, באתר מחקרי ירושלים בספרות עברית
שרה חפרי אפלל

שרה חפרי אפלל (נולדה ב-1948) היא סופרת ישראלית. שרה חפרי אפלל גדלה באיילת השחר. מוסמכת האוניברסיטה העברית במדעי הרוח. עבדה כמורה בתיכון. כתבה עבודת גמר לתואר שני: שיר הזמר הישראלי משוחח עם המקרא, ירושלים תשנ"ה. גברתנו של המגדל (ספרית פועלים, 1996) שושנה (זמורה ביתן, 1999) מה שידעה השמש (ידיעות ספרים, 2006) המפה הפנימית (כרמל, 2023) ספרה גברתנו של המגדל זכה מטעם משרד המדע והאמנות לעידוד ספרי ביכורים פרס קרן אולשוונג לספרות (מטעם האפוטרופוס הכללי) פרס היצירה לסופרים עבריים על שם לוי אשכול (2004) הספרים של שרה חפרי אפלל, באתר "סימניה" מידע על שרה חפרי-אפלל בקטלוג הספרייה הלאומית שרה חפרי אפלל, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל ביקורת על הספר מה שידעה השמש באתר טקסט, ספטמבר 2006 שרה חפרי-אפלל באתר גוגל ספרים תמונות מארכיון קיבוץ איילת-השחר שרה חפרי־אפלל, כתבות באתר הארץ תעודה מקק"ל על תרומת עצים של עליזה וברוך חפרי עם לידת ביתם הבכורה שרה חפרי בבית השיטה, ארכיון קיבוץ איילת-השחר שוקי רז, דוד שור, דניאל מורגנשטרן, שרה חפרי אפלל, שירלי סלע וינטר ועדה יורמן, תודה לגוגל שהחזירה לחיינו את הקו הירוק, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2022 שיר הזמר הישראלי משוחח עם המקרא | עבודת מחקר, באתר הספרייה הלאומית גברתנו של המגדל חפרי-אפלל שרה, באתר הקיבוץ המאוחד המפה הפנימית, באתר עברית