עפר קניספל

עפר (בן אדל) קניספל (נולד ב-24 באפריל 1961) הוא תסריטאי, מחזאי, מוזיקאי, עיתונאי, שחקן וסופר ישראלי. קניספל נולד ביפו וגדל בגבעתיים. בגיל 16 עת מעבר הוריו לרמת גן, נשאר לגור אצל סבתו אדלה (לאחר מותה הוסיף כשם אמצעי את "בן אדל" לזכרה). בצבא שירת בגרעין נח"ל, ונפצע בלבנון. הוא חי שנה וחצי בקיבוץ מורן בגליל. לאחר מכן עבד כקצין ביטחון ב"אל-על" במשך 8 שנים, כשבמקביל כתב לתיאטרון והעלה מחזות פרי עטו ב"תיאטרון הסימטה" ביפו. בשנת 2008 היה שותף להקמת עמותת "כמונו", המסייעת להורים נזקקים במתן טיפול נדרש לילד אוטיסט. קניספל כיהן בוועד המנהל של העמותה במשך ארבע שנים כמבקר פנים. נמנה עם הכותבים בתוכנית הסאטירית "גב האומה". לאחר פיטוריו תבע בשנת 2016 את חברת ההפקה על פיטורים שלא כדין, והצדדים הגיעו לפשרה לשביעות רצונו. בשנת 2017 לאחר תום ההליך המשפטי, יזם פניה לאתר mako לגבי תנאי העסקה ב"גב האומה". בעקבות הפנייה עלתה כתבה של העיתונאית יאנה פבזנר על מנחה ועורך התוכנית ליאור שליין ובה עדויות של עובדים לשעבר, לגבי דפוס העסקה פוגעני. שליין הגיש תביעת לשון הרע בסך חצי מיליון ש"ח נגד קניספל, בטענה שניהל "מסע נקמה אובססיבי" נגדו בפייסבוק וברדיו לאחר שפוטר. בפסק דין שניתן ב-3 באוגוסט 2020 נדרש קניספל להתנצל לאחר שנקבע כי שיקר, והתנצלותו תופיע בראש דף הפייסבוק שלו למשך שנה אחת (עד אוגוסט 2021). בשנת 1991 החל לכתוב לתוכנית הילדים "פרפר נחמד" בטלוויזיה החינוכית. בהמשך במסגרת שידורי הניסיון של ערוץ 2 השתלב בכתיבת התוכנית "קבלת שבת" בשנת 1994 כתב לתוכנית ההומוריסטית הקומדי סטור במסגרת הזכיינית טלעד בערוץ 2 ולתוכנית המערכונים "נפלו על הראש" בכיכובו של נאור ציון בשנת 1995 כתב ל"אוטוטו" מגזין הילדים בהנחייתו של גיא מרוז ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 1996 כתב לתוכנית "אקשן" בין השנים 1996–2001 כתב לתוכנית הסאטריה הפוליטית "החרצופים" בשנת 2004 כתב לתוכנית "כל שבת שנייה" בשנת 2006 יצר את "זומזום", קומדיית מצבים המיועדת לילדים ונוער, ששודרה בערוץ הילדים ב-yes בשנת 2006 כתב לתוכנית המערכונים והאירוח יצפאן בהוט3 בשנת 2007 כתב לתוכנית "שוואנג" בשנת 2008 כתב לתוכנית הבידור הסאטירית "שבוע סוף!" בערוץ 2 בשנת 2009 לתוכנית הלייט נייט "הלילה עם ליאור שליין" בשנת 2010 כתב לתוכנית "שבוע סוף החדש" בשנת 2011 כתב לקומדיית המצבים "החיים זה לא הכל" בשנת 2014 כתב לתוכנית הסאטירה "מצב האומה" (לימים גב האומה) בשנת 2016 כתב לסיטקום "לה פמיליה" ששודרה בערוץ 10 משנת 2017 משמש ככותב הראשי בתוכנית "עד כאן!" של תאגיד השידור הישראלי בשנת 2001 יצא ספרו "האזרח י.". הספר הוא אסופה של עשרות מכתבים ששלח לידוענים, פוליטיקאים, חברות ממשלתיות ומסחריות בשם הדמות הפיקטיבית יואל קרני, ואת התשובות שקיבל למכתביו. במכתבים אלה מתלונן קרני על דברים קטנוניים, מציע הצעות מופרכות או מפנה שאלות ובקשות הזויות אך משעשעות, ומקבל מכתבי תגובה, חלקם רציניים וחלקם משועשעים. בשנת 2003 יצא ספרו "כל שבת שנייה". הספר הוא מדריך שלם לגרוש הישראלי ומוצג כפרקי מיומנו של קניספל. הספר מלווה בצילומים של האמן יואב אפרתי. בעקבות הספר עלתה בשנת 2004 סדרה באותו השם בערוץ הילדים אותה כתב קניספל. בשנת 2008 יצא בעם עובד ספרו "אגדות שהיו באמת". קניספל כתב מספר מחזות, ביניהם "עצמאות" ו"משחק ילדים" שהוצגו בתיאטרון הסימטה, "לוסטיג" בתיאטרון הנגב, והצגת ילדים "אבא עושה בושות" על פי ספרו של מאיר שלו. בנוסף, העלה את ההצגה "תירה כבר וזהו" במסגרת פסטיבל הקומדיה על שם אפרים קישון ובביומו של רמי ורד. במהלך הקריירה שלו כתב קניספל טורים אישיים למספר עיתונים שונים. ביניהם טור סאטירי ב"עכבר העיר", וטור אישי באתר וואלה בשנת 2014, במהלך מבצע צוק איתן. בשנים 2009–2010 הגיש פינת "דברים שצריך להספיק לפני שתיפול הפצצה" בתוכנית הלילה הקומית "ציפורי לילה מחפשות פואנטה" שבגלי צה"ל. בשנת 2015 שחק בסדרה פרודים ששודרה בערוץ 2 בתפקיד דייוויד פומרנץ בשנת 2011 שחק בסדרה החיים זה לא הכל ששודרה בערוץ 2 בשנת 2005 שחק בסדרה זומזום בתפקיד אבא של חורן ששודרה בערוץ הילדים עפר קניספל, ברשת החברתית פייסבוק עפר קניספל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עפר קניספל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עפר קניספל, דף שער בספרייה הלאומית עפר קניספל, בלקסיקון הספרות העברית החדשה עפר קניספל, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" מילים לשירים של עופר קניספל, באתר "שירונט" ג'ני אלעזרי, עופר קניספל על מאחורי הקלעים של "גב האומה", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 20 באפריל 2015 אלכסנדר כץ, רדיקלי מדי אפילו עבור וואלה? אחרי 3 טורים - הופסקה עבודתו של עפר קניספל, באתר אייס, 24 ביולי 2014 חגית גינזבורג, עפר קניספל: "כותב קומי ששינה את ההיסטוריה? אולי הרגיז מישהו לשנייה", באתר הארץ, 6 באפריל 2023 ליאור שליין נגד קשת: "החליטו לטנף עליי בעקבות פרשת אלכס גלעדי והביקורת על ביזוי נשים", באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2017 יאנה פבזנר, ‏לא מצחיק, באתר ‏מאקו‏, 30 בנובמבר 2017 שגיא בן נון‏, "במקום שליאור שליין ייעלם בבושה, הוא מגיש נגדי תביעת השתקה", באתר וואלה, 26 ביוני 2018 ענת ביין-לובוביץ', ‏ניצחון לליאור שליין: התסריטאי שהאשים אותו בהתעמרות - יתנצל, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2020 לה פמיליה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית