laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קונראד מייר

קונרד מייר-הטלינג (בגרמנית: Konrad Meyer-Hetling; 15 במאי 1901 – 25 באפריל 1973) היה אגרונום גרמני ואס-אס אוברפיהרר, שידוע בעיקר בזכות מעורבותו בפיתוח תוכנית-האב למזרח (Generalplan Ost). מייר נולד בסלצדרהלדן (Salzderhelden), ליד איינבק, בדרום סקסוניה התחתונה, כבנו של מורה בבית ספר. הוא למד אגרונומיה באוניברסיטת גטינגן וקיבל את הדוקטורט בשנת 1926 עם עבודת גמר על ייצור יבולים. הוא הפך לעוזר מחקר באוניברסיטה ועשה את עבודת המחקר שלו בשנת 1930. בשנים 1930–1933 עבד מייר באוניברסיטת גטינגן, ובשנת 1934 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת יינה. בתוך אותה שנה התמנה לפרופסור באוניברסיטת ברלין. בנובמבר 1934 הפך ליועץ במשרד הרייך למדע וחינוך בנושא רפורמציה של החינוך והמחקר החקלאי הגרמני. מייר היה אחד המדענים החקלאיים העיקריים ומתכנני המרחב של התקופה הנאצית וכיהן כעורך הראשי של כתבי העת העיקריים בתחום התכנון המרחבי. ערך מורחב – תוכנית-האב למזרח מייר הצטרף ל-NSDAP ב-1 בפברואר 1932 (מספר חבר 908,471) ולאס-אס ב-20 ביוני 1933 (מספר חבר 74,695). בשנת 1935 גויס למשרד הראשי לגזע והתיישבות (RuSHA). בשנת 1939 התמנה לראש משרד התכנון במשרדו של הימלר בנציבות הרייך לחיזוק האומה הגרמנית (RKF), וכן עבד בצוותו האישי של הימלר. בתחילת 1940, המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA) הפיק, בשיתוף פעולה של מייר, את הגרסה הראשונית של תוכנית-האב למזרח, תוכנית ליישום גרמניזציה של מזרח אירופה. תחת מייר ביצירת התזכיר עבדו הגאוגרף וולטר קריסטלר ואדריכל הנוף היינריך פרידריך וויפקינג-יורגנסמן. משנת 1944 עד 1945, סיום המלחמה, שירת מייר קצין בבית ספר להכשרת קצונה של הוואפן אס אס. לאחר המלחמה, מייר הואשם על ידי הרשויות באארצות הברית במשפט RuSHA. הוא נמצא אשם בהיותו חבר בארגון פשע (SS) אך לא אשם בפשעי מלחמה או פשעים נגד האנושות ושוחרר בשנת 1948 ובשנת 1956 התמנה לפרופסור לתכנון אזורי וחקלאי באוניברסיטת לייבניץ בהנובר, שם עבד עד פרישתו, בשנת 1964. מת בשיבה בגיל 72. מדיה וקבצים בנושא קונראד מייר בוויקישיתוף The Nuremberg Medical Trial 1946/47 - Guide to the Microfiche Edition: With an Introduction to the Trial's History by Angelika Ebbinghaus and Short Biographies of the Participants, 2001, Walter de Gruyter, ISBN 3110950073, p. 119 The Nuremberg Medical Trial 1946/47 - Guide to the Microfiche Edition: With an Introduction to the Trial's History by Angelika Ebbinghaus and Short Biographies of the Participants, 2001, Walter de Gruyter, ISBN 3110950073ISBN 3110950073, p. 119 "DFG (German Research Foundation) - Konrad Meyer, Umsiedlungsplaner der SS". אורכב מ-המקור ב-20 באוגוסט 2007. נבדק ב-2 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
All I Want for Christmas Is You: A Night of Joy and Festivity

All I Want for Christmas Is You: A Night of Joy and Festivity הוא רצף הופעות של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר נועדה לקדם את אלבומי חג המולד שלה Merry Christmas ו-Merry Christmas II You. מופעים אלו מתקיימים מדי שנה בנובמבר ודצמבר לכבוד חג המולד ובמהלך המופע קארי שרה שירי חג מולד מאלבומי חג המולד שלה לצד להיטים נוספים. עד שנת 2017 כל המופעים התקיימו במרכז לאומנויות הבמה בניו יורק אך החל מ-2017 נוספו גם 3 מופעים בצרפת ואנגליה. החל מ-2018 המופעים בארצות הברית נעשו גם במקומות אחרים והמופעים באירופה המשיכו למדינות נוספות. סדרת המופעים החלה ב-14 בדצמבר 2014 ונמשכת עד כה. נכון להיום בוצעו 57 מופעים בסדרה. עד כה דווח כי המופעים גרפו 12.4 מיליון דולר על פי נתונים שדווחו על 30 מופעים וב-18 מופעים נמכרו כל הכרטיסים בהתבסס על דיווח מ-29 הופעות. ב-2014 נקבעו תחילה 4 הופעות אך הכרטיסים להופעות אלו אזלו כבר שבוע לאחר מכן ולכן נוספו שני מופעים נוספים שגם הכרטיסים אליהם אזלו. כל המופעים גרפו סכום של 1.5 מיליון דולר. ב-2016 הופיעה קארי מול קהל של 24 אלף איש בניו יורק סיטי כאשר ל-7 הופעות מתוך ה-9 שהיו בעיר אזלו לגמרי. גם המופעים בארצות הברית ב-2017 בניו יורק סיטי אזלו לגמרי ובאותו חודש הזמרת הופיעה גם במנצ'סטר וגם לשם הכרטיסים אזלו כמעט לגמרי. בנוסף הזמרת קיימה הופעה נוספת גם בלונדון שם הופיעה מול 16 אלף איש והופעות נוספות בלאס וגאס שם הופיעה עול 17 אלף איש. ב-2018 הזמרת חזרה להופיע שוב בלונדון מול 15 אלף איש. "Sugar Plum Fairy Introlude" (פתיחת בלט) "Hark! The Herald Angels Sing" / "Gloria (In Excelsis Deo)" "Charlie Brown Christmas" "Fantasy" (טיזר) "Oh Santa!" "Christmas (Baby Please Come Home)" מחרוזת סנטה: "Santa Claus Is Comin' to Town" / "Rudolph the Red-Nosed Reindeer" / "Jingle Bells" (בוצע על ידי ילדים) [הפסקה] "Jesus Oh What a Wonderful Child" (בוצע על ידי טריי לורנז עם מקהלה) [הפסקה] "Silent Night" (ביחד עם מקהלה) "Joy to the World" (ביחד עם מקהלה) הקדמות של להקה "When Christmas Comes" "Here Comes Santa Claus (Right Down Santa Claus Lane)" / "Housetop Celebration" "I Saw Mommy Kissing Santa Claus" (בוצע על ידי ילדים) [הפסקה] "Carol of the Bells" (בשילוב השיר "Sing We Now of Christmas", ביחד עם רקדני ליווי) [הפסקה] "Christmas Time Is in the Air Again" "O Holy Night" "Emotions" "We Belong Together" "Hero" "Hero Reprise" "All I Want for Christmas Is You" "All I Want for Christmas Is You Reprise" (סיום) אתר האינטרנט הרשמי של All I Want for Christmas Is You: A Night of Joy and Festivity Mariah Carey sets Beacon holiday shows, Newsday (באנגלית) Mariah Carey Kicks Off Christmas Extravaganza in NYC, Rap-Up (באנגלית) Mariah Carey announces second annual Christmas concert series, EW.com (באנגלית)
מזמור חג המולד (סרט, 1997)

מזמור חג המולד (באנגלית: A Christmas Carol) הוא סרט הנפשה מוזיקלי אמריקאי משנת 1997, המשמש כעיבוד לנובלה באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור ב-1843. בסרט כלולים שמונה שירים ומככבים בו בקולם טים קארי, וופי גולדברג אדוארד אסנר ומייקל יורק. הסרט כולל דמויות נוספות כגון כלב הבולדוג של סקרוג' הקרוי Debit (חוב). הסרט שייך לחברת DHX Media, שמחזיקה בזכויות של סדרת סרטי ההנפשה DIC Movie Toons, ורוב ספריית הסרטים של DIC. טים קארי – אבנעזר סקרוג' וופי גולדברג – רוח חג המולד של ההווה מייקל יורק – בוב קרצ'יט אדוארד אסנר – הרוח של ג'ייקוב מארלי פרנק ולקר – דביט קאת' סוסי – גברת קרצ'יט, רוח חג המולד של העבר, פאן ג'ודי בנסון – בל סם סאלטה – סקרוג' הילד ג'אראד קריטסטיין – טים הקטנטן קולות נוספים: ג'ון גארי, אמיק ביראם, איאן ויטקומב, ג'ואי לאלה, דייוויד וגנר, בטינה בוש, ג'רי האוזר, אלן שרמן, קאתי ריסו, סידני מילר, קלי לסטר, אנה מתיאס, וג'ודי אוביץ הסרט הונפש על ידי Han Yang Productions. הסרט שודר בערוץ ניקלודיאון ב-8 בדצמבר 2002, כחלק מסדרת סרטי DIC Movie Toons. ב-12 באוקטובר 2004 יצא הסרט על גבי DVD בהפצת 20th Century Fox Home Entertainment. "מזמור חג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מזמור חג המולד", באתר AllMovie (באנגלית) "מזמור חג המולד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Scott G. Mignola. "A Christmas Carol (1997) Movie Review". Common Sense Media. נבדק ב-2019-07-09. Jacobson, Colin (2004-11-18). "A Christmas Carol (1997)". DVD Movie Guide. נבדק ב-2019-07-08. Daniel W. Kelly (2004-10-17). "Christmas Carol : DVD Talk Review of the DVD Video". DVD Talk. נבדק ב-2019-07-08.
תומאס ביב

תומאס ביב (באנגלית: Thomas Bibb;‏ 8 במאי 1783 – 20 בספטמבר 1839) היה המושל השני של מדינת אלבמה האמריקאית משנת 1820 עד 1821. ביב נולד במחוז אמיליה, וירג'יניה. כשהיה בן שנה עברה משפחתו לג'ורג'יה - חלק מהגירה המונית של ותיקי מלחמת העצמאות של ארצות הברית; רבים עברו לג'ורג'יה ושם ניצלו את הצעת הממשלה האמריקאית החדשה לקבלת הנחות ברכישת קרקעות. משפחתו הקימה חוות טבק. כאשר היה בן שלוש עשרה נפטר אביו של ביב. בשנת 1811, ביב עבר למיסיסיפי, לאזור שיהפוך מאוחר יותר לאלבמה. שם הוא התבסס. הוא השתלב בפוליטיקה המקומית והתבסס בעסקים. זמן קצר לאחר מכן הגיע לאזור אחיו הגדול של ביב, ויליאם. ויליאם ביב השתלב אף הוא בפוליטיקה, והפך למושל הראשון של אלבמה ואילו תומאס ביב נבחר לסנאט של המדינה והפך לנשיא הסנאט באלבמה. כשאחיו, המושל ויליאם ואייט ביב, נפטר בעת מילוי תפקידו ב־10 ביולי 1820, והוא לקח את מקומו כמושל בהמשך כהונתו. ביב נכנס לתפקידו בשנת 1820 ושירת רק עד 1821. תומאס ביב לא התמודד לבחירה מחודשת למשרד המושל. בשנת 1828 נבחר ביב לבית הנבחרים של אלבמה. בשנת 1829 שימש כמנהל סניף האנטסוויל בבנק של מדינת אלבמה. היה נשוי לפרמליה תומפסון משנת 1809 ועד למותו. ביב היה מאבות אבותיו של ג'יימס סי גרדנר, פוליטיקאי מלואיזיאנה שכיהן כראש עיריית שריבורט בין השנים 1954 – 1958. הוא היה אח במסדר הבונים החופשים, בלשכת ג'ורג' מספר 32 בווירג'יניה. מדיה וקבצים בנושא תומאס ביב בוויקישיתוף המחלקה לארכיון והיסטוריה באלבמה בית קברות פוליטי היסטוריה של אלבמה ומילון הביוגרפיה של אלבמה, כרך 3, מאת תומאס מקאדורי אוון תומאס ביב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) תומס ביב, באתר MASONRYTODAY.com
ארץ שבעת המינים

ארץ שבעת המינים הוא שיר שכתב דודו ברק, הלחין נחום היימן וביצעה חני ליבנה. השיר הושמע תחילה כמוזיקה בסרט התיעודי "המלחמה שלאחר המלחמה" בשנת 1968 בבימוי מיכה שגריר. שנה לאחר מכן הוקלט השיר בגרסה בצרפתית על ידי הזמרת הצרפתייה מארי לאפורה. בשנת 1984 הוקלט על ידי חבורת הזמר של הגליל המערבי אך לא התפרסם. הוא הוקלט בשנת 1989 על ידי חני ליבנה ונכלל באלבומה "ווקליזה". בשיר מוזכרים כל שבעת המינים, הוא נכלל באלבום האוסף "ארץ שבעת המינים" משירי דודו ברק, ובאחד מחלקי האלבום שנוצר משירי התוכנית ארבע אחרי הצהריים בהפקת גלי צה"ל. מירי אלוני ערכה ביצוע לשיר, ואורי הרפז הקליט אותו עבור אלבום משירי נחום היימן. השיר נחשב כשיר המזוהה עם חג שבועות וחוברו לו ריקודי עם. "ארץ שבעת המינים" באתר בית לזמר העברי ארץ שבעת המינים - חני ליבנה - תקליטור ארץ שבעת המינים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:00) מילות השיר "ארץ שבעת המינים", באתר שירונט נחום - נחצ'ה היימן, באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית, האוניברסיטה העברית בירושלים ארץ שבעת המינים, באתר הספרייה הלאומית שירי שבועות, באתר ההסתדרות הציונית העולמית
All That

All That (מוכר כ-"All That"; בעברית: כל מה ש...) הוא האלבום העצמאי השלישי של זמרת הקאנטרי ליאן ריימס, אשר יצא לאור ביולי 1994, בעת שהייתה בת 12 בלבד על ידי חברת התקליטים העצמאית נור וה ז'אק. האלבום נכשל מסחרית אך עותק שלו הגיע לחברת התקליטים קורב רקורדס בראשותו של מייק קורב שהחתים את ריימס בחברת התקליטים שלו. האלבום מכיל גרסת כיסוי לשיר "Blue" של הזמר ביל מאק אשר ריימס עשתה לו גרסת כיסוי נוספת באלבומה הרביעי. בנוסף לכך, האלבום מכיל גרסאות כיסוי נוספות לשירים כמו "I Will Always Love You" של הזמרת דולי פרטון וגרסת כיסוי לשיר "Yesterday" של הביטלס. האלבום הוקלט באביב באותה השנה באולפני נורמן פטי שבניו מקסיקו ויצא לאור ביולי אותה שנה על גבי תקליטור ועל גבי קלטת שמע. האלבום הופץ לשווקים שונים אך לא זכה להצלחה מסחרית. על אף הכישלון, האלבום הגיע אל ידיו של מייק קורב שהיה באותה התקופה בעל חברת התקליטים קורב רקורדס. קורב טען כי כולם נדהמו ששמעו את התקליטור שלה וסובבו את ראשיהם כאשר הם שאלו מי היא אותה הילדה שהקליטה אותו. בעקבות כך, שנתיים לאחר מכן כאשר הייתה בת 14 בלבד – ריימס חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים שלו ובכך החלה הפריצה שלה. מידע על האלבום All That באתר MusicBrainz האלבום All That באתר Discogs גרג ווקר, ג'וני מולהייר, וילבור סי. ריימס
זאב מעוז

זאב מעוז (נולד ב-28 ביוני 1951, כ"ד בסיוון תשי"א) הוא פרופסור למדעי המדינה והמנחה של פרויקט "Correlates of War" באוניברסיטת קליפורניה, דייוויס, לפני כן שימש כראש הוועדה לממשל ומדיניות של בית הספר לתארים מתקדמים באוניברסיטת תל אביב. מעוז היה נשיא האגודה למדעי השלום (Peace Science Society) בשנים 2007–2008. כמו כן שימש כראש המרכז ללימודים אסטרטגיים ביפו (1994–1997), כמנחה תזה בתוכנית לתואר שני במכללה לביטחון לאומי של צה"ל (1990–1994), וכיו"ר המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה (1991-1994). מעוז שירת בשלוש מלחמות ובכיבוש הישראלי של דרום לבנון. הוא קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת מישיגן. מעוז גם שימש כחוקר אורח באוניברסיטת קרנגי מלון, באוניברסיטת ניו יורק, באוניברסיטת רייס ובאוניברסיטת מישיגן. זאב מעוז, רשתות האומות: ההתפתחות, המבנה והשפעתן של רשתות בינלאומיות, 1816-2001, ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' (448 עמודים), 2010. זאב מעוז 2006. הגנה על ארץ הקודש: ניתוח ביקורתי של הביטחון הלאומי ומדיניות החוץ של ישראל. אן ארבור: הוצאת אוניברסיטת מישיגן (728 עמודים). זאב מעוז, אלכס מינץ, ט. קליפטון מורגן, גלן פאלמר, וריצ'רד ג'יי סטול (עורכים) 2004. מספר דרכים לידע ביחסים בינלאומיים: מתודולוגיה בחקר ניהול סכסוכים ופתרון סכסוכים. לקסינגטון, MA: ספרי לקסינגטון. זאב מעוז, אמילי לנדאו ותמר מלץ (עורכים). משטרי ביטחון אזוריים. גיליון מיוחד של כתב העת למחקרים אסטרטגיים (נובמבר 2003). זאב מעוז ובן ד. מור 2002. כרוך במאבק: ההתפתחות האסטרטגית של יריבויות בינלאומיות מתמשכות אן ארבור, מישיגן: הוצאת אוניברסיטת מישיגן (356 עמודים). זאב מעוז ועזר גת (עורכים), מלחמה בעולם משתנה. אן ארבור, מישיגן: אוניברסיטת מישיגן עיתונות (268 עמודים), 2001. זאב מעוז 1997 (עורך). ביטחון אזורי במזרח התיכון: עבר, הווה ועתיד. גיליון מיוחד של כתב העת למחקרים אסטרטגיים, כרך א'. 17, מס' 1 (מרץ). פורסם כספר תחת שם זהה. לונדון: פרנק קאס, 1997 (208 עמודים). זאב מעוז 1996. מקורות מקומיים לשינוי גלובלי. אן ארבור, מישיגן: אוניברסיטת מישיגן עיתונות (280 עמודים). זאב מעוז 1990. בחירות לאומיות ותהליכים בינלאומיים. קיימברידג': הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', (609 עמודים). זאב מעוז 1990. פרדוקסים של מלחמה: על אמנות ההסתגלות העצמית הלאומית. בוסטון, תואר שני: Unwin Hymann, (365 עמודים). זאב מעוז 1982. דרכים לסכסוך: ייזום מחלוקת בין עירוניים, 1816-1976. Boulder, CO: Westview Press (276 עמודים). זאב מעוז, באתר גוגל סקולר זאב מעוז, תמרון שלומיאלי ראוי להערצה: כך נחלנו את התבוסה הגדולה בתולדותנו, באתר הארץ, 9 במאי 2024 "Maoz, Zeev". Encyclopedia.com (באנגלית). 2009. נבדק ב-17 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) https://archive.org/details/AH-media_edge_347 Maoz's UC Davis Page
החתרן: סוף המלחמה

החתרן: סוף המלחמה (ברוסית: «Диверса́нт. Коне́ц войны́») היא סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2007, מהווה המשך לסדרות "החתרן" (2004) ו"החתרן: קרים" (2020), המבוסס על הרומן "החתרן" מאת אנטולי אזולסקי. הסדרה מתרחשת בשנים 1943–1947 כשהדמויות הראשיות הן חיילי מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות, המבצעים משימות מעבר לקווי האויב. בשנים האחרונות של המלחמה ניתק הקשר עמם והם יוצאים לביצוע פעולות מוצלחות באופן עצמאי. שידור פרק הבכורה התקיים ב-14 בנובמבר 2007 בשעה 21:30 בערוץ הראשון. הפרק האחרון שודר ב-29 בנובמבר 2007. צילומי הסרט נערכו ברוסיה ובורוצלב, שגילמה את תפקיד ברלין בסדרה. בטקס פרסי נשר הזהב 2008 הסדרה הייתה מועמדת בקטגוריית "סרט הטלוויזיה הטוב ביותר או מיני-סדרה (עד 10 פרקים)". על פי מידע שהתקבל ממקורות אמינים, הגרמנים מכינים קבוצת חבלה, שתצנח בחצי האי קרים למטרה לא ידועה כדי להתחבר ליחידה נאצית, הפועלת במסווה של פרטיזנים סובייטים. תפקידם של גיבורי הסדרה הוא להשמיד את הקבוצה באתר הנחיתה, ובמסווה של חבלנים גרמנים נטושים, להסתנן לחוליה הנאצית, ולברר גם את משימות החוליה וקבוצת החבלה. אף על פי שהמבצע לא היה מושלם, הצליחו החיילים הסובייטים ליירט את הגרמנים באתר הצניחה, להשמיד חלק מהחיילים הנאצים. הסובייטים הצליחו להסתנן לחוליה הגרמנית ולברר כי המשימה העיקרית שלה היא למצוא מטמון בו מסתתרים מסמכים וסוד דגימות של התפתחויות מדעיות סובייטיות, שהופכות מטוסים לבלתי נראים לאויב. בעזרתו של פרופסור סרגייב, הצליחו הסובייטים לפוצץ את המטמון, להימלט מהמרדף ואחרי שהחרימו מטוס גרמני, לטוס מעל קו החזית. בזמן חופשה בחוף הים השחור בקווקז, הקבוצה חושפת סוכן אויב אחר. היחידה חוגגת את הניצחון בברלין ומתפזרת. סרן אלכסיי בובריקוב מצליח להגשים את חלומו - לפגוש את משפחתה של האישה שבגדה בהוריו. עם זאת, הימצאותו באזור הכיבוש הסמוך עם מסמכי אנשים אחרים מסתיימת במעצרו. גורלם של עמיתיו במשך זמן מה נותר בלתי ידוע - קפטן קלטיגין מגיע לבית החולים בהתמוטטות עצבים ולאוניד פילאטוב מנסה להסדיר את חייו החדשים כאזרח. אך לאחר זמן מה הם מתאספים יחד ומופקדת עליהם משימה חדשה לנטרל את הפעולות העוינות של חבורת פושעים ברוסטוב על-דון. הסדרה מסתיימת בכך שבמהלך המבצע ברוסטוב הם נשלחים לבצע משימה נוספת באמריקה הלטינית. ולדיסלב גלקין — קפטן גריגורי קלטיגין קיריל פלטניוב — לוטננט בכיר אלכסיי בובריקוב אלכסיי בארדוקוב — לאוניד פילאטוב ולדימיר מנשוב — קליאזין אלכסנדר ליקוב — צ'ך מיכאיל יפרמוב — קוסטנצקי איגור בוצ'קין — מייגור סמוחוואלוב אלכסיי גוסקוב — אולג סטניסלבוביץ' ולדימיר זאיצב — מיולר אנה סנאטקינה — אנה אולג טבקוב — ארטיומנקו אווה שיקולסקאיה — פראו פוגל יוליה פרסילד — סבטלנה אלכסנדר רובאק — שאווירין "החתרן: סוף המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החתרן: סוף המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "החתרן: סוף המלחמה", במסד הנתונים הקולנועיים Kinopoisk.ru עמוד הסדרה באתר הערוץ הראשון "Золотой Орёл 2008". אורכב מ-המקור ב-2013-05-01. נבדק ב-2013-05-13.
החתרן: קרים

החתרן: קרים (ברוסית: «Диверса́нт. Крым») הוא שמה של סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2020, שמהווה פריקוול לסדרות "החתרן" (2004) ו"החתרן: סוף המלחמה" (2007) שעלילתה מתרחשת קודם לאירועי סדרות אלה ומבוססת על הרומן "החתרן" מאת אנטולי אזולסקי. הפרויקט מוקדש לכבוד 75 שנה לניצחון במלחמה נגד הנאצים. פרק הבכורה שודר ב-9 במאי 2020, ביום הניצחון, בערוץ הראשון ברוסיה. ביולי 1942 לאוניד פילאטוב ואלכסיי בובריקוב מקבלים הוראה לחסל את הקברניט השבוי בדרגה הראשונה, איוואן אלכסנדרוב, שהואשם בריגול ועריקה במהלך ההגנה על סבסטופול ונשלחים למשימה יחד. אלכסיי בארדוקוב — לוטננט בכיר לאוניד פילאטוב קיריל פלטניוב — לוטננט בכיר אלכסיי בובריקוב סרגיי קולטאקוב — קפטן איוואן אלכסנדרוב דאריה ז'ובנר — מרגריטה, קשרית רדיו אלכסנדר אובלאסוב — הפרטיזן סניה ארטיום אלכסייב — אובר-לוטננט, המרגל האנס גרהארד באנזן אנגלינה סטרצ'ינה — ליזה שמידט אלדר קלימולין — ואדיק ג'ושוע גרוטכה — וילקה מרינה וייס — פראו אלטמן דאריה רומיאנצבה — לידה כריסטיאן מוק — מרטין פון ביסינג אלכסנדר בוכארוב — קונסטנטין פאליץ' לאז'צ'ניקוב אדיראן צוויקר — יונגהאנס יורי אוטקין — דוקטור קראוזה אנדריי פומין — הקומיסר סדיך הצילומים החלו 12 שנה לאחר שידורי הסדרה החתרן: סוף המלחמה ועשר שנים לאחר מותו של ולדיסלב גלקין שגילם את אחת הדמויות הראשויות בשתי הסדרות הקודמות. הצילומים התרחשו בנובמבר-דצמבר 2019 בחצי האי קרים ובסבסטופול. בכל סצנות שבהם נכללו ניצבים רבים בסדרה היו מעורבים מדי יום יותר מחמישים אנשי צבא של גדוד המוטורי של סבסטופול של המשמר הלאומי הרוסי. אתר האינטרנט הרשמי של החתרן: קרים "החתרן: קרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החתרן: קרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) עמוד הסדרה באתר kino.1tv.ru "החתרן: קרים", במסד הנתונים הקולנועיים Kinopoisk.ru Режиссёр Кирилл Плетнёв: Я часто плачу и советую мужчинам не стыдиться слёз // «Вечерняя Москва», 19.2.2020 Крымские росгвардейцы снимаются в кино о войне // Росгвардия, 9.11.2019 На Первом канале выйдет продолжение сериала "Диверсант" // ТАСС, 27.4.2020 Телесериал Диверсант с Кириллом Плетнёвым продлён на 3-й сезон через 12 лет после завершения 2-го // «Вокруг ТВ», 5.11.2019 «Диверсант» продлён на третий сезон через 9 лет после смерти Галкина // Газета.Ru, 6.11.2019 Кирилл Плетнёв. В день рождения — на съёмочной площадке. Доброе утро. Фрагмент выпуска от 30.12.2019 // «Доброе утро», 30.12.2019 Севастопольские бойцы Росгвардии участвуют в съёмках фильма о советских разведчиках // ТАСС, 11.11.2019 Эксклюзив: В Севастополе снимают третий сезон сериала «Диверсант» // Независимое телевидение Севастополя, 14 ноября 2019 Севастопольские росгвардейцы снимаются в кино о войне // Росгвардия, 9.11.2019
פרנק פייס

פרנק פייס הבן (באנגלית: Frank Pace Jr.;‏ 5 ביולי 1912 – 8 בינואר 1988) היה איש עסקים אמריקאי ומזכיר הצבא השלישי של ארצות הברית. פרנק פייס נולד בליטל רוק, ארקנסו. הוא למד בבית הספר דה היל שבפוטסטאון, פנסילבניה. ב-1933 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון וב-1936 הוא סיים את לימודיו בבית הספר הרווארד למשפטים. פייס נכנס לשירות הציבורי ב-1936 כעוזר פרקליט המחוז בארקנסו. ב-1938 הוא החל לעבוד במחלקת ההכנסות של ארקנסו. ב-1942 הוא התגייס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית כקצין בדרגת לוטננט משנה ושירת עד 1945 בפיקוד התובלה האווירי והתקדם עד לדרגת מייג'ור. לאחר שחרורו מהצבא שב פייס לשירות הציבורי כעוזר התובע הכללי של ארצות הברית ובהמשך היה לעוזר האחראי על הדואר (Postmaster General). ב-1948 הוא עבר למשרד הניהול והתקציב, בתחילה כעוזר מנהל המשרד ובהמשך הוא מונה כמנהל. ב-12 באפריל 1950 מונה פייס כמזכיר הצבא, תפקיד בו הוא כיהן עד 20 בינואר 1953. לאחר מכן ועד 1962 הוא המשיך לשמש בתפקיד ניהולי בכיר בג'נרל דיינמיקס. הוא נבחר כמנהל המיועד לסוכנות החירום לתחבורה, חלק מקבוצה סודית שהוקמה ב-1958 על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר שאמורה הייתה לתפקד במצב חירום לאומי ושנודעה בשם "העשירייה של אייזנהאואר" (Eisenhower Ten). ב-1964 הצטרף פייס לדייוויד רוקפלר כדי להקים את "סגל השירות הניהולי הבינלאומי" (International Executive Service Corps), שהוקם כדי לסייע להבאת שגשוג ויציבות למדינות מתפתחות באמצעות גידול ביזמות הפרטית. בהמשך היה פייס לנשיא הארגון. בין השנים 1968–1972 היה גריי יושב הראש הראשון של "תאגיד השידור הציבורי" (Corporation for Public Broadcasting). פרנק פייס נפטר מהתקף לב בגריניץ', קונטיקט ב-8 בינואר 1988 בגיל 75. מדיה וקבצים בנושא פרנק פייס בוויקישיתוף "Frank Pace Jr., Former Secretary Of the Army and Executive, Dies". New York Times. January 10, 1988. פרנק פייס, באתר Discogs (באנגלית)
Bleeding Edge

Bleeding Edge הוא משחק וידאו מהסוגה זירת קרב מרובת משתתפים אשר פותח על ידי חברת Ninja Theory והוצא לאור על ידי Xbox Game Studios ל-Xbox One ולמחשב אישי ב-24 במרץ 2020. המשחק הוא בסגנון זירת קרב מרובת משתתפים, כשהשחקן יכול לבחור דמות אחת מתוך 12 דמויות מובנות המוצעות לו ולשחק איתה בתוך קבוצה כנגד הקבוצה היריבה. הדמויות מחולקות לשלוש קבוצות יכולת לפי יכולתן. תמיכה, שמבוססת יותר על הגנה, נזק, או "טנק", שמתמקד בעיקר כוח. אתר האינטרנט הרשמי של Bleeding Edge Bleeding Edge, באתר PCGamingWiki (באנגלית)
תה עושה סחרחורת

"תֶּה עושה סחרחורת" הוא פזמון מ-1979 שכתב והלחין דני סנדרסון וביצעה להקת גזוז. הוא נכלל באלבום הבכורה של הלהקה והסולן בו היה סנדרסון. השיר מציג את קולו של דובר היפוכונדר וגרמפוב. הוא מציין מאכלים כגון תה, גלידה וטשולנט כמזיקים לבריאותו וכן התנהגויות שונות העלולות לפגוע בה. סנדרסון הודה שהשיר כולל יסוד אוטוביוגרפיים, שכן בתקופה שבה נכתב השיר הוא היה קצת היפוכונדר. לימים סיפר בהומור: "כשעברתי עם האוטו ליד בית חולים, לא נשמתי. היום אני גר ליד איכילוב בתל אביב, אז עשיתי כברת דרך". בווידאו קליפ שצולם לשיר נראים סנדרסון כמטופל וגידי גוב כרופאו. שלישיית הופה היי ביצעה גרסת כיסוי לשיר. השיר גם בוצע על ידי להקת צעירי תל אביב בתוכנית "לא כולל שירות". זמן קצר לאחר פרסומו של השיר פרסמה סמדר שיר שתי גרסאות אלטרנטיביות שליקטה מצעירים – האחת של צעיר שחווה בעיות עם נשים, והאחרת שיר תלונה של תיכוניסטים על הלימודים. בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל (2020) חזר השיר לתודעה הציבורית בשל מילים רבות בו שקושרו למגפה – למחלה, לבדיקות, לשמירה על היגיינה ובידוד, ולסגר שהוטל על המדינה, בין היתר בליל הסדר ("מי שם מתקרב לו? / נראה לי קצת חשוד, / והופס, הוא מתעטש לו / אני עכשיו אבוד. / לא תהיה ברירה / אני אסגור את עצמי בחדר. / לא אצא שנייה אחת / גם לא בליל הסדר / אשטוף את הסבון לפני מקלחת / ארים ת'טלפון רק עם מטפחת. / יום, יום אבדוק את חום המצח"). השיר זכה להשמעות רבות ברדיו בתקופה זו. סרטון השיר "תה עושה סחרחורת" באתר יוטיוב "תה עושה סחרחורת" באתר של אקו"ם מילות השיר "תה עושה סחרחורת" באתר שירונט יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסי מיוסיק רז שכניק, חוגגים 40 לגזוז, באתר ynet, 11 באוגוסט 2019. סמדר שיר, [...] שנולדים עכשיו, מעריב, "קריאת ביניים": שבועון מעריב לאנשים צעירים, 9 ביוני 1980. איה חיות, "דה דה דה די קורונה": מבונו ועד דניאל סלומון, כולם יוצרים שירים מדבקים, באתר הארץ, 18 במרץ 2020. תה עושה סחרחורת, בעמוד הפייסבוק של מדיה פורסט ישראל, 15 במרץ 2020.
ריבוע (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ריבוע – מרובע שלו ארבע צלעות שוות וארבע זוויות שוות ריבוע (צבא) – מערך של חיל רגלים ריבוע (חזקה) – חזקה שנייה של מספר ריבוע (אותיות) – בעיקר בחישובי גימטריה, כתיבת מילה בהדרגה עם תוספת אות אחת בכל פעם למשל ו וי ויק ויקי ויקיפ ויקפד ויקיפדי ויקיפדיה
ארץ טרופית משגעת

ארץ טרופית משגעת הוא אלבום שירים ממופע על אותו השם. השירים הם ברזילאיים בנוסח עברי שיצא לאור ב-1987, והמופע היה בהשתתפות להקה ברזילאית. האלבום הוא למעשה המשך הסגנון מ"ארץ טרופית יפה" שהוקלט ב-1977 במסגרת תוכנית הרדיו "דו רה ומי עוד" ב"קול ישראל". התוכנית הפכה מאוחר יותר לאלבום שיצא לאור ב-1978, וגם מופע שהצליח ברחבי ישראל. את הנוסח העברי לשירים ערך אהוד מנור, ומתי כספי עיבד והפיק מוזיקלית, ויחד עם אברהם דשא (פשנל) ביים את המופע. הזמרת ששרה לצד כספי היא סילביניה, ולאה שבת הופיעה בתור אחת מזמרות הליווי של המופע. כל השירים באלבום תורגמו לעברית ושוכתבו מפורטוגזית על ידי אהוד מנור, ומתי כספי עיבד אותם מוזיקלית. מתי כספי - שירה קובי כהן - בס מיכאל עמר - תופים חיים רומנו - גיטרה חשמלית דריו מלכי - קלידים לואיס קרלוס - כלי הקשה הומברטו ארואג'ו, מורטון קאם - סקסופון יוסי רגב, אונופרה - טרומבון איתמר ארגוב, יצחק אלמוג - חצוצרה בימוי המופע: אברהם דשא (פשנל) ארץ טרופית יפה ארץ טרופית משגעת - מתי כספי באתר Discogs מתי כספי - ארץ טרופית משגעת (1987 NMC) באתר הרשמי של מתי כספי