סנדלפון

סַנְדַּלְפוֹן (ביוונית: Σανδαλφών) הוא מלאך במיסטיקה היהודית. בספר יחזקאל, פרק א' מספר הנביא יחזקאל על מרכבה שנגלתה אליו ובה חיות שמיימיות שונות. מסכת חגיגה עוסקת בניתוח חזון זה (הקרוי מעשה מרכבה) ברוח מיסטית ומהווה בסיס לתמונות מיסטיות רבות ביהדות. בחגיגה י"ג ע"ב נאמר על פסוק ט"ו באותו פרק ("וָאֵרֶא, הַחַיּוֹת; וְהִנֵּה אוֹפַן אֶחָד בָּאָרֶץ אֵצֶל הַחַיּוֹת, לְאַרְבַּעַת פָּנָיו") כך: אמר רבי אלעזר: מלאך אחד שהוא עומד בארץ, וראשו מגיע לבין החיות. במתניתא תנא: סנדלפון שמו, וגבוה מחברו מהלך חמש מאות שנה, ועומד אחורי המרכבה וקושר כתרים לקונו. כלומר ה"אופן" הוא למעשה מלאך ענק, שרגליו על הארץ וראשו מגיע לקצה הרקיע, היכן ששוכנות חיות הקודש בהיכלות השמיים שלפני כיסא הכבוד, מקום מושבו של אלוהים. בדרך כלל המלאך הגדול ביותר במיסטיקה היהודית הוא מטטרון, ולכן יש המזהים את סנדלפון עם אחיו התאום של מטטרון. במדרש פסיקתא רבתי, פרשה ב', מסופר על משה רבנו העולה אל השמיים להפגש עם אלוהים. הוא עובר מהיכל להיכל, מלווה במלאך בשם הדרניאל המשמש לו כעין מורה דרך. הם עוברים בין אזורים ברקיע עליהם ממונים מלאכים שונים, כל מלאך ומלאך מתגלה כשהוא עשוי אש, וכל אחד ואחד מהם גדול ורב כוח יותר מחברו, עד שהם מגיעים לסנדלפון, שמתגלה כגדול וככביר מכולם: עד שהגיעו לאשו של סנדלפון אמר לו הדרניאל למשה עד כאן היה לי רשות להלוך מכאן ואילך אין לי רשות להלוך מפני אשו של סנדלפון שלא ישרפני כיון שראה משה את סנדלפון נבהל מפניו וזלגו עיניו דמעות ובקש ליפול מן הענן וביקש רחמים מלפני הקדוש ברוך הוא וענהו בא וראה כמה חביבים ישראל לפני הקב"ה באותה שעה ירד הקדוש ברוך הוא בעצמו מן כסאו ועמד לו לפני סנדלפון עד שעבר ועל אותה שעה אמר ויעבור ה' על פניו וגו'. — פסיקתא רבתי, פרשה ב' לפי המדרש התנגד סנדלפון למסירת התורה לעם ישראל, אך לבסוף התרצה ומונה ל"שר התורה" הן בשמים והן בארץ. ככזה הוא ממונה על תלמידי החכמים ועל המלאכים לומדי התורה. בספר רזיאל המלאך נחשב סנדלפון למלאך הממונה על חודש אדר ב'. לטענת המקובל ר' משה קורדובירו (היכלות פי"ד) וכן לדעת האריז"ל (ספר הליקוטים משלי סימן כב ד"ה חנוך לנער), סנדלפון הוא אליהו הנביא. החוקר מאיר בר-אילן טוען כי השם סנדלפון מורכב משני בסיסים ביוונית: "סון" (=אחד ) ו-"(א)דלפון" (=אח), כלומר: 'מי שאינו נשלח לבדו'. פירוש זה עולה בקנה אחד עם האמונה כי סנדלפון הוא אחיו של מטטרון. אליהו משגב טוען שסנדלפון הוא אבן יקרה, קשה או מאירה כמו שמופיע בבבלי (סנהדרין נט:) "אחד משגרו לצפון ואחד משגרו לדרום להביא לו סנדלפונים טובים ומרגליות טובות" וכן באבות דרבי נתן נוסח א לח אות ג: "נטלו ר' ישמעאל בן אלישע והניחו בחיקו והיה בוכה וצועק פה קדוש פה נאמן פה קדוש פה נאמן פה שמוציא סנדלפונין טובות ואבנים טובות ומרגליות". בספר הזוהר ('רעיא מהימנא') מוסבר שמו כרמז להיותו כמו הנעל והסנדל לכבוד השכינה, כלומר למרות עוצמתו וגודלו העצום הוא רק הסנדל של כבוד האל. פירוש אחר הוא לפי פירוק השם להברות: 'סנ-דל-פון' ותרגומן "שנואי דל פונה", כלומר המלאך פונה לתפילותם של ישראל גם כשהם דלים ממצוות ושנואים על ידי אומות העולם. בספר יהושע הפרוע, התרגום הראשון של Der Struwwelpeter מאת היינריך הופמן, מופיע ניקולאס הקדוש בדמותו של המלאך סנדלפון באפיזודה הזדים השחורים. סנדלפון שר התורה באתר מאור החסידות מאיר בר-אילן, "שמות של מלאכים", בתוך: אהרן דמסקי, י' רייף ו-י' תבורי (עורכים), ואלה שמות: מחקרים באוצר השמות היהודיים, רמת-גן: תשנ"ז, עמ' לג-מח מאיר בר-אילן, רעיון הכתרת ה' בכתר והפולמוס הקראי נגד התפילין של ה' "סנדלפון", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) סנדלפון, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" מאיר בר-אילן, "שמות של מלאכים", בתוך: א' דמסקי, י' רייף ו-י' תבורי (עורכים), ואלה שמות: מחקרים באוצר השמות היהודיים, רמת-גן: תשנ"ז, עמ' לג-מח