מסדר העיט השחור

מסדר העיט השחור (בגרמנית: Hoher Orden vom Schwarzen Adler) היה מסדר האבירות הגבוה ביותר בחשיבותו בפרוסיה. אות האבירות במסדר חולק לראשונה ב-17 בינואר 1701 על ידי פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה ובפעם האחרונה חולק ב-1918 על ידי וילהלם השני, קיסר גרמניה בעת גלותו בהולנד בתום מלחמת העולם הראשונה (לאשתו השנייה). בכל שנות המסדר התמנו בו לאבירים 407 אישים, בהם שליטי פרוסיה וגרמניה לדורותיהם, שליטים זרים וקציני צבא מצטיינים או מדינאים בולטים. העיטור הורכב מסמל שנענד על מדי שרד ובאירועים מיוחדים ומכוכב, שנענד גם על מדים רגילים, מעל ללב. סמל המסדר היה צלב מלטה מוזהב על רקע כחול שבמרכזו עיט שחור עם כתר זהב וסמלו של פרידריך הראשון, האותיות FR ‏(לאמור "המלך פרידריך" בלטינית: Fredericus Rex). הסמל נענד באמצעות אבנט על גבי סרט חזה או שרשרת. הסרט היה בצבע כתום ונענד מהכתף השמאלית אל המותן הימנית, כאשר סמל המסדר מונח על המותן. השרשרת, בת 24 חוליות העשויות בתבנית האותיות FR היוצרות צלבים, נענדה על הצוואר. הסמל הוצג באמצע מדליון בו טבוע מוטו המסדר: Suum Cuique (לטינית: "לכל אחד לפי זכויותיו") שנתלה ממרכז השרשרת. כוכב המסדר הוא כוכב מתומן (בעל שמונה קודקודים) העשוי בתבנית קרניים. במרכז הכוכב עיט שחור על רקע מוזהב וסביבו טבעת לבנה ובה רשום מוטו המסדר. ברגלו הימנית אוחז העיט שרביט וברגלו השמאלית - זר עלי דפנה. את סממני המסדר משלימה גלימה ארגמנית בעלת בטנה כחולה. באירועי המסדר נענד כוכב המסדר על גבי הגלימה. חוקת המסדר התפרסמה במעמד ההכתרה של פרידריך הראשון ב-18 בינואר 1701 ועודכנה ב-1847. החברות במסדר הוענקה למספר קטן של אבירים, בשתי קטגוריות: שליטים (מבית הוהנצולרן ו"זרים") ואבירים לפי תואר. לפני 1847 הוגבלה האבירות למשפחות אצולה בלבד, אך לאחר מכן ניתן היה להעניק תואר אבירות במסדר גם לקצינים ומדינאים שלא הגיעו ממשפחות אצולה, אך קיבלו תואר במקביל לחברותם בו. בהענקת כוכב המסדר היו קיימות שתי דרגות "עם שרשרת" (mit der Kette) ו"ללא שרשרת" (ohne Kette). מקבלי אבירות העיט השחור קיבלו באופן אוטומטי גם דרגה ראשונה של אבירות ("צלב גדול") במסדר העיט האדום, המשני בחשיבותו. מבין 407 חברי המסדר 57 מונו בתקופת פרידריך הראשון (1701 - 1713). כאשר חוסל המסדר ב-1918 היו חברים בו 118 אבירים, 15 מבית הוהנצולרן (מתוכם אחד מבית הוהנצולרן-זיגמרינגן), 49 בני בתי מלוכה זרים, מתוכם 9 שהיו במצב מלחמה עם גרמניה ו-54 אבירים לא-אצילים. כל הבנים הזכרים לבית המלוכה קיבלו עיטור ללא שרשרת ביום הולדתם העשירי ובגיל 18 קיבלו את השרשרת. מלכת פרוסיה (וקיסרית גרמניה, לאחר מכן) קיבלה מעמד של אבירה במסדר, למרות שבנות משפחה אחרות קיבלו את תואר "אבירת מסדר לואיז", במקום. מלך פרוסיה (וקיסר גרמניה, לאחר מכן) היה ריבון המסדר. פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה פרידריך השני, מלך פרוסיה "הגדול" פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה וילהלם הראשון, קיסר גרמניה פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וילהלם השני, קיסר גרמניה אוגוסטה, נסיכת סקסה-ויימאר-אייזנך אדלברט מפרוסיה היינריך, נסיך פרוסיה ויקטוריה, הנסיכה המלכותית אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן פרדיננד הראשון, מלך רומניה קרול הראשון, מלך רומניה אלברט הראשון, מלך הבלגים הצאר אלכסנדר השלישי הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק צ'וּלָאלוֹנגקוֹן (ראמה החמישי), מלך סיאם (1868–1910) קונסטנטין הראשון, מלך יוון אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה פרדריק השמיני, מלך דנמרק ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת גוסטב החמישי, מלך שוודיה גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה (כיורש עצר) לאופולד השני, מלך הבלגים לואי השמונה עשר, מלך צרפת לודוויג השני, מלך בוואריה הצאר מיכאיל השני מייג'י, קיסר יפן נאסר א-דין שאה קאג'אר, השאה הפרסי (1848–1896) הצאר ניקולאי השני יושיהיטו, קיסר יפן אומברטו הראשון, מלך איטליה ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה ויליאם הרביעי, מלך הממלכה המאוחדת מוזפר א-דין שאה, השאה הפרסי (1896–1907) עבדול חמיד השני יליזבטה, קיסרית רוסיה פיוטר השלישי, קיסר רוסיה אוטו פון ביסמרק גבהרד לברכט פון בליכר ברנהרד פון בילוב פרדיננד פון צפלין אוגוסט פון מקנזן אוגוסט ניידהרדט פון גנייזנאו פיליפ, הנסיך מאוילנבורג פאול פון הינדנבורג הלמוט פון מולטקה הזקן נפוליאון בונפרטה (ב-1803, כאשר טרם היה קיסר) אלפרד פון שליפן אלכסנדר סובורוב אלפרד פון טירפיץ אנדראס, נסיך יוון ודנמרק מדיה וקבצים בנושא מסדר העיט השחור בוויקישיתוף