laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רולף לאסגורד

רולף לאסגורד (בשוודית: Rolf Holger Lassgård; נולד ב-29 במרץ 1955) הוא שחקן קולנוע שוודי, שזכה מספר פעמים בפרס גולדבאג. הוא שיחק ביותר מ-30 סרטים וסדרות טלוויזיה. רולף לאסגורד נולד וגדל באסטרסונד. בצעירותו הוא היה שחקן הוקי קרח. בשנים 1975–1978 הוא למד משחק בבית הספר במלמה. אחרי סיומה הוא נקלט בתיאטרון בלנדסקורנה שבדרום שוודיה. בשנת 1980 רולף לאסגורד לראשונה השתתף בסרט טלוויזיה. בשנת 1982 הוא התחיל לשחק בתיאטרון בעיר יבלה. בשנת 1991 על תפקידו בסרט "Önskas" הוא היה מועמד לקבלת פרס גולדבאג, אך זכה בו רק בשנת 1992 עבור תפקיד בסרט "Min store tjocke far" וזכה בפרס נוסף בשנת 1993. החל משנת 1993 רולף לאסגורד שיחק בסדרות טלוויזיה בלשיות שזכו להצלחה. בשנת 2015 הוא שיחק תפקיד ראשי בסרט "A Man Called Ove" על פי ספר של פרדריק בקמן וזכה בפרס גולדבאג על תפקיד הראשי. בשנת 2016 שיחק בסרט הנורווגי "The Lion Woman" המבוסס על רומן באותו שם מאת הסופר אריק פוסנס הנסן. בשנת 2017 השתתף בסרט האמריקאי "לחיות בקטן" מאת הבמאי זוכה פרס האוסקר אלכסנדר פיין. בשנת 2020 שיחק בסדרה "החקירה" דרמת מתח המבוססת על סיפור אמיתי; בבימויו של הבמאי הדני מועמד פרס האוסקר טוביאס לינדהולם (אנ'). הסדרה שודרה בערוץ TV 2 הדני וברשת HBO האמריקאית. הוא נשוי משנת 1982 ואב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא רולף לאסגורד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רולף לאסגורד (באנגלית) רולף לאסגורד, סרטונים בערוץ היוטיוב רולף לאסגורד, ברשת החברתית Goodreads רולף לאסגורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר AllMovie (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר Metacritic (באנגלית) רולף לאסגורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רולף לאסגורד, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר ספוטיפיי רולף לאסגורד, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר Last.fm (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר AllMusic (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר MusicBrainz (באנגלית) רולף לאסגורד, באתר דיזר רולף לאסגורד, באתר Discogs (באנגלית)
וגה (אי, אנטארקטיקה)

האי וגה (באנגלית: Vega Island) הוא אי קטן בקבוצת איי ג'יימס רוס, מצפון-מערב לאי ג'יימס רוס, שלמול חופי חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. אורכו של האי 31.4 קילומטרים; רוחבו של האי 11.11 קילומטרים. שיא גובהו של האי 665 מטרים מעל פני הים. מצר הרברט מפריד בין האי וגה לאי ג'יימס רוס. האי וגה הוא אתר חשוב למחקר פליאונטולוגי. האי עשיר ביותר במאובנים יבשתיים וימיים מהתקופה שבין תקופת הקרטיקון ותקופת השלישון - התקופה שבה נכחדו הדינוזאורים. המאובנים שנמצאו באי כוללים מאובני דרוזאורים, פלזיאוזים ומוזאורים . האי הוא סוג הר געש נדיר ששנוצר על ידי רצף התפרצות תלת שלבי מתחת לכיפת קרח. אזור זה נחקר לראשונה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1902 - 1903, על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1902 - 1904 בפיקודו של אוטו נורדנשלד. שמו של האי ניתן לו על ידי נורדנשלד. נורדנשלד קרא לאי על שמה של הספינה וגה, אשר הייתה הראשונה שחצתה את המעבר הצפון-מזרחי בין השנים 1878–1879. • Pirrie, D. (1994), Petrography and provenance of the Marambio Group, Vega Island, Antarctica, Antarctic Science, 6(4), 517-527. https://doi:10.1017/S0954102094000775 מדיה וקבצים בנושא וגה בוויקישיתוף האי וגה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי וגה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת חצי האי טריניטי מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי מידע היסטורי
האי וגה

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה וגה (אי, אנטארקטיקה) – אחד מאיי ארכיפלג ג'יימס רוס, שלמול חופי חצי האי האנטארקטי בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נורווגיה וגה (אי, נורווגיה) – האי הגדול באיי ארכיפלג וגה שבנורווגיה
קוי סטיוארט

טייסון קוי סטיוארט (באנגלית: Tyson Coy Stewart; נולד ב-24 ביוני 1998) הוא שחקן וראפר אמריקאי. סטיוארט נולד בקולומביה, קרוליינה הדרומית. התעניינותו במשחק החלה כשהחל לצטט שורות מסדרות טלוויזיה פופולריות. לאחר מכן הצטרף לסוכנות השחקנים "DeAbreu Modeling and Consulting" שממוקמת בקולומביה, לפני שקיבל תפקיד משחק ראשון בהפקה מקומית של המחזה "צימוק בשמש". בשנת 2010, סטיוארט החל את הקריירה שלו כשגילם את קווין קינגסטון בסיטקום של רשת TBS,‏ "Are We There Yet?". שנה לאחר מכן, זכה קוי בפרס האמנים הצעירים לשחקן המשנה הצעיר הטוב ביותר בקומדיה או דרמה על תפקידו כקווין בסדרה. בשנת 2011, הוא הופיע ב-12 פרקים של סדרת הטלוויזיה "The Electric Company", שם גילם את מרקוס בארנס. בינואר 2012 פרסם אביו של קוי, דרק סטיוארט, ספר עיון שכותרתו "המסע הבלתי סביר" המתאר את מסעו של קוי בעסקי השעשועים. בשנת 2015, הוא גילם את התפקיד של טרוי דיקסון בסדרה המקורית של ניקלודיאון "בלה והבולדוגס". בשנת 2016, הוא גילם את חאווייר בסדרת האינטרנט האימה הקומית "Welcome to Howler". באוגוסט 2017 מילא קוי סטיוארט את התפקיד הראשי בקליפ ובסרט הקצר של השיר "1-800-273-8255" של הראפר לוג'יק העוסק בסוגיות הומוסקסואליות והתאבדות. בנובמבר אותה שנה פורסם כי סטיוארט לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "סוכני S.H.I.E.L.D.". בסוף 2018 לוהק סטיוארט לתפקיד חוזר בסיטקום של נטפליקס "מר איגלסיאס". בשנת 2022 שיחק לצד מרגרט צ'ו בסרט הקומדיה העצמאי "I, Challenger" שביים וכתב פול בויד. מדיה וקבצים בנושא קוי סטיוארט בוויקישיתוף קוי סטיוארט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קוי סטיוארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קוי סטיוארט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Coy Stewart Interview Interview. July 2010. Portrait magazine.(הקישור אינו פעיל, September 2017) Abrams, Natalie (2 בנובמבר 2017). "Meet the new season 5 'Agents of S.H.I.E.L.D.' cast members — first look". Entertainment Weekly. נבדק ב-26 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (30 באוקטובר 2018). "'Mr. Iglesias': Megyn Price & Coy Stewart To Recur In Netflix Comedy Series". Deadline. נבדק ב-26 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
טירת ויידהוניאד

טירת ויידהוניאד (בהונגרית: Vajdahunyad vára) (שם רשמי: קבוצת הבניינים ההיסטוריים) מאת האדריכל איגנץ אלפאר נמצא בבודפשט ברובע 14 בפארק העירוני של הבודפשט. האגם של וארושליגט ממוקם באי סצ'ני, אליו ניתן להגיע דרך ארבעה גשרים. הטירה של משפחת הוניאדי בוויידהונאד הפכה לשריד אדריכלי של האומה ההונגרית כבר במאה ה-19 במהלך חגיגות האלף של שנת 1896 (כיבוש הונגריה על ידי השבטים המדיארים בשנת 896) נבנה העתק של טירת ויידהוניאד בבודפשט לזכר הכיבוש. המתכננים רצו להציג את ההיסטוריה של אלף השנים של האדריכלות ההונגרית ב"תלת מימד". בשל המועדים הצפופים והעלויות קבוצת הבניינים ההיסטוריים בת 21 החלקים נבנתה בעיקר מעץ על פי התוכניות של איגנץ אלפאר. לאחר ההצלחה הציבורית הגדולה של הקומפוזיציה, היא נבנתה מחדש מחומרים עמידים בין 1904 לבין 1908. כיום הטירה קיבלה את שמה הנפוץ מהחלק האופייני ביותר למעונו של העוצר יאנוש הוניאדי ושל ארז'בט סילאדי, מהחזית הראשית של טירת ויידהונאד. מה שנקרא קפלת יאקי - תוכנית הקומה שלה מחקה את כנסיית לבני, והשער שלה מחקה את כנסיית מנזר יאקי. הקפלה היא מקום של מיסה קתולית אמיתית. הוא שייך לקהילה של כיכר קשאי, שם מתקיימת מיסה בכל יום ראשון. חתונות וקונצרטים נערכים לעיתים קרובות. מגדל Nyebojsza - אופי החזית הראשית נקבע על ידי עותק של מגדל ויידהונאד באותו השם. אולם האבירים. מקדש קפלת זאפויה חזית כיפה חצר הוניאדי מגדל השליחים - העתק של מגדל השעון בסיגישוארה. בניין המוזיאון החקלאי ההונגרי הוא ארמון בסגנון בארוק אוסטרי. הכיפה מעל הכניסה הראשית נעשתה כדוגמת שער קארוי באלבה יוליה מגדל מבצר קטלין - המגדל בפינה הדרומית-מזרחית של מתחם הבניינים הוא חיקוי מוגבה של שער קטלין בבראשוב, עם מרפסת בצד המזרחי של בית העירייה ברדיוב החזית הגרמנית הנראית מהאגם היא בסגנון רנסאנס גרמני עם קישוט סגרפיטו. המגדל הגרמני מתנשא לגובה של 50 מ', קסדת המגדל שלו היא כיפת בצל . מהאגם נראה גם המגדל הצרפתי הנמוך. הוא נבנה בסגנון הרנסאנס הצרפתי הקדום עם עיטור דולפינים על רכס הגג. איגנץ אלפאר - אדה טלץ' יצרו בשנת 1931, מול הכניסה הראשית שאנדור קארואי - יצירתו של אליוש שטרובל בחצר הוניאדי אנונימוס - יצירתו של מיקלוש ליגטי פסלי החזה של ארבע דמויות בטיילת הדרום מזרחית וכן פסל החזה של בלה לוגוסי הוצב כאן גם בתא פיסול. מבט על הטירה בשנת 1904 חלקים ממנזר יאקי חלקים ממנזר יאקי חלקים ממנזר יאקי חלקים ממנזר יאקי פסל הראש של בלה לוגוסי מדיה וקבצים בנושא טירת ויידהוניאד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טירת ויידהוניאד ראית את זה מאה פעמים, אבל האם אתה מכיר את ההיסטוריה שלו? טירת ויידהונאד בפארק העירוני קפלת יאקי טירת ויידהונאד במפת גוגל צילומי אוויר של הטירה תמונות פנורמיות ומידע על טירת ויידהוניאד Lupescu Radu: Vajdahunyad vára a Hunyadiak korában. Doktori disszertáció. ELTE BTK Művészettörténeti doktori iskola. 2006. http://doktori.btk.elte.hu/art/lupescu/diss.pdf Kiderült, ki csempészte Lugosi Béla szobrát a Vajdahunyad várra, index.hu
ג'ויס רייס

ג'ויס רייס (באנגלית: Joyce Wrice; נולדה ב-15 באוגוסט 1992) היא זמרת-יוצרת אמריקאית. רייס נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בצ'ולה ויסטה שבסן דייגו לאמא ממוצא יפני ואבא ממוצא אפרו-אמריקאי. היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה בשנת 2015, כשהוציאה את הסינגל "Ain't No Need", הסינגל המוביל מתוך מיני-אלבום הבכורה שלה, אותו הוציאה בשנת 2016, הנקרא Stay Around. באפריל 2020, יצא אלבומו של הראפר וסטסייד גאן, Pray for Paris, בו השתתפה בשיר "French Toast", לצד הראפר ואלה (אנ'). בדצמבר 2020 הוציאה את הסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלה, "So So Sick", שזכה למאות אלפי השמעות בפלטפורמות הדיגיטליות. ב-21 בפברואר 2021, הכריזה על אלבום הבכורה שלה, הנקרא Overgrown. חמישה ימים לאחר מכן, הוציאה את הסינגל השני מתוך האלבום, "On One", בהשתתפות הראפר פרדי גיבס, יחד עם הזמנה מוקדמת של האלבום בחנות האייטונס. לשיר יצא וידאו קליפ רשמי ב-4 במרץ 2021. ב-19 במרץ 2021 יצא אלבום הבכורה שלה, בחברת התקליטים דה אורצ'רד (אנ'). האלבום כולל הופעות אורח של אמנים שונים, בהם פרדי גיבס, וסטסייד גאן וקייטרנדה. האלבום הופק על ידי המפיק האמריקאי זוכה פרס גראמי ופרס אוסקר דימייל (אנ'). האלבום זכה לשבחים מהמבקרים ודורג ברשימות אמצע-שנה של מגזינים שונים, בהם רולינג סטון ו-Spin. 2021: Overgrown 2016: Stay Around אתר האינטרנט הרשמי של ג'ויס רייס ג'ויס רייס, ברשת החברתית פייסבוק ג'ויס רייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ויס רייס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ויס רייס, ברשת החברתית טיקטוק ג'ויס רייס, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'ויס רייס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ויס רייס, באתר ספוטיפיי ג'ויס רייס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) ג'ויס רייס, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ויס רייס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ויס רייס, באתר Discogs (באנגלית) ג'ויס רייס, באתר Songkick (באנגלית) ג'ויס רייס, באתר בנדקמפ BWW News Desk, Joyce Wrice Releases New Single 'So So Sick', BroadwayWorld.com (באנגלית) Lea Winkler,David Aaron Brake, Rising R&B star Joyce Wrice is proof that the genre isn't dead, i-D, ‏2021-03-18 (באנגלית) How Radiant R&B Songstress Joyce Wrice Found Her Voice, The Hundreds (באנגלית) HipHopDX- https://hiphopdx.com, Review: Westside Gunn’s ’Pray For Paris’ Is His Most Inviting LP To Date, HipHopDX, ‏2020-04-21 So So Sick, נבדק ב-2021-03-16 Joyce Wrice Announces Debut Album 'Overgrown', Rated R&B, ‏2021-02-21 (באנגלית אמריקאית) L.A.-based Joyce Wrice recruits Freddie Gibbs on “On One”, The FADER (באנגלית) MTV News Staff, Joyce Wrice’s Overgrown Is A Testament To Herself, MTV News (באנגלית) Jonathan Bernstein,Claire Shaffer,Kory Grow,Rob Sheffield,Brittany Spanos,Angie Martoccio,Brenna Ehrlich,Hank Shteamer,Simon Vozick-Levinson,Ryan Reed,Lucas Villa,Dewayne Gage,David Browne,Jeff Ihaza,Jon Freeman,Gary Suarez,Mankaprr Conteh,Jon Dolan, Jonathan Bernstein, Claire Shaffer, Kory Grow, Rob Sheffield, The Best Albums of 2021 So Far, Rolling Stone, ‏2021-06-11 (באנגלית אמריקאית) The 30 Best Albums of 2021 (So Far), SPIN
נורה הייסן

נורה הייסן (באנגלית: Nora Heysen‏; 11 בינואר 1911 – 30 בדצמבר 2003) הייתה אמנית אוסטרלית, האישה הראשונה שזכתה בפרס ארצ'יבלד היוקרתי בשנת 1938 על דיוקנאות והאישה האוסטרלית הראשונה שמונתה כאמנית מלחמה רשמית. הייסן נולד בהנדורף שבדרום אוסטרליה כילדה הרביעית של צייר הנוף (לימים סר) הנס הייסן ואשתו סלמה הייסן (לבית ברטלס), וגדלה ב"סידרס" בהנדורף בהרי אדלייד. היא למדה אמנות בשנים 1926 עד 1930 בבית הספר לאמנויות יפות באדלייד בניהולו של מילווארד גריי ומכרה ציורים לגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס ולגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה בשנת 1930. בין השנים 1930 ל -1933 המשיכה ללמוד יומיים בשבוע בבית הספר, ובשאר הזמן עבדה בסטודיו שלה. בשנת 1931 ביקרה בסידני עם הוריה ובילתה שבועיים בלימודים בבית הספר לאמנות של ג'וליאן אשטון. תערוכת היחיד הראשונה של הייסן התקיימה בסידני בשנת 1933. בשנת 1934 נסעה ללונדון עם משפחתה, ונשארה באירופה, לאחר שחזרו הביתה, למדה ציור עד שנת 1937. כשחזרה לאוסטרליה היא חזרה לזמן קצר לאדלייד ואז עברה לסידני. בשנת 1938 היא הציגה שני דיוקנאות בתחרות פרס ארצ'יבלד. דיוקנה של מאדאם אלינק שורמן זכה בפרס והיא הפכה לאישה הראשונה שזכתה בפרס. ב־12 באוקטובר 1943 היא הפכה לאישה הראשונה שמונתה כאמנית מלחמה אוסטרלית בדרגת קפטן. "הוזמנתי לתאר את מאמץ מלחמת הנשים. זאת הייתה המגבלה היחידה על מה שעשיתי. הושאלתי לכל הזרועות: חיל האוויר, חיל הים והצבא, כדי לתאר את הנשים שעובדות בכל מה שעשו במהלך המלחמה ". במהלך שירותה סיימה הייסן למעלה מ -170 יצירות אמנות ושוחררה משירות בשנת 1946 בגינאה החדשה. בהיותה בגינאה החדשה פגשה הייסן את ד"ר רוברט בלק, לו נישאה בשנת 1953. לאחר שחרורה משירות המלחמה נסעה ללונדון ומאוחר יותר חזרה לסידני בשנת 1948 והמשיכה לצייר. נישואיה הסתיימו ב -1972. עבודותיה של הייסן מוחזקות באוספי הגלריה הלאומית של אוסטרליה, אנדרטת המלחמה האוסטרלית, הספרייה הלאומית של אוסטרליה, הגלריה הלאומית לפורטרטים וכמה גלריות מדינה. מדיה וקבצים בנושא נורה הייסן בוויקישיתוף Australian Art - Artist - Heysen, Nora, web.archive.org, ‏2007-07-10 Archibald Prize finalists 1938 :: Art Gallery NSW, www.artgallery.nsw.gov.au From an interview with Nora Heysen, 25 August 1994, Oral History Collection National Library of Australia.
פילאר, נסיכת בוואריה

פילאר, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Pilar von Bayern;‏ 13 במרץ 1891 - 29 בינואר 1987) הייתה נסיכה גרמניה-ספרדייה, וחברה בבית ויטלסבאך. פילאר נולדה ב-13 במרץ 1891 במינכן, ללודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה ומריה דה לה פאס, נסיכת ספרד, בתם הצעירה ביותר של פרנסיסקו, דוכס קדיס ואיזבלה השנייה, מלכת ספרד. היא נקראה על שם מריה דל פילאר, נסיכת ספרד (1861–1879), אחותה האהובה של אמה, שמתה כמה שנים לפני כן. הנסיכה פילאר הייתה שותפה לכתיבת ביוגרפיה מ-1932, Every Inch a King, על בן דודה אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. היא הייתה גם אמנית ועמדה בראש השלוחה הבווארית של הצלב האדום הגרמני במשך 40 שנה. היא מעולם לא נישאה ומתה במינכן ב-29 בינואר 1987 ללא ילדים. מדיה וקבצים בנושא פילאר, נסיכת בוואריה בוויקישיתוף פילאר, נסיכת בוואריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אשפיקס

אשפיקס (בצרפתית: Panoramix) הוא דמות מרכזית בסדרת הקומיקס הצרפתית אסטריקס. אשפיקס משמש ככהן-העץ של הכפר, ומפורסם בשיקוי הפלא שהוא רוקח - שיקוי המעניק כוח על-אנושי, אשר דרך הכנתו ידועה אך ורק לו. אשפיקס מופיע כדמות מרכזית כבר בספר הראשון בסדרה, וממשיך להופיע בכל שאר הספרים. אשפיקס הוא אדם זקן, רזה וגבוה, קירח ובעל זקן ארוך מאוד ולבן. הוא לובש חלוק לבן עם חגורה ירוקה דקה, גלימה אדומה ונעלי עור כחולות. הוא נושא עמו כמעט תמיד את מגל הזהב שלו, שבו הוא משתמש כדי לאסוף צמחים לרקיחת שיקויים שונים, וכאשר הוא יוצא מאזור הכפר הוא לוקח תיק קטן שמכיל עשבים שונים. אשפיקס נודע ברחבי גאליה ככהן-עץ מוכשר ביותר, בעיקר בזכות שיקוי הפלא שהוא רוקח - שיקוי מסתורי שמעניק לשותה ממנו כוח על-אנושי ומהירות מוגברת למשך זמן קצר. סוד השיקוי עבר במשך דורות מכהן-עץ לכהן-עץ, וכעת אשפיקס הוא האדם היחיד שיודע את אופן ההכנה של השיקוי ומרכיביו. אשפיקס רוקח שיקויים נוספים, כגון סם נגד רעל או שיקוי שגורם לשיער לצמוח במהירות רבה. אשפיקס הוא אדם חכם מאוד, ישר, הגון, מוסרי ונאמן, בעל ניסיון עשיר וחכמת חיים. הוא משמש בכפר כ"מבוגר אחראי", אדם שזוכה לכבוד והערכה מצד כל בני הכפר, מיישב סכסוכים ביניהם ומייעץ להם בעת הצורך. לעומת סגנונו הכוחני של יוליוס קיסר, אשפיקס נוהג בהומניזם ובמוסריות רבה. הוא לא מהסס לרפא רומאי חולה, נמנע משימוש בשיקוי הפלא בתחרויות האולימפיות, משחרר עבדים מהשבי הרומאי ובאופן כללי נמנע מלפגוע ברומאים כשלא נשקף מצדם איום. הוא לעולם אינו משתתף בקרבות עם רומאים או בין הגאלים. מחקר גרמני העלה השערה שצבע בגדיו של אשפיקס - אדום, לבן וכחול - הם רמז לצבעי הדגל של צרפת, ומכיוון שסדר הצבעים הפוך מזה שבדגל, הדבר מרמז על שאיפה למהפכנות. הקומיקסאי שי צ'רקה טען שדמותו של אשפיקס מזכירה רב יותר מאשר דרואיד, משום שהדרואידים לא נהגו להתיישב במקום קבוע אלא לנדוד בין מקומות יישוב, וכן מראהו של אשפיקס מזכיר דמות רבנית. הוא תלה זאת במוצאו היהודי של רנה גוסיני. מדיה וקבצים בנושא אשפיקס בוויקישיתוף בספר אסטריקס וקלאופטרה בספר אסטריקס הגאלי אשפיקס, באתר האתר הרשמי של אסטריקס (בצרפתית) בספר Astérix chez les Helvètes בספר אסטריקס באולימפיאדה בספר אסטריקס באחוזת האלים בספר ילדותו השנייה של אובליקס Andre Stoll, Astrix: das Trivialepos Frankreich, 1974 אור יזרעאלי, אסטריקס היה יהודי? ראיון עם שי צ'רקה לרגל 60 שנה, באתר סרוגים
אדם דמוס

אדם דמוס (באנגלית: Adam Demos; נולד ב-24 במאי 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו כג'ייק טיילור בסרט "אהבה היא השטח שלה" בהפקת נטפליקס, אוגוסט ווקר בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "Unreal" ,נייט בולדווין בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "ג'נט קינג" ובראד סיימון בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס sex/life.. דמוס נולד בוולונגונג, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה. הוא סיים את בית הספר התיכון בשנת 2003. בעוד שהוא התעניין במשחק בגיל צעיר, עבד תחילה כפועל בנייה עד שנרשם לשיעור משחק בבית הספר לקולנוע ולטלוויזיה "Screenwise" (אנ'), כשהיה בן 23. בראיון הוא אמר כי אמו - שגידלה אותו לבד - היא זו שחיפשה את בית הספר לדרמה בסידני. בעבר שיחק בתפקידים קטנים באוסטרליה לפני שהצטרף לעונה השלישית של הסדרה "Unreal", שהייתה לתפקיד הפריצה שלו. בשנת 2019 הוא כיכב לצד כריסטינה מילאן בסרט "אהבה היא השטח שלה" בהפקת נטפליקס. בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Sex/Life" בהפקת שירות ההזרמה נטפליקס. ב-19 במאי 2022 הוקרן לראשונה בנטפליקס, הסרט "לגימה של אהבה", בו הוא משחק בתפקיד ראשי. אתר האינטרנט הרשמי של אדם דמוס אדם דמוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדם דמוס, ברשת החברתית אינסטגרם אדם דמוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ענבל חננאל, הילד הרע של "סקס/לייף" הוא הכוכב החדש של נטפליקס, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 30 ביוני 2021 שרון גולן מאירי, ‏תתחילו להכיר: זה הקראש הטלוויזיוני החדש שלכם, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2021 "Aussie star Adam Demos' UnReal shock: 'He's not as smart as he thinks he is'". who.com.au. נבדק ב-2019-07-28. "Christina Milian, Adam Demos To Topline 'Falling Inn Love' Netflix Movie". deadline.com. 2019-02-13. נבדק ב-2019-07-28. "Wollongong actor Adam Demos new star on two seasons of UnREAL". illawarramercury.com.au. 2018-02-26. נבדק ב-2019-07-28. "Christina Milian, Adam Demos star in first Netflix feature film shot in NZ - Falling Inn Love". stuff.co.nz. נבדק ב-2019-07-28. "About". Adam Demos (באנגלית). נבדק ב-2019-09-04. riley, christopher (2019-09-30). "Unreal's Adam Demos On Growing Up In Wollongong And The Reality Behind Reality TV". GQ (באנגלית). נבדק ב-2019-10-09. Davis, Arianna (2019-09-01). "Want to Know More About the Handsome Star of Falling Inn Love? Here's Everything We Know". Oprah Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-09-16. Kinane, Ruth (11 בספטמבר 2019). "'Falling Inn Love' and 'UnREAL' star Adam Demos is really just 'stoked' to be acting". EW.com (באנגלית). נבדק ב-2019-09-16. {{cite web}}: (עזרה)
פרנסיסקו אראמבורו

פרנסיסקו אראמבורו (בפורטוגזית: Francisco Aramburu;‏ 7 בינואר 1922 – 1 באוקטובר 1997) שהיה ידוע בכינויו "צ'יקו" (קיצור של השם פרנסיסקו), היה כדורגלן ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ. צ'יקו החל את הקריירה בשנת 1939 כשהוא בן 17 במועדון פרו קאריל שמעיר הולדתו. שנה לאחר מכן ועבר לבירת המדינה פורטו אלגרה שם ניתנה לו האפשרות להציג את כישוריו במדי גרמיו. גם איתה נשאר צ'יקו לשנה אחת בלבד ובשנת 1942 עקב אחר ההצעה של המועדון ואסקו דה גאמה. המאמן האורוגוואי אונדינו ויירה, שלפני כן זכה באליפויות עם נסיונל האורוגוואית וריבר פלייט הארגנטינאית, הצטרף באותו הזמן לאמן את ואסקו. תחת המאמן החדש זכו ואסקו באליפות ריו דה ז'ניירו השישית בהיסטוריה שלה ב-1945, אחת שהגיעה כשהם בלתי מנוצחים. עם הקבוצה שכונתה אז "Victory Express" (ניצחון אקספרס) צ'יקו זכה ב-5 תוארי אליפות המדינה והיה חלק מההתקפה החזקה שלה שכללה את השחקנים אדמיר וז'איר דה רוסה פינטו. צ'יקו אז כבר היה ידוע כאתלט, מהיר, בעל דריבל בשתי הרגליים ועם בעיטות חדות. צ'יקו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברזיל בדצמבר 1945 נגד ארגנטינה בסאו פאולו, במסגרת סדרת משחקי גביע רוקה. באותו משחק הפסידו להם 4–3 אך כמה ימים לאחר מכן הביסו אותם 2–6 באצטדיון סאו ז'נואריו, כשצ'יקו אחד הכובשים. ברזיל זכתה בתואר עם ניצחון 1–3 באותו אצטדיון. במונדיאל 1950 צ'יקו שיחק בארבעה משחקים וגם כבש את אותה כמות של שערים. באסון ה"מרקנאסו" בו ברזיל הפסידה 2–1 לאורוגוואי, הפסד שמנע ממנה זכייה ראשונה במונדיאל, גם כן שותף. צ'יקו זכה בסיום הטורניר בנעל הארד לצד השחקנים אלסידס גיג'ה, טלמו סארה ואסטניסלאו באזורה. ואסקו דה גאמה אליפות ריו דה ז'ניירו (5): 1945, 1947, 1949, 1950, 1952 אליפות דרום אמריקה לאלופות: 1948 נבחרת ברזיל סגנית גביע העולם: 1950 סגנית קופה אמריקה: 1946 גביע רוקה: 1945 אישיים נעל הארד בגביע העולם: 1950 IFFHS השחקן הברזילאי של המאה ה-20 (מקום 15) IFFHS השחקן הדרום אמריקאי של המאה ה-20 (מקום 19) היכל התהילה הברזילאי בכדורגל מדיה וקבצים בנושא פרנסיסקו אראמבורו בוויקישיתוף פרנסיסקו אראמבורו, באתר Transfermarkt פרנסיסקו אראמבורו, באתר National Football Teams פרנסיסקו אראמבורו, באתר FootballDatabase.eu
הפצצת חיל האוויר האיטלקי על בחריין

הפצצת חיל האוויר האיטלקי על בחריין (באיטלקית: Bombardamento di Manama) במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה חלק מהניסיון האיטלקי להפציץ מטרות בריטיות אפשריות ברחבי המזרח התיכון. המשימה, שהסבה נזק קל בלבד לבריטים, אילצה אותם לחלק את המשאבים המוגבלים במזרח התיכון לחזית שהיה נדמה שהייתה מוגנת עד ההפצצה. ב-10 ביוני 1940 הכריזה איטליה הפשיסטית מלחמה על בעלות הברית ופלשה לצרפת עד שנחתמה שביתת נשק ב-25 ביוני, שלושה ימים אחרי שביתת הנשק עם גרמניה. שביתת הנשק הזו הותירה את בריטניה ואת חבר העמים לבד נגד איטליה במזרח התיכון. בקיץ 1940, קיבל רודן איטליה בניטו מוסוליני תוכנית להריסת שדות נפט בבחריין במטרה לשבש את אספקת הנפט לצי הבריטי. את התוכנית הציע פאולו מוקי, טייס ניסוי וקפטן בחיל האוויר האיטלקי. בחודשים יוני ויולי של 1940 הפציצו מטוסי חיל האוויר האיטלקי יעדים בגיברלטר, סואץ, פורט סודאן ובחריין וכן פיזרו חומרי תעמולה למען איטליה. ההפצצות האלו התאפיינו בשימוש יצירתי במשאבים מוגבלים כדי לענות על המטרות שהוצבו. באוקטובר 1940 הוחלט להעביר חמישה מפציצי סבויה-מרקטי SM.82 בפיקודו של אטור מוטי לרודוס. בפיקוד העליון האיטלקי תוכנן להפציץ יעדים בבחריין בדגש על מנאמה כשהרעיון היה להעביר מסר בנוגע ליכולות האוויריות של איטליה. בטרם יצאו לדרך, ישבו אטור מוטי ועמיתיו במשך ארבעה ימים וגיבשו את נתיב הטיסה, כשהתוכנית הייתה שארבעה מטוסים יטוסו אחרי ההפצצה לאריתריאה שנשלטה על ידי האיטלקים. מטוס חמישי תוכנן לשמש כגיבוי וטס גם כן לאריתריאה במקרה שבו אחד המטוסים היה נאלץ לבצע נחיתת חירום בדרך. לאחר ההמראה עברו המטוסים בשמי קפריסין, לבנון, סוריה, ירדן, עיראק וערב הסעודית. במשך כל הזמן שמרו המטוסים על דממת אלחוט כדי להימנע מחשיפה. בשעה 2:20 לפנות בוקר ב-19 באוקטובר איבד אחד המטוסים קשר עין עם המטוס המוביל של מוטי והטיל את הפצצות שלו במיקום שונה מהמתוכנן, כשיתר המטוסים ממשיכים לטוס לכיוון מנאמה. מיד אחרי שהטייסים חזו בפצצות פוגעות במטרות, הם החלו לטוס לכיוון דהראן והפציצו גם אותה בשעה שהם בדרך לאריתריאה ובשעה 8:40 בבוקר נחתו ביעד. משך זמן הטיסה היה 15.5 שעות והם עברו בדרכם 4,200 קילומטרים. מספר ימים אחר כך המריאו המטוסים והגיעו בחזרה לרומא. ההתקפה לא הצליחה לגרום לנזק משמעותי מלבד פגיעות קלות לבתי הזיקוק של בחריין ולדהראן, אך אילצה את הבריטים לחלק את המשאבים במזרח התיכון ולהפוך גם את בחריין שנחשבה עד אז לבלתי פגיעה למוגנת. חיל האוויר הבריטי העביר אחרי ההתקפה טייסת, כמה גדודים וסוללות נגד מטוסים לאזור בתי הזיקוק. הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב הפצצות חיל האוויר האיטלקי על חיפה Alberto Rosselli, Italian Bombing of Manama, Bahrain, Comando Supremo, ‏15 ביוני 2010 "Missione Bahrein". אורכב מ-המקור ב-2016-08-02. נבדק ב-31 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) 1940 Italian bombing of Bahrain & Dhahran "Map of the attack". אורכב מ-המקור ב-2017-10-22. נבדק ב-2017-02-22.