laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Stupid Dream

Stupid Dream הוא אלבום רוק מתקדם מאת הלהקה הבריטית פורקיופיין טרי (Porcupine Tree). האלבום יצא בשנת 1999. סטיבן וילסון - שירה, גיטרה, פסנתר ריצ'רד ברביירי - סינתיסייזר, קלידים, אורגן האמונד, מלוטרון קולין אדווין - גיטרה בס כריס מייטלנד - תופים, כלי הקשה מידע על האלבום Stupid Dream באתר MusicBrainz מידע על האלבום Stupid Dream באתר AllMusic האלבום Stupid Dream באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פייטרו פיליפו סקרלטי

פייטרו פיליפו סקרלטי (באיטלקית: Pietro Filippo Scarlatti;‏ 5 בינואר 1679, רומא - 22 בפברואר 1750, נאפולי) היה מלחין איטלקי, נגן עוגב ומנצח מקהלה. פייטרו פיליפו - הבכור בילדיו של אלסנדרו סקרלטי ואחיו של המלחין דומניקו סקרלטי - החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-1705 כמנצח מקהלת הקתדרלה של אורבינו. כעבור שלוש שנים, ב-1708, הביא אותו אביו לנאפולי, שם התמנה לנגן העוגב של החצר. הוא פרש ממשרתו זו כשאביו קרא לו לשוב לנאפולי כדי לתפוס את מקומו של כריסטופורו קארסאנה כנגן עוגב ראשון בקאפלה המלכותית, על פי הבטחתו של החשמן גרימאלדי, אבל מות החשמן ב-1710 דחה את קיום ההבטחה עד 1712, אז החליף את ג'וזפה ויניולה כאחד מנגני העוגב המלכותיים. בשנת 1728 עלתה האופרה היחידה שלו, "קליטארקו", בהצגת בכורה בתיאטרון סן ברתולומאו בנאפולי (הפרטיטורה אבדה מאז). שאר יצירותיו העיקריות הן שלוש קנטטות ומספר רב של טוקטות לכלי מקלדת. אחרי מותו הגישו שלושת ילדיו בקשה להעביר את משרתו לבנו אלסנדרו, אך בקשתם הושבה ריקם. פייטרו פיליפו סקרלטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוה באדורה-סקודה, "פייטרו פיליפו סקרלטי", גרוב אונליין
יצרן

האם התכוונתם ל... יצרן (כלכלה) – בכלכלה, מייצר מוצרים מוגמרים. ראו קטגוריה:ייצור אוטוטרוף – בביולוגיה, יצור המזין את עצמו
עצם אישנגו

עצם אישנגו היא כלי עתיק עשוי עצם שוק של בבון. העצם ארוכה, צבעה חום כהה, ובקצה אחד שלה שובצה חתיכה חדה של קוורץ, כנראה לשם חריטה או כתיבה. התקופה שבה נוצר הממצא מתוארכת בין 22,000 -20,000 שנה לפני זמננו. תחילה חשבו החוקרים כי הממצא הוא מקל ספירה, מכיוון שיש לכל אורכו סימני ספירה, החרוטים בשלוש עמודות, אך מספר מדענים מאמינים כי הצורה הקיבוצית בה הם נמצאו מעידה על הבנה מתמטית אשר נמצאת מעבר לספירה פשוטה. עצם אישנגו נמצאה בשנת 1960 בידי הגאולוג הבלגי ז'אן דה הנזלן דה ברוקור (Jean de Heinzelin de Braucourt) בזמן שחקר את מה שהיה אז קונגו הבלגית (כיום קונגו, בעבר זאיר). העצם התגלתה באזור האפריקאי של אישנגו, שהייתה עיר מרכזית קרוב למקור נהר הנילוס, באגם אדוארד (כיום בין אוגנדה לקונגו). האוכלוסייה של צד האגם באישנגו מלפני 20,000 שנה היו כנראה בין הקבוצות הסופרות הראשונות, אך הם החזיקו רק כמה מאות שנים, בגלל התפרצות הר געש באזור. תחילה תוארך הממצא בין 11,000 ל-8,000 שנה לפני זמננו, אך התיארוך של המקום בו הוא נמצא גרם להערכה שונה, וכיום הדעה המקובלת היא שאכן היא בת 20,000 שנה. עצם אישנגו נמצאת בתצוגה קבועה במוסד הבלגי המלכותי למדעי הטבע בבריסל, בלגיה. שלוש העמודות בהן מקובצות החריטות האי-סימטריות מרמזות שכלי זה שימש למטרה מעשית ולא לנוי. ייתכן שאנשי האישנגו השתמשו בכלי כדי להרכיב מערכת מספרים. בעמודה המרכזית ניתן לראות, מימין לשמאל, שלושה חריצים, ואז שישה. לאחר מכן מופיעים ארבעה חריצים ואחריהם שמונה חריצים. לאחר מכן, ניתן להבחין בעשרה חריצים, ואחר-כך - חמישה. הסדר בו נמצאים מספרים אלו מראה כי הם אינם אקראיים לחלוטין, אלא מרמזים על הבנה בסיסית של מספר פעולות חשבון כמו כפל וחילוק ב-2. העצם, אם כן, יכלה לשמש בתור כלי ספירה לחישובים אריתמטיים פשוטים. גם מספרי החריצים בשתי העמודות הנוספות עשוי להצביע על מיומנויות חישוב. המספרים, הן בעמודה הימנית והן בעמודה השמאלית, הם מספרים אי-זוגיים (9, 11, 13, 17, 19, ו-21). המספרים בעמודה השמאלית הם כל המספרים הראשוניים בין 10 ל-20 (שמצביע על פיתוח יכולת חילוק לארבעה מספרים ראשוניים), בעוד שכל המספרים בעמודה הימנית מורכבים מ-10+1, 10-1, 20+1 ו-20-1. סכום המספרים בשתי העמודות הללו הוא 60, והסכום של המספרים בעמודה האמצעית הוא 48. שני אלה הם כפולות של המספר 12, דבר שמרמז שוב על הבנת פעולות החילוק והכפל. הארכאולוג אלכסנדר מרשק (Alexander Marshack) בדק את עצם האישנגו מיקרוסקופית, והעלה את ההשערה שאולי עצם האישנגו שימשה כלוח שנה חצי שנתי. קלאודיה זאסלווסקי (Claudia Zaslavsky), מתמטיקאית אמריקאית שחקרה את הקשר בין הדת למתמטיקה, שיערה שעצם האישנגו שימשה למעשה אישה, שעקבה אחר מחזורה החודשי, באמצעות הירח. כמה מקלות ספירה קדמו לעצם האישנגו, וחריטות מעשה אדם נמצאו בעצמות ובאבנים ברחבי העולם. עצם הלבומבו (אנ'), עצם השוק בת 42,000-43,000 שנים, שהיא הממצא המתמטי העתיק בעולם, נמצאה במערה בגבול דרום אפריקה-סוואזילנד. חרוטים עליה 29 סימונים מדויקים שכנראה סימלו משך של חודש ירחי אחד. כמו כן, ב-1937 נמצא בצ'כוסלובקיה עצם שוק של זאב, עם 57 חריטות, המקובצות לקבוצות של חמש. מדיה וקבצים בנושא עצם אישנגו בוויקישיתוף מידע ותאוריות נוספות בנוגע למשמעות החריצים (באנגלית) Vladimir Pletser and Dirk Huylebrouck, The Ishango Artefact: the Missing Base 12 Link, Forma 14, 1999 עצם אישנגו, באתר MathWorld (באנגלית)
הרשל ג'ונסון

הרשל ג'ונסון (באנגלית: Herschel Johnson;‏ 1894–1966) היה דיפלומט אמריקאי. כיהן כשגריר ארצות הברית בשוודיה בין השנים 1941 ו-1946. לאחר מכן שימש כשגריר ארצות הברית באו"ם, בין השנים 1946 ו-1947. מדיה וקבצים בנושא הרשל ג'ונסון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'יימס וודסוורת'

ג'יימס ג'רמיה וודסוורת' (באנגלית: James Jeremiah Wadsworth;‏ 1905–1984), המוכר יותר כג'רי וודסוורת', היה דיפלומט אמריקני. כיהן כשגריר ארצות הברית באו"ם בשנים 1960–1961, בשלהי כהונתו של הנשיא דווייט אייזנהאואר. ג'יימס וודסוורת' נולד בגרובלנד, ניו יורק ב-12 ביוני 1905. הוא היה צאצא ישיר של החלוץ ויליאם וודסוורת' , מייסד הרטפורד, קונטיקט. סבו רבא, ג'יימס ס. וודסוורת', היה גנרל האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית, נהרג בקרב וילדרנס ב-1864. גם סבו, ג'יימס וולקוט וודסוורת', וגם אביו, ג'יימס וולקוט וודסוורת' הבן, ייצגו את ניו יורק בקונגרס. סבו השני היה מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון היי. אחותו אוולין הייתה נשואה לוויליאם סטיוארט סימינגטון; הם היו הוריו של ג'יימס וודסוורת' סימינגטון, אחיינו. וודסוורת' סיים את לימודיו בבית הספר פיי ב-1918, את בית הספר סנט מרקו ואוניברסיטת ייל ב-1927, שם היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות. וודסוורת' היה חבר באסיפת מדינת ניו יורק בשנים 1932, 1933, 1934, 1935, 1936, 1937, 1938, 1939–1940 ו-1941. הוא התפטר ממושבו ב-1941. וודסוורת' לא היה כשיר מבחינה רפואית למלחמת העולם השנייה בגלל רגל פצועה, אך סייע למאמץ המלחמתי כעוזר מנהל במפעל קרטיס-רייט תאגיד בבאפלו, ניו יורק. בשנת 1950 הוא הפך לסגן מנהל משרד ההגנה האזרחית של מועצת המשאבים לביטחון לאומי, שניסח רבות מתוכניות ההגנה האזרחיות שהוכנו בשיא המלחמה הקרה. מ-1953 עד 1960, וודסוורת' היה סגן ראש המשלחת האמריקאית לאומות המאוחדות. הנשיא אייזנהאואר מינה אותו לשגריר ארצות הברית באו"ם, והוא כיהן בין השנים 1960 ל-1961. עם כניסתו לתפקיד של הנשיא הדמוקרטי ג'ון פ. קנדי, וודסוורת' הוחלף בעדלי סטיבנסון. בשנת 1965, הנשיא לינדון ג'ונסון מינה את ודסוורת' להנהלת רשות התקשורת הפדרלית, והוא כיהן בתפקיד עד 1970. וודסוורת' עזב את ה-FCC כדי להצטרף לצוות האמריקני מנהל משא ומתן על אמנה עבור קונסורציום הלוויין הבינלאומי לטלקומוניקציה (Intelsat). בשנת 1927, וודסוורת' התחתן עם הרטי גריגס טילטון (1906–1965), בתם של בנג'מין טרוברידג' טילטון ואנה בילינגס (לבית גריגס) טילטון. יחד, הם היו ההורים של: אליס וודסוורת' (1928-1998), שנישאה לטרוברידג' סטרונג (1925-2001) ב-1948. הוא מת ברוצ'סטר, ניו יורק ב-13 במרץ 1984. הוא נקבר בבית הקברות טמפל היל בג'נסיאו. The Price of Peace, Praeger, 1961. The Glass House, Praeger, 1966. The Silver Spoon: An Autobiography, W. F. Humphrey Press (Geneva, NY), 1980. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס וודסוורת' בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חצי האי המלאי

חצי האי המלאי (במלאית: Semenanjung Tanah Melayu; בתאית: คาบสมุทรมลายู) הוא חצי אי בדרום-מזרח אסיה. חצי האי ידוע גם בכינוי קרה (Kra) על שם מצר היבשה המקשר בינו לבין יבשת אסיה, והמגיע בנקודה הצרה ביותר שלו לרוחב של 45 ק"מ. רוחבו המקסימלי של חצי האי מגיע ל-330 ק"מ ואורכו 1,555 ק"מ, מקו הרוחב 1° צפון עד רוחב 14° צפון. סך שטחו של חצי האי הוא כ-190,000 קמ"ר. את חצי האי המלאי מקיפים מפרץ תאילנד (בעבר מפרץ סיאם) וים סין הדרומי ממזרח, מצר ג'והור ומצר סינגפור מדרום, וכן מצר מלאקה וים אנדמן ממערב. תאילנד ומיאנמר תופסות את חלקו הצפוני והמרכזי של חצי האי, ואילו מלזיה המערבית שוכנת בחלקו הדרומי. בשנת 2004 נפגעו חופיו המערביים של חצי האי כתוצאה מרעידת האדמה באוקיינוס ההודי וגל הצונאמי שהכה בחופיו בעקבותיה. עם זאת, האי סומטרה סוכך על חלקו הדרומי של חצי האי המלאי, ועיקר הנזק נגרם בחופי תאילנד שבמרכזו. מדיה וקבצים בנושא חצי האי המלאי בוויקישיתוף חצי האי המלאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלחנדרו דניאל וולף

אלחנדרו דניאל וולף הוא דיפלומט אמריקני. כיהן כשגריר בפועל של ארצות הברית באו"ם מדצמבר 2006 ועד שהוחלף באפריל 2007 בידי זלמאי ח'לילזאד. הוא מונה לתפקיד לאחר שקודמו, ג'ון בולטון, התפטר מהמשרה ב-9 בדצמבר 2006, לאחר שלא הצליח לזכות באישור הסנאט. לפני תפקיד זה, היה וולף סגן שגריר ארצות הברית באו"ם. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ב-1978. הוא עובד במחלקת המדינה האמריקנית מאז 1979, והיה סגנו של שגריר ארצות הברית בצרפת בין 2001 ל-2005. נשוי ואב לשניים. דובר אנגלית, צרפתית וספרדית. ביוגרפיה באתר מחלקת המדינה של ארצות הברית. (באנגלית) הבית הלבן מכריז על התפטרותו של ג'ון בולטון, International Herald Tribune ,13-02-2006 ג'ורג' וו. בוש מקבל את התפטרותו של ג'ון בולטון מתפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם, משרד דובר הבית הלבן, 04-12-2006 בולטון מונה לראשונה על ידי הנשיא בוש במינוי פגרה באוגוסט 2005, לאחר שלא הצליח לעבור בסנאט, שנשלט אז על ידי הרפובליקנים. מינוי פגרה תקף עד החלפת הקונגרס. לאחר בחירות האמצע בנובמבר 2006, בהן הצליחו הדמוקרטים להשתלט על שני בתי הקונגרס, ברור היה כי בולטון לא יצליח לזכות במינוי. על כן, הוא משך את מועמדותו.
מצר פרקופ

מצר פרקופ (אוקראינית Перекопський перешийок; רוסית Перекопский перешеек; טטרית של קרים Or boynu) הוא מצר יבשה המחבר את חצי האי קרים (השייך דה פקטו לרוסיה) אל אוקראינה. רוחבו של מצר היבשה המפריד בין הים השחור לבין ים אזוב נע בין 5 ל-8 ק"מ. מדרום למצר פרקופ שוכנים מספר אגמים מלוחים להם נודעה בעבר חשיבות כלכלית. עקב מיקומו האסטרטגי ושליטתו על הגישה היבשתית אל חצי האי קרים, היה המקום לזירת קרבות מאז העת העתיקה, והיוונים והטטרים הקימו בו ביצורים. החל מ-1783 שלטה רוסיה באזור, ובמלחמת העולם השנייה שימש זירת קרב בין הצבא האדום לבין הוורמאכט והצבא הרומני, בעל בריתו. בספטמבר 1941 כבש הוורמאכט את המצר, והחזיק בו ובחצי האי קרים עד 9 במאי 1944, עת שוחרר על ידי הרוסים. ב-1954 היה מצר פרקופ, יחד עם חצי האי קרים, לחלק מאוקראינה הסובייטית, וכיום הוא שייך לאוקראינה העצמאית. על שמו של מצר פרקופ נקראים סרט מ-1930 מאת הבמאי האוקראיני איוון קוולריצה, וספר משנת 1952 מאת הפילוסוף האוקראיני אולס הונטשר. חצי האי קרים מדיה וקבצים בנושא מצר פרקופ בוויקישיתוף
שני

האם התכוונתם ל... שני (צבע) – גוון אדום כהה ליבנה – מכונה גם "שני" - יישוב קהילתי באזור חבל יתיר יום שני – היום השֵני בשבוע גיא שני – הקניון האדום בהרי אילת הר שני – הר בהרי אילת נחל שני – ערוץ בהרי אילת אישים: אודי שני – אלוף בצה"ל אייל שני – שף ישראלי בן שני – עיתונאי ובמאי טלוויזיה ישראלי חיים שני – מנכ"ל נייס מערכות ומנכ"ל משרד האוצר יהושע שני – קצין צה"ל וטייס בחיל האוויר יובל שני – מומחה למשפט בינלאומי פומבי יצחק שני – הצנזור הצבאי הראשי להב שני – מנצח ופסנתרן ישראלי, המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית מיכאל שני – מנצח ישראלי מרדכי שני – מנכ"ל משרד הבריאות של ישראל רנה שני – משוררת עברית שאול שני – איש עסקים ישראלי שושיק שני – שחקנית וזמרת ישראלית אישים ששמם הפרטי הוא שני שן שנה
מדינת אי

מדינת אי היא מדינה הממוקמת באי או בקבוצת איים, ואין לה טריטוריה יבשתית כלשהי. בעולם ארבעים ושבע מדינות אי כשחלקן קטנות ביותר. חלק ממדינות האי מרוכזות על אי אחד עיקרי או על שני איים עיקריים, כגון ניו זילנד. אחרות מפוזרות על פני מאות, ולעיתים אלפים של איים קטנים, כדוגמת מדינת הפיליפינים המורכבת מ-7,000 איים. חלק ממדינות האיים חולקות את האי המרכזי שבו הן שוכנות עם מדינות נוספות: כך למשל האיטי והרפובליקה הדומיניקנית חולקות את שטחו של האי היספניולה, ולברוניי שהיא מדינת אי, גבול משותף עם מלזיה המזרחית, שאינה מדינת אי כלל שכן חלקה המערבי שוכן בחצי האי המלאי. אינדונזיה היא מדינת האי שמחזיקה בשיא של שלושה גבולות יבשתיים עם שלוש מדינות נפרדות על שלושה איים שונים (עם מלזיה על האי בורנאו, עם מזרח טימור על האי טימור, ועם פפואה גינאה החדשה על האי גינאה החדשה). בחריין וסינגפור הן מדינות אי שמחוברות כיום ליבשה באמצעות גשר, ואילו בריטניה מחוברת ליבשה באמצעות מנהרה. מבחינה פוליטית, נוטות מדינות אי להיות דמוקרטיות יותר מאשר מדינות יבשתיות; עם זאת הן נוטות יותר, ובעיקר הקטנות ביניהן, גם לחוסר יציבות פוליטית. קיימים מספר הבדלים נוספים בין מדינות אי גדולות למדינות אי קטנות. הקבוצה הראשונה של מדינות האי כוללת מדינות גדולות, מאוכלסות, השוכנות בקרבה יחסית ליבשת. קבוצה זו כוללת מדינות כמו הממלכה המאוחדת, יפן, סרי לנקה, הפיליפינים, קובה. המדינה הגדולה ביותר בקבוצה זו היא אינדונזיה, השוכנת על גבי קבוצת איים, ובה מעל 241 מיליון תושבים. מדינות אלה חולקות לעיתים קרובות מאפיינים תרבותיים ופוליטיים הדומים למאפייני המדינות היבשתיות הסמוכות. לדוגמה, אירלנד היא מדינת אי המהווה חלק מן האיחוד האירופי. מבחינה גאופוליטית, עובדת היותן מדינות אי היוותה עבורן יתרון, הן מכיוון שהבידוד הגאוגרפי יכול היה להפחית באופן משמעותי סכנה לפלישות, והן מכיוון שהיו יכולות להפוך לצומת מסחר אזורי, בזכות מיקומן ובזכות היכולות הימיות שתושביהן רכשו. אוסטרליה היא המדינה היוצאת דופן בקבוצה זו. שטחה הגאוגרפי כה גדול, עד שהיא נחשבת כיבשת בפני עצמה. הקבוצה השנייה של מדינות אי מכילה מדינות קטנות יותר, ובה נמצאות, בין השאר, קפריסין, קומורו, איי בהאמה, והאיים המלדיביים. בהכללה, היו מדינות האי, ובעיקר הקטנות שבהן, מושא לתאוות בצע, במהלך השנים, מצד מדינות חזקות מהן ובעלות שליטה ימית. בנוסף, מידותיהן הקטנות גורמות לעיתים קרובות לשטח מצומצם ביותר לחקלאות, ולמחסור במשאבים טבעיים. מצד שני, בתקופה המודרנית הפכו מדינות אי קטנות רבות למרכז תיירותי, תחום הנחשב כיום כתעשייה דומיננטית ומתפתחת. הערה: המדינות המסומנות בכוכבית (*) הן מדינות בעלות הכרה מוגבלת. ברית מדינות האיים הקטנות 2000, Eileen Moore Trauth, The culture of an information economy Chasle Raymond, The quest for identity. (island countries), UNESCO-courier 1986
בזיב (נהר)

נהר בזיב (בגאורגית: ბზიფი, בּזיפּי, באבחזית: Бзыҧ, ברוסית: Бзыбь) הוא הנהר הגדול ביותר באבחזיה, רפובליקה אוטונומית בצפון-מערב גאורגיה. הנהר זורם מהקווקז הגדול לים השחור לאחר שהוא מסתעף לשניים, נהר הבוויאו (ბავიუ) ונהר גגה (გეგა). אורכו 110 ק"מ ואגן הניקוז שלו משתרע על 1,510 קמ"ר. מתחילת זרימתו הוא זורם בתחילה מערבה עד שמעט אחרי העיר פסחו פונה הנהר דרומה לכיוון הים השחור. מקורות המים של הנהר מתחלקים ל-32.7% מי גשם, 32.2% מי תהום ו-30.6% שלג. אפיק הנהר נושק לרכס בזיב, רכס גגרה ורכסים נוספים של הקווקז. הכביש המוביל מהים השחור לאגם ריצה נמתח במקביל לאפיק הנהר. בנקודת כניסתו לים השחור נמצא הכפר האבחזי בזיב שליד פיצונדה. המנהיג הסובייטי ניקיטה חרושצ'וב רצה לבנות תחנה הידרואלקטרית על הנהר בקרבת העיר פיצונדה, עיר הספא האהובה עליו. אבל המהנדסים הניאו אותו מכך עקב בעיות סביבתיות ואפשרות להיווצרות ארוזיה, תהליכי סחף של אדמה בקרבת חוף הים. במקומו נבחר נהר האנגורי. הנהר מהווה אתר תיירות עבור קיאקים ורפטינג. שמו הישן של הנהר היה "כּאפוֹאֶטיסצק'אלי" ("კაპოეტისწყალი") יואכים בלאטר והלן אינגרם (2001), השתקפות על מים: גישות חדשות בקונפליקטים ושיתוף פעולה, עמ' 221, ISBN 0262522845 ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא אבחזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בניין בנק לאומי

בניין בנק לאומי (במקור בניין בנק אנגלו-פלשתינה) הוא מבנה הנמצא ברחוב יפו שבירושלים, ממול כיכר ספרא ובניין עיריית ירושלים. המבנה נבנה בין השנים 1937–1939 בתכנונו של האדריכל אריך מנדלסון. המבנה נבנה על ידי השלטון הבריטי כאחד מארבעה מבנים לאורך ראשית רחוב יפו (בניין עיריית ירושלים, בניין הדואר המרכזי ובניין ג'נרלי). המבנה נבנה עבור בנק אנגלו-פלשתינה (לימים בנק לאומי) שהוקם על ידי ההסתדרות הציונית במטרה לספק מימון עבור הפרויקטים שלה ביישוב הארץ. בפועל היו בשימוש הבנק רק שתי הקומות הראשונות וקומות המרתף. בשאר הקומות השתכן משרד המשפטים. המבנה בנוי משני גושים בסגנון הבינלאומי. בניין זה היה "גורד השחקים" הראשון של ירושלים - בהיותו הבניין הראשון שגובהו 7 קומות שנבנה בירושלים. בסמוך לכניסה למבנה הציב מנדלסון שני תורני דגל על מנת לתת למבנה אופי ממלכתי וייצוגי. לאורך החזית של המבנה, בין כל חלון וחלון הציב מנדלסון שורה של לפידי מתכת. דלתות הכניסה למבנה נבנו על ידי האמנים מאיר גור אריה וזאב רבן מבצלאל. הדלתות עשויות ריקועי נחושת ומתארות זוג אריות. האריות מסמלים את יציבותו ועוצמתו של הבנק. בחזיתו הדרומית של המבנה נבנו חלונות מעגליים המאפיינים את הסגנון הבינלאומי. בחלקו האחורי של המבנה בנה מנדלסון מרפסות הפונות לרחוב כורש. מרפסות אלה מהוות עיטור בלבד, ואין בהם שימוש של ממש. האולם המרכזי של המבנה צופה שיש על מנת לפאר את המבנה, והואר באמצעות תאורה טבעית. המבנה עבר בשנת 1985 שיפוץ במסגרתו נסגרו פירי התאורה באולם המרכזי, וזאת בשל הצורך להתקין במבנה מיזוג אוויר. תוכניות להקים מבנה זכוכית מודרני בחלקו האחורי של המבנה זכו להתנגדות רבה. המבנה שימש את בנק לאומי במתן שירותים עסקיים של החטיבה המסחרית במקום שכנו הנהלת מרחב הבירה והדרום והסניף הראשי של ירושלים עד שנת 2008. לאחר שבנק לאומי העמיד את הנכס למכירה בשנת 2009 נמכר הבניין לחברה פרטית בסכום של 40 מיליון שקלים. בשנת 2019, נמכר הבניין שוב תמורת 110 מיליון שקל, בעליו החדשים מתכננים להסב אותו לשימוש מלונאי. הבניין (בקדמת התמונה) בימי המנדט סורגי הקומה הראשונה בעיצוב אר דקו שער אריות הנחושת בכניסה לבניין חזית המבנה המרכזי דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר - הוצאת כתר, 2005. מדיה וקבצים בנושא בניין בנק לאומי בירושלים בוויקישיתוף רנית נחום-הלוי, הסניף המרכזי של בנק לאומי בירושלים יעבור למלחה, באתר הארץ, 17 ביולי 2008 יקותיאל צפרי, נמכר הבניין המיתולוגי של בנק לאומי באתר ynet, ‏ 15 ביוני 2009 רנית נחום-הלוי, בניין בנק לאומי בירושלים נמכר תמורת 35 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 16 ביוני 2009 שלומי הלר, מבנה בית בנק לאומי ברחוב יפו: תשואה של כ-365 אחוזים בעשור, באתר כל העיר, 3 בדצמבר 2019 אריק מירובסקי, ‏מלון במקום משרדים ממשלתיים: נמכר בניין אנגלו פלשתינה בי-ם | בלעדי, באתר גלובס, 3 בדצמבר 2019
1332

שנת 1332 היא השנה ה-32 במאה ה-14. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 10 - 11 בנובמבר: קרב דופלין מור, בין הקרבות החשובים במלחמת העצמאות של סקוטלנד. 18 בפברואר – עמדה ציון הראשון, קיסר אתיופיה מוביל את כוחותיו למלחמה נגד המוסלמים ויליאם לנגלנד, (נולד ב-1400) משורר אנגלי. 27 במאי – אבן ח'לדון, היסטוריון והיסטוריוגרף ערבי (נפטר ב-1406) 18 ביוני – יוחנן החמישי פלאילוגוס, קיסר האימפריה הביזנטית (נפטר ב-1391) 10 באוקטובר – שארל השני מלך נווארה (נהרג ב-1387) 14 בדצמבר – פרידריך השלישי, רוזן תורינגיה (נפטר ב-1381) אנדרוניקוס השני, אימפרטור ביזנטי (נולד ב-1282) 2 באוגוסט – כריסטופר השני, מלך דנמרק (נולד ב-1276) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1332‎ נפטרים ב-1332‎ מדיה וקבצים בנושא 1332 בוויקישיתוף
1334

שנת 1334 היא השנה ה-34 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 20 בדצמבר – בנדיקטוס השנים עשר התמנה לאפיפיור אחרי שיוחנן העשרים ושניים מת 4 בינואר – אמדאו השישי, רוזן סבויה (נפטר ב-1383) 30 באוגוסט – פדרו הראשון, מלך קסטיליה (הוצא להורג ב-1369) לדיסלב הראשון, מלך פולין 4 בדצמבר – האפיפיור יוחנן העשרים ושניים (נולד ב-1249) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1334‎ נפטרים ב-1334‎ מדיה וקבצים בנושא 1334 בוויקישיתוף
חשבשבת

חשבשבת בע"מ היא חברת תוכנה ישראלית העומדת מאחורי תוכנת "חשבשבת ERP" הכוללת מערכת לניהול העסק, תוכנה לניהול פיננסי, הנהלת חשבונות, ניהול מלאי, מערכת קשרי לקוחות ותכנון משאבי ארגון (ERP). התוכנה נפוצה בקרב בתי עסק בישראל. מייסדי החברה הם ד"ר אברהם מידן ורחל מידן, ומנכ"ל החברה הנוכחי הוא פרופסור אסף אברהמי. החברה מציעה שירותי תוכנה ותמיכה סביב מערכת "חשבשבת" שאותה פיתחה. היא כוללת מספר סניפים בישראל וסניף אחד בארצות הברית. חברת חשבשבת נוסדה בדצמבר 1985. תוכנת "חשבשבת" של החברה פותחה תחילה כמערכת להנהלת חשבונות, במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר גרסאות ראשונות שלה התאימו למחשבים אישיים מבוססי מערכת ההפעלה DOS שהייתה נפוצה באותה תקופה. התוכנה זכתה להצלחה רבה בזכות הממשק העברי הפשוט שלה שאיפשר ניהול חשבונות תקין של עסק בצורה מתקדמת יחסית לתקופה, ומאז מעמדה בקרב בתי העסק הישראליים התקבע. בשנת 1998 הוציאה חברת חשבשבת גרסה למערכת ההפעלה חלונות של התוכנה, אך מנהלי חשבונות רבים המשיכו להשתמש בגרסת ה-DOS. החברה הפסיקה לתת תמיכה בתוכנת ה-DOS בשנת 2010 ובשנת 2019 יצאה גרסת WEB של המערכת. בשנת 2020 חשבשבת עברה תהליך של מיתוג מחדש והוספת שירותים חדשים. במסגרת המיתוג נוצרה שפה גרפית מעודכנת עבור החברה, עודכן הסמליל הוותיק של החברה והוכנס הסלוגן - H -ERP - Simply Smarter, הוסרו סימני החילוק והכפל המוכרים שהיו ונוסף חיבור גרפי של האות H באנגלית עם האות ח' בעברית. השפה הגרפית החדשה הוחלה גם על אתר הבית שעבר שינוי עיצובי ופונקציונלי אך גם תחומי התוכן התרחבו ונוספו שירותים חדשניים, שמטרתם להגדיל ולשפר את יכולות הניהול של העסק. כיום המערכת כוללת מספר רב של יכולות ושירותים עבור בתי עסק וארגונים המתבססים על רכיבים אופציונליים בהם ניהול מלאי, ניהול יצור, ניהול שרשרת אספקה, הנהלת חשבונות, ניהול לקוחות וניהול קופות ומכירה באינטרנט. המערכת החדשה נועדה לעזור לבעל העסק לנהל אותו בצורה מערכתית, רחבה ופשוטה יחסית תוך הצגה ברורה וניתוח של הנתונים העסקיים. במכללות המקצועיות בישראל נלמד התפעול של תוכנה זו כחלק מתוכנית הלימודים, והחברה מציעה ללקוחותיה קורסים והשתלמויות על מנת שיוכלו להפיק מהתוכנה את המירב. בשיתוף הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול ומערכות מידע בטכניון, חשבשבת מפעילה תוכנית חדשנות לסטארט-אפים בתחילת דרכם (אקסלרטור), הכוללת מנטורינג אישי, השקעה בחברות מתאימות וחיבור למשקיעים רלוונטיים בתחום, הכשרה לחיזוק התכנים המקצועיים הקשורים בפיתוח, ממשק משתמש, מכירות ועוד, וכן מציעה מרחב עבודה ייעודי משותף לצוותים, במשרדי חשבשבת בתל אביב. באוקטובר 2021 נמכרה החברה לחברת "חילן" תמורת 210 מיליון ש"ח. לדברי אבי באום, בעל השליטה ב"חילן", חשבשבת "תמשיך לפעול כחברה עצמאית". ביקורת חשבונות מערכת לתכנון משאבי ארגון (ERP) אתר האינטרנט הרשמי של חשבשבת מתוך פרופ' אסף אברהמי, אתר הטכניון אודות מערכת חשבשבת, אתר Financial Plan אסף אברהמי מונה למנכ"ל חברת חשבשבת, באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2019 וואלה! כסף‏, יושב ראש חדש לוועד המנהל של המרכז להעצמת האזרח: פרופ' אסף אברהמי, באתר וואלה, 15 ביוני 2023 גולן חזני, חילן רוכשת את חשבשבת ב-210 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 31 באוקטובר 2021
אלברט בן-חיים

אלברט בן חיים (נולד ב-1937) הוא צייר ישראלי, חבר באיגוד הציירים של ישראל וצרפת. בן חיים נולד במקנס שבמרוקו. כבר בילדותו הוא הצטיין בציור דיוקנאות ונופים. בגיל 13 זכה במקום ראשון בתחרות ציור עבור חברת אייר פראנס. הפרס זיכה אותו בטיסה לפריז ופגישה ראשונה עם המרכז העולמי של האמנות. בנסיעה זו ביקר לראשונה במוזיאוניים ובלובר. ביקורים אלה השפיעו על דרך חייו. כאשר סיפר לאביו על רצונו להיות צייר אביו התנגד שכן לטענתו לא ניתן לחיות מציור ועדיף ללמוד מקצוע. בן חיים השתייך לתנועת הצופים במרוקו בין השנים 1952-1950. עם פתיחת הסניף הראשון של תנועת הנוער דרור בעיר מקנס, הצטרף לתנועה הציונית, והיה פעיל בתנועה. בשנת 1955 נשלח ללמוד במכון למדריכי חו"ל בירושלים שם עבר הדרכה קדם צבאית שכללה שימוש בנשק ופעילות חשאית, וכן הכשרה בעבודת שדה בקיבוצים בארי וכברי. כשמרוקו זכתה לעצמאות הוא נשלח למרוקו ופעל במחתרת היהודית במרוקו לארגון הנוער במסגרת תנועת דרור ועלייתם הבלתי לגלית לישראל . בשנת 1958 עלה לישראל. בין השנים 1965- 1984 למד ציור בבית הספר לאומנויות בעיר קאן בצרפת. לאחר מכן למד טכניקות ציור בצבע שמן באוניברסיטת חיפה והשתלם בין השנים 96–1995 במוזיאון תל אביב בלימודי אמנות פלסטיים ודקורציה. מאז 1997 בן חיים משתתף כל קיץ בסדנת ציור המתקיימת בפרובנס (דרום צרפת) יחד עם אמנים מהשורה הראשונה ברחבי העולם. בן חיים מצייר על בד בטכניקה מעורבת בצבעי שמן ואקריליק. יצירותיו עוסקות לרוב בנושאים תנ"כיים והוא מוצא את השראתו בספר שיר השירים. יצירותיו מוצגות בגלריות בארצות הברית והוא נוטל חלק בתערוכות בצרפת ובארץ. מתגורר באשדוד. וישי: (צרפת) מדליית "פרס הציור" בשנת ,2000. ליאון: (צרפת) "שוחרי האמנות" בשנת ,2001. וילרבאן: מדליית תחרות "פרס היצירה" בשנת ,2001. קאן: מדליית זהב בתערוכה הבינלאומית קאן 2004 (צרפת). רומא: פרס Medusa Aurea הוענק לצייר על ידי האקדמיה לאומנות מודרנית בן לאומית ברומא. 2007 (רומא) "סלון הסתיו" פריז, בשנים, 2003, 2001, 2000. "סלון חורף" ליאון (צרפת) 2003 ,2002, 2000. תערוכה בינלאומית בצרפת, קאן. בית האמנים אשדוד 2000. בית בלגיה אוניברסיטה העברית ירושלים 2003. המכללה האקדמית נתניה. המוזיאון הלאומי ברטיסלאבה-(סלובקיה). גלריה " טטרנסקה" בפופראד (סלובקיה). גלריה "לה ורניסאג" בעיר כרמל (קליפורניה). גלריה ארטא - ירושלים. מדיה וקבצים בנושא אלברט בן-חיים בוויקישיתוף אלברט בן-חיים, ברשת החברתית פייסבוק אתר בעין הוד ידיעה על זכייתו במדליה זהב בקאן