laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלמטי

אלמטי (בקזחית: ‏Almaty/Алматы‏Ⓘ‏, מילולית: "מקום התפוחים"; ברוסית: Алма-Ата - אלמה-אטה) היא הגדולה שבערי קזחסטן ובירתה עד להתפרקות ברית המועצות. העיר שוכנת בדרום-מזרח קזחסטן כ־970 ק"מ דרום-מזרחית לבירה אסטנה וכ־195 ק"מ צפון-מזרחית לבישקק בירת קירגיזסטן. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 אוכלוסיית העיר מונה כ־2.16 מיליון בני אדם. הבסיס הצבאי שהוקם על ידי הרוסים ב-1854 נקרא ורנויה (Верное, "(מקום) נאמן"); ב־1867 נקראה העיר בשם אלמטינסק (Алматинск), וגם ורני (Верный, "נאמן"); מ־1921 אלמטי בקזחית ואלמה-אטה ברוסית; ב-1993 הממשלה הקזחית התחילה לשנות את השמות הרשמיים של כל הערים לפי כתיב קזחי, ועתה השם הרשמי הוא אלמטי. מקור השם אלמטי הוא, לפי תאוריות שונות, מהמילה "תפוח" (алма) בקזחית (כמו גם בשפות טורקיות אחרות וכן בהונגרית ומונגולית), ומשמעותו "מלא בתפוחים". האזור אכן נודע בעצי תפוח-בר והמין Malus sieversii, שיש הטוענים להיותו מקור התפוח המבוית, גדל באזור. העיר מוזכרת לראשונה בתור "Almatu" במאה ה־13. בעיר התקיימו יישובים שונים החל מהתקופות הקדומות מהמאה ה-10 לפני ספירת הנוצרים. החל מהמאה ה-7 לפנה"ס, החלו להתיישב באזור שבטים מאזור רכס טיין שאן, עדות לכך ניתן למצוא בתילי קבורה ומבנים שונים. בימי הביניים שימשה כנקודה חשובה בדרך המשי, ובמאה ה-14 העיר הטביעה לראשונה מטבעות משלה. בכיבוש המונגולי כמעט נחרבה. ב-1854 הצבא הרוסי הגיע לאזור ובנה שם בסיס כדי לחזק את השטח. ב-28 במאי 1887 בעיר התרחשה רעידת אדמה, 322 איש נהרגו ו-1798 בתים ניזוקו. מאז הבתים נבנו מעץ והוקם מכון מיוחד לבדיקת תזוזות סייסמיות. העיר שימשה כבירתה של קזחסטן, מ-1927 כבירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית הקזחית, והחל מ-1936 כבירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בתוך ברית המועצות, וכמדינה עצמאית בשנים 1991–1997, אז נבחרה אסטנה לשמש כבירת המדינה. אך העיר עדיין החשובה שבערי המדינה מבחינת תרבות ומסחר. העיר משמשת כמרכז הפיננסי של המדינה. ב-2011 נחנכה בה מערכת רכבת תחתית. בתקופת הצאר הרוסי במאה ה-19 הייתה אלמטי מחוץ לתחום המושב ולא התאפשר ליהודים להתגורר בה רשמית, אלא רק לחיילים יהודים לאחר סיום השרות הצבאי. עד 1897 התקיימה בעיר קהילה של 300 איש. בתקופת סטלין שימשה העיר כמקום גלותם של נציגי סיעות לא קומוניסטיות, או מתנגדיו מהמפלגה הקומוניסטית, כדוגמת לב טרוצקי. בזמן מלחמת העולם השנייה שימשה העיר מקלט לרבים מיהודי אירופה. אביו של הרבי מליובאוויטש, רבי לוי יצחק שניאורסון בילה בעיר את ימיו האחרונים ונפטר בה ב-1944, על קברו הוקם מאוחר יותר אוהל. לעיר הגיעו גם אמנים ואנשי תרבות יהודיים מרוסיה, שפיתחו מאוד את התיאטרון.[דרוש מקור] ב-1979 מנתה הקהילה 8,592 איש וב-1989 מנתה הקהילה 7,636 איש.[דרוש מקור] בעיר קיימת קהילת חב"ד, המספקת ליהודי העיר צרכים דתיים כמו בשר כשר, מקוה טהרה, קבורה יהודית ושירותי דת נוספים. מאז 1994 מכהן הרב ישעיה אלעזר הכהן כראש הקהילה וכרבה הראשי של קזחסטן.[דרוש מקור] כמו כן, נפתחו מוסדות יהודיים מחדש: בית ספר חד-שבועי וגן ילדים. ישראל תל אביב, ישראל (מ־1999) ארצות הברית ניו יורק, מדינת ניו יורק, ארצות הברית צרפת פריז, צרפת רוסיה מוסקבה, רוסיה קוריאה הדרומית דאיגו, קוריאה הדרומית נמל התעופה הבינלאומי אלמטי אתר האינטרנט הרשמי של אלמטי אלמטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de Almaty | SILK ROAD
ניהול נתיב אוויר

ניהול נתיב אוויר הוא מערך תמרונים ונהלים רפואיים המבוצעים להקלה ואף למניעת חסימה בדרכי הנשימה. מטרת הפעולות היא להבטיח מעבר אוויר בין הריאות לאוויר החיצוני לצורך שחלוף גזים תקין. חסימת נתיב האוויר עלולה להיגרם על ידי עצמים חיצוניים החודרים לדרכי הנשימה (למשל חנק מבליעת עצם זר, צניחת בסיס הלשון או אספירציה), או בשל תחלואה הפוגעת בדרכי הנשימה (למשל אנפילקסיס). ניהול נתיב האוויר מחולק לשתי קטגוריות: בסיסית ומתקדמת. פעולות התמרון הבסיסיות אינן פולשניות ואינן דורשות ציוד רפואי מיוחד או הכשרה מתקדמת. הן כוללות "תמרון מצח-סנטר" ("head tilt/chin lift"), (הטיית הראש לאחור והרמת הסנטר), תמרון דחיקת לסת ("jaw thrust" בפצוע עם חשד לפגיעה בעמש"צ בעקבות טראומה) או "תמרון היימליך". פעולות מתקדמות יותר הן פולשניות, ודורשות הכשרה מיוחדת וציוד רפואי ייעודי (למשל אינטובציה וטרכאוסטומיה). ניהול נתיב אוויר הוא הכרחי לקיום נשימה תקינה. בסדר הפעולות לביצוע החייאה (ABC) הוא ממוקם בשלב ה-A. מדיה וקבצים בנושא ניהול נתיב אוויר בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
טקס פרסי אנני ה-20

טקס פרסי אנני ה-20 14 בנובמבר 1992 הסרט הטוב ביותר: היפה והחיה תוכנית הטלוויזיה הטובה ביותר: משפחת סימפסון טקס פרסי אנני ה-20 (באנגלית: 20th Annie Awards) היה טקס פרסי אנני הראשון שהכיר בהישגי האנימציה בקולנוע ובטלוויזיה בכללותה, כאשר במשך שני עשורים, טקס הפרסים הכיר רק בהישגים אישיים. הטקס נערך ב-14 בנובמבר 1992. בטקס הוענקו פרסים עבור ההישגים הבולטים בתעשיית האנימציה בשנת 1991. הזוכים בקטגוריה מודגשים, ומופיעים ראשונים. פרס המוענק ליחידים כהוקרה לתרומה משמעותית לאמנות ולתעשיית ההנפשה לס קלארק סטן פרברג דייוויד הילברמן גלן קיין ג'ון קריקפאלוסי דייוויד סילברמן הכרה בתרומה לאמנות, למלאכה ולתעשייה של אנימציה רוברט קלמפט ג'וניור דייוויד פ. קריין ג'ורג' פלטנשטיין "Archived copy". ארכיון מ-2016-02-08. נבדק ב-2016-02-06. {{cite web}}: (עזרה)
Pasión

"Pasión" (בעברית: "תְשׁוּקָה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, בשיתוף עם המוזיקאי פרננדו לימה, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Symphony. השיר יצא לאור ב-6 בנובמבר 2007, על ידי חברת התקליטים מנהטן רקורדס, כסינגל מתוך האלבום. בנוסף להיותו סינגל מתוך Symphony, השיר היה שיר הנושא של אופרת הסבון המקסיקנית, Pasión. השיר נכתב על ידי חורחה אבנדניו לורס והופק על ידי פרנק פיטרסון, שהיה למפיק של האלבום, Symphony. ב-10 במרץ 2009, הוציאה ברייטמן את אלבום ההופעה הרביעי שלה Symphony: Live in Vienna, במהלכו ביצעה ביחד עם לימה את השיר; ההופעה זכתה להצלחה רבה. פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8.1 מיליון השמעות. ב-29 במרץ 2009, כמה שבועות לאחר צאתו של אלבום ההופעה הרביעי שלה ברייטמן Symphony: Live in Vienna, הועלה ליוטיוב סרטון בו היא ולימה מבצעים את השיר יחדיו. הסרטון הועלה בפורמט של הפרדה גבוהה וזכה להצלחה רבה בצאתו. האודיו של הביצוע מאותו אלבום הופעה הועלה ליוטיוב ב-19 בינואר 2017. נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הסרטון עומד על למעלה מ-17 מיליון צפיות. סרטון השיר "Pasión" באתר יוטיוב Sarah Brightman, Fernando Lima — Pasión, a playlist by superfriendly72 on Spotify, Spotify Sarah Brightman - Symphony, Discogs (באנגלית) Pasión (TV Series 2007–) - IMDb, נבדק ב-2020-10-25 Sarah Brightman – Pasión (באנגלית), נבדק ב-2020-10-25 Symphony by Sarah Brightman, Genius (באנגלית) Sarah Brightman & Fernando Lima - La Pasion (Live in Vienna) Symphony: Live In Vienna, נבדק ב-2020-10-25 Sarah Brightman & Fernando Lima - La Pasion REAL HD HIGH DEFINITION Pasión (Live In Stephansdom, Vienna, Austria / 2008)
סמל המועצה המקומית פרדס חנה-כרכור

סמל המועצה המקומית פרדס חנה-כרכור, סמלה הרשמי של המועצה המקומית פרדס חנה-כרכור, אומץ ב-1970, כשננה לאחר איחוד המושבות פרדס חנה וכרכור ונועד לסמל את השילוב ביניהם. הסמל בצורת ריבוע בעל מסגרת ירוקה ובתוכו ציור של גלגל שיניים המכסה את חציו השמאלי-תחתון של הריבוע. על גבי גלגל השיניים וחלקה התחתון של המסגרת מופיע תחריט בצורת מגדל מים, ובתוכו איור של עט כתיבה, שמהווה גם גזע של עץ. צבעי הסמל ירוק ולבן. הסמל מסמל את תחומי התעשייה, מפעל המים, חקלאות וחינוך. בנוסף לסמלה הרשמי, משתמשת המועצה בסמליל ממותג בחלק מפרסומיה. הסמליל מורכב בעיקר בשם המועצה בצבע חום ומעליו איור של עלים בצבעי כחול וירוק. לפני האיחוד בין המושבות הייתה לכל אחת מהן סמל עצמאי שאויר על ידי תושביה. סמל פרדס חנה כלל איור של עץ ולידו איורים של כלי עבודה, ושתי נוצות, שייתכן והם עט נוצה שחובקות אותו מתחתיו. סמל כרכור מציג איור של מגדל המים ביישוב, מלווה בריבוע שחלוק התחתון בצורת גלגל שיניים ואיור של עץ עגול ועלים. הסמל המאוחד כולל מוטיבים משני הסמלים. סמל פרדס חנה, בשימוש עד 1969 סמל כרכור, בשימוש עד 1969 ב-6 באוגוסט 1969 אוחדו המושבות פרדס חנה וכרכור למועצה מקומית אחת אחרי שנים רבות בו ניסה משרד הפנים להוביל את המהלך במסגרת הרצון לצמצם את הרשויות המקומיות במדינה. סמל היישוב המאוחד אומץ במטרה לסמל את השילוב בין שי היישובים השונים. ב-2019 במסגרת חגיגת יובל לאיחוד בין המושבות ו-90 שנה להיווסדותה של פרדס חנה שונה הסמל למשך השנה. הסמל כלל את המספרים 50 ו-90 ממוזגים לכדי צורה אחת בצבע זהב, כאשר העיגול בספרה 9 מאוחד עם חצי העיגול בספרה 5. בשני העיגולים שנוצרו אוירו גבעות חרושות עם בתים עליהם לסמל את שתי המושבות. בצד הסמל נכתב "חמישים שנה לאיחוד המושבות" בכחול ו"90 שנה לפרדס חנה" בזהב. "היישוב שלנו", פרדס חנה - כרכור, ספר מידע; בהוצאת המועצה המקומית, תשנ"ז, 1996/7. סיפור המושבה, באתר המועצה פרדס חנה-כרכור המושבות פרדס חנה וכרכור אוחדו אתמול ליישוב אחד, מעריב, 6 באוגוסט 1969 תגידו מזל טוב לפרדס חנה-כרכור: המושבה חוגגת, באתר מגדלור ניוז, 16 במרץ 2019
קארן אוגנסיאן

קארן אוגנסיאן (ברוסית: Каре́н Оганеся́н, בארמנית: Կարեն Հովհաննիսյան; נולד ב-26 ביוני 1978, גיומרי, ארמניה, ברית המועצות) הוא במאי קולנוע, מפיק ועורך סרטים ארמני-רוסי. נולד בארמניה ב-26 ביוני 1978. למד קורסים בהנחיית טלוויזיה בירוואן. לאחר מכן נסע למוסקבה ולמד בסדנה של יורי גרימוב באוניברסיטה ההומניטארית הממלכתית הרוסית. לקח חלק ביצירת קליפים וקטעי וידאו. 2007 - אני נשאר (דרמה בכיכובם של פיודור בונדרצ'וק ואנדריי קראסקו) 2008 - הרוח (מותחן בכיכובם של קונסטנטין חבנסקי וולדימיר משקוב) 2009 - 9 במאי. יחס אישי (נובלה "במאי 45") 2010 - ז'ורוב 2 2011 - פתוח, זה אני 2011 - חמש כלות 2012 - זוננטאו 2012 - אמהות (נובלה "אני לא קוליה") 2013 - על מה הבנות שותקות 2013 - מרתון 2014 - מתנה עם אופי 2014 - הם ניגנו למען המולדת 2015 - ללא גבולות 2015 - יום קודם... 2015 - מלכת היופי 2015 - קלים 2015 - אהבה עם ובלי מבטא: היו זמנים בארמניה 2017 - פשיטה 2017 - החיים קדימה 2017 - חלב 2017 - שמש נחושת 2019 - גיבור 2020 - משחק ההישרדות 2021 - איליה 2021 - הנוסעים 2012 - אגדות המעגל 2013 - על מה הבנות שותקות 2013 - מרתון 2017 - פשיטה 2005 - אמא לא בוכה 2 2008 - הרוח 2008 - לים! 2010 - הסתתר! 2010 - מנהל העל, או מעדר הגורל פרס מיוחד "משמש כסף" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בירוואן על הסרט אני נשאר. פרס נשר הזהב לסרט הטלוויזיה או המיני סדרה הטובים ביותר (עד 10 פרקים כולל) לסדרת הטלוויזיה קלים (2017). מדיה וקבצים בנושא קארן אוגנסיאן בוויקישיתוף קארן אוגנסיאן, ברשת החברתית אינסטגרם קארן אוגנסיאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קארן אוגנסיאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ג'רו

ג'רו (Aka-Jeru או Jeru) היא שפה שדוברה באיי אנדמן בהודו והתמזגה לתוך שפה מעורבת המדוברת בפי צאצאי שבטים ילידיים של איי אנדמן שהתאחדו לשבט אחד וחיים בשמורתם באי סטרייט. השפה שייכת לקבוצת שפות האנדמנים הגדולים (Great Andamanese) שדוברו בפי רוב השבטים המקוריים באיי אנדמן (Great Andamanese tribes). שבטים אלה נכחדו במהלך המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20, והשרידים האחרונים התאחדו לשבט אחד הדובר שפה מעורבת המורכבת משפות האנדמנים הגדולים השונות. שפה זו מבוססת בין היתר על שפת אה-פוצ'יקװאר (A-Pucikwar) ולכן חלק מהחוקרים מכנים אותה כך. עם זאת, ישנה לאחרונה נטייה להסתייג משם זה ולכנותה בשמות אלטרנטיביים, כגון "שפת האנדמנים הגדולים העכשווית" (Present Great Andamanese) או ג'רו (Jero). ג'רו היא שפה אחרת מקבוצת שפות זו, ונראה שהשפה המודרנית המדוברת כיום מבוססת בעיקר על ג'רו ולא אה-פוצ'יקװאר המקורית, וגם דוברי השפה עצמם טוענים שהם מדברים ג'רו. על כל פנים, מדובר בשרידים אחרונים מהדור המבוגר שמוצאם בשבטים שונים, והם משתמשים בשפת אבותיהם לעיתים נדירות, בעיקר כשפה סודית, כדי למנוע מלשתף בשיחה את האנשים הנוכחים שאינם מבינים אותה (כגון ילדים). בני הדור הצעיר מסוגלים להבין רק משפטים או מילים בודדות משפת אבותיהם. השפה העיקרית המדוברת בפי השבט האנדמני, המונה כ-50 איש בלבד, היא שפת ההינדי. במחקר שנערך ב-2005 חולקו בני השבט ל-5 קבוצות לפי רמת השליטה בשפה. רק 7 אנשים שולטים בשפה ברמה 5, כולם מעל גיל 40 והם בעיקר צאצאי שבט הג'רו, והמבוגרת בהם היא קשישה בת 80, חסרת קרובי משפחה ונחשבת לשריד האחרון לשבט בּוֹ ולכן דיבורה שונה משאר דוברי אנדמנית. קשישה זו נפטרה בפברואר 2010. 7 אנשים נוספים דוברים את השפה ברמה 4 ("דוברים למחצה"), 9 אנשים נוספים שולטים בה ברמה 3 והשאר אינם דוברים את השפה, אלא רק מבינים אותה בקושי או כלל לא, כך שמספר הדוברים הכללי (נכון ל-2005) הוא 23 איש בלבד. שפות האנדמנים הגדולים נחשבות, בדרך כלל, כאחת משתי הקבוצות במשפחת השפות האנדמניות הידועות, כשהקבוצה השנייה היא השפות האונגיות, הכוללות את השפות אונג וג'ראווה המדוברות בדרום איי אנדמן. עם זאת, הדמיון בין הקבוצות מבוסס לרוב על מורפולוגיה משותפת, אך אוצר המילים המשותף קטן מאוד. לכן הבלשנים, כגון הבלשן הבולט ג'וזף גרינברג מטילים ספק לגבי קיומה של משפחת שפות אנדמניות המאגדת את כל השפות הילידיות המדוברות באיים אלה. לפיכך יש הרואים בשפת האנדמנים הגדולים הנוכחית כשפה מבודדת, כלומר שפה חסרת קשר גנטי בינה לשפות האחרות המדוברות בעולם. אתר המוקדש לשבט האנדמנים הגדולים, מכיל מידע מפורט לגבי השפה (באנגלית)
גראונד פורס 1

גראונד פורס 1 (מאנגלית: Ground Force One) הוא שם קוד לא רשמי לאוטובוסים המשוריינים המשמשים להסעת נשיא ארצות הברית ומכובדים אחרים. השירות החשאי של ארצות הברית השתמש בעבר באוטובוסים שכורים כחלק מהרכב הנשיאותי אך עם התאמה מאובטחת במידת הצורך. באוגוסט 2011 הציג השירות החשאי תוספת קבועה חדשה לצי הממשל הפדרלי, בתחילה שימש את ברק אובמה בקמפיין הבחירות של אובמה לקראת הבחירות לנשיאות ב-2012. האוטובוס היה דגם X3-45 VIP 3 ותוכנן על ידי חברת המומחים Prevost Car שיושבת בקוויבק שבקנדה, ואז הותאם על ידי חברת המאמנים האחים המפיל שהיא יושבת בנשוויל אשר בטנסי. כל אחד משני האוטובוסים שנקראים "גראונד פורס 1" עלו 1.1 מיליון דולר. האוטובוס השני שימש את המועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות, מיט רומני במהלך הקמפיין לקראת הבחירות לנשיאות ב-2012 כנגד הנשיא המכהן, אובמה וסגנו, ג'ו ביידן. מדיה וקבצים בנושא גראונד פורס 1 בוויקישיתוף יצחק בן חורין, וושינגטון, הילדים עזרו לאובמה לקום, מה יעשו ההורים?, באתר ynet, 16 באוגוסט 2011 יצחק בן-חורין, וושינגטון, באוטובוס משוריין, בחום כבד, אובמה פותח במסע, באתר ynet, 5 ביולי 2012 Luke Johnson (17 באוקטובר 2011). "John McCain Blasts Obama Jobs Tour, Campaign Bus: 'I Have Never Seen An Uglier Bus'". The Huffington Post. נבדק ב-17 באוקטובר 2011. {{cite news}}: (עזרה) nrg מעריב, נא להכיר: "המגה-חיה" החדשה של אובמה, באתר nrg‏, 16 באוגוסט 2011 Robert Farley (25 באוגוסט 2011). "Obama's Canadian-American Bus". FactCheck. נבדק ב-17 באוקטובר 2011. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Deliver Me

"Deliver Me" (בעברית: "הושיע אותי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, Eden. השיר יצא לאור באוקטובר 1999, על ידי חברות התקליטים איסט וסט רקורדס ואנג'ל רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. בארצות הברית, הופץ השיר כסינגל כבר בשנת 1998, תוך שיצאה עבורו עטיפה מיוחדת. השיר נכתב על ידי הלנה מארש וג'ון מארש והופק על ידי פרנק פיטרסון, שהפיק את האלבום, Eden. במהלך שנת 1999, יצא השיר מחדש בעקבות רעידת האדמה בג'יג'י שאירעה באותה השנה. אותה הגרסה המחודשת הייתה שיר צדקה שכספיה נתרמו לנפגעי אותו האסון. השיר הוא שיר קלאסי קרוסאובר. פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.2 מיליון השמעות. במרוצת השנים, הוקלט השיר מחדש על ידי שלל אמנים שונים ביניהם: בשנת 1996, הקליטה הלהקה דה בלובד את השיר, כחלק מאלבומה, X. בשנת 2011, הוציאה המפיקה המוזיקלית אילה בן-טובים (מפיית'לס) את השיר כסינגל, תוך שהוא הוקלט על ידי ג'ון מרטין. (הגרסה הגיעה למקום ה-31 במצעד הסינגלים הבריטי) בשנת 2003, להקת הרוק הנוצרית דייוויד קראודר בנד הקליטה את השיר, עבור אלבומה, Illuminate. השיר היה שיר הנושא של הסרט "ארמון של סורגים" משנת 1999, תוך שנכלל בפסקול שלו. גרסת כיסוי של השיר הושמעה במהלך מסע הפרסום של בירה שטיינלאגר בניו זילנד. מידע על היצירה "Deliver Me" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Deliver Me" באתר יוטיוב Eden, נבדק ב-2020-10-25 Sarah Brightman - Deliver Me, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman - Deliver Me, Discogs (באנגלית) Sarah Brightman – Deliver Me (באנגלית), נבדק ב-2020-10-25 Eden by Sarah Brightman, Genius (באנגלית) Deliver Me, נבדק ב-2020-10-25 The Beloved - X, Discogs (באנגלית) Sister Bliss Feat. John Martyn - Deliver Me, Discogs (באנגלית) deliver me | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) David Crowder*Band - Illuminate, Discogs (באנגלית) Various - Brokedown Palace Music From The Original Motion Picture Soundtrack, Discogs (באנגלית) "Steinlager - Boxer". Youtube.
פטריק סופו

פטריק סופו קנגנה (בצרפתית: Patrick Suffo Kengné; נולד ב-17 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת החלוץ. סופו זכה עם נבחרת קמרון במדליית הזהב באולימפיאדת סידני ושיחק במונדיאל 2002. סופו שיחק בצרפת, באנגליה, בספרד ובאיחוד האמירויות הערביות לפני שהצטרף לקבוצת אוד גרינלנד הנורווגית בסוף שנת 2005 ותרם לה רבות במאבקה נגד הירידה. בפברואר 2006 הגיע סופו לישראל ועבר לקבוצת מכבי פתח תקווה. לאחר עונה אחת עבר למ.ס. אשדוד ושוחרר בפגרת החורף. לאחר מכן שיחק גם בליגות הנמוכות בספרד ואנגליה. סופו ידוע בבעיות המשמעת שלו. בעת ששיחק בנאנט הצרפתית, הורחק לשישה חודשים לאחר שתקף מילולית את שופט המשחק. מאוחר יותר, ב-18 במרץ 2002 עת שיחק בשפילד יונייטד, השתתף סופו בקטטה המונית במהלך משחקה של קבוצתו נגד וסט ברומיץ', המכונה "קרב בראמל ליין". במהלך המשחק הורחקו שלושה משחקני שפילד, כולל סופו שנגח בשחקן יריב. בעקבות האירוע הושאל לקבוצת נומנסיה מהליגה הספרדית השנייה. נבחרת קמרון: אולימפיאדת סידני (2000) - מקום ראשון גביע אפריקה לאומות 2002 - מקום ראשון נאנט: הגביע הצרפתי: 1999, 2000 הסופרקאפ הצרפתי:‏ 1999 פטריק סופו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פטריק סופו, באתר Transfermarkt פטריק סופו, באתר WorldFootball.net פטריק סופו, באתר National Football Teams פטריק סופו, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל העיר אלעד

סמל העיר אלעד הוא סמלה הרשמי של העיר אלעד והעירייה. הסמל מורכב ממגן בצורת טרפז שבחלקו העליון מגרעת בצורת חצי עיגול. צורה זו משווה לסמל צורה של לוחות הברית. המגן בעל מסגרת כחולה ושדה לבן ובו צורת קרניים בצבע תכלת בהיר המשווה מראה שבו המטען המרכזי בסמל, שם העיר, מפיץ את הקרניים. מתחת לשם העיר עץ אלה שצומח מתוך דפי ספר פתוח. הבחירה בעץ האלה הארצישראלי הייתה במטרה לסמל יציבות, חוזק וחוסן בעוד שסמל העץ עצמו מסמל צמיחה והתחדשות. הספר הפתוח נועד לסמל את ספר התורה ובכך מייצג את העיר כעיר חרדית. הצבעים המרכזיים בסמל הם כחול וירוק. כחול, שהוא צבע המזוהה עם מדינת ישראל, מסמל ממלכתיות בעוד הצבע הירוק מסמל צמיחה. המוטו הרשמי של העיר שמופיע מתחת לסמל הוא "עיר התורה (או: הישיבות) שקרובה אליך". המוטו נועד לסמל ולחזק את היותה של העיר עיר חרדית שבסיסה "בא מתוך עולמה של תורה". בפרסומים מסוימים מופיע כ"העיר שקרובה אליך" או "משהו טוב קורה פה!". מדיה וקבצים בנושא סמל העיר אלעד בוויקישיתוף סמל העיר, אתר עיריית אלעד
בין החומות (אלבום)

בין החומות הוא אלבום הבכורה של נגן הכליזמר חיליק פרנק, האלבום יצא לאור ב-1997, ה'תשנ"ח. ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל העיר יבנה

סמל העיר יבנה, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1986 לכבוד הפיכתה ממועצה מקומית לעיר. הסמל סימטרי בצורתו ומורכב מפסים ישרים ועגולים בצבעי כחול וכתום. הצבעים מחולקים לפי 6 אזורים שיוצרים בפועל 3 חלקים בסמל, שכל אחד מהם מסמל תקופה אחרת בהיסטוריה של העיר: חלק עליון, מסמל את העבר, מורכב משלוש כיפות, המרכזית ביניהן היא כיפתו של קבר רבן גמליאל, אתר מרכזי בשטח העיר. חלק אמצעי, מסמל את העתיד, יוצר צורה של חצי עיגול שהוא למעשה שמש זורחת מסמלת פיתוח, עליה ושגשוג. חלק תחתון, מסמל את ההווה, בעל צורה של ספר פתוח, מסמל את החינוך והתרבות בעיר. צבעי הסמל נועדו לסמל את מיקומה הגאוגרפי של העיר בסמוך לחוף הים, הצבע הכחול מסמל את הים ואת שני הנחלים החוצים את העיר: נחל שורק ונחל יבנה, והכתום את צבע החול עליו יושבת העיר. גרסתו הקודמת של הסמל, שהייתי בשימוש כשהעיר הייתה מועצה מקומית, היה מורכב ממגן מחומש בעל שדה כתום, חצוי לשניים באלכסון, בחלקו העליון ציור של קבר רבן גמליאל ובחלקו התחתון איור של כף בנאים, שיבולת חיטה וגלגל שיניים כסמל לתעשייה, מלאכה וחקלאות. עם הפיכתה של יבנה ממועצה מקומית לעיר ב-1986 עוצב סמלה החדש של העיר. הסמל עוצב על ידי האמן דן רייזינגר. בשנת 2008, לכבוד חגיגות ה-70 לעיר, הוטבעה הסיסמה "יבנה - קהילה מעולה בשפלה" בפרסומיה הרשמיים של העירייה, עוצב לוגו מיוחד שהיה בשימוש במהלך שנה זו.[דרוש מקור] סמליל חגיגות ה-70 לעיר מוטו חגיגות ה-70 לעיר מדיה וקבצים בנושא סמל העיר יבנה בוויקישיתוף סמל העיר, אתר עיריית יבנה
ניסוי מיליקן

ניסוי מיליקן או ניסוי טיפת השמן הוא ניסוי פורץ דרך בפיזיקה, שערך רוברט מיליקן בשנת 1909, כדי לכמת את המטען החשמלי של אלקטרון יחיד. לצורך הניסוי בנה מיליקן מערכת אשר פלטה מתוך נחיר קטן טיפות שמן זעירות בגודל אחיד. מקצת הטיפות נטענו במטען חשמלי כתוצאה מהחיכוך שנוצר בעת פליטתן מהנחיר. טיפות השמן חדרו דרך חריץ קטן למרווח בין שתי אלקטרודות, שבו שרר שדה חשמלי אחיד. הניסוי התבסס על יצירת איזון עדין בין כוח הכבידה והכוח החשמלי, אשר פעלו על טיפות השמן הטעונות במטען חשמלי באופן אשר יגרום להן לנוע במהירות קבועה, ללא תאוצה. מסתן של טיפות השמן הייתה ידועה על בסיס גודלן וצפיפותן והופעל עליהן שדה חשמלי בעוצמה ידועה גם כן, כך שניתן היה לחשב על בסיס נתונים אלו את מטענה של הטיפה בדיוק רב. הניסוי חשף כי המטען הנמדד היה תמיד כפולה של מספר קבוע ומכך הסיק מיליקן כי מספר זה הוא מטענו של אלקטרון בודד, שהוערך בניסוי כ-‎1.5924×10-19‎ קולון, דיוק של אחוז לעומת ההערכה כיום - ‎1.602×10-19‎ קולון (יחידת SI למטען חשמלי). הניסוי היה בעל השפעה מכרעת על התפתחות מכניקת הקוונטים ופיזיקת החלקיקים. בשנת 1923 זכה מיליקן בפרס נובל לפיזיקה בעבור ניסוי זה. מדיה וקבצים בנושא ניסוי מיליקן בוויקישיתוף ניסוי מיליקן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סמל העיר יהוד-מונוסון

המונח "סמל יהוד" מפנה לכאן. לערך העוסק בסמלו של שבט יהודה, ראו גור אריה יהודה. סמל העיר יהוד-מונוסון, סמלה הרשמי של העיר יהוד-מונוסון, מבוסס על סמלה של יהוד ואומץ ב-1951. הסמל משמש כסמלה של העיר המאוחדת מאז האיחוד ב-2003. מורכב ממגן בעל מסגרת לבנה ושדה כחול. הסמל חצוי לאורך בציור של עץ דקל, המוזכר בתנ"ך, הוא עץ הנותן פרי מתוק ושייך לארבעת המינים. המוטיבים הנוספים בסמל הם: גור אריה יהודה מנתץ שלשלאות - נמצא משמאל לעץ הדקל. גור אריה יהודה הוא סמלו של שבט יהודה, שעל פי המסורת מייסדו, יהודה בן יעקב, קבור בגן העצמאות בשטח יהוד. ניתוץ השלשלאות מסמל את שחררה של העיר מכובשים זרים. מבני מגורים ומבני תעשייה - נמצאים מימין לעץ הדקל. כסמל לתעשייה והפיתוח בעיר. מחרשה - נמצאת מימין לעץ הדקל. סמל לחקלאות ועבודת האדמה בעיר. בתחתית הסמל מופיע פסוק מברכת יעקב ליהודה, בה מכיר בו כמנהיג של שאר האחים: יְהוּדָה, אַתָּה יוֹדוּךָ אַחֶיךָ--יָדְךָ, בְּעֹרֶף אֹיְבֶיךָ; — ברכת יעקב, ספר בראשית, פרק מ"ט, פסוק ח' במאה ה-21 החלה העירייה להשתמש בסמליל ממותג, המציג איור פשוט של משפחה הכולל אב ואם ושלושה ילדים, הילדים אוחזים ציור ובלון. בסמוך להם מופיע גרסה של סמלה הרשמי של העיר בצבעי ירוק ולבן. מסגרת הסמל היא בשלושה קווים מעוגלים בצבעי כתום, צהוב וירוק היוצרים מעגל. למנהלה המקומית בנווה מונסון, רובע עירוני סטטוטורי בעיר, יש סמל ייחודי לה ובו איור של בית ועץ ומעליהם קשת בענן. הגרסה הירוקה של הסמל שמופיעה בסמליל הממותג בעיר נוה מונסון סמל העיר מבוסס על סמלה של המועצה המקומית יהוד שאומץ בישיבת המועצה ב-1951. מדיה וקבצים בנושא סמל העיר יהוד-מונוסון בוויקישיתוף סמל העיר, אתר עיריית יהוד-מונוסון
סמל העיר כפר סבא

סמל העיר כפר סבא, סמלה הרשמי של העיר והעירייה, אומץ ב-1953 לכבוד היובל להקמת העיר. הסמל מורכב ממגן בעל מסגרת ירוקה ושדה כתום, מוטען בחותם עגול הכולל ציור של החאן בכפר סבא, שהיה המבנה הראשון בה וכיום שמשמש כבית העייריה, ומשני צידיו עצי האקליפטוס שניטעו לידו ב-1906. בראש החותם שנת הקמת העיר, כלומר בנייתו של החאן, 1903 והשנה העברית תרס"ג. בראש הסמל שם העיר, מתחתיו איורים של מבני מגורים ותעשייה ובסמוך עליהם עצי פירות הדר. צבעי הסמל, ירוק וכתום, הם צבעיהם של עץ ההדר שהיה חלק מרכזי בחקלאות בעיר במשך שנים רבות. הסמל עוצב בידי יעקב אבוקאי בשנת 1953, בשנת היובל להתיישבות בכפר סבא. הסמל מופיע גם על גבי דגל העיר, שם מופיע בצבעים הפוכים, שדה הסמל בצבע ירוק והאיורים בו בצבע כתום. בשנת 2022, עוצב סמליל ממותג לרגל חגיגות 120 שנים לעיר הכולל את שמה כאשר האות ס' מזכירה בצורתה תפוז כעצי ההדר בראשית העיר. סמל המגן הוטמע בקטן בתחתית הכיתוב המעוצב ולצידו הסלוגן "יש רק אחת כזו". הסמל משמש מאז כמיתוג העיר ללא ציון הספרות. הסמל עוצב על ידי יעקב אבוקאי בשנת 1953 לכבוד חגיגות היובל להקמתה של העיר. סמל זה הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-18 באוקטובר 1970 בערך נקוב של 0.2 ל"י בעיצוב האחים שמיר. מדיה וקבצים בנושא סמל העיר כפר סבא בוויקישיתוף צוות גאוגרפיה, סמל העיר כפר סבא – מה הוא אומר?, המרכז לטכנולוגיה חינוכית היסטוריה, באתר עיריית כפר סבא כפר סבא, באתר דגלי העולם (באנגלית) מידע על בול כפר סבא, באתר התאחדות בולאי ישראל