laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חפציבה (קומיקס)

חפציבה (באנגלית: Hepzibah) היא דמות בדיונית של גיבורת-על חייזרית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן וסדרת הבת אקס פורס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The X-Men #107 מאוקטובר 1977 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר דייב קוקראם. חפציבה היא חייזרית מכוכב הלכת טריל'סארט שהיה נתון לשליטתה של אימפריית השי'אר העריצה. כאשר קורסייר היה שבוי בידיו של הקיסר ד'קאן מאימפריית השי'אר, חפציבה עזרה לו להימלט מהשבי יחד עם אסירים נוספים, ואלה יסדו את קבוצת פיראטי החלל הבין-גלקטיים סטארג'אמרס. כאשר חפציבה ננטשת על פני כדור הארץ, היא מצטרפת לשורות האקס-מן. היא ו-וורפאת' חולקים בקשר מיוחד. לחפציבה יכולות על-אנושיות כמו מהירות, זריזות ורפלקסים מוגברים, כמו גם חושים מחודדים וטפרים נשלפים. ביכולתה לשנות את אופן התנהגותם של אחרים על ידי הפרשת פרומונים. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליילה מילר

ליילה מילר (באנגלית: Layla Miller) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת House of M #4 מאוגוסט 2005 ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאייר אוליביה קויפה. ליילה מילר הייתה ילדה מוטאנטית שגדלה בבית יתומים בשכונת הלז קיטשן, מנהטן, ואשר מתעוררת יום אחד ומגלה שכל העולם השתנה והיא בין הבודדים שמודעים לכך. היא משחקת תפקיד חשוב בעלילת "בית אם" כאשר היא משתמשת בכוחותיה המוטאנטים כדי להשיב את זיכרונותיהם של גיבורי-העל, אשר בסופו של דבר מרדו והחזירו את המציאות הרגילה שלהם על כנה. דוקטור סטריינג' הציע כי מכשפת השני, האחראית על האירועים, יצרה את ליילה מילר כמנגנון אל-כשל לעזור לגיבורים במקרה ומשהו ישתבש. לאחר אירועי בית אם היא מצטרפת לקבוצת אקס פקטור חקירות כאשר היא מופיעה במשרדיהם ומתחילה לייעץ להם. בשלב זה היא מראה יכולת ניבוי של אירועים לפני שהם מתרחשים. מתברר שלפני אירועי בית אם היא הייתה מוטאנטית בעלת מראה לא אנושי ויכולת לירוק אש. לאחר אירועי בית אם היא איבדה את היכולות המוטאנטיות שלה כמו רוב אוכלוסיית המוטאנטים. רק מאוחר יותר מתברר שלמעשה עדיין יש לה כוח מוטאנטי אך הוא לא קשור ליכולת שלה לדעת מה עתיד להתרחש. היכולת שלה היא להחיות את המתים, אך ללא נשמה. במהלך אירועי "תסביך משיח" ליילה מועברת לעתיד הרחוק שבו המוטאנטים נרדפים. היא חיה שם שנים רבות ומקועקעת מעל העין שלה האות M לציון עובדת היותה מוטאנטית. לבסוף היא חוזרת לעבר כמבוגרת לזמן קצר לפני שהצטרפה לאקס פקטור כילדה. היא משתמשת במכשיר כדי להעביר אל עצמה בתור ילדה את הידע שלה מהעתיד, וכך מתברר כיצד היא תמיד ידעה מה עומד להתרחש. ליילה עוברת לחיות עם דוקטור דום לתקופה מסוימת כאשר היא מבצעת איתו עסקה, היא נותנת לו ידע מסוים על העתיד שהוא רוצה ובתמורה הוא מלמד אותה על כישוף ונותן לה מכשיר קסם חזק שצמוד לה ליד ונותן לה יכולות מסוימות כגון מגן אישי חזק. לאחרונה היא החזירה לחיים את סטרונג גאי ובכך גרמה לשינויים גדולים בצורה בה היא זוכרת שהעתיד מתפתח. כתוצאה מכך היא התחילה להיות אימפולסיבית יותר. הדוגמה הבולטת ביותר לכך היא חתונת בזק בלאס וגאס עם מנהיג אקס פקטור ג'יימי מדרוקס. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס X-Factor Vol.3 #6, June 2006 X-Factor Vol.3 #218, June 2011 X-Factor Vol.3 #247, December 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרקורי (קומיקס)

מרקורי (באנגלית: Mercury, בתרגום לעברית: "כספית") היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #2 מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט. מרקורי היא האלטר אגו של ססילי קינקייד, נערה אמריקנית ממוצא אירי אשר גדלה בפורטלנד, אורגון. כאשר כוחותיה התפתחו לראשונה, הוריה נגעלו ממנה ואילצו אותה להישאר נעולה בבית כדי להסתיר את המוטציה שלה. בהמשך היא הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר והתחברה במהירות לחבריה ללימודים ג'וליאן קלר וסאנטו ואקארו. כאשר בית הספר נבנה מחדש, היא נבחרה בידי אמה פרוסט ליחידת הליונס החדשה. לאחר אירועי ה"השמדה", שגרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים, מרקורי הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם. מדיה וקבצים בנושא מרקורי בוויקישיתוף דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיקסי (קומיקס)

פיקסי (באנגלית: Pixie) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #2 מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה ויר והמאייר קרון גראנט. פיקסי היא האלטר אגו של מייגן גווין, נערה ולשית מעיירת כרייה אשר כוחותיה המוטאנטים מקנים לה עיניים דמויות פיקסי, כנפיים צבעוניות המאפשרות לה לעוף ואבק פיקסי שגורם להזיות. לאחר עימות עם חברת המוטאנטים החדשים לשעבר מג'יק, פיקסי מקבלת את היכולת להשתמש בכוחות קסם ובנשק מיסטי בשם "פגיון הנשמות". שימושה העיקרי בקסם הוא לצורכי טלפורטציה, מה שהופך אותה למצרך יעיל בקבוצת אקס-מן. בתחילה היא הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר תחת הדרכתה של ריין סינקלר. היא מגלה כי היא בתו לכאורה של נבל-העל מאסטרמיינד, וכי רייגן ומרטיניק וינגארד הן למעשה אחיותיה. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוקיות סטפורד

קוקיות סטפורד (באנגלית: Stepford Cuckoos) הן דמויות בדיוניות של גיבורות-על מוטאנטיות המופיעות בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמויות הופיעו לראשונה בחוברת New X-Men #118 מנובמבר 2001 ונוצרו על ידי הכותב גרנט מוריסון והמאייר אית'ן ואן סקייבר. קוקיות סטפורד הן האלטר אגו של סלסט, אירמה ופיבי קוקו, תאומות מקושרות מנטלית הלומדות במכון אקסבייר. הן גודלו מתוך תאי ביצית שנאספו מאמה פרוסט לאחר שזו נכנסה לתרדמת בעקבות מתקפת זקיפי סנטינל שהרגה את קבוצת הליונס שלה. קוקיות סטפורד הן רק שלוש (במקור חמש) מתוך אלפי שיבוטים שפותחו בידי תוכנית "נשק פלוס" כדי לשמש כנשק השמדה נגד מוטאנטים על ידי שילוב כוחותיהן הטלפתיים. סיפור מקורן הוצג בעלילת "אקס-מן: פניקס - שירת מלחמה". את דמויותיהן של קוקיות סטפורד בסדרת הטלוויזיה "בעלי היכולות" מגלמת השחקנית סקיילר סמואלס. דף הדמויות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמויות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיקסי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פיקסי – יצור מיתי מהפולקלור האנגלי פיקסיז – להקת רוק אלטרנטיבי פיקסי (קומיקס) – דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס אופני פיקסי – אופני כביש פיקסי לוט – זמרת פופ אנגליה פיקסיזם, שם נרדף לתסמונת ויליאמס דראגן סטויקוביץ' – מאמן כדורגל סרבי הידוע בכינויו פיקסי
רפובליקת מינרווה

רפובליקת מינרווה (באנגלית: Republic of Minerva) היא אי שנוצר כתוצאה מאחד הניסיונות המודרניים ליצירת אי מלאכותי. הדבר יצא לאור בשנת 1972 - האדריכל היוזם היה סוכן נדל"ן מיליונר מלאס וגאס ופעיל פוליטי בשם מייקל אוליבר. מייקל הוא יהודי יליד ליטא שהיגר לארצות הברית. הוא החליט להשקיע כ-100,000,000$ עבור הפרויקט, צבר התעניינות רבה בניו יורק ולונדון. הרעיון של ייסוד האי היה מקום שהוא "חברה נטולת מיסים ופלישה ממשלתית לפרטיות". הוא וכמה תומכים בנו אי מלאכותי על קרקע שיובשה בשוניות מינרווה שבאוקיינוס השקט ואחרי שקבוצת מתיישבים הגיעה למקום, בתום עבודות ההקמה, הם הכריזו על הקמת הרפובליקה של מינרווה והניפו את הדגל הלאומי החדש. בנוסף לתיירות ולדיג, הכלכלה של האומה החדשה כוללת תעשייה קלה. בניגוד למיקרו-אומות רבות אחרות, שזכו לכתף קרה מהעולם, אחרי שאוליבר הכריז על מטבע מקומי חדש, אוסטרליה, ניו זילנד, טונגה, פיג'י, נאורו, סמואה ואיי קוק ערכו ועידה לבחינת ההשלכות של מדינה חדשה שתקום באזור. טונגה (המונה כמאה אלף תושבים) מיהרה להכריז ריבונות על מינרווה ואפילו שלחה כוח צבאי קטן לדרוש מהם להוריד את הדגל. אוליבר וחסידיו הבינו שבשום מקום בעולם הם לא יהיו חופשיים והרפובליקה ננטשה. כמה קבוצות ניסו לכבוש את הטריטוריה מטונגה ונכשלו וכעת השטח עומד במרכזה של מחלוקת בין טונגה לפיג'י. מדיה וקבצים בנושא רפובליקת מינרווה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איים ובנושא מדינות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורמורן ממושקף

קורמורן ממושקף (שם מדעי: Phalacrocorax perspicillatus) הוא מין עוף ימי שנכחד. הקומורן הממושקף חי בקצה המערבי של האיים האלאוטיים שבים ברינג והיה כמעט משולל יכולת תעופה. הוא היה מין הקורמורן הגדול ביותר בהיסטוריה, עם גובה של כמטר ומשקל שהגיע עד ל-6.5 ק"ג. מין זה זוהה ב־1741 על ידי חוקר הטבע גאורג שטלר, בשעת מסעו עם ויטוס ברינג לגילוי ולחקר אלסקה. שטלר גילה את העופות לאחר שספינתו נטרפה על אי קטן, שנקרא מאוחר יותר בשם אי ברינג, על שם ברינג וצוותו שמצאו את מותם בשל החורף הקשה שפקד את האיים. שטלר תיאר את הקורמורן הממושקף כעוף בגודל של אווז גדול. בשלהי החורף, כשהרעב והתשישות הכניעוהם, החלו שטלר וחבריו לטבוח בעופות האיטיים והמגושמים. שטלר כתב ביומנו: "הם שקלו 7-6 ק"ג, כך שעוף אחד הספיק ל־3 אנשים מורעבים". שטלר היה חוקר הטבע היחידי שראה את המין בעודו בחיים. אחרים למדו מספריו ומשרידים שהובאו למוזאונים בשנים 1850-1830. אוכלוסיית העופות התמעטה במהירות בעקבות כניסת ציידי לווייתנים וסוחרי פרוות אל אזורי מחייתם. בשנת 1850, כמאה שנים לאחר שהתגלה, הוכחד סופית הקורמורן הממושקף. כיום, רק מקצת השרידים שאסף שטלר ושני שלדים שלמים הם העדות היחידה למין. יחד עם פרת הים שטלר זהו מין אנדמי נוסף שהוכחד על ידי האדם מאזור ים ברינג. מדיה וקבצים בנושא קורמורן ממושקף בוויקישיתוף קורמורן ממושקף, באתר ITIS (באנגלית) קורמורן ממושקף, באתר GBIF (באנגלית) יוגב ישראלי, נחשף סיפורו של הקורמורן הגדול בהיסטוריה, באתר ידיעות אחרונות, 28 במרץ 2024 ישראלי, יוגב (2024-03-28). "נחשף סיפורו של הקורמורן הגדול בהיסטוריה". Ynet. נבדק ב-2024-03-28.
מדינות ללא צבא

להלן רשימה של מדינות ללא צבא. המונח מדינה כוונתו מדינה עצמאית, ולכן הוא חל רק על מדינות ריבוניות ולא על שטחי חסות (למשל, גואם, איי מריאנה הצפוניים, ברמודה), אשר הגנתם היא באחריות של מדינה אחרת או צבא אחר. המונח "כוחות המזוינים" מתייחס להגנה ממשלתית וכל שימוש שהוא כדי לקדם את מדיניות הפנים והחוץ של הממשלה. ל-6 מתוך המדינות המפורטות (קוסטה ריקה, איסלנד, מאוריציוס, מונקו, פנמה וונואטו) אין צבא רשמי אך עדיין יש להם כוח צבאי לא משטרתי כלשהו. הרוב המכריע של המדינות שבהן אין כוחות מזוינים הן איים (דומיניקה, גרנדה, איסלנד, קיריבטי, איי מרשל, מאוריציוס, מיקרונזיה, נאורו, פלאו, איי שלמה, סמואה, סנט לוסיה, סנט וינסנט והגרנדינים, טובאלו וונואטו) או מיקרו-מדינות (אנדורה, ליכטנשטיין, מונקו והוותיקן), למעט קוסטה ריקה ופנמה. Marshall Islands | Freedom House Top 10 Countries Without Military Forces | Top 10 Lists | TopTenz.net "Solomon Islands". Freedom House. נבדק ב-2019-10-26. "CIA - The World Factbook". Cia.gov. נבדק ב-2019-10-26. "CIA - The World Factbook". Cia.gov. נבדק ב-2019-10-26. "Royal Saint Lucia Police Force". Rslpf.com. 1961-11-04. נבדק ב-2019-10-26. 10 המדינות הכי קטנות שמעולם לא שמעתם עליהן, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2017 Liechtenstein, U.S. Department of State "Inspection of Embassy Kolonia, Federated States of Micronesia (ISP-I-02-09)". United States Department of State. נבדק ב-2019-10-26. CIA - The World Factbook Micronesia | Freedom House "Nauru". The World Factbook. נבדק ב-2019-10-26. "Guns in Nauru: Facts, Figures and Firearm Law". Gunpolicy.org. נבדק ב-2019-10-26. "CIA - The World Factbook". Cia.gov. נבדק ב-2019-10-26. https://freedomhouse.org/report/freedom-world/2011/samoa Treaty Establishing the Regional Security System (1996), U.S. Department of State "Saint Lucian Military statistics, definitions and sources". Nationmaster.com. נבדק ב-2019-10-26. "PALAU". Encyclopedia of the Nations. נבדק ב-2019-10-26. "Palau". Freedom House. נבדק ב-2019-10-26. מקוסטה ריקה ועד איסלנד: מדינות בלי צבא, MSN בעברית, 9 באוקטובר 2016 "Iceland Defense Force". Global Security. נבדק ב-2019-10-26. Norway Post: Norway and Iceland to sign defence agreement "Vanuatu". Freedom House. נבדק ב-2019-10-26. "CIA - The World Factbook". Cia.gov. נבדק ב-2019-10-26. "Background Note: Mauritius". United States Department of State. נבדק ב-2019-10-26. "Mauritian Military Data". Nationmaster.com. נבדק ב-2019-10-26. "CIA - The World Factbook". Cia.gov. נבדק ב-2019-10-26. treaty with France, web.archive.org, ‏2007-10-21 שלמה פפירבלט, מדינה בלי צבא. כך זה עובד בקוסטה ריקה, באתר הארץ, 22 באפריל 2011 "CIA - The World Factbook". Cia.gov. נבדק ב-2019-10-26. "Panama military - Flags, Maps, Economy, Geography, Climate, Natural Resources, Current Issues, International Agreements, Population, Social Statistics, Political System". Photius.com. נבדק ב-2019-10-26.
אבא כהן

אַבָּא כֹּהֵן (י"ח בתמוז תרל"ח, 19 ביולי 1878 - כ"ה בחשון תשי"ח, 19 בנובמבר 1957) היה מייסד גדוד הכבאים המתנדבים של תל אביב, יחידת הכבאים העברית הראשונה. כהן נולד בכפר דנו שבמחוז פסקוב באימפריה הרוסית, בן ליצחק, סוחר יערות ממשפחה אמידה, ולאשתו, רבקה, בת אבא ליבמן. הגבלות השלטון אילצו את המשפחה לעזוב את הכפר, וב-1882 עברה לעיר ויטבסק ברוסיה הלבנה. בנעוריו ניסה כהן לרכוש השכלה כללית, למרות התנגדותם של הוריו. כנער הקים אגודת גמילות חסד ויזם חוגי תרבות. הוא עסק בפעילות ציונית וסוציאליסטית, בעטיה נידון לשישה חודשי מאסר, וארגן שביתה של עובדי בתי המסחר בוויטבסק, שבעקבותיה פוטר. כהן המשיך בפעילות ציונית חוקית, אך התרחק מפעילות סוציאליסטית ואף הפך לסוחר עצמאי. ב-1901 הצטרף ליחידת כבאים מתנדבים. ב-1915 עבר כהן לחרקוב ונכנס כשותף במכרה פחם. הוא סייע לפליטי מלחמת העולם הראשונה היהודים בעיר וארגן עבורם מוסדות חינוך. גם כאן התנדב ליחידת הכבאים ועסק בה בהדרכה. אחרי מהפכת אוקטובר נושל כהן מנכסיו ונאסר לתקופה קצרה. הוא עזב את ברית המועצות, התגורר שנתיים בווילנה, וב-1923, בגיל 45, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. תחילה עבד כפועל ביישור חולות ובהמשך מצא עבודה כפקיד. ב-1925 אירע שיטפון גדול בשכונת ברנר. כהן השתתף בפעולות ההצלה, ואז הציע לראש העירייה, מאיר דיזנגוף, לייסד גדוד מכבי אש מתנדבים, שישמש גם להצלת נפשות. הוא היה חבר בהנהלה הזמנית של הגדוד שהתארגנה באוגוסט 1925 וקיבל את תפקיד המנהל הטכני. מאז פעל ללא לאות למיסודו של הגדוד ולהרחבת פעילותו, תוך התמודדות עם קשיים רבים ומחסור באמצעים. כהן עסק ברכש והצטיידות, הכשיר דורות של כבאים וסייע להקמת יחידות כבאים מתנדבים ביישובים אחרים. גם בגיל מבוגר השתתף בפעולות כיבוי והצלה. אחרי פרישתו, נבחר כהן לנשיא כבוד של מרכז אגודות מכבי אש מתנדבים בישראל. כהן היה חבר ההגנה, פעל באגודות ציבוריות שונות, ונמנה עם מייסדי בית הכנסת המרכזי לשכונות הצפון. כהן נפטר ב-1957 בתל אביב ונקבר בבית העלמין קריית שאול. בית הכבאים ברחוב בזל נקרא על שמו. כהן נישא ב-1905 לסוניה, בת הרב מאיר פרדקין מדוינסק, והיה אב לחמישה בנים. בנו השלישי, אהרון, נהרג במלחמת העצמאות. בנו השני היה האלוף אליהו בן חור. בנו הבכור, זלמן, המציא את שיטת המורס בעברית. דוד תדהר (עורך), "אבא כהן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ו (1955), עמ' 2550 אבא כהן באתר שירותי כבאות והצלה שאול הון, 25 שנים למכבי-אש בתל-אביב, דבר, 22 בספטמבר 1950 אבא כהן, דבר, 20 בנובמבר 1957 אבא כהן למנוחות, דבר, 21 בנובמבר 1957 י. גוטליב, לזכר נעדרים - אבא כהן, דבר, 16 בדצמבר 1957 לתושבי יפו ותל-אביב, דואר היום, 3 בספטמבר 1925 הנהלת מכבי אש מתנדבים תל-אביב, על השרפות ביפו ותל-אביב, דואר היום, 11 בינואר 1929 ועידה ארצית של הכבאים, דבר, 18 בפברואר 1945 אבא כהן באתר GRAVEZ סוניה כהן, דבר, 11 במרץ 1956
שגיא חביב

שגיא חביב (נולד ב-1974) הוא מעצב גרפי ישראלי שפועל בניו יורק, שותף בחברת העיצוב צ'רמייף וגייסמר (Chermayeff & Geismar). עם עיצוביו השונים ניתן למנות את לוגו הבוטיק ארמני אקסצ'יינג' (Armani Exchange) של חברת האופנה ארמני, ועוד מגוון עיצובים אחרים. חביב נולד בקיבוץ נחשונים בישראל, ושם גדל. לאחר מכן למד בבית הספר לאמנות תלמה ילין בגבעתיים. ב-1996 עבר חביב לניו יורק. הוא למד עיצוב גרפי בבית הספר לאמנות קופר יוניון (Cooper Union), שם רכש תואר ראשון. ב-2003 החל בקריירת העיצוב שלו, כאשר הצטרף לשורות החברה צ'רמייף וגייסמר. בחברה יצר את "לוגומושיין" (Logomotion), מצגת בת עשר דקות שמציגה את הסמלילים (לוגואים) שעיצבה החברה במרוצת השנים, הראשונה מסוג זה, שהציגה גישה חדשה לפריסת "תיק" העבודות של חברה. עבודתו זו זכתה בפרסים בינלאומיים והוצגה בתערוכות. בעבודתו בחברה יצר סמלילים ועבודות וידאו לחברות ולארגונים שונים בארצות הברית וברחבי העולם, לרבות במזרח הרחוק, באירופה ובמרכז אמריקה. בין היתר עיצב את הסמליל של ספריית הקונגרס, של ארגון הסביבה "Conservation International", של קרן ג'ון ד. וקתרין ט. מקארתור (John D. and Catherine T. MacArthur Foundation) שמנהלת את תוכנית עמיתי מקארתור, של משרד הפארקים הלאומיים של נמל ניו יורק (National Parks of New York Harbor) שתחת שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, של מכון האמנות והעיצוב של מילווקי (Milwaukee Institute of Art & Design), של תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית (International Tchaikovsky Competition) למוזיקה קלאסית, ושל הבוטיק ארמני אקסצ'יינג' של חברת ארמני. ב-2005 היה חביב לשותף השלישי בחברת צ'רמייף וגייסמר, לצד איוון צ'רמייף וטום גייסמר. עם עבודות הווידאו שיצר ניתן למנות את הפתיח לתוכניות הדוקומנטריה של PBS‏ Career ו-Circus, ואנימציה טיפוגרפית לקטע המרכזי באירוע ההתרמה Black Ball של אלישיה קיז למען עמותת Keep A Child Alive, שהתקיים בשנת 2009. כמו כן, מלמד חביב עיצוב זהות ארגונית בבית הספר לאמנויות חזותיות (School of Visual Arts) בניו יורק. ב-2011 חיבר את הספר Identify ("הזדהה"), יחד עם שותפיו טום גייסמר ואיוון צ'רמייף. ב-2004 זכה בפרס Tokyo Type Directors Club על עבודתו "לוגומושיין". על עבודה זו זכה גם בפרס מטעם New York Art Directors Club. סמליל ארגון Conservation International (אנ') Heller, Steven. I Heart Design (2011) Massachusetts: Rockport, ISBN 978-1-59253-682-5 האתר הרשמי של חברת צ'רמייף וגייסמר מעצב גרפי מפורסם – שגיא חביב יובל סער, לוגו לחלום האמריקאי, באתר הארץ, 2 ביולי 2009 יובל סער, לוגו-תרפיה, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2011
יונה אטינגר

שלום יונה אטינגר (1935 בערך – 16 במרץ 2023) היה מהנדס חשמל ומדען ישראלי, שכיהן כמנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית בשנים 1987–1992. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נולד בירושלים. למד הנדסת חשמל בטכניון, ואת תואר הדוקטור קיבל באנגליה. במשך 27 שנים עבד כמהנדס בקריה למחקר גרעיני – נגב. בשנים 1987 ל-1992 שימש מנכ"ל הוועדה לאנרגיה אטומית. לאחר מכן שימש, משנת 1992, יועץ לענייני מדע וטכנולוגיה בשגרירות ישראל בוושינגטון, עד שנת 1996. בין השנים 1992 ל-2005 שימש גם מנכ"ל הקרן הדו-לאומית למדע ארצות הברית-ישראל. היה חבר במספר ועדות מדעיות, ובהן הוועדה הלאומית לננוטכנולוגיה שליד האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, יוזמת הננוטכנולוגיה הלאומית, והמועצה המייעצת לקרן המדע והטכנולוגיה ארצות הברית-ישראל. היה חבר הוועדה המייעצת של מוסד שמואל נאמן למחקר מתקדם במדע וטכנולוגיה בטכניון, וחבר ועדת הביקורת של מוסד שמואל נאמן. באוגוסט 2012 התראיין לעיתון "הארץ" בנושא תוכנית הגרעין האיראנית. הראיון נערך בעילום שם, אך ניתנו בו רמזים המאפשרים את זיהויו. נפטר בירושלים ב-16 במרץ 2023, בן 88. נקבר בבית העלמין בקריית טבעון, ליד קבר אמו. Dr. Yona Ettinger (אורכב 08.08.2012 בארכיון Wayback Machine), Israel National Nanotechnology Initiative. S. Yona Ettinger, International Collaboration, in Collaboratories: Improving Research Capabilities in Chemical and Biomedical Sciences: Proceedings of a Multi-site Electronic Workshop (1999), page 18‎ ארי שביט, איש הצללים שחושב שמוכרחים לתקוף באיראן, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2012 ארי שביט, איש הצללים שחושב שמוכרחים לתקוף באיראן, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2012 הוועדה לאנרגיה אטומית, באתר משרד ראש הממשלה Dr. Yona Ettinger, Israel National Nanotechnology Initiative. נקרא בתאריך 4 באוגוסט 2012. The U.S.-Israel Innovation Index: Comparing International Linkages In Innovation, US-Israel Science & Technology Foundation‎. נקרא בתאריך 4 באוגוסט 2012. ועדות האקדמיה, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים ועדת ביקורת, באתר מוסד שמואל נאמן ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליהו מפיסארו

אליהו מפיסארו היה נוסע ועולה רגל יהודי, סוחר אמיד מהעיר פזארו באיטליה בשנות ה-60 של המאה ה-16. איגרתו ממסעו אל ארץ ישראל היא מקור על "דרכי העלייה לארץ ישראל מאיטליה" בימיו. אליהו מפיסארו יצא לדרכו לאחר שרצה לקיים את נדרו לעלות ביום מן הימים לארץ ישראל. הוא יצא לדרכו מלווה בבני משפחתו ביום ט"ו באב שכ"ג 4 באוגוסט 1563. מנמל ונציה הפליגו על סיפונה של אונייה בבעלות ונציאנית. המסע ארך חמישה שבועות, האונייה שטה אל פולה, משם לאי כרתים, ממנו אל האי קורפו, האי זנטי (באיטלקית: (Zante), וביום 11 בספטמבר 1563, עגנו בנמל פמגוסטה בקפריסין. שם נודע להם על מגפה שפרצה בארץ ישראל, ועל כן, דחו את המשך נסיעתם. באיגרתו לאחיו באיטליה, בעת היותו באי קפריסין בא' בחשוון ה'שכ"ד, 18 באוקטובר 1563, תיאר את דרכם של בני המשפחה מהנמל הוונציאני אל ארץ ישראל. שפתו היא עברית מליצית, אשר משובצים בה שברי פסוקים מהתנ"ך, אמרות חז"ל, ומונחים רבים באיטלקית בת זמנו כתובים באותיות אלפבית עברי. הוא מתאר את תנאי הנסיעה, מחירי המקומות באונייה, את דמותם של הנוסעים האחרים; הוא מוסר מידע על קהילות היהודים שבהן נפגש במסע ההפלגה, בין השאר את יהודי קהילת קורפו. הוא מצא בקפריסין קהילה יהודית קטנה שכללה 25 משפחות, בהן יהודים רומניוטים ("מזרחיים"), "ספרדים" ויהודים דוברי איטלקית מסיציליה; היהודים הספרדים היו מפזורת מגורשי ספרד, אשר מצאו מקלט בקפריסין, ועמהם הרב אליעזר אשכנזי ממצרים. ומוסר כי פרנסת היהודים בין השאר על הלוואה בריבית. הוא מתאר את האוכלוסייה הקפריסאית הכללית ואת האקלים והכלכלה, מגוון המקצועות ואף הכלים והמאכלים השכיחים, ומייעץ לנמעניו לקנות נכסים באי. הוא מעודד את נמעניו באיטליה, לעשות כמוהו ולנסוע ארץ ישראל, במילותיו בסיום האיגרת: "מתי יבוא ואראה פני מעלתכם בארץ הקדושה?". מסע אליהו מפיסארו, אברהם יערי (עורך), מסעות ארץ ישראל, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976, עמ' 165–196. מסעות ארץ ישראל, תל אביב תש"ו, 1946, באתר היברובוקס אברהם יערי (עורך), מסעות ארץ ישראל, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976, עמ' 166. אברהם יערי (עורך), מסעות ארץ ישראל, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1976, עמ' 166.
קומנדר (הצי המלכותי הבריטי)

קומנדר (באנגלית: Commander) היא דרגת קצונה בצי המלכותי הבריטי, הנמוכה מדרגת קפטן וגבוהה מדרגת לפטננט קומנדר. קצינים הנושאים דרגת לפטננט-קומנדר אינם נחשבים לקומנדרים. התואר "קומנדר" (במקור: master and commander – רב חובלים ומפקד) נוצר במאה ה-18, ושימש לציון קצינים ימיים שפיקדו על אוניות מלחמה שהיו גדולות מדי עבור לפטננט וקטנות מדי עבור פוסט קפטן או (לפני 1770 לערך) רב חובלים (sailing master); הקצין שפיקד על האונייה שימש בו זמנית גם כרב החובלים (master). בדרך כלל היו אלה סלופים מלחמתיים שמספר תותחיהם לא עלה על 20 ולכן לא נכללו בשיטת דירוג האוניות (rating system). ב-1794 קוצר השם בצי המלכותי ל-commander, אך השם הישן הוסיף לנהוג באופן בלתי רשמי עוד שנים אחדות. הדרגה המקבילה לה בצי האמריקני עד 1838 הייתה מאסטר-קומנדנט (Master Commandant). דרגת קומנדר בצי המלכותי נמצאת בין לפטננט-קומנדר לקפטן. קומנדר יכול לפקד על פריגטה, משחתת, צוללת, להק מטוסים או בסיס חוף, או לשמש כקצין מטה. לפנים הקבילה דרגת קומנדר לדרגת מייג'ור, אך כיום היא מקבילה לדרגת לפטננט קולונל בצבא הבריטי או למפקד כנף בחיל האוויר המלכותי. הדרגה המקבילה בקוד הדרגות של נאט"ו היא OF-4, ובזה של צה"ל (חיל הים) לסגן־אלוף. סימן הדרגה של קומנדר מורכב משלושה פסי מקלעת-זהב, כשלפס העליון נוספת לולאה. מדיה וקבצים בנושא קומנדר בוויקישיתוף The Royal Kalendar, and Court and City Register for England, Scotland, Ireland and the Colonies (London, 1835). page 148
בייגל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מאפה כַּעַךְ (ביידיש: בֵּיְיגְל) – לחם בצורת טבעת העשוי מקמח חיטה בייגל ירושלמי (כעך ירושלמי) – סוג של בייגל בייגל טוסט – כריך ישראלי העשוי מבייגל גדול עם ירקות וגבינה חטיף (ויצרניו) בייגלה (בעברית: שְׁלוֹבִית) – חטיף אפוי בצורת לולאה בייגל בייגל – חברה ישראלית לייצור בייגלה אחר בייגל (טניס) – ניצחון או הפסד מערכה בתוצאה 0:6 (משום שהספרה 0 מזכירה כעך) משה אהרון בייגל (גם בייגיל; משה אביגל; 1886–1969) – משורר ומחנך בזרם העובדים בייגלמאכר (פירושונים) ביגל (פירושונים)
דוקטור דה סוטו

דוקטור דה סוטו (Doctor De Soto) הוא ספר ילדים מאת ויליאם סטייג, בתרגומו של יהודה מלצר. דוקטור דה סוטו עוסק ברפואת שיניים לפרנסתו, בסיועה של אשתו מרת דה סוטו. מספר רב של מטופלים נוהג להגיע אליו לטיפול. החיות שהגיעו אליו שונות בגודלן ועל-כן אין הן תמיד מתיישבות בכסאו: הן מתיישבות על הרצפה במקרים שגודלן גדול מעט משלו (ובמקרים אלו הוא מצטייד בסולם) והוא מונף לפיה של החיה המסוימת במקרים בהם החיה גדולה יתר על המידה. טיפול אצלו מתאפשר לכל חיה למעט כאלו שקטלניות לעכברים, שהרי הוא עכבר. חרף איסור זה הוא עקר את שינו הטוחנת של שועל, עקב העובדה כי סבלו היה קשה מנשוא. את שינו, אשר הצטבר בה רקבון, הוא עקר על ידי שימוש בגלגלת ולאחר העקירה קבע עם השועל כי למחרת היום עליו להגיע בשעה 11:00. בעת שגז-הצחוק ניתן לשועל הוא דמיין כי הוא אוכל אותם לא מבושלים, עם מלח ועם כמות קטנה של יין לבן יבש. מרת דה סוטו חשבה שלאור העובדה שהם מסייעים לו הוא לא יאכל אותם. בעלה ידע כי עליו לסיים את מלאכו כפי שנהג אביו לעשות. מה שכן היה עליהם למצוא דרך להגן על עצמם מן השועל. יחדיו הם הצליחו למצוא פתרון שלא עורר בשועל חשד ואף הפיל אותו בפח. פתרונם של השניים היה הדבקת שיניו של השועל בעזרת טיפול מיוחד לכאורה. וכך הדבר נעשה: לאחר שהוענקה לשועל שינו המוזהבת במקום שינו שהרקיבה ונעקרה, דוקטור דה סוטו מרח את שיניו של השועל. כדי לאפשר זאת הוא סיפר לשועל כי מדובר במתכון משגע שהוא ואשתו למדו להכין זה עתה והוא מאפשר מניעת כאבי שיניים לעולמים. השועל, שבינתיים תכנן לאכול את השניים בעזרת שינו החדשה, הסכים להיות הראשון שיקבל את הטיפול הזה. לאחר המריחה הוא סגר את לסתותיו בחוזקה והשאירן סגורות למשך כדקה, כפי שהורה לו דוקטור דה סוטו. הדבר גרם להדבקת שיניו לפרק-זמן מוגבל ולהינצלות סופית של השניים מפני השועל. בשנת 1984 נעשה עיבוד קולנועי של סטייג לספרו "דוקטור דה סוטו" בבימויו של מיכאל שפורן והיה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט המונפש הטוב ביותר. דוקטור דה סוטו, באתר OCLC (באנגלית)