האריטי

האריטי (בסנסקריט: हारिती, תעתיק IAST (אנ')‏: Hārītī, מילולית :"הכחולה"; בסינית: 鬼子母(神), בתעתיק פין-יין: Guǐzǐmǔ(shén) (גְווֵיְדְזְה-מוּ (שֶׁן)); ביפנית: 鬼子母神 (קישימוג'ין)) היא גם אלה נערצת וגם שדה, כתלות במסורת הבודהיסטית. היא אחת מעשרים וארבעה האלים המגינים (אנ') של הבודהיזם מזרם המהאיאנה. בהיבטים החיוביים שלה, היא נחשבת כמגינה על ילדים, לידה קלה וגידול ילדים מאושר, בעוד ההיבטים השליליים שלה כוללים את האמונה שהיא מפעילה טרור כלפי הורים חסרי אחריות וילדים סוררים. בבודהיזם הסיני והיפני כאחד, היא זוכה להערכה כאלה מגינה, אך במסורות עממיות רבות היא מוכרת לעיתים קרובות כשד נשי של סבל ואומללות כלפי ילדים והורים. ייצוגים של האריטי מראים אותה בדרך כלל עם רימון מצוי כסמל לפוריות בידה הימנית, וילד קטן בזרועה השמאלית. האיקונוגרפיה של האריטי מראה קווי דמיון לאלה היוונית טיכה וייתכן שהועברה למזרח אסיה באמצעות השפעת בודהיזם-יווני (אנ'). באמנות יוונית (אנ') תוארה טיכה בנוכחות ילדים, נושאת את קרן השפע, גוברנקולום (הגה כיוון של ספינה) סמלי וגלגל המזל; היא עשויה לעמוד על הגלגל, לנהל את כל חוג הגורל. בבודהיזם הסיני, האריטי ידועה גם בשם חֶלִידִי (訶利帝) או חֶלִידִימוּ (訶梨帝母). במסורת הסינית, היא אחת מעשרים וארבעה האלים המגינים (אנ') (二十四諸天 Èrshísì zhūtiān), קבוצה של דהרמאפאלות (אנ') הנערצים כמגינים של בודהיסטים ושל הדהרמה. המאמינים סוגדים לפסלים של קבוצה זו (כולל האריטי) המוצבים לעיתים קרובות בתוך אולם מהאווירה (אנ') במקדשים ומנזרים סיניים. האריטי היא דמות של בפרק 26 של סוטרת הלוטוס (אנ'), והיא חשובה במיוחד לזרם ניצ'ירן בבודהיזם ביפן. בזרם שינגון (אנ') של הבודהיזם ביפן, היא נקראת קאריטי (訶利帝) או קאריטי-מו (訶梨帝母). האיקונוגרפיה שלה מבוססת בעיקר על "דאי יאקושה מיו קאנגימו נראהיני אישי ג'וג'והו"(大薬叉女歓喜母并愛子成就法). במסורת היפנית, קישימוג'ין היא היבט של קאנון (אנ'), אלת הרחמים (ייצוג של הבודהיסטווה אוולוקיטשוורה), והיא נושאת את הכינויים "מביאה אושר" (歓喜母) ו"מעניקה ילדים ולידה קלה" (子安鬼子母神). פסל של גְווֵיְדְזְה-מוּ עם ילד רקשאסה (אנ') במקדש שאנחוואה (אנ') בדאטונג, מחוז שאנשי, סין קישימוג'ין בתור שד פילגש עם תינוק. המאה ה-12–13, תקופת קמקורה. דאיגו-ג'י (אנ'), קיוטו, יפן. מטבע של אזס (אנ') בהודו, עם דמטר/ האריטי עם ילדים המחזיקה את קרן השפע (צד הנושא) והרמס (צד הערך) האריטי עם ילדים (מלפנים). המאה ה-1 לפני הספירה, גנדהארה. האריטי עם ילדים (מאחור). המאה ה-1 לפני הספירה, גנדהארה. לוח עגול עם האלה האריטי, המאה ה-1 גנדהארה האריטי ופאנצ'יקה, המאה ה-2 - גנדהארה פסל של האריטי יושבת עם ילדים מגנדהארה במוזיאון הבריטי, המאות ה-2–3 לספירה פארו וארדוקשו (אנ'), גנדהארה האריטי (גנדהארה) על פי מיתוס טהרוואדה תאילנדי-בורמזי פופולרי המסופר בעל פה בדרום-מזרח אסיה, אבהיריטי או האריטי הייתה יאקשני (אנ') שנולדה בבודהאסאנה של בודהה. היא נחשבת לבתה של אמא דהרמה. פעם אחת בעיר של הממלכה האנושית, תינוק יאקשה חסר אונים היה רעב ובכה. אף אחד מבני האדם לא היה מוכן לגרום לו להפסיק בגלל המראה האכזרי שלו. התמימים התפללו לאמא דהרמה (אנ'). אמא דהרמה הביטה בו בחמלה או רחמים אינסופיים. מתוך החמלה הזו נולדה האריטי. היא הגיעה לממלכת האדמה והניקה את התינוק השד הרעב. כשהוא היה מרוצה והפסיק לבכות, היא הלכה לממלכת יאקשה והעבירה את הילד לאפוטרופוסים שלו. מלך היאקשה התרשם ממנה מאוד. הוא הציע להינשא לה ולהפוך לאם של כל האסורות (אנ')/שדים. היא הסכימה ברשותה של אמא דהרמה. ישנם מאות סיפורים על האריטי ועל מסירותה לחסידיה ומענה לתפילות. פעם, כדור הארץ חווה בצורת קיצונית, מחסור ביבולים ובמים. האנושות הייתה בכאוס עצום, בנסיבות אלו, נזירים בודהיסטים יעצו לבני האדם להתפלל להאריטי שתעזור להם, בני אדם ואחרים התחילו להתפלל לקוברה (אנ') ולהאריטי. מתוך רחמים, האריטי בעזרת כוחות אלוהיים, הורידה גשם, הצמחים שבו ללבלב וממלכת האדמה התברכה בשגשוג. היא יצרה צנצנת אלוהית המספקת שגשוג אינסופי לאנושות. היאקשות חיות בדרך כלל יותר מבני אדם. האריטי נחשבה כבעלים של העושר המסתורי של כדור הארץ. היא הייתה איתנה באתיקה, בסמאדהי ובחוכמה. בעלה היה מלך היאקשות, הקוברה (אנ'). לא היו לה ילדים. פעם היא התגוררה בעיר ראג'גיר שבה שהה בודהה שאקיאמוני. בחיפוש אחר ניסיון של הורות, היא החלה לחטוף תינוקות אנושיים אומללים למשכנה בעיר ראג'גיר שבה שהה הבודהה שאקיאמוני. כתוצאה מכך, אימהות של קורבנות מראגג'יר התחננו בפני הבודהה. בודהה הלך למשכנה של האריטי ולקח את אחד מילדיה האהובים החטופים לוויהארה שלו. האריטי הייתה שבורה כשגילתה את זה. לאחר חיפוש כושל אחר העולל, היא פנתה לבסוף לבודהה. הבודהה גילה לה כיצד היא סובלת בהיעדר ילד אחד, באופן דומה, רבות מהאימהות ומשפחות אחרות עדיין סבלו מאובדן ילדיהן האהובים. האריטי הודתה שסבלם גדול משלה. היא החזירה את כל התינוקות החטופים לאימותיהם ושוב הפכה איתנה בדהרמה. בודהה לימד אותה טקסי דהרמה הקשורים לגידול ילד. האריטי החלה לתרגל חמלה אוניברסלית לכל היצורים. האריטי הכריזה שהיא כבר לא אישה ללא ילדים, היא עכשיו אם כל היצורים. האריטי הבטיחה לבודהה שהיא תגן ותאהב ילדים מכל התחומים. בודהה בירך אותה כג'גטמטה או האמא של כל הממלכות. בטהרוואדה, היא האם העליונה של כל בני האדם, כמו גם לא-בני אדם אשר "הארי" (מחסלת או משמידה) (-טי) מכשולים מחייהם. על פי מיתוס המהאיאנה הייתה האריטי במקור רקשאסה (אנ') בעיר ראג'גיר (אנ') (בצפון-מזרח הודו של ימינו) באותו הזמן שגם גאוטמה הבודהה חי שם. היו לה מאות ילדים משלה, שאותם אהבה מאוד, אבל כדי להאכיל אותם, היא חטפה והרגה ילדים של אחרים. האימהות השכולות של קורבנותיה הפצירו בבודהה להציל אותן. אז, הבודהה גנב את הצעיר מבין בניה, פינגאלה (בגרסה אחרת, הבת הצעירה), והחביא אותו מתחת לקערת האורז שלו. לאחר שחיפשה נואשות את בנה הנעדר ברחבי היקום, האריטי פנתה לבסוף לבודהה לעזרה. הבודהה הצביע על כך שהיא סובלת משום שאיבדה אחד ממאות ילדים, ושאל אם היא יכולה לדמיין את סבלם של הורים שילדם היחיד נטרף. היא השיבה מלאת חרטה שסבלם חייב להיות גדול פי כמה משלה. לאחר מכן היא נשבעה להגן על כל הילדים, ובמקום בשר של ילדים, היא תאכל מעתה רק רימונים. מאז ולהבא הפכה האריטי למגן של ילדים ונשים יולדות. בתמורה העניק לה הבודהה הארה, מה שאיפשר לה לעמוד בפני מגיה שחורה וכוחות הרשע, ונתן לה את היכולת לרפא חולים. בגרסה היפנית של הסיפור, קישימוג'ין גייסה את עזרתן של עשר הנשים הרקשאסות (אנ') (十羅刹女), כדי לחטוף ולרצוח ילדים של משפחות אחרות. בכמה גרסאות של המיתוס, עשר הנשים הרקשאסות הן בעצמן בנות (או בנות של בנות) של קישימוג'ין. כאשר קישימוג'ין קיבלה את תורתו של בודהה, גם עשר הבנות השדות עשו זאת. Langenberg, Amy Paris (2013). Pregnant Words: South Asian Buddhist Tales of Fertility and Child protection, History of Religions 52 (4), 340-369 Lesbre, E. (2000). La conversion de Hārītī au Buddha: origine du thème iconographique et interprétations picturales chinoises, Arts asiatiques 55 (1), 98-119 מדיה וקבצים בנושא האריטי בוויקישיתוף סמל לטבעו הגחמני של הגורל. סוג של אל זועם בבודהיזם. רקשאסה הוא גזע של יצורים מרושעים בדרך כלל המופיעים באופן בולט בהינדואיזם, בודהיזם, ג'ייניזם ואסלאם עממי. הם מתגוררים על כדור הארץ, אך הם בעלי כוחות על טבעיים, שבהם הם משתמשים בדרך כלל למעשים מרושעים כמו שיבוש הקורבנות הוודיים או אכילת בני אדם. יאקשני היא יאקשה ממין נקבה, קבוצה רחבה של רוחות טבע, בדרך כלל מיטיבות, אבל לפעמים שובבות או גחמניות, הקשורות למים, פוריות, עצים, יער, אוצר וטבע בראשיתי. הן מוזכרות בטקסטים הינדים, ג'ייניים ובודהיסטיים. בודהה נקבה המסמלת ומגלמת את פראז'נה פרמיטה, השלמות של חוכמה טרנסצנדנטית. אל העושר, והמלך האל של היאקשות האלוהיות למחצה בהינדואיזם. "佛教二十四诸天_中国佛教文化网". 2016-03-04. אורכב מ-המקור ב-2016-03-04. נבדק ב-2021-04-27. Schumacher, Mark (1995), "Kariteimo", A-Z Photo Dictionary of Japanese Buddhist Statuary, onmarkproductions.com British Museum Collection