laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
וילי הרננגומס

גיז'רמו גוסטבו "וילי" הרננגומס גואר (בספרדית: Guillermo Gustavo "Willy" Hernangómez Geuer; נולד ב-27 במאי 1994) הוא כדורסלן ספרדי המשחק בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית, וכן בנבחרת ספרד. הרננגומס נולד במדריד, אמו מרגריטה הייתה כדורסלנית נבחרת ספרד ואביו גיז'רמו היה כדורסלן ששיחק בקבוצות שונות בספרד. אחיו הצעיר חואן הרננגומס אף הוא כדורסלן, המשחק בקבוצה פנאתינייקוס. כילד התעניין בעיקר בכדורגל. הוא החל לשחק כדורסל בגיל 15 בקבוצת הנערים של לאס רוסאס, וב-2010 עבר לקבוצת הנערים של ריאל מדריד. בעונת 2011/2012 שיחק בקבוצת הנוער ושותף ב-11 משחקים בקבוצת המילואים של ריאל מדריד מהליגה השנייה בספרד. בעונת 2012/2013 שותף בשלושה משחקים של ריאל מדריד ביורוליג. בעונת 2013/2014 הושאל לקחאסול סביליה מהליגה הראשונה, הוא רשם ממוצע של 5.9 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק. עונה לאחר מכן רשם ממוצע של 10.6 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק בליגה, ונבחר לחמישיית השחקנים הצעירים של הליגה הספרדית. כמו כן שיחק עם הקבוצה במסגרת היורוקאפ ורשם ממוצע של 8.9 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. הרננגומס נבחר במקום ה-35 בסיבוב השני של דראפט ה-NBA 2015 על ידי פילדלפיה 76', אך הזכויות על החתמתו הועברו לניו יורק ניקס אשר החתימה אותו שנה לאחר מכן. לאורך עונת הרוקי רשם הרננגומס ממוצעים של 8.2 נקודות ו-7.0 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. ב-7 בפברואר 2018, לאחר כעונה וחצי עם הניקס, הועבר בטרייד לשארלוט הורנטס בתמורה לג'וני אובראיינט ושתי בחירות דראפט עתידיות. לקראת עונת 2020/2021 חתם הרננגומס על חוזה בניו אורלינס פליקנס. מ-2010 הרננגומס חבר בסגל הנבחרות הלאומיות של ספרד. הוא סיים עם הנבחרת במקום הרביעי באליפות אירופה עד גיל 16 ב-2010, טורניר בו רשם ממוצע של 9.9 נקודות ו-8.7 ריבאונדים למשחק. ב-2011 זכה עם ספרד באליפות אירופה עד גיל 18 שנערכה בפולין, הוא רשם באליפות ממוצע של 7.3 נקודות ו-4.4 ריבאונדים. ב-2012 סיים עם ספרד במקום החמישי באליפות אירופה עד גיל 18 שהתקיימה בליטא. הוא רשם בטורניר ממוצע של 14 נקודות ו-6 ריבאונדים. באותה שנה זכה עם ספרד בטורניר אלברט שוויצר ונבחר לחמישיית הטורניר. באליפות העולם עד גיל 19 שהתקיימה ב-2013 בצ'כיה סיים עם ספרד במקום החמישי, הוא רשם באליפות ממוצע של 10.9 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק. ב-2014 זכה עם ספרד במקום השני באליפות אירופה עד גיל 20 שהתקיימה ביוון. בטורניר שיתף פעולה עם אחיו הצעיר שהיה אף הוא חבר בסגל הנבחרת. הוא רשם ממוצע של 12.3 ו-8.4 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית הטורניר. באליפות אירופה בכדורסל 2015 היה הצעיר מבין חברי נבחרת ספרד הבוגרת שזכתה במדליית הזהב. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה עם הנבחרת במדליית ארד, במהלך הטורניר רשם ממוצע של 6.6 נקודות ו-2.7 ריבאונדים למשחק. בגביע העולם בכדורסל 2019 זכה עם ספרד במדליית זהב. מדיה וקבצים בנושא וילי הרננגומס בוויקישיתוף וילי הרננגומס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) כתבת פרופיל, באתר היורוקאפ במקור "בילי" כינוי שניתן לו על ידי אמו שממוצא גרמני, אך נהגה בספרד ובארצות הברית "וילי". ראיון עמו באתר ESPN ההורנטס רוכשים את הרננגומס, באתר הקבוצה, 7 בפברואר 2018 הפליקנס מחתימים את הרננגומס וגבריאל, באתר הקבוצה, 30 בנובמבר 2020 וילי הרננגומס באתר האליפות וילי הרננגומס באתר האליפות וילי הרננגומס באתר האליפות וילי הרננגומס באתר האליפות פרופיל באתר האליפות
פרנסואה האבנק

פרנסואה אנטואן האבנק (בצרפתית: François-Antoine Habeneck‏; 22 בינואר 1781 – 8 בפברואר 1849) היה כנר ומנצח צרפתי. פרנסואה האבנק היה בנו של מוזיקאי בתזמורת צבאית, שלימד אותו כינור מגיל צעיר. בגיל 10 כבר ניגן קונצ'רטו בציבור. בשנת 1801 הוא התקבל לקונסרבטואר של פריז, ובשנת 1804 זכה שם בפרס ראשון בכינור והצטרף לתזמורת האופרה הלאומית של פריז. האבנק החל לצבור ניסיון כמנצח לאחר שמשנת 1806 החל לנצח על קונצרטים של תלמידים. בשנת 1817 הפך לעוזר מנצח בתזמורת האופרה של פריז, אך פוטר תוך זמן קצר. בשנת 1821 מונה למנהל האדמיניסטרטיבי של התזמורת ובשנת 1824 מונה למנצח ראשי של התזמורת יחד עם שותף לתפקיד, אנרי ולנטינו. בשנת 1831 פרש ולנטינו מתפקיד המנצח והאבנק נשאר כמנצח ראשי יחיד עד פרישתו בשנת 1846. בשנת 1828 ייסד תזמורת קונצרטים בניהולו המוזיקלי, ובביצועה הציג את יצירותיו של בטהובן בצרפת. הוא הלחין כמה יצירות אך פרסם רק מעטות מהן, והתפרסם בעיקר כמנצח. הוא לימד מוזיקה ובין תלמידיו הבולטים ניתן למנות את אדואר לאלו. הוא ניצח על בכורות של כמה אופרות וכן של הרקוויאם של ברליוז. הקטור ברליוז כתב בזיכרונותיו, שבבכורה של רקוויאם זה התרשל האבנק, ובקטע מורכב הוא הניח את שרביטו כדי להריח טבק. ברליוז עצמו נטל את מקומו והנחה את התזמורת. האבנק נפטר בפריז בשנת 1849, בן 68 במותו. מדיה וקבצים בנושא פרנסואה האבנק בוויקישיתוף פרנסואה האבנק, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרנסואה האבנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרנסואה האבנק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מלחמת המינים (תוכנית טלוויזיה)

מלחמת המינים הייתה תוכנית בידור קומית ישראלית, בהנחייתם של שלום אסייג וליטל שוורץ ובהשתתפות קומיקאים נוספים. התוכנית עלתה לשידור ב-23 באפריל 2015 במסגרת זכיינית רשת ושודרה בימי שישי ב-21:30. העונה הראשונה והיחידה של התוכנית הסתיימה ב-7 באוגוסט 2015, ושבוע לאחר מכן שודר ספיישל מאחורי הקלעים. פורמט התוכנית נולד משיתוף פעולה בין חברת קוויקליד לבין היוצרים ליאור פריד, שי בן עטר וליאת שביט, הסטנדאפיסטים שלום אסייג וליטל שוורץ ומפיק הטלוויזיה יואב גרוס. התוכנית מהווה תוכנית בת של צחוק מעבודה. התוכנית החלה ב-23 באפריל 2015 ביום חמישי, וכבר מהפרק השני עברו לשדר בימי שישי אחרי החדשות. כל תוכנית נפתחת בקטע סטנד-אפ קטן של המנחים ואז מזמינים את הכוח הגברי ואת הכוח הנשי, שהם מספרים על חיי האהבה והזוגיות שלהם בשבוע שחלף. בכל תוכנית שוורץ ואסייג יצאו לחפש זוג ישראלי שנתקל בבעיה וצריך שיפתרו לה אותה. לפני כל היכרות עם הזוג מופיע בקבוע קטע קצר של "דברים שכדאי לדעת" העוסק באיורים שמסבירים את נושא הפרנסה או העיסוק של הזוג ומסביר איך זה בישראל בנוסף, בכל פרק מופיע סטנדאפיסט אחר שמדבר על הנושא של הפרק, בין הסטנדאפיסטים שהתארחו בתוכנית היו: דודו ארז, אורי ברויר, בן בן ברוך, מני מלכה ושמואל ברו. בכל סיום פרק, מופיע טום באום בקטע סטנדאפ קצר. דברים שכדאי לדעת - קטע איורי קצר לפני כל היכרות עם זוג המסביר את הנושא של הפרק, איך זה בישראל. הפינה לוותה בקריינות של גיל קופטש. התרגומון - המשתתפים נותנים פרשנות חדשה למשפטים שנאמרים בזוגיות בדרך כלל. בואו נפריד ביניהם - המשתתפים מנסים להפריד זוגות עם בעיות שונות. מלחמת המינים ג'וניור - שיחה של המנחים עם ילדים על הנושא הכללי של הפרק. שלום נמצא עם הבנים וליטל עם הבנות. טום באום עושה סדר - פינת הסטנד-אפ של טום באום החותמת את התוכנית, שבה הוא מסביר לכל צד היכן הוא טועה כדי לפשר בין הצדדים. את התוכנית מנחים שלום אסייג וליטל שוורץ, שנמצאים בשולחן מרכזי ומכל צד של אחד מהם יש שולחן עם קומיקאים ממינם. בפאנל הגברי נמצאים קובי מימון וארז שלם. בפאנל הנשי נמצאות לרוב מירב פלדמן ועדי שילון חוץ מכמה תוכניות שהופיעו במקום עדי שילון: חן אמסלם, מגי אזרזר, ירדן הראל, יפית אסולין ובשתי התוכניות האחרונות החליפה את מירב פלדמן הילה סעדה. בנוסף, שחר חסון החליף את מימון כפאנליסט לתוכנית אחת. "מלחמת המינים", כל הפרקים באתר רשת 13. "מלחמת המינים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות אילן קפרוב‏, משפילים ונהנים: "מלחמת המינים" היא התמצית של טעם רע, באתר וואלה, 26 באפריל 2015 "מלחמת המינים": עדיף כבר להתגרש
בג"ץ קו לעובד

האם התכוונתם ל... בג"ץ קו לעובד נגד משרד הפנים – מוכר כ"בג"ץ נוהל עובדת זרה", שבו הורה בג"ץ לבטל את "נוהל טיפול בעובדת זרה בהריון ועובדת זרה אשר ילדה בישראל" בג"ץ קו לעובד נגד ממשלת ישראל – עתירה שבה הורה בג"ץ על בטלות "הסדר הכבילה" של עובדים זרים
עומס חשמלי

עומס חשמלי או צרכן הוא רכיב במעגל חשמלי אשר צורך הספק חשמלי, תוך המרה של אנרגיה חשמלית לאור, חום ותנועה. לדוגמה, מנורה אשר מפיצה אור וחום, או מנוע שיוצר פעולה מכנית. עומס מאופיין בהתנגדות, או בעכבה (בהכללה לזרם חילופין). במעגל חשמלי הוא יצויר בדרך כלל כנגד. המונח עומס יתר מתאר מצב בו העומס שחובר למעגל אינו מתאים. ישנם שני מצבים של עומס יתר: כאשר למעגל חשמלי מחוברים צרכנים בעלי הספק חשמלי גדול יותר מיכולתם של מוליכי המעגל לשאת, חלקים מהמעגל ינזקו או אף יצאו מכלל שימוש עקב חיבור עומס כזה. תהיה התחממות חריגה של המוליכים וכתוצאה ממנה התבלות מואצת של הבידוד, שמובילה לקצר. לעיתים נדירות עלולה גם לפרוץ שרפה כתוצאה מההתחממות החריגה של המוליכים. אם אין למעגל מקור אנרגיה מספיק גדול על מנת לספק את האנרגיה הנדרשת לעומס, כאשר למקור אספקה מחוברים צרכנים בעלי הספק חשמלי מצטבר גדול יותר מיכולתו של המקור לספק. מקור יכול להיות שנאי, ובמקרה כזה השנאי עלול להינזק בשל התחממות יתר והיווצרות קצרים פנימיים, גנרטור שבמצב של עומס יתר ממושך יקרוס, או אף סוללות. מקדם הספק ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תרנגול הודו מצוי

תרנגול הודו מצוי (שם מדעי: Meleagris gallopavo) הוא מין של תרנגול הודו גדול-ממדים, במשפחת הפסיוניים ולמעשה המין הגדול יותר בסדרת התרנגולאים. תת-המין המצוי בטבע הוא אביו הקדמון של תת-המין המבוית המגודל בחוות. הוא נפוץ בטבע ביערות ואזורים הרריים באמריקה הצפונית, בארצות הברית ובמקסיקו. הוא קיבל את שמו בעברית עקב הטעות של מגלים אמריקה שחשבו שהגיעו להודו. באותו אופן הכינוי האנגלי "turkey", התפתח בשל בלבול בין תרנגול ההודו לבין הפנינייה, שמקורה באפריקה והיא נודעת כנראה לאנגלים דרך סוחרים טורקיים. לתרנגול ההודו יש רגליים ארוכות אפרפרות-ירוקות ונוצות שחורות או חומות. לקראת הזנב הנוצות חומות יותר והזנב קצר ומעוגל עם נוצות ארוכות מאוד הנפרשות לצורת מניפה גדולה. לזכרים ראש חשוף מנוצות ורדרד ולעיתים גם כחול עם דלדלים וגרון חשוף ואדמדם. כאשר התרנגול ההודי נרגש הוא חושף גדילי עור על חזהו וראשו וצווארו מאדימים כמעט לגמרי. במצבים כאלה תרנגול ההודו נרגש וכנראה יתעמת עם תרנגול הודו אחר, מה שעלול להיות מאוד מסוכן לשניהם עקב הדרבנות הארוכים של הרגליים החזקות. בניגוד לתת-המין המבוית, לתרנגולי הודו בטבע יכולת תעופה לא רעה והם עפים לעבר ענפים נמוכים כדי להימלט מאויבים. תרנגול ההודו הוא התרנגולאי הגדול ביותר בעולם - משקל הזכרים מגיע ל 5-11 ק"ג ואורכו ל-100–125 ס"מ. הנקבות כמו רב התרנגולאים קטנים הרבה יותר מהזכרים ומגיעות למשקל 2.5-5.4 ק"ג ואורכה 76–95 ס"מ. מוטת הכנפיים באורך 1.25-1.44 מ'. תרנגול ההודו המצוי בוית לפני 2,000 שנה לפחות על ידי תושביה הילידים של מסו-אמריקה, ככל הנראה באזור שכיום הוא מרכז מקסיקו. תרנגול ההודו נודע לאדם הלבן והובא לאירופה רק בעקבות גילוי אמריקה. לתת-המין המבוית יש נוצות לבנות כמעט לגמרי והוא כבד הרבה יותר מקרובו ויכול להגיע למשקל של 40 ק"ג. עם זאת הוא לא מסוגל לעוף. התרנגול המבוית מדיה וקבצים בנושא תרנגול הודו מצוי בוויקישיתוף תרנגול הודו מצוי, באתר ITIS (באנגלית) תרנגול הודו מצוי, באתר NCBI (באנגלית) תרנגול הודו מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תרנגול הודו מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תרנגול הודו מצוי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) תרנגול הודו מצוי, באתר GBIF (באנגלית) תרנגול הודו מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
תרנגול הודו עינוני

תרנגול הודו עינוני (שם מדעי: Meleagris ocellata) הוא מין של תרנגול הודו, הסוג הגדול ביותר בסדרת התרנגולאים וקרובו הקטן של המין הגדול ביותר - תרנגול הודו מצוי. הוא חי ביערות בחצי האי יוקטן שבמקסיקו ובאיים סביבו. הן לזכרים והן לנקבות נוצות שחורות-חומות עם גוון מתכתי חזק ורגליים ארוכות ורדרדות. לזכרים עור צוואר חשוף בצבע כחול וראש אדמדם וקצהו כחול. על העיניים האדומות יש לזכרים גבשושיות כתומות. הכנפיים ירוקות מעט מבחוץ והחזה מנופח וגדול. הזנב מנוקד בכתמים דמויי עיניים והם אלה שהעניקו לו את שמו. משקלם של תרנגולי ההודו 4–6 ק"ג בזכרים ו3–4 ק"ג בנקבות ואורכם 70–122 ס"מ. בניגוד לקרוביהם המצויים הדו-צורתיות הזויגית קטנה הרבה יותר. תרנגולי הודו אלה חיים ביערות של מקסיקו וחיים רוב הזמן על הקרקע שם הם ניזונים ממזונות מהצומח ומהחי. בשעת סכנה הם יעדיפו לרוץ רחוק ולא לעוף, אף שהם יכולים לעשות זאת בעת הצורך והם אף מקננים בשטח. הנקבה מטילה 8–12 ביצים מוסתרים היטב ודוגרת עליהם 28 ימים לאחריהם הביצים בוקעות ואחרי יום הנקבה עוזבת את הקן יחד עם האפרוחים שהולכים אחריה. מדיה וקבצים בנושא תרנגול הודו עינוני בוויקישיתוף תרנגול הודו עינוני, באתר ITIS (באנגלית) תרנגול הודו עינוני, באתר NCBI (באנגלית) תרנגול הודו עינוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תרנגול הודו עינוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תרנגול הודו עינוני, באתר GBIF (באנגלית) תרנגול הודו עינוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
קירכהוף

האם התכוונתם ל... גוסטב קירכהוף – פיזיקאי גרמני בן המאה ה-19, שתרם רבות להבנת המוליכות החשמלית, המעגל החשמלי והאנליזה הספקטרוגרפית חוקי קירכהוף – צמד חוקים פיזיקליים העוסקים בזרמים ומתחים במעגלים חשמליים, שתוארו לראשונה על ידי גוסטב קירכהוף בשנת 1845 משפט קירכהוף – משפט בתורת הגרפים, המאפיין את מספר העצים הפורשים בגרף יאן קירכהוף – כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת באיירן מינכן
בוריס זמנסקי

בוריס נאומוביץ' זמנסקי (ברוסית: Борис Наумович Заманский; ‏2 בנובמבר 1918 - 17 באוקטובר 2012) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה. נולד בעיר חרסון שהייתה אז בשליטת מדינת אוקראינה - מדינת חסות של הקיסרות הגרמנית (כעת אוקראינה) במשפחתו של פקיד. ב-1927 המשפחה עברה לחרקוב, שהייתה אז עיר הבירה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. בשנת 1934 עבר משפחתו של זמנסקי לקייב. בשנת 1937, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון, התקבל בוריס זמנסקי ללימודים במכון לחומרים קרמיים בקייב. בקיץ 1941 שהה בחרסון במסגרת הכשרה מעשית לסטודנטים. שם נודע לו על הפלישה הגרמנית לברית המועצות. הוא חזר לקייב, שם התנדב לשירות בצבא האדום. הוא עבר הכשרה צבאית מזורזת נשלח לחזית. יחידתו כותרה על ידי הגרמנים באזור העיר ואסילקיב (כ-25 קילומטר דרומית לקייב). רוב חייליה נפלו בשבי, אך זמנסקי עם עוד כמה חיילים הצליחו להימלט מהכיתור לקייב. כעבור שבוע כותרה גם קייב על ידי הגרמנים. גם הפעם הצליח זמנסקי לצאת מן הכיתור. הוא הגיע עד לחרקוב ומשם המשיך למחוז וורונז'. בחורף 1941 - 1942 לחם כקשר באזור מחוז חרקוב. בינואר 1942 נפגע מכוויות קור. לאחר שנפגע הועבר לסראטוב שם נכרתה אצבע אחת ברגלו. לאחר שהחלים מפצעיו צורף לגדוד קשר מס' 183 שהיה חלק מגיס המשמר ה-4. העיטור הראשון שהוענק לו במהלך המלחמה - מדליית העוז, אותה קיבל באוגוסט 1943 על הצטיינותו בקרבות שליד הנהר סוורסקי דונץ. עיטור התהילה הראשון הוענק לו בעקבות צליחת הנהר ויסלה ותחזוק הקשר הצבאי ב-1 באוגוסט 1944 על אף הפציעה שקיבל במהלכם. את עיטור התהילה מדרגה שנייה קיבל בעקבות תחזוק הקשר במהלך צליחת הנהר אודר ב-2 בפברואר 1945. יחד עם יחידתו השתתף בכיבוש ברלין, קיבל על כך מדליה והשלים קבלת כל שלוש הדרגות של עיטור התהילה ללא ידיעתו. שוחרר מן השירות באוקטובר 1945. לאחר שחרורו מן השירות הצבאי חזר לקייב. המוסד להשכלה גבוהה, בו למד לפני המלחמה, חדל להתקיים. זמנסקי המשיך את לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית של קייב. ב-1948, לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד כמהנדס תהליך במפעל לייצור דשנים בעיר הורלובקה. בשנת 1999 עלה לישראל. התגורר בראשון לציון, שם נפטר ב-17 באוקטובר 2012. נקבר בבית הקברות גורדון. ב-2017 נקרא על שמו רחוב בעיר ראשון לציון. מדיה וקבצים בנושא בוריס זמנסקי בוויקישיתוף מצבה על קברו של בוריס זמנסקי בבית העלמין גורדון ריאיון עם בוריס זמנסקי באתר "iremember.ru" (זיכרונות ותיקי מלחמת העולם) אתר "גיבורי המדינה" (רוסית) "מאות ווטרנים לצד בני נוער". אתר עיריית ראשון לציון. 16 במאי 2017
חנוך סער

חנוך סער (נולד ב-28 בספטמבר 1956) הוא המנהל והבעלים של הוצאת הספרים "סער". חנוך סער נולד וגדל בשכונת יד אליהו בתל אביב. סיפוריו על הווי השכונה בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, בעיקר באזור שסביב בית הספר "רוקח" בו למד – מתפרסמים מדי פעם בעמוד הפייסבוק שלו. היום, תושב רמת השרון. אביו אברהם, נולד בישראל למשפחה שעלתה ארצה מפולין, היה לוחם אצ"ל, ישב בכלא הבריטי בארץ ובאפריקה. אימו שורה, שנולדה באוקראינה, עלתה לישראל בספינת מעפילים בתום מלחמת העולם השנייה, לאחר שהצליחה להימלט מהנאצים. לסער אחות הגדולה ממנו, ברכה הלפרין. הוא אב לשלושה ילדים. בגיל שלוש-עשרה הופיע במשך שנה בתיאטרון "הבימה" בהצגה "שש נפשות מחפשות מחבר" בבימויו של יוסי יזרעאלי. למד בתיכון "אורט סינגאלובסקי". את שירותו בצה"ל החל ב־1975 בקורס טיס, ומשם עבר לגדוד 890 בחטיבת הצנחנים. לאחר שסיים קורס קציני חי"ר שירת כמפקד מחלקה ועשה שנת קבע. במילואים שירת כמפקד מחלקה ביחידת חיל רגלים, השתתף במלחמת לבנון הראשונה וסיים לשרת במילואים בגיל 45 בדרגת סרן. הכותר הראשון שערך ופרסם (בשיתוף עם תמיר הן) היה במרץ 1976- עלון הפלוגה של גדוד הצנחנים 890. הכותר יצא לאור עם סיום 14 חודשי המסלול המפרך. בעלון נכתב על סער: "שלא הסתובב אף רגע ללא עט + מכתבים. 'שדכן התכתבויות מחלקתי' שפיזר לכל דורש (והיו דורשים) מכתבים שקיבל בעקבות פרסום שמו בעיתון או ברדיו." בתקופת שירותו הצבאי כתב שירים, קיבץ אותם בספר ופרסם אותו בהוצאת ספרים מוכרת. כיוון שלא היה מרוצה מהשירות שקיבל ככותב, החליט להקים לאחר שחרורו מהשירות הצבאי הוצאת ספרים (1979). מאז יצאו לאור בהוצאת "סער" למעלה מ-3,000 כותרים למבוגרים ולילדים.[דרוש מקור] לאחר טיול בהודו החליט להוציא לאור אלבום צילומים בשם "הודו – קליק ישראלי", ולשם כך אסף ובחר צילומים של יותר מחמישים צלמים ישראליים שטיילו בהודו לאורכה ולרוחבה. לכל צילום התאים אגדת עם, פתגם הודי, או הסבר על מנהגים, אמונות ודתות בהודו. ביום השלושים לרצח יצחק רבין הוציא לאור ספר בשם "שלום חבר – נפרדים מרבין בכיכר". בספר מופיעים צילומים שצילם סער בכיכר מלכי ישראל, שהייתה מאז לכיכר רבין, כפי שנראתה בשבוע האבל לאחר הירצחו של ראש הממשלה. בהוצאת סער יצאו לאור תרגומי ספריהם של מי שהיו נשיאי ארצות הברית, ביל קלינטון וג'ימי קרטר וגם "ברגר קינג: בנייתה של אימפריה" – ספרו של ג'יימס מקלאמור, אחד משני מייסדי רשת "ברגר קינג". כמו כן ראו אור בהוצאת סער הספרים "לחשוב כמו וודי אלן" ו"לחשוב כמו ג'רי סיינפלד", ספרה של הקומיקאית וופי גולדברג, ספר סיפורים קצרים של חתן פרס נובל לספרות, הסופר ההודי רבינדראנאת טאגור, "היא – סיפורים מאחורי הסארי", וספרים של כריסטופר הארט, מבכירי המאיירים של וולט דיסני. בין ספרי השירה הרבים שראו אור בהוצאת סער, נכללים ספרי השירה המתורגמים של ויקטור הוגו ושל חתן פרס נובל לספרות ארנסט המינגוויי. בילי בסרגליק, "שבוע הספר העברי – המו"ל", קול ברמה – העיתון של רמת השרון והסביבה, 7 ביוני 2013 עמ' 38. מדיה וקבצים בנושא חנוך סער בוויקישיתוף חנוך סער, ברשת החברתית פייסבוק אתר הוצאת סער הספרים של חנוך סער, באתר "סימניה" חנוך סער, דף שער בספרייה הלאומית עלון הפלוגה ג', נבחרת מחלקה 3, מחזור פברואר 1975 גדוד 890, עמוד 80
כבוד הלבנון

כבוד הלבנון היה כתב עת תורני שנדפס בתור המוסף התורני של עיתון "הלבנון". המוסף התורני "כבוד הלבנון" נספח לעיתון "הלבנון" מיד מגיליונו הראשון, ונדפס יחד עמו מדי גיליון. הוא ליווה את "הלבנון" לאורך כל שנות קיומו, ונדפס עמו גם בעת גלותו בפריז ובמיינץ. על דפי "כבוד הלבנון" התנהלו פולמוסים רבניים בהם אחד הפולמוסים המפורסמים ביותר במאה ה-19: פולמוס חידוש עבודת הקורבנות, שראשיתו בהצעת הרב קלישר בספרו דרישת ציון ובתגובת רבי דוד פרידמן ב"כבוד הלבנון" בה עורר רשימת בעיות הלכתיות הכרוכה בחידוש ההקרבה, תגובה שהולידה משא-ומתן ממושך. ראוי לאזכור בהקשר זה פולמוס שהתנהל בין שלמה זלמן חיים הלברשטאם (שזח"ה) שייצג את עמדת תנועת חכמת ישראל ובין הרב יצחק דב במברגר מווירצבורג באשר למידת נאמנותו של שד"ל - שנחשב שמרן מדי בעיני הראשונים וחדשן מדי בעיני השמרנים - לתפיסה המסורתית. בין כותבי המאמרים ב"כבוד הלבנון" בולטות דמויות תורניות מן היישוב הישן בירושלים, כמו: הרב משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא, רבי שמואל סלנט ורבי מאיר אוירבך; והחוקר הרב יהוסף שוורץ. גם אישים בולטים מהאליטה התורנית במזרח אירופה השתתפו בו: רבי חיים ברלין (אז רבה של יליזבטגרד), רבי אלכסנדר משה לפידות מראסיין, רבי צבי הירש קלישר מטורון, רבי אלעזר הלוי איש הורוויץ מווינה, רבי יוסף זכריה שטרן, רבי רפאל נתן נטע רבינוביץ, רבי אליהו גוטמכר מגריידיץ, המלבי"ם, רבי דוד פרידמן מקרלין (אז במוהילב), רבי מרדכי גימפל יפה מרוז'ינוי ורבי עזריאל הילדסהיימר. התפרסמו בכתב העת גם מחקרים וסקירות של אנשי מחקר יהודים ידועים, בהם: הרב יחיאל מיכל פינס, יעקב ספיר, אליקום כרמולי, אדולף נויבאואר, שניאור זק"ש, אברהם אליהו הרכבי ואברהם ברלינר. שושנה הלוי, מפתח הלבנון, ירושלים: יד בן-צבי, תשל"ד, 1974. יהודה רובינשטיין ויצחק רפאל, הלבנון ו„כבוד הלבנון”, בתוך: יצחק לוין (עורך), אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 162–168. "הלבנון" ו"כבוד הלבנון" באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון כבוד הלבנון, בלקסיקון "העין השביעית" לתקשורת ועיתונות
עונת 1951/1952 בליגה א'

עונת 1951/1952 בליגה א' הייתה העונה השנייה של ליגת הכדורגל הבכירה בישראל מאז קום המדינה, והעונה ה-13 מאז ראשית ימי הכדורגל בישראל. ליגה א' שימשה כליגה הבכירה עד הקמת הליגה הלאומית בעונת 1955/1956. הליגה כללה 12 קבוצות, אשר כולן השתתפו בעונה הקודמת. העונה החלה ב-6 באוקטובר 1951 והסתיימה ב-22 בנובמבר 1952 (באיחור של כחמישה חודשים). על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים. העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב, שזכתה בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות, וחלוץ הקבוצה שייע גלזר כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים. בתום העונה ירדו הפועל ראשון לציון ומכבי ראשון לציון לליגת המשנה, ובתום עונת 1951/1952 בליגה ב' עלו הפועל בלפוריה והפועל כפר סבא לליגה הבכירה. נסתיימו משחקי ליגה א', וטבלת ליגה א' בתום הליגה, חרות, תאריך: 23.11.1952
משרד הניהול והתקציב

משרד הניהול והתקציב (באנגלית: Office of Management and Budget, בקיצור OMB) הוא המשרד הגדול ביותר בתוך משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, המשמש כזרוע הביצועית של נשיא ארצות הברית בכל הקשור לניהול התקציב הפדרלי. משרד הניהול והתקציב משפיע באופן משמעותי על המדיניות הציבורית בארצות הברית. הוא אחראי על ניהול משאבי הממשלה העצומים, ועל קביעת סדרי העדיפויות של הממשל. החלטותיו בנוגע להקצאת תקציבים משפיעות על המגוון והיקף השירותים שניתנים לציבור, ועל רמת המיסים. בנוסף, המשרד משפיע על היעילות והשפעות של תוכניות ממשלתיות שונות. מנהל המשרד חבר במשרד האקזקוטיבי של הנשיא. הפעילות העיקרית של משרד זה היא לעזור לנשיא בהכנת התקציב. ה-OMB גם מודד איכויות שונות של תוכניות וכן מדיניות של הסוכנויות הפדרליות, תוך שהמשרד בודק את מידת היענות סוכנויות אלה להוראות הנשיא. המשרד החל לפעול עוד בשנת 1921, אז במתכונתו הקודמת, שנקראה "לשכת התקציב" (Bureau of the Budget), כחלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית. הלשכה עברה אל תוך המשרד האקזקוטיבי של הנשיא ב-1939, והוכרה בשמה החדש, הנוכחי, ב-1970. פעילות המשרד מסייעת לנשיא לתכנן את מדיניותו, העדפותיו ופעולותיו, החל ממחלקת ההגנה וכלה ב-NASA. הכנת התקציב: משרד הניהול והתקציב מוביל את תהליך הכנת התקציב השנתי של הממשל הפדרלי. הוא אוסף בקשות תקציב מסוכנויות ממשלתיות שונות, מעריך אותן, ומציע לנשיא הצעת תקציב מאוזנת. ניתוח תוכניות ופרויקטים: משרד הניהול והתקציב אחראי על ניתוח יעילותן של תוכניות ופרויקטים ממשלתיים. הוא בוחן את ההשפעה של תוכניות אלה על הכלכלה, על החברה ועל המגזר הציבורי. קביעת מדיניות ניהולית: משרד הניהול והתקציב מפתח ומיישם מדיניות ניהולית לממשלה הפדרלית. מדיניות זו נועדה לשפר את יעילותה של הממשלה, להפחית בזבוז, ולשפר את השירותים שניתנים לציבור. תיאום בין-סוכנויות: משרד הניהול והתקציב אחראי על תיאום בין הסוכנויות הממשלתיות השונות. הוא מבטיח כי סוכנויות אלה פועלות בהתאם למטרות הממשל, ובתיאום הדדי. ייעוץ לנשיא: משרד הניהול והתקציב מספק לנשיא ייעוץ בכל הקשור לענייני תקציב וניהול. הוא מסייע לנשיא בקבלת החלטות בנוגע להקצאת משאבים, לקביעת סדרי עדיפויות, ולניהול הממשלה הפדרלית. משרד הניהול והתקציב מורכב מכמה משרדים, כגון: משרד התקציב: אחראי על הכנת התקציב השנתי. משרד הניהול: אחראי על קביעת מדיניות ניהולית. משרד הניתוח והתכנון: אחראי על ניתוח תוכניות ופרויקטים. אגף התקציבים (ישראל) מדיה וקבצים בנושא משרד הניהול והתקציב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד הניהול והתקציב משרד הניהול והתקציב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד הניהול והתקציב, ברשת החברתית LinkedIn משרד הניהול והתקציב, ברשת החברתית Goodreads משרד הניהול והתקציב, באתר Federal Register משרד הניהול והתקציב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)