laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נג'ווא סאלם

נג'ווא (או נגווא) סאלם (בשמה היהודי נינט שלום) (בערבית: نجوى سالم; 17 בנובמבר 1925 – ‏ 19 במרץ 1987) הייתה שחקנית מצרייה ממוצא יהודי הידועה בשל תפקידיה בתיאטרון ובקולנוע המצרי בשנות ה-50 וה-60 של המאה העשרים. היא נולדה בקהיר להורים בעלי אזרחות מצרית, אביה ממוצא לבנוני ואמה יהודייה ממוצא ספרדי. שמה המקורי היה "נט'ירה מוסא שח'אתה", אך בקרב משפחתה נקראה "נינט". בגלל עוני המשפחה, למדה סאלם רק בבית ספר יסודי. תחילת קריירת המשחק שלה הייתה בקבוצת התיאטרון של נגיב א-ריחאני. מספרים כי ריחאני ביקש את ידה אך היא סירבה מכיוון שלא רצתה שדבר יפריע לה באמנותה. היא בחרה להישאר במצרים גם לאחר שכל משפחתה עזבה והמשיכה להופיע בתיאטרון המצרי וכן בכמה סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה. ב-1970 הקימה קבוצת תיאטרון משלה שהצגותיה הועלו גם במסגרת המכון למוזיקה ערבית בקהיר. באותה שנה גם התחתנה עם מבקר האמנות עבד אל-פתאח אל-בארודי.לקראת סוף שנות ה-70 (וסוף חייה) היא סבלה ממשברים נפשיים בהם חשבה כי מישהו מבקש להתנקש בה בשל מוצאה היהודי והממשלה המצרית מימנה את טיפוליה. ב-1978 הוענק לה אות הוקרה מהמדינה, ככל הנראה ביוזמת הנשיא אנואר סאדאת עצמו. על פי עדות ראש הקהילה היהודית בקהיר, סאלם נפטרה ונקברה כיהודייה, על אף השמועות שהתאסלמה, והיא קבורה בבית הקברות אל-בסאתין בקהיר. القبلة الأخيرة (הנשיקה האחרונה). حياة عازب (חיי רווק). ملك البترول (מלך הנפט). ما أقدرش (מה שאיני יכול). الأزواج والصيف (הזוגות והקיץ). إسماعيل يس في دمشق (איסמאעיל יס בדמשק). ناهد (נאהד). فايق ورايق (חסר דאגות). الروح والجسد (הנשמה והגוף). شمشون ولبلب (שמשון ולבלב [מדבר בשטף]). ذات البيجامة الحمراء (בעלת הפיג'מה האדומה). إلا خمسة (פרט לחמישה). حسن ومرقص وكوهين (חסן, מרקוס וכהן). الارؤورة (האורורה). لوكاندة الفردوس (מלון אל-פרדוס [גן העדן]). لو كنت حليوة (לו הייתי/היית יפהפייה). أصل و صورة (מקור ותמונה/העתק). הכיוון מזרח, 6-9 (2003) נג'ווא סאלם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נג'ווה סלאם (1925-1988) שחקנית מצריה., רחוב משלה, עמוד פייסבוק, 25 בדצמבר 2018 איל שגיא ביזאוי, "דמות היהודי בקולנוע המצרי המוקדם: אנטישמיות או הומור מצרי?", המזרח החדש, כרך נ (תשע"א), עמ' 91–112 אשרף עבדולחמיד, יהודי מצריים: ציר זיכרון עם האומנים והשחקנים המפורסמים, באתר אל-ערביה, 9 באוקטובר 2016 (באנגלית) ראודה פואד, "נגווא סאלם, היהודיה שחיה עם תסביך רדיפה," alcinema.com. (בערבית) נורהאן מוסטפא, "סיפורה של שחקנית יהודיה שתמכה בצבא המצרי," מצרים היום, 10.3.2017 (בערבית). איל שגיא ביזאוי, "בחזרה אל תור הזהב," הארץ 30.07.2015. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נג'ווא סאלם".
Britain's Got Talent

Britain's Got Talent (לעיתים מקוצר ל-BGT) היא תוכנית מציאות בריטית מסוגת חיפוש כישרונות שנוצרה על ידי סיימון קאוול. התכנית עלתה לראשונה ב-9 ביוני 2007 בעקבות הצלחת התכנית America's Got Talent; התכנית תוכננה לשידור לשנת 2005; אולם סכסוך בין קאוול לבין המנחה המיועד גרם לדחיית עליית התכנית בשנתיים. התכנית זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לתוכנית הבידור הטובה ביותר לשנים 2010, 2018 ו-2019, וקיבלה עוד שתי מועמדויות לשנים 2016-2017. גרסה ישראלית לתוכנית עלתה לשידור בפברואר 2018 בזכיינית רשת. זוהי תוכנית תחרות כישרונות בה מתחרים אמנים ממגוון תחומים דוגמת ריקוד, שירה, קומדיה ואחרים על פרס כספי שסכומו השתנה במהלך העונות ובהזדמנות להופיע בפני חברי משפחת המלוכה הבריטית, כולל אליזבת השנייה מלכת הממלכה המאוחדת או בפני הנסיך מוויילס. סיימון קאוול (כל העונות) - יוצר "America's Got Talent" ו-"Britain's Got Talent". אמנדה הולדן (כל העונות) - מנחת טלוויזיה, שחקנית וזמרת אנגלייה. דייוויד הסלהוף (עונה 5) - שחקן הידוע בתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "אביר על גלגלים" ו"משמר המפרץ". הסלהוף הוא גם זמר מצליח בגרמניה והגיע לראש המצעד הבריטי עם הלהיט "Jump in My Car". פירס מורגן (עונות 1–4) - משתתף בפאנל השופטים גם בגרסה האמריקאית. פירס הוא עיתונאי מצליח, עורך העיתון "The Sun". בשנת 2008 זכה מורגן בתוכנית הריאליטי של דונלד טראמפ "המתמחה - סלבריטי". אלישה דיקסון (עונה 6 ואילך) - זמרת, שחקנית ודוגמנית בריטית. דייוויד ואליאמס (עונה 6 ואילך) - שחקן קולנוע, קומיקאי, תסריטאי וסופר אנגלי. ואליאמס הוא יוצר ושחקן קומדיית המערכונים הבריטית "הממלכה הקטנה" ביחד עם שותפו מאט לוקאס. מייקל מקינטייר (אנ') (עונה 5) קומיקאי ומנחה טלוויזיה בריטי. קלי ברוק (עונה 3) - שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה בריטית. לואי וולש (אנ') (עונות 4–5) - סוכן כישרונות, נודע בשל השתתפותו בתוכנית "The X Factor בריטניה" כחבר פאנל השופטים. כרמן אלקטרה (עונה 6) - שחקנית, דוגמנית, זמרת ואישיות טלוויזיה אמריקאית. Ant & Dec (אנ')‏ (עונה 8) - צמד מוזיקלי בריטי. קייטלין ואליאמס (עונה 10) - אימו של השחקן, קומיקאי והסופר דייוויד ואליאמס - כוכב הסדרה "הממלכה הקטנה". דקלאן דונלי (אנ') - מנחה את התוכנית מהעונה הראשונה ביחד עם אנתוני מקפרלין. אנתוני מקפרלין (אנ') - מנחה את התוכנית מהעונה הראשונה ביחד עם דקלאן דונלי. מדיה וקבצים בנושא Britain's Got Talent בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Britain's Got Talent Britain's Got Talent, ברשת החברתית פייסבוק Britain's Got Talent, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Britain's Got Talent, ברשת החברתית אינסטגרם Britain's Got Talent, סרטונים בערוץ היוטיוב "Britain's Got Talent", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Britain's Got Talent", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אלי (מיני-סדרה)

אלי (באנגלית: The Spy) היא מיני-סדרה צרפתית דוברת אנגלית המבוססת על חייו של המרגל הישראלי בסוריה, אלי כהן. את הסדרה ביים גידי רף, שכתב אותה יחד עם מקס פרי. את אלי כהן מגלם סשה ברון כהן. הסדרה היא הפקה משותפת בין Canal+ לנטפליקס. היא שודרה בצרפת ברשת OCS ומופצת ביתר העולם בידי נטפליקס. הסדרה צולמה במרוקו והונגריה. קדימון רשמי ראשון הופץ ביוטיוב באוגוסט 2019. ״אלי״ נכתב ובוים על ידי גדעון רף, היוצר של הסדרה חטופים. הבכורה של הסדרה בת ששת הפרקים הייתה ב-6 בספטמבר 2019. אתר האינטרנט הרשמי של אלי (בשפות מרובות) "אלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אלי", באתר נטפליקס "אלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אלי", באתר Metacritic (באנגלית) "אלי", באתר אידיבי "אלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות: עידו ישעיהו‏, זהות אבודה, באתר וואלה, 5 בספטמבר 2019 אריאנה מלמד, סשה ברון־כהן אמור היה להיות הברקת הליהוק. איזו החמצה, באתר הארץ, 7 בספטמבר 2019 סמדר שילוני, "אלי": סיפור גבורה ישראלי שהפך לקלישאה אמריקאית. 8 בספטמבר 2019. באתר ynet עינת אוליבייר, ‏אפשר להסתפק בוויקיפדיה: "אלי", הסדרה על אלי כהן לא מחדשת דבר, באתר מעריב אונליין, 15 בספטמבר 2019 מורן שריר, מה לא עובד בסדרה "אלי"? כמעט כל מה שניתן להעלות על הדעת, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2019 "Netflix Boards BBC Drama 'Troy' From 'Night Manager' Writer". Hollywood Reporter. 1 במרץ 2017. נבדק ב-2 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Netflix Invests Nearly $2 Billion in European Productions, Promises More" (באנגלית אמריקאית). Variety. 1 במרץ 2017. נבדק ב-1 במרץ 2017. {{cite news}}: (עזרה) http://deadline.com/2018/04/sacha-baron-cohen-to-star-eli-cohen-the-spy-netflix-limited-series-1202362096/ "Alexander Siddig Co-Stars in 'The Spy' with Sacha Baron Cohen {EXCLUSIVE}" (באנגלית אמריקאית). SidCity. 16 ביוני 2018. נבדק ב-24 ביוני 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Marc Maurille website" (בצרפתית). MaurilleMarc.com. 3 ביולי 2018. נבדק ב-3 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה) אמיר בוגן, עם שפם ושעון: סשה ברון כהן בתמונה ראשונה בתור אלי כהן, באתר ynet, 9 ביולי 2018
רנה השני, דוכס לורן

רנה השני, דוכס לורן (בצרפתית: René II de Lorraine‏; 4 ביוני 1489 - 10 בדצמבר 1508), היה דוכס לורן בין השנים 1473–1508. רנה נולד ב-4 ביוני 1489 בבר-לה-דוק, לפרי השני, רוזן וודמון וליולנד, דוכסית אנז'ו, בתם של רנה מאנז'ו ואיזבל, דוכסית לורן. בשנת 1470 מת אביו, ורנה ירש את התואר רוזן וודמון. ב-9 בספטמבר 1471 התחתן רנה עם ז'אן ד'ארקור, אולם הנישואין בוטלו בשנת 1485. בשנת 1473 מת ניקולא הראשון, דוכס לורן, ורנה ירש את דוכסות לורן יחד עם אמו. רנה אשר היה נתון ללחץ מצד לואי האחד עשר, מלך צרפת ושארל הראשון, דוכס בורגונדיה, חבר בתחילה לשארל, אולם לאחר מכן הפנה לו עורף וחבר למחנה של מלך צרפת. בשנת 1475 נאלץ רנה לעזוב את הדוכסות, לאחר פלישה של כוחות בורגונדיים, והוא חזר אליה רק לאחר מותו של שארל בקרב ננסי בשנת 1477. בשנת 1476 מתה סבתו מארי, רוזנת ארקור, ורנה ירש את התארים רוזן ארקור וברון אלבוף. בשנת 1478 השתלט לואי האחד עשר על אנז'ו ופרובאנס, ובתמורה העניק לרנה את הזכויות על דוכסות לוקסמבורג ורוזנות בורגונדי. בשנת 1482 סופחה רוזנות בורגונדי לצרפת ורנה קיבל אותה לחזקתו, אולם בשנת 1493 היא הוחזרה לבית הבסבורג, מאידך, דוכסות לוקסמבורג נשארה כל העת בידי ההבסבורגים, ללא שרנה יכול היה לממש עליה את זכויותיו. בשנת 1480 ירש רנה את דוכסות באר וצירף אותה לנחלותיו, ובשנת 1484 נקבע על ידי פייר השני, דוכס בורבון, שהיה עוצר הממלכה בשם שארל השמיני, מלך צרפת, שהדוכסות תהיה חלק בלתי נפרד מדוכסות לורן. בשנת 1482 נסע רנה לאיטליה וניצח את דוכס פרארה בקרב אריה כבעל ברית של הרפובליקה של ונציה, ובשנת 1483 מתה אמו, ורנה ירש את טענותיה לממלכת נאפולי ולממלכת ירושלים. בשנת 1485 השתתף רנה במרד נגד שארל השמיני שנמשך עד לשנת 1488. ב-1 בספטמבר 1485 התחתן רנה עם פיליפה מחלרה, בתם של אדולף, דוכס חלרה וקתרין מבורבון, ממנה נולדו לו 12 ילדים. בשנת 1488 הציעו הנאפוליטנים לרנה את כתר ממלכת נאפולי, אולם שארל השמיני תבע אותו לעצמו. ב-10 בדצמבר 1508 מת רנה בפיין במהלך ציד, ובנו אנטואן, דוכס לורן ירש את נחלתו ותאריו. ב-1 בספטמבר 1485 התחתן רנה עם פיליפה מחלרה, בתם של אדולף, דוכס חלרה וקתרין מבורבון, ממנה נולדו לו 12 ילדים: שארל מלורן (1486) פרנסואה מלורן (1487) אנטואן, דוכס לורן (1489–1544) אן מלורן (1490–1491) ניקולא מלורן (1493) איזבל מלורן (1494) קלוד, דוכס גיז (1496–1550) ז'אן, הקרדינל של לורן (1498–1550) לואי, רוזן וודמון (1500–1528) קלוד מלורן (1502) קתרין מלורן (1502) פרנסואה מלורן (1506–1525) מדיה וקבצים בנושא רנה השני, דוכס לורן בוויקישיתוף
הירי במשרדי קפיטל גאזט

הירי במשרדי קפיטל גאזֶט הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-28 ביוני 2018 במשרדי ההוצאה לאור של העיתונים "The Capital" ו"Maryland Gazette", בעיר אנאפוליס במדינת מרילנד, ארצות הברית. אדם חמוש פרץ לחדר החדשות, ופתח בירי ללא הבחנה. מן הירי נהרגו חמישה אנשים ונפצעו נוספים. בין ההרוגים היה העורך של הקפיטל רוב היאסן (אנ'), אחיו של הסופר קרל היאסן. פיל דייוויס, כתב משטרה ב"קפיטל גאזט" סיפר כי החמוש ירה דרך דלת הזכוכית לתוך המשרד, ואז פתח באש לעבר כמה עובדים. בעקבות הירי, שלחו משטרת ניו יורק ומשטרת לוס אנג'לס שוטרים חמושים למערכות העיתון המרכזיות בניו יורק ובלוס אנג'לס, כמשנה זהירות וכדי למנוע תרחישים דומים. למרות הירי בחדר החדשות של ה"קפיטל גאזט", עובדי העיתון לא ויתרו והוציאו את העיתון המקומי לאור, ועל שערו תמונות הנרצחים. היורה הוא ג'ארוד ראמוס, תושב מרילנד בן 38 אשר תבע את העיתון ואת אחד מכתביו ב-2012, בגין לשון הרע בעקבות פרסום כי הטריד אישה ברשת. תביעתו נדחתה כעבור שנתיים, וערעורו על ההחלטה נדחה ב-2015. ראמוס נתפס כאשר מסתתר מתחת לאחד השולחנות במערכת והועבר למעצר, אך סירב לשתף פעולה עם רשויות האכיפה ולא מסר את זהותו. הוא לא נשא עליו תעודה מזהה, ולפי דיווחים ראשונים במשטרה אף חיבל בקצות אצבעותיו כדי למנוע את זיהויו באמצעות טביעות אצבע. מאוחר יותר הובהר שהייתה בעיה במכונת זיהוי טביעת האצבעות. החשוד נשא עמו תיק גב ובו רימוני הלם ורימוני עשן. ב-28 בספטמבר 2021 הורשע ראמוס בביצוע הירי ונידון ל-6 מאסרי עולם בתוספת 345 שנות מאסר. סוכנויות הידיעות, "מתקפה מכוונת": הפסיד בתביעת לשון הרע וביצע טבח בחדר החדשות, באתר ynet, 29 ביוני 2018 ynet, העיתונאי צייץ: "אני מתחת לשולחן, אין דבר יותר מבעית", באתר ynet, 29 ביוני 2018 ארה"ב: לפחות 4 הרוגים באירוע ירי במערכת עיתון במרילנד, באתר גלובס, 28 ביוני 2018 ארז לין, מסע ירי בארה"ב: "ראיתי חבר לעבודה נופל מול עיניי", באתר ישראל היום, 28 ביוני 2018 מיכל קליינברג, ארה"ב: 5 הרוגים בירי במערכת עיתון במרילנד; היורה נתפס, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 28 ביוני 2018 סוכנויות הידיעות, ‏אחרי הירי: "מוציאים העיתון לאור", באתר ‏מאקו‏, 29 ביוני 2018 לינור בר-אל, היורה ממרילנד: הפסיד במשפט דיבה ויצא לנקום, באתר ערוץ 20, 29 ביוני 2018 הטרדה ותביעה: הרקע לטבח במרילנד, באתר ערוץ 7, 29 ביוני 2018 סוכנויות הידיעות, ‏"תבע את העיתון בביהמ"ש - והפסיד", באתר ‏מאקו‏, 29 ביוני 2018 "What we know about the Capital Gazette shooting suspect". ABC7 Chicago. 28 ביוני 2018. {{cite news}}: (עזרה) עמרי נחמיאס, שליח וואלה! NEWS לוושינגטון וסוכנויות הידיעות‏, ארה"ב: חמישה הרוגים וכמה פצועים באירוע ירי במערכת עיתון במרילנד, באתר וואלה, 29 ביוני 2018 'Capital Gazette' Gunman Is Sentenced To Multiple Life Prison Terms, Plus 345 Years, NPR
היינריך השני, דוכס לורן

היינריך השני, דוכס לורן (בגרמנית: Heinrich II. von Lothringen; ‏8 בנובמבר 1563 - 31 ביולי 1624), היה דוכס לורן בין השנים 1608–1624. היינריך נולד ב-8 בנובמבר 1563 בננסי, לקרל השלישי, דוכס לורן וקלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י. ב-31 בינואר 1599 התחתן היינריך עם קתרין דה בורבון, בתם של אנטואן דה בורבון, דוכס ונדום וז'אן השלישית, מלכת נווארה, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1604 מתה קתרין, וב-24 באפריל 1606 התחתן היינריך בשנית עם מרגריטה גונזאגה (אחותה של אלאונורה גונזאגה - אשתו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה), בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י (אחותה של מארי דה מדיצ'י), ממנה היו לו 4 בנות. ב-31 ביולי 1624 מת היינריך בננסי, ובתו ניקול, דוכסית לורן עלתה לשלטון במקומו. ב-24 באפריל 1606 התחתן היינריך עם מרגריטה גונזאגה, בתם של וינצ'נצו גונזאגה, דוכס מנטובה ואלאונורה דה מדיצ'י, ממנה היו לו 4 בנות: בת (1607) ניקול, דוכסית לורן (1608–1657), התחתנה עם קרל הרביעי, דוכס לורן בת (1611) קלוד פרנסואז ד'לורן (1612–1648), התחתנה עם ניקולאס השני, דוכס לורן מדיה וקבצים בנושא היינריך השני, דוכס לורן בוויקישיתוף
קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת

קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת (בצרפתית: Claude de France; ‏12 בנובמבר 1547 - 21 בפברואר 1575), הייתה בתו של אנרי השני, מלך צרפת ואשתו של קרל השלישי, דוכס לורן. הנסיכה קלוד נולדה ב-12 בנובמבר 1547 בארמון פונטנבלו שמחוץ לפריז, צרפת, לאנרי השני, מלך צרפת ולקטרינה דה מדיצ'י, בתם של לורנצו השני, דוכס אורבינו ומדלן דה לה טור ד'אוברן. היא גדלה יחד עם שמונת אחיה עם אחיותיה אך בילתה את רוב זמנה עם בת גילה מרי סטיוארט, לעתיד מרי, מלכת הסקוטים, שגדלה בחצר המלוכה הצרפתית. בשנת 1552 כבש הצבא הצרפתי את שלושת הבישופויות - מץ, טול וורדן, ואילו קרל השלישי, דוכס לורן נלקח לבית המלוכה הצרפתי בפריז, שם התחתן ב-22 בינואר 1559 עם קלוד. כמתנה לחתונתו קיבל קרל בחזרה את שטחי דוכסות לורן, ובאוקטובר 1559 חזר לננסי. במהלך מלחמות הדת בצרפת הייתה קלוד, שהייתה מאוד קשורה לאמה, נוכחת בקנוניית אמבואז ובטבח ליל ברתולומאוס הקדוש. קלוד ניסתה למנוע את נישואי אחותה מרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת לאנרי, מלך נווארה, אולם כשלה בכך, וב-21 בפברואר 1575 מתה במהלך לידת בתה קלאודיה. ב-22 בינואר 1559 התחתנה קלוד עם קרל השלישי, דוכס לורן, ממנו נולדו לה 9 ילדים: היינריך השני, דוכס לורן (1563–1624) כריסטינה מלורן (1565–1637), התחתנה עם פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה קרל מלורן, בישוף מץ ושטרסבורג (1567–1607) אנטוניה מלורן (1568–1610), התחתנה עם יוהאן וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג אנה מלורן (1569–1576) פרנץ השני, דוכס לורן (1572–1632) קתרינה מלורן (1573–1648) אליזבת מלורן (1574–1635), התחתנה עם מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה קלאודיה מלורן (1575–1576) מדיה וקבצים בנושא קלוד דה ולואה, נסיכת צרפת בוויקישיתוף
סרברניק

סרברניק (Srebrnik או Serebrenik) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אברהם סרברניק – רבה הראשי של לוקסמבורג חנוך הניך סרברניק – רבה האחרון של וילון, נפטר בתקופת השואה. נכדו של רבי שלמה יצחק סרברניק – רבה של זקרוצ'ים שלמה סרברניק – רב בנובידבור מזובייצקי ובווילון שמעון סרברניק – משלושת הניצולים היחידים ממחנה ההשמדה חלמנו
תום יעקובוב

תום יעקובוב (נולד ב-30 ביוני 1992) הוא אתלט ישראלי, 3 פעמים ברציפות אלוף ישראל (2016 - 2018) בקפיצה משולשת ואלוף ישראל (2018) בקפיצה לרוחק. יעקובוב החל להתאמן באתלטיקה כשהיה בן 18. הוא החל להתאמן במכבי חיפה בהדרכתו של המאמן אהרון שבתייב בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת. בתחרות שנערכה בפברואר 2010, קבע בקפיצה לרוחק תוצאה של 5.70 מטר ולאחר שבועיים קבע בקפיצה משולשת תוצאה של 13.00 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביוני הוא סיים במקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.36 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביולי 2011 וסיים פעמיים במקום שמיני, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.50 מטר ובקפיצה משולשת בתוצאה של 14.12 מטר. באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה בטמפרה, פינלנד, ב-13 ביולי 2013 הוא התחרה בקפיצה משולשת, אך פסל את כל שלושת הניסיונות שלו וסיים במקום האחרון. באליפות מדינות הים התיכון עד גיל 23 שנערכה ביוני 2014 הוא סיים במקום שמיני בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.60 מטר. כעבור כחודש, באליפות ישראל, הוא זכה בשתי מדליות כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.32 מטר ובקפיצה משולשת בתוצאה של 15.84 מטר. במאי 2015 עבר לראשונה את רף 16 מטר כשקבע בתחרות הליגה הבין אגודתית כשקפץ בקפיצה משולשת למרחק של 16.25 מטר. באליפות ישראל באותה שנה הוא זכה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.53 מטר. באליפות מדינות הבלקן באולם זכה יעקובוב במקדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.23 מטר. באליפות ישראל זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.23 מטר גם כן, לפני יוחאי הלוי (15.59 מטר) ודניאל בוטייל (15.38 מטר), שניהן ממכבי תל אביב. באליפות מדינות הבלקן שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 16.44 מטר, תוצאה שהציבה אותו במקום הרביעי בכל הזמנים בישראל בקפיצה משולשת. באליפות ישראל זכה יעקובוב בשתי מדליות, זהב וכסף, בקפיצה משולשת ובקפיצה לרוחק. בקפיצה משולשת ניצח בתוצאה של 15.92 מטר. בקפיצה לרוחק זכה במדליית כסף בתוצאה של 7.29 מטר. באליפות אירופה לאומות הוא סיים במקום ראשון בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.38 מטר. באליפות ישראל באתלטיקה הוא הגן על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.92 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בטאיפיי, טאיוואן הוא סיים במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.19 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביולי 2018 זכה יעקובוב בשתי מדליות זהב, בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.93 מטר, לפני יוראי שאול מהפועל אתלטי אורן השרון (15.07 מטר) וג'וש פיין מאתלטי לידר ירושלים (14.81 מטר) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.13 מטר, לפני גילרון צבקביץ' מהפועל אתלטי אורן השרון (7.03 מטר) ומקסים קולסניקוב מאתלטי לידר ירושלים (6.82 מטר). באליפות מדינות הבלקן באולם שנערכה בפברואר 2019 סיים יעקובוב במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.99 מטר. באליפות ישראל זכה יעקובוב בשתי מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.30 מטר, לפני עלאי פורמן (7.19 מטר) ואבירם שוורצברד (7.18 מטר), שניהם ממכבי תל אביב ובקפיצה משולשת בתוצאה של 16.14 מטר, לפני עלאי פורמן (14.77) מטר ואורי ארנון (14.19 מטר). באליפות אירופה לאומות שנערכה בקרואטיה סיים יעקובוב במקום השני כשקבע תוצאה של 16.39 מטר, 5 סנטימטר משיאו האישי. באליפות מדינות הבלקן סיים יעקובוב במקום חמישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.28 מטר. קפיצה לרוחק: 7.37 מטר (2016) קפיצה משולשת: 16.44 מטר (2016) מדיה וקבצים בנושא תום יעקובוב בוויקישיתוף תום יעקובוב, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית תום יעקובוב, באתר איגוד האתלטיקה בישראל
אברהם סרברניק

הרב אברהם (רוברט) סרברניק (4 במרץ 1902, וינה - 11 בפברואר 1965, ניו יורק) היה רבה הראשי של לוקסמבורג בין השנים 1929–1946, ונשיא "המזרחי" במדינה. כתב ספר בגרמנית בשם "Der Jüdische Weg", "הדרך היהודית". לוקסמבורגר לקסיקון (לוק'), כרך 1, 2006, עמ' 394. מדיה וקבצים בנושא אברהם סרברניק בוויקישיתוף ידיעה על מינויו (בצרפתית) רוברט סרברניק, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלן נקש

אלן דוד נקש (בצרפתית: Alain David Nacache; נולד ב-9 ביוני 1972 בקאן) הוא רבה הראשי של לוקסמבורג מאז אוקטובר 2011. למד בישיבות בבני ברק ובמונסי. למד לקראת סמיכה לרבנות בבית המדרש הרבני של צרפת ונסמך בידי הרבנות הראשית לישראל. ב-27 באוקטובר 2011, הושבע כרבה של לוקסמבורג על ידי שר התרבות הלוקסמבורגי פרנסואה בילטגן. ב-4 במרץ 2012 התקיימה ה'הכתרה' הרשמית בבית הכנסת בעיר לוקסמבורג. קודם למינויו לתפקיד זה, כיהן נקש כרבן של מונקו, לוזאן ובורדו. נקש נשוי ואב לשישה ילדים. מדיה וקבצים בנושא אלן נקש בוויקישיתוף כתבה על הקהילה היהודית בלוקסמבורג באתר המגזין "Le Quotidien" (אנ') ביוגרפיה קצרה שלו. Chevalier, A., 2012. Installation du nouveau Grand Rabbin Alain David Nacache. Luxemburger Wort vum 6. Mäerz 2012, S. 20. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרש הברונזה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרש הברונזה או פרש הנחושת - פסלו של הצאר פיוטר הגדול המוצב במרכז סנקט פטרבורג. פרש הברונזה (פואמה) – פואמה שנכתבה על ידי אלכסנדר פושקין בהשראת פרש הברונזה. פרס פרש הברונזה – פרס שנתי שמוענק על ידי המוזיאון הלאומי לבוקרים ולמורשת המערב. הפרס מוענק לסרטים, סדרות טלוויזיה, ספרות ומוזיקה בנושא המערב הפרוע ובוקרים. פרש הברונזה (רומן) – רומן מאת פאולינה סיימונס המתאר את החיים הסובייטים בעיר לנינגרד בזמן המצור על לנינגרד.
פרנץ השני, דוכס לורן

פרנץ השני, דוכס לורן (בגרמנית: Franz II. von Lothringen; ‏27 בפברואר 1572 - 14 באוקטובר 1632), היה דוכס לורן בשנת 1625. פרנץ נולד ב-27 בפברואר 1572 בננסי, לקרל השלישי, דוכס לורן וקלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, בתם של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י. בשנת 1594 אביו מינה אותו כסגנו (לוטננט) בדוכסות לורן, בעת שהוא שהה מחוץ למדינה. באותה שנה הוא מונה ללוטננט גנרל של המלך הצרפתי בטול וורדן, ומספטמבר עד אוקטובר 1606 הוא שהה בשליחותו הדיפלומטית של אביו באנגליה. בשנת 1621 הוא הסתכסך עם אחיו היינריך, שהפך לדוכס בשנת 1608, ולאחר מכן יצא לגרמניה כדי להילחם בפרוטסטנטים לצד פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הסיבה לקרע בין האחים הייתה כוונתו של היינריך לחתן את בתו ניקול עם בנו של פרנץ, קרל, ולהוריש לה את הדוכסות, אף על פי שרצונו של רנה השני, דוכס לורן הייתה שהדוכסות תרד ברצף גברי מובהק. לאחר משא ומתן נפתרה הסוגיה והנישואין התקיימו, אבל לבני הזוג לא היו ילדים, והדוכסות הייתה אמורה לחזור לבנו האחר של פרנץ, ניקולאס. בשנת 1624 מת אחיו היינריך השני, ובצוואתו הוא הורה שבנו של פרנץ, קרל, יוכל לשלוט בדוכסות רק בשם אשתו ניקול, דוכסית לורן. בנובמבר 1625 דרש פרנץ את הדוכסות לעצמו, אולם לאחר ששילם את חובות הדוכסות כעבור כמה ימים, הוא התפטר מתפקידו, ומסר את הדוכסות לבנו קרל הרביעי, דוכס לורן. לאחר מכן נשאר פרנץ עם התואר רוזן וודמון, וב-14 באוקטובר 1632 הוא מת בבאדנוויילר. ב-24 באפריל 1606 התחתן פרנץ עם כריסטינה מזאלם, בתם של פאול, רוזן זאלם ומארי לה ונור, ממנה היו לו 6 ילדים: היינריך מלורן, מרקיז אוטונשאטל (1602–1611) קרל הרביעי, דוכס לורן (1604–1675), התחתן עם ניקול, דוכסית לורן הנרייטה מלורן (1605–1660), התחתנה עם לואי מלורן, נסיך ליקסהיים ניקולאס השני, דוכס לורן (1609–1670), התחתן עם קלוד פרנסואז ד'לורן מרגריט ד'לורן (1615–1672), התחתנה עם גאסטון, דוכס אורליאן כריסטין ד'לורן (1621–1622) מדיה וקבצים בנושא פרנץ השני, דוכס לורן בוויקישיתוף
איזידור כאהן

איזידור כאהן (כהן, בצרפתית: Isidore Cahen; ‏16 באוקטובר 1826 - 6 במרץ 1902) היה אקדמאי ועיתונאי יהודי-צרפתי. בנו הבכור של המתרגם והעיתונאי היהודי-צרפתי סמואל כאהן. בוגר האקול נורמל סופרייר, שם למד לצדם של אדמון אבוט (אנ'), איפוליט טן (אנ') ופרנסיסקה סארסה (אנ'), התיידד עמם והושפע מהם. למד פילוסופיה ולימד במכללה בורסאי. לאחר שקטע את הקריירה שלו באקדמיה, פנה לעיתונות וכתב ב"Journal des débats" (אנ') ובמערכת היומון הפריזאי "Le Temps" (אנ'). ב-1860 ייסד יחד עם חמישה אישים נוספים - (קרל נטר, נרסיס לוון, ז'ול קארוואלו (אנ'), אז'ן מנואל (אנ') ואלי-אריסטיד אסטרוק (צר'), את חברת כל ישראל חברים (אליאנס ישראל). מספר שנים לפני פטירת אביו החל לערוך את העיתון "Archives israélites de France" שיסד אביו ב-1840. לאחר פטירת אביו ב-1862 היה לעורכו הרשמי של העיתון והחזיק במשרתו זו עד יום מותו ב-6 במרץ 1902. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר ליטל (אלברטה)

הר ליטל (באנגלית: Mount Little) הוא הר ברכס בואו, בהרי הרוקי הקנדיים. ההר הוא אחד ההרים המקיפים את עמק עשר הפסגות, והוא ממוקם על קו פרשת המים של אמריקה, ולכן הוא ממוקם על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית (הגבול עובר על קו פרשת המים באזור זה) שבקנדה. גובהו של ההר 3,134 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 164 מטרים מעל סביבתו. שמן של פסגות עמק עשר הפסגות ניתן להם על ידי מגלה הארצות סמיואל אלן, מראשוני החוקרים האירופאים באזור. אלן קרא לפסגות באמצעות הספרות מ-"אחד" עד "עשר" בשפת הסטוני (אחת משפות האומות הראשונות), לפי מיקום הפסגות ביחס לאגם מוריין. אלן קרא להר בשם "נום" שמשמעו "2" בשפת הסטוני. שמו הנוכחי של ההר ניתן לו בשנת 1916, והוא נקרא על שם ג'ורג' ליטל (הראשון שטיפס על ההר). הראשונים שטיפוס על ההר היו ג'י. ט. ליטל (G.T. Little), צ'ארלס ס. תומפסון (Charles S. Thompson), וג'י. מ. ויד (G.M. Weed) בשנת 1901. • Dave Birrell, 50 Roadside Panoramas in the Canadian Rockies, P 87 מדיה וקבצים בנושא הר ליטל בוויקישיתוף הר ליטל באתר ממשלת קנדה הר ליטל באתר peakware הר ליטל באתר peakfinder מידע למטפסים על הר ליטל באתר summitpost תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר ליטל סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר ליטל תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר ליטל - לפי גבהים מידע היסטורי וגאוגרפי באתר אנציקלופדיית ההרים הקנדית