laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יבריש

גִ'יבְּרִישׁ (לפי האקדמיה ללשון העברית: קַשְׁקֶשֶׁת) הוא כינוי לדיבור הנשמע כשפה טבעית אך אינו אלא רצף של הברות חסרות פשר, שאינן מובנות אף לדובר עצמו. המילה לקוחה מאנגלית: gibberish, מהבסיס gibber והסיומת -ish, המציינת בין היתר שפות. ישנן מספר תאוריות למקור הבסיס gibber: לפי האחת, המקור הוא הפועל gibber, הקרוב לפועל jabber, "לקשקש", אך מאחר שהמילה gibberish תועדה עוד לפני המצאת הפועל הזה, נכונות התאוריה מוטלת בספק. לפי השנייה, נקראת השפה על שמו של האלכימאי הערבי גַּ'אבִּר בִּן־חַיַאן (ערבית: جَابِر بِن حَيَّان), הידוע גם בשמו הלטיני Geber, אשר כתב את עבודותיו בכתב סתרים לא מובן לאחרים מחשש לרדיפה דתית. הסבר אחר מייחס את השם לבליל השפות של יורדי הים השונים שהתיישבו בגיברלטר. לעיתים משמש המונח ככינוי גנאי לתיאורה של שפה תקנית עמוסה במילים לועזיות שאינן מובנות לשומע המצוי, וכל מטרתן, לכאורה, ליצור רושם על השומע. המונח "ג'יבריש" משמש גם לתיאור תוצאות תקלה בטקסטים כתובים המוצגים באמצעי מדיה אלקטרוניים (כגון דפדפנים, דואר אלקטרוני, מסרים מיידיים, SQL). התקלה מתבטאת בהצגה של הטקסט בכיוון הפוך או בהצגה של תווים שונים מאלו שנכתבו, למשל רצף סימני שאלה או תווים מיוחדים. בעיות כאלו נוצרות עקב אי-תאימות בקידוד השפה בין הצדדים. בסרט "זמנים מודרניים" משנת 1936, צ'ארלי צ'פלין, המגלם נווד שמקבל עבודה כבדרן בבית קפה, שר שיר בג'יבריש, לאחר ששכח את מילות השיר שהיה עליו לשיר. בסרט "הדיקטטור הגדול", שהופק ארבע שנים לאחר מכן, עושה צ'פלין שימוש קומי נוסף בג'יבריש, כאשר הוא מגלם את דמותו של אדנואיד הינקל (בן דמותו של היטלר), ונושא נאום ג'יבריש שכולו לעג לדיקטטורים ולסגנון דיבורו הצורם וההיסטרי של היטלר. בין היצירות האמריקניות המפורסמות הכוללות קטעי ג'יבריש, ניתן למנות את סרטי "החבובות" ואת סדרת הטלוויזיה. חלק מהדמויות שם, כגון הטבח השוודי והעוזר של המדען, דוברות ג'יבריש. בין היצירות הישראליות שבהן יש ג'יבריש, ניתן למנות את השיר "סנדניה" ("Sandanya") של פוריין אפייר (רמי פורטיס וברי סחרוף), ועוד שירים באלבום "east on fire" הם בג'יבריש. גם אלבום הבכורה של חיים צינוביץ', פרויקט הג'יבריש, מכיל שירים אתניים בג'יבריש, בשילוב עם מוזיקת רוק. ניתן למנות גם שיר של משינה, "כרים עבדול זמר" וחלק נכבד מאחת מסצנות הפתיחה של הסרט נקמתו של איציק פינקלשטיין. סרטו של אריק קפלון סולו לטוּבּה דובר כולו ג'יבריש, וכתוביות "מתרגמות" את התסריט לצופים. בסדרה אחמד וסלים מדברות הדמויות בשפה ייחודית המורכבת משפות רבות. בין יתר ה"שפות" מהולה גם הג'יבריש. איגיון אסף שטול-טראורינג, האקדמיה ללשון יוזמת מונחים עבריים לתעשיית הקולנוע והטלוויזיה, באתר הארץ, 11 באוגוסט 2011
נאעורה

נאעורה (בערבית: الناعورة) הוא כפר ערבי-ישראלי הנמצא כ-10 קילומטרים ממזרח לעפולה למרגלות גבעת המורה בתחום המועצה האזורית הגלבוע. מקור שמו של היישוב בגלגל השאיבה (ناعور, נַאעוּר) המשמש להעלאת מים מן הבאר. היישוב הוקם ככל הנראה במאה ה-16.[דרוש מקור] בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת נצרת. בסקר הכפרים המנדטורי משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-340 תושבים. ב-20 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, פונה הכפר בהוראת הכוחות הלא-סדירים הערביים. לבני חמולת זועביה היו יחסים טובים עם שכניהם היהודים. בעקבות המלצת היהודים במהלך המלחמה לא להצטרף למאבק נגד היהודים, ובהשפעתו של השייך סייף א-דין א-זועבי, נשארו רוב בני החמולה בכפריהם. גם הכפרים הסמוכים טמרה, סולם וטייבה נהגו באופן דומה. להבדיל, רוב הכפרים באזור התפנו מיושביהם לקראת הפלישה הצפויה של מדינות ערב. ביישוב נמצא בית ספר תיכון אורט אחווה גלבוע שמשמש תלמידים מהכפר ומכפרים באזור. מ. טטנבוים, גם בין הפלחים יש צהובי ראש, מעריב, 30 באוגוסט 1960 נאעורה (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 בני מוריס, לידתה של בעיית הפליטים הפלסטינים 1947–1949, עמ' 99. לדברי מוריס, הכוחות הלא-סדירים חששו כנראה, כי תושבי הכפרים שפונו בהוראתם באותו היום, "מבקשים לעשות יד אחת עם הישוב". אנעם זועבי, "סייף אלדין אלזועבי - עד ראייה - יומן זכרונות" (בערבית, הוצאה פרטית), 1987 עזריה אלון, מי גורש איך ולמה, דבר, 10 במרץ 1978 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבסו

אבּסוּ (באנגלית: Absu) הייתה להקת בלאק מטאל טקסנית מארצות הברית. הלהקה נחשבת בעיני רבים ללהקה הטובה והחשובה ביותר שיצאה מסצנת הבלאק מטאל הדלה יחסית של ארצות הברית. המתופף פרוסקריפטור (או ראס ר. גיבנס בשמו האמיתי), מנהיגה של הלהקה, מוערך כאחד המתופפים המהירים ביותר בז'אנר והתוצאה היא מוזיקה בקצב מהיר מאוד עם אלמנטים של דת' מטאל, ת'ראש מטאל, מוזיקה קלטית ושירה אופיינית לבלאק מטאל. הלהקה מגדירה את עצמה כלהקת "Mystical Occult Metal". הטקסטים הבלתי-שגרתיים מתרכזים באגדות-עם קלטיות ובמיתולוגיה מסופוטמית. לאחר שהתאושש מפציעה שהשביתה אותו למשך שנה, פרוסקריפטור הצטרף ב־1999 ללהקת מלכאש הישראלית, כשעתידה של אבסו נראה לא ברור לאחר עזיבתם של כמה חברי הרכב. פרוסקריפטור עזב את מלכאש ב-2005. פרוסקריפטור (ראו גם מלכאש) שפריאל אקוויטנט דייוויד את'רון מיסטיקה בלק מסית מדיה וקבצים בנושא אבסו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אבסו אבסו, ברשת החברתית פייסבוק אבסו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אבסו, באתר ספוטיפיי אבסו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אבסו, באתר Last.fm (באנגלית) אבסו, באתר AllMusic (באנגלית) אבסו, באתר MusicBrainz (באנגלית) אבסו, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) אבסו, באתר דיזר אבסו, באתר Discogs (באנגלית) אבסו, באתר Songkick (באנגלית) אבסו, באתר בנדקמפ
תיכון בית ירח

בית-ירח הוא בית-ספר תיכון מקיף ארבע-שנתי (ט'-י"ב), באחריות המועצה האזורית עמק הירדן, לתלמידי בתי-הספר היסודיים בעמק, מהווה המסגרת החינוכית בבית-ירח, המשך על יסודי ללימודיהם. בית הספר פותח את שעריו גם בפני תלמידים נוספים מהסביבה. בבית-ירח לומדים מעל 940 תלמידים ומלמדים כ-144 מורים. בית-ירח שומר על קשרים הדוקים עם הקהילה סביבו – היישובים, ההורים ומערכת החינוך האזורית. בית ירח נתון לפיקוחו של המינהל לחינוך התיישבותי. תוכנית הלימודים של בית-ירח מבוססת על תוכנית הלימודים של משרד החינוך. בית הספר הוקם בשנת 1947 כדי להחליף את בית הספר בדגניה ב' אשר שימש עד אז את בני היישובים הקיבוציים. הוא נקרא על שם ארתור רופין. באמצע שנות האלפיים, עבר בית הספר לאחריות המועצה האזורית עמק הירדן. בכיתה ט' התלמידים לומדים בכיתות הטרוגניות ובכיתת חינוך מיוחד אחת. החל מכיתה י' לומדים התלמידים בכיתות אם - כיתת חינוך מיוחד, כיתת לב אתגר, כיתת מבר, כיתת מצטיינים והכיתות הרגילות. התלמידים לומדים מקצועות בחירה מגוונים. בבית הספר מגמת מחשוב ובקרה. בית הספר נמצא במקום מכובד בין בתי הספר שבוגריהם מתגייסים לחילות קרביים בצה"ל. אחת לשנה, בין יום השואה ליום הזיכרון, בית הספר מקיים את ״מרוץ בית ירח״, מרוץ לזכר 106 הנופלים אשר למדו בבית הספר ובבקעת כנרות. כמו כן, בבית הספר ישנו חדר זיכרון, ובו מונצחים 106 החללים. מנהל בית הספר הוא שרון שדה. בית הספר קרוי על שם תל בית ירח הנמצא בקרבת בית הספר. בית הספר נהג לקיים שיעורי העשרה מעבר לתוכנית משרד החינוך, וגבה שכר לימוד עבור התוספת מההורים. חלק מהורי תלמידים תושבי פוריה עילית, אשר נשלחו לבית הספר על פי חוק חינוך חובה, סירבו לשלם תשלומים אלה ועתרו לבג"ץ, אשר קבע כי לא ניתן לחייב את ההורים לשלם מעבר לתשלומי חובה. בעקבות הבג"ץ צומצמו שעות הלימוד בבית הספר. רשימת בוגרי בית הספר מדיה וקבצים בנושא תיכון בית ירח בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיכון בית ירח https://www.beit-yerach.com/izkor 106 נופלי בית הספר ובקעת כנרות בית ספר תיכון לחקלאות בבית ירח, דבר, 27 במאי 1949 תעודת הוקרה לבית הספר "בית ירח", באתר Schooly בג"ץ 4363/00 ועד פוריה עלית נ' בית הספר בית ירח ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנת'רונד

אינת'רונד (Enthroned) הבלגית היא להקת בלאק מטאל אופיינית שנוסדה ב־1993, עם אלמנטים חזקים של סצנת הבלאק מטאל הנורווגית. בשנת 1997 התאבד המתופף המקורי Cernunnos ומאז אין ללהקה מתופף קבוע. סבאת'אן נראית' דאאמון נונאגסט אלסוויד מדיה וקבצים בנושא אנת'רונד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנת'רונד אנת'רונד, ברשת החברתית פייסבוק אנת'רונד, באתר ספוטיפיי אנת'רונד, באתר Last.fm (באנגלית) אנת'רונד, באתר AllMusic (באנגלית) אנת'רונד, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנת'רונד, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) אנת'רונד, באתר דיזר אנת'רונד, באתר Discogs (באנגלית) אנת'רונד, באתר Songkick (באנגלית) אנת'רונד, באתר בנדקמפ
Head, Shoulders, Knees and Toes

"Head, Shoulders, Knees and Toes" (שפירושו "ראש, כתפיים, ברכיים ובהונות"), הוא שיר ילדים מפורסם, בשפה האנגלית, שיש לו ריקוד מפורסם. כותבי המילים והלחן של השיר אינם ידועים. השיר נכתב, ככל הנראה, במחצית הראשונה של המאה העשרים. השיר הוקלט למחרוזות שירים רבות לילדים (כמו "מאה שירי ילדים" / מרי קרפנטר) והוצג בסדרות טלוויזיה לילדים רבות, כמו הטלטאביז . חלק מתוכניות הילדים בהן השיר דובבו לשפות רבות וכך תורגם השיר לשפות רבות. מילות תרגום השיר לעברית אינן מסתדרות היטב עם המנגינה שלו והוא אינו מקובל בשפה זו. למרות שלא הרבה תרגמו את שיר זה לעברית, כששרים אותו בעברית הרוב משתמשים במילים "ראש, כתפיים, ברך ואצבעות" היושבות טוב במקצב של השיר. מילות השיר יצאו גם בספרים מאוירים לילדים. מילות השיר נוקבות בשמות איברים בגוף האדם שונים ומי ששר ורוקד אותו נוגע בשתי ידיו בכול איבר שהשיר מזכיר. נוהגים לשיר את השיר שוב ושוב, במהירות הולכת ועולה – קרשנדו. השיר היה גם בערוץ בייבי שיר משחק מדיה וקבצים בנושא Head, Shoulders, Knees and Toes בוויקישיתוף מידע על היצירה "Head, Shoulders, Knees and Toes" באתר מיוזיק בריינז מילים ותוים לשיר, באתר Mama Lisa's World מילות השיר באנגלית ובצרפתית, עם אפשרות לקרוא גם בספרדית, באתר Mama Lisa's World מילות השיר באתר scoutsongs ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליאור שטרנברג

ליאור שטרנברג (נולד ב-1967) הוא משורר, מתרגם ומורה לספרות. שטרנברג נולד וגדל בפתח תקווה ועם לימודיו באוניברסיטה העברית עבר לירושלים והשתקע בה. הוא בוגר החוגים לספרות אנגלית ולספרות כללית והשוואתית, ומאז 1993 מלמד ספרות בתיכון ליד האוניברסיטה שבירושלים. הוא נשוי ואב לשתי בנות. שטרנברג הוא בוגר כיתת השירה של הליקון לשנת 1995 והיה חבר בקבוצת כתובת מאז הקמתה בשנת 2002 ועד פירוקה בשנת 2012. יחד עם חבריו לקבוצה, השתתף בהקמת פרויקט "מקום לשירה" בירושלים ובעריכת כתב העת "כתובת" ופסטיבל "מטר על מטר". שטרנברג פרסם עד כה שבעה ספרי שירה, עליהם זכה בין היתר בפרס היצירה לסופרים ומשוררים ופרס נתן יונתן לשירה עברית. בנוסף עוסק שטרנברג בתרגום של שירה ופרוזה, ומתרכז במיוחד בשירה האירית המודרנית. בית, גוונים, 1999 חרושת היום, הליקון, 2001 הדף הוא מישור, הוצאת הקיבוץ המאוחד/ריתמוס, 2004 באור החם, הוצאת הקיבוץ המאוחד/ ריתמוס, 2008 טקסי הערב, הוצאת הקיבוץ המאוחד/ ריתמוס, 2012 מעט הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016 הלחם, המלח, הוצאת מוסד ביאליק, 2020 מטבעות הטיט, משירי פאטריק קאוואנה, קשב לשירה, 2005 אישה בפתחו של בית, משירי אוון בולנד (אנ'), קשב לשירה, 2013 הפסקת אש מבחר משיריו ורשימותיו של שיימוס היני (בשיתוף עם אריאל זינדר), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2016 שלושה מראות של האי - מבחר משיר טוני קרטיס, קשב לשירה, 2018 אדם זקן עוטה מסכת אצילות - מבחר משירי דוד טובי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019 נישואי חובבים מאת אן טיילר, כתר, 2007 בדם קר מאת טרומן קפוטה, כתר, 2009 גטסבי הגדול מאת פ. סקוט פיצג'רלד, אחוזת בית 2013 פגני אורגני, גלעד מאירי, הוצאת כרמל, 2003 אבן על אבן, יפה שלומוביץ, הוצאת עמדה, 2019 זמן של ים, פנינה סוויד בק, הוצאת צבעונים, 2020 גיליון 36 של כתב העת ננופואטיקה - שירה אירית, הוצאת מקום לשירה, 2024 עד היופי, יפה שלומוביץ, הוצאת עמדה, 2024 במקום עוגיית מדלן, מילכה שמולביץ, הוצאת מקום לשירה, 2024 הפרס ע"ש רון אדלר מטעם אוניברסיטת חיפה, 1998 (עבור כתב היד ל"בית") פרס אקו"ם ליצירה בעילום שם, 2000 (עבור כתב היד ל"חרושת היום") פרס פסטיבל המשוררים במטולה, 2002 (עבור "חרושת היום") הפרס לספרות ע"ש זבולון המר מטעם עיריית ירושלים, 2003 (עבור כתב היד ל"הדף הוא מישור") פרס היצירה לסופרים ומשוררים לשנת 2006 פרס נתן יונתן לשירה עברית, 2009 (עבור "באור החם") פרס דוליצקי מטעם האוניברסיטה העברית לשנת 2011 פרס על שם חיים גורי לשירה עברית לשנת 2024 ליאור שטרנברג, דף שער בספרייה הלאומית ליאור שטרנברג, בלקסיקון הספרות העברית החדשה מידע על ליאור שטרנברג בקטלוג הספרייה הלאומית ליאור שטרנברג, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ליאור שטרנברג, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" ליאור שטרנברג באתר "מקום לשירה"(הקישור אינו פעיל) ליאור שטרנברג ב"לשונות" בעריכת עינת יקיר(הקישור אינו פעיל) ליאור שטרנברג, בתי, ברחם אמה, באתר ynet, 24 בדצמבר 2008 ליאור שטרנברג, שירה: "טפיחה חרישית במרחק", באתר ynet, 14 במרץ 2012 ליאור שטרנברג, באתר של נילי דגן ליאור שטרנברג, באתר poetry international web ראיון בתוכניתה של ענת שרון-בלייס גיא פרל, על "מעט", ספר חדש לליאור שטרנברג, באתר "הַמּוּסָךְ - מוסף לספרות" של הספרייה הלאומית, 1 ביוני 2017 אריאל זינדר, "לאן ללכת מכאן", מעלה כתב עת לביקורת, יוני 2021 "השלג נתלה על קולב העצים", באתר "מעלה", דצמבר 2022 - על ״בבטן הזאב״ מאת נדיה עדינה רוז
ממשל צבאי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ממשל צבאי – שלטונו המאורגן של צבא באוכלוסייה אזרחית, בדרך כלל לאחר מלחמה וכיבוש הממשל הצבאי על ערביי ישראל – בין השנים 1948 ו-1966 הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון וחבל עזה – משנת 1967 מתאם פעולות הממשלה בשטחים (מתפ"ש) המנהל האזרחי
מועדון ספורט רמת אפעל

מועדון ספורט רמת אפעל היא קבוצת כדורסל ישראלית משכונת רמת אפעל שברמת גן. בעונת 2003/04 זכתה הקבוצה בגביע האיגוד, בנוסף להעפלה לליגה הלאומית. הקבוצה העפילה בעונת 2004/2005 לליגת העל אך ויתרה על העלייה ומאוחר יותר אף ביקשה לרדת לליגה הארצית עקב קשיים כלכליים. בסוף עונת 2005/2006 הקבוצה נקלעה לקשיים כלכליים והתפרקה באופן סופי. באותה עונה שיחקה הקבוצה בליגה הארצית בכדורסל. מאמנה של רמת אפעל באותה עונה היה חנן קרן וסגלה כלל את דיימון פטרסון, שי קרביוב, ירון להט, אלדד דייגי, איתי גרינבוים, גלעד מאור, מוריס היימן, רן לפלר, אייל פרידמן, ניר גולן, עופר גולדברג, דני וינרב ואייל אלמקייס. בעונת 2021/22 הקבוצה הוקמה מחדש וכיום משחקת בליגה ב׳ מחוז תל אביב. בנוסף יש לאגודה מחלקת נוער הכוללת 4 קבוצות ובית ספר לכדורסל. הקבוצות משחקות באולם השכונתי של אפעל שעבר שיפוץ. בשנים 2022 הצטרף לקבוצה כוכב העבר חיים זנדברג אחרי שנים בהם טייל בין קבוצות בליגות נמוכות בובת דנסר צבע ירוק - הלהיט שיקפיץ את המכירות של העסק שלך במחיר מנצח, באתר Master-Sale שגיא ניר‏, האגדה של רמת אפעל - וואלה ספורט, באתר וואלה, 12 באפריל 2005 אריה ליבנת, במקום ליגת העל, רמת אפעל החליטה לרדת שתי ליגות ותשחק בארצית, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארקטורוס (להקה)

ארקטורוס (Arcturus) הייתה להקת מטאל אוונגרדי סימפונית נורווגית שהורכבה מחברים של מייהם, אולבר ודימו בורגיר. הלהקה הוקמה בשנת 1987 על ידי סטיינר "ס'ורד" יונסון, יאן "הלהאמר" בלומברג וכריסטופר "גארם" ריג, תחת השם מורטם אך שינתה את שמה לארקטורוס (על שם הכוכב) בשנת 1990. הלהקה התמחתה בבלאק מטאל ובפרוגרסיב מטאל אוונגרדי. אלבומה הראשון של הלהקה היה אלבום בלאק מטאל סימפוני. עד האלבום הרביעי ארקטורוס זנחה כמעט לגמרי את אספקט הבלאק מטאל וניגנה אוונגרד מטאל אטמוספירי לחלוטין. אלבומיה של ארקטורוס נחשבים למוערכים מאוד בקרב סצנת המטאל. באפריל 2007, הודיעה הלהקה על פירוקה עקב לחצים בעבודה ומהלהקות האחרות של הנגנים. ב-2011 הודיעה הלהקה על מופע איחוד בפסטיבל Frog Power USA 2011. סימן הסטנס (ראו גם דימו בורגיר) - סולן. קנוט מגנה ואל - גיטרה. טור מורן - גיטרה. יו "סקול" מינגיי (ראו גם אולבר) - גיטרה באס סטיינר ס'ורד יונסן - קלידים, סינתיסייזר. יאן "הלהאמר" אקסל ואן בלומברג (ראו גם מייהם) - תופים. תחת השם, מורטם (הוצאה; שם האלבום): 1987 - Slow Death - דמו, הוצאה עצמית Slow Death EP - Putrefaction Records 1989 תחת השם Arcturus (הוצאה; שם האלבום): 1990 - Promo 90 - דמו, הוצאה עצמית My Angel - Putrefaction Records - 1991 Constellation MCD/MLP - Nocturnal Art - 1994 Aspera Hiems Symfonia - Ancient Lore/Misanthropy/Century Black - 1995 Constellation LP - Nocturnal Art - 1997 La Masquerade Infernale - Misanthropy/Music For Nations - 1997 Disguised Masters - Jester Records - 1999 Reconstellation - 1999 - בוטלג 2002 - Aspera Hiems Symfonia/Constellation/My Angel הוצאה מחודשת - Candlelight Records The Sham Mirrors - Ad Astra Enterprises/The End Records - 2002 Sideshow Symphonies - Season of Mist - 2005 Shipwrecked In Oslo DVD - Season of Mist - 2006 Arcturian - Prophecy Productions - 2015 מדיה וקבצים בנושא ארקטורוס בוויקישיתוף ארקטורוס, ברשת החברתית פייסבוק ארקטורוס, ברשת החברתית אינסטגרם ארקטורוס, סרטונים בערוץ היוטיוב ארקטורוס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ארקטורוס, באתר ספוטיפיי ארקטורוס, באתר Last.fm (באנגלית) ארקטורוס, באתר AllMusic (באנגלית) ארקטורוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארקטורוס, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ארקטורוס, באתר דיזר ארקטורוס, באתר Discogs (באנגלית) ארקטורוס, באתר Songkick (באנגלית) ארקטורוס, באתר בנדקמפ ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משחק עט ונייר

משחק עט ונייר הוא משחק שכלי המשחק המשמשים בו הם כלי כתיבה (כמו עט או עיפרון) ונייר או כל משטח אחר שעליו ניתן לכתוב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. משחקי עט ונייר נפוצים: ארץ עיר: משחק שבו נבחרת אות באופן אקראי, והמשתתפים מנסים למצוא מילים שונות שמתחילות באות שנבחרה בהתאם למספר קטגוריות שנקבעו מראש. כל אחד מהמשתתפים כותב את המילים שמצא על נייר המוסתר מעיני המשתתפים האחרים. איקס עיגול:: משחק לשני שחקנים המשוחק על לוח של 3X3 משבצות, שניתן לשרטטו בן רגע על נייר. כל שחקן בתורו מסמן סימן באחת המשבצות (לרוב איקס או עיגול, ומכאן שם המשחק) השחקן המנצח הוא זה שהצליח למלא שורה, טור או אלכסון בסימנים שלו. צוללות: לכל משתתף לוח עם שני ריבועים בגודל 10x10 משבצות. הריבוע האחד מסמל את השטח ה"ימי" שלו, בו הוא מציב את הצוללות שלו כאוות נפשו, והריבוע השני מסמל את השטח ה"ימי" של צוללות יריביו, ומשמש מעקב לגילויַן. בשנת 1967 נוצרה למשחק זה גרסה של משחק קופסה. איש תלוי: הוא משחק עט ונייר המיועד לשני שחקנים ומעלה. מטרת המשחק היא לנחש נכונה מילה או ביטוי שנבחרו על ידי אחד השחקנים באמצעות ניחוש של האותיות המרכיבות אותם. בשנת 1899 המתמטיקאי הצרפתי אדוארדו לוקס המציא משחק קווים וריבועים. קיימים משחקי עט ונייר אשר עברו תהליך של דיגיטציה כדי ליצור גרסאות אלקטרוניות שלהם. בתקופה המודרנית ניתן לשחק במשחקי עט ונייר באמצעות מחשב, כשהשחקנים מרוחקים זה מזה, המקלדת והעכבר מחליפים את העט, ומסך המחשב מחליף את הנייר. לעיתים ניתן לשחק במשחקי עט ונייר בעל-פה, ולעיתים משמשים כלי משחק (כגון אבנים או מטבעות) כתחליף לעט.
תומאס ניוקומן

תומאס ניוקומן (אנגלית: Thomas Newcomen‏; פברואר 1664 - 5 באוגוסט 1729) היה חרש מתכת וממציא אנגלי, שיש הרואים בו את "אבי המהפכה התעשייתית" והיזם הראשון שלה. ב-1712 בנה ניוקומן עם תומאס סייוורי, שותפו לעסקים, מנוע קיטור אטמוספירי לשאיבת מים ממכרות פחם ובדיל בדרום-מערב אנגליה - מקום לידתו של ניוקומן - ובעיקר בקורנוול. המנוע של ניוקומן הוכנס לראשונה לשימוש במפעלי הפחם "קוניגרי" (Conygree) ליד דאדלי שבמערב המידלנדס ב-1712. רפליקה של המנוע נבנתה ב-Black Country Living Museum הנמצא שם. במנוע זה נעשה שימוש בקיטור כאמצעי ליצירת תת-לחץ ולאו דווקא בלחץ הקיטור עצמו. תת-הלחץ שנוצר בתוך צילינדר שצדו העליון נותר פתוח גרם ללחץ האטמוספירי לדחוף את הבוכנה מטה, ומכאן השם "מנוע אטמוספירי". מנועים נוספים הותקנו על ידי ניוקומן עצמו במכרות במידלנדס, בצפון ויילס ובקאמבריה, ולמעלה מ-100 מהם נבנו בטרם פג תוקפו של הפטנט ב-1733. את המנוע הוסיף ופיתח מאוחר יותר ג'יימס ואט. ב-1920 נוסדה בלונדון חברה מדעית לטיפוח ועידוד חקר תולדות מדע ההנדסה והטכנולוגיה, והיא נקראת Newcomen Society על שמו של תומאס ניוקומן. מנוע הקיטור של ניוקומן מדיה וקבצים בנושא תומאס ניוקומן בוויקישיתוף תומאס ניוקומן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהערך Newcomen, Thomas ומהערך Steam Engine מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל קונטיקט

דגל קונטיקט מורכב ממגן לבן על רקע כחול. על המגן מצוירים שלושה שריגי גפן שעל כל אחד שלושה אשכולי ענבים. מתחת למגן מופיע שלט עליו כתוב: "Qui Transtulit Sustinet" ׁ(בלטינית: "הוא אשר שתל מחדש - נותן לנו מחייתנו") - מוטו המדינה. האספה הכללית של קונטיקט (הרשות המחוקקת) אישרה את הדגל בשנת 1897. מקורו של הסמל בחותמה של מושבת סיברוק שנוסדה בשנת 1639. על חותם המושבה היו מצוירים 15 שריגי ענבים, ופינתו השמאלית העליונה של החותם היה כתוב "Sustinet qui transtulit". כאשר מושבת קונטיקט קנתה את סיברוק בשנת 1644 המושבה החלה להשמש בחותם של סיברוק. ב-25 באוקטובר 1711 קיבלו המושל ובית המחוקקים של קונטיקט החלטה לשנות את הסמל, הפחיתו את מספר שריגי הענבים מ-15 לשלושה, על מנת לייצג את שלוש המושבות המקוריות שהרכיבו את המושבה - מושבת ניו הייבן, סיברוק וקונטיקט, כמו כן שונה מיקום המוטו וניסוחו. מדיה וקבצים בנושא דגל קונטיקט בוויקישיתוף דגל קונטיקט, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל קונטיקט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוף ענק

לוף ענק (שם מדעי: Amorphophallus titanum), הידוע בכינויו פרח הגווייה, הוא צמח בעל פרחים הגדל באי סומטרה (אינדונזיה) על קרקעית יערות הגשם הנמוכים ונחשב לפרח נדיר ובסכנת הכחדה. הכינוי "פרח הגווייה" ניתן לו עקב ריח הבשר הרקוב והצחנה שהוא מדיף, כדי למשוך חרקים למטרות האבקה. ריחו מושך אליו חיפושיות וזבובים. הפרח מגיע לגובה ממוצע של 1.8 מטר ולהיקף ממוצע של מטר אחד. הוא פורח פעם בכמה שנים, לפרק זמן של 48 שעות בלבד. עלי הכותרת שלו דמויי מטרייה. לאחר שהפרח נובל, עלה בודד המגיע לגודל של עץ קטן עולה מתוך פקעת הצמח. גובה העלה יכול להגיע לגובה שלושה מטרים והוא מתחלף מדי שנה. יש להבחין בינו לבין רפלסיה גדולה ("חבצלת הגופה"), שהוא צמח טפיל הגדל ביערות טרופיים וניחן בריח מצחין אף הוא. על אף שהלוף הענק הוא בעל איבר פריחה גדול יותר, נחשבת הרפלסיה הגדולה לפרח הגדול בעולם, מכיוון שמבחינה טכנית הלוף הענק בנוי מצבר של פרחים. בטבע אפשר למצוא את הלוף הענק רק ביערות הגשם של סומטרה. גידולו בגנים בוטניים, נובע מסכנת הכחדה עקב בירוא יערות. הפריחה הראשונה מחוץ לסומטרה הייתה בגן בוטני בלונדון ב-1889. מאז הפך פופולרי בגינות מתורבתות וגנים בוטניים. בין השנים 1990–2007 נרשמו 80 אירועים פריחה. רפלסיה גדולה (חבצלת הגופה) לוף ארצישראלי מדיה וקבצים בנושא לוף ענק בוויקישיתוף לוף ענק, באתר NCBI (באנגלית) לוף ענק, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) לוף ענק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוף ענק, באתר Tropicos (באנגלית) לוף ענק, באתר GBIF (באנגלית) לוף ענק, באתר The Plant List (באנגלית) לוף ענק, באתר IPNI (באנגלית) הפרח הענק שמסריח כמו גופה הפך ללהיט, באתר ynet, 30 בדצמבר 2015 לוף ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN פרח ענק ומסריח מושך אלפים בסן דייגו, באתר ynet, 3 בנובמבר 2021 The cultivation of Titan Arum (Amorphophallus titanum) – A flagship species for Botanic Gardens 2007. The Journal of Botanic Garden Horticulture, No 5
בית עריף

בֵּית עָרִיף הוא מושב של תנועת המושבים במחוז המרכז בישראל השייך למועצה אזורית חבל מודיעין. ממזרח לבית עריף (ובצמוד אליו) נמצא היישוב שוהם. מדרום לבית עריף נמצא כביש 453 ומצפונו המושב טירת יהודה. שטח המושב כ-1,600 דונם בתחילה נקרא היישוב בשם אחלמה, כשמה של אחת מאבני החושן, שכן המושב נבנה כחלק מגוש שכלל שני יישובים נוספים, נופך וברקת, שאף הם שמות אבנים מהחושן. את הסדרה המשיך היישוב שוהם הסמוך, שאף הוא נושא בשם אחת מאבני החושן. בהמשך, על סמך הדמיון הלשוני לשמו של הכפר הערבי דיר טריף שהתקיים במקום, נקרא היישוב על שם בית עריף, ישוב מימי המשנה, הנזכר באונומסטיקון (אוסביוס) מן המאה ה-4 ואשר מופיע גם במפת מידבא. ואולם, התברר כי בית עריף ההיסטורית התקיימה במקום שבו נמצא כיום כפר הנוער בן שמן. המילה "עריף" משמעותה ענן, בלשון המקרא. במקום נמצאו קברים ושרידי יישוב מן התקופה הביזנטית. המושב הוקם בשנת 1949 על חורבותיו של הכפר הערבי "דיר טריף" ששכן שם לפני קום המדינה. המייסדים נמנו על יוצאי בולגריה. באוגוסט 1950 התגוררו במושב 92 משפחות. בתחילת שנות ה-50 הובאו למקום עולים מתימן והחלו להבנות מבני קבע כחצי קילומטר מנקודת ההתיישבות. לאחר סדרת עימותים בין שתי הקבוצות, על רקע המעבר לבתי הקבע, עברו התושבים המקוריים בשנת 1953 לגינתון ועולי תימן נשארו במקום. במושב קיימים כ-100 משקים חקלאיים והוקמה בו הרחבה בת כ-100 מגרשים לבתים פרטיים בה גרים בני המושב וכן תושבים שהגיעו מחוץ למושב. בתחילת שנות התשעים הודיע מינהל מקרקעי ישראל למושב על גריעת מקרקעין בשטח של 110 דונם ממשבצת המושב לשם הקמת היישוב שהם, המושב פוצה במתן הזכות לחכור 219 יחידות בנייה בתחום שהם (המושב מכר זכות זו לחברת ש. רובננקו-שהם). האישים הבאים קשורים למושב בית עריף: שרון מרציאנו - כדורגלן עבר ישראלי. מתגורר בבית עריף. נחל בית עריף אתר האינטרנט הרשמי של בית עריף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 בית עריף, באתר מועצה אזורית חבל מודיעין בית עריף, באתר מועצה אזורית חבל מודיעין רועי מרום, כתבי הֶ קדש מהתקופה הממלוכית־עות'מאנית כמקור למחקר גאוגרפי־היסטורי: וקפית ח'אצכי סולטאן (1552 לסה"נ), אופקים לגאוגרפיה 103-104, 2023, עמ' 14-13 עריף, באתר ויקימילון צבי רותם, מכפרים נטושים להתישבות מתוכננת, דבר, 8 באוגוסט 1950 מועצה אזורית חבל מודיעין, בית עריף יצחק דנון, ‏מושב בית עריף: המינהל מתנה שירותים למושב בפינוי אחת המשפחות מהמושב, באתר גלובס, 3 בספטמבר 2000 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.