laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי

מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי (באיטלקית: Maria Carolina Ferdinanda Luisa di Borbone‏ 5 בנובמבר 1798 – 17 באפריל 1870), הייתה בתו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ואמו של אנרי, רוזן שאמבור שהיה טוען לכתר צרפת. מריה קרולינה נולדה ב-5 בנובמבר 1798 בארמון קזרטה, לפרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ולמריה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה לואיסה, נסיכת ספרד. בשנת 1801 מתה אמה, ובשנת 1802 התחתן אביה עם מריה איזבלה מספרד, ממנה נולדו לו עוד 12 ילדים. ב-24 באפריל 1816 התחתנה מריה קרולינה בנאפולי, עם שארל פרדינן, דוכס ברי, בנו של שארל, רוזן ארטואה. בני הזוג התגוררו בארמון האליזה, ונולדו להם 4 ילדים. בשנת 1820 נרצח בעלה על ידי מתנקש, וכעבור 7 חודשים נולד בנם אנרי, רוזן שאמבור. בשנת 1824 מת לואי השמונה עשר, מלך צרפת, וחמיה עלה לשלטון במקומו כשארל העשירי, מלך צרפת. ביולי 1830 פרצה בצרפת מהפכת יולי, ובה הודח חמיה, ולואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן הוכתר למלך במקומו, ומריה קרולינה ומשפחתה יצאו לגלות באנגליה. בשנת 1831 עזבה מריה קרולינה את אדינבורו, וחזרה למשפחתה בנאפולי דרך הולנד, פרוסיה ואוסטריה. מנאפולי, בעזרתו של הרוזן דה פריסט, היא עוררה מרד לגיטימיסטי, על מנת "להחזיר" את בנה אנרי לכס המלוכה. ב-14 בדצמבר אותה שנה נישאה מריה קרולינה בחשאי לאציל איטלקי, אטורה קרלו לוצ'סי-פאלי, דוכס דלה גראציה השמיני. באפריל 1832 נחתה מריה קרולינה ליד מרסיי, ולאחר שקיבלה תמיכה מועטה, עשתה את דרכה למחוז ונדה ולברטאן, שם הצליחה לארגן התקוממות קצרה ביוני 1832 אולם תומכיה הובסו, ולאחר שהוסתרה חמישה חודשים בבית בנאנט, היא נבגדה על ידי סימון דייטז בנובמבר 1832, ונכלאה בטירת בלאי. בזמן מאסרה נולדה לה בת, ומכיוון שנישאה לאציל איטלקי, איבדה את תמיכת הלגיטימיסטים, ובעקבות כך שוחררה ממאסרה ביוני 1833. לאחר מכן נסעה מריה קרולינה לסיציליה עם בעלה. הבת שנולדה בכלא מתה, אך היו להם 4 ילדים נוספים. בשנת 1844 רכשו מריה קרולינה ובעלה את הארמון קא' ונדראמין קאלרגי על גדות התעלה הגדולה בוונציה, מבן המשפחה האחרון לבית ונדראמין. לאחר איחוד איטליה נאלצו השניים למכור את המבנה לנכדה של מריה קרולינה - הנסיך אנריקו, דוכס בארדי, אשר מכר את מרבית יצירות האמנות שהיו בארמון במכירות פומביות בפריז. השניים עברו להתגורר בברונזי, על יד העיר גראץ, שהשתייכה לאימפריה האוסטרית, בשנת 1864 מת בעלה אטורה קרלו לוצ'סי-פאלי, וב-17 באפריל 1870 מתה מריה קרולינה. ב-24 באפריל 1816 התחתנה מריה קרולינה עם שארל פרדינן, דוכס ברי, בנו של שארל העשירי, מלך צרפת, ממנו נולדו לה 4 ילדים: לואיז אליזבת (1817) לואי (1818) לואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה (1819–1864) אנרי, רוזן שאמבור (1820–1883) ב-14 בדצמבר 1831 התחתנה מריה קרולינה עם אטורה קרלו לוצ'סי-פאלי, דוכס דלה גראציה השמיני, ממנו נולדו לה 4 ילדים: אנה מריה רוזליה לוצ'סי-פאלי (1833) קלמנטינה לוצ'סי-פאלי, רוזנת צילרי דאל ורמה (1835–1925) פרנצ'סקה די פאולה לוצ'סי-פאלי, הנסיכה די ארסולי (1836–1923) מריה איזבלה לוצ'סי-פאלי, מרקיזת קאבריאני ולאחר מכן הרוזנת די קונטי (1838–1873) אדינולפו לוצ'סי-פאלי, דוכס דלה גראציה התשיעי (1840–1911) מדיה וקבצים בנושא מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי בוויקישיתוף מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
UL

Underwriters Laboratories Inc (מוכרת בקיצור UL), היא חברה עצמאית בתחום הבטיחות, הפועלת למעלה מ-100 שנה בארצות הברית. החברה מפתחת סטנדרטים בכל הקשור לבטיחות מוצר וכן מעניקה שירותי ייעוץ, בדיקה, ביקורות ועוד. חברת UL היא אחת מכמה חברות שאושרו על ידי הסוכנות הפדרלית- OSHA- Occupational Safety and Health Administration. תקן UL עוסק ברובו בעמידות מוצרים לאש, אך גם בהבטים שונים של בטיחות הסביבה והאדם בהקשר של חומרים וטיב איכותם. תקן זה כולל בתוכו מעל 1,000 סטנדרטים לעבודה נכונה, שמירה על בטיחות וביטחון בני אדם, הסביבה ושיפור איכות החומרים. מדיה וקבצים בנושא UL בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של UL UL, ברשת החברתית פייסבוק UL, ברשת החברתית אקס (טוויטר) UL, ברשת החברתית אינסטגרם UL, ברשת החברתית LinkedIn UL, סרטונים בערוץ היוטיוב
פלימות' פלאזה

פלימות' פלאזה (באנגלית: Plymouth Plaza) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1954–1958. בשנת 1958 יוצרו 94,728 יחידות. 2 דלתות - סדאן 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - סטיישן 4 דלתות - סטיישן פלימות' פלאזה (צולם ב - קובה) פלימות' פלאזה, סטיישן, שנת 1955 פלימות' פלאזה, שנת 1959 פלימות' פלאזה, שנת 1957 פלימות' פלאזה, שנת 1957 קרייזלר פלימות' מודל Q פלימות' מודל 30U פלימות' ניו-פיינר פלימות' דה לוקס פלימות' קרנברוק פלימות' ואליאנט פלימות' רליאנט פלימות' קונקורד פלימות' סבוי מדיה וקבצים בנושא פלימות' פלאזה בוויקישיתוף פלימות' פלאזה שנת 1955 (3:19 דקות), יו-טיוב
מריה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה

מריה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Klementine von Österreich; 24 באפריל 1777 - 15 בנובמבר 1801), הייתה בתו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות. מריה קלמנטינה נולדה בפירנצה ב-24 באפריל 1777, לליאופולד הראשון, הדוכס הגדול של טוסקנה, ולמריה לואיסה, נסיכת ספרד, בתם של קרלוס השלישי, מלך ספרד ומריה אמליה מסקסוניה. בשנת 1790 הפך אביה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, והמשפחה עברה להתגורר בווינה. באותה שנה התארסה מריה קלמנטינה עם בן דודה פרנצ'סקו, נסיך הכתר של נאפולי, ובשנת 1792 מתו שני הוריה. בשנת 1797 נסעה מריה קלמנטינה לנאפולי, וב-26 ביוני אותה שנה הנערכו הנישואים בטקס פשוט, משום שהייתה זו תקופת מלחמה. נישואי הזוג היו מאושרים, ונולדו להם שני ילדים. ב-15 בנובמבר 1801 מתה מריה קלמנטינה בנאפולי כתוצאה משחפת, ולאחר מותה התחתן בעלה פרנצ'סקו עם בת דודתה מריה איזבלה מספרד, ממנה היו לו 12 ילדים. ב-26 ביוני 1797 התחתנה מריה קלמנטינה עם פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ממנו נולדו לה שני ילדים: מריה קרולינה (1798–1870), שהתחתנה עם שארל פרדינן, דוכס ברי, ולאחר מכן עם אטורה קרלו לוצ'סי-פאלי, דוכס דלה גרציה פרדיננדו (1800–1801) מדיה וקבצים בנושא מריה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף מריה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מולא

מולא (בערבית: مولى, בפרסית: ملا, תעתיק: מֻלא) הוא כהן דת מוסלמי. על המולא ללמוד את הקוראן על בוריו, רצוי בעל פה (אז הוא קרוי "חאפִז"). כמו כן עליו להיות בקיא בחדית' ובהלכה האיסלאמית. מורים מוסלמים ומלומדים מוסלמים אחרים מכונים לעיתים "מולא" כתואר של כבוד, אף על פי שאין להם את ההשכלה אשר נדרשת רשמית כדי להיקרא מולא. השם "מולא" נפוץ בעיקר ביחס לאנשי דת שיעים באיראן, אך קיים גם בשפת אורדו המדוברת בפקיסטן ובחלק מצפון הודו, ובה הוא מתאר איש דת מוסלמי, יהא שיעי או סוני. בארצות ערביות לא משתמשים במושג מולא, והמקבילות הקרובות ביותר אליו הן שייח' במובן של מלומד מוסלמי, אימאם ועולמא. עם זאת, בעולם הסוני יש פחות משמעות לתפקיד כוהן הדת לעומת השיעה. המונח "מולא" משמש לעיתים בפי העם באיראן כמונח מזלזל בקיצוניים אסלאמיים נבערים המנסים לכפות את הדת על אחרים. בפקיסטן, המונח מולא משמש לציין כל אדם המשתייך לווהאביה או לסלפיה, לעיתים מתוך זלזול, שכן אנשי תנועות אלו הולכים עם זקן ארוך כמו של חכמי הדת. התואר "מולא" מצוי בקהילות יהודיות ספרדיות מסוימות כדי להתייחס למנהיגות הקהילה, ובמיוחד למנהיגות הדתית. בשימוש אצל יהודים באיראן, בבוכרה, באפגניסטן ובשאר אזורי מרכז אסיה. אצל יהודים מאזורים אלו מצויים שמות משפחה כגון: מולא, מולאקנדוף, מולאיוף, ומולאזדה שמאזכרים את התואר מולא עם סיומות שמשמעותן היא "בן". מולא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אביהוד רסקי

אביהוד רסקי (נולד ב-22 במרץ 1948 בראש פינה) הוא ראש המועצה המקומית ראש פינה לשעבר, שכיהן בתפקיד בשנים 2000–2018. אביהוד רסקי הוא בן למשפחה ענפה וותיקה במושבה. אבי סבתו, דוד קוזווינר היה חבר בוועד המייסד של המושבה, בשנת 1883, דודו צבי רסקי היה ראש המועצה במשך חמש עשרה שנים. אביהוד רסקי נבחר לראשות המועצה בשנת 2000, לאחר שקודמו בתפקיד, אהרון ברנזון, נאלץ לעזוב את תפקידו לרגל נסיעת עסקים לחוץ לארץ. בשנת 2013, ברנזון, שבינתיים חזר ארצה, ניסה להתמודד על תפקיד ראש המועצה מול אביהוד רסקי, אך רסקי ניצח. רסקי התמודד מטעם סיעה עצמאית בשם "ראש פינה אחת". אביהוד רסקי, פעל בין השאר לחדשנות של המושבה. אלא שבתקופת כהונתו כראש המועצה, עלתה ביקורת כי הוא נוטה יותר מדי לכיוון החדשני. אביהוד רסקי היה הראשון שפתח במושבה קניון ומרכז מסחרי גדול. ויכוח אחר של רסקי עם חלק מהתושבים נסוב על הקמת מלונות ואכסניות במושבה. לחלק נכבד מהתושבים (כולל רסקי עצמו) יש צימרים לאירוח באווירה כפרית. רסקי אביהוד רואה חשבון מדף הפייסבוק של רסקי ג. שרוני, נכד המייסדים משפץ את "הסבתא של הגליל", מעריב, 5 בינואר 1979 ורד לוי-ברזילי, אבן מאסו הבונים, באתר הארץ, 19 ביולי 2006 אמיתי זיו, רוח המקום או רוח הזמן? הקרב על זהותה של ראש פינה, באתר TheMarker‏, 18 בספטמבר 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלימות' דה לוקס

פלימות' דה לוקס (באנגלית: Plymouth Deluxe) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1946–1950. בשנת 1949 עבר הדגם מתיחת פנים משמעותית, במרכב, מארז ומנוע. בסיס הגלגלים ואורך הרכב שונו משמעותית. P14S, P14C, P15 (בין השנים 1946 - 1948) P17, P18, P19, P20 (בין השנים 1949 - 1950) 2 דלתות - סדאן 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה 5 דלתות - סטיישן פלימות' דה לוקס, 4 דלתות, שנת 1946 פלימות' דה לוקס פלימות' דה לוקס, 2 דלתות, שנת 1949 פלימות' דה לוקס, סטיישן, שנת 1950 פלימות' דה לוקס, קבריולט פלימות' דה לוקס, 1949 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים פלימות' דה לוקס, קבריולט פלימות' דה לוקס, קבריולט, שנת 1950 מנוע פלימות' דה לוקס, סטיישן, 1948 פלימות' דה לוקס, דגם קופה, 2 דלתות, שנת 1948 קרייזלר פלימות' מודל Q פלימות' מודל 30U פלימות' מודל PA פלימות' ניו-פיינר פלימות' קרנברוק פלימות' פלאזה פלימות' ואליאנט פלימות' רליאנט פלימות' קונקורד דודג' דה לוקס מדיה וקבצים בנושא פלימות' דה לוקס בוויקישיתוף
רוברט אשלי

רוברט פ. אשלי ג'וניור (באנגלית: .Robert P. Ashley, Jr) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כראש סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני. אשלי סיים ב-1984 תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת המדינה האפלצ'ים והתגייס לצבא ארצות הברית. שירת כמפקד מחלקה וקצין מודיעין בגדוד המודיעין הצבאי 313 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכקצין המודיעין של חטיבת ההנדסה הקרבית ה-20 בהקורפוס המוטס ה-18. בשנים 1990–1996 שירת במשרד לתמיכה צבאית, מהיחידות המסווגות בצבא האמריקאי. שימש ביחידה מפקד צוות, וקצין מבצעים לענייני המזרח התיכון, אפריקה ודרום-מערב אסיה. בשנים 1997–1999 שימש קצין מודיעין בפיקוד כוחות נאט"ו בדרום-מזרח אירופה ועוזרו של מפקד כוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. ב-1999 מונה לקצין תכנון אסטרטגי בקבוצת המודיעין הצבאי 702 של פיקוד המודיעין והאבטחה. ביוני 2000 מונה למפקד גדוד המודיעין הצבאי 206 בקבוצת המודיעין הצבאי 116 של פיקוד המודיעין והאבטחה. ביוני 2002 מונה למפקד גדוד במשרד לתמיכה צבאית, פיקד עליו במשך שנתיים והשתתף במבצעים מיוחדים במבצע חירות מתמשכת באפגניסטן ובמבצע חופש לעיראק. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצבא שירת באגף המודיעין של הצבא כראש המדור האחראי על תוכנית ההערכות החדשה של הצבא. ביולי 2006 מונה למפקד חטיבת המודיעין הקרבי 525 בקורפוס המוטס XVIII והשתתף עמה במלחמת עיראק. בפברואר 2009 מונה לקצין המודיעין של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. בפברואר 2010 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לקצין המודיעין של פיקוד מרכז של ארצות הברית. בינואר 2012 מונה לקצין המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. במהלך ביצוע תפקיד זה הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. באפריל 2013 מונה למפקד המרכז למצוינות במודיעין של הצבא. בספטמבר 2015 מונה לעוזר מיוחד למנהל מטה הצבא. במרץ 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף המודיעין וקצין המודיעין הראשי של צבא ארצות הברית. באוקטובר 2017 מונה לראש סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני. ב-2020 סיים את תפקידו. אשלי בעל תואר שני באסטרטגיית מודיעין מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ותואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא. הוא נשוי לברברה ואב לשני בנים. מדיה וקבצים בנושא רוברט אשלי בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר afcea.org Outgoing DIA Director to Workforce: 'Keep Telling Truth to Power', אתר משרד ההגנה האמריקני, 4 באוקטובר 2017
איסור דבוק

איסור דבוק הוא מושג הלכתי בהלכות איסור והיתר, שפירושו הוא, שאמנם כל איסור שנופל בקדירה מתבטל בששים, אך חתיכת היתר הדבוקה לחתיכת האיסור, נאסרת למרות שיש בשאר התבשיל ששים. (אם אין בה לבדה שישים), דין זה יוצר חומרא משמעותית בדיני ביטול ברוב וביטול בששים. ולא מספיק לשער בפשטות ששים, אלא מפרידים בין מה שדבוק לשאר התבשיל. לפעמים זה משליך לדין חנ"נ ואז אף נהפכת חתיכת ההיתר לאיסור בפני עצמו. וכדי להתירה צריך כמות של פי שישים כנגד כל חתיכת ההיתר שנאסרה. איסור זה אינו מוסכם ושנוי במחלוקת הפוסקים. מקור דין דבוק הוא בדברי רש"י (חולין קט א) שמשווה דין חתיכה נעשית נבלה במקרה שטיפת חלב נפלה על החתיכה למקרה של דבוק. "ועבדינן כרבי יהודה בין בטיפת חלב שנפל על החתיכה ולא ניער ויש בה כדי ליתן טעם באותה חתיכה ובין בחלב הדבוק בחתיכת בשר ויש בו ליתן טעם בה" — רש"י חולין דף קט עמוד ב כמו כן הביאו דעתו רבים מהראשונים: הרשב"א הטור (עב, ב), המרדכי (חולין סי' תרצ"ט ות"ש) ועוד. כמו כן גם דעת רבנו יואל הלוי מבונא (אבי הראבי"ה) כדעה זו. וכדעתם פסק הרמ"א בכמה מקומות. לעומתם רבים מהפוסקים חולקים על דין זה וסוברים שאין צריך לשער כנגד כל חתיכת ההיתר אלא רק כנגד חתיכת האיסור. בין פוסקים אלו הרשב"א, הטור והשולחן ערוך (סימן עב סעיף ג'). באחרונים נמצאו ב' הסברים לדין זה שחתיכת ההיתר נעשית נבלה. א. שמכיוון שהאיסור דבוק בה, ממילא חתיכת ההיתר ממהרת לבלוע מהאיסור לפני התפשטות האיסור בכל החתיכות, ולכך אין להתייחס לריבוי החתיכות אלא יש להתייחס אליה בנפרד (שם ב-ב"ח, פרישה, לבוש, ש"ך). ב. איסור זה נובע מחשש שמא יוציאו לרגע את חתיכת ההיתר שהאיסור דבוק בה ואז כבר לא יהיה לחתיכת ההיתר מגע עם שאר ההיתר, ובגלל שאין בה שישים כנגד האיסור הדבוק בה, תעשה כל חתיכת ההיתר נבלה וכאשר יחזירו את החתיכה בחזרה לקדירה לא ידעו שעכשיו יש כאן איסור בשיעור גדול יותר מלפני שהוציאו את החתיכה (שם ב-סמ"ק, או"ה הארוך, ד"מ, ט"ז, ביאור הגר"א) האחרונים כתבו שהבנת טעם דין זה, משליך למקרים מסוימים לדוגמה: במקרה והאיסור הדבוק איסורו מדרבנן, הכלל אומר ספק דרבנן לקולא ולכן לטעם השני לא נחיל עליו דין דבוק. אולם לטעם הראשון כן. בפוסקים מובא דין זה לגבי כמה דינים כגון לב וכבד שלא הוכשרו ונשארו דבוקים בעוף, תולעת בפרי ובשלו את הפרי ביחד עם התולעת, בצק העוטף בשר אסור ועוד. מדבריהם עולה שיש כמה סוגי דבוק דבוק באופן טבעי, כגון, לב שלא נקרע, כבד, חלב שלא נוקר חיבור שלא באופן טבעי, כגון חתיכה שהצטמקה על ידי בישול, ונדבק האיסור בתוכה מונח, כגון פרי ותולעת בתוכו. סימן ע"ב סעיף ג', סימן ע"ג סעיף ו, סימן צ"ב ד.
פנחס ובניו

פנחס ובניו הם להקת פיוז'ן ישראלית המשלבת בין סגנונות פולקלור שונים ורוק מתקדם. ההרכב קיים בגלגולים ושמות שונים מ-2007 והתגבש לכדי "פנחס ובניו" ב-2015. ההרכב החל להופיע ב-2007 תחת הכותרת "עופר פנחס מציג" בסגנון מוזיקלי המתכתב עם הרוק המתקדם של שנות השבעים (בעיקר ששת) ובהשפעה חזקה של המוזיקה הקלאסית. ב-2008 יצא הסינגל הראשון של ההרכב - "עץ שנופל" (גרסת האלבום) שנכנס למצעד השבועי של רשת ג'. ב-2012 שונה שם ההרכב ל"ההרכב של עופר פנחס", בתקופה זו החל ההרכב להכניס השפעות אתניות יותר, הבאות לידי ביטוי בשירים "כסף" המושפע ממוזיקה ערבית, "אני אשתגע" ממוזיקה מרוקאית ו-"בטיסטוטה רחל" ממוזיקה אפריקאית. בסוף 2014 הוציא ההרכב את אלבומו הראשון בשם "מטאפורות זולות על אהבה", זמן קצר לאחר מכן התגבש הרכב הנגנים של ההרכב ושונה שמו ל"פנחס ובניו". ב-2015 הקליטו שני סינגלים בהפקתו של אייל מזיג – "מחול הטירוף" ו"ליל סתיו". באותה שנה זכה ההרכב באתגר לא רשמי ביוזמת עידן רייכל לביצוע תפקיד הסולו בשיר "מעגלים". ב-2016 ההרכב נבחר להשתתף בפרויקט "לשיר איתה" של רשת ג', לינקטון, הליקון ו-ynet לציון עשור למותה של שושנה דמארי. ההרכב השתתף בפרויקט בביצוע לשיר "שני שושנים" יחד עם הזמרת שירן אברהם. השיר זכה להשמעות רבות ברשת ג' של קול ישראל. באותה השנה הוציא ההרכב את האפליקציה המוזיקלית The Pinhas Way אשר מטמיעה את שירי ההרכב כהנחיות קוליות בתוך מערכת הניווט Waze. ב 2018 הוציא ההרכב את אלבומו השני "מדובר באלבום" שחמישה קטעים ממנו הוקלטו בסשן הקלטות ייחודי בשיתוף פעיל של קהל אוהדי ההרכב. באותה שנה הוציא ההרכב לאור גם את אוסף השירים "בייבי פנחס" (גרסאות אינסטרומנטליות לשירי ההרכב בצלילים רכים המיועדים לתינוקות), ואת ספר התווים של שירי ההרכב: "כן זה חסר סיכוי - אבל למה לא לנסות?". המצלול הכלי של ההרכב הוא הכלאה של השפעות מהמוזיקה הקלאסית (פסנתר, כינור, ויולה, חליל), רוק מודרני (שירה, גיטרה חשמלית, תופים) וכלי הקשה אתניים (דרבוקה, פאנדיירו, קונגס, קלבש ועוד). המוזיקה מתאפיינת בתחכום ריתמי והרמוני, וכן בהומור המלווה חלק ניכר מהקטעים הן מוזיקלית, הן טקסטואלית והן רעיונית (בשירים כמו "כן זה חסר סיכוי אני יודעת אך ביני לבין עצמי הכל מותר", "דברים שאני שוכח להגיד בהופעות וליאור כועס עלי אחר כך – בסול# מז'ור"). מטאפורות זולות על אהבה (2014) מדובר באלבום (2018) עופר פנחס – לחן, מילים, עיבוד, פסנתר ושירה נועה קרדוד – שירה ברק סובר – חליל אדי רזניק - כינור דניאל תנחלסון - ויולה ברק סרור - גיטרה חשמלית, קלאסית, בוזוקי ועוד שרון פטרובר – תופים ליאור עוזרי – בס מתן ארבל – כלי הקשה יונתן הדס - קלרינט אלון מלניק – חצוצרה אמיר ליברזון – ויולה/כינור ארז ג'יימס כהן – גיטרה חשמלית בן וייס – תופים דנה רוט – בס חגי אשדות - חליל יאן מכלבסקי – כינור יובל נמליך - חליל ירון דוד – כינור לאה קורצ'מני – ויולה לוטן בר חמא - כינור ליאור צמח – גיטרה חשמלית מושיקו ג'יוואן - כינור ניצן כץ – שירה עמית שרון – כלי הקשה עמרם נבו – צ'לו, בס, קונטרבס רון ורבורג – חצוצרה שיר זהבי – חליל ושירה תומר עינת – כינור, כינור חשמלי תם הרם – חליל ושירה אתר האינטרנט הרשמי של פנחס ובניו פנחס ובניו, ברשת החברתית פייסבוק פנחס ובניו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) סרטונים בערוץ של פנחס ובניו, באתר יוטיוב יניב גריידי אטמי אזניים אמיר אשר, רשם קול 76 - לא שוכחים את החיים עצמם, באתר הארץ, 11 באפריל 2015 רוני אמיר עמוד הפרויקט "לשיר איתה" באתר Ynet גל אוחובסקי, ‏מה אשמה שושנה?, באתר ‏מאקו‏, 18 בפברואר 2016
ההתקוממות הצבאית נגד המשטר בחוף השנהב (מאי 2017)

ההתקוממות הצבאית בחוף השנהב היא מרי צבאי שהחל ב- 12 במאי 2017, והתבצע על ידי יחידות של צבא חוף השנהב, להן סכסוך כספי וחילוקי דעות, עם שלטונות חוף השנהב באשר למשכורות החיילים. ההתקוממות כללה חסימת רחובות בעזרת רכבים צבאיים, ויריות לכל עבר במספר ערים בחוף השנהב, בתוכן הבירה המסחרית אביג'אן. בין השנים 2002–2011 שרר סכסוך אזרחי בחוף השנהב. סכסוך זה החל בהפיכה שלא צלחה, לאחריה חולקה המדינה, לשניים בחלק הצפוני המוסלמי, שלטו המורדים שלא קיבלו עליהם את שלטונו של הנשיא דאז, (לוראן גבאבו) ובדרום המדינה נמצא השלטון הרשמי של המדינה. בנובמבר 2010 התקיימו במדינה בחירות, בהן ניצח אלאסן ואטארה, את הנשיא המכהן גבאגבו, אך האחרון סירב לפנות את כסאו. ואטארה זכה לתמיכת מיליציית המורדים המוסלמים ששלטו בצפון המדינה, ואילו גבאבו קיבל את תמיכת הדרום, בו מרוכזת עיקר הפעילות הכלכלית של רפובליקת חוף השנהב. במהרה הפך המשבר הפוליטי לסכסוך מזוין, בעל אופי אתני, שתבע את חייהם של 3,248 בני אדם. במהלך הקרבות, הבטיח ואטארה למורדים, סכומי כסף גבוהים בתמורה לתמיכתם בו. המלחמה הוכרעה בהתערבות צבאית של צרפת, ובעקבותיה עלה לשלטון הנשיא המכהן אלאסן ואטארה. מאז נמשכים בחוף השנהב חילוקי דעות עמוקים המקבלים ביטוי במיוחד בצבא המדינה המורכב מצבא המורדים, ומנאמניו של הנשיא הקודם גבאבו. ב- 6 בינואר 2017, פרשו מן הצבא הרפובליקני, חיילים שהיו שייכים בעבר לצבא המורדים, ובאופן מאורגן פתחו ביריות מנשק קל במספר ערים במדינה. לטענתם, כספים אשר הובטחו להם על ידי אלאסן ואטארה, עם סיום המלחמה ב-2011, טרם שולמו עד היום. לדבריהם ל-8,400 חיילים, מגיעים סכומים של עד 17 מיליון CFA, כל אחד. המהומות שכחו לאחר שבדיונים עם המתקוממים, הובטחו להם התשלומים, ואף נקבעו מועדי תשלום. מדיה וקבצים בנושא ההתקוממות הצבאית נגד המשטר בחוף השנהב בוויקישיתוף חוף השנהב: מבצע צבאי נרחב נגד חיילים מורדים, באתר nrg‏, 5 במאי 2017 בחוף השנהב שתי ערי בירה, מסחרית (אביג'אן), ופוליטית (יאמוסוקרו)
פלימות' רליאנט

פלימות' רליאנט (באנגלית: Plymouth Reliant) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1981–1989. הדגם השתייך לסדרת "Chrysler K platform" של חברת קרייזלר. סך הכול יוצרו 1,114,618 יחידות. הדגם הכמעט זהה לדגם ה"פלימות' רליאנט" של חברת קרייזלר בין השנים 1981–1989 היה ה"Dodge Aries". יוצרו 978,640 יחידות מדגם ה-Dodge Aries. 4 דלתות - סדאן 4 דלתות - סטיישן 2 דלתות - קופה פלימות' רליאנט סטיישן פלימות' רליאנט סטיישן (צולם ב- מקסיקו) פלימות' רליאנט קופה פלימות' רליאנט סדאן פלימות' רליאנט סדאן קרייזלר פלימות' מודל Q פלימות' מודל 30U פלימות' דה לוקס פלימות' ואליאנט פלימות' קרנברוק פלימות' פלאזה מדיה וקבצים בנושא פלימות' רליאנט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טעמי

טעמי הוא חטיף שוקולד ישראלי המיוצר על ידי חברת הממתקים עלית במפעל חטיבת הממתקים הממוקם בנוף הגליל. החטיף עשוי שוקולד עם פצפוצי אורז בתוספת קרם נוגט וקרמל. טעמי נמכר באריזה אדומה במשקל של 40 גרם. החטיף שומר במשך שנים רבות על המקום הראשון במכירות בפלח חטיפי השוקולד, מעל 4 מיליון יחידות בשנה[דרוש מקור]. המוצר הושק על ידי עלית בדצמבר 1963, ונקרא טַעֲמִי בהשראת בתו של מנהל מפעל עלית, תמי והמילה העברית "טעם". עד שנות ה-90 יוצר החטיף במפעל עלית ברמת גן בתהליך ידני, רק עם מעבר קו הייצור לנצרת עלית הפך ייצורו לממוכן ללא מגע יד אדם. במהלך השנים יוצרו לחטיף גרסאות רבות ושונות במהדורות מוגבלות כגון טעמי עם שוקולד מריר, שוקולד לבן, עם בוטנים, שברי עוגיות ובייגלה. סוכר, אורז תפוח (12%), אבקת חלב, חמאת קקאו, שומנים ושמנים מהצומח, סירופ גלוקוזה, עיסת קקאו, אגוזים (לוז, קשיו), אבקת מי גבינה, שומן חלבי, מים, קמח סויה, לקטוז, חומר הלחה (גליצרין), מתחלבים (לציטין סויה/לפתית, E-476), מלח, ונילין. כלל מוצקי קקאו בשוקולד חלב מינימום 30%. מכיל אגוזים (לוז, קשיו), חלב, סויה. עלול להכיל גלוטן (חיטה, שעורה, שיבולת-שועל), שקדים, פקאן, אגוז מלך, קוקוס, פיסטוק, שומשום, בוטנים, ביצים. מדיה וקבצים בנושא טעמי בוויקישיתוף עשרה דברים שלא ידעתם על החטיף טעמי, באתר nana10‏, 24 בנובמבר 2016
ויטורול קונסטנצה

מועדון הכדורגל ויטורול קונסטנצה (ברומנית: Fotbal Club Viitorul Constanța) הוא מועדון כדורגל מקצועני רומני מהעיר אובידיו שבמחוז קונסטנצה. הקבוצה הוקמה בשנת 2009 על ידי הכדורגלן הרומני גאורגה חאג'י והמועדון מקדם את בוגרי האקדמיה לכדורגל של חאג'י עצמו ולכן זוכה הקבוצה לכינוי "הילדים של חאג'י". הצלחתה הראשונה של הקבוצה הוא זכייה בתואר אליפות המדינה בשנת 2017 שהיה לתואר הראשון של הקבוצה‏. הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון ויטורול השוכן במרחק מספר קילומטרים צפונית לעיר קונסטנצה. ב-2021 התאחד המועדון עם פארול קונסטנצה. אליפות ליגת העל הרומנית בכדורגל (1): 2016/2017 מדיה וקבצים בנושא ויטורול קונסטנצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויטורול קונסטנצה ויטורול קונסטנצה, ברשת החברתית פייסבוק ויטורול קונסטנצה, ברשת החברתית אינסטגרם ויטורול קונסטנצה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu מיכאל יוכין‏, קרן אור בתוך החושך: גאורגה חאג'י חוגג אליפות היסטורית כמאמן בליגה הרומנית, באתר וואלה, 16 במאי 2017 אורי קופר, חאג'י שמח, באתר ynet, 15 במאי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אשלי

האם התכוונתם ל... אפריל אשלי – דוגמנית ושחקנית אנגלייה טום אשלי – גולש רוח ניו זילנדי לורה אשלי – מעצבת אופנה ולשית נורמן אשלי (אנ') – שחקן אנגלי סימון אשלי – שחקנית אנגלייה רוברט אשלי – קצין אמריקאי אשלי (ארצות הברית) – עיירה בפנסילבניה אשל אישים ששמם הפרטי הוא אשלי
אלפא בזאב

α בזאב הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים זאב, אך מיקומו הדרומי לא מאפשר לראותו מאירופה. למרות שבהירות נראיתו היא מדרגה 2.3, הוא לא קיבל שם משלו בערבית, יוונית או לטינית, אך כנראה שבבבל העתיקה הוא נקרא "קָקָבּ סוּ-גוּבּ גוּד-אֶלים", שפירושו "הכוכב שמשמאל לשור" כאשר השור הוא קבוצת קנטאור. α בזאב הוא ענק כחול עם סיווג ספקטרלי B1.5 III שנמצא במרחק של כ-465 שנות אור ממערכת השמש. מסתו גדולה ומוערכת בלמעלה מ-10 מסות שמש, רדיוסו כ-11 רדיוסי שמש והוא מאיר בעוצמה של פי 2,000 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך טמפרטורת פניו הגבוהה, כ-23,000 קלווין, גורמת לכך שכמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול, כך שעוצמת הארתו הכוללת היא פי 25,000 מעוצמת ההארה של השמש. בדומה לענקים כחולים אחרים, בהירותו של α בזאב משתנה מעט ונעה בין דרגות בהירות 2.29 ו-2.34 במחזוריות של 6 שעות, 14 דקות ו-11 שניות, כלומר כ-3.85 מחזורים ביממה. עקב כך הוא מסווג כמשתנה β בקפאוס. במרחק זוויתי של כ-25 שניות קשת מ-α בזאב נמצא כוכב נוסף עם בהירות מדרגה 14 המסומן כ-CD-46 9501B. אם השניים קשורים זה לזה ונמצאים באותו המרחק ולא רק במקרה על אותו קו הראייה, אז המרחק ביניהם הוא כ-4,300 יחידות אסטרונומיות והמסה של בן הזוג היא כ-0.8 מסות שמש. α בזאב באתר של ג'ים קלר אלפא בזאב, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD:α Lupi General Catalog of Variable Stars: α Lupi N. Nardetto, P. Mathias, A. Fokin, E. Chapellier, G. Pietrzynski, W. Gieren, D. Graczyk & D. Mourard: Understanding the dynamical structure of pulsating stars: The center-of-mass velocity and the Baade-Wesselink projection factor of the β Cephei star α Lupi, Astronomy & Astrophysics, Vol. 553, id.A112, p. 9 (2013) N. Tetzlaff, R. Neuhäuser & M. M. Hohle: A catalogue of young runaway Hipparcos stars within 3 kpc from the Sun, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 410, Iss. 1, p. 190 (2011) A. C. Rizzuto, M. J. Ireland, J. G. Robertson, Y. Kok, P. G. Tuthill, B. A. Warrington, X. Haubois, W. J. Tango, B. Norris, T. ten Brummelaar, A. L. Kraus, A. Jacob & C. Laliberte-Houdeville: Long-baseline interferometric multiplicity survey of the Sco-Cen OB association, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 436, Iss. 2, p. 1700-1701 R. H. Allen: Star-names and their meanings, p. 279 E. J. de Geus, P. T. de Zeeuw & J. Lub: Physical parameters of stars in the Scorpio-Centaurus OB association, Astronomy & Astrophysics, vol. 216, no. 1-2 (1989) SIMBAD: CD-46 9501B