laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אוונגרד

אוונגרד (בצרפתית: Avant-garde; באופן מילולי: "משמר קדמי") הוא מונח המתאר זרמים מהפכניים באומנות: בספרות, במוזיקה ובאמנויות הפלסטיות. משמעותו המקורית של המושג היא כוח חלוץ צבאי ההולך לפני המחנה. אוונגרד הוא מושג חדש יחסית, הנמצא בשימוש מראשית המאה העשרים. הוא התפשט במהרה לכל הלשונות האירופיות וחדר גם לעברית. כיום יש מספר פירושים דומים אך שונים לאוונגרד: חבורת יוצרים חדשניים, הנאבקים בממסד האמנותי השמרני; יוצרים צעירים הבוחרים במכוון בדרכי ביטוי קיצוניות, והורסים במתכוון דרכי ביטוי ישנות; חבורת יוצרים המערערת על המקובל באמנות, ומגייסת לשם כך יוצרים מדורות קודמים או מתרבויות רחוקות במקום ובזמן. סימן מובהק לחבורות האוונגרד בספרות העברית למשל, היה אימוץ מחדש של יוצרים שכוחים וזנוחים, ומתן פירוש חדש ותקף ליצירתם: בשנות השלושים האוונגרד העברי בשירה, בהנהגת אברהם שלונסקי גילה את שיריו ויצירתו של אברהם בן יצחק (סונה); האוונגרד של שנות השישים, בהנהגת נתן זך, אימץ את שיריו ויצירתו של דוד פוגל; חבורת "סימן קריאה" האוונגרדית, שבהנהגת מנחם פרי, אימצה בשנות השבעים והשמונים את שיריו ויצירתו של אבות ישורון. גם בסגנון הפוסט מודרניסטי ניתן לראות סגנון מהפכני. לאחר שנות הסער והפרץ של תנועות האוונגרד למיניהן, שבהן הביאו לעולם האמנות תפיסות חדשות ודרכי ביטוי חדשות, הן התנוונו, נעשו שמרניות, התמזגו בממסד האמנותי וסופן שאוונגרד חדש מרד גם בהן. האוונגרד במוזיקה נוקט גישה ניסיונית מאוד כלפי הלחנה ונגינה. אמני אוונגרד משתמשים לעיתים בתבניות נגינה לא שגרתיות בעת הלחנת הנגינה. מקצבי זמן משתנים, שירה לא שגרתית ואף צלילים ואקורדים דיסוננטיים וסולמות חריגים. מבחינת כלי הנגינה, מנסים לנגן בצורה שונה לצורך הפקת צלילים ייחודיים יותר ושגרתיים פחות, וכן להשתמש בכלי נגינה ייחודיים ושאינם משמשים באותו סגנון מוזיקה שההגדרה "אוונגרד" משויכת אליו. דוגמה מוכרת לכך הוא האלבום האלמותי Kid A, שיצא לאור בתחילת המאה הנוכחית ע״י להקת הארט רוק הבריטית רדיוהד, שנחשב ל״מפץ הגדול״ של האוונגרד במוזיקה הפופולרית. באלבום זה הלהקה ובראשה תום יורק בתפקיד הסולן, הציגו תפנית קיצונית מסצנת הגראנג׳ והסופט רוק שהייתה מקובלת בזמנם, בדמות יצירה פסיכדלית/אלקטרונית מתקדמת, בעלת מאפיינים עתידניים ומעוררי השתאות. ג'קסון פולוק מרסל דושאן רוברט ראושנברג אנדי וורהול סלבדור דאלי פבלו פיקאסו ז'ורז' בראק מקס ארנסט וסילי קנדינסקי ז'ואן מירו רנה מגריט אנרי מאטיס איב קליין ז'אן ארפ פיט מונדריאן קפטן ביפהארט אומברטו בוצ'וני רדיוהד ארנולד שנברג דייוויד בואי איגור סטרווינסקי אדגר וארז ביורק דת' גריפס קרלהיינץ שטוקהאוזן ג'ון קייג' פייר בולז אריק סאטי פיליפ גלאס סטיב רייך תום יורק פרנק זאפה פייר שפר פייר אנרי בריאן אינו אורנט קולמן יאניס קסנאקיס אוליבייה מסייאן ג'רג' ליגטי טרי ריילי קפטן ביפהארט הוולווט אנדרגראונד טריסטן צארה סמואל בקט ג'יימס ג'ויס הוגו באל ויליאם ס. בורוז ג'ק קרואק אלן גינסברג פרנץ קפקא אלפרד ז'ארי ולדימיר נבוקוב הנרי מילר האנטר ס. תומפסון צ'ארלס בוקובסקי פיליפו תומאזו מארינטי אנדרה ברטון מאן ריי לואיס בוניואל דרק ג'רמן אנדי וורהול ז'אן-לוק גודאר פדריקו פליני פייר פאולו פאזוליני דייוויד לינץ' לארס פון טרייר אלחנדרו חודורובסקי ז'אן קוקטו ג'ים ג'ארמוש אלן רנה מיכאל הנקה ריינר ורנר פאסבינדר אוונגרד רוסי בוהמה אוונגרד וקיטש קולנוע ניסיוני דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "אוונגרד", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות ד"ר עדי לוריא חיון, על "אומנות האוונגרד לקראת מלחמת העולם הראשונה", באוניברסיטה המשודרת אונגרד (אסתטיקה), דף שער בספרייה הלאומית
רונלד הארווד

רונלד הארווד CBE ‏(באנגלית: Ronald Harwood;‏ 9 בנובמבר 1934 – 8 בספטמבר 2020) היה מחזאי, שחקן, תסריטאי ומפיק יהודי-בריטי. הארווד נולד בקייפטאון שבדרום אפריקה כבן למהגרים היהודים יצחק הורביץ ואיזובל פפר ובגיל 17 היגר ללונדון כדי להיות שחקן. אחרי שלמד ב-RADA הוא התקבל על בסיס המלצתו של סיר דונלד וולפיט ללהקה השייקספירית המלכותית. בשנים 1953–1958 היה עוזרו האישי של וולפיט, ואת חוויותיו איתו עיבד במחזה "המלביש". הארווד הרבה לעסוק בנושאים הקשורים למלחמת העולם השנייה. בשנת 2001 הוא כתב את "מחיר הניצחון" על וילהלם פורטוונגלר, ובשנת 2002 כתב את הסרט המפורסם ביותר שלו "הפסנתרן" בו זכה בפרס האוסקר בקטגוריית "התסריט המעובד הטוב ביותר". בן-דודו הוא השחקן אנטוני שר גם הוא הגיע מדרום-אפריקה ללונדון. הארווד נפטר ב-8 בספטמבר 2020. המלביש המנצח בושת המשפחה הארווד כתב עוד כעשרים מחזות שלא תורגמו לעברית. Private Potter (1962) A High Wind in Jamaica (1965) Diamonds for Breakfast (1968) Eyewitness (1970) One Day in the Life of Ivan Denisovich (1971) Operation Daybreak (1975) The Dresser (1983) (also producer) המלביש מנדלה (1987) - סרט טלוויזיה של HBO The Doctor and the Devils (1985) (from a script by Dylan Thomas) מגע של ניאוף (1991) The Browning Version (1994) גרסת בראונינג Cry, the Beloved Country (1995) Taking Sides (2001) The Pianist (2002) הפסנתרן The Statement (2003) Being Julia (2004) להיות ג'וליה Oliver Twist (2005) אוליבר טוויסט Love in the Time of Cholera (2007) The Diving Bell and the Butterfly (2007) Australia (2008) כמו כן כתב רומנים, נובלות וסיפורים. מדיה וקבצים בנושא רונלד הארווד בוויקישיתוף רונלד הארווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רונלד הארווד, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רונלד הארווד, באתר AllMovie (באנגלית) רונלד הארווד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רונלד הארווד, באתר MusicBrainz (באנגלית) רונלד הארווד, בארכיון הבימה רונלד הרווד (1934-), דף שער בספרייה הלאומית
בלוגה

האם התכוונתם ל... לבנתן לבן – מין של לוויתן, המכונה גם לוויתן בלוגה. בלוגה (דג) – מין של דג ממשפחת החדקניים. בלוגה (וודקה) – מותג וודקה רוסי איירבוס בלוגה – מטוס מטען של יצרנית המטוסים איירבוס. בלוגה בלוז – סדרת טלוויזיה של כאן חינוכית Beluga – יוטיובר אמריקאי
איזאק דויטשר

איזאק דויטשר (Isaac Deutscher, ‏3 באפריל 1907, כשאנוב, גליציה – 19 באוגוסט 1967, רומא) היה סופר יהודי מרקסיסטי והיסטוריון של הקומוניזם. איזאק דויטשר גדל בבית יהודי שומר מצוות. הוא למד בחדר ואף התעניין בציונות. בערך בגיל בר-המצווה הוא איבד את האמונה באלוהים, כשהוא אכל מזון לא-כשר ביום כיפור על קבר צדיקים, כדי "לבדוק את אלוהים", ולא קרה שום דבר. אז הפך להיות אתאיסט. בגיל 16 הוא התחיל לפרסם שירים ביידיש ובפולנית ותרגם מעברית, מלטינית, מגרמנית ומיידיש לפולנית. בשנת 1926 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של פולין, שבזמן שלטונו של יוזף פילסודסקי הייתה מחוץ לחוק. בשנת 1932 הוא גורש משורות המפלגה, כי הוא "הגזים בסכנת הנאצים" ו"הפיץ פאניקה בקרב הקומוניסטים". בשנת 1936 הוא הפיץ חוברת על משפטי מוסקבה וחשף את השיטה מאחורי המשפט. הוא הצליח לעזוב את פולין באפריל 1939 בתור כתב של עיתון פולני ללונדון. הוריו ושני אחים נרצחו על ידי הנאצים. בשנת 1947 הוא התחתן עם העיתונאית תמרה פרימר והחל לכתוב מחקרים היסטוריים רחבים. הביוגרפיה שלו על סטלין תורגמה ל-12 שפות. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. דויטשר בתחילה התנגד לציונות כמו גם ליידישיזם, מתוך גישתו המרקסיסטית השוללת את הלאומנות. הוא הגדיר את עצמו כהומניסט יהודי כאתאיסט וכאזרח העולם, ותבע את המונח "non-Jewish Jew" (תרגום חופשי: יהודי שאינו שותף ליהדות) עבור אנשים מסוגו. הוא החשיב את אלישע בן אבויה כמודל לחיקוי. אחרי השואה הוא שינה את דעתו וקבע שהקמת מדינה יהודית היא חובה היסטורית. אבל ברבות השנים הוא נהיה למבקר של המדינה שקמה ושל יחסה לפלסטינים וחשב שהניצחון ב-1967 יביא אסון לישראל. דויטשר סיכם את הסכסוך בין ישראל לפלסטינים כך: ”"איש קופץ מבניין בוער, ונופל על איש אחר. משפחתו של האיש הראשון נספתה בשריפה, ידיו ורגליו של האיש השני נשברו. לאיש הראשון לא הייתה ברירה, אבל עבור האיש עם הגפיים השבורות הוא המקור לצרותיו. אם השניים ינתבו את המצב בצורה רציונלית הם לא יהפכו לאויבים. האיש שניצל מהשריפה יוכל לעזור ולתמוך בשני בסבלותיו, והשני יוכל להסיק שהוא קורבן של נסיבות שלאיש מהם לא הייתה עליהן שליטה. אבל צפו וראו מה קורה כשהשניים לא נוהגים ברציונליות, הפצוע נשבע לנקום באיש שנפל עליו ותולה בו את כל האשמה. והוא מצידו מאימת הנקמה: עולב בו, בועט בו, והולם בו בכל אשר יפגשו. והאיש כשהוא נבעט חוזר ומחזק את שבועת הנקמה שלו, ושוב נענש ושוב מוכה. העוינות, כה מקרית בתחילה, מקשה, מרעילה את לבם ומוחם, והופכת למהות המעצבת של כל קיומם וחייהם."” סטאלין ביוגרפיה פוליטית. הוצאת כתובים, 1951. איזאק דויטשר, ברשת החברתית Goodreads יצחק דויטשר (1907-1967), דף שער בספרייה הלאומית
סכין יפנית

הסכין היפנית הוצגה לראשונה בשנת 1956 על ידי חברת "אולפה" היפנית, ומכאן גם מקור הכינוי בישראל (באנגלית המותג קרוי Olfa cutter), כאשר השם הכללי לסכין הוא Utility Knives. הרעיון לסכין נולד אצל שני אחים יפנים שעבדו בתעשיית הדפוס ונזקקו לסכין לחיתוך נייר. הם נזכרו בסיפורים אודות שימוש שנעשה בעבר ביפן בשבר זכוכית לחיתוך נייר, תוך כדי שבירתו מחדש בעת שקהה ובשבירת טבלאות השוקולד שהגישו להם חיילי צבא ארצות הברית לאחר כיבוש יפן במלחמת העולם השנייה, ושילבו את שני הרעיונות לכדי סכין חיתוך חדש. הסכינים והלהבים מיוצרים כיום על ידי יצרנים רבים בעולם, בדרך כלל בשני גדלים סטנדרטיים: 9 ו-18 מילימטר, אולם ישנם גם דגמים נוספים. מדיה וקבצים בנושא סכין יפנית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הופה

האם התכוונתם ל... אישים: ג'ימי הופה – ראש איגוד נהגי המשאיות בארצות הברית שנעלם בנסיבות מסתוריות ריס הופה – אתלט אמריקאי הנס-הרמן הופה – כלכלן מהאסכולה האוסטרית והוגה ליברטריאני אנרכו-קפיטליסטי אחרים: הופה (שבט) – שבט אינדיאני בצפון קליפורניה הופה היי – להקה ותוכנית טלוויזיה ישראלית הופה (סרט) – סרט אודות ג'ימי הופה הופה – סינגל של הזמר עומר אדם מתוך האלבום נמס ממך הופ אופה (פירושונים)
זולא

האם התכוונתם ל... אמיל זולא – סופר, מחזאי ופובליציסט צרפתי פרנסואה זולא – איש צבא ומהנדס איטלקי, בונה סכר זולא, אביו של אמיל זולא. זולא (מכתש פגיעה) – מכתש פגיעה הנמצא על כוכב חמה סכר זולא – סכר שבנה בצרפת פרנסואה זולא. אגם זולא – אגם מלאכותי שנוצר בעקבות בניית סכר זולא. תעלת זולא – תעלת מים שיזם ותכנן פרנסואה זולא.
סן מרינו במשחקים הפאראלימפיים

סן מרינו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון (2012), כששלחה למשחקים ספורטאי יחיד. במשחקי החורף לא נטלה סן מרינו חלק מעולם. המתחרה אותו שלחה סן מרינו לתחרויות 2012, כריסטיאן ברנארדי, התחרה בתחרות הדיפת כדור ברזל אך לא הצליח להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים, וסיים אחרון במקצה שלו עם תוצאה של 4.54 מטרים בלבד. סן מרינו במשחקים האולימפיים Men's Shot Put - F54/55/56
דן נגד העולם

דן נגד העולם (באנגלית: .Dan vs) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית ששודרה בערוץ Hub Network בארצות הברית ובערוץ הילדים בישראל. הסדרה שודרה לראשונה ב-1 בינואר 2011. הסדרה מתמקדת באדם בשם דן שבטוח שכל העולם נגדו. בכל פרק נגרם לו עוול כלשהו והוא מחליט להתנקם במשהו או במישהו שכביכול גרם לזה, כמו: איש זאב, ניו מקסיקו ודברים רבים אחרים, ביחד עם חברו כריס. למרות שברוב הפרקים בסוף דן צדק. דן (קורטיס ארמסטרונג) - הדמות הראשית בסדרה, הוא בדרך כלל עצבני ואין לו כוח לכלום, מלבד נקמה. בתחילת כל פרק רואים אותו צועק נגד מה הוא מתכנן לנקום. הוא מחזיק רשימה שחורה ובה הוא רושם את האנשים או הדברים שהוא מתכנן לנקום בהם. יודע דברים משונים. אלרגי ללקטוז כריס (דייב פולי) - החבר הטוב ביותר של דן שלרוב חושב רק על אוכל. בכל פרק הוא יוצא עם דן למסע נקמה אחר, ובדרך כלל העבודה השחורה מוטלת עליו. נשוי לאליס. אליס (פאג'ט ברוסטר) - אשתו של כריס והדמות השפוייה היחידה בסדרה. דן שונא אותה. היא עובדת בתור סוכנת חשאית בארגון ממשלתי סודי ולא ידוע. מר מאמבלס (פאג'ט ברוסטר) - חתול המחמד של דן שהוא מצא באחד הפרקים. למעשה הוא חתולה, אבל דן לא ידע את זה הרבה זמן וגם אז הוא ממשיך לכנות אותה ממין זכר. דן *(המתחזה) (ג'ון מקגינלי) - איש לא ידוע שטען שהוא דן וניסה לגנוב לדן את הזהות על ידי שימוש בזהותו רק בתור אדם נחמד יותר. נשלח לכלא בעקבות תרגיל של דן המקורי. חזר בהמשך הסדרה בתור איש מכירות שנדנד לדן. קראנצ'י (טום קני) - היפי. אחת מדמויות הרקע הבולטות בסדרה. עובד במקומות שדן עושה עליהם נקמה. דון (מייקל גרוס) - אבא של אליס. שונא את כריס. אליס סיניור (מרדית' בקסטר) - אמא של אליס. חברה במאפיה כלשהי. דייב הנינג'ה (אריק באוזה) - הנינג'ה האחרון מקבוצת קושוג'י. נשבע לא להכין עוגיות לעולם וגנב עוגיות מדן, דבר שגרם לו לרצות לעשות עליו נקמה. אחרי דו-קרב עם אליס הוא פתח חנות עוגיות שמופיעה הרבה בהמשך הסדרה. בן (אריק באוזה) - אחיה של אליס. אלרגי לחתולים. הערה: הטבלה היא על פי תאריכי שידורי העונות (לא כולל שידורים חוזרים) בארצות הברית בלבד. "דן נגד העולם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דן נגד העולם", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דן נגד העולם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הוויקי של הסדרה (באנגלית) דף הסדרה באתר של הערוץ The Hub (באנגלית)
אפריל פירסון

אפריל ג'נט פירסון (באנגלית: April Pearson; נולדה ב-23 בינואר 1989) היא שחקנית אנגלייה, ידועה מהופעתה כמישל ריצ'רדסון בדרמת הנעורים של רשת E4 "סקינס". בגיל שלוש בלבד, הייתה פירסון חלק מקבוצת תיאטרון שפעלה בבריסטול. במהלך ילדותה כיכבה בכמה הצגות, במסגרת קבוצת הדרמה שהייתה בה, וכן במסגרת בית הספר. בשנת 1998 היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה, בסדרה "Casualty". את פריצתה הגדולה ביצעה כשהשתתפה בתפקיד מישל ריצ'רדסון בסדרת הדרמה הבריטית "סקינס". היא לוהקה לסדרה לאחר שהשתתפה, בעצת מורתה לדרמה, באודישנים אליה שהתקיימו בבית ספרה. היא שיחקה בשתי העונות הראשונות של הסדרה המצליחה, בהתאם לנוסחה שדוגלת בהחלפת שחקניה בכל שתי עונות. ב-2008 הופיעה פירסון פעם נוספת בסדרה "Casualty" כבת נוער בשם קארן, ושנה לאחר מכן בסרט "Tormented", לצד מי ששיחקה לצדה בעבר ב"סקינס", לריסה וילסון. הסרט קיבל לרוב ביקורות חיוביות. חזרה לתיאטרון בשנת 2009 כשהיא מככבת בהצגות "Suspension" ו"Negative Space". 1998; 2008; 2011 - Casualty 2007—2008; 2013 - סקינס 2009 - מעונה מדיה וקבצים בנושא אפריל פירסון בוויקישיתוף אפריל פירסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אפריל פירסון, ברשת החברתית אינסטגרם אפריל פירסון, ברשת החברתית טיקטוק אפריל פירסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אפריל פירסון, באתר AllMovie (באנגלית) אפריל פירסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אפריל פירסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים הפאראלימפיים

איי הבתולה של ארצות הברית השתתפו לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון (2012). הנציגה היחידה של האיים באולימפיאדה זו הייתה לי פרוולי, שהתחרתה ברכיבה. פרולי נולדה וגדלה באיי הבתולה של ארצות הברית, אך נכון ל-2012 היא מתגוררת בבריטניה. איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים לנוער איי הבתולה של ארצות הברית באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי
איי שלמה במשחקים הפאראלימפיים

איי שלמה השתתפה פעם אחת במשחקים הפאראלימפיים בלונדון (2012), כששלחה למשחקים ספורטאית יחידה. במשחקי החורף לא נטלה איי שלמה חלק מעולם. המתחרה אותו שלחה איי שלמה, הלן סאוהגה, התחרתה בתחרות הדיפת כדור ברזל אך לא הצליחה להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים, ולא זכתה במדליה כשסיימה עם תוצאה של 5.23 מטרים בלבד, ובמקום ה-15 במקצה שלה. איי שלמה במשחקים האולימפיים איי שלמה במשחקים האולימפיים לנוער Women's Shot Put - F57/58
מייק ביילי

מייקל ג'יימס ביילי (באנגלית: Michael James Bailey; נולד ב-6 באפריל 1988) הוא שחקן וזמר אנגלי, במקור מבריסטול, שידוע מתפקידו כסיד ג'נקינס בשתי העונות הראשונות של סדרת הנעורים הבריטית סקינס. בפרק האחרון של העונה הראשונה של סקינס שר ביילי, לצד שאר שחקני הסדרה, את השיר "Wild World" של קט סטיבנס. בנוסף, כמו גם שאר שחקני שתי העונות הראשונות של הסדרה, הוא לא שב אליה בעונתה השלישית. במאי 2009 הופיע בדרמה 1066 The Battle for Middle Earth בתפקיד טופי. במרץ 2012 הצטלם בברמינגהאם לסרט הנעורים We Are The Freaks בבימויו של ג'סטין אדגר ובהפקתו של אלכס אוסבורן. מדיה וקבצים בנושא מייק ביילי בוויקישיתוף מייק ביילי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייק ביילי, באתר AllMovie (באנגלית) מייק ביילי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מייק ביילי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מייק ביילי, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איינרו (מחוז)

מחוז איינרו (בטטום: Ainaru) הוא אחד מתוך 13 המחוזות של מזרח טימור, המחוז ממוקם בחלק הדרום המערבי של המדינה. האוכלוסייה במחוז מונה 52,476 אנשים שחיים על שטח של 797 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר איינרו, עיירה הררית קטנה. המחוז זהה בגודלו למחוז שהיה קרוי באותו השם בתקופת הכיבוש הפורטוגזי במזרח טימור למעט שינוי קטן שחל בשנת 2003. המחוז גובל במחוזות אילאו בכיוון צפון, מנופני מדרום, קובה-לימה מדרום מערב, בובונרו ממערב, וארמרה מצפון המערב. באיינרו יש שפע גדול של נהרות ושטחים פורים לחקלאות. יש לו אזור של חוף, בים טימור, וגם אזורים הרריים, כולל הנקודה הגבוהה ביותר במזרח טימור, ההר רמלו הידוע גם בשם טטמיילו, הנמצא בסמוך לגבול עם ארמרה. מבחינה היסטורית, המחוז שימש כמעוז מרכזי וחשוב להתנגדות לכיבוש האינדונזי במזרח טימור. נוסף לשפות הרשמיות של המדינה (טטום ופורטוגזית), מספר גדול של תושבי איינרו מדברים בשפה מליו-פולינזיים. התושבים כוללים קתולים, פרוטסטנטים, ואף מעט מוסלמים. המחוז מחולק ל-4 גזרות מרכזיות והן: איינרו (באנגלית: Ainaro) האטו אודו (באנגלית: Hato-Udo) האטו ביליקו (באנגלית: Hatu Builico) מאוביסה (באנגלית: Maubisse) מחוזות מזרח טימור מדיה וקבצים בנושא מחוז איינרו בוויקישיתוף לפי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2004
הקידמה האמריקאית

הקידמה האמריקאית (באנגלית: American Progress) הוא ציור שמן מאת ג'ון גאסט (אנ') משנת 1872 המהווה הבעה אמנותית של רעיון הייעוד הגלוי, האמונה שהאמריקאים חייבים לכבוש את המערב במצוות האל. בתמונה נראית דמות-הענקים של קולומביה, האנשה אלגורית של הרוח האמריקאית (בתנוחה המזכירה את מריאן בציורו של אז'ן דלקרואה, "החירות מובילה את העם") הנעה ממזרח למערב כשעל מצחה "כוכב האימפריה", תוך שהיא נושאת את סמלי הקדמה. בידה הימנית היא אוחזת ספר המייצג את ההשכלה והנאורות ובידה השנייה היא פורסת קו טלגרף באמצעות סליל התלוי על זרועה הימנית. לרגליה נראות רכבות וכרכרות-קרון של מתיישבים. ליד ברכה הימנית מצויר פרש של שירות הדואר "פוני אקספרס". מפניה נמלטים שבטי אינדיאנים וחיות פרא כדב ועדר ביזונים ובעקבותיה באים חקלאים וכורים על מנת ליישב את השממה. גם אור השמש הזורחת מאיר ממזרח ומגרש את ענני הבערות והפראות המחשיכים את המערב. הרחק במזרח (סמוך לקצה הימני של התמונה, מעט מעל קו האמצע הרוחבי שלה) ניתן להבחין במתארו של גשר ברוקלין, שבנייתו אמנם החלה בתקופה בה צויר הציור, אך הוא הושלם רק ב-1882. אין בתמונה כל רמז למלחמת האזרחים האמריקנית שאך הסתיימה או לדמויות אפרו-אמריקאים. ג'ון גאסט (1842–1896) היה צייר שפעל בברוקלין, ניו יורק לאחר שהיגר לארצות הברית מפרוסיה. משה רון, מבוא לספר הסיפור האמריקאי הקלאסי, עם עובד והמפעל לתרגום ספרות מופת, 2012, עמ' 8–9 הסבר על הציור, ניתן לקבל הסברים לפי אזורים בתמונה על הציור John Gast, American Progress, 1872 הסבר על התמונה, אוניברסיטת קולורדו
יום פורטוגל

יום פורטוגל (בפורטוגזית: Dia de Portugal, de Camões e das Comunidades Portuguesas) הוא היום הלאומי הרשמי של פורטוגל הנחגג מדי שנה בתאריך 10 ביוני. היום נערך לזכרו של גדול הסופרים הפורטוגזים לואיש דה קמואש שנפטר בתאריך זה בשנת 1580. מדיה וקבצים בנושא יום פורטוגל בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פורטוגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תובע (משפט פלילי)

תובע או קטגור, בהקשר של המשפט הפלילי, הוא בא כוח המאשימה במשפט הפלילי. מקור המונח קטגור במילה ביוונית העתיקה κατήγορος קטגורוס במשמעות 'מי שמאשים' (מהרעיון 'לדבר מול קהל נגד מישהו', מהמילים κᾰτᾰ קאטא 'נגד' וἀγορεύω אגוראו 'לדבר מול קהל', מἀγορά אגורא 'קהל'). במשפט הישראלי יכול התובע להיות עורך דין, לרוב איש פרקליטות המדינה, או יחידת התביעות של משטרת ישראל. בכתבי אישום המוגשים בשל עבירות על חוק התכנון והבנייה או חוק רישוי עסקים, חוקי איכות הסביבה וכיוצא בזה, המוגשים, אם על ידי רשות מקומית או על ידי רשות מרשויות הממשלה - משרד ממשלתי או רשות ממשלתית, יכול התובע להיות עורך דין פרטי, המקבל לשם כך הסמכה מהיועץ המשפטי לממשלה. כאשר מוגשת קובלנה פלילית, יכול התובע להיות אף אדם פרטי, או עורך דין פרטי, המייצג את הקובל. במשפט עברי יש להבחין בין שני סוגי משפט, דין אזרחי (משפט פלילי) ודיני ממונות. בדיני ממונות התובע יכול להיות רק מי שנוגע בדבר, או בא כוחו הממונה בתנאים מדויקים באמצעות הרשאה, בעוד שכנגד אדם אחר יכול הנתבע לומר "לאו בעל דברים דידי את". בדין הפלילי קשה להגדיר מי התובע ונראה שאין לכך התייחסות מספקת. בהלכה נצרך שיעידו שני עדים כנגד הנאשם, ונראה שהם התובעים. בבית דין של מעלה, תפקיד הקטגור מיוצג על ידי השטן. תפקיד זה מבוטא בפסוק בספר זכריה: ”וַיַּרְאֵנִי אֶת יְהוֹשֻׁעַ הַכֹּהֵן הַגָּדוֹל עֹמֵד לִפְנֵי מַלְאַךְ יְהוָה וְהַשָּׂטָן עֹמֵד עַל יְמִינוֹ לְשִׂטְנוֹ.” (ספר זכריה, פרק ג', פסוק א'). חז"ל דרשו: ”אמר ר"ל הוא שטן הוא יצר הרע הוא מלאך המות” (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ט"ז, עמוד א'), ולפי אבחנה זו ממשיכים לדרוש את התפקיד המשולש שלו: ”במתניתא תנא יורד ומתעה ועולה ומשטין נוטל רשות ונוטל נשמה” (שם) חז"ל המשילו את העבירה לקטגור ואת המצוות לסנגור. ובכך הסבירו את הסיבה שהכהן גדול ביום הכיפורים כאשר הוא נכנס לקודש הקודשים, אין הוא לובש את בגדי כהן גדול כי אם בגדי לבן: היות שיום הכיפורים נועד לכפר על חטא העגל, שנעשה מזהב, אין ראוי שייעשה הקטגור - סנגור. ולכן לובש הכהן הגדול את בגדי הלבן. תובע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לפי גירסת הרמב"ם, במורה הנבוכים, ג', כ"ב משנה, מסכת אבות, פרק ד', משנה י"א. תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ו, עמוד א'.
בראון (חברה)

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] בראון GmbH (בגרמנית: Braun), לשעבר בראון AG, היא חברה גרמנית הממוקמת בקרונברג. משנת 1984 ועד שנת 2005 הייתה בראון חברת-בת בבעלותה המלאה של חברת ג'ילט שרכשה שליטה בחברה בשנת 1967. כיום בראון היא בבעלותה המלאה של חברת פרוקטר אנד גמבל שרכשה את חברת ג'ילט בשנת 2005. גילוח וטיפוח (גילוח חשמלי, מכונות תספורת, מכונות להסרת שיער) מוצרים עבור הגיינת הפה. טיפולי יופי (טיפוח שיער ואפילציה) הכנת אוכל ושתייה (מכונות קפה, מטחנות קפה, טוסטרים, בלנדרים, מסחטות) מגהצים שעונים, שעוני יד ומחשבונים. מקס בראון, מהנדס מכונות, הקים חנות קטנה בפרנקפורט בשנת 1921. בשנת 1923 הוא החל לייצר רכיבים למקלטי רדיו. בשנת 1928 החברה התרחבה באופן משמעותי בין השאר בשל שימוש בחומרי פלסטיק מסוימים, והחנות עברה לבניין חדש בIdsteiner Strasse. 8 שנים לאחר שפתח את חנותו החל בראון לייצר מקלטי רדיו שלמים. זמן קצר לאחר מכן הפך בראון לאחר היצרנים המובילים בתעשיית יצור הרדיו של גרמניה. התרחבות זו המשיכה עם ההשקה של מכשיר משולב של רדיו ופטיפון הראשון בשנת 1932. בשנת 1932 הוצג המותג בראון, והלוגו המוכר עם ה-A העולה עוצב. ביריד העולמי בפריז בשנת 1937 בראון קיבל פרס על הישגיו המיוחדים בפונוגרפיה. בשנת 1944 מפעלי פרנקפורט נהרסו כמעט לחלוטין, ומקס בראון החל לבנות מחדש את החברה שלו, עם 150 עובדים. לאחר מכן, בראון המשיך לייצר מכשירי רדיו מתקדמים וציוד אודיו ובמהרה הפוך ידוע בשל הרדיו והפטיפונים שלו בעלי איכות גבוהה (High Fidelity). ב-1954 החלה החברה לייצר גם מקרני שקופיות, עמוד התווך של העסק במהלך 40 השנים הבאות. בשנת 1962 הפכה בראון ל-בראון AG, חברה ציבורית בשנת 1963 החלה החברה בהפצת מיקרופונים בגרמניה של היצרן האמריקאי Shure. בשנת השבעים של המאה העשרים החלה בראון להתמקד במכשירי חשמל ביתיים כמו מכונות גילוח, מכונות קפה, סכיני גילוח, שעונים ומכשירי רדיו. קו היצור של מקרני שקופיות וסרטים הופסק. בשנת 1998 הפכה בראון AG לחברה בבעלות פרטית. בשנת 1981 ייצור האודיו וחטיבת ה-hi-fidelity שצמחו מתוך ליבת העסקים הקודמת של ייצור מכשירי הרדיו, פטיפונים, מוצרי השמע בעלי ה-hi-fidelity פוצלו לבראון אלקטרוניק GmbH, חברת בת עצמאית של ג'ילט. בשנת 1984 הפכה בראון לחברת בת בבעלותה המלאה של ג'ילט. באמצע שנות התשעים של המאה העשרים החזיקה בראון בעמדה מובילה בקרב יצרני המכשירים הביתיים בעולם, אך חששות רווחיות החלו לעלות על פני השטח. רבים מהמתחרים של בראון חיקו את עיצובי בראון וייצרו במדינות בעלות כוח עבודה זול יותר. התביעות המשפטיות של בראון כנגד מפירי זכויות היוצרים עלו לה סכומים נכבדים. ג'ילט נרכשה בשנת 2005 על ידי חברת פרוקטר אנד גמבל, מה שהפך את זו האחרונה לבעליה המלאים של חברת בראון. מדיה וקבצים בנושא בראון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראון (באנגלית) בראון, ברשת החברתית פייסבוק בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בראון, סרטונים בערוץ היוטיוב
אופוס (מקודד)

אופוס (Opus) הוא תקן אינטרנטי למקודד קול מאבד נתונים. הוא יכול לשמש להעברה יעילה של דיבור וגם להעברה איכותית של קול ומוזיקה. מעבר להיותו מקודד קול איכותי שיכול לעבוד במגוון תנאים, אופוס תוכנן להיות חופשי וללא מגבלות פטנטים. מפתחיו העיקריים הם ז'אן מארק ואלין (במקור עובד Octasic וחבר בקרן Xiph, בהמשך עבר לקרן מוזילה) וקואן ווס מחברת סקייפ. אופוס הוא, בין השאר, מקודד הקול הסטנדרטי של תקן WebRTC לשיחות קול ווידאו אינטראקטיביות בדפדפן. אופוס הוא תוצאתה של קבוצת עבודה של ה־IETF שנוצרה בעקבות אכזבה ממקודדי הקול הקיימים. מקודדי הקול הפופולריים בתעשייה, כגון G.729 ו־AMR היו עם מגבלות פטנטים. למקודדים חופשיים כגון Speex ו־Vorbis היו בעיות מעשיות שונות. כמו כן לא הייתה מאחוריהם קבוצת חברות גדולה מספיק והיה ברור שלשם כך צריך ליצור תקן. תקנים למקודדי קול נוצרו בעבר באיגוד הטלפוניה העולמי (ITU) או ב־3GPP, אולם היחס של שני הארגונים הללו לפטנטים הוביל את היוזמים לעבוד עם ה־IETF. בין היוזמים היו קרן Xiph, שעומדת מאחורי המקודדים Vorbis ו־Speex, וכן חברת סקייפ, אשר פיתחה את מקודד הקוד SILK. הוחלט על הקמת קבוצת עבודה במסגרת ה־IETF שתשקול מקודדים קיימים ותנסה, במידת האפשר לשפר אותם. לקבוצת העבודה הוצעו מספר מקודדים. מהם נבחרו שני מקודדים עיקריים כבסיס: CELT של קרן Xiph ו־SILK של סקייפ. סקייפ שחררה את קוד המקור שלו והתחייבה שמרגע שיאושר התקן, היא תספק רישיון חופשי לשימוש לפטנטים הנוגעים למימושו[דרוש מקור]. אחד המועמדים הנוספים שהוצע לקבוצת העבודה היה Broadvoice של יצרנית השבבים Broadcom. נעשה שימוש גם בחלקים קטנים מהקוד שלו באופוס[דרוש מקור: לפי מה שנאמר לי ב־IRC על ידי אחד המעורבים בתקינה]. בשנת 2010 ניתן למקודד השם אופוס (לאחר שימוש זמני בשם Harmony) למרות שבמקרה לחברת אוקטסיק יש מוצר עם אותו השם. התקן אושר סופית בתאריך 11 בספטמבר 2012. מדיה וקבצים בנושא אופוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אופוס RFC 6716 המגדיר את המקודד אופוס Minutes for Internet Wideband Audio Codec BOF, IETF 75, Stockholm, Sweden Thursday, July 30, 2009 דף הבית של המקודד Broadvoice Harmony יקרא Opus - הודעה ברשימת התפוצה של קבוצת העבודה, 15 באוקטובר 2010 טיוטה ראשונה של תקן אופוס - מתוך רשימת התפוצה של קבוצת העבודה, 19 באוקטובר 2010 הכרזה על תקן אופוס בבלוג Mozilla Hacks