laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
איקלנה

אִיקְלֶנָה (ביוונית: Ίκλαινα) הוא כפר בדרום יוון בשטח מחוז מסיניאה, הממוקם 14 קילומטרים צפונית-מזרחית לפילוס. בכפר, המצוי בסביבה הררית ומיוערת, התגוררו (נכון לשנת 2011) 313 תושבים. במקום קיימים בית ספר וכנסייה. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום על ידי החברה הארכאולוגית של אתונה ואוניברסיטת מיזורי-סיינט לואיס בהנהלתו של פרופסור מייקל קוסמופולוס, התגלו ממצאים חשובים מתקופת הברונזה המאוחרת (1600-1100 לפנה"ס לערך). הממצאים כוללים ארמון מראשית התקופה המיקנית, חומות-ענק מדורגות, ציורי קיר, מערכת ניקוז מתקדמת ולוח חרס מ-1450-1350 לפנה"ס ועליו הדוגמה הקדומה ביותר של כתב ליניארי ב'. Ker Than, "Ancient Tablet Found: Oldest Readable Writing in Europe." National Geographic, March 30, 2011. Retrieved April 1, 2011. ארכיאולוג גילה ביוון את הטקסט הכתוב העתיק באירופה - וואלה חדשות, באתר וואלה, 6 באפריל 2011
תופעה

תופעה היא כל התרחשות הניתנת לצפייה. בשימושו העממי, מתייחס המונח לאירוע יוצא דופן. לפי הבלשן יצחק אבינרי, את המילה העברית תופעה חידש הבלשן יצחק אפשטיין. במציאות, ניתן להבנות תרחישים רבים כ"תופעות", הן ברמת המיקרו, והן ברמת המאקרו, להלן כמה דוגמאות נפוצות להבניות כאלה. ערך מורחב – תופעת טבע תופעת טבע היא התרחשות בטבע ללא התערבות אדם, מתוקף חוקי הטבע בלבד. תופעות טבע מקיפות מגוון רחב של תחומים והיבטים של הטבע, כגון תופעות מטאורולוגיות, תופעות גאולוגיות ותופעות ביולוגיות. תופעות טבע שונות כגון צונאמי או הוריקן יכולות לגרום להרס רב בסביבה ולאדם והם נקראות אסונות טבע. במובן המדעי, תופעה היא כל אירוע הניתן לצפייה, או לקליטה של הנתונים הנוגעים בו בדרך אחרת. התופעה יכולה להיות שגרתית או שלא, וייתכן כי דרוש מכשיר כלשהו על מנת לאסוף נתונים הקשורים בה. לדוגמה, תופעות שונות בפיזיקה הן תכונות של חומרים, אנרגיה וזמן, כמו כוח המשיכה, אותו גילה אייזק ניוטון או תנועת מטוטלת, בה צפה גלילאו גליליי. על מנת להסביר תופעה או סדרת תופעות מדעיות משתמשים בתאוריה מדעית. תופעה חברתית מתייחסת להתנהגות קבוצה של פרטים, בדרך כלל אנשים. התנהגות זו משפיעה או מושפעת מפרטים אחרים. תופעות חברתיות יכולות להתפשט לחברה רחבה יותר, או לחלופין להתפס כסטייה חברתית, ואף להאסר. ערך מורחב – פנומנולוגיה הפילוסוף הנודע עמנואל קאנט יצר הפרדה בין התופעה, שהיא התפיסה החושית של האירוע לבין "הדבר כשלעצמו". קאנט סבר כי התופעה היא החוויה, שהיא התפיסה הסובייקטיבית של האינדיבידואל. התופעה היא למעשה ההפשטה של הדבר, מכיוון שהדבר עצמו אינו נמצא באופן ישיר בתודעת הצופה. לדברי הפילוסוף גאורג וילהלם פרידריך הגל, החושים מביאים את האובייקט להכרתנו והופכים אותו לתודעה חושית. תודעה חושית זו הופכת ברוחנו לתודעה מדעית (או דתית), ותודעה מדעית זו הופכת בהמשך הדרך ל"דעה המוחלטת", כלומר להכרה אמיתית ושלמה. פילוסופים שונים טענו כי לאובייקטים אין קיום מחוץ להכרתנו ולמודעותנו, שכן אין לנו אפשרות להכיר בתכונותיהם האמיתיות. חוק טבע תופעה על-טבעית תופעת אינטרנט (סוג של תופעה חברתית) מדיה וקבצים בנושא תופעה בוויקישיתוף תופעה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יצחק אבינרי, יד הלשון, יזרעאל, 1964, עמ' 194 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נביל אל-ערבי

נביל עבדאללה אל-ערבי (בערבית: نبيل العربي;‏ 15 במרץ 1935 – 26 באוגוסט 2024) היה משפטן מצרי שכיהן כמזכ"ל הליגה הערבית החל מ-1 ביולי 2011 ועד 3 ביולי 2016. אל-ערבי כיהן כשלושה חודשים כשר החוץ של מצרים (אנ') בממשלה בראשותו של עיסאם שאראף, שהתמנתה בעקבות ההפיכה במצרים ב-2011. אל ערבי סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת קהיר בשנת 1955 וקיבל תואר שני במשפט בינלאומי ולאחר מכן, תואר דוקטור למשפטים, מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק. ב-1978, שימש כיועץ משפטי למשלחת המצרית במהלך ועידת קמפ דייוויד, וכן עמד בראש המשלחת המצרית למשא ומתן לסיום המחלוקת עם ישראל אודות טאבה (1985–1989). אל-ערבי כיהן גם כשגריר מצרים להודו (1981–1983), וכן היה נציג קבע של מצרים באו"ם בז'נבה (1987–1991) ובניו יורק (1991–1999). בתקופה מסוימת עבד גם כיועץ לממשלה הסודאנית בעניין הבוררות על גבולות אזור אביי בין ממשלת סודאן לבין ארגון צבא שחרור העם הסודאני. משנת 1994 עד שנת 2001 היה חבר בוועדת האו"ם למשפט בינלאומי, בין השנים 2001 ו-2006 שימש כשופט בבית הדין הבינלאומי לצדק, ומ-2005, חבר בבית הדין הקבוע לבוררויות בהאג. בחודש דצמבר 2009 הופקד על הכנת המסמכים המשפטיים הדורשים את החזרת הפסל המצרי העתיק של המלכה נפרטיטי מברלין למצרים. ב-4 בפברואר 2011 התמנה לחבר ב"ועדת החכמים", אשר הוקמה במהלך המהפכה של 2011. אל-ערבי השתתף באופן פעיל בהפגנות בכיכר א-תחריר, וסומן כמועמד מקובל על הכיכר לקבל את תיק החוץ במקום אחמד אבו אל-רייט. אל-ערבי מונה לתפקידו ב-6 במרץ 2011 ומתואר לעיתים קרובות בתקשורת הישראלית כ"עוין לישראל", בעיקר בשל התבטאויותיו הראשונות כשר החוץ על כך שעל ישראל לשלם את ההפרש במחיר הגז המצרי שמיוצא אליה, קריאתו להדק את הקשרים עם איראן וכן העובדה ששימש בעבר כשופט בבית הדין הבינלאומי בשנים 2001–2006 בעת הדיונים על גדר ההפרדה הישראלית. עם זאת, ציין בעבר כי "הסכמי השלום עם ישראל לא היו טעות, אלא כורח המציאות" וכי ארצו "מחויבת להסכם השלום עם ישראל". מדיה וקבצים בנושא נביל אל-ערבי בוויקישיתוף דורון פסקין, שר החוץ המצרי: נדרוש מישראל לשלם על הגז, באתר ynet, 3 באפריל 2011 צבי בראל, שר החוץ המצרי החדש, נביל אל-ערבי, קורא להידוק הקשרים עם איראן, באתר הארץ, 31 במרץ 2011 סוכנויות הידיעות, נביל אל-ערבי, שופט לשעבר בהאג, מונה לשר החוץ של מצרים, באתר הארץ, 6 במרץ 2011 ג'קי חוגי, שר החוץ המצרי: 'מחויבים לשלום עם ישראל', גלי צה"ל, 3 באפריל 2011
Acanthamoeba

Acanthamoeba הוא ייצור חד-תאי ממשפחת ה-Acanthamoebidae. הם היכולים להופיע בצורה פרזיטית ולא פרזיטית וחיים במקורות מים עומדים. בקבוצה ישנן שני סוגים: Naegleria ו-Acantamobea. הם מפוזרים בכל העולם בצורת הציסט, גודלו 13-19 מיקרון, בעל גרעין בודד, המעטה החיצוני פוליגונלי והפנימי מקומט ומכיל נקבוביות. כ-trophozoite גודלו 30 מיקרון, המעט החיצוני מחוספס בעל מספר התארכויות (פסאודפודיה) בעל גרעין בודד. זהו השלב המדבק. לא קיימת צורת חיים חופשית (ללא מאחסן). אצל אנשים עם מערכת חיסון תקינה, דלקת של הקרנית (keratits) בדרך כלל קשורה לעדשות מגע מזוהמות. במקרה של מערכת חיסון מוחלשת,chronic granulomatous encephalitis, דלקת חריפה של המוח. תקופת דגירה של 7-10 ימים. עם התפתחות המחלה אצל חולים עם פגיעה במערכת החיסון עלולים להופיע כאבי ראש, חום גבוה והתקפי פרכוסים. כתוצאה מנזק פוקאלי במוח העלול להיות מלווה באבצסים. דלקת של הקרנית אינה קשורה לנזק המוחי אלא לזיהום דרך עדשות מגע. אבחנה מבוצעת בעזרת תרבית של נוזל מוח שדרתי. לא תמיד ניתן יהיה לזהות את ה-trophozoites. אין טיפול ספציפי. יש לשקול amphothericine B במקרה של דלקת חמורה של הקרנית עלול להיות צורך בהתערבות ניתוחית. מדיה וקבצים בנושא Acanthamoeba בוויקישיתוף Acanthamoeba, באתר ITIS (באנגלית) Acanthamoeba, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Acanthamoeba, באתר GBIF (באנגלית)
איגוד הטייסים הישראלי

איגוד הטייסים הישראלי הוא ארגון המייצג את הטייסים הישראליים בנתיבי אוויר בינלאומיים. האיגוד הארצי לטייסי נתיבי אוויר בישראל הוקם כאגודה בשנת 1976. זהו איגוד עובדים מקצועי, החבר במעמד עצמאי בהסתדרות החדשה, באגף לאיגוד מקצועי. האיגוד הישראלי חבר בפדרציה הבינלאומית של איגודי הטייסים IFALPA, ופועל במישור הבינלאומי בנושאים מקצועיים רבים הקשורים לתעופה המסחרית. לפעול לקידום, שיפור ושמירה על רמת בטיחות הטיסה בישראל. לבטא את עמדת טייסי האיגוד בכל ההיבטים המקצועיים של התעופה המסחרית. לייצג את טייסי האיגוד אל מול רשויות המדינה. לדאוג לרווחת הטייסים כעובדים תוך ייעוץ, ליווי ותמיכה בכל נושא תעסוקתי - הסכמי עבודה, אירועי בטיחות, שמירה על הבריאות. האיגוד פועל לשמירה על יחסי עבודה תקינים ועזרה הדדית בין חבריו. באיגוד הישראלי חברים טייסים הטסים בחברות אל על, ארקיע, ישראייר, ק.א.ל., כים ניר, וטייסי התעשייה האווירית, בנוסף מיוצגים באיגוד מהנדסי הטייס מאותן החברות. טייס ישראלי זכאי להיות חבר באיגוד הטייסים אם הוא מחזיק ברישיון טייס מסחרי בר תוקף ומתפרנס מעבודתו כטייס. באיגוד הטייסים חברים כ-700 טייסים. המועצה הארצית היא הפורום הנבחר והמנחה של איגוד הטייסים. בחירות למועצה הארצית מתקיימות אחת ל-3 שנים, חברי האיגוד בוחרים בנציגיהם למועצה בכל חברת תעופה/מקום עבודה בנפרד. לכל חברה יצוג יחסי במועצה על בסיס מספר החברים באיגוד. נכון ל 2019 מידן בר, קברניט בואינג 777 באל על, משמש כיו"ר האיגוד. קברניט יצחק (איקה) ברנדט, קברניט בואינג 737 באל על, משמש כסגן נשיא אזורי למזרח התיכון בפדרציה העולמית של איגודי הטייסים IFALPA. אתר האינטרנט הרשמי של איגוד הטייסים הישראלי הפדרציה העולמית של איגודי הטייסים
דוד לייב שוורץ

דוד לייב שוורץ (נפטר בט"ז בכסלו תשנ"ט 1998) היה גבאי צדקה מפורסם בבני ברק. נולד בהונגריה לרב אשר שוורץ, מחבר הספר "מנחת אשר". עבר את שנות השואה ולאחריה עלה לישראל. במשך שנים למד בישיבת גאוני וולוז'ין בתל אביב בראשות הרב שמעון לנגבורט. התיישב בשיכון ויז'ניץ בבני ברק והשתייך לחסידות ויז'ניץ. נהג לאסוף כספי צדקה באופן קבוע עבור משפחות עניות. הנזקקים קיבלו מידו את הכסף כמתן בסתר. פרסומו בא לידי ביטוי בתשובה של הרב חיים קניבסקי: ”בדרך כלל גבאי צדקה לוקחים אחוזים לעצמם וזה לא לשם מצווה, אבל מי שאינו נוטל לעצמו כלום צריך לקום בפניו. היה גבאי צדקה רבי דוד לייב שוורץ זצ"ל, ידעתי שאינו נוטל לעצמו כלום ותמיד הייתי קם בפניו”. נהג להתפלל מדי בוקר כותיקין בשטיבלאך בית הלל בשיכון ויז'ניץ. במשך שעות היום הסתובב בגוש דן ואסף צדקה. לשם כך הגיע בקביעות לחתונות ולהלוויות, כשהוא מכריז "צדקה תציל ממוות". בהלוויות גדולות סייעו לו מתנדבים שנשאו דליי מטבעות, שכבר לא יכול היה לסחוב בעצמו. באחת השנים נגנב מביתו ביום הכיפורים הכסף שאסף קודם לכן, שמנה עשרות אלפי דולרים. שוורץ נהג לסובב בין שולחנות בחתונות ולקרוא: "וויא מיין געלט?" (ביידיש: היכן כספי?). כאשר צעיר העניק לו מטבע לצדקה, נהג לאחל לו: "זאלסט וואקסן א גרויסע חאניוק" (ביידיש: שתצמח ל"ירא שמים ותמים" גדול). היה ידוע בחייו הסגפניים. גר בדירת חדר דלה. פעמים רבות נרדם על ספסלי בית המדרש "בית הלל" לאחר שלמד בספרי קודש. שוורץ היה נשוי ואשתו נפטרה כמה שנים לפניו. לזוג לא היו ילדים. לאחר פטירתו הוקמה על שמו קופת הצדקה "ידי רבי דוד לייב". בחוזק יד פרקי גבורה מחייו של חסיד, הצדיק ר’ דוד יהודה לייב שווארץ, עריכה לשונית: ת. אדלר באורח צדקה, ירושלים תשס"ו, עמוד תח
כלל המכפלה

האם התכוונתם ל... באנליזה, כלל המכפלה הוא כינוי של כלל לייבניץ העוסק בגזירה של מכפלת פונקציות. בקומבינטוריקה ובתחומים נוספים, כלל המכפלה הוא שם אחר לעקרון הכפל שקובע שמספר האיברים במכפלה קרטזית של קבוצות שווה למכפלת מספר איבריהן.
אבי אבות הטומאה

בדיני טומאה וטהרה, אֲבִי אֲבוֹת הַטֻּמְאָה היא דרגת הטומאה החזקה ביותר, והיא הטומאה הנגרמת מגוף המת. אדם שנטמא מאבי אבות הטומאה הופך לטמא מת הנחשב לאב הטומאה. זוהי הטומאה היחידה שהנטמא ממנה לא הופך לראשון לטומאה, אלא לאב טומאה. הביטוי אבי אבות הטומאה איננו מופיע במשנה או בגמרא הן בתלמוד הבבלי והן בתלמוד הירושלמי. המקור הקדום ביותר בו מכונה טומאת המת "אבי אבות הטומאה" הוא פיוט לפרשת פרה שכתב רבי אלעזר הקליר שחי בתקופת התנאים או הגאונים: ”ואפרה נעשה אב הטומאה, והיא מטהרת אבי אבות הטומאה.” לאחר מכן, ניתן למצוא את הביטוי בכתבי הראשונים, לדוגמה בפירוש רש"י לתורה: ”לָמַדְנוּ שֶׁהַמֵּת אֲבִי אֲבוֹת הַטֻּמְאָה” (רש"י על במדבר יט כב) בתקופות קודמות הסבירו את טומאת המת עצמו כטומאה מיוחדת שאף שהיא אב הטומאה, גם הנטמא ממנה הופך לאב טומאה בעצמו. ערך מורחב – טומאת מת השם "אבי אבות הטומאה" בא בעצם ללמד, על כך שהמת מסוגל להצמיח טומאה בדרגה כזו, שאדם הנטמא מהמת נהפך ל"אב הטומאה", כך שהטומאה של אותו אדם נחשבת כ"בן" של ה"אבי אבות הטומאה" וכאבא של "ולד הטומאה" אם ייגע באב הטומאה מישהו אחר, תיחשב הטומאה כ"בן" לטומאה שהולידה אותה הנקראת "אב הטומאה" וכ"נכד" של הטומאה הראשונה הנחשבת כאבי אבות הטומאה. כך למשל, אדם וכלים (פרט לכלי חרס) שנוגעים במת נקראים "טמא מת" ונעשים בעצמם "אב הטומאה", המטמא אדם וכלים. על אף שטומאת המת נחשבת כטומאה חמורה, חז"ל הבהירו שגוף המת אינו הופך מדרס המונח תחתיו למדרס טמא. אולם, במקרים מסוימים, גם הכלי הנוגע במת נעשה "אבי אבות הטומאה", ודין זה נקרא "חרב הרי הוא כחלל". קיימת מחלוקת בראשונים בפרטי דין זה: האם מדובר על כלי מתכת בלבד או על כל הכלים פרט לכלי חרס. מחלוקת נוספת נוגעת לשאלה מהם הדרכים שבהן ה"חרב" מטמאת: האם רק במגע או גם במשא, או אפילו באוהל. הדעה המקובלת בנושא זה היא שהכלי שנטמא מן המת מטמא כמת אפילו לאחר שנפרד מן המת. יש שטענו שעל פי מקורות חז"ל הכלי שנגע במת מטמא כמת רק בעודו צמוד למת, ואילו לאחר שפרש מן המת, הרי הוא אב הטומאה רגיל ולא "אבי אבות הטומאה".. משנה, מסכת כלים, פרק א', משנה א' ספרא, דף תקפ"א (דפוס "התורה והמצווה") רש"י בפסחים יד, ב משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות טומאת מת, פרק ה', הלכה ג' משנה תורה לרמב"ם, ספר טהרה, הלכות טומאת מת, פרק ה', הלכה י"ג רמב"ן בבמדבר יט, טז תוספות על תלמוד בבלי, מסכת נזיר, דף נ"ד, עמוד ב' ד"ה תא שמע ביטאון מעלין בקודש, גליונות טו-יז הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
Trichomonas vaginalis

Trichomonas vaginalis הוא אחד הפרזיטים הפתוגניים הנפוץ ביותר בעולם המערבי והגורם לטריכומוניאזיס. הפרזיט אינו ציסט בשום שלב אלא תמיד כטרופוזואיט. מזכיר בצורתו אגס. בעל 5 שוטנים ארבעה קדמיים ואחד אחורי שהוא חלק מה center axostyle הנמצא לכל אורך הפרזיט. הפרזיט יכול לחיות ללא מאחסן במשך 24 שעות בנוזל זרע, שתן ואפילו במים. ההדבקה היא מאדם לאדם דרך יחסי מין, במהלך הלידה או כתוצאה מהגיינה לקויה. הפרזיט אינו עמיד לחום ומוגבל בזמן שבו הוא יכול לחיות מחוץ לגוף. נשים: חלקן א-סמפטומטיות. במידה וסימפטומטים המחלה יכולה להיות חריפה או כרונית. תקופת הדגירה היא 3–30 יום, בדרך כלל פחות מ-10 ימים. יומיים שלושה לאחר ההדבקה עלולה להופיע הפרשה נוזלית מקציפה בצבע צהוב-ירוק מהנרתיק. ההפרשה תתגבר לפני ואחרי הווסת. מלווה בגרד, שרפה, שפשוף ולעיתים הגבלה בקיום יחסי מין. בהסתכלות יימצא נגע אדום באזור. תלונות על כאב והפרעה במתן שתן ותכיפות במתן שתן נפוצות. סיבוכים: ציסטות, עקרות, דלקות כרוניות העלולות להסתיר תהליך ממאיר. גברים: בדרך כלל אסימפטוטיים. במידה וסימפטומטיים דלקת השופכה, מעורבות של ה-seminal vesicle, לעיתים גם מעורבות של הפרוסטטה ודרכי שתן עליונות. במקרים כאלו כאבים במתן שתן, השתנת לילה, גרד, הגדלה של הפרוסטטה, והפרשה של הפרזיט בעת מתן שתן בעיקר בבוקר. ניתן לאבחן תוך שימוש בתרבית, צביעת גימזה (giemsa) או בעזרת זיהוי נוגדנים ספציפיים. חשוב לטפל בשני בני הזוג, גם אם הגבר אינו מציג סימפטומים. metronidazole היא תרופת הבחירה. בנוסף אצל נשים יש לטפל מקומית בנרתיק בנוגדי דלקת, אנטיביוטיקה ונגד פטריות. מדיה וקבצים בנושא Trichomonas vaginalis בוויקישיתוף Trichomonas vaginalis, באתר NCBI (באנגלית) Trichomonas vaginalis, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Trichomonas vaginalis, באתר GBIF (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
טומאת אדם

בהלכות טומאה וטהרה, אדם יכול להיטמא, ואף לטמא אחרים לאחר שנטמא. אדם יכול ליטמא רק מאבי אבות הטומאה כגון מת - ולהיעשות על ידי כך אב הטומאה, או מאב הטומאה ולהיעשות ראשון לטומאה. אך ראשון לטומאה אינו יכול לטמא אדם לעשותו שני לטומאה. בשונה מכלי, (ולדעת חלק מהראשונים בשונה מכלי מתכת), אדם אינו יכול להיחשב בדרגת אבי אבות הטומאה בחייו, אלא רק במיתתו, שאז הוא בהכרח אבי אבות. אדם יכול להגיע לטומאת אב הטומאה בכמה אופנים: טמא מת - להיטמא במת (על ידי טומאת מגע, טומאת משא, טומאת אוהל או נגיעה ונשיאה של כלי או כלי מתכת שנטמאו ממת), טומאת זב - אם יצאה הימנו זיבה ונהיה זב, נגעי אדם - אם לקה בנגע צרעת ונהיה מצורע, נידה או זבה - אשה שראתה דם ווסת, בזמן ווסתה (נידה) או שלא בזמן ווסתה (זבה), טומאת יולדת - אישה שילדה בן או בת טמאה טומאת אב הטומאה, בועל נידה - אדם שקיים יחסי אישות עם אישה בזמן שהיא נידה, הוא נעשה טמא בטומאת אב הטומאה כדין הנידה. אדם יכול להיות ראשון לטומאה באופנים הבאים: טמא שרץ - אדם שנגע באחד משמונת השרצים או בשנגע בנבילה, בעל קרי או טומאת שכבת זרע - אדם שיצא ממנה שכבת זרע או אדם שנגע בשכבת זרע. כיום, בזמן שבית המקדש אינו קיים, אין הטומאה נוגעת לחייו הפרטיים של כל אדם, שכן אין שום צורך להיכנס להר הבית ולמקומות מקודשים. אמנם על הכוהנים קיים גם כיום איסור להיטמא למתים, כאמור בפרשת אמור "אמור אל הכוהנים בני אהרון... לנפש לא יטמא לעמיו". והאופן היחיד בו מותר לכוהן לגרום לעצמו טומאה, הוא לצורך טיפול בצורכי קבורת שבעת קרוביו בדרגה ראשונה, שהם אב ואם, אח ואחות (שאינה נשואה), בן ובת או לצורך מת מצווה. שלמה גורן, ‏האם מותר לכהן ללמוד רפואה, באתר "דעת" הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
שבר נפחי

שבר נפחי היא יחידה של כמות יחסית של חומר בתוך תערובת. כאשר ישנה תערובת ובה מספר חומרים שונים ורוצים לחשב מהו אחוז הנפח של אחד החומרים מכלל התערובת, השבר הנפחי מוגדר בדומה לשבר מולי. ההגדרה המתמטית היא: δ = V i V t o t a l = V i ∑ i = 1 N V i {\displaystyle \delta ={\frac {V_{i}}{V_{total}}}={\frac {V_{i}}{\sum _{i=1}^{N}V_{i}}}} במאמרים אקדמיים שונים הסימון של השבר הנפחי משתנה. סימונים מקובלים: δ ,   p ,   f {\displaystyle \delta ,\ p,\ f} .
נמלת קציר שחורה

נמלת קציר שחורה (שם מדעי: Messor ebeninus) היא מין של נמלה, מהנפוצים ביותר בישראל. ידועה בזכות קיניה הגדולים והמרשימים, ומנהגי אגירת המזון שלה. המין נפוץ במקומות רבים באסיה ובצפון אפריקה. בישראל היא נפוצה בחלקים נרחבים של הארץ, החל במישור החוף וכלה במדבר יהודה. אורך הפועלות הוא בין 4–10 מילימטרים, וגופן שחור ומבריק. ראשן גדול ורחב יחסית לגוף, ואינו מוארך כמו ראשן של מרבית הנמלים. גופן של החיילות ארוך עוד יותר: כ-10 מילימטרים. אורכה של המלכה הוא בין 12–13 מילימטר, ואורכם של הזכרים הוא כ-8 מילימטר. גם הם, כמו הפועלות והחיילות, שחורים ומבריקים. נמלת הקציר השחורה פעילה בעיקר בקיץ. היא ניזונה מפירות וזרעים, שהיא אוספת במשך הקיץ. בחורף היא עוסקת בעיקר בתחזוקת הקן. לעיתים היא ניזונה מטחביות שמאכלסות את הקן שלה. נמלת הקציר השחורה חיה במושבות גדולות, שיכולות להגיע לעשרות אלפי פרטים. בניגוד למינים רבים אחרים, היא אינה נודדת באופן קבוע, אלא נשארת באותו קן במשך שנים רבות. מסיבה זו, וגם בגלל סיבות אחרות (כגון גודלה של הנמלה, ריבוי הפרטים בקן, והזמן הרב שהיא משקיעה בחפירה), קיניה של נמלת הקציר מסוגלים להגיע לגודל עצום, ולעומק של עד שלושה מטרים. הקן בנוי כמחילה אנכית גדולה, היורדת כלפי מטה, ויש לה הסתעפויות אופקיות רבות. ההסתעפויות משמשות כמאגרי מזון (נמלת הקציר השחורה ממיינת את סוגי המזון שלה למחילות שונות) מאגרי פסולת, ולמגוריה של המלכה והוולדות. במחילות העליונות יותר, החשופות יותר לקור, מזיקים, טורפים ושיטפונות, נמצאת הפסולת והזרעים הלא-מקולפים. בקומות התחתונות והמוגנות יותר חיות הנמלים עצמן, ונמצאים מאגרי המזון הגדולים. ניתן לזהות את קיני נמלת הקציר על פי גורן מוקפת פסולת (אדמה, מוץ, ופגרי נמלים) הנמצאת בפתח. לעיתים לקן אחד יש כמה פתחים. נמליים נמלת קציר חולית נמלת קציר קן נמלים נמלת קציר שחורה, באתר ITIS (באנגלית) נמלת קציר שחורה, באתר NCBI (באנגלית) נמלת קציר שחורה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמלת קציר שחורה, באתר GBIF (באנגלית)
חבורת שומר אמונים

חבורת שומר אמונים (או השם הנפוץ אך השגוי שומרי אמונים). הוקמה בעיר סאטמאר שברומניה, על ידי האדמו"ר רבי אהרן ראטה. מחבורה זו השתלשלו חסידות שומרי אמונים וכן חסידויות תולדות אהרן ותולדות אברהם יצחק הקיימות היום. הרב ראטה, תלמידם של הרב צבי אלימלך שפירא מבלוז'אב, הרב יהוסף רוטנברג מקסני, הרב ישכר דב רוקח מבעלזא והרב ישראל הגר (אהבת ישראל) מוויז'ניץ. הקים בשנת תרפ"א-(1921) את קהילת "יראי ה'" בעיר סאטמאר שברומניה, מתוך מטרה לבנות בית יוצר לאברכי עילית עובדי ה', שאין להם בעולמם אלא תורה ותפילה. שיטתו היוותה למעשה מיזוג של מאפיינים שונים מדרכם של רבותיו. סביבו התקבצה קבוצה קטנה של צעירים צמאי דעת, אותם הוא הדריך לחיי פרישות וחינכם לתפילה בהתלהבות ובקול רם. למרות מוצאו של רבי אהרן שלא הגיע ממשפחה רבנית (אביו ר' שמואל יעקב היה קצב), התפרסם הוא כאדם קדוש וסגפן, ונודע בעבודת ה' שלו שהייתה בהתלהבות רבה. בשנת תרפ"ח-(1928) עלה הרב אהרן לארץ ישראל וייסד בשכונת מאה שערים את בית המדרש, 'אוהל אלימלך' על שם רבו ר' צבי אלימלך מבלאז'וב. מטעמי בריאות חזר ר' אהרן לאחר ארבע שנים לעיר סאטמאר, בהותירו אחריו גרעין של תלמידים הצועדים אחר דרכו הרעיונית. עקב שימת הדגש המיוחדת בקהילתו על עניית אמן בקול רם, שינה רבי אהרן בשנת תרצ"ג את שם חבורת חסידיו לשומר אמונים, זאת על פי מאמר חז"ל: ”פתחו שערים ויבא גוי צדיק שומר אמונים - אל תיקרי שומר אמונים אלא שאומרים אמן”. נראה ששינוי זה נוצר גם בעקבות הוצאת ספרו "שומר אמונים". בשנת תרצ"ו - (1936) תבעה ממשלת גרמניה הנאצית את גירושם של כל הנתינים הזרים מרומניה, סלובקיה והונגריה. במסגרת זו, גורש רבי אהרן (שהיה בעל נתינות הונגרית) להונגריה והקים את חצרו בעיר ברגסז, שם אף הוחלף שמה של החצר לחברת "שומרי אמונים". עם כיבושה של הונגריה על ידי הנאצים והחלת מוראות השואה על יהודיה, נמלט האדמו"ר מהונגריה והגיע ארצה עם בני משפחתו, ביניהם בנו וחתנו – האדמו"רים לעתיד. עם הגיעו ארצה חיזק את קהילתו הקטנה והעמיק את יסודותיה. בארץ ישראל קיבל גם השפעה מחצרות ארצישראליות, כמו חסידות קרלין ממנה נטל את הצעקות בתפילה ואת עניין השמחה, ומחסידות סלונים ממנה קיבל את עניין שברון הלב וההתחטאות לפני הקדוש ברוך הוא. כמו כן הנהיג את לבישת הטלית בליל שבת כמנהגן של שתי חסידויות אלו. בצוואתו אף הורה שאם החבורה לא תחזיק מעמד אחר פטירתו, יצטרפו לחסידות קרלין. את מקומו בראשות החבורה בברגסז מילא תלמידו רבי יוסף מאיר פולק, נינו של רבי יוסף מאיר מספינקא ואביו של רבי אברהם אלתר האדמו"ר מברגסאס-פתח תקווה. רבי אהרן נפטר בו' בניסן ה'תש"ז-(1947). את מקומו בהנהגת החבורה תפסו בנו רבי אברהם חיים ראטה וחתנו רבי אברהם יצחק קאהן. בהמשך התפלגו הגיסים, ורוב החבורה הלכה עם רבי אברהם יצחק, שפתח את בית המדרש תולדות אהרן. מיעוט מחברי החבורה הלכו עם רבי אברהם חיים שירש את בית מדרשו של אביו ובה הקים את חסידות שומרי אמונים. בנימין בראון, 'עליותיה ומורדותיה של הקנאות: חסידות שומרי אמונים ושלוחותיה כמקרה מבחן' פנחס פלאי, שומר אמונים, דבר, 31 ביולי 1947 פנחס פלאי, (חלק שני), דבר, 31 ביולי 1947 השם הנכון הוא שומר אמונים, וכשם ספרו, וכפי שהרב אהרן ראטה בעצמו מכנה אותה עשרות פעמים בכתביו ובספריו. כך לדוגמה בספר הצוואה, הוצאת "חברת שומרי אמונים", שנת תש"ב, עמוד צ', הוא כותב: ”וכן כל הרוצים להתחבר בחברתינו חברת שומר אמונים...”. השם השגוי "שומרי אמונים", נפוץ כבר בימיו של הרב ראטה עצמו, ופזורים גם במכתבים של תלמידיו. מקור השגיאה הוא הדמיון הרב בין השמות, וכן החשיבה שדרושה התאמת ההטיה לרבים של השם, כדי להתאימו לחבורה של אנשים רבים. מסכת שבת דף קי"ט
ננו-חומרים

ננו-חומר הוא חומר אשר לפחות אחד משלושת ממדיו הוא בסדר גודל ננומטרי. בגלל המימד הננומטרי, תכונות פיזיקליות שונות של החומר משתנות. תחום זה הוא כר פורה של מחקר עכשווי, בגלל היכולת להנדס חומרים שונים בעלי תכונות פיזיקליות רצויות. שלושת הסוגים של הננו-חלקיקים, נקבעים על-פי מספר הממדים בהם החלקיק הוא ננומטרי, כלומר מספר הממדים של התיחום הקוונטי: בור פוטנציאל קוונטי – חומר המורכב משכבה של חומר בעובי ננומטרי הכלואה בין שני חומרים אחרים. בחומר כזה התיחום הקוונטי הוא במימד אחד והוא מהווה למעשה בור פוטנציאל קוונטי במימד אחד. דוגמה לבור פוטנציאל קוונטי חד-ממדי היא הגרפן. ננו-חוטים – במקרה זה ישנו תיחום קוונטי בשני ממדים, ורק "המימד הארוך" של החוט אינו ננומטרי. אחד המקרים הפרטיים של ננו-חוטים הוא ננו-צינורית פחמן. ננו-חלקיק, או נקודה קוונטית – חומר אשר כל שלושת ממדיו הם ננומטריים. זהו בור קוונטי בשלושה ממדים. ננוטכנולוגיה ננו טוקסיקולוגיה ננוצלולוז ננומטרולוגיה מדיה וקבצים בנושא ננו-חומרים בוויקישיתוף חומרי ננו-מבנים, דף שער בספרייה הלאומית
לאזית

לאזית (ლაზური, לאזוּרי או לאזוּרי נֶנה, ლაზური ნენა; גאורגית: ლაზური, לאזורי או צ'אנוּרי, ჭანური; טורקית: Lazca) היא שפה המדוברת בצפון-מזרח טורקיה ובדרום-מערב גאורגיה, על ידי הלאזים. הלאזית משתייכת למשפחת השפות הכרתווליות. היא מדוברת על ידי כ-22,000 לאזים מתוכם כ-20,000 בטורקיה (נכון לשנת 2007), כאשר סך אוכלוסיית הלאזים מונה 92,000 איש (נכון לשנת 1980). האלפבית המשמש את השפה הוא הגאורגי (מחדרולי) או הלטיני. כוֹפּוּרִי (ხოფური) - מדוברת בהופה ובאג'ריה וִיצוּר-אַרכִיבּוּלִי (ვიწურ-არქაბული) - מדוברת בארהווי (נפת ארטווין) ובפינדיקלי (נפת ריזה) צ'כַאלוּרִי (ჩხალური) - מדוברת בכפר דוזקוי (צ'אחלה) בבורצ'קה אַתִינוּרִי (ათინური) - מדוברת בפאזאר (אתינה לשעבר) אַרטַאשֶנוּרִי (არტაშენური) - מדוברת בארדצ'ן לאזים לאזיסטן בני ציפר, בין הלהיות לבין הלא להיות, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2007 לאזית באתר אתנולוג לאזית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לישמניה

לישמניה (שם מדעי: Leishmania) הוא טפיל חד-תאי הגורם למחלה המוכרת כ"שושנת יריחו" (Leishmaniasis). לישמניה משתייך למשפחת טפילים בעלי שוטון בודד (flagellates). קיימים מינים רבים של לישמניה, כאשר החלוקה הבסיסית היא בין cutaneous leishamnia ל-visceral leishmania. מבחינה מורפולוגית, אין הבדל בין הטפיל הגורם ל-cutaneous Leishmaniasis לבין visceral Leishmaniasis. ההבדל הוא בפרופיל האנזימים. בגוף האדם הטפיל מופיע כ-amastigote. במצב זה הוא בתוך המקרופאג, גודלו 2–4 מיקרומטר, מחוספס, וניתן להבחין בשני חלקי כרומטין נפרדים, כאשר הגדול הוא הגרעין, והקטן ה-kynetoplast. בצורה זאת הוא מופיע בכל החולייתנים. בזבוב החול הטפיל מופיע כ-promastigote, צורתו מאורכת והוא בעל שוטון יחיד בקדמת הגוף. הצורה בעלת הגרעין הבודד וה-kynetoplast היא הצורה בה הטפיל יופיע בחסרי חוליות ובתרבית. זבוב החול עוקץ אדם ומעביר לו את הטפיל בצורת ה-proamastigote. באזור העקיצה מתחיל תהליך דלקתי. נויטרופילים, המשמשים כחלק מקו ההגנה הראשון של הגוף, בולעים את הטפיל אך לא הורגים אותו. לטפיל יש יכולת להאריך את חיי הנויטרופיל מ-8–10 שעות למספר ימים. לאחר שהנויטרופיל עובר אפופטוזה נבלע הטפיל על ידי מונוציט/מקרופאג. בתוך המקרופאג, מתחברת הבועית המכילה את הטפיל עם ליזוזום, על מנת לעכל את הטפיל. אולם, זוהי הסביבה לה זקוק ה-proamastigote כדי להתרבות. הוא מתפתח לצורת ה-amastigote ומתרבה בתוך המקרופאג. זבוב חול עוקץ את האדם הנגוע ונהפך להיות נשא/וקטור של הטפיל. במערכת העיכול של זבוב החול חוזר הטפיל לצורת proamastigote. Visceral leishmaniasis מדיה וקבצים בנושא לישמניה בוויקישיתוף לישמניה, באתר NCBI (באנגלית) לישמניה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לישמניה, באתר GBIF (באנגלית) לישמניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לישמניה, דף שער בספרייה הלאומית יעל גרופר, סוף לפצעים של "שושנת יריחו"?, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 4 באפריל, 2017