ז'יזל חלימי

ז'יזל חלימי (בצרפתית: Zeiza Gisèle Élise Taïeb;‏ 27 ביולי 1927 – 28 ביולי 2020) הייתה עורכת דין, פמיניסטית, ומסאית יהודייה צרפתית-תוניסאית. היא נודעה בהגנה על זכויות נשים, והייתה פעילה בדרישת הזכות להפלה. חלימי נולדה בלה גולט, תוניסיה, ב-27 ביולי 1927, למשפחה יהודית שמרנית. היא התחנכה בליסי שבתוניס, ולאחר מכן למדה בסורבון, סיימה לימודי משפטים ופילוסופיה. ילדותה והדרכים שבהן היא משלבת זהות יהודית-מוסלמית נדונים בספר זיכרונותיה, Le lait de l'oranger. היא הייתה נשואה תחילה לפול חלימי, ולאחר מכן לקלוד פו. היא מתה למחרת יום הולדתה ה-93, ב-28 ביולי 2020. ניסיון להחליף ב-2021 את פסלו של נפוליאון, שמוצב בבניין העירייה ברואן מאז 1865, בפסלה של ז'יזל חלימי, נכשל, לאחר שהתושבים המקומיים הביעו התנגדות. בשנת 1948, חלימי הוסמכה כעורכת דין, לאחר שמונה שנים בלשכת עורכי הדין בתוניס, עברה להתמחות במסגרת לשכת עורכי הדין בפריז בשנת 1956. היא פעלה כיועצת של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה, בעיקר עבור הפעילה ג'מילה בופאצ'ה ב-1960, שנאנסה ועונתה על ידי חיילים צרפתים, וכתבה ספר ב-1961 (עם הקדמה מאת סימון דה בובואר) על מנת להעלות את המודעות למקרה. היא גם הגנה על יחידים באסקיים שהואשמו בפשעים שבוצעו במהלך הסכסוך בחבל הבאסקים, והייתה יועצת במקרים רבים הקשורים לבעיות נשים, כמו משפט בגין הפלה מלאכותית בבוביני ב-1972 (של נערה בת 17 שהואשמה בהשגת הפלה לאחר שנאנסה), שמשך תשומת לב לאומית. ב-1967 היא עמדה בראש ועדת ראסל, שיזמו ברטראנד ראסל וז'אן-פול סארטר כדי לחקור ולהעריך את הפעולה הצבאית האמריקאית מלחמת וייטנאם. ב-1971 היא הקימה את הקבוצה הפמיניסטית Choisir (לבחור) כדי להגן על הנשים שחתמו על מניפסט ה-343 ושהודו בביצוע הפלות בלתי חוקיות, שחלימי הייתה אחת מהן. בשנת 1972, Choisir התגבשה לגוף רפורמי מובהק, והקמפיין השפיע רבות על העברת החוק המתיר אמצעי מניעה והפלות שבוצעה על ידי סימון וייל ב-1974. ב-1981, היא נבחרה לאספה הלאומית הצרפתית,< כסוציאליסטית עצמאית, והייתה נציגת מחוז איסר עד 1984. בין השנים 1985 ו-1987 היא הייתה שגרירת צרפת באונסק"ו. בשנת 1998, היא הייתה חברה מייסדת ב-ATTAC . ברית לא סבירה . הגרדיאן, 12 באוגוסט 2003. General Paul Aussaresses, The Battle of the Casbah: Terrorism and Counter-Terrorism in Algeria, 1955-1957. (New York: Enigma Books, 2010) ISBN 9781929631308. Natalie Edwards, The Autobiographies of Julia Kristeva, Gisèle Halimi, Assia Djebar and Hélène Cixous : beyond "I" versus "we". (Chicago: Northwestern University, 2005) ISBN 0542173042. מדיה וקבצים בנושא ז'יזל חלימי בוויקישיתוף ג׳יזל חלימי (2020-1927), באתר "רחוב בשלה", 23/08/2021 גבריאל אבן צור, ישראל מדירה את ג'יזל חלימי, באתר ynet, 12 באוגוסט 2021 הסדנה להיסטוריה חברתית, ג'יזל חלימי: היהודיה התוניסאית ששינתה את פני צרפת, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2020 דיצה לב רותם וד"ר יהל קורלנדר, הספד לעו"ד ג'יזל חלימי, בפודקאסט הכל פוליטי, 2/8/2020 (מדקה 14:00) ז'יזל חלימי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Lawrence D. Kritzman; Brian J. Reilly; Malcolm DeBevoise (בספטמבר 2007). The Columbia History of Twentieth-Century French Thought. Columbia University Press. p. 42. ISBN 978-0-231-10790-7. {{cite book}}: (עזרה) "Gisèle Halimi - Sa bio et toute son actualité". www.elle.fr (בצרפתית). "L'avocate Gisèle Halimi, défenseuse passionnée de la cause des femmes, est morte". Le Monde (בצרפתית). 28 ביולי 2020. {{cite news}}: (עזרה) חיים איסרוביץ, ‏צרפת: האם פמיניסטית יהודייה תחליף את פסלו של נפוליאון?, באתר מעריב אונליין, 23 בספטמבר 2021 פסל נפוליאון לא יוחלף בדיוקן של פמיניסטית, סרטון בערוץ "NTD Hebrew", באתר יוטיוב (אורך: 02:26) אזרחי העיר רואן בצרפת החליטה: פסל נפוליאון לא יוחלף בדיוקן של יהודיה פמיניסטית, באתר רוטר.נט "Une vie : Gisèle Halimi". Brut (בצרפתית). 2020-07-28. Raylene L. Ramsay (2003). French women in politics: writing power, paternal legitimization, and maternal legacies. Berghahn Books. pp. 135–139. ISBN 978-1-57181-081-6. "France". UNESCO. 17 באוקטובר 2007. אורכב מ-המקור ב-19 באוקטובר 2003. {{cite web}}: (עזרה) "ATTAC founding members" (בצרפתית). אורכב מ-המקור ב-12 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה)