laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דונם

דונם (בטורקית: dönüm), היא יחידת מידה עות'מאנית לשטח. היא אינה שייכת למערכת היחידות הבינלאומית, בה יחידת השטח היא מטר רבוע. מקור השם הוא מהמילה הטורקית העות'ומאנית ﺿﻨﻤﻕ (dönmek) שמשמעותה "להפוך" או "לעבד". פירוש המילה הוא שטח שאדם יכול לחרוש ביום אחד. בעבר, לא הוגדרה המידה במדויק, וגודל השטח המוחלט השתנה משמעותית ממקום למקום. במדינות רבות שהיוו חלק מהאימפריה העות'מאנית, המונח נמצא עדיין בשימוש. במדינות אלו המונח מוגדר בצורה מדויקת, אם כי באופן שונה ממדינה למדינה. מידת השטח הנהוגה ביוון, הסטרמה (Stremma), שקולה בגודלה לדונם. גודלו של דונם אחד במדינות שונות: 1,000 מטרים רבועים, "דונם מטרי": בישראל, ירדן, לבנון, בוסניה והרצגובינה (נקרא דולום dulum), סרביה (дунум, dunum) וטורקיה. בתקופת השלטון העות'מאני בארץ ישראל ובתחילת המנדט הבריטי (עד שנת 1928) הוגדר הדונם כ-919.3 מ"ר. בצפון קפריסין דונם הוא 1,337.8 מ"ר. בעיראק דונם הוא 2,500 מ"ר. דונם מטרי אחד שווה ל: 1,000 מטר רבוע, שהם 0.001 קילומטר רבוע. ריבוע שאורך הצלע שלו הוא בקירוב 31.62 מטר. 10 ארים (אר שווה ל-100 מטרים רבועים. דונם שווה דקאר אחד (10 ארים), או 0.1 הקטאר). 0.2471 אקר (בקירוב). 1,196 יארד רבוע (בקירוב). 10,760 רגל רבוע (בקירוב). 4 אבלק (evlek) - מידת שטח הנהוגה בטורקיה. ברוסיה הצארית דסיאטינה היא 10,926.512 מ"ר. משקלים ומידות שהיו בעבר בשימוש (באנגלית) סיכום קצר באנגלית אודות דונם ראו: יחידות שטח, באתר מזכרת
בנימין אידלסון

בנימין אידלסון (22 ביוני 1910, ט"ו בסיוון תר"ע – 30 בנובמבר 1972, כ"ד בכסלו תשל"ג) היה אדריכל ישראלי וחתן פרס ישראל לאדריכלות לשנת ה'תשכ"ח (1968). אידלסון נולד בעיר סנקט פטרבורג למנהיג ציוני רוסי, ובשנת 1925, לאחר שאביו נפטר, עלה לארץ ישראל עם אימו ואחותו. את לימודיו התיכוניים סיים בגימנסיה הרצליה במסגרת המחזור ה-17 של המוסד בשנת 1929 ואת לימודי האדריכלות ערך בעיר גנט שבבלגיה ב-1934. עם שובו ארצה באותה שנה עבד במספר משרדי אדריכלים עד שהצטרף ב-1944 למשרדו של האדריכל אריה שרון. ב-1948, עם התמנות שרון לתפקיד ראש אגף התכנון במשרד ראש הממשלה, הפך אידלסון לשותף במשרד האדריכלים. בין השנים 1948 ועד לשנת 1964, פעל אידלסון בשיתוף פעולה מלא עם האדריכל אריה שרון. בין הפרויקטים המוכרים מאותה עת ניתן למצוא מבני שיכון בנצרת עילית, שם יושמה לראשונה בנייה מדורגת על גבי טופוגרפיה הררית, בית חולים בילינסון בפתח תקווה, אשר הפך כבר עם חנוכתו לאבטיפוס למבנים בעלי מערכות מורכבות, ובית הסוכנות היהודית ברחוב קפלן בתל אביב. על תכנון בית ליסין עם שרון זכה ב-1957 בפרס רוקח. באותן שנים הפך משרדם של שרון ואידלסון למוקד משיכה לאדריכלים צעירים שרבים מהם הפכו ברבות הימים לאדריכלים בכירים בפני עצמם. בין אותם אדריכלים שעבדו במשרד היו אברהם יסקי ושמעון פובזנר. החל משנת 1964 ועד לפטירתו, פעל אידלסון בשיתוף עם האדריכל גרשון צפור. במשך תקופה קצרה היה גם שותף האדריכל יעקב הרץ. בין הפרויקטים הידועים אשר יצאו תחת ידם ניתן למצוא את בית החולים הפסיכיאטרי "עזרת נשים" בירושלים, תוכנית לבית מלון "פוניבז'" בבני ברק (שלא נבנה), אתר ההנצחה בגבעת התחמושת, מגדל המים בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים וקומפלקס לונדון מיניסטורס בתל אביב. אידלסון נפטר לאחר מחלה בשנת 1972. נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. את משרדו המשיך שותפו האדריכל גרשון צפור. בית אגד בחיפה בתכנון שרון-אידלסון עם פרייברגר ורוזוב פרט מגיני השמש בפתחי החלונות בבית לין, תל אביב, אוקטובר 2007 בניין כימיה ע"ש פרלמן, מכון ויצמן למדע, 1971, מרץ 2009 בניין הסוכנות היהודית ברחוב קפלן בתכנון אידלסון ואריה שרון בניין ביולוגיה ע"ש וולפסון, מכון ויצמן למדע, 1965, מרץ 2009 אולם ויקס, מכון ויצמן למדע, אפריל 2012 אוהל יזכור, יולי 2012 ערכים על מבנים ואתרים שתכנן בנימין אידלסון פרטים על בנימין אידלסון בארכיון גרשון צפור, בספרייה הלאומית מידע על בנימין אידלסון בקטלוג הספרייה הלאומית מיכאל יעקובסון, סקירה על בניין אולמות הרצאה למדעי הטבע בקמפוס הר הצופים, בבלוג "חלון אחורי", 18 ביוני 2013 צבי אלחייני, בסך הכל רציתי להגיע הביתה בשלום: סיפור ההישרדות של גבעת התחמושת, באתר Xnet‏, 20 באפריל 2015 מיכאל יעקובסון: סיבוב במרפאת כללית ברחובות בתכנון אריה שרון ובנימין אידלסון ובעוד כמה מבנים לאורך הרחוב, באתר 'חלון אחורי', 13 בינואר 2024 אתר גבעת התחמושת בביאנלה לארכיטקטורה בוונציה 2006 בנימין אידלסון, דף שער בספרייה הלאומית בנימין אידלסון באתר GRAVEZ
פלונה

פלונה (בספרדית: Pluna; השם המלא: .Pluna Líneas Aéreas Uruguayas S.A), הייתה חברת התעופה הלאומית של אורוגוואי, שבסיסה הראשי היה בנמל התעופה הבינלאומי של קראסקו שבעיר הבירה מונטווידאו. החברה הפעילה טיסות סדירות פנימיות לפונטה דל אסטה וכן טיסות בינלאומיות לארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, פרגואי וספרד. החברה נוסדה ב-20 בנובמבר 1936 על ידי האחים אלברטו וחורחה מרקס ואסה, שהיו בגילאי 29 ו-21, בעזרתו הטכנית והפיננסית של שגריר בריטניה דאז. באותו חודש החברה התחילה להפעיל טיסות סדירות באורוגוואי. בדצמבר 1947 נערכה הטיסה הראשונה לברזיל בעיר פורטו אלגרה, בשנת 1955 הטיסה הראשונה לבואנוס איירס בארגנטינה ובמאי 1981 נערכה הטיסה הטראנסאטלנטית הראשונה למדריד בספרד. ב-5 ביולי 2012, הכריזה ממשלת אורוגוואי על סגירת חברת התעופה פלונה בשל פשיטת רגל וחובות כספיים כבדים. הפסקת פעילות החברה החלה יומיים קודם לכן, כאשר עובדי החברה עצמה השביתו את הפעילות בשל המצב הכלכלי הרעוע. צי המטוסים של פלונה היה מורכב מהדגמים הבאים (נכון ל-2010): מדיה וקבצים בנושא פלונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלונה
מיכאיל לומונוסוב

מיכאיל ואסילייביץ' לומונוסוב (רוסית: Михаил Васильевич Ломоносов‏; 8 בנובמבר 1711 - 4 באפריל 1765) היה איש אשכולות רוסי שתרם רבות לספרות, לחינוך ולמדע ברוסיה. מיכאיל לומונוסוב נולד בשנת 1711 בכפר דייגים במחוז ארכאנגלסק הנידח, בצפון רוסיה. בגיל 19 ברח מהבית למוסקבה, שם התקבל לאקדמיה הסלאווית-יוונית-לאטינית (מעין בית ספר תיכון) וסיים אותה בהצטיינות. לאחר-מכן נשלח לומונוסוב ללמוד באקדמיה למדעים בסנקט פטרבורג. בעקבות הישגיו בלימודים, קיבל מלגה ונשלח ללמוד באירופה. כשחזר לרוסיה, הפך לומונוסוב לחבר פעיל באקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 1745 הוא חולל מהפכה של ממש, כאשר היה הראשון שהתחיל להעביר הרצאות ברוסית ולא בלטינית, כמו שהיה מקובל. לצורך כך היה עליו להמציא מילים רבות בשפה הרוסית לתיאור מושגים מדעיים שונים ולהכניס לתוכה מונחים זרים. לא לשווא לומונוסוב כונה "האוניברסיטה הראשונה שלנו". בשנת 1755 ייסד לומונוסוב את האוניברסיטה המוסקבאית. לומונוסוב מת בשנת 1765. כפיזיקאי, לומונוסוב עסק בנושא של חשמל, וכן הגה את התורה האטומית, שנוסחה באופן יסודי יותר על ידי ג'ון דלטון כיובל שנים אחריו. כמו כן הוא העלה את ההשערה המקובלת כיום בתרמודינמיקה בדבר טיבו של החום, כשטען שהוא תולדה של תנועה חופשית של האטומים. ככימאי, הישגיו הגדולים של לומונוסוב הם גילוי חוק שימור החומר, שלבואזייה גילה גם כן 18 שנה מאוחר יותר, והכנסת תבנית קבועה של שמות (נומנקלטורה) לכימיה. כגאוגרף, לומונוסוב התקרב לתאוריית נדידת היבשות, ניבא תאורטית את קיומה של יבשת אנטארקטיקה, וכן המציא מספר כלים ימיים, שהקלו על רישום וחישוב הכיוונים והמרחקים. כגאולוג, לומונוסוב הוציא ספר מקיף על גאולוגיה מעשית, בו פירט סוגים שונים של סלעים ועפרות, את מקומות הימצאם וסימנים מזהים שלהם. בשנת 1754 פיתח מיכאיל לומונוסוב מכשיר בעל רוטור קואקסיאלי (שני רוטורים המורכבים אחד מעל לשני) שהונע על ידי קפיץ. בכך הוא עשה צעדים ראשונים לקראת התפתחותו של המסוק. בשנת 1755 לומונוסוב הוציא את ספרו "הדקדוק הרוסי" (רוס') - אחד הספרים הראשונים בתחום הזה. לומונוסוב הכניס מילים רבות לתוך השפה הרוסית (ראו לעיל). כמו כן, הוא הכניס לתוך השירה הרוסית את השיטה הסילבו-טונית באופן סופי (לפניו השיטה הזו הוכנסה באופן לא-שלם על ידי בן-זמנו טרדיאקובסקי). לקולמוסו של לומונוסוב שייכות יצירות רבות בשירה הרוסית, בעיקר אודות (שירי הודיה והלל). אוניברסיטת מוסקבה הממלכתית על שם מיכאיל לומונוסוב האוניברסיטה הפדרלית הצפונית הממלכתית על שם מיכאיל לומונוסוב עיר לומונוסוב נמל התעופה הבין-לאומי דומודדובו על שם מיכאיל לומונוסוב מיכאיל לומונוסוב – מתוך 'מדריך קצר לאמנות הדיבור והכתיבה' (מרוסית: דינה מרקון), בתוך 'דחק', כרך יג', 2021. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל לומונוסוב בוויקישיתוף מיכאיל לומונוסוב, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מיכאיל לומונוסוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי מיכאיל לומונוסוב בפרויקט בן-יהודה מיכאיל לומונוסוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לה ספציה

לה ספציה (באיטלקית: La Spezia) היא עיר במחוז ליגוריה בצפון מערב איטליה ומשמשת כבירת נפת לה ספציה. העיר שוכנת על חוף מפרץ לה ספציה בין הערים ג'נובה ופיזה על חוף הים הליגורי והיא נחשבת כנקודת ההתחלה המזרחית של הריביירה האיטלקית. לה ספציה היא אחת מערי הנמל המסחרי והצבאי המרכזיות באיטליה. מהנמל יוצאות מעבור גם ספינות לכפרי צ'ינקווה טרה. בתחומה כמה ממפעלי הציוד הצבאי הגדולים במדינה. התיישבות אנושית באזור העיר לה ספציה קיימת מאז העידן הפרהיסטורי. בתקופת האימפריה הרומית המרכז החשוב באזור היה בלוני (Luni) הסמוכה ללה ספציה. החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19 החלה תנופת התפתחות יוצאת דופן בתולדות העיר, זאת לאחר שהעיר הייתה למוקד בנייתו של הצי הגדול של בית סבויה. עם תום מלחמת העולם השנייה הפך נמל לה ספציה לנמל יציאה של ניצולי שואה עת הפליגו לארץ ישראל. בתקופה שבין שלהי 1945 לאביב 1948 הפליגו מנמל לה ספציה למעלה מ-23,000 יהודים בספינות מעפילים לישראל.[דרוש מקור] בזכות תפקידו המרכזי של הנמל במפעל ההעפלה הוא זכה לכינוי "שער ציון". בנוסף, שימשה מספנת לה ספציה להכשרת ספינות לקליטת מעפילים. בין הספינות שהתאמתן נעשתה במקום היו לקוממיות, כ"ט בנובמבר ודב הוז. מועדון הכדורגל ספציה מגיע מהעיר ומשחק בסרייה א'. צרפת טולון, פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור, צרפת גרמניה ביירוית, בוואריה, גרמניה ארצות הברית ואייחו, קליפורניה, ארצות הברית מדיניות "היד הקשה" ופרשת לה ספציה מדיה וקבצים בנושא לה ספציה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לה ספציה (באיטלקית) לה ספציה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עולי ספציה בחוף מבטחים, 1946, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
נמל התעופה הנסיכה יוליאנה

נמל התעופה הנסיכה יוליאנה (Princess Juliana International Airport) הידוע גם בשם נמל התעופה הבינלאומי סינט מארטן (Sint Maarten International Airport) משרת את החלק ההולנדי של האי סן מרטן. הנמל קרוי על שמה של הנסיכה ההולנדית יוליאנה (לימים יוליאנה, מלכת הולנד) שביקרה באי ועברה דרך הנמל בשנת 1944. שדה התעופה הוקם על רצועת יבשה צרה בין לגונת מפרץ סימסון לבין הים הקריבי, ונפתח בשנת 1942 כמנחת צבאי. בשנת 1943 החל לשמש גם לצורכי תעופה אזרחית. בשנת 1964 בוצע בו שיפוץ נרחב, וחלק ממתקניו הועבר לבניין חדש אשר הורחב ושופץ שוב בשנים 1985 ו-2001. נמל התעופה משמש כבסיס למספר חברות תעופה מקומיות באיים הצמודים ולמרות אורכו הקצר של המסלול והגישה הבעייתית אליו, נוחתים בנמל גם מטוסים רחבי גוף כגון מטוס האיירבוס A340. ב-2016 הוסבו טיסות חברת KLM ההולנדית ממטוס הבואינג 747 לאיירבוס A330 ובכך הופסקו טיסות ה-747 לשדה התעופה. בשנת 2007 עברו בנמל 1,647,824 נוסעים ב-103,650 טיסות. נמל התעופה יוליאנה הוא אחד ממוקדי המשיכה הבולטים לחובבי תעופה ולצלמי מטוסים מרחבי תבל, וזאת מכיוון שקצה מסלול הנחיתה מתחיל סמוך מאוד לחוף הים ומאפשר קרבה יוצאת דופן למטוסים בהתקרבם לנחיתה, וזוויות תצפית ייחודיות המשלבות את מראות התיירים על חוף הים הקריבי עם מטוסי נוסעים רחבי גוף המנמיכים טוס. ב-13 ביולי 2017, נהרגה תיירת מניו זילנד שצפתה בהמראה של בואינג 737. המוות נגרם עקב ההדף הרב מעוצמת המנועים בהמראה, היא נהדפה לקרקע ונחבלה בראשה, פציעה אשר הביאה למותה. בספטמבר 2017 רשויות התעופה הכריזו כי נמל התעופה נהרס ויצא מכלל שימוש בשל סערת הוריקן אירמה. הנמל נפתח מחדש ב-10 באוקטובר 2017. מטוס נוחת בנמל הנמל ממטוס בגישה לנחיתה שלט דמוי גלשן ועליו לוח זמנים של מטוסים נוחתים. ברקע נראה שלט המזהיר מפני הדף סילוני בית הנתיבות ומגדל הפיקוח מטוס KLM 747-400 בגישה לנחיתה מאמסטרדם שלט אזהרה על סכנת הדף אוויר ממטוסים נוחתים וממריאים נמל התעופה הבינלאומי סקיאתוס מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הנסיכה יוליאנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הנסיכה יוליאנה צפו: החוף המרהיב נפרד מה"אטרקציה" הבלתי נשכחת, באתר גלובס, 11 בנובמבר 2016 הגרדיאן, שדה התעופה המפחיד בעולם גבה קורבן ראשון, באתר הארץ, 16 ביולי 2017 Rebuilding of SXM Airport terminal building will commence soon., www.sxmairport.com (באנגלית)
מחוז מרכז (משטרה)

מחוז המרכז במשטרת ישראל אחראי על האזור המאוכלס ביותר במדינה, גוש דן והסביבה ומשתף פעולה עם מחוז תל אביב הסמוך אליו. המחוז הוקם ב-1954 כשקודם לכן נפת השפלה הייתה תחת פיקוד מחוז ירושלים וחלקים אחרים שלו היו תחת פיקוד מחוז תל אביב. מטה המחוז שכן במצודת טגארט ברמלה, שקודם לכן שימשה את משטרת רמלה. בשנת 1958 בוצע ארגון מחדש במשטרה והמחוז אוחד לתוך מחוז ירושלים, שהיה למחוז דרום. המחוז הוקם מחדש בשנת 1981. מרחב שרון: תחנת נתניה תחנת קדמה טייבה תחנת כפר סבא תחנת שדות, ממוקמת בקדימה-צורן תחנת פתח תקווה תחנת ראש העין תחנת כפר קאסם תחנת טירה מרחב שפלה תחנת רחובות נקודת נס ציונה תחנת ראשון לציון תחנת רמלה תחנת לוד תחנת מודיעין תחנת יבנה נקודת גדרה מרחב נתב"ג ימ"ר מרכז מפלג תשאול מפלג בילוש מפלג מודיעין אתר האינטרנט הרשמי של מחוז מרכז מחוז המרכז של המשטרה הושלמה התחנה החדשה במשטרת רמלה, הצופה, 23 בפברואר 1954 אורי דן, הנוף החדש של משטרת ישראל, מעריב, 25 באוגוסט 1958 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיטלטלין

מיטלטלין הוא כל רכוש פרטי מוחשי שהוא נייד, זאת בניגוד למקרקעין (קרקע וכל המחובר אליה) שהם נכסים לא ניידים (נכסי דלא ניידי – נדל"ן). מיטלטלין הם אותם עצמים שאינם נמכרים יחד עם מכירת קרקע, כך למשל, עדר הרועה על חלקת קרקע לא ימכר בעת מכירת החלקה, זאת בניגוד לעצים הנטועים בה והבתים הבנויים עליה. מכאן גם מקורו של המונח הנפוץ במשפט המקובל למיטלטלין: "שאטלס" (chattels) מצרפתית עתיקה "ראש בקר" (chatel). מיטלטלין כולל מגוון גדול של סוגי רכוש מוחשי שהוא נייד, כך למשל, ריהוט, ביגוד, תכשיטים, חפצי אמנות, כתבי יד, וכל תכולה של בית. חלק מסוגי המיטלטלין מחייבים רישום זכויות לצורך הוכחת בעלות ולצורך מכירה, כך למשל כלי רכב וכלי ירייה. עם זאת, רוב סוגי המיטלטלין אינם מחייבים רישום בעלות וקיימת הנחה (הניתנת לסתירה) כי כל המיטלטלין שמחזיק אדם הוא בבעלותו. החקיקה הישראלית מגדירה מיטלטלין כ"נכסים מוחשיים שאינם מקרקעין" ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היחידה הארצית לחקירות הונאה

היחידה הארצית לחקירות הונאה (יאח"ה) היא יחידה בתוך להב 433 העוסקת במאבק בשחיתות ציבורית, הונאות כלכליות רחבות היקף, ופרשיות מיוחדות שבחרו ראש אגף החקירות והמודיעין או פרקליט המדינה, וכן היועץ המשפטי לממשלה, להעביר לטיפולה. היחידה שוכנת בלוד, ושלוחותיה ממוקמות בחיפה ובבאר שבע. יאח"ה נוסדה ב־1974 בהשראת יחידות מיוחדות של ה־FBI. היקפן של עבירות צווארון לבן התרחב בעקבות מלחמת יום הכיפורים, ומטרתה הרשמית של היחידה הייתה להיאבק בעבירות כלכליות שעברו אזרחים. חוקר השחיתות דורון נבות הגדיר את יאח"ה גוף החקירה החשוב ביותר במשטרת ישראל בפרט וברשויות השלטון במדינה בכלל, אך טען שהיא סובלת ממחסור באמצעים, במשאבים ובתקציב. לדבריו הקמתה לא לוותה בדיונים מעמיקים. היא לא נתפסה כאירוע חשוב בעיניו של שר המשטרה באותם ימים, שלמה הלל, וזה לא שיער כי עד מהרה היא תחל לחקור פוליטיקאים. מפלג חקירות כלכליות מפלג חקירות א' מפלג חקירות ב' מפלג חקירות ג׳ מפלג מודיעין ובילוש שלוחת יאח"ה צפון שלוחת יאח"ה דרום תת־ניצב בנימין זיגל (1974–1985) תנ"צ יורם גונן (1985–1988) תנ"צ זכריה בנאי (1988–1991) תנ"צ יוסי לוי (1991–1993) תנ"צ זאב אבן־חן (1993–199X) תנ"צ ירחמיאל הלפרין (199X–1998) תנ"צ מירי גולן (1998–2006) תנ"צ שלומי איילון (2006–2010) תנ"צ זיוה אגמי־כהן (2010–2013) תנ"צ אפרים ברכה (2013–2015) תנ"צ ערן קמין (ממלא מקום, 2015–2016) תנ"צ כורש ברנור (2016–2018) תנ"צ יואב תלם (2018–2021) תנ"צ אלי מקמל (2021–) דורות נבות, שחיתות פוליטית בישראל, מהדורה שנייה, 2015, ירושלים: המכון הישראלי לדמוקרטיה, עמ' 83 דורון נבות, עופר שיף ואביבה חלמיש (ע), "שחיתות ציבורית והמאבק בה", ישראל 67–ֽ77: המשכיות ומפנה (עיונים בתקומת ישראל, סדרת נושא 11), באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2017, עמ' 63 נבות, עמ' 493. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וורן קילואה

וורן דניאלס קילואה (באנגלית: Warren Daniels Kealoha; ‏ 3 במרץ 1903 – 8 בספטמבר 1972) היה שחיין אמריקאי. פעמיים ברציפות אלוף אולימפי ושיאן עולם במשך 6 שנים שהתמחה בסגנון גב. קילואה נולד בהונולולו, הוואי. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) היה קילואה השחיין הצעיר במשלחת האמריקאית וזכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:15.2 דקות, לפני בן ארצו ריימונד קג'ריס (1:16.8 דקות) וז'ראר בליץ היהודי מבלגיה (1:19.0 דקות). בשלב חצי הגמר השני הוא שיפר את השיא האולימפי שקבע קג'ריס במשחה הראשון (1:17.8 דקות) וקבע שיא עולם חדש של 1:14.8 דקות. בכך הוא שבר שיא של אוטו פאר בן שמונה שנים. באותם משחקים אולימפיים השתתף פואה קילואה שזכה בשתי מדליות, זהב וכסף, אך לשניים אין קשר משפחתי. בתחרות שחייה שנערכה בהונולולו באפריל 1924 קבע קילואה במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 1:12.4 דקות. באולימפיאדת פריז (1924) הגן קילואה על תוארו. הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:13.2 דקות, לפני בן ארצו פול ווייט (1:15.4 דקות) וקארוי ברטה מהונגריה (1:17.8 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 1:13.2 דקות. בתחרות שחייה שנערכה בהונולולו בשנת 1926 קבע קילואה את שיאו העולמי האחרון במשחה ל-100 מטר גב. שיא זה החזיק מעמד יום אחד בלבד ונשבר על ידי וולטר לופר במסגרת מסע תחרויות שחייה באירופה שנמשך 23 ימים ב-21 ערים, קילואה ניצח בכל התחרויות פרט לאחת וקבע 4 שיאי עולם חדשים. קילואה התקשה יותר להגיע לתחרויות מאשר לנצח אותן ולא הצליח להתברג בפעם השלישית למשלחת האמריקאית והפעם לאולימפיאדת אמסטרדם (1928). "זה לא היה קל עבור שחיינים מהוואי להגיע לאולימפיאדה באותם ימים," אמר קילואה, "אולי היה לי סיכוי להגיע לאולימפיאדה השלישית שלי בשנת 1928". "היינו צריכים לשבור שיא עולמי לפני שהם יכלו להרשות לעצמם לשלוח אותנו אל היבשת", הוא אמר, "ואז כשהגענו בסירות בחוסר כושר, היינו צריכים לנצח את כל המשתתפים בחוף המערבי, בשיקגו, ושוב בניו יורק לפני שסוף סוף נבחרנו למשלחת האולימפית." בשנת 1968 זכה קילואה להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. וורן קילואה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי וורן קילואה, באתר olympedia.org וורן קילואה (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר sports123 (באנגלית) וורן קילואה, באתר International Swimming Hall Of Fame (באנגלית)
אתג"ר

אתג"ר (ראשי תיבות: איתור ותפיסת גנבי רכב) היא יחידה באגף המודיעין של משטרת ישראל הכפופה ליחידת להב 433. היחידה הוקמה ב-1998 על מנת להיאבק בתופעת גנבות הרכב בישראל, ובשנים האחרונות עברה שינוי והחלה להיאבק בתופעת האמל"ח הלא חוקי. מטה היחידה ממוקם בקרית שדה התעופה- איירפורט סיטי. היחידה לאיתור גנבות רכב (אתג"ר) הוקמה לראשונה ב-1998 על בסיס יחידת גנבות רכב (יג"ר) שהוקמה במרחב שרון. עם הירידה במספר גנבות הרכב, הוטלו על היחידה ב-2002 משימות נוספות ובהן טיפול בנושא הסחר בנשים בישראל. היחידה פורקה בשנת 2004 והוקמה מחדש בשנת 2006, בפיקודו של משה אדרי לאור עליה חדה בגנבות הרכב מאז פירוקה. עקב ההבנה שכ-80% מכלי הרכב הנגנבים בישראל מפורקים לצורך תיקון כלי רכב אחרים הנעים בכבישי ישראל, ולמעשה מדובר בתופעה כלכלית בעיקרה, פועלת יחידת אתג"ר כנגד כל הגורמים בשרשרת הכלכלית הזו. החל מהגנב הבודד דרך בעלי מוסכי הפירוק לרכבים ("משחטות") בשטחים, ועד לבעלי מגרשי החלקים והמוסכים השונים המשתמשים בחלקים גנובים. לצורך כך דחפה היחידה לחקיקת חוקים ותיקון תקנות בכנסת שמטרתם הגבלת יכולת השימוש בחלקי רכב גנובים על ידי בעלי העסקים הללו. כמו כן פועלת היחידה המבצעית כנגד גנבי הרכב, ומבצעת (בשיתוף פעולה עם צה"ל) מעצרים והריסת משחטות רכב בשטחי יהודה ושומרון. בשנת 2019 שונה ייעודה של היחידה לטיפול בסחר באמצעי לוחמה. בשנת 2020 הוסבה היחידה לטיפול בהתקהלויות קורונה במסגרת המאבק בהתפרצות נגיף הקורונה בישראל. ב-2021 מוקדה פעילותה במאבק בפשיעה המגזר הערבי. היחידה בנויה בדומה לימ"רים משלושה מפלגים. מפלג החקירות-מנהל את כל החקירות של היחידה ע"פ תפיסת העבודה של לוחמה במחוללי הפשיעה בתחום הרכב ואמל"ח בקרב המגזר הערבי וארוגני הפשיעה. מפלג המודיעין-מרכז את פעילות איסוף המודיעין והערכת המודיעין בתחום עבודת היחידה. מפלג המבצעים-הכוח המניע את פעילות היחידה בשטח ומורכב ממחלק בילוש ומצוות רישוי. כל שוטרי המפלג הם בלשים או לוחמים לאחר שירות צבאי כלוחמים (רובאי 07 ומעלה), ולאחר קורסי בילוש במשטרה. שלמה צלניק (1998–2002) יעקב פלג (2002–2004) משה אדרי (2006–2007) יהודה בן עטר (2008–2011) גיא ניר (2011–2013) אלי מקמל (2013–2017) חנן אדרי (2017–2020) יעקב ברמן (2020–2021) רונן חכמון (יוני 2021–) על אתג"ר אלי סניור, "מפעילים את כל היכולות": יחידת העילית שהוסבה לטיפול בהתקהלויות הקורונה, באתר ynet, 7 באוקטובר 2020 אלי סניור, בצעד חריג: 19 כתבי אישום יוגשו על עסקאות נשק וירטואליות, באתר ynet, 15 בנובמבר 2021
יורם ירוחמי

יורם ירוחמי הוא זמר עבר ישראלי, אשר ידוע בעיקר בשל חברותו בשלישיית "הנשמות הטהורות". ירוחמי שירת בצוות הווי הנדסה קרבית, שם שירת עם נתן כהן. השניים צירפו את נאוה ברוכין לשלישייה, שהוציאה אלבום אחד ב-1974. לפני כן, גויסה הלהקה למילואים בתקופת מלחמת יום הכיפורים. שירות מילואים ממושך זה יצר מתיחויות בין חברי הלהקה, ובסופו של דבר, ירוחמי לא השתתף בהקלטת אחד השירים המפורסמים ביותר של הלהקה, "ברחוב הנשמות הטהורות", מכיוון שהיה חולה באותו יום ואת מקומו מילא מתי כספי. לאחר פרישתו מעולם הבמה, למד והצטרף לבנק ישראל שבו עבד עד שנת 2012. בתחילה כיהן במחלקת המלוות. בשנים האחרונות של עבודתו בבנק כיהן ירוחמי כמנהל יחידת הביקורת של הפיקוח על הבנקים בתחום איסור הלבנת הון. יורם ירוחמי, באתר MusicBrainz (באנגלית) יורם ירוחמי, באתר Discogs (באנגלית) דודי פטימר, ‏50 שנה לאלבום הקלאסי: שלישיית הנשמות הטהורות חוזרת לשיאי ההצלחה, באתר מעריב אונליין, 24 ביוני 2023 יעקב בר-און, ‏אלימות וטיפוסים מוזרים: נחשף הסוד מאחורי "ברחוב הנשמות הטהורות", באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוק לינוס

חוק לינוס תואר לראשונה בחיבורו המפורסם של אריק ס. ריימונד, "הקתדרלה והבזאר" העוסק בפיתוח תוכנה באמצעות קוד פתוח. ריימונד, טען כי "בעזרת מספר גדול דיו של בודקי גרסאות בטא ומפתחים-מסייעים, כמעט כל בעיה ניתנת לסיווג מהיר, והפתרון יהיה מובן מאליו למישהו". הוא קרא לעיקרון זה חוק לינוס, על פיו "בעזרת מספיק עיניים, כל הבאגים שטחיים" (ציטוט המיוחס ללינוס טורבאלדס). עיקרון זה חל לא רק על פיתוח תוכנה; מערכות נוספות מיישמות עיקרון דומה. חוק ארניסון: בעזרת מספיק עיניים, נחשפים כל התכנים הבלתי ראויים. במערכות פרסום פתוחות, פורומים, ויקיפדיה, אינדימדיה וכדומה, בהן כל גולש רשאי לפרסם והעריכה מתבצעת לאחר הפרסום לקהל הרחב. הקוראים הם הראשונים בחשיפה של תוכן בעייתי ודיווח למנהלי הפורום או האתר. בנוסף פרסום תוכן בעייתי מאפשר לכותב המקורי לתקן עצמו ולהבהיר את הנושא, לאחר שהקוראים חושפים לכותב את הבעיות בטקסט שהפיץ. ניסוח החוק כוללני ופסקני. באופן כללי ריימונד מדגים היטב איך עובד החוק כאשר יש הרבה עיניים שבוחנות את החלקים הרלוונטיים. בפרט הוא מתייחס לתהליך פתרון הבעיה לאחר שכבר התמקדו בה. אולם התנאי הזה לא תמיד מתקיים. לא תמיד ימצאו מספיק בודקים שיבדקו את כל החלקים השונים של התוכנה[דרוש מקור]. ה"חוקים" עצמם מנוסחים בצורה שאינה ניתנת להפרכה: אם נמצא תוכן לא ראוי שלא נחשף, או בעיה שנשארה בקוד זמן רב בלי להתגלות או שפתרונה אינו "מובן מאליו" לאף אחד, אין זה מפריך את החוק, אלא מדגים שלא שזפו את התוכן או הקוד מספיק עיניים. מכאן שיש להבין את החוקים הללו בצורה מוגבלת. משמעות החוקים אינה שקוד פתוח או תוכן פתוח הם מחוסרי בעיות מעצם היותם פתוחים, אלא שעובדת היותם פתוחים מעניקה להם ממד של איכות באופן שבמתודולוגיות שאינן פתוחות יידרשו משאבים יקרים (צוותי בודקים ועורכים) על מנת להשיג איכות דומה. הניסוח המקורי של החוק מתוך החיבור הקתדרלה והבזאר
בריאן קוק

בריאן ג'ושוע קוק (באנגלית: Brian Joshua Cook; נולד ב-4 בדצמבר 1980 בלינקולן, אילינוי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי שהיה פעיל בין השנים 2003–2015. לאורך קריירת המשחק ב-NBA העמיד ממוצעים של 5.5 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק. אביו, נורמן קוק, שיחק עבור בוסטון סלטיקס ודנוור נאגטס בשנות ה-70. קוק החל את הקריירה שלו ב"תיכון לינקולן" ולאחר מכן הצטרף לאוניברסיטת אילינוי. בדראפט ה-NBA‏ 2003 נבחר במקום ה-24 על ידי לוס אנג'לס לייקרס, במדיה שיחק במשך ארבע שנים, לפני שהועבר באמצע עונת 2007/2008 לאורלנדו מג'יק. לאחר שנה בלבד באורלנדו, באמצע עונת 2008/2009, הועבר ליוסטון רוקטס, ממנה שוחרר בפברואר 2010. ב-2010 הוא חתם על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס, ובמרץ 2012 עבר בטרייד בין שלוש קבוצות לוושינגטון ויזארדס. בין השנים 2013–2015 שיחק בקבוצות שונות בפוארטו ריקו, לבנון, אורוגוואי ויפן. מדיה וקבצים בנושא בריאן קוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בריאן קוק פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA דף השחקן באתר ה-Nba סטטיסטיקות הקריירה של קוק ב-NBA, באתר basketball-reference.com ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.