מעלות דפנה

מעלות דפנה היא שכונה בצפון ירושלים, הוקמה כחלק משכונות הבריח בשנות ה־70; גובלת בשכונת רמת אשכול וסנהדריה מצפון, שכונת שמואל הנביא ממערב, וגבעת התחמושת ממזרח. גבולה הדרומי של השכונה מוגדר על ידי רחוב שמעון הצדיק ושדרות בר-לב. שכונת מעלות דפנה נבנתה החל מסוף שנת 1971 כחלק ממערך שכונות הבריח שנבנו בצפון מזרח העיר מיד לאחר מלחמת ששת הימים, כדי ליצור רצף התיישבות עברי בין ירושלים המערבית לבין הר הצופים. השכונה הוקמה על שטח ההפקר שהיה חלק מהקו העירוני. השם "מעלות דפנה" ניתן לשכונה על שם השיפוע בו היא בנויה ועל שם צמח הער אציל, ובדרך עקיפה זו חוגג השם את איחוד העיר בשנת 1967, מאחר שהיוונים והרומאים נהגו לקשט בעלי ער אציל (עלי דפנה) את ראשיהם של הקיסרים המנצחים כמעשה האל היווני אפולו[דרוש מקור]. בחלקה הדרומי של השכונה ממוקם מתחם הידוע בשם "ארזי הבירה", על שם החברה שבנתה אותו. במתחם הוקמו שיכונים לעולים חדשים, בחלקם על קרקע פרטית שהופקעה בשנת 1968. מעלות דפנה תוכננה כשכונה קטנה לכ-4,000 תושבים וכמעט ללא רזרבות קרקע לבנייה עתידית. לשכונה אפיונים ארכיטקטוניים ייחודיים, הכוללים שימוש באלמנטים חיצוניים צורניים על המבנים כגון קשתות, זוויות, בליטות החורגות מקו הבניין ושיפועים, וזאת על מנת ליצור דו-שיח ארכיטקטוני עם מסורת הבנייה הירושלמית בכלל, וזו של העיר העתיקה בפרט. פרטים תכנוניים ייחודיים (לתקופת התכנון) כוללים שטחים ציבוריים נרחבים, מרכז מסחרי אינטגרלי במבני המגורים של השכונה, כנהוג בשכונות ותיקות, חצרות פנימיות לשימוש התושבים ולמעבר נוח בין בתי השכונה ולהולכי הרגל, ומשטחי דשא למשחקי ילדים. כן נבנו שני גשרים להולכי רגל ומגרשי החניה הוקמו בריחוק מה מהבניינים, על מנת למנוע תנועת כלי רכב ממונעים בתוך השכונה. תכנון ייחודי זה, הנוגד את התכנון של שכונות סמוכות (ובניגוד לרמת אשכול הסמוכה), זיכה את המתכננים בפרס רכטר. בעשור הראשון של המאה ה-21, במסגרת מגמה הניכרת בשכונות רבות בצפון ירושלים, התרחשה תחלופת אוכלוסייה במסגרת התחרדות. במקום התושבים שאכלסו את השכונה עם הקמתה - חילוניים ובעלי מקצועות חופשיים, נכנסה אוכלוסייה חרדית, חלקם משפרי דיור מהשכונות הסמוכות שמואל הנביא, בית ישראל ושכונת הבוכרים וחלקם עולים חדשים מארצות הברית. גן וי רובינס - ברחוב קרל (יעקב שארל) נטר, הגן גדול ורחב ומשתרע ומתחבר לרחוב ארץ חפץ הסמוך לו. גן מחל - ברחוב מחל פינת רחוב קרל נטר בתחילת רחוב מח"ל. ישיבת אור שמח – ישיבה לחוזרים בתשובה שבסיסה בירושלים, עם סניפים במקומות רבים בעולם. הישיבה נקראת על שם ספרו של הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק. מהרעיון להקמת הישיבה נהגה בידי הרב נח וינברג, שהיה גם ממקימי ישיבת התפוצות ובהמשך גם ישיבת אש התורה. הישיבה נוסדה בשנת 1970 בשם "שמע ישראל". בית הספר רנה קסין – בית הספר התיכון השש-שנתי על שם רנה קסין, מיסודה של חברת אליאנס (כי"ח), פועל ברוח ההומניזם שייצג פרופ' קסין. בית הספר נחנך בספטמבר 1974 בנוכחות פרופ' קסין. החל משנת 2013, בית הספר שייך לרשת "דרכא". במקום לומדים תלמידים יהודים חילונים וערבים מהשכונות הצפוניות של ירושלים. מתוך עמדה כי האדם נמצא במרכז, וכי לכל אדם הזכות לשוויון הזדמנויות, בית הספר אינו מסנן תלמידים ואין בו הנשרה עד לסיום הלימודים. בית הספר בית מרגלית – בית ספר יסודי לכיתות א' עד ח'. בית הספר שייך לחינוך העצמאי בירושלים, נוסד בשנת 1999. נקרא "בית מרגלית", על שמה של הרבנית מרגלית יוסף, רעייתו של נשיא מועצת חכמי התורה מרן הרב עובדיה יוסף. בסמוך לבית הספר רנה קסין שוכנת ספרייה עירונית על שם יוסף מאירהוף. בית הכנסת "משאת בנימין" – בית כנסת הקרוי על שם ספרו של רב העיר פודהייצה רבי בנימין אהרן סלניק שמקורות משפחתו מיהדות סלוניקי. התפילות הם בנוסח אשכנז, בית הכנסת מנציח את עולי הגרדום פעילי המחתרות האצ"ל והלח"י ואת קהילת פודהייצה באוקראינה שנספתה בשואה, רב בית הכנסת בעבר היה הרב דוד לאו, והרב חיים אהרן קופמן, כיום רב בית הכנסת הוא הרב לוי יצחק ליבסקינד. בית הכנסת "יד שלום" – נוסח הספרדים ועדות המזרח, המנציח את ר' שלום צדיק ואשתו בתיה צדיק. שלום צדיק עלה לארץ ישראל מאיראן והיה התורם העיקרי לבניית בית הכנסת. ולזכרו נקרא בית הכנסת "יד שלום". בית הכנסת "נחלת שמעון" – בית הכנסת הוותיק של הקהילה האמריקאית אשר הוקם בשנת 1989 ושוכן במקלט אחד הבתים (עם השלמת בית הכנסת "משכן יחיאל" המקום כבר אינו משמש לתפילות). בית הכנסת "גן מח"ל" – קרואן המשמש בית הכנסת המוצב בגן מח"ל, ומשמש מתפללים מהקהילה האמריקאית בשכונה. בית הכנסת "משכן יחיאל" – בית כנסת של הקהילה האמריקאית שנחנך בשנת 2022 תשפ"ב, רב בית הכנסת הוא הרב נחום אייזנשטין ממקורבי הרב אלישיב. המבנה כולל אולם תפילה גדול, שני חדרי תפילה קטנים, עזרת נשים בקומה נפרדת ואולם אירועים בקומת המרתף. בית מרים גיטל – מרכז תורני בשלבי סיום הבניה. התורם העיקרי לבניית בית הכנסת הוא הרב יעקב ווינרעב מניו יורק אשר הנציח את חמותו הרבנית מרים גיטל שטרנבוך. זהו בית מדרש לכלל מקהלות האשכנזים, הכולל בית מדרש כמנהג הישיבות, ובית מדרש חסידי כמנהג קהילות החסידים. רב בית הכנסת הוא הרב משה וייס. בית הכנסת טעמעשווער – בית כנסת חסידי. נוסח התפילה כמהרי"ץ דושינסקי או חסידי. ישיבת אור שמח – המשתייך לקהילת החרדים מודרניים אמריקאים בעיקר עבור בחורי ישיבה צעירים. בית ספר לשוטרים – נמצא בצמוד לשכונה נמצא ומשנות האלפיים, משמש כמטה אדמיניסטרטיבי של סוכנות האומות המאוחדות לפליטים אונר"א (UNRWA - United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East). גבעת התחמושת – בצמוד לשכונה, שוכן אתר הנצחה לנופלים בקרבות מלחמת ששת הימים בירושלים בכלל ובגבעת התחמושת בפרט. האתר הוקם בשנת 1975, והמוצב הירדני שהיה במקום שולב בו כמוזיאון פתוח, על קיר המוזיאון חקוקים שמות 182 הנופלים במערכה על ירושלים במלחמת ששת הימים, ובמקום ניטעו 182 עצי זית לזכר הנופלים על הקרב בירושלים. בסמוך לגבעת התחמושת נמצא שבט "העֹמר" של תנועת הצופים. השכונה גובלת בשני קווי רכבת קלה: הקו האדום מצידה הדרום מזרחי, העובר לאורך רחוב בר לב; והקו הירוק, הנמצא בשלבי סלילה והקמה ועובר ברחובות שרגאי ושדרות אשכול. אחד ממוסדות ישיבת אור שמח הנמצא בשכונה. בתי השכונה כפי שצולמו משדרות בר-לב. תותח גבעת התחמושת בשכונת מעלות דפנה ברקע ניתן לראות את הבניין המפואר והגדול של בית המדרש בית הכנסת וישיבת בעלזא, 2013. בתי מעלות דפנה והגשר הראשון של מעלות דפנה. הגשר נהרס לטובת הרכבת הקלה שאמורה לעבור ברחוב שרגאי. בתי מעלות דפנה עם התותח הסמוך לשכונה, 2013. מבט אווירי על שכונות מעלות דפנה גבעת המבתר רמת אשכול ושמואל הנביא, 2015. בית הספר לשוטרים בשכונת מעלות דפנה ברחוב מח"ל, 2008. רחוב פנימי בשכונה. מבט על מעלות דפנה ממוזיאון קו התפר הבתים הקיצוניים בתמונה מצד שמאל. מבט על בית בשכונה. רחוב צדדי בשכונה בסמיכות לגן מחל. רחוב בשכונה, משמאל המרכז המסחרי. שכונת מעלות דפנה, מבט אל החלק האחורי של המרכז המסחרי. מדיה וקבצים בנושא מעלות דפנה בוויקישיתוף שכונת מעלות דפנה, באתר עיריית ירושלים נעמי בן גור, הבניה צריכה לעצב נופים חדשים, למרחב, 28 בפברואר 1971 צע"ת בעניין הפקעת קרקע לשיכון עולים, דבר, 30 ביוני 1972 חולק פרס רכטר לאדריכלות, דבר, 31 בינואר 1975 דוד ויצטום, ‏העיר שאיבדה את לבה, באתר גלובס, 10 במאי 2007 נטע סלע, "ירושלים צריכה להיות חרדית", באתר ynet, 24 במאי 2006 רנה קאסן הגיע לחנוכת בית ספר על־שמו במז' ירושלים, דבר, 9 בספטמבר 1974 דרכא רנה קסין: הכירו את בית הספר המשלב למידה מעולה ותרבות ברמה הגבוהה בארץ, באתר כל העיר, 29 בדצמבר 2018