laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מקסין פסברג

מקסין פסברג (נולדה ב־1953) היא מנהלת ישראלית, המכהנת כיו"ר דירקטוריון חברת נתיבי איילון. קודם לכן כיהנה כמנכ"לית חברת אינטל ישראל וסגנית נשיא אינטל העולמית. פסברג נולדה וגדלה ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ב-1970 הגיעה לראשונה לישראל במסגרת תנועת הבונים. היא חזרה לדרום אפריקה ולמדה לתואר ראשון בכימיה ובפיזיקה. ב-1975 עלתה ארצה וב-1978 סיימה תואר שני בכימיה שימושית באוניברסיטה העברית בירושלים. בזמן לימודיה החלה לעסוק בתחום ההוראה, תחילה במכללת אורט בגבעת רם ואחר כך בבית הספר רנה קסין בו שימשה גם כרכזת שכבה. ב-1983 ביקשה להתמנות למנהלת בית ספר חדש בירושלים אך נענתה בסירוב, מה שהוביל אותה לעזוב את התחום. את הקריירה שלה באינטל החלה בעקבות גיוס עובדים של החברה לקראת הקמת מפעל ייצור המוליכים למחצה בירושלים (פאב 8). פסברג עבדה כמהנדסת ליתוגרפיות בצוות ההקמה של המפעל ובהמשך מונתה לאחראית על חינוך וקשרי קהילה. ב-1991 יצאה להכשרה במרכז הפיתוח של אינטל בפורטלנד שבמדינת אורגון בארצות הברית, ובמהלך תקופתה שם פיתחה שיטה לשימוש בפוליאימיד בתעשייה, שנרשמה כפטנט. לאחר חזרתה לישראל שימשה כאשת הקשר עם האקדמיה וכדוברת חברת אינטל ישראל, ב-1995 הצטרפה לצוות ההקמה של מפעל פאב 18 בקריית גת, ולאחר הקמתו ניהלה בו את חטיבת ההנדסה. בשנים 2000 עד 2004 ניהלה את המפעל בקריית גת בשותפות עם אלכס קורנהאוזר. החל משנת 2004 שימשה פסברג כסגנית נשיא אינטל העולמית. ב-2006 מונתה למנכ"לית מפעל הדגל של החברה, מפעל פאב 28, גם הוא בקריית גת. ביוני 2007 החליפה פסברג את קורנהאוזר בתפקיד מנכ"לית אינטל ישראל, בתקופתה נמכר מפעל פאב 18, נסגר מפעל פאב 8 והושלמה בנייתו של מפעל פאב 28. ב-2015 מונתה לאחראית לפעולות ולאסטרטגיה של אינטל ישראל במקומו של מולי אדן. היא כיהנה בתפקיד עד מרץ 2017. ביולי 2009 מונתה לחברה בוועדה המייעצת למועצה הלאומית לכלכלה והחל מ-2010 מכהנת כחברת וועדת הפרס של פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות. ב-2011 זכתה בפרס התעשייה. פסברג נבחרה לאחת ממשיאות המשואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה'תשע"ד (2014). לאחר סיום תפקידה כמנכ"לית מונתה פסברג להוביל את הליך המיזוג של מובילאיי לתוך אינטל. בתחילת 2020, לאחר 37 שנות עבודה באינטל, פרשה מהחברה. ביוני 2017 הוענק לה תואר עמית כבוד מהמרכז האקדמי רופין. בנובמבר 2021 מונתה ליו"ר דירקטוריון חברת נתיבי איילון. פסברג מתגוררת בהר אדר שבאזור ירושלים, נשואה ליוסף פסברג ואם לבן ובת. מדיה וקבצים בנושא מקסין פסברג בוויקישיתוף מקסין פסברג באתר אינטל ישראל רונית הראל וגיא גרימלנד, הכי טובה (2008), באתר TheMarker‏, 5 במאי 2008 ורד קלנר, ‏"לפטר עובדים זו הדרך הקלה", באתר גלובס, 2 באפריל 2009 גיא גרימלנד, מקסין פסברג תמשיך לכהן כמנכ"לית אינטל ישראל, באתר TheMarker‏, 22 בפברואר 2012 הילה ויסברג, "כשניהלתי את המפעל בקריית גת, כולם חשבו שאני המזכירה", באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2014 יהודה קונפורטס, ‏מקסין פסברג: "אני מייצגת את השילוב בין האקדמיה לתעשייה הישראלית", באתר "אנשים ומחשבים", 4 במאי 2014 נורית דברת, ‏הפטנט הניהולי של מנכ"לית אינטל ישראל מקסין פסברג, באתר גלובס, 3 במרץ 2016 אמירה לם, מקסימום מקסין, באתר "ידיעות אחרונות", 1 במרץ 2017 מאיר אורבך, מקסין פסברג תוביל את אינטל ישראל, באתר כלכליסט, 3 ביוני 2015 הראל עילם, מקסין פסברג פורשת מתפקיד מנכ"לית אינטל ישראל, באתר כלכליסט, 13 בדצמבר 2016 גולן חזני, מקסין פסברג תוביל את המיזוג בין מובילאיי לאינטל, באתר כלכליסט, 16 במרץ 2017 אתר המרכז
חובה וזכות

חובה וזכות הם מונחים בסיסיים מתחום הנהלת החשבונות וחשבונאות. המונחים משמשים לציון העסקאות הנרשמות בספר החשבונות (או יומן החשבונות). פעולת חובה (חיוּב) מצביעה על רישום של נכס או הוצאה ואילו פעולת זכות (זיכוי) מצביעה על רישום של התחייבות או הכנסה. תנועות (עסקאות) של כסף ותנועות חשבונאיות אחרות נרשמות בחשבונות (או כרטיסים או כרטסות). למשל, בחשבון "הוצאות חשמל" יירשמו הוצאות הקשורות לחשמל, ובחשבון "קופת מזומנים" יירשמו כל הפעולות של יציאה וכניסה של מזומן בקופה. כל חשבון מורכב משני צדדים: חובה וזכות. מונחים אלו מאפשרים למנהלי החשבונות לעקוב אחרי התנועות שבחשבונות. כל מונח מציין גידול או קיטון ביתרת החשבון. בחשבונות המהווים נכס, כגון חשבון קופה או חשבון לקוח, חובה מציין גידול של היתרה וזכות - קיטון. בחשבונות המהווים התחייבות, כגון חשבון המחאות לפירעון או חשבון הכנסות ממתן שירותים, חובה מציין קיטון של היתרה וזכות - גידול. להלן טבלה המציגה כיצד מושפעים החשבונות מחיובים וזיכויים (כאשר = גידול, = קיטון): הרישום בספר החשבונות של חברה שמנהלת מערכת הנהלת חשבונות כפולה, נעשה באמצעות פקודות יומן מאוזנות, כאשר כל צד - חובה וזכות - צריך להיות שווה בערכו הכולל. צד החובה מסומן בדרך כלל באות ח' וצד הזכות - באות ז'. לדוגמה, כאשר חברה נותנת לאחד מלקוחותיה שירותי ניקיון בסך 100 שקלים ומעבירה לו חשבונית, היא תרשום את פקודת היומן הבאה: ח'   חשבון לקוח                           100 ז'   חשבון הכנסות משירותי ניקיון          100 כלומר, הלקוח חייב לחברה סך של 100 שקלים, ומאידך - החברה רשמה הכנסות בסך 100 שקלים. הפקודה מאוזנת מאחר שיש סך זהה בכל צד. כאשר החברה תקבל תשלום מהלקוח, היא תזכה את החשבון שלו, ותחייב את חשבון הקופה: ח'   חשבון קופת מזומן     100 ז'   חשבון לקוח               100 כעת הלקוח אינו חייב דבר לחברה (יתרתו היא 0), ואילו לחברה יש נכס של 100 שקלים במזומן.
כסף סטרלינג

כסף סטרלינג או סטרלינג סילבר היא סגסוגת כסף בדרגת טוהר של 92.5%, כלומר, המכילה כסף בשיעור של 92.5% ממשקלה, ומתכות אחרות, לרוב נחושת, בשיעור של 7.5%. הסגסוגת מכונה גם בשם "כסף 925". הסגסוגת נחשבת לסגסוגת הכסף היוקרתית, המקובלת בייצור תכשיטים. כסף טהור אינו שימושי בייצור תכשיטים וכלים, מאחר שהוא רך מדי, ונוהגים להוסיף לו מתכות אחרות כדי לשפר את איכות הסגסוגת. חוץ מנחושת נהוג להשתמש גם בגרמניום, אבץ ופלטינה, על מנת למנוע תופעות קורוסיביות, אך כל עוד משקל הכסף בסגסוגת נשמר, היא עדיין נחשבת לכסף סטרלינג. קיימים חילוקי דעות על מקור השם "סטרלינג", אך הסגסוגת הופיעה לראשונה בצפון גרמניה בסביבות המאה ה-12. השם "סטרלינג" הופיע במאה ה-13, אך מקורו לא ידוע בוודאות. מקור שמה של הלירה שטרלינג הוא בכך שהמטבע במקורו היה בשווי של כסף סטרלינג במשקל של פאונד אחד. כלים ותכשיטים העשויים מכסף סטרלינג מסומנים בסימונים ייחודיים לסגסוגת. בישראל קיים סימון וולונטרי שיזם מכון התקנים הישראלי, ועל פיו מסומן תכשיט העשוי כסף סטרלינג ב"רימון כסף" ובצמוד לו הספרות 925. בנוסף לתכשיטי כסף וכלי כסף יוקרתיים, כסף סטרלינג עשוי לשמש לייצור כלי נגינה ממתכת, ובהם סקסופונים וחלילים. מדיה וקבצים בנושא כסף סטרלינג בוויקישיתוף דרגת הטוהר של סגסוגות של מתכות יקרות מסוימות היא מילסימאלית, כלומר נמדדת באלפיות. "כסף 925" פירושו סגסוגת בעלת 92.5% כסף. בתכשיטי כסף יש חמש דרגות טוהר, ובהן 800, 835, 925, 926 ו-999 אלפיות. בשימושים אחרים ייתכנו גם דרגות טוהר אחרות. למעשה כסף 999, דרגת טוהר של 99.9%, אינו בשימוש למעט בשימושים ספציפיים שבהם לא נדרשת קשיות הראלה סטוצקי-באר, תעשיית הכסף, באתר nrg סימני האימות באתר מכון התקנים
דוח על השינויים בהון

דוח על השינויים בהון או דוח על השינויים בהון העצמי (באנגלית: Statement of changes in equity או Statement of changes in shareholders’ equity) הוא אחד מארבעת הדוחות הבסיסיים בתחום החשבונאות אשר חברות פרטיות וציבוריות נדרשות לפרסמו. הדוח מפרט את השינויים בהון העצמי של ישות חשבונאית במהלך התקופה המדווחת (בדרך כלל שנה או רבעון). הדוח מציג את יתרת הפתיחה של סעיפי ההון לתקופה המדווחת, את השינויים במהלך התקופה ואת יתרת הסגירה לסוף התקופה המדווחת. בין השינויים ניתן למנות: גידול או קיטון בעודפים כתוצאה מרווח כולל או הפסד כולל, בהתאמה. קיטון כתוצאה מחלוקת דיבידנד. גידול או קיטון כתוצאה משינוי בהון המניות - הנפקת מניות חדשות או רכישה בחזרה של מניות קיימות (מניות באוצר). שינויים בקרנות הון: שערוך רכוש קבוע (קרן הערכה מחדש), שערוך ניירות ערך זמינים למכירה, תנועה בגין הפרשי תרגום (קרן הון בגין הפרשי תרגום), תנועה בקרן הון בגין פעולות עם בעלי עניין. העברת סכומים והפחתות בין קרנות ופרמיה לעודפים. שינויים בזכויות שאינן מקנות שליטה. הדוח על השינויים בהון מקושר לדוח הרווח וההפסד ולמאזן. השורה האחרונה בדוח רווח והפסד, המייצגת את הרווח הנקי לתקופה, מוצגת בדוח על השינויים בהון. השורה התחתונה בדוח על השינויים בהון (כלומר, סך כל ההון) מוצגת במאזן, תחת הסעיף "הון", לעיתים תוך חלוקתו לשני מרכיבים עיקריים: הון שמיוחס לבעלי המניות ("הון עצמי") של החברה והון שמיוחס לבעלי זכויות שאינן מקנות שליטה (זכויות המיעוט). בחברות ציבוריות ישראליות יש להציג בדוח זה שינויים על פני תקופה של שנתיים שקדמו לתקופה המדווחת, ואילו בחברות פרטיות - שנה אחת. דוח על השינויים בהון מועיל במיוחד לקורא הדוח הכספי, כאשר לחברה יש מספר סוגי מניות וכאשר קרו מספר אירועים שהשפיעו על הון בעלי המניות במהלך התקופה. מאזן דוח רווח והפסד דוח על תזרימי המזומנים עקרון הגילוי המלא דוח התאמה למס מדיה וקבצים בנושא דוח על השינויים בהון בוויקישיתוף תקינה בינלאומית (בישראל מיושמת בחברות ציבוריות): תקן חשבונאות בינלאומי 1 : הצגת דוחות כספיים, סעיף 10(ג) וסעיפים 106–110, באתר המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות תקינה ישראלית (בישראל מיושמת בחברות פרטיות): תקן חשבונאות מספר 34 : הצגה של דוחות כספיים, סעיף 7(ג) וסעיפים 81–86, באתר המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות הנחיות ספציפיות לגבי בנקים בישראל: הוראות המפקח על הבנקים בנושא דוח על השינויים בהון העצמי, באתר בנק ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוח רווח והפסד מותאם לצורכי מס

דוח רווח והפסד מותאם לצורכי מס (או דוח התאמה למס) הוא דוח המתאם את הרווח (או ההפסד) לפני מיסים על ההכנסה בדוח הרווח וההפסד של נישום לרווח (או הפסד) המתאים לצורכי מס. זהו אחד הדוחות שמגיש הנישום לשלטונות המס בסיומה של כל שנת מס, בצירוף הדוחות הכספיים ודוחות נוספים. השורה הראשונה של הדוח הוא הרווח (או ההפסד) לפני מיסים על ההכנסה מתוך דוח רווח והפסד. רווח זה עובר התאמות שונות, נוספות לו (או מוחסרות ממנו - במידה שמדובר בהפסד) הוצאות שאינן מוכרות לצורכי מס, ולאחר מכן מוחסרות ממנו (או נוספות לו - במידה שמדובר בהפסד) הכנסות שאינן מוכרות לצורכי מס. בישראל, בשלב הבא, מחושבת ההשפעה של האינפלציה על ההכנסה החייבת במס מכוח חוק מס הכנסה (תיאומים בשל אינפלציה) התשמ"ה-1985, והיא כוללת תוספת/ניכוי בשל אינפלציה, ניכוי בשל פחת והפסדים מועברים משנים קודמות. החל משנת 2008 חוק זה הוקפא ולכן סעיפיו אינם קיימים בדוח אלא אם הוראות המעבר שלו משפיעות על דוח ההתאמה של הנישום. השורה התחתונה של דוח זה היא ההכנסה החייבת במס. הכפלת ההכנסה החייבת במס חברות מביאה לחבות המס של הנישום, אם כי היא אינה מוצגת בדוח זה. בסוף הדוח מופיעים, אם ישנם, נתונים נוספים הנוגעים לרווחים והפסדים אחרים אשר חייבים במס או ניתנים לקיזוז בשנים הבאות, כגון הפסד הון המועבר לשנה הבאה ורווח הון ריאלי. ניתן גם לציין זיכויים מועברים, כגון זיכוי ממס זר וזיכוי תרומות. גם בסיס מזומן בא לידי ביטוי בדוח התאמה למס. הוצאה מוכרת מס חברות חוק התיאומים דוח רווח והפסד
זהוב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... זהב (בלטינית: Aurum) – יסוד כימי מתכתי זהב (צבע) – גוון של הצבע "צהוב" ו"חרדל", הקרוב ביותר לזה של המתכת זהב מטבעות שפירוש שמם "זהוב" או "מוזהב": זלוטי (בפולנית: Złoty) – מטבע הרשמי של פולין גילדן (פירושונים) – מספר מטבעות-עבר בשם זה
Candida

Candida (בתעתיק לעברית: קנדידה) היא סוג של שמר (פטרייה) דיפלואידי. הקנדידה היא הגורם הנפוץ ביותר בעולם לזיהומים ממקור פטרייתי אם כי מינים רבים אינם גורמים נזק לאדם. Candida albicans היא המין הנפוץ ביותר וגורמת לזיהומים מזדמנים בבני אדם, לרוב בחלל הפה ובנרתיק וגם בחיות. במצב פתוגני כפטרת, היא התגלתה כגורם חשוב בתחלואה ואף מוות במחלות כשל חיסוני, כגון איידס וסרטן. מינים מסוימים יכולים לפגום ביינות. בין המינים השכיחים בסוג Candida ניתן למנות את הבאים: Candida albicans Candida glabrata Candida parapsilosis Candida tropicalis Candida dubliniensis Candida kefyr Candida krusei Candida lusitaniae Candida guilliermondii הזיהומים מהפטרייה אינם נפוצים, אף על פי שהפטריה עצמה נפוצה יחסית: אפשר למצוא תאי קנדידה אצל כ־90% מהאנשים. אולם בחוגי הרפואה האלטרנטיבית התפתחה טענה ש"רגישות יתר לקנדידה" עלולה לגרום לתופעות רבות, כגון: תשישות, שלשול, השמנה ועוד ונטען שכ־30% מהאוכלוסייה סובלת מהבעיה. למרות הטענות הללו לא נמצא כל קשר בין אותם סימפטומים לפטריית הקנדידה והיא נחשבת לטענה פסאודו־מדעית. מדיה וקבצים בנושא Candida בוויקישיתוף Candida, באתר ITIS (באנגלית) Candida, באתר NCBI (באנגלית) Candida, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) Candida, באתר GBIF (באנגלית) קנדידה, דף שער בספרייה הלאומית טיפול בקנדידה ומידע טיפול בקנדידה בשיטת הרפואה הטבעית באתר HealthPedia (בעברית) סטיבן נובלה, Candida and Fake Illnesses, 25 בספטמבר 2013, מתוך אתר Science-Based Medicine סטיבן בארט, Dubious "Yeast Allergies", מתוך אתר QuackWatch ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מחוזות ומדינות מיאנמר

מיאנמר מחולקת מנהלתית ל-7 מחוזות (tyne), 7 מדינות (pyi-ne) אשר מחולקים לנפות וטריטוריית איחוד אשר כוללת עיר בירה של המדינה. המחוזות מאוכלסים על ידי העם הבורמזי ובמדינות רוב האוכלוסייה מורכבת מהעמים האחרים. בנוסף, בשנת 2008 הוקמו 6 אזורים בעלי שלטון עצמאי המאוכלסות בעיקר על ידי בני מיעוטים שונים מדיה וקבצים בנושא מחוזות ומדינות מיאנמר בוויקישיתוף
מספר גל

מספר גל הוא תכונה של גל העומדת ביחס הפוך לאורך הגל. מספר הגל מסומן באות k {\displaystyle \,k} ונמדד ביחידות SI ברדיאנים למטר (rad/m). מספר הגל הוא קצב שינוי המופע של הגל במקום, או מספר הרדיאנים שגל עובר ליחידת אורך, בנקודת זמן קבועה. מספר הגל מתאר את קצב תנודות הגל כתלות במקום באותו האופן שבו התדירות הזוויתית מתארת את קצב התנודות כתלות בזמן. מתקיים יחס הפוך בין מספר הגל ואורך הגל. בגל סינוסי, המתואר על ידי המשוואה: y = A sin ⁡ ( k x − ω t ) {\displaystyle \,y=A\sin(kx-\omega t)} הקשר בין מספר הגל ואורך הגל הוא: k = 2 π λ {\displaystyle k={\frac {2\pi }{\lambda }}} התמרת פורייה של פונקציה של הזמן נותנת את ספקטרום התדירויות שלה - מידת התרומה של כל התדרים המרכיבים אותה. התמרת פורייה על פונקציה של המקום נותנת את ספקטרום מספרי הגל. וקטור הגל הוא וקטור שגודלו הוא מספר הגל וכיוונו הוא כיוון התפשטות הגל. הקשר בין מספר הגל לבין התדירות הזוויתית נקרא יחס הנפיצה והוא תלוי בתכונות הפיזיקליות של הגל. עבור גל אלקטרומגנטי בריק יחס הנפיצה הוא ω = c k {\displaystyle \,\omega =ck} כאשר c היא מהירות האור בריק. במכניקת הקוונטים, התנע של חלקיק נמצא ביחס ישר למספר הגל של פונקציית הגל שלו, בדומה לתנע של פוטון: p = ℏ k {\displaystyle p=\hbar k} , כאשר ℏ {\displaystyle \hbar } הוא קבוע פלאנק המצומצם. אם על פונקציית הגל להיות גל עומד, מספר הגל וכתוצאה מכך גם גודל התנע של החלקיק יכולים לקבל רק ערכים מסוימים. בגבול הלא יחסותי מתקיים הקשר: E = p 2 2 m {\displaystyle E={\frac {p^{2}}{2m}}} , כאשר m {\displaystyle \,m} מסת החלקיק ו- E {\displaystyle \,E} האנרגיה הקינטית שלו. ניתן לרשום: k = 2 π λ = p ℏ = 2 m E ℏ {\displaystyle k={\frac {2\pi }{\lambda }}={\frac {p}{\hbar }}={\frac {\sqrt {2mE}}{\hbar }}} בספקטרוסקופיה, מספר הגל של קרינה אלקטרומגנטית מסומן ν ~ {\displaystyle {\tilde {\nu }}} ומוגדר: ν ~ = 1 / λ {\displaystyle {\tilde {\nu }}=1/\lambda } כאשר λ {\displaystyle \lambda } אורך הגל של הקרינה בריק. למספר הגל יחידות של אורך הופכי, וביחידות SI הוא מובע במטר הופכי (m−1). בדרך כלל, בשימושי ספקטרוסקופיה, משתמשים ביחידות cgs,‏ cm−1 (סנטימטרים הופכיים). מדיה וקבצים בנושא מספר גל בוויקישיתוף מספר גל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תפסו את המרגל

"תפסו את המרגל" הוא שמו של תסכית רדיו שנכתב על ידי חנוך לוין בספטמבר 1967. באותה שנה נשלח התסכית לתחרות תסכיתים בקול ישראל. התסכית זכה בפרס הראשון בתחרות ושודר מספר פעמים בהמשך בבימויו של דוד לוין. התסכית תורגם לאנגלית תחת השם "Catch the spy" וזכה בשנת 1969 בפרס הראשון בתחרות תסכיתי רדיו באיטליה. התסכית פורסם בכתב במסגרת ספר הלקט של חנוך לוין שפורסם בשנת 2003, אחרי מותו של לוין, "אחרון". התסכית הוא הומוריסטי אך מכיל ביקורת ברורה על הנטייה להוציא דברים מפרופורציה בשם הלאומיות, ועל הקלות שבה ניתן לשלהב המונים כנגד אלו שאינם עונים על התבנית הלאומית המצופה מהם. העלילה מתרחשת במדינה דמיונית בשם זיזימאמא. מורה בבית ספר יסודי רוצה להראות לתלמידיה את פועלו של המשורר הלאומי של אותה המדינה, הוא המשורר שעל ברכי שיריו חונכו הילדים. כדוגמה לאחד שיריו מובא "שיר האביב", שיר טבע פשוט שהמשורר כתב על טיול אישי שלו שערך באביב ובאופן אירוני וחסר כל קשר למציאות מוצג על ידי המורה כשיר "המתאר את ההיסטוריה הארוכה של עמנו הקטן". בוקר אחד המורה מתפרצת בנימוס לביתו של המשורר הלאומי ומבקשת ממנו להכניס לחדרו 550 תלמידים על מנת שאלו יוכלו לצפות בעבודתו של המשורר הלאומי וללמוד. המשורר כמובן מנסה לדחות אותה בנימוס, אך בסוף נשבר ומאשר לה להכניס את התלמידים לחדרו. התלמידים המנומסים נכנסים לחדרו ובמשך שעתיים מתבוננים ללא ניע במשורר, כשרק המורה "מפרשנת" את מעשיו בקול רם. הנוכחות של התלמידים מפריעה למשורר ומונעת ממנו לכתוב ולו מילה אחת במשך כל אותו פרק הזמן. לאחר שעתיים מתפתחת שיחת תוכחה בין המורה למשורר על כך שאינו כותב דבר וכל מה שהוא עושה זה לחשוב, והמורה מגדילה לעשות ואף גוערת בו על כך שבתור משורר לאומי יש לו גם אחריות. בניסיון להציל את המצב היא מציעה לו עזרה בכתיבת שירו ועל אף מחאותיו של המשורר היא מבקשת מהילדים להציע הצעות. כל ההצעות נדחות על ידי המשורר והמורה שוב גוערת בו על כך שאינו מתפקד בתור משורר לאומי. המשורר מנסה להתגונן אך הוויכוח מתדרדר והמורה משלהבת את הילדים כנגדו בטענות שונות שלכאורה מוכיחות שאינו משורר לאומי של ממש. התלמידים המשולהבים מחליטים בסופו של דבר שמדובר במרגל ורודפים אחריו עד ליער, שם המשורר מטפס על עץ שהילדים מבעירים. ב-1978 יצר הבמאי דן וולמן את הסרט הקצר "המשורר הלאומי" המבוסס על תסכית הרדיו. בסרט משתתפים רפאל קלצ'קין ורבקה גור. בדצמבר 2011 העלה תיאטרון קרוב הצגת קריאה על פי התסכית. תפסו את המרגל, הטקסט המלא, באתר חנוך לוין חנוך לוין, אחרון, הספריה החדשה, 2003, עמ' 413 המשורר הלאומי אוכל אפרסקים באתר "הבמה", 25 בדצמבר 2011
הקומדיה הגדולה

"הקומדיה הגדולה" נחשבת ליצירתו האחרונה ובפרט לשירו האחרון של חנוך לוין לאחר שנמצאה במחשב כף היד שלו ליד מיטתו בבית החולים. השיר הוא שיר הספד עצמי אך אופטימי שנכתב כשלושה שבועות לפני פטירתו, בסוף יולי 1999. השיר חותם עם ספרו האחרון של לוין, "אחרון". לוין מביע בשיר רצון לכתוב "על סף מותי" קומדיה גדולה שתצחיק את כל קוראיה, שתותיר את צופיה וקוראיה "בתחושת סיפוק עמוק" עם לכתם הביתה. זהו שיר קצר, המכיל בית אחד בן שמונה שורות שהן למעשה משפט אחד ארוך בן ארבע פסוקיות, שכל פסוקית בו מחולקת לשתי שורות, ושתי השורות הזוגיות הראשונות, כמו גם שתי השורות הזוגיות האחרונות, מחורזות זו עם זו (א ב ג ב-\ ד ה ו ה). השיר הולחן על ידי בועז בריסקר ובוצע על ידי תומר שרון כחלק מפרויקט "גורע וזורח" שיצא לאור ב-2021. חנוך לוין, אחרון, הספריה החדשה, 2003. הקומדיה הגדולה, הטקסט המלא, באתר חנוך לוין רענן קולקה, אירוניה וחמלה – ביטולה של שְנִיוּת(הקישור אינו פעיל), במסגרת יום עיון חווייתי על המחזה הרטיטי את לבי. מכיל את מילות השיר "הקומדיה הגדולה". 70 להולדת חנוך לוין: מה גרם לגדול מחזאי ישראל להיות כה אפל, מתוך אתר מעריב כרמית ספיר ויץ, ‏הפרובוקציות, הצנזורה והעירום: 20 שנה למותו של חנוך לוין, באתר מעריב אונליין, 10 באוגוסט 2019 חנוך לוין, אחרון, הספריה החדשה, 2003, עמ' 414
התעוררות

האם התכוונתם ל... התעוררות - יקיצה. יציאה ממצב של שינה עוררות – מצב פיזיולוגי ופסיכולוגי של ערנות התעוררות בירושלים – תנועה ירושלמית, הראשונה בגודלה במועצת העיר בבחירות שנערכו ב-2018 התעוררות (תנועה למען שוויון בנטל) – הוקמה בשנת 2000 ונאבקה למען חלוקת נטל השירות, גיוס תלמידי הישיבות החרדים לצבא ושיפור זכויות חיילי המילואים סרטים התעוררות (סרט) – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1990 שליחות קטלנית: התעוררות – הסרט הרביעי בסדרת סרטי הקולנוע שליחות קטלנית להתעורר (סדרה) - סדרת דרמה אמריקאית מ-2012, במקור: Awake התעוררות (סרט, 2011) – פרויקט דוקומנטרי ישראלי על המחאה החברתית בישראל 2011 התעוררות (סרט, 2015) – סרט ישראלי בבימויו של גיא מאירסון רדיו התעוררות (תוכנית רדיו) – תוכנית ברדיו קול חי בהגשת ידידיה מאיר
1824

שנת 1824 היא השנה ה-24 במאה ה-19. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1824 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 5 במרץ – הממלכה המאוחדת מכריזה מלחמה על בורמה 17 במרץ – בריטניה והולנד חותמות על הסכם סחר 7 במאי – הופעת הבכורה של הסימפוניה התשיעית של בטהובן בווינה 16 בספטמבר – צרפת: שארל העשירי מחליף את לואי השמונה עשר 4 באוקטובר – מקסיקו הופכת לרפובליקה 8 בינואר – וילקי קולינס, סופר בריטי, הנחשב לראשון סופרי המסתורין (נפטר ב-1889) 21 בינואר – תומאס ג'ונתן ג'קסון, גנרל בצבא הקונפדרציה (נפטר ב-1863) 27 בינואר – יוזף ישראלס, צייר יהודי הולנדי (נפטר ב-1911) 2 במרץ – בדז'יך סמטנה, מלחין צ'כי (נפטר ב-1884) 9 במרץ – לילנד סטנפורד, מייסד אוניברסיטת סטנפורד (נפטר ב-1893) 12 במרץ – גוסטב קירכהוף, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1887) 8 במאי – ויליאם ווקר, הרפתקן וכובש אמריקאי (הוצא להורג ב-1860) 11 במאי – ז'אן-לאון ז'רום, צייר צרפתי (נפטר ב-1904) 16 במאי – אדמונד קירבי סמית', גנרל בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית (נפטר ב-1893) 16 במאי – לוי מורטון, סגן נשיא ארצות הברית ה-22 ומושל ניו יורק ה-31 (נפטר ב-1920) 23 ביוני – קרל ריינקה, מלחין, מנצח ופסנתרן גרמני (נפטר ב-1910) 26 ביוני – לורד קלווין, פיזיקאי, ממציא סולם קלווין (נפטר ב-1907) 27 ביולי – אלכסנדר דיומא הבן, סופר ומחזאי צרפתי (נפטר ב-1895) 8 באוגוסט – מארי, נסיכת הסה (מריה אלכסנדרובנה), רעייתו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה (נפטרה ב-1880) 4 בספטמבר – אנטון ברוקנר, מלחין אוסטרי (נפטר ב-1896) 19 באפריל – ג'ורג' ביירון, משורר אנגלי (נולד ב-1788) 19 ביולי – אלכסנדר פירס, נידון וקניבל אירי-טסמני (נולד ב-1790) 16 בספטמבר – לואי השמונה עשר, מלך צרפת (נולד ב-1755) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1824 התחילה ביום י"ג בשבט ה'תקפ"ד (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-א' בשבט). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1824 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1824 במדע‎ ילידי 1824‎ נפטרים ב-1824‎ הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1824 מדיה וקבצים בנושא 1824 בוויקישיתוף
קודו

האם התכוונתם ל... קודו (סוג) (Kudu) - אנטילופה, חיה באפריקה, סוג בתת-משפחת הפרים ששמו המדעי Tragelaphus קודו גמלוני – מין בסוג קודו ששמו המדעי Tragelaphus strepsiceros, מקרניו המסולסלות מכינים את השופר התימני קודו משורטט – מין בסוג קודו ששמו המדעי Tragelaphus scriptus קודו הביצות – אנטילופה, חיה באפריקה, מין בסוג קודו ששמו המדעי Tragelaphus spekii קודו (קבוצת מתופפים) (Kodo) - קבוצת מתופפים יפנים מהאי סאדו (SADO) המנגנים על תופי טאיקו קודו (רוסיה) – אזור ברפובליקת סאחה-יקוטיה שבצפון מזרח רוסיה אישים: מסאטו קודו – כדורגלן יפני קוד
קן הסנונית

קן הסנונית (אוקראינית Ластівчине гніздо; רוסית Ласточкино гнездо; טטרית של קרים Qarılğaç yuvası) הוא מבנה שטות הניצב על צוק אורורה (Аврора) דרומית-מערבית ליאלטה שבחצי האי קרים, אוקראינה, והצופה אל הים השחור מגובה של 40 מטר. אורכו של המבנה הוא 20 מטר ורוחבו עשרה מטרים. בקומתו הראשונה מבואה ושני חדרים וגרם מדרגות מוביל אל חדר נוסף במגדל. מרפסת תצפית מקיפה את המבנה מכל צדדיו. המבנה הוקם בסגנון התחייה הגותית במקום בו ניצב קודם לכן מבנה עץ משנת 1895 לערך. הוא נבנה בשנים 1911-1912 על ידי הברון פון שטיינהל (von Steinhel), גרמני-בלטי שהתעשר בעסקי הנפט, ותוכנן על ידי האדריכל ליאוניד שרווד. פון שטיינל מכר את המבנה והוא היה למסעדה עד 1917, ולאחר מכן שימש רק כאטרקציה תיירותית. המבנה נסגר בשנת 1927 לאחר שצוק אורורה ניזוק ברעידת אדמה, ונותר סגור לקהל משך כארבעים שנים. הוא שופץ ב-1968 והצוק חוזק בבטון, ומאז 1975 פועלת בו מסעדה איטלקית. מדיה וקבצים בנושא קן הסנונית בוויקישיתוף אתר המסעדה הפועלת במקום
סן זכריה

האם התכוונתם ל... זכריה הקדוש – אביו של יוחנן המטביל כנסיית סן זכריה – כנסייה בוונציה
כנסיית סן זכריה

כנסיית סָן זָכָּרִיָה (באיטלקית: Chiesa di San Zaccaria) היא כנסייה בוונציה המוקדשת לזכריה הקדוש (סן זכריה) - אביו של יוחנן המטביל. על פי האמונה הנוצרית, בכנסייה מצויה גופתו של זכריה. הכנסייה ממוקמת בכיכר סן זכריה (הקרויה על שם הכנסייה), בסמוך לכיכר סן מרקו ולבזיליקת סן מרקו. הכנסייה הראשונה באתר זה נבנתה על ידי הדוג'ה גוסטיניאנו פרטיצ'אקו במאה התשיעית. תשעה דוג'ים נקברו בקריפטה של הכנסייה. הכנסייה נבנתה מחדש בשנות ה-70 של המאה ה-12 בסגנון אדריכלות רומנסקית בתקופה זו נבנה גם הקמפנילייה (מגדל הפעמונים) של הכנסייה. הכנסייה הנוכחית נבנתה בסגנון המשלב בין הסגנון הגותי והרנסאנס בין השנים 1444 ו-1515. אדריכל הכנסייה היה אנטוניו גאמבלו, אולם את חזית הכנסייה בנה מאורו קודוסי. בסמוך לכנסייה ניצב מנזר בנדיקטיני, אשר בו נערך מדי שנה, בחג הפסחא טקס בנוכחות הדוג'ה (דוכס העיר). מסורת זו החלה במאה ה-12 לאחר שהנזירים תרמו שטחי אדמה לצורך הרחבת כיכר סן מרקו, ונמשכה עד סיום שלטונם של הדוג'ים בוונציה (במאה ה-18). הכנסייה בנויה בסגנון של בזיליקה, כאשר במרכז הכנסייה אפסיס וסביבו אמבולטוריום מואר בחלונות גותיים מארכים. קירות הכנסייה מעוטרים בציורים של טינטורטו, אנגלו טרוויסאני, ג'וזפה סאלביאטי, ג'ובאני בליני, אנטוני בלדסרה, ג'ובני דומניקו טיפולו, פלמה האב ואנתוני ואן דייק. בקיר הכנסייה הדרומי מוצגת גופתו של זכריה הקדוש. בקריפטה של הכנסייה קבור האמן אלסנדרו ויטוריה. תצלומי הכנסייה קריפטת הכנסייה בעת אקווה אלטה. שרידיו של סן זכריה מבט על הכנסייה והמנזר לידה מהקמפנילה של סן מרקו
מצח

מצח הוא האזור הקשיח הנמצא בחלק העליון של הפנים האנושיות, מעל העיניים. לעיתים מוגדר המצח כעור הפנים שבין הגבות לבין קו השיער. העורקים המרכזיים הנמצאים במצח הם העורק העל-ארובתי והעורק העל-סלילי. הוורידים המרכזיים הנמצאים במצח הם הווריד העל-ארובתי והווריד הקדמי. העצב המרכזי הנמצא במצח הוא העצב הקדמי. בתרבויות שונות נעשה שימוש באביזרי קישוט או בתכשיטים על מנת לעטר את המצח. בתרבות ההודית, לדוגמה, נעשה שימוש בנקודה אדומה ("טיקה") הממוקמת במרכז המצח, בסמיכות לגבות. במאה ה-15 נהגו נשות האצולה לגלח את שער ראשן על מנת להגדיל את המצח כחלק מהאופנה בתקופה. נשות האצולה נחשבו לחכמות ומלומדות בקרב פשוטי העם, ולכן אדם בעל "מצח גבוה" (דהיינו קו שיער נסוג) נתפס לעיתים כאדם חכם ואינטליגנטי. אדם בעל מצח חרוש בקמטים נתפס לעיתים כאדם בעל דאגות. בשפה העברית מוכר הביטוי "במצח נחושה" שמקורו בתנ"ך, בספר ישעיהו (”כִּי קָשֶׁה אָתָּה, וְגִיד בַּרְזֶל עָרְפֶּךָ, וּמִצְחֲךָ נְחוּשָׁה”), והוא מתאר התנהגות מתריסה ומנוגדת למוסכמות. אודות הביטוי "במצח נחושה" יורם שורק, ‏דברים שיורמים יודעים: למה המצח קירח?, באתר "הידען" ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.