laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרחון אנה

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון אנה (איי שטלנד הדרומיים) – קרחון באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה ניו זילנד קרחון אנה (ניו זילנד) – קרחון בחבל החוף המערבי שבאי הדרומי של ניו זילנד
פוארטוונטורה

פוארטוונטורה (בספרדית: Fuerteventura) הוא האי השני בגודלו באיים הקנריים. האי נמצא בשליטת ספרד. האי ממוקם כ-97 קילומטרים מיבשת אפריקה. ב-26 במאי 2009 האי הוכרז כשמורה ביוספרית על ידי אונסק"ו. בירת האי היא העיר פוארטו דל רוסריו. נכון לשנת 2020 אוכלוסיית האי מנתה 119,732 תושבים. מבחינה גאולוגית פוארטוונטורה הוא האי העתיק ביותר בארכיפלג של האיים הקנריים. הענף הכלכלי העיקרי בפוארטוונטורה הוא ענף התיירות. פוארטוונטורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זולטאן בלום

זולטאן בלום, (בהונגרית: Blum Zoltán; פאפה, 3 בינואר 1892 – בודפשט, 25 בדצמבר 1959) היה כדורגלן יהודי-הונגרי, מאמן. אחיו היה מיקלוש בלום, כדורגלן שנהרג כחייל במלחמת העולם הראשונה. בין שתי מלחמות העולם, בלום היה אחד ממאמני הכדורגל ההונגרים המשמעותיים ביותר. הוא עבד בפרנצווארוש כמאמן במשך הזמן הארוך ביותר. זולטאן בלום נולד במשפחה יהודית. הוא הצטרף לקבוצת הכדורגל פרנצווארוש (FTC) בגיל שלוש עשרה, ונשאר נאמן אליה עד 1928. הוא היה חלק מארבע זכיות באליפות הונגריה ובשלוש זכיות בגביע. לאחר שכבר לא השתלב בקבוצה הראשונה, הוא שיחק בשתי קבוצות קטנות יותר וסיים ספורט פעיל. בפרנצווארוש שיחק 416 משחקים, מתוכם 222 משחקי ליגה. הוא כבש בסך הכל 5 שערים. בלום שיחק 38 פעמים בנבחרת בין השנים 1912 לבין 1925 וכבש שער אחד. ב-1912 היה שותף באולימפיאדת סטוקהולם. בין השנים 1930 לבין 1937, היה המאמן הראשי הרשמי השני של פרנצווארוש, לאחר חברו לשעבר לקבוצה, אישטוון טוט. במשך שבע שנים הוא ישב על הספסל כמאמן ב-351 משחקים ובכך היה שיאן. לשמו עומדות שתי אליפויות ליגה ושתי זכיות בגביע, אחת מהן היא אליפות 100% הליגה האגדית של 1931/32. ב-1937 היה המאמן של אוראדיה במשך שלושה חודשים. הוא היה מאמן בארד במשך שנה, שם הוביל את הקבוצה לתואר אליפות הליגה. בלום הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. משחקים אולימפיים מקום 5 : 1912 - סטוקהולם אליפות הונגריה אלופה: 1911–12, 1912–13, 1925–26, 1926–27 הגביע ההונגרי זוכה: 1913, 1922, 1927 אליפות הונגריה אלופה: 1931–32, 1936–37 הגביע ההונגרי זוכה: 1933, 1935 גביע מרכז אירופה (KK) זוכה: 1937 אליפות רומניה אלופה: 1946-47 Új magyar életrajzi lexikon I. (A–Cs). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2001. 770. o. ISBN 963-547-414-8 Major János–Nagy Béla–Szücs László: Fradi labdarúgó-szakosztály története (Sportpropaganda, 1972) מדיה וקבצים בנושא זולטאן בלום בוויקישיתוף זולטאן בלום, באתר Transfermarkt זולטאן בלום, באתר WorldFootball.net זולטאן בלום, באתר National Football Teams זולטאן בלום, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
לצאת מאזור הנוחות

לצאת מאזור הנוחות היא תוכנית אירוח מוזיקלית ישראלית, המשודרת בשידור חי בערוץ הידברות (ערוץ 97) בהנחייתו של הרב יצחק פנגר. התוכנית עלתה לראשונה לשידור בנובמבר 2019. התוכנית משודרת בערוץ הידברות (yes, HOT, פרטנר tv, סלקום tv), ערוץ צופיה, אתר הידברות ובדף הפייסבוק וערוץ היוטיוב של הידברות. הפקת העונה השנייה החלה באוקטובר 2021 ועלתה לשידור ב-20 בנובמבר 2021. אתר האינטרנט הרשמי של לצאת מאזור הנוחות ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה ובנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוקו גרנטה

רוקו גרנטה (באיטלקית:Rocco Granata; ‏ נולד ב-16 באוגוסט 1938, קלבריה) הוא זמר וכותב שירים בלגי ממוצא איטלקי. רוקו גרנטה נולד באיטליה, והיגר עם הוריו לבלגיה כאשר היה בן עשר. אביו היה עובד במכרה. רוקו התעניין במוזיקה ולמד לנגן אקורדאון. הוא סייר ברחבי בלגיה ביחד עם להקתו The International Quintet. בשנת 1959 הוא הוציא את השיר Marina שזכה להצלחה גדולה. השיר הגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים בבלגיה וגרמניה. בגרמניה לבדה נמכרו מעל למיליון העתקים. השיר זכה לגרסאות כיסוי של דלידה ולואיס ארמסטרונג. לאחר ההצלחה גרנטה סייר ברחבי העולם, בשנת 1960 יצאה סרט המבוסס על השיר ובשנת 1961 גרנטה הוזמן לפסטיבל סן רמו. שירים שגרנטה כתב במהלך שנות ה-60 זכו להצלחה והתברגו למצעדי הפזמונים בבלגיה אך לא הגיעו למקום הראשון. בשנת 1989 הוא הוציא רמיקס של Marina שהגיע לראש מצעדי הפזמונים בבלגיה, גרמניה, צרפת ואיטליה. בסך הכל רוקו גרנטה הוציא 65 סינגלים. בשנת 2000 רוקו גרנטה קיבל פרס למפעל חיים של תעשיית המוזיקה הבלגית. בשנת 2013 יצאה סרט על חייו המוקדמות. מדיה וקבצים בנושא רוקו גרנטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוקו גרנטה (בהולנדית, באנגלית, בגרמנית ובאיטלקית) רוקו גרנטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוקו גרנטה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רוקו גרנטה, באתר ספוטיפיי רוקו גרנטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוקו גרנטה, באתר דיזר רוקו גרנטה, באתר Yandex.Music (ברוסית) רוקו גרנטה, באתר Discogs (באנגלית) רוקו גרנטה, באתר Songkick (באנגלית) רוקו גרנטה, באתר SecondHandSongs
מרדכי בארטלי

מרדכּי בארטלי (באנגלית: Mordecai Bartley;‏ 16 בדצמבר 1783 – 10 באוקטובר 1870) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כמושל אוהיו ה-18. בארטלי ירש בתפקיד את בנו, תומאס בארטלי, וזהו מקרה נדיר בו אב יורש את בנו בתפקיד נבחר בארצות הברית. מרדכי בארטלי נולד במחוז פאייט שבפנסילבניה. לאחר שלמד בבית ספר מקומי בווירג'יניה, הוא נשא לאישה ב-1804 את אליזבת ולס, וב-1804 עבר למחוז ג'פרסון שבאוהיו. בארטלי שירת כקצין בדרגת קפטן במלחמת 1812. לאחר שירותו תחת פיקודו של הגנרל ויליאם הנרי הריסון, עבר בארטלי למחוז ריצ'לנד שבאוהיו, לחווה ליד העיר מנספילד. במקביל לפעילותו בחווה, הוא נבחר לסנאט של אוהיו, וכיהן בו בשנים 1816–1818. ב-1822 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא נבחר מחדש ארבע פעמים וכיהן בתפקידו עד 1831. בבחירות לנשיאות של 1836 הוא היה בחבר האלקטורים והצביע עבור ויליאם הנרי הריסון. ב-1844 התמודד בארטלי בבחירות למשרת מושל אוהיו מטעם המפלגה הוויגית, לאחר שמועמד המפלגה המקורי, דייוויד ספאנגלר, החליט שלא להתמודד. בארטלי נבחר וכיהן תקופת כהונה אחת עד 1846. על אף תקופת כהונתו הקצרה יחסית, ממשלו היה פעיל מאוד. לוויגים היה רוב בבית המחוקקים המדינתי. כתוצאה מכך עלה בידם להעביר את חוק בנק קלי ב-1845, שייצב את מערכת הבנקאות המדינתית. הם גם ביצעו רפורמה במדיניות המיסוי של המדינה. בארטלי גם נודע בשל עמדתו בנוגע לחוקי העבד הנמלט. לא זאת בלבד שהוא התנגד לחוקים אלו, אלא גם דחף לביטול חוקי אוהיו ששללו מהאפרו-אמריקאים את זכויותיהם הבסיסיות. בעת כהונתו כמושל, גויסו מאוהיו 40 פלוגות ו-7,000 איש לשירות במלחמת ארצות הברית-מקסיקו. בארטלי התנגד למלחמה, אך חש שחובתו כמושל לתת כתף במאמץ המלחמתי. לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים שב בארטלי לעסקיו הפרטיים במנספילד. מרדכי בארטלי נפטר במנספילד ב-10 באוקטובר 1870. הוא נטמן בבית הקברות המקומי. מדיה וקבצים בנושא מרדכי בארטלי בוויקישיתוף מרדכי בארטלי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) מרדכי בארטלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מרדכי בארטלי, באתר Ohio History Central, ‏(אורכב מהמקור ב-14 ביולי 2014)
ארסקין

האם התכוונתם ל... ג'ורג' ארסקין – קצין בכיר בצבא הבריטי פיטר ארסקין – מתופף ג'אז אמריקאי רוברט ארסקין – מהנדס וממציא סקוטי קרחון ארסקין – קרחון באנטארקטיקה
השדכנית

השדכנית (באנגלית: The Matchmaker) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1958 בבימויו של ג'וזף אנתוני, עם פול פורד, שירלי בות' (בתפקידה האחרון בסרטים), שירלי מקליין ואנתוני פרקינס בתפקידים הראשיים. השחקנים בסרט פונים לעיתים קרובות לקהל הצופים ומשתפים אותו ברגשותיהם. התסריט מבוסס על מחזה "השדכנית" של תורנטון ויילדר משנת 1954, שהוא שכתוב של המחזה שלו "הסוחר מיונקרס" משנת 1938. שני המחזות האלה מבוססים על המחזה "Einen Jux will er sich machen," של המחזאי האוסטרי יוהאן נסטרוי משנת 1842. ב-1964 עובד המחזה למחזמר בשם הלו, דולי! בכיכובה של קרול צ'אנינג וב-1969 הופק הסרט "הלו דולי!" בכיכובם של ברברה סטרייסנד וולטר מתאו. בישראל הופק המחזמר הלו, דולי! בתיאטרון גיורא גודיק ב-1968 עם חנה מרון ושרגא פרידמן בתפקידים הראשיים. העלילה מתרחשת בשנת 1884 ביונקרס (ניו יורק). הוראס ונדרגלדר (פול פורד) הוא בעל חנות מכולת גדולה ומעסיק שם כזבנים את קורנליוס האקל (אנתוני פרקינס) ובארנבי טאקר (רוברט מורס). הוראס הוא אלמן כבן ששים ומחפש אישה למטרת נישואין שבעיקר שתשרת אותו בעבודות הבית. הוא ידוע בקמצנותו בעיקר כלפי עובדיו. היום הוא נוסע לניו יורק על מנת לפגוש אישה צעירה בשם איירין מולוי (שירלי מקליין) שיש לה חנות לכובעים, למטרת נישואין. דולי גלאגר לוי (שירלי בות') היא אלמנה המתפרנסת משדכנות. היא רוצה את הוראס לעצמה ולכן מציעה לו שידוך עם "ארנסטינה", בחורה צעירה ויפהפייה שיודעת לעשות את כל עבודות הבית. הוראס מתבונן בצילום של הבחורה ומחליט לפגוש גם אותה ואז להחליט את מי לבחור לנישואין. לקורנליוס ובארנבי נמאס מהוראס שרודה בהם. הם מחליטים לסגור את החנות ולנסוע לבלות בניו יורק. הם מגיעים במקרה לחנות הכובעים של איירין וקורנליוס "נדלק" עליה. הם נכנסים לחנות ומיד נקשרת שיחה בין קורנליוס ואיירין. בארנבי מתאהב בשותפה של איירין מיני פיי (פגי וילסון). בינתיים מגיעים לחנות הוראס ודולי ושני הזבנים מסתתרים. דולי מבחינה בקורנליוס אך לא מסגירה אלא להפך - היא אומרת לאיירין שהוא ממשפחה עשירה. בינתיים מרגיש הוראס שאיירין מסתירה אדם בחדרה אך היא לא נותנת לו לחפש ולכן הוא מוחק אותה מרשימת המיועדות לו. כעת לוקחת אותו דולי למסעדה היוקרתית "הרמוניה" בו נקבעה פגישה עם "ארנסטינה". דולי דואגת שמלאכי סטאק (ואלאס פורד) העוזר של הוראס, יביא לו מברק בשם "ארנסטינה" שבו היא מתנצלת שלא תוכל להגיע. למסעדה מגיעים גם קורנליוס בארנבי איירין ומיני. קורנליוס לא יודע איך ישלם אבל הוראס מאבד את ארנקו ומלאכי מוצא אותו וחושב שהוא של קורנליוס. כעת קורנליוס ובארנבי מנסים להתחמק מהמסעדה כשהם לבושים בכובעים ובמעילי נשים (כמו בחמים וטעים) ונאלצים בדרך לרקוד עם הוראס ודולי. הוראס פוגש את איירין ומיני ומתחיל לחזר שוב אחרי איירין שמשלמת את חשבון המסעדה לאחר שגילה שארנקו אבד. בינתיים מגיעים קורנליוס ובארנבי לחנות של איירין והם פוגשים שם את דולי. הם מחליטים לחזור ליונקרס ולפתוח שם למראית עין עסק מתחרה עם חנותו של הוראס. הוראס, איירין ומילי, מגיעים למחרת והוראס כועס אך לבסוף מבין שהובס. הוא מציע נישואין לדולי, קורנליוס מתחבר לאיירין ובארנבי למיני והם עומדים לפתוח ביחד את החנות הגדולה. "השדכנית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השדכנית", באתר נטפליקס "השדכנית", באתר AllMovie (באנגלית) "השדכנית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "השדכנית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לשדכנית, באתר יוטיוב השדכנית, באתר TCM
הנידונים למוות

הנידונים למוות (באנגלית: The Condemned) הוא סרט פעולה משנת 2007, שנכתב ובוים על ידי סקוט וויפר. בסרט מככבים סטיב אוסטין, וויני ג'ונס. הסרט מתרכז בעשרה מורשעים, שנאלצים להילחם זה בזה עד מוות במסגרת משחק לא חוקי המשודר לציבור. "הנידונים למוות" מספר את סיפורו של ג'ו קונרד (סטיב אוסטין) שמחכה לעונש המוות שלו בכלא אמריקאי. הוא "נרכש" על ידי תוכנית טלוויזיה ונלקח לאי נטוש ששם יצטרך להילחם נגד 9 מתחרים רצחניים שגם הם מחכים לעונש מוות שלהם. אתר האינטרנט הרשמי של הנידונים למוות "הנידונים למוות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנידונים למוות", באתר נטפליקס "הנידונים למוות", באתר AllMovie (באנגלית) "הנידונים למוות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנידונים למוות", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הנידונים למוות", באתר Metacritic (באנגלית) "הנידונים למוות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://www.rottentomatoes.com/m/condemned ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבצע מינכן

מבצע מינכן (ברומנית: Operațiunea München) היה שם הקוד הרומני של מתקפה גרמנית-רומנית משותפת במהלך הפלישה הגרמנית לברית המועצות במלחמת העולם השנייה, במטרה העיקרית לכבוש מחדש את בסרביה, צפון בוקובינה וחבל הרצה, שנעזבו על ידי רומניה שנה קודם לכן בעקבות אולטימטום סובייטי. המבצע הסתיים בהצלחה לאחר 24 ימי לחימה. היחידות המעורבות כללו את הארמיות השלישית והרביעית של צבא רומניה ואת הארמייה ה-11 הגרמנית. בעקבות הפלישה בוצע רצח עם נגד האוכלוסייה היהודית בשטחים שנכבשו. המתקפה החלה ב־2 ביולי, וכוחות רומנים נעו צפונה. ב־5 ביולי נתפסה צ'רנוביץ, בירת צפון בוקובינה, בגדודים 3 ו־23 של ונטורי דה מונטה (ציידי הרים). ב־16 ביולי נתפסה קישינב, בירת בסרביה, לאחר קרבות קשים של כוחות רומניים בראשות דיוויזיית השריון הרומנית הראשונה, המצוידת ב-126 טנקים קלים מסוג R-2. עד 26 ביולי, האזור כולו היה בשליטה רומנית-גרמנית. ב-17 באוגוסט, בסרביה וצפון בוקובינה שולבו רשמית במדינה הרומנית. המהלכים הקרביים בדרום בסרביה היו מהמורכבים ביותר במבצע כולו, הם כללו ארטילריה, ספינות מלחמה, כלי טיס, חיילים ונחתים משני הצדדים. הלחימה בגזרה זו של החזית החלה ימים ספורים לפני המבצע, עם התכתשות ראשונה בין ספינות מלחמה סובייטיות ורומנית ב-23 ביוני, כאשר כלי השיט הסובייטיים ניסו לשבור את המצור הימי הרומני. ב-9 ביולי, ספינות המלחמה הסובייטיות ניצלו את הראות המופחתת והצליחו לחמוק מהמצור. ב־26 ביוני, כתמיכה בפשיטה הימית על קונסטנצה, נחתו סירות תותחים משוריינות סובייטיות בקילייה הישנה ותפסו את רוב גדוד חיל הרגלים הימי ה-15 הרומני. הרומנים איבדו 468 חיילים. שרידי הגדוד, בתמיכת סירה חמושה אחת ושתי סירות מנוע, הצליחו להגן על האי סטיפוק מפני התקפות סובייטיות נוספות. גדוד חיל הרגלים הימי ה-17 הרומני הצליח להחזיק בגזרת פריפראבה לאורך כל המבצע ובימים שקדמו לה, תוך הדיפת התקפות סובייטיות רבות. במהלך תקופה זו, הארטילריה הרומנית הטביעה ארבע סירות משוריינות סובייטיות. בליל שבין 22–23 ביולי כבש גדוד את טאטארבונארי. בין 18–19 ביולי נסוג הצי מהדלתה של הדנובה. כך כבשו הרומנים את רני, איזמאיל, קיליה ו-ולקוב.
ברנדשטטר

ברנדשטטר הוא שם משפחה ממקור גרמני (Brandstätter או Brandtstädter). האם התכוונתם ל... יהושע ברנדשטטר – מנהל "הבימה" בשנות ה-30, מפיק סרטים וצייר מרדכי דוד ברנדשטטר – סופר ומשורר עברי משה ברנדשטטר - שמו המקורי של משה מוקדי, צייר ישראלי, מעצב תפאורות ותלבושות, מנהל מכון אבני רות ברנדשטטר - שמה המקורי של רות עמירן, ארכאולוגית ישראלית
סטארקוויל

סטארקוויל (באנגלית: Starkville) היא עיר במדינת מיסיסיפי בארצות הברית שמונה כ-25 אלף תושבים. בצמוד לעיר ממוקמת אוניברסיטת מיסיסיפי. השטח שעליו נבנתה העיר אוכלס מאות שנים על ידי שבטים אינדיאניים. בהתאם להסכם שנחתם בשנת 1830 האינדיאנים פונו מהשטח. המתיישבים החדשים התפרנסו בעיקר מיצירת לוחות עץ ולכן שם היישוב שהוקם בשנת 1834 היה "Boardtown". בשנת 1835 היישוב הפך למרכז המחוז ושמו שונה לסטארקוויל לכבוד ג'ון סטארק, מאלופי מלחמת העצמאות של ארצות הברית. תושבי העיר התפרנסו בעיקר מחקלאות וגידולי בקר. מפעלי התעשייה של העיר כוללים בין היתר "MFJ אנטרפרייזס" לייצור ציוד לרדיו. בעיר ממקומות מוסדות ומגורי סטודנטים של אוניברסיטת מיסיסיפי. 22 אתרים בעיר רשומים ב"רשם מקומות היסטוריים הלאומי". מדיה וקבצים בנושא סטארקוויל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטארקוויל (באנגלית) סטארקוויל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דיני התכנון והבניה (עוקדן)

דיני התכנון והבניה הוא עוקדן בן ארבעה כרכים, המתעדכן בתכיפות ויוצא לאור בהוצאת סדן. העוקדן כולל סקירה מקיפה של החקיקה והפסיקה בתחומי התכנון והבניה. החקיקה המלאה מבוארת ומודגמת על ידי הצגת מאות מקרים אשר ניתנה להם תשובה בפסיקת בתי המשפט. המהדורה הראשונה ראתה אור בשנת 1981. המהדורות הראשונות נכתבו על ידי ד"ר שמואל רויטל. מאז פטירתו של רויטל ב-2015, ממשיך עו"ד איל ד' מאמו בכתיבת הספר ועריכתו. עוקדן דיני התכנון והבניה משלב את עיקרי הפסיקה לצד כל דברי החקיקה. החקיקה המלאה מבוארת ומודגמת על ידי הצגת מאות מקרים אשר ניתנה להם תשובה בפסיקת בתי המשפט. בכרך הראשון מובאים חוק התכנון והבניה, והתוספת הרביעית לחוק (סעיף 76א). כרך ראשון-המשך כולל את המשך סעיפי חוק התכנון והבניה והתקנות בנושאים: חישוב אחוזי בניה, שימוש חורג ומתן הקלה, סטיה ניכרת מתוכנית, קרקע חקלאית, שטחים פתוחים ומימי חופים, וכן מובאות כל תקנות התכנון והבנייה (בקשה להיתר, תנאיו ואגרות) על תיקוניהן (התשס"ח-2008), ובהן בטיחות אש בבניינים. כרך שני כולל את המשך סעיפי חוק התכנון והבניה, כולל תמ"א 35, התוספת השלישית לחוק (סעיף 196א), חוק לקידום הבניה במתחמים מועדפים לדיור, וכן הובאו סעיפים מתוך חוקים רלווטיים הקשורים בהוראות חוק התכנון והבניה. הכרך השלישי כולל את חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, חוק פינוי ובינוי (עידוד מיזמי פינוי ובינוי), חוק המקרקעין, חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, חוק המהנדסים והאדריכלים, חוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות, חוק דיני רכישה לצורכי ציבור, פקודת הקרקעות, חוק גנים לאומיים, וכן הוראות למתקני תברואה (הל"ת - כולל השינויים מתשס"ז-2007) וחקיקה בעניין מקלטים. ד"ר רויטל זכה בפרס השלטון המקומי על הספר "דיני התכנון והבניה".[דרוש מקור]
פגיון ירוק

פגיון ירוק הוא תרגיל צבאי בן חמישה ימים הנערך מדי שנה במרכז הלחימה הקרקעית של חיל הנחתים ב- Twentynine Palms במדבר מוהאבי בארצות הברית. משתתפים בו כוחות נחתים ממספר מדינות: מרינס (ארצות הברית), הנחתים המלכותיים של בריטניה, הולנד, איחוד האמירויות וקנדה. בתרגול של כוחות המרינס האמריקנים והבריטים, גברו הבריטים (תוקפים) על האמריקנים (מגינים). הכוחות תירגלו באזור מדברי והררי בשטח 3500 קמ"ר, שכלל אזורים מיושבים (על ידי שחקנים), גודלו של השטח הקשה על הכוחות ויצר אילוצים לוגסטיים, לצורך המענה הלוגיסטי השתמשו בין היתר בהדפסות תלת־ממדיות. בתחילת התרגיל, החזיקו הבריטים ב-20% מהשטח ובסיומו 65%, לאחר פגיעה רציפה בפו"ש וציוד חיוני אמריקני. הלחימה כללה סיוע אווירי וארטילרי. האימון ב-2021 היה אימון הקמה לשני כוחות משימה גלובלים (Littoral Response Group (LRG, בריטים. האחד מורכב מ-500 נחתים בריטים- ו-120 הולנדים אניות וכלי טיס, יוצב מזרחית לסואץ. כוח נוסף יוצב בבריטניה. כוח המשימה היבשתי ואווירי להכשרת פיקוד ומרכז הלחימה הקרקעית של חיל הנחתים "Marine Air Ground Task Force Training Command and Marine Corps Air Ground Combat Center". MAGTFTC/MCAGCC TWENTYNINE PALMS. נבדק ב-3 בנובמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Inder Singh, Bisht. "Royal Marines to Take on US in Mojave Desert Exercise". נבדק ב-3 בנובמבר 2021. {{cite news}}: (עזרה) בתרגיל 'הפגיון הירוק' של כוחות המרינס האמריקנים והבריטים, גברו השבוע הבריטים על הטכנולוגיה האמריקנית. לקח חשוב לכוחות המיוחדים הישראליים – 1440 US Marines Get ‘Dominated’ by British Colleagues in Desert Exercise: UK Media - Other Media news, Tasnim News Agency (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנרי רודריק ניומן

הנרי רודריק ניומן (באנגלית: Henry Roderick Newman‏: 4 במרץ 1843- 1 בדצמבר 1917) היה צייר נוף ודומם אמריקאי, שהושפע מהסגנון הפרה-רפאליטי. בשנת 1853 עברה משפחתו לעיר ניו יורק. בסביבות 1860 החל ללמוד להיות רופא, כמו אביו, אך בזמנו הפנוי לימד את עצמו לצייר. כשאביו נפטר, בשנת 1861, הוא ויתר על לימודי הרפואה ובגיל שמונה עשרה הצהיר על כוונתו להיות צייר. אמו, מטבע הדברים לא הייתה מרוצה, נתנה לו שנה אחת להוכיח שהוא יכול לפרנס את עצמו בדרך זו. בתגובה, הוא בילה שישה חודשים בציור נופים בסטוקברידג', מסצ'וסטס, ולאחר מכן שלח שלושה ציורים לאקדמיה הלאומית לעיצוב. משנת 1864 היה חבר באגודה האמריקאית, בהשראת הפרה-רפאליטים, לקידום מטרת האמת באמנות. ב-1868 הוא נמשך לפלורידה מסיבות בריאותיות והפך לאחד הציירים האמריקאים הראשונים שעבדו שם, ליד סנט אוגוסטינוס. באביב 1870 הוא נסע לצרפת, שם למד זמן קצר אצל ז'אן-לאון ז'רום, אך לא היה מרוצה משיטותיו. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת צרפת-פרוסיה, עבר לאיטליה, שם התגורר עד סוף ימיו. באטליה הוא התמקד בציור אדריכלות ופרחים. בשנת 1877, המבקר האנגלי ג'ון ראסקין ראה את עבודתו והזמין אצלו כמה ציורים. ניומן היה נשוי בשנת 1883 לאנגליה מרי ווטסון וויליס. החל משנת 1887 הוא החל לבלות חורפים במצרים, ונשאר שם מספר חודשים מדי שנה. הוא חזר למצרים כמעט בכל חורף למשך שארית חייו. רוב היצירות שיצר באותם ביקורים הן צבעי מים של מבנים עתיקים, במיוחד של מקדשים, ולא רק סצנות מזרחיות רגילות. בשנים 1896–1897 הוא ביקר ביפן, שם ערך תצוגות של תמונות אדריכלות ונוף. מדיה וקבצים בנושא הנרי רודריק ניומן בוויקישיתוף The Worlds Artist LLC, Henry Roderick Newman Biography | Oil Paintings | The Worlds Artist, theworldsartist.com (באנגלית) Henry Roderick Newman - Biography, www.askart.com ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הנרי רודריק ניומן".
בית מאלאווליה

בית מאלאווליה (באיטלקית: I Malavoglia) הוא רומן משנת 1881 פרי עטו של הסופר האיטלקי ג'ובאני ורגה. רומן זה, המשתייך לזרם הווריזמו (הוא הריאליזם האיטלקי), מהווה אבן דרך בספרות האיטלקית. משפחת טוסקאנו, הידועה יותר בכינויה משפחת "מאלאווליה", היא משפחה של דייגים מהכפר אצ'י טְרֶצה שבסיציליה המחזיקה בבית ("בית עץ השסק") ובסירת דייגים בשם "Provvidenza" ("השגחה עליונה"). פאדרון 'נטוני הישיש, אביו של בסטיאנאצו אשר לו חמישה ילדים, קונה מטען גדול של תורמוסים על מנת לשלוח את בנו בסטיאנאצו לסחור בהם. הסירה, שהייתה מקור הפרנסה העיקרי של המשפחה טובעת על המטען שבה וטובע עמה אף בסטיאנאצו. זה הראשון מבין סדרה ארוכה של אסונות העתידים לפקוד את בית מאלאווליה; על מנת לפרוע את החובות שנוצרו עקב אסון התורמוסים נאלצים הם למכור את ביתם. לוקה, בנו השני של בסטיאנאצו, נופל בקרב ליסה ואילו מארוצה, אלמנתו של בסטיאנאצו, מתה במגפת הכולרה. המזל הרע פוקד אף את שאר בני המשפחה: 'נטוני, בנו הבכור של בסטיאנאצו, חובר לאנשים מפוקפקים ומתחיל לעסוק בהברחות ולבסוף נתפס ונכלא בבית הסוהר. ליה, הבת הצעירה, בורחת מביתה ונעלמת לאחר שמופצות עליה שמועות בדבר יחסיה כביכול עם דון מיכלה, רב-פקח ממשמר המכס. בהמשך הספר נודע כי זו החלה לעסוק בזנות. הבת הגדולה, מֶנה, עקב הקשיים הכלכליים אינה יכולה להתחתן עם אלפיו. גרעין המשפחה מתפרק לחלוטין עם מותו של פאדרון 'נטוני. 'נטוני הצעיר נוטש את אצ'יטרצה על מנת לנדוד הרחק משם. נותר אלֶסי, צעיר הבנים, שעליו לפדות את "בית עץ השסק" ולהמשיך במלאכתו של הסב. בית מאלאווליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חיים בלעיש

הרב חיים בלעיש (ה'תרכ"א, 1861 או ה'תרכ"ד, 1864 - כ' בסיוון ה'תש"ז, 8 ביוני 1947) היה רב תוניסאי שכיהן כרבה הראשי של יהדות תוניסיה בין השנים 1940–1947 נולד בערך בשנת ה'תרכ"ד 1864. למד אצל רבי מרדכי סמדג'ה, ורכש גם השכלה כללית. לאחר מות אביו, ייסד ישיבה בביתו ועמד ראשה, ואליה נקבצו תלמידים ממרחקים. היה חבר במועצת הרבנים בתוניס, וגם במועצת הנהגת הקהילה. לפרנסתו עסק במכירת דגנים. נודע בפעולות החסד הרבות שעשה. שיקם את ישיבת "חברת התלמוד" בתוניס (מיסודו של הרב שלמה דאנה), והציל אותה מסגירה. נתמנה לרבה הראשי של תוניסיה לאחר פטירתו של רבי דוד כטורזה בשנת 1940 (הת"ש). בזמן מלחמת העולם השנייה לחם ברזיסטנס, אף על פי שהיה אז קרוב לגיל 80. על כך זכה במדליית הרזיסטנס, וכן עוטר באות לגיון הכבוד. שימש בתפקיד עד פטירתו בכ' בסיוון ה'תש"ז (1947). נקבר בבית הקברות בתוניס. בשנת 2021 הועלו עצמותיו לקבורה בבית הקברות הישן בלוד בעיר תוניס היה בית כנסת על שמו.[דרוש מקור] הרב רחמים חי חויתה הכהן, כתר כהונה דרוש סב. הרב רפאל בנימין כהן, מלכי תרשיש, עמ' קכה. הספד של הרב מאיר מזוז על הרב בלעיש מתוניסיה לישראל: עצמותיו של רבי חיים בלעיש נטמנו בעיר לוד, באתר ערוץ 7 15 שנה של עבודה: הועלו עצמותיו של הרב הראשי, באתר בחדרי חרדים ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרה קרסון

אנדרה ד. קרסון (באנגלית: André D. Carson; נולד ב-16 באוקטובר 1974) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת אינדיאנה, ברציפות מאז 2008. קרסון, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג כשמונים אחוזים משטחה של עיר הבירה אינדיאנפוליס. עם פרישתו של פיט ויסקלוסקי בראשית 2021, נהפך קרסון לחבר הוותיק במשלחת אינדיאנה לקונגרס. קודמתו בתפקיד הייתה סבתו, ג'וליה קרסון, שמותה בטרם עת בעודה מכהנת הוביל לעריכת בחירות מיוחדות בהן ניצח קרסון. קרסון הוא המוסלמי השני שנבחר לקונגרס של ארצות הברית, לאחר קית' אליסון ב-2006. אנדרה קרסון נולד וגדל באינדיאנפוליס. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "טכני ארסנל" שבעיר הולדתו, והשלים בשנת 2003 לימודי תואר ראשון במשפט פלילי וניהול אוניברסיטת קונקורדיה בוויסקונסין. במהלך 2005 קיבל מאוניברסיטת אינדיאנה וסליאן תואר שני במנהל עסקים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 קרסון התאסלם, לאחר חשיפתו לכתביו של ג'לאל א-דין רומי, מיסטיקן סופי בן המאה ה-13, ומשקרא את האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס. בטרם התאסלם השתייך קרסון אל הכנסייה הבפטיסטית והתחנך בבית ספר קתולי. בשנים 1996–2005 עבד קרסון כקצין התאמה במשטרת הבלו של מדינת אינדיאנה, זרוע אכיפת החוק של מועצת האלכוהול והטבק המדינתית. מאוחר יותר הועסק בחטיבה למלחמה בטרור של המחלקה לביטחון המולדת של אינדיאנה, ולאחר מכן היה מומחה שיווק של החברה "Cripe Architects + Engineers" באינדיאנפוליס. מ-2007 ועד 2008 כיהן קרסון כחבר במועצה המשותפת של עיריית אינדיאנפוליס ומחוז מריון. ב-15 בדצמבר 2007, סבתו של קרסון, ג'וליה קרסון (אנ'), שייצגה את מחוז הקונגרס השביעי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז 1997, נפטרה לאחר מאבק בסרטן הריאה. שלושה חודשים לאחר מכן, קרסון זכה בבחירות מיוחדות שנערכו במחוז הקונגרס השביעי במטרה לבחור את ממלא המקום של קרסון המנוחה. מאז הושבע לתפקידו ב-11 במרץ 2008, נבחר קרסון פעם אחר פעם לתפקידו מחדש, ועם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית נעשה לחבר הוותיק ביותר במשלחת אינדיאנה לבית הנבחרים האמריקאי. קרסון מתנגד להתנחלויות הישראליות שהוקמו בשטחי יהודה ושומרון, ומתאר אותן כ"לא-לגיטימיות ומכשול מרכזי בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני". ביולי 2019 הצביע קרסון נגד החלטת בית הנבחרים המגנה את תנועת ה-BDS. בספטמבר 2021 נמנה קרסון בין תשעה מחברי הקונגרס שהצביעו נגד המימון האמריקאי לכיפת ברזל. הוא חבר בוועדת המודיעין ובוועדת התחבורה והתשתיות של בית הנבחרים. מדיה וקבצים בנושא אנדרה קרסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרה קרסון בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) אנדרה קרסון, ברשת החברתית פייסבוק אנדרה קרסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדרה קרסון, ברשת החברתית אינסטגרם אנדרה קרסון, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט האישי של קרסון (באנגלית) אנדרה קרסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית) הצהרה לתקשורת, Congressman André Carson Statement on UN Security Council Resolution on Israeli Settlements, באתר הרשמי של אנדרה קרסון, 5 בינואר 2017 (באנגלית) איתמר אייכנר, ברוב עצום: בית הנבחרים האמריקני אישר לממן סוללות כיפת ברזל ומיירטים עבור ישראל, באתר ynet, 23 בספטמבר 2021