laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צום (קייב)

צום (באוקראינית/רוסית: ЦУМ; ראשי תיבות של "חנות כלבו מרכזית" - Центральный универсальный магазин) היא חנות כלבו גדולה (כ-9,000 מ"ר שטחי מסחר) במרכז קייב, בירת אוקראינה. מבנה החנות, בגובה שבע קומות ובצורת L ניצב בפינת רחוב חרשצ'אטיק, רחובה הראשי של הבירה, והרחוב הקרוי על שם בוגדן חמלניצקי (בתקופת ברית המועצות נקרא רחוב לנין). הבניין מהווה דוגמה לאדריכלות אר דקו. במקום בו ניצבת החנות היו במאה ה-19 שתי אחוזות שהשתייכו לאזרחים אוסטרו-הונגרים. בשנת 1931 החליטו שלטונות ברית המועצות להקים במקום בניין משרדים ("בית המוסדות"). ב-1933 הוסבה תוכנית המבנה למגורים, אך מיד לאחר מכן, בשנת 1934, הוחלט על העברת בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית מחרקוב לקייב ולפיכך נדרשו בעיר שטחים למבני שלטון. בית המידות שהלך ונבנה תוכנן להיות מרכז ההוצאה לאור הממשלתית וזכה לשם "בית הספר" (Дома книги). בראשית 1935 שונה שוב ייעוד המבנה והוא נמסר ליוּקוֹאוֹפִּילְקָה - האיגוד המרכזי של ארגוני הצרכנים של אוקראינה - הקואופרטיב המרכזי (בדומה ל"משביר"). המאבק בין אדריכלים ואידאולוגיים מפלגתיים לגבי חזית המבנה גרמה להריסת כל החזית הישנה ובנייתה מחדש ב"רוח סטליניסטית". החנות נפתחה לראשונה לציבור ב-1 במאי 1939. החנות תפקדה כמעט עד להפסד הסובייטי בקרב קייב (1941) וכניסת כוחות הכיבוש הגרמנים. במהלך הכיבוש נבזזה החנות. החנות שבה לפעול באופן חלקי ב-1944, לאחר חזרת הכוחות הסובייטיים, כמרכז חלוקת מצרכים עבור תלושים. החנות שופצה בשנים 1958–1960, כחלק משיפוצו הכולל של רחוב חרשצ'אטיק והפיכתו לשדרה המרכזית ושוב בראשית שנות ה-80 (במסגרת זו הוחלפו כל מערכות עיצוב הפנים, הותקנו מדרגות נוסעות ועוד). באמצע שנות ה-90 הוקם תאגיד ציבורי להפעלת החנות. התאגיד הורכב מכ-75% בעלי מניות חברי הקואופרטיבים ו-25% מניות שהוחזקו על ידי ממשלת אוקראינה הצעירה. ב-2010 הוצע חלקה של הממשלה בחברה למכרז. לאחר מספר רכישות, הגיע רוב מכריע של מניות החברה לידי ESTA, חברה בת של תאגיד ההחזקות האוקראיני SCM Holdings, בשליטתו של רינאט אחמטוב. ב-1 בפברואר 2012 נסגרה החנות למבצע שיפוצים מקיף. החנות נפתחה מחדש ב-4 בדצמבר 2016, כאשר כל חללה הפנימי שונה לחלוטין והיא הפכה מבית כלבו קואופרטיבי-סובייטי לחנות מותגים יוקרתית, כולל אזור מסעדות ובית קפה פופולרי על הגג, המשקיף על העיר. במיוחד לציון 80 שנה לחנות הכלבו המרכזית, הציג מחלקת המחלקות סרט תיעודי "חנות הכלבו המרכזית 80", בו אנשי תרבות, היסטוריונים, מעצבים ונציגי הצוות המודרני מגלים את סודות עבודתם ומסבירים כיצד הפכה חנות הכלבו המרכזית בקייב לאופן בו אנו מכירים אותה כיום. הרעיון לסרט נולד בפברואר 2019, אז החליט הצוות לשחזר את אחד ממוצרי הראווה שלו באמצע שנות ה -60 לרגל יום השנה לחנות הכלבו. אז התגלו תצלומי ארכיון וזכרונותיהם של עובדים לשעבר. צום (מוסקבה) מדיה וקבצים בנושא צום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צום צום, ברשת החברתית פייסבוק צום, ברשת החברתית אינסטגרם היסטוריית המקום היסטוריית החנות המפורסמת מאורכב סרט דוקומנטרי: TSUM קייב 80 שנה (אנג תת)
צ'אנה סטאר S460

צ'אנה סטאר S460 (באנגלית: Chana Star S460) הוא מיניוואן קטן, מתוצרת יצרנית הרכב הסינית (חברה ממשלתית) Changan Automobile (אנ') (שם רשמי: Chang'an Automobile (Group) Co., Ltd, שם בסינית: 重庆长安汽车股份有限公司) אשר יוצר בין השנים 2012–2015 בסין. מטה ומפעל היצרן ממוקם במחוז צ'ונגצ'ינג בדרום-מערב סין. 5 דלתות (דלתות אחוריות - דלתות הזזה). מנוע מרכזי. סוג הנעה: הנעה אחורית. מנוע בנזין. מחיר היחידה מדגמי "צ'אנה סטאר S460" נע בין 35,500-47,900 רנמינבי (2012, בסין). מיניוואן צ'אנה סטאר 9 צ'אנה X70A צ'אנה CX70 צ'אנגן CM8 צ'אנגן CS15 צ'אנגן CX20 צ'אנג'ה Q7 צ'אנגן אלסווין V3 צ'אנגן Raeton CC צ'אנגן CS35 צ'אנגן CS35 Plus צ'אנגן CS85 צ'אנגן CS95 צ'אנגן ג'ויס מדיה וקבצים בנושא צ'אנה סטאר S460 בוויקישיתוף היצרנית Changan globalchangan.com/about_us "צ'אנה סטאר S460" (בסינית) autohome.com.cn/2604 "צ'אנה סטאר S460" (בסינית) autohome.com.cn/advice
מרכז הכנסים הבין-לאומיים של סטוקהולם

מרכז הכנסים הבין-לאומיים של סטוקהולם (בשוודית: Stockholmsmässan) הוא מרכז קונגרסים בסטוקהולם. הוא מהווה את אחד ממרכזי הירידים הגדולים ביותר במדינות הנורדיות. ההחלטה להקמת המבנה עלתה ב-1966, וב-1971 נחנך המקום באופן רשמי על ידי גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה. המקום אירח את אירוויזיון 1975. תחרויות המלודיפסטיבלן נערכו בו ב-1996 ו-1999. ב-2006 נבנה מלון סקנדיק טוק המחובר ישירות אל תוך המרכז. ב-2011 התקיים בו טקס פרסי הטלוויזיה של שוודיה "Kristallen". המקום מוחזק בבעלות עיריית סטוקהולם. מדיה וקבצים בנושא מרכז הכנסים הבין-לאומיים של סטוקהולם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז הכנסים הבין-לאומיים של סטוקהולם (בשוודית ובאנגלית)
מתחילים סיפור

מתחילים סיפור הוא ספר מסות מאת הסופר עמוס עוז, בנושאי כתיבה ספרותית. בספר זה עוז בוחן את פתיחותיהן של יצירות מאת סופרים שונים. בספר נכללים ניתוחים לפתיחות עשרה סיפורים מאת: תיאודור פונטאנה, ש"י עגנון, ניקולאי גוגול, קפקא, צ'כוב, ס. יזהר, אלזה מורנטה, גבריאל גארסיה מארקס, ריימונד קארבר, ויעקב שבתאי; ועוד שתי שתי מסות קצרות. לטענת עוז, כפי שהוא מציג זאת בהקדמת הספר, פתיחת הסיפור היא מעין "חוזה" שנחתם כביכול בין המספר ובין הקורא. אבל מה בעצם היה כאן לפני המפץ הגדול? - הקדמה. התקדמותו הלא מוחשת של הצל - על פתיחת הרומן "אפי בריסט" מאת תיאודור פונטאנה. מי בא? - על פתיחת הנובלה "בדמי ימיה" מאת ש"י עגנון. בארשת של חשיבות כבודה למדי - על פתיחת הסיפור "האף" מאת גוגול. כפיס־עץ בזרם מים - על פתיחת הסיפור "רופא כפרי" מאת קפקא. הפסדי ענק - על פתיחת הסיפור "כינורו של רוטשילד" מאת צ'כוב. החום והיום והרוח - על פתיחת הנובלה "מקדמות" מאת ס. יזהר. אל חיק האם - על פתיחת הרומן "אלה תולדות" מאת אלזה מורנטה. איך יכלה פרה להגיע למרפסת? - על פתיחת הרומן "סתיו של פאטריך" מאת גבריאל גארסיה מארקס. תוציא את זה החוצה לפני שאני אקיא - על פתיחת הסיפור "אף אחד לא אמר שום דבר" מאת ריימונד קארבר. מתנובה עד מונקו - על פתיחת הסיפור "נמר חברבורות פרטי ומטיל אימה" מאת יעקב שבתאי. עונג איטי - קטע קצר בשבחי הקריאה האיטית. הסיבה האמיתית למות סבתי - קטע אוטוביוגרפי (שהופיע מאוחר יותר ב"סיפור על אהבה וחושך") בשילוב דיון בהבדלים שבין כתיבת היסטוריה לבין כתיבת ספרות. הסופר נבדל מן ההיסטוריון לא באופן שבו הוא נוגע בעובדות, באמיתות, במציאות, בוודאות, כי אם באופן שהוא מתייחס אל המילים. — מתוך המסה: "הסיבה האמיתית למות סבתי" גבריאלה אביגור-רותם כתבה בביקורת בעיתון הארץ: "ספרו של הסופר והמורה לספרות עמוס עוז מדבר אל קוראיו בקול אישי חם ואכפתי, וחולק עמהם התבוננויות רגישות בשבע התחלות של סיפורים ובשלוש התחלות של רומנים... ספרו של עוז אינו מכוון אל האקדמיה — אלא אל "הקהל הטבעי" של קוראי הספרים ואפילו אל מי שכמעט אינם קוראים ספרים — אולי בשל מה שעוללו להם, בנעוריהם, חלק מן המורים לספרות... זהו ספר־התענגות לכל אוהב־ספר, ספר פיתוי לכל הרחוק־מספר, וספר־לימוד לכל מי שמנסה — אף על פי כן ולמרות הכל — לחבר ספר". עמוס עוז, מתחילים סיפור, כתר הוצאה לאור, 1996 (קריאת הספר בתצוגה מקדימה באתר "גוגל ספרים" ) המסה הסיבה האמיתית למות סבתי מתוך הספר, באתר תולדוט. עמוס עוז על רופא כפרי מאת קפקא, סרטון באתר יוטיוב, אוניברסיטת תל אביב, 2017. 20.12.1996 גבריאלה אביגור־רותם על "מתחילים סיפור": התענגות, פיתוי ולימוד
נייט וולטרס

נייט וולטרס (באנגלית: Nate Wolters; נולד ב-15 במאי 1991) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מהליגה הסרבית המשתתפת גם ביורוליג. בחודש פברואר 2024 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. וולטרס נולד ב-סט. קלאוד, מינסוטה. למד ושיחק כדורסל באוניברסיטת המדינה של דקוטה הדרומית (אנ'). הוא סיים ארבע עונות בדרום דקוטה כשיאן האסיסטים של המכללה בכל הזמנים (669 אסיסטים) וכסגן מלך הסלים (2,363), וב-8 בפברואר 2013 קלע את שיא הנקודות בקריירה שלו - 53 נקודות, מה שהיווה שיא מכללה ושיא קונפרנס. בשנת 2013 נבחר וולטרס במקום ה-38 בדראפט ה-NBA על ידי וושינגטון ויזארדס. באותו ערב הוא עבר בטרייד לפילדלפיה 76' ויום למחרת עבר בטרייד למילווקי באקס. בעונת הרוקי שלו, נהנה וולטרס מכמה פציעות של שחקנים ושיחק 58 משחקים, מהם פתח בחמישייה ב-31, ושסיפק 7.2 נק’, 2.6 ריב’ ו-3.2 אסיסטים למשחק. לקראת תום העונה הוא נפצע וסבל משבר בידו, שגרם לו להחמיץ את המשחקים האחרונים. בעונה לאחר מכן, תחת מאמן חדש, ג'ייסון קיד, הוא זכה לפחות קרדיט ובמהלך העונה הועבר לניו אורלינס פליקנס. אחרי שחתם פעמיים על חוזים ל-10 ימים בשורות הפליקנס, הוחלט שלא להאריך את חוזהו והוא שוחרר מהקבוצה. בהמשך שיחק וולטרס בבשיקטש הטורקית במדיה סיפק 11.6 נקודות ו-5.4 אסיסטים למשחק, ולאחר מכן שיחק בכוכב האדום בלגרד מסרביה. לקראת עונת 2017/2018 חזר וולטרס ל-NBA כשחתם ביוטה ג'אז, אולם שותף רק בחמישה משחקים ושוחרר מהקבוצה בדצמבר. אחר כך הצטרף לאלאן שאלון. בסוף העונה, לקראת עונת 2018/2019, הצטרף לז'לגיריס קובנה, איתה הגיע לפלייאוף היורוליג. ב-28 משחקים במפעל הוא שיחק בממוצע 22 דקות, בהם רשם 11 נקודות ו-3.8 אסיסטים. בסדרת הגמר בליגה הליטאית גברה ז'לגיריס 0:3 על ריטאס וילנה, כאשר וולטרס קלע בממוצע בסדרה קצת יותר מ-9 נק' ב-17 דקות על הפרקט. ב-23 ביוני 2019 חתם על חוזה לשנתיים במכבי תל אביב. ב־5 בדצמבר 2019 נפצע והושבת לחודש וחצי, אך נפצע שוב שלושה משחקים בלבד לאחר חזרתו וסיים את העונה. ב-31 במאי 2020, לאחר שמכבי תל אביב בחרה שלא להאריך את חוזהו לעונה נוספת, שוחרר וולטרס מן הקבוצה. ב-25 ביולי 2020 חתם לעונה אחת בקבוצת אוניקס קאזאן מליגת ה-VTB, המשתתפת גם ביורוקאפ. מדיה וקבצים בנושא נייט וולטרס בוויקישיתוף נייט וולטרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN מערכת וואלה! ספורט‏, גוד נייט: הכירו את נייט וולטרס, הרכז החדש של מכבי תל אביב, באתר וואלה, 23 ביוני 2019 מערכת ONE, ‏הרכש הראשון: נייט וולטרס חתם במכבי תל אביב, באתר ONE‏, 23 ביוני 2019 מכבי החתימה את נייט וולטרס, אתר מנהלת הליגה בכדורסל אפרת עמורבן, נייט וולטרס חתם לשנתיים במכבי תל אביב, באתר ynet, 23 ביוני 2019 אור שקדי‏, מכבי תל אביב: נייט וולטרס שוחרר, באתר וואלה, 31 במאי 2020 נייט וולטרס חתם באוניקס קאזאן, באתר ynet, 25 ביולי 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קו R של הרכבת התחתית של ניו יורק

קו R או בשמו המלא קו מאסף ברודוויי (באנגלית: Broadway Local) הוא קו רכבת תחתית באגף B של הרכבת התחתית של ניו יורק. סמל המסלול של הקו הוא בצבע צהוב ופועלות בו 45 תחנות. הקו נקרא קו מאסף שכן הוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו ומשלים את השירות של קווים אחרים במנהטן ברוקלין וקווינס אותם הוא חוצה במסלולו. הקו אשר הוא אחד הקווים הארוכים ביותר במערכת מתחיל את מסלולו במזרח שכונת ג'מייקה שבקווינס. משם ממשיך הקו במסלול מעט אלכסוני לכיוון מנהטן שבמערב ונכנס אל האי דרך גשר ויליאמסבורג. במנהטן פונה הקו דרומה ונוסע במסלול משותף עם קווים רבים נוספים תוך שהוא עוצר בכל התחנות שבמסלולו. במנהטן תחתית פונה הקו לכיוון מזרח, נכנס לברוקלין וחוצה אותה מצפון לדרום במסלול משותף עם קווים נוספים. מדיה וקבצים בנושא קו R של הרכבת התחתית של ניו יורק בוויקישיתוף
אנדרה ז'ראלדש

אנדרה ז'ראלדש דה בארוס (בפורטוגזית: André Geraldes de Barros; נולד ב-2 במאי 1991) הוא כדורגלן פורטוגזי, המשחק בעמדת המגן הימני בקאזה פיה א.ק.. ב-9 ביוני 2014 חתם לחמש שנים בספורטינג ליסבון, עם סעיף יציאה של 45 מיליון אירו. ב-13 ביולי 2018 הושאל לעונה אחת לספורטינג חיחון. ב-21 ביולי 2019 הושאל לעונה אחת למכבי תל אביב בשכר של 150 אלף אירו לעונה, עם אפשרות לרכישה בסוף העונה תמורת 700 אלף אירו. ז'ראלדש ערך את הופעת הבכורה שלו ב-30 ביולי 2019, בתיקו 2–2 של קבוצתו עם צ'.פ.ר. קלוז' הרומנית במשחקי מוקדמות ליגת האלופות. לאורך העונה היה חלק קבוע מההרכב ובסיומה זכה באליפות. עם סיום תקופת ההשאלה, לא מימשה מכבי תל אביב את סעיף הרכישה וז'ראלדש חזר לספורטינג ליסבון. ב-8 בספטמבר 2020 חתם ז'ראלדש באפואל ניקוסיה לשנתיים. ב-12 בינואר 2021 חזר ז'ראלדש למכבי תל אביב לקדנציה שנייה במועדון, לשנה וחצי, עם אופציה לעונה נוספת. בסיום אותה העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון 2-1 על הפועל תל אביב במשחק הגמר. ב-20 בפברואר 2023 כבש את שערו הראשון במדי מכבי תל אביב והשני בקריירה, בניצחון 1–0 על הפועל באר שבע במסגרת ליגת העל. מכבי תל אביב אליפות: 2019/2020 גביע המדינה: 2020/2021 אלוף האלופים: 2019/2020 אנדרה ז'ראלדש, באתר Transfermarkt אנדרה ז'ראלדש, באתר Soccerway אנדרה ז'ראלדש, באתר WorldFootball.net אנדרה ז'ראלדש, באתר FootballDatabase.eu עידן ויניצקי, ‏הצהוב החדש: הכירו את הרכש של מכבי ת"א, באתר ערוץ הספורט, 22 ביולי 2019 Sporting bring in André Geraldes from Turkey, באתר אופ"א, ‏10 ביוני 2014 (באנגלית) Sporting: El Sporting ficha al lateral luso Geraldes, Marca.com, ‏2018-07-13 (בספרדית) מוטי פשכצקי, ‏יש מחליף לאלי דסה: אנדרה ג'ראלדש, באתר ערוץ הספורט, 21 ביולי 2019 רענן ברנובסקי, ‏‏רשמי: אנדרה ג'ראלדס הושאל למכבי ת"א, שתוכל לרכוש אותו, באתר ספורט1, 21 ביולי 2019 רז אמיר, ‏עוד אבידה למכבי תל אביב: אנדרה ז'רלאדש עזב, באתר ONE‏, 23 ביולי 2020 העברות בעולם - 8.9: ז׳ראלדש הוצג באפואל, אינטר דחתה פנייה לגבי לאוטרו, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2020 יניב טוכמן‏, אנדרה ז'ראלדש חתם לעונה וחצי במכבי תל אביב: "מתרגש מהאיחוד", באתר וואלה, 12 בינואר 2021
קוואבו

קוואביוס מרשל (באנגלית: Quavious Marshall; נולד ב-2 באפריל 1991), ידוע בשם הבמה קוואבו (Quavo), הוא ראפר, זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי. ידוע בעיקר כחבר בהרכב ההיפ-הופ מיגוס לצד אופסט וטייקאוף. קוואבו נולד ב-2 באפריל 1991 באת'נס. אימו, אדנה מרשל הייתה ספרית ואביו נפטר כשהיה בן ארבע. קוואבו וחברי ההרכב מיגוס פרצו לראשונה בזכות השיר "Bad and Boujee", בו אירחו את הראפר ליל עוזי ורט. השיר הפך לתופעת אינטרנט, כשגולשים רבים ציטטו את חלק מהשיר (""rain drop, drop top", משמע: נסיעה עם רכב עם גג פתוח, בזמן גשם) והמשיכו עם אינטרפרטציה משלהם. ב-11 באוקטובר 2018, הוציא את אלבום הבכורה שלו כאמן סולו, Quavo Huncho. בשנת 2022 שיחק בסרט הפשע "Savage Salvation" לצדו של רוברט דה נירו. במהלך 2023 הצטלם לתפקיד הראשי בסרט "Takeover" בו יככב לצדם של בילי זיין ולמוניקה גארט. ב-18 באוגוסט הוציא את האלבום Rocket Power. ב-3 ביולי 2024 הוציא את הסינגל "Tough", יחד עם הזמרת לנה דל ריי. קוואבו היה עד לרצח של טייקאוף בנובמבר 2022. לאחר האירוע הוא החל בפעילות למניעת שימוש אלים בנשק חם. במסגרת פעילות זו הוא נפגש עם סגנית נשיא ארצות הברית קמלה האריס והשתתף בהקמת קרן שנותנת מענקים לארגונים הפועלים למניעת אלימות. ביולי 2024 הוא היה אחד הדוברים בעצרת בחירות באטלנטה, למען בחירתה של האריס לנשיאות בבחירות ב־2024. שלושת חברי ההרכב מיגוס גדלו יחד במחוז גווינט, אזור פרברי ברובו, צפונית-מזרחית לאטלנטה. בין ספטמבר 2018 למרץ 2021, ניהל זוגיות עם הראפרית סוויטי. ערך מורחב – מיגוס#דיסקוגרפיה 2018: Quavo Huncho 2023: Rocket Power 2017: Huncho Jack, Jack Huncho (עם טראוויס סקוט בתור האנצ'ו ג'ק) 2022: Only Built for Infinity Links (עם טייקאוף) מדיה וקבצים בנושא קוואבו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קוואבו (באנגלית) קוואבו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קוואבו, ברשת החברתית אינסטגרם קוואבו, סרטונים בערוץ היוטיוב קוואבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קוואבו, באתר Metacritic (באנגלית) קוואבו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קוואבו, באתר ספוטיפיי קוואבו, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קוואבו, באתר Last.fm (באנגלית) קוואבו, באתר AllMusic (באנגלית) קוואבו, באתר MusicBrainz (באנגלית) קוואבו, באתר דיזר קוואבו, באתר Discogs (באנגלית) קוואבו, באתר Songkick (באנגלית) קוואבו, באתר Genius קוואבו, באתר בילבורד (באנגלית) קוואבו, באתר טיידל (באנגלית) Migos, Biography (באנגלית) (ארכיון) Sidney Madden, Happy Birthday, Quavo! - XXL, XXL Mag (באנגלית) Interview: Migos, The FADER (באנגלית) Jonathan Landrum Jr., "Quavo hosts summit against gun violence featuring VP Kamala Harris on late rapper Takeoff’s birthday, AP, June 19, 2024 Jem Aswad, "Quavo Meets With Vice President Kamala Harris About Gun Control, Appears on ‘Good Morning America’, Variety, September 21, 2023 Rania Aniftos,:"Quavo Backs Kamala Harris’ Commitment to Gun Safety at Atlanta Rally, Billboard, July 30,2024 Simon Vozick-Levinson, Simon Vozick-Levinson, Migos: Young, Rich and Outrunning Trouble, Rolling Stone, ‏2015-06-24 (באנגלית) March 19, Zoe JohnsonPublished; 2021. "Saweetie Confirms Quavo Breakup". XXL Mag (באנגלית). נבדק ב-2021-03-19.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: numeric names: authors list (link) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טייקאוף

קירשניק קארי בול (באנגלית: Kirshnik Khari Ball;‏ 18 ביוני 1994 – 1 בנובמבר 2022), הידוע בשם הבמה טייקאוף (Takeoff), היה ראפר אמריקאי. ידוע כחבר בשלישיית ההיפ הופ מיגוס לצד דודו קוואבו ובן דודו אופסט. קירשניק קארי בול נולד ב-18 ביוני 1994 בלורנסוויל, ג'ורג'יה, שם הוא גדל יחד עם אמו ובני משפחתו קוואבו ואופסט. הוא החל ליצור ביטים ומקצבים כבר כשהוא היה נער, אך החל להפיק מוזיקה באופן מקצועי רק בשנת 2011. טייקאוף החל את הקריירה שלו בשנת 2008 לצד בני משפחתו קוואבו ואופסט בהרכב פולו קלאב, אשר שונה בהמשך לשמו המוכר מיגוס. סינגל הפריצה שלהם היה "Versace", שיצא לאור בשנת 2013 ונכנס למצעד הבילבורד הוט 100. בהמשך, פורסם רמיקס של השיר ביחד עם הראפר דרייק. בשנת 2018 יצא אלבום הבכורה של טייקאוף כאמן סולו, The Last Rocket. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200. בספטמבר 2022 הכריזו טייקאוף וקוואבו על אלבום משותף ללא אופסט, Only Built for Infinity Links. בבוקר 1 בנובמבר 2022 נורה למוות ביוסטון, בעקבות משחק הימורים עם קוביות. הלווייתו נערכה ב-12 בנובמבר, בהשתתפותם של חבריו להרכב ובני משפחתו קוואבו ואופסט וחבריו לתעשיית המוזיקה, ביניהם אשתו של אופסט קארדי בי, דרייק וג'סטין ביבר, שהעניקו לו כבוד אחרון באמצעות נאומים והופעות במהלך הטקס. ערך מורחב – מיגוס#דיסקוגרפיה 2018: The Last Rocket 2022: Only Built for Infinity Links (עם קוואבו) מדיה וקבצים בנושא טייקאוף בוויקישיתוף טייקאוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טייקאוף, ברשת החברתית אינסטגרם טייקאוף, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טייקאוף, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) טייקאוף, באתר ספוטיפיי טייקאוף, באתר AllMusic (באנגלית) טייקאוף, באתר MusicBrainz (באנגלית) טייקאוף, באתר דיזר טייקאוף, באתר Discogs (באנגלית) טייקאוף, באתר Genius טייקאוף, באתר בילבורד (באנגלית) Migos, Biography (באנגלית) (ארכיון) Viral MVP, Takeoff Shot, Killed in Houston, Quavo Also Shot November 2022, OnSMASH (באנגלית) https://twitter.com/theonlyjasonlee/status/1587381508653711361, Twitter Migos Rapper Takeoff Dead at 28, Shot in Houston, TMZ (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נתניאל איירס

נתניאל אנתוני איירס (באנגלית: Nathaniel Anthony Ayers, Jr. נולד ב-31 בינואר 1951) הוא מוזיקאי אמריקאי. הוא מושאם של טורי עיתון רבים מספור, ספר, וסרט קולנוע, "הסולן" משנת 2009, המבוסס על טורי העיתונים. קרן הנושאת את שמו הוקדמה בשנת 2008, במטרה לתמוך באנשים בעלי כישרון אמנותי, הסובלים ממחלת נפש. איירס החל לנגן בקונטרבס בחטיבת הביניים. הוא למד בבית הספר ג'וליארד בניו יורק כקונטרבסיסט, אבל בשנתו השנייה לקה בהתמוטטות נפשית ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי. בימים ההם היה איירס בין הסטודנטים השחורים הספורים בג'וליארד. במשך שנים אחדות חי איירס עם אמו בקליבלנד, אוהיו, שם טופל בנזעי חשמל לריפוי מחלתו, אך ללא הועיל. אחרי מות אמו בשנת 2000, עבר ללוס אנג'לס, משום שחשב שאביו חי שם. בהשפעת הסכיזופרניה שהעיבה על חייו, חי איירס כחסר בית וניגן ברחובות לוס אנג'לס. בעל הטור סטיב לופז פגש את איירס בכיכר פרשינג בלוס אנג'לס בשנת 2005, וגילה את עברו בג'וליארד. לופז כתב כמה טורי עיתונות על קשריו עם איירס, ועל המעבר האיטי של נתניאל מחיים של חסר בית. הספר שלופז כתב בהמשך, "הסולן: חלום אבוד, ידידות בלתי סבירה, וכוחה המרפא של המוזיקה", מבוסס על הקשר שלו עם איירס. הספר עובד לסרט ולמחזה בשם "הסולן", שיצא להקרנה ב-24 באפריל 2009 עם ג'יימי פוקס ורוברט דאוני ג'וניור בתפקידים הראשים. בסרט, איירס מוצג כצ'לן, ולא כקונטרבסיסט. הקשר בין איירס ללופז הוצג גם בפרק של התוכנית 60 דקות של CBS ב-22 במרץ 2009. אחותו של איירס, ג'ניפר איירס-מור, היא יושבת הראש והמייסדת של קרן נתניאל אנתוני איירס. ראשיתה של הקרן, שנוסדה בשנת 2008, בשאיפתה של ג'ניפר לעזור, כפי שמקווים היא ונתניאל, לאלפי אנשים. מטרת הקרן היא לסייע להם להעיר בציבור הכרה בנושא בריאות הנפש ולהציבה בקדמת המודעות של אזרחי ארצות הברית. NAAF תחזק את ההערכה לתועלת שמעניק הביטוי האמנותי לקידום הבריאות והטיפול, תשתף פעולה עם ארגוני בריאות הנפש והאמנויות לזיהוי והצגת יצירות של בעלי כישרון אמנותי, ולמתן מענקים לארגונים ראויים ללא כוונת רווח, המגלמים את שליחות הקרן ומטרותיה. נתניאל איירס, ברשת החברתית אינסטגרם Los Angeles Times special 'Steve Lopez on Nathaniel Anthony Ayers' The Nathaniel Anthony Ayers Foundation TED Talk 'Robert Gupta: Music is medicine, music is sanity ' רוברט גופטה בהרצאת טד על נתניאל אנתוני איירס עכבר העיר, ביקורת על הסרט "הסולן" מוזיקאי סכיזופרני מהווה השראה לסרט ולקרן 24 בפברואר 2009 [ http://www.cleveland.com/entertainment/plaindealer/index.ssf?/base/entertainment- זאכארי לואיס, "המורה של נתניאל איירס מקליבלנד זוכר תלמיד מוכשר"] סטיב לופז, לוס אנג'לס טיימס, "כנר מחזיק בעולם בשני מיתרים" "הפליינדילר", קליבלנד, "המוזיקאי חולה הנפש נתניאל אנתוני איירס כנושא סרט" 6 באפריל 2008 קרן נתניאל אנתוני איירס
ג'וני מור

ג'ון בראיין "ג'וני" מור (באנגלית: John Brian "Johnny" Moore; נולד ב-31 במרץ 1958) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 1980–1992. ממוצעיו הכוללים לאורך 9 עונותיו בליגת ה-NBA הם 9.4 נקודות, 7.4 אסיסטים, 3.0 ריבאונדים ו-2.0 חטיפות למשחק. במרץ 1998 הופרשה גופייתו, עם המספר "00", על ידי קבוצת סן אנטוניו ספרס. מור נולד וגדל בעיר אלטונה שבפנסילבניה, ובין השנים 1975–1979 למד באוניברסיטת טקסס באוסטין. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים כוללים של 13.2 נקודות ו-6.4 אסיסטים למשחק, ובסיום עונתו האחרונה נבחר לחמישיית העונה של המחוז הדרום-מערבי (SWC). בדראפט ה-NBA‏ 1979 נלקח מור בבחירה ה-43 על ידי סיאטל סופרסוניקס, ומיד נמכר לסן אנטוניו ספרס. בשנים הבאות היה אחד המוסרים והחוטפים המובילים ב-NBA; בעונת 1981/1982 היה מלך האסיסטים של ה-NBA עם 9.6 אסיסטים למשחק; בעונת 1982/1983 ניצב במקום השני בליגה באסיסטים (9.8) ובמקום השלישי בחטיפות (2.5); ובעונת 1984/1985 ניצב במקום השלישי באסיסטים (10.0) ובמקום השני בחטיפות (2.8). בשלושה משחקים שונים מסר מור 20 אסיסטים, ופעם אחת רשם 10 חטיפות באותו משחק. ב-8 בינואר 1985 כמעט השיג קוואדרופל-דאבל במשחק מול גולדן סטייט ווריורס, כשהעמיד שורה סטטיסטית של 26 נקודות, 13 אסיסטים, 11 ריבאונדים ו-9 חטיפות. לאורך פלייאוף 1983, בו העפילה סן אנטוניו לגמר האזור המערבי, קלע מור 22.5 נקודות למשחק והוביל את כל שחקני ה-NBA בממוצעי אסיסטים (14.6) וחטיפות (2.5) למשחק, כמו גם באחוזי קליעה מהשלוש (52.9%). בשנת 1986 חלה מור בפטרת נדירה בשם Coccidioidomycosis ("קדחת העמק"), אשר גרמה לו להחמיץ משחקים רבים בעונות 1986 ו-1987. בשתי העונות הבאות שיחק לתקופות קצרות בניו ג'רזי נטס וב"טלסה פאסט ברייקרס" מליגת ה-CBA בטרם חזר לסן אנטוניו בעונת 1989/1990. בשנת 1992 חזר מפרישתו ושיחק בחמישה משחקים עבור קבוצת ז'ירונה הספרדית, בטרם פרש ממשחק באופן סופי. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ג'וני מור - האביר האפל של סן אנטוניו, באתר poundingtherock.com,‏ 14 באוגוסט 2017 סטטיסטיקות ה-NBA של מור, באתר basketball-reference.com ג'וני מור - האביר האפל של סן אנטוניו, באתר poundingtherock.com,‏ 14 באוגוסט 2017 סטטיסטיקות המכללות של מור, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1979, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין הספרס לווריורס, באתר basketball-reference.com BASKETBALL THERAPY, באתר slamonline.com,‏ 5 בדצמבר 2011 ג'וני מור: ה-00 של קדחת העמק, באתר endesabasketlover.com,‏ 1 במאי 2014
חרארד פיליפס

חרארד לאונרד פרדריק פיליפס (בהולנדית: Gerard Leonard Frederik Philips; ‏9 באוקטובר 1858 - 26 בינואר 1942) היה תעשיין הולנדי יהודי ומייסד משותף, ביחד עם אביו פרדריק פיליפס, של חברת פיליפס. פיליפס נולד כבנו הבכור של הבנקאי פרידריך פיליפס ואשתו מרי (בטסי) הייליגרס, למשפחה הולנדית ממוצא יהודי. אביו היה בן דודו של קרל מרקס. ב-19 במרץ 1896 נישא פיליפס ליוהאנה ואן דר וויליגן (30 בספטמבר 1862–1942). לזוג לא היו ילדים. למד בבית הספר לעסקים Zaltbommel ו Arnhem. בשנת 1876, הוא נרשם בבית הספר הפוליטכני של דלפט, אותו הוא סיים בשנת 1883 בתור מהנדס מכונות. החל לעבוד במספנות של פלאשינג וגלאזגו. סדרה של מאמרים מאת ג'יימס סווימבורן של כתב העת "החשמלאי" על הנורה החשמלית, העירה את סקרנותו של פיליפס בנושא. בסביבת העבודה שלו הוא ראה כיצד השתמשו בנורות בגלאזגו עבור התאורה של סירות, מפעלים, חנויות, תיאטראות, תאורת רחוב ועוד. בסתיו של שנת 1886 הוא החל את לימודי הערב שלו על אור, חשמל ותמסורת אנרגיה באקדמיה למדעים ואמנויות של גלאזגו. מאידך, הוא היה צריך להירשם באוניברסיטת גלאזגו לקבוצה של חוקרים בראשות הפיזיקאי הגדול סר ויליאם תומסון (שנקרא מאוחר יותר לורד קלווין). אחד המבחנים זיכה אותו במדליית כסף ובפרס על התפקוד הטוב ביותר. זמן מה לאחר מכן, פיליפס עזב את סקוטלנד. במשך מספר שנים עבד במשרות שונות בלונדון וברלין, כולל בתאגיד אנגלו אמריקאי בשם החברה האמריקאית למברשות חשמל בע"מ. שם צבר ניסיון בייצור, התקנה, ניהול עסקי ומדיניות הסחר הבינלאומי. בשנת 1889 הוא הוזמן על ידי אמיל רתנאו, להיות אחראי באופן זמני על סניף החברה באמסטרדם. הוא הבין כי פיתוח של מנורות ליבון הוא אתגר אפשרי. הוא פגש את אחד מחבריו ושותפיו ג'ון ג'ייק ריס, שעזור לו לפתח את השיטה המדעית שלו למסע הארוך בייצור מנורות ליבון. חרארד פיליפס התעניין כאמור בתחום האלקטרוניקה וההנדסה. אביו פרדריק מימן את רכישת בית החרושת הישן באיינדהובן, שם הקים את המפעל הראשון בשנת 1891. הם הפעילו את חברת פיליפס כעסק משפחתי, עם אחיו הצעיר של ג'רארד אנטון ובנו של אנטון, פריץ פיליפס וחתנו פראנס אוטן . ב-1912 חרארד ואחיו הצעיר, אנטון פיליפס, שינו את העסק לתאגיד על ידי ייסוד "Gloeilampenfabrieken" של NV פיליפס. כיהן כמנכ"ל הראשון של חברת פיליפס. ג'רארד ואחיו אנטון תמכו בתוכניות חינוכיות וחברתיות באיינדהובן, כולל ארגון הספורט של פיליפס (Philips Sports Association), שאותו הקימו. מדיה וקבצים בנושא חרארד פיליפס בוויקישיתוף חרארד פיליפס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)