laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דמי הבראה

דמי הבראה הם תשלום שעל מעביד בישראל לשלם לעובד, מכוח צו הרחבה בעניין זה, או מכוח הסכם קיבוצי. שמו של תשלום זה מעיד על ייעודו המקורי - למימון שהייה של העובד בבית הבראה, ובעבר גובה התשלום חושב על פי עלויות שהייה בבית הבראה, והעובדים אכן נדרשו להציג קבלות על שהייתם בבית הבראה כתנאי לקבלת התשלום. אך, כבר שנים רבות שהתשלום מחושב ומשולם במנותק מייעודו המקורי. תשלום דמי ההבראה מתבצע בדרך כלל אחת לשנה, באחד מחודשי הקיץ (יוני-ספטמבר), אך ניתן לשלמו גם במועד אחר, או בתשלומים אחדים ואפילו כתשלום חודשי, הנקרא "על חשבון הבראה". גובה דמי ההבראה מחושב על פי מספר ימי הבראה. מספר ימי ההבראה להם זכאי העובד עולה בהדרגה בהתאם לוותק של העובד במקום עבודתו ולהסכם הקיבוצי החל על העובד. אדם העובד במשרה חלקית מקבל דמי הבראה באופן יחסי להיקף משרתו. הזכאות לדמי הבראה נוצרת לאחר שצבר העובד וותק של שנה במקום עבודתו. בשנת העבודה השנייה מקבל העובד דמי הבראה עבור השנה הנוכחית ובאופן רטרואקטיבי גם עבור החלק היחסי של שנת העבודה הראשונה. דמי ההבראה הם הכנסת עבודה, ולכן חלים עליהם כל המיסים החלים על הכנסת עבודה, ובפרט מס הכנסה, דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות. דמי ההבראה הם רכיב שכר שאינו פנסיוני. נוסחת החישוב של דמי ההבראה: מספר ימי ההבראה להם זכאי העובד בהתאם לוותק שצבר (על פי ההסכם הקיבוצי החל עליו), כפול התעריף ליום הבראה (גם כן על פי ההסכם הקיבוצי) כפול היקף המשרה הממוצע של העובד בשנה הרלוונטית. מחשבון דמי הבראה, באתר חילן דמי הבראה, באתר כל זכות דריה כנף, לכל אחד מגיעים דמי הבראה, באתר ynet, 12 ביוני 2010 צו הרחבה בדבר השתתפות המעביד בהוצאות הבראה ונופש, באתר חילן
ויין בות'

ויין קלייסון בות' (באנגלית: Wayne C. Booth;‏ 22 בפברואר 1921 – 10 באוקטובר 2005) היה חוקר ספרות ונרטולוג אמריקני, המשתייך לאסכולת שיקגו בחקר הספרות. בות' ידוע בעיקר בשל ספרו רב ההשפעה The Rhetoric of Fiction משנת 1961, שבו המציא את מושג המחבר המובלע, והציע גישה חדשה להתבונן במושג מספר בספרות. בות' נולד בפורק שביוטה להורים מורמונים. הוא למד באוניברסיטת ברמינגהם יאנג ובאוניברסיטת שיקגו, שם גם קיבל תואר דוקטור, ב-1950. לימד במכללת הרווארד ובמכללת ארלהאם לפני שחזר לאוניברסיטת שיקגו ב. ב-1962 הוא נעשה פרופסור לאנגלית, וב-1982 כיהן כנשיא אגודת השפה המודרנית. בשנת 1988 הוציא את The Company We Keep. אתר האינטרנט הרשמי של ויין בות' MARGALIT FOX, Wayne C. Booth, Critic Who Analyzed Rhetoric, Dies at 84, New York Times, OCT. 11, 2005 Wayne Booth, Professor Emeritus of English, 1921-2005, באתר אוניברסיטת שיקגו ויין בות', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
OpenBSD

OpenBSD היא מערכת הפעלה דמוית יוניקס. היא נוצרה מ-NetBSD בידי תאו דה-ראדט בסוף שנת 1995. הפרויקט ידוע בהתעקשות המפתחים על קוד פתוח, תיעוד איכותי, עמדה לא מתפשרת לגבי רישיון תוכנה והתמקדות באבטחה וקוד נכון. הפרויקט מנוהל מביתו של תאו דה-ראדט בקלגרי, אלברטה, קנדה. הסמליל והקמע של OpenBSD הוא דג ממשפחת הנפוחיתיים ("אבו נפחא") הנקרא "Puffy". הגרסה הראשונה של OpenBSD הייתה 1.1, שהתבססה גרסה 1.0 של NetBSD. החל מגרסה 2.0, שיצאה ב-1 באוקטובר 1996, מתקדמים מספרי הגרסאות בסדר פשוט. אין משמעות מיוחדת לשינוי "גרסה ראשית" (המעבר מ-2.9 ל-3.0 או 3.9 ל-4.0). החל מגרסה 3.0 יש לכל גרסה גם סמל מיוחד וגם שיר. פרויקט OpenBSD השתמש במערכת בקרת התצורה CVS כבר מהתחלה. הוא היה פרויקט התוכנה החופשית הראשון שסיפק גישת CVS לא מזוהה דרך האינטרנט לקוד המקור של הפרויקט (בניגוד להפצת ארכיוני תוכנה שלמים של גרסאות כאשר הגרסאות יוצאות). הפרויקט היה גם אחד החלוצים של הוצאת גרסאות לפי זמן. החל מגרסה 2.0 פרויקט OpenBSD מוציא גרסה חדשה פעם בחצי שנה ולא "זה מוכן כשזה יהיה מוכן"[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא OpenBSD בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של OpenBSD (באנגלית) OpenBSD, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דף הבית של פרויקט OpenBSD הסמלים והשירים של גרסאות OpenBSD מתוך אתר הפרויקט עשר שנים של OpenBSD מתוך מגזין OpenBSD תאו דה-ראאט, צ'ארלס ד. קרנור, Opening The Source Repository With Anonymous CVS, מתוך ועידת USENIX 1999 ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1797

שנת 1797 היא השנה ה-97 במאה ה-18. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1797 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-11 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 1 בינואר – אולבני הפכה לבירת מדינת ניו יורק במקום קינגסטון 14 בפברואר – הבריטים מביסים את הספרדים בקרב כף סנט וינסנט 26 בפברואר – בנק אנגליה מנפיק את שטר הליש"ט (pound) הראשון 11 בספטמבר – ציורו של פאולו ורונזה – "החתונה בקנה" נשדד בידי כוחות צבא נפוליון והושב למקומו רק 210 שנים לאחר מכן 11 באוקטובר – נערך קרב קמפרדאון בין הצי המלכותי הבריטי לצי ההולנדי ומסתיים בניצחון בריטי 10 בינואר – אנטה פון דרוסטה-הילסהוף, סופרת ומשוררת גרמנייה (נפטרה ב-1848) 22 בינואר – מריה לאופולדינה מאוסטריה, אשתו של פדרו הראשון, קיסר ברזיל (נפטרה ב-1826) 31 בינואר – פרנץ שוברט, מלחין אוסטרי (נפטר ב-1828) 22 במרץ – וילהלם הראשון, מלך פרוסיה והקיסר הגרמני הראשון (נפטר ב-1888) 15 באפריל – אדולף טייר, פוליטיקאי צרפתי, נשיא הרפובליקה וראש הממשלה (נפטר ב-1877) 26 ביוני – האימאם שאמיל, פוליטיקאי, מורד, ומנהיג דתי אווארי (נפטר ב-1871) 30 באוגוסט – מרי וולסטונקרפט שלי, סופרת אנגליה (נפטרה ב-1851) 14 בנובמבר – צ'ארלס לייל, גאולוג סקוטי (נפטר ב-1875) 29 בנובמבר – גאטנו דוניצטי, מלחין אופרות (נפטר ב-1848) 13 בדצמבר – היינריך היינה, משורר יהודי גרמני (נפטר ב-1856) 17 בדצמבר – ג'וזף הנרי, פיזיקאי אמריקאי (נפטר ב-1878) 22 בפברואר – הברון מינכהאוזן, אציל גרמני ומספר סיפורים (נולד ב-1720) 26 במרץ – ג'יימס האטון, גאולוג, רופא, חוקר טבע וכימאי סקוטי (נולד ב-1726) 9 ביולי – אדמונד ברק, פילוסוף ומדינאי בריטי (נולד ב-1729) 10 בספטמבר – מרי וולסטונקראפט, סופרת פמיניסטית (נולדה ב-1759) 16 בנובמבר – פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה (נולד ב-1744) 17 בדצמבר – ז'אן-בטיסט אניבאל אובר דה בייה, גנרל ופוליטיקאי צרפתי (נולד ב-1759) 26 בדצמבר – ג'ון וילקס, עיתונאי ופוליטיקאי אנגלי (נולד ב-1727) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1797 התחילה ביום י"ד בטבת ה'תקנ"ז (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 11 ימים מוקדם יותר, ב-ג' בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1797 לפי הלוח היוליאני Nothing. ילידי 1797‎ נפטרים ב-1797‎ מדיה וקבצים בנושא 1797 בוויקישיתוף
אצטדיון זימברו

אצטדיון זימברו (Zimbru Stadium) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בקישינב, מולדובה. האצטדיון משמש כאצטדיונה הביתי של זימברו קישינב, אחד ממועדוני הכדורגל הגדולים במולדובה. בנוסף משמש האצטדיון, בצוותא עם אצטדיון שריף בטירספול, כאצטדיונה הביתי של נבחרת מולדובה בכדורגל. ב-10 בספטמבר 2008 אירחה נבחרת מולדובה את נבחרת ישראל באצטדיון זימברו למשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון זימברו בוויקישיתוף
מייקל מסר

מייקל מסר (באנגלית: Michael Masser‏; 24 במרץ 1941 – 9 ביולי 2015) היה עורך דין וברוקר יהודי-אמריקאי, שהפך למלחין ומפיק מצליח בתחום הפופ בשנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20. מסר, שנולד בשיקגו למשפחה יהודית, היה בוגר בית הספר למשפטים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, אשר החליט לוותר על קריירה משפטית לטובת קריירה מוזיקלית. להיטו החשוב הראשון, Touch Me in the Morning, נכתב יחד עם רון מילר עבור דיאנה רוס בשנת 1973. רבים משיריו של מסר בוצעו על ידי ויטני יוסטון. בכלל זה להיטים כמו Greatest Love of All‏ (1985, בוצע קודם לכן על ידי ג'ורג' בנסון; מסר חשף בריאיון כי ביקר בירושלים כדי לקבל אווירה רוחנית לצורך יצירת השיר), Saving All My Love for You‏ (1985), Didn't We Almost Have It All‏ (1987),‏ All at Once‏ (1985), ועוד. להיטים ידועים אחרים שכתב מסר הם: Tonight, I Celebrate My Love‏ (1983, דואט שבוצע על ידי פיבו בריסון ורוברטה פלאק), Nothing's Gonna Change My Love for You‏ (1984, בוצע תחילה על ידי ג'ורג' בנסון, ולאחר מכן בגרסה ידועה יותר על ידי גלן מדירוס), If Ever You're In My Arms Again‏ (1984, בוצע על ידי פיבו בריסון). בין הלהיטים שהפיק – Someone That I Used to Love בביצוע ברברה סטרייסנד ו-Home Again בביצוע ג'ודי קולינס וטי ג'י שפרד. מסר היה מועמד לאוסקר על שיר הנושא בסרט מהוגני בשנת 1976 בביצועה של דיאנה רוס, הידוע גם כ-Do You Know Where You're Going To, ונכנס להיכל התהילה של מחברי פזמונים בשנת 2007. מסר התגורר עם רעיתו בלוס אנג'לס שבקליפורניה. מייקל מסר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל מסר, באתר ספוטיפיי מייקל מסר, באתר AllMusic (באנגלית) מייקל מסר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מייקל מסר, באתר דיזר מייקל מסר, באתר Discogs (באנגלית) מייקל מסר, באתר SecondHandSongs מייקל מסר באתר היכל התהילה מייקל מסר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Inductees to Songwriters Hall Announcement, Washington Post,19/3/2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מולן רוז' (סרט, 1952)

מוּלָן רוּז' (באנגלית: Moulin Rouge) הוא סרט משנת 1952 בבימויו של ג'ון יוסטון ובכיכובם של חוזה פרר, ז'ה ז'ה גאבור וקולט מרשאן. הסרט הוא עיבוד חופשי לרומן הביוגרפי מאת פייר לה מיר (La Mure) על אודות הצייר הצרפתי אנרי דה טולוז-לוטרק, שהופיע ב-1950. את ימיו של לוטרק בפריז הקים יוסטון לתחייה בעזרת שיחזור תקופתי ותלבושות. ולתוך כל ההתרחשויות, הבנויות סביב מועדון הלילה הפריזאי המפורסם, המולן רוז', רקם יוסטון את שלל הדמויות שאכלסו את המועדון ומצאו להן מקום של כבוד ביצירותיו של הצייר. הסרט עוקב בעיקר אחרי שתי אפיזודות ידועות מחייו של לוטרק, פרשיית אהבים סוערת עם זונת רחוב ומערכת יחסים סבוכה שהוא יוצר אחר כך עם הדוגמנית לה גולו. ישנו ערך רב למוטיבים החוזרים בסרט זה, המסייעים להבין לעומק את יצירתו הפוסט-מודרניסטית של בז לורמן מ-2001, סרט המכונה גם הוא מולין רוז'. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, שמתוכם זכה בשניים – בקטגוריות "עיצוב התלבושות הטוב ביותר" ו"עיצוב ההפקה הטוב ביותר". שניהם בוצעו על ידי הצייר, מאייר, מעצב תפאורה ההונגרי-יהודי-צרפתי מרסל ורטש. בנוסף הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לשלושה פרסי באפט"א. מדיה וקבצים בנושא מולן רוז' בוויקישיתוף "מולן רוז'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מולן רוז'", באתר נטפליקס "מולן רוז'", באתר AllMovie (באנגלית) "מולן רוז'", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מולן רוז'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מולן רוז', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שילוש

האם התכוונתם ל... שילוש (גאומטריה) – חלוקה למשולשים השילוש הקדוש או "אמונת השילוש" - מהותו של האלוהים במרבית הדוקטרינות הנוצריות, כמורכב משלוש ישויות: האב, הבן ורוח הקודש שילוש דלוני – בגאומטריה חישובית: חלוקה של הקמור של קבוצת נקודות במישור למשולשים כך שכל הנקודות בקבוצה הן קודקודים של המשולשים שילוש זווית – טריסקציה של זווית, כלומר חלוקתה לשלושה חלקים שווים שילוש מקדונלד – שלוש התכונות הראשיות אצל ילדים, שיכולות להצביע על כך שהם יגדלו להיות רוצחים סדרתיים שילוש (יהודי תימן) – סדר לימוד אשר נהוג בקרב יהדות תימן הכולל לימוד משנה (עם פירוש ברטנורא), נביאים וכתובים. שילוש (מטריצות) – מציאת מטריצה משולשית הדומה למטריצה נתונה ואת המטריצה שע"י הכפלה בה ובהפוכה לה נקבל את המטריצה המשולשת. משולש (פירושונים) שליש (פירושונים) שלוש (פירושונים) שלשה (פירושונים) טריאדה (פירושונים)
קבוצת ההומיט

קבוצת ההומיט היא קבוצה של מינרלים נזוסיליקטיים קשורים, הדומים במבנה הפנימי ובכימיה שלהם. הקבוצה קרויה על שם המינרל הומיט, המינרל הראשון מקבוצה זו שזוהה. הנוסחה הכללית של חברי הקבוצה היא M(2n+1)(SiO4)n(OH,F)2, כאשר M יכול להיות ברזל, מגנזיום, מנגן, סידן וכו', ו-n הוא ערך מספרי בין 1 ל-4. כאשר n=1 המינרל קרוי נורברגיט, n=2 הוא כונדרודיט, n=3 הוא הומיט ו-n=4 הוא קלינוהומיט. Deer ועמיתיו (ראו לקריאה נוספת) מדגישים כי אף שהנוסחה דלעיל מייצגת נכון את הכימיה של מינרלים אלו, נוסחאות המבנה הפנימי מורכבות בהרבה. המינרלים בקבוצת ההומיט יוצרים סדרה מורפוטרופית עם המינרלים אוליבין (Fe,Mg)2SiO4)) וברוסיט (Mg(OH)2). ברוסיט הוא מינרל היוצר יריעות של ארבעונים המקושרים ביניהם. החברים בקבוצת ההומיט בנויים מכמה שכבות של אוליבין (או טפרואיט - Mn2SiO4, השייך גם הוא לקבוצת האוליבין), שביניהן מפרידות יריעות של ברוסיט. מספר שכבות האוליבין בין שתי יריעות של ברוסיט יכול לנוע בין אחת לארבע. הגדלת כמות שכבות האוליבין מאריכה את תא היחידה וגורמת לשינוי הסימטריה. לא כל יריעות הברוסיט בנויות מברוסיט טהור. ברזל ומנגן יכולים להחליף את המגנזיום ופלואור יכול להחליף את ההידרוקסיל. המינרלים בקבוצת ההומיט משתייכים למערכת הגבישית האורתורומבית או למערכת הגבישית המונוקלינית. מקורם של כמעט כל חברי הקבוצה הוא בסלעים שעברו התמרה, וכן בעורקים הידרותרמיים, במיוחד אם כתוצאה תהליך המטאסומטיזם חדרו לסלע תמיסות המכילות ברזל, בורון ופלואור. בשל המבנה הדומה לא ניתן להבחין בתנאי שדה בין הסוגים השונים של קבוצת ההומיט ונדרשת בדיקה במעבדה. נורברגיט – Mg3(SiO4)(F,OH)2 כונדרודיט – Mg,Fe2+)5(SiO4)2(F,OH)2) הומיט - Mg,Fe2+)7(SiO4)3(F,OH)2) קלינוהומיט - Mg,Fe2+)9(SiO4)4(F,OH)2) הידרוקסילקלינוהומיט - Mg9(SiO4)4(F,OH)2 ריביט - Mg,Mn)5(SiO4)2(OH)2) אלגניט - Mn5(SiO4)2(OH)2 ריינהרדבראונזיט - Ca5(SiO4)2(F,OH)2 מנגנהומיט - Mg,Mn)7(SiO4)3(OH)2) לויקופוניקיט - Mn7(SiO4)3(OH)2 ג'ריגיבסיט – Mn,Zn)9(SiO4)4(OH)2) סונוליט - Mn9(SiO4)4(F,OH)2 Deer, W. A., Howie, R. A., and Zussman, J., 1997, Rock-forming minerals: Volume 1A, Second Edition, Orthosilicates. The Geological Society, Bath, UK. ISBN 1-897799-8-88 קבוצת ההומיט באתר Mineral Galleries קבוצת ההומיט באתר גרסת 1911 של האנציקלופדיה בריטניקה. מורפוטרופיזם הוא מונח בקריסטלוגרפיה הבא לתאר מצב בו לשני גבישים יש מבנה פיזי דומה בשל הרכב כימי זהה.
פו אורטז

אלן בארנה פו אורטז (בצרפתית: Élan Béarnais Pau Orthez) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהערים פו ואורטז השוכנות במחוז הפירנאים האטלנטיים. הקבוצה מתמודדת בליגת העל הצרפתית בכדורסל. המועדון נוסד בשנת 1931 בעיירה אורטז, ונקרא אלן בארנה אורטז. והשתייך לאגודת ספורט אזורית אורטז. המועדון היה אחד ממייסדי הליגה הצרפתית החובבנית. בשנת 1970, הצטרף אל הליגה המקצועית הראשונה שהוקמה - ליגת ה-LNB. לאחר עשור וחצי, בעונת 1985/86, זכה המועדון בתואר צרפתי הראשון שלו - אליפות צרפת. לפני כן, המועדון זכה בתואר האירופי הראשון שלו - גביע קוראץ' של עונת 1983/84, לאחר ניצחון בגמר מול הכוכב האדום בלגרד. במשך שלושה עשורים, העפיל המועדון בכל עונה לתחרויות אירופיות, (1978-2009, רצף ההשתתפויות האירופיות הגדול ביותר). עם המעבר לכדורסל המקצועני, בשנות ה-80 המאוחרות, המועדון היה צריך לעבור לעיר מאוכלסת ולכן התאחד עם העיר פו ושינה את שמו לאלן בארנה פו-אורטז. בשנת 1989, החל לשחק באולמה הביתי של העיר, אולם הספורט של פו, שנבנה עבור המועדון המאוחד. איחוד זה הניב למועדון המאוחד בכעשרים שנה: 7 אליפויות ו-6 גביעים; בנוסף, להופעות מכובדות במפעלי אירופה השונים, שהפך את המועדון לטוב ביותר בצרפת. בעונת 2008/09 נשרה הקבוצה לליגה השנייה, אך חזרה לאחר עונה אחת לליגה הבכירה. בסיום עונת 2011/12 ירדה לליגה השנייה, ושוב חזרה לליגה הבכירה לאחר עונה אחת. אולם הבית של המועדון הוא אולם הספורט של פו המכיל כ-7,900 מקומות ישיבה. צרפת איאן מהינמי צרפת בוריס דיאו צרפת מיקאל פיאטרוס צרפת פלורנט פיאטרוס ארצות הברית ג'וש דאנקן ארצות הברית ג'ון גילכרייסט ארצות הברית הווארד קרטר ארצות הברית מרכוס בראון רומניה גאורגה מורשאן הליגה הצרפתית: אליפות (9): 1986, 1987, 1992, 1997, 1998, 1999, 2001, 2003, 2004 מקום שני: 1989, 1993, 1995, 2002 חצי גמר: 2006 הגביע הצרפתי: זכייה (7): 1991, 1992, 1993, 2002, 2003, 2007, 2022 גמר: 2004 חצי גמר: 2006 גביע קוראץ': זכייה (1): 1984 מדיה וקבצים בנושא פו אורטז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פו אורטז אתר אוהדים פו אורטז, ברשת החברתית פייסבוק פו אורטז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פו אורטז, ברשת החברתית אינסטגרם
זירוי טרופוספירי

זירוי טרופוספירי הוא תהליך פיזור גלי רדיו לשכבת הטרופוספירה, המבוצע בדרך כלל לתועלתן של תחנות רדיו וטלוויזיה. מטרת הזירוי היא לאפשר לגלי הרדיו להגיע למרחקים גדולים במיוחד, כדי לשדר למרחק של מאות קילומטרים, גם לאזורים אליהם אין קו-ראייה ישיר. אמצעי השידור המשתמש באפקט זה מכונה טרופוסקאטר (מאנגלית: Tropospheric scatter). זירוי טרופוספירי משמש להקמת קווי תקשורת לאזורים מרוחקים. אנטנה פרבולית גדולה משדרת אל שכבת הטרופוספירה אות רדיו בעוצמה גבוהה, המכוון לנקודה שבאמצע הדרך בין אתר השידור לאתר הקליטה. חלק מהאות המשודר מוחזר מהטרופוספירה (בדומה לאפקט של מראה), ונקלט באנטנות פרבוליות שבאתר הקליטה. כיוון שרק חלק קטן מהאות המשודר נקלט באנטנה הקולטת, נדרשים משדרים בעוצמה גבוהה ומקלטים בעלי רגישות גבוהה. מערכות קשר טרופו קיימות כמערכות נייחות וכמערכות ניידות. היכולת להשתמש בזירוי לשידור לאזורים מנותקים ומרוחקים תרמה לשימושיותו בהקמת רשתות תקשורת צבאיות. במהלך המלחמה הקרה הקים חיל האוויר האמריקני מערך תקשורת טרופוספרי נרחב בשם "White Alice", שמרכזו היה באלסקה. כיום משתמש צבא ארצות הברית במערכות טרופוסקאטר טקטיות מתוצרת ריית'יאון לתקשורת למרחקים ארוכים. עם צמיחתה של התקשורת הלוויינית, היא נותנת מענה לקשר רדיו לטווח ארוך, והצורך בזירוי טרופוספירי פחת. מלחמת ששת הימים, שבה כבשה ישראל את סיני, יצרה צורך בקשר רדיו לטווח ארוך, סוג קשר שלא היה בו צורך בישראל קודם לכן. כמענה לצורך זה שימש ערוץ טרופוסקאטר את צה"ל בשתי דרכים: באמצעות שתי מערכות ניידות מתוצרת חברת קולינס (Collins Radio Company), שהראשונה שבהן הגיעה לישראל כחצי שנה לאחר מלחמת ששת הימים והוצבה בצריפין וברפידים. באמצעות מערכות נייחות מתוצרת פילקו, ששימשו לקשר בין שארם א-שייח' למצפה רמון ומשם לצריפין. האנטנות של ערוץ זה בשארם א-שייח', שגובהן היה 18 מטרים, נפגעו בתקיפה אווירית מצרית שנערכה מיד עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ותוקנו כעבור יממה. עם פינוי סיני בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים פורקו האנטנות בשארם א-שייח'. האנטנות במצפה רמון נותרו במקומן עוד שנים לאחר מכן, אף שלא היה בהן צורך, והן פורקו בעשור השני של המאה ה-21. מדיה וקבצים בנושא זירוי טרופוספירי בוויקישיתוף מיפוי של ערוצי תקשורת טרופוספיריים ברחבי העולם תומר כהן, טל נעים, חיים נחמיאס, שירה בן-דיין, טרופו - קשר בזירוי טרופוספירי ויישומו, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב
בריאן וייס

בריאן לזלי וייס (באנגלית: Brian Leslie Weiss; נולד ב-1944 בניו יורק) הוא פסיכיאטר יהודי-אמריקאי המכהן כראש המחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים "הר סיני" במיאמי שבפלורידה. שימש כפרופסור לפסיכיאטריה באוניברסיטת פיטסבורג. נחשב מחלוצי המטפלים בהיפנוזה ככלי לגישה אל זכרונותיהם של מטופליו מגלגוליהם הקודמים. וייס סיים את בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ייל ב-1970, התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי של אוניברסיטת ניו יורק, וחזר לייל להתמחות של שנתיים בפסיכיאטריה. ב-1988 פרסם את ספרו "Many Masters, Many Lives", שתורגם לעברית בשם: "שורשים ושיעורים בזמן". הספר פורס את רעיונותיו של וייס בדבר שחזור גלגולים, באמצעות תיאור טיפול בחרדותיה של מטופלת צעירה, קתרין, אשר במהלך טיפול היפנוטי תיארה מציאות של גלגולים קודמים שחוותה. במהלך התיאורים הללו הבין וייס כי קיים קשר בין התיאורים שהיא מתארת למחלות והסימפטומים שיש לה מגיל ילדות, ובעזרת מידע זה נרפאה כליל מאותם סימפטומים. עד לטיפול בקתרין היה וייס אתאיסט, לא האמין ולא עסק כלל בשחזור גלגולים. וייס מתאר כי במהלך הטיפול סיפרה לו קתרין, באמצעות מה שכינתה "מדריך רוחני", פרטים אודות בנו שנפטר בגיל שבועות ספורים מסיבוך בלב, והגורמים לפטירתו, וכן על אביו המנוח, כולל שמו היהודי והעובדה שבתו קרויה על שמו - פרטי מידע שלטענת וייס לא היו מתועדים בשום מקום ושאף חבריהם הקרובים לא ידעו עליהם. לאחר מכן החל וייס להתמקצע בתרפיית שחזור גלגולים בעזרת היפנוזה. בספריו המאוחרים יותר, "ריפוי בנבכי הזמן" ו"רק האהבה היא ממשית" (שהפך לרב מכר בארצות הברית ותורגם לעברית), מרחיב וייס את רעיונותיו לגבי שחזור גלגולים. על פי גישה זו, הטיפול הנפשי והפיזי במטופל תלוי בחוויותיו בחייו הקודמים, ולא רק בחייו הנוכחים. וייס טוען כי מאז 1980 טיפל בכ-4,000 מטופלים באמצעות שיטה זו, שקנתה לה אוהדים והמשיכה להתפתח עם השנים. וייס התארח בתוכניות טלוויזיה ורדיו שונות בארצות הברית, כגון תוכניותיהם של לארי קינג ואופרה וינפרי, שבהן הוא מתאר את רעיונותיו. שחזור גלגולים אתר האינטרנט הרשמי של בריאן וייס ברין ל. ויס, דף שער בספרייה הלאומית הגר ינאי, נשמות מתגלגלות על הספה, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2002 שרי אריסון: היום שבו הפסקתי לפחד, באתר ynet, 24 בספטמבר 2004
טריאנגולציה (גאומטריה)

במתמטיקה, טריאנגולציה היא חלוקה של משטח למשולשים (הנקראת גם שילוש), או – בהכללה – חלוקה של עצם גאומטרי מממד כלשהו לסימפלקסים. לחלוקות אלה חשיבות מרכזית בתרגום של בעיות מגאומטריה לקומבינטוריקה ובחזרה. טריאנגולציה של מצולע היא חלוקה של פנימו למשולשים באמצעות אלכסונים. לכל מצולע קיימת טריאנגולציה. נוכיח זאת באינדוקציה על n: ל-n=3 המצולע הוא משולש ומהווה הטריאנגולציה היחידה של עצמו. נניח שהטענה נכונה לכל מצולע בעל פחות מ-n צלעות ונוכיח כי היא נכונה למצולע עם n צלעות (וכן 3<n). נחפש אלכסון שעובר כולו בתוך המצולע. נבחר קודקוד B של המצולע שנמצא על שפת הקמור שלו. יהיו A ו-C הקודקודים הסמוכים ל-B ‏(AB ו-BC הם צלעות במצולע). אם AC עובר בתוך המצולע הוא האלכסון הרצוי. אחרת, יש קודקודים של המצולע שנמצאים בתוך המשולש ABC. מבין קודקודים אלו נבחר את הקודקוד D שהוא הרחוק ביותר מהישר AC. האלכסון BD חייב לעבור בתוך המצולע. האלכסון שמצאנו מחלק את המצולע לשני מצולעים מסדר נמוך יותר, להם ניתן לבצע טרינגולאציה לפי הנחת האינדוקציה. יחד הם נותנים טריאנגולציה של המצולע הגדול כולו. באינדוקציה דומה ניתן להוכיח שבכל טריאנגולציה יש n-2 משולשים. כאשר מדובר במצולע קמור מסדר n, מספר הטריאנגולציות האפשריות הוא מספר קטלן ה-n-2. בטריאנגולציה של משטחים משתמשים הן בטופולוגיה והן בגרפיקה ממוחשבת. בטופולוגיה השימוש המרכזי של טריאנגולציה הוא בשביל להגדיר אינווריאנטים טופולוגיים (כגון הומולוגיה של מרחב טופולוגי ומאפיין אוילר), ומבנים על יריעות (כגון אוריינטציה). בדרך כלל, אנו מחלקים משטחים טופולוגים למשולשים במובן הטופולוגי של המילה, זאת אומרת שהצלעות והמשולשים עצמם עקומים ומכופפים. ידוע שמטריאנגולציה מסוימת של משטח אפשר לעבור לכל טריאנגולציה אחרת של אותו משטח, עם אותן נקודות קצה, באמצעות סדרה של צעדי פכנר (Pachner moves), שבהם עוברים בין שתי הטריאנגולציות השונות של מרובע קמור. לכל יריעה טופולוגית קומפקטית ממימד 1, 2 או 3 יש טריאנגולציה סופית; לעומת זאת, במימד 4 או יותר יש יריעות טופולוגיות שלא ניתן לבצע להן טריאנגולציה, והחל מממד 5 יש גם יריעות חלקות כאלה. מסיבה זאת, בטופולגיה מודרנית הטריאנגולציה הפכה פחות שימושית ומשמשת בעיקר להמחשת רעיון מסוים ודוגמאות. בגרפיקה ממוחשבת משתמשים בטריאנגולציה לצורך הצגת משטחים. כאן הצלעות והמשולשים בדרך כלל ישרים ומישוריים, ולכן רק מקרבים את המשטח. ככל שהמשולשים קטנים יותר כך הקירוב טוב יותר. שילוש דלוני טריאנגולציה, באתר MathWorld (באנגלית)
ארנה רוביק

אֶרְנֶה רוּבִּיק (בהונגרית: Rubik Ernő; נולד ב-13 ביולי 1944 בבודפשט, הונגריה) הוא ממציא, פסל ופרופסור לאדריכלות. רוביק זכה לפרסום עולמי בשל המצאת הקובייה ההונגרית ב-1974. ארנה רוביק נולד בבודפשט בשלהי מלחמת העולם השנייה. אביו היה מהנדס מכונות שעבד במפעל למוצרי תעופה בעיר אסטרגום (Esztergom), ואימו הייתה משוררת. הוא סיים את חוק לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית של בודפשט ב-1967, כמהנדס בניין, והחל בלימודי פיסול ועיצוב פנים בבית הספר הגבוה לאמנות העיצוב. בין השנים 1971 ו-1975 עסק באדריכלות, והחל להרצות באוניברסיטת מוהולי-נג'י לאמנות ולעיצוב. ב-1977 נישא רוביק למעצבת פנים. בתחילת שנות השמונים עסק רוביק בעריכת מגזין מקצועי לצעצועים, וב-1983 פתח סטודיו עצמאי לעיצוב. ב-1987 קיבל מינוי של קבע כפרופסור, וב-1990 מונה לנשיא האקדמיה ההונגרית להנדסה. רוביק הקים את הקרן הבינלאומית של רוביק לתמיכה במהנדסים צעירים ומעצבים תעשייתיים. רוביק שאף ליצור כלי באמצעותו יבהיר לתלמידיו סוגיות בעיצוב תלת-ממדי. ניסיונותיו הביאו אותו ב-1974 לפיתוח הקובייה ההונגרית, שנקראה בתחילה קוביית הקסם שחלקיה נעו על גבי צירים. הוא רשם את הקובייה בהונגריה ב-1975, אך לא רשם אותה כפטנט בינלאומי. פס היצור הראשון של הקובייה נחנך ב-1977 והקוביות הראשונות שיוצרו נמכרו בחנויות צעצועים ברחבי בודפשט. דבר קיומה של הקובייה התפשט במהירות ברחבי הונגריה והיא הפכה ללהיט. ב-1979 חתם רוביק עם חברת Ideal Toys לייצור והפצת הקובייה ברחבי העולם. הבכורה הבינלאומית של הקובייה התרחשה בירידי הצעצועים בלונדון, ניו יורק, נירנברג ופריז ב-1980, והחברה החליטה לקרוא את שם המוצר על שם יוצרה - "הקובייה של רוביק". המשלוח הראשון יובא מהונגריה במאי 1980. רוביק המציא שעשועים מכניים רבים, אך אף לא אחד מהם זכה להצלחה כמו הקובייה ההונגרית. הקסם של רוביק השעון של רוביק קובייה הונגרית 5x5 מדיה וקבצים בנושא ארנה רוביק בוויקישיתוף ריאיון עם רוביק (באנגלית) דפנה ארד, חיי צעצוע, הראה לי את הקובייה שלך ואומר לך מי אתה, באתר הארץ, 29 ביולי 2012 ניו יורק טיימס, כמה כסף עשה ממציא משחק המחשבה המצליח בעולם? לא מה שחשבנו, באתר TheMarker‏, 27 בספטמבר 2020 ארנה רוביק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארנה רוביק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארנה רוביק, באתר Discogs (באנגלית) בהונגרית שם המשפחה קודם לשם הפרטי פטנט HU170062