laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מועדון ההוקי אם.וה.דה

מועדון ההוקי אֶם.וֵה.דֵה (ברוסית: Хоккейный клуб МВД) היה מועדון הוקי קרח רוסי שנוסד ב-1949 בשם "ספרטק קלינין". הישג השיא של הקבוצה היה העפלה לגמר גביע גגארין בעונת 2010. ב-2004 נלקחה הקבוצה תחת חסותו של משרד הפנים הרוסי ושמה שונה. המועדון פורק ב-2010 תוך איחודו עם מועדון ההוקי דינמו מוסקבה. המועדון שיחק לפני פירוקו בעיירה בלאשיחה, במחוז מוסקבה. תוך עונה מאז שאומץ על ידי משרד הפנים, ב-2004, עלה המועדון לליגת העל הרוסית בהוקי קרח. בסוף שנת 2005 סוכם על העברת המועדון מהעיר טבר למחוז מוסקבה והוא התמקם בעיר פודולסק. בסתיו 2007 המועדון עבר לבלאשיחה, עיירה בקרבת מוסקבה. הקבוצה העפילה 3 פעמים לשמינית גמר פלייאוף הליגה הרוסית. הישג השיא של הקבוצה הוא העפלה לגמר גביע גגארין של ליגת ההוקי הקונטיננטלית (KHL) ב-2010, בו הפסידה לאלופה המכהנת אק בארס קאזאן והקבוצה סיימה למעשה כסגנית האלופה, ממש כמה שבועות לפני שפורקה ואוחדה עם דינמו מוסקבה. בשם "מועדון ההוקי אם.וה.דה" משחקת עתה קבוצת הנוער של דינמו מוסקבה. מדיה וקבצים בנושא מועדון ההוקי אם.וה.דה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועדון ההוקי אם.וה.דה ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ברוסיה ובנושא הוקי קרח. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיטום כפוי

פיטום כפוי הוא הליך של האבסה והאכלה כפויה, לשם העלאה מהירה במשקל, שמתייחס בעיקר לפיטום אווזים וברווזים, אולם קיים גם בבני אדם, כשמדובר בפיטום בניגוד לרצונם. גווגאג' הוא הכינוי לצינורית המוחדרת דרך האף, או הפה עד לקיבה, כדי לפטם ביעילות. האכלה כפויה, שלא לשם השמנה אלא לשם מניעת נזק בריאותי העלול להיגרם מחוסר אוכל, קרויה הזנה בכפייה. הפיטום מתבצע לרוב באמצעות החדרת צינורית האכלה דרך האף או הפה אל הוושט. האכלה כפויה יכולה להתבצע גם מסיבות בריאותיות, לא רק משום שהאדם מסרב לאכול. בחלק ממדינות אפריקה נחשב השומן לנכס נשי מפואר ונשים שמנות נחשבות לחושניות ויפות. לכן נפוצה במדינות אלה דיאטת השמנה כפויה. ילדות קטנות מפוטמות בכוח על ידי אמותיהם על מנת שתעלנה במשקל לקראת גיל הנישואין. ההליך מכונה גוואג', על שם הצינורית המשמשת להאכלה כפויה, והוא נפוץ מאוד במאוריטניה ובניגריה, שם נשים נשלחות לחוות עידוד השמנה חודשים לפני החתונה. במאוריטניה מכריחים את הילדות לאכול שומן גמלים ואוכל משמין מאוד, על מנת לגרום לעלייה דרסטית במשקל. כיום קיימת מגמה במאוריטניה לחדול ממנהג זה, אולם זהו מנהג מסורתי שהשתרש ועדיין קיים ונותר חלק אינטגרלי מהתרבות הניגרית והמאוריטנית. [דרוש מקור] בעבר פיטום בעלי חיים היה מקובל. במקרא היא מכונה "הלעטה". על פי מילון אבן-שושן "הלעטה" היא מתן אוכל רב לצורכי השמנה, ולרוב המונח מתייחס לבעלי חיים. עם זאת המילה מופיעה במקרא פעם אחת, בדבריו של עשיו ליעקב בסיפור מכירת הבכורה, שבו מכר עשיו ליעקב את בכורתו תמורת האכלתו בנזיד עדשים שהוכן על ידי יעקב. עשיו מבקש בסיפור זה ”הַלְעִיטֵנִי נָא מִן הָאָדֹם הָאָדֹם הַזֶּה” (ספר בראשית, פרק כ"ה, פסוק ל'). בהקשר זה המילה משמשת לבני אדם. במשנה מוזכר אודות הלעטת בעלי חיים שונים: גמלים, עגלים ותרנגולים. מוזכרות אפשרויות שימוש בכלי ביד, הלעטה לתוך הפה והלעטה לתוך הוושט. גם כיום מוכרים שני סוגי הלעטה: הדרך הנפוצה היא הלעטה דרך הוושט באמצעות משאבת אוויר, הידועה כגורמת צער רב לבעלי החיים, שאודותיה קיימת קביעת הוועדה המדעית האירופית, כי היא מהווה גרימת סבל לאווזים, אך יש מומחים החלוקים על כך. והלעטה דרך המקור. ערך מורחב – פיטום אווזים וברווזים פיטום אווזים וברווזים נועד להגדיל באופן מלאכותי את כבדם, במטרה להפיק ממנו כבד אווז, שהוא כבד שומני למאכל. תהליך הפיטום הכפוי נאסר במדינות רבות, ובהן ישראל, בשל האכזריות המיוחסת לו. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ה, עמוד ב'. באתר המשפט הישראלי.
עוד אני הולך

עוד אני הולך הוא ספרו הראשון של הבמאי יקי יושע שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד במרץ 2008. סרט המבוסס על הספר יצא לאקרנים ב-31 בדצמבר 2010. לדברי יושע: "עוד אני הולך" הוא האח הגדול של "שלום", המציג את הצעירים המתחבטים במצב החברתי והפוליטי שהם חיים בו, כשהם מבוגרים בשנות דור. הסרט שילך בעקבות הספר, יתחקה אחר יפי הבלורית והתואר שבלוריתם כבר נשרה, שהתואר שלהם מפוקפק, ושהמקום שבו הם חיים – לא עלינו." בתל אביב בתקופת מלחמת לבנון השנייה, מיקי, איש סיירת ובכיר בשב"כ לשעבר, מוצא עצמו מוטל בשלולית וסובל מהתקף לב, בסופו של ליל הימורים שבו שקע בחוב עצום. בזמן שהוא מחלים, הוא מנסה לאחות מחדש את חייו. עליו לתמרן בין אשתו האלכוהוליסטית אורה, בנו אבשלום ששונא אותו ובז לו, אך גם אוהב אותו, בתו הצעירה, ופילגשו אולגה, העובדת בזנות. תוך הרהורים על מהלך חייו הוא משחזר איך נזרק מיחידתו הצבאית ומשירות הביטחון – פעם כי ריחם על מישהו לא בצדק, ופעם כי התאכזר למישהו לא בצדק. הוא מבין שרשת הביטחון, מן העבר, בצורת חברים וחברים לנשק, לא יכולה להציל אותו מהנפילה הקשה. במקביל לחיבוטי הנפש, והרהורי "איפה טעינו", על מיקי לשרוד, ולהימלט מפני המנסים לגבות ממנו באלימות את חוב ההימורים. מירון רפופורט, מבצע קזינו, באתר הארץ, 12 במרץ 2008
ליגת העל הרוסית בכדורעף גברים

ליגת העל הרוסית בכדורעף (ברוסית: Российская волейбольная Суперлига) היא אליפות רוסיה בכדורעף מאז 1992 ומנוהלת על ידי איגוד הכדורעף הרוסי. יורשת אליפות ברית המועצות שהוקמה בשנת 1933. האליפות מופעלת בחסות סוכנות ההימורים Pari Match. בליגה ישנן 14 קבוצות והיא הליגה הבכירה ביותר בתחום הכדורעף ברוסיה. הקבוצה המצליחה ביותר היא צסק"א (עם 36 אליפויות). זניט קאזאן דינמו מוסקבה לוקומוטיב בלוגוריה בלגורוד קוזבאס קמרובו פאקל נובי אורנגוי אורל אופה ASK ניז'ני נובגורוד יוגרה גזפרום יניסיי קרסנויארסק נפטיאניק אורנבורג יוגרה סמוטלור דינמו מחוז לנינגרד זניט סנקט פטרבורג שחטיור סליהורסק נובה נובוקויבישבסק 1933 - 1936: נבחרת מוסקבה 1938–1939: ספרטק לנינגרד 1940: ספרטק מוסקבה 1945–1948: דינמו מוסקבה 1949–1950: צסק"א מוסקבה 1951–1955: דינמו מוסקבה 1956 - נבחרת אוקראינה הסובייטית 1957 - ספרטק לנינגרד 1958 - צסק"א מוסקבה 1959 - נבחרת לנינגרד 1960 - 1962: צסק"א מוסקבה 1963 - נבחרת מוסקבה 1965 - 1966: צסק"א מוסקבה 1967 - נבחרת אוקראינה הסובייטית 1968 - קלאב טאלין 1969 - בורווסטניק אלמטי 1970 - 1983: צסק"א מוסקבה 1984: רדיוטכניק ריגה 1985 - 1991: צסק"א מוסקבה 1991/1992 - שחטאר דונצק 1992–1993: אוטומוביליסט 1994–1996: צסק"א 1997–1998: בלוגוריה 1999: איזומרוד 2000: בלוגוריה 2001: MGTU 2002–2005: בלוגוריה 2006: דינמו מוסקבה 2007: זניט קאזאן 2008: דינמו מוסקבה 2009–2012: זניט קאזאן 2013: בלוגוריה בלגורוד 2014–2018: זניט קאזאן 2019: קוזבאס קמרובו 2020: לוקומוטיב נובוסיבירסק 2021–2022: דינמו מוסקבה 2023: זניט קאזאן אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הרוסית בכדורעף גברים
זיגמרינגן

זיגמרינגן (בגרמנית: Sigmaringen) היא עיר השוכנת במדינת באדן-וירטמברג שבדרום גרמניה, לגדות נהר הדנובה. היא בירת המחוז הקרוי על שמה. ההתיישבות הראשונה במקום מתוארכת לתקופה הפלאוליתית. זיגמרינגן נזכרת לראשונה ב-1077 וידועה בזכות טירת זיגמרינגן המרשימה והשמורה להפליא. העיר נוסדה באופן רשמי בשנת 1250. בשנת 1632, במהלך מלחמת שלושים השנים, כבשו השוודים את טירת זיגמרינגן. משנת 1850 עד 1945, שלטה במקום ממלכת פרוסיה בפרובינציית הוהנצולרן. במלחמת העולם השנייה, בעקבות פלישת בעלות הברית לצרפת, נמלטה ממשלת וישי ב-7 בספטמבר 1944 לזיגמרינגן, שם הוקמה ממשלה גולה. זיגמרינגן הייתה מקום לידתם של קרול הראשון ושל פרדיננד הראשון מלכי רומניה. מוזיאון האופנועים zündapp - מכיל תצוגה של אופנועים עתיקים וחדשים. טירת הוהנצולרן - טירה ששימשה את משפחת האצולה הגרמנית הוהנצולרן. הוהנצולרן-זיגמרינגן אתר האינטרנט הרשמי של זיגמרינגן האתר הרשמי של טירת זימרינגן הסיפור הסודי של זיגמרינגן - The Association of Jewish Refugees (AJR) Sigmaringen History Zundapp Museum der Brauerei Zoller-Hof (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבי בן אבו

אָבִי בֶּן אַבּוּ (נולד ב-27 ביולי 1987), הוא זמר ומוזיקאי ישראלי. בן אבו התפרסם בזכות הגעתו לשלבים מתקדמים של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד 8". בן אבו נולד, גדל והתחנך באשדוד. החל את דרכו המוזיקלית בתזמורת האנדלוסית ואף הופיע עמה בתיאטרון צוותא. עד האודישנים בכוכב נולד, מקצועו של בן אבו היה חשמלאי. במהלך התוכנית ביצע את השירים "הדרכים הידועות" של שלום חנוך, "מקיץ אל חלום" ו"עוד יום" של גלי עטרי, "לשם" של מירי מסיקה, "בדד" של זוהר ארגוב, "אהבנו" של אביב גפן, "עד שתעזוב" של ריטה ,"הצל ואני" של יהודה פוליקר, "ניצחת איתי הכל" של עמיר בניון, "מחר אני בבית" של אתניקס, "זה ששומר עלי" של שרית חדד, "גשם" של מאיר בנאי, "ביום ובלילה" של דני סנדרסון ו"היא יושבה לחלון". מיד לאחר סיום התוכנית הוחתם בסוכנות של רונית ארבל, נעמי אלשך ושמוליק רוזנברג והחל לעבוד עמם על אלבום הבכורה שלו. השיר הראשון שיצא מהאלבום ב-16 בדצמבר 2010 נקרא "ככה לא עוזבים". השיר זכה בלמעלה מ-700 השמעות בתחנות הרדיו השונות ודורג בצמרת מצעדי ההשמעות הארצי. כמו כן השיר זכה לגרסת קליפ מיוחדת. את מילות השיר והלחן כתב תומר ממיה לעיבוד מוזיקלי של ניצן קייקוב. ב-2 בינואר 2011 הוציא בן אבו את הסינגל השני "בקרוב אצלך". השיר נכתב על ידי נועם חורב ללחן של יהל דורון וגיא מנטש ועבר עיבוד מוזיקלי על ידי תמיר צור. בפברואר 2013 יצא אלבום הבכורה של בן אבו, שנקרא על שם להיטו "ככה לא עוזבים". בן אבו נשוי ואב לשלושה ילדים. aviben-abu.co.il - אתר האינטרנט של בן אבו סרטונים בערוץ של אבי בן אבו, באתר יוטיוב ליאור אבני, הלהיט החדש במצעדי הפזמונים: הזמר האשדודי אבי בן-אבו, באתר nrg‏, 4 בינואר 2011 הדס בשן, "אם מחפשים שופט חדש, אני מוכן לבוא", באתר ynet, 5 בינואר 2011
הילרי סקוט

הילרי סקוט (באנגלית: Hillary Scott;‏ נולדה ב-1 באפריל 1986) היא זמרת ופזמונאית קאנטרי אמריקאית החברה בהרכב המוזיקלי ליידי איי. סקוט נולדה בנאשוויל שבטנסי ללאנג סקוט ולינדה דייוויס - שניהם זמרי קאנטרי. סקוט הופיעה לראשונה יחד עם אימה בהיותה בתיכון. לאחר התיכון עבדה סקוט עם הזמרת ויקטוריה שאו וזכתה לפרסום בסביבה, אך לא הצליחה להשיג חוזה עם חברת תקליטים גדולה. סקוט נבחנה לתוכנית הטלוויזיה אמריקן איידול פעמיים, אך נדחתה בשתי הפעמים. לאחר מכן פגשה סקוט את צ'ארלס קלי אותו זיהתה מעמוד המייספייס שלו, ואת חברו דייוויד הייווד. השלישייה התכנסה כדי לכתוב כמה שירים ובסופו של דבר נולד ההרכב ליידי אנטבלום, כיום ליידי איי. ערך מורחב – ליידי איי חברי ליידי איי חתמו על חוזה בחברת התקליטים Capitol Records, והוציאו שני אלבומים בהם סקוט משתתפת בשירה ובקולות רקע. מדיה וקבצים בנושא הילרי סקוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הילרי סקוט הילרי סקוט, ברשת החברתית פייסבוק הילרי סקוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הילרי סקוט, ברשת החברתית אינסטגרם הילרי סקוט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הילרי סקוט, באתר AllMusic (באנגלית) הילרי סקוט, באתר MusicBrainz (באנגלית) הילרי סקוט, באתר Yandex.Music (ברוסית) הילרי סקוט, באתר Discogs (באנגלית) הילרי סקוט, באתר Songkick (באנגלית) הילרי סקוט, באתר SecondHandSongs הילרי סקוט, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דומינוס

דומינוס בלטינית: אדון וגם כינוי לאלוהים, ברבים דומיני האם התכוונתם ל... דומינו'ס פיצה – רשת בינלאומית של מסעדות מזון מהיר ומשלוחי פיצה דיקסיט דומינוס – נאום ה', קנטטה כנסייתית בשמונה חלקים, בלטינית, מאת גאורג פרידריך הנדל דרק והדומינוס – הרכב מוזיקלי דיון בועידת הוותיקן השנייה בדבר סמכויות הבישופים נקרא "כריסטוס דומינוס" דומינו (פירושונים)
פונטיקה - מונחים

ערך זה הוא מונחון עבור תחום הפונטיקה. המונחים ממוינים בסדר אלפביתי. פונטיקה – Phonetics עיצור – consonant עיצור אחורי – Dorsal consonant עיצור אפי – Nasal consonant עיצור כיסוי-גרוני – Epiglottal consonant עיצור בתר מכתשי – Postalveolar consonant עיצור גרוני – Guttural consonant דו שפתי – Bilabial consonant עיצור מסודק – Ejective consonant עיצור וילוני – Velar consonant עיצור מקיש – Flap or Tap consonant עיצור לועי – Pharyngeal consonant עיצור כפוף – Retroflex consonant עיצור מוולן – Velarized consonant עיצור רוטט – Trill consonant עיצור מחוכך – Affricate consonant עיצור מחונכך – Palatalized consonant עיצור מכתשי – Alveolar consonant עיצור מכתשי חכי – Alveolo-palatal consonant עיצור מלועלע – Pharyngealized consonant עיצור מנושף – Aspirated consonant עיצור מצוץ – Click consonant עיצור מקורב – Approximant consonant עיצור משופתת – Labialized consonant עיצור נזיל – Liquid consonant עיצור נחצי – Emphatic consonant עיצור סדקי – Glottal consonant עיצור סותם – Occlusive consonant עיצור ענבלי – Uvular consonant עיצור פוצץ/סותם – Plosive/Stop consonant עיצור מפונם – Implosive consonant עיצור צדי – Lateral consonant עיצור קדמי – Coronal consonant עיצור רוטי – Rhotic consonant עיצור שיני – Dental consonant עיצור שפתי – Labial consonant עיצור שפתי שיני – Labiodental consonant דיפתונג – Diphthong טריפתונג – Triphthong מונופתונג – Monophthong תנועה – Vowel תנועה אחורית – Back vowel תנועה אמצעית – Mid vowel תנועה גבוהה/סגורה – High\Close vowel תנועה חצי סגורה – Close-mid vowel תנועה חצי פתוחה – Open-mid vowel תנועה מאונפפת – Nasalized vowel תנועה מרכזית – Central vowel תנועה נמוכה/פתוחה – Low\Open vowel תנועה קדמית – Front vowel
זולטאן הלמיי

זולטאן הלמיי (בהונגרית: Halmay Zoltán;‏ 18 ביוני 1881 – 20 במאי 1956) היה שחיין הונגרי, אלוף אולימפי בעל 9 מדליות מהן 3 זהב ושיאן עולם. הלמיי נולד בוישוקה פרי מורבה שבסלובקיה (בעבר מגספלו). באולימפיאדת פריז (1900) זכה הלמיי ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:31.4 דקות, אחרי פרדריק ליין מאוסטרליה (2:25.2 דקות) ולפני קארל רוברל מאוסטריה (2:32.0 דקות) ובמשחה ל-4000 מטר חופשי בתוצאה של 1:08:55.4 שעות, אחרי ג'ון ארתור ג'רוויס מבריטניה (58:24.0 דקות) ולפני לואיס מרטין מצרפת (1:13:08.4 שעות) ומדליית ארד במשחה ל-1000 מטר חופשי בתוצאה של 15:16.4 דקות, אחרי ג'רוויס (13:40.2 דקות) ואוטו ואלה מאוסטריה (14:43. דקות). באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה הלמיי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 יארד חופשי בתוצאה של 1:02.8 דקות, לפני צ'ארלס דניאלס וסקוט לירי שניהם מארצות הברית ובמשחה ל-50 יארד חופשי בתוצאה זהה ללירי של 28.2 שניות, אחר כך שחו אחד כנגד השני לקביעת המנצח (swim off), הלמיי (28.0 שניות) ולירי (28.6 שניות) שלישי סיים דניאלס. בתחרות שחייה שנערכה בווינה בדצמבר 1905 קבע הלמיי במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 1:05.8 דקות. באולימפיאדת אתונה (1906) זכה הלמיי במדליית זהב במשחה שליחים 4x250 מטר חופשי בתוצאה של 16:52.4 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי אחרי דניאלס (1:13.0 דקות) ולפני ססיל הילי מאוסטרליה. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה הלמיי בשתי מדליות כסף במשחה ל-100 מטר חופשי, בתוצאה של 1:06.2 דקות, אחרי דניאלס שקבע שיא עולם חדש של 1:05.6 דקות, ולפני הרלד יולין משוודיה (1:08.0 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם יוז'ף מונק, אימרה זכר ובלה לאש-טורש בתוצאה של 10:59.0 דקות, אחרי בריטניה (10:55.6 דקות) ולפני ארצות הברית (11:02.8 דקות). בשנת 1956 נפטר הלמיי בבודפשט. בשנת 1968 זכה הלמיי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא זולטאן הלמיי בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי זולטאן הלמיי, באתר olympedia.org זולטאן הלמיי(הקישור אינו פעיל), באתר Sports123 (באנגלית) זולטאן הלמיי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) זולטאן הלמיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אולימפיאדת אתונה שנערכה בשנת 1906, נחשבה באותו הזמן, כאולימפיאדה הרביעית לכל דבר והשנייה שנערכה באתונה. היה זה אירוע חגיגי לציון עשור למשחקים האולימפיים בעידן המודרני. הוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בה אך אינו מחשיב אותה כיום במניין האולימפיאדות. למרות שמדליות הוענקו בה הן לא נספרות במניין המדליות הרשמי של המשחקים האולימפיים ואינן מוצגות עם אוסף המדליות במוזיאון האולימפי בלוזאן, שווייץ. Zoltan Halmay (HUN) - 1968 Honor Swimmer
אמיל ראוש

אמיל ראוש (בגרמנית: Emil Rausch;‏ 11 בספטמבר 1883 - 14 בדצמבר 1954) היה שחיין גרמני, אלוף אולימפי בעל 4 מדליות מהן 2 זהב. ראוש נולד בברלין. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה ראוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-880 יארד בתוצאה של 13:11.4 דקות, לפני פרנסיס גיילי מארצות הברית (13:23.4 דקות) וגזה קיש מהונגריה ובמשחה ל-1 מייל חופשי בתוצאה של 27:18.2 דקות, לפני קיש (28:28.2 דקות) וגיילי (28:54.0 דקות), מדליית ארד במשחה ל-220 יארד חופשי בתוצאה של 2:56.0 דקות, אחרי צ'ארלס דניאלס (2:44.2 דקות) וגיילי (2:46.0 דקות) שניהם מארצות הברית. באולימפיאדת אתונה (1906) זכה ראוש במדליית כסף במשחה שליחים 4x250 מטר חופשי בתוצאה של 17:16.2 דקות, אחרי הונגריה (16:52.4 דקות) ולפני בריטניה. בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-1 מייל בתוצאה של 32:40.6 דקות. בשנת 1954 נפטר ראוש בעיר הולדתו בברלין. בשנת 1968 זכה ראוש להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא אמיל ראוש בוויקישיתוף אמיל ראוש, באתר olympedia.org אמיל ראוש (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר sports123.com אולימפיאדת אתונה שנערכה בשנת 1906, נחשבה באותו הזמן, כאולימפיאדה הרביעית לכל דבר והשנייה שנערכה באתונה. היה זה אירוע חגיגי לציון עשור למשחקים האולימפיים בעידן המודרני. הוועד האולימפי הבינלאומי הכיר בה אך אינו מחשיב אותה כיום במניין האולימפיאדות. למרות שמדליות הוענקו בה הן לא נספרות במניין המדליות הרשמי של המשחקים האולימפיים ואינן מוצגות עם אוסף המדליות במוזיאון האולימפי בלוזאן, שווייץ. EMIL RAUSCH (GER) - 1968 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
נמל התעופה הבין-לאומי של קהיר

נמל התעופה הבינלאומי של קהיר (בערבית: مطار القاهرة الدولي, באנגלית: Cairo International Airport) הוא נמל התעופה הגדול והחשוב ביותר במצרים, ומשמש כשער הכניסה האווירי הראשי שלה. הנמל ממוקם כ-15 קילומטרים מצפון מזרח לקהיר, והוא השני בגודלו במדינות אפריקה. בשנת 2009 עברו בנמל 14,382,042 נוסעים ב-143,000 תנועות מטוסים. טרמינל 1 – נבנה בשנות מלחמת העולם השנייה על ידי חיל האוויר של ארצות הברית במטרה לשרת את כוחות בעלות הברית שנלחמו באזור. בסוף המלחמה החלה רשות התעופה האזרחית להשתמש בטרמינל לתעופה אזרחית. בשנת 1963 החליף הנמל את נמל התעופה הליופוליס. בטרמינל שלושה אולמות: אולם 1 משמש בעיקר את חברת התעופה הסעודית סעודי ערביין איירליינס, אולם 2 המשמש לטיסות מקומיות, אולם 3 שהיה בשימוש חברות התעופה האירופיות עד לפתיחתו של טרמינל 3, ואולם 4 המשמש לטיסות פרטיות. בסה"כ יש בטרמינל 1 - 12 גשרי עלייה למטוס. טרמינל 2 – נחנך בשנת 1986 היו בו 7 שערי עליה למטוס, והוא שימש בעיקר טיסות לאירופה. הטרמינל נסגר באפריל 2010 לצורך שיפוצים שהחלו ב-2011, הטרמינל היה אמור להפתח מחדש במהלך שנת 2014, אך לאחר עיכובים חוזרים ונשנים בהתקדמות הפרויקט, הוא נפתח מחדש רק ב 28 בספטמבר 2016. עלות הפרויקט כ-400 מיליון דולר, קיבולת הטרמינל 7.5 מיליון נוסעים בשנה, אשר מביאה את הקיבולת הכוללת של השדה ל 30 מיליון נוסעים בשנה. כיום הטרמינל מכיל 14 שערי עליה למטוס (מתוכם 2 מסוגלים לקלוט את מטוסי האיירבוס A380) ובנוסף 5 שערים מרוחקים. בשנת 2017 חברת התעופה "סעודיה" פתחה את הטרקלין הבין לאומי הראשון שלה "אל-פורושאן לאונג'" על שטח של 1500 מטרים רבועים ובעל קיבולת של 300 אורחים. טרמינל 3 – נבנה בעקבות הגידול בתעבורת הנמל. בנייתו החלה בשנת 2004 והוא נפתח באפריל 2009. לטרמינל קבולת של עד 11 מיליון נוסעים בשנה. חברת התעופה המצרית איג'יפטאייר וחברות התעופה החברות בברית סטאר אלייאנס פועלות מטרמינל זה. בטרמינל 23 שערים, מהם שניים המסוגלים לקלוט את האיירבוס A380, ‏5,000 מ"ר חנויות דיוטי פרי, וחניון רב קומות המסוגל לקלוט כ-3,000 כלי רכב. יותר משמונים חברות תעופה מפעילות טיסות לנמל התעופה, מהם כשישים חברות תעופה, כ-15 חברות שכר, ו-10 חברות מטען. מהנמל יוצאות טיסות לאפריקה, אסיה, אירופה, וצפון אמריקה. באפריל 1980 לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים החלה חברת אל על להפעיל טיסות לנמל. החברה הפסיקה את טיסותיה בקו זה. הטיסות בוצעו במטוסי בואינג 737-800. מטעמי ביטחון, טיסות אל על נחתו בלילה מה שמייצר מצב לא נוח לטיסה קצרה של שעה ו20 דקות. הכביש המהיר Obora, מקשר בין הנמל לקהיר ולשאר המדינה. שירות אוטובוסים סדיר מגיע לנמל וממנו ממרכז העיר ומהערים הגדולות במצרים, שרותי מוניות ולימוזינות נפוצים גם הם. בשנת 2010 החלו בתכנון קו חדש לרכבת התחתית של קהיר שיגיע לנמל התעופה. ב-20 במאי 1965 התרסקה טיסה 705 של פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס בעת הגישה לנחיתה בנמל התעופה. הטיסה בוצעה במטוס בואינג 720, 119 נהרגו. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי של קהיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי של קהיר נמל התעופה הבין-לאומי של קהיר, ברשת החברתית פייסבוק נמל התעופה הבין-לאומי של קהיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נמל התעופה הבין-לאומי של קהיר, ברשת החברתית אינסטגרם תמונות נמל התעופה באתר "JetPhotos"
ג'אנג יי-מו

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ג'אנג. ג'אנג יי-מו (בסינית: 張藝謀; נולד ב-14 בנובמבר 1951) הוא במאי, תסריטאי, מפיק, צלם קולנוע ושחקן קולנוע, כמו גם מפיק מופעי ענק. בהיסטוריית הקולנוע של סין הוא נחשב לבן הדור החמישי. ג'אנג הוא אחד הבמאים החשובים בהיסטוריה של המדינה, וסרטיו זכו בפרסים רבים בפסטיבלים בינלאומיים, ובהצלחה מקומית. שניים מסרטיו היו המועמדים הסיניים היחידים לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר (ג'ודואו 1990 וגיבור 2002) בשנת 2008 ביים את טקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים בבייג'ינג, ובשנת 2022 ביים את טקס הפתיחה של משחקי החורף בבייג׳ינג. ג'אנג הקים גם מספר מופעי ענק ברחבי סין, תחת השם "התרשמות" כשבכל מקום השחקנים הם מקומיים, הסיפורים מקומיים וגם שפות הדיבור מקומיות. בכך תורם ג'אנג לשימור המורשת המקומית ודואג לפרנסת אנשי המקום המופיעים כל ערב אחרי עבודתם. בין המופעים המציגים כמעט כל יום בבימויו והפקתו של ג'אנג ישנם "התרשמות האחות השלישית ליו" ביאנגשוו, "התרשמות הר דרקון הירקן המושלג" בליג'יאנג, "התרשמות האגם המערבי בהאנגג'ואו, "התרשמות האינאן" באי האינאן ו"התרשמות דהונגפאו" בפוג'יין. כל המופעים משלבים את יופייה של הסביבה באצטדיונים פתוחים, מהגדולים בעולם, ועם מספר השחקנים הגדול בעולם (במופע ביאנגשואו מופיעים 600 שחקנים וחיות רבות, ובמופע בליג'יאנג למעלה ממאה סוסים ומאות שחקנים). כמייצג בכיר של דור הקולנוע החמישי בסין, ג'אנג עוסק רבות במלחמת סין–יפן השנייה ובמהפכת התרבות, כמו גם בהיסטוריה הרחוקה. אולם בהצגת המאורעות ההיסטוריים הוא שם דגש לחיי האדם הפשוט ברגישות רבה. כצלם בתחילת דרכו הקולנועית, הוא שם לב ומדגיש צבעוניות ויופי ויזואלי. ג'אנג היה מהראשונים שפתחו את הקולנוע הסיני לעולם הרחב, וסרטיו הוצגו במרבית ארצות העולם בהצלחה מסחרית נאה. שדות החיטה האדומים (1987) בו גם שיחק Codename Cougar‏ 1989) ז'ודואו (1990) הפנסים האדומים (1991) סיפורה של קיו ז'ו (1992) סיפור חיים (1994) כנופיות שנגחאי (1995) אפילו לא אחד פחות (1999) הדרך הביתה (1999) ימים של אושר (2000) גיבור (2002) מחול הפגיונות (2004) לרכב לבד לאורך אלפי מיילים (2005) קללת פרח הזהב (2006) אשה, רובה וחנות אטריות (סיפור אהבה פשוט) (2009) תחת עץ העוזרד (כשאקרא בשמך) (2010) פרחי מלחמה (2011) לחזור הביתה (2014) החומה הגדולה (2016) מדיה וקבצים בנושא ג'אנג יי-מו בוויקישיתוף ג'אנג יי-מו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'אנג יי-מו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ג'אנג יי-מו, באתר AllMovie (באנגלית) ג'אנג יי-מו, באתר Box Office Mojo (באנגלית) ג'אנג יי-מו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'אנג יי-מו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'אנג יי-מו, באתר Discogs (באנגלית) אבנר שביט, קאן‏, שניים סינים: ריאיון עם ז'אנג יימו וגונג לי על "לחזור הביתה", באתר וואלה, 2 באפריל 2015 עופרה עופר אורן, "לחזור הביתה": האם האהבה יכולה להביס את העוול, בבלוג "סופרת ספרים", 5 במאי 2015 ג'אנג יי-מו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'ארלס קלי

צ'ארלס קלי (Charles Kelley‏ נולד ב-11 בספטמבר 1981) הוא זמר-יוצר אמריקאי, החבר בהרכב הקאנטרי ליידי אנטבלום. צ'ארלס קלי נולד ב-11 בספטמבר 1981 אוגוסטה, ג'ורג'יה, לג'ון, קרדיולוג במקצועו, וגייל קלי. אחיו הגדול, ג'וש קלי, עוסק בשירה. כנערים ייסדו צ'ארלס ואחיו להקה שנקראה Inside Blue, הלהקה הוציאה דיסק עם חמישה שירים שמשך תשומת לבם של חברות התקליטים. בבית הספר התיכון פגש את דייב הייווד, לימים חבר נוסף בליידי אנטבלום, ובגיל 14 השניים כתבו את שירם הראשון. ב-2006 פגשה את קלי הילרי סקוט, החברה השלישית בליידי אנטבלום. סקוט זיהתה אותו מעמוד המייספייס בו הוא מבצע את המוזיקה שלו, והציעה לו לשתף פעולה. השלושה התכנסו, בהתחלה רק כדי לכתוב שירים אך לבסוף נולד ההרכב ליידי אנטבלום. קלי נשוי לפובליציסטית קאסי מק'קונל-קלי. קלי הוא אחיו של הזמר ג'וש קלי, וגיסה של השחקנית קתרין הייגל. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס קלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ארלס קלי צ'ארלס קלי, ברשת החברתית פייסבוק צ'ארלס קלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלס קלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'ארלס קלי, באתר Yandex.Music (ברוסית) צ'ארלס קלי, באתר Discogs (באנגלית) צ'ארלס קלי, באתר Songkick (באנגלית) צ'ארלס קלי, באתר SecondHandSongs צ'ארלס קלי, באתר בילבורד (באנגלית)
הזנה

האם התכוונתם ל... מזון – החומר המשמש להזנה אכילה – צורת ההזנה העיקרית אצל בעלי-חיים תזונה – מדע ההזנה צינור הזנה – נוהל רפואי להזנת חולים אשר אינם מסוגלים לבלוע RSS