laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחוז הוואי

מחוז הוואי (באנגלית: Hawaii County) הוא מחוז שבמדינת הוואי שבארצות הברית. במחוז רק אי אחד שנקרא הוואי ועל שמו נקרא המחוז. במחוז 148,677 איש לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2000. העיר הגדולה ביותר במחוז היא הילו שהיא גם בירת המחוז. במחוז יש את מועצת המחוז ראש המועצה נבחר אחת ל-4 שנים. ראש המועצה הנוכחי של המחוז הוא הארי קים. במחוז 2 נמלי תעופה בינלאומיים האחד נקרא "נמל התעופה הבינלאומי של הילו" שמשרת את אזור הילו והשני הוא "נמל התעופה הבינלאומי קונה" שמשרת את הצד המערבי של המחוז. מדיה וקבצים בנושא מחוז הוואי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז הוואי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מחוז הוואי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מחוז הוואי (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ירוק-העד

ירוק-העד הוא כינויו של משחק שחמט מפורסם בין אדולף אנדרסן לבין ז'אן דיפרן. על המשחק הזה נאמר שכל חובב שחמט צריך להכירו בעל פה, ואכן הוא מופיע באנתולוגיות שחמט רבות. אדולף אנדרסן היה אמן שחמט גרמני, ומן הבולטים שבשחקנים בתקופה הקלאסית של השחמט במאה התשע עשרה. במהלך הקריירה הארוכה שלו נחשב בין השנים 1861–1870 לשחקן הטוב בעולם, למעט בשלוש השנים בהן זרח כוכבו של פול מורפי. ז'אן דיפרן היה שחמטאי יהודי-גרמני שהיה מדורג במקום השישי בעולם בשנים 1855–1856 ואשר התפרסם בעיקר בזכות ספרו Kleines Lehrbuch des Schachspiels שדורות של שחמטאים גדלו עליו. המשחק מצטיין בסדרת מסעים כפויים, החל במסע ה-20, והקרבות מרהיבות של הצריח והמלכה הלבנים. לבן: אדולף אנדרסן. שחור: ז'אן דיפרן, המשחק התקיים בברלין בשנת 1852, גמביט אבנס. כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט. [EventDate "1852Z"] 1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bc4 Bc5 4. b4 Bxb4 5. c3 Ba5 6. d4 exd4 7. O-O d3 8. Qb3 Qf6 9. e5 Qg6 10. Re1 Nge7 11. Ba3 b5 12. Qxb5 Rb8 13. Qa4 Bb6 14. Nbd2 Bb7 15. Ne4 Qf5 16. Bxd3 Qh5 17. Nf6+ gxf6 18. exf6 Rg8 19. Rad1 Qxf3 20. Rxe7+ Nxe7 21. Qxd7+ Kxd7 22. Bf5+ Ke8 23. Bd7+ Kf8 24. Bxe7 1-0 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 (היום נחשב המסע 5...רה7 עדיף) 6. ד4 ה:ד4 7. 0-0 ד3 (היום נחשבים המסעים פו6 או פזה7 עדיפים, אך ד3 היה פיתוח של דיפרן, והוא נקט בו בכל הזדמנות) העמדה לאחר 7...ד3 8. מהב3 מהו6 9. ה5 מהז6 10. צה1 העמדה לאחר 10. צה1 פזה7 11. רא3 ב5 (עמדת השחור עדיפה, והוא יכול להגביר את יתרונו על ידי ד5 12. ה:ד6 ג:ד6 13. צה3 0-0) 12. מה:ב5 צב8 13. מהא4 רב6 14. פבד2 רב7 (המסע לא טוב, מטעמי זהירות עדיף להצריח בשלב זה) 15. פה4 מהו5 (זה המסע השלישי של השחור במלכה, בניגוד לעקרון הפתיחה שאומר שאין להניע את אותו כלי פעמיים) 16. ר:ד3 מהח5 17. פו6+ תוכנת המחשב "מציעה" ללבן מסעים סולידיים כגון פז3 או צאד1) ז:ו6 18. ה:ו6 צז8 19. צאד1 (כאן ממליצה התוכנה רה4. ייתכן כי אנדרסן היה משוכנע שיריבו לא יעמוד בפיתוי ויכה את הפרש, אך מתברר שלשחור עשויה להיות הצלה על ידי המסע רד4 או מהח3; גארי קספרוב בספרו "My Great Predecessors Part I ,2003, Everyman Chess" (עמוד 28) מציע את המסע צז4 לשחור). מה:ו3 לאחר מסע זה ההמשך כפוי. העמדה לאחר 19... מה:ו3 (19...מהח3 שומר על שוויון) 20. צ:ה7 פ:ה7 (20...מד8 21. צ:ד7+ מג8 (אם 21...מה8 22. צה7+ מד8 23. רה2+ וזוכה במלכה, ואם 21...מ:ד7 22. רו5++ מה8 23. רד7+ מד8 24. ר:ג6+) 22. צד8+ מ:ד8 (אם 22...פ:ד8 23. מהד7+ מ:ד7 24. רו5+ מה8 25. רד7 מט אם 22...צ:ד8 23. ז:ו3) 23. רה2+ וזוכה במלכה) 21. מה:ד7+ מ:ד7 (אם 21...מה8 22. ר:ה7 מט) 22. רו5+ (שח כפול) העמדה לאחר 22. רו5 מה8 (אם 22...מג6 23. רד7 מט) 23. רד7+ מו8 ( אם 23...מד8 24. ו:ה7 מט) 24. ר:ה7 מט. העמדה בסיום המשחק משחק ירוק העד באתר chessgames
עיבוד עץ

עיבוד עץ הוא תהליך בניית, גילוף או יצירת חפץ עשוי עץ. חלק מן המוצרים המעובדים הם מוצרים מוגמרים, בעוד שאחרים מיועדים להפוך לחלק מסחורה מוגמרת לאחר הרכבה. עיבוד היא אחת מטכניקות הגימור. עבודה בעץ מסייעת בשימור העץ, סוגי עץ שונים דורשים סוגים אחרים של עיבוד. ענפי תעשייה ומלאכה שונים עושים שימוש בעיבוד עץ, כך למשל בייצור תכשיטים, כלי עבודה, ותבניות; וכן תחומים כמו הנדסת רכב, הנדסת מכונות, הנדסת אניות ובנייתן במספנה, בניית גשרים ומתקנים אחרים בתחום ההנדסה האזרחית. לצד אבן, בוץ וחלקי בעלי חיים, עץ היה אחד החומרים הראשונים שעובדו על ידי המין האנושי, כבר מתקופות מוקדמות ביותר. ניתוח כלי אבן של ניאנדרטלים מן התרבות המוסטרית העלה כי חלק ניכר מהם שימשו לעיבוד עץ. התפתחות הציוויליזציה הייתה קשורה להתפתחות כישורים גבוהים יותר בעיבוד חומרים אלה. בתקופות מאוחרות יותר, נעשה שימוש בעיבוד עץ לייצור חפצים אשר כיום כמעט שלא מיוצרים, או לא מיוצרים מעץ: בוני כרכרות, חרשי אופן, או יצרני נעלי עץ (שאמנם מיוצרות כיום, אך לא באופן נפוץ כפי שהיה לפני תחילת השימוש במוצרים סינתטיים לייצור הסוליות). מדיה וקבצים בנושא עיבוד עץ בוויקישיתוף חרושת עץ, דף שער בספרייה הלאומית
אמיר שלח

אמיר שלח (נולד ב-11 ביולי 1970) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום עוזר מאמן נבחרת ישראל בכדורגל. במרבית הקריירה שיחק שלח במכבי תל אביב, עימה זכה ב-3 אליפויות, 3 גביעי מדינה וגביע טוטו אחד. כמו כן שיחק שלח בנבחרת ישראל ואף החזיק בעבר בתואר שיאן ההופעות של הנבחרת. שלח החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בעונת 1989/1990 שיחק במכבי הרצליה ששיחקה אז בליגה השלישית, ובעונה שלאחר מכן חזר למכבי תל אביב, שם שיחק עד סוף עונת 1997/1998. באותן שנים היה שלח חלק מחוליית הגנה שכללה את גדי ברומר, אלכסנדר פולוקארוב ואבי כהן "הירושלמי". בעונת עונת 1991/1992 זכה עם הקבוצה באליפות ראשונה לאחר 13 שנים בהן לא זכתה הקבוצה בתואר. שלח שיחק כמעט לאורך כל עונת 1993/1994, בה זכתה קבוצתו בגביע המדינה, אך לא שותף בניצחון 2–0 בדרבי מול הפועל תל אביב במשחק הגמר בעקבות פציעה שהשביתה אותו בחודש האחרון של העונה. בעונת 1994/1995 זכה שלח באליפות השנייה שלו עם הקבוצה. בעונת 1995/1996 זכה שלח עם מכבי תל אביב בדאבל. כמות השערים הנמוכה שספגה הקבוצה באותה עונה הייתה חסרת תקדים: 16 שערים בלבד ב-30 משחקים. שלח, שהחמיץ משחק אחד בלבד בליגה, הציג כושר שיא תחת המאמן דרור קשטן, ובמחזור השישי של העונה גם כבש שער נדיר מבחינתו, בניצחון 0-3 על מכבי פתח תקווה. ב-1998 עזב את מכבי תל אביב ושיחק עונה אחת בבית"ר ירושלים ועונה אחת בהפועל חיפה לפני שחזר למכבי תל אביב בעונת 2000/2001 וזכה עמה בגביע נוסף. בסוף הקריירה שלו שיחק שלח שנתיים במכבי נתניה ובשנת 2004 פרש ממשחק פעיל. את הופעת הבכורה בנבחרת ישראל ערך שלח ב-12 בפברואר 1992 במשחק ידידות נגד נבחרת חבר המדינות העצמאיות, בו הפסידה ישראל 1–2. בהמשך הקריירה שלו שיחק שלח משחקים רבים בנבחרת וב-15 באוגוסט 2001, בהתמודדות מול נבחרת ליטא, שבר את שיא ההופעות בנבחרת שהיה שייך עד אז למוטל'ה שפיגלר ולניר קלינגר. לאחר מכן שיחק שלח רק עוד משחק אחד בנבחרת, מול נבחרת בוסניה והרצגובינה במסגרת מוקדמות הגביע העולמי 2002. בסך הכל צבר שלח 85 הופעות במדי נבחרת ישראל המציבות אותו כיום במקום הרביעי, אחרי אריק בנדו, יוסי בניון ואלון חרזי. בינואר 2007 מונה שלח לעוזרו של מאמן מכבי נתניה דאז, ראובן עטר, אולם לאחר כ-4 חודשים בלבד, במאי 2007, פוטר מתפקידו. בעונת 2012/13 מונה למאמן קבוצת נערים א' של בית"ר טוברוק, בה שיחק באותה עת בנו טום. ב-2 ביוני 2024 מונה לעוזר מאמן נבחרת ישראל. שלח הוא בנו של הכדורסלן והמאמן שמעון שלח. הוא היה נשוי לעדי שום, בתו של שחקן העבר והמאמן יצחק שום. אשתו הנוכחית היא הדוגמנית ויקי מקריאניס. בנו הוא הכדורגלן טום שלח. לאחר פרישתו מכדורגל החל שלח לעסוק באדריכלות פנים. אליפויות (3): 1991/1992, 1994/1995, 1995/1996 גביעי מדינה (3): 1993/1994, 1995/1996, 2000/2001 גביעי טוטו (1): 1992/1993 אמיר שלח, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אמיר שלח, באתר Transfermarkt אמיר שלח, באתר National Football Teams אמיר שלח, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי תל אביב יוליה פריליק-ניב, ‏משחק בית, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2015 מועדון שחקני העבר: אמיר שלח, באתר הרשמי של מכבי תל אביב
המנון איי מרשל

פוראבר מרשל איילנדס או בעברית איי מרשל לעד הוא ההמנון הרשמי של מדינת איי מרשל. ההמנון נכתב על ידי הנשיא לשעבר של המדינה אמטה קבואה. דגל איי מרשל סמל איי מרשל מדיה וקבצים בנושא המנון איי מרשל בוויקישיתוף מידע על היצירה "המנון איי מרשל" באתר מיוזיק בריינז לעיתים שרים 'הלב' במקום 'האי'.
הגווארדיה השחורה

הגווארדיה השחורה - כל מה שאסור לדעת על שוד הקופה הציבורית הוא ספר מאת ירון זליכה, שהיה החשב הכללי במשרד האוצר בשנים 2003 עד 2007. הספר יצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 2008. זליכה מונה על ידי שר האוצר, בנימין נתניהו. זליכה מתאר את נתניהו באורח חיובי ביותר, כמי שניצב לצידו ללא סייג, ותמך בו ללא היסוס במאבק בשחיתות. הספר מוקדש למתקפה חריפה על השחיתויות שגילה זליכה, לפי דבריו, בניהול כספי המדינה. זליכה מצביע על מי שהיה שר האוצר ומאוחר יותר ראש הממשלה, אהוד אולמרט, כמי שפעל נחרצות למען חבריו בעלי ההון, בניגוד לכללי המינהל התקין. במיוחד בא הדבר לידי ביטוי בפרשת המכרז להפרטת בנק לאומי, שבה, לפי זליכה, התנהג אולמרט כעושה דברה של קבוצת פרנק לואי, ופעל לשנות את כללי המכרז כך שיתאימו במיוחד עבורה, ובצורה שהייתה עלולה לעלות בהפסד מאות מיליוני שקלים לקופה הציבורית בישראל. אולמרט היה בקשרים חברתיים הדוקים עם פרנק לואי ועם אנשיו. זליכה מתאר כיצד תעתע באולמרט בניסיון למנוע ממנו להכשיל את המכרז. האשמותיו של זליכה הובילו לפתיחת חקירה פלילית נגד אולמרט, שתרמה בסופו של דבר, לצד פרשות אחרות, להחלטתו להתפטר מראשות הממשלה. נגיד בנק ישראל, סטנלי פישר סתר כמה מהאשמותיו העובדתיות של זליכה ועל כן הוא מואשם על ידיו כאילו שיקר בחקירת משטרה. גם את היועץ המשפטי מני מזוז, ובפרט את אחותו, ימימה מזוז, היועצת המשפטית של משרד האוצר, מאשים זליכה ברפיון ידיים מול השחיתות ובניגוד אינטרסים. האשמה חמורה במיוחד מפנה זליכה לשר בנימין בן אליעזר, שאמר לזליכה, בעקבות האשמותיו נגד אולמרט: "אם תעז להפליל את ראש הממשלה, אתה עלול לגמור עם עשרה כדורים בגב. אני מזהיר אותך. שלא תעז להפליל את ראש הממשלה" (עמ' 300). זליכה מתאר שחיתות ובזבזנות ששררו במגזר הציבורי, בין השאר נמנעה המדינה מלחייב במס הכנסה הטבות שכר גדולות לעובדים במגזר הציבורי, כך שהעובדים קיבלו סכום גדול מהמגיע להם, עד שהדבר תוקן בידי זליכה. המדינה דחתה תשלום חובות לספקים, עד כדי העמדתם בסכנה של פשיטת רגל. זליכה מספר שביטל נוהג זה. זליכה פעל לשינוי אופן הדיווח החשבונאי של המדינה, כך שיעמוד בתקנים בינלאומיים. החשב הכללי הקודם, ניר גלעד, יעץ לו שלא להתעסק בעניינים שעלותם קטנה מ-20 מיליון ש"ח מפאת חוסר זמן, המלצה שמוצגת בידי זליכה כסמל להשלמה עם בזבזנות של כספי ציבור. ניר גלעד מותקף גם על פרשת מכירת בתי הזיקוק, שבה גילה יחס נדיב במידה בלתי סבירה כלפי סמי עופר ואחיו יולי עופר, מכירה שזמן מה לאחריה מונה גלעד למנכ"ל החברה לישראל של האחים עופר. זליכה מציין שספג ביקורת ולעג בעיתון "גלובס", ומייחס זאת להתעקשותו שבעלי "גלובס", אליעזר פישמן, לא ייהנה מתנאים בלתי שוויוניים בעניין חובות חברות הכבלים. בועז ארד, ספרו של ד"ר ירון זליכה "הגווארדיה השחורה", באתר "אנכי" משה נגבי, "הגווארדיה השחורה", ירון זליכה | מי ישמור על השומרים, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2008 חיים ווינגרטן, ‏שחור בעיניים, באתר גלובס, 6 באוקטובר 2008
גבעול

גִבְעוֹל הוא איבר בצמח ממנו צומחים בדרך כלל העלים. בצמחים מסוימים צומח מתחת לכל עלה ניצן, ממנו נוצר פרח קטן שגם הוא גדל על הגבעול, ולאחר מכן פרי. הגבעול הראשי בצמח נקרא גזע, במיוחד בעצים. בראשו של הגבעול ישנו עלה הגביע שמחזיק את הפרח. תפקידו העיקרי של הגבעול הוא הובלת חומרי מזון בסיסיים, לאחר ששורש הצמח קלט אותם, והעברתם לצינורות הובלה, ומשם לכל חלקי הצמח. ישנו תפקיד נוסף לגבעול והוא להחזיק עליו את שאר חלקי הצמח. סוגי גבעולים: גבעול מעוצה - גבעול קשה שאם יכופף בחוזקה, יישבר. גבעול עשבוני - גבעול רך וגמיש המסוגל להתכופף בקלות. גבעולים מסוימים ניתנים לאכילה כגון: בצל ירוק וסלרי. הגבעול מורכב ממספר צינוריות דקות להובלת חומרים לתאי הצמח: צינורות עצה להובלת תמיסות המלחים. צינורות שיפה להובלת תמיסות הסוכר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. גבעול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוויית היינקן

חוויית היינקן (Heineken Experience) הוא מוזיאון המוקדש להיסטוריה של מבשלת הבירה היינקן. המוזיאון ממוקם באמסטרדם שבהולנד, בבניין אשר שימש את מבשלת הבירה בין השנים 1867–1988, והיה המבשלה הראשונה של החברה. המוזיאון הוקם בשנת 1991 ומציג את ההיסטוריה של המבשלה, את דרכי הבשלת הבירה, וכן פועלים במקום שני ברים. המוזיאון מהווה חלק מהמסלול האירופי למורשת תעשייתית. בשנת 2009 שופץ המוזיאון, ועודכנו רוב תכניו ותחנותיו. מדיה וקבצים בנושא חוויית היינקן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חוויית היינקן ערך זה הוא קצרמר בנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית אנה פרנק

בית אנה פרנק (בהולנדית: Anne Frank Huis) הוא מוזיאון הממוקם על גדת הפרינסנחראכט ("תעלת הנסיך") באמסטרדם שבהולנד, המוקדש לזכרה של אנה פרנק ולהנצחת השואה. אנה פרנק ומשפחתה הסתתרו בחלקו האחורי של הבניין במהלך מלחמת העולם השנייה עד שהוסגרו לידי הנאצים והובלו למחנות ריכוז. כל בני המשפחה למעט אבי המשפחה נרצחו בשואה. בעת שהותה במבנה כתבה אנה את יומנה, שהתגלה ופורסם לאחר תום המלחמה. המוזיאון נפתח ב-3 במאי 1960. בשנת 2007 ביקרו במוזיאון למעלה ממיליון מבקרים. המבנה המשמש את המוזיאון נבנה בשנת 1635 על ידי דירק ואן דלפט (Dirk van Delft). חלקו הקדמי של המבנה, הפונה לתעלה, נבנה מחדש בשנת 1739; במסגרת השיפוץ נהרס החלק האחורי של המבנה, ונבנה המבנה האחורי הקיים עד ימינו. במקורו היה המבנה בית מגורים פרטי, ובהמשך הפך למבנה עסק שבו אוחסנו סחורות. בחזית היו דלתות רחבות אשר אפשרו הכנסת סוסים לאורווה אשר מוקמה בקומה הראשונה. בראשית המאה ה-20 שימש המבנה כבית חרושת לייצור כלי בית, ובשנת 1930 שימש כמפעל לייצור חלקי פסנתרים. המפעל פינה את המבנה בשנת 1939. ב-1 בדצמבר 1940, אביה של אנה, אוטו פרנק, העביר אל המבנה את משרדי החברה בה עבד. בקומה התחתונה אוחסנו הסחורות הארוזות, ובמרכז הקומה היו מטחנות התבלינים. בקומה הראשונה היו משרדי עובדי החברה, ובחלקו האחורי של המבנה נמצאה אחת משתי קומות המסתור, אשר הכניסה אליו הייתה מאחורי ארון תיוק במשרדים הממוקמים בקומה השלישית. לאחר שנתפסה משפחת פרנק, רכוש המבנה הולאם על ידי הממשלה הגרמנית ונשלח לגרמניה. בפ ווסקאול ומיפ חיס אשר סייעו להחביא את משפחת פרנק, החביאו חלק מחפציהם האישיים ובהם יומנה של אנה פרנק. זמן קצר לאחר פרסום הספר, בשנת 1947, החלו רבים לבוא לבניין ולבקר באתר המסתור. בשנת 1955, המבנה והמבנים הסובבים אותו נמכרו ליזם, שהחליט להרוס את כל גוש הבניינים, בו ממוקם המבנה, על מנת להקים במקום מפעל. החלטה זו הביאה למחאה ציבורית רבה. העיתון Het Vrije Volk קרא ב-23 בנובמבר 1955 להפוך את המבנה למבנה לשימור, ומפגינים התייצבו מדי יום מול המבנה ומנעו בגופם את הריסתו. ב-3 במאי 1957 הקימו אוטו פרנק ויוהנס קליימן את קרן אנה פרנק שמטרתה לאסוף כסף על מנת לרכוש את המבנה ולשמרו. באוקטובר באותה שנה, בשל הלחץ הציבורי וחרם צרכנים, החליטה החברה אשר בבעלותה המבנה לתרום אותו לקרן. בכספי הקרן נרכש המבנה הסמוך על מנת להקים מבנה כניסה למוזיאון. יתר מבני גוש הבניינים נהרסו כמתוכנן. המוזיאון נפתח לציבור בשנת 1960. כ-9,000 מבקרים ביקרו במוזיאון בשנת קיומו הראשונה, וכעבור עשור ביקרו במוזיאון כ-20,000 מבקרים מדי שנה. המבנה שופץ על מנת להתאימו למספר המבקרים ההולך וגדל בשנת 1970 ובשנית בשנת 1999. ב-28 בספטמבר 1999, בתום השיפוץ השני, נחנך המוזיאון בנוכחותה של ביאטריקס, מלכת הולנד, ונכון לשנת 2007 ביקרו בו למעלה ממיליון מבקרים. המוזיאון מציג את המבנה המקורי המשוחזר, לרבות חדרי המחבוא, וכן תערוכה בנושא השואה ובנושא סובלנות. עוד מוצגים תרגומים שונים של יומנה של אנה פרנק, וכן פרס האוסקר בו זכתה שלי וינטרס על תפקידה כפטרונלה ואן דאן בסרט "יומנה של אנה פרנק". העץ של אנה פרנק מרכז חינוכי אנה פרנק (פרנקפורט) מדיה וקבצים בנושא בית אנה פרנק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית אנה פרנק בית אנה פרנק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הדמיה תלת־ממדית של הבית באתר הרשמי (באנגלית) ליאור יעקבי, העץ של אנה נכנע ישראל היום בית אנה פרנק, דף שער בספרייה הלאומית למעלה ממיליון מבקרים ביקרו בבית אנה פרנק.
אני וסימון ומואיז הקטן

אני וסימון ומואיז הקטן הוא פזמון שחיבר יוסי בנאי והלחין חנן יובל ב-1979, המתאר את זיכרונותיו של בנאי מילדותו בשכונת מחנה יהודה בירושלים. בשיר מתואר, לעיתים בעגה ירושלמית, הווי ילדותו של בנאי עם שני חבריו הטובים: סימון ומואיז הקטן. השניים הם האחים שמעון (נפטר ב-3 ינואר 2023) ומשה יאיר, בני יעקב יאיר וריינה לבית מזרחי "לוס פלאטרוס" - הצורפים מירושלים. השניים הכירו את בנאי מנחלאות: הוא גר במחנה יהודה והם בזיכרון טוביה, והם הפכו לחברים קרובים, אף על פי שלא למדו יחד בבית הספר. השניים למדו באותה כיתה בתלמוד תורה "מזרחי", בעוד שבנאי למד באליאנס. בן כיתתם יוסף בן ניסן (בתמונה: יושב שלישי משמאל) סיפר כי סימון היה מבוגר ממואיז בשנה וחודשיים, והם נשלחו ללמוד יחד באותה כיתה, כדי לחסוך ולקנות תיק אחד, קלמר אחד, ספר ומחברת ולחלוק את הציוד. אמם אמרה על כך בלדינו: "דוֹס קוּלוֹס אן אוּן פנטלון", כלומר "שני ישבנים במכנס אחד". בשיר מתוארים המשחקים "סמל" וסוס ארוך. ניכרת בו גם השפעת הקולנוע של אותם ימים על משחקי הילדות: ”הייתי טרזן וסימון אֶרוֹל פְלין, ומואיז הקטן קפץ כמו גונגה דין”. בנוסף מתוארות הצגות יומיות בקולנוע רקס, ששכן בפינת רחוב פרינסס מרי (לאחר מלחמת העצמאות שונה השם לרחוב שלומציון המלכה) ורחוב הלל, ובו הוצגו סרטי חברת "נייל פילם" המצריים, וכן סרטים אמריקאים. הקולנוע חדל לפעול בעקבות הצתתו בידי אנשי האצ"ל ב"פעולת תגמול" ב-4 בדצמבר 1947. הוא ננטש ולאחר מכן נהרס. עץ התות המוזכר בשיר (”חוזר אל השכונה אל עץ התות”) הוא כנראה זה המצוי בגינה ברחוב כרמל בשכונת אוהל משה, הנקראת בשם "גן התות". השיר זכה למספר גרסאות כיסוי של קרח תשע (בהופעות בלבד), חנן יובל (מלחין השיר) וארנון פרידמן. בסרט התעודה "מכתבים ברוח" (המבוסס על יצירתו באותו שם) הציג בנאי את חברי הילדות שלו, האחים שמעון ומשה יאיר. השיר נחשב לאחד השירים המזוהים ביותר עם בנאי. הפופולריות של השיר, בעל הנופך הנוסטלגי, אף הובילה ליצירת מופע בשם זה באותה שנה, בכיכוב בנאי (המופע כלל שירים ומערכונים). בתוכנית נכללו גם שירים נודעים אחרים שלו (כמו "על כל אלה" שחיברה נעמי שמר לתוכנית, כמו גם מערכונים). בנאי הופיע עם התוכנית ב-1980–1981. ב-2002 הוציאה "הד ארצי" את המופע "אני וסימון ומואיז הקטן" כחלק מסדרת "מבראשית". סרטון השיר "אני וסימון ומואיז הקטן" באתר יוטיוב "אני וסימון ומואיז הקטן" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "אני וסימון ומואיז הקטן" באתר שירונט המופע 'אני וסימון ומואיז הקטן' בתיאטרון ירושלים 1981, בערוץ של רשות השידור ביוטיוב. ראיון עם סימון ומואיז הקטן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 במאי 2014 דויד פרץ, ניתוח השיר אני וסימון ומואיז הקטן, באתר תרבות.il עופר גביש, סימון, מואיז, יוסי בנאי, באתר של גביש זה הסוד שלי, תוכנית 10 לעונה, בהגשת אבי נוסבאום, מאיר עוזיאל, סלוצקי ודומינגז עם סימון ומואיז הקטן, דצמבר 2016, באתר רשות השידור, החל מדקה 18. יואב בירנברג, מואיז הקטן, אני, סימון, באתר "ידיעות אחרונות", 28 באפריל 2020 רן בוקר, שמעון "סימון" יאיר, משירו של יוסי בנאי, הלך לעולמו בגיל 92, באתר ynet, 4 בינואר 2023 משפחת מזרחי צורף (Los Plateros), באתר MyHeritage משה יאיר, סבא שלי הוא מואיז הקטן, מאגר סיפורי מורשת מתוכנית הקשר הרב דורי, 10 ביוני 2017 טיול נגיש בשכונת "נחלאות" בירושלים, באתר "נגישות ישראל"
מוסקיטו (כטב"ם)

מוסקיטו הוא מיקרו-כטב"ם מתוצרת מפעל "מלט" של התעשייה האווירית לישראל המאפשר לאסוף מודיעין חוזי בזמן אמת באזורים מוגבלים ובשטח בנוי. פותחו שתי גרסאות של ה"מוסקיטו": "מוסקיטו 1" ו"מוסקיטו 1.5". ה"מוסקיטו" נושא מצלמת וידאו זעירה ויכול לשדר את המידע בזמן אמת. הוא מסוגל לטוס באופן אוטונומי בעזרת GPS על-פי נתיב טיסה שהוגדר לו לפני המשימה, עם אפשרות התערבות של המפעיל במהלכה. קשר דו-כיווני בין ה"מוסקיטו" למפעילו נעשה באמצעות תקשורת רדיו בקו ראייה. ה"מוסקיטו" משוגר מהיד או בעזרת בנג'י [דרושה הבהרה] ונוחת על גחונו. הוא מונע על ידי מנוע חשמלי קטן עם מדחף דו להבי מדגם B-013 מתוצרת בנטל אינדוסטריז. פיתוח ה"מוסקיטו" החל ב-2001. טיסת הבכורה של ה"מוסקיטו 1" נערכה ב-1 בינואר 2003. משקל ההמראה המרבי של ה"מוסקיטו 1" הוא 250 גרם וזמן השהות שלו באוויר הוא עד 40 דקות. משקל ההמראה המרבי של הגרסה המתקדמת יותר של הכטב"ם, ה"מוסקיטו 1.5", הוכפל ל-500 גרם וזמן השהות שלו באוויר הוארך ל-60 דקות. הכטב"ם הוכנס לשימוש בזרוע היבשה של צה"ל. מוטת כנפיים: 34 ס"מ אורך: 30 ס"מ משקל המראה מרבי: 500 גרם שהות באוויר: עד 60 דקות טווח: 1.5 ק"מ סייג רום: 300 רגל מוסקיטו, באתר התעשייה האווירית לישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חברה שקופה

חברה שקופה הוא הסדר עתידי בדיני המס בישראל מכוח תיקון 132 לפקודת מס הכנסה (סעיף 64א1). ההסדר דומה באופיו להסדר אמריקאי המכונה S-corp (מוסדר בפסקת משנה S לקוד מס ההכנסה האמריקאי). משמעות ההסדר היא כי ההכנסות וההוצאות של החברה תיוחסנה לבעלי המניות של החברה בהתאם לחלקיהם בזכות לרווחים בחברה. הערה: ערך זה מתייחס לחברה שקופה לפי הדין הישראלי בלבד. קיימים הסדרים דומים בדיני המס של מדינות אחרות. לפי סעיף 64א1(א) בפקודת מס הכנסה, חברה שקופה היא חברה תושבת ישראל שעומדת בתנאים הבאים: החברה אינה חברה ציבורית כהגדרתה בחוק החברות ולפי תקנונה לא ניתן לשנות את סיווגה לחברה כזאת. מספר בעל המניות של החברה אינו עולה על 50 או על מספר גבוה יותר אם נקבע בחקיקת משנה. כל בעלי המניות הם יחידים תושבי ישראל. המניות הן מאותו סוג, למעט מניות המקנות זכויות הצבעה. הזכות לרווחי החברה מוקנית מכוח המניות בלבד. זכותו של בעל מניות לרווחים זהה לזכותו לנכסי החברה בעת פירוק החברה. החברה אינה "מוסד כספי" כהגדרתו בחוק מס ערך מוסף. החברה ביקשה להיחשב כחברה שקופה בהודעה שנמסרה לפקיד השומה בתוך 60 יום מיום התאגדותה. לצורך חישוב המס, שיעור המס, קיזוז הפסדים ופטורים ממס תיחשב הכנסתה החייבת והפסדיה של החברה השקופה כהכנסתם או הפסדם של בעלי מניותיה, בהתאם לחלקיהם בזכויות לרווחים בחברה. סיווג ההכנסה או ההפסד לא משתנה אצל בעל המניות (למעט במקרים מסוימים). כך, למשל, על-פי חוק המיסוי, המוכר רשאי לפרוס את הרווחים החייבים במס שבח על-פני תקופה של 4 שנים טרם המכירה, וכך להקטין את גובה מדרגות המס שהוא חייב בהן ולהפחית את שיעור המס שישלם. הרציונל הוא שהשבח לא נוצר בשנת המכירה בלבד, אלא נצבר במהלך תקופה ממושכת. ואולם, הזכות לפרוס את השבח נתונה רק לנישום יחיד ולא לחברה. חריג לעניין זה הוא חברה משפחתית וחברה שקופה, כהגדרתה בפקודת מס ההכנסה. ההסדר היה אמור להיכנס לתוקף ב-2003 ויש שיאמרו טרם לכן. הוא אינו תקף עדיין משום שלא נחקקה לצידו חקיקת משנה כנדרש. הסדר החברה השקופה נועד להחליף את ההסדרים הקיימים כיום באמצעות חברות הצינור הישראליות: חברה משפחתית וחברת בית. נקבע כי מרגע שיכנס ההסדר לתוקפו תהפוכנה כל חברות הצינור לחברות שקופות, אלא אם תודענה אחרת לפקיד השומה.
חנקן דו-חמצני

חנקן דו־חמצני הוא תרכובת שנוסחתה NO2. בטמפרטורת החדר תחמוצת חנקן זו היא גז רעיל, הפוגע בדרכי הנשימה ובריאות בפרט. צבעו חום וריחו חריף. החומר פאראמגנטי, על החנקן אלקטרון בלתי מזווג כך שהמולקולה היא רדיקל חופשי, שני הקשרים חנקן־חמצן חולקים אלקטרונים לא מאותרים כך שסדר הקשר הוא בין 1 ל־2. חנקן דו־חמצני משמש כדלק לטילים ולתגובות ניטרציה. הוא מזהם אוויר הנוצר במנועי בעירה פנימית ונחשב לתחמוצת החנקן הנפוצה ביותר. בדרך כלל מיוצר חנקן דו־חמצני מתגובה של חנקן חמצני (NO) עם חמצן אטמוספירי 2 N O + O 2 ⇒ 2 N O 2 {\displaystyle 2NO+O_{2}\Rightarrow 2NO_{2}} במעבדה ניתן לייצר חנקן דו־חמצני בתהליך דו שלבי: פרוק חומצה חנקתית נותן דו חנקן חמש חמצני (N2O5) העובר אחר כך פרוק בחימום: 2 H N O 3 ⇒ N 2 O 5 + H 2 O {\displaystyle 2HNO_{3}\Rightarrow N_{2}O_{5}+H_{2}O} 2 N 2 O 5 ⇒ 4 N O 2 + O 2 {\displaystyle 2N_{2}O_{5}\Rightarrow 4NO_{2}+O_{2}} NO2 נוצר גם מפרוק תרמי של כמה מלחי ניטראט למשל: 2 P b ( N O 3 ) 2 ⇒ 2 P b O + 4 N O 2 + O 2 {\displaystyle 2Pb(NO_{3})_{2}\Rightarrow 2PbO+4NO_{2}+O_{2}} מחיזור חומצה חנקתית על ידי נחושת C u + 4 H N O 3 ⇒ C u ( N O 3 ) 2 + 2 H 2 O + 2 N O 2 {\displaystyle Cu+4HNO_{3}\Rightarrow Cu(NO_{3})_{2}+2H_{2}O+2NO_{2}} או בתגובה בין בדיל לחומצה חנקתית S n + 4 H N O 3 ⇒ H 2 O + H 2 S n O 3 + 4 N O 2 {\displaystyle Sn+4HNO_{3}\Rightarrow H_{2}O+H_{2}SnO_{3}+4NO_{2}} NO2 נמצא בשיווי משקל עם הדימר N2O4 2 N O 2 ⇔ N 2 O 4 {\displaystyle 2NO_{2}\Leftrightarrow N_{2}O_{4}} שינוי האנתלפיה בתגובה Δ H = − 57.23 k J / m o l {\displaystyle \Delta H=-57.23kJ/mol} כלומר הדימריזציה אקסותרמית ולכן הצורה NO2 תועדף בטמפרטורות גבוהות וככל שהטמפרטורה נמוכה ייטה שיווי המשקל לטובת הדימר N2O4 שהוא דיאמגנטי וחסר צבע מכאן ההבדלים בצבע הגז בטמפרטורות שונות כמודגם בצילום. ב־150°C החומר מתפרק ל־NO ולחמצן 2 N O 2 ⇒ 2 N O + O 2 {\displaystyle 2NO_{2}\Rightarrow 2NO+O_{2}} , הפירוק אנדותרמי Δ H = 114 k J / m o l {\displaystyle \Delta H=114kJ/mol} בשל חולשת הקשר חנקן־חמצן במולקולה NO2 הוא מחמצן חזק ועשוי להגיב בעצמה ולעיתים בפיצוץ עם תרכובות רבות כדוגמת פחמימנים. חנקן דו־חמצני עובר הידרוליזה ומתקבלת חומצה חנקיתית (HNO2) וחומצה חנקתית (HNO3) 2 N O 2 + H 2 O ⇒ H N O 2 + H N O 3 {\displaystyle 2NO_{2}+H_{2}O\Rightarrow HNO_{2}+HNO_{3}} מדיה וקבצים בנושא חנקן דו-חמצני בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.