laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Slams

The Slams (בעברית: "הסלאמים") הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1973 בבימויו של ג'ונתן קפלן ובכיכובו של ג'ים בראון. קרטיס הוק (ג'ים בראון) נתפס על ידי המשטרה לאחר שוד. בכלא, קרטיס צריך להתמודד עם אנשים שרוצים לדעת היכן הוא החביא את השלל, ובמקביל הוא מנסה לצאת מהכלא בזמן כדי להשיג את הכסף לפני שמקום המחבוא שלו ייהרס. ג'ים בראון – קריסטיאן X. הוק ג'ודי פייס – איריס דניאלס רולנד בוב האריס בתור קפטן סטמבל (בתפקיד רולנד 'בוב' האריס) פול האריס – ג'קסון בארני (בתפקיד פול א. האריס) פרנק דקובה – קפילו טד קאסידי – גלובר פרנצ'יה גויזון – מייסי ג'ון דניס – סמל מורלה/פלוד ג'אק אמל – זאק קווין ק. רדקר – הסוהר (בתפקיד עצמו) הסרט הופק על ידי ג'ין קורמן, אחיו של מפיק בי מובי המפורסם רוג'ר קורמן. הסרט בוים על ידי ג'ונתן קפלן, שראה שקורמן הרבה יותר בקיא בפרטים כמפיק מאשר אחיו, מלהק הסרט והעורך שלו. הסרט צולם בעיקר בכלא לינקולן הייטס בלוס אנג'לס. המבקר דניס שוורץ דירג את הסרט C+ וטען כי ”מטרתו של הסרט להוכיח ששחורים כמו לבנים יכולים גם לשחק תפקידי גיבור עברייני מוסרי עם פנים ישרות וחיוך”. המבקר מייק מקגרנהן נתן לו 3 מתוך 4 וכתב: ”זה כל מה שאי פעם תוכל לרצות מסרט כלא של ג'ים בראון”. "The Slams", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Slams", באתר AllMovie (באנגלית) "The Slams", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "The Slams", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Dennis Schwartz (2012). "SLAMS, THE – Dennis Schwartz Reviews". "The Slams". The Aisle Seat.
תמיר שפר

תמיר שפר (נולד ב-22 בפברואר 1962) הוא פרופסור מן המניין במחלקות למדע המדינה ולתקשורת ולעיתונאות באוניברסיטה העברית בירושלים. מכהן כרקטור האוניברסיטה העברית החל משנת 2022. שפר נולד וגדל בקיבוץ ניר דוד, שסביו היו ממקימיו. את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים, שם שירת במילואים בדרגת סגן-אלוף. בשנת 1994 סיים תואר ראשון בתקשורת באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בהצטיינות יתרה. בשנת 2001 סיים בהצטיינות דוקטורט בתקשורת פוליטית באוניברסיטה העברית. הוא נשוי לאלונה שפר-קארו, מנהלת בכירה במגזר הציבורי ודירקטורית בחברות ציבוריות, ולהם שלושה ילדים. בשנת 2002 מונה למרצה במחלקות למדע המדינה ולתקשורת באוניברסיטה העברית, ובשנת 2007 מונה למרצה בכיר עם קביעות במחלקות אלה. בשנת 2010 קודם לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2014 קודם לדרגת פרופסור מן המניין. בשנים 2012–2016 שימש שפר בתור סגן דקאן להוראה בפקולטה למדעי החברה. בשנת 2016 נבחר לתפקיד דיקן הפקולטה ובשנת 2020 נבחר לכהונה נוספת. בשנת 2022 נבחר לתפקיד רקטור האוניברסיטה העברית. שפר הוא מומחה לתקשורת פוליטית והתנהגות בוחרים. מחקריו מתמקדים באינטראקציה בין מדיה לפוליטיקה, בדגש על תקשורת פוליטית השוואתית ודיגיטלית. הוא חוקר בין היתר את תפקיד הכישורים הכריזמטיים של פוליטיקאים בזירת התקשורת הפוליטית ומחוצה לה. נחשב לאחד החוקרים המרכזיים בחקר פרסונליזציה פוליטית, ומחקריו חושפים כיצד פוליטיקאים בישראל ובעולם הופכים למשמעותיים יותר בפוליטיקה על חשבונם של מוסדות פוליטיים, כגון מפלגות וממשלות. הוא היה חבר במספר קבוצות מחקר בין-לאומיות של חוקרי תקשורת פוליטית, הכוללות חוקרים מקרוב לעשרים מדינות. במסגרת זו הוא חקר כיצד משפיעים גורמים כמו מבנה המערכת הפוליטית וחוזקה של הדמוקרטיה על תהליכים פוליטיים ותקשורתיים. באוניברסיטה העברית הוא מוביל, ביחד עם פרופסור שאול שנהב, מעבדת מחקר של תקשורת פוליטית דיגיטלית. מעבדת המחקר מבצעת ניתוח טקסטואלי ממוחשב של נרטיבים פוליטיים תוך התבססות על מודלים של למידה עמוקה, כדי להבין תהליכים פוליטיים ותקשורתיים. שפר כתב עשרות מאמרים, אשר פורסמו בכתבי עת אקדמיים מובילים. הוא נחשב לאחד מהחוקרים המצוטטים בישראל מבין מדעני המדינה והתקשורת. הספר שכתב שפר עם גדי וולפספלד וסקוט אלתאוס – "Building Theory in Political Communication" – זכה בפרס "The International Journal of Press/Politics Hazel Gaudet-Erskine" לספר הטוב ביותר בתקשורת פוליטית לשנת 2023. מדיה וקבצים בנושא תמיר שפר בוויקישיתוף Prof. Tamir Sheafer, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים תמיר שפר, ברשת החברתית LinkedIn תמיר שפר, באתר ResearchGate תמיר שפר, באתר גוגל סקולר תמיר שפר, באתר Academia.edu אבי בליזובסקי, ‏גם השנה שלוש אוניברסיטאות ישראליות מככבות בין מאה הטובות במדד שנחאי, באתר "הידען", 17 באוגוסט 2024 עפר לבנת, ‏מדד שנגחאי: הטכניון במקום ה-8 בעולם בהנדסת אווירונאוטיקה וחלל, באתר מעריב אונליין, 29 ביוני 2017 רויטל בלומנפלד‏, שבטי ישראל – גם בקלפי: מדוע ברגע האמת אנו "חוזרים הביתה"?, באתר וואלה, 19 במרץ 2015 פרופ' תמיר שפר נבחר לרקטור האוניברסיטה ויכנס לתפקידו באוקטובר 2022, במקום פרופ' ברק מדינה, שמכהן כרקטור משנת 2017, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים, ‏22 במאי 2022 חוקר התקשורת הפוליטית פרופ' תמיר שפר ימונה לרקטור בעברית, באתר אייס, 22 במאי 2022 Past members, NEPOCS DeepStory, האוניברסיטה העברית בירושלים Tamir Sheafer, Google Scholar Call for Nominations: The International Journal of Press/Politics Hazel Gaudet-Erskine Best Book Award 2024, ecrea – European Communication Research and Education Association, ‏11 January 2024
על הסף (סרט)

על הסף (באנגלית: The Edge) הוא סרט מתח-הישרדות אמריקאי משנת 1997 בבימויו של לי טמאחורי על פי תסריט של דייוויד מאמט, בכיכובם של אנתוני הופקינס ואלק בולדווין. הסרט עוסק במאבק ההישרדות של שני גברים לאחר שמטוסם מתרסק באזור מבודד באלסקה. הם נאלצים להתמודד עם תנאי שטח קשים ועם איום מצד דוב קודיאק, במקביל לחשד ההולך וגובר ביניהם, כשהם מנסים לשרוד. הסרט יצא לאקרנים ב-26 בספטמבר 1997, וזכה להצלחה מתונה עם הכנסות בגובה 43.4 מיליון דולר אל מול תקציב של 30 מיליון דולר. צ'ארלס מורס (אנתוני הופקינס), איש עסקים עשיר, ואישיות פרסום בשם רוברט גרין (אלק בולדווין) טסים לאלסקה לצורך צילומים. כשהמטוס שלהם מתרסק באזור מבודד, הם נאלצים לשרוד בשטח פראי, כל זאת בזמן שדוב גריזלי טורף אותם והם מתמודדים עם מתחים אישיים. עם הזמן, צ'ארלס מתחיל לחשוד שרוברט מעוניין להרוג אותו כדי להיות עם אשתו, ומערכת היחסים ביניהם הופכת למורכבת יותר. אנתוני הופקינס בתפקיד צ'ארלס מורס אלק בולדווין בתפקיד רוברט גרין הארולד פרינו בתפקיד סטיבן אל מקפירסון בתפקיד מיקי מורס הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד המבקרים, ששיבחו את הופעותיהם של אנתוני הופקינס ואלק בולדווין ואת האווירה המתוחה של הסרט. עם זאת, חלק מהמבקרים מתחו ביקורת על הפשטות של העלילה. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 63% מצד המבקרים ו-70% מהקהל. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 66 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות חיוביות בדרך כלל. "על הסף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "על הסף", באתר נטפליקס "על הסף", באתר AllMovie (באנגלית) "על הסף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "על הסף", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "על הסף", באתר אידיבי "על הסף", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "על הסף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מלון לאונרדו פלאזה חיפה

מלון לאונרדו פלאזה חיפה הוא גורד שחקים המאכלס בית מלון שנבנה ב-1997, וממוקם ברצועת החוף של חיפה, כחצי קילומטר מדרום לפארק הכט. המגדל בנוי לצידו של מגדל אלמוג. המלון מאכלס 184 חדרים וסוויטות ושייך למלונות לאונרדו, וזוכה לדירוג 4.5 כוכבים, שני המגדלים ידועים ונראים היטב מהרבה מקומות בחיפה, בנייתם ב-1997 עוררה סערה בגין הרס רצועת החוף ונופי העיר חיפה. המלון הוא המלון השלישי בגובהו בעיר חיפה לאחר מלון פנורמה ומגדל חיפה. Tallest skyscrapers, web.archive.org, ‏2006-12-08 ערך זה הוא קצרמר בנושא חיפה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון קאוזי

ג'ון ויליאם קאוזי (באנגלית: John William Causey‏; 19 בספטמבר 1841 – 1 באוקטובר 1908) היה פוליטיקאי, עורך דין ואיכר אמריקאי ממדינת דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית ששימש כסנאטור המדינה וכחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. קאוזי נולד ב-19 בספטמבר 1841 במילפורד, דלאוור, למד בבית ספר פרטי, האקדמיה של אולבני באולבני, ניו יורק וסיים את לימודיו במכללה החקלאית של פנסילבניה. קאוזי, דמוקרט, נבחר לסנאט של מדינת דלאוור בשנים 1875–1877 והיה ציר בוועידה הלאומית הדמוקרטית ב-1884. הנשיא גרובר קליבלנד מינה אותו כגבאי הכנסות פנימי עבור דלאוור ב-1885, והוא כיהן בתפקיד זה עד 1887. הוא כיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-4 במרץ 1891 עד 3 במרץ 1895, אך לא הועמד למינוי מחדש ב-1894. קאוזי מת ב-1 באוקטובר 1908 במילפורד, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות אוד-פלוז. ג'ון קאוזי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון קאוזי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
נוער הדמוקרטים

נוער הדמוקרטים הוא ארגון הנוער של מפלגת הדמוקרטים. ערך מורחב – נוער העבודה נוער העבודה הוקם בשנת 1968, עם איחוד ארגוני הנוער של מפלגת מפא"י ואחדות העבודה-פועלי ציון. תחילה, שמו היה נוער המערך וב-1992 שונה לנוער העבודה, והוא פעל תחת שם זה עד לשנת 2006, בה החליט יו"ר המפלגה עמיר פרץ לפרק את התנועה עקב מצבה הכלכלי של המפלגה. בשנת 2013 החליטו יו"ר המפלגה שלי יחימוביץ' ומזכ"ל המפלגה חיליק בר להקים מחדש את הארגון. מאז עבר הארגון מספר גלגולי פעילות ובשנת 2018 חודשה פעילותו ונכתב לראשונה תקנון עבורו. בשנת 2024, כחלק מהסכם האיחוד בין מפלגות העבודה ומרצ, התאחדה התנועה עם נוער מרצ, ושמו של הגוף המאוחד נקבע כנוער הדמוקרטים. בשיאה, מנתה התנועה למעלה מאלף חניכים. ערך מורחב – נוער מרצ נוער מרצ הוקם עם הקמת מרצ ב-1992, על בסיס תנועות הנוער שהיו לשלוש המפלגות שהרכיבו את מרצ: מפ"ם, ר"צ ושינוי. הרכז הראשון של התנועה היה אילן גילאון. נוער מרצ פעל פוליטית וחברתית שנים רבות, עד הבחירות לכנסת העשרים וחמש שבהן מרצ לא עברה את אחוז החסימה. בשנת 2024, כחלק מהסכם האיחוד בין מפלגות העבודה ומרצ, התאחדה התנועה עם נוער העבודה. נוער הדמוקרטים מקיים סמינרים אחת לשנה, לוקח חלק פעיל בהפגנות ומשמרות מחאה שאת חלקן הוא יוזם, ומשתתף בפעילויות במסגרת הבחירות המוניציפליות והבחירות לכנסת. הארגון משתתף באירועים כמו העצרת לזכרו של יצחק רבין, מצעדי הגאווה וצעדת אחד במאי, ומקבל ייצוג במוסדות מפלגת הדמוקרטים. על פי חוקת מפלגת הדמוקרטים, לנוער יש הבטחת ייצוג בוועידת המפלגה. בתנועה חברים בני נוער בטווח הגילאים 13–18 או מכיתה ז' עד כיתה יב'. בראש הארגון עומד יו"ר הנבחר מדי שנה על ידי חברי התנועה וממנה תחתיו ארבעה בעלי תפקידים (סגן יו"ר, דובר, יועץ חוקתי ורכז שטח) אשר נקראים חברי המזכירות. בנוסף למזכירות, נבחרים מדי שנה רכזים מחוזיים ויושבי ראש סניפיים מקומיים. הרכב חברי המזכירות, הרכזים המחוזיים ויושבי ראש הסניפים המקומיים נקרא הסניף הארצי. נוער הדמוקרטים מפעיל סניפים בערים ובאזורים הבאים: הצפון, חיפה, חדרה-נתניה, השרון, דן, גבעתיים, חולון-ראשון לציון, ירושלים והסביבה והדרום. אתר האינטרנט הרשמי של נוער הדמוקרטים נוער הדמוקרטים, ברשת החברתית פייסבוק נוער הדמוקרטים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נוער הדמוקרטים, ברשת החברתית אינסטגרם נוער הדמוקרטים, סרטונים בערוץ היוטיוב
תאהבי קצת את עצמך

"תאהבי קצת את עצמך" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שירי מימון. את השיר הוציאה ב-26 במרץ 2008 לאור חברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך אלבומה השני של הזמרת, "רגע לפני ש...". "תאהבי קצת את עצמך" הולחן על ידי ענת שוורץ, שגם כתבה אותו לצד ארז ברזוליק. על הפקתו המוזיקלית היה יועד נבו אחראי. השיר עוסק בכאב ובחוויית פרידה. הדוברת פונה אל אישה שחוותה מערכת יחסים כואבת וארוכה, ומבקשת ממנה להפסיק לבכות על העבר. לטענתה, האישה ממתינה לבואו של אהובה, כדי לבקש ממנו תשובות. ניסיונותיה העלו חרס, שכן אהובה לא שב, והותיר אותה להתמודד אל מול שתיקה ואי-ודאות. לאחר מכן באים לידי ביטוי רגשי הסליחה והאהבה העצמית ככלים להתמודדות מול המשבר. הפזמון חוזר ומדגיש את המסר המרכזי של השיר – תאהבי את עצמך. השיר מעודד אותה להפסיק לרדוף אחרי העבר הכואב ולהתחיל לאהוב את עצמה. הכאב שהאתמול מביא אינו מרפא, והזמן ממשיך להזכיר לה זאת. לכן, הפתרון המוצע הוא התמקדות בעצמה ובאהבה עצמית, כדי להפסיק את הנפילה שחוזרת שוב ושוב. מימון מדמה בעטיפה תנועה דינמית, כשהיא אוחזת בבד ורוד שמכסה חלק מגופה. הבגד מתנופף ברוח. ארשת פניה מביעה עוצמתיות וביטחון, דבר המדגיש את נושאי השיר – אהבה עצמית והעצמה אישית. שיערה מתבדר ברוח ומוסיף לתחושת התנועה והחופש. התאורה מגיעה מאחוריה, שמדגישה את הנוכחות החזקה שלה. בצד השמאלי התחתון של התמונה מופיע שם הזמרת "שירי מימון" ושם השיר "תאהבי קצת את עצמך" באותיות שחורות. בנוסף, מצוין אורכו של השיר, שלוש דקות ועשרים שניות. ב-10 באפריל 2008 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-27. ב-24 באפריל עלה למקום ה-25 – מיקום השיא שלו במצעד. לבסוף, ב-22 במאי, יצא מהדירוג לאחר שלושה שבועות צעידה רצופה. ברדיו אמצע הדרך הגיע למקום העשירי. מילות השיר, באתר שירונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 10 באפריל 2008. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 17 באפריל 2008. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 באפריל 2008. פזמונט המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 22 במאי 2008. פמזונט
הפועל משמר העמק

הפועל משמר העמק הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מקיבוץ משמר העמק שבמועצה אזורית מגידו. הקבוצה שיחקה במשך 14 עונות רצופות בליגה הלאומית בכדורסל, אז הליגה הבכירה במבנה ליגות הכדורסל בישראל, ונחשבה לאחת הקבוצות הטובות בכדורסל בישראל במהלך שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. הקבוצה התקיימה עד 1969, אז התאחדה עם הפועל רמת השופט ליצירת הפועל מגידו. הקבוצה הוקמה ב-1952 בקיבוץ משמר העמק כחלק מאגודת הפועל. בין מקימיה היה בן הקיבוץ עמוס לין, ששיחק במדי נבחרת ישראל בכדורסל במוקדמות טורניר הכדורסל באולימפיאדת הלסינקי (1952) ושימש בקבוצה כמאמן-שחקן (אנ'). בעונה הראשונה של תחרויות הכדורסל בישראל, ב-1953/54, שיחקה הקבוצה בליגה השנייה וזכתה באליפות המחוז הצפוני, ולקראת עונת 1954/1955 עלתה לליגה הארצית (אז הליגה הראשונה) וסיימה במקום השישי. הקבוצה הופיעה בליגה במשך 14 עונות רצופות והישג השיא שלה היה המקום הרביעי, בו סיימה בשבע עונות (1958, 1959, 1960, 1962, 1963, 1964 ו-1967). במשך רוב שנות קיומה הייתה הקבוצה המצליחה ביותר מבין קבוצות ההתיישבות העובדת, ולרוב סיימה רק אחרי הקבוצות הגדולות ביותר של הכדורסל הישראלי בשנות ה-60: מכבי תל אביב, הפועל תל אביב, הפועל חיפה והפועל חולון. הקבוצה הגיעה שלוש פעמים לחצי גמר גביע המדינה בכדורסל, ובכולן הודחה על ידי קבוצות מתל אביב (מכבי ב-1958 ו-1969 והפועל ב-1964). בין מאמני הקבוצה היו רמי יבזורי, ברטו בנטל, יוסף אבו ראשיד, עמוס לין, בוב גונן, דן פרנקו ומיכה שמבן. ב-1969, לאחר ירידתה של משמר העמק לליגה א' (אז הליגה השנייה במבנה ליגות הכדורסל בישראל), התאחדה הקבוצה עם הפועל רמת השופט ששיחקה בליגת המשנה. הקבוצה המאוחדת, שנקראה הפועל רמת השופט/משמר העמק או הפועל מגידו, ייצגה את כלל מועצה אזורית מגידו, ובהובלתו של המאמן אברהם חמו זכתה באליפות המחוז הצפוני וחזרה לליגה הבכירה לעונת 1970/1971. ערך מורחב – קטגוריה:כדורסלני הפועל משמר העמק עמוס לין (1952–1969; גם כמאמן-שחקן) הלל גלבוע (1967–1969) נח רם (1961–1969) יוסף אבו ראשיד (מאמן, 1959–1964) בוב גונן (מאמן, 1965–1966) מיכה שמבן (מאמן, 1968–1969) הפועל מגידו הפועל רמות מנשה מגידו פרופיל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל יהונתן מאור, הפועל משמר העמק, באתר משמר העמק הוועד אולימפי חגג יום הולדת 80 לעמוס לין, באתר ONE‏, 17 בפברואר 2013 הפועל ומכבי ת"א לגביע המדינה בכדורסל, למרחב, 18 ביוני 1969 קבוצות הפועל ומכבי תל־אביב עלו לגמר גביע המדינה בכדורסל, דבר, 19 ביולי 1964 מגידו א' זכתה ב"כרטיס הלאומי", למרחב, 10 במאי 1970
אוטו באייר

אוטו באייר (בגרמנית: Otto Bayer‏; 4 בנובמבר 1902 – 1 באוגוסט 1982) היה כימאי תעשייתי גרמני ב-IG Farben, שעמד בראש קבוצת המחקר שב-1937 גילתה את ה-Polyaddition לסינתזה של פוליאוריטן מפולי -איזוציאנט ופוליול. באייר לא היה קשור למשפחה המייסדת של באייר קורפ. כיום פוליאוריטן נמצאים בכל מקום לאורך החיים המודרניים. הוא היה חבר בדירקטוריון ובמועצת הפיקוח של באייר, וכן היה סגן יו"ר מועצת המנהלים של קאסלה בשנות החמישים. באייר קיבל את מדליית צ'ארלס גודייר בשנת 1975. הוא קיבל ב-1974 את מדליית קרל-דיטריך-האריס על הישגים מדעיים ראויים לשבח. על שמו מוענק פרס אוטו באייר. "Deutsches Kunststoff Museum: Otto Bayer". German Plastic Museum. נבדק ב-2016-02-16. Bayer, Otto (1947). "Das Di-Isocyanat-Polyadditionsverfahren (Polyurethane)". Angewandte Chemie. 59 (9): 257–272. Bibcode:1947AngCh..59..257B. doi:10.1002/ange.19470590901.; See also German Patent 728.981 (1937) I.G. Farben "Charles Goodyear Medalists" (PDF). American Chemical Society Rubber Division. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-03-09. נבדק ב-2016-02-16. Otto Bayer Award and Early Excellence in Science Award, Bayer Foundation (באנגלית)
נארהה

נארהה (ביפנית: 楢葉町, "נארהה-מאצ'י") היא עיירה במחוז פוקושימה שביפן. נכון ל-1 ביולי 2024 מנתה אוכלסיית העיר הרשומה 6,465 נפשות, (3,365 גברים ו-3,100 נשים) ב-3,182 משקי בית, וצפיפות אוכלוסין של 62 נפשות לקמ"ר, אם כי אוכלוסיית התושבים בפועל קטנה משמעותית, והיא רק 4,439 נפשות ב-2,386 משקי בית. שטחה הכולל של העיר הוא 103.64 קמ"ר. בין השנים 2011 ל-2015 פונתה העיירה בשל נשורת מהאסון הגרעיני בפוקושימה. למרות העיירה עצמה לא זוהמה קשות מהנשורת, הוטלו הגבלות על המגורים בה, עד לספטמבר 2015, אז הסתיימו מאמצי הניקיון, ואפשרו לאנשים לחזור. באוקטובר 2015 נרשמו בעיירה 975 נפשות. נארהה היא הראשונה מבין כמה עיירות וערים באזור תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה שנפתחה מחדש לתושבים. מאמצים לתיקון ושיקום העיר נערכים בנארהה מאז 2016, ואתרים רבים בעיר נבנו מחדש ונפתחו מחדש. נארהה ממוקמת בדרום מחוז פוקושימה, גובלת באוקיינוס השקט ממזרח. מחוז פוקושימה איוואקי אירונו טומיוקה קוואוצ'י בנארהה יש אקלים לח. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11°C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,371 מ"מ כאשר ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר. הטמפרטורות הגבוהות ביותר בממוצע באוגוסט, בממוצע 23.8°C, והנמוך ביותר בינואר, בממוצע 1.3°C. ערך מורחב – רעידת האדמה והצונאמי בטוהוקו (2011) נארהה סבלה מהרס רב כתוצאה מרעידת האדמה ב-11 במרץ 2011, והצונאמי שבא בעקבותיה. כתוצאה מהאסון הגרעיני בפוקושימה דאיצ'י, ובנוסף בעיות במתקן הקירור של תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דיני, העיר פונתה לחלוטין בהוראת העירייה. כל שטחה של העיר הוא בתוך אזור ההרחקה של 20 ק"מ סביב תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1. ב-1 באוגוסט 2012 הקלה הממשלה את צו ההגבלה בכך שאפשרה לתושבים לבקר בבתיהם בשעות היום, אך עדיין לא אפשרה ללון בהם. במרץ 2014 השלימה עיריית נארהה את עבודות טיהור באזורי המגורים שלה, אם כי רמות הקרינה נותרו גבוהות באזורים מסוימים של העיר, ומבנים רבים עדיין היו הרוסים. והחל מאפריל 2015 יכלו התושבים להגיש בקשה לקבלת היתר להישאר ללון בעיר. צו הפינוי הוסר לחלוטין ב-4 בספטמבר 2015. מאמצי השיקום בעיירה החלו ב־2016. נארהה רשומה יחד עם עוד עיירות שכנות כ"אזור מיוחד לשיקום והתחדשות"; בעוד עבודות התיקון בעיצומן, הושגו כמה אבני דרך מרכזיות בשנים שלאחר הסרת צו הפינוי. באפריל 2018 נפתחו מחדש בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים בעיר, ואילו ביולי תוקן האצטדיון ג'יי וילג' במלואו, ונבנה שם מתקן חדיש לאימוני ספורט ואז נפתח לציבור. במקום יש גם אולם כנסים, בית מלון, מסעדה ובית מרחץ ציבורי. נבחרת ארגנטינה בכדורגל התארחה בג'יי וילג' במונדיאל 2002. בנארהה נמצא גם אחד מחמישים ושבעה מסופי האופניים של יפן, ואונסן. כלכלת נארהא הייתה תלויה בעבר במידה רבה בחקלאות. ותחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 הייתה גם מעסיק מרכזי. בנארהה שני בתי ספר יסודיים ציבוריים וחטיבת ביניים ציבורית אחת, שחזרו לפעול ב-2018. על פי נתוני מפקד האוכלוסין היפני, אוכלוסיית נארהה נותרה יציבה יחסית במשך 40 השנים שקדמו לאסון הגרעיני. להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב (מתגוררים קבוע): הרפובליקה העממית של סין ווצ'אנג (אנ'), סין, מאז 1992 ארצות הברית אוקליד, אוהיו, (אנ') ארצות הברית, מאז 1993. מדיה וקבצים בנושא נארהה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נארהה (ביפנית) נארהה, ברשת החברתית אינסטגרם באתר העירייה הרשמי (ביפנית) תאריכי הפינויים והחזרות במפות מדויקות (באנגלית) האקלים בנארהה הלשכה המדינית לסטטיסטיקה (באנגלית) "נושיט יד לעיירה נארהה, האחות שלנו ביפן" (באנגלית)
אברהם (אבי) ברמן

אבי ברמן (נולד ב-8 בפברואר 1943) הוא מתמטיקאי ואיש חינוך ישראלי, פרופסור אמריטוס בפקולטה למתמטיקה בטכניון וחוקר בכיר במוסד שמואל נאמן למדיניות ציבורית. נולד בחיפה לחנה ומרדכי ברמן. למד בבית ספר גאולה ובבית הספר הריאלי. סיים את לימודי התואר השני במתמטיקה בטכניון ב-1968 ואת לימודי הדוקטורט במתמטיקה שימושית באוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-1970. אחרי שנתיים כפוסט-דוקטורט במרכז למתמטיקה שימושית באוניברסיטת מונטריאול ובמחלקה למתמטיקה באוניברסיטת מקגיל, חזר לטכניון. בטכניון היה חבר בוועדות שונות, ביניהן ועדת הקבע העליונה, הוועדה המרכזת של הסנט והוועד המנהל של חבר הנאמנים. הוא הקים ועמד בראש המרכז הקדם אקדמי שכולל את המכינה ואת היחידה לפעולות נוער ובראש הפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה. במסגרת פעולות הנוער יזם את הקמת SCI TECH, הכתה הטכניונית בבי"ס עירוני ה והכתה המתמטית בבית הספר הריאלי, וערך, יחד עם פרופ' יוסף גיליס ממכון ויצמן את "אתגר - גליונות מתמטיקה". מחוץ לטכניון, היה חבר בוועד המנהל של בית הספר הריאלי ובוועד המנהל של מדעטק, בוועדת המקצוע למתמטיקה של משרד החינוך ובמספר ועדות של המל"ג. בנוסף, סייע בהקמה של מכון המילטון למתמטיקה שימושית באוניברסיטה הלאומית של אירלנד במיינוט והיה בוועדה המייעצת של המכון. אחרי הפרישה המשיך ברמן לעסוק במחקר ואף הצטרף למוסד שמואל נאמן, בו השתלב בפרויקטים שעוסקים במרקם העדין בין החברה הערבית והחברה היהודית ובחינוך בחרום. לימד והנחה בתוכנית מדעני העתיד ובתוכנית מנחים-עמיתים. בנה ולימד קורס על "פתרון בעיות, חיבור בעיות ובחירת בעיות" באורנים - המכללה האקדמית לחינוך ולימד בטכניון קורס בתורת המטריצות בשיטת "פתרון בעיות לפני הרצאה". נשוי לדליה ולהם שלוש בנות ועשרה נכדים. A. Berman and R.J. Plemmons, Nonnegative Matrices in the Mathematical Sciences, Classics in Applied Mathematics, SIAM, Philadelphia, 1994 A. Berman and N. Shaked-Monderer, Completely Positive Matrices, World Scientific, 2003 N. Shaked-Monderer and A. Berman, Copositive and Completely Positive Matrices,World Scientific, 2021 A. Berman, A problem-based journey from elementary number theory to an introduction to matrix theory - The president problems. World Scientific, 2022 R. Leikin, A. Berman and B. Koichu, Creativity in Mathematics and the Education of Gifted Students, Sense Publishers, 2009 S. Stewart, C. Andrews-Larson. A. Berman and M. Zandieh, Challenges and Strategies in Teaching Linear Algebra, Springer, 2018 אבי ברמן ב-Google Scholar אבי ברמן באתר פרויקט הגנאלוגיה המתמטית אבי ברמן באתר הבוגרים של בית הספר הריאלי העברי בחיפה לומדים ביחד - הרצאה על הכיף במתמטיקה 20.10.2009 אבי ברמן הפקולטה למתמטיקה בטכניון פאב אללהמברה, סרטון בערוץ "הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל", באתר יוטיוב (אורך: 36:30) בהפרש של 36 שנה: הסבתא והנכד למדו אצל אותו הפרופ' בטכניון, באתר ynet, 21 בפברואר 2023 אברהם ברמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אברהם ברמן, באתר dblp אברהם ברמן, באתר ResearchGate מחנה מחקר בינלאומי לנוער בטכניון Hamud and A. Berman. New constructions of non-regular cospectral graphs. Spec. Matrices, 12 (2024) N. Krupnik and A. Berman. The graphs of pyramids are determined by their spectrum, Linear Algebra and its Applications (2024) A. Berman, A. Mahagna, I. Ram and A. Wolf, Problem-Solving before instruction: a case study of a matrix theory course, PRIMUS, (2024).
נאסר כנעאני

נאסר כנעאני (בפרסית: ناصر کنعانی, תעתיק מדויק: נאצר כנעאני) הוא דיפלומט איראני המכהן כדובר משרד החוץ של איראן מאז 27 ביוני 2022. הוא שימש כראש המשרד להגנת האינטרסים של איראן בקהיר מיולי 2018 עד יולי 2022. נאסר כנעאני כיהן בעבר בתפקיד ראש הסגל של משרד החוץ לעניין עיראק, סגן מנהל המחלקה הערבית למזרח התיכון וצפון אפריקה ושגריר איראן בירדן. מלבד שליטתו בשפה הפרסית, הוא שולט באנגלית ובערבית. מדיה וקבצים בנושא נאסר כנעאני בוויקישיתוף נאסר כנעאני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נאסר כנעאני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Kanaani appointed new Iranian FM spokesman". 2022-06-27. "Nasser Kanaani was appointed Iranian Foreign Ministry spokesman". 2022-06-27. ""Nasser Kanaani" became the spokesman of the Ministry of Foreign Affairs(Persian)". 2021-05-08. "Nasser Kanaani, the 13th spokesman of the Ministry of Foreign Affairs; Khatibzadeh became Amir Abdollahian's advisor(Persian)". 2022-06-27. "Nasser Kanaani was elected as the spokesman of the Iranian Foreign Ministry(Persian)". 2022-06-27. ערך זה הוא קצרמר בנושא איראנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלבואה (מטבע)

בלבואה הוא שמו של המטבע הרשמי של פנמה. שמו ניתן לו לכבוד וסקו נונייס דה בלבואה, מגלה הארצות (קונקיסטאדור) הספרדי. לפי תקן ISO 4217 סימנו הוא PAB. הבלבואה מוצמד לדולר האמריקאי בשער חליפין של 1:1 מאז 1903, וניתן להמרה ביחס זה בכל עת בפנמה. הבלבואה מתחלק ל-100 סנטיסמוס. למטבעות 1, 5, 10, 25 ו-50 סנטיסמו יש אותם משקל, ממדים והרכב מתכות כשל מקביליהם בארצות הברית: הפני, הניקל, הדיים, הקוורטר וחצי הדולר, בהתאמה. Krause, Chester L.; Clifford Mishler (1991). Standard Catalog of World Coins: 1801–1991 (18th ed.). Krause Publications. ISBN 0873411501. Pick, Albert (1994). Standard Catalog of World Paper Money: General Issues. Colin R. Bruce II and Neil Shafer (editors) (7th ed.). Krause Publications. ISBN 0-87341-207-9. World Coin News, worldcoinnews.blogspot.com
סדרת אנתולוגיה

סדרת אנתולוגיה (באנגלית: Anthology series) היא סדרה כתובה, רדיו, טלוויזיה, סרטים או משחקי וידאו המציגה סיפור אחר ועלילה שונה של דמויות בכל פרק, עונה, קטע או סרט קצר אחר. לאלה יש בדרך כלל צוות שחקנים שונה בכל פרק, אך כמה סדרות בעבר, כמו Four Star Playhouse, כללו קבוצה קבועה של שחקני אופי שהופיעו בדרמה אחרת בכל שבוע. מספר סדרות אנתולוגיות, כמו "סטודיו 1", החלו ברדיו ולאחר מכן התרחבו לטלוויזיה. במרוצת השנים יצאו אלפי סדרות אנתולוגיות שונות, ביניהן: "Anthology series changing television". UWIRE Text: 1. 23 October 2015 – via General OneFile. Four Star Playhouse (TV Series 1952–1956) - IMDb, נבדק ב-2024-09-13 About Writing for Television, web.archive.org, ‏2015-08-26