laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צורות חיים ימיות

צורות חיים ימיות (באנגלית: marine life או sea life) הם בעלי חיים המותאמים לחיים בתוך הימים והאוקיינוסים השונים ובמקווי מים מלוחים שונים. ישנן אלפי קבוצות יצורים כאלה. ישנם בעלי חיים אשר חיים בקרבת החופים, ואחרים החיים במצולות בעומק של כמה קילומטרים מתחת לפני הים. חלק מבעלי החיים יכולים לצאת מהמים לעבר היבשה, ואחרים חיים כל חייהם מתחת למים. מבין האחרונים ישנם כמה מינים, למשל הסלמון, שיכולים לעזוב למים מתוקים. האוקיינוס מהווה 99% משטח המחיה בכדור הארץ, ורב היצורים החיים מצויים בו. חלקם נעים בצורות של פלנקטון בין הזרמים והרוחות, ואחרים, המכונים נקטון, בעלי שרירים חזקים מספיק להניע אותם לבד. אזורי המחיה בים דומים מאוד לאזורי המחיה היבשתיים אך הם גדולים יותר, תחרותיים יותר ומבוססים על חומרים מזינים קטנים, בהשוואה לצמחייה השופעת ביערות או ערבות על היבשה. הקטנים שבבעלי החיים חיים בים וגם החיה הגדולה ביותר מעולם, הלווייתן הכחול, חי באוקיינוסים. מרבית חסרי החוליות חיים בים. הקדומים והפרימיטיביים בבעלי החיים הם יצורים קטנים חד-תאיים שנעים במים כפלנקטון. יצורים גדולים יותר כמו מדוזות וצורבים שונים גם נעים כפלנקטון אך בעלי יכולת להניע בטפיחת מפרש את מקומם. כמה מהם יוצרים מבנים גדולים כמו האלמוגים. בימים נפוצים מאוד רכיכות כמו תמנונים ודיונונים והרבה מיני חלזונות וצדפות, וכן תולעים טבעתיות ותולעים שטוחות, שיכולות להגיע לגודל רב בעומקים. קווצי עור כמו מלפפון ים וכוכב ים נפוצים בעיקר סביב החופים והקרקעית. מבין פרוקי הרגליים ישנם מיני סרטנאים, עכבישנים ימיים וסרטני הפרסה. החרק היחיד החי בים הוא הסוג Halobates, רץ מים היכול לנוע במהירות בעזרת רגליו הדקות. חסרי חוליות שונים מצליחים להעמיק מעבר לעומק של רוב החולייתנים, אפילו עד תהום מריאנה שבעומק 11 קילומטר. כמעט כל הדגים, דגי גרם ודגי סחוס (וכן בני קבוצת עגולי הפה) חיים בים הפתוח או בקרבת הימים הרדודים, ומספר מינים כמו הסלמון יכולים לעזוב לנהרות כדי להתרבות. הדגים התפתחו לחיות היבשה הראשונות; הדגי הריאות והדו-חיים שהתפתחו מהם חיים במים מתוקים. הזוחלים הפכו בחלקם לחיות ימיות כמו צבי ים, נחשי ים וכמה תנינים, ובעבר היו גם זוחלים ענקיים כמו הפלזיוזאורים והאיכתיוזאוריים, שלא יכלו לצאת מהמים. עופות רבים פנו אל הים, המוצלחים מביניהם הם הפינגווינים, שאיבדו את יכולת התעופה. גם יונקים רבים החלו לשחות בים כמו לוטרות, דובי קוטב וטורפים ימיים. שתי קבוצות נוספות שפנו אל הים - התחשאים והלווייתנים היו לגדולים שביצורים הימיים ומהמצליחים שבהם, אך בניגוד לעופות וזוחלי הים, הם אינם יכולים לשוב ליבשה. זוחלים ימיים יונקים ימיים עופות ימיים דגים חסרי חוליות ימיים שונים מדיה וקבצים בנושא צורות חיים ימיות בוויקישיתוף World Register of Marine Species: WoRMS בעלי חיים ימיים, דף שער בספרייה הלאומית
ללכת עם...

ללכת עם... (באנגלית: ...Walking with או Walking with Prehistoric Life; בעברית קרוי לעיתים: "הולכים עם") הוא מקבץ סרטים של ה-BBC ששודרו בבריטניה במהלך השנים 1999–2006. את הסדרות יצרו ג'ספר ג'יימס, אנדרו וילקס וטים היינס, שגם יצר את הסדרות הבריטיות "בראשית" ו"בראשית: עולם חדש", "נדידת הדינוזאורים", "הכוכב דינוזאור" ו"העולם שאבד". סדרות אלה מציגות דינוזאורים ושאר יצורים פרהיסטוריים עם הנפשה ועם אמצעים שמחיים יצורים נכחדים. הסדרה מלווה במחקרים המדעיים האחרונים על מראם והרגליהם של היצורים. תחילה נוצרה הטרילוגיה של הסדרות "ללכת עם דינוזאורים", "ללכת עם חיות" ו"ללכת עם מפלצות", אך בהמשך נוצרו עוד כמה סדרות. בכמה מהן מוצג השחקן והחוקר נייג'ל מארוון כמטייל בסביבת היצורים הקדומים. ב-2013 יצא סרט קולנוע המבוסס על הסדרה, הקרוי "ללכת בין דינוזאורים". כמו כן יצאה הצגה על חיי מספר דינוזאורים על הסדרה הראשונה בשם "The Arena Spectacular". ללכת עם דינוזאורים (Walking with Dinosaurs ;1999) - הסדרה הראשונה בת 6 פרקים מסקרת את עידן המזוזואיקון ומראה את הדינוזאורים מהצלופיזיס של הטריאס ועד הטירנוזאורוס רקס של סוף הקרטיקון. הסדרה מסתיימת בהכחדת הדינוזאורים. על סרט זה יצאו 2 משחקי מחשב: "ללכת עם דינוזאורים" ו"עולם הדינוזאורים". ללכת עם חיות (Walking with Beasts ;2001) - הסדרה בת 6 פרקים ומסקרת את עידן הקנוזואיקון מהכחדת הדינוזאורים עד לסוף תקופת הקרח ומראה את עליית היונקים מהלפטיקטידיום הקטן עד הממותה הענקית וגם את ראשוני האנשים. ללכת עם מפלצות (Walking with Monsters ;2005) - הסדרה בת 3 פרקים המחולקים לשלושה תת-פרקים ומראה את החיים בעידן הפלאוזואיקון ועד לתחילת הטריאס. היא מסקרת את היצורים הראשונים מהיווצרות כדור הארץ עד לראשוני הדינוזאורים ואת הארכוזאורים והסינאפסידים הקדומים. הבלדה של Big Al‏ (The Ballad of Big Al ;2001) - סדרה בת פרק יחיד המבוססת על הפרק השני ב"ללכת עם דינוזאורים". הסדרה מציגה את האלוזאורוס המכונה "Big Al" כאשר היה בחיים. נרדף בידי דינוזאורים (Chased by Dinosaurs ;2002) - סדרה בת 2 פרקים עם נייג'ל מארוון, בה הוא מחפש דינוזאורים ענקיים ובורח מטורפים ענקיים. ללכת עם אנשי מערות (Walking with Cavemen ;2003) - סדרה בת 4 פרקים המסקרת את חיי אנשי המערות מלפני 2 מיליון שנה עד סוף תקופת הקרח. מבוסס על חלק מהפרקים ב"ללכת עם חיות". מפלצות ים (Sea Monsters ;2003) - סדרה בת 3 פרקים המחולקים לשלושה תת-פרקים עם נייג'ל מארוון, בה הוא מדרג את שבעת הימים הפרהיסטוריים המסוכנים ביותר, על פי היצורים השוכנים בהם. נוספים: פארק פרהיסטורי (Prehistoric Park ;2006) - סדרה בת 6 פרקים עם נייג'ל מארוון, בה נראה פארק גדול המתכנן לחיות פרהיסטוריות, אותם נייג'ל מביא מהעבר. ללכת בין דינוזאורים (2013; Walking with Dinosaurs) - סרט תלת־ממדי המתאר את מסלול חייו של הדינוזאור פכיריינוזאורוס בסביבתו שבקרטיקון העליון. סדרת ילדים המבוססת על שתי הסדרות הראשונות בקבוצה בשם "כוכב פרהיסטורי" (Prehistoric Planet). המדריך השלם לחיים פרהיסטוריים (2005; The Complete Guide to Prehistoric Life) - ספר המציג את מרבית היצורים שהופיעו בכל הסדרות והספיישלים (למעט ללכת עם אנשי מערות ופארק פרהיסטורי).
ארגיוס הראשון, מלך מוקדון

ארגיוס הראשון (ביוונית: Αργαίος A) היה מלך מוקדון באמצע המאה ה-7 לפנה"ס. ארגיוס היה בנו של פרדיקס הראשון ועלה לשלטון לאחר מותו. הוא שלט 31 שנים במהלך המאה ה-7 לפנה"ס. פוליאינוס טוען ש"ארגיוס מלך מוקדון" היה הראשון שהכניס לשימוש את התירסוסים כחלק מפולחן דיוניסוס. לטענתו של פוליאינוס, במהלך מלכותו של ארגיוס, פלש שבט הטולנטים האילירי בהנהגת מלכם גאלאורוס לממלכת מוקדון, וארגיוס נאלץ להילחם בהם כשהוא בנחיתות מספרית. על כן, הוא לקח נשים רבות, חימש אותן בתירסוסים והורה להן לנפנף בהם כאילו הם חניתות. האילירים ראו זאת ונמלטו. לזכר המאורע הורה ארגיוס להשתמש בתירסוסים במסגרת פולחן דיוניסוס. פוליאינוס לא מציין אם מדובר בארגיוס הראשון או בארגיוס השני, אולם סביר יותר להניח שמדובר בארגיוס הראשון. יוסטינוס כותב שארגיוס "ניהל את הממלכה במתינות, והשיג את אהבת נתיניו". ירש אותו בנו פיליפוס הראשון. הוא אב קדמון של אלכסנדר הגדול. ארגיוס, באנציקלופדיית פאולי-ויסובה (בגרמנית) הרודוטוס, ספר שמיני, 139. אוסביוס, "כרוניקה", 86. פוליאינוס, סטראטגמטה, ספר רביעי, 1. Mark William Padilla (1999). Rites of Passage in Ancient Greece: Literature, Religion, Society. Bucknell University Press. pp. 185–. ISBN 978-0-8387-5418-4. Joseph Roisman; Ian Worthington (7 ביולי 2011). A Companion to Ancient Macedonia. John Wiley & Sons. pp. 432–. ISBN 978-1-4443-5163-7. {{cite book}}: (עזרה) יוסטינוס, ספר שביעי, 2.
פיליפוס הראשון, מלך מוקדון

פיליפוס הראשון (ביוונית: Φίλιππος A) היה מלך מוקדון בתחילת המאה ה-6 לפנה"ס. פיליפוס היה בנו של ארגיוס הראשון, וירש אותו לאחר מותו. על פי אוסביוס מקיסריה הוא שלט 33 שנים, אולם יוסטינוס טוען שהוא מת בגיל צעיר, ובנו הבכור אארופוס הראשון הוכתר למלך בעודו תינוק. הרודוטוס, ספר שמיני, 139. אוסביוס, "כרוניקה", 86. יוסטינוס, ספר שביעי, 2.
אארופוס הראשון, מלך מוקדון

אארופוס הראשון (ביוונית: Ἀέροπος A) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-6 לפנה"ס. אארופוס היה בנו של פיליפוס הראשון, וירש אותו לאחר מותו. על פי יוסטינוס, אביו מת כאשר הוא היה עדיין תינוק, ובאותו זמן השתוללה מלחמה בין מוקדון לאילירים. חיילי הצבא המוקדוני לקחו את אארופוס התינוק בעריסתו, והובילו אותו לשדה הקרב כדי להעלות את מורל החיילים בחזית. הוא שלט 20 שנים, ובנו אלקטס הראשון ירש אותו. הרודוטוס, ספר שמיני, 139. יוסטינוס, ספר שביעי, 2. אוסביוס, "כרוניקה", 86.
אלקטס הראשון, מלך מוקדון

אלקטס הראשון (ביוונית: Ἀλκέτας) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-6 לפנה"ס. אלקטס היה בנו של אארופוס הראשון, ועלה לשלטון לאחר מותו. הוא שלט 18 שנים, וירש אותו בנו אמינטס הראשון. תקופת שלטונו הייתה ככל הנראה ללא אירועים מיוחדים, שכן יוסטינוס כלל לא מזכיר אותו ברשימת מלכי מוקדון שלו. הרודוטוס, ספר שמיני, 139. אוסביוס, "כרוניקה", 86.
הקלאסיקו הבלארוסי

"הקלאסיקו הבלארוסי" (בבלארוסית: Белорусское классико) הוא כינויה של היריבות בין שני מועדוני הכדורגל הפופולריים ביותר בבלארוס – באטה בוריסוב ודינמו מינסק. שתי הקבוצות מהוות את הכוח המוביל בליגה הבלארוסית, והיריבות ביניהן היא אחת המתוחות ביותר בכדורגל בבלארוס, בעיקר מאז 2005. מיקום שתי הקבוצות   באטה דינמו המשחק הראשון בין הקבוצות התקיים ב-4 במאי 1998 במינסק באצטדיון "אורביט". המפגש הסתיים בתוצאה 2–0 לטובת דינמו מינסק. בתולדות המפגשים הקבוצות נפגשו ב-7 אצטדיונים שונים. "דינמו" אירחה את היריבה באצטדיון אורביט, אצטדיון דינמו, מגרש "דינמו-יוני" ו"אצטדיון טרקטור". באטה אירחה את דינמו מינסק באצטדיון העירוני בבוריסוב, "אצטדיון טורפדו" (ז'ודינו) ובאצטדיון "בוריסוב ארנה". הקלאסיקו הראשון בבוריסוב ארנה התקיים ב-15 במאי 2014 ובו צפו 11,509 צופים, במה שהיה לשיא בכמות צופים בתולדות המפגשים. איגור קריושנקו הוא היחיד שהיה מאמן שתי הקבוצות בזמנים שונים. באט"ה (בוריסוב) — דינמו (מינסק) סטטיסטיקת מפגשים: דינמו (מינסק) – באט"ה (בוריסוב) האתר הרשמי של באטה בוריסוב האתר הרשמי של דינמו מינסק סטטיסטיקה
אמינטס הראשון, מלך מוקדון

אמינטס הראשון (ביוונית: Ἀμύντας A) היה מלך מוקדון במהלך המאה ה-5 לפנה"ס. אמינטס היה בנו של אלקטס הראשון, מלך מוקדון ועלה לשלטון לאחר מות אביו בשנת 547 לפנה"ס בערך. ידוע שהיה לו בן בשם אלכסנדר ובת בשם גיגיה. בתקופת מלכותו הארוכה יחסית (49 שנים) הוא הצליח להוציא את ממלכת מוקדון הקטנה מהבידוד המדיני בו הייתה שרויה, וליצור קשר עם מדינות אחרות בעולם היווני. הוא שלח את בנו אלכסנדר להשתתף במשחקים האולימפיים, והוא זכה שם להצלחה רבה. בשנת 514 לפנה"ס הודח משלטונו היפיאס טיראן אתונה, ואמינטס הציע לו להיות מושל אנתומוס בצפון כלקידיקי מטעמו. אולם היפיאס דחה את ההצעה. עם זאת, בימי שלטונו מוקדון הפכה לממלכה וסאלית של האימפריה הפרסית. בשנת 511 לפנה"ס (או 512), כאשר סיים דריווש הראשון מלך פרס את המערכה נגד הסקיתים, הוא שיגר שליחים אל אמינטס בדרישה לתת לו "אדמה ומים" כסמל לכניעה. אמינטס הסכים, ואף ערך סעודה לשליחים הפרסיים, אולם הפרסים התנהגו בגסות רבה, ולפיכך בנו של אמינטס אלכסנדר הראשון רצח אותם. הפרסים הקימו ועדת חקירה כדי לבדוק את הפרשה, אולם אלכסנדר הצליח להשתיק אותם באמצעות שוחד שהעניק לראש החוקרים. בשוחד נכללה גם אחותו גיגיה. אמינטס הראשון באנציקלופדיית פאולי-ויסובה (בגרמנית) אמינטס הראשון במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוסביוס, "כרוניקה", 86. הרודוטוס, ספר חמישי, 22. יוסטינוס, ספר שביעי, 2. הרודוטוס, ספר חמישי, 93. Joseph Roisman,Ian Worthington. "A companion to Ancient Macedonia" John Wiley & Sons, 2011. ISBN 144435163X pp. 343-345 הרודוטוס, ספר חמישי, 17-21.
כפר א-דוואר

כפר א-דוואר (בערבית: كفر الدوار, תעתיק מדויק: כפר אלדואר) היא עיר תעשייתית במחוז אל-בחירה שבצפון מצרים. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 התגוררו בכפר א-דוואר 133,130 בני אדם. עיר זו כוללת מספר עיירות וכפרים קטנים בתוכה. כפר א-דוואר ממוקמת ליד העיר אלכסנדריה, בה התרחש קרב כפר א-דוואר המפורסם בין הקרבות המצריים, שהנהיג אחמד עוראבי כנגד הצבא הבריטי במהלך המלחמה האנגלו-מצרית ב-1882. במשך כ-5 שבועות, הצליח אורבי לעצור את הכוחות הבריטיים מלהתקדם אל עבר קהיר. בעיר יש מספר רב של בתי קברות עתיקים כגון קום אל פרג, סידי ר'אזי וכולי, המכילים שרידים של כלי חרס ואבנים מהתקופה הפטמית. כפר א-דוואר ידועה כיצרנית גדולה של חשמל, טקסטיל ואריזות פירות. החברה הגדולה ביותר בעיר היא חברת "Misr Spinning and Weaving Company"(אנ'). כמו כן, התעשיות שבעיר מייצרות צבעים, סיבי משי וכימיקלים שונים. בעיר מתקיימת גם החקלאות. בספטמבר 1984, פרצו מחאות של יצרנים בכפר א-דוואר נגד חוסני מובארכ, על מנת להעלות את מחירי המזון בתקופה של ירידה בשכר. המפגינים ברחבי העיר זרקו סלעים והתקוממו בכבישים. כתגובה לפעולות אלו, ירו כוחות הביטחון כדורי גומי וריססו גז מדמיע. הכוחות הרגו כשלושה אנשים ופצעו עשרות. מדיה וקבצים בנושא כפר א-דוואר בוויקישיתוף Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de "World Gazetteer: Egypt - largest cities (per geographical entity)". archive.is. 2013-04-12. נבדק ב-2018-04-11. Caspar F. (Caspar Frederick) Goodrich, Report of the British naval and military operations in Egypt, 1882, Washington, Govt. Print. Off., 1885 מובארכ ציווה להחזיר את המחירים על מנת להביא לשלום באלכסנדריה., הוושינגטון פוסט, 1984 Climate Kafr al Dawar: Temperature, Climograph, Climate table for Kafr al Dawar - Climate-Data.org, en.climate-data.org
יריב ניר

יריב ניר (נולד ב-8 בנובמבר 1970) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים אשר כיהן כקצין הקשר והתקשוב הראשי (קשר"ר). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. איפה נולד?מתי ולמי?. ניר התגייס לצה"ל ב-1989 ועשה את שירותו הצבאי בחיל הקשר והתקשוב. שימש מפקד ומדריך בקורס קציני קשר ומפקד הקורס. שימש קצין אג"ם תקשוב בפיקוד הצפון, מפקד גדוד קשר וראש ענף מבצעים באגף התקשוב. כאלוף-משנה שימש קצין הקשר של פיקוד המרכז וראש מחלקת אג"ם באגף התקשוב. לאחר מכן יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי וכשחזר ביצע תפקיד של רמ"ח תכנון במטה אגף התקשוב. ב-1 במאי 2018 מונה לקצין הקשר והתקשוב הראשי (קשר"ר). שימש בתפקיד זה גם במבצע שומר החומות. ב-28 ביולי 2021 סיים את שירותו בצה"ל. ניר בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, הוא בוגר מחזור מ"ד של המכללה לביטחון לאומי. הוא נשוי לחברת הכנסת שרון ניר, תא"ל ולשעבר יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר, והם הורים לשלושה. מדיה וקבצים בנושא יריב ניר בוויקישיתוף יוסי הטוני, ‏אל"מ יריב ניר מונה לקצין קשר ותקשוב ראשי, באתר "אנשים ומחשבים", 3 ביולי 2017 יריב ניר, ‏זרקור על פעילות הסייבר והתקשוב בצה"ל, באתר "אנשים ומחשבים", 26 בספטמבר 2018 עמרי זרחוביץ', ‏"עד לאחרונה לא הייתה החלטה מסודרת בצבא ללכת לעולם הדיגיטלי", באתר גלובס, 11 במאי 2019 מערכת אתר צה"ל, תא"ל יריב ניר מונה לקצין הקשר והתקשוב הראשי, באתר צה"ל, 1 במאי 2018 דן ארקין, קצין קשר ראשי: "מתקדמים בפיתוח מכרז אש", באתר "IsraelDefense",‏ 18 במאי 2021 קצין הקשר הראשי נפרד מהתפקיד ומסכם 32 שנות שירות, באתר צה"ל, 28 ביולי 2021 עמותת בוגרי המכללה יואב זיתון, צמד גנרלים: זוג נשוי יכהן כתתי-אלופים בצה"ל, באתר ynet, 4 ביולי 2017
גיגיה ממוקדון

גיגיה (ביוונית: Γυγαίη; סוף המאה ה-5 ותחילת המאה ה-4 לפנה"ס) הייתה נסיכה מוקדונית מהשושלת הארגיאדית. בתו של אמינטס הראשון, מלך מוקדון ואחותו של אלכסנדר הראשון, מלך מוקדון. בשנת 511 לפנה"ס (או 512), רצח אחיה אלכסנדר מספר שליחים של דריווש הראשון מלך פרס, משום שהללו התנהגו בגסות במהלך סעודה שערך לכבודם אביהם. הפרסים הקימו ועדת חקירה כדי לבדוק את הפרשה, אולם אלכסנדר הצליח להשתיק אותם באמצעות שוחד שהעניק לראש החוקרים בובריס בן מגבזוס. כחלק מהשוחד, נישאה גיגיה לבובריס. מתיאורו של הרודוטוס את הפרשה, משתמע שהנישואים בין גיגיה לבובריס אורגנו בידי אלכסנדר, אולם בשלב זה הוא היה עדיין נסיך הכתר בלבד, כך שהגיוני יותר להניח שאמינטס היה זה שהשיא את בתו. ידוע שלגגיגיה ובובריס היה בן, שגיגיה קראה לו אמינטס על שם אביה. הרודוטוס כותב שאותו בן מונה בידי חשיארש הראשון למושל העיר אלבנדה בפריגיה, אולם ככל הנראה הוא מתכוון לעיר אלבנדה בקאריה. Joseph Roisman,Ian Worthington. "A companion to Ancient Macedonia" John Wiley & Sons, 2011. ISBN 144435163X pp. 343-345 הרודוטוס, ספר חמישי, 17-21. Elizabeth Donnelly Carney, Women and Monarchy in Macedonia, University of Oklahoma Press, 2000 p. 16 הרודוטוס, ספר שמיני, 136. אלכסנדר שור, כתבי הרודוטוס, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. עמ' 237 הערה 2.
תנין תורביארנרסון

תנין תורביארנרסון (שם מדעי: Crocodylus thorbjarnarsoni) הוא מין נכחד של תנין מהפליוקן-פליסטוקן שנכחד לפני 4.2-2 מיליון שנה. הוא חי בקניה. ייתכן שזה מין התנין הארוך ביותר שהיה. תנין זה הגיע לגודל של 7.2 מטרים (24 רגל) עם גולגולת באורך של 85 ס"מ, גדולה בהרבה מגולגולת תנין הים שאורך גולגולתו מגיעה ל-75 ס"מ. הוא היה דומה לתנין היאור מודרני וגם למין הקרוב אליו תנין אנתרופופאגוס שחי בתקופתו. היו לו חוטם רחב עם נחיריים שפנו קדימה ולסתות חזקות והוא ארב לטרף מתחת למים. תנין זה חי בתקופה בה התבסס ראשוני האנשים בעולם וייתכן שהוא טרף הומיניניים קדומים כמו הפרנתרופוס ומינים אפריקנים קדומים מהסוג אדם. בשל גודלו לא היה להם כל סיכוי להימלט מטריפה אם נתפסו. מדיה וקבצים בנושא תנין תורביארנרסון בוויקישיתוף תנין תורביארנרסון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תנין תורביארנרסון, באתר GBIF (באנגלית)
טיטאנוזאורוס

טיטאנוזאורוס (שם מדעי: Titanosaurus; מילולית: "לטאת טיטאן") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הזאורופודים הענקיים שחי בסוף תור הקרטיקון, לפני 70 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בהודו. הטיטאנוזאורוס הגיע לאורך 9–12 מטרים ושקל עד 16 טונות. הוא היה גדול יחסית לדינוזאורים אחרים באותה תקופה, אך קטן יחסית לזאורופודים. הטיטאנוזאורוס היה קרובם של הזאורופודים ענקיים ביותר, כמו הארגנטינוזאורוס מאמריקה הדרומית. מבנה עצמותיו של דינוזאור זה גרמו לחוקרים לשייך אותו לכמה מינים שאינם זהים לו. כיום ישנם רק שני מינים של טיטאנוזאורוס: T. indicus ו-T. blanfordi. מינים אחרים סווגו מחדש והועברו לסוגים אחרים מקבוצת הטיטנוזאוריה, כולל מינים שמוצאם מאמריקה הדרומית או דרום אירופה. זוחלים ענקיים אלה אכלו עלים מהעצים ונעו בקבוצות ברחבי הודו. הם נכחדו לפני כ-70 מיליון שנה. מדיה וקבצים בנושא טיטאנוזאורוס בוויקישיתוף טיטאנוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טיטאנוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) יוגב ישראלי, 256 ביצים מאובנות של טיטאנוזאורוסים התגלו בהודו, באתר ynet,‏ 23 בינואר 2023
תאלסוקנוס

תאלסוקנוס (שם מדעי: Thalassocnus) הוא עצלן קרקע ימי נכחד שחי לפני 7-2.5 מיליון שנה בסוף תקופות המיוקן והפליוקן. ככל הנראה הוא היה יצור אמפיבי ששחה לחופי פרו וצ'ילה. אורכו של העצלן הגיע לשלושה מטרים והוא שקל מעל 200 ק"ג. היצור הותאם לחיי מים עם גפיו הגדולות, עצמותיו הרחבות באזור הצלעות והעצמות הכבדות שעזרו לבעליה שלא לצוף ללא רצונו. כמו לרוב הדלשינאים גם לעצלן זה היו שיניים קטנות איתם הוא תלש צמחי ים מהחולות. העצלן חי כנראה בדומה לאיגואנת הים החיה שצוללת למים ונאחזת בעזרת טפריה בסלעים החזקים, תוך כדי אכילת אצות ועשבי ים. העצלן כנראה חי באופן דומה ורעה על הקרקעית למאכל ואולם הוא היה חצי-אמפיבי ושאר זמנו היה מצוי על היבשה. העצלן הימי נכחד בסוף תקופת המיוקן, ככל הנראה עקב היווצרותו של מצר היבשה של פנמה, אשר גרם להתקררות הים ולמות האצות והעשבים הימיים שלחופי פרו, ועם מותם נכחד גם העצלן. Amson, Eli; Argot, Christine; McDonald, H. Gregory; de Muizon, Christian. Osteology and Functional Morphology of the Axial Postcranium of the Marine Sloth Thalassocnus (Mammalia, Tardigrada) with Paleobiological Implications. Journal of Mammalian Evolution. December 2015, 22 (4): 473–518. מדיה וקבצים בנושא תאלסוקנוס בוויקישיתוף תאלסוקנוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תאלסוקנוס, באתר GBIF (באנגלית)
אוניקודוס

אוניקודוס (שם מדעי: Onychodus) הוא סוג של דג קדום ממחלקת בעלי סנפירים בשרניים שחי בתקופת הדבון. מאובניו נמצאו בעיקר באמריקה הצפונית אך גם באנגליה, נורווגיה ואוסטרליה כך שהייתה לו כנראה תפוצה גלובלית. דג זה היה מאבותיהם של החולייתנים היבשתיים אך הוא חי בים. אורכו הגיע ל-2–4 מטרים וגופו כוסה בקשקשים עבים. היצור מזוהה בעיקר בזכות זוג ניבים בלסת התחתונה שבלטו קדימה ועוד כמה ניבים שהיו מאחוריהם. שאר השיניים היו קטנות יותר לאורך הלסתות. הלסתות היו גמישות ויכלו להסתובב מהר כדי לתפוס טרף. דג זה חי בקרבת שוניות אלמוגים וארב בין האלמוגים לטרף, אותו הוא נשך בעזרת ניביו התחתונות. ממאובן של בעל שריון שנמצא התגלו סימני נשיכות מדג זה, כך שניביו עזרו לו לנקב את שריונו החזק. מדיה וקבצים בנושא אוניקודוס בוויקישיתוף אוניקודוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוניקודוס, באתר GBIF (באנגלית)
אאוסיפטרוס

אאוסיפטרוס (שם מדעי: Eosipterus; מילולית: "כנף תחתונה") הוא סוג של פטרוזאור קטן שחי בקרטיקון תחתון, לפני 124.8 מיליון שנה. מאובניו נתגלו בחפירות במחוז ליאונינג, סין. פטרוזאור זה היה קרוב משפחתו של הפטרודקטילוס ובעיקר של הפטרודאוסטרו מאמריקה הדרומית. מאובני האאוסיפטרוס לא נשתמרו היטב, והשרידים כללו רק מעט עצמות, עשר צלעות שבורות ולא נמצאו גולגולת או צוואר. הכנפיים היו החלק השמור ביותר והם היו חזקות וארוכות. מוטת כנפיו של הפטרוזאור הגיעה ל-1.2 מטרים והיו לו טפרים מאונקלים במקצת. ייתכן שגופו כוסה בשיער דק. לא נמצאו גולגולות של מין זה. ממבנה השלד נראה שהיה שייך לקבוצת הפטרודקטיליים, בה היה הפטרודקטיל, אך היה שונה ממנו. ליצורים בקבוצה זו היו ראשים גדולים עם מעט שיניים, זנב ארוך וקרומי עור גדולים על כנפיהם. ייתכן שהם דאו, אך היו מסוגלים גם לנחות בקלות או להנמיך את מעופם כדי לחטוף טרף מהמים. האאוסיפטרוס הופיע בסדרה פארק פרהיסטורי. מדיה וקבצים בנושא אאוסיפטרוס בוויקישיתוף אאוסיפטרוס, באתר GBIF (באנגלית)
אלכסנדרה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה

אלכסנדרה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (ברוסית: Великая княжна Александра Александровна Романовa‏; 30 באוגוסט 1842 - 10 ביולי 1849) הייתה בתו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. אלכסנדרה נולדה ב-30 באוגוסט 1842 בארמון החורף בסנקט פטרבורג, כבתם הבכורה של אלכסנדר, נסיך הכתר של רוסיה בנם של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ושרלוטה, נסיכת פרוסיה, ומריה, נסיכת הסן, בתם של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן ווילהלמינה, נסיכת באדן. היא כונתה במשפחתה "לינה" או "ששנקה". אביה נהג להחזיק אותה על ברכיו בחדר העבודה שלו. היא מתה בגיל 6 ב-10 ביולי 1849 מדלקת קרום המוח. מותה שבר לחלוטין את הוריה. אביה הניח פרח מיובש ביומנו במקום שבו תוארה הלוויה, וצבע את הדף בשחור. אמה הייתה פורצת בבכי כאשר היו מזכירים את שמה גם עשרות שנים לאחר מכן. שמלתה של אלכסנדרה מוצגת כיום בארמון החורף, שם נולדה ומתה. נטען שבמהלך סיאנס שערכה אלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג שנות ה-60 של המאה ה-19 בנוכחות משפחת המלוכה, הופיעה רוחה של אלכסנדרה לצד רוחו של סבה ניקולאי, וצעקה "אל, נצור את הצאר!". השם "אלכסנדרה" נחשב באופן כללי לשם חסר מזל בקרב בית רומנוב. חלק מהנסיכות שנקראו "אלכסנדרה", לא האריכו ימים. ביניהן ניתן למנות את: אלכסנדרה פבלובנה, אלכסנדרה ניקולאייבנה ואלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק שהייתה נכדתו של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. מסיבה זו, נמנעה אלכסנדרה, נסיכת הסן מלקרוא לאחת מבנותיה על שמה. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה בוויקישיתוף אלכסנדרה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הדרבי של דונצק

הדרבי של דוֹנֵצְק הוא תיאור יריבות הכדורגל שבין שחטאר ומטאלורג, קבוצות הכדורגל מדונייצק, שבאזור דונבאס, מזרח אוקראינה. מטאלורג פשטה את הרגל ביולי 2015 ומאז פרוץ מלחמת האזרחים בדונצק, שַחְטָאר עברה באופן זמני לעיר לבוב ולאחר מכן לחרקוב ומאז כבר לא נערכים משחקי דרבי בעיר דונצק, אף שהשלטון הבדלני הקים ליגת כדורגל משלו שמשחקים בה קבוצת פובדה דונצק, גווארדייץ דונצק וקבוצת אופלוט דונבאס, המייצגות את העיר. ישנה גם יריבות מתוחה בין שחטאר דונצק מול קבוצת אולימפיק דונצק, בשל היות שתי הקבוצות לנציגות העיר, אף שבפועל שתי הקבוצות כבר אינן משחקות בדונצק עצמה: אולימפיק עברה לארח את משחקיה בקייב. לאחר פירוקה של מטאלורג דונצק, המפגשים בין אולימפיק לשחטאר הפכו למשחק הדרבי העיקרי. הקבוצות נפגשו לראשונה בשנת 2014 ומאז משבר אוקראינה כבר אינן מהוות בפועל לנציגות העיר דונצק, אף שהקבוצות שמרו על שמן ההיסטורי. ברם, המפגשים ביניהם המשיכו להיקרא הדרבי של דונצק. 15.08.2014 אולימפיק 5:0 שחטאר 15.03.2015 שחטאר 0:6 אולימפיק 26.09.2015 אולימפיק 3:2 שחטאר 17.04.2016 שחטאר 0:3 אולימפיק 15.10.2016 אולימפיק 1:1 שחטאר 17.03.2017 שחטאר 1:1 אולימפיק 15.04.2017 אולימפיק 0:4 שחטאר 21.05.2017 שחטאר 1:1 אולימפיק 19.08.2017 שחטאר 0:2 אולימפיק 25.11.2017 אולימפיק 4:2 שחטאר 24.08.2018 אולימפיק 5:2 שחטאר 31.10.2018 שחטאר 2:3 אולימפיק 02.12.2018 שחטאר 2:2 אולימפיק 01.09.2019 אולימפיק 4:0 שחטאר 06.12.2019 שחטאר 0:1 אולימפיק 27.09.2020 שחטאר 0:2 אולימפיק 1997-1998 שחטאר 2:1 מטאלורג מטאלורג 1:2 שחטאר 1998-1999 שחטאר 4:2 מטאלורג מטאלורג 0:4 שחטאר 1999-2000 מטאלורג 2:3 שחטאר שחטאר 2:0 מטאלורג 2000-2001 שחטאר 3:0 מטאלורג מטאלורג 1:3 שחטאר 2001-2002 שחטאר 3:1 מטאלורג מטאלורג 0:1 שחטאר 2002-2003 שחטאר 3:1 מטאלורג מטאלורג 0:2 שחטאר 2003-2004 מטאלורג 1:3 שחטאר שחטאר 2:0 מטאלורג 2004-2005 שחטאר 3:0 מטאלורג מטאלורג 1:3 שחטאר 2005-2006 שחטאר 2:0 מטאלורג מטאלורג 1:3 שחטאר 2006-2007 מטאלורג 0:0 שחטאר שחטאר 2:1 מטאלורג 2007-2008 מטאלורג 0:1 שחטאר שחטאר 4:1 מטאלורג 2008-2009 שחטאר 1:1 מטאלורג מטאלורג 1:2 שחטאר 2009-2010 שחטאר 4:1 מטאלורג מטאלורג 0:1 שחטאר 2010-2011 מטאלורג 0:2 שחטאר שחטאר 2:0 מטאלורג 2011-2012 מטאלורג 0:2 שחטאר שחטאר 2:0 מטאלורג 2012-2013 מטאלורג 0:4 שחטאר שחטאר 4:0 מטאלורג 2013-2014 מטאלורג 2:2 שחטאר שחטאר 2:1 מטאלורג 2014-2015 מטאלורג 2:1 שחטאר שחטאר 2:0 מטאלורג 1997-1998 מטאלורג 2:0 שחטאר שחטאר 3:1 מטאלורג 2009-2010 מטאלורג 2:1 שחטאר 2011-2012 2012 מטאלורג 1:2 שחטאר 2012 — מטאלורג 0:2 שחטאר לאחר הקמתה של הרפובליקה העממית של דונצק והגירתן של שחטאר ואולימפיק אל תוך אוקראינה ומחוץ למחוז דונצק, הדרבי האמיתי של דונצק כיום הוא בין קבוצת פובדה דונצק וגווארדייץ דונצק, הנחשבות למועדוני הכדורגל הגדולים ברפובליקה הבדלנית ושתיהן זכו פעמיים באליפות הרפובליקה הבדלנית. ישנה גם קבוצה בשם "שחטאר דונבאס", לה אין קשר לקבוצת "שחטאר" הידועה יותר והיא משמשת כאקדמיה לכדורגל, ששחקניה מתאמנים בדונבאס ארנה. האתר הרשמי של שחטאר האתר הרשמי של אולימפיק ארכיון האתר הרשמי של מטאלורג Shakhtar win the Donbass derby Stal Dniprodzerzhynsk – A Poor State Of Affairs, Futbolgrad (16.07.2015) סטטיסטיקה באתר Wildstat.ru שער לסולומון, שחטאר הביסה בדרבי, באתר ynet, 1 בספטמבר 2019
כף ויליאמס

כֵּף וִילְיַאמְס או קייפ ויליאמס (באנגלית: Cape Williams) הוא כף מכוסה קרח, המהווה את קצה חצי האי ביואל, ממזרח לקצהו של קרחון לילי, ובקצהו של קרחון ג'ורג' וקרחון זייקוב, בקצה חוף פנל בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. אורכה של הכף 28 קילומטרים.  הכף התגלתה בפברואר 1911 על ידי הספינה טרה נובה במסגרת משלחת טרה נובה אשר חקרה את האזור שממערב לכף נורת'. הכף נקראת על שם ויליאם ויליאמס, צ'יף (ראש חדר המכונות) של האוניה טרה נובה. כף ויליאמס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית כף ויליאמס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי