laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דמויי עטלפי פרי

דמויי עטלפי פרי (שם מדעי: Yinpterochiroptera) היא תת-סדרה בסדרת העטלפים המונה 6 משפחות. תת-סדרה זו קוראת תיגר על החלוקה הישנה והמוכרת יותר בין עטלפי פרי לבין עטלפי חרקים. קבוצה זו מכילה הן עטלפי פירות והן 5 משפחות של עטלפי חרקים. האזכור הראשון של קבוצה זו היה במאמר מדעי של החוקר מארק שפריגר משנת 2001. ההנחה של מייסד הקבוצה מתבססת על נתונים מולקולריים דומים בכל המשפחות הללו והיא נקראת על שמם של העטלפים הדומיננטיים בה - עטלפי הפרי. הקבוצה השנייה על פי חלוקה זו של הסדרה, היא תת-סדרת דמויי נשפון (Yangochiroptera). עטלפי דבורה (Craseonycteridae) בה סוג ומין יחיד עטלף הדבורה (Craseonycteris thonglongyai) פרספוניים (Hipposideridae) - בה 10 סוגים עטלפי פרי (Pteropodidae) - בה 45 סוגים יזנוביים (Rhinopomatidae) - בה סוג יחיד יזנוב (Rhinopoma) פרספיים (Rhinolophidae) - בה סוג יחיד פרסף (Rhinolophus) ערפדים מדומים (Megadermatidae) - בה 5 סוגים מדיה וקבצים בנושא דמויי עטלפי פרי בוויקישיתוף דמויי עטלפי פרי, באתר ITIS (באנגלית)
דמויי נשפון

דמויי נשפון (שם מדעי: Yangochiroptera) הם תת-סדרה בסדרה של עטלפים הכוללת 13 משפחות. תת-סדרה זו, ביחד עם מקבילתה - דמויי עטלפי פרי (Yinpterochiroptera), קוראת תיגר על החלוקה הישנה בין עטלפי פרי לבין עטלפי חרקים, שנקבעה בין השאר לפי מזונם, שעות פעילותם וגודלם. תת-סדרה זו הוגדרה ב-1984 על ידי החוקר קארל פ. קופמן. הגדרת הקבוצה מסתמכת על נתונים גנטיים. בני קבוצה הם כולם עטלפי חרקים, החיים באזורים שונים ברחבי העולם ומעופפים בלילות בחיפוש אחר טרף. רוב המינים ניזונים מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים, אך חלקם אוכלי דגים, אחרים יונקי צוף ואחרים טורפים חולייתנים קטנים או מוצצי דם. נשפוניים (Vespertilionidae) אשמניים (Emballonuridae) פורפטריים (Furipteridae) אשפיים (Molossidae) שפתניים (Mormoopidae) מיסטציניים (Mystacinidae) מיזופודיים (Myzopodidae) נטליים (Natalidae) עטלפי בולדוג (Noctilionidae) לילניים (Nycteridae) זיזפיים (Phyllostomidae) דיסקתיים (Thyropteridae) כנפניים (Miniopteridae) בעבר הייתה בתת-סדרה זו גם המשפחה לשעבר Antrozoidae, שכיום היא שבט Antrozoini בתת-משפחת Vespertilioninae שבמשפחת הנשפוניים. עטלפון לבן-שוליים אוזנן אמריקני עטלף מקסיקני ארך-לשון אשמן זנב-נדן זקוף אשף מקסיקני מדיה וקבצים בנושא דמויי נשפון בוויקישיתוף דמויי נשפון, באתר ITIS (באנגלית)
זונד 2

זונד 2 הייתה גשושית סובייטית שנבנתה במסגרת תוכנית זונד, והייתה החמישית שביצעה יעף על פני מאדים. זונד 2 נשאה מצלמת וידאו מאותו הסוג ששימש מאוחר יותר לצילום הירח במשימת זונד 3. המצלמה הכילה שני ספקטרומטרים בתחום העל־סגול. כמו במשימת מארס 1, גם על זונד 2 התקינו ספקטרומטר תת־אדום כדי לחפש סימנים למתאן במאדים. ששת מנועי פולסי פלזמה שהורכבו על זונד 2 שימשו למערכת בקרת הגישה. זונד 2 הייתה הגשושית הראשונה שהשתמשה במנועים מסוג זה. מנועי התמרון נבחנו במשך 70 דקות. זונד 2 שוגרה ב־30 בנובמבר 1964. בתמרון שבוצע במאי 1965 ניזוקו הלוחות הסולאריים שסיפקו לה חשמל, וההספק ירד לחצי מהמתוכנן. כתוצאה אבד הקשר עם הגשושית. הגשושית חלפה על פני מאדים ב־6 באוגוסט 1965 במהירות של 5.62 ק"מ לשנייה ובמרחק של 1,500 ק"מ. תוכנית זונד תוכנית מארס מדיה וקבצים בנושא זונד 2 בוויקישיתוף NASA (NSSDC) information on Zond 2 "The Mystery of Zond 2" by Andrew Lepage, EJASA April, 1991
אלי מיאלי

אלי מיאלי (נולד ב-30 באפריל 1955 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ במספר קבוצות, אך מזוהה יותר מכל עם קבוצת בית"ר ירושלים. מיאלי נולד בירושלים ושיחק בנוער של בית"ר ירושלים מגיל צעיר, תחת המאמן סמואל רזניק, שבין היתר, טיפח שחקנים כמו אורי מלמיליאן, דני נוימן ויוסי מזרחי. שחקנים אלו היוו את השלד של הקבוצה המצליחה, שזכתה בתארים הראשונים של המועדון. בעונת 1974/1975 עלה לבוגרים, וכבש את שערו הראשון נגד בית"ר תל אביב. בשנים הבאות כיכב בקבוצה בצוותא עם מלמיליאן, דוד ישי ונוימן, והיה שותף לזכייה בגביעים בשנים 1975/1976 ו1978/1979. בעונה שלאחר מכן בית"ר ירדה ליגה, ושחררה בין היתר את מיאלי להפועל חיפה, שם כבש 18 שערים בעונה אחת. לאחר קדנציה קצרה במכבי תל אביב הגיע למכבי חיפה בשנת 1981. בתחילת עונת 1982/1983 חזר לבית"ר ירושלים ביחד עם נוימן, והתחיל את העונה בצורה טובה עם 5 שערים בחצי עונה, אולם אז נפצע קשה בברכו, והושבת לתקופה ממושכת. לאחר ששוחרר מבית"ר חזר להפועל חיפה, שם סולק על ידי המאמן אהרון גרשגורן בעקבות חילוקי דעות. בשלהי הקריירה עבר לשחק בחו"ל בקבוצת החובבים מכבי לוס אנג'לס, וחזר לאחר חצי שנה לארץ. אולם לא הצליח למצוא קבוצה שתקלוט אותו. לאחר מכן פרש מכדורגל בגיל צעיר יחסית, 31. למיאלי מספר השערים הרב ביותר לעונה אחת בקבוצת בית"ר ירושלים עם 18 כיבושים בעונת 1978/1979, עונה בה זכה בתואר מלך השערים ביחד עם עודד מכנס. בית"ר ירושלים גביע המדינה (2): 1975/1976, 1978/1979 אלוף האלופים (1): 1975/1976 תארים אישיים מלך השערים של ליגת העל: 1978/1979 (18 שערים) פרופיל השחקן של אלי מיאלי באתר הרשמי של מכבי חיפה פרופיל השחקן של אלי מיאלי באתר הרשמי של מכבי תל אביב רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר – תולדות בית"ר ירושלים, פרק שביעי, אלי מיאלי, עמוד 101, הוצאת Media41LTD
פאן (ירח)

פאן הוא הירח שני בקרבתו לכוכב הלכת שבתאי (הירח הקרוב ביותר הוא S/2009 S 1). פאן התגלה על ידי מארק שולטר בשנת 1990 אשר זיהה אותו באחת מתמונותיה הישנות של וויאג'ר 2. לאחר גילויו הוא קוטלג בשם S/1981 S 13 מכיוון שהתמונה שבעזרתה הוא התגלה צולמה על ידי הוויאג'ר 2 בשנת 1981. קיומו של הירח נחזה כבר בשנת 1985 על ידי ג'פרי קוזי וג'פרי סקרגל, חיזוי קיומו התבסס על הפרעות כבידה בטבעת שפרד אשר הצביעו על קיומו של גוף גדול נוסף בטבעת. ב 1986 הסיק שולטר מה אמורה להיות המסה של הגוף ומה אמור להיות מסלולו סביב שבתאי בעזרת מודלים כבידתיים. הוא שיער השערה אשר התבררה כמדויקת מאוד אשר אמרה שרדיוס מסלולו סביב שבתאי הוא 10 ± 133,603 ק"מ (רדיוס מסלולו האמיתי הוא 0.1 ± 133,584 ק"מ) ומסתו היא 10-12 8.6x מסות שבתאי. רדיוס המסלול האמיתי הוא 0.1 ± 133,584 ק"מ והמסה האמיתית היא 10-12 8.6x מסות שבתאי (המסה אשר שוערה על ידי שולטר). לבסוף הירח נמצא במרחק של 1° מהמקום אשר בו נחזה שיהיה. החיפוש נערך בהתחשב בכל התמונות של הוויאג'ר 2 באמצעות מחשב לחזות האם הירח יהיה גלוי בתנאים נוחים. בכל תמונה אשר צולמה על ידי הוויאג'ר 2 והרזולוציה שלה עלתה על 50 ק"מ לפיקסל היה ניתן לראות את הירח בבירור. הוא נצפה ב-11 תמונות של הוויאג'ר 2. את שמו, קיבל פאן ב-16 בספטמבר 1991 על שם פאן אשר היה אל הרועים לפי המיתולוגיה היוונית. הירח פאן גם נקרא לעיתים בשם Saturn XVIII. הירח מתואר בצורת אגוז. מתמונות ניתן לראות כי יש לו רכס הרי גדול באזור קו המשווה. זהו מאפיין הזהה למבנה של עוד שני ירחים של שבתאי - אטלס ויאפטוס. ההשערה היא שהרכס נובע מחומר שנאסף אל הירח מרווח אנקה. מסלול הירח כמעט מעגלי, והמרחק שלו משבתאי משתנה בכ-4 ק"מ בין הנקודה הקרובה ביותר לרחוקה ביותר. מזווית מהתצפיות הנוכחיות לא ניתן לדעת אם האינקלינציה שלו שונה מאפס. מדיה וקבצים בנושא פאן בוויקישיתוף שיוט יחד עם הירח פאן, אתר נאס"א, צולם על ידי קאסיני ב-2006 חיים מזר, ‏פאן – ירחון יוצא הדופן של שבתאי, באתר "הידען", 13 במרץ 2017 תמונה זו צולמה על ידי מצלמת הISS (narrow-angle Imaging Science Subsystem) של הגשושית קאסיני בתאריך 7 במרץ 2017. ניתן לראות את החצי הצפוני של הירח עם הבליטה באזור קו המשווה המסתירה את החלק הדרומי
מנואל אמצ'סורה

מנואל אמצ'סורה גואסו (בספרדית: Manuel Amechazurra Guazo; ‏8 במרץ 1888 - 13 בפברואר 1965), לעיתים נקרא בשם מנולו (Manolo), היה כדורגלן ספרדי-פיליפיני ששיחק בראשית המאה ה-20 כבלם. אמצ'סורה שיחק במספר קבוצות ברחבי אנגליה וקטלוניה, כשהבולטת שבהן היא ברצלונה, שם שיחק בשתי קדנציות: בין 1906 ל-1908 ובין 1909 ל-1915. אמצ'סורה נולד בלה קרלוטה, נגרוס שבפיליפינים בפיליפינים לאב ממוצא בסקי ולאם ממוצא קנטברי. משפחתו והוא היגרו כשהיה בגיל צעיר לברצלונה, בירת קטלוניה שבספרד. בברצלונה החל לשחק כדורגל, כבלם, וב-1902 הצטרף לקבוצה המקומית אייריש. באייריש שיחק במשך 4 שנים, וב-1906 עבר לקבוצה הבכירה בעיר ובאזור, ברצלונה. ב-1907 הפך גם לחבר הנהלה במועדון, ושנה לאחר מכן עבר מברצלונה לאנגליה, שם שיחק במספר קבוצות לתקופות קצרות. כך הוא למד טכניקות וטקטיקות משחק מתקדמות, שכן הכדורגל באנגליה היה מפותח יותר מבספרד בתקופה זו. כששב לספרד ב-1909 הוא יישם את הידע שרכש במהלך נסיעתו. תחילה שיחק לפרק זמן קצר באירון שמחבל הבסקים, לפני שחזר לברצלונה. אמצ'סורה עזר לברצלונה לזכות במספר רב של תארים בקדנציה השנייה שלו בקבוצה. בזירה המקומית, זכה עם הקבוצה 4 פעמים באליפות קטלוניה. ב-1910 נערכה המהדורה הראשונה של גביע הפירנאים, שהיה הטורניר הבינלאומי הראשון בעולם בכלל ובאירופה בפרט. אמצ'סורה זכה עם ברצלונה ב-4 המהדורות הראשונות של הטורניר, תוך שהוא פותח בכל משחקי הגמר, מ-1910 ועד 1913. הטורניר עצמו הופסק ב-1914 בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה. כמו כן, ב-1910 היה שותף לראשונה לזכייה בגביע הספרדי. הוא פתח בהרכב ברצלונה במשחק הגמר, בו ניצחה ברצלונה 3-2 את אספניול מדריד. ב-1912 וב-1913 סייע לקבוצתו לזכות בגביע פעמיים ברציפות, כשגם במשחקי גמר אלו הוא פתח בהרכב ואף שימש קפטן הקבוצה. בנוסף ב-1913 חלה באופן חמור והיה אף חשש לחייו, אך הוא הצליח להתאושש. אמצ'סורה נחשב לשחקן המקצועי הראשון בברצלונה, בתקופה בה הכדורגל היה עדיין חובבני. על אף התנגדותו של נשיא המועדון ז'ואן גאמפר, שילמו לו חלק ממנהלי המועדון כסף. על מנת להימנע מבעיות בכך שהמועדון מעסיק מקצוען, המשכורת הוצהרה כאילו הייתה עבור לימוד אנגלית. מספר חודשים לאחר מכן החלו שחקנים נוספים במועדון לקבל תשלום בדרכים מוסוות. במקביל לכך שהיה שחקן ברצלונה, השתתף אמצ'סורה במספר משחקים במדי נבחרת קטלוניה, בין 1910 ל-1912. ב-1915 עזב את ברצלונה, כשלזכותו 137 הופעות במדיה, בהן כבש 20 פעמים. ב-1916 היה לתקופה קצרה שחקן-מאמן במנרסה, ובהמשך השנה שפט מספר משחקים בקטלוניה. לאחר מכן עזב את ספרד וחזר לארץ מולדתו, הפיליפינים. הוא שב לספרד רק כ-30 שנים לאחר מכן, ב-1946, לאחר מלחמת העולם השנייה. אמצ'סורה נפטר ב-13 בפברואר 1965 בברצלונה. נסיעותיו הרבות באנגליה ובספרד הקנו לו את הכינוי "ההרפתקן". אליפות קטלוניה (4): 1908/1909, 1909/1910, 1910/1911, 1912/1913 הגביע הספרדי (3): 1909/1910, 1911/1912, 1912/1913 גביע הפירנאים (4): 1910, 1911, 1912, 1913 El juego de Manolo Amechazurra no ha sido aún igualado,‏ Mundo Deportivo,‏ 30 באוקטובר 1929, עמ' 3 More Azkals and a national stadium,‏ The Philippine Star,‏ 30 באפריל 2011 Manuel Amechazurra, “El aventurero”‎‏, Fernando Arrechea y Eugen Scheinherr‏, CIHEFE‏, 1 באפריל 2016 Adios, a Manolo Amechazurra,‏ Mundo Deportivo,‏ 14 בפברואר 1965, עמ' 4 הגביע הספרדי 1910 באתר RSSSF הגביע הספרדי 1912 באתר RSSSF הגביע הספרדי 1913 באתר RSSSF
אמיל קונסטנטינסקו

אמיל קונסטנטינסקו (ברומנית: Emil Constantinescu; נולד ב-19 בנובמבר 1939) היה נשיא רומניה בין השנים 1996–2000. קונסטנטינסקו נולד בשנת 1939 בעיר טיגינה, (הנמצאת ברפובליקה מולדובה, בפועל - ברפובליקת טרנסניסטריה) הוא סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת בוקרשט ולאחר מכן התחיל קריירה של גאולוג. לאחר המהפכה של שנת 1989 היה קונסטנטינסקו חבר, מייסד וסגן נשיא של "הברית האזרחית", האגודה האזרחית הרומנית הגדולה ביותר. הוא היה מנהיג "הפורום הרומני נגד רודנות", הגוף הראשון של האופוזיציה הדמוקרטית ברומניה. לאחר שהפורום הפך לברית פוליטית ואלקטורלית בשם "ההסכמה הדמוקרטית הרומנית" הגיע קונסטנטינסקו לנשיאות רומניה. בשנת 1992 נבחר לתפקיד רקטור של אוניברסיטת בוקרשט והיה למועמד מפלגתו לנשיאות רומניה. הוא הפסיד בבחירות ליון איליאסקו בסיבוב השני. בשנת 1996 מפלגתו נצחה בבחירות לשני בתי המחוקקים והוא נבחר לנשיא רומניה. בתחום הבינלאומי פעל לשילובה של רומניה במסגרות האיחוד האירופי ונאט"ו. מדיה וקבצים בנושא אמיל קונסטנטינסקו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רעידת האדמה באקוודור (2016)

רעידת האדמה באקוודור התרחשה ב-16 באפריל 2016, בשעה 18:58 בזמן המקומי. מוקד הרעש היה סמוך לעיירה מואיסנה (Muisne) שבצפון-מערב המדינה, כ-170 ק"מ מערבית לבירה קיטו. עוצמת הרעש הייתה 7.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט. 654 בני אדם נהרגו כתוצאה מהאסון, וכ-16,600 נפצעו, ומבנים ברדיוס של מאות קילומטרים ממוקד הרעש קרסו. רעידת האדמה הורגשה גם בקולומביה ובפרו, ובעקבותיו יצאה אזהרת צונאמי לשלוש המדינות בהן הורגש הרעש וכן לפנמה, קוסטה ריקה ופיג'י. בעקבות רעידת האדמה קיצר נשיא אקוודור רפאל קוראה את ביקורו באיטליה, והכריז על מצב חירום במדינה. כ-10,000 חיילים וכ-3,500 שוטרים נפרסו באזורי האסון כדי לסייע במאמצי החילוץ ובהשבת הסדר על כנו. תחנות כוח הידרואלקטריות וצינורות נפט במדינה נסגרו כאמצעי זהירות עד לבחינת מצבם. גם נמל התעופה הבינלאומי חוסה חואקין דה אולמדו בגואיאקיל נסגר לאחר הרעש. מדיה וקבצים בנושא רעידת האדמה באקוודור בוויקישיתוף איי.פי, רויטרס, ד-פ-א וצפריר רינת, לפחות 272 הרוגים ו-2,000 פצועים ברעידת אדמה באקוודור, באתר הארץ, 17 באפריל 2016 רויטרס והניו יורק טיימס, רעידת האדמה באקוודור גררה את המדינה למשבר כלכלי בלתי נמנע, באתר הארץ, 25 באפריל 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא רעידות אדמה ובנושא גאוגרפיה של אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב יוסף שלמה הלפרין

הרב יעקב יוסף שלמה הלפרין (ה' באלול ה'תרס"ב - י"א בטבת ה'תשמ"ה) היה האדמו"ר מווסלוי. שימש כאדמו"ר גם לחסידי אדז'וד ושטפנשט. נולד לרב חיים דב הלפרין שכיהן כאדמו"ר בבוקרשט. אביו של הרב חיים דב היה האדמו"ר הרב שלום הלפרין מווסלוי. אמו של הרב יעקב יוסף שלמה הייתה בת הרב דוד גוטרמן, האדמו"ר מסאווראן. למד תקופה קצרה בוורשה שבפולין ואחר כך בישיבת בית ישראל בוישווה, אצל רבי מנחם מנדל הגר. נישא לשרה דבורה, בתו של רבי יעקב שמשון קנר, האדמו"ר מטשכויב. חתונתם נערכה בעיר קלויזנבורג. בעצת דודו-זקנו רבי משה יהודה לייב פרידמן מפשקאן החל לשמש כאדמו"ר ברומניה עוד בחיי אביו, בשנת ה'ת"ש. שימש גם כרבם של חסידי שטפנשט ביאס. עלה לישראל זמן קצר אחרי אביו, ב-1949. תחילה ישב בנהריה, שבה התרכזו ציבור גדול של עולי רומניה, פתח שם בית מדרש וייסד חוגים תורניים לילדים ולנוער. בשנת תשט"ו עבר לתל אביב והקים שם חצר בשדרות בן-גוריון. נפטר בי"א בטבת תשמ"ה ונטמן בבית הקברות נחלת יצחק. ילדיו: הרב אברהם שלום שמשון הלפרין, ממלא מקומו בת ציון אסתר, הייתה נשואה לשמעון, בנו של הרב יצחק ידידיה פרנקל חיה חנה נחמה, אשת הרב יהודה לנדאו, רב בית כנסת "רמה" בתל אביב וראש מחלקת נישואין ברבנות. אדמו"ר רבי יעקב יוסף שלמה הלפרין מוואסלוי-גלץ באתר mytzadik רבי יעקב יוסף שלמה מוואסלוי - יא טבת תשמ"ה באתר אידישע וועלט פארומס
גבנון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עקשת (נקראת גם: גבנון) - לקות יציבה המתאפיינת בעיקול יתר של הגב העליון גבנון (גאולוגיה) – מחדר פלוטוני קטן שקוטרו מגיע לכמה עשרות מטרים גבנון (צמח) – סוג צמח נוי במשפחת הכופריים
גיילנקירכן

גיילנקירכן (בגרמנית: Geilenkirchen) היא עיר במחוז היינסברג שבמדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. העיר שוכנת ליד הגבול עם הולנד על הנהר וורם (Wurm), במרחק של כ-15 ק"מ מצפון-מזרח להרלן (Heerlen) ו-20 ק"מ מצפון לאאכן. לפי האטימולוגיה העממית מקור השם בכנסייה ששכנה במקום, והוקמה על ידי פרנקי ששמו היה גלו (Gelo). כך ששם המקום הוא הלחם של Gelo ושל Kirche (כנסייה בגרמנית). המקום שימש כמעבר על הנהר וורם כבר בתקופה הרומית. בשנות השלושים של המאה ה-20 נתגלו במקום קברים מהמאות ה-6 וה-7. חרסים שהתגלו במקום בו ניצב השוק של היום, מעידים שראשיתה של העיר היה בראשית ימי הביניים. גיילנקירכן מוזכרת לראשונה במקור משנת 1170 בשם Gelenkirken או Gelenkirchen, אך סביר להניח שהייתה התיישבות במקום עוד זמן רב לפני כן. הדרך מאאכן לרוארמונד חצתה את הנהר כאן והמעבר היה מאובטח על ידי טירה. בראשית המאה ה-13 הוזכרו לראשונה במקורות הרוזנים של גיילנקירכן. המשפחה ישבה בטירה העתיקה ששכנה על עיקול הנהר וורם. ב-1798 נכבש חבל הריין על ידי נפוליאון, שהקים את גשר האבן הראשון שחצה את הנהר. ב-1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה הוכרז חבל הריין כאזור מפורז והוא נכבש על ידי מדינות ההסכמה. בין השנים 1918 – 1929 הוצבו בגיילנקירכן חיילי כוח הכיבוש הבלגים. ב-1932 אוחד אזור גיילנקירכן עם מחוז היינסברג כדי ליצור את מחוז גיילנקירכן-היינסברג, כשגיילנקירכן הייתה לבירת המחוז. במלחמת העולם השנייה עבר בגיילנקירכן קו זיגפריד, שקצהו הצפוני היה בהיינסברג, כ-11 ק"מ מצפון לגיילנקירכן. בנובמבר 1944 היה כאן מיקומו של "טריז גיילנקירכן". ב-8 בנובמבר הוטלה פצצת נפאלם על העיר וב-10 בנובמבר החלו בעלות הברית במתקפה שנקראה "מבצע קליפר" לחיסול טריז גיילנקירכן. ב-19 בנובמבר נכבשה גיילנקירכן. היינסברג (או יותר נכון חורבותיה), ששכנה במרחק של 11 ק"מ צפונה, נכבשה רק ב-24 בינואר 1945. לאחר המלחמה הייתה גיילנקירכן חלק מאזור הכיבוש הבריטי. ב-1949 הוקמה הרפובליקה הפדרלית של גרמניה וב-1955 הסתיים שלטון הכיבוש של בעלות הברית. ב-1953 בנה חיל האוויר המלכותי הבריטי בסיס טיסה במקום בו פעל כבר בשנות השלושים שדה תעופה. בסיס זה היה בשימוש עד 1968, אז הוא הועבר לידי חיל האוויר הגרמני. כיום פועל במקום בסיס גיילנקירכן של נאט"ו, המשמש כבסיס האם של מטוסי השליטה והבקרה בואינג E-3 סנטרי המאוישים על ידי צוותים מ-14 מדינות. מדיה וקבצים בנושא גיילנקירכן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיילנקירכן (בגרמנית)
הגדת ריילנדס

הגדת ריילנדס היא הגדה של פסח מאוירת שנכתבה באמצע המאה ה-14 בקטלוניה שבספרד. ההגדה נרכשה על ידי אנריקטה ריילנדס בשנת 1901 מרוזן קרופורד. ההגדה נמצאת בספריית ג'ון ריילנדס (אנ') (קרויה על שם בעלה של אנריקטה ריילנדס) באוניברסיטת מנצ'סטר. ממרץ עד לספטמבר 2012 ההגדה הוצגה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק, בכל חודש ההגדה נפתחה בעמוד שונה ואפשרה למבקרים לעקוב אחר סיפור יציאת מצרים שבהגדה. ב-1988 פורסמה מהדורת פקסימיליה של ההגדה יחד עם הקדמה ותרגום לאנגלית של חלקיה העיקריים. ההגדה מושווית להגדת שאלתיאל המכונה "הגדת האח להגדת ריילנדס", שקרויה בשם זה בשל הדמיון בסגנון ציוריה להגדת ריילנדס. לצד הפיוטים שבהגדה, יש ציורים ומיקרוגרפיה. בהגדה ישנם שלושה עשר עמודים המתארים בעזרת ציורים את סיפור יציאת מצרים מסיפור הסנה הבוער עד לקריעת ים סוף. פיוט דיינו מתוך ההגדה תיאור יציאת מצרים 'מרור זה' מההגדה מימין: לקיחת שה לקרבן פסח. משמאל סדר הקידוש. מדיה וקבצים בנושא הגדת ריילנדס בוויקישיתוף Rylands Haggadah: Medieval Jewish Art in Context The Rylands Haggadah: Medieval Jewish Art in Context Rylands Haggadah: Rare Jewish book in New York The University of Manchester Library - Our history Medieval Histories - The Rylands Haggadah הגדת משפחת חן שהייתה ספונה בארכיון הבריטי הושקה בלונדון Rylands Haggadah: Medieval Jewish Art in Context
וינצקה (אי)

האי וִינְצְקֶה (באנגלית: Wiencke Island) הוא אי באורך 26 ק"מ ובין 3 ל-8 ק"מ לרוחב, ששטחו כ-67 קמ"ר, הדרומי ביותר באיים הראשיים של ארכיפלג פאלמר, בין האי אונוור מצפון לבין החוף המערבי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. האי הטרשי מכוסה ברובו קרחונים, שלג וקרח. אי-אילו חלקות חוף קטנות וסלעיות משתרעות על צדדיו המערבי והצפוני של האי. במקומות אלה יש סיכוי למצוא עשבים, טחב ואזוב. על האי מתנשאים שלושה רכסי הרים, פסגת נמו, בגובה 864 מ', בצפון-מערב; פסגת ניפל בצפון-מזרח; ופסגת לואיג'י, שגובהה 1415 מ', בדרום-מערב האי. פסגת לואיג'י היא הנקודה הגבוהה ביותר על האי, אף כי מעולם לא נמדדה בשלמותה. איים קטנים יותר מקיפים את האי וינצקה, בהם האי ברייקווטר, בגובה 33 מטרים, במרחק 8 ק"מ צפונית לכף אסטרופ, הנקודה הצפונית ביותר על האי וינצקה. על החוף הדרום-מזרחי שוכנת פרסוט פוינט, שמורת ציפורים מיוחדת. סמוך לצד הדרום-מזרחי נמצא האי פריטיוף, בגובה 136 מ', המתחבר אל וינצקה בשרשרת של סלעים קטנים ואיונים. בקרבת כף וילמס, הקצה המזרחי של וינצקה, נמצאים איי בוב, שלושה במספר, שמוצאם געשי וגובהם המקסימלי 134 מ'. נראה שהאי התגלה לראשונה על ידי אדוארד בראנספילד מעל סיפון הדו-תורנית "ויליאמס" בינואר 1820, אם כי הוא כינה אותו כף. בשנת 1829 שייט מגלה הארצות קפטן הנרי פוסטר סביב האי. ב-1873 היה אדוארד דלמן הגרמני לאדם הראשון שירד אל האי והגדיר אותו בדיווחו "מקום בודד". את שמו של האי נתנה לו המשלחת האנטארקטית הבלגית, 1899-1897, בראשות אדריאן דה ז'רלאש, להנצחת זכרו של קרל אוגוסט וינצקה, ימאי נורווגי שנפל מסיפון אוניית המשלחת וטבע ב-22 בינואר 1898. בריטניה הקימה בסיסים על האי דספשן ובמפרץ של האי הבריטי וינצקה בשנת 1944 ועוד בסיס במפרץ התקווה, ב-1945, לדיווחי מזג אוויר ושלילת אפשרות של פעילות הצי הגרמני. רק אחד משלושת הבסיסים הללו שרד, על האי גודיה, במפרץ של פורט לוקרוי, לחוף יוגלה פוינט, סמוך לקצה הדרום-מערבי של האי וינצקה. מגדלור ארגנטינאי הוצב בשנת 1947 בקצה הדרומי של תעלת פלטייה על האי הסמוך דומר, וצריף מחסה נבנה במפרץ דוריאן בשנת 1957, מצפון לפורט לוקרוי. הסקר הבריטי באנטארקטיקה (BASׂ) הקים ב-1975 צריף היערכות, שנודע בשם מחסה דאמוי פוינט, סמוך למחסה הארגנטינאי, כדי שישמש בסיס למסלול נחיתה זמני על הקרח למטוסים, בעונת הקיץ. צריף זה הוצא משימוש ב-1995 וכיום הוא ניצב, לאחר שיפוץ ושיקום, כאתר היסטורי. האי צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1956. עוד תחנה מדעית, ("ילכו") הוקמה בשנת 1962 על ידי הצי הצ'יליאני במפרץ הדרומי של האי דומר. מחסה חירום נבנה ב-1957 באליס קריק, 150 מ' דרומית לאי גודיה על חופו המזרחי של האי, ואליו הצטרף כעבור שנתיים צריף גדול יותר, לשימוש צוות תחזוקה של אנטנה אלקטרומגנטית בתדר נמוך וציוד לקליטה מרחוק. שני הצריפים הללו פורקו בשנת 1996 עקב מצבם הרעוע, ואילו בסיס A באי גודיה שוקם ושופץ. מדיה וקבצים בנושא וינצקה בוויקישיתוף האי וינצקה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי וינצקה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הפלגה למול חופי האי וינצקה, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי והיסטורי http://www.birdlife.org ההיסטוריה של גילוי האי
האטסונה מיקו

לא ידוע זהו שם יפני; שם המשפחה הוא האטסונה. הָאטְסוּנֶה מִיקוּ (ביפנית: 初音ミク; באנגלית: Hatsune Miku, לעיתים מכונה מיקו האטסונה) היא תוכנה דמוית אדם שמדובבת על ידי יישום סינתיסייזר שפותח על ידי החברה Crypton Future Media היפנית. האטסונה מיקו מוצגת כנערה בת 16 בעלת שתי קוקיות ארוכות בצבע טורקיז. היא משתמשת בטכנולוגיות סינתיסייזר שנמצאות בתוכנות Vocaloid 2 ו-Vocaloid 3 של תאגיד ימאהה. היא גם משתמשת בתוכנת הסטודיו "Piapro" של חברת Crypton Future Media, תוסף מנוע דיבור VSTi. היא הייתה האישיות הקולית השנייה שנוצרה במנוע Vocaloid 2 והאישיות הקולית היפנית הראשונה שהשתמשה בגרסה היפנית של מנוע Vocaloid 2. קולה מבוסס על דגימת קול של המדבבת סאקי פוג'יטה. האטסונה מיקו מופיעה בהופעותיה כהולגרמה מונפשת. שמה של הדמות מגיע משילוב של שלוש המילים ביפנית: ראשון (初 - הָאטְסוּ), צליל (音 - נֶה) ועתיד (ミク - מִיקוּ) שמקבלות משמעות חדשה "הצליל הראשון מהעתיד", שמתייחסת למיקומה כדמות הקולית-סדרתית הראשונה של Crypton. מדיה וקבצים בנושא האטסונה מיקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של החברה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של התוכנה (באנגלית) האטסונה מיקו, ברשת החברתית פייסבוק האטסונה מיקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האטסונה מיקו, ברשת החברתית אינסטגרם האטסונה מיקו, ברשת החברתית טיקטוק האטסונה מיקו, סרטונים בערוץ היוטיוב האטסונה מיקו, הבלוג הרשמי האטסונה מיקו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) האטסונה מיקו, באתר ספוטיפיי האטסונה מיקו, באתר Last.fm (באנגלית) האטסונה מיקו, באתר AllMusic (באנגלית) האטסונה מיקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) האטסונה מיקו, באתר דיזר האטסונה מיקו, באתר Discogs (באנגלית) האטסונה מיקו, באתר Songkick (באנגלית) בלומברג, הנוער ביפן הפך את הדמות הווירטואלית הזו לכוכבת על, באתר TheMarker‏, 30 באוקטובר 2017 ויקי אוסלנדר, ‏הכירו את הזמרות הווירטואליות שסוחפות את העולם, באתר גלובס, 23 ביולי 2018 שי רינגל, אין דוגמניות כאלה, באתר "ידיעות אחרונות", 7 באוגוסט 2018 נירית אנדרמן, הטסונה מיקו: זמרת ההולגרמה שכבשה את העולם, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2018 בן דולי והיסאקו אואנו, ניו יורק טיימס, הוא גבר יפני רגיל, והוא נשוי לדמות בדיונית. יש עוד אלפים כמוהו, באתר הארץ, 28 באפריל 2022 לוס אנג'לס טיימס, Japanese pop star Hatsune Miku takes the stage -- as a 3-D hologram, ‏‏10 בנובמבר 2010 (באנגלית)
יעקב רוטנר

יעקב (יענקל'ה) רוטנר (נולד ב-11 ביוני 1955) הוא מלחין, מעבד ומנצח ישראלי. רוטנר התחנך במגזר החרדי. הוא למד בבית ספר יסודי ת"ת רזי-לי בבני ברק ובהמשך בישיבות קול תורה ואיתרי בירושלים. בהגיעו לגיל צבא, הצטרף לגרעין צורים טירת צבי ואת שירותו הצבאי עשה בנח"ל. לאחר שירותו הצבאי למד הוראת מוזיקה והמשיך להשתלם ולהתמקצע בניצוח תזמורות ומקהלות. בראשית דרכו המוזיקלית אף שימש כחזן במשך 11 שנים בבית כנסת גדול בניו ג'רזי, ארצות הברית. בשנת 1978 הקים את מקהלת הילדים "פרחי גנים" שהייתה הראשונה במקהלות הילדים בישראל שהופיעה לבדה במופע מלא בהיכל התרבות בתל אביב, וזכתה במשך תשע שנים רצופות במקומות הראשונים במצעדי קול ישראל. כן יצא אתה למסעות הופעות ברחבי אירופה. רוטנר הוא המנצח והמנהל המוזיקלי של מקהלות ותזמורות בישראל. תחת שרביטו הופיעו ומופיעות בקונצרטים ובשבתות חזנות מקהלות החזנות והשירה "שפתי נעם" מנתניה, "שירת מודיעין" ממודיעין, "רינת הכפר" מכפר סבא, מקהלת רחובות ואנסמבל החזנים "קולות ישראל", המופיע בארץ וברחבי העולם. בין היתר הופיע ההרכב בליטא, בפולין, ביוטה, בדלאס ובסן אנטוניו, טקסס. אלו, מופיעים מזה כמה שנים בהרכב מורחב בשבת חזנות מיוחדת המתקיימת פעם בשנה בבית הכנסת הגדול בירושלים במעמד קהל אלפים ומלווה את החזנים הראשיים של בית הכנסת. כן מופיע רוטנר זה שנים עם מקהלותיו בסליחות הראשונות בנוסח עדות אשכנז הנאמרות החל ממוצאי שבת שלפני ראש השנה, עם קטעי תפילה ושירה אותם עיבד בעצמו. רוטנר הוא גם המנהל המוזיקלי והמנצח של מקהלות הילדים והנוער: "פרחי נתניה", "פרחי מודיעין". בשנת 2017 החל לנצח על מקהלת הנשים "צלילים באונו" (לשעבר "צלילי גבעתיים") הפועלת במסגרת המחלקה למוזיקה של הקריה האקדמית אונו. בקונצרטים שהוא מנהלם המוזיקלי מנצח רוטנר על תזמורות סימפוניות של רעננה, הקאמרית הישראלית, נתניה הקאמרית הקיבוצית וחדרה. בשנת 1993 הלחין רוטנר את האורטוריה "שירת הים" על פי הזמנת הטלוויזיה הישראלית וניצח על 400 זמרי מקהלותיו, שהערוץ הראשון שב ושידר מעת לעת בעיקר בערבי שבת שירה. בהמשך הוציא רוטנר שלושה ספרי תווים לחזנים ומקהלות על תפילות שבת, חג, וימים נוראים. לחניו פזורים בין אלבומי חזנות ומקהלות ילדים. בנוסף, יצר סדרת קונצרטים בשם "מפגש עולמות", בה עיבד ותזמר קטעי תפילה על נעימות אופרה ומחזמר במפגשים סימפוניים ומקהלתיים. הוא כתב מאות לחנים עיבודים ותזמורים סימפוניים לכל גוני המוזיקה, וביניהם יצירות חזנות מקוריים המשלבים ניחוח מעולם החזנות, הג'אז, האופרה והמחזמר. בעשור השני של המאה ה-21 כתב את האורטוריה "חיים", אשר בוצעה עם מיטב החזנים והמקהלות בקונצרטים בישראל. רוטנר הוא תושב נתניה. הוא נשוי ואב לארבע בנות, ובהן אשת התקשורת רחלי רוטנר והסופרת ליאת רוטנר. יעקב רוטנר, דף שער בספרייה הלאומית מידע על יעקב רוטנר בקטלוג הספרייה הלאומית מילים לשירים של יעקב רוטנר, באתר "שירונט" השיר "מכניסי רחמים" בביצוע מקהלת "צלילים באונו", באתר יוטיוב שאו שערים ראשיכם - מקהלת צלילים באונו באתר יוטיוב קונצרט חזנות באתר יוטיוב