laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחשוב ער לסביבה

מחשוב ער לסביבה (Context Aware Computing) היא מערכת היכולה להתאים את פעילותה בהתאם לנסיבות סביבתיות ללא צורך בהתערבות מפורשת של המשתמש. המערכת יודעת לשאוב נתונים רלוונטיים בדרכים רבות, כגון מידע המגיע באופן מקוון, מצב של התקנים, מידע המתקבל מחיישנים שונים, זמן, מיקום פיזי וכדומה. עיבוד המידע המתקבל במערכת עשוי לגרום לשינוי באופן פעולתה כך שתתאים לסביבה החדשה. למערכות מחשוב ערות לסביבה ישנן בדרך כלל מספר תכונות המבדילות אותן ממערכות מחשוב רגילות (Rohn, 2002): מערכת מסתגלת – מערכת היכולה לזהות את העדפות המשתמש ולהשתנות בהתאם. מערכת מגיבה – יודעת לצפות את צורכי המשתמש בסביבה משתנה. מערכת פרו-אקטיבית – יודעת ליטול יוזמה ולפעול מבעוד מועד למניעת בעיות / ניצול יתרונות. מערכת אוטונומית – יודעת לפעול באופן עצמאי ללא התערבות מפעיל. מחשוב ער לסביבה ניתן למצוא כיום כמעט בכל תחום בו משולבות מערכות ממוחשבות. השימושים במחשוב ער לסביבה הם רבים ותלויים בעיקר במגבלות הטכנולוגיות ובעלות אל מול הצרכים. דוגמאות פשוטות לשימושים במחשוב ער לסביבה (Erickson, 2002): מכשיר טלפון נייד היודע להתאים את סגנון ועוצמת צלצולו לסביבה בה נמצא. מזגן הפועל רק כאשר יש אנשים בחדר. מחשוב ער לסביבה הוא תחום הנמצא בשלבי התפתחות ראשוניים. התחום צובר תאוצה רבה ובשנים האחרונות השימוש בתחום עולה באופן מתמיד. ניתן לצפות כי בעתיד ימשיך התחום להתפתח יחד עם התפתחות הטכנולוגיה והקידמה. רעיונות לשימושים עתידיים בתחום מחשוב ער לסביבה בסביבת המגורים (Meyer & Rakotonirainy, 2003): אורות, כיסאות ושולחנות המתכוונים אוטומטית בזמן שהמשפחה מתאספת בסלון. טלפונים המצלצלים רק בחדר בו הנמען נמצא וכך אינם מטרידים אנשים אחרים השוהים בחדרים בהם הנמען אינו נוכח. מוזיקה המתאימה עצמה לסוגה האהוב על האדם הנוכח. מרחבי משחק אינטראקטיביים עבור ילדים המשלבים שינויים של מוזיקה, תאורה, סיפורים ואפקטים נוספים. למערכות מחשוב ערות לסביבה ישנן מספר מגבלות. המגבלות העיקריות הן מגבלה טכנולוגית בכל הקשור לקליטת מידע מהסביבה ולעיבודו (בדרך כלל על ידי חיישנים), ומימוש הצורך של עבודה ללא טעויות – ישנו קושי רב ליצור מערכת המשנה את תפקודה בהתאם לסביבתה ואינה טועה כלל בניתוח המצב הסביבתי והתאמת אופן פעולתה, כפי שהמשתמש היה רוצה שתפעל (Erickson, 2002). Erickson, T. (2002). Some Problems with the Notion of Context-Aware Computing. Communications of the ACM, 45(2), 102-104. Meyer, S. & Rakotonirainy, A. (2003). A Survey of Research on Context-Aware Homes. Conferences in Research and Practice in Information Technology Series, Vol. 34 (pp. 159 – 168). Darlinghurst: Australian Computer Society. Rohn, E. (2002). Predicting Context Aware Computing Performance.Ubiquity, 50(3), 1-17
דוב נמלים זוטי

דוב נמלים זוטי (שם מדעי: Cyclopes didactylus) הוא מין של דוב נמלים החי בדרום ומרכז אמריקה, והיחיד ממיני דובי הנמלים שמשתייך לסוג Cyclope ולמשפחת דובי נמלים זוטיים (Cyclopedidae). חי במקסיקו, ברזיל, דלתא אמאקורו, ונצואלה ונמצאים אחדים גם בצפון פרגוואי גודלו נע בין 32 ל-52 ס"מ, משקלו יכול להגיע ל-400 גרם, והוא הקטן מבין דובי הנמלים. במקביל, היחיד המבלה את כל חייו על עצים. פרוותו חומה, ולסתו מעוצבת כמעיין שפופרת צרה. כמו אחרים מדובי הנמלים, הוא ניזון מטרמיטים ונמלים. זנבו מסוגל לתפוס ענפי עצים. דובי נמלים זוטיים חיים במרכז ודרום אמריקה שמזרחית לאנדים ושטח המחיה שלהם משתרע בין דרום מקסיקו לבוליביה וברזיל ביערות עד בשפלה. דוב הנמלים הזוטי חי על עצים בחופה, ששם הוא יכול לעבור מצמרת עץ אחת לשנייה בלי לרדת מהעץ. דוב הנמלים הזוטי פעיל בלילה. המזון המועדף עליו הוא נמלים, והוא יכול לאכול עד כ-100 מהם ביום. אויביו העיקריים של דב הנמלים הזוטי הם עיט הרפיה, אנקונדה כהה, יגואר וכן פומות, וקיימנים. Cyclopes didactylus catellus Thomas Cyclopes didactylus dorsalis Gray Cyclopes didactylus eva Thomas Cyclopes didactylus ida Thomas Cyclopes didactylus melini Lönnberg Cyclopes didactylus mexicanus Hollister מדיה וקבצים בנושא דוב נמלים זוטי בוויקישיתוף דוב נמלים זוטי, באתר ITIS (באנגלית) דוב נמלים זוטי, באתר NCBI (באנגלית) דוב נמלים זוטי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דוב נמלים זוטי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דוב נמלים זוטי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דוב נמלים זוטי, באתר GBIF (באנגלית) Schober, M. 1999. "Cyclopes didactylus" (On-line), Animal Diversity Web. Accessed August 21, 2009. דוב נמלים זוטי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרמס (מכונת כתיבה)

מכונת הכתיבה הרמס היא מן המותגים הנודעים והפופולריים ביותר של מכונת כתיבה שנוצרו. "הרמס" הוא מותג של חברת פליארד (Paillard S.A) שמושבה בשווייץ. החברה, שנוצרה כחברה לייצור שעונים ב-1814 החלה לייצר מכונות כתיבה ב-1921. מכונת הכתיבה הראשונה שיוצרה תחת המותג "הרמס" היא "מודל 1" משנת 1921. אחריה נוצרו עוד מספר דגמים ידניים פופולריים (יחד עם רבים אחרים) "הרמס 2000" שיוצרה בין השנים 1932 עד 1960, "הרמס 3000" שיוצרה בין השנים 1936 עד 1973 ו"סטנדרט 8" ששווקה בין 1953 ו-1962 (והייתה המכונה עליה כתב הסופר דאגלס אדמס. הטכנולוגיה הטובה שלהן, שגרמה לכך שתהינה אמינות ביותר ומוצאן השווייצרי הקנו להן פופולריות רבה. חלק מהדגמים של "הרמס" היו ניידים וקלים ושווקו בתוך מזוודות, כך שניתן היה להשתמש במכונות בעת נסיעה, למשל ברכבת ובמכונית וכן בבתי מלון וכך הפכו חביבות על אנשי עסקים נודדים, פוליטיקאים, מרגלים ועיתונאים. מכונת הכתיבה הפופולרית ביותר הייתה "הרמס בייבי" שיוצרה בין השנים 1935 ועד 1989. היא תוכננה במיוחד לנסיעות וגודלה היה גובה של 6 סנטימטר ומשקל של ארבעה קילוגרם והיא הייתה זולה בהרבה מחלופותיה. העיצוב המעוגל שלה כמו גם אמינותה הטכנית הרבה תרמו למראה ייחודי ולחיבת המשתמשים. לא נדרשה לה מזוודה ייעודית כיוון שיכלה להיכנס לכל תיק נסיעות וגם בכך הכתה את מתחרותיה. "הרמס בייבי" היא גם אחד מהדגמים הפופולריים ביותר בסרטי קולנוע המציגים סופרים בעבודתם, דבר שהפך אותה לסמל סטטוס. בין היתר הייתה חביבה על הסופרים ארנסט המינגוויי, ג'ון סטיינבק ומקס פריש (שאף מזכיר אותה בספרו הומו פאבר). חלק מתתי-הדגם של הרמס בייבי והרמס 3000 הוקשחו לצורך שימוש בשדה הקרב ושווקו לצבאות ולכתבים צבאיים והונצחו בעיתונות מלחמת העולם השנייה. "הרמס בייבי" הייתה שם נרדף למכונת כתיבה במערכות העיתונים: פעם, לפני עידן המחשב, ישב העורך־המשכתב מול מכונת כתיבה מסוג "הרמס בייבי", סיגריה בפיו ושתיים מאצבעותיו מקישות במרץ על המכונה. בתוך דקות הוא היה הופך את ערימת הדפים המקושקשים שעל שולחנו לסיפור אחד מהודק, קוהרנטי, ראוי לדפוס. — נחום ברנע, "העין השביעית" (גיליון נובמבר 2006) הסופר העתידני, ויליאם גיבסון כתב את ספרו נוירומנסר, העוסק בעולם עתידני לא על גבי מעבד תמלילים אלא על גבי "הרמס בייבי" מדגם משנת 1927 כיוון שרצה להיות כמו המינגוויי הדמות הרמס קונרד מסדרת הטלוויזיה פיוצ'רמה נקרא על שם מכונת הכתיבה של יוצר הסדרה, מאט גריינינג, מטיפוס "הרמס רוקט". מדיה וקבצים בנושא הרמס בוויקישיתוף הרמס בייבי (בגרמנית) תמונות ומידע לגבי דגמים שונים של "הרמס" (באנגלית) קורי דוקטורוב, Douglas Adams's HITCHIKER'S typewriter for sale: Boing Boing Gadgets, ‏16 ביולי 2008 (באנגלית)
קרל מרטל

קרל מרטל (בצרפתית: Charles Martel, קרל "הפטיש";‏ 688 לערך – 22 באוקטובר 741) היה מנהיג פוליטי וצבאי פרנקי ששימש כמאיורדומוס למלכים המרובינגים ושלט דה-פקטו בתקופת אינטררגנום שבין 737 למותו ב-741, תוך שימוש בתואר "דוכס" ו"נסיך הפרנקים". מרטל נחשב לאחת הדמויות המשפיעות ביותר בהיסטוריה של ראשית ימי הביניים ונחשב לאחת הדמויות שהשפיעו על דמותם של הפיאודליזם והאבירות. כינויו "הפטיש" נובע מהצלחותיו בלחימה. הוא נוצח רק בקרב אחד, קרב קלן (אנ') (716). הוא נודע בניצחונו בקרב טור (732), שבו חיל הרגלים החזק שהקים, הביס ליד פואטיה צבא מוסלמי שפלש מספרד. ניצחונותיו הניחו את התשתית לאימפריה הקרולינגית שנקראה על שמו. תחת נכדו, קרל הגדול, אשר בעצמו היה אחת הדמויות המשמעותיות ביותר בהיסטוריה האירופית, האימפריה חלשה על רוב מערב אירופה. קרל מרטל היה בן למשפחה מצאצאי ארנולף ממץ, ומצד סבתו משושלת הפפינים. הוריו היו המאיורדומוס פפין מהרסטל ובת זוגו (מנישואי פרידל), אלפאידה (אנ'). על פי מסורות, הוא נולד באנדן (אנ'), עיר המצויה בימינו בולוניה במחוז נאמור (אנ'). לאחר מות אביו ב-714, ובהיעדר יורשים לגיטימיים (שני בניו של פפין מנישואיו לפלקטרודה (אנ'), רעייתו החוקית – דרוגו משמפאן, וגרימואלד הצעיר נפטרו קודם לכן), ביקש לתפוס את תפקיד המאיורדומוס. פרטרודה התנגדה להעניק את השלטון לבן הלא-לגיטימי, כלאה אותו וניסתה להעלות במקומו את תאודואלד, בנו של גרימואלד, אך המזימה לא צלחה בידה. בשנת 732 ניצח בקרב טור את הפולשים המוסלמים. הניצחון נתפס כחסד אלוהי לטובת העולם הנוצרי, עליו הגן קרל. מה שהקנה לו מעמד וכבוד. ב-739 הציע לו האפיפיור לקבל תואר קונסול, אך הוא סירב. האפיפיור גרגוריוס השלישי שלח לקרל מרטל את מפתח הקבר של פטרוס הקדוש, ומינה אותו כ"מגן הכנסייה הקתולית" מפני הלומברדים האריאנים. בנו, פפין הגוץ, שירש את התואר, סילק עבור האפיפיור את הלומברדים מנחלותיו, ובכך יצר את התשתית להקמת מדינת האפיפיור במה שכונה "מתת פפין". קרל מרטל מת בקיארזי (אנ'). קרל מרטל היה הראשון בבני משפחתו שנקרא "קרל", וממנו נגזר שם השושלת הקרולינגית, של המשפחה העתידה לשלוט בממלכה הפרנקית. הכינוי "מרטלוס" ("הפטיש") הוענק לו על ידי כותבי הכרוניקות במאה ה-9. לדעת ההיסטוריון פייר רישה (Pierre Riché) הכינוי הוצמד בהקבלה ליהודה המקבי (מקבת הוא פטיש) אשר הביס את הכופרים היוונים, כשם שקרל הנוצרי הביס את המוסלמים בפואטיה. לאחר מותו נחלקה פרנקיה בין שני בניו, קרלומן ופפין הגוץ. אחיהם למחצה, גריפו, דוכס מיין, נכלא על ידי שני האחים במנזר. נכדו, קרל הגדול, היה אחת הדמויות המשמעותיות ביותר בהיסטוריה האירופית. מדיה וקבצים בנושא קרל מרטל בוויקישיתוף קרל מרטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קרל מרטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Pierre Riche, The Carolingians: A Family Who Forged Europe, University of Pennsylvania Press, 1993, p. 44: ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 3 (כתבה: אורה לימור), עמ' 71. Pierre Riche, The Carolingians: A Family Who Forged Europe, University of Pennsylvania Press, 1993, p. 44: "In the ninth century, when chroniclers gave him the epithet Martellus, "the Hammer," they seem to have been consciously recalling Judas Maccabaeus, "the Hammerer"". ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדוכסית

הדוכסית (באנגלית: The Duchess) הוא סרט דרמה בריטי משנת 2008, המבוסס על מאורעות היסטוריים ועל אישים בני המאה ה-18. הסרט בוים על ידי סול דיב, בכיכובם של קירה נייטלי ורייף פיינס. ג'ורג'יינה (קירה נייטלי) היא בחורה צעירה הנישאת לדוכס עשיר ועתיר השפעה (רייף פיינס). לאחר שהדוכס מתאכזב מכך שהיא יולדת לו שתי בנות, היא נכנסת למערבולת של עצב, ומוצאת תנחומים בחברת בס פורסטר, אישה שבעלה בוגד בה ולא מאפשר לה לראות את שלושת בניה. ג'ורג'יינה עוזרת לבס בכך שהיא מזמינה אותה לגור בביתה, אך מגלה שבס ובעלה מנהלים רומן. ג'ורג'יינה דורשת מהדוכס לגרש את בס אך הוא מסרב. ג'ורג'יינה הפגועה מוצאת תנחומים בזרועות אהוב נעוריה צ'ארלס גריי (דומיניק קופר), השואף להפוך לראש ממשלת אנגליה. ג'ורג'יינה מציעה לדוכס להתגרש ממנה ולהינשא לבס, ובכך לאפשר לה להתייחד עם אהוב לבה, אך הדוכס הזועם מסרב להצעה ואונס אותה. כתוצאה מהאונס היא מתעברת ויולדת בן, ההופך ליורש הרשמי של הדוכס. כל זה לא מביא את הדוכס לסלק את בס מביתו או להאיר פנים לג'ורג'יינה, והיא שוקעת ברומן עם גריי. כשהדוכס מגלה זאת הוא מכריח אותה להיפרד מעל גריי, ומאיים עליה שאחרת לא תראה את ילדיה, וכל שאיפותיו הפוליטיות של גריי ייחסמו. אז מגלה ג'ורג'יינה כי היא הרה מגריי, והדוכס מאלץ אותה למסור את התינוקת שנולדה לה למשפחתו של גריי. התינוקת נקראת אלייזה, ומסופר בסוף הסרט שהיא קראה לביתה על שם אימה- ג'ורג'ינה. הסרט מסתיים בכך שג'ורג'ינה נשארת כ"אסירה בביתה שלה", בעוד גריי שבור הלב הופך לראש ממשלה ונישא לאחרת. ג'ורג'ינה נותנת את ברכתה לדוכס ולבס, והשניים נישאים. בס הופכת להיות הדוכסית השנייה של דבונשייר. הסרט מבוסס על ספר ביוגרפי שכתבה הסופרת הבריטית-אמריקנית, אמנדה פורמן על ג'ורג'ינה קוונדיש, הדוכסית מדבונשייר. "הדוכסית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדוכסית", באתר נטפליקס "הדוכסית", באתר AllMovie (באנגלית) "הדוכסית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדוכסית", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הדוכסית", באתר Metacritic (באנגלית) "הדוכסית", באתר אידיבי "הדוכסית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אזורים של איי הבתולה הבריטיים

באיי הבתולה הבריטיים אין חלוקה מנהלית רשמית. יחד עם זאת, לצורכי תכנון הוגדרו 6 אזורים הבאים: לצורכי מרשם אוכלוסין האיים מחולקים ל-6 אזורים: אי אנגדה אי גוס וון דייק אי וירג'ין גורדה איסט אנד (אי טורטולה) רואוד טאון (אי טורטולה) ווסט אנד (אי טורטולה)
אוגופוגו

אוגופוגו או נאהטייקה (מילולית: שד האגם) הוא השם שניתן למפלצת שדווח כי חיה באגם אוקנגן שבקולומביה הבריטית, קנדה. אנשים התומכים בקיום האוגופוגו טוענים כי התצפית המתועדת הראשונה הייתה בסביבות 1872 ולפי התרחשויות באזור המיושב על ידי מתיישבים אירופיים. ייתכן והאזכור המוקדם ביותר של האוגופוגו היה בשנת 1860. בשנת 1926 נטען כי אירעו התרחשויות בחוף אוקנגן מיסיון. באירוע זה ככל הנראה היו כשלושים איש או יותר שטענו כי ראו את המפלצת. באותה השנה עורך העיתון היומי ונקובר סאן בובי קרטר, כתב: "יותר מדי אנשים ראו את 'המפלצת' מכדי להתעלם ברצינות מרובה מהעובדות הקיימות". הסרט הראשון על היצור היה של ארט פולדן והוסרט בשנת 1968. הסרט מציג אובייקט כהה הנע לעבר החוף. הסרט השני על היצור הוסרט שוב בשנת 1989 על ידי קן צ'פלין, מוכר מכוניות משומשות ואביו קליים צ'פלין שטענו כי ראו יצור דמוי נחש השוחה בנהר ומצליף בזנבו, כמה שבועות מאוחר יותר חזר קן צ'פלין עם אביו וביתו וצילמו שוב את היצור. הבריטים קראו לזואולוג; דוקטור קארל שוקר, שסיווג את האוגופוגו לקטגוריית ה'מרבה גיבנת', והניח שזהו ייצור מסוג לוויתן נחשי מפותל ופרימיטיבי כגון הבסילוזאורוס ('מלך לטאה'). עם זאת, הראיות הפיזיות שמציגות את האוגופוגו היו מוגבלות ולא ברורות מצילומי הסטילס והוידאו. אחת ההנחות הייתה כי בעצם מדובר בחדקן האגם (lake sturgeon)‏. יש הנחות שונות שמדובר באי זיהוי של צונאמי שהוא מעין גל עומד (seiche) ומתחתיו תנועות אגמיות מפותלות. הרבה נכתב על האוגופוגו בספרים, בכתבות, הוסרטו עליו סרטי קולנוע והוא הוזכר בסדרות. ישנו אף בול עם ציור ששמו מתנוסס עליו. אגדות רבות נוצרו סביב האוגופוגו. יטי המפלצת מלוך נס ביג פוט מדיה וקבצים בנושא אוגופוגו בוויקישיתוף
סאלו (מאכל)

סאלו (ברוסית ואוקראינית: са́ло, בפולנית: słonina, בהונגרית: szalonna, ברומנית, בבולגרית ובמקדונית: сланина, slănină סלנינה) הוא מאכל מרכז ומזרח אירופאי מסורתי העשוי מפיסות שומן חזיר מומלח ומתובל. הגרסאות המזרח אירופאיות הן לרוב שומן מומלח או כבוש בלבד, ללא תיבול. שם המאכל בא מהשורש הסלאבי "סול" או "סאל" שמשמעו מלח, והמילה "סולונינה" ברוסית ואוקראינית משמעה כל סוג של בשר מומלח, למשל קורנד ביף. סאלו אינו מעובד כמעט כלל ואינו מכיל בשר אלא שומן בלבד. הגרסה האיטלקית הדומה לסאלו נקראת לארדו (Lardo). הסאלו מומלח ולעיתים מעושן (בעיקר בבלקן), ונשמר במקום קר ואפל כמרתף, בו יוכל להישמר כשנה. על מנת לשפר את הטעם יש המצפים את הסאלו בשכבה עבה של פפריקה או פלפל שחור, תיבול הנפוץ יותר במרכז אירופה. השומן נחתך לגודל נוח של כ 15X20 ס"מ ונמרח במלח. הפיסות מונחות עם העור מטה בתיבות עץ או חביות ובין השכבות מפזרים מלח בעובי של כ-1 ס"מ. אם סאלו אוחסן למשך זמן רב מדי או שנחשף לשמש, השומן מתחיל להתחמצן והשכבה החיצונית מצהיבה ומקבלת טעם מריר. השימושים המסורתיים בסאלו שאינו מתאים לאכילה הם שימון מגפי עור לשם דחיית מים, פיתיון במלכודות עכברים או הכנת סבון ביתי. ניתן לאכול סאלו כפי שהוא, אך ניתן גם להשתמש בו כשומן בסיס לטיגון, לבשלו או לטגנו עם שום לתיבול מרק בורשט. פיסות קטנות של סאלו מוכנסות גם לתערובת של נקניקים ונקניקיות. פרוסות דקות של סאלו עם מעט שום על לחם שיפון או על לחם שחור מתערובת של קמח שיפון וחיטה הן חטיף מסורתי הנאכל בעת שתיית וודקה או הורילקה. בשימוש בסאלו כשומן לטיגון נותרות פיסות קטנות של בשר פריך (באוקראינית "שקבארקי", קרי גלדי שומן) שמעטרים בהן מנות תפוחי אדמה או ורניקי. בעור העבה שצמוד לשומן הסאלו משתמשים לציר מרק הבורשט, אך הוא אינו נאכל ונזרק לאחר הבישול. בהומור הרוסי והמזרח אירופאי בכלל, הסאלו נחשב כמאפיין סטראוטיפי של אוקראינה ותרבותה. בדיחות רבות סובבות סביב הסאלו כדבר שאליו משתוקק האוקראיני הטיפוסי יותר מכל. באוקראינה נהוג לפרוס פרוסות דקות של סאלו ולהניח אותן על טוסט מלחם שחור ולהגיש בתוספת חרינובקה, שהיא משקה לאומי אוקראיני שעשוי מוודקה, חזרת ודבש.
UCI ProTour

הסבב המקצועני של איגוד האופניים הבין-לאומי היה סבב מרוצי אופניים שאורגן על ידי האיגוד הבין-לאומי לאופניים (UCI) והיה הסבב העולמי בשנים 2005–2008. את מקומו תופס מאז 2009 הסבב העולמי של איגוד האופניים הבינלאומי, ה-UCI World Tour. ה-UCI ProTour היא, למעשה, מערכת הכוללת שלושה רכיבים: רשימת מרוצים הנכללים בסבב רשימת קבוצות אופניים הנכללות בסבב שיטת דירוג של רוכבים, קבוצות ומדינות בהתאם לתוצאותיהם במרוצים הסבב הוקם על ידי היין פרבריכן, נשיאו של האיגוד דאז, בשנת 2005. הסבב וממשיכו, סבב UCI World Tour, כוללים מספר קבוצות אופניים מהדרג הראשון בעולם, אשר על פי חוזה עליו הן חתומות, מחויבות להשתתף בכל מרוצי הסבב בכל עונה. שיטה זו החליפה את שיטת דירוג הקבוצות הישנה, סבב הגביע העולמי באופני כביש, שנוסדה ב-1989. סבב הפרו טור, שנבנה לפי מודל הפורמולה 1, עמד במוקד החיכוך בין מנהלי הקבוצות, מנהלי האיגוד ומארגני המרוצים (במיוחד מארגני הגרנד טורס). בשנת 2009 הוחלפה שיטה זו באופן חלקי בשיטה דירוג חדשה, UCI World Ranking וב-2011 אוחדו שיטת הדירוג החדשה והמערכת של הקבוצות והמרוצים הנכללים בסבב תחת השם UCI World Tour. סבב זה כולל 27 מרוצים; 13 מרוצים חד-יומיים ו-14 מרוצי קטעים בהם משתתפות כל הקבוצות שהוגדרו כקבוצות פרו-טור. ‏ בסבב הפרו טור היו חברות 19 קבוצות והן קיבלו הזמנה אוטומטית לכל מרוצי הסבב. מרבית המרוצים התקיימו באירופה, בתקופה שבין מרץ ואוקטובר. קבוצה שהחליפה ספונסר, חויבה במציאת קבוצה חלופית או נותן חסות חדש. האתר הרשמי של הסבב Confusion continues as ProTour teams will start all 26 races in new UCI World Tour, ‏ אתר Velonews.com ‏ 5 באוקטובר 2010
טום ויזדום

טום ויזדום (באנגלית: Tom Wisdom; נולד ב-18 בפברואר 1973) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בריטי. בין הסרטים ששיחק בהם ניתן למנות את "היי מיסטר די-ג'יי" (2005) ו-"300" (2007). טום ויזדום נולד בבריטניה. אביו שירת בחיל האוויר המלכותי של בריטניה. בעקבות כך נאלצה המשפחה לעבור דירה פעמים תכופות. לויזדום יש 2 אחים. הוא בוגר המכללה בסאות'המפטון, שם התאמן בלימודי דרמה. בטלוויזיה, ויזדום שיחק את טום פרגוסון בטלנובלה "רחוב ההכתרה" (1999-200). בתיאטרון הוא שיחק ב"ארץ אחרת" (2000) ובהצגה "סוף המסע" (2005). התפקיד הידוע ביותר שלו הוא כ"אסטוניס" בסרט "300". הוא שיחק גם בסרט "רדיו רוק" (2008), ואת איאן בסרט "אחוות הג'ינס 2" ו"אש וקרח". Enemy Lines - ‏2020 שומרי האור - 2010 אש וקרח - 2008 אחוות הג'ינס 2 - 2008 רדיו רוק - 2008 300 - 2007 היי מיסטר די ג'יי - 2005 דומיניון (2015-2014) טום ויזדום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טום ויזדום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טום ויזדום, באתר AllMovie (באנגלית) טום ויזדום, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חזית השינוי והרפורמה

חזית השינוי והרפורמה הוא גוש פוליטי לבנוני, בהנהגת הגנרל לשעבר מישל עאון, הפועל כיום בשיתוף עם קואליציית 8 במרץ הפרו-סורית. בבחירות לפרלמנט הלבנוני ביוני 2009, זכתה החזית ב-30 מושבים לפרלמנט (מתוך 57 סך הכל בקואליציית 8 במרץ). המפלגות הפוליטיות העיקריות בו הן: הזרם הפטריוטי החופשי של מישל עאון, בריגדת מרדה, הפדרציה המהפכנית הארמנית והמפלגה הדמוקרטית הלבנונית. ערך זה הוא קצרמר בנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לון

האם התכוונתם ל... לאן (עיר) – עיר בצרפת פרויקט לון – מיזם של גוגל לאספקת שירותי אינטרנט אישים: ג'ון לון – שחקן קולנוע אמריקאי צאי לון – סריס סיני, ממציא הנייר לוון לונה
משפחת ארסלאן

משפחת ארסלאן (أرسلان) היא משפחה דרוזית אריסטוקרטית בלבנון, המהווה אחת משתי משפחות המתחרות ביניהם על היוקרה בעדה הדרוזית. משפחת ארסלאן נמצאת בתחרות מאות שנים עם משפחת ג'ונבלאט על ההגמוניה בעדה הדרוזית. הדרוזים בלבנון מחולקים ליזבקים ולג'ונבלאטים, כשמשפחת ארסלאן עומדת בראש קונפדרציית היזבקים. כיום עומד בראש המשפחה טלאל ארסלאן, שירש את תפקידו מאביו, מג'יד. טלאל עומד בראש המפלגה הדמוקרטית הלבנונית הזוכה לרוב תמיכתה מבני המשפחה. בבחירות 2009 זכתה המפלגה לשני מושבים בפרלמנט הלבנוני (מול 10 מושבים שהשיגה מפלגתו של וליד ג'ונבלאט, המתחרה בו על הקול הדרוזי).[דרוש מקור] Arslan Family, באתר Answers.com;‏ ראו גם: w:en:List of political families in Lebanon#Arslan family ערך זה הוא קצרמר בנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Come Dance with Me!

Come Dance with Me!‎ הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה שראה אור בשנת 1959. זהו אלבום האולפן ה-20 של סינטרה וה-13 שהוציא תחת חברת ההקלטות קפיטול. זהו האלבום המצליח ביותר בקריירה של סינטרה, לאחר ששהה במשך שנתיים וחצי במצעד הבילבורד. האלבום מכיל ביצועי סווינג כבדים ונגינת החצוצרות מובילה בו את התזמורת, על אף שכמה מהשירים באלבום איטיים ורגועים את הצלחתו הרבה הוא חייב לקטעים המהירים והעליזים. הביקורות היללו את האלבום ובטקס הגראמי של שנת 1960, קטף !Dance With Me את פרס האלבום הטוב ביותר ואת פרס הביצוע הווקאלי הטוב ביותר בידי זמר, כמו כן זכה המארגן בילי מיי בפרס המארגן הטוב ביותר. Come Dance With Me!, שהה במצעד אלבומי הפופ של מגזין הבילבורד במשך 140 שבועות והגיע למקום השני וכך גם במצעד הבריטי. בשנת 1987 הוציאה חברת קפיטול את האלבום על גבי תקליטור, אל שירי האלבום המקורי התווספו 4 שירים נוספים. פרנק סינטרה - קולות בילי מיי - מארגן, מנצח מידע על האלבום Come Dance with Me! באתר MusicBrainz מידע על האלבום Come Dance with Me! באתר AllMusic האלבום Come Dance with Me! באתר Discogs האלבום Come Dance with Me! באתר ספוטיפיי
ג'ון צ'נסלור

סר ג'ון צ'נסלור (באנגלית: John Chancellor; ‏1870–1952) היה איש צבא ומנהלן קולוניאלי בריטי, הנציב העליון הבריטי השלישי על ארץ ישראל (1928–1931). ג'ון צנסלור נולד בשנת 1870 למשפחת אצולה בריטית. הוא היה בוגר אקדמיה צבאית והוסמך לקצין ביולי 1890. שירת כקצין בחיל ההנדסה הבריטי ובין השאר שירת בשנת 1898 במחוז הספר הצפון-מערבי. בשנת 1904 החל לשרת בשירות הקולוניאלי הבריטי. בשנת 1909 הוענק לו תואר עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש בזכות שירותו. הוא כיהן כמושל מאוריציוס (1911-1916), וטרינידד (1916-1921) ועם הכרזת דרום רודזיה כמושבת כתר בריטית היה בספטמבר 1923 למושלה הראשון, תפקיד בו החזיק עד 1928. במהלך שנות כהונתו בנה לעצמו שם של מושל מוצלח. בשנת 1928 הוא נתמנה לנציב העליון על ארץ ישראל לאור ההבנה של הממשלה הבריטית שמדובר במושבה בעייתית. יחסו ליישוב היהודי היה עוין. לדעתו, הצהרת בלפור והתמיכה הבריטית ביהודים פגעו באינטרסים הקולוניאליים של הבריטים, ושעליהם לתמוך ברוב הערבי. בתקופתו התרחשו מאורעות תרפ"ט (1929), שהיו המאורעות החמורים ביותר שהתרחשו בארץ מאז תחילת המנדט. מאורעות אלה הביאו בסופו של דבר לפרסום הספר הלבן השני ולהגבלה משמעותית של מכירת הקרקעות ליהודים ועלייתם לארץ. כהונתו כנציב העליון נסתיימה בשנת 1931. צ'נסלור המליץ להפסיק את העלייה ולמנוע מכירת אדמות ליהודים, שכן לטענתו כל האדמות בארץ ישראל היו מעובדות, ומכירת אדמה ליהודים פירושה היה הגדלת מספר החקלאים הערבים חסרי הקרקע. עם תום תקופת כהונתו תוארה כהונתו בעיתון דבר כתקופה שחורה ליישוב היהודי והונגדו המילים הגבוהות שהכביר בתחילת כהונתו על סיוע לעלייה אל מול פעולותיו כנגדה, מכירת קרקעות ליהודים והקרן הקיימת. צ'נסלור תואר כבזבזן אשר הובל על ידי הפקידוּת שלו במקום להובילה והנהיג מדיניות של ויתור לערבים במקום לעמוד מולם. על שמו נקרא באותה השנה רחוב מרכזי בירושלים, שהוקם שנה קודם לכן. שמו של הרחוב הוחלף בתום המנדט הבריטי וכיום הוא נקרא רחוב שטראוס. בשנת 1936 פורסם שצ'נסלור השתתף ביוזמה להקמת בנק אנגלי-ערבי בארץ ישראל, שלא יצאה אל הפועל ושהוא מסייע בהפצת שבועון ערבי המטיף לעמדה הערבית בשאלת ארץ ישראל. בשנים 1937-1938 התבטא בעד תוכנית החלוקה. בשנת 1947 הוענק לו תואר אביר מסדר האימפריה הבריטית. הוא מת בשנת 1952. מדיה וקבצים בנושא ג'ון צ'נסלור בוויקישיתוף ג'ון רוברט צ'נסלור (1870-1952), דף שער בספרייה הלאומית ג'ון צ'נסלור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) London Gazette, August 5, 1890 London Gazette, November 5, 1909 Albert Montefiore Hyamson, Palestine under the mandate, 1920-1948, pages 118-119 John B. Quigley, Palestine and Israel: a challenge to justice, page 19 י. שוכמן, להערכת תקופת צ'נסלור בנציבות הא"י - א, דבר, 20 בנובמבר 1931 י. שוכמן, להערכת תקופת צ'נסלור בנציבות הא"י - ב, דבר, 22 בנובמבר 1931 צ'נסלור בראש בנק אנגלי ערבי, דבר, 13 בנובמבר 1936 מ. אסף, ערבי הארץ בשנת תרצ"ז, דבר, 5 בספטמבר 1937 צ'נסלור וקאסט מסייעים להפיץ את השבועון הערבי, דבר, 2 ביולי 1936 צ'נסלור וידידי הערבים בעד החלוקה, דבר, 16 ביולי 1937 צ'נסלור בעד החלוקה, דבר, 29 במרץ 1938