laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
T-95

T-95הוא אב-טיפוס של טנק רוסי אשר יועד להיות טנק "הדור הבא" וממשיך דרכו של ה-T-90 בצבא רוסיה. עם זאת, הטנק מעולם לא הגיע לשלב הייצור הסדרתי, ככל הנראה עקב הקשיים הכלכליים בפניהם ניצבו רוסיה והמפעל המתכנן. T-95 הוא אב-טיפוס של טנק רוסי דור ה' אשר תוכנן במפעל אורלוואגונזאבוד (מפעל הקרונות של אורל) בעיר ניז'ני טאגיל - המפעל שבו פותחו, בין היתר, טנקי T-62,‏ T-72 ו-T-90. המידע אודות הטנק מעורפל, אינו מאומת ומבוסס בעיקרו על שבבי מידע נסיבתיים, שמועות והערכות. "חשיפת" הטנק והספקולציות אודותיו החלו עם סיום ביקורו במפעל אורלוואגונזאבוד של שר ההגנה הרוסי איגור סרגייב בשנת 2000, לאחריו הכריז כי "רוסיה השלימה את פיתוחו של טנק מערכה (MBT) מהפכני בשם T-95". היות שטנקים רוסיים מפותחים תחת שם הקוד "אובייקט ###" ומקבלים את הסימול "T-##" רק לאחר השלמת פיתוחם, ניתן להסיק כי T-95 הוא דגם טנק מוכן לייצור (לדוגמה, טנק T-72 פותח תחת השם Obiekt-172). תכנונו המהפכני של הטנק כולל צריח לא מאויש ותא לחימה ממוגן הממוקם בתובה. בנוסף, הטנק שומר על מאפייני הטנקים הסובייטיים והרוסיים המודרניים: צללית קטנה, משקל נמוך, יכולת צליחת נהרות לעומק של עד 5 מטרים וצוות בן 3 לוחמים בלבד המתאפשר על ידי קיומה של מערכת טעינה אוטומטית המבטלת את הצורך בטען. הטנק נועד להוות את הדור החמישי של הטנקים הסובייטיים, לאחר שמאז שנות ה-70, אז פותח ה-T-72, לא פיתחה רוסיה טנקים חדשים אלא עסקה בשדרוג הקיימים. בהתאם, הטנק כולל שיפורים ניכרים: עצמה ודיוק האש, אלקטרוניקה ומיגון. כלל אנשי הצוות בטנק (מפקד, תותחן, נהג) נמצאים בתא לחימה ממוגן הנמצא בתובה, ומופרד בשריון כבד מהמטען האוטומטי, אשר היווה נקודת תורפה מסורתית בטנקים הסובייטיים מאז הופעתו ב-T-64. תצורה זו מקנה לצוות מיגון מרבי כאשר הטנק נמצא בעמדה (התובה מוסתרת) ומאפשרת הקטנת צללית הטנק וכפועל יוצא- הגדלת שרידותו בשדה הקרב. על אף שלא נחשפו פרטים אודות הרכב מיגון הטנק, ניתן לשער כי הטנק יכלול, לכל הפחות, מדוכות עשן היעילות בתחום הנראה ובתחום האינפרא-אדום, מיגון ראקטיבי כבד מדגם KONTAKT-5, מערכת הגנה אקטיבית רכה מדגם SHTORA ומערכת הגנה אקטיבית קשה מדגם ARENA-E. הימצאות צוות הטנק בתובה מאפשרת התקנת צריח קטן, נמוך ובלתי מאויש, הנושא תותח חלק-קדח בקוטר של בין 135 ל-152 מ"מ. בקרת האש של הטנק תכלול מחשב ירי בעל ערוץ אופטי, תרמי, אינפרא-אדום ומכ"ם. ייתכן כי חלק או כל בקרת האש בגרסאות היצוא תכלול רכיבים מתוצרת מערבית, כמו בטנק T-90S (גרסת הייצוא של טנק T-90). ניתן לשער שהיכולת לשיגור טילי נ"ט, המאפיינת את מרבית הטנקים הסובייטיים האחרונים והמשודרגים תימצא גם בטנק T-95 (ה-T-55AMV בעל יכולת שיגור טילי בסטיון, ה-T-90 בעל יכולת שיגור AT-11 "רפלקס"). הגדלת קוטר התותח תגדיל את יעילותם של פגזים מסוגים מוכרים כגון חודר-שריון-חץ וחלול על ידי הגדלת מהירות הלוע וגודל הראש הקרבי (בהתאמה). כאמור, הטנק פותח במקור על מנת להחליף את משפחת טנקי T-72 (אשר T-90 נמנה עליה) ולהיכנס לשלב הייצור הסדרתי בשנת 1994. עם זאת, הטנק מעולם לא הגיע לשלב זה, עקב מחסור במימון ממשלתי והזמנות מהצבא הרוסי. הצהרתו של שר ההגנה הרוסי בשנת 2000, כמוסבר לעיל, עשויה להצביע על סיום פיתוחו של הטנק והמתנה להזמנות גרידא. חיזוק לסברה זו ניתן למצוא בדיווח של סוכנות ידיעות צרפתית מסוף שנת 2006, על פיה סעודיה מנהלת משא ומתן עם רוסיה לרכש טנקי T-95, לאחר שעברו מבחנים וההערכות ביצועים על אדמת סעודיה. מדיה וקבצים בנושא T-95 בוויקישיתוף כתבה בסוכנות הידיעות הצרפתית אודות אפשרות שסעודיה תרכוש טנקי T-95 דור א'- T-34, דור ב'- T-54, T-55, T-62, דור ג'- T-64, T-72, דור ד'- T-80, T-90
כביש 75

כביש 75 הוא כביש רוחב ארצי בצפונה של ישראל, העובר לאורך מורדותיו הצפון מזרחיים של הכרמל ודרך עמק יזרעאל. הכביש מוביל ממחלף קישון עם נתיבי המפרץ והכניסה המזרחית לחיפה ועד צומת המוסכים בתחומי העיר נצרת. אורכו של הכביש הוא 41 ק"מ. בשנים 2011–2014, שודרג הכביש בקטע שבין מחלף ישי לצומת נהלל. במסגרת השדרוג, הורחב הכביש בנתיב נוסף לכל כיוון, בנוסף לביצוע סדרת שיפורים בטיחותיים, שיפור צמתים, בניית מפרדה קשיחה בין המסלולים והקמת תאורה לאורכו של הקטע. עד לנובמבר 2018, קטע הכביש בין מחלף יגור לצומת העמקים, שאורכו 4 ק"מ, היה קטע משותף לכביש 75 וכביש 70. עם פתיחת מחלף שער העמקים והגעתו של כביש 6 למקום, הוסר הסימון של כביש 70 בקטע זה. הכביש מחיפה לנצרת, באורך של 35 קילומטר, נסלל בימי מלחמת העולם הראשונה באחריותו של מוחמד רושדי. קטע הכביש מחיפה לרמת ישי (שאז נקראה ג'דה) נסלל על ידי גדוד שומריה וגדוד העבודה בשנים 1920–1921 וסלילתו הושלמה בתחילת 1922. עד לסלילת קטע הכביש בין הצ'ק פוסט למחלף יגור, עבר קטע כביש זה במסלול של כביש 752. בתחילת שנות ה-70 עברו בכביש מדי יום כ-7,000 כלי רכב, והוא נשא עליו את עיקר התנועה בין חיפה וטבריה. בצומת יגור נבנה מחלף גדול בהשקעה כוללת של כרבע מיליארד ש"ח. חברת נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה החלה בביצוע העבודות בשנת 2011 והן הסתיימו ב-6 במרץ 2013 (מוקדם מן הצפוי). בנוסף לכביש, בתוכנית הבנייה גם מספר גשרים עבור מעבר רכבת העמק במחלף. הכרמל כבישי ישראל עמק זבולון מדיה וקבצים בנושא כביש 75 בוויקישיתוף נסיעה מצולמת בכביש 75, ממזרח למערב, מצומת נהלל למחלף הקישון, באתר YouTube‏, 25 באוגוסט 2014 רנה הברון, ‏מוחמד רושדי - משרתם של שני שלטונות, קתדרה 63, אפריל 1992, עמוד 103 ישוקם הכביש הישן מצומת שפרעם לנצרת, דבר, 13 בדצמבר 1971 אבי בר-אלי, אחרי שנה וחצי: מחלף יגור ייפתח מחר לתנועה, באתר TheMarker‏, 5 במרץ 2013 אבי בר-אלי, שפיר תקים את מחלף יגור ב-160 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 21 בנובמבר 2010
סעיד נפאע

סעיד נָפַאעַ (בערבית: سعيد نفاع; נולד ב-1 באפריל 1953 בבית ג'ן) הוא עורך דין במקצועו ופוליטיקאי דרוזי-ישראלי, שימש חבר הכנסת מטעם בל"ד בכנסת ה-17 וה-18. הורשע במגע עם סוכן זר ויציאה למדינת אויב ונדון לשנת מאסר. נפאע הוא בן העדה הדרוזית. מגיל צעיר היה פעיל נגד גיוס דרוזים לצה"ל. ב-1972 ריצה 3 תקופות מאסר עקב סירובו להתגייס לצה"ל. לאחר מכן הקים[דרוש מקור] את ועד היוזמה הדרוזי, ארגון אשר מקדם את הזהות הפלסטינית לעומת זו הישראלית בקרב בני העדה הדרוזית, ואשר כיום מהווה חלק מחד"ש. ב-1989 נבחר כחבר במועצת המקומית בית ג'ן, אז מטעם המפלגה הקומוניסטית, ובשנים 1992–1993 שימש כראש המועצה. ב-1997 עזב נפאע את המפלגה, בה היה חבר מאז היה בן 14, וכעבור שנתיים הקים תנועה בשם "תנועת המאחדים הלאומית", שהתמזגה עם בל"ד זמן קצר לאחר הקמתה. בהמשך הקים תנועות נוספות: ב-2001 הקים את תנועת "אל מערופין אל-אחראר" ("הדרוזים החופשיים") ואת תנועת "אל-ג'דור" ("שורשים"), שמטרתה חיזוק השורשים התרבותיים הערביים בקרב הדרוזים. בדצמבר 2006 היה נפאע ממארגני כינוס שבו הוקמה "הוועדה הלאומית לסולידריות עם סוריה". לקראת הבחירות לכנסת ה-17 הוצב נפאע במקום הרביעי ברשימת בל"ד. הוא החל לכהן כחבר כנסת ב-24 באפריל 2007, עם התפטרותו של יו"ר המפלגה, עזמי בשארה. ב-6 בספטמבר 2007 יצא נפאע לביקור בסוריה ללא אישור שר הפנים, אישור הנדרש לפי פקודת הארכת תוקף של תקנות שעת חירום (יציאה לחוץ-לארץ). במהלך ביקורו נפגש עם טלאל נאג'י, שהיה אז סגנו של מזכ"ל החזית העממית לשחרור פלסטין. נפאע הועמד לדין והורשע באפריל 2014 בבית המשפט המחוזי בנצרת בשני סעיפים של מגע עם סוכן זר ויציאה למדינת אויב. בספטמבר 2014 נגזרה עליו שנת מאסר בגין הרשעה זו. ערעורו לבית המשפט העליון נדחה באוגוסט 2015, וב-1 בנובמבר 2015 החל לרצות את עונשו בבית הסוהר גלבוע. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום השני ברשימת בל"ד לכנסת, ונבחר לכהונה נוספת. בינואר 2010 החליטה הלשכה הפוליטית של בל"ד להדיחו מהתנועה, בעקבות סירובו לקיים הסכם רוטציה שיאפשר את כניסתו לכנסת של המועמד שהוצב במקום הרביעי ברשימת בל"ד, עבאס זכור. בפברואר 2012, כשנה לאחר פרוץ ההתקוממות בסוריה, נטל חלק מרכזי בעצרת תמיכה בנשיא סוריה בשאר אל-אסד שהתקיימה בתיאטרון אל-מידאן בחיפה. לדבריו, ביקש להביע תמיכה בניסיונות הרפורמה של אסד שזכו לתמיכת העם הסורי. הוא גינה את מדינות ערב שמספקות לטענתו נשק למתנגדי המשטר ואשמות ב"מותם של הילדים בסוריה". נפאע נשוי ואב ל-9, ומתגורר בבית ג'ן. סעיד נפאע, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) סעיד נפאע, באתר כנסת פתוחה רועי נחמיאס, מחליפו של עזמי בשארה: עו"ד סעיד נפאע, באתר ynet, 23 באפריל 2007 יותם פלדמן, רדיקל חופשי, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2007 ח"כ סעיד נפאע מבל"ד יצא לביקור בסוריה, באתר ynet, 6 בספטמבר 2007 עדי חשמונאי‏, הח"כ לשעבר סעיד נפאע הורשע במגע עם סוכן זר, באתר וואלה, 6 באפריל 2014 חסן שעלאן, שנת מאסר לח"כ לשעבר סעיד נפאע שהורשע במגע עם סוכן חוץ בסוריה, באתר ynet, 4 בספטמבר 2014 ידידיה בן אור, ח"כ לשעבר מבל"ד ילך לכלא, באתר ערוץ 7, 31 באוגוסט 2015 ע"פ 6833/14 סעיד נפאע נ' מדינת ישראל, ניתן ב־31 באוגוסט 2015 סמי עבד אל חמיד, חבר הכנסת לשעבר נפאע יחל לרצות עונשו בגין כניסה למדינת אויב, באתר nana10‏, 1 באוקטובר 2015 ניר יהב‏, ח"כ סעיד נפאע יודח ממפלגת בל"ד, באתר וואלה, 14 בינואר 2010 דרישה: להפסיק התמיכה בתיאטרון שאירח כנס תמיכה באסד
כביש 71

כביש 71 הוא כביש רוחב ארצי בצפונה של ישראל, העובר בעמק יזרעאל ועמק בית שאן. תוואי הכביש מקביל לתוואי של נחל חרוד בעמק חרוד ולזה של מסילת הברזל עליה נסעה בעבר רכבת העמק. אורכו של הכביש הוא 31 קילומטר, והוא מוביל מעפולה במערב, דרך בית שאן, ומסתיים במעבר נהר הירדן. התוואי המזרחי של הכביש הסלול כיום, שימש במהלך ההיסטוריה – עוד מתקופת הברונזה – כדרך המובילה מבית שאן למגידו ומשם אל דרך הים. דרך זו הייתה מסועפת גם ברשת הדרכים הרומיות בארץ ישראל. סלילת הכביש המודרני התבצעה על ידי ממשלת המנדט שאישרה את סלילת הכביש מעפולה לבית שאן בתחילת 1936. בשלב הראשון נסלל הכביש מעפולה לבית השיטה. הכביש נסלל על ידי סולל בונה. בסיסו הוכן בחודשים ספטמבר–נובמבר 1936 והמשך העבודות והסלילה נעשו לאחר הפסקה לתקופת הגשמים, בין מרץ ליולי 1937. רוחב הכביש היה 6 מטר. סלילת הקטע משיטה לבית שאן נמסרה לקבלן לביצוע באוגוסט 1939. באפריל 2016 נחנך בכביש מחלף בחיבור עם כביש 669. במסגרת העבודות להקמת המחלף הוכנה גם הפרדה מפלסית עבור מסילת העמק. במסגרת התוכנית למספור הכבישים של משרד התחבורה ל-2018, צפוי כביש 71 למוזג לקטע של כביש 675 (כביש התענכים), לאורך כל אורכו. הקטע הישן ממחלף נבות ועד הכניסה המזרחית לעפולה ימוספר ככביש 711. הגן הלאומי מעיין חרוד מוזיאון בית שטורמן משכן לאמנות ע"ש חיים אתר בית טרומפלדור הגן הלאומי בית שאן תל אשתורי שמורת גאון הירדן עמק יזרעאל גלבוע עמק חרוד עמק בית שאן כביש העמק - כביש הדמים, כתבה באתר יוטיוב, מתוך מבט שני, 23 בינואר 2014 נסיעה מצולמת בכביש 71 מצומת שאן (כביש 90) לעפולה (צומת הרחובות כורש ושפרינצק). כיוון הנסיעה - ממזרח למערב. התחבורה בארץ ב-1935, דבר, 24 במרץ 1936 התחבורה בארץ בשנת 1936, דבר, 26 במאי 1937 כבישים חדשים בעמק יזרעאל, דבר, 2 ביולי 1937 כביש שטה - בית שאן, דבר, 28 באוגוסט 1939 אחיה ראב"ד, מחלף חדש על כביש 71, סמוך לבית השיטה, באתר ynet, 14 באפריל 2016
מינימום

מינימום – הערך הקטן ביותר האפשרי או הרצוי. האם התכוונתם ל... איבר מינימלי – איבר שקטן מכל איבר אחר בקבוצה סדורה. נקודת מינימום – נקודה בה הערך של פונקציה הוא איבר מינימלי. שכר מינימום – שכר העבודה הנמוך ביותר אותו רשאי מעסיק לשלם לעובד. מינימום – ירחון ישראלי בשפה הרומנית שנוסד, נערך והוצא לאור על ידי אלכסנדרו מירודן.
נוירופיזיולוגיה

הנוירופיזיולוגיה היא תחום בפיזיולוגיה. הנוירופיזיולוגיה עוסקת בהבנת תפקוד מערכת העצבים ומערכת השרירים. תחום זה קשור לנוירוביולוגיה, פיזיולוגיה, נוירולוגיה, אתולוגיה, נוירואנטומיה, מדעי הקוגניציה, ומדעים נוספים העוסקים במוח. נוירופיזיולוגיה כירורגית היא תת-תחום מעשי של הנוירופיזיולוגיה. אדם העוסק בתחום זה עשוי לשמש כחוקר באוניברסיטה או כחבר בצוות מנתחים בחדרי ניתוח. כמנתח, הנוירופיזיולוג מעורב בהשגחה על תפקודם של מבנים עצביים ומערכות עצבים, במטרה לשמור על מערכת העצבים של המנותח ועשוי לסייע לניתוח על ידי ביצוע בחינות אלקטרופיזיולוגיות לזיהוי מבנים עצביים. נוירופיזיולוגיה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1309

שנת 1309 היא השנה התשיעית במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 9 במרץ – האפיפיור קלמנס החמישי מתיישב באביניון 15 באוגוסט – סיום כיבוש רודוס על ידי ההוספיטלרים. שינוי שם המסדר לאבירי רודוס פרננדו הרביעי, מלך קסטיליה כובש את אזור גיברלטר. להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1309‎ נפטרים ב-1309‎ מדיה וקבצים בנושא 1309 בוויקישיתוף
1310

שנת 1310 היא השנה העשירית במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. 64 חברי מסדר אבירי היכל שלמה נשרפו באשמת כפירה. בניית מעונות ראשונות לסטודנטים באוקספורד. אורבנוס החמישי (נפטר ב-1370) 30 באפריל – קז'ימייז' השלישי, מלך פולין (נפטר ב-1370) 30 בנובמבר – פרידריך השני, מרקיז מייסן (נפטר ב-1349) ר' מנחם בן בנימין רקנאטי - מקובל ופוסק איטלקי. רשב"א, מגדולי חכמי התורה בספרד בתקופת הראשונים, וראש חכמי ספרד בדורו. 10 בדצמבר – שטפן הראשון, דוכס בוואריה (נולד ב-1271) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1310‎ נפטרים ב-1310‎ מדיה וקבצים בנושא 1310 בוויקישיתוף
כביש 98

כביש 98 הוא כביש האורך העיקרי ברמת הגולן בצפונה של ישראל ואורכו כ-99 ק"מ. צורתו של הכביש היא כשל קשת והוא מקביל לגבול עם סוריה ולקו התלים הישראלי. הכביש מוביל מצומת מעגן (כביש 92) שמדרום לכנרת, תחילה דרך עמק הירמוך, ולאחר מכן הוא מטפס בעליה תלולה אל רמת הגולן וחוצה אותה עד לסיומו בתחנת הרכבל התחתון בחרמון, מקום בו הוא נפגש עם כביש הר דב (כביש 999). הכביש הוא אחד מהמשופעים בישראל, והוא משנה את גובהו מ-200 מטרים מתחת לפני הים עד לכ-1,640 מטרים מעליו. קטע של עשרה קילומטרים מכביש 98 היה סגור באופן רשמי במשך 30 שנים לתנועת כלי רכב אזרחים בין צומת תל סאקי מצפון לרמת מגשימים ועד צומת אורחה שליד הר פרס. בסוף שנת 2007 נפתח קטע הכביש מחדש לאחר ששופץ בידי מועצה אזורית גולן, ומאז ניתן לנסוע בו באופן רגיל. הכביש היה הכביש המרכזי של רמת הגולן עוד לפני מלחמת ששת הימים. בגלל סמיכות הגבול לכביש באזור חמת גדר, דבר שגרם לכך שאזרחים נמנעו לנסוע בכביש דרומית לקוניטרה, בשנת 1969 נפרצו שתי דרכים חדשות מהכנרת אל הכביש: כביש דרך נוקייב שהתחבר לכביש 98 מדרום לצומת אפיק וכביש 789 מכורסי דרך עד צומת אפיק. בסוף 1970 הוחלט לחדש את הקטע הדרומי של הכביש ממבוא חמה לחמת גדר. הכנרת חמת גדר שמורת הטבע מצוקי און שמורת נחל מיצר נחל אל על ושמורת אל על שמורת אירוס הביצות אנדרטת גדוד 53 (סופה) בצומת אורחה שמורת אירוס חושניה אנדרטת גדוד 71 שמורת רכס בשנית תצפית קוניטרה שמורת הר אביטל שמורת הר חרמונית עמק הבכא אנדרטת פלס"ר 7 יער אודם בריכת רם נחל סער החרמון מדיה וקבצים בנושא כביש 98 בוויקישיתוף יגאל צור, עצור, גבול לפניך, באתר ynet, 21 באוקטובר 2005 איתמר מור, אנדרטאות נשכחות ופינות זיכרון ברמת הגולן, שישי בגולן, 12 ביולי 2007 שפי גבאי, חזרה לנופים אהובים, דבר, 26 בספטמבר 1969 נחום ברנע, המאבק על עמק הבטיחה, דבר, 23 בדצמבר 1969 מנחם תלמי, קפיצת הדרך לגולן, מעריב, 26 בדצמבר 1969; המשך יותקנו שלוחות של מד"א בטבריה ברמת הגולן, דבר, 30 בנובמבר 1970
סינטופיקון - אינדקס הרעיונות המופלאים

סינטופיקון: אינדקס הרעיונות המופלאים (A Syntopicon: An Index to The Great Ideas), הוא אינדקס שכתב מורטימר ג'. אדלר ויצא לאור בשנת 1952. אינדקס זה יצא לאור בתור כרכים מספר שתיים ושלוש בסדרת "הספרים הגדולים של העולם המערבי". ההקדמה לכרך הראשון נכתבה על ידי רוברט האצ'ינס, נשיא אוניברסיטת שיקגו. הסינטופיקון מוּצב כרשימת 100 הרעיונות המופלאים של הקאנון המערבי, ונמכר לבתי האמריקאים בעיקר על ידי אנשי-המכירות המיומנים של האנציקלופדיה בריטניקה. אדלר וצוות-הפרויקט שלו בחרו את הרעיונות במשך עשורים, ובסופו של דבר גיבשו רשימה של 102. אולם, בספר אחר שכתב, אדלר הביע חרטה על כך שעקרון השוויון הנובע מזכויות האדם לא זכה להיכנס לרשימה. הוא ניסה לתקן את ההשמטה בספרו "שישה רעיונות מופלאים: אמת-טוּב-יופי-חירות-שוויון-צדק" (1981). אדלר ניסה להכין אינדקס נוסף, בכרך אחד, וזוהי הפרופדיה שנכתבה בעבור המהדורה החמש עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה. מאז, מפתח-העניינים האלפביתי המסורתי הופק בשני כרכים בעבור הגרסאות המאוחרות יותר של המהודרה החמש עשרה, בנוסף על הפרופדיה. אתר האינטרנט הרשמי של סינטופיקון - אינדקס הרעיונות המופלאים
135

שנת 135 היא השנה ה-35 במאה ה-2. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 135 ניתן לה בדיעבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. העיר ביתר נופלת בידי הרומאים ובא הקץ על מרד בר כוכבא 135 -רבי יהודה הנשיא (נפטר בסביבות 220) בר כוכבא - 135 לספירה להלן לוח שנה יוליאני. הלוח העברי לפני שנת ד'קי"ט (359), נקבע על פי הראייה, ומכיוון שלא הייתה אז שיטה קבועה - לא מוצג כאן לוח עברי. ילידי 135‎ נפטרים ב-135‎ מדיה וקבצים בנושא 135 בוויקישיתוף
קורמורן גמדי

קורמורן גמדי (שם מדעי: Microcarbo pygmaeus) הוא מין עוף ימי המשתייך לסוג קורמורן קטן שבמשפחת הקורמורניים. תפוצה: לקורמורן הגמדי יש תחום תפוצה לא גדול. הוא כולל את דרום מזרח אירופה ומערב אסיה, מאיטליה מזרחה עד קזחסטן ודרומה עד עיראק וישראל. חלק מאוכלוסיות הקורמורן הגמדי נודדות, וחלק נמנעות מלעשות כן או נודדות למרחקים קצרים יחסית. האוכלוסיות הצפוניות נוהגות לבלות את החורף באזורים דרומיים יותר, על פי רוב בשטחי הרבייה שלהן. לעיתים רחוקות נודדים קורמורנים אלה גם אל אזורים מסוימים במערב אירופה. בישראל: אחרי ייבוש החולה עברו עופות אלה אל בריכות הדגים בעמק בית שאן וגרמו נזק רב לדייגי האזור. הדייגים אסרו עליהם מלחמה, והדברים הגיעו עד לידי שריפת מושבות הקינון שלהם. אוכלוסיית הקורמורן הגמדי התמעטה מאוד עד שהושגה פשרה. הם מורשים לשהות באשור הכנרת, בה אינם גורמים נזק. יש מושבות קינון סביב הכנרת, ומספרם הולך ועולה. הקורמורן הגמדי מקנן במושבות גדולות באדמות ביצה, בגופי מים מתוקים שזרימתם איטית, בדרך כלל באגמי מים מתוקים או בדלתה של נהרות. הקנים נבנים על עצים נמוכי קומה או בסביבות דומות. הקן עשוי מענפים ועשבים. הנקבה מטילה בין שלוש לשש ביצים. הזכר והנקבה דוגרים על הביצים לפרק זמן הנע בין 27 ל-30 ימים. הגוזלים מגיעים לעצמאות כ-70 יום לאחר בקיעתם. הקורמורן הגמדי הוא עוף בינוני בגודלו. אורכו נע בין 45 ל-55 סנטימטרים, ומוטת כנפיו נעה בין 75 ל-90 סנטימטרים. קרום שחייה מחבר את כל ארבע אצבעות רגליו. צבע נוצותיו נע בין ירוק מבריק לשחור. נוצות הזנב ארוכות ומקורו קצר ועבה. לבוגרים ציצית-שיער לבנה קטנה במעלה הצוואר, ובעונת הרבייה - גם בחלקו התחתון. מחוץ לעונת הרבייה, לבוגרים נוצות צוואר לבנות. לא קיימת דו צורתיות זוויגית מובהקת אצל הקורמורן הגמדי, והזכר והנקבה דומים מבחינה חיצונית. בצד זאת, הפרטים הצעירים חומים יותר וצבעם מעט עמום יותר. מבחינה חיצונית, המין נבדל מהקורמורן הגדול (Phalacrocorax carbo) ומהקורמורן הימי (Phalacrocorax aristotelis) בממדיו הקטנים יותר, במבנה גוף קל יותר ובזנב ארוך יותר. תזונתו מתבססת בעיקרה על דגים. הציד מתבצע לרוב במסגרת קבוצתית, ובין ניסיון ציד אחד למשנהו נח הקורמורן הגמדי על ענפי עצים. על אף שאינו נתון בסכנת הכחדה מיידית ושמצב השימור שלו מוגדר כ"קרוב לסיכון" בלבד, הקורמורן הגמדי מאוים כתוצאה מזיהום מים, הזרמת שפכים, הרס בתי גידול וצייד בלתי חוקי. שטחי הרבייה של המין נמצאים במגמת הצטמצמות, והאוכלוסייה הכשירה להתרבות באירופה מוערכת בכ-6,400 עד 7,300 זוגות בלבד - מספר נמוך בצורה משמעותית משיעור האוכלוסייה הכשירה להתרבות באזור זה בעבר. מושבת הקינון הגדולה ביותר נמצאת בדלתא של נהר הדנובה, והיא מכילה כ-4,000 זוגות, אולם נראה כי מספר זה יקטן כתוצאה מהרס בתי גידול. על פי "הספר האדום של החולייתנים בישראל" הקורמורן הגמדי נמצא בסיכון אזורי ועתידו בישראל בסכנה. מדיה וקבצים בנושא קורמורן גמדי בוויקישיתוף קורמורן גמדי, באתר ITIS (באנגלית) קורמורן גמדי, באתר NCBI (באנגלית) קורמורן גמדי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קורמורן גמדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קורמורן גמדי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) קורמורן גמדי, באתר GBIF (באנגלית) קורמורן גמדי באתר הרשימה האדומה של IUCN
כביש 79

כביש 79 הוא כביש רוחב בצפון ישראל, החוצה את עמק זבולון ואת הגליל התחתון המערבי. הכביש מוביל מצומת אפק בקריית ביאליק ועד לצומת משהד שמצפון לנצרת, ואורכו 27 קילומטר. הכביש נסלל על תוואי דרך עתיק שהוביל בין נצרת לעכו. בין שפרעם לעכו הדרך העתיקה ביצעה עיקוף קל מצדה המערבי של ביצת עין אפק בשל הקושי לחצות דרכה. הכביש, שנקרא כביש נצרת-שפרעם, נסלל עוד בימי המנדט הבריטי. בשנות ה-50 תחזוקתו הייתה ירודה ביותר. בשנת 1971 נתקבל מלווה מהבנק העולמי לצורך שדרוג הכביש, שעד אז הוביל כ-1000 כלי רכב ביממה, נועד לאפשר מעבר של כ-7000 כלי רכב ביממה על הכביש, ובכך להקל את עומס התנועה על כביש 75 שנשא עליו את עיקר התנועה בין חיפה וטבריה. העבודות החלו במחצית הראשונה של 1972 והכביש נחנך בתחילת 1975. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 החלה החברה הלאומית לדרכים לשדרג את כביש 79 באמצעות הרחבתו לכביש דו-מסלולי ודו-נתיבי, כולל הקמת מסלול לרכבת קלה עתידית במרכזו. העבודות, בהשקעה של כ-400 מיליון שקל, כללו ביטול צמתים מרומזרים והקמת ארבעה מחלפים קטנים, וסדרת מעברים חקלאיים. ביולי 2011 נחנך מחלף המוביל, שהיה אחד מהצמתים העמוסים בצפון ישראל, מחלף זה מפריד מפלסית את כביש 79 מכביש 77. באותו חודש נפתח גם מחלף סומך. במסגרת הקמת כביש עוקף קריות נבנה גשר המעביר את תנועת כביש 79 מעליו. הגשר נפתח לתנועה במחצית 2012. בתקופה זו הוחל גם בעבודות להרחבת קטע הכביש שבין קריית ביאליק ומחלף גלעם לכביש בן 2 מסלולים לכל כיוון עם הפרדה בין שני כיווני הנסיעה. במסגרת העבודות בוטל בחורף 2013 מחלף גלעם, והוחלף בצומת מרומזר, לצורך בנייתו מחדש. המחלף נפתח מחדש ב-14 במאי 2014. בסך הכל, במהלך סוף העשור הראשון של המאה ה-21 ובעשור השני של מאה זו, הוקמו 13 מחלפים חדשים לאורך הכביש, וכן שודרג הכביש באופן משמעותי. שמורת טבע עין אפק אנדרטת הלוחם הבדואי שמורת יער הסוללים ציפורי עמק זבולון הגליל התחתון מדיה וקבצים בנושא כביש 79 בוויקישיתוף מ. נהג, זכר הכביש מימי המנדט ..., מעריב, 11 בדצמבר 1961 30 מליון דולר מן הבנק העולמי לפיתוח הכבישים, דבר, 15 ביולי 1971 ישוקם הכביש הישן מצומת שפרעם לנצרת, דבר, 13 בדצמבר 1971 בסלילת כביש רחב, מעריב, 7 במרץ 1972 הוחל בפריצת כביש חדש לנצרת מכיוון שפרעם, דבר, 3 במאי 1972 נחנך כביש שפרעם - נצרת, דבר, 6 בפברואר 1975 מחלף גלעם נפתח מחדש, הודעת נתיבי ישראל מחלפון הסוללים, מחלף המוביל, מחלף ביר אל מכסור, מחלף שפרעם מזרח, מחלף עדי, מחלף שפרעם, מחלף סומך, מחלף טל, מחלף ביאליק, ומחלף יפתחאל.
אלן בול (כדורגלן)

אלן ג'יימס בול (באנגלית: Alan James Ball; 12 במאי 1945 – 25 באפריל 2007) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי בינלאומי, הצעיר בשחקניה של הנבחרת האנגלית שזכתה בגביע העולם ב-1966, והשחקן המצטיין במשחק הגמר של אותו טורניר. פעמיים ניפץ בול, יליד לנקשייר, את שיא ההעברות הבריטי: לראשונה ב-1966, כשקבוצת נעוריו בלקפול, בה שיחק כנער לצידו של גיבור הכדורגל סטנלי מתיוס, מכרה אותו לאברטון בתמורה ל-110,000 לירות שטרלינג; וכשש שנים לאחר מכן כשנמכר מחדש לארסנל הלונדונית בתמורה לסכום כפול. בלמעלה מעשרים שנה של כדורגל מקצועני באנגליה ובצפון אמריקה, רשם בול כמאה ושמונים שערים בקרוב לאלף הופעות. לרמה הגבוהה ביותר של המשחק הגיע כבר בגיל צעיר, לאחר שהגשים את המטרה שקבע לעצמו, לשחק במדי אנגליה בגביע העולם שאירחה. מה שייחד אותו כשחקן, ומשך את תשומת לבו של מאמן הנבחרת אלף רמזי, היה מגוון כישוריו, השילוב בין יכולות הגנתיות להתקפיות, ובין משחק אגפים לשליטה במרכז השדה. בול התאים לשיטתו של רמזי היטב, כשמילא את תפקיד הימני מבין שלושה קשרים במרכז השדה. לאחר שריקת הסיום של גמר המונדיאל אמר לו המנג'ר, שבדרך כלל מיעט בשבחים: "אישי הצעיר - לעולם לא תשחק משחק טוב יותר בחייך". גם עמיתיו לקבוצה האלופה, בובי צ'רלטון וג'ף הרסט, הכריזו על הקשר הפעלתני והאנרגטי בן ה-21, כשחקן המפתח במשחק הגמר. ברמת המועדונים זכה בול בתואר אחד בלבד, אליפות הפוטבול ליג לשנת 1970, במדי אברטון. פעמיים שיחק בגמר גביע ה-FA, עם אברטון ושוב עם ארסנל, אולם לא זכה בו. בנוסף היה שותף לעלייתה של סאות'המפטון לליגה הבכירה, ב-1978. לאחר פרישתו מכדורגל פנה לעסוק באימון, במספר קבוצות, עד פיטוריו מפורטסמות' ב-1999. בשנת 2000 הוענק לו תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE) על "שירותיו לכדורגל". כשלוש שנים לאחר מכן בא בשערי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי. בשנותיו האחרונות התמודד בול עם מחלת הסרטן שבה לקו אשתו ובתו, ואף העמיד למכירה את מדליית המנצחים שלו מגביע העולם, כדי לממן את הוצאות המשפחה. ב-25 באפריל 2007 מת מהתקף לב, בגיל 61, בסמוך לביתו. אליפות הפוטבול ליג: 1969/1970 מגן הקהילה: 1970 גביע העולם בכדורגל: 1966 שחקן העונה של סאות'המפטון: 1977/1978 מאמן החודש בפרמייר ליג: נובמבר 1995 רוברט גלווין ומרק בושל, Football's Greatest Heroes, הוצאת Robson Books, לונדון 2005, עמ' 143-145 מדיה וקבצים בנושא אלן בול בוויקישיתוף אלן בול, באתר Transfermarkt אלן בול, באתר WorldFootball.net אלן בול, באתר National Football Teams אלן בול, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
המוזיאון היהודי של רומא

המוזיאון היהודי של רומא (באיטלקית: Il Museo Ebraico di Roma) כולל אוסף יודאיקה ותשמישי קדושה, שהועברו אליו מבתי כנסת ישנים באיטליה. המוזיאון משמש מעין "מחסן מרכזי" לתשמישי קדושה לקהילות היהודיות באיטליה. במהלך היום נערכים במוזיאון סיורים של תלמידי בתי ספר מרומא. בממוצע מסיירות במוזיאון ארבע קבוצות תלמידים ליום. כך המוזיאון הפך למרכז ללימוד מורשת היהדות לציבור הרחב בעיר. במסגרת הסיור במוזיאון מגיעים גם לאולם בית הכנסת הגדול ולאולם בית הכנסת הספרדי. המוזיאון פתוח רק בימי חול. המוזיאון היהודי של רומא, מצוי במבנה בית הכנסת הגדול של העיר, מצד נהר הטיבר. משני צידי הכניסה לבניין ניתן להבחין בלוחות זיכרון לנספים במלחמות איטליה ולקורבנות השואה. הכניסה לבניין מובילה גם למשרדי הקהילה ולמשרד הרבנות. המוזיאון מורכב משלושה חדרים, בכל אחת מהחדרים יש תצוגה שונה. החדר הראשון מוקדש למסמכים היסטוריים וממצאים ארכאולוגיים, בחדר השני תצוגת תשמישי קדושה ובאחרון מוצגים חפצי אומנות. בין המוצגים: ספרי תורה וכן "רימונים", "מגן" ו"אצבע" מורה לקריאה בתורה. עשרות פרוכות לספר תורה בשלל צבעים, שהיו בעבר בבתי הכנסת של פירנצה, וונציה ורומא ובעיקר מהמאות ה-16 וה-17. כל הפרוכות הוכנו בעבודת יד, והן עדיין משמשות את הקהילה היהודית המקומית. מגילות בכתב יד הכתובות על הקלף, כמו מגילת אסתר. סידורים עתיקים בנוסח איטליאני ובנוסח ספרד מהמאה ה-18 עם כריכת כסף. קופסאות לשמירת בשמים מכסף ומנחושת המתוארכים למאה ה-17 והמאה ה-19. חנוכיות, ביניהם אחת מכסף מהמאה ה-18. תצוגה של אבני שיש מלוטשות שהיו בעבר בבתי הכנסת הישנים של רומא, חמשת בתי הכנסת (Cinque Scole). ארון תצוגה במוזיאון מדיה וקבצים בנושא המוזיאון היהודי של רומא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי של רומא (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי של רומא (באיטלקית) (באיטלקית) המוזיאון היהודי של רומא, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון היהודי של רומא, ברשת החברתית אקס (טוויטר)