פליציה לנגר

פליציה לַנגֶר (9 בדצמבר 1930, טרנוב שבפולין – 21 ביוני 2018, אנינגן שבגרמניה) הייתה עורכת דין ופעילת זכויות אדם, שייצגה במשך שנים רבות פלסטינים נגדם הוגשו כתבי אישום על עבירות ביטחוניות. לנגר כתבה מספר ספרים שעסקו בהפרות זכויות אדם, לשיטתה, שבוצעו על ידי ישראל בשטחים. בספריה תיארה עינוי אסירים פלסטינים על ידי כוחות הביטחון, הריסת בתים, גירושים, וענישה קולקטיבית. הייתה פעילת רק"ח במשך עשרות שנים. משנת 1990 חייתה בגרמניה. לנגר נולדה בשם פליציה עמליה וייט בעיר טרנוב שבפולין בשנת 1930, כבת יחידה להורים יהודים. אביה היה בן למשפחה מבוססת ובעל תואר דוקטור במשפטים ובכלכלה. המשפחה הספיקה לברוח לברית המועצות עם פלישת הגרמנים, שם מת אביה בגולאג. שאר קרוביה הושמדו על ידי הנאצים. לאחר המלחמה שבה לפולין עם אמה. אמה נישאה בשנית ולבעלה היה בן בארץ ישראל. ב-1947 הכירה בקרקוב ניצול שואה בשם מיצ'יו (Mieciu) לנגר. השניים נישאו ב-1949 ובשנת 1950 עלו לישראל והצטרפו לאמה ולבעלה השני. בתחילת דרכה בישראל התקשתה להתערות והצליחה בכך רק בזכות הצרפותה למק"י (שאליה הצטרף גם בעלה). ב-1953 נולד בנה מיכאל. משנת 1959 למדה משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה והייתה פעילה באגודת הסטודנטים. סיימה את לימודיה בשנת 1965, הוסמכה כעורכת דין ועבדה תקופה קצרה במשרד עורכי דין תל אביבי. מיד עם תום מלחמת ששת הימים, נכחה בהריסת הכפרים במובלעת לטרון ונוכח התנגדותה הנחרצת לשלטון הצבאי של ישראל בגדה המערבית וברצועת עזה, החליטה אז לעבור לירושלים ולפתוח שם משרד לעריכת דין. היא החלה לייצג פלסטינים, נגדם הוגשו כתבי אישום על עבירות ביטחוניות. לאה צמל שימשה אצלה כעוזרת משפטית. בדצמבר 1967, במסגרת חברותה ברק"ח, ניהלה מסע מחאה על גירושו לירדן של פאיק וראד, פעיל קומוניסטי, שנעצר והואשם בפעילות נגד המשטר הצבאי הישראלי. בשנת 1973 ייצגה קבוצה של עשרה צעירים פעילי פת"ח, שנתפסו בלבנון בעת פשיטה של צה"ל. במשפט טענה שלבית הדין הצבאי אין סמכות לשפוט אותם, מפני שהעברות המיוחסות להם בוצעו מחוץ לישראל. ביוני 1974 ניסה ארגון "טרור נגד טרור", שפעל בהשראת מאיר כהנא, לפרוץ לביתה, לכבול את בני הבית ולהשמיד תיקים משפטיים. על אירוע זה נידון אחד מפעילי הקבוצה, שאול אדי, לשנה מאסר על תנאי וקנס של 500 ל"י. ביוני 1980 קיבלה מברק איום מהארגון. בשנת 1976, ייצגה את לודווינה יאנסן (Ludvina Janssen), תיירת בת 23 שהגיעה לישראל מהולנד ושנעצרה בעת הבידוק הביטחוני בנמל התעופה בן-גוריון, ב-25 בספטמבר 1976. יאנסן שהייתה פעילת שמאל רדיקלי בהולנד, הואשמה בחברות בארגון החזית העממית לשחרור פלסטין ונדונה לשש שנות מאסר. בערעור שהגישה לנגר טענה שבפועל לא נגרם שום נזק ממעשיה, עונשה הופחת והיא שוחררה ב-1979. בשנת 1977 שללה ממנה הוועדה לאישור סניגורים בבתי-הדין הצבאיים (הפועלת מכוח סעיף 317 לחוק השיפוט הצבאי) את הזכות להופיע כסניגורית בבתי דין צבאיים (שבהם עומדים לדין חיילים), עקב מגעיה עם גורמי אש"ף וגורמים עוינים אחרים. לנגר עתרה לבג"ץ נגד החלטה זו, אך עתירתה נדחתה. החלטה זו פגעה גם ביכולתה להופיע בבתי משפט צבאיים (שבהם עומדים לדין בעיקר פלסטינים), וגם עתירה שהגישה בעניין זה נדחתה, אך משרד המשפטים הבהיר שהיא רשאית להופיע בפני בתי משפט צבאיים. זכתה לפרסום רב בשנת 1979, כשייצגה בהצלחה את ראש עיריית שכם, בסאם א-שכעה, נגדו הוציאה ישראל צו גירוש לאחר שהואשם בהסתה לפעילות טרור לאחר שהשמיע ביקורת קשה על הסכמי קמפ דייוויד. זמן לא רב לאחר שבית המשפט העליון ביטל, לבקשתה, את צו הגירוש לשכעה, התנקשו בחייו אנשי המחתרת היהודית, והותירו אותו בכסא גלגלים כשרגליו קטועות. במשך שנים שימשה כסגנית הנשיא של "הליגה הישראלית לזכויות אדם" (בראשה עמד פרופסור ישראל שחק). ייצגה גם פלסטינים נוספים שנגדם הוצא צו גירוש, בין השאר את ג'יבריל רג'וב שעתר נגד גרושו ללבנון ב-1988, ופלסטינים שעתרו נגד הכרזת אדמות, שהם טענו לבעלות עליהן, כאדמות מדינה. בסוף שנות ה-80 ייצגה את נאשמי "דרך הניצוץ" - ישראלים שהורשעו בקשר עם אנשי "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין". בשנת 1990, לאחר 23 שנים שבהן ייצגה פלסטינים, סגרה לנגר את משרד עורכי הדין והיגרה עם בעלה לטיבינגן שבגרמניה, שם התגורר בנה. היא קיבלה משרת הוראה באוניברסיטת טיבינגן, ומאז התגוררה שם. ביוני 2024, מספר שנים לאחר מותה, נקרא רחוב בעיר על שמה. בריאיון ל"וושינגטון פוסט" אמרה שהרגישה שאינה יכולה להמשיך ולשמש עלה תאנה של מערכת המשפט בישראל. בגרמניה המשיכה לכתוב ספרים ולעסוק בסכסוך הישראלי-פלסטיני. ב-2008 קיבלה אזרחות גרמנית. בנה, מיכאל, למד תיאטרון במזרח גרמניה, התגורר בבולגריה עם אביו ונישא שם לנערה מקומית. בנם הבכור נולד בסופיה. לנגר נפטרה ממחלת הסרטן ב-21 ביוני 2018. הותירה אחריה את בנה, מיכאל, נכדים ונינים. לנגר זכתה, בין היתר, לעיטורים הבאים: פרס הקיום הנכון, 1990 יקירת העיר נצרת, 1990 פרס ברונו קרייסקי, 1991 פרס אריך מיזם, 2005 מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, 2009 עיטור הוקרה על פעילותה מהרשות הפלסטינית, 2012 במו עיניי, הוצאת המחברת, תשל"ד With My Own Eyes, Ithaca Press, 1975 Avocate israelienne - je temoigne, Editions sociales, 1975 These are My Brothers, Ithaca Press, 1979 An Age of Stone, Quartet Books, 1988 בדרכי שלי, הוצאת דביר, 1991 מדיה וקבצים בנושא פליציה לנגר בוויקישיתוף עורכת הדין פליציה לנגר תמיד במאבק ורק שינתה את מקומה בחזית, באתר יוטיוב מיכאל ספרד, לזכרה של פליציה לנגר, עורכת הדין שהביאה את הכיבוש לבג"ץ, באתר "שיחה מקומית", 23 ביוני 2018 עופר אדרת, "הסנגורית של המחבלים" שקראה להחרים מוצרים מישראל, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2018 רשימת הפרסומים של פליציה לנגר, בקטלוג הספרייה הלאומית פליציה לנגר, דף שער בספרייה הלאומית מי תומך ומי מצביע?, חרות, 6 במרץ 1962 מקבלי התארים בשלוחת האוניברסיטה העברית בת"א, הַבֹּקֶר, 21 בינואר 1965 הוסמכו 98 עורכי דין, מעריב, 31 באוקטובר 1965 ביה"ד הצבאי קבע סמכותו לשפוט העצורים מלבנון, דבר, 24 ביולי 1973 הרב כהנא מתכנן ארגון יהודי עולמי שיגיב בטרור נגד טרור, דבר, 20 בספטמבר 1972 טל לוי ולין, היום לפני 26 שנה: "המחתרת היהודית" נחשפת לראשונה, באתר הארץ, 27 באפריל 2010 יוסף ולטר, ט.נ.ט. - ארגון טרור נגד טרור הוקם בירושלים ותל אביב, מעריב, 21 ביוני 1974 3 אנשי טנ"ט - לדין, דבר, 30 ביוני 1975 עו"ד פ לנגר קיבלה איום מט.נ.ט. - במברק, דבר, 20 ביוני 1980 ההולנדית לודבינה ינסן מסוגלת לעמוד לדין, דבר, 23 בדצמבר 1976 לודווינה יאנסן מערערת, מעריב, 11 באפריל 1977 3 הולנדים נעצרו כחשודים בעבירות ביטחון, דבר, 27 בספטמבר 1974 פליציה לנגר פונה לבג"ץ בנושא פסילתה לבתי־דין צבאיים, דבר, 3 במאי 1977 בגץ 221/77 פליציה לנגר נגד הוועדה לאישור סניגורים בבתי-הדין הצבאיים, פ"ד לב(1) 182, ניתן ב-22 בנובמבר 1977 בגץ 180/77 פליציה לנגר נגד שירות בתי-הסוהר, פ"ד לא(2) 530, ניתן ב-15 באפריל 1977 פליציה לנגר יכולה לייצג הצעירה מארה"ב, דבר, 7 בנובמבר 1977 דני רובינשטיין, שכעה יופיע היום בפני ועדת הערר הצבאית, דבר, 28 בנובמבר 1979 5 מחבלים ומסיתי גורשו ביום ו' ללבנון, מעריב, 2 במרץ 1975; דליה מזורי, שלושת המגורשים הגישו לבג"ץ 'תצהיר הומניטרי' על תביעותיהם, מעריב, 13 ביולי 1980 אבינועם בר יוסף, עו"ד פליציה לנגר: שלושה מהמגורשים שובתים רעב, מעריב, 5 בינואר 1988 16 ערבים מהגדה עתרו לבג"ץ נגד תפיסת אדמותיהם, דבר, 18 במאי 1981 היא הייתה שם בשבילנו, באתר "דעם" Eduard-Haber-Straße wird in Felicia-Langer-Straße umbenannt עו"ד פליציה לנגר קיבלה עיטור מהרשות הפלסטינית, באתר המפלגה הקומוניסטית הישראלית, 19 בינואר 2012