אורפן בלאק

אורפן בלאק (באנגלית: Orphan Black; בתרגום מילולי: יתומות האופל) היא סדרת טלוויזיה קנדית מסוגת מדע בדיוני שעלתה לשידור ב-30 במרץ 2013 והסתיימה ב-12 באוגוסט 2017. הסדרה נוצרה על ידי התסריטאי גריים מנסון ועל ידי הבמאי ג'ון פוסט, ומככבת בה טטיאנה מסלני, שמגלמת מספר דמויות של נשים המתגלות כשיבוטים. הסדרה מתמקדת בשרה מאנינג, אישה שנוטלת את זהותה של אחד משיבוטיה, אליזבת צ'יילדס, לאחר שהיא רואה את ההתאבדות של צ'יילדס. הסדרה מעלה סוגיות על ההשלכות המוסריות והאתיות של שיבוט בני אדם והשפעתם על סוגיות של זהות אישית. ב-2016, זכתה טטיאנה מסלני בפרס אמי לשחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה, על משחקה בסדרה. באותה שנה חודשה הסדרה לעונה חמישית ואחרונה, אשר עלתה לשידור ב-10 ביוני 2017 והסתיימה ב-12 באוגוסט באותה שנה. בישראל משודרת הסדרה ב-HOT. הסדרה נפתחת כאשר שרה מאנינג (טטיאנה מסלני) חוזה בהתאבדות של אישה בשם בת' צ'יילדס, שחולקת איתה דמיון פיזי מפעים. לאחר מותה של בת', שרה גונבת את זהותה ומשתלבת במקום עבודתה כשוטרת. במהלך העונה הראשונה, מגלה שרה שהיא שיבוט אחד מני רבים, שיש לה 'אחיות' שמפוזרות ברחבי צפון אמריקה ואירופה, ושמישהו זומם להרוג אותה ואותן. במהרה שרה מוצאת את עצמה לכודה במרכזה של קונספירציה מסתורית, במירוץ אחר תשובות ובמלחמה על חייה. יחד עם אחיה האומן פליקס, ושתיים מחברותיה השיבוטים, אליסון וקוסימה, שרה מגלה את מקורן כשיבוטים: תנועה מדעית שנקרית "נאוליזם", המאמינה כי בני אדם יכולים להשתמש בידע מדעי כדי לכוון את התפתחותם כמין. לתנועה אף בסיס מוסדי בתאגיד ביוטכנולוגיה משפיע בשם "מכון דיאד", העוסק במחקר והמקדם את תוכנית השבחת הגזע שלו. מכון דיאד מנוהל באופן חלקי על ידי אחת מהשיבוטים- רייצ'ל דנקן, תוך חתירה לרווח מטכנולוגיית השיבוט. לשם כך המכון מציב בהיחבא "משגיחים" בחייהם האישיים של השיבוטים על מנת ללמוד אותם באופן מדעי וכדי לשמור אותם תחת מעקב. שרה בסופו של דבר מגלה שהיא גם מבוקשת על ידי המשטרה ועל ידי אגודת סתרים דתית בשם "הפרוליטיאנים". סיעה של הפרוליטיאנים מבצעת את החיסולים של השיבוטים. הם משתמשים בשיבוט, הלנה, כדי להרוג את השיבוטים האחרים. עם זאת, שרה והלנה חולקות אם פונדקאית והן תאומות מבחינה גנטית. הפרוליטיאנים מתנקשים בשיבוטים כי הם מאמינים שהם תועבה. מכון דיאד והפרוליטיאנים מגלים כי לשרה יש בת, קירה, הצאצא הידוע היחיד של שיבוט, כאשר שאר השיבוטים עקרים מטבע שיבוטם. קווי העלילה של הסדרה סובבים סביב המאמצים של שרה וקירה להימנע מלכידה על ידי הנאולוטיוניסטים והפרוליטיאנים. הניסיון לשלוט ביצירה של חיי אדם הוא נושא דומיננטי שמניע עלילות שונות. נושא מרכזי שני סובב סביב התככים בין קבוצת דיאד והפרוליטיאנים, יחד עם התככים הקודמים בין חברי הפרויקט לדה (מתוך המיתוס היווני לדה והברבור) וגברת ס., אמה האומנת של שרה, והרשת הפוליטית שלה. שני הנושאים מצטלבים במאמץ לשלוט ביצירה של חיי אדם. שרה, שמתבגרת בשל מאבקיה, מגנה על הקשר בין הורה וילד נגד הנאולוטיוניסטים והפרוליטיאנים. טטיאנה מסלני - שרה מנינג/אליזבת' "בת'" צ'יילדס/אליסון הנדריקס/קוסימה ניהאוס/הלנה/רייצ'ל דנקן ודמויות נוספות של שיבוטים של פרויקט "לדה", כולן נולדו ב-1984 לנשים שונות על ידי הפריה חוץ-גופית. דילן ברוס - פול דירדן, שכיר חרב וחייל לשעבר, בן זוגה והמשגיח של בת' (עונות 1-4). ג'ורדן גבריס - פליקס "פי" דוקינס, אחיה האומן ואיש הסוד של שרה. מגדיר את עצמו כאמן מודרני ומשלים הכנסה צדדית בתור זונה. הוא האדם הראשון ששרה סיפרה לו על קיומם של השיבוטים. קווין הנצ'ארד - בלש ארתור "ארט" בל, השותף של בת' במשטרה. מייקל מנדו - ויקטור "ויק" שמידט, סוחר סמים והאקס האלים של שרה (תפקיד ראשי בעונה 1, תפקיד חוזר בעונה 2). מריה דויל קנדי - שיבון סדלר, אמם האומנת האירית של שרה ופליקס, שממלאת את תפקיד האפוטרופוס לקירה, בתה של שרה, בזמן היעדרותה. אוולין ברושו - ד"ר דלפין קורמייה, המשגיחה של קוסימה, חברתה, ומדענית עמיתה (תפקיד חוזר בעונות 1, 4-5, תפקיד ראשי בעונות 2-3). ארי מילן - הפרוליתיאן הרצחני מרק רולינס ואיירה, בנה המאומץ של סוזן דנקן, כמו גם מספר שיבוטים גבריים של פרויקט "קסטור" (תפקיד חוזר בעונה 2, תפקיד ראשי בעונות 3-5). כריסטיאן ברון - דוני הנדריקס, בעלה של אליסון שמתגלה בהמשך בתור המשגיח שלה (תפקיד חוזר בעונות 1-2, תפקיד ראשי בעונות 3-5). ג'וש ווקי - סקוט סמית', סטודנט ושותף של קוסימה באוניברסיטת מינסוטה. מצטרף בהמשך אליה ואל דלפין במכון דיאד (תפקיד חוזר בעונות 1-3, תפקיד ראשי בעונות 4-5). קירה מאנינג (סקיילר וקסלר): בתם הביולוגית של שרה וקאל שנולדה בצורה טבעית לחלוטין. היא הילדה היחידה שנולדה לשיבוט, וירשה את יכולת הריפוי המואצת לכאורה שהפגינו שרה והלנה, והוכיחה את היכולת להבדיל בין השיבוטים אפילו כשהן מתחזות אחת לשנייה. הבלשית אנג'לה "אנג'י" דינגליס (אינגה קדרנל): השותפה החדשה של ארת, שמנסה לחשוף את קונספירציית השיבוטים מאחורי גבו של ארת. (עונות 1-2) סקוט סמית' (ג'וש ווקיי): עמיתה ללימודים של קוסימה באוניברסיטת מינסוטה, שנדלק עליה ומאוחר יותר מצטרף אליה ולדלפין במכון דיאד. ד"ר אלדוס ליקי (מתיו פרויר): המנהל של המכון והפנים של תנועת הניאוליזם. (עונות 1-2) דניאל רוזן (מת'יו בנט): עורך דין מוסמך של מכון דיאד, שהוקצה לעשות של העבודה המלוכלכת של רייצ'ל. הוא ניהל מערכת יחסים מינית עם רייצ'ל וגם שימש כמשגיח שלה בידיעתה. (עונות 1-2) תומאס (דניאל קאש): אחראי על החטיפה וההכשרה של הלנה. (עונות 1-2) קול מוריסון (מיכיל האוסמן): אחד הקורבנות של שרה שביצעה עליו תרגיל עוקץ, אביה של קירה. (עונות 2-3) מריון בולס (מישל פורבס): בכירה במעמד גבוה בטופסייד – קבוצה השולטת בדיאד, שנמצאת בדרגה גבוהה יותר מליקי ורייצ'ל. היא יוצרת קשר עם קול וגברת ס' כדי לשחרר את שרה וקירה מדיאד. מריון מגדלת את השיבוט הצעירה ביותר של פרויקט לדה, שרלוט, ונלחמת בצבא ובשיבוטים הגבריים שלהם של פרויקט קסטור ומחזיקה באחד השיבוטים בביתה. בסוף העונה השלישית, מראים כי שרלוט נמצאת בטיפולה של ד"ר סוזן דנקן (אמה המאמצת של רייצ'ל ואחת מהמדענים המובילים של פרויקט לדה) וגורלה אינו ידוע. איינסלי נוריס (נטלי ליסינסקה): השכנה של אליסון שגם חשודה בלהיות המשגיחה שלה. (עונה 1) הנריק "האנק" ג'והנסן (פיטר אאוטרברידג'): מנהיג את קבוצת הפרוליטיאניזם (מגזר של דתיים קיצוניים המאמינים כי ביולוגיה סינתטית צריכה להיעשות בשם אלוהים וכך ייעשה), שמנסה לשערך את דעתם על מדע ולפרות ולרבות את הגנים המופלאים של הלנה על חשבון כל מי שקרוב אליו. (עונה 2) גרייס ג'והנסן (זואי דה גרנד מייסון): בתם המתבגרת של הנריק ובוני, שבסופו של דבר מורדת באורח החיים הפרוליטיאני שנכפה עליה במהלך כל חייה. היא מתחתנת עם מרק בטקס רשמי אחרי שברחה מהחווה הפרוליטיאנית. (עונה 2–הווה) אדל - (לורן המרסלי) - עורכת דין אלכוהוליסטית אך מתפקדת (עונות 4-5) בסוף העונה הראשונה, מתגלים עשרה שיבוטים מלאומים ותחומי חיים שונים. שיבוטים נוספים מופיעים בהדרגה בעונה השנייה, כולל ג'ניפר, שמתה מאותה המחלה בדרכי הנשימה שהדביקה את קטיה וקוסימה. בסוף העונה השנייה, מוצג שיבוט טרנסג'נדר בשם טוני. בפרק הסיום של העונה הראשונה, קוסימה מגלה שלכל שיבוט יש תג DNA שונה שמבוסס על זוגות בסיסים המקודדות על ידי ASCII. בנוסף לקוד הזיהוי מופיע הטקסט "אורגניזם וחומר גנטי נגזר זה הוא קניין רוחני מוגבל" ואחריו סדרה של מספרי פטנט. שרה מקבלת תמונה עם כיתוב שמצביע על כך שפרויקט השיבוט שיצר אותה נקרא "פרויקט לדה". בפרק הסיום של העונה השנייה, מוצגת שרלוט, שיבוט בת שמונה עם נכות ברגל. כמו כן, מתגלה כי הצבא המשיך ביוזמה שיבוט גברית בשם "פרויקט קסטור", שיצרה את השיבוטים מארק הפרוליטאני, רודי או 'פני צלקת', מילר החייל, ואת סת', השיבוט המשופם. כל השיבוטים של פרויקט קסטור מודעים לטבע שיבוטם וגודלו יחד על ידי ד"ר וירג'ינה קואדי בסביבה צבאית. באמצע העונה השלישית מוצג השיבוט פרסונס, קורבן של ניסויי מוח אנושיים. כמו כן, התגלה על ידי שרה שהנריק ג'והנסן ניסה ליצור שיבוט של קסטור ממדגם גנטי גנוב, אך לא הצליח, וכתוצאה מכך גרם למותו של התינוק אייבל. בפרק הראשון של העונה השלישית, מתגלה כי ב-2006, שישה שיבוטים המודעים לטבע שיבוטם של פרויקט לדה הוצאו להורג באזור הלסינקי. כמו כן, מתגלה כי קיימת שיבוט שלא מודעת לטבע שיבוטה בשם קריסטל גודריץ', שעובדת בתור מניקוריסטית. היא מאוחר יותר מופיעה בפרק השמיני, בו מוצג שיבוט פולני בלי שם שמת לא מזמן מהמחלה בדרכי הנשימה. בפרק השלישי של העונה השלישית, מתגלה כי הדגימות המקורית לפרויקטים קסטור ולדה היו אח ואחות, מה שהופך את כל השיבוטים לאחים ואחיות מבחינה גנטית. בפרק התשיעי מראים עוד יותר דמיון בין הגנומים של קסטור ולדה. אישה אחת, קנדל מלון, אמה הביולוגית של שיבון סדלר, היא בעצם המקור של שני קווי השיבוט מכוח היותה כימרה אנושית. שמות פרקי הסדרה בכל עונותיה מכילים מונחים ידועים מזרם התודעה והפילוסופיה. שמות פרקי העונה הראשונה הם מונחים ממוצא המינים של צ'ארלס דרווין, חוקר תורת האבולוציה. שמות פרקי העונה השנייה הם ציטוטים מיצירותיו של הפילוסוף פרנסיס בייקון לחקר המתודולוגיה האינדוקטיבית. שמות פרקי העונה השלישית הם ציטוטים מנאום הפרידה של דווייט אייזנהאואר. שמות פרקי העונה הרביעית הם ציטוטים מעבודותיה של חוקרת התודעה דונה הראווי. שמות פרקי העונה החמישית הם ציטוטים משירהּ "המחאה" של המשוררת אלה וילר וילקוקס(אנ'). הסדרה זכתה לביקורות חיוביות באופן כללי, עם ציון של 73 מתוך 100 לעונה הראשונה באתר Metacritic. באתר Rotten Tomatoes, קיבלה הסדרה 92% רייטינג ממבקרים, עם ציון ממוצע של 8 מתוך 10 שמבוסס על 26 ביקורות. הקונצנזוס של האתר ציין: ""אורפן בלאק" היא מסע מדע בדיוני פרוע שמשלבת רגישויות דרמטיות שיכולות להפוך ממותחות לאור בהתראה של רגע". טטיאנה מסלני זכתה לשבחים רחבים על ביצועיה בתור השיבוטים השונים. טים גודמן מ-The Hollywood Reporter קרא לביצועיה "פנטסטיים". אורפן בלאק ממשיכה לקבל ביקורות חיוביות מאוד ממבקרים, עם ציון של 79 מתוך 100 לעונה השנייה באתר Metacritic. באתר Rotten Tomatoes, קיבלה הסדרה 97% רייטינג ממבקרים, עם ציון ממוצע של 8.3 מתוך 10. הקונצנזוס של האתר ציין: "אורפן בלאק מעוגנת על ידי הביצועים המבריקים של מספר דמויות המגולמות על ידי טטיאנה מסלני, והיא מעוררת מחשבה ומבדרת כתמיד". מארי מקנמרה מלוס אנג'לס טיימס כתבה כי "מתחת לכל הפיתולים...שוכב הנושא של התגלות העוד יותר בסיסי: איך היית מגיב אם היית מגלה שמה שלמדת להכיר בתור החיים שלך היה מבוסס על מידע שגוי". אלן ספינוואל מאתר חדשות הבידור HitFix שיבח את הסדרה, וקרא לה "סדרה טובה וסולידית שמבינה את נקודות החוזק שלה וממשיכה להשתמש בהן בעונה השנייה". העונה השלישית זכתה לביקורות חיוביות של מבקרים. באתר Metacritic, יש לעונה ציון של 70 מתוך 100 שמבוסס על 12 ביקורות. באתר Rotten Tomatoes, היא מחזיקה ב-83% רייטינג ממבקרים, עם ציון ממוצע של 7.3 מתוך 10. הקונצנזוס של האתר ציין: "העונה השלישית של אורפן בלאק מפתה את הצופים לתוך סדרת מיתולוגיה מורחבת תוך כדי המשך הדגשת הביצועים הבולטות והמרובות של טטיאנה מסלני". העונה הרביעית זכתה לביקורות חיוביות מאוד ממבקרים. באתר Metacritic, יש לעונה ציון של 80 מתוך 100 שמבוסס על 5 ביקורות. באתר Rotten Tomatoes, היא מחזיקה ב-97% רייטינג ממבקרים, עם ציון ממוצע של 8.1 מתוך 10. הקונצנזוס של האתר ציין: "אורפן בלאק עושה סיבוב של 180 מעלות וחוזרת לשורשיה עם עונה רביעית נסיונית שנוגעת עמוק לתוך ההנחה המוזרה והחדשנית של הסדרה". העונה החמישית זכתה לביקורות חיוביות מאוד ממבקרים. באתר Metacritic, יש לעונה ציון של 83 מתוך 100 שמבוסס על 7 ביקורות. באתר Rotten Tomatoes, היא מחזיקה ב-93% רייטינג ממבקרים, עם ציון ממוצע של 8.13 מתוך 10. העובדה שמסלני לא קיבלה מועמדות בקטגוריית שחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה בטקס פרסי האמי לבידור בפריים טיים בשנים 2013 ו-2014 לא נתפסה בעין טובה על ידי מבקרים. טים גודמן קרא לזה "טעות שערורייתית". עם זאת, היא קיבלה את המועמדות ב-2015 וזכתה בקטגוריה ב-2016. באפריל 2022 הוזמנה סדרת המשך בשם "אורפן בלאק: הדים" (באנגלית: Orphan Black: Echoes) שצפויה להיות מושקת במהלך 2024, שעלילתה מתרחשת בשנת 2052. מדיה וקבצים בנושא אורפן בלאק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורפן בלאק (באנגלית) אורפן בלאק, ברשת החברתית פייסבוק אורפן בלאק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורפן בלאק, ברשת החברתית אינסטגרם "אורפן בלאק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אורפן בלאק", באתר נטפליקס "אורפן בלאק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אורפן בלאק", באתר Metacritic (באנגלית) "אורפן בלאק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ליאת נטוביץ–קושיצקי, "אורפן בלק": הנאה צרופה מפילוסופיה זולה, באתר nrg‏, 16 ביוני 2014 דודי כספי, סן דייגו‏, יתום זה השחור החדש: שיחה עם כוכבת "אורפן בלאק", באתר וואלה, 11 באוגוסט 2014 אריאנה מלמד, קללת העונה השנייה ניחתה על אורפאן בלאק, באתר ynet, 12 באוגוסט 2014 נטליה ירמין, אורפן בלאק: כוח על לשחק חמש דמויות, באתר nrg‏, 13 באוגוסט 2014 Otterson, Joe (April 6, 2022). ‘Orphan Black’ Sequel Series ‘Echoes’ Gets AMC Greenlight. Variety. retrieved April 6, 2022