laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלי מור קפיטו

שלי מור קפיטו (באנגלית: Shelley Moore Capito; נולדה ב-26 בנובמבר 1953) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית, מכהנת כסנאטורית מטעם מדינת וירג'יניה המערבית מינואר 2015. קפיטו היא האישה הראשונה המייצגת את וירג'יניה המערבית בסנאט. מור קפיטו נולדה בווירג'יניה המערבית, בתם של שלי ושל ארץ' מור (אנ'). אביה כיהן כמושל מערב וירג'יניה בשנים 1969 עד 1977 ובתקופת כהונה נוספת ב-1985 עד 1989. מור קפיטו בעלת תואר ראשון בזואולוגיה מאוניברסיטת דיוק ותואר שני בחינוך מאוניברסיטת וירג'יניה. ב-1996 נבחרה לבית המחוקקים של וירג'יניה המערבית. בשנת 2000 התמודדה וניצחה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז השני של וירג'יניה המערבית. מאז היא נבחרה לשש כהונות נוספות בתפקיד, במערכת הבחירות של 2012 זכתה לרוב של כ-70%. ב-2014 התמודדה בבחירות לסנאט של ארצות הברית, היא גברה על יריבתה מהמפלגה הדמוקרטית בכל אחד ממחוזות הבחירה וזכתה ברוב של 62.1%. היא הייתה בכך לאישה הראשונה שנבחרה לסנאט מטעם וירג'יניה המערבית ולרפובליקנית הראשונה המייצגת את המדינה בסנאט מאז 1958. היא מכהנת בסנאט בוועדת ההקצבות, בוועדת האנרגיה ומשאבי הטבע בוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות, בוועדת המסחר, המדע והתחבורה ובוועדת הכללים והמנהל. עמדותיה של מור קפיטו הן שמרניות בדרך כלל עם נטייה למרכז. בעת כהונתה בבית הנבחרים, היא עוררה את כעסם של אנשי תנועת מסיבת התה על סירובה לתמוך בקיצוץ של חלק מהתוכניות הפדרליות. היא התנגדה לביטול פסק דין רו נגד וייד, הקובע כי כל חוק האוסר על הפלה מלאכותית סותר את חוקת ארצות הברית, היא תמכה בביצוע ניסויים בתאי גזע של עוברים, אך התנגדה לתמיכה פדרלית בתוכניות בריאות שכללו מימון הפלות ותמכה בהצעה להגבלת אפשרות ההפלה לאחר השבוע ה-20 להריון. היא תמכה בעידוד תעשיית כריית הפחם והתנגדה לרגולציה בתחום איכות הסביבה על פעילותה. מור קפיטו נשואה ואם לשלושה. מדיה וקבצים בנושא שלי מור קפיטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלי מור קפיטו (באנגלית) שלי מור קפיטו, ברשת החברתית פייסבוק שלי מור קפיטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שלי מור קפיטו, ברשת החברתית אינסטגרם שלי מור קפיטו, סרטונים בערוץ היוטיוב שלי מור קפיטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שלי מור קפיטו באתר הסנאט שלי מור קפיטו באתר הקונגרס שלי מור קפיטו, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Who is Shelley Moore Capito?, וושינגטון פוסט, 4 בנובמבר 2014
כריס קונס

כריסטופר אנדרו "כריס" קונס (באנגלית: Christopher Andrew "Chris" Coons; נולד ב-9 בספטמבר 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת דלאוור מאז נובמבר 2010. הוא ירש את המושב הריק שהותיר ג'ו ביידן עם מינויו לסגן נשיא ארצות הברית. קונס נולד בגרינוויץ שבקונטיקט, כבנם של שרה לבית הייבס וקנלם "קן" קונס. הוריו הם ממוצא אנגלי ואירי. הוא גדל בהוקסין שבדלאוור, עיירה הסמוכה לעיר וילמינגטון. הוא סיים את לימודיו בתיכון ולאחר מכן למד לתואר ראשון בכימיה ובמדע המדינה ב-1985 באמהרסט קולג' (Amherst College) שבמסצ'וסטס. בעת לימודיו בקולג' יצא לשנת לימודים באוניברסיטת ניירובי שבקניה, ועבד שם כמתנדב העוסק בסיוע הומניטרי. בהמשך למד לתואר שני במשפטים באוניברסיטת ייל. קונס במספר מטי בחירות של מועמדים פוליטיים, ובהם גם זה של מושל קליפורניה לשעבר רונלד רייגן בבחירות 1980 לנשיאות. לאחר מכן, בעת לימודיו בקולג', עזב את המפלגה הרפובליקנית ועבר לתמוך בדמוקרטים, וב-1996 נבחר כשליח מטעם העיר וילמינגטון לוועידה הדמוקרטית הלאומית שהתקיימה בשיקגו. בהמשך החל לשמש פרקליט בניו יורק עד ששב לדלאוור בשנת 1996. בדלאוור שימש במשך שמונה שנים כיועץ משפטי עבור חברת ייצור חומרים. בה בעת הוא עבד כמספר ארגונים ללא מטרת רווח. בשנת 2000 החל לשמש כנשיא מועצת מחוז ניו קאסל שבדלאוור, ולאחר שנבחר לשרת כנציב האקזקוטיבי של המחוז ב-2004, שירת בתפקיד זה שש שנים עד 2010. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, ג'ו ביידן, הסנאטור הוותיק מדלאוור, נבחר על ידי המתמודד הנשיאותי ברק אובמה כעמיתו למירוץ וכפועל יוצא למועמד הדמוקרטי לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית. ביידן התמודד במקביל לכהונה נוספת בסנאט, וזכה בבחירות לסנאט האמריקאי בדלאוור באותה השנה. משנבחר גם לסגן הנשיא, התפטר ביידן מהסנאט ובמוקמו מונה באופן ארעי טד קאופמן. להשלמת שארית כהונתו של ביידן נערכו בשנת 2010 בחירות ביניים, בהן גבר קונס על יריבתו הרפובליקנית ונבחר להשלים את יתרת כהונתו של ביידן בנובמבר 2014 נבחר לכהונה מלאה. קונס נשוי ואב לשלושה. הוא פרסביטריאני באמונתו. מדיה וקבצים בנושא כריס קונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריס קונס (באנגלית) כריס קונס, ברשת החברתית פייסבוק כריס קונס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס קונס, ברשת החברתית אינסטגרם כריס קונס, ברשת החברתית LinkedIn כריס קונס, סרטונים בערוץ היוטיוב כריס קונס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כריס קונס, באתר הסנאט כריס קונס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) "2010 Delaware Senate Race". RealClearPolitics. נבדק ב-8 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה)
טרי מקאוליף

טרנס ריצ'רד "טרי" מקאוליף (באנגלית: Terence Richard "Terry" McAuliffe; נולד ב-9 בפברואר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ה-72 של מדינת וירג'יניה מאז ינואר 2014 עד ינואר 2018. מקאוליף נולד בסירקיוז, ניו יורק, למילי וג'ק מקאוליף, וגדל בעיר. משפחתו היא קתולית. אביו היה סוכן נדל"ן ופוליטיקאי דמוקרטי מקומי. הוא סיים את לימודיו בתיכון ב-1975, וב-1979 סיים תואר ראשון באוניברסיטה הקתולית של אמריקה. לאחר סיום לימודיו עבד עבור הקמפיין של הנשיא ג'ימי קרטר ב-1980. בהמשך נרשם לאוניברסיטת ג'ורג'טאון, וסיים תואר ראשון במשפטים ב-1984. מקאוליף הוא חבר קרוב של הזוג ביל והילרי קלינטון. הוא ניהל במשותף את קמפיין הבחירות לנשיאות מחדש של ביל קלינטון ב-1996. הוא גייס סכומי כסף עצומים עבור ביל בעת נשיאותו, בסך 275 מיליון דולר, וכן 1.35 מיליון דולר לאחר תום הנשיאות. בשנת 2001 נבחר לשרת כיושב ראש הוועדה הדמוקרטית הלאומית (DNC), תפקיד אותו מילא עד 2005. בעת כהונתו דחף למימון נרחב של פוליטיקאים דמוקרטים בווירג'יניה, וכך למשל העביר 5 מיליון דולר לקמפיין המוצלח של טים קיין, שבסופו של דבר נבחר למושל ושירת בעמדה זו בשנים 2006–2010. מקאוליף כיושב ראש משותף של מסע הבחירות לנשיאות של הסנאטורית הילרי קלינטון ב-2008. בשנת 2012 נבחר לעמית מחקר בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פ. קנדי באוניברסיטת הרווארד. בנובמבר 2012 הכריז כי בכוונתו להתמודד למשרת מושל מדינת וירג'יניה. באפריל 2013 זכה במועמדות הדמוקרטית למושל, כאשר עמד ללא תחרות בפריימריז של מפלגתו. בנובמבר באותה השנה נבחר כמושל, לאחר מרוץ צמוד נגד יריבו הרפובליקני וכן יריב ליברטריאני נוסף. ב-11 בינואר 2014 נכנס לתפקידו במקומו של בוב מקדונל היוצא. ירש אותו במשרת המושל סגנו, רלף נורתם, שהביס את יריבו הרפובליקני אד גילספי בנובמבר 2017. הוא היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל וירג'יניה בבחירות 2021. ביום הבחירות לתפקיד המושל, ב-2 בנובמבר, הפסיד מקאוליף למועמד הרפובליקני גלן יאנגקין במפלה שנחשבה למפח נפש עבור הדמוקרטים והנשיא ביידן. מקאוליף נשוי לדורותי סוואן, ולזוג חמישה ילדים. אתר האינטרנט הרשמי של טרי מקאוליף טרי מקאוליף, ברשת החברתית פייסבוק טרי מקאוליף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרי מקאוליף, ברשת החברתית אינסטגרם טרי מקאוליף, סרטונים בערוץ היוטיוב טרי מקאוליף, ברשת החברתית Goodreads טרי מקאוליף, באתר פליקר טרי מקאוליף, אתר מושל וירג'יניה רועי סמיוני ואטילה שומפלבי, טרי מקאוליף בישראל, באתר ynet, 11 ביולי 2016 עמירם ברקת, ‏"קלינטון פקחית, קשוחה וחזקה. היא תהיה טובה לישראל", באתר גלובס, 15 ביולי 2016 "2013 election results:Terry McAuliffe edges Ken Cuccinelli, Chris Christie coasts". Politico. נבדק ב-6 בנובמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) שרה רנקין, McAuliffe wins Democratic nomination for Virginia governor, באתר AP‏, 9 ביוני 2021 (באנגלית) ניו יורק טיימס, המועמד הרפובליקאי גלן יאנגקין ניצח בבחירות למושל וירג'יניה, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2021
קרן ביל ומלינדה גייטס

קרן ביל ומלינדה גייטס (באנגלית: The Bill & Melinda Gates Foundation, בראשי תיבות: BMGF) היא הקרן הפרטית הגדולה והעשירה בעולם, שהוקמה בידי ביל ומלינדה גייטס. היא הוקמה בשנת 2000 ולפני כן נקראה "קרן ויליאם ה. גייטס" ‏("William H. Gates Foundation"), ממועד הקמתה ב-1994 ועד הפיכתה לקרן הנוכחית. לקרן הון עצום של 42.3 מיליארד דולר אמריקאי. מטרותיה העיקריות של הקרן הן ברמה הגלובלית; היא פועלת ברחבי העולם להעלאת רמת הבריאות והפחתת העוני. מטרותיה בארצות הברית בפרט, הן הרחבת ההזדמנויות לחינוך וגישה למידע טכנולוגי. הקרן מבוססת בסיאטל, וושינגטון, ובנוסף לביל ומלינדה גייטס, נשלטת במשותף על ידי ידידם הקרוב ואיש אמונם, המיליארדר וורן באפט, העוסק בנדבנות גם כן. בשנת 2012 תרם באפט לקרן 1.5 מיליארד דולר. בכיר נוסף בקרן הוא אביו של ביל גייטס, ויליאם הנרי "ביל" גייטס השני. בשנת 2007 דורגו מייסדי הקרן ביל ומלינדה במקום השני ברשימת האנשים הנדיבים ביותר באמריקה, אחרי וורן באפט. בזמן התפרצות הנגיף Covid19 ברחבי העולם, תרמה הקרן 250 מיליון דולר למען המאבק בו. נכון ל-2018 תרם ביל גייטס 36 מיליארד דולר לקרן. בין הפרויקטים שנתמכו על ידי הקרן נמנה "נטל המחלות הגלובלי". מדיה וקבצים בנושא קרן ביל ומלינדה גייטס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרן ביל ומלינדה גייטס קרן ביל ומלינדה גייטס, ברשת החברתית פייסבוק קרן ביל ומלינדה גייטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרן ביל ומלינדה גייטס, ברשת החברתית אינסטגרם קרן ביל ומלינדה גייטס, ברשת החברתית LinkedIn קרן ביל ומלינדה גייטס, סרטונים בערוץ היוטיוב קרן ביל ומלינדה גייטס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גיל ססובר, יוזמת המיליארדרים של ביל גייטס, באתר הארץ, 28 בפברואר 2013 הניו יורק טיימס, עשיר יותר ותורם פחות - קרן הצדקה של ביל גייטס מצליחה מדי, באתר TheMarker‏, 27 במאי 2014 ויקי אוסלנדר, מלינדה גייטס בלי ביל: תקים קרן פילנתרופית חדשה, באתר כלכליסט, 20 במאי 2024 סוכנויות הידיעות, התרומה השנתית של באפט לקרן ביל ומלינדה גייטס: 1.5 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2012 Foundation FAQ. Bill & Melinda Gates Foundation. From 1994 through 2018, Bill and Melinda gave the foundation more than $36.0 billion.
קורנל מקושינסקי

קוֹרנֶל מָקוּשינסקי (בפולנית: Kornel Makuszyński;‏ 8 בינואר 1884 – 31 ביולי 1953) היה סופר ילדים פולני. נולד בעיירה סְטְרִי שבגליציה, אוסטריה (לימים בפולין; כיום באוקראינה), ולמד בבית ספר בעיר לבוב. את שיריו הראשונים כתב בגיל 14, שירים אשר פורסמו כעבור שנתיים בעיתון "סלובו פולסקי" שבו עבד כעבור זמן לא רב כמבקר תיאטרון. הוא למד שפות וספרות באוניברסיטת לבוב ובפריז. הוא פונה לקייב בשנת 1915, שם ניהל את התיאטרון הפולני והיה יושב ראש קהילת הסופרים והעיתונאים הפולנים. ספריו של מקושינסקי לילדים ולנוער זכו להצלחה רבה בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה לשנייה, ויצירתו הפטריוטית "שיר למולדת" זיכתה אותו בפרס ממשלת פולין. בשנת 1918 עבר לוורשה, שם כתב ספרות לבני נעורים. ספריו זכו להצלחה רבה בפולין ותורגמו לשפות רבות, ביניהן לעברית. קורנל מקושינסקי נקבר בזאקופנה, שם חי משנת 1945. בעיר יש מוזיאון המוקדש לזכרו. ספריו של מקושיסקי היו פופולריים בזמנו גם בישראל, ויעידו על כך התרגומים עוד משנות העשרים והשלושים של המאה העשרים, וחלקם אף חודשו וזכו לתרגומים חדשים ומעודכנים כדוגמת "השד מכיתה ז'" שנקרא בתרגום המחודש "השד מהשביעית", "איגרת מעולם האמת" שתורגם מחדש בשנת 2003, ו"שניים שגנבו את הירח" שזכה לתרגום חדש בשנת 2002. עם זאת, בספר "מסע בסימן כלב" מ-1936 דמות היהודי בספר תוארה בצורה שלילית, אבל גם ספר זה שתורגם על ידי אורי אורלב זכה להצלחה. חלק מספריו של קורנל מקושינסקי עובדו לקולנוע. בסרט "שניים שגנבו את הירח" השתתפו כילדים התאומים לך אלכסנדר קצ'ינסקי וירוסלב קצ'ינסקי שכיהנו ברבות הימים כנשיא פולין וכראש ממשלת פולין. שניים ללא חטא (1925) — סיפור אוטוביוגרפי על נעורי הסופר. אנשים מצחיקים (1928) שניים שגנבו את הירח (1928. תר' ענת זיידמן, 2002) - אלגוריה המתארת את עלילותיהם של שני נערים תאומים רעי לב הבורחים מביתם, מסתבכים בצרות שונות ופוגשים דמויות משונות עד שהם משתנים לטובה וחוזרים הביתה לאימם. החרב השבורה (1930. תר' שלמה סקולסקי, 1958) — קורות נער חסר-כל, שירש אחוזה ומצא ידידים. הנערה רטובת הראש (1932. תר' אהרן מזיא בשם הנערה מהבית הלבן, 1932) — נערה קונדסית, שאביה הסופר נספה בתאונה, מצליחה לרכך את לבה הקשה של דודתה העשירה והערירית. קוֹז'וּלְקה מַאטוּלְקָה (1933) — סיפורי הרפתקאות. שער הים (1934. תר' צבי ישיב, 1955) — נער יתום חובב-גאוגרפיה נעשה לספן. פיקי מיקי (1935. תר' אנדה עמיר-פינקרפלד בשם מאורעות הרפתקאות של פיקי-מוש וגוג בן-כוש, 1945) — תעלולי קופים ביער. איגרת מעולם האמת (1936. תר' דוד אליפלט, 1955; ענת זיידמן, 2003) — חיפוש בלשי אחרי אוצר בעקבות צוואה שנשרה מתמונה. הסיפור על בסיה (1937. תר' שלמה סקולסקי בשם בתיה, 1956; יוכבד פרידמן בשם השערוריות של באשה, 2002) — יתומה מאומצת על ידי סופר ושאר אנשים בעלי לב. השד מהשביעית (1937. תר' צבי ישיב בשם השד מכיתה ז', 1956; אורי אורלב בשם השד מהשביעית, 1990) — תלמיד בעל חוש בלשי מצליח לפענח תעלומה משפחתית, שמעורב בה הפרופסור המפוזר להיסטוריה. מסע בסימן כלב (1938. תר' דוד אליפלט, 1955; אורי אורלב, 2000) — הרפתקאות שלושה תלמידים וכלב, שיצאו לטייל ברחבי פולין. נער בעל כנפיים (1938. תר' צבי ישיב, 1954) — נער יתום הגדל על ידי ידידים-יריבים נעשה טייס מהולל. קורנל מקושינסקי (1884-1953), דף שער בספרייה הלאומית קורנל מקושינסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורנל מקושינסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היינריך

האם התכוונתם ל... קיסרים, מלכים ודוכסים ששמם הפרטי הוא היינריך היינריך הראשון, מלך גרמניה – מלך פרנקיה המזרחית בשנים 919-936, מהשושלת האוטונית, היה גם דוכס סקסוניה החל מ-912 קיסרי האימפריה הרומית הקדושה: היינריך השני – מלך גרמניה בשנים 1002-1024 וקיסר החל מ-1014, מהשושלת האוטונית, היה גם דוכס בוואריה כ"היינריך הרביעי" מ-995 היינריך השלישי – מלך גרמניה בשנים 1028-1056 וקיסר החל מ-1046, מהשושלת הסאלית (Salier), היה גם מלך בורגונדיה מ-1039 ודוכס בוואריה כ"היינריך השישי" מ-1026 היינריך הרביעי – מלך גרמניה בשנים 1054-1105 וקיסר החל מ-1084, מהשושלת הסאלית, היה גם מלך בורגונדיה מ-1056 ודוכס בוואריה כ"היינריך השמיני" מ-1053 היינריך החמישי – מלך גרמניה בשנים 1099-1125 וקיסר החל מ-1111, מהשושלת הסאלית, היה גם מלך בורגונדיה מ-1105 היינריך השישי – מלך גרמניה בשנים 1169-1197 וקיסר החל מ-1191, מבית הוהנשטאופן, היה גם מלך סיציליה כ"אנריקו הראשון" החל מ-1194 היינריך השביעי – מלך גרמניה בשנים 1308-1313 וקיסר החל מ-1312, מבית לוקסמבורג היינריך השביעי, מלך סיציליה ומלך גרמניה – כיהן כמלך גרמניה תחת אביו פרידריך השני בשנים 1222-1235, מבית הוהנשטאופן, אין לבלבל בינו לבין הקיסר היינריך השביעי מבית לוקסמבורג דוכסי דוכסות בוואריה (לבד מאלו שנמנו לעיל): היינריך הראשון – דוכס בוואריה בשנים 948-955, מהשושלת האוטונית היינריך השני – דוכס בוואריה בשנים 955-976 ושוב ב-985-995, מהשושלת האוטונית היינריך השלישי – דוכס בוואריה בשנים 983-985, מבית לויטפולדינגר (Luitpoldinger) היינריך החמישי – דוכס בוואריה בשנים 1004-1009 ושוב ב-1017-1026, מבית ויגריכה (Wigeriche) היינריך השביעי – דוכס בוואריה בשנים 1042-1047, מבית ויגריכה היינריך התשיעי – דוכס בוואריה בשנים 1120-1126, מבית ולף היינריך העשירי – דוכס בוואריה בשנים 1126-1138, מבית ולף, היה גם דוכס סקסוניה כ"היינריך השני" החל מ-1137 היינריך האחד עשר – דוכס בוואריה בשנים 1141-1156, מבית באבנברג, היה גם דוכס אוסטריה כ"היינריך השני" החל מ-1156 היינריך השנים עשר – דוכס בוואריה בשנים 1156-1180, מבית ולף, היה גם דוכס סקסוניה כ"היינריך השלישי" החל מ-1142 היינריך השלושה עשר – דוכס בוואריה תחתית בשנים 1253-1290, מבית ויטלסבאך היינריך הארבעה עשר – דוכס בוואריה תחתית בשנים 1310-1339, מבית ויטלסבאך, שלט יחד עם אוטו הרביעי והיינריך החמישה עשר היינריך החמישה עשר – דוכס בוואריה תחתית בשנים 1312-1333, מבית ויטלסבאך, שלט יחד עם היינריך הארבעה עשר ואוטו הרביעי היינריך השישה עשר – דוכס בוואריה-לנדסהוט בשנים 1393-1450, מבית ויטלסבאך, היה גם דוכס בוואריה-אינגולשטאדט החל מ-1445 היינריך הרביעי, דוכס סקסוניה – דוכס נסיכות הבוחר מסקסוניה בשנים 1539-1541, מבית וטין היינריך, דוכס מקלנבורג-שוורין – בעלה של וילהלמינה, מלכת הולנד ואביה של יוליאנה, מלכת הולנד, מבית מקלנבורג אישים ששם משפחתם הוא היינריך: הדסה היינריך – רופאת ילדים, ממייסדות רפואת בתי-הספר בארץ ישראל מרטין היינריך – פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת ניו מקסיקו מאז 2013 קירק היינריך – כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA היינריך, נסיך פרוסיה הנרי הנריק אנרי אנריקה היינריקס אישים ששמם הפרטי הוא היינריך
טקסטרון

טקסטרון (באנגלית: Textron‏, NYSE: TXT) הוא תאגיד אמריקאי תעשייתי. קבוצת חברות הבת שלה כוללת את בל הליקופטר, ססנה איירקראפט קומפני, גרינלי (אנ'), ביצ'קראפט ועוד. היא נוסדה על ידי רויאל ליטל (אנ') בשנת 1923 בשם "Special Yarns Company" כחברת טקסטיל. המשרדים הראשיים נמצאים בפרובידנס, רוד איילנד, ארצות הברית. שווי השוק שלה (יוני 2015) מוערך בכ-12.5 מיליארד דולר והיא מעסיקה כ-40,000 עובדים. מדיה וקבצים בנושא טקסטרון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טקסטרון (באנגלית) טקסטרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבו כרב אסעד

אַבּוּ כַּרִבּ אַסְעַד (בערבית: أبو كرب أسعد; נפטר בשנת 420) היה מונרך חִמְיַרִי במפנה המאה ה-5, שלפי רוב המקורות ההיסטוריים התגייר. במקורות היהודיים מופיע שישוב יהודי ענק היה בחצי האי ערב שמקורו בגלות יהודה שגלתה בבית ראשון. כך כתוב באיכה רבה ב', ד': "שמונים אלפים פרחי כהונה בקעו בחיילותיו של נבוכדנאצר ובידן מגיני זהב, הלכו להם אצל ישמעאלים והוציאו להם מיני מלוחים ונודות מנופחות אמרו להם נשתה קדמיי אמרו להן אכלו קדמיי, ולבתר כן אתון שתיין מן דאכלון הוה נסיב כל חד וחד מינייהו זיקא ויהב ליה בפומיה, והוה רוחא עליל בכריסה ובקעה ליה הה"ד (ישעיה כא, יג): "מַשָּׂא בַּעְרָב בַּיַּעַר בַּעְרַב תָּלִינוּ אֹרְחוֹת דְּדָנִים" (יד): "לִקְרַאת צָמֵא הֵתָיוּ מָיִם יֹשְׁבֵי אֶרֶץ תֵּימָא בְּלַחְמוֹ קִדְּמוּ נֹדֵד" חצי האי ערב של המאה ה-4 וה-5 היה נטוע בין שתי האימפריות המתחרות, ביזנטיון הנוצרית מחד ופרס הזורואסטרית מאידך. בעוד רוב המקורות מסכימים כי אבו כרב (מלך בין 385 עד 420) היה הראשון בין מלכי חמיר שהתגייר, נסיבות ההתגיירות אפופות אגדות עם. ככל הנראה הגיור התרחש בשנת 390, במהלך מסעות לחימה פנימיים שניהל ביַתְ'רִבּ מול מתקוממים שהרגו את קרוב משפחתו שהתעמר בהם. אחיינו של אבו כרב, חרית' אבן-עמרו, שהתגייר אף הוא, התמנה כמושל מכה ויתר'ב. ב-420 נרצח אבו כרב בידי שומרי ראשו, ובנו, חסן, מלך במקומו. יוסף ד'ו נואס יהדות חצי האי ערב אליקים כרמולי, אַבּוּ-כַּרְבְּ אַסַּעַד, בתוך: תולדות גדולי ישראל, מיץ: אפרים הדאמר, תקפ"ח. עמ' יא-יב, באתר היברובוקס חיים שוארצבוים, גרים ומתייהדים בחצי-האי ערב, באתר "דעת" (מתוך: מחניים, גיליון צ"ב, ה'תשכ"ד)
בית הספר קשת (מזכרת בתיה)

בית הספר היסודי קשת במזכרת בתיה הוא בית ספר שש שנתי השייך לזרם החינוך הממלכתי המשלב. בשנת 2016 שונה שמו לבית ספר יסודי קשת ע"ש אורי אורבך. בבית הספר, שנוסד בתחילת שנת הלימודים תשס"ז, לומדים בכיתות מעורבות דתיים לאומיים וחילוניים. בכניסת תלמיד לבית הספר, הוא ישויך לקבוצת זהות על פי אמונתו הדתית. הקבוצות קרויות על שם החלוקה בפעילות הבוקר לתפילה ומפגש שיח – קבוצת תפילה וקבוצת מפגש. קבוצות אלה באות לידי ביטוי לא רק בפעילות הבוקר, אלא גם בחלק משיעורי היהדות בבית הספר. בחודש נובמבר של שנת 2020 זכה בית הספר להתקבל לבתי הספר המכילים של עמותת אינקולו. מדי שנה מתקיימים מגוון פרויקטים ואירועים במסגרת בית הספר. הבולטים בהם: מופע התרמה השנתי המבוצע על ידי תלמידי כיתות ו', במטרה לגייס כספים לעמותות שונות. בתי מדרש בית ספריים ורב-גילאיים, שבהם תלמידי הכיתות הגבוהות בבית הספר לומדים ביחד עם תלמידי הכיתות הנמוכות. חגיגות יום העצמאות המאורגנות על ידי שכבת ה'. טקסי מועדי ישראל המועברים על ידי השכבות השונות. פרויקט סיום של תלמידי כיתות ו'. הפרויקטים מיועדים לא רק לתלמידי בית הספר, אלא לכל חברי הקהילה, המשתתפים בארגון ובביצוע. בית הספר הוקם ביוזמת קבוצת הורים ממזכרת בתיה, בשיתוף המועצה המקומית ומשרד החינוך. הוא נוסד בתחילת שנת הלימודים תשס"ז. בתחילת דרכו בית הספר היה מורכב מכיתה אחת בתוך בית הספר בן-גוריון במזכרת בתיה, ורק בשנת הלימודים תשס"ט בית הספר הועבר למבנה נפרד והפך לעצמאי. בשנת תשע"ג נוסדה חטיבת הביניים קשת, שמונה, נכון לשנת הלימודים תשע"ה, שלוש כיתות ז'-ט'. בשנת תשע"ט נוסד גם תיכון "קשת", בבנין של חטיבת הביניים. נכון לשנת תשע"ט, ישנם שני מבנים לבית הספר קשת: יסודי ותיכון. סביב הקמת בית הספר, נוסדה קהילה המונה כיום (2015) כ-350 משפחות. הקהילה מפעילה עמותה, ומקיימת מדי שנה מגוון אירועים הקשורים במסורת היהודית, תוך שילוב כל הזרמים בקהילה. בנוסף, מוציאה הקהילה מדי שבוע עלון בנושא פרשת השבוע, שנכתב על ידי בני הקהילה. בית הספר משלב בתוכנית הלימודים לימוד מוגבר של מקצועות יהדות, כאשר חלקם נלמדים בכיתות האם וחלקם בקבוצות הזהות השונות (תפילה/מפגש). בין מקצועות היהדות הנלמדים בבית הספר ישנם תורה, נביאים, תרבות יהודית, מחשבת ישראל, משנה וגמרא. מעבר למקצועות החובה הנלמדים במסגרת הלימודית הרגילה, מועברים לאחר שעות הלימודים הרגילות שיעורי בחירה במקצועות מגוונים – כל תלמיד חייב ללמוד לפחות מקצוע בחירה אחד בהיקף של 2 שעות שבועיות לאחר שעות הלימודים. בין השיעורים ניתן למצוא הגברת יהדות (תלמוד), דרמה, ניווט ספורטיבי, קולנוע, רובוטיקה, אומנות, דיפלומטיה ציבורית, גישור, מחול ולעיתים מקצוע נוסף המשתנה בהתאם לדרישה. קשת (חינוך) בית הספר קשת חינוך ממלכתי משלב אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר קשת אתר בית הספר אתר קהילת קשת מזכרת בתיה אתר מדלן לגבי בית הספר עלון "ודברת בם" (עלון פרשת השבוע)
דלרנה (מחוז)

מחוז דלרנה (בשוודית: Dalarnas län; מילולית: "העמקים") הוא מחוז במערבה של שוודיה. מחוז דלרנה גובל בימטלנד בצפון, ביבלבורג במזרח, בווסטמנלנד בדרום מזרח, בארברו בדרום, בוורמלנד בדרום מערב ובנורווגיה במערב. המחוז נמצא בשטח החבלים דלרנה (בעל אותו השם) ובוסטמנלנד. מחוז דלרנה הוכרז רשמית ב-1 בינואר 1997. בין השנים 1647–1997 נקרא המחוז "מחוז קרופברג" (Kopparbergs län), ומאז 1997 שונה שמו ל"מחוז דלרנה". מדיה וקבצים בנושא דלרנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דלרנה דלרנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מושלי מחוז דלרנה, (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
EIRP

EIRP (ראשי תיבות של: Equivalent Isotropically Radiated Power או Effective Isotropically Radiated Power) הוא מונח במערכות מבוססות תקשורת רדיו המתאר את העצמה אשר אנטנה איזוטרופית (אשר קורנת באופן אחיד בכל כיוון) תקרין בה כדי להפיק עצמה מרבית הנצפית בכיוון שבח האנטנה המרבי. EIRP יכול להתחשב בניחות לאורך מסלול השידור והחיבורים וכולל את שבח האנטנה. בדרך כלל מבוטא EIRP במונחי דציבל מעל עצמת יחס, בדרך כלל של אנטנה איזוטרופית עם עצמת סיגנל זהה. הגודל EIRP מאפשר לערוך השוואה בין קורנים שונים ללא התחשבות בסוג, צורה או גודל. מתוך ה-EIRP ועם מידע אודות שבח האנטנה האמיתי, ניתן לחשב את: E I R P = P T − L c + G a {\displaystyle EIRP=P_{T}-L_{c}+G_{a}} כאשר E I R P {\displaystyle \scriptstyle EIRP} ו P T {\displaystyle \scriptstyle P_{T}} (עצמת פלט של משדר) הם ביחידות dBm. ניחות כבלים ( L c {\displaystyle \scriptstyle L_{c}} ) בדציבל ושבח האנטנה ( G a {\displaystyle \scriptstyle G_{a}} ) ביחידות של dBi ביחס לאנטנה איזוטרופית (תאורטית). הדוגמה משתמשת ב dBm אך נפוץ גם השימוש ב dBW. דציבלים נוחים לשימוש כדי להביע את היחס בין שני ערכים כמותיים. dBm משתמש ב 1mW לייחוס ו dBW משתמש ב 1W לייחוס. dBm = 10 log ⁡ ( power out 1 m W ) {\displaystyle {\text{dBm}}=10\log \left({\frac {\text{power out}}{1\,\mathrm {mW} }}\right)} וכן dBW = 10 log ⁡ ( power out 1 W ) {\displaystyle {\text{dBW}}=10\log \left({\frac {\text{power out}}{1\,\mathrm {W} }}\right)} שידור ב-50W זהה ל-17dBW או 47dBm. 16.9897 d B W = 10 log ⁡ ( 50 W 1 W ) {\displaystyle 16.9897\,\mathrm {dBW} =10\log \left({\frac {50\,\mathrm {W} }{1\,\mathrm {W} }}\right)} ה EIRP משמש להערכת שטח השירות של משדר, וכן לתאם משדרים על אותה תדירות כדי שכיסוי המשדרים לא יחפוף זה את זה. בשטחים בנויים, רגולציה עלולה להגביל את ה EIRP של משדר כדי למנוע חשיפה של אדם לעצמת שדה אלקטרומגנטי גבוהה, אולם ההגבלה בעיקר נובעת כדי למזער את ההפרעה לשירותים על תדרים דומים. הספק אפקטיבי מוקרן (ERP) IEEE Std. 100 The Authoritative Dictionary of IEEE Standards Terms, 7th Edition, The Institute of Electrical and Electronics Engineers, New York, 2000, ISBN 0-7381-2601-2, page 391
סביאלנד

סביאלנד (בשוודית: Svealand, "ארץ סְבֵיאָה") הוא המרכזי והמאוכלס ביותר מבין ארבעת חלקיה של שוודיה, ומהווה ארץ היסטורית (לצד נורלנד, סקונהלנד ויֶטאלנד) שמתגוררים בה כ-40% ממספר תושביה של ממלכת שוודיה של ימינו. שטחה של סביאלנד הוא 80,846 קמ"ר, ומתגוררים בה 3,928,807 תושבים (נכון ל-31 בדצמבר 2014). ארץ סביאלנד משתרעת בין ארץ יטאלנד מדרום, ארץ נורלנד מצפון, במזרח נמצא הים הבלטי ובמערב נמצאת נורווגיה. בסביאלנד נמצאות עיר הבירה של ממלכת שוודיה סטוקהולם, כמו גם האוניברסיטה העתיקה ביותר בסקנדינביה בעיר אופסלה, בה גם מקום מושבו של הארכיבישוף של שוודיה. חלוקה מנהלית של שוודיה סביאלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של שוודיה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 367

כביש 367 (נקרא בפי תושבי גוש עציון גם "כביש הפרצה") הוא כביש רוחב אזורי המחבר את עמק האלה עם גוש עציון. אורכו 17 ק"מ. הוא מתחיל בצומת עציונה על כביש 375 ומסתיים בצומת גוש עציון על כביש 60. חלקו הראשון נסלל לפני 1967 וחיבר את כביש 375 עם מושב רוגלית שהיה אז ישוב ספר. לאחר מלחמת ששת הימים וחידוש היישוב היהודי בגוש עציון הוחלט לסלול את הכביש על מנת לקרב את הגוש לשפלה. הכביש נחנך ביום ה' בשבט תשל"ה (1975) ונקרא לפני תקופת מספור הכבישים בשם "דרך הל"ה". הכביש סלול על רכס בין נחל גדור מדרום ונחל עציונה מצפון. לוחמי מחלקת הל"ה צעדו בתחילה בנחל גדור המגיע עד לגוש עציון ובנקודה מסוימת נתגלו. הם עלו מהנחל, עברו את הרכס עליו סלול כעת כביש 367, ירדו לנחל עציונה ומשם עלו לקרב האחרון שלהם על גבעת הקרב נ.ג. 573. הכביש מתחיל בצומת עציונה ומוליך דרומה לנווה מיכאל. לאחר מכן הוא פונה מזרחה ועובר ליד אנדרטה לזכר יהודי צרפת. הכביש ממשיך מזרחה וליד מחסום צה"ל יש נקודת תצפית על גבעת הקרב של הל"ה עם הסבר וקיר שעליו כתובת ברכה לבאים לגוש עציון. הכביש מטפס ועובר בין הכפרים ג'בעה מצפון וצוריף מדרום, עובר ביער שניטע על ידי קק"ל לאחר 1967, עובר את המסעף לגבעות והמסעפים ליישובי גוש עציון (בת עין, כפר עציון, ראש צורים ואלון שבות) ומגיע לצומת גוש עציון. אנדרטת האבן שהייתה לציון חנוכת הכביש, חובלה ומצויה כיום בכפר עציון. מדיה וקבצים בנושא כביש 367 בוויקישיתוף