laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויקטור הרצפלד

האביר ויקטור הרצפלד, משנת 1874 ריטר פון הרצפלד (בהונגרית: Herzfeld Viktor, ברטיסלאבה, 8 באוקטובר 1856 – בודפשט, 19 בפברואר 1919) היה מלחין, כנר, מנצח, מבקר מוזיקה, יהודי-הונגרי-אוסטרי מורה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. הוא נולד במשפחה יהודית. אביו, יוזף הרצפלד (1836-1889), זכה בתואר אבירות בשנת 1874 (מקביל לתואר "Sir" בבריטניה), היה המנהל הווינאי של חברת הביטוח פונסיאר. אמו הייתה עמליה וינטר (1836–1909). בין השנים 1875 עד 1879 למד משפטים בווינה, לצד מוזיקה בקונסרבטוריון Gesellschaft der Musikfreunde. המורה שלו לכינור היה יוזף הלמסבר האב. בשנת 1880 הוא קיבל את הפרס הראשון לשני המקצועות. בעונה 1881–1882 הוא היה מנצח בתיאטרון תחילה בלינץ ולאחר מכן בלייפציג. בשנת 1884 זכה בפרס בטהובן על יצירותיו של אגודת ידידי וינה. בברלין השתתף בלימודי הלחנה אצל אדוארד גרל ופרידריך קיל. בשנת 1886 עבר להתגורר בבודפשט. הוא לימד באקדמיה למוזיקה משנת 1888, תחילה תורת המוזיקה, אסתטיקה והיסטוריה ולאחר מכן בשנת 1908, כאשר פרש הנס קסלר, הפך לפרופסור ולראש מחלקת הקומפוזיציה. בשנת 1907 כתב את ה"מארש חגיגי" לחנוכת הבניין החדש של המוסד. הוא היה מעורב באופן פעיל בחיי המוזיקה של בירת הונגריה והשתתף בקונצרטים של יוהנס ברהמס בפשט. הוא הפך לחבר ברביעיית המיתרים הובאי - פופר, שם ניגן כינור שני עד 1889 (הוא הצטרף מחדש להרכב בין השנים 1897 לבין 1899). בשנת 1887 התנצר. עם הזמן למד גם הונגרית, לבקשתו של המלחין ינה הוסקה קיבל על עצמו את תפקיד נשיא הקואופרטיב של "הליריקאים, מלחינים ומו"לים למוזיקה של הונגריה", החזיק בתפקיד עד שנת 1918 ואז העביר אותו לידי ינה הובאי. בתקופתו בבודפשט הוא היה מבקר מוזיקה מרכזי בעיתונות המקומית בשפה הגרמנית: בין השנים 1888 עד 1990 כתב ב-Neues Pester Journal, ומשנת 1907 עד 1908 ב-פסטר לויד. הוא חלה רבות בשנותיו האחרונות ויכול היה לקבל רק את תלמידים בבית. רוב יצירותיו שלא פורסמו (יצירות תזמורות, שירים וכו') נשכחו כעת. ספר הלימוד שלו, ה"פוגה", ראה אור בשנת 1913. שני רומנסים (לכינור ותזמורת, 1879) Lustspielouvertüre (1884) Capriccio (עיבוד קודם, 1896) Frühlingsidyll (1897) סרנדה (לתזמורת מיתרים, 1900, גרסה מתוקנת 1919) מארש חגיגי (1907) פוגה. בודפשט, 1913. הוצאת ספרים ומוזיקה של קארוי רוז'ניאי רוברט פולקמן (1815–1883) = הרבעון המוזיקלי החדש, 1 ביולי 1915. פאל אברהם אנטל פליישר (מנצח) ג'רג' קושה מיהאי קראוס לאסלו לייטה אנטל מולנאר אאוגן סנקאר ברוקהאוס -רימן לקסיקון מוזיקלי בודפשט, 1984. ISBN 9633305438 זולטאן קודאי : ויקטור הרצפלד. 8 באוקטובר 1856 - 1919 בודפשט, 1982. ISBN 9633304466 אילן יוחסין באתר geni.com באתר האקדמיה למוזיקה Oesterreichisches Musiklexikon לקסיקון יהודי הונגרי Das Neue Musik-Lexikon nach dem Dictionary of Modern Music and Musicians מדיה וקבצים בנושא ויקטור הרצפלד בוויקישיתוף ויקטור הרצפלד, באתר MusicBrainz (באנגלית) Geadelte jüdische Familie Egyes forrásokban tévesen március 25. Egyes forrásokban tévesen 1920. Halálesete bejegyezve a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 425/1919. folyószáma alatt. Staudacher, Anna: „...meldet den Austritt aus dem mosaischen Glauben”. S. 248 Billboard. 1976. november 6. 34. l. "Madarász Iván az Artisjus új elnöke". אורכב מ-המקור ב-2015-03-22.
Sorry (שיר של הלסי)

Sorry (בעברית: סליחה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית הלסי, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Hopeless Fountain Kingdom. הוא נכתב על ידי הלסי והופק על ידי גרג קורסטין. השיר הוא בלדה בה היא מתנצלת בפני מאהביה הפוטנציאליים על שלא נתנה להם להתקרב אליה. הקליפ לשיר ביימו סינג ג'י ליי והלסי והוא יצא לאור ב-2 בפברואר 2018 בערוץ Vevo של הלסי. השיר הגיע למעלה מ-140 מיליון השמעות בספוטיפיי, והיה השיר השלישי ביותר שהושמע באלבום. השיר נכתב על ידי הלסי וגרג קורסטין, שגרג גם הפיק את השיר. השיר הוא בלדה מסודרת לפסנתר באורך 3:40 (שלוש דקות וארבעים שניות). נכתב במפתח A מז'ור בקצב של 74 פעימות לדקה. טווח הקול של הלסי משתרע בין פה ל-סי. רוב שפילד מרולינג סטון דיבר על התוכן של השיר ואמר "מדאיג אם היא אי פעם תאהב את עצמה כדי לתת למישהו להתקרב אליה". השיר מתחיל בפתיחת מנגינת פסנתר "קודרת", ואחריו השורות "התגעגעתי לשיחות שלך במשך חודשים נראה / לא מבינה כמה אני יכול להיות / כי לפעמים אני יכולה להתייחס לאנשים / שאני אוהבת כמו תכשיטים. במהלך הפזמון היא שרה "אז אני מצטער לאהובי הלא ידוע / מצטערת שאני לא מאמינה / שמישהו אי פעם באמת / מתחיל להתאהב בי". לקראת הסוף היא שרה "מישהו יאהב אותך / אבל לא אני". ב-2 בפברואר 2018 יצא לאור וידאו קליפ הנלווה לשיר בוים סינג על ידי ג'י לי והאלסי, שגם ניהל את הקליפים לסינגלים הקודמים,"Now or Never" ו-"Bad at Love ". הסרטון מתחיל עם כשרואים את הלסי עם פצעים בפנים לאחר תאונת דרכים, היא מתחילה ללכת ברחוב לצד אש עם גופות ורכבים נטושים בכל מקום. קרדיטים שהותאמו מטיידל. הלסי - כתיבה, שירה גרג קורסטין - כתיבה, הפקה, גיטרה, מלוטרון, פסנתר, מהנדס הקלטות ג'ון האנס - מהנדס ערבוב ג'רמי וורניק - A&R גניאה סרבנית - מיקסר אלכס פסקו - מהנדס הקלטות ג'וליאן בורג - מהנדס הקלטות סרטון השיר "Sorry" באתר יוטיוב Katherine St. Asaph, hopeless fountain kingdom (באנגלית) ROB SHEFFIELD, Review: Halsey Showcases Wild Ambitions on ‘Hopeless Fountain Kingdom’ (באנגלית) HILARY HUGHES, HALSEY BASICALLY RECREATED AN INTENSE SCENE FROM 'ROMEO + JULIET' FOR THE 'SORRY' VIDEO (באנגלית) "Hopeless Fountain Kingdom (Deluxe) / Halsey TIDAL". Tidal. 2 ביוני 2017. נבדק ב-3 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
רוברט קר

האם התכוונתם ל... רוברט קר (סופר) – מנתח סקוטי, סופר בנושאים מדעיים ואחרים ומתרגם. רוברט קר (ספורטאי) – אתלט קנדי-אירי, אלוף אולימפי בריצת 200 מטר
אנה קוקן

אנה קוקן (באנגלית: Änne Koken;‏ 28 במאי 1885, הנובר – 19 באפריל 1919, הנובר) הייתה אמנית גרמניה. בנוסף לנופים וציור חפצים דוממים, היא עיצבה ויטראז'ים, בגדים וכריכות ספרים דקורטיביות. היא עבדה גם כאמנית בחברות מסחריות, בעיקר בחברות באלסן ו- Günther Wagner (חברת תרופות, כיום חטיבה ב- Pelikan AG ). אביה היה הצייר והחרט, גוסטב קוקן. היא לקחה ככל הנראה את שיעורי האמנות הראשונים שלה מאביה, ואז למדה ב"בית הספר לציור ואמנות דקורטיבית" במינכן אצל הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס, בתקופה שאמנות בפרסום בפועל הייתה עדיין רעיון חדש. בשנת 1909 עיצבה את הסימן המסחרי של לובסטר עבור חברת מזון, "אפל פיינקוסט", אשר עבר עיבוד מודרני והוא עדיין בשימוש כיום. שנה לאחר מכן היא פתחה סטודיו משלה בהנובר. בשנת 1911 היא הייתה חברה בוועד המייעץ האמנותי של חברת באלסן ועיצבה סמל החברה. במהלך השנים הבאות היא סייעה לחברה לבסס את תדמיתה. היא עבדה אצלם עד מותה. לאחר 1912 עיצבה בגדים, כובעים ופריטי טקסטיל שהופיעו במגזין "Neue Frauenkleidung und Frauenkultur", שיצא לאור עד שנות השלושים של המאה העשרים. בשנת 1913, פורסם מאמר מרכזי עליה ב-"Das Plakat", מגזין אמנות המוקדש להדפסת פוסטרים. בשנת 1914 הוצגו עבודותיה בתערוכות של אמנות, כולל זו בורקבונד היא גם נבחרה לחברת דירקטוריון מוזיאון אוגוסט קסטנר. בשנת 1918 היא השתתפה בתערוכה הראשונה של ה- "Vereins für Deutsche Frauenkleidung und Kultur" (האגודה לבגדי נשים ותרבות גרמנית). קוקן פעלה למען זכויות נשים. בשנת 1919 היא נפטרה מדלקת ריאות. שבועיים לאחר שילדה את בתה. מדיה וקבצים בנושא אנה קוקן בוויקישיתוף Article on the "Kammgarnspinnerei Hampe" @ Helmstedt Wiki. Hugo Thielen: Koken, (1) Änne in: Stadtlexikon Hannover, pg.362 Kaiserkern, Babette: Änne Koken – Einführung in Leben und Werk (Exhibition catalog) 2007. Historisches Museum Hannover.
תומאס סטות'ארד

תומאס סטות'ארד (באנגלית: Thomas Stothard‏; 17 באוגוסט 1755 – 27 באפריל 1834) היה צייר, מאייר וחרט אנגלי. סטות'רד נולד בלונדון, בנו של פונדקאי אמיד. הוא נשלח בגיל חמש לקרוב משפחה ביורקשייר, ולמד בבית הספר באקומב, ולאחר מכן בטדקסטר ובאילפורד, אסקס. כשהוא הראה כישרון לציור, הפך לחניך לציור על אריגי משי בספיטלפילדס (Spitalfields). בזמנו הפנוי ניסה לצייר איורים ליצירותיהם של משוררים שהיו האהובים עליו. חלק מהציורים הללו זכו לשבחים על ידי ג'יימס הריסון, עורך מגזין. לאחר שהמעסיק שלו נפטר, הוא החליט להתמסר לאמנות. סטות'ארד התחתן עם רבקה ווטקינס בשנת 1783. נולדו להם 11 ילדים, מתוכם שישה - חמישה בנים ובת אחת - שרדו מינקות. הם התגוררו בקובנט גארדן עד לשנת 1794, אז עברו לבית בפיצרוביה, שסטות'רד קנה עליו את החזקה. אשתו נפטרה בשנת 1825. סטות'ארד נפטר ב-27 באפריל 1834, ונקבר בשטח הקבורה של בונהיל פילדס. בשנת 1778 הפך סטות'ארד לתלמיד האקדמיה המלכותית לאמנויות, בה נבחר לעמית בשנת 1792 ולאקדמאי מלא בשנת 1794. בשנת 1812 מונה לספרן באקדמיה לאחר ששימש כעוזר במשך שנתיים. בשנת 1780 הוא הפך לתורם קבוע ל"נובליסט מגזין", עבורו הפיק 148 איורים, כולל אחד עשר האיורים שלו לספר הרפתקאות מאת טוביאס סמולט, ולשני ספרים של סמיואל ריצ'רדסון. משנת 1786 ייצר תומאס פילדינג, ידידו של סטות'רד, תחריטים בעזרת עיצובים של סטות'ארד, אנג'ליקה קאופמן ושל עצמו. סצינות ארקדיות זכו להערכה מיוחדת. פילדינג הכין את אלה בצבע, באמצעות חריטת נחושת, והשיג איכות מעולה. העיצובים של סטות'ארד היו בעלי אסתטיקה יוצאת דופן. היסטוריון האמנות ראלף ניקולסון וורנום העריך כי עיצובים של סטות'ארד מונים חמשת אלפים ומתוכם כשלושת אלפים נחקקו. תמונות השמן שלו בדרך כלל קטנות. הצביעה שלו עשירה לרוב וזוהרת בנוסח רובנס, שסטות'ארד העריץ. הציור "וינטאג'," אולי ציור השמן החשוב ביותר שלו, נמצא בגלריה הלאומית. הוא תרם לגלריית שייקספיר של ג'ון בוידל, אך ציורו הידוע ביותר הוא "תהלוכת עולי הרגל לקנטרברי", בגלריית טייט, והתחריט ממנו היה פופולרי מאוד. העמלה לתמונה זו הוענקה לסטות'רד על ידי רוברט הארטלי קרומק, שהפך לסיבה למריבה עם חברו ויליאם בלייק. בנוסף לתמונות הציור שלו, עיטר סטות'ארד את גרם המדרגות הגדול של בית ברגהלי, ליד סטמפורד בלינקולנשייר, עם נושאי מלחמה, וירידת אורפאוס לגיהנום (1799–1803); והכיפה של האולם העליון של ספריית עורכי הדין באדינבורו (שלימים הפכה לספריית סיגנט), עם אפולו והמוזות, ודמויות משוררים, נואמים וכו' (1822). הוא הכין קישוטים פיסוליים ואחרים לארמון בקינגהאם, שלא בוצעו בגלל מותו של המלך ג'ורג' הרביעי. הוא גם תכנן מגן שהוצג בפני הדוכס מוולינגטון על ידי סוחרי לונדון, ופרסם סדרה של שמונה תחריטים מהנושאים השונים שעיטרו אותו. עולי הרגל לקנטרברי מרינה שרה לפני פריקלס קופידון כבול לעץ הפרידה מהילדים חזרתו של אותלו אוברון וטיטאניה מתוך "חלום ליל קיץ" זוג צעיר מדיה וקבצים בנושא תומאס סטות'ארד בוויקישיתוף תומאס סטות'ארד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תומאס סטות'ארד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Stothard, Thomas". Encyclopædia Britannica. 25 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 970–971. A. C. Coxhead, Thomas Stothard, R.A. : an illustrated monograph, London : A.H. Bullen, 1906 William Cosmo Monkhouse, Stothard Thomas, Dictionary of National Biography, 1885-1900 Volume 54
Küçük Bir Yol

"Küçük Bir Yol" (באנגלית: "A Small Road"; ובעברית: "דֶּרֶךְ קְטַנָּה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבלגית-טורקייה הדיסה, מתוך המיני-אלבום השני שלה, Aşka Kapandım (2021). הוא יצא לאור ב-3 בספטמבר 2020, בהוצאת חברת התקליטים פאסאג' מיוזיק כסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום. השיר הגיע למקום החמישי בטורקיה טופ 20. לאחר שסיימה להוציא סינגלים מתוך אלבומה Şampiyon, הוציאה הדיסה את הסינגל "Geliyorum Yanına" כסינגל שלא מתוך אלבום וכסינגל האחרון שלה לשנת 2019. לאחר מכן, בספטמבר 2020 דווח על צאת השיר הזה ועל היותו הסינגל הראשון מתוך מיני-אלבום בשם, Aşka Kapandım. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-50 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הנלווה של "Küçük Bir Yol" הועלה לערוץ היוטיוב של netd müzik ב-3 בספטמבר 2020, ביום יציאתו כסינגל. ביממה הראשונה שלו, צבר למעלה מ-1,778,809 צפיות; הישג יוצא דופן לקליפ בשפה הטורקית. כמו כן, ממוצע הצפיות שלו עמד על חצי מיליון בכל יממה, משך שבועות רבים. נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-125 מיליון צפיות. סרטון השיר "Küçük Bir Yol" באתר יוטיוב Hadise - Küçük Bir Yol EP2* by Hadise, Genius (באנגלית) https://twitter.com/musictoptr/status/1311934945430917120/photo/1, Twitter Hadise - Geliyorum Yanına Küçük Bir Yol, נבדק ב-2020-10-03 YouTube Stats of Hadise - Küçük Bir Yol, kworb.net Top 40 Music Charts from Turkey (04/09/2020 - 10/09/2020), Popnable.com (באנגלית)
סימון אוקר

סימון אוקר (בהולנדית: Simon Okker;‏ 1 ביוני 1881 – 6 במרץ 1944) היה סייף רומח אולימפי יהודי-הולנדי באולימפיאדת אתונה (1906) ואולימפיאדת לונדון (1908), שנספה באושוויץ. אוקר נולד וגדל באמסטרדם, בנם של קלרה סכנקן והרטוג אוקר. באולימפיאדת אתונה (1906) סיים אוקר במקום חמישי בטורניר רומח אישי. באולימפיאדת לונדון (1908) בשלב הבתים המוקדמים הוא סיים במקום שני עם עוד שני מתחרים, מתוך 5 מתחרים, לאחר שניצח בשני קרבות, הפסיד באחד ויצא תיקו ברביעי. נערך בין השלושה play off שבו האו סיים שלישי והוא יצא מהטורניר. לא נערך טורניר רומח. אוקר עבד בתעשיית היהלומים. בשנת 1909 הוא התחתן עם קיטייה קלוץ (נפטרה בשנת 1938). לזוג נולדו שני ילדים, בן ובת, סמואל הרטוג (1911–1984) וקלרה אנט. ב-11 ביוני 1943 הוא נכלא במחנה המעבר וסטרבורק. משם כתב כ-20 מכתבים למשפחתו ששרדו. בתחילת מרץ 1944 הועבר אוקר לאושוויץ, שם נרצח ב-6 במרץ. בתו קלרה אנט נרצחה בינואר אותה שנה יחד עם בעלה. נכדו, טום אוקר טניסאי מצטיין מהטובים בעולם בזמנו (דורג במקום שלישי בעולם ביחידים ובמקום ראשון בעולם בזוגות), נולד שבועיים לפני שהוא שנרצח באושוויץ. סימון אוקר, באתר olympedia.org סימון אוקר, באתר Olympisch (בהולנדית)
The Owl and the Pussycat

The Owl and the Pussycat (בעברית: הינשוף והחתלתולה) הוא פסקול לסרט "הינשוף והחתלתולה", אשר יצא ב-19 בדצמבר 1970 בביצועם של ברברה סטרייסנד, ג'ורג' סיגל ודם, יזע ודמעות. הפסקול נכתב על ידי באק הנרי והופק על ידי תומאס זי שיפרד. הפסקול כולל חמישה שירים אך בגרסת הקסטה ובגרסת הקלטת של האלבום האלבום הכיל רק ארבעה שירים. מבחינה מוזיקלית האלבום מושפע ממוזיקת רוק ומלהקת ביג בנד. האלבום ספג ביקורות שליליות על כך שרבים מהמבקרים מתחו ביקורת על כך שסטרייסנד ביצעה קטעי דיבור באלבום ולא קטעי שירה. אם כי חלק מהמבקרים הרגישו שהדיאלוגים של הזמרת באלבום השתלבו בצורה יפה עם המוזיקה. מבחינה מסחרית האלבום ספג כישלון כאשר הגיע רק למקום ה-186 בארצות הברית ורק למקום ה-74 בקנדה ובכך זה הפך לאלבום הכושל ביותר של סטרייסנד עד כה. אם כי אצל ג'ורג' סיגל אלבום זה יחסית הצליח ביחס לאלבומים אחרים שלו. האלבום The Owl and the Pussycat באתר Discogs Barbra Streisand, George Segal, Blood, Sweat & Tears* - The Owl And The Pussycat (Comedy Highlights And Music From The Soundtrack), Discogs (באנגלית)
אסף מור יוסף

אסף מור יוסף (נולד ב-6 בנובמבר 1985) הוא סטנד-אפיסט, קומיקאי ושחקן ישראלי. אסף מור יוסף נולד וגדל בעיר צפת. הוא למד בבית הספר "אמית צפת" בעיר ולאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת כמש"ק אבטחה. לאחר סיום שירותו הצבאי, עבר לתל אביב וקיים הופעות סטנד-אפ על במות פתוחות. בתחילת דרכו השתתף במרתון סטנדאפ בתיאטרון "קרוסל" והפך לאמן הבית. לאחר מכן הופיע במשך שלוש שנים כאמן הבית במועדון הקומדי בר ואחר כך הצטרף כאמן בית מוביל למועדוני הקאמל קומדי קלאב והסטנדאפ פקטורי. החל משנת 2014 הוא מעלה מופע. ביוני 2023 אסף היה הסטנדאפיסט הישראלי הראשון שהופיע בהאנגר 11. אסף מור יוסף משתף את קטעי סטנד-אפ ביוטיוב ובעמוד הפייסבוק שלו שהגיעו למיליוני צפיות. בשנת 2015 השתתף מור יוסף כסטנדאפיסט בתוכנית "המועדון עם שחר חסון" ששידורה המשיך בערוץ רשת 13. ב־2018 הוא השתתף בתוכנית "הצחוקייה" בערוץ ניקלודיאון הישראלי. באותה שנה הוא השתתף בספיישל סטנדאפ בערוץ טדי של פרטנר tv, "סטנדאפ פקטורי מארח". מור יוסף שיחק בסדרה "דובדבני וקובץ" בערוץ קשת 12. בשנת 2019, הקומיקאי צביקה הדר הגיע להופעה של מור יוסף והציע לו להשתתף בתוכנית סטנדאפ חדשה בהנחייתו בשם "קומדי סטאר" בהפקת טדי יזמות והפקות.[דרושה הבהרה] לאחר מכן שיחק לצדו של אורי גבריאל בסדרת הרשת "המופע של אלעד לוי" בערוץ טדי של פרטנר tv. ב-2020 מור יוסף צילם ספיישל סטנדאפ באורך מלא לרשת 13, שהגיע לרייטינג גבוה של למעלה מחצי מיליון צופים. ב-2023 גילם את חזי העבריין בסדרה "משמר הגבול" ששודרה ב-HOT. בפברואר 2024 החל להשתתף בתוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שמשודרת בכאן 11. מור יוסף נשוי ואב לבת. מתגורר בתל אביב. מדיה וקבצים בנושא אסף מור יוסף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסף מור יוסף אסף מור יוסף, ברשת החברתית פייסבוק אסף מור יוסף, ברשת החברתית אינסטגרם אסף מור יוסף, סרטונים בערוץ היוטיוב דניאל דדון, כך הפך אסף מור יוסף מצפת לאחד הסטנדאפיסטים הכי מצליחים בארץ, באתר mynet‏ העמק, 20 במאי 2022 עמית אטיאס, ‏"לא הכניסו אותי למועדונים בתל אביב בגלל החזות המזרחית שלי. היום אני צוחק על זה", באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2023 עשה היסטוריה: הסטנדאפיסט האהוב הופיע לראשונה בהאנגר 11, באתר אייס, 28 ביוני 2023 "ציון דרך משמעותי": הסטנדאפיסט הישראלי מגיע לראשונה לבמה הגדולה, באתר ישראל היום, 29 במאי 2023 הראשון בישראל: זה הסטנדאפיסט האהוב שיופיע בהאנגר 11, באתר אייס, 30 במאי 2023 “ציון דרך משמעותי”: הסטנדאפיסט שיופיע לראשונה בהאנגר 11, באתר עכשיו 14, 29 במאי 2023 בר שם אור, אסף מור יוסף: "בטלוויזיה מצנזרים אותך, ברשת אני עושה מה שאני רוצה", באתר ynet, 17 במאי 2023 מיכל דאבי, "אני לא יכול לצנזר את עצמי יותר מדי כי עדיין אני צריך לעשות קומדיה", באתר חדשות 13, 20 ביולי 2023 כיצד הפתיעו כוכבי משמר הגבול את לוחמי מג"ב?, באתר אייס, 12 בספטמבר 2023
גרטה פורסט

גרטה פורסט (בגרמנית: Grete Forst;‏ 18 באוגוסט 1878 – 1 ביוני 1942) הייתה זמרת סופרן יהודייה אוסטרית. נולדה בשם מרגרט פייגלשטוק למשפחה יהודית בווינה. פורסט ערכה את הופעת הבכורה שלה באופרה בקלן בשנת 1900, בתפקיד הראשי של לוצ'יה די למרמור. שלוש שנים לאחר מכן, הופיעה לראשונה באופרה הממלכתית של וינה באותו תפקיד והפכה לחברה בחברת גוסטב מאהלר. בשנת 1908 היא שרה בבכורה של Ein Wintermärchen של קרל גולדמארק עם ליאופולד דמות'. היא נשארה בווינה ושרה בתפקידים באופרה בהם אולימפיה בסיפורי הופמן, מלכת הלילה בחליל הקסם, נשף המסכות וכך עושות כולן, וכן תפקידי סופרן ליריים כמו צ'ו-צ'ו סאן במאדאם באטרפליי. לאחר שפרשה בשנת 1911 עם נישואיה לבנקאי יוהאן שושני, המשיכה את דרכה כזמרת בקונצרטים ומורה בווינה במשך שנים רבות. נולד לה ילד אחד, פריץ שושני. היא המירה את דתה לקתוליות ב-1940. ב-27 במאי 1942 היא גורשה בטרנספורט אל מחנה השמדה מאלי טרוסטינץ בבלארוס שם נרצחה ב-1 ביוני 1942. Massé Les noces de Jeannette : Air du rossignol avec flûte. רוסיני וילהלם טל (אופרה) (בגרמנית) O Seligkeit – דואט האהבה גרטה פורסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) גרטה פורסט, באתר Discogs (באנגלית) גרטה פורסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ָ Grete Forst as Butterfly, סרטון בערוץ "Callas&Co.", באתר יוטיוב (אורך: 02:50) Donald Mitchell Gustav Mahler: the Wunderhorn years : chronicles and commentaries 1980 p404 "These were the most noteworthy productions in the first year. Mahler brought a host of distinguished artists to the Opera: Mildenburg, Gutheil-Schoder, Kurz, Foerster-Lauterer, Weidt, Forst, Weidemann, Slezak, Mayr, to name only a few." Israelitische Kultusgemeinde Wien records Morgenstern, Hans (2009). "Forst, Grete", Jüdisches biographisches Lexikon, p. 238. LIT Verlag Münster. ISBN 3-7000-0703-5. This information also appears on a List of murdered Jews from Austria found in Namentliche Erfassung der oesterreichischen Holocaustopfer, Dokumentationsarchiv des oesterreichischen Widerstandes (Documentation Centre for Austrian Resistance), Wien. She is listed under her married name: Margarete Schuschny. His Master's Voice: the French catalogue Alan Kelly, Gramophone Company, EMI Music Archive 1990 p226 (Massé), pt I pt 2 LUCILLE MARCEL Obstination (de Fontenailles) GRETE FORST Nymphes et sylvains (Seulberg) Les Noces de Jeanette: Air du rossignol avec flûte Alan Blyth, Malcolm Walker - 1984 "Leo Slezak, with Grete Forst, is hypnotically beautiful, but are a dozen honeyed repetitions of 'Seligkeit', lovingly crooned, quite what this duet, in substance, is?"
קרלו טאובה

קרלו זיגמונד טאובה (בגרמנית: Carlo Sigmund Taube;‏ 4 ביולי 1897, גליציה – 3 באוקטובר 1944, אושוויץ-בירקנאו) היה פסנתרן, מלחין ומנצח אוסטרי. קרלו טאובה נולד במחוז גליציה באוסטרו-הונגריה. הוא למד מוזיקה בווינה אצל פרוקיו בוסוני והתפרנס מהופעות בבתי קפה בווינה, ברנו ופראג. טאובה, אשתו אריקה ובנם גורשו מפראג אל טרזיינשטט ב-10 בדצמבר 1941. באפריל 1942 ניהל את הופעת התזמורת הראשונה, והעלה לראשונה את הסימפוניה טרזין אותה הלחין. טאובה העביר מספר קונצרטי סולו וניצח על להקת ותזמורת טרזין. קרלו ואריקה טאובה וילדם גורשו לאושוויץ-בירקנאו בסביבות 1 באוקטובר 1944 (הגיעו לאושוויץ ב-3 באוקטובר 1944), שם נרצחו כולם. טאובה הלחין כמה יצירות בטרזין בנוסף לסימפוניה של טרזין. אלו כוללים: שיר ערש בגטו (חלק מסוויטת הגטו לאלטו ותזמורת). שיר, קפריס ומדיטציה, שלושה קטעים קצרים לכינור סולו. Ein Jüdisches Kind (ילד יהודי), שיר ערש לסופרן ופסנתר (היצירה היחידה של טאובה ששרדה את מלחמת העולם השנייה) - הוקלטה על ידי אן סופי פון אוטר. מדיה וקבצים בנושא קרלו טאובה בוויקישיתוף קרלו טאובה, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרלו טאובה, באתר Discogs (באנגלית) Ein Jüdisches Kind (ילד יהודי), שיר ערש לסופרן ופסנתר בביצועה אן סופי פון אוטר אתר יוטיוב Karas, Joža (1990). Music in Terezín, 1941-1945. Pendragon Press. p. 127. ISBN 978-0-918728-34-0.
קונסטנטינוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית

הרקליוס נובוס קונסטנטינוס (בלטינית: Heraclius Novus Constantinus, ביוונית עתיקה: Ἡράκλειος νέος Κωνσταντῖνος, הרקליוס נאוס קונסטנטינוס; 3 במאי 612 – 20 באפריל או 24 במאי 641) היה קיסר האימפריה הביזנטית במשך 4 חודשים בשנת 641, ובכך הוא נושא בתואר של הקיסר הביזנטי בעל הכהונה הקצרה ביותר. קונסטנטינוס היה בנו הבכור של הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית מנישואיו לפאביה אידוקיה (אנ') הוא הוכתר לקיסר על ידי אביו בינואר 613, ובשנת 629 נישא לבת-דודתו מדרגה שנייה גרגוריה. לזוג נולדו קונסטנס וו, תאודוסיוס ובת בשם מניאן (Manyanh) שבבגרותה הייתה אשתו של השליט האחרון של האימפריה הסאסאנית יזדגרד השלישי. עם מותו של הרקליוס בשנת 641 הפך קונסטנטינוס לקיסר האימפריה הביזנטית בשם קונסטנטינוס השלישי, לצידו ישב אחיו למחצה הירקלונס בנה של מרטינה (אנ'). היחסים בין השותפים לשלטון היו מתוחים מהתחלה. קונסטנטינוס, שככל הנראה סבל משחפת פנה למפקדי הצבא בבקשה כי יעמדו לצידו ולצד ילדיו. על פי ההיסטוריונים בני התקופה הוא גם פנה לאחד מפקידיו בשם ולנטיאנוס, והפקיד בידיו סכום אדיר של כסף לחלק לחיילים ולקנות את נאמנותם. הוא נפטר ממחלתו באפריל או במאי 641, על פי המקורות ההיסטוריים בני התקופה בחצר המלוכה האשימו את מרטינה שפעלה על מנת להרעיל את קונסטנטינוס השלישי על מנת להבטיח את שלטון בנה, אישומים אלו הביאו לכך שמרטינה ובניה הוגלו, ולאחר מכן ככל הנראה הוצאו להורג. על כיסא המלוכה עלה קונסטנס השני. מדיה וקבצים בנושא קונסטנטינוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית בוויקישיתוף קונסטנטינוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קונסטנטינוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מקסים אוסיפנקו

מקסים אלכסנדרוביץ' אוסיפנקו (ברוסית: Максим Александрович Осипенко; נולד ב-16 במאי 1994) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הבלם ברוסטוב. ב-6 באוגוסט 2013, הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה עבור אירטיש אומסק במשחק נגד באיקל אירקוטסק. בתחילת שנת 2016, הוא עבר לפאקל וורונז' אשר שיחקה באותה התקופה בליגה הלאומית. לאחר שלוש עונות שבהם רשם למעלה ממאה הופעות ואף זכה לכבוש תשעה שערים, הוא חתם ב-19 ביוני 2019 על חוזה לעונה אחת עם אפשרות לאחת נוספת בטמבוב מליגת העל הרוסית. הופעת הבכורה שלו בקבוצה הגיעה ב-14 ביולי בהפסד 2–1 לזניט סנקט פטרבורג. ב-9 בינואר 2020, הוא חתם על חוזה לארבע וחצי שנים ברוסטוב. מדיה וקבצים בנושא מקסים אוסיפנקו בוויקישיתוף מקסים אוסיפנקו, באתר Transfermarkt מקסים אוסיפנקו, באתר Soccerway מקסים אוסיפנקו, באתר WorldFootball.net מקסים אוסיפנקו, באתר National Football Teams מקסים אוסיפנקו, באתר FootballDatabase.eu טמבוב הגיעה להסכמה עם פאקל וורונז' על רכישת אוסיפנקו מקסים אוסיפנקו חותם ברוסטוב
הסופר קאפ האיטלקי 2006

הסופר קאפ האיטלקי 2006 היה המהדורה ה-19 של הסופר קאפ האיטלקי. הוא נערך ב-26 באוגוסט 2006, בסן סירו, שבמילאנו, איטליה. המשחק שוחק בין אלופת הסרייה א' לעונת 2005/06, אינטר מילאנו, לבין מחזיקת הגביע האיטלקי של אותה העונה, רומא. הבחירה לאפשר לסגנית מחזיקת הגביע להשתתף בסופר קאפ האיטלקי של אותה השנה במקום אלופת הליגה המקורית נבעה בשל פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006. כתוצאה מכך, יובנטוס, שהייתה אלופת הליגה במקור, ירדה לסרייה ב', ואינטר אשר סיימה במקום השני הוכרה כאלופה באותה העונה. מכיוון שעתה נוצר מצב שבו אינטר היא גם אלופת הליגה וגם מחזיקת הגביע באותה העונה, הוחלט לתת לסגנית מחזיקת הגביע, רומא, את ההזדמנות להתחרות מול אינטר במסגרת הסופר קאפ האיטלקי. אינטר ניצחה במשחק בתוצאה 3–4 לאחר הארכה. עונת 2006/2007 בסרייה א'
סורת פאטר

סורת פאטר (בערבית: سورة فاطر, "הבורא") היא הסורה ה-35 בקוראן. הסורה מונה 45 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה. הסורה נקראת גם "סורת אל-מלאיקה", (سورة الملائکة, "המלאכים") וגם שם זה נגזר מהפסוק הראשון. פסוקים 1–3 מדברים על כך שאללה מושל בחייהם של בני האדם. פסוקים 4–8 אומרים אללה מעניש את אלו שדוחים אותו. פסוקים 9–17 מספקים דוגמאות מחייו של האדם, המצביעות לכאורה על כך שאללה מושל בחייו של האדם. פסוקים 18–35 מרחיבים על נושא האמונה באללה ובנביאים. פסוקים 36–45 מתמקדים בנושא הכפירה באללה ונביאים. מדיה וקבצים בנושא סורת פאטר בוויקישיתוף סורת פאטר, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט Surah Fatir [35], Surah Fatir [35] (באנגלית) Hebrew_Quran TheLastDialogue, Surah Fatir Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית) Qur'an Wiki - Surah 35: Fatir, www.quran-wiki.com Surah Al-Mala'ikah הקוראן / אלמוני/ת / צבי חיים הרמן רקנדורף - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
מקטמת

מקטמת, או קטמת, או דה-ביקר (DeBeaker) היא כלי עבודה חקלאי חשמלי, המיועד לקיטום מקור, ציפורן או אצבע של עופות, בדרך כלל תרנגולות במשקים, על מנת למנוע קניבליזם בקרבות בין העופות ובכך למנוע פחת בייצור ביצים בלולי מטילות. המקמטת בנויה מגוף חימום שיוצר חום של כ-750 מעלות צלזיוס בלהב פלדה צר. הלהב החם חותך את האיבר הנקטם שמונח בינו לבין סדן מתכת (בדומה לגיליוטינה) ומופעל על ידי דוושת רגל, דבר המאפשר למפעיל חופש תנועה בידיו כדי לאחוז בבעל החיים המטופל. המכשיר שהומצא ויוצר בארצות הברית היה בשימוש נרחב בישראל בשלושת העשורים הראשונים לעצמאות. כיום מיוצר המכשיר בהודו ונמצא בשימוש במדינות העולם השלישי.