laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האספה המחוקקת של אוטר פרדש

האספה המחוקקת של אוטר פרדש (בהינדי: उत्तर प्रदेश विधान सभा; בתעתיק אוטר פרדש וידהאן סבהה) היא אספה מחוקקת המשמשת כבית התחתון של אוטר פרדש. האספה היא בת 403 חברים, והגדולה באספות המחוקקות המדינתיות במדינות הודו. הרשות המחוקקת של אוטר פרדש הוקמה כמועצה המחוקקת של המחוזות המאוחדים, תחת חוק ממשלת הודו, 1919. האספה, שהוקמה בפועל ב־1921, כללה 100 חברים נבחרים ו־23 ממונים. ב־1935 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1935, שהורה על הפיכת המועצה המחוקקת לבית העליון בבית מחוקקים דו-ביתי, כאשר הבית התחתון הוא האספה המחוקקת של המחוזות המאוחדים בת 288 חברים. הבחירות הראשונות נערכו בדצמבר 1936, והאספה התכנסה לראשונה ב-29 ביולי 1937. כנהוג בהודו הבריטית, מחוזות הבחירה הוקצו לקבוצות שונות: 140 כלליים (הינודאים) מהם 20 לקאסטות נמוכות, 65 למוסלמים, 1 לאנגלו־הודים, 2 לאירופאים, 2 לנוצרים הודים, 3 למייצגי מסחר, תעשייה מכרות ונוטעים, 6 לבעלי אדמות, 1 לאוניברסיטאות, 3 לאיגודי עובדים, 4 לנשים ו־2 לנשים מוסלמיות. האספה הראשונה התפזרה ב-1939, לאחר שממשלת אוטר פרדש בראשות גובינד בהללאבה פנט התפטרה לאחר שהמושל הכללי של הודו הכריז על מצב מלחמה מול גרמניה הנאצית ללא היוועצות בנציגי הממשל העצמי הודי. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הוחלט על קיום בחירות חדשות לאספה המחוקקת באפריל 1946. ב-26 בינואר 1950 נכנסה לתוקף חוקת הודו, ושם המדינה שונה מהמחוזות המאוחדים לאוטר פרדש, ושם האספה שונה להאספה המחוקקת של אוטר פרדש. הבחירות הראשונות לאספה המחוקקת של אוטר פרדש לאחר עצמאות הודו נערכו ב-1952. בבחירות הללו היו 346 מחוזות בחירה, בהם 83 מחוזות בעלי שני נציגים, כשבסך הכל נבחרו 430 חברים לאספה. בנוסף, היה חבר ממונה אחד, שמונה על ידי מושל אוטר פרדש כמייצג הקהילה האנגלו-הודית. ב-1967 צומצם מספר חברי האספה ל-426, 425 מהם נבחרים ואחד ממונה. ב-9 בנובמבר 2000 הופרדה אוטראקהאנד מאוטר פרדש, ומספר חברי האספה המחוקקת של אוטר פרדש ירד ל-403. ב-2019 תוקנה חוקת הודו ונקבע כי תפגע זכות הייצוג של הקהילה האנגלו-הודית בלוק סבהה ובאספות המחוקקות של מדינות הודו. האספה בוחרת את 31 נציגי אוטר פרדש ברג'יה סבהה. אתר האינטרנט הרשמי של האספה המחוקקת של אוטר פרדש אתר האינטרנט הרשמי של קצין הבחירות הראשי של אוטר פרדש Uttar Pradesh Election Results, Result University P. D. Reeves , Changing Patterns of Political Alignment in the General Elections to the United Provinces Legislative Assembly, 1937 and 1946, Modern Asian Studies vol. 5, no. 2, 1971, עמ' 111–42‏, JSTOR 312028 History, Uttar Pradesh Legislative Assembly Government of India Act 1935, Fifth Schedule (עמ' 262) Prabhash K Dutta, How Uttar Pradesh has voted since 1952: Only 2 full-term Chief Ministers, India Today, ‏10 במרץ 2017 THE UTTAR PRADESH REORGANISATION ACT, 2000, Part III, 12 Anglo Indian Representation To Lok Sabha, State Assemblies Done Away; SC-ST Reservation Extended For 10 Years: Constitution (104th Amendment) Act To Come Into Force On 25th Jan, Live Law, ‏23 בינואר 2020
נסטורי אירנקונדה

נסטורי "נסטור" אירנקונדה (באנגלית: Nestory "Nestor" Irankunda; נולד ב-9 בפברואר 2006 בקיגומה שבטנזניה) הוא כדורגלן אוסטרלי-טנזני-בורונדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אדלייד יונייטד מליגת העל האוסטרלית. ב-1 ביולי 2024 יעבור לבאיירן מינכן מהבונדסליגה. אירנקונדה נולד בקיגומה שבטנזניה להורים מבורונדי שברחו מביתם במהלך מלחמת האזרחים בבורונדי למחנה פליטים בטנזניה. כאשר נסטורי היה בן שלושה חודשים הם עברו לפרת' שבאוסטרליה המערבית, ובשנת 2013 עברו לאדלייד שבאוסטרליה הדרומית. אירנקונדה גדל במחלקות הנוער של נורת'רן וולבס SC, פראפילד גארדנס SC, אדלייד קרואטיה ריידרס ואדלייד יונייטד. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצת המילואים של אדלייד יונייטד, וב-8 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד מלבורן ויקטורי במסגרת המחזור התשיעי בליגת העל האוסטרלית לעונת 2021/2022. הוא ערך 13 הופעות ליגה בעונה זו, כולן כמחליף, ובעונת 2022/2023 הוסיף 22 הופעות, גם הן כמחליף. ב-14 בנובמבר 2023 הודיעה הודיעה אדלייד יונייטד על מכירתו של אירנקונדה לבאיירן מינכן מהבונדסליגה עבור סכום שיא עבור המועדון, בעסקה שתצא לפועל ב-1 ביולי 2024. אירנקונדה רשאי לייצג ברמה הבינלאומית את טנזניה, בורונדי או אוסטרליה. בשנים 2022–2023 שיחק בנבחרת אוסטרליה עד גיל 17. ב-14 במרץ 2023 זומן אירנקונדה לראשונה לסגל נבחרת אוסטרליה, לצמד משחקי ידידות נגד נבחרת אקוודור. הוא לא שיחק בשני המשחקים. נסטורי אירנקונדה, באתר Transfermarkt נסטורי אירנקונדה, באתר Soccerway נסטורי אירנקונדה, באתר WorldFootball.net נסטורי אירנקונדה, באתר FootballDatabase.eu A-League transfer fee shattered as teen prodigy Irankunda signs on with Bayern Munich באתר ABC News, ‏ 14 בנובמבר 2023 (באנגלית) This 17-year-old schoolkid could be world class. Can Australian soccer help him get there? באתר The Sydney Morning Herald, ‏ 4 במאי 2023 (באנגלית) Stage set for rising Adelaide star Irankunda to shine באתר The Canberra Times, ‏ 3 במאי 2023 (באנגלית) Adelaide United's Nestory Irankunda heads for the big time with Bayern Munich באתר Adelaide Now, ‏ 14 בנובמבר 2023 (באנגלית) Adelaide United's Nestory Irankunda's remarkable power has caught the attention of the Socceroos and European clubs באתר Code Sports, ‏ 15 במרץ 2023 (באנגלית) Nestory Irankunda: how the 17-year-old sensation was snapped up by Bayern Munich באתר הגרדיאן, 15 בנובמבר 2023 (באנגלית) Irankunda Seals Bayern Move באתר הרשמי של אדלייד יונייטד, 14 בנובמבר 2023 (באנגלית) FC Bayern sign Australian talent Nestory Irankunda באתר הרשמי של באיירן מינכן, 14 בנובמבר 2023 (באנגלית) Who is Nestory Irankunda? Australia's latest football sensation set to take Socceroos by storm באתר Sporting News, ‏ 20 במרץ 2023 (באנגלית) Nestory Irankunda feeling 'amazing' after being named as a train-on player with the Socceroos squad באתר News, ‏ 14 במרץ 2023 (באנגלית) 'We have to let him grow': Socceroos urge patience with 17-year-old 'freak' באתר The Sydney Morning Herald, ‏ 21 במרץ 2023 (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נסטורי אירנקונדה".
ערוץ החדשות אל-קאהירה

ערוץ החדשות אל-קאהירה (בערבית: قناة القاهرة الإخبارية, תעתיק מדויק: קנאה אל-קאהרה אל-אח'באריה) הוא ערוץ חדשות לווייני מצרי, ואחד מערוצי חברת United Media Services, המשודר דרך הלוויין המצרי ניילסאט. הערוץ מתמחה בסיקור חדשותי של אירועים בתחום הפוליטיקה, הכלכלה, הספורט, התרבות ואירועים נוספים. מטה הערוץ והחברה ממוקמים במתחם האולפנים בעיר השישה באוקטובר במחוז גיזה במצרים, והחל לשדר באופן רשמי במשך 24 שעות ביממה ב-31 באוקטובר 2022. הערב הזה (هذا المساء, האד'א אל-מסאא') בוקר חדש (صباح جديد, סבאח גדיד) מה קרה אז (ثم ماذا حدث, ת'ם מאד'א חדת') התמודד עם האמת (واجه الحقيقة, ואגה אל-חקיקה) אתר האינטרנט הרשמי של ערוץ החדשות אל-קאהירה ערוץ החדשות אל-קאהירה, ברשת החברתית פייסבוק ערוץ החדשות אל-קאהירה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערוץ החדשות אל-קאהירה, ברשת החברתית אינסטגרם ערוץ החדשות אל-קאהירה, ברשת החברתית טיקטוק ערוץ החדשות אל-קאהירה, סרטונים בערוץ היוטיוב מניר, מאגד (2022-10-17). ""هنا القاهرة".. مصر تستعيد ريادتها الإعلامية ("כאן קהיר"... מצרים משיגה מחדש את עליונותה התקשורתית)" (בערבית). אל-אהראם. אורכב מ-המקור ב-2022-10-21. נבדק ב-2023-11-25. עאסם, מדחת (2022-10-16). "أحمد الطاهري يكشف تفاصيل إطلاق قناة «القاهرة الإخبارية» אחמד אל-טאהרי חושף את פרטי השקת ערוץ החדשות אל-קאהירה". ar. אל-אהראם. אורכב מ-המקור ב-2022-10-21. נבדק ב-2023-11-25. קדרי, מוחמד (2022-08-23). "أول صور لـ قناة «القاهرة الإخبارية» תמונות ראשונות מערוץ החדשות אל-קאהירה" (בערבית). א-דוסתור. אורכב מ-המקור ב-2022-10-21. נבדק ב-2023-11-25. אל-קסבי, מוסטפא (2022-10-14). "تنطلق قريبا.. تعرف على تردد قناة القاهرة الإخبارية השקה בקרוב... הכירו את התדר של". ar. אל-יום א-סאבע. אורכב מ-המקור ב-2022-10-21. נבדק ב-2023-11-25. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ערוץ החדשות אל-קאהירה".
קורקין

האם התכוונתם ל... דליה קורקין – מנהלת ישראלית, מנכ"ל קבוצת עמל סיעודית הלנה קורקין – במאית, מחזאית, מתרגמת, מנהלת ושחקנית תיאטרון ישראלית ראובן קורקין – מאנשי העלייה השנייה ומחברי ארגון השומר, ממייסדי היישובים בית-גן וסג'רה יוסי קורקין - סגן אלוף בצה"ל שנפל בעת שפיקד על כח של שייטת 13 באסון השייטת (1997)
ג'ורדן בוס

ג'ורדן ג'ייקוב בוס (באנגלית: Jordan Jacob Bos; נולד ב-29 באוקטובר 2002 במלבורן שבאוסטרליה) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת וסטרלו מליגת העל הבלגית ובנבחרת אוסטרליה. בוס גדל במחלקות הנוער של הופרס קרוסינג ומלבורן סיטי. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של מלבורן סיטי, ובשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל האוסטרלית. בסך הכל ערך 41 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון. ב-16 במאי 2023 חתם בוס על חוזה לארבע שנים בווסטרלו מליגת העל הבלגית. ב-29 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד אויפן במסגרת המחזור הראשון לעונת 2023/2024. ב-28 במרץ 2023 ערך בוס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה, בהפסד 2-1 לנבחרת אקוודור במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר גביע אסיה 2023. מדיה וקבצים בנושא ג'ורדן בוס בוויקישיתוף ג'ורדן בוס, באתר Transfermarkt ג'ורדן בוס, באתר Soccerway ג'ורדן בוס, באתר WorldFootball.net ג'ורדן בוס, באתר National Football Teams ג'ורדן בוס, באתר FootballDatabase.eu Welkom Jordan! באתר הרשמי של וסטרלו, 16 במאי 2023 (בהולנדית) Subway Socceroos AFC Asian Cup Qatar 2023™ Squad Revealed באתר Football Australia, ‏ 22 בדצמבר 2023 (באנגלית)
מילוש שומוניה

מילוש שומוניה (בסרבית: Милош Шумоња‏; 23 בספטמבר 1918 – 22 במרץ 2006) היה גנרל יוגוסלבי אשר פיקד על כוחות בפרטיזנים של טיטו במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה שימש כראש המטה הכללי היוגוסלבי בין השנים 1967–1970. שומוניה נולד ב-23 בספטמבר 1918 בכפר טושילוביץ' ליד קרלובץ. הוא למד בבית ספר להכשרת מורים בקרלובץ, ולאחר שירות חובה בצבא המלכותי היוגוסלבי החל לעבוד כמורה בכפר סלבסקו פוליה. בעקבות פלישת מדינות הציר ליוגוסלביה באפריל 1941, שומוניה התגייס מחדש לצבא יוגוסלביה כמפקד מחלקה. לאחר נפילת הצבא היוגוסלבי, הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו. במהלך המלחמה, הוא לחם בחזית קרואטיה כנגד הגרמנים והאוסטאשה. הוא שימש כמפקד הבריגדה ה-5, כמפקד דיוויזיית התקיפה ה-8, ואת המלחמה סיים כמפקד הקורפוס הקוראטי ה-4. לאחר סיום המלחמה, המשיך שומוניה לשרת בצבא יוגוסלביה. הוא נשלח למוסקבה ולמד באקדמיה הצבאית "פרונזה" עד 1947. לאחר חזרתו ליוגוסלביה מונה למפקד הארמייה ה-12 עד 1948. לאחר מכן מילא תפקידי מטה בכירים. ב-15 ביוני 1967 הוא מונה לראש המטה הכללי היוגוסלבי וכיהן בתפקיד עד 5 בינואר 1970. ב-1977 הוא מונה לשגריר יוגוסלביה בהולנד וכיהן בתפקיד עד 1981. הוא נפטר בבלגרד ב-22 במרץ 2006. Војна енциклопедија том IX. Београд. 1975. Ко је ко у Југославији. Београд. 1957. Народни хероји Југославије том I. Београд: Народна књига. 1982. Иветић, Велимир (2000). Начелници генералштаба 1876—2000. Београд: Новинско-информативни центар ВОЈСКА. מדיה וקבצים בנושא מילוש שומוניה בוויקישיתוף
ויקטור בובאן

ויקטור בובאן (בסרבית: Виктор Бубањ‏; 3 בדצמבר 1918 – 15 באוקטובר 1972) היה גנרל יוגוסלבי שכיהן כמפקד חיל האוויר בין השנים 1965–1970, וכראש המטה הכללי היוגוסלבי בין 1970–1972. בובאן נולד ב-3 בדצמבר 1918 בכפר פוז'ין. לאחר סיום לימודיו התיכוניים הוא החל לעבוד כטכנאי בנייה. ב-1939 הוא הצטרף לממפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. ב-1940 הוא התגייס לצבא היוגוסלבי המלכותי. באפריל 1941 הוא השתתף בקרבות כנגד פלישת מדינות הציר ליוגוסלביה. לאחר התפרקות הצבא היוגוסלבי, הוא הנהיג את המחתרת הקומוניסטית בקרואטיה. לאחר שהאיטלקים הצליחו ללכוד את מרבית חברי המחתרת, הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו. באוקטובר 1942 הוא מונה למפקד בריגדת החוף ההררית ה-6. במרץ 1943 הוא הועבר לפקד על הבריגדה ה-13. יחד עמה, הוא השתתף בקרבות רבים כנגד האיטלקים, האוסטאשה והצ'טניקים. במרץ 1944, בפקודת המפקדה הפרטיזנית העליונה, הוא נשלח לברית המועצות שם עבר הכשרה כטייס צבאי. עם סיום המלחמה, הוא טס חזרה ליוגוסלביה והתגייס לחיל האוויר היוגוסלבי. הוא מונה למפקד בריגדת האוויר בזגרב. ב-1946 הוא מונה לראש מטה חיל האוויר. במאי 1954 הוא מונה למפקד קורפוס האוויר ה-3. ב-1962 הוא מונה לסגן מפקד חיל האוויר. ב-1965 הוא מונה למפקד חיל האוויר. ב-5 בינואר 1970 הוא מונה לראש המטה הכללי היוגוסלבי. הוא נפטר מהתקף לב ב-15 באוקטובר 1972. כתבה על מותו בניו יורק טיימס
סווטה נדליה (מחוז זאגרב)

סווטה נדליה (בקרואטית: Sveta Nedelja) היא עיירת לוויין של זאגרב, בירת קרואטיה. נכון לשנת 2021 היא מונה 18,221 תושבים. העיירה ממוקמת כחמישה קילומטרים מערבית לזאגרב, בגובה של 146 מטרים מעל פני הים. הגבול עם סלובניה נמצא כ־6.6 קילומטרים מצפון־מערב. סווטה נדליה היא העיירה העשירה ביותר במחוז זאגרב ומבין העשירות בקרואטיה. נמצאים בה מספר מפעלים חשובים, בין היתר גם של רימאק אוטומובילי, יצרנית מכוניות על חשמליות. מדיה וקבצים בנושא סווטה נדליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סווטה נדליה (בקרואטית) אוכלוסייה ביישובים בקרואטיה; מפקד 2021, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסקה של קרואטיה, ‏2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באירופה ובנושא קרואטיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Timeless

האם התכוונתם ל... Timeless (שיר) – שיר מ-2023 Timeless (אלבום של שרה ברייטמן) – אלבום מ-1997 Timeless (אלבום של בובי וינטון) – אלבום מ-1989
אלטנוישול

אלטנוישול, או בית הכנסת ישן-חדש ברובע היהודי יוספוב, בפראג, צ'כיה הוא בית הכנסת העתיק ביותר באירופה שעדיין פעיל. בית הכנסת הוקם בשנת 1270 ונבנה בסגנון גותי. שמו המקורי של בית הכנסת היה "נוי שול" (בית הכנסת החדש) עד שהוקמו בתי כנסת חדשים במאה ה-16. עד שנת 1867 עמד בפראג בית כנסת ישן יותר, אלט שול (פירוש מילולי: בית הכנסת הישן), שנהרס ועל חורבותיו נבנה בית הכנסת הספרדי. הסבר נוסף שניתן לשם בית-הכנסת הוא שמשמעו "על תנאי שול". לפי הסבר זה, בבית הכנסת נבנו אבנים מהמקדש בירושלים, הבניה נעשתה "על תנאי" שכשיבוא המשיח, יוחזרו האבנים למקומן במקדש. וריאציה אחרת להסבר זה קושרת את המילים "על-תנאי" למאמר חז"ל: "בתי-כנסיות בחו"ל - על תנאי הם עומדים", שקדושתם עומדת עד חורבן בית הכנסת ולאחר שנחרב אין בו עוד קדושה. בית הכנסת משמר את סדרי הישיבה המסורתיים. הנשים יושבות בנפרד מהגברים בהיקף של בית הכנסת כאשר יש חלונות צרים הפונים אל עבר החלל המרכזי. על קירות בית הכנסת ישנן כתובות, בכותל המזרח, שייל"ת (שויתי ה' לנגדי תמיד, ראו בתמונה המצורפת לערך), ודלמא"ע ("דע לפני מי אתה עומד"), בצד מערב: גה"א וימ"ה ("גדול העונה אמן יותר מן המברך"), וכתובות נוספות סמו"ט ("סור מרע ועשה טוב") ואטלי"ס ("אך טוב לישראל סלה"). בית הכנסת אלטנוי-שול הוא הראשון שהחל בשימוש במגן דוד כסמל יהודי. היה זה לאחר שקארל הרביעי הרשה ליהודים להניף דגל על בית הכנסת. בבית הכנסת היו מנהגים ייחודיים, שאת רובם הנהיג המהר"ל בעצמו.[דרוש מקור: בית הכנסת נבנה הרבה לפני המהר"ל, ואם כן, לא סביר שהוא הנהיג כל כך הרבה מנהגים בעצמו, אלא שכתב את המנהגים שהיו קודם. (קבלת שבת, מתוך שהוא מנהג מאוחר, אכן יכול להיות הוא, אבל צריכים מקור).] הבולט שבהם הוא אמירת "מזמור שיר ליום השבת", מתוך קבלת שבת, פעמיים. מקור נוהג זה היה מכך שבעבר נהגו לנגן את מזמורי קבלת שבת, ולאחר הפסקה קצרה, שבו לבית הכנסת, לפני כניסת השבת, ובפעם זו אמרו שוב מזמור זה, ועל ידו קיבלו את השבת. הקובץ המקורי של המנהגים נמצא על אחד מקירות בית הכנסת. האגדה מספרת כי הגולם מפראג נמצא בגניזה שבעליית הגג של בית הכנסת. מקום מושבו של המהר"ל, בקדמת בית הכנסת, שמור עד היום. הכניסה לבית הכנסת כרוכה בתשלום, אך למבקרים הרוצים להצטרף לתפילות בבית הכנסת יש אפשרות לקבל אישור כניסה מהקהילה. בסמוך לבית הכנסת נמצא בניין הקהילה היהודית, שמעליו מתנוסס שעון מיוחד המשתמש בספרות עבריות ונע מימין לשמאל. ספרו של בנימין זאב הרצל "אלטנוילנד" נקרא כך בהשראת אלטנוישול. המוזיאון היהודי בפראג - ארבעה בתי כנסת סמוכים לאלטנוישול, המשמשים כמוזיאון ליהדות צ'כיה. מדיה וקבצים בנושא אלטנוישול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלטנוישול "תקנות בית הכנסת אלטנוישול בפראג-טקסט מוער עם הרקע ההיסטורי" מאת גלעד גבריהו והרווי זיכרמן (PDF) אתר הקהילה היהודית בפראג הדגל הראשון שהתנוסס עליו מגן דוד, ערים וקהילות בימי הביניים, המרכז ללימודי רוח בספרייה הלאומית קהילה יהודית פראג אתר תיירות מקומי בשפה האנגלית מגילה כ"ח ב. שו"ת כפי אהרן סימן כ', הרב אהרן אפשטיין. דומ"צ הקהילה לפני השואה. יומני הרצל, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', עמ' 139. "היום באומניבוס בנסיעתי... עלה במוחי השם של רומן ציון שלי אלטנוילנד. הסתמכות על שם בית הכנסת בפראג אלטנוישול. זה יהיה שם מפורסם"
האסיזות של ירושלים

האסיזות של ירושלים הוא קובץ חוקים בשפת צרפתית עתיקה העוסק בדיני משפט בממלכת ירושלים ובממלכת קפריסין. הם גובשו במהלך המאה ה-13 בעכו, ומהווים האוסף המשפטי הנרחב והמקיף ביותר מתקופת ימי הביניים. רוב האסיזות חוברו בידי שני משפטנים של הממלכה באמצע המאה ה-13, ז'אן ד'איבלין, רוזן יפו ואשקלון, ופיליפ דה נוברה. ספרו של ז'אן ד'איבלין מכיל מידע רב על פעילות בתי המשפט בממלכה, תיאורי המשרות הגבוהות בממלכה, ההייררכיה הכנסייתית, טקסי ההכתרה המלכותיים והחובות הצבאיות של אצילי הממלכה למלך כפי שהיו ב־1187. פיליפ דה נוברה מסכם את החוק הפאודלי בממלכה; שני שלישים מהכתיבה שלו עוסקת בדיני יישוב סכסוכים בין המלך לוואסל. שני הכותבים טענו שהם משחזרים את המסורת המשפטית של ממלכת ירושלים כפי שהייתה בשיאה במאה ה-12, ואשר מסמכיה המשפטיים נאבדו עת נפלה ירושלים לצלאח-א-דין בשנת 1187. היסטוריונים חלוקים באשר באיזה מידה האסיזות אכן משקפים את המציאות המשפטית של ירושלים במאה ה-12, וזאת מאחר שמסמכים משפטיים מהמאה ה-12 כמעט ולא שרדו. לדעתו של ההיסטוריון הנס מאיר, סביר להניח שלא התקיים קובץ משפטי מסודר בממלכה במאה ה-12, ושהסיפור הומצא על ידי ז'אן ד'איבלין ופיליפ דה נוברה על מנת ליצור מסורת חוקית שמטיבה עם האצולה הירושלמית, וכדי למנוע כניסה של מסורת חוקית אימפריאלית חדשה על ידי בית הוהנשטאופן. אחת הראיות לכך הוא שהאסיזות מתארות מדינה פאודלית שמציבה את המלך במעמד נחות לעומת האצולה, דבר שאינו מסתדר עם הידוע לנו מתיאורים היסטוריים של הממלכה במאה ה-12. עם זאת, יהושע פראוור טוען שהאסיזות אכן משקפות במידה רבה את המציאות המשפטית של ממלכת ירושלים במאה ה-13, שבה המלך איבד את מרבית כוחו לטובת האצולה והמסדרים הצבאיים אך גם כאן הנושא נתון למחלוקת. האסיזות של ירושלים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שגריר, איריס. "מסעי הצלב: היסטוריה והיסטוריוגרפיה". עמ' 284 Bishop, Adam. "Criminal law and the development of the assizes of the crusader kingdom of Jerusalem in the twelfth century" pg 19. שגריר, איריס. מסעי הצלב: היסטוריה והיסטוריוגרפיה" עמ' 287.
סטיין פוטוצ'אר

סטיין פוטוצ'אר (בסרבית: Стане Поточар‏; 27 באפריל 1919 – 5 בדצמבר 1997) היה גנרל יוגוסלבי אשר כיהן כראש המטה הכללי היוגוסלבי בין השנים 1972–1979. פוטוצ'אר נולד ב-27 באפריל 1919 בכפר מירנה פץ'. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, הוא החל לעבוד באטליז בליובליאנה. ב-1936 הוא ניסה להתגייס לצי המלכותי היוגוסלבי, אולם נדחה. ב-1940 הוא התקבל לחיל הפרשים היוגוסלבי. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי מדינות הציר, הוא הצטרף לחזית השחרור של העם הסלובני – ארגון מחתרת שהתנגד לכיבוש. הוא היה אחראי על תיאום הפעולות בין הארגון לבין הפרטיזנים של טיטו. במרץ 1942 הוא הצטרף לפרטיזנים. ביולי 1943 הוא מונה למפקד בריגדה. בדצמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-31. בספטמבר 1944 הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-9. לקראת סוף המלחמה הוא יצא לברית המועצות לצורך השלמת הכשרתו הצבאית. באפריל 1946 הוא חזר ליוגוסלביה. לאחר המלחמה, מונה פוטוצ'אר למפקד דיוויזיית ההלם הסרבית ה-23. בין 1950–1952 הוא למד באקדמיה הצבאית בבלגרד. בדצמבר 1952, הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-24, ולאחר מכן הועבר לתפקיד מפקד הדיוויזיה ה-60. ב-19 באוקטובר 1972 הוא מונה לראש המטה הכללי היוגוסלבי לאחר מותו הפתאומי של ויקטור בובאן. הוא כיהן בתפקיד עד 10 ביולי 1979 כאשר הוחלף על ידי ברנקו ממולה. הוא נפטר בליובליאנה ב-5 בדצמבר 1997. מדיה וקבצים בנושא סטיין פוטוצ'אר בוויקישיתוף סטיין פוטוצ'אר באתר משרד ההגנה הסלובני
בנימין ביילין

בנימין לבוביץ' ביילין (ברוסית: Вениамин Львович Бейлин; ‏25 באוגוסט 1904 – 16 במרץ 1982) היה גנרל יהודי-סובייטי בצבא האדום. נולד בעיירה ברוונקובו בדרום האימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיירה בתחומי מחוז חרקוב של אוקראינה). ב-1923 התגייס לצבא האדום למד בבית הספר לקציני חיל התותחנים. לאחר סיום הלימודים שירת בתפקידי פיקוד ומטה ביחידות ארטילריה שונות. בשנת 1934 התקבל ללימודים באקדמיה צבאית במוסקבה. לאחר סיום הלימודים מונה לראש מטה של אגד ארטילרי שהוצב בבלארוס. בהמשך היה מפקד יחידות תותחנים של דיוויזיית חיל רגלים. ביוני 1938 מונה למפקד יחידת תותחנים בצפון הקווקז. בשנת 1939 החל ללמוד באקדמיה צבאית של המטה הכללי. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות ביוני 1941 – הופסקו לימודיו באקדמיה והוא נשלח אל החזית. הוא מונה לסגן מפקד אגף המבצעים במטה הארמייה ה-27. השתתף בקרבות ההגנה לאורך הגדה הצפונית של דבינה המערבית ובהמשך, בקרבות במחוז פסקוב. בינואר 1942 מונה לסגן ראש המטה של ארמיית המחץ ה-4. נטל חלק בקרב על רז'ב. במאי 1942 מונה לראש מטה של גיס המשמר ה-2, עימו נלחם באזור העיר נוול. בספטמבר–אוקטובר 1942 פיקד על הגיס, כיוון שמפקד הגיס נפצע. לאחר מינוי מפקד חדש לגיס, חזר לתפקידו הקודם כראש המטה. מילא את התפקיד עד לספטמבר 1943, אז מונה לפקד על דויוויזיית חיל רגלים במסגרת הארמייה ה-39. אך כעבור חודש הועבר מן התפקיד ומונה לראש המטה של ארמיית המחץ ה-3. בתחילת 1944 הועלה לדרגת גנרל-מיור. באוגוסט 1944 הועבר מהחזית למוסקבה, שם מונה למרצה בכיר באקדמיה צבאית. לאחר סיום המלחמה המשיך ללמד באקדמיה. בשנת 1949 עבר ללמד באקדמיה צבאית של חיל ההנדסה. בשנת 1955 סיים את שירותו הצבאי. במהלך שירותו עוטר בעיטור לנין, שלוש פעמים בעיטור הדגל האדום, בעיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה, בעיטור בוגדן חמלניצקי מדרגה שנייה. התגורר בעיר מוסקבה, שם נפטר ב-16 במרץ 1982. ביוגרפיה של בנימין ביילין באתר המוקדש ליהודים, חיילי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה (ברוסית)
אותך (שיר של שלישיית גשר הירקון)

"אוֹתָךְ" הוא שיר בביצוע ההרכב הישראלי שלישיית גשר הירקון, שביצע אותו לראשונה בפסטיבל הזמר והפזמון תשכ"ד (1964). אורי אסף כתב את השיר, ויגאל גורדון הלחין אותו. יגאל גורדון הגיע לביתו של אורי אסף עם גיטרה ומנגינה שאותה רצה לשלוח לפסטיבל הזמר והפזמון, והוא ביקש מאסף לכתוב לו מילים. "הוא ישב למולי, פרט על הגיטרה, והמילה הראשונה נכתבה מעצמה: 'אותך'", סיפר אסף. אחר כך החל אסף לכתוב "לא למישהי מסוימת, אלא למישהי שהייתה אולי איזו תערובת של כמה נשים שהכרתי עד אז בחיי". נוסף על כך עמד ברקע זיכרון דייט של אסף כמה חודשים קודם לכן עם מורה צעירה לטבע, שהציבה לו כאתגר (או התערבות) לכתוב שיר עם "לפחות שתי מילים" על אותה פגישה ביניהם. כדי שהיא תזהה את השיר קבעו השניים שהוא יכתוב את השיר לפי שתי מילים שהיא תבחר, והיא בחרה ב"טווס" ו"זמיר". כשיגאל גורדון ישב מולו נזכר אסף בהתערבות והכניס לגרסה הראשונית של השיר את המילים "טווס" ו"זמיר". גורדון שלח את השיר לפסטיבל הזמר, ונבחרה לבצע אותו שלישיית גשר הירקון. כחודש לפני הפסטיבל, זומן אסף בבהילות לרשות השידור בתל אביב, שם פגש אותו נתן זך, שהיה חבר בהנהלת הפסטיבל, וביקש ממנו בשם ההנהלה לשנות את המילים בטענה שהמטפורות והדימויים בשיר "לא ישראליים" אלא מתאימים לאירופה. כדוגמה שלף זך את המילה "זמיר", תוך שטען שהציפור הזאת לא נמצאת בישראל. אסף באופן כללי לא התנגד לשנות מילים כשביקשו ממנו, וגם במקרה הזה ישב עוד באותו הערב וכתב את המילים מחדש – ללא "טווס" ו"זמיר". שלישיית גשר הירקון ביצעה את השיר (בגרסה לאחר השכתוב), בביצוע הראשון שלהם באירוע בעל תהודה ציבורית רחבה, בפסטיבל הזמר והפזמון שנערך במוצאי יום העצמאות תשכ"ד, ה־16 באפריל 1964, והגיעה איתו למקום הרביעי בתחרות. לאחר סיום הפסטיבל ניגש חיים קינן, הפזמונאי שכתב את מילות השיר שזכה במקום השני, "דברים של לא כלום", ליגאל גורדון, ואמר לו שני דברים: "השיר שלך הוא השיר שייזכר מהפסטיבל הזה", ו"אשמח לכתוב איתך". לאחר לידתה של בתו של אסף עופרית, הוא כתב לה את השיר "עופרה" והכניס לתוכו את המילים שהוציא מ"אותך". באותה תקופה היה נהוג שכל שיר בפסטיבל יבוצע על ידי שני מבצעים, והשיר בוצע בפסטיבל גם על ידי הזמר שמעון בר, אך הביצוע של שלישיית גשר הירקון הוא שהתפרסם והתקבל. השיר נכלל בהוצאת התקליטור המחודשת של אלבום הבכורה של הלהקה, "אהבה ראשונה", שהתפרסמה ב־1994. אקורדי השיר "אותך" באתר Tab4u סרטון השיר "אותך" באתר יוטיוב מילות השיר "אותך" באתר שירונט "אותך" בביצוע שמעון בר, באתר יוטיוב נתוני היצירה, באתר אקו"ם "אותך" בביצוע אריק איינשטיין, באתר יוטיוב "אותך" בביצוע יהורם גאון, באתר יוטיוב "אותך" בביצוע חוה אלברשטיין, באתר יוטיוב "אותך" בביצוע לוליק, באתר יוטיוב "אותך" בביצוע גידי גוב ורמי קלינשטיין, באתר יוטיוב "אותך" בביצוע חבורת "זהו זה!", באתר יוטיוב, 4 בינואר 2024 אורי אסף – תיעוד יוצרים של מפעל הפיס עם יואב קוטנר (הגרסה הארוכה) (30:18 מתחילת הסרטון), סרטון בערוץ "אורי אסף – הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב "אותך", באתר הספרייה הלאומית עופר גביש, סתיו של אהבה – שיר הסתיו הכי שמח, באתר gavisho.com
מגן דוד (ספר חסידות)

מגן דוד הוא ספר חסידות שחיבר האדמו"ר רבי דוד מטאלנא. ספר זה נחשב כספר סגולה. הספר נדפס בפעמים הראשונה בשנת ה'תרי"ב (1852) בבית הדפוס של "האחים שפירא" בזיטומיר. בהקדמתו למהדורתו השלישית של הספר הבטיח המחבר: "והנני אומר אשר כל איש חכם לב אשר יקנה את הספר הזה ויהגה בו אקווה שיהיה עליו תרופה לגופו ונפשו ברוחניות וגשמיות בזה ובבא, ויצליח בהצלחות זמניות ונצחיות. אמן כן יהי רצון". הספר נדפס בחיי המחבר 6 פעמים. ובארץ ישראל נדפס לראשונה בשנת ה'תש"כ בתל אביב על ידי האדמו"ר רבי יוחנן טווערסקי מטאלנא. בפתח הספר מופיע הקדמת המחבר והתנצלות מהמעתיק. הספר נכתב כספרי חסידות רבים אחרים על סדר פרשיות התורה והמועדים. בספר מצטט המחבר רבות מ"ספרי המקובלים" (בדרך כלל לא ציון המקור). מהעניינים הנדונים בספר עבודת השם באהבה ויראה על פי שיטת החסידות, אמונה, ימות המשיח, עבודת הצדיקים, עניינם, מעלתם, בחינתם וההתקשרות אליהם. כן מובאים בספר ענייני מוסר והתעוררות רבים ובהם גם מאמר בשם "הדרכה ישרה". בסוף הספר מופיעים ליקוטים שונים והשמטות (לפעמים של שורות שלימות) מחמת שיבושי הדפוס או הצנזורה. במהדורה שנדפסה בארץ ישראל נוסף בסוף הספר גם הנהגות מאדמור"י טאלנא וטשרנוביל. כמו-כן בחלק מהמהדורות נתווספו מגילות יוחסין מאת המדפיס. מגן דוד - מהדורה ראשונה, ז'יטומיר, ה'תרי"ב מגן דוד - ז'יטומיר, ה'תרל"ג מגן דוד - וילנא, ה'תרל"ג מגן דוד - לובלין, ה'תרל"ג. מגן דוד - לבוב, ה'תר"מ מגן דוד - תל אביב, ה'תש"כ מגן דוד - ארץ ישראל, ה'תשל"ד מגן דוד - בית שמש, ה'תשס"ח דף הספר באתר הספרייה הלאומית תמונות דף השער של המהדורה הראשונה, באתר בית המכירות תפארת. דף השער של מהדורה זו, באתר בית המכירות קדם.