laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהודה בנבנישתי

רבי יהודה (יאודה) בנבנישתי (בנבנשת או אבן בנבנשת) היה רב ודרשן באזמיר, ורבה של מגדלים (דרנדל)(אנ') במאה ה-19. מחבר ספר תושע יאודה. נולד לרבי כלב באזמיר, ממנו למד תורה. גדל בבית סבו, רבי ראובן אברהם חורארה: ”דמלבד היותו מורי זקני אף גם זאת אשר פעל ועשה עמי גי נתגדלתי על ברכיו בביתו ובחומותיו סמוך על שלחנו, ואותי נהג בכל מצות האב על הבן ממש, ויגע בעשר אצבעותיו לגדלני לתורה, ואם זיכני ה' בחסדו ית' לידע מעט מזער מד"ת הנה היא בסבתו ותורה דיליה היא...” (תושע יהודה, דף קכז עמוד א), עד שעלו סבו וסבתו לירושלים. למד אצל הרב רפאל יוסף חזן ואצל רבי רפאל אשכנזי. נישא למרת צונא, בתו של הרב דוד אמאדו. באזמיר נהיה לרב, ודרש בק"ק שלום בשנת התקצ"ה ובק"ק בקור חולים בשנת התקצ"ז, אז גם היה חבר בבית דין צדק באזמיר יחד עם הרב יהושע שלמה ארדיט. התמנה לאב בית דין במגדלים (דרדנל)(אנ'), על כך מכנהו החבי"ף: ”הרב הכולל, אלוף מגדיאל כמהר"ר יאודה ן' בנבנשת” (ברכת מועדיך לחיים, חלק ב' דרוש ו' לשבת הגדול). מעיד על מנהג מגדלים שהיה כמנהג אזמיר שלא לאכול קטניות בפסח. היה עמיתו בתורה של הרב בכור יעקב יעבץ, מחבר ספר צור יעקב. הספידוהו הרב חיים פאלאג'י, והרב נסים חיים משה מודעי ותלמידו היה הרב יאודה רבי. נפטר במגדלים בסביבות שנת הת"ר. נכדו של הרב חיים יהודה אליעזר, בעל ספר שמחת יאודה. היה בן דודו של הרב חיים יהודה אברהם, מחבר ספר אחי וראש. בניו היו רבי בן ציון, ששימש כאב בית דין אחריו בעיר מגדלים, רבי יצחק ורבי יוסף. בניו של הרב בן ציון היו שמואל ושלמה. תושע יאודה (אזמיר תרי"ט) - דרושים: שישה דרושים לשבת תשובה, ארבעה דרושים לשבת הלבשה, חמישה דרושים לשבת זכור, ארבעה לשבת הגדול, חמישה דרושים לשבת כלה שלפני חג השבועות, חמישה דרושים לנישואין, וביניהם לאחיינו ולתלמידו, וכן שישה דרושים להספד, ביניהם לאביו, לסבו, לסבתו. לספר הקדמה מאת בן המחבר, הרב בן ציון. זכר דבר (שאלוניקי תרכ"ג) - לקט דינים לפי חלקי ארבעת הטורים, על סדר הא' ב'. ”עשאן להיות לו לזכרון פותחו וקורא בו ... ונזכר הלכה”. כרך גדול ובו שו"ת, וחיבור על הרמב"ם ועל ארבעה טורים (לא נדפס) חכם יהודה בנבנישתי, באתר "החכם היומי" ראה למשל זכר דבר, או"ח אות ע' תושע יאודה, דרוש א' לשבת זכור תושע יהודה, דרוש ו' להספד זכר דבר, דף ג' עמוד א צור יעקב, דף קמ"ט עמוד א' ברכת מועדיך לחיים, חלק ב' דרוש ו' לשבת הגדול דרישה מחיים, דרוש ה' לכבודו נשא רבי יהודה דרשה לרגל נישואיו, המופיעה בספר תושע יאודה זכר דבר, הקדמה זכר דבר, שער
ארנסט הקל (גנרל)

ארנסט הקל (בגרמנית: Ernst Häckel;‏ 5 באפריל 1890 – 26 בספטמבר 1967) היה גנרל גרמני אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. הקל נולד ב-5 באפריל 1890 בגמינדן אם מיין, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1909 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-17, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. לאחר תום המלחמה הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 ביולי 1934 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-1 באוקטובר אותה שנה הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-19, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-61. ב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-107. עם פרוץ המלחמה פיקד הקל על רגימנט הרגלים ה-107, עמו לחם במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוקטובר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-14 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-263. הקל הוביל את הדיוויזיה במהלך מבצע ברברוסה ולחם עמה בקרב ביאליסטוק-מינסק, קרב סמולנסק וקרב מוסקבה, וב-19 בדצמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 במאי 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-158, עליה פיקד עד לפירוקה במאי 1943, וב-1 באוקטובר 1942 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. על דיוויזיה זו הוא התלונן כי חברי הדיוויזיה היו רק 50% גרמנים מהרייך וקרא לחלוקה שווה בין הדיוויזיות המחליפות כדי להקל על "תהליך הגרמניזציה". ב-5 באוגוסט 1944 הוא מונה למפקד דיוויזיית הרגלים ה-16 שהוקמה על בסיס דיוויזיית המילואים ה-158 ואשר הפכה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-16 ב-9 באוקטובר, וב-28 באוקטובר 1944 הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. הוא הוביל את הדיוויזיה ממפרץ ביסקאיה לדיז'ון כדי להילחם נגד הכוחות האמריקניים המתקדמים. ב-9 בפברואר 1945, זמן קצר לפני תום המלחמה קיבל לידיו את הפיקוד על דיוויזיית המילואים ה-471 מידי אריך דנקה, וב-8 במאי הוא נפל בשבי צבא ארצות הברית. לאחר המלחמה הוא הכין חומרי לימוד צבאיים עבור האמריקאים, וב-27 בספטמבר 1947 שוחרר מהשבי. ב-26 בספטמבר 1967 מת הקל במהלך חופשה בים התיכון. ארנסט הקל באתר tracesofwar ארנסט הקל באתר oocities
ג'ראלדין, מלכת אלבניה

ג'ראלדין מרגיט וירג'יניה אולגה מריה אפוני דה נג'אפוני (בהונגרית: Géraldine Margit Virginia Olga Mária Apponyi de Nagy-Appony;‏ 6 באוגוסט 1915 – 22 באוקטובר 2002) הייתה רוזנת הונגרייה שנישאה לזוגו הראשון, המלך היחיד של ממלכת אלבניה ובכך נהייתה למלכה היחידה של אלבניה. ג'ראלדין נולדה בבודפשט ב-6 באוגוסט 1915. היא הייתה בתו של דיולה אפוני דה נג'אפוני (1873–1924) – רוזן הונגרי ממשפחת אפוני – משפחת אצולה עתיקה שהשתקעה בהונגריה מאז המאה ה-13. אמה הייתה גלדיס וירג'יניה סטיוארט (1891–1924) – בתו של ג'ון הנרי סטיוארט - דיפלומט ששימש כקונסול ארצות הברית בבריסל. כשהייתה ג'ראלדין בת שלוש, קרסה האימפריה האוסטרו-הונגרית ובני האצולה האוסטרים וההונגרים איבדו את זכויות היתר שלהם. משפחת אפוני נמלטה לשווייץ. ב-1921 תפס מיקלוש הורטי את השלטון בהונגריה, הפך אותה שוב לממלכה ומינה את עצמו כעוצר (אף על פי שהוא מנע את חזרתו של המלך קרל להונגריה). ב-1924 נפטר אביה של ג'ראלדין ואמה החליטה לנסוע עם שתי בנותיה לדרום-צרפת. כעבור זמן קצר נישאה אמה מחדש לקצין צבא צרפתי. קרובי משפחתו של אביה דרשו שהאם תשלח את הבנות להשלים את חינוכן יותר קרוב לאחוזות המשפחתיות. ג'ראלדין התחנכה בווינה, ולאחר מכן התגוררה בטירת אפוני בסלובקיה. ב-1937 ראה זוגו הראשון, מלך אלבניה תמונה של ג'ראלדין, והחליט להזמין אותה לבקר בממלכת אלבניה. כעבור זמן קצר כבר היו השניים מאורסים, וב-27 באפריל 1938 הם נישאו בטירנה. אחד מעדיהם בחתונה היה גליאצו צ'אנו – שליחו וחתנו של בניטו מוסוליני. לירח הדבש שלהם הם נסעו במרצדס בנץ 540K – מתנה אישית מאדולף היטלר. זוגו הזמין עבורה כתר מיוחד והכתיר אותה כמלכת אלבניה. ב-5 באפריל 1939 נולד בנם היחיד של זוגו וג'ראלדין – נסיך הכתר לקה. יומיים לאחר מכן פלשו האיטלקים לאלבניה וכבשו אותה תוך כמה ימים. ג'ראלדין וזוגו נמלטו מאלבניה דרך יוון וטורקיה והתיישבו בצרפת ולאחר מכן בבריטניה. ב-29 בספטמבר 1944 שוחררה אלבניה מהכיבוש, אולם הקומוניסטים של אנוור הוג'ה תפסו את השלטון וסירבו לאפשר למשפחת המלוכה לחזור לארץ. ב-1946 עזבה המשפחה למצרים, וב-1952 חזרה לצרפת. ב-1961 מת זוגו בסירן, והנסיך לקה הוכרז בידי המלוכנים האלבנים כ"לקה הראשון, מלך אלבניה". ג'ראלדין כינתה את עצמה מאז "המלכה האם של אלבניה". המשפחה נדדה בשנים הבאות בין ספרד, רודזיה ודרום אפריקה. ביוני 2002 הותר לג'ראלדין לחזור לאלבניה. היא נפטרה בטירנה ב-22 באוקטובר 2002. מדיה וקבצים בנושא ג'ראלדין, מלכת אלבניה בוויקישיתוף BBC news report of her death The Economist – obituary muzem.sk Maison royale d'Albanie, site officiel en langue française Famille royale d'Albanie, site officiel en langue anglaise ג'ראלדין, מלכת אלבניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
וולטר וייט (שובר שורות)

וולטר וייט (באנגלית: Walter White), הידוע גם בשם הבדוי שלו הייזנברג (באנגלית: Heisenberg), הוא אנטי-גיבור בדיוני והפרוטגוניסט בסדרה "שובר שורות". הוא גולם על ידי בריאן קראנסטון. על גילומו של וולטר וייט זכה קראנסטון בארבעה פרסי אמי ובפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה. אביו של וולטר מת ממחלת הנטינגטון כאשר היה בן שש. הוא למד כימיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה ולאחר לימודי התואר השלישי עבד כחוקר במעבדה הלאומית של לוס אלמוס. שם הוא ערך מחקר על רדיוגרפיה פרוטונים, שעזר לצוות לזכות בפרס נובל בכימיה ב-1985. לאחר מכן הקים וולט את החברה Gray Matter Technologies עם אליוט שוורץ, חברו הקרוב ביותר. בערך בזמן הזה, וולט יצא עם עוזרת המעבדה שלו, גרטשן שוורץ (שמה לאחר נישואיה עם אליוט, שם הנעורים שלה לא ידוע). וולטר עזב גם את גרטשן וגם את החברה, ומכר את חלקו בחברה תמורת 5,000 דולר (חלק שמספר שנים לאחר מכן הוערך במיליארדי דולרים). גרטשן ואליוט נישאו מאוחר יותר והרוויחו הון, חלק ניכר מהמחקר של וולטר. למרות שהם נשארים ידידותיים, וולטר זועם בסתר על גרטשן ואליוט על שהרוויחו מעבודתו. בעונה הראשונה בסדרה, גילה וולטר, ביום הולדתו ה-50, את הפשיעה וכמות הסחר בסמים הנרחבות בעיר אלבקרקי בה הוא גר בעזרת גיסו, עובד במנהל לאכיפת הסמים בשם האנק שריידר. בעקבות כך, החל לנצל את מומחיותו בכימיה ולחבור לתלמידו לשעבר, ג'סי פינקמן, על מנת ליצור סם מתאמפטמין. בשנת 2009, יצרה רשת AMC את האתר SaveWalterWhite.com אשר מבוסס על האתר שהכין בנו של וולטר בסדרה על מנת לגייס למענו תרומות לטיפולים רפואיים לאחר שגילה כי הוא סובל מסרטן הריאה. באוקטובר 2013, מעריצי הסדרה, ערכו הלוויה בתשלום לדמותו של וולטר וייט לאחר תום הסדרה שבו מת בעיר אלבקרקי, העיר בה וולטר וייט גר. להלוויה הכינו המעריצים העתקים מדויקים למוצרים שבסדרה, כגון עגלה מלאה במתאמפטמין כחול. האירוע השיג מעל 30,000 דולר שנתרמו לארגון צדקה מקומי בשם Albuquerque Healthcare for theless home. בשנת 2015, ביקש יוצר הסדרה, וינס גיליגאן, ממעריצי הסדרה, להפסיק לזרוק פיצה על הגג של ביתו של וולטר מהסדרה; במטרה לשחזר את הסצנה המוכרת מהסדרה בה סקיילר לא נותנת לוולטר להיכנס לבית, זאת לאחר שבעל הבית בעצמו התלונן לגיליגאן. מדיה וקבצים בנושא וולטר וייט בוויקישיתוף Save Walter White, www.savewalterwhite.com Walter White Laid to Rest in 'Breaking Bad' Charity Funeral | Movies News | Rolling Stone, web.archive.org, ‏2014-03-27 By Breeanna Hare CNN, 'Breaking Bad': Walter White laid to rest with mock funeral, CNN The Controversial Evolution of Breaking Bad's Iconic Pizza Scene, Time (באנגלית)
תמרון ולסלבה

תמרון ולסלבה הוא פעולה נשימתית בה אדם מנסה להוציא אוויר מהריאות בזמן שדרכי האוויר שלו סגורות, למשל בשל סגירה של מיתרי הקול. לפעולה שימוש בפעולות יומיומיות, כגון שיעול, וכמו כן יש לו שימוש בבדיקות רפואיות. התמרון נקרא על שם הרופא בן המאה ה-17 אנטוניו מריה ולסלבה. התמרון ההפוך נקרא תמרון מאלר. בתחילת תמרון ולסלבה, הריאות מתמלאות באוויר. לאחר מכן מיתרי הקול נסגרים וכנגדם מופעל לחץ שנובע מכיווץ הסרעפת ושרירי הבטן. התמרון גורם להעלאת הלחץ בבית החזה, ובכך לירידה בהחזר הוורידי ללב ולהפחתת נפח הפעימה. בנוסף, התמרון מעלה את הטונוס הפאראסימפתטי על ידי גירוי העצב התועה. שני תהליכים אלה גורמים לירידה בלחץ הדם. בתמרון ולסלבה נעשים שימושים יומיומיים עבור שיעול וצאייה. בנוסף, תמרון ולסלבה משמש גם עבור השוואת לחצים לאורך חצוצרת השמע בזמן טיסה או צלילה. התמרון משמש גם מתאמנים בזמן פעולות של הרמת משאות כבדים או סקוואט. לתמרון ולסלבה גם שימושים רפואיים. בזמן האזנה ללב התמרון יכול לעזור להבחין בין סוגים שונים של מחלות לב מסתמיות ומבניות על ידי שינוי במאפיינים של אוושות. בנוסף, בשל גירוי העצב התועה, תמרון ולסלבה יכול להפסיק מצבים מסוימים של טכיקרדיה על-חדרית ולהצביע על אבחנה מסוימת, כגון AVNRT או AVRT. שימוש רפואי נוסף לתמרון ולסלבה מתקיים בבדיקת אוזניים. תמרון ולסלבה עלול לגרום לבקע. התמרון קשור בהתעלפות בזמן השתנה (אנ'), תופעה שכמעט בלעדית לגברים מבוגרים. קיימים סיבוכים נוספים, כגון דימומים ברשתית או דום לב, אך אלה נדירים. מדיה וקבצים בנושא תמרון ולסלבה בוויקישיתוף Qingsu Lan, Bing Han, Fengchao Wu, Yu Peng, Modified Valsalva maneuver for treatment of supraventricular tachycardias: A Meta-analysis, The American Journal of Emergency Medicine 50, 2021-12, עמ' 507–512 doi: 10.1016/j.ajem.2021.08.067 Chandra Mohan Kumar, André A. J. Van Zundert, Intraoperative Valsalva maneuver: a narrative review, Canadian Journal of Anesthesia/Journal canadien d'anesthésie 65, 2018-05, עמ' 578–585 doi: 10.1007/s12630-018-1074-6 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מיל מי-28

מיל מי-28 או מי-28 (באנגלית: Mil Mi-28. כינוי בקוד דיווח נאט"ו: Havoc, האבוק) הוא מסוק קרב דו-מושבי רוסי, האחרון מסדרת מסוקי הקרב של חברת מיל הרוסית, שעברה להתרכז בייצור מסוקים אזרחיים. המסוק פותח על סמך דגם המיל מי-24, ותוכנן כדי להתחרות במסוקים אמריקאיים מודרניים, דוגמת ה-AH-64 אפאצ'י וה-AH-1W סופר קוברה, ומבנהו מזכיר במידת מה מסוקי קרב אמריקאים. המי-28 הוא המסוק הרוסי היחיד ללא מקום לנוסעים נוספים מלבד לטייס ולנווט. המסוק לא זכה לפופולריות רבה וכמעט שלא יוּצא. בעקבות כך, החליטו הרוסים לפתח את מסוק ה-ka-50 מתוצרת קאמוב, שהתפרסם בשל מבנהו הייחודי של שני רוטורים המסתובבים לכיוונים נגדיים וממוקמים אחד מעל השני, ובכך מספקים למסוק דחף לעילוי בניצב למישור המסוק (ולא דחף ספירלי כבמסוק רגיל), ומייתרים את הצורך ברוטור הזנב. עתידו של המיל מי-28 תלוי ביכולת הרוסים לייצא אותו וכן במידת הרושם שיותיר במופעים אוויריים. זהו מסוק בעל אמצעים אלקטרוניים רגישים, ומכ"ם חזק. יש לו שני תאי טיס, המוגנים בצורה כבדה. על אף המסוק מורכבים שלל אמצעים אלקטרונים רגישים. בעל רוטור זנב קטן יחסית לדגמים של מסוקים רוסיים אחרים. מי-28A - הדגם המקורי. יוצר כמסוק תקיפה כנגד טנקים בעיקר. פיתוחו הסתיים בשנת 1998. טיסתו הראשונה הייתה בשנת 2003 (ראה נתונים בהמשך). מי-28N - דגם משופר. בעל אמצעים אלקטרונים רבים ומכ"ם חזק. מתוכנן לפעילות בכל עונות השנה, ביום ובלילה. כמה מן המסוקים מצוידים במנועי TV3-117V MA-SB3 (כ-2,500 כוחות סוס האחד), מתוצרת אוקראינה. כושר המראה בעומס של עד 11,500 ק"ג, כשמתוכם 2,350 ק"ג של מטען (ראה נתונים בהמשך). מי-28D - דגם הדומה לדגם ה-"מי-28N", אך אינו מצויד במכ"ם. מי-28NAe - גרסת ייצוא שהוצעה לצפון קוריאה. מי-40 - גרסת תובלה, בעלת יכולת לשאת כלי נשק. מי-28UB - דגם משופר רוסיה רוסיה - 368 מסוקים נמצאים בשירות. ונצואלה ונצואלה - 14 מסוקים מהדגם Mi-28N/MMW. צוות - 2 (טייס ונווט/טכנאי מערכות נשק. הנווט יושב מקדימה) אורך - 17.01 מטר אורך הרוטור - 17.20 מטר גובה - 3.82 מטר משקל - ריק: 8,095 ק"ג. מלא: 10,400 ק"ג. משקל המראה מרבי - 11,500 ק"ג מהירות מרבית - 300 קמ"ש טווח פעולה - 1,100 ק"מ סייג רום - 5,800 מטר כלי נשק - מקלע Shipunov 2A42. בעל יכולת לשאת חימוש כבד, כמו טילים ופצצות, במשקל של עד 2,300 ק"ג. צוות - 2 (טייס וטכנאי מערכות נשק) אורך - 17.01 מטר אורך הרוטור - 17.20 מטר שטח מוטת המדחפים - 232.4 מטר גובה - 3.82 מטר משקל - ריק: 7,890 ק"ג. מלא: 10,400 ק"ג. משקל המראה מרבי - 12,100 ק"ג מהירות מרבית - 324 קמ"ש טווח פעולה - 460 ק"מ (286 מייל) סייג רום - 5,750 מטר קצב טיפוס - 816 מטר/לדקה כלי נשק - מקלע Shipunov 2A42 בקוטר של כ-30 מ"מ. בעל יכולת לשאת חימוש כבד במשקל של עד 2,400 ק"ג, כמו: טילים (טילים נגד טנקים וטילי אוויר-אוויר) ופצצות. מיל מי-24 מיל מי-8 בואינג AH-64 אפאצ'י מדיה וקבצים בנושא מיל מי-28 בוויקישיתוף
לקה הראשון, נסיך הכתר של אלבניה

לקה סקנדר זוגו (באלבנית: Leka Skënder Zogu;‏ 5 באפריל 1939 – 30 בנובמבר 2011) היה בנו היחיד של זוגו הראשון, מלך אלבניה. שימש כנסיך הכתר של אלבניה בפועל במשך יומיים בלבד לפני שמשפחתו הודחה מהשלטון. לאחר מותו של אביו 1961 היה תובע לכתר אלבניה תחת השם לקה הראשון, מלך אלבניה. לקה נולד בטירנה ב-5 באפריל 1939. אביו היה זוגו הראשון, מלך אלבניה ואמו הייתה הרוזנת ההונגרייה ג'ראלדין אפוני. הוא היה בנם היחיד. יומיים לאחר לידתו פלשו האיטלקים לאלבניה וכבשו אותה תוך כמה ימים. המשפחה המלכותית נמלטה מאלבניה דרך יוון וטורקיה והתיישבה בצרפת ולאחר מכן בבריטניה. ב-29 בספטמבר 1944 שוחררה אלבניה מהכיבוש, אולם הקומוניסטים של אנוור הודג'ה תפסו את השלטון וסירבו לאפשר למשפחת המלוכה לחזור לארץ. ב-1946 עזבה המשפחה למצרים, וב-1952 חזרה לצרפת. ב-1961 מת המלך זוגו בסירן, והנסיך לקה הוכרז בידי המלוכנים האלבנים כ"לקה הראשון, מלך אלבניה" במלון בריסטול בפריז. לקה התחנך בבתי ספר בבריטניה, במצרים ובשווייץ. בנדודיו הרבים הוא למד שפות רבות. הוא למד כלכלה בסורבון ולאחר מכן למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט והתגייס לצבא בריטניה בדרגת לוטננט שני. הוא פרש מהצבא כעבור זמן קצר והפך לאיש עסקים מצליח. ב-1975 נישא לקה לסוזן קאלן-וורד מורה אוסטרלית. החתונה נערכה בביאריץ ולאחריה עזבו בני הזוג למדריד. לקה התיידד עם חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, אולם כעבור זמן קצר הם נאלצו לעזוב את ספרד לאחר שמשטרת ספרד מצאה בביתם מצבור נשק לא חוקי. לקה וסוזן עקרו לרודזיה, אולם עזבו אותה לאחר שרוברט מוגאבה תפס את השלטון ועקרו ליוהנסבורג. ב-1982 נולד בנם היחיד הנסיך לקה השני. הייתה להם עוד בת שנולדה מתה בזמן ששהו ברודזיה. ב-1993, זמן קצר לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי, הותר ללקה לחזור לאלבניה לביקור קצר. הוא נשא עמו דרכון שהנפיק בעצמו כ"שליט בגלות", ובו נכתב כי מקצועו הוא "מלך". ב-1997, בעקבות מלחמת האזרחים האלבנית שב לקה בשנית לאלבניה. באותה שנה נערך משאל עם בשאלה האם להחזיר את המשטר המלוכני למדינה. ההצעה נדחתה ברוב של שני שלישים מהבוחרים. לקה טען כי התוצאות זויפו, מה שגרר הפגנות ברחבי המדינה שבמהלכן נהרג אדם אחד. לקה עזב את הארץ, ונידון שלא בפניו לשלוש שנות מאר בגין המרדה. ב-2002 הוא קיבל חנינה ושב לאלבניה לבקשת 72 חברי פרלמנט. הוא המשיך לטעון לכתר אלבניה, ונתמך בטענתו זו בידי מפלגת תנועת החוקיות. הוא עצמו מעולם לא הצביע בבחירות בטענה ש"אני מעל כל המפלגות הפוליטיות, אפילו שלי". ב-2006 הוא הודיע כי הוא מוותר על כל שאיפותיו הפוליטיות ופורש מהחיים הציבוריים. הוא נפטר בטירנה ב-30 בנובמבר 2011. מדיה וקבצים בנושא לקה הראשון, נסיך הכתר של אלבניה בוויקישיתוף Court of King Zog Research Society Official website of the Albanian Royal Court Maison Royale d'Albanie Histoire de l'Albanie et de sa Maison Royale 1443-2007 Leka in military uniform with his wife
גרטה

האם התכוונתם ל... גרטה (Grete) הוא שם פרטי נשי שנגזר מהשם מרגרט. גרטה אוטו – מין של פרפר גריטה – דרך למחזור מתכת נשים ששמן הפרטי הוא גרטה גארט
אלו מאטר

אלו מאטר (באנגלית: Aloo Mattar) הוא מאכל צמחוני הנחשב לפופולרי בחבל פנג'אבי ובמדינות תת היבשת ההודית. המאכל מורכב מתפוחי אדמה, אפונה, שום, ג'ינג'ר, בצל, עגבניות, כוסברה, וזרעי כמון שאותם מערבבים ומבשלים. שם המאכל נגזר משמות המרכיבים העיקריים שלו תפוח אדמה (Aloo) ואפונה (Mattar). נהוג להגיש את המאכל בארוחת הצהריים כשהוא חם ובליווי דוסה, ניתן לרכוש את המאכל במארזים מוכנה לאכילה. מדיה וקבצים בנושא אלו מאטר בוויקישיתוף מתכון להכנת אלו מאטר, באתר Indianhealthyrecipes רינה פושקרנה, רינה פושקרנה מכינה תבשיל הודי צמחוני, באתר ynet, 21 בספטמבר 2016 "Chefs whip up home-cooked meals this Deepavali". The Star. 12 באוקטובר 2009. אורכב מ-המקור ב-13 באפריל 2013. נבדק ב-3 באפריל 2012. {{cite news}}: (עזרה) יאמי - אנשים מבשלים לאנשים - יאמי, באתר www.yummi.co.il "Ashwani Ahuja". MidWeek. 21 בספטמבר 2007. נבדק ב-3 באפריל 2012. {{cite news}}: (עזרה) אלו מטאר טבעוני הודי - תבשיל תפוחי אדמה ואפונה הודי- ללא גלוטן - VegaNati, באתר VagaNati, ‏2021-12-13 Dalal, Tarla (2007). Punjabi Khana. Sanjay & Co. p. 35. ISBN 8189491547. "ITC has taste for heat & eat food". The Telegraph. 13 ביולי 2003. נבדק ב-3 באפריל 2012. {{cite news}}: (עזרה) "It's raining dosas". The Hindu. 9 בדצמבר 2010. אורכב מ-המקור ב-18 באוגוסט 2010. נבדק ב-3 באפריל 2012. {{cite news}}: (עזרה)
סוזן, נסיכת אלבניה

סוזן ברברה קאלן-וורד (באנגלית: Susan Barbara Cullen-Ward, באלבנית: Suzana Zogu, Mbretëreshë e Shqiptarëve;‏ 28 ביולי 1941 – 17 ביולי 2004) הייתה אוסטרלית אשר נישאה ללקה הראשון, נסיך הכתר של אלבניה. סוזן נולדה בסידני ב-28 ביולי 1941 כבתם של אלן רוברט קאלן-וורד ופאיליס דורותיאה מורי-פריור. היא נינה של הפוליטיקאי תומאס לודג' מורי-פריור. היא למדה במכללת הנשים הפרסביטריאנית באורנג' ולאחר מכן בקולג' הטכני של סידני. ב-1965 נישאה לריצ'רד ויליאמס והתגרשה ממנו ב-1970. ב-1975 היא פגשה במהלך מסיבה בסידני את הנסיך לקה בנם של זוגו הראשון, מלך אלבניה והרוזנת ג'ראלדין מאפוני. באוקטובר של אותה שנה הם נישאו בטקס אזרחי בביאריץ שבצרפת, ומאוחר יותר נישאו בטקס דתי במדריד. סוזן דרשה מהרשויות האוסטרליות להכיר בה כמלכה, אולם סורבה. בסופו של דבר הצליחה להשיג פשרה על פיה הונפק עבורה דרכון מיוחד שבו נכתב "סוזן קאלן-וורד, הידועה בשם המלכה סוזן". הזוג התגורר במדריד. לקה התיידד עם חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, אולם כעבור זמן קצר הם נאלצו לעזוב את ספרד לאחר שמשטרת ספרד מצאה בביתם מצבור נשק לא חוקי. לקה וסוזן עקרו לרודזיה, אולם עזבו אותה לאחר שרוברט מוגאבה תפס את השלטון ועקרו ליוהנסבורג. ב-1982 נולד בנם היחיד הנסיך לקה השני. הייתה להם עוד בת שנולדה מתה בזמן ששהו ברודזיה. ב-2002 הם חזרו לגור באלבניה. סוזן נפטרה בטירנה ב-17 ביולי 2004. Official website of the Albanian Royal Court Site Officiel de la Maison Royale d'Albanie
נבטים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נבטים – עם קדום ממוצא ערבי הממלכה הנבטית – הארגון המדיני של שבטי הנבטים נבטים (מושב) – מושב בנגב הצפוני נבטים (בסיס) – בסיס של חיל האוויר הישראלי נבט – זרע של צמח שהחל להוציא שורש נבטים (מאכל) – אוסף נבטים נאים לאכילה נבט (פירושונים)
לקה השני, נסיך הכתר של אלבניה

לקה אנוור זוגו רזה בודואן (באלבנית: Leka Anwar Zog Reza Baudouin Msiziwe Zogu; נולד ב-26 במרץ 1982) הוא נכדו היחיד של זוגו הראשון, מלך אלבניה. ככזה, הוא משמש כראש בית זוגו וכתובע לכתר אלבניה. לקה נולד ביוהנסבורג ב-26 במרץ 1982. הוא בנם היחיד של לקה הראשון, נסיך הכתר של אלבניה וסוזן קאלן-וורד. הוא נקרא "לקה אנואר זוגו רזה באודווין" על שם אביו, אנואר סאדאת, זוגו הראשון, מלך אלבניה, מוחמד רזא שאה פהלווי ובודואן, מלך הבלגים. הוא התחנך ביוהנסבורג, ובדצמבר 2005 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. לאחר מכן למד איטלקית באוניברסיטת פרוג'ה לזרים ויחסים בינלאומיים באקדמיה הצבאית האלבנית סקנדנברג. ב-21 באוגוסט 2007 הוא מונה לתפקיד במשרד המשפטים של אלבניה. כעבור שלוש שנים הוא עבר למשרד הפנים. מאז מות אביו ב-2011, לקה משמש כראש בית זוגו וכתובע לכתר אלבניה. הוא מנהל את נכסי המשפחה ומעורב בפעולות ציבוריות שונות. הוא עומד בראש קרן ג'ראלדין המסייעת למשפחות במצוקה באלבניה. ב-2012 הוא מונה ליועצו הפוליטי של הנשיא בויאר נישני. במאי 2010 התארס לקה עם השחקנית האלבנית אליה זהריה. הם התחתנו ב-8 באוקטובר 2016 בארמון המלכותי בטירנה. יש להם בת אחת בשם ג'ראלדין שנולדה ב-22 באוקטובר 2020 ב-15 בינואר 2024 הודיעו בני הזוג כי התגרשו. מדיה וקבצים בנושא לקה השני, נסיך הכתר של אלבניה בוויקישיתוף Official website of the Albanian Royal Court Site Officiel de la Maison Royale d'Albanie Histoire de l'Albanie et de sa Maison Royale 1443-2007 L'Albanie et le sauvetage des Juifs
אליה, נסיכת אלבניה

אליה זהריה (באלבנית: Elia Zaharia; נולדה ב-8 בפברואר 1983) היא שחקנית אלבנית. אשתו של לקה השני, נסיך הכתר של אלבניה. אליה נולדה בטירנה ב-8 בפברואר 1983. היא בתם של גרג'יי פוליקרון זהריה וילקה מוג'ו. יש לה אח צעיר בשם עמוס מוג'י זהריה. גם אמה וגם אחיה הם שחקנים ידועים באלבניה. ב-2002 היא החלה ללמוד בבית הספר לאמנות בטירנה ולאחר מכן עברה ללמוד בסורבון שם הכירה את הנסיך לקה. ב-2005 סיימה את לימודיה בקונסרבטוריון הלאומי של בורדו בדרמה אמנותית. לאחר מכן למדה בבית ספר פרטי לדרמה בפריז. היא סיימה את לימודיה ב-2010. במאי של אותה שנה הודיעו היא ולקה על אירוסיהם. לקה ואליה התחתנו ב-8 באוקטובר 2016 בארמון המלכותי בטירנה. בחתונתם השתתפו לצד נציגי ממשלת אלבניה נציגים מחצרות מלוכה מכל רחבי העולם. ביניהם סופיה, מלכת ספרד, פארה דיבה, הנסיכה מייקל מקנט, אלכסנדר, נסיך הכתר של יוגוסלביה, גיום, נסיך לוקסמבורג, הנסיכה ליה מבלגיה ומריה ולדימירובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. לקה ואליה יש בת אחת בשם ג'ראלדין שנולדה ב-22 באוקטובר 2020. מדיה וקבצים בנושא אליה, נסיכת אלבניה בוויקישיתוף נסיכת הכתר אליה באתר משפחת המלוכה האלבנית אליה, נסיכת אלבניה, ברשת החברתית פייסבוק
הדיוויזיה ה-75 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-75 (בגרמנית: 75. leichte Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. דיוויזיית הרגלים ה-75 הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 כדיוויזיית גל 2 של דיוויזיית הרגלים ה-12. לאחר משימות אבטחת גבולות בסאר פפאלץ בתחילת מלחמת העולם השנייה, נפרסה הדיוויזיה בפולין מאמצע 1940, ובשנת 1941 היא שובצה תחת פיקוד הארמייה השישית לקראת מבצע ברברוסה. במהלך המבצע התקדמה הדיוויזיה לתוך אוקראינה, נפרסה לראשונה ליד קייב במהלך קרב קייב (1941), ולאחר מכן עד אמצע 1942 ליד בלגורוד. לאחר מכן, הדיוויזיה ה-75 הייתה כפופה לארמיות שונות ואורגנה מחדש מספר פעמים. היא לחמה משנת 1942 באזור וורונז', מאוחר יותר בקצה המערבי של בליטת קורסק במבצע מצודה. בהמשך הנסיגות דרך צפון אוקראינה. היא הייתה מעורבת בקרבות בכיס צ'רקאסי ובכיס קמינץ-פודולסקי, הידוע גם בשם כיס Hube. לאחר נסיגה על פני הרי הקרפטים והבסקידים לשלזיה עילית, הושמדה הדיוויזיה על ידי הצבא האדום באפריל 1945 ליד מורביה אוסטרבה. הדיוויזיה ה-75 השתתפה בטבח בבאבי יאר. ארנסט האמר, 26 באוגוסט 1939 – 5 בספטמבר 1942 אריך דיסטל, 5 בספטמבר 1942 – 12 בספטמבר 1942 הלמוט בוקמן, 15 בספטמבר 1942 – 9 ביולי 1944 קרל ארנינג, 10 ביולי 1944 – 5 באפריל 1945 לותר ברגר, 6 באפריל 1945 – מאי 1945 גרהרד מתהייס, מאי 1945 – 8 במאי 1945 הדיוויזיה ה-75 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) "Babi Yar | Sciences Po Mass Violence and Resistance - Research Network". 31 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה)