מרלין אוטי

מרלין ג'ויס אוטי (באנגלית: Merlene Joyce Ottey; נולדה ב-5 במאי 1960 בג'מייקה) היא אתלטית לריצות קצרות שייצגה את מולדתה ג'מייקה ומ-2002 את סלובניה אליה היגרה. היא אלופת עולם בעלת מספר שיא של 14 מדליות מהן 3 מדליות זהב, היא זכתה ב-9 מדליות אולימפיות (3 מדליות כסף ו-6 מדליות ארד) מספר שיא לנשים אך מעולם לא זכתה במדליית זהב. היא שיאנית העולם הנוכחית (2017) בריצת 200 מטר באולם. אוטי מכונה "מלכת המסלול" בשל גילה המתקדם והקריירה הארוכה שלה והישגיה הרבים. אוטי נולדה בעיירה פונדסייד בג'מייקה. רביעית מ-7 אחים ואחיות, קיבלה את ההשראה לרוץ מבן ארצה דון קווארי, לאחר שהאזינה לשידור הרדיו שתיאר את זכייתו במדליית הזהב בריצת ה-200 מטר במשחקים האולימפיים של מונטריאול 1976. אוטי החלה להתאמן ובתוך זמן קצר קטפה תארים רבים בתחרויות אזוריות. ההישג המשמעותי הראשון שלה היה בשנת 1979, לאחר שזכתה במדליית הארד בריצת ה-200 מטר במשחקים הפאן-אמריקאים. עבור אוטי הייתה זו ההופעה הרשמית הראשונה בתחרות בינלאומית. בשנת 1979 החלה אוטי ללמוד באוניברסיטת נברסקה שבארצות הברית. בתקופה זו החל לדרוך כוכבה של האתלטית. בתקופת הלימודים (1979–1982) זכתה אוטי 25 פעמים בתואר All American. היא זכתה 7 פעמים בתוארי האולמות ובמספר דומה של תארים בתחרויות המסלול. בשנת 1982 החזיקה ב-9 מתוך עשרת הזמנים המהירים ביותר בעולם בריצת 300 יארד. בשנת 1980 זכתה אוטי לראשונה בתואר "אשת הספורט של השנה" בג'מייקה. הישג ששוחזר על ידיה 11 פעמים נוספות במרוצת השנים שלאחר מכן. בשנת 1984 סיימה את לימודיה האוניברסיטאיים והוסמכה כבעלת תואר ראשון באמנות. באותה שנה נישאה לאתלט האמריקאי נתנאל (נט) פייג' (ממנו התגרשה שנים לאחר מכן). מרלין אוטי נחשבת כאחת האתלטיות המצליחות ביותר בתולדות האתלטיקה הקלה העולמית. אוטי צברה 46 מדליות באירועים הגדולים ביותר של האתלטיקה הקלה העולמית. היא השתתפה עד כה ב-7 משחקים אולימפיים. 6 פעמים היא ייצגה את מולדתה ג'מייקה, ואילו פעם אחת היא ייצגה את מדינתה החדשה סלובניה, לאחר שהתאזרחה שם בשנת 2002. אוטי זכתה עד כה ב-8 מדליות אולימפיות (יותר מכל אתלטית אחרת, למעט אליסון פליקס) אולם אף לא אחת מהן מזהב, ב-14 מדליות באליפויות העולם באצטדיון (יותר מכל אתלט גבר או אישה בהיסטוריה של האתלטיקה) ו-6 מדליות באליפויות עולם באולמות. סך-הכל 28 מדליות במפעלים הבכירים ביותר של האתלטיקה הקלה הבינלאומית. בנוסף, זכתה במדליות רבות נוספות (18) בתחרויות בינלאומיות כגון המשחקים הפאן-אמריקאיים, המשחקים הקריביים, משחקי חבר העמים ובתחרויות נוספות. למרות שלל המדליות חסר התקדים, נדבקה לאוטי תווית "המפסידנית הנצחית". הסיבה לכך נעוצה בעובדה שאוטי שתמיד ידעה להיות ברגעים הגדולים ביותר, להיראות נפלא בסיבובים המוקדמים - ולהפסיד בריצות הגמר שאותן סיימה במרבית המקרים במקום השלישי. אכזרית מכולן הייתה עבורה ריצת הגמר ל-100 מטר באליפות העולם בשטוטגרט ב-1993. אוטי הפסידה על חודה של אלפית השנייה לאמריקאית גייל דיברס (לשתיהן אגב נקבע זמן זהה של 10.82 שניות). לוח התוצאות באצטדיון בישר כי דיברס ניצחה בתוצאה של 10.81 שניות, אולם ערעור של המשלחת הג'מייקנית שלח את אנשי חדר הבקרה לפענוח נוסף של סרט הצילום. דקות רבות של מתח עברו על אוטי בעוד אנשי הפוטו-פיניש מנסים לפענח מי מהשתיים חצתה ראשונה את קו הגמר. בסופו של דבר נקבע לשתיים זמן זהה. מדליית הזהב חמקה לאוטי על חודו של ס"מ בודד. בטקס הענקת המדליות זכתה אוטי למחיאות כפיים במשך שתי דקות ברציפות. כמה ימים לאחר מכן זכתה אוטי לראשונה בחייה במדליית זהב אישית באליפות העולם. היא ניצחה על חודן של שתי מאיות השנייה בתוצאה של 21.98 שניות, את האמריקאית גוון טורנס. את ההישג הזה היא שחזרה באליפות העולם שהתקיימה בגטבורג, שוודיה שנתיים לאחר מכן. בריצת הגמר ל-200 מטר, חצתה אלופת ה-100 טורנס את קו הגמר ראשונה אולם מצלמות הטלוויזיה קלטו את דריכתה על הקו המפריד בין השבילים וטורנס נפסלה. אוטי שהגיעה שנייה בריצה קודמה למקום הראשון ובכך הגנה על תוארה העולמי לאחר שניצחה את אירינה פריבלובה מרוסיה. לשתיהן נקבע זמן זהה של 22.12 שניות. בריצת ה-100 באותה אליפות היא סיימה במקום השני. ב 22 ביולי 2008 נסתם הגולל עבור השתתפותה של אוטי בת ה-48 משחקיים האולימפיים בבייג'ינג. בתחרות הקריטריון האחרונה, פספסה ב-28 מאיות את הרף, שהיה שולח אותה לאולימפיאדה כאשר קבעה 11.70. בכך נחסמה סופית אפשרותה לזכות במדליית זהב אולימפית, וכן להיות לאצנית הראשונה בהיסטוריה שמשתתפת בשמונה משחקים אולימפיים. בדיון שנערך בבית משפט ב-5 באוקטובר 2007, הודתה האתלטית האמריקאית מריון ג'ונס כי השתמשה בסמים אסורים בין 1999 ל-2001, ובכלל זה גם כאשר ניצחה בריצה ל-100 מטרים באולימפיאדת סידני, שם דורגה אוטי במקום הרביעי. בעקבות כך, נשללו מג'ונס כל המדליות וההישגים בהם זכתה באולימפיאדת סידני, ואילו אוטי קודמה למקום השלישי באותה הריצה, כאשר מוענקת לה אחר כבוד מדליית הארד. ריצת 100 מטר: 10.74 שניות, 07/09/1996 (מקום 6 ברשימת כל הזמנים) ריצת 200 מטר: 21.64 שניות, 13/09/1991 (מקום 3 ברשימת כל הזמנים) ריצת 60 מטר: 6.96 שניות, 14/02/1992 (מקום 4 ברשימת כל הזמנים) ריצת 200 מטר: 21.87 שניות, 13/02/1993 (שיא עולם) האתלטית הראשונה שירדה מגבול ה-7 שניות ב-60 מטר באולם. ירדה מגבול ה-11 שניות ב-100 מטר כ-67 פעמים. בעלת התוצאה המשולבת הטובה בעולם ל-100 ו-200 מטר באותו יום (10.90 שניות; 21.77 שניות). באליפות העולם בגטבורג ב-1995, הפכה לאתלטית המבוגרת בעולם הזוכה במדליית זהב כאשר הייתה בת-35 ו-92 ימים. באליפות העולם באתונה ב-1997, הפכה למדליסטית המבוגרת כאשר סיימה שלישית כשהייתה בת 37 ו-90 יום. באולימפיאדת סידני, הפכה למדליסטית האולימפית המבוגרת ביותר כאשר סיימה עם נבחרתה (ג'מייקה) במקום השני במרוץ השליחים 4X100. מדיה וקבצים בנושא מרלין אוטי בוויקישיתוף מרלין אוטי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מרלין אוטי, באתר olympedia.org מרלין אוטי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מרלין אוטי, באתר Track and Field (נשים) מולי אפשטיין (2004) - מרלין אוטי. פשוט מדהימה אילן הלפרין, כמו ירח שננגס: אולימפיאדה בלי מרלין אוטי, באתר ynet, 31 ביולי 2008