laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תרבות חומרית

בארכאולוגיה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, המונח תרבות חומרית (מהמילה חומר) מתייחס להיבט המוחשי-מעשי של תרבות מסוימת, בניגוד לתרבות הרוחנית שאינה חומרית. התרבות החומרית היא מכלול החפצים הגשמיים (כלים, ציוד, יצירות אמנות וכדומה) והתהליכים שנוצרו על ידי בני אדם שהשתייכו לתרבות מסוימת או שימשו אותם לביצוע משימות משותפות או אישיות וכן הטכנולוגיה בה יוצרו. לדוגמה: מבנים (אוהל או וילה), לבוש, כלים (תנור מיקרוגל, מזגן). כל חברה מייצרת חפצים לשימושה, יכולות הייצור ומידת התחכום מתפתחות עם הזמן עקב פיתוח ואימוץ טכנולוגיות והתפתחות המדע. הטכנולוגיה משקפת את הידע שהחברה צברה ומיישמת כדי להתקיים בסביבה הפיזית שלה [האוהל הבדואי, האינטרנט – כשפת תקשורת בחברות בינלאומיות]. ההיבט החומרי נותן בעיקר מענה לצרכים האינסטרומנטליים של האנשים, עוזר בארגון החיים, בכלכלה ובהישרדות. תרבויות בודדות קופאות על שמריהן ולא מפתחות טכנולוגיות חדשות, אולם רוב החברות מייצרות לעצמן מוצרים על פי צורכי חבריהן. בכל תקופה ובכל תרבות שיא כושר הייצור שונה מאשר בתרבויות ובתקופות אחרות, ולכן יש לבחון כל תרבות חומרית בהתאם לתקופתה ודרך החשיבה של התרבות אותה בוחנים. על סמך תוצריה החומריים של חברה, ניתן להסיק מסקנות לגבי תרבותה הלא חומרית, וזאת מאחר שחפצים נועדו לענות על צורך או רצון, ברצונות ובצרכים גלומים רכיבי תרבות כמו נורמות, ערכים ואמונות, ובמימושם גלום הידע הצבור בחברה הנדונה. מדיה וקבצים בנושא תרבות חומרית בוויקישיתוף תרבות חומרית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ידידה כלפון-סטילמן, משלומי לירושלים: שרידיה של תרבות חומרית, חיפה: הוצאת אוניברסיטת חיפה, 1982 Uzi Baram, Material Culture, Commodities, and Constumption in Palestine, 1500-1900, Unpublished Ph.D dissertation, University of Massachusetts, Amherst 1996 Uzi Baram, Material Culture, Commodities, and Constumption in Palestine, 1500-1900,, Unpublished Ph.D dissertation, University of Massachusetts, Amherst, 1996 שי והבה, 'תרבות חומרית עירונית בארץ-ישראל העות'מאנית', עבודת דוקטור,, ירושלים: האוניברסיטה העברית בירושלים, תשפ"א מישל דה סרטו, המצאת היומיום: אמנויות העשייה (בתרגום א' להב), תל אביב: רסלינג, 2012
גבעת ווטצ'טאואר

גבעת ווטצ'טאואר או גבעת ווטצ'טאוור (באנגלית: Watchtower Hill; מילולית: "גבעת מגדל התצפית") היא גבעה קטנה ברכס מסה, שבאזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. הגבעה ממוקמת מדרום-מזרח לאוכף פינאקל. לגבעה פסגה מחודדת. שמה של הגבעה ניתן לה על ידי מחלקת המחקר הצפונית (the Northern Party) של משלחת הסקר הגאולוגי מטעם ניו זילנד לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962 – 1963. שמה של הגבעה תיאורי. הגבעה ממוקמת במקום שניתן לצפות ממנו על הכניסה לאוכף פינאקל. וטצ'טאוור באנגלית משמעו "מגדל תצפית". גבעת ווטצ'טאואר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית גבעת ווטצ'טאואר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד גבעת ווטצ'טאואר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה גבעת ווטצ'טאואר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור גבעת ווטצ'טאואר גבעת וווטצ'טאואר באתר mindat מזג אוויר נוכחי עדכני בגבעת וווטצ'טאואר זמני שקיעת/זריחת שמש/ירח עדכניים בגבעת וווטצ'טאואר תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור גבעת וווטצ'טאואר נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור גבעת וווטצ'טאואר סטטיסטיקות מזג אוויר עבור גבעת וווטצ'טאואר ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי לפי מקור אחר הגבעה ממזרח לפתחו של האוכף
טונג'ל קורטיז

טונג'ל קורטיז (בטורקית: Tuncel Kurtiz, נפוץ גם הכתיב המשובש טונז'ל קורטיז;‏ 1 בפברואר 1936 – 27 בספטמבר 2013) היה שחקן, מחזאי ובמאי קולנוע ותיאטרון טורקי. החל מ-1964, שיחק ביותר מ-70 סרטים, כולל הפקות בינלאומיות רבות. הוא נולד בעיר באצ'יק בטורקיה. אביו היה מושל מחוז (קיימקאם) ואמו הייתה מורה ממוצא בוסניאקי. עיסוקם של הוריו היה הסיבה שהמשפחה עברה למקומות רבים ברחבי המדינה. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון באיסטנבול, למד פילולוגיה אנגלית באוניברסיטת איסטנבול. עד מהרה החל בקריירה כשחקן שמשחק בתיאטראות. מאז 1958 הופיע קורטיז על במות רבות באיסטנבול. הוא גם שיחק בתיאטרון העיר גוטנבורג, בתיאטרון המלכותי בסטוקהולם בשוודיה, בשאובינה ברלין, בתיאטרון העירוני של פרנקפורט, בתיאטרון העירוני של המבורג בגרמניה, ובתיאטרון המלכותי פיטר ברוק שייקספיר באנגליה. בסוף שנות השבעים ביים הצגות עבור פרויקט התיאטרון הגרמני-טורקי "אנסמבל טורקישס". במהלך שנות לימודיו באוניברסיטה ומאוחר יותר בתקופת השירות הצבאי, הוא התיידד עם במאי הקולנוע הנודע ילמז גוני. הם יצרו מספר סרטים יחד. על סרטם "אומוט" משנת 1970 נאסר לעזוב את טורקיה, אך הוא הוצג בפסטיבל קאן על ידי עותק מוברח. תפקידו הקולנועי הראשון היה בשנת 1964. מאז שיחק קורטיז גם בהפקות בינלאומיות רבות כמו סרטי טלוויזיה וסדרות טלוויזיה שוודית, גרמנית, הולנדית, איטלקית, צרפתית, בריטית, והודיות. בישראל השתתף בסרטים "גשר צר מאד" ו"חיוך הגדי", והיה אמור להשתתף בסרט נוסף של יעוד לבנון, שלא יצא לפועל. טונג'ל קורטיז מת בגיל 77 ב-27 בספטמבר 2013 בעקבות פגיעת ראש שנגרמה מנפילה בביתו באיסטנבול. "התסריט הטוב ביותר" בפסטיבל אנטליה בשנת 1981, על תסריטו Gül Hasan. "השחקן הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-36 בברלין, על תפקידו בסרט "חיוך הגדי". "שחקן המשנה הטוב ביותר" בפסטיבל אנטליה בשנת 1994, על תפקידו בסרט "ביר אשק אורונה". "השחקן הטוב ביותר" בטקס פרסי Sadri Alışık השביעי, על תפקידו בסרט "בסללה". "שחקן המשנה הטוב ביותר" בפסטיבל אנטליה 2007, על תפקידו בסרט "יסמין קיניסינדה". טונג'ל קורטיז, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טונג'ל קורטיז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טונג'ל קורטיז, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי טונג'ל קורטיז, באתר ספר הקולנוע הישראלי טונג'ל קורטיז, באתר AllMovie (באנגלית) טונג'ל קורטיז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נעמי רון, טונגיל קורטיז תמיד מנצח, חדשות, 24 בינואר 1985 קורטיז פעמיים, חדשות, 1 בספטמבר 1986 קורטיז בא, הסרט מתעכב, חדשות, 14 בספטמבר 1986 מאיר שניצר, "חייך הגדי" לפסטיבל ברלין, חדשות, 14 בינואר 1986
אוחוטני ריאד (קניון)

אוחוטני ריאד (ברוסית: Охотный ряд) הוא מרכז קניות תת-קרקעי הנמצא בכיכר מנז', במרכז מוסקבה. בשלוש מפלסים תת-קרקעיים של אוחוטני ריאד, המחוברים באמצעות מדרגות, מעליות ודרגנועים, יש יותר מ -100 חנויות בגדים, הנעלה, קוסמטיקה, אביזרים, מוצרי ספורט לילדים, ציוד ביתי ומחשב. במתחם יש גם סניפי בנקים, סוכנויות נסיעות, חנות מכולת ובית אוכל למזון בקומת הקרקע הכניסות למרכז הקניות ממוקמות בשטח גן אלכסנדר, מהצד של מנז' ובמעבר התת-קרקעי של תחנת המטרו אוחוטני ריאד. למרכז הקניות יש חניה תת-קרקעית בתשלום בכניסה מהצד של מנז'. מדיה וקבצים בנושא אוחוטני ריאד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוחוטני ריאד אוחוטני ריאד, ברשת החברתית פייסבוק אוחוטני ריאד, ברשת החברתית אינסטגרם https://www.timeout.ru/msk/place/15539. https://www.eurocement.ru/cntnt/eng10/construction-obj/social_fac1/n8185.html
סנטו קיודן

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא סנטו. סַאנְטוֹ קְיוֹדֶן (ביפנית: 山東 京伝; נולד ב-13 בספטמבר 1761 – 27 באוקטובר 1816) היה משורר, סופר ואמן יפני, בן תקופת אדו. נחשב לאחד מאבות המאנגה. קיודן נולד בעיירה פוקאגאווה, כיום חלק מהעיר טוקיו. הוא נולד בשם אִיוואסֶה סאמוּרוּ (岩瀬 醒) למשפחה ממעמד בינוני. לאחר שלמד אמנות יפנית אצל המאסטר קיטָאוֹ שיגֶמאסה החל ליצור ולהפיץ ספרים ורומנים בשם העט "סאנטו קיודן" (שהפך ברבות השנים לשמו) עם איוריו של מורהו. הפופולריות שלו כסופר צמחה פלאים כאשר החל לפרסם ספרי קיביושי - ז'אנר בציור היפני שמהווה את המקור למאנגה המודרנית. במהלך תקופה זו הוא התחתן פעמיים עם שתי נשים שעבדו באזור של דרום טוקיו כיום. בשנת 1791 פרסם קיודן שלושה ספרים מאויירים שהיוו ביקורת גדולה על שלטונו של קוקאקו, קיסר יפן: "שיקאקה בונקו" (仕懸文庫), "נישיקי נו אורה" (錦之裏) ו"שוֹגי קינובורוי" (娼妓絹籭). בעקבות הפרסום הוא נעצר ונכלא למשך 50 יום. במהלך סוף המאה ה-18 כתב קיודן באופן עצמאי מספר טקסטים בעלי חשיבות היסטורית כיום על אורח החיים, הנימוסים והמנהגים שנפוצו ביפן בתקופת אדו. בשונה ממרבית משוררי הסיפורת שקדמו לו ביפן, אשר כתבו ללא ציפייה לקבל תשלום בעבור עבודתם, קיודן היה מהחלוצים בהפיכת התחביב למקצוע, ומסיפוריו התפרנס לכל שארית חייו. קיודן נפטר ב-27 באוקטובר 1816 בגיל 56. הוא נטמן בטוקיו והונצח על ידי כמה מצבות בכמה בתי קברות שונים באזור. בשנה שלאחר מותו הקים אחיו הצעיר קיוזאן אנדרטה לזכרו הנושאת את השם "קיקוזוקה" שממקומת במתחם מקדש סנסוג'י (אנ'). יצירות האמנות החזותיות של קיודן מוצגות כדרך קבע במספר מוזיאונים, בהם המוזיאון הבריטי מוזיאון ברוקלין, מכון האמנות של שיקגו מוזיאון המטרופוליטן לאמנות מוזיאון פילדלפיה לאמנות, מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס. מדיה וקבצים בנושא סנטו קיודן בוויקישיתוף אייקו סאטו, "סגנון הכתיבה של קיודן", אוסף הספרות היפנית של אוניברסיטת טוקיו. (ביפנית) Donald Keene, World within walls : Jpanese literature of the pre-modern era, 1600-1867, New York : Grove Press, 1978, עמ' 408, ISBN 978-0-8021-4220-7 佐藤至子, 山東京伝: 滑稽洒落第一の作者, ミネルヴァ書房, 2009-04, עמ' 2, ISBN 978-4-623-05459-6. (ביפנית) book-label | British Museum, The British Museum (באנגלית) Brooklyn Museum, www.brooklynmuseum.org Kitao Masanobu, The Art Institute of Chicago (באנגלית) Santoan's Chats: Short Records Written upon His Waking, www.metmuseum.org Courtesan, Geisha and Attendant, from the series Pictures of Ten Types of the Latest Beauty (Tōsei enpū jukkei zu), philamuseum.org (באנגלית) Wisteria Maiden Dancing for a Demon with a Samisen | LACMA Collections, collections.lacma.org
ב.מ.וו X2

ב.מ.וו X2 (באנגלית: BMW X2) היא מכונית משפחתית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ב.מ.וו משנת 2017. היא הוצגה באוקטובר 2017 והגיעה לישראל בפברואר 2018, המכירות בעולם החלו במרץ 2018. בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2016 הציגה ב.מ.וו את דגם הקונספט המקדים. מרכב המכונית אומנם הוא קרוסאובר, אך הצורה והעיצוב מזכירים מרכב האצ'בק. הפגוש האחורי ביחד עם החלק האחורי (מהדלת השנייה עד סוף המכונית), נראים כמו מרכב האצ'בק. החלק הכולל את הפגוש הקדמי עד הדלת השנייה - ב.מ.וו הגביהה חלק זה, והוסיפה גלגלים בקוטר ארוך יחסית, המגביהים את המכונית ונותנים לה מראה של קרוסאובר. ה-X2 משווקת עם שלושה מנועי בנזין וארבעה מנועי דיזל. שלושת מנועי הבנזין בנפחי 1.5 ו-2.0 ליטר טורבו המספקים 140 כ"ס (מנוע 1.5 ליטר), 192 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר), 231 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר). ארבעת מנועי הדיזל בנפחי 1.5 ו-2.0 ליטר טורבו המספקים 116 כ"ס (מנוע 1.5 ליטר), 150 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר), 190 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר), 231 כ"ס (מנוע 2.0 ליטר). ללקוחות ישנה אפשרות לבחור בין תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים, לתיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים, לתיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. מלבד הגרסה הבסיסית הציגה ב.מ.וו שתי גרסאות נוספות: הגרסה הראשונה, ב.מ.וו X2 M35i, גרסת הביצועים לגרסה הבסיסית, נחשפה בספטמבר 2018. גרסה זו כוללת כיול ספורטיבי למתלים ומנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-306 כ"ס ומומנט מרבי של 45.9 קג"מ. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 4.9 שניות. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 12.3 ק"מ לליטר. הגרסה השנייה, ב.מ.וו X2 xDrive25e, גרסה היברידית פלאג-אין, נחשפה בינואר 2020. גרסה זו כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.5 ליטר טורבו המספק כ-125 כ"ס ומנוע חשמלי המספק 95 כ"ס, שני המנועים יחד מספקים 220 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 10 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 53 ק"מ. להלן נתוני המכירות בארצות הברית ואירופה. מדיה וקבצים בנושא ב.מ.וו X2 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ב.מ.וו X2 ב.מ.וו X2 החדש נחשף - X1 אפנתי, באתר קארטיוב, ‏26 באוקטובר 2017 ב.מ.וו X2 בישראל - מחיר החל מ- 259,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏07 בפברואר 2018 New BMW X2 shown in Detroit ahead of March arrival, באתר אוטו קאר, ‏15 בינואר 2018 Can the 2018 BMW X2 work the same magic as the 2-Series coupes?, באתר autoweek, ‏16 בינואר 2018 ב.מ.וו מציגה: X2 קונספט כקדימון לדגם עתידי, באתר קארטיוב, ‏30 בספטמבר 2016 2018 BMW X2 can't figure out if it's a crossover or a hatchback, באתר cnet, ‏25 באוקטובר 2017 ביצועים: ב.מ.וו X2 M35i עם 306 כ״ס, באתר קארטיוב, ‏07 בספטמבר 2018 היברידי פלאג-אין: 2020 ב.מ.וו X2 xDrive25e, באתר קארטיוב, ‏09 בינואר 2020 ב.מ.וו X2 - נתוני המכירות בארצות הברית, באתר carsalesbase ב.מ.וו X2 - נתוני המכירות באירופה, באתר carsalesbase
נירוושווארי

נירוושווארי (בהונגרית: Nyírvasvári) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14. יהודים חיו בנירוושווארי במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר יחד עם מרבית יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא נירוושווארי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נירוושווארי נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי נירוושווארי שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
פתגם סיני (שיר)

"פתגם סיני" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אתי ביטון, מתוך אלבום הבכורה שלה, פתגם סיני. השיר יצא לאור ב-15 בדצמבר 2010, על ידי חברת התקליטים הליקון מיוזיק, כסינגל הבכורה של ביטון וכסינגל הראשון מתוך האלבום. עטיפתו של הסינגל עוצבה בהשראת עטיפתו של האלבום. השיר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט והיה לאחד מהשירים המצליחים ביותר בישראל בין השנים 2010–2011. השיר נכתב על ידי יוסי גיספן והופק על ידי תמיר קליסקי ואהרון קמיגארוב. הרמיקס הרשמי של "פתגם סיני" יצא לאור ב-13 בינואר 2011, כמה שבועות לאחר צאת הגרסה המקורית. הרמיקס זכה להצלחה נאה ביוטיוב כאשר הצליח לצבור למעלה מ-160,000 אלף צפיות מבלי שיצא לו וידאו קליפ נלווה. בכתבה שפורסמה במאקו ב-22 בדצמבר 2010, סקרו את "פתגם סיני" כמו גם את "בוקר" של שיר לוי. "פתגם סיני" הפך ללהיט בישראל כאשר הגיע למקום הראשון במדיה פורסט כבר כשיצא; הוא שהה בפסגת המצעד במשך שבועיים רצופים. ב-23 בדצמבר 2010, הוצג השיר ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', כשבשבוע שלאחר מכן דורג ישירות במקום ה-15. הוא שהה במצעד במשך שבעה שבועות והגיע בשיאו למקום השביעי. השיר דורג ברשימת 50 השירים המושמעים ביותר בשנת 2011 והושמע רבות במצעדים ברשתות הרדיו ובשטח במשך שבועות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-26 בדצמבר 2010, אחד עשר ימים לאחר צאתו כסינגל. הוא בוים על ידי במאית הווידאו קליפים שיר שחר וצולם בנמל יפו. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את אתי ביטון שרה את השיר, כשמסביבה נמצאים נגנים שונים המלווים את שירתה. בין היתר, ניתן לראות סצנות של רקדניות עם מניפות. מאוחר יותר, ביצעה את "פתגם סיני" בתוכנית "גל ומרגול" של גל אוחובסקי ומרגלית צנעני. ב-30 בדצמבר 2010, פורסמו קטעי מאחורי הקלעים הרשמיים של "פתגם סיני". סרטון השיר "פתגם סיני" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית אתי ביטון פתגם סיני Eti Bitton, נבדק ב-2021-06-23 סטריאו ומונו, סטריאו ומונו, אתר הדיסקוגרפיה של המוזיקה הישראלית אתי ביטון - לינקיפדיה, באתר www.linktone.co.il niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group אתי ביטון פתגם סיני רמיקס DJ PM, נבדק ב-2021-06-23 אסף נבו, ‏מזל טוב לסינית החדשה ביפו, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2010 אסף נבו, ‏פתגם סיני עם לחן מצרי, באתר ‏מאקו‏, 15 בדצמבר 2010 המוביל הארצי, באתר mako 23.12.2010 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 30.12.2010 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 17.2.2011 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il אתי ביטון - פתגם סיני (קליפ רשמי) Eti Bitton, נבדק ב-2021-06-23 אתי ביטון - ביצוע אקוסטי לפתגם סיני אצל גל ומרגול, נבדק ב-2021-06-23 אתי ביטון פתגם סיני - מאחורי הקלעים צילומי קליפ Eti Bitton, נבדק ב-2021-06-23
מושבת עונשין

מושבת עונשין הוא כינוי של מקום רחוק אליו שלחו נידונים למאסר כדי לרצות את עונשם. הייתה זו בדרך כלל קולוניה מרוחקת של מדינה אירופאית, שהאסירים שימשו בה כוח עבודה זול כדי לסייע ביישוב הארץ, והורחקו מקרבת אזרחים הגונים במדינותיהם שלהם. מושבות העונשין הידועות של צרפת היו בקולוניות הבאות: גיאנה הצרפתית – התפרסמה במיוחד הודות לספר האוטוביוגרפי "פרפר" מאת אנרי שרייר שגם הפך לסרט קולנוע. קלדוניה החדשה הודו-סין מדגסקר אי השדים – אחד משלושה איי הישועה, אליו הוגלה אלפרד דרייפוס ב-1895. מערכת המשפט הבריטית נהגה לשלוח עבריינים לגלות באוסטרליה שהייתה דומיניון בריטי ובטסמניה הסמוכה, ובשנים הראשונות לגילוי אמריקה גם שלחה אסירים למושבות עונשין בצפון אמריקה. לעיתים התירו שופטים למורשעים לבצע עבודות שירות באילת גם אם אינם תושבי העיר, אך עקב פניית העירייה לנשיאת בית המשפט העליון פורסמה הנחיה לשופטים להימנע מכך. מערכת המשפט הרוסית נוהגת לשלוח אסירים ועבריינים מסוכנים למושבות תיקון. בשנת 2004 היו 760 מוסדות כאלה. בשנת 2012 דיווח שירות בתי הסוהר הפדרלי הרוסי כי 585,000 אסירים מרצים עונשים במושבות התיקון, יותר מ-260,000 האסירים שהוחזקו במתקני מאסר סגורים. במאה ה-18 ובמאה ה-19, אחת ממושבות העונשין הידועות היה כלא שליסלבורג על האי שליסלבורג. הגליה גולאג מדיה וקבצים בנושא מושבת עונשין בוויקישיתוף מושבת עונשין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מושבות עונשין, דף שער בספרייה הלאומית אבירם זינו, ראש עיריית אילת: אנחנו לא פח זבל לעבריינים, באתר ynet, 20 במרץ 2008 עיר תיירות, לא עיר פשע, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 2 בדצמבר 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאפ

שאפ (בהונגרית: Sáp) הוא כפר במחוז היידו-ביהאר, בנפת פישפקלדאן. זהו יישוב דרומית לעיר המרחצאות היידוסובוסלו, בין פלדש, נאג'רבה וברטיואויפאלו. ניתן להגיע אל הכפר ברכבת על קו MÁV 101 פישפקלדאן - ברטיואויפאלו - ביהארקרסטש). תחנת הרכבת ממוקמת בין באראנד לבין ברטיואויפאלו. בשנת 1264, היישוב שאפ הוזכר לראשונה בתעודות מאותה תקופה. הכפר היה בבעלות משפחות אצילות, במאה ה-16 משפחת שאפי והמשפחת נאג' מפלדש היו בעלי אדמות הכפר. שאפ היה אחד הכפרים בעלי הזכויות שאושרו על ידי גאבור בתלן בשנת 1689 העניק לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה גם זכויות יתר ליישוב שלא פורטו, אך שנה לאחר מכן הוסיף ליישוב היתר לבניית גשר מכס. הכנסייה הקלוויניסטית - הושלמה בשנת 1892. מגדל הפעמון היה בנוי 1810. שאנדור בן עמי או בנעמי (בהונגרית: Benamy Sándor; שאפ, 6 במאי 1899 – בודפשט, 13 באוקטובר 1989) היה סופר, עיתונאי, מתרגם יהודי-הונגרי. מדיה וקבצים בנושא שאפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאפ (בהונגרית) (בהונגרית) סאפ באתר utazom.com
תתיה רוזנטל

תתיה רוזנטל (נולדה ב-4 באפריל 1971) היא אנימטורית ובמאית קולנוע ישראלית, הפועלת בארצות-הברית. רוזנטל גדלה בירושלים ובתל אביב ולמדה בתיכון לחינוך סביבתי בשדה בוקר. לאחר שירותה הצבאי, החלה ללמוד רפואה, עברה לפריס ולמדה שם צילום במשך שנה, לפני שעברה להתגורר בעיר ניו יורק כדי ללמוד בבית הספר לאמנויות טיש באוניברסיטת ניו יורק . לעיתים קרובות היא משתפת פעולה עם הסופר אתגר קרת. כסטודנטית יצרה את הסרט הקצר "דבק משוגע" (1998), המבוסס על סיפור של אתגר קרת. לאחר שסיימה את לימודיה עבדה כאנימטורית, בין היתר עבור ערוץ ניקלודיאון. בשנת 2005 ביימה את "A Buck's Worth", סרט סטופ-מושן קצר על פי סיפור אחר של אתגר קרת. הסרט שימש כהוכחת היתכנות עבור הסרט העלילתי $9.99 – הפקה ישראלית-אוסטרלית שעליה קיבלה רוזנטל מועמדות לפרס אנני לבימוי. רוזנטל עובדת כבמאית, עורכת וידאו ואנימטורית עצמאית ומלמדת תסריטאות בבית הספר לאמנויות טיש בניו יורק. אתר האינטרנט הרשמי של תתיה רוזנטל תתיה רוזנטל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תתיה רוזנטל, באתר AllMovie (באנגלית) תתיה רוזנטל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דנה שוופי, $9.99: היה לה אתגר, באתר הארץ, 14 במאי 2010 Interview with 9.99’s Tatia Rosenthal Plus Special Screening, Motionographer, ‏2009-06-03 (באנגלית אמריקאית) Anderson, John (2009-06-12). "Characters of Clay, Extremely Well Aged". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-23. Sheldon Kirshner, Israeli animator works in a ‘dream career’, The Canadian Jewish News, ‏2009-10-29 (באנגלית אמריקאית)
יחסי בלגיה–הונגריה

יחסי בלגיה–הונגריה הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין הונגריה, שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, נאט"ו ובאו"ם. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוצע למיליוני הונגרים מובטלים לעבוד במכרות בלגיים. ב-20 בפברואר 1922, העניק שגריר הונגריה, הרוזן אוליבר ווראצ'יצקי, את אמנתו לשר החוץ הבלגי אנרי יאספר. זה היה שיאו של תהליך שהחל כבר ב-1921 כשבלגיה פתחה נציגות בבודפשט. 6,000 פליטים הונגרים קיבלו מקלט בבלגיה לאחר דיכוי המרד ההונגרי בשנת 1956. חברות הונגריה באיחוד האירופי סייעה לחיזוק היחסים בין שתי המדינות. בשנת 2022 חגגו שתי המדינות 100 שנה לכינון היחסים ביניהן. בשנת 2014 האיחוד האירופי ייצא סחורות להונגריה בסכום של 58.5 מיליארד אירו. חלקה של בלגיה היווה 3.3%, מה שהופך את המדינה למדינה העשירית בגודלה לייצוא להונגריה. באותה שנה סך הסחורות המיובאות מהונגריה היה עד 61.5 מיליארד באיחוד האירופי. בלגיה דורגה אז כיבואנית ה-12 בגודלה. בשנת 2015 הונגריה הייתה הלקוחה ה-23 בגודלה והספקית ה-29 בגודלה של בלגיה. מבחינת השירותים, הונגריה הייתה בשנת 2014 הלקוחה ה-29 בגודלה והספקית ה-24 בגודלה של בלגיה. בלגיה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט. הונגריה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל וקונסוליות באנטוורפן וליאז'. מדיה וקבצים בנושא יחסי בלגיה–הונגריה בוויקישיתוף Belgium celebrates 100 years of diplomatic relations with Hungary באתר משרד החוץ הבלגי יחסי בלגיה–הונגריה באתר wallonia
מו (עיר)

מו (בצרפתית: Meaux) היא קומונה בחבל איל-דה-פראנס, צרפת. הקומונה נמצאת כ-40.5 ק"מ מבירת צרפת, פריז. בנוסף, הקומונה נמצאת ליד הנהר מארן. הממלכה המאוחדת בסילדון (אנ'), אנגליה, הממלכה המאוחדת גרמניה היליגנהאוס (אנ'), גרמניה בית העירייה של מו שריד מהעיר העתיקה איטינה (אנ') מבט אווירי על מו מבט על מו מהנחל מארן מדיה וקבצים בנושא מו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מו (בצרפתית) מו, ברשת החברתית פייסבוק מו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מו, ברשת החברתית אינסטגרם מו, ברשת החברתית LinkedIn מו, סרטונים בערוץ היוטיוב מו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיו (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית Meaux · France, Meaux · France (באנגלית) Meaux, Mapcarta (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com Meaux Monthly Climate Averages, WorldWeatherOnline.com "Jumelage". ville-meaux.fr (בצרפתית). Meaux. ארכיון מ-2021-04-09. נבדק ב-2019-11-19. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לקסוס UX

לקסוס UX (באנגלית: Lexus UX) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי לקסוס משנת 2018. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2018, והגיעה לישראל במרץ 2019. במבחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבלה הלקסוס UX מקסימום של חמישה כוכבי בטיחות. העיצוב החיצוני של ה-UX דומה מאוד ללקסוס NX, בפנים המכונית העיצוב מודרני ומפואר, מזכיר מאוד מכוניות מנהלים. מסך מגע המשדר את המולטימדיה, לוח מחוונים דיגיטלי ועוד'. ה-UX משווק עם שתי יחידות הנעה. מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר המספק כ-173 כ"ס ב-6,600 סל"ד. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 9.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 190 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 14.7 ק"מ לליטר. הנעה היברידית המשלבת בין מנע בנזין בנפח 2.0 ליטר המספק כ-152 כ"ס ב-6,000 סל"ד עם מנוע חשמלי המספק כ-80 כ"ס. היא מאיצה מ-9 ל-100 קמ"ש בתוך 8.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 177 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 18.2 ק"מ לליטר. ה-UX300e היא הגרסה החשמלית לגרסה הבסיסית, שהוצגה בתעורכת הרכב של גואנגזו בנובמבר 2019. היא כוללת מנוע חשמלי המספק כ-204 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 54.3 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 400 ק"מ. התאוצה אורכת 7.5 שניות והמהירות מוגבלת ל-160 קמ"ש. להלן נתוני המכירות בארצות הברית ואירופה. מדיה וקבצים בנושא לקסוס UX בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לקסוס UX (באנגלית אמריקאית) לקסוס UX: הקרוסאובר הקומפקטי החדש של לקסוס, באתר קארטיוב, ‏07 במרץ 2018 לקסוס UX בישראל - מחיר החל מ-205,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏10 במרץ 2019 מבחני ריסוק 2019: חמישה כוכבים לקורולה החדשה ומאזדה 3 החדשה, באתר קארטיוב, ‏22 במאי 2019 לקסוס UX - מפרט טכני, באתר קארטיוב לקסוס UX 300e: הרכב החשמלי הראשון של לקסוס נחשף, באתר קארטיוב, ‏22 בנובמבר 2019 לקסוס UX - נתוני מכירות בארצות הברית, באתר carsalesbase לקסוס UX - נתוני מכירות באירופה, באתר carsalesbase
יין קינוח

יין קינוח הוא שם כולל ליינות מתוקים המוגשים בדרך כלל עם קינוח. אין הגדרה אחת פשוטה ליינות קינוח: בבריטניה, כל יין מתוק המוגש בתוך הארוחה, נחשב ליין קינוח. לעומת זאת, היינות המחוזקים הלבנים (שרי: פינו (אנ') ואמונטייאדו (אנ')) ששותים לפני הארוחה, והיינות המחוזקים האדומים (פורט ומדיירה (אנ')) שנהוג לשתות לאחר הארוחה, אינם נחשבים יינות קינוח. בארצות הברית, כל יין המכיל מעל 14% כוהל בנפח מוגדר חוקית כיין קינוח, ובכלל זה כל היינות המחוזקים. להגדרה זו יש השלכה על המחיר בשל חיובם של יינות אלו במס גבוה יותר. הגדרה זו נעשתה מיושנת כאשר באמצעות שיטות מודרניות של גידול גפנים ושל הוספת שמרים מודרניים ליין אפשר לייצר יינות יבשים בעלי תכולה של 15% אלכוהול בנפח. ישנן כמה שיטות להעלאת רמת הסוכר היחסית ביין המוגמר: 1. גידול הענבים כך שתכולת הסוכר שלהם תהיה גבוהה יותר, דבר התורם למתיקות גדולה יותר ולתכולת אלכוהול גבוהה יותר; 2. הוספת סוכר לפני התסיסה (אנ') או אחרי התסיסה (אנ'); 3. הוספת אלכוהול לפני שכל הסוכר הותסס, דבר המפסיק את התסיסה בשלב מוקדם ומשאיר תכולת סוכר גבוהה ביין המוגמר; 4. ייבוש הענבים (מקובל בייצור יין צימוקים ויין קש) המגדיל את החלק היחסי של הסוכר; 5. הקפאת חלק מהנוזלים בענב (מקובל בייצור יין קרח) המגדילה אף היא את החלק היחסי של הסוכר; 6. ריסוס מכוון של הענבים בנבגי בוטריטיס (ריקבון אציל). מדיה וקבצים בנושא יין קינוח בוויקישיתוף