laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אהרן משה לייפר (חוסט)

רבי אהרן משה לייפר (1905, י"ט בכסלו תרס"ו - 1991, י"ז בטבת תשנ"א) היה האדמו"ר מחוסט. נולד בהאלמין לרבי שמואל שמעלקא בנו של רבי ישראל יעקב מחוסט וליוטא רויזא בתו של רבי יעקב קאפיל מרזעבניק, למד בישיבתו של הרב יעקב שלום קליין בהאלמין, בנערותו היה מקורב לסבו רבי ישראל יעקב. כשנפטר סבו מונה אביו לאדמו"ר מחוסט והמשפחה עברה מהאלמין לחוסט, אהרן משה הקים בחצרו של אביו ישיבה ועמד בראשה, בכ"ז בסיון תרצ"ד נפטר אביו ואהרן משה שהיה אז מאורס לפעריל בתו של רבי ברוך פינחס מסקאליע מונה למלא את מקום אביו כאדמו"ר בחוסט. בערך בשנת תרצ"ז עבר לבודפשט, בשנות השואה ניצל באמצעות דרכון שוודי שקיבל מראול ולנברג, אחרי השואה התגורר תקופות קצרות באראד, בבוקרשט ובהיידנהיים. בחודש אדר תש"ז הגיע לארצות הברית שם נדד בין ויליאמסבורג, קליבלנד, בנסונהורסט (אנ'), ברונקס וקראון הייטס, בסוף ימיו עבר לבורו פארק שם התגורר במשך עשרים וארבע שנים. היה ידוע בהתמדתו ובמופתיו וזכה להערכה מגדולי האדמו"רים בדורו. בשנת תשמ"ג התאלמן. בשנת תשנ"א נחלש, בראש חודש טבת שבר את האגן ועבר בהצלחה ניתוח, שבוע לאחר מכן הידרדר מצבו והוא שקע בתרדמת עד לפטירתו בי"ז בטבת לפנות בוקר. ארונו הוטס לארץ ישראל והוא נקבר בבית הקברות בהר הזיתים סמוך לאוהל אדמו"רי נדבורנה. פרח שושן - הגהות והוספות לספר מאמר מרדכי מתורתו של אבי סבו רבי מרדכי לייפר מנדבורנה בית שמואל - דברי תורה וסיפורים מאביו רבי שמואל שמעלקא תולדות אהרן משה, אלעד, תש"ס. דברי תורתו כפי שנכתבו על ידו בתו, חיה אדל בילא נישאה לרבי רפאל גרויס בתו, רחל נישאה לרבי יצחק טייטלבוים בתו, חנה שפרה נישאה לרבי בנימין שיק בנו, רבי שמואל שמעלקא בנו, רבי ברוך פינחס בנו, רבי ישראל יעקב תפארת אהרן משה, אלעד, תש"ס, בתוך תולדות אהרן משה רשימת הפרסומים של אהרן משה לייפר, בקטלוג הספרייה הלאומית רבי אהרן משה לייפער זצ"ל אשכול אודותיו בפורום אייוועלט תמונת רבי אהרן משה בצעירותו (בחדרי חרדים) כרטיס קבר: אהרן משה לייפער מחוסט » הר הזיתים, ירושלים, באתר הר הזיתים, ירושלים, ‏28 בדצמבר 2016 משה ויסברג, אבל בברוקלין: האדמו"ר מחוסט זצ"ל הלך לעולמו - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 20 בפברואר 2023
אהרן משה לייפר

האם התכוונתם ל... רבי אהרן משה לייפר (ז'לין) – (תרי"ג, 1853 - תרפ"ו, 1925) רבי אהרן משה לייפר (חוסט) – (תרס"ו, 1905 - תשנ"א, 1991) רבי אהרן משה לייפר (גרוסוורדיין) – (תרמ"ז - תש"ד, 1934)
מקס קאהן

מקס קאהן (בצרפתית: Max Kahn; ‏27 ביוני 1871 – 14 בספטמבר 1959) היה אתלט ושחקן כדורגל יהודי-בלגי. אלוף ושיאן בלגיה בריצת 110 מטר משוכות ואלוף בלגיה בקפיצה לגובה. ממייסדי פיפ"א. קאהן נולד וגדל בבריסל. בנו של להמן קאהן, יהודי-גרמני שהיגר לבריסל ב-1855 ומי שייסד את "המכון הבינלאומי של קאהן". הוא היה אישיות חשובה בקהילה היהודית בבלגיה ופעיל בפוליטיקה העירונית. מקס התאמן באתלטיקה במועדון האתלטיקה והריצה של בריסל (אנ') מאוחר יותר שימש כיו"ר המועדון ושיחק כדורגל בקבוצת פ.צ. לאופולד (אנ') בבריסל. באליפות בלגיה שנערכה בשנת 1891 זכה לראונה בתואר אלוף לבגיה בריצת 110 מטר משוכות בשיא לאומי חדש של 17.2 שניות. הוא זכה בתואר גם בשנים 1895, 1896, 1897, 1899 ו-1901. בשנת 1901 זכה בתואר אלוף בלגיה גם בקפיצה לגובה בתוצאה של 1,50 מטר. בשנת 1901 עמד בשער בנבחרת בלגיה בכדורגל במשחק נגד נבחרת הולנד בכדורגל. ב-1904 היה קאהן אחד ממייסדי פיפ"א כסגן יו"ר איגוד קבוצות האתלטיקה בבלגיה - UBSSA. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מקס קאהן".
בנעליה (סרט)

בנעליה (באנגלית: In Her Shoes) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 2005 בבימויו של קרטיס הנסן, עם טוני קולט, קמרון דיאז ושירלי מקליין בתפקידים הראשיים. העלילה היא על היחסים המורכבים בין שתי אחיות ועל הקשר שלהן לסבתן. הסרט היה שובר קופות. שירלי מקליין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע ולפרס סטלייט לשחנית המשנה הטובה ביותר. קמרון דיאז זכתה בפרס אימג'ן לשחקנית הטובה ביותר. רוז פלר (טוני קולט) ואחותה מגי (קמרון דיאז) גדלו בפילדלפיה עם אביהן מייקל (קן הווארד) והאם החורגת סידל (קנדיס אזארה). אימן הביולוגית התאבדה מסיבות נפשיות כשהיו ילדות קטנות. האחיות שונות לגמרי באופיין: רוז היא הבוגרת היציבה. למדה משפטים בפרינסטון ועובדת כעורכת דין בכירה בחברה גדולה. היא גרה בדירה גדולה ונמצאת בזוגיות עם עמית לעבודה, ג'ים דנוורס (ריצ'רד בורגי). מגי, לעומתה, גרה אצל אביה סובלת מדיסלקסיה ולא מחזיקה מעמד בשום מקום עבודה. מבלה במועדונים ומשתכרת לעיתים קרובות עד אשר סידל מסלקת אותה מהבית. רוז מקבלת אותה לדירתה אבל גם אצלה ממשיכה מגי בדרכה הפרועה, כמו, למשל, לנהוג במכוניתה של רוז ללא רשות. לבסוף, כאשר רוז תופסת אותה במיטה עם ג'ים היא מסלקת את שניהם מהבית ומחייה. מגי מוצאת בבית אביה מכתבים ששלחה לה סבתה אלה הירש (שירלי מקליין) ובהם כסף אך אביה הסתיר זאת ממנה. היא לוקחת את הכסף ונוסעת לסבתה המתגוררת בבית אבות בפלורידה. סבתה חושבת שהיא באה לנופש אך עד מהרה מבינה את המצב ודורשת ממנה להתחיל לעבוד בבית האבות ולהתפרנס. אט אט נכנסת מגי לתלם ולאחר שהיא מקריאה שירה לאחד הקשישים היא מתגברת על הדיסלקסיה שלה ופותחת עסק לבגדים עבור הקשישים במוסד. רוז נמצאת במשבר נפשי, מתפטרת מעבודה ומתחילה לעבוד כמטיילת לכלבים. אחד מעמיתיה בחברה, סימון סטיין (מארק פויארסטין) מתחיל לחזר אחריה. בתחילה היא מסרבת אך לאחר שהוא מתעקש היא נענית לו. יחסיהם בעלי עליות ומורדות בעיקר בגלל שרוז מסתירה ממנו את הבעיה עם מגי שברחה ממנה. לבסוף יוצרת הסבתא קשר עם רוז ומזמינה אותה לפלורידה. הכל מסתדר יפה ומסתיים בחתונה יהודית של רוז וסיימון. "בנעליה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בנעליה", באתר נטפליקס "בנעליה", באתר AllMovie (באנגלית) "בנעליה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בנעליה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "בנעליה", באתר Metacritic (באנגלית) "בנעליה", באתר אידיבי "בנעליה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסרט, באתר יוטיוב הפגישה הנרגשת בין הסבתא ושתי נכדותיה, באתר יוטיוב
חמיד אל-אחמר

חמיד בין-עבדוללה בין-חוסיין אל אחמר (בערבית: الشيخ حميد بن عبد الله بن حسين الأحمر, נולד ב-1967) הוא פוליטיקאי ומיליארדר תימני החי כיום בגלות לצד פוליטיקאים סונים נוספים שברחו מתימן במהלך השתלטות החות'ים על צנעא בספטמבר 2014. הוא המזכיר הכללי לשעבר של ועדת ההכנה של הדיאלוג הלאומי של קואליציית המפלגות האמפגש המשותף (JMP) וחבר במפלגת האופוזיציה הקהילה התימנית לרפורמה, הידועה בכינוי "איסלאח (אנ')". חמיד אל-אחמר נולד לעבדללה בין חוסיין אל-אחמר, לשעבר ראש הקונפדרציה השבטית החאשידית של איסלאח, שבראשה עומד כעת אחיו הבכור של חמיד, סאדק, המתגורר בצנעא, ויושב הראש לשעבר של הארגון מאז 1993. דודו, שעל שמו הוא נקרא, הוצא להורג על ידי האימאם התימני אחמד בן יחיא חמיד א-דין במהלך מלחמת האזרחים של צפון תימן בשנים 1962–1968. רצח דודו וסבו הוביל את אביו לגייס את שבטי החאשיד, בדרך כלל תומכי האימאם, לצד המהפכה כשפרצה בצפון תימן ב-1962. מאמצי אביו, משפחה ואנשי שבט הובילו בסופו של דבר לנפילתו של שלטון של האימאמים והקמת הרפובליקה של צפון תימן. כנער בילה אל-אחמר בקיץ בארצות הברית או בבריטניה, והיה עם משפחה כדי ללמוד אנגלית. הוא סיים תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות באוניברסיטת צנעא. הוא נכנס לעסקים ורכישות, בסופו של דבר הבעלים של טלקום סלולר סאבאפון, הבנק האסלאמי של סבה, ולפחות תריסר עסקים נוספים שרובם נתפסו מאוחר יותר על ידי החות'ים. אל-אחמר נבחר לאספת הנבחרים של תימן בבחירות לפרלמנט ב-1993 מטעם מפלגת הקהילה התימנית לרפורמה הידועה בשמה הערבי הקצר אסלח, שפירושו "רפורמה", והיה חבר במועצת השורא שלה. בתחילת 2007 הועלה לוועדה העליונה של המפלגה, המקבילה ללשכה פוליטית. חמיד ברח מתימן ב־2014 בעקבות מלחמת העאזרחים במדינה ועבר להתגורר בטורקיה. לאחר שברח מתימן, חמיד, שצבר הון רב ונחשב כמיליארדר, הוביל פעילויות של איסוף כספים והקמת עמותות (כמו קרן אל-קודס) וחברות קש שמטרתן מימון לפעילות ארגון הטרור חמאס כנגד ישראל ומטרות יהודיות שונות. מ־2016 עומד חמיד בראש אגודת חברי הפרלמנטים למען אל־קודס. חמיד היה הבעלים ויו"ר של חברת טרנד GYO, חברת השקעות נדל"ן, עד נובמבר 2022, שישה חודשים לאחר שמחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה עליה סנקציות כחברה "המשתייכת, מנוהלת, או נשלטת" בידי חמאס. מחלקת האוצר של ארצות הברית הטילה סנקציות ב־7 באוקטובר 2024 על חמיד עקב היותו דמות מפתח בניהול השקעות עבור חמאס. על פי הודעת מחלקת האוצר, לכל המאוחר ב־2013 מונה חמיד ליו"ר קרן אל־קודס הבינלאומית של חמאס, השוכנת בביירות. חמיד אל-אחמר: המיליארדר התימני הגולה שמנהל מערכת תמיכה בחמאס, בעיתון מקור ראשון, 2 במאי 2024 חברות קש ושימוש בפרוקסי: כך דרום אפריקה מעורבת במימון חמאס, וואלה חדשות, ינואר 2024 Sheikh Hameed Al-Ahmar to Yemen Times: "The real threat to Yemen’s unity and stability is this current regime" (אורכב 15.08.2011 בארכיון Wayback Machine), Yemen Times, 1 March 2011 Feared general regarded as kingmaker, Financial Times, 21 March 2011 Yemen's splintered opposition, Al Jazeera, 26 June 2011 The Yemeni Opposition’s strong man (אורכב 08.06.2011 בארכיון Wayback Machine), Dr. Abdullah Al-Faqeh, Yemen Times, 27 December 2007 Kharon Staff, Influential Yemeni Business Magnate Emerges in Hamas Investment Portfolio, ‏Nov 8, 2023 Treasury Targets Significant International Hamas Fundraising Network, U.S. Department of The Treasury, ‏7 באוקטובר 2024 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חמיד אל-אחמר".
נורה נוסייר

נורה נוסייר (נולדה ב-1987) היא המייסדת, מנהלת הפיתוח וחברת דירקטוריון בחברת נוראמי מדיקל (NURAMI MEDICAL), המפתחת שתלים חדשניים המסייעים בהחלמת חולים מניתוח. ב-2019 נבחרה לאחת מארבעת המועמדות הסופיות לפרס האיחוד האירופאי לנשים יזמות. ב-2018 וב-2021 דורגה על-ידי גלובס כאחת הנשים המשפיעות בישראל. בנוסף נוסייר פעילה חברתית בתחום קידום נשים בכלל ובחברה הערבית בפרט. נוסייר היא בעלת תואר ראשון בהנדסה ביו-רפואית ותואר שני בהנדסת רקמות מהטכניון. ב-2021 הצטרפה לוועד המנהל של ארגון בוגרי הטכניון. נוסייר התמקצעה בננו-טכנולוגיה ומפתחת שתלים המבוססים על ננו-סיבים, ביו-חומרים חדשניים. היא מובילה פרויקטים משלב הרעיון עד לשלב המוצר. בנוסף היא שותפה להקמת עמותה ללא מטרות רווח המעודדת נשים ותלמידות ערביות בתחומי היזמות, המדע וההנדסה, Arab Women in Sciences & Engineering. כמו כן היא מתנדבת במיזמים חברתיים לעידוד יזמות בפריפריה. ב-2015 הקימה ביחד עם עוד שבע נשים את פורום AWSC (נשים ערביות במדע והנדסה), במטרה לעודד כניסת נשים נוספות לתחומי המדעים וההנדסה. את חברת נוראמי מדיקל הקימה ב-2014 יחד עם השותף שלה, ד"ר אמיר בחר, במטרה לפתח את הפטנטים שפיתחו השניים. שם החברה הוא שילוב תחילת שמותיהם הפרטיים של נוסייר ובחר. החברה עוסקת בפיתוח תחליפים לרקמות רכות בגוף. המוצר הראשון של נוראמי מדיקל הוא תחליף סינתטי מתכלה לרקמת קרום המוח המיועד לשימוש בניתוחים נוירו-כירורגיים. רקמה זו יכולה להיפגע בניתוחי מוח, ואם הפגיעה משמעותית, היא עלולה לסכן חיים. נוראמי מדיקל פיתחה מדבקת פלסטר המבוססת על ננו סיבים מרקמה מהונדסת, שניתן להניח במקום הפצע כדי למנוע דליפות של נוזלי המוח החוצה, ובמקביל לעודד צמיחה מחודשת של רקמת המוח. הפיתוח כולל גם אטמים חכמים שמתכלים בתוך הגוף. האטמים מונעים חדירה של חיידקים פנימה ודליפה מסוכנת של נוזלי המוח החוצה, בעוד שהסיבים יוצרים תחליף רקמה שמסייעת לתיקון וגדילה מחדש של רקמת קרום המוח הפגועה. החברה נמצאת בשלב קליני מתקדם, וב-2017 החלה את ניסויי ההשתלה בבני אדם שמתבצעים ב-9 בתי חולים ב-5 מדינות באירופה. בנוסף, החברה מפתחת פתרונות ומוצרים לריפוי ותיקון רקמות רכות נוספות בגוף, אשר נמצאים בשלבי פיתוח שונים: מוצר שניתן להשתיל ללא תפירה ויוכל לשמש לניתוחי מוח וגם לניתוחי עמוד שדרה, ומוצר המיועד לניתוחים של כריתה מלאה או חלקית של הלבלב בעקבות מחלת הסרטן. נוסייר נשואה ולה ילד אחד. היא ילידת העיר נצרת ומתגוררת בחיפה. ועד מנהל, באתר ארגון בוגרי הטכניון ז'נאן בסול, "אני נותנת מעצמי 1,000% כי אני עושה משהו למען הקהילה שלי", באתר TheMarker‏, 8 במרץ 2016 נורה נסייר, באתר Cities Change, ‏2022-02-16 המשפיעות 2017 - נורה נוסייר מנסה, באתר גלובס מאיר אורבך, נוראמי מדיקל גייסה 2.5 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 20 בדצמבר 2016 הצעירים המבטיחים - נורה נסיר מנסא, נבדק ב-2024-05-02 50 הנשים המשפיעות של ישראל 2021: נורה נוסייר־מנסא, באתר גלובס, 1 במרץ 2021 גלית חתן, ‏ניצבות בראש: אלו המנהלות הבכירות והמשפיעות בישראל, באתר גלובס, 10 בספטמבר 2018 לקראת אישור FDA: ההחלמה מהליכים כירורגיים תהיה מהירה יותר?, באתר וואלה, 27 בינואר 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נורה נוסייר".
חיים טולידאנו (סאלי)

הרב חיים טולידאנו (מכונה: מהרח"ט דמן סאלי; סביב ה'ת"ס, 1700 – י"א בשבט ה'תקמ"ג, 1783) היה פוסק הלכה, מחכמי מקנס, ואב בית הדין ורבה של סאלי שבמרוקו במאה השמונה עשרה. נולד לאביו רבי יהודה למשפחת חכמים ודיינים שפעלה במקנס. למד בישיבת רבי משה בירדוגו (המשבי"ר). שימש כסופר השטרות והכתובות בעיר. נשא את שמחה בת אחיו רבי יוסף. באלול תפ"ז התאלמן, והתחתן שנית עם קלארה בת אחיו רבי אליעזר. בהמשך, סביב שנת תק"ט כיהן כדיין רביעי בבית הדין של רבי חיים טולידאנו (מהרח"ט), רבי יעקב טולידאנו (מהרי"ט), ורבי מרדכי בירדוגו (המרבי"ץ). סביב שנת תק"י עקר לסאלי ושם התמנה לאב בית הדין ורבה של העיר. חבירו לדיינות היה רבי חיים ביבאס. מתלמידיו נמנה אחיינו רבי משה טולידאנו אב בית הדין של מקנס. התכתב עם דייני פאס: רבי שאול אבן דנאן, רבי אפרים מונסונייגו ורבי אליהו הצרפתי. מסופר עליו, שדקדק במצוות הכנסת אורחים. נפטר בסאלי בי"א שבט ה'תקמ"ג. על פטירתו קינן המשורר רבי דוד חסין. בנו רבי יוסף טולידאנו ירש את תפקידו כאב בית הדין של סאלי. שו"ת מהרח"ט דמן סאלי - שאלות ותשובות בכתב יד. דרשות - בכתב יד. קינות והספדים - בכתב יד. רשימת הנפטרים - רשימת תאריכי הפטירה של חכמי המערב משנת תע"א עד שנת תקמ"ב. נדפסו בספר 'תקנות חכמי מכנאס' ובספר 'מן הגנזים' חלק יז. עי' בספר דברי מרדכי (בירדוגו) סימן נה. ראו מלכי רבנן בערכו. ראו תורת המרבי"ץ הלכות גביית חוב סימן ח. ראו מבוא לשו"ת השמים החדשים. ראו ספונות יט עמ' 49. ו מלכי רבנן בערכו; מן הגנזים יז עמ' קעג אות לח.א ראו ילקוט שבע מועדים וחכמים חלק ב עמ' פה.
באש ובמים (סדרת טלוויזיה)

באש ובמים (משווקת באנגלית כ-Bros) היא סדרת טלוויזיה שכתבו גיא עמיר וחנן סביון. העוסקת בבעלי בר ירושלמיים כשברקע משחקיה של בית"ר ירושלים, מול ויסלה קרקוב במוקדמות ליגת האלופות בקיץ 2008. הסדרה הופצה בתפוצה עולמית בנטפליקס, אך בשל מלחמת חרבות ברזל השקת הסדרה נדחתה מנובמבר 2023 לינואר 2024 ואז לאפריל. בנוסף, לא הופקו לה קדימונים בשפות זרות, ולא התנהל מסע יחסי ציבור לסדרה מחוץ לישראל. באש ובמים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לירון רודיק, ‏החמצה מהנה: הסדרה הישראלית הראשונה בנטפליקס לא תהיה "עספור", באתר "Time Out ישראל", 18 באפריל 2024 עינב שיף, "באש ובמים" של יוצרי "עספור" לא מחדשת דבר - וזה לא בהכרח רע, באתר ynet, 19 באפריל 2024 מיכל קדוש, ‏הסדרה הישראלית החדשה בנטפליקס היא בדיוק מה שהיינו צריכים, באתר מעריב אונליין, 18 באפריל 2024 מילה סביטלמן, חנן סביון וגיא עמיר קיבלו הזדמנות אדירה מנטפליקס. חבל שהם לא ניצלו אותה כראוי, באתר חדשות 13, 21 באפריל 2024 נובמבר באש ובמים: גיא עמיר וחנן סביון כובשים את נטפליקס, באתר "Time Out ישראל", 3 באוקטובר 2023 רן בוקר, הסדרה הישראלית שנטפליקס מחביאה: "לא רוצים להסתבך בגלל המלחמה", באתר ynet, 1 באפריל 2024
The Voice (שיר של איימר קווין)

"The Voice" (בעברית: "הקול") הוא שיר של הזמרת האירית איימר קווין. השיר ייצג את אירלנד באירוויזיון 1996 וזכה בתחרות. השיר נכתב והולחן על ידי ברנדן גרהם, שכתב והלחין גם את "Rock 'n' Roll Kids", השיר הזוכה באירוויזיון 1994. הניצחון, שהיה הרביעי של אירלנד בחמש שנים, היה הניצחון השביעי, ועד היום האחרון בתחרות, וקבע שיא של מספר התחרויות הרב ביותר בו זכתה מדינה בודדת. ב-2023 השיא הושווה על ידי שוודיה עם השיר "Tattoo". ברנדן גרהם הגיש במקור את "The Voice" לשיקול לייצג את אירלנד באירוויזיון 1996 באמצעות הקלטה שנעשתה על ידי הלהקה הקלטית הנאו-מסורתית דרוויש (אנ'). עם זאת, אחרי ש-"The Voice" עלה לגמר הקדם האירי לאירוויזיון 1996, המכונה "תחרות השירים הלאומית", גרהם השתתף בהופעה של מקהלת אנונה (אנ') בקתדרלת כרייסט צ'רץ' בדבלין, שם כל כך התרשם מקולה של חברת אנונה, איימר קווין. גרהם החליט לגייס את קווין לבצע את "The Voice" בגמר תחרות השירים הלאומית שהתקיימה בתיאטרון פוינט (אנ') בדבלין ב-6 במרץ 1996. מבין שמונת השירים בגמר, "The Voice" היה הזוכה המובהק, כאשר עשרת חברי השופטים האזוריים המשתתפים העניקו לשיר 105 נקודות, 21 יותר נקודות מהמקום השני. אירוויזיון 1996 כלל שלב סינון בו נשלחו הקלטות שמע של שירי כל אחת מ-29 המדינות שהגישו מועמדות לאירוויזיון 1996. בכל אחת מהמדינות התכנסה ועדת שיפוט שהאזינה להקלטות השמע של השירים וניקדה אותם. מתוך 29 השירים, 22 השירים שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר עלו לגמר אירוויזיון 1996 והתחרו נגד נורווגיה, שעלתה אוטומטית לגמר עקב היותה המדינה המארחת. "The Voice" קיבל 198 נקודות, וזה היה הניקוד השני הכי גבוה בסיבוב זה, אחרי השיר השוודי, "Den vilda" שקיבל 227 נקודות. המיקומים הספציפיים בשלב הסינון היו חסויים, ודלפו רק זמן מה אחרי גמר אירוויזיון 1996. בגמר האירוויזיון, השיר "The Voice" בוצע 17 בסדר ההופעות, אחרי השיר הבלגי ולפני השיר הפיני. בתום ההצבעה, השיר זכה במקום הראשון מתוך 23 שירים עם 162 נקודות. ההשראה למילות השיר הגיעה מהתרבות הקלטית, כאשר הזמרת מציגה את עצמה כ"קול" הצופה על העולם, ומתארת את ההשפעות "שלה" על האלמנטים, כמו הרוח ועונות השנה. השיר מושר בסגנון עממי בקול ראש גבוה. שירתה של קווין לוותה בכלי הקשה איריים מסורתיים, כלי נשיפה וכלי מיתר. מידע על היצירה "The Voice" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "The Voice" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "The Voice" באתר יוטיוב Eurovision 1996 Qualification, Eurovisionworld (באנגלית בריטית)
נאואה אינוה

נאויה אינואה (ביפנית: 井上 尚弥; נולד ב-10 באפריל 1993) הוא מתאגרף מקצוע יפני. החזיק באליפויות עולם מרובות בארבע דרגות משקל, והוא רק המתאגרף השני בהיסטוריה (יחד עם טרנס קרופורד) שהפך לאלוף הבלתי מעורער בשתי דרגות משקל בעידן ארבע החגורות. אינואה, שזכה לכינוי "המפלצת", ידוע בכוחו יוצא הדופן, עם אחוז נוקאאוט לניצחון של 88.46% ו-90.4% במשחקי אליפות העולם. הוא המתאגרף הראשון והיחיד שזכה באליפות הבלתי מעורערת, במשקל תרנגול קל, לאחר שהחזיק בכל ארבעת התארים הגדולים מאז 2023, כמו גם בתואר מגזין רינג. הוא גם החזיק באליפות הבלתי מעורערת במשקל תרנגול בין 2019 ל-2023, המתאגרף הראשון בהיסטוריה שעשה זאת בעידן ארבע החגורות. בעבר הוא החזיק בתואר במשקל זבוב קל של מועצת האגרוף העולמית (WBC) ב-2014, ובתואר של ארגון האיגרוף העולמי (WBO) בין השנים 2014 ל-2018. נכון למאי 2024 אינואה ממוקם במקום השני בעולם בטבלת הפאונד פור פאונד של מגזין The Ring. אינואה הוא מתאגרף חזק ומדויק הידוע בסגנונו האגרסיבי אך הבקיא מבחינה טכנית. הוא משלב כוח אגרופים הרסני עם כישורי הגנה מצוינים, תוך שימוש במגוון רחב של אגרופים באופן אסטרטגי כדי להכריע את היריבים. הלחץ הבלתי פוסק של אינואה, אינטליגנציה הטבעתית והיכולת לכוון אל הגוף הופכים אותו לאחד המתאגרפים הטובים בעולם כיום. אינואה נשוי לאהובתו מהתיכון ויש לו שלושה ילדים. הוא מאומן על ידי אביו שינגו אינואה, שהוא מתאגרף חובב לשעבר. יש לו אח אחד צעיר טאקומה אינוה ובן דוד מבוגר אחד קוקי אינואה, שניהם מתאגרפים מקצועיים. מדיה וקבצים בנושא נאואה אינוה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאואה אינוה נאואה אינוה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נאואה אינוה, ברשת החברתית אינסטגרם נאואה אינוה, באתר BoxRec ארגון האגרוף העולמי (WBO) (גרסת סופר), מועצת האגרוף העולמית (WBC), התאחדות האיגרוף העולמית (IBF) "Inoue KOs Tapales to become second male two-weight undisputed champion". The Guardian (באנגלית בריטית). 2023-12-26. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-02-13. Wells, Adam. "Naoya Inoue KOs Marlon Tapales in Boxing Fight to Become 2x Undisputed Champion". Bleacher Report (באנגלית). נבדק ב-2024-02-13. Joe Koizumi (6 באפריל 2014). "Inoue, 20, wins WBC 108lb belt in sixth bout". Fightnews.com. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-12 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Naoya Inoue marries long term love". www.asianboxing.info. נבדק ב-2015-12-03. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נאואה אינוה".
גוג'וסון

גוג'וסון (קוריאנית: 고조선; הנג'ה: 古朝鮮, "ג'וסון העתיקה"), נקראת גם ג'וסון (קוריאנית: 조선; הנג'ה: 朝ɕ). הייתה הממלכה הראשונה בחצי האי הקוריאני. על פי המיתולוגיה הקוריאנית, הממלכה הוקמה על ידי המלך האגדי דנגון. לגוג'וסון הייתה התרבות המתקדמת ביותר בחצי האי הקוריאני באותה תקופה והייתה סמן חשוב בהתקדמות לעבר המדינות הריכוזיות יותר של תקופות מאוחרות יותר. התוספת של גוג'וסון (קוריאנית: 고, הנג'ה: 古), שמשמעותה "עתיקה", משמשת בהיסטוריוגרפיה כדי להבחין בין הממלכה לשושלת ג'וסון, שנוסדה בשנת 1392. על פי הסאמגוק יוסה, גוג'וסון הוקמה בשנת 2333 לפנה"ס על ידי דנגון, שנאמר כי נולד מהנסיך השמימי הוואנונג ואשת דוב, אונגנייאו. בעוד דנגון הוא דמות מיתולוגית שלא נמצאה עדות ממשית לקיומה, יש המפרשים את האגדה שלו כהשתקפויות של המצבים החברתיים-תרבותיים הכרוכים בהתפתחות המוקדמת של הממלכה. בלי קשר, החשבון של דנגון מילא תפקיד חשוב בפיתוח הזהות הקוריאנית. היום, תאריך הקמתה של גוג'וסון נחגג באופן רשמי כיום הקרן הלאומי בצפון ודרום קוריאה. חלק מהמקורות טוענים כי במאה ה-12 לפנה"ס, בעקבות הקמת גוג'וסון, היגר ג'יזי (אנ') (המכונה גם גיג'ה), חכם שהשתייך למשפחת המלוכה משושלת שאנג, לחלק הצפוני של חצי האי הקוריאני והפך למייסד של שושלת גיג'ה ג'וסון (אנ'). ישנן פרשנויות רבות לגוג'וסון ושושלת גיג'ה ג'וסון, כמו גם ויכוחים בנוגע לקיומה של שושלת גיג'ה ג'וסון. בשנת 194 לפנה"ס, השושלת השלטת של גוג'וסון הופלה על ידי ווי מאן (אנ') (וויי מאן בסינית), פליט מממלכת האן הוסאלית של יאן (אנ'), שהקים אז את שושלת ווימאן ג'וסון (אנ'). בשנת 108 לפני הספירה, שושלת האן, תחת הקיסר וו, פלשה וכבשה את ווימאן ג'וסון (אנ'). ההאן הקימו ארבעה מפקדים (אנ') כדי לנהל את הטריטוריה לשעבר של גוג'וסון. לאחר פיצול אימפריית האן במהלך המאה ה-3 והמאה ה-4 הכאוטית (אנ') שלאחר מכן, האזור נמלט מהשליטה הסינית ונכבש על ידי גוגוריאו (אנ') בשנת 313 לספירה. בירת גוג'וסון הייתה וואנגום-סונג (פיונגיאנג המודרנית) לפחות מהמאה ה-2 לפני הספירה. באזור הדרומי של חצי האי הקוריאני קמה מדינת ג'ין (אנ') במאה ה-3 לפני הספירה. היסטוריה של קוריאה שושלת ג'וסון מדיה וקבצים בנושא גוג'וסון בוויקישיתוף גוג'וסון, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) כיום פיונגיאנג נא לא להתבלבל עם ג'וסון, ממלכה קוריאנית אחרת "דנגון". האקדמיה ללימודי קוריאנים (אנ') אורימינזוקירי 우리민족끼리 האתר הרשמי של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה קים, דג'ון קיל (2014). ההיסטוריה של קוריאה, מהדורה שנייה. ABC-CLIO. ע. 8. ISBN 9781610695824 אבריי, פטרישיה באקלי; וולטאל, אן (2013). אסיה המזרחית הקדם-מודרנית: היסטוריה תרבותית, חברתית ופוליטית, כרך א': עד 1800. למידת Cengage. ע. 100. ISBN 9781285546230 "기자조선". terms.naver.com (בקוריאנית). אוחזר 2021-05-02 "ציר זמן של אמנות והיסטוריה, קוריאה, 1000 לפני הספירה - 1 לספירה". מוזיאון מטרופוליטן לאמנות. בארכיון מהמקור ב-2010-02-07. אוחזר 2006-02-10 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעון אייזנשטיין

שמעון אייזנשטיין (נולד בשם Семён Моисеевич Айзенштейн, סמיון מויסביץ' אייזנשטיין; 25 בינואר 1884, קייב, אוקראינה, האימפריה הרוסית – 3 בספטמבר 1962,צ'למספורד, אסקס, הממלכה המאוחדת) היה חלוץ ויזם בשידורי הרדיו והטלגרפיה האימפריאלית. אייזנשטיין בילה את רוב חייו בבריטניה ואיית את שמו Simeon Aisenstein. בצרפת הוא השתמש בשם Serge. אייזנשטיין נולד בשנת 1884 למשפחה יהודית. הוא התעניין ברדיו ובשנת 1901 בנה מקלט. לאחר סיום לימודי אוניברסיטה בייב הוא נסע להמשך לימודים לגרמניה. בשנת 1905 הוא חזר לקייב והקים חברה שפעלה בתחום ציוד לשידורי רדיו. ב-1916 הוא מונה למנהל חברת Marconi ברוסיה. לאחר מהפכת אוקטובר הוא נעצר מספר פעמים אך בסופו שלדבר הצליח להגיע לאנגליה, שם בילה את רוב חייו בעבודה בחברת Marconi ובחברת השסתומים החשמליים האנגליים שלה, שהייתה בבעלותו מאוחר יותר (שנקראת כעת Teledyne e2v). ההישג העיקרי שלו היה פיתוח שסתומים (הידועים גם כצינורות) לשידור רדיו בעוצמה גבוהה. זה איפשר לראשונה שידור לצוללות באמצעות תדרים נמוכים מאוד (VLF), וכן תחנות שידור בגל בינוני (MF) עם הספק של עד 500 קילוואט. מדיה וקבצים בנושא שמעון אייזנשטיין בוויקישיתוף Semén Aizenshtein, the forgotten pioneer of national radio technology, UJE – Ukrainian Jewish Encounter, ‏25 February 2020 Stephen White (1993). "Revolution, Civil War and the Emergence of the Soviet Union, 1917-1924". Revolution, Civil War Emergence of the Soviet West, 1924-1953 Foreign & Commonwealth Office Historical Branch Occasional Papers (6). ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שמעון אייזנשטיין".