laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליטליה אקספרס

אליטליה אקספרס (באיטלקית Alitalia Express) הייתה חברת תעופה אזורית, חברת בת של אליטליה. החברה הפעילה טיסות מתוזמנות וטיסות שכר. בסיסה הראשי היה נמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו ברומא, ובסיסה המשני היה נמל התעופה מילאנו מלפנסה. החברה נוסדה ב-1997, והחלה להפעיל טיסות ב-1 באוקטובר 1997. החברה הפעילה טיסות ליעדים שונים באירופה. החברה הוקמה ממה שנשאר מאביאנובה שהושבתה. לאחר קריסת אליטליה בשנת 2008, אליטליה אקספרס שולבה יחד עם CityFlyer של אייר וואן באליטליה החדשה בתור אליטליה סיטלינר. החברה הפעילה מטוסי בומברדיה מקנדה ומטוסי אמבראר מברזיל. ב-6 בפברואר 2015, פורקה חברת התעופה ומוזגה לחברת האם, אליטליה. מדיה וקבצים בנושא אליטליה אקספרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליטליה אקספרס Alitalia Express, rzjets.net Enac, Enac - Compagnie aeree, www.enac.gov.it (באיטלקית) ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוף (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ק – האות קו"ף באלפבית העברי קוף - חריר בראש מחט איש קש – בעגת העולם התחתון, אדם הלוקח על עצמו אשמה של בכיר ממנו בהיררכיה הפלילית קופים – קבוצה מסדרת הפרימטים שבמשפחת היונקים "הקוף" - כינוי של העיתונאי רון קופמן שנת הקוף – שנה לפי לוח השנה הסיני "קופים" – כינוי סלנג לצלפי צבא מצרים במלחמת ההתשה "קופים" – כינוי סלנג ללוחמי טיפוס, גלישה וחילוץ
אלה

האם התכוונתם ל... אלה - מילה נרדפת לקללה אלה - מילה נרדפת לשבועה אלה (עץ) – סוג של עץ אלה (נשק) – מקל קצר אך עבה שמשמש לחבטה אלה (מיתולוגיה) – צורתו הנקבית של מושג האל אלה (מלך ישראל) – אחד ממלכי ישראל אלה (שיר) – שיר בביצועה של דפנה ארמוני שנכתב על ידי שלום חנוך אלת בייסבול – מחבט בייסבול אלת השלכה – אלמנט מאורך המזכיר פין כדורת, העשוי לרוב פלסטיק קשיח וגמיש ומשמשת ללהטוטנות והתעמלות אמנותית. בית סוהר אלה – בית סוהר במתחם כלא באר שבע עמק האלה תאגיד המיחזור אל"ה – חברה בע"מ שהוקמה בעקבות חוק הפיקדון שמטרתו לאסוף מכלי משקה החייבים בפיקדון לטובת מיחזורם והחזרת הפיקדון לצרכנים אלה זולדיק – דמות בפאנפיק ( ספר הנכתב על ידי מעריצים של פאנדום או סידרה מסוימת) אישים: מוריס אלה – כלכלן צרפתי אלפונס אלה – סופר צרפתי אללה
The Never Ending Way of ORwarriOR

The Never Ending Way of ORwarriOR (הדרך הנצחית של לוחם האור) הוא אלבומה הרביעי של להקת Orphaned Land. האלבום יצא שש שנים לאחר Mabool. זהו אלבום הקונספט השני של הלהקה ונחשב לרוחני ביותר של הלהקה עד כה. שירי האלבום מהווים סיפור רציף המציג את שאיפתה היצירתית של הלהקה לדחוף את מאזיניה למצוא את אורם הפנימי ולשאוב מתוכו כוח להתמודד עם חוויותיו החיוביות והשליליות בעולם בו הוא חי. קובי פרחי, סולן הלהקה, הסביר את קונספט האלבום: בפשטות אני רוצה לומר למאזין ש"לוחם האור" זה בעצם הוא עצמו. אנחנו לא שרים כאן על איזה גיבור משיחי והרואי, המסע שעובר על הלוחם הוא דיי המסע שעובר עלינו בחיים. העיסוק שלנו באור, ובחושך ברמה קונספטואלית בא ממקום של רוח. לרגל הקלטת האלבום, חזרה הלהקה לעבוד עם אבי דיאמונד (תופים), על אף שהודיעה באוגוסט 2007, כי תם "מיצוי שיתוף הפעולה בין אבי לבין הלהקה". מתן שמואלי, המתופף אשר מופיע עם הלהקה, צילם במסגרת לימודי הקולנוע שלו את הסרט "A Heaven You May Create" שסוקר את תהליך הקלטת האלבום ומקיים ראיונות עם חברי הלהקה. דיסק הסרט חולק כבונוס לרוכשי המהדורה המיוחדת של האלבום. טרום יציאתו, עוררו תמונות שצולמו לקידום האלבום סערה תקשורתית קטנה כשפורסמו תמונות חברי הלהקה כשהם לבושים כיהודים חרדים (אך כורעים ברך על שטיח תפילה מוסלמי), כערבים מוסלמים (אך עומדים ומעיינים בספר תפילה יהודי) וכישו הנוצרי. לאחר יציאת האלבום ב-25 בינואר 2010, זכתה הלהקה לביקורות משבחות בעיתוני מטאל בכל העולם ואף בעיתוני מוזיקה כלליים. האלבום ממשיך את מסורת ה"אוריינטל מטאל" של אורפנד לנד ומשלב דת' מטאל ופרוגרסיב מטאל עם נעימות מזרחיות ים-תיכוניות תוך הרחבת השימוש בכלי נגינה מסורתיים. השירה כוללת שילוב של שירה נקייה, שירת באס וגרואלינג. The Never Ending Way Of OrWarrioR כל השירים נכתבו והולחנו על ידי Orphaned Land אלא אם צוין אחרת.  קובי פרחי - שירה, שירת ליווי, גרואלינג, מזמורים, קטעי אומר יוסי סאסי (סהרון) - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, גיטרה קלאסית, סאז, בוזוקי, ג'ומבוש, עוד, פסנתר וקולות רקע מטי סבטיצקי - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, סולואים אורי זלכה - גיטרה בס סטיבן וילסון - קלידים אבי דיאמונד - תופים אבי אגבבה - כלי הקשה שלומית לוי - שירה נשית מידע על האלבום The Never Ending Way of ORwarriOR באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Never Ending Way of ORwarriOR באתר AllMusic האלבום The Never Ending Way of ORwarriOR באתר Discogs האלבום The Never Ending Way of ORwarriOR באתר Yandex.Music (ברוסית) ליהיא לסלו, ביקור אולפן: אורפנד לנד, באתר nrg‏, 14 באפריל 2009 מחשיכת המטאל אל האור - ריאיון עם הלהקה לאחר יציאת האלבום מאתר המגזין מטליסט אור ברנע, יוצאת אל האור, באתר ynet, 21 בינואר 2010
רכיב קבוע פאזה

רכיב קבוע פאזה (באנגלית: constant phase element) הוא רכיב חשמלי המייצג קבל לא אידיאלי. שימושו העיקרי הוא בניתוח מדידות עכבה חשמלית של מערכות כימיות, וחשיבותו באפשרות לדמות מערכות בהן פני השטח של אלקטרודה אינם הומוגניים. המצאתו של הרכיב קבוע הפאזה עלתה בשנות ה-40 של המאה ה-20 בעקבות חקירת חומרים דיאלקטרים. על מנת לתאר חומרים שגורמים הן לנפיצה והן לבליעת אור נדרש מקדם דיאלקטרי מרוכב, והתגלה כי תלות המקדם בתדירות הוא בצורת חזקה לא שלמה. בעקבות צורך בתחום האלקטרוכימיה נעשה ברכיב שימוש במעגלים המדמים מערכות כימיות: כמעט בכל המערכות האלקטרוכימיות קיימת תופעה של טעינת שכבה כפולה, כלומר מצב שבו נצבר עודף אלקטרונים על פני האלקטרודה בגלל הפעלת מתח עליה, ויונים חיוביים או שליליים מצטברים על פני השטח החיצוניים שלה. את המתח שנוצר מהפרש מטען זה נהוג לדמות כקבל לוחות. כאשר פני השטח אינם חלקים (למשל אם מתרחש על פני האלקטרודה גימום), מודל קבל הלוחות אינו מדויק ויש לתקנו; את התיקון מייצג רכיב קבוע פאזה. עכבתו של רכיב קבוע פאזה נתונה בנוסחה: Z C P E = 1 Q 0 ( ω i ) n = 1 Q 0 ω n e − π 2 n i {\displaystyle Z_{CPE}={\frac {1}{Q_{0}(\omega i)^{n}}}={\frac {1}{Q_{0}\omega ^{n}}}e^{-{\frac {\pi }{2}}ni}} כאשר *Q0 גודל האדמיטנס של הרכיב בתדירות הזוויתית ω = 1 rad/s, המעריך n מקבל ערכים שאינם בהכרח שלמים בין 0 ל-1. הפאזה הקבועה של הרכיב - הזווית של העכבה החשמלית בהצגה קוטבית במישור המרוכב - היא − ( 90 ⋅ n ) ∘ {\displaystyle -(90\cdot n)^{\circ }} . אם n=0 העכבה זהה לזו של נגד, ואם n=1 העכבה זהה לזו של קבל אידיאלי. בכל מקרה אחר הרכיב הוא כסופרפוזיציה של שני הרכיבים, והעכבה שלו היא כשל מעגל RC. עצם שילובו של הרכיב במעגל המדמה מראה כי פני השטח הנחקרים אינם הומוגניים. מידת האי-הומוגניות פרופורציונית להפרש בין ערך המעריך לערך השלם הקרוב אליו ביותר, כלומר: אם לדוגמה ערך המעריך הוא n=0.80, פירוש הדבר כי הרכיב החשמלי הדומה ביותר הוא קבל (שערכו n=1) ומידת האי-הומוגניות שלו גבוהה יחסית, כלומר פני השטח אינם חלקים כלל ועיקר. אם, לעומת זאת, ערך המעריך הוא n=0.99, אזי לכל צורך מעשי פני השטח חלקים ומתפקדים כקבל לוחות. מקיבול הרכיב ניתן להפיק מידע כמו המקדם הדיאלקטרי של פני השטח, עובי פני השטח ועוד. מאחר שהשימוש ברכיב הוא למעשה קירוב, שכן הוא אומד בצורה לא מדויקת את מידת ההתנהגות ההתנגדותית-קיבולית של המערכת. הקירוב של מערכת לרכיב קבוע פאזה תקף בתדירויות גבוהות: ניתוח התנהגות של קבל יראה שבתדירות השואפת לאינסוף הקבל הלא אידיאלי מתנהג כנגד, ובתדירויות נמוכות מאוד קבל מתנהג כנתק. לכן יש תוקף לחישוב רכיב שהוא סופרפוזיציה של קבל ונגד רק בתדירויות גבוהות, אז הדמיון בין הרכיבים מספיק כדי לאפשר רכיב שהוא מצב ביניים ביניהם. התדירות המזערית בה הקירוב תקף נקבעת לכל מערכת בנפרד על פי קיבול הרכיב, התנגדות הנגדים ועוד. מדידות עכבה חשמלית Evgenij Barsoukov, J. Ross Macdonald, Impedance Spectroscopy: Theory, Experiment, and Applications, 2nd edition, Wiley-Interscience, 2005 הסבר על הרכיב, באתר Gamry (באנגלית) http://www.argentumsolutions.com/tutorials/impedance_tutorialpg4.html
אן-אפרודיזיאק

אן-אפרודיזיאקיים (באנגלית: Anaphrodisiac), או בקצרה אן-אפרודיים, הם חומרים שביכולתם לדכא את החשק המיני ברמה מסוימת. לרוב, חומרים אלו הם טבעיים (למשל צמחי מרפא או תבלין). לצד אלו, הרפואה הקונבנציונלית מציעה מספר מצומצם של תרופות אן-אפרודיות שניתנות בדרך כלל לאנשים הלוקים בהיפרסקסאוליות, פראפיליה, פדופיליה, וכן למטרות אחרות (כאשר האפקט האן-אפרודי הוא אפקט משני שלהן). המילה אפרודיזיאק נקראת על שם אפרודיטה אלת האהבה במיתולוגיה היוונית. המילה "אן" או "A" בפשטות, פירושה "לא". ומכאן ההלחם[דרושה הבהרה] "אן-אפרודיזיאק" מדד החשק המיני קיים באדם באופן טבעי בהתאם למשתנים שונים. המשתנים הנפוצים התורמים לעלייתו הם ביו-כימיים, הורמונאליים, נוירו-כימיים, ונפשיים; הגורמים הנפשיים הם לא-מודעים ומודעים. הגורמים המודעים מתבטאים הן ברמה הסנסורית (חישתית), והן ברמה הפנטסטית (דמיונית), לדוגמה: ראיית אישה מושכת או דמיונה. בהתאם לאלו, החשק המיני (שתשתיתו ביולוגית), עולה. חומרים המדכאים את החשק המיני מתנגשים בתהליכים הטבעיים של עליית החשק המיני, ומווסתים אותו בהתאם. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: יש להביא מקורות חיצוניים לכל אחת מהדוגמאות. מיורום (Majoram) כרוב בר (Lactuca virosa) שיח אברהם מצוי (Vitex agnus-castus) כשות (נקרא גם "הופ"), מרכיב בבירה, הוכח כפיטו-אסטרוגן. גזר (Carrot) רגלת נפוצה (Ruta graveolens) גד - כוסברה משועה (Mashwa) כופר (Heeena) נטען כי מלח הסלפטר ואבקת סודה לשתיה הם בעלי השפעה כזו, עם זאת, לא ידוע על מחקר שאישש טענות אלו. ציפרוטרון אצטטי, מוכר בשמותיו המסחריים "ציפרון" ו "אנדרוקור", פועל כאנטי-אנדרוגני, הוא ניתן בכדורים, או בזריקות, ללוקים בהיפר-סקסואליות, או לבעלי פארא-פיליות מסוימות מאוד, וזאת במינונים גבוהים, כסירוס כימי. הוא גם ניתן לזכרים המבקשים לשנות את מינם. ברם, היות שתרופה זו ניתנת אך ורק במצבים שתוארו לעיל, במינונים של למעלה מ-50 מ"ג, קיים סיכוי גבוה שתגרום לרמת אסטרוגן חריגה, העלולה לגרום להתפתחות גינקומסטיה, השמנת יתר, עייפות, ותופעות לוואי קשות אחרות. אלו היודעים כי רגישים הם לאסטרוגן, יוכלו להיעזר בתרופות אלטרנטיביות מסוימות, או לפנות לפסיכיאטריה, אשר הטיפול העיקרי שהיא מציעה הוא מעכבי ספיגת סרוטונין, דוגמת סרוקצט (Seroxat). חומרים אלו הם אנטי-דיכאונית במקור, ולחלקן תופעות לוואי כדוגמת בכי פתאומי ולא-רצוי, או חוסר תיאבון, חוסר סבלנות, ועוד. לזכרים: מקלחת קרה. שיטה זו מוכרת יותר כאגדה אורבנית. אפרודיזיאק סקירת השפעתו של מלח הסלפטר בכלל והאן-אפרודית בפרט שיח אברהם, באתר www.altman.co.il דף התרופה באינפומד
נאפפליו

נאפְפְּלִיוֹ (ביוונית מודרנית: Ναύπλιο, ביוונית עתיקה: נָאוּפְּלִיוֹן - Ναύπλιον/Ναύπλιων; בלטינית: Nauplion) היא עיירת נמל בפלופונסוס שביוון, בחלק הצפוני ביותר של מפרץ ארגוליס. היא שימשה כעיר הבירה הראשונה של יוון המודרנית החל משנת 1829 - במהלך מלחמת העצמאות היוונית, ועד 1834. העיר העתיקה של נאפפליו בנויה ברובה על גבי חצי אי שבולט אל תוך מפרץ ארגוליס ויוצר מפרץ קטן נוח לעגינה הנקרא מפרץ נאפפליו. לימים נבנה גם שובר גלים בפתח הנמל. עיקר התעסוקה כיום בעיירה מבוססת על תיירות, על הנמל ועל דיג. האזור היה מיושב כבר בעת העתיקה, אולם לא נותרו שרידים לתקופה זו. המקום מוזכר כנראה בכתובת הקדשה מצרית לזכר אמנחותפ השלישי. החלק העתיק של העיר, הקרוי אקרונאופְֹליה (Ακροναυπλία), הוקף חומות עוד לפני התקופה הקלאסית, ובהמשך נוספו ביצורים על ידי הביזנטים, הפרנקים, הוונציאנים, והעות'מאנים. העיר נכבשה בשנת 1212 והפכה לחלק מנסיכות אכאיה. היא נמכרה בשנת 1388 לוונציאנים, והם כינו אותה "Napoli di Romania" - נאפולי של האימפריה הביזנטית. בשנת 1540 נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית, והפכה למרכז אזורי. העות'מאנים החליפו את שמה ל- "Mora Yenişehri" - העיר החדשה של מוריאה (הפלופונסוס). בשנת 1685 נכבשה שוב על ידי הוונציאנים, אשר חיזקו אותה ובנו את מצודת פלמידי על גבעה החולשת על העיר. זהו המבנה הגדול ביותר שנבנה על ידי הוונציאנים מחוץ לגבולות איטליה. בשנת 1715 נכבשה העיר מחדש על ידי העות'מאנים. במלחמת העצמאות היוונית הייתה נאפפליו מבצר מרכזי של העות'מאנים, והיוונים צרו עליה כשנה, וכבשו אותה בנובמבר 1821. יואניס קפודיסטריאס, שהיה למושלה הראשון של יוון המודרנית, הגיע אל נאפפליו ב-7 בינואר 1828, והייתה זו הפעם הראשונה בה דרכה רגלו על אדמת יבשת יוון. בשנת 1829 הכריז קפודיסטריאס על העיר כבירת יוון. ב-9 באוקטובר 1831 נרצח קפודיסטריאס בכנסייה בעיר, ובשנת 1834, לאחר כינונה של ממלכת יוון, העביר המלך אותון את הבירה לאתונה. מצודת פלמידי (Παλαμήδι) - על גבעה החולשת על העיר בּוֹאוּרְטְזִי (Μπούρτζι) - מצודה על אי בפתח מפרץ נאפפליו בניין הבנק הלאומי של יוון, הבנוי בסגנון נאו-מיקני צרפת אמיין, צרפת רוסיה קרונשטאדט, רוסיה ארצות הברית ניילס, אילינוי, ארצות הברית גאורגיה פותי, גאורגיה ארצות הברית יפסילנטי, מישיגן, ארצות הברית אתר האינטרנט הרשמי של נאפפליו (ביוונית) אתר האינטרנט הרשמי של נאפפליו (באנגלית) תמונות היסטוריות מדריך למטייל נחמה שפרן, ‏נאפפליו: האקסית המיתולוגית, "מסע אחר" נאפפליו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אורלי פינקלמן, ‏נאפפליו – העיר הכי יפה ביוון, באתר GoTravel יוון במיטבה, מאת Phyllis rose, 2000, ניו יורק טיימס.
אליאס פריג'

אליאס פריג' (בערבית: الياس فريج; 1918 – 29 במרץ 1998) היה פלסטיני נוצרי אורתודוקסי אשר שימש כראש עיריית בית לחם בין השנים 1972–1997. אליאס פריג' נולד ב-1918 למשפחה מבוססת אשר ישבה בבית לחם מאות בשנים. הוא סיים לימודי תיכון בבית ספר קתולי בירושלים בשנת 1940. בתחילת שנות ה-50 עמד בראש מפעל צדקה בשם "מיסיון ארץ הקודש", במימון נוצרים אמריקאים פרסביטריאנים. בשנת 1960, בזכות מעמדו רב ההשפעה בבית לחם כבעל חנויות רבות לממכר מזכרות, נבחר לכהן כחבר מועצת העיר, תחת השלטון הירדני. הוא המשיך לשמש כחבר מועצה אף לאחר מלחמת ששת הימים, תחת שלטון ישראל. לפריג' היה מפעל גדול למזכרות מצדפים ועץ זית שייצא בשנת 1970 ב-140,000 דולר. ביולי 1971 הוא נבחר ליו"ר לשכת המסחר של בית לחם. בעקבות מותו של אליאס בנדק, ראש עיריית בית לחם, מספר ימים לפני הבחירות לראשות העירייה ב-2 במאי 1972, החליטו אנשי רשימתו לבחור בפריג' כמועמדם לראשות העיר. פריג' נחשב למועמד בעל סיכויים נמוכים ובבחירות היה פריג' שלישי במספר הקולות שקיבל. אולם ארבעה מאנשי רשימתו של פריג' נבחרו למועצת העיר ופריג' הצליח לגבש קואליציה של חמישה מתוך תשעת הנבחרים ולהיבחר לראשות העיר. מעת בחירתו לא נערכו עוד בחירות מוניציפליות בבית לחם. פריג' הודיע על התפטרות מתפקידו בתחילת יוני 1980 בעקבות הטמנת מטעני הנפץ במכוניות ראשי הערים של שכם ורמאללה על ידי המחתרת היהודית, אולם הוא חזר בו ונותר בתפקיד ראש עירייה עד שהתפטר על רקע מצבו הבריאותי בחודש מאי 1997. פריג' היה ראש העירייה היחיד בגדה המערבית אשר לא הודח ממשרתו על ידי הממשל הצבאי הישראלי. הוא אף היה ראש העיר היחיד אשר לא הזדהה עם הפת"ח ואשר לא הודח ממשרתו בעקבות הקמת הרשות הפלסטינית. לאורך 25 שנים בהן כיהן כראש עירייה ניצל פריג' את קשריו הבינלאומיים כדי לגייס תמיכה כלכלית למפעלי תשתית, כולל בניית בתי ספר, בנייני מינהל ומערכות מים בתחומי בית לחם. בזכות יוזמותיו קשרה בית לחם קשרי ערים תאומות עם אתונה, קורדובה ואסיזי. פריג' אף שימש כיושב ראש חבר הנאמנים של אוניברסיטת בית לחם ונשיא לשכת המסחר המקומית. הוא נסע לעיתים תכופות למדינות שונות בעולם, והיה חבר בצוות המשא ומתן הפלסטיני לוועידת השלום במדריד בשנת 1991. בשנת 1995 מונה לשר התיירות והעתיקות ברשות הפלסטינית, משרה שבה החזיק עד לשנת 1997. מדיה וקבצים בנושא אליאס פריג' בוויקישיתוף יו"ר חדש ללשכת המסחר בבית לחם, דבר, 26 ביולי 1971 תופיק חורי, המועמדים בבית־סאחור מבקשים להפוך מחנה לבי"ח, דבר, 30 באפריל 1972 קאסם זייד ויוסי רחמן, 88% – הצבעת־שיא ביהודה, על המשמר, 3 במאי 1972 יעקב ארז, רק 4 ראשי עיריות נבחרו מחדש בבחירות ביהודה, מעריב, 3 במאי 1972 תופיק חורי, כרים כלף מוצע לראשות רמאללה, דבר, 7 במאי 1972 תופיק חורי, אליאס פריג' עתיד להיבחר לראש עיריית בית־לחם, דבר, 12 במאי 1972 תגובות גינוי וזעזוע בישראל, דבר, 3 ביוני 1980 עזרא ינוב, פרג' ושאווה: לא נחזור בנו מהתפטרותינו, מעריב, 5 ביוני 1980
אסון חודינקה

אסון חוֹדִינְקָה (ברוסית Ходынская катастрофа) היה אירוע של תדחוקת קהל שהתרחש בבוקר 18 במאי 1896, בשטחו של שדה חודינקה, בצפון-מערב מוסקבה שבאימפריה הרוסית, במהלך החגיגות לרגל הכתרתו של הצאר ניקולאי השני. כתוצאה מהאירוע נרמסו למוות 1,389 בני אדם. ניקולאי השני הוכתר לצאר האימפריה הרוסית ב-13 במאי 1896. ארבעה ימים לאחר מכן, תוכנן להיערך בשדה חודינקה (באותם ימים בשולי העיר מוסקבה) משתה המוני עבור העם, לרגל ההכתרה. בעקבות שמועות שנפוצו, שבאירוע כביכול יחולקו מתנות ומטבעות, המון מכל רחבי מוסקבה והסביבה החל להתקבץ כבר ערב לפני האירוע. לקראת שעה 5 בבוקרו של 18 במאי, כבר נקבצו בשדה חודינקה כ-500 אלף איש. לאחר שבקרב ההמון נפוצה שמועה כי עובדי נקודות החלוקה הארעיות, שהוצבו לכבוד האירוע, מחלקים את המתנות קודם כל למקורבים להם, ולכן לא יספיק לכולם, החלה נהירה המונית לכיוון נקודות החלוקה, בעוד אלה שלא הצליחו לעמוד בקצב, בהם נשים וילדים (חלק מהנוכחים הביאו עמם את כל משפחותיהם) נמחצים תחת רגלי ההמון. 1,800 השוטרים שהוצבו באזור האירוע מבעוד מועד לא הצליחו להשתלט על ההמון. עובדי נקודות החלוקה, שהבינו שההמון עלול למוטט את המבנים הארעיים, ולמחוץ את העובדים תחתיהם, החלו להשליך שקיות מזון לתוך ההמון הדוהר, מה שהגביר עוד יותר את ההיסטריה, והגדיל את כמות הנפגעים. הצאר ניקולאי השני ואשתו עודכנו לגבי האירוע, ובילו את שארית יום ההכתרה בביקור בבתי חולים, שבהם היו מאושפזים חלק מהנפגעים. באותו ערב תוכנן להיערך אירוע חגיגי בבית שגרירות צרפת. הצאר ניקולאי תכנן תחילה לא להשתתף, מכיוון שהוא יכול להיראות כמי שלא שועה לצערם של נתיניו שנפגעו באסון, אולם אחיו הצעירים של הצאר אלכסנדר השלישי, אביו של ניקולאי, שהייתה להם השפעה מסוימת בנושאים מדיניים, גרמו לניקולאי לשנות את דעתו, שכן סברו שתהיה זו סטירת לחי עבור צרפת אם הצאר הטרי לא יופיע לאירוע שעורכים לכבודו, מה שיכול להוביל לתוצאות גרועות משמעותית מאשר הדימוי השלילי שייתכן שידבק בו בקרב העם. לאחר האסון הוגש סיוע ממשלתי נרחב למשפחות נפגעי האסון, ומספר נושאי משרות ציבוריות הודחו מתפקידם. למרות זאת, הורגשה התמרמרות בקרב העם על ההזנחה של השלטונות ובית המלוכה את פשוטי העם, שלדעת רבים הייתה הסיבה העקיפה לאסון. מיסטיקנים ניבאו כי העובדה שהצאר לא נמנע מלהופיע באירוע שערכה לכבודו צרפת, תוביל אותו לאבדון. המשורר קונסטנטין בלמונט כתב ב-1905 כי ”מי שהחל את שלטונו עם חודינקה (כך מכונה לעתים האסון ברוסיה), יסיים אותו בעלייה לגרדום”. הנבואה התגשמה – אף שלא במובנה המילולי – 13 שנים לאחר מכן, ב-1918. מדיה וקבצים בנושא אסון חודינקה בוויקישיתוף זכרונותיו של אלכסיי וולקוב, מנקודת המבט של בית המלוכה (באנגלית)
אקסאי צ'ין

אקסאי צ'ין (בסינית: 阿克赛钦, פין-יין: Ākèsài Qīn) הוא אזור מדבר מלח, לא מיושב ברובו, במשולש הגבולות הודו-סין-פקיסטן, המהווה כחמישית מחבל קשמיר. השליטה על השטח נתונה במחלוקת בין סין והודו. סין שולטת בשטח זה דה פקטו מאז מלחמת הודו–סין. אזור אקסאי צ'ין נמצא מצפון להרי קונלון המערביים ומשתרע על פני 37,250 קמ"ר. הרמה המדברית נמצאת בגובה רב (4,800-5,500 מטר מעל פני הים) וכוללת גם מספר אגמי מלח. מבחינה גאוגרפית מהווה האזור חלק מרמת טיבט. חלקו הצפוני של האזור מכונה "מישור סודה" ובו זורם הנהר קרקאש (אנ'). במהלך שנות ה-50 לא הכירה סין בגבול הבינלאומי (קו מקמהון), שהוא ירושה מהמשטר הקולוניאלי הבריטי שהעניק את השטח להודו. סין טענה שהאזור הוא חלק מטיבט, ולאור טענתה לבעלות על טיבט, טענה סין גם לבעלות על אזור זה. ב-1959 החלו להתרבות תקריות הגבול באזור, והמשבר המרכזי אירע לאחר שהודו גילתה במפות סיניות שסין מחשיבה את האזור בשטחה ואף סללה במקום כביש המוביל לרמת טיבט. הכביש, המחבר בין אזור שינג'יאנג לרמת טיבט מהווה ציר אסטרטגי בראיית סין, והיא הגיבה בתוקפנות רבה לאור המחאה ההודית על סלילת כביש זה. תקריות הגבול באזור גברו לאור הכנסת כוחות של שני הצדדים אל תוך שטח המריבה. ב-20 באוקטובר 1962 פלשו כוחות סיניים לאזור וכבשו אותו. מאז האזור נמצא תחת שליטת סין ומהווה נקודת מחלוקת מרכזית המהווה אבן נגף מרכזית ביחסי שתי המדינות. מדיה וקבצים בנושא אקסאי צ'ין בוויקישיתוף אקסאי צ'ין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אסיה ובנושא מדבריות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התקופה השושלתית הקדומה

התקופה השושלתית הקדומה, התקופה הארכאית או תקופת תין (על שם העיר תין, בירת הממלכה באותה עת) היא תקופה בהיסטוריה של מצרים העתיקה. תחילתה עם איחוד מצרים התחתונה עם מצרים העליונה סביב שנת 3100 לפנה"ס, על ידי נערמר. בכך נוסדה שושלת הפרעונים הראשונה, ובאה לידי סיום התקופה הקדם-שושלתית. במהלך תקופה זו שלטו במצרים השושלת הראשונה והשנייה. סופה של התקופה בשנת 2686 לפנה"ס, עם ייסוד ממלכת מצרים הקדומה.  בתקופה זו הומצא הכתב ההירוגליפי במצרים. מלכי השושלת הראשונה שלטו במצרים המאוחדת משנת 3050 לפנה"ס ועד ל-2890 לפנה"ס: מלכי השושלת השנייה שלטו במצרים משנת 2890 לפנה"ס ועד ל-2686 לפנה"ס: פלטת נערמר מדיה וקבצים בנושא התקופה השושלתית הקדומה בוויקישיתוף התקופה השושלתית הקדומה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) Wolfgang Helck: Untersuchungen zur Thinitenzeit (= Ägyptologische Abhandlungen (ÄA), Vol. 45). Harrassowitz, Wiesbaden 1987, ISBN 3-447-02677-4, p. 124. Wolfgang Helck: Untersuchungen zur Thinitenzeit (Agyptologische Abhandlungen), ISBN 3-447-02677-4, O. Harrassowitz (1987), p. 124 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוויו

אוויו (Avio) היא חברה איטלקית המייצרת מנועי סילון ומנועים רקטיים ליישומים צבאיים, לתעשיית החלל, ולמשגרי לוויינים. החברה אחראית בין היתר לפיתוח ויצור מאיצים רקטיים למשגר האירופי אריאן 5 ולמשגר הלוויינים העתידי וגה, במסגרת חברה בת בשותפות עם סוכנות החלל האיטלקית, בשם ELV. מדיה וקבצים בנושא אוויו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוויו אוויו, ברשת החברתית פייסבוק אוויו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוויו, ברשת החברתית אינסטגרם אוויו, ברשת החברתית LinkedIn אוויו, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדי מקנב

אנדי מקנב (באנגלית: Andy McNab; נולד ב-28 בדצמבר 1959) הוא חייל בריטי לשעבר אשר הפך לסופר. מקנב נחשף לתודעת הציבור בשנת 1993 אחרי שכתב דו"ח על המשימה הכושלת של ה-SAS שנקראה בראבו שתיים אפס (Bravo Two Zero) במהלך מלחמת המפרץ. מקנב נולד וגדל בעיירה ברמנדזי. הוא התגייס לצבא הבריטי בשנת 1976 והוא בן 17. מקנב שובץ לחיל הרגלים ועבר הכשרה כלוחם. לאחר מכן נשלח לרגימנט המעילים הירוקים המלכותי בשנת 1984 עבר את מבדקי הקבלה ליחידת ה-SAS והשלים את מסלול ההכשרה. במלחמת המפרץ פיקד על פטרול בעומק עיראק. הכוח התגלה, ניהל קרב עם כוחות הצבא העיראקי, ונמלט. לאחר מרדף בן יומיים, במהלכו נהרגו שלושה מאנשיו, נלכדו ארבעה מאנשי הכוח ונלקחו בשבי. הלוחם השמיני, קולין ארמסטרונג (שמאוחר יותר הפך לסופר תחת שם העט כריס ראיין), נמלט לסוריה במסע רגלי בן 320 קילומטרים, שם מצא מקלט בשגרירות בריטניה בדמשק. חצי שנה לאחר שחרורו מן השבי שב מקנב לשורות היחידה בשנת 1993 פרש מן השירות. שמו האמיתי של מקנב הוא סטיבן בילי מיטצ'ל. הוא בדה את השם "אנדי מקנב" (Andy McNab) בעת כתיבת ספרו הראשון- בראוו שתיים אפס ומאז הוא משתמש בו כשם עט. כאשר מקנב מופיע בטלוויזיה פניו מוצלים על מנת שלא ניתן יהיה לגלות את זהותו. יש הטוענים שפניו המוצלים הם אמצעי ליצירת הילה מסתורית סביבו ולא מסיבות ביטחוניות גרידא. ספרו הראשון הביא למקנב תהילה, הצלחה ופרסום רב, אך ישנם רבים המשמיצים אותו ואת אי הדיוקים בספרו. לטענתם, מקנב הפריז רבות בעובדות כביכול שמסר בספרו. טענתו של מקנב שהחוליה שאותה הנהיג גרמה בין 200 ל-250 אבדות לאויב במהלך משימתם מפוקפקת במיוחד. לאור מגוון העדויות, הראיות, ההצהרות ודוחות ה-SAS הרשמיים, סביר מאוד להניח שהחוליה גרמה ללא יותר ממספר הרוגים בקרב כוחות האויב אם בכלל. מספר אירועים אשר דווחו בספרו נתגלו כבדותות על ידי מקור אמין כחברו של מקנב לחוליה, פטר רטקליף (Peter Ratcliffe). למרות העובדה שאמינותו של בראוו שתיים אפס כדו"ח לגיטימי ועובדתי אודות המלחמה מוטלת בספק, הצלחתו של אנדי מקנב כסופר, יועץ טכני ואייקון תרבותי לא התערערה. "פעולה מיידית", הוא ספרו השני של אנדי מקנב, בו הוא מגולל את סיפור חייו. עיקר הספר עוסק בחיים הצבאיים של מקנב- הגיבוש ל-SAS, אותו בקושי עבר, תקופת השירות באירלנד ולאחר מכן עזרה למדינות הנחשלות שבדרום ומרכז אמריקה. קבוצת הספרים השנייה, אותה כתב מקנב, עוסקת בגיבור דמיוני- סוכן בריטי בשם ניק סטון. סטון נשלח למשימות שונות מטעם השירות החשאי הבריטי, אשר מעמידות את חייו בסכנה כל פעם מחדש. "פעולה מיידית", כתר הוצאה לאור, 1997. תורגם מאנגלית: Immediate action. תרגמה: נעמי כרמל. "בראוו שתיים אפס", כתר הוצאה לאור, 1994. "שלט רחוק", כתר הוצאה לאור, 1999 Crisis Four Firewall Last Light Liberation Day Dark Winter Deep Black Boy Soldier Payback Boy Soldier 3 Aggressor The grey man אתר האינטרנט הרשמי של אנדי מקנב (באנגלית) אנדי מקנב, ברשת החברתית Goodreads אתר האינטרנט של אנדי מקנב מנחם דגלי, כך לא עושים מלחמה, הארץ, ‏ 22.02.1995, כפי שהועלה באתר פרש. ריצ'רד נורטון-טיילור ומארסיה ראסל, גם הניצול החמישי רוצה לפרסם רב מכר, הארץ, ‏ 16.11.2000, כפי שהועלה באתר פרש. מנחם דגלי, חיילים בלא מוטיווציה, הארץ, ‏ 04.06.1997, כפי שהועלה באתר פרש. אנדי מקנב, "בראוו שתיים אפס", כתר הוצאה לאור, 1994, עמודים 17-18. אנדי מקנב, "בראוו שתיים אפס", כתר הוצאה לאור, 1994, עמודים 70-72. שי לוי, ‏נתונים לחסדי האויב: סיפורים מהשבי, באתר ‏מאקו‏, 21 באוקטובר 2011. ריצ'רד נורטון-טיילור ומארסיה ראסל, גם הניצול החמישי רוצה לפרסם רב מכר, הארץ, ‏ 16.11.2000, כפי שהועלה באתר פרש.