אלישע פרי

אלישע פיר פרי (באנגלית: Elisha Peyre Ferry;‏ 9 באוגוסט 1825 – 14 באוקטובר 1895) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממדינת וושינגטון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל טריטוריית וושינגטון בשנים 1872 – 1880, וכמושל מדינת וושינגטון הראשון מקבלתה כמדינה בארצות הברית ב-1889 ועד 1893. אלישע פרי נולד במחוז מונרו שבטריטוריית מישיגן, מדרום לדטרויט. הוריו היו עורך הדין פיטר פרי וקלריסה (לבית פיר) פרי. עד מהרה הם עברו מערבה לעיירה הקטנה ווקיגן שבאילינוי, שם שימש אביו כשופט. אלישע פרי סיים מוקדם את לימודיו בבית הספר התיכון. הוא למד בבית הספר למשפטים בפורט ויין, ובגיל 20 עבר את בחינות לשכת עורכי הדין. במשך 23 השנים הבאות הוא עסק בהצלחה בעריכת דין בווקיגן. בבחירות לנשיאות של 1852 היה פרי חבר בחבר האלקטורים. ב-1859 הוא נבחר כראש עיריית ווקיגן, לאחר שניצח ברוב גדול בבחירות. ב-1862 הוא היה נציג לוועידת החוקה של אילינוי. במלחמת האזרחים האמריקאית התגייס פרי לצבא האיחוד, וסייע בארגון הרגימנט של אילינוי. הוא התיידד עם יוליסס ס. גרנט ועם אברהם לינקולן. ב-1869, לאחר המלחמה, מינה הנשיא גרנט את פרי לתפקיד המודד הראשי של טריטוריית וושינגטון שהתפתחה אז במהירות, ויחד עם משפחתו הוא עבר לאולימפיה, בירתה המיועדת החדשה של הטריטוריה. ב-1872 מינה אותו גרנט כמושל הטריטוריה, ולאחר תום תקופת כהונתו הראשונה בת ארבע השנים, הוא מינה אותו לתקופת כהונה שנייה בתפקיד. הן כמודד הראשי והן כמושל, היה פרי מעורב בסלילת מסילת הברזל נורת'רן פסיפיק, ועסק באופן אישי בתכנון שלוחת המסילה מטקומה לאולימפיה. כמושל הטריטוריה, הצליח פרי לבסס את מצבה הפיננסי באמצעות לחץ על כמה ממחוזות הטריטוריה לשלם את מיסיהם. יורשו בתפקיד נכנס לתפקידו שבקופת הטריטוריה כמעט ולא היה רשום חוב. הוא גם פיקח על תעריפי הרכבות, ונקט בצעד של מרכזיות מערכת הכליאה תחת שליטת הטריטוריה במקום שליטת המחוזות. לאחר תקופה בה פרש מן הפוליטיקה, בה עבד בעריכת דין ובבנקאות בסיאטל, נבחר פרי כמועמד המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל וושינגטון, כאשר היא קיבלה מעמד של מדינה בארצות הברית ב-11 בנובמבר 1889. בבחירות הכלליות הוא ניצח את מועמד המפלגה הדמוקרטית יוג'ין סמפל לאחר שזכה ב-58 אחוזים מקולות הבוחרים. בקיץ הראשון לכהונתו, פיקח פרי על בנייתן מחדש של שלוש ערים ראשיות במדינה שנחרבו בשריפה: סיאטל, אלנסבורג וספוקיין. ההחלפה המהירה של מבני עץ בבתי אבן ולבנים הבטיחה את הגדלת מספר התושבים שנדדו למדינה, שחלקם גילו עניין ברכישת קרקעות ציבוריות. פרי ניסה לנהל את העימות בין תומכי העסקים, שביקשו להפריט את הקרקעות (בעיקר אנשים ממערב המדינה), לבין אלו שהעדיפו בעלות ציבורית מלאה על הקרקעות (בעיקר אנשים ממזרח המדינה). הוועדה שהוא מינה לא הצליחה להגיע לפתרון במועד שהוקצה לה. היו כאלו שמתחו ביקורת וטענו שהממשל היה בכיסם של התאגידים. מצב דומה אירע כאשר שיגר פרי את המשמר הלאומי לדכא את שביתת הכורים. בעקבות שריפה שגרמה לנזקים רבים, החליטה חברת כרייה מקומית לקצץ בהוצאות ולהחליף כורים לבנים בשחורים בשכר נמוך. ככל שנמשכה השביתה, כך ראו המעסיקים את היתרון שבהעסקת העובדים השחורים, וכך נותרה מדיניותם זו לקבועה. ב-1850 נשא פרי לאישה את שרה בראון קלוג, ולשניים נולדו חמשיה ילדים. לכל ילדיו ניתן השם האמצעי פיר, שהוא שם נעוריה של אימו של פרי, והוא שם ממוצא צרפתי. קנדים צרפתים היו האירופאים הראשונים שהתיישבו באזור דטרויט משני צידי נהר דטרויט. אלישע פרי נפטר בסיאטל שנתיים לאחר תום כהונתו כמושל ב-14 באוקטובר 1895. הוא נטמן בבית הקברות לייק ויו שבעיר. על שמו קרוי מחוז פרי שבוושינגטון שנקרא כך ב-1899. על שמו קרוי גם הר פרי (אנ') שבתחומי הפארק הלאומי אולימפיק. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1675. מדיה וקבצים בנושא אלישע פרי בוויקישיתוף אלישע פרי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) אלישע פרי באתר The Political Graveyard (באנגלית) אלישע פרי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Elisha P. Ferry Dead". Seattle Post-Intelligencer. October 14, 1895. p. 1. Gannett, Henry (1905). The Origin of Certain Place Names in the United States. Govt. Print. Off. p. 125.