laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בוב לאב

רוברט ארל "בוב" לאב (באנגלית: Robert Earl "Bob" Love; נולד ב-8 בדצמבר 1942) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 11 עונות בליגת ה-NBA, בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. ממוצעיו לאורך קריירת ה-NBA הם 17.6 נקודות, 5.9 ריבאונדים, ו-1.4 אסיסטים למשחק. מאז שנת 1993 משמש כ"מנהל קשרי הקהילה" של שיקגו בולס, במדיה שיחק בין השנים 1976-1968. לאב נולד וגדל בעיר בסטרופ שבלואיזיאנה, ושיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת סאות'רן שבעיר באטון רוז'. בדראפט ה-NBA לשנת 1965 נבחר לאב בבחירה ה-33, על ידי קבוצת סינסינטי רויאלס, אך לא עבר את המיונים לקבוצה. את עונתו הראשונה כשחקן מקצועי, 1965/1966, העביר ב"טרנטון קולוניאלס" מליגת ה-EPBL, בה קלע ממוצע של 25 נקודות למשחק וזכה בתואר רוקי העונה. בעונת 1966/1967 עבר לסינסינטי רויאלס, ובשתי עונותיו בקבוצה קלע כ-6.5 נקודות בממוצע למשחק כשחקן ספסל. לפני עונת 1968/1969 נבחר לאב בדראפט ההרחבה של שנת 1968 על ידי מילווקי באקס, ולאחר 14 משחקים בקבוצה נשלח בטרייד לשיקגו בולס. ב-1969/1970 רשם עונת פריצה עם ממוצעים של 21.0 נקודות ו-8.7 ריבאונדים למשחק, וב-6 העונות הוביל את קלעי הקבוצה, בה בלטו גם שחקני הקו האחורי צ'ט ווקר, ג'רי סלואן ונורם ואן ליר. בעונות 1970/1971 ו-1971/1972 דורג שישי מבין הקלעים המובילים ב-NBA, עם 25.2 ו-25.8 נקודות למשחק, בהתאמה. בתקופתו בשיקגו העפילה הקבוצה 6 פעמים לשלב הפלייאוף, ועברה פעמיים את הסיבוב הראשון (ב-1974 ו-1975). כשחקן הבולס השתתף לאב 3 פעמים במשחק האולסטאר, נבחר פעמיים לחמישייה השנייה של העונה ו-3 פעמים לחמישיית ההגנה השנייה של העונה. את עונת 1976/1977 העביר בין שיקגו, ניו יורק ניקס וסיאטל סופרסוניקס, ובסיומה פרש ממשחק, בגיל 34. בעת פרישתו היה הקלע המוביל בתולדות שיקגו בולס, עם 12,623 נקודות. בינואר 1994 תלו הבולס את גופייתו של לאב עם המספר "10" על תקרת אולמם הביתי, כהוקרה על תרומתו לקבוצה. מאז ילדותו סבל לאב מגמגום, אשר הקשה עליו למצוא עיסוק לאחר פרישתו ממשחק, ואילץ אותו למלצר במסעדה עבור שכר של כ-4.5 דולר לשעה. לאחר שהתגבר על בעיות הגמגום אצל קלינאי תקשורת, מונה בשנת 1993 לתפקיד מנהל קשרי הקהילה של שיקגו בולס. מדיה וקבצים בנושא בוב לאב בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA, באתר Basketball-reference.com סטטיסטיקות הקריירה של לאב ב-NBA, באתר basketball-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1965, באתר basketball-reference.com ביוגרפיה של לאב, באתר prohoopshistory.net,‏ 11 בינואר 2015 נבחרי דראפט ההרחבה של מילווקי באקס, באתר realgm.com המובילים הסטטיסטים של שיקגו בולס, באתר basketball-reference.com השחקנים שגופייתם הוצאה לגמלאות על ידי הבולס, באתר הרשמי של הקבוצה Bob Love Now Speaks for Himself, באתר הניו יורק טיימס, 5 בנובמבר 2002
בן משה

האם התכוונתם ל... בנימין בן משה אלנהאונדי (חי במאה השמינית ותחילת התשיעית, פעל בשנים 800-828) - מלומד ופילוסוף קראי, שחי בפרס דניאל בן משה אלקומיסי (בן המאה התשיעית) - מטיף, הוגה דעות ופרשן מקרא קראי חנוך בן משה (נפטר ב-1015 או 1025) היה ראש ישיבת קורדובה ומנהיג יהדות ספרד יצחק בן משה מווינה (רבי יצחק אור זרוע, יליד 1180) - חיבר את "אור זרוע", ספר הלכה חשוב מהרי"ל – רבי יעקב הלוי בן משה מולין (נקרא גם מהר"י סגל, נולד ב-1360) - נחשב 'אבי מנהגי אשכנז' פרופייט דוראן (יצחק בן משה הלוי, האפודי, חי בסביבות שנת 1400) - חכם יהודי. עיקר פועלו בדקדוק ובפולמוס עם הנוצרים אבא מארי בר משה הירחי (דון אסתרוק, בן סוף המאה ה-13) - חכם יהודי פרובנסלי שמואל בן משה די מדינה (ידוע בכינוי מהרשד"ם, יליד 1506) - מגדולי חכמי סלוניקי אליהו בן משה לואנץ אשכנזי (רבי אליהו בעל שם, יליד 1564) - רב, מקובל, דרשן ופייטן אשכנזי שלמה בן משה חלם (רבי שלמה אשכנזי רפפורט מחלם/חעלמא, יליד 1717) - רב ודיין, מחבר מרכבת המשנה על משנה תורה לרמב"ם יצחק בר-משה (יליד 1927) - עיתונאי, סופר ודיפלומט תת-אלוף (מיל) שלום בן-משה - ראש עיריית ראש העין אודי בן-משה (נולד ב-1966) - במאי תיאטרון ושחקן תיאטרון ישראלי יקיר בן-משה (יליד 1973) - משורר, עיתונאי ועורך ישראלי אייל B (נולד ב-1974 בשם איל בן משה) - במאי, יוצר קומיקס, אנימנטור, מאייר, תסריטאי ומעצב ישראלי. מוטי בן משה (נולד ב-1975) - איש עסקים ישראלי בילי בן משה (נולדה ב-1979) - תסריטאית ומפיקת קולנוע ישראלית מוסנזון מושונוב מושקוביץ
אורי פרנד

אורי-ישראל פרַנד (19 בנובמבר 1937 – 24 באוקטובר 1973) היה רופא ישראלי בעל עיטור המופת ממלחמת ששת הימים, נהרג בתפקידו כרופא במלחמת יום הכיפורים. אורי פרנד היה בן יחיד לחוה וד"ר יעקב פרנד. למד בבית הספר אחד העם ובתיכון עירוני א בתל אביב. גויס לצה"ל ב-1954 במסגרת העתודה האקדמית אך במהלך הטירונות שוחרר בגלל סיבות רפואיות. החל ללמוד רפואה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים וסיים בשנת 1960. בתקופת מלחמת סיני התנדב לשרת בצבא, אף על פי שהיה פטור, ופעל במסגרת חיל הרפואה בעזה. ב-1960 נישא לחברתו לספסל הלימודים, מירה, (קרדיולוגית ילדים) ונולדו להם בן ובת. ב-1962, לאחר השתדלויות רבות, ניאות צה"ל לגייסו. הוא שירת שנתיים כקצין רפואה של גדוד חה"ן 601. במלחמת ששת הימים שימש ד"ר פרנד מפקד תאג"ד של גדוד 66 בחטיבה 55. תחנת האיסוף בפיקודו קלטה וטיפלה ביותר מ-100 נפגעים מהקרב על גבעת התחמושת. הוא טיפל בנפגעים תחת אש והצליח לדלג את התאג"ד תחת אש לפי התפתחות הקרב. כאשר חדרו הצנחנים לעיר העתיקה התנדב תחת אש לסייע ליולדת מקומית, שלאחר מעשה שהתברר שהיא יהודייה שהתאסלמה. הוא כונה על ידי החיילים: "רופא הצנחנים" ו"הדוקטור מגבעת התחמושת". על תפקודו במלחמה זו קיבל צל"ש ממפקד החטיבה, מוטה גור. באפריל 1973 עוטר בעיטור המופת על תפקודו זה בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים. עבד בבית החולים תל השומר. ב-1969 יצא להשתלמות בארצות הברית במחלות ריאה. ב-1971 התמנה לסמנכ"ל משרד הבריאות. ד"ר פרנד יצא מרצונו לשירות מילואים במלחמת יום הכיפורים למרות בריאותו הלקויה. הוא פיקד על הפלוגה הכירורגית של גר"פ (גדוד רפואה) 283 באוגדה 162. ב-19 באוקטובר 1973 צלח עם אנשיו את תעלת סואץ והצטרף לבית החולים הצבאי בפאיד. בית החולים מוקם בהאנגרים של שדה התעופה פאיד שננטש על ידי הצבא המצרי. ב-24 באוקטובר 1973 נקרא ד"ר פרנד וצוותו לטפל בנפגעים הרבים מקרב העיר סואץ. לאחר טיפול פונו הפצועים על מסוק יסעור. המסוק נורה מהקרקע, נפגע והתרסק בקרבת הקילומטר ה-101 בכביש סואץ-קהיר. שמונה לוחמים - צוות אוויר וצוות רפואי בפיקודו של ד"ר פרנד, נהרגו. בית החולים בפאיד בו נערכו הדרכות והשתלמויות לצוותים הרפואיים נקרא עד לפינויו: "בית הספר לרפואה גושן על שם אורי פרנד". לאחר מותו הועלה לדרגת רב-סרן. ד"ר פרנד נקבר בחלקה הצבאית בבית הקברות נחלת יצחק. דניאל נדב, רפואה בשישה ימים - חיל הרפואה במלחמת ששת הימים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמ' 141–146, 2007 דניאל נדב, ימים של דם והקרבה - חיל הרפואה במלחמת יום הכיפורים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2014 ד"ר אורי פרנד, באתר יוטיוב דני רכט, בתי פינס (דירת ד"ר פרנד), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" קורות החיים של ד"ר אורי פרנד, באתר "יזכור" של משרד הביטחון עיטור המופת לסגן ד"ר אורי פרנד, באתר הגבורה ספר זיכרון לזכרם של הרופאים שמצאו את מותם במערכות ישראל ובמדי צה"ל; הוצאת ההסתדרות הרפואית בישראל סניף תל אביב, עמ' 86, 2000 הפלת יסעור 949
גליזה 673

גליזה 673 (נקרא גם LHS 447) הוא כוכב הסדרה הראשית כתום אשר ממוקם בקבוצת הכוכבים נושא הנחש. הכוכב בעל סיווג ספקטרלי של K7V. עם מסה של 70-60% מסת שמש. הכוכב ממוקם במרחק 25 שנות אור מהשמש. למרות קרבתו הוא עמום מכדי להיראות בעין בלתי מזוינת מכדור הארץ. הוא מסתובב סביב עצמו באיטיות. גליזה 673, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים VizieR: LHS 447, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גליזה 673".
סכר אימפריאל

סכר אימפריאל (באנגלית: Imperial Diversion Dam) הוא סכר בטון מחוזק בתומכות בגובה 26 מטרים על נהר הקולורדו, בגבול בין מחוז יומה באריזונה, למחוז אימפריאל בקליפורניה בארצות הברית, כ-30 קילומטרים צפונית-מזרחית ליומה באריזונה. הסכר נבנה בין 1936 ל-1938 על ידי לשכת הטיוב של ארצות הברית. הסכר נועד לאגור מים להשקיה. המים נאגרים במאגר אימפריאל, מאגר מים מאחורי הסכר, שם מסונן הסחף והמים מוטים לתעלה הכול-אמריקנית, הנהר חילה, ומוביל המים מיזם יומה. סכר אימפריאל נבנה משלושה מקטעים. השערים בכל מקטע עוצרים את המים במטרה להטות אותם כלפי מפעל הניקוי מהסחף. שלושה אגנים גדולים מאוד ו-72 להבים באורך 230 מטרים בולמים את המים ומסננים מהם את הסחף. הבוצה של הסחף שסונן מתוך המים מוזרמת באמצעות שישה צינורות מתחת לנהר הקולורדו, אל תעלה המשיבה את הסחף לנהר במורד הזרם. המים שסוננו מושבים לאחד משלושת המקטעים, המטה את המים לאחד משלושה ערוצים. כ-90% מימי נהר הקולורדו מוטים לתעלות בנקודה זו. ספיקת המים המוטים יכולה להגיע ל-1,100 מטרים מעוקבים בשנייה, יותר מפי 50 מהספיקה של הריו גראנדה. נהר חילה ומוביל המים מיזם יומה מסתעפים לכיוון אריזונה בעוד שהתעלה הכול-אמריקנית פונה לדרום למרחק של 60 קילומטרים לפני שהיא מגיעה לגבול בין קליפורניה למקסיקו ואז פונה מערבה לעבר עמק אימפריאל, האזור החקלאי הפורה ביותר לגידולי חורף בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא סכר אימפריאל בוויקישיתוף Feature Detail Report for: Imperial Dam Bureau of Reclamation (29 ביוני 2009). "Imperial Diversion Dam". U.S. Department of the Interior. אורכב מ-המקור ב-2011-06-14. נבדק ב-2016-06-11. {{cite web}}: (עזרה) "Fighting For Water In Arid Imperial Valley". National Public Radio. 10 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה)
ריקארדו אלבס פריירה

ריקארדו אלבס פריירה (בפורטוגזית: Ricardo Alves Pereira; נולד ב-8 באוגוסט 1988 בסינופ שבברזיל), הידוע כריקארדיניו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אל-נאסר מהליגה השנייה בערב הסעודית. ריקארדיניו עלה לקבוצה הבוגרת של אתלטיקו פרנאאנסה בשנת 2005. ב-20 באוגוסט 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 4-2 על סאו פאולו במסגרת ליגת העל הברזילאית. ב-5 ביוני 2007 הצטרף בהשאלה לדאלאס, ובשנת 2009 הושאל ל-ABC פוטבול קלוב. בעונת 2010 הושאל לטוקיו מליגת העל היפנית. ב-20 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בתיקו 0-0 נגד סרסו אוסקה במסגרת המחזור השלישי. ב-3 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במועדון, שער בדקה ה-84 בניצחון 3-0 על שונאן בלמר במסגרת המחזור ה-25. בעונת 2011 הושאל לפונטה פרטה מליגת המשנה הברזילאית. הוא ערך 35 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שלושה שערים. בעונת 2013 הושאל לפיגיירנסה, גם היא מליגת המשנה, וערך 24 הופעות, בהן הבקיע שלושה שערים. לקראת עונת 2014 עזב את אתלטיקו פרנאאנסה והצטרף לאמריקה ששיחקה בליגת המשנה. הוא ערך 18 הופעות ליגה במועדון והבקיע שער אחד, ובעונה הבאה עבר לטג'אן מליגת העל של קוריאה הדרומית, בה ערך 7 הופעות מבלי להבקיע שער. בהמשך שיחק בקלוב דה רגאטס מליגת המשנה הברזילאית ובאתלטיקו ליננסה מהליגה הרביעית. מדיה וקבצים בנושא ריקארדו אלבס פריירה בוויקישיתוף ריקארדו אלבס פריירה, באתר Transfermarkt ריקארדו אלבס פריירה, באתר Soccerway ריקארדו אלבס פריירה, באתר WorldFootball.net ריקארדו אלבס פריירה, באתר FootballDatabase.eu ריקארדו אלבס פריירה, באתר ESPN ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ריקארדו אלבס פריירה".
מייקל רונדה

מייקל רונדה (בספרדית: Michael Ronda; נולד ב-28 בספטמבר 1996) הוא שחקן וזמר מקסיקני אשר התפרסם בעיקר מסדרת הטלוויזיה "כמו שאומר המשפט" (Como Dice El Dicho). השתתף גם בסרט "ליל הפיראטים" (La Noche del Pirata) ובסדרה "סוי לונה". מייקל נולד במקסיקו, בנם של ויקי ודייוויד רונדה, אחיהם של אלסנדרה הגדולה ממנו וקווין הקטן ממנו. את קריירת המשחק שלו החל בשנת 2011 כשהיה בן 14 כששיחק בליל הפיראטים שם גילם את הדמות דני, ילד בן תשע ולו כלב בשם פיראטי. יום אחד פיראטי עובר תאונה קטלנית. חיי דני לוקחים תפנית טרגית, אבל פיראטי חוזר מהמתים כרוח רפאים. המשפחה עוברת עיר. בעיר החדשה המשפחה פוגשת את פאדי, השומר שדואג למגדלור הישן. הילד והזקן יוצרים ידידות גדולה, בין השאר, כי פאדי מסוגל לראות את פיראטי והוא מלמד דני לראותו. יחד, לדני, פאדי ופיראטי יש הרפתקה מדהימה על ליל הפיראטים. באותה שנה, לוהק לסדרה "כמו שאומר המשפט" שם גילם את "פונצ'ו". הוא שיחק בעונות 1–4 ודמותו הייתה עיקרית בעונות 2–4. בסדרה מסופר על נושאים אקטואליים כגון אלימות במשפחה, המשבר הכלכלי, שיפור עצמי, הומוסקסואליות, התמכרות לסמים ועוד. לאחר מכן שיחק ב-"כוחו של הגורל" (La fuerza del destino), בתפקיד קמילו הצעיר. ובסוף 2015, הוא נבחר להיות אחת הדמיות הראשיות טלנובלה הספרדית המצליחה "סוי לונה" שם הוא משחק את סימון אלברז זמר שאוהב להחליק במיוחד עם ידידתו הטובה לונה ולנטה (קרול סבייה) אשר גם מאוהב בה, הוא מצליח לממש את אהבתו ללונה עד שמגיע מתאו (רוג'רו פסקווארלי). בדצמבר 2016 התחיל מייקל לתחזק ערוץ יוטיוב בשם Michael Ronda, בו הוא מעלה קאברים לשירים עם חבריו הקרובים, כדוגמת ליאונל פררו, סבסטיאן ויללובוס וגסטון וייטו, גם הם שחקנים בטלנובלה "סוי לונה". ב-2020 התחיל לשחק בסדרה "קונטרול זי" בתור חוויאר. מדיה וקבצים בנושא מייקל רונדה בוויקישיתוף מייקל רונדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל רונדה, ברשת החברתית אינסטגרם מייקל רונדה, סרטונים בערוץ היוטיוב מייקל רונדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל רונדה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
אלונה קושבצקי

אלונה קושבצקי (נולדה ב-8 באוקטובר 1997) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. לשעבר קפטנית נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, יחד עם יקטרינה לבינה, קרינה ליחבר, יובל פילו ואידה מיירין. יחד איתן היא זכתה במדליית כסף באליפות העולם, מדליית כסף באליפות אירופה ובשלוש מדליות במשחקים האירופיים. נשאה את דגל ישראל בטקס הסיום באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). כיום היא מאמנת ילדות ונערות באגודת מכבי תל אביב. קושבצקי החלה להתאמן בגיל 5. באליפות העולם ב-2014 שהתקיימה באיזמיר, טורקיה זכתה עם נבחרת ישראל במדליית כסף בתרגיל הסרטים עם 16.983 נקודות, במקום החמישי בקרב רב עם 33.766 נקודות ובמקום השישי בתרגיל הכדורים והאלות עם 16.850 נקודות. באליפות אירופה אותה שנה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הקרב רב עם 34.383 נקודות, וסיימו במקום הרביעי בתרגיל הכדורים והסרטים עם 17.500 נקודות ובמקום השביעי בתרגיל האלות עם 16.383 נקודות. במשחקים האירופיים שהתקיימו שנה לאחר מכן הן זכו ב-3 מדליות, מתוכן שתי מדליות כסף (בקרב רב עם 35.050 נקודות ובתרגיל החישוקים והאלות עם 17.500 נקודות) ובמדליית ארד (בתרגיל הסרט עם 17.100 נקודות). באליפות העולם אותה שנה שהתקיימה בשטוטגרט, גרמניה הן סיימו השישי בקרב רב עם 34.283 נקודות, במקום החמישי בתרגיל הסרטים עם 17.233 נקודות ובמקום השישי בתרגיל החישוקים והאלות עם 17.350 נקודות. בכך הן השיגו את הקריטריון וייצגו את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). באולימפיאדה העפילה הנבחרת עם קושובסקי לגמר וסיימה בו במקום השישי. קושובסקי נבחרה לשאת את דגל ישראל בטקס הסיום באולימפיאדה שנערך ב-21 באוגוסט 2016. אלונה קושבצקי, ברשת החברתית פייסבוק אלונה קושבצקי, ברשת החברתית אינסטגרם אלונה קושבצקי, באתר olympedia.org אלונה קושבצקי, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית אלונה קושבצקי, באתר הוועד האולימפי בישראל סיון גולדנברג, ‏אלונה קושבצקי: רק התחלנו לעכל שזכינו במדליה, באתר ONE‏, 29 בספטמבר 2014 אורן קורנפלד‏, נבחרת ההתעמלות האומנותית הבטיחה מקום בריו, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2015 https://www.facebook.com/watch/?v=729854254110306 אורן אהרוני, "אדם אחד לוקח את הקרדיט וכולם נופלים בפח", באתר ynet, 23 באוקטובר 2017
יקטרינה לבינה

יקטרינה "קטי" לבינה (נולדה ב-1 בפברואר 1997) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. היא חברת נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית, יחד עם אלונה קושבצקי, קרינה ליחבר, יובל פילו ואידה מיירין. יחד איתן היא זכתה במדליית כסף באליפות העולם, מדליית כסף באליפות אירופה ובשלוש מדליות במשחקים האירופיים. באליפות העולם ב-2014 שהתקיימה באיזמיר, שבטורקיה, הן זכו במדליית כסף בתרגיל הסרטים עם 16.983 נקודות, במקום החמישי בקרב רב עם 33.766 נקודות ובמקום השישי בתרגיל הכדורים והאלות עם 16.850 נקודות. באליפות אירופה באותה שנה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הקרב רב עם 34.383 נקודות, וסיימו במקום הרביעי בתרגיל הכדורים והסרטים עם 17.500 נקודות ובמקום השביעי בתרגיל האלות עם 16.383 נקודות. במשחקים האירופיים שהתקיימו שנה לאחר מכן הן זכו ב-3 מדליות, מתוכן שתי מדליות כסף (בקרב רב עם 35.050 נקודות ובתרגיל החישוקים והאלות עם 17.500 נקודות) ובמדליית ארד (בתרגיל הסרט עם 17.100 נקודות). באליפות העולם באותה שנה שהתקיימה בשטוטגרט, שבגרמניה, הן סיימו במקום השישי בקרב רב עם 34.283 נקודות, במקום החמישי בתרגיל הסרטים עם 17.233 נקודות ובמקום השישי בתרגיל החישוקים והאלות עם 17.350 נקודות. בכך הן השיגו את הקריטריון וייצגו את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). באולימפיאדה העפילה הנבחרת עם לבינה לגמר וסיימה בו במקום השישי. יקטרינה לבינה, באתר olympedia.org יקטרינה לבינה, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית יקטרינה לבינה, באתר הוועד האולימפי בישראל אורן קורנפלד‏, נבחרת ההתעמלות האומנותית הבטיחה מקום בריו, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרינה ליחבר

קרינה ליחבר (נולדה ב-11 בדצמבר 1998) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. היא חברת נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית, יחד עם אלונה קושבצקי, יקטרינה לבינה, יובל פילו ואידה מיירין. יחד איתן זכתה במדליית כסף באליפות העולם בשנת 2014, במדליית זהב באליפות אירופה בשנת 2016 ובשלוש מדליות במשחקים האירופיים. באליפות העולם ב-2014 שהתקיימה באיזמיר, טורקיה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הסרטים עם 16.983 נקודות, במקום החמישי בקרב רב עם 33.766 נקודות ובמקום השישי בתרגיל הכדורים והאלות עם 16.850 נקודות. באליפות אירופה שהתקיימה באותה שנה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הקרב רב עם 34.383 נקודות, וסיימו במקום הרביעי בתרגיל הכדורים והסרטים עם 17.500 נקודות ובמקום השביעי בתרגיל האלות עם 16.383 נקודות. במשחקים האירופיים שהתקיימו ב-2015 הן זכו ב-3 מדליות, מתוכן שתי מדליות כסף (בקרב רב עם 35.050 נקודות ובתרגיל החישוקים והאלות עם 17.500 נקודות) ובמדליית ארד (בתרגיל הסרט עם 17.100 נקודות). באליפות העולם באותה השנה שהתקיימה בשטוטגרט שבגרמניה סיימו במקום השישי בקרב רב עם 34.283 נקודות, במקום החמישי בתרגיל הסרטים עם 17.233 נקודות ובמקום השישי בתרגיל החישוקים והאלות עם 17.350 נקודות. בכך הן השיגו את הקריטריון וייצגו את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). באולימפיאדה העפילה הנבחרת עם ליחבר לגמר וסיימה בו במקום השישי. באליפות אירופה, שנערכה בחולון ביוני 2016, זכתה הנבחרת בשלוש מדליות, אחת מכל סוג. זכייה במדליית זהב, בתרגיל החישוקים והאלות בתוצאה של 18.316 נקודות, לפני ספרד (18.233 נקודות) ובולגריה (18.183 נקודות), זכייה במדליית כסף, בתרגיל הסרטים בתוצאה של 18.400 נקודות, אחרי בלארוס (18.516 נקודות) ולפני ספרד (18.133 נקודות) וזכייה במדליית ארד, בתחרות קרב-רב בתוצאה של 36.549 נקודות, אחרי רוסיה (37.408 נקודות) ובלארוס (36.849 נקודות). קרינה ליחבר, ברשת החברתית פייסבוק קרינה ליחבר, ברשת החברתית אינסטגרם קרינה ליחבר, באתר olympedia.org קרינה ליחבר, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית קרינה ליחבר, באתר הוועד האולימפי בישראל אורן קורנפלד‏, נבחרת ההתעמלות האומנותית הבטיחה מקום בריו, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2015
אידה מיירין

אידה מיירין (נולדה ב-30 באוקטובר 1997) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. היא חברת נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית, יחד עם אלונה קושבצקי, יקטרינה לבינה, קרינה ליחבר ויובל פילו. יחד איתן היא זכתה במדליית כסף באליפות העולם, מדליית כסף באליפות אירופה ובשלוש מדליות במשחקים האירופיים. באליפות העולם ב-2014 שהתקיימה באיזמיר, טורקיה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הסרטים עם 16.983 נקודות, במקום החמישי בקרב רב עם 33.766 נקודות ובמקום השישי בתרגיל הכדורים והאלות עם 16.850 נקודות. באליפות אירופה אותה שנה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הקרב רב עם 34.383 נקודות, וסיימו במקום הרביעי בתרגיל הכדורים והסרטים עם 17.500 נקודות ובמקום השביעי בתרגיל האלות עם 16.383 נקודות. במשחקים האירופיים שהתקיימו שנה לאחר מכן הן זכו ב-3 מדליות, מתוכן שתי מדליות כסף (בקרב רב עם 35.050 נקודות ובתרגיל החישוקים והאלות עם 17.500 נקודות) ובמדליית ארד (בתרגיל הסרט עם 17.100 נקודות). באליפות העולם אותה שנה שהתקיימה בשטוטגרט, גרמניה הן סיימו השישי בקרב רב עם 34.283 נקודות, במקום החמישי בתרגיל הסרטים עם 17.233 נקודות ובמקום השישי בתרגיל החישוקים והאלות עם 17.350 נקודות. בכך הן השיגו את הקריטריון וייצגו את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). באולימפיאדה העפילה הנבחרת עם מיירין לגמר וסיימה בו במקום השישי. אידה מיירין, ברשת החברתית אינסטגרם אידה מיירין, באתר olympedia.org אידה מיירין, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית אידה מיירין, באתר הוועד האולימפי בישראל אורן קורנפלד‏, נבחרת ההתעמלות האומנותית הבטיחה מקום בריו, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2015
יובל פילו

יובל פילו (נולדה ב-3 במרץ 1998) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. היא חברת נבחרת ישראל בהתעמלות אומנותית, יחד עם אלונה קושבצקי, יקטרינה לבינה, קרינה ליחבר, ואידה מיירין. יחד איתן היא זכתה במדליית כסף באליפות העולם, מדליית כסף באליפות אירופה ובשלוש מדליות במשחקים האירופיים. באליפות העולם ב-2014 שהתקיימה באיזמיר, טורקיה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הסרטים עם 16.983 נקודות, במקום החמישי בקרב רב עם 33.766 נקודות ובמקום השישי בתרגיל הכדורים והאלות עם 16.850 נקודות. באליפות אירופה אותה שנה הן זכו במדליית כסף בתרגיל הקרב רב עם 34.383 נקודות, וסיימו במקום הרביעי בתרגיל הכדורים והסרטים עם 17.500 נקודות ובמקום השביעי בתרגיל האלות עם 16.383 נקודות. במשחקים האירופיים שהתקיימו שנה לאחר מכן הן זכו ב-3 מדליות, מתוכן שתי מדליות כסף (בקרב רב עם 35.050 נקודות ובתרגיל החישוקים והאלות עם 17.500 נקודות) ובמדליית ארד (בתרגיל הסרט עם 17.100 נקודות). באליפות העולם אותה שנה שהתקיימה בשטוטגרט, גרמניה הן סיימו השישי בקרב רב עם 34.283 נקודות, במקום החמישי בתרגיל הסרטים עם 17.233 נקודות ובמקום השישי בתרגיל החישוקים והאלות עם 17.350 נקודות. בכך הן השיגו את הקריטריון וייצגו את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). באולימפיאדה העפילה הנבחרת עם פילו לגמר וסיימה בו במקום השישי. יובל פילו, ברשת החברתית פייסבוק יובל פילו, ברשת החברתית אינסטגרם יובל פילו, באתר olympedia.org יובל פילו, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית יובל פילו, באתר הוועד האולימפי בישראל אורן קורנפלד‏, נבחרת ההתעמלות האומנותית הבטיחה מקום בריו, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2015
האקדמיה הצעירה הישראלית

האקדמיה הצעירה הישראלית נוסדה בנובמבר 2012 על ידי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. היא פועלת באופן עצמאי, בגיבוי ובסיוע של האקדמיה הלאומית. בהרכב האקדמיה הצעירה יש שאיפה לאיזון דיסציפלינרי ולייצוג הולם של האוכלוסייה והקהילה המדעית בישראל, בכפוף לעקרון המצוינות כתנאי קובע. לאקדמיה הצעירה הישראלית קשר הדוק עם אקדמיות צעירות אחרות בעולם ונציגות גם באקדמיה הגלובלית הצעירה (GYA). נכון ל-2023, האקדמיה הצעירה הישראלית מונה 30 חברים ו-70 בוגרים. האקדמיה הצעירה עורכת מגוון כנסים, מפגשים, ימי עיון, סדנאות וישיבות בתחומים שאותם הגדירה כיעדים: קידום מצוינות מחקרית - בספטמבר 2019 התקיים כנס "אקדמיקס" הראשון. בכנס נפגשו חוקרים ממגוון תחומים במטרה לעודד שיתופי פעולה מחקריים ולאפשר שיתוף ידע ולמידה הדדית. קשר בין מדע לחברה - מדור "חוקרים פרטיים" באתר ynet מציג לקהל מחקרים מתחומים שונים. הוועד המנהל נבחר בידי האספה הכללית ומורכב משלושה חברים, מתחומי דעת שונים. הוועד המנהל אחראי על מדיניות האקדמיה הצעירה ומקביל בתפקידו למועצת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. יושבת ראש הוועד המנהל הראשונה הייתה יעל חנין. החל באוקטובר 2018, יושב ראש הוועד הוא ד"ר אודי זומר. חברים נוספים בוועד המנהל (נכון לספטמבר 2019) הם: פרופסור מיכל בר-אשר סיגל ופרופסור אבי צדוק. באקדמיה הצעירה הישראלית פעילות מגוון ועדות, חלקן קבועות וחלקן ממונות לצורך מיזם מסוים: ועדת חברים - ועדת החברים אחראית על סינון ראשוני של המועמדים להצטרף לאקדמיה הצעירה. הרכב הוועדה משתנה מדי שנה. הרכב הוועדה מבטא איזון דיסציפלינרי ומגדרי. ועדת גיוס משאבים - תפקידה לפעול לאיתור ולגיוס מקורות מימון ומשאבים נוספים. ועדת כנסת - תפקידה לעמוד בקשר עם ועדת המדע והטכנולוגיה ועם ועדת החינוך, התרבות והספורט בכנסת כדי לקדם את הקשר עם קובעי המדיניות. ועדה בין-לאומית - מטרת הוועדה היא לפתח את קשרי החוץ של האקדמיה הצעירה, ולעמוד בקשר עם הפניות המגיעות ממדינות אחרות. ועדת השאלה בין-ספרייתית ועדת חברה ערבית ועדת מאגר מידע ועדת מרכזי כתיבה ועדת משחק חשיבה "המסע למונדוס" - הוועדה הוקמה בעקבות הסכם עם האקדמיה הצעירה ההולנדית, שפיתחה משחק חשיבה המדמה מחקר אקדמי. ועדת שאלון מדענים צעירים 2.0 - ועדה האחראית לאיסוף, ניתוח והצגת תוצאות שאלון אינטרנטי שנשלח לכל החוקרים בארץ עד 10 שנים מתחילת המסלול לקביעות. ועדת תקשורת ועדת מדעי הרוח - מקדמת את תחום מדעי הרוח באקדמיה הישראלית. ועדת קידום נשים במדע- ייעוד הוועדה הוא להסיר מחסומים כדי שנשים יוכלו להתקדם במשרות אקדמיות בישראל. ועדת קידום נשים בפיזיקה רשימת חברי האקדמיה הצעירה הישראלית. אתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה הצעירה הישראלית האקדמיה הצעירה הישראלית, ברשת החברתית פייסבוק אתר האקדמיה הצעירה הישראלית מוטי בסוק, האקדמיה הלאומית למדעים הקימה אקדמיה צעירה למדענים עד גיל 45, באתר TheMarker‏, 11 בנובמבר 2012 יעל חנין, קול צעיר למדע הישראלי - הקמת האקדמיה הישראלית הצעירה למדעים, איגרת 34, דצמבר 2012 אסף אוני ואביטל בר, האקדמיה הצעירה - חממה לרעיונות וליוזמות, איגרת 39, דצמבר 2017 שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב 'סוג: אירוע' אינו ערך חוקי ערב השקת האקדמיה הצעירה למדעים, אירוע באתר יוטיוב, 8 בנובמבר 2012 אקדמיות צעירות בעולם, באתר האקדמיה הצעירה הישראלית אתר GYA האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים - חדשות, באתר www.young.academy.ac.il חוקרים פרטיים, באתר ynet