laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קלאודיאנוס

קלאודיוס קְלָאוּדִיאָנוּס (בלטינית: Claudius Claudianus)‏ (בערך 370 – כנראה 403 או 404) היה משורר החצר של הקיסר הונוריוס והמגיסטר מיליטום פלביוס סטיליקו. קלאודיאנוס נחשב למשורר האחרון של רומא הקלאסית. קלאודיאנוס נולד בערך בשנת 370, ככל הנראה באלכסנדריה ומת ככל הנראה בשנת 403 או 404 ברומא. הוא הגיע לרומא בערך בשנת 395, אחרי מותו של הקיסר תאודוסיוס. שני בניו של תאודוסיוס, ארקדיוס והונוריוס חילקו ביניהם את הממלכה לחלק מזרחי ומערבי. ארקדיוס היה מכשיר בידיו של הפרפקט הפראיטוריאני רופינוס במזרח, שקלאודיאנוס תקף אותו בשתי פואמות ארסיות, ואחריהן תקף בארסיות לא פחותה את יורשו, הסריס אוטרופיוס. בחצר המערב שלט בהונוריוס הגרמאני סטיליקו, שהיה אחד המצביאים של תיאודוסיוס ונלחם מספר פעמים באלאריק מלך הויזיגותים. קלאודיאנוס השתלב ככל הנראה כמעין מזכיר ומשורר חצר של סטיליקו, בחצרו במילאנו והילל את אדונו ופעולותיו הרבות ברוב הפואמות שלו. בשנת 400 עבר עם סטיליקו לרומא ושם זכה לכבוד בדמות כתובת המתעדת אותו (בשנת 402) ופסל שלו. התיאור האחרון שהוא נותן למעשיו של סטיליקו הוא מן התבוסה שהנחיל לאלאריק בקרב פולנטיה בשנת 402. קלאודיאנוס נישא בשנת 403 לאישה עשירה מבנות חסותה של סרנה, אשת סטיליקו, ומת ככל הנראה במהלך ירח הדבש. שירתו של קלאודיאנוס זוכה להערכה בעיקר בזכות השפה הלטינית המעודנת שלו, ששליטתו בה מפליאה במיוחד משום שככל הנראה כתב עד שנת 395 רק ביוונית. כפואמות, שיריו מתעלים לרמה גבוהה רק לעיתים רחוקות, אך יכולתו לסלסל עלבונות פולמיים עשויה להפוך משעשעת ביותר לעיתים, כמו במקרה בו הוא משתפך לאורך עשרות שורות על חילול הקודש שאין לו מחילה בדמות היותו של אוטרופיוס סריס. במקרים רבים, עם זאת, הציניות של קלאודיאנוס עשויה להיות מטרידה ומייגעת. כמקור היסטורי, יש לשיריו של קלאודיאנוס חשיבות רבה, למרות ההטייה הברורה של הכותב, גם משום קרבתו לסטיליקו, וגם משום שכתביו נוצרו סמוך מאוד למועד התרחשות האירועים. בחלקו הראשון של השיר "נגד אוטרופיוס", קלאודיאנוס מציין את ארץ יהודה בין הפרובינקיות שנכבשו על ידי פומפיוס והיו עתה בתחומו של הסריס אוטרופיוס ונמכרו על ידו. בהמשך חלק זה, הוא משווה את התגובה חסרת האמון לשמועה על מינוי אוטרופיוס לקונסול, לחוסר האמון המתעורר למראה "דמיונות השווא של הודו המתוארים על שטיחי הקיר היהודיים", אזכור המעיד על הפרסום שהשיגו ציירי שטיחי הקיר היהודים. Panegyricus dictus Probino et Olybrio consulibus De raptu Proserpinae (שירה אפית בלתי גמורה, שלושה ספרים הושלמו) In Rufinum (נגד רופינוס) De Bello Gildonico (על המרידה הגילדונית) In Eutropium (נגד אאוטרופיוס) Fescennina / Epithalamium - de Nuptiis Honorii Augusti Panegyricus de Tertio Consulatu Honorii Augusti Panegyricus de Quarto Consulatu Honorii Augusti Panegyricus de Consulatu Flavii Manlii Theodori De Consulatu Stilichonis Panegyricus de Sexto Consulatu Honorii Augusti De Bello Gothico (על המלחמה הגותית, 402–403 לספירה) פואמות קצרות יותר: Phoenix, Epithalamium Palladio et Celerinae; de Magnete; de Crystallo cui aqua inerat. מהדורה לטינית/אנגלית של כתבי קלאודיאנוס קלאודיאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי קלאודיאנוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) In Eutropium, I, 210-221 In Eutropium, I, 346-357 מנחם שטרן – M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CLII. Claudian, pp. 657-659
דניאל וולפסון

הרב דניאל קלמן הלוי וולפסון (נולד בכ"ב בתמוז ה'תשכ"ד, 2 ביולי 1964) הוא ראש ישיבת נתיבות חכמה (המכונה על שמו "וולפסון") בירושלים. נולד בבני ברק לאביעזר וולפסון. בצעירותו עברה משפחתו לסביון. בילדותו השתתף במקהלת הילדים יד בזמר בניצוחו של יגאל צליק. בסוף לימודיו בכיתה ז' נפגש עם הרב אהרון יהודה לייב שטיינמן שלאחר ששוחח עמו המליץ שידלג על כיתה ח' ויעלה בסוף השנה ללמוד בישיבה הקטנה של פוניבז' וכפי שאכן קרה, לאחר מכן למד בישיבה הגבוהה של פוניבז'. במהלך לימודיו בישיבת פוניבז' למד עם הרב דוב לנדו ראש ישיבת סלבודקה, והוא מחשיב אותו כרבו המובהק. הרב לנדו נוהג להגיע כפעם בשנה לישיבתו של הרב וולפסון ומדבר בשבחו פעמים רבות. בנוסף, מחשיב הרב וולפסון את הרב אלעזר מנחם מן שך לרבו והוא מרבה להביא חידושים מספרו אבי עזרי בשיעורים הכללים שהוא מוסר[דרוש מקור]. נישא לרבקה הניה, בתו של הרב דב בר אלתר אייכנשטיין, שכיהן כראש ישיבת איתרי. לאחר נישואיו שימש כמשיב בישיבת באר התורה ובישיבת גבעת שאול. בהמשך ובגיל צעיר מאוד התמנה לראש ישיבת חכמת שלמה של הרב יהושע ישעיה נויבירט בשכונת בית וגן. באלול תשס"ט בשיתוף עם הרב נויבירט ייסד את ישיבת נתיבות חכמה בעידוד הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן. מקדיש סדרים ושיעורים מיוחדים ללימוד נושאים שאין דרך עולם הישיבות לעסוק בהם כגון בסדרי זרעים, קדשים וטהרות, ומאמר שבועי שלו מתפרסם באופן קבוע בקובץ "אהלי טהרות". חיבר גם מספר ספרים ובהם על מסכתות בסדר טהרות שהלימוד בהן אינו רווח בישיבות. ספרו "אשיחה בחקיך" על מסכת פרה זכה בפרס ירושלים לספרות תורנית. לאחר ייסוד ישיבתו עבר מביתו בשכונת הר נוף לשכונת בית וגן. בעבר עסק בהשקעה בקרנות הון סיכון. אשיחה בחקיך, על מסכת פרה מראות טהורות, על מסכת נגעים אמרות טהורות, ענייני בדיקת חמץ וביעור חמץ ועוד עניינים במסכת פסחים להבין שמועות, שיעורים במסכת בבא קמא שנאמרו בישיבת חכמת שלמה להבין שמועות, שיעורים במסכת יבמות שנאמרו בישיבת חכמת שלמה להבין שמועות, שיעורים במסכת כתובות שנאמרו בישיבת חכמת שלמה מדיה וקבצים בנושא דניאל וולפסון בוויקישיתוף דניאל קלמן וולפסון, דף שער בספרייה הלאומית איצלה כץ, ‏חג מתן תורה | ראשי הישיבות שפרצו בשנים האחרונות וסחפו אלפי תלמידים, באתר כיכר השבת, 24 במאי 2023 פרחי ירושלים : יגאל צליק עם מקהלת הילדים "יד בזמר" | צליק, יגאל (מלחין מנצח מבצע) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il אחיו של הרב יהושע אייכנשטיין ראש ישיבת יד אהרן, ואביו של הרב משה מרדכי אייכנשטיין, האדמו"ר מטריסק ירושלים איתמר לוין תורת הרוחים באתר גלובס
מדינת האיחוד

מדינת האיחוד (באנגלית: Unity; בערבית: الوحدة) הייתה אחת מעשרת מחוזות דרום סודאן. שטח המחוז היה כ-35,956 קמ"ר, גודל האוכלוסייה בו היה כ-585,801 נפש (נכון ל-2008) ובירתו הייתה בנטיו. המחוז היה אחד משלושה מחוזות בחבל ארץ הנילוס העליון הגדול ואוכלס על ידי שתי קבוצות אתניות עיקריות: שבט הנואר ושבט הדינקה. מחוז מדינת האיחוד, בדומה לשאר המחוזות, חולק לנפות. בראש כל נפה עמד נציב שמינה נשיא המדינה, סאלווה קיר מאיארדיט. להלן נפות המחוז: נפת רובקונה (Rubkona) נפת מאיום (Mayom) נפת פנרינג (Panrieng) נפת ליר (Leer) נפת גויט (Guit) נפת קוך (Koch) נפת אביאמנום (Abiemnom) נפת מאיינדיט (Mayendit) נפת פאיינג'ייר (Payinjiar) הערים הגדולות במחוז: בנטיו, מאיום, לייר ואדוק. הפעילות הכלכלית העיקרית במחוז היא חקלאות. האנשים החיים במחוז הם בעיקר עמים ושבטים נוודים העוסקים בחקלאות וניהול משק חי, בעיקר בקר. גידול ירקות ופירות אינו נפוץ במחוז. שדות הנפט הראשונים שהתגלו בסודאן היו בשנות השבעים של המאה העשרים. חברות נפט בינלאומיות שעסקו בחיפושי שדות נפט נוספים, עסקו גם בהעתקת מקום מגוריהם של האוכלוסייה שהתגוררה באזור. שדות הנפט הגדולים באזור הם BLOCK 5A ו"שדה יוניטי" שמוערך בכ-24 מיליון מטר מעוקב (כ-150 מיליון חביות) ושייך ברובו לדרום סודאן. צינור הנפט הראשי של סודאן מתחיל בשדה יוניטי עובר דרך בירת סודאן, ח'רטום, ונגמר אחרי 1600 ק"מ בפורט סודאן שמייצא את הנפט דרך הים האדום. עקב כך מהווה שדה יוניטי לאחד ממקורות הסכסוך בין הצפון לדרום וטרם נקבע גובה התשלום של דרום סודאן לסודאן על העברת הנפט שעובר דרכה לייצוא. הנילוס העליון הגדול 'סודאן: זיכיון לנפט וגז' (מפה) "מפת מחוז מדינת האיחוד" (PDF). פורסם על ידי האו"ם. 2010-03-08. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2019-06-12. נבדק ב-2011-09-14. 'סודאן, נפט וזכויות אדם', באתר www.hrw.org. NPA Group 2008, 'Sudan - Muglad Basin', www.npagroup.co.uk, 27 February. Retrieved on 5 March 2008.
צינור הנפט הראשי של סודאן

צינור הנפט הראשי של סודאן הוא צינור נפט חשוב המשמש להובלת נפט שמייוצא מצפון מדינת דרום סודאן אל בתי הזיקוק בעיר פורט סודאן השוכנת לחופי הים האדום. אורכו של הצינור נאמד בכ-1600 ק"מ. הצינור נבנה על ידי חברת Greater Nile Petroleum Operating Company והוא החל לפעול בשנת 1999. חברת הנפט הלאומית של סין, שלה 40% מ-Greater Nile Petroleum Operating Company, מפעילה ומתחזקת את הצינור. בשנת 1999, נבנה הצינור משדה הנפט הגליג שבמחוז דרום קורדופאן והוארך בהמשך עד שדה הנפט יוניטי השייך כיום ברובו לדרום סודאן. מדינת האיחוד GNPOC no date, 'Pipeline division', www.gnpoc.com. Retrieved on 6 March 2008. APS Review Downstream Trends 2007, 'SUDAN: The oil sector', www.entrepreneur.com, 29 October. Retrieved on 5 March 2008. AP 1999, 'Sudan inaugurates oil pipeline', Alexander's Gas & Oil Connections, 19 July. Retrieved on 5 March 2008. Anon 2005, 'Focus on diplomacy and Sudan', APS Diplomat News Service, 15 August. Retrieved on 6 March 2008. ערך זה הוא קצרמר בנושא סודאן ובנושא דרום סודאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קליבלנד בראון

קליבלנד בראון (באנגלית: Cleveland Brown) הוא דמות המככבת בסדרת האנימציה איש משפחה, ובסדרה הבת שלה, המופע של קליבלנד. במשך שבע עונותיה הראשונות של הסדרה "איש משפחה" כיכבה דמותו של קליבלנד בתור דמות משנית, כחברו ושכנו של פיטר גריפין, כוכב הסדרה. בעונות המוקדמות הופיע קליבלנד לצד אשתו לורטה בראון, עד גירושיהם בעונה הרביעית כתוצאה מבגידה של לורטה עם דמות משנית אחרת בסדרה, גלן קווגמאייר. בפרק הבכורה של "המופע של קליבלנד" מתוארת פרידתו של קליבלנד בראון מהדמויות המוכרות בסדרה "איש משפחה". בסדרה החדשה "המופע של קליבלנד" מוצגת העיירה סטולבנד, וירג'יניה כעיירת הולדתו ונוספות דמויות חדשות כמו: אשתו דונה טאבס-בראון וילדיה רוברטה וראלו, ובנו הביולוגי של קליבלנד, קליבלנד בראון ג'וניור. בעקבות ביטול "המופע של קליבלנד" החליט סת' מקפרלן להחזיר את קליבלנד ומשפחתו לסדרה "איש משפחה". עד לשנת 2020, קליבלנד דובב על ידי מייק הנרי. בעקבות תנועת המחאה "Black Lives Matter", המדבב פרש מהתפקיד, ובמקומו מדבב השחקן עריף זאהיר. הדמות, באתר הסדרה Nikki Finke, Primetime Pilot Panic: Updated Hot List, Deadline, ‏24 באפריל 2008 (באנגלית) צביה בלום, חיקה את הדמות מ"איש משפחה" - ונהפך למדבב שלה, באתר ישראל היום, 29 בספטמבר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטואי גריפין

סטיוארט גיליגן "סטואי" גריפין (באנגלית: Stewart Gilligan "Stewie" Griffin) היא דמות אשר מככבת בסדרת האנימציה "איש משפחה" ומדובבת על ידי סת' מקפרלן. סטואי הוא תינוק בן שנה, הוא חכם ומתוחכם מאוד אף על פי שלפעמים מתנהג כתינוק, לדוגמה, באמצע קרב עם הכפיל שלו הוא צחק למראה כפות רגליו הקטנות וכך בריאן ידע מי הוא סטואי האמיתי. דובר אנגלית בריטית רהוטה (למעט מילים המתחילות ב- wh, בהן הוא הופך את סדר האותיות ל- hw, מה שמוציא את בריאן מדעתו מספר פעמים) ושואף להשתלט על העולם, לעיתים באכזריות. סטואי הוא בנם של פיטר ולויס ואחיהם הקטן של מג וכריס. יש לו קשר מיוחד עם כלבו המואנש, בריאן. סטואי מבטא לאורך הסדרה שנאה רבה לאימו, ואף שואף להרוג אותה, אך ישנם מספר קטעים מתוך הסדרה בהם מתבטאת אהבה כלפיה והזדקקות אליה. נטייתו המינית של סטואי אינה ברורה, וקיים עיסוק מסוים בנושא זה בסדרה למרות היותה של הדמות בגיל שנה בלבד; החל מהעונה השנייה נרמז בפרקי הסדרה לעיתים קרובות כי יש לו נטיות הומוסקסואליות, אך במצבים אחרים נרמזו גם נטיות הטרוסקסואליות, מספר פעמים בסדרה הוא מציג דעות הומופוביות ומספר פעמים דעות הומוסקסואליות. בתחילת שנת 2018 נמסר כי במהלך העונה הקרובה, יוצג פרק מיוחד במהלכו יוצא סטואי מהארון וחושף את עצמו כהומוסקסואל, (הוא יצא מהארון בפני הפסיכולוג שלו לאחר שהודה שהוא מאוהב בגרנט גאסטין). בפרקים מסוימים מוצג מחסן הנשק הרב של סטואי שבו מופיעים מיני פצצות גרעין וכמות אדירה של כלי תחמושת שונים. במהלך הסדרה סטואי וחברו הכלב בריאן נוסעים בזמן עם מכונת הזמן שסטואי בנה. באחד הפרקים סטואי בריאן ומורט נסעו לתקופת מלחמת העולם השנייה בפרוץ המלחמה. הם נסעו למשל לאחד מפרקיה הראשונים של הסדרה ופעמים רבות נוספות שם עברו הרפתקאות קומיות ומבדרות. דמותו של סטואי זכתה לפופולריות ברחבי העולם. היא דורגה במקום ה-95 ברשימת הדמויות הזדוניות הטובות ביותר בכל הזמנים של מגזין ויזארד. אין קונצנזוס מוחלט סביב השאלה "מי מהדמויות מבינות את סטואי". במהלך ריאיון, מקפרלן אמר שכל הדמויות יכולות להבין אותו בעיקרון אבל הן מתעלמות ממנו או רק חושבות לעצמן "איזה חמוד הוא" כשהוא מדבר אליהם. במהלך פאנל שהתרחש בקומיקון (2011) אמר מקפרלן שבריאן כל הזמן שומע את סטואי ולפעמים גם כריס שומע אותו ולרוב כותבי הסדרה מונעים מפיטר, לואיס ומג לשמוע את סטואי כשהוא מדבר. כשסטואי עוזב את הבית השאלה מי שומע את סטואי תלויה מאוד בעלילת הפרק. בנוסף מקפרלן הצהיר שהחוקים הרגילים של הבנת הדמות יכולים להישבר לטובת הקומדיה, ולכן התשובה לשאלה יכולה להשתנות מפרק לפרק. בדקה ה-18 של פרק 4 עונה 15 פיטר מתנצל בפני המשפחה וסטואי עונה לו "זה נחמד מצדך להתנצל" (תרגום חופשי) ופיטר מתייחס אליו ועונה לו "תודה לך, סטואי, מישהו שאני יכול להבין עכשיו" (תרגום חופשי). סצנה זו מתייחסת לשיח המתמשך האם שאר בני המשפחה מעבר לבריאן יכולים להבין את סטואי. למרות זאת, התגובה של פיטר יכולה גם להוות פשוט חלק מנושא הפרק שבו כולם מתנהגים שונה מהדמות הרגילה שלהם. ככל הנראה לואיס לא מבינה את סטואי ורק פיטר, מג, כריס ובריאן מבינים אותו. מדיה וקבצים בנושא סטואי גריפין בוויקישיתוף סטואי גריפין, באתר רשת Fox סטואי גריפין, באתר Family Guy Wiki (באנגלית) סטואי גריפין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ועד ההצלה

האם התכוונתם ל... ועד ההצלה (ארצות הברית) – ארגון יהודי-אמריקאי שקם על ידי אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה ב-1939 במטרה להציל יהודים ממוות בשואה ולהעביר מידע אודות המלחמה באירופה לארצות הברית ועדת העזרה וההצלה בבודפשט – ארגון יהודי של התנועה הציונית שנתמך גם על ידי הסוכנות היהודית שקם ב-1944 במטרה להציל את יהודי הונגריה ממוות בשואה ועד ההצלה בקהילת לבוב - ראו הקהילה היהודית בלבוב#תקופת השואה ועד ההצלה של הסוכנות היהודית – ארגון יהודי שקם על ידי הסוכנות היהודית ב-1942 במטרה להציל יהודים ממוות בשואה ולסייע להם הומניטרית ועד ההצלה של יהודי אתיופיה במחנות הפליטים בסודאן – התארגנות שהוקמה על ידי המוסד והסוכנות היהודית במהלך מבצע אחים במטרה לדאוג ליהודים שחיו במחנות בסודאן והמתינו לעלייה.
סם טוטמן

סם טוטמן (נולד ב-26 באפריל 1980) הוא גיטריסט להקת הפאואר מטאל הבריטית דראגונפורס. הוא הקים את דראגונפורס ביחד עם הרמן לי ב-1999 תחת השם דראגונהארט, אך שינו את שם הלהקה לדראגונפורס כשגילו שיש כבר להקה בשם הזה. מדיה וקבצים בנושא סם טוטמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סם טוטמן סם טוטמן, ברשת החברתית פייסבוק סם טוטמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סם טוטמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) סם טוטמן, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) סם טוטמן, באתר Discogs (באנגלית) סם טוטמן, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פורט סודאן

פּוֹרְט סודאן (בערבית: بورتسودان, בתעתיק מדויק: בורתסודאן; מאנגלית: Port Sudan) היא עיר הנמל הראשית של סודאן ובירתה של מדינת אל-בחר אל-אחמר (מדינת הים האדום). אוכלוסייתה מוערכת בכ-517,338 נפש. פורט סודאן נוסדה בשנת 1909 על ידי בריטניה כתחנה האחרונה במסילת רכבת שקישרה את הים האדום עם הנילוס. בעיר נבנה נמל מודרני, שהחליף את נמל סַוַּאכִּן (سواكن) המיושן. בניית הרכבת נבנתה כדי לייצא לשוק העולמי כותנה, שומשום ודורה מהאדמות הפוריות שליד הנילוס. להלן גידול האוכלוסייה בעיר: כלכלת העיר נשענת ברובה על הנמל שמייבא מכונות, רכבים, דלק וחומרי בנייה ומייצא כותנה, גומי ערבי, שמן, עורות וסנה. בסמוך לנמל פועלים בתי זיקוק של נפט המוזרם משדות הנפט של מחוז מדינת האיחוד בדרום סודאן. בנוסף מסילת רכבת מקשרת את העיר עם הנילוס ומשמשת להעברת כותנה, שומשום ודורה. בעיר פועלת משנת 1994 אוניברסיטת הים האדום. בפורט סודאן חופים ושוניות אלמוגים שמושכות תיירים. בנוסף, העיר משמשת כתחנת מעבר למוסלמים מרחבי אפריקה הרוצים להפליג דרך הים האדום לנמל ג'דה בערב הסעודית, כדי לקיים את החג' במכה הסמוכה. פורט סודאן מאופיינת באקלים מדברי עם ממוצע משקעים רב שנתי של כ-76 מילימטר גשם כאשר כ-90% מכמות זו יורדת באוקטובר-ינואר. אחד מהכבישים המהירים החשובים בסודאן מחבר את פורט סודאן עם עיר הבירה ח'רטום ועובר דרך וואד מדאני (Wad Medani), גדארף (Gedaref) וקסאלה (Kassala). ב-2009 נבנה כביש ראשי נוסף המחבר את העיר עם חרטום ומקצר משמעותית את הדרך ביחס לכביש הישן. נמל התעופה הבינלאומי של פורט סודאן ממוקם בסמוך לעיר ומשרת אותה בטיסות לקהיר ודובאי. ג'יבוטי ג'יבוטי, ג'יבוטי צינור הנפט הראשי של סודאן התקיפה הישראלית בסודאן (2009) מבצע חשיפה מלאה מדיה וקבצים בנושא פורט סודאן בוויקישיתוף פורט סודאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) http://bevoelkerungsstatistik.de Encyclopædia Britannica von 1911: Band 22, Seite 134 "Red Sea University". African Studies Center. אורכב מ-המקור ב-2011-08-12. נבדק ב-2011-09-17.
לירה דרום סודאנית

לירה דרום סודאנית (באנגלית: South Sudanese pound) היא המטבע וההילך החוקי הרשמי של מדינת דרום סודאן. המטבע מחולק ל-100 פיאסטרים והוא אושר על ידי בית המחוקקים הדרום סודאני ב-9 ביולי 2011, הודפס לראשונה ב-18 ביולי 2011, באחריות הבנק המרכזי של דרום סודאן, והחליף את הלירה הסודאנית בערכה. שטרות הכסף נושאים את דיוקנו של ג'ון גראנג, המנהיג של תנועת השחרור הדרום סודאנית. קיימים שישה סוגי שטרות בערכים של 1, 5, 10, 25, 50 ו-100 לירות וחמישה מטבעות בערכים של 1, 5, 10, 25 ו-50 פיאסטרים. מדיה וקבצים בנושא לירה דרום סודאנית בוויקישיתוף מאמרים אודות השטרות הדרום סודאנים השטרות של דרום סודאן SSLA endorses national anthem and coat of arms. 26 May 2011 South Sudan Pound released July 18 "South Sudan pound to be launched next week‏". BBC News‏. 11 ביולי 2011. נבדק ב-11 ביולי 2011. {{cite news}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link) South Sudan Pound to be released by Monday - Government of South Sudan official website. Published 12 July 2011. Retrieved 13 July 2011. South Sudan issued new pound notes 18 July 2011, BanknoteNews.com, Retrieved 2011-09-05.
ז'אן וידנוב

ז'אן וסילב וידנוב (בבולגרית: Жан Василев Виденов;‏ נולד ב-22 במרץ 1959, פלובדיב, הרפובליקה העממית הבולגרית) הוא פוליטיקאי בולגרי אשר כיהן כיושב ראש המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית וכראש ממשלת בולגריה מראשית 1995 ועד ראשית 1997. בתקופת כהונתו החריף מאוד המשבר הכלכלי שפקד את בולגריה, אשר החל עם סיום השלטון הקומוניסטי. וידנוב נולד בפלובדיב ואת השכלתו האקדמית בכלכלה רכש במוסקבה. הוא היה חבר במפלגה הקומוניסטית הבולגרית, אשר בראשית שנות ה-90 שינתה את שמה למפלגה הסוציאליסטית ובהמשך הפך ליושב ראשה. ב-1994 זכתה המפלגה הסוציאליסטית בבחירות ועל וידנוב הוטלה מלאכת הרכבת הממשלה. בתקופת כהונתו חלה הרעה משמעותית במצבה הכלכלי של בולגריה, האבטלה והחוב הלאומי האמירו, הורד דירוג האשראי של המדינה והמשבר הוביל לאי שקט חברתי גובר והולך. בשלהי 1996 גברו הקריאות במערכת הפוליטית להתפטרותו של וידנוב וב-21 בדצמבר הוא הודיע על התפטרותו. וידנוב סיים גם את כהונתו כיושב ראש המפלגה הסוציאליסטית ובמקומו נבחר גאורגי פרבאנוב. הוא נותר עוד מספר שבועות בתפקידו עד למינוי ממשלת מעבר בראשות ראש עיריית סופיה, סטפן סופיאנסקי. לאחר סיום תפקידו הועלו בבולגריה טענות לאי סדרים כלכליים בתקופת כהונתו. וידנוב פרש מהחיים הפוליטיים ומועסק כמרצה לכלכלה. ז'אן וידנוב: לא הייתי מרוצה מסרגיי סטאנישב ולכן עזבתי את המפלגה הסוציאליסטית, באתר vesti.bg (בבולגרית) ספיר פרץ, פרסומים בעיתונות הזרה קשרו את שמו של מיכאל צ'רני לפעולות חשודות, באתר גלובס, 26 במרץ 2001.
קדחת השוחות

קדחת השוחות היא מחלת חום הנגרמת על ידי החיידק Bartonella quintana ומועברת על ידי כיני גוף. המחלה הייתה נפוצה בצבאות הלוחמים במלחמת העולם הראשונה אשר לחמו מתוך שוחות במסגרת מלחמת חפירות שאפיינה את המלחמה, ומכאן שמה. היא תקפה חיילים כמעט בכל חזיתות הלחימה במלחמת העולם הראשונה, כאשר בין השנים 1915–1918 דווח כי בין חמישית לשליש מהחיילים הבריטים חלו בקדחת השוחות, לעומת חמישית מקרב החיילים הגרמנים והאוסטרים. המחלה גם נמצאת בשכיחות גבוהה יותר בקרב מחוסרי בית, וכן בקרב אנשים הצורכים סמים בזריקות. החיידק Bartonella quintana מועבר על ידי זיהום של פצע פתוח בעור או על ידי עקיצת כינת גוף שבה התערבבה צואתה. החיידק נמצא דרך קבע בדופנות הקיבה של הכינה. המחלה מאופיינת בחום עולה ויורד הנמשך חמישה ימים. משום כך המחלה נקראת גם "קדחת קווינטנית" (מלטינית, חמש). תקופת הדגירה היא יחסית ארוכה ונמשכת כשבועיים. הופעת התסמינים היא בדרך כלל פתאומית, עם חום גבוה, כאבי ראש, כאבים בהזזת גלגל העין וכאבים בשוק. לאחר החום הראשוני ישנה עלייה קצרה בחום. ההחלמה אורכת שבועות. מקרי מוות מן המחלה הם נדירים. האבחנה מתבצעת באמצעות מבחנים סרולוגיים, כמו מבחן וייל-פליקס. רוב המבחנים הסרולוגיים מדויקים יותר לאחר מספר ימים מתחילת הופעת התסמינים. רשימת האבחנה המבדלת כוללת: טיפוס הבהרות, ארלכיוזיס, עכברת, מחלת ליים ואדמת או חצבת. אנטיביוטיקה מקבוצת טטרציקלין למשך שבוע עד עשרה ימים היא הטיפול הנפוץ. לאנשים שלהם מומלץ שלא ליטול אנטיביוטיקה זו, משתמשים בכלורמפניקול. קדחת השוחות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה (מושיק) כהן

משה (מושיק) כהן (15 בפברואר 1945‏‏ - 7 במאי 2016) היה מנהל אגף מפעלי פיתוח בקרן הקיימת לישראל, מהנדס מים וקרקע שהיה השותף המרכזי להקמתם של 240 מאגרי מים ברחבי הארץ, והקמת מערך שיקום הנחלים בישראל. ממשיאי משואות טקס יום העצמאות הממלכתי לשנת 2012. משה (מושיק) כהן נולד בבית חולים שוייצר בטבריה,, בנעוריו בקיבוץ אשדות יעקב שבעמק הירדן, בין נהרות הירדן והירמוך עסק בענפי החקלאות, בספורט ובהדרכה בחטיבת הנוער. לאחר שירות צבאי כקצין חי"ר ומפקד פלוגת סיור בשריון, חזר לנהל ענפים חקלאיים במשק ונישא לשרה בר קמה, בת קיבוץ אשדות יעקב מאוחד. לאחר שירותו במלחמת ששת הימים עבר להתגורר בחיפה ושימש כקצין הגדנ"ע[דרושה הבהרה] בית הספר הריאלי העברי בעיר, בחיפה גם השלים את לימודיו והסמכתו כמהנדס מים וקרקע בטכניון ואת לימודיו לתואר שני במוסד זה. לאחר לימודיו פעל במסגרת חברת אגריטב ומשרד החוץ הישראלי להקמת מאגרים ובריכות מים בוונצואלה, דרום אפריקה והרפובליקה הדומיניקנית. לאחר מספר שנים נוספות של עבודה כמהנדס מים בתחום פיתוח מקורות המים והניקוז, התמנה בשנת 1982 לממונה על הכשרות קרקע, פיתוח ומדידות בקרן הקיימת לישראל ובשנת 1999 התמנה כמנהל אגף הפיתוח של הקק"ל. בתפקידיו בקק"ל הפך מושיק לאחד משומרי ומגיני הכנרת, פעל רבות לשיקום, פיתוח ושימור אדמות החולה ופרויקט האגמון המתחדש ואגן היקוות הירדן במעלה הכנרת, בעמק הירדן, בבקעת בית-שאן ולאורך בקעת הירדן בואך ים המלח, ניהל את הכשרות הקרקע כ-60 אלף דונם בבקעה ובמגילות, כמו את ההכשרות החקלאיות בערבה ובנגב הצפוני, ברמת הגולן ובגליל במשך כ-30 שנה ובסה"כ הוכשרו כ-600,000 דונם קרקע בתקופה זו. יזם את פרויקט שיקום הנחלים ואגני היקוותם, פיתח וקידם את מטריצת הצבעים חום, כחול, ירוק של הקרן הקימת לפיתוח, שימור ושיקום משאבי הטבע: קרקע, מים ונוף שהפכה לקו המנחה בעבודת הקרן הקיימת. במהלך 30 השנים בהן כיהן בתפקידיו בקק"ל יזם וקידם את התכנון והביצוע של כ-240 מאגרי מים, מאגרי קולחין, מכוני טיהור שפכים ואגנים ירוקים וכן מאגרים לתפיסת שיטפונות ומי הנגר העילי ברמת הגולן, בעמקים, לאורך בקעת הירדן ונחלי הנגב והערבה, במישור החוף, בעמק חפר, חוף הכרמל, הגליל המערבי והגליל העליון. לצורך קידום התכנון והביצוע של מפעלי הפיתוח בקרן הקיימת יזם ופיתח את מערכת הממ"ג (מערכת המידע הגאוגרפי) של הקק"ל המהווה מערכת לניהול התכנון והביצוע של מפעלות הקק"ל. כהן הוביל את הטיפול המתמשך בשיקום אדמות מלוחות בעמק יזרעאל, בעמקים, בבקעה בערבה ובככר סדום, תוך יישום שיטות מתקדמות לטיפול ב"סינדרום העמק המושקה" על ידי ניקוז תת-קרקעי עמוק ורדוד ופריסת מערכת צינורות בעומק של 2 מטרים ומטר אחד בתת-הקרקע כדי לאפשר שטיפת המלחים מאזור בית השורשים. העבודה אשר בוצעה בשיתוף פעולה עם משרד החקלאות רשויות הניקוז החקלאים והסוכנות היהודית, ונלמדת ומיושמת ברחבי העולם. כהן היה חבר במועצת הניקוז ושימור הקרקע ובוועדות השיפוט של רשות המים, משרד החקלאות והמשרד להגנת הסביבה, לנושאי המאגרים, הנחלים, הניקוז ושימור הקרקע ובקרן לשיקום מחצבות. כהן נפטר ב-7 במאי 2016, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ אשדות יעקב איחוד. הותיר אישה ושני ילדים, שירי ושי. הקרן הקיימת לישראל ריאיון עם משה כהן רדיו ללא הפסקה תרומת הקרן הקיימת לישראל בהקמת מאגרי המים משה כהן, מים והשקיה, גיליון 338 (פברואר 1999) מאגר זה העיקר ריאיון עם משה כהן אתר הקרן הקיימת אתר "Billiongraves" אסף שטול-טראורינג, נבחרו מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות בהר הרצל, באתר הארץ, 28 במרץ 2012