laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קאג'ול

קאג'ול דבגאן (בנגלית: কাজল দেবগন - ‏Kajol Debgôn, בהינדי: काजोल देवगन, באנגלית: Kajol Devgan, שם נעורים מוקרג'י - Mukherjee; נולדה ב-5 באוגוסט 1974) היא שחקנית הודית. זוכת חמישה פרסי פילמפייר (האוסקר ההודי). מגיל 16 התחילה לשחק בקהיבהי 1992. את תפקידה הראשון שיחקה בשנת 1991. שיחקה לרוב לצד השחקן שאה-רוח' ח'אן. הפריצה הגדולה של קאג'ול הייתה בסרט "יה דילגי", או בשמו הבינלאומי "משחק האהבה" לצד אקשאיי קומאר וסאיף עלי ח'אן בשנת 1994. סרט זה נכנס לרשימת חמשת שוברי הקופות של השנה בהודו וברוסיה באותה שנה. מלבד זאת, היא כיכבה לצדו של שאה-רוח' ח'אן ושילפה שטי בסרט "המהמר", שהיה מותחן פסיכולוגי. בשנת 1995 שיחקה קאג'ול לצידו של שאה-רוח' ח'אן בסרט "הלב האמיץ יזכה בכלה", הסרט שבר שיא של 600 שבועות בקולנוע. הסרט גרף את כל הפרסים באותה שנה (1995) ולא הותיר סיכוי למתחריו. הוא נחשב לאחד הסרטים ההודים המצליחים בכל הזמנים. היא ובעלה השתתפו בתוכנית "מי רוצה להיות מיליונר?" בהודו על ידי המנחה אמיטאב באצ'אן, ותרמו את הכסף שזכו לבית חולים לחולי סרטן. בשנת 2010 שיחקה בדרמה קוראים לי חאן לצד שאה-רוח' ח'אן. בשנת 2015 שיחקה בדרמה הרומנטית של הבמאי רוהיט שטי (אנ'), "לב גדול" (אנ') לצידם של קריטי סנון ושאה-רוח' ח'אן. בשנת 2023 גילמה את דיוואני סינג בסרט האנתולוגי של נטפליקס, "סיפורי תאווה 2", המשך לסרט משנת 2018. בשנות ה-90 היא החלה במערכת יחסים עם השחקן אג'איי דבגן. ב-24 בפברואר 1999 נישאה לו ובשנת 2003 נולדה בתם הראשונה של הזוג. קאג'ול היא השחקנית עטורת הפרסים הרבים ביותר מבין משפחה מרובת שחקנים. היא גם האשה השחקנית הראשונה שזכתה על משחקה בתפקיד רעה בהודו. בטקס פרסי הפילמפייר היא קיבלה פרסים בתור השחקנית הטובה ביותר על תפקידיה בסרטים "הלב האמיץ יזכה בכלה","משהו זז בלב", "גם באושר גם בעצב","פאאנה", "אנחנו משפחה", "אום שאנטי אום" ועוד. מדיה וקבצים בנושא קאג'ול בוויקישיתוף קאג'ול, ברשת החברתית פייסבוק קאג'ול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קאג'ול, ברשת החברתית אינסטגרם קאג'ול, סרטונים בערוץ היוטיוב קאג'ול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קאג'ול, באתר AllMovie (באנגלית) קאג'ול, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קאג'ול, באתר Metacritic (באנגלית) קאג'ול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קאג'ול, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קאג'ול, באתר ספוטיפיי קאג'ול, באתר MusicBrainz (באנגלית) Kajol, in the Universalcelebs.com (in English)
קטה (קמרון)

קטה (בצרפתית: Kette) היא עיירה בקמרון שנמצאת באזור המזרח. קטה ממוקמת כ-107 ק"מ מבירת האזור ברטואה וכ-359 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף העיירה נמצאת כ-13 ק"מ מהגבול של קמרון עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית. קטה ממוקמת ליד הכביש D25. Site de la primature – Élections municipales 2002 (בצרפתית) Contrôle de gestion et performance des services publics communaux des villes camerounaises- Thèse de Donation Avele, Université Montesquieu Bordeaux IV (בצרפתית) Charles Nanga, La réforme de l’administration territoriale au Cameroun à la lumière de la loi constitutionnelle n° 96/06 du 18 janvier 1996, Mémoire ENA. (בצרפתית) Troisième recensement général de la population et de l'habitat (3e RGPH, 2005), Bureau central des recensements et des études de population du Cameroun (BUCREP), 2010. Kette (Arrondissement, Cameroon) - Population Statistics, Charts, Map and Location, citypopulation.info Mah, E.P. (2014). La profession d'huissier de justice au Cameroun francophone. Harmattan Cameroun (בצרפתית). Editions L'Harmattan. p. 38. ISBN 978-2-336-33787-6. נבדק ב-26 ביולי 2018. {{cite book}}: (עזרה) Kette, Cameroon - Facts and information on Kette - Cameroon.Places-in-the-world.com, cameroon.places-in-the-world.com Kette, Mapcarta (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקמרון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וורמס (סדרת משחקים)

ווֹרְמְס (באנגלית: Worms) או תולעים (מוכר בישראל גם כמלחמת התולעים) היא סדרת משחקי מחשב מז'אנר הפעולה, אשר הומצא על ידי אנדי דודסון, והופץ לראשונה ב-1995. הזכויות של המשחק שייכים לחברה Team 17, שהייתה אחראית גם לפיתוחו. בכל משחק משתתפות כמה קבוצות, אשר לכל אחת מהן מספר תולעים. מטרת כל קבוצה היא לחסל את כל קבוצות התולעים היריבות. כל קבוצה מקבלת ציוד בסיסי, הכולל אמצעי לחימה וכלי משחית, בעזרתם היא אמורה להשיג את המטרה. מבין הציוד הקיים, ישנו ציוד שאינו מוגבל בכמותו, כגון: רקטות בסיסיות הנורות מהבזוקה, רימוני יד ורובה ציד; כמו כן, ישנו גם ציוד איכותי וקטלני יותר, אך מוגבל בכמותו, כגון: תקיפה אווירית, טילים מתבייתים ועוד. במשחק קיימים גם מספר כלי נשק חזקים (והומוריסטיים) במיוחד, המתקבלים בהצנחות מהאוויר רק לעיתים נדירות, כגון: "רימון יד קדוש", "פצצת בננה", "סופר פצצת בננה" ו"חמור מבטון". המשחק אינו מתבצע בזמן אמת ובמקביל, אלא בתורים: לכל קבוצה יש תור בה היא יכולה לנסות לחסל את יריבה ובכל תור אך ורק תולעת אחת יכולה לבצע פעולה. כאשר תולעת נפגעת ונותרת ללא אנרגיית חיים, היא מפוצצת את עצמה. הפיצוץ עשוי לפגוע ולגרום נזק גם לתולעים שהיו בקרבתה בעת מותה. ישנם מספר מצבי משחק: שחקן יחיד: קמפיין – על השחקן להשלים סדרה של משימות ושלבים עם מטרות שונות, בהם הוא מתמודד מול המחשב (ולעיתים גם בלעדיו) שחקן ממוחשב – כמו משחק של שני שחקנים (ומעלה), אלא שהמחשב משחק את הקבוצה/ות היריבה/ות שני שחקנים ומעלה: שני שחקנים ומעלה, שמשחקים בתורות באמצעות מחשב יחיד (לא מקוון) שני שחקנים ומעלה, שמשחקים בתורות ממחשבים שונים באמצעות האינטרנט (משחק רשת) למשחק יצאו גרסאות ופרקים רבים. סדרת המשחקים החלה את דרכה במישור דו-ממדי. החל מ-2003, החלו לצאת כותרים בסדרה גם במרחב תלת-ממדי. משחק מחשב נוסף, הנקרא Liero, מתואר לעיתים כגרסת זמן האמת של Worms, אף על פי שהמתכנת שכתב אותו אינו קשור לחברת Team 17. אתר ויקי עם הכול אודות Worms (באנגלית) וורמס, באתר Discogs (באנגלית)
גרגוריוס החמישי

גרגוריוס החמישי (בלטינית: Gregorius V, ברונו מקרינתיה;‏ 972 לערך – 18 בפברואר 999) היה אפיפיור מ-3 במאי 996 ועד מותו. ברונו היה בנו של דוכס קרינתיה, שהיה נכדו של אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ושירת ככומר של דודנו, אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. עם מותו של יוחנן החמישה עשר, הגיעו אוטו וברונו לרומא על מנת למנות את ברונו בן ה-24 לאפיפיור. אולם, אצילי רומא בחרו בכומר יווני מקלבריה לכהונה (הוא נקרא בדיעבד האנטי-אפיפיור יוחנן השישה עשר). אוטו השלישי הצליח לגרום לבחירתו של ברונו לאפיפיור, והוא נטל לעצמו את השם גרגוריוס החמישי. מיד לאחר מכן, ב-21 במאי, הכתיר האפיפיור החדש את דודו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אולם, עם שובו של אוטו השלישי לגרמניה, השתלטה סיעת אצילי רומא, בסיועו של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית, על כס האפיפיור, הדיחה את גרגוריוס החמישי והכתירה את יוחנן השישה עשר. סינוד בישופים שהתכנס בפאביה ב-997 החליט להכתיר מחדש את גרגוריוס שנבחר כחוק ולנדות את יוחנן השישה עשר מן הכנסייה. בפברואר 998 נכנס שוב אוטו השלישי לרומא בראש חייליו, על מנת לוודא שאצילי העיר לא ימרדו עוד נגד האפיפיור הנבחר. חיילי הקיסר תפסו את יוחנן השישה-עשר, שניסה להימלט. הם קצצו את אזניו, חתכו את אפו, עקרו את לשונו, שברו את אצבעותיו וניקרו את עיניו. לאחר מכן הרכיבוהו הפוך על חמור והצעידוהו ברחובות רומא. לאחר מכן נשלח לחיים בגלות במנזר פולדה. מנהיגי המרד נתלו מחומות מבצר סנט אנג'לו. במהלך ימי אפיפיוריותו קידם גרגוריוס ככל יכולתו את האינטרסים של דודו הקיסר ושל אצילי גרמניה. גרגוריוס מת במפתיע בשנת 999 כשהוא בן 27 שנים בלבד. מדיה וקבצים בנושא גרגוריוס החמישי בוויקישיתוף ערך על גרגוריוס החמישי, האנציקלופדיה הקתולית ערך על גרגוריוס החמישי, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה גרגוריוס החמישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בספרות מצוינים מספר תאריכים. בהם 4 בפברואר, 18 בפברואר ו-23 בפברואר קהילת מרתה ומרי, אונטריו ערך על יוחנן השישה-עשר, האנציקלופדיה הקתולית
הר אנדרסון (וושינגטון)

הר אנדרסון או הר אנדרסן (באנגלית: Mount Anderson) הוא הר ברכס ההרים האולימפיים במדינת וושינגטון שבארצות הברית. גובהו של ההר 2,231 מטרים מעל פני הים, והוא ההר השני בגובהו במסיב אנדרסון. ההר מתנשא לגובה של 219 מטרים מעל סביבתו. ההר ממוקם במרכזו של הפארק הלאומי אולימפיק. קרחון אנדרסון היה ממוקם בדרום ההר (הקרחון נמס בשנת 2011 בשל התחממות כדור הארץ); וקרחון איל ממוקם בצפון-מערב ההר (קרחון זה נסוג 180 מטרים בין השנים 1990- 2009 - קצב נסיגה של 10 מטרים בשנה, בשל התחממות כדור הארץ); קרחון הנגינג ממוקם במזרח השלוחה הממוקמת מצפון-מערב לפסגת ההר. הר אנדרסון ממוקם במרכז שלושת קווי פרשת המים שברכס ההרים האולימפיים. מרבית הגשמים שיורדים על המסיב זורמים לנהר דודוואליפס, אשר זורם אל תעלת הוד, לתוך מפרץ פיוג'יט; הגשם אשר יורד על צידו המערבי של ההר זורם במורד נהר קווינאולט לאוקיינוס השקט; הגשם היורד בצד הצפוני-מערבי של ההר זורם אל נהר הייז צפונה אל מיצרי חואן דה פוקה;. שמו של הר אנדרסון ניתן לו על ידי סגן ג'וזף אוניל (Joseph O'Neil), אשר קרא להר על שם מפקדו תומאס מ. אנדרסון (Thomas M. Anderson). הראשונים שטיפסו על ההר הייתה קבוצה של 13 מטפסים, שבראשה עמד פיירמן בי. לי (Fairman B. Lee) בשנת 1920. • Mike Woodmansee, Trekking Washington, P 267 הר אנדרסון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפה טופוגרפית של אזור הר אנדרסון הר אנדרסון באתר summitpost הר אנדרסון באתר peakbagger הר אנדרסון באתר peakware קרחון איל באתר mountaineers תחזית מזג אוויר עדכנית (לפי גבהים) עבור הר אנדרסון מידע גאוגרפי הרי מסיב אנדרסון לפי גובהם קצב הנסיגה של קרחון איל בשל התחממות כדור הארץ מידע היסטורי על הטיפוס על ההר
וורמס

המונח "וורמייזא" מפנה לכאן. לערך העוסק בקהילה היהודית בעיר, ראו יהדות וורמייזא. ווֹרְמְס (בגרמנית: Worms; במקורות היהודים נקראת ורמייזא, וורמיישא או גרמייזא) היא עיר במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה, על גדות הריין. בעיר 83,081 תושבים נכון לשנת 2017. העיר וורמס קדומה ביותר והיא אחת מהערים העתיקות שבצפון אירופה. בימי הרומאים הייתה העיר מאחז צבאי אסטרטגי על הדרך הראשית שמובילה לנהר הריין, ולימים – עיר מסחר משגשגת. בשנת 14 אחר הספירה נכבשה על ידי המצביא דרוסוס. את שרידי העיר הרומאית שפיתח דרוסוס ניתן לראות עד היום במבני הרחוב הרומאי, בפורום, ובשרידי המקדש לאל יופיטר. בימי הביניים הייתה לעיר קיסרית חופשית, ומאז ימי קארל הגדול שימשה לעיתים כעיר מושבו של הקיסר ועמדה במרכזם של אירועים היסטוריים חשובים. כבר במאה ה-14 מנתה העיר 20,000 תושבים (הרבה יותר מבפרנקפורט). וורמס היא אחת הערים הגרמניות המוזכרות ב'שירת הניבלונגים', יצירה ספרותית עתיקה מהמוקדמות ביותר ששרדו בלשון גרמאנית שנתחברה סביבות המאה ה-13. מספר פעמים במהלך ההיסטוריה, נהרסה העיר כמעט לחלוטין. במהלך מלחמת תשע השנים בשנת 1689 נבזזה העיר על ידי כוחות צרפתיים, שאף הצליחו להחזיק בה לזמן קצר. ב-1792 נכבשה העיר שוב על ידי כוחות הצבא הצרפתי המהפכני; העיר הייתה בשליטת צרפת עד שנת 1815, אז נמסרה לידי הדוכס הגדול של הסן במסגרת קונגרס וינה. בפעם נוספת נחרבה העיר בשנת 1945 בהפצצות אוויריות של חיל האוויר הבריטי, לקראת תום מלחמת העולם השנייה. ערך מורחב – יהדות וורמייזא לקהילה היהודית בעיר היסטוריה מפוארת בימי הביניים, ופעלו בה בין השאר ר' יצחק הלוי, רש"י, ר' אלעזר מוורמס, ר' אליהו לואנץ, ר' יאיר חיים בכרך ור' מיכל שייאר. ביחד עם שפייר ומיינץ (מגנצא) הרכיבה וורמס את שלוש הקהילות היהודיות הגדולות שלאורך הריין, שנודעו בראשי התיבות שו"ם. בשנת 1096, בימי מסע הצלב הראשון, אירע בעיר הטבח בוורמס, כחלק ממאורעות הדמים שכונו גזירות תתנ"ו. במהלך הטבח אולצו היהודים להתנצר או למות. בעקבות אותם מאורעות דמים, חיבר ר' מנחם ברבי מכיר את הקינה "אבל אעורר", שייחודה בכך שיש בה אזכור מדויק של התאריך, שנת תתנ"ו. הממלכה המאוחדת סנט אולבנס, אנגליה, הממלכה המאוחדת (מ־1957) צרפת אוסר, צרפת (מ־1968) איטליה פארמה, איטליה (מ־1984) ישראל טבריה, ישראל (מ־1986) גרמניה באוצן, סקסוניה, גרמניה (מ־1990) ארצות הברית מוביל, ארצות הברית (מ־1998) אתר האינטרנט הרשמי של וורמס וורמס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וורמס (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית
אוראשו נואו

אוראשו נואו (ברומנית: Orașu Nou; בהונגרית: Avasújváros, אוואשאויווארוש; ביידיש: אויוועראָש) הוא כפר במחוז סאטו מארה שברומניה. יהודים החלו להתיישב בכפר בסוף המאה ה-18 ועיקר פרנסתם היה בעסקי החקלאות למיניה ומעט בעלי בתי מרזח ובעלי מלאכה. עד סוף המאה ה-19 הוקמו בקהילה בית כנסת, מקווה ובית עלמין. רב הקהילה היה רב משותף עם קהילת נגרשט-אואש, הרב שמואל טייטלבוים בנו של הרב ישראל יעקב טייטלבוים. בזמן מלחמת העולם השנייה הועברו יהודי הכפר לגטו בסאטו מארה ומשם הועברו ביוני 1944 למחנה ההשמדה אושוויץ. פנקס הקהילות רומניה, עמוד 76 אואש-אויוארוש, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 10. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944) "אוראשו נואו", באתר JewishGen (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מהירות תת-קולית

מהירות תת-קולית אווירודינמית מתארת תנועת זורם במהירויות אשר נמוכות מאוד ממהירות הקול בכל מקום בתווך. כאשר מהירות הזורם נמוכה ממהירות הקול (M<1), היא נקראת תת-קולית. עם זאת, מספר מאך של הזרימה משתנה כאשר עובר דרך חפץ או דרך צינור. לכן לצורך פישוט, זורם נחשב תת-קולי אם מספר המאך שלו נע בין 0-0.8. במשטר זרימה תת-קולי, הפרעות אמפליטודה קטנות נעות במהירות קולית, ומהירות הזורם נמוכה ממהירות הקול. לכן, נוכחות הפרעות אלו מורגשת על ידי כל תחום הזורם. כתוצאה מכך, זרימה תת-קולית ערוכה להתמודד עם הפרעות אלו. ישנם מספר מקרים של זרימה תת-קולית, המוכר ביותר מביניהם הוא עבור זרימה לא צמיגה, לא דחיסה ולא רוטציונית. המקרה הזה נקרא זרימה פוטנציאלית, וניתן לתיאור באמצעות משוואות דיפרנציאליות. כאשר פותרים בעיה של זרימה תת-קולית, יש להחליט האם לקחת בחשבון את אפקטי הדחיסות של הזורם. דחיסות היא תיאור כמותי של שינוי הצפיפות בתוך הזורם. כאשר השפעת אפקטי הדחיסות על הפתרון קטנים, ניתן להניח כי הצפיפות קבועה. לכן, הבעיה הופכת לבעיה אווירודינמית במהירות נמוכה בלתי דחיסה. כאשר הצפיפות משתנה, הזרימה נקראת דחיסה. באוויר, בדרך כלל מזניחים אפקטי דחיסות כאשר מספר מאך של הזרימה לא עולה על 0.3 (בערך 335 רגל (102 מטר) לשנייה, או 228 מייל (266 ק"מ) לשעה ב-60 מעלות פרנהייט (16 מעלות צלזיוס) ). מעל מספר מאך של 0.3, צריך לתאר את בעיית הזרימה באמצעות אווירודינמיקה דחיסה. מהירות על-קולית אווירודינמיקה מספר מאך מספר מאך באתר נאס"א
Coco Jamboo

Coco Jamboo הוא שיר שבוצע על ידי הרכב היורודאנס הגרמני Mr. President, ויצא לאור בשנת 1996. השיר שבוצע בשפה האנגלית יצא לאור במרץ 1996 כסינגל המוביל מאלבום האולפן השני של ההרכב, We See" the Same Sun". השיר הפך ללהיט במספר מדינות באירופה והגיע לעשרת הגדולים במצעדי פזמונים רבים באירופה. הוא זכה להצלחה גם בארצות הברית והגיע למקום ה-21 במצעד הבילבורד הוט 100 בחודש ספטמבר 1997. השיר זכה בשנת 1997 בפרס אקו כסינגל הדאנס הטוב ביותר. הווידאו קליפ לשיר יצא באפריל 1996 וצולם בוונצואלה. בשנת 2015 הוציאה הזמרת הרומניה אינה שיר בשם "Renez Vous" שהכיל סימפול של "Coco Jamboo". מידע על היצירה "Coco Jamboo" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Coco Jamboo" באתר Discogs סרטון השיר "Coco Jamboo" באתר יוטיוב Coco Jamboo, מילות השיר(הקישור אינו פעיל), באתר genius Echo '97 Winners in key categories, במגזין Music&Media‏, 22 במרץ 1997
קרחון בלו (אנטארקטיקה)

קרחון בלו (באנגלית: Blue Glacier; מילולית: הקרחון הכחול) הוא קרחון גדול, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. הקרחון נשפך לתוך קרחון מדף באוורס, כ-16 קילומטרים דרומית לניו הרבור. קרחון איימוס נשפך לקרחון בלו, בסמוך ממערב לגבעת האנון. גבעת רובינס גובלת בקרחון מצפונו. גובהו של הקרחון 233 מטרים מעל פני הים. רוחבו של הקרחון נע בין 3.41 ל-6.43 קילומטרים, ואורכו של הקרחון 32 קילומטרים. הקרחון התגלה על ידי משלחת דיסקברי, שחקרה את אנטארקטיקה תחת פיקודו של רוברט פלקון סקוט בין השנים 1904–1901. סקוט, מגלה הקרחון, נתן לו את שמו בשל הצבע הכחול הבוהק של הקרחון, בעת שהתגלה. • Anna Salleh, Not all icebergs are white: Here's what makes them blue, green or striped, (מדוע הקרחונים משנים צבעים - מדוע חלקם כחולים, ירוקים, או מפוספסים) קרחון בלו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון בלו באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד, ותצלומי הקרחון קרחון בלו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון מפה טופוגרפית של אזור הקרחון מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי נתוני הקרחון
קרחון בלו

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון בלו (אנטארקטיקה) – קרחון בחוף סקוט בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה ארצות הברית קרחון בלו (וושינגטון, אנדרסון) – קרחון על הר אנדרסון במדינת וושינגטון שבארצות הברית קרחון בלו (וושינגטון, גאנסייט) – קרחון על פסגת גאנסייט במדינת וושינגטון שבארצות הברית
גבעת רובינס (אנטארקטיקה)

גבעת רובינס (באנגלית: Robbins Hill) היא גבעה (או הר) בחוף סקוט בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהה של הגבעה 1,140 מטרים מעל פני הים בחלקה המערבי של הגבעה. אורכה של הגבעה 6 קילומטרים. הגבעה היא חלק מרכס ההרים הטראנס-אנטארקטיים. הגבעה מצויה בצידו הצפוני של קרחון בלו. הגבעה נקראת על שמו של רוב רובינס (Rob Robbins) אשר שהה באנטארקטיקה 20 שנים ברציפות במסגרת התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, בתחנות מקמרדו ופאלמר. רובינס עשה למעלה מ-1,000 צלילות באנטארקטיקה במצר מקמרדו. גבעת רובינס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית גבעת רובינס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד גבעת רובינס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה גבעת רובינס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי ההחלטה הרשמית על מתן שם זה לגבעה
גבעת רובינס

האם התכוונתם ל... גבעת רובינס (אנטארקטיקה) – גבעה בחוף סקוט בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה גבעת רובינס (קנדה) – גבעה בפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור שבקנדה גבעות בארצות הברית גבעת רובינס (מסצ'וסטס) – גבעה במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית גבעת רוברטס (מיין, הנקוק) – גבעה במחוז הנקוק במדינת מיין שבארצות הברית גבעת רוברטס (מיין, אוקספורד) – גבעה במחוז אוקספורד במדינת מיין שבארצות הברית גבעת רוברטס (מיין, סאמרסט) – גבעה במחוז סאמרסט במדינת מיין שבארצות הברית
In the Flesh?, In the Flesh

"In the Flesh?" (מאנגלית: "בכבודו ובעצמו?") ו-"In the Flesh" (מאנגלית: "בכבודו ובעצמו") הם שני שירים של להקת הרוק המתקדם הבריטית פינק פלויד, אשר נכללו באלבום האולפן השנים עשר שהוציאה לאור, The Wall. הכותרת היא התייחסות לסיבוב ההופעות של הלהקה מ-1977 "In the Flesh Tour", שבמהלכו רוג'ר ווטרס, בתסכול, ירק על מעריץ שניסה לטפס על הגדר המפרידה בין הלהקה לקהל[דרוש מקור]. ווטרס אמר כי המנגינה העיקרית לא הייתה בהתחלה חלק מ-The Wall, אבל הושאלה מ-The Pros and Cons of Hitch Hiking, אשר ווטרס כתב בזמן העבודה על The Wall, והוקלט ויצא כסולו. בסיקור של השיר נאמר כי הוא נשמע פחות שייך לזאנר הפופ האופייני ללהקה, אבל יש לו מעלות רבות אחרות דוגמת "הקדמה כנה" וההומור שלו. מידע על היצירה "In the Flesh?, In the Flesh" באתר מיוזיק בריינז Analysis of the song All 165 Pink Floyd Songs, Ranked From Worst to Best, מתוך אתר vulture.com ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיקרופוזאורוס

מיקרופוזאורוס (שם מדעי: Microposaurus; מילולית: "לטאה קטנת עיניים") הוא סוג נכחד של דו-חיים מסדרת הטמנוספונדילים. יצור זה חי בדרום אפריקה ובאוסטרליה של אמצע-סוף הטריאס לפני 247-242 מיליון שנה. נמצאו מסוג זה 2 מינים שהראשון שבהם התגלה בשנת 1925. דו-חי זה הגיע לאורך 1-2 מטר והיה בעל גולגולת כבדה ושטוחה שהייתה מלאה שיניים חרוטיות קטנות שעזרו לתפיסת טרף שעבר בסביבתה אך הכילה זוג ניבים קדמיים גדולים יותר. יחסית לדו-חיים אחרים הגולגולת הייתה מוארכת יחסית. כפי ששמו מרמז היא הכילה עיניים קטנות בקדמת הגולגולת. ייתכן שאורח חייו הזכיר את סלמנדרת הענק מיפן וסין, אך הוא חי באזורים טרופיים וחמימים בהרבה. המיקרופוזאורוס יכל לצאת מהמים אך היה חייב לשמור על עור רטוב וכנראה חי מרבית זמנו בתוך מקווי מים מתוקים. הוא היה אוכל בשר של דגים ויצורים קטנים נוספים שהוא לכד במלתעותיו. הוא נכחד לחלוטין בסוף הטריאס. יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא מיקרופוזאורוס בוויקישיתוף מיקרופוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
רולאנדאס וילקונצ'יוס

רולאנדאס וילקונצ'יוס (בליטאית: Rolandas Vilkončius; נולד בשנת 1976) הוא מנחה טלוויזיה ליטאי. נולד בשנת 1976 אוקמרגה. הוא עבד בתחילה בתחנת רדיו בקובנה בעת שהתחיל ללמוד באוניברסיטה הטכנולוגית של קובנה ואחר כך בתחנת הרדיו "Radiocentras" שבוילנה. הוא החל את דרכו ברשת השידור הציבורית LRT שם הגיש מספר תוכניות, בין היתר הוא לקח חלק בהנחיית התוכנית "Celebrity Duets" בה צמדים של המורכבים כל אחד מהם מזמרים וידוענים מתחום אחר מתחרים ביניהם במוזיקה. ב-2004, 2005 ו-2008 חשף ההצבעה הליטאית באירוויזיון. ב-2008 הנחה את התחרות הלאומית לייצוג ליטא בתחרות. מדיה וקבצים בנושא רולאנדאס וילקונצ'יוס בוויקישיתוף [1] [2]
נמיית כיס מזרחית

נמיית כיס מזרחית (שם מדעי: Dasyurus viverrinus) היא מין של יונק כיס מהמשפחה נמיות כיס. נמיית כיס חיה בחופי דרום אוסטרליה ובאי טסמניה. היא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע. נמיית הכיס קטנה מעט מחתול בית והיא מגיעה לאורך 53–66 ס"מ בזכרים ו-48–58 ס"מ בנקבות (לא כולל הזנב). משקלם מגיע ל-0.7-1.1 ק"ג. הנמיות בעלות פרווה אפורה-בהירה עם טלאים לבנים עליהם ובטן לבנה. הם בעלי אוזניים ואפים ורודים, חוטם מוארך וכפות רגליים חשופות בדומה לעכברים. הזנב מגיע לאורך 20–28 ס"מ בזכרים ו-17–24 ס"מ בנקבות. נמיות אלה הם ציידי לילה החיים בין עצי אקליפטוס אך גם בחורשות פתוחות יותר ושדות מרעה. כמה נמיות חיות במורדות ההרים. הן ציידות של טרף קטן כמו חרקים, זוחלים, יונקים מקומיים, עופות וביצים. יש להם נשיכה חזקה מאוד העוזרת להם להרוג את טרפם ולנתח את בשרו. הטורפים של הנמיות הם בעיקר קרוביהם השדים הטסמנים ותנשמות מסכה אוסטרליות אך הם הפכו למטרה גם לחתולי בית מתפראים ולשועלים שהובאו בידי האדם לאוסטרליה. כנראה על היבשת עצמה הנמיות נכחדו עקב טריפות, מחלות חדשות וכן ממזג אוויר קשה ובלתי צפוי. כיום הם קיימים בטבע רק באי טסמניה. מדיה וקבצים בנושא נמיית כיס מזרחית בוויקישיתוף נמיית כיס מזרחית, באתר ITIS (באנגלית) נמיית כיס מזרחית, באתר NCBI (באנגלית) נמיית כיס מזרחית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נמיית כיס מזרחית, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נמיית כיס מזרחית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמיית כיס מזרחית, באתר GBIF (באנגלית) נמיית כיס מזרחית באתר הרשימה האדומה של IUCN
אורנה אופיר

אורנה (ארנה) בנאדו אופיר (9 באפריל 1950, סופיה, בולגריה – 11 בינואר 2014, תל אביב) הייתה רופאה ומנהלת רפואית של "אסותא מרכזים רפואיים", חברת הנהלה וחברת דירקטוריון ב"מכבי שירותי בריאות" ודירקטורית חיצונית בחברת איתוראן. אופיר נולדה ב-9 באפריל 1950 בשם ארנה בנאדו בסופיה שבבולגריה, לאם רופאה ואב כלכלן. בשנת 1952 עלתה לישראל עם הוריה, שהשתקעו ברמלה, ובגיל 10 עברה עם משפחתה לתל אביב. אופיר למדה בתיכון עירוני ד', ואת שירותה בצה"ל עשתה בגרעין השל"ת בקבוצת שילר בשנים 1968–1970. למדה רפואה וקיבלה תואר MHA במינהל מערכות בריאות מאוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודי הרפואה, עבדה כאחות בבית החולים הדסה תל אביב. בשנת 1976 החלה התמחות ברפואה פנימית. הייתה רופאה בכירה במחלקתו של הפרופ' שאלתיאל קבילי. בשנת 1988 מונתה לרופאת בית בבית החולים אסותא בתל אביב. בשנת 1995 מונתה לסגנית מנהל בית החולים אסותא תל אביב. ב-1987 הייתה שותפה להקמת המלר"ם (סקר מנהלים) במרכז הרפואי תל אביב, ומאוחר יותר הקימה וניהלה את מכון הסקר באסותא מרכזים רפואיים. בשנת 1991 נבחרה לחברת הנהלה וחברה בוועדת הכספים של מכבי שירותי בריאות. בשנת 2001 הקימה וניהלה את בית החולים השיקומי-גריאטרי בבת ים "מגדל הזהב". בשנת 2004 התמנתה למנהלת אגף הרפואה של אסותא מרכזים רפואיים. היא אף הייתה שותפה להקמת בית החולים האוניברסיטאי אסותא אשדוד. בשנת 2010 מונתה למנהלת בית החולים אסותא רמת החייל. במשך השנים הדריכה והרצתה בפקולטה לרפואה ובפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב, במסגרת לימודי תואר שני במנהל מערכות בריאות, לימודי עבודה, ניהול תפעול וסיעוד.[דרוש מקור] באוקטובר 2012 אובחנה כחולה בסרטן הלבלב. נפטרה ב-11 בינואר 2014. הייתה נשואה לד"ר יוסי אופיר, מנהל יחידת עור ומין בבית החולים וולפסון, ולהם שלושה בנים. רמי בר אדון, דברים שרציתי לומר, הוצאת אוריון, 2014 מערכת מנטה, מגזין מנטה, "ברגע שאמרו לי שאין לי גידול בשד, ידעתי שיש לי סרטן בלבלב", ראיון אישי. גיליון 153, עמ' 70–74, יוני 2013 ד"ר עוזי רביב, עצמאי-טון, ביטאון ארגון הרופאים העצמאיים של מכבי שירותי בריאות, גיליון 89, עמ' 38, מאי 2014 יהודה שלזינגר, "אורנה נלחמה במחלה באומץ רב", באתר ישראל היום, 12 בינואר 2014 מוטי גל‏, מגדל הזהב של החולים הגריאטרים, באתר וואלה, 19 במרץ 2002 שרון חן, "בניין האפשרויות הבלתי נגמרות, אסותא מקימה את פרויקט הדגל: בית חולים ציבורי באשדוד", מגזין אסותא, עמ' 13 ינואר 2013 גלית יצחק-אוגנוב, לראשונה: מכון אונקולוגי בבי"ח פרטי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 7 במרץ 2005 עופר מאיר, "הקמתי את המכון האונקולוגי ועכשיו אני מטופלת בו" / ריאיון עם ד"ר אופיר, באתר דוקטורס אונלי, 24 באפריל 2013
מרכז התיעוד של ההתנגדות האוסטרית

מרכז התיעוד של ההתנגדות האוסטרית (בגרמנית: Dokumentationsarchiv des österreichischen Widerstandes) הוא ארכיון בווינה, אוסטריה המרכז חומרים אודות הנאצים וקורבנותיהם בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה. המרכז הוקם בשנת 1963 על ידי מספר חברים בתנועת ההתנגדות האוסטרית לגרמניה הנאצית וקורבנות הרדיפות, וכמו כן לקחו חלק בהקמה גם מספר אקדמאים. המקום מכיל חומר כתוב אודות השואה ומחנות ההשמדה, מעל 2800 קלטות שמע שהוקלטו על ידי מרואיינים רבים שחיו בתקופה, מערכת נתונים של קורבנות אוסטרים של השואה. המקום מהווה גם מרכז ייעוץ לתלמידי בית ספר, סטודנטים ועיתונאים, כמו כן עוסק בפעילויות של העברת מורשת התקופה לדורות הבאים. מדיה וקבצים בנושא מרכז התיעוד של ההתנגדות האוסטרית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז התיעוד של ההתנגדות האוסטרית [1] Documentation Centre of Austrian Resistance | German History Blog (באנגלית)
כוח שחור-גרון

כוח שחור-גרון (שם מדעי: Varanus bitatawa) הוא מין של לטאת כוח קטנה החיה באיי הפיליפינים ומהווה מזון לשוכני האיים. לטאה זו יכולה להגיע לאורך 2 מטר עם זנבה, אך היא שוקלת רק 10 ק"ג. היא בעלת עור כחול-שחור המנומר בכתמים צהובים והיא יכולה לנפח את צווארה כדי להיראות מרשימה. הראש של הלטאה מחודד בצורתו והיא בעלת טפרים ארוכים העוזרים לה להיאחז בענפים. לטאה זו מיוחדת בכך שהיא אחת מ-3 לטאות כוח, נוסף על כוח גריי והמין Varanus mabitang שהם בעלי בעלי תזונה מבוססת על פירות. היא ניזונה על עצי דקל, 20 מטרים מעל הקרקע מפירות הדקלים. כוח זה הוא קרוב גנטית לכוח גריי הניזון כמותו מפירות וגם חי בפיליפינים. בנוסף שניהם קרובים גנטית לכוח הענקי מקומודו. מדיה וקבצים בנושא כוח שחור-גרון בוויקישיתוף כוח שחור-גרון, באתר NCBI (באנגלית) כוח שחור-גרון, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כוח שחור-גרון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כוח שחור-גרון, באתר GBIF (באנגלית) כוח שחור-גרון באתר הרשימה האדומה של IUCN