רפאל חיים הכהן

רפאל חיים הכהן (25 בנובמבר 1884, ה'תרמ"ה – 29 בדצמבר 1954, ה'תשט"ו) היה איש ציבור ירושלמי ממוצא פרסי, ציר וחבר אספת הנבחרים הראשונה והשנייה, חבר הוועד הלאומי, שופט בית משפט השלום העברי בירושלים, חבר ועד העדה הספרדית, מראשי העדה הפרסית בעיר וממייסדי בית הכנסת אוהבי ציון בשכונת זיכרון טוביה. נולד בשיראז שבאיראן ב-25 בנובמבר 1884 (ז' בכסלו ה'תרמ"ה) לכאנום ולמולא אהרן בכ"ר משה הכהן. בילדותו התחנך אצל אביו ובהמשך אצל מורים פרטיים, ובשנת 1890 (ה'תר"ן) עלה לישראל והשתכן בירושלים. בשנת 1903 (ה'תרס"ג) ייסד בירושלים יחד עם אחיו ואחרים את אגודת הקהילה הציונית-פרסית "אוהבי ציון" שפעלה להרמת המצב הרוחני והחומרי של בני העדה בעיר. כן פעלה האגודה וייסדה מספר מוסדות, בהם בית כנסת ותלמוד תורה "אורח חיים" שלאחר מותו נקרא על שמו של רפאל חיים. כן ייסד את "חברת אוהבי ציון לעדת יהודי פרס בירושלים". בשנת 1904 (ה'תרס"ד) נישא לבוליסה (אמירה) בת רפאל גוזלן. בשנה זו שימש כציר ירושלים ובני עדתו בכנסייה הראשונה של תושבי ארץ ישראל שהתאספה בזכרון יעקב. בהמשך שימש כציר אספת הנבחרים הראשונה, חבר הוועד הלאומי ולאחר מכן כחבר אספת הנבחרים השנייה. בצעירותו התפרנס כעובד בבית הדפוס של אברהם משה לונץ, ונמנה עם מייסדי אגודת פועלי הדפוס בירושלים. בשנת 1913 (ה'תרע"ג) ייסד בירושלים בית דפוס פרטי בו הודפסו ספרים חשובים ויקרי ערך, והיה חלוץ ראשון מסוגו בארץ בהדפסת לוחות עם דפים לתלישה. בשנות מלחמת העולם הראשונה נמנה עם עסקני וועד הסיוע שטיפל בסבלם של תושבי ירושלים, בעיקר למשפחות מבני עדתו שראשיהן גויסו לצבא הטורקי. גם כאלו שאינם בני עדתו זכו לסיוע ופטור מהצבא, כשטען עבורם שהם כביכול בעלי נתינות איראנית. כשבהמשך גירש השלטון הצבאי את כל הנתינים הפרסים האמיתיים והמדומים לדמשק שבסוריה, פנה אל החכם באשי בטורקיה, הרב משה הלוי, ויחד פעלו בהצלחה להחזרת המגורשים לירושלים. בשל אי הבנה בנוגע לפעילות זו, נעצר על ידי הממשל ושוחרר לאחר מספר ימים. לאחר כיבוש ירושלים בידי הבריטים המשיך בפעילותו הציבורית וייסד בעיר את חברת "המרפא" לעזרה לחולים ולעניים, ונמנה עם מייסדי "מרכז בעלי המלאכה", בנק "הלוואה וחיסכון", "הסתדרות הספרדים" ועוד. כן פעל למען "קרן הגאולה", שימש כחבר "וועד הקהילה העברית" ונשיא ויו"ר הוועד הכללי של העדה הפרסית בעיר, חבר בוועד בית חינוך עיוורים, חבר ועד העדה הספרדית והוועד הפועל שלו, שופט בבית משפט השלום העברי בירושלים, חבר וועד קופת מזון ותמחוי, וחבר ועדת הביקורת למועצת עזבון בליליוס. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) ערך תזכיר מחאה לקונגרס הציוני, בעקבות התגברות הרדיפות כנגד בני עדתו. בסיועו של הרברט סמואל, הוגשה התלונה לדרגים הרלוונטיים והועילה במקצת. בחודש אוקטובר 1926 (חשוון ה'תרפ"ז) נבחר לשמש כחבר בוועדה להתאזרחות מטעם הרבנות הראשית, ובחודש פברואר 1932 (אדר ה'תרצ"ב) נבחר לוועד הקהילה של יהודי ירושלים מטעם רשימה של יהודי המזרח. הלך לעולמו ב-29 בדצמבר 1954 (ד' בטבת ה'תשט"ו) לאחר מחלה ונקבר בבית הקברות סנהדריה בירושלים. לימים סיפר שחקן הקולנוע והתיאטרון יעקב בנאי אשר גדל בשכנותו, כי דמותו של הרב שמש בגילומו, המוכרת מהסרט חגיגה בסנוקר מבוססת באופן רופף על דמותו של הכהן. היה אב לשבעה. בנו הבכור היה פרופ' אהרן מרדכי כהן, חוקר מחלת הסוכרת. בניו דוד שמואל ויוסף המשיכו לנהל את "דפוס רפאל חיים הכהן". בנו שלמה היה מנהל בית ספר ומפקח של משרד החינוך. בנו משה נרצח במאורעות תרפ"ט. אחיינו, אהרן חיים כהן, היה איש מודיעין ופעיל ציבור ישראלי. אבנים בחומה - פרשת חייו, בהוצאת "בית עלים", ספטמבר 1970, דפוס רפאל חיים הכהן. מקרא קודש - פיוטים, שירים ופזמונים ממשוררי עדות המזרח שערך ואסף תחת הכותרת 'שיר ושבחה'. 'הכהן, רפאל חיים', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 177. (הספר בקטלוג ULI) דוד תדהר (עורך), "רפאל חיים הכהן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2192 משה דוד גאון, "רפאל חיים ב״ר אהרן הכהן", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 303, באתר היברובוקס Hacohen, Raphael Ḥayyim באתר Encyclopedia.com על מולא אהרון הכהן ושליחותו ראה: אודי מזרחי-צורף, "בית הכנסת אורחים כוננו בעיר ירושלים", שרשרת הדורות כ"ו (3), כסלו תשע"ב, עמ' 4-10. מאמר בעיתון ירושלים על 100 שנה להקמת בית הכנסת שהקימה האגודה התבדלות עדות המזרח מהעדה הספרדית 1860 - 1914, רחל שרעבי תוצאות הבחירות לועד הקהלה, דואר היום, 3 בפברואר 1932 רפאל חיים הכהן באתר GRAVEZ [דרוש מקור] הספר אבנים בחומה באתר esfarim אדווין סרוסי, לראשית שירת הבקשות בירושלים במאה הי"ט באתר הזמנה לפיוט