laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוזיאון טן בום

מוזיאון טן בום (בהולנדית: Corrie ten Boom Museum) הוא מוזיאון המוקדש ל"מחבוא" (בהולנדית – de schuilplaats), נושא ספרה של קורי טן בום "המחבוא" (אנ') משנת 1971. הבניין בו נמצא המוזיאון נקנה ושופץ בשנת 1983 על ידי עמותת קורי טן בום, מוסד ללא כוונת רווח ובראשו מספר מנהלים. העיתונאי האמריקאי מייק אוונס עומד בראש העמותה. האתר הוא אתר מורשת לאומי הולנדי ("רייקסמונומנט"). משפחת טן בום ניהלה חנות שעונים ברחוב הקניות העיקרי בהארלם, ברטלייוריסטראט, בהולנד. במהלך כיבוש הולנד על ידי גרמניה הנאצית בשנת 1942, הם סיפקו מסתור ליהודים ולפליטים נרדפים אחרים במחבוא שבנו בעליית הגג. הודות למעגליהם החברתיים בארגוני צדקה של הכנסייה ובקרב קבוצות של יצרני שעונים, הם הצליחו להסתיר נרדפים רבים עד שהלשינו עליהם ב-28 בפברואר 1944. בסמטה הם הציבו סמל משולש כדי לאותת למסתתרים ש"השטח פנוי". לאחר ההלשנה על המשפחה, הנאצים הצליחו לתפוס מסתתרים נוספים ששהו במחבוא לאחר שהניפו במקומם סמל זה. קספר טן בום, אבי המשפחה, נפטר ב-9 במרץ, פחות משבועיים לאחר מעצרם, בכלא בסכוונינגן, במותו היה בן 85. בתו בטסי טן בום נפטרה ב-16 בדצמבר במחנה הריכוז ראוונסבריק, בת 59 במותה. הבן וילם נפטר אף הוא ב-16 בדצמבר בעיר הילברסום וגם הוא בן 59 במותו. בנו של וילם, כריסטיאן, נפטר לקראת סוף המלחמה באפריל 1945 והוא בן 25. קורי טן בום שרדה את תקופת כליאתה במחנה ראוונסבריק וחזרה לרחוב הארלם ולחנות השעונים של המשפחה. היא נפטרה ב-15 באפריל 1983, יום הולדתה ה-91. בחייה כתבה מספר ספרים על זיכרונותיה ממלחמת העולם השנייה. המוזיאון נפתח ביום הולדתה בשנת 1988. מראה המוזיאון מתוך סמטה המשקיפה עליו התמרור המשולש אותו הציבו בני משפחת טן בום, כדי לסמל למתחבאים שאין סכנה לצאת החוצה קורי טן בום, המחבוא, הוצאת ינץ, 1978 מדיה וקבצים בנושא מוזיאון טן בום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון טן בום אתר רשמי נוסף של המוזיאון(הקישור אינו פעיל) (בשפות שונות) סיור וירטואלי במוזיאון (בשפות שונות) מוזיאון טן בום באתר הסוכנות למורשת תרבותית של הולנד (אנ')
המפלגה הסוציאליסטית (אירלנד)

המפלגה הסוציאליסטית (באנגלית: Socialist Party, באירית: Páirtí Sóisialach) היא מפלגה סוציאליסטית, הפועלת באירלנד ובצפון אירלנד. המפלגה הכניסה מספר נציגים לפרלמנט לאורך השנים, בהם חבר הפרלמנט כיום מיק בארי. המפלגה חברה בתנועת אלטרנטיבה סוציאליסטית בינלאומית. חברת הפרלמנט לשעבר מהמפלגה רות' קופינג'ר, מטעם מחוז דבלין-מערב, מילאה תפקיד מוביל בתנועה לביטול האיסור על הפלות באירלנד, שניצחה לבסוף במשאל העם שנערך במאי 2018. קופינג'ר זכתה לחשיפה בתקשורת הבינלאומית, בנובמבר 2018, כשבמהלך נאום בפרלמנט הציגה לאות מחאה תחתוני חוטיני, על רקע מחאה ציבורית שהתעוררה כשבמהלך משפט על פרשת אונס הוצגו בבית המשפט תחתונים כראיה להסכמה ליחסי מין. בבחירות בשנת 2011 השתתפה המפלגה כחלק מהתארגנות חברתית בשם "ברית השמאל המאוחד" (ULA). הקואליציה זכתה ב-5 מנדטים ו-2 מתוכם היו חבריי המפלגה הסוציאליסטית. ב-2013 הודיעה המפלגה על פרישתה מההתארגנות המשותפת, ובמקביל החליטה אחת מחברות הפרלמנט לפרוש מהמפלגה על רקע חילוקי דעות. בשנת 2014, בעקבות התפטרות שני חברי פרלמנט אירים, התקיימו בחירות ביניים במחוזות שלהם, בהן ניצחו שני חברי המפלגה הסוציאליסטית (אחד בשם "הברית נגד הצנע", AAA). בעבר יוצגה המפלגה בפרלמנט האירופי, שם הייתה חברה בקבוצת השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק אך בבחירות האירופיות האחרונות לא הצליחה לעבור את אחוז החסימה. ראשיתה של המפלגה בקבוצת חברים במפלגת הלייבור האירית (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית) שבשנות ה-70 החלו ליישם קו מיליטנטי יותר תחת העיתון "Militant Irish Monthly". הייתה זאת תקופה בה חברים טרוצקיסטים רבים ממפלגות סוציאל-דמוקרטיות במערב החלו להתאגד, ואכן בשנות ה-80 סילקה מפלגת הלייבור משורותיה חלק מחברי "המיליטנטים". בשנת 1989 החליטו חברי מפלגת הלייבור שראו עצמם כחלק מהקבוצה לפתוח מפלגה עצמאית - בתחילה בשם "Militant Labour", וב-1996 שונה השם למפלגה הסוציאליסטית. מדיה וקבצים בנושא המפלגה הסוציאליסטית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה הסוציאליסטית (באנגלית) המפלגה הסוציאליסטית, ברשת החברתית פייסבוק המפלגה הסוציאליסטית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המפלגה הסוציאליסטית, ברשת החברתית אינסטגרם המפלגה הסוציאליסטית, סרטונים בערוץ היוטיוב "תראו מה היא לבשה": חוטיני בפרלמנט במחאה על זיכוי נאשם באונס, חדשות10‏, 14 בנובמבר 2018 "ככה לא נראית הסכמה": נשות אירלנד שולפות את התחתונים במחאה על האשמת הקורבן, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2018 מחאת תחתונים באירלנד אחרי זיכוי מאונס נערה שלבשה חוטיני, באתר וואלה, 14 בנובמבר 2018
פינגווין גדול

פינגווין גדול (שם מדעי: Aptenodytes) הוא סוג בן שני מינים חיים של פינגווינים גדולים, החיים בעיקר בקוטב הדרומי והמים הקרים שבאזור זה. שני המינים הם הגדולים ביותר בקרב הפינגווינים ואף בקרב קבוצת עופות מפותחים חסרי שיניים. פינגווין קיסרי – המין הגדול ביותר בקבוצת עופות מפותחים חסרי שיניים ובסדרת הפינגווינים. חי בעיקר באנטארקטיקה ומתרבה בה בחורף הקשה. נפוץ גם בימים סביבה. פינגווין מלכותי – המין השני בגודלו בסדרה. נפוץ בצפון אנטארקטיקה ובאיי פוקלנד ובעוד איים דרומיים. מפליג לנדידות ארוכות יותר מקרובו בלב ים. aptenodytes ridgeni - מין נכחד אשר חי בניו זילנד בתקופת ה-פליוקן. מדיה וקבצים בנושא פינגווין גדול בוויקישיתוף פינגווין גדול, באתר ITIS (באנגלית) פינגווין גדול, באתר NCBI (באנגלית) פינגווין גדול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פינגווין גדול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פינגווין גדול, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד אורטנברג

רבי דוד אורטנברג (מכונה: ר' דודיה; נפטר בכ"ד באב תר"ע, 29 באוגוסט 1910, בברדיצ'ב) היה רב ופוסק הלכה, מרבני העיר ברדיצ'ב. נודע על שם ספרו ההלכתי "תהלה לדוד". נולד לישראל צבי אורטנברג, חייט מחסידי רבי אורי מסטרליסק, ומצאצאי רבי זאב וולף מז'יטומיר, מחבר "אור המאיר". רבי דוד אורטנברג היה חסידם של אדמו"רי בית רוז'ין, רבי ישראל מרוז'ין, והאדמו"רים הראשונים מסדיגורה ובאיאן. בשל גדלותו התורנית זכה למעמד רם בחצר סדיגורה, וכותבים בני התקופה מתארים אותו כ"קאנצלר של החצר הסאדיגורית", מעמדו העניק מקום של כבוד בחסידות סדיגורה ובוהוש גם לאחיו רבי יעקב יוסף אורטנברג ומשפחתו. ספרו "תהלה לדוד" על שולחן ערוך אורח חיים, התקבל כבר סמכא בעניינים אלו, ודבריו משמשים מוקד לדיונים הלכתיים בקרב הפוסקים שאחריו. הספר נסוב בעיקר על דברי הרב שניאור זלמן מלאדי בספרו "שולחן ערוך הרב", ולכן אינו דן בסימנים בהם לא כתב דבר. הוא נפטר בכ"ד באב תר"ע, 29 באוגוסט 1910, בברדיצ'ב, ונקבר בה. תהלה לדוד (ברדיטשוב תרמ"ח) - על שולחן ערוך, בעיקר על חלק אורח חיים שוהם וישפה ח"א (ברדיטשוב תרמ"ח) - על משנה תורה לרמב"ם שוהם וישפה ח"ב (ברדיטשוב תרס"ב) תהלה לדוד - מהדורה חדשה הכוללת גם את שאר כתביו, ירושלים: עוז והדר, תשנ"ג תולדותיו של רבי דוד אורטנברג באתר ההנצחה לקהילת ברדיצ'ב לעיתים נכתב שמו: האכטינבארג. פיני מינקובסקי, מספר חיי, בתוך: רשומות: מאסף לדברי זכרונות, לאטנוגרפיה ולפולקלור בישראל, חלק ב', תל אביב: דביר, תרפ"ז.
תהילה לדוד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תהילה לדוד – חלקו המרכזי של המזמור "אשרי יושבי ביתך", תפילה הנאמרת שלוש פעמים בכל יום מחברי ספרים בשם זה תהילה לדוד - ספרו הפילוסופי של רבי דוד בן יהודה מסר לאון תהילה לדוד - ספרו של רבי דוד אורטנברג על הלכות אורח חיים תהילה לדוד - קובץ שירתו של רבי דוד בן חסין תהילה לדוד - פירוש להגדה של פסח, של הרב דוד שפרבר תהילה לדוד - ספרו של הרב דוד יצחק מן תהילה לדוד - ספר דרשות של רבי דוד אמאדו תהילה לדוד - ספר הזיכרון לדוד קויפמן תהילה לדוד - ספרו של הרב אברהם דוד מבוטשאטש על ספר התהלים תהילה לדויד - ספרו של רבי אברהם מוסאפיה על ספר תהלים
פינגווין זנב-מכחול

פינגווין זנב-מכחול (שם מדעי: Pygoscelis) הוא סוג קטן של פינגווינים בינוניים החיים באנטארקטיקה וסביבתה, בעיקר באביב. בסוג שלושה מינים: מינים נוספים מהסוג שנכחדו: Pygoscelis grandis Pygoscelis calderensis Pygoscelis tyreei מדיה וקבצים בנושא פינגווין זנב-מכחול בוויקישיתוף פינגווין זנב-מכחול, באתר ITIS (באנגלית) פינגווין זנב-מכחול, באתר NCBI (באנגלית) פינגווין זנב-מכחול, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פינגווין זנב-מכחול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פינגווין זנב-מכחול, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פינגווין החגורה

פינגווין החגורה (שם מדעי: Spheniscus) הוא סוג פינגווינים בינוניים החיים באמריקה הדרומית, איי גלאפגוס ואף בדרום אפריקה, אבל לא באנטארקטיקה כמו שאר סוגי הפינגווינים, אם כי בקרבת זרמי מים קרים בדרך כלל. צבעם הוא שחור עם בטן בעלת פס אחד או יותר שחורים לאורכה, והוא שנתן להם את שמם. בסוג זה 4 מינים: פינגווין מגלן (Spheniscus magellanicus) - הנפוץ ביותר. חי לאורך חופים באמריקה הדרומית בארגנטינה ואיי פוקלנד. פינגווין גלאפגוס (Spheniscus mendiculus) - אנדמי לאיי גלאפגוס ונתון בסכנת הכחדה. ראשו שחור לגמרי. פינגווין שחור-רגל (Spheniscus demersus) - הפינגווין היחיד החי בטבע באפריקה. קולו חזק ביותר ומזכיר נעירה של חמור. הוא מצוי בסכנה חמורה. פינגווין הומבולדט (Spheniscus humboldti) - חי באמריקה הדרומית בפרו ובצ'ילה. בסיס המקור שלהם ורוד. מינים נכחדים: Spheniscus anglicus Spheniscus chilensis Spheniscus megaramphus Spheniscus muizoni Spheniscus urbinai המין Spheniscus predemersus, הועבר לסוג עבר לסוג Inguza. כל המינים בסכנת הכחדה או קרובים לסיכון, בעיקר עקב זרמי אל ניניו הפוגעים ביצורי הפלנקטון וגם בגלל זיהום אנושי כמו דליפת נפט לים. מדיה וקבצים בנושא פינגווין החגורה בוויקישיתוף פינגווין החגורה, באתר ITIS (באנגלית) פינגווין החגורה, באתר NCBI (באנגלית) פינגווין החגורה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פינגווין החגורה, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ידין גולדמן

ידין גולדמן (נולד ב-22 באוקטובר 1989) הוא מדבב ושחקן ישראלי. בגיל 10, בשנת 1999 שיחק את קורוס במחזה "אוליבר טוויסט" בבימויו של מנחם גולן. את תפקידו הראשון בטלוויזיה עשה בסדרה "ההפסקה הגדולה" ששודרה בערוץ חינוכית בשנים 2004–2005 שם שיחק את נדב, אחד מבין השחקנים הראשיים. בשנים 2005–2006 שיחק בסדרה של yes, "זומזום" בתפקיד ראשי גם גילם את מורן. בנוסף גם שידר תשדירי "אדום ירוק" למען הבטיחות בדרכים. בשנים 2005–2008 למד במגמת התיאטרון בתיכון לאומנויות "תלמה ילין", שם לקח חלק בשלוש הצגות והם "הבחורים בדלת ממול" בתפקיד ארנולד "רציחות קטנות" שאותו גם ביים וגם שיחק ו"קברט" בתפקיד קליף. בשנת 2008 התגייס לתיאטרון צה"ל ושם יצר את המחזה "צעדים". בשנים 2009–2011 שיחק בתפקיד ראשי את תום, בסדרה של ערוץ דיסני "אחרי הצלצול". בשנים 2011–2012 מיד לאחר שחרורו מצה"ל, נסע גולדמן ללימודי משחק בבית הספר למשחק בניו יורק, "Circle in the Square Theatre School". בשנים 2012–2014 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנעורים של ניקלודיאון למנויי yes, "החממה" בבימויו של רועי פלורנטין במשך שתי עונות, שם גילם את אלפי רשף, אח של אלה לי רשף (גאיה שליטא כץ), אחד מילדי החממה, הוא בנשרים ואחותו בעורבים. גולדמן הופיע בתפקיד אורח בסדרה (גם בתור אלפי רשף) בשנים 2015–2016. בנובמבר 2014 החל גולדמן לשחק בסדרה "משפחה טובה" של הערוץ הראשון בבימויו של אלון זינגמן, את יהלי, כוכב סדרות ילדים, לצדם של יערה פלציג, ענת וקסמן, ליאור אשכנזי ועוד. בספטמבר 2017 הועלתה בנטפליקס ל-190 מדינות ברחבי העולם, הסדרה "החממה" בה השתתף. בשנת 2014 שיחק בסרט של הבמאי ארי פולמן, בתפקיד פיטר. גולדמן דיבב גם בסדרה "הדגים" לערוץ דיסני בתפקיד אוסקר, ובסדרה "אודי והדובי" לערוץ הופ!. ידין גולדמן, ברשת החברתית אינסטגרם ידין גולדמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ידין גולדמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאיה בניטה, ‏אפקט החממה, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2013 מרב יודילוביץ', "לעמוד על הבמה זו התמכרות", באתר ynet, 21 באפריל 2011 ידין גולדמן, ממש מחר זה קורה - "החממה" עולה לענקית התוכן "נטפליקס" עבור 190 מדינות בעולם!, באתר פייסבוק, ‏7 ספטמבר 2017
ברוך אברהם טולידאנו

הרב ברוך אברהם טולידאנו (תר"ן 1890 - תשמ"ב 1981) היה דיין ופוסק הלכה בעיר מקנס במאה העשרים. נולד במקנס שבמרוקו לרבי אברהם בנו של רבי שמואל, נצר למשפחת טולידאנו, משפחת רבנים ותלמידי חכמים ממגורשי ספרד, שמקורה בטולדו. בני המשפחה התיישבו בעיר מקנס. בילדותו למד תורה והתחנך אצל הרב חיים בירדוגו, ראש ישיבת עץ חיים, והרב חיים משאש (אביו של הרב יוסף משאש) מגדולי החכמים בעיר מקנס. ב-20 בדצמבר 1911 (כ"ט כסלו ה׳תרע"ב), נישא לג'מילה בת הרב פנחס אזוגי, ולאחר החתונה החל ללמוד בישיבת בית אל ועץ חיים במקנס, הישיבה הייתה בראשות רבי חיים בירדוגו ובניהולו של יוזם הישיבה הרב זאב וולף הלפרין. בשנת 1940 (ה׳תש"א) נתמנה לדיין בבית הדין של מקנס במקומו של הרב יהושע ברדוגו, וכיהן במשרה זו עם קרובו רבי רפאל ברוך טולדנו ועם רבי יוסף משאש. בזקנותו עלה לישראל, וקבע את מקום משכנו בעיר חיפה, שם המשיך בפעילותו ובכתיבתו התורנית, עד פטירתו ב-30 בנובמבר 1981 (ד' כסלו ה׳תשמ"ב). כבן 92 בפטירתו. כתב ספרים רבים: שו"ת "שאלו לברוך" – מעל 600 שאלות ותשובות על ארבעת חלקי השלחן-ערוך, חלק א על או"ח ויו"ד; חלקים ב-ה על חו"מ ואה"ע. "ברוך טעם" – חידושים על התורה וחידושים לפרשות השבוע, שני כרכים. "ויקרא ברוך" - חידושים על הנ"ך (נספח לספר ברוך טעם) "ויעש ברוך" - דרושים שדרש בקהילתו על חיי האדם ופטירתו. "ויעש ברוך" חלק ב – קינות ושירים. "רינה ותפילה" - קיצור שולחן ערוך חלק אורח-חיים בחריזה ונוספו לחלק זה כל הלכות שחיטה בחריזה. "ואלה המצות" – חיבור שירי על תרי"ג מצות לרמב"ם (נספח לספר ויעש ברוך ח"א). "גילו ברעדה" – קיצור שולחן ערוך חלק אבן-העזר. "ויקרא ברוך" – חידושים על התלמוד, הספר אבד ואין לו זכר כעת. "אמרי ברוך" – דרשות על התנ"ך ופרקי אבות. "ויאמר ברוך" - דרושים על הימים הנוראים. "אור הטוב" – פירוש וביאור להגדה של פסח. "אמרי ברוך" - פירוש על התורה. שנים רבות שימש מלמד תינוקות והעמיד תלמידים רבים, ביניהם: הרב שלום משאש, ראב"ד ירושלים. בנו הרב פנחס טולידאנו - רב ואב"ד קהילת הספרדים בלונדון. הרב שמואל בן עמרם – מחבר סדרת ילקוט שב"ע הרב אהרון כסוס הרב יוסף טולדנו (חתן רבי רפאל ברוך טולדנו ואביהם של הרבנים נסים ועמנואל טולדנו) מר רפאל בן שמחון - חוקר יהדות מרוקו הרב רפאל ברוך טולדנו - בן משפחתו הרב ברוך אברהם טולדנו, אור הטוב, מכון אור הטוב ירושלים תשס"ח (הקדמת בנו של המחבר). אלעד פורטל, "זה היו"ם" משנת הרב יוסף משאש, הוצאת הדסים, תשע"א. אלעד פורטל, אילת השחר, דיואן לימי הסליחות, פיוטי הסליחות שחוברו בצפון אפריקה בין השנים 2000-1391, הדסים, תשע"ג. ברוך אברהם בן אברהם טולידאנו (1890?-1981), דף שער בספרייה הלאומית
קריאתה של אירלנד

קריאתה של אירלנד (באנגלית: Ireland's Call) הוא שיר אירי המשמש המנון לאומי דה פקטו של האי אירלנד, בענפי ספורט בהם האי מיוצג על ידי נבחרת מאוחדת הכוללת שחקנים הן מהרפובליקה של אירלנד והן מצפון אירלנד. השיר הוזמן על ידי התאחדות הרוגבי של אירלנד ב-1995, כתחליף להמנון אירלנד, על מנת שלא להיקלע למחלוקות פוליטיות בין תומכי איחוד אירלנד לבין היוניוניסטים בצפון אירלנד. הוא הפך מיידית להמנון המשומע עבור אירלנד במשחקים בינלאומיים ברוגבי, ולאחר מכן אומץ גם על ידי ענפי ספורט אחרים בהם האי כולו מיוצג על ידי נבחרת מאוחדת, כגון הוקי שדה וקריקט. פיל קולטר, מלחין ומפיק מוזיקלי צפון-אירי מצליח, כתב והלחין את השיר. הוא שודר לראשונה במקביל ברפובליקה של אירלנד ובצפון אירלנד, בביצועו של אנדרו סטרונג, כוכב הסרט הקומיטמנטס. במשחקים של חלק מנבחרות אירלנד המאוחדות הנערכים ברפובליקה של אירלנד, מושמעים עבור אירלנד שני ההמנונים - המנון הרפובליקה של אירלנד ("שיר החיילים"), ומיד לאחריו "קריאתה של אירלנד". במשחקים שנערכים מחוץ לרפובליקה של אירלנד מושמע "קריאתה של אירלנד" בלבד. מידע על היצירה "קריאתה של אירלנד" באתר מיוזיק בריינז ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים ובנושא אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל בורשטין

רבי שמואל בורשטין (תר"כ, 1860 – תרע"ז, 1917) היה רב ופוסק הלכה חסידי, רבה של שאטאבה (Szatawa ;Шатава) שבמחוז פודולוסק (כיום בתת-המחוז דונאיביצי (אנ') שבמחוז חמלניצקי). נודע כמחבר הספר "מנחת שבת" על קיצור שולחן ערוך. נולד בשנת תר"כ (1860) לאסתר ולרב שמחה כהנא רבה של פרומפיל, מחוז פודולוסק. בערך בשנת 1887 התמנה כרבה של שאטאבה, תפקיד בו כיהן כשלושים שנה עד פטירתו. חיבר סדרת ספרי הלכה על סדר הספר הפופולרי קיצור שולחן ערוך של הרב שלמה גאנצפריד. סדרה זו זכתה להסכמותיהם של גדולי הפוסקים בדור, כמו המהרש"ם מברז'אן, רבי חיים חזקיהו מדיני מחבר "שדי חמד", ואחרים. לאחר פטירתו בשנת תרע"ז (1917), התמנה תחתיו לרבנות שטובה, בנו בן ה-15, רבי מאיר בורשטין (תרס"ב-תשל"ט) מחבר "חלקת מאיר". מנחת שבת, על הלכות שבת שבקיצור שולחן ערוך, ורשה, תרס"ג מנחת יום טוב, על הלכות נשיאת כפיים, יום טוב וחול המועד שבקיצור שולחן ערוך, ורשה, תרס"ג מעדני שמואל, על הלכות פסח שבקיצור שולחן ערוך, פיוטרקוב, תרס"ח שערי עדן, על הלכות נטילת ידיים לסעודה שבקיצור שולחן ערוך, ורשה, תרע"ב הרב ש"י זוין, קיצור שולחן ערוך - שערי עדן, (ביקורת ספרות). בתוך: סופרים וספרים חלק ב', תל אביב, תשי"ט, עמ' 71–75. בן-ציון אייזנשטט, בורשטיין, הרב שמואל הכהן, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ו, עמוד 14, באתר היברובוקס שמואל נח גוטליב, אהלי שם, פינסק, תרע"ב. הערך שיטאווא (פלך פאָדאל): הרב ר' שמואל בהרה"ג ר' שמחה הכהן בארשטיין, באתר היברובוקס עליו ראו: אברהם רוזן, ח' שריג, י' ברנשטיין (עורכים) ספר זיכרון לקהילת קמניץ-פודולסק וסביבתה, תל אביב, תשכ"ה, עמ' 218. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד ירקוני

דוד (לולו) ירקוני (16 ביולי 1928 - 9 באוגוסט 2013) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד אגד ארטילרי 9222. ירקוני נולד ב-16 ביולי 1928 בטרנסילבניה, ב-1944 נשלח עם משפחתו לאושוויץ, הוריו נרצחו בשואה והוא הועבר למחנה הריכוז דכאו בו שהה עד שחרור המחנה על ידי צבא ארצות הברית. ב-1948 עלה לארץ ישראל, התנדב לארגון ההגנה ובמלחמת העצמאות נלחם במסגרת גדוד 62 של חטיבת עציוני. במערכה על ירושלים. לאחר המלחמה הצטרף לחיל התותחנים, שימש קצין תצפית קדמי במבצע כנרת ובמבצע אלקיים. שירת כמפקד סוללה ג' בגדוד 402 ומלחמת סיני לחם כקצין ניהול אש בגדוד 402. ב-1963 מונה למפקד גדוד 334, גדוד תותחנים של חטיבת גולני ושירת בתפקיד עד 1964. במלחמת ששת הימים שירת כמפקד גדוד 335, גדוד מכמ"ת 160 מ"מ ומפקד הסיוע החטיבתי של חטיבת עודד ולחם עמה בגזרת ג'נין ושכם. לאחר המלחמה הדריך בקורס מפקדי פלוגות. במלחמת יום הכיפורים שירת כהראש מטה באגד ארטילרי 282 שלחם בחזית הסורית. בספטמבר 1974 השתחרר משירות הקבע. בשירות המילואים מונה ב-1975 למפקד עוצבת התקומה, אגד ארטילרי במילואים. כמו כן נשלח לסינגפור לאימון הצבא המקומי. ירקוני עבד במשרד הביטחון וכיהן כממונה על מרחב אסיה-אפריקה בסיב"ט. נפטר ב-2013 ונטמן בבית העלמין בגבעת השלושה. למען ביטחון ישראל, ביטאון תמיד תותחן, ינואר 2014 דוד ירקוני, תותחן ברמת הגולן, ביטאון שריון מס' 44, ספטמבר 2013 14 בדצמבר 2009: ערב רעות והוקרה לבעלי הגבורה בעמותת יד לשריון, אתר יד לשריון אתר "Billiongraves"
היגינס

היגינס (באנגלית: Higgins) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... א. טורי היגינס - פרופסור לפסיכולוגיה אלכס היגינס – שחקן סנוקר צפון אירי ג'ון היגינס – שחקן סנוקר סקוטי ג'ק היגינס – שם העט של הארי פטרסון, סופר מותחנים אנגלי הנרי היגינס - דמות בדיונית, איש מדע ובלשן, גיבור המחזה "פיגמליון" ויליאם ר. היגינס – קולונל בחיל הנחתים של ארצות הברית, שנחטף על ידי חזבאללה והוכרז כמת מייקל היגינס – פוליטיקאי אירי, נשיאה התשיעי של אירלנד פול היגינס – שחקן סקוטי קולין היגינס – תסריטאי, במאי ומפיק ושחקן אמריקאי ממוצא אוסטרלי קלייר היגינס – שחקנית אנגלייה רוזלין היגינס – משפטנית, נשיאת בית הדין הבינלאומי לצדק בהאג בשנים 2006 - 2009 חברות: היגינס תעשיות – חברה אמריקאית שייצרה ספינות טורפדו וסירות גומי בתקופת מלחמת העולם השנייה ועד סוף שנות ה-60 של המאה ה-20
יעקב ארז (קצין)

יעקב ארז (1936 – 29 בפברואר 2020) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד עוצבת כידון במלחמת יום הכיפורים. ארז נולד בברסט שבפולין (כיום בבלארוס) בשם יעקב אייזנבאום, כבן יחיד להוריו. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט עם הוריו לברית המועצות. אביו גויס לצבא האדום והוא עבר את תקופת המלחמה עם אמו באוזבקיסטן. ב-1948 עלה עם משפחתו לארץ ישראל באונייה "נגבה". המשפחה התגוררה במשך שנה במעברת דורה בנתניה ולאחר מלחמת העצמאות עברה ללוד. עשה את שירותו הצבאי בחיל התותחנים. לאחר קורס קציני תותחנים שירת בגדוד 404 ולאחר מכן בגונדת נ"ט בחטיבת גולני. במלחמת סיני שירת כקצין תצפית קדמי בגדוד 13 של החטיבה, ולקראת סיומה החליף את סגן מפקד גונדת הנ"ט שנהרג במלחמה. היה ראש ענף נ"ט בבית הספר לחי"ר (בה"ד 3), ולאחר מכן חזר לחיל התותחנים. שירת כמפקד סוללה בגדוד 404, מפקד מדור נ"ט בבה"ד 9, וסגן מפקד גדוד 404. במלחמת ששת הימים היה חניך בפו"ם, ובמינוי חירום פיקד על גדוד 822, גדוד תומ"תים מדגם M7 פריסט שלחם במסגרת חטיבה 520. במהלך המלחמה שימש מפקד הסיוע החטיבתי. ב-8 ביוני מונה למפקד צג"ם (צוות גדודי משוריין) בהרכב של שתי פלוגות טנקי צנטוריון ושתי פלוגות חרמ"ש, והוטל עליו לנוע לעבר ראס סודר. במהלך מלחמת ההתשה פיקד על גדוד 402. שירת כמפקד ענף מקצועות חת"ם בבה"ד 9, לאחר מכן שירת כמפקד התותחנים הפיקודי של פיקוד הדרום. ביולי 1973 מונה למפקד עוצבת כידון, האגד הארטילרי של עוצבת סיני. הוא פיקד על האגד במהלך מלחמת יום הכיפורים. תחת פיקודו השתתף האגד במאמצי הבלימה, במתקפת הנגד בחזית המצרית, צלח את תעלת סואץ, והשתתף בכיתור הארמייה השלישית. יחידות האגד ספגו במלחמה 23 הרוגים ו-173 פצועים. לאחר המלחמה שירת כמדריך בפו"ם בטרם השתחרר משירות הקבע. בשירות המילואים שימש מפקד הסיוע הארטילרי של הגיס הצפוני. לאחר שחרורו שימש נציג הטכניון בקנדה, שם הכיר את דוד עזריאלי שמינה אותו למנהל פרויקט הקמת קניון איילון, לאחר מכן ניהל את הקמת מרכז קניות ברחובות ושיקום מרכז קניות בבודפשט. שימש במשך חמש שנים נציג אוניברסיטת תל אביב בקנדה. ארז כיהן כמנכ"ל עמותת חיל התותחנים. ארז היה נשוי לאטי עד פטירתה, ואב לארבעה. נפטר ב-29 בפברואר 2020. הרמטכ"ל דוד אלעזר והאלוף אלברט מנדלר מעלים את יעקב ארז לדרגת אל"מ, אוגוסט 1973. האלוף קלמן מגן מפקד האוגדה לאחר נפילתו של אלברט מנדלר מדבר עם חיילי גדוד המילואים 647 לאחר שסוללת 175 מ"מ שלהם הושמדה מאש מטוסים מצריים, לידו עם השפם יעקב ארז, אוקטובר 1973 מדיה וקבצים בנושא יעקב ארז בוויקישיתוף אופיר ששון, ראש בראש, אתר זרוע היבשה יעקב ארז, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון יעקב ארז, בנחיתות מתמדת, מערכות
יעקב ארז

האם התכוונתם ל... יעקב ארז (עיתונאי) (יליד 1939) – עיתונאי ישראלי, שימש בעיתון מעריב בתפקידי הכתב הצבאי, ראש אגפי המוספים והחדשות, וכעורך העיתון בשנים 1992–2002 יעקב ארז (קצין) (במקור אייזנבאום; 2020-1936) – היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, מפקד עוצבת כידון במלחמת יום הכיפורים
ויז'ה מריה

ויז'ה מריה (בספרדית: Villa María) היא עיר בפרובינציית קורדובה בארגנטינה. ויז'ה מריה שוכנת על גדות נהר ריו טרסרו, במרחק של 146 קילומטרים מקורדובה, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 555 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה. ויז'ה מריה נוסדה ב-27 בספטמבר 1867 על ידי מנואל אנסלמו אוקמפו ליד מוצב צבאי ישן. המתיישבים הראשונים היו מהגרים, בעיקר איטלקים, ספרדים וגרמנים. האוכלוסייה גדלה, עד שב-1915 ויז'ה מריה קיבלה מעמד של עיר. כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על תעשייה, ובעיקר תעשיית החלב, כרייה, גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול סויה, תירס, הדרים ובוטנים. בעיר שוכנת האוניברסיטה הלאומית של ויז'ה מריה. בנוסף, קיימות בעיר שלוחות של אוניברסיטאות אחרות, כמו האוניברסיטה הטכנולוגית הלאומית. ויז'ה מריה נמצאת על מסלול הכבישים הלאומיים 9, המקשר בין צפון ארגנטינה ובואנוס איירס, ו-158, המקשר בין הערים ריו קוארטו וסן פרנסיסקו, שתיהן בפרובינציית קורדובה. מדיה וקבצים בנושא ויז'ה מריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויז'ה מריה ויז'ה מריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
משולם

האם התכוונתם ל... אישים ששמם הפרטי משולם: משולם בן קלונימוס (רבנו משולם, משולם הגדול, משולם הרומי) – פוסק בן תקופת הגאונים, פרשן המשנה ופייטן משולם זושא מאניפולי (רבי זושא) – תלמידו של המגיד ממזריטש, ממייסדי תנועת החסידות שם משפחה: אבי משולם – איש תקשורת ישראלי, מנכ"ל רדיו תל אביב ובעבר עורך עיתון "מעריב" ארז משולם – במאי תיאטרון, מחזאי, משורר ופעיל חברתי ישראלי ברוך משולם – אדריכל ישראלי עוזי משולם – ישראלי שנודע בשל ההתבצרות החמושה שהנהיג בשנת 1994 במסגרת מאבקו לחשיפת פרשת ילדי תימן רפאל משולם – כימאי ישראלי, חוקר תרופות וחומרי טבע, מגלה החומר ה-THC (החומר הפעיל בקנאביס), פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים ורקטור האוניברסיטה בשנים 1979–1982 אחר: מסע משולם מוולטרה בארץ-ישראל – ספר מסעות של הנוסע היהודי מאיטליה משולם בן מנחם מוולטרה (1481) משולם (סרט) – סרט תיעודי על התבצרותו של הרב עוזי משולם בביתו ביהוד ב-1994 (2015) אישים ששמם הפרטי הוא משולם
דניאל אבידר

דניאל (דני) אבידר (פיינשטיין) (נולד ב-1932) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד אגד ארטילרי 213 במלחמת יום הכיפורים. אבידר נולד בווילנה, אחד מחמישה ילדים של מרדכי ומרים פיינשטיין. לאחר הפלישה הנאצית הועברה משפחתו לגטו וילנה, ומשם הועבר למחנה הריכוז קייזרוואלד, משם למחנה הריכוז שטוטהוף, לעבודה במספנות דנציג ולצעדת המוות. שני הוריו, שתיים מאחיותיו ורבים מבני משפחה קרובים נוספים נרצחו בשואה. ב-1947 עלה לארץ ישראל באוניית המעפילים "אקסודוס - יציאת אירופה תש"ז", הצטרף לארגון "ההגנה" והיה ממלווי השיירות לירושלים. בצה"ל שירת בחיל התותחנים, השתתף במבצע שומרון כקצין תצפית קדמי בגדוד 88 תחת פיקודו של מוטה גור. שימש מדריך בקורס קצינים, שימש סמג"ד בגדוד מרגמות כבדות 334, השתתף בפעולות התגמול עם חטיבת הצנחנים תחת פיקודם של אריק שרון, מוטה גור ורפאל איתן, וכן מפקד יחידת טילי לוז. במלחמת סיני היה מפקד סוללת תותחנים בגדוד 402, סייע לחטיבה 9 בכיבוש ראס נצרני ושארם א-שייח'. שימש כמג"ד מרגמות כבדות 120 מ"מ בחטיבת הצנחנים בפיקודו של אהרן דוידי. במלחמת ששת הימים שימש קצין מחקר של חיל התותחנים ובמינוי חירום פיקד על גדוד 527, גדוד מכמ"ת 120 מ"מ שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 45 בקרבות עמק דותן. במלחמת ההתשה שירת כמפקד אגד ארטילרי 215. במלחמת יום הכיפורים פיקד על אגד ארטילרי 213. לאחר גיוסם יצאו יחידות האגד על זחלים לשטחי ההיערכות בפאתי רמת הגולן. כוחות האגד לחמו בקרבות הבלימה וההבקעה ברמת הגולן ולאחר מכן עברו לחזית המצרית. במלחמת לבנון הראשונה גויס לשירות מילואים והיה מפקד צוות מטרות (מרכז האש) בפיקוד הצפון. לאחר שחרורו מצה"ל כיהן במגוון תפקידי ניהול בתעשייה הצבאית. אבידר הוא בוגר הפקולטה להנדסת חשמל בטכניון ובוגר מנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. אב לארבעה ילדים. ב-1999 היה אחד מששת מדליקי המשואות בטקס יום השואה. דניאל אבידר, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון מדליקי המשואות תשנ"ט (1999) - סיפורו של דניאל אבידר, סרטון באתר יוטיוב
אבידר

האם התכוונתם ל... אלי אבידר – חבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו, מנכ"ל מכון היהלומים הישראלי, דיפלומט ופרשן דניאל אבידר – קצין צה"ל, מפקד אגד 213 במלחמת יום הכיפורים יוסף אבידר – מראשי "ההגנה" ומאלופי צה"ל ימימה אבידר-טשרנוביץ – סופרת ילדים ישראלית, כלת פרס ישראל תמר אבידר – עיתונאית וסופרת ישראלית