laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קוטו (כלי נגינה)

קוֹטוֹ הוא כלי מיתר יפני מסורתי הדומה לציתר, והוא כלי הנגינה הלאומי של יפן. זהו כלי פריטה העשוי מעץ הפאולוניה. הוא בעל 13 מיתרים שמתוחים על 13 גשרים ניידים. אורכו כ-180 סנטימטר ורוחבו כ-25 סנטימטר. קיים גם קוטו בעל 17 מיתרים וגרסאות נוספות בעלי עשרים, עשרים וחמש ואפילו שלושים מיתרים. באופן מסורתי נהוג לנגן על הקוטו בכריעה או בישיבה על הרצפה. מוצאו של הקוטו מכלי הגוז'נג הסיני, שהגיע ליפן במאות ה-7 וה-8. מקורו של הקוטו המודרני הוא בכלי גקוסו ששימש במוזיקת החצר הקיסרית (גאגאקו). במהלך המאה השבע עשרה יאטצוהאשי קנגיו, מוזיקאי עיוור שלמד קוטו בניגוד לכלל שלא ניתן ללמד אותו לעיוורים, שינה את הרפרטואר של הקוטו והפך את המוזיקה לזמינה לקהל רחב יותר. הקוטו הפך לכלי פופולרי מאוד בקרב האצולה היפנית. חוברו לו יצירות סולו ויצירות להרכבים קאמריים שכללו את הקוטו. נגן הקוטו גם שר לעיתים לצלילי הנגינה של הקוטו. לכל חלק של הקוטו יש שם מסורתי שמתחבר לדעה שצורתו של הקוטו דומה לדרקון. החלק העליון נקרא "קליפת הדרקון" והחלק התחתון נקרא "קיבת הדרקון". קצה אחד של הקוטו המורגש בגלל מעטפת הבד הצבעונית הניתנת להסרה מכונה "ראש הדרקון" המורכב מחלקים כמו "קרני הדרקון", "לשון הדרקון", "עיניי הדרקון" ו"מצח הדרקון". הקצה השני של הקוטו נקרא "זנב הדרקון". את הקוטו מנגנים על ידי מריטת המיתרים עם האגודל ושתי האצבעות הראשונות של יד ימין, אשר מצוידות במפרט שנהב הנקרא טסומה (טופר הדרקון). המונח קוטו מופיע בקוג'יקי ביחס לכלי מיתר עתיק. גרסאות שונות של הכלי נוצרו ובסופו של דבר חלק מהם הפכו לווריאציות הסטנדרטיות של הקוטו בימינו. ארבעת סוגי הקוטו (gakuso, chikuso, zokuso, tagenso) נוצרו על ידי תת-תרבויות שונות, אך גם הותאמו לשינוי סגנון הנגינה. קאנון (כלי נגינה) סה סנטור (כלי נגינה) The Koto: A Traditional Instrument in Contemporary Japan, by Henry Johnson (Hotei, 2004) The Kumiuta and Danmono Traditions of Japanese Koto Music, by Willem Adriaansz (University of California Press, 1973) מדיה וקבצים בנושא קוטו בוויקישיתוף Traditional Japanese Music באתר (https://web-japan.org) Koto - Discover The Sound Of An Amazing Traditional Instrument באתר (https://matcha-jp.com) Koto, early 17th century, Japan, באתר (The Metropolitan Museum of Art) Koto no Koto על כלי נגינה יפניים מסורתיים קוטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Bruno Deschênes, Japanese Traditional Instrumental Music, mustrad.org, 2001 Koto (musical instrument), new world encyclopedia The Sounds of Tradition in the Art of Making Koto | November 2018 | Highlighting Japan, www.gov-online.go.jp קוטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) A "Koto" by Any Other Name: Exploring Japanese Systems of Musical Instrument Classification on JSTOR, www.jstor.org (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Odelay

Odelay הוא אלבום האולפן החמישי של בק, אשר יצא לאור ב-18 ביוני 1996. אחרי ההצלחה המסחרית של "Loser", ב-Odelay הופיעו להיטים כגון "Where It's At", "Devils Haircut", ו-"The New Pollution". האלבום הגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד ומכר יותר מ-2 מיליון עותקים בארצות הברית, מה שהפך אותו לאלבום המצליח ביותר של בק מבחינה מסחרית. מאז יציאתו הופיע האלבום במספר רשימות של "האלבומים הטובים ביותר" של שנות ה-90 וכל הזמנים. על עטיפת האלבום מופיע כלב מסוג קומונדור. בשנת 2020 דורג האלבום במקום ה-424 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. הסשנים לאלבום החלו ב-1994. במקור הם היו סשנים אקוסטיים ומאופקים. בק באותו הזמן חווה מספר של טרגיות אישיות (ביניהם מותו של סבו Al Hansen), ונימתם של השירים כמו גם הפקתם היו קודרים במידה ניכרת. רק קומץ שירים מאותם הסשנים שוחררו:"Ramshackle", "Feather in Your Cap", ו-"Brother". כל שלושת השירים הם אקוסטיים ומלנכוליים, ושונים מהסגנון הקצבי של Odelay. בק בסופו של דבר יחזור לסגנון הזה באלבומו הבא Mutations. בסופו של דבר הוא ינטוש את הסגנון ויתחיל לעבוד עם ה-Dust Brothers. סגנון ההפקה של ה־Dust Brothers בעיקר "קצבי" ו"היפ הופי". והם ידועים בעבודתם עם הביסטי בויז. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי בק וה-Dust Brothers חוץ מהיכן שמצוין.  מידע על האלבום Odelay באתר MusicBrainz מידע על האלבום Odelay באתר AllMusic האלבום Odelay באתר Discogs האלבום Odelay באתר דיזר האלבום Odelay באתר אפל מיוזיק האלבום Odelay באתר טיידל האלבום Odelay באתר יוטיוב
שמרת

שָׁמְרַת (מאוית גם בכתיב מלא שׁוֹמְרַת; האיות המקורי בכתיב חסר עם קמץ גדול sho-mrat, על משקל צָפְנַת) הוא קיבוץ במחוז הצפון בישראל. הוא שוכן בגליל המערבי, ליד העיר עכו. הקיבוץ משתייך לתנועת הקיבוץ הארצי, וכן גם למועצה אזורית מטה אשר. הקיבוץ הוקם במאי 1948 על ידי חברי השומר הצעיר מרומניה, הונגריה וצ'כוסלובקיה, על חלק מאדמות הכפרים הערביים אל-סומיריה ואלמנשיה, שתושביהם עזבו אותם במהלך מלחמת העצמאות (לאחר מבצע בן עמי), ולא הורשו לחזור אליהם לאחריה. עד 1953 נקרא הקיבוץ "היוצרים". בשנות ה-2000 עבר הקיבוץ הפרטה ואימוץ משכורות דיפרנציאליות לחברים. אנשי הקיבוץ מתפרנסים מחקלאות (כותנה, אבוקדו, רפת לחלב, לול, פטמים), מתעשייה (מפעל הרהיטים שמרת הזורע ומפעל עיבוד שבבים), ומתיירות (צניחה חופשית, אירוח כפרי). ילדי הקיבוץ מתחנכים בבית הספר היסודי גוונים עין המפרץ ובבית חינוך אופק בעברון. הקיבוץ מוכר בארץ בעיקר בעקבות אירוע פרשת האונס שהיה בשנת 1988. פרשה זו עוררה הדים רבים בישראל והביאה לשינוי בהתייחסות החוק למעשי אונס. חדר האוכל בתכנון אדריכל מנחם באר מגדל סילו המועדון פרשת האונס בשמרת יוסף אלגזי, חבר קיבוץ לשעבר שגורש בעוון קומוניזם מדיה וקבצים בנושא שמרת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שמרת שומרת, באתר הרשות לפיתוח הגליל מיכאל יעקובסון: סיבוב בשלושה חדרי אוכל בקיבוצים גדות, שמרת ואדמית, באתר 'חלון אחורי', 23 בספטמבר 2017 שמרת (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית א-סומיריה ממחוז עכו באתר palestineremembered אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 רשימת שמות היישובים בישראל, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2022-06-27 All that remains : the Palestinian villages occupied and depopulated by Israel in 1948, Washington, D.C.: Institute for Palestine Studies, 1992, עמ' 23, 30, ISBN 0-88728-224-5 שמות חדשים ליישובים, חרות, 10 ביוני 1953 ערך זה הוא קצרמר בנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משאלת לב

משאלת לב היא עמותה ישראלית, המהווה חלק מארגון בינלאומי, שייעודו הגשמת משאלות הלב של ילדים בגילאים שבין 3 ל-18 החולים במחלה מסכנת חיים. המטרה היא יצירת חוויה בלתי נשכחת לילד החולה, המעשירה את חיי הילד ומשפחתו בתקווה ובכוח להתמודד עם קשיי המחלה. מתחילת פעילותה בשנת 1996 הגשימה העמותה מעל 1700 משאלות של ילדים חולים. רוב פעילות העמותה מבוססת על מערך של מתנדבים, הנתמכים בצוות קבוע קטן. הכנסת העמותה היא מתרומות בלבד. בשלב ראשון מופנים אל העמותה ילדים, החולים במחלות מסכנות-חיים - בדרך כלל על ידי העובדים הסוציאליים במחלקות הילדים בבתי-החולים. לאחר מכן נקבעת התאמת הילד מבחינה רפואית על ידי העמותה. ילדים החולים במחלות מסכנות חיים, כגון מחלות ניווניות או גידולים ממאירים, הם אלה העומדים בקריטריונים להימנות על ילדי המשאלה. בשלב הבא נערכת פגישה עם הילד, בה הוא מרואיין על ידי צוות מתנדבים, במטרה להתמקד במשאלת-הלב שלו. לאחר שגובש רצונו של הילד מופקת המשאלה על ידי מתנדבים מקרב צוות "מפיקי משאלות". מתן מחשב עם תוכנות גרפיות לילדה חולה שחלמה להיות מעצבת גרפית. אירוע "נסיכה בחנות צעצועים" לילדה חולה שחלמה לקנות את כל המשחקים בחנות. מתן מחשבים ניידים ואייפדים לילדים חולים, המבלים זמן ארוך באשפוז במחלקות ילדים בבתי חולים. אירוע "מיליונרית ליום אחד" לילדה חולה שחלמה להיות עשירה. אירוע "ספיידרמן מציל את שלומי" לילד חולה שחלם להיות ספיידרמן. ארגון Make A Wish נוסד בשנת 1980 בארצות הברית, כאשר קבוצת אנשים סייעה להגשמת משאלה של ילד חולה, שביקש להיות שוטר ליום אחד. כיום פועלים ארגוני Make A Wish ב-48 מדינות, ובהם ישראל. מיום הקמתו של הארגון הוגשמו למעלה מ-230,000 משאלות ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא משאלת לב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משאלת לב (באנגלית) משאלת לב, ברשת החברתית פייסבוק משאלת לב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משאלת לב, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר עמותת Make A Wish הבינלאומי משאלת לב, באתר "גיידסטאר ישראל"
סער

קיבוץ סַעַר קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי הנמצא בגליל המערבי ליד העיר נהריה ושייך למועצה האזורית מטה אשר. היישוב הוקם בשנת 1948 על אדמות הכפר הערבי המרוקן א-זיב בעזרת חברי השומר הצעיר מהארץ בנוסף לעוד תושבים מהארץ וניצולי השואה. אל המקימים הצטרפו עם השנים תושבים נוספים מארגונים שונים ברחבי הארץ. שם היישוב ניתן לו בגלל הקשר החזק בין אנשי היישוב לים. שחקן הטלוויזיה ג'רי סיינפלד, התנדב בקיבוץ סער בגיל 15 בשנת 1970. צריף חדר האוכל הישן (כיום משרדים) בניין חדר האוכל בתכנון האדריכל חיליק ערד משמש כיום כמועדון לחבר ומרכז פעילות קהילתי. מדיה וקבצים בנושא סער בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סער גדוד החותרים אתר תמונות וסיפורים של אחד הגרעינים בקיבוץ סער באתר הרשות לפיתוח הגליל סער ניר אליהו ורגבה הצטרפו לקבוצת הקיבוצים ששייכו נכסים יצרניים לחברים נחמן גלבוע, באתר הדף הירוק, ינואר 2004 מיכאל יעקובסון: סקירה על בניין חדר האוכל בקיבוץ סער בתכנון חיליק ערד, באתר 'חלון אחורי', 10.8.2014 סער (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, עמוד 37 בין נחל כזיב לנחל בצת באתר עמותת התיירות גליל מערבי א-זיב באתר palestineremembered סמדר שילוני, "הישראלים אוהבים אותי כמו את הבן שלהם", באתר ynet, 25 בנובמבר 2007 Ellis Shuman,‏ Seinfeld's Kibbutz Days, באתר About.com,‏ 20 באפריל 1998
החפרפרת

האם התכוונתם ל... החפרפרת (ספר) – מותחן ריגול מאת הסופר הבריטי ג'ון לה קארה החפרפרת (מיני-סדרה) – מיני סדרה בריטית על פי הרומן "החפרפרת" בכיכובו של אלק גינס החפרפרת (סרט) – סרט משנת 2011 מאת הבמאי תומאס אלפרדסון, המבוסס על ספרו של לה קארה החפרפרת (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית מציאות ישראלית
בורונדי במשחקים הפאראלימפיים

בורונדי השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בבייג'ינג (2008), כששלחה משלחת של שלושה ספורטאים למשחקים. במשחקי החורף לא נטלה בורונדי חלק מעולם. משלחת הספורטאים של בורונדי למשחקים בבייג'ינג כללה שלושה אתלטים, גברים כולם. שניים מהם התחרו בריצת 1500 מטר, ואחד בריצת 5000 מטר. איש מהם לא זכה במדליה פאראלימפית, אך רמי ניקובימזה, שהתחרה בריצת 5000 מטר סיים את התחרות במקום החמישי. בורונדי במשחקים האולימפיים בורונדי במשחקים האולימפיים לנוער
דרום אפריקה במשחקים הפאראלימפיים

דרום אפריקה השתתפה במשחקים הפאראלימפיים לראשונה בטוקיו (1964), היא השתתפה בטורנירים עד המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980), בהם הוכרזה כ"בלתי רצויה", וחזרה לקחת חלק במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992). אל משחקי החורף שלחה דרום אפריקה משלחת בכל אחד מהטורנירים מאז המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) ועד המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010). בשנת 1964 שלחה דרום אפריקה משלחת ראשונה למשחקים הפאראלימפיים שהתקיימו בטוקיו. המשלחת, שכללה תשעה ספורטאים, קטפה 19 מדליות פאראלימפיות (8 מזהב, 8 מדליות כסף ו-3 ארד) וסיימה שישית בדירוג המדליות הכללי בתחרויות. האתלט דניאל ארסמוס בלט, כשקטף שתי מדליות זהב בזריקת דיסקוס והדיפת כדור ברזל עליהן הוסיף שתי מדליות כסף. דרום אפריקה השתתפה לראשונה במשחקי החורף שנערכו בנאגנו שביפן בשנת 1998, ומאז השתתפה בכל אולימפיאדות החורף לנכים שנערכו. דרום אפריקה הייתה למדינה השנייה ששולחת ספורטאים להשתתף במשחקי החורף הפאראלימפיים, אחרי אוגנדה ששלחה משלחת למשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976). בכל התחרויות ייצג את דרום אפריקה רק ספורטאי אחד, ברוס ורנר, שהתחרה במקצועות הסקי האלפיני, אך לא הצליח לזכות במדליה פאראלימפית. דרום אפריקה במשחקים האולימפיים דרום אפריקה במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא דרום אפריקה במשחקים הפאראלימפיים בוויקישיתוף The Netherlands against Apartheid - 1970s
נתיב השיירה

נְתִיב הַשַּׁיָּרָה הוא מושב בגליל המערבי ממזרח לנהריה בסמוך לקילומטר ה-66 בכביש 70, השייך למועצה אזורית מטה אשר. היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מכורדיסטן, איראן ועיראק ונקרא בתחילה רבסיה, על שם הכפר הערבי הסמוך, ע'אבסייה, שהמושב הוקם על אדמותיו. לקראת סוף 1950 ניתן לו השם דוֹבֶא, שפירושו: שפע. בשנת 1953 הצטרפו למושב לוחמי פלמ"ח שעזבו את משגב עם. המצטרפים היו יוצאי מדינות שונות, כך שהמושב נודע בבליל השפות שדיברו בו. בסוף שנת 1955 חובר המושב לרשת הטלפון. בשנת 1958 הוחלף שם המושב לנתיב השיירה, לזכר שיירת יחיעם שהותקפה באזור המושב. שינוי השם אושר בהמשך על ידי ועדת השמות הממשלתית. על חוויות הילדות במושב כתבה הסופרת חדוה נוה, בת המושב, בספריה. בסמוך למושב נמצא אתר ההנצחה לשיירת יחיעם. בשנת תשע"ה (2015) התמנה הרב משה פינטו מישיבת מרכז הרב ומתלמידי הרב יעקב שפירא לרב המושב. נתיב השיירה באתר הרשות לפיתוח הגליל אבשלום קור, באופן מילולי במלחמה: שני קיבוצים ושני מושבים - סיפורי גבורה בשרשרת, גלי צה"ל, 3.7.2024 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ראו: (אולם ייתכן שיש בלבול בשמות)ברכה חבס, שני כפרים, דבר, 21 ביולי 1950 ברכה חבס, לסגנון הלבוש, דבר, 25 ביולי 1950 עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך, מטח, 2010, עמ' 706 סיבוב בשרידי אל-ע'אבסיה, חלון אחורי תום שגב, שירות ידיעות, באתר הארץ, 10 בפברואר 2011 ירמיהו שמואלי, רבסיה החדשה, על המשמר, 3 בדצמבר 1950 כל מקום ואתר מדריך שלם להכרת הארץ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא, 1980, הערך נתיב השיירה השלמת מושב עובדים במזל קיבוץ גלויות, דבר, 10 בינואר 1954 קשר טלפוני לכל יישובי הגליל העליון, על המשמר, 2 בנובמבר 1955 עצרת חגיגית במושב נתיב השיירה, מעריב, 15 ביוני 1960 רשימת שמות יישובים, ילקוט הפרסומים 829, 13 במרץ 1961, עמ' 956 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צלמית (ארכאולוגיה)

בארכאולוגיה, צַלְמִית היא פסלון קטן ממדים בצלם אדם או בעל חיים. צלמיות יוצרו מחומרים שונים, בעיקר טין, אבן ומתכת. על פי הצלמיות ניתן ללמוד על מנהגי פולחן, אורחות חיים ומנהגים של התרבויות השונות לאורך ההיסטוריה. מקום הימצאן הפיזי בחפירה ארכאולוגית והקשרן (בבית, במצבור אשפה, במבנה פולחני וכדומה) מאפשר הסקת מסקנות לגבי תכליתן, כגון חפצי קדושה, פוריות וקמע מזל. המקומות העיקריים בהם נתגלו צלמיות פרהיסטוריות, הם אזורים שונים באירואסיה בתקופה הפלאוליתית, ביפן בתקופת ג'ומון, במזרח התיכון בתקופה הנאוליתית ובמסו-אמריקה בתקופה הפרה קלאסית (בין 1,200 לפנה"ס ל-200 לפנה"ס). צלמית במזרח הקרוב ובעולם האגאי הקדום צלמית ונוס Richard G. Lesure, Interpreting Ancient Figurines: Context, Comparison, and Prehistoric Art, Cambridge University Press, 2011, ISBN 9781139496155 Douglass Whitfield Bailey, Prehistoric Figurines: Representation and Corporeality In The Neolithic, Routledge, 2005, ISBN 9780415331517 Harald Haarmann, Interacting with Figurines: Seven Dimensions in the Study of Imagery, Full Circle Publishing & Consulting Svcs, 2009, ISBN 9780979004636 מדיה וקבצים בנושא צלמית בוויקישיתוף Richard G. Lesure מפה בעמ' 19
עין המפרץ

עֵין הַמִּפְרָץ הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי הנמצא במחוז הצפון בין הערים עכו וקריית ביאליק, ושייך למועצה האזורית מטה אשר. גרעין הקיבוץ שהורכב מחברי השומר הצעיר מגליציה התיישב במחנה אוהלים בבת גלים שבחיפה בשנת 1930, ועסק בעבודות בנמל חיפה. מייסדי הקיבוץ חשבו להשאירו כקיבוץ עירוני. במהלך שנות העלייה החמישית הצטרפו לקיבוץ עולים מגרמניה ומפולין והוא נדד בין מספר מקומות עד אשר עבר למשכנו הנוכחי כקילומטר מדרום לעכו, כאחד מיישובי חומה ומגדל, ב-25 באוגוסט 1938. להקמת החומה והמגדל התגייסו מאות מעובדי נמל חיפה. הם הגיעו מחיפה במשאיות, עגלות רתומות לסוסים ועל גבי גמלים. הם בנו חומה כפולה מעץ אשר מולאה חול וזיפזיף בתווך. את החול מילאו באמצעות סלים מרופדים בשקי יוטה. לחומה היו שני שערים - אחד לכיוון הים ושני לכיוון מזרח. בתוך החומה הוקמו שלושה צריפים ומגדל, אשר עלו אליו בסולם דרך פתח במרכז רצפתו. המיקום הראשוני היה ממערב לכביש עכו חיפה, בשטח פרטי בחולות, עליו קיבלו רשות לבנות. מאוחר יותר עבר הקיבוץ למיקום הנוכחי ממזרח לכביש. שמו ניתן לו בגלל מיקומו במפרץ חיפה. שמות נוספים שנפסלו הוצעו בגלל מיקומו - ליד חיבור נחל חילזון לנחל נעמן. מקורות ההכנסה העיקריים של הקיבוץ הם שני מפעלים, מפעל לייצור מוצרי אריזה ("י.מ.א") ומפעל למוצרי פלסטיק ("עטיפית"). כמו כן קיימים בו ענפי חקלאות שונים: רפת, מדגה, פרדס, גידולי שדה ומטעים. ילדי הקיבוץ לומדים בבית הספר הקיבוצי-אזורי "גוונים". ובגילאי החטיבה והתיכון, מתחנכים הנערים במוסד החינוכי "אופק" שבקיבוץ עברון, המשותף לשמונה קיבוצים. בשנת 1964 נרצחה בת הקיבוץ, החיילת רעיה גולן, בעת נסיעה בטרמפ לעיר החדשה ערד. פרשת רציחתה, על ידי בדואי תושב האזור, זכתה לתהודה בתקשורת ובציבור הישראלי. הכניסה לחדר האוכל בתכנון האדריכל חיליק ערד צריף מגורים ותיק בקיבוץ מגדל המים בכניסה לקיבוץ הוקם ב-1940 שמואל כץ ושרגא וייל ביצירת ציור קיר בקיבוץ, 1954 אנדרטה לחיילת רעיה גולן שנרצחה בדרך לערד ב-10/01/1964 שביל הבנים. יד לנופלים במערכות ישראל שבועות בעין המפרץ. 1979 עין המפרץ, 1938 שורת עציי תומר לאורך עין המפרץ הסליק בעין המפרץ ישראל רינג (עריכה), איך שרדו גחלים - עדותם של 40 חברי עין המפרץ על קורותיהם בשנות השואה, הוצאת ספרים מורשת, 1990 מדיה וקבצים בנושא עין המפרץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עין המפרץ עין המפרץ, באתר הרשות לפיתוח הגליל עין המפרץ, באתר קהילנט מיכאל יעקובסון: סקירה על בניין חדר האוכל בקיבוץ בתכנון חיליק ערד, באתר "חלון אחורי", 18 באוגוסט 2014 הקמת עין המפרץ (1938) עין המפרץ (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מתוך חוברת 25 שנה לעין המפרץ אתר הספרייה הלאומית, ישראל רינג
דברת

דָּבְרַת הוא קיבוץ בעמק יזרעאל, שלושה קילומטרים צפון מזרחית לעפולה, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. קיבוץ דברת הוקם על ידי קבוצת העבודה "זרעים", אשר הורכבה בעיקר מעולים מגרמניה ומאוסטריה, שעלו לפני מלחמת העולם השנייה (1938). אלה התרכזו במעין חרוד משנת 1942 בציפייה לעליה על הקרקע במקום יישוב משלהם. אליהם התווספו אנשי קבוצת "מדורות" של המכבי הצעיר אשר עברו הכשרה בכפר יחזקאל וכן קבוצה של חיילים משוחררים. המוסדות המיישבים ביקשו ליישב את הגרעין על השטח הנטוש של "מחנה ישראל", אך הדבר התעכב עד לרכישת הקרקע על ידי הקרן הקיימת מידי אגודת ישראל. כדי לא להתעכב יתר על המידה, הוקם הקיבוץ ב-30 באוקטובר 1946 בנקודה זמנית בעמק, למרגלות השטח המיועד להתיישבות הקבע, תוך צפייה להשלמת רכישת הקרקע. את הקיבוץ החדש איישו נציגים של קבוצת העבודה "זרעים", בעוד רוב יתר האנשים נותרו ליד מעין חרוד. היישוב נקרא על שם עיר הלוויים המקראית "דָּבְרַת" שבנחלת שבט יששכר, הנזכרת בספר יהושע, ואשר שמה השתמר בשם הכפר דבורייה הסמוך. במהלך מלחמת העצמאות, בתחילת אפריל 1948, עברו כל חברי הקיבוץ ממעיין חרוד ומדברת אל "דברת עילית", שטח הקיבוץ כיום, שנרכש על ידי הקרן קיימת לישראל ב-1947. בעת המעבר מנתה הקבוצה 130 מבוגרים ו-25 ילדים. הבית הראשון בנקודה החדשה, ששימש כבית ילדים, נחנך ב-2 באוקטובר 1948. הקיבוץ התפרנס בעבר בעיקר מענפי חקלאות השדה וענפי בעלי חיים, וכן משירותי דרך (פונדק דברת ותחנת דלק). בשנת 1995 הוקם בקיבוץ בית אבות סיעודי ונסגר בשנת 2021. כיום מעובדים שטחי החקלאות (שדה) בשותפות עם גורמים חיצוניים, והרפת משותפת עם מושב מולדת. וכן מגוון עסקים קטנים בתחומים מגוונים. הקיבוץ מופרט וישנה בו הרחבה קהילתית וכן שכונה לבנים חוזרים וחברים חדשים. מדיה וקבצים בנושא דברת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דברת דברת באתר הרשות לפיתוח הגליל דברת, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על קיבוץ דברת, באתר 'חלון אחורי', 19 בדצמבר 2018 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 השמטה, דבר, 5 בנובמבר 1946 דברת - יישוב חדש לרגלי התבור, דבר, 1 בנובמבר 1946 ג. בנא, דברה, דבר, 3 באוקטובר 1947 קבוצת זרעים-דברת עלתה להתיישבות בקרבת התבור, דבר, 9 באפריל 1948 קבוצת דברת, לפתיחה החגיגית של בית הילדים, דבר, 29 בספטמבר 1948 ערך זה הוא קצרמר בנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Apache (סינגל)

"Apache" (אפאצ'י) הוא קטע כלי שנכתב על ידי המלחין הבריטי ג'רי לורדן וזכה לגרסאות מוקלטות רבות, הבולטת בהן הוקלטה ביוני 1960, בביצוע להקת הצלליות (The Shadows). Apache עמד בראש מצעד הסינגלים הבריטי במשך חמישה שבועות. בגיליון מרץ 2005 של ירחון המוזיקה Q הופיע Apache במקום 96 ברשימת 100 קטעי נגינת גיטרה הטובים בכל הזמנים. בצפון אמריקה זכה ביצועו של גיטריסט הג'אז הדני יורגן אינגמן (Jørgen Ingmann) לפופולריות רבה. בשנת 1961 הפיק אינגמן גרסת כיסוי ל-Apache אשר הגיעה למקום השני במצעד להיטי הפופ האמריקאי בילבורד הוט 100 ולראש מצעד הלהיטים (CHUM) בקנדה. גרסת כיסוי של Apache על ידי להקת Incredible Bongo Band, אשר הוקלטה בשנת 1973, כונתה בשם "ההמנון הלאומי של ההיפ הופ". אף שהקלטה זו לא הפכה ללהיט מיד עם פרסומה, מקטע התיפוף הארוך באמצעה נלקחו דגימות רבות לקטעי היפ הופ, ראפ ודאנס רבים בשנות ה-80. המלחין הבריטי ג'רי לורדן הלחין את הקטע הכלי "Apache" בהשראת מערבון אמריקני באותו השם. הקלטה ראשונה בוצעה על ידי הגיטריסט הבריטי ברט ווידון בתחילת 1960. הקלטה זו לא פורסמה במשך מספר חודשים. במחצית שנת 1960 להקת הצלליות היו בסיבוב הופעות כאשר לורדן הופיע לצידם כאמן פותח. הלהקה שמעה לראשונה את נעימת "Apache" כאשר לורדן ניגן אותה על יוקללי. לורדן הציע ללהקה לנגן קטע כלי זה והלהקה הסכימה. הקלטת Apache על ידי הצלליות נעשתה באולפני אבי רוד בלונדון. זמר ונגן הלהקה ג'ו בראון הביא עמו תיבת תהודה של גיטרה איטלקית אותה לא אהב ונתן אותה להנק מרווין אשר בעזרתה פיתח צליל ייחודי לצד שימוש בזרוע הטרמולו של גיטרת פנדר סטראטוקסטר בה ניגן. לצורך נגינת הקטע שאל ברוס וולש גיטרת גיבסון אקוסטית מדגם J200 מקליף ריצ'רד. מלודיית הבס הכבדה נוגנה על ידי ג'ט האריס, על התופים היה טוני מיהאן וקליף ריצ'רד שתופף על תוף סיני בפתיחת הקטע ובסיומו ונתן למנגינה את האווירה האינדיאנית המלווה אותה. תחילה חשב מפיק הסינגל כי עדיף שמנגינת The Quartermaster's Stores שאותה הקליטה הלהקה תהיה על האיי-סייד, אולם שינה דעתו לאחר שבתו העדיפה את נגינת Apache. נעימת Apache הייתה השראה לדור של גיטריסטים ונחשבת כסינגל הרוק הבריטי בעל ההשפעה הרבה ביותר לפני עידן הביטלס. אף חברי להקת הצלליות ציינו בראיון שנתנו בשנת 1963 לירחון NME כי נעימת Apache מייצגת יותר מכל את הצליל הייחודי של הלהקה. מידע על היצירה "Apache" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Apache" באתר SecondHandSongs Q Magazine - 100 Greatest Guitar Tracks Ever!
משואה

האם התכוונתם ל... חפצים משואה (איתות) – אמצעי איתות וכיום גם מרכיב בטקסים לפיד (נקרא גם משואה או אבוקה) – אמצעי תאורה קדום מוארך שראשו בוער טקסים טקס הדלקת המשואות – הטקס הרשמי שנועל את אירועי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ופותח את חגיגות יום העצמאות טקס הדלקת שש המשואות – טקס ביום הזיכרון לשואה ולגבורה, ראו יום הזיכרון לשואה ולגבורה#טקסי זיכרון מקומות משואה (מושב) – מושב בבקעת הירדן משואה (שם קודם: "גבעת C") – שכונה במודיעין-מכבים-רעות, ראו מודיעין-מכבים-רעות#מודיעין גבעת משואה – שכונה בדרום-מערב ירושלים מצפה משואה – מגדל תצפית על גבעה בשטח פארק בריטניה באזור שפלת יהודה משואה (מעברה) – הייתה מעברה בחבל לכיש ארגונים ומערכות משואה (מכון) – מכון מחקר המוקדש לחקר השואה, המוציא גם כתב עת באותו השם. ממוקם בקיבוץ תל יצחק משוא"ה – מרכז השליטה והפיקוד הארצי של רכבת ישראל משואה – מערכת שליטה ובקרה המהווה חלק מפרויקט "צבא יבשה דיגיטלי" (צי"ד) של צה"ל, ראו צבא יבשה דיגיטלי באיות קרוב משוואה – מונח במתמטיקה
צבעון פרידמן

צבעון פרידמן (שם מדעי: Pseudochromis fridmani) הוא דג מים מלוחים מהים האדום ממשפחת הצבעוניים, הוא נקרא על שם דוד פרידמן, מאנשי המצפה התת-ימי באילת שהגדיר אותו לראשונה בשנת 1968. גודלו של דג בוגר כ-8 ס"מ והוא פופולרי בקרב מגדלי דגים בשבי. הדג בצבע סגול מתכתי, עם פס שחור אופקי מהשפה ועד אחרי העין. הדג כשר למאכל. מדיה וקבצים בנושא צבעון פרידמן בוויקישיתוף צבעון פרידמן, באתר ITIS (באנגלית) צבעון פרידמן, באתר NCBI (באנגלית) צבעון פרידמן, באתר FishBase (באנגלית) צבעון פרידמן, באתר GBIF (באנגלית) ניר חסון, יש הרבה דגים בים, וכעת לכולם שמות בעברית, באתר הארץ, 20 בינואר 2012 צבעון פרידמן, באתר liveaquaria (באנגלית) צבעון פרידמן, באתר alquimistadeacuarios (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. צבעון פרידמן באתר הרשימה האדומה של IUCN
הוויאן איירליינס

הוויאן איירליינס (באנגלית: Hawaiian Airlines) היא חברת תעופה אמריקאית. החברה היא הגדולה ביותר שבסיסה בהוואי. החברה מפעילה טיסות ל-28 יעדים באסיה, אוקיאניה וצפון אמריקה. מדיה וקבצים בנושא הוויאן איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוויאן איירליינס (באנגלית) הוויאן איירליינס, ברשת החברתית פייסבוק הוויאן איירליינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הוויאן איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא הוויאן איירליינס באתר Airliners.net מידע עסקי על חברת הוויאן איירליינס באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) הוויאן איירליינס, בגוגל פיננסים הוויאן איירליינס, באתר Crunchbase (באנגלית) הוויאן איירליינס, באתר EDGAR של הודעות ל-SEC (באנגלית) "Hawaiian Airlines Optimizes Fleet Plan". Yahoo Finance. אורכב מ-המקור ב-2017-08-27. נבדק ב-5 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Hawaiian Airlines agrees to buy 10 787-9 Dreamliners to increase capacity and expand service". Boeing. 7 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא הוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.