Hells Angels

Hells Angels (מילולית: מלאכי הגיהנום) הוא ארגון בינלאומי המתמקד בתרבות הרכיבה על אופנועים ויש רשויות שהגדירו אותו כארגון פשע. שמו המלא הוא: Hells Angels Motorcycle Club (ראשי תיבות HAMC) (מילולית: מועדון האופנועים מלאכי הגיהנום). חברי המועדון רכובים אך ורק על אופנועי הרלי-דייווידסון. בארצות הברית ובקנדה הארגון Hells Angels התאגד בחברה הנושאת את שמו. המוטו של הארגון הוא: "כאשר אנו עושים טוב, איש אינו זוכר. כאשר אנו עושים רע, איש אינו שוכח." ה-FBI האמריקאי ושירות המודיעין הקנדי לחקירות פשעים מסווגים את הארגון כאחת מארבע כנופיות האופנועים הגדולות, וטוענים כי חברי הארגון מבצעים פשעי אלימות, סחר בסמים, הברחת סחורות גנובות ומעשי סחיטה. מנגד, חברי הארגון טוענים לאורך שנים כי כל פעילותם מתמקדת באהבתם לתרבות האופנועים, ומתוך פעילות תרבותית זו הם מארגנים מסעות אופנועים משותפים, אירועים חברתיים, מסעי התרמה ומסיבות. תחילתו של ארגון Hells Angels אפופה במסתורין והדעות עליה חלוקות. תרמו לכך העובדות, כי אנשים שונים טענו לזכות המייסדים של הארגון, וכן קוד השתיקה שלו מתחייבים חבריו. חברי הארגון אינם נקראים בשם משפחתם, אפילו בעת שהם פונים לעמיתיהם, אלא בשמם הפרטי בלבד, או לעיתים קרובות בכינויים. הארגון נוסד באופן רשמי בשנת 1948 בעיר פונטנה בקליפורניה לאחר איחוד של חברים ממספר מועדוני אופנועים אחרים. מקור השם הוא ככל הנראה בכינוי שניתן לטייסות חיל אוויר נועזות במלחמת העולם הראשונה והשנייה, כפי שתוארו למשל בסרטו של הווארד יוז משנת 1930: Hell's Angels. על פי אתר הבית של הארגון, מקור שם הארגון הוא בהצעת חבר של המייסדים, שהיה טייס במלחמת העולם השנייה. שנותיו הראשונות של הארגון לוטות בערפל, אולם במהלך שנות ה-50 נוסדו לשכות לארגון בערים שונות בקליפורניה, בהן אוקלנד וסן פרנסיסקו. במהלך הופעתם של להקת הרולינג סטונז, במסגרת פסטיבל אלטמונט שהתקיים בשנת 1969, רצחו חברי הארגון בדקירות סכין אדם שחום עור בשם מרדית' הנטר. הפסטיבל היה אירוע מועד לפורענות והמשטרה לא הסכימה לאבטח אותו, וכך שכרו חברי הרולינג סטונז (בהמלצת הגרייטפול דד) את חברי ה-Hells Angels, שבראשו עמד אז ראלף "סאני" ברגר, לאבטחת האירוע. מקורות מסוימים טוענים שה"מלאכים" נשכרו תמורת תשלום מזערי של 500 דולר בלבד ובירה חינם, טענה שזכתה לסתירות מצד דיק קרטר (בעלי המקום) וראלף ברגר כאחד. האירוע עצמו התאפיין באי-סדר ואלימות בקהל שהובילה לפציעות רבות ולמותם של ארבעה, וככל שגברו המהומות הפכו חברי ה-Hells Angels לאלימים ומשולחי רסן יותר ויותר, ככל הנראה בעקבות שתיית אלכוהול מופרזת ושימוש בסמים. ה"מלאכים" נקטו בשיטה של הדיפת המתפרעים על מנת לשלוט בקהל, ולאחר שאחד מהאופנועים של הכנופיה נרמס, התגברה האלימות והתבטאה אף בתקיפת המוזיקאים על הבמה. מרטי באלין מג'פרסון איירפליין נחבט עד אובדן הכרה בעקבות מריבה עם אחד מחברי הכנופיה, כפי שניתן לראות בסרט הדוקומנטרי על המופע, Gimme Shelter. בעקבות האירועים במהלך המופע שהגיעו לשיאם בתקיפת באלין, סירבו חברי הגרייטפול דד לעלות לבמה. כאשר הרולינג סטונז עלו לבמה נקטעה הופעתם פעמים רבות; כאשר נראה היה כי לקית' ריצ'רדס נמאס מהמתרחש באמרו "לעזאזל עם כל זה", תוך שהוא מוריד את הגיטרה מעליו ויורד מהבמה, כיוון חבר כנופיה בלתי מזוהה אקדח לרקתו של ריצ'רדס, ואמר לו לבחור בין "לנגן או למות". ריצ'רדס בחר באפשרות הראשונה. במהלך תגרה בין חברי הכנופיה לבין מרדית האנטר, צעיר שחום עור בן שמונה עשרה, שלף האנטר אקדח, ובתגובה נרצח בדקירות סכין בידי "המלאכים". הרוצח, אלן פסארו, נעצר והואשם ברצח, אך יצא זכאי מאחר שחבר המושבעים קבע כי פעל מתוך הגנה עצמית, מאחר שהאנטר נשא אקדח, שלף אותו וכיוון אותו אל כיוון הבמה. כמו כן, נאמר כי האנטר היה תחת השפעת סם המתאמפטמין. הארגון הלקוי, ההתפרעויות, והרצח שהיווה את שיא השפל של האירוע, עיצבו את המוניטין שקיבל המופע בתור אירוע מכונן בהיסטוריה של הרוקנ'רול שלאחריו ירדה לפרק זמן מסוים הפופולריות של פסטיבלי הרוק, וכן בתור האירוע ש"הרג" את התמימות של שנות השישים. סמלו הרשמי של הארגון, המכונה "ראש המוות", הוא גולגולת מכונפת. עיצובו מיוחס לראש סניף סן פרנסיסקו של הארגון בשנות ה-50, פרנק סדילק. בארגון נהוגה מערכת של עיטורים וסמלים, בדומה לעיטורים צבאיים, אשר מובנם נשמר בסוד בין חברי הארגון. כיתוב רשמי של הארגון הוא באותיות אדומות על רקע לבן, ומכאן אף כינויו הנפוץ של הארגון "האדום והלבן" (באנגלית: The Red and White). סמלי הארגון מעטרים בדרך כלל מעילי עור או ג'ינס. בסמלים רבים מופיע אף המספר 81 באותיות אדומות על רקע לבן, המסמלות את הסדר שבו מופיעות האותיות H ו-A באלפבית הלטיני. אוהדי הארגון ותומכיו מציגים לרוב סמל זה, כיוון שהארגון אוסר על מי שאינו חבר בו לשאת את הכיתוב המלא: Hells Angels. סמל נוסף הנפוץ בין חברי הארגון הוא הכיתוב 1% (אחוז אחד) המעוטר בשוליים דמויי יהלום. עיטור זה מסמל את תגובת הארגון לאמירה שנשמעה מארגון האופנוענים האמריקאי לאחר מהומה המונית בשנת 1947 בהשתתפות כנופיית אופנוענים, ולפיה 99% מן האופנוענים הם אזרחים שומרי חוק, ורק אחוז בודד הם מפרי חוק. רוב חברי הארגון נושאים על מעיליהם אף תג מרובע, ובו אותיות אדומות על רקע לבן, הנושא את שם הלשכה שבה הם חברים. חלק מחברי הארגון נושאים עיטורים המסמלים את מעמדם, או את תפקידם בארגון, ויש הנושאים עיטור ועליו האותיות AFFA, ראשי תיבות של האמירה: "מלאכים לנצח, לנצח מלאכים" (Angels Forever, Forever Angels). תנאי החברות בארגון Hells Angels הם: המועמד לחברות חייב להיות גבר, לבן, בעל רישיון נהיגה תקף, אופנוע תקין, ואין לו עבר פלילי בתחום מעשים מגונים בילדים, או שהגיש בעבר בקשה להיות שוטר או סוהר. לאחר תהליך ארוך ומרובה שלבים של בחינת המועמד מוזמן המועמד תחילה לחלק מן האירועים של המועדון במעמד של "מתרועע" (Hang Around). אם המועמד ממשיך להתעניין בפעילות הארגון הוא עשוי לעלות במעמדו לדרגת "עמית" (Associate), מעמד שבו ימשיך במשך כשנה או שנתיים. בתום תקופה זו הוא עולה לדרגת "עתודה" (Prospect), ומורשה להשתתף בחלק מפעילויות הארגון, אולם הוא עדיין חסר זכויות הצבעה, בעוד החברים שוקלים אם לצרפו כחבר מן המניין. הדרגה הגבוהה ביותר היא "חברות מן המניין" (Full Membership) המכונה "תג מלא" (Full-Patch), המתייחסת לעיטורים שהוא רשאי לשאת על מעילו. חבר מן המניין נבחר בקולותיהם של חברים מלאים אחרים באזור שבו הלשכה שאליה הוא מבקש להצטרף. לכן נהוג שהמועמד נוסע לכל אחת מן הלשכות באותו אזור גאוגרפי ומציג עצמו בפני כל חבר מן המניין באותו אזור. בחלק מן האזורים די בהתנגדות בודדת כדי לדחות את מועמדותו של חבר. קבלת חבר לארגון נעשית בטקס שבו משתתפים חברים אחרים ומוענק לו עיטור החברות המלא. העיטורים נותרים רכושו של הארגון, ואם חבר מוצא מן הארגון, עליו להחזיר את העיטורים שקיבל. בארגון למעלה מ-100 לשכות מוכרות הנמצאות ב-29 מדינות. הלשכה הרשמית הראשונה מחוץ לתחומי ארצות הברית נפתחה בניו זילנד בשנת 1961. בשנת 1969 נפתחה לשכה ראשונה באירופה, זאת לאחר ששתי לשכות נפתחו בלונדון. מדיה וקבצים בנושא Hells Angels בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Hells Angels (באנגלית) מיכל זלצר, לרכב עם השטן, באתר ynet, 10 באפריל 2006 יהונתן דחוח-הלוי, משטרת טורונטו נגד "מלאכי הגיהנום", באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 באוקטובר 2006 דו"חות רשמיים של ה-FBI על ארגון Hells Angels בשנות ה-60 וה-70 Hells Angels, ברשת החברתית אינסטגרם Motorcycle Gangs. The United States Department of Justice Organized Crime in California. California Department of Justice, 2003 ASIAN ORGANIZED CRIME AND TERRORIST ,ACTIVITY IN CANADA, 1999-2002. Federal Research Division, Library of Congress, 2003 James F. Quinn, Agels, bandidos, outlaws, and pagans: the evolution of organized crime among the big four 1% motorcycle clubs. Deviant Behavior 2001;22:379-399