laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פוליטיקאי

פּוֹלִיטִיקַאי הוא אדם העוסק בפוליטיקה, אישיות הפעילה במפלגה פוליטית, נושא משרה או איש ממשל. במדינות בעלות משטר דמוקרטי, הפוליטיקאים מסתמכים על דעת הקהל ונבחרים לתפקיד בהצבעה רובנית או בבחירות לתפקיד פוליטי כזה או אחר, או לעיתים במינוי זמני במקום פוליטיקאים אחרים שהלכו לעולמם או התפטרו מתפקידם. במדינות לא דמוקרטיות, הפוליטיקאים נושאים משרה רמה ומתמנים אליה באמצעות מינוי שנובע מחוקי המדינה או מקרבה לשליטי המדינה. בתחום המעשה, פוליטיקאי הוא אדם העוסק במדיניות המערכת לה הוא שייך, ומנסה לחתור לעמדה בעזרתה יוכל לנווט את הקצאת המשאבים בה כך שתהלום את מטרותיו, ערכיו או תועיל לקבוצה שהוא מייצג. מקור המושג "פוליטיקאי" הוא מהמילה היוונית "Πολιτικά" – "פוליטיקה", שמשמעותה "עניינים אזרחיים". כלומר, פוליטיקאי הוא אדם העוסק בעניין הציבורי. אף שפוליטיקאי צריך להיות קשוב לצורכי בוחריו והציבור אותו הוא מייצג ועליו לשלוט בפרטים רבים ולקדם נושאים שונים לסדר היום בפועל המצב איננו כך וישנה ביקורת רבה כנגד פוליטיקאים באשר הם. כך למשל רבים מבקרים את הפוליטיקאים בהיותם מנותקים מהציבור. רבים גם רואים בפוליטיקאים ככאלה שנתונים לשוחד ושחיתות יותר מרוב הציבור בשל קרבתם למשרות ציבוריות ויכולתם להשפיע על ציבור שלם. כינוי הגנאי "פוליטיקאי" משמש לפעמים לתיאור אדם אופרטיוניסטי המשיג את מטרותיו באמצעות קשרים חברתיים או מניפולציה. מדינאי נבחר ציבור פוליטיקאים, דף שער בספרייה הלאומית Invitation to Critical Thinking - Page 319, Vincent E. Barry - 2007 Arnold J. Heidenheimer and Michael Johnston, eds. Political corruption: Concepts and contexts (2011). ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוג'ה

דוג'ה (באיטלקית: Doge) הוא תואר איטלקי למנהיג, צבאי או אחר, מן המקור הלטיני DUX (שממנו צמחו גם התארים דוצ'ה ודוכס) בימי הביניים ותקופת הרנסאנס. התואר הוענק במקור למנהיגים נבחרים של מדינות במספר רפובליקות-מלוכניות באיטליה, כגון ונציה, ג'נובה, אמאלפי וסנאריקה. עם כיבוש איטליה על ידי נפוליאון ב-1797, הופסק השימוש בתואר ונשלל מעמדו. בעת החדשה, השתמשו פוליטיקאים איטלקים רבים, בהם בניטו מוסוליני במושג דומה מאוד בשם "דוצ'ה". ערך מורחב – דוכס ונציה במשך יותר מאלף שנים שלט ברפובליקה של ונציה דוג'ה אשר נבחר לתפקיד לתקופת חיים והיה מוגדר כ"ראשון בן שווים". בדרך כלל הדוג'ה הנבחר היה ממכובדי וזקני ונציה. הדוג'ה היה השליט העליון של הצבא, הכנסייה והמדינה ברפובליקה. עם זאת הדוג'ה היה מחויב בבקרה ודיווח שוטפים על פעולותיו למועצה הגדולה של ונציה והשתכר משכורת צנועה יחסית למעמדו. כמו כן, חל איסור על הדוג'ה למנות את בני משפחתו לתפקידים לצידו או לבחור לעצמו יורש. משרת הדוג'ה נוסדה בתחילת המאה ה-8 והחליפה את הטריבונים אשר שלטו בלגונה הוונציאנית באותה תקופה. הדוג'ה נבחר על ידי ועדה של 41 חברים שנבחרה בעצמה מתוך חברי המועצה הגדולה של ונציה בשיטה מורכבת ביותר, אשר נועדה לצמצם השפעת אינטרסים זרים על הליך הבחירה. הדוג'ה הוכתר בטקס חתונה עם הים האדריאטי על ידי השלכת טבעת זהב אל הגלים. הדוג'ה התגורר בארמון הדוג'ה, אשר צופה על הכניסה לתעלה הגדולה של ונציה ועל כיכר סן מרקו המרכזית. הארמון היווה את המרכז המסחרי ושלטוני של הרפובליקה ובו התכנסה המועצה הגדולה של אצילי העיר, נערכו משפטים ונקבעו גזרי דין. אזכור ידוע לדוג'ה ולתפקידו כשופט העליון ברפובליקה הוונציאנית, מופיע במחזהו של שייקספיר, "הסוחר מוונציה". במחזה זה משמש הדוג'ה כשופט בסצנת השיא במחזה ובורר במחלוקת בין שתי הדמויות המרכזיות - אנטוניו, הסוחר הוונציאני, ושיילוק, המלווה בריבית היהודי. בג'נובה נוסד מוסד הדוג'ה לראשונה בשנת 1339 עם מינויו של סימון בוקנגרה לתפקיד. חייו של בוקנגרה אף הונצחו במחזהו של ורדי, הנקרא על שמו. בדומה לוונציה, גם בג'נובה נבחר הדוג'ה בשיטה מורכבת על ידי חברי המועצה הגדולה של הרפובליקה. אולם סמכויותיו של הדוג'ה בג'נובה היו מוגבלות יותר והחל משנת 1528 אף קוצרה כהונת הדוג'ה לשנתיים בלבד. עם זאת התפקיד משך מאבקי כוח רבים בין משפחות האצולה בעיר, אשר לעיתים אף הסלימו לגילויי אלימות ואף לקרבות של ממש. מדיה וקבצים בנושא דוג'ה בוויקישיתוף
1997–1999

1997–1999 הוא אוסף הדמואים של להקות הפולק/ויקינג הפינית אנסיפרום, האלבום נמכר דרך אתר האינטרנט של הלהקה ובקונצרטים. Frost - 5:10 Old Man (Väinämöinen) - 6:31 Knighthood - 5:32 Dreamer's Prelude - 0:45 Little Dreamer (Väinämöinen part II) - 4:50 Warrior's Quest - 5:20 White Storm - 5:10 Intro - 1:01 Hero in a Dream - 3:41 Eternal Wait - 5:21 Battle Song - 3:36 Guardians of Fate - 3:26 פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. הסיבה היא יש לתעתק את שמות האישים לעברית. Jari Mäenpää - גיטרה, שירה Markus Toivonen - גיטרה Sauli Savolainen - באס Kimmo Miettinen - תופים Jari Mäenpää – גיטרה, שירה Markus Toivonen – גיטרה Jukka-Pekka Miettinen – גיטרה באס Oliver Fokin – תופים מידע על האלבום 1997–1999 באתר MusicBrainz
סם (כללי)

סם הוא חומר שנטילתו משפיעה על גוף האדם, כדוגמה סם פסיכואקטיבי, משכר או ממכר, שהשימוש בו נועד לגרום הנאה, שינוי במצב תודעתי, ושינויים במצב-רוח. קיים מגוון רחב של סמים. מיעוט מהסמים, המשמשים כתרופות או במטרה טיפולית ניתנות לנטילה בפיקוח של מוסדות רפואיים ובתי מרקחת הממונים בנושא. כך למשך הטיפול בקנאביס רפואי, באסקטמין ובתרופות אופיאוידיות משככות כאבים. סמי ספורט הם תרופות או חומרים כימיים לרוב סינתטיים, הניתנים לא לצורך טיפולי, אלא על מנת להשיג שיפור בהישגים ספורטיביים. למשל, על ידי השפעה על הערנות, הגדלת מסת השרירים, חמצון הדם. לחלקם, כמו סטרואידים אנבוליים או אפדרין, יש גם השפעה פסיכואקטיבית. חלקם האחר אסורים לחלוטין לשימוש כפי שמופיעים ב"פקודת הסמים המסוכנים" ולעיתים מכונים "סמי רחוב". הם מיוצרים ממקור צמחי או סינתטי ולרב אינם מיוצרים בתנאי בקרה ופיקוח כך שאין שליטה או מינון על הכמויות המסופקות מהן. במדינות שונות קיימים מספר סמים בעלי מקובלות חברתית רחבה, למשל הטבק, אם כי בארצות רבות נלקחו צעדים להגביל את שיווקם ואת שימושם לרעה עקב מסוכנותם הבריאותית. במדינות רבות הם נפוצים וניתנים לרכישה בחנויות השונות, למשל משקאות אלכוהליים. השימוש בקפה ובתה ובמשקאות אנרגיה וממתקים הכוללים כמויות מסוימות של קפאין ושיווקם אינו מוגבל חוקית. א. אליצור, ש. טיאנו, ח. מוניץ, מ. נוימן, פרקים נבחרים בפסיכיאטריה – מהדורה מחודשת ומתוקנת, הוצאת פפירוס, בית ההוצאה של אוניברסיטת תל אביב, 1990 Jerry M. Wiener, Behavioral Science 2nd edition, National Medical Series, Williams & Wilkins, Baltimore, 1990 Ethel E.Thompson, Doctors, Doctrines, and Drugs in Ancient Times, Bull Med Libr Assoc. Apr 1962; 50(2): 236–242 רופאים, דוקטרינות ותרופות בזמנים הקדומים - סקירה היסטורית מאת אתל תומפסון,. בביטאון איגוד הספריות הרפואיות באתר הספרייה הרפואית הלאומית של ארצות הברית פקודת הרוקחים [נוסח חדש], התשמ"א-1981 (פקודת הרוקחים בישראל) סם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראו הפרק "שימוש בסמים ואלכוהול" ב-א.אליצור, ש. טיאנו, ח.מוניץ, מ.נוימן "פרקים נבחרים בפסיכיאטריה" 1990, עמודים 306-293
רובוקאפ

האם התכוונתם ל... RoboCup – תחרות רובוטים בינלאומית רובוקופ – דמות בדיונית של קיבורג-שוטר רובוקופ (סרט, 1987) – סרט מדע בדיוני רובוקופ 2 – סרט המשך לסרט מ-1987 רובוקופ 3 – סרט המשך לסרט מ-1990 רובוקופ (סרט, 2014) – סרט מדע בדיוני, רימייק לסרט המקורי אך עם עלילה שונה רובוקופ (פירושונים)
בראסלס איירליינס

בראסלס איירליינס (באנגלית: Brussels Airlines), המוכרת בישראל גם בשם "בריסל איירליינס", היא חברת הדגל של בלגיה שנוסדה בסוף שנת 2006 כתוצאה מאיחודן של החברות וירג'ין אקספרס ו-SN בראסלס איירליינס (SNBA). בסיסה של החברה נמצא בנמל התעופה של בריסל. החברה נוסדה ב-2006 מאיחודן של החברות וירג'ין אקספרס ו-SN בראסלס איירליינס. בנובמבר 2006 החלה החברה לטוס תחת השם בראסלס איירליינס. במרץ 2007 הסתיים המיזוג והחברה החלה לפעול רשמית תחת שמה החדש. בספטמבר 2008 רכשה חברת התעופה הגרמנית לופטהנזה 45% ממניות החברה וכן קיבלה אופציה לרכישת שאר המניות משנת 2011. כחלק מהסכם זה הוחלט כי בראסלס איירליינס תצטרף לברית חברות התעופה סטאר אלייאנס, עוד לא נקבע תאריך להצטרפות. בסוף מרס 2009 הצטרפה החברה לתוכנית הנוסע המתמיד Miles&More בחסות לופטהנזה. החברה מפעילה מספר טיסות רב ליעדים באפריקה ולמעשה היא החברה המובילה בטיסות לאפריקה. בשנת 2012 חידשה את המחלקות במטוסים. השינוי כלל מחלקת עסקים חדשה במטוסי האיירבוס A330-300 עם מושבים שיכולים להיפתח בלחיצת כפתור למיטה שטוחה. כמו כן החברה חידשה את תוכני הבידור והתקינה מסכי צפייה אישיים לכל נוסע במטוסי האיירבוס A330-300, גם במחלקות התיירים. במטוסי האיירבוס A319 ובמטוסי האיירבוס A320 התקינה החברה כיסאות דקים העשויים מעור בדומה לכיסאות שבחברות לופטהנזה, סוויס וכו'. החברה מפעילה שתי טיסות יומיות בין נמל התעופה של בריסל לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעת במטוסי איירבוס A320. החל מחודש יולי 2018 מפעילה החברה 17 טיסות שבועיות בין היעדים. צי המטוסים של החברה, נכון לדצמבר 2021 מדיה וקבצים בנושא בראסלס איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראסלס איירליינס (בשפות מרובות) בראסלס איירליינס, ברשת החברתית פייסבוק בראסלס איירליינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בראסלס איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם בראסלס איירליינס, באתר פינטרסט בראסלס איירליינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא בראסלס איירליינס באתר Airliners.net אתר החברה בישראל "בריסל איירליינס מרחיבה את פעילותה בישראל - Passportnews". Passportnews. 2017-11-21. אורכב מ-המקור ב-2017-12-01. נבדק ב-2017-11-24.
אהרן כהן

האם התכוונתם ל... אהרן כהן (ראש ישיבה) – ראש ישיבת חברון אהרן כהן (מפ"ם) – מזרחן, חבר מרכז מפ"ם, הורשע ונאסר באשמת מסירת מידע לסוכן זר אהרון כהן (מחנך) – איש חינוך בישראל ובתפוצות אהרן כהן (פרופסור) – חוקר התנהגות ארגונית וניהול משאבי אנוש אהרן הכהן (פירושונים) אהרן (פירושונים)
ארמאוויה

ארמאוויה (ארמנית: Արմավիա) הייתה חברת התעופה הלאומית של ארמניה, ובסיסה שכן בנמל התעופה הבינלאומי בירוואן. ארמאוויה נוסדה בשנת 1996 אבל החלה לטוס רק בשנת 2001 ליעדים ברוסיה וטורקיה. בשנת 2002 רכשה החברה הרוסית "S7 איירליינס" את רוב מניותיה של ארמאוויה אך בשנת 2005 מכרה את מניותיה למשקיעים פרטיים. החברה הכריזה על הליך פירוק ב-29 במרץ 2013 והשעתה את כל טיסותיה. מדיה וקבצים בנושא ארמאוויה בוויקישיתוף אלכס לוין, טיסת בכורה ארמניה ישראל, 16.1.2006, קקטוס - פורטל נתניה והסביבה דודי שחם, מיכאל בגדשוב, מולטי מיליונר ארמני, יתמוך בהכח ר"ג, באתר nrg, 13.1.2006, nrg הארץ, 113 הרוגים בהתרסקות מטוס בים השחור; לא אותרו ניצולים, באתר הארץ, 4 במאי 2006 Armenian “Armavia” goes bankrupt: future of national air traffic under question
נמל התעופה הבין-לאומי אל-עריש

נמל התעופה הבין-לאומי אל-עריש (בערבית: مطار العريش الدولي) הוא נמל תעופה הממוקם כחמישה ק"מ דרומית לאל-עריש, בסיני שבמצרים. נמל תעופה זה הוא הקרוב ביותר לרצועת עזה, והפך לנמל התעופה העיקרי של רצועת עזה לאחר שצה"ל הרס את נמל התעופה הבין-לאומי יאסר ערפאת. בשנים האחרונות הנמל משמש בעיקר פלסטינים מרצועת עזה שטסים לג'דה בדרכם לחג' במכה. רויאל ג'ורדניאן (עמאן) ערך זה הוא קצרמר בנושא שדות תעופה ובנושא מצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המאוזוליאום של תאודוריקוס

המאוזוליאום של תאודוריקוס (באיטלקית Mausoleo di Teodorico) הוא מבנה אבן, אשר נבנה מחוץ לעיר רוונה. המבנה הוקם בשנת 520 לספירה כקברו העתידי של המלך האריאני תיאודריך הגדול (Theoderic the Great). בשנת 526 מת תיאודריך ונקבר שם. שנים לאחר מכן הוצאו עצמותיו מהמאוזוליאום ופוזרו[דרוש מקור]. מבנה המאוזוליאום נבנה כשני מבנים דמויי גליל, המונחים האחד בתוך השני. המבנה הנמוך יותר מעוטר בסדרה של קשתות הנשענות על זוויות המבנה המתומן. גג המבנה, אשר קוטרו הוא כ-10 מטרים, עשוי מאבן יחידה השוקלת כ-300 טון. מדרגות מובילות אל הקומה העליונה של המבנה, אשר במרכזה מוקמה מעין "אמבטיה" גדולה עשויה אבן פורפיר, אשר שימש כסרקופג של תאודוריק. שרידיו של המלך הוצאו מן המבנה במהלך התקופה הביזנטית, לאחר הפיכתה של העיר מעיר אריאנית לנצרות הקתולית. המבנה הוכר כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו. מדיה וקבצים בנושא המאוזוליאום של תאודוריקוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המאוזוליאום של תאודוריקוס אתר האינטרנט הרשמי של המאוזוליאום של תאודוריקוס (באיטלקית) המאוזוליאום של תאודוריקוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הבשורה של רבולה

הבשורה של רבולה (באנגלית: Rabula Gospels) היא כתב יד הכתוב בסורית ומאויר מן המאה ה-6 לספירה. כתב היד מציג את הבשורות הנוצריות ונחשב לדוגמה טובה לאמנות הציור בחלקים המזרחיים של האימפריה הביזנטית. כתב היד מציג את "מַפַּקְתָא פְּשִיטְתָא" (בסורית: ܡܦܩܬܐ ܦܫܝܛܬܐ), "הגרסה הפשוטה", תרגום לסורית של כתבי הבשורה הנוצרית. הוא הושלם בשנת 586 במנזר יוחנן הקדוש מזגבה (Zagba), אשר במסופוטמיה. הוא נושא את חתימתו של רבולה (Rabula; Rabbula), אשר היה כנראה נזיר שאין אנו יודעים עליו דבר. דפי הקובץ נכרכו כנראה מספר פעמים. גודלם הנוכחי הוא 34 ס"מ על 27 ס"מ והטקסט שבהם כתוב בדיו בצבע חום-כהה או שחור, בשני טורים. בתחתית כמה מן הדפים מופיעות הערות הכתובות בדיו אדום. בסוף המאה ה-13 או בתחילת המאה ה-14 הגיע כתב היד למנזר קאנובין בלבנון. עד המאה ה-16 הגיע כתב היד אל ספריית מדיצ'י בבזיליקת סן לורנצו (Biblioteca Mediceo Laurenziana) שבפירנצה, שם הוא נמצא עד היום. האיורים המופיעים בכתב היד מוגבלים ל-14 הדפים (פוליו) הראשונים של הקודקס. נושאי האיורים בכתב היד הם: עמוד 1: מתי והשליחים המופיעים ללא יהודה איש קריות, המדונה והילד ממוסגרים על ידי קשת. עמוד 2: אוזביוס ואדם נוסף; מכתב של אוזביוס בנושא הקאנון של הכנסייה (ממשיך גם בעמוד 3). עמוד 3-12: לוחות קאנוניים. עמוד 13: סצנת צליבה וסצנת תחייה; עליית ישו לשמים. עמוד 14: ישו מוכתר על ידי ארבעה נזירים; ירידת רוח הקודש על השליחים. בכתב היד מופיעים "לוחות קאנוניים". אלו הם לוחות אשר ניסוחם הראשון היה בידי אוזביוס מקיסריה ושימשו כקונקורדנציה המשווה בין הגרסאות השונות של חיי ישו בספרי הבשורות. דפי הלוחות מעוצבים כמבנה אדריכלי של קשתות דקורטיביות הנשענות על עמודים. המבנה משתנה בין מבנה של ארבעה חללים מקבילים בתחילת הלוחות, המשווים בין ארבעת האוונגליונים, עד למבנה בעל חלל אחד בלבד, לאירועים הופיעים בגרסה אחת בלבד. לצד המבנים מופיעים עיטורים ובהם סצנות מינאטוריות הרשומות בקונטור של דיו כהה וצבועות בדיו צבעונית. במראן הן משלבות את מסורת האמנות ההלניסטית עם השפעות הציור המזרחי, המתבטאת בעיצוב עיניים גדולות ובסטאטיות של הדמויות. גם עיטור הקשתות בדגמים דקורטיביים ועשירים מצביע על ההשפעה של האמנות המזרחית הסאסאנית. בנוסף לקשתות מופיעים בכל דף גם תיאורים של נביאי הברית הישנה אשר צופים את אירועי הברית החדשה במסורת הפרה-פיגורציה. שני דפים נוספים בלוחות מציגים את דמויותיהם של האוונגליסטים. בתיאור הצליבה של ישו, ישו מתואר כלובש בגד טוניקה ארוך (Collobium) בצבעי סגול וזהב וסביב ראשו הילה. בפרשנות של עיצוב הבגד הזה מוצאו חוקרים את ההשפעה של האיקונוגרפיה המזרחית, באופן הדומה לתיאור ישו על גבי אמפולות מאוסף מונזה-בוביו. משני עבריו של ישו מופיעים שני הגנבים אשר נצלבו עמו. לצד ראשו מופיעים דימויים אסכטולוגיים של שמש וירח, המוזכרים גם בשפרי הבשורה. זהו אחד מן הייצוגים המוקדמים ביותר של ישו הצלוב. תיאור זה שם את הדגש על הצגתו של ישו בכבוד, דבר המתבטא בבגד המפואר. מתחת לתיאור, באותו דף, הופיע גם תיאור של הקבר הריק של ישו. הלוחות הקאנוניים בבשורה של רבולה, אתר הכנסייה הסורית האורתודוקסית (באנגלית) כנען-קדר, נורית, האמנות הנוצרית בימי-הביניים, מושגי יסוד, הוצאת משרד הביטחון, תל אביב, 1990, עמ' 133-134. Rodley, Lyn, Byzantine Art and Architecture, An Intreduction, Cambridge University Press, Cambridge, 1994, p. 106. ראו: הבשורה על-פי לוקס, כג' 43-46. Jensen, Robin Margaret, Understanding Early Christian Art, Routledge, London, 2000, p. 131, 150, 166.
קריאה צמודה

קריאה צמודה היא טכניקה בביקורת הספרות, המתארת פרשנות מעמיקה של קטע קצר. קריאה כזו נותנת משקל רב יותר לפרטי על חשבון הכללי. הקריאה הצמודה מקדישה תשומת לב רבה למילים, לתחביר ולסדר שבו נפרשים משפטים ורעיונות בזמן הקריאה. הטכניקה נכנסה לשימוש בתורת הספרות לראשונה על ידי אנשי אסכולת הביקורת החדשה במחצית הראשונה של המאה העשרים, ונמצאת בשימוש נרחב. קריאה צמודה של פואמה בת כ-200 מילים יכולה להתפרש על פני אלפי מילים ועדיין לא לנצל את כל האפשרויות והאבחנות. דוגמה קיצונית לכך נמצאת במאמר של דרידה Ulysses Gramophone, שג'וזף היליס-מילר (J. Hillis Miller) תיאר כ"התפוצצות היפרבולית ואקסטרווגנטית של טכניקת הקריאה הצמודה".[דרוש מקור] המאמר מקדיש יותר משמונים עמודים לפרשנות המילה 'כן' החותמת את הרומן המפורסם 'יוליסס' של ג'יימס ג'ויס. לקריאה הצמודה בספרות יש היסטוריה בפרשנות של כתבים דתיים. לדוגמה, ה-Pazand, ז'אנר מהספרות הפרסית אמצעית, עוסק בטקסטים של Zend (מילולית: פרשנות או תרגום) שמציעים הסבר וקריאה צמודה של האווסטה, הכתבים המקודשים לזרתוסטראים. הפרשנויות המקראיות בתלמוד מהוות גם הן דוגמה מוקדמת לקריאה צמודה. בתקופת האסלאם, הקריאה הצמודה של הקוראן זכתה לפריחה ויצרה קורפוס רחב. המבשר ההיסטורי העיקרי של הקריאה הצמודה הוא עליית הביקורת ההיסטורית (Higher criticism) והתפתחות ביקורת המקרא בגרמניה בסוף המאה ה-18.[דרוש מקור] דב לנדאו, פרשנות של הקריאה הצמודה, אתר דעת
לאופר תעופה ג.ה.י

לאופר תעופה - GHI בע"מ (Laufer Aviation-GHI) היא חברה ישראלית העוסקת במתן שירותי קרקע לחברות תעופה הפועלות בישראל. השירותים מסופקים למגוון חברות התעופה והטיסות - טיסות נוסעים (סדיר ושכר), טיסות מטען, טיסות / מטוסים פרטיים, טיסות צבאיות, טיסות דיפלומטיות. לאופר תעופה ג.ה.י היא חברת בת של חברת ממן - מסופי מטען וניטול. החברה מספקת שירותיי קרקע לחברות תעופה בכל נמלי התעופה בישראל. עיקר פעילות החברה מתבצע בנמל התעופה בן-גוריון. ובנמל התעופה רמון הנמצא בדרום ישראל. החברה מספקת את השירותים הבאים: שירותי מבצעים ופיקוח על נותני שירותים אחרים בזמן המצאות מטוס על הקרקע מחלקת כירטוס מחלקת שירות לנוסע המספקת בין היתר שירותים לנוסעים נעזרים, מסורבים ובעלי צרכים מיוחדים מחלקת איתור כבודה מחלקה טכנית לביצוע / אספקת ציוד קרקע למטוסים (גנראטור, מתנעה אוויר, מזגן, רכב ייעודי לגרירה ודחיפת מטוסים ועוד) מחלקת טיסות מנהלים אשר מספקת שירותי קרקע למטוסי מנהלים מחלקת שירות לאח"מים – אשר מספקת שירותי הסעות וVIP בשדה התעופה מחלקת קונסיירג' אשר מתמחה בתחומי פעילות מגוונים, חכירת מטוסים פרטיים, הפקת אירועים מיוחדים בישראל ומחוצה לה בשדה התעופה רמון, החברה מספקת בנוסף לרשימה מעלה גם ציוד קרקע לטיפול במטוסים כגון מדרגות, רכבי פריקה/ העמסה, רכבי ניקיון שירותים ומיי שתייה). הציוד הנוסף משמש למתן שירותיי פריקה/ העמסה, ניקיון תא הנוסעים והצוות, טיפול בכבודת הנוסעים ומיונם. בבעלות החברה, מספר חברות בת: מרחבים טל - המתפעלת את חניוניי הרכבים בשדות התעופה בן-גוריון ורמון. לה פרינה אלטליו - המפעילה 2 מסעדות איטלקיות בטרמינל הנוסעים בנתב"ג. החברה הוקמה בשנת 1975 על מנת לספק שירותי קרקע ישראלים לחברות תעופה זרות אשר נוחתות בנמל התעופה בן-גוריון. בשנה זו חברת לאופר סיפקה שירותים לכ־200 טיסות באמצעות שבעה עובדים. בשנת 2004 חברת לאופר חתמה הסכם עם חברת ממן - מסופי מטען וניטול למיזוג פעילות בתחום שירותי הקרקע עם חברת GHI, כאשר כל אחת מהחברות תחזיק מחצית ממניותיה. בשנת 2007 התמזגה לאופר עם חברת GHI ליצירת חברת Laufer Aviation-GHI. בשנת 2011 החברה זכתה בהסמכת איגוד חברות התעופה - יאטא בתקן הבטיחות ISAGO. לאופר תעופה תעופה הייתה הראשונה הישראל בקבלת הסמכה זו שמבוקרת ונבחנת כל שנתיים מחדש. בשנת 2019 החברה שירתה יותר מ־7 מיליון נוסעים בשנה היוצאים את ישראל באמצעות כ־26,000 טיסות בחברות תעופה המיוצגות על ידי לאופר תעופה בכל נמלי התעופה הבינלאומיים הפועלים בישראל. שירותי קרקע למטוס נוסעים אתר האינטרנט הרשמי של לאופר תעופה ג.ה.י הושלם מיזוג GHI, חברה בת של ממן הכלולה במכפלים, עם לאופר תעופה, באתר TheMarker‏, 4 בינואר 2005 זוהר בלומנקרנץ, ממ"ן-GHI ולאופר חתמו על הסכם מיזוג - ונהפכו לחברת שירותי הקרקע הגדולה בישראל, באתר הארץ, 4 באפריל 2007
A4 (פירושונים)

האם התכוונתם ל... A4 – גודל של נייר חבורת A4 – חבורת אמני קומיקס חבורת A4 (אלגברה) – חבורת התמורות הזוגיות מעל אוסף של ארבעה איברים A-4 סקייהוק – מטוס תקיפה LNER Class A4 – סדרת קטרי קיטור, ביניהם מס' 4468 "מאלרד" המפורסם כביש מהיר A4 (צרפת) – כביש הצפון בצרפת כביש A4 (בריטניה) – כביש מהיר באנגליה
אצנדל

אצנדל (שם מדעי: Scutigera coleoptrata) או נדל ארך רגליים הוא מין של נדל אפור צהבהב בעל 15 זוגות רגליים. מקורו מאזור הים התיכון, אך כיום נפוץ המין במקומות נוספים בעולם שם הוא חי בדרך כלל בבתים. הוא ניזון מחרקים שהוא צד. מוצאו של האצנדל הוא אזור הים התיכון, אולם הוא התפשט למקומות נוספים וכיום נפוץ באסיה, אירופה וצפון אמריקה. מחוץ לבתים, מעדיפים האצנדלים לשכון במקומות לחים וקרים. הם נפוצים תחת אבנים, בין ערמות עצים ובחריצים קטנים בקרקע. בבתים הם עשויים להימצא כמעט בכל מקום במבנה: הם שוכנים במרתפים, חדרי אמבטיה ושירותים, שבהם כמות רבה של מים, אך עשוים להימצא גם במקומות יבשים בבתים כדוגמת משרדים, חדרי שינה ובמטבחים. לאצנדל בוגר יש בממוצע 15 זוגות רגליים עדינות וארוכות וגוף קשה. אלו מאפשרים לו לטפס במהירות מפתיעה על קירות ותקרות ולנוע במהירות על קרקע. לאצנדל בוגר 18 פרקי גוף. צבע גופו אפור צהבהב. על גבו שלושה פסים כהים שנמתחים לכל אורך גופו; גם על הרגליים מצויים פסים כהים. כפעולת הגנה מסוגל האצנדל לשחרר באופן רפלקטיבי רגל תפוסה, וזאת במטרה להסיח את דעתו של התוקף. הרגל מתנתקת בנקודה מיוחדת בין קטעים מסוימים ברגל, בעקבות תגובה מהמרכז העצבי של פרק הגוף הנושא את הרגל. גם לאחר ניתוקן של מספר רגליים הוא מסוגל לנוע במהירות. הוא עובר התנשלויות בהמשך, שבהן מתחדשות הרגליים החסרות. האצנדלים ניזונים מפשפשים, טרמיטים, תיקנים, דגיגי כסף הסוכר, עכבישים וחרקי בית אחרים. הם הורגים את טרפם באמצעות הזרקה של ארס ואז אוכלים את הטרף המת. האצנדל מגורה על ידי קולות ופרומונים. הם מטילים את ביציהם באביב. בניסוי מעבדה שכלל 24 אצנדלים, הוטלו בממוצע 63 ביצים, כשהמקסימום הגיע ל-151. הצעירים בבוקעם מן הביצה הם בעלי 4 זוגות רגליים בלבד, אך בהמשך הם עוברים סדרת התנשלויות כשבכל אחת מהן הם רוכשים זוג רגליים נוסף. במשך כשבועיים לאחר הבקיעה מן הביצה חיים הצעירים בקרבת אמם. הם חיים בין שלוש לשבע שנים, תלוי בסביבתם. בניגוד לקרוביו הטרופיים שנעדרים רגליים ארוכות אך הגדולים ממנו בהרבה, האצנדל יכול לחיות את מלוא חייו בתוך מבנה. האצנדלים נחשבים ליצורים מועילים למשקי בית, שכן הם ניזונים ממזיקים ביתיים. ואולם מעטים הם הרואים אותם כרצויים בביתם, זאת מפאת המראה המאיים שלהם, ומהירותם המבהילה. הם אינם גורמים נזק למזון, לריהוט ולבני אדם. אצנדל מסוגל לנשוך אדם, אולם הדבר קורה לעיתים נדירות. לרוב, כאשר אדם מנסה להחזיק את האצנדל על ידו. נשיכתם אינה מסוכנת, אך עלולה להיות מעט לא נעימה. ארסו של האצנדל חלש מכדי לגרום נזק לאדם או לחיות מחמד כגון כלבים וחתולים. מדיה וקבצים בנושא אצנדל בוויקישיתוף אצנדל, באתר ITIS (באנגלית) אצנדל, באתר NCBI (באנגלית) אצנדל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אצנדל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אצנדל, באתר GBIF (באנגלית)
קברי המהנדסים בשער יפו

קברי המהנדסים בשער יפו הם שני קברים טורקיים, הצמודים לשער יפו מצדה הפנימי של החומה. קברים אלה מיוחסים למהנדסיו של הסולטאן סולימאן הראשון, שעל פי האגדה הירושלמית בנו את חומת העיר. הקברים נמצאים בשטח מוגבה בגודל של כ-3 על 3 מטרים בין החנויות במרחק של מטרים אחדים משער יפו. בשטח קטן זה צמחו (עד 2008) עצי תאנה וברוש שהתנשאו לגובה רב, ולמרגלותיהם שני קברים. העצים נעקרו כיוון שהיוו סכנה לציבור ולקברים. מצב השימור של הקבר השמאלי טוב פחות מהימני, שהשתמר במלואו. גודל הקברים הוא כמטר אורך וכחצי מטר רוחב כל אחד. הם עשויים אבן, ולראשם עיטור מסוגנן של טורבן - כובע בד טורקי. הטורבן על הקבר השמאלי לא השתמר, אך עדויות של עולי רגל במאות השנים האחרונות מלמדות על קיומו. בינואר 2019 הפילה סופה את אחד מעצי הברוש שבמתחם הקברים על הקבר השלם, וראשו "נערף". על פי סגנונם מתוארכים הקברים לתקופה העות'מאנית והם שייכים לגברים. עד ימינו מקובל בחלקיה המסורתיים של טורקיה לעצב בראש מצבות גברים כובעים וטורבנים (בעוד אצל נשים ייראה זר פרחים או עציץ). ב-1572, כלומר כשלושים שנה אחרי בניית חומת ירושלים העות'מאנית, ביקר הכרטוגרף הפלמי פרנס הוגנברג בעיר ובמפת ירושלים ששרטט בעקבות ביקורו, הוא הציג שטח ריק למדי המפריד בין שער יפו לבתי העיר, ובו קבר שייח'. אם הזיהוי נכון, הרי שיש להסיק כי הקברים היו נתונים בעבר במבנה מאוזוליאום שחרב ברבות השנים. המקור היחיד השופך אור כלשהו על הקברים אותר על ידי הארכאולוג של הווקף הירושלמי, ד"ר יוסף אל-נתשה. על פי עדותו, ישנו מסמך אחד המתייחס לקברים אלה אשר מזהה אותם עם בני משפחה מוסלמית שהגיעה מהעיר צפת במאה ה-16, ומכאן שם משפחתם: א-ספדי, שהשטח הזה הוא וקף שלהם. למרות זאת, מסורת שמקורה וזמנה לא ידועים מספרת כי זהו קברם של שני המנהדסים שבנו את חומת ירושלים עבור הסולטן סולימאן המפואר. על פי מסורת זו, ערף הסולטאן את ראשיהם של זוג המהנדסים מסיבות שונות: יש הטוענים שהיה זה בשל חששו שמא יגלו את סודותיה של החומה לאויב; אחרים טוענים כי החשש היה שמא יבנו חומה דומה לאויבים; דעה נוספת גורסת כי היה זה בשל זעמו על כי הותירו את הר ציון הסמוך והחולש מגבוה על העיר כולה מחוץ לחומה - דבר אשר נותן לאויב יתרון משמעותי בשעת מצור. מובן שלכל אלה אין כל ביסוס היסטורי, וספק שאכן קברים אלה קשורים בצורה כלשהי למהנדסי החומה, אך הכינוי "קברי המהנדסים" דבק בהם והם נקראים כך במדריכי טיולים רבים בכל השפות, מה שמעיד עד כמה חזקה מסורת זו. מדיה וקבצים בנושא קברי המהנדסים בשער יפו בוויקישיתוף אבי משיח, יובל אברהם, אייל כחו, מאיר (מארק) אברהמי ואריאל יוגב, פרויקטים, העיר העתיקה, רחבת שער יפו- שימור קברי המהנדסים, מינהל שימור, 2008 לפירוט ראו:Un-inventing the Bab al-Khalil tombs Between the magic legend and historical fact by Yusef Said al-Natsheh
פיטר ברויגל

האם התכוונתם ל... פיטר ברויגל האב – צייר פלמי (1525 - 1569) שנודע בציורי נוף ואיכרים פיטר ברויגל הבן – צייר פלמי (1564 - 1638), בנו של פיטר ברויגל האב
פיטר ברויגל הבן

פיטר ברויגל הבן (לעיתים נכתב ברויכל. בהולנדית: Pieter Bruegel‏, מבוטא בְּרֶחֶל); 1564 – 1638) היה צייר פלמי בתקופת הרנסאנס, בנו של פיטר ברויגל האב. אביו נפטר בהיותו בן חמש בלבד. ברויגל הבן קיבל את הכשרתו האמנותית מצייר הנוף הפלמי ז'יל זן קונינקסלו (Gilles van Coninxloo), שאת אחותו נשא לאחר מכן לאשה. ברויגל הבן הפך למאסטר בשנת 1585. אז החל לצייר נופים ונושאים דתיים. ציורי הפנטזיה עם אש ודמויות גרוטסקיות, אשר הובילו בעבר לכינויו "ברויגל של הגיהנום" מיוחסים כיום לאחיו יאן ברויגל האב. פרט לעבודותיו שנעשו תחת השראתו שלו, ברויגל הבן גם העתיק את עבודותיו של אביו, דבר שהוביל לבלבול באשר לשאלה מי מהם צייר את הציורים. היריד בכפר (Village Fair) הצליבה (The Crucifixion) חורף, צייד בשלג (Winter, Hunter in the Snow) המאבק בין קרנבל לתענית במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה הרועה הטוב במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה ריקוד החתונה באוויר הפתוח במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה שובו של הבדפארט במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה מדיה וקבצים בנושא פיטר ברויגל הבן בוויקישיתוף פיטר ברויגל הבן בגלריה של אולגה פיטר ברויגל הבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פיטר ברויגל הבן, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר ברויגל הבן, באתר Discogs (באנגלית)