laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אד סדאוסקי

אדוארד אנתוני "אד" סדאוסקי (באנגלית: Edward Anthony "Ed" Sadowski; ‏11 ביולי 1917 – 18 בספטמבר 1990) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBL, ה-BAA וה-NBA בין השנים 1940–1950. לאורך הקריירה ב-BAA/NBA קלע 15.6 נקודות בממוצע למשחק. לאחר לימודיו באוניברסיטת סיטון הול אשר בניו ג'רזי, החל סדאוסקי לשחק בשנת 1940 עבור קבוצת דטרויט איגלס מליגת ה-NBL. לאחר עונה אחת התגייס לצבא ארצות הברית, ובשנת 1945 שוחרר והצטרף לפורט ויין זולנר, אף היא מה-NBL. בפורט ויין שיתף פעולה עם שני חברי היכל התהילה לעתיד בובי מקדרמוט ובאדי ז'נט, וקלע 9.6 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1946/1947 עבר לטורונטו האסקיז בה שימש כמאמן-שחקן, לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ה-NBA). ב-1 בנובמבר 1946 לקח חלק במשחק הראשון בתולדות הליגה, בין טורונטו לניו יורק ניקס, ואף היה הקלעי המוביל במשחק עם 18 נקודות. במהלך אותה עונה הועבר בטרייד לקליבלנד רבלס. לאורך העונה קלע 16.5 נקודות בממוצע למשחק, אשר הציבו אותו במקום השלישי בליגה אחרי ג'ו פולקס ובוב פיריק. בעונת 1947/1948 קלע 19.4 נקודות למשחק (שלישי בליגה) כשחקן בוסטון סלטיקס, ונבחר לחמישיית העונה. בשתי העונות הבאות שיחק עבור פילדלפיה ווריורס ובולטימור בולטס, בטרם פרש ממשחק. מדיה וקבצים בנושא אד סדאוסקי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות קריירת ה-NBA של סדאוסקי, באתר basketball-reference.com ממוצעי הקריירה של דסאוסקי ב-NBL, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין טורונטו לניו יורק, באתר basketball-reference.com ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנה סופיה, נסיכת דנמרק

אנה סופיה, נסיכת דנמרק (בדנית: Anna Sophie af Danmark; ‏1 בספטמבר 1647 – 1 ביולי 1717), הייתה בתו של פרדריק השלישי, מלך דנמרק ואשתו של יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה. אנה סופיה נולדה ב-1 בספטמבר 1647 בפלנסבורג, לפרדריק השלישי, מלך דנמרק ולסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, בתם של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט. היא קיבלה חינוך מעולה, וידעה דנית, גרמנית, לטינית, צרפתית, ספרדית ואיטלקית. בשנת 1662 נפגשה אנה סופיה עם יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, וב-9 באוקטובר 1666 התחתנו השניים, ונולדו להם שני ילדים. הנישואים לא היו מאושרים, ובעלה אף החזיק בפילגש, ממנה נולד לו בת אחת. בשנת 1691 מת בעלה במפתיע מכולרה, ובנה יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1692 התחתן יוהאן גאורג עם אלאונורה, נסיכת סקסוניה-אייזנך על פי דרישת אנה סופיה, כביכול על מנת להביא יורש לגיטימי לעולם, אולם כוונתה הייתה לסיים את הקשר בין יוהאן גאורג למגדלנה זיבילה מניידשוץ, שהייתה לכאורה בתו של יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה מפילגשו. מיד לאחר חתונתו עזב יוהאן גאורג את אשתו, ועבר לגור עם פילגשו שאף ילדה לו את וילהלמינה מריה פרדריקה מרכליץ. יוהאן גאורג שרצה להתחתן רשמית עם פילגשו, ניסה לרצוח את אשתו, אולם נחסם על ידי אחיו פרידריך אוגוסט, שאף נהיה נכה כתוצאה מכך. ב-4 באפריל 1694 חלתה פילגשו של יוהאן גאורג במחלת אבעבועות שחורות ומתה כתוצאה מכך, וזמן קצר לאחר מכן מת אף הוא עצמו כתוצאה מכך, ואחיו פרידריך אוגוסט הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1697 נבחר פרידריך אוגוסט למלך פולין, ובעקבות כך המיר את דתו לקתולית. אשתו, כריסטיאנה אברהרדינה מברנדנבורג-ביירוית לא אהבה את מעשיו של בעלה, היא סירבה להמיר את דתה לקתולית יחד אתו. על אף שאוגוסט ניהל את חצרו מדרזדן, בשל ריבוי פילגשיו וחוסר העניין שלו בה, רוב הזמן היא לא גרה איתו שם, וניהלה חיים שקטים וצנועים באחוזה ליד דרזדן, שהייתה קרובה למגורי אנה סופיה, שלעיתים קרובות ביקרה באחוזת כלתה, שכן היא וכלתה היו ידידותיות זו לזו. אנה סופיה סייעה בגידול נכדה פרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה, וב-1 ביולי 1717 מתה באחוזתה בפרטין. ב-9 באוקטובר 1666 התחתנה אנה סופיה עם יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ממנו נולדו לה שני בנים: יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה (1668–1694) אוגוסט השני, מלך פולין (1670–1733) מדיה וקבצים בנושא אנה סופיה, נסיכת דנמרק בוויקישיתוף אנה סופיה, נסיכת דנמרק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קווין מגי

קווין דורנל מגי (באנגלית: Kevin Dornell Magee; ‏24 בינואר 1959 – 23 באוקטובר 2003) היה כדורסלן אמריקאי שכיכב בקבוצת מכבי תל אביב בשנים 1984–1990. מגי נולד בגארי שבאינדיאנה. גובהו היה 2.03 מטרים. סיים את בית הספר התיכון בעיירה מגנוליה במיסיסיפי. בתחילת הקריירה שיחק בארצות הברית באוניברסיטת קליפורניה באירוויין ונחשב לאחד השחקנים הטובים במכללה בכל הזמנים. נבחר בסיבוב השני בדראפט בליגת ה-NBA אך לא הצליח לקבל חוזה ועבר לשחק באירופה - עונה בסרגוסה, ספרד, ועונה בקבוצת וארזה האיטלקית. צביקה שרף יצא לאיטליה לגייס אותו והתרשם ממנו למרות שהיה אז פצוע בידו. מגי שיחק בעמדת הפאוור פורוורד, והתבלט בשליטה ברחבה, בקליטת ריבאונדים רבים, ובקליעה רכה מחצי מרחק. הוא הוביל את קבוצתו להישגים רבים בהם אליפויות לאומיות ושלוש העפלות לשלב גמר גביע אירופה. מגי נחשב לאחד משחקני הכדורסל הזרים הטובים ביותר ששיחקו בישראל אי פעם, אף שלא הצליח להביא את הגביע האירופי לתל אביב. הוא היה אחד השחקנים האהובים ביותר על קהל האוהדים בישראל. קלע בממוצע למעלה מ-20 נקודות למשחק, ולקח מספר רב של ריבאונדים. מגי קלע 2,081 נקודות במדי מכבי תל אביב בגביע אירופה, והוא נמצא במקום השלישי בטבלת הקלעים. במהלך שהותו בישראל היה פופולרי מאוד ואף הצטלם למספר פרסומות. הוא גם התחבר עם מוטי ארואסטי והגיע לישראל במיוחד להשתתף במשחק הפרידה שערכה מכבי לארואסטי לרגל פרישתו בשנת 1988. לאחר שעזב את מכבי שיחק בקבוצת סרגוסה הספרדית. שנתיים לאחר מכן שב לשחק בישראל, הפעם במכבי ראשון לציון, שם שיחק עונה אחת. לאחר מכן פרש ממשחק ושב עם משפחתו לארצות הברית. השתקע בעיירה סאמיט שבדרום-מערב מיסיסיפי, שרוב תושביה שחורים. היה נשוי למלאני ולשניים היו שלושה ילדים. בזמן ששהה בישראל למדו ילדיו בבית הספר האמריקאי. מגי נהרג ב-23 באוקטובר 2003 בתאונת דרכים, בכביש המהיר 55 בדרכו בלילה מן העבודה לביתו, דרומית לעיירה איימיט בלואיזיאנה, כאשר רכבו התנגש ברכב אחר (במרחק של כחצי שעת נסיעה מביתו). בן 44 במותו. אלמנתו, מלאני, נפטרה מנגיף הקורונה באפריל 2021. מדיה וקבצים בנושא קווין מגי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קווין מגי פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) שגיא אלבז, קווין מגי נהרג בתאונת דרכים, באתר ynet, 24 באוקטובר 2003 ערן סלע, האמת האחת על מספר 13, באתר ynet, 13 באוקטובר 2008 יוני לב ארי, קווין מגי שלי, רציתי שתדע, באתר ynet, 24 באוקטובר 2008 יוני לב ארי, אלמנתו של קווין מגי: אנצור את הימים בת"א לעד, באתר ynet, 21 בפברואר 2009 רועי כהן, ‏אשתו של קווין מגי מתה אחרי שחלתה בקורונה, באתר ערוץ הספורט, 21 באפריל 2021
הסרטים המוזיקליים הגדולים ביותר

כחלק מסדרת 100 שנים, הסרטים המוזיקליים הגדולים ביותר (באנגלית: AFI's Greatest Movie Musicals) היא רשימת הסרטים המוזיקליים הטובים ביותר בקולנוע האמריקאי במהלך המאה העשרים. הרשימה הוצגה על ידי מכון הסרטים האמריקאי בהוליווד בול ב-3 בספטמבר 2006. בשונה ממרבית הרשימות הקודמות בסדרה, היא אינה כוללת 100 זוכים, אלא 25 בלבד, והיא לא הוצגה בתוכנית טלוויזיה. 100 שנים של מחזות זמר רשימת 25 הזוכים רשימת 180 המועמדים
מוסדות חדוות התורה

מוסדות חדוות התורה כוללים ישיבה תיכונית חרדית, מכינה לישיבה וסמינר בית יעקב השוכנים בירושלים. עד שנת תשע"ו השתייכו המוסדות לרשת אמי"ת. הישיבה הוקמה בשנת 2014 על ידי הרב אהרון ברנדוין ששימש כמנהל הישיבה, ואחיו הרב משולם ברנדוין שמשמש כראש הישיבה. בפברואר 2023 (שבט תשפ"ג) החליף הרב יואל פריי את הרב אהרן ברנדוין בתפקיד מנהל הישיבה. הרב ברנדוין נשאר הבעלים ומנכ"ל המוסדות ונושא בתפקיד "נשיא הישיבה". בספטמבר 2024 (אלול תשפ"ד) נכנס הרב דוד ויזל לתפקיד מנהל הישיבה. בעת הקמתה שכנה הישיבה ברחוב הנביאים ומנתה כ-16 תלמידים. בשנת 2015 עברה הישיבה למבנה גדול יותר, בשכונת גבעת שאול. ב-2018 עברה לשכונת רוממה. בשנת 2024 עברה המכינה לבניין חדש ברחוב ארנון בירושלים. בישיבה ישנו שיעור אחד בכל מחזור. כיום מונה הישיבה כ-130 בחורים, רובם מירושלים וסביבתה, וחלקם מרחבי הארץ ומחוץ למדינת ישראל, והם מתגוררים בפנימיה. התלמידים משלימים בישיבה בגרות מלאה במסגרת אגף החינוך הממלכתי חרדי. קוד הלבוש בישיבה תואם לזה המונהג בישיבות הקטנות-על פי תקנון הישיבה; התלמידים מחויבים ללבוש חולצה לבנה במהלך יום הלימודים, ומקטורן ומגבעת במהלך התפילות. סדר היום בישיבה דומה לשאר הישיבות התיכוניות החרדיות, התואם ברובו לסדר יום של ישיבה קטנה מלבד מספר שעות בצהריים בהם לומדים לימודי חול. ימי שישי מוקדשים אף הם ללימודי חול. בחלק מימי החופש מתקיים יום לימודים ארוך בישיבה על מנת להשלים את לימודי החול. רובם של התלמידים ממשיכים את לימודיהם בישיבות גדולות חרדיות, בהן ישיבת חברון, ישיבת נתיבות חכמה - וולפסון, ישיבת איתרי, ישיבת דרך אמונה, ישיבת היכל יצחק - לנדא וישיבת קול תורה. המכינה נפתחה בשנת תשע"ה (2015), ולומדים בה כ-50 תלמידים בכיתות ז' וח'. בשעות אחר הצהריים נלמדים לימודי ליבה, ושיעורי בקיאות בסוף היום. חלק מהתלמידים ממשיכים ללמוד בישיבה. ראש הישיבה הוא הרב משולם ברנדוין, מנהל הישיבה הוא הרב דוד ויזל, נשיא הישיבה הוא הרב אהרן ברנדוין, משגיח הישיבה הוא הרב יצחק בוקובסקי, המשמש גם כמנהל התיכון. הר"מים בעיון הם: הרב רפאל נחומברג, הרב צבי באגד, הרב מנחם שיינין, והרב יעקב פרנקל. הר"מים בבקיאות הם: הרב ישעיהו אלפר, הרב יואל פריי, הרב אריה פומרנצ'יק, הרב מאיר קאסל, והרב יצחק בוקובסקי. בעבר שימשו כר"מים בישיבה: הרב יהושוע פפר והרב עקיבא המניק. מנהל המכינה הוא הרב צבי גוטמן, שמשמש כמחנך כיתה ח', לצד הרב מאיר גודס, שמשמש כמחנך כיתה ז'. אתר האינטרנט הרשמי של מוסדות חדוות התורה הלהיט הירושלמי החדש: כך הפך החינוך הממלכתי־חרדי למבוקש ביותר, (אורכב 08.06.2020 בארכיון Wayback Machine) אלון לוי, אתר 'ידיעות ירושלים'
הוד התפתחותו

הוד התפתחותו (באנגלית: High Evolutionary) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Thor #134 מנובמבר 1966 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. הוד התפתחותו הוא האלטר אגו של הרברט אדגר וינדהאם, סטודנט ממנצ'סטר, אנגליה אשר למד באוניברסיטת אוקספורד בשנות ה-30 של המאה ה-20 והתעניין בממצאיו של הביולוג הגנטי נתניאל אסקס. הוא החל להתנסות במניפולציה גנטית ובנה מכונה לה קרא "מאיץ גנטי". בעזרת מכונה זו הוא ניסה לגרום להתפתחותן האבולוציונית של חולדות. בהמשך, הוא השתמש בכוחותיו כדי ליצור מוטציות או צורות חיים לא מוגדרות בעלי אופי והתנהגות אנושית המצייתים לפקודותיו. בדרך כלל הוא משתמש בסוגי בעלי חיים מסוכנים כדי שמשרתיו יהיו חזקים ומסוכנים ויוכלו לבצע את מזימותיו הזדוניות, שמטרתן בדרך כלל היא השתלטות על העולם או על אזור מסוים ביקום מארוול. בעלילת קומיקס שנקראה "מלחמת ההתפתחות", הוד התפתחותו חזר לכדור הארץ לאחר הרפתקאות בעולם חלופי, ונכנס לעימות עם מספר גיבורי-על, ביניהם האוונג'רס ואדם וורלוק, משום שניסה לכפות התפתחות מוטנטית על אוכלוסיית כדור הארץ בעזרת "פצצת ההתפתחות" שלו. ב"אקס-מן: סדרת האנימציה" משנות ה-90, הוד התפתחותו הופיע בתור אדון ארמון ונדגור שבו ערך ניסויים ב-DNA של יצורים חיים כדי ליצור גזע חדש ועליון שישלוט בבני האדם, הוא כינה את הגזע הזה בתור "האנשים החדשים". הוא הופיע בפרק שבו ניסה להציב מלכודת למגנטו בכך שחטף את ילדיו קוויקסילבר ומכשפת השני, מבלי לדעת שהם ילדיו. כמו כן, הוא גרם לוולברין להפוך למוטציית זאב מפלצתי ענק שכמעט חיסל את פרופסור צ'ארלס אקסבייר, לאחר מספר ניסויים שערך עליו, וכן הופיע בפרק שבו הוא נלחם במוטנט גארוק בארץ הפראית הידועה לשמצה. בסדרת הטלוויזיה "ספיידרמן ללא גבולות" מתחילת שנות ה-2000, הוד התפתחותו הופיע בתור שליט הארץ הנגדית שאליה הגיע מכדור הארץ בתור אסטרונאוט שמאס באנושות וברשע שלה והחליט ליצור גזע של בעלי חיים עם תכונות אנושיות שנקראים "אנשי חיה" כדי שישלטו בבני האדם שלדעתו הם מקור הרשע בעולם. בהמשך הסדרה הוא מתגלה גם בתור הסבא של אחת מבכירות המורדים בכוכב שנקראת קרן א'ומיילי שמנסה להרוס את שלטונו העריץ מבלי לדעת את הקשר המשפחתי ביניהם. הדמות דובבה בישראל על ידי יורם יוספסברג. דמותו של הוד התפתחותו ערכה את הופעת הבכורה שלה ביקום הקולנועי של מארוול "שומרי הגלקסיה: חלק 3", בגילומו של צ'יקוודי יוג'י. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס
הדיוקן האחרון

הדיוקן האחרון (באנגלית: Final Portrait) הוא סרט דרמה בריטי-אמריקאי משנת 2017 שכתב וביים סטנלי טוצ'י. בסרט מככבים ג'פרי ראש, ארמי האמר, קלמנס פואסי, טוני שלהוב, ג'יימס פוקנר וסילבי טסטוד. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-11 בפברואר 2017. בממלכה המאוחדת יצא הסרט לאקרנים ב-18 באוגוסט 2017 בהפצת Vertigo Releasing. ב-23 במרץ 2018 יצא הסרט לאקרנים בארצות הברית בהפצת Sony Pictures Classics. בשנת 1964 בפריז נתקל הצייר הידוע אלברטו ג'קומטי בחברו המבקר האמריקני ג'יימס לורד, ומבקש ממנו לדגמן עבורו במשך יומיים. לורד, שהבקשה מחמיאה לו, מסכים לבוא לסטודיו לציור הדיוקן. הימים הופכים לשבועות ולורד מבין שחייו מתבזבזים אצל גאון יוצא דופן זה. כשהוא עובר משמחה לתסכול, לבסוף רואה לורד את החזון האמנותי של ג'קומטי, והוא עד להשלמת אחת מיצירות המופת האחרונות של האמן. ג'פרי ראש – אלברטו ג'קומטי ארמי האמר – ג'יימס לורד קלמנס פואסי – קרוליין טוני שלהוב – דייגו ג'קומטי ג'יימס פוקנר – פייר מאטיס סילבי טסטוד – אנט ארם ב-2 בפברואר 2015 הצטרף ג'פרי ראש לצוות השחקנים. ב-13 במאי 2015 לוהק השחקן ארמי האמר. ב-12 בפברואר 2016 צורפו לקאסט טוני שלהוב, קלמנס פואסי וסילבי טסטוד. שלב הצילומים החל ב-15 בפברואר 2016. מדיה וקבצים בנושא הדיוקן האחרון בוויקישיתוף "הדיוקן האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הדיוקן האחרון", באתר AllMovie (באנגלית) "הדיוקן האחרון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הדיוקן האחרון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הדיוקן האחרון", באתר Metacritic (באנגלית) "הדיוקן האחרון", באתר אידיבי "הדיוקן האחרון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Film File: Final Portrait". Berlin International Film Festival. נבדק ב-29 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Parfitt, Orlando (29 באפריל 2017). "Stanley Tucci's Giacometti biopic 'Final Portrait' gets UK deal". Screen Daily. Screen International. נבדק ב-29 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) D'Alessandro, Anthony (16 במאי 2017). "Stanley Tucci's 'Final Portrait' Taken By Sony Pictures Classics – Cannes". Deadline Hollywood. Penske Business Media. נבדק ב-29 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Jaafar, Ali (2 בפברואר 2015). "Geoffrey Rush Sits For Stanley Tucci's 'Final Portrait'". Deadline Hollywood. Penske Business Media. נבדק ב-11 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Jaafar, Ali (13 במאי 2015). "Armie Hammer Joins 'Final Portrait' Movie Starring Geoffrey Rush". Deadline Hollywood. Penske Business Media. נבדק ב-11 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) McNary, Dave (12 בפברואר 2012). "Tony Shalhoub, Clemence Poesy Join Stanley Tucci's 'Final Portrait'". Variety. Penske Business Media. נבדק ב-11 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
דורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג

דורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג (בדנית: Dorothea af Danmark; ‏29 ביוני 1546 – 6 בינואר 1617) הייתה בתו של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ואשתו של וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג. היא הייתה עוצרת בשם בנה, גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1592–1596. דורותיאה נולדה ב-29 ביוני 1546 בקולדינג, והייתה בת הזקונים של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ודורותיאה מסקסוניה-לאונבורג, בתם של מגנוס הראשון, דוכס סקסוניה-לאוונבורג וקתרינה מבראונשווייג-וולפנביטל, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג. ב-12 באוקטובר 1561 היא התחתנה עם וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 15 ילדים. כאשר בעלה נפטר בשנת 1592, היא הפכה לעוצרת לבנה הקטן גאורג. היה לה חוסר אמון עמוק במועצה, בגלל הניהול הכושל שלהם את אחוזות בעלה במהלך השיגעונות שלו. דורותיאה הייתה ידועה כעוצרת מוכשרת ואנרגטית. היא מתה בווינזן, ב-6 בינואר 1617 בגיל 70. ב-12 באוקטובר 1561 התחתנה דורותיאה עם וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו היו לה 15 ילדים: סופיה מבראונשווייג-לינבורג (1563–1639), התחתנה עם גאורג פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך. ארנסט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1564–1611). אליזבת מבראונשווייג-לינבורג (1565–1621), התחתנה עם פרידריך, רוזן הוהנלוהה-לנגנבורג. כריסטיאן, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1566–1633). אוגוסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1568–1636). דורותיאה מבראונשווייג-לינבורג (1570–1649), התחתנה עם קרל הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד. קלרה מבראונשווייג-לינבורג (1571–1658), התחתנה עם וילהלם הראשון, רוזן שוורצנבורג-פרנקנהאוזן. אנה אורסולה מבראונשווייג-לינבורג (1572–1601). מרגרטה מבראונשווייג-לינבורג (1573–1643), התחתנה עם יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג. פרידריך הרביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1574–1648). מריה מבראונשווייג-לינבורג (1575–1610). מגנוס מבראונשווייג-לינבורג (1577–1632). גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1682–1641). יוהאן מבראונשווייג-לינבורג (1583–1628). זיבילה מבראונשווייג-לינבורג (1584–1652), התחתנה עם יוליוס ארנסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג. מדיה וקבצים בנושא דורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג בוויקישיתוף דורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי איטליה–טאיוואן

יחסי איטליה–טאיוואן הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה האיטלקית לבין הרפובליקה הסינית. כיום היחסים בין המדינות מתקיימים באופן לא-רשמי לאחר שאיטליה ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם טאיוואן ב-6 בנובמבר 1970 וייסדה את היחסים עם הרפובליקה העממית של סין. עד 1970 יוצגה טאיוואן באיטליה באמצעות שגרירות ברומא ובקונסוליה כללית במילאנו. שגרירות זו הייתה נפרדת משגרירות טאיוואן לקריית הוותיקן, בה הייתה שגרירות נוספת. הדבר עורר בלבול ב-1989 כשבעקבות אירועי כיכר טיין-אן-מן, הפגינו איטלקים מחוץ לשגרירות טאיוואן בקריית הוותיקן, מתוך מחשבה כי זו השגרירות של הרפובליקה העממית של סין. ב-1995 התחילה צ'יינה איירליינס להפעיל קו טיסות בין-לאומיות מנמל התעופה הבינלאומי טאויואן לנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו, שבהמשך הפך לשותפות קוד עם חברת אליטליה. ב-2005 אושר לנשיא טאיוואן, צ'ן שואי-ביאן, להיכנס לאיטליה כדי להשתתף בהלוויית האפיפיור יוחנן פאולוס השני. ב-2014 החליטה טאיוואן שלא להשתתף באקספו 2015 לאחר שממשלת איטליה החליטה שהיא תיוצג כישות תאגידית ולא כמדינה. בהיעדר יחסים דיפלומטיים, עמד שווי הסחר בין איטליה לטאיוואן על 4.13 מיליארד דולר בשנת 2014. כ-40 חברות מטאיוואן השקיעו באיטליה בשווי 322 מיליון דולר בשנת 2011. בשנת 2015 העביר בית הנבחרים, הבית התחתון של הפרלמנט האיטלקי העביר הצעת חוק כדי למנוע כפל מס בסחר עם טאיוואן. ב-2016 הושלם ההסכם בין המדינות. יחסי איטליה–סין יחסי איטליה–ארצות הברית יאנג ה. מסינג, התפקיד המתרחב של טאיוואן בזירה הבינלאומית: הכניסה לאומות המאוחדות, ראוטלג', 2015, עמ' 189 חואן טאי-לין, איטליה מאשרת לצ'ן להיכנס אליה כנשיא, באתר Taipei Times, ‏8 באפריל 2005 שין שו-חואן, טאיוואן מחרימה את אקספו מילאנו אחרי ויכוח על ריבונותה, באתר Taipei Times, ‏26 בנובמבר 2014
(I've Just Begun) Having My Fun

I've Just Begun) Having My Fun) (בעברית: (רק התחלתי) ליהנות) הוא סינגל שיווקי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס מתוך אלבום האוסף הראשון שלה, Greatest Hits: My Prerogative. הסינגל יצא לאור ב-17 באוגוסט 2004. עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-23 במצעד השירים הדיגיטליים. השיר "(I've Just Begun) Having My Fun", היה במקור היה אמור להיות רצועה מתוך אלבום האולפן הרביעי של ספירס, In the Zone, שיצא בשנת 2003. השיר נכתב על ידי ספירס, מישל בל, כריסטיאן קרלסון, פונטוס וינברג, הנריק ג'ונבק, והופק על ידי פונטוס וינברג. השיר נכלל לראשונה כרצועת בונוס באלבום ה-DVD של Britney Spears: In the Zone. ביקורות של השיר התייחסו ליחס המנוגד והמוזר בין השיר לשאיפתה של ספירס להקים משפחה. מידע על היצירה "(I've Just Begun) Having My Fun" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "(I've Just Begun) Having My Fun" באתר מיוזיק בריינז ספירס, מישל בל, כריסטיאן קרלסון, פונטוס וינברג, הנריק ג'ונבק Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2004-09-04. (באנגלית) Spears, Britney : Greatest Hits: My Prerogative מתוך אתר NME Britney Spears Greatest Hits: My Prerogative Review, מתוך אתר BBC
נמל התעופה הבין-לאומי ספינקס

נמל התעופה הבינלאומי ספינקס (בערבית: مطار سفنكس الدولي) הוא נמל תעופה ציבורי המשרת את העיר גיזה שבמצרים. נמל התעופה סמוך וחולק תשתיות עם שדה התעופה הצבאי קהיר מערב, על הכביש המקשר בין קהיר לאלכסנדריה. מסלול הנחיתה הראשי בנמל ממוקם כ-2 קילומטרים מהמסלולים שבקהיר מערב. חניית המטוסים ותשתיות הטרמינל ממוקמות ממערב למסלול הנחיתה. מערכת הניווט האווירית הטקטית (TACAN) של קהיר מערב (בקוד זיהוי BLA) ממוקמת בספינקס ומשואת השידור של מערכת הניווט VOR/DME של נמל התעופה הבינלאומי קהיר (בקוד זיהוי CVO) ממוקמת כ-47 קילומטרים מזרחית לנמל. באוקטובר 2017 הוכרז כי הנמל ייפתח לטיסות מסחריות בקיץ 2018, אך טיסות ניסוי נערכו רק באוקטובר. ב-26 בינואר 2019 חברת איג'יפטאייר אקספרס השיקה מהנמל טיסות ניסוי לנמל התעופה הבינלאומי של ע'רדקה, לנמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח', לנמל התעופה הבינלאומי לוקסור ולנמל התעופה הבינלאומי של אסוואן. "Egypt's Aviation Ministry finalizes preparations to inaugurate Sphinx Airport". Egypt Independent. 10 October 2018. Retrieved 15 October 2018. Google Maps - Giza Sphinx Airport "Cairo West TACAN (BLA) @ OurAirports". ourairports.com. Retrieved 2018-08-20. "Cairo VOR (CVO)". Our Airports. Retrieved 24 November 2018. Inaugural flights land at Sphinx International Airport in Giza next summer. Egypt Independent. 2017-10-29. Retrieved 2018-08-20. "Cairo Sphinx, Egypt to open for tests in 1Q18". ch-aviation. Retrieved 2018-08-20. "Sphinx International Airport to operate its first internal flight - Egypt Today". Egypt Today. 2019-01-26. Retrieved 2019-01-28. ערך זה הוא קצרמר בנושא מצרים ובנושא שדות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריופול (כדורגל)

מועדון הכדורגל מריופול (באוקראינית: Футбольний клуб Маріуполь) הוא מועדון כדורגל אוקראיני מהעיר מריופול המשחק בליגת העל האוקראינית. הקבוצה הוקמה בשנת 1960 על ידי איחוד שתי קבוצות חובבים. הקבוצה המאוחדת קיבלה את השם "אזובסטאל" על שם מפעל פלדה בעיר מריופול. הקבוצה שיחק בליגת המשנה הסובייטית מ-1960 עד 1971, אז ירדה לליגה הסובייטית השנייה ושיחקה בה עד להתפרקות ברית המועצות ב-1991. עם כינון אוקראינה העצמאית הצטרפה הקבוצה לליגה האוקראינית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה באוקראינה). בשנת 1996 עלתה ליגה האוקראינית הראשונה וכעבור שנה עלתה לפרמייר-ליג. בתום עונת 2007/2006 הקבוצה הודחה מהפרמייר-ליג. כעבור שנה - שבה אליה. היא שיחקה בליגה הבכירה במשך 7 שנים, אך בשנת 2015 הודחה ממנה שוב. כעבור שנתיים חזרה לליגת העל. ההישג הגדול של הקבוצה בליגה הבכירה הוא מקום 4 בעונות: 2001/2000, 2006/2005, 2019/2018. בגביע האוקראיני הגיעה הקבוצה שלוש פעמים עד לשלב חצי הגמר. פעילות הקבוצה הופסקה בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה. 1960 - 1966 - אזובסטאל 1966 - 1971 - אזובץ 1971 - 1974 - מטאלורג ז'דנוב 1974 - 1976 - לוקומוטיב ז'דנוב 1976 - 1992 - נובטור ז'דנוב 1992 - 1996 - אזובץ 1996 - 2002 - מטאלורג מריופול 2002 - 2017 - איליצ'בץ מריופול 2017 ואילך - מריופול אוקראינה בוהדן בוטקו אוקראינה אדוארד ציחמסטריוק אוקראינה אלכסנדר גאידש אוקראינה אולכסנדר זובקוב גאורגיה טורניקה אוקריאשווילי בלארוס ניקולאי קשבסקי מדיה וקבצים בנושא מריופול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מריופול (ברוסית) מריופול, ברשת החברתית פייסבוק מריופול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריופול, ברשת החברתית אינסטגרם מריופול, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא אוקראינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיפת הקרח סיפל

כיפת הקרח סיפל (באנגלית: Siple Dome) היא כיפת קרח הממוקמת 130 קילומטרים מזרחית לחוף סיפל שבאנטארקטיקה. רוחבה של כיפת הקרח כ-100 קילומטרים ואורכה כ-100 קילומטרים. על הכיפה מצוי מסלול נחיתה. התחנה אינה מאוישת כיום. שמה של הכיפה ניתן לה על ידי צ'ארלס בנטלי (Charles Bentley) ורוברט תומאס (Robert Thomas), אשר חקרו את תנועת הקרח בכיפה בין השנים 1974–1973. הם קראו לכיפה בשם זה בשל קרבתה לחוף סיפל (הקרוי על שמו של חוקר אנטארקטיקה דוקטור פול אולמן סיפל (Paul Allman Siple)). פרויקט חקר ליבת הקרח של כיפת סיפל נערך על ידי הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית. במסגרת פרויקט זה, בשנת 1999, נקדח והוצא קרח מעומק של 974 מטרים מתחת לשטח הכיפה, קרח שגילו 97,600 שנים. הקרח שהוצא מעיד על שינויים משמעותיים בכמות הפחמן הדו-חמצני בשנים אלה. • Jinho Ahn, Edward J. Brook, Siple Dome ice reveals two modes of millennial CO2 change during the last ice age • Pavel G. Talalay, Mechanical Ice Drilling Technology, PP 201- 202 מדיה וקבצים בנושא כיפת הקרח סיפל בוויקישיתוף כיפת הקרח סיפל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית כיפת הקרח סיפל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מכיפת הקרח סיפל לאתרים סמוכים תחנת המחקר בכיפת הקרח סיפל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית תחנת המחקר בכיפת הקרח סיפל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מסלול הנחיתה בכיפת הקרח סיפל, סרטון באתר יוטיוב מידע גאוגרפי והיסטורי על כיפת הקרח סיפל מידע גאוגרפי על תחנת המחקר בכיפת הקרח סיפל מידע היסטורי על חוף סיפל ראו ב"לקריאה נוספת" במאמרם של Jinho Ahn, Edward J. Brook
קרחון רנאר

קרחון רנאר (באנגלית: Renard Glacier) הוא קרחון בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. הקרחון נשפך אל הקצה הדרומי של מפרץ שארלוט. הקרחון מופה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטיקת הבלגית בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש, שחקרה את האזור בשנים 1899–1897. שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הקרחון נקרא על שמו של שארל רנאר (Charles Renard) אשר בנה והטיס את ספינת האוויר (צפלין) ההראשונה שניתן לשלוט בתנועתה בשנת 1884. קרחון קרב קרחון רנאר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון רנאר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי