laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רצועת תזמון

רצועת תזמון (לעיתים מכונה גם חגורת תזמון או רצועת טיימינג) היא סוג של רצועה המשמשת בתמסורות רצועה בהן נדרש תיאום. רצועות תזמון הן בעלות יעילות גבוהה, דורשות פחות סיכוך, ולעומת סוגי רצועות אחרות, אינן דורשות מתיחה משמעותית. מאידך, הן רגישות לרעידות, עומסים ועצירות. רצועת תזמון היא חלק מהותי ממנוע בעירה פנימית ומטרתה לשלוט על התזמון של שסתומי המנוע והבוכנות ולכן היא נפוצה בכלי רכב. קריעת הרצועה באמצע פעולת המנוע מונעת נסיעה ברכב ועלולה לגרום נזק למנוע ולכן נוהגים להחליפה לאחר פרק זמן או שעות עבודה (המספרים הנהוגים: 4 שנים או 100,000 ק"מ). אם עושים טיפול משמעותי ברכב הדורש את הסרת הרצועה, לעיתים מנצלים הזדמנות זו כדי להחליף את הרצועה אם מועד החלפתה קרוב, ישנם גם מנועים עם שרשראות תזמון ממתכת שאותם מחליפים פחות. אחד הנזקים החמורים העלולים להגרם בעת קריעת רצועת התזמון במנוע ארבע פעימות הוא פגיעה של הבוכנה העולה בשסתום שנותר בולט אל תוך חלל השריפה. פגיעה זו מביאה לרוב לעיקום השסתום, נזק לבוכנה וצורך בשיפוץ ראש המנוע. מדיה וקבצים בנושא רצועת תזמון בוויקישיתוף אנימציה של רצועת תזמון מאמר בנושא החלפת רצועת תזמון ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בארי (כלב)

בארי (בגרמנית: Barry der Menschenretter, תעתיק: בארי דר מנשנרטר; 1800–1814) היה כלב הצלה גזעי מהגזע סן ברנרד, שפעל בהרי שווייץ עבור אכסניית סן ברנאר הגדול. בארי הוא כלב ההצלה המפורסם ביותר מגזע סן ברנרד, וזאת בזכות העובדה שהציל ממוות יותר מ-40 בני אדם. בארי קדם לגזע הסן ברנרד המודרני, ולכן היה בהיר יותר וקל יותר. בניגוד לאגדה, הטוענת כי נהרג בניסיון חילוץ, ידוע כי כשבארי היה זקן, הוא הועבר לברן בשווייץ, ולאחר מותו הועברה גופתו למוזיאון ההיסטוריה של הטבע של ברן. עורו נשמר ופוחלץ, וגולגולתו שונתה ב-1923, כדי להתאימה לסן ברנרד של אותה תקופה. סיפורו שימש ומשמש דוגמה ליצירות ספרותיות, והוקמה לזכרו אנדרטה ליד פריז. בארי נולד ב-1800. הוא אולף באכסניית כלבי הצלה שפועלת במעבר סן ברנאר הגדול, בהרי האלפים בגובה של כ-2,500 מטרים. בארי הציל אנשים ששכנו באזור זה ממפולות שלגים ומאזורים מסוכנים בהם שהו. הצלתו המפורסמת ביותר של בארי הייתה הצלת ילד שנרדם במערה של קרח. בארי מצא את הילד וליקק אותו, דבר שגרם להתחממות גופו של הילד. בארי סחב אותו על גבו והחזיר אותו לאכסניה. לבסוף, הילד הוחזר להוריו. באנדרטה שהוקמה לזכרו ליד פריז נכתב כי בארי מת בניסיונו להציל אדם נוסף. על פי האגדה, בארי חיפש את האדם לפי ריחו, וכשמצא אותו, ליקק אותו כפי שאילפו אותו לעשות; האדם חשב שבארי הוא זאב, ודקר אותו למוות בכידון. אגדה זו אינה נכונה. לאחר כ-12 שנים בהם חי באכסניה, נרכש בארי על ידי נזיר והועבר לברן. הוא מת כשנתיים לאחר מכן, וגופתו פוחלצה ומוצגת כיום במוזיאון להיסטוריה של הטבע של ברן. מדיה וקבצים בנושא בארי בוויקישיתוף ניצן פררו, סן ברנרד, כלב ההרים, באתר ynet, 27 במרץ 2003
גאוגרפיה כלכלית

גאוגרפיה כלכלית הוא ענף בתחום הגאוגרפיה, העוסק בקשר שבין הפעילות הכלכלית של האדם לבין "מקום" על פני כדור הארץ. הקשר יכול לבוא לידי ביטוי בהשפעה הכלכלית של ניצול משאבי הטבע (מחצבים, מים ועוד), בחקר השינויים הגאוגרפיים הנגרמים עקב פעילות האדם, כגון צריכת שירותים מסוימים, הבנת תופעות /השפעות של עסקאות ופעולות כלכליות שנעשות על ידי מדינה, חברה או אדם פרטי, וכן להעריך מגמות ותהליכים ומידת השפעתם על האוכלוסייה, כמו גלובליזציה, עוני, הגירה, התפשטות מחלות, ועוד. גאוגרף כלכלי יסתמך על תיאוריות כלכליות במרחב על מנת לשער היכן כדאי למקם חברה. הגאוגרפיה הכלכלית נכללת בתחום הגאוגרפיה האנתרופוגאוגרפי העוסק באדם (אנתרופוס = אדם) המתאר את הצפיפות, שיעורי הגדילה והצמיחה הטבעיים, הפריסה ותוחלת החיים. דוגמה לאדם בגאוגרפיה כלכלית: קצב גידול האוכלוסייה גדל בעקבות שיפור רמת התזונה (רמת התמותה קטנה כתוצאה מכך). עוד לפני התפתחותו של תחום הגאוגרפיה הכלכלית, אנשים ניסו לשער ולחזות אירועים שיתקיימו בעתיד. לדוגמה, תומאס מלתוס שהיה כלכלן אנגלי, פרסם חיבור ב-1798 בו אמר שבעקבות גידול האוכלוסייה וענף המזון שאינו מתפתח בהתאמה, תהיה תקופה של רעב בעולם וצמצום האוכלוסייה. השערה זו לא התקיימה, כתוצאה מהתפתחות ענף המזון בארצות מסוימות שהשפיעו על כלל העולם. חקלאות הוא ענף עיקרי בחיי האדם, ומספק לאוכלוסייה האנושית מזון וביגוד. בעבר כ-90% מהאוכלוסייה עסקו בחקלאות לעומת כ-50% כיום. הסיבות לתעסוקה נרחבת בענף החקלאות בעבר: שימוש בבהמות ככח עיקרי בעיבוד השדות, מה שדרש חקלאות עבור הבהמות - אספקת מזון ושטח גידול לבהמות. שיטות ישנות ופרימיטיביות, כגון שימוש בזבל הבהמות כדישון. חוסר בכלי תחבורה להסעת הסחורה ממקום למקום חוץ מהבהמה. דברים אלו השפיעו לרעה על החקלאות בימים ההם ועודפי המזון היו קטנים ולכן אנשים רבים עסקו בחקלאות. זמן קצר אחרי המהפכה התעשייתית החלה מהפכה בענף החקלאות, החלו לייצר מכונות אשר עוזרות לחקלאים לעבד את האדמה ולנוע ממקום למקום והחל גם שימוש בדשנים. מהפכה זו הביאה לירידה בצורך בידיים עובדות וגם לתפוקה גדולה יותר, מכיוון שחקלאים יכלו לגדל על שטח אדמה גדול יותר בזמן קצר יותר בגלל שימוש במכונות. הדשנים שיפרו את התוצרת החקלאית (מכילים חומרים שתרמו לצמיחה כמו זרחן ואשלגן) והאוניברסיטאות התחילו להכשיר אנשים במקצועות העוסקים בתחום, לדוגמה, אגרונומים. במהלך הזמן, הומצאו גם החממות שבהם משתמשים עד היום ואותה תקופה נקראה "המהפכה הלבנה". בעולם התעשייה הגאוגרפיה הכלכלית מראה לנו את הגורמים המשפיעים על הסטנדרטים על התעשייה באזור, לדוגמה: מפעל לא יצליח להרוויח באזור לא מיושב (חוסר עובדים). גאוגרפיה כלכלית זו מתארת את השפעת הגאוגרפיה על הרווחים בתעשייה. מדיה וקבצים בנושא גאוגרפיה כלכלית בוויקישיתוף גאוגרפיה כלכלית, דף שער בספרייה הלאומית ישראל האדם והמרחב, תל אביב: מט"ח, 2002, עמ' 72-75 המהפכה החקלאית השלישית, באתר school.kotar.cet.ac.il
שמשה קדמית (סרט)

שמשה קדמית הוא סרטו של ענר פרמינגר משנת 1990. צלם, חובב קולנוע אובססיבי, ננעל במכוניתו המתפרקת בדרך לחתונתו. ככל שהוא מנסה להשתחרר מחגורת הבטיחות, האפשרות להיחלץ מהמכונית קטנה. הוא פוצע את עצמו בסכין חד שנמצא במכונית, ידית החלון נשברת כשהשמשה סגורה ודלת המכונית ממאנת להיפתח. לבסוף, גם פקחי העירייה, שמתרגזים על "חוצפתו" כשאינו פותח אפילו חלון כדי לדבר אתם, מסנדלים אותו. כל זה קורה כשהכלה עומדת במרפסת האולם מעבר לכביש ולא מבינה מדוע חתנה לא מגיע לחופה. כשהצלם הכלוא משלים עם היותו לכוד, מתגלה לו יכולתו ליהנות מחופש התבוננות בעולם. המציאות והפנטזיה מתערבבות ולפתע הוא רואה את המתרחש בחוץ כקטעים מתוך ההיסטוריה הקולנועית. לבסוף כשצלמת יפהפייה עוברת במקום, והיא היחידה שיכולה לחלצו הוא כבר לא בטוח שהוא רוצה להיחלץ ולהמיר את מלכודת האוטו במלכודת החתונה. הסרט הוא הומאז' ל"חלון אחורי" של היצ'קוק, לצד ניסיון לדפדף באלבום ההיסטוריה של הקולנוע. הכל בסרט ללא מילים, מעין ראינוע מלווה באפקטים קוליים ובמוזיקה. תפקידים ראשיים אבי אבוטבול קידר - הצלם שנכלא במכוניתו שוש מרציאנו - צלמת ישראל גוריון - צ'ארלי צ'אפלין תפקידי אורח אלון אבוטבול, עמית גורן - שני אנשים וארון גבי שושן - גנב אופניים "שמשה קדמית" - הסרט המלא לצפייה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים הסרט "שמשה קדמית", באתר של ענר פרמינגר
ירדן במשחקים הפאראלימפיים

ירדן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות למעט המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) מהם נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה ירדן חלק מעולם. כבר במשחקים הפאראלימפיים הראשונים בהם השתתפה ירדן, בניו יורק בשנת 1984 זכתה המשלחת בשלוש מדליות פאראלימפיות. עאידה ששאני זכתה בשתי מדליות ארד, במרוץ ל-100 ו-200 מטר (קטגוריה B1), אם כי בשני המקצים התחרו שלוש ספורטאיות בלבד, וכולן זכו במדליה. גם מאהה ברגותי, שזכתה במדליית הכסף הפאראלימפית בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה A1) עשתה זאת מתוך שתי ספורטאיות בלבד שניגשו להתחרות במקצה. במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) זכה עימאד גארבאווי במדליית הכסף בזריקת דיסקוס (קטגוריה F52) עם תוצאה של 17.14 מטרים, תוך שהוא נכנע לשיא עולם של יריבו האיראני שזרק למרחק של 20.34 מטרים. מדליית הזהב הראשונה של המשלחת הירדנית הגיעה במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) כשמאהה ברגותי זכתה בטורניר טניס שולחן לנשים. ירדן במשחקים האולימפיים ירדן במשחקים האולימפיים לנוער New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Athletics Women's 100 m 1B באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Athletics Women's 200 m 1B באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic GamesWomen's Shot Put 1A Atlanta 1996 Paralympic Games Men's Discus F52 Sydney 2000 Paralympic Games Women's Singles 1-2
אוסליידיס מננדס

אוסליידיס מננדס (בספרדית: Osleidys Menéndez; נולדה ב-14 בנובמבר 1979) היא אתלטית קובנית. היא אלופה אולימפית (אתונה 2004), פעמיים אלופת העולם (אדמונטון 2001 והלסינקי 2005) ושיאנית עולם (2001–2008) בהטלת כידון. מננדס נולדה במרטי שבקובה. באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מננדס במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 66.18 מטר, אחרי טרינה הטסטאד מנורווגיה (68.91 מטר) ומירלה מנג'אני מיוון (67.51 מטר). בשלב המוקדמות קבעה שיא אולימפי חדש של 67.34 מטר. באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכתה מננדס במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 69.53 מטר, לפני מירלה מנג'אני (65.78 מטר) ובת ארצה סוניה ביסט (64.69 מטר). באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה מננדס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 71.53 מטר, לפני שטפי נריוס מגרמניה (65.82 מטר) ומירלה מנג'אני (64.29 מטר). באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה מננדס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 71.70 מטר, לפני קריסטינה אוברגפיל (70.03 מטר) ושטפי נריוס (65.96 מטר), שתיהן מגרמניה. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה מננדס במקום שישי בהטלת כידון בתוצאה של 63.35 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה. אוסליידיס מננדס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אוסליידיס מננדס, באתר olympedia.org אוסליידיס מננדס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אוסליידיס מננדס, באתר Track and Field (נשים)
אליעזר נחום

הרב אליעזר נחום (תכ"ב - חשון תק"ה; 1662–1744) היה אב בית דין וראש ישיבה בעיר אדריאנופול שבטורקיה. מספר שנים לאחר שעלה לארץ ישראל נבחר לכהן בתפקיד "הראשון לציון", וכיהן בו עד לפטירתו. נולד בשנת ה'תכ"ב בעיר איסטנבול לרבי יעקב נחום. בצעירותו למד אצל רבי יעקב שטרימר (אחיו של המדפיס שבתי בס), אותו העריץ. רבו זה נדד מפולין למצרים ולבסוף התיישב באדריאנופול שם עמד בראשות ישיבה גדולה. רבי אליעזר נחום נודע בזכות ענוותנותו הרבה ושקדנותו על לימוד התורה. שימש מספר שנים בתור אב בית דין וראש ישיבה בעיר אדריאנופול שבטורקיה. תקופה מסוימת נאלץ לנדוד לקושטא הבירה, שם הקים ישיבה גדולה והרביץ תורה לתלמידים רבים. כן שימש כרב קהילת אינדירני בקושטא, ונשא לאישה את אלמנתו של רבי רפאל קארו. בהיותו בטורקיה נתבקש על ידי קהילת צפת לשמש שד"ר עבורה בערי טורקיה, ואכן בשנת תע"ה הוא נמצא בשליחות צפת בסלוניקי. בסביבות שנת ה'תצ"ה עלה הרב אליעזר נחום לארץ ישראל. בדרכו באוניה פרצה סערה בלב הים וכמעט שנשברה האוניה. על מאורע זה חיבר פיוט הודיה לזכר הנס (הפותח במילים "אזמר בתרועה"). על אף עניותו הרבה שקד על לימוד התורה בעיר ירושלים. כעבור מספר שנים, ולאחר פטירתו של הראשון לציון רבי בנימין הכהן מעלי, נבחר למלא את מקומו כראשון לציון, תפקיד בו החזיק עד יום פטירתו. נפטר בירושלים בשנת ה'תק"ה ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. חזון נחום - פירוש על המשנה, שלושה חלקים אותיות אליעזר - הערות וקושיות על ש"ס ופוסקים, כתב יד, חלקים ממנו נדפסו בקבצים תורניים שונים מלבד עולת פירוש על ספר העיטור משנת רבי אליעזר - שו"ת להלכה ולמעשה מדרש אליעזר - פירוש למכילתא - יצא לאור לראשונה מכתב ידו של המחבר, יד הרב נסים, תש"ס. מדרש אליעזר - פירוש לספרי עורך מנחם כהנא, יד הרב נסים, תשנ"ג. ר' אליעזר נחום, חזון נחום על קדשים, באתר היברובוקס רבי אליעזר נחום, ‏חזון נחום על סדר טהרות, באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה ר' אליעזר נחום, חזון נחום על טהרות, באתר היברובוקס כתב יד של ספר חזון נחום, באתר הספרייה הממלכתית של רוסיה אריה ליב פרומקין, רבי אליעזר ב"ר יעקב נחום, 'תולדות חכמי ירושלם', באתר היברובוקס משה דוד גאון, "אליעזר ב"ר יעקב נחום", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 460–461, באתר היברובוקס אליעזר נחום, באתר "החכם היומי" אליעזר בן יעקב נחום (1663-1744), דף שער בספרייה הלאומית רבי חיים פאלאג'י, חיים ושלום, סוף סימן י"ג אברהם מנחם מענדיל מאהר, מבשרת ציון, עמ' 30, באתר היברובוקס
דומב

האם התכוונתם ל... אבי דומב – פרופסור לכימיה ישראלי וראש המחלקה לזיהוי פלילי במשטרת ישראל אהרון דומב – מזכ"ל מועצת יש"ע ומנכ"ל משרד התיירות לשעבר. אסי דומב – כדורגלן עבר ישראלי יחיאל (סיריל) דומב – פיזיקאי ישראלי ירחמיאל ישראל יצחק דומב – ממנהיגי נטורי קרתא מנחם דומב – פרופסור להנדסת חקר ביצועים וניתוח מערכות
Cygnus Solutions

חברת Cygnus Solutions (מאנגלית: סיגנוס פתרונות, Cygnus הוא גם משחק מילים על השם GNU) נוסדה בשנת 1989 בשם Cygnus Support והתמקדה מראשיתה בתמיכה בתשלום ופיתוח של תוכנות מפרויקט גנו, כגון GCC, GDB ו־Emacs. אנשי החברה מילאו תפקיד חשוב בפיתוח GCC ו־GDB ובפרט בשכתוב של GCC בגרסה 2.9 ("EGCS"). המוצר העיקרי של החברה הפך להיות, בהמשך, סביבת הפיתוח הקניינית GNUPro, אשר מבוססת על כלי בפיתוח של פרויקט גנו. סביבה זו הפכה להיות פופולרית, בין השאר, במערכות משובצות. אחד הפיתוחים האחרים של החברה היה Cygwin - סביבת GNU שלמה על חלונות. בנובמבר 1999 נקנתה החברה על ידי חברת רד האט תמורת 700 מיליון דולר. חלק מאנשי החברה ממשיכים לעבוד ברד האט, ביניהם מייקל טיימן. מדיה וקבצים בנושא Cygnus Solutions בוויקישיתוף תיאורו של יזם - פרק מאת מייקל טיימן מהספר Open Sources: Voices from the Open Source Revolution,‏ 1999. נכתב לפני מכירת החברה. הדף "היסטוריה" -בוויקי של GCC. מתעד את ההיסטוריה עד 1999 - המיזוג של EGCS. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספר אדם וחוה

ספר אדם וחוה הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר את קורותיהם של אדם וחוה לאחר גירושם מגן עדן. כמו יתר הספרים החיצוניים, הוא לא נתקבל על ידי חכמי היהדות לאורך הדורות, ועל כן כמעט ואבד. בספר אדם וחוה 43 פרקים. סיפורו מתחיל ביציאת אדם וחוה מגן העדן ומסתיים במותה של חוה וקבורתהּ לצד אדם והבל. בפסוקו הראשון נקרא הספר "ספר תולדות אדם וחוה". בתרגומו הארמני הוא מכונה "ספר אדם". שם דומה יש לחיבור זה בתרגומו הרומי: vite Adae et Evae. בשלב מסוים כונה הספר בטעות Apocalypsis Mosis (חזון משה). לפי ספרו של אברהם כהנא, מקור החיבור יהודי, בשל אופיו המשלב דברי אגדה ודברי הלכה. כמו כן נראה שהספר נכתב במקור בעברית, בשל ביטויים שונים שהמתרגם לא צלח בתרגומן מעברית ליוונית, כגון המילים "הללויה" ו-"דברי בליעל". החיבור שרד עד ימינו בתרגום ליוונית ובתרגומים נוספים, כגון בארמנית, ברומאית (לטינית) ובשפות הסלאביות. התרגום הארמני לחיבור זה נראה כנעשה מתוך התרגום היווני לפני שנת 360 לספירת הנוצרים, אולם סימנים רבים מעידים כי הוא קדום בהרבה, עוד לפני ימי הוויכוחים בין ראשוני הנוצרים ליהודים. זאת ועוד, אין בחיבור שום רמז לאמונה במשיח, כך שנראה שספר זה קדם להתהוות הנצרות - שאלמלא כן לא היו הנוצרים מוסיפים ספר זה לקאנון שלהם. לפיכך סביר להניח כי חיבור זה נכתב לפני חורבן בית המקדש השני (70 לספירת הנוצרים). לאחר גירושם מגן עדן, נולדים לאדם וחוה שני בנים: קין והבל. בחלומה רואה חוה את דמו של הבל ניגר בפי קין אחיו. חלום זה גורם לאדם ולחוה לצאת לשאול לשלומם של השניים, אז הם מגלים כי הבל נרצח בידי אחיו. המלאך מיכאל נגלה לאדם ומנחם אותו כי בן אחד ייוולד לו במקום הבל, אולם חוה מתאבלת על הבל כל חייה. בהמשך נולד להם אותו בן אחר, שת, ובסה"כ נולדים לזוג 30 בנים ו-30 בנות. בהמשך נופל אדם למשכב וסובל סבל רב. חוה מאשימה את עצמה בסבלו משום שהיא גרמה לו לאכול מפרי עץ הדעת טוב ורע, והיא יוצאת עם שת לגן העדן להשיג את שמן עץ הדעת טוב ורע על מנת להקל מסבלו של אדם. בדרכם, מספרת חוה לשת על קורותיה וקורות אביו בגן העדן בפירוט רב יותר מהמסופר בתנ"ך. הם נכשלים בהבאת השמן לאדם, ולאחר מכן אדם מת, והמלאכים וגורמי הטבע כולם משתתפים באבל על מותו. האל והמלאכים כורים קבר לאדם ולהבל (האדמה סירבה לקבל את גופתו של הבל עד אשר ימות יציר האל הראשון) והאל מבטיח לאדם כי הוא יחזור לחיים בתחיית המתים. לאחר שישה ימים מתה גם חוה ונקברת לצד בעלה. סיפורים אלה משולבים בעניינים מיסטיים רבים, כשהם עוסקים בדבריהם של המלאכים ושל השטן לאדם, חוה ושת. ספר חיי אדם וחוה (באנגלית) מרדכי הק, ספר אדם וחוה (עם מבוא, תרגום ופירוש), תל אביב: מקורות, תרצ"ז. א. ש. הרטום, אדם וחוה, בתוך: הספרים החיצונים, ספורי אגדה, כרך א, הוצאת יבנה תל אביב, עמ' 1–36. מדיה וקבצים בנושא ספר אדם וחוה בוויקישיתוף ספר אדם וחוה, אברהם כהנא. ספר אדם וחוה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אברהם כהנא, ספר אדם וחוה, ספרים החיצונים - חלק ראשון, תל אביב, תרצ"ז, עמ' 17-34
איזבל פורמן

איזבל פורמן (באנגלית: Isabelle Fuhrman; נולדה ב-25 בפברואר 1997) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודיה-אמריקאית. התפרסמה בזכות תפקידה הראשי במותחן האימה "היתומה" ובזכות תפקידה בסרט הפעולה המצליח "משחקי הרעב". פורמן נולדה בוושינגטון ובגיל שנתיים המשפחה עברה לאטלנטה בשל עבודתה של אמה. אביה הוא הפוליטיקאי לשעבר ואיש העסקים ניק פורמן שנולד להורים יהודים שהיגרו לארצות הברית מברית המועצות, ואמה היא העיתונאית ילידת מוסקבה, רוסיה אלינה פורמן, גם היא נולדה למשפחה יהודית. לפורמן ישנה אחות מוזיקאית הגדולה ממנה בארבע שנים בשם מדליין פורמן. פורמן למדה תחילה ב"תיכון בקלי", בית ספר פרטי בלוס אנג'לס, קליפורניה. פורמן למדה גם זמן קצר באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון. פורמן סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון המקוון של אוניברסיטת סטנפורד בשנת 2015. החלה לשחק בגיל שבע והתגלתה לראשונה בגיל 10 לצידה של כוכבת הקולנוע הצעירה המצליחה דקוטה פנינג בדרמת ההתבגרות "כלב ציד" בהפקתה של רובין רייט. בשנת 2008 זכתה להערכה על הופעת האורח לצידה של ג'ניפר לאב יואיט בסדרת המתח "הלוחשת לרוחות" בשנת 2009 התפרסמה בתפקיד הילדה המאומצת אסתר קולמן במותחן האימה הפסיכולוגי "היתומה" בבימויו של ז'אומה קולייט-סרה ובהפקתו של לאונרדו דיקפריו. מפיקי הסרט רצו בתחילה ילדה בלונדינית לדמות הילדה אסתר, אך פורמן שלא התאימה במראה הצליחה להרשים את המלהקים ולזכות בכל זאת בתפקיד. בשנת 2012 השתתפה פורמן במותחן הבדיוני "משחקי הרעב" בתפקיד המיועדת ממחוז 2, קלוב. מדיה וקבצים בנושא איזבל פורמן בוויקישיתוף איזבל פורמן, ברשת החברתית פייסבוק איזבל פורמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איזבל פורמן, ברשת החברתית אינסטגרם איזבל פורמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איזבל פורמן, באתר AllMovie (באנגלית) איזבל פורמן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) איזבל פורמן, באתר Metacritic (באנגלית) איזבל פורמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איזבל פורמן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איזבל פורמן, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) איזבל פורמן, באתר Last.fm (באנגלית) איזבל פורמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) איזבל פורמן, באתר Discogs (באנגלית)
הרשות הפלסטינית במשחקים הפאראלימפיים

הרשות הפלסטינית השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בסידני (2000), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה הרשות הפלסטינית חלק מעולם. אל המשחקים שנערכו בסידני בשנת 2000 שלחה הרשות הפלסטינית משלחת של שני ספורטאים, גבר ואישה. המשלחת זכתה במדליית ארד אחת, בה זכה האתלט חוסאם עזאם בתחרות ההדיפת כדור ברזל (קטגוריה F53) עם תוצאה של 6.84 מטרים. במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) זכה עזאם במדליית כסף פאראלימפית בתחרות זו עם תוצאה של 7.82 מטרים, וומוחמד פאנונה זכה במדליית הארד בקפיצה לרוחק עם תוצאה של 6.59 מטרים. הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים לנוער רשימת המשתתפים בהמשחקים הפאראלימפיים סידני באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי Sydney 2000 Paralympic Games Men's Shot Put F53 ATHENS 2004 Paralympic Games Men's Shot Put F53 https://www.paralympic.org/athens-2004/results/athletics/mens-long-jump-f13 Athletics - Men's Long Jump F13
פטר מלאדנוב

פטר טושב מְלָאדֶנוֹב (בבולגרית: Петър Тошев Младенов;‏ 22 באוגוסט 1936, טושבצי, מחוז וידין, ממלכת בולגריה – 31 במאי 2000, סופיה, בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן כשליטה האחרון של הרפובליקה העממית הבולגרית לאחר שהוביל את המהלך להדחתו של טודור ז'יבקוב, ולתקופה קצרה, לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי, כיהן גם כנשיאה הראשון של בולגריה. מלאדנוב נולד בכפר טושבצי אשר במחוז וידין. ב-1944 נהרג אביו בשורות הפרטיזנים אשר לחמו נגד המשטר הפרו-פאשיסטי בממלכה הבולגרית. את השכלתו האקדמית רכש באוניברסיטת סופיה ובמכון הסובייטי ליחסים בינלאומיים במוסקבה. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הבולגרית. ב-1971 מונה מלאדנוב לתפקיד שר החוץ של בולגריה והוא מילא תפקיד זה למשך 18 השנים הבאות. מלאדנוב נחשב מקורב מאוד למנהיג הבולגרי טודור ז'יבקוב. מלאדנוב הושפע מאוד ממדיניות הגלאסנוסט של מיכאיל גורבצ'וב מחד, ומאידך התנגד לתהליך ה"בולגריזצייה" שהחיל טודור ז'יבקוב ברחבי המדינה והוביל להגירתם מבולגריה של מאות אלפי אזרחים בולגרים ממוצא טורקי, רובם לטורקיה. האירועים הובילו לביקורת בינלאומית נוקבת על בולגריה ומלאדנוב אשר במסגרת תפקידו כשר החוץ נחשף לביקורת הקשה ולהרעת מעמדה הבינלאומי של בולגריה, גמר אומר להביא להדחתו של פטרונו לשעבר טודור ז'יבקוב. הוא חבר לראש הממשלה גאורגי אטנסוב, שר האוצר אנדריי לוקאנוב ושר ההגנה דוברי ג'וּרוֹב ובעזרתם הוביל את המהלך להדחתו של ז'יבקוב. ב-10 בנובמבר 1989 הודח ז'יבקוב וב-17 בדצמבר 1989 מונה מלאדנוב ליושב ראש מועצת המדינה הבולגרית במקומו. מלאדנוב נקט בשורת רפורמות במפלגה ובמוסדות השלטון הבולגריים וב-1990 שינה את שמה של המפלגה הקומוניסטית למפלגה הסוציאליסטית הבולגרית. אחד מצעדיו הראשונים של מלאדוב היה הכרזה על בחירות כלליות חופשיות. באפריל 1990 בוטלה הרפובליקה העממית הבולגרית ונוסדה הרפובליקה הבולגרית וב-3 באפריל מונה מלאדנוב לנשיאה הראשון. מלאדנוב העניק חופש עיתונות, התיר לקיים הפגנות מחאה וביטל הטבות מופלגות שניתנו לחברי המפלגה. ביוני נערכו הבחירות הכלליות הראשונות בבולגריה שלאחר העידן הקומוניסטי. תוצאות הבחירות לא הניבו הכרעה ברורה בין הכוחות הפוליטיים השונים, הן הובילו לאי שקט חברתי, וברחבי סופיה פרצו הפגנות המונים. ביולי 1990 נאלץ מלאדנוב להתפטר מתפקידו לאחר שהואשם שהציע להשתמש בכוח צבאי לפיזור הפגנות ההמונים בסופיה ובמקומו נבחר על ידי האספה הלאומית ז'ליו ז'לב. מלאדנוב אשר סבל מבריאות לקויה שבעטייה אף עבר ניתוח מעקפים, לא שב לחיים הפוליטיים והלך לעולמו ב-2000 בסופיה והוא בן 64 שנים. מדיה וקבצים בנושא פטר מלאדנוב בוויקישיתוף ‏ Petar Mladenov - Bulgaria's first democratic president, באתר sofiaecho.com, אוחזר ב-21 בנובמבר 2021 (באנגלית) The history of modern Bulgarian State, באתר president.bg, אוחזר ב-8 באפריל 2012 (באנגלית) Documentation on the resignation of President Petar Mladenov - July 1990, באתר נציבות האו"ם לפליטים, אוחזר ב-8 באפריל 2012 (באנגלית) פטר מלאדנוב, באתר Discogs (באנגלית)
סומלילנד הבריטית

סומלילנד הבריטית (באנגלית: British Somaliland) הייתה פרוטקטורט בחסות האימפריה הבריטית בחלקה הצפוני של סומליה של ימינו (סומלילנד). הפרוטקטורט הוקם ב-1888, וב-1960 קיבל השטח עצמאות, ואוחד עם סומליה האיטלקית, ליצירת מדינת סומליה. המדינה הבלתי מוכרת "סומלילנד" הדורשת כיום עצמאות מסומליה, נמצאת על שטחה של סומלילנד הבריטית ההיסטורית. החל מ-1840 החלו הבריטים בקשרי מסחר עם אזור סומליה, בשטחי צפון סומליה, וזאת באמצעות חברת הודו המזרחית. המרוץ לאפריקה הביא למעורבות של המעצמות באזור. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 השתלטה צרפת על שטח בצפון סומליה שהפך לאחר מכן למושבה בשם סומלילנד הצרפתית. ב-1888 חתמה בריטניה על הסכם עם צרפת שתיחם את שטחי המושבות של שתי המעצמות, והקימה פרוטקטורט בשם "סומלילנד הבריטית". בסוף המאה ה-19 הייתה סומליה מחולקת למעשה לשטח סומלילנד הבריטית, לשטח סומלילנד הצרפתית, ולשטח סומלילנד האיטלקית שהפך לחלק ממזרח אפריקה האיטלקית שכללה את שטחי סומלילנד האיטלקית, אתיופיה ואריתריאה. בתחילה הייתה בירת המושבה ברברה, אך לאחר שנת 1941 הוחלפה בהרגייסה. בין 1899 ל-1920 לחמו הבריטים, לצד האתיופים והאיטלקים ב"מולה המשוגע" מוחמד עבדאללה חסאן, שייסד מדינה איסלמית עצמאית בשטחי סומליה ואתיופיה. בתקופת מלחמת העולם השנייה הכריזה איטליה הפשיסטית מלחמה על הבריטים. ב-5 באוגוסט 1940 פתחו האיטלקים במתקפה, בפיקודו של הגנרל גוליילמו נאסי שהובילה לכיבוש שטחי סומלילנד הבריטית ב-19 באוגוסט. ב-16 במרץ 1941 שבו הבריטים וכבשו את סומלילנד הבריטית, בפלישה ימית מעדן אל ברברה, שכונתה "מבצע מראית עין" (Operation appearance). המערכה במזרח אפריקה שהתחילה עם המתקפה על סומלילנד הבריטית, הוכרעה בנובמבר 1941 בכיבוש כל מושבות איטליה במזרח אפריקה על ידי הבריטים. ב-1957 הוקמה בסומלילנד הבריטית מועצה מחוקקת ממונה, וב-1958 נערכו בחירות לחלק מחברי המועצה. ב-1960 נערכו בחירות לכל חברי המועצה, והגוף הנבחר החליט כי הוא דורש עצמאות. ב-26 ביוני 1960, קיבלה סומלילנד הבריטית את עצמאותה, וקראה לעצמה "סומלילנד". המדינה החדשה הכריזה מייד על איחודה עם שטחי סומלילנד האיטלקית שזכו לעצמאות. ב-1 ביולי 1960 הוקמה המדינה המאוחדת סומליה בראשותו של עדן עבדוללה עוסמאן דאר. ב-1991 בעקבות התפרקותו של השלטון המרכזי בסומליה, הכריזה מדינת "סומלילנד" עצמאות. המדינה נמצאת בשטח בו נמצאה סומלילנד הבריטית לשעבר. היסטוריה של סומליה מדיה וקבצים בנושא סומלילנד הבריטית בוויקישיתוף סומלילנד הבריטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רועי סמיוני, הן לא יהיו באו"ם: מקפריסין התורכית לסומלילנד, באתר ynet, 21 בספטמבר 2011 חיים מסינג, אנציקלופדיה היסטורית של מדינות העולם, הוצאת עמיחי, 1966, עמ' 704 בריגדיר פיטר יאנג, מלחמת העולם 1939 - 1945, הוצאת מערכות, 1969 עמ' 90 ד"ר ד. סואן, י. שמעוני וי.ש. בלוך, "אפריקה אחרי 1945", תולדות המאה ה-20, כרך שני, הוצאת יזרעאל, 1963, עמ' 301. יובל אליצור, התיכנע סומליה לנאצר?, מעריב, 28 ביוני 1960
רב אחא (אמורא)

רב אחא היה אחד מן האמוראים המפורסמים ביותר בין אמוראי ארץ ישראל בדור הרביעי. ברחבי התלמוד הירושלמי נמצאים מאות מאמרים בנושאי הלכה ואגדה שנאמרו מפיו, אך בתלמוד הבבלי רב אחא כמעט אינו מוזכר. רב אחא נולד וגדל בעיר לוד והיה חבר טוב של בן עירו, רבי יהודה בן פזי. בתלמוד הירושלמי מוזכר כי רב אחא היה כהן. רב אחא אמר כי: ”בית-המקדש עתיד להיבנות קודם מלכות בית דוד” (תלמוד ירושלמי, מסכת מעשר שני, פרק ה', הלכה ב'). יש הטוענים שדבריו אלו מרמזים על ההיתר שנתן בתקופתו יוליאנוס הכופר לבניית בית המקדש. הרב אהרן הימן, "רב אחא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט מרדכי מרגליות (עורך), הערך "ר' אחא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יבנה וספרי חמד, מהדורה מחודשת בידי יהודה איזנברג, 2006, כרך א, עמ' 28-27. הרב יהודה אדרי, "ר' אַחָא", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 45, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) תלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין, פרק א', הלכה ב' תלמוד ירושלמי, מסכת מעשר שני, פרק ה', הלכה ג' בניין "הבית השלישי" על ידי יוליאנוס הכופר ותוצאותיו מאתר דעת ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.