מיל מי-8

מיל מי-8 או מי-8 (באנגלית: Mil Mi-8, ברוסית: Ми-8. כינוי בקוד דיווח נאט"ו: היפ) הוא מסוק תובלה רב תכליתי סובייטי, בעל צמד מנועי טורבינה מתכנונו של מיכאיל ליאונטיויץ' מיל. במשך השנים יוצרו כ-17,000 מסוקים מסוג מי-8 ונחשב למסוק שיוצר במספר הגבוה ביותר בעולם. המסוק יוצר בעבר על ידי ברית המועצות וכיום על ידי רוסיה. מבוססים עליו מסוק התקיפה Mi-24 ומסוק התובלה Mi-14. המי-8 הוא מסוק רב תכליתי שיוצר במפעל המסוקים של מוסקבה ע"ש מ.ל. מיל, כיום יצרנית המסוקים הרוסית מיל. המסוק יועד הן למטרות אזרחיות והן למטרות צבאיות, ובכלל זה לשירות חברת התעופה הרוסית אארופלוט בשל יעילותו בביצוע טיסות פנימיות ויכולתו לשאת שלושה אנשי צוות ועוד 28 נוסעים. בשלבים מאוחרים יותר התקינה החברה על המסוק גם סלון מפואר ומושבים נוחים לנוחות הנוסעים. בנוסף, המסוק נרכש על ידי ארגוני הצלה, ארגוני עזרה ראשונה, חברות תובלה ועוד. האב-טיפוס הראשון היה מסוק חד מנועי שכונה V8 (שם קוד נאט"ו: Hip). טיסת הבכורה של ה-V8 נערכה ב-9 ביולי 1961. טיסת הבכורה של האב-טיפוס השני, שסומן כבר כ-Mi-8 (שם קוד נאט"ו-Hip-B), נערכה ב-17 בספטמבר 1962. מסוק זה צויד בשני מנועים וארבעה להבי רוטור. לאחר כמה שדרוגים, יצא המסוק לייצור סדרתי במשנת 1967), ונקלט לשירות בחיל האוויר הסובייטי, שם הוא משרת עד היום, כמו גם במספר חברות תעופה רוסיות. המסוק נרכש על ידי כחמישים מדינות ברחבי העולם, הן לשימושים צבאיים והן לשימושים אזרחיים. בין רוכשי המסוק נמנים צבאות סין, הודו, איראן, סוריה מצרים ועוד, וכן חברות תעופה בינלאומיות. המסוק משרת בחיל האוויר הרוסי ובחילות האוויר של צבאות ערב. גרסתו האחרונה של המסוק Mi-8MT אשר הושקה בשנת 1981 מיוצאת תחת השם מיל מי-17, ונמכרה ליותר מ-20 מדינות. פינלנד רכשה שישה מסוקי Mi-8Ts בשנות ה-70 של המאה ה-20 ומאוחר יותר שני מסוקי Mi-8T ושני מסוקי Mi-8P, ששלושה מהם ניתנו למשמר הגבול האווירי של פינלנד. ב-13 באפריל 1982 אחד מהם (Mi-8T) שקע בקרח לאחר נחיתת אונס, אך הוחלף במהרה על ידי מי-8 נוסף. אחרי שירותם במשמר הגבול הועברו המסוקים לחיל האוויר הפיני. חמישה מסוקי Mi-8T ושני מסוקי Mi-8P הועברו לשירות בטייסת בעיר אוטי. נכון ל-2007 מוצאים המסוקים מהשירות ומוחלפים על ידי מסוקי ה-NH90 החדשים, אך בגלל עיכוב במשלוחם לפינלנד, המתמשך מאז 2004, מסוקי המי-8 לא הוצאו משירות לחלוטין. ממשלת פינלנד הבטיחה להוציא בהדרגה את מסוקיה המי-8 משירות עד סוף שנת 2007 ועקב זאת תהיה פרצה ביכולות של מסוקי התובלה הפינים לזמן מה. מי-8 אחד עומד במוזיאון התעופה הפיני בעיר ונטה בפינלנד. במלחמת יום הכיפורים השתמשו צבאות מצרים וסוריה במסוקי מיל מי-8 להנחתת כוחות קומנדו במטרות איכות בסיני ובחזית רמת הגולן. לקראת סוף המלחמה נעשה שימוש במסוקים אלה להטלת מכלי נפלם על כוחות צה"ל. בין היתר ביצעו המסוקים הנחתה נרחבת של גדודי קומנדו בעומק סיני בראשית המלחמה, הנחתת קומנדו לכיבוש מוצב החרמון מישראל הנחתה של כוחות חי"ר מובחר לצד כוחות השריון הסוריים המסתערים בימי המלחמה הראשונים. ב-9 באוקטובר 1973 הונחתה חולית קומנדו מצרית ליד בסיס צה"ל באבו רודס. אחד המסוקים שבר את כן הנסע הקדמי שלו בנחיתה, הטייס משנה שיצא לבדוק את התקלה נפגע מלהבי הרוטור ונהרג במקום. אנשי הצוות וחיילי הקומנדו המצרים נמלטו מהמסוק המקורקע וזה פעל בסרק עד שנדם מחוסר דלק. למחרת נמצא המסוק ומפקד בסיס רפידים, אליעזר ("צ'יטה") כהן נשלח להביאו עם צוות טכנאים וטייס מצרי שבוי שידע להטיס את המסוק. המסוק הוטס לרפידים והונחת על צמיג במקום כן-נסע קדמי. לדברי כהן, המסוק הצטיין בפשטות וגסות והיה נוח להטסה "ממש כמו משאית". הוא ציין שלאחר כל טיסה היה צריך למלא בו דלק בלבד והוא לא דרש טיפולים מורכבים. בשנת 1978 הועבר המסוק למוזיאון חיל האוויר במצב טיסה, ונמכר לארצות הברית בשנת 1985 תמורת מיליון דולר.. (V8(Hip-A - אב הטיפוס הראשון בעל מנוע אחד (טס ב-1961). (Mi-8(Hip-B - אב הטיפוס השני בעל שני המנועים וארבעת הלהבים (טס ב-1962). Mi-8TG - מסוק ניסיוני שעבד על גפ"מ. Mi-18 - אב טיפוס משודרג של ה-Mi-8 הקיים (לא האבטיפוס) שהוארך ב-0.9 מטר ושודרג כך שגלגליו מתכנסים אל הגוף בטיסה. מסוק זה היה בשימוש הצבא האדום בזמן המלחמה שניהלה ברית המועצות באפגניסטן ואחריה שימש כמסוק אימונים לצבא רוסיה ויוצרו רק שני מסוקים כאלו. (Mi-8T(Hip-C - גרסת התובלה הצבאית הראשונה שזכתה ליצוא המוני, חמושה בטילי S-5 ומקלעי PK בצד. (Mi-8TVK(Hip-E - מסוק סיוע חמוש בעל שישה מנשאי נשק שעליהם ניתן להתקין: מקלע בקליבר של 12.7 מ"מ בחרטום, רקטות S-5 בקוטר של 55 מ"מ על כנפיו הצדדיות, פצצות או טילי נ"ט AT-2/SWATTER. Mi-8AMTSh (גרסת יצוא: Mi-171Sh ) - בגרסה זו דלת חדשה וגדולה בצדו הימני של המסוק ושריון קוולאר למנועים ולתא הטייס. בחלק מהגרסאות האלו יש כבש הטענה (רמפה) גדול דיו להטענת ג'יפ סיור לבטן המסוק. Mi-8AMTSH-VN, מצויד באוויוניקה מחודשת, שני מקלעי 12.7 מ"מ והתאמה לאמצעי ראיית לילה. תא הטייס והמערכות המרכזיות מוגנים על ידי שריון מסגסוגת טיטניום, בעוד הרצפה וקירות תא המטען מוגנים בשריון קוולאר קל. (Hip-G, גרסת ייצוא: Mi-81IV (Mi-9 - גרסה זו היא עמדת פיקוד אווירית ניידת המצוידת באנטנות ומכ"מי דופלר. (Mi-8PPA (Hip-K - מסוק בעל 6 אנטנות בצורת "X" על חלקו האחורי של המסוק שנועדו לשבש שידורים, גרסה זו נבנתה רק לייצוא. (Hip-D הידוע גם כ-Mi-8PS (Mi-8TPS - משודרג בממסר אותות רדיו ופועל כעמדת פיקוד אווירית ניידת. (Mi-8SMV (Hip-J - על גרסה זו הותקנו קופסאות קטנות על חלקה השמאלי שנועדו לשבש שידורים. (Mi-8VPK (Hip-D - גרסת קומוניקטור (מקשר) בעל קופסאות בצורת מלבן שמותקנות על נקודות החימוש המשמשות כאמצעי תקשורת. Mi-19 - גרסה המבוססת על השלדה של ה-Mi-8MT/Mi-17 שמטרתה היא לשמש כעמדת פיקוד אווירית ניידת למפקדי חייל הרגליים הממונע (טנקים,נגמ"שים). Mi-19R - גרסה הדומה ל-Mi-19 שמשמשת כעמדת פיקוד אווירית ניידת למפקדי ארטילריה רקטית. Mi-8MB - גרסת אמבולנס צבאי. Mi-8R -גרסת איסוף מידע. Mi-8K - גרסה שנועדה לצפות ולכוון תותחי ארטילריה. Mi-8P - גרסת מסוק נוסעים אזרחי. Mi-8S - גרסת מסוק נוסעים לאח"מים. Mi-8MPS - גרסת מסוק חיפוש והצלה (בעיקר בשימוש במלזיה). Mi-8MA - גרסת מסוק לחקירת הקטבים (בעיקר לחקירת הקוטב הצפוני). Mi-8AT - גרסת מסוק נוסעים עם מנועים משודרגים. Mi-8ATS - גרסת מסוק שנועד לעבודה חקלאית. Mi-8TL - גרסת מסוק שנועדה לחקירת התרסקויות כלי טיס. להלן המפעילות הצבאיות וגם האזרחיות של מסוק המי-8, על כל נגזרותיו: אפגניסטן אפגניסטן - 65 מסוקים נרכשו. 30 מסוקים ב-1971, ו-35 הנותרים נשלחו ב-1987. אלבניה אלבניה - מסוק אחד נרכש מאוקראינה באמצע שנות ה-90. אלג'יריה אלג'יריה אנגולה אנגולה אנגווילה אנגווילה ארמניה ארמניה - 13 מסוקים נמצאים בשירות. אזרבייג'ן אזרבייג'ן - 13 מסוקים נמצאים בשירות. בלארוס בלארוס בנגלדש בנגלדש - 43 מסוקים בשירות ועוד כמה. בהוטן בהוטן - 7 מסוקים בשירות. ג'יבוטי ג'יבוטי בולגריה בולגריה - 18 מסוקים בשירות. בורקינה פאסו בורקינה פאסו - 5 מסוקים בשירות. קנדה קנדה - 6 מסוקים הושאלו לשנה. קולומביה קולומביה - 10 מסוקים בשירות. הרפובליקה העממית של סין סין - 250 מסוקים בשירות. קמבודיה קמבודיה - 6 מסוקים בשירות. קרואטיה קרואטיה - 15 מסוקים בשירות ועוד 10 מסוקים שנכנסו לשירות בשנת 2007. קובה קובה צ'כיה צ'כיה - 40 מסוקים בשירות. אקוודור אקוודור מצרים מצרים - 42 מסוקים נמצאים בשירות. אתיופיה אתיופיה - 12 מסוקים בשירות. גרמניה גרמניה גאורגיה גאורגיה - 18 מסוקים בשירות. גאנה גאנה הונגריה הונגריה - 23 מסוקים בשירות. גינאה גינאה ביסאו - מסוק אחד בשירות. ישראל ישראל - מסוק אחד נלקח כשלל מחיל האוויר המצרי. הודו הודו - 134 מסוקים נמצאים בשירות. אינדונזיה אינדונזיה - 10 מסוקים הוזמנו בשנת 2006. איראן איראן - 52 מסוקים בשירות. עיראק עיראק קזחסטן קזחסטן קניה קניה - בשירות המשטרה הקנייתית. קירגיזסטן קירגיזסטן - 8 מסוקים בשירות. לאוס לאוס לטביה לטביה - 4 מסוקים בשירות. לוב לוב מקדוניה מקדוניה - 4 מסוקים בשירות. מדגסקר מדגסקר ליטא ליטא - 9 מסוקים בשירות. מלזיה מלזיה מונטנגרו מונטנגרו - 4 מסוקים לא תקינים. מולדובה מולדובה - 8 מסוקים בשירות. מאלי מאלי מונגוליה מונגוליה המלדיביים המלדיביים מוזמביק מוזמביק מיאנמר מיאנמר - 12 מסוקים בשירות. נפאל נפאל ניקרגואה ניקרגואה קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית פקיסטן פקיסטן פרו פרו - 14 מסוקים אזרחיים נמצאים בשירות. פולין פולין רומניה רומניה רוסיה רוסיה סרביה סרביה - 15 מסוקים צבאיים ו-2 מסוקים אזרחיים נמצאים בשירות. סרי לנקה סרי לנקה סלובקיה סלובקיה סומליה סומליה סודאן סודאן סוריה סוריה טג'יקיסטן טג'יקיסטן טורקמניסטן טורקמניסטן אוגנדה אוגנדה אוזבקיסטן אוזבקיסטן ארצות הברית ארצות הברית - משמשים לאימונים צבאיים. וייטנאם וייטנאם ונצואלה ונצואלה - רק מסוקים אזרחיים נמצאים בשימוש. תימן תימן זמביה זמביה מזרח גרמניה מזרח גרמניה ברית המועצות ברית המועצות יוגוסלביה יוגוסלביה - הפעילה כ-93 מסוקים. מקסיקו מקסיקו פינלנד פינלנד בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה אסטוניה אסטוניה מיל מי-24 מיל מי-28 מיל מי-38 קמוב-60 תמונות של המסוק וגרסאותיו הרבות, באתר Airliners.net מירב הלפרין ואהרון לפידות, חליפת לחץ - דפים בספר הטיסות של חיל-האויר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, ישראל 1987, עמ' 88-85 מסוק מי-8 המצרי שנלקח שלל במלחמת יוה"כ , באתר פרש.