laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאלקנבאך

פאלקנבאך (בגרמנית: Falkenbach) היא להקת פולק מטאל מגרמניה. הלהקה היא בעצם מיזם יחיד של ורטיאס ואקיאס. הלהקה הוקמה בשנת 1989 ובאותה השנה הקליטה את קלטת הדמו הראשונה שלה, Havamal, קלטת דמו שהתאפיינה דווקא במוזיקת ללא כל השפעה מטאלית. בשנת 1995 שחררה הלהקה את החומר המטאלי המוקדם שלה, כאשר שני דמואים יצאו באותה השנה - Læknishendr ו-Ásynja. הלהקה הוציאה 7 קלטות דמו מרגע הקמתה, אך רק חמישה מהם ידועים ומוכרים לקהל השומעים. החומר המטאלי הראשוני של פאלקנבאך התאפיין בסאונד בלאק מטאל מחתרתי טיפוסי כלומר סאונד קלוקל וגרוע, ללא הפקה מקצועית. עם השנים התפתחה הלהקה מבחינה מוזיקלית ושילבה מאפיינים של מוזיקת עם ואף הוסיפה יותר אלמנטים אפיים למוזיקה שלה. רוב השירים של פאלקנבאך נכתבים באנגלית אך חלקם נכתבו בנורדית עתיקה, לטינית ואף בגרמנית עתיקה. השירים שנכתבו בנורדית עתיקה - רובם ככולם לקוחים מהספרות הנורדית הפאגאנית ומהמיתולוגיה הנורדית. במהלך שנת 1995 החלו ההכנות לקראת הקלטתו של אלבום הבכורה של הלהקה Fireblade, אך בגלל בעיות בציוד ההקלטה, הופסקו ההקלטות לפני שלב המיקסינג. האלבום Fireblade לא יצא לאור ובדצמבר באותה שנה החלו ההקלטות לאלבום בכורה אחר שישא שם אחר ...En Their Medh Riki Fara.... הכנת האלבום הושלמה במרץ 1996. לאחר השקתו של האלבום Magni Blandinn Ok Megentiri, אלבומה המלא השני של פאלקנבאך, חדל ורטיאס ואקיאס מלהקליט מוזיקה על מנת להקדיש יותר זמן לחברת התקליטים שהקים: Skaldic Art Productions. בשנת 2003, 5 שנים אחרי צאתו של אלבומה האחרון של פאלקנבאך, חזר ורטיאס ואקיאס לאולפן ההקלטות יחד עם שלושה מוזיקאים נוספים (שהיו חבריו הקרובים) להקלטת אלבום נוסף העונה לשם Ok Nefna Tysvar Ty. אלבומה האחרון של הלהקה Heralding - The Fireblade יצא בשנת 2005, והוא מרכיב ברובו את השירים שהיו אמורים לצאת כאלבום הבכורה המקורי של הלהקה Fireblade, כאשר מרבית השירים הוקלטו ונערכו מחדש. האלבום הכיל גם שני שירים(Laeknishendr ו- Skirnir) שהופיעו בדמו מ-1995 Laeknishendr. גם באלבום Heralding - The Fireblade השתתפו שלושת המוזיקאים שנטלו חלק בהקלטת האלבום Ok Nefna Tysvar Ty. ורטיאס ואקיאס מתגורר כיום בעיר דיסלדורף שבגרמניה. אלבומי אולפן 1996 - ...En Their Medh Riki Fara... 1998 - ...Magni Blandinn Ok Megintiri... 2003 - Ok Nefna Tysvar Ty 2005 - Heralding - The Fireblade קלטות דמו (5 קלטות דמו ידועות מתוך 7) 1989 - Havamal (אלבום\דמו אקוסטי) 1995 - Laeknishendr 1995 - Promo '95 1995 - Asynja 1996 - Skinn Af Sverði Söl Valtiva... ורטיאס ואקיאס (Vratyas Vakyas) - שירה, גיטרות וקלידים. Hagalaz - גיטרות בOk Nefna Tysvar Ty וב-Heralding - The Fireblade. Tyrann - שירה בOk Nefna Tysvar Ty וב-Heralding - The Fireblade. Boltthorn - תופים בOk Nefna Tysvar Ty וב-Heralding - The Fireblade. אתר האינטרנט הרשמי של פאלקנבאך פאלקנבאך, ברשת החברתית פייסבוק פאלקנבאך, סרטונים בערוץ היוטיוב פאלקנבאך, באתר ספוטיפיי פאלקנבאך, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) פאלקנבאך, באתר AllMusic (באנגלית) פאלקנבאך, באתר MusicBrainz (באנגלית) פאלקנבאך, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) פאלקנבאך, באתר דיזר פאלקנבאך, באתר Discogs (באנגלית) פאלקנבאך, באתר Songkick (באנגלית) דף הפייסבוק הרשמי של פאקלנבאך פאלקנבאך בחברת התקליטים Napalm Records
משמר השרון

מִשְׁמַר הַשָּׁרוֹן הוא קיבוץ שנמצא בעמק חפר, במסגרת מועצה אזורית עמק חפר. הקיבוץ עלה לנקודת ההתיישבות ב-1933, והוקם על ידי קבוצה בשם "משמר", שנוסדה ב-1924 ביבנאל. במהלך השנים הראשונות הצטרפו אליו קבוצות מתנועת גורדוניה. במשמר השרון נולד אהוד ברק, לימים ראש ממשלת ישראל והרמטכ"ל ה-14 של צה"ל. בעבר גרו ויצרו בו שייקה פייקוב, יאיר גרבוז, ינון נאמן, השחקן שמואל שילה, המלחין יעקב הולנדר, שרה לוי-תנאי והרב דב ביגון. הסופרת דבורה עומר גרה יחד עם משפחתה בקיבוץ והייתה מורה בבית הספר המקומי. לצד היישוב מרכז מסחרי, הצמוד לכביש 4. מגדל המים המרובע, הסמל של משמר השרון שלט הסבר על מגדל המים המרובע במשמר השרון מגדל המים המרובע של משמר השרון שלוש שנים לאחר הקמתו, 1937 בניית מגדל המים, 1934. המגדל תוכנן על ידי יעקב גינזבורג ונבנה בידיים על ידי חברי משמר השרון חדר האוכל בקיבוץ משמר השרון, 21 בפברואר 2019 אולם חדר האוכל, 21 בפברואר 2019 אולם חדר האוכל, 21 בפברואר 2019 מוזיאון ראשונים במשמר השרון שלט הסבר על מוזיאון ראשונים במשמר השרון בית הילדים הראשון במשמר השרון (הבית על הגבעה) שלט הסבר על בית הילדים הראשון במשמר השרון תבליט של גרשון קניספל על בית הילדים הראשון במשמר השרון הסליק במשמר השרון נעמה ענבר, פנחס לויתן, שרה'לה כץ (עורכים), איתן יעמוד ביתנו - 75 שנה לעלייה על הקרקע, משמר השרון 1933 - 2008, הוצאת משמר השרון מדיה וקבצים בנושא משמר השרון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משמר השרון התכתבות משנת 1946 בעניין קבלת ציוד חקלאי כתרומה לקיבוץ מארצות הברית (גנזך המדינה) משמר השרון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית "משמר השרון בת עשרים וחמש", סרטו של נתן גרוס, 1950 עופר אדרת, מירה פיין והתצלום שהפך לסמל, באתר הארץ, 22 במאי 2022 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 אילת נגב, האוטוביוגרפיה הרוחנית של יאיר גרבוז, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2014 חגי חיטרון, מת המלחין והמנצח יעקב הולנדר, בן 85, באתר הארץ, 2 באפריל 2014 גיורא מנור, בראשית בראה שרה את המולטימדיה - הפריהיסטוריה של תיאטרון מחול "ענבל" שמלאו לו 35 שנה שרה לוי תנאי - ופעילותה במשמר השרון, ריאיון עם אנשי הקיבוץ באתר "פינת חי" דבורה עומר, באתר פרס ישראל הפרק של דבורה עומר במשמר השרון, באתר "פינת חי" ערך זה הוא קצרמר בנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין

פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין (בגרמנית: Internationale Filmfestspiele Berlin או בקיצור: Berlinale) הוא פסטיבל סרטים המתקיים בברלין מדי שנה בחודש פברואר, ונחשב לאחד מפסטיבלי הסרטים החשובים בעולם. פסטיבל הסרטים בברלין מושך את קהל הצופים הרחב בעולם ובין הוותיקים שבו, כאשר הפסטיבל הראשון התקיים בשנת 1951 (אז זכה בו הסרט "ארבעה בג'יפ") והתקיים באופן רציף מאותה שנה. הפסטיבל מציג סרטים מכל רחבי העולם, כאשר בשנים רבות זוכים סרטים שאינם דוברי אנגלית או גרמנית. במהלך שיא המלחמה הקרה בשנת 1950, הציע אוסקר מרטאי, קצין סרטים בסניף שירות המידע של נציב האמריקני בגרמניה שהוצב בברלין, את הרעיון של פסטיבל קולנוע בברלין. ההצעה הועברה באמצעות ועדה שכללה חברי הסנאט של ברלין ואנשים מתעשיית הקולנוע הגרמנית ב-9 באוקטובר 1950. באמצעות מאמציו והשפעתו, שוכנע הממשל הצבאי האמריקני לסייע ולתת הלוואות לשנים הראשונות של פסטיבל הקולנוע הבין-לאומי בברלין, שהחל ביוני 1951. יסטוריון הקולנוע ד"ר אלפרד באואר היה המנהל הראשון שלו, תפקיד אותו מילא עד 1976. הסרט "רבקה" של אלפרד היצ'קוק פתח את הפסטיבל הראשון בטיטיאנה-פאלסט בסטגליץ ב-6 ביוני 1951. הפסטיבל הראשון התקיים בין התאריכים 6–17 ביוני. הפרסים הניתנים בפסטיבל הם פרס דוב הזהב (Goldener Bär) כפרס הסרט הטוב ביותר ולמפעל חיים ופרס דוב הכסף (Silberne Bär) לבמאי הטוב ביותר, לשחקן, לשחקנית, למוזיקה ופרסים נוספים. בשנת 2017, זכה סרטו של הבמאי הפלסטיני ראאד אנדוני, ״ללכוד רוחות רפאים״ (״اصطياد أشباح״ מתורגם גם כ"ציד הרוחות") בפרס לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל. בשנת 2019, זכה הסרט "מילים נרדפות" של נדב לפיד בפרס דוב הזהב. סרטים ישראליים נוספים שהיו מועמדים לפרס דוב הזהב כוללים את "אורח בעונה מתה", "מציצים", "אסקימו לימון", "החיים על פי אגפא", "לנגד עיניים מערביות", "שחור", "בופור" ו"רוק בקסבה". יוסי סידר זכה בפרס דוב הכסף לבמאי הטוב ביותר על הסרט "בופור". בשנת 2020, בוטל פרס דוב הכסף באופן זמני, לאחר שנחשף אלפרד באואר, שהיווה לו השראה, היה נאצי איש אס־אה בדרגה בכירה שלקח חלק במערך התעמולה של גבלס. Kino International Cubix Kino Delphi Filmpalast שרון סטון פרס טדי אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין (בגרמנית ובאנגלית) פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, ברשת החברתית פייסבוק פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, ברשת החברתית אינסטגרם פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, ברשת החברתית LinkedIn פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, סרטונים בערוץ היוטיוב פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מתן שירם, ‏הקולנוע הישראלי כובש את פסטיבל ברלין: 4 סרטים ואירוע הוקרה אחד, באתר גלובס, 10 בפברואר 2011 אורי קליין, עוד קרע במסך הברלינאי, באתר הארץ, 20 בפברואר 2012 פסטיבל הקולנוע בברלין ייפתח בסרטו של הבמאי הגרמני טום טיקוור, "Heaven", באתר הארץ, 3 בנובמבר 2001 גדי אלגזי, לזמן את רוחות הרפאים של הכיבוש, באתר "העוקץ", 22 בספטמבר 2017 ענת מטר, אומה שלמה בטראומה: האם באמת אפשר להשתחרר מהכלא הישראלי?, באתר "שיחה מקומית", 2 במרץ 2017 שמוליק דובדבני, הישג קולנועי: סרטו של נדב לפיד זכה בפרס דב הזהב, באתר ynet, 16 בפברואר 2019 גרדיאן, נירית אנדרמן, בוטל פרס דוב הכסף בפסטיבל ברלין. הבמאי שהיווה לו השראה נחשף כנאצי, באתר הארץ, 1 בפברואר 2020
כוורת - הופעה חיה, קיץ 1984

כוורת - הופעה חיה, קיץ 1984 הוא אלבום כפול של להקת כוורת שיצא לאחר שבקיץ 1984 הלהקה התאחדה לסיבוב הופעות. ההופעה המוקלטת בתקליט היא הופעה שהתקיימה בהיכל התרבות בתל אביב. ההופעה הייתה בסדר גודל שלא נראה עד אז. סיבוב ההופעות זכה להצלחה רבה, להופעות הגיעו מעריצים שהיו ילדים קטנים בשנים שלפני הפירוק. מלבד השירים הישנים של הלהקה, בוצעו גם שירים מקריירות הסולו של חברי הלהקה, לרבות מחרוזת הומוריסטית בשם "כוורת און 45", מעין פארודיה על אוסף הדיסקו "Stars On 45" שהיה פופולרי באותה תקופה. בנוסף, כתב אלון אולארצ'יק לכבוד האיחוד את השיר "מאיר ואלון" שמדבר על חייו עם מאיר פניגשטיין בארצות הברית. האלבום יצא באופן רשמי על גבי תקליטים וקלטות בלבד. עם העברת הקטלוג של כוורת לדיסקים ב-1989, אלבום זה לא הודפס מחדש עקב מחלוקת על זכויות ההקלטה, אותן חלקו הד ארצי ו-NMC (אשר נקראה בזמנו CBS). ב-1998, כחלק מקידום מופע האיחוד של אותה שנה, חלק מלהיטי האלבום הופצו לראשונה על דיסק שלא יועד למכירה, אותו ניתן היה להשיג כחלק ממבצע של חברת תנובה. הדיסק כלל עטיפה חדשה, שנשאה תמונה עדכנית של חברי הלהקה. באותו סיבוב הופעות של קיץ 84, הופיעה הלהקה גם בתיאטרון קיסריה - הופעה זו תועדה אף היא והופצה לזמן קצר על גבי קלטת וידאו בצבע. מופע הסיום, שסגר את סיבוב ההופעות, נערך בפארק הירקון והיה פתוח לקהל הרחב ובחינם. בהופעה נכחו, להערכות המשטרה, כחצי מיליון איש והיא נחשבת להופעה שהביאה את כמות הקהל הגדולה ביותר להופעה בישראל. ההופעה שודרה גם בגלי צה"ל. לכבוד הופעת הפרידה הוסיפה הלהקה שירים רבים אשר לא בוצעו בשאר ההופעות בסיבוב, חלקם גם לא בוצעו מאז. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון (למעט היכן שמצוין אחרת).  כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון (למעט היכן שמצוין אחרת).  כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון (למעט היכן שמצוין אחרת).  גידי גוב - שירה דני סנדרסון - גיטרה, שירה אפרים שמיר - גיטרה, תופים, שירה יצחק קלפטר - גיטרה, שירה יוני רכטר - קלידים, שירה אלון אולארצ'יק - גיטרה בס, שירה מאיר פניגשטיין - תופים, שירה כוורת הופעה חיה קיץ 1984, רשימת השמעה, באתר יוטיוב (13 סרטונים) דניאל זילברברג‏, חצי מיליון איש וכוורת אחת, באתר וואלה, 12 באוגוסט 2009
פנטהאוז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פנטהאוז – דירה הממוקמת בדרך כלל בקומה העליונה של בניין מגורים פנטהאוז (מגזין) – ירחון בידור אירוטי "מוניטין-פנטהאוז" - אחד מגלגוליו של הירחון מוניטין
ACID

בהנדסת תוכנה, ובפרט בתחומי מסדי הנתונים וניהול התנועות, המונח ACID הוא ראשי תיבות של ‏Atomicity‏, ‏Consistency‏, ‏Isolation‏, ו-‏Durability‏. תרגום המונחים לעברית הוא אַטוֹמִיוּת, עִקְבִיּוּת, בִּידוּד ועֲמִידוּת. תכונות אלה הן אבן הפינה של מסדי נתונים ומערכות לניהול תנועות, ובלעדיהן לא ניתן להבטיח את שלמות הנתונים במערכות אלה. בפועל, תכונות ה-ACID נאכפות במידה רופפת יותר כדי לשפר את ביצועי המערכת. בהקשר של מסדי נתונים, פעולה לוגית אחת נקראת תנועה. דוגמה לתנועה היא העברת סכום כסף בין שני חשבונות בנק. פעולה זו, למרות שהיא כוללת מספר פעולות בדידות (חיוב החשבון המשלם וזיכוי חשבון הנמען), יש להתייחס אליה כפעולה לוגית אחת. תכונות ה-ACID הן אלה המבטיחות שתנועות כאלה תעובדנה באופן אמין. פירוט מונחי ה-ACID הוא כדלקמן: Atomicity‏ (אטומיות) – כל תנועה על כל מרכיביה השונים מתבצעת כיחידה אחת או שלא מתבצעת כלל. Consistency‏ (עקביות) – בכל זמן נתון הנתונים צריכים להיות עקביים (למשל בדוגמת העברת כספים בין שני חשבונות: סכום הכספים בשני החשבונות צריך להיות זהה לפני ואחרי העברה) Isolation‏ (בידוד) – התנועה צריכה להיות מופרדת בזמן גישה אליה מתנועות אחרות (למשל אי אפשר לגשת לבצע עדכון בחשבון הבנק במסגרת טרנזקציה כאשר טרנזקציה אחרת מופעלת על חשבון זה באותו רגע) Durability‏ (עמידות) – אם התנועה הסתיימה בהצלחה אזי השינוי שנגרם חייב להתקיים במערכת גם אם היא נופלת מייד אחרי ביצוע התנועה (או שהמצב יחזור לקדמותו במידה והתנועה נכשלה בביצוע) The ACID Model, באתר about.com (באנגלית) טיפול ראוי בתנועות (מתוך קורס בסיסי נתונים, פרופסור ליאור רוקח) ACID Properties, באתר מיקרוסופט (באנגלית) what does ACID mean in DBMS?, באתר יאהו תשובות (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקיטן (רומנסה)

אֵקִיטָן (בצרפתית: Equitan) היא עלילה ברטונית, סוג של שיר-עלילתי, שכתבה מארי דה פרנס בשלהי המאה ה-12. השיר הוא אחד מתריסר השירים הידועים כעלילות של מארי דה פרנס. כשאר העלילות שלה, אקיטן כתוב צרפתית עתיקה, בחריזה של זוגות משפטים בני 8 הברות. בפואמה זו, המונה 320 שורות, המחברת מתרה באלו הזוממים לפגוע באדם אחר, שהם עלולים להיקלע למצב-ביש. אקיטן, מלך נאנט, מתאהב באשתו הנאווה של סוכן-ביתו. המלך מתייסר בשל רגשותיו אליה מחד, ונאמנותו לסוכן-ביתו מאידך. כאשר אקיטן מתוודה בפניה על רגשותיו, היא מפקפקת בכוונותיו בשל פערי המעמדות ביניהם. הוא משכנעה שרגשותיו כנים, ובכך נפתחת פרשת-אהבים ביניהם. יום אחד, אשת סוכן-הבית שואלת את המלך בדמעות אם יום יבוא והוא ישליכנה מעליו לטובת אחרת, רמת-יחס. המלך אומר לה שהיא אהבתו היחידה, ושאלמלא בעלה היה כבר נושאה לאישה לפני זמן רב. האישה, בשומעה זאת, מציעה להרוג את סוכן-הבית באמבט מים רותחים. התוכנית היא שהמלך ובעלה ירחצו באמבט, ואז יוכל המלך לטעון מאוחר יותר שסוכן-הבית נפטר ללא סיבה נראית לעין בעת הרחצה. איש, כמובן, לא יטיל ספק בעדות המלך. מאוחר יותר, המלך וסוכן-ביתו יוצאים למסע-ציד. הם שוהים בבקתת-ציד ובה שני אמבטים זה לצד זה בחדר השינה. כשסוכן-הבית יוצא לרגע להביא דבר-מה, המלך והאישה מכינים את מלכודתם, ואז מתנים אהבים. סוכן-הבית חוזר אל הבקתה ונתקל בדלתו הנעולה של חדר-השינה. הוא מטיח את אגרופיו בדלת בעוצמה רבה, עד שלבסוף היא נכנעת, ונדהם מהמחזה הנגלה לנגד עיניו - שני האוהבים, מעורטלים. המלך, בוש בעירומו, בניסיון להסתיר את מבושיו קופץ למקום המחסה הראשון שהוא רואה - אמבט המים הרותחים. סוכן הבית, נזעם מבגידת אשתו, משליך גם אותה אל האמבט, והזוג הנואף נשלק למוות. In ancient days many a noble lord lived in Brittany beyond the Seas. By reason of their courtesy and nobleness they would gladly keep in remembrance the deeds that were done in the land. That these marvellous things should not be forgotten they fashioned them into Lays. Amongst these Lays I have heard tell of one which is not made to die as though it had never been. Equitan, lord of Nantes, was a loyal and courteous gentleman, of great worth, beloved by all in his own country. He was set on pleasure, and was Love's lover, as became a gentle knight. Like many others who dote on woman, he observed neither sense nor measure in love. But it is in the very nature of Love that proportion cannot enter into the matter. — Eugene Maison (Trans.), The Lay of Equitan, Project Gutenberg אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007. ברגס ובסבי (מתרגמים), ספר העלילות של מארי דה פרנס - הגרסה האנגלית, הוצאת ספרי פינגווין, 1986. אקיטן, המקור, באתר אוניברסיטת מאניטובה אקיטן, תרגום מחורז לאנגלית של ג'ודית פ. שואף אקיטן, גרסה אנגלית של יוג'ין מייסון לספר העלילות של מארי דה פרנס, ובה גם אקיטן, תחת הסימן XI, "העלילה של אקיטן"
תרבות הממלכה המאוחדת

תרבותה של הממלכה המאוחדת עשירה ומגוונת ולה השפעה על התרבות העולמית כולה. הממלכה המאוחדת היא מדינה אירופית שמקיימת קשרים תרבותיים עם קולוניות שהיו בעבר תחת שליטתה ובמיוחד עם ארצות שבהן אנגלית היא שפה רשמית. מהגרים מהודו, פקיסטן והאיים הקאריביים תרמו רבות לפיתוחה של התרבות הבריטית במהלך העשורים האחרונים. מלבד מקורות חיצוניים, מקורות תרבותיים מקומיים של הממלכה המאוחדת באו מאיחוד תרבויות של מדינות עצמאיות ולכן ניתן להתייחס בנפרד אל התרבות באנגליה, קורנוול, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד. בממלכה המאוחדת אין שפה רשמית. עם זאת, מאחר שאנגלית בריטית מדוברת על ידי כ-95 אחוזים מהאוכלוסייה ניתן לראות בה שפה רשמית דה פקטו. למרות האמור, לאומים לא אנגליים נלחמים על הישרדות שפות לאומיות כגון קורנית, גאלית סקוטית, אירית וולשית באמצעות חינוך, מדיה ועוד. הספרות המקומית הראשונה נכתבה במספר שפות קלטיות שונות. ספרות בשפה הוולשית הופיעה במאה ה-6 ובאותו זמן הופיעה גם שירה אירית שקיימת עד היום באירלנד כולה. שבטים גרמאניים החלו לחדור לממלכה החל משנת 449 והביאו עמם לאנגליה את המיתוסים שלהם. המיתולוגיה האנגלו-סקסית הייתה מיתולוגיה גרמאנית, ודמתה מאוד למיתולוגיה הנורדית. הנצרות (הרומית והקלטית) החליפה את האלים העתיקים של אנגליה לקראת המאה ה-8 והמאה ה-9 לספירה. חדירת הנצרות העלימה את עקבותיה של הדת האנגלית הקדומה. אחד התיאורים היחידים שבידינו מספר על מלך מקנט שהסכים לפגוש את המיסיונר הקדוש אוגוסטין רק באוויר הפתוח, היכן שהיה תחת הגנת האל ודן. איסורים נוצריים על מעשים פגניים מהווים מקור חשוב לחקר הדת. הספרות הבריטית הפכה לחלק חשוב מהספרות העולמית הודות למחזותיו של ויליאם שייקספיר הנחשבים בעיני רבים למחזות הגדולים ביותר שנכתבו בשפה האנגלית ובתרבות המערב. הרומן האנגלי כבש את מקומו הודות לדניאל דפו שנחשב, יחד עם סמיואל ריצ'רדסון, לאבי הרומן האנגלי ("רובינזון קרוזו" הוא ספרו הידוע ביותר). גם הנרי פילדינג היה אחד ממייסדי הרומן האנגלי. מדיה וקבצים בנושא תרבות הממלכה המאוחדת בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוראט הראשון

מוראט הראשון (טורקית I. Murat; טורקית עות'מאנית اول مراد; 29 ביוני 1326 – 15 ביוני 1389) היה בנו של אורהן הראשון, נולד בבורסה ונהרג במהלך קרב קוסובו. היה סולטאן האימפריה העות'מאנית בין השנים 1359 ועד יום מותו בקרב קוסובו. מוראט המשיך את כיבושי האימפריה העות'מאנית מערבה ודרום-מערבה, והמשיך במפעלו של אביו ליישוב טורקים בטריטוריות כבושות. הוא חיזק את שיטת התימאר, שמר על סובלנות כלפי אויביו ודבק בשיטה הווסאלית. מוראט הוא שהגה את רעיון חיל היניצ'רים, והראשון שכונן יחסים עם המעצמות האיטלקיות של הרפובליקה של ונציה והרפובליקה של ג'נובה, אשר זכו לזכויות מסחר בשטחי העות'מאנים. שלטונו התאפיין בהנהגת שלטון וסאלי ביזורי, ובניהול מלחמות הן במערב נגד האירופים והן במזרח נגד שבטים טורקים שקראו תיגר על שלטונו. בשנת 1361 הוא כבש את אדירנה וקבע בה את בירתו (הבירה האירופית הראשונה של האימפריה). בין השנים 1366–1376, כבש הסולטאן שטחים בבולגריה של ימינו ובכלל זה את הערים פלובדיב, סטארה זאגורה, קיוסטנדיל וסופיה. הצאר הבולגרי איבן שישמן, כרת עם הסולטאן הסכם שלום והשיא לו את אחותו תמָרַה, שהייתה בתה של אמו, המלכה ממוצא יהודי, תאודורה (שרה) ואביו המלך אלכסנדר. בשנת 1386 הוא הביס קואליציה של בולגרים, סרבים ומתנדבים הונגרים בקרב פלושניק (אנ'). בשנת 1387, כבש את סלוניקי מידי הקיסרות הביזנטית שהשתלטה עליה מחדש בשנת 1403. בשנת בשנת 1389 נערך קרב קוסובו, ובסופו סופח מישור קוסובו לשטחי העות'מאנים. קרב זה נחשב לקרב מכונן בלאומיות הסרבית, למרות תבוסתם. בקרב זה מצא מוראט את מותו. לפי הפולקלור הסרבי, מילוש אוביליץ' היה זה שהרג את מוראט הראשון. מדיה וקבצים בנושא מוראט הראשון בוויקישיתוף מוראט הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חיים קשלס, דורות ראשונים, בתוך: יהדות בולגריה, הוצאת אנציקלופדיה של גלויות, ירושלים 1967. גילי חסקין, תולדות קונסטנטינופול, מהשושלת הפלאולוגית ועד הכיבוש הטורקי | גילי חסקין – מדריך טיולים Wayne S. Vuchinich & Thomas A. Emmert, Kosovo: Legacy of a Medieval Battle, University of Minnesota. 1991.
שפופרת רנטגן

שפופרת רנטגן היא שפופרת קתודית שפולטת קרינת רנטגן (קרני X), והיא החלק המרכזי במערכות לצילום רנטגן. קרני הרנטגן הן קרינה אלקטרומגנטית מייננת בעלת אורך גל הקצר מעט מקרינה אולטרה סגולה (UV). שפופרות רנטגן השתכללו בעקבות "שפופרת קרוקס" בה נתגלתה לראשונה פליטת קרני רנטגן ב-8 בנובמבר 1895. מאוחר יותר הגישה למקור אמין ומבוקר של קרינת רנטגן יצרה את תחום הרדיולוגיה, היכולת של צילום ודימות דרך חמרים אטומים על ידי קרניים חודרות. שפופרות רנטגן משמשות גם במערכות טומוגרפיה ממוחשבת, סורקי מטען בנמלי תעופה ובקרת איכות בתעשייה. קרני ה-X נתגלו על ידי הפיזיקאי וילהלם רנטגן בעת שערך ניסויים בשפופרות שונות בהם שפופרת שהומצאה על ידי ויליאם קרוקס בניסויים עם שפופרת זו גילה שהיא פולטת קרני X. שפופרת קרוקס (נקראת גם שפופרת קתודית קרה, או שפופרת פריקה), הנקראת על שם ממציאה, ויליאם קרוקס, היא שפופרת הדומה לנורה ועשויה מזכוכית, בעלת לחץ אוויר נמוך (בערך 100 פסקל). לשפופרת קתודת אלומיניום מעוקלת, שמטרתה היא לרכז את האלקטרונים לכיוון האנודה - ה-"מטרה". מתח חשמלי גבוה המסופק לאלקטרודות גורם להאצה של האלקטרונים לעבר המטרה (בתהליך של פריקה חשמלית), תוך שהם מייננים את האוויר, ומואצים הלאה אל המטרה. פגיעת אלקטרון במטרה יוצרת קרינת X (קרינת X פלואורסצנטית אופיינית, שהיא קרינת X חלשה, שנוצרת כתוצאה מיוניזציה של אלקטרון מאטום המטרה. עקב העוצמה החלשה של הקרינה האופיינית, שפופרות קרוקס לא נמצאות כיום בשימוש. שפופרת קולידג' (נקראת גם שפופרת קתודית חמה) היא שיפור לשפופרת קרוקס, שנבנתה על ידי ויליאם קולדיג' ב-1913. הלחץ בשפופרת הוא סביב 10-4 פסקל (10-6 טור). בשפופרת מסוג הזה האלקטרונים נפלטים מקתודת מתכת (תיל טונגסטן) מחוממת בריק (פליטה תרמיונית). המתח מאיץ את האלקטרונים וגורם לחימום האנודה. מדיה וקבצים בנושא שפופרת רנטגן בוויקישיתוף שפופרת רנטגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) למעשה, בזמן המצאת השפופרת עדיין לא התגלה האלקטרון, ולכן התהליך המדויק לא היה מובן לממציאים, לפחות עד שנת 1897.
שדרות סן-מישל

שדרות סן-מישל (צרפתית: Boulevard Saint-Michel) היא אחד משני הרחובות הראשיים שברובע הלטיני בפריז (השני הוא שדרות סן-ז'רמן). זוהי שדרה נטועה טורי עצים שחוצה את הגדה השמאלית מצפון לדרום, מגשר סן-מישל שעל הסן וכיכר סן-מישל הסמוכה, דרך שדרות סן-ז'רמן, והלאה משם לאורך אזור הסורבון וגני לוקסמבורג, ועד לכיכר קמיל ז'ליאן, שם הן מסתיימות אל מול תחנת הרכבת "פורט רויאל" ושדרות האובזרווטואר. את השדרות יצר הברון אוסמן במקביל לרחוב סן-ז'אק, שהיה הציר צפון-דרום ההיסטורי של פריז. השדרה מהווה את קו הגבול המפריד בין הרובע החמישי והרובע השישי של העיר (הבתים בעלי המספרים האי-זוגיים בצד המזרחי שייכים לרובע החמישי, והבתים בצד המערבי, בעלי המספרים הזוגיים, שייכים לרובע השישי). אורכו 1380 מטרים, ורוחבו הממוצע הוא 30 מטרים. הרחוב קרוי על שם "גשר סן-מישל", המחבר בין הגדה השמאלית לאיל דה לה סיטה. בסלנג מכונות השדרות לעיתים "בול' מיש" (Boul'Mich). כציר מרכזי ברובע הלטיני שימש האזור (ועדיין משמש) למגורי וחיי סטודנטים, אך מעבר לכך הוא מהווה מוקד מסחרי ותיירותי מרכזי, כשחנויות מעצבים הולכות ותופסות עם הזמן את מקומותיהן של חנויות הספרים הקטנות. באזור הצפוני של השדרה מתרכזים מרבית המבקרים, הודות לחנויות הספרים שבו (כגון החנויות הגדולות ז'יבר ז'וזף וז'יבר ז'ון), בתי הקפה, בתי הקולנוע וחנויות הבגדים. המבנים המרכזיים בשדרה הם מוזיאון קלוני, בית-הספר סן-לואי, "אקול דה מין", והעיר האוניברסיטאית (cité universitaire) שסביב אזור הסורבון. שדרות סן-מישל נקראו בעבר "שדרות סבסטופול בגדה השמאלית" (boulevard de Sébastopol Rive Gauche), ש"בלעו" לתוכן את רחוב דה דה פורט סנט-אנדרה (rue des Deux Portes Saint-André), את פסאז' הרקור (passage d'Harcourt), את רחוב דה מקון (rue de Mâcon), את רחוב נב דה רישלייה (rue Neuve de Richelieu), את רחוב פופה (rue Poupée), חלק רחוב דה לה הארפ (rue de la Harpe) ומרחוב ד'אנפר (rue d'Enfer), חלק מכיכר סן-מישל הישנה ומרחוב דה ל'אסט (rue de l'Est). החלק משדרות סן-מישל שבכניסה לרחוב אנרי ברביוס (rue Henri Barbusse) ורחוב דה ל'אבה דה ל'אפה (rue de l'Abbé de l'Epée) נקרא בעבר כיכר לואי מרטן (place Louis Marin). בשנת 1871, "אוטל דז אטרנז'ה" היה מקום המפגש של חבורת "וילן בונהום" (Vilains Bonhommes) ששמו שונה אחר-כך על ידי שארל קרוס ל"סירקל זוטיק" (Circle Zutique), ובו נכללו פול ורלן וארתור רמבו. ב-10 בדצמבר 1934, מייסדי אגודת Comité de rédaction du traité d’analyse נפגשו בקפה א. קפולד, שבשדרות סן-מישל מספר 63, כדי לדון בכתיבת ספר לימוד על אנליזה מתמטית. בפגישה נכחו אנרי קרטן, קלוד שבלי, ז'אן דלסאר, ז'אן דיידונה, רנה דה פוסל ואנדרה וייל. חבורה זו, יחד עם אחרים, הפכה לחוג המתמטיקאים המפורסם קבוצת בורבקי. מדיה וקבצים בנושא שדרות סן-מישל בוויקישיתוף מיקום השדרה במפת העיר פריז תצלום פנורמי