laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עכסן שחור-זנב

עכסן שחור־זנב (שם מדעי: Crotalus molossus) הוא מין של נחש ארסי מהסוג עכסן החי בדרום מערב ארצות הברית ומקסיקו. אורכו של העכסן 75 עד 107 סנטימטרים (ואף נמצאו פרטים שאורכם 129 סנטימטרים), והוא בעל גוף בצבע צהוב וחום עד ירוק זית וזנב בצבע שחור (זה מקור שמו של העכסן). הנקבה גדולה יותר מהזכר. הוא משיל את עורו כמה פעמים בשנה. הנחש חי בדרום מערב ארצות הברית באריזונה, ניו מקסיקו, טקסס, מפרץ קליפורניה ובמקסיקו עד מדינת אואחאקה, במגוון בתי גידול כמו מדבריות, ערבות ואזורים הרריים. הנחש ניזון בעיקר ממכרסמים ויונקים קטנים אחרים אך גם מעופות וזוחלים קטנים כמו לטאות ונחשים אחרים. הארס שלו כולל בעיקר המטוקסין, אך הוא פחות ארסי מעכסן גב-יהלום מזרחי ועכסנים אחרים. למרות זאת הוא בעל שיני ארס גדולות יותר משאר העכסנים וכדי שהארס יהיה יעיל הוא צריך להזריק כמויות גדולות מהארס לטרפו. באביב ובסתיו הנחש פעיל בעיקר ביום ואילו בקיץ הוא פעיל לילה. בחורף הוא ישן תרדמת חורף במחילות של בעלי חיים אחרים. הנקבה משריצה 4 עד 12 נחשים קטנים בקיץ, והצאצאים נשארים עם האם עד שהם עצמאיים. תוחלת החיים של נחש זה היא 15 עד 20 שנה. מצב השימור של נחש זה על פי הרשימה האדומה של IUCN הוא ללא חשש עקב תפוצה גדולה ונוכחות באזורים מוגנים רבים. מדיה וקבצים בנושא עכסן שחור-זנב בוויקישיתוף עכסן שחור-זנב, באתר ITIS (באנגלית) עכסן שחור-זנב, באתר NCBI (באנגלית) עכסן שחור-זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכסן שחור-זנב, באתר GBIF (באנגלית) עכסן שחור־זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN 1975. A Field Guide to Reptiles and Amphibians of Eastern and Central North America. Second Edition. [First published in 1958]. Houghton Mifflin Company. Boston. 429 pp. 48 plates
BTR-3

ה-BTR-3 (מרוסית: БТР-3 קיצור של: Бронетранспортер המתורגם נושא גייסות משוריין) הוא נגמ"ש אמפיבי בעל 8 גלגלים תוצרת אוקראינה, אשר פותח בשנים 2000–2001 על ידי מספר חברות מרחבי העולם. חברות שותפות בפרויקט: הלשכה לתכנון מבני מכונות של חרקוב מורוזוב של אוקראינה, חברת ADCOM MANUFACTURING של אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות, והמרכז המדעי הטכני של ארטילריה ונשק רובים של אוקראינה. אף על פי שהמראה דומה במקצת ל-BTR-80 הרוסי, ה-BTR-3U הוא נגמ"ש חדש לגמרי ולא שדרוג של נגמ"ש ישן. האבזור הסטנדרטי של ה-BTR-3U כולל גם היגוי מוגבר הידראולי על ארבעת גלגלי הכביש הקדמיים ומערכת מרכזית לוויסות לחץ אוויר בצמיגים המאפשרת לנהג להתאים את לחץ הצמיגים כך שיתאים לשטח הנסיעה. ה-BTR-3U מצויד בצמיגי מישלן צרפתיים. המנוע של BTR-3U הוא מנוע דיזל 326 כ"ס יחד עם תיבת הילוכים אוטומטית מלאה של אליסון. ערכת הכוח וההילוכים מותקנות על ידי לשכת תכנון בניין מכונות חרקוב מורוזוב בסיוע טכני של Deutz AG וחברת אליסון. תא המנוע מצויד במערכת כיבוי אש אוטומטית כפולה. הנגמ"ש הוא אמפיבי לחלוטין, מונע כשהוא צף על ידי סילון מים יחיד המותקן בחלק האחורי של הגוף. כדי להכין את הנגמ"ש למים, הנהג מפעיל את המערכת מתוך הנגמ"ש. תא הלוחמים מכיל שישה חיילים שנכנסים ויוצאים מהנגמ"ש בדלת משני צידי הנגמ"ש. החלק התחתון של הדלת מתקפל כלפי מטה ליצירת מדרגה, כאשר החלק העליון נפתח קדימה. ישנם גם פתחים בגג ופתחי ירי עם אמצעי ראייה נלווים המסופקים בצדי הנגמ"ש ובחזיתו. מערכת מיזוג אוויר מותקנת כסטנדרט על מנת להבטיח נוחות לצוות בתנאי חום. BTR-3U ‏"Hunter" : הדגם הבסיסי (נגמ"ש לחימה) BTR-3U Guardian : גרסה לנחתים של איחוד האמירויות עם צריח. BTR-3E : בעל מנוע חדש. BTR-3E1 : הגרסה עם צריח BM-3 "שטרם" ועם מנוע חדש. BTR-3E ARV : טנק חילוץ עם כננת, מנוף ולהב דוזר. BTR-3E 90 : נגמ"ש לחימה כבד עם צריח 'קוקריל' ותותח 90 מ"מ CSE 90LP. BTR-3DA : גרסה משודרגת שנרכשה על ידי הכוחות המזוינים של אוקראינה בשנת 2017. BTR-3KSH : גרסת נגמ"ש שליטה ובקרה. אזרבייג'ןאזרבייג'ן - 6 נגמ"שי לחימה צ'אדצ'אד - 12 נגמ"שי לחימה אקוודוראקוודור - 3 הוזמנו קזחסטןקזחסטן - 2 נגמ"שי לחימה מיאנמרמיאנמר - 500+ בשירות. קייב חתמה על חוזה של 500 מיליון דולר בשנת 2004 לאספקת 1000 נגמ"שים (APC). נרכש כערכות להרכבה מקומית. ההרכבה הייתה אמורה להסתיים בשנת 2013. ניגריהניגריה - 30 מדגמים שונים ערב הסעודיתערב הסעודית - מספר לא ידוע של כלים משרתים במשמר אזרחי סודןסודאן - 2 כלים תאילנדתאילנד - 96 משרתים ו-120 נוספים בהזמנה מאוקראינה. הצבא המלכותי התאילנדי מתכנן להשתמש ב-BTR-3 בתור עמוד השדרה ליצירת גדוד חי"ר ממוכן הדורש 288 כלים. הזמנה הראשונה כללה שבעה דגמים 64 נגמ"שים, ארבעה נגמ"שי שליטה ובקרה למפקדים, שלושה נגמ"שי אמבולנס ו-19 נגמ"שי לחימה. יתרה מזאת, ממשלת אוקראינה נתנה חמישה נגמ"שים בחינם, כולל ארבעה רגילים ואחד למשימות הצלה בנוסף לקבוצה הראשונה של 96. בנוסף להזמנה של 12 BTR-3 עבור חיל הנחתים המלכותי התאילנדי, נגמ"שי BTR-3 אלה אמורים להחליף את ה-V-150 המיושן. איחוד האמירויות הערביותאיחוד האמירויות הערביות - 90 נגמ"שי לחימה בשרות חיל הנחתים אוקראינהאוקראינה - 77 כלים: 22 מדגמים הראשנים בשירות הכוחות המזוינים של אוקראינה והמשמר הלאומי של אוקראינה מ-2014, ועוד 55 נגמשים מדגמים החדשים בשירות מ-2017. מפרט הדגמים השונים באתר היצרן.
סקונדיליאנו

סקונדיליאנו היא שכונה גדולה הנמצאת בצפון העיר נאפולי, איטליה. שמה של סקונדיליאנו מורכב מהלחם של המילים "מייל" (miglio) ו-"שני" (secondo) כדי לציין שהאזור הוא ציון הדרך השני בדרך לקפואה, עיר חשובה במחוז קמפניה. הסבר חלופי למקור השם, הוא שהוא נובע משם המשפחה הרומאי סקונדילי (Secondili). האזור היה אחוזה פיאודלית בתקופת ימי הביניים, ולא התווסף לנאפולי עד לתקופה הפשיסטית. סקונדיליאנו היא מודרנית באופן יחסי, הודות לבנייה נרחבת שנעשתה בעיר בשנות ה-70 וה-80. עם זאת, האזור מוכה בעיות חברתיות רבות, כגון אבטלה רבה, שיעורים גבוהים של היעדרות ונשירה של תלמידים ממערכת החינוך, סמים ונוכחות גבוהה של פשע מאורגן מצד ארגון הקאמורה. ברית סקונדיליאנו היא ברית אסטרטגית של ארגונים המשתייכים למאפיית הקאמורה בנאפולי ומחוז קמפניה, השולטת בנתיבי המסחר בסמים, ומבצעת גביית דמי חסות באזורים שונים בנאפולי וסביבתה. לברית סניפים נוספים גם בספרד והולנד, עם אינטרסים וקשרים הנוגעים לסחר בינלאומי בסמים והלבנת כספים. סקונדיליאנו היא מקום ההתרחשות העיקרי של הסדרה האיטלקית גומורה. מדיה וקבצים בנושא סקונדיליאנו בוויקישיתוף Naples: A city where life is cheap, The Independent, ‏2012-11-01 (באנגלית) "מאפיית נאפולי - ההצלחה העסקית הגדולה של איטליה". TheMarker. נבדק ב-2022-03-14. AP (2009-08-23). "פמיניזם באיטליה: הסנדקיות משתלטות על נאפולי". Ynet. נבדק ב-2022-03-14.
סטיקספיי

סטיקספיי (באנגלית: SatixFy) היא קבוצת חברות ישראלית-בריטית העוסקת בפיתוח שבבים ומכשירים לתקשורת לוויינית. סַטִיקְסְפַיי ישראל בע"מ, השלוחה הישראלית של הקבוצה, הוקמה ביולי 2012 על ידי יואל גת, שקודם לכן נמנה עם מייסדי החברות גילת רשתות לווין ורייסאט ישראל. גת היה גם מנכ"ל החברה עד לפטירתו באפריל 2022. מטה החברה שוכן ברחובות, ולה מרכז פיתוח במנוף. חברת SatixFy UK שוכנת בפארנבורו שבאנגליה, וחברת SatixFy Space Systems UK שוכנת בצ'ידל (אנ') שבאנגליה. לחברה משרדים גם בבולגריה ובארצות הברית. החברה מפתחת שבבים לתקשורת לוויינית בתדרי Ka-band ולתקשורת במטוסים, בטכנולוגיות ASIC ו-RFIC (אנ'). לדברי החברה, השבבים שלה מפחיתים במידה ניכרתת את העלות, הגודל, המשקל וצריכת החשמל של מסופי המשתמש (VSAT (אנ')) ואת עלויות זמן האוויר של הלוויינים. קו מוצרים נוסף של החברה הוא אנטנות. בנובמבר 2016 גייסה החברה 25 מיליון דולר. בגיוס נוסף גייסה החברה 20 מיליון דולר. בפברואר 2021 החלה החברה בתהליך של הנפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, אך הנפקה זו לא יצאה אל הפועל עקב חוסר עניין מצד המשקיעים המוסדיים. במרץ 2022 הודיעה החברה על הסכם למיזוגה עם חברת ספאק בשם Endurance Acquisition Corp. הנסחרת בנאסד"ק. החברה המאוחדת תקבל כ-201 מיליון דולר מחשבון הנאמנות של Endurance ו-29 מיליון דולר ממשקיעי PIPE, שיביאו את החברה המאוחדת לשווי שוק של 813 מיליון דולר. המיזוג הושלם באוקטובר 2022, ומניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק. אתר האינטרנט הרשמי של סטיקספיי סטיקספיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטיקספיי, ברשת החברתית LinkedIn סטיקספיי, סרטונים בערוץ היוטיוב מידע עסקי על חברת סטיקספיי באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) סטיקספיי, בגוגל פיננסים יניב אביטל, ‏חברת SatixFy מגייסת 25 מיליון דולר, כדי לפתח שבבי תקשורת לוויינית מתקדמים יותר, באתר Geektime‏, 1 בנובמבר 2016; חברת התקשורת הלוויינית Satixfy גייסה 25 מ' ד', באתר Techtime, ‏1 בנובמבר 2016 וואלה! כסף‏, סטיקספיי קומיוניקיישנס תגייס 325 מיליון שקל, באתר וואלה, 28 בפברואר 2021 נאסד"ק: EDNC מאיר אורבך, חברת SatixFy של יואל גת בדרך לספאק בשווי 813 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 8 במרץ 2022 SatixFy, a Leader in Next-Generation Satellite Communication Systems, to Go Public via Combination with Endurance Acquisition Corp., SatixFy, March 8, 2022 סטיקספיי החלה להיסחר בניו יורק לאחר השלמת מיזוג הספאק, באתר TechTime‏, 30 באוקטובר 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סטיקספיי".
טנק חילוץ

טנק חילוץ או רכב חילוץ משוריין (ARV) הוא רכב קרבי משוריין המבוסס בדרך כלל על תובת טנק חזקה או שלדה משוריינת ששונתה לצורך גרירה או תיקון של כלי לחימה משוריינים שניזוקו, נתקעו או הושבתו. נעשה שימוש גם במונח "רכב תיקון וחילוץ משוריין" (ARRV). לטנק חילוץ יש בדרך כלל כננות, מנופים ולהבי דחפור כדי לסייע לטנקים. יש לו ציוד הרמה מיוחד כדי לחליף את הצריח והתותח שנמצאים על טנק מערכה. רכבי חילוץ עשויים במקרים מסוימים לכלול גנרטורים חשמליים, מסורים, ומשאבות דלק כדי לסייע בפעולות תחזוקה, או חלקי חילוף כדי להקל על תיקונים בשטח. לחלק מרכבי החילוץ יש כף דחפור כדי לעגן את הכלי כשהוא בגרירה או הרמה. מכיוון שרוב טנקי חילוץ מבוססים על שלדות טנק או נגמ"ש, יש להם תא צוות ומנוע משוריינים, מה שאומר שניתן להפעיל רכבי חילוץ בתנאי לחימה. חלק מרכבי חילוץ מופעלים במקביל לדחפורים משוריינים. רכבי חילוץ בדרך כלל יכולים לגרור רק רכב ברמה מקבילה או כזה שהוא קל יותר במשקל. כלומר רכב חילוץ המבוסס שלדת נגמ"ש יכול רק לגרור ולחלץ נגמ"ש, אבל לא כלי כבד בהרבה. בעוד שרוב רכבי חילוץ מיוצרים או מבוססים על שלדת טנק, לעיתים רחוקות יותר, רכב חילוץ עשוי להיות מבוסס על שלדת רכב הנדסי. לחלק מרכבי החילוץ יש ציוד מיוחד המאפשר להם לפעול בחופים או במים רדודים. לעיתים רחוקות, רכב חילוץ עשוי להיות חמוש, כגון כמה רכבי M32, בעלי מרגמה 81 מ"מ למטרות מיסוך, ו-M88, בעל מקלע כבד 0.5. חלק מ-M4 שרמנים ממלחמת העולם השנייה עברו הסבה לרכבי חילוץ יש תותח דמה שהותקן במקום שבו הצריח שיש בדרך כלל. רכבי חילוץ מוקדמים פותחו במלחמת העולם השנייה והיו לעיתים קרובות טנקים שהוסבו, כאשר הצריח והחימוש הוסרו והוחלפו בסוג כלשהו של כננת. כיום רכבי חילוץ נבנים בדרך כלל מראש כרכבי חילוץ. למרות זאת, רכבי חילוץ משתמשים לעיתים קרובות בשלדה משותפת המשמשת על כלי קרב אחרים של הצבא, שכן הדבר מקל על תיקון ותחזוקה של רכב חילוץ (מאחר שניתן להשתמש באותם חלקים על רכב חילוץ ועל כלי הרכב שהוא תומך בו). M-32 M-88 BTR-3 נמ"ר אחזקה מדיה וקבצים בנושא טנק חילוץ בוויקישיתוף
מגפי צ'לסי

מגפי צ'לסי הם מגפיים צמודים וגבוהים שצידיהם אלסטיים. לעיתים קרובות מחוברת אליהם בצידם האחורי טבעת בד בה ניתן להיעזר במטרה למשוך את המגף בזמן הנעילה. ניתן להתחקות אחר מקורותיו של הדגם עד לתקופה הוויקטוריאנית, אז נעלו אותו נשים וגברים כאחד. מגפי צ'לסי וכמה מדגמיהם הייחודיים נחשבו אלמנטים אייקוניים בשנות ה-60 בבריטניה, בעיקר בתרבות המוד. את המגפיים עיצב ג'וזף ספארקס הול, סנדלרה של המלכה ויקטוריה. לטענתו, ”היא [המלכה ויקטוריה] צועדת בהם מדי יום, ובכך מוכיחה באופן בלתי ניתן לערעור עד כמה היא מעריכה את המצאתו”. בפרסומים מאותה תקופה הוא מתייחס למגפיים כאל "מגפי הפטנט בעלי העקב האלסטי של ג' ספארקס הול". המגפיים הפכו פופולריים עבור פעילויות כמו רכיבה והליכה. כשצ'ארלס גודייר המציא את הגומי המגופר התאפשרה המצאת המגף שכלל את הצדדים האלסטיים, שיתרונם היה בקלות נעילתם וחליצתם. לקראת סוף שנות הארבעים של המאה ה-19, החל גם עולם האופנה לאמץ את המגפיים, והן הפכו פופולריות בארצות המערב, עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. בשנות ה-50 וה-60 חזרו המגפיים להיות פופולריות בבריטניה, לאחר שדמויות מפתח בלונדון החוגגת, כמו האבנים המתגלגלות וג'ין שרימפטון נעלו אותן. השם "מגפי צ'לסי" מגיע כנראה מאותה תקופה, שכן דמויות המפתח בתרבות התרכזו באותה תקופה ברחוב קינגס רואד שבשכונת צ'לסי. בשנת 1961 יצרו מעצבי הנעליים "Anello & Davide" שהתמחו בעיצוב נעלי במה ובלט גרסה של המגפיים שלהן עקב גבוה יותר מבגרסה המקורית ("עקב קובני") ובגזרה מחודדת יותר, עבור להקת הביטלס, בהזמנה מיוחדת עבור ג'ון לנון ופול מקרטני שראו את המגפיים בחלון ראווה. סגנון זה של המגפיים נודע מאז כ"מגפי ביטל". גם מגפי הביטל אומצו על ידי תרבות המוד, ואנשיה נהגו לנעול אותן עם חליפות מחויטות. הסוגים השונים של מגפי העבודה כוללים מגפי רכיבה כמו מגפי ג'ודפור ההודים, מגפי עבודה אוסטרליים, כמו אלה שמייצרת חברת בלנדסטון וחברות אחרות. לעיתים כוללות מגפי העבודה הללו חרטום גפה מפלדה על מנת להגן על כפות רגליהם של הפועלים מפגיעה. בברזיל מכונות המגפיים הללו "בוטינה", הידועות במראן הגס, המחוספס והמעשי, גם כן בדומה למגפיים האוסטרליות. הן מזוהות עם ה"קאיפירה", תושבי האזורים הכפריים בברזיל. מדיה וקבצים בנושא מגפי צ'לסי בוויקישיתוף staff (27 בנובמבר 2012). "The perfect Chelsea boot". Esquire. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2014. נבדק ב-2022-03-14. {{cite news}}: (עזרה) staff (2 במרץ 2011). "The Edit: Chelsea Boots". No. 2/5. Mr Porter. אורכב מ-המקור ב-28 ביוני 2013. נבדק ב-2022-03-14. {{cite news}}: (עזרה) Nanjappa, Vikram. "The Chelsea Boots Guide". gentlemansgazette.com. Gentleman's Gazette. נבדק ב-2022-03-14. Kippen, Cameron. "The History of Boots". Department of Podiatry. Perth, Western Australia: Curtin University. אורכב מ-המקור ב-2007-08-12. Bramwell, Tony (2004). Magical Mystery Tours: My Life with the Beatles. Robson. p. 34. ISBN 0-312-33043-X. Norogrando, Rafaela (2019-01-08). Moda, música & sentimento (בBrazilian Portuguese). Editora Estação Das Letras e Cores. ISBN 978-85-68552-43-8. Placar Magazine (בפורטוגזית). Editora Abril. במרץ 1996. p. 42. {{cite book}}: (עזרה) "Curiosidades do Campo: veja como as botas do homem do campo são fabricadas". Canal Rural (בBrazilian Portuguese). 2013-07-19. נבדק ב-2022-03-14.
1337x

1337x הוא אתר אינטרנט המשמש כמנוע חיפוש לקובצי טורנט ממגוון סוגים. על פי בלוג החדשות "טורנטפריק", 1337x הוא אתר הטורנטים השלישי הפופולרי ביותר בעולם נכון לשנת 2021. 1337x הוקם בשנת 2007 וצבר פופולריות בשנת 2016 לאחר שהאתר KickassTorrent נסגר. באוקטובר 2016, האתר עוצב מחדש והתווספו אליו פונקציות חדשות. בעקבות עתירה של שירות ההפצה היווני Feelgood Entertainment בשנת 2015, האתר נאסר ממנוע החיפוש של גוגל ואינו מופיע כשמחפשים אותו.. באותה שנה, סיומת האינטרנט של האתר השתנה, מ-pl ל-to, בין השאר על מנת להתחמק מהחסימה של גוגל. אתר האינטרנט הרשמי של 1337x Torrent Site 1337x Hopes New Design Will Prevent Search Engine Bans * TorrentFreak (באנגלית) 10 Most Popular Torrent Sites of 2021 * TorrentFreak (באנגלית) 1337X Takes On The Pirate Bay As Torrentz And Kickass Torrents Alternative Unveils New Site Design, TechTimes 1337x Staff Abandon "Insecure" Torrent Site, Start Over * TorrentFreak (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 562

כביש 562 הוא כביש אורך ארצי באזור השרון. הוא מתחיל בצומת עם כביש 553 בתחומי המועצה המקומית תל מונד ומסתיים בצומת עם כביש 57 בתחומי העיר כפר יונה. אורכו הוא 7.6 קילומטרים. הוא מקשר בין כביש 57 (בעיקר מכיוון נתניה) והעיר כפר יונה למועצות המקומיות תל מונד וקדימה-צורן, אך גם בין יישובי המועצה האזורית לב השרון. בעבר, אורך הכביש היה 4.8 קילומטרים, והוא נמשך מתל מונד בדרום ועד לצומת גאולים בצפון – מעגל תנועה עם כביש 5613, ליד המושב גאולים. בעקבות התפחתותה של העיר כפר יונה לכיוון מזרח, הוחלט על הארכת הכביש, כך שיעקוף את העיר ממזרח. כמו כן, הוחלט להוסיף לעיר שתי כניסות ממעגלי תנועה בתוואי הכביש החדש. העבודות להארכת תוואי הכביש החלו במרץ 2017 והסתיימו בשנת 2018. בשנים 2016–2017 שופר תוואי הכביש מקדימה-צורן בדרום ועד צומת גאולים בצפון. בחודש מרץ 2024 החל לפעול צומת מרומזר הכולל תאורה בכניסה מכביש 562 ליישוב קדימה. הצומת החליף מעגל תנועה באותה נקודה, אשר לפי הבקשה לשינוי נועד להפחית עומסי תנועה. כבישי ישראל כביש 562: חיבור עם כביש 57, [1], באתר נתיבי ישראל הסוף לפקקים בקדימה-צורן? הושלם הפרויקט החשוב בכניסה ליישוב - וואלה נדל״ן, באתר וואלה, ‏2024-03-12 שינוי מעגל התנועה בכניסה לקדימה לצומת מרומזר (כתבה בוואלה)
ליגת העל הגואטמלית

ליגת העל הגואטמלית המכונה גם ליגה נסיונל דה פוטבול דה גואטמלה (בספרדית: Liga Nacional de Fútbol de Guatemala) היא הליגה העליונה בכדורגל בגואטמלה, שמאורגנת על ידי התאחדות הכדורגל הגואטמלית, והיא נוסדה בשנת 1919, והפכה למקצוענית ורשמית בשנת 1942. הליגה משוחקת בשני חלקים, אפרטורה מיולי עד דצמבר וקלאוסורה מינואר עד מאי. אחרי כל אחת מהעונות הסדירות נערך פלייאוף של ששת הקבוצות במקומות הראשונים, כאשר המקום הראשון והשני מתקדמות ישירות לשלב חצי הגמר, והשאר משחקות שלב נוקאאוט לפני כן. בשלב חצי הגמר ובגמר מוכרעת האלופה העונתית. הקבוצה הבולטת ביותר בליגה היא קבוצת מוניסיפל (שמקורה בעיר הבירה, גואטמלה סיטי) ולה 31 אליפויות מתחילת העידן המקצועני. שנייה בדירוג היא קבוצת קומוניקסיונאס שגם היא מעיר הבירה ולה 30 זכיות. הטורניר הליגה הראשון של הליגה הבכירה בגואטמלה נערך בעונת 1942, והוא בעצם היה ההמשך של הליגה המקומית הקדומה של עיר הבירה גואטמלה סיטי, שנערכה החל מ-1919 ועד 1941. ליגה זו נקראה "ליגה קפיטלינה" (ליגת הבירה), והוא היה טורניר חובבני של קבוצות מהאזור. החל מעונת 1942/1943 החלה להתקיים ליגה מקצוענית. בעונתה הראשונה של הליגה שיחקו בה 7 קבוצות ב-2 סיבובים. שלושה קבוצות: טיפוגרפיה נסיונל, גואטמלה ומוניסיפל- סיימו בצוותא במקום הראשון לאחר שני הסיבובים. פלייאוף בין שלוש הקבוצות נערך כדי לקבוע את המנצח, כאשר מוניסיפל זוכה בתואר הלאומי הראשון שלה, כאשר בהמשך העשור ולאורך שנות ה-50 ושנות ה-60 שולטת הקבוצה ביחד עם טיפוגרפיה נסיונל וקומוניקסיונאס בליגה. בשנות ה-70 ועד לשנות ה-90 השתלטו הקבוצות קומוניקסיונאס ומוניסיפל על הליגה כשב-30 עונות הן זוכות ב-21 תארים בסה"כ. בתחילת שנות ה-2000 שינתה הליגה את מתכונתה והחלה לשחק בפורמט אפרטורה וקלאוסורה כאשר יש שני אליפויות בעונה - אליפות חורף ואליפות קיץ. בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט לבטל את העונה. מדיה וקבצים בנושא ליגת העל הגואטמלית בוויקישיתוף
נסים יצחק אלגראנאטי

הרב נסים יצחק אלגראנאטי (נפטר ב-30 בספטמבר 1877) היה רב ודרשן באזמיר, ומתלמידיו הוותיקים של הרב חיים פאלאג'י. נולד באזמיר לרבי מאיר ולמד בנערותו בישיבת בית יעקב רבי שבעיר. כשגדל, חמיו, הרב שם טוב קאלומיטי, פירנס אותו והביאו ללמוד בבית מדרש "בתי כהונה", שם למד אצל הרב הפרד"ס. למד אצל הרב חיים פאלאג'י, שמביא אותו בספריו מכנה אותו”ותלמידי החשוב הרב ועצום כמה"ר נסים יצחק אלגראנאטי נר"ו” (ספר צדקה לחיים מערכת למד דף ס"ט ע"א). היה עמיתו בתורה של הרב אברהם פאלאג'י שמביא מתורתו רבות בספריו. היה רגיל תמיד לפרש את פסוקים "תורת ה' תמימה משיבת נפש, עדות ה' נאמנה מחכימת פתי, יראת ה' טהורה עומדת לעד"; ע"פ אמרת חז"ל כי מי שאחזו בולמוס, ניתן להאכילו גם דברים טמאים, ורבי יוחנן שמעיד על עצמו פעם אחת אחזו בולמוס, ורץ למזרחה של תאנה, וקיים בעצמו "החכמה תחיה בעליה", וכך מתפרשים הפסוקים לעיל, שאין צורך לאכול דברים טמאים כדי להשיב את הנפש, אלא די בתורה. סבל ממחלת מעיים, ממנה נפטר בליל שמחת תורה תרל"ח, ב-30 בספטמבר 1877. פטירתו הייתה סמוכה לאחר פטירת שני רבנים נוספים באזמיר, הרב בכור יוסף אלבעלי והרב אברהם ואלאנסי. היה גיסו של רבי אברהם ישושום וחתנו היה הרב משה זיביל שגם טרח בהוצאת ספרו של הרב נסים אחרי פטירתו. ספר חכמה מאין (אזמיר תרמ"ב) ובו כ-חמשים דרשות בנושאים: נישואין, הספדים (ביניהם הספד על רבו, הרב פנחס רפאל יהושע די שיגורה), פסח, ברית מילה, מעלת הייסורים, מעלת הענוה, תורה, עבודת המידות, גמילות חסדים ושבת הלבשה. הרב אברהם פאלאג'י נתן הסכמה לספרו ושיבח אותו מאד. קרא לספרו בשם זה מכיוון שהוא מכיל ר"ת של שמו: חכמה מאלגראנטי יצחק נסים. בסוף הספר נדפסה דרשת הספד על המחבר מאת הרב משה אלגראנאטי. שמעון וואנונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, עמוד 474 חכמה מאין, הסכמת הרב הכולל, שם, דרשה על הרב המחבר. רבי נסים יצחק אלגראנאטי, חכמה מאין, אזמיר תרמ"ב, באתר היברובוקס ראה עיני כל חי דף ס"א ע"ד לבבא בתרא דף צ"ח ע"א, חיים ומלך דף ט' ע"א הכתוב לחיים מזמור קי"ח דף קס"ה ע"ב. אברהם את עיניו על מסכת נדרים דף נה ע"א וכן בספר וימהר אברהם, מערכת ע'. עוד מתורתו בספר ויקרא אברהם דף כט עמוד ב, בספר 'אברהם אנכי': סדר נצבים, ושם בסדר חקת, סדר ראה, תהלים סימן לז ה, ועוד וראה גם בספר אברהם את עיניו' על מסכת ברכות ירושלמי הלכה ז חכמה מאין, דף קכ"ה עמוד א' מסכת יומא דף פג חולי המכהה את העיניים (רש"י) תלמוד בבלי מסכת יומא דף פג עמוד ב חכמה מאין דף קכג עמוד א הסכמת הרב אברהם פאלאג'י לספר חכמה מאין בנו של מחבר ספר "פרי העץ" ונכדו של הרב משה אלבעלי חכמה מאין, דרוש על הרב המחבר
ג'יימס גריימס

ג'יימס וילסון גריימס (באנגלית: James Wilson Grimes;‏ 20 באוקטובר 1816 – 7 בפברואר 1872) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הוויגית ולאחר מכן המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה השלישי בשנים 1854–1858, וכסנאטור מטעם מדינתו בשנים 1859–1869. ג'יימס גריימס נולד בעיר דירינג שבניו המפשייר. הוא סיים את לימודיו באקדמיית המפטון ולמד בדארטמות' קולג'. הוא למד משפטים, עבר מערבה והחל לעסוק במקצועו ביישוב בטריטוריית ויסקונסין שלימים הפך להיות לעיר ברלינגטון שבאיווה. הוא גם עסק בחוואות. גריימס שימש כחבר בית הנבחרים של טריטוריית איווה בשנים 1838–1839 ובשנים 1843–1844. ב-1854 הוא נבחר כמושל איווה וכיהן בתפקיד עד 1858. בשנים 1855 ו-1856 הוא היה אחת הדמויות המובילות של המפלגה הרפובליקנית באיווה. ב-1859 נבחר גריימס לסנאט של ארצות הברית כנציג איווה מטעם הרפובליקנים. הוא נבחר לכהונה שנייה ב-1865, ובסך הכול כיהן בסנאט מ-4 במרץ 1859 ועד 6 בדצמבר 1869, כאשר הוא התפטר מסיבות בריאות. בסנאט כיהן גריימס כיושב ראש ועדת הסנאט למחוז קולומביה בשנים 1861–1865, וכיושב ראש ועדת הצי בשנים 1865–1869. הוא גם שימש כחבר בוועדה המשותפת של הקונגרס שניסחה את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית. ב-1861 היה גריימס נציג בוועידת השלום שהתקיימה בוושינגטון הבירה במאמץ למצוא דרכים למנוע את פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית. בדצמבר אותה שנה הוא הגיש לסנאט הצעת חוק שהובילה להנהגתה של מדליית הכבוד, שבתחילה הוענקה רק לאנשי הצי וחיל הנחתים. במהלך משפט ההדחה של אנדרו ג'ונסון, הפר גריימס את המשמעת המפלגתית, ויחד עם שישה סנאטורים רפובליקנים נוספים, הוא הצביע בעד זיכויו של הנשיא. שבעת הסנאטורים: ויליאם פיט פסנדן, ג'וזף ס. פאולר, גרימס, ג'ון ב. הנדרסון, ליימן טרמבול, פיטר ג. ואן וינקל, ואדמונד רוס, שהיו לשון המאזניים בהצבעה, קראו תיגר על מפלגתם ועל דעת הקהל, והצביעו נגד ההדחה. הם היו מוטרדים מהאופן בהם ההליכים תומרנו כדי לאפשר מצג חד-צדדי של העדויות. לאחר המשפט ניהל בנג'מין בטלר שימוע על הדיווחים הרווחים שסנאטורים רפובליקנים קיבלו שוחד כדי להצביע בעד זיכויו של ג'ונסון. בשימוע של בטלר, ובחקירות שהתקיימו אחריו, עלתה עדות שכמה מהקולות בעד הזיכוי הושגו תמורת הבטחות למשרות פטרונות ותמורת תשלום כספים. ג'יימס גריימס נפטר בברלינגטון ב-7 בפברואר 1872, בגיל 55. הוא נטמן בבית הקברות אספן גרוב שבעיר. על חלקת האדמה שעליה ניצב בעבר ביתו, שוכן כיום בית ספר יסודי הקרוי על שמו. העיירה גריימס (אנ') שבאיווה נקראת על שמו. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס גריימס בוויקישיתוף ג'יימס וילסון גריימס באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'יימס גריימס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'יימס וילסון גריימס במילון הביוגרפי של איווה (באנגלית) ג'יימס וילסון גריימס באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'יימס גריימס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "History and Timeline of the Medal of Honor". Congressional Medal of Honor Society.
אגודת דוגוניץ'

אגודת דוגוניץ' (בהונגרית: Dugonics Társaság) הייתה הארגון האזרחי והארגון הלא ממשלתי הוותיק ביותר בעיר סגד, האגודה הספרותית מדעית נקראה על שם הנזיר הפיאריסטי, סופר ופרופסור באוניברסיטה אנדראש דוגוניץ' ונוסדה בשנת 1892 על ידי הבולטים בחיים האינטלקטואלים של העיר. האגודה בוטלה על ידי המשטר הקומוניסטי בשנת 1952 ולאחר מכן אורגנה מחדש ב-1991 (לאחר חילופי המשטר), על ידי פטריוטים מקומיים נלהבים. מאפייני האגודה היו: היא קיימה מפגשי קריאה ספרותיים, עסקה בהכנת מכרזים והוציאה פרסומים ספרותיים ואלה היו משמעותיים בחיי הספרות של העיר סגד. לסגד היו סופרים מקומיים מצוינים, שההקראות שלהם במפגשי האגודה הצליחו מאוד, למשל ( אישטוואן טמרקן, פרנץ מורָה, דיולה יוהאס, מיהאי צ'רזי), אוניברסיטת פרנץ יוזף (היום אוניברסיטת סגד) וגם שנדור שיק, ראש המחלקה לספרות באוניברסיטה, העביר שם ערבי הרצאות. גם מדענים כמו חתן פרס נובל (בשל בידוד והפקה של הוויטמין C) אלברט סנט-גיירגי, משוררים וסופרים מפורסמים מאזורים אחרים בהונגריה הוזמנו לערבי קריאה, לדוגמה גזה גארדוני ב-1895, בלה ויקאר (Béla Vikár) ב-1896, אוטו הרמן ב-1903, אנדרה אדי ב־1905, ארון טמאשי ב-1933, מיקלוש רדנוטי, מ-1933 עד 1939. בישיבות החברה התקיימו הרצאות גם בנושאי מדעי הטבע, רפואה ואתנוגרפיה, אך קריאת יצירות של אותה העת בסיפורת שררה ברובן המכריע. האספה האחרונה של אגודת דוגוניץ' התקיימה ב-6 ביוני 1948. בפגישה זו, הונצח יום השנה המאה למהפכת 1848 בהונגריה על ידי דיולה אורטוטאי. אגודת דוגוניץ', שהוקמה מחדש בשנת 1991, ציינה בשנת 1992 את הקמת האגודה מאה שנים לפני כן בשנת 1892. ארמין בלשה (מקודם וייס) קארוי מארוט (מקודם קרונשטיין) אדה קישטלקי (מקודם רייכלינגר) אנטל בקפי (מקודם נתן קאן) עמנואל לעף איזידור מילקו מור יוקאי פרנץ מורה גאבור טולנאי שאנדור שיק אלברט סנט-גיירגי ועוד Péter László: Öt portré. A Dugonics Társaság elnökei. Szeged, 14. évf. 11. sz. 2002 november. 10-13. A Dugonics Társaság centenáriumi évkönyve. 1992. ISBN 9630426072 Új magyar irodalmi lexikon I. (A–Gy). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 472. o. ISBN 963-05-6805-5