laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סטארסטריק (Starstreak)

Starstreak הוא טיל קרקע-אוויר בריטי קצר טווח שיכול לשמש כמערכת הגנה אווירית ניידת לאדם (MANPADS) או לשימוש במערכות כבדות יותר. הוא מיוצר על ידי Thales Air Defense (לשעבר Shorts Missile Systems) בבלפסט, צפון אירלנד. הוא ידוע גם בשם Starstreak HVM (טיל מהירות גבוהה). לאחר השיגור, הטיל מאיץ ליותר מ-4 מאך, מה שהופך אותו לטיל הקרקע-אוויר קצר הטווח המהיר ביותר שקיים. לאחר השיגור הוא משגר שלוש תחמושות משנה, הרוכבות על קרן לייזר, מה שמגדיל את הסבירות לפגיעה מוצלחת במטרה. סטארסטריק בשירות הצבא הבריטי מאז 1997. בשנת 2012 Thales השיק מחדש את המערכת כ- ForceSHIELD . פיתוח הטיל החל בשנות השמונים המוקדמות (1980). הפיתוח החל לאחר הערכה שהראתה שטילים הטסים במהירות גבוהה עומדים בדרישות ויכולים להחליף גם טילי כתף שנמצאו בשימוש באותה העת. מדיה וקבצים בנושא סטארסטריק בוויקישיתוף Chuter, Andrew (14 בינואר 2014). "Indonesia Purchases Air Defense System From Thales". Defense News. אורכב מ-המקור ב-20 בינואר 2014. {{cite web}}: (עזרה)
בית וויגאליק

בית וויגאליק הוא מבנה בית דירות בשכונת רחביה שבירושלים ברחוב הקרן הקיימת 20, פינת רחוב אוסישקין בגבולה הצפוני של השכונת. הבית הוא מפואר ויוצא דופן בנוף הבנייה של רחביה ומתאפיין בסגנון לקטני. הבניין תוכנן עבור יעקב פסח וחנה וויגאליק על ידי האדריכל נתן ברין ובנייתו הסתיימה  בסיוון תרצ"ו 1936. יעקב פסח וויגאליק היה  מתרים מקצועי של בית היתומים דיסקין והבניין נבנה מראש כבית דירות להשכרה. הזוג וויגאליק היו חשוכי ילדים והתגוררו בקומה השנייה משמאל. הבניין בנוי אבן אדמדמה (מיזי אחמר), נבנה בסגנון הלקטני וכך כולל אלמנטים קלאסיים כמו גם מרכיבים הלקוחים מעולם הצורות של הסגנון הבינלאומי ואף מסגנון האר-דקו. חזיתו של הבניין מעוטרת בקשתות, מרפסות בהן עמודים בעלי כותרות מסוגננות וקשתות נאו-מזרחיות – כאשר כל אלו רכיבים אופיינים לסגנון הקלאסי. החלונות האנכיים בצידי הבניין המהווים המשך של  חדר המדרגות עשויים על פי הסגנון בינלאומי. החלונות נמשכים לאורך כמה קומות, מזכירים בצורתם תרמומטר ומכניסים אור לתוך חדרי המדרגות.  סבכות גדר הברזל סביב הבית מעוצבות בסגנון האר-דקו וכמו כך גם עיצוב האותיות בשער הכניסה הראשי – בהן מופיעה שנת סיום הבנייה (תרצ"ו). על שלט הכניסה לבניין מופיעים שמות הבעלים של הבית – יעקב פסח וחנה וויגאליק, וכך גם במרכז הכניסה המעוגלת. הבניין הוגדר כבניין לשימור ומופיע ברשימת אתרי המורשת בישראל. כתובת שער הכניסה פרט מן החזית האקלקטית אמנון רמון, "דוקטור מול דוקטור גר" שכונת רחביה בירושלים, הוצאת יד בן צבי, ירושלים 2006 רפי כפיר, בית וויגאליק, באתר אהבת ירושלים דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - הבנייה בתקופת המנדט הבריטי, ישראל: כתר, 1989, עמ' 343-344
חירם השני מצור

חירם השני (באשורית: ḫi-ru-um-mu או ḫi-ri-mu) היה מלך צור בן המאה ה־8 לפנה"ס. חירם ירש את קודמו אתבעל השני, כנראה בשנת 738 לפנה"ס או קצת אחריה, בתקופת תגלת פלאסר השלישי, ומוזכר בין מעלי המנחה למלך אשור. במרידת רצין נגד תגלת פלאסר השתתף גם חירם השני מצור, ועל כך הענישו מלך אשור ותפס ובזז את העיר המבוצרת מחלב וערים גדולות אחרות בתחום צור. ככל הנראה, חירם התחרט, השתחווה לתגלת פלאסר והגיש לו מנחות, ואחריו מלך מֵתֵנַּה מצור. ייתכן שחירם השני הוא חירם המוזכר בכתובת בעל לבנון מקפריסין, אך ייתכן שהכתובת מתייחסת למלך אחר בשם חירם שמלך במחצית הראשונה של המאה ה־8 לפנה"ס, על סמך תארוך מאפייני הכתובת. במהלך המאה ה־8 לפנה"ס (לפחות עד סוף המאה) חלשה צור בהגמוניות על האי קפריסין, רובו ככולו, ואף סיפוח חלקים גדולים מהלבנט – תוך הכפפת צור לאשור – בימי תגלת־פלאסר והמרידה של חירם השני לא ערערו שליטה זאת. השם האשורי "ידננה" (הנגזר מהדנונה (אנ') האכאים) והתיעוד מכתובות אשוריות מתחילת המאה הבאה מעידים שהצורים שלטו על האי כשמלכיו וחלק ניכר מאוכלוסייתו היה איוני, והדבר מדגים את עוצמת הכוח הצבאי של הצי הצורי ותפקידו המוביל בסחר הימי במזרח הים התיכון במאה ה־8 לפנה"ס. בניגוד לקודמיו, כגון לולי, נראה שלחירם השני לא הייתה השפעה על צידון: מכתב מקורדי־אשור־לַמוּר לתגלת־פלאסר מצטט דיווח של נבו־שזיב מצור, לפיו חירם כרת את ה־ēqu, עץ מקודש, במקדש אלוהיו שבכניסה לצידון, במטרה להעבירו לצור, אך נעצר על־ידי נציגי אשור. כתובת בעל לבנון המלה ēqu מקורה במלה הארמית "עק", שהגיעה מהמלה השמית הקדומה ʿēṣ́ (ממנה הגיעה המלה העברית "עץ"). הדיווח המקורי היה ככל הנראה בארמית, וסביר שהשתמש במלה הארמית "עק". Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 77 Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 132 Edward Lipiński, On the Skirts of Canaan in the Iron Age: Historical and Topographical Researches, Orientalia Lovaniensia Analecta 153 (Leuven/Louvain: Peeters, 2006), 185–188. Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 46–47, 70, 77, ולפי ההשלמה גם עמ' 122 Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 131, 133 Edward Lipiński, On the Skirts of Canaan in the Iron Age: Historical and Topographical Researches, Orientalia Lovaniensia Analecta 153, Peeters, 2006, p. 187 משה אילת, תרשיש בישעיהו כג ובהיסטוריה, שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום י, 1986, עמ' 24 Edward Lipiński, On the Skirts of Canaan in the Iron Age: Historical and Topographical Researches, Orientalia Lovaniensia Analecta 153, Peeters, 2006, pp. 185–186 Nadav Na'aman, Sargon II and the Rebellion of the Cypriote Kings against Shilṭa of Tyre, Orientalia 67, 1998, עמ' 244 Nadav Na'aman, Sargon II and the Rebellion of the Cypriote Kings against Shilṭa of Tyre, Orientalia 67, 1998, עמ' 245
כל החלומות (שיר)

"כל החלומות" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן, מתוך אלבום האולפן השישה-עשר שלו, הלב על השולחן (2013). הוא יצא לאור ב-18 במרץ 2013, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, ביחד עם שאר השירים מתוך האלבום. לאחר שהוחלט להוציא את "את" ו"סטטוס מאוהב" כסינגלים, חדל גולן מלהוציא נוספים, אך "כל החלומות" זכה להצלחה ארצית מבלי שהופץ כסינגל והפך לאחד משירי החותם שלו. את השיר כתב והלחין אופיר כהן להפקה מוזיקלית של תמיר צור. אף על פי שלא הופץ כסינגל, זכה "כל החלומות" להצלחה רבה. הוא הוקלט בידי מספר מוזיקאים כדוגמת עומר אדם, תמיר גל, טהוניה רובל, דודו אהרון, ושרית חדד. בשל הצלחתו, בוצע השיר בעשרות מהופעותיו של גולן ונכלל במספר אלבומי הופעה כדוגמת הלב על השולחן: הופעה חיה בקיסריה (2013) ופעם בחיים (2014). השיר נכתב והולחן על ידי אופיר כהן והופק על ידי תמיר צור. "כל החלומות" הגיע למיליון צפיות ביוטיוב בזמן קצר והצליח בהשמעות ברדיו, אף על פי שלא הופץ כסינגל. בשנת 2022, פתח אייל גולן את בית הספר למוזיקה "קול החלומות"; שמו של בית הספר נגזר משמו של "כל החלומות" באמצעות משחק מילים. פרק זמן לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-750,000 אלף השמעות. האודיו הרשמי של "כל החלומות" פורסם ב-18 במרץ 2013. הוא כולל את עטיפת האלבום הלב על השולחן (2013), כמו גם ברקוד נלווה. נכון לפברואר 2024 עומד מונה הצפיות של קליפ המילים על למעלה מ-27 מיליון צפיות. סרטון השיר "כל החלומות" באתר יוטיוב הלב על השולחן, 2013-03-18, נבדק ב-2024-02-03 אייל גולן כל החלומות Eyal Golan, נבדק ב-2024-02-03 עומר אדם – "כל החלומות" תמיר גל – "כל החלומות" טהוניה רובל – "כל החלומות" אייל גולן ודודו אהרון – "כל החלומות" שרית חדד ואייל גולן – "כל החלומות" פעם בחיים - הופעה חיה באיצטדיון בלומפילד (Live), 2014-06-01, נבדק ב-2024-02-03 גיל משעלי, ‏18 אלף שקל וסינגל: כל הפרטים על בית הספר למוזיקה של אייל גולן, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2022
הייטק (אלבום)

"הייטק" הוא אלבומו הרביעי של המוזיקאי יוני בלוך שיצא לאור ב-2023. חברי הלהקה המלווה את בלוך באלבום זה הם: אדם בן אמיתי, אריאל ערמוני, ארז פרנק, דניאל בלוך, טל זובלסקי, טל כהן, רוני בר הדס, תומר להב ועוד. מספר שירים פורסמו טרם הוצאת האלבום, ביניהם הסינגלים "לא קל לא פשוט" (2010), "תסלחי לי" (2021) ו-"כל כך הרבה שירים" (2023). נכון למאי, 2024, האלבום זמין רק בפורמטים של דיסק ושל קסטה, אך באתר האוזן השלישית בו נמכר האלבום, נכתב כי האלבום צפוי להגיע בהמשך גם לפלטפורמות ההאזנה הדיגיטליות כגון ספוטיפיי. השיר הראשון (שעל שמו נקרא האלבום) זמין בפלטפורמות הדיגיטליות, גם בצורת וידאוקליפ. יוני בלוך - הייטק [דיסק | האוזן השלישית], באתר third-ear.com יוני בלוך - הייטק | 3rd Ear Online Store, באתר third-ear.com
שדרות זלמן שזר

שדרות זלמן שזר (בעבר: שדרות יהודה הלוי) הוא רחוב ראשי במערב ירושלים, בכניסה הראשית לעיר. תחילתן בצומת שדרות הרצל ושדרות חיים ויצמן (כיכר שלום ש. שטרית) ליד רחבת גשר המיתרים וסיומן בצומת שדרות בן-צבי ורח' שמואל ברוך (המשכו של רחוב אגריפס). למעשה, מהוות שדרות שז"ר את המשכם של שדרות ויצמן וכביש 333 (שדרות בן-גוריון). בשדרות שזר שוכנים בנייני האומה ותחנת הרכבת ירושלים - יצחק נבון, והן קרויות על שמו של נשיא מדינת ישראל השלישי, זלמן שזר. שדרות שזר נסללו בשטח שעליו שכן עד מלחמת העצמאות הכפר שייח' באדר. בשנות ה-50 הוקמו במקום "בנייני האומה". נציגי תנועת החרות בעיריית ירושלים הציעו לקרוא לרחוב על שמם של "לוחמי ירושלים ומגיניה", משום שברחבת בנייני האומה הוקמה האנדרטה יד הזיכרון למגיני ירושלים, אולם הצעתם נדחתה ונתקבלה ההחלטה לקרוא להן על שמו של רבי יהודה הלוי (ששמו נעדר מרחובות שכונת רחביה הקרויים על שם משוררי תור הזהב). בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 נחפרה מתחת לשדרות יהודה הלוי מנהרה תת-קרקעית להולכי רגל המקשרת את בנייני האומה לרחוב יפו, לקראת הקמתה של התחנה המרכזית של ירושלים ברחוב יפו. בשנת 1975 שונה שם השדרות ל"שדרות שזר" על שמו של נשיא המדינה השלישי זלמן שזר שנפטר כשנה קודם לכן, בטקס בהשתתפות נשיא המדינה אפרים קציר, ראש העירייה טדי קולק ויו"ר קק"ל יעקב צור. בשנת 1994 אירע פיגוע תופת בתחנת אוטובוס בשדרות שזר, סמוך לבנייני האומה. ב-2011 אירע באותו מקום הפיגוע ליד בנייני האומה, שבו התפוצץ מטען חבלה שהונח ליד טלפון ציבורי וגרם למותם של אשה ונערה ולפציעתם של 37 בני אדם. בשנת 2018 נפתחה בצד הצפוני של שדרות שזר תחנת הרכבת ירושלים - יצחק נבון. במרוצת השנים, בשל המיקום המרכזי של שדרות שזר וסמיכותן לתחנה המרכזית ולתחנת הרכבת יצחק נבון, הוקמו בשדרות שזר תחנות אוטובוס רבות המהוות תחנות קצה לקווי אוטובוס רבים, עירוניים ובינעירוניים. בשדרות שזר מונצחים שלושה מנשיאי המדינה: זלמן שזר בשם הרחוב, יצחק נבון שעל שמו תחנת הרכבת ושמעון פרס שעל שמו נקראים בנייני האומה (בנוסף, הרחוב פוגש את הרחובות חיים ויצמן, הנשיא השישי ויצחק בן-צבי). ערך מורחב – פרויקט הכניסה לעיר בשנת 2018, כחלק מהעבודות להקמת רובע העסקים והמסחר בכניסה לירושלים, נסגר מקטע משדרות שזר (מצומת שזר-נורדאו ועד הרחובות בן צבי-שמואל ברוך) לתנועה. בקיץ 2019 נסגר לתנועה גם המקטע הראשי של שדרות שזר (מצומת הרצל-ויצמן ועד לרחוב נורדאו). השדרות עברו הפרדה מפלסית, ובספטמבר 2023 נפתחו לציבור "מנהרות שזר" לכלי רכב פרטיים מתחת לכביש, בעוד שמפלס הקרקע משמש לתחבורה ציבורית והולכי רגל בלבד. על פי התוכנית, אמור לקום מתחת למנהרות חניון תת-קרקעי בן חמש קומות, שיכיל כ-1300 מקומות חנייה מדיה וקבצים בנושא שדרות זלמן שזר בוויקישיתוף מ. אבידן, פרשת ואלה שמות הרחובות בירושלים, חרות, 8 בינואר 1963 שיר אהרון ברם, מי העלים את רבי יהודה הלוי משכונת רחביה בירושלים?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית תחנת אגד - בסוף השנה, על המשמר, 4 ביולי 1968 שדרה ע"ש שזר נחנכה בירושלים, דבר, 29 בספטמבר 1975 עומרי אפרים ואביעד מגנזי, הבעלים של "פיצוץ של קיוסק" שוב ניצל מפיגוע, באתר ynet, 23 במרץ 2011 אדווה חולי, החל מהיום למשך 4 שנים: שדרות שז"ר נחסם לתנועה, באתר mynet‏ ירושלים, 17 במרץ 2018 רפי גמיש, אחרי הפארסה והעיכוב: מנהרות שז"ר נפתחו לתנועת כלי רכב, באתר כל העיר, 29 בספטמבר 2023 איתן אילן, הצצה בלעדית: כך נראית המנהרה החדשה בכניסה לירושלים, באתר mynet‏ ירושלים, 18 באוגוסט 2023
סטאם א-סוקמי

סטאם מוחמד עבד א-רחמן א-סוקמי (בערבית: سطَّام مُحَمَّدُ عَبْدِ اَلرَّحْمَـٰن السُّقامي; 28 ביוני 1976 – 11 בספטמבר 2001) היה טרוריסט סעודי שהיה אחד מחוטפי טיסה 11 של אמריקן איירליינס, שהתנגשה בבניין הצפוני של מגדלי התאומים במסגרת פיגועי 11 בספטמבר. א-סוקמי, יליד ריאד, היה סטודנט למשפטים באוניברסיטת המלך סעוד. בהיותו שם ייתכן שהצטרף למג'ד מוג'ד (אנ') במתחם אימונים עבור אל-קאעדה ליד קאבול. בנובמבר 2000 טסו השניים יחד לאיראן מבחריין.[דרוש מקור] לפי ה-FBI, א-סוקאמי הגיע לראשונה לארצות הברית ב-23 באפריל 2001, עם ויזה שאפשרה לו להישאר בה עד 21 במאי. עם זאת, לפחות 5 אנשים טענו שהם מזהים את תמונותיו של א-סוקאמי וגם של סאלם א-חזמי (אנ'), אחיו הצעיר של נוואף א-חזמי (אנ') (גם הם השתתפו בפיגועי 11 בספטמבר), שהתגוררו במתחם סן אנטוניו הסמוך אליהם בשנת 2001. עם זאת, אנשים נוספים שהכירו את החוטפים טענו שבתצלומי ה-FBI שמות שלושת החוטפים הפוכים. דיווחים אחרים העלו באופן סותר שא-סוקמי שהה עם ואליד א-שחרי בהוליווד, פלורידה, ושכר טויוטה קורולה שחורה. ב-19 במאי, א-סוקמי וואליד א-שחרי טסו לפריפורט. אולם בהיעדר תיעוד מתאים, הם נעצרו עם הנחיתה וחזרו לפלורידה באותו היום. ב-3 ביולי הונפקה לו תעודת זהות של פלורידה. בערך בזמן הזה, הוא גם השתמש ברישיונו הסעודי כדי לקבל רישיון נהיגה במדינה הנושא את אותה כתובת מגורים של ואיל א-שחרי. למרות זאת, הוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר טוענת שא-סוקמי היה החוטף היחיד שלא היה לו שום מסמך זיהוי אמריקאי.[דרוש מקור] ראש ה-CIA ג'ורג' טנט אמר מאוחר יותר כי "כנראה נאמר להם מעט יותר מזה שהם מועדים למשימת התאבדות בתוך ארצות הברית." ערכים מורחבים – פיגועי 11 בספטמבר, טיסה 11 של אמריקן איירליינס ב-10 בספטמבר 2001 חלק א-סוקמי חדר בבית מלון בבוסטון עם שלושה מחוטפי טיסה 175 של יונייטד איירליינס: מרואן א-שייחי (אנ'), פאיז בניחמד (אנ') ומוהנד א-שחרי (אנ'). ביום הפיגועים, עשה א-סוקמי צ'ק-אין באמצעות דרכונו הסעודי ועלה על טיסה 11 של אמריקן איירליינס. הוא נרשם על ידי מערכת מיון הנוסעים הממוחשבת (Computer-Assisted Passenger Prescreening System (אנ')) מה שחייב את תיקיו לעבור בדיקה נוספת לאיתור חומרי נפץ. לאחר מכן לא בוצעה בדיקה נוספת. לפי יונייטד פרס אינטרנשיונל, א-סוקמי הוא שרצח את הנוסע דניאל לוין, קצין בוגר סיירת מטכ"ל, מדען מחשבים ויזם עסקי ישראלי-אמריקאי, וכן מייסדה של חברת "אקאמאי טכנולוגיות". הוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר העלתה השערה שא-סוקמי דקר את לוין כך שלא יכול היה למנוע ממוחמד עטא ועבד אל-עזיז אל-עומארי, שישבו מולו, לחטוף את המטוס. דרכונו של אל-סוקאמי נמצא על ידי עובר אורח ברחוב וסי (אנ'), לפני קריסת המגדלים. ערוצי חדשות רבים דיווחו בטעות כי זהו דרכונו של מוחמד עטא. בעלת טור בעיתון הבריטי הגרדיאן פקפק באמינות הדיווח, ותהה אם דרכון מנייר יכול לשרוד את התופת בעוד שהקופסאות השחורות של המטוס מעולם לא נמצאו. מלבד דרכונו של א-סוקמי, הדרכונים של זיאד ג'ראח (אנ') וסעיד א-גאמדי (אנ') (מחוטפי טיסה 93 של יונייטד איירליינס) נמצאו במקום ההתרסקות של טיסה 93 של יונייטד איירליינס. מדיה וקבצים בנושא סטאם א-סוקמי בוויקישיתוף סטאם א-סוקמי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Joe Conger, 2 hijackers identified as former S.A. residents, MySanAntonio, ‏1 באוקטובר 2001 UPI hears..., באתר יונייטד פרס אינטרנשיונל, ‏6 במרץ 2002 Ashcroft says more attacks may be planned, באתר CNN, ‏18 בספטמבר 2001
Israel (שיר של בי ג'יז)

"Israel" הוא שיר של להקת הבי ג'יז שיצא במקור לשווקים כסינגל בשנת 1971. השיר נכתב על ידי בארי גיב ונכלל גם באלבום של להקת הבי ג'יז "Trafalgar" שיצא גם הוא לשווקים ב-1971. השיר הוקלט ב-7 באפריל 1971 באולפני IBC בלונדון, כאשר באותה ההזדמנות הלהקה הקליטה גם שני שירים נוספים שנוצרו על ידי מוריס גיב - "Trafalgar" ו"It's Just the Way" - וכמו גם הקומפוזיציה של רובין גיב "Engines, Aeroplanes", והבלדה "Don't Wanna Live Inside Myself" שנוצרה על ידי בארי גיב.‏ השיר יצא לשווקים לראשונה כסינגל במאי 1972 בבלגיה, בהולנד, ובניו זילנד. צד ב' של התקליט כלל את השיר "Dearest", אשר גם נכלל באלבום Trafalgar‏. תקליט 7 אינץ' "Israel" ‏– 3:54 "Dearest" ‏– 3:52 בארי גיב - שירה וליווי סולן, גיטרה אקוסטית מוריס גיב - פסנתר, גיטרה בס וגיטרה אקוסטית ג'ף ברידג'פורד - תופים ביל שפרד - תיזמור מידע על היצירה "Israel" באתר מיוזיק בריינז Dimery, Robert; Lydon, Michael (23 במרץ 2010). 1001 Albums You Must Hear Before You Die (Revised and Updated ed.). Universe. ISBN 978-0-7893-2074-2. {{cite book}}: (עזרה) "Gibb Songs : 1971". Columbia.edu. נבדק ב-2016-09-17. "Bee Gees - Israel / Dearest - Polydor - Belgium - 2058 235". 45cat.com. נבדק ב-2016-09-17. "Israel / Dearest by Bee Gees (Single, Baroque Pop): Reviews, Ratings, Credits, Song list". Rate Your Music. נבדק ב-2016-09-17.
דאנורי

דאנורי (Korea Pathfinder Lunar Orbiter (KPLO), Danuri, מקפת חוקרת קוריאנית של הירח) היא מקפת דרום קוריאנית לחקר הירח. היא שוגרה לחלל ב-4 באוגוסט 2022, הגיע למסלול סביב הירח בדצמבר ומאז מעבירה נתונים לפי תוכנית שנקבעה. שם הגשושית הוא הלחם של מילה קוריאנית dal (הירח) ו-nurida (הנעה). בשנת 2014 הסתיימה עבודה שבחנה אפשרות לשגר חללית לכיוון הירח תוך שיתוף פעולה עם נאס"א. בדצמבר 2016 נחתם הסכם על שיתוף פעולה וקבלת עזרה מנאס"א במספר נושאים הקשורים עם תכנון, ניווט והעברת נתונים. שלב ב' של התכונית כולל נחתת וצפוי למימוש בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-21. הגשושית שוגרה באוגוסט 2022 בעזרת משגר מדגם פאלקון 9 מנמל החלל קייפ קנוורל. ב-16 בדצמבר 2022 הגשושית הגיע למסלול סביב הירח והחלה להקיף אותה בגובה של כ-100 ק"מ. במהלך טיסה לירח בוצעו כמה תיקוני מסלול על החללית הותקנו 8 מכשירים מדעיים (7 נבנו בקוריאה הדרומית והנוסף הוא של נאס"א). בין היתר הותקנה מצלמה עם רגישות של 2.5 מ' לבחינת אתרי נחיתה עתידיים. החל מינואר 2023 החל שחרור נתונים המתקבלים לציבור הרחב. היא מתוכננת לפעול עד דצמבר 2025. אתר האינטרנט הרשמי של דאנורי (בקוריאנית) אתר האינטרנט הרשמי של דאנורי (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא דאנורי בוויקישיתוף מידע על המשימה תיאור פעילות תאיור טיסה
משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית

משלחת מס' 12 (באנגלית: Expedition 12) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-3 באוקטובר 2005 ועד ל-8 באפריל 2006. מפקד המשלחת היה ויליאם מקארתור מארצות הברית. פעילות המשלחת נמשכה 187 ימים. בעקבות אסון מעבורת החלל קולומביה בוצעו מספר שינויים בתוכנית פעילות בתחנת החלל: הצוות יגיע בחללית רוסית ולא במעבורת החלל כפי שתוכנן. הרכב הצוות צומצם ל-2 אנשים בלבד. כל הפעילות בהרחבת תחנת החלל הוקפאה עד לחידוש טיסות של מעבורות חלל אמריקאיות. במהלך פעילות משלחת מס' 12 תוכננה עגינה של מעבורת חלל אמריקאיות אך היא נדחתה לשנת 2006. משלחת זו הייתה המשלחת אחרונה שכללה 2 אנשים בלבד. ב-3 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-7 בפיקוד ולרי טוקארב. החללית התחברה למודול "פירס". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 12 ותייר חלל גרגורי אולסן מארצות הברית לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. ב-11 באוקטובר חללית סויוז TMA-6 עם משלחת מס' 11 וגרגורי אולסן עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 12. ב-7 בנובמבר מקארתור וטוקארב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות הותקנו מכשירים נוספים והוחלפו מכשירים פגומים. ב-18 בנובמבר בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית "סויוז TMA-7" ממודול "פירס" למודול "זאריה". ב-23 בדצמבר חללית מטען פרוגרס M-55 התחברה למודול "פירס" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,490 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד יוני 2006. ב-3 בפברואר/4 בפברואר מקארתור וטוקארב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות הותקנו מכשירים נוספים והוחלפו מכשירים פגומים. כמו כן שוחרר למסלול לוויין חובבות רדיו AMSAT-OSCAR 54/SuitSat-1. זו הייתה חליפת חלל שיצאה משימוש ועליה הותקן משדר. הקשר עם הלוויין נאבד ב-18 בפברואר. ב-3 במרץ חללית מטען פרוגרס M-54 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה. ב-20 במרץ בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית "סויוז TMA-7" ממודול "זריה" למודול "זבשדה". ב-1 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-8 בפיקוד פאבל וינוגרדוב. החללית התחברה למודול "זריה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 13 לתחנת החלל הבין-לאומית ומרקוס פונטס מברזיל לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. מרקוס פונטס החל לבצע את התוכנית שהוכנה עבורו על ידי סוכנות החלל הברזילאית וכללה 8 ניסויים במסגרת תוכנית Centenario. חברי המשלחת ביצעו עשרות ניסויים מדעים בתחומים שונים. ב-8 באפריל חללית סויוז TMA-7 עם משלחת מס' 12 ומרקוס פונטס עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 13. אתר האינטרנט הרשמי של משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית בוויקישיתוף תיאור פעילות באתר רוסקוסמוס דיווח של נאס"א פעילות משלחת מס' 12 בתחנת החלל הבין-לאומית תיאור פעילות של הצוות הרוסי בתחנת החלל תיאור פעילות חללית אספקה פרוגרס M-54 תיאור פעילות חללית אספקה פרוגרס M-55 פעילות של גרגורי אולסן בתחנת החלל תוכנית Centenario לוויין SuitSat-1
מחוז פונטבדרה

מחוז פונטבדרה הוא מחוז של הקהילה האוטונומית של גליסיה, בספרד. היא גובלת במחוזות לה קורוניה בצפון, לוגו בצפון מזרח, אורנסה במזרח, במחוז ויאנה דו קסטלו בדרום בפורטוגל ובאוקיינוס האטלנטי במערב. בירתה היא העיר פונטבדרה. על פי מרשם התושבים העירוני של שנת 2021 (של הלשכה הלאומית לסטטיסטיקה), אוכלוסיית המחוז מנתה 943,015 תושבים, ב-61 רשויות מקומיות. ויגו היא העיר המאוכלסת ביותר במחוז, ובה 292,374 תושבים, בעוד בפונטבדרה התגוררו יש 82,828 תושבים. בתחום המחוז זה נמצא הפארק הלאומי של האיים האטלנטיים של גליסיה. את המחוז מנהלת המועצה המחוזית של פונטבדרה היושבת בבניין מטה בעיר פונטבדרה ומטה משני בעיר ויגו, בשניהם ניתן שרות לתושבי המחוז וכן תמיכה טכנית, כלכלית וטכנולוגית לרשויות המקומיות במחוז. המחוז ממוקם בפינה הדרומית מערבית של הקהילה האוטונומית של גליסיה. הוא גובל במחוזות לה קורוניה, לוגו ואורנסה, כמו גם בפורטוגל בגבולו הדרומי. ממערב המחוז גובל בהאוקיינוס האטלנטי. מחוז פונטוודרה הוא אחד המחוזות הספרדיים הקטנים ביותר, שטחו 4,495 קמ"ר. אקלים מחוז פונטבדרה הוא אקלים חופי אוקיאני, עם טמפרטורות מתונות ממוצעות בכל ימות השנה וכמות גשמים גבוהה. משקעי שלג, או כפור, נדירים במחוז. במחוז פונטבדרה, נכון לשנת 2021, 942,665 תושבים והוא המחוז ה-16 במספר התושבים בין מחוזות ספרד. רוב האוכלוסייה מרוכזת בחופי שלושת לשונות הים (rías) הגדולים שבמחוז (ארוזה, פונטבדרה וויגו). במחוז צפיפות אוכלוסין של 209.52 תושבים/קמ"ר, גבוהה מהממוצע במדינה. אוכלוסיית המחוז גדלה בהדרגה עד 2011, אז הגיעה לשיא של 963,511 תושבים. מאז אוכלוסיית המחוז הולכת ופוחתת בהדרגה. בבירת המחוז, פונטבדרה, רק 8.79% מאוכלוסיית המחוז, העיר ויגו היא העיר המאוכלסת ביותר המחוז עם 31.18% מן האוכלוסייה. בוויגו גם עיקר הפעילות הכלכלית במחוז. התפתחות האוכלוסייה במחוז פונטבדרה צפיפות אוכלוסין במחוז (2018) גידול האוכלוסייה בין 1998 ל-2008 גידול האוכלוסייה בין 2008 ל-2018 Prego, CarlosVigo amplía su brecha con Pontevedra y se afianza como la urbe española más poblada sin ser capital. Faro de Vigo, January 17, 2019. אורכב, 4 בפברואר 2024 Provincias de España en cuanto a población en julio 2023 מדיה וקבצים בנושא מחוז פונטבדרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז פונטבדרה (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של מחוז פונטבדרה (בגליסית) מחוז פונטבדרה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טילי

האם התכוונתם ל... ג'ניפר טילי – שחקנית אמריקאית יוהאן ט'סרקלס פון טילי – מצביא בשירות האימפריה הרומית הקדושה מג טילי – שחקנית אמריקאית טיל הר טילי
מרדכי ברוך קרבאליו

מרדכי ברוך קרבאליו (או קאראווליו) (סביבות 1705–21 בדצמבר 1784, ח' בטבת ה'תקמ"ה) היה רב, מחבר תורני וסוחר מיהדות תוניסיה. רבה הראשי השני של קהילת יוצאי ליבורנו בתוניסיה. נולד בתוניס בסביבות 1705. לצד עיסוקו התורני הוא היה גם סוחר עשיר, אך בסוף ימיו איבד את עושרו. למד תורה מהרב יצחק לומברוזו, ועם פטירת רבו בשנת 1752, ירש את מקומו כרב הראשי של קהילת יוצאי ליבורנו בתוניסיה. הוא נהג ללמוד עם בנו, יצחק, מידי שבת בפירוש המזרחי על התורה, ולאחר מכן היה כותב את החידושים שעלו בלימודם. הוא שכל את בנו שנפטר בשנת ה'תקי"ט בגיל עשרים ושמונה, והותיר אחריו בן ובת. את החידושים הדפיס לזכרו בשם "ספר הזכרונות וחיי יצחק", הכולל חידושים על פירוש המזרחי, חידושים על הש"ס והספדים. בח' בטבת ה'תקמ"ה מת במגפה. את מקומו ברבנות הקהילה ירש חתנו יצחק אלחאייק. אחד מצאצאיו הוא ז'ול קראוולו(אנ') מהנדס רכבות וממייסדי כל ישראל חברים. "מרדכי ברוך קרבאליו", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) תועפות ראם, ביאור על פירוש המזרחי (ליבורנו, 1761), באתר היברובוקס מירא דכיא, פירוש על תלמוד בבלי, ועל יד החזקה (ליבורנו, תקנ"ב), באתר היברובוקס רפאל בנימין הכהן, מלכי תרשיש עמוד רלה ועמוד 423 איזנשטין, יהודה דוד, 1854-1956, אוצר ישראל חלק ט (צאינהרכבים), באתר היברובוקס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארגונים ישראליים עם מעמד מייעץ למועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות

מעמד מייעץ למועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות (אקוסו״ק) מוענק על ידי האו״ם לארגונים לא-ממשלתיים כדי לאפשר להם להשתתף בעבודת האו״ם. פעמיים בשנה, ועדת הארגונים הלא-ממשלתיים של האו״ם בוחנת בקשות למעמד מייעץ ומעבירה המלצות למועצה הכלכלית-חברתית, אשר מחליטה אם לאשר או לדחות את ההמלצות. מעמד מייעץ מקנה לארגונים זכויות להיכנס למתחמי האו״ם, להשתתף בחלק מהדיונים ולהגיש מסמכים. האו״ם מנהל מסד נתונים שדרכו אפשר לגשת לרשימה המלאה של ארגונים בעלי מעמד מייעץ מישראל ומשאר העולם. הטבלה מעודכנת נכון לדצמבר 2023. מעמד מייעץ המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות Consultative Status with ECOSOC and other accreditations, NGO Branch - United Nations Department of Economic and Social Affairs (באנגלית)