לי קואן יו

ארצות הברית שם זה נכתב במקור בהתאם לסדר המזרחי; שם המשפחה הוא לי. לי קואן יו (בסינית: 李光耀;‏ 16 בספטמבר 1923 – 23 במרץ 2015) היה ראש ממשלתה הראשון של סינגפור מ-1959, עוד לפני שקיבלה עצמאות מלאה, ועד 1990. נחשב לאחראי העיקרי להצלחתה הכלכלית המטאורית ולדיקטטור נאור. לי מכונה בסינגפור "אבי האומה". לי נולד והתחנך בסינגפור. בשנת 1930, לי נרשם לבית הספר האנגלי Telok Kurau שם בילה שש שנים מהשכלתו היסודית. לי היה תלמיד גרוע בשנתיים הראשונות שלו, אך לאחר מכן הפך לתלמיד מצטיין בבחינות הבגרות. הוא גם הצטרף לתנועת הצופים והשתתף במספר פעילויות פיזיות ודיונים. את לימודיו סיים בהצטיינות אשר העניקה לו את מלגת ג'ון אנדרסון וכשהגיע לטקס חלוקת המלגות פגש שם לראשונה את אשתו לעתיד Kwa Geok Choo, שהייתה האישה היחידה בבית הספר באותה תקופה. לימודיו באוניברסיטה הופסקו עקב מלחמת העולם השנייה באסיה, כאשר בית הספר הוסב למרכז רפואי בשנת 1941. תושייה חילצה אותו ממוות בטבח ההמוני שערכו היפנים בסינגפורים ממוצא סיני במהלך מלחמת העולם השנייה. לימים סיפר שלמד בזמן השלטון היפני כמה מועיל הפחד לביסוס שלטון יציב, עקרון שאותו יישם, אומנם בצורה אכזרית הרבה פחות, כמנהיג ארצו. לאחר תום מלחמת העולם השנייה למד משפטים באוניברסיטת קיימברידג' בבריטניה. ב-1954 יצר עם קבוצת משכילים מהמעמד הבינוני את "מפלגת הפעולה העממית" (PAP) במטרה לפעול למען עצמאות סינגפור. בבחירות שנערכו באוטונומיה הסינגפורית ב-1 ביוני 1959 זכתה ה-PAP לרוב מוחץ באספת הנבחרים, וכעבור יומיים הושבע לי קואן יו כראש הממשלה הראשון של סינגפור האוטונומית. לי המשיך לפעול לעצמאות סינגפור, תוך בחינת אפשרויות ליצירת חזית אנטי-קומוניסטית עם מלזיה. בקיץ 1965 הביא לי לנטישת סינגפור את הפדרציה עם מלזיה בעקבות היחסים הקשים ששררו בין לי לבין מנהיגי מלזיה. לי עצמו לא התכוון להביא את הדברים עד כדי קרע מוחלט, בידעו שארצו קטנה, ענייה ומחוסרת משאבי טבע, אך לכך התגלגלו הדברים בסופו של דבר. בעקבות פירוק הפדרציה, הייתה סינגפור למדינה עצמאית. לי היה לראש ממשלתה של סינגפור העצמאית עד 1990. במהלך שלושת העשורים שבהם החזיק בתפקיד ראש הממשלה הפכה סינגפור ממדינת עולם שלישי למעצמה פיננסית. בשנת 1990 הוחלף לי על ידי גו צ'וק טונג, ועבר לשמש בתפקיד "שר בכיר" (Senior Minister), תפקיד שהומצא במיוחד עבורו. בנו הבכור, לי הסיין לונג, סומן כממשיך דרכו, ואחרי תקופה ארוכה כסגן ראש ממשלה, הוא מונה ב-2004 לראש ממשלתה השלישי של סינגפור. לי קואן יו כיהן בתפקיד "שר יועץ" (Minister Mentor) בממשלה של בנו. לי הנהיג בסינגפור שלטון קשה שנקט ביד קשה כנגד כל הפרת חוק ושאפשר חופש ביטוי מוגבל ביותר לאופוזיציה. בריאיון לעיתון הניו יורק טיימס שבו נשאל מדוע אין הוא מאמץ את נורמות זכויות האדם המקובלות במדינת ישראל, המהווה מודל חיקוי עבורו, השיב כי יש להבדיל בין ישראל המלוכדת, שבה "אם תהיה מלחמה - כולם יבואו" לבין ארצו שהיא ערב רב של פליטים. זיכרונותיו על תקופת שלטונו תורגמו לשפות רבות ופרקים נבחרים ממנה תורגמו גם לעברית. בנו השני של לי קואן יו, לי הסיין יאנג, כיהן בעבר כנשיא ומנכ"ל תאגיד התקשורת והטלקומוניקציה הסינגפורי סינגטל. נפטר ב-23 במרץ 2015 בגיל 91. לי קואן יו, מן העולם השלישי לראשון, זמורה ביתן מדיה וקבצים בנושא לי קואן יו בוויקישיתוף אלי אשד, בן-גוריון הסינגפורי, באתר e-mago אקונומיסט, "אבי האומה" הסינגפורית, לי קואן יו פורש מהממשלה, באתר הארץ, 29 במאי 2011 האני מאמין שלי, דבר, 13 באוגוסט 1965 רויטרס, מת המנהיג שהפך את סינגפור ממוקד של עוני לנמר אסייאתי, באתר TheMarker‏, 23 במרץ 2015 רויטרס והניו יורק טיימס, מת לי קואן יו, מייסד סינגפור וראש הממשלה הראשון, באתר הארץ, 22 במרץ 2015 AP, הלך לעולמו "בן גוריון" של סינגפור, באתר ynet, 23 במרץ 2015 ניו יורק טיימס ואי-פי, פרידה מהרודן האידיאלי: סינגפור מתאבלת על מייסדה, שספג ביקורת אך גם הערכה בינלאומית רחבה, באתר הארץ, 24 במרץ 2015 לי קואן יו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קואן יו לי (1923-2015), דף שער בספרייה הלאומית לי קואן יו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) En, Siau Ming (24 במרץ 2015). "Mr Lee Kuan Yew placed an emphasis on educating the young 'so they can have a future'". Today. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite news}}: (עזרה) Koh, Jeremy (16 בספטמבר 2016). "Lee Kuan Yew's old school marks 90th birthday". The Straits Times. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Remembering Mr Lee Kuan Yew: Top performer with a playful streak". Raffles Institution. Asiaone. 24 במרץ 2015. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite news}}: (עזרה) Lee 1998, p. 37. "Former Raffles College (now NUS Campus at Bukit Timah)". National Heritage Board. אורכב מ-המקור ב-14 ביוני 2020. נבדק ב-26 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) מסניגפור עד בודפשט, דבר, 12 ביוני 1959 משה דור, מאלאזיה הגדולה נגד הכוכב האדום, מעריב, 22 בנובמבר 1961 ישראל הכירה בממשלת סינגפור, דבר, 16 באוגוסט 1965