laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ון לי

ג'ון לי (באנגלית: Jon Lee; נולד ב־1960) הוא מתמטיקאי וחוקר ביצועים אמריקאי, פרופסור להנדסה באוניברסיטת מישיגן. הוא ידוע במחקריו באופטימיזציה דיסקרטית לא ליניארית ואופטימיזציה קומבינטורית. לי סיים את לימודיו בתיכון Stuyvesant בשנת 1977. הוא סיים את לימודי התואר הראשון בשנת 1981 ואת הדוקטורט בהנחיתו של רוברט בלנד בשנת 1986, שניהם באוניברסיטת קורנל. לי לימד באוניברסיטת ייל משנת 1985 ועד 1993, אז עבר למחלקה למתמטיקה באוניברסיטת קנטאקי. משנת 2000 עד 2011 עבד במרכז המחקר תומאס ג'יי ווטסון של יבמ, ולאחר מכן שב לאקדמיה באוניברסיטת מישיגן. משנת 2010 עד 2012, לי היה יו"ר האגודה לאופטימיזציה של INFORMS . בשנת 2018 מונה לי לעורך הראשי של כתב העת Mathematical Programming, Series A. לי הוא המחבר של "קורס ראשון באופטימיזציה קומבינטורית" (הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', 2004) ושל "קורס ראשון באופטימיזציה ליניארית" (Reex Press, 2013). בשנת 2010, לי ושותפיו זכו בפרס ה- ICS של אגודת המחשוב של INFORMS על עבודתם בה הראו כי ניתן להציג בעיות החלטה קומבינטוריות רבות כמערכות של משוואות פולינומיות במשתנים מורכבים ואז להוכיח שלא קיים להן פתרון אפשרי באמצעות יישום ה-Nullstellensatz של Hilbert ומגוון רחב של טכניקות חישוב. בשנת 2013 נבחר לי כעמית של INFORMS. ג'ון לי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ון לי, באתר dblp ג'ון לי, באתר גוגל סקולר דף אינטרנט באתרי גוגל דף האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת מישיגן Summary of Personnel Actions, Regents of the University of Michigan, October 2011, retrieved 2012-02-25. Faculty appointment dossier at Univ. of Michigan, September 2011, retrieved 2012-02-25. גנאלוגיה מתמטית של Jonathan Lee, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה INFORMS Optimization Society, Officers, INFORMS, retrieved 2018-01-26. Mathematical Programming (Springer). INFORMS Fellows Class of 2013, INFORMS, retrieved 2018-01-25.
נאב

נבראג' סינג גוראיה (באנגלית: Navraj Singh Goraya; נולד ב-3 בנובמבר 1989), ידוע בשם הבמה נאב (מעוצב כ-NAV או כ-ΠΔV), הוא ראפר, זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי קנדי. בספטמבר 2015 הוציא נאב את אחד משיריו הראשונים לחשבון הסאונדקלאוד שלו, "Take Me Simple". השיר צבר למעלה מעשרה מיליון השמעות בסאונדקלאוד והיווה כחלק משמעותי מפריצתו של הראפר. בינואר 2016 הוציא את השיר "Myself", שהפך במהרה ללהיטו הגדול ביותר של נאב, תוך שזכה במעמד פלטינה מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. בפברואר 2017, לאחר שחתם נאב בחברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס, הוציא נאב את הבכורה המסחרית שלו, מיקסטייפ הנושא את שם הבמה שלו. המיקסטייפ כלל את הסינגל "Some Way", בו אירח נאב את הזמר דה ויקנד, שזכה במעמד פלטינה באמריקה ובקנדה. האלבום עצמו זכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה ולמעמד "אלבום זהב" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי. ב-18 במאי 2018 הוציא נאב את אלבום הבכורה שלו, "Reckless". האלבום כולל הופעות אורח של הראפרים טראוויס סקוט, ליל עוזי ורט וגאנה. האלבום כלל בין היתר את השיר "Wanted You" באירוח ליל עוזי ורט, שהפך לשירו הראשון של נאב שהגיע למצעד הבילבורד הוט 100, תוך שהגיע למקום ה-64. האלבום עצמו דורג בשיאו במקום השמיני במצעד הבילבורד 200 וזכה במעמד זהב בארצות הברית ובקנדה. ב-22 במרץ 2019 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "Bad Habits". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לאלבומו הראשון של נאב אשר הגיע למעמד זה. כמו כן, בשנת 2020 זכה האלבום במעמד "אלבום זהב" מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. ב-8 במאי 2020 הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, "Good Intentions". האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 וזכה לביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. 2018: Reckless 2019: Bad Habits 2020: Good Intentions 2022: Demons Protected by Angels 2016: The Introduction 2017: Nav 2017: Perfect Timing (עם מטרו בומין) 2018: 1 Night (עם גוואפ טרנטינו) 2020: Brown Boy 2 2019: Brown Boy מדיה וקבצים בנושא נאב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאב (באנגלית) נאב, ברשת החברתית פייסבוק נאב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נאב, ברשת החברתית אינסטגרם נאב, ברשת החברתית טיקטוק נאב, סרטונים בערוץ היוטיוב נאב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נאב, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) נאב, באתר ספוטיפיי נאב, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) נאב, באתר Last.fm (באנגלית) נאב, באתר AllMusic (באנגלית) נאב, באתר MusicBrainz (באנגלית) נאב, באתר דיזר נאב, באתר Discogs (באנגלית) נאב, באתר Genius נאב, באתר טיידל (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Max Weinstein, Nav and Metro Boomin Drop 'Perfect Timing' Project - XXL, XXL Mag (באנגלית) Gold/Platinum, Music Canada (באנגלית) Billboard 200 Albums - Year-End, Billboard Nav: Reckless, Pitchfork (באנגלית) HipHopDX- https://hiphopdx.com, Nav Releases "Bad Habits" Album, HipHopDX, ‏2019-03-21 NAV Nets First No. 1 Album on Billboard 200 Chart With â€˜Bad Habitsâ€™, Billboard, ‏2019-03-31 Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) NAV Announces New Album 'Good Intentions', exclaim.ca (באנגלית) Nav: Good Intentions, Pitchfork (באנגלית) NAV's Blandness Is Unparalleled on 'Good Intentions', exclaim.ca (באנגלית) NAV's 'Good Intentions' Debuts at No. 1 on Billboard 200, Billboard, ‏2020-05-17
צרות טובות (שיר)

צרות טובות הוא פזמון שכתבה שמרית אור, הלחין שלום חנוך וביצעה להקת השלושרים. השיר יצא לאור בשנת 1969 באלבום היחיד של ההרכב, השלושרים. שלום חנוך פנה אל שמרית אור וביקש שתכתוב מילים ללחן שיצר. השיר בוצע על ידי להקת "השלושרים", שחבריה היו בני אמדורסקי, חנן יובל ושלום חנוך. יובל היה הסולן בשיר, וחבריו ללהקה ביצעו את קולות הרקע. מישה סגל עיבד את השיר (ואת האלבום כולו). הדובר בשיר מתאר רומן שקיים עם שתי אחיות תאומות, אשר לא ידעו האחת על הרומן שמנהלת אחותה. בשנת 2004 נכלל השיר באלבום של חנוך "יציאה", שתיעד את מסע הופעותיו שהחל בשנת 2002 עם המוזיקאי משה לוי. השלושרים, עמ' 22, הוצאת אסנת, 1969. (הספר בקטלוג ULI) מיכאל תפוח (עורך), שלום חנוך, עמ' 20, הוצאת כנרת, 1980. (הספר בקטלוג ULI) מילות השיר "צרות טובות" באתר שירונט שלום חנוך - צרות טובות, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:27) יוסי חרסונסקי עיון ביקורת, באתר יוסי מיוסיק. צרות טובות, באתר האינטרנט של עופר גביש לדף השיר באתר הספרייה הלאומית יעקב בר-און, ‏שמרית אור על הסרטן, "הללויה" ומירי רגב: "גועל נפש, הזנתה את השיר", באתר מעריב אונליין, 29 בדצמבר 2018 נעם רפפורט, רוק ישראלי 1973-1967, הוצאת מרום תרבות ישראלית, תל אביב 2018
ג'ון בורמן

ערך זה עוסק בבמאי הקולנוע. עבור שחקן הקריקט, ראה ג'ון בורמן (שחקן קריקט). סר ג'ון בורמן (באנגלית John Boorman, נולד ב-18 בינואר 1933) הוא במאי קולנוע בריטי. הוא ביים 22 סרטים והיה מועמד לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר על הסרטים גברים במלכודת ותקווה ותהילה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. באוקטובר 2024, פורסם כי בורמן עובד על סרט אנימציה בשם The Honey Wars, שהתבסס על סיפור שכתב עבור ילדיו. חברת ההפקה Kavaleer Productions האירית מפתחת את הסרט כסרט אנימציה באורך של 90 דקות. השחקנים שצפויים להצטרף לצוות הדיבוב כוללים את ג'יימי לי קרטיס, ונסה קירבי, פטריק סטיוארט, ברנדן גליסון, ריצ'רד אי. גרנט וג'ון ווייט. הסרט מוגדר כפנטזיה קומית אפלה, ועוקב אחרי הופ, ילדה בעלת יכולת סודית לראות את הקשרים הבלתי נראים בין העולם הקסום לעולמנו. גברים במלכודת (1972) זארדוז (1974) אקסקליבר (1981) יער האזמרגד (1985) תקווה ותהילה (1987) איפה שהלב (1990) הבריחה מרנגון (1995) הגנרל (1998) החייט מפנמה (2001) האמת העירומה (2004) Queen and Country‏ (2014) מדיה וקבצים בנושא ג'ון בורמן בוויקישיתוף ג'ון בורמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון בורמן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון בורמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון בורמן, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון בורמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Stewart Clarke, John Boorman Animation ‘The Honey Wars’ Attracts Sweet Voice Cast Of Jamie Lee Curtis, Vanessa Kirby, Patrick Stewart, Brendan Gleeson, Richard E. Grant & Jon Voight, Deadline Hollywood, ‏October 8, 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדמונד אוסבורן

אדמונד ארצ'יבלד אוסבורן CB DSO‏ (באנגלית: Edmund Osborne; ‏1885–1969) היה קצין של הצבא הבריטי, שפיקד על הקורפוס ה-2 במלחמת העולם השנייה. אוסבורן נכנס לאקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' והוסמך כלוטננט משנה בחיל ההנדסה המלכותי, הצבא הבריטי, בשנת 1904. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן למד במכללה לפיקוד ומטה, קמברלי בשנים 1921–1922, ובהמשך הפך למפקד בית הספר למקצועות הקשר בשנת 1926. לאחר מכן הוא שירת כקצין האג"ם של הדיוויזיה ה-3 בשנת 1930. לאחר מכן הוא מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-157 (חיל הרגלים הקל היילנד) בשנת 1933, ומפקד חטיבת קהיר במצרים בשנת 1934. הוא שירת במלחמת העולם השנייה, תחילה כמפקד הדיוויזיה ה-44 (מחוזות הבית), עימה לחם במהלך המערכה על צרפת, ולאחר מכן כמפקד הקורפוס ה-2 משנת 1940 עד שפרש מהצבא הבריטי בשנת 1941. Liddell Hart Centre for Military Archives
אסוד (יישוב)

אסוד (בהונגרית: Aszód) היא עיר במחוז פשט, הונגריה, מקום מושבה של נפת אסוד. שם היישוב בא משם העצם "אסו" שפירושו מסלול מים עונתי – נחל ברדה הזורם בעיירה נקרא אסו בימי הביניים. אסוד ממוקמת לאורך הכביש הראשי מס' 3, לצד שפת הגבעות של גדלה, בעמק נהר הגאלגה, 14 ק"מ מהעיירה גדלה ו -16 ק"מ מהעיר הטוון. היישובים השכנים הם: באג, דומוני, הוויזג'רק, איקלד, קרטל. תחנת הרכבת אסוד ממוקמת על קו 80A MAV קו הרכבת בודפשט-הטוון. אזור אסוד היה מיושב מאז התקופה הפרה-היסטורית: מהחפירות עולה כי בתקופה הנאוליתית היה המקום מיושב ברציפות במשך כ -400 שנה בסביבות 3500 לפני הספירה. בסמוך נחפרו יישובים מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל לאורך נהר הגאלגה. בתחילת נדידת העמים, אזור אסוד היה הגבול בין עמים שונים השבטים הגרמאנים וסרמטים והעמים (בעיקר קבאדים ומיאזיגים); ממצאים של הונים, גפידים ואווארים טרם נמצאו. בזמן כיבוש הונגריה על ידי השבטים המדיארים קיבל את שמו הכפר קרטל הסמוך לאזור אסוד וגם נקודות רבות אחרות באזור. בתחילת המאה העשרים נבנתה במקום הכנסייה האקומנית בתוך "מכון השיפור ההונגרי המלכותי" (בית סוהר/פנימייה לנוער) באסוד. הכנסייה הנאו-גותית החדשה הייתה בעלת שלושה-אולמות תפילה ונחנכה ב־20 ביוני 1906. עד 1950 קיימו כאן תפילות הקתולים, הפרוטסטנטים והיהודים וקיימו את טקסי הפולחן שלהם (כל אחד באולם נפרד). בטקסים אלה נכחו לא רק התלמידים וצוות המכון, אלא גם מאמינים שחיו באזור. בשנת 1960 נהרסה הכנסייה שלא נעשה בה שימוש. השואה השמידה את הקהילה היהודית באסוד: כמאתיים מבני הקהילה נספו במחנות ההשמדה. הרב יהודה אסאד (1794 – 1866) היה אב"ד, ראש ישיבה, פוסק ומנהיג אורתודוקסי בהונגריה. הברון פרידייש פודמניצקי מוצאו מאסוד, מי שגיולה קרודי קרא לו "החתן" של בודפשט. שמעון הבשי במקור הנדלר (22 במרץ 1868) תאולוג הונגרי-יהודי, רב ופרופסור באוניברסיטה. דיולה סיגטי (במקור שפיצר 1879 – 1929) היה פילולוג קלאסי הונגרי-יהודי. מאנצי הֶרֶנְדִי (במקור הרמן, 1896 – 1973) הייתה שחקנית יהודייה-הונגריה, סוברט אופרטה. אימרה ברצלר (גם דוד, 1861 – 1936) היה רופא מיילד-גינקולוג, רופא ראשי בבית החולים, שנדור פטפי המשורר הלאומי ההונגרי למד בבית הספר באסוד משנת 1836 עד 1839. Aszód Önkormányzatának honlapja Aszód.lap.hu – Linkgyűjtemény Aszodinfo.hu - Független hírportál Az aszódi futball klub hivatalos honlapja Légifotók Aszódról Térkép Kalauz – Aszód Petőfi Muzeális Gyűjtemény és Kiállítóhely, Aszód Szentháromság templom אתר עיריית אסוד Aszód.lap.hu - אוסף קישור Aszodinfo.hu - פורטל חדשות עצמאי האתר הרשמי של מועדון הכדורגל אסוד תצלומי אוויר של Aszód מדריך למפות - Aszód אוסף וגני התערוכה של מוזיאון פטפי, אסוד כנסיית השילוש הקדוש מדיה וקבצים בנושא אסוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסוד (בהונגרית) Magyar Petőfi Múzeum – A Petőfi Múzeum szórólapja
אנג'ל פייס

אנג'ל פייס (באנגלית: Angel Face, פני מלאך) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מ-30 מ"ל ג'ין, 30 מ"ל ברנדי אפרסק 30 מ"ל קלבדוס. לעיתים מקושט בפלח תפוח. הקוקטייל הופיע לראשונה בספרו הברמן הארי קראדוק The Savoy Cocktail Book משנת 1930. המתכון המקורי המליץ להשתמש בקרח מופשר קלות, על מנת לדלל מעט יותר את הקוקטייל. הקוקטייל ככל הנראה קרוי על שמו של מפיונר האמריקאי אייב קמינסקי (Abe Kaminsky) שהיה מוכר בכינוי "פני מלאך" והיה פעיל במהלך תקופת היובש. קיימים מספר טוויסטים ידועים לאנג'ל פייס. לדוגמה, ניתן להוסיף מעט מיץ תפוחים, להחליף את הברנדי בליקר אפרסק או את הג'ין בוודקה . מדיה וקבצים בנושא אנג'ל פייס בוויקישיתוף angel-face באתר איגוד הברמנים הבינלאומי angel-face אתר diffords guide. angel-face diffords guide www.liquor.com אתר cocktailpartyapp
ג'ון מרקז

ג'ון צ'ארלס מרקז (באנגלית: John Charles Marquez; נולד ב-5 ביוני 1970) הוא שחקן בריטי. מרקז נולד בקובנטרי שבאנגליה. הוא אחיו של השחקן מרטין מרקז. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד השוטר ג'וזף פנהייל בסדרת הדרמה "דוק מרטין" של רשת ITV, החל משנת 2007. עוד גילם את ריי וילסון בסדרה "במועדון" של ערוץ BBC One בשנים 2014 עד 2016. ג'ון מרקז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Doc Martin | Interview with John Marquez (Pc Jon Penhale)". Bradford Zone | TV FEATURES (באנגלית). 12 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
תניני התנין

תניני התנין (באנגלית: Christopher Crocodile, "כריסטופר התנין") היא סדרת הנפשה בריטית לילדים, אשר נוצרה על ידי גראהם פרסל והופקה על ידי Direct Entertainment. הסדרה עוקבת אחר תניני, תנין ירוק אשר ממציא המצאות כדי לעזור לתושבים החיים בעיר בוץ (במקור - Muddytown). הסדרה, הכוללת 13 פרקים באורך 5 דקות ופרק ספיישל באורך 30 דקות, שודרה במקור בבריטניה בערוץ CBBC, החל מ-18 בספטמבר 1992 עד 11 בדצמבר באותה שנה. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בטלוויזיה החינוכית בשנת 1993 במסגרת רצועת השידור "רכבת ההפתעות", כאשר פרק הספיישל שודר בשנת 1997 תחת השם בנימין התנין. בתחילת שנות האלפיים הסדרה שודרה בישראל תחת שמה המקורי, "כריסטופר התנין", בערוץ הופ! עם דיבוב עברי חדש. הסדרה עוקבת אחר תניני, תנין ירוק אשר עזב את ארץ מולדתו כדי לעזור לתושבי עיר בוץ, עיר שיורד בה הרבה גשם ולכן היא בוצית במיוחד, באמצעות המצאותיו. הדיבוב העברי ששודר בטלוויזיה החינוכית בוים על ידי מרקו סימיונוביץ, והופק על ידי חסיה ורטהיים. אבי פניני – מספר / תניני / דמויות שונות סיון שביט – דמויות נשיות פרק ספיישל באורך 30 דקות בשם בנימין התנין (באנגלית: Christopher Cloud: Cloud Crazy, "כריסטופר התנין: ענן משוגע") שודר בישראל בשנת 1997. בגרסת הספיישל בדיבוב העברי, שמו של תניני שונה לבנימין והוא דובב על ידי שמחה ברבירו במקום אבי פניני. בנוסף דיבבו בדיבוב העברי דני בסן, סיון שביט, שרית סרי, אסתי ברעד פורים ושי זורניצר. "תניני התנין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תניני התנין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
יצחק לודן

יצחק לודן (1922–2017) היה עיתונאי וסופר, ממנהיגי תנועת "הבונד" בישראל, ופעיל למען שימור תרבות היידיש. נולד בוורשה, פולין למשפחה דוברת יידיש בה חמישה ילדים, שלושה אחים ושתי אחיות. אמו הייתה עקרת בית ואביו עבד כצבע. למד בבית הספר של רשת ציש"א, שהוקמה על ידי אנשי המפלגות הסוציאליסטיות ("הבונד", "פועלי ציון", מה"מאוחדים" ומהבלתי-תלויים). היה פעיל בתנועת הנוער של הבונד - סקיף. בגיל 15 ברח מוורשה לברית המועצות וכך שרד את המלחמה, אך נשלח בידי הסובייטים לשנתיים של מעצר ועבודת פרך. שנה ישב בכלא בביאליסטוק ויותר משנה היה אסיר במחנה עבודה בצפון אוראל. אחר כך נדד ברחבי ברית המועצות והגיע לאוזבקיסטן, חלה קשה ושקל 35 קילו. במשך נדודיו כפליט במרכז אסיה הוא נפגש עם סופר היידיש הגולה משה ברודרזון, וזה התרשם מניסיונותיו הראשונים בכתיבה ועודד אותו להמשיך בכתיבה ספרותית. באוזבקיסטן התמנה למזכיר קולחוז, ונשלח לקישינייב ללמוד חקלאות. כאשר חזר לפולין בשנת 1946 הוא גילה שכל משפחתו נספתה בשואה, פרט לאחיו יוסף. בשנת 1948 לודן, שלא רצה להישאר בפולין תחת שלטון סובייטי, עזב את וורשה יחד עם אחיו והם החליטו להגיע לישראל. עם הגיעו לארץ היה פעיל בסניף הבונד הקטן שהוקם בישראל לאחר חורבן הבונד בשואה. שירת בצה"ל כצלם. בפברואר 1953 החל לעבוד כעיתונאי בעיתון היידיש לעצטע נייעס, שם עבד עד היציאה לפנסיה בשנת 1991. בשנת 1971 מונה גם לעורך לעבנס-פראגן, דו-ירחון תרבותי יידי, בעל זיקה ליוצאי תנועת הבונד, עד לסגירתו בשנת 2014. שימש גם ככתב העיתון היהודי אמריקאי ביידיש - הפורוורד. בשנות ה-70 שימש כחבר נשיאות אגודת העיתונאים בתל אביב. לודן כתב חדשות, ביקורות, כתבות, פיליטונים ובעיקר מאמרים פובליציסטיים. בנוסף תרגם ליידיש ספרים ושירה בעברית. במשך השנים המשיך לודן להיות פעיל בתנועת "הבונד", עסק במחקר ותיעוד ההיסטוריה שלה, והיה מעורב בהקמת "הבונד הישראלי", שהייתה בעיקר עמותה לעזרה הדדית ומקום מפגש חברתי. אף שבגיל 15 נאלץ לודן להפסיק את לימודיו, הוא רכש לעצמו במהלך השנים השכלה רחבה והתמחות אקדמית בפילוסופיה ובתולדות האמנות. את יכולתו המחקרית בתחום האמנות הפלסטית הוא הציג בספרו "פערל פון גן-עדן" (פנינים מגן-עדן) שיצא לאור ב-1978. שני כרכים מכתביו העיתונאיים יצאו לאור בשנת 2010 בשם "אין געיעג נאך מאמענטן" (במרדף אחר הרגעים) בהוצאת בית לייוויק. פרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש בשנת 1991 פרס מנדלי מוכר ספרים בשנת 2010 פרס מפעל חיים של הרשות הלאומית לתרבות היידיש בשנת 2016 ארז רביב, ‏"המצבה שלו היא כתביו", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 9 בנובמבר 2017 עופר אדרת, אחרון הבונדאים: פרידה מיצחק לודן, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2017 איך אומרים די לכיבוש ביידיש?, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:22) יצחק לודן (1922-2017), דף שער בספרייה הלאומית רענן שמש-פורשנר, "אבל הבונד לא מת!" – פרידה מהחבר יצחק לודן, באתר "שיחה מקומית", 9 בנובמבר 2017 בני מר, 60 שנה לבונד הישראלי | המילה האחרונה, ביידיש, באתר הארץ, 15 ביולי 2011 נפתח הדיון באסיפת אגודת העתונאים בת"א, דבר, 29 במאי 1975 גלעד מלצר, החיים בכרומו | המהפכה שהתאחרה, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2010 נתן כהן, "אין געיעג נאך מאמענטן (במרדף אחר הרגעים)"מאת יצחק לודן | צייד הרגעים, באתר הארץ, 2 ביוני 2010 בני מר, מזנב חזיר לא עושים שטריימל, באתר הארץ, 12 ביוני 2009 מיה סלע, פרס מנדלי מוכר ספרים לספרות בלשון יידיש הוענק ליצחק לודן, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2010 יצחק לודן ז"ל, באתר הרשות הלאומית לתרבות היידיש, 6 בנובמבר 2017
גלידת תה ירוק

גלידת תה ירוק או גלידת מאצ'ה (ביפנית: 抹茶アイスクリーム -‏ matcha aisu kurīmu - מאצ'ה אאיסו קורימו, ובקיצור 抹茶アイス -‏matcha aisu - מאצ'ה אאיסו) היא גלידה בטעם מאצ'ה (抹茶), שפותחה ביפן בסוף המאה ה-18, והפכה לפופולרית מאוד ביפן ומזרח אסיה. הגלידה אף הגיעה לארצות הברית במהלך הכיבוש האמריקאי ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה, וזכתה שם להצלחה. מקורה של גלידת תה הירוק היפנית אינו ידוע, אך ישנם הטוענים כי היא מיוצרת ביפן בעבודת יד באזורים כפריים כבר למעלה ממאתיים שנה. ישנם תיעודים ברורים כי הגלידה בצורת הר פוג'י שבסמוך לעיר טוקיו היה קיים בתפריטים של בתי אצולה יפניים עוד בתקופת מייג'י. הגלידה צברה פופולריות ביפן, אך לא הייתה לסוג הגלידה המועדף על היצרנים היפניים, שנהגו לייצר בעיקר גלידות בטעמים הפופולריים במערב. הגלידה הגיעה לראשונה לארצות המערב בשנות החמישים, כאשר שלט ביפן משטר צבאי אמריקאי, אך רק מאוחר יותר היא צברה פופולריות במערב. בשנות השמונים של המאה העשרים צברה הגלידה פופולריות במזרח אסיה כשענקית התאגידים היפנים Meiji Dairies Corporation (יפ') החלה לייצר ולהפיץ את הגרסה ה"מערבית" יותר של הגלידה ברחבי האזור. בשנות התשעים של המאה העשרים התחולל מהפך: במקום שיפן תספק את הגלידה לארצות הברית, שם החלו גלידריות ומסעדות רבות להגיש את הטעם הייחודי, משנת 1990 ועם תחילת הליברליזציה ביפן החלו יצרניות גלידה אמריקאיות לייבא גלידת תה ירוק יפנית ליפן בשם "סגנון יפני טהור עשוי מקליפורניה". משנת 1995 החלו יצרניות גלידה יפניות ואמריקאיות להתחרות על ייצור וייבוא הדדי של הגלידה, כאשר כל אחת מהן משתמשת במשאבים שייבאה מהמדינה השנייה: למשל, הגלידות היפניות שיוצרו, פוזרו ופורסמו בעיתונים, סופרמרקטים וחנויות נוחות יפניות יוצרו למעשה מחלב שנקנה מחברה אמריקאית מפלורידה. השלוחה היפנית של רשת האגן דאז האמריקאית ביפן החלה לייצר גלידת תה ירוק בשנת 1996, והמוצר נמכר עד היום בסופרמרקטים וחנויות נוחות יפניות. הטעם הפך לאחד הטעמים הפופולריים ביותר של החברה בכל העולם. נתונים סטטיסטיים של איגוד הגלידות היפני מראים כי גלידת התה הירוק דורגה במקום השלישי במחקר "טעם הגלידה האהוב ביותר" בסקר דעת קהל שנערך בערים המרכזיות של יפן, ומתיימר לדגם את כלל האוכלוסייה היפנית. כיום מכיוון שהגלידות מיוצרות באופן פיקטיבי במפעל, חלק מהיצרניות משתמשות בתחליפי תה ירוק כדי לשמר את הטעם. הקושי הוא שללא החומר קטכין (Catechin) שנמצא באופן טבעי בעלים של תה ירוק, הגלידות עלולות לאבד את צבען בחשיפה לאור השמש. לשם כך חברות אמריקאיות רבות משתמשות בצבעי מאכל מלאכותיים כדי לשמור על צבע אחיד. מדיה וקבצים בנושא גלידת תה ירוק בוויקישיתוף An Easy Recipe for Homemade Japanese Green Tea (Matcha) Ice Cream, The Spruce Eats (באנגלית) Norinchukin Institute
בריל קוק

בֶּרִיל קוּק (באנגלית: Beryl Cook; ‏10 בספטמבר 1926 – 28 במאי 2008) הייתה ציירת נאיבית ואוטודידקטית. בריל קוק ילידת אגהאם(אנ'), סארי, אנגליה החלה את הקריירה שלה לפני כ-40 שנה, לאחר עיסוק בספרות ובאופנה. בשנת 1995 היא קיבלה את אות "מסדר האימפריה הבריטית" מהמלכה. יצירותיה של בריל קוק מציגות דמויות מצחיקות, ענקיות וצבעוניות של חיי היום יום. הן לא מטיפות מוסר או רעיונות פילוסופים, פוליטיים או חברתיים. הדמויות נועדות להביע שמחת חיים. במילים אחרות, ניתן לומר כי בריל קוק הייתה צופה חברתית גדולה עם חוש הומור. בריל קוק יצרה את עבודותיה על בסיס חיי היום יום, ועל מצבים מצחיקים ותרמו לזה נסיעותיה הרבות לבואנוס איירס, ניו יורק, הוואנה, פריז וברצלונה. הדמויות והמצבים המוצגים אנושיים ולעיתים גורמים לחיוך. למרות הסגנון "הנוקשה" הבריטי בציורים שלה, יש בהם גם הבזקים של ארוטיקה ושמחת חיים. באופן לא מפתיע, הם ידועים בכינוי "רובנס מצחיקים". העבודות של בריל קוק מוצגות במוזיאונים ברחבי העולם והן חלק חשוב במספר אוספים פרטיים. קוק הלכה לעולמה בפלימות' ב-2008. אתר האינטרנט הרשמי של בריל קוק בריל קוק, ברשת החברתית פייסבוק בריל קוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר האינטרנט שח בריל קוק פרטים קטנים, אנשים גדולים, מצגת ציורים של בריל קוק, בא במייל אולם בריל קוק, באתר מוזאוני ראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר הארקנס

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר הארקנס (אנטארקטיקה) – הר בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה. ניו זילנד הר הארקנס (ניו זילנד) – הר בחבל מרלבורו באי הדרומי של ניו זילנד ארצות הברית הר הארקנס (קליפורניה) – הר במחוז פרימאס במדינת קליפורניה, שבארצות הברית
דאדלי גרהאם ג'ונסון

דאדלי גרהאם ג'ונסון (באנגלית: Dudley Graham Johnson;‏ 13 בפברואר 1884 – 21 בדצמבר 1975) היה גנרל בצבא הבריטי ומעוטר צלב ויקטוריה. ג'ונסון נולד ב-13 בפברואר 1884 בבורטון שעל המים, גלוסטרשייר, ובשנת 1901 התגייס לצבא הבריטי. הוא שירת עם רגימנט ווילטשייר במלחמת הבורים השנייה. הוא עבר לרגימנט הגבול דרום ויילס עם סיום לימודיו במכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט בשנת 1903. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא לחם בחזית המערבית, ובסוף המלחמה הוא היה מפקד הגדוד ה-2, רגימנט סאסקס המלכותי. על פעולותיו בקרבות הוא עוטר בצלב ויקטוריה. בין המלחמות הוא למד במכללה לפיקוד ומטה, קמברלי בשנים 1923 עד 1924 ומילא מספר משרות הדרכה וסגל לפני שמונה למפקד הגדוד השני, רגימנט צפון סטפורדשייר בשנת 1928. בשנת 1933 הוא מונה למפקד חטיבת החי"ר ההודית ה-12 (סקונדראבאד), ובשנת 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-4, עליה פיקד במהלך המערכה על צרפת. הוא הוחלף כמפקד הדיוויזיה לאחר קרב דנקירק ביוני 1940, ובהמשך השנה מונה למפקד פיקוד אלדרשוט, לפני שמונה למפקח יחידות הרגלים בשנת 1941. הוא פרש בשנת 1944 ומונה לקולונל הכבוד של רגימנט הגבולות דרום ויילס בין השנים 1944–1949, וב-21 בדצמבר 1975 הוא מת בביתו בפליט, המפשייר. צלב ויקטוריה שלו מוצג במוזיאון רגימנט הגבול דרום ויילס, ברקון, פויס, ויילס. הוא היה נשוי למרג'ורי גריסווד שנפטרה בשנת 1950, ונולדו להם בן אחד ושתי בנות. מדיה וקבצים בנושא דאדלי גרהאם ג'ונסון בוויקישיתוף Liddell Hart Centre for Military Archives Smart, p. 173
אמיס קילה

אמיליאנו רודולף ג'ימבלי (באיטלקית: Emiliano Rudolf Giambelli; נולד ב-14 בנובמבר 1989), ידוע בשם הבמה אמיס קילה (Emis Killa), הוא ראפר איטלקי. אמיס קילה נולד בווימרקטה שבאיטליה לאם סיציליאנית מפלרמו ואב לומברדי שפעל בעברו כמוזיקאי. אביו של אמיס קילה נאבק בהפרעה דו-קוטבית ונפטר עקב דום לב בשנת 2010. בשנת 2007, בגיל 17 בלבד, הוא זכה בתחרות חופשית באיטליה בשם "TecnichePerfette". בשנת 2009 שיתף פעולה עם החברה ללא מטרות הרווח "Blocco Recordz", והוציא דרכה את המיקסטייפ, Keta Music, ואחריו גם את האלבום "Champagne e Spine". בינואר 2012 הוציא את אלבום הבכורה שלו, L'erba cattiva. האלבום הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד האלבומים האיטלקי, תוך שמכר למעלה מ-60,000 עותקים. באותה השנה, זכה אמיס קילה בפרס ה-EMA של MTV עבור "האמן האיטלקי הטוב ביותר". באוקטובר 2013 הוציא את אלבומו השני, Mercurio. האלבום זכה להצלחה רבה, תוך שמוקם במקום הראשון במצעד האלבומים האיטלקי ובכך הפך האלבום לראשון של הראפר אשר עשה זאת. כמו כן, נמכר האלבום בכ-50,000 עותקים. באוקטובר 2016 הוציא את אלבומו השלישי, Terza stagione. האלבום כלל, בין היתר, את הסינגל "Cult" שהגיע למקום ה-68 במצעד הסינגלים האיטלקי וזכה לעשרות מיליוני צפיות ביוטיוב. באוקטובר 2018 הוציא את אלבומו הרביעי, Supereroe. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האיטלקי. מדיה וקבצים בנושא אמיס קילה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמיס קילה (באיטלקית) אמיס קילה, ברשת החברתית פייסבוק אמיס קילה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמיס קילה, ברשת החברתית אינסטגרם אמיס קילה, סרטונים בערוץ היוטיוב אמיס קילה, ברשת החברתית Goodreads אמיס קילה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיס קילה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמיס קילה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אמיס קילה, באתר ספוטיפיי אמיס קילה, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אמיס קילה, באתר Last.fm (באנגלית) אמיס קילה, באתר AllMusic (באנגלית) אמיס קילה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמיס קילה, באתר דיזר אמיס קילה, באתר Yandex.Music (ברוסית) אמיס קילה, באתר Discogs (באנגלית) אמיס קילה, באתר Songkick (באנגלית) אמיס קילה, באתר Genius אמיס קילה, באתר טיידל (באנגלית) Emis Killa, web.archive.org, ‏2014-08-29 Richiedi targhetta, www.fimi.it (באיטלקית) 10 January 2020, Roshelle ed Emis Killa insieme nella nuova canzone "Rosa naturale", News Mtv Italia, ‏2020-01-10 FIMI - Federazione Industria Musicale Italiana - Classifiche, web.archive.org, ‏2013-11-02 Emis Killa: live infuocato a Milano con J-Ax, Max Pezzali e Mario Balotelli, Tgcom24