laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סלמבו (מאפה)

סלמבו או בלוט (בצרפתית: Salambo או Gland) הוא מאפה צרפתי, מבצק רבוך בעל צורה מוארכת, מעליו רפרפת וניל, ואחר כך מזוגג בסוכר. שמו של המאפה בא מ"סלמבו", אחד משמותיה של האלה עשתרת, שהיוותה השראה לשמה הפרטי של גיבורת הרומן שֹלמבו ("ש" שמאלית) מאת גוסטב פלובר שפורסם ב-1862, המאפה עשתה כבוד גם לאופרה Salammbô של ארנסט רייר משנת 1890. המאפה שהיה פופולרי בשנות ה-80 של המאה ה-20 הפך לנדיר יותר במאפים. פייר לקאם ואנרי-פול פלפראט תיארו סלמבו כפחזניות קטנות של בצק רבוך כמו אלה של עוגת סנט אונורה המעוטרות בקרם וניל, והחלק העליון טבול בסוכר מבושל במחבת. לארוס גסטרונומיק מגדיר אותו כמין "כרוב ניצנים" בצורת ביצה קטנה, ממולא בקרם מאפה בטעם קירשווסר, מכוסה בציפוי ירוק ומפזר בקצהו האחד האגלסלג (פתיתי שוקולד מוארכים). לסלמבו יש ציפוי בצק סוכר ירוק, לבן או ורוד עם זילוף שוקולד בקצה אחד. בחלק מהמאפים, צבע הציפוי מעיד על טעם המילוי: לבן לוניל, בז' לקפה, חום לשוקולד, לפעמים ורוד לפרלין וירוק לליקרים מסוימים, ולרוב לכל קונדיטור יש את הקוד שלו. בשמפאן ההיסטורית, ציפוי לבן היה פירושו רפרפת רגילה, ירוק פירושו רום או קירש, בעוד ורוד פירושו גראן מרנייה. אקלר פחזנית רליז'ז מדיה וקבצים בנושא סלמבו בוויקישיתוף Joseph Favre (1905). Dictionnaire universel de cuisine pratique. Encyclopédie illustrée d'hygiène alimentaire: modification de l'homme par l'alimentation. Paris. p. 1753. Antoine Charabot; Pierre Lacam (1893). Le Glacier classique et artistique en France et en Italie. Paris. p. 48. Colette Guillemard; Christian Millau (1990). Les Mots de la cuisine et de la table. Le Français retrouvé. Paris: Belin. p. 361. ISBN 2-7011-1271-0. Vincent Bilem. "Le gland est-il devenu trop ringard pour nos pâtisseries ?".. Émile Darenne; Émile Duval (1909). Traité de pâtisserie moderne. Paris: La Cuisine française et étrangère. p. 347. Pierre Lacam (1900). Le Mémorial historique et géographique de la pâtisserie: contenant. Paris. p. 342. Henri-Paul Pellaprat (1936). Traité de la cuisine familiale. Paris: Flammarion.
אסטריד

האם התכוונתם ל... אסטריד, נסיכת בלגיה אסטריד, נסיכת נורווגיה אסטריד, נסיכת שוודיה אסטרואיד
גדוד סיור 135

גדוד סיור 135 היה גדוד סיור תחת חטיבה 7 שפעל עד שנות השישים. פלוגת הסיור הוקמה בסוף נובמבר 1948 במסגרת גדוד פשיטה ממוכן 19 בחטיבת גולני. בהמשך, לקראת מאי 1949 הוקם הגדוד מחדש בחטיבה 7 וקלט חיילים מיחידות שונות בצבא שהתפרקו, רובם היו מחטיבה 10. הגדוד שינה את שמו לפלוגת סיור 17, על מנת שמספר החטיבה יופיע בשמו. באותה התקופה רכבו לוחמי הגדוד על שריוניות, ג'יפים וזחל"מים. בספטמבר 1953 עברה היחידה לפיקודו של גדוד 9 בחטיבה ופסקה להיות יחידה עצמאית. בתקופה זו השתתפה בפעולות התגמול השונות. בפברואר 1954 נבנתה מחדש כגדוד סיור 135 והועברה תחת פיקוד מפקדת גייסות השריון. לקראת מבצע קדש חזרה להיות תחת פיקוד חטיבה 7 והייתה בפועל פלוגת הסיור החטיבתית. במאי 1957 קיבלה היחידה את צל"ש אלוף על כיבוש מחנות ג'בל-לבני, לקיחת שבויים רבים לאחר כיבוש המחנות והשמדת טנק T-54. שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במפגן יום העצמאות ברמלה, 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל). שריוניות T17E1 Staghound של יחידת סיור (גדוד סיור) 135 במסדר יום גייסות השריון הראשון – 19 במאי 1954 (הסמל מופיע בצד שמאל, מעל הגלגל). סמל גדוד סיור 135 עד שנת 1954 מדיה וקבצים בנושא גדוד סיור 135 בוויקישיתוף צל"ש יחידתי - יחידת סיור 135 של השריון (חטיבה 7), באתר הגבורה 59 שנים להקמת מפקדת גיסות השריון, אל"ם (במיל') שאול נגר, כתבה באתר אינטרנט של יד לשריון, 22 ביולי 2019
א-ספאריני

מוחמד בן אחמד א-סַפַארִינִי (1703–1774) היה איש דת מוסלמי חַנְבַּלִי מומחה ומורה חדית' (בערבית: علم الحديث), משפטן, סופר והיסטוריון. שמו המלא היה שמס א-דין אבו אל-עון מוחמד בן אחמד בן סלים בן סולימאן א-ספאריני (شمس الدين أبو العون محمد بن أحمد بن سالم بن سليمان السَّفّارِيني) והוא ידוע גם כמוחמד בן אחמד אל-חַנְבַּלִי (محمد بن أحمد الحنبلي). מוצא משפחתו מחג'אז, שהתיישבו בכפר ספארין שבנפת טול-כרם. א-ספאריני נולד ולמד בבית הספר בכפרו והמשיך ללמוד בשכם. הוריו ומוריו מצאו שהוא ניחן בתבונה ובזיכרון חד והוא הצטיין בלימודיו. בגיל 19 עבר ללמוד בדמשק ושהה שם במשך חמש שנים, אצל מיטב המורים ואנשי הדת. כישוריו הביאו אותו להשתתף בדיונים דתיים שנערכו עם מלומדים של האסכולה החנבלית, בדמשק. בתום לימודיו הוא חזר לשכם ושימש כמורה מלומד, עד פטירתו בשנת 1774. א-ספאריני היה סופר פורה בדיסציפלינות שונות. רשימת הספרים שחיבר כוללת לא פחות מארבעים כותרים, שנשמרו עד היום, חלקם מופיעים בכמה כרכים, וחלקם הם חוברות העוסקות בנושא אחד, כל אחת. חלק מספריו הודפסו וחלק נשארו בכתב ידו. אחד מספריו החשובים הוא "שרח ת'ולאת'יאת מוסנַד אל-אימאם אחמד" (شرح ثلاثيات مسند الإمام أحمد. תרגום לעברית: הסבר על מוסנַד שלושת החלקים של האימאם אחמד). בספר, א-ספאריני מביא את פרשנותו לחדית'ים, באוסף הגדול של אחמד בן חנבלי (מייסד האסכולה החנבלית), שנודע בכינויים "אל-אימאם אחמד" ו"אל-מוסנַד". הספר "שרח ת'ולאת'יאת מוסנד אל-אימאם אחמד" Scholar of renown: Muhammad ibn Ahmad Al-Saffarini, Arab News, ‏2001-10-25 (באנגלית) Kashf al-lithām li-sharḥ ʻUmdat al-aḥkām., Digital PUL (באנגלית) הספר יצא לאור בשני כרכים גדולים על ידי הוצאת אל-מכתב אל-אסלאמי בדמשק ובביירות.
הגן הבוטני באילת

הגן הבוטני באילת הוא גן בוטני אורגני אקולוגי המורכב מיער גשם, גן בוטני ומשתלה. שטח הגן הוא כ-30 דונמים והוא הוקם על ידי יורם נדל, איל ארנן ורצון כהן. הגן הוקם ב-1998 על גבעה ששימשה מוצב של צה"ל המשקיף על גבול ירדן. הגן הוקם כחלק ממתחם החווה האורגנית במטרה להיות הראשונה בישראל לגידול צמחי נוי. בשנת 2010 הוכר המקום כגן בוטני מיוחד. ייחודו באופן פעילותו המבוסס על פי התפיסה האורגנית כך שמערכת הניהול הסביבתית מבוצעות ללא חומרים כימיים או חומרי הדברה. המקום מיועד לקהילה ומכיל פינות ישיבה, מצפורים וטרסות עם פרחים ונחל העובר ביניהם. ברחבי הגן ממוקמות שלוש נקודות תצפית המשקיפות על מפרץ אילת, ים סוף והרי אדום. הגן מחולק למספר אזורים שונים: יער הגשם הבנוי בסגנון אקזוטי לגידולים טרופיים בהם מושקים הצמחים מידי מספר דקות. משתלת הגן ובה גידולים אורגניים, צמחים הגדלים באזור מדברי לקניה בתור מזכרת. במתחם נמצא בית קפה למבקרי הגן. אתר האינטרנט הרשמי של הגן הבוטני באילת הגן הבוטני באילת, ברשת החברתית פייסבוק משתלת הגן הבוטני באתר התיירות של אילת ירוק באמצע המדבר: הכול על הגן הבוטני באילת, באתר אטלנטיס אילת, ‏2 בינואר 2023 הגן הבוטני באילת - חוויה של יער גשם | בא לי לטייל, באתר בא לי לטייל, ‏4 בפברואר 2023 אילן ארנון, ‏נווה מדבר: גילינו גן עדן מדהים שנמצא באילת, באתר ‏מאקו‏, 12 בדצמבר 2023 גילי מלניצקי, "לכאן מגיע כל מי שרוצה לברוח רחוק מישראל, אבל להישאר בתוכה", באתר TheMarker‏, 27 במאי 2017
עוף טיקה

עוף טיקה (בהינדי: चिकन टिक्का; באנגלית: Chicken tikka) הוא מאכל של מנת בשר עוף שהפך פופולרי בתת-היבשת ההודית בתקופת האימפריה המוגולית. המנה פופולרית גם היום בהודו, בבנגלדש, בפקיסטן ובבריטניה. באופן מסורתי מדובר בחתיכות קטנות של עוף ללא עצמות מושחלות על שיפודים וצלויות על פלטה בשם אנגיטי (אנ') או על פחמים לאחר השרייה במרינדה של תבלינים הודיים ודאהי (יוגורט). בעצם זוהי גרסה ללא עצמות של עוף טנדורי. המילה טיקה (tike בטורקית,tikə באזרבייג'נית) היא מילה פרסית, שמשמעותה "נגיסות" או "חתיכות". זוהי גם מנת עוף המוגשת במטבח הפנג'אבי. הגרסה הקשמירית של המנה, לעומת זאת, נצלה על גחלים לוהטות, ולא תמיד מכילה חתיכות ללא עצמות. החלקים מוברשים עם גהי (חמאה ממזוקקת) במרווחים כדי להגביר את הטעם שלה, תוך נפנוף (החדרת אוויר) מתמשך. המנה נאכלת בדרך כלל עם כוסברה ירוקה וצ'אטני תמרהינדי ומוגשת עם טבעות בצל ולימון, או משמשת להכנת עוף טיקה מסאלה אותנטי. עוף טיקה סיזלר היא מנה בה מוגשת עוף טיקה על צלחת מחוממת עם בצל. המנה פופולרית גם באפגניסטן, אם כי הגרסה האפגנית (כמו מנות פרסיות, טורקיות וערביות רבות אחרות) היא פחות חריפה בהשוואה לגרסאות בתת-היבשת ההודית ומשתמשת בבשר בקר וכבש בנוסף לעוף. קבב עוף טיקה עוף טיקה ביריאני עוף טיקה מוגשת בניו דלהי עוף טיקה הודי עם סלט גרסת עוף טיקה עוף טיקה מוגשת באסאם, הודו עוף טיקה מסאלה מדיה וקבצים בנושא עוף טיקה בוויקישיתוף "Chicken Tikka Masala Recipe: A Flavorful Delight from India". Dainik Jagran हिंदी समाचार, हिंदी न्यूज. 24 במאי 2023. {{cite web}}: (עזרה) Quester, "B B" (5 בדצמבר 2009). Pop's Mops and Sops - Barbecue and Sauces from Around the World (באנגלית). p. 76. ISBN 978-0-557-21016-9. {{cite book}}: (עזרה) Pat Chapman (1993). Curry Club Tandoori and Tikka Dishes. London: Judy Piatkus. ISBN 0-7499-1283-9. "Chicken Tikka Recipes". Deccan Chronicle (באנגלית). 2019-01-12. אורכב מ-המקור ב-2019-01-24. Pat Chapman (2007). India: Food & Cooking. London: New Holland Publishers. ISBN 978-1-84537-619-2. "Popular hariyali chicken tikka is mouthwatering". Gulf Times (בערבית). 2019-01-17.
המועצה המחוקקת של מערב בנגל

המועצה המחוקקת של מערב בנגל (בבנגלית: পশ্চিমবঙ্গ বিধান পরিষদ; באנגלית: West Bengal Legislative Council) הייתה הבית העליון של בית המחוקקים המדינתי של מערב בנגל. המועצה המחוקקת הראשונה בנשיאות בנגל של הראג' הבריטי הוקם ב-1861, כגוף בן 12 מחוקקים ממונים. ב-1892 הוגדל מספר חבריה ל-20, שבעה מתוכם נבחרים. ב-1909 הוגדל המספר ל-50 מחוקקים, וב-1919 הועלה ל-125. ב-1935 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1935, שהורה על הקמת בתי מחוקקים בכלל מחוזות הודו הבריטית. החוק קבע כי בבנגל יהיו שני בתי מחוקקים, וכי הבית העליון יהיה המועצה המחוקקת, בו יהיו בין 63 ו-65 חברים, ובכל שנה שלישית יתקיימו בחירות לשליש מחברי הבית. עם עצמאות הודו באפריל 1947 חולקה בנגל למזרח בנגל (מזרח פקיסטן) המוסלמית שנכללה בפקיסטן ומערב בנגל שהייתה להודו, התפזרה המועצה המחוקקת, בעוד האספה המחוקקת התפלגה בין שני המדינות. בחוקת הודו שנכנסה לתוקף ב-26 בינואר 1950 נקבע כי במערב בנגל יהיה בית מחוקקים דו-ביתי, בן 51 חברים בבית העליון. המועצה התכנסה לראשונה ביולי 1952. ב-1957, לאחר שנכנס לתוקף תיקון לחוקת הודו שאפשר למועצות המחוקקות להיות עד שליש מגודל האספה המחוקקת במקום רבע, הוגדלה המועצה הוגדלה ל-75 חברים. במרץ 1969 העבירה האספה חוק שביטל את הבית העליון, והפרלמנט ההודי אישר את החוק, והבית העליון בוטל באוגוסט 1969. ההחלטה לפזר את הבית העליון קודמה בידי המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית) לאחר שפוזרה ממשלת המפלגה שהוקמה ב-1967 והקמת ממשלה שקיבלה את אימון הבית העליון, בו החזיק הקונגרס הלאומי ההודי, בלבד. במצע הבחירות של הטרינמול קונגרס בבחירות במערב בנגל ב-2021 הבטיחה המפלגה להקים מחדש את הבית העליון. במאי 2021 העבירה האספה המחוקקת שבליטת המפלגה חוק לכינון מחדש של הבית העליון. ההחלטה טעונה אישור מהפרלמנט ההודי, בו שולטת מפלגת העם ההודית, שהודיעה כי היא מתנגדת להקמת בית עליון במדינה. Government of India Act 1935, Chapter III: The Provincial Legislature Cehpter IV: Composntion of the Lagilative Bodies, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 16–18 Amiya Kumar Chaudhuri, “Control, Politics and Perspective of a State Legislature”, The Indian Journal of Political Science vol. 54, no. 1, 1993, עמ' 86–107‏, JSTOR 41855642 The Legislative Councils Act, 1957, s. 11 The West Bengal legislative council (abolition) Act,1969 Chakshu Roy, Bengal wants Upper House back : how states have Councils, PRS legislative research, ‏May 20, 2021 All India Trinamool Congress Manifesto 2021, טרינמול קונגרס Suryagni Roy, Bengal assembly passes resolution to create legislative council, BJP says will oppose it in Parliament, India Today, ‏6 ביולי 2021
עוף מטוגן וינאי

עוף מטוגן וינאי (בגרמנית: Backhendl גם Backhuhn) קיים מאז המאה ה-18. המנה היא מומחיות של המטבח הווינאי. היא מורכבת מחתיכות עוף מתובלות ומצופות בפירורי לחם ועשויות בטיגון שמן עמוק (בדומה לשניצל וינאי). כדי להכין את המנה, דרוש עוף צעיר קטן. העוף מנוקה מנוצות (לעיתים קרובות בעזרת מבער גז), שוטפים אותו, חוצים אותו לחצי ולאחר מכן מסירים את עצמות החזה. לבסוף מחלקים שוב את החצאים – בין החזה לירכיים – וחותכים מעט את הירכיים במפרק. יש להפנות את הכנפיים לכיוון הצוואר. אסור לקלף את העור. פרנץ מאייר-ברוק המליץ לא להשתמש בתרנגולות בעלות עור קשה או עבה. את רבעי העוף ממליחים היטב ומגלגלים בקמח, לאחר מכן טובלים אותם בביצים טרופות (טרופות עם כפית שמן) ולבסוף מגלגלים אותם בפירורי לחם לפני שמטגנים אותם בהרבה חמאה מזוקקת או בשמן (או בטיגון עמוק או במחבת בעומק שלוש אצבעות לפחות שמן). פלפל או קימל יכולים לשמש גם כתבלינים. חלק מהמתכונים ממליצים גם לשפשף את העוף במעט מיץ לימון. באופן מסורתי, הכבד, הלב וקיבת השרירים כלולים גם כן. העוף המטוגן מוגש עם צרורות פטרוזיליה מטוגנות, רבעי לימונים וסלט חסה או סלט תפוחי אדמה, לפעמים גם עם תפוחי אדמה מלוחים. בתעשיית הקייטרינג ולגבי בעלי חיים בוגרים יותר, מקובל לבשל מראש את נתחי העוף לפני הציפוי בפירורי לחם והטיגון בשמן עמוק. במקור, ההכנה הייתה שונה: העוף נפתח לחלוטין לפני האפייה ושוטח עם פטיש בשר כדי שניתן יהיה לאפות אותו בתבנית. בעידן בידרמאייר (1815–1848), עוף מטוגן היה התגלמות המטבח הווינאי המשובח, השמור לאריסטוקרטיה ולמעמד הבינוני הגבוה. הגסטרונום פרידריך יאהן, מייסד רשת המסעדות ווינרוואלד, היה מזוהה לעיתים קרובות עם עוף מטוגן וינאי בתור מלך העוף המטוגן. יוסף וכסברג (מחבר), הולגר הופמן (אר.) : המטבח באימפריה הווינאית. Rowohlt, Reinbek 1979, ISBN 3-499-16435-3, p. 35. מדיה וקבצים בנושא עוף מטוגן וינאי בוויקישיתוף Franz Maier-Bruck: Klassische Österreichische Küche, Seehamer Verlag GmbH, Weyarn 2003, S. 340f., Stichwort Wiener Backhendl (Backhuhn) Joseph Wechsberg: Die Küche im Wiener Kaiserreich. Reinbek 1979, S. 35. Zitiert nach: Harald Haslmayr, Andrei Corbea-Hoisie (Hrsg.): Pluralität als kulturelle Lebensform. Lit, Münster 2013, ISBN 978-3643505460, S. 31. ORF III spricht mit Star-Architekt Wolf Dieter Prix, feiert den ersten Mai und präsentiert „Fernsehen wie damals“: 16mm - Schätze aus dem Fernseharchiv. ORF, Programmvorschau April 2012, abgerufen am 11. Februar 2017.
מצע (מדעי החומרים)

מצע (Substrate) הוא מונח המשמש במדעים ובהנדסה של חומרים כדי לתאר את חומר הבסיס, או התשתית, עליו מתבצע תהליך עיבוד כלשהו. פני השטח של חומר הבסיס יכולים לשמש לייצור שכבה או שכבות של חומר אורגני או אי-אורגני, כגון: צבעים, דבקים, חומר מוליך או מבודד, בולע או מחזיר אור, וכו'. השכבה יכולה להיות מיושמת למצע בשיטות שונות: צביעה בהתזה או באמצעות מברשת, תהליכים כימיים כמו שיקוע אדים כימי (אנ'), CVD תהליכים אלקטרוכימיים לאנודיזציה או לשיקוע (למשל גלוון) תהליכי שיקוע אדים פיזיקלי (אנ'), PVD תהליכי גידול גבישים (אפיטקסיה) דוגמאות לשימוש במצעים בדיסציפלינות שונות: בתעשיית הדפוס המצע הוא החומר עליו מבוצעת ההדפסה תעשיית המוליכים למחצה המצע הוא הפרוסה (למשל, פרוסת סיליקון) עליה מיושמים תהליכי המיקרואלקטרוניקה בגידול שכבות דקות גבישיות (אפיטקסיה) המצע הוא החומר עליו מתגבשת השכבה האפיטקסיאלית מצב פני השטח של המצע הוא פרמטר חשוב בכל תהליכי הציפוי והשיקוע הללו. איכות פני השטח יכולה להשפיע על הקשר, האדהזיה, של השכבות המיושמות למצע. איכות זו יכולה לכלול מצב הניקיון של פני השטח ומידת לחותם, דרגת החספוס שלהם, האנרגיה החופשית שלהם, וכו'. שכבה דקה אפיטקסיה הרטבה מדיה וקבצים בנושא מצע בוויקישיתוף
דב אלפרט

דב אלפרט (משה'לה) (1930 - ג' בתשרי ה'תשכ"ד, 21 בספטמבר 1963) היה חבר תנועת האצ"ל, מזכיר תנועת החרות בכנסת, ומזכירו האישי של מנחם בגין. נולד בירושלים, השני מבין שמונה ילדים. אביו, הרב משה יקותיאל אלפרט, היה מנכבדי היישוב_הישן, והמוכתר של שכונת בית ישראל מטעם שלטונות המנדט הבריטי. בנעוריו הצטרף לתנועת האצ"ל, כאשר כינויו במחתרת היה משה'לה או משה אתלט. בשל חברותו בארגון נעצר על ידי שלטונות המנדט הבריטי ונלקח למחנה המעצר בלטרון. בשנים שאחר מכן שימש כמזכיר תנועת החרות בכנסת, ומזכירו האישי של מנחם בגין עד למותו ב־1963, אז הוחלף על ידי יחיאל קדישאי. שלמה נקדימון (עורך), דב אלפרט ז"ל (משה'לה), הוצאת סיעת תנועת החרות בכנסת, תשכ"ה. https://www.jabotinsky.org/ארכיון/חיפוש-פשוט/פריט-ארכיון/?itemId=127635 מנחם בגין, דב אלפרט יושבים ליד שולחן - המועצה הארצית לתנועת החרות, מלון דן תל אביב, ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל פנחס אלפרט ודותן גורן (עורכים), יומנו של מוכתר בירושלים, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2013, עמ' 7, 50.
קציצות דורבן

קציצות דורבן (באנגלית: Porcupine meatballs) הן תבשיל אמריקאי של בשר טחון וקציצות אורז מבושלות ברוטב עגבניות. הן היו מרכיב בסיסי בתקופת השפל הגדול ודרשו רק כמה מרכיבים בסיסיים: בשר בקר טחון, אורז לא מבושל, בצל ומרק עגבניות משומר. השם בא ממראה הקציצות, הנראות עם עוקצים כשהאורז בולט מהן בזמן הבישול, בדומה לדורבן. ניתן להכין קציצות דורבן בסיר לבישול איטי או לאפות אותן. אפשר להגיש אותם עם רליש כמו כרוב אדום או צנון ומחית תפוחי אדמה. מהשאריות אפשר להכין לסנדוויצ'ים. כדי להכין את המנה נצרבו כדורי האורז המעורבים בבשר הטחון במחבת ונתבשלו באיטיות במרק עגבניות משומר. המנה המשיכה להיות פופולרית גם בשנות ה-70. המתכון מופיע כ"כדורי בשר אורז" בספר הבישול "מתכוני שימור" משנת 1918. ניתן להוסיף מרכיבים אחרים לקציצות כמו פלפל ירוק, חרדל, סלרי, חזרת, רוטב ווסטרשייר, קטשופ או תבלינים אחרים. את רוטב העגבניות הפשוט שעשוי ממרק משומר אפשר היה להעשיר במולסה ולתבל באבקת צ'ילי וכמון. מתכון מאוחר יותר משנת 1969 ל"קציצות דורבנים עם פפריקה" החליף את מרק העגבניות בשמנת פטריות והוסיף מרכיבים נוספים כמו חרדל, או שמנת חמוצה וכמובן פפריקה. "קציצות דורבן סיניות" הייתה וריאציה שהושפעה מטכניקות ומרכיבי בישול סיניים. הוגשו עם רוטב אפרסקים, קציצות אלה עשויות עם בשר חזיר טחון, שרימפס, אורז ובצל ירוק, מתובלים ברוטב סויה ושרי, ומאודות במקום מבושלות ברוטב. מזון ותזונה: בקר טחון, שירות ההרחבה השיתופית של וירג'יניה, אוגוסט 1980 "Depression-era recipes can teach us a lesson in frugality". The Times-News. ארכיון מ-2017-07-02. נבדק ב-2020-09-24. "Saucy Porcupine Meatballs". WebMD. ארכיון מ-2021-01-16. נבדק ב-2020-09-24. Porcupine meatball dish has accent on economy "The Depression-era dish that inspired my family's favorite Thanksgiving recipe". Salon.com. 28 בנובמבר 2019. ארכיון מ-25 בספטמבר 2020. נבדק ב-24 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Image 87 of Conservation recipes". Library of Congress. ארכיון מ-2020-03-09. נבדק ב-2020-09-24. "Porcupine meatballs are satisfactory for pot luck dinners". ארכיון מ-2023-02-10. נבדק ב-2020-09-27. "The Food Factor". ארכיון מ-2023-02-10. נבדק ב-2020-09-27. "Great Chinese (Lunar) New Year With Porcupine Meatball Chinois". ארכיון מ-2023-02-10. נבדק ב-2020-09-27.
זריחה שחורה

"זריחה שחורה" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן, ביחד עם מיאה ליימברג, נערה ישראלית שנחטפה לעזה במהלך מתקפת הפתע על ישראל ושוחררה לאחר 53 ימים בשבי חמאס. השיר יצא לאור כסינגל ב-20 בדצמבר 2023. ב-7 באוקטובר 2023, בבוקר חג שמחת תורה, ביקרה מיאה ליימברג יחד עם אימה את דודיה בקיבוץ ניר יצחק. במסגרת החטיפה לעזה במהלך מתקפת הפתע, נחטפו מיאה, אימה ודודיה, וכן כלבתה של מיאה על ידי ארגון הטרור חמאס. ב-28 בנובמבר, כעבור 53 ימים, במסגרת עסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס, שוחררו מיאה ואימה משבי חמאס, כשבגופי התקשורת תיעוד של מיאה משוחררת מהשבי אל רכב הצלב האדום כאשר היא אוחזת את כלבתה זכה להתייחסות. ימים ספורים לאחר מכן, כתב גפן לאביה של מיאה ליימברג שלה כישורים מוזיקליים ולכן הציע שתשתתף בשירו החדש. גפן סיפר שהחליט לפנות לליימברג לאחר שתיאר את תמונות שחרורה משבי החמאס במילים הבאות: ”זה כמו שפתאום השטן הראה יהלום על היד. היא יצאה זקופה, עם סנטר, והיא אמרה: 'אותי לא יחריבו, לא את הנפש שלי ולא את החיים שלי, לא את העתיד שלי'”. הווידאו קליפ לשיר פורסם ב-20 בדצמבר 2023, בסמוך לסינגל עצמו. בתחילתו של הקליפ, מופיע התיעוד של ליימברג משתחררת משבי חמאס אל רכב הצלב האדום כאשר היא אוחזת בכלבתה. במהלך הקליפ, מופיעים גפן וליימברג מקליטים את השיר, בליווי צילומים של הנזקים שביצע ארגון הטרור חמאס ביישובי העוטף במתקפת הפתע על ישראל. ynet, השיר המשותף של אביב גפן ומיאה ליימברג, ששוחררה מהשבי: "נפעמתי ממנה", באתר ynet, 20 בדצמבר 2023 ניר כהן, אלכסנדרה לוקש, שרון כידון, 5 בני משפחה הגיעו ליום הולדת בניר יצחק, ונחטפו לעזה: "הלוואי שהם יחד", באתר ynet, 8 בנובמבר 2023 דוד ברון, "בלה סייעה לי מאוד": מיאה ליימברג, שנחטפה עם כלבתה ושוחררה, מדברת, באתר ישראל היום, 6 בדצמבר 2023 שירז תקווה, מיאה ליימברג בריאיון ראשון: "בלה הכלבה עזרה לי בשבי", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 6 בדצמבר 2023 יונתן ריגר, ‏אחרי ששוחררה, מיאה ליימברג מדברת: "זה אסון, זה טבח מה שהיה פה, אנשים עדיין שם", באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2023 אביב גפן עם מיאה ליימברג - זריחה שחורה, סרטון בערוץ "Aviv Geffen Official אביב גפן", באתר יוטיוב (אורך: 03:31) המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏7 בינואר 2024
סויוז MS-16

סויוז MS-16 (ברוסית:Союз МС-16) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-9 באפריל 2020 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-22 באוקטובר 2020. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 62 לתחנת החלל הבין-לאומית. רוסיה אנטולי איוואנישין - מפקד רוסיה איוואן וגנר - מהנדס טיסה ארצות הברית כריסטופר קסידי - מהנדס טיסה רוסיה סרגיי ריז'יקוב - מפקד רוסיה אנדריי בבקין - מהנדס טיסה ארצות הברית סטיבן בואון - מהנדס טיסה חללית "סויוז MS-16" שוגרה ב-9 באפריל 2020 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". זו הייתה טיסה מאוישת ראשונה עם משגר מדגם חדש זה. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. החללית התחברה למודול "פואיסק" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור כ-6 שעות ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 62 בפיקוד אולג סקריפוצ'קה. צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 63. "סויוז MS-16" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. ב-21 באוקטובר 2020 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות. עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית. מדיה וקבצים בנושא סויוז MS-16 בוויקישיתוף מידע על הטיסה תיאור המשימה
אבאמפר

יחידת האבאמפר ( abA ), הנקראת גם ביו ( Bi ) על שם ז'אן-בטיסט ביו, היא יחידת הזרם חשמלי במערכת היחידות emu-cgs (cgs אלקטרומגנטי). אבמפר אחד מתאים לעשרה אמפר במערכת היחידות הבין לאומית. השם אבאמפר הוצג על ידי ארתור א. קנלי בשנת 1903 כשם קצר לשם הארוך והמיושן "יחידת ה-cgs האלקטרומגנטית של זרם" (electromagnetic cgs unit of current) שהייתה בשימוש מאז אימוץ מערכת ה-cgs ב-1875. היחידות האחרות במערכת emu-cgs הקשורות לאבמפר הן: אבקולון - המטען שעובר בשנייה אחת דרך כל חתך רוחב של מוליך הנושא זרם קבוע של אבמפר אחד אבהנרי - השראות עצמית של מעגל או השראות הדדית של שני מעגלים שבהם שינוי הזרם בקצב של אבמפר אחד לשנייה מביא לכוח אלקטרו-מניע מושרה של אבוולט אחד אבאהום - ההתנגדות של מוליך שבו זורם זרם קבוע של אבאמפר אחד, אשר שומר בין המסופים שלו הפרש פוטנציאל של אבבולט אחד ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האספה המחוקקת של בופאל

האספה המחוקקת של בופאל או בופאל וידאהן סבהה (בהינדי: भोपाल विधान सभा), הייתה הפרלמנט המדינתי של בופאל. מדינת בופאל הוקמה כשנה ומחצה לאחר עצמאות הודו באוגוסט 1947, הסכים הנוואד של בופאל להסתפח להודו במרץ 1949. תחת חוקת הודו, שנכנסה לתוקף ב-26 בינואר 1950, נקבעה בופאל כמדינה חלק ג', בהם לא התחייבה הקמת אספה מחוקקת, אך הפרלמנט ההודי הוסמך להקים בחוק גוף מחוקק נבחר או ממונה, תחת הנציב הכללי המושל במדינה. האספה הוקמה לאחר שהפרלמנט ההודי חוקק ב-1951 חוק שאפשר להקים אספות מחוקקות במספר מדינות חלק ג', בהם בופאל. הבחירות לאספה נערכו ב-1952, והיו בהם 16 מחוזות בחירה בעלי שני נציגים ו-16 בעלי נציג אחד. ב-1956 תחת חוק ארגון מחדש של המדינות, אוחדה מדינת בופאל, יחד עם המדינות מאדהיה בהרט, וינדהיה פרדש, ומחוז צ'האטיסגאר של מאדהיה פרדש למדינת מאדהיה פרדש. בעקבות כך אוחדה האספה המחוקקת עם האספה המחוקקת של מאדהיה פרדש, וחברי האספה סיימו את כהונתם כחבריהאספה המחוקקת של מאדהיה פרדש. האספה המחוקקת שכנה בבופאל, בירת המדינה. לאחר איחוד המדינה עם מאדהיה פרדש ב-1956, הפכה בופאל לנמדינת המדינה החדשה, לאחר שנאגפור, בירתה הקודמת של מאדהיה פרדש, עברה למהאראשטרה, ובופאל נבחרה לבירתה החדשה של המדינה. Statistical Report on General Election, 1951 to The Legislative Assembly of Bhopal, Election Commission of India The Constitution of India, First Schedule, באתר ויקיטקסט The Constitution of India, Part 8, s. 240, באתר ויקיטקסט B. S. Khanna, “The Problem of Part C States”, The Indian Journal of Political Science vol. 14, no. 4, 1953, עמ' 356–60‏, JSTOR 41853771 इतिहास, האספה המחוקקת של מאדהיה פרדש States Re-Organisation Act, 1956, s. 33
1712 בצרפת

שנת 1712 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 725 שנות לאום. לואי הארבעה עשר, מלך צרפת 24 ביולי – התרחש קרב דניין. 28 בפברואר – לואי ז'וזף דה מונקאלם, מצביא ומפקד הכוחות הצרפתיים בצפון אמריקה ("צרפת החדשה") בזמן מלחמת שבע השנים (נפטר ב-1759) 12 בדצמבר – קרל אלכסנדר, נסיך לורן, נסיך וגנרל-פלדמרשל אוסטרי ששימש כמפקד הצבאות האוסטריים בתחילת מלחמת שבע השנים וכמושל ארצות השפלה האוסטריות (נפטר ב-1780) 12 בפברואר – מריה אדליידה, נסיכת סבויה, בתו של ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה ואמו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת (נולדה ב-1685) 18 בפברואר – לואי, דוכס בורגונדיה, דופן צרפת (נולד ב-1682) 11 ביוני – לואי ז'וזף דה בורבון, הדוכס מוונדום, מפקד בצבא צרפת במלחמת תשע השנים ובמלחמת הירושה הספרדית, מרשל צרפת והדוכס השלישי מוונדום (נולד ב-1654) 13 ביולי – אייזק דה פורתאו, מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17 (נולד ב-1617) 14 בספטמבר – ג'ובאני דומניקו קאסיני, אסטרונום איטלקי (נולד ב-1625) מדיה וקבצים בנושא 1712 בצרפת בוויקישיתוף
האימפריה הבבלית

האימפריה הבבלית הוא כינוי לשתי אימפריות היסטוריות, בתקופות שונות, שמרכזן היה בבבל. האם התכוונתם ל... האימפריה הבבלית הראשונה ("האימפריה הבבלית הישנה"; 1894–1595 לפנה"ס) – אימפריה אמורית בתקופת הברונזה התיכונה האימפריה הבבלית החדשה ("האימפריה הנאו־בבלית", "האימפריה הבבלית השנייה"; 626–539 לפנה"ס) – אימפריה כשדית בתקופת הברזל (בסוף ימי ממלכת יהודה)