בית הקברות הצבאי בקריית ענבים

בית הקברות הצבאי בקיבוץ קריית ענבים, ממערב לירושלים, הוא בית קברות היסטורי של מלחמת העצמאות. הוקם בתרפ"ב 1922 על ידי קבוצת קריית ענבים, ונקברו בו משנותיה הראשונות חלוצים, חברי הקבוצה וילדיהם. משנת תש"ח 1947–1948, נטמנו בו חללי ארגון ההגנה, הפלמ"ח וצה"ל אשר נהרגו בקרבות על פריצת הדרך לירושלים; וכן, חברי הקיבוץ, ובניו אשר נהרגו בעת שירותם הצבאי ובמלחמות ישראל. באתר בית הקברות ניצבת האנדרטה לחללי חטיבת הראל של הפלמ"ח במלחמת העצמאות. קיבוץ קריית ענבים נוסד בשנת תר"ף 1920 על אם הדרך לירושלים. בראשית מלחמת העצמאות הוא היה לבסיס עבור לוחמי חטיבת הראל של הפלמ"ח, אשר לחמו בקרבות הקשים במבואות המערביים של ירושלים הנצורה, ונאבקו על שמירת הגישה אליה מן השפלה פתוחה למעבר אנשים ואספקה. אנשי הראל לחמו במבואות ירושלים מפרוץ מלחמת העצמאות בנובמבר 1947 ועד תחילת ההפוגה השנייה ביולי 1948 – במבצע נחשון, מבצע הראל ומבצע מכבי, וכן במבצע יבוסי במאי 1948 בירושלים גופה ומצפון לה. החטיבה השתתפה גם במבצע דני (יולי 1948) ומבצע ההר (אוקטובר 1948). כמו כן היא לחמה במבצע חורב בחזית הדרום (דצמבר 1948–ינואר 1949). במלחמת העצמאות נהרגו 418 מחיילי חטיבת הראל. מרביתם נהרגו בקרבות על הדרך לירושלים ובירושלים עצמה. בית הקברות הוקם בתוך ערוצו של גיא היורד אל הקיבוץ מכיוונה של גבעת הראדאר (שהיום בנוי עליה היישוב הר אדר). על כן, נבנתה בו תעלה מדופנת מיוחדת לשם ניקוז הזרימה הטבעית של מים במורד הערוץ אל מחוץ לשטח בית הקברות. הוא שוכן בפאה הצפון-מזרחית של קיבוץ קריית ענבים, ממערב לחלקות הקבורה של בית הקברות האזרחי שלו ובצמוד להן. החלקות הצבאיות והאזרחיות מהוות למעשה מתחם אחד, המהווה ביטוי לשילוב ולקרבה שהתקיימו בין חיילים ואזרחים מאז הקמת קיבוץ קריית ענבים, ושיאם במלחמת העצמאות. שלוש חלקות הקבורה במתחם בית הקברות מוקפות בעצים וצמחייה האופייניים לסביבת הרי יהודה. בחלקה שבמרכז בית הקברות טמונים רוב החללים שנקברו בו. בצמוד לה ממזרח הוקמה הרחבה המשמשת לטקסי הזיכרון ולהנחת זרים במקום. חלקה שנייה ובה 17 קברים ממוקמת על מדרגה בגדתו המערבית של הערוץ. החלקה השלישית, שהיא הסמוכה ביותר לחלקות האזרחיות של הקיבוץ, היא מקום מנוחתם של חברי קיבוץ קריית ענבים ובניו שנהרגו בעת שירותם הצבאי ובמלחמות ישראל. קבורת אנשי הגנה ופלמ"ח בבית הקברות החלה לאחר הכרזת כ"ט בנובמבר 1947 תש"ח, כאשר הוחמר המצב הביטחוני במבואות ירושלים, עד לרגיעה בחודש אוקטובר 1948. טמונים בו גם כמה מאנשי חטיבת עציוני, אשר הגנה על ירושלים העיר. הקברים הרבים נחצבו בהתאם לאירועים בקרקע הסלעית, בידיהם של חברי קיבוץ קריית ענבים בתוספת סיוע של מתנדבים מבוגרים מיחידת הגמלאים של הפלמ"ח. חלק מן החללים שנטמנו תחילה בבית הקברות הועברו מאוחר יותר לקבורה בבתי קברות אחרים, לבקשת בני משפחותיהם. כיום טמונים בבית הקברות 154 חללי צה"ל; מחציתם היו בני עשרים או פחות במותם. בית הקברות במתכונתו הקבועה מתוחזק על ידי המחלקה להנצחת החייל במשרד הביטחון. בשנת 2006 העלתה חקירת היחידה לאיתור נעדרים בצה"ל, כי בבית הקברות נמצא קברו של לוחם חטיבת הראל מרדכי פרנקו, שנהרג בקרב בהר ציון ב-18 במאי 1948 ונחשב מאז לחלל שמקום קבורתו לא נודע. חדשים מספר לאחר שאותר קברו, ביום השנה ה-59 לנפילתו, נערך בבית הקברות טקס גילוי המצבה לזכרו. בקצהו הצפוני של בית הקברות, במעלה הגיא, הוקמה אנדרטה לזכרם של נופלי חטיבת הראל של הפלמ"ח במלחמת העצמאות. האנדרטה היא מגדל בצורה של רובה, שבראשו מוצג סמל הפלמ"ח משני צדדיו לוחות עם שמות המבצעים בהם השתתפה החטיבה ומעליו שם החטיבה. בתחתית המגדל מצוי חדר הנצחה (הנעול בדרך כלל). בחזיתה של האנדרטה, מעל פתחו של חדר ההנצחה, נחקקה כתובת זו: "ללוחמי פלמ"ח הראל שחרפו נפשם למות למען ירושלים יהודה והנגב במלחמת שחרור ישראל" על חזית האנדרטה, משני צדדיו של הפתח לחדר ההנצחה, נחקק הסמל של חרב שזורה בענף זית (סמל זה מוכר כיום כסיכת מ"מ). האנדרטה תוכננה על ידי האמן מנחם שמי; בנו אהרן (ג'ימי) שמי, מלוחמי חטיבת הראל, נהרג במשלט המשותף ונטמן בבית הקברות. האנדרטה נחנכה בשנת 1951. האנדרטה נועדה להידמות לאנדרטת האריה השואג שבתל חי, כזכר לכך שראשוני המתיישבים בקריית ענבים היו תלמידיו של טרומפלדור. שמי ראה בהקמת האנדרטה מילוי צוואה של בנו, לאחר ששמע מאחד מן הלוחמים שהוא התכוון טרם נפילתו לבקש ממנו ליצור אנדרטה לזכר הנופלים. בכניסה לבית הקברות נקבעו בשנות התשעים (במסגרת הקמת פארק יצחק רבין במבואות ירושלים) שלטים המתארים את הקמתו ואת הקמת האנדרטה לנופלי חטיבת הראל (ראו תמונות להלן). הכניסה לבית הקברות חלקת חברי הקיבוץ החלקה המערבית מראה בית הקברות מהאנדרטה התעלה שנבנתה לאיסוף מי הגשמים הזורמים במורד הערוץ בו שוכן בית הקברות שילוט בכניסה לבית הקברות שילוט בכניסה לבית הקברות שילוט בכניסה לבית הקברות פסל הצבי בכניסה לבית הקברות גן חטיבת פלמ"ח הראל בתי הקברות הצבאיים של מדינת ישראל אתר ההנצחה לגדוד החמישי של פלמ"ח-הראל מנחם שמי (עורך), חברים מספרים על ג'ימי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב תשי"ג. אביבה אופז (עורכת ומהדירה), ספר החיים, יומנה של קבוצת קריית ענבים תר"ף-תרפ"ט, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשס"ב 2001. יעל ויילר ישראל, 'ספר החיים של קריית-ענבים', קתדרה, 114, טבת תשס"ה, עמ' 149–159. יעל ויילר ישראל, 'חבורתיות של חברי קיבוץ ולוחמים – הפלמ"ח בקרית-ענבים תש"ח', מפנה, 53, אייר תשס"ז אפריל 2007, עמ' 61–65. אלי שילר, "בית הקברות הצבאי בקרית ענבים", בתוך: אלי שילר וגבריאל ברקאי (עורכים), 'ובדמם הבוקר יעלה': זיכרון והנצחה בישראל, אריאל, 171–172, ירושלים: הוצאת אריאל, אוקטובר 2005 – תשרי תשס"ו, עמ' 95–106. בית העלמין הצבאי קריית ענבים, באתר "יזכור" בית הקברות הצבאי ונופלי קיבוץ קריית ענבים, באתר קיבוץ קריית ענבים שמות הנופלים הטמונים בבית הקברות, באתר קריית ענבים על איתור קברו של לוחם חטיבת הראל מרדכי פרנקו בבית הקברות, באתר הארץ, 26 באפריל 2007 מיכאל יעקובסון, סקירה על האנדרטה לחללי חטיבת הראל ובית הקברות באתר 'חלון אחורי', 2 במאי 2015 על שלט בכניסה לבית הקברות נרשם כי קבורים בו 138 חללים, אך בבית הקברות מצויים 153 קברים צבאיים, ובכללם קברי בני הקיבוץ שנהרגו בשירותם הצבאי. שמי מציין זאת במפורש בדברי הסיכום לספר "חברים מספרים על ג'ימי"