laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שועל הפמפס

שועל הפמפס (שם מדעי: Lycalopex gymnocercus) הוא מין בסוג שועל דרום-אמריקני הנפוץ בטבע בערבות הפמפס. כיתר המינים בסוג זה, מדובר בדמוי-שועל ולא בשועל אמיתי. לשועל הפמפס שלושה תת-מינים: L. g. gymnocerus L. g. antiquus L. g. inca שועל הפמפס מצוי בדרום אמריקה בארגנטינה צפונה מריו נגרו, באורוגוואי, בפרגוואי בדרום ברזיל ובמזרח בוליביה. שועל הפמפס הוא אוכל כל אולם רוב מזונו מורכב מבשר. כ־75% ממזונו מורכב ממכרסמים, ארנבים וציפורים. הוא ניזון גם מצפרדעים ולטאות ולפעמים גם מפירות ומקנה־סוכר. הוא גם ניזון מעופות מבויתים ומשיירים. צבע גבם של שועלי הפמפס הוא אפור מנומר וחלקיהם התחתונים בצבע אפור חיוור. ראשם, צווארם ואוזניהם אדמדמים. אוזניהם גדולות וזנבם ארוך ועבה. אורך גופם כולל הראש הוא 62 ס"מ ואורך זנבם 34 ס"מ. משקלו של שועל הפמפס 4.2-6.5 ק"ג, הזכרים בדרך כלל כבדים מהנקבות. תקופת ההזדווגות היא מיולי עד אוקטובר. ההיריון נמשך 55-60 יום ובסופו נולדים 3-5 גורים בממוצע. הגורים נולדים כמעט שחורים אך הם הופכים לבהירים יותר באופן הדרגתי כאשר הם גדלים. שני ההורים דואגים לגוריהם. הנקבה מניקה את גוריה במאורה והזכר דואג להביא מזון לנקבה ולגורים עד שהגורים מגיעים לגיל שלושה חודשים בערך אז מתחילים הם לצוד ביחד עם הוריהם. אורך חייו של שועל הפמפס הוא כ־13.6 שנים בשבי. שועלי הפמפס הם בדרך כלל בודדים למעט בעונת ההזדווגות ובתקופה בה הם דואגים לגורים. הם מתחזים למתים כאשר אדם מתקרב אליהם. כאשר הם נבהלים, הם נשכבים על הרצפה, לא זזים, וסוגרים את עיניהם - הם נשארים במצב זה עד שהסכנה הנראית לעין חולפת- תופעה המוכרת כחרגון. שועלי הפמפס פעילים בעיקר בלילה, אך הם פעילים גם ביום באזורים שבהם אוכלוסיית האדם קטנה. מין זה ניצוד בשל פרוותו באורוגוואי, בפרגוואי ובארגנטינה. הוא נלכד בדרך כלל באמצעות מלכודות שתופסות את רגליו. בברזיל זוכה שועל הפמפס להגנה מלאה ואין ביקוש לפרוותו. המין זוכה להגנה גם בפרגוואי ובאורוגוואי אך צייד מבוקר נמשך שם. איור מדיה וקבצים בנושא שועל הפמפס בוויקישיתוף שועל הפמפס, באתר ITIS (באנגלית) שועל הפמפס, באתר NCBI (באנגלית) שועל הפמפס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שועל הפמפס, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שועל הפמפס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל הפמפס, באתר GBIF (באנגלית) Lioncrusher's Domain IUCN Red List of Threatened Species שועל הפמפס באתר הרשימה האדומה של IUCN
אולד ביילי

אולד ביילי (באנגלית: Old Bailey - "ביילי הישן") הוא בית המשפט הפלילי של לונדון שבאנגליה. פירוש המילה "ביילי" הוא חלק מטירה. במקום שבו עומד כיום בית המשפט עמד בימי הביניים בית הכלא ניוגייט. הבניין הנוכחי נבנה בשנת 1907 על פי תכנונו של האדריכל א' ו' מאונטפורד. בראש כיפת המבנה ניצב פסלה של אלת הצדק הרומית – התגלמות הצדק – מאת הפסל פ' ו' פומרוי. בניגוד לייצוגו של הצדק בפסלים רבים, שבהם מכוסות עיני האישה המגלמת אותו, במקרה זה עיניה גלויות. האישה מחזיקה בידה הימנית חרב, המסמלת את כוח בתי המשפט להעניש, ובידה השמאלית מאזניים, המסמלים את השוויון בפני החוק. הבניין ניזוק במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. לאחר תום המלחמה שוקם המבנה. בין השנים 1970–1972 נבנה אגף חדש בבניין ובו אולמות משפט בסגנון מודרני. בשל גילו של הבניין נשמרו בו מסורות היסטוריות רבות שאין נוהגים עוד לפיהן במקומות אחרים בבריטניה. כך למשל, בעת פנייה לשופט המכהן באולד ביילי יכונה השופט "אדוני הלורד" ("My Lord") בעוד שביתר בתי המשפט בבריטניה מכונה השופט "כבודו" ("Your Honour"), תואר נמוך יותר. בסיפור "ונדטה" ובסרט שנעשה על פיו, האנרכיסט מנהל "שיחה" עם פסל הצדק שבראש כיפת המבנה, מאשים אותה שהיא בוגדת בו עם גבר אחר - השלטון הפשיסטי שהשתלט בסיפור על בריטניה, ומשאיר לה בסוף השיחה "מתנה" - חומר נפץ המפוצץ את המבנה. בסדרת הטלוויזיה "רמפול", הדמות הראשית, הוראס רמפול, הוא סנגור שעובד באולד ביילי. בסדרת הטלוויזיה הבריטית "החוק של גארו", הדמות הראשית, ויליאם גארו, הוא סנגור פלילי שעובד באולד ביילי. בסדרה "שרלוק", מוריארטי נשפט באולד ביילי. בשיר הילדים "תפוזים ולימונים" (oranges and lemons) מוזכר אולד ביילי. מדיה וקבצים בנושא אולד ביילי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולד ביילי הליכים באולד ביילי בין השנים 1674 ו-1834 הארכיטקטורה של בית המשפט הפלילי (אורכב 05.04.2004 בארכיון Wayback Machine)
שועל ערבות פרואני

שועל ערבות פרואני (שם מדעי: Lycalopex sechurae, בעבר Pseudalopex sechurae), מין בסוג שועל דרום-אמריקני. שועל זה נפוץ בדרום אמריקה והוא הקטן שבדמויי-השועל ביבשת זו. הוא נפוץ בדרום אקוודור ובצפון פרו. צבע פרוותו הוא אפור לבן ובחלקיו התחתונים צבעו חיוור יותר. אורך גופו וראשו 53-59 סנטימטרים, אורך זנבו 25 סנטימטרים ומשקלו 3 קילוגרם. נקרא לעיתים בטעות "שועל ערבות ארגנטינאי". מדיה וקבצים בנושא שועל ערבות פרואני בוויקישיתוף שועל ערבות פרואני, באתר ITIS (באנגלית) שועל ערבות פרואני, באתר NCBI (באנגלית) שועל ערבות פרואני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שועל ערבות פרואני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שועל ערבות פרואני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל ערבות פרואני, באתר GBIF (באנגלית) שועל ערבות פרואני באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באר גנים

באר גנים הוא יישוב קהילתי שהוקם בתחילת העשור השני של המאה ה-21 על ידי משרד הבינוי והשיכון עבור תושבים שפונו מגוש קטיף בקיץ 2005, במסגרת תוכנית ההתנתקות. היישוב נמצא צפונית לאשקלון. יישוב זה דתי, ואופיין המגזרי של המשפחות ביישוב הוא דתי, מלבד שני מתחמים בודדים בהם מתגוררות משפחות דתיות וחילוניות יחדיו. שם היישוב מורכב מראשי התיבות של תשעה מיישובי חבל עזה שפונו במסגרת תוכנית ההתנתקות - בדולח, אלי סיני, רפיח ים, גדיד, גן אור, נצר חזני, נווה דקלים, ניסנית ומורג. בניין היישוב מעוגן בתוכנית המתאר הארצית למרחב ניצנים, תמ"א 39, המהווה מסגרת תכנונית לפיתוח צפון העיר אשקלון, היישובים ניצן ובאר גנים וכן לפיתוח שמורת הטבע ניצנים, והפיכתה למוקד תיירות. היישוב בנוי בתבנית של 9 אשכולות המונים בסך הכל כ-690 מגרשים, כשבמרכז כל אשכול ממוקמים גני ילדים, בתי כנסת ומועדוני נוער. במרכז היישוב קיימים מבני הציבור המשותפים כגון מתנ"ס, אולם ספורט ובית ספר. בתחילה תוכנן היישוב לכלול 13 מתחמים הכוללים כ-1000 מגרשים, אך בסופו של דבר נבנו רק 9 מתחמים הכוללים כאמור כ-690 מגרשים. על שטחם של 4 המתחמים הנוספים מתוכננת להיבנות בעתיד שכונה של העיר אשקלון. בעתיד מתוכנן רצף אורבני בין באר גנים לאשקלון, ואף ייתכן שבאר גנים תתפקד כשכונה של העיר אשקלון. מאז הקמת היישוב ועד שנת 2020, הכניסה אליו הייתה מכיוון כביש 4 דרך צומת ומפגש מסילה מסוכנים. הצומת ומפגש המסילה בוטלו עם פתיחת מחלף אשקלון צפון בשנת 2020 ומאז דרכו הכניסה אל היישוב. כמו כן, באותה עת נפתח כביש הכניסה הצפונית לעיר אשקלון, שמחבר בין אשקלון ובאר גנים. נכון לקיץ 2020, כ-400 משפחות כבר משתכנות ביישוב, ומשפחות רבות נוספות נמצאות בתהליכי בנייה מתקדמים. מלבד ארבעה בתי כנסת וגני ילדים טרם נסתיימה בנייתם של מבני הציבור: מוסדות חינוך, קופת חולים, בתי כנסת, בריכה ציבורית וכן מתנ"ס קהילתי. מוסדות ציבור פועלים ממבנים זמניים. ביישוב פועלת הישיבה התיכונית הקהילתית 'בני יששכר' וכן בית ספר יסודי 'באר גנים'. רחוב טיפוסי ביישוב פסיפס ייצוגי באחד ממעגלי התנועה ביישוב בית הכנסת של קהילת גן אור בית כנסת הדמיה של מרכז תרבות ניסנית הנמצא בבנייה. תכנון: מוטי בודק. שיקום מפוני גוש קטיף וצפון השומרון מדיה וקבצים בנושא באר גנים בוויקישיתוף באר גנים (אורכב 10.06.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר ועד מתיישבי גוש קטיף הקמת מוסדות ציבור לישובי ההתנתקות בניצן וניצנים, באתר משרד הבינוי סרטון מטקס העלייה לקרקע של היישוב, באתר יוטיוב בקרוב תחל בניית מרכז תרבות ניסנית, כאן דרום, 22 באוקטובר 2017 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
שועל זאבי

שועל זאבי (שם מדעי: Dusicyon) הוא סוג דמוי-שועל נכחד ממשפחת הכלביים שהכיל 3 מינים. מינים אלה חיו לאורך דרום אמריקה הדרומית, בין אורוגוואי, צ'ילה וארגנטינה עד לארץ האש, והם התקיימו בין סוף הפליוקן ועד להולוקן. המין הידוע ביותר בסוג הוא שועל פוקלנדי, שהתקיים באיי פוקלנד עד שנכחד לחלוטין ב-1876. בעבר הוא נחשב למין היחיד בסוג עד לגילוי מאובני 2 מינים חדשים בארגנטינה במהלך המאה ה-17. השועל הזאבי הוא סוג הקרוב לסוג שועל דרום-אמריקני בו מינים החיים לאורך פטגוניה ובסביבות הרי האנדים, וכן לסוגים שועל הסרטנים, שועל קטן-אוזן וזאב היער, אשר כולם משתייכים לתת-השבט כלביים דרום-אמריקאיים (אנ') (Cerdocyonina). מספר חוקרים רואים בו קרוב מעט לסוג כלב, אך ישנן מחלוקות משמעותיות לגבי סיווגו. במראהו הוא נראה דומה לזאב או תן אך קטן בהרבה. השועלים האחרונים מהסוג נכחדו עקב המתיישבים של איי פוקלנד, אשר הרגו אותם מחשש שיטרפו את גידוליהם ועקב התפשטות החקלאות. שועל פוקלנדי (Dusicyon australis) Dusicyon avus Dusicyon cultridens מדיה וקבצים בנושא שועל זאבי בוויקישיתוף שועל זאבי, באתר ITIS (באנגלית) שועל זאבי, באתר NCBI (באנגלית) שועל זאבי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל זאבי, באתר GBIF (באנגלית)
שועל הסרטנים

שועל הסרטנים (שם מדעי: Cerdocyon thous) הוא דמוי-שועל בינוני בגודלו הנפוץ במרכזה של אמריקה הדרומית, שהנו מין יחיד בסוגו (Cerdocyon). בעבר התקיים מין נוסף שנכחד אשר השתייך לסוג זה, ה-Cerdocyon avius, אשר חי בעידן הפליסטוקן. צבעו הבולט של שועל הסרטנים הוא חום–אפרפר, אולם הוא בעל אזורים אדומים בפנים וברגליים. אוזניו וזנבו שחורים בקצותיהם. רגליו קצרות וחזקות, וזנבו ארוך ובעל פרווה סבוכה. משקלו בבגרות נע בין 4.5 ל-7.8 קילוגרמים. שועל הסרטנים חי בסוואנות ובשטחים מיוערים, וכן באדמות הליאנוס שבדרום אמריקה. שועל הסרטנים הוא בעל חיים אוכל כל, ומעדיף חרקים או את בשרם של מכרסמים או עופות, כאשר אלו זמינים. כמו כן, הוא יאכל ביצי צבים, פגרים וצמחים. כפי ששמו רומז, לעיתים קרובות יאכל סרטנים שונים. על פי רוב הוא פעיל לילה, בצוצו ממקום שהותו לעת דמדומים. נקבה בוגרת ממליטה גור אחד או שניים בכל שנה. שועל הסרטנים הוא בעל חיים מונוגמי. לעיתים ניצוד שועל הסרטנים, אולם פרוותו אינה בעלת ערך רב. שועל הסרטנים אינו מהווה סכנה למשק חי. כיום, אין דאגה באשר למצבו של המין, אף על פי שבתי הגידול שלו מצטמצמים באיטיות בשל השפעת האדם, המתבטאת בהפניית שטחים טבעיים לחקלאות, וכן בהבאת כלבי בר לתחומי מחייתו. קיימים חמישה תת-מינים במין זה: C. t. thous, ונצואלה, גיאנה, סורינאם, גיאנה הצרפתית צפון ברזיל. C. t. azarae, צפון ברזיל. C. t. entrerianus, ברזיל, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי וארגנטינה. C. t. aquilus, צפון ונצואלה וקולומביה. C. t. germanus, אזור בוגוטה (קולומביה). מדיה וקבצים בנושא שועל הסרטנים בוויקישיתוף שועל הסרטנים, באתר ITIS (באנגלית) שועל הסרטנים, באתר NCBI (באנגלית) שועל הסרטנים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שועל הסרטנים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שועל הסרטנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל הסרטנים, באתר GBIF (באנגלית) שועל הסרטנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שועל הסרטנים באתר הרשימה האדומה של IUCN
פלחה"ן

פלחה"ן (פלוגת החבלה וההנדסה) היא פלוגה בגדוד סיור המתמחה במשימות הנדסה קרבית, חבלה ומיקוש במסגרת גדוד הסיור החטיבתי וכפופה לו פיקודית. בחיל ההנדסה הקרבית קיימות פלוגות מבצעיות הנקראות פלחה"ן אך עם ייעוד אחר. לכל חטיבת חי"ר בצבא הגנה לישראל למעט חטיבת כפיר, הן בסדיר והן במילואים, יש על פי התקן גדוד סיור חטיבתי, המורכב מפלוגות ייעודיות: פלוגת הסיור (פלס"ר), פלוגת הנ"ט (פלנ"ט) וכאמור פלוגת החבלה וההנדסה (פלחה"ן). במרץ 2017 הוקמה בחטיבת כפיר, סיירת חרוב בה קיימות יכולות מגוונות ובהן יכולת החבלה. ייעודה של פלוגת החבלה הוא לסייע לחטיבה בפעילות הנדסית שוטפת כגון סיור ואיתור מוקשים ומטעני חבלה, חבלה במבנים, מיקוש ועוד. כשהפלחה"ן אינה עוסקת בסיוע הנדסי לחטיבה, היא משמשת כיחידת חיל רגלים מובחרת למשימות התקפיות מורכבות, ופועלת כסיירת חטיבתית לאיסוף מודיעין ותצפיות ועל כן מסלול ההכשרה הוא ארוך ומפרך יותר (בדרך כלל המסלול כמחצית מהשירות, אך משתנה מחטיבה לחטיבה) מיחידות רגילות. חיילי הפלחה"ן הם חיילי חי"ר העוברים הכשרות הנדסיות בבית הספר להנדסה צבאית (בהל"ץ) בסוף הקורס הם מוכשרים כפלסי 04. לפני הקמתן של יחידות הסיור בראשית שנות ה-2000 היו כפופות פלוגות אלו ישירות למפקדת החטיבה. בחטיבות חיל הרגלים הסדירות (גבעתי, גולני, נחל, צנחנים) כל פלגה מורכבת מ-4 צוותים ממחזורים שונים. בנוסף, בתוך הפלחה"ן יש צוות חדש שנפתח פעם בשנתיים שנקרא צוות "חץ" שהיעוד שלו הוא להיות חפ"ק מח"ט במלחמה וביום יום הוא יושב עם הפלחה"ן. מאז הקמתן צמחו ופיקדו על פלוגות החה"ן כמה מהמפקדים הבולטים בצה"ל ובהם: בחטיבת הצנחנים: משה פלד (מקים היחידה), בני גנץ, יצחק מרדכי, יוסי בכר, שמעון נוה, אריק מורן, אמל אסעד, יחיאל גוזל, גל הירש, יהודה בר, רן בג, מנחם זטורסקי, הראל כנפו ורוני אלשיך. בחטיבת גולני: פיני דגן (מקים היחידה), יאיר נוה, שמואל זכאי, אופק בוכריס, אורן אבמן ויניב עשור. בחטיבת הנח"ל: אבי דהן, וישראל שומר. בחטיבת גבעתי: אריה איטח (מקים היחידה) ורונן מרלי. סיכת פלחה"ן צנחנים סיכת פלחה"ן גולני סיכת פלחה"ן גבעתי סיכת פלחה"ן נח״ל גדוד סיור (גדס"ר) פלוגת סיור (פלס"ר) פלוגת נ"ט (פלנ"ט) פצצה של אימון: צפו בלוחמי פלחה"ן צנחנים בפעולה, אתר צה"ל, 2 בנובמבר 2017
קפוצ'ינו

קפוצ'ינו (באיטלקית: Cappuccino; בישראל מכונה גם קפה הפוך) הוא משקה קפה איטלקי המוכן מערבוב של אספרסו, חלב חם, וחלב מוקצף. מקור השם במסדר הנזירים הקפוצ'ינים, שצבע גלימותיהם מזכיר את צבעיו של המשקה. את הקפוצ'ינו מכינים באמצעות מכונת קפה. לאחר טחינת פולי-הקפה, הם נחלטים במכונה עם מים רותחים לאספרסו. האספרסו נמזג לשליש התחתון של הכוס. לאחר מכן מוזג הבריסטה חלב שחימם והקציף בסטימר, מקציף החלב. את החלב מוזגים בתנועות מעגליות לכוס עם האספרסו, ובנדנוד החלב המוקצף מתערבבת ה"קרמה", קצף האספרסו עם קצף החלב ונוצר ציור שידוע גם בכינוי "לאטה ארט". משקאות קפוצ'ינו מוגשים בדרך כלל בליווי כפית. מכונות אספרסו מן הסוג אשר משמש להכנת משקאות קפוצ'ינו הוצגו לראשונה בתחילת המאה ה-20. לואיג'י באזרה ממילאנו רשם עליהן את בקשת הפטנט הראשונה בשנת 1901. שמו של השם ניתן לו עקב דמיון צבע המשקה לגלימותיהם של מסדר הקפוצ'ינים. הפופולריות של משקה הקפוצ'ינו עלתה עם שדרוג מכונות האספרסו הגדולות בבתי הקפה ובמסעדות לאחר מלחמת העולם השנייה, ובאופן ספציפי עם הכנסתן של מכונות הקפה המודרניות, בלחץ גבוה, על ידי החברה האיטלקית גאג'יה בשנת 1948. המשקה התפתח לצורתו המוכרת היום בשנות החמישים של המאה ה-20. בממלכה המאוחדת, קפה אספרסו צבר פופולריות בצורת ההגשה של קפוצ'ינו, בעיקר בשל המנהג הבריטי של שתיית קפה עם חלב. המרכיב החשוב ביותר בהכנת קפוצ'ינו, מעבר לשוט האספרסו, הוא המרקם והטמפרטורה של החלב. כאשר מרתיחים חלב מעל 75°C החלבון נשרף והחלב מאבד מטעמו. יתבטא בבועות גדולות מהרגיל בחלק העליון של הקצף. כאשר בריסטה מחמם חלב בעזרת קיטור עבור כוס קפוצ'ינו, מתחיל להיווצר קצף אחיד באמצעות חדירה של בועות אוויר זעירות אל תוך החלב, מה שנותן לחלב המוקצף את המרקם הקטיפתי המיוחל. הקפוצ'ינו המסורתי מורכב משוט אספרסו, שעליו נמזג חלב מוקצף באופן שיוצר שכבת קצף בעובי 2 ס"מ. קיימות וריאציות נוספות של המשקה, אשר משלבות יותר או פחות חלב מוקצף, ומכונות קפוצ'ינו "רטוב" או "יבש" בהתאמה. בריסטה מנוסה עשוי להשתמש בחלב המוקצף לצורך ציור בקפה תוך כדי מזיגת החלב, במה שמכונה "לאטה ארט". מתכון קפוצ'ינו, (אנגלית) בלוג על קפה הכנת קפוצ'ינו, באתר iCoffee
שועל פוקלנדי

שועל פוקלנדי, שועל מאלוויני או וארה (שם מדעי: Dusicyon australis) הוא מין נכחד של טורף ממשפחת הכלביים מהסוג שועל זאבי. השועל הפוקלנדי היה נפוץ באיי פוקלנד ונכחד בשנת 1876. השועל הפוקלנדי נתגלה על ידי צ'ארלס דרווין בשנת 1833. פרוותו הייתה בצבע חום-צהוב וקצה זנבו לבן. נראה שניזון מעופות ופרוקי רגליים. המתיישבים הלבנים באי חששו שהשועלים יפגעו בעדרי הכבשים שגידלו ועל כן היו מרעילים אותם או יורים בהם. בהיעדר יערות באיים, נכחד השועל הפוקלנדי שהיה היונק היחיד שגדל באותה עת באיים. מדיה וקבצים בנושא שועל פוקלנדי בוויקישיתוף שועל פוקלנדי, באתר ITIS (באנגלית) שועל פוקלנדי, באתר NCBI (באנגלית) שועל פוקלנדי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שועל פוקלנדי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל פוקלנדי, באתר GBIF (באנגלית) שועל פוקלנדי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אימפי

אימפי הוא מבנה קרבי שהיה בשירות בני הזולו. האימפים הראשונים גויסו על ידי שאקה בתחילת המאה ה-19. צעירי הזולו גויסו בגיל 6 לתוכנית אימונים במסגרת האינטנגה ופוזרו לחטיבות בהגיעם לגיל 20. כל אימפי הורכב מחטיבות בנות 1,000 לוחמים, אם כי המספר יכול היה לנוע מ-500 עד 2,000 לוחמים בכל גדוד בגלל מיזוג חטיבות, תגבורות ואבדות בקרבות. בהתחלה האימפים הורכבו מגברים שבאו מאותה קבוצת גיל, אך בהמשך המנהג השתנה בגלל הצורך לתגבר את האימפים בעקבות האבדות בקרבות. האימפים מפורסמים בזכות טקטיקת ה"תאו" - כל אימפי שלח שתי "קרני תאו" שיועדו להקפת אגפי היריב, כדי למנוע ממנו מלתמרן, ובעזרת "חזה התאו" למחוץ את ההתנגדות. מאחורי "חזה התאו" ניצבו ה"מותניים" שהיו מורכבות מוותיקים בעתודה. כל חטיבה הייתה בעלת מגן בצבע אחר, כאשר הצבעים סימלו את ותק החטיבה. החטיבות הצעירות קיבלו מגנים שחורים וחטיבות הוותיקות היו בעלות מגנים לבנים. ככל שאחוז הצבע הלבן במגן היה גבוה יותר, כך החטיבה הייתה ותיקה ויוקרתית יותר. בעת מלחמת הזולו היו בצבא הזולו כמה עשרות חטיבות.
ספינינג

ספינינג (באנגלית: מסתובב, על שם פעולת הרגליים) הוא פעילות אירובית מאומצת אשר מתבצעת על אופניים נייחים. השם ספינינג הוא סימן רשום של סטאר טרק, אשר התקבע בפי רבים כשמה הגנרי של הפעילות. סטאר טרק רכשה את מאד דוג אתלטיקס (Mad Dogg Athletics) שהקים ג'ונתן גולדברג, רוכב אופניים שהתחרה במרוצים לאורכה ורחבה של ארצות הברית, וחיפש פתרון אלטרנטיבי לאימונים בחורף האמריקני המושלג, שלא באמצעות אופני הכושר הסטנדרטיים, אשר אינם מדמים רכיבה בחוץ באמינות רבה. הפעילות - אשר נקראת אינדור סייקלינג (Indoor Cycling, רכיבה בתוך חלל סגור/מקורה) במקומות שאינם רשאים להשתמש בסימן הרשום - נעשית בדרך כלל בסטודיו עם מוזיקה בהנחיית מדריך. על האופניים קיים בורר עומס שמאפשר לרוכב לשלוט על דרגות הקושי והמאמץ בזמן הפעילות. בעזרתו ובעזרת מהירות הדיווש נבנות תוכניות אימונים מגוונות. האימון הוא מסוג אירובי, נמשך על פי רוב חמישים דקות ודופק המטרה הוא בין 60%-90%, אצל מתאמן מיומן - כמו ברכיבת אופני כביש. מחול אירובי יאיר מיכאלי ורונן שטח, המדריך השלם לספינינג: איך עושים זאת נכון?, באתר ynet, 22 באוקטובר 2014 אייל אבלריאן, הספורט המרזה: מה אסור לעשות בשיעור ספינינג, באתר ynet, 30 באפריל 2013 רוני יפה, ספינינג הורס את הברכיים? 10 מיתוסים ואמיתות, באתר ynet, 31 ביולי 2008 יסמין להב, איך להמשיך לעשות ספינינג ולהשאר בחיים, באתר ynet, 29 בדצמבר 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מס רכישה

מס רכישה הוא מס ישראלי המשולם על רכישת זכות במקרקעין בישראל על פי חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963. המס נגבה עבור נדל"ן דוגמת בתים פרטיים, דירות מגורים, מגרשים ביעודים שונים (לדוגמה יעוד חקלאי, מסחרי, משרדים, ומגורים) ומבנים ביעודים שונים. הקונה נושא בתשלום מס הרכישה בשיעור קבוע משווי הנכס, ובמקרים מסוימים (לדוגמה דירת מגורים) בשיעורים מדורגים, לרשות המיסים, בנוסף לתשלום למוכר עבור הנכס הנרכש. מס רכישה משתנה מדי שנה בינואר, בהתאם לעליית המדד ותלוי באופן ישיר בגובה העסקה ובסוג הנכס. מס רכישה מהווה אחוז מסוים מגובה העסקה ומחושב כיום באופן מדורג. שיעורי מס הרכישה לרוכש של דירת מגורים יחידה: שיעורי מס הרכישה לרוכש של דירת מגורים שנייה (כלומר לרוכש שבבעלותו דירה נוספת): החוק מעניק פטורים והקלות במקרים מסוימים (כגון לנכה, עולה חדש ועוד). קרן נדל"ן (ריט) שרכשה מקרקעין לצורכי דיור להשכרה, משלמת מס רכישה של 0.5% בלבד. בין מדינת ישראל לארצות הברית קיימת אמנת מס המגדירה את ענייניו הפיננסיים של המשקיע הזר במדינה. על פי סעיף 7 לאמנה בין ישראל לארצות הברית, הנהנית הראשית מהמס הצפוי היא המדינה בה מבוצעת ההשקעה. מס ההכנסה של המדינה שממנה הגיע המשקיע יקבל אף הוא דיווח אך עלות המס תחושב לאחר הורדת מס ההכנסה המקומי בגין הרווחים ששולמו. מיסוי מקרקעין מקרקעין בישראל חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), תשכ"ג-1963, באתר ויקיטקסט תקנות מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (מס רכישה), תשל"ה-1974, באתר נבו סימולטור מס רכישה, באתר רשות המסים בישראל חישוב מס רכישה, באתר כל זכות מס רכישה דירה ראשונה (ודירה שנייה) - ככה זה עובד!, באתר HON תומר גנון, פסטיבל מספרי סיפורים של משקיעי דירות היוקרה, באתר כלכליסט, 31 באוקטובר 2021 חישוב מס רכישה, באתר כל זכות עדכון מדרגות מס רכישה לשנת 2021 בהתאם לשינוי במדד בשנת 2020, באתר GOV.IL בקשה לפטור חלקי ממס רכישה לנכה, עוור, נפגע פעולות איבה ובני משפחות חיילים שנספו במערכה, באתר רשות המיסים, ‏2 בינואר 2023 פטור ממס רכישה ילד נכה: הנחה במס להורים לילדים עם נכות של 100% ומעלה, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל, ‏8 באוגוסט 2024 הנחה במס רכישה לנכים, באתר כל זכות, ‏17 בנובמבר 2011 למען עידוד העלייה: ועדת הכספים אישרה הטבות משופרות במס רכישה לעולים חדשים, באתר הכנסת, ‏29 ביולי 2024 בשורה לעולים: ההטבות במס רכישת דירה בדרך לחקיקה בכנסת, באתר ישראל היום, ‏16 במאי 2024 דורית גבאי, קרן השקעות למקרקעין (ריט) בראי המס
צ'ילום

צ'ילום הוא כלי המשמש לעישון ג'אראס, ונעשה בו שימוש המתועד מאז המאה ה-18. זהו כלי בצורת חרוט חלול באורך וקוטר משתנים, העשוי בדרך כלל סוגים שונים של קרמיקה או אבן, ולעיתים גם קריסטל. בתוך החרוט נמצא חלק שתפקידו לחסום מעבר של תערובת העישון מצדו הרחב, שאליו נדחסת התערובת ובו היא מובערת, אל צדו הצר אשר מפתחו נשאף העשן. לרוב משמשת פיסת בד רטובה (המכונה "סאפי") לכיסוי הפיה (הצד הצר) על מנת לצנן את העשן ולמנוע שאיפת גרגירים מתערובת העישון שחמקו דרך החלק הפנימי. הצ'ילום נמצא בשימוש (מסורתי ואף דתי) בעיקר בחלקים שונים של הודו. בעקבות תקנות האיסור על השימוש בג'אראס בהודו בשנות השמונים של המאה העשרים, דעכה תעשיית הצ'ילומים מחימר העשויים בעבודת יד, ונפוץ השימוש בתחליפים חד פעמיים. בתחילת שנות התשעים החלה אופנה של צ'ילומים מודרניים יותר, לרוב של מעצבים איטלקים. באנג מאדה
משימה בלתי אפשרית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משימה בלתי אפשרית – סדרת הטלוויזיה (1966-1973). משימה בלתי אפשרית (סדרת סרטים) – סדרת סרטי קולנוע שהופקה בעקבות סדרת הטלוויזיה. משימה בלתי אפשרית (סרט) – סרט הקולנוע משנת 1996 משימה בלתי אפשרית 2 – סרט ההמשך משנת 2000 משימה בלתי אפשרית 3 – סרט ההמשך משנת 2006 משימה בלתי אפשרית 4 – סרט ההמשך משנת 2011 משימה בלתי אפשרית 5 – סרט ההמשך משנת 2015 משימה בלתי אפשרית 6 – סרט ההמשך משנת 2018
שועל החולות

שועל החולות או שועל הנגב (שם מדעי: Vulpes rueppelli) הוא מין בסוג שועל. שועל החולות הוא בעל חיים קטן (יותר קטן מהשועל המצוי) עם אוזניים ארוכות (10 סנטימטר). צבעו הכללי צהבהב בהיר וצבע גחונו לבן. כפות רגליו מכוסות בשיער צפוף ועדין המונע ממנו שקיעה בחול ומגן על רגליו מפני להט החול ואורך כפות רגליו הוא 11 סנטימטרים. גופו יכול להגיע לאורך של 40–52 ס"מ וזנבו לאורך של 25–39 ס"מ. שועל בוגר שוקל 1.5-3 ק"ג. שועל החולות נפוץ באזור צפון אפריקה ובמזרח התיכון, ממרוקו ואזור סאהל ועד אפגניסטן בארץ ישראל שועל החולות נפוץ מבאר שבע מערבה עד גבול ישראל מצרים ובמזרח הוא חי בערבה קרוב לגבול ירדן ישראל וליד דרום ים המלח. תוחלת החיים שלו בטבע היא 6-7 שנים אך בשבי יכול לחיות כ- 12 שנים. הוא ניזון בעיקר ממכרסמים, פרוקי רגליים, בעלי כנף שאותם הוא מצליח לצוד כגון חוגלות, שלוים, צוצלות ועוד. ולפעמים אפילו זוחלים. שועל החולות מגיע לבגרות מינית בגיל 10 חודשים, כשתקופת ההיריון היא חודשיים. מתרבה בדצמבר, בפברואר ובתחילת מרץ, הנקבה ממליטה 1–4 גורים. משקל הגורים הנולדים בהמלטה הוא כ-100 גרם. הגורים נגמלים מיניקה בגיל חודשיים, ובגיל חמישה חודשים הם עצמאיים. שועל החולות פעיל בעיקר בלילה. במהלך היום הוא מתחבא במחילתו. שועל החולות חי בזוגות ובעונת הרבייה שוכנים בני הזוג באותה המחילה. לשועל החולות 5 תת-מינים: Vulpes rueppellii rueppelli Vulpes rueppellii caesia Vulpes rueppellii cyrenaica Vulpes rueppellii sabaea Vulpes rueppellii zarudneyi מדיה וקבצים בנושא שועל החולות בוויקישיתוף שועל החולות, באתר ITIS (באנגלית) שועל החולות, באתר NCBI (באנגלית) שועל החולות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שועל החולות, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) שועל החולות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל החולות, באתר GBIF (באנגלית) "שׁוּעַל-הַנֶּגֶב (שועל חולות)", מתוך הספר האדום של החולייתנים בישראל. "אתר החברה להגנת הטבע" שועל חולות באתר עמותת מן השדה יונקים בסכנת הכחדה באזור הים התיכון 2009 באתר IUCN (באנגלית) שועל הצוקים באתר ה-IUCN (באנגלית) מתוך סדרת הספרים החי והצומח של ארץ ישראל כרך 7-היונקים שועל החולות באתר הרשימה האדומה של IUCN שועל הנגב במילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית