laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפארק הלאומי טטרה (פולין)

הפארק הלאומי טטרה בפולין (בפולנית: Tatrzański Park Narodowy) הוא פארק לאומי הנמצא בהרי הטטרה במחוז טאטרה, בפולין קטן באזור -Małopolska, במרכז-דרום פולין. מטה הפארק נמצא בעיירה זקופנה. זהו הפארק הלאומי בעל מספר המבקרים הגבוה ביותר בפולין ובו מסלולי הליכה באורך של למעלה מ-270 ק"מ. הרי הטטרה מהווים גבול טבעי בין פולין מצפון, לסלובקיה מדרום, ושתי המדינות שיתפו פעולה מאז תחילת המאה ה -20 במאמץ להגן על ערכי הטבע והנוף באזור. סלובקיה יצרה פארק לאומי בעל שם זהה מדרום לגבול. לאחר הקמת הפארקים קבעה אונסקו את שטח שני הפארקים כשמורה טבע חוצה גבולות, Natura 2000. רעיונות ראשונים להגנה על הטטרה הושמעו בסוף המאה ה-19. בשנת 1925 החלו המאמצים הראשונים ליצור פארק לאומי בשיתוף פעולה עם סלובקיה. באופן רשמי הפארק נוסד בשנת 1937, בשטח שהיה שייך לרשות היערות הפולנית. בשנת 1947 הוקמה יחידה מנהלית נפרדת, פארק טטרה. בשנת 1954 החליטה ממשלת פולין על הקמת הפארק הלאומי טטרה. תחילה היה שטחו של הפארק 215.56 קמ"ר, אולם נכון לשנת 2021 שטחו קטן יותר, 211.97 קמ"ר. מכלל שטח הפארק 151.91 קמ"ר הם יער והשאר בעיקר כרי דשא. אזורים מוגנים ברמת הגנה קפדנית מהווים 115.14 קמ"ר, מתוכם 61.49 קמ"ר מהווים מערכות אקולוגיות מיוערות. בשנת 1992 הוכרזו הפארקים הלאומיים הפולניים והסלובקיים בטטרה על ידי אונסק"ו כשמורת ביוספרה חוצה גבולות, במסגרת התוכנית "אדם וסביבתו האקולוגית". הפארק הלאומי משתרע על אחד משני רכסי הרים באזור אקלים אלפיני בפולין. רכס הטטרה הפולני, המהווה חלק מהרי הקרפטים המערביים, מחולק לשניים: הטטרה הגבוהה (Tatry Wysokie) והטטרה המערבית (Tatry Zachodnie). הנוף מורכב מפסגות ובתרים חדים עם תצורות סלע רבות. הפסגה הגבוהה ביותר בפולין, ריסי (2,499 מטרים (8,199 רגל) מעל גובה פני הים), נמצאת בתחום הפארק. בפארק יש כ־650 מערות, מהן מערכת המערות של Wielka Śnieżna היא הארוכה ביותר (18 קילומטר) והעמוקה ביותר (עומק מרבי 814 מטר). שש מערות במערכת זו פתוחות לציבור. בפארק מספר נחלים, הנחל הארוך ביותר אורכו 20 ק"מ. בפארק מספר מפלים בולטים, הגבוה שבהם הוא Wielka Siklawa בגובה 70 מטר. בפארק מעל 30 אגמי הרים, הנקראים staw בפולנית. גופי מים אלה הם חלק חשוב בנוף הרי הטטרה הגבוהה. האגמים הגדולים ביותר הם: Morskie Oko בשטח של 349,000 מ"ר ועומק מרבי של 50.8 מטר; ו- Wielki Staw בשטח של 344,000 מ"ר ועומק מרבי של 79.3 מטר. עד לגובה של כ-1,250 מטר מעל פני הים צמחיית הפארק מאופיינת בעיקר בעצי אשוח כסוף (Abies alba) ואשור אירופי (Fagus sylvatica). באזורים גבוהים יותר, עד לגובה 1,550 מטר, גדלים יערות עצי אשוחית נורווגית ועד לגובה 1,800 מטר יש כרי דשא. בשטחים מעל לגובה 1,800 מטר קיימת צמחייה אלפינית. צמחייה נוספת המצויה בפארק כוללת אורן שווייצרי, אדלווייס ודרדר. באביב נודע עמק קושיליסקה (Kościeliska) במרבד פרחי כרכום ענק (Crocus vernus). בפארק מספר מיני פאונה אנדמיים ומספר רב של מינים מוגנים וכאלה הנמצאים בסכנת הכחדה. בין החיות בפארק נמצאים: צפיר האלפים של הטטרה ומרמיטה, שניהם מינים מוגנים מאז אמצע המאה ה-19. עוד מצויים בפארק דב חום, שונר צפוני, זאב אפור, לוטרה אירופית, עיט החורש ובז. הפארק הלאומי טטרה (סלובקיה) מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי טטרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי טטרה, פולין (באנגלית) en.poland.gov: Tatra National Park Why Natura 2000? "Europe & North America: 297 biosphere reserves in 36 countries". Ecological Sciences for Sustainable Development. אורכב מ-המקור ב-2015-08-05. נבדק ב-2016-01-31.
גשר המלך קרול הראשון

גשר המלך קרול הראשון, (ברומנית: Podul Regele Carol I) היה גשר מעל נהר הדנובה, שחיבר את חבל דוברוג'ה ליתר חבלי רומניה. ב-1878 קיבלה רומניה, בהנהגתו של קרול הראשון, מלך רומניה, עצמאות מלאה מהאימפריה העות'מאנית. בחוזה סן סטפנו נאלצה רומניה לוותר לטובת האימפריה הרוסית על דרום בסרביה ובתמורה קיבלה את חבל דוברוג'ה. המלך קרול יזם בניית גשר ראשון מעל לדנובה מאז נהרס גשר טראיאנוס, גשר המלך קרול הראשון, כדי לחבר את דוברוג'ה ליתר חבלי רומניה. הגשר נבנה בין השנים 1890 - 1895 ונועד לקיים את תנועת הרכבות בין הבירה בוקרשט ובין הנמל הרומני בים השחור, קונסטנצה. בתקופה הקומוניסטית שונה שם הגשר ל"גשר אנגל סליגני", שמו של המהנדס הרומני, שעמד בראש קבוצת המתכננים והבונים של הגשר. השימוש בגשר זה נפסק ב-1987 לאחר שנבנה לצידו גשר חדש, גשר צ'רנוודה. גשר המלך קרול הראשון מורכב משני גשרים נבדלים, האחד מעל האפיק הראשי של הדנובה והשני מעל זרוע בורצ'אה, בביצת יאלומיצה. הגשר נמצא בגובה 30 מטר מעל גובה פני המים, כדי לאפשר מעבר מתחתיו לספינות בעלות תרנים. בעת הקמתו זה היה הגשר הארוך ביותר באירופה. הגשרים נפגעו במהלך שתי מלחמות העולם, במלחמת העולם הראשונה הצבא הרומני, שנסוג מפני הצבא הגרמני, חיבל בגשרים - הם תוקנו לאחר המלחמה. במלחמת העולם השנייה, בשנת 1941, הגשרים הופצצו על ידי מטוסים סובייטים ונפגעו קשה - לקח ארבעה חודשים להשיב אותם לתפעול. מדיה וקבצים בנושא גשר המלך קרול הראשון בוויקישיתוף Podul Carol I, minunea Europei (ברומנית) גשרי הדנובה (ברומנית) Anghel Saligny, inginerul care a testat cu preţul vieţii podul de la Cernavodă (ברומנית) Cele cinci tentative eșuate de a distruge cu bombe podul de la Cernavodă (ברומנית)
Mata Hari (שיר של סמירה אפנדי)

"Mata Hari" (בעברית: "מאטה הארי") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת סמירה אפנדי, ייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון לשנת 2021 ברוטרדם, הולנד. ב-10 במרץ 2020, רשות השידור האזרית (İTV) הכריזה כי אפנדי נבחרה לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2020, עם השיר "Cleopatra". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-9 במרץ 2021, רשות השידור האזרית אישרה באופן רשמי כי אפנדי תמשיך לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2021. ב-11 במרץ 2021 שוחרר הטיזר לשיר "Mata Hari". ב-18 במאי 2021, ביצעה אפנדי את השיר בחצי הגמר של התחרות, ובתום ההצבעות, הגיעה למקום השמיני עם 138 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה אזרבייג'ן למקום ה-20 עם 65 נקודות. מילות השיר "Mata Hari" באתר Genius סרטון השיר "Mata Hari" באתר יוטיוב אמי ואן דר וול, לוק ואן בירס, טוני קורנליסן, ג'וש אירל שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020 "Efendi is coming: Azerbaijan confirms "Cleopatra" singer for Eurovision 2021". Wiwibloggs. 20 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Teaser - Efendi - Azerbaijan 🇦🇿 - Eurovision 2021". YouTube (באנגלית). נבדק ב-2021-03-11. Here are the ten qualifiers of the first semi at Eurovision 2021! Eurovision 2021 Results: Voting & Points
אברהם לוי (כדורגלן)

אברהם (חולי) לוי (1933 – ?) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק כחלוץ וכקיצוני שמאלי במספר קבוצות, אך מזוהה יותר מכולן עם קבוצת בית"ר תל אביב שם שיחק רוב הקריירה שלו. את דרכו החל אברהם "חולי" לוי (כך כונה בתקשורת המקומית) בקבוצת בית"ר תל אביב ההיסטורית. אחיו שלמה לוי היה חלוץ גם הוא, עם קריירה עשירה במכבי תל אביב. בעונת המשחקים 1955/1956, שהייתה העונה הראשונה של הליגה הבכירה בתור "הליגה הלאומית", הבקיע חולי לוי 16 שערים במדי בית"ר תל אביב וזכה בתואר מלך השערים במשותף עם מיכאל מיכאלוב מהפועל תל אביב. קרוב לפרישתו שיחק לוי גם בבית"ר ירושלים לאחר מכן חזר לעונת פרישה בבית"ר תל אביב. בהמשך ירד לאמן בליגות נמוכות בבית"ר קריית אונו, שם שימש בהתחלה כמאמן-שחקן ולאחר מכן אימן את הקבוצה בליגות הנמוכות, לאחר שפרש מכדורגל. ב-1965 עזב את ישראל יחד עם אחיו שלמה (שאף הוא המשיך לשחק כדורגל מחוץ לישראל) לקנדה שם השתקע ובילה את שארית חייו. מלך השערים של הליגה הבכירה (1): 1955/1956 (16 שערים) חולי ישחק בבית"ר תל אביב, ⁨⁨חרות⁩⁩, 12 אוגוסט 1962 "חולי" נתמנה כמאמן בית"ר קרית-אונו, ⁨⁨חרות⁩⁩, 7 ספטמבר 1965 הכדורגלן חולי הוכה על ידי גנגסטרים בשיקגו, "אברהם לוי (חולי) עזב את הארץ לפני חמישה חודשים", ⁨⁨מעריב⁩⁩, 15 נובמבר 1966 בית"ר תל אביב לא שווה 5 סנט, "...אברהם (חולי) לוי, הנמצא כשבע שנים בארצות הברית....", דבר⁩⁩, 26 מרץ 1972 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המרדימנים

המרדימנים (בהולנדית: De verdovers) הוא הרומן החמישי של הסופרת ההולנדית אנה אנקוויסט, אשר יצא לאור בשנת 2011 ותורגם לעברית במרץ 2021 על ידי רן הכהן לספריה החדשה. זירת התרחשות העלילה במותחן הפסיכולוגי הזה היא מחלקת ההרדמה של בית־חולים המתוארת ברזולוציה הכוללת תיאורים של פרוצדורות רפואיות. לצורך התחקיר המקיף לספר נכחה אנקוויסט במשך כמה חודשים במחלקת ההרדמה של בית החולים VUmc‏ (אנ') באמסטרדם. הדמויות הראשיות ברומן זה הם אח ואחות ובעלי מקצועות מנוגדים: הפסיכואנליטיקאי דְרִיק דה־יוֹנג ואחותו, סוזן, רופאה מרדימה. הפרקים בספר מקדמים את העלילה לסירוגין כל פעם מהפרספקטיבה של אחד משניהם. לשניהם יש לא מעט קשיים להתמודד. אמם נהרגה בתאונה כשסוזן הייתה תינוקת ודריק פעוט בן 4. אביהם, הנדריק, כעת דייר בבית אבות, הפקיד את גידול ילדיו בידי אחותו התאומה ליידה, שהפסיקה קריירה כאחות בבית חולים כדי לטפל באחיין והאחיינית שלה. דְרִיק דה־יוֹנג חוזר לקבל מטופלים בתום הפסקה ארוכה: אשתו המתינה למותה כמה חודשים בביתם. אחותו סוזן, הנשואה לעמיתו למקצוע והחבר הטוב ביותר שלו, פטר, באה כל הימים ללוות את אשתו במסעה האחרון, וגם כעת אוחזת סוזן במושכות, והוא נעשה תלוי בה. ניכור גדול שורר בין סוזן לבתה רוֹז בת ה־19, האדם הקרוב ביותר לדְריק מכל המשפחה שאף היא דמות חשובה בעלילה. הטיפול במטופל הראשון שלו, אָלַרְד סְכוּרמן – במסגרת טיפול-לימודי של מתמחים בבית־החולים הפסיכיאטרי – מקרטע, אך דווקא כשנדמה שהמטופל מתחיל להיות שבע-רצון הופכים יחסי השניים לפקעת סבוכה: סכוּרמן משתף את המטפל שלו בפרטים שהיה מעדיף לא לדעת, פרטים הנוגעים לבני משפחתו-שלו. הצטלבות הקשרים המקצועיים והאישיים נעשית בלתי-אפשרית. באביב 2010 נשאלה אנה אנקוויסט אם ברצונה להשתתף בפרויקט "סופר במחלקה" של ה- VUmc‏ (אנ') . היא הורשתה לעשות מחקר עבור ספר במחלקה על פי בחירתה. בחרתי בהרדמה ללא היסוס. במקצוע שלי, הפסיכואנליזה, אנו מניחים שברוב המקרים מועיל למטופל להרגיש את המתרחש בו. כל הדמויות המרכזיות הן "מרדימנים" שהיא מילה שאנה אנקוויסט המציאה. אנקוויסט מציבה משני צדי המתרס – הפסיכולוגים מול הרופאים המרדימים – שינה עמוקה (הרדמה) מול תודעה עמוקה (פסיכואנליזה). בספר "ניצבים" רבים עוברים את הניתוח שלהם ללא כאב אבל יש רק דמות אחת שנכנסת לניתוח: אָלַרְד סְכוּרמן. והניתוח הזה אף הוא מתואר בפירוט. הרדמה על פי אנקוויסט פירושה עבודת צוות וביצוע פעולות בלחץ בזמן מוגבל מאוד וניתוח פירושו הרבה מפגשים אישיים שנפרשים על פני שנים, ללא לחץ זמן. עופרה עופר אורן, "המרדימנים": ספר מעורר מחשבות ומושך לקריאה, בבלוג "סופרת ספרים", 21 באפריל 2022 אורית נוימאיר פוטשניק, מלחמתה של אנקוויסט בהרדמה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 21 באוקטובר 2021
טללית

טללית (שם מדעי: Drosera), או בשמה הלועזי העממי "Sundew", הוא סוג של צמח טורף ממשפחת הטלליתיים (Droseracea), הקרוב לדיונאת הזבובים. כיום, הסוג טללית מונה 171 מינים טהורים הגדלים ברחבי העולם, מחציתם גדלים באוסטרליה. לרוב, הטלליות גדלות במישורי עשב מוצפים או באזורים שופעי מים, בהם הלחות היחסית גבוהה. הקרקעות שבהן גדלות הטלליות הן עניות בחומרי תזונה, חומציות, ולרוב מכוסות בטחב הנקרא ספאגנום - קרקעות שבהן צמחים רגילים לא יכולים להתפתח כראוי. כפתרון לבעיה זו, הטללית משלימה את חומרי התזונה שלה באמצעות עיכול חרקים וניצול המרכיבים התזונתיים שבגופם לטובתן. ברחבי העולם מפיקים מהטלליות סירופ נגד שיעול, תרופות לחולי לב ועוד. נהוג לחלק את הטלליות ל-3 קבוצות עיקריות: 1) טלליות רגילות (General sundews): אלו הן הטלליות ה"רגילות" שאין להן מאפיינים מיוחדים. 2) טלליות מזעריות (Pygmy Sundews): אלו הן טלליות שאורך עליהן יכול להגיע עד 3 סנטימטרים (הטללית הגדולה ביותר מצמיחה עלים באורך של כ-80 סנטימטרים). 3) טלליות בעלות פקעת (Tuberous Sundews): אלו הן טלליות המצמיחות את עליהן מתוך פקעת. מלבד חלוקה זו, ישנן טלליות מטפסות, צמודות-קרקע, חד-שנתיות ורב-שנתיות, וישנן כאלו הנכנסות לתרדמה בעונת היובש. הטללית היא צמח טורף בעלת מלכודות דבק אקטיביות. כל עלה מכוסה בשערות דקיקות (אדמדמות בדרך כלל), אשר בקצותיהן מופרשת טיפת נוזל סוכרי ודביק דמוית טל (ומכאן שמם). החרק נמשך לסוכר שבנוזל ונדבק אליו. ברגע שהצמח חש בזאת, אותות חשמליים עוברים בשערות וככל שהחרק ינסה להתחמק, יותר ויותר שערות יתכופפו לעברו, מה שיגרום לחרק להידבק יותר טוב לעלה. במינים רבים העלה מסתלסל סביב הטרף ותהליך זה עשוי לקחת בין כמה שעות ועד יום. הנוזל הסוכרי מכיל גם אנזימי עיכול אשר יעכלו את גוף החרק וינצלו את החלבונים והחנקות שבגופו לטובת הצמח. השאריות מעיכול החרק נשארות על העלה או נשטפות בגשם ואינן מפריעות להמשך פעולתו של העלה ללכידות נוספות. הטללית ידועה בכך שהיא מייצרת את הדבק הטבעי החזק בעולם. צמח טורף הנפוץ כמעט בכל האזורים הממוזגים והסוב-טרופיים של חצי הכדור הצפוני. בימינו, ניתן למצוא טללית זו בארצות ים-תיכונית כמו איטליה, ספרד וטורקיה. בישראל מוכרים דאודורנטים אשר את אחד ממרכיביהם מפיקים מהעלים של טללית זו. קארל זימר, פיתוי גורלי, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 142, מארס 2010 מדיה וקבצים בנושא טללית בוויקישיתוף טללית, באתר ITIS (באנגלית) טללית, באתר NCBI (באנגלית) טללית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טללית, באתר Tropicos (באנגלית) טללית, באתר GBIF (באנגלית) טללית, באתר IPNI (באנגלית) טללית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טורפים בעולם הצמחים-מאמר מאת פרופ' דן יואל
מגדה האוזווירט

מגדה האוזווירט (בהונגרית: Hauswirth Magda; בודפשט, 25 באפריל 1903 – בודפשט, 12 ביוני 1999) הייתה קריקטוריסטית, עיתונאית, גרפיקאית, מאיירת יהודייה-הונגרייה. מגדה האוזווירט נולדה במשפחה יהודית כבתם של הפקיד אודן האוזווירט ושל ארז'בט שטיינבאך.כתב העת "חיי תיאטרון" (Színházi Élet) היה המקום הראשון בו פורסמו דיוקנאותיה המצוירים. משנת 1926 הייתה עובדת העיתון במשך עשר שנים. שם הכירה גם את בעלה אימרה מזאי, שגם היה באותה תקופה איש המערכת, לימים ראש מדור הסרטים ואחר כך נודע בשם אימרה פאן. הם התחתנו ב-26 ביוני 1930 ובנם, גאבור מזאי, נולד בשנת 1935. מאוחר יותר הפך לגאבור מזאי למעצב פנים בעל שם. בשנות השלושים של המאה העשרים היא פרסמה בכמה עיתונים במקביל. בנוסף לדיוקנאות, עיצבה גם קריקטורות של היתוליות. כקריקטוריסטית, רישומיה היו הראשונים שהופיעו בעיתון הבדיחות הפוליטי "פשטי פושטה" כלומר הדואר של פשט (Pesti Posta). אין תיעוד לגביה בתקופת השואה, אך אחרי שנת 1945 הועסקו בכמה עיתונים כמו ה"פשטי איזה" כלומר "המשמו של פשט" (Pesti Izé) (1948–1946), ה"סבאד סאי" כלומר "פה חופשי" (Szabad Száj) (1951–1949), פירס, כלומר המסור (1947-1949) ולודאש מתי (משנת 1947). את הגרפיקאית המצוינת, קריקטוריסטית הפורטרטים, שמחו להעסיק במגזינים הלאומיים כמו "מגזין הנשים", "שלום וחופש" ועוד. בין השנים 1951–1953 עבדה במחלקת העיתונות של IBUSZ (משרד הנסיעות ואוטובוסי התיירות הלאומית). כגרפיקאית איירה כמה ספרים וזמן קצר עסקה גם ביצירת סרטים מצוירים. (בין השנים 1954–1956 עבדה באולפן הסרטים פאנוניה) היא ציירה דיוקנאות בולטים של אמנים גדולים כגון: קשאק, מילאן פושט, ז'יגמונד קישפלודי שטרובל, פרידייש קארינתי, פאל פטזאי, ארתור רובינשטיין, דוד אויסטרך, סביאטוסלב ריכטר, יהודי מנוחין, מיכאיל שולוחוב, סרגיי פרוקופייב, וכו'. היא חתמה על ידי Hauswirth או H. עט הזהב (1992) התיאטרון הלאומי של בודפשט (1946) הסלון הלאומי (1947) (1951) היכל האמנות (1968) ספר אמנים מאיירי עיתונים (עורך: אימרה פיריי 1930) שלום! הנה הומור ברדיו! (עם ויג ג'רג', 1934) יוזף גרצר: שיץ (1935) מוריס מטרלינק: הציפור הכחולה (1937) ספר התמונות של הדוד לנר (ליון, שנות השלושים) מיקלוש אקוש: טומי בורח (רומן נוער, שנות השלושים) גזה פאלק: נדידה בארץ המוזיקה (1938) האישה שיודעת הכל. לקסיקון קטן משפחתי (1943) פראגו באבא: מכף הבישול ועד שמלת הערב (1947) בוריס ז'יטקוב: ספרו "מדוע" (I-III) (1949) הונגריה. מַדרִיך טיולים. (עריכה: איבאן בולדיז'אר, 1955) בודפשט. מַדרִיך. (1956) ספר נסיעות של נהגים ורוכבי אופנוע (1956) אגם בלטון (פנורמה. מדריכי טיולים.) (1958) קלרה צ'יץ: הרפתקאותיו של פטר מוז'יקוש (תורת המוזיקה לילדים ומבוגרים, 1961) רוברט ראטוני: אל תתייחסו לזה ברצינות! (1971) טיוודאר ביליצ'י : "איפה אתם, חברים ותיקים למשחק?..." (1982) רוברט ראטוני: הייתי רוצה שתצחקו (1985) רוברט ראטוני: מאתיים חביבים מקרוב (1988) לקסיקון ההומור. מיקלוש קפושי. הוצאת טרשוי, 2001 מגדה האוזווירט בנתוני מוזיאון הספרותי פטפי קלמן ג'נג': נתונים וחתימה של קריקטוריסטים הונגרים 1848–2007. קריקטוריסטים, בובות מונפשות וקריקטוריסטים, מאיירים, אמני פורטרטים. בודפשט, 2008. מי זה מי בתקשורת? אישטוואן בודריץ' ויאנוש ויציאן. סקסארד, בייביץ, 1994. לקסיקון אמנות, 1965-1968. הלקסיקון החדש של רוואי. סקסארד, בייביץ, 1996 "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 1088/1903. folyószáma alatt". "Hauswirth Ödön és Steinbach Erzsébet házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 103/1900. folyószáma alatt".
בית הכנסת הספרדי ברוסה

בית הכנסת הספרדי "קהל גדול שלום" ברוסה היה בית כנסת, אשר פעל בעיר רוסה בבולגריה מ-1863 ועד 1952 ומ-1997 משמש ככנסיית "אלוהי הנבואה". ערכים מורחבים – יהדות רוסה קהילה יהודית ספרדית מתועדת ברוסה החל מהמחצית השנייה של המאה ה-18. הקהילה הספרדית התגוררה ברובה בשכונת חצר במרכז העיר. בראשית המאה ה-20 נכללה קהילת רוסה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בממלכת בולגריה, מנתה 4,300 נפשות וכ-75% מהם היו ספרדים. בתקופת בין המלחמות היו ראשי הקהל הספרדי יצחק חסון, נסים דניאל, רחמים אשרוב ויעקב משיח. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו ברוסה 3,000 יהודים. מרבית יהודי רוסה עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 נמנו ברוסה 452 יהודים וב-2004 מנתה הקהילה 200 נפשות. בניית בית הכנסת החלה ב-1862 והסתיימה שנה מאוחר יותר. המבנה שכן במרכז שכונת החצר היהודית, הוא היה בן שתי קומות והקיפה אותו חצר גדולה. הקומה השנייה שימשה לעזרת נשים. בית הכנסת היה מהודר, שמעו יצא אל מחוץ לבולגריה ובעיתון החבצלת נכתב אודותיו: "עצמת תפארתו אין לתאר בחרט אנוש". בית הכנסת הפך למרכז תרבותי וחברתי לקהילה הספרדדית של רוסה, ובו התקיימו גם טקסי חתונה של בני ובנות הקהילה והתכנסויות קהילתיות לרגל חגים ומועדים. לאחר העלייה ההמונית לישראל נמכר המבנה ושימש כנגרייה, ובהמשך שימש כסטודיו של צייר. ב-1997 נמכר האתר לכנסיית "אלוהי הנבואה" (באנגלית: Church of God of Prophecy). מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת הספרדי ברוסה בוויקישיתוף חיים קשלס, היהודים בבולגריה בעשרים השנים הראשונות לאחר שחרורה מעול העותומנים (1878-1898), בתוך: אנציקלופדיה גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 65. אלברט רומנו, תקנון הקהילות והקונסיסטוריון, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 439. הקהילה היהודית ברוסה, באתר jewishvirtuallibrary (באנגלית). צבי קרן, הקהילה היהודית ברוסה, באתר "כולנו בולגרים". .Dimana Trankova, Anthony Georgieff, A Guide to Jewish Bulgaria, Vagabond Media Ltd, 2011, ISBN 9549230635, pages 88-89. מסע ישראל - רוסטשוק, חבצלת, 7 ביוני 1872 הקהילה היהודית ברוסה - בית הכנסת באחד החגים (1933), באתר centropa.org (באנגלית).
שירות החילוץ הימי (רוסיה)

שירות החילוץ הימי (ברוסית: Морская спасательная служба) הוא גוף ממשלתי של הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות במשרד התחבורה של רוסיה, שאחראי לביצוע משימות חילוץ ימי והוא מהווה שירות חילוץ מקצועי העוסק במבצעי חילוץ, חיפוש והצלה בתחום הפעילות הימית בהתאם לדרישות החקיקה של הפדרציה הרוסית ונורמות החוק הבינלאומי לענייני גבולות ימיים. השירות כולל צוותי חירום המשתפים פעולה עם המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה. ההחלטה על הקמת שירות חילוץ ימי התקבלה על בסיס צו של מועצת השרים של ברית המועצות מ-23 באוגוסט 1956. על פי צו זה, העבודות להרמת ספינות טבועות וביצוע עבודה טכנית תת-מימית הועבר לשירות חדש במסגרת משרד הצי של ברית המועצות. במהלך השנים, עבר שירות החילוץ הימי מספר שינויים מבניים וארגוניים. בשנת 2004, שירות החילוץ הימי הועבר לאחריות הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות של משרד התחבורה והוא מפעיל מרכז תיאום חילוץ ימי ראשי (GMSKT), הפותר בעיות בארגון ותיאום מבצעי חיפוש והצלה של אנשים במצוקה בים באזורי החיפוש וההצלה של הפדרציה הרוסית. השירות כולל 12 סניפים: סניף ים אזוב-הים השחור; סניף הים הבלטי; סניף קלינינגרד; סניף הים הכספי; סניף קמצ'טקה; סניף קזחסטן; סניף פרימוריה; סניף הים הצפוני; סניף סחלין; סניף טבר; הבטחת בטיחות בעבודה על פרויקטים ימיים גרירת ספינות ומבנים מורכבים, כולל פלטפורמות קידוח ימיים עבודות טכניות תת-ימיות (צלילה) אספקת שירותי צי, כולל ספינות לעבודות גאופיזיות, גיאוטכניות ושימוש בכלי רכב תת-ימיים בשליטה מרחוק פעולות בים העמוק באמצעות כלי רכב תת-ימיים בשלט רחוק פעולות חילוץ חירום באגני הים ביצוע תצפית הידרומטאורולוגית ומחקר אקולוגי עבודות הידרוגרפיות הובלת סחורות מסוכנות, כולל חומרים רדיואקטיביים במיכלים מיוחדים ביצוע הכשרה במרכז אימונים והדרכה מקיף אתר האינטרנט הרשמי של שירות החילוץ הימי (ברוסית) שירות החילוץ הימי, ברשת החברתית אינסטגרם שירות החילוץ הימי, ברשת החברתית VK שירות החילוץ הימי, ברשת החברתית אינסטגרם שירות החילוץ הימי באתר הסוכנות הפדרלית לתחבורת ימים ונהרות
דניס קאזאנסקי

דניס אולגוביץ' קאזאנסקי (ברוסית: Де́нис Оле́гович Каза́нский;‏ נולד ב-23 באפריל 1979, ליפצק, ברית המועצות) הוא פרשן ספורט רוסי, עובד בעיקר בשידורי משחקי כדורגל והוקי קרח. דניס קאזאנסקי נולד ב-23 באפריל 1979 בליפצק, למשפחת מורים. האב אולג אנאטולייביץ' קאזאנסקי, פרופסור במכון הפדגוגי הממלכתי של לנינגרד, אמו לודמילה וסילייבנה פאבלובסקאיה, מורה להיסטוריה. בשנים 1986–1996 למד בגימנסיה מספר 12 בעיר ליפצק (בירת מחוז ליפצק). בגיל שמונה החל לשחק הוקי בבית ספר לספורט לילדים ונוער בהנהלתו של מנגאלייב. בשנת 1996 הוא נכנס לפקולטה הפילולוגית תוך לימוד מעמיק של השפה האנגלית במכון הממלכתי הפדגוגי של ליפצק. לאחר סיום לימודיו שירת בכוחות הארטילריה של הפדרציה הרוסית. במהלך לימודיו במכון הממלכתי הפדגוגי של ליפצק החל לעבוד בחברת הטלוויזיה המקומית TVK, בהתחלה כמגיש חדשות ספורט. בהמשך היה מגיש חדשות וכתב חברת הטלוויזיה. בשנת 2003 הגיש את התוכנית TVK-Novosti וזכה בגרסה המקומית של פרס האקדמיה הרוסית לטלוויזיה במועמדות לתוכנית החדשות היומית. בשנת 2005 הוא השתתף בתחרות הפרשנים "צ'אנס" בערוץ NTV-Plus וזכה יחד עם מיכאיל פולנוב ואולג פירוז'קוב. הוא קיבל הזמנה לעבוד בחברת הטלוויזיה NTV-Plus. הערוץ שידר משחקי כדורגל והוקי, תחרויות שונות ברוסיה ומחוצה לה, כולל: המשחקים האולימפיים, אליפות העולם ואירופה בכדורגל ובהוקי, גמר ליגת האלופות והליגה האירופית וליגות KHL ו-NHL, אותם פרשן לצופיו. ב-1 בנובמבר 2015, בעקבות פירוק מערכת הספורט של NTV-Plus, הוא נכנס לתפקיד פרשן ומנחה תוכניות בערוץ הספורט החדש Match TV. בספטמבר 2021 הודיע על עזיבת הערוץ. קאזאנסקי נשוי לאנטונינה אנאטולייבנה אנדרייבה, לשניים שני בנים: מאטוויי ומקסים. מאז אוגוסט 2019 הוא מנחה את תוכנית "פודקאסט של סיצ'ב" עם דמיטרי סיצ'ב בערוץ היוטיוב שלו. מדיה וקבצים בנושא דניס קאזאנסקי בוויקישיתוף דניס קאזאנסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דניס קאזאנסקי, ביישום טלגרם דניס קאזאנסקי, ברשת החברתית אינסטגרם Отец Казанский О. А.
אוסטריה באירוויזיון 2021

אוסטריה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "Amen", שבוצע על ידי הזמר האוסטרי וינסנט בואנו. וינסנט בואנו נבחר לייצג את אוסטריה בתחרות האירוויזיון 2020 ב-12 בדצמבר 2019. ב-26 במרץ 2020 לאחר שהתחרות בוטלה בעקבות מגפת הקורונה, הודיעה רשות השידור האוסטרית כי בואנו יישאר וייצג את המדינה באירוויזיון 2021. ב-26 בפברואר 2021 השיר אותו בואנו יבצע על בימת האירוויזיון יצא לאור, "Amen". ב-17 בנובמבר 2020, הוכרז כי אוסטריה תופיע במחצית הראשונה של חצי הגמר השני של התחרות. ב-20 במאי 2021, בואנו ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות ולא דורג בין עשרת השירים שהעפילו לגמר. השיר הגיע למקום ה-12 עם 66 נקודות. "Austria picks Vincent Bueno for Rotterdam 2020 - Eurovision Song Contest". eurovision.tv. 12 בדצמבר 2019. נבדק ב-12 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Eurovision 2021: Austria confirms Vincent Bueno…and announces "ESC Video Edition"". Wiwibloggs. 26 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Vincent Bueno to sing “Amen” at the 2021 Eurovision Song Contest, אסקאקסטרה, 26 בפברואר 2021 Groot, Evert (17 בנובמבר 2020). "2020 Semi-Final line-up to stay for 2021". European Broadcasting Union (EBU). אורכב מ-המקור ב-18 בנובמבר 2020. נבדק ב-24 בדצמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Results of the Second Semi-Final of Rotterdam 2021". European Broadcasting Union. ארכיון מ-28 במאי 2021. נבדק ב-28 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Results of the Grand Final of Rotterdam 2021". European Broadcasting Union. ארכיון מ-28 במאי 2021. נבדק ב-28 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה)
בלגיה באירוויזיון 2021

בלגיה באירוויזיון 2021 השתתפה עם השיר "The Wrong Place", שבוצע על ידי הלהקה הבלגית הוברפוניק. ב-1 באוקטובר 2019, רשות השידור הבלגית הכריזה כי הוברפוניק נבחרו לייצג את בלגיה באירוויזיון 2020 עם השיר "Release Me". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-20 במרץ, רשות השידור הבלגית אישרה כי הוברפוניק ימשיכו וייצגו את בלגיה גם באירוויזיון 2021. השיר הבלגי, "The Wrong Place", יצא לאור ב-4 במרץ 2021. ב-18 במאי 2021, ביצעה הלהקה את השיר בחצי הגמר של התחרות. בתום ההצבעות, הגיעה למקום התשיעי עם 117 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה הלהקה למקום ה-19 עם 74 נקודות. מדיה וקבצים בנושא בלגיה באירוויזיון 2021 בוויקישיתוף Belgium: Hooverphonic to Eurovision 2020 Belgium: Hooverphonic to Sing “Release Me” at Eurovision 2020 שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020 Here are the ten qualifiers of the first semi at Eurovision 2021! Eurovision 2021 Results: Voting & Points
מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2021

מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2021 עם השיר "Here I Stand", שיבוצע על ידי הזמר המקדוני וסיל גרוונלייב. במרץ 2020, רשות השידור המקדונית הכריזה כי גרוונלייב נבחר לייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2020 עם השיר "You". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-20 בינואר 2021, רשות השידור המקדונית הכריזה כי גרוונלייב ייצג את ארצו באירוויזיון 2021. באותו היום, נפתחה תקופת הגשת השירים, שנמשכה עד 27 בינואר. ב-11 במרץ 2021, רשות השידור המקדונית פרסמה את השיר אותו גרוונלייב יבצע בתחרות, "Here I Stand". ב-18 במאי 2021, גרוונלייב ביצע את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וכשל להעפיל לגמר. שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020 Vasil is back for North Macedonia! Latest News: North Macedonia's Vasil reveals song title and artwork