laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Guilty (אלבום של איומי האמאסאקי)

GUILTY הוא אלבום האולפן התשיעי של אמנית ההקלטות היפנית איומי האמאסאקי. האלבום יצא לאור ב-1 בינואר 2008, על ידי Avex Trax. "Guilty" מסמן את האלבום התשיעי ברציפות של האמאסאקי שהופק במלואו על ידי המפיק והמנהל היפני מקס מטסורה, בעוד שהיא תורמת לאלבום כסולן הראשי, זמר רקע וכותבת שירים לכל השירים. Guilty הוקלט ביפנית עם ביטויים מינוריים באנגלית, הוא אלבום רוק עם אלמנטים מוזיקליים רבים כמו רוק כבד, מטאל, מוזיקה אלקטרונית ומנגינות בלדת פופ. "Guilty" הוקלט ביפן ובארצות הברית, מה שהפך אותו לאלבום השלישי של האמאסאקי שהוקלט בארצות הברית. הפקה ועריכה נוספים טופלו הן ביפן והן בארצות הברית. חמישה פורמטים שונים יצאו לאור לקידום האלבום; תקליטור עצמאי, צרור CD ו- DVD, חבילת ספרי תמונות, מהדורה מוגבלת Playbutton, והפצה דיגיטלית ברחבי העולם. שלוש יצירות אמנות שונות הוצאו לשרוול הכריכה של האלבום; בפורמט התקליטור יש צילום ארוך של חמאסקי בשמלה עם הדפסים מנומרים, בפורמט התקליטור וה- DVD היה צילום מקרוב על פניו של חמאסקי, ובחבילת ספרי הצילום יש את חמאסקי במושב במאי עם שמלה צהובה. עם יציאת האלבום הוא נפגש עם ביקורות מעורבות לטובה מצד מבקרי המוזיקה. המבקרים החמיאו לאלמנטים האפלים של האלבום ושיבחו את המסירה האותנטית של חמסקי באמצעות מילות השיר והרגשות שלה. עם זאת, חלקם מתחו ביקורת על העיבודים המפליגים של האלבום ועל ההופעות הווקאליות של חמאסקי, לצד ז'אנרי הקופרת היונים והיעדר המגוון המוזיקלי. מבחינה מסחרית, האשמה הייתה הצלחה. זה הפך לאלבום האולפנים הראשון של חמאסקי שהחמיץ את המקום הראשון בתרשים האלבומים היפניים של אוריקון. למרות זאת, האשמה מכרה למעלה מ 568,000 יחידות בסוף שנת 2008. היא אושרה פלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיות ההקלטות של יפן (RIAJ) למשלוחים של 500,000 יחידות. שלושה סינגלים יצאו לאור מגילטי. הסינגל הראשי והיחיד בצד "Glitter / Fated" "זכה להצלחה מסחרית, והגיע למקום הראשון בתרשים הסינגלים של אוריקון היפני והיה מוסמך על ידי RIAJ. האלבומים הסינגל השני," Talkin '2 Myself ", היה הצלחה מסחרית, היא הגיעה למקום הראשון בתרשים הסינגלים של אוריקון והוסמכה מזהב על ידי RIAJ. הסינגל הדיגיטלי היחיד של האלבום, "When When ..." לא הצליח למפות במפת הסינגלים של Oricon מכיוון שהוא שווק דיגיטלית; הוא הצליח מכרו למעלה מ -3.3 מיליון מכירות, הסינגל הנמכר ביותר של חמאסקי עד כה. כמה רצועות אלבומים נוספות שרטטו במצעדים מיומנים ביפן. מידע על האלבום Guilty באתר MusicBrainz מידע על האלבום Guilty באתר AllMusic האלבום Guilty באתר Discogs האלבום Guilty באתר ספוטיפיי האלבום Guilty באתר יוטיוב
אברהם יחיאל פיש

הרב אברהם יחיאל פיש (ידוע בכינוי: הבנאי הקדוש) נולד בעיירה טרנוב שבגליציה ועלה לארץ ישראל במהלך השואה. פעל בתל אביב, שם היה ביתו, בסמוך לשוק הכרמל, אליו הכניס עניים ונזקקים ודאג לכל צורכיהם. נפטר בי"ג באלול ה'תשנ"ח (4 בספטמבר 1998) ונטמן בבית הקברות העתיק בצפת. פיש נולד בעיירה טרנוב שבגליציה לרב יוסף חיים פיש. למד אצל האדמו"רים מסטוטשין ורופשיץ. בזמן השואה ברח לארץ ישראל. רוב שנות חייו למד אצל הרב משה יעקב רביקוב ("הסנדלר הקדוש"). לימים, קיבל הוראה מהבאבא סאלי להתגלות והחל לקבל אנשים לברכות. בנוסף, לפני פטירתו של הבאבא סאלי, קרא למקורביו ואמר להם כי "רבי אברהם הוא ממשיך דרכו והוא זה שימלא את מקומו בהשפעת ברכותיו לעם ישראל". התגורר בתל אביב עם רעייתו, פראדל (שרה). הזוג הכניס לביתו אורחים רבים וערך מדי מוצאי שבת סעודת מלווה מלכה גדולה. סייע למאות חתנים וכלות וקנה להם מוצרי חשמל ובעיקר מקררים. כשנשאל מדוע דווקא מקררים היה עונה שכאשר "יעלה לשמים ויכניסו אותו לגיהנום, אוכל לבקש להתקרר במקררים אלו". נפטר בערב שבת, י"ג באלול התשנ"ח, ונטמן בבית הקברות היהודי העתיק בצפת. בצוואתו ביקש שכל אדם שיעלה על קברו, יאמר את תפילת "רחם בחסדך" שלוש פעמים, והוסיף כי מי שיקיים בקשה זו, מובטחים לו ישועות גדולות בכל נושא (תפילת רחם בחסדך היא קטע מפיוט צור משלו). הרב אברהם יחיאל פיש זצ"ל - 'הבנאי' - ערוץ מאיר - אתר היהדות הגדול בעולם, באתר ערוץ מאיר - אתר היהדות הגדול בעולם, ‏2 ביולי 2012 הרב הרצל חודר, סיפורי צדיקים: רבי אברהם פיש, youtube - ערוץ הידברות, 6 באוגוסט 2017 רבי אברהם יחיאל פיש זצ"ל, באתר ערוץ התורה(הקישור אינו פעיל) רבי אברהם יחיאל פיש, באתר www.mytzadik.com תולדות הרב פיש זצ"ל - רבי אברהם יחיאל פיש - נווה צדיקים - סיפורי צדיקים, באתר www.breslev-midot.com היום יום ההילולא של המקובל הגה"צ רבי אברהם יחיאל פיש זי"ע, באתר לדעת, ‏2018-08-24
חיים צימרמן

רבי אהרן חיים הלוי צימרמן (תרע"ד, 1914 – ז' באדר ב' תשנ"ה, 9 במרץ 1995) היה ראש ישיבה בארצות הברית, בדור שאחרי השואה. חיבר ספרי הלכה והגות. נולד לרב יעקב משה צימרמן שכיהן כרב בעיירה קונוטופ שבאוקראינה. סבו היה הרב אברהם יצחק צימרמן, רבה של הלוסק ולאחר מכן של קרמנצ'וג. הרב צימרמן היה אחיינו של הרב ברוך בער לייבוביץ, ראש ישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, ואצלו גם למד תורה. לאחר מכן למד אצל הרב משה הלוי סולובייצ'יק בארצות הברית. בגיל 24 היה לצעיר הרבנים החברים בהסתדרות הרבנים של אמריקה. כיהן במשך שנים רבות כראש ישיבת בית מדרש לתורה בסקוקי שבשיקגו וכן כראש בתי המדרש "יבנה" ו"תבונה" שבניו יורק. בשנת תשל"ג (1972) עלה לישראל וכיהן כראש ישיבת "בית מדרש לתורה" בירושלים. לאחר מכן פתח את כולל "חכמי ירושלים" ששכן בבית הכנסת הרמב"ן בעיר העתיקה בירושלים. בנו, הרב אברהם יצחק צימרמן, ראש ישיבת בנין תורה, הביא בספר "דברי אברהם יצחק" חידושים רבים בשמו ועל פי שיטתו. כמו כן, נכדו, הרב שניאור פוטש, הוא ראש ישיבת חכמי ירושלים בבית שמש, השואפת להמשיך את דרך הלימוד של הרב צימרמן. מתלמידיו: הרב יגאל לרר - דיין בבית הדין הרבני בפתח תקווה ור"מ במרכז הרב, והרב דניאל לרפלד, מחבר סדרת הספרים "בינת דניאל". נפטר בשנת 1995 ונקבר בחלקת הרבנים החדשה שבהר המנוחות. אגן הסהר - על סוגיית קו התאריך, ניו יורק, תשט"ו בנין הלכה - חידושים על ספר משנה תורה של הרמב"ם אגרא לישרים - בענייני קודשים, הר הבית ועוד הארות חיים - חידושים וביאורים על ספר מחנה אפרים הארות חיים עניינים - מאמרים וחידושים על הש"ס, הוצאת ישיבת "חכמי ירושלים", ירושלים תש"ע חידושי הראי"ה - ספר חידושים על הרמב"ם של סבו, הרב אברהם יצחק צימרמן תורה לישראל - על מדינה, חברה וגאולת ישראל Torah And Reason - על המדע המודרני, בין השאר נגד שיטת עמנואל קאנט Torah And Existence - המשכו של הספר הקודם Torah And Logic - תשובות לבעלי 'חכמת ישראל' וביאור התורה לפי דרך הלוגיקה. [הספר לא הודפס] Death of Zionism - פוסט ציונות על פי התורה תרגום אנגלי לפירוש המלבי"ם על התורה, יחד עם תלמידו צבי פייר Torah and Rationalism - מבוסס על הספר Torah And Logic שלא נדפס. בסופו גם חלק בעברית מטיוטת ספר הביקורת שכתב נגד לוי גינצבורג. נערך על ידי הרב משה לנדי, ירושלים תש"פ בין הספרים שהוציא לאור: ישועות יעקב, ספר הזהר, צפנת פענח, שו"ת הר"ן, תורת חיים, דברי משה, פלפולא חריפתא. הרב אליעזר הכהן כצמאן, 'לדמותו של הג"ר חיים צימרמן זצ"ל', ישורון, תשע"ב, עמ' תתנה-תתע. ספריו: אגן הסהר, באתר היברובוקס בנין הלכה, באתר היברובוקס תורה לישראל (הגרסה העברית) באתר Israel 613 אשכול לזכרו בפורום בחדרי חרדים אשכול לזכרו בפורום אוצר החכמה אהרן חיים צימרמן (1914-1995), דף שער בספרייה הלאומית
ג'יימס גיסט

ג'יימס קלאף גיסט השלישי (באנגלית: James Clough Gist III; נולד ב-26 באוקטובר 1986) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן, בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. גיסט נולד בעיר אדנה שבטורקיה, בזמן שאביו שירת בבסיס חיל האוויר אינג'ירליק מטעם חיל האוויר של ארצות הברית. בשנות ילדותו התגוררה המשפחה בגרמניה, ובהיותו תלמיד תיכון חזרה למרילנד שבארצות הברית. בין השנים 2004–2008 למד באוניברסיטת מרילנד, וב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה שיתף פעולה, בין היתר, עם ניק קיינר-מדלי, ג'ון גילכריסט, די. ג'יי. סטרוברי, גריבס ואסקז ולנדון מילבורן. בעונתו האחרונה, 2007/2008, רשם ממוצעי שיא של 15.9 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק. בדראפט ה-NBA‏ 2008 נלקח גיסט בבחירה ה-57 על ידי סן אנטוניו ספרס, אך לא זכה לחוזה בקבוצה. בעונתו הראשונה בקריירה שיחק עבור פלקנסטרו ביאלה, אשר רשמה את הישג השיא של המועדון – העפלה לשלב חצי גמר ליגת העל האיטלקית. לאורך עונתו היחידה בקבוצה קלע גיסט 13.0 נקודות והוריד 5.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. בקיץ 2009 עבר לקבוצת לוקומוטיב קובאן, אשר סיימה את עונת 2009/2010 במקום החמישי בליגת העל הרוסית. בעונת 2010/2011 שיחק עבור פרטיזן בלגרד הסרבית, וזכה עמה באליפות הליגה האדריאטית, באליפות ליגת העל הסרבית ובגביע הסרבי. באותה עונה השתתף לראשונה ביורוליג, והעמיד בה ממוצעים של 11.4 נקודות ו-6.9 ריבאונדים למשחק. לקראת עונת 2011/2012 חתם על חוזה בפנרבחצ'ה, אשר הודחה בשלב "16 הגדולות" ביורוליג, וסיימה במקום החמישי בליגת העל הטורקית. באוגוסט 2012 חתם על חוזה באוניקאחה מאלגה, ובעשרת משחקיו עם הקבוצה רשם ממוצעים של 8.6 נקודות ו-4.8 ריבאונדים למשחק. בדצמבר 2012 הועבר גיסט בטרייד לפנאתינאיקוס, בתמורה לאנדי פאנקו. במאי 2015 הושעה על ידי פיב"א לתקופה של 8 חודשים בשל שימוש בקנאביס. מאוחר יותר קוצרה השעייתו ל-6 חודשים בלבד, ולקראת עונת 2015/2016 חזר גיסט לשחק עבור פנאתינאיקוס. לאורך תקופתו בפנאתינאיקוס זכתה הקבוצה 5 פעמים באליפות הליגה היוונית (2013, 2014, 2017–2019) ו-6 פעמים בגביע היווני (2013–2017, 2019), והודחה במשך 7 עונות ברציפות בשלב רבע גמר היורוליג. ממוצעיו של גיסט ב-141 משחקיו בליגה היוונית הם 8.3 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק, וב-181 משחקי הקבוצה ביורוליג קלע 9.1 נקודות והוריד 4.1 ריבאונדים למשחק. בקיץ 2019 עבר לשחק עבור הכוכב האדום בלגרד, לאחר כ-6 עונות וחצי בפנאתינאיקוס. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס גיסט בוויקישיתוף ג'יימס גיסט, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) גיסט מרגיש בבית ביוון, באתר baltimoresun.com,‏ 29 ביולי 2016 סטטיסטיקות המכללות של גיסט, באתר sports-reference.com הסטטיסטיקות של גיסט באירופה, באתר basketball-reference.com גיסט חותם על חוזה בפרטיזן בלגרד, באתר חימקי מוסקבה, 26 באוקטובר 2010 גיסט חותם על חוזה במאלגה, בארכיון אתר sportando.basketball,‏ 15 באוגוסט 2012 גיסט נשלח בטרייד לפנאתינאיקוס, באתר eurohoops.net,‏ 19 בדצמבר 2012 גיסט חותם על חוזה בכוכב האדום בלגרד, באתר היורוליג, 8 ביולי 2019
טונהפארק

טונהפארק הוא אלבום הסולו השני של הראפר הישראלי טונה. האלבום יצא לאור ב-7 בספטמבר 2017, דרך חברת התקליטים עננה. מהאלבום יצאו הסינגלים "י"א 2", "סחרחורת" ו-"אבודים בחלל" שזכו להצלחה רבה במצעדי הפזמונים. כל שירי האלבום הופקו על ידי ניר דנן ויקיר בן טוב, המפיקים המוזיקליים הקבועים של טונה שהפיקו גם את אלבומו הקודם. באלבום מתארחים בין היתר מיקי גבריאלוב, איתי לוקץ' ואורטגה שהיה בסופרגרופ "שאטגאנז" לצד טונה ושי 360. "אבודים בחלל", השיר הראשון באלבום, מכיל אלמנטים ערביים ובית בשפה הערבית שבוצע על ידי להקת A-WA. "גלגל ענק", השיר השני באלבום, כולל סימפול מתוך שיר הנושא את אותו שם בביצוע חלב ודבש וגלי עטרי. האלבום זכה לביקורות טובות. חלקן יותר וחלקן פחות. הבלוגר ומבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את האלבום בחיוב ואף העניק לו 4.5 כוכבי זהב מתוך חמישה. ב"וואלה! NEWS" כתב נדב מנוחין ”מעצבן להקשיב ל-"טונהפארק" בעיקר כי אין ספק באשר לכישרון שלו עצמו לכל אורך הדרך, מהחריזה ועד למעטפת הויזואלית. אבל אם "גם זה יעבור" היה רגע הפריצה של הכישרון הזה, הרי ש-"טונהפארק" שוחה באותם מקומות, בהחלט משתכלל מוזיקלית, אבל מילולית זה לא עד כדי כך מעניין.” "י"א 2" - יצא לאור ב-2 באפריל 2017 כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-7 במצעד השבועי של מדיה פורסט ולמקום ה-3 במצעד השבועי של גלגלצ. כמו כן, זכה במקום ה-14 במצעד העברי השנתי של גלגלצ ובמקום ה-22 במצעד העברי השנתי של רשת ג'. "סחרחורת" - יצא לאור ב-3 ביולי 2017 כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-3 במצעד השבועי של גלגלצ. "אבודים בחלל" - יצא לאור ב-27 באוגוסט 2017 כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-5 במצעד השבועי של גלגלצ. האלבום טונהפארק באתר Discogs האלבום טונהפארק באתר ספוטיפיי האלבום טונהפארק באתר אפל מיוזיק השיר "אבודים בחלל" כולל בתוכו קטע בשפה הערבית מילים לשיר "אבודים בחלל", באתר שירונט טונה, טונהפארק, באתר יוסמיוסיק, ‏2017-09-21 נדב מנוחין‏, טונה באמת מנסה לומר משהו יפה, אבל יוצאות לו קלישאות, באתר וואלה, 16 בנובמבר 2017
יוייק

יוייק (בנורווגית: Joik, בצפון-סאמי: juoigan) היא שירה עממית של הסאמים. היוייק המסורתי מבקש להנציח או להזכיר אדם מסוים בעל חיים או מקום. שירי יוייק הם שירה לירית, ונושאם הוא בדרך כלל אהבה, והם מתארים בחור או בחורה, אולם במקרים מסוימים אף נישאים שירים המתארים את החיים הלאפיים המסורתיים, בעיקר רעיית עדרי אייל הצפון, או המוקדשים לנושאים דתיים או לטבע. שורשי הסוגה הם בתקופת האבן. היום הם בשימוש בהקשרים מסורתיים. צלילי היוייק מזכירים את השירה הטקסית של ילידים אמריקאים מסוימים, ויש להם דמיון גם לשירה המקובלת בשבטים שמאניים בסיביר, ששירתם מחקה את קולות הטבע. לתרבות הסאמית העתיקה לא היה כתב, ועל כן תולדות היוייק לא תועדו. על פי המסורת המקובלת בעל-פה, כפי שתועדה על ידי החוקר ג'סט קוויגסטד, הפיות והאלפים של הארצות הארקטיות העניקו את היוייק לסאמים. חוקרי מוזיקה מאמינים כי היוייק היא המסורת המוזיקלית המתמשכת העתיקה באירופה. בתקופת התנצרות הסאמית, נחשבו היוייק כחטא. מדיניות הטמעת הסאמים בעמים אחרים, דוגמת הנורווגים, והשקפות הכנסייה על אומנות זו, הובילו לפחיתתה. אחת הסיבות בגללן הייתה עוינות כלפי היוייק היא שזוהה עם הנואדי (noaidi - השמאנים הסאמיים) ועם מיתולוגיות וריטואליים קדם-נוצריים. נאמר כי היוייקים קשורים להטלת כשפים. עם זאת, על אף דיכויה, נשמרה מסורת היוייק, והיא עדיין מבוצעת ומשמשת כמקור להשראה. כיום מבוצעים הן יוייקים מסורתיים, והן יוייקים המשולבים במוזיקה סאמית עכשווית. בפזמון השיר Sámiid ædnan, עימו התחרתה נורווגיה באירוויזיון 1980, שולבו קטעי יוייק. גם השיר Spirit in the Sky של להקת קיינו, עימו התמודדה נורווגיה באירוויזיון 2019, כולל קטעי יוייק המבוצעים על ידי הזמר הסאמי פרד-רנה בוליו. האמן הסאמי ואמן היוייק פרוד פילהיים (Frode Fjellheim) הלחין את 'Vuelie' קטע הפתיחה של הסרט לשבור את הקרח, שהוא למעשה עיבוד ליצירתו המוקדמת יותר Eatnaman Vuelie. הסרט כולו כולל מחוות רבות לתרבות הסאמית, דוגמת סגנון הלבוש של הדמויות רעיית איילי צפון ועוד. Sámiid ædnan באתר יוטיוב הכוכב המפתיע של אירוויזיון 2019 באתר מאקו, 19 במאי 2019 Vuelie באתר יוטיוב Eatnaman Vuelie באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארקטוקיון

ארקטוקיון (שם מדעי: Arctocyon; פירוש השם: "דוב כלב") הוא סוג של יונק נכחד בן לסדרת הקונדילרסים הקדומה, אשר חי בראשית הקנוזואיקון בתקופת הפלאוקן ונכחד בסיומה. המאובנים של יונק זה התגלו באירופה ובאמריקה הצפונית, בין השאר בצרפת וגרמניה והחוקר אדוארד דרינקר קופ גילה ממצאים ב-1883 בניו מקסיקו וכן בויומינג, מונטנה ואלברטה. המאובנים שלו הוגדרו לראשונה ב-1841 בידי החוקר הצרפתי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל. מספר מינים מיוחסים לסוג, בעוד מספר סוגים לשעבר אוחדו איתו. הארקטוקיון היה יונק בינוני דומה במראהו ובתנוחתו לדוב, אך היה קטן יותר, דומה מעט לכלב, ולמעשה היה סוג קדום של פרסתן, אך שונה הן ממפריטי הפרסה והן ממכפילי הפרסה. הוא היה בעל אצבעות וזנב ארוך ועבה ואולי היה יכול לטפס על עצים. הוא הגיע לאורך של 1.5 מטרים ולמשקל של עד 60 ק"ג במינים הגדולים. הוא היה אוכל-כול בהתבסס על מבנה שיניו והלסת הארוכה שלו, שהייתה מלאה בשיניים טוחנות כמו של אוכלי עשב אך בקדמת הלסת בלטו ניבים גדולים שיועדו לתזונה מבשר. מבנה השיניים דומה מאוד לאלה של הטורפים בוריהאיניים מאמריקה הדרומית. סוג זה הוא מאבות הפרסתנים הצמחוניים הגדולים ובעלי הפרסות, אשר הותאמו יותר ויותר לתזונה מצמחים באופן בלעדי וגידלו פרסות על כפות רגליהם, לאחר שהיערות בהם חיו נכחדו. מדיה וקבצים בנושא ארקטוקיון בוויקישיתוף ארקטוקיון, באתר GBIF (באנגלית)
מנחת

האם התכוונתם ל... מִנחת (תעופה) – שטח קרקע שהוכשר לנחיתה ולהמראה של מטוסים או מסוקים. מַנחת אופטי – רכיב או מערכת אופטית שתפקידם להחליש את עוצמת האור המועבר דרכם. מַנחת חשמלי – רכיב או מערכת חשמלית שתפקידם להחליש את עוצמת האות החשמלי המועבר דרכם. מַנחת (גנטיקה) – רצף DNA שתפקידו בקרה, שכאשר הוא מתועתק ל-RNA, מסוגל לגרום לעצירת התעתוק. מָנָחַת (אתר מקראי) – עיר באזור חבל יהודה או השפלה בתקופת המקרא. מלחה (שכונה) – שכונה בירושלים, שנקראת גם על שם האתר המקראי מָנָחַת, שכנראה בסביבתה. מנחה
איתי סנד

איתי סנד (נולד ב-4 במאי 1955) הוא פרופסור למדע המדינה ודיקן הפקולטה למדעי החברה על שם גרשון גורדון באוניברסיטת תל אביב. כמו כן, הוא עומד בראש מכון מינץ לפתרונות מדיניות אסטרטגיים לאתגרים גלובליים. איתי סנד הקים את בית הספר ללימודי חברה ומדיניות בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב, ועמד בראשו במשך 4 שנים עד שמונה לדיקן הפקולטה. תחומי המחקר העיקריים שלו הם תורת המוסדות, תורת המשחקים ומודלים מתמטיים יישומיים. כמו כן הוא מרצה בקורסים של תכנון אסטרטגי, הבטים פוליטיים וחברתיים במדיניות הציבורית ותקצוב. בעבר כיהן כראש המחלקה למדע המדינה וכמנהל ה-Center for New Institutional Social Sciences באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. פרופ' סנד פרסם חמישה ספרים בשנים 1997–2014 בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'. כמו כן, פרופ' סנד פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת מובילים כגון The American Journal of Political Science ו-The Journal of Politics, The Journal of Theoretical Politics בנם של זוג הסופרים יונת ואלכסנדר סנד. J. Knight and I. Sened (Eds.) 1995. Explaining Social Institutions, Ann Arbor: The University of Michigan Press. Itai Sened. 1997. The Political Institution of Private Property. Cambridge: Cambridge University Press. Gideon Doron and Itai Sened. 2001. Political Bargaining: Theory Practice and Process. London: Sage Publications. Norman Schofield and Itai Sened. 2006. Multiparty Democracy: Parties, Elections and Legislative Politics in Multiparty Systems, Cambridge University Press. אוניברסיטת תל אביב, מכון חדש לפתרונות מדיניות אסטרטגיים לאתגרים גלובליים נחנך באוניברסיטת תל אביב Itai Sened, Department of Political Science, ‏2019-03-25 (באנגלית) פרופ' אתי סנד | הפקולטה למדעי החברה ע"ש גרשון גורדון, באתר social-sciences.tau.ac.il פרופ' איתי סנד, באתר social-sciences.m.tau.ac.il
יחסי צרפת–קפריסין

יחסי צרפת–קפריסין מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה הצרפתית לקפריסין. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, האיחוד האירופי והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. היחסים בין המדינות החלו בתקופת האימפריה הפרנקית, כאשר אדריכלות גותית הופיעה בקפריסין, בעוד יינות קפריסאיים נחשבו למצרך מוערך בצרפת. לאחר שריצ'רד לב הארי מכר את האי למסדר הטמפלרים (אבירי היכל שלמה), שלטונם הנוקשה הביא את תושבי האי לידי מרד, מה שגרם להם למכור אותו לגי דה ליזיניאן, מלכה המודח של ממלכת ירושלים. גי דה ליזיניאן הוכתר למלך קפריסין בתואר "אמלריך הראשון, מלך קפריסין". הוא ייסד את 'ממלכת קפריסין', וקבע את העיר פמגוסטה כעיר הבירה של האי. במקביל נקבעה גם השפה הלטינית כשפה הרשמית באי. מאוחר יותר הוחלפה השפה בצרפתית. תקופה ארוכה לאחר מכן הוכרה היוונית כשפה רשמית שנייה. בשנת 1196, הוקמה הכנסייה הלטינית, והכנסייה האורתודוקסית המקומית עברה סדרה של רדיפות דתיות. בשנת 1268, איחד הוגו השלישי מלך קפריסין את הממלכה עם ממלכת ירושלים. לאחר מכן הפכה קפריסין למרכז חשוב של הסחר האירופי עם אסיה ואפריקה, דבר שהביא לחיכוכים בינה לבין סוחרים איטלקים. במהלך המאה ה-14 הלכה והתחזקה השפעתה של הרפובליקה של ג'נובה ושל סוחריה באי, ובעת הקרע המערבי צידדו מלכי קפריסין באפיפיורות אביניון מתוך תקוה שהצרפתים יניסו את האיטלקים מהאי. ב-1426 הפכו הממלוכים את האי למדינה וסאלית ממלוכית, ומלכיה איבדו את כוחם, עד שלבסוף אולצה המלכה האחרונה, קתרין קורנרו למכור את האי לוונציה ב-1489, שהקימו את 'הרפובליקה של ונציה' על האי. ונציה השתמשה באי כנקודת מסחר חשובה. בתקופה זו נבנתה החומה הוונציאנית של ניקוסיה. לאורך תקופה זו נחלקה האוכלוסייה בין עילית שלטת קתולית, ורוב העם שהיה יווני-אורתודוקסי. במשך כל התקופה הוונציאנית הייתה קפריסין נתונה להתקפות בלתי פוסקות מצד האימפריה העות'מאנית הצעירה, עד שלבסוף נכבשה בשנת 1571. 20,000 מתושבי ניקוסיה הוצאו להורג, וכל הכנסיות ומבני הציבור נבזזו. בכך בא הקץ לשליטת הקתולים באי. בשנת 1960 הפכה קפריסין לרפובליקה עצמאית, וב-16 באוגוסט אותה שנה פתחה צרפת שגרירות בניקוסיה. בשנת 2004 הצטרפה קפריסין לאיחוד האירופי, אשר צרפת הייתה אחת ממייסדיו. כמו כן קפריסין חברה בארגון לה פרנקופוני. צרפת מחזיקה בקפריסין שגרירות בניקוסיה ו-3 קונסוליות בלרנקה, לימסול ופאפוס. מאידך, קפריסין מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-2 קונסוליות בבורדו ומרסיי. מדיה וקבצים בנושא יחסי צרפת–קפריסין בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
אטיליו פראריס

אטיליו פראריס (באיטלקית: Attilio Ferraris;‏ 26 במרץ 1904 – 8 במאי 1947) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1934. פראריס נולד וגדל ברומא שבאיטליה בשנת 1904. אביו עסק בתחום תיקון בובות. לאורך כל הקריירה היה ידוע באורך חיים לא טיפוסי עבור כדורגלן מוביל. פראריס היה מעשן, משחק פוקר ויצא עם נשים רבות. במדי נבחרת איטליה פראריס ערך את הופעת הבכורה ב-1 בינואר 1928 בניצחון 2–3 על שווייץ בגנואה. הוא היה לכדורגלן הראשון מרומא ששיחק אי פעם בנבחרת ובאותה שנה לקח חלק בזכייה במדליית ארד באולימפיאדת 1928. הוא זכה עימה במונדיאל 1934 אותו אירחה ושיחק בשלושה משחקים כולל הניצחון 1–2 בהארכה בגמר נגד צ'כוסלובקיה. פראריס נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר עם כמה מחבריו. ב-14 בנובמבר 1934 שיחק בקרב הייבורי המפורסם נגד אנגליה והופעתו האחרונה במדיה הייתה ב-1935 נגד צרפת, הופעה שסגרה 28 בסך הכל. בשנת 1938 הבטיח למאמן נבחרת איטליה ויטוריו פוצו שיפסיק לעשן בתנאי שיתן לו לשחק במונדיאל 1938 אך בקשתו נדחתה. בסופו של דבר הם זכו בפעם השנייה ברציפות בלעדיו. פראריס החל את הקריירה בשנת 1922 עם פורטיטודו רומא שנהפכה ב-1927 למועדון המוכר רומא. כינויו היה "הילד הבלונדיני מבורגו פיו" ובסך הכל ערך 198 משחקים עימה בליגה במשך שבע שנים. כמו דמות רומאית טיפוסית פראריס היה לוחם במגרש ורק ניצחון עמד לנגד עיניו, אך עם זאת הוא תמיד נשאר ספורטאי הגון. המשחקים שלו נגד יובנטוס וריימונדו אורסי נחשבים לאגדיים עד היום. לאחר מכן שיחק בקבוצות לאציו, בארי, רומא בקדנציה שנייה וקאטניה. קבוצתו האחרונה בקריירה הייתה אלטרוניסה רומא בה פרש מכדורגל בגיל 40 לאחר שהכה שופט ונכנס למאסר. פראריס נפטר ב-8 במאי 1947 בגיל 43 במונטקטיני טרמה, לאחר שלקה בדום לב במהלך משחק כדורגל של כוכבים וותיקים. הוא נקבר בקמפו די ורנו שברומא ומצבתו נושאת את הכיתוב "אטיליו פראריס-אלוף עולם". מדיה וקבצים בנושא אטיליו פראריס בוויקישיתוף אטיליו פראריס, באתר Transfermarkt אטיליו פראריס, באתר National Football Teams אטיליו פראריס, באתר FootballDatabase.eu אטיליו פראריס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אברהם שמואל בנימין סופר (חשב סופר)

הרב אברהם שמואל בנימין סופר (א' בחשון ה'תרס"ב, אוקטובר 1901, ברטיסלאבה – כ"א בתשרי ה'תשכ"ב, 1 באוקטובר 1961, ירושלים) היה רבה של פרשבורג וראש ישיבת פרשבורג בסלובקיה ובישראל, חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. נולד בפרשבורג בא' בחשון ה'תרס"ב לאביו ר' עקיבא סופר ואמו הינדא שפרינצא בת ר' יצחק לייב סופר (בעל "סופר מהיר"). למד מפי אביו, וכן למד בחברותא עם האחים הרב משה סופר והרב אברהם סופר, בני הרב שמען סופר מערלוי. ושנת ה'תרפ"ה החל לכהן כר"מ בישיבת פרשבורג של אביו. בשלהי שנת ה'תרצ"ט עלה אביו לארץ ישראל, והוא מילא את מקומו כרב העיר וראש הישיבה. בשנות השואה לימד את התלמידים בהחבא, בבית מדרשו של החת"ם סופר. בסיוון ה'תש"ג נמלט לבודפשט ומשם לארץ ישראל, אליה הגיע בכ"ח בחשון ה'תש"ד. בירושלים עמל יחד עם אביו לייסד מחדש את ישיבת פרשבורג, ולימד בה. כמו כן, ייסד בהוראת אביו בית יתומים ליתומי השואה בשם "מעון החתם סופר לילדי הגולה" בשכונת סנהדריה, ולצדו הקים תלמוד תורה וישיבה קטנה, ועמד בראשם. לצורך כך עבר בשנת ה'תש"ו לארצות הברית, והתגורר בה למשך כשנה, לשם גיוס כספים. בשנת ה'תשי"ד, כאשר תלמידי הישיבה התרבו ולא היה מקום בבית המדרש להכיל אותם, יצא שוב לגייס כספים בארצות הברית, ורכש מגרש בפאתי שכונת גבעת שאול, שם שוכן מבנה הישיבה עד היום. עם פטירת אביו בשנת ה'תש"ך, התמנה לכהן תחתיו כראש הישיבה, כנשיא כולל שומרי החומות וחוג חת"ם סופר וכחבר מועצת גדולי התורה. כמו כן, עסק בהוצאה לאור של כתבי אביו. נפטר שנתיים לאחר מכן, בבוקר הושענא רבה, כ"א בתשרי ה'תשכ"ב, ונקבר ליד אביו בהר המנוחות. על שמו נקרא רחוב בבני ברק, בצעד שעורר מחלוקת, שכן הרחוב נקרא לפני כן "השלושה" על שם שלושה לוחמים תושבי העיר שנפלו במלחמת העצמאות. בשכונת בתי אונגרין נקרא על שמו כולל אברכים של כולל שומרי החומות. היה נשוי לאסתר חנה בת הרב יוסף יצחק קאהן מקטוביץ, בעל "פרי יוסף" (נפטרה בשנת ה'תש"ס). להם נולדו שלושה ילדים: בנו הרב שמחה בונם סופר מילא את מקומו כאב"ד ור"מ פרשבורג וכראש הישיבה. חתן הרב בצלאל שטרן, ומאז פטירתו בשנת תשע"ז, ממלא את מקומו בנו הרב אברהם שמואל בנימין סופר כר"מ ואב"ד פרשבורג וכראש הישיבה. בתו טובה שיינדל נישאה לחבר הכנסת ואיש העסקים אברהם יוסף שפירא. בתו שרה מלכה נישאה לרב אברהם בנימין לודמיר מחבר ספר "נחלת אב". בניהם הרב שמואל מכהן כרב בית הכנסת "חשב סופר-פרשבורג" בלונדון, בן נוסף, הרב עקיבא, מכהן כרב בית הכנסת "חשב סופר-פרשבורג" בבורו פארק. חשב סופר (ראשי תיבות חידושי שמואל בנימין) על התורה. יצא לאור על ידי בנו. ומהדורה חדשה הודפסה מחדש בשנת ה'תש"ע. אהל חנה על הנ"ך. נספח לספר "חשב סופר" על התורה. חשב סופר על הש"ס, השולחן ערוך ושו"ת. יצא לאור על ידי בנו לאחר פטירתו. מעשה חשב - בתוך: חשב סופר על התורה, ה'תש"ע, כרך ב' עמ' רפו ואילך. באר שמואל - בתוך: רבי עקיבא ותורתו, ירושלים ה'תשל"ח. רבי אברהם שמואל בנימין סופר, בלקסיקון הרבני "אישי ישראל" מנחם רוטנברג, זיכרון להולכים, הצופה, 9 באוקטובר 1981. הפרדס שנה כב חוברת ח עמ' 31 ברוך נאה, בבני ברק: האחד (רב) טוב מן השלושה, מעריב, 24 באוקטובר 1986 הישיבה ה-247 של הכנסת ה-11