laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רבקה וסט

דיים רבקה וסט הוא שם העט של ססילי איזבל פיירפילד (באנגלית: Rebecca West;‏ 21 בדצמבר 1892 - 15 במרץ 1983), פמיניסטית וסופרת ממוצא בריטי-אירי, שהתפרסמה בספריה ובקשר שלה עם הרברט ג'ורג' ולס. וסט, סופרת פורה ורבת-פנים, כתבה מסות ומאמרים לניו יורקר, ניו ריפבליק, סנדיי טלגרף וניו יורק הראלד טריביון. וסט נולדה בלונדון, אנגליה. אביה, עיתונאי אירי, מת לאחר שנטש את אמה הסקוטית כשססילי הייתה עדיין ילדה. משפחתה עברה לאדינבורו, סקוטלנד, שם קיבלה את חינוכה. היא למדה משחק ואימצה לה את השם "רבקה וסט" מתוך מחזה של איבסן. היא נעשתה פעילה בתנועה הסופראז'יסטית לפני מלחמת העולם הראשונה, עבדה כעיתונאית בכתב העת "האישה החופשית" ("Freewoman") וב-Clarion, ושימשה כעורכת הספרותית של "האגואיסט". את ולס פגשה בשנת 1913 ומסכת היחסים ביניהם נמשכה עשר שנים. נולד להם בן, אנתוני וסט (אנ'), אבל ולס כבר היה נשוי (בפעם השנייה). אנתוני וסט, סופר נחשב בזכות עצמו, נקלע לעימות חריף עם אמו עם פרסום הרומן הראשון שלו "מורשת" (1955) ובו דיוקן לא-מחמיא לאמו, העימות הפך לקרע ממשי עם פרסום הביוגרפיה שכתב וסט על אביו, שיצאה לאור רק לאחר מותה של וסט שעשתה הכל למנוע פרסומה. בשנת 1930 נישאה לבנקאי, הנרי מקסוול אנדרוז, והשניים נשארו יחד עד מותו בשנת 1968. לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, הרבתה וסט בנסיעות ואספה חומר לספרים על מסעות ופוליטיקה. היא הייתה נוכחת במשפטי נירנברג. עבודתה בהמשך, הן כסופרת והן כשדרנית רדיו, שיקפה את חוויותיה אלה. The Return of the Soldier (1918) שובו של חייל The Judge (1922) Harriet Hume (1929) The Harsh Voice: Four Short Novels (1935) The Thinking Reed (1936) The Fountain Overflows (1957) The Birds Fall Down (1966) This Real Night (1984) Cousin Rosamunde (1985) הציפורים נופלות ארצה, הוצאת עם עובד, 1968, תרגמה אסתר כספי Henry James (1916) The Strange Nesessity: Essays and Reviews (1928) St. Augustine (1933) Black Lamb and Gray Falcon (1941), an 1,181-page classic of travel literature, pro-Serb in it’s view, giving an account of a trip to Yugoslavia in 1937, interwoven with Balkan history and ethnography. The Meaning of treason (1949) The new meaning of treason (1964) The Train of Powder (1955) The Court and the Castle: some treatments of a recurring theme (1958) "כשלעצמי, מעולם לא הצלחתי לגלות פמיניזם מהו; אני רק יודעת, שאנשים קוראים לי פמיניסטית בכל פעם שאני מבטאת רגשות, שמבדילים אותי מאסקופה נדרסת או מזונה." מדיה וקבצים בנושא רבקה וסט בוויקישיתוף רבקה וסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רבקה וסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) רבקה וסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי רבקה וסט בפרויקט גוטנברג (באנגלית) רבקה וסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רבקה וסט (1892-1983), דף שער בספרייה הלאומית
איי. סי. גרין

איי. סי. גרין הבן (באנגלית: .A. C. Green, Jr; נולד ב-4 באוקטובר 1963) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 16 עונות בליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. בין עונות 1986/1987 ל-2000/2001 קבע שיא NBA של 1,192 משחקים רצופים בהם לקח חלק, מבלי לפספס אף משחק. במהלך הקריירה השתתף ב-1,278 מתוך 1,281 משחקי העונה הסדירה של קבוצותיו (99.8%), כאשר שלושת המשחקים היחידים שהחמיץ היו בעונת 1987/1988, עונתו השנייה בליגה. ממוצעיו לאורך הקריירה הם 9.6 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. גרין נולד וגדל בעיר פורטלנד שבאורגון. בארבע עונותיו באוניברסיטת המדינה של אורגון רשם ממוצעים של 14.7 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק, ובסיום עונת הסיניור שלו נבחר לחמישיית העונה השלישית של ליגת המכללות (Third-team All-American). בעת סיום לימודיו דורג שני בתולדות האוניברסיטה בריבאונדים, ורביעי בנקודות. גרין נבחר בבחירה ה-23 של דראפט ה-NBA לשנת 1985 על ידי קבוצת לוס אנג'לס לייקרס, אלופת ה-NBA המכהנת. בעונתו השנייה עם הקבוצה הפך לשחקן חמישייה קבוע, לצד מג'יק ג'ונסון, ביירון סקוט, ג'יימס וורת'י וכרים עבדול-ג'באר, ועזר ללייקרס לזכות בתואר האליפות, לאחר שגברו על בוסטון סלטיקס בסדרת הגמר בתוצאה 4-2. גם בעונה הבאה זכה גרין עם לוס אנג'לס באליפות ה-NBA, לאחר שניצחה את דטרויט פיסטונס בתוצאה 4-3. בשתי עונות אלו רשם גרין ממוצעים של 11.1 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. בעונת 1988/1989 נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, ובעונה העוקבת השתתף במשחק האולסטאר, בפעם היחידה בקריירה. ב-6 מתוך 8 עונותיו בקבוצה הוביל את הלייקרס בממוצע ריבאונדים, ולאורך כל התקופה רשם 11.3 נקודות ו-7.9 ריבאונדים בממוצע למשחק. לקראת עונת 1993/1994 חתם על חוזה בקבוצת פיניקס סאנס. כוכביה של פיניקס באותה תקופה היו צ'ארלס בארקלי וקווין ג'ונסון, אשר בעונה הקודמת הובילו את הקבוצה לגמר ה-NBA. בשתי העונות הבאות הפסידה פיניקס ליוסטון רוקטס בסיבוב הפלייאוף השני, ובעונת 1995/1996 הודחה כבר בסיבוב הראשון, על ידי סן אנטוניו ספרס. במהלך עונת 1996/1997 נשלח גרין לדאלאס מאבריקס, יחד עם מייקל פינלי וסם קאסל, בטרייד שהעביר לפיניקס את הרכז ג'ייסון קיד. ב-20 בנובמבר 1997 שיחק גרין את משחקו ה-907 ברציפות, ובכך שבר את שיא ה-NBA למשחקים רצופים שהחזיק עד אז הקלע רנדי סמית'. בשתיים וחצי עונותיו בדאלאס השיג ממוצעים צנועים יחסית של 6.9 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. בעונת 1999/2000 חזר ללוס אנג'לס לייקרס, וזכה עמה באליפות נוספת, כשפתח בכל משחקי הקבוצה יחד עם רון הארפר, קובי בראיינט, גלן רייס ושאקיל אוניל. את עונתו האחרונה בקריירה, 2000/2001, העביר במיאמי היט, במדיה שיחק תחת מאמנו מתקופתו הראשונה בלייקרס - פט ריילי. רצף המשחקים בהם שותף גרין החל ב-19 בנובמבר 1986, בעונתו השנייה, והסתיים במשחקה האחרון של מיאמי בעונת 2000/2001, מול אורלנדו מג'יק, ב-18 באפריל 2001. מדיה וקבצים בנושא איי. סי. גרין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איי. סי. גרין פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA, באתר Basketball-reference.com ביוגרפיה של גרין, בארכיון אתר sacredhoops.com סטטיסטיקות הקריירה של גרין ב-NBA, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המכללות של גרין, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 1985, באתר basketball-reference.com
מקום מלא מים

מקום מלא מים (באנגלית: The Watery Place) הוא סיפור מדע בדיוני קצר, שנכתב על ידי אייזיק אסימוב בשנת 1956, ותורגם לעברית ב-1976 בקובץ 'גדול ורחב הוא העולם' ושוב ב-2009 בקובץ 'כתבי אייזיק אסימוב כרך 1' בשם המקום המוצף מים. הסיפור מסופר על ידי סגן שריף מאיידהו, שפותח את הסיפור בהצהרה כי האנושות לעולם לא תצא למסעות בחלל. זאת, לטענתו, בשל הבוס שלו, שריף בארט קמרון. באחד הערבים, נוחתת צלחת מעופפת ליד משרדו של השריף. הסגן רואה אותה, אך השריף, שעסוק בבדיקת החשבונות שלו, לא שם לב. החייזרים דמויי האנוש נכנסים למשרד ומסבירים לשריף כי הם בחרו לפנות אליו, כי הוא שולט על מקום מבודד. "אנחנו באים מהמקום מלא המים שאתם קוראים לו נוגה (באנגלית וֵנוּס)", הם אומרים, ומבקשים מהשריף שיקשר אותם למנהיגים שלו, כי הם רוצים לצרף את אמריקה לארגון שלהם. השריף, העצבני בשל עבודת החשבונאות, מתעצבן עליהם, ומאיים לכלוא אותם על הפרת הסדר הציבורי. הוא מקלל אותם, וקורא להם לשוב למקום ממנו הם באו, ולעולם לא לחזור. החייזרים עוזבים, באומרם שהם לא יכפו על האנושות להצטרף אליהם, אבל ידאגו שהאנושות לא תצא מכדור הארץ. הסגן הכועס מראה לשריף את הצלחת המעופפת, ושואל אותו מדוע גרש את החייזרים. השריף המחוויר מסביר שבאומרם שהם באו מהמקום המלא מים, הוא חשב שהם מתכוונים לוונציה (באנגלית וֵנִיס).
סחלב השקיק

סחלב השקיק (שם מדעי: Anacamptis collina; בעבר: Orchis saccata) הוא מין בסוג בן-סחלב ממשפחת הסחלביים שבעבר שויך לסוג סחלב. סחלב השקיק גדל על מגוון קרקעות בחבל הים-תיכוני, אך בעיקר על קרקעות גירניות. צמח בתה טיפוסי חובב אור ופורח בחודשים פברואר-אפריל. אינו מייצר צוף ואינו מייצר ריח. הוא גדל בארץ ישראל מהרי יהודה ועד לחרמון. התפרחת נושאת בין 5 ל-30 פרחים. פרחיו ניכרים בדרבן קצר ועבה הנראה כמו שקיק ומכאן שמו. גוון הפרח ירקרק עד סגול בהיר. תפוצתו העולמית משתרעת סביב הים התיכון וכן בעיראק, איראן וקווקז. מדיה וקבצים בנושא סחלב השקיק בוויקישיתוף סחלב השקיק, באתר NCBI (באנגלית) סחלב השקיק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סחלב השקיק, באתר צמח השדה סחלב השקיק, באתר צמחיית ישראל וסביבתה סחלב השקיק, באתר Tropicos (באנגלית) סחלב השקיק, באתר GBIF (באנגלית) סחלב השקיק, באתר The Plant List (באנגלית) סחלב השקיק, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראס אל-עין

האם התכוונתם ל... ראס אל-עין (הגליל) – כפר ערבי קטן בגליל בתחומי המועצה האזורית משגב ראס אל-עין (דרום השרון) – כפר ערבי בסמוך לתל אפק, שננטש בשנות ה-20 של המאה ה-20 ראס אל-עין (סוריה) (אנ') – עיר במחוז אל-חסכה, סוריה ראס אל-עין (לבנון) – יישוב בלבנון ראש העין – עיר בישראל ששמה בא מתרגום השם הערבי "ראס אל-עין"
מדינת הסטארט-אפ (ספר)

מדינת הסטארט־אפ: מנוע הצמיחה הכלכלי של ישראל (באנגלית: Start-up Nation: The Story of Israel's Economic Miracle) הוא ספר העוסק בכלכלת ישראל שראה אור בשנת 2009 ופרי עטם של דן סינור ושאול זינגר. הספר בוחן כיצד ישראל, מדינה בת 60 שנים ובעלת אוכלוסייה של 7.1 מיליון איש הצליחה להגיע לשגשוג כלכלי כה רב עד ש"בתחילת שנת 2009, 63 חברות ישראליות נסחרו בנאסד"ק, יותר מכל מדינה זרה אחרת". בשנת 2010 הספר הגיע למקום החמישי ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס, ואף לראש רשימת רבי-המכר של הוול סטריט ג'ורנל. המועצה האמריקאית ליחסים זרים מתארת את הספר בשאלה הבאה: "כיצד ישראל - מדינה בה 7.1 מיליון נפש, רק בת 60 שנים, מוקפת באויבים, נמצאת במצב מתמיד של לחימה מאז היווסדה, ללא משאבי טבע - מייצרת יותר חברות סטארט-אפ מאומות גדולות, שקטות ויציבות יותר דוגמת יפן, סין, הודו, קוריאה, קנדה והממלכה המאוחדת?". האקונומיסט כתב כי בישראל יש יותר חברות סטארט אפ וקרנות הון סיכון לאדם מאשר בכל מדינה אחרת בעולם. הצלחתה של ישראל במגזר ההיי טק בשני העשורים האחרונים משך את תשומת לבם של אנשי עסקים ועיתונאים, והאקונומיסט מתאר את הספר כספר החשוב ביותר מבין "ערימה גדלה" של ספרים בנושא. בניסיונם להסביר את הצלחתה של ישראל בתחום, סינור וזינגר אינם מתייחסים לסוגיה מנקודת מבט אתנית או יהודית וגם אינם מתייחסים לכישרונות ייחודיים. בספרם, הם מייחסים את הצלחת המדינה בתחום לשני גורמים עיקריים: חובת השירות הצבאי וההגירה למדינה. הגניוס היהודי אבי עופר, "מדינת הסטארט-אפ: מנוע הצמיחה הכלכלי של ישראל" | יפי הבלורית והאקזיט, באתר הארץ, 23 במרץ 2011 מורד שטרן, תשובות לשאלה למה ישראל מייצרת כל כך הרבה סטארטאפים: הספר “מדינת הסטארט אפ”, בבלוג "Usability Talking",‏ 7 בינואר 2012 הספר "מדינת הסטארט-אפ", באתר "סימניה"
גולף לעיוורים

גולף לעיוורים היא גרסה של ספורט הגולף, המותאמת לעיוורים וללקויי ראייה. התיעוד הראשון של גולף לעיוורים הוא משנות ה-20 בארצות הברית; קלינט ראסל (Clint Russell) מהיישוב דלות', שבמינסוטה, אשר התעוור כתוצאה מהתפוצצות צמיג בפניו, החל לשחק גולף כעיוור ב-1925. ראסל השתפר במשחק בהדרגה, ובשנות ה-30 המוקדמות כבר הגיע לתוצאה של 84 ל-18 חורים. תחרות בין שני שחקני גולף עיוורים אמריקאים ובריטים התקיימה לפני מלחמת העולם השנייה. תחרויות מאורגנות מתקיימות בארצות הברית מאז שהארגון האמריקאי של גולף לעיוורים נוסד ב-1947. הארגון הבינלאומי של גולף לעיוורים (IBGA) נוסד ב-1997 בפגישה בעיר פרת' באוסטרליה. גולף לעיוורים מתבלט בין ענפי הספורט לנכים בכך שכמעט אין הבדל בין חוקי המשחק הרגילים לבין אלה המותאמים לעיוורים. עיקרון המשחק הוא שלשחקן העיוור או לקוי הראייה יש מאמן ("Coach") שמדריך את השחקן בתיאור המצב במגרש מבחינת הכדור והחור הבא, ומסייע לו בהצמדת המחבט לכדור בהכנה למכה. מכאן השחקן הוא לעצמו, ורק כישוריו הוא קובעים את טיב המכה. מלבד המאמן, ההקלה היחידה בחוקים לה זוכים השחקנים העיוורים לעומת הרואים היא שלעיוור מותר להניח את המחבט על האדמה בתוך מלכודות חול ובמכשולים צדדיים. תחרויות הגולף לעיוורים מתחלקות לשלוש קטגוריות, לפי דרגת העיוורון של השחקן: B1 - עיוורון מוחלט בשתי העיניים, או אבחנת אור קלושה אך ללא יכולת לזהות צורת כף יד מכל מרחק ובכל כיוון B2 - בין היכולת לזהות כף יד, עד לכושר ראייה של 2/60 או שדה ראייה של פחות מ-5 מעלות B3 - כושר ראייה בין 2/60 ל-6/60, ו/או שדה ראייה של בין 5 מעלות ל-20 מעלות בארגון הבינלאומי של גולף לעיוורים (IBGA) חברות כיום תשע מדינות: אוסטרליה, אירלנד, אנגליה, ארצות הברית, גרמניה, יפן, סקוטלנד, צפון אירלנד וקנדה. הארגון הבינלאומי מקליט את תקנון משחק הגולף על גבי קלטות בכל עדכון שלהם, אשר חל אחת לארבע שנים. בישראל יש שחקן גולף עיוור בולט - זהר שרון שזכה 5 פעמים ברציפות באליפות העולם, אך אין עדיין ארגון. ה-IBGA מארגן את אליפות העולם בגולף לעיוורים אחת לשנתיים. האליפות של 2004 התקיימה באוסטרליה. האליפות של 2012 התקיימה בקנדה. האליפות הבאה תתקיים בסידני בשנת 2014. תחרויות נוספות בחסות ה-IBGA הן התחרויות הפתוחות באוסטרליה, ארצות הברית, בריטניה, יפן וקנדה. זהר שרון, ישראלי, יליד 1952, אלוף העולם בפעם החמישית ברציפות. יואל לודוויצ'ק (Joel Ludvicek) האמריקאי, בן 78, קלע "חור-באחד" במרץ 2005, בגומה מספר 11 במגרש הגולף טווין פיינס (Twin Pines) באיווה, ארצות הברית. כדורשער הארגון הבינלאומי של גולף לעיוורים הארגון האנגלי של גולף לעיוורים כולל סרטון ווידאו בדף כיצד זה נעשה? הארגון האוסטרלי של גולף לעיוורים הארגון האוסטרלי של גולף לעיוורים הארגון הגרמני של גולף לעיוורים הארגון האוסטרלי של גולף לעיוורים הארגון של צפון אירלנד של גולף לעיוורים הארגון הסקוטי של גולף לעיוורים הארגון של גולף לעיוורים בארצות הברית
ג'ורג' גריי (ניו זילנד)

סר ג'ורג' גריי (באנגלית: George Grey‏; 14 באפריל 1812 – 19 בספטמבר 1898) היה חייל בריטי, סופר, חוקר, מושל אוסטרליה הדרומית, מושל ניו זילנד, מושל מושבת הכף וראש הממשלה ה-11 של ניו זילנד. נחשב לאחד האנשים המשפיעים ביותר בניו זילנד במאה ה-19. גריי נולד בליסבון, פורטוגל בשנת 1812. אביו נהרג במצור על בדחוס כמה ימים קודם לכן. אמו שמעה שני קצינים מדברים על מות בעלה, והדבר הביא ללידה מוקדמת של הילד. למד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. התחתן בשנת 1836 ונולד לו ילד, אך הזוג התגרש כ-24 שנים לאחר מכן. בשנת 1841 התמנה לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה הדרומית, והחזיק בו עד שנת 1845. נודע כבעל יחסים טובים עם הילידים האבוריג'ינים ובזמן כהונתו ייצב את המאזן הכלכלי של המושבה. הוא כיהן פעמיים כמושל הכללי של ניו זילנד: משנת 1845 ועד 1853, ומשנת 1861 עד 1868. במהלך כהונתו ההתיישבות האירופית בניו זילנד הואצה וכתוצאה מכך חלו סכסוכי אדמות רבים. בשנת 1845 התמנה למושל בירת המושבה, אוקלנד. בזמן שנכנס לתפקידו, אוקלנד כבר הייתה מרכז מסחרי ופוליטי גדול ומשמעותי בניו זילנד. בשנים 1854–1861 היה מושל מושבת הכף שבדרום אפריקה. בשנת 1861 חזר לקדנציה השנייה שלו כמושל ניו זילנד, ובניגוד לקדנציה הראשונה, היה צריך להתמודד כעת עם פרלמנט נבחר אשר הוקם בשנת 1852. הוא החזיק בתפקיד זה עד הדחתו בשנת 1868. היה חבר הפרלמנט של ניו זילנד בשנים 1875–1895, כחבר עצמאי חסר מפלגה. באוקטובר 1877 נבחר על ידי הפרלמנט לראשות הממשלה. החזיק בתפקיד זה כשנתיים, עד אוקטובר 1879. בשנים 1894–1895 בריאותו הידרדרה והוא פרש מהפוליטיקה. בשנת 1862 הוא רכש האי ראקינו לקידום עסקיו בתחום העצים. נפטר ב-19 בספטמבר 1898 בגיל 86, ונקבר בקתדרלת סנט פול. הוא האריך ימים יותר מכל ראש ממשלה ניו זילנדי. על שמו נקראו ערים, מחוזות ומוסדות רבים בניו זילנד ובדרום אפריקה. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' גריי בוויקישיתוף ג'ורג' גריי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ג'ורג' גריי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'ורג' גריי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אלימות מילולית

אלימות מילולית או בריונות מילולית היא אמירה שלילית הנאמרת לקורבן (או על הקורבן), לעיתים תוך מניעת אפשרות של הקורבן לתגובה כלשהי. אלימות מילולית יכולה להתבטא בקללות, אמירות מעליבות, קריאה בשמות מעליבים ועוד. גם כאשר האדם צועק על הקורבן, מתעמר בו, נותן לו פקודות, מאיים עליו, בז לו, משפיל אותו או מתעלם ממנו, הדבר מהווה אלימות מילולית; רבים מתקשים לזהות זאת כאשר מעשים אלו מגיעים מאדם קרוב שמהווה דמות סמכות או שמעמדו גבוה יחסית לקורבן, כגון בן משפחה בוגר יותר, מעסיק במקום עבודה וכדומה. אם האדם שמשתמש באלימות מילולית לא מתנצל מיד ונסוג מאמירתו השלילית, אלא ממשיך בכך, עלול להיווצר קשר אלים מילולית בינו לבין הקורבן. אלימות מילולית עשויה להתרחש במגוון מצבים בחיי היומיום. למשל, בבתי ספר יש תלמידים המשתמשים לעיתים קרובות באלימות מילולית, למשל כבריונות (שלרוב כוללת גם מרכיב פיזי), כדי להשיג מעמד גבוה יותר מהקורבן ולחבור לאחרים כנגד הקורבן. במערכות יחסים זוגיות, לעיתים אחד מבני הזוג מגיב באלימות מילולית כאשר הוא מאוים ממצבי "נפרדות" בין בני הזוג, כלומר מחשבות, רצונות ורגשות שונים שלו ושל הקורבן. ההשפעה של אלימות מילולית מתמשכת על הקורבן עלולה להיות רחבת היקף וחמורה. הקורבן עלול לחוש כאב רגשי, אכזבה, עוגמת נפש או תחושת אשמה, הוא עשוי לחוות דחק ומתח מתמיד, ואף לפתח דיכאון או הפרעה פוסט-טראומטית. אלימות מילית היא די נפוצה ולרוב לא מתייחסים לאלימות מילולית, באותה חומרה שבה מתייחסים לאלימות פיזית, בין השאר כי אין הוכחה גלויה לקיומה, בשונה מאלימות פיזית חמורה, המותירה סימני חבלה על גוף הקורבן. שופט בית המשפט העליון, עוזי פוגלמן, כתב על עבירות של אלימות מילולית: ”להשקפתי, לא בנקל ייקבע כי בסוג מעין זה של עבירות נשקפת מסוכנות המצדיקה מעצרו של נאשם עד תום ההליכים וקביעה זו ראוי שתישמר לנסיבות חריגות וקיצוניות במיוחד”. לעומתו, השופט אורי שהם כתב: ”פרסומים מכפישים ובוטים כלפי עובדי ציבור ומתלוננים אחרים הם בגדר אלימות מילולית הניצבת ברף חומרה גבוה ביותר, ואין להמעיט בחומרת המעשים רק משום שאין מדובר באלימות פיזית”. השופט נעם סולברג כתב בעניין: ”לא למותר לזכור ולהזכיר כי פגיעה בשמו הטוב של אדם ובפרטיותו הריהי כואבת עד מאד – מרה כלענה, חדה כחרב – לא אחת יותר מאשר פגיעה פיזית, והיא מסוגלת לזעזע את עולמו של כל אדם.”. מדיה וקבצים בנושא אלימות מילולית בוויקישיתוף מהי אלימות מילולית וכיצד מתמודדים איתה?, באתר משרד החינוך אריאלה רוזנטל סודרי, לא משאירה סימנים על הגוף: דינה של אלימות מילולית, באתר ynet, 24 בנובמבר 2013 מהי אלימות מילולית, אילו סוגים קיימים ואיך ניתן למנוע באתר מד פורטל קווין ליטמן-נבארו, אגרוף בפה, באתר אלכסון, 18 באוקטובר 2017 סימני אזהרה לגבי מתעלל מילולית (באנגלית) הגנה עצמית מפני אלימות מילולית (באנגלית) Patricia Evans, Verbal Abuse In Relationships בש"פ 9132/17 צביקה זר נ' מדינת ישראל, ניתן ב־29 בנובמבר 2017 בש"פ 2525/18 מדינת ישראל נ' לורי שם טוב, ניתן ב־17 באפריל 2018 בש"פ 1999/17 לורי שם טוב נ' מדינת ישראל, ניתן ב־3 במרץ 2017
פרס יפן

פרס יפן (ביפנית: 日本国際賞; "פרס יפן הבין־לאומי") מוענק לאנשים מכל חלקי העולם אשר השיגו "הישגים מקוריים ויוצאי דופן במדע וטכנולוגיה אשר מוכרים כמקדמים את גבולות הידע ומשרתים את המטרה של שלום ושגשוג עבור המין האנושי". הפרס מיוצג על ידי קרן פרס יפן. מאז הקמתה ב־1985 ועד 2024 הקרן העניקה את הפרס ל־111 אנשים מ־15 מדינות. הפרס מורכב מתעודה, מדליה וסכום כספי של 100 מיליון ין (החל משנת 2020). בפרס יכולים לזכות רק אנשים חיים, ללא הגבלת אזרחות, גזע או מין. מדי שנה בחודש נובמבר בוחרת קרן הפרס שני תחומים שבהם יינתן הפרס בהתאם למגמות במדע ובטכנולוגיה. תהליך העמדת המועמדות והבחירה אורך כשנה, כשעל הזוכים מודיעים בחודש ינואר. במעמד הענקת הפרס היוקרתי נערך טקס בהשתתפותם של קיסר יפן והקיסרית, ראש ממשלת יפן, ראש בית הנבחרים של יפן, נשיא בית היועצים של יפן, נשיא בית המשפט העליון של יפן ובכירים נוספים, לצד אנשי אקדמיה, חוקרים ואנשי עסקים. בפרס זכו הישראלים אפרים קציר (1985) ועדי שמיר (2017). מדיה וקבצים בנושא פרס יפן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס יפן (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של פרס יפן (באנגלית) פרס יפן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) The Japan Prize Foundation "The Japan Prize Foundation". www.japanprize.jp. "The Japan Prize Foundation". www.japanprize.jp. Japan Prize 2017 Tobin, Dave. (2013, January 30). "SUNY ESF alumnus Jean Fréchet wins Japan Prize," Syracuse.com. Accessed: January 31, 2013.
רודיגר שנופהאזה

רודיגר שנופהאזה (בגרמנית: Rüdiger Schnuphase, נולד ב-23 בינואר 1954 בורנינגסהאוזן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר ברוט-וייס ארפורט ובקארל צייס יינה מליגת העל המזרח גרמנית, ובנבחרת גרמניה המזרחית, עמה השתתף במונדיאל 1974, וזכה במדליית כסף באולימפיאדת מוסקבה. שנופהאזה נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית לשנת 1982, אותה סיים כמלך השערים. שנופהאזה החל את קריירת הבוגרים ברוט-וייס ארפורט מליגת העל המזרח גרמנית בשנת 1971, ושיחק במועדון במשך שש עונות, בהן הבקיע 24 שערי ליגה ב-99 הופעות. בשנת 1977 חתם שנופהאזה בקארל צייס יינה, שם שיחק שבע עונות ברציפות. בשנת 1980 שנופהאזה היה חלק מהזכייה של קארל צייס יינה בגביע המזרח גרמני, לאחר ניצחון 3-1 בהארכה על קבוצתו הקודמת, רוט-וייס ארפורט. בשנת 1982 הבקיע שנופהאזה 19 שערי ליגה עבור יינה, שסיימה במקום החמישי בליגה, הוכתר כמלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית, ונבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית. גם בעונה העוקבת היטיב שנופהאזה לשחק, הבקיע 13 שערים, וקבוצתו סיימה במקום השלישי בליגה. בשנת 1984 עזב שנופהאזה את קארל צייס יינה לאחר שהבקיע 94 שערים ב-196 הופעות ליגה, וחזר לשתי עונות ברוט-וייס ארפורט, שם הבקיע שישה שערים ב-31 הופעות, ובשנת 1986 פרש ממשחק פעיל. שנופהאזה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1973, וכעבור שנה השתתף עמה במונדיאל 1974, בו לא שיחק דקה בשלב הבתים הראשון אותו סיימה גרמניה המזרחית במקום הראשון לאחר ניצחון במשחק הטעון על נבחרת גרמניה המערבית, וגם במשחק הראשון בשלב הבתים השני שנופהאזה לא שיחק. בשני המשחקים הבאים בשלב הבתים השני, בהם גרמניה המזרחית הפסידה 2-0 לנבחרת הולנד וסיימה בתיקו 1-1 מול נבחרת ארגנטינה, שנופהאזה פתח, ונבחרתו הודחה בתום שלב זה. שנופהאזה השתתף עם נבחרת גרמניה המזרחית גם באולימפיאדת מוסקבה שנערכה בשנת 1980, שם היה שחקן מפתח וזכה עם הנבחרת במדליית כסף, לאחר הפסד 1-0 בגמר לנבחרת צ'כוסלובקיה. בנובמבר 1983 ערך שנופהאזה את הופעתו האחרונה במדים הלאומיים, בניצחון 2-1 על נבחרת אלבניה במסגרת מוקדמות יורו 1984, שאליו לא הצליחה נבחרת גרמניה המזרחית להעפיל. לאחר משחק זה, פרש שנופהאזה מהנבחרת לאחר שלבש את המדים הלאומיים 45 פעמים, והבקיע שישה שערים. עם קארל צייס יינה: הגביע המזרח גרמני: 1979/80 עם נבחרת גרמניה המזרחית: אולימפיאדת מוסקבה (1980): מדליית כסף תארים אישיים: כדורגלן השנה בגרמניה המזרחית: 1982 מלך השערים של ליגת העל המזרח גרמנית: 1982 מדיה וקבצים בנושא רודיגר שנופהאזה בוויקישיתוף רודיגר שנופהאזה, באתר Transfermarkt רודיגר שנופהאזה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) רודיגר שנופהאזה, באתר WorldFootball.net רודיגר שנופהאזה, באתר National Football Teams רודיגר שנופהאזה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
קבב

קבב (בגאורגית : ქაბაბი - תעתיק מדויק: כבאב, בטורקית: Kebap) משמעו כבשר צלוי בטורקית. ברחבי העולם, ובעיקר באזור דרום הקווקז וטורקיה, רווחות גרסאות רבות של קבב, ומשמעות המונח משתנה במדינות השונות. גם בישראל הוא מאכל פופולרי. בתלמוד בבלי מופיעה המילה הארמית כַּבַּבָא במובן של בשר הצלוי על גחלים. הקבב הנפוץ במטבח המזרח תיכוני, הוא קציצה מאורכת, עסיסית ומתובלת מבשר בקר או בשר כבש טחון, המשופדת לאורכו של שיפוד ונצלית בגריל. בישראל, על פי רוב מתייחס המושג לקציצת בשר טחון בתבלינים שונים, הנצלית על מנגל, עם או בלי שיפוד. במקרים רבים הקבב מוגש בפיתה או בלאפה עם חומוס, טחינה וסלטים שונים. סוגי הקבבים כוללים: קבב דובדבנים אדנה קבב באירופה, קבב עשוי בדרך כלל מבשר כבש ומבשר בקר, אם כי ניתן להכינו גם מבשר עוף ודגים בסגנונות מסוימים. בשר חזיר נפוץ גם כן בקרב מוכרי קבב לא-מוסלמים. באירופה, המושג "קבב" מתייחס לכמה סוגי מאכלים: דונר קבב (Döner Kebab) - מילולית "בשר מסתובב", פיסות בשר עוף או כבש צלויות לאט על מוט מסתובב. מכונה "שווארמה" במזרח התיכון וצפון אפריקה, "גירוס" ביוון, שם עשוי לרוב מבשר חזיר, "גירוש" בהונגריה. קבב סאמאק (Samak Kebab) - דג צלוי בצורת "שישקבב". שישקבב (Shish Kebab) - קוביות בשר צלויות על מקל. קופט קבב (Kofte Kebab) - פיסות בשר כבש שנקלה ואז נצלה על מקל. מיטיטיי (Mititei) - אלה קציצות קבב רומני. סוג של כדורי בשר מוארכים של בשר טחון לרוב בשר בקר או שליש בקר שליש כבש ושליש חזיר המתובלים בשום, פלפל שחור וסודה לשתייה, שניצלים על גריל, שבישראל נהוג לקרוא לו "קבב רומני". קבבים מוגשים לרוב בפיתה עם סלט. מסעדות קבב נפוצות בכמה אזורים של אירופה. דונר קבב (שווארמה) דווח בתור המאכל הזמין הנמכר ביותר בגרמניה. יש המוסיפים בשר בקר לפיצה ומכנים את המאכל "פיצה-קבב". בארצות הברית, קבב הוא שיפוד עם קוביות קטנות של כל סוג של בשר או עוף וירקות הצלויים על הגריל. סוגי הקבב האמריקאי כוללים: קבב בקר (Beef kebab) קבב עוף (Chicken kebab) קבב טופו (Tofu kebab) קבב ירקות (Vegetable kebab) קבב הודו (Turkey kebab) הקבבים האמריקאים מכילים בשר וירקות המוחזקים יחד על שיפוד ואז נצלים על הגריל. ירקות בהם משתמשים: חצילים, עגבניות, פלפלים, בצלים ופטריות. שישקבב לאכילה במקום כמעט ואינו נפוץ בארצות הברית, אך גירוס הוא נפוץ למדי. בהודו, קבב נחשב לקציצה מתובלת העשויה מבשר טחון הצלויה על הגריל, מטוגנת או מבושלת. סוגי הקבב ההודים כוללים: טונדה קבב שאמי קבב במדינות הקווקז ומרכז אסיה, קבב מורכב מבשר בקר או כבש המעורבבים יחד עם שומן ונצלים על רוטיסרי אנכי. סוגי הקבבים כוללים: לולה קבב (Lülə Kabab) איסקנדר קבב (Iskəndər Kabab) שישליק (Şaşlık) מאיה שוסטר, כך תכינו את הקבב המושלם, באתר ynet, 13 באפריל 2016 קבב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף מ"ו, עמוד ב'