laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
די ג'יי שארפ

דריק "ג'וניור" (די ג'יי) לאנוריס נתנאל שארפ (נולד ב-19 בדצמבר 1996) הוא כדורסלן ישראלי-אמריקאי המשחק בעמדת הקלע במכבי חיפה. נולד וגדל בהרצליה. די ג'יי שארפ הוא בנו של כדורסלן העבר האפרו-אמריקאי דריק שארפ ושל אמו מרים לוי. בגיל 16, ירד מהארץ אל אביו לארצות הברית שם למד גם בתיכון אמריקאי בפלורידה. בגיל 19 הוא חזר לארץ לנסות את מזלו בכדורסל הישראלי ובקרב קבוצות מקומיות. עונת 2015/16 חזר לישראל והצטרף לעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. במשך אותה שנה הוא זכה לדקות בודדות בלבד שלא הותירו חותם כלשהו. ב-2016 חתם על חוזה לארבע שנים בבני הרצליה. בעונת 2017/18 שיחק בבני הרצליה מליגת העל ובהפועל כפר סבא מהליגה הלאומית במסגרת הכרטיס הכפול. בעונת 2018/19 שיחק בהפועל גליל עליון תחת המאמן אבישי גורדון. שארפ השתתף באליפות אירופה עד גיל 20 לשנת 2016 שנערכה בהלסינקי בירת פינלנד, בה סיימה נבחרת העתודה של ישראל למקום ה-12. ב-2020 חתם בהפועל באר שבע עד לסיום העונה. ב-2 באוגוסט 2021 חתם באליצור "איתו" אשקלון. ב-10 ביולי 2022 חתם במכבי חיפה מהליגה הלאומית. ב-21 ביולי 2024 נכנס כדייר לבית "האח הגדול" ברשת 13, במסגרת סבב הכניסה השני בעונתה ה-14 של תוכנית המציאות. שארפ הודח ביום ה-105 ובכך נהיה לדייר ה-22 שעזב את הבית. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל שחקן באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל נדב צנציפר, הבן של דריק שארפ חולם על מכבי ת"א, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 4 בנובמבר 2015(אורכב 30.10.2016 בארכיון Wayback Machine) אור שקדי‏, די ג'יי שארפ: "תמיד אמרתי לאבא שאני לא רוצה לשחק במכבי תל אביב אלא לקלוע נגדה", באתר וואלה, 3 באפריל 2017 אריאל ימיני, די ג'יי שארפ מציג עצמאות, באתר mynet‏ הרצליה, 1 במאי 2017 ליאור ליבוביץ׳ אמיר, בנו של דריק שארפ נכנס לאח הגדול, באתר ONE, ‏2024-07-22 יוסי וקנין, שארפ, הדור הבא: "אני רוצה שיכירו בי בזכות עצמי", באתר mynet‏ העמק, 1 בפברואר 2019 אור שקדי‏, בני הרצליה: די ג'יי שארפ חתם לארבע שנים, גם יריב עמירם הצטרף, באתר וואלה, 22 באוגוסט 2016 די ג'יי שארפ ימשיך בבני הרצליה, ישחק גם בכפ"ס, באתר ONE‏, 17 בספטמבר 2017 Derrick SHARP, באתר פיב"א טיימליין "האח הגדול" – היום ה-105: הדיירים מתכוננים להדחה גורלית, באתר חדשות 13, 14 בספטמבר 2024
נבחרת גביע הפדרציה של גרמניה

נבחרת גביע הפדרציה של גרמניה היא נבחרת הטניס של גרמניה המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה. הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1963, כאשר התחרות הוקמה. עד לאיחוד גרמניה הייתה הנבחרת היצוגית של גרמניה המערבית. היא פעמיים זכתה במקום השני. נכון לשנת 2022 שיחקה בריטניה מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה 155 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 97 מפגשים. הדירוג הנוכחי של נבחרת גרמניה בדירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה, הוא המקום ה-8 בעולם, נכון ל-15 באפריל 2024, עלייה של 2 מקומות לעומת דירוג קודם. 1963 : סיבוב 1 1964 : סיבוב 2 1965 : סיבוב 1 1966 : גמר 1967 : חצי גמר 1968 : סיבוב 2 1969 : רבע גמר 1970 : גמר 1971 : - 1972 : רבע גמר 1973 : חצי גמר 1974 : חצי גמר 1975 : רבע גמר 1976 : רבע גמר 1977 : רבע גמר 1978 : סיבוב 2 1979 : סיבוב 2 1980 : חצי גמר 1981 : רבע גמר 1982 : גמר 1983 : גמר 1984 : רבע גמר 1985 : סיבוב 1 1986 : חצי גמר 1987 : גמר 1988 : חצי גמר 1989 : רבע גמר 1990 : סיבוב שני 1991 : חצי גמר 1992 : גמר 1993 : הישרדות 1994 : חצי גמר 1995 : חצי גמר 1996 : הישרדות 1997 : הישרדות 1998 : סיבוב 1 1999 : בית עולמי 2 2000 : בית עולמי 2001 : בית עולמי 2002 : רבע גמר 2003 : הישרדות 2004 : הישרדות 2005 : הישרדות 2006 : הישרדות 2007 : הישרדות 2008 : הישרדות 2009 : הישרדות 2010 : הישרדות 2011 : הישרדות 2012 : הישרדות 2013 : הישרדות 2014 : גמר 2015 : חצי גמר 2016 : הישרדות 2017 : הישרדות 2018 : בית עולמי 2019 : בית עולמי 2020-21 : משחקי הגמר 2022 : סבב מקדים למשחקי הגמר מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע הפדרציה של גרמניה בוויקישיתוף נבחרת טניס הנשים של גרמניה - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה דירוג נבחרות הנשים של גביע הפדרציה באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויצו גן ונוף

ויצו גן ונוף הוא כפר נוער בפתח תקווה, המשלב בית ספר תיכון עיוני שש שנתי (כיתות ז' עד י"ב) ובו כ-460 תלמידים, ופנימייה שבה מתגוררים כ-240 חניכים. המוסד הוקם בשנת 1922, על שטח בגודל 63 דונם שנרכש על ידי הקרן הקיימת, כמשק פועלות - חוה חקלאית להכשרת עולות חלוצות. התחנכו בו רק נשים, שעבדו בענפי המשק החקלאי השונים. רבקה ברייזמן ניהלה את המוסד בשנים 1924–1968. אחרי מלחמת העולם השנייה החל הכפר לקלוט ניצולי שואה יתומים, וביניהם גם בנים. בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 הוחלט להסב את המקום לבית ספר חקלאי לגננות ושתלנות, ראשון מסוגו בישראל, וארגון ויצו קיבל את האחריות על המוסד. בשנת 1974 נוספה תוכנית לימודים לטכנאות נוף, ובהתאם לכך שם המוסד שונה לבית הספר לגננות ולטכנאות נוף. בשנת 1982 הוענק לצוות בית הספר פרס החינוך על שם שמואל ברגסון, מטעם המחלקה לעליית ילדים ונוער של הסוכנות היהודית. בשנת 2006 קיבל המוסד את שמו הנוכחי, ויצו גן ונוף. ב-2015 נפתחה בבית הספר, בשיתוף עם האוניברסיטה העברית בירושלים, מגמה ראשונה מסוגה בישראל ללימודי וטרינריה. בשנת 2019 זכה בית הספר בפרס החינוך המחוזי ואף לאחד מבין עשרת בתי הספר המצטיינים ארצית. כיום, פועלות בכפר 5 מגמות לימוד לבגרות: רפואה וטרינרית, גידול וטיפוח כלבים, רפואת צמחי מרפא, תיאטרון וניהול עסקי בשילוב מנהל וכלכלה. אתר האינטרנט הרשמי של ויצו גן ונוף כפר הנוער ויצו גן ונוף, באתר האינטרנט של ויצו עשור לקיומו של ביה"ס לשתלנות - חממה לגידול צמחים ותלמידים, הַבֹּקֶר, 30 ביולי 1962 רעות הרפז-עיני, איך הפך בית ספר "ויצו גן ונוף" לאחד ממוסדות החינוך המבוקשים בפתח תקוה?, באתר mynet‏ פתח תקוה, 28 באוגוסט 2017 פתח תקוה, הפועל הצעיר, 14 בדצמבר 1923 בתערוכת הישגי חות הלימוד בפתח-תקוה, חרות, 25 במאי 1952 בית ספר לגננות ושתלנות פתח-תקוה, דבר, 12 בפברואר 1959 מרדכי אלקן, בפתח -תקוה: ביה"ס לגננות יסמיך טכנאים, מעריב, 3 ביוני 1971 פרסי חינוך - הערכה לפעולות מיוחדות, מעריב, 6 בדצמבר 1982 משה שטיינמץ‏, 5 יחידות וטרינריה: התכנית שתכשיר תלמידים לטפל בחיות, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2015 פרוט התוכנית במסמך של בית החולים הוטרינרי בבית דגן
חדשות הבוקר

חדשות הבוקר עם ניב רסקין (או בקיצור: "חדשות הבוקר") היא תוכנית הבוקר של ערוץ קשת 12 שמשודרת החל מה-22 באוקטובר 2017. את התוכנית מגיש ניב רסקין, אשר לעיתים מוחלף על ידי נסלי ברדה ויואב לימור לסירוגין. יואב לימור, מגיש "הבוקר של קשת", ביקש אחרי חמש שנים בתפקיד לסיים את תפקידו כמגיש תוכנית הבוקר היומית, אך המשיך יחד עם גלית גוטמן לשדר את התוכנית "הבוקר של קשת" בימי שישי. ב-19 ביולי 2017 הודיעה הזכיינית "קשת" כי ניב רסקין יגיש את תוכנית הבוקר, בשם "חדשות הבוקר", בערוץ קשת 12 החל מ-1 בנובמבר 2017. עוד נודע שרסקין יגיש מ-07:00 עד 08:30 ומיד אחריו יגישו פאולה וליאון את תוכנית הבוקר "פאולה וליאון" עד השעה 10:00. ב-22 באוקטובר 2017 (שבוע לפני פיצול ערוץ 2), הגיש ניב רסקין את התוכנית הראשונה של "חדשות הבוקר" במקום "הבוקר של קשת". לפניו שודרה תוכנית הבוקר "כותרות הבוקר עם מרב ומרב" בהנחיית מרב בטיטו ומרב מילר, לעיתים מ-6:00 עד 7:00 ומ-6:00 עד 6:45. בעקבות נתוני רייטינג נמוכים והפסדים של "חדשות הבוקר" לתוכנית הבוקר של רשת 13 ול"אורלי וגיא" של ערוץ עשר, בהשפעת הרייטינג הנמוך של "כותרות הבוקר", הוחלט ב"קשת" להוריד את "כותרות הבוקר" מהאוויר. מ-1 בנובמבר עד 5 בנובמבר 2017 שודרה התוכנית מ-07:00 עד 08:30 בקשת 12, אך הוחלט להאריך את התוכנית ברבע שעה, ומ-6 בנובמבר עד ה-7 בדצמבר התוכנית שודרה מ-06:45 עד 08:30. בעקבות ירידת "כותרות הבוקר" מהאוויר, מ-10 בדצמבר משודרת התוכנית מ-6:15 עד 8:30. בינואר 2018 התארכה התוכנית בחצי שעה עד השעה 9:00. בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל ב-2020, הוחלט ב"קשת" להאריך את התוכנית עד השעה 10:00, כשלאחריה "פאולה וליאון" ישדרו מ-10:00 עד 12:00. מ-22 ביולי 2021 משודרת התוכנית מ-6:00 עד 9:30, רצועת הבוקר החדשה "מוקדם על הבוקר". בנוסף לכך נוספו פינות חדשות בתוכנית: "מישהו לקום איתו" (בוטלה) | "3 דברים שצריך לדעת על" (הייתה בעבר 4 דברים שכדאי לדעת על) | "הכותרות הכי נצפות של N12" | "מרואיין בהפתעה" | בעבר התחילה ב-6:15. ב-2 ביוני 2022 שודרה התוכנית האחרונה מהאולפן הישן של קשת, שבו שודרה חדשות הבוקר (אולפן 2 באולפני הרצליה) לאחר 4 שנים ושמונה חודשים. בזמן שהאולפן עבר שיפוץ התוכניות של קשת צולמו באולפנו של גיא פינס (אולפן 7 באולפני הרצליה), בנוסף לתוכניות שצולמו שם. ומ-28 ביוני 2022 יחזרו לשדר מהאולפן את התוכנית לאחר שהאולפן עבר שיפוץ. חברי הפאנל הקבועים בתוכנית הם: ברק סרי, איילת פריש, אנה מאגין, חיים לוינסון, איתן דנגוט, ריטה גולדשטיין, נטעלי שם טוב, אבי בניהו, יהודה שלזינגר, אמילי מואטי, לירון זייד, לינוי בר-גפן, עדי כרמי ,לילך שובל ונוספים. שישי בבוקר (קשת 12) פורסם באתר אייס
Suricata

Suricata (בעברית: סוריקטה) היא מערכת למניעת חדירות (Intrusion Prevention System בקיצור: IPS) המנתחת תעבורה בזמן אמת ומדווחת על פעולות חשודות. המערכת מבוססת קוד פתוח, נכתבה בשפת C, פותחה על ידי חברת OISF ושוחררה ביולי 2010. המערכת מנטרת שינויים ברשת הארגונית בזמן אמת, מלקטת מידע ומציגה אותו למנהל המערכת. כמו כן, בעלת יכולת לניתוח קובצי Pcap בפורמטים שונים ובצורה לא מקוונת. סוריקטה יכולה לזהות חדירות ואיומים פוטנציאלים בזכות מאפיינים ייחודיים: ריבוי תהליכים זיהוי וניתוח פרוטוקולים דחיסה וחילוץ בפורמט Gzip רישום DNS מנוע HTTP ספריית HTTP עצמאית עבודה עם כרטיס מסך לשיפור ביצועים עבודה עם קבצים בינאריים של Windows ניתוח קובצי PCAP בדיקת IP תמיכה ב-PCRE תמיכה ב-IPv6 תמיכה ב-Redis מיפוי רשת רחרחן Wireshark מערכת למניעת חדירות אתר האינטרנט הרשמי של Suricata (באנגלית) עמוד התוכנה באתר Github (באנגלית) מדריך למשתמש (באנגלית)
אלינה סביטולינה

אלינה סביטולינה (באוקראינית: Еліна Михайлівна Світоліна; נולדה ב-12 בספטמבר 1994) היא טניסאית אוקראינית-יהודייה מקצוענית. בשיאה (11 בספטמבר 2017) דורגה במקום שלישי בעולם בדירוג ה-WTA. זוכת מדליית ארד במשחקים האולימפיים (טוקיו 2020). סביטולינה נולדה באודסה שבאוקראינה, בת להורים יהודים, מיכאילו ואולינה. ב-2008 החלה להתחרות בסבב הפדרציה הבינלאומית לטניס. ב-2010 זכתה באליפות צרפת הפתוחה לנערות, הפסידה בכמר הזוגות באליפות וימבלדון לנערות והעפילה לראשונה לגמר טורניר ITF בחרקוב. ב-2011 זכתה בטורניר באיסטנבול, זכתה בטורניר לאגוס והעפילה לגמר טורניר טיומן. ב-2012 הפסידה בגמר אליפות וימבלדון לנערות והעפילה לראשונה להגרלה הראשית בטורניר גראנד סלאם, באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. באותה שנה זכתה בטורניר הראשון שלה מסבב WTA 125K ("צ'אלנג'ר") שניצחה בטורניר בפונה שבהודו, כמו כן זכתה בטורנירי ITF בלה מרסה שבתוניסיה ובתלאווי בגאורגיה. ב-2013 זכתה בטורניר באקו מסבב ה-WTA לאחר שגברה בגמר על שחר פאר, ובשני טורניר ITF – באילת (כולל זכייה בטורניר הזוגות) ובדונצק. בטורנירי הגראנד סלאם העפילה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. במהלך השנה נכנסה לראשונה לדירוג 100 הטניסאיות הטובות בעולם וסיימה את השנה במקום ה-40. ב-2014 הגנה על תוארה בטורניר באקו, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה ולסיבוב השני באליפות צרפת הפתוחה. בטורניר מיאמי מאסטרס הודחה בסיבוב הרביעי, בסינסינטי מאסטרס הודחה ברבע הגמר ובטורניר ווהאן הפסידה בחצי הגמר. ב-2015 זכתה בטורניר מרקש, העפילה לסיבוב השלישי באליפות אוסטרליה הפתוחה ובאליפות ארצות הפתוחה והודחה ברבע גמר אליפות צרפת הפתוחה על ידי אנה איבנוביץ'. היא הגיעה חמש פעמים עד חצי גמר טורנירי WTA, בסינסינטי, בריזביין, בוגוטה, סטנפורד, ובטורניר סוף העונה בסין. את השנה סיימה במקום ה-19 בעולם. ב-2016 זכתה בטורניר קואלה לומפור, הפסידה בגמר טורניר ניו הייבן לאגניישקה רדוונסקה ובגמר טורניר ג'וחאי לפטרה קביטובה. היא העפילה ארבע פעמים לשלב חצי הגמר בטורניר דובאי, אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה, טורניר בייג'ינג ובטורניר מוסקבה. בגראנד סלאם העפילה לסיבוב הרביעי באליפות צרפת הפתוחה ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הדיחה בסיבוב השלישי את האלופה והמדורגת ראשונה סרינה ויליאמס אך הפסידה ברבע הגמר לפטרה קביטובה. ב-2017 זכתה בשלושה טורניר פרמייר 5 של סבב ה-WTA, בטורניר דובאי, אליפות איטליה הפתוחה ואליפות קנדה הפתוחה. באליפות סין הפתוחה הודחה ברבע הגמר. בגראנד סלאם העפילה לרבע גמר אליפות צרפת הפתוחה, לסיבוב הרביעי באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית ולסיבוב השלישי באוסטרליה. בספטמבר 2017 דורגה במקום השלישי בעולם, דירוג השיא שלה. בפברואר 2018 הגנה על תוארה באליפות דובאי, במאי 2018 זכתה ברומא באליפות איטליה הפתוחה. באוקטובר 2018 זכתה באליפות סבב ה-WTA. באולימפיאדת טוקיו (2020) זכתה במדליית ארד. סביטולינה חברה בנבחרת גביע הפדרציה של אוקראינה משנת 2012. מדיה וקבצים בנושא אלינה סביטולינה בוויקישיתוף אלינה סביטולינה, ברשת החברתית פייסבוק אלינה סביטולינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלינה סביטולינה, ברשת החברתית אינסטגרם אלינה סביטולינה, ברשת החברתית טיקטוק אלינה סביטולינה, באתר olympedia.org אלינה סביטולינה, באתר ה-WTA אלינה סביטולינה, באתר ה-ITF אלינה סביטולינה, באתר גביע הפדרציה אמיר ענבר, הטניסאית שסירבה לייצג את ישראל זכתה כמעט בכל. חוץ מבתארים החשובים, באתר הארץ, 22 בינואר 2019 אורן אהרוני, שגיאה כפולה, באתר ynet, 1 בינואר 2013
גביע הפדרציה 1964

גביע הפדרציה 1964 הייתה התחרות השנייה לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי ג'רמנטאון קריקט קלאב, פילדלפיה. התחרות הייתה פתוחה לכל נבחרת שתרשם. התחרות החלה ב-1 בספטמבר בהשתתפות 20 נבחרות והסתיימה ב-5 בספטמבר 1964. תחילה נערך סיבוב מוקדם בו 8 נבחרות קבעו את 4 נבחרות שיועלו לשלב שמינית הגמר. המנצחת של התחרות הייתה אוסטרליה שניצחה במשחק הגמר את מחזיקת הגביע ארצות הברית. לא הוענקו פרסים כספיים. בגלל חשש לגשם המשחק הועבר לאולם. נתוני משחק הגמר
רמון באר

רמון אוקטאב ז'וזף באר (בצרפתית: Raymond Octave Joseph Barre, בעברית נקרא גם ריימון באר; 12 באפריל 1924 – 25 באוגוסט 2007) היה פוליטיקאי וכלכלן צרפתי, אשר כיהן כראש ממשלת צרפת תחת הנשיא ואלרי ז'יסקר ד'אסטן בשנים 1976–1981. בנוסף על תפקיד זה, כיהן גם כשר הכלכלה של צרפת (1976-1978) וכראש עיריית ליון (1995-2001). נולד בשנת 1924 בסן-דני, בירת ראוניון, כשהייתה מושבה צרפתית שהפכה בשנת 1946 למחוז שמעבר לים. למד כלכלה במכון למדע המדינה פריז והפך לפרופסור. בשנת 1959 החל לעבוד במשרד התעשייה והמסחר. בשנת 1967 מונה באר על ידי הנשיא שארל דה גול לסגן נשיא הנציבות האירופית לענייני כספים וכלכלה, ושהה בבריסל עד ינואר 1973. בשנת 1976 החל לכהן כשר המסחר, וכשבעה חודשים לאחר מכן נבחר על ידי הנשיא ואלרי ז'יסקר ד'אסטן לתפקיד ראש הממשלה. בשנת 1978 עזב באר את משרד הכלכלה והסחר, אך נשאר כראש ממשלה עד שנת 1981. באר התמודד עם משבר כלכלי, ודגל במדיניות של צמצום ההוצאות הממשלתיות, מדיניות שגרמה לסכסוכים בינו לבין האיגודים המקצועיים. לאחר שעזב את ראשות הממשלה, כיהן כחבר האספה הלאומית במשך כ-21 שנים מטעם מחוז רון. במהלך שנות ה-80 ביקר רבות את שלטונו של ז'אק שיראק. בשנת 1988 התמודד על נשיאות המדינה, אך הגיע למקום השלישי לאחר שיראק ופרנסואה מיטראן. לאחר ההפסד התמקד באר בשלטון המקומי. בשנת 1995 לא היה ראש עיריית ליון יכול להתמודד לכהונה שנייה בשל חשדות לשחיתות, ולכן נבחר באר כמועמד הימין לראשות העירייה. הוא לבסוף נבחר לתפקיד, אך לא התמודד לקדנציה שנייה ב-2001. שנה לאחר מכן הוא עזב את הפרלמנט וסיים את הקריירה הפוליטית שלו. באר נפטר ב-25 באוגוסט 2007, בגיל 83, בפריז. מדיה וקבצים בנושא רמון באר בוויקישיתוף רמון באר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רמון באר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רמון באר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקס והעיר הגדולה 2

סקס והעיר הגדולה 2 (באנגלית: Sex and the City 2) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2010. הסרט נכתב, הופק ובוים על ידי מייקל פטריק קינג (אנ'). הסרט מהווה סרט המשך לסרט "סקס והעיר הגדולה" משנת 2008. עלילת הסרט מתרחשת שנתיים לאחר סיום הסרט הקודם. סמנתה (קים קטרל) שהגיעה לגיל 52 מתמודדת עם גיל הבלות ומנסה להילחם בתופעות בעזרת הורמונים וספרה של סוזאן סומרס. קארי (שרה ג'סיקה פרקר) משמשת כשושבינה בחתונתם של סטנפורד (וילי גרסון) ואנתוני (מריו קנטוני). מירנדה (סינת'יה ניקסון) מתפטרת מעבודתה ושרלוט (קריסטין דייוויס) מתקשה להתמודד עם שתי בנותיה הקטנות וחושבת שהארי (אוואן הנדלר) נדלק על העוזרת, ארין (אליס איב). קרי מאוכזבת ממתנת יום הנישואין שביג (כריס נות') מביא לה וחושבת שיחסיהם הגיעו לנקודת משבר. סמנתה נפגשת עם שייח' ערבי שמציע לה לבחון בית מלון חדש שהוא מייחצן באבו דאבי והיא לוקחת את הבנות איתה. במכס לוקחים לסמנתה את כל ההורמונים והיא מתקשה להתמודד עם גלי החום. קארי פוגשת שם את איידן (ג'ון קורבט), אהובה מהעבר, ולאחר ארוחת ערב משותפת השניים מתנשקים. היא מספרת לביג שלא יודע איך להגיב. במקביל, ספרה החדש של קארי מקבלת ביקורות רעות וסמנתה שפוגשת איש עסקים אליו היא נמשכת, מקיימת איתו יחסי מין על החוף ונעצרת. בגלל המבוכה עם המשטרה, השייח' חוזר בו מההצעה לעבוד עם סמנתה ומגרש אותם מהמלון. לאחר חזרתה לשגרה, קארי מפחדת שביג יעזוב אותה אך מגלה שהוא החליט להשקיע בנישואיהם וקנה לה טבעת יהלום. ארין, המטפלת של שרלוט, מתגלה כלסבית כך שהיא לא חושדת בהארי יותר. מירנדה מתחילה עבודה חדשה שם היא מוערכת יותר. סמנתה המשיכה את מערכת יחסיה עם איש העסקים שפגשה. ב-25 במאי 2010 יצא פסקול הסרט שכלל 18 רצועות מאמנים שונים וביניהם אלישיה קיז וסינדי לאופר. הפסקול נכנס למקום ה-13 ברשימת 200 האלבומים של מצעד הבילבורד. בדצמבר 2016 הוכרז כי אושר תסריט עבור הסרט השלישי וכי הדמויות הראשיות חתמו על השתתפותן בסרט. צילומי הסרט עדיין לא החלו ובספטמבר 2017 סיפרה שרה ג'סיקה פרקר בריאיון לרשת "אקסטרה" כי הסרט השלישי לא יצא לפועל. לאחר שצצו שמועות שהסיבות לביטול הסרט הם דרישותיה המוגזמות של השחקנית קים קטרל. השחקנית הגיבה ברשת טוויטר שהדרישה היחידה שלה הייתה שלא רצתה מעולם להשתתף בסרט נוסף. מדיה וקבצים בנושא סקס והעיר הגדולה 2 בוויקישיתוף סקס והעיר הגדולה 2, סרטונים בערוץ היוטיוב "סקס והעיר הגדולה 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה 2", באתר נטפליקס "סקס והעיר הגדולה 2", באתר AllMovie (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה 2", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה 2", באתר Metacritic (באנגלית) "סקס והעיר הגדולה 2", באתר אידיבי "סקס והעיר הגדולה 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Sex and the City 2 (15)". British Board of Film Classification. 13 במאי 2010. נבדק ב-19 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 23.9.2021) Fritz, Ben (27 במאי 2010). "Movie Projector: 'Sex and the City' ladies to rule over 'Prince of Persia'". Los Angeles Times. Tribune Company. נבדק ב-27 במאי 2010. Warner's New Line Cinema unit co-financed "Sex and the City 2" with partner Village Roadshow Pictures for about $95 million. {{cite news}}: (עזרה) Sex and the City 2
הר צ'פרן

הר צ'פרן (באנגלית: Mount Chephren) הוא הר בהרי הרוקי הקנדיים הממוקם לצד עמק נהר מיסטאיה בפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. הר צ'פרן הוא ההר ה-76 בגובהו באלברטה. ההר, שצורתו כצורת פרמידה, ובשל תלילות צוקיו אינו מכוסה בשלג, ועל כן נראה כפרמידה שחורה, נקרא על שם פרעה חאפרו (באנגלית: צ'פרן - מיוונית: Χεφρήν). שמו של ההר ניתן לו בשנת 1897, על ידי ג'י נורמן קולי, אשר קרא להר "הר הפרימדה" (Pyramid Mountain). בהרי הרוקי הקנדיים היו באותה עת שבעה הרים בשם זה, ועל מנת למנוע בלבול, ב-31 במרץ 1924 שונה שמו של ההר לשמו הנוכחי - שמו של בונה אחת משלוש הפרמידות במתחם הפירמידות בגיזה. ההר נחשב קשה מאוד לטיפוס בשל מורדותיו התלולים, ותנאי מזג אוויר קשים (שלג וקור). התנאים הטובים ביותר לטיפוס מתקיימים בסוף יולי ואוגוסט. מסלול הטיפוס מתחיל באזור המחנאות שליד אגמי ווטרפאול (Waterfowl Lakes) בסמוך לכביש המהיר אייספילדס בפארק הלאומי באנף. שביל העלייה לפסגה עולה טווח גבהים של 1,630 מטרים. מדיה וקבצים בנושא הר צ'פרן בוויקישיתוף הר צ'פרן באתר ממשלת קנדה הר צ'פרן באתר peakfinder פסגות אלברטה לפי גובהן מקור שמו של ההר
הר גורדון

הר גורדון (באנגלית: Mount Gordon) הוא הר געש כבוי מסוג חרוט אפר, המהווה חלק מהרי ראנגל שבמזרח מדינת אלסקה שבארצות הברית. ההר ממוקם בין קרחון נאבסנה לבין הר הגעש השכבתי הר דראם. הר גורדון התפרץ לאחרונה בתקופת הפליסטוקן. גובהו של ההר 2,755 מטרים. ההר הוא הגבוה בהרי חרוטי האפר מתקופת הפליסטוקן וההולוקן שבהרי ראנגל אשר מרביתם בגובה של פחות מ-100 מטרים. מידע למטפס על הר גורדון (באנגלית) מידע על הר גורדון הר גורדון, מידע וולקני באתר מכון הסמית'סוניאן
טים הויבך

טים הויבך (בגרמנית: Tim Heubach; נולד ב-12 באפריל 1988) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם. הויבך התחיל את הקריירה שלו בקבוצות נוער קטנות עד שבגיל 15 הצטרף לבורוסיה מנשנגלדבך שם שיחק שלוש שנים. עד שנת 2012 הויבך שיחק בקבוצת המילואים של המועדון, אך בקבוצה הבוגרת לא זכה ולו לדקת משחק אחת. בקיץ 2012 חתם לשנתיים בפ.ס.וו. פרנקפורט מהבונדסליגה השנייה. ב-5 באוגוסט 2012 הויבך ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ס.ו. זנדהאוזן. בקיץ 2014 חתם לשלוש שנים בפ.צ. קייזרסלאוטרן. ב-2 באוגוסט 2017 חתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת במכבי נתניה, קבוצתו הראשונה מחוץ לגרמניה. שבוע לאחר מכן, ערך הויבך את הופעת הבכורה שלו בנתניה בהפסד 4-2 להפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. שער בכורה במדי מכבי נתניה נכבש בנגיחה ב-29 בינואר 2018 במשחק הבית נגד בית"ר ירושלים. בסוף העונה האריכה מכבי נתניה את האופציה לעונה נוספת. בראיון שנתן הויבך באפריל 2018 לעיתון "בילד" הגרמני סיפר כי האנשים בנתניה מאוד חמים ומסברי פנים כלפיו והוסיף כי "בעקבות הבקעת השער הראשון שלי קיבלתי הכל חינם - תמונת פספורט, ארוחת בוקר, אפילו הספר שלי לא רצה ממני כסף". ב-25 במאי 2019, במשחק הליגה האחרון לעונת המשחקים 2018/19, כבש את שערו השלישי במדי הקבוצה, במשחק ההפסד למכבי חיפה 2:1. יום קודם לכן הודיע המועדון על הארכת חוזהו של הויבך לשנתיים נוספות. באוגוסט 2020 הוחלט לשחרר אותו ולהחתים במקומו את אקינשולה אקיניימי. ב-12 בדצמבר 2020 חתם הויבך בסלנגור המלזית. מדיה וקבצים בנושא טים הויבך בוויקישיתוף טים הויבך, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל טים הויבך, באתר Transfermarkt טים הויבך, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) טים הויבך, באתר Soccerway טים הויבך, באתר WorldFootball.net טים הויבך, באתר FootballDatabase.eu מאור רחמני, ‏הבלם טים הויבך חתם לשנה אחת במכבי נתניה, באתר ONE‏, 2 באוגוסט 2017 ‏טים הויבך: השמש בישראל הרבה יותר מפחידה מהטרור, באתר ספורט1, 16 באפריל 2018 תומר חבז, ‏‏רשמית: הויבך האריך את חוזהו במכבי נתניה בשנתיים נוספות, באתר ספורט1, 24 במאי 2019 https://www.israelhayom.co.il/sport/israeli-soccer/article/7769133
הר ואפטה

הר ואפטה (באנגלית: Wapta Mountain) הוא הר הממוקם בהרי הרוקי הקנדיים בין אגם אמרלד לבין עמק יוהו, בשטח הפארק הלאומי יוהו, בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה. ההר נמצא בצפון הרכס בו נמצאים פצלי ברג'ס. הר ואפטה, כמו גם הר סגן הנשיא והר ברג'ס, מקיפים את אגם אמרלד, ומסמן את קצהו הדרומי של רכס הנשיא.  הר ואפטה נישא מעל מפלי טאקאקו. בשנת 1901, ג'יימס אאוטראם, ג'יי-אייץ' סקאטרגוד (J. H. Scattergood) והמדריך שלהם סי בוהרן (C. Bohren) היו הראשונים אשר טיפסו על הר ואפטה. אוטו קולץ (Otto Koltz) נתן להר את שמו בשנת 1886 המילה "ואפטה" משמעה "מים זורמים" בשפת הסטוני (אחת משפות האומות הראשונות), וזאת בשל קרבתו למפלי טאקאקו. שם ההר אומץ רשמית ב-25 באוקטובר 1910. מדיה וקבצים בנושא הר ואפטה בוויקישיתוף הר ואפטה באתר ממשלת קולומביה הבריטית תרשים הנוף הנשקף מהר ואפטה באתר peakvisor מפה טופוגרפית תלת־ממדית של אזור הר ואפטה מידע על הר ואפטה אתר השמות הרשמי של ממשלת קולומביה הבריטית
קפוצ'ין כהה

קפוצ'ין כהה (שם מדעי: Sapajus) הוא סוג של קופים ממשפחת הצבוסיים החיים ביערות אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. סוג זה התפצל מהסוג קפוצ'ין (Cebus). קופים אלה מזכירים את הקפוצ'ינים ודומים להם אך ראשם וגופם כהים יותר והראש גדול יותר. אלו קופים נבונים הניזונים ממגוון מאכלים איתם הם מתמודדים באמצעות שכלם, ידיהם החזקות ולעיתים אפילו עם כלים שהם ממציאים, כמו אבנים המפצחות אגוזים. אלו קופים החיים ביער בקבוצות קטנות. מינים רבים בסוג נמצאים בסכנת הכחדה. קפוצ'ין מצויץ (Sapajus apella) קפוצ'ין שחור-פס (Sapajus libidinosus) קפוצ'ין שחור (Sapajus nigritus) קפוצ'ין זהוב-גחון (Sapajus xanthosternos) קפוצ'ין בלונדיני (Sapajus flavius) קפוצ'ין גדול-ציצה (Sapajus robustus) קפוצ'ין אזרה (Sapajus cay) מדיה וקבצים בנושא קפוצ'ין כהה בוויקישיתוף קפוצ'ין כהה, באתר ITIS (באנגלית) קפוצ'ין כהה, באתר NCBI (באנגלית) קפוצ'ין כהה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קפוצ'ין כהה, באתר GBIF (באנגלית)
פאבו ליפונן

פאבו טאפיו ליפונן (בפינית: Paavo Lipponen ‏האזנה‏Ⓘ‏; נולד ב-23 באפריל 1941) הוא פוליטיקאי ועיתונאי פיני, אשר כיהן כראש ממשלת פינלנד בשנים 1995–2003 ומנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של פינלנד בשנים 1993–2005. הוא גם כיהן כיושב ראש הפרלמנט הפיני בשנים 2003–2007. ליפונן נולד בשנת 1941 במזרח המדינה. לליפונן יש קשר משפחתי רוק לאיש הצבא הפיני קארל גוסטף אמיל מנרהיים. בשנת 1959 סיים את לימודין התיכוניים והחל ללמוד פילוסופיה בדארטמות' קולג' שבארצות הברית מטעם תוכנית פולברייט. עם חזרתו לפינלנד, החל ליפונן ללמוד תואר שני ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת הלסינקי. בשנים שלאחר מכן עבד כעיתונאי. בשנים 1967–1979 מילא תפקידים שונים במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ליפונן התפרסם לראשונה כאשר כיהן כמזכיר ממשלתו של מאונו קויביסטו בשנים 1979–1982. בשנת 1983 נבחר לפרלמנט הפיני, וכיהן בו עד שנת 1987 הוא חזר לפרלמנט בשנת 1991, וכיהן בו עד 2007. בשנת 1993 נבחר להנהיג את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ובשנת 1995 נבחר לראשות הממשלה. ליפונן הרכיב קואליציה של כחמש מפלגות מהימין ומהשמאל, אם כי מדיניותה הכלכלית של הממשלה הייתה ימנית יחסית. ממשלתו של ליפונן שמה דגש על הקטנת האבטלה, ובשנת 1999 פינלנד אימצה את האירו. בנוסף על כך, סחר החוץ גדל וחוקה חדשה נכנסה לתוקף. בבחירות שהתקיימו בשנת 1999 המפלגה הסוציאל-דמוקרטית קטנה, אך עדיין נשארה הגדולה בפרלמנט והצליחה להקים ממשלה דומה לזו שהייתה עד אז. בשנת 2003 המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצליחה להגדיל את מספר מושביה בפרלמנט, אך מפלגת הקואליציה הלאומית הייתה גדולה יותר, ולכן היא זו שהרכיבה את הממשלה. ליפונן עצמו נבחר לתפקיד יושב ראש הפרלמנט. בשנת 2005 עזב את המפלגה וכשנתיים מאוחר יותר עזב גם את הפרלמנט. בשנת 2012 ניסה להתמודד לנשיאות המדינה מטעם המפלגה, אך קיבל רק 6.7% מהקולות, התוצאה הגרועה ביותר בתולדותיה. מדיה וקבצים בנושא פאבו ליפונן בוויקישיתוף