laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורי גבעון

אורי גבעון (20 בדצמבר 1912 – 2 בינואר 1974) היה מוזיקאי, מלחין, מנצח וכותב, חבר קיבוץ שער העמקים. גבעון נולד בזאגרב, קרואטיה, בשם ז'ילקו וולקוביץ. מילדותו התעניין במוזיקה וניגן בפסנתר, קלרינט וסקסופון בקונסרבטוריון של זאגרב. בגיל 13 התייתם מאביו. בשנת 1938 הצטרף לתנועת השומר הצעיר ועלה ארצה בשנת 1939 לקיבוץ שריד. נישא למרים ועמה השתקע בשנת 1940 בקיבוץ שער העמקים. לזוג נולדו 3 ילדים: דן (דני), שולה ואילן. בשנים 1943–1946 לימד מוזיקה בבית הספר המקומי וניצח על מקהלת הקיבוץ. בשנים 1952–1955 לימד מוזיקה בסמינר אורנים. בשנת 1956 החל לנצח על המקהלה של הקיבוץ הארצי, יחד עם יהודה אנגל. בשנת 1959 השתלם בלונדון, ולמד ניצוח וצילום. לאחר מכן למד ניצוח אצל מיכאל טאובה, מנצח התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בחגיגות היובל לשומר הצעיר ניצח הן על התזמורת הקאמרית הקיבוצית והן על מקהלת הקיבוץ הארצי. גבעון נפטר בשנת 1974 ונטמן בבית העלמין שער העמקים. דן, אשר נולד ב-26 באפריל 1946, נהג לכתוב שירים ופזמונים, חלקם הולחנו בידי אביו, בין היתר "מרגלות הכרמל" בביצוע אסנת פז. הוא סיים קורס טיס ונהרג ביום השני למלחמת ששת הימים הגבעה עליה התרסק מטוסו של דן גבעון קרויה גבעת המטוס. אנדרטה על שמו הוקמה במקום. ספר לימוד לחלילית : ספר עזר למורים בכיתות היסוד. שער העמקים : הוצאת מחלקת החינוך של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, תשי"א. שירים שהלחין: בואנה הבנות (מילים: יוסף לובן, ברכה נאור) גבעתי (מילים: זלמן אלון) דבקה דרוז דם שוטף ארצנו (מילים: נתן יונתן) חלב רותח (מילים: אנדה עמיר-פינקרפלד) כן יאבדו (מילים: מן המקורות) קן ציפור (מילים: חיים נחמן ביאליק) שיר אביב (כתונת פסים לבש הגן) (מילים: משה אבן-עזרא) שיר הכיפה האדומה (מילים: ברכה נאור) תור אביב (מילים: נתן יונתן) שיר לחמור (מילים: מרדכי אמיתי) ורחל הייתה יפת תואר ויפת מראה (מילים: מן המקורות) שירים שתרגם: הבו זמר קול נרימה (מילים: ולנטין האוסמן, לחן: לוקה מרנציו) שיר אביב (רטט עובר על פני הגן) (מילים: עממי, לחן: תומאס מורלי) שירים שעיבד מוזיקלית: אורחה במדבר אל ארצי אלה חמדה לבי הבו לבנים העיירה בוערת ומלאו הגרנות בר חולצה כחולה לילה פלא למדבר לנדוד תשוקת שומר ראו בטלנים שומרים שיר הפרטיזנים היהודים וכתתו חרבותיהם כמו כן הלחין את המוזיקה למחזה "אחי גיבורי התהילה" מאת הווארד פאסט בהשתתפות חברי גבעת ברנר, בשנת 1953. אורי גבעון, דף שער בספרייה הלאומית יעקב בר-און, ‏פצצת נוסטלגיה: תערוכה חדשה המנציחה את החיים בקיבוץ שער העמקים, באתר מעריב אונליין, 25 בנובמבר 2020 אורי גבעון - שירים (הוצאת ההסתדרות הכללית) שירים של אורי גבעון באתר 'שירה עובדת' אורי גבעון, באתר זמרשת דבורה רופיזאן, אורי גבעון - ארכיון אישי, ‏1986 אורי גבעון, באתר שירה עובדת ידיעות סמינר הקיבוצים, באתר דבר, ‏26 יולי 1954 מנצח: אורי גבעון, באתר מעריב, ‏27 אפריל 1965 יובל התנועה בשיר " ובזמר" - הערב בת"א, באתר על המשמר, ‏5 דצמבר 1963 שיריו של דני גבעון מרגלות הכרמל, באתר שירה עובדת מרגלות הכרמל, באתר יוטיוב מודעות אבל - דני גבעון דן גבעון ז"ל, באתר ynet, 14 באפריל 2010 המערכה על ירושלים - חיל האוויר סגן דן דני גבעון, באתר יזכור המקהלה המקובצת בקיבוץ הארצי, באתר על המשמר, ‏5 מאי 1967 אחי גיבורי התהילה, באתר על המשמר, ‏5 אוקטובר 1953
הלובי למלחמה באלימות מינית

הלובי למלחמה באלימות מינית הוא ארגון לובי אזרחי שהוקם על ידי יעל שרר. מטרת הארגון היא לדאוג לכך שנפגעי אלימות מינית בישראל יקבלו טיפול מקצועי, מיידי ומותאם מהמערכות הרלוונטיות במדינה. הלובי למלחמה באלימות מינית מייצג, בגוף ראשון, את הקול של נפגעות ונפגעי אלימות מינית במסדרונות הכנסת ובכל מקום בו מתקבלות החלטות שמשפיעות על גורל הנפגע/ת. הלובי הוקם באמצעות קמפיין מימון המונים בסוף 2019, ומהווה המשך ישיר לפעילותה של שרר כלוביסטית ואקטיביסטית מול הממשלה והכנסת. ב-2022 עבר החוק להסדרת אופן נטילת ושמירת ערכות אונס שקודם על ידי הלובי בכנסת, לאחר שמירב בן ארי הגישה את החוק. החוק מאריך את תקופת הזמן שבה ערכות אונס נשמרות על ידי בתי החולים גם ללא הגשת תלונה במשטרה, משלושה חודשים ל-50 שנה. יישום חוק החוו״דים: במהלך הכנסת ה-20 קידם הלובי למלחמה באלימות מינית קידם ביחד עם חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין את חוק החוו״דים, שנועד להסיר חסמים משמעותיים העומדים בפני נפגעות ונפגעי אלימות מינית בהגשת תביעת נזיקין למתן פיצויים. הצעת החוק נוגעת לתביעות אזרחיות המוגשותת לקבלת סיוע, כלכלי ונפשי, בעקבות הנזק שנגרם עקב הפגיעה המינית. לפני יישום החוק חלק מההליך יצר עול כלכלי ונפשי נוסף, כאשר נפגע או נפגעת שרצו לתבוע נזיקין נאלצו לעבור על פי רוב שלוש בדיקות על ידי מומחים שונים כדי להעריך את הנזק. מדובר במומחה מטעם הנפגע או הנפגעת, מטעם הנאשם, ומטעם המדינה. חזרתיות זו הקשתה על התהליך הטראומטי מלכתחילה, בכך שהאריכה ויקרה אותו, עד לעלויות של אלפי שקלים. הצעת החוק הוגשו לראשונה בשנת 2018 וכבר באותה שנה עבר בקריאה שנייה ושלישית אך לא יושם. על פי החוק החדש, בית המשפט ימנה מומחה אחד מטעמו, וחוות דעתו תהיה מוסכמת על כל הצדדים. בגלל חילופי ממשלות תכופים, התקנות שיאפשרו את היישום שלו לא נחתמו במשרד המשפטים באותה שנה. במהלך הכנסת ה-25, בזכות עבודה מאומצת של הלובי למלחמה באלימות מינית מול שר המשפטים, ח״כ יריב לוין, ויו״ר וועדת חוק חוקה ומשפט, ח״כ שמחה רוטמן, אושרו תקנות החוק והוא החל להיות מיושם בפועל. אתר האינטרנט הרשמי של הלובי למלחמה באלימות מינית הלובי למלחמה באלימות מינית, ברשת החברתית פייסבוק הלובי למלחמה באלימות מינית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המסע האמיץ של יעל שרר למען הנפגעות, באתר ynet, 6 בספטמבר 2019 אתר הלובי למלחמה באלימות מינית תמיכה בלובי למלחמה באלימות מינית, באתר beactive.co.il אריק בנדר, ‏החוק להסדרת אופן נטילת ושמירת ערכות אונס עבר בקריאה שלישית, באתר מעריב אונליין, 9 במרץ 2022 הדר גיל-עד, ערכות האונס יישמרו למשך 50 שנה: "השליטה חוזרת לנפגעות", באתר ynet, 10 במרץ 2022
ז'ואאו הראשון, דוכס ברגנסה השישי

דום ז'ואאו הראשון, דוכס ברגנסה השישי (בפורטוגזית: João I, Duque de Bragança;‏ 1543 – 22 בפברואר 1583) היה הדוכס השישי של ברגנסה והדוכס הראשון מברסלוש, בין היתר. הוא ידוע בדחיפת טענותיה של אשתו אינפנטה קתרינה מגימרייש לכס המלכות של פורטוגל. ז'ואאו נולד בשנת 1543 בווילה ויצ'וזה, לתאודוסיו הראשון, דוכס ברגנסה החמישי ולאיזבל דה לנקאסטרה, בתם של דיניש דה ברגנסה, רוזן למוש וביאטריש, רוזנת למוש השלישית. ב-8 בדצמבר 1563 התחתן עם בת דודתו הראשונה אינפנטה קתרינה מגימרייש, בתם של הנסיך דוארטה, דוכס גימרייש הרביעי ואיזבלה מברגנסה, דוכסית גימרייש (דודתו של ז'ואאו). לאחר אסון קרב אל-קסר אל-כביר, שם נהרג מלך פורטוגל סבסטיאן ללא יורשים, הפך הקרדינל הזקן אנריקה מפורטוגל למלך. מכיוון שאנריקה היה זקן ולא הורשה להביא ילדים לגיטימיים, התרחש משבר שושלתי עוד לפני מות הקרדינל. הדוכס מברגנסה תמך בתביעת אשתו לכס המלוכה (היא הייתה נכדתו של המלך מנואל הראשון). פליפה השני, מלך ספרד (נכד נוסף של מנואל הראשון וגם טוען לכס המלוכה), ניסה לשחד אותו לנטוש את יומרות אשתו, והציע לו את תפקיד המשנה למלך בברזיל, תפקיד רב-האדון של מסדר המשיח, רישיון לשלוח ספינה אישית להודו מדי שנה, ונישואי בנו הבכור תאודוסיו מברגנסה לאחת מבנותיו (איזבלה, נסיכת ספרד או קתרינה מיקאלה, נסיכת ספרד). הדוכס מברגנסה, בהשפעת אשתו, סירב להצעה. כאשר המלך הקרדינל נפטר, ליווה הדוכס את מושלי הממלכה לליסבון וסטובל, בניסיון להבטיח הכרה בטענת אשתו, אך בסופו של דבר ויתר וקיבל את שלטונו של פליפה השני (פיליפה הראשון מפורטוגל). לאחר מלחמת האזרחים שבאה לאחר מכן הובס אנטוניו, אב המנזר של קראטו בקרב אלקנטרה, ופליפה השני נכנס לפורטוגל ואושר על ידי הקורטס של טומאר, שם תפס ז'ואאו את משרת הקונסטבל. כאשר המלך פיליפה עזב לספרד, הוא נתן את משרת הקונסטבל של הממלכה ליורש של ז'ואאו תאודוסיו, ואת התואר מרקיז לבנו השני, דום דוארטה, וכן תארים רבים לבנו השלישי, דום אלכסנדרה, שהיה מיועד לשירות הכנסייה. הוא אישר את תואר הוד מעלתו ואת זכויות הקנצלריות של ז'ואאו. ז'ואאו נפטר בווילה ויצ'וזה בשנת 1583. בשנת 1563 התחתן ז'ואאו עם קתרינה, דוכסית ברגנסה, ממנה נולדו לו 10 ילדים: מריה מברגנסה (1565–1592) סרפינה מברגנסה (1566–1604), התחתנה עם חואן פרננדז פאצ'קו, הדוכס החמישי מאסקאלונה תאודוסיו השני, דוכס ברגנסה (1568–1630), אביו של ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל דוארטה דה פורטוגל (1569–1627), המרקיז הראשון של פרצ'ילה אלכסנדר מברגנסה, הארכיבישוף של אבורה קוארובינה מברגנסה (1572–1580) אנג'ילה מברגנסה (1573–1576) מריה מברגנסה (1573) איזבלה מברגנסה (1578–1582) פיליפה מברגנסה (1581–1608) מדיה וקבצים בנושא ז'ואאו הראשון, דוכס ברגנסה השישי בוויקישיתוף
חניבעל אל-מג'ברי

חניבעל אל-מג'ברי (בערבית: حنبعل المجبري, בתעתיק מדויק: חנבעל אלמג'ברי; נולד ב-21 בינואר 2003 באיברי-סיר-סן שבצרפת) הוא כדורגלן תוניסאי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סביליה ובנבחרת תוניסיה. אל-מג'ברי גדל במחלקות הנוער של פריז, בולון-ביאנקור ומונקו, ובשנת 2019 הגיע למחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג. ב-23 במאי 2021 ערך אל-מג'ברי את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על וולברהמפטון וונדררס במסגרת המחזור ה-38 והאחרון לעונת 2020/2021 בפרמייר ליג. ב-29 באוגוסט 2022 הושאל לברמינגהאם סיטי מהצ'מפיונשיפ. כבר למחרת ערך את הופעת הבכורה בקבוצה, בהפסד 1–2 לנוריץ' סיטי. ב-16 בינואר 2024 הושאל לסביליה עד לסוף העונה. ב-11 ביוני 2021 ערך אל-מג'ברי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 לנבחרת אלג'יריה במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא חניבעל אל-מג'ברי בוויקישיתוף חניבעל אל-מג'ברי, ברשת החברתית אינסטגרם חניבעל אל-מג'ברי, באתר Transfermarkt חניבעל אל-מג'ברי, באתר Soccerway חניבעל אל-מג'ברי, באתר BDFutbol חניבעל אל-מג'ברי, באתר WorldFootball.net חניבעל אל-מג'ברי, באתר National Football Teams חניבעל אל-מג'ברי, באתר FootballDatabase.eu القائمة النهائية للمنتخب الوطني التونسي التي ستمثل الراية الوطنية خلال نهائيات كأس العالم قطر 2022 בחשבון הפייסבוק הרשמי של התאחדות הכדורגל התוניסאית, 14 בנובמבר 2022 (בערבית)
אלנתן סלמי

אלנתן סלמי (נולד ב-5 באפריל 1985) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בבית"ר פתח תקווה. סלמי, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. ב-20 בספטמבר 2003, סלמי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מכבי פתח תקווה. ב-7 בפברואר 2004, סלמי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-4 נגד מכבי נתניה. ב-9 באוגוסט 2007, סלמי חתם במכבי הרצליה, אך שיחק במדיה רק שנה אחת לאחר שהאחרונה ירדה לליגה הלאומית בסיום העונה. ב-25 בספטמבר 2008, סלמי חתם במכבי נתניה. בקיץ 2010, סלמי חזר להפועל פתח תקווה. בקיץ 2010, סלמי חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית ומאז לא זכה לחזור לשחק בליגת העל פרט לקדנציה בהפועל עכו, בה לא זכה לדקות משחק. בהמשך הקריירה שיחק גם במכבי אחי נצרת, בית"ר תל אביב רמלה, הפועל עפולה מ.ס. שיכון המזרח, בית"ר כפר סבא, הפועל מחנה יהודה והפועל בקעת הירדן כיום משחק בבית"ר פתח תקווה. אלנתן סלמי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אלנתן סלמי, באתר Transfermarkt אלנתן סלמי, באתר WorldFootball.net אלנתן סלמי, באתר FootballDatabase.eu תומר גנור, הרצליה: אלנתן סלמי חתם ל-3 שנים, באתר ynet, 9 באוגוסט 2007 יניב יוסיף אור, ‏אלנתן סלמי עובר למכבי נתניה, באתר ONE‏, 25 בספטמבר 2008
סבילות

המונח "סבולת" מפנה לכאן. לערך העוסק ביכולת התמדה במאמץ גופני, ראו סיבולת לב-ריאה. סבילות היא מצב המתפתח עקב שימוש ממושך בסמים או תרופות, אשר גורם לאדם להתרגל אליהם, להיות רגיש פחות לפעולתם ולהפסיק להיות מושפע מהם כפי שהושפע קודם לכן. במצב של סבילות לקיחה של אותה כמות של חומר לא גורמת לאותה השפעה כמו לקיחה קודמת של אותה הכמות. כתוצאה מכך מינון החומר שהשפיע קודם לכן, אין בו די, ויש צורך במינונים הולכים וגדלים כדי להשיג את ההשפעה המבוקשת. גוף האדם הוא מערכת ביולוגית מורכבת, אשר פועלת בהרמוניה ומווסתת את עצמה באופן אוטומטי. הומואסטזיס הוא מכניזם המעורב בתהליך הוויסות ותפקידו לשמור על שיווי המשקל של האורגניזם. הסבילות היא הניסיון של הגוף לפצות על השפעה של חומר שגרם לשינוי במערכות שלו. רוב המערכות בגוף מווסתות כך שיישארו בערכים המיטביים שלהן. כאשר חומר מסוים גורם לשינויים ממושכים מנגנוני פיצוי מתחילים להפיק את התגובה ההפוכה בשאיפה לשמר את הערכים המיטביים ככל הניתן. תהליך זה מכונה הומאוסטזיס. מנגנוני הפיצוי אשר יוצרים פעולה הפוכה מזו של החומר שכלפיו הגוף מפתח סבילות, הם אלו האחראיים לצורך להגביר את המינון של אותו החומר כדי לשמור על מידת ההשפעה המקורית שלו. כאשר מופסקת נטילת החומר לאחר שהגוף פיתוח את מנגנוני הפיצוי שגרמו לסבילות, נראות תופעות הפוכות להשפעה של החומר. זאת משום שהיעדרו של החומר מפסיק את השפעתו בעוד שמנגנוני הפיצוי ממשיכים לפעול לבדם ללא התנגדות. מסיבה זו התסמינים הנראים בעקבות גמילה משימוש בחומר מסוים הם למעשה ההשפעה ההפוכה של הפעולה של אותו החומר. מצב זה מכונה תסמונת נסיגה. הסתגלות מערכת העצבים לכל חומר שניתן באופן חוזר יכולה לפתח תלות גופנית בחומר זה או בחומרים דומים (תופעה המכונה סבילות צולבת). מחסור במינונים הדרושים כדי להשיג את ההשפעה המבוקשת גורמת לתסמונת נסיגה והפרעות גופניות ונפשיות כאשר מדובר בסמים ותרופות דומות, ואילו כאשר מדובר בתרופות שאינן ממכרות, אזי מאבדות הן את השפעתן התרפויטית או גורמות כחלק מ"תסמונת נסיגה" להתפתחות תסמינים קשים יותר מאלה שבגינם ניטלו התרופות מלכתחילה. בדרך כלל מהווה סבילות חלק מתלות גופנית והתחלה של התמכרות. עם זאת, למרות שתלות גופנית יכולה להיות גורם בהתפתחות של התמכרות לחומר, תלות גופנית כשלעצמה אינה מספיקה כדי ליצור התמכרות. כמו כן, אין הכרח שתהיה תלות גופנית כדי שהתמכרות תתפתח. כלומר, בעוד שסבילות יכולה להוביל לתלות גופנית שהיא גורם סיכון להתמכרות, התלות הגופנית היא לא תנאי הכרחי או מספיק כי לפתח התמכרות. הביטואציה מוניץ, ח' (עורך). (2016). פרקים נבחרים בפסיכיאטריה מהדורה שישית. תל אביב: דיונון. שלמה קניאל, (2006). חינוך לחשיבה: חינוך קוגניטיבי לשליטה על התודעה. רעננה: רמות. Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson. ערך זה הוא קצרמר בנושא בריאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סמושאנגיאלוש

סמושאנגיאלוש (בהונגרית: Szamosangyalos) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13. יהודים חיו בסמושאנגיאלוש במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות צ'נגר בשנת 1944 הושמדה הקהילה ונרצחו רוב תושביה בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא סמושאנגיאלוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמושאנגיאלוש (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי סמושאנגיאלוש שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סנקט פטרבורג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סנקט פטרבורג – העיר השנייה בגודלה ברוסיה. סנקט פטרבורג רבתי – המטרופולין העירוני, שנוצר סביב סנקט פטרבורג וכולל את כל שטחה של העיר הפדרלית סנקט פטרבורג וחלק משטחו של מחוז לנינגרד. סנקט פטרבורג (צוללת) – הצוללת המובילה בסדרת סנקט פטרבורג של הצי הרוסי. סנקט פטרבורג (ערוץ) – ערוץ טלוויזיה בעיר סנקט פטרבורג. סנקט פטרבורג (כדוריד) – מועדון כדוריד רוסי מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג. פטרבורג (פירושונים) זניט סנקט פטרבורג (פירושונים) סיינט פיטרסברג
סמושבץ'

סמושבץ' (בהונגרית: Szamosbecs) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14. תושבי הכפר חיים בעיקר מחקלאות ושיווק הפירות, בדגש על תפוחים. יהודים חיו בסמושבץ' במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות צ'נגר ובכפר היה בית קברות יהודי. בשנת 1944 הושמדה הקהילה ונרצחו רוב תושביה בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא סמושבץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמושבץ' נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי בסמושבץ' תיעוד יהודי סמושבץ' שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
1703 ברוסיה

שנת 1703 ברוסיה היא השנה ה-21 לשלטונו של פיוטר הראשון והשביעית לשלטונו הבלעדי. מונרך – פיוטר הגדול 2 בינואר – יצא לאור העיתון הראשון של ודומוסטי סנקט פטרבורג, העיתון הוותיק ביותר ברוסיה. 27 במאי – הוקמה העיר סנקט פטרבורג, העיר השנייה בגודלה ברוסיה. נבנה מבצר פטרופבלובסקיה הוקמה העיר קרונשטאדט מדיה וקבצים בנושא 1703 ברוסיה בוויקישיתוף История русской литературы в Библиотеке «ImWerden». Страница 1, imwerden.de (ברוסית)
אנט אוגוסט

אנט אוגוסט (הידועה גם בשם סו אן; בקריאולית האיטית: Annette Auguste; ‏1940 – 17 באפריל 2020) הייתה זמרת ופעילה חברתית האיטית. אוגוסט הייתה ממקימות המפלגה משפחת לוואלאס. אוגוסט נעצרה על ידי חיל הנחתים של ארצות הברית ב-9 במאי 2004 והוחזקה בכלא, בשל טענות למעורבות בתקיפה בדצמבר 2003 באוניברסיטת האיטי. הארגון אמנסטי אינטרנשיונל אמר כי היא אסירה פוליטית. היא שוחררה לאחר 20 חודשים. בשנת 2015, היא עזבה את משפחת לוואלאס, עקב חילוקי דעות פנימיים והיא התמודדה לאחר מכן, מטעם המפלגה ההאיטית טט קאלה. juno7, Décès de Annette Auguste dit "Sò Anne", une militante d'exception - Juno7, www.juno7.ht (בצרפתית) [http://www.ijdh.org/AI%201-10-06%20Annette%20Auguste.pdf [Release political prisoner Annette Auguste 20 months of arbitrary detention]] ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אירלנד–רומניה

יחסי אירלנד–רומניה הם היחסים הדיפלומטיים בין אירלנד לרומניה. שתי המדינות חברות באו"ם, במועצת אירופה ובאיחוד האירופי. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-18 באפריל 1990. בשנת 1994 פתחה רומניה שגרירות בדבלין, ובשנת 2005 פתחה אירלנד שגרירות בבוקרשט. נשיאת אירלנד מארי מקאליס ביקרה ברומניה בשנת 2008. באירלנד חיים 17,304 רומנים. אירלנד מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט. רומניה מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין. מדיה וקבצים בנושא יחסי אירלנד–רומניה בוויקישיתוף יחסי אירלנד–רומניה באתר משרד החוץ האירי יחסי אירלנד–רומניה באתר משרד החוץ האירי
מרי שפרד גרין

מרי שפרד גרין בלומנשיין (באנגלית: Mary Shepard Greene Blumenschein‏; 1869 – 1958) הייתה אמנית אמריקאית, מאיירת ומעצבת תכשיטים. מרי שפרד גרין נולדה בניו יורק, ילדתם השנייה של רופוס, איש עסקים עשיר מפרובידנס, ומרי איזבל שפרד גרין. היא למדה באקדמית אדלפי בברוקלין ובמכון פראט. כשהייתה בת 17, היא עזבה לפריז בשנת 1886, שם עבדה עם רפאל קולן, אמן הידוע בזכות קשריו עם אמנים ידועים ביפן. בשנים 1906 עד 1946 הציגה את ציוריה באקדמיה הלאומית לעיצוב. בפריז בשנת 1905 הכירה את ארנסט בלומנשיין, גם הוא אמן, והתחתנה עמו. הם חזרו לניו יורק בשנת 1909 להולדת בתם הלן. בהיותם שם לימדו במכון פראט ועבדו במגזינים שונים כמו מק'קלור, אמריקן וסנצ'רי. בעלה הגיעה אל טאוס, ניו מקסיקו והתעכב שם בשנת 1898, בזמן שערך טיול קיץ. את נסיעתה הראשונה לטאוס עשתה בשנת 1913. באותה העת, היא קבלה את ירושת הוריה, שהפכה אותם לעצמאים מבחינה כלכלית והם עברו לטאוס בשנת 1919, ובסופו של דבר הפכו לחלק מאגודת האמנים של טאוס. בשנות העשרים של המאה העשרים חזרה מרי למכון פראט כדי ללמוד ולהכין תכשיטים. ציוריה הם חלק מאוסף מוזיאון ברוקלין. שפרד גרין נכללה בתערוכ ב־2018 "נשים בפריז 1850–1900". בשנת 1900 היא זכתה במקום השלישי בסלון פריז והייתה האישה האמריקאית השנייה שזכתה במדליית זהב בסלון בשנת 1902. בשנת 1904 קיבלה מדליית כסף בסנט לואיס בתערוכת הרכש בלואיזיאנה. בשנת 1915 קיבלה את פרס האקדמיה הלאומית לעיצוב. הנסיכה והצפרדע מבט חטוף לואיז פלטצ'ר מדיה וקבצים בנושא מרי שפרד גרין בוויקישיתוף כתבי מרי שפרד גרין בפרויקט גוטנברג (באנגלית) "Mary Greene Blumenschein (1869-1958)" Mary Shepard Greene Blumenschein (1869-1958) Biography | Medicine Man Gallery, Medicinemangallery.com (באנגלית) Steve Shipp, American art colonies, 1850-1930 : a historical guide to America's original art colonies and their artists, Westport, Conn : Greenwood Press, 1996, ISBN 978-0-313-29619-2 Mary Shepard Greene Blumenschein – NA Database (באנגלית אמריקאית) "Who's Who in Art". American Art Annual. XX: 446. 1924.
חיימה אלאס

חיימה הנריקה אלאס מוראלס (בספרדית: Jaime Enrique Alas Morales; נולד ב-30 ביולי 1989) הוא כדורגלן סלוודורי המשחק בעמדת הקשר באנטיגואה. אלאס, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של סן סלוודור ובגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של ריבר פלייט. בשנת 2010, אלאס חזר לאל סלוודור וחתם בלואיס אנחל פירפו. ב-29 ביוני 2012, אלאס חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים ברוזנבורג מליגת העל הנורווגית. ב-8 באוגוסט 2012, אלאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סרבט ז'נבה. ביולי 2013, אלאס הושאל לסן חוזה ארת'קווייקס מה-MLS עד לסיום השנה. במאי 2014, אלאס חתם באיינס גלאנה מוראלוס מהליגה השנייה במקסיקו במדיה שיחק עד כחודשיים. בקיץ 2014, אלאס חזר לאל סלוודור וחתם בפאס. בינואר 2015, אלאס חתם במוניסיפל מליגת העל הגואטמלית. ב-8 באוקטובר 2010, אלאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אל סלוודור, בהפסד 1-0 לאל סלוודור. ב-14 בינואר 2011, אלאס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד ניקרגואה. אלאס, השתתף עם הנבחרת שלוש פעמים בגביע הזהב של ה-CONCACAF. מדיה וקבצים בנושא חיימה אלאס בוויקישיתוף חיימה אלאס, באתר Transfermarkt חיימה אלאס, באתר Soccerway חיימה אלאס, באתר National Football Teams חיימה אלאס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "חיימה אלאס".
מייקל ארמקוסט

מייקל היידן ארמקוסט (באנגלית: Michael Hayden Armacost; נולד ב-15 באפריל 1937) הוא דיפלומט אמריקאי, עמית במכון פרימן ספוגלי של אוניברסיטת סטנפורד, ונשיא מכון ברוקינגס בשנים 1995–2002. בעבר כיהן כשגריר ארצות הברית במנילה ובטוקיו, ובממשלי הנשיאים רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש מילא שורה של תפקידי מפתח דיפלומטיים בהם תת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים ומזכיר המדינה של ארצות הברית בפועל למשך ימים אחדים. ארמקוסט נולד ב-1937. כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20 לימד יחסים בין-לאומיים ומדיניות חוץ במכללת פמונה (אנ'). ארמקוסט החל את דרכו בעולם האקדמיה, כפרופסור לממשל במכללה בה לימד. בשנת 1969 זכה למלגה מטעם הבית הלבן, ובילה במחיצתם של עוזר מזכיר המדינה ושל מזכיר המדינה עצמו. לאחר תקופה מסוימת בצוות תכנון המדיניות והתיאום של מחלקת המדינה של ארצות הברית, מונה ארמקוסט לעוזר מיוחד עבור שגריר ארצות הברית ביפן בין השנים 1972–1974, מה שהיה תפקידו הדיפלומטי הראשון. לאחר מכן מילא תפקידים בכירים באגפי אסיה וביטחון לאומי במחלקת המדינה, במחקלת ההגנה ובמועצה לביטחון לאומי. בינואר 1977 נבחר ארמקוסט לחבר במועצה לביטחון לאומי, שם טיפל בענייני מזרח אסיה והרפובליקה העממית של סין בממשל ג'ימי קרטר, עד 1978, עת הוחלף בניקולס פלאט (אנ'). ב-1982 מונה לשגריר ארצות הברית במנילה, שם ייצג את ארצות הברית במהלך הטלטלות הפוליטיות שפקדו את הפיליפינים במסגרת נשיאותו של פרדיננד מרקוס. שנים לאחר מכן, בממשל הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, מונה לשגריר ארצות הברית ביפן מ-1989 עד 1993. קודם לכן, בשנים 1984–1989 היה תת-מזכיר המדינה לעניינים מדיניים. הוא כיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית בפועל במשך כשישה ימים מהשבעתו של בוש האב לנשיאות ועד לאישור מינויו של ג'יימס בייקר כמזכיר המדינה הקבוע. בפרק הזמן שבין 1995 ל-2002 כיהן ארמקוסט כנשיא מכון ברוקינגס בוושינגטון הבירה, צקבוצת החשיבה הוותיקה ביותר בארצות הבריתהמתמקדת במחקר של פוליטיקה, ממשל, יחסים בין-לאומיים, כלכלה ומדיניות ציבורית. על שירותו הדיפלומטי עוטר בפרס השירות הנכבד מטעם נשיא ארצות הברית, בפרס השירות האזרחי הנכבד מטעם מחלקת ההגנה ובפרס השירותים המצטיינים של מחלקת המדינה. ארמקוסט הוא מחברם של שלושה ספרים, שהאחרון שבהם, "חברים או יריבים?", יצא לאור בשנת 1996 ומגולל את קורותיו בשירות החוץ של ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא מייקל ארמקוסט בוויקישיתוף Michael H. Armacost, PhD, באתר מכון פרימן ספוגלי של אוניברסיטת סטנפורד (באנגלית)
סטלביו (כדורגלן)

סטלביו רוסה דה קרוס (בפורטוגזית: Stélvio Rosa da Cruz; נולד ב-24 בינואר 1989) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת הקשר במונדרקאנג'. סטלביו, נולד בלואנדה בירת אנגולה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לפורטוגל. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ספורטינג בראגה. ב-11 בנובמבר 2007, סטלביו חתם בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–3 נגד ספורטינג ליסבון. ב-4 בולי 2009, סטלביו הושאל לליירה ובינואר 2010, סטלביו חזר לאנגולה והושאל לאגוסטו. בהמשך, סטלביו שיחק גם בליבולו וקאאלה. בקיץ 2012, סטלביו חתם באלקי לרנקה מליגת העל הקפריסאית. בקיץ 2013, סטלביו חתם בF91 דודלאנג' מליגת העל הלוקסמבורגית. סטלביו, היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2018/2019. ביולי 2019, סטלביו חתם בווירטון מהליגה הבלגית השנייה ושנה לאחר מכן חתם ברוודם47. בינואר 2021, חזר ללוקסמבורג וחתם בינוש אש. ב-10 באוקטובר 2009, סטלביו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה, בניצחון 1–2 נגד מלטה. בשנת 2010, סטלביו איבד את מקומו בסגל הנבחרת וחזר אליה לאחר ההצלחה בדודלאנג' ב-12 באוקטובר 2018, בניצחון 1–4 נגד מאוריטניה. סטלביו, באתר Transfermarkt סטלביו, באתר Soccerway סטלביו, באתר National Football Teams סטלביו, באתר FootballDatabase.eu
ז'יגמונד לנקאי

ז'יגמונד לנקאי (במקור גוטמן, בהונגרית: Lenkei Zsigmond; פץ', 1 ביוני 1873 – בודפשט, 2 בפברואר 1934) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, ממייסדי עיתונות הקולנוע ההונגרית. אֶחיו הגדולים היו לאיוש לנקאי גם הוא עיתונאי ועורך עיתון והנריק לנקאי היה סופר, משורר ועיתונאי. ז'יגמונד לנקאי נולד במשפחה יהודית. אביו היה יואכים גוטמן (1831–1886) מורה בבית ספר יסודי שמוצאו ממוראביה, לימים הפך לעורך של Fünfkirchner Zeitung, ואמו הייתה רגינה פוקס. (1839–1903) גוטמן שינה את שם משפחתו בשנת 1896 ללנקאי תחילה עבד ביומן פץ' (Pécsi Napló), וב-Fünfkirchner Zeitung, ולאחר מכן עבד ב"עיתון של בודפשט" (Budapesti Hírlap) במשך 13 שנים ואז בשנת 1906 הוא הקים את מגזין הקולנוע ההונגרי הראשון בשם Kinematograf, ואחר כך בשנת 1912 את כתב העת המקצועי "עולם הקולנוע" (Mozivilág). בין השנים 1918 לבין 1928 ערך את "עולם הקולנוע בתמונות" (Képes Mozivilág), אז היה עורך של כתב העת "שליח הסרט ההונגרי" (Magyar Filmkurir). הוא לקח חלק בהקמת האגודה הלאומית של צלמי קולנוע הונגריים, בה הפך למזכיר הכללי. בשנת 1914 פרסם את "אלמנך הקולנוע" (Mozi Almanach). זו אמריקה (ספר הדרכה לתיירים, בודפשט, 1929) הקולנוע המחייך (זיכרונות, אנקדוטות, בודפשט, 1930) Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי)Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. ז'יגמונד לנקאי. Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו בקטלוג המוזיאון הספרותי פטפי) ז'יגמונד לנקאי ב-MANDA ז'יגמונד לנקאי ב-Arcanum עותק מהמגזין "עולם הקולנוע בתמונות" העורך ז'יגמונד לנקאי. צילום עותק הכריכה מספרו "זה אמריקה". כריכת ספרו "הקולנוע המחייך". "Születési bejegyzése a pécsi izraelita hitközség születési akv. 870/1873. folyószáma alatt". A Magyar életrajzi lexikonban tévesen március 4-e szerepel Halálesete bejegyezve a Bp. VII. ker. állami halotti akv. 198/1934. folyószáma alatt. "Gutmann Joákim gyászjelentése (1886)". "Fuchs Regina gyászjelentése (1903)". Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 93508/1896. MNL-OL 30799. mikrofilm 1020. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1896. év 9. oldal 5. sor.