laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אודרי מסטרה

אודרי מסטרה (בצרפתית: Audrey Mestre; ‏11 באוגוסט 1974 – 12 באוקטובר 2002) הייתה צוללת חופשית מקצוענית צרפתיה, שהגיעה לעומק 171 מטר בניסיון לשבור שיא בצלילה חופשית, אך מצאה את מותה באותה צלילה בגיל 28. מסטרה נולדה בשנת 1974 בסן דני ליד פריז. בעקבות בעיות בריאותיות שהגבילו את תנועתה ביבשה אך לא במים, היא החלה לשחות כבר בגיל שנתיים. בגיל 13 היא הפכה לצוללנית מקצועית ובגיל 14 היא עברה למקסיקו עם משפחתה, שם היא החלה בלימודי ביולוגיה ימית באוניברסיטת לה פז. את התזה שלה כתבה על צוללן מפורסם בשם פרנסיסקו "פיפין" פרראס (אנ'), ובאחת הצלילות שלו באזור מגוריה הם נפגשו והתאהבו. לאחר 3 שנים, בשנת 1999, הם התחתנו. במהלך הצלילה האחרונה שלה בחוף ברפובליקה הדומיניקנית, היא הייתה אמורה לנסות לשבור את השיא בצלילה חופשית. כתוצאה ממספר תקלות, הזמן שלקח לה להגיע לפני השטח ולטיפול רפואי לאחר מכן היה ארוך מידי, ומותה הוכרז זמן קצר לאחר הגעתה לבית החולים. התקלות שכנראה היו הן חוסר אוויר בבלון שהיה אמור למשוך אותה לפני השטח, חוסר בצוללני בטיחות לאורך כל הדרך שנועדו למשוך אותה כלפי מעלה במקרה של תקלה, וחוסר הימצאות צוות רפואי על הספינה ובחוף הים. גופתה של אודרי נשרפה ועפרה פוזר בים. בשנת 2002 היא נכנסה להיכל התהילה של הצוללניות. בשנת 2004 הוציא בעלה, פיפין, את הספר The Dive על סיפור חייה של אשתו, אודרי. בשנת 2006 פורסם הספר "The Last Attempt" על ידי קארלוס סרה, שותף לשעבר של פיפין ושותף מארגן בניסיונות שבירת השיא של מסטרה. הוא טען בספרו כי פיפין אחראי למותה של מסטרה, בכך שבכוונה לא מילא את הבלון. סרה לא טען כי פיפין התכוון לרצוח את אשתו, אך לטענתו זו הייתה פעולה ישירה וחסרת אחריות שלו שהובילה למותה. בשנת 2013 יצא סרט בשם "ללא גבולות" על ידי espn אודותיה, התחרות שלה עם שיאנית העולם טניה סטריטר. ואודות הצלילה האחרונה שלה והכשלים שנלוו לזה. בשנת 2022 יצא סרט בשם "בלי אוויר" על ידי netflix בהשראת סיפורה ולזכרה. אתר האינטרנט הרשמי של אודרי מסטרה קישור לסרט על מסטרה רון פוגל, ‏משם היא כבר לא חזרה: אודרי מסטרה והטרגדיה, באתר ערוץ הספורט, 12 בדצמבר 2014 אודרי מסטרה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "בלי אוויר" סרט בנטפליקס
יאקוב כריסטיאן יאקובסן

יאקוב כריסטיאן יאקובסן (בדנית: Jacob Christian Jacobsen;‏ 2 בספטמבר 1811 - 30 באפריל 1887), ידוע גם כג'יי. סי. יאקובסן (J.C. Jacobsen), היה תעשיין ונדבן דני, שידוע כמקים מבשלת הבירה "קרלסברג". יאקובסן לא רכש כל הכשרה אקדמית או מדעית (אם כי נכח בכמה מהרצאותיו של הפיזיקאי והכימאי האנס כריסטיאן אורסטד). בשנות ה-40 של המאה ה-19 הגיע למסקנה כי יש לחולל שינוי בתחום ייצור הבירה, שהתבסס עד אז על ייצור בכמה מבשלות קטנות, לבסס אותו על שיטות מדעיות ולהפכו לתחום תעשייתי. ב-1844 הקים את מבשלת "קרלסברג" (שנקראה על שם בנו, קרל יאקובסן), בפרבר ואלבי בקופנהגן. המפעל המקורי עומד על תלו עד היום. יאקובסן שם דגש על הדיוק וההקפדה ביצירת בירה באיכות גבוהה, וב-1875 הקים את מעבדות קרלסברג בקופנהגן. הוא הביע עניין בפוליטיקה והיה תומך המפלגה הליברלית הלאומית, אם כי בחלוף השנים נטה יותר לעמדות שמרניות. הוא אף היה חבר הפרלמנט מטעם המפלגה הליברלית בין השנים 1854 ל-1871. כמו כן, היה פטרון של אמנים. בשנת 1859, לאחר שריפת ארמון פרדריקסבורג, מימן את בנייתו מחדש. ב-1876 הקים את קרן קרלסברג שאליה הוריש במותו את הונו בשל בעיות משפחתיות. ריב מר שפרץ בינו לבין בנו קרל הוביל לכך שבנו הקים את מבשלת "ני קרלסברג" (Ny Carlsberg; "קרלסברג החדשה") ב-1880. אולם ב-1886 התפייס עם בנו, ובשנת 1902 המבשלות אוחדו. בשנת 1906 התמנה בנו קרל למנכ"ל המבשלה המאוחדת, שידועה משנה זו בשם "מבשלות קרלסברג". ב-1997 שודרה בדנמרק סדרת טלוויזיה על מערכת היחסים בין יאקוב יאקובסן לבנו קרל. בנו קרל יאקובסן אסף את אחד מאוספי האמנות הפרטיים הגדולים בתקופתו. האוסף שמור כיום במוזיאון ני קרלסברג גליפטוטק שהקים בקופנהגן. Kristof Glamann: Jacobsen of Carlsberg. Brewer and Philanthropist. Copenhagen 1991. מדיה וקבצים בנושא יאקוב כריסטיאן יאקובסן בוויקישיתוף יאקוב כריסטיאן יאקובסן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The Carlsberg Foundation, באתר קבוצת קרלסברג (באנגלית) Exploring Carlsberg, באתר סוכנות התיירות הדנית (באנגלית) "Link from Glyptoteket.dk site about the collection". אורכב מ-המקור ב-2010-06-19. נבדק ב-2013-07-27.
חוף החזירים

חוף החזירים (ידוע גם בשם "אי החזירים" או "הקי הגדול") הוא קי השוכן באי אקזומה, שהוא חלק מאיי בהאמה. פרסומו של האי נובע מאוכלוסיית החזירים השוחים שבו. מוצאם של חזירי האי אינו ידוע בוודאות, אך ישנן מספר סברות באשר לאופן הגעתם אל האי. החזירים הובאו לאי במכוון בידי מלחים, שבכוונתם היה לשוב אל האי ולאכול את בשרם. אולם, המלחים מעולם לא שבו, והחזירים הצליחו לשרוד באי בעזרת פסולת מספינות חולפות, אשר סיפקה להם מזון. החזירים הם ניצולי ספינה שטבעה באזור שהצליחו לשחות לחוף. החזירים שחו מאיון סמוך. החזירים הובאו במכוון לאי כאטרקציה תיירותית. החזירים מהווים אטרקציה תיירותית חשובה באי. כיום מאכילים את החזירים הן המקומיים והן תיירים. האי אינו מיושב בבני אדם, ופרט לכעשרים חזירים, ישנם על האי מספר חתולים ועזים. מדיה וקבצים בנושא חוף החזירים בוויקישיתוף Pig Beach, סרטון באתר יוטיוב (באנגלית) (סרטון וידאו שצולם באי החזירים, ומציג חזירים שוחים לעבר וסביב סירה, מואכלים בידי אדם) החזירים השמחים שאוהבים לשחות בים הקריבי, ידיעה באתר Mail Online (באנגלית) הטיולים הכי טובים באיי הבהאמה: שחו עם חזירים באיי אקסומה (באנגלית)
בית הקברות העברי

בית הקברות העברי (באנגלית: Hebrew Cemetery) הוא בית קברות יהודי בעיר ריצ'מונד במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. הוא ידוע בעיקר בשל החלקה הצבאית המצויה בו, שבה נקברו חיילים יהודים, שנהרגו במלחמת האזרחים האמריקנית. בית הקברות, מן העתיקים בבתי הקברות היהודים בארצות הברית, נפתח בשנת 1816 על פני שטח של כארבעה דונם, לאחר שבית הקברות היהודי הראשון בעיר התמלא. הוא הוקם על ידי קהילת בית שלום (שהתמזגה בהמשך לתוך הקהילה הרפורמית בית אהבה, המתחזקת את האתר עד היום). בית הקברות הורחב לימים ומשתרע כיום על פני כ-34 דונם. קבורים בו כ-2,900 איש והוכשר בו מקום לאלף מקומות קבורה נוספים. מצויים בו בניין בית כנסת ומצבות מסוגננות רבות. בבית הקברות נקבר לואיס סטראוס (1896–1974), אדמירל משנה (Rear Admiral) ויושב ראש הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית. בשנת 2004 ניזוק בית הקברות קשות ממפולת אדמה, שאירעה עקב גשמים עזים שהביאה עמה סופת ההוריקן גסטון. בשנת 2006 התווסף בית הקברות למרשם הלאומי של אתרים היסטוריים של ארצות הברית. בבית הקברות מצויה חלקה צבאית יהודית, מן המעטות בעולם כולו מחוץ למדינת ישראל. נקברו בה שלושים חיילים יהודים, שנפלו בקרבת ריצ'מונד בשורות צבא קונפדרציית המדינות של אמריקה (צבא מדינות הדרום) במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. קיימת טענה כי החלקה הוקמה לאחר שמנהלי בתי הקברות של צבא הקונפדרציה באזור סירבו ממניעים אנטישמיים לקבור את החיילים היהודים בתחומיהם. בשנת 1866 הוקמה בריצ'מונד אגודת הזיכרון של הנשים העבריות על מנת לתחזק את החלקה. היא גייסה כסף להקמת מצבות לחללים ולהקמת גדר סביב החלקה. בשנות השלושים הועברה תחזוקת החלקה לידי הקהילה המתחזקת את בית הקברות כולו. גדר המתכת היצוקה המקיפה את החלקה עוצבה על ידי האמן ויליאם ברקסדייל מאיירס (William Barksdale Myers). היא כוללת סמלים שונים – עמודים בדמות רביעיית רובי מוסקט, שעל קניהם כרוכים דגלים מקופלים של הקונפדרציה, חרבות מצולבות וזרי עלי דפנה. לימים הוסרו המצבות האישיות מהחלקה בשל מצבן שהידרדר. במקומן הוצב בה גלעד מגרניט ועליו לוח ארד ובו כתובת זו: לתהילת האלוהים ולזכרם של חיילי הקונפדרציה היהודים הנחים במקום מקודש זה (שמות החללים) הוקם על ידי אגודת הזיכרון של הנשים העבריות ריצ'מונד, וירג'יניה הוקמה ב-1866 חיילים יהודים נוספים שנפלו בשורות צבא הקונפדרציה נקברו באתרים אחרים. מדיה וקבצים בנושא בית הקברות העברי בוויקישיתוף בית הקברות באתר קהילת בית אהבה בית הקברות העברי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) חלקת החיילים באתר Jewish-American History Foundation חלקת החיילים באתר ספריות אוניברסיטת פלורידה אטלנטיק יש המתייחסים אל החלקה כאל בית קברות נפרד, צבאי. ריצ'מונד שימשה כבירת הקונפדרציה במהלך שנות המלחמה.
שדופום

שדופום (למפת בגדאד מוגדלת)   שדופום (למפת בגדאד רגילה)   שדופום שדופום הייתה עיר עתיקה בשומר. האתר שבו נמצאים שרידי העיר שוכן בתל חַרְמַל, הנמצא על גבול העיר בגדאד של היום במחוז בגדאד. בעיר נמצאו לוחות החרס שהכילו את חוקי אשנונה. אין מידע רב לגבי ההיסטוריה של העיר בתקופה הבבלית הקדומה. העיר הייתה מיושבת לפחות מהתקופה האכדית ולכל אורך התקופה ההבלית הקדומה. העיר שכנה באזור נהר דיאלא והייתה מרכז אדמיניסטרטיבי מבוצר של ממלכת אשנונה. משמעות שמה של העיר היה "בית האוצר". האלה הפטרונית של העיר הייתה נידבה (או ניסבה), אלת הכתיבה, הלמידה והקציר. ליד שער העיר שכנו שני מקדשים תאומים שהוקדשו לאלה. האתר נחפר בין השנים 1963-1945 על ידי הארכאולוג העיראקי טהא באקר ממחלקת העתיקות והמורשת. הוא גילה באתר כ-3000 לוחות חרס. בין השנים 1998-1997 האתר נחפר על ידי משלחת חפירות של אוניברסיטת בגדאד וצוות של המכון הארכאולוגי הגרמני (German Archaeological Institute) בראשותם של פטר מיגלוס (Peter Miglus) ולית' חוסיין (Laith Hussein). באתר נערכו במשך השנים חפירות שוד רבות בלתי חוקיות. לוחות שנחפרו מחפירות אלה מצאו את דרכם למוסדות שונים. הממצאים הארכאולוגיים באתר כללו קיר מקיף גדול דמוי צורת טרפז. בכיוון מערב נמצא השער שנפתח לשדרה רחבה. ליד השער נמצאו שני מבנים תאומים - המקדשים הראשיים של העיר לאלה נידבה. הכניסה למקדשים הוקפה בשורת פסלי אריות עשויים מטרה קוטה. בצדו השני של הרחוב נמצא מתחם מגורים ששימש את הכהנים. בין מתחם הכהנים והקיר בצד המערבי, נמצאו שתי קפלות קטנות ומבנים נוספים. הלוחות שנמצאו באתר כללו שני עותקים של עלילות גילגמש ושני לוחות שכללו חלק מחוקי אשנונה וכן לוחות מתמטיים שונים. שדופום באתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית תל חרמל באתר המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו אתר המשלחת הארכאולוגית בתל שנים 1998-1997 תל חרמל באתר המוזיאון הלאומי של עיראק תל חרמל באתר המכון הארכאולוגי הגרמני לוחות מתמטיים מתל חרמל באתר The Center for Online Judaic Studies
עקיקה

עקיקה (בערבית: عقيقة) היא מסורת איסלאמית של הקרבת בהמה לרגל לידת תינוק. בתקופת השבוע הראשון לחייו התינוק נחשב לפגיע במיוחד. לכן, בתום השבוע, המוסלמים עורכים לו טקס הנקרא "עקיקה". עוד לפני הטקס נערך טקס "החניכ" (שורש המילה היא מהמילה ח.נ.כ שכן כמו בעברית משמעותה לחנוך): על פי המסורת האב אומר באוזנו האחת של התינוק את השהאדה כלומר "אין אלוהים מלבדי אללה ומוחמד הוא נביאו (או שליחו)". לאחר מכן, לוקח האב תמר או כל פרי מתוק אחר, לועס מעט ונותן את הפרי הלעוס לתינוק, כדי שיהיה מוכן להנקה ויוכל להתחיל את פעולת טחינת המזון. טקס ה"עקיקה" עצמו כולל שחיטת כבש, שהיא מעשה סמלי של הקרבת קורבן, קריאת התינוק בשם ובקשה מן האל שיגן עליו מפני אסונות ומפני השטן. הטקס מקושר לציווי האלוהי לאברהם להקריב את בנו ישמעאל, ולכך שאברהם צווה לבסוף לפדות את בנו באמצעות הקרבת בהמה. לרגל הולדתה של בת שוחטים כבש אחד, ולרגל הולדת בן שוחטים שני כבשים. הקורבן ניתן על ידי ההורים בשם התינוק ומבשרו מבשלים מאכלים חגיגיים ומגישים אותם לבני המשפחה המורחבת. בטקס ה"עקיקה" נוהגים גם לספר את שערו של התינוק ולתת צדקה בכסף לעניים, כמשקל השיער שסופר. המוסלמים שומרי המצוות מחלקים את הבשר לשלושה חלקים: חלק אחד למשפחה, חלק שני לשוחט או למיילדת מבשרת בואו של התינוק וחוג המשפחה המורחב וחלק שלישי לעניים כצדקה. מדיה וקבצים בנושא עקיקה בוויקישיתוף מטח, לחיות בארץ הקודש להכיר ולכבד: מעגלי הזמן בשלוש הדתות
פאוזי נימר

פאוזי אחמד נימר (בערבית: فوزي النمر; 30 בדצמבר 1935, עכו - 2013, עזה) היה מחבל ערבי ישראלי שעמד בראש חוליית טרור שביצעה 22 פיגועים באזור חיפה ורצחה שלושה יהודים. הוא נידון ל-27 מאסרי עולם, אך שוחרר מהכלא הישראלי בעסקת ג'יבריל ומילא תפקידים בכירים באש"ף. נימר נולד בעכו למשפחה מוסלמית והיה הבכור מבין עשרה ילדים. למד בבית ספר יסודי במשך שלוש שנים. בבגרותו עבד כנהג משאית שכיר ולאחר מכן כנהג מונית שכיר בקו שירות. במהלך עבודתו כנהג נימר פגש את סימונה פינטו, יהודייה נשואה ומבוגרת ממנו בתשע שנים שעבדה בבית קפה בנהריה והחל לחזר אחריה. סימונה נענתה לחיזוריו, התגרשה מבעלה, התאסלמה והתחתנה עמו, חרף חרם שהטילה עליה משפחתה. מסימונה נולדו לנימר בת ובן שגדלו בנהריה. בתקופת מגוריו בנהריה עבד נימר כנהג, ובמקביל וללא ידיעת בני משפחתו, עמד בראש חוליית טרור שכונתה לימים "החוליה העכואית" שביצעה 22 פיגועים באזור שבין חיפה לחדרה ורצחה 3 יהודים. הפיגועים כללו את מתקפת הטרור בחיפה שכללה הנחת מטעני חבלה בצמוד למבני מגורים, והפעלתם בשני ימים עוקבים, התקפות בהן נרצחו שני יהודים: רחל ברסלר, וחיים מניקוביץ, הנחת מטעני חבלה במשאיות ורכבי הסעה ציבורית, באחת מהן נרצח ויקטור גואטה, הנחת מטעני חבלה על פסי רכבת, פגיעה בשנאי חשמל ופגיעה בבתי הזיקוק. יעדי הפיגועים היו פגיעה ביהודים על ידי תקיפת בתי מגורים וכלי תחבורה, וכן פגיעה בתשתיות נפט, מים, חשמל ותחבורה. לאחר שחיל הים תפס את אחד ממשלוחי אמצעי החבלה שהועברו לחוליה מסוריה בדרך הים נעצרו בנובמבר 1969 חברי החוליה. משפטם התקיים בבית המשפט הצבאי בלוד. על שישה מהם נגזרו מאסרי עולם. נימר עצמו נידון ל-27 מאסרי עולם. בשנת 1985 שוחרר בעסקת ג'יבריל והתקבל בעיר הולדתו עכו כגיבור. זמן קצר לאחר שחרורו עבר למלא תפקידים בכירים במפקדת אש"ף בתוניסיה. לאחר הסכם אוסלו עבר לרשות הפלסטינית. בשנותיו האחרונות סבל מאלצהיימר והתגורר בעזה, שם מת בשנת 2013 ונקבר לאחר סירוב הרשויות לבקשת משפחתו לקברו בישראל. עשרות מערביי עכו ציינו בעיר את יום ה-40 למותו. לאחר מאסרו נודו אשתו וילדיו בסביבת מגוריהם בנהריה וילדיו נמסרו למוסד בתנאי פנימייה. מאוחר יותר היגרה אשתו לקנדה בניסיון לשלב את ילדיו בקהילה היהודית במונטראול. בתו חזרה בתשובה בשנות העשרים לחייה, הצטרפה לחסידות חב"ד ומתגוררת בישראל. בנו ביקר את אביו בתוניס כשזה שימש כעוזרו של יאסר ערפאת. מאוחר יותר התחתן עם בת דודתו המוסלמית ומתגורר בעכו. הבן עומד במרכזו של הסרט הדוקומנטרי "משפטי חיים" שיצא בשנת 2013. לימים שבה גם אשתו של נימר לישראל. מתקפת הטרור בחיפה (1969) ויקיפדיה:OTRS/אוסף דן הדני/פיצוץ חמישה בתים בחיפה, אוקטובר 1969 דוד זוהר, מפקד החבלנים שפעלו בצפון - נשוי עם יהודיה, מעריב, 21 בנובמבר 1969 יפה ברנס, בעכו העתיקה כיבדו את המחבל שמת, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 30 במאי 2013 דוד זוהר (ארכיון מעריב), מפקד החבלנים שפעלו בצפון - נשוי עם יהודיה, מעריב, 21 בנובמבר 1969 'עם סגירת הגיליון' עמודים 111-112, עמליה ברנע, הוצאת כתר, 2005] יפה ברנס, בעכו העתיקה כיבדו את המחבל שמת, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 30 במאי 2013 רחל לב חיים מניקוביץ ויקטור גואטה (האתר הממשלתי לזכר חללי פעולות איבה) אהרון פריאל, מאסר עולם ל-6 ערבים ישראליים חברי חוליית המחבלים מעכו, מעריב, 1 ביוני 1970 ישראל הפציצה את אבא שלי בעזה, והחמאס הפציץ את אמא שלי באשדוד (2013, אתר אשדוד נט) אריאנה מלמד, "משפטי חיים": סרט מייאש, והיאוש בכלל לא נוח, באתר ynet, 21 ביולי 2013
פאנטוליקוס

מועדון כדורגל פאנטוליקוס הוא מועדון כדורגל יווני, המשחק בעיר אגריניו שביוון. המועדון נוסד בשנת 1926. המועדון שיחק ברוב השנים בליגות הנמוכות ביוון. בעונות 1968/1969, 1970/1971 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות פאוק סלוניקי ופאניוניוס בהתאמה. בסוף עונת 1973/1974 עלה בפעם הראשונה מהליגה השנייה לליגת העל היוונית. בעונת 1975/1976 הגיע לרבע גמר הגביע והפסיד לקבוצת הירקליס סלוניקי בסוף העונה ירד אחרי 2 עונות בליגת העל היוונית לליגה השנייה. בעונות 1994/1995, 1995/1996, הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצות א.א.ק. אתונה ואפולון אתונה בהתאמה. בסוף עונת 2010/2011 עלה בפעם השנייה לליגת העל היוונית. בעונת 2011/2012 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת OFI כרתים. בסוף העונה ירד המועדון לליגה השנייה, שם שיחק עונה אחת כשבסיומה חזר לליגת העל היוונית. בעונת 2013/2014 הגיע לשמינית גמר הגביע והפסיד לקבוצת אטרומיטוס. יוון סטרטוס אפוסטולקיס יוון מקיס בלבוניס יוון טסוס דנטסאס יוון וסיליס גוליאס יוון גאורגיוס קוסאס טורקיה חוסיין מומין יוון גיאורגוס תאודורידיס יוון פטרוס זורודיס מדיה וקבצים בנושא פאנטוליקוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאנטוליקוס פאנטוליקוס, ברשת החברתית פייסבוק פאנטוליקוס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פאנטוליקוס, ברשת החברתית אינסטגרם פאנטוליקוס, ברשת החברתית LinkedIn פאנטוליקוס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפקט לוציפר

אפקט לוציפר היא תאוריה פסיכולוגית התנהגותית, אשר פותחה על ידי הפסיכולוג האמריקאי פיליפ זימברדו. על פי תאוריה זו, לא קיימים אנשים טובים או רעים, אלא כוחות סביבתיים הם המביאים אנשים טובים לבצע מעשי רוע. התאוריה פורסמה על ידי זימברדו בשנת 2007 בספרו "אפקט לוציפר", שנכתב על סמך תוצאות מחקריו במשך למעלה מ-30 שנה, החל מניסוי הכלא באוניברסיטת סטנפורד וכלה בחקירתו את ההתעללות בכלא אבו גרייב. לדבריו של זימברדו, הוא כינה בשם זה את התאוריה ואת הספר, שכן לוציפר היה המלאך החביב על אלוהים, אך כאשר המלאך סירב לציית להוראותיו, אלוהים זרק אותו מגן עדן, ונעל אותו בתוך כלוב בגיהנום. מוסר ההשכל המקובל של הסיפור הוא כי אפילו המלאך האהוב על אלוהים ילך לגיהנום אם לא יציית לסמכות. אתר האינטרנט הרשמי של אפקט לוציפר (באנגלית) פיליפ זימברדו, הרצאת וידאו על הרוע האנושי, בכנס TED אתר על ספרו של זימברדו "אפקט לוציפר"
גאוגרפיה של אסטוניה

אסטוניה היא מדינה בצפון-מזרח אירופה והיא אחת מן המדינות הבלטיות (ליטא, לטביה ואסטוניה), אסטוניה גובלת: ברוסיה ממזרח, לטביה מדרום, מפרץ פינלנד מצפון והים הבלטי ממערב. אסטוניה היא מדינה נמוכה המכסה כ-45,226 קמ"ר מתוכם 2,015 מים. לאסטוניה קו חוף רדוד הגובל בים הבלטי באורך 3,794 ק"מ. רובה של אסטוניה הוא מישורי, והטופוגרפיה שלה מושפעת ממישורי מורנה. מראה תלוי בעיקר ביסוד הטופוגרפי. שתי הרמות הגבוהות באסטוניה הן רמת פנדיוורה, המגיעה עד ל-166 מטרים מעל פני הים, ורמת סאקאלה, המגיעה עד ל-146 מטרים מעל פני הים. לרמות המצטברות, לעומת זאת, יש טופוגרפיה הררית; מראן אינו תלוי בטופוגרפיה היסודית, אלא מושפע מגבעות ועמקים. שלוש הרמות המצטברות באסטוניה הן רמת האנייה, המגיעה עד ל-317 מטרים מעל פני הים, רמת אוטפה, המגיעה עד ל-217 מטרים מעל פני הים ורמת קארולה, המגיעה עד ל-137 מטרים מעל פני הים. אזורים גבוהים יותר כוללים גם רמות מסוג נוסף, בהן המשטח השטוח בדרך-כלל נחתך על ידי עמקי נהר וביטויי תכונות הקרסט. רמות מסוג זה הן האריו וווירו, הממוקמות באסטוניה הצפונית. שתיהן מגיעות עד ל-30–70 מטרים מעל פני הים. לאורך קו החוף קיימים 1520 איים והמרכזיים מביניהם הם סארמאה, והיומאה השוכנים ממערב לאסטוניה. ערך מורחב – סארמאה סארמאה שגודלו כ-2672 קמ"ר הוא האי הרביעי הגדול ביותר בים הבלטי והגדול ביותר תחת שליטת אסטוניה, האי שטוח ומישורי וחופייו מלאים בסלעים, לפני כמה אלפי שנים פגע באי מטאוריט שיצר מקבץ של 9 מכתשים. ערך מורחב – היומאה היומאה הוא האי השני בגודלו באסטוניה, אוכלוסייתו מונה כ-9181 איש שטחו הוא כ-980 קמ"ר ואורכו שלקו החוף של האי הוא 310 ק"מ, הנקודה הגבוהה ביותר באי היא גבעת טורנימאגי שגובהה הוא 68 מטר מעל פני הים. בנוף של האי ניתן למצוא בעיקר עצים מחטטנים וביצות אך באזורים הקרובים לים אפשר למצוא אחו. וורמסי הוא האי השלישי בגודלו באסטוניה ושטחו הוא 98 קמ"ר האי הנמצא קרוב החוף הצפון מערבי של אסטוניה הוא מישורי ונמוך רוב האי מלא בצמחי סבך ויערות (שליש מן האי). ערך מורחב – אגם פייפסי האגם הגדול ביותר באסטוניה הוא אגם פייפסי ששטחו הוא 3,555 קמ"ר (האגם מתחלק בין אסטוניה ורוסיה 2015 קמ"ר בשטח אסטוניה ו-1540 קמ"ר בשטח רוסיה). ווהנדו (באסטונית: Võhandu) הוא הנהר הארוך ביותר באסטוניה. אורכו 162 ק"מ והוא זורם כולו בשטח המדינה. מוצא הנהר ברמת אוטפה, סמוך לכפר סאוורנה (Saverna) והוא נשפך לאגם למי (Lämmi), הוא החלק האמצעי של אגם פייפסי. בשנת 1963 הוכרזה שמורת טבע בעמק ווהנדו. נהר פרנו הוא השני באורכו באסטוניה. הוא מתחיל באסטוניה, נמשך לאורך 144 ק"מ ונשפך בריגה. הוא נהר שאורכו 18 ק"מ, הנהר מתחיל באזור רמת וידזמה באסטוניה וממשיך דרך הערים צסיס וולדמיירה שבלטביה עד לשפיכתו לים הבלטי לא רחוק מריגה, בירת לטביה. ערך מורחב – אקלים אסטוניה מזג האוויר באסטוניה הוא חורפי הטמפרטורה הממוצעת נעה בין C°‏ 2− ל-C°‏ 8−, ובקיץ היא נעה בין C°‏ 10–18. באסטוניה קיימים משקעים כל השנה וכמותם נעה בין 20 ל-70 מ"מ בחודש בהתאם לעונה. מדיה וקבצים בנושא גאוגרפיה של אסטוניה בוויקישיתוף
צ'ינגהאי

צִ'ינְגְהָאי (בסינית: 青海, בפין-יין: Qīnghăi) הוא מחוז במערב סין. שטחו כ-720,000 קמ"ר, הרביעי בסין. אוכלוסייתו, המונה כ-5.9 מיליון נפש, היא מהקטנות בסין - רק המחוז האוטונומי הטיבטי מאוכלס פחות ודליל יותר ממנו. בירתו היא העיר שׂינִינג (西宁/Xīníng). זוהי העיר הגדולה היחידה בצ'ינגהאי. המחוז מהווה חלק מהרמה הטיבטית, הן גאוגרפית והן תרבותית. מרביתו היווה חלק מאזור אַמדוֹ(אנ') של טיבט ההיסטורית. בדומה לטיבט, זהו מחוז קר וצחיח למדי, עם גובה ממוצע של 3,000 מטרים מעל פני הים, וטמפרטורות ממוצעות של 18.2°C- עד 7°C- בינואר ו-5°C עד 21°C ביולי. במחוז נמצאת ימת צ'ינגהאי (או קוֹקוֹ נוֹר בטיבטית). זוהי הימה הגדולה בסין ושטחה 5,694 קמ"ר. היא מוקפת בערבות והאוכלוסייה באזור היא טיבטית. במערב הימה חצי אי המכונה "אי הציפורים". זהו אתר גידול לאלפי עופות פרא כגון אווזים, קורמורנים, שחפים, עגורים וציפורים רבות אחרות. שלושת הנהרות החשובים המקונג, היאנגצה והנהר הצהוב נובעים מהמחוז. למעלה ממחצית מהתושבים הם בני האן, כ-23% טיבטים, 16% בני חווי, 4% טו, 1.8% סאלאר ו-1.8% הם מונגולים. במחוז מרבצי נפט וגז טבעי המהווים חלק משמעותי מכלכלת המחוז. באזור הבירה נמצאת תעשיית ברזל ופלדה, אך ככלל המחוז עני למדי, וחלקו בכלכלת סין נאמד בכ-0.3% בלבד. ב-14 באפריל 2010 פקדה את דרום המחוז רעידת אדמה בעוצמה של 7.1 בסולם ריכטר וגרמה למעל 2,000 נספים ולנזקים ברכוש במחוז צ'ינגהאי ובמחוז האוטונומי הטיבטי הסמוך. מוקד הרעש היה ברשות האוטונומית הטיבטית יושו, כ-30 קילומטר מבירת הרשות, ג'ייגו (Gyêgu). מדיה וקבצים בנושא צ'ינגהאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ינגהאי צ'ינגהאי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China to mourn quake dead, public entertainment to be suspended, אתר סוכנות הידיעות הסינית, 20 באפריל 2010 סוכנויות הידיעות, כ-600 בני אדם נהרגו ברעידת אדמה בדרום מערב סין, באתר הארץ, 14 באפריל 2010
קיימברידג'שייר

קיימברידג'שייר (באנגלית: Cambridgeshire) הוא אחד ממחוזות אנגליה. המחוז נמצא במזרח אנגליה שבממלכה המאוחדת. העיר קיימברידג' משמשת כבירת המחוז. מחוז קיימברדג'שייר המודרני נוצר על ידי איחוד מחוז קיימברידג'שייר ההיסטורי יחד עם הנטינגטונשייר, פיטרבורו ואילי. המחוז גובל במחוזות לינקולנשייר מצפון, נורפוק מצפון-מזרח, סאפוק ממזרח, אסקס והרטפורדשייר מדרום, ובדפורדשייר ונורת'האמפטונשייר ממערב. רוב שטחי המחוז מאופיינים בשטחים פתוחים ושטוחים, המחוז ממוקם באזור הגאוגרפי של 'הפֶנִים' (The Fens) של מזרח אנגליה. הנקודה הנמוכה ביותר במחוז נחשבת גם לנמוכה ביותר באנגליה ונמצאת בגובה 2.75 מטרים מתחת לפני הים. הנקודה הגבוהה ביותר היא גבעה בגובה 146 מטרים מעל פני הים. המחוז מורכב מחמישה תתי-מחוזות ומהרשות היוניטרית של פיטרבורו שנכללת אף היא במחוז: קיימברידג' דרום קיימברידג'שייר האנטינגדונשייר פנלנד מזרח קיימברידג'שייר פיטרבורו (רשות יוניטרית) מעבר לבירת המחוז קיימברידג' (עם 122,700 תושבים), ערים עיקריות נוספות במחוז כוללות את פיטרבורו (עם 184,500 תושבים), סינט ניוטס (עם 30,580 תושבים), אילי (עם 20,256 תושבים), ויסבך (עם 20,200 תושבים), הנטיגדון (עם 19,830 תושבים), מארץ' (עם 19,042 תושבים), סינט אייבז (עם 15,861 תושבים), וייטלסי (עם 15,581 תושבים) וסוהם (עם 10,860 תושבים). עיר הבירה של המחוז, קיימברידג', מכילה מספר רב של אתרים בעלי עניין בהם אוניברסיטת קיימברידג', כנסיית סנט ג'ון ופארק פארקרס פייס שנחשב למקום הולדתו של משחק הכדורגל. בקיימברידג' וסביבתה התפתחה בשנים האחרונות תעשיית הייטק עם מפעלים ופארקים תעשייתיים רבים, אזור זה זכה לכינוי "הסיליקון פֶן" (Silicon Fen). ברחבי המחוז מספר טירות ובתים היסטוריים, בהם מנזר אנגלסי, טירת קימבולטון, מגדלי באקדן ובית וימפול. אתרים דתיים במחוז כוללים את קתדרלת פיטרבורו, קתדרלת אילי, קתדרלת דאני ומנזר ראמזי. בשטחי המחוז ישנם גם מספר אתרי מורשת, פארקים לאומיים ושמורות טבע. האתר הרשמי של מועצת המחוז. קיימברידג'שייר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נכון לשנת 2011. נכון לשנת 2001. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריקוד המכונה

"ריקוד המכונה" הוא שיר אינסטרומנטלי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה משנת 1989. השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת ה'תשמ"ט – השנה הרביעית ברציפות שלהקת משינה קטפה את תואר להקת השנה – והוא השיר האינסטרומנטלי היחידי שזכה בתואר זה. השיר כיכב במצעדים השבועיים במשך 17 שבועות ברצף. השיר נכתב במיוחד לאלבום "גבירותי ורבותי". נעימת השיר שימשה במקור כחלק מהשיר "בדרך אל הים" במקור נכתבו לשיר מילים, שהתחילו ב"יושבים בהילטון על החוף, רואים שקיעה גלים ונוף, פתאום מגיע הדרי עם הג'אווה אומר יובל תביא איזה גויאבה." מכיוון שחברי הלהקה לא הצליחו לחבר עוד בתים, הוחלט להשאיר את השיר ללא מילים. הקליפ לשיר הוקלט בתוכנית הטיולים "שביל באמצע שביל בצד" בעיר הנַבַּטִית - ממשית. להקת משינה שאבה השראה מלהקות רבות וגם השיר הזה, כמו שירים רבים אחרים של משינה, הוא מחווה לשירה של להקת מאדנס "One Step Beyond" (שהוא עצמו גרסת כיסוי לשיר בעל אותו שם של פרינס באסטר משנת 1964). הדמיון בין שני השירים הוא כה רב, עד כי יש הטוענים כי מדובר בגנבה ספרותית. "ריקוד המכונה" באתר של אקו"ם השוואה בין השיר "ריקוד המכונה" של להקת משינה לבין "One Step Beyond" של להקת מאדנס בן שלו, עדיין באסה אבל בסבבה, באתר הארץ, 29 במאי 2007 מצעד הפזמונים העברי השנתי (תשמ"ג - תשנ"ב)#תשמ"ט-1989. ריקוד המכונה VS מדנס | Plagiat IL
שמפניירה

שמפניירה היא אביזר בר המשמש לקירור יינות. ליינות לבנים, מבעבעים וקינוח יש טמפרטורות הגשה הנעות בין 4–10 מעלות צלזיוס. יין בטמפרטורת הגשה שיונח על שולחן סועדים ללא קירור יגיע לטמפרטורת החדר (בהנחה שטמפרטורת החדר גבוהה יותר מטמפרטורת היין). מכיוון שטעמו של היין פחות טוב בטמפרטורות אחרות מטמפרטורת ההגשה המומלצת, מניחים את היין בשמפניירה. השמפניירה עוזרת לשמור על היין בטמפרטורה הנכונה לאורך כל הסעודה. רוב השמפניירות מיוצרות לרוב מנירוסטה, אך ישנן גם שמפניירות ממתכות שונות ואף מפלסטיק. מניחים את בקבוק היין בשמפניירה, ממלאים את השמפניירה בקרח ומוסיפים מעט מלח גס. לעיתים, אם אין מקום על שולחן הסעודה, ניתן להציב את השמפניירה על רגל. טקס יין ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיסטרל

האם התכוונתם ל... אישים: גבריאלה מיסטרל – משוררת צ'יליאנית פרדריק מיסטרל – סופר צרפתי אחר: מיסטרל (גלשן) – סוג של גלשן רוח מיסטרל (רוח) – שמה של רוח בצרפת מיסטרל (טיל) – טיל נ"מ צרפתי Mistral AI – חברה מסחרית העוסקת בבינה מלאכותית Mistral Air – חברת תעופה איטלקית