laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיפור משתמש

סיפור משתמש (באנגלית: User Story) הוא מונח מתחום חוויית המשתמש, המשמש כאמצעי לתיעוד דרישות בפרויקט תוכנה. הסיפור כולל תיאור לא פורמלי של המוצר הרצוי, של הדרישות השונות ממנו ושל השימוש העתידי שלו, בשפה טבעית. סיפור המשתמש הוא שלב ראשוני בתהליך יצירת המוצר, המשמש את מנהל המוצר, את מפתח התוכנה ואת הבודק בעבודתם. שיטת עבודה זו מיוחסת לקנט בק, והיא נועדה לאפשר למפתחי המוצר להבין את האופן שבו משתמש הקצה ישתמש בו. הסיפור מציג את חוויית השימוש במוצר מזווית הראיה של משתמש הקצה כדי למקד את מפתחי המוצר במציאת פתרונות שיאפשרו למשתמשים להשתמש בו בצורה נוחה. יצירת סיפור משתמש היא שלב במחקר שנעשה כחלק מההכנות המקדימות לעבודה על מוצר תוכנה. המחקר מתבצע באמצעות ראיונות, תצפיות ושאלונים למשתמשי הקצה. לעיתים נעשה גם שימוש בקבוצות מיקוד. הנחת העבודה היא שמענה על צרכים אמיתיים של לקוחות יגדיל את הצלחת המוצר בשוק. סיפור משתמש כתוב בצורה תבניתית ומכיל משפטים הכתובים בצורה המתאימה לתבנית המוצגת מטה. מכל שורה בסיפור נגזרת בשלב מאוחר יותר משימה שעליה צוות התוכנה יעבוד בשלב הפיתוח. תבנית שורה בסיפור משתמש בעברית: כ-<תפקיד> ארצה להיות מסוגל <יכולת> כדי <מטרה> תבנית זהה באנגלית: As a <role> I can <capability>, so that <receive benefit> כל משפט בסיפור המשתמש מציג שימוש יחיד ונקודתי במוצר. התפקיד מציג את הדמות העושה שימוש במוצר. הוא נבחר מתוך רשימה מוגבלת של תפקידים, על מנת למקד את סיפור המשתמש בתרחישי השימוש המרכזיים. היכולת מגדירה את הפעולה שהמשתמש רוצה להיות מסוגל לבצע, או מתארת את היכולת שהוא רוצה שהתוכנית תקנה לו. המטרה מציגה את הסיבה שבגינה דרושה היכולת. כמשתמש אפליקציית תשלום, ארצה להיות מסוגל לשלוח כסף לאדם, כדי להעביר לו תשלום על שירות. כנהג ברכב אוטונומי, ארצה להיות מסוגל ללחוץ על הבלמים בעצמי, כדי להצליח לשלוט על הרכב בעתות חירום. כקונה באתר לרכישת בגדים, ארצה לבחור מוצרים בדפים השונים ולהוסיף אותם לסל הקניות שלי, כך שישמרו לי עד לסיכום הרכישה שאבצע בסוף התהליך. כמשתמש בכספומט, ארצה להקליד את סכום המשיכה הרצוי, ולקבל מהכספומט שטרות בסכום המדויק, כך שאוכל לחסוך את פעולת ההמתנה בתור בבנק לצורך משיכת כסף. כמשתמש בשעון חכם, ארצה שהשעון יבחר בעבורי שירים שמתאימים לקצב הדופק שלי, כדי שאזכה בחווית שמיעה מותאמת לפעילות שאני מבצע. פיתוח תוכנה זריז Scrum בדיקות במתודולוגיה זריזה עם סיפורים עסקיים בדיקות תוכנה על תרחישים, מקרי שימוש וסיפורי משתמשים, באתר תכנית לימודי UX ביחידה ללימודי חוץ ולימודי המשך באוניברסיטת חיפה, ‏2018-12-26 Atlassian, User Stories | Examples and Template, Atlassian (באנגלית) Agile Story Essentials What is User Story?, www.visual-paradigm.com User Story Templates in Agile, Agile Alliance |, ‏2015-12-17 (באנגלית אמריקאית)
מדר

האם התכוונתם ל... מָדָר (שם משפחה יהודי תימני / צפון אפריקאי שפירושו "עירוני") זכריה מדר (יליד 1943) – חוקר ביוכימיה ישראלי יוסי מדר (יליד 1969) – כדורגלן ישראלי ים מדר (יליד 2000) – כדורסלן ישראלי מיקאל מדר (יליד 1968) – כדורגלן צרפתי ממוצא יהודי ניבר מדר (ילידת 1995) – דוגמנית ישראלית מַדֶר, מַאדֶר או מֵיְידֶר (שם משפחה גרמני – ‏Mader, ‏Mäder או Máder) הלמוט מדר (1908–1984) – היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה פרידריך וילהלם מדר (1866–1945) – היה סופר ילדים גרמני רבקה מדר (ילידת 1977) – שחקנית אנגלייה אחר וֵלְקִי מֵדֵר – עיירה בסלובקיה מד"ר – משוואה דיפרנציאלית רגילה מָדָר בערבית (مَدَر) פירושו טיט או בוץ לבנייה, במובן של "אדם שגר בבית טיט", ובהתאם משמעות שם המשפחה היא "עירוני". שם זה נפוץ בתימן ובתוניסיה לרבות באי ג'רבה, רווח בעיקר בתפוצות יהדות תימן ויהדות צפון אפריקה, ונזכר בקרב יהדות לוב ויהדות תוניסיה החל מן המאה ה-19. אין לבלבל עם שם המשפחה המוסלמי מאדור, שמקורו במשפחה מוסלמית שמוצאה מספרד והתגוררה בתוניסיה.
יוקיקו אקאבה

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אקאבה. יוּקִיקוֹ אָקָאבָּה (ביפנית: 赤羽 有紀子; נולדה ב-18 באוקטובר 1979) היא רצה יפנית למרחקים ארוכים שמתמחה במקצים של ריצת 10000 מטר, חצי מרתון ומרתון. אקאבה נולדה בעיירה האגה שבמחוז טוצ'יגי, יפן. היא זכתה במדליית הכסף באוניברסיאדת פלמה (1999) במקצה חצי המרתון. באוניברסיאדת בייג'ינג (2001) זכתה במדליית הארד במקצה ל-10,000 מ' וסיימה במקום השמיני במקצה ל-5,000 מ'. באולימפיאדת בייג'ינג סיימה במקום ה-20 במקצה ל-10,000 מ', אך במקצה ל-5,000 מ' לא העפילה לגמר. באליפות העולם באתלטיקה 2009 שנערכה בברלין סיימה במקום ה-31 במרוץ המרתון. באותה שנה השתתפה גם באליפות העולם בחצי מרתון בבירמינגהאם, אולם היא לא השיגה הישג משמעותי, אישי או קבוצתי, באליפות זו. בשנת 2009 הגיעה למקום השני במרתון אוסקה הבינלאומי לנשים. בתחילת שנת 2010 השתתפה שוב במרתון אוסקה, אך אף שהייתה מועמדת לאחד המקומות הראשונים, היא פרשה באמצע המרוץ. עד מהרה היא חזרה לכושרה והגיעה למקום השני בתחרות חצי המרתון לנשים במצואה במרץ של אותה שנה עם תוצאה של 1:11:09. באותה שנה גם השתתפה במרתון לונדון והגיעה למקום השישי עם זמן של 2:24:55, שיא אישי למרחק זה. בשנת 2011 הגיעה במקום הראשון במרתון אוסקה עם תוצאה של 2:26:29, הזכייה הראשונה שלה במקצה מרתון, אולם תוצאה זו לא הספיקה עבורה בשביל להיכלל בסגל יפן לאליפות העולם. באותה שנה הגיעה שוב למקום השישי במרתון לונדון, תוך שהיא קובעת שיא אישי של 2:24:09. אף שהגיעה למקום השמיני במרתון נגויה ב-2012, היא נבחרה למחליפה בסגל היפני לאולימפיאדת לונדון בשל מיקומה מאליפות העולם. בשנת 2013 היא סיימה את מרתון אוסקה במקום השני, אך בעקבות פסילת המנצחת, יוקיקו אקאבה בסופו של דבר זכתה בתחרות. יוקיקו אקאבה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יוקיקו אקאבה, באתר olympedia.org יוקיקו אקאבה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יוקיקו אקאבה, באתר Track and Field (נשים)
אולימפיאדת הקיץ 1916

אולימפיאדת הקיץ 1916 הייתה אולימפיאדה אשר תוכננה להיערך בברלין שבגרמניה בקיץ 1916, אולם היא בוטלה בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אולימפיאדה זו היא האולימפיאדה השישית במניין האולימפיאדות בעת החדשה. באולימפיאדה תוכנן גם שבוע של ספורט חורף שהיה אמור לכלול תחרויות החלקה מהירה, החלקה אמנותית, הוקי קרח וסקי נורדי. אף שרעיון זה לא יצא אל הפועל בשל ביטול האולימפיאדה, הוא נתן את ההשראה לקיום אולימפיאדת חורף. העיר ברלין זכתה במכרז לאירוח האולימפיאדה והועדפה על פני אלכסנדריה ובודפשט. העבודה על האצטדיון הגרמני בברלין, האתר המרכזי של המשחקים, החלה בשנת 1912 באתר מסלול המרוצים גרונוולד. האצטדיון, שתוכנן להכיל 18,000 מושבים, נחנך ב-8 ביוני 1913 בטקס שבו נכחו 60,000 צופים ובמהלכו שוחררו 10,000 יונים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמשכו ההכנות למשחקים האולימפיים, מאחר שהמלחמה לא נתפסה כמלחמה שתימשך מספר שנים. אולם, בסופו של דבר, המשחקים בוטלו. ברלין זכתה שנית באירוח המשחקים האולימפיים לקראת אולימפיאדת ברלין ב-1936. אולימפיאדת הקיץ 1940 אולימפיאדת הקיץ 1944 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ויס רדמן

ג'ויס רדמן (באנגלית: Joyce Redman; ‏9 בדצמבר 1915 – 10 במאי 2012) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אירית מועמדת שני פרסי אוסקר על הופעותייה בסרטים "טום ג'ונס" ו"אותלו". החלה את דרכה כשחקנית על בימות תיאטרון ובהפקות טלוויזיה בריטיות והתגלתה בשנת 1942 בסרט המלחמה "אחד ממטוסנו נעלם". זכתה לתהילה בתחילת ולקראת אמצע שנות ה-60 כאשר הועמדה לשני פרסי אוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על הופעותייה בקומדיה "טום ג'ונס" בתפקיד גברת וויטרס ובדרמה "אותלו" בה שיחקה בתור אמיליה אשתו של נושא הדגל איגו. ב-1974 השתתפה רדמן במיני סדרה הבריטית "Notorious Woman" בתפקיד סופי דופין אמה של הסופרת הצרפתייה ז'ורז' סאנד (רוזמרי האריס). ב-1978 שיחקה רדמן בהפקת הטלוויזיה הבריטית של גלן ג'ורדן "עלובי החיים" בתור המשרתת מגלואייר. בשנת 2001 ערכה רדמן את הופעתה האחרונה במיני סדרה "ויקטוריה ואלברט" בה שיחק גם בנה קריספין. בשנת 1949 שיחקה רדמן בתפקיד הראשי של אן בולין במחזה "אן של אלף הימים" לצידו של רקס הריסון. הופיעה לאחר מכן במחזות השייקספירים "סוף טוב הכול טוב" בתפקיד הלנה ו"נשות וינדזור העליזות" בתפקיד הגברת פורד. רדמן נולדה בנורת'אמברלנד וגדלה במחוז מאיו, אירלנד. למדה במוסדות לימוד פרטיים באירלנד ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. רדמן הייתה דודתה של השחקנית אמנדה רדמן. הייתה נשואה לצ'ארלס רוברטס עד ליום מותו בשנת 2001, לזוג נולדו שלושה ילדים וביניהם השחקן קריספין רדמן. רדמן נפטרה ב-10 במאי 2012 בגיל 96 מדלקת ריאות במחוז קנט, אנגליה. אחד ממטוסנו נעלם (1942) טום ג'ונס (1963) אותלו (1965) עלובי החיים (1978) ג'ויס רדמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ויס רדמן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ויס רדמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ויס רדמן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
גינדי השקעות

גינדי השקעות בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בייזום, פיתוח, שיווק וניהול של פרויקטים למסחר ולמגורים, קניונים, מרכזים מסחריים, מגדלי יוקרה ושכונות מגורים, בהיקפים של אלפי דירות ומאות אלפי מטרים מרובעים בישראל, ברומניה ובהונגריה. מפתחת ומחזיקה נדל"ן למגורים ולמסחר בארץ ובעולם. החברה הוקמה בשנת 2003 על ידי מנור גינדי, אורי לוי ואייל פרידמן, שהם בהתאמה בנו וחתניו של משה גינדי. איגרות חוב של החברה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד למחיקתן מהמסחר. פרויקטים של החברה: פרויקט "גינדי תל אביב" במתחם השוק הסיטונאי לשעבר, בשותפות עם האחים משה ויגאל גינדי ורבוע כחול נדל"ן "קניון הגבעה" בגבעת שמואל, שנמכר לחברת הביטוח "הראל" קניון "TLV Fashion" בתל אביב בדצמבר 2013 קרסו מרפסות בבניין שנבנה על ידי "גינדי השקעות" כיזם ו"אורתם מליבו" כקבלן המבצע. כתוצאה מכך ביטלו 36 מתוך 38 הרוכשים את הקנייה והקריסה חייבה בדיקה יסודית של הבניין ושל בניין סמוך. בתביעה שהגישה נגד "אורתם מליבו" העריכה "גינדי השקעות" את נזקיה מהקריסה ב־100 מיליון ש"ח. באפריל 2019 מכרה גינדי את חברת הפינוי בינוי שלה, כאשר בין הפרויקטים שלה הם: פינוי בינוי מתחם הצעירים, פינוי בינוי בגבעתיים ופינוי חניון בתל אביב תמורת 55 מיליון ש"ח. גינדי החזקות אתר האינטרנט הרשמי של גינדי השקעות דרור מרמור, ‏גינדי השקעות: מינוף פי 38, הפסד תפעולי וגירעון בהון חוזר, באתר גלובס, 27 באפריל 2017 עופר פטרסבורג ורועי ברגמן, "זה קניון גדול, אז קל לכם להגיד שהוא ריק", באתר "ידיעות אחרונות", 15 בפברואר 2018 גינדי השקעות: נתונים כספיים באתר מאי"ה. אורן פרוינד, בצל הניסיונות למכירה: גינדי השקעות משלמת את החוב ויוצאת מהבורסה, באתר כלכליסט, 3 במאי 2018 גינדי תל אביב רז סמולסקי, "בריטיש ישראל במו"מ מתקדם לרכישת רבע מקניון הגבעה לפי שווי של 212 מיליון שקל", באתר הארץ, 6 באוגוסט 2008 אורי חודי, ‏קריסת בניין גינדי השקעות בחדרה: כשלים דומים בבניין סמוך, באתר גלובס, 26 בדצמבר 2013 אביב לוי, ‏המפסידים מקריסת אורתם: גינדי, אורי דורי ומחזיקי האג"ח, באתר גלובס, 20 באוקטובר 2016 הדר חורש, אחים דוניץ רכשה את זרוע ההתחדשות העירונית של גינדי השקעות ב-65 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 14 בינואר 2020
הופ סאמרס

הופ סאמרס (באנגלית: Hope Summers) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת X-Men Vol.2 #205, ונוצרה על ידי הכותב מייק קארי והמאייר כריס בצ'לו. הופ סאמרס היא נכדתם המאומצת של סקוט סאמרס וג'ין גריי-סאמרס, שנולדה בתחילת אירועי "תסביך משיח" ונלקחה לאימוץ בידי קייבל, אשר גידל אותה בעתיד. בעקבות אירועי "בית אם", מספר המוטאנטים בעולם צנח דרמטית ממאות מיליונים לכמה מאות בלבד, והתינוקת המוטאנטית שנולדה כונתה בפי כל "משיחת המוטאנטים" אשר תביא לגאולתם. אחרי מאורעות "אקס-מן: הביאה השנייה", חמישה מוטאנטים חדשים מאותרים בידי סרברו. על הופ מוטלת המשימה לאתר את אותם "חמשת האורות" ולעזור להם ללמוד אודות כוחותיהם החדשים - אידי אוקונקווה מניגריה, לורי טרומט מקנדה, גבריאל קוהואלו ממקסיקו, טיאון מאסיק ממיאמי ביץ', פלורידה וקנג'י אואדו מטוקיו. משפחת סאמרס - עץ המשפחה המלא של משפחת סאמרס. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טביתה סמית'

בום-בום (באנגלית: Boom-Boom) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Secret Wars II #5 מנובמבר 1985, ונוצרה על ידי הכותב ג'ים שוטר והמאייר אל מילגרום. בום-בום היא האלטר אגו של טביתה סמית', מוטאנטית המסוגלת לייצר כדורי אנרגיה יונית מתפוצצים. היא הייתה חברה בקבוצות אקס פורס, המוטאנטים החדשים ואקס פקטור (כחניכה). היא אחת מהמוטנטים אשר שמרו על כוחותיהם בעקבות אירועי "בית אם". היא הייתה חברה בקבוצת האקס-מן בצוותו של סייקלופס לפני שהצטרפה לקבוצת אקס פורס החדשה של קייבל בהרצה המחודשת של כותרי מארוול. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סורג'

סורג' (באנגלית: Surge) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת New Mutants Vol.2 #8 מינואר 2004, ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה ויר והמאייר קארון גראנט. סורג' היא האלטר אגו של נוריקו "נורי" אשידה, מוטאנטית ילידת יפן אשר יכולה ליצור חשמל ולתפעל אותו. נוריקו ברחה מהבית כשהתגלו כוחותיה, והגיעה לארצות הברית, שם הסתובבה כחסרת בית ברחובות ניו יורק. היא הופיעה בשערי מכון אקסבייר כארבע שנים לאחר מכן, אך נדחתה על ידי הליון בשל היותה חסרת בית. אליקסיר אסף את שאר חברי קבוצת אקס-מן החדשים כדי למצוא את נוריקו ולמנוע ממנה להסתבך בצרות, והם גרמו בטעות לאובדן שליטה בכוחותיה שהוביל להתמוטטותה. חברי הקבוצה הביאו אותה לאחוזת אקס, שם חיה עיצב עבורה זוג כפפות מיוחדות המעניקות לה שליטה בכוחותיה המתפרצים. היא הצטרפה ליחידת המוטאנטים החדשים של דניאל מונסטאר, ובהמשך הנהיגה את האקס-מן החדשים והצטרפה לקבוצת האקס-מן. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנבוי אייר

אנבוי אייר (באנגלית: Envoy Air) לשעבר אמריקן איגל איירליינס היא חברת בת של חברת התעופה אמריקן איירליינס. החברה הוקמה בשנת 1984 על מנת לבצע טיסות פנימיות ליעדים קצרים בארצות הברית. היא ביצעה את טיסתה הראשונה ב-1 בנובמבר 1984 מפיירטויל, ארקנסו, אל נמל התעופה הבינלאומי דאלאס פורט וורת' שבטקסס. כיום, החברה מפעילה חלק מרשת הקווים האזוריים של אמריקן איירליינס תחת המותג "אמריקן איגל", והיא מפעילה טיסות קצרות בין יעדים קרובים בארצות הברית, קנדה, מקסיקו והאיים הקריביים. החברה היא חברה נלווית בברית חברות תעופה Oneworld. צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018: מדיה וקבצים בנושא אנבוי אייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנבוי אייר אנבוי אייר, ברשת החברתית אינסטגרם פרטי צי המטוסים של אנבוי איי, באתר airfleets.net (באנגלית)
סרגיי למשב

סרגיי למשב (ברוסית: Сергей Яковлевич Лемешев; ‏10 ביולי 1902 – 26 ביוני 1977) היה זמר אופרה סובייטי. הוא זכה בפרס סטלין (1941) והוענק לו התואר האמן העממי של ברית המועצות (1950). סרגיי למשב נולד בכפר קטן במחוז טבר. לאחר סיום בית הספר נשלח לסנקט פטרבורג ללמוד סנדלרות. לאחר מהפכת אוקטובר חזר לטבר. למשב התחיל לשיר במקהלה של חובבים. בשנת 1921 הוא התחיל ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה. כבר במהלך הלימודים התחיל לשיר אריה של לנסקי באופרה יגבני אונייגין. זו הייתה האריה הידוע שלו והוא שר אותה מעל 500 פעמים. לאחר סיום הלימודים הוא שר באופרות של יקטרינבורג, טיפליס ועוד. בשנת 1932 למשב הוזמן לתיאטרון בולשוי. תוך זמן קצר הוא התקדם לטנור הראשי והיה בין הזמרים המובילים עד לשנת 1956. בשנת 1939 הוא הצטלם בסרט מוזיקלי "הסיפור המוזיקלי" על נהג מונית שהפך לזמר אופרה. במהלך מלחמת העולם השנייה למשב חלה אך השתקם. בשנת 1947 למשב הופיע באופרה של ברלין. בשנת 1951 הוא התחיל לביים אופרות וללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה. בשנת 1968 למשב פרסם ספר אוטוביוגרפי. הוא נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. למשב היה נשוי 6 פעמים, עם אשתו האחרונה חי 27 שנים. על פי הרוב למשב היה שר אופרות רוסיות אך גם לא מעט צרפתיות וקצת איטלקיות וגרמניות. כמעט את כל האריות הוא ביצע ברוסית. להלן רשימה חלקית: יבגני אונייגין, יגבני אונייגין של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי רודולפו, לה בוהם של ג'אקומו פוצ'יני דוכס, ריגולטו של ג'וזפה ורדי רומיאו, רומיאו ויוליה של שארל גונו פאוסט, פאוסט של שארל גונו אלמהביבה, הספר מסביליה של ג'ואקינו רוסיני לבקו, לייל מאי של ניקולאי רימסקי-קורסקוב אלפרדו לה טרוויאטה של ג'וזפה ורדי ולדימיר, הנסיך איגור של ניקולאי בורודין לוהנגרין, לוהנגרין של ריכארד ואגנר מדיה וקבצים בנושא סרגיי למשב בוויקישיתוף סרגיי למשב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרגיי למשב, באתר MusicBrainz (באנגלית) סרגיי למשב, באתר Discogs (באנגלית) למשב - ביצועים שונים למשב - ריגולטו, סרטון באתר יוטיוב קורות חיים והופעות סרגיי למשב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אורי שני

האם התכוונתם ל... אורי שני (מנהל) – לשעבר מנכ"ל הליכוד וראש לשכת ראש הממשלה אריאל שרון אורי שני (פרופסור) – לשעבר מנכ"ל רשות המים
פגי ווד

מרי מרגרט ווד (באנגלית: Mary Margaret Wood; ‏9 בפברואר 1892 – 18 במרץ 1978) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1965 על תפקידה בסרט "צלילי המוסיקה". ווד נולדה ברובע ברוקלין למרי גרדנר ולעיתונאי יוג'ין ווד. ווד היא צאצאית ישירה של החלוץ האמריקאי דניאל בון. החלה את דרכה כנערה על בימות התיאטרון של ברודוויי ואוף ברודוויי. בקולנוע התפרסמה ווד לראשונה בסרט "פלא של אישה" ובהופעה קטנה בדרמה "כוכב נולד". בשנת 1957 זכתה ווד לביקורות טובות ולמועמדות לפרס אמי על הופעתה בסדרת הדרמה הקומית "Mama". ב-1960 הופיעה ווד בעיבוד הקולנועי של הנרי קוסטר למגילת רות, "סיפורה של רות" בתפקיד הדמות המקראית נעמי. את הופעתה הקולנועית האחרונה והמפורסמת ביותר ערכה ווד בשנת 1965 בסרט המוזיקלי הקלאסי "צלילי המוסיקה". עבור הופעתה בתפקיד אם המנזר הייתה ווד מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב. ווד נישאה והתאלמנה פעמיים במהלך חייה. נישאה לראשונה בשנת 1924 לתסריטאי ג'ון וובר שמת בגיל 44, לזוג נולד ילד אחד. בעלה השני היה איש העסקים וילי וולינג לו הייתה ווד נשואה במשך 27 שנים עד למותו. ווד מתה ב-19 במרץ 1978 משבץ בגיל 86 בעיר סטמפורד שבקונטיקט. על פי צוואתה גופתה של ווד נשרפה. פלא של אישה (1929) כוכב נולד (1937) הסיפור של רות (1960) צלילי המוסיקה (1965) מדיה וקבצים בנושא פגי ווד בוויקישיתוף פגי ווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פגי ווד, באתר AllMovie (באנגלית) פגי ווד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פגי ווד, באתר MusicBrainz (באנגלית) פגי ווד, באתר Discogs (באנגלית) פגי ווד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אורי שני (פרופסור)

אורי שני (נולד ב-1950) הוא חוקר ישראלי בתחום המים באוניברסיטה העברית. כיהן כמנהל הראשון של רשות המים (כונתה לפני כן "נציבות המים"), בשנים 2007 - 2011. פרופסור בפקולטה לחקלאות, רחובות. נולד בירושלים. ב-1976 קיבל תואר ראשון בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות במדעי הקרקע, המים וכלכלה חקלאית, ב-1981 קיבל תואר שני במדעי הקרקע והמים, וב-1987 סיים דוקטורט בתחום זה. בשנים 1984 - 1986 עבר לארצות הברית ולמד לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת יוטה. מאוחר יותר, בשנים 1993 - 1994, היה מרצה אורח באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד. מ-1997 החל לעבוד כמרצה וחוקר בפקולטה למדעי החקלאות, המזון ואיכות הסביבה של האוניברסיטה העברית ברחובות, ונחשב למומחה בנושאי קרקע ומים. כיהן בעבר כראש החוג למדעי הקרקע והמים באוניברסיטה העברית. פרסם כ-50 מאמרים בכתבי עת מקצועיים. שני כיהן לאורך השנים גם בתפקידי ניהול, בהם מנכ"ל המכון למחקר ופיתוח בערבה ויו"ר הוועד המנהל של "מחלבות יוטבתה". ב-2007, במסגרת הרפורמה בנציבות המים, נוסדה רשות המים, שריכזה את פעילות משק המים בישראל, ושני מונה למנכ"ל. בתקופת כהונתו התמודד עם ייצוב הרשות לאחר הרפורמה, ועם שנות הבצורת בישראל ומצוקת המים בעקבותיהן. הוא הוביל להגדלת היקפי התפלת מים בישראל ל-750 מיליון מ"ק לשנה. לאחר סיום תפקידו חזר לחוג למדעי הקרקע והמים באוניברסיטה העברית, וכן החל לכהן כיו"ר ועדת ההיגוי של פרויקט תעלת הימים. בנוסף מונה לראש חטיבת הטכנולוגיות החקלאיות של "מכתשים אגן". שני נשוי ואב לשני בנים. דף המרצה של אורי שני, באתר האוניברסיטה העברית אורי שני - קורות חיים והרצאה, באתר האוניברסיטה העברית אורי שני, באתר דה מרקר פרופ' אורי שני, מנהל רשות המים, הוא איש השיווק של החודש(הקישור אינו פעיל), 13 באוקטובר 2009, באתר דה מרקר אבי בר-אלי, הגיע לרוויה: מנהל רשות המים אורי שני פורש מתפקידו, באתר TheMarker‏, 20 בספטמבר 2010 צפריר רינת, "פרופסור אורי שני, האם לא היית צריך להתפטר?" - ראיון, באתר הארץ, 25 במרץ 2010 יובל אזולאי, ‏זעם ברשות המים על היו"ר לשעבר שבישר על סוף המשבר, באתר גלובס, 20 במאי 2011 פרופ' שני: "משבר המים הוא אזורי ולא הולך להסתיים", באתר גלובס, 26 ביוני 2011 אורי שני (1950-), דף שער בספרייה הלאומית מכתשים-אגן מקימה חטיבה לטכנולוגיות חקלאיות, 23 באוקטובר 2011, באתר מכתשים-אגן
שארל מסיה

שארל מסיה (בצרפתית: Charles Messier;‏ 26 ביוני 1730 – 12 באפריל 1817) היה אסטרונום צרפתי שקיטלג 110 גרמי-שמיים, ביניהם ערפיליות וצבירי כוכבים. קטלוג זה קרוי קטלוג מסיה. מסיה נולד בלורן כבן עשירי מתוך 12 ילדים, אשר 6 מהם מתו בילדותם. בגיל 11 נפטר אביו והוא עבר להשגחת אחיו הבכור שהיה בן 24. אחיו שעבד עם אוצר מוזיאון הימיה החליט לא לשלחו לבית ספר ולימד אותו בעצמו תוך שהוא נעזר בו בעבודתו. מנעוריו גילה עניין באסטרונומיה, בעיקר לאחר שבגיל 14 הופיע שביט בעל 6 זנבות (Great Comet of 1744) שעורר עניין רב באותה תקופה וליקוי חמה מלא (טבעתי) שהתרחש בגיל 18 (27 ביולי 1748). בגיל 20 החל לעבוד כשוליית האסטרונום הנודע ג'וזף ניקולס-דלייל (אנ') במצפה הצי של הקולג' המלכותי. התצפית הראשונה שלו הייתה המעבר של כוכב הלכת מרקיורי (כוכב חמה) על פני השמש (ב-6 במאי 1753). ב-14 באוגוסט 1758 טען ששביט שנחשב כשביט היילי לא היה היילי אלא שביט שונה, ושהיילי נצפה כבר ב-26 במאי אותה שנה. ב-6 ביוני 1761 גילה את מעבר כוכב הלכת נוגה על פני השמש. ב-1764, מסייר נבחר לעמית של החברה המלכותית, בשנת 1769, הוא נבחר כחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים, וב-30 ביוני 1770, הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1806, קיבל את "צלב לגיון הכבוד" מידי נפוליאון. בשנת 1815 קיבל שבץ, והוא נפטר לאחר שנתיים בגיל 87. נקבר בפר לשז. ערך מורחב – קטלוג מסיה אחת המטרות העיקריות של תצפיות אסטרונומיות בימיו של מסיה הייתה חיפוש שביטים. עצמים מסוימים בשמיים היו קבועים במיקומם אך בהירים ובולטים מספיק כדי להפריע למלאכת החיפוש. כדי לא "לבזבז" זמן מסיה החליט לקטלג עצמים אלה, בעורכו הבחנה על בסיס תנועה נצפית, על ידי מספורם בתוספת האות M. את ערפילית הסרטן סימן כ-M1. ב־1774 פרסם מסיה רשימה ראשונית שכללה 45 גרמי-שמיים שונים וב-1781 הוא פרסם קטלוג מעודכן ומקיף יותר, ובו 103 מערכות, המוכר כיום כקטלוג מסיה. מאוחר יותר M102 זוהה, על ידי מסיה עצמו, כתצפית חוזרת של M101. כמו כן, במהלך העשורים שלאחר מכו נוספו לקטלוג 7 עצמים נוספים, כך שסה"כ הוא מכיל היום 109 גרמי-שמיים המסומנים כ־M1 ועד M110. סימונים אלה שרדו גם במהלך התפתחות האסטרונומיה על כל השינויים שחלו בה מימיו של מסיה. למשל, בעת שמסיה קטלג ערפיליות, הוא לא הבחין בין ערפילית פלנטרית, שהיא ענן גז בין־כוכבי, לבין גלקסיה שהיא צביר של כוכבים. על שמו נקראו מכתש מסיה על הירח ואסטרואיד 7359. קבוצת כוכבים שבוטלה Custos Messium נקראה לכבודו. גרם שמיים עמוק מרתון מסיה (אנ') מדיה וקבצים בנושא שארל מסיה בוויקישיתוף שארל מסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שארל מסיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) שארל מסיה מסביר את הקטלוג שלו, סרטון אנימציה באתר יוטיוב, 25 בפברואר 2011 (באנגלית) הביוגרפיה של מסיה באתר Messier.seds.org (באנגלית) שארל מסיה באתר מצפה הכוכבים של פריז (אנ') (בצרפתית) שארל מסיה, ברשת החברתית Goodreads
בומברדייה CRJ700

סדרת מטוסי בומברדיה CRJ700, CRJ900, CRJ1000 הם מטוסי נוסעים צרי-גוף מתוצרת חברת בומברדיה הקנדית. לאחר חתימת הסכם העברת זכויות, בומברדיה מכרה את הסדרה לחברת מיצובישי ב-1 ביוני 2020. לאחר הצלחת הדגם הקודם (CRJ 200), החליטה החברה לפתח שלושה דגמים גדולים יותר. העבודה על עיצוב CRJ700 החלה על ידי בומברדיה כבר בשנת 1995 והתוכניות הושקו באופן רשמי בינואר 1997. CRJ700 היא גרסה מוגדלת של CRJ200 שבה עלה מספר המושבים מ-50 לכ-70. ל-CRJ700 גם עיצוב כנפיים חדש ומשופר. המטוס מצויד בשני מנועי ג'נרל אלקטריק CF34-8C1. המהירות המקסימלית היא מאך 0.85 (556 מייל / שעה, 895 ק"מ / שעה) בגובה מרבי של 41,000 רגל (12,500 מ'). עם מטען, הטווח המרבי של CRJ700 הוא 2,250 מייל (3,620 ק"מ) עם מנועי CF34-8C1, עם הגרסה החדשה של המנועים CF34-8C5 יוכל המטוס להגיע לטוח של עד 2,895 מייל (4,660 ק"מ). CRJ700 מגיע בשלוש גרסאות: סדרה 700, סדרה 701 ו-702. 700 מוגבל ל-68 נוסעים, 701 ל-70 נוסעים, 702 ל-78 נוסעים. ל-CRJ700 יש גם שלוש גרסאות משקל שונות: רגיל, ER ,LR. לגרסת ER יש עלייה בקיבולת הדלק, כמו גם המשקל המרבי, אשר מאפשרת טווח מוגדל. גרסת LR (Long Range) מיועדת לטווחים ארוכים אף יותר. טיסתו הראשונה של המטוס נערכה ב-27 במאי 1999. החברה ייצרה 331 מטוסים מדגם זה. CRJ900 הוא הגרסה המוגדלת של ה-CRJ700 ומכילה 76-90 מושבים. המטוס בעל שני מנועי ג'נרל אלקטריק (CF34-8C5 ,13,360 lbf 59.4 kN). המטוס מבוסס באופן חלקי על סדרת CRJ200 עם כמה שיפורים משמעותיים. המטוס הוא ידידותי לסביבה כשהוא מותאם מבחינת טמפרטורות בתא הנוסעים באמצעות מאוורר אשר מסייע בקירור וחימום. המנועים נשלטים על ידי שליטה דיגיטלית במקום כבלי שליטת הבקרה של יחידת הדלק. רצפת התא הונמכה בכ-2 אינץ' דבר המאפשר ראות טובה יותר דרך החלונות. מוטת הכנפיים ארוכה יותר. המהירות הממוצעת של המטוס היא בין 450-500 קשר, שיפור משמעותי לעומת קודמו. החברה ייצרה 257 מטוסים מדגם זה. בשנת 2007 השיקה החברה את גרסת ה-CRJ1000 של המטוס עם מעל ל-100 מושבים. החברה שיפרה את יכולות המטוס וייעלה את רווחיות המפעילות על כל מושב. הגרסה הנ"ל ארוכה יותר גם בגוף המטוס וגם במוטת הכנפיים. החברה ייצרה 23 מטוסים מדגם זה. התרחשה רק תקרית אחת למטוס מסוג CRJ900 של דלתא איירליינס, שנחת נחיתת חירום מוצלחת בנמל התעופה ג'ון פ. קנדי שבניו יורק. מדיה וקבצים בנושא בומברדייה CRJ700 בוויקישיתוף