laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אצטדיון ארנסט האפל

אצטדיון ארנסט האפל (בגרמנית: Ernst-Happel-Stadion) הוא אצטדיון כדורגל בווינה שהיה ידוע בשם אצטדיון פראטר לפני 1992. האצטדיון נבנה בין 1929 ל-1931 עבור אולימפיאדת הפועלים השנייה, ותוכנן על ידי האדריכל הגרמני אוטו ארנסט שווייצר. האצטדיון נקרא על שמו של ארנסט האפל לאחר מותו ב-1992. ב-29 ביוני 2008 נערך בו גמר יורו 2008. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אצטדיון זה הוא הגדול ביותר באוסטריה, והוא מגרש הבית של נבחרת אוסטריה. משחקי המועדונים שנערכים באצטדיון הם בדרך כלל משחקי גביע מקומיים ומשחקים במסגרת תחרויות בינלאומיות של אחת מהקבוצות הבכירות בווינה, אוסטריה וינה וראפיד וינה, שהאצטדיונים הרגילים שלהם קטנים מדי בהשוואה לתקן שנקבע למשחקי ליגת האלופות וגביע אופ"א. משחקי דרבי מקומיים בין אוסטריה לראפיד וינה נערכים גם כן באצטדיון. מספר הצופים הגבוה ביותר היה 92,706 במשחק נגד נבחרת ברית המועצות, אך מספר המושבים הופחת מאז. למרות שתכולת האצטדיון הנוכחית היא רק 49,825 מושבים, האצטדיון זכה לדירוג של חמישה כוכבים באופ"א. דירוג זה מוענק בדרך כלל לאצטדיונים של למעלה מ-50,000 מושבים, ומשחק הגמר של ליגת האלופות יכול להיערך רק באצטדיונים בעלי דירוג זה. מספר המושבים הוגדל ל-53,008 עבור משחקי יורו 2008, כאשר משחק הגמר של התחרות נערך באצטדיון. בנוסף, במסגרת משחקי היורו נערכו באצטדיון שלושה משחקים בשלב הבתים, שני משחקים בשלב רבע הגמר ואחד ממשחקי חצי הגמר. גמר ליגת האלופות 1995: אייאקס אמסטרדם 1 - מילאן 0 גמר גביע אירופה לאלופות 1990: מילאן 1 - בנפיקה 0 גמר גביע אירופה לאלופות 1987: פורטו 2 - באיירן מינכן 1 גמר גביע המחזיקות 1970: מנצ'סטר סיטי 2 - גורניק זאבז'ה 1 גמר גביע אירופה לאלופות 1964: אינטר מילאן 3 - ריאל מדריד 1 במסגרת משחקי יורו 2008 נערכו באצטדיון שבעה משחקים: שלושה בשלב הבתים, שניים ברבע הגמר, אחד בחצי הגמר ומשחק הגמר עצמו. (1) בתום הארכה אירועי ספורט הנערכים באצטדיון כוללים תחרויות אתלטיקה, רכיבה על אופניים וטניס. בשנת 1950 נכחו 35,000 צופים בקרב היאבקות במשקל כבד, וב-1995 הוצבה באצטדיון בריכה זמנית שבה נערכה אליפות אירופה בשחייה. באצטדיון נערכו מספר קונצרטי רוק, כאשר במקרים מסוימים הגיעו כ-56,000 צופים להופעות של רובי ויליאמס, מייקל ג'קסון, בון ג'ובי, שלושת הטנורים, הרולינג סטונז, U2, Guns N' Roses, פינק פלויד וטינה טרנר. מידע על האצטדיון באתר עיריית וינה תמונות מהאצטדיון מודל תלת-ממדי של האצטדיון אצטדיון ארנסט האפל באתר יורו 2008 אצטדיון ארנסט האפל באתר World Stadiums אצטדיון ארנסט האפל באתר Stadionwelt (בגרמנית) אצטדיון ארנסט האפל באתר Stadium Guide אצטדיון ארנסט האפל לפני ששופץ באתר Stadium Guide
חונאס גוטיירס

חונאס מנואל גוטיירס (בספרדית: Jonás Manuel Gutiérrez; נולד ב-5 ביולי 1983 בסאנס פניה שבפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר בבאנפילד. גוטיירס החל לשחק בוולס סארספילד בשנת 2001 ושיחק בשורותיה עד קיץ 2005. במדי ולס התפרסם בשל פריצותיו באגפים וזכה עמה באליפות הקלאוסורה לשנת 2005. בקיץ 2005 עבר לשחק בהשאלה במועדון הספרדי מיורקה. במאיורקה הפך גוטיירס לשחקן הרכב חשוב של הקבוצה. לפני תחילת עונת 2007/08 ניסו מספר קבוצות אנגליות לרכוש את כרטיסו של גוטיירס אך ללא הצלחה. בתום העונה הצהיר גוטיירס על חוסר רצונו להמשיך לשחק במאיורקה ועל רצונו לעבור לשחק בקבוצה בכירה יותר כשהעדיפות היא לקבוצה אנגלית. בנוסף, תובעת קבוצתו הקודמת ולס סארספילד בעלות על כרטיסו של השחקן. ב-1 ביולי 2008 פרסמה ניוקאסל יונייטד על העברתו של גוטיירס לשורותיה. בסיום עונת 2008–2009 ירדה ניוקאסל ליגה, ואף על פי שמספר משחקניה הבכירים עזבו אותה, החליט גוטיירס להישאר בקבוצה. בעונה שלאחר מכן היווה גוטיירס בורג מרכזי בהרכבה של ניוקאסל, והקבוצה שבה לפרמייר ליג תוך כדי שהיא זוכה באליפות ליגת המשנה האנגלית. גוטיירס כבש ארבעה שערים במהלך העונה, ולאחר שניוקאסל הבטיחה את שובה לפריימר ליג הצהיר כי הוא מעוניין להישאר בקבוצה עוד שנים רבות. ב-30 במאי 2015 שוחרר השחקן מהקבוצה. ב-1 בספטמבר חתם בדפורטיבו לה קורוניה לעונה אחת. ב-6 בספטמבר 2016 חזר לארגנטינה לאחר 11 שנה וחתם בדפנסה וחוסטיסיה. ב-10 ביולי 2017 חתם לשנתיים באינדפנדיינטה. ב-13 ביולי 2018 חתם בדפנסה וחוסטיסיה. ב-9 ביולי 2019 חתם בבאנפילד. ב-7 בפברואר 2007 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 1-0 על צרפת. ב-11 בפברואר 2009 הבקיע את שערו הראשון בניצחון 2-0 על צרפת. ב-7 באוקטובר 2011 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת בניצחון 4-1 על צ'ילה במוקדמות מונדיאל 2014. בסך הכל ערך 22 הופעות. מדיה וקבצים בנושא חונאס גוטיירס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חונאס גוטיירס (בספרדית ובאנגלית) חונאס גוטיירס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חונאס גוטיירס, באתר Transfermarkt חונאס גוטיירס, באתר Soccerway חונאס גוטיירס, באתר BDFutbol חונאס גוטיירס, באתר WorldFootball.net חונאס גוטיירס, באתר National Football Teams חונאס גוטיירס, באתר FootballDatabase.eu
התאחדות הימאים בארץ ישראל

התאחדות הימאים בארץ ישראל הייתה אגודה מקצועית של יורדי ים ביישוב בארץ ישראל, שפעלה למשך תקופה קצרה בשנות ה-30, ימי המנדט הבריטי. הארגון הוקם בחודש אוגוסט שנת 1933 ביוזמה פרטית שמטרתה ריכוז בעלי מקצוע ימי בארץ. הארגון נרשם כחוק, וכתובתו נרשמה ברחוב בוגרשוב 79 בשכונת נורדיה, תל אביב, כתובת מגורי משפחתו של רב החובל אריה גרבנוב ששימש נשיא האגודה. גרבנוב וחברו בנימין לוין, ששימש מזכיר הארגון שבועות מספר, עסקו בריכוז ימאים מהיישוב ובקליטת ימאים עבריים שהגיעו לארץ, בכלל המקצועות והרמות, כדי לשלבם בעבודת ספנות. ניסיון זה היה הניסיון השני להקמת ארגון מקצועי בענף. הניסיון הראשון היה זה של רב החובל אריה באייבסקי בשנת 1925, אך ארגונו התפרק קרוב להיווסדו בשל מיעוט בעלי מקצוע ימי אז. הארגון הצליח בתוך חודש לרכז 12 בעלי מקצוע. גרבנוב אסף כסף, רשם חברת ספנות עברית בשם חופיה בע"מ, ויצא לחו"ל לרכוש אונייה ולהקים צי עברי תחת דגל עברי. משנקנתה האונייה עמנואל בדנמרק, נקרא לשם לוין שיצא עם המכונאי אליהו רוזין, גם הוא ממייסדי הארגון, לסייע בידו. הם ושלושה ימאים מהאגודה יצאו לנמל אולבורג בדנמרק. עמנואל וצוותה העברי נעלמו בים בראשית שנת 1934 וגורלם לא נודע, ועמם חדלה האגודה הראשונה שהקימו להתקיים. ד"ר מאיר גורביץ, היקיצה הימית, דבר, 19 במאי 1937 ד"ר מאיר גורביץ, היקיצה הימית - המשך, דבר, 19 במאי 1937 אריה באייבסקי
אולימפיאדת אינסברוק (1964)

אולימפיאדת החורף ה-9 נערכה מ-29 בינואר עד 9 בפברואר 1964 בעיר אינסברוק שבאוסטריה. באולימפיאדה השתתפו ספורטאים מ-36 מדינות. אתר האינטרנט הרשמי של אולימפיאדת אינסברוק (באנגלית) אולימפיאדת אינסברוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר הוועד האולימפי ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרך בן-צבי

דרך בן-צבי היא דרך ראשית בדרום תל אביב, המחברת בין שדרות ירושלים ביפו למחלף חולון בנתיבי איילון. הדרך, הקרויה על שמו של נשיאה השני של מדינת ישראל, יצחק בן-צבי, מהווה את ציר הרוחב הדרומי ביותר בתל אביב-יפו, במקביל לדרך קיבוץ גלויות. הדרך עוברת בתוואי ההיסטורי של הדרך מיפו אל ירושלים, אשר נסללה לראשונה כדרך לכירכרות בשנות השישים של המאה ה-19. בדרך זו השתמשו עולי הרגל לירושלים אשר הגיעו לארץ ישראל דרך נמל יפו. עד לסלילתו של כביש 1 בשנות ה-70 של המאה ה-20, שימשה, כחלק מכביש 44, כדרך הראשית לערים אלה. עד שניתן לה השם "בן צבי" היא כונתה דרך ירושלים. תוואי הדרך מתחיל בכיכר עיריית יפו, בפינה של שדרות ירושלים ביפו, שהוא מוביל ישירות לרחוב עולי ציון שבו שוכן שוק הפשפשים. באזור זה של הרחוב מבני מגורים, שמתחלפים בהדרגה, ככל שנעים מזרחה, בתעשייה זעירה ומוסכים. פנייה מצומת הסמוך מאוד לשדרות ירושלים מובילה דרך רחוב יהודה הימית מתחת לגשר ישירות לנמל יפו. קטע הכביש לנמל דרך יהודה הימית ודרך בן צבי היה, עד לסגירת הנמל בשנת 1965, הכביש הראשי שהוביל לנמל יפו. חלקה המרכזי של דרך בן צבי עובר באזור בו שכנה עד למלחמת העצמאות השכונה הערבית אבו כביר, שתושביה נטשו אותה במהלך המלחמה. לאורך הדרך ניתן למצוא לא מעט שרידים של בנייה ערבית ועות'מאנית עד היום, כגון בית אל-עזה ששימש במשך שנים רבות את מועדון קליעה כביר. בסוף שנות השישים הוקמה באזור שמדרום לדרך שכונת נווה עופר. בקצה המזרחי של השכונה, בסמוך לרחוב תל גיבורים המוביל לשכונה בשם זה בחולון, שוכן בית מעצר תל אביב. מצפון לדרך מספר אתרים: בסמוך לבניין מספר 49, בגן אבו נבוט, נמצא סביל אבו נבוט, מבנה סביל בעל שלוש כיפות שנבנה ב-1815 על ידי מושל יפו דאז. מזרחית לו, בפינת רחוב הרצל שוכן המכון לרפואה משפטית. המכון ממוקם בבניין מספר 67, וסרט תיעודי שהופק ב-1998 ועסק בפעילות המכון אף נקרא "דרך בן צבי 67". מצפון למכון מצויים גן בוטני, גן זואולוגי, כנסיית פטרוס הקדוש ובית הספר לטבע. חלקה המזרחי של דרך בן צבי מהווה את גבולה הדרומי של שכונת קריית שלום. מדרום לדרך בן צבי נמצא בניין פנורמה, מבנה מסחרי המאכלס בתי עסק, בתי מלאכה ומחסנים עם חניון פנימי רב קומתי, תחנת כיבוי אש וכן מגרשי האימון של מועדון הכדורגל מכבי תל אביב. מחלף חולון בנתיבי איילון מהווה את הקצה המזרחי של דרך בן צבי, כמו גם את קצה תחום השיפוט של עיריית תל אביב-יפו. הכביש ממשיך לכיוון דרום-מזרח, ככביש 44, בשטח גלילי. המשכה המזרחי של הדרך כחלק מאותו כביש נקרא "דרך השבעה" על שם שבעת הנוטרים שנפלו (על שמם גם משמר השבעה) בסמוך לכפר יאזור ששכן בעבר על אותה הדרך (כיום שוכנת במקומה אזור). המזרקה בכיכר עיריית יפו בפינה של שדרות ירושלים סביל אבו נבוט בית עתיק בדרך בן צבי ביפו הפסל קוראולנוס של יגאל תומרקין, בגן הציבורי הסמוך לסביל אבו נבוט הדרך ההיסטורית יפו-ירושלים מדיה וקבצים בנושא דרך בן-צבי בוויקישיתוף
סטאד דה ז'נב

הסטאד דה ז'נב (בצרפתית: Stade de Genève, תרגום חופשי אצטדיון ז'נבה) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ז'נבה שבשווייץ. תכולתו של האצטדיון היא 30,084 מקומות ישיבה. בניית האצטדיון הושלמה בשנת 2003, לאחר פחות משלוש שנות עבודה. האצטדיון משמש כמגרשן הביתי של קבוצת סרבט ז'נבה מליגת העל השווייצרית ושל נבחרת שווייץ. נקרא גם בשם Stade de la Praille ("סטאד דה לה פריי"). במהלך אליפות אירופה בכדורגל שנערכה בשווייץ ובאוסטריה אירח האצטדיון שלושה משחקים בבית א' של שלב הבתים: אתר האינטרנט הרשמי של סטאד דה ז'נב מודל תלת-ממדי של האצטדיון האצטדיון באתר יורו 2008 האצטדיון באתר World Stadiums האצטדיון באתר Stadium Guide
האור והצל

האור והצל הוא אלבום משותף של סאבלימינל והצל, אשר יצא בשנת 2002 דרך חברות התקליטים "הליקון" ו"תאקט". האלבום יצא שנתיים אחרי אלבום הבכורה של סאבלימינל "האור מציון" (בו התארח גם הצל), קיבל חשיפה גדולה יותר ונכנס יותר למיינסטרים. בתוך כשנתיים מכר האלבום כ-80 אלף עותקים והגיע למעמד פלטינה כפולה. בין הזמרים המשתתפים באלבום ניתן למצוא את הזמר מומי לוי, הזמרת סיוון, הזמר גבריאל בטלר, הראפר שי 360, הזמרת, השחקנית וכוכבת הסדרה "הפיג'מות", אלונה טל ובפעם הראשונה זמר מוזיקה ים תיכונית רון שובל בשיר המשלב היפ הופ עם מוזיקה מזרחית, דבר שלא היה נהוג עד אז בישראל. השיר הפוליטי "בילאדי" קומם אנשי שמאל ואת האוכלוסייה הפלסטינית כיוון שמו של השיר (בילאדי - "אדמה שלי" בערבית), ובין היתר את הראפר הערבי תאמר נפאר אשר השתתף איתו בסרט התיעודי "ערוצים של זעם", שיצא מעט לאחר האלבום. הסרט מספר על הסכסוך הישראלי-פלסטיני דרך שני מחנות הראפרים (סאבלימינל והצל מהצד הישראלי ו-DAM ומהצד הפלסטיני). סאבלימינל, אדי סומירן, מג'יק, אורי שוחט, הרוק, מומי לוי, פיני ארנובייב "סאבלימינל והצל חוזרים". nrg.
תצורת מנוחה

תצורת מנוחה היא תצורה הבנויה מקירטון רך בדרך כלל. לעיתים התצורה מחופה ברובדי צור של תצורת משאש. התצורה נפוצה ברוב אזורי הארץ. עוביה הולך ונעשה דק יותר כלפי מרום הקמרים של שדרת ההר לאורך ארץ ישראל, מהשיפולים המזרחיים של הרי יהודה ושומרון ורכסי הנגב וכן בשיפולים המערביים של ההרים בשפלת החוף הגבוהה, מישור הגבעות המהווה את הגבול שבין ההר לשפלה. התצורה נמנית עם חבורת הר הצופים אשר הורבדה בתקופת סנון מתור קרטיקון ומגיע לתקופת פלאוקן בבסיס תור השלישון. תיארוך הופעתה הוא בין 90 מיליוני שנים ועד לפני כ-70 מיליוני שנים. התצורה הורבדה בתקופה שבה עלו פני הים כתוצאה מהתחממות גלובלית. היכן שהשתרע אגן ימי עמוק, נוצרו תצורות מנוחה ומעליה תצורת משאש, כתוצאה מעליית גובה פני הים ושינוי האקלים. הביטוי של תצורת מנוחה בשטח הוא ביצירת המדרונות המתונים של הגבעות, במקומות בהן נסחפה תצורת מישש[דרושה הבהרה] מסלע צור, התפתח נוף גבעות מעוגלות - היוצרות קווי רקיע כיפתיים - עגלגלים. מדבר יהודה בנוי בחלקו הגדול מגבעות של סלעי קירטון מתצורת מנוחה. הסלעים הרכים יוצרים נוף מתון שבו מתחתרים ערוצים רחבים. רוב דרכי האורך במדבר יהודה מוקמו בתחומי תצורה זו. כאשר פסגת ההר בנויה משכבה קשה ושטוחה של צור מאסיבי הביטוי הנופי יהיה של הר שולחן במקום המבנה הכיפתי. הרי שולחן נפוצים באזור הנגב הצפוני ובמדבר יהודה. סלע הצור, העמיד יותר בפני הבליה, מונע את הסחיפה של השכבות הרכות יותר, שיוצרות את מורדותיו התלולים הבנויות מסלע קירטון. משק המים של תצורת מנוחה אינו טוב, מאחר שאינה סופגת מים. יחד עם זאת, בשל תכונה זו יכולים להיווצר בה מאגרי מים. בתחומים בהם נמצאת התצורה לבד, נמצאים בה צמחים מדבריים כמו לענת המדבר, נואית קוצנית, שבר לבן ועוד. על גבי סלעי קירטון מתפתחת קרקע רנדזינה, שהיא תוצאה של התפוררות הקירטון. מופיעה גם צמחייה נוספת: צומח של בתות ספר (כמו סירה קוצנית, שלהבית קצרת שיניים ומרווה מלבינה ואפילו מינים ערבתיים האירנו-טורני כמו שיזף מצוי. באזורי תצורת מנוחה בהם שכבת הקירטון הייתה מכוסה בנארי היו אזורים שבהם הייתה התיישבות קדומה, שכן ניתן היה לחפור בה בורות לאיסוף מים. הודות לכושר הספיגה הנמוך של התצורה, המים נשמרו בה, ולא חלחלו. לעיתים, כאשר אותרה התצורה ונמצאו בה שרידי ישוב, ניתן היה להעריך כי היה בה יישוב מתקופת ההתנחלות הישראלית. לסלע הקירטון מתצורה זו היה גם שימוש בבניה בשל קלות החציבה, אך בשל החסרונות, הימצאות שרידי צור בתוכו וקלות התפוררותו, נמנעו מלהשתמש בו. מדיה וקבצים בנושא תצורת מנוחה בוויקישיתוף הרי שולחן
ניו יורק ג'טס

ניו יורק ג'טס (באנגלית: New York Jets; כינוי: ג'טס) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה במטרופולין העיר ניו יורק. מגרשה הביתי הוא אצטדיון מטלייף שבניו ג'רזי, ומטה הקבוצה ממוקם בלונג איילנד. הקבוצה נוסדה ב-1960 והצטרפה לליגת ה-AFL, תחת השם הניו יורק טייטנס, ב-1963 שונה שמה לג'טס. הג'טס היו הקבוצה הראשונה מליגת ה-AFL שניצחה את נציגת ליגת ה-NFL בסופרבול, כאשר ב-1968 גברו על הבולטימור קולטס 16-7. ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בחטיבת ה-AFC בליגת ה-NFL בעקבות איחוד הליגות המקצועניות. מאז זכתה הקבוצה פעמיים בלבד בראשות בית AFC מזרח, ב-1998 וב-2002 ולא הצליחה להעפיל לסופרבול. מדיה וקבצים בנושא ניו יורק ג'טס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניו יורק ג'טס ניו יורק ג'טס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניו יורק ג'טס, ברשת החברתית פייסבוק ניו יורק ג'טס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניו יורק ג'טס, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגמון (צמח)

אַגְמוֹן (שם מדעי: Scirpus) הוא סוג של צמחים עשבוניים ממשפחת הגמאיים, הכולל כמה מאות מינים, בתפוצה עולמית. מיני האגמון נפוצים בבתי גידול לחים, כגון ביצות, גדות נחלים ואגמים, ומכאן שם הסוג. חלקם מותאמים לסביבות בעלות מליחות גבוהה, כגון חולות וחופי ים. צמחי האגמון מתאפיינים בעלים צרים ומארכים, וקנים הנושאים תפרחות בצורת שיבולת. יש מינים המגיעים לגובה 3 מטרים, ואחרים שגובהם 20 ס"מ. הקנים והעלים של רבים מהמינים מכילים רקמה ספוגית האוגרת אוויר ומאפשרת לצמח לצמוח בתוך המים. בעקבות מחקרים פילוגנטיים מאז סוף המאה ה-20, מקובל כיום לפצל את הסוג Scirpus לכמה סוגים נוספים, בהם Schoenoplectus, Scirpoides ועוד. בעבר מנה הסוג קרוב ל-300 מינים, אולם בעקבות השינויים הוא הצטמצם לכ-120 מינים. בארץ ישראל מצויים מיני האגמון הבאים: אגמון האגם - Scirpus lacustris (או Schoenoplectus lacustris)- צמח רב-שנתי גבוה (עד 1.5 מ') הנפוץ ליד נחלים, אגמים וביצות, טבול במים או קרוב אליהם. גבעוליו הגליליים משמשים לקליעת מחצלות ושזירת חבלים. אגמון ימי - Scirpus tuberosus (או Bolboschoenus maritimus) - בעל גבעולים תלת-צלעיים, גדל בארץ בגדות נחלים, ובאירופה בעיקר בחופי ים (מכאן שמו). אגמון החוף - Scirpus litoralis (או Schoenoplectus litoralis) - דומה לאגמון ימי, נבדל ממנו בסידור העלים והשיבולים. אגמון שרוע - Scirpus supinus (או Schenoplectus supinus) - צמח חד-שנתי נדיר הגדל במישור החוף. אגמון נטוי - Scirpus cernuus (או Isolepis cernua) - צמח חד שנתי נדיר. אגמון הכדורים - Scirpus holoschoenus (או Scirpoides holoschoenus; בעבר נקרא גם אגמונית הכדורים, Holoschoenus vulgaris) - צמח רב-שנתי, בעל גבעולים חלקים ומחורצים ותפרחות כדוריות המורכבות משיבולים רבות. נפוץ בקרקעות חוליות במקומות לחים במישור החוף ובבקעת הירדן. השם אגמון מקורו בשם הנזכר בכמה מקומות בתנ"ך, בביטויים ציוריים ומטפוריים: ”הֲתָשִׂים אַגְמֹן בְּאַפּוֹ וּבְחוֹחַ תִּקּוֹב לֶחֱיוֹ” (איוב מ' כ"ו) ”הֲכָזֶה יִהְיֶה צוֹם אֶבְחָרֵהוּ יוֹם עַנּוֹת אָדָם נַפְשׁוֹ הֲלָכֹף כְּאַגְמֹן רֹאשׁוֹ וְשַׂק וָאֵפֶר יַצִּיעַ הֲלָזֶה תִּקְרָא-צוֹם וְיוֹם רָצוֹן לַ-ה'” (ישעיהו נ"ח ה') אין יודעים בבירור אם באזכורים אלו בתנ"ך מדובר בצמח הקרוי כיום אגמון. אגמון, באתר ITIS (באנגלית) אגמון, באתר NCBI (באנגלית) אגמון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אגמון, באתר Tropicos (באנגלית) אגמון, באתר GBIF (באנגלית) אגמון, באתר IPNI (באנגלית) אגמון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
לאס וגאס ריידרס

לאס וגאס ריידרס (באנגלית: Las Vegas Raiders) היא קבוצת פוטבול אמריקנית המשחקת בליגת הפוטבול הלאומית, ה-NFL. בסיסה בעיר פרדייז, נבדה, שהיא חלק ממטרופולין לאס וגאס. הקבוצה נוסדה ב-1960 באוקלנד, קליפורניה, תחת השם אוקלנד ריידרס, והצטרפה לליגת ה-AFL, בה זכתה באליפות בשנת 1967. ב-1970 עברה הקבוצה לשחק בחטיבת ה-AFC שבליגת ה-NFL בעקבות איחוד הליגות המקצועניות. ב-1980, לאחר כישלון בניסיונות להביא לשיפוץ האצטדיון באוקלנד, החליט בעלי הקבוצה, אל דייוויס, להעביר את הפעילות ללוס אנג'לס; ניסיונות הטרפוד של הליגה לצעד זה היו מוקד תביעות משפטיות על הפרת חוק ההגבלים העסקיים. לאחר מאבק משפטי ממושך, פסקו המושבעים לטובתו של דייוויס, וב-1982 הוא העביר את הקבוצה ללוס אנג'לס, שם שיחקה עד 1994 תחת השם לוס אנג'לס ריידרס. ב-1995 חזרו הריידרס לשחק באוקלנד. בשנת 2011 נפטר הבעלים אל דייוויס ואת הקבוצה ירש בנו, מארק דייוויס. הקבוצה זכתה ב-3 סופרבולים, האחרון בהם בשנת 1983. באוקלנד הריידרס היו מזוהים עם קבוצת אוהדים מושבעים וצבעוניים, שכונו "אומת הריידרס", ונהגו להתאסף זמן רב לפני המשחקים בתחפושות וצבעי פנים מאיימים. מגרשה הביתי של הקבוצה באוקלנד כונה "החור השחור". ב-2017 אישרה הליגה את מעבר הקבוצה למטרופולין לאס וגאס, ובינואר 2020 התבצע המעבר רשמית והקבוצה שינתה את שמה לשמה הנוכחי. אצטדיונה הביתי, אצטדיון אליג'אנט, נפתח בעונת 2020/21 ב-NFL. מדיה וקבצים בנושא לאס וגאס ריידרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאס וגאס ריידרס לאס וגאס ריידרס, ברשת החברתית פייסבוק לאס וגאס ריידרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לאס וגאס ריידרס, ברשת החברתית אינסטגרם לאס וגאס ריידרס, סרטונים בערוץ היוטיוב לאס וגאס ריידרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצטדיון לציגרונד

אצטדיון לציגרונד (Letzigrund) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ציריך שבשווייץ, והוא מגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל פ.צ. ציריך. זמנית, הוא משמש גם כמגרשה הביתה של קבוצת גראסהופרס, עד להשלמת בנייתו של אצטדיון ציריך. האצטדיון נחנך ב-22 בפברואר 1925 והוא היה בבעלותה של קבוצת הכדורגל פ.צ. ציריך. בעת המיתון של שנת 1937, האצטדיון הועבר לבעלותה של עיריית ציריך, ומאז ועד היום העירייה היא הבעלים של המגרש. לפני ששופץ, הכיל האצטדיון 23,605 מקומות, מתוכם 11,605 מקומות ישיבה ו-12,000 מקומות הנחשבים למקומות עמידה. המשטח הוא בגודל של 105 × 68 מטרים, ובנוסף יש באצטדיון מסלול אתלטיקה. כיום הוא מארח תחרויות במסגרת ליגת היהלום. בחודש ינואר 2005 אופ"א אישרה את התוכניות להרחבת ושיפוץ האצטדיון על מנת שיוכל לארח את משחקי יורו 2008. במהלך האליפות, אירח המגרש 3 משחקים במסגרת שלב הבתים. האצטדיון נחנך מחדש ב-30 באוגוסט 2007, כאשר תכולתו הוגדלה ל-30,000 מקומות ישיבה. משחק הכדורגל הראשון באצטדיון המחודש היה בין פ.צ. ציריך וגראסהופרס ב-23 בספטמבר. בשנת 2014 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה. במהלך אליפות אירופה בכדורגל שנערכה בשווייץ ובאוסטריה אירח האצטדיון שלושה משחקים בשלב הבתים: אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון לציגרונד אצטדיון לציגרונד באתר יורו 2008 אצטדיון לציגרונד באתר World Stadiums אצטדיון לציגרונד באתר Stadium Guide אצטדיון לציגרונד לפני ששופץ באתר Stadium Guide
דאלאס קאובויס

דאלאס קאובויס (באנגלית: Dallas Cowboys) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר ארלינגטון, פרבר של דאלאס שבמדינת טקסס. הקבוצה נוסדה והצטרפה לליגת ה-NFL ב-1960, ומאז זכתה חמש פעמים בסופרבול. הצלחות הקבוצה לאורך קיומה, משכו אליה אוהדים רבים, ועל כן היא מכונה "הקבוצה של אמריקה". בניית האצטדיון החדש בפרברי דאלאס, העלתה את שווי הקבוצה, ועל פי הערכות מגזין פורבס היא קבוצת הפוטבול בעלת השווי הגבוה ביותר בעולם. שווי הקבוצה נכון לשנת 2021 הוערך על יד פורבס בכ-6.5 מיליארד דולר, קבוצת הספורט בעלת השווי הגבוה בעולם. דאלאס היא קבוצת ההרחבה הראשונה של ה-NFL. את מאזן הניצחונות החיובי הראשון השיגה בעונתה השישית בליגה, ב-1966. עונה לאחר מכן העפילה בפלייאוף עד גמר החטיבה, אך הפסידה בהתמודדות מול גרין ביי פאקרס ולא העפילה לסופרבול, במשחק שזכה לכינוי "משחק הקרח" משום שהתקיים בטמפרטורה של פחות מ-10 מעלות צלזיוס מתחת לאפס עם רוחות עזות. בעונת 1971 העפילה לסופרבול VI, בו גברה על מיאמי דולפינס 3-24 וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-1975 העפילה בפעם השנייה לסופרבול בו הפסידה לפיטסבורג סטילרס, בעונת 1977 זכתה בסופרבול XII לאחר שגברה על דנוור ברונקוס ובעונת 1978 הפסידה בסופרבול לפיטסבורג סטילרס. בסרט שנעשה על ידי ה-NFL על הקבוצה בעקבות עונה זו, זכתה לכינוי הקבוצה של אמריקה, כינוי שדבק בה מאז. לאחר שורה של אכזבות בשנות ה-80, נמכרה הקבוצה ב-1989 לבעליה הנוכחיים, ג'רי ג'ונס. באותה שנה בחרה הקבוצה את הקוורטרבק טרוי אייקמן בבחירה הראשונה בדראפט וכן ביצעה עסקת ענק עם מינסוטה ויקינגס. במסגרת העסקה קיבלה דאלאס חמישה שחקנים ובחירות דראפט עתידיות רבות בתמורה לכוכב הקבוצה הרשל ווקר. העסקה אפשרה לדאלאס לבנות עצמה מחדש, היא זכתה חמש פעמים רצופות בראשות הבית בשנים 1992–1996, וזכתה בעוד שלושה תוארי סופרבול ב-1992, 1993 ו-1995. מאז לא הצליחה הקבוצה להעפיל פעם נוספת לסופרבול. ביוני 24 שחררה נטפליקס סדרה בת שבעה פרקים שמתארת את קורות חייהן של מעודדות הקבוצה במהלך עונת שנת 23 הסדרה נקראת America's Sweethearts. מדיה וקבצים בנושא דאלאס קאובויס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאלאס קאובויס דאלאס קאובויס, ברשת החברתית פייסבוק דאלאס קאובויס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דאלאס קאובויס, ברשת החברתית אינסטגרם דאלאס קאובויס, סרטונים בערוץ היוטיוב דאלאס קאובויס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Mike Ozanian, The NFL’s Most Valuable Teams 2021: Average Team Value Soars To $3.5 Billion As League Shrugs Off Pandemic Year, Forbes (באנגלית) https://www.netflix.com/il/title/81685878?s=i&trkid=262412350&vlang=he&clip=81902233 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קייזר צ'יפס (כדורגל)

קייזר צ'יפס (באנגלית: Kaizer Chiefs) הוא מועדון כדורגל דרום אפריקאי מהעיר יוהנסבורג, המשחק בליגת ה-PSL, ונחשב לאחד המוצלחים בדרום אפריקה. יושב ראש הקבוצה הוא קייזר מוטאנוג ומאמן הקבוצה הוא מושין ארטוגל הטורקי. מועדון הכדורגל הוקם ב-7 בנובמבר 1970 בעיירה סווטו, פרבר של יוהנסבורג, אשר היה עיר המיועדת לשחורים בתקופת האפרטהייד. מאז הקמתו נחשב המועדון לאחד מבין שלושת המועדונים היוקרתיים ביותר בליגת PSL יחד עם ממלודי סאנדונס ואורלנדו פירטס. המועדון צבר 80 תארים ב-36 שנים, כשהחשוב מביניהם ברמה הבינלאומית הוא גביע אפריקה למחזיקות גביע בשנת 2001. המועדון הושעה על ידי התאחדות הכדורגל האפריקאית מפעילות בינלאומית בין השנים 2005 ו-2009, לאחר שהקבוצה החליטה שלא להשתתף בגביע CAF, טורניר מקביל בחשיבותו לגביע אופ"א). זאת הייתה הפעם השנייה, בה הקבוצה לא הסכימה ליטול חלק בתחרות. מגרש האימונים של הקבוצה נמצא ב"קייזר צ'יפס ווילג'" בעיירה נטורנה, 6 קילומטרים דרומית ליוהנסבורג. ענות 2001/2 הייתה העונה הטובה ביותר שהייתה למועדון, כאשר הושגו ארבעה תארים בארבעה חודשים. בעונת 2002/3 קיבל המועדון את 'פרס ההגינות' בקוריאה הדרומית, ובאותה שנה לראשונה זכו באליפות ליגת ה-PSL. קייזר צ'יפס אמור היה להיות מועדון הכדורגל הראשון בדרום אפריקה, אשר אצטדיון יהיה בבעלותו הפרטית. האצטדיון הנבנה בעלות של כ-695 מיליון ראנד אמור לארח את משחקי הבית של הקבוצה החל משנת 2012 ובו 55,000 מקומות ישיבה. עד אז לא היה לקבוצה אצטדיון ביתי, אלא שיחקה בשני אצטדיונים: אצטדיון FNB ואצטדיון אליס פארק. במשחק סוער ב-1979, שבמהלכו הושלכו בקבוקי בירה, השתמש אוהד הקבוצה אלפרד בלויי בקסדה ממקום עבודתו כדי להתגונן מהבקבוקים המושלכים. לקראת המשחקים הבאים צבע אותה בצהוב ובשחור, כצבעי הקבוצה. בהמשך, לבקשת אוהדים אחרים, החל לייצר קסדות נוספות כאלו, כפריט לצורך עידוד הקבוצה והזדהות עימה. הקסדות הנקראות "בלויי מקאראפה" הפכו פופולריות, ומשמשות אוהדים בענפי ספורט שונים. מדיה וקבצים בנושא קייזר צ'יפס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קייזר צ'יפס (באנגלית) קייזר צ'יפס, ברשת החברתית פייסבוק קייזר צ'יפס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייזר צ'יפס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
יהודית מזור

יהודית (מזרחי) מזור (ג'ודי טאובמן) (נולדה ב-1943) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1962 ודוגמנית עבר. יהודית מזור נולדה בתל אביב. בגיל 16 זכתה בתואר "מלכת המים" של שבועון העולם הזה. בגיל 17 עזבה את לימודיה לטובת עולם הדוגמנות ושנתיים מאוחר יותר השלימה בגרויות. בשנת 1962 זכתה בתואר מלכת היופי. באותה שנה ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל, העפילה לשלב חצי הגמר, והייתה בין שלוש הזוכות בתואר "Costume honorable mentions". בגיל 21 התחתנה עם הרברט רוניק מיליונר אמריקאי בעל בית חרושת להלבשה והנעלה, ועברה לגור איתו במנהטן, ונולדו להם שני ילדים. היא התגרשה ממנו בתקופת נפילת עסקיו. החלה לעבוד בגלריה לממכר אומנות סותבי'ס. כעבור שנה ב-1982 היא נישאה לבעלים של רשת הגלריות אלפרד טאובמן (אנ'). בשנת 2015 התאלמנה מבעלה המיליארדר טאובמן שהיה בן 91 במותו, ונקלעה לסכסוך ירושה מתוקשר עם ילדיו החורגים. מלכת היופי 2001, באתר ynet. המידע והסיפורים – מתוך אלבום "אשה 2000", בהוצאת "ידיעות אחרונות" מיס יוניברס 1962 באתר pageantopolis.com איפה המלכות כולן דבר, 22 באפריל 1966 ynet, קרב ירושה: מלכת היופי הישראלית ננעלה מחוץ לדירת היוקרה, באתר ynet, 14 בספטמבר 2015 חדשות nana10, בריטניה: מלכת היופי הישראלית לשעבר בקרב ירושה, באתר nana10‏, 14 בספטמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דליה ליאון

דליה ליאון (נולדה ב-1943), מלכת היופי של ישראל לשנת 1961. דליה ליאון נולדה וגדלה בחיפה. כשסיימה את לימודיה התיכוניים זכתה בתחרות מלכת היופי. היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס אינטרנשיונל והעפילה לשלב 15 המועמדות הסופיות. עם סיום שנת כהונתה התחתנה וב-1970 עזבה יחד עם בעלה, בנה ושתי בנותיהם ללוקסמבורג לצורך עסקי בעלה בענף הנדל"ן. שנות השישים-מלכות היופי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.