laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אברהם ורדיגר

אברהם ורדיגר (6 במאי 1921, כ"ח בניסן תרפ"א – 27 בנובמבר 2013, כ"ד בכסלו תשע"ד) היה איש ציבור דתי, מראשי פועלי אגודת ישראל. כיהן כסגן שר במשרד לענייני ירושלים, חבר הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל, מורשה, אגודת ישראל ויהדות התורה ויושב ראש דירקטוריון בנק פאג"י. ורדיגר נולד בעיר לודז' שבפולין ליעקב ורדיגר מצאצאי הרב אברהם מטשכנוב, אבי שושלת חסידות סטריקוב. אביו, נכדו של רבי מנחם מנדל לנדא מזוויירצ'ה, הוציא מספר ספרים של רבי אברהם מטשכנוב. עלה לארץ ישראל ב-1947. את השכלתו רכש בלימודים בישיבה גבוהה. היה פעיל בתנועת פאג"י בפולין, צרפת וישראל. שירת בצה"ל. ב-21 בדצמבר 1967 החל לכהן בכנסת השישית, לאחר שחבר הכנסת יעקב כ"ץ נפטר לאחר שנפצע בתאונת דרכים וכיהן עד סיום הכנסת השמינית ב-1977. ב-1984 הקים את מורשה יחד עם הרב חיים דרוקמן, וכיהן מטעמה בכנסת ה-11. בסיום אותה קדנציה השתלב מחדש באגודת ישראל וכיהן מטעמה בכנסת ה-12 (עד 1992). בכנסת ה-13 כיהן מחצית מהקדנציה (מ-28 ביוני 1994) ברוטציה עם חבר הכנסת מנחם פרוש. פרש מהכנסת ב-1996. כיהן בתפקידים בכירים בתנועת פועלי אגודת ישראל ושנים רבות כמזכיר הכללי עד שנבחר ליו"ר התנועה. כיהן כחבר הכנסת מטעם אגודת ישראל, חזית דתית תורתית ויהדות התורה. בכנסת ה-12 כיהן כיו"ר ועדת האתיקה של הכנסת וב-27 בנובמבר 1990 נתמנה לסגן שר במשרד לענייני ירושלים, תפקיד שנוצר בשבילו ולא היה קיים עד אז. ורדיגר התפרסם כשסירב לשתף פעולה עם ניסיונו של שמעון פרס להקים ממשלה צרה בימי "התרגיל המסריח" ב-1990. גורמים באגודת ישראל תבעו ממנו להתפטר, אם אינו מוכן להצביע כהחלטת הסיעה. הלחץ שהופעל עליו הביא אותו לכתוב מכתב התפטרות, אך בעקבות בקשותיהם של רבי מנחם מנדל שניאורסון והרב אלעזר מנחם מן שך, חזר בו מהתפטרותו ותמך בממשלתו החדשה של שמיר. נפטר בשנת 2013, ונקבר בהר המנוחות בירושלים. בנו, חנוך ורדיגר, ניסה ללא הצלחה להחיות את תנועת פועלי אגודת ישראל ולהריצה בבחירות לכנסת ובהמשך עמד בראש תנועת 'טוב' שהתמודדה במישור המוניציפלי. בט' באייר תשפ"ג, 30 באפריל 2023, הנציחה אותו עיריית ירושלים בקריאת מעבר רחוב על שמו בשכונת מקור ברוך סמוך לרחוב רש"י, בטקס שהתקיים במעמד הרב הראשי לישראל הרב דוד לאו, ראש העיר משה ליאון ובני המשפחה בהנחיית משה שטרן. אברהם ורדיגר, באתר הכנסת אברהם ורדיגר, באתר כנסת פתוחה נורית ברצקי (מראיינת), שטח פרטי: אברהם ורדיגר, חבר כנסת, מעריב, 15 ביוני 1990 אריה דיין, דיוקן האמן כח"כ דתי, כותרת ראשית, 9 בינואר 1985 אהרן קורנפלד, פרסום ראשון: ההוראות האישיות, באתר בחדרי חרדים, ראיון עם ורדיגר, ‏כ"ו אלול תשס"ה 30/09/2005 עידן יוסף, סגן השר לשעבר אברהם ורדיגר מת בגיל 92, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 בנובמבר 2013 עדו בן פורת, אברהם ורדיגר הלך לעולמו, באתר ערוץ 7, 27 בנובמבר 2013 * אברהם ורדיגר, באתר הכנסת אברהם ורדיגר, באתר כנסת פתוחה פגישת ורדיגר ושך בסוף השבוע עוררה תמיהה ברחוב הליטאי (15/04/1990) - נח זבולוני - רנ"ז - מאמרים, באתר ranaz.co.il; קורנפלד, בחדרי חרדים.
סקריז החיצוניים

איי סקריז החיצוניים (באנגלית: Out Skerries – אאוט סקריז או Outer Skerries – אאוטר סקריז) הם קבוצת איים באיי שטלנד שבסקוטלנד. האיים מצויים כששה ק"מ צפונית לאי וולסיי, ובמרחק 320 ק"מ מנורווגיה. האיים העיקריים בקבוצת איים זו הם האוסיי, ברוריי וגרוניי. באיים האוסי וברוריי מתגוררים כ-75 תושבים, והאיים מחוברים באמצעות גשר. באיים מצוי משטח נחיתה למטוסים, בית ספר יסודי וחטיבת ביניים וכן כנסייה אחת. חטיבת הביניים היא הקטנה בחטיבות הביניים בממלכה המאוחדת, ונכון לשנת 2015 לומד בה תלמיד אחד בלבד. עיקר כלכלת האיים מתבססת על דיג. מדיה וקבצים בנושא סקריז החיצוניים בוויקישיתוף תיאור האיים בית ספר פרטי: התלמיד הבודד בעולם, באתר ynet, 23 בנובמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סקוטלנד ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדי

גְדִי הוא הצאצא של עז הבית בעברית מודרנית, עם זאת בעברית מקראית משמעותו גור של כל בהמה. גדי הוא צאצא של תיש ועז או של יעל ויעלה. גדי העז קטן מגדי היעל וניתן להתבלבל בין גדי יעל, ליעל בוגר, גודלם של השניים אינם שונה משמעותית ועיקר ההבדל ביניהם הם אורך הקרניים. לפי הרמב"ם (מאכלות אסורות פ"ט), רש"י (שמות כג, 19) ויוסף קרא, גם צאצאו של השור והפרה נקרא "גדי" לצד השם "עגל", הנהוג בימינו. בימי קדם נחשב הגדי למעדן והיה חיה ראויה וזמינה, דבר המשתקף מסיפורי המקרא: נהגו להקריב אותו כקורבן, לתת אותו כתשורה או כאתנן (כמסופר במעשה יהודה ותמר), ולהציע אותו לאורחים מכובדים (כפי שמסופר אצל השופט גדעון ואצל מנוח אבי שמשון, שהציע מאכל זה למלאך, וכן אצל רבקה, שהכינה ליצחק תבשיל משני גדיי עיזים בסיפור גנבת הברכות). עד היום השתמר מאכל זה אצל הבדואים בשם "ג'די בחליב אמו", והוא נחשב למאכל תאווה, שמכינים אותו לאורחים מכובדים.[דרוש מקור] שלוש פעמים נאסר במקרא לבשל גדי בחלב אמו (ראו בהרחבה שם), פעמיים מהן בסמיכות לענייני בית המקדש (שמות, כ"ג, י"ט; שם ל"ד, כ"ו), ופעם אחת בסמיכות לענייני מאכלים אסורים (דברים, י"ד, כ"א). כבר הוזכר למעלה שבלשון המקרא 'גדי' הוא בן של כל בהמה ולא רק של עז. לפי חז"ל, אין האיסור מסוים רק על מולידת הגדי, אלא כללי על כל 'אֵם', כך למשל בן העז אסור לבשלו עם חלב של כל עז בעולם. בנוסף, כאשר הגדי גדל אין הוא הופך למותר לאכילה עם חלב אמו, אלא התורה לקחה 'גדי' בתור דוגמה. וכמו שגדי הוא בן כל בהמה, כך חלב אמו הוא של כל בהמה (למשל גדי עזים בחלב פרה). בנוסף אסרו חז״ל בשר עופות בחלב. לאיסור נאמרו כמה טעמים, מהם כי מדובר באכזריות, או באכילת תאוה, ועל עם ישראל להיות קדוש, ומהם כי כן היה מנהג פוליתאיסטי באותם הזמנים לבשל גדי בחלב אמו, למשל בעבודת עשתרת. בחזון השלום הכלל עולמי של הנביא ישעיהו מתואר המצב האידיאלי, בו החיות הטורפות יהפכו לצמחוניות באופן הבא: ”וְגָר זְאֵב עִם כֶּבֶשׂ, וְנָמֵר עִם גְּדִי יִרְבָּץ” (ישעיהו י"א, ו). הגדי מופיע גם בפיוט "חד גדיא" בהגדה של פסח כראשון בשרשרת ארוכה של נטרפים. באנגלית מציינת המילה גדי (Kid) הן ילד והן מעשה שטות והתלוצצות, הנגזר כנראה משובבותו הרבה של הגדי. גם בעברית לפחות הקדומה, גדי שימש לנער, "גדיים שהנחת נעשו תיישים בעלי קרניים". בתלמוד ישנה אף מידת נפח שנקראת "מלוא פיו של גדי", והיא הכמות שגדי יכול להכניס לפיו. ייתכן כי עין גדי שבמדבר יהודה קרוי על שמו של הגדי הרץ במדבר אל המעיין. מזל גדי הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל גדי" הוא מי שנולד בין 22 בדצמבר לבין 20 בינואר (לערך). מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל גדי האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הגדי לבין אזור השמיים של מזל גדי בגלל נדידתן של נקודות השוויון. חז"ל לא אסרו דגים בחלב מפני שבשר הדג שונה מאוד מבשר הבהמה (משנה חולין קג, ב). תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"ג, עמוד א'
ברוריי

ברוריי (באנגלית: Bruray) הוא אי בקבוצת איי סקריז החיצוניים, באיי שטלנד שבסקוטלנד. האי הוא המזרחי באיים המיושבים של סקוטלנד. האי מחובר במעבורת עם הנמל וידלין והעיירה לרוויק שבמיינלנד. כמו כן ממשטח הנחיתה שבאי ממריאות טיסות של חברת לוגאנאייר לטינגוול. האי מקושר באמצעות גשר "סקריז" לאי הוסיי. גשר הבטון נבנה בין האיים ב-1957. באי מצוי בית הספר הקטן ביותר בסקוטלנד. מדיה וקבצים בנושא ברוריי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סקוטלנד ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האוסיי

האוסיי (באנגלית: Housay) הוא אי בקבוצת איי סקריז החיצוניים באיי שטלנד שבסקוטלנד. באי זה, המקושר לאי ברוריי בגשר בטון, מתגוררים כ-45 תושבים. באי ממוקמים המרכז התרבותי של קבוצת איי סקריז (הכולל אחת משתי החנויות בקבוצת האיים, אולם ציבורי, כנסייה, בית ספר וסניף דואר). מדיה וקבצים בנושא האוסיי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סקוטלנד ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרון עמוק (ווטרגייט)

גרון עמוק (באנגלית: Deep Throat) הוא השם שניתן למקור הסודי של עיתונאי הוושינגטון פוסט בוב וודוורד וקארל ברנסטין אשר עזר להם לחשוף את פרשת ווטרגייט. על פי וודוורד, "גרון עמוק" מעולם לא נתן להם מידע ספציפי, אלא אישר מידע ממקורות אחרים ונתן לו כיווני חקירה. השם ניתן למקור בעקבות הסרט הפורנוגרפי גרון עמוק שהיה פופולרי באותו הזמן. קיומו של "גרון עמוק" פורסם לראשונה בספרם של וודוורד וברנסטיין "כל אנשי הנשיא" (שעובד לסרט מצליח ב-1976). על פי הספר, "גרון עמוק" חשש מאוד מחשיפתו, ומשום כך הפסיק לספק מידע בטלפון פן יוקלט, והחל להיפגש עם וודוורד וברנסטיין בשעות לילה בחניונים בוושינגטון. אם וודוורד רצה בפגישה הוא הציב עציץ בחלון דירתו, ואם "גרון עמוק" רצה בפגישה הוא דאג שהמספר 20 בתחתית העמוד בגיליון העיתון שהגיע לוודוורד יסומן בעיגול. זהותו של "גרון עמוק" נשמרה עד לשנת 2005 בסוד והייתה ידועה רק לוודוורד, לברנסטיין ולעורך וושינגטון פוסט דאז בן בראדלי והייתה לסמל עמידה בהתחייבות עיתונאית לשמירה על חיסיון של מקורות, גם שנים ארוכות לאחר ההדלפה. וודוורד הבטיח מספר רב של פעמים שזהותו של המקור תישמר בסוד עד מותו של המקור, או עד שירשה לגלות את זהותו. וודוורד הכחיש טענות ש"גרון עמוק" הוא דמות פיקטיבית, וטען שאכן היה אדם אחד בממשל ניקסון שהיה המקור. אז היה ידוע רק שמדובר בגבר. שם שהיה פופולרי בבורסת השמות הוא אלכסנדר הייג, אך גם הוא וגם וודוורד הכחישו שהוא המקור. ב־31 במאי 2005 פרסם המגזין "ואניטי פייר" כי מארק פלט, ששימש כמשנה לראש האף בי איי, הוא "גרון עמוק". וודוורד וברנסטיין המופתעים סירבו בתחילה לאשר את הידיעה בנימוק שהתחייבו לשמור את זהות המקור בסוד עד יום מותו, אך מאוחר יותר באותו יום, לאחר שקיבל את הסכמתם, אישר ה"וושינגטון פוסט" כי פלט היה המקור. מספר ימים לאחר מכן פרסם וודוורד מאמר, שבו פרט את השתלשלות האירועים שהובילה להיכרותו עם פלט לפני פרשת ווטרגייט. נתן גוטמן, בתום 33 שנה נחשפה זהותו של "גרון עמוק", באתר הארץ, 31 במאי 2005 פלט היה אחד השמות שכיכבו ב"בורסת השמות" של זהותו של "גרון עמוק", אך בשנת 1999 הכחיש שמדובר בו. FBI's No. 2 Was 'Deep Throat',, Washington Post. How Mark Felt Became 'Deep Throat' , Washington Post.
גרוניי

גרוניי הוא שמם של שני איים באיי שטלנד שבסקוטלנד. גרוניי (באנגלית: Grunay) הוא אי בלתי מיושב בקבוצת איי סקריז החיצוניים באיי שטלנד שבסקוטלנד. 60°25′01″N 0°44′56″W﻿ / ﻿60.41697°N 0.74896°W﻿ / 60.41697; -0.74896 עד שנת 1972 היה האי מיושב מאחר ששכן בו שומר ומתפעל המגדלור של האי באונד סקרי הסמוך. בשנת 1972 הפך המגדלור למופעל אוטומטית, ומשרת שומר המגדלור התייתרה, והאי נעזב. גרוניי (באנגלית: Gruney) הוא אי קטן בלתי מיושב באיי שטלנד שבסקוטלנד. 60°39′06″N 1°18′12″W﻿ / ﻿60.65177°N 1.30320°W﻿ / 60.65177; -1.30320 האי מצוי צפונית לחצי האי נורת'מאויין (Northmavine) שבאי מיינלנד. בין האי גרוניי לאי מיינלד נמצא מצר גרוניי (Gruney Sound). האי אינו שמורת טבע, אולם בעלי האי שומרים על אוכלוסיית ציפורי יסעורון אטלנטי המוגנת המקננת באי. באי מצוי מגדלור. מדיה וקבצים בנושא גרוניי שבאיי סקריז החיצוניים בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא גרוניי שבקרבת מיינלנד בוויקישיתוף ההיסטוריה גרוניי שבאיי סקריז החיצוניים (באנגלית)
אורגנולוגיה

אורגנולוגיה הוא ענף העוסק בלימוד וחקר כלי הנגינה. ענף זה כולל בתוכו את לימוד ההתפתחות ההיסטורית של הכלים, תיאור הכלים וחלקיהם, השימוש בכלים בתרבויות השונות, דרכי הנגינה בהם ותכונותיהם האקוסטיות. האורגנולוגיה מתחלקת לשני תחומים עיקריים: אורגנולוגיה שיטתית ואורגנולוגיה היסטורית. האורגנולוגיה השיטתית היא תיאור כלים בצורה מקסימלית, ובאופן שבו ניתן יהיה לשחזרם באופן מעשי. למעשה ענף זה עוסק בחקר פרטיהם של מידות כלי הנגינה השונים, חלקיהם, הקשר בין החלקים, הפעלתם, השימוש בכלי, וידיעת תכונותיו האקוסטיות של הכלי. האורגנולוגיה אינה מבחינה בין כלי תזמורת, כלים פרמיטיבים, כלים בעלי צליל יפה, צליל מכוער וכו’, אלא עוסקת במחקר האובייקטיבי ביותר שלהם. חלוצי המחקר המדעי-שיטתי בארגנולוגיה היו המוזיקולוגים קורט זאקס ואריך פון הורנבוסטל. הם חילקו את כלי הנגינה לארבע קבוצות עיקריות, וכל קבוצה לתת-קבוצה. הקבוצות העיקריות הן: כלים קורדופוניים, כאלה שצלילם מופק ע”י מיתר. אווירופוניים, כלים שצלילם מופק ע”י יצירת תנודות בעמוד האוויר. ממבראנופוניים, כלים שצלילם מופק באמצעות עור מתוח. דיופוניים, כלים שצלילם מופק ע”י הקשה על חומר אלסטי (מתכת, עץ וכד’). האורגנולוגיה ההיסטורית דנה בהתפתחותם של כלי הנגינה, ובמקום אותו תפסו בחברה האנושית. פרט לצד ההיסטורי, האורגנולוגיה ההיסטורית חוקרת גם את תפוצתו של כלי נגינה מסוים או דרך הפקה מסוימת בתרבויות שונות בעולם. מיון כלי נגינה דון הרן, "מוזיקולוגיה", ירושלים, מוסד ביאליק, 1974. מדיה וקבצים בנושא אורגנולוגיה בוויקישיתוף אתר האגודה האמריקאית לכלי נגינה (באנגלית)
ביולוגיה מערכתית

ביולוגיה מערכתית (Systems biology או Systeomics) היא חקר קשרי הגומלין בין המרכיבים של מערכות ביולוגיות, וכיצד קשרי גומלין אלו גורמים לתפקוד ולהתנהגות של מערכת זו (לדוגמה האנזימים והמטבוליטים בתהליך מטבולי). גישת הביולוגיה המערכתית מאופיינת על ידי מחזור של תאוריה, מידול חישובי וניסויים כדי לתאר באופן כמותי תהליכים תוך-תאיים או בין-תאיים. היות שהמטרה היא מודל של כל קשרי-הגומלין במערכת, השיטות הניסיוניות המתאימות ביותר לביולוגיה מערכתית הן אלו שהן רחבות היקף ושלמות. לכן משתמשים בגנומיקה (genomics), טרנסקריפטואומיקה (transcriptomics), מטאבולומיקה, (metabolomics), פרוטאומיקה (proteomics) ושיטות של תפוקה גבוהה כדי לאסוף מידע כמותי לשם בניית המודלים ואימותם. ביופיזיקה מדיה וקבצים בנושא ביולוגיה מערכתית בוויקישיתוף ביולוגיה מערכתית מולקולרית ISBC – ירחון בגישה חופשית על ביולוגיה מערכתית ביולוגיה מערכתית מולקולרית BMC – ירחון בגישה חופשית על ביולוגיה מערכתית פורטל לביולוגיה מערכתית – בהנהלת המכון לביולוגיה מערכתית ביולוגיה מערכתית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הילל מנוח

הילל מנוח (רומנית: Hillel Manoah;‏ 1797–1862) היה בנקאי, נדבן ומהפכן יהודי רומני מבוקרשט. הילל מנוח, יהודי בן העדה הספרדית של ולאכיה ומנהיגה, היה בנקאי עשיר תושב בוקרשט, ולאכיה. מעמדו הרם (היה קונסול כבוד של האימפריה העות'מאנית) ועושרו הפכו אותו למקובל מאוד בחוגי השלטון ובן-בית אצל השליט. הוא סייע, לצידו של דוויצ'ון באלי, למהפכנים הרומנים של ולאכיה בשנת 1848 במימון, בתעמולה ובקריאה אל יהודי ולאכיה כדי שיתמכו במהפכת 1848 (ולאכיה). מנוח, באלי והציירים ברבו איסקובסקו וקונסטנטין דניאל רוזנטל היו חלק מהנהגת המהפכה וגם נפגעו בהתאם לאחר כישלונה. בתקופת המהפכה, הילל מנוח היה היהודי הראשון אי פעם שהגיע למעמד של חבר במועצת העיר בוקרשט ואחריו הגיע גם שותפו לעסקים, הבנקאי סולומון חלפון. לאחר כישלון המהפכה יצא לגלות לכמה שנים, אך חזר במהרה. הילל הקים בנק יחד עם אחיו, הסיטונאי לאון מנוח. כבנקאי סייע מנוח לאוצר המדינה בהלוואות (מדובר במיליונים) שהעניק בשנים 1833, 1835, 1836, 1839 ו-1850. שני בניו של הילל מנוח ייסדו, בברכת אביהם, את פרס הילל, המוענק על ידי אוניברסיטת בוקרשט, פרס שהתחיל עם מענק של 100,000 ליי והתפתח ל-270,000 לאי זהב בשנת 1893. הוא גם ייסד ענפי תעשייה משגשגים. להילל מנוח היו שני בנים ושש בנות - הבנים, עמנואל ויצחק, המשיכו את עסקי אביהם עד שיצחק נפטר בגיל 33 ואז נשאר רק עמנואל בעסק. Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație - Editura Hasefer, București, 2004, Evreii din România - breviar biobibliografic - Editura Hasefer, București, 2008. ITINERARIU SEFARD DIN IMPERIUL OTOMAN IN TARILE ROMANE - Hillel B. Manoach / Manoach Hillel 1795/7-1862 (ברומנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרון עמוק

האם התכוונתם ל... גרון עמוק (אקט מיני) – כינוי לפלשיו, מין אוראלי הכולל החדרה של הפין לעומק הגרון גרון עמוק (סרט) – סרט פורנוגרפי משנת 1972 בכיכובה של לינדה לאבלייס גרון עמוק (ווטרגייט) – המקור של העיתונאים בוב וודוורד וקארל ברנסטין בפרשת ווטרגייט "גרון עמוק" – כינויה של דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה תיקים באפלה
מדליות במשחקים האולימפיים

ספירה כוללת של המדליות באולימפיאדות הקיץ משנת 1896 ועד 2024. הספירה אינה כוללת את משחקי אולימפיאדת אתונה (1906), אשר אינם מוכרים עוד על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי כמשחקים רשמיים. הטבלה ממוינת לפי מספר מדליות הזהב שכל ועד אולימפי לאומי זכה בהן. מספר מדליות הכסף נלקח גם כן בחשבון אחרי מדליות הזהב, ולאחריהן נלקח מספר מדליות הארד. אם כמה מדינות עדיין משתוות בסך כל המדליות, הן ימוינו בסדר אלפביתי בהתאם לקוד המדינה לפי הוועד האולימפי הבינלאומי. שיטת מיון זו זהה לשיטה בה משתמשים הוועדות המארגנות של המשחקים, הוועד האולימפי הבין-לאומי, התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, ה-BBC. אולם, רשתות החדשות האמריקאית כמו NBC, CNN ו-AP משתמשים בשיטה של ספירה כוללת תחילה ואחר כך זהב, כסף, וארד. עודכן לאחר אולימפיאדת פריז (2024) מקרא   ועדים לאומים ומשלחות מיוחדות שהשתתפו בעבר עודכן לאחר אולימפיאדת בייג'ינג (2022) מקרא   ועדים לאומים ומשלחות מיוחדות שהשתתפו בעבר בטבלה זו שמותיהם של הספורטאים שזכו בלפחות שש מדליות זהב במשחקים האולימפיים, קיץ וחורף. גרמניה המאוחדת עד 1936, כולל 1952 והחל מ-1992. קבוצה משולבת של חבר המדינות (CIS) שהתחרו בשנת 1992 בלבד. קבוצת ספורטאים מגרמניה המערבית ומגרמניה המזרחית שהתחרו יחדיו משנת 1956 ועד 1964. בעקבות השעיית רוסיה, הותר לספורטאיה להתחרות בשנים 2020 ו-2022 בחסות הוועד האולימפי הרוסי ולא בחסות המדינה. קבוצות מעורבות של ספורטאים ממדינות שונות שהתחרו יחדיו בין השנים 1896 ל-1904 . כולל את כל המדליות שזכו בהן אתלטים שיוצגו על ידי הוועד האולימפי הלאומי. ספורטאים מרוסיה ובלארוס שאושרו להשתתף במשחקים האולימפיים בפריז 2014 אבל מבלי ליצג את מדינתם ואינם נספרים בטבלאות המדליות ספורטאים מזרח טימור, דרום סודאן וכווית כמשתתפים עצמאיים ספורטאים יוגוסלבים שהשתתפו ב-1992 כמשתתפים עצמאיים בעקבות השעיית רוסיה, הותר לספורטאיה להתחרות בשנת 2018 כמשלחת עצמאית ולא בחסות המדינה. המשחקים האולימפיים מוטי בסוק, המשחקים האולימפיים אתונה - טוקיו (1896–2020), ספרי ניב, 2020 הוועד האולימפי הבינלאומי "Medals by Countries" [מדליות לפי מדינות]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-13 בספטמבר 2024. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
מרדכי בורשטיין

הרב מרדכי (מוטיל) בורשטיין (אנגלית: Mordehai Burstein‏; 1922 – מאי 2005) היה פעיל ציוני, ראש מחלקת עליית הנוער ברומניה ואסיר ציון. נולד בידניץ, בסרביה, בנו של הרב דב בער בורשטיין, שהיה רב העיר בוטושאן ואב בית דין רבני בתל אביב. את נעוריו עבר בידניץ, בוטושאן וגאלאץ. בורשטיין התיישב בבוקרשט ולימד עברית בבית הספר הספרדי. עבד ב"החלוץ" כמדריך וכמבקר ואחר כך כראש מחלקת עליית-הנוער ברומניה. בתפקידו זה ארגן את יציאתם לאפלדורן בהולנד, של כ-450 בני נוער, באוגוסט 1947. במהלך שואת יהודי רומניה נלקח לעבודת כפייה במחנה עבודה, שם עסק בייצור אבני חצץ אשר שימשו את הצבא הנאצי. במאי 1951 נעצר על ידי המשטר הקומוניסטי, ובמשפטי בוקרשט נידון למאסר, שממנו השתחרר ב-1955. לאחר שהשתחרר התחתן עם עדינה לבית ריינהרץ. לבני הזוג נולדה בת. ב-1959 נעצר שוב ונחקר בעינויים. הוא נידון למאסר בנובמבר 1959. ב-1962, במסגרת הסכם בין ממשלת ישראל לממשלת רומניה, עלה לישראל והתיישב בירושלים. מאז בחר לא לצאת מגבולות מדינת ישראל. לאחר שעלה ארצה, סיים את לימודיו באוניברסיטה העברית, עבד תקופה ארוכה כמורה וכמנהל בית ספר, וכן כשדרן בתחנת הרדיו "קול ציון לגולה", שם היה לו מדור שבועי בשפה הרומנית בנושאי פרשת השבוע, תרבות ודת בישראל. הוא שימש כרב הקהילה הרומנית בירושלים. הדריך נערים לקראת בר המצווה שלהם. הרב בורשטיין עסק גם בגיור. לאחר שגייר בארץ אישה, הופתע לגלות כי היא בתו של אחד מחוקריו ברומניה. בארץ נולדו לו שני ילדים נוספים. נפטר בירושלים ביום י"א באייר תשס"ה ונקבר בהר המנוחות. פירוש ברומנית על פרקי אבות א' וב' פירוש ברומנית על מגילת אסתר חוברת על הוראת טעמי המקרא חוברת להוראת העברית "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", מאת ברוך טרקטין ולוציאן-זאב הרשקוביץ', הוצאת HASEFER, בוקרשט 2008 (ברומנית) מדיה וקבצים בנושא מרדכי בורשטיין בוויקישיתוף מרדכי בורשטיין (1922-2005), דף שער בספרייה הלאומית
אוסקר אוסטארי

אוסקר אלפרדו אוסטארי (בספרדית: Óscar Alfredo Ustari; נולד ב-3 ביולי 1986) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אאודקס איטליאנו. אוסקר אוסטארי גדל בקבוצת הנוער של אינדפנדיינטה לצד פביאן אסמאן שהיה מחליפו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קבוצת אינדפנדיינטה ב-16 באוקטובר 2005, בניצחון 2 - 0 על ניואל'ס אולד בויס. הוא התבלט כאחד השוערים הטובים בליגת העל הארגנטינאית, ובסופו של דבר עבר לחטאפה בקיץ 2007 תמורת 10 מיליון אירו. בחטאפה הוא נאלץ להתמודד על מקום בהרכב עם רוברטו אבונדנסיירי, עמיתו לנבחרת ארגנטינה, אך לאחר ניסיון השאלה של הנהלת חטאפה הוחלט להשאירו במועדון. אוסטארי היה שותף לזכייתה של נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 בגביע העולם לנוער בשנת 2005. הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2006 וזכה לזימונים לסגל על ידי מרסלו בייאלסה עוד בטרם ערך את הופעת הבכורה שלו במדי אינדפנדיינטה. אוסטארי ערך את הופעת הבכורה במדים הלאומיים במשחק הידידות מול נבחרת נורווגיה ב-22 באוגוסט 2007. הוא היה השוער הראשון של ארגנטינה במשחקים האולימפיים לצדו של סרחיו רומרו, עד שנפצע במשחק רבע הגמר. בעקבות הפציעה הוא נעדר מהמגרשים למשך שמונה חודשים. ארגנטינה המשיכה וזכתה במדליית הזהב. בוקה ג'וניורס הגביע הארגנטינאי: 2011/2012 פצ’וקה ליגת העל המקסיקנית: 2022 נבחרת ארגנטינה גביע העולם עד גיל 20: 2005 מדליית זהב אולימפית: 2008 מדיה וקבצים בנושא אוסקר אוסטארי בוויקישיתוף אוסקר אוסטארי, באתר Transfermarkt אוסקר אוסטארי, באתר Soccerway אוסקר אוסטארי, באתר BDFutbol אוסקר אוסטארי, באתר WorldFootball.net אוסקר אוסטארי, באתר National Football Teams אוסקר אוסטארי, באתר FootballDatabase.eu
פאנצרפאוסט

פאנצרפאוסט (בגרמנית: Panzerfaust) היה מטול רקטות נגד טנקים ששימש את הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה. משמעות השם בגרמנית היא "אגרוף משוריין". הפאנצרפאוסט פותח ב-1942 כתחליף לנשקי נ"ט קודמים שהיו בשירות החי"ר הגרמני. הנשק כלל צינור שיגור חד פעמי, שהוטען מראש ברקטה נגד טנקים. אורך צינור השיגור היה כמטר, וקוטרו כארבעה עד שישה סנטימטר (תלוי בדגם). על החלק העליון של הנשק הותקנה כוונת אחורית פשוטה, והדק. לא הייתה כוונת קדמית, אלא נעשה שימוש בקצה העליון של ראש הנפץ. מקצהו הקדמי של הצינור בלט ראש הנפץ, שקוטרו היה 15 סנטימטר. ראש הנפץ היה מטען חלול, מה שאיפשר לו לחדור עד 170 מילימטר של שריון. הפנצרפאוסט היה פשוט וזול, קל יותר מהבזוקה האמריקאית, ויותר יעיל מהתול"ר הרוסי. המגבלה העיקרית של הפאנצרפאוסט הייתה טווחו הקצר. מיליוני פאנצרפאוסטים יוצרו ונופקו לצבא גרמניה. במהלך הקרב על ברלין מריצות מלאות בפאנצרפאוסטים סופקו למגינים. יתרונו העיקרי של הפאנצרפאוסט היה חוסר רתע בעת הירייה, מה שאפשר לילדים, נשים וזקנים להשתמש בו בבטחה. במהלך המלחמה נבנו מספר דגמים: זוהי הגרסה המקורית, שנכנסה לשירות באוגוסט 1943. המספר 30 שבשם מעיד על הטווח המקסימלי של 30 מטר. ראש הנפץ שקל 2.9 ק"ג, מתוכם 800 גרם חומר נפץ. מהירות המעוף הייתה 30 מטר לשנייה והנשק כולו שקל 5.1 ק"ג. זוהי הגרסה הנפוצה ביותר. ייצור החל באוגוסט 1944. הטווח עלה לשישים מטר, והפך את הנשק למעשי יותר. מהירות המעוף עלתה ל-45 מטרים לשנייה, הודות לצינור שיגור רחב יותר וחומר בעירה רב יותר ברקטה. גם הכוונת וההדק שופרו. הנשק המשופר שקל 6.1 ק"ג. הגרסה האחרונה שיוצרה בכמות גדולה, מנובמבר 1944 ועד סוף המלחמה. הטווח עלה למאה מטרים, ומהירות המעוף ל-60 מטרים לשנייה. גם הפעם השיפורים בביצועים הושגו על ידי הגדלת הנשק. הכוונת שופרה והיו בה חורים ל-30, 60, 80 ו-150 מטרים. הערכים נכתבו על הכוונת בצבע זרחני על מנת לאפשר ירי בלילה. הפאנצרפאוסט 100 שקל 6.8 ק"ג. הפאנצרפאוסט 150 נכנס לשירות בכמויות קטנות לקראת סוף המלחמה. הוא היווה שיפור משמעותי על קודמיו, בכך שאומנם כמות חומר הבערה ברקטה זהה לפאנצרפאוסט 100, אך מבנה הרקטה היה שונה. הרקטה הייתה דו-שלבית, ואפשרה מהירות מעוף של 85 מטרים בשנייה, כמו גם כושר חדירה עדיף. הנשק תוכנן לשימוש של עד 10 פעמים. פאנצרפאוסט 250 תוכנן להיכנס לייצור בספטמבר 1945, והמלחמה נגמרה לפני שתכנונו נסתיים. בזמן המלחמה הקרה סופק לצבא גרמניה נשק נ"ט חדש, שנקרא פאנצרפאוסט 3. פאנצרפאוסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אבר באנגה

אבר מקסימיליאנו דויד באנגה (בספרדית: Ever Maximiliano David Banega; נולד ב-29 ביוני 1988 ברוסאריו) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בניואל'ס אולד בויס מליגת העל הארגנטינאית ובנבחרת ארגנטינה. בנגה גדל בקבוצת הנוער של בוקה ג'וניורס, וזומן לקבוצה הבוגרת בגיל 18. כבר בעונתו הראשונה בליגת העל הארגנטינאית (2007) הוא תפס מקום קבוע בהרכב של בוקה ג'וניורס. בנגה התבלט בזכות משחקו הנוקשה, שליטה בכדור וראיית משחק. הוא זכה לקרדיט נוסף בזכות הצטיינותו באליפות אמריקה הדרומית לנבחרות צעירות שנערך בינואר 2007 בפרגוואי, וכן הזכייה של נבחרת ארגנטינה הצעירה במונדיאל הנוער שנערך בקנדה. הוא זכה להתעניינות מצד מועדונים אחדים באירופה, ובינואר 2008 הועבר לוולנסיה הספרדית תמורת 18 מיליון אירו. בעונתו הראשונה שם נאלצה ולנסיה להיאבק בתחתית הליגה, ובאוגוסט 2008 הוחלט להשאיל אותו לאתלטיקו מדריד בגלל קשיי ההתאקלמות. בסיום עונת ההשאלה הוא חזר לוולנסיה. ב-31 בינואר 2014 הושאל לניואל'ס אולד בויס עד סוף העונה. בקיץ 2014 עבר לסביליה. הוא זכה עם סביליה פעמיים ברציפות בליגה האירופית. הוא היה לשחקן המצטיין של גמר הליגה האירופית 2015, בו גברה סביליה 3-2 על דניפרו, ופתח בהרכב גם בניצחון 3-1 על ליברפול בגמר הליגה האירופית 2016. ב-6 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים באינטר מילאנו. ב-3 ביולי 2017 חזר לסביליה. ב-26 בינואר 2020 פורסם שיעבור לקבוצת אל-שבאב ריאד מערב הסעודית בסוף עונת 2019/2020. ב-21 בינואר 2024 חזר לניואל'ס אולד בויס. באנגה היה בסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג, אך לא הרבה לשחק בגלל התחרות על מקום בהרכב עם שחקנים בכירים כגון חאבייר מסצ'ראנו ופרננדו גאגו. בוקה ג'וניורס גביע ליברטדורס: 2007 ולנסיה גביע המלך הספרדי: 2007/2008 סביליה הליגה האירופית: 2014/2015, 2015/2016, 2019/2020 נבחרת ארגנטינה מונדיאל הנוער: (2007) מדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג: (2008) מדיה וקבצים בנושא אבר באנגה בוויקישיתוף אבר באנגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אבר באנגה, ברשת החברתית אינסטגרם אבר באנגה, באתר Transfermarkt אבר באנגה, באתר Soccerway אבר באנגה, באתר BDFutbol אבר באנגה, באתר WorldFootball.net אבר באנגה, באתר National Football Teams אבר באנגה, באתר FootballDatabase.eu