laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לחמן (סוג)

לחמן (שם מדעי: Artocarpus) הוא סוג של עץ ממשפחת התותיים, עם כ-60 מיני עצים תחתיו, חלקם חשובים לחקלאות ומטבח מקומי בדרום מזרח אסיה. הסוג התגלה במהלך מסעו השני של קפטן קוק על ידי הבוטנאים יוהאן וגאורג פורסטר (אב ובנו), שנתנו לו את שמו המדעי. משמעות השם הוא "פרי הלחם" - פרי ביוונית הוא קרפוס, ולחם הוא ארטוס. עצים ושיחים מהסוג לחמן הם בעלי מוהל חלבי, שניתן להפיק מפציעת הגבעולים, העלים והגזע. העצים הם חד-מיניים ודו-ביתיים, כך שהפרחים הזכריים והנקביים צומחים על אותו העץ. הפרחים הנקביים פורחים צמודים לגזע, ועם ההפריה מסוגלים לגדול לפרי גדול במיוחד (בחלק מהמינים הפירות יכולים לשקול מעל 30 קילוגרמים). פירות מהמינים עץ הלחם ופרי הג'ק משמשים כמקור מזון עיקרי באיים שונים באוקיינוס השקט ובקאריביים, ומגודלים למטרות מאכל באזורים נרחבים באסיה. בישראל יש מספר מצומצם של עצים ממינים אלו, והם לא הפכו לענף חקלאי. עץ הלחם פרי הג'ק מדיה וקבצים בנושא לחמן בוויקישיתוף לחמן, באתר ITIS (באנגלית) לחמן, באתר NCBI (באנגלית) לחמן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לחמן, באתר Tropicos (באנגלית) לחמן, באתר GBIF (באנגלית) לחמן, באתר IPNI (באנגלית)
אשת השגריר

אשת השגריר הוא סרט קולנוע ישראלי (40 דק') משנת 2016, בבימויה של דינה צבי-ריקליס, על-פי סיפור בשם זה פרי עטה של עלמה גניהר בספרה "ג'י פי אס" (עם עובד, 2012). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ירוסלם, אישה משכילה ויפה בת 30, שהייתה אשת שגריר אריתריאה בפריז, מגיעה לישראל כפליטה לאחר שבעלה נרצח בידי לאומנים קנאים. ירוסלם, שחיה חיים נעימים ובורגנים, נאלצת עכשיו להתגורר בשכונה מוזנחת בדרום תל אביב. היא לא מתכננת להישאר שם זמן רב, ובטוחה שקשריה עם השגריר האריתראי בישראל ואשתו יחלצו אותה כך שתוכל לחזור ולחיות את חייה הנוחים. בינתיים היא מתהלכת כמלכה בין הפליטים עם תיק לואי ויטון וממתינה להצעת עבודה שתהלום את מעמדה והשכלתה. המציאות בישראל מלמדת אותה כמה דברים על עצמה ועל טבע האדם. הסרט זכה בציון לשבח לסרט עלילתי עצמאי בתחרות הסרטים הקצרים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה שהתקיים באוקטובר 2016. הסרט היה מועמד לפרס אופיר 2016 בקטגוריית הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר. הקרנת הבכורה התל אביבית של הסרט התקיימה במסגרת שבוע הבמאיות שהתקיים בסינמטק תל אביב בדצמבר 2016. לאחר ההקרנה התקיים דיון על מצב הנשים בקהילת מבקשי המקלט בישראל. הסרט נבחר להשתתף בתוכנית הישראלית של פסטיבל סולידריות לקולנוע וזכויות אדם 2017. הסרט הוקרן במתקן חולות במסגרת אוטובוס הסרטים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים 2017. דינה צבי ריקליס סיפרה על הרקע ליצירתו של הסרט: "הצטלבתי עם הסיפורים של הפליטים משתי סיבות. לפני כמה שנים הייתי פעילה במרק לוינסקי ולקחתי תחת חסותי ילדה אריתריאית בת 4. כבר שנתיים שאני חונכת אותה. באותו הזמן עלמה גניהר, שהייתה מעורבת בחיי הקהילה וחנכה גם היא שתי ילדות, כתבה ספר סיפורים קצרים על פליטים, בהם 'אשת השגריר'. עיבדנו את הסיפור לתסריט של פיצ'ר, אבל זה לא הסתייע, אז חזרנו לגרסה הקצרה. כל מי שרואה את הסרט אומר שזה היה צריך להיות פיצ'ר". על הליהוק ובחירתה של אסתר רדא לתפקיד הראשי אמרה: "חיכיתי לאסתר רדא שנה וחצי עד שתלד ותסיים סיבוב הופעות. היא למדה תיגרינית במיוחד בשביל הסרט. אני נורא נהנית לעבוד עם זמרות, גם עם מירי מסיקה (שכיכבה בסרטה הקודם, "שלוש אמהות" – י"ש), יש להן קליטה מצוינת לשפות. יחזקאל לזרוב הופיע אצלי בכמה סרטים, אז רציתי הפעם לעבוד עם שחקן אחר. בחרתי שחקן מקסים, אבל בחזרה שבוע לפני הצילומים הבנתי שאין ביניהם כימיה והזעקתי את יחזקאל". אסתר רדא - ירוסלם אורנלה בס - מריה יחזקאל לזרוב יעקב זדה דניאל תהילה ישעיהו אושר ג'יבלי שי פרדו נצנת מקונן "אשת השגריר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אשת השגריר", באתר אידיבי "אשת השגריר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אשת השגריר, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מערכת איגוד הבמאים, הזוכים בתחרות הישראלית בפסטיבל חיפה, באתר איגוד הבמאים, ‏23 באוקטובר 2016 (ארכיון) אפרת מלטר, פורסמו המועמדויות לטקס פרסי אופיר 2016, באתר nrg, ‏10 באוגוסט 2016 אשת השגריר | בכורה | שבוע הבמאיות, באתר סינמטק תל אביב יעל שוב, במאית קטלנית: שלוש במאיות מדברות על הקולנוע הנשי החדש, באתר msn, ‏15 בדצמבר 2016
יהושע גילוץ

יהושע גילוץ (18 במאי 1917 - 26 בינואר 2016) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, ממקימי שירות האוויר וחיל האוויר. נולד בפתח תקווה, אחד מחמישה ילדיהם של דבורה ומנחם גילוץ ממייסדי תל אביב. בשנים 1936–1940 למד הנדסת מכונות במכללה הטכנית נורת'האמפטון שבבריטניה. במלחמת העולם השנייה התנדב לחיל האוויר המלכותי, עבר קורס קצינים ושירת כקצין ומהנדס בפיקוד התובלה, שימש מפקד שלוחת מסלול בסקוטלנד, אחראי על השבחת מטוסים בלהק 41, נשלח לבומביי ושימש אחראי לנושאים טכניים בשדות תעופה במזרח הרחוק, השתתף במערכה בזירה הדרום-מזרח אסייתית והיה שותף לתכנון הפלישה ליפן. בתום המלחמה הוצב כקצין טכני במפקדת כנף תובלה בשדה התעופה חבניה בעיראק. השתחרר מהשירות בדרגת סקוודרון-לידר (המקבילה למייג'ור). ב-1946 חזר לארץ ישראל ועבד במחלקת העבודות הציבוריות של ממשלת המנדט הבריטי. ב-1943 שהה בחופשה בארץ ישראל והתבקש על ידי ראשי ההגנה לחבר תוכנית להקמת כוח אווירי עברי במחתרת, הוצע לו לעמוד בראש הכוח שיוקם אך הוא סירב וציין כי ראוי שטייס יעמוד בראשותו. לאחר שחרורו מהצבא הבריטי סייע בהקמת שירות האוויר, שימש קצין לענייני מודיעין, ונשלח לאירופה לרכוש מטוסים. לאחר הקמת המדינה מונה למפקד בסיס רמת דוד שפינו הבריטים ופיקד עליו במהלך מלחמת העצמאות. לאחר שחרורו חזר לעבוד במע"צ. ב-1951 התגייס שוב לצה"ל ומונה לראש אגף ציוד במטה חיל האוויר ולאחר מכן שימש ראש אגף אפסנאות במטה החיל. ב-1956 השתחרר, עבד בחברת יצהר, במפעל אמקור, בחברת הנפט הלאומית, וב-1961 ניהל את הקמת מלון הילטון תל אביב. שהיה רב הקומות הראשון בישראל. הקים מפעלים בבוליביה, בפיליפינים ובאיראן. היה חבר הנהלת אגודת החי בר בערבה, ושותף פעיל בהקמת אגף הנצחה למתנדבי הצבא הבריטי במוזיאון "בית הגדודים" באביחיל. גילוץ היה נשוי לרותי אפרתי-סוקולוביץ, בתם של טניה ואריה סוקולוביץ שנרצחה בטבח בנמל התעופה לוד (1972). נפטר בינואר 2016 ונקבר בבית העלמין בזכרון יעקב. נעם הרטוך, טייסת הגליל במלחמת העצמאות, ד.ג. הנדסה ייעוץ וכתיבה טכנית, 1999 - עמ' 95–96 יוסף שבט, מתנדבים בכחול, הוצאת משרד הביטחון, 1995, עמ' 78–82 דף לזכר רותי גילוץ, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
גילוץ

האם התכוונתם ל... דבורה גילוץ – פעילת ציבור, ממייסדי תל אביב, רעייתו של מנחם גילוץ יהושע גילוץ – קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, ממקימי שירות האוויר וחיל האוויר, בנם של דבורה ומנחם גילוץ מנחם גילוץ – פעיל ציבור ממייסדי תל אביב, בעלה של דבורה גילוץ
נתון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נתונים – פרטי מידע הנכנסים כקלט לתוך מערכת מידע נתון (דושאן) – מיצב פיסולי מאת האמן מרסל דושאן אברהם נתון – צייר ישראלי יליד בסרביה
פוקאו

האם התכוונתם ל... פוקאו (מואי) – כינויים של מבנים מסלע סקוריה שעיטרו את ראשם של חלק מפסלי המואי באי הפסחא פוקאו (הר מצולה) – הר מצולה בדרום-מזרח האוקיינוס השקט, מערבית לאי הפסחא
יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג

יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Johann Philipp, von Sachsen-Altenburg;‏ 25 בינואר 1597 – 1 באפריל 1639) היה דוכס סקסוניה-אלטנבורג בין השנים 1603–1639. יוהאן פיליפ נולד ב-25 בינואר 1597 בטורגאו שהשתייכה לנסיכות הבוחר מסקסוניה, לפרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר ולאנה מריה, רוזנת פפאלץ-נויבורג, בתו של פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג. לאחר מותו של אביו פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, ירש אותו דודו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר. בשנת 1603 דרש יוהאן פיליפ את ירושתו, והדוכסות חולקה בינו לבין דודו, אולם מכיוון שהיה קטין, כיהנו כריסטיאן השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ולאחריו יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה כעוצרים עד לבגרותו. בשנת 1618 תפס יוהאן פיליפ את השלטון, ועל אף שרשמית היו אחיו אף הם שותפים לשלטון, בפועל שלט יוהאן פיליפ לבדו. בשנת 1638 מת יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ונחלתו חולקה בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לפני מותו ציווה יוהאן פיליפ, שבהיעדר יורשים זכרים לדוכסות, תעבור נחלתו ליורשי בתו אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. ב-1 באפריל 1639 מת יוהאן פיליפ ללא בנים, ואחיו פרידריך וילהלם השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו. ב-25 באוקטובר 1618 התחתן יוהאן פיליפ עם אליזבת מבראונשווייג-וולפנביטל, בתם של היינריך יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מדנמרק, ממנה נולדה לו בת אחת: אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1619–1680), התחתנה עם ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה מדיה וקבצים בנושא יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג בוויקישיתוף יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ז'אן שארל סיסמונדי

ז'אן שארל לאונרד דה סיסמונדי (בצרפתית: Jean Charles Léonard de Sismondi; ‏19 במאי 1773 בז'נבה - 25 ביוני 1842 בשן-בוז'רי, קנטון ז'נבה) היה היסטוריון, כלכלן פוליטי והוגה דעות שווייצרי, שידוע בשל רעיונותיו הסוציאליסטיים ועבודותיו על ההיסטוריה של צרפת וההיסטוריה של איטליה. דה סיסמונדי היה אחד הדוברים החלוצים בנושאי ביטוח אבטלה, דמי מחלה, מס פרוגרסיבי, הסדרת שעות העבודה ותוכנית פנסיה. בנוסף טבע את המונח 'פרולטריון' המתייחס למעמד הפועלים שנוצר תחת הקפיטליזם. מדיה וקבצים בנושא ז'אן שארל סיסמונדי בוויקישיתוף ז'אן שארל סיסמונדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ז'אן שארל סיסמונדי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איגרת מקדונלד

איגרת מקדונלד (כונתה על ידי ערביי ארץ ישראל "الرسالة السوداء", "המכתב השחור") היא איגרת ששלח ראש ממשלת בריטניה, רמזי מקדונלד, לחיים ויצמן ב-13 בפברואר 1931, ובה חזר בו מכמה סעיפים שנכתבו בספר הלבן של 1930. לאחר פרסום הספר הלבן של פאספילד, שסתר את הנאמר בכתב המנדט ובהצהרת בלפור והגביל את צעדיהם של היהודים בישראל, החלו הפגנות בארץ ובכמה ממדינות העולם. ההסתדרות הציונית פנתה בתלונה לחבר הלאומים, שהסכים על כך שיש סתירה בין הכתוב בספר הלבן לבין התחייבויותיה הקודמות של בריטניה. היהודים יצאו להפגנות נגד הספר הלבן והראו מסמכים המעידים על כך שקנו את אדמותיהם באופן חוקי, ולא גזלו אותן מבעליהן הקודמים. יושב ראש ההסתדרות הציונית, חיים ויצמן, התפטר מתפקידו. העיתונים בבריטניה וחלק גדול מחברי הפרלמנט הבריטי, התנגדו גם הם לספר הלבן. ממשלת בריטניה חששה מכך שבעקבות התפטרותו של ויצמן תבחר לעצמה ההסתדרות הציונית מנהיג פחות מתון. בעקבות ההתנגדות העזה לספר הלבן שלח ראש ממשלת בריטניה איגרת אל ויצמן ובה הודיע כי בריטניה חוזרת בה מכמה מסעיפי הספר הלבן.בעדותו הסודית בפני וועדת פיל ויצמן העיד שטיוטה של המכתב נשלחה אליו קודם לפרסומה. איגרת מקדונלד כללה כמה נקודות, ובהן: ממשלת בריטניה לא נסוגה מההתחייבויות שלה כלפי היהודים, שניתנו בכתב המנדט. אין בכוונתה של ממשלת בריטניה למנוע מן היהודים לרכוש קרקעות בארץ ישראל. תפקידה של בריטניה הוא לפקח שהקנייה תעשה באופן חוקי. ממשלת בריטניה אינה מתכוונת לפגוע בעלייה היהודית ואינה מתכוונת להפסיק את העלייה בעתיד. תותר עלייה ללא תלות ביכולת הקליטה הכלכלית של היהודים. לאחר פרסום איגרת מקדונלד, היהודים בארץ הביעו את שמחתם. ויצמן חזר בו מהתפטרותו והיחסים בין היהודים לבריטים הלכו והשתפרו. הערבים בארץ אשר קיבלו בשמחה את הספר הלבן השני, קראו לאיגרת מקדונלד בשם "האיגרת השחורה". הם הודיעו שבגלל האיגרת הם ימשיכו להילחם נגד היהודים ונגד הבריטים. בעקיפין, האיגרת הייתה אחד הגורמים לפריצת המרד הערבי הגדול. לדברי מוטי גולני ויהודה ריינהרץ, ההשפעה של האיגרת משמעותית לא פחות מהצהרת בלפור וייתכן שבלעדיה לא הייתה קמה מדינת ישראל. הסיבה לכך היא שלו הייתה מדיניות הספר הלבן של פספילד מיושמת עוד בתחילת שנות ה-30 לא הייתה מתאפשרת העלייה החמישית (בה נקלטו כ-250,000 יהודים) שקבעה את הרוב היהודי באזור מישור החוף והעמקים הצפוניים של הארץ ובכך הפכה את קיומו של יישוב יהודי אוטונומי ומבוסס בארץ לעובדה מוגמרת שאין עליה עוררין. בהיעדר שינוי המדיניות קרוב לוודאי שרוב יהודים אלה היו נספים בשואה והיישוב היהודי בארץ היה נשאר מיעוט מבוטל של פחות מחמישית מתושבי הארץ. אכן שנים בודדות לאחר ההצהרה הפך היישוב היהודי לכשליש מתושבי הארץ. איגרת מקדונלד במלואה (באנגלית) אביבה חלמיש, מבית לאומי למדינה בדרך, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 6, עמ' 114. האב המייסד - יהודה ריינהרץ, מוטי גולני, באתר www.e-vrit.co.il
דרך חיים (תנועה)

התנועה הציבורית דרך חיים היא עמותה הפועלת למימוש חזון מדינה יהודית על פי תורת ישראל. בראש התנועה עומד הרב יצחק גינזבורג, ובכפוף לו פועלות שתי מועצות - מועצת נשים ומועצת גברים - שנבחרו על ידי חברי התנועה ומתפקדיה. נכון לשנת תשע"ז מונה התנועה כ-4,600 מתפקדים אשר מתוכם כ-400 משלמים דמי חבר חודשיים. התנועה מתנגדת בחריפות להפרדת הדת מהמדינה ותומכת בהפיכת מדינת ישראל למדינת הלכה. התנועה הוקמה בשנת ה'תשע"א על ידי ועדת הקמה שמינה הרב גינזבורג, וכללה את הרב יצחק שפירא (ראש ישיבת עוד יוסף חי, ומחבר הספר תורת המלך), הרב איתיאל גלעדי (מזכירו האישי של הרב יצחק גינזבורג) והרב גדי בן זמרה (ראש אולפנת מעלה לבונה). פעילים בולטים בתנועה הם מאיר אטינגר, צבי סוכות, עקיבא הכהן, הסופר עודד מזרחי והרב שי דאום. התנועה מורכבת ממוסדות המשקפים יחד שיטת ממשל הראויה להוות, לשיטתם של מקימי התנועה, מודל מעשי למדינה יהודית. השיטה מציעה איזון ושילוב בין כוחו של הציבור ובין סמכותו של ראש התנועה: כלל המתפקדים (נקראים גם 'קהל') בוחרים את "מועצת התנועה" שמתוכה נבחרים חברי ההנהלה. לראש התנועה ישנה זכות להטיל וטו על כל החלטה שהתקבלה על ידי המוסדות הנבחרים.[דרוש מקור] בתנועה מועצות נבחרות נפרדות לגברים ולנשים, שהחפיפה ביניהן מתבצעת על ידי באי כוחו של ראש התנועה[דרושה הבהרה]. המבנה השלטוני שהתנועה חותרת להשלטתו בישראל הוא משטר המבוסס על הפורמט של מדינת הלכה, וכולל נשיא בעל סמכויות נרחבות וכן וריאציה של הכרעת הרוב בצורה דמוקרטית.[דרוש מקור] בשנת 2016 נערכו בחירות למועצת התנועה. התנועה יזמה קמפיינים, בין היתר לסירוב פקודה ביחס לפינוי והריסת מאחזים והתנחלויות ולעידוד עבודה עברית. פעילויות התנועה נתמכות בחולצות ובסטיקרים הנושאים מסרים כגון "יהודים אוהבים יהודים" ו"חיי חיילינו קודמים לחיי אזרחי האויב". בשנת 2016 יזמה התנועה קמפיין תחת הכותרת "די לדיקטטורה של בג"צ". כחלק מהקמפיין נערכו הפגנות מול בית המשפט העליון ומול בית הנשיאה מרים נאור, הודבקו מודעות, הופקו סרטונים סאטירים והושק חשבון טוויטר סאטירי על שמה של נשיאת בית המשפט העליון בשם fakeNaor@. בתחום החקיקה, מקדמת התנועה את הצעת "חוק המשילות" שנועדה, בהתאם למודל הבריטי, לאסור על בג"ץ לבטל חוקים. כמו כן, קידם התא המשפטי של התנועה הצעה לתיקון לחוק מיהו יהודי (חוק השבות) - אך ההצעה נדחתה. התנועה מסייעת בתחום המשפטי למעסיקים שרוצים להעביד יהודים בלבד. מספר פעמים רצתה התנועה להגיש רשימה לבחירות לכנסת - אך פעולות אלו לא יצאו לפועל. אתר האינטרנט הרשמי של "דרך חיים" דרך חיים, ברשת החברתית פייסבוק תגית "דרך חיים" באתר הקול היהודי המחאה נמשכת: "צווי ביניים" חולקו התנועה הציבורית דרך חיים, באתר "גיידסטאר ישראל" [1] בחירות בתנועת דרך חיים, אתר הקול היהודי סרטון חדש: "בג"צי מחליטים בשבילך", באתר ערוץ 7. "מי עומד מאחורי הפייק טוויטר של נשיאת בית המשפט העליון לשעבר? | כיפה". נבדק ב-2018-05-10. חוק חדש יחזיר את סמכויות בג"ץ אחורה, באתר ערוץ 7
עיסא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עיסא – שמו המוסלמי של ישו, שנחשב לאחד מנביאי האסלאם עיסא (בחריין) – עיירה בצפון-מרכז בחריין ח'רבת בד עיסא – אתר ארכאולוגי בעיר מודיעין עילית ובו שרידי יישוב חקלאי יהודי עתיק מימי בית שני אישים ששם משפחתם "עיסא": אל-מלכ אל-מעט'ם עיסא – הסולטאן האיובי ששלט בדמשק בשנים 1218-1227 מרוואן עיסא – ראש הזרוע הצבאית של חמאס וממייסדי הארגון נורמן עיסא – שחקן ובמאי ישראלי, נוצרי-מרוני אישים ששמם הפרטי הוא עיסא עיסה
וילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג

וילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג (Wilhelm Ludwig von Württemberg‏ 7 בינואר 1647 - 23 ביוני 1677), היה דוכס וירטמברג בין השנים 1674–1677. וילהלם לודוויג נולד ב-7 בינואר 1647 בשטוטגרט, לאברהרד השלישי, דוכס וירטמברג ולאנה קתרינה מזאלם-קירבורג, בתם של יוהאן קזימיר, רוזן זאלם-קירבורג ודורותיאה מזולמס-לאובך. בשנת 1674 מת אביו אברהרד השלישי, דוכס וירטמברג, ווילהלם לודוויג עלה לשלטון במקומו. ב-23 ביוני 1677 מת וילהלם לודוויג במפתיע, ובנו אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו. מכיוון שאברהרד לודוויג היה רק בן שנה, מונה אחיו פרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל כעוצר. ב-6 בנובמבר 1673 התחתן וילהלם לודוויג עם מגדלנה זיבילה מהסן-דרמשטט, בתם של לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטדט ומריה אליזבת מהולשטיין-גוטורפ, ממנה נולדו לו 7 ילדים: אלאונורה דורותיאה (1674–1683) אברהרדינה לואיזה (1675–1707) אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג (1676–1733) מגדלנה וילהלמינה מווירטמברג (1677–1742), התחתנה עם קרל השלישי וילהלם, מרקיז באדן-דורלאך מדיה וקבצים בנושא וילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג בוויקישיתוף וילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מרדכי שלמה זילבר

הרב מרדכי שלמה זילבר (בכתיב יידי: זילבער; באנגלית: Solomon Silber; ה'תרכ"ד, 1864 - כ"א באדר ה'תרפ"ה, 17 במרץ 1925) היה רב אמריקאי אורתודוקסי, מחשובי הרבנים האורתודקסים בארצות הברית, בין השנים 1902–1925 כיהן כגאב"ד מיניאפוליס ורב קהילת כנסת ישראל בעיר. מעט מחידושי תורתו הודפסו בחייו בכתבי העת התורניים שיצאו לאור בארצות הברית, כמו "יגדיל תורה" בעריכת הרב משה בנימין טומשוב. חידושי הלכה שלו משוקעים בספרי השו"ת של בני דורו. בתפקידו כרב קהילת כנסת ישראל, שימש גם כמקשר בין הקהילה בארצות הברית ובין מוסדות חסד ועזרה הדדית בארץ ישראל, כמו ישיבת חיי עולם ובית היתומים הכללי בירושלים, ושכונת כנסת ישראל. לאחר פטירתו בשנת 1925 התמנה במקומו הרב שלמה יצחק לוין. הוא נקבר בבית הקברות היהודי במיניאפוליס. חדשות: הרב מרדכי שלמה זילבער... אפריון, סיון תרפ"ה, עמ' 221. - ידיעה על פטירתו מדיה וקבצים בנושא מרדכי שלמה זילבר בוויקישיתוף מצבת קברו של הרב מרדכי שלמה זילבר ופרטים נוספים באתר "קברים" (באנגלית) התאריך לפי הכתוב על מצבת קברו. בעיתונות התקופה הופיע תאריך אחר. לפי ספר היובל של אגודת הרבנים האורטודוכסים דארצות הברית וקנדה, ניו יורק תרפ"ח, עמ' קמח. ראו מאמרו בסימן ה', בגיליון א' שנה י"א, תרפ"א. עמ' 26–28, באתר היברובוקס. ראו: שאול ידידיה שוחט, תפארת ידידיה, סנט לואיס ה'תר"ף, סימן ט"ו. ושו"ת מנחת שלמה של מחליפו הרב שלמה יצחק לוין, סימן פ, (בראש התשובה, הקדשה לרב זילבר שלא הניח אחריו ספר מודפס, ובה מספר המחבר בשבחו). ראו מכתבו מ-14 בדצמבר 1922, בתוך: זאת תורת הבית... ירושלים תרפ"ט, עמ' 61–62. לפי פנחס מרדכי גראייבסקי, אבני זיכרון, ח"ג, ירושלים תרפ"ט, אות תכ"ד. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרדכי שלמה זילבר".
Wigig

WiGig (קיצור של Wireless Gigabit) היא טכנולוגיה לתקשורת אלחוטית בתקן IEEE 802.11ad ומהווה תקן נוסף במשפחת תקני ה-Wi-Fi. במאי 2009 הוקמה אגודת ה-WiGig על מנת לקדם את תקן IEEE 802.11ad, ולאפשר עולם נטול כבלים בו כל המכשירים השונים בבית יודעים לתקשר באופן אלחוטי ובמהירות גבוהה. בדצמבר 2009 הוכרזה גרסה 1.0 של תקן זה. במאי 2010 פורסם התקן לציבור הרחב. לאחר שנתיים של שיתוף פעולה, בינואר 2013, הוכרז על מיזוג עם אגודת ה-Wi-Fi אך שמה של האגודה נשמר אף על פי שלא מדובר כיום בארגונים נפרדים. מטרת הטכנולוגיה היא העברת נתונים ללא כבלים במהירות של מספר גיגה ביטים לשנייה. בקצב זה ניתן להעביר וידאו וקול באיכות גבוהה ונתונים רבים בזמן מהיר באופן יחסי. ל-WiGig קיימת תאימות לאחור במידה מסוימת לתקנים קודמים במשפחת ה-Wi-Fi והמעבר בין הרשתות אינו מורגש למשתמש. הטכנולוגיה פועלת בתדר 60Ghz בתוך תחום אשר אינו דורש רישיון לשימוש. מדובר בתדר גבוהּ יחסית לתדרים אחרים בהם נוהגים להשתמש בתחום התקשורת האלחוטית. שימוש בתדר זה מהווה פריצת דרך בתחום[דרוש מקור], ומייצר יכולות חדשות כמו קצבי העברת מידע גבוהים (מהירות מקסימלית של 7Gbps) לצד קשיים כמו דרישה לקו ראייה בין המשדר למקלט, וניחות גבוה של האות באוויר כתוצאה מתופעות פיזיקליות הקשורות ספציפית לתדר 60Ghz. אגודת WiGig היא אסופה של חברות טכנולוגיה אשר הוקמה במרץ 2013 ושמה לעצמה למטרה לקדם טכנולוגיה זאת. ההבדל בין אגודת WiGig לבין ארגון IEEE ולתקן 802.11ad הוא שחברות הטכנולוגיה אשר מתוות את התקן ומהוות חלוצות בתחום חברות בשני הארגונים, אך מדובר בשני גופים נפרדים. החברות אשר מהוות את דירקטוריון ההנהלה באגודת WiGig: AMD אפל ברודקום סיסקו דל וואווי אינטל מארוול טכנולוגיות מדיהטק מיקרוסופט NEC נוקיה NVIDIA Panasonic Qualcomm Atheros סוני סמסונג טושיבה חברות נוספות אשר שייכות לארגון: Aeroflex Agilent Allegro DVT Beam Networks Future Technology Devices International Harman International Hittite Institute for Infocomm Research Keysight Technologies MET Labs Nitero NXP Peraso Technologies, Inc. Rohde & Schwarz Samsung Electro-Mechanics Sivers IMA SK טלקום SRTC STMicroelectronics Tensorcom טקסס אינסטרומנטס TMC UL CCS ZTE פירוט החומרה והקושחה של WiGig בגרסה 1.1 כולל את היכולות הבאות : תמיכה בהעברת מידע במהירות של 7Gbps - יותר מפי 10 מהיר מתקן 802.11n (תקן קודם של Wi-Fi). תאימות מלאה עם תקנים ישנים יותר של Wi-Fi. השכבה הפיזית של השבב מאפשרת צריכת אנרגיה נמוכה. פרוטוקול פותח כדי לתמוך בסוגים שונים של העברת מידע כמו למשל קבצים בין מחשבים או וידאו למסכי טלוויזיה. תמיכה בעיצוב אלומה (beamforming) אשר מאפשרת רציפות תקשורת למרחק של עד 10 מ' (תנאי לקיום: קו ראייה בין משדר למקלט). הטכנולוגיה מתבססת על מערך של אנטנות קטנות שבו כל אנטנה משדרת בהיסט פאזה, ושילובן של כל האנטנות יחד יוצר הגבר גבוה בכיוון מסוים. תקשורת אלחוטית Wi-Fi בלוטות' אתר האינטרנט הרשמי של Wigig העמוד הרשמי של אגודת ה- WiGig (אנגלית) מצגת עם חומר טכני על השכבה הפיזית ושכבת ה-MAC של WiGig
הכל נשבר במשפחה

הכל נשבר במשפחה הייתה קומדיית מצבים ישראלית ששודרה בערוץ הראשון, בשנת 1994. בסדרה כיכבו דב רייזר, ציפי שביט, ליאת אזר, עודד פז ועמית בוגדנסקי. שמה של הסדרה מהווה פרפרזה על הסדרה הכל נשאר במשפחה. אבי שחר (דב רייזר) הוא אלמן ואב לשלושה ילדים, המחליט להעסיק את שליחת הפיצה המצחיקה והשטותית ציפי (ציפי שביט) שתשמור על הילדים, תכבס ותעשה את שאר מטלות הבית. ציפי, שאין לה כלל ניסיון עם ילדים, לרוב שלומיאלית ומצחיקה כלפי הילדים של אבי - ליאת (ליאת אזר), עודד (עודד פז) ועמית (עמית בוגדנסקי). הסדרה עוקבת דרך השתלבותה של ציפי במשפחה, דבר שבתחילה לא מתקבל על הילדים, אך עם הזמן נוכחותה משפיעה כמייעצת ודואגת, שבעצם הופכת להיות כאם וחברה של ילדיו המרדנים של אבי, וההתנהגות הילדותית והשלומאלית של ציפי לרוב לא מתקבלת אצל אבי אב המשפחה, שנאלץ תמיד לוותר על כל עקרונותיו. אבי שחר (דב רייזר): אב משפחת שחר, רופא שיניים במקצועו וראש ועד הבית. אלמן, מעסיק את ציפי כמטפלת בטיפול שלושת ילדיו - ליאת, עודד ועמית. לא מחבב את ציפי. ציפי (ציפי שביט): שליחת פיצה מצחיקה, הופכת למטפלת של הילדים של אבי. יש לה משפחה גדולה ומורחבת. לרוב שלומיאלית. אבי לא מחבב אותה. ליאת שחר (ליאת אזר): נערה בגיל ההתבגרות, בתו הבכורה של אבי. אבי לא רגיל לכך שבתו בגיל ההתבגרות וכופה עליה איסורים על מסיבות ובחורים. עודד שחר (עודד פז): הבן האמצעי במשפחת שחר, לא אוהב ללמוד. שנון במיוחד. לרוב עובר על הכללים שאביו מציב בפניו. עמית שחר (עמית בוגדנסקי): בת הזקונים במשפחת שחר, החכמה ביותר במשפחה. למרות היותה הקטנה במשפחה, היא הכי מבריקה ומציעה את הפתרונות לכל בעיה. תפקידי אורח: אפרת רייטן צמרת, (מורה של עודד) דורון צפריר - מיקי שאול מזרחי - פסקואלה קורליאונה ערן בן זאב - חיים מיכל רובין- שרון ואדים קוטלרוב - מנהל "המשפריץ" יפה תוסיה כהן - מטפלת רינה רון - גברת ויצו רמי חזקיהו - שוטר רמי עמית - חוטף רענן חפץ - חוטף
אלפרדו מוראלס

אלפרדו מוראלס (באנגלית: Alfredo Morales, נולד ב-12 במאי 1990 בברלין שבגרמניה) הוא כדורגלן אמריקאי-גרמני המשחק בעמדת המגן והקשר בקבוצת סן חוזה ארת'קווייקס ונבחרת ארצות הברית. מוראלס הצטרף לקבוצות הילדים והנוער של קבוצת הרטה ברלין בגיל 10 ושיחק בהן במשך 8 עונות. בנובמבר 2008 החל לשחק בקבוצת המילואים ששיחקה בליגה הרביעית בגרמניה. בשנת 2010 הצטרף לסגל הקבוצה במחנה האימונים שנערך בקיץ. בעקבות פציעותיהם של פנול פרדדאי ורפאל צורף לסגל הקבוצה. ב-5 בדצמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה, ששיחקה בליגה השנייה, בהפסד 0–1 לקבוצת מינכן 1860. ב-17 במאי 2013 חתם על חוזה לשתי עונות בקבוצת אינגולשטאדט 04 מהליגה השנייה. במשחק פתיחת העונה, שהיה גם משחק הבכורה שלו בקבוצה, הורחק בכרטיס אדום בעקבות עבירה שביצע בדקה ה-81. ב-11 באפריל 2014, במסגרת המחזור ה-30 של הליגה, כבש את שער הבכורה בקבוצה בהפסד 1–2 לקבוצת פאדרבורן 07. בעונת 2014/2015 הבקיע שני שערים ובסיומה העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. ב-23 באפריל 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הבכורה בתיקו 2-2 מול הנובר 96. בעונת 2016/17 נשר בחזרה עם אינגולשטאט לבונדסליגה השנייה, ולא הצליח להעפיל עמה בחזרה בעונת 2017/18. בקיץ 2018 חתם מוראלס בפורטונה דיסלדורף, העולה החדשה לבונדסליגה. אביו של מוראלס מחזיק באזרחות אמריקאית ואף שירת בצבא האמריקאי, עובדה שאיפשרה למוראלס לשחק עבור הנבחרת האמריקאית. הוא זומן לראשונה לנבחרת בנובמבר 2011 ונכלל בסגל למשחקי הידידות מול נבחרת צרפת וסלובניה, אך לא שותף במשחקים. ב-29 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה במשחק נגד נבחרת קנדה, כשעלה כמחליף בדקה ה-75. בשנת 2015 נכלל בסגל לגביע הזהב אותו סיימה הנבחרת במקום הרביעי. מדיה וקבצים בנושא אלפרדו מוראלס בוויקישיתוף אלפרדו מוראלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלפרדו מוראלס, באתר Transfermarkt אלפרדו מוראלס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלפרדו מוראלס, באתר Soccerway אלפרדו מוראלס, באתר WorldFootball.net אלפרדו מוראלס, באתר National Football Teams אלפרדו מוראלס, באתר FootballDatabase.eu Morales Sings Wuth Inglostat, yanks-abroad.com, 17 May 2013 Match day 1 13/14, Transfermarket.com, 19 July 2013 Match day 30 13/14, Transfermarket.com, 1 April 2014 גרמניה: באיירן תחכה עוד שבוע לאליפות, שער אדיר לדוגלאס קוסטה, באתר וואלה, 23 באפריל 2016 Alfredo Morales: 7 Things You Should Know, thedenimkit.com, 4 November 2011