laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ניקולה ריצולי

ניקולה ריצולי (באיטלקית: Nicola Rizzoli; נולד ב-5 באוקטובר 1971) הוא שופט כדורגל איטלקי לשעבר. ריצולי שפט משחקים באיטליה, וכן במסגרות משחקים של אופ"א ופיפ"א. ריצולי שפט בגמר הליגה האירופית 2010, בגמר ליגת האלופות 2013 ובגמר מונדיאל 2014. ריצולי נולד במירנדולה שבאיטליה. בין השנים 1998 ל-2001 ריצולי שפט בליגה פרו פרימה דיוויז'ון, שהייתה הליגה השלישית באיטליה (כיום ליגה פרו). משנת 2001 החל לשפוט משחקים בסרייה א' וגם בסרייה ב'. בשנת 2010 חדל מלשפוט משחקים בליגה השנייה באיטליה, וכיום שופט משחקים באיטליה בליגה הבכירה בלבד. ריצולי החל לשפוט במשחקי של פיפ"א בשנת 2007. הוא שפט במשחקו הראשון במסגרת אופ"א באוגוסט 2007, אז שפט משחק מוקדמות ליגת האלופות. ב-1 באוקטובר 2008 שפט במשחקו הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות, בניצחון 0-2 של ספורטינג ליסבון את פ.צ. בזל. יחד עם עיסוקו של ריצולי כשופט כדורגל, הוא עובד גם כאדריכל. ב-7 באפריל 2010 שפט ריצולי את משחק הגומלין של חצי גמר ליגת האלופות, בין מנצ'סטר יונייטד לבין באיירן מינכן. באותה שנה הוא שפט בגמר הליגה האירופית, בו אתלטיקו מדריד ניצחה 1-2 את פולהאם. ריצולי שפט באליפות העולם לקבוצות 2011. ברמה הבינלאומית, ריצולי שימש כשופט בטורניר יורו 2012, וכמו כן גם במוקדמות מונדיאל 2010 ובמוקדמות מונדיאל 2014. ב-25 במאי 2013 ריצולי שפט בגמר ליגת האלופות 2013. בשנת 2013 ריצולי שפט בגביע העולם עד גיל 20. ריצולי נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2014. בטורניר הוא שפט במשחקי שלב הבתים בין ספרד והולנד, ובין ניגריה וארגנטינה. בנוסף הוא שפט במשחק רבע הגמר בין ארגנטינה ובלגיה. ריצולי אף שפט את משחק הגמר של מונדיאל 2014, בו גרמניה ניצחה את ארגנטינה 0-1 לאחר הארכה. ריצולי היה השופט האיטלקי השלישי ששופט את משחק גמר גביע העולם, אחרי שסרג'יו גונלה שפט את משחק גמר מונדיאל 1978 ואחרי שפיירלואיג'י קולינה שפט את משחק גמר מונדיאל 2002. בדצמבר 2015 נבחר לסגל השופטים ליורו 2016. בשנת 2017 הודיע ריצולי על פרישה משיפוט. מדיה וקבצים בנושא ניקולה ריצולי בוויקישיתוף ניקולה ריצולי, באתר Soccerway פרופיל השופט, באתר Transfermarkt
בס (דג)

בס (באנגלית: Bass) הוא מונח המתייחס למגוון מינים של דגי מים מלוחים ומתוקים, המשתייכים לסדרת הדקראים ומתת-סדרת דמויי-דקר. השם "בס" מגיע מהמילה "bars" שמשמעותה באנגלית תיכונה הוא "ענף" או "קורה". קבוצה זו היא פוליפילטית ואינה מהווה טקסון. המונח הרווח כולל מיני דגים משלוש משפחות שונות: חמנוניים לברקיים בסים אסייתים בנוסף ישנם כמה מינים המכונים בס ושייכים למשפחות נוספות של דקראים: פרקות ממוזגות, צינוניים, אקרופומיים, כמה מיני דקריים, משפחת הנוטוטיניים, והמינים אמנון בס פרפרי ואמנון בס טווסי ממשפחת האמנוניים. בס שחור - מינים ממשפחת החמנוניים (Centrarchidae): בס צ'אוקטאו בס מנוקד בס גוואדאלופ בס גדול-לוע (Micropterus salmoides) בס קטן-לוע (Micropterus dolomieu) בס מתון - מינים ממשפחת הלברקיים (Moronidae): לברק חלק (בס ים אירופאי) בס מנומר (Morone saxatilis) בס לבן בס אסיאתי - מינים ממשפחת בסים אסייתים (Lateolabracidae): בס יפני בס שחור-סנפיר כחול-זים (Lepomis macrochirus) Dicentrarchus labrax Pomoxis nigromaculatus איור של דג בס עוד איור של דגי בס בס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחזורת

מַחֲזוֹרֶת (בלועזית: פֶּרְיוֹדָה) היא אמצעי סגנוני תחבירי – משפט מורכב ארוך הפותח בחלקים טפלים (פסוקיות) רבים והרעיון המרכזי בו מובע רק בסופו. שימוש במשפטים כאלה מקובל בספרות כדי להציג רקע להתרחשות ולשמור על מתח לפני שמגיעים לעיקר. הקורא מוכנס לאווירה ומגלה את הפרטים בזה אחר זה עד שלבסוף נחשף בפניו החידוש במשפט (הנשוא). על פי עוזי אורנן, המופע הראשון של המונח העברי 'מחזורת' הוא בספר "דקדוק השפה העברית לכל סגנוניה" מאת שמואל שבח קנטורוביץ, חלק ב': "תורת המאמר (סינטכסיס)" (ורשה 1928) – מהדורה מאוחרת של ספרו "דקדוק לתלמידים" (ברדיצ'ב תרס"ו–1906). הלקסיקון הראשון שבו נכלל המונח היה הקובץ "מונחי תחביר כלליים" (תרצ"ו–1936) של ועד הלשון העברית. בעשר בבוקר המחרת, מבלי שידעה רגע לפני כן מה היא עתידה לעשות, כבשה דולי יעקבוס את מושב מכוניתה, [...] — שולמית הראבן, "בדידות", עמ' 31 רוחות הצפון לבדן, רוחות הצפון בחמתן, שעה שהן נאחזות באימה – ופורצות במחול של השתוללות לאורך רוכסי הרי גזיב האיתנים, מייללות בין הוואדיות, הומות אל הסלעים וצונחות, רוחות הצפון הדורסניות שלא היו משיירות פינה אחת בלא לפקדה – הן לבדן יודעות את הכפר הקטן יתיר, החבוי בודד בצלע אחד ההרים המסולעים הנטויים אל תהומיותו של גיא סאוכין, המגיע בדרכו הארוכה והפתלתולת לעמקות רבת־סתרים, לרגלי הכפר הלבן. — א. ב. יהושע, "מסע הערב של יתיר", פרק ראשון רינה בן־שחר, הפואטיקה של הסיפורת: יחידה 9 – סגנון הסיפורת, הלשון, הסגנון ולשון הספרות, האוניברסיטה הפתוחה, 1988, עמ' 137 (קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" ) ארנה גולן, בין בדיון לממשות: סוגים בסיפור הישראלי, יחידה 5 – ס' יזהר, השבוי – סיפור דידקטי, האוניברסיטה הפתוחה, 1984, עמ' 122 (קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" ) עוזי אורנן, בראשית היה השפה, ירושלים: האקדמיה ללשון העברית, תשע"ג 2013, עמ' 84. אולם אורנן מציין כי לנגד עיניו עמדה רק המהדורה מ-1928, ולפיכך אין הוא יודע אם המונח הופיע כבר במהדורה הראשונה. מילון דקדוק [בלשנות] (תרצ"ו, תרצ"ז, תש"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
פול סטרנד

פול סטרנד (באנגלית: Paul Strand;‏ 16 באוקטובר 1890 – 31 במרץ 1976) היה צלם אמריקאי ויוצר סרטים שיחד עם צלמים מודרניסטים אחרים, כמו אלפרד סטיגליץ ואדוארד וסטון, סייעו ביסוד הצילום כסוג של אומנות במאה ה-20. עבודתו נפרשה על פני שישה עשורים ומקיפה מספר רב של ז'אנרים ונושאים ברחבי אמריקה, אירופה ואפריקה. סטרנד נולד בניו יורק. הוא למד בבית הספר הפרוגרסיבי "אתיקה תרבותית" (Ethical Culture School) באפר-וסט-סייד של ניו יורק שם הוא למד אצל הצלם התיעודי לואיס היין. במהלך טיול כיתתי בגלריית 291, שפעלה על ידי אלפרד סטיגליץ ואדוארד סטייכן, סטרנד התחיל לקחת את תחביב הצילום ברצינות. כאשר סיים את לימודיו, במקביל לעיסוקו בצילום, עבד סטרנד בחברת ביטוח במשך שנתיים. לאחר מכן הוא עזב אותה והפך לצלם מסחרי עצמאי. ב-1921 יצר יחד עם הצייר צ'ארלס שילר סרט דוקומנטרי קצר בשם מנהטה. מדיה וקבצים בנושא פול סטרנד בוויקישיתוף ביוגרפיה ועבודות של פול סטרנד (באנגלית) יום הולדת ל Paul Strand, מאבות הצילום המודרני מאת יעל אפל פול סטרנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פול סטרנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פול סטרנד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פול סטרנד, באתר AllMovie (באנגלית) פול סטרנד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פול סטרנד, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פונקציית תעדוף

פונקציית תעדוף (באנגלית: Priority function) היא פונקציה שמטרתה לדרג יעדים שונים ולתת עדיפות לטיפול בהם. במערכות הגנה אקטיביות מפני טילים. הפונקציה מקבלת את נתוני המטרות וקובעת מספר חיובי לכל מטרה שקובע את מידת האיום שמטרה זו מהווה. פונקציית התעדוף מאפשרת לדרג מטרות לפי חומרת האיום שהן מהוות וכך לתת עדיפות ליירוט מטרות מסוימות על פני אחרות. פונקציה זו חשובה מכיוון שיש מספר מגבלות על שיגור טילים מיירטים אל עבר המטרות. מספר הטילים בכל משגר טילים מוגבל, ויש לחכות זמן twait בין כל שיגור למשנהו, דהיינו הפרדה בזמן בין שני שיגורים עוקבים. פונקציית התעדוף הבסיסית עבור מטרות שנעות במהירות זהה לכיוון אזור ההגנה היא: P r i o r i t y = 1 / R {\displaystyle Priority=1/R} כלומר העדיפות פרופורציונלית הפוך למרחק מהמערכת המיירטת. ניתן לראות דוגמה פשוטה לפונקציית תעדוף זו במשחקי מחשב בהם יריבים רבים (זומבים למשל) מתקרבים אל השחקן והשחקן נדרש לחסל אותם. במקרה זה, בעצם בחירתו של השחקן לירות ביריבים הקרובים יותר הוא בוחר למעשה פונקציית תעדוף. חומרת האיום של המטרות פרופורציונלית הפוך למרחק של כל מטרה כי (תחת ההנחה שמדובר ביריבים זהים) הזמן שלה עד להגעה פרופורציונלי למרחק ולכן לשחקן יהיה מספר הזדמנויות N שפרופורציונלי למרחק לירות במטרות, כך שאם מניחים מודל הסתברותי, הסתברות ההרג - ההסתברות להגיע ל-k פגיעות (נדרשות k פגיעות כדי לחסל יריב) היא בקירוב N*p)/k) ולכן חומרת האיום (שיחסית הפוך להסתברות ההרג) פרופורציונלית להופכי המרחק. תיאור פונקציית תעדוף דילמה בקבלת החלטות
אנדראס

האם התכוונתם ל... אנדראס הקדוש – משנים עשר השליחים אנדראס, נסיך יוון ודנמרק – מנסיכי יוון צלב אנדראס הקדוש – צלב אלכסוני בצורת X אנדרס סן אנדריאס אישים ששמם הפרטי הוא אנדראס
סוכי משיי

סוכי משיי (שם מדעי: Ptilonorhynchus violaceus) הוא מין של סוכי אנדמי למזרח אוסטרליה והיחיד מהסוג סוכי (Ptilonorhynchus). הסוכי המשיי נפוץ ביערות גשם וביערות סקלרופיליים הרריים ולחים במזרח אוסטרליה, מדרום קווינסלנד עד לוויקטוריה. ישנה גם אוכלוסייה מבודדת של סוכיים באזור הטרופי הרטוב של צפון קווינסלנד. רוב גופם של זכרים בוגרים הוא בצבע כחול, אף על פי שבאור צבע הגוף של הסוכי נראה כסגול בוהק או כשחור. פלג גופו התחתון של הזכר וזנבו כהים יותר משאר גופו. המקור בצבע לבן עד צהוב-ירוק, והעיניים בצבע סגול בהיר. הרגליים בהירות, ובדרך כלל הן בצבע ורוד בהיר. פלג הגוף העליון של הנקבה ירוק-חום כולו, בעוד פלג גופה התחתון בהיר יותר, עם דוגמה מפוספסת בצבע שחור. כנפיה וזנבה של הנקבה הן בצבע חום כהה. מקורה שחור, ועיניה בצבע כחול. זכרים צעירים דומים במראם לנקבות בוגרות. כמו כל מיני הסוכיים, הסוכי המשיי ניזון בעיקר מפירות, למרות שסוכיים ניזונים לעיתים גם מעלים, חרקים, פרחים, צוף וזרעים. לעומתם, סוכיים צעירים ניזונים בעיקר מחיפושיות, חגבים וציקדות עד שהם לומדים לעוף. הסוכיים אינם בררניים בהעדפות המזון שלהם, והם ניזונים גם מצמחים שהובאו לאוסטרליה מאירופה בידי האדם. כך הם מסייעים להפצתם של צמחים כמו עשבים שוטים, דפנת קומפור וזית אירופי, כמו גם מינים שונים ממשפחת הזיתיים. הסוכיים נרדפים לעיתים על ידי חקלאים, מכיוון שהם פושטים על הגידולים החקלאיים שלהם. הסוכיים נוהגים באגרסיביות בעת אכילה, ומגרשים עופות אחרים מהעצים שהם הגיעו אליהם. בעונת הרבייה, חרקים לוקחים חלק משמעותי יותר מבדרך כלל בתזונתו של הסוכי. עונת הרבייה של הסוכיים נמשכת מאוגוסט עד ספטמבר, ובמהלך ינואר. הסוכיים ידועים ב"סוכות" שלהם - מבנים שנבנים מזרדים שונים על מנת להרשים את הנקבות. הסוכה נבנית בצורה של קשת הפוכה או פרבולה, והקירות הפנימיים של הסוכה "נצבעים" בצבע שחור שמקורו בפחם טחון, פירות מעורבים ברוק או בקליפות עץ מתפוררות. מסביב ל"סוכתו" הזכר שם כל דבר כחול שהוא הצליח למצוא - נוצות, פרחים, אוכמניות, נשלי נחשים וקונכיות, כמו גם חפצים מעשה ידי אדם כמו פקקי בקבוקים, עטים כדוריים, אטבי כביסה ועוד. את החפצים הכחולים הזכר מפזר מחוץ לסוכה, ולאחר שגמר לבנותה הזכר מחכה לה. כשהנקבה מגיעה ועוברת דרך ה"שדרה" שבאמצע הסוכה, הזכר מרים חפץ כחול במקורו, ורוקד מסביב לנקבה כשראשו מכופף. במהלך הריקוד הזכר קופא מספר פעמים. אם הזכר הצליח למשוך את הנקבה, ההזדווגות תתבצע מחוץ לסוכה. לאחר מכן, הנקבה בונה קן ובו היא מטילה 1–3 ביצים חומות עם כתמים כהים. הדגירה נמשכת כ-21 ימים, וכשלושה שבועות נוספים לאחר הבקיעה הגוזלים עוזבים את הקן. הזכר אינו לוקח חלק בגידול הגוזלים, ולאחר ההצלחה הראשונה הוא ממשיך להופיע מול נקבות נוספות. מדיה וקבצים בנושא סוכי משיי בוויקישיתוף סוכי משיי, באתר ITIS (באנגלית) סוכי משיי, באתר NCBI (באנגלית) סוכי משיי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סוכי משיי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סוכי משיי, באתר GBIF (באנגלית) סוכי משיי באתר הרשימה האדומה של IUCN סוכי במילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
אורופ

אוּרוּפּ (ברוסית: Уру́п; ביפנית: 得撫島; באיינו: ウルㇷ゚) הוא אי גבוה בלתי מיושב בים אוחוצק מקבוצת האיים הקוריליים השייכים לרוסיה. שמו של האי בא משפת האיינו, ומשמעותו דג הטרוטה. האי אורופ יושב לראשונה על ידי בני האיינו, הקבוצה האתנית הילידית של האיים הקוריליים, האי סחלין והאי הוקאידו. הביקור הראשון המתועד של אירופאים באורופ היה בשנת 1643, כאשר ספינה של חברת הודו המזרחית ההולנדית בפיקודו של מגלה הארצות ההולנדי מארטן חריטס פריס עגנה באי, ככל הנראה בחפשם אחר פרוות. האי מופיע על גבי מפה רשמית משנת 1644 שהציגה את האדמות בבעלות האן מצומאה. בעלות זו קיבלה משנה תוקף על ידי שוגונות טוקוגאווה בשנת 1715. בשלהי המאה ה-18 הגיעו לאי סוחרי פרוות רוסים. הם צדו לוטרות ים והשתלטו על ספינות זרות ששטו באזור. בשנת 1772 פרצו עימותים בין בני האיינו לרוסים, והאחרונים עזבו את האי לתקופת מה. בשנת 1768 חזרו רוסים לאי, תוך שהם כפופים להנחיותיו מושל סיביר. בשנת 1801 תבעה הממשלה היפנית באופן רשמי ריבונות על האי, והוא השתייך למחוז אזו, לימים הוקאידו. הדבר הוביל לסדרת עימותים עם האימפריה הרוסית בעניין באי אורופ ויתר האיים הקוריליים. העימותים באו לכדי סיום עם חתימת חוזה שימודה בשנת 1855, שהעביר את הריבונות על האי לרוסיה. באותה שנה, במהלך מלחמת קרים ותוך מאמץ למצוא את הצי הרוסי הקיסרי שבאוקיינוס השקט, עגן כוח ימי צרפתי-בריטי באי אורופ, לאחר עצירה בנמל הקודאטה. הכוח כבש את האי, העניק לו את השם "אי הברית" ומינה תושב אלאוטי מקומי כמושל זמני. חוזה פריז מ-1856 השיב את האי לידיים רוסיות. תחת חוזה סנקט פטרבורג מ-1875 עברה הריבונות על האיים הקוריליים, ובכלל זה אורופ, לאימפריה היפנית. תושבי האי בני איינו הועברו לאי שיקוטן ובמקום התיישבו יפנים. במהלך מלחמת העולם השנייה הועברו המתיישבים האזרחים היפנים מן האי אל ארבעת "איי הבית" של יפן, כאשר לקראת סוף המלחמה הוצבו באי 6,000 חיילים של הצבא היפני הקיסרי. במבצע סערת אוגוסט שבו פלשה ברית המועצות לאיים הקוריליים נכנעו הכוחות היפניים באורופ ללא התנגדות. ב-1952, בחתימתה על חוזה סן פרנסיסקו, ויתרה יפן על תביעותיה לריבונות על האי. חיילי משמר הגבול של ברית המועצות החזיקו במתקנים הצבאיים היפניים באי עד לנסיגתם בעת התפרקות ברית המועצות ב-1991. האי כיום אינו מיושב, אך משתייך מנהלית למחוז סחלין. לאי אורופ צורה דמוית-מלבן, שצלעו הארוכה 120 ק"מ וצלעו הקצרה 20 ק"מ. שטחו של האי 1,437 קמ"ר, נתון המציב אותו רביעי בשטחו בקבוצת איים הקוריליים. הנקודה הגבוהה באי שייכת לקבוצת חרוטי אפר בשם איוואו בגובה 1,426 מ'. מצר פריס, הקרוי על שם מארטן חריטס פריס, מפריד בין אורופ לאיטורופ. בין אורופ לסימושיר מפריד מצר בוסול, הקרוי על שם הספינה הצרפתית של ז'אן-פרנסואה לה פרוז. באי ארבע קבוצות עיקריות של הרי געש שכבתיים: הרי קולוקול – גובהם המרבי 1,328 מ', והם רדומים מאז התפרצותם ב-1973 הר רודקוב – גובהו 524 מטרים. הלוע הוא בצורת משפך ורוחבו 700 מטר, ובו אגם שרוחבו המרבי 300 מטר הר טרי ססטרי – גובהו 998 מ', שוליו מחורצים גאיות עמוקים ובו מעיינות חמים איוואו – קבוצת חרוטי אפר, החרוט הדרום-מזרחי ביותר חוצה עמק קרחוני ויוצר אגם למרות קו הרוחב הממוזג שבו שוכן האי, זרם אויאשיו הקר והשקע האלאוטי החזק חוברים ליצירת אקלים סובארקטי עם קיץ מתון וערפילי וחורף קר ומושלג. מדיה וקבצים בנושא אורופ בוויקישיתוף
המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה

המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה (באנגלית: National World War II Museum) של ארצות הברית שוכן בעיר ניו אורלינס ומתמקד בהצגת תרומתה של ארצות הברית לניצחון בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, בפרט במערכה בנורמנדי. המוזיאון נפתח ב-6 ביוני 2000 תחת שמו הקודם, המוזיאון הלאומי ליום הע', אשר הוקדש לפלישה לנורמנדי. הוא הוקם בניו אורלינס משום שבעיר זו שכנו מפעלי תעשיות היגינס, החברה אשר פיתחה וייצרה את הנחתות הקלות (סירות היגינס) אשר היוו את כלי הנחיתה המרכזי בנורמנדי. כמו כן באוניברסיטת ניו אורלינס כיהן כמרצה ההיסטוריון הצבאי סטיבן אמברוז, אשר הנהיג את המהלך להקמת המוזיאון. בשנת 2003 בחר הקונגרס של ארצות הברית במוזיאון לשמש כמוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה. מאז מסונף המוזיאון למוסד הסמית'סוניאן. הוא הוקם ומורחב בסיוע כספים שהועברו על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית ועל ידי תורמים שונים, לרבות תרומה גדולה מחברת בואינג. בשנת 2005 גרמה סופת ההוריקן קתרינה נזק למוזיאון, ולאחריה הוא נסגר למשך שלושה חדשים. בשנת 2010 ביקרו במוזיאון 406 אלף מבקרים. המוזיאון כולל שני ביתני תצוגה רב-קומתיים, שאולם מבואה גדול מחבר ביניהם. לאחרונה נוסף לו ביתן תצוגה נוסף, והשלמתו של ביתן תצוגה רביעי מתוכננת לשנת 2015. אוספי המוזיאון כוללים מגוון של אמצעי לחימה של בעלות הברית ושל גרמניה במלחמת העולם השנייה, ובכללם רבים מדגמי המטוסים ששימשו את ארצות הברית, אשר תלויים מתקרות ביתני התצוגה. הם כוללים בין השאר מפציץ B-17 ומטוס תובלה מדגם דקוטה. במוזיאון מספר תערוכות קבועות, ובכללן על חזית העורף במלחמה, תכנון הפלישה לנורמנדי, הפלישה עצמה והנחיתות שנערכו בזירת האוקיינוס השקט. נעשה בו שימוש רב בחומרי מולטימדיה, לרבות סרטים וראיונות מוקלטים עם עשרות מוותיקי המלחמה. מטוס דקוטה במוזיאון סירת היגינס ותותחים במוזיאון טנק שרמן במוזיאון מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה (באנגלית) המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה, סרטונים בערוץ היוטיוב
הטלוויזיה המרכזית של סין

CCTV (ראשי תיבות באנגלית של: China Central Television, בסינית: 中国中央电视台) היא רשת הטלוויזיה הממשלתית העיקרית בסין. CCTV הוקמה בספטמבר 1958 ומשרדיה הראשיים ממוקמים בבייג'ינג. לרשת 45 ערוצים המשדרים מגוון רחב של תוכניות כולל דוקומנטורה, קומדיה, בידור, דרמה, ובעלת חשיפה ליותר ממיליארד צופים. מבחינת ערוצים, CCTV היא הרשת הגדולה בעולם. הרשת מעסיקה מעל 10,000 עובדים. הערוץ העיקרי של CCTV בביינ'ינג (CCTV Peking Television, בסינית: 北京电视台) הנקרא גם "רשת הטלוויזיה של העם הסיני" השיקה לראשונה תוכנית ב-2 בספטמבר 1958. לאחר 5 שנים ולאור דרישות גבוהות נפתח ברשת ערוץ נוסף וב 1969 עוד אחד. במרץ 1973 החלו שידורים ניסיוניים לטלוויזיה צבעונית במסגרת ערוץ חדש CCTV-2, וב 1977 כבר שודרו כל הערוצים בצבע. שם התחנה שונה ל CCTV בראשון למאי 1978. עד סוף שנות ה-70 CCTV שידרה רק בשעות הערב וחדלה משידור לקראת חצות. ב 1980 נערכו שידורים ניסיוניים בגלי מיקרו. ב 1985 כבר הפכה CCTV רשת מובילה בסין. בשנת 986 הושק ערוץ CCTV-3 שמתרכז בשידורי מחול ומוזיקה. ב-1987 הפופולריות שלה קפצה משמעותית עקב השקת הסדרה הטלוויזיונית "Dream of the Red Chamber" בת 36 הפרקים אשר שודרה גם רשתות טלוויזיות במדינות שונות בעולם. באותה שנה ייצאה CCTV מעל 10,000 תוכניות ל 77 מדינות שונות. בתחילה הייתה צנזורה של שידורי הרשת על ידי המפלגה הקומוניסטית אך ברפורמות של 1990 הצנזורה ירדה לרמה שאינה מפריעה לפעילות הרשת בתנאי שהרשת לא תשדר תכנים לא ראויים כנגד המפלגה הקומוניסטית של סין. בספטמבר 2008 נפתחו המשרדים החדשים של הרשת במקביל לחגיגות ה-50 שנה לרשת. ב-2009 כדי לפנות לקהל רחב יותר החלו שידורים בערבית. ב-21 במרץ 2018 נוצרה צ'יינה מדיה גרופ, הקבוצה משמשת ארגון על של מוסדות תקשורת ממשלתיים על ידי מיזוג של שלושת הענקים בתחום: CCTV, רדיו סין הלאומי, ורדיו סין הבינלאומי. CNTV (ראשי תיבות: China Network Television) היא חברת שידור מבוססת אינטרנט המשדרת את תוכניות CCTV. החברה הוקמה בסוף שנת 2009. השידורים באינטרנט מציעים תוכניות בשפות זרות רבות, כולל צרפתית, רוסית, אנגלית, קוריאנית, ערבית וספרדית. שינחואה מדיה וקבצים בנושא הטלוויזיה המרכזית של סין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הטלוויזיה המרכזית של סין (בסינית מפושטת) אתר האינטרנט הרשמי של הטלוויזיה המרכזית של סין (בסינית מסורתית) אתר האינטרנט הרשמי של הטלוויזיה המרכזית של סין (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של הטלוויזיה המרכזית של סין (במונגולית) אתר האינטרנט הרשמי של הטלוויזיה המרכזית של סין (במונגולית) הטלוויזיה המרכזית של סין, ברשת החברתית פייסבוק הטלוויזיה המרכזית של סין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הטלוויזיה המרכזית של סין, ברשת החברתית אינסטגרם הטלוויזיה המרכזית של סין, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט של CNTV. 22 בחינם ו 23 בתשלום. מרביתן אופרות סבון סיניות. עד אז הייתה טלוויזיה רק בשחור-לבן. 中共中央印发《深化党和国家机构改革方案》 (בChinese (China)). NetEase. Xinhua News Agency. 21 במרץ 2018. אורכב מ-המקור ב-21 במרץ 2018. נבדק ב-9 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה)
CrossOver

CrossOver היא תוכנת התאמה עבור הרצת יישומי מחשב שנועדו ל-Windows של מיקרוסופט במערכות ההפעלה שונות, הכוללות הפצות שונות של לינוקס, macOS ו-Chrome OS. גרסת הלינוקס נקראת "CrossOver Linux" וגרסת ה-Mac נקראת "CrossOver Mac". גרסת שרת עבור סולאריס ולינוקס הייתה גם כן בעבר, אך אינה נתמכת מאז 2007. התוכנה מפותחת על ידי חברת CodeWeavers על בסיס Wine, פלטפורמת תאימות קוד פתוח של Windows. הפיתוח של CodeWeavers כולל קינפוג ועדכוני תוכנה ידידותיים למשתמש. החברה מעסיקה כמה ממפתחי ה-Wine ותורמת לקוד הפתוח של הפרויקט תחת הרישיון LGPL. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הגרסה הראשונה של התוכנה עבור מערכת ההפעלה של אפל הייתה גרסה 6, אשר שוחררה ב-10 בינואר 2007. הגרסה העוקבת, גרסה 7, כללה שני סוגים של תתי גרסאות: "סטנדרטית" ו"פרו". זו הראשונה כללה חצי שנה של תמיכה ושדרוגים, כשהאחרת כללה שנה של תמיכה ושדרוגים וכן עותק מתנה של "Crossover Games"- תוכנה שנועדה להרצת משחקים. בגרסה 11 שתי גרסאות אלו אוחדו שוב לכדי גרסה אחת. עם שחרורה של macOS Catalina הוסרה התמיכה ביישומי 32 ביט, דבר שהציב קשיים מהותיים להמשך פיתוח התוכנה עבור macOS. עם זאת, בסופו של דבר פותחה גרסה אשר יכלה להשתמש בספריות 32 ביט של ווינדוס אפילו שאין כאלה ב-macOS- גרסה 19, אשר שוחררה בדצמבר 2019. הגרסה עבור Chrome OS הושקה בשנת 2017. בתחילה התבססה על היכולת של מערכת ההפעלה להריץ יישומי אנדרואיד ואף הייתה זמינה עבור מכשירי כרומבוק דרך Google Play, אך בהמשך הוצגה נוספה גרסה המתבססת על היכולת של מערכת ההפעלה להריץ יישומי לינוקס. אתר האינטרנט הרשמי של CrossOver (באנגלית) עכשיו הרבה יותר קל להתקין תוכנות של Windows על לינוקס באתר ZDNet, יולי 2014 Roadmap for 2008, מתוך אתר התוכנה MacOS Catalina is killing off 32-bit apps. Here’s what that means for you, מתוך אתר CNET Celebrating the difficult; the release of CrossOver 19, מתוך אתר התוכנה Codeweavers CrossOver for ChromeOS is Now in Open Beta, Lets You Run Windows Apps, מתוך אתר xda-developers.com CrossOver 20 for Chrome OS uses the Linux container to enable Windows app support on Chromebooks, מתוך אתר xda-developers.com
פדרו פרואנסה

פדרו פרואנסה אוליביירה אלבס גרסיה (בפורטוגזית: Pedro Proença Oliveira Alves Garcia; נולד ב-3 בנובמבר 1970) הוא שופט כדורגל פורטוגלי לשעבר. כיום משמש כנשיא הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני. פרואנסה שפט משחקים בפורטוגל, וכן במסגרות משחקים של אופ"א ופיפ"א. בשנת 2012 פרואנסה היה לשופט הראשון ששפט באותה שנה הן בגמר ליגת האלופות והן בגמר יורו 2012. פרואנסה החל לשפוט בליגת העל הפורטוגזית בשנת 1998, ובמפעלים של פיפ"א ושל אופ"א החל לשפוט בשנת 2003. ב-10 באוגוסט 2003 פרואנסה שפט במשחק הסופר קאפ הפורטוגזי, שהיה למשחק הגמר הראשון ששפט בפורטוגל. בשנת שלאחר מכן שפט בשלושה משחקים באליפות אירופה עד גיל 19, כולל משחק הגמר בין ספרד לטורקיה. בדצמבר 2004 שפט פרואנסה במשחק הראשון שלו במסגרת גביע אופ"א, בו שיחקו א.א.ק. אתונה וגוריצה. ב-27 במאי 2007 הוא שפט במשחק גמר הגביע הפורטוגזי, בו ניצחה ספורטינג ליסבון את בלננסש. לאחר שנתיים בהן שפט במשחקי מוקדמות ליגת האלופות, בשנת 2007 הוא שפט במשחקו הראשון בשלב הבתים של ליגת האלופות, בו פ.ס.וו. איינדהובן ניצחה 1-2 את צסק"א מוסקבה. ב-22 במרץ 2008 היה פרואנסה לשופט הראשון ששפט במשחק גמר גביע הליגה הפורטוגזית. בגמר זה ויטוריה סטובאל ניצחה את ספורטינג ליסבון בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר משחק ללא שערים. בשנת 2010 שפט בפעם השנייה בגמר הגביע הפורטוגזי, כאשר בפעם זו פורטו ניצחה 1-2 את שאבס. בשנת 2011 שפט פרואנסה בפעם השנייה בגמר גביע הליגה הפורטוגזית. במשחק זה בנפיקה ליסבון ניצחה 1-2 את פאסוס די פריירה. ב-19 במאי 2012 שפט פרואנסה בגמר ליגת האלופות 2012, בו צ'לסי ניצחה את באיירן מינכן 3-4 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 1-1 ב-120 דקות. פרואנסה נבחר לסגל השופטים ששפטו ביורו 2012. הוא שפט במשחקי שלב הבתים בין ספרד לבין אירלנד, ובין שוודיה לבין צרפת. בנוסף הוא שפט במשחק רבע הגמר בין אנגליה לבין איטליה. ב-29 ביוני פרואנסה שפט במשחק גמר יורו 2012, בו ניצחה ספרד 0-4 את איטליה, ובכך הפך לשופט הפורטוגלי הראשון ששפט בגמר אליפות אירופה. פרואנסה הפך לשופט הראשון ששפט באותה שנה גם בגמר ליגת האלופות וגם בגמר אליפות אירופה. פרואנסה נבחר לשפוט במונדיאל 2014, שם שפט במשחקי שלב הבתים בין קמרון וקרואטיה, ובין יפן וקולומביה. הוא שפט גם במשחק שמינית הגמר בו ניצחה הולנד את מקסיקו, מבעיטת עונשין שפרואנסה שרק לזכות הולנד בדקה ה-94. ב-22 בינואר הודיע פרואנסה על פרישה משיפוט כדורגל. שישה חודשים לאחר מכן מונה לנשיא הליגה הפורטוגלית לכדורגל מקצועני. מדיה וקבצים בנושא פדרו פרואנסה בוויקישיתוף פדרו פרואנסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פדרו פרואנסה, באתר Soccerway פרופיל השופט, באתר Transfermarkt
סנדרו ריקי

סנדרו מיירה ריקי (בפורטוגזית: Sandro Meira Ricci; נולד ב-19 בנובמבר 1974) הוא שופט כדורגל ברזילאי. ריקי שופט משחקים בברזיל, וכן במסגרות משחקים של CONMEBOL ופיפ"א. הוא שפט בגמר אליפות העולם לקבוצות 2013. ריקי שפט משחקים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. המשחק הראשון ששפט במסגרת קמפיין זה היה ב-26 במרץ 2013, בין אקוודור ופרגוואי. ב-21 בדצמבר 2013 ריקי שפט במשחק גמר אליפות העולם לקבוצות 2013, בו באיירן מינכן ניצחה 0-2 את רג'ה קזבלנקה. ריקי נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2014, שהתקיים במולדתו, ברזיל. בטורניר זה, הוא שפט במשחקי שלב הבתים בין צרפת והונדורס ובין גרמניה וגאנה. בנוסף, הוא גם שפט במשחק שמינית הגמר בו גרמניה ניצחה 1-2 את אלג'יריה לאחר הארכה. מדיה וקבצים בנושא סנדרו ריקי בוויקישיתוף סנדרו ריקי, באתר Soccerway פרופיל השופט, באתר Transfermarkt