laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ס.ו. זנדהאוזן

ס.ו. זנדהאוזן (בגרמנית: .Sportverein Sandhausen 1916 e.V) היא קבוצת כדורגל גרמנית מהעיר זנדהאוזן, דרומית להיידלברג שבבאדן-וירטמברג. אחרי התחלה רעועה מבחינה כלכלית, התקדם המועדון בעקביות דרך הליגות הנמוכות עד שזכה לקידום לליגה האזורית ריין, אז ליגה חשובה בגרמניה, ב-1931, אבל שיחק בה רק עונה אחת לפני שירד. ב-1943 מוזגה הקבוצה עם "פאו. אף. בה. ויסלוך ואלדורף" (vfb wiesloch Walldorf) ועם "טה. אס. פאו ואלדורף" (TSV Walldorf) ויצרו יחדיו את "קה. אס. גה. ואלדורף-ויסלוך" (KSG Walldorf-Wiesloch). הקבוצה המשולבת פורקה בסוף הסכסוך ואס. גה. זנדהאוזן (SG Sandhausen) הוקם מחדש כמועדון עצמאי בשלהי 1945. כ-6 שנים לאחר מכן הוחזר לו שמו המקורי. זנדהאוזן שיחקה כדורגל בלאנדסליגה (Landesliga) עד 1956 והתקדמה לליגת החובבנים של נודבאדן (Amateurliga Nordbaden). ב-1977 שיחקה הקבוצה בליגה הגבוהה בבאדן-וירטמברג. ההצלחה הגדולה של הקבוצה הייתה בעונת 2011/2012, בה הקבוצה זכתה בליגה השלישית ועלתה לבונדסליגה השנייה בפעם הראשונה. הקבוצה נשארה בליגה הראשונה 11 עונות עד שבסיום עונת 2022/2023 ירדה לליגה השלישית. נכון ל-18 ביולי 2022 מדיה וקבצים בנושא ס.ו. זנדהאוזן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ס.ו. זנדהאוזן ס.ו. זנדהאוזן, ברשת החברתית פייסבוק ס.ו. זנדהאוזן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ס.ו. זנדהאוזן, ברשת החברתית אינסטגרם ס.ו. זנדהאוזן, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל גרמני ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זונה (הלכה)

זונה בהלכה היא אישה האסורה בנישואים לכהן מחמת יחסי מין אסורים שקיימה, או מאחר שנולדה כגויה. האיסורים העיקריים הקשורים לזנות במקרא הם: נישואי כהן לזונה. הבאת כספי הזנות לבית המקדש, "לא תביא אתנן זונה בית ה' אלהיך". התנאים נחלקו בהגדרה ההלכתית של זנות והביאו שש דעות מהי זונה. להלכה נקבע כי זונה היא ”גיורת, ומשוחררת, ושנבעלה בעילת זנות”. דהיינו, נוסף לגיורת ולשפחה ששוחררה, כל מי שנבעלה, בין מאונס ובין מרצון, למי שאסור לה להינשא לו – בין אם האיסור הוא חמור ועונשו כרת (כמו אשת איש שנבעלה לאחר או אישה שעשתה מעשה של גילוי עריות) ובין אם האיסור הוא קל, כמו אישה שנבעלה לממזר או לגוי, נעשית זונה. להלכה פוסק הרמב"ם: מפי השמועה למדו שהזונה האמורה בתורה היא כל שאינה בת ישראל, או בת ישראל שנבעלה לאדם שהיא אסורה להינשא לו איסור השווה בכול, או שנבעלה לחלל אף על פי שהיא מותרת להינשא לו. לפיכך הנרבעת לבהמה אף על פי שהיא בסקילה לא נעשת זונה ולא נפסלה לכהונה, שהרי לא נבעלה לאדם. והבא על הנידה, אף על פי שהיא בכרת, לא נעשת זונה ולא נפסלה לכהונה, שהרי אינה אסורה להינשא לו. וכן הבא על הפנויה - אפילו הייתה קדשה שהפקירה עצמה לכול, אף על פי שהיא במלקות לא נעשת זונה, שהרי אינה אסורה להינשא לו. — משנה תורה לרמב"ם, ספר קדושה, הלכות איסורי ביאה, פרק י"ח הלכות א-ב במקרה שהאישה נבעלה על ידי גבר שמותר לה והיא לא עונה על אחד התנאים שפורטו, היא מותרת לכהן ולא נחשבת לזונה. הגדרה זו נפסקה גם לעניין איסור אתנן, שאינו חל על תשלום שהתקבל תמורת יחסי מין שאינם בכלל המקרים הללו. ערך מורחב – איסורי נישואים לכהן בנוסף לכל המקרים המובאים לעיל, דעת רבי אליעזר היא שהזונה האסורה לכהן היא כל אישה שקיימה יחסי מין ללא נישואין. לכל הדעות, הגדרת הזנות הפוסלת לכהונה אינה תלויה בתשלום עבור יחסי המין או אפילו בהסכמה להם. כמו כן, אף שבת גיורת כשרה לכהן, יש כוהנים שנהגו לא להתחתן איתה אם גם אביה הוא גר. השאלה האם ילדיו של כהן שנשא גיורת הם חללים, כלומר פסולים מכהונה כדלעיל, שנויה במחלוקת הפוסקים. בכל מקרה אין הם ממזרים. אין אדם עושה בעילתו בעילת זנות לא תנאף איסור קדשה מאמר על זנות באתר הניווט בתנ"ך רוחמה וייס, הזונה הראשונה בתנ"ך: הנערה שנאנסה כי יצאה מהבית, באתר ynet, 19 בנובמבר 2021 בתלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"א, עמוד ב' שו"ע, אורח חיים סימן קנ"ג כ"א
עידן הברונזה

עידן הברונזה (בצרפתית: L'Âge d'airain) הוא פסל ברונזה מעשה ידי הפסל הצרפתי אוגוסט רודן משנת 1876. הפסל מתאר גבר עירום, בגודל טבעי (גובהו 182.9 ס"מ). רודן יצר מספר עותקים של פסל זה. הפסל הוצג לראשונה בתערוכה (סלון) בפריז שבצרפת בשנת 1877, ועורר שערורייה ציבורית בשל הריאליזם העז שלו. מבקריו של רודן טענו כי רודן לא פיסל למעשה את הפסל, אלא יצק גבס על גופו של דוגמן, ולאחר התייבשות הגבס, יצק לחלל שנוצר ברונזה, ולכן אין מדובר בפסל אלא ביציקה. רודן התנגד לטענות אלה בנחרצות והביא אמנים רבים שתמכו בכך שמדובר ביצירה פיסולית. התהודה הציבורית של הוויכוח הפכה את הפסל לפופולרי ביותר ורבים באו לראותו. ההעתקים של הפסל נמצאים במוזיאונים רבים ברחבי העולם: ניתוח היצירה (באנגלית) "עידן הברונזה" באתר מוזיאון רודן (באנגלית) עידן הברונזה באתר מוזיאון המטרופוליטן לאמנות (באנגלית) עידן הברונזה באתר מוזיאון ויקטוריה ואלברט
אדולף אוקס

אדולף אוֹקְס (Adolph Ochs;‏ 12 במרץ 1858 - 8 באפריל 1935) היה המו"ל של העיתון "הניו יורק טיימס". אוקס נולד בסינסינטי ליוליוס וברטה לוי אוקס, יהודים עניים שהיגרו מגרמניה. אוקס היה השישי והילד הקטן במשפחה. הוא למד בבית ספר יסודי ובהיותו בין 11 יצא לעבוד כנער שליח של העיתון "נאקסביל קרוניקל". בשנת 1896 רכש את ה"ניו יורק טיימס" והפך להיות המו"ל שלו. במהלך כהונתו בתפקיד גדלה תפוצת העיתון מכ-9,000 גיליונות בעת רכישתו עד ל-780,000 בעת פרישתו בשנות ה-20 של המאה העשרים. אוקס יצר את סיסמתו המפורסמת של העיתון, הנדפסת תדיר בצדו השמאלי של הלוגו בעמוד הכותרת - "כל החדשות הראויות לדפוס". בשנת 1884 נשא אוקס לאישה את אפי וייז, בתו של יצחק מאיר וייז מייסד ההיברו יוניון קולג'. בתם היחידה של בני הזוג אוקס, איפיגן ברטה אוקס, נישאה לארתור הייס זלצברגר, שהפך למו"ל של העיתון לאחר מותו של אדולף אוקס. מדיה וקבצים בנושא אדולף אוקס בוויקישיתוף אדולף אוקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אדולף אוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אדולף סימון אוכס (1858-1935), דף שער בספרייה הלאומית יהודי עני נתן לאמריקה את העתון הגדול ביותר, דואר היום, 2 במאי 1935 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נובק

האם התכוונתם ל... אווה נובק ז'ראר – שחיינית הונגרית ואלופה אולימפית; אחותה של אילונה נובק אילונה נובק – שחיינית עבר הונגרית ואלופה אולימפית; אחותה של אווה נובק ג'ררד באבא נובק – איש צבא ושכיר חרב סרבי, לוחם נגד הכיבוש העות'מאני בבלקן במאה ה-16, מהגיבורים הלאומיים של סרביה ורומניה גז'גוז' נובאק – מנצח פולני דן זכריה (נלו נובק) – עיתונאי, עורך, סופר, מחזאי ופעיל תרבות רומני-ישראלי; בן-זוגה של חוה נובק דשו נובאק – כדורגלן הונגרי ויקטור נובק – פרופ' לרפואה פנימית ישראלי חוה נובק – עיתונאית, סופרת, מחזאית, עורכת ומבקרת תיאטרון רומנייה-ישראלית; בת-זוגו של דן זכריה (נלו נובק) ירי נובאק – טניסאי צ'כי סטיב נובאק – כדורסלן אמריקאי פיוטר נובאק – כדורגלן עבר פולני קים נובאק – שחקנית קולנוע אמריקאית
פינצ'י מור

פנינה (פינצ'י) מור (7 באוקטובר 1950, כ"ו בתשרי ה'תשי"א – 21 במאי 2013, י"ב בסיוון ה'תשע"ג) הייתה דוגמנית ישראלית, שזכתה לפרסום בעיקר בשנות ה-80. מור גדלה ברמת גן. למדה בבית הספר התיכון אליאנס וסיימה בתעודת בגרות במגמת צרפתית. בצעירותה עבדה כדיילת בחברת התעופה "אל על", במקביל סיימה תואר בספרות צרפתית באוניברסיטת תל אביב ועבדה כמורה פרטית לצרפתית. בסוף שנות ה-70, בגיל 29, כשהיא כבר אם לשני בנים, החלה לדגמן בתצוגות אופנה ולצילומי עיתונות ומגזינים. בשנות ה-80, בגיל 36, כשהיא כבר אם לשלושה ילדים, טסה להוואי לייצג את ישראל בתחרות היופי ״אשת העולם״ (מיס יוניברס לנשים נשואות) והוכתרה כסגנית שנייה. דגמנה לאורך שנים בגדי ים של חברת "גוטקס" והייתה ידועה בגופה החטוב ורגליה הארוכות. אורי אבנרי העניק לה את הכינוי ״הרגליים של המדינה״. בהמשך עסקה בהפקת אירועי אופנה גדולים בשיתוף עם מוטי רייף. ונבחרה לפרזנטורית הראשית של חברת הקוסמטיקה ״ז'נס קוסמטיקס״. פינצ׳י הכירה את עמי מור, שהיה כלכל באל על, בתקופת עבודתה בחברה. השניים התחתנו ב-1974, ונולדו להם שלושה ילדים: דן מור - שחקן ויהלומן, טל - יזם הייטק, במאי וצלם, ומאי מאמנת כושר ויזמית בתחום הכושר. בשנות ה-90 התגרשו בני הזוג. לאחר הגירושין חייתה מור בזוגיות עם מפיק האופנה מוטי רייף ולאחר מכן עם האדריכל נחמן אטשטיין. בשנת 2010 אובחנה כחולת סרטן המעי הגס וב-21 במאי 2013 נפטרה. נקברה בבית העלמין באבן יהודה. מדיה וקבצים בנושא פינצ'י מור בוויקישיתוף בר זגה, כוכבת בחייה - ובמותה: סיפורה של פינצ'י מור, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 17 במרץ 2018 נישואין בחוג אל-על (בתוך "רחל מרחלת על כל העולם"), העולם הזה, 8 במאי 1974 דן מור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טל מור - סרטונים מאי מור - אתר אישי מאי מור, ‏"בגלל שאני הבראתי מסרטן, הייתי בטוחה שגם אמא תבריא", באתר ‏מאקו‏, 9 בנובמבר 2016 שחר אטואן, "מתה הדוגמנית לשעבר פינצ'י מור", באתר הארץ, 21 במאי 2013 "דוגמנית העבר פינצ'י מור הלכה לעולמה, באתר ynet, 21 במאי 2013 נאוה סילוורה‏, דוגמנית העבר פינצ'י מור הלכה לעולמה", באתר וואלה, 21 במאי 2013
JLS (להקה)

JLS הייתה להקת בנים בריטית. התפרסמו כאשר השתתפו בעונה החמישית של הסדרה האקס פקטור והגיעו למקום השני כאשר הזוכה במקום הראשון הייתה הזמרת אלכסנדרה בורק. ב-24 באפריל 2013 התפרסם כי הלהקה תתפרק לאחר סיום סיבוב ההופעות האחרון שלהם. ויליאמס נכנס לעסקי המוזיקה על מנת לגייס כסף לעזור לאימו שחלתה בטרשת נפוצה. הוא נבחן למספר להקות בנים אך לא התחבר לאף אחת מהן, וויליאמס שאף להיות כמו להקת הבנים האהובה עליו בויז טו מן. הוא חשב להקים להקה משלו ודרך חברים משותפים הכיר את חומז. הבא שהצטרף ללהקה היה מריגולד והאחרון היה גיל. הארבעה התחברו והקימו את הלהקה שנקרא אז UFO. זמן קצר לאחר מכן חתמו על חוזה עם ההקלטות אפיק רקורדס. בתחילת 2008 נבחנו חברי הלהקה לעונה החמישית של תחרות הכישרונות האקס פקטור. לאחר שגילו כי להקה אחרת משתמשת באותו שם נאלצו לשנות את שם הלהקה ובחרו בשם JLS (ראשי תיבות של Jack the Lad Swing). הלהקה הייתה הלהקה האחרונה ששרדה מבין כל הלהקות אשר המנטור שלהם היה לואיס וולש. בגמר הגדול של העונה הגיעו לבסוף למקום השני כאשר במקום הראשון זכתה אלכסנדרה בורק. לאחר התחרות חתמה הלהקה על חוזה מחודש עם חברת אפיק רקורדס. ב-9 בנובמבר 2009 יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנקרא JLS. הסינגל הראשון מהאלבום היה "Beat Again" שיצא ב-12 ביולי והגיע למעמד של זהב בממלכה המאוחדת. הסינגל השני יצא ב-1 בנובמבר והיה "Everybody in Love". ב-21 בפברואר 2010 יצא הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום שהיה "One Shot". ב-2 ביולי יצא סינגל ראשון מתוך אלבומם השני שנקרא "The Club Is Alive". הסינגל השני יצא ב-12 בנובמבר והיה "Love You More". אלבומם השני יצא שבוע לאחר יציאת הסינגל השני, ב-19 בנובמבר 2010 ונקרא "Outta This World". ב-13 בפברואר 2011 יצא הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום שיה שיתוף פעולה עם הזמר טייני טמפה ונקרא "Eyes Wide Shut". הסינגל הראשון מהאלבום השלישי של הלהקה היה "She Makes Me Wanna" שיצא ב-24 ביולי. האלבום השלישי של הלהקה נקרא "Jukebox" ויצא ב-14 בנובמבר 2011. ב-4 בנובמבר יצא הסינגל השני מהאלבום שהיה "Take a Chance on Me". ב-27 בנובמבר יצא המזמור לחג המולד, "Wishing on a Star", אותו שרו מתמודדי העונה שמינית של האקס פקטור וחברי הלהקה יחד עם להקת ואן דיירקשן. הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "Do You Feel What I Feel?" שיצא ב-1 בינואר 2012. ב-16 במרץ יצא השיר "Proud". ב-5 בנובמבר 2012 יצא האלבום הרביעי של הלהקה שנקרא "Evolution". הסינגל הראשון מהאלבום יצא ב-21 באוקטובר והיה "Hottest Girl in the World". ב-14 בדצמבר שוחררו שני שירים מהאלבום, "Hold Me Down" ו"Give Me Life", כאשר שניהם הוכרזו כסינגלים הבאים מהאלבום. בפברואר 2013 החלו חברי הלהקה לעבוד על חומרים לאלבומם החמישי. ב-24 באפריל 2013 הודיעו חברי הלהקה כי יוציאו לאור אלבום של אוסף הלהיטים שלהם ולאחר סיום סיבוב ההופעות שלהם הלהקה תתפרק. אלבום הלהיטים נקרא "Goodbye: The Greatest Hits". 2009: JLS 2010: Outta This World 2011: Jukebox 2012: Evolution 2013: Goodbye: The Greatest Hits מדיה וקבצים בנושא JLS בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של JLS JLS, ברשת החברתית פייסבוק JLS, ברשת החברתית אקס (טוויטר) JLS, ברשת החברתית אינסטגרם JLS, ברשת החברתית טיקטוק JLS, סרטונים בערוץ היוטיוב JLS, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) JLS, באתר ספוטיפיי JLS, באתר Last.fm (באנגלית) JLS, באתר AllMusic (באנגלית) JLS, באתר MusicBrainz (באנגלית) JLS, באתר דיזר JLS, באתר Discogs (באנגלית) JLS, באתר Songkick (באנגלית) JLS, באתר בילבורד (באנגלית)
המוזיאון לאמנות יפה (בודפשט)

מוזיאון האמנויות היפות (בהונגרית: Szépművészeti Múzeum) הוא מוזיאון לאמנות בבודפשט, בבירת הונגריה. מבנה המוזיאון ניצב בכיכר הגיבורים בפתח הפארק העירוני של בודפשט, מול בניין היכל האמנות, שחזיתו דומה. המבנה הוקם בין השנים 1900-1906 בסגנון נאו-קלאסי. המוזיאון מיועד להצגת אמנות לא-הונגרית ומורכב משישה אוספים: אמנות מצרים העתיקה - אוסף גדול (השני בגדלו במרכז אירופה) של אמנות מצרית בעיקר פרי מחקריו של האגיפטולוג ההונגרי אדוארד מאהלר שנרכש בשנות ה-30 של המאה ה-20 אמנות יוון העתיקה ואמנות קלאסית - האוסף מכיל בעיקר פסלי שיש, בהם "הרקדן מבודשט", פסל שיש מהמאה ה-3. כן מוצגים כלי קרמיקה וארד ה"מאסטרים" (ציירי המאות 13 עד ה-18) - 3,000 ציורים המתארים את תולדות האמנות באירופה בהם ציורי מאיטליה, גרמניה, הולנד ופלנדריה, צרפת, בריטניה וספרד. בין אוצרות האמנות "דיוקן איש צעיר" מאת ג'ורג'ונה, "המדונה של סטרהאזי" מאת רפאל, מספר ציורים של אניולו ברונזינו, טיציאן, טינטורטו, "דיוקן איש צעיר" של אלברכט דירר, "יוחנן המטביל" מאת פיטר ברויגל האב ויצירות מאת רובנס, פרנס הלס, אל גרקו, ולסקז וגויה. פיסול מימי הביניים ועד המאה ה-17 - מכיל פיסול איטלקי ברובו שגולת הכותרת שלו היא פסל ארד קטן של פרש מאת לאונרדו דה וינצ'י. כמו כן מוצגים פסלי עץ צבוע מגרמניה ואוסטריה. אמנות המאה ה-19 וראשית ה-20 - רצף היסטורי של יצירות מאסכולת בידרמייר הפריזאית, דרך אמנות רומנטית המיוצגת על ידי יצירות של אז'ן דלקרואה, ז'אן-בטיסט קאמי קורו וגוסטב קורבה ועד האימפרסיוניזם (מאנה, פיסארו, רנואר וטולוז-לוטרק). כמו כן מוצגים פסלים מאת אוגוסט רודן וקונסטנטן מנייה אמנות גרפית - 10,000 רישומים ו-100,000 הדפסים המציגים את המסורת הגרפית של אירופה, ברובם מרכישות אוסף בית אסטרהאזי. גולת הכותרת של האוסף הם רישומים לציור "קרב אניירי" של דה וינצ'י, 15 רישומים של רמברנדט, 200 רישומים ואקווטינטינות של גויה. אוסף ויקטור וסרלי - אוסף יצירות גרפיות מאת האמן ההונגרי ויקטור וסרלי, חלק מהאוסף המוצג דרך קבע במוזיאון המוקדש לאמן זה באובודה אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון לאמנות יפה (בהונגרית) אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון לאמנות יפה (באנגלית) המוזיאון לאמנות יפה, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון לאמנות יפה, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון לאמנות יפה, סרטונים בערוץ היוטיוב
דוד חבקין

דוד חבקין (1930 – אפריל 2013) היה פעיל עלייה מברית המועצות. חבקין הקדיש את חייו למאבק להעלאת יהודי ברית המועצות לישראל. חבקין נולד החל לארגן ב-1954 קבוצות של מאות צעירים שנפגשו באזור בית הכנסת הגדול במוסקבה לשיחות ולפעילויות שונות בנושא היהדות. ב-1958 התכנסו והשתתפו בראש השנה ובשמחת תורה כאלף יהודים בפעילויות שארגן חבקין. באותה שנה נסע גם לגאורגיה לפעילות בנושא העלייה. כשחזר למוסקבה, נאסר וישב בכלא הסובייטי, באשמת הפצת תעמולה ציונית. הוא השתחרר מהכלא ב-1963. עם שחרורו מן המאסר חזר לפעילות יהודית, נסע לערים שונות ונפגש עם יהודים רבים הכמהים לשמוע על מדינת ישראל. במוסקבה פתח את ביתו למפגשים של עשרות יהודים, על מנת למשוך יהודים נוספים למעגל הפעילות היה נוהג להסתובב עם רשמקול המשמיע מוזיקה ישראלית או עם עיתון או ספר עם אותיות עבריות. הוא האמין שיהודים צריכים להפסיק לפחד וזכותם לממש את זהותם היהודית ואת זכותם לעלות לישראל. היות שדור המבוגרים היה עדיין זהיר וחרד מן השלטונות כיוון את עיקר מאמציו לדור הצעיר. בכוח השפעתו הכריזמטית היו רבים משתחררים מן הפחד ומפסיקים להתבייש במוצאם היהודי. את המצטרפים החדשים היה משכנע להעביר את המסר לחבריהם ומכיריהם וכך גרם לגידול מהיר של מעגל המעורבים בפעילות יהודית. מלחמת ששת הימים הביאה להתעוררות לאומית בקרב יהודים רבים בברית המועצות. הודות לפעילותו המוקדמת של חוג מצומצם של פעילים שבו לחבקין היה תפקיד מרכזי, להתעוררות זו היו ערוצים מוכנים מראש: צינורות תקשורת, מקומות מפגש, חומרים להפצה. רבבות זרמו לבית הכנסת במוסקבה בחג שמחת תורה ב-1967. בסוף שנות ה-60 מספר היהודים שהתאספו ליד בית הכנסת הגיע ל-20,000. באביב 1969 הגה רעיון של הקמת וועד התאום הכול-ארצי של פעילי העלייה מערים שונות. המפגש הראשון של הוועד התקיים באוגוסט 1969 ובו נדונו מרכיבי הפעילות השונים. במפגש הביע חבקין התנגדות נחרצת להקמת מסגרת פורמלית מחתרתית של הפעילות וטען שבמציאות הסובייטית רק מאבק גלוי וללא מסגרות פורמליות כלשהן יכול להביא לתוצאות רצויות. עמדה זו שהתקבלה על ידי הרוב הבטיחה את הצלחתה של התנועה בהמשך. השלטונות הכירו בהשפעתו של דוד חבקין על הרחוב היהודי ובחרו לתת לו היתר יציאה לישראל בספטמבר 1969. חבריו לפעילות יהודית ציונית חששו כי עם עזיבתו תדעך הפעילות, אבל התשתית ודרכי הפעולה שהנהיג יצרו בסיס איתן להמשך ולגברת הפעילות. בישראל המשיך חבקין להיות בקשר עם חבריו מברית המועצות ולקבל את פניהם של אלו שעלו אחריו, בהם גרישה פייגין וסילווה זלמנסון. חבקין ידוע גם כמי שצילם את התמונה המפורסמת של גולדה מאיר כשגרירת ישראל במוסקבה יוצאת מבית הכנסת בין קהל ההמונים שבא לראותה. התמונה הופיעה על צידו האחורי של שטר הכסף לזכרה של גולדה מאיר. לחבקין היו שני ילדים. נפטר באפריל 2013 ונקבר בהר המנוחות בירושלים. יהדות ברית המועצות העלייה מברית המועצות בשנות ה-70 העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 מדיה וקבצים בנושא דוד חבקין בוויקישיתוף עופר אדרת, אחרי מות: כמו גיבור יהודי עתיק, באתר הארץ, 17 במאי 2013 דרורה ודוד נפגשו בירושלים, מעריב, 20 בנובמבר 1970 רות אלכסנדרוביץ וגרישא פייגין, שנה אחרי הרעש, דבר, 25 בפברואר 1972 רחל פרימור, סילווה זלמנסון באה הביתה, מעריב, 11 בספטמבר 1974 רשות השידור, תוכנית חיים שכאלה 1977
קרלוס ולה

קרלוס אלברטו ולה גארידו (בספרדית: Carlos Alberto Vela Garrido; נולד ב-1 במרץ 1989 בקנקון שבמקסיקו) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת מקסיקו ובמועדון הכדורגל לוס אנג'לס מה-MLS. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של גוודלחרה ("צ'יבאס"), שם שיחק לצידו של אחיו אלחנדרו. הוא זכה לפרסום ראשוני כאשר השתתף במונדיאל עד גיל 17 בשנת 2005, וסייע לנבחרתו לזכות בטורניר. הוא שיחק בהרכב גם בניצחון 0-3 על ברזיל במשחק הגמר. בתום המשחק הוא נשא את הגביע אל אביו, והקדיש לו את נעל הזהב כיוון שהבקיע חמישה שערים שהקנו לו את תואר מלך השערים של הטורניר. לאחר המונדיאל החליט חורחה ורגארה, נשיא צ'יבאס, להחתים את ולה על חוזה חדש. באותה תקופה התגוררה משפחתו של ולה בקנקון, ואחד מהתנאים שלו היה שהמועדון יממן למשפחתו מגורים בגוודלחרה. ולה היה נתון למעקב של מספר מועדונים מאירופה, ובנובמבר 2005 חתם בארסנל תמורת 125,000 לירות שטרלינג. לפי החוזה, הסכום יוכפל ל-550,000 לירות שטרלינג אם הוא ישתתף ביותר מחמישים משחקים רשמיים של הסגל הבכיר. ולה חתם עם ארסנל על חוזה לחמש שנים; אולם, בפברואר 2006 הוא הושאל לסלטה ויגו, כיוון שלא היה אזרח של האיחוד האירופי ובאותו שלב לא היה זכאי לקבל אישור עבודה באנגליה. הוא לא השתתף באף משחק בסלטה. בעונת 2006/2007 הוא הושאל לסלמנקה מליגת המשנה. בזמן ששיחק שם הוא הבקיע שמונה שערים והיה מעורב בשערים רבים מתוך ה-53 שהבקיעו שחקני המועדון לאורך העונה. מועדונים מליגת העל הספרדית היו מעוניינים לקבלו מארסנל בהשאלה כיוון שהוא עדיין לא היה זכאי לאישור עבודה. בסופו של דבר הוא הושאל לאוסאסונה למשך שנה אחת, עם אופציה להארכה בשנה נוספת שלא מומשה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו במשחק הידידות מול נבחרת ברזיל בספטמבר 2007. ב-18 באוקטובר 2007 הוא הבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק הידידות מול נבחרת גואטמלה בלוס אנג'לס. ב-22 במאי 2008 הוא קיבל את היתר העבודה, שאפשר את חזרתו לאנגליה. מאמן ארסנל ארסן ונגר אישר כי ולה יהיה בסגל הבכיר בעונת 2008/2009, וכי הוא מייעד אותו לתפקיד המחליף של אדוארדו דה סילבה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל בניצחון הליגה 0-3 על ניוקאסל יונייטד ב-30 באוגוסט 2008, לאחר שהחליף את רובין ואן פרסי בדקה ה-63. משחקו המלא הראשון היה בגביע הליגה מול שפילד יונייטד ב-23 בספטמבר, והוא הבקיע בו שלושער מתוך ששת השערים של ארסנל. במקביל למשחקיו בארסנל הוא המשיך להופיע במדי נבחרת מקסיקו. ב-8 ביוני 2008 הוא הבקיע את שערו השני במשחק הידידות מול נבחרת פרו, וסייע לנבחרתו לנצח 0-4. כמו כן, הוא הבקיע שני שערים במשחקים מול נבחרת בליז במוקדמות מונדיאל 2010. בנובמבר 2014 חזר לנבחרת לאחר שלוש שנים, וכבש צמד במשחק הבכורה המחודשת בניצחון 3-2 נגד הולנד. ב-28 בינואר 2011 הושאל ולה לוסט ברומיץ' אלביון עד לתום העונה. את עונת 2011/2012 בילה כמושאל בריאל סוסיאדד, עד אשר בקיץ 2012 נרכש ולה על ידי הבסקים והוא חתם לארבע עונות במדיה. ב-1 בינואר 2018 הצטרף לקבוצת לוס אנג'לס מליגת ה-MLS. מדיה וקבצים בנושא קרלוס ולה בוויקישיתוף קרלוס ולה, ברשת החברתית פייסבוק קרלוס ולה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרלוס ולה, ברשת החברתית אינסטגרם קרלוס ולה, באתר Transfermarkt קרלוס ולה, באתר Soccerway קרלוס ולה, באתר BDFutbol קרלוס ולה, באתר WorldFootball.net קרלוס ולה, באתר National Football Teams קרלוס ולה, באתר FootballDatabase.eu אסף לירן, ‏הנרי? קרלוס ולה! קבלו את היורש של הוגו סנצ'ז, באתר ONE‏, 26 באוקטובר 2007 שימי ששון, ברני אקלסטון מתעניין בארסנל, באתר ynet, 22 ביולי 2007 פיורנטינה דחתה הצעת יובה על יובטיץ', ריצ'רדס לריאל?, באתר ערוץ הספורט, 18 ביולי 2012
עדני מלכותי

עדני מלכותי (שם מדעי: Cicinnurus regius) הוא מין של עדני יחידי בסוגו. העדני המלכותי נפוץ ביערות השפלה של גינאה החדשה ושל האיים הסמוכים. הוא ניזון בעיקר מפירות ומפרוקי-רגליים. תצוגת החיזור הייחודית של הזכר כוללת את ניפוח הבטן, נדנוד הזנב וסדרה של תנועות אקרובטיות של חוטי הזנב המוארכים המאפיינים מין זה. מכיוון שמין זה נפוץ בכל רחבי אזור תפוצתו, הוא במצב "ללא חשש" ברשימה האדומה של ארגון IUCN. הרבייה הראשונה בשבי של מין זה נעשתה על ידי ד"ר סטן ברגמן משוודיה ב-1958. זהו העדני הקטן ביותר, ואחד מהמרהיבים ביותר. אורכו של העדני כ-16 ס"מ. בטנו של הזכר לבנה, בעוד ראשו וגבו אדומים וכנפיו צבועות באדום, ירוק ושחור. זנבו המוארך מסתיים בשני "דיסקים" ירוקים. הנקבה חומה. מדיה וקבצים בנושא עדני מלכותי בוויקישיתוף עדני מלכותי, באתר ITIS (באנגלית) עדני מלכותי, באתר NCBI (באנגלית) עדני מלכותי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) עדני מלכותי, באתר GBIF (באנגלית) עדני מלכותי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגינוניים

מָגִנּוּנִיִּים (שם מדעי: Monocentridaes) היא משפחה של דגים ממחלקת מקריני סנפיר שמכילה רק 4 מינים. המשפחה נפוצה באזור הטרופי והסוב טרופי של האגן ההודו-שקט (מהאוקיינוס ההודי ועד למרכז האוקיינוס השקט). מינים במשפחה זו מבוקשים מאוד לגידול לאקווריום בגלל צבעם אולם הם יקרים וקשה לגדלם. במשפחה זו שני סוגים וארבעה מינים: מין יחיד אננסון (Cleidopus gloriamaris). סוג מגינון (Monocentris) מין מגינון יפני (Monocentris japonicus) מין Monocentris neozelanicus מין Monocentris reedi מדיה וקבצים בנושא מגינוניים בוויקישיתוף מגינוניים, באתר ITIS (באנגלית) מגינוניים, באתר NCBI (באנגלית) מגינוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מגינוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגינוניים, באתר GBIF (באנגלית) מגינוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרעות טולסה

פרעות טולסה היו מעשי אלימות שנערכו ב-7 בנובמבר 1917 בטולסה, אוקלהומה. האירוע נוהל בידי אזרחים אמריקאים מהקבוצה הגזענית "אבירי החופש", אשר לקחו את החוק לידיהם כנגד קבוצות מיעוט בארצות הברית. הפרעות כוונו כנגד חברי ארגון ה-IWW, ארגון קומוניסטי שקיבל לשורותיו קבוצות מיעוט כגון מהגרים, שחורים ונשים, שלא זכו לייצוג הולם בארצות הברית של תחילת המאה ה-20. המקרה אירע כש-12 חברי IWW הורשעו על ידי השופט ט.ד. אוונס בפשע של אי-החזקת אגרות מלחמה. השופט אף הרשיע 5 נוספים שלא היו חברי IWW, אבל העידו לטובת חברי הארגון במהלך המשפט. לאחר הפסיקה, איגדה המשטרה את 17 המורשעים והעבירה אותם לבית המאסר בשלוש מכוניות. בדרך לבית המאסר נתקלו השוטרים בקבוצה של כ-50 פעילים של "אבירי החופש", סיעה קצרת יומין של ארגון קו קלוקס קלאן. אנשי המשטרה העבירו את מורשעי IWW לידיהם של "אבירי החופש" ועזבו את המקום. אנשי קבוצת "אבירי החופש" חטפו את המורשעים באיומי אקדח, ולקחו אותם לאזור מדברי מערבית לעיר. המורשעים נקשרו לעץ אחד זה אחר זה, הולקו בשוט, ולאחר מכן כוסו בזפת ונוצות והופקרו במקום. רודני אי. ג'ונס (Rodney E. Jones), פרעות טולסה: תעמולה וייצוג של ה IWW באוקלהומה (The Tulsa Outrage: Propaganda and the Repression of the I.W.W. in Oklahoma), הוצאת Oklahoma State University, שנת הוצאה: 2004 ויליאם ט. לאמפ (William T. Lampe), מחוז טולסה ומלחמת העולם, הוצאת טולסה: חברת ההיסטוריה של טולסה והלשכה לחירויות אזרחיות, אבירי החירות ואסירי ה-IWW בטולסה אוקלהומה. (The 'Knights of Liberty' Mob and the I.W.W. Prisoners at Tulsa, Okla), ‏9 בנובמבר 1917, עמ' 118-122. "אבירי החופש" ופעילי ה-IWW - פרסום של הלשכה לחירות האזרח, ארגון זכויות אדם אנטי-מלחמתי בארצות הברית של תחילת המאה ה-20. קו קלקס קלאן מודרני הוקמו; 17 קורבנות ראשונים, כתבה מתוך עיתון Tulsa World, 10 בנובמבר 1917 דר' סקוט אלסוורת' (Dr. Scott Ellsworth), פרעות הגזע בטולסה, מאמר על פרעות על רקע גזע בטולסה ב-1921, המתאר את האירועים המקדימים להתפרצות זו, ובכלל זה את מקרה הפרעות של "אבירי החופש" באנשי ה-IWW ב-1917