laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בר הבראוס

המונח "אבו אל-פרג'" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו אבו אל-פרג' (פירושונים). גרגוריוס בר הבראוס (בלועזית: Gregorios Bar Hebraeus; בארמית-סורית היה ידוע בשם "בר עבריא" (ܒܪ ܥܒܪܝܐ) -- "בן העברי", לאזכור מוצאו היהודי, ובערבית היה ידוע בשם אבו אל-פרג' גריגוריוס בן אהרן ובכינויו "אבן אל-עברי" (ابن العبري); 1226 – 30 ביולי 1286) היה בישוף בכנסייה הסורית-אורתודוקסית במאה ה-13. הוא ידוע בזכות חיבוריו על היסטוריה, תאולוגיה, פילוסופיה, דקדוק ושירה. הוא חיבר אנציקלופדיה נרחבת על כלל תחומי הידע האנושי. נחשב לאחד האישים הדגולים שיצאו מהכנסייה הסורית אורתודוקסית. חיבוריו מהווים מקור ידע חשוב על העולם המוסלמי בימי הביניים המאוחרים. בזכות זה שנולד וגדל כיהודי, ידיעותיו בעברית והתעניינותו בגורל היהודים הפכו אותו גם למקור חשוב להיסטוריה של יהדות ארצות האסלאם. רוב חיבוריו נכתבו בשפה הארמית-סורית, תורגמו בחלקם הקטן לערבית, ורובם לא יצאו בדפוס עד היום. בן העברי נולד בשנת 1226 בעיר מלטיה שבמזרח אנטוליה. אביו אהרן היה רופא יהודי ידוע, והוא מעולם לא התכחש למוצאו. אמנם יש מי שניסו לקשר את השם "בר עבריא" לשם של העיר עברא שהמשפחה ברחה אליה לאחר הכיבוש המונגולי של מלטיה, אך אלה הם ניסיונות של מלומדים שקשה להם לעכל את עובדת הניידות בין הדתות והקהילות שהייתה קיימת במאה ה-13 בלבנט. בכנסייה הסורית אורתודוקסית מציינים בכל הפרסומים ללא כל התחמקות את מוצאו היהודי של בר עבריא. הוא רכש את השכלתו באנטיוכיה וטריפולי. הוא מונה לבישוף בשנת 1246, לראש הכנסייה הסורית בחלב בשנת 1252, ולבסוף לפרימוס (ראש הכנסייה) במזרח כולו בשנת 1264. הוא נפטר בשנת 1286 בעיר מראגה שבצפון-מערב פרס ונקבר במוסול. בר הבראוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוחנן (גרגוריוס) אבו-אלפרג' בר-הבראוס, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקיפדיה (אסטרואיד)

ויקיפדיה (שם מלא: 274301 ויקיפדיה; באנגלית: 274301 Wikipedia) הוא שמו של אסטרואיד בחגורת האסטרואידים שהתגלה ב-25 באוגוסט 2008 במצפה הכוכבים אנדרושיבקה שבאוקראינה. השם "ויקיפדיה" ניתן לאסטרואיד בינואר 2013, כמחווה לאנציקלופדיית האינטרנט הרב-לשונית ויקיפדיה. שמות קודמים או חלופיים לאסטרואיד הם: 2008 QH24,‏ 2007 FK34 ו-1997 RO4. האסטרואיד התגלה על ידי אסטרונומים ממצפה הכוכבים אנדרושיבקה. מצפה זה אחראי לגילויים של 101 אסטרואידים בין השנים 2003–2010, מתוך למעלה מ-483,000 אסטרואידים שהתגלו, נכון לתחילת 2017, והוא מצפה הכוכבים הפרטי היחיד ברחבי אוקראינה. האסטרואיד "ויקיפדיה" נצפה לראשונה על ידי צוות אנדרושיבקה ב-25 באוגוסט 2008 בשעה 22:46, שעון אוקראינה. בלילה שלאחריו האסטרואיד נצפה שוב באותו מצפה ואז קיבל את שמו הקודם "2008 QH24". לאחר מכן הוכח שאסטרואיד זה והאסטרואידים "2007 FK34 ו-"1997 RO4", שזוהו בהזדמנויות קודמות על ידי צופים שונים - הם, למעשה, אותו אסטרואיד. השם הוצע על ידי אחד מחברי הוועד המנהל של "ויקימדיה אוקראינה", וההצעה הוגשה ל"ועדה לנומנקלטורה של גופים קטנים" באיגוד האסטרונומי הבינלאומי על ידי בעל מצפה הכוכבים. ההחלטה של הוועדה להעניק את השם "ויקיפדיה" לאסטרואיד פורסמה ב-27 בינואר 2013 בכתב העת המדעי "Minor Planet Circular" היוצא לאור על ידי המרכז לכוכבים מינוריים של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. בהסבר הרשמי לשם נאמר: ויקיפדיה היא אנציקלופדיית אינטרנט חינמית, חופשית ושיתופית שהושקה ב-2001. באחת עשרה שנות התגבשותה היא הפכה לאחד ממקורות המידע הגדולים ביותר ולאחד מאתרי האינטרנט הנצפים ביותר. היא מפותחת בלמעלה מ-270 שפות על ידי חובבים מכל העולם. מדיה וקבצים בנושא ויקיפדיה בוויקישיתוף Robert Workman, Asteroid Re-Named 'Wikipedia', TechNewsDaily, February 5 2013 (באנגלית) 274301 Wikipedia (2008 QH24), JPL Small-Body Database, Jet Propulsion Laboratory, NASA website (באנגלית) זהו תאריך ומקום הגילוי הרשמי של האסטרואיד בעל המספר הסידורי "274301". למעשה, האסטרואיד עצמו נצפה לפני כן בכמה הזדמנויות, וראו בהמשך הערך. Minor Planet Discoverers, Minor Planet Center (באנגלית) Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets, Minor Planet Center (באנגלית) (274301) Wikipedia = 1997 RO4 = 2007 FK34 = 2008 QH24, Minor Planet Center (באנגלית) לרשימת הצפיות המלאה של האסטרואיד ראו (274301) Wikipedia = 1997 RO4 = 2007 FK34 = 2008 QH24, Minor Planet Center (באנגלית) 274301 Wikipedia (2008 QH24), JPL Small-Body Database, Jet Propulsion Laboratory, NASA website (באנגלית) גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
ויקיפדיה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ויקיפדיה – המיזם הרב-לשוני של אנציקלופדיות אינטרנט חופשיות סמליל ויקיפדיה – הסמליל של ויקיפדיה ויקיפדיה בשפות שונות: ויקיפדיה העברית – אנציקלופדיית ויקיפדיה בשפה העברית ויקיפדיה האנגלית – אנציקלופדיית ויקיפדיה בשפה האנגלית רשימת ויקיפדיות בשפות שונות – רשימה הכוללת את כל הוויקיפדיות בשפות השונות שקיים עליהן ערך בוויקיפדיה העברית ויקיפדיה (אסטרואיד) – אסטרואיד שקרוי על שם אנציקלופדיית האינטרנט "ויקיפדיה" ויקיפדיה (שיר) – שיר מאת חנן בן ארי פסל ויקיפדיה – המונומנט הראשון בעולם לוויקיפדיה שנמצא בסלוביצה שבפולין ויקיפדיה המודפסת – מיזם אמנות של מייקל מאנדיברג בשיתוף ויקיפדיה האנגלית, במהלכו הודפסו 106 עותקים של 7,473 כרכים של ויקיפדיה האנגלית
טוטו (חברה)

טוטו בע"מ (TOTO, ביפנית: TOTO株式会社) היא יצרנית האסלות הגדולה בעולם וממציאת הוושלט (Washlet), פטנט המשלב אסלה ובידה במושב אחד. מקור שמה של החברה הוא בקיצור השם טויו טוקי (Tōyō Tōki, ביפנית 東洋陶器) שפירושו "קרמיקות המזרח". טוטו בע"מ נוסדה ב-1917 בקיטהקיושו שבצפון האי קיושו ביפן. החברה שולטת בשני שלישים משוק השרברבות ביפן ו-72% מבתי האב ביפן מצוידים באסלות מתוצרתה. הוושלט (Washlet או ワッシュレット ביפנית), מוצר הדגל של החברה, הוא מושב אסלה הכולל לרוב מושב מחומם, בידה ומייבש. החיישנים המחוברים ממלאים מספר תפקידים כגון מניעת הפעלת הבידה כאשר המשתמש יושב על האסלה, הורדת המים כאשר המשתמש קם או הורדת מושב האסלה באופן אוטומטי (המצאה שנקראה כבר ביפן כמושב "מציל הנישואין"). מקורו של שם האסלה הוא בהיפוך הצירוף Let Wash (אפשֵר לשטוף). בשנים האחרונות שמה החברה דגש על מוצרים סביבתיים החוסכים באנרגיה ומים כגון ברזי ה-Ecopower הכוללים חיישנים שאינם זקוקים לחשמל ומופעלים מכוח זרם המים של השימוש הקודם בעזרת טורבינת מים. החברה פועלת כיום ב-16 מדינות בעולם, וב-2010 פתחה מרכז שיווק בבריטניה. מדיה וקבצים בנושא טוטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוטו טוטו, ברשת החברתית פייסבוק טוטו, ברשת החברתית אינסטגרם טוטו, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר החברה בארצות הברית על פי כתבה במגזין TIME האמריקני על פי אתר החברה
ראובן קרלנשטיין

הרב ראובן אליצור קרלנשטיין (ט"ז באלול תש"ז, 1947 – י' בטבת תשע"ד, 13 בדצמבר 2013) היה דרשן חרדי-ליטאי ישראלי, נחשב תלמידו המובהק (בדרשנות) של הרב שלום שבדרון. נולד בבני ברק, בנם היחיד של בת-ציון לבית ויספיש ויצחק מאיר קרלנשטיין ונכדו של חזקיהו יוסף קרלנשטיין, תעשיין חרדי ממקורבי החזון איש ומתומכיה של ישיבת פוניבז'. למד בישיבה הקטנה של ישיבת פוניבז' וב"ישיבה למצוינים" בירושלים, אצל הרב חיים אהרן טורצ'ין. בתקופת לימודיו בירושלים התקרב למגיד המישרים הרב שלום שבדרון, ממנו רכש את יסודות הדרשנות. כעבור זמן עבר ללמוד בישיבת סלבודקה בבני ברק. בשנת תשכ"ח (1968) נישא לבלהה קליין. למד בכולל וולוז'ין בבני ברק ובכולל של גיסו הרב אריה אברהמס. החל משנות ה-70 החל לפעול כדרשן. הוא דבק בסגנונו של הרב שבדרון, שעמו שמר על קשר הדוק במשך עשרות שנים ואף הספידו בהלווייתו. במשך שנים נדד ביישובי הארץ ודרש בפני התושבים המקומיים. כמו כן מסר דרשות ושיחות מוסר בפני אברכים ובחורי ישיבות וכן בעצרות חיזוק בריכוזים החרדיים. במשך שנים רבות מסר מדי ליל שבת דרשה מרכזית בבית הכנסת איצקוביץ' שבמרכז בני ברק שמשכה אליה קהל רב. בכל יום שישי מסר שיעור קבוע בתל אביב, ולאחר שחלה עבר שיעורו לבית המדרש ירחי כלה בבני ברק. דרשותיו שודרו בקול הלשון. באמצע שנות ה-80 חלה, כליותיו קרסו, והוא נזקק לדיאליזה. אך למרות חוליו התמיד בפעילותו כשהוא מובל בכיסא גלגלים. בשנה האחרונה לחייו התדרדר מצבו ולבסוף שתי רגליו נכרתו, ולאחר שבוע ימים (בעשרה בטבת) נפטר ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. לאחר פטירתו הוציאה משפחתו והסופר יעקב ישראל פוזן, חלק מדרשותיו בסדרת ספרים המבוססים על פרשיות השבוע בשם "יחי ראובן". תקופה לאחר מותו, בנו הרב חזקיהו יוסף קרלנשטיין התפרסם כדרשן ומעביר דרשות והרצאות בהרבה קהילות הפזורות בארץ. מתלמידיו: הדרשנים הרה"ג ר' שלמה לוונשטיין שליט"א והרה"ג ר' ברוך רוזנבלום. שליט"א לרב קרלנשטיין היו 4 אחיות. גיסיו הם הרבנים: ישראל יצחק קלמנוביץ (בנו של הרב אברהם קלמנוביץ), אריה אברהמס, זלמן לייב ברלין וזלמן נטע ליבוביץ, מחבר הספר "ברכת יעקב". שיחותיו של הרב ראובן קרלנשטיין באתר קול הלשון
ג'רום ברונר

ג'רום סימור ברונר (באנגלית: Jerome Seymour Bruner;‏ 1 באוקטובר 1915 – 5 ביוני 2016) היה פסיכולוג קוגניטיבי יהודי-אמריקאי שתרם לפיתוח תאוריית הלמידה הקוגניטיבית. ברונר נמנה עם קבוצת חוקרים שפעלה בתחילת שנות ה-50 באוניברסיטת ייל וסללה את המעבר מן הגישה הביהביוריסטית אל הגישה הקוגניטיבית. ברונר ועמיתיו הניחו שהאדם פועל על פי אסטרטגיות מכוונות, כלומר הוא מעלה ביוזמתו השערות באשר למהות המושג ותר אחר גירויים שיאפשרו לו לבחון את השערותיו. ברונר הדגיש את החשיבות הרבה של ההקשר החברתי בנוגע להתפתחות הקוגניטיבית ובנוגע להתפתחות השפתית. הוא סבר כי הסביבה החברתית מהווה "מנגנון תומך לרכישת שפה", שמשלים את המנגנון המולד לרכישת שפה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ברונר חקר רבות את האופן שבו ילדים לומדים ומסקנתו הייתה כי הם לומדים על ידי תהליך אותו כינה "פיגום" (scaffolding). באמצעות תהליך הפיגום, הילד מבנה את ידיעותיו בהסתמך על ידע שכבר יש ברשותו. תהליך הפיגום, לפי ברונר, נעשה על ידי הסביבה החיצונית, אשר מבנה את הסיטואציה ומאפשרת לילד להיענות לסביבה באופן מסתגל יותר. תמיכה זו כוללת מתן הדרכה, רמזים, משוב ועצות, הניתנים בהתאם לרמת היכולת העכשווית של הילד וגם בהתאם לרמת ההתפתחות המקורבת.[דרוש מקור] כתביו שתורגמו לעברית: ג'ירום ס' ברונר, תהליך החינוך, עברית: נפתלי גינתון, תל אביב: יחדו, 1965. ג'רום ברונר, תרבות החינוך: מאמרים על חינוך בהקשר, תרגם מאנגלית אמיר צוקרמן, תל אביב: ספרית פועלים ('מחשבות על חינוך'), תשס"א 2000. לב ויגוצקי David Bakhurst, and Stuart G. Shanker (eds.), Jerome Bruner: Language, Culture and Self, London: Sage, 2001. (הספר בגוגל ספרים) David Olson, Jerome Bruner: The Cognitive Revolution in Educational Theory, London: Continuum, 2007. Keiichi Takaya, Jerome Bruner: Developing a Sense of the Possible, Dordrecht; New York: Springer, 2013. (הספר בגוגל ספרים) מדיה וקבצים בנושא ג'רום ברונר בוויקישיתוף biography/Jerome-Bruner ג'רום ברונר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'רום סימור ברונר (1915-2016), דף שער בספרייה הלאומית Keiichi Takaya, Jerome Bruner: Developing a Sense of the Possible, Dordrecht; New York: Springer, 2013, Ch. 1: Becoming Bruner, pp. 1 ff ארי נדלר, מבוא לפסיכולוגיה, כרך 2, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 62 עדה בקר, עם מי שיחקת בגן היום? עולמם החברתי של ילדים בגיל הרך, מכון מופ"ת, עמ' 41
ג'ייסון בקר

ג'ייסון בקר (באנגלית: Jason Becker, נולד ב-22 ביולי 1969) הוא גיטריסט ומלחין מטאל נאו-קלאסי אמריקאי, אשר זכה לפרסום על נגינתו כבר בגיל 16. הופיע כחלק מהצמד "Cacophony" שכלל גם את מרטי פרידמן. בקר הוציא שני אלבומים במסגרת הצמד Speed Metal Symphony בשנת 1987 ו-Go Off! שנה לאחר מכן. בנוסף הוא הוציא אלבום סולו בשם Perpetual Burn ב-1988. בגיל 20, קיבל הצעה להצטרף ללהקה של דייוויד לי רות', אך בעת ההכנות לסיבוב הופעות ב-1990, החל להרגיש חולשה בידיו וברגליו; הוא אובחן כחולה במחלת העצבים המוטוריים ALS, ונמנע ממנו להשתתף בסיבוב ההופעות. האלבום בו השתתף A Little Ain't Enough זכה באלבום זהב, ונחשב כאלבומו הטוב ביותר של רות'. בהמשך הוציא בקר את האלבום Raspberry Jams ‏(1999), שכלל הקלטות דמו שלא יצאו קודם. לאחר מכן יצא אלבומו Blackberry Jams‏ (2003), שכלל הקלטות דמו שפורסמו באלבומים אחרים ועובדו מחדש. בדומה למספר גיטריסטים ידועים של המטאל הנאו-קלאסי (כגון ינגוויי מלמסטין), הושפע בקר מיצירותיו של הכנר ניקולו פאגאניני. הוא אף יצר גרסה משלו לקפריצ'ו החמישית של פאגאניני. אף על פי שמחלתו של בקר פגעה ביכולתו לזוז ולדבר, הוא ממשיך להלחין מוזיקה, בעזרת מחשב ומוזיקאים אחרים. בדרך זו הוא הוציא את Perspective בשנת 1996. במסגרת "קקופוני" 1987 Speed Metal Symphony 1988 Go Off! עם דייוויד לי רות' 1991 A Little Ain't Enough אלבומי סולו 1988 Perpetual Burn 1996 Perspective 1999 The Raspberry Jams 2003 The Blackberry Jams הדרכה Hot Licks - The Legendary Guitar of Jason Becker מדיה וקבצים בנושא ג'ייסון בקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ייסון בקר ג'ייסון בקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ייסון בקר, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ייסון בקר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ייסון בקר, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ג'ייסון בקר, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) ג'ייסון בקר, באתר Discogs (באנגלית) ג'ייסון בקר, באתר Songkick (באנגלית)
פוארטו איגואסו

פוארטו איגואסו (בספרדית: Puerto Iguazú) היא עיר גבול בפרובינציית מיסיונס בארגנטינה. בעיר מתגוררים 82,227 בני אדם (לפי מפקד ב-2010). העיר ממוקמת במרחק של 1,288 ק"מ מהבירה בואנוס איירס. העיר נמצאת במרחק של פחות מ-20 ק"מ ממפלי איגואסו המפורסמים, מה שגרם להתפתחות תעשיית תיירות גדולה בעיר. כשהספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, בני שבט הגוארני ישבו באזור, והם נשארו שם עד 1880. ב-1881, פרובינציית קוריינטס, שכללה אז את שטחי מיסיונס של ימינו, מכרה באזור שטח בגודל 13,000 קמ"ר. השטח החליף ידיים מספר פעמים, ובשלב מסוים החלו לצאת מסעות תיירים למפלים. אחת התיירות הייתה ויקטוריה אגירה, והיא החליטה לתרום ב-1901 כסף להקמת נתיב לאזור, ונוספו אליה תורמים אחרים. ב-1913 הוקם המלון הראשון, עוד לפני מבנים חשובים אחרים כמו תחנת המשטרה ובית הספר של העיר. שם העיר עבר מספר שינויים, ובשלב מסוים אף רצו לקרוא לה על שם אווה פרון, אשת נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון, אך לבסוף השם שנקבע היה פוארטו איגואסו (מילולית: נמל איגואסו). בעקבות קרבת העיר למפלי איגואסו, כלכלת העיר מתרכזת סביב התיירות, עם מלונות רבים שמספקים מקורות פרנסה לתושבים המקומיים. להרבה רשתות מלונאות בינלאומיות יש מלונות באזור, או שהם בתהליכי בנייה. בעיר יש גם אטרקציות נוספות, כמו משולש הגבולות הארגנטינאי, הפרגוואי והברזילאי. בנוסף, מכרות ונדה הקרובים מושכים אוספי אבני חן. המכרות פועלים משנות ה-50, ומספקים כמה מאבני החן הטובות ביותר של ארגנטינה. גשר טנקרדו נווס, הידוע גם בשם "גשר האחווה" (בספרדית: Puente de la Fraternidad), עובר מעל נהר איגואסו ומקשר את פוארטו איגואסו עם העיר פוז דו איגואסו בברזיל. נמל התעופה הבינלאומי קטרטס דל איגואסו משרת את העיר, כמו גם נמל התעופה הבינלאומי פוז דה איגואסו, בצדו הברזילאי של הגבול. ספרד חרס דה לה פרונטרה, אנדלוסיה, ספרד מדיה וקבצים בנושא פוארטו איגואסו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוארטו איגואסו
נמל התעופה פלאשינג

נמל התעופה פלאשינג (באנגלית: Flushing Airport) היה נמל תעופה ברובע קווינס שבעיר ניו יורק, אשר נסגר בשנת 1984. נמל התעופה נפתח בשנת 1927 במתחם ביצתי דמוי משולש בשטח של כ-330 דונם. בתחילה נקרא נמל התעופה ספיד על שם בעליו אנתוני "ספיד" הנזליק. לאחר מכן שונה שמו לשם השכונה הנמצאת מדרום לו. מספר מבנים ומוסכי מטוסים ניבנו לאורך שוליו המערביים. בשנות ה-30 היה פלאשינג מהעמוסים בשדות התעופה שפעלו בניו יורק. פתיחת נמל התעופה לה גוארדיה ב-1939 כקילומטר ממערב לו הביאה לקץ ימי הזוהר שלו. מרבית הפעילות האווירית נדדה ממנו ללה גווארדיה. מאז נמצא פלאשינג במגמת דעיכה, ושירת רק מטוסים קטנים. למרות זאת נסלל בו בהמשך מסלול אספלט בכיוון צפון-דרום. תאונת מטוס קטלנית שאירעה בו ב-1977 והצפות תכופות של שטחו הביאו לבסוף לסגירתו בשנת 1984. לאחר סגירתו נותר שטח נמל התעופה נטוש וחזר להיות ברובו ביצה. מצויים בו שרידים של מבנים וכלי רכב מימי הפעילות שלו. בשנת 2004 פרסמה עיריית ניו יורק תוכנית לפיתוח מסחרי של השטח, אך עקב התנגדות התושבים באזור הסמוך לו היא לא קודמה. עד כה לא פותח השטח מחדש. נמל התעופה באתר Forgotten New York ‏(המשך) נמל התעופה באתר Abandoned & Little-Known Airfields Joshua Stoff, Long Island Aircraft Crashes: 1909-1959, Arcadia Publishing, 2004-03-31, ISBN 978-1-4396-3181-2. (באנגלית) "Into The Weedy Green Yonder". Forgotten NY, Feb.2001
IBM Sequoia

IBM Sequoia הוא מחשב-על בסקלת הפטה, נבנה על ידי חברת IBM ל-NNSA כחלק מהתוכנית לחישוב ומחשוב מתקדם. הוא התקבל במעבדה הלאומית לורנץ ליברמור ב-2011, ונפרש באופן מלא ביוני 2012. ב-14 ביוני 2012 הודיע מיזם ה-TOP500 שמחשב ה-IBM Sequoia החליף את מחשב ה-K כמחשב המהיר בעולם, עם ביצועים של 16.32 פטה פלופסים, 55% מהר יותר ממחשב ה-K, שהיה בעל ביצועים של 10.51 פטה פלופסים. מחשב ה-IBM Sequoia עולה במספר הליבות שלו ב-123% על פני מחשב ה-K, שלו יש 705,024 ליבות, וכן צורך פחות אנרגיה - 7.9 מגה וולט, לעומת מחשב ה-K, הצורך 12.6. ב-17 ביוני 2013 ירד המחשב למקום השלישי במהירותו בעולם, אחרי הטיאנחה-2, והטיטן. תוכנות מדעיות שוברות שיאים מבחינת מספר החישובים הופעלו על ה-IBM Sequoia; הראשונה עברה בביצוע ממושך את ה-10 פטה פלופסים. מודלים אלקטרופיזיולוגיים של לב האדם הגיעו לקרוב ל-12 פטה פלופסים, והגיעו לרמה של כמעט הדמיה אמיתית, ותוכנת הסימולציה הקוסמית HACC צרכה 14 פטה פלופסים. המחשב כולו עובד על מערכת ההפעלה לינוקס, עם CNK הרצה על 98,000 nodes, ו-RHEL הרצה על 768 nodes של קלט-פלט המחוברים למערכת הקבצים. מדיה וקבצים בנושא IBM Sequoia בוויקישיתוף מחשב העל בעל 20 הפטה פלוסים Using the Dawn BG/P System (אורכב 10.05.2013 בארכיון Wayback Machine) National Nuclear Security Administration המנהל הלאומי לביטחון גרעיני ה-ASC NNSA awards IBM contract to build next generation supercomputer "TOP500 Press Release: Lawrence Livermore’s Sequoia Supercomputer Towers above the Rest in Latest TOP500 List" "BBC News - IBM supercomputer overtakes Fujitsu as world's fastest" "China’s Tianhe-2 Supercomputer Takes No. 1 Ranking on 41st TOP500 List" . "The Universe at Extreme Scale: Multi-Petaflop Sky Simulation on the BG/Q" I/O "IBM supercomputer overtakes Japan's Fujitsu as world's fastest" ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Memtest86

Memtest86 ו-Memtest86+‎ היא תוכנת בדיקת זיכרון מבוססת קוד פתוח, המיועדת לבדיקת הזיכרון גישה אקראית משגיאות, במחשבים בעלי ארכיטקטורת x86. התוכנה מוודאת שה-RAM מקבל ושומר כשורה תבניות מידע הנכתבות אליו, שאין שגיאות כשסיביות פועלות אלו על אלו, ושאין סתירות בין כתובות זיכרון. קיימות שתי גרסאות ל-Memtest86; המקורית ידועה פשוט כ-Memtest86, והשנייה ידועה כ-+Memtest86. השנייה מפותחת כפיצול של Memtest86 המקורית. התצוגה הגרפית של שניהם זהה כמעט לחלוטין. התוכניות עובדות בתאימות לכמעט כל המחשבים, החל ממערכות מבוססות 80386 ו-80486, ועד מערכות מודרניות הפועלות בארכיטקטורת מעבד של 64 סיביות. כל הפצת גרסה כוללת בתוכה תאימות מורחבות למעבדים וערכות שבבים חדשים. התוכנה הייתה זמינה בראשיתה, כקובץ אימג' קטן לדיסקטים, להורדה מהרשת, וכללה תוכנת חלונות קטנה, כדי ליצור את התקליטון. ללינוקס היה את תוכנת השירות dd הנמצאת כתקן בלינוקס, המאפשרת ליצור את התקליטון הדרוש. עם התקליטון השתמשו לאתחול המחשב שה-RAM בו נבדק. צורה זו הפכה לבלתי מתאימה, בשל הפסקת התמיכה והשימוש בתקליטונים. Memtest86 פותחה באופן שתוכל לרוץ עצמאית, מתקליטונים, תקליטורים, והחסנים ניידים ברי אתחול, או באמצעות מנהל אתחול מתאים כדוגמת GRUB, ללא צורך במערכת הפעלה. שיטות הפעלה אלו פותחו, מתוך הצורך לפנות את מירב זיכרון ה-RAM, לצורך בדיקת כמה שיותר ממנו. יתרון נוסף בשיטות אלו הם יצירת מצב בו לא מופעלת מערכת הפעלה או יישום, וכך הם לא עלולים להינזק, במידה וה-RAM אכן תקול. בדיקות Memtest86 הם מקיפות למדי, והם יכולות לאתר בעיות נסתרות, במערכת שנראית על פניה כתקינה. Memtest86 מסוגלת לספור כשלים, אפילו כאלו שלכאורה תוקנו ב-ECC ב-DRAM. הפעלת בדיקה מלאה של כל האפשרויות בתוכנית, יכולה לקחת בין מספר דקות למספר שעות, בתלות בסכום ובמהירות התקני זיכרון ה-RAM המותקנים, וכן כתלות במהירות המעבד. חלק מהשגיאות עשויות להיות נראות באופן בלתי רציף, ותלויות בסיביות הספציפיות המאוכסנות. שגיאות כאלו עשויות להתגלות בהרצה של התוכנה מספר פעמים לאורך תקופה. חלק מהבדיקות משתמשות בכל פעם במידע שונה, כדי לאתר שגיאות תלויות מידע. התוכנה פועלת עד שמתקבלת פקודת אתחול או כיבוי של המחשב. מדיה וקבצים בנושא Memtest86 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Memtest86 (באנגלית) ‏דף הבית של Memtest86 ‏טלאי BadRAM לליבת לינוקס ‏בדיקת זיכרון לוח האם על ידי Memtest86 - מידע נוסף על Memtest86 RAM Memtest86.com - Memory Diagnostic http://www.memtest.org/ http://www.memtest86.com/change.html http://www.memtest.org/#change לדוגמה מערכת קבצים שעל דיסק-קשיח יכולה להינזק, על ידי כתיבת מידע מוטעה מ-RAM תקול Memtest86 - Memory Diagnostic Page קיצור של קוד תיקון שגיאות ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זרקור

זַרְקוֹר (באנגלית: Searchlight) הוא מכשיר הכולל מקור אור רב עוצמה ורפלקטור פרבולי היוצרים אלומת אור חזקה בכיוון מסוים. בדרך כלל הזרקור מותקן כך שניתן לסובבו לכיוונים שונים, לשם הארה של עצם או אזור מצומצם מסוים. מקור המילה בעברית הוא הלחם בסיסים של זרק ואור. במשך שנים רבות היה מקור האור המקובל בזרקור קשת פחם(אנ') - קשת חשמלית נוצרה במפגש של אנודה וקתודה שהיו מוטות פחם שהיה צורך לקרב ביניהם כדי ליצור את הניצוץ שיצר את הקשת (דומה לקצר הנוצר בעת ריתוך חשמלי בו מנוצל הקצר ליצירת חום והאור המופק הוא גורם מפריע המחייב את הרתך להשתמש במסכת ריתוך כדי למנוע נזק לראייה ועיוורון כתוצאה ממבט ישיר על קשת הריתוך). כיום משתמשים בנורות קסנון בשל הבהירות הגבוהה יותר, אורך החיים הארוך יותר, היציבות הגבוהה יותר שלהן לעומת מנורת קשת פחם, והגודל הקטן יותר של מקור האור לעומת במנורת קשת פחם. במלחמת העולם השנייה הגיע הטווח היעיל של הזרקורים לכ-50 ק"מ. הצי המלכותי הבריטי השתמש בזרקורים בשנת 1882 כדי למנוע מכוחות מצריים לאייש סוללות תותחים ליד אלכסנדריה. בהמשך אותו שנה, כוחות בריטיים וצרפתיים הנחיתו נחתים לאור זרקורים. עד שנת 1907 זכתה תועלתו של הזרקור להכרה נרחבת. הוא שימוש לסינוור האויב בעת תקיפתו, איתור ספינות אויב מרוחקות, סיוע לכוחות נוחתים וכמכשיר איתות. נעשה בהם שימוש במלחמת רוסיה–יפן בשנת 1905. במלחמת העולם הראשונה שימשו זרקורים ליצירת "אור ירח מלאכותי" בעת תקיפה לילית, באמצעות הארת עננים שמעל לשדה הקרב והקרנת האור מהעננים לקרקע. במלחמת העולם השנייה נעשה שימוש נרחב בזרקורים להתגוננות מהפצצות ליליות. הכוונת הזרקור נעשתה באמצעות איכון באמצעות קול ומכ"ם, שאיפשרו לזרקור לעקוב אחר המפציצים ובכך לסייע לתותחי הנ"מ ולמטוסי קרב שפעלו נגד המפציצים. זרקורים שימשו לעיתים גם בקרבות יבשתיים. בצה"ל פעל גדוד הזרקורים, שהוקם בשנת 1955 ופורק בשנת 1988. זרקורים משמשים למטרות פרסום, בפסטיבלים ובאירועים ציבוריים. הזרקור בעל העוצמה הגדולה ביותר נמצא בראש מלון לוקסור בלאס וגאס. בראש מבנה המלון, שצורתו פירמידה נמצא זרקור המכוון ישירות כלפי מעלה. אלומתו מרכזת כ-13,650,000 לומנים מ-39 נורות קסנון בהספק 7 קילוואט כל אחת, לעוצמה של 9,129,000,000 נרות. בלילה בהיר ניתן לראות את קרן הזרקור ממרחק של עד 400 ק"מ ממטוס בגובה שיוט, וניתן לראותה בבירור גם מהחלל. מדיה וקבצים בנושא זרקור בוויקישיתוף זרקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זרקור, באתר האקדמיה ללשון העברית
המפלגה החוסטיסיאליסטית

המפלגה החוסטיסיאליסטית (בספרדית: Partido Justicialista, מלשון justicia, חוסטיסיה, "צדק", ובראשי תיבות: PJ) היא מפלגה פרוניסטית פוליטית בארגנטינה, המפלגה הגדולה ביותר בתנועה הפרוניסטית. המפלגה מחולקת לשלושה פלגים: החזית לניצחון, החזית המתחדשת ופרוניזם פדרלי, אשר לכל אחד מהם אוטונומיה נרחבת והם מתקיימים בפועל כסיעות נפרדות. נשיאת ארגנטינה לשעבר, קריסטינה פרננדס דה קירשנר, היא חברת המפלגה. בעלה, הנשיא בין 2003 ל-2007 נסטור קירשנר, הנהיג את המפלגה עד מותו ב-2010, וסגנו בזמן נשיאותו ומושל פרובינציית בואנוס איירס, דניאל סיולי, החליף אותו, והוא שירת בתפקיד זה עד 2014. מאז 2014 מכהן בתפקיד יו"ר בית הנבחרים הארגנטינאי, אדוארדו פלנר. המפלגה הוקמה ב-1947 על ידי חואן ואווה פרון, והחליפה את מפלגת הלייבור הארגנטינאית, אשר פרון נבחר אליה מוקדם יותר באותה שנה. על כל הישויות הפרוניסטיות נאסר להשתתף בבחירות לאחר המהפכה המשחררת של הצבא בארגנטינה ב-1955, ופרון נמלט ממנה. לאחר מספר תקריות אלימות, וכן משא ומתן של פרון עם המשטר הצבאי וזרמים פוליטיים שונים, פרון חזר לארגנטינה ב-1973 וניצח בבחירות באותה שנה. לאחר מכן נוצר מבוי סתום במפלגה, שכן היו בה פעילי שמאל וימין קיצונים יחדיו. לאחר מותו של פרון ב-1974, ההבנה השברירית בין פלגי המפלגה התפוררה, ופרץ גל אלימות פוליטית, שהסתיים בהפיכה צבאית ב-1976. במהלך המלחמה המלוכלכת בסוף שנות ה-70, מאות פרוניסטים שילמו בחייהם, והתגבשה ההשקפה הפופוליסטית של המפלגה. בבחירות הדמוקרטיות הראשונות לאחר המשטר הצבאי, ב-1983, המפלגה נחלה תבוסה למפלגת האיחוד האזרחי הרדיקלי. כעבור שש שנים המפלגה חזרה לשלטון עם קרלוס מנם, שערך רפורמה בחוקה שאפשרה לו להיבחר בשנית. בנוסף הוא אימץ מדיניות ימנית נאו-ליברלית, ששינתה את ההשקפה הכללית של המפלגה. בבחירות ב-1999 המפלגה הובסה על ידי קואליציה של האיחוד האזרחי הרדיקלי והחזית למדינה בסולידריות (גם היא ענף במפלגה החוסטיסיאליסטית), אך שבה לשלוט ב-2001, והייתה לה השליטה לבחירת נשיא זמני לארגנטינה לאחר המשבר הכלכלי באותה שנה. הקונגרס בחר בחוסטיסיאליסטי אדוארדו דואלדה, אשר כיהן ב-2002 וחלק מ-2003. בבחירות ב-2003, קהל הבוחרים התפצל ל-3 חלקים, כאשר קרלוס מנם, נסטור קירשנר ואדולפו רודריגס סאה רצו כולם לנשיאות. לאחר ניצחונו של קירשנר, המפלגה התייצבה מאחוריו, כשהיא זזה מעט שמאלה על המפה הפוליטית. בבחירות של 2019 הצטרפה המפלגה לסיעה של מפלגות מרכז-שמאל פרוניסטיות בשם "החזית של כולם", שזכתה בבחירות, ונציג המפלגה אלברטו פרננדס הפך לנשיא. אתר האינטרנט הרשמי של המפלגה החוסטיסיאליסטית (בספרדית)