laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עמרי גליקמן

עמרי גליקמן (נולד ב-9 ביולי 1982) הוא זמר ישראלי, סולן ומייסד הלהקה התקווה 6. גליקמן נולד ברמת השרון למשפחה שסביה מצד אביו היו ניצולי שואה. כשהיה בן 8, עבר עם משפחתו לבלגיה, ושם למד לנגן בגיטרה כשאחותו ניגנה בפסנתר. המשפחה חזרה לישראל כעבור 5 שנים, והוא שירת בצה"ל כחוקר תאונות דרכים במצ"ח. לאחר שחרורו מצה"ל, הקים את להקת התקווה 6 עם אחותו שלי. הלהקה נקראת על שם כתובת מגוריהם ברמת השרון. בתחילה הופיע עם הלהקה בפסטיבלי בומבלה ושנטיפי, בשירי רגאיי שכתבו. ב-2007 יצא אלבום הבכורה של הלהקה התקווה 6. בשנת 2008 הקליטה הלהקה גרסת כיסוי לשירו של אריק לביא "אני אשיר לך שיר" עבור הפרויקט "עבודה עברית 2". ב-2009 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "אפרוקליפטוס", וב-2010 את הסינגל "בפרדסים של גן עדן". ב-2012 יצא לאור אלבומם הרביעי "קול ישראל". בשנת 2019 השתתף לצד אמני ישראל בשיר "שבט אחים ואחיות". באותה השנה, השתתף בגרסה המחודשת של להקת הדג נחש ללהיטם "שירת הסטיקר". בשנת 2020 השתתף בשיר "שמור עליי" לצד אמני ישראל. בשנת 2022 חידש יחד עם ואלרי חמאתי את השיר ״ילדים של החיים״ במסגרת ציון 100 שנה להולדת יצחק רבין. ב-17 באוגוסט 2023 יצא לאור השיר "כתונת פסים 2023" בו השתתף לצד אמנים ישראלים רבים אחרים. בפברואר 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל היה שותף בכתיבה והלחנה של הלהיט השיר גיבורי על. גליקמן נשוי ואב לבן ולבת. עמרי גליקמן, ברשת החברתית פייסבוק עמרי גליקמן, ברשת החברתית אינסטגרם עמרי גליקמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עמרי גליקמן, באתר שירונט עמרי גליקמן, באתר סטריאו ומונו יהודה נוריאל, הכי ישראלי, באתר ynet, 27 בדצמבר 2016 אסף נבו, שישבת, באתר ישראל היום, 19 באוקטובר 2017 ניר יהב‏, "ההנהגה עובדת על כולנו", באתר וואלה, 14 בינואר 2020 תרבות הערב, סולן התקווה 6: "אנחנו עדיין לא בשיא ההצלחה", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 1 בינואר 2019 ראיון ברדיו חיפה 107.5 שיר זיו, עמרי גליקמן: "אני פוגש הרבה אמנים צעירים, ומקבל כאפה שאני כבר לא 'הצעיר'", באתר ישראל היום, 14 באפריל 2022 יובל אראל, אמני ישראל – כתונת פסים 2023, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 17 באוגוסט 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלקית קרנפית

אלקית קרנפית (שם מדעי: Cerorhinca monocerata) הוא מין של עוף ימי יחידי בסוגו במשפחת האלקיים, המצוי בטבע לחופי צפון האוקיינוס השקט. בעבר נכללו בסוג עוד כמה מינים שנכחדו. אלקית זו קיבלה את שמה עקב "מבנה" הגדל על מקורה ומזכיר קרן של קרנף. הקרן מצויה רק במקורי הזכרים ומיועדת, כנראה, למשיכת הנקבות. האלקית היא קרובתם של תוכיי הים ולעיתים היא מקננת באותן מושבות לצידם ולצד אלקיים אחרים. אורכה של האלקית 35 עד 38 סנטימטרים, מוטת הכנפיים 56 עד 63 סנטימטרים ומשקלה הממוצע 530 גרם, כשהזכרים גדולים מהנקבות ב-10% בערך. האלקית בעלת נוצות אפורות כהות עם בטן לבנה, כפות רגליים גדולות וצהובות וציצות לבנות מצידי הלחיים ומאחורי הגבות עד קצה הגולגולת. המקור צהוב וחרוטי ובקצהו ה"קרן" ממנה קיבלה את שמה. כמו קרוביה היא מעופפת חלשה מאוד, והיא מהירה בעיקר מתחת למים, שם היא חותרת בכנפיה במהירות. האלקית מצויה בטבע משני צדי האוקיינוס השקט, בחלקו הצפוני. היא נפוצה מאיי התעלה של קליפורניה צפונה עד האיים האלאוטיים שבאלסקה ומהונשו והוקאידו שביפן ואולי גם חצי האי הקוריאני ועד לסחלין שבצפון סיביר. האלקיות מרגישות בנוח גם לנוח בים הפתוח. לעיתים הן נודדות באופן מקומי. האלקיות שחייניות מצוינות היכולות לצלול עד 57 מטרים למשך זמן של 187 שניות ואף יותר. הן רודפות יחדיו אחרי להקות של דגים, קרילאים ודיונונים. את המזון הן מאחסנות בזפק ופולטות אותו לאפרוחן היחיד. ההאכלה מתבצעת בלילה כדי להימנע מטורפים ומעופות חומסניים כמו שחפים וחמסנים. מצב השימור של האלקית הקרנפית מוגדר ללא חשש, אך התחממות האקלים וזיהום הים עלולים לפגוע בה ובמזונה. מדיה וקבצים בנושא אלקית קרנפית בוויקישיתוף אלקית קרנפית, באתר ITIS (באנגלית) אלקית קרנפית, באתר NCBI (באנגלית) אלקית קרנפית, באתר GBIF (באנגלית) אלקית קרנפית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ראול מרטין

ראול מרטין (בספרדית: Raúl Martín) הוא צייר ומאייר ספרדי המתמחה באמנות פלאונטולוגית, ענף של אמנות ומדע העוסק בשחזור אמנותי של בעלי חיים ובתי גידול פרה-היסטוריים הנחקרים במסגרת מדע הפלאונטולוגיה. הוא ידוע בעיקר בזכות איורי הדינוזאורים והתנינאים שלו, שמצוירים בסגנון היפר-ריאליסטי ומופיעים במוזיאונים רבים בכל העולם כולל במוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע, מרכז המדע של מרילנד וחברת פורט פק לפלאונטולוגיה. בנוסף, הוא פרסם בכתבי עת ומגזינים רבים בהם סיינטיפיק אמריקן ונשיונל ג'יאוגרפיק. הוא עובד עם המחלקה לפלאונטולוגיה של האוניברסיטה האוטונומית של מדריד בספרד, בה הוא גר. מרטין מצייר בסגנון היפר-ריאליסטי ולמד ציור בכוחות עצמו (אוטודידקט). הוא שואב השראה מציירים היפר-ריאליסטים בהם ריצ'רד אסטס, צ'אק קלוז ואנטוניו לופס גרסיה. מבחינת טכניקה, הוא מצייר בצבעי אקריליק אך גם בצבעי שמן, פסטל ועפרונות. מאז שנות ה-2000 הוא מצייר גם באמצעות מחשב. יצירתו הידועה ביותר היא כנראה הציור של התנינאי הענק דיינוסוכוס המזנק על אלברטוזאורוס, שהתפרסמה בנשיונל ג'יאוגרפיק ב-2009. יצירות נודעות נוספות הם של סרקוסוכוס, טירנוזאורוס רקס וזאורופודים ענקיים דוגמת ארגנטינוזאורוס, סופרזאורוס ודיפלודוקוס. מדיה וקבצים בנושא ראול מרטין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ראול מרטין ראול מרטין, הציור המפורסם של דיינוסוכוס מזנק על אלברטוזאורוס, 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבי פקר

גבי פקר (נולד ב-3 במאי 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בתפקיד המגן שמאלי. פקר, בנו של שחקן העבר אריה פקר (מכבי נתניה, בית"ר נתניה), גדל במחלקת הנוער של מכבי נתניה ועלה לקבוצה הבוגרת בשנת 1987. פקר היה מגן שמאלי שפורץ עם הרבה מהירות וכח ומסייע המון להתקפת קבוצתו. ערך הופעה ראשונה בבוגרים (בעקבות פציעתו של אלעד קורן) במשחק חוץ מול בית"ר ירושלים. פקר תפס מקום של קבע בהרכב הפותח ושיחק במכבי נתניה ברציפות עד שנת 1994. בעונת 1994–1995 עזב פקר לראשונה את מכבי נתניה והצטרף למכבי פתח תקווה, במדיה רשם 21 הופעות בליגה וכבש שלושה שערים. כעבור שנה חזר למכבי נתניה. בעונת 1996–1997 הצטרף למכבי עירוני אשדוד ששיחקה בליגה הארצית ובמחזור האחרון של העונה חגג איתה את חזרתה לליגה הבכירה. בעונת 1997–1998 הצטרף לצפרירים חולון וגם איתה חגג את חזרתה לליגה הבכירה. בעונת 1998–1999 חזר למכבי נתניה ובסוף העונה חגג איתה את חזרתה לליגה בכירה. גבי פקר, באתר Transfermarkt גבי פקר - חלום שהתגשם, מאיר ריפמן מעריב 4 בפברואר 1988 גבי פקר מבקיע מול מכבי יבנה, בערוץ youtube גבי פקר מבקיע מול הפועל פתח תקווה ליגה לאומית - משחק מרכזי, מעריב 10 בינואר 1988
גורמי התמותה השכיחים בישראל

לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני – ההרחבה Graph להצגת תרשימים מושבתת כרגע. גורמי התמותה השכיחים בישראל הם גורמי התמותה השכיחים ביותר, מתוך מקרי המוות שאירעו במדינת ישראל בשנים האחרונות. גורמי התמותה של ישראל מקורם ברישום הודעות הפטירה על פי החוק במשרד הפנים. קידוד סיבות המוות נעשה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בהתאם למילוי הודעת הפטירה על ידי הרופא שקבע את סיבות המוות, ובנוסף תהליכי עדכון ממקורות מידע אחרים. הנתונים כוללים את הפטירות של תושבי ישראל, אך אינם כוללים פטירות ישראלים בחו"ל, ואינם כוללים נתוני חללי מערכות ישראל. סיבת המוות היסודית (Underlying cause of death) היא הסיבה שהביאה לשרשרת האירועים שגרמה למוות, או הנסיבות שהביאו לפציעה הקטלנית, ונבחרה מתוך סיבות המוות שרשם הרופא בהודעת הפטירה, בהתאם להגדרות ולכללים בסיווג המחלות הבינלאומי. החל משנת 1998,סיבות המוות בישראל סומלו בהתאם למהדורה העשירית של ICD, סיווג המחלות הבינלאומי - International Classification of Diseases 10th Revision. משנת 2007 סומלו גם סיבות מוות מרובות, שכוללות את כל הסיבות המוזכרות בהודעת הפטירה. הנתונים בפרסום על סיבות המוות המרובות מבוססים על כל האזכורים של הסיבות בהודעת הפטירה. הניתוח המחקרי נעשה בחישוב ממוצע נע תלת-שנתי (ממוצע של שלוש שנים עוקבות). לדירוג סיבת המוות יש מספר מגבלות: ברוב המתים בישראל לא נערך ניתוח שלאחר-המוות העשוי לזהות גורמים נסתרים, דוגמת דימומים פנימיים, גידולים וזיהומים. מוות יחיד יכול להיות תוצאה של שילוב גורמים מרובים בהרבה מכפי שניתן לדווח בהודעת הפטירה - כולל גורמים תזונתיים, תרופתיים, זיהומיים ועוד. לעיתים קרובות, גורמים ראשוניים כמו עישון, שתיינות אלכוהול או תזונה לא בריאה בעבר וכן נפילות ותאונות ישנות אינם נרשמים בתעודת הפטירה. בעשור האחרון נרשמה מגמת ירידה בשיעור הפטירות במרבית סיבות המוות המובילות בישראל, בהתאם לסיבת המוות היסודית. בשנים 2000–2017 שיעור התמותה המתוקנן לגיל ירד ב-28%, לגברים ב-27% לגברים ולנשים ב-28%. מסוף שנות התשעים, סרטן היא סיבת המוות המובילה ומחלות לב הסיבה השנייה, מחלת כלי דם במוח (אנ') הסיבה השלישית וסוכרת הסיבה הרביעית בקרב גברים ונשים במרבית השנים. מערכת אינטראקטיבית מקוונת באתר משרד הבריאות דו"ח "סיבות מוות מובילות בישראל 2000–2017" מטעם משרד הבריאות דו"ח "סיבות מוות בישראל, 2017" מטעם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה סיבות מוות בישראל באתר אקו-ויקי סיבות מוות בישראל, 2014, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נחמה גולדברגר, מרים אבורבה, ציונה חקלאי, סיבות מוות מובילות בישראל 2000–2017, באתר משרד הבריאות, ‏אפריל 2020
יריד ההבלים (סרט, 1915)

יריד ההבלים (באנגלית: Vanity Fair) הוא סרט דרמה אילם משנת 1915, בבימוים של יוג'ין נולנד וצ'ארלס בראבין, ובכיכובה של גברת פיסק (Mrs. Fiske). את הסרט הפיקה חברת אדיסון. גברת פיסק כיכבה בשנת 1899 בברודוויי במחזה "בקי שארפ" המבוסס על הרומן "יריד ההבלים" מאת ויליאם מייקפיס תאקרי. זהו סרטה השני של גברת פיסק, אחרי שכיכבה ב-1913 בסרט "טס לבית דרברוויל" בהפקת אדולף צוקור. למרות הפופולריות של "יריד ההבלים", גברת פיסק לא שיחקה יותר בסרטים. גרסה קודמת של הרומן נוצרה בשנת 1911 בכיכובה של הלן גרדנר. ב-1922 הופקה גרסה בריטית של הרומן. ב-1923 נוצר הסרט "יריד ההבלים" בהפקת סרטי גולדווין. עותק של הסרט נשמר באוסף ספריית הקונגרס. גברת פיסק – בקי שארפ שירלי מייסון – בקי בילדותה ייל בנר – רייקדל שארפ הלן פולטון – אמיליה סדלי ויליאם ואדסוורת' – ג'וזף סדלי ריצ'רד טאקר – ג'ורג' אוסבורן רוברט בראוור – מר אוסבורן פרנק מקגלין סניור – קפטן ויליאם דובין ביגלו קופר – רודון קרולי ג'ורג' א. רייט – לורד סטיין מוריס סטיוארט – ג'ורג' סדלי אוסבורן הלן סטריקלנד – ליידי סטיין פיליפ קווין ־ נפוליאון ג'ון סטרג'ן – מייג'ור או'דאוד ארתור רואו – פיט קרולי "יריד ההבלים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יריד ההבלים", באתר AllMovie (באנגלית) "יריד ההבלים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קטע מתוך הסרט באתר ארכיון האינטרנט The AFI Catalog of Feature Films:Vanity Fair Vanity Fair at silentera.com The Library of Congress American Silent Feature Film Survival Catalog:Vanity Fair
קופיף גורסקי

קופיף גורסקי (שם מדעי: Tarsius spectrumgurskyae) הוא מין של פרימט ממשפחת הטרסיוסיים, החי רק ביערות הגשם של האי סולאווסי באינדונזיה. הוא הוגדר ב-2017 בידי קבוצת פרימטולוגים שהפרידה אותו מהמין קופיף ממושקף מאותו האי, על סמך הבדלים קטנים, ובעיקר על בסיס הקול ועל סמך מבנה הפרווה הייחודי. קופיף זה קרוי על שם ד"ר שרון גורסקי, שביצעה מחקרים מקיפים על חייו והאקולוגיה של פרימט זה (בעודו תחת שם המין קופיף ממושקף), אולם בגלל מחקרים אלה החוקרים הוסיפו את תחילת השם המדעי בשמו המדעי של הקופיף הממושקף (Tarsius spectrum). קופיף זה חי בקבוצות קטנות לצידו של אחיו לסוג ולצד כמה פרימטים קטנים דומים. גודלו דומה מאוד באורך 4 עד 9.5 סנטימטרים ומשקל של עד 130 גרם. הוא מאופיין בזכות העיניים הגדולות המחזירות אור (כהתאמה לחיים בלילה), אוזניו הענקיות ובעיקר מבנה עצמות שורש הרגל הארוכות שלו, מהם קיבל את שם הסוג - Tarsus. מבנה הרגל עוזר לו לקפץ עד מעל חמישה מטרים בין הענפים. מדיה וקבצים בנושא קופיף גורסקי בוויקישיתוף קופיף גורסקי, באתר ITIS (באנגלית) קופיף גורסקי, באתר GBIF (באנגלית) קופיף גורסקי באתר הרשימה האדומה של IUCN Sharon Gursky
פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019

פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019 הוא טקס בו הוענקו פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בתחום היצירה הטלוויזיונית בישראל. הטקס שודר בכאן 11 ב-29 באפריל 2020 בהנחיית ירון ברובינסקי ומאיה אלקולומברה. ב-9 במרץ 2020 פורסמו המועמדים בקטגוריות השונות על ידי נדב אמבון ומירב פלדמן. מיד בפרוץ מגפת הקורונה פורסם כי ההצבעה בתחרות תידחה למועד לא ידוע. מאוחר יותר פורסם כי ההצבעה תיערך בין 23 ל-26 באפריל 2020. בשל ההגבלות הקשורות למגפת הקורונה, הטקס נערך באולפני מימד ללא קהל. דברי הזוכים הוקרנו במהלכו באמצעות שיחות וידאו ופסלוני הזכייה נשלחו לביתם. ברשימות מטה, הזוכים בקטגוריה מודגשים. לפי ערוץ לפי סדרה לפי ערוץ לפי סדרה הערה "קטגוריות מרכזיות" מהוות את הקטגוריות המפורטות לעיל: תוכנית, משחק, בימוי, וכתיבה. אינו כולל את הקטגוריות הטכניות. בשידור חי: הכרזת המועמדות והמועמדים לפרסי הטלוויזיה לשנת 2019 🏆 | כאן 11, באתר יוטיוב, ‏9 במרץ 2020 מכתב מיו"ר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, באתר www.israelfilmacademy.co.il ההצבעה בגמר תחרות פרסי הטלוויזיה 2019 נערכת ב- 23–26 באפריל, באתר www.israelfilmacademy.co.il העולים והעולות לגמר בתחרות פרסי הטלוויזיה 2019 שגיא בן נון‏, "תודה לנתניהו על יחסי הציבור הנפלאים": הסדרה "הנערים" היא הזוכה הגדולה בטקס פרסי הטלוויזיה, באתר וואלה, 29 באפריל 2020 פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019, סרטון באתר יוטיוב
אנדרואיד 11

אנדרואיד 11 היא גרסה של מערכת ההפעלה לניידים אנדרואיד שיצאה ב-2020. הגרסה הראשונה למפתחים יצאה ב-19 בפברואר 2020, כאימג' לטלפונים חכמים הנתמכים של גוגל פיקסל (החל ממכשירי פיקסל 2). גרסה שנייה של התצוגה המקדימה יצאה ב-18 במרץ 2020 וגרסה שלישית יצאה ב-23 באפריל 2020. גרסת הבטא הראשונה החלה להגיע למשתמשים בודדים ב-2 ביוני, לאחר שהשקתה בכנס רשמי נדחתה בטענה שזה אינו זמן לחגוג, ככל הנראה בעקבות רצח ג'ורג' פלויד. גרסת הבטא תוכננה לצאת כחלק מכנס I/O של גוגל, שבוטל בגלל מגפת הקורונה. הגרסה הגיעה לכלל המכשירים הנתמכים ב-10 ביוני. מצב של "יציבות הפלטפורמה" תוכנן ליולי 2020, והיציאה הסופית הייתה ב-9 בספטמבר 2020. בדומה לאנדרואיד 10, שם הגרסה הוא מספר ולא אות כמו בגרסות שקדמו. הלוגו של המהדורה כולל חוגה המציגה את המספר 11 - בהשראת הסרט המוזיקלי ספיינל טאפ. הגרסה תופץ למכשירי סמסונג החל מדצמבר 2020 וכלה בספטמבר 2021. תמיכה משופרת בטלפונים חכמים מתקפלים (כולל תמיכה בחיישני זווית ציר). תמיכה בגלישה סלולרית מהדור החמישי: 5G (כולל ממשק API להבחנה בין רשתות 5G עצמאיות). Mainline Project (שירות לרכיבי מערכת באמצעות חנות Google Play). הסרטת מסך באופן מובנה (ללא צורך בהתקנת אפליקציה). פורמט תמונה יעיל HEIF. תמיכה באימות זהות STIR/SHAKEN. אזור ייעודי לשיחות במסך ההתראות. אפשרות לאשר הרשאות באופן חד פעמי (בדומה ל-iOS 13). אכיפה חזקה יותר של הגבלות תחומי האחסון. לאחר עדכון מערכת, אפליקציות יכולות לחדש גישה לאחסון מוצפן באופן אוטומטי ללא אימות מחודש. אפשרות לדבג באמצעות חיבור לרשת אלחוטית, ללא צורך בחיבור פיזי של המחשב למכשיר. מדיה וקבצים בנושא אנדרואיד 11 בוויקישיתוף "Android 11: Developer Preview 2". Official Google developers blog. 2020-03-18. Android 11’s first beta lands early for some Pixel owners Haselton, Todd (2020-03-20). "Google's big developer conference is now completely canceled because of coronavirus". CNBC (באנגלית). נבדק ב-2020-04-06. How to install the Android 11 public beta Bohn, Dieter (19 בפברואר 2020). "Google releases Android 11 developer preview earlier than expected". The Verge. נבדק ב-19 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Android 11 will have 3 developer previews and 3 betas before release". Android Police. 19 בפברואר 2020. נבדק ב-19 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Amadeo, Ron (2020-02-19). "Google launches the Android 11 Developer Preview today". Ars Technica (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-04-06. רשמי: זה לו"ז העדכון של מכשירי סמסונג ל-Android 11 Gartenberg, Chaim (2020-02-19). "The most interesting new Android 11 features so far". The Verge (באנגלית). נבדק ב-2020-02-20. Condon, Stephanie. "Google releases second developer preview of Android 11". ZDNet (באנגלית). נבדק ב-2020-04-06.
איגוד תעשיית ההקלטות הדני

איגוד תעשיית ההקלטות הדני (באנגלית: IFPI Denmark) הוא ארגון העוקב אחר כמעט כל ההיבטים של ענף ההקלטות בדנמרק. תארים של זהב ופלטינה הוענקו לראשונה בדנמרק בתחילת שנות התשעים. בנוסף לכך, חולקו התארים לפי סינגלים, אלבומים, אלבומי וידאו וכדומה. וידאו-סינגל איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי אתר האינטרנט הרשמי של איגוד תעשיית ההקלטות הדני (בדנית) איגוד תעשיית ההקלטות הדני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איגוד תעשיית ההקלטות הדני, ברשת החברתית LinkedIn Home | IFPI, ifpi.dk Guld- og platinplader er devalueret [Gold and Platinum awards are lowered]. b.dk (בדנית). 2003-04-24. נבדק ב-2014-06-01. Hit Denmark. Billboard. 11 בספטמבר 1999. נבדק ב-2010-12-01. {{cite book}}: (עזרה) IFPI Denmark Revamps Certification Levels. Billboard. 7 בפברואר 2007. נבדק ב-2011-06-28. {{cite book}}: (עזרה) IFPI Denmark: Guld og platin. IFPI (Denmark). 2011. אורכב מהמקור ב-2011-04-11. נבדק ב-2014-06-01.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link) IFPI Certification Award Levels 2011 (PDF). IFPI. 2011. אורכב מהמקור ב-2011-07-26. נבדק ב-2012-10-11.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link) IFPI Certification Award Levels 2012 (PDF). IFPI. 2012. אורכב מהמקור ב-2012-08-10. נבדק ב-2014-05-30.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link) "Nye regler for platinplader til downloads" [New rule for Gold and Platinum downloads]. gaffa.dk. 2009-04-20. נבדק ב-2014-05-31. "IFPI Certification Award Levels 2009" (PDF). IFPI. 2009. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2009-10-23. נבדק ב-2011-06-28. "Guld og platin (Kriterierne for tildeling af guld- og platincertifikater er pr. 17. november 2014)" [Gold and platinum (Criteria for Gold and Platinum certifications since November 17, 2014)]. IFPI Denmark. 2014-11-17. אורכב מ-המקור ב-2015-06-29. נבדק ב-2017-04-07. "Guld og platin (Kriterierne for tildeling af guld- og platincertifikater er pr. 1. april 2016:)" [Gold and platinum (Criteria for Gold and Platinum certifications since April 1, 2017)]. IFPI Denmark. 2016-04-01. ארכיון מ-15 במאי 2016. נבדק ב-2017-09-14. {{cite web}}: (עזרה) "IFPI Denmark: Guld og platin (November 2011)". IFPI Denmark. 2011. אורכב מ-המקור ב-5 בנובמבר 2011. נבדק ב-2014-12-11. {{cite web}}: (עזרה) "IFPI Denmark: Guld og platin (February 2012)". IFPI Denmark. 2012. אורכב מ-המקור ב-26 בפברואר 2012. נבדק ב-2014-05-31. {{cite web}}: (עזרה) "IFPI Denmark: Guld og platin (October 2013)". IFPI Denmark. 2013. אורכב מ-המקור ב-23 באוקטובר 2013. נבדק ב-2014-05-31. {{cite web}}: (עזרה) "IFPI Denmark: Guld og platin (2014)". IFPI Denmark. 2014. ארכיון מ-2014-09-26. נבדק ב-2014-05-31. IFPI Certification Award Levels 2007 (PDF). IFPI. 2009. נבדק ב-2011-06-28. IFPI Denmark: Guld og platin (April 2011). IFPI Denmark. 2011. אורכב מהמקור ב-2011-04-11. נבדק ב-2014-05-31.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link) IFPI Denmark: Guld og platin (November 2011). IFPI Denmark. 2011. אורכב מהמקור ב-2011-11-05. נבדק ב-2014-05-31.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: bot: original URL status unknown (link)
ויליאם בול

ויליאם לוקהארט בול השלישי (באנגלית: William Lockhart Ball III;‏ נולד ב-10 ביוני 1948) הוא פוליטיקאי אמריקאי לשעבר. הוא מילא מגוון של תפקידים בממשלו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, החל מסגן מזכיר המדינה, ג'ורג' שולץ ב-1985. ב-1986 הוא היה לחבר בסגל הבית הלבן כשדלן הראשי ואיש הקשר של הנשיא רייגן בקונגרס. לאחר שנתיים בתפקיד זה הוא מונה על ידי הנשיא רייגן כמזכיר הצי של ארצות הברית. ויליאם בול נולד בבלטון שבקרוליינה הדרומית. ב-1969 הוא סיים לימודי תואר ראשון בניהול תעשייתי במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. לאחר סיום לימודיו החל בול שירות של שש שנים בצי ארצות הברית, כולל שירות פעיל כקצין על ספינה ולאחר מכן המשיך את שירותו במחלקת הצי בוושינגטון הבירה. ב-1975 הוא השתחרר משירותו בצי והמשיך כקצין בכוחות המילואים עד 1985. לאחר סיום שירותו הפעיל בצי שימש בול חבר בצוות של שני הסנאטורים הרמן טאלמדג' מג'ורג'יה וג'ון טאוור מטקסס. באפריל 1985 מונה בול כסגן מזכיר ההגנה לענייני חקיקה ובתפקיד זה שימש עד פברואר 1986. במרץ 1988 מינה אותו הנשיא רייגן כמזכיר הצי של ארצות הברית והוא המשיך לכהן בתפקיד זה גם בממשלו של הנשיא הבא, ג'ורג' הרברט ווקר בוש עד מאי 1989. בין השנים 1990–2005 שימש בול כנשיא אגודת יצרני המשקאות הקלים של ארצות הברית. בין השנים 2006–2007 הוא שימש כמנהל הכללי של קבוצת לאופלר, חברה ליחסי ממשל בוושינגטון. ב-1991 הוא היה חבר בוועדת התיאום מחדש של מחלקת ההגנה. ב-2002 נבחר בול כיושב ראש מועצת הנאמנים של "קרן אסיה" (The Asia Foundation), זאת שהוא היה חבר בקרן מאז 1995 ושימש כסגן יושב הראש שלה בשנים 1999–2001. ב-2005 הוא ייסד את חברת שירותי הייעוץ "בול ושות'", שמעניקה שירותי ייעוץ לחברות בנושאי ביטחון, אנרגיה ועסקים בינלאומיים. ב-2007 הוא היה חבר בוועדת המשמר הלאומי והמילואים. בול היה נשיא "קרן מוזיאון הצי", חבר מועצת הנאמנים של האקדמיה הימית של מיין וחבר מועצת המנהלים של "קרן ההיסטוריה הימית". ביולי 2011 היה בול לחבר במועצת ביטחון האנרגיה של ארצות הברית, שמטרתה לחסל את מונופול הדלק במגזר התחבורה בארצות הברית והיא ממומנת על ידי המכון לאנליזה של הביטחון העולמי. החל מ-2012 בול הוא המנהל של "יוזמת הביטחון של מושל ג'ורג'יה מטעם מחלקת הפיתוח הכלכלי של המדינה. בול נשוי לפטי בול ולשניים שתי בנות. הם מתגוררים באלכסנדריה, וירג'יניה. אחיו הוא הזמר-יוצר דייוויד בול. מדיה וקבצים בנושא ויליאם בול בוויקישיתוף Jacques Couret, Governor’s Defense Initiative started, Business Journal, Nov 28, 2012 Ralph Ellis, Military Might, Georgia Trend Magazine, January 2, 2017
סלאמיברסרי (2006)

סלאמיברסרי (2006) היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, Total Nonstop Action Wrestling. האירוע נערך ב-18 ביוני 2006, באולם האימפקט זון שבאורלנדו, פלורידה. האירוע היה האירוע השני בסדרת אירועי סלאמיברסרי. באוקטובר 2017, עם השקת פלטפורמת ה-Impact Plus, האירוע התווסף לספריית תוכני ה-VOD של הארגון. שמונה קרבות התנהלו באירוע, כולל אחד שהתקיים במופע המקדים לאירוע. בקרב המרכזי, ג'ף ג'ארט ניצח את כריסטיאן קייג', אביס, רון קילינגס וסטינג בקרב מלך ההר וזכה באליפות העולם במשקל כבד של NWA. סלאמיברסרי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תוצאות אירועי סלאמיברסרי
הר ג'מפר (אנטארקטיקה)

הר גַ'מְפֶּר (באנגלית: Mount Jumper) הוא הר בחלקו המרכזי של רכס סנטינל בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה. ההר ממוקם 13 קילומטרים מזרחית מהר וייטס. מעבר דברן מפריד בין הר ג'מפר לרכס היורד מפסגת אוונס. גובהו של ההר 2,890 מטרים מעל פני הים. ההר משקיף על קרחון אלן, שמצפון וממזרח לו, ועל יובליו של קרחון אלן - קרחון פאטון שמדרום להר, וקרחון רומיאנה שמצפון-מערב להר. ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שמו של מייג'ור ג'סי ט. ג'מפר (Jesse T. Jumper), מחיל האוויר של ארצות הברית שהשתתף בהקמת תחנת הקוטב הדרומי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956 – 1957. • Damien Gildea, Ellsworth Moutains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide הר ג'מפר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר ג'מפר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הר ג'מפר, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix הר ג'מפר באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) הר ג'מפר באתר peakbagger תרשים הנוף הנשקף מהר ג'מפר באתר peakfinder מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי על מעבר דברן מידע גאוגרפי על קרחון רומיאנה
דוד אייכלר

דוד אייכלר (7 בפברואר 1951 – 16 במאי 2021) היה פרופסור אמריטוס במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. תחום התמחותו העיקרי היה אסטרופיזיקה. דוד אייכלר נולד בשנת 1951 בברוקלין, וגדל במונסי ניו יורק. את הדוקטורט עשה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. את הפוסט דוקטורט עשה באוניברסיטת שיקגו, והיה חבר סגל באוניברסיטת מרילנד. עלה לארץ בתחילת שנות השמונים והצטרף לאוניבסיטת בן-גוריון בשנת 1983. הפך להיות חבר באיגוד האסטרונומי הבינלאומי ב-2003. אייכלר התגורר בבאר שבע. היה נשוי לאביבה, ולהם ארבעה בנים. אייכלר עסק באסטרופיזיקה. חיבר כ-113 מאמרים אקדמיים בנושאים של אסטרופיזיקה, קוסמולוגיה, ופיזיקת חלקיקים. בשנות השמונים הציע יחד עם צבי פירן, מריו ליביו מהטכניון ודויד שרם מאוניברסיטת שיקגו הסבר הנוגע להתמזגות של כוכבי נייטרונים. התאוריה אוששה בשנת 2017. חיבר עם רוג'ר בלנפורד מאמר פורץ דרך בנושא האצת חלקיקים ב-1987. ב-2001 טען כי הבזק קרני גמא עלול להתרחש ב-2004, טענה אשר הוכחה כנכונה. אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - נפרדים מפרופ' דוד אייכלר ז"ל, באתר in.bgu.ac.il International Astronomical Union | IAU, www.iau.org Eichler, David, physics.bgu.ac.il (באנגלית אמריקאית) חוקרים ישראלים כתבו על תגלית הנויטרונים ב-1989, באתר ynet, 16 באוקטובר 2017 נפתרה חידת היווצרות הקרינה העוצמתית ביותר ביקום, באתר Haaretz הארץ Bruce Dorminey, Sun-Grazing Comets As Triggers For Electromagnetic Armageddon, Forbes (באנגלית) הבזק הגאמא הגדול בהסטוריה המתועדת, באתר הידען, ‏2005-02-19
קרחון פאטון (אנטארקטיקה)

קרחון פאטון (באנגלית: Patton Glacier) הוא קרחון יובלי רחב ברכס סנטינל בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה. הקרחון מנקז את המורדות המזרחיים של החלק המרכזי של הרכס, בין הר אוסטנסו, והר טיירי. הקרחון זורם לכיוון מזרח - צפון-מזרח, בין פסגת אוונס ופסגת ורסיניקיה שמצפון לקרחון, לבין הר ברסקין שמדרון לקרחון. קרחון פאטון נשפך אל קרחון אלן צפונית-מזרחית לפסגת זאלמוקסיס ודרומית-מזרחית להר ג'מפר. ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שמו של סרג'נט ריצ'רד ר. פאטון (Richard J. Patton), מחיל האוויר של ארצות הברית שהיה הראשון שצנח על הקוטב הדרומי, ב-26 בנובמבר 1956, ואשר סייע מהקרקע לכוון הצנחת אספקה וחומרים אשר נדרשו להקמת תחנת הקוטב הדרומי. • Damien Gildea, Ellsworth Moutains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide קרחון פאטון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון פאטון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון פאטון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מזג אוויר נוכחי מעודכן בקרחון פאטון תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון פאטון נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון פאטון גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי