אנדריי טופולב

אנדריי ניקולייביץ' טופולב (ברוסית: Андрей Николаевич Туполев;‏ 29 באוקטובר (הלוח היוליאני, 10 בנובמבר הלוח הגרגוריאני) 1888 – 23 בדצמבר 1972) היה מתכנן מטוסים סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה אחראי על תכנון של כ-100 מטוסים, מהם 70 עברו לייצור סדרתי. על פעילותו הוענקו לו עיטורי לנין (8 פעמים), עיטור הדגל האדום (פעמיים), גיבור העמל הסוציאליסטי (3 פעמים), פרס לנין ו-5 פעמים פרס ברית המועצות. אנדריי טופולב נולד בכפר בקרבת טבר. עוד במהלך הלימודים בגימנסיה התגלו כישוריו במדעים מדויקים. בשנת 1908 הוא התחיל ללמוד בבית הספר הטכני הגבוה במוסקבה. בשנת 1909 החל להשתתף באספות של חוג התעופה בראשות ניקולאי ז'וקובסקי. הוא השתתף בבניית דאון וטס עליו בשנת 1910. בשנת 1911, בעקבות השתתפות בפעילות מהפכנית הוא הוצא מלימודים והוגלה ממוסקבה. הוא הצליח לחזור ללימודים כעבור מספר שנים וסיים אותם ב-1918 בהצטיינות יתרה. לאחר הלימודים החל טופולב לעבוד במכון האווירוהידרודינמי המרכזי בראשות ניקולאי ז'וקובסקי, שהוקם באותה שנה. בשנת 1925 היה טופולב בראש צוות התכנון של מטוס "TB-1" שהיה בנוי ממתכת והיה בין המפציצים הטובים בתקופתו. בשנת 1932 הוא תכנן מטוס "TB-3" שבאמצעותו בוצעה נחיתה של משלחת סובייטית על הקוטב הצפוני ב-1937. ב-1932 החלה בניית מטוס "ANT-25" שבאמצעותו טייסים סובייטים ביצעו טיסות לטווח ארוך בין ברית המועצות לבין ארצות הברית. ב-1934 סיים טופולב את תכנון המטוס "מקסים גורקי", שהיה מטוס הנוסעים הגדול ביותר בתקופתו (היה יכול להטיס 60 נוסעים). ב-21 באוקטובר 1937 נעצר טופולב ביחד עם מספר עובדי מכון התעופה בו עבד. הוא הואשם בריגול לטובת צרפת והאשמות נוספות, כגון ארגון מפלגה פשיסטית. בראשית 1938 פורסם בעיתונות שהוא הוצא להורג על לא עוול בכפו והיעלמותו המשיכה להופיע בעיתונות כעובדה בשנת 1940. לקראת סוף 1938 הוא קיבל היתר לארגן מכון לתכנון מטוסים בו עבדו מדענים ומהנדסים עצורים. ב-28 במאי 1940 הוא נשפט שלא בנוכחותו ל-15 שנות מאסר. ביולי 1941 הוא שוחרר ממעצר אך רק בשנת 1955 הוא טוהר מכל אשמה. במהלך מלחמת העולם השנייה תרמו מפציצים שתוכננו על ידי טופולב תרומה משמעותית להצלחות חיל האוויר הסובייטי והפרבדה התגאה בכך שטופולב עובד בתכנון מטוסים. לאחר המלחמה המשיך טופולב בפיתוח מפציצים סובייטים כולל מפציצים אסטרטגיים. המפציץ טופולב Tu-95 שנכנס לשירות בשנת 1956 המשיך להיות מטוס מבצעי גם למעלה מ-50 שנה אחר כך. בשנת 1953 נבחר טופולב כחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות. ב-1956 הוא מונה לתפקיד מתכנן ראשי של משרד התעופה הסובייטי. במקביל לפיתוח מפציצים פעל טופולב לפיתוח תעופה אזרחית. על בסיס מפציץ טופולב Tu-16 פותח מטוס הנוסעים טופולב Tu-104 ואחריו טופולב Tu-114 שהיוו בסיס לתעופה האזרחית הסובייטית במשך שנים רבות. במכון לתכנון מטוסים שטופולב עמד בראשו גדלו מתכנני מטוסים סובייטים רבים, לרבות ולדימיר פטליאקוב, פאבל סוחוי, מיכאיל מיל וסמיון לאבוצ'קין. אנדריי טופולב נפטר בשנת 1972 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה. לאחר פטירתו, הועמד בנו בראש "המכון לתכנון מטוסים על שם טופולב". על שמו נקראים רחובות במוסקבה, סנט פטרסבורג, וורונז', רוסטוב-על-דון, דונייצק, קייב, פראג, ברטיסלבה, אומסק, אולן-אודה, אוליאנובסק, טבר, קריבוי רוג, ז'וקובסקי, קימרי, טיומן, טוליאטי, סוקול, דומודדובו, אביאגורודוק, אמסטרדם. בשנת 1973 מכון התעופה של קאזאן נקרא על שם טופולב (מאז 1992 - האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של קאזאן על שם א.נ. טופולב). חברה רוסית לתעופה וחלל טופולב משנת 2018, נמל התעופה הבין-לאומי ונוקובו נקרא על שמו של א.נ. טופולב. תעשיית תעופה ברוסיה מדיה וקבצים בנושא אנדריי טופולב בוויקישיתוף סרט על פעילות אנדריי טופולב, סרטון באתר יוטיוב אנדריי טופולב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנדריי טופולב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) נתברר: טופולייב הוצא להורג על לא עוון, דבר, 6 בפברואר 1938 מספר הקצינים שנרצחו ע"י סטאלין, הַבֹּקֶר, 4 באפריל 1938 האויריה הרוסית, הַבֹּקֶר, 22 במאי 1938 ג. יורייבסקי, במערכות הצבא האדום, הצופה, 30 ביוני 1940 הענק הרוסי על רגלי חרס, הצופה, 9 באפריל 1940 Tupolev: The Man and His Aircraft, pages 13-14 כוחנו האווירי בקרבות למען המולדת, משמר, 5 בנובמבר 1943 בריה"מ בונה מטוסי נוסעים גדולים, חרות, 7 במאי 1957