טרוס ואן ליר

טרוס ואן ליר (בהולנדית: Truus van Lier, קיצור של חרטרוידה, Geertruida, נולדה ב-22 באפריל 1921 באוטרכט ונרצחה ב-27 באוקטובר 1943 בזקסנהאוזן) הייתה לוחמת התנגדות הולנדית נגד הכיבוש הנאצי של הולנד. הוריה היו עורך הדין וילם אלכסנדר ואן ליר ודירקיה וילמינה ונסינק, כימאית שעבדה באוניברסיטת אוטרכט. למברטוס ואן ליר, סבה, היה ממייסדי הבנק "אוטרכט היפותקבנק" (Utrecht Hypotheekbank), שבסיסו ברחוב דריפט 17. בסתיו 1940 החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת אוטרכט והייתה חברה בקבוצת ההתנגדות CS-6, ששמה נגזר מהכתובת קורליסטראט 6 (Corellistraat 6) בהאג, שם שכן מטה הקבוצה. במהלך 1943 הסתננה ואן ליר לתנועה הלאומית-סוציאליסטית (NSB) ולוורמאכט באמרספורט. היא הצליחה לצלם את שדה התעופה הצבאי של ססטרברג (Soesterberg) ולהעביר את הצילומים לתנועת ההתנגדות. לפי הידוע, היא העבירה ספרות בלתי חוקית ונשק בתור שליחה וליוותה יהודים למקומות מסתור. ב-3 בספטמבר 1943 ירתה ואן ליר במפקד משטרת אוטרכט, חרארדוס יוהנס קרלן, נאצי בכיר, ליד ביתו בווילמספלנטסן (Willemsplantsoen). קצין האס אס הבכיר, שטורמבאנפיהרר וילי לאגס, הבטיח פרס של 10,000 גילדן למי שיספק מידע על המתנקש. טרוס ואן ליר נבגדה על ידי חבר CS-6 שהפך למרגל עבור הגרמנים. ב-14 בספטמבר 1943 נעצרה בהארלם, גורשה למחנה הריכוז זקסנהאוזן והוצאה שם להורג על ידי כיתת יורים ב-27 באוקטובר 1943 . על פי דיווחי עדים, היא עמדה מול רוצחיה בראש מורם ושרה, יחד עם שני לוחמי התנגדות נוספים. היא הייתה בת 22 במותה. אביה, שנחשב יהודי, שרד את השואה על ידי הסתתרות. הוא לא ידע על גורל בתו וחיפש מידע באמצעות פרסומות בעיתונים. ב-10 ביולי 1946 הודיע לו הצלב האדום על גורלה. הבוגד שהסגיר את טרוס ואן ליר הורשע לאחר נפילת המשטר הנאצי. גם אמה של טרוס ואן ליר נרצחה על ידי המשטר הנאצי. היא נעצרה, נכלאה במחנה פוכט וגורשה למחנה הריכוז ראוונסבריק, שם נספתה בינואר 1945. אחייניתה, טרוי ואן ליר, טיפלה בילדים יהודים. יחד עם יט ברדניס ואן ברלקום (Jet Berdenis van Berlekom) ובעזרת בית הילדים קינדייסהאפן באוטרכט, היא הצליחה להביא 150 ילדים למקום מבטחים. גם אחותה הגדולה של טרוס, וילהלמינה, הייתה חברת ההתנגדות. היא הצליחה לברוח לצרפת ומשם ברחה לספרד והגיעה לאנגליה. באוטרכט יש סיור קולי להנצחת סיפוריהן של טרוס וטרוי ואן ליר. אנדרטאות מנציחות אותה, ורחוב בשכונת אוסדורפ (Osdorp) באמסטרדם נקרא על שמה. שמה חרוט על מצבה במסגרת מיזם לזכר סטודנטים שנהרגו באוטרכט בתקופת הכיבוש הנאצי. ב-2003 יצר הקולנוען יאן ואן פריזלנד דו"ח VPRO על ואן ליר ועל ניסיון ההתנקשות בחרארדוס יוהנס קרלן. הומאז' הוצב ברחוב קתרינסאינגל (Catharijnesingel) באוטרכט ב-2005: טומי הנדריקס שתל נרקיסים צהובים ולבנים, שיצרו את השם Truus. בדצמבר 2020 נשתלו הנרקיסים במקום אחר. השם מופיע כעת ברחוב ואלסטג (Walsteeg) באוטרכט. בשנת 2021 הונחה אבן נגף לזכרה באוטרכט. היא כונתה "גיבורת ההתנגדות" על ידי עיריית אוטרכט. Michiel van Diggelen, Kees van Domselaar: Truus van Lier. Van schoolmeisje tot verzetsvrouw. Uitgeverij IJzer, Utrecht 2022, ISBN 978-90-8684-252-0. Jessica van Geel: Truus van Lier. Het leven van een verzetsvrouw. Thomas Rap, Amsterdam 2022, ISBN 978-94-004-0873-9. מדיה וקבצים בנושא טרוס ואן ליר בוויקישיתוף אורלוגס ברונן Vrouwenlexicon einige Quellen geben den 24. November 1943 an, doch das Totenbuch von Sachsenhausen schreibt 27. Oktober 1943 Rietveld Schröder House: Truus van Lier (1921-1943), abgerufen am 12. September 2021 OostKrant: Audiotour Truus & Trui van Lier, abgerufen am 12. September 2021 ‘Truus’ staat weer in bloei langs de Utrechtse Catharijnesingel, abgerufen am 18. September 2021 Gemeente Utrecht: Utrechtse verzetsheldin Truus van Lier op honderdste geboortedag geëerd met plaquette en Stolpersteine, 22. April 2021