סמל ארצות הברית

סמל ארצות הברית, או לפי שמו הרשמי החותם הגדול של ארצות הברית (באנגלית: The Great Seal of the United States), הוא החותם הרשמי לאישור מסמכים המוצאים על ידי הממשלה של ארצות הברית. השם מתאר הן את החותם עצמו והן את סמל המדינה (אף שהחותם לא אומץ מעולם רשמית כסמל המדינה). החותם היה בשימוש לראשונה בשנת 1782. במרכז החותם ניצב עיטם לבן-ראש, הציפור הלאומית של ארצות הברית, שכנפיו פרוסות לצדדים ומעל ראשו 13 כוכבים. העיטם מחזיק ב-13 חצים המסמלים את המלחמה בכפתו השמאלית, ובענף עץ זית ובו 13 עלים ו-13 זיתים המסמלים את השלום. העיטם מביט לעבר כפתו הימנית – דבר המסמל את העדפת השלום על המלחמה. העיטם מחזיק במקורו את המוטו: "E Pluribus Unum" (בלטינית: "מתוך רבים אחד"). המספר 13 מייצג את שלוש עשרה המושבות הראשונות. על חזהו של העיטם מגן הדומה לדגל ארצות הברית – בשני הבדלים: אין כוכבים על חלקו הכחול של המגן, ואילו 13 הפסים האדומים והלבנים מסודרים כך ששני הפסים החיצוניים הם לבנים, בניגוד לדגל בו הם אדומים. סידור זה נאמן לחוק הטינקטורה האוסר ציור צבע על גבי צבע והוא נועד למנוע את מגע בין הצבע האדום לצבע העיטם שסביבו. ששת הפסים האדומים ושבעת הפסים הלבנים מסמלים את שלוש עשרה המושבות. בחלקו האחורי של החותם ניצבת פירמידה בלתי גמורה בת 13 שכבות. בבסיסה מופיע המספר 1776 – שנת ייסוד ארצות הברית, בספרות לטיניות. במקום בו צריך להיות ראש הפירמידה ניצבת עין ההשגחה. מעל הפירמידה מופיעה הכתובת "Annuit Cœptis" (בלטינית: [ההשגחה העליונה] "הכירה בקיומנו") ותחת הפירמידה ציטוט של ורגיליוס: "Novus Ordo Seclorum" (בלטינית: סדר חדש של הדברים). חלקו האחורי של החותם אינו משמש כחותם בפני עצמו, אך מופיע, לדוגמה, על צדו האחורי של שטר דולר אמריקאי אחד. מאז שנת 1935 מופיעים שני צידי החותם על שטר דולר אמריקאי אחד. רבים משייכים את חלקו האחורי של החותם לסמלים של הבונים החופשיים, אולם החותם לא עוצב על ידי חבר בבונים החופשיים (היחיד מבין חברי ועדת הסמל שהיה חבר בבונים החופשיים היה בנג'מין פרנקלין והצעותיו נדחו ברובן). "עין ההשגחה" הוא מוטיב נפוץ מתקופת הרנסאנס. הצבת העין בתוך משולש נעשתה לראשונה על ידי פייר יוג'ין דוסימיטייר וכן בצורה קצת שונה על ידי ויליאם בארטון. בתרשימו המקורית של דו סימטייר עמדו שתי דמויות לצידי המגן שהפירמידה והעין מופיעה מעליהם. לפי סברה אחרת של ההיסטוריונים, בחותם ניכרה השפעתו של חיים סולומון, הבנקאי היהודי אשר מימן את כוחותיו של ג'ורג' וושינגטון במלחמת העצמאות האמריקאית. לפי סברה זו מסודרים הכוכבים בראש הסמל בצורת מגן דוד, לאות תודה על עזרתו של סולומון היהודי. במקור צוירו הכוכבים ככוכבים בעלי שש קרניים (בדומה למגני דוד), ורק בסוף המאה ה־19 החלו לציירם ככוכבים בעלי חמש קרניים. ב-4 ביולי 1776 מינה הקונגרס הקונטיננטלי ועדה לתכנון חותם עבור המדינה. הוועדה התחלפה שלוש פעמים, ולקח לה למעלה משש שנים להחליט על הסמל. בין היתר הועלתה על ידי בנג'מין פרנקלין הצעה לעצב חותם המתאר את עם ישראל לאחר חציית ים סוף בזמן שפרעה וצבאו טובעים בים. לבסוף החליט צ'ארלס תומסון לאחד אלמנטים של שלוש הוועדות השונות וב-20 ביוני 1782 החליט הקונגרס על חותם המדינה. בחותם נעשה שימוש לראשונה ב-16 בספטמבר 1782 לאישור חתימתו של ג'ורג' וושינגטון על החלטה להחליף שבויים. לאחר קבלת חוקת ארצות הברית בשנת 1789 העביר תומסון את החותם למזכיר המדינה של ארצות הברית תומאס ג'פרסון. מאז ועד ימינו מחזיק החותם הוא מזכיר המדינה של ארצות הברית. בשנת 1841 הוחלף לראשונה החותם עצמו, שהתבלה מרוב שימוש, בחותם בעל עיצוב דומה. מאז, הוחלף החותם מספר פעמים בשל שחיקה. כל החותמים מוצגים בארכיון הלאומי של ארצות הברית בוושיגנטון. החותם שמור כיום באולם תצוגה במחלקת המדינה של ארצות הברית. איש מחלקת המדינה חותם על המסמכים הרשמיים באמצעות החותם לאחר חתימתם של נשיא ארצות הברית וחתימת מזכיר המדינה. משתמשים בחותם בין 2,000–3,000 פעמים כל שנה. חותם נשיא ארצות הברית חותם הסנאט של ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא סמל ארצות הברית בוויקישיתוף סמל ארצות הברית מידע רשמי על סמל ארצות הברית תיאור ההצעה בכתב ידו של פרנקלין