laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברול סטארס - דמויות

במשחק הנייד ברול סטארס מבית חברת Supercell ישנן 84 דמויות (במשחק נקראות "ברולרים", "Brawlers"). לכל ברולר יש התקפה רגילה ותכונת סופר. במשחק יש שבעה סוגי ברולרים, לכל סוג יש מאפיינים משלו. גורם/גורמת נזק: גורמי הנזק מאופיינים במגוון צורות של טווח פגיעה. הצורה הנפוצה ביותר היא משולש שווה-שוקיים, כאשר הצלע הרחוקה מהברולר היורה היא מעוגלת. צורה נוספת היא מלבן, הקיים בשני סוגים עיקריים: האחד בעל צלע קצרה ארוכה יחסית, והשני בעל צלע ארוכה מאוד וצלע קצרה קצרה מאוד. טווח הפגיעה של גורמי הנזק משתנה בין הדמויות השונות. חלק מהם מתאפיינים בטווח בינוני, שאינו ארוך במיוחד אך גם לא קצר. לעומתם, ישנם גורמי נזק בעלי טווח ארוך במיוחד, המאפשרים פגיעה ממרחק רב. סוג זה הוא הרב ביותר במשחק, עם מספר של כ-17 ברולרים מסוג "גורם נזק". הברולרים הידועים בקטגוריה זו הם: שלי, קולט, ניטה, ריקו, ספייק, 8-ביט, צ'סטר קלנסי ומו. טנק: ברולרים המתאפיינים בכמות גבוהה של נקודות בריאות, המגיעה למינימום של 7,000 נקודות ברמת כוח 9. ברולרים אלה מתוכננים לספוג נזק רב ולהגן על חברי הקבוצה. מרבית הטנקים מצטיינים בטווח קרב קצר, המחייב אותם להתקרב ליריבים כדי לגרום נזק משמעותי. מאפיין ייחודי של רוב הטנקים הוא שתכונת הסופר שלהם נטענת כאשר הם סופגים נזק מאויבים. פרנק הוא הברולר עם הכי הרבה חיים בקטגוריית טנק, וגם במשחק עצמו. הברולרים הידועים בקטגוריה זו הם: בול, אל פרימו, דאריל, פרנק, רוזה, באבל, ג'קי, מג, באסטר, והאנק. ארטילריה: זורקים יודעים לירות את היירייה העיקרית שלהם מעל לקירות ומבנים. הברואלרים הידועים בקטגוריה זו הם טיק, דיינמייק, בארלי, גרום, ספראוט ולארי ולורי. בקר: ברולרים שפוגעים באויבים בדרכים שאינן גורמות נזק. למשל הזזת האויבים לפעמים אחורה ולפעמים לקדמת התוקף, השתלטות מוחלטת על היריב (במקרה של תכונת הסופר של וילו) שיתוק של היריב (למשל במקרה של לו), או תזוזה עצמית למרחקים מסוימים (כמו במקרה של צ'אק). הברולרים הידועים בקטגוריה זו הם: ג'סי, בו, פני, ג'ין, סנדי, אמז, מר.פ, גייל, אמבר, לו, סקוויק, גריף וצ'אק. תמיכה: ברולרים שנותנים עזרה לחברי הקבוצה עם כל מיני יכולות (המהירות של מקס, הצריח של פאם, הגיטרה של פוקו, הנקניקייה של דאג, המגן של גאס, השיקוי של ביירון וכו'). הברולרים הידועים בקטגוריה זו הם: פוקו, פאם, מקס, ביירון, ראפס, גאס, גריי, דאג, קיט וברי. מתנקש: המתנקשים יודעים לגרום הרבה נזק במעט זמן. לרובם תכונות מיוחדות כמו: הרעלה, בלתי נראות ועוד. הברולרים הידועים בקטגוריה זו הם: סטו, אדגר, מורטיס, קרואו, ליאון, באז, סאם, קורדליוס, לילי, פאנג, וקנג'י. צלף: דמות אשר יכולה לירות ממרחק גדול, וככל שהיא רחוקה יותר מהמטרה, כך מורידה לה יותר חיים. הברולרים הידועים במיוחד בקטגוריה זו הם: ברוק, בל, מנדי, מייזי, בי, אנג'לו, פייפר, בוני, ג'נט ונאני. מקרא סוגי ברולרים   גורם נזק   טנק   ארטילריה   בקר   תמיכה   מתנקש   צלף Brawl Stars Wiki, brawlstars.fandom.com (באנגלית) Supercell (חברת משחקים) סקואד באסטרס קלאש רויאל ברוב הפעמים נקרא "אייט ביט", לפי בשמו באנגלית: Bit-8 (Eight Bit) בגרסה האנגלית של המשחק, נקראת קוֹלֵט (Colette), ובעברית סופיה, במטרה להקל על הגהת השם במקור, בראשי תיבות באנגלית: EMZ אין תרגום לעברית בגרסה האנגלית של המשחק, נקראת ביבי (Bibi), ובעברית באבל
ז'ארדל (1997)

אסמירלדו סה דה סילבה (בפורטוגזית: Esmiraldo Sá da Silva; נולד ב-20 בספטמבר 1997), היודע בכינוי ז'ארדל (Jardel), הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת החלוץ בעירוני קריית שמונה. ז'ארדל התחיל את הקריירה שלו בדפורטיבו פבריל מהליגה הספרדית השלישית. בשנת 2020 הוא חתם בלסה מהליגה השלישית בפורטוגל. כעבור שנה חתם בפיירנסה מהליגה הפורטוגזית השנייה. ב-21 באוגוסט 2022 הבקיע פנדל במשחק נגד ליישואש כאשר רץ לכדור וקפא במקומו מספר שניות ולאחר מכן בעט פנימה. ב-24 ביוני 2023 חתם לשלוש שנים בוויזלה. ב-14 בפברואר 2024 הושאל לרדומיאק ראדום מליגת העל הפולנית עד לסיום העונה. יומיים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד הביתי 4-0 נגד פוגון שצ'צ'ין. ב-18 באוגוסט 2024 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. ז'ארדל, באתר Transfermarkt ז'ארדל, באתר Soccerway ז'ארדל, באתר FootballDatabase.eu A player freezes to take a penalty kick, סרטון באתר יוטיוב, 22 באוגוסט 2022
קאונטר סטרייק 2

קאונטר סטרייק 2 (באנגלית: Counter-Strike 2) הוא משחק יריות טקטי בגוף ראשון משנת 2023 אשר פותח ופורסם על ידי חברת Valve. זהו המשחק החמישי בסדרת משחקי קאונטר סטרייק. המשחק יצא לראשונה לשווקים ב-27 בספטמבר 2023 עבור Windows ו-Linux. בדומה למשחקים הקודמים בסדרה, קאונטר סטרייק 2 הוא משחק יריות בגוף ראשון מרובה משתתפים. מטרת השחקן היא להצטרף לקבוצה של טרוריסטים, או לוחמים בטרור, ולנסות לבצע את מטרות הקבוצה, או לחלופין לחסל את הקבוצה הנגדית. המשחק מתקיים בסיבובים קצרים, אשר נגמרים כאשר אחת מהקבוצות מובסת, או כאשר קבוצה אחת הצליחה לבצע את מטרתה. המשחק כולל מגוון של מפות קלאסיות וחדשות, ומכיל סביבות מגוונות. המשחק מכיל מספר שיפורים בהשוואהה למשחק הקודם בסדרה, כולל שינוי ממנוע המשחק Source ל-Source 2 אשר מאפשר גרפיקה משופרת. למשחק שלושה מצבי משחק עיקריים - Premiere, Competitive ו-Wingman. בכל אחד ממצבי המשחק הללו, שתי הקבוצות חייבות כל אחת להשיג יעדים ספציפיים. מדיה וקבצים בנושא קאונטר סטרייק 2 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאונטר סטרייק 2 קאונטר סטרייק 2, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
קאונטר סטרייק (סדרת משחקים)

סדרת קאונטר סטרייק (באנגלית: Counter-Strike) היא סדרת משחקי יריות טקטים בגוף ראשון שפותחה ופורסה על ידי חברת Valve. סדרת המשחקים, אשר ידועה במיוחד בזכות עבודת הצוות שמבוצעת על ידי השחקנים לאורך המשחק, הפכה עם השנים לאחת מסדרות משחקי הווידאו המשפיעים והמצליחים ביותר בכל הזמנים. מטרת השחקן במשחקים הללו היא להצטרף לקבוצה של טרוריסטים, או לוחמים בטרור, ולנסות לבצע את מטרות הקבוצה, או לחלופין לחסל את הקבוצה הנגדית. המשחקים הללו מתקיימים בסיבובים קצרים, אשר נגמרים כאשר אחת מהקבוצות מובסת, או כאשר קבוצה אחת הצליחה לבצע את מטרתה. ערך מורחב – קאונטר סטרייק המשחק נוצר בתחילה כגרסה (מוד) למשחק Half-Life, ובעקבות הצלחתו צוות הפיתוח נשכר על ידי חברת Valve בשנת 2000 והחברה רכשה את הזכויות לקאונטר סטרייק. לאורך השנים הופקו גם גרסאות של המשחק ל-Xbox, macOS, ולינוקס. ערך מורחב – Counter-Strike: Condition-Zero בשנת 2003 יצא המשחק השני בסדרה, המשחק משתמש במנוע משחק זהה למשחק המקורי והשיפורים במשחק נובעים מרמת הפירוט במודלים ובטקסטורות. חידוש נוסף הוא האפשרות למשחק לשחקן יחיד שבו השחקן בוחר את אחת הקבוצות ונלחם כנגד הקבוצה השנייה אשר מונעת על ידי בינה מלאכותית. ערך מורחב – Counter-Strike: Source גרסה החדשה המבוססת על מנוע Source שיצרה Valve ב-2004 במקור ל-Half-Life 2. המשחק מציג שיפור משמעותי בגרפיקה, ובנוסף מנוע פיזיקלי חדש Havok ותוקנו באגים שהיו בגרסאות קודמות. ערך מורחב – Counter-Strike: Global Offensive גרסה חדשה של Counter-Strike: Source אשר יצאה ב-21 באוגוסט 2012. המשחק מכיל מפות משחק חדשות, כלי נשק חדשים, שיפור הטקסטורות ומודלים איכותיים יותר. הוא גם מכיל שיפורים במפות משחק קודמות מוכרות כמו Dust, Dust 2, Aztec, Nuke, Inferno. משחק זה היה אמור להכיל גם אפשרות לשחק בין פלטפורמות Xbox 360, Playstation 3 ו-PC באותו שרת תחת שימוש במקלדת ועכבר למניעת יתרון אבל החברה החליטה שיש הבדלים גדולים מדי בין החומרות השונות. ערך מורחב – קאונטר סטרייק 2 המשחק יצא לשווקים ב-1 בספטמבר 2023 בגרסת בטא מוגבלת. ערך מורחב – Counter-Strike 2D גרסה שזכתה לפופולריות רבה לקאונטר סטרייק. כעיקרון שמה של גרסה זו מעיד על זה שהיא מוצגת בגרפיקת דו מימד. הוא עיבוד ארקייד היפני ל-Counter Strike שיצא לאור על ידי Namco והוא פותח במיוחד בשביל לפעול על מערכת לינוקס. ערך מורחב – Counter-Strike Online המשחק מבוסס על המשחק Counter Strike Source ומציג שרתי משחק קבועים. המשחק הוא חינמי ופותח על ידי החברה Nexon. המשחק מיועד בעיקרו לקהל האסייתי. למשחק יש מצבים קבועים, ולא ניתן להוסיף מצבי משחק. ספין-אוף נוסף יצא למשחק בשם Counter-Strike Nexon: Zombies בשנת 2014. מדיה וקבצים בנושא קאונטר סטרייק בוויקישיתוף
דניאיל שפרן

דניאיל שפרן (ברוסית: Даниил Борисович Шафра́н‏; 13 בינואר 1923 - 7 בפברואר 1997) היה נגן צ'לו סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1976 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. שפרן ניצח במספר תחרויות של מוזיקאים. דניאיל שפרן נולד בשנת 1923 בפטרוגרד למשפחה יהודית. אביו היה נגן צ'לו, מנהל קבוצת צ'לו בתזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג. אמו הייתה נגנית פסנתר. בגיל שמונה דניאיל החל ללמוד נגינה אצל אביו ובגיל עשר החל ללמוד בקונסרבטוריון של לנינגרד צל יעקב שטרימר. בשנת 1937 שפרן ניצח בתחרות כנרים ונגני צ'לו במוסקבה. באותה שנה הוא הקליט יצירה של פיוטר צ'ייקובסקי והחל לנגן בצ'לו של אמאטי משנת 1630. בתקופת מלחמת העולם השנייה שפרן היה בנובוסיבירסק. בשנת 1946 הוא ניגן סונטה לצ'לו של דמיטרי שוסטקוביץ' ביחד עם המלחין. בשנת 1946 שפרן לראשונה נסע להופעות מחוץ לברית המועצות. בשנת 1949 שפרן ביחד עם מסטיסלב רוסטרופוביץ' קיבלו פרס ראשון בתחרות שנערכה בבודפשט. בשנת 1950 שפרן סיים לימודים בקונסרבטוריון אצל יעקב שטרימר ועבר למוסקבה. בשנת 1960 שפרן לראשונה הופיע בקרנגי הול ובשנת 1964 ברויאל פסטיבל הול. בנוסף להופעות רבות ברחבי העולם שפרן היה מלמד והיה נותן שיעורי אמן במדינות רבות. שפרן היה בחבר שופטים של "תחרות על שם צ'ייקובסקי" בשנים 1964-1990. על פעילותו בתחום המוזיקה שפרן קיבל פרס ברית המועצות (1952). בשנת 1977 הוא קילב תואר אמן העם של ברית המועצות. שפרן נפטר בשנת 1997 במוסקבה ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה. לאחר פטירתו אשתו של שפרן העבירה את הצ'לו שלו למוזיאון במוסבקה. דניאיל שפרן, באתר AllMusic (באנגלית) דניאיל שפרן, באתר MusicBrainz (באנגלית) דניאיל שפרן, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית) אתר שמוקדש לשפרן
אלכסנדר סטולפר

אלכסנדר סטולפר (ברוסית: Александр Борисович Столпер‏; 12 באוגוסט 1907 - 12 בינואר 1979) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1977 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. אלכסנדר סטולפר נולד בשנת 1907 בדבינסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בלטביה) למשפחה יהודית. אביו בר היה יליד רצ'יצה. בעקבות אירועי מלחמת האזרחים ברוסיה המשפחה עברה לתחומי רוסיה הסובייטית. בשנת 1923 סטולפר עבד כעיתונאי ובהמשך עד לשנת 1925 למד במכון לקולנוע. בשנת 1927 הוא התחיל לעבוד כתסריטאי באולפני "מוספילם". בשנת 1938 סטולפר סיים לימודי בימוי אצל סרגיי אייזנשטיין. בשנת 1942 סטולפר היה במאי ותסריטאי של סרט קולנוע "בחור מהעיר שלנו" עם ניקולאי קריוצ'קוב בתפקיד ראשי. בשנת 1948 הוא היה במאי של סרט "[סיפור של איש אמיתי" שזכה לפופולריות גדולה ולסטולפר הוענק פרס ברית המועצות. סרטו "רחוק ממוסקבה" משנת 1950 גם זכה בפרס ברית המועצות. בסך הכול סטולפר ביים כ-20 סרטים וכתב כ-10 תסריטים. בשנת 1964 סטולפר החל ללמד במכון לקולנוע ובשנת 1971 התמנה לפרופסור. על פעילותו בתחום הקולנוע סטולפר קיבל פרס ברית המועצות פעמיים ומספר עיטורים. בשנת 1977 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. סטולפר נפטר בשנת 1979 במוסקבה ונטמן בבית העלמין ודנסקויה. אלכסנדר סטולפר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר סטולפר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה (ברוסית)
שימיץ'

האם התכוונתם ל... דאריו שימיץ' – כדורגלן קרואטי לורנצו שימיץ' – כדורגלן קרואטי רוקו שימיץ' – כדורגלן קרואטי
The Beatles' 1965 European tour

The Beatles' 1965 European tour היה סיבוב הופעות של להקת הרוק הבריטית הביטלס, אשר החל באולפני BBC, לונדון, אנגליה ב-20 ביוני 1965 והסתיים בתיאטרון ABC, בלקפול, אנגליה ב-1 באוגוסט באותה שנה. רשימת שירים זו מייצגת את הופעת הלהקה במרכז הירידים, ניס, צרפת ב-30 ביוני 1965, וזו אינה מייצגת בהכרח את כל ההופעות שקיימה הלהקה במסגרת סיבוב זה. "Twist and Shout" "She's a Woman" "I'm a Loser" "Can't Buy Me Love" "Baby's in Black" "I Wanna Be Your Man" "A Hard Day's Night" "Everybody's Tryin' to Be My Baby" "Rock and Roll Music" "I Feel Fine" "Ticket to Ride" "Long Tall Sally" ג'ון לנון – זמרה, קולות רקע, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, מפוחית פה פול מקרטני – זמרה, קולות רקע, בס ג'ורג' האריסון – זמרה, קולות רקע, גיטרה חשמלית רינגו סטאר – זמרה, קולות רקע, תופים The Beatles’ European tour begins at the Palais des Sport, Paris, The Beatles Bible, ‏20 June 1965 The Beatles at Palais des Expositions, Nice, France, Setlist, ‏5 July 2022
ג'ונתן אלמר

ג'ונתן אלמר (באנגלית: Jonathan Elmer‏; 29 בנובמבר 1745 – 3 בספטמבר 1817) היה פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הפרו-אדמיניסטרטיבית (הפדרליסטית). ג'ונתן אלמר נולד בסידרוויל, פרובינציית ניו ג'רזי, ב-29 בנובמבר 1745. הוא היה בנם של הכומר דניאל אלמר ואביגיל (לורנס) אלמר. הוא קיבל שיעורים פרטיים עד 1765, אז החל ללמוד בכיתה הראשונה של סטודנטים לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה. הוא קיבל את התואר הראשון ברפואה בשנת 1768, וב-1771 קיבל את תואר הדוקטור שלו ברפואה, הראשון שהוענק על ידי אמריקן יוניברסיטי. אלמר עסק ברפואה בברידג'טון והיה פעיל בממשל ובפוליטיקה. מ-1772 עד 1775, הוא שימש שריף של מחוז קמברלנד. במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית הוא היה קצין מיליציה והגיע לדרגת קפטן כמפקד פלוגה. הוא נבחר לאגודת הפילוסופיה האמריקאית בשנת 1774. אלמר היה ציר בקונגרס הקונטיננטלי שלוש פעמים: 1777 עד 1778, 1781 עד 1783 ו-1787 עד 1788. בשנים 1780 ו-1784 הוא ייצג את מחוז קמברלנד במועצה המחוקקת של ניו ג'רזי. המכללה של ניו ג'רזי (הידועה כיום כאוניברסיטת פרינסטון) הפכה את אלמר לנאמן ב-1782. הוא כיהן בתפקיד זה עד 1795. בית המחוקקים של ניו ג'רזי מינה את אלמר לסנאט של ארצות הברית והוא כיהן מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1791. בריאותו הדרדרה לאחר מכן, והוא מת ב-3 בספטמבר 1817, ונקבר בבית הקברות של הכנסייה הפרסביטריאנית באולד ברוד סטריט בברידג'טון. בשנת 1769 נישא אלמר למרי סילי, בתו של קולונל אפרים סילי מברידג'טון. הם היו הורים לשמונה ילדים. אחיו הצעיר של אלמר, אבנעזר אלמר, ובנו של אבנעזר לוציוס אלמר היו חברים בבית הנבחרים של ארצות הברית. ג'ונתן אלמר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ונתן אלמר, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) David J. Fowler. "Elmer, Jonathan". American National Biography Online Feb. 2000. Access Date: Tue Dec 25 15:45:44 EST 2007 "APS Member History". search.amphilsoc.org. נבדק ב-2021-03-30.
טנדו

טנדו הייתה תוכנית אירוח שהנחה ירון לונדון בשנות ה-70 בערוץ הראשון. שם התוכנית "טנדו" שאול מארמית ופירושו "בשניים, ביחד, בצוותא". במסגרת התוכנית אירח לונדון אורחים לריאיון עומק. בתוכנית הופיעו שלושה אורחים, ובין הראיונות ניגן יצחק שטיינר קטעי קישור מוזיקליים בפסנתר ובסיום התוכנית סבו האורחים יחדיו ושאלו אחד את השני שאלות. בין האורחים היו גולדה מאיר, משה דיין ונשיא ההסתדרות הציונית העולמית. בנוסף מרגוט קלאוזנר, הסופר סמי מיכאל והפילוסוף משה קרוי, אילה גליקסברג ןיגאל מוסינזון. פרק הבכורה שודר ב-24 ביוני 1974 ובו התארחו ראש עיריית ירושלים טדי קולק, שמוליק קראוס ואסתר ראב. מפיקת התוכנית הייתה העיתונאית הדוקומנטרית יהודית לוץ. ב-20 בינואר 1975 אירח לונדון את הזמר ניסים סרוסי שהיה אז כוכב עולה. לונדון פנה לסרוסי בשאלות שלעגו למראהו החיצוני וסגנונו המוזיקלי בהם "רק במדינה כמו ישראל אדם שנראה כך יכול להיהפך לכוכב". תפישתו של לונדון ושאלותיו נתפסו בעיני הציבור כמתנשאות וגזעניות כלפי יהדות המזרח ונתפס בתקשורת ובציבור כחלק מן השסע העדתי בישראל. לדברי לונדון עצמו לא הייתה לו כוונה להעליב את סרוסי; לטענתו, שאב השראה מראיון עם שארל אזנבור, שבו מראיין צרפתי שאל אותו שאלות מתגרות. כן הוסיף כי אז לא הייתה לו את ההבנה שלימים התגבשה אצלו לגבי "ישראל השנייה", שרובה הוא יהודים ספרדים, מזרחים ועולים חדשים. סרוסי שנפגע מהדברים ירד מן הארץ והתגורר בצרפת אך ליבן לבסוף את הדברים מול לונדון בשנת 2016 כשראיין אותו בתוכניתו לונדון את קירשנבאום. הראיון עובד למערכון בתוכנית הסאטירה ניקוי ראש ובסרט שלאגר משנת 1979 בהשתתפות לונדון עצמו. מבקרת הטלוויזיה הדה בושס כתבה לאחר שידור התכנית הראשונה, אותה כינתה "טנדו מאכזב", שלונדון "אינו מצליח 'לעבור' את המסך הקטן" וכי "הופעתו אינה משכנעת ומאוזנת". יוסי ביילין, טנדו מרובע, דבר, 11 ביולי 1974 טנדו, התכנית הראשונה: ירון לונדון מארח את שמוליק קראוס, טדי קולק ואסתר ראב, סרטון באתר יוטיוב טנדו, סמי מיכאל מתארח בתכנית טנדו, סרטון באתר יוטיוב טנדו במילון אבניאון - מילון עברי עברי יעקב בר-און, ‏לא מחכה לכם: ירון לונדון חוזר לתחנות בחייו לרגל יום הולדתו ה-80, באתר מעריב אונליין, 22 באוגוסט 2020 כל הארץ, שינוי בתכנית "טנדו" - היום, דבר, 28 באפריל 1975 הארץ, מתה ג'ודי לוץ, כתבת החינוך בערוץ הראשון לשעבר, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2024 מערכת, לונדון, ירון, באתר העין השביעית זאב גלילי, ירון לונדון ותחיית הזמר המזרחי, היגיון בשיגעון, ‏9 באפריל 1998 אטילה שומפלבי, ניסים סרוסי: "ירון לונדון לא למד לקח", באתר ynet, 16 בפברואר 2016 לונדון וקירשנבאום, 40 שנה אחרי הראיון המתוקשר: ירון לונדון וניסים סרוסי נפגשו שנית, באתר nana10‏, 17 באוגוסט 2016 שגיא בן נון‏, "אני בודד יותר ויותר, רוב החברים שלי כבר מתים. הגעגוע גובר", באתר וואלה, 20 ביוני 2024
בלוף

בלוף (באנגלית: bluff) היא התנהגות של משתתף במשחקי קלפים שמטרתה להטעות יריבים לטובתו האישית. עיקר הפעולה היא יצירת רושם שיש בידו קלפים חזקים יותר מקלפי היריבים. אם הבלוף מצליח היריבים עשויים לפרוש לפני חשיפת הקלפים וה'בלופ'ר יזכה בקופה. ממשחקי הקלפים המושג עבר לשפת הדיבור, שם הוא מגדיר דבר שקר. בעברית וגם בשפות אחרות, הבלוף שימש כבסיס ליצירת מילים נוספות, למשל: בלופר (סוג של שקרן), לבלף (לשקר בסגנון הבלוף). מילים אלה נקלטו היטב בעברית ושמשו למתן שמות לסרט קולנוע, בלופר לסדרת סרטי אנימציה, מר בלופר וללהקה קוקו בלוף והיתושים. הבלוף שימש בהרכבת מושגים חדשים, דוגמת: ישראבלוף וקוקו-בלוף (כינוי לחצי קוקו). בלוף בפוקר – איך מבלפים בפוקר ומבלבלים את היריב Game Theory and Poker (באנגלית)
אין כמו בבית (סרט)

אין כמו בבית (באנגלית: Failure to Launch) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2006 בבימויו של טום דיי, עם מתיו מקונוהיי ושרה ג'סיקה פרקר בתפקידים הראשיים. העלילה היא על גבר בן 35 שמתעקש עדיין לגור עם הוריו שרוצים שיעזוב אותם לחיים עצמאיים. פירוש השם באנגלית הוא "כישלון בהמראה" (לחיים עצמאיים). הסרט הצליח מאד מבחינה מסחרית וגרף יותר מ-130 מיליון דולר. טריפ (מתיו מקונוהיי) הוא צעיר נאה ומבוסס שגר עדיין בדירת הוריו סו (קתי בייטס) ואל (טרי בראדשו) בבלטימור. בתחילת הסרט הוא מתעלס בדירת הוריו עם מליסה (קתרין ויניק) אבל לאחר שאביו מפריע להם בשעת מעשה היא מבינה שטריפ עדיין גר עם הוריו ובורחת משם. לטריפ יש שני חברים שעדיין גרים עם הוריהם - דמו (בראדלי קופר) ופיליפ "אייס" (ג'סטין ברת'ה). סו ואן שוכרים את שירותיה של פולה (שרה ג'סיקה פרקר) שעוסקת בשכנוע צעירים "להמריא" מדירות הוריהם לחיים עצמאיים. היא נפגשת אתם ומחזקת את ביטחונם העצמי עד שהם מרגישים שיכולים להתחיל בחיים עצמאיים. פולה נפגשת "במקרה" עם טריפ ומרגישה שהוא שונה משאר "המטופלים" שלה. הוא אינו "לוזר" אלא בעל ביטחון עצמי חזק. טריפ עוסק כמתווך בקנייה ומכירה של יאכטות. הוא לוקח אותה לשיט והיא מתאהבת בו. כאשר הוא מביא אותה לביתו וסו מזהירה אותה שזה שלב אחרון לפני שיזרוק אותה, היא מסכימה אפילו להישאר שם ולקיים אתו יחסים אינטימיים. שותפתה לדירה, קתרין "קית" (זואי דשנל) מבהירה לה שהיא מאוהבת. בינתיים מגלה פיליפ את פולה בשיחה עם לקוח ותמורת אי גילוי סודה הוא מבקש כי תכיר לו את קית ותדבר אתה לטובתו. למרות זאת מתגלה הסוד לטריפ והוא נדהם ונעלב ומנתק את קשריו עם פולה. הוא כועס על הוריו ועובר לגור במרינה בבלטימור. פולה מתכוננת לטוס לקולורדו. ההורים והחברים מזמנים ישיבה דחופה איך להפגיש ולפייס ביניהם. לבסוף התכנית מצליחה וטריפ לוקח את פולה לשיט. "אין כמו בבית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אין כמו בבית", באתר נטפליקס "אין כמו בבית", באתר AllMovie (באנגלית) "אין כמו בבית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אין כמו בבית", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אין כמו בבית", באתר Metacritic (באנגלית) "אין כמו בבית", באתר אידיבי "אין כמו בבית", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "אין כמו בבית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לאין כמו בבית, באתר יוטיוב אין כמו בבית, באתר אידיבי
פילימון דיקינסון

פילמון דיקינסון (באנגלית: Philemon Dickinson;‏ 5 באפריל 1739 – 4 בפברואר 1809) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מטרנטון, ניו ג'רזי. בתור בריגדיר גנרל של המיליציה של ניו ג'רזי, הוא היה אחד מקציני המיליציה היעילים ביותר של מלחמת העצמאות האמריקאית. הוא גם היה חבר קונגרס קונטיננטלי מדלאוור וסנאטור אמריקאי מניו ג'רזי. פילמון דיקינסון נולד ב"קרוסיאדור", ליד טראפה, פרובינציית מרילנד ב-5 באפריל 1739, והיה אחיו הצעיר של האב המייסד ג'ון דיקינסון. כשהיה בן שנה, משפחתו עברה לדלאוור. הוא התחנך על ידי מורה פרטי עד שהלך לאוניברסיטת פנסילבניה, שם סיים את לימודיו ב-1759. לאחר מכן למד משפטים, והתקבל ללשכת עורכי הדין, אך מעולם לא עסק בכך. בשנת 1767 עבר דיקינסון לטרנטון לאחוזה בשם "ההרמיטאז'". ב-14 ביולי 1767, הוא התחתן עם בת דודתו הראשונה, מרי קדוולדר (1746–1781). נולדו להם שני ילדים; סמואל (1770–1837) ומרי (1768–1822). דיקינסון שירת כקצין במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, והגיע לדרגת מייג'ור גנרל במיליציה של ניו ג'רזי. בתחילת מלחמת העצמאות ב-1775 הוא הוסמך לקולונל של המיליציה של מחוז הנטרדון. ב-1776 הוא נבחר כציר לקונגרס המחוז המהפכני של ניו ג'רזי. בינואר 1777 הוביל דיקינסון 400 מהמיליציות שלו בפשיטה על פלוגת אספקה בריטית ליד בית המשפט של סומרסט, ניו ג'רזי, ולכד כארבעים קרונות של אספקה וכמה שבויים. ביוני 1777 הוא מונה למייג'ור גנרל בפיקוד על כל המיליציות של ניו ג'רזי, תפקיד בו החזיק לאורך שאר המלחמה. בנובמבר 1777 הוביל דיקינסון 1,400 איש בפשיטה על סטטן איילנד. בעוד שהמתקפה נצפתה על ידי הגנרל הלויאליסט סקינר ונהדפה, יחידתו של דיקינסון הרגה חמישה ולקחה 24 שבויים. דיקינסון לקח כמה מתנדבי ניו ג'רזי בשבי, כולל לוטננט ג'ייקוב ואן בוסקרק, לוטננט אדוארד ארל והמנתח ג'ון האמל. המיליציה של דיקינסון השתתפה בקרב מונמות' ב-1778, וסייעה במניעת נסיגת הבריטים לניו יורק. כאשר בן דודו ג'ון קדוולדר ערך דו-קרב עם גנרל תומאס קונווי ב-4 ביולי 1778, דיקינסון היה הסגן של קדוולדר. בשנים 1782 ו-1783 הוא ייצג את דלאוור בקונגרס הקונטיננטלי. בשנים 1783–1784 הוא נבחר למועצה המחוקקת של ניו ג'רזי ממחוז הנטרדון שם שימש כסגן נשיא המועצה בשתי השנים. הוא היה חבר בוועדה שבחרה את האתר לבירה הלאומית בוושינגטון הבירה ב-1784. כאשר ויליאם פטרסון התפטר מהסנאט של ארצות הברית, דיקינסון נבחר על ידי ניו ג'רזי להשלים את כהונתו של פטרסון. הוא כיהן בסנאט מ-13 בנובמבר 1790 עד 3 במרץ 1793. לאחר שירותו בקונגרס, הוא חזר לטפל באחוזותיו עד שמת ב-4 בפברואר 1809, בביתו, ונקבר ב-Friends Burying Ground בטרנטון. מדיה וקבצים בנושא פילימון דיקינסון בוויקישיתוף פילימון דיקינסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פילימון דיקינסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) Braisted, Todd W. (16 בספטמבר 2014). "How George Washington saved the life of Abraham Van Buskirk's Son". All Things Liberty. נבדק ב-20 בספטמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה) Dodge, Andrew R.; Koed, Betty K. (2005). Biographical Directory of the United States Congress, 1774-2005. Government Printing Office. p. 958. ISBN 9780160731761.
מליסה ג'ואן הארט

מליסה ג'ואן הארט (באנגלית: Melissa Joan Hart; נולדה ב-18 באפריל 1976) היא שחקנית אמריקאית. לאורך השנים כיכבה בין היתר בתפקידים הראשיים בקומדיות המצבים "Clarissa Explains It All" (בין השנים 1991 עד 1994), "סברינה המכשפה המתבגרת" (בין השנים 1996 עד 2003), ו"Melissa & Joey" (בין השנים 2010 עד 2015). לאורך השנים מליסה כיכבה גם בסרטי הקולנוע "Drive Me Crazy" (בשנת 1999), "Nine Dead" (בשנת 2009), ו- "God's Not Dead 2" (בשנת 2016). ב-17 באוקטובר 2021, היא הפכה לסלבריטאית הראשונה שזכתה בפרס הגדול בתוכנית "גלגל המזל של הסלבריטאים" (אנ') על סך מיליון דולרים, אותו היא תרמה לארגון הצדקה שלה "Youth Villages". מליסה נולדה ב-1976 בעיירה סמית'טאון (אנ') שבניו יורק, וגדלה בעיירה סיוויל (אנ') שבניו יורק. מליסה היא בתם של מפיקה וסוכנת הכישרונות פאולה הארט, ושל הנגר והים ויליאם הארט. מליסה היא הבכורה מבין שמונה ילדים - יש לה שש אחיות ואח אחד - ורבים מהם גם פנו לקריירות משחק. מליסה החלה להופיע בפרסומות טלוויזיה עוד כאשר היא הייתה בת ארבע. מליסה זכתה לראשונה לפרסום רב כאשר גילמה את הדמות הראשית בסדרה של ערוץ ניקלודיאון "Clarissa Explains It All" אשר שודרה בין השנים 1991 עד 1994. הסדרה זכתה להצלחה רבה אשר תרמה לכך שבשנות ה-90 מליסה הפכה לאלילת נוער. מליסה גילמה בסדרה את הנערה המתבגרת קלריסה דרלינג אשר לעיתים רבות שברה את הקיר הרביעי כאשר היא הסבירה לקהל הצופים את בעיותיה. בעקבות הצלחת הסדרה מליסה גילמה בהמשך את הדמות הראשית בקומדיית המצבים "סברינה המכשפה המתבגרת" בערוץ ABC בין השנים 1996 עד 2003. הסדרה זכתה להצלחה רבה ושודרה במשך שבע עונות. מליסה גילמה בסדרה את דמותה של הנערה סברינה ספלמן אשר מנסה לפתור בעיות טיפוסיות של מתבגרים באמצעות כוחות הקסם שברשותה. בין השנים 2010 עד 2015 מליסה כיכבה גם בסדרה "Melissa & Joey" לצד ג'ואי לורנס. בנוסף לקרירת המשחק מליסה ביימה גם מספר פרקים בסדרה "סברינה המכשפה המתבגרת". מליסה נישאה למוזיקאי מארק ווילקרסון ב-19 ביולי 2003. לזוג שלושה בנים. הארט ומשפחתה הם פרסביטריאנים. מליסה ציינה בעבר בראיון שהיא ומשפחתה מקפידים ללכת לכנסייה ביום ראשון ומתפללים כל לילה ולפני כל ארוחה. מדיה וקבצים בנושא מליסה ג'ואן הארט בוויקישיתוף מליסה ג'ואן הארט, ברשת החברתית פייסבוק מליסה ג'ואן הארט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מליסה ג'ואן הארט, ברשת החברתית אינסטגרם "מליסה ג'ואן הארט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מליסה ג'ואן הארט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מליסה ג'ואן הארט", באתר Metacritic (באנגלית) Gee, Alison (11 בינואר 2006). "It's a Boy for Melissa Joan Hart". People. נבדק ב-11 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Wihlborg, Ulrica (12 במרץ 2008). "Melissa Joan Hart & Husband Welcome Baby No. 2". People. נבדק ב-11 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Melissa Joan Hart Welcomes Son Tucker McFadden". People. 19 בספטמבר 2012. נבדק ב-11 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Gill, Benjamin (7 בינואר 2019). "'This Is a Jesus Home, Satan's Not Welcome Here': How Melissa Joan Hart Went from 'Teenage Witch' to Spiritual Warfare". CBN News (באנגלית). נבדק ב-20 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Cohn, Paulette. "Melissa Joan Hart: The Celeb Mom's Weight Loss Secrets! : Celebrity Baby Updates : pregnancy and parenting on JustMommies". justmommies.com. אורכב מ-המקור ב-31 ביולי 2018. נבדק ב-27 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה)