laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לייפאיה

לִיֶפאיה (בלטבית: Liepāja, בפולנית: Lipawa, ברוסית: Либава,Лиепая, ביידיש: ליבאַװע, בגרמנית: Libau) היא עיר במערב לטביה, ובה נמל על הים הבלטי. לִיֶפאיה היא העיר השלישית בגדלה בלטביה בעלת אוכלוסייה של 84,300 (2011). בעיר ישנה קהילה יהודית קטנה. במקום היה יישוב בשם "ליווא", שמשמעותו "חול" ונוסד על ידי דייגים קורוניים[דרוש מקור]. ב-1263 אבירים טאוטוניים הקימו במקום יישוב. זכויות מגדבורג ניתנו לעיר ב-1625 על ידי פרידריך קטלר, רוזן קורלנד, ואושרו ב-1626 על ידי מלך פולין זיגמונט השלישי ואזה. ב-1795 בחלוקה השלישית של פולין העיר עברה לאימפריה הרוסית. בתחילת המאה ה-20 התגוררו בעיר כ-43 אלף תושבים, מהם כ-10,860 יהודים. גם חלקה של אוכלוסייה גרמנית היה כרבע. בהתאם למפקד אחרון (2010) הלטבים מהווים מעל 50% מאוכלוסיית העיר והרוסים כ-30%. מ-1906 שימשה כנמל המרכזי למהגרים לארצות הברית מרוסיה. בין 1918 ל-1939 בלטביה העצמאית. ב-1939 לפי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב צורפה לברית המועצות. מ-1941 נמצאה העיר תחת כיבוש גרמניה הנאצית, ומרבית יהודיה נרצחו בטבח לייפאיה. ב-1944 שוחררה העיר וחזרה לברית המועצות. הרוסים השתמשו בעיר כנמל לצי הסובייטי והכריזו עליה כעיר סגורה. מ-1991 הנמל בעיר הוא השני בחשיבותו בלטביה העצמאית. לפי נתוני מפקד האוכלוסין של שנת 1935 התגוררו בעיר 7,400 יהודים כ-13% מכלל התושבים. השמדת היהודים במהלך השואה בוצעה על ידי קומנדו ארייס ובטליון המשטרה 21. בסיוע כוחות מהקריגסמרינה ההשמדה בוצעה בחולות שקדי כ15 ק"מ מהעיר. שתי שורות יורים במצב כריעה ומצב עמידה ירו בקבוצות של 10 עד 30 יהודים. היורים ממצב כריעה כיוונו אל הלב וממצב עמידה אל הראש. אמהות התבקשו להחזיק את התינוקות בצד שמאל כדי לחסוך בתחמושת. טבח לייפאיה תועד על ידי צלם מהקריגסמרינה והוא אחד המקורות לתמונות של מבצעי רצח. מבצעי השמדה מסוג זה בוצעו מסתיו 1941 עד אפריל 1942. העיתון המקומי "Kurzemes Vards" עודד את ההשמדה ודיווח עליה ולאחר האקציה של אפריל 1942 דיווח לקוראיו "בעיית היהודים בלייפאיה נפתרה לחלוטין, אם פה ושם תפגשו ביהודי אנא שלחו אותו למקום הראוי לו".[דרוש מקור] לאחר השמדת 90% מיהודי העיר על ידי הלטבים בחודש יולי 1942, 814 יהודים רוכזו בגטו תחת שמירת המשטרה הלטבית מתוכם 102 מתו בגטו ו54 נורו למוות. הגטו חוסל ב-8 באוקטובר 1943. 20 יהודים ניצלו מהשמדה. ארצות הברית בלוויו, וושינגטון, ארצות הברית אתר האינטרנט הרשמי של לייפאיה (בלטבית) לייפאיה (Liepāja), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם לייפאיה במיזם "הסיפורים שלא סופרו - אתרי רצח יהודים בשטחי ברית המועצות הכבושים", באתר "יד ושם" (באנגלית) עדותו של ריינהרד וינר (Wiener), אשר צילם את ההוצאות להורג של יהודי לייפאיה בסקדה, באתר יד ושם (חלק ראשון, חלק שני) מצילי יהודים ניצולי הטבח בסקדה: רוברט ויוהנה סדול (Roberts and Johanna Sedul) ואוטיליה שימלפפנינג (Otilija Schimelpfening), באתר יד ושם הצלת עדות מצולמת לרצח יהודי לייפאיה בסקדה, באתר "יד ושם" לייפאיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליפאיה (לטביה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חלון תרפויטי

חלון תרפויטי (נקרא גם אינדקס תרפויטי או טווח תרפויטי, באנגלית: therapeutic window) הוא מונח בפרמקולוגיה המתאר את טווח המינונים שבהם תרופה (או חומר פעיל ביולוגית אחר) פועלת באופן הרצוי וללא סכנת הרעלה. החלון התרפויטי נקבע בעיקר על ידי: הפרמקוקינטיקה של התרופה - קצב ספיגת התרופה בגוף, הנמדד על ידי זמן ההגעה לריכוז מסוים בדם ומידת הקישור של החומר לאתרים נוספים על אתר המטרה בגוף, בעיקר לחלבוני הסרום; קצב המטבוליזם והפינוי של התרופה מאתר המטרה (תהליך אנזימטי) ברמת התא; וקצב הפינוי מהדם ומהגוף בכלל (בעיקר על ידי הכבד והכליות). הפרמקודינמיקה של התרופה - קצב ואופן הקישור של התרופה (ליגנד) לאתר המטרה (רצפטור) ברמת התא, בעיקר קישור הפיך לעומת קישור לא הפיך. החלון התרפויטי של תרופה הוא ערך סטטיסטי קבוע הנקבע במהלך הניסויים לאישור תרופה חדשה. האומדן מתאים לרוב בני האדם, אך לא לכולם. בקביעת החוזק והמינון לתרופות בעלות חלון תרפויטי צר על הרופא הרושם לשקול גורמים אלה: נטילת תרופות נוספות, כשל במנגנוני המטאבוליזם, גיל המטופל, מידת הבנת המטופל או המטפלים בו את אופן הנטילה. אינדקס תרפויטי הוא צורת החישוב המקובלת לאומדן כמותי של החלון התרפויטי הוא מחושב כך: T h e r a p e u t i c   r a t i o ( i n d e x ) = L D 50 E D 50 {\displaystyle Therapeutic\ ratio(index)={\frac {LD_{50}}{ED_{50}}}} כאשר LD50 הוא המינון הדרוש לכך ש50% מהאוכלוסייה ימותו (Lethal Dose), ו ED50 הוא המינון הדרוש להשגת אפקט טיפולי ב-50% מהאוכלוסייה (Effective Dose). אינדקס תרפויטי (TI) הקטן מ10 מעיד על כך שהתרופה לרוב תהיה רעילה (כמו חומרים כימותרפיים) כלומר, לתרופה חלון תרפויטי צר מאוד, ושינויים במינון התרופה עשויים להיות קטלניים. ככל שה-TI גבוהה יותר, כך התרופה בטוחה יותר ויידרשו מינונים גבוהים יותר של התרופה על מנת לגרום למוות. דיגוקסין - Digoxin ליקרביום - lithium קומדין - Warfarin פניטואין - Phenytoin דימרקפרול - Dimercaprol תאופילין - Theophylline במיוחד בתחום הסמים הפסיכואקטיביים המשמשים לצורכי פנאי משתמשים לפעמים במושג שיעור בטיחות (באנגלית: safety ratio) במקרים אלה המנה ה"יעילה" היא הכמות והתדירות שיוצרים את ההשפעה הרצויה. היא יכולה להיות גדולה או קטנה מהמינון היעיל מבחינה טיפולית. גורם הבטיחות הוודאי הידוע גם כטווח הבטיחות (MOS= Margin of safety) הוא היחס בין המנה הקטלנית עבור 1% של האוכלוסייה ובין המנה היעילה עבור 99% של האוכלוסייה (LD1/ED99). זה סממן בטיחות טוב יותר מ - LD50 עבור אותם החומרים שיש להם השפעות רצויות ובלתי רצויות כאחד. הוא מתייחס לקצות הספקטרום שבהם נחוצות מנות הנדרשות ליצור תגובה באדם אחד, ובאותה מנה, עלולות להיות קטלניות באדם אחר. מדד שטח גוף טעות במתן הוראות לטיפול בתרופה בעלת חלון תרפויטי צר חלון תרפויטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
האקדמיה ללשון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אקדמיה ללשון – גוף העוסק בהכוונתה ובקידומה של שפה מסוימת האקדמיה ללשון העברית האקדמיה ללשון הערבית האקדמיה הערבית בדמשק האקדמיה ללשון הערבית בקהיר האקדמיה הירדנית ללשון הערבית האקדמיה הברזילאית לשפה וספרות האקדמיה הנורווגית ללשון וספרות האקדמיה הוולנסיינית ללשון האקדמיה הצרפתית המוסד ללשון הטורקית האקדמיה המלכותית הספרדית האקדמיה לאספרנטו
התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם

התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם (באנגלית: City of Birmingham Symphony Orchestra ובראשי תיבות: CBSO) היא תזמורת סימפונית בריטית שקבעה את מקום משכנה בברמינגהאם, אנגליה. התזמורת הוקמה כתזמורת העירונית של ברמינגהאם בשנת 1920 ואדוארד אלגר ניצח על הקונצרט הראשון שלה בספטמבר אותה שנה. בתוכנית נכללה הפתיחה "שאול" של גרנוויל באנטוק, תומך מובהק בהקמת התזמורת. אדריאן בולט היה המנצח הראשי משנת 1924 עד 1930. התזמורת הייתה לארגון מקצועי מלא בשנת 1944 ושינתה את שמה ל"תזמורת הסימפונית של ברמינגהאם" בשנת 1948. המלחין אנדז'יי פאנופניק היה המנצח הראשי משנת 1957 עד 1960. התזמורת ערכה הקלטות ונתנה קונצרטים סדירים, אך לא השיגה פרסום בינלאומי עד שסיימון ראטל התמנה למנצחה הראשי בשנת 1980. בניצוחו, הייתה התזמורת לאחת המובילות באירופה ועשתה לה שם בפרשנויותיה ליצירות של שלהי התקופה הרומנטית והמאה ה-20, בייחוד אלה של גוסטב מאהלר וז'אן סיבליוס. במהלך אותה תקופה עברה התזמורת מאולם עיריית ברמינגהאם לביתה החדש, "האולם הסימפוני של ברמינגהאם". במרכז התזמורת שבסמוך, מפעל משופץ, נמצאים משרדי ההנהלה ואולם החזרות של התזמורת. האולם הסימפוני של ברמינגהאם משמש כאולם קונצרטים בפני עצמו, גם למופעים וקונצרטים אינטימיים יותר. בשנת 1990 נוצרה משרת מלחין חבר, שאותה מילא מארק-אנתוני טורנייג'. בשנת 1995 התמנתה ג'ודית ווייר למלחינה חברה, ובשנת 2001 תפס את מקומה ג'וליאן אנדרסון. המנצח הפיני סאקארי אוראמו החליף את סיימון ראטל בשנת 1998, כשראטל עבר לפילהרמונית של ברלין. אוראמו פינה את מקומו בשנת 2008 וממשיכו הוא המנצח הלטבי אנדריס נלסונס שכיהן בתפקיד עד שנת 2015. אחריו המשיכה המנצחת הליטאית מירגה גרז'ניטה-טילה שסיימה את תפקידה ביולי 2022 וכיום מכהנת כמנצחת אורחת ראשית. באפריל 2023 יכנס לתפקיד המנצח הראשי והיועץ המוזיקלי קאזוקי יאמאדה מיפן. תזמורת ברמינגהאם מרבה להקליט, הן לחברות וורנר קלאסיקס ו-EMI קלאסיקס והן לחברות קטנות יותר. קאזוקי יאמאדה (2023 - ממשיך) מירגה גרז'ניטה-טילה (2016 - 2022) אנדריס נלסונס (2008 - 2015) סאקארי אוראמו (1999 - 2008) סיימון ראטל (1980 - 1998) לואי פרמו (1969 - 1978) הוגו ריגנולד (1960 - 1969) אנדז'יי פאנופניק (1957 - 1960) רודולף שוורץ (1951 - 1957) ג'ורג' ולדון (1944 - 1951) לסלי הוורד (1930 - 1943) אדריאן בולט (1924 - 1930) אפלבי מתיוס (1920 - 1924) מדיה וקבצים בנושא התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, ברשת החברתית פייסבוק התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, באתר ספוטיפיי התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, באתר Discogs (באנגלית) התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, באתר Songkick (באנגלית) התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, באתר בילבורד (באנגלית)
אופה (עיר)

אוּפָה (ברוסית: Уфа, בבשקירית: Өфө) היא עיר ברוסיה, המשמשת כבירת רפובליקת בשקורטוסטן. אוכלוסיית העיר מנתה 1,062,319 תושבים בשנת 2010. העיר משמשת כמרכז תעשייתי חשוב במערב הרי אורל. העיר נוסדה לפי פקודתו של איוואן האיום לאחר כיבוש קאזאן, ונקראה טורה-טאו, על שם הגבעה שנבנתה עליה. בשנים 1708–1728 הייתה חלק מהגוברניה של קאזאן. בין 1728–1744 בפרובינציית אופה, ובשנים 1744–1781 בגוברניה של אורנבורג. בין השנים 1781–1796 הייתה מרכז פרובינציה עצמאית, בשנים 1796–1865 חזרה להיות בגוברניה של אורנבורג. בשנים 1865–1922 הייתה למרכז חבל אופה. עם הזמן הפך שם העיר בפי המקומיים ל"אופה", שמשמעותו "קטן" בשפות המקומיות, והשם נהפך לשם העיר. ב-1922 העיר הפכה לבירת הרפובליקה האוטונומית של בשקיריה. במלחמת העולם השנייה עברו רבים מהמפעלים התעשייתיים מאזור הקרבות לעיר, דבר שעזר לפיתוחה המואץ של העיר בתקופת המלחמה ואחריה. בשנת 1991 הפכה לבירת בשקורטוסטן כחלק מהפדרציה הרוסית. את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי אופה, המציע טיסות ליעדים רבים בתוך רוסיה וגם ליעדים בינלאומיים. בעיר משחקות כמה קבוצות ספורט גדולות בהן קבוצת הכדורגל אופה וקבוצת ההוקי קרח סלבאט יולאייב אופה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בשנת 2000, הגיע הרב דן הלוי קריצ'בסקי, לעיר אופה והקים קומפלקס שלם של מוסדות, בית כנסת מפואר, בית יתומים, גני ילדים, בית ספר, בית תמחוי המספק ארוחות לנזקקי האזור ומרכז יום לקשישים. הרב קריצ'בסקי מלווה את יהודי העיר לאורך כל השנה מבחינה רוחנית וגשמית ועורך בבית הכנסת את השבתות והחגים כהלכתם. מדי שנה משתתפים מאות מיהודי העיר בשולחן סדר פסח חגיגי על פי כל כללי ההלכה ובהידור רב. כיום הוא משמש שליח חב"ד והרב הראשי של אופה ומהווה דמות דתית מוכרת ומוערכת גם בקרב אנשי השלטון וכלל התושבים. הקהילה היהודית במקום מונה כ-8,000 יהודים. לאופה חמש ערים תאומות: טורקיה אנקרה, טורקיה גרמניה האלה, סקסוניה-אנהלט, גרמניה הרפובליקה העממית של סין שן-יאנג, הרפובליקה העממית של סין רוסיה אורנבורג, רוסיה אסטוניה פלדיסקי, אסטוניה מדיה וקבצים בנושא אופה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אופה (ברוסית ובבשקירית) העיר אופה באתר של רפובליקת בשקורטוסטן "אופה (עיר)", באתר JewishGen (באנגלית) אופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חיי יהדות ברפובליקה המוסלמית בשקיריה באתר col. כמות היהודים שאינם דתיים או מסורתיים אינה ידועה. אזרחים רבים ברוסיה אינם מזדהים עם כל דת, ביניהם גם יהודים.
אולן-אודה

אולן-אודה (ברוסית: Улан Удэ, בבוריאטית: Улаан-Удэ, בתרגום מבוריאטית: "אודה האדומה") היא עיר בדרום סיביר, רוסיה, על גדות נהר אודה, הנשפך לימת באיקל. בשנת 2024 מנתה אוכלוסיית העיר 435,751 תושבים. היא בירת רפובליקת בוריאטיה ומתגוררים בה תושבים ממוצא רוסי, בוריאטי, אוקראיני, טטרי, מונגולי וגם יהודים. העיר נוסדה על ידי הקוזקים המתקדמים לעבר סיביר ב-1666 ונקראה בשם אודינסקויה. ב-1678 הייתה העיר כבר ידועה כבסיס חשוב של הקוזקים על הדרך לסיביר. ב-1775 נהייתה לעיר, שמה שונה לורחניאודינסק וגם קיבלה סמל לפי פקודתה של יקתרינה השנייה. בסמל העיר מופיעה קרן השפע, מטה של מרקוריוס, כסמל למסחר, וחיה סיבירית בשם באבר. החל מ-1923 העיר משמשת כבירת הרפובליקה האוטונומית הבוריאט-מונגולית, ב-1934 שם העיר שונה לשמה הנוכחי. מ-1958 בירת הרפובליקה האוטונומית הבוריאטית. מ-1991 בירת רפובליקת בוריאטיה בפדרציה הרוסית, הנהנית ממעמד אוטונומי. אולן-אודה נמצאת 5,640 ק"מ ממזרח למוסקבה וכ-100 ק"מ מדרום-מזרח לאגם בייקל. העיר שוכנת כ-600 מטר מעל פני הים למרגלות רכסי הרי חמאר-דבאן ואולן-בורגס, סמוך למפגש הנהרות נהר סלנגה ואחד ממקורותיו נהר אודה, החוצה את העיר. נהר סלנגה הזורם באולן-אודה נשפך אל אגם בייקל ומספק כמחצית מכמות המים הנשפכים אל האגם. בשנה זורמים מן הנהר לאגם כ-30 מיליארד מטר מעוקב מים שלהם השפעה מכרעת על מידת המליחות של מי האגם. הנהר הוא מקור דגה חשוב באזור. סמוך לאולן-אודה, בואגז'אנובו (Vagzhanovo) נמצא ככל הידוע בסיס הציוד הצבאי הגדול ביותר של צבא רוסיה. טרם פרוץ מלחמת אוקראינה-רוסיה אוכסנו במקום, תחת כיפת השמיים, כ-3,840 כלי רכב משוריינים. מאז פרוץ המלחמה נלקחו מן הבסיס למעלה מ-40 אחוז מכלי הרכב. אולן-אודה היא תחנה על מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית בין אירקוטסק לצ'יטה. במקום מפגש מסילות שבין המסילה הטרנס-מונגולית המתחילה באולן-אודה וממשיכה דרומה דרך מונגוליה לבייג'ינג, סין. בעיר חולף גם מקטע M55 של הכביש המהיר בייקל (חלק מן הכביש המהיר הטרנס-סיבירי), שהוא הכביש הראשי לולדיווסטוק. את העיר משרת שדה התעופה אולן-אודה וכן שדה קטן יותר, אולן-אודה ווסטוצ'ני. תחבורה פנים-עירונית כולל רשת קווי חשמלית, קווי אוטובוס ומוניות שרות. לאולן-אודה שלוש עשרה ערים תאומות: קוריאה הדרומית אניאנג, קוריאה הדרומית ארצות הברית ברקלי, קליפורניה, ארצות הברית הרפובליקה העממית של סין צ'אנגצ'ון, הרפובליקה העממית של סין מונגוליה דרחאן, מונגוליה מונגוליה ארדנט, מונגוליה הרפובליקה העממית של סין חוחחוט, הרפובליקה העממית של סין רוסיה קאזאן, רוסיה הרפובליקה העממית של סין מנג'ואולי, הרפובליקה העממית של סין יפן רומוי, יפן טאיוואן טאיפיי, טאיוואן מונגוליה אולן בטור, מונגוליה אוקראינה יאלטה, אוקראינה יפן יאמאגטה, יאמאגטה, יפן מדיה וקבצים בנושא אולן-אודה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולן-אודה (ברוסית) אולן-אודה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) transsibirskaya.com https://euromaidanpress.com/2023/08/08/moscow-times-over-40-of-tanks-removed-from-russias-largest-storage-site-since-ukraine-invasion/?swcfpc=1
זכוכית משוריינת

זכוכית משוריינת היא זכוכית מחוסמת המיועדת לבלום קליעים של תחמושת קלה שנורית לעברה. היא נראית זהה לזכוכית רגילה, אך בעוד שכדור בודד חודר בקלות דרך זכוכית רגילה, זכוכית משוריינת מסוגלת לעצור מספר רב של כדורים, כשהכמות נקבעת על פי עוביה ועל פי עוצמת הנשק שיורה לעברה. ייצור זכוכית משוריינת נעשית בתהליך ריבוד (למינציה), שעקרונו הוא הנחת שכבה של חומר תרמופלסטי מסוים (לרוב – פוליקרבונט) בין שתי שכבות של זכוכית רגילה. תהליך זה יוצר חומר עבה דמוי זכוכית, בעל גמישות גבוהה יותר מזאת של זכוכית רגילה. החומר התרמופלסטי שמשמש לכך הוא חומר שקוף וקשיח ולעיתים מכונה Tuffak או Cyrolon. עובייה של זכוכית משוריינת הוא בין 7 מילימטרים ל-75 מילימטרים. כאשר כדור נורה על זכוכית משוריינת הוא מנקב את השכבה החיצונית של הזכוכית אך השכבה התרמופלסטית סופגת את אנרגיית הכדור ומונעת ממנו לחדור אותה דרך צידה השני. היכולת של זכוכית משוריינת לעצור כדורים תלויה בעובייה, ומכיוון שכדור של רובה פוגע בזכוכית בעוצמה גדולה יותר מזו של כדור אקדח-יד פשוט, דרושה זכוכית עבה יותר כדי לעצור כדור של רובה. זכוכית משוריינת חד-כיוונית קיימת גם היא, ובה צד אחד עוצר את הכדורים והצד השני מאפשר להם לעבור דרך הזכוכית. דבר זה מאפשר לאדם הנמצא תחת מתקפה לתקוף בחזרה. סוג זה זכוכית משוריינת מיוצר על ידי ריבוד חומר שביר בחומר גמיש. שמשות אלו מתאימות לרמות איום נמוכות במיוחד (אקדחים וכדומה) ובאיומים גדולים יותר אינן יעילות כלל. ירי הגנתי דרך השמשה הורס אותה ומפחית את עמידותה בפני ירי התקפי מבחוץ. כדי להבין טוב יותר את הצורך בזכוכית משוריינת חד-כיוונית, ניתן לדמיין מכונית מצוידת בזכוכיות משוריינות חד-כיווניות. אם אדם מחוץ למכונית יִירֶה כדור על המכונית, הכדור יפגע בזכוכית השבירה קודם, והזכוכית תתנפץ סביב נקודת הפגיעה ותספוג את רוב האנרגיה ברדיוס גדול, והחומר הגמיש יספוג את שאר האנרגיה של הכדור ויעצור אותו. לעומת זאת, כדור שנורה מתוך המכונית יוכל בקלות לעבור דרך הזכוכית מכיוון שהכוח שהכדור מפעיל ממוקד בנקודה אחת, דבר שגורם לחומר הגמיש להתגמש וכתוצאה מכך, הזכוכית תישבר בכיוון הירייה. כתוצאה מכך החומר הגמיש יימתח כלפי חוץ עד למצב של ניקובו על ידי הכדור. חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים ברכבי שרד ממוגנים שבהם נוסעים אח"מים (אישיות חשובה מאוד) כגון נשיאים, ראשי ממשלות ושרים. מטרת הזכוכית המשוריינת היא למנוע התנקשות באמצעות ירי באח"ם. חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים על אוטובוסים ממוגני ירי. אוטובוסים כאלה נפוצים ביהודה ושומרון, שם הדרכים חשופות לטרור. חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים על כלי צמ"ה (ציוד מכני הנדסי) ממוגנים של הצבא, מאחר שבכלים אלה נדרש המפעיל לראות גבוהה על מנת לתפעל את הכלי כהלכה. רכב קרבי משוריין, רכבי שטח וכלי צמ"ה של צה"ל ממוגנים בין השאר בזכוכית משוריינת על הרכיבים האופטיים והחלונות. בפרט, החלונות המותקנים על דחפור משוריין מדגם D9R של צה"ל משלבים בין ראות גבוהה לבין חסינות לנשק קל ועמידות כנגד נשק כבד, וכן יכולת לעמוד בפגיעות רקטות נגד טנקים. חלונות מזכוכית משוריינת מותקנים בעמדות פילבוקס של צה"ל ובצריחונים של רק"מ ישראלי כמו הנגמחון וה"קונכייה" ("אקווריום") באכזרית. אלומיניום שקוף כיצד עובדת זכוכית משוריינת?, HowStuffWorks על זכוכית משוריינת, WiseGeek הדגמת פעולה של זכוכית משוריינת חד-כיוונית, באתר יוטיוב Scarred but Unbroken! - OSG, OSG, ‏5 במרץ 2024 Scarred but Unbroken! - OSG, OSG, ‏5 במרץ 2024. בדף ניתן לראות דחפור D9 משוריין שספג שתי פגיעות של רקטות נ"ט בחלון הקדמי ובלם אותן ללא פגיעה במפעילים.
נאנג'ינג

נָאנְגִ'ינְג (או ננקינג; בסינית: ‏南京‏Ⓘ‏; בפין-יין: Nánjīng; מילולית: "הבירה הדרומית") היא עיר נמל תת-מחוזית ובירת מחוז ג'יאנגסו שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. נאנג'ינג משתרעת על פני 6,590 קמ"ר בדרום-מערב המחוז באזור הדלתה של היאנגצה (אנ'), כ-270 ק"מ צפון-מערבית לעיר שאנגחאי. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בתת-המחוז כ-9.31 מיליון תושבים. העיר נחשבת כעיר השלישית בחשיבותה בסין, ושימשה כבירתה תחת 6 שושלות, כולל בתקופת הרפובליקה הסינית של צ'יאנג קאי שק. המאוזוליאום של סון יאט-סן נמצא בנאנג'ינג. המגדל של מרכז הפיננסים נאנג'ינג, מגדל זיפנג, הוא גורד השחקים ה-22 בגובהו בעולם, נכון לשנת 2022. בעיר פועל נמל נאנג'ינג (אנ') שהוא הנמל הפנימי (אנ') הגדול ביותר בעולם. תת-המחוז העירוני נאנג'ינג מחולק ל-11 מועצות: מועצת שְׂוָואן-ווּ (玄武区/Xuánwŭ Qū) מועצת צִ'ינְחְוָואי (秦淮区/Qínhuái Qū) מועצת גְ'יֵין-יֶה (建邺区/Jiànyè Qū) מועצת גוּלוֹאוּ (鼓楼区/Gŭlóu Qū) מועצת פּוּקוֹאוּ (浦口区/Pŭkŏu Qū) מועצת צִ'ישְׂיָה (栖霞区/Qīxiá Qū) מועצת יוּ'חְוָואטָאי (雨花台区/Yŭhuātái Qū) מועצת גְ'יָאנְגְנִינְג (江宁区/Jiāngníng Qū) מועצת לוּ'חֶה (六合区/Lùhé Qū) מועצת לִישְׁוֵוי (溧水区/Lìshuĭ Qū) מועצת גָאוֹצ'וּן (高淳区/Gāochún Qū) לנאנג'ינג ברית ערים תאומות עם הערים: הממלכה המאוחדת יורק, הממלכה המאוחדת ברוניי בנדר סרי בגוואן, ברוניי קנדה לונדון, קנדה קולומביה ברנקייה, קולומביה ברזיל בלו הוריזונטה, ברזיל דרום אפריקה בלומפונטיין, דרום אפריקה קוריאה הדרומית טג'אן, קוריאה הדרומית הולנד איינדהובן, הולנד איטליה פירנצה, איטליה גרמניה לייפציג, גרמניה קפריסין לימסול, קפריסין מלזיה מלאקה, מלזיה מקסיקו מקסיקלי, מקסיקו בלארוס מוהילב, בלארוס ארצות הברית סנט לואיס, ארצות הברית נמיביה וינדהוק, נמיביה אוסטרליה פרת', אוסטרליה טבח ננקינג אתר האינטרנט הרשמי של נאנג'ינג (בסינית מפושטת) נאנג'ינג - הבירה הדרומית, מתוך אתר הרדיו הבינלאומי של סין נאנג'ינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Jiāngsū (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
2002 בטלוויזיה

ערך מורחב – 2002 זוהי רשימה של אירועים הקשורים לטלוויזיה ואירעו בשנת 2002: 28 בינואר – ערוץ 10 עולה לשידור בישראל 22 בפברואר – נפטר צ'אק ג'ונס, מיוצרי הלוני טונס ואישיות חשובה בהיסטוריה של הטלוויזיה. 5 בפברואר – דייוויס קליבלנד, שחקן טלוויזיה וכוכב דיסני אמריקאי 8 באפריל – סקיי ג'קסון, שחקנית ויוטיוברית אמריקאית 16 באפריל – סיידי סינק, שחקנית אמריקאית 4 במאי – טיילור מלכוב, זמרת, שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית. 2 ביוני – מדיסון הו, שחקנית אמריקאית 24 ביולי – בנג'מין פלורס ג'וניור, שחקן וראפר אמריקאי 6 בספטמבר – אשר אנג'ל, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי 8 בספטמבר – גאטן מאטרצו, שחקן וזמר אמריקאי 27 בספטמבר ג'נה אורטגה, שחקנית אמריקאית קים אור אזולאי, שחקנית, מנחת טלוויזיה, בלוגרית אופנה, דוגמנית ומעצבת אופנה ישראלית 30 בספטמבר – מאדי זיגלר, שחקנית, רקדנית ודוגמנית אמריקאית 23 בדצמבר – פין וולפהארד, שחקן ומוזיקאי קנדי-יהודי 2002 בטלוויזיה בישראל מדיה וקבצים בנושא 2002 בטלוויזיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קאיפנג

קָאיפֶנְג (בסינית מפושטת: 开封; בסינית מסורתית: 開封; בפין-יין: Kāifēng; מילולית: "פתיחת הגבול") היא נציבות עירונית במזרח מחוז חנאן שבמזרח הרפובליקה העממית של סין השוכנת בגדתו הדרומית של הנהר הצהוב. לעיר נודעה חשיבות היסטורית והיא הייתה אחת משמונה הבירות העתיקות של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 4,824,016 תושבים, מתוכם 1,735,581 בשטח האורבני, החיים בשטח כולל של 6,250 קמ"ר. העיר נוסדה בשנת 364 לפני הספירה בשם דליאנג, אך נחרבה בידי שושלת צ'ין, למעט שטח מסחר קטן. במאה ה-7 שוקמה העיר והפכה למרכז מסחרי ופוליטי לאחר שחוברה עם התעלה הגדולה של סין ולתעלה המובילה למחוז שאנדונג. בשנת 1049 נבנתה בה פגודת הברזל שגובהה 54.7 מטרים, המהווה עד היום את סמלה ההיסטורי של העיר. במאה ה-11 הגיעה העיר (שנקראה "ביאנג'ינג") לשיא חשיבותה תחת שושלת סונג, והוקפה בשלוש טבעות חומה שהגנו על תושביה שמנו כ-600–700 אלף תושבים. היסטוריונים טוענים כי העיר הייתה הגדולה בעולם בין השנים 1013 ו-1127. עם זאת העיר סבלה מהצפות חוזרות ונשנות של הנהר הצהוב (הקשה שבהם התרחשה בצורה יזומה בשנת 1642, והרגה כחצי מתושבי העיר) ומהתקפות הג'ורצ'ד משושלת ג'ין (שכבשוה ועשוה לבירתם) ומאוחר יותר מהמונגולים מצפון. בתחילת תקופת שושלת מינג, ב-1368, קאיפנג הייתה לבירת מחוז חנאן. ערך מורחב – יהדות קאיפנג קהילת קאיפנג היא הקהילה היהודית העתיקה ביותר בסין, שנוסדה במקום במאה ה-11, כפי הנראה על ידי יהודים מהודו ומפרס. בית הכנסת בעיר הוקם בשנת 1163. הוא נחרב מספר פעמים אך שופץ כל פעם מחדש, עד למאה התשע-עשרה. הרב האחרון של קהילת קאיפנג נפטר בשנת 1867. כיום כ-600–1000 תושבים בקאיפנג מזהים עצמם כחלק מן הקהילה היהודית. בשנים האחרונות אף עלו מספר יהודים מקאיפנג לישראל. ישראל קריית מוצקין, ישראל ארצות הברית ויצ'יטה, קנזס, ארצות הברית מדיה וקבצים בנושא קאיפנג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאיפנג רפאל יהודה צבי ורבלובסקי, ‏על יהודי קאיפנג, מוצאם ונוסח תפילתם, פעמים 78, חורף תשנ"ט אנשיל פפר, ג'ין ג'ין ונינה וואנג מקהילת קאיפנג בסין עושות עלייה, באתר הארץ, 8 ביוני 2008 מפגש בין-תרבויות: יהודי קאיפנג, מתוך אתר הרדיו הבינלאומי של סיןבעברית חיים שוורצבוים, נדחי ישראל בסין, מחניים תשכ"ד, באתר דעת קאיפנג: לחוש את פאר העבר, באתר הרדיו הבינלאומי של סיןבעברית קאיפנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) China: Hénán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
2000 בטלוויזיה

ערך מורחב – 2000 זוהי רשימה של אירועים הקשורים לטלוויזיה וקרו בשנת 2000: 28 בינואר – Yes הטלוויזיה בלוויין מתחילים משדר דרך הלוויינים הישראליים עמוס 1 ו-עמוס 2. 23 פברואר – ערוץ הופ! התחיל את שידוריו (התחיל בYes בלוויין אפיק 42) הכספת בשידור חי עם דן שילון מסיימת כ-10 שנות שידור הבורגנים הישרדות (ארצות הברית) החוליה החלשה (בריטניה) מלקולם באמצע מדיה וקבצים בנושא 2000 בטלוויזיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברגן

ברגן (בנורווגית: Bergen) היא עיר הנמל השנייה בגודלה בנורווגיה, והיא בירת מחוז וסטלן. נכון ל-2019 אוכלוסייתה נאמדת ב-257,087 תושבים. ברגן שוכנת על שפת האוקיינוס האטלנטי הצפוני ומוקפת שבעה הרים, כשהגבוה ביניהם הוא הר אולריקן (Ulriken) המתנשא לגובה 642 מ' מעל פני הים. והיא ידועה גם כעיר הגשומה ביותר בעולם עם כ-235 ימי גשם בשנה. באופן מסורתי נהוג היה לחשוב שהעיר נוסדה בשנת 1070 על ידי אולף השלישי, מלך נורווגיה. עם זאת מחקר מודרני גילה כי יישוב מסחר הוקם כבר בין השנים 1020–1030. במהלך המאה ה-13 הייתה לבירתה של נורווגיה. עם השנים הפכה לאחת מערי הנמל המרכזיות של ברית ערי הנזה, אשר שלטה בנתיבי הסחר של צפון אירופה בתקופת ימי הביניים המאוחרים. עם בניה המפורסמים של העיר נמנה המלחין אדוורד גריג, מלחין היצירה "פר גינט". פסלו ניצב במרכז העיר, סמוך לבניין התיאטרון העירוני. ברגן היא מאתרי התיירות הפופולריים בנורווגיה וכוללת מגוון של רחובות ציוריים, נופי טבע מרשימים, וחיי תרבות מגוונים. האתרים הבולטים בעיר כוללים את: שוק הדגים (Fisk Torget) של ברגן. אחד המקומות הבודדים בו עדיין נמכר בשר לווייתנים. בריגן (Bryggen) – מתחם בתי העץ העתיקים של הסוחרים הגרמנים של ברית ערי הנזה, הכולל גם מוזיאון ואת כנסיית Mariakirken העתיקה בעיר. המתחם הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1979. עליה בפוניקולר (Fløibanen) לנקודת תצפית על ראש הר פלוויין המשקיפה על העיר וההרים המקיפים אותה. רכבל לנקודת תצפית על ראש הר אולריקן המשקיפה על העיר וההרים המקיפים אותה. העיר העתיקה (Gamle Bergen) – מוזיאון פתוח של בתים עתיקים שרוכזו במתחם 4 ק"מ ממרכז העיר. טרולדהגן – אחוזתו של המלחין אדוורד גריג. העיר משמשת כנקודת מוצא לטיולים בפיורדים של נורווגיה, וכצומת ימי סואן. בין היתר, לשירות הספינות הורטיגרוטן, המעבירות נוסעים, דואר ומטען לאורך קו החוף הנורווגי הארוך והמשונן מברגן ועד לנמל הקטן של קירקנס (Kirkenes) שבצפון, ליד הגבול הרוסי. דנמרק אורהוס, דנמרק (מ־1946) שוודיה גטבורג, שוודיה (מ־1946) פינלנד טורקו, פינלנד (מ־1946) ארצות הברית סיאטל, ארצות הברית (מ־1967) הממלכה המאוחדת ניוקאסל על הטיין, הממלכה המאוחדת (מ־1968) אריתריאה אסמרה, אריתריאה בריגן אתר האינטרנט הרשמי של ברגן נורית פרח, ‏ברגן - סיור בעיר וטיולי יום בסביבתה, באתר GoTravel ברגן באתר נורווגיה ברגן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מנהרת האופניים הארוכה בעולם, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2023