laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שער הגיהנום

"שער הגיהנום" של דרווזה הוא בור בקוטר של כ-70 מטרים ובעומק 30 מטר ליד הכפר דרווזה שבטורקמניסטן, בתוכו בוערת אש ברצף מאז 1971. האזור סביב דרווזה עשיר במרבצי גז טבעי. השנים המוקדמות של היסטוריית הבור אינם וודאיים. תיעוד רלוונטי נעדר מהארכיונים, מסווג או בלתי נגיש. כמה גאולוגים מקומיים טוענים שהקריסה לתוך מכתש נוצרה בשנות ה-1960. הוא הוצת רק בשנות ה-1980 כדי למנוע פליטה של גזים רעילים. אחרים מכריזים שהאתר נקדח על ידי מהנדסים סובייטיים בשנת 1971 כשדה נפט אבל קרס בתוך ימים תוך כדי יצירת המכתש כשהמהנדסים בוחרים להצית את המכתש כדי למנוע פליטת גזים רעילים אך הם הפחיתו בערכו של נפח הגז. . לפי יחידת הסטטיסטיקה של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית, לטורקמניסטן יש את מאגר הגז הטבעי השישי בגודלו בעולם. התושבים שגרים סמוך לאתר העניקו לבור את שמו "שער הגיהנום", בשל האש, החום הרב ועצם היותו בור פעור באמצע המדבר. בנובמבר 2013, החוקר ג'ורג' קורוניס (אנ') היה לאדם הראשון שירד לקרקעית מבור שער הגיהנום, ואסף דוגמיות מהקרקע, שם נמצא כי הן מכילות אקסטרמופילים תרמופיליים השורדים בטמפרטורות גבוהות החיים בקרקעית. המשלחת בראשותו מומנה גם על ידי נשיונל ג'יאוגרפיק. טורקמניסטן מתכננת לפתח ולהגביר את תפוקת הגז הטבעי. באפריל 2010 ביקר באתר נשיא טורקמניסטן גורבנגולי ברדימוחמדוב והורה לסגור את הבור או לנקוט בצעדים שיקטינו את השפעתו על פיתוח שדות גז אחרים בסביבה, אולם ללא הצלחה. בינואר 2022 שוב הודיע ברדימוחמדוב כי הוא מתכנן לכבות את השריפה, לאור הנזקים הסביבתיים שהיא גורמת. יאנר דג שער פלוטו גז מתאן - המבעבע מאדמת הכבול שבעמק החולה מדיה וקבצים בנושא שער הגיהנום בוויקישיתוף אריאל שנבל, ‏כשהגיהינום מתפרץ החוצה: סיפורו של בור בוער בטורקמניסטן, בעיתון מקור ראשון, 14 בספטמבר 2021 AP, האש ב"שער הגיהנום" בוערת כ-50 שנה, באתר הארץ, 10 בינואר 2022 Turkmenistan's "Door to Hell", Gadling.com אודות טורקמניסטן באתר הEIA אסור לפספס‏, באמת אסור לפספס: תמונות נדירות מ"שער הגיהנום" שבוער כבר 50 שנה, באתר וואלה, 3 באפריל 2019 אודות מסע לקרקעית שער הגהנום אסור לפספס‏, נכנס ל"שער הגיהנום" שבוער ב-1,000 מעלות ומצא הוכחה לקיומים של חייזרים, באתר וואלה, 29 בדצמבר 2023 נשיא טורקמניסטן הורה לכבות את האש ב"שער לגיהנום" שבוערת כבר 50 שנה, באתר וואלה, 9 בינואר 2022.
אולבסק

אולבסק (באוקראינית: Олевськ) היא עיר במחוז ז'יטומיר באוקראינה ובה כ-10,226 תושבים (2021). קיימות עדויות לקיומו של ישוב אנושי באזור בתקופת האבן החדשה, בהן תלי קבר וכלי צור. ישנן עדויות היסטוריות להתיישבות באזור בתקופת רוס של קייב. גרסאות קדומות יותר של שם העיר מוזכרות בתיעוד מהמאה העשירית. העיר נחרבה בשנת 1240, בפלישות הטטרים מהערבה האירואסייתית. סביבותיה של העיר הפכו למקום מקלט לפליטים מאזור הדנייפר. השם אולבסק מוזכר לראשונה בתיעוד משנת 1488. לאחר איחוד לובלין בשנת 1569 השתייכה אולבסק לממלכת פולין. רוב אוכלוסיית העיר הייתה יוונית-אורתודוקסית ובסוף המאה ה-16 נבנה בעיר מנזר יווני-אורתודוקסי. במאה ה-17 השתתפו תושבי העיר בהתקוממות האוקראינית. בסוף המאה ה-17 סופחה אולבסק לרוסיה והפכה לעיר מרכזית במחוז ווהלין. בסוף המאה ה-18 היו בעיר כ-470 תושבים, רובם חקלאים. במאה ה-19 קמו בה מספר מזקקות ומנזר כרמליטי. לאחר ביטול הצמיתות, בצו משנת 1863, הואצה התפתחותה הכלכלית של העיר. בסוף המאה ה-19 היו בעיר כ-2,000 תושבים. ב-1903 הונחה בעיר מסילת ברזל שקישרה בין קייב לקובל ובעיר הוקמו מפעלי תעשייה שונים וכמאה עסקי מסחר. בין מלחמות העולם חיו באולבסק כ-3,000 יהודים מתוך כ-7,500 תושבים. הגרמנים כבשו את אולבסק באוגוסט 1941. רוב יהודי העיר ברחו מזרחה לפני הגעת הגרמנים, ובעיר נותרו כ-500 יהודים. באוקטובר 1941, על-פי הוראות הגרמנים, ריכזו האוקראינים את היהודים בגטו. בנובמבר נורו אלה מתושבי הגטו שלא יכלו ללכת. היתר הובלו לכפר סמוך על גדת נהר, ונרצחו כולם על ידי גרמנים ואנשי המיליציה האוקראינית. מדיה וקבצים בנושא אולבסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אולבסק אולבסק (Olevsk), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם ג'ארד מקברייד ואלכסנדר קרוגלוב (רו'), אולבסק, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1553–1555), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
רמת אהרן

רמת אהרן היא שכונה במזרח בני ברק. תשתיות לשכונה הוכנו על ידי עירית בני ברק בשנת 1967. בנייני עזרת תורה בשכונה נחנכו בספטמבר 1969. בסוף שנת 1970 היו בשכונה כ-160 יחידות דיור. השכונה הוקמה בשנות ה-70 על ידי תנועת צעירי אגודת ישראל, והיא נקראת על שם הרב אהרן קוטלר. רוב בתי השכונה נבנו על ידי הקבלן ישראל אדלר. גבולות השכונה: רחוב כהנמן ממערב, שיכון ה' מצפון ושיכון ההסתדרות מדרום. בשנות ה-80 נבנתה ממזרחה שכונת אור החיים, החוצצת בין רמת אהרן לכביש 4. רב השכונה היה הרב נסים קרליץ עד לפטירתו בכ"ב תשרי ה'תש"פ. אחריו נתמנה חתנו הרב מנדל לובין. בשכונה שוכנים מספר בתי כנסת, ובהם: בית הכנסת המרכזי "צא"י" של רב השכונה הרב קרליץ וכיום מכהן בו כרב חתנו הרב לובין, בית הכנסת "יד אהרן" בו מכהן כרב הרב אהרון אוסטרן חתנו של הרב קרליץ, בית הכנסת "נתיבות המשפט", בית הכנסת "קול יעקב" של הרב יהושע ברכץ ובית הכנסת החסידי המרכזי בראשות הרב חיים צבי שפירא, וכן בתי כנסת של חסידויות ביאלא-רמת אהרון, ספינקא, וואסלוי, ביליץ, סוקולוב-קוצק ועוד. בקצה הדרומי מזרחי של השכונה שוכן בית החולים מעיני הישועה. מתחם הווילות בשכונה הוא אחד האזורים היוקרתיים בבני ברק. חלק מרחובות השכונה קרויים על שם תנאים: שמעון הצדיק, רבי מאיר, בן עזאי, בן זומא, רבן גמליאל ורבי חייא. כמו כן הונצחו בשמות רחובות השכונה מנהיגי אגודת ישראל הרב זלמן סורוצקין, יעקב רוזנהיים ויצחק מאיר הכהן לוין. בשכונה התגורר הרב רפאל ברוך טולדנו, ולאחר פטירתו נקרא על שמו הרחוב הסמוך לביתו. עירית בני ברק, דבר, 18 באוקטובר 1967 חנוכת בתי "עזרת תורה" בשיכון "רמת אהרן" בבני ברק, דבר, 7 בספטמבר 1969 נחנכו בתי עזרת תורה בבני ברק, הצופה, 9 בספטמבר 1969 שיכון עובדים מכרה 30 דונאם בבני ברק, מעריב, 16 בדצמבר 1970
ישראל אדלר (קבלן)

ישראל אדלר (תרע"א, 1911 – 8 בפברואר 2001) היה קבלן בניין ויזם ישראלי, מקים שכונות בני ברק: רמת אהרון, רמת אלחנן ונחלת משה. יקיר העיר בני ברק. אדלר נולד בפולין, בנם של יהודה לייב (לייבוש) ושרה אדלר. בשנת תרפ"ד (1924) עלה לארץ ישראל עם משפחתו, והם נמנו עם מייסדי בני ברק. אביו היה קבלן בניין ובנה את הבית הראשון במושבה. הקים את "ישראל אדלר חברה לבניין בע"מ" ואת "ישראל אדלר ובנו חברה להשקעות בע"מ". בשנות ה-60 בנה שיכונים בעיר לוד. בשנות ה-70 הקים ביוזמת צעירי אגודת ישראל את השכונות שלאורך רחוב השומר: רמת אהרון, רמת אלחנן, ובשנות ה-80 את שכונת נחלת משה. בבעלותו היה חלק משטח הפרדס שבפאתי רחוב חזון איש, ולאחר שהופשר נבנה שם פרויקט "מרום שיר". הקים במרכז המסחרי של שכונת נחלת משה את "כיכר אדלר" על שם הוריו. היה נשוי לאביבה והתגורר ברמת גן. אחיו הוא הקבלן יצחק אדלר. ישראל אדלר נפטר בט"ו בשבט תשס"א, ונקבר בבית העלמין קריית שאול. לאחר מותו, המשיך בנו צור אדלר את בניית השכונות שעדיין היו בבנייה והגדולה שבהם בנצר סירני. ישראל אדלר מעלה הילוך, באתר גלובס, 5 ביולי 1999 בעל מניות בחברת ישראל אדלר: בעלי השליטה מנסים לרוקן החברה מנכסיה, באתר גלובס, 23 בינואר 2001 ישראל אדלר באתר GRAVEZ
בוב סינקלר

כריסטוף לה פריינט (באנגלית: Christophe Le Friant; נולד ב-10 במאי 1969) ידוע בעיקר בשם הבמה בוב סינקלר (Bob Sinclar), הוא מפיק מוזיקלי צרפתי, DJ ובעל חברת תקליטים בשם "Yellow Productions". 1988: Paradise 2000: Champs Elysées 2001: Cerrone by Bob Sinclar 2003: III 2005: In The House 2006: Western Dream 2007: Soundz of Freedom 2007: Bob Sinclar: Live at the Playboy Mansion 2008: Dancefloor FG Winter 2008 2008: DJ Bob Sinclar 08 2009: Born in 69 2010:Made in Jamaica 2012:Disco Crash 2013: Paris By Night (A Parisian Musical Experience) 1999: "My Only Love" 2000: "I Feel for You" 2001: "Darlin" 2003: "Kiss My Eyes" 2003: "The Beat Goes On" 2005: "Love Generation" 2006: "World, Hold On (Children of the Sky)" 2006: "Hard" 2006: "Rock This Party (Everybody Dance Now)" 2007: "Tennessee" 2007: "Everybody Movin'" 2007: "Give a Lil' Love" 2007: "Sound of Freedom" 2007: "Meu Carnaval" 2007: "Together" 2007: "The Rhythm of the Night" 2007: "What I Want" 2008: "What a Wonderful World" 2009: "Lala Song" 2009: "New, New, New" 2009: "Love You No More" 2010: "I Wanna" 2010: "Rainbow of Love" 2010: "Tik Tok" 2011: "Far l'amore" 2011: "Me Not a Gangsta" 2012: "Rock the Boat" 2012: "F*** With You" 2012: "Groupie" מדיה וקבצים בנושא בוב סינקלר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוב סינקלר (באנגלית) בוב סינקלר, ברשת החברתית פייסבוק בוב סינקלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בוב סינקלר, ברשת החברתית אינסטגרם בוב סינקלר, ברשת החברתית טיקטוק בוב סינקלר, סרטונים בערוץ היוטיוב בוב סינקלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בוב סינקלר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בוב סינקלר, באתר ספוטיפיי בוב סינקלר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) בוב סינקלר, באתר AllMusic (באנגלית) בוב סינקלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) בוב סינקלר, באתר דיזר בוב סינקלר, באתר Discogs (באנגלית) בוב סינקלר, באתר Songkick (באנגלית) בוב סינקלר, באתר Genius בוב סינקלר, באתר SecondHandSongs בוב סינקלר, באתר בילבורד (באנגלית) בוב סינקלר, באתר טיידל (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Game trial bid

Game trial bid או במינוח מקוצר trial bid היא הכרזה בברידג', המראה עניין במשחק מלא. ההכרזה מבקשת מהשותף עזרה בקבלת ההחלטה. הכרזת trial bid מתבצעת לאחר שנמצאה התאמה בסדרת מייג'ור. המכריז הכרזה זו מכריז סדרה אחרת בה הוא זקוק לסיוע משותפו על מנת להגיע לחוזה של משחק מלא. קיימים שני סוגים של trial bids: קצר וארוך. short trial bid מראה קוצר בסדרה המוכרזת (קלף בודד או חוסר). Lomg trial bid מראה אורך בסדרה, בדרך כלל 4 קלפים או יותר. באמצעות trial bid מנסים להוסיף מידע לשותף על מנת לקבל החלטה טובה יותר ביחס לשאלה, האם להכריז משחק מלא או משחק חלקי. השותף שתמך בגובה 2 בהכרזה של הפותח בסדרת מייג'ור, הראה 3 קלפים בסדרה ו 6 עד 9 נקודות. השימוש ב trial bid מאפשר לו לקבל את ההחלטה במצבים גבוליים על בסיס של שני פרמטרים עיקריים: מספר הנקודות שברשותו - מספר נקודות מקסימלי (9 נקודות) עשוי לתמוך בהכרזת משחק מלא. מספר נקודות מינימלי (6 נקודות) מגדיל את סבירות החלטה של הימנעות מהכרזת משחק מלא. מספר ואיכות הקלפים בסדרה הבעייתית שבה הכריז הפותח trial bid. בסעיפים המתארים את סוגי ה trial bid נתמקד רק בפרמטר השני. מכריזים Long trial bid בסדרה עם ארבעה קלפים לפחות (לפעמים עם שלושה קלפים), שבה זקוקים לעזרה מהשותף בסדרה על מנת להכריז משחק מלא. יש המשתמשים במושג Help Suit Game Try במקום במושג Long trial bid החשש הוא, שהיריבים עלולים לזכות בשתיים או שלוש לקיחות בסדרה הארוכה הנ"ל. ההחלטה האם להכריז משחק מלא או לא תלויה באיכות הקלפים בסדרה בה מוכרז ה trial bid ובמספר הנקודות: 6 נקודות הוא המינימום ו 9 נקודות המקסימום. דוגמאות בהן מכריזים Long trial bid של ♦3, לאחר פתיחה של ♠1 ותשובה של ♠2: A432♦ יד עם KJ5♦ או יד עם KQ♦ מצדיקות הכרזת ♠4. J1065♦ יד עם KQ8♦ או יד עם AQ♦ מצדיקות הכרזת ♠4. דוגמאות בהן לא מכריזים Long trial bid של ♦3, לאחר פתיחה של ♠1 ותשובה של ♠2: AK32♦ AQJ10♦ Short Trial bid היא הכרזה בסדרה שבה יש קלף יחיד (Single Tone) או חוסר (Void). יד מתאימה של השותף המצדיקה הכרזת משחק מלא, היא יד ללא נקודות מבוזבזות בסדרה שבה יש קוצר, כך שחיתוכים בסדרה זו יביאו לקיחות נוספות. דוגמאות שלאחר Short trial bid של ♥3, לאחר פתיחה של ♠1 ותשובה של ♠2 לשותף קלפים בסדרה הקצרה מתאימים למשחק מלא: A432♥ יד עם 7542♥ או יד עם 964♥ מצדיקות הכרזת ♠4. דוגמאות בהן לא מכריזים Short trial bid של ♥3, לאחר פתיחה של ♠1 ותשובה של ♠2: QJ3♥ Q62♥ K5♥ שיטה זו מאפשרת גם הכרזת Long trial bid וגם הכרזת Short trial bid. אופן ההכרזה של Long trial bid זהה לאופן המתואר בפסקה Long trial bid. החריג היחיד הוא, במקרה של פתיחה של ♥1 ותשובה של ♥2, הכרזת 2NT היא Long trial bid בסדרת ה-♠. אופן הכרזת Short trial bid משתנה. לאחר פתיחה של ♥1 ותשובה של ♥2 מכריזים ♠2. משמעות ההכרזה היא קוצר בסדרה לא ידועה. המשיב מכריז תמיד 2NT. ההכרזה הבאה של הפותח מתארת את הסרה בה יש לו קוצר: ♣3 - קוצר בסדרת ה♣. ♦3 - קוצר בסדרת ה♦. ♥3 - קוצר בסדרת ה♠. לאחר פתיחה של ♠1 ותשובה של ♠2 מכריזים 2NT. משמעות ההכרזה היא קוצר בסדרה לא ידועה. המשיב מכריז תמיד ♣3. ההכרזה הבאה של הפותח מתארת את הסרה בה יש לו קוצר: ♦3 - קוצר בסדרת ה♦. ♥3 - קוצר בסדרת ה♥. ♠3 - קוצר בסדרת ה♣. ג'קובי טרנספר סמולן (ברידג') סטיימן (ברידג') Klinger Ron. The Modern Losing Trick Count,1987. Victor Gollancz (London), chapter 4: Raising Opener's Suit Long Suit triials - Help Suit Game try, Bridgeguys Help Suit Game Try, Bridg BUM Help Suit Game Try (HSGT), Bridg Depot.net Game Tries, Bernard Maggy
טקס פרסי אוסקר ה-85

טקס פרסי אוסקר ה-85 (באנגלית: 85th Academy Awards) נערך ב-24 בפברואר 2013, ובמסגרתו האקדמיה האמריקאית לקולנוע העניקה את פרסי האוסקר למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2012. הטקס נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה. מנחה הטקס היה סת' מקפרלן, שהנחה את הטקס בפעם הראשונה בקריירה שלו. חיי פי זכה במספר הפרסים הרב ביותר (ארבעה), כולל פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר לבמאי אנג לי, והסרט ארגו זכה בשלושה פרסים, כולל הסרט הטוב ביותר. הסרט עלובי החיים זכה גם הוא בשלושה פרסים. הסרטים ג'אנגו ללא מעצורים, לינקולן וסקייפול זכו בשני פרסים כל אחד. זוכים נוספים היו הסרטים אופטימיות היא שם המשחק, אמיצה, כוננות עם שחר ואנה קארנינה. השחקנית ג'ניפר לורנס זכתה בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר על המשחק בסרט "אופטימיות היא שם המשחק" בגיל 22, מה שהופך אותה לשחקנית השנייה הצעירה ביותר בהיסטוריה הזוכה בפרס זה. דניאל דיי-לואיס זכה בפעם השלישית בפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר על גילומו של אברהם לינקולן בסרט "לינקולן". זהו מספר הזכיות הרב ביותר בהיסטוריה לקטגוריה זו. המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-85 הוכרזו ב-10 בינואר 2013 בתיאטרון סמואל גולדווין בבוורלי הילס על ידי מנחה הטקס סת' מקפרלן והשחקנית אמה סטון. הסרטים עם מירב המועמדויות היו "לינקולן" עם 12 מועמדויות ואחריו הסרט "חיי פיי" עם 11 מועמדויות. הזוכים מודגשים ונמצאים בראש הרשימה. 15 הסרטים הבאים קיבלו מספר רב של מועמדויות: 12 מועמדויות: "לינקולן" 11 מועמדויות: "חיי פיי" 8 מועמדויות: "עלובי החיים" ו"אופטימיות היא שם המשחק" 7 מועמדויות: "ארגו" 5 מועמדויות: "אהבה", "ג'אנגו ללא מעצורים", "סקייפול", ו"כוננות עם שחר" 4 מועמדויות: "אנה קארנינה", ו"חיות הדרום הפראי" 3 מועמדויות: "ההוביט: מסע בלתי צפוי", ו"המאסטר" 2 מועמדויות: "הטיסה", ו"שלגייה והצייד" 6 הסרטים הבאים קיבלו מספר רב של זכיות: 4 פרסים: "חיי פיי" 3 פרסים: "ארגו" ו"עלובי החיים" 2 פרסים: "ג'אנגו ללא מעצורים", "לינקולן", ו"סקייפול" טקס פרסי גלובוס הזהב ה-70 מדיה וקבצים בנושא טקס פרסי אוסקר ה-85 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי אוסקר ה-85 אוסקר 2013: "ארגו" הוא הזוכה הגדול, באתר וואלה, 25 בפברואר 2013 "ארגו" זכה באוסקר, הסרטים מישראל לא, באתר ynet, 25 בפברואר 2013 אבנר שביט‏, אוסקר 2013: טקס שריסק את כל החלומות, באתר וואלה, 25 בפברואר 2013 יונתן גת, אוסקר 2013: בסרט הזה כבר היינו, באתר nrg‏, 26 בפברואר 2013 טקס פרסי אוסקר ה-85, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
יסוד (פסל)

יסוד (1989) הוא פסל מאת הפסל הישראלי מיכה אולמן הניצב בשדרות רוטשילד בתל אביב-יפו. הפסל בנוי כתוכנית קרקע של דירת ארבעה חדרים, שבכל אחד מהם שקוע דימוי של כיסא. "יסוד" הוקם על ידי מיכה אולמן בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב. הפסל הוקם בשטח השדרה, מול בית מס' 129. "יסוד" נבנה כיציקה של בטון בתבנית של תוכנית קרקע של דירת ארבעה חדרים או כמעין "חפירה ארכאולוגית" שלה. במרכזו של כל חדר יצק האמן דימוי של כיסא, השקוע באדמה. כל אחד מארבעת כיסאות אלו מוצב בזווית שונה. דימוי תוכנית קרקע כבר הופיעו בעבודות קודמות של אולמן, כשהוא מייצג סמליות של בית, זיכרון ותלישות. גם דימוי הכיסא הופיע בעבר בעבודות כגון "שמים" (1983), שם שימש כביטוי מטאפיזי לקשר מורכב בין האדמה לשמיים. רונית שטינינברג תיארה את העבודה כביטוי של חדירת הכיסא לאדמה וחשיפתו. בפרשנותה הציעה לראות בה ביטוי למתח שבין בריאה ומוות; בין ארוס ותנטוס. למשל בעבודה "הבית ברחוב גאולים", 1974, תצלום ועיפרון על נייר. ראו: צלמונה, יגאל, שעון חול, עבודתו של מיכה אולמן, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2011, עמ' 377. ראו: שטיינברג, רונית, "שמים", בתוך: צלמונה, יגאל, שעון חול, עבודתו של מיכה אולמן, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2011, עמ' 387-389. ראו: שטיינברג, רונית, "יסוד", בתוך: צלמונה, יגאל, שעון חול, עבודתו של מיכה אולמן, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2011, עמ' 399-401.
טקס פרסי אוסקר ה-1

טקס פרסי אוסקר ה-1 (באנגלית: 1st Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע (AMPAS) למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנים 1927 ו-1928. הטקס נערך במלון הוליווד רוזוולט שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-16 במאי 1929, והונחה על ידי נשיא האקדמיה, דאגלס פיירבנקס. כרטיסים לטקס עלו כחמישה דולרים (69$ בשווי של היום) ובטקס נכחו כ-270 איש. הטקס ארך כחמש עשרה דקות. לואי ב. מאייר יצר את הפרסים. זהו טקס האוסקר היחיד שלא שודר ברדיו או בטלוויזיה. במהלך הטקס חילקה האקדמיה את פרסיה הידועים כיום כפרסי אוסקר (15 פרסים הוענקו במהלך הטקס). הזוכים הוכרזו כשלושה חודשים לפני הטקס. כמה אומנים זכו למועמדות ללא ציון סרט ספציפי. בניגוד לטקסים האחרים, אמנים יכלו להיות מועמדים לפרס על מספר סרטים ולא רק על סרט בודד אחד. הסרטים "הרקיע השביעי" ו"זריחה" זכו בשלושה פרסים כל אחד מהם. הסרט "כנפיים" זכה בשני פרסים. "זריחה" זכה בפרס אוסקר להפקה הייחודית והאמנותית הטובה ביותר ואילו "כנפיים" זכה בפרס אוסקר להפקה הטובה ביותר (הידוע כיום בשם הסרט הטוב ביותר). שני הפרסים נחשבו לזהים בחשיבותם. החל מטקס פרסי אוסקר ה-2, האקדמיה ביטלה את הפרס הראשון. בשנת 1927 האקדמיה האמריקאית לקולנוע (AMPAS) הוקמה על ידי לואי ב. מאייר שהיה ממקימי האולפן "מטרו גולדווין מאייר". מאייר רצה לחלק פרס החולש על תחומי המשחק, הבימוי, ההפקה, הכתיבה והטכנולוגיה. הוא ביקש מארט דיירקטור של "מטרו גולדווין מאייר", סדריק גיבסון, לעצב פסלון מיוחד לטקס. לאומנים נשלח מברק מיוחד כדי להכריז עליהם כמועמדים במהלך פברואר 1928. באוגוסט 1928 התכנסו חבר הנאמנים של האקדמיה כדי לבחור את המנצחים. אך לפי הבמאי קינג וידור מי שבחרו את פרס אוסקר להפקה הטובה ביותר היו מייסדי האקדמיה דאגלס פיירבנקס, סיד גראומן, לואי ב. מאייר, מרי פיקפורד וג'וזף שנק. צ'ארלי צ'פלין "על גיוון, משחק אמיתי, כתיבה, בימוי והפקה של הקרקס" האחים וורנר "על הפקת זמר הג'אז, החלוץ מתחום הסרטים המדברים ששינה את תעשיית הקולנוע" ששת הסרטים הבאים קיבלו מספר רב של מועמדויות: 5 מועמדויות: הרקיע השביעי 4 מועמדויות: זריחה (סרט) 2 מועמדויות: ההמון, מיס סיידי תומפסון, כנפיים והפקודה האחרונה שלושת הסרטים הבאים קיבלו מספר רב של זכיות: 3 פרסים: הרקיע השביעי וזריחה 2 פרסים: כנפיים מדיה וקבצים בנושא טקס פרסי אוסקר ה-1 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי אוסקר ה-1 עופר ליברגל, ‏תולדות פרסי האוסקר: הטקס הראשון, באתר "סריטה", 16 בנובמבר 2011 טקס פרסי אוסקר ה-1, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מן העיר אל הכפר

מן העיר אל הכפר הייתה תנועה שהוקמה בראשית שנות החמישים של המאה ה-20 על ידי ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון, כדי "לעורר פעולות הסברה לעידוד מעבר של תושבים ותיקים מיישובים עירוניים אל ההתיישבות החקלאית". התנועה פעלה במסגרת תנועת המושבים והובילה בתוך שנתיים לקליטת כ-800 משפחות חדשות במושבים קיימים ולהקמת עשרה מושבים חדשים בהם התיישבו עוד כ-800 משפחות. בעקבות העלייה ההמונית נוצר בישראל ביקוש מוגבר למזון וצורך בהגדלת המגזר החקלאי. הממשלה הקימה מושבים רבים לעולים ואלו סבלו מקשיים רבים. כדי לעודד את ההתיישבות במושבים ביקשה המדינה גם מהוותיקים לעבור למושבים, ובכך להראות שהמאמץ החקלאי נישא על ידי ותיקים ועולים גם יחד. כמו כן, התגברה האבטלה בערים והמדינה ביקשה להקל עליה בהעברת אנשים מהערים אל מושבים וקיבוצים. הקריאה למעבר מהעיר אל הכפר יצרה הדים רבים ובמהרה הצטרפו עירוניים רבים לגרעיני ההתיישבות. בספטמבר 1952 התקיים טקס הנחת אבן פינה למושב הראשון של התנועה: שדי חמד ועד ינואר 1953 נוסדו גם יובל וירדנה. במהלך 1953 נוסדו בדרום: סגולה, פעמי תש"ז, שדה צבי וניצנה ובצפון: מאור, ותלמי מנשה. בשנת 1956 הוקם שדה משה, ב-1957 הוקם דוב"ב ובשנת 1958 הוקם צפרירים. עד סוף 1958 הוקמו 17 מושבים. בשנת 1960 נוסד אבן מנחם. במהלך השנים הביאה התנועה מצטרפים רבים למושבים מעוטי תושבים כמו כפר קיש, שדמה, גן השומרון, שדה ורבורג ושדה אילן. לקראת סוף שנות ה-50 עלה ההיצע החקלאי על הביקוש והממשלה חילקה מכסות לחקלאים. חלק מהבאים לכפר במסגרת התנועה מצאו עצמם עם חובות כבדים והתנועה דעכה. באמצע שנות ה-60 עלתה שוב הקריאה מן העיר אל הכפר, על ידי ההסתדרות, ומנגד נשמעו קולות שטענו כי המושבים רוויים ואין טעם להפנות עוד אנשים אל הכפר, שכן המגזר החקלאי סובל מעודף כושר ייצור. ב.ג., מן העיר אל הכפר וקרן היסוד, על המשמר, 31 ביולי 1953 יצחק פניגר, מנין יבואו לנו המתיישבים?, דבר, 8 בפברואר 1954 דיון על התנועה מהעיר לכפר, דבר, 27 בינואר 1953 ב.ג., מן העיר אל הכפר וקרן היסוד, על המשמר, 31 ביולי 1953 17 מושבים הוקמו במסגרת התנועה "מן העיר אל הכפר", דבר, 28 בנובמבר 1958 החלה העליה לאבן מנחם, דבר, 4 באפריל 1960 מנחם תלמי, מן העיר אל העוני, מעריב, 26 בפברואר 1961 ההסתדרות בעד חידוש התנועה מן העיר אל הכפר, דבר, 13 במאי 1966 י. יעקבי, מן העיר אל הכפר?, דבר, 27 ביוני 1966
פסקל

פסקל (Pascale, Pascalle, Paschal, Paskal ועוד) הוא שם פרטי לנשים ולגברים וכן שם משפחה שמקורו בלטינית ומשמעותו היא קשור לפסח. האם התכוונתם ל... אישים: בלז פסקל – מתמטיקאי, פיזיקאי ופילוסוף צרפתי בן המאה ה-17 חוק פסקל – חוק בסיסי בהידרוסטטיקה הקרוי ע"ש בלז פסקל ההימור של פסקל – חישוב שערך בלז פסקל התומך בתאיזם משולש פסקל – סידור של מספרים בצורת משולש בעל חשיבות רבה בקומבינטוריקה ז'אן-קלוד פסקל – זמר צרפתי שזכה באירוויזיון השישי (1961) יעקב פסקל – היה קונסול אוסטרו-הונגריה בארץ ישראל ואיש עסקים פדרו פסקל – שחקן קולנוע ותיאטרון צ'יליאני פרץ פסקל – ממייסדי אגודת חובבי ציון וממקימי זכרון יעקב אחר: פסקל (יחידת מידה) – יחידת מידה ללחץ פסקל (שפת תכנות) – שפת תכנות פרוצדורלית עולמו של רנו פסקאל – תוכנית טלוויזיה קומית בערוץ ביפ פסקל (ארכיטקטורה) – ארכיטקטורה לכרטיסים גרפיים תוצרת NVIDIA פסקל (התקן) – התקן לזיהוי דיגיטלי של רכב בכביש 6 פסקואל אישים ששמם הפרטי הוא פסקל
אולניב

אולניב (באוקראינית: Уланів, ברוסית: Уланов, בפולנית: Ułanów) היא עיירה במחוז ויניצה באוקראינה, ממזרח ללוצק, ובה כ-3,000 תושבים (2001). שמה המקורי של אולניב נובע ככל הנראה ממקור טטרי ופירושו "מטיל חנית", "נסיך" או "מלך". אזכורה הראשון של העיירה הוא בתיעוד מתקופת המלך זיגמונט השני אוגוסט מהמאה ה-16. במחצית הראשונה של המאה ה-17 בוצרה העיירה כדי להגן עליה מפני פשיטות הטטרים מהערבה האסייתית, אך העיירה ניזוקה עם פלישת הקוזאקים ב-1648. במאה ה-18 נבנו בעיר כנסייה וטירה. לפני מלחמת העולם השנייה חיו באולניב כ-1,200 יהודים מתוך כ-1,800 תושבים. הגרמנים כבשו את העיירה ביולי 1941, וריכזו את תושביה היהודים בגטו. עד לאביב 1942 הועברו לעיירה כ-450 יהודים מיישובים סמוכים. בקיץ 1942 רצחו הגרמנים את יהודי הגטו בבית קברות סמוך. מדיה וקבצים בנושא אולניב בוויקישיתוף אולניב (Ulanov), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), אולנוב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1574), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
מגדל מנורה מבטחים

מגדל מנורה מבטחים הוא מגדל משרדים השוכן ברחוב ז'בוטינסקי 23, במתחם בורסת היהלומים ברמת גן, וכולל 36 קומות ומתנשא לגובה של 145.4 מטרים. בנייתו החלה בשנת 2012 והסתיימה בדצמבר 2017. הוא משמש כמטה קבוצת מנורה מבטחים. השטח שעליו נבנה המגדל היה שייך לחברת גטר והמבנה שעמד לפני כן היה בן ארבע קומות ושימש את חברת "גטר גרופ" מאז 1988 לאחר שנרכש על ידי שלמה מנדלבאום וזיגי גונצ'רובסקי בעלי השליטה בחברה. הבניין נרכש מחברת "אלקו", שישבה שם קודם לכן. ממזרח למגדל שוכנים מגדלי התאומים, במערב מגדל משה אביב, בצפון רחוב היוזמה (על כן מכונה המתחם 'מתחם היוזמה') ומגדלי גינדי ובדרום רחוב ז'בוטינסקי ומגדל עלית. בשנת 2010 רכשה קבוצת מנורה מבטחים את המגרש, במטרה לבנות עליו מגדל משרדים שימש כמטה שלה, במקום בית הסנה בתל אביב ומבנים נוספים בהם הייתה נפרסה פעילותה. החברה הודיעה על תוכנית לרכז את כלל פעילויותיה תחת קורת גג אחת ברמן גן כבר ב-2006, אך לא מצא בניין משרדים שהתאים לצרכיה. בנייתו של המגדל החלה בשנת 2012 ונמשכה כ-5 שנים, עד להשלמתה בדצמבר 2017. במכרז לבניית השלד בשלב ראשון, ובכלל זה עבודות הביסוס והדיפון, זכתה קבוצת בסט, בהיקף של כ-90 מיליון ש"ח. מנורה מבטחים חנכה רשמית את המבנה ב-15 במאי 2018, עם השלמת העברת פעילותה אליו. המגדל מתנשא לגובה של 145.4 מטרים, שטחו כ-60,000 מטר רבוע והוא כולל קומת לובי בגובה 9 מטרים, 33 קומות משרדים, 2 קומות גג ו-6 קומות מרתפי חניה. הוא נבנה משלד בטון וקירות מסך חיצוניים מזכוכית כהה. במגדל ישנן כ-3,000 עמדות עבודה, 14 מעליות, כ-600 מקומות חניה, 32 חדרי ישיבות וקומת הדרכה. גורדי שחקים בישראל מדיה וקבצים בנושא מגדל מנורה מבטחים בוויקישיתוף מגדל מנורה מבטחים, באתר הנדסה- עיריית רמת-גן, על פי תכנית היתר חתומה (גרמושקה) מתאריך 11.11.2018 בארכיב המסמכים שבאתר ההנדסה של עיריית רמת גן רז סמולסקי, מנורה במגעים לרכישת מגרש בבורסה בר"ג ב-35 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 1 בנובמבר 2010 ליטל איסטמטי, ‏מנורה מבטחים מעתיק משרדיו לרחוב דרויאנוב בת"א, באתר גלובס, 11 בפברואר 2013 רון שטיין, ‏עוד חברת ביטוח יוצאת מת"א: מנורה עשויה לעבור לרמת-גן, באתר גלובס, 2 ביולי 2006 עינת פז-פרנקל, בסט תבצע השלב הראשון לבניית מגדל מנורה בר"ג, באתר כלכליסט, 7 בנובמבר 2013 שירי דובר, ‏מנורה מבטחים חוגגת וחונכת את משכנה החדש, באתר גלובס, 16 במאי 2018