laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יושינורי אוסומי

יוֹשִינוֹרִי אוֹסוּמִי (ביפנית: 大隅 良典, תעתיק: Ōsumi Yoshinori; נולד ב-9 בפברואר 1945) הוא ביולוג של התא, ומומחה באוטופגיה. פרופסור במכון הטכנולוגי של טוקיו. חתן פרס קיוטו בקטגוריית המדעים הבסיסיים לשנת 2012. ב-3 באוקטובר 2016 הוכרז אוסומי כחתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנה זו בזכות הישגיו בתחום האוטופגיה. אוסומי נולד ב-9 בפברואר 1945 בפוקואוקה שביפן. הוא השלים תואר ראשון (B.Sci) בשנת 1967, ודוקטורט בשנת 1974. את שני תאריו רכש באוניברסיטת טוקיו. בשנים 1974–1977 עבד באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק. לאחר מכן חזר לאוניברסיטת טוקיו כעמית מחקר, וקיבל דרגת פרופסור חבר בשנת 1988. ב-1996 עבר למכון הלאומי לביולוגיה בסיסית באוקזקי שביפן. בין השנים 2004-2009 כיהן כפרופסור גם באוניברסיטה ללימודים מתקדמים שבעיר היפנית היאמה (Hayama). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להלן אחדים מן הפרסים שבהם זכה אוסומי לאורך הקריירה המדעית שלו: פרס פוג'יהרה, מקרן פוג'יהרה למדע (2005) פרס האקדמיה היפנית (2009) פרס קיוטו למדעים הבסיסיים (2012) פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה מדיה וקבצים בנושא יושינורי אוסומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יושינורי אוסומי יושינורי אוסומי, באתר פרס נובל (באנגלית) פרופיל אקדמי של אוסומי (באנגלית) דף קורות חיים באתר של יושינורי אוסומי (באנגלית) ד"ר יוחאי וולף, נובל ברפואה 2016: העיכול העצמי של תאים, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי אבי בליזובסקי, ‏פרס נובל לרפואה ליושינורי אוסומי – מגלה תהליך הובלת חומרי התא לפירוק, באתר "הידען", 3 באוקטובר 2016 דר. משה נחמני, ‏זוכה פרס נובל לרפואה 2016: מגלה מנגנון מיחזור התאים בגוף * תגלית המשך לזו של הרשקו וצ'חנובר, באתר "הידען", 4 באוקטובר 2016 אבי בליזובסקי, ‏חתן נובל אהרן צ'חנובר: הפרס ליושינורי אוהסומי, סוגר מעגל של ארבעה פרסי נובל בשטח הרס התא, באתר "הידען", 8 באוקטובר 2016 יושינורי אוסומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ...
עונת 1963/1964 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

עונת 1963/1964 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה התשיעית של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-10 בספטמבר 1963 ותחרות הסתיימה ב-27 במאי 1964. בתחרות השתתפו 31 קבוצות. נציגת קפריסין השתתפה בתחרות בפעם הראשונה. משחק הגמר נערך בפראטר סטדיון, וינה. התחרות הסתיימה בניצחון של אינטר מילאנו בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בתחרות השתתפו 31 קבוצות. מילאן כמחזיקת הגביע קודמה ישירות לשמינית הגמר. יתר הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר. בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. המשחק הנוסף הסתיים בתיקו 2:2 ולכן המנצח הוכרע על ידי הטלת מטבע גמר גביע אירופה לאלופות 1964 אתר האינטרנט הרשמי של עונת 1963/1964 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא עונת 1963/1964 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל בוויקישיתוף נתונים מאתר אופ"א
פאבל פיליפ

פּאבל פיליפּ (ברומנית: Pavel Filip,‏ נולד ב-10 באפריל 1966 בפנששט) הוא פוליטיקאי מולדובי, שכיהן בין 20 בינואר 2016 - ל־8 ביוני 2019 (נשאר במקביל עד 14 ביוני) כראש ממשלת רפובליקת מולדובה. ב-9 ביוני 2019 השהה בית הדין החוקתי של מולדובה את הנשיא איגור דודון מתפקידו ומינה את פאבל פיליפ לנשיא בפועל ולראש ממשלת מעבר. אולם ב-14 ביוני ויתר על השלטון לטובת הממשלת הקואליציה בראשות מאיה סנדו שהצליחה להשיג רוב בפרלמנט וקיבלה את תמיכת המעצמות - רוסיה, האיחוד האירופי וארצות הברית. בית הדין החוקתי ביטל את החלטותיו מ-9 ביוני, חזר להכיר בנשיאותו של דודון. והכיר בממשלת סנדו. פיליפ הוא מהנדס מכונות בהכשרתו ומילא בעבר את תפקיד השר לטכנולוגיה של המידע והתקשורת בממשלות פילאט, ליאנקה, גבוריץ' וסטרלץ. הוא מכהן כסגן יושב ראש המפלגה הדמוקרטית של מולדובה שבראשות ולדימיר פלחוטניוק. מינויו לראש הממשלה אירע אחרי שלושה חודשים של משבר ממשלתי. פאבל פיליפ מונה על ידי הנשיא טימופטי אחרי שהנשיא דחה את מועמדותו של איש העסקים ולדימיר פלחוטניוק, גם הוא חבר המפלגה הדמוקרטית, ואחרי ניסיון למנות לתפקיד את מזכיר הנשיאות יון פדורארו. פיליפ קיבל את תמיכתם של 57 מקרב 101 חברי הפרלמנט. פאבל פיליפ נולד ב-1966 ביישוב פנששט במחוז סטרשן, באותם הימים ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית, חלק מברית המועצות. הוא למד בשנים 1983–1990 הנדסת מכונות בבית הספר הפוליטכני בקישינב, אחר כך בשנים למד 1991–1996 מנהל בינלאומי במכון הבינלאומי למנהל בקישינב. בשנים 1984–1986 עשה במקביל ללימודים שירות בצבא הסובייטי. בשנים 1991–2008 הוא עבד בחברה לייצור ממתקים "בוקוריה בע"ם" ובשנים 2001–2008 כיהן כמנכ"ל שלה. בין 2008–2011 היה מנכ"ל של החברה הממלכתית לייצור סיגריות TUTUN-CTC. פאבל פיליפ נשוי והוא אב לשני ילדים. הוא דובר רומנית (שפת אם), רוסית ואנגלית. מדיה וקבצים בנושא פאבל פיליפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאבל פיליפ באתר ממשלת מולדובה(ברומנית) כתבה בעיתון השווייצרי נויה צירכר צייטונג על מינוי פאבל פיליפ לראש ממשלה 20.1.2016 פאבל פיליפ בעיתון European Times ברשת בשנת 2011 ביוגרפיה קצרה באתר "רוסיה היום"(ברוסית)
רסול באטלר

רסול באטלר (באנגלית: Rasual Butler;‏ 23 במאי 1979 – 31 בינואר 2018) היה כדורסלן אמריקני ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2002–2016, בעמדות הסמול פורוורד והקלע. ממוצעיו הכוללים ב-NBA הם 7.5 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-0.8 אסיסטים למשחק. ב-31 בינואר 2018 נהרג יחד עם אשתו בתאונת דרכים בלוס אנג'לס, לאחר שאיבד שליטה על רכבו. באטלר נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה, ובין השנים 1998–2002 למד באוניברסיטת לה סאל. ב-4 עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 19.3 נקודות בממוצע למשחק. באטלר נלקח בבחירה ה-53 של דראפט ה-NBA‏ 2002, על ידי קבוצת מיאמי היט. ב-3 עונותיו במיאמי שימש כשחקן ספסל וקלע כ-6.9 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2004/2005 העפיל עם ההיט לשלב גמר המזרח, בו הפסידה לדטרויט פיסטונס בתוצאה 3–4. באוגוסט 2005 הועבר לניו אורלינס הורנטס כחלק מהטרייד הגדול בתולדות ה-NBA, בו היו מעורבים 13 שחקנים ו-5 קבוצות. במהלך 4 עונותיו בקבוצה פתח בכמחצית ממשחקי קבוצתו, וקלע ממוצע של 9.1 נקודות למשחק לצד כוכבי הקבוצה כריס פול ודייוויד וסט. לקראת עונת 2009/2010 נשלח בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. באותה עונה קלע שיא קריירה של 11.9 נקודות למשחק, אך במהלך העונה העוקבת שוחרר מהקבוצה. לקראת סיום העונה חתם על חוזה בשיקגו בולס, והעפיל עמה לגמר המזרח, בו הפסידה למיאמי היט בתוצאה 1–4. בעונת 2011/2012 המקוצרת שיחק עבור טורונטו ראפטורס, אשר סיימה את העונה במקום ה-11 באזור המזרחי. בעונת 2012/2013 עבר לשחק בליגת הפיתוח של ה-NBA, כאשר חתם על חוזה בקבוצת טלסה 66'. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 17.8 נקודות בממוצע למשחק וזכה בפרס "השחקן המשפיע של העונה", המוענק לשחקן שהצטרף לקבוצה במהלך העונה ותרם לה במידה רבה. בעונת 2013/2014 שיחק עבור אינדיאנה פייסרס, והודח עמה בשלב גמר המזרח, בפעם השלישית בקריירה שלו. בעונת 2014/2015 הציג יכולת טובה כמחליפם מהספסל של בראדלי ביל ופול פירס בוושינגטון ויזארדס, כשקלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה בקריירה, 2015/2016, שיחק בסן אנטוניו ספרס, אך שוחרר ממנה לקראת שלב הפלייאוף לטובת החתמתו של הקלע קווין מרטין. בשנת 2017 השתתף בעונת הבכורה של ליגת ה-BIG3, כשחקן הקבוצות "Ball Hogs" ו-"Power". ב-31 בינואר 2018 נהרג יחד עם אשתו בתאונת דרכים בלוס אנג'לס, לאחר שאיבד שליטה על רכבו. בנתיחה שלאחר המוות נמצאו בדמו עקבות של מתאמפטמין, אוקסיקודון, קנאביס, וכן אלכוהול בריכוז גבוה. מדיה וקבצים בנושא רסול באטלר בוויקישיתוף רסול באטלר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של באטלר ב-NBA, באתר basketball-reference.com ראסול באטלר ואשתו נהרגו בתאונת דרכים בלוס אנג'לס, באתר וואלה, 31 בינואר 2018 סטטיסטיקות המכללות של באטלר, באתר sports-reference.com רשימת נבחרי דראפט 2002, באתר basketball-reference.com טרייד המאה, באתר וואלה, 3 באוגוסט 2005 באטלר זוכה בפרס "השחקן המשפיע של העונה", בארכיון אתר ליגת הפיתוח, 19 באפריל 2013 סן אנטוניו משחררת את באטלר, באתר bleacherreport.com,‏ 9 במרץ 2016 ההודעה על פטירתו של באטלר, באתר ליגת ה-BIG3,‏ 1 בפברואר 2018 Rasual Butler, Leah LaBelle Had Meth, Alcohol in Systems at Time of Death, באתר msn.com,‏ 1 ביוני 2018
פרוקופיס פבלופולוס

פרוקופיס פבלופולוס (ביוונית: Προκόπης Παυλόπουλος, נולד ב-10 ביולי 1950) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני שכיהן כנשיא יוון השביעי בין השנים 2015 עד 2020. בהשכלתו הוא פרופסור למשפטים. כיהן כשר הפנים בשנים 2004 - 2009. ב-18 בפברואר 2015 נבחר פבלופולוס על ידי הפרלמנט ההלני לתפקיד נשיא יוון. הוא סיים את כהונתו ב-13 במרץ 2020. פבלופולוס נולד וגדל בקלמטה. אביו היה מנהל בית ספר תיכון. למד משפטים לתואר ראשון באוניברסיטת אתונה, ולאחר מכן למד לתואר שני ושלישי בבית הספר למשפטים באוניברסיטת פנתאון-אסאס. התמחה במשפט בינלאומי פומבי, קיבל תואר דוקטור למשפטים ב-1977. בשנים 1978 - 1979 שירת בצבא היווני. ב-1980 הצטרף לסגל בית הספר למשפטים של אוניברסיטת אתונה, שם קיבל משרת פרופסור מן המניין. בשנת 1974, לאחר נפילת המשטר הצבאי ביוון, היה פבלופולוס מזכירו של נשיא יוון הראשון שנבחר, מיכאיל סטסינופולוס. לאחר מכן מילא תפקידים פוליטיים שונים, ובין השאר שימש כראש הלשכה המשפטית של הנשיא קונסטנדינוס קרמנליס ויועץ מדיני של מפלגת "הדמוקרטיה החדשה" בה היה פעיל. בשנת 2000 נבחר לפרלמנט היווני מטעם מפלגתו, ומילא תפקידים פרלמנטריים שונים. במרץ 2004 מונה כשר הפנים בממשלתו של קוסטס קרמנליס, ומילא תפקיד זה עד ספטמבר 2009. בפברואר 2015 הכריז ראש ממשלת יוון אלכסיס ציפראס כי פבלופולוס הוא המועמד לנשיאות שבו תתמוך מפלגת השלטון סיריזה. הוא נבחר לנשיאות על ידי הפרלמנט ב-18 בפברואר 2015, הושבע ב-13 במרץ והחליף את קרולוס פפוליאס. בדצמבר 2015 נפגש פבלופולוס באתונה עם נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, שפרש בפניו את חזון "שתי מדינות לשני עמים" והודה לו על תמיכת יוון בעם הפלסטיני. פבלופולוס אמר כי יוון תמשיך לפעול למציאת פתרון לסוגיה הפלסטינית, שיתאים לחוק הבינלאומי. במרץ 2016 ביקר פבלופולוס בישראל, ובין השאר נפגש עם נשיא המדינה ראובן ריבלין וראש הממשלה בנימין נתניהו וביקר ביד ושם. בפגישותיו נדונו שיתופי פעולה בתחומי הביטחון והתיירות. בפגישותיו בישראל הדגיש פבלופולוס שאירופה חייבת להתמודד עם משבר הפליטים שמציפים אותה בדרכים הומניות, ולהתנגד לגזענות, לשנאת זרים ולאנטישמיות. בספטמבר 2016 היה בין המשתתפים בהלוויית שמעון פרס. פבלופולוס נשוי ואב לשתי בנות ובן. מדיה וקבצים בנושא פרוקופיס פבלופולוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרוקופיס פבלופולוס (ביוונית) סוכנויות הידיעות‏, אבו מאזן: שם הרשות בדרכונים החדשים ישונה ל"מדינת פלסטין", באתר וואלה, 22 בדצמבר 2015 אריה מקל, ביקור נשיא יוון - עוד סימן להתהדקות היחסים, באתר ישראל היום, 31 במרץ 2016
עונת 1964/1965 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

עונת 1964/1965 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה העשירית של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-13 בספטמבר 1964 ותחרות הסתיימה ב-27 במאי 1965. בתחרות השתתפו 31 קבוצות. נציגת קפריסין אומנם לא השתתפה בתחרות, אך במקומה השתתפה קבוצה מאיסלנד. משחק הגמר נערך בסן סירו, מילאנו. התחרות הסתיימה בניצחון של אינטר מילאנו בפעם השנייה בתולדות המועדון. זה היה הניצחון השלישי ברציפות של קבוצה איטלקית מאותו עיר בתחרות (מילאן ופעמיים אינטר). שני כדורגלנים מבנפיקה ליסבון זכו בתואר מלך השערים. בתחרות השתתפו 31 קבוצות. מילאן כמחזיקת הגביע קודמה ישירות לשמינית הגמר. יתר הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר. בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. המשחק הנוסף הסתיים בתיקו 2:2 ולכן המנצח הוכרע על ידי הטלת מטבע גמר גביע אירופה לאלופות 1965. אתר האינטרנט הרשמי של עונת 1964/1965 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא עונת 1964/1965 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל בוויקישיתוף נתונים מאתר אופ"א
אוון צ'מברלין

אוון צ'מברלין (באנגלית: Owen Chamberlain;‏ 10 ביולי 1920 – 28 בפברואר 2006) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1959, יחד עם אמיליו סגרה, על גילוי האנטיפרוטון. צ'מברלין נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה שבארצות הברית וסיים את לימודיו התיכוניים בפילדלפיה בשנת 1937. למד פיזיקה במכללת דרטמות ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1942 הצטרף לפרויקט מנהטן, ושנה לאחר מכן נישא לביאטריס, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. הוא התאלמן מביאטריס בשנת 1988. ב-1946, לאחר מלחמת העולם השנייה, המשיך בלימודי הדוקטורט באוניברסיטת שיקגו, בהדרכת הפיזיקאי אנריקו פרמי. קיבל תואר דוקטור בשנת 1949. ב-1959 זכה בפרס נובל לפיזיקה, יחד עם אמיליו סגרה, על גילוי האנטיפרוטון. צ'מברלין היה גם פעיל פוליטי בנושאי שלום וצדק חברתי, ולא אחת התבטא נגד מלחמת וייטנאם. הוא אובחן כחולה במחלת פרקינסון בשנת 1985, וב-1989 פרש מהוראה. נפטר בברקלי מסיבוכים של המחלה. מדיה וקבצים בנושא אוון צ'מברלין בוויקישיתוף אוון צ'מברלין, באתר פרס נובל (באנגלית) אוון צ'מברלין, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אוון צ'מברלין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוון צ'מברלין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לילי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לילי – שם פרטי נפוץ לילי (אוניית מעפילים) לילי – סרט קולנוע אמריקאי לילי (סדרת טלוויזיה) – מיני-סדרה על חייה של לילי לנגטרי בכיכובה של פרנצ'סקה אניס לילי – מותג נייר טואלט של חברת חוגלה-קימברלי אלי לילי – חברה אמריקאית לייצור תרופות מקומות: קרחון לילי – קרחון באנטארקטיקה לשון הקרח לילי – לשון קרח באנטארקטיקה אישים: אוונג'לין לילי – שחקנית קנדית ג'ון לילי – סופר ופוליטיקאי אנגלי טוני לילי – שחקן פוטבול אמריקני קריסטין לילי – כדורגלנית אמריקאית ליל אישים ששמם הפרטי הוא לילי
ונילה אייס

רוברט מתיו ואן וינקל (באנגלית: Robert Matthew Van Winkle, נולד ב-31 באוקטובר 1967), המוכר בשם הבמה ונילה אייס (Vanilla Ice), הוא ראפר, שחקן, מפיק מוזיקלי ומנחה טלוויזיה אמריקאי. ונילה התפרסם ב-1989 עם אלבומו Hooked. ב-1990 הפך הסינגל שלו, "אייס אייס בייבי" לשיר ההיפ-הופ הראשון שהגיע לראש דירוג הבילבורד. בשנת 1991 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקומי-מוזיקלי "קר כקרח" בתפקיד של ג'ון "ג'וני" ואן אוון, לצדה של נעמי קמפבל. בשנת 2012 שיחק בתפקיד עצמו ונילה אייס בסרט "זה הבן שלי", לצד אדם סנדלר. בשנת 2015 גילם את דמותו של מארק טוויין בסרט "השישה המגוחכים", שביים פרנק קורצ'י. בשנת 2016 השתתף בתוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים", בעונתה ה-23 שם היה למודח הרביעי, בעוד הזוכה הייתה לורי הרננדז. מדיה וקבצים בנושא ונילה אייס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ונילה אייס ונילה אייס, ברשת החברתית פייסבוק ונילה אייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ונילה אייס, ברשת החברתית אינסטגרם ונילה אייס, ברשת החברתית טיקטוק ונילה אייס, סרטונים בערוץ היוטיוב ונילה אייס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ונילה אייס, באתר AllMovie (באנגלית) ונילה אייס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ונילה אייס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ונילה אייס, באתר ספוטיפיי ונילה אייס, באתר Last.fm (באנגלית) ונילה אייס, באתר AllMusic (באנגלית) ונילה אייס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ונילה אייס, באתר דיזר ונילה אייס, באתר Yandex.Music (ברוסית) ונילה אייס, באתר Discogs (באנגלית) ונילה אייס, באתר Songkick (באנגלית) ונילה אייס, באתר SecondHandSongs ונילה אייס, באתר בילבורד (באנגלית) ונילה אייס, באתר טיידל (באנגלית)
מוני גלרטר

דוקטור מוני (סולומון) גלרטר (Moni Ghelerter;‏ 3 באוגוסט 1905 - 4 בנובמבר 1979) היה משפטן, במאי תיאטרון ופרופסור לאומנות הבמה יהודי רומני, אחיינו של לאון גלרטר. פרט לתחום התיאטרון, היה משפטן בהכשרתו. גלרטר נולד ב-1905 יאשי שברומניה, במשפחה של הרוקח והעיתונאי רחמיל (ירחמיאל) מילו גלרטר ושל אשתו, הלנה גלרטר, יהודים המזוהים עם הסוציאליזם. אביו התיידד עם הסופר שלום עליכם ואירח אותו בשנת 1906 בעת ביקורו ביאש. ההתוועדות הראשונה לאנשי תיאטרון הייתה לו בגיל שמונה כשבבית הוריו ביקרה השחקנית אלווירה פפוסקו . בסיום בית הספר התיכון נרשם גלרטר לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת יאשי ולמד במקביל בקורסים של הקונסרבטוריון לאומנות דרמטית ביאשי אצל מיכאיל קודריאנו. הוא קיבל תואר דוקטור למשפטים בפריז, אך גם שם התמיד להיצמד לתחום התיאטרון. בשובו ליאש למשך עשור עבד גלרטר כעורך דין וכעיתונאי. הוא כיהן כמזכיר מערכת בעיתון "Le Moment" ("הרגע" בצרפתית) שהופיע בבוקרשט וכמזכיר של העורך דין והסופר הרומני דמוסטנה בוטז. ב-1940, לאחר שהיהודים סולקו ממשרותיהם בתיאטראות הרומנים, מהתקשורת וממערכת החינוך מצא גלרטר עבודה בתיאטרון היהודי באראשאום, שם עבד כעוזר במאי. בבאראשאום התוודע לאמנים יהודים רבים כגון הצייר מקס הרמן מקסי והשחקנית והמורה תיאטרון ביאטה פרדנוב והיה לחניכו של הבמאי אלכסנדר פינצי וסיע בהעלאת המחזה "האבן הטובה" מאת מרגרת קנדי. בהמשך כעוזר במאי וכבמאי ביים מחזות רבים שזכו להצלחה. ב-1946 נשכר כבמאי בתיאטרון הלאומי בבוקרשט, שם הייתה לו הצלחה עם המחזה "Ultima oră" (השעה האחרונה) מאת מיכאיל סבסטיאן . מחזה זה הוצג בבכורה עולמית ב-23 בינואר 1946. אחרי הצגה זו ביים גלרטר שורה של מחזות קלאסיים, שדרכם הוכיח את כשרונותיו כבמאי תיאטרון מהשורה הראשונה. פעל בתיאטרון הלאומי בבוקרשט עד סוף חייו בנובמבר 1979. הוא הוזמן לביים כמה הצגות גם עבור התיאטרון העירוני וכן ביים את המחזה Celebrul 702 ( 702 המפורסם) מאת אלכסנדרו מירודן, בחנוכת התיאטרון לקומדיה בבוקרשט בשנת 1961. מחזה זה הוצג בהמשך גם בתיאטרון הלאומי ובפריז וזכה לשבחים בתקשורת הצרפתית. גלרטר ביקר עם להקת התיאטרון הלאומי גם בישראל, בסיור עם ההצגות Omul care a văzut moartea (האיש שראה את המוות) ו-Dragă mincinosule (יקירי השקרן). גלרטר ביים גם כמה מחזות עבור התיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט. מ-1950 היה גלרטר לפרופסור במכון לאומנות תיאטרלית. מוני גלרטר נפטר בשנת 1979 . הוא הובא לקבורה לצד אחיו, פליקס גלרטר, בבית העלמין פילנתרופיה בבוקרשט. מצבתו עוצבה בטרוורטין על ידי הפסל ניקולאיה רושו. פעיל מצטיין (אמריט) באמנות עיטור המסדר "ההצטיינות בתרבות" דרגה ב- עבור "זכויות מיוחדת בתחום האמנות הבמה" דודו מצד האב, ד"ר לאון (ליטמן) גלרטר היה רופא, ייסד בתי חולים ביאש ובבוקרשט ונודע כמנהיג של התנועה הסוציאליסטית ברומניה. אחיו, פליקס גלרטר, היה מייסד ההוצאה לאור "פורום" שהולאמה ונסגרה על ידי השלטון הקומוניסטי בשנת 1952 גלרטר היה נשוי למשך שנים אחדות לשחקנית מרצ'לה רוסו, לימים אשתו של הפוליטיקאי אלכסנדרו ברלדיאנו ואחר כך של המחזאי אאורל בראנגה. Breviar biobibliografic Evrei din România, București: Hasefer, 2008 (ברומנית) Un strălucit regizor - Moni Ghelerter (ברומנית)
המכון הטכנולוגי של טוקיו

המכון הטכנולוגי של טוקיו (ביפנית: 東京工業大学, תעתיק: Tōkyō Kōgyō Daigaku, ידוע גם כ־Tokyo Tech, או Tokodai; בראשי התיבות: TIT) הוא אוניברסיטת מחקר לאומית השוכנת במטרופולין טוקיו שביפן. המכון הטכנולוגי של טוקיו הוא מוסד ההשכלה הגבוהה המדעי-טכנולוגי הגדול ביותר ביפן, ונחשב לאחד ממוסדות ההשכלה ומחקר היוקרתיים בארצו. המכון הטכנולוגי חבר בקונסורציום RU11 וחבר באיגוד אוניברסיטאות המחקר במזרח אסיה. למכון שלושה קמפוסים במטרופולין טוקיו, ומבחינה מנהלית-אקדמית הוא כולל שישה בתי ספר המורכבים מלמעלה מארבעים מחלקות ומרכזי מחקר. נכון לשנת 2024, מתוך כ־10,500 סטודנטים בקמפוסים אוקאיאמה, סוזוקקדאי וטמאצ'י, מחציתם לומדים בתוכניות לתואר ראשון ואילו המחצית השנייה בתוכניות לתואר שני ודוקטורט. בסך הכול, לומדים במכון 1,800 סטודנטים זרים, והוא מעסיק 1,100 חברי סגל העובדים כחוקרים וכמרצים. באוקטובר 2024, האוניברסיטה לרפואה ולרפואת שיניים של טוקיו (TMDU) תתמזג עם המכון הטכנולוגי של טוקיו (Tokyo Tech) כדי להקים את מכון טוקיו למדע. המכון הטכנולוגי של טוקיו כולל 5 בתי ספר, מספר מחלקות ומכון לאמנויות ליברליות. בית הספר למדעים המחלקה למתמטיקה המחלקה לפיזיקה המחלקה לכימיה המחלקה למדעי כדור הארץ וכוכבי לכת בית הספר להנדסה המחלקה להנדסת מכונות המחלקה להנדסת מערכות ובקרה המחלקה להנדסת חשמל וחשמל המחלקה להנדסת מידע ותקשורת המחלקה להנדסת תעשייה וכלכלה בית הספר למדעי החיים והטכנולוגיה המחלקה למדעי החיים והטכנולוגיה בית הספר למחשוב המחלקה למתמטיקה ומחשוב המחלקה למדעי המחשב בית הספר לסביבה וחברה המחלקה לארכיטקטורה והנדסת בניין המחלקה להנדסה אזרחית וסביבתית המחלקה למדע והנדסה בין-דיסציפלינריים המחלקה למדעי החברה והאנוש ניהול חדשנות טכנולוגית / המחלקה למדעי החדשנות המכון לאמנויות ליברליות דירוג שאנגחאי: מקום 151–200 (2023) Times Higher Education: מקום 191= (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 91= (2024) Times Higher Education: מקום 28 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 22 (2024) דירוג שאנגחאי: מקום 4–5 (2023) Times Higher Education: מקום 5 (2024) דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 4 (2024) בין בוגרי ומרצי המכון הטכנולוגי של טוקיו נכללים: נאוטו קאן – פוליטיקאי, ראש ממשלת יפן בין השנים 2010–2011. יוקיו הטויאמה – פוליטיקאי, ראש ממשלת יפן בין השנים 2009–2010. הידקי שירקאווה – חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2000. סאטורו איווטה – מפתח משחקים, כיהן כמנכ"ל חברת נינטנדו. מסאו יושידה – מהנדס גרעין. אחד מחברי הסגל במכון הוא יושינורי אוסומי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2016, וחתן פרס קיוטו בקטגוריית המדעים הבסיסיים בשנת 2012. מדיה וקבצים בנושא המכון הטכנולוגי של טוקיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכון הטכנולוגי של טוקיו (ביפנית) המכון הטכנולוגי של טוקיו, ברשת החברתית פייסבוק המכון הטכנולוגי של טוקיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) NEWS, KYODO. "2 Tokyo national universities to merge, eyeing global competition ערך זה הוא קצרמר בנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריינגפן (נהר)

הנהר פריינגפן (באנגלית: Fryingpan River – "נהר המחבת") הוא יובל של הנהר רורינג פורק הזורם במרכז מערב מדינת קולורדו שבארצות הברית. אורכו 68 קילומטרים וספיקתו הממוצעת 5 מטרים מעוקבים לשנייה, אם כי בשנים שחונות יורדת הספיקה בשלהי הקיץ למטר מעוקב לשנייה, ובשנים ברוכות היא מגיעה באביב עד 76 מטרים מעוקבים לשנייה. מקור השם יוצא הדופן (מילולית נהר המחבת) הוא בסיפור היסטורי כאשר קבוצה של ציידי פרוות הותקפה על ידי קבוצה של אינדיאנים משבט יוט, ורק שני אנשים שרדו, כשאחד מהם פצוע. האדם השני השאיר את חברו הפצוע במערה סמוכה, ורץ לחפש עזרה, אבל לפני כן הוא תלה מחבת על עץ כך שיוכל למצוא את המערה בשובו. מקור הנהר באזור טבע בראשיתי האנטר-פריינגפן (Hunter–Fryingpan Wilderness) ביער הלאומי וייט ריוור (White River National Forest) ברכס סאווץ' (Sawatch Range), בקרבת הר מאסיב, בצפון-מזרח מחוז פיטקין, בצדו המערבי של קו פרשת המים של אמריקה. הוא זורם מערבה לאורך קו הגבול בין מחוז פיטקין למחוז איגל. סכר רואדי הוקם על הנהר אחרי מרדית (Meredith) תוך יצירת מאגר רואדי (Ruedi Reservoir). הוא נשפך לנהר רורינג פורק בבזלת, על הגבול בין מחוז פיטקין למחוז איגל. חלק ממי הנהר מוטים לצד המזרחי של קו פרשת המים של אמריקה במטרה לספק מים לשתייה והשקיה באמצעות מיזם פריינגפן-ארקנסו. מדיה וקבצים בנושא פריינגפן בוויקישיתוף "USGS Gage #09080400 on the Fryingpan River near Ruedi, CO" (PDF). National Water Information System. U.S. Geological Survey. 1969–2013. Dawson, John Frank. Place names in Colorado: why 700 communities were so named, 150 of Spanish or Indian origin. Denver, CO: The J. Frank Dawson Publishing Co. p. 23.
אירקוט

אירקוט (ברוסית: Ирку́т, בבוריאטית: Эрхүү мγрэн) הוא נהר במזרח סיביר, הזורם בשטחי רפובליקת בוריאטיה ומחוז אירקוטסק שברוסיה. אורכו 488 קילומטרים והוא מנקז שטח של 15,780 קמ"ר. הספיקה השנתית הממוצעת של אירקוט היא 142 מ"ק לשנייה. ספיקתו הממוצעת בנקודת השפיכה שלו אל הנהר אנגרה היא 140 מ"ק לשנייה. ספיקת המים באירקוט מגיעה אל שיאה בחודשים יולי-אוגוסט, ונמצאת בשפל בחודשים פברואר-מרץ. בחודש אוקטובר הנהר מתכסה במעטה קרח, שעוטה אותו במשך 150–180 ימים. אירקוט ניזון בעיקר ממי הפשרת השלגים בהרים שבמעלה הזרם שלו, וכן ממי גשמים. מוצאו של אירקוט באגם אילצ'יר, במעבר ההרים נוכו-דבן שבהרי מזרח סייאן במערב בוריאטיה. נקודת המוצא היא בגובה 1,875 מטרים מעל פני הים. בקטע הזרימה העליון ביותר, הנהר נקרא אירקוט השחור. לאחר התמזגותו עם אירקוט האמצעי ואירקוט הלבן, נקרא אירקוט. במעלה הזרם, כיוון הזרימה של אירקוט הוא דרום-מערב. ליד ההר מונקו-סרדיק, ברכס סייאן הגדול שמהווה את קו פרשת המים של הרי מזרח סייאן, הנהר פונה בחדות מזרחה. בנקודה זו, אירקוט מפריד את רכס סייאן הגדול מרכס טונקין, שהוא שלוחתו המזרחית ביותר של הרי מזרח סייאן. בהמשך, אירקוט זורם לאורך 200 קילומטרים בשפלת טונקין הבין-הררית, שהיא בעצם אגן מבני שנוצר כתוצאה מהתפרצות געשית. באזור זה, אל הנהר נשפכים יובליו העיקריים, ביניהם: איכה-אוכגון, זנגיסן הגדול, טונקו, זון-מורן ובולשאיה ביסטראיה. משם, הנהר ממשיך לזרום בעמק, שבו ערוצו מסולע ולכן נוצרים בו אשדים. אירקוט נשפך אל אנגרה משמאלו של נהר זה. נקודת השפיכה נמצאת במרכז העיר אירקוטסק, שנוסדה כאוסטרוג במאה ה-17 מול נקודה זו (על הגדה הימנית של אנגרה), וקרויה על שם הנהר אירקוט. מדיה וקבצים בנושא אירקוט בוויקישיתוף