laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלבי סיפור אבירים

אלבי סיפור אבירים הוא ספר ילדים מאת יאיר לפיד שיצא לראשונה לאור בשנת 1998 ובמהדורה נוספת בשנת 2009. זהו ספר סאטירי וקומי והעלילה בו משנית לבדיחות החוזרות ונשנות. הספר הוא מעין סיפור אבירים, כאשר את תפקידי הגיבורים מייצגות דמויות מוגזמות כגון ענק טיפש במיוחד, גמד עם שיגעון גדלות ואביר שנישא לתשע נשים (ובסיום הספר לעוד אחת). אלבי הוא אביר שיצא לפנסיה. יום אחד מגיעים לביתו ארבעה אבירים בכוונה להרוג אותו, הוא מחסל אותם ומגלה מהם שאהובתו אלני שבויה אצל המלכה המרשעת צילמוס. אל אלבי חוברים צ'ילו חברו הוותיק, ענק טיפש במיוחד בשם בימבול וגמד בעל שיגעון גדלות בשם גיגו, והם יוצאים יחדיו כדי להציל את אלני. לאחר מסע רדוף תלאות שכולל קרבות רבים, תחרויות, חידות ונפילה בשבי של המלכה צילמוס, מצליחה החבורה לשחרר את הלני ויחד אתה את קוצ'י, בתה המופרעת של המלכה צילמוס. לאחר שהם בורחים בעור שיניהם מהארמון מתרחבת התוכנית ומטרתה הופכת להיות הפלת שלטונה של המלכה צילמוס. לאחר תלאות וקרבות מצליחה החבורה להפיל את צילמוס ולהמליך את בתה תחתיה. יאיר לפיד, עבור ילדים קצת אחרים, באתר ynet, 15 במאי 2009 יאיר לפיד, אביר החלומות, באתר ynet, 15 במאי 2009 יותם שווימר, יאיר לפיד מייגע בסיפור אבירים, באתר nrg‏, 23 ביוני 2009 אלבי סיפור אבירים, באתר OCLC (באנגלית)
Enterprise Performance Management

Enterprise Performance Management או בראשי תיבות EPM הוא תחום בבינה עסקית בו נמדדים ומנוהלים ביצועי הארגון לפי מדדי מפתח לביצועים או באנגלית KPI. מונחים חליפיים ל-EPM הם: Corporate Performance Management או בראשי תיבות CPM ו-Business Performance Management (לא כדאי להשתמש בראשי התיבות BPM משום שמקובל יותר להשתמש בהם בהקשר של Business Process Management). תחום ה-EPM מורכב מאוסף של תהליכי ניהול וניתוח מבוססי טכנולוגיה המאפשרים לארגון להגדיר מטרות אסטרטגיות ואחרי כן למדוד ולנהל את הביצועים מול המטרות האסטרטגיות הנ"ל. תהליכי הליבה של EPM כוללים תכנון פיננסי ותכנון ניהולי, קונסולידציה ודווח, מידול עסקי, ניתוח ומעקב אחרי KPI.. מטרת המדידה היא שיפור ביצועי הארגון. EPM הוא תחום בינה עסקית המשווה בין המטרות והיעדים העסקיים שנקבעו, לבין הביצוע בפועל כפי שהוא נמדד. מטרתו לגלות פערים בין הביצוע בפועל לבין הביצועים הנגזרים מהאסטרטגיה והיעדים. ביצועו דומה לביצוע בינה עסקית תפעולית. שני תחומים אלה של בינה עסקית עוסקים בעיקר במידע תפעולי בזמן אמת ופחות במידע היסטורי שהועבר לבסיס נתונים ייעודי לצורך ניתוח ודיווח. השוני נובע מכך ש EPM מתמקד באסטרטגיה וביעדים, בעוד בינה עסקית תפעולית, עוסקת גם בנושאים שאינם כאלה. הבדל משמעותי יותר הוא שבינה עסקית בכלל ובדומה לכך בינה עסקית תפעולית מתמקדת בנתונים (Data), בעוד EPM מתמקד בתהליכים. בגלל המספר הקטן של מדדים או KPIs המוצגים בדווחי EPM, התצוגה היא באמצעות Dashboard או Score Card. תוכנו של Dashboard או Score Card זה עשוי למעשה להיות זהה או דומה למקבילו במערכות Business Activity Monitoring, המציגות את סטטוס ביצוע התהליכים הכלל ארגוניים במערכת BPM. במצב הנוכחי השיטה הנפוצה למדידה היא Balanced Score Card ומקור המידע העיקרי לצורך מדידות הוא מחסן הנתונים. במידע הנמצא בו מודגשים המדדים הקשורים בהיבטי לקוח כגון: שביעות רצון לקוחות ושימור לקוחת ובהיבטים פיננסיים כמו: ROI ועלויות. אין במחסן הנתונים מדדים המתייחסים לתהליכים וללמידה וגידול. הגישה של Balanced Score Card פחות מתאימה לטיפול במדדי תהליכים.. בינה עסקית KPI BPM מערכת תומכת החלטה מדיה וקבצים בנושא Enterprise Performance Management בוויקישיתוף What is BPM? The Next Generation of Business Intelligence: Operational BI List B. & Machaczek K., "Towards a Corporate Performance Measurement System",wit.tuwien.ac
EPM

האם התכוונתם ל... Enterprise Performance Management EPM גרופ – חברת הזנק ישראלית לפיתוח תרופות
איימי ראיין

אמי ראיין (באנגלית: Amy Ryan; נולדה ב-3 במאי 1968) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 2007 על תפקידה בסרט "נראתה לאחרונה". ראיין נולדה ברובע קווינס, ניו יורק ולמדה בתיכון אומנויות המשחק בעיר. בשנת 1988 במחזה "החרוזים של אולדריץ'", והמשיכה להופיע במופעים קטנים במסגרת אוף ברודוויי, בהם "טירונות". ראיין הופיעה לראשונה בברודוויי בשנת 1992 במחזה "האחיות רוזנסוויג", לאחר מכן הופיעה בהצגות "שלוש האחיות" ו"האישה". במהלך קריירת התיאטרון המגוונת שלה הייתה ראיין מועמדת פעמיים לפרס טוני, על תפקידה במחזה "הדוד ואנייה" ועל הופעתה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה". ראיין הופיעה בסדרות הטלוויזיה "ER", "שפץ ביתך", "הסמויה" ו"שיקגו הופ". בתחום הקולנוע פרצה לתודעה בשנת 2000 עם תפקידה בדרמה מועמדת שני פרסי אוסקר "מישהו לסמוך עליו". ב-2005 השתתפה בדרמה הביוגרפית זוכת אוסקר "טרומן קפוטה". שנת 2007 הייתה השנה המוצלחת ביותר בקריירה של ראיין עם ביקורות נלהבות ומועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב, על תפקידה בדרמת הפשע של בן אפלק "נראתה לאחרונה". בסרט גילמה ראיין את דמותה של הלן מק'רידי, אמה המסוממת של אמנדה מק'רידי, ילדה שנחטפה. בנוסף באותה שנה השתתפה ראיין גם בדרמת המתח של סידני לומט "לפני שהשטן ידע", ובקומדיה "החיים על פי דן". בשנת 2010 גילמה את אדל בעונתה השלישית של סדרת הדרמה האמריקאית "בטיפול" ברשת HBO, אשר מבוססת על סדרת ישראלית באותו שם מאת חגי לוי. בשנת 2013 שיחקה לצד קולין פירת' ריס וית'רספון בסרט הפשע "קשר שטני" של הבמאי אטום אגויאן. בשנת 2015 כיכבה בסרטו של סטיבן ספילברג "גשר המרגלים", מותחן ודרמה היסטורית המבוססת על ספר שכתב גיבור הפרשה המערבת בין פרשיית ריגול ומשבר מטוס הריגול U-2.  בשנת 2016 שיחקה בדרמת הפשע "המסתנן" לצידם של בריאן קראנסטון, ג'ולייט אוברי, בנג'מין בראט, ג'ייסון אייזקס ודיאן קרוגר. החל משנת 2021 משתתפת בסדרת הטלוויזיה של הולו, "רק רוצחים בבניין". לראיין בת מהשחקן אריק סלובין. מישהו לסמוך עליו (2000) קין (2004) מלחמת העולמות (2005) טרומן קפוטה (2005) לחפש קומדיה בעולם מוסלמי (2005) מופלא (2006) נראתה לאחרונה (2007) לפני שהשטן ידע (2007) החיים על פי דן (2007) ההחלפה (2008) האדם הנעדר (2009) ג'ק יוצא לשוט (2010) ווין ווין (2011) קשר שטני (2013) לנשום עמוק (אנ') (2013) בירדמן (2014) גשר המרגלים (2015) השקט שבפנים (2015) סוכן וחצי (2016) המסתנן (2016) משאית מפלצת (2016) ילד יפה (2018) לייט נייט (2019) מוזר אבל נכון (2019) נערות אבודות (2020) מחיר החיים (2021) בו מפחד (2023) הזאבים (2024) I'll Fly Away‏ (1992) רק רוצחים בבניין (2021-הווה) שוגר (2024) המשרד מדיה וקבצים בנושא איימי ראיין בוויקישיתוף איימי ראיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איימי ראיין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי איימי ראיין, באתר AllMovie (באנגלית) איימי ראיין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) איימי ראיין, באתר Box Office Mojo (באנגלית) איימי ראיין, באתר Metacritic (באנגלית) איימי ראיין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאיה פנחסי ומיכל ויניק, עכבר העיר ת"א, מי ייקח את הפסלון?, באתר הארץ, 21 בפברואר 2008 אורון שמיר, עכבר העיר, האחים אפלק, באתר הארץ, 6 בינואר 2008 אורי קליין, בסרט החדש של ספילברג הממלכתיות חשובה יותר מהעלילה, באתר הארץ, 29 בנובמבר 2015 Tony Awards 2024: The complete list of winners, NPR, ‏16 ביוני 2024
אפרת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אפרת (אפרתה) – התנחלות במעמד של מועצה מקומית המצויה באזור יהודה, בשטחו המוניציפלי של גוש עציון. המקום אפרת מצוין במקרא כמקום קבורתה של רחל אמנו. אפרת (דמות מקראית) – אשת כלב בן חצרון ואמו של חוּר. אגודת אפרת – עמותה ישראלית הפועלת לשכנע נשים יהודיות שלא לבצע הפלה מלאכותית קומברס – חברת טכנולוגיה ששמה הראשון היה אפרת טכנולוגיה עתידית אישים ששם משפחתם אפרת: אהרן אפרת – איש ציבור ישראלי שכיהן כמזכיר מפלגות השומר הצעיר ומפ"ם, ראש אגף בהסתדרות העובדים הכללית וחבר הכנסת השמינית פרופ' אלישע אפרת – פרופסור אמריטוס בחוג לגאוגרפיה שבאוניברסיטת תל אביב וחתן פרס ישראל לחקר הגאוגרפיה (2007) יונה אפרת – מפקד חטיבת גולני במלחמת ששת הימים, עוזר ראש אג"ם ואלוף פיקוד המרכז (1973–1977) ועוזר הרמטכ"ל (במיל') במלחמת שלום הגליל; חבר בוועדת כהן לחקר האירועים במחנה סברה ושתילה יעקב אפרת – אגרונום ישראלי, חתן פרס ישראל לחקלאות (1977) ישראל אפרת (ניצב) – קצין בדרגת ניצב במשטרת ישראל ישראל אפרת (פרופסור) – משורר, רב ופילוסוף ישראלי; כיהן כרקטור הראשון ונשיא כבוד של אוניברסיטת תל אביב מיכל אפרת (מאיירת) – מאיירת ספרי ילדים מיכל אפרת (בלשנית) – ראש החוג ללשון עברית באוניברסיטת חיפה מירל'ה אפרת – גיבורת מחזה בשם זה ביידיש פרי עטו של יעקב גורדין עובד אפרת – מוזיקאי, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי צבי אפרת – פרופסור וראש המחלקה לארכיטקטורה באקדמיה לאמנות, עיצוב ואדריכלות בצלאל בירושלים, שותף במשרד האדריכלים "אפרת-קובלסקי אדריכלים" רפאל אפרת – ראש לשכת הרמטכ"ל יצחק רבין ודובר צה"ל אפרתי / האפרתי אישים ששמם הפרטי הוא אפרת
רחל שלון

רחל שלון (1904–1988) הייתה פרופסור להנדסת בניין בטכניון והמהנדסת הראשונה בארץ ישראל. שלון נולדה בקאליש שבפולין למשפחת הניך זנמירובסקי, משפחה חסידית. את לימודיה התיכוניים סיימה בוורשה, לאחריהם למדה הנדסה כימית בפוליטכניון העירוני. בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל ולמדה הנדסת בניין בטכניון. היא הייתה חברת ההגנה ומפקדת הבנות בה, ולימים שירתה בחיל נשים של צה"ל, כקצינה בדרגת רב-סרן. הייתה מפקדת גדוד 202 בחטיבת כרמלי[דרוש מקור]. בין השנים 1931–1973 הייתה חברת סגל בפקולטה להנדסה אזרחית של הטכניון. במהלך עשורים אלו, שימשה משנה לנשיא הטכניון לענייני מחקר, משנה לנשיא לעניינים אקדמיים, ודיקן בית הספר ללימודי מוסמך. בשנת 1952 מונתה לפרופסור חבר ובכך הייתה לאישה הראשונה שמונתה לפרופסור בטכניון. בשנת 1956 הוענקה לה דרגת פרופסור מן המניין. עם קום המדינה מונתה ליו"ר ועדת המומחים לבנייה במסגרת המועצה המדעית שליד משרד ראש הממשלה. בשנת 1956 הגישה את התפטרות הוועדה במחאה על העדר תקצוב לחקר הבנייה. באותה תקופה, הוקמה על ידה התחנה לחקר הבנייה, אשר נועדה למלא תפקיד זה של חקר משק הבנייה בישראל ופעלה בראשות שלון לאורך עשרים שנה. בפעילותה הציבורית הייתה מראשוני החברים במועצה להשכלה גבוהה ובועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה. בשנת 1954 ייסדה את הסניף הישראלי של ארגון סורופטימיסט לנשים עובדות ובעלות מקצוע ובארגון הבינלאומי נבחרה לנשיאת הפדרציה האירופית. בשנת 1959 נבחרה לנשיאת הארגון הבינלאומי של מעבדות מחקר של חומרים וקונסטרוקציות (RILEM) ובשנת 1962 לחברת הוועד המנהל של המועצה הבינלאומית לחקר הבנייה. בשנת 1960 מונתה לחברת המועצה הלאומית למחקר מדע ופיתוח טכני במשרד ראש הממשלה, ולחברת המחלקה לעובד האקדמאי בהסתדרות העובדים הכללית. בשנת 1980 נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות. בשנת 1988 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד בטכניון. שלון זכתה אף בתואר אזרחית כבוד של העיר חיפה. בשנת 1929 נישאה שלון למהנדס אוריאל שלון (פרידלנד), מנהל בית החרושת "שמן", יו"ר אגודת המהנדסים והארכיטקטים בישראל ויו"ר ועד הדר הכרמל. יחד עמו ייסדה קרן למימון הקמת מעונות לסטודנטים בעיר חיפה, ועל שמם נקראים ״מעונות שלון״. הערך "שלון, רחל", בתוך נשים בישראל: לקסיקון, עמ' 149, עם עובד בשיתוף ירחון נעמת, 1991. שי חורב, רחל שלון, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 374, 2018. שרון גבע, בטון ופרחים: דימויה הציבורי של המהנדסת פרופ' רחל שלון, אפקה: כתב עת להנדסה ומדע 2, 2020, עמ' 38-33. רחל שלון, דף שער בספרייה הלאומית אופן הצגתה בטקס הדלקת המשואות במסמך של משרד החינוך והתרבות מעונות בטכניון, באתר www.professor.co.il Experience, experience.arcgis.com
רקומבינציה הומולוגית

רקומבינציה הומולוגית היא תהליך של שחלוף גנטי מכוון המתבצע בדרך-כלל בין שני גדילים הומולוגיים של DNA, אך יכול לפעול גם בין מולקולות RNA בוירוסים. התהליך מתבצע במספר שלבים של שבירה פיזית של ה-DNA, ולבסוף איחויו מחדש עם הרצפים שהוחלפו. השחלוף ההומולוגי משמש לתיקון שברים ב-DNA בזמן המיטוזה. כמו כן, הוא מתבצע בזמן תהליך המיוזה ומאפשר יצירת צירופים חדשים של מולקולות הדנ"א ליצירת אללים חדשים המגבירים את השונות הגנטית, את כושר ההסתגלות של האורגניזם לסביבות משתנות ואת התהליכים האבולוציוניים המתרחשים כתוצאה מכך. בשני המקרים השלבים הראשוניים זהים: לאחר שנוצרים שברים בסליל הכפול, ישנה הסרה של מקטעים של DNA בסמוך לשבר בקצה ה-5' (5 פּריים) של הכרומוזום הניזוק, בשלב הבא קצה ה-3' (3 פּריים) של הכרומוזום הפגום "פולש" לכרומוזום ההומולוגי התקין ונוצר מבנה מסועף דמוי סימן הפלוס בין סלילי הדנ"א על מנת לבצע החלפה של מידע גנטי; הסתעפות זו נקראת 'הסתעפות הולידיי' (באנגלית: Holliday Junction) על שמו של הביולוג הבריטי, רובין הולידיי, שהציע את הרעיון בשנת 1964. במסלול תיקון ה-DNA נוצרת הסתעפות הולידיי שנייה. בזמן מיוזה עשויה להתרחש כתוצאה מהסתעפות זו החלפה של מקטעי DNA בין שני הכרומוזומים (Genetic Crossover). הרקומבינציה ההומולוגית היא תהליך שמור בכל שלוש ממלכות העל (חיידקים, ארכאונים, ואאוקריוטים) מה שמצביע על היותה מנגנון ביולוגי בסיסי בעולם החי. הגילוי של גנים לרקומבינציה הומולוגית בממלכת הפרוטיסטה מהווה ככל הנראה ראיה למוצא האאוקריוטי של תהליך המיוזה. משום ששיבוש במנגנון זה נמצא מקושר לסוגים רבים של סרטן, מתבצע מחקר רב על החלבונים המשתתפים בתהליך. רקומבינציה הומולוגית משמשת גם ככלי להחדרת שינויים גנטיים לאורגניזמים. הפיתוח של טכניקות הכוונה גנטית (Gene Targeting) המתבסס על רקומבינציה הומולוגית הביא לזכייה בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה ב-2007. מדיה וקבצים בנושא רקומבינציה הומולוגית בוויקישיתוף רקומבינציה הומולוגית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארק צ'ך

מארק צ'ך (בסלובקית: Marek Čech; נולד ב-26 בינואר 1983) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. צ'ך גדל במחלקת הנוער של אינטר ברטיסלאבה, ולאחר מכן שיחק גם בספרטה פראג. בעונות 2005/2006 ו-2006/2007 זכה עם פורטו באליפות ליגת העל הפורטוגלית. ב-15 ביולי 2008 עבר צ'ך לוסט ברומיץ' אלביון תמורת 1.4 מיליון אירו, וערך את הופעת הבכורה בהפסד החוץ 0 - 1 לארסנל. את שער הבכורה שלו באלביון הבקיע צ'ך בניצחון 3 - 1 על פליימות' ארגייל ב-12 בספטמבר 2009, ובסך הכל כבש שני שערים בשלוש עונות בהן שיחק במועדון. באוגוסט 2011 עבר לטרבזונספור מליגת העל הטורקית, וכעבור שנתיים חתם בקבוצת בולוניה מהסרייה א'. בתחילת 2015 עבר לבואבישטה ממנה שוחרר בתום עונת 2014/2015. אליפות סלובקיה: 2000/2001 הגביע הסלובקי: 2000/2001 אליפות צ'כיה: 2004/2005 אליפות פורטוגל: 2005-06 ו 2006/2007 הגביע הפורטוגלי: 2006/2007 הסופר קאפ הפורטוגלי: 2006/2007 מדיה וקבצים בנושא מארק צ'ך בוויקישיתוף מארק צ'ך, באתר Transfermarkt מארק צ'ך, באתר Soccerway מארק צ'ך, באתר BDFutbol מארק צ'ך, באתר WorldFootball.net מארק צ'ך, באתר National Football Teams מארק צ'ך, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אתרי מורשת עולמית בישראל

אתרי מורשת עולמית בישראל   עכו מצדה העיר הלבנה תל מגידו תל חצור תל באר שבע עבדת חלוצה ממשית שבטה מקדש הבאב נחל מערות בית גוברין - מרשה בית שערים גרפון מחמל סהרונים נקרות קצרה מואה הנבטית מזרעה העיר העתיקה בירושלים זוהי רשימה של אתרי מורשת עולמית בישראל, כפי שנרשמו ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. נכון ל-2024, אונסק"ו מכירה בתשעה אתרי מורשת ישראליים, כולם נכסי מורשת תרבותית (ולא אתרי טבע), ואלו הם: ישנם עשרה קריטריונים לאתר מורשת עולמית, שכל אתר מחויב לעמוד לפחות באחד מהם. אלו הם הקריטריונים לאתרי תרבות: (1) – האתר הוא יצירת מופת של פאר היצירה האנושית. (2) – מציג שינוי חשוב בערכים אנושיים, לאורך תקופת זמן או באזור תרבותי של העולם, באמצעות פתרונות יצירתיים בתחומי: האדריכלות, טכנולוגיה, מפעלי אומנות אדירים, תכנון ערים או עיצוב נוף. (3) – עדות ייחודית או לפחות יוצאת דופן למסורת התפתחות תרבותית (cultural tradition) או למסורת התפתחות חברתית-כלכלית (civilization). (4) – האתר הוא דוגמה יוצאת דופן לסוג בנייה, אדריכלות, טכנולוגיה והנוף המדגים שלבים משמעותיים בתיזמור (ensemble) הכולל שלהם בשלבים משמעותיים בהיסטוריה של האנושות. (5) – האתר הוא דוגמה יוצאת דופן להתיישבות מסורתית של בני האדם, לשימוש בקרקע או בים. דוגמה המייצגת תרבות, או יחסי הגומלין בין האדם לבין סביבתו הטבעית, בייחוד אם האתר הפך פגיע לשינויים בלתי הפיכים שעומדים לערוך בסביבתו. (6) – קשור לאירועים או למסורות חיות בעלות רעיונות, אמונות או יצירות אומנות ועבודות ספרותיות בעלי מובהקות בינלאומית (המועצה מעדיפה שהאתר יעמוד בקריטריון נוסף). שטח רב זה מתייחס לרצועת אדמה שעל דרך הבשמים, המשתרעת מעבדת ועד מואה, והיא מוכרת כולה כאתר אחד בנוסף לאתרים הרשומים ברשימת אתרי המורשת העולמית, המדינות החברות באונסק"ו יכולות לנהל רשימה של אתרים ארעיים שהן עשויות להגיש מועמדות עבורם. מועמדויות לרשימת אתרי המורשת העולמית מתקבלות רק אם האתר היה רשום בעבר ברשימה הטנטטיבית. נכון ל-2015, ישראל רשמה 18 אתרים ברשימה הטנטטיבית שלה: תיירות בישראל אתר מורשת עולמית מדיה וקבצים בנושא אתרי מורשת עולמית בישראל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אתרי מורשת עולמית בישראל מרכז המורשת העולמית של אונסק"ו - ישראל Israel - UNESCO World Heritage Convention "Tentative Lists". UNESCO. נבדק ב-12 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) UNESCO World Heritage Centre, UNESCO World Heritage Centre - Tentative Lists, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית)
מישל תומאס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מישל דוריס תומאס – שחקנית אמריקאית מישל תומאס – בלשן ומורה לשפות
סיימון (נשק)

סיימון ררנ"ד (רימון רובה נגד דלתות) הוא אמצעי לחימה המיועד לפריצת דלתות פרי פיתוחה של רפאל - מערכות לחימה מתקדמות. הוא נמצא בשימוש ביחידות ההסתערבות וההשתלטות (כגון הימ"מ, סיירת מטכ"ל וענף חמ"א) ולשעבר היה בשימוש בכל חטיבות החי״ר וגדודי חה״ן. בדגמים החדשים הוא נורה על ידי כדור חי מרובה 5.56 מ"מ, כמו ה-M16. הנשק הוא ייחודי לרפאל, ופטנט נרשם על רש"ק ההדף. המערכת מכילה מוט STAND OFF באורך 40 סנטימטר בחלקה הקדמי, חומר נפץ בחלק האמצעי וזנב לוכד כדורים אלו באורך 39.1 ס"מ. הרימון משוחרר על ידי כדור למרחק מקסימלי של 45 מטר. המטען מופעל מההדף שנוצר בעת פגיעת המוט בדלת. חומר הנפץ נמצא במרחק מהחלק הקדמי על מנת שגל הדף יפגע כמה שיותר במשטח הדלת, ובכך יהדוף אותה באפקטיביות. קיימת גם גרסת אימונים בשם סיימון מוטוגוזה, ללא חומר נפץ. קיימת גרסה שמחוברת באופן ידני לדלת וידועה בשם "סיימון סטטי". משקל: 640 גרם (כולל המוט) אורך: 400 מ"מ (אורך המוט) 730 מ"מ (סה"כ) קוטר הרש"ק: 100 מ"מ חומר נפץ: סיימון סטנדרטי: 150 גרם סיימון 120: 120 גרם טווח: 15-45 מטר ישראל ישראל ארצות הברית ארצות הברית - בצבא ארצות הברית מכונה Grenade Rifle Entry Munition) M100 GREM). מדיה וקבצים בנושא סיימון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דב רפל

דב רַפֶּל (כ"ב בתשרי ה'תרע"ז, 19 באוקטובר 1916 – כ"ח בכסלו ה'תשס"ד, 23 בדצמבר 2003) היה פרופסור ורב, חוקר נודע בפילוסופיה של החינוך, של תולדות עם ישראל ומחשבת ישראל. רפל נולד בוורשה שבפולין. הוסמך לרבנות בבית הספר תחכמוני בעירו, ולמד אצל ההיסטוריון מאיר בלבן. בשנת 1936, בגיל 20, עלה לארץ ישראל, ולבניו הסביר זאת יותר מ-60 שנים מאוחר יותר: ”לא רציתי להיות כמו יאנוש קורצ'אק, עמו נפגשתי, ולא רציתי לעשות את התורה קרדום לחפור בה. ביקשתי להגשים את רעיון גרעין "ירדן" של בח"ד, ולעלות לארץ ישראל.” בעקבות כך החביא את תעודת ההסמכה שלו, ופנה ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו שם, קיבל שלוש מלגות הצטיינות מהן התקיים עד תום הלימודים, ולאחר מכן החל ללמד ב"בית צעירות מזרחי" בירושלים, שם הפכה אחת התלמידות לאשתו לעתיד – פנינה (פאולה) שטייגר, להם נולדו חמישה ילדים, ביניהם יואל רפל ונחמיה רפל. בהמשך הוא לימד בבתי הספר מקוה ישראל ו"מוריה" בתל אביב-יפו. ב-1946 עבר לגור בקבוצת יבנה, שם ייסד את ישיבת כרם ביבנה ואת המכללה למורים שבגבעת וושינגטון – אותה ניהל במשך שנים רבות, וכן לימד בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים. כן שימש במשך כ-30 שנים מרצה באוניברסיטת בר-אילן, בתחילה לפילוסופיה ובהמשך לפילוסופיה של החינוך, והקים בה את המחלקה ללימודי יסוד ביהדות, כמו כן הרצה באוניברסיטאות נוספות בעולם. בחייו פרסם כ-200 מאמרים מדעיים, וכ-20 ספרים, ביניהם יסודיים בתחומם, כמו "הוויכוח על הפלפול" ו"שבע החכמות". נפטר בקבוצת יבנה ב-23 בדצמבר 2003. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. "טעמי המצוות: ילקוט דברי ראשונים ואחרונים", תש"ז "הנבואה: באספקלריה של המחשבה היהודית מימי המקרא ועד ימינו", תשל"א "משנתו הפילוסופית של הרמב"ם – מבחר פרקים", תשל"ו "המשפחה היהודית כגורם מחנך", תשל"ז "פילוסופיה של החינוך: דו-שיח פילוסופי", עם יוסף אגסי, האוניברסיטה המשודרת, תשל"ט 1979 "הוויכוח על הפלפול", הוצאת דביר, תש"ם 1979 "תרגום אונקלוס כפירוש לתורה", ספריית הילל בן חיים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"ה 1985 "שבע החכמות: הוויכוח על לימודי חול בספרות החינוך היהודית עד ראשית ההשכלה", תש"ן "רש"י – תמונת עולמו היהודית", תשנ"ה "הרמב"ם כמחנך", מכללת ליפשיץ, תשנ"ח "פתחי שערים: עיונים ומחקרים על נושא התפילה", ידיעות ספרים, 2001 זאב ספראי, 'דב רפל ז"ל – מחנך וחוקר', כנישתא 3 (תשס"ז), יא–כ. (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר") רפאל בנימין פוזן, "דב רפל: 'אני הרי קיבוצניק וממון אין לי...'", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן – מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 257–273. רשימת מאמרים על דב רפל באתר רמב"י רשימת המאמרים של דב רפל באתר רמב"י רשימת המאמרים של דב רפל, באתר רמבי"ש נפטר פרופסור דב רפל, באתר ynet, 23 בדצמבר 2003 דב רפל, אתר קבוצת יבנה יעקב הדני, דברים לזכרו של דב רפל, באתר מכללת ליפשיץ זהבית גרוס, העקרונות המכוננים של משנתו החינוכית של דב רפל(הקישור אינו פעיל), בתוך: שמואל גליק (עורך), זכר דבר לעבדך: אסופת מאמרים לזכר דב רפל, בית הספר לחינוך ע"ש פרופ’ פ’ חורגין – אוניברסיטת בר-אילן; המרכז להגות בחינוך היהודי ע"ש דב רפל – מכללת ליפשיץ, ירושלים תשס"ז, עמ' 83–102 דב רפל (1916-2003), דף שער בספרייה הלאומית ממאמריו: "לפנים משורת הדין" - עיקרון אתי, מוסרי ומשפטי, "מחניים" 12 (תשנ"ו), באתר דעת יידישקייט דב רפל, אתר קבוצת יבנה.
דניאל פראניץ'

דניאל פראניץ' (בקרואטית: Danijel Pranjić; נולד ב-2 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר קרואטי אשר שיחק בעמדת הכנף. פראניץ' שיחק ב-5 קבוצות בקרואטיה; נאשק, פאפוק, בלישצ'ה, אוסייג'ק, ובשנת 2004 עבר לדינמו זגרב, שם שיחק שנה. ב-2005 עבר להירנביין ההולנדית. את עונת 09–2008 פתח פראניץ' עם שער לאחר 3 משחקים. פראניץ' הבקיע גם בגביע ההולנדי בניצחון 0–7 ב-12 בנובמבר 2008. ב-31 בינואר 2009 כבש את שער הניצחון מול אייאקס. חודש לאחר מכן כבש בניצחון הירנביין 2–3 על פ.ס.ו. איינדהובן. ביוני 2009 סיכם פראניץ' את תנאיו בבאיירן מינכן. ב-13 ביולי 2012, סיכם פראניץ' לשלוש שנים בספורטינג ליסבון. בינואר 2013 הושאל לקבוצה הספרדית סלטה ויגו עד סוף העונה. ב-2 בספטמבר 2013 חתם למשך שלוש עונות במועדון היווני פנאתינאיקוס. ב-11 בספטמבר 2016 חתם בקופר מליגת העל הסלובנית. ב-21 ביולי 2017 חתם באנורתוסיס פמגוסטה הקפריסאית. ב-1 ביולי 2019 חתם באיה נאפה מהליגה הקפריסאית השנייה. פראניץ' שיחק גם בנבחרת קרואטיה מ-2004 והשתתף עם הנבחרת ביורו 2008. ב-12 באוגוסט 2011 גורש פראניץ' מנבחרת קרואטיה על ידי המאמן סלאבן ביליץ' משום שסירב ללחוץ ידיים עמו אחרי התיקו 0:0 עם אירלנד באצטדיון אביבה שבדבלין, ב-10 באוגוסט 2011. ב-10 בנובמבר 2013 זומן בחזרה לנבחרת למשחק הפלייאוף נגד איסלנד במוקדמות מונדיאל 2014. בסיכום שני המשחקים העפיל למונדיאל 2014 עם נבחרתו. מדיה וקבצים בנושא דניאל פראניץ' בוויקישיתוף דניאל פראניץ', באתר Transfermarkt דניאל פראניץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) דניאל פראניץ', באתר Soccerway דניאל פראניץ', באתר WorldFootball.net דניאל פראניץ', באתר National Football Teams דניאל פראניץ', באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt "Sporting announce Pranjic capture", ESPN, retrieved July 13 2012 פראניץ' סרב ללחוץ יד לביליץ' ונזרק מהנבחרת, באתר ONE‏, 12 באוגוסט 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ריצ'רד ד'וילי קארט

ריצ'רד ד'וילי קארט (באנגלית: Richard D'Oyly Carte;‏ 3 במאי 1844 – 3 באפריל 1901) היה סוכן אמנים, מפיק תיאטרון, מלחין ומלונאי, במחציתה המאוחרת של התקופה הוויקטוריאנית. ד'וילי קארט החל את דרכו בהוצאת המוזיקה של אביו וכן בבניית כלי נגינה. בתחילת דרכו גם עסק בהלחנה, אך עד מהרה עבר לקדם אמנים אחרים. ד'וילי קארט האמין כי אסכולת התיאטרון הקומי האנגלי תוכל להוריש את האופרטה הצרפתית, אשר באותה עת הייתה דומיננטית ביותר על במות לונדון בשנות ה-70 של המאה ה-19. באותה עת גם החל את השותפות המפורסמת של הצמד גילברט וסאליבן, והפיק רבות מן האופרות הקומיות שלהם. כמו כן הוא גם הקים בעבור השותפות את חברת האופרה ד'וילי קארט, ובנה בעבורם את תיאטרון סבוי אשר הוקדש לאופרות שלהם. בנוסף, בנה ד'וילי קארט גם את מלון סבוי בלונדון, וניהל מלונות נוספים. הוא גם בנה את "תיאטרון הארמון" בלונדון, אשר תוכנן להיות בית לאסכולה של חדשה של גרנד אופרה אנגלית. שאיפתו האחרונה אמנם הסתכמה רק בהפקת גרנד אופרה אחת מאת ארתור סאליבן, בדמות האופרה "אייבנהו"; אך שיתוף הפעולה עם גילברט וסאליבן וטיפוחה הביא להפקתן של אופרות קומיות אשר זכו להצלחה חסרת תקדים בתולדות התיאטרון המוזיקלי. חברת האופרה שפתח קידמה והציגה את האופרות למעלה ממאה שנים, והן עודן מבוצעות באופן קבוע בימינו. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד ד'וילי קארט בוויקישיתוף ריצ'רד ד'וילי קארט, באתר Discogs (באנגלית) ריצ'רד ד'וילי קארט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.