laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי אוזבקיסטן–איראן

יחסי אוזבקיסטן–איראן הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן ואיראן, שיש ביניהם קשרים תרבותיים והיסטוריים עמוקים. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה כלכלי (ECO). איראן היא תיאוקרטיה אסלאמית, ואילו אוזבקיסטן היא דיקטטורה חילונית. שתי האומות חששו מהבדל הפוליטיקה שלהן, אך עדיין פעלו בשיפור היחסים ביניהן. יש להם גם קשרים תרבותיים עתיקים זה עם זה, כאשר אוזבקיסטן היא חלק מפרס העתיקה, סוגדיאנה ובקטריה. זה נחשב לחלק מאיראן הגדולה. בין איראן לאוזבקיסטן יש הסכמים לשיתוף פעולה בתחומים שונים, כולל חקלאות, תחבורה, ייצור נפט וגז, בנייה, תרופות ובנקאות. שתי המדינות עבדו גם על קישורים יבשתיים ועל מיזמים משותפים אחרים. אוזבקיסטן מייצאת סחורות רבות לאיראן, כולל כותנה, מתכות ברזליות ולא ברזליות, דשנים וסיבים כימיים. איראן מייצאת חומרי בנייה, חומרי ניקוי, מזון, תה ופירות לאוזבקיסטן. מחזור הסחר באיראן-אוזבקיסטן עלה על 600 מיליון דולר בשנת 2008. בשנת 2018, שגריר אוזבקיסטן באיראן הצהיר כי בכוונתם להגדיל את היקף הסחר שלהם עם איראן, על ידי הרחבת הקשרים הדו צדדיים ושיפור שיתוף הפעולה עם איראן. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–איראן בוויקישיתוף Wayback Machine, web.archive.org, ‏2016-04-14 CONSTITUTIONAL COURT OF THE REPUBLIC OF UZBEKISTAN, www.ksu.uz Uzbekistan - The Middle East and Pakistan, countrystudies.us Iran Daily - Domestic Economy - 08/18/09, web.archive.org, ‏2009-08-21 Uzbekistan keen on expanding economic ties with Iran, Mehr News Agency, ‏2018-10-14 (באנגלית)
אמה (אצבע)

אצבע אמה היא האצבע השלישית בכף יד של אדם. היא ממוקמת בין האצבע המורה לקמיצה. אצבע האמה היא האצבע הארוכה מבין אצבעות כף היד. משמעות השם "אצבע אמה" הוא על פי הנאמר בהתלמוד במסכת מנחות ”זו זרת, זו קמיצה, זו אמה, זו אצבע, זו גודל” (תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף י"א, עמוד א'). כוונת התלמוד הוא שלצורך מדידת שיעור אמה המקראי, יש לשער ממרפק כף היד ועד לסוף אצבע האמה. בעקבות דברי התלמוד, נקרא שמה של האצבע. לתנוחות ותנועות שונות של האצבע 'אמה' עשויות להיות משמעויות נוספות: החזקת אצבעות – שילוב האמה על הקמיצה נחשב בתרבויות אירופאיות כמחווה המביאה מזל. מקור המנהג אינו ידוע בוודאות. יש הרואים בו מחווה נוצרית (יצירת צורה דמוית צלב). ייתכן שמקור האמונה הזו במחווה שנועדה להרחיק מכשפות ויצורים אחרים הנשלטים על ידי רוחות רעות. יש המשייכים את החזקת האצבעות לתקופה הקודמת לנצרות, אז נהוגה הייתה מחווה של הצלבת אצבעות כברכת "מזל טוב": המברך היה מניח את אצבעו מעל לאצבעו של מקבל הברכה ויוצר צורת X. יש המשייכים את מקור המחווה לקשתים האנגלים במלחמת מאה השנים, שסיגלו לעצמם מנהג לשלב את האצבע והאמה לפני שהשתמשו באותן שתי אצבעות למתוח את מיתר הקשת. סימן V – מחווה שנעשית על מנת לסמל ניצחון. המחווה נעשית באמצעות כף יד המופנית קדימה, שבה האצבע המורה ואצבע האמה מתוחות ומופרדות אחת מהשנייה, בעוד האצבעות האחרות קמוצות, באופן המדמה האות הלטינית V קיצור של המילה Victory (=ניצחון, בשפות רבות). אצבע צרדה – מחווה אנושית הנוצרת על פי רוב על ידי הקשה של האמה או הקמיצה – בזרת. את האצבעות המכות מותחים על האגודל לפני השחרור אל האצבעות הצמודות לכף היד. המכה יוצרת את הצליל. אצבע משולשת – מחווה גסה להבעת זילזול ובוז, באמצעות האצבע האמצעית (אמה). זקירת האמה משמשת להעברת מסר של זלזול כלפי אדם או נושא מסוים. בעיתונות העברית נהוג לכנות אחת מצורות זקירה זו בשם "תנועה מגונה", "אצבע משולשת" או "תנועה מזרחית מגונה" (הביטוי האחרון הפך לנפוץ פחות עם הזמן). הנחת תפילין - נוהגים לכרוך את רצועת התפילין על אצבע ה'אמה'. מדיה וקבצים בנושא אמה בוויקישיתוף אצבע מורה ארוכה קשורה לסיכון מופחת ללקות בסרטן הערמונית, באתר cancerhelp תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ק"י, עמוד א' What Is the Origin of Crossing Your Fingers for Luck? אתר Wise Geek.
רצח בינה מיכאל

רצח בינה מיכאל בידי מחבלים התרחש במושב עין עירון ב-16 במאי 1952. בינה מיכאל לבית מאיר נולדה ברומניה ב-15 במאי 1926. במלחמת העולם השנייה איבדה את הוריה ושניים מאחיה. היא הפליגה לארץ ישראל באוניית מעפילים שנתפסה ונוסעיה נשלחו לקפריסין. במחנה המעפילים הכירה את זליג מיכאל והם נישאו. הם עלו לישראל בשנת 1949 והתיישבו במושב עין עירון, שם נולדה להם בת. ב-16 במאי 1952 חדרו מסתננים מירדן לחצר המשק של משפחת מיכאל למטרת גנבה. כלב המשפחה החל לנבוח ובינה, שהייתה בהיריון, קמה להסתכל בחלון לראות את הסיבה לכך. המסתננים ראו אותה דרך החלון וירו לעברה. היא נפצעה קשה ובדרך לבית החולים מתה מפצעיה. היא הובאה לקבורה במושב. בחקירה התגלה שעקבות המסתננים הובילו לקפין שמצפון לטול כרם. פגישת ועדת שביתת הנשק הירדנית, הצופה, 28 במאי 1952, באתר עיתונות יהודית היסטורית בינה מיכאל מאיר, באתר לזכר האזרחים נפגעי פעולות איבה ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוות לאמריקה

מוות לאמריקה הוא סיסמה פוליטית אנטי-אמריקאית הנמצאת בשימוש בעיקר באיראן מאז המפכה האיראנית שאירעה ב-1979, המנהיג העליון של איראן, האייתולה ח'ומייני היה מטובעי הסיסמה אך התנגד לעשות בה שימוש תקשורתי והשתמש בה למטרות הפגנות והסברה בלבד. המשמעות המילולית של הביטוי הפרסי "Marg bar Āmrikā" (مرگ بر آمریکا) היא "מוות לאמריקה", על אף היותו ממקור פרסי הפך הביטוי להיות בשימוש גם בקבוצות אנטי-אמריקאיות נוספות ברחבי העולם,. בכירים איראנים מסבירים את השימוש בביטוי לאור ההתערבות של ההממשל האמריקאי במדיניות הפנים של איראן, ולדבריה זו תגובה הנגד שבאה בתגובה למדיניות זו, המנהיג העליון, עלי ח'אמנאי נאם בפני סטודנטים איראנים ואמר במהלך הרצאה "מוות למדיניות האמריקאית, מוות לשחצנות", לאחר פגישה של ח'אמנאי עם מפקדי חיל האוויר האיראני הבהיר ח'אמנאי כי העם האיראני אינו נגד העם האמריקאי והביטוי "מוות לאמריקה" מכוון למוות של מנהיגי ארצות הברית, במקרה הזה הכוונה הייתה לנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, מזכיר המדינה בממשלו, מייק פומפאו והיועץ לביטחון לאומי, ג'ון בולטון לאחר המהפכה האיראנית הפכה הסיסמה להיות נדבך בתשדירי תעמולה, אירועים והצהרות לתקשורת, השימוש בסיסמה מתלווה לעיתים בשריפתו וביזויו של הדגל האמריקאי. ב-23 ביוני 2017, במהלך יום קודס האיראני, קראו מפגינים איראנים "מוות לאמריקה" ו"מוות לישראל", שנה לאחר מכן נשרף דגל אמריקאי במג'לס וזאת לאחר פרישתו של הנשיא טראמפ מהסכם הגרעין האיראני, עוד באותו החודש הוביל, גם ביום השנה ה-40 למשבר בני הערובה באיראן וגם בהלווייתו של מפקד כוח קודס, קאסם סולימאני נשמעו קולות דומים. מדיה וקבצים בנושא מוות לאמריקה בוויקישיתוף Vanessa Martin (2003). Creating An Islamic State: Khomeini and the Making of a New Iran. p. 152. ISBN 9781860649004. Arash Karami: Khomeini Orders Media to End ‘Death to America’ Chant (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), Iran Pulse, October 13, 2013 Philip Herbst (2003). Talking Terrorism: A Dictionary of the Loaded Language of Political Violence. p. 6. Herbst, p. 6-7 Melvin, Don (5 בנובמבר 2015). "Iranian leader: 'Death to America' refers to policies, not the nation". CNN. נבדק ב-9 בדצמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה) ""Death to America" and the Iran Deal". New Yorker. 30 ביולי 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Down with USA' means down with Trump, Bolton, and Pompeo". english.khamenei. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Erdbrink, Thomas. "'Death to America' Means 'Death to Trump'". nytimes. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "'Death to Israel.', 'Death to America' at Iranian parade". Arutz Sheva. 23 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Iran lawmakers shout 'death to America,' burn U.S. flag after Trump nixes nuclear deal usatoday.com סוכנויות הידיעות, 40 למשבר בני הערובה באיראן: "מוות לאמריקה וישראל", באתר ynet, 4 בנובמבר 2019 "מוות לאמריקה": עשרות אלפים בעצרות אבל בטהראן לאחר חיסול סולמאני, באתר וואלה, 3 בינואר 2020
מוצרי צריכה שוטפים

מוצרי צריכה שוטפים (באנגלית: Fast-moving consumer goods או בקיצור FMCG) הם מוצרי צריכה, שנמכרים במהירות ומחירם נמוך יחסית. דוגמאות לכך כוללות מוצרים ביתיים כגון: מזון ארוז, משקאות, מוצרי טיפוח וניקיון, ממתקים, מוצרי קוסמטיקה, תרופות ללא מרשם, מוצרים יבשים וחומרים מתכלים אחרים. המאפיינים העיקריים של מוצרי צריכה שוטפים: מנקודת מבט הצרכנית: רכישות תכופות מעורבות נמוכה (מעט או ללא מאמץ לבחור את הפריט) מחירים נמוכים צריכה מהירה גמישות ברכישה וזמינות רבה במכולת, בסופרמרקט או בקניות ברשת מנקודת המבט של הקמעונאי: נפחים גבוהים רווח גולמי נמוך פר יחידה (Contribution margin) הפצה רחבה סבבי מלאי מהירים אריזה מוכנה למדף אריזה מוכנה למדף (Shelf-ready packaging) או אריזה מוכנה לקמעונאות (retail-ready packaging) (נקראת גם לפי השם בצרפתית prêt-à-vendre) מתייחסת לאריזות של מוצר כך שהוא נמסר לקמעונאי מוכן לאחסון ומכירה על המדף. קמעונאים רבים רוצים לרוב להעביר משלוחים ממרכזי ההפצה שלהם לחנויות ביחידות ובתיבות כך שניתן להניח סחורות ישירות על המדפים מבלי לטפל בנפרד בחבילות היחידות או באריזות. קמעונאים דורשים לעיתים קרובות שמוצרים יגיעו באריזה מוכנה למדף כדי להפחית את הוצאות העבודה. לדוגמה, עמדות תצוגה מוכנות לשימוש המוצבות במקום המכירה הקמעונאית על ידי מלגזה ללא הרכבה או טיפול ידני בחבילות יחידות. אריזה מוכנה למדף, לעיתים נמכרות כ"אריזות חיסכון", שמטרתן לשווק לצרכן את המוצר שהוא מעוניין בו בכמות גדולה יותר תמורת מחיר נמוך יותר ליחידה. בתחילת המאה ה-21, כחלק מהתהליך הגלובליזציה הכלכלית, החל מהלך מהיר של איחוד של שוק מוצרי הצריכה השוטפים בידי מספר תאגידים רב-לאומיים, בעיקר על ידי רכישות ומיזוגים. תאגידים אלו גם החלו משווקים מותגים אחדים בכל העולם. דוגמה בולטת היא חברת קוקה-קולה המשווקת משקה קל ממותג באופן זהה בכל העולם עשרות שנים. בשנת 2018, יצרני מוצרי הצריכה השוטפים הגדולים בעולם היו: נכון לתחילת המאה ה-21, בישראל קבוצה דומיננטית של 10 ספקים השולטים ב-57.2% משוק מוצרי הצריכה השוטפת.. בחלק מהמקרים מחזיק יצרן בודד ב-70%-90% מקטגוריות מסוימות. בשנת 2020, יבואני וסיטונאי מוצרי הצריכה השוטפים הגדולים בישראל היו: שוקי שדה, עדי דברת-מזריץ, "היבואנים הרשמיים הם בריונים. שלוש משפחות מנהלות את השוק ממגדל השן שלהן", באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2017 Leading FMCG companies worldwide in 2018, based on net sales צבי זרחיה, דו"ח: מחירי המזון בישראל גבוהים ב-25% מהמחירים באיחוד האירופי, באתר TheMarker‏, 7 בינואר 2014 אילנית חיות, ‏למה כל-כך יקר בישראל ומדוע כלום לא ישתנה בקרוב?, באתר גלובס, 13 באוקטובר 2014 אילנית חיות, ‏יצרני המזון הקטנים: "ריכוזיות היצרנים הגדולים והרשתות חונקת", באתר גלובס, 27 ביולי 2011 שני מוזס, ‏המחירים במשק עולים, והצרכנים עומדים להרגיש את זה בכיס פעמיים, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2018 דירוג סיטונאיות מוצרי הצריכה ע"פ סה"כ הכנסות, באתר DUN'S 100 - דירוג החברות המובילות במשק הישראלי
מייקל וולץ

מייקל ג'ורג' גלן וולץ (באנגלית: Michael George Glen Waltz; נולד ב-31 בינואר 1974) הוא פוליטיקאי ואיש צבא לשעבר אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת פלורידה. וולץ, חבר המפלגה הרפובליקנית, החליף בתפקיד את רון דה-סנטיס אשר התמודד לתפקיד מושל פלורידה. וולץ נולד בבוינטון ביץ' שבמזרח פלורידה. לוולץ תואר בוגר אוניברסיטה ביחסים בין-לאומיים מהמכון הצבאי של וירג'יניה, ובתום לימודיו התגייס למשמר הלאומי של צבא ארצות הברית בדרגת לוטננט משנה (Second Lieutenant). כקצין במערך הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, לחם וולץ במלחמת אפגניסטן, והוא יוצא הכוחות המיוחדים הראשון שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. טרם היבחרו לקונגרס כיהן וולץ בתפקיד בכיר בפנטגון כמנהל מדיניות לענייני אפגניסטן במשרד מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ושימש כיועץ בכיר לסגן הנשיא דיק צ'ייני לענייני דרום אסיה ולוחמה בטרור בממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. הוא היה מייסד שותף של חברת "Askari Associates, LLC". וולץ היה תורם לערוץ פוקס, בכך שסיפק פרשנויות בנושאי מדיניות חוץ וביטחון, ופעמים תכופות הופיע ברשתות BBC, CNN, MSNBC, ו-PBS. בבחירות 2018 הכריז על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של פלורידה, במקומו של רון דה-סנטיס אשר התמודד למושל פלורידה. ביום הבחירות הכלליות גבר על יריבתו ננסי סודרברג, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, והושבע בינואר 2019 אל הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. באפריל 2020 הצטרף וולץ למאמצי התגובה של המשמר הלאומי של ארצות הברית לההתפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית כקולונל בצוות התכנון של המשמר. ב-6 בנובמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, נמצא וולץ חיובי למחלת נגיף קורונה 2019. בדצמבר 2020 נמנה וולץ בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא מייקל וולץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייקל וולץ בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) מייקל וולץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל וולץ, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית) מייקל ר. בלוד וניקולס ריקרדי, Biden officially secures enough electors to become president, באתר AP‏, 5 בדצמבר 2020 (באנגלית) הניו יורק טיימס, ביהמ"ש העליון בארה"ב דחה את התביעה של טקסס נגד תוצאות הבחירות, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2020
שער 7

שער 7 (בספרדית: Puerta 7) היא סדרת טלוויזיה ארגנטינאית שנוצרה על ידי מרטין זימרמן, אשר עלתה לשידור לראשונה ב-21 בפברואר 2020 בנטפליקס. אישה נחושה פועלת לטהר מועדון כדורגל ארגנטינאי מהאלימות ומהשחיתות האופפות את קהל אוהדיו הלהוט. דולורס פונסי בתור דיאנה אסטבן למוטה בתור פביאן חואן מנואל חיל נבארו בתור סנטיאגו קרלוס בלוסו בתור הקטור "לומיטו" בלדיני אנטוניו גרימאו בתור גיג'רמו דניאל אראוס בתור קרדוסו אינאסיו קסאדה בתור מריו דניאל ולנסואלה בתור אבא של מריו מרסלו רודריגז בתור "אל גיטאנו" לאוטרו רודריגז בתור גבריאל "אל טוקו" פואנטס מליסה גיוסטרה בתור פאולה בלדיני "שער 7", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שער 7", באתר נטפליקס "שער 7", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "שער 7" של נטפליקס, מועדון כדורגל ארגנטינאי מנסה להתנער מהפשע המאורגן בתוך קהל אוהדיו
פראן ליבוביץ

פרנסס אן ליבוביץ (באנגלית: Frances Ann Lebowitz; נולדה ב-27 באוקטובר 1950) היא סופרת אמריקאית ממוצא יהודי, דוברת ציבורית, ושחקנית מזדמנת. ליבוביץ ידועה בפרשנותה החברתית הצינית על החיים האמריקניים, המסוננת דרך חוויותיה האישיות בעיר ניו יורק. כמה מבקרים כינו אותה דורותי פארקר של ימינו. ליבוביץ נולדה וגדלה במוריסטאון שבניו ג'רזי, אחות לאלן, ובתם של רות' והרולד ליבוביץ, בעלי חנות רהיטים. ליבוביץ מתארת את זהותה היהודית "כאתנית או תרבותית או איך שאנשים מכנים זאת עכשיו. אבל לא כדת". היא אתאיסטית מגיל 7. לא נערכה לה בת מצווה, אך למדה בבית הספר של יום ראשון עד גיל 15 ועברה קונפירמציה כנוצרייה. היא הייתה תלמידה גרועה בסך הכל, במיוחד באלגברה, בה נכשלה שש פעמים. היא כינתה זאת כ-"הדבר הראשון שהציגו בפני שלמעשה לא יכולתי להבין בכלל, ולא היה לי שום עניין להבין". ציוניה היו כה ירודים, עד כי הוריה רשמו אותה לבית הספר "וילסון", בית ספר פרטי אפיסקופלי לבנות-בלבד במאונטן לייק שבניו ג'רזי, שם ציוניה השתפרו קמעה, אך היא התקשתה לעמוד בכללים וגורשה לבסוף בגלל "שלא הייתה כוס התה של המנהל". היא גם הושעתה מבית הספר התיכון מוריסטאון בגלל שהתחמקה משיחות עידוד שקיים בית הספר. כמתבגרת הושפעה ליבוביץ עמוקות מג'יימס בולדווין. לדבריה "ג'יימס בולדווין היה האדם הראשון שראיתי בטלוויזיה ושמעתי מדבר ככה - כלומר, הוא היה האינטלקטואל הראשון שאי פעם שמעתי מדבר ... ופשוט נדהמתי. זה דחף אותי לקרוא אותו." היא גם נהנתה לצפות בהופעות בטלוויזיה של גור וידאל וויליאם באקלי, אם כי לא הסכימה עם דעותיו של בקלי. בשנת 2021 עלתה סדרה דוקומנטרית בת שבעה פרקים בנטפליקס בשם "נגיד שזאת עיר" (Pretend It's a City), שביים מרטין סקורסזה, ובמרכזה עומדת ליבוביץ. ליבוביץ פורשת בסדרה את השקפותיה במגוון תחומי חיים, את יחסה לעיר ניו יורק, ומספרת על קשריה עם אישים ועל אפיזודות בחייה. מדיה וקבצים בנושא פראן ליבוביץ בוויקישיתוף פראן ליבוביץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פראן ליבוביץ, ברשת החברתית Goodreads פראן ליבוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פראן ליבוביץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) Index magazine interview Interview with Fran Lebowitz Black Book interview The Onion A.V. Club interview PEN 2013 Master/Class with Fran Lebowitz and A. M. Homes Plimpton, Interviewed by James Linville & George (1993). "A Humorist at Work" (באנגלית). Vol. Summer 1993, no. 127. נבדק ב-2021-01-11. Detrick, Ben (2010-11-18). "Infallibility Has Its Upside (Published 2010)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-01-11. Bruce Bennett, The Vulture Transcript: Fran Lebowitz on Sarah Palin, Keith Richards, Her Side Career As a Law & Order Judge, and Much More - Slideshow, Vulture (באנגלית אמריקאית) "THE SOUR CREAM SENSIBILITY (Published 1981)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1981-08-23. נבדק ב-2021-01-11. הספד על אביה הארולד Johanna GinsbergNJJN Staff Writer, ‘The NJ that’s in me doesn’t exist anymore’, New Jersey Jewish News | NJJN Riding Out the Pandemic with Fran Lebowitz What Does Fran Lebowitz Really Think About Trump and #MeToo?, InsideHook (באנגלית אמריקאית)
Un Grand Amour

"Un Grand Amour" (בעברית: "אהבה גדולה") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת הצרפתייה סולנז' ברי. השיר ייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1958. השיר נכתב על ידי מוניק לנייס וריימונד רוש, והולחן על ידי מישל אריק. השיר הושר רביעי בסדר ההופעות, לפני שוודיה ואחרי צרפת. בדומה לשירי התקופה, השיר בוצע בסגנון שאנסון צרפתי. במרכז מילות השיר עומדת ברי ששרה על האהבה הגדולה שיש בין זוג אוהבים. בסיום השיר, ברי שרה כי זה לא דבר רע, אם אהבה הזו מוחלפת בידידות. ב-12 במרץ 1958, השיר בוצע על ידי ברי באירוויזיון. השיר זכה במקום התשיעי והאחרון עם נקודה אחת משווייץ. זו הייתה הפעם הראשונה בה לוקסמבורג זכתה במקום האחרון. Eurovision Song Contest 1958 Eurovision 1958 Results: Voting & Points
צלאת אל עזמה

צלאת אל עזמה (נקרא גם בקיצור: "צלאת לעזמה" ובתרגום לעברית: בית הכנסת הזרים - המגורשים. בערבית: كنيس صلاة العزامة) הוא מתחם בתי כנסת מרכזי במלאח של העיר מרקש שבמרוקו, שהוקם על ידי מגורשי ספרד או צאצאיהם. בית הכנסת נבנה על ידי מגורשי ספרד, בראשם רבי יצחק דילויה, רב קהילת המגורשים במרקש. וכך מוסר מקור מהמאה ה-18. בדומה למקבילו צלאת תלמוד תורה היה המתחם הומה במתפללים ובלומדים שמילאו את המקום בכל שעות היום. עד לשנות השישים של המאה ה-20 שכנו במקום ישיבה גדולה לאברכים וישיבה קטנה לצעירים, בהן לימדו החכמים המפורסמים בעיר, מהם: רבי יעקב דהאן, רבי אברהם אביטבול ואחרים. במתחם ארבעה אולמות לימוד המקיפים חצר גדולה ונאה, שכל אחד מהם מכיל את ציוד הדרוש כדי לשמש גם כמקום תפילה. בצד הדרומי בית הכנסת הגדול שבקומה מעליו שכנה הישיבה הגדולה. כיום פעיל במקום בית כנסת ומוזיאון של הקהילה היהודית בעיר. קהילת יהודי מרקש חביב אבגי, אבני זיכרון לקהילת מראקש, עמודים: רא - רב, לוד, תשס"ד. מדיה וקבצים בנושא צלאת אל עזמה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צלאת אל עזמה יוסף אביב"י, כתבי היד הרבניים ספריית מנדל גוסטמן ישיבת אוניבסיטה, עמוד 210, ניו יורק, ה'תשנ"ח. ערך זה הוא קצרמר בנושא בתי כנסת ובנושא מרוקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אן כריסטי

אן כריסטי (בהולנדית: Ann Christy; ‏22 בספטמבר 1945 – 7 באוגוסט 1984) הייתה זמרת בלגית. כריסטי נולדה באנטוורפן בשם כריסטיאן לינרטס (Christianne Leenaerts), היא החלה את קריירת המוזיקה שלה כששרה בלהקה "The Adams" שאחד מחברים בה היה בן זוגה, אחרי כן החלה בעבודת סולו ובאותה תקופה יצאה בסיבוב הופעות בבלגיה וצרפת לצד סלבטורה אדמו, ב-1968 זכתה בתחרות המוזיקה "Knokke Cup". היא ניסתה לראשונה לייצג את בלגיה באירוויזיון ב-1970 עם השיר "Le temps, le vent" ולא עלתה לגמר התחרות הלאומית, ב-1971 ניסתה זאת שוב פעם עם השיר "Dag vreemde man" והגיעה למקום השני, גם ב-1973 השתתפה בגמר הלאומי הבלגי. ב-1975 נבחרה לראשונה להיות נציגת בלגיה באירוויזיון, בתחרות בסטוקהולם שרה את השיר "Gelukkig zijn" (להיות שמח), את החצי הראשון של השיר ביצעה בהולנדית ואת החצי השני ביצעה באנגלית, היא הגיעה למקום ה-15 מתוך 19 שירים שהשתתפו בתחרות. ב-1977 שיחקה במחזה חלום ליל קיץ שהועלה במכלן. היא אובחנה בסרטן צוואר הרחם ונפטרה ב-1984. אן כריסטי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אן כריסטי, באתר ספוטיפיי אן כריסטי, באתר AllMusic (באנגלית) אן כריסטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אן כריסטי, באתר דיזר אן כריסטי, באתר Discogs (באנגלית) אן כריסטי, באתר Genius
כייסות

כייסות או כיוּס, מושג המתייחס לגנבת ארנק או כספו של אדם מכיסו או מתרמילו, כך שקורבן הכיוס לא ירגיש בכך בשעת מעשה. העוסק בכיוס קרוי כייס. כיוס הוא בדרך כלל עבירה פלילית. בהשוואה לטכניקות אחרות לגזילת כספו של הזולת כגון שוד, כיוס היא פעולה נטולת אלימות שהקורבן מרגיש בתוצאותיה זמן מה לאחר שהסתיימה. המושג מוזכר כבר במאה ה-13, וב-1585 מוזכר לראשונה בית ספר לכייסות בלונדון. את המילה העברית חידש העיתונאי איתמר בן־אב"י לאחר שלא נותר מקום לכתוב בכותרת "גנבי כיס". כייסים פועלים כיחידים או בזוגות, כאשר אחד מהכייסים מסיח את דעתו של הקורבן, והאחר עוסק במלאכת הכיוס עצמה. טכניקות להסחת הדעת: שיחה עם הקורבן תוך הפניית תשומת לבו לנושאים שונים, התזה מקרית לכאורה של לכלוך עליו, ולאחר מכן סיוע בניקוי הלכלוך שמעניק אפשרות "לנקות" גם את כיסו של הקורבן. שדה פעולה אידיאלי לכייסים הוא אזור שבו קיימת צפיפות גבוהה, כגון תחבורה ציבורית בשעות העומס, התקהלויות של אנשים וכדומה. כיוס בתחבורה ציבורית מעניק לכייס יתרון נוסף: בתום מעשה הכיוס הכייס יורד מהרכב עם שללו, והרכב מתרחק עם קורבן הכיוס, ומרחיק אותו מהכייס. מדרגות נעות מאפשרות כיוס ב"שיטת הסנדביץ'": אחד הכייסים נעצר בקצה המדרגות הנעות לפני הקורבן, והמדרגות בתנועתן מצמידות אליו את הקורבן שהופך לחסר אונים, כך שמתאפשר לכייס השני, הנמצא מאחורי הקורבן, להיצמד אליו ולחפש בכליו. יש כייסים המשתמשים בסכין חדה לחיתוך הכיס האחורי של מכנסי הגבר לשם הוצאת הארנק. בארצות מסוימות יש רוכלים הדוחקים בתיירים לקנות את מרכולתם ותוך כדי כך מכייסים אותם. במקומות מועדים לפורענות מעמידה המשטרה בלשים שתפקידם לאתר כייסים בפעולתם, וגם בקרה באמצעות טלוויזיה במעגל סגור משמשת לשם כך. תיירים הם מועמדים עיקריים לכיוס, משום שחוסר התמצאותם הופך אותם לקורבנות נוחים יותר. כדי להתגונן מכייסים נוהגים תיירים להצטייד בחגורה סמויה, שהגישה אליה על ידי הכייס קשה יותר, ובה הם מחזיקים את עיקר כספם ומסמכיהם, לצמצום הנזק מפגיעתו של כייס. יש המשתמשים בשרשראות שקושרות את הארנק לדש מכנסיהם או מעילם, ויש כאלו המניחים אותו בכיס פנימי שאין אפשרות להגיע אליו מבלי לעורר את תשומת לבו של בעל הארנק. העונש המרבי הצפוי לכייס בבית משפט ישראלי הוא שלוש שנות מאסר. דמות ספרותית נודעת של כייס היא זו של פייגין בספרו של צ'ארלס דיקנס "אוליבר טוויסט". פייגין הוא מנהיגה של חבורת ילדים, שאותם הוא מדריך לעסוק בכיוס ובמעשי גנבה נוספים. שימוש לא פלילי בכישורי כיוס נעשה על ידי קוסמים, שבחלק מהמופע שלהם מעלימים חפצים מכיסיו של מתנדב מהקהל. במשחק התפקידים, מבוכים ודרקונים, הדמות נוכל יכולה להשתמש במיומנות הייחודית שלה בכיוס אנשים בהצלחה רבה. בעשור הראשון של המאה ה-21 החלה תופעה של "כייסות אלקטרונית" באמצעות קורא שבבי RFID אותו מקרבים כייסים לכיס הקרבן, כדי לזהות את הפרטים הסודיים המוטבעים בשבב על כרטיס האשראי, הדרכון ושאר מסמכים אישיים. אביעד פוהורילס, "אימת הכייסים" נפטר בגיל 78, באתר nrg‏, 8 בספטמבר 2013 ראובן סיון, תצלצל שפתנו : סיפור התחדשותה של העברית בארץ-ישראל, יצא לאור על ידי הוצאת מסדה, 1989 Electronic Pickpocketing Goes Viral