מכלולי ההויסלה הקדושים

מכלולי ההויסלה הקדושים (בקאנדה: ಹೊಯ್ಸಳರ ಪವಿತ್ರ ಸಮೂಹಗಳು) הם קבוצה של שלושה מקדשים בסגנון הויסלה (אנ') בדרום הודו המוכרים כאתר מורשת עולמית, שנבנו בין המאות ה-12 וה-13 תחת אימפריית הויסלה (אנ'). הסגנון האדריכלי של שלושת המקדשים פותח על ידי שליטי הויסלה המוקדמים - שהקימו את ממלכותיהם ומשטרם החדשים בדרום הודו - כאדריכלות קדושה ייחודית וחדשנית, המבדילה את המקדשים מממלכות ושושלות אחרות בנות זמנם. בשל האדריכלות יוצאת דופן, הפסלים ההיפר-ריאליסטיים וגילופי אבן, נוספו שלושת המקדשים לרשימת המורשת העולמית של אונסק"ו, בשם "מכלולי ההויסלה הקדושים", ב-17 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית. בהסבר להחלטה נאמר: "נכס סדרתי זה מקיף את שלוש הדוגמאות המייצגות ביותר של מתחמי מקדשים בסגנון הויסלה בדרום הודו, המתוארכים למאות ה-12 עד ה-13. סגנון הויסלה נוצר באמצעות בחירה קפדנית של מאפייני מקדש של תקופתם ואלה מהעבר כדי ליצור זהות שונה מהממלכות השכנות. המקדשים מאופיינים בפסלים היפר-אמיתיים ובגילופי אבן המכסים את כל המשטח האדריכלי, פלטפורמה מקיפה, גלריית פיסול בקנה מידה גדול, אפריז רב-שכבתי ופסלים של אגדת סאלה. המצוינות של אמנות הפיסול עומדת בבסיס ההישג האמנותי של מתחמי המקדשים הללו, המייצגים שלב משמעותי בהתפתחות ההיסטורית של אדריכלות המקדשים ההינדית." מכלולי ההויסלה הקדושים ממוקמים בשלושה מקומות בשני מחוזות של קרנאטקה, שני מקדשים במחוז האסן (אנ') ומקדש אחד במחוז מייסור (אנ'). מקדש צ'נאקשווה ממוקם בבלור (אנ'), כ-35 קילומטרים צפונית-מערבית לעיר האסן (אנ'), הבירה של מחוז האסן (אנ'). המקדש נמצא במרחק של כ-16 קילומטרים מהמקדש בעיירה הלבידו (אנ'). שדה התעופה הקרוב ביותר למקדש הוא נמל התעופה של בנגלור, במרחק של 220 קילומטרים, נסיעה של כ-3.5 שעות בכביש הלאומי 75 (אנ') לכיוון מערב. מקדש הויסלשוורה ממוקם בעיירה הלבידו במחוז האסן שבמדינת קרנאטקה. הוא נמצא כ-30 קילומטרים מצפון-מערב להאסן וכ-16 קילומטרים מהמקדש של בלור. אל המקדש מגיעים בנסיעה של 210 קילומטרים בכביש הלאומי 75 לכיוון מערב מנמל התעופה של בנגלור. העיר הקרובה ביותר לשני המקדשים של מחוז האסן היא האסן, המחוברת לערים הגדולות של קרנאטקה באמצעות רשת רכבות. מקדש קשווה ממוקם בסומנאתפורה (אנ'), 38 קילומטרים מזרחית לעיר מייסור, הבירה של מחוז מייסור (אנ'). שושלת הויסלה שלטה בחלקים נרחבים של קרנאטקה של ימינו בין המאות ה-11 וה-14. עד סוף המאה ה-12, הם הרחיבו את המערכת הכלכלית האגררית של ממלכתם והחלו גם לבסס מערכות מיסוי, הכנסות ומנהלה, וכך החל תהליך הקמת המדינה. במקביל, עשו מלכי הויסלה מאמץ מרוכז לבסס זהות חדשה ומובחנת לממלכתם באמצעות חסות לאמנות, אדריכלות (אנ') וספרות (אנ'). כתוצאה מכך, התפתחה צורה חדשה של אדריכלות מקדשים, המשלבת גילוף ועיטור מעולים עם תכנון חדשני של המקדשים. סגנון אדריכלי זה מיזג ושילב מאפיינים אדריכליים הרווחים באזורים שונים של הארץ עם אלמנטים מקוריים בדרכים חדשניות. אחד ממלכי הויסלה היה וישנווארדהנה (אנ'), שעלה לשלטון בשנת 1110 לספירה. הוא הורה להקים את מקדש צ'נאקשווה שהוקדש לווישנו בשנת 1117, המקדש נחשב לאחד מ"חמשת היסודות" של מורשתו. מקדש צ'נאקשווה הראשי בבלור (אנ') הושלם בשנת 1117, אם כי המתחם המשיך להתרחב במשך למעלה מ-100 שנים. קטאמאלה, עובד של המלך וישנווארדהאנה, בנה את מקדש הויסלשוורה בשנת 1150. הוא גם מזכיר שהמלך העניק קרקע לבנייה, תפעול ותחזוקה של מקדש שיווה בשנת 1121 לספירה. זהו המקדש הגדול ביותר שנבנה על ידי מלכי הויסלה המוקדש לאל ההינדי שיווה. מקדש קשווה בסומנאתפורה (אנ') הושלם בשנת 1258 על ידי המלך סומנאת. הוא גם בנה חומת מבצר מסביב למקדש, אך כיום הן הרוסות. מלכי הויסלה העסיקו אדריכלים ואומנים מפורסמים רבים, שפיתחו מסורת אדריכלית חדשה, אותה מכנה היסטוריון האמנות אדם הארדי (Adam Hardy) מסורת "קראנטה דרווידה" (Karnata Dravida). המקדשים הפכו למטרות של ביזה והרס על ידי צבא סולטנות דלהי של עלאא א-דין אל-ח'לג'י בתחילת המאה ה-14 וצבא נוסף של סולטנות דלהי של הסולטאן מוחמד אבן טוגלאק בשנת 1326 לספירה. על פי כתובת מהמאה ה-15, גם מקדש קשווה ניזוק קשות. הוא תוקן במאה ה-16 עם תמיכה כספית ומענקים מקיסרי אימפריית ויג'איאנגר. על התיקונים מעידים הצבע והאיכות המשתנים של עבודות האבן במרפסת ובמגדל הצפוני ובחלקים מהבמה של המקדש הראשי. המקדשים שתוקנו ניזוקו במאה ה-19, ולאחר מכן נבנו מחדש על ידי ממשלת מייסור (אנ') מהתקופה הקולוניאלית בתחילת המאה ה-20. Gerard Foekema, A Complete Guide to Hoysaḷa Temples, Abhinav Publications, 1996, ISBN 9788170173458 מדיה וקבצים בנושא מכלולי ההויסלה הקדושים בוויקישיתוף Nomination Text - UNESCO site "Three Hoysala temples of Karnataka inscribed as UNESCO World Heritage sites". www.thehindu.com. Mysuru: The Hindu. 18 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) A, Divya (18 בספטמבר 2023). "Karnataka's sacred ensembles of Hoysalas inscribed on UNESCO world heritage list". www.indianexpress.com. New Delhi: The Indian Express. {{cite web}}: (עזרה) Singh, Rahul Sunilkumar (18 בספטמבר 2023). "Hoysala Temples in Karnataka now India's 42nd UNESCO's World Heritage site; PM Modi says 'more pride'". www.hindustantimes.com. Hindustan Times. {{cite web}}: (עזרה) "Karnataka's Hoysala temples get World Heritage tag". www.telegraphindia.com. 21 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Sacred Ensembles of the Hoysalas Nomination Text V. K. Subramanian (2003). Art Shrines of Ancient India. Abhinav Publications. pp. 75–77. ISBN 978-81-7017-431-8. Keshava Temple, Somnathpura, Karnataka (אורכב 23.10.2017 בארכיון Wayback Machine), Government of Karnataka, India Roshen Dalal (2002). The Puffin History of India for Children, 3000 BC - AD 1947. Penguin Books. p. 195. ISBN 978-0-14-333544-3. B. L. Rice (2001). Gazetteer of Mysore. Asian Educational Services. pp. 353–354. ISBN 978-81-206-0977-8. M.H. Krishna (1965). Annual report of the Mysore Archeological Department. University of Mysore. pp. 18–19.