laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זאורק

זָאוּרָק (מערבית: الزورق - "אל-זאורק", הסירה) או γ בארידנוס, הוא אחד הכוכבים הבולטים בקבוצת הכוכבים ארידנוס עם בהירות נראית מדרגה 2.94. הכוכב מייצג סירה השטה על הנהר ארידנוס. זאורק הוא ענק אדום מסוג ספקטרלי M0 III שנמצא במרחק של כ-200 שנות אור ממערכת השמש. מסתו אינה ידועה במדויק, אך מוערכת סביב מסת שמש אחת, ורדיוסו קרוב ל-60 רדיוסי שמש (כשלושה רבעים מרדיוס מסלולו של כוכב חמה סביב השמש). טמפרטורת פניו כ-3,900 קלווין והוא מאיר בעוצמה של 220 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום כך שעוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 700 מעוצמת ההארה של השמש. גילו של זאורק אינו ידוע גם כן, אך נראה שהוא לפחות 8 מיליארדי שנים. בדומה לכוכבים רבים מסוגו, בהירותו של זאורק משתנה באופן לא סדיר בין דרגות בהירות 2.88 ו-2.96 והוא מסווג כמשתנה לא-סדיר איטי. במרחק זוויתי של מעט פחות מדקת קשת מזאורק נמצא כוכב נוסף, עמום בהרבה, עם בהירות מדרגה 12. ככל הנראה השניים אינם קשורים זה לזה ורק במקרה נמצאים על אותו קו ראייה. זאורק באתר של ג'ים קלר זאורק, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Zaurak B. E. Wood, H.-R. Müller & G. M. Harper: Hubble Space Telescope Constraints on the Winds and Astrospheres of Red Giant Stars, The Astrophysical Journal, Vol. 829, Iss. 2, article id. 74, p. 3 (2016) M.O. Mennessier, N. Mowlavi, R. Alvarez & X. Luri: Long period variable stars: galactic populations and infrared luminosity calibrations (γ Eridani Group), Astronomy & Astrophysics, vol. 374, p. 975 (2001) L L ⊙ = ( R R ⊙ ) 2 ( T T ⊙ ) 4 {\displaystyle {\frac {L}{L_{\odot }}}=\left({\frac {R}{R_{\odot }}}\right)^{2}\left({\frac {T}{T_{\odot }}}\right)^{4}} לפי היחס:‏ General Catalogue of Variable Stars: γ Eridani SIMBAD: Objects 1 arc minute around γ Eridani
יחסי גרמניה–לטביה

היחסים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין לטביה הם יחסים היסטוריים שתחילתם במהלך ימי הביניים, ובמהלך השנים ידעו עליות ומורדות. לאחר קריסת ברית המועצות ואיחוד גרמניה מחדש, התחזקו קשרי המדינות, וכיום שתי המדינות חברות בנאט"ו ובאיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים. במהלך המאה ה-12 הקימו גרמנים תחנות סחר על הדווינה, ובמאה ה-13 ייסד אלברט מבוקסהובן את ריגה. מאוחר יותר ניהלו המסדר הליבוני והמסדר הטבטוני מסע לביעור הפגאניות באזור הים הבלטי. גרמנים-בלטים שלטו בתרבות, בדת ובחינוך של אסטוניה ולטביה עד שלהי המאה ה-19. אחרי כיבושן של אסטוניה ולטביה על ידי האימפריה הרוסית בתחילת המאה ה-18 תרמו גרמנים-בלטים רבות לקידום המדע והתרבות של רוסיה, ובני העדה התגייסו לצבא הרוסי, ואחדים מהם הגיעו לדרג הפיקודי הבכיר. במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה לטביה על ידי צבא הקיסרות הגרמנית, ובשנת 1918 אף הוקמה על ידי הגרמנים דוכסות קורלנד וסמיגליה, אשר התפרקה עד מהרה בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמה. ב-15 ביולי 1920 נחתם הסכם הכרה הדדית בין רפובליקת ויימאר ולטביה, ולטביה העניקה מעמד שווה אף למיעוט הגרמני הגדול שחי בה. בהסכם ריבנטרופ–מולוטוב שנחתם ב-23 באוגוסט 1939 הוכרה לטביה כחלק מאזור ההשפעה הרוסי, ואכן ב-15 ביוני 1940 נכבשה לטביה על ידי ברית המועצות, אשר הקימה את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית ב-21 ביולי אותה שנה. בקיץ 1941 נכבשה לטביה על ידי הוורמאכט במהלך מבצע ברברוסה וצורפה לשטחי נציבות הרייך אוסטלנד. חלק ניכר מהלטבים ראה בגרמנים כמשחררים, ואלפי לטבים אף לחמו בשורות הוואפן אס אס עד סוף המלחמה. בשנת 1944 כבש הצבא האדום בחזרה את לטביה, ואלפי גרמנים גורשו לעבר גרמניה. במהלך המלחמה הקרה היחסים בין ליטא לגרמניה המערבית היו מוגבלים מאוד, וכמעט לא היה קשר בין המדינות. בשנת 1986 הכריז מיכאיל גורבצ'וב על פרסטרויקה, וב-21 באוגוסט 1991 הכריזה לטביה על עצמאותה. ב-27 באוגוסט 1991 אסטוניה, לטביה וליטא הוכרו על ידי המדינות החברות באיחוד האירופי, וכך גם על ידי גרמניה. בתקופה שלאחר מכן נעה המדיניות הגרמנית כלפי לטביה בין הרצון והמחויבות לשלב את המדינות הבלטיות במוסדות האירופיים, לבין החשש להכעיס את רוסיה או להפריע להתקרבותה עם אירופה. בשנת 2004 הצטרפה לטביה הן לאיחוד האירופי והן לנאט"ו. היחסים הגרמניים-לטבים אינטנסיביים וידידותיים כיום, ומתפתחים הן במישור הבין-צדדי והן הרב-צדדי במסגרת הארגונים הנזכרים. גרמניה מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה, ואילו לטביה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-7 קונסוליות בברמן, דיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, קינצלזאו, מינכן ורוסטוק. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–לטביה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
לביב חוסיין אבו רוכן

לביב חוסיין אבו רוכן (בערבית: لبيب حسين أبو ركن, תעתיק מדויק: לביב חסין אבו רכן) (1 בינואר 1911 - 20 בנובמבר 1989), יליד הכפר עספיא, היה פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת, ראש מועצה מקומית עספיא, וקאדי בבית הדין הדרוזי בישראל. משפחתו הייתה אחת המשפחות הגדולות והמכובדות בכפר ובעדה. משפחתו של אבו רוכן הייתה מעורבת החל מראשית שנות ה-30 בכינון הקשרים בין העדה הדרוזית לבין היישוב היהודי. במסגרת זו, עמדו בקשר בעיקר עם אבא חושי. במהלך המרד הערבי הגדול (1936–1939) פעל אבו רוכן רבות למניעת השתתפותם של הדרוזים במרד. מאמצים אלו הובילו לבסוף לסכסוך בין משפחת אבו רוכן לבין התומכים במרד. במסגרת מאמציו היה אבו רוכן מעורב בהתכתבויות, והוביל משלחות למנהיגי הדרוזים בלבנון וסוריה. במהלך המלחמה פעל אבו רוכן לגיוס צעירים דרוזים מעספיא ליחידת מיעוטים חדשה של צה"ל. לאחר קום המדינה פעל להקמת קואופרטיבים בכפרים הדרוזים והערביים והיה ממקימי חברת "בוסתן" לשיווק ירקות. בין השנים 1950–1959 כיהן כראש המועצה המקומית עספיא, ובשנת 1959 נבחר לכנסת ה-4 מטעם סיעת שיתוף ואחווה, במסגרתה כיהן בוועדת הפנים ואיכות הסביבה. בשנת 1957 הכיר לראשונה שר הדתות במעמדם הנפרד של הדרוזים כעדה דתית עצמאית, ובשנת 1963, לאחר תהליך חקיקה ממושך, הושבעו שלושה שייח'ים, ובהם אבו רוכן, להיות קאדים מד'הב בערכאה ראשונה. בשנת 1980 התמנה קאדי בבית הדין הדרוזי לערעורים. פלאח, סלמן. (2000), הדרוזים במזרח-התיכון, תל אביב: משרד הביטחון. לביב חוסיין אבו רוכן, באתר הכנסת (לגרסה בערבית) לביב חוסיין אבו רוכן, באתר כנסת פתוחה ליאת יצחק, דרוזים בישראל, באתר E-mago אורי שטנדל, הדרוזים, בספרייה הווירטואלית של מט"ח ערך זה הוא קצרמר בנושא חברי הכנסת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הכל או כלום

הכל או כלום הוא אלבום הסולו הראשון של ברי סחרוף, לאחר כעשור בו הוציא אלבומים במסגרת הלהקות מינימל קומפקט ופוריין אפייר, וכחלק מהצמד פורטיסחרוף. האלבום יצא לאור בשנת 1991. סחרוף הלחין את רוב שירי האלבום, ועיבד אותם יחד עם אורי ברק ודני מקוב. רבים משירי האלבום הפכו ללהיטים, ובהם "לחץ", "אמונה עיוורת" ו"חלליות". כמו כן כלולה באלבום גרסתו של סחרוף לשיר "האיש שבקיר", שאותו שר במקור שמשון בר-נוי, ושני שירים אינסטרומנטליים בלחנו של סחרוף, "חתולים" ו"הכל או כלום". ברי סחרוף גיטרות, לחנים, עיבודים, הפקה מוזיקלית ושירה רמי פורטיס - שירה, גיטרה אמיר גבירצמן - כלי נשיפה גיל סמטנה - גיטרה בס, קונטרבס דני מקוב - תופים, עיבודים רונן שפירא - פסנתר אורי ברק - עיבודים נוספים יובל שפריר - כלי הקשה, תכנות תופים נועה דותן, קרן דרומי, מאיה אגסי, מלכה שפיגל, הדר לוי - קולות רקע ניצן זעירא - מפיק בפועל ולדימיר לאנדה, בנימין קולודני - ויולות מויסי גלפנד - כינור מידע על האלבום הכל או כלום באתר MusicBrainz האלבום הכל או כלום באתר Discogs האלבום הכל או כלום באתר ספוטיפיי האלבום הכל או כלום באתר אפל מיוזיק האזנה לאלבום באתר הרשמי של ברי סחרוף עמית שהם, ביקורת תקליטים: האיש הטוב של האנשים הטובים, על תקליט הבכורה של ברי סחרוף, חדשות, 7 באוגוסט 1991 ביקורת על הכל או כלום, באתר השרת העיוור (עותק שמור) ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מערת עמוד

מערת עמוד היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי מהתרבות המוסטרית של התקופה הפלאוליתית התיכונה בנחל עמוד תחתון שבגליל העליון. במערה התגלו מספר שלדים של האדם הניאנדרטלי. מערת עמוד נמצאת בנחל עמוד, קרוב לעמוד הסלע שעל שמו נקרא הנחל. המערה נחפרה על ידי משלחת יפנית ב-1961 וב-1964. החפירות חודשו בשנת 1990 על ידי צוות ישראלי-אמריקאי משותף שכלל ארכאולוגים ואנתרופולוגים. שתי שכבות עיקריות זוהו באתר: האחד מתחיל בסביבות 3000 לפנה"ס, המאופיין בחרסים רבים, כלי אבן ובורות אשפה. והשכבות האחרות מהתקופה הפלאוליתית התיכונה מתוארכות בין לכ-55,000–68,000 שנה לפני זמננו. לא נמצאו מבנים קבועים, ולא נמצא ממצא הקודם לתקופה הפלאוליתית התיכונה. הממצא החשוב ביותר מאתר זה הוא עמוד 1 (אנ'), שלד שנתגלתה במערה בשנת 1961. השלד נמצא בשכבות המאוחרות של התקופה הפלאוליתית התיכונה. השלד זוהה כאדם הניאנדרטלי זכר בוגר. גובהו היה 1.7 מטר, ונפח קופסת מוחו הוא 1,750 סמ"ק. השלד היה מונח בארטיקולציה שוכב על צדו השמאלי בתנוחה מכווצת. השלד תוארך לשלהי התקופה הפלאוליתית התיכונה, כ-50,000 - 60,000 שנים לפני זמננו. בשנת 2020 פרסמה פרופ' אראלה חוברס מחקר בין השאר על כף רגל של אישה ניאנדרטלית שנמצאה בחפירה באתר בשנים 1991 - 1994 אשר קיבלה את השם עמוד 9. מערת עמוד באתר "ארץ וטבע" מערות עמוד באתר "מועדון המערות בישראל" אראלה חוברס, ניאנדרטלים במערת עמוד, המכון לארכיאולוגיה, האוניברסיטה העברית בירושלים(הקישור אינו פעיל) איש הגליל : חידוש החפירות הפרהיסטוריות במערת עמוד, באתר lib.cet.ac.il החיים של "עמוד 9", שגרה לפני 55 אלף שנה בגליל, באתר ynet, 12 באוגוסט 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי בנגלדש–גרמניה

יחסי בנגלדש–גרמניה הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לגרמניה. לאחר עצמאותה של בנגלדש בשנת 1971, הייתה גרמניה המזרחית המדינה השלישית בעולם, והמדינה הראשונה באירופה, שהכירה בבנגלדש בשנת 1972. לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, התרחבו בהתמדה היחסים בין המדינות. לעם הגרמני והבנגלי יש היסטוריה תרבותית בת מאות שנים. התעניינות גרמנית בתרבות הבנגלית חוזרת לביקורים בגרמניה על ידי המשורר הלאומי הבנגלי וחתן פרס נובל לספרות רבינדרנת טאגור בשנות ה-20 וה-30. סופרים, אנשי רוח ואמנים רבים בנגלים, התעניינו בספרות, האמנות, האדריכלות והפילוסופיה הגרמנית. המגעים ההולכים וגדלים בקרב אמנים גרמניים ובנגלדשיים, בעיקר באמנות, בצילום, בקולנוע התקבלו בברכה בשתי המדינות . ב-6 באוקטובר 2010 דויטשה ולה (DW), השיקה רשמית תוכניות בבנגלית באמצעות תדרי FM של תחנת הרדיו הממלכתית הבנגלית . שיתוף הפעולה התרבותי בין שתי המדינות מתקיים בעיקר באמצעות מכון גתה, הפועל על פיתוח קשרי התרבות באמצעות תמיכה בפעילות התרבותית המקומית והגרמנית. זהו גם מקום מפגש מרכזי לכל המעוניינים בגרמניה. כדי להחליף את הניסיון בחינוך היסודי, הוצגה תוכנית חדשנית בשם "בתי ספר: שותפים לעתיד", על ידי מכון גתה, המאפשרת את הכשרת המורים בבתי הספר היסודי, בגרמניה. ככוח כלכלי, כמו גם חבר חשוב של האיחוד האירופי (EU), גרמניה היא שותפה אמינה של בנגלדש בפיתוח. גרמניה היא שוק הייצוא השני בגודלו של בנגלדש לאחר ארצות הברית, והסחר הבילטרלי הסתכם כ-4.5 מיליארד אירו ב-2012. בשנת 1986 נחתם הסכם לקידום השקעות והגנה, והסכם למניעת כפל מס נחתם בשנת 1993. עד כה ההשקעות הגרמניות הישירות בבנגלדש מסתכמים בכמעט 60 מיליון אירו. ב-25 באוקטובר 2011 ראש ממשלת בנגלדש שק הסינה ואזד נפגשה עם קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בגרמניה, בביקור רשמי בן ארבעה ימים בוועידת הבריאות העולמית 2011, יחד עם מפגש על שני העמים. נשיא גרמניה, כריסטיאן וולף, ביקר בבנגלדש בין ה-28 בנובמבר ל-30 בנובמבר 2011, בליווי חברי הפרלמנט הגרמני, שר החוץ הגרמני ושר הכלכלה והטכנולוגיה הגרמני, ומשלחת עסקית ברמה גבוהה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בנגלדש–גרמניה בוויקישיתוף "E. Germany Recognizes Bangladesh". Ocala, Florida, USA: Ocala Star-Banner, via Google News. Associated Press. 11 בינואר 1972. {{cite news}}: (עזרה) http://archive.thedailystar.net/newDesign/news-details.php?nid=207921 "German radio starts airing Bangla programmes". Archive.thedailystar.net. 2010-10-07. נבדק ב-2013-06-07. "Dhaka - Welcome to the Goethe-Institut in Bangladesh - Goethe-Institut". Goethe.de. נבדק ב-2013-06-07. http://www.auswaertiges-amt.de/EN/Aussenpolitik/Laender/Laenderinfos/01-Laender/Bangladesh.html Bss, Unb (2011-10-26). "Dhaka, Berlin agree to boost economic ties". The Daily Star. נבדק ב-2013-06-07. Diplomatic Correspondent (2011-11-30). "Germany wants stronger relations with Bangladesh". The Daily Star. נבדק ב-2013-06-07.
סור (עומאן)

סור (בערבית: صور; בתעתיק מדויק: צור) היא עיר נמל בצפון-מזרח עומאן ובירת מחוז א-שרקיה דרום (אנ'). נכון ל-2017, אוכלוסיית העיר מנתה 120,000 תושבים. היא ממוקמת כ-150 קילומטרים מעיר הבירה מסקט. העיר הוקמה במאה ה-6 כעיר נמל אשר שימשה כאזור סחר מרכזי לאזור מזרח אפריקה. הנמל שימש כוחות אשר שלטו על מפרץ עומאן שימש ליצור ספינות עץ ולשינוע סחורות מאזור אפריקה ואליו. במאה ה-16 נכבשה העיר על ידי האימפריה הפורטוגזית ששלטה בו לתקופה קצרה שבה הגדילה את המסחר והפכה את העיר למוקד לסחר בעבדים מאפריקה. במאה ה-17 נכבשה העיר על ידי האימאם העומאני נאסר אבן מרשיד (אנ') והפכה את הנמל לאחד מהנמלים המרכזים של עומאן באותה התקופה, דבר אשר הגדיל את כמות התושבים והעושר המקומי. ב-1741 השתלט על העיר ועל עומאן כולה אחמד אבן סעיד וייסד את סולטנות עומאן.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] בתקופת הסולטאן הראשון העיר חוותה פריחה כלכלית והחלה לסחור עם הודו ועם המדינות שהיו תחת כיבוש של עומאן, מצב זה נמשך עד המאה ה-19 עת שעומאן הפכה למדינת חסות של האימפריה הבריטית. בשלב זה נאסר על ידי הבריטים סחר העבדים ונפתחה תעלת סואץ דבר אשר פגע משמעותית ביכולת הסחר של הנמל ובעקבותיו במצבה של העיר. בסור קיימים מספר מרכזים אקדמיים. הבולטת שבהם היא אוניברסיטת סור אשר מתמחה בתחום המדעים השימושיים ובה לומדים למעלה מ-4,000 סטודנטים. תחומי הלימוד באוניברסיטה הם: מנהל עסקים, תקשורת, טכנולוגיית מידע ומדעי המחשב ועיצוב. האוניברסיטה נחשבת לאחת ממוסדות הלימוד להשכלה גבוהה הטובים בעומאן. המרכז האקדמי השני הוא המכללה ההודית אשר מציעה מגוון מסלולי לימוד אך נחשבת נחותה ברמתה לעומת האוניברסיטה ומיועדת לתלמידים בעלי השכלה נמוכה יותר. מדיה וקבצים בנושא סור בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בעומאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אוגנדה–טנזניה

יחסי אוגנדה–טנזניה הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אוגנדה לבין הרפובליקה המאוחדת של טנזניה. טנזניה היא שותפה אסטרטגית של אוגנדה בתחומים רבים, בעיקר בתחומי המסחר, הביטחון, החינוך, החקלאות והאנרגיה. היחסים בין אוגנדה לטנזניה היו מתוחים במשך מספר שנים לפני פרוץ המלחמה בין שתי המדינות ב-1978. לאחר שאידי אמין תפס את השלטון באוגנדה בעזרת הפיכה צבאית בשנת 1971, הציע המנהיג הטנזני ג'וליוס נייררה, מקלט למילטון אובוטה. לאחר מספר ניסיונות הפיכה שביצעה טנזניה נגד שלטונו של אמין, אוגנדה הכריזה על מצב מלחמה נגד טנזניה ושלחה כוחות לפלוש לאזור נהר קאגרה במטרה לספח אותו. המלחמה הסתיימה באפריל 1979 בתוצאה של ניצחון טנזני. המלחמה הביאה את שתי המדינות לחובות כלכליים ואוגנדה הצליחה להחזיר את כל החוב שלה מהמלחמה רק בשנת 2007. הסחר בין אוגנדה לטנזניה נחשב טוב מאוד ובשנת 2013, ייצאה טנזניה סחורות בשווי 62.2 מיליון דולר לאוגנדה. בשנה זו, אוגנדה ייצא לטנזניה סחורות בשווי 62.6 מיליון דולר. טנזניה ואוגנדה הן חברות מייסדות בקהילת מזרח אפריקה והן שומרות על יחסים דיפלומטים טובים מאוד. אוגנדה מחזיקה בשגרירות בדאר א-סלאם, וטנזניה מחזיקה בשגרירות בקמפלה. Acheson-Brown, Daniel (2001). "The Tanzanian Invasion of Uganda: A Just War?" (PDF). International Third World Studies. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-10-21. נבדק ב-2 באפריל 2016. {{cite journal}}: (עזרה) Atuhaire, Alex (11 באפריל 2007). "Country Pays Tanzania Shs120 Billion Amin War Debt". נבדק ב-2 באפריל 2016 – via allAfrica. {{cite news}}: (עזרה) "Products that Tanzania imports from Uganda (2013)". The Observatory of Economic Complexity. אורכב מ-המקור ב-2020-06-05. נבדק ב-2016-04-02. שגרירות אוגנדה בטנזניה שגרירות טנזניה באוגנדה
יחסי אסטוניה–גרמניה

היחסים בין אסטוניה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה הם יחסים היסטוריים שתחילתם במהלך ימי הביניים, ובמהלך השנים ידעו עליות ומורדות. לאחר קריסת ברית המועצות ואיחוד גרמניה מחדש, התחזקו קשרי המדינות, וכיום שתי המדינות חברות בנאט"ו ובאיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים. מאז כיבושה של אסטוניה על ידי המסדר הטבטוני בימי הביניים, מילאו הגרמנים הבלטים תפקיד חשוב בחברה האסטונית. אוניברסיטת טרטו הייתה בין השנים 1802–1893 אוניברסיטה בשפה הגרמנית. כ-50% מהפרופסורים היו גרמנים, בעוד כ-40% מהם היו גרמנים-בלטים. בסוף מלחמת העולם הראשונה (בפברואר 1918), אסטוניה, שנכבשה על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1710, נכבשה על ידי צבא הקיסרות הגרמנית. לאחר מכן הצליחו האסטונים לאכוף את עצמאותם במלחמת העצמאות של אסטוניה (1918-1920), נגד רוסיה הסובייטית ונגד הלנדווהר הבלטי תחת פיקוד גרמני. מאידך, בצד האסטונים נלחם הרגימנט הגרמני-בלטי. בשנת 1921 הכירה גרמניה בעצמאותה של אסטוניה, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1939 ביטלה גרמניה הנאצית את ברית אי-ההתקפה עם אסטוניה. באוקטובר 1939 הועברו הגרמנים האסטונים בכוח לוורתגאו. על פי ההסכם בין היטלר לסטלין, נכללה אסטוניה בתחום ההשפעה הסובייטי. ב-16 ביוני 1940 העניקה הממשלה הסובייטית לאסטוניה אולטימטום, ולאחר מכן כבשה אותה והקימה את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. הכוחות הסובייטים רדפו ורצחו או גירשו חלקים גדולים של האליטה האסטונית. לאחר פלישת הגרמנים לברית המועצות ב-22 ביוני 1941, נכבשה אסטוניה על ידי חיילים גרמנים באוגוסט 1941. באוקטובר 1944, עם נסיגת הכוחות הגרמניים שוב נכבשה הארץ בידי ברית המועצות. ב-20 באוגוסט 1991 הכריזה אסטוניה על עצמאותה, וב-27 באוגוסט חידשה גרמניה את היחסים הדיפלומטיים עם אסטוניה. בשנת 2004 הצטרפה אסטוניה הן לאיחוד האירופי והן לנאט"ו. היחסים הגרמניים-אסטונים אינטנסיביים וידידותיים כיום, ומתפתחים הן במישור הבין-צדדי והן הרב-צדדי במסגרת הארגונים הנזכרים. גרמניה מחזיקה באסטוניה שגרירות בטאלין, ואילו אסטוניה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-6 קונסוליות בדיסלדורף, המבורג, קיל, מינכן, שוורין ושטוטגרט. מדיה וקבצים בנושא יחסי אסטוניה–גרמניה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
שלום שיקווה

שלום שיקווה (נולד ב-1943) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי, ומזוהה בעיקר עם מכבי תל אביב, במדיה שיחק במשך רוב שנות ה-60. שיקווה גדל ברמלה והחל את קריירת הכדורגל במכבי רמלה. באמצע עונת 1962/1963 עבר למכבי תל אביב כשהיא ממקומת בתחתית הטבלה. שיקווה היה אחד מהגורמים המרכזים להישארותה של מכבי תל אביב בליגה באותה עונה. במהלך שנותיו של שיקווה במכבי תל אביב, זכה ב-2 אליפויות, 4 גביעי מדינה וגביע אסיה לאלופות. בשנת 1970 עבר שיקווה לשחק בשורות בני יהודה תל אביב למשך שנתיים. בשנתיים האחרונות של הקריירה שיחק שיקווה בבית״ר רמלה. במהלך שנותיו כשחקן הבקיע שיקווה 64 שערים, ובשנת 1974 פרש ממשחק פעיל. בנו הוא הכדורגלן ניר שיקווה. מכבי תל אביב אליפויות (2): 1966/1968, 1969/1970 גביעי מדינה (4): 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1969/1970 גביע אסיה לקבוצות (1): 1969/1970 ספר מלכים, באתר nrg‏, 13 במרץ 2008 אייל דרור‏, הדרבי הגדול בפול ווליום, באתר וואלה, 14 באוקטובר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Yummly

יאמלי (באנגלית: Yummly), הוא אתר ואפליקציית מובייל לחיפוש מתכונים וניהול רשימת קניות. היישום פותח על ידי צמד המפתחים דוד פלר (David Feller) וואדים גשל (Vadim Geshel) ושוחררה בחודש ינואר 2009. היישום זמין עבור מערכות ההפעלה iOS (אייפון), אנדרואיד וכמו כן באמצעות אתר אינטרנטי בגלישה דרך הדפדפן. יאמלי, מאפשרת למשתמשים לחפש מתכונים לפי מרכיבים, מחירים, טעמים מוכרים, הרגלי תזונה, רגישויות למזון ועוד. בנוסף לאפליקציה יכולת למידה המציעה מתכונים על פי העדפות וחיפושי עבר. בשנת 2014 דיווחה החברה על 15 מיליון משתמשים פעילים בארצות הברית בלבד, בעקבות זאת הוחלט לשיק אתרים נוספים בבריטניה, גרמניה והולנד. בחודש מאי 2017, נרכשה Yummly על ידי חברת ווירפול (Whirlpool Corporation) שהתחייבה שהחברה תמשיך לפעול כחברת בת. אפליקציית מובייל אנדרואיד (מערכת הפעלה) iOS Google Apps אתר האינטרנט הרשמי של Yummly (באנגלית) רכישת Yummly על ידי חברת Whirpool (באנגלית)
קדי

קדי (בטורקית: Kedi) הוא סרט תיעודי טורקי משנת 2016 בבימויה של צ'יידה טורון, העוקב אחר חתולי הרחוב הרבים החיים באיסטנבול. הקרנת הבכורה של הסרט אירעה בפסטיבל הסרטים העצמאיים של איסטנבול ב-21 בפברואר 2016, ואז יצא לאקרנים בהפצה בינלאומית ב-10 בפברואר 2017. הסרט זכה לשבחים, והכניס יותר מ-4 מיליון דולר. טיים מגזין כלל את הסרט ברשימת עשרת הטובים של שנת 2017. מאות אלפי חתולי רחוב חיים באיסטנבול, העיר הגדולה ביותר בטורקיה, כפי שהם עושים כבר מאות או אפילו אלפי שנים. הם חלק מהמרקם העירוני - לפעמים פראיים ונלחמים על הישרדותם, ולפעמים חברותיים ומטופלים על ידי בני האדם שהם חיים ביניהם. "קדי" עוקב אחר מספר חתולים, וכולל ראיונות עם האנשים שמקיימים עמם אינטראקציות. שבעת החתולים שהם נושאי הסרט הם סארי, דומן, בנגו, אסלן פרצ'סי, גמסיש, פסיכופת, ודניז. הצלמים בנו ציוד מיוחד כי לצלם את החתולים בגובה הרחוב. צוות ההפקה עבד עם תושבים מקומיים כדי לקבל גישה ולהמשיך לצלם את החתולים כשהם עברו מאזורים ציבוריים לפרטיים. הבמאית והצוות בחרו תחילה שלושים וחמישה חתולים בהם הסרט יכול להתמקד. הם צילמו תשעה עשר מהם, ואז בחרו שבעה כנושאי הסרט בעריכה הסופית. כשהסרט פתח בארצות הברית בהפצה מוגבלת, הוא נהיה עד מהרה חביב המבקרים, וקיבל ציון של 100% טרי ב-Rotten Tomatoes.‏ אתר האינטרנט הרשמי של קדי (באנגלית) קדי, ברשת החברתית פייסבוק קדי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "קדי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קדי", באתר AllMovie (באנגלית) "קדי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קדי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "קדי", באתר Metacritic (באנגלית) "קדי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Kedi". Box Office Mojo. Amazon.com. Zacharek, Stephanie (7 בדצמבר 2017). "The Top 10 Movies of 2017". Time. {{cite web}}: (עזרה) Leydon, Joe (16 באוקטובר 2016). "Film Review: Kedi". Variety. {{cite news}}: (עזרה) Metz, Nina (23 בפברואר 2017). "Capturing the Real Lives of Istanbul's Street Cats in Kedi". Chicago Tribune. {{cite news}}: (עזרה) Stefansky, Emma (10 בפברואר 2017). "The Famous Cats of Istanbul Take Center Stage in Kedi". Vanity Fair. {{cite news}}: (עזרה) King, Susan (22 בפברואר 2017). "The Street Cats of Istanbul Have a Hit with the Documentary Kedi". Los Angeles Times. {{cite news}}: (עזרה) Pedersen, Erik (2 בנובמבר 2017). "Critics' Choice Documentary Awards: Jane Goodall Pic Takes Top Honor; Kedi, Vietnam War Among Winners". Deadline (באנגלית אמריקאית). {{cite news}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קדי".
0 בינואר

0 בינואר הוא שם אלטרנטיבי לתאריך 31 בדצמבר, היום האחרון של השנה החולפת. התאריך 0 בינואר נפוץ באפמריס שנתי. כך נמנעים עורכי האפמריס מהתייחסות מיותרת לשנה הקודמת, אף על פי כן שהיום הוא רק שם אלטרנטיבי ל-31 בדצמבר של השנה הקודמת. היום 0 בינואר משמש גם בלוח היוליאני של דבלין, כך בדצמבר יש 30 ימים ובינואר 32 ימים. ב-Microsoft Excel, תחילת תבניות התאריך היא ב-0 בינואר 1900. 30 בפברואר תאריכים לא-סטנדרטיים "Leap Seconds", מחלקת שירותי הזמן של ארצות הברית ה. דייוויד, "Program ASTROCLK: Astronomical Clock and Celestial Tracking Program with Celestial Navigation", עמוד 110 סקוט לואו, How do I... Perform basic formatting in Excel 2003?, עיתון טק רפבליק, 11 במאי 2007
תומאס אודיהמבו

תומאס ריזלי אודיהמבו (באנגלית: Thomas Risley Odhiambo; ‏4 בפברואר 1931 – 26 במאי 2003) היה פרופסור קנייתי לאנטומולוגיה ופעיל סביבתי, שהקים וניהל מרכז מחקר מדעי באפריקה. תומאס אודיהמבו היה בן שבט הלואו, השוכן על גדות אגם ויקטוריה. רכש את השכלתו התיכונית במסנו, בית ספר הספר של המיסיון בקניה, אותו סיים ב-1949. הוא היה קפטן קבוצת ההוקי במקום, לקח חלק במקהלה והיה מנהלה ומנצחה. הוא הקים את "החברה הפילוסופית" בבית הספר. בשנים 1950–1953 למד ביולוגיה באוניברסיטת מקררי (Makerere) בקמפלה, אוגנדה. במקררי ערך את כתב העת למחקרי לשון. עבד ארבע שנים כאנטומולוג במשרד החקלאות של אוגנדה וב-1959 נסע לאנגליה לעשות תואר שלישי. הוא בעל דוקטורט מקווינס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. הוא קיבל את תואר הדוקטור בשנת 1965, אותו עשה בהדרכת וינסנט ויגלסוורת'. העבודה הניבה ארבעה עשר מאמרים מדעיים. בשנים 1965–1970 לימד זואולוגיה באוניברסיטת מזרח אפריקה בניירובי. ב-1970 הקים את המחלקות לחקלאות ואנטומולוגיה באוניברסיטת ניירובי. אודיהמבו שאף להקים מרכז מצוינות שבו יחקרו, ירצו וידריכו מומחים לאנטומולוגיה. הוא רתם לחזונו את פרופ' קרל ג'רסי, אבי הגלולה. בשנת 1969 קונסורציום של אקדמיות למדעים את חסותו ליסוד מרכז לחקר החרקים בקניה (בהן האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים). הוא הוקם רשמית ב-1970 ונקרא ICIPE ‏(International Centre of Insect Physiology and Ecology) ובראשו עמד אודיהמבו. במכון נוהלו ומנוהלים מחקרים, נערכות הדרכות והוכשרו למעלה מ-120 דוקטורנטים אפריקאים לאנטומולוגיה. ב-1994, בתום שתי שנות שבתון סולק מהמכון, באותה שנה נערך סמינר לכבוד פרישתו. מחליפו כמנהל המכון היה ד"ר הרן משווייץ. בנוסף למכון היה שותף בהקמתם של שני מוסדות נוספים: בשנת 1983 בטריאסטה, איטליה, את האקדמיה העולמית למדעים השלישית ובשנת 1985 בניירובי את האקדמיה האפריקאית למדעים וכיהן כנשיאה עד לשנת 1995. היה מייסד שותף ומנהל של פורום המחקר והפיתוח המדעי באפריקה (RANDFORUM. הוא גם ייסד הוצאה לאור של ספרי מדע לילדים, תיכון ליד מומבסה וכתב שישה ספרים לילדים. אודיהמבו הלך לעולמו מסרטן הכבד כשהוא חסר כל בהיותו בן שבעים ושתיים. 1987 – פרס אפריקה למנהיגות ביחד עם נשיא סנגל עבדו דיוף. מדליית אלברט איינשטיין. הפרס הבינלאומי גולד מרקורי. מדליית זהב מטעם הקונגרס הבינלאומי להגנה על צמחים. תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוסלו. חבר החברה הפילוסופית האמריקאית. רחל גלון, מגב האתון לעידן הסילון: סיפור חייה ופועלה של פרופסור רחל גלון כפי שסופר לנעמי לבנון-קשת, קווים הוצאה לאור, 2008, עמ' 127–164. Thomas A. Bass, Camping with the Prince, Moyer Bell, London, 1997, pp. 53–86. Rachel Galun and Onesmo K. ole-MoiYoi, Obituary: Thomas Risley Odhiambo (1931-2003) Nature 2003, ISSU 6954, page 142. איסאן מסעוד, "תומאס אודיהמבו - אנטומולוג בעל חזון רותם את המדע לטובת העניים" (הספד), גארדיאן, 23 ביוני 2003 ג'יימס נגורג'ה, "קניה מתאבלת על לכתו של ענק מדעי", באתר Science and Development Network, ‏28 במאי 2003 "ההיסטוריה שלנו", באתר מכון ICIPE "הבוגרים הידועים של בית ספר מסנו" (אורכב 31.08.2012 ב WebCite), באתר בית הספר מסנו