הרמוני קורין

הרמוני קורין (באנגלית: Harmony Korine; נולד ב-4 בינואר 1973) הוא במאי קולנוע, מפיק, תסריטאי, סופר ושחקן יהודי-אמריקאי. מוכר בעיקר בשל כתיבת התסריט לסרט "ילדים", בבימויו של לארי קלארק, ובשל כתיבתם ובימוים של הסרטים "ספרינג ברייקרס", "גאמו", "ג'וליין דונקי בוי" ו-"Mister Lonely". סרטו "Trash Humpers" הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו וזכה בפרס הראשי, פרס DOX, בפסטיבל הסרטים הדוקומנטריים הבינלאומי של קופנהגן בנובמבר 2009. קורין נולד בבולינס, קליפורניה וגדל בנאשוויל, טנסי למשפחה יהודית אמידה. הוריו הם אווה וסול קורין. אביו היה רקדן סטפס והפיק לרשת PBS (תכנים דוקומנטריים), סול נהג לקחת את קורין לקרנבלים וקרקסים ולימד אותו איך להשתמש במצלמת קולנוע מסוג "Bolex". כילד, קורין צפה בסרטים עם אביו שנהג לשכור סרטים של באסטר קיטון ולקח אותו להקרנה של גם גמדים התחילו בקטן. קורין אמר כי "ידעתי שיש בקולנוע שירה כל כך חזקה שמעולם לא ראיתי עוד". כילד, קורין שינה את שמו מ"הרמוני" (הרמוניה) ל"הרמפול" (מזיק) כיוון שהרגיש כי שינוי זה יגרום לו להישמע קשוח יותר אם יקלע לקטטה. קורין העביר את ילדותו בנאשוויל ולמד בתיכון "הילסבורו" לפני מעברו לניו יורק לגור עם סבתו. קורין גם העביר זמן מה במחייה עם הוריו בקומונה, חוויה אשר סייעה לו לשבץ את סרטו Mister Lonely באווירת קומונה. כמתבגר, קורין הרבה לפקוד את בית הקולנוע והיה צופה בסרטים קלאסיים של ג'ון קסאווטס, ורנר הרצוג, ז'אן-לוק גודאר, ריינר ורנר פאסבינדר ושל אלן קלרק. באחד מהראיונות ציין קורין כי הוא למד מינהל עסקים במכללה, אך לפי מקורות אחרים נאמר כי הוא למד כתיבה דרמטית ב"בית הספר טיש לאומנויות" באוניברסיטת ניו יורק סמסטר אחד לפני שפרש לטובת פיתוח קריירה בתור גולש סקייטבורד מקצועי. קורין הכיר את קלואי סביני בפארק "וושינגטון סקוור" בניו יורק במהלך שנתה האחרונה בתיכון ב-1993. השניים נהפכו לחברים קרובים, דבר אשר הוביל לליהוקה בסרט העצמאי דל התקציב "ילדים". הם היו במערכת יחסים שנמשכה עד שנות ה-90 המאוחרות. קורין התחתן עם השחקנית רייצ'ל קורין ולהם בת בשם לפטי בל קורין(Lefty Bell Korine). באוגוסט 2024, הסרט "Baby Invasion" של קורין הוקרן בהקרנת בכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה וזכה למחיאות כפיים של 8.5 דקות. הסרט מאופיין בסגנון ניסיוני, בלתי קונבנציונלי ודומה למשחק וידאו. הסרט משתמש במנועי משחקי וידאו ובינה מלאכותית ליצירתו, והוא מציג פסקול מאת Burial. העלילה של הסרט מועברת בעיקר דרך קריינות, שנעשית על ידי חובבת ASMR שמצא קורין באתר OnlyFans. הסרט נמשך כשעה ו-20 דקות והוקרן כהקרנת חצות בפסטיבל. כבמאי/תסריטאי גאמו (1997) ג'וליין דונקי בוי (1999) (2007) Mister Lonely (2009) Trash Humpers ספרינג ברייקרס (2012) בטלן החופים (2019) Aggro Dr1ft (2023) Baby Invasion (2024) קובץ מעורב (1998, קצר) The Devil, the Sinner, and His Journey (1998, תערוכה) The Diary of Anne Frank II (2000, לא גמור) Jokes (2010, קצר) Mac and Plak (2010, קצר) Act Da Fool (2011, קצר) Blood of Havana (2011, תערוכה) Rebel (2011, קצר) Snowballs (2012) The Fourth Dimension כבמאי בלבד (2003) Above The Below כתסריטאי בלבד ילדים (סרט) (1995) קן פארק (2002) כמפיק (2006) The Aluminium Fowl (2006) Blackberry Winter (2007) Mister Lonely (2009) The Dirty Ones כשחקן ילדים (סרט) (1995) – פיג'ט סיפורו של ויל האנטינג (1997) – ג'רוו גאמו (1997) – בן על ספה (2005) Last Days – בחור במועדון (2009) Trash Humpers – הרווה (2013) Stoker – מר פלדמן, מורה של אינדיה לאומנות מנגלהורן (2014) – גרי מאהבת בתשלום מראש (2017) – פול Waves‏ (2019) – מר סטנלי כעצמו (1999, לא גמור) Fight Harm (2000) The Name of This Film Is Dogme95 (2008) Beautiful Losers (2008) Until the Light Takes Us (2011) Sleepless Night Stories (2011) The Advocate for Fagdom מדיה וקבצים בנושא הרמוני קורין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרמוני קורין הרמוני קורין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הרמוני קורין, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי הרמוני קורין, באתר AllMovie (באנגלית) הרמוני קורין, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) הרמוני קורין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הרמוני קורין, באתר AllMusic (באנגלית) הרמוני קורין, באתר MusicBrainz (באנגלית) הרמוני קורין, באתר Discogs (באנגלית) הרמוני קורין, באתר Songkick (באנגלית) Alex Ritman,Ellise Shafer, We Survived ‘Baby Invasion’: Inside Harmony Korine’s Insane Experimental Film That Earned an 8.5-Minute Standing Ovation at Venice, Variety, ‏2024-08-31