דוד עופר

דוד עופר (1919 - 4 בפברואר 1994) היה ניצב במשטרת ישראל, שימש מפקד מחוז הדרום ומחוז תל אביב. בכור האחים במשפחת עופר. עופר נולד בגאלאץ שברומניה, ליוסף וצילה הרשקוביץ. בשנת 1924, בהיותו בן חמש, עלה עם משפחתו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בחיפה. הוא סיים לימודי תיכון בחיפה ובשנת 1940 התגייס לשורות הצבא הבריטי. בשנת 1944 עבר לשרת בבריגדה היהודית עם הקמתה וממנה השתחרר בשנת 1946 בדרגת רב-סרן. במלחמת העצמאות פיקד על גדוד 34 בחטיבת אלכסנדרוני ולאחר המלחמה שירת בחיל הים עד שחרורו בשנת 1952 בדרגת סגן-אלוף. אותה שנה הצטרף בדרגת סגן ניצב למשטרת ישראל והיה ממלא מקומו של שאול רוזוליו בפיקוד על בית הספר לשוטרים. עופר שימש מפקד בית הספר לשוטרים בשפרעם בשנים 1952-1956, היה סגן מפקד מחוז הצפון וב-1958 עמד בראש כוחות הבלימה במרד האסירים בכלא שאטה. לאחר דיכוי המרד הוצע להעביר את עופר לשירות בתי הספר כקצין ביטחון, כדי לשקם את השירות. עופר הוצא לקורס קציני משטרה בכירים, ובסיום הקורס מונה לסגן נציב בתי הסוהר. בתחילת 1960 עבר לשרת כראש ענף תנועה במחוז תל אביב, אך כעבור שבעה חודשים בתפקיד התמנה לפקד על מקום המעצר של אדולף אייכמן ועמד בראש צוות השמירה. באוגוסט 1961 מונה לסגן מפקד מחוז הדרום, תחת שאול רוזוליו מפקד המחוז. המחוז השתרע באותן שנים מחדרה ועד אילת, למעט מחוז תל אביב, ועופר עמד בראש מבצעי אבטחה מורכבים בירושלים, בהם מסעי הלוויה של יצחק בן-צבי, זאב ז'בוטינסקי ומשה שרת. בשנת 1969 הוא עמד בראש צוות החקירה של הצתת מסגד אל-אקצא. בפברואר 1970 מונה למפקד מחוז הדרום. בשנת 1972, עם מינויו של רוזוליו למפכ"ל, מונה עופר למפקד מחוז תל אביב, במסגרת מאמץ מרוכז להאבק בפשיעה במחוז שכלל עיבוי כוחות שכלל את יגאל מרקוס ועמוס אריכא, וכן גדוד מאנשי משמר הגבול בראשות ניצב-משנה משה טיומקין. בעקבות הפעילות המשטרתית במחוז נבלמו הבריונות והזנות, והפשיעה במחוז ירדה בעשרות אחוזים. באוגוסט 1975 הוטחה בעופר ביקורת על שימוש בכח מופרז בפיזור הפגנות נגד קיסינג'ר. נתן דונביץ כתב עליו שבעקבות נפילת בנו במלחמת יום הכיפורים הוא אינו כשיר לעמידה בתנאי לחץ. בתחילת דצמבר 1975 נכתב במעריב ששר המשטרה נזף בעופר בגלל שבעט בכתב של מעריב בעת פיזור ההפגנה. מרדכי גילת טען שבעקבות אירועים אלו התדרדרו היחסים בין עופר ובין שר המשטרה, שלמה הלל, ועל כן עופר שהיה נחשב למועמד מוביל להיות המפכ"ל הבא, לא קיבל את התפקיד. בספטמבר 1976, לאחר שהוברר סופית שלא ימונה למפכ"ל הוא פרש מהמשטרה. דוד עופר היה נשוי לחוה, ואב לשניים. בנו הבכור, יצחק (במבי) עופר היה טייס קרב. הוא נהרג במלחמת יום הכיפורים, ב-11 באוקטובר 1973, כשמטוסו (A-4 סקייהוק) הופל מעל רמת הגולן. הבן הצעיר, שריה, פיקד על סיירת שקד והיה ממקימי יחידת שלדג. הוא השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה. ב-11 באוקטובר 2013, 40 שנה בדיוק לאחר שנהרג אחיו, נרצח שריה בידי מחבלים שחדרו לביתו ב"ברוש הבקעה" שבצפון בקעת הירדן (כ-3 ק"מ מדרום לשדמות מחולה). שני אחיו של דוד עופר, אנשי העסקים סמי ויולי עופר, נפטרו ב-2011. מדיה וקבצים בנושא דוד עופר בוויקישיתוף ג. שטרסמן, 20 שנה במדים, מעריב, 20 באוגוסט 1961 ראש הממשלה במחנה ההדרכה של הצי, הַבֹּקֶר, 18 בספטמבר 1949 קצין בכיר בחיל הים נדון לשלוש שנות מאסר, למרחב, 12 במרץ 1959 31 קציני משטרה חדשים, מעריב, 7 באוגוסט 1952 שינויי תפקידים במשטרה, הַבֹּקֶר, 10 בנובמבר 1952 דוד עופר, ראש מחלקה, 999, 16 באפריל 1953 חילופי תפקידים בצמרת המשטרה, מעריב, 22 באוגוסט 1956 נתן ריבון, 80 אסירים נמלטו. 13 הרוגים ו-11 פצועים בקרב עם כוחות הבטחון אחרי מרד בבית־סוהר בארץ, הארץ, 1 באוגוסט 1958 מרד האסירים בשטה, דבר, 1 באוגוסט 1958 הקצין ניר עומד להתמנות כנציב בתי הסוהר, מעריב, 10 באוקטובר 1958 מתבצעים חילופי־הגברי במשטרה, דבר, 10 באוקטובר 1958 חילופי תפקידים במשטרה, הַבֹּקֶר, 13 במרץ 1959 ניצב־משנה דוד עופר - ראש ענף תנועה, למרחב, 14 בפברואר 1960 מפקד חדש לשומרי אייכמן, הארץ, 12 בספטמבר 1960 ניצב משנה עופר - סגן מפקד המחוז הדרומי, מעריב, 14 באוגוסט 1961 ש. רוזוליו נתמנה כראש אגף אירגון במטה הארצי, על המשמר, 4 בפברואר 1970 יוסף צוריאל, בעוד שבועיים נכנסים לתוקף חילופי הגברי במשטרה, מעריב, 30 ביולי 1972 ירידה בפשיעה, על המשמר, 20 ביולי 1973 מרדכי גילת, המשטרה שלנו, על המשמר, 17 בינואר 1975 ההסלמה באלימות חלה בגלל , מעריב, 29 באוגוסט 1975 מועצת העתונות דנה בכתיבה על "עניינים רגישים", דבר, 9 בנובמבר 1975 עופר וטיומקין קיבלו אזהרות ממפכ"ל המשטרה, מעריב, 5 בדצמבר 1975 מרדכי גילת, הקרב על כס המפכ"ל, על המשמר, 24 בספטמבר 1976 אבי רז, ניצב עופר פורש מהמשטרה, מעריב, 10 בספטמבר 1976 איתמר פליישמן ויואב זיתון, אל"מ שריה עופר נרצח 40 שנה בדיוק לאחר שאחיו הטייס נפל במלחמת יום הכיפורים, באתר ynet, 11 באוקטובר 2013