laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוריס 8

מוריס 8 (באנגלית: Morris Eight) היא סדרת מכוניות קטנות בתצורות שונות שכללו מכוניות משפחתיות ומכוניות קבריולה, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Morris Motors Limited (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1935 – 1948 בבריטניה ובאוסטרליה. בין השנים 1940 – 1954 יוצרה סדרת "Morris Series Z" מסחריות בבריטניה וטנדרים באוסטרליה. "מוריס 8". "מוריס 8 סדרה שנייה". "מוריס 8 סדרה "E". יוצר בין השנים 1931 – 1937 בבריטניה ובאוסטרליה. יוצרו 164,102 יחידות. תצורות: 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן, 2 דלתות קבריולה, 2 דלתות "tourer" - קבריולה, 5 דלתות מסחרית. מחיר היחידה עמד על 118 לירה שטרלינג (שנת 1931, בריטניה לדגם 4 דלתות סדאן). יוצר בשנת 1938 בבריטניה ובאוסטרליה. יוצרו 54,000 יחידות. תצורות: 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן, 2 דלתות קבריולה, 2 דלתות "tourer" - קבריולה. יוצר בין השנים 1938 – 1948 בבריטניה ובאוסטרליה. יוצרו 120,434 יחידות. תצורות: 2 דלתות סדאן, 4 דלתות סדאן, 2 דלתות קבריולה, 2 דלתות "tourer" - קבריולה, 2 דלתות "Roadster utility" (אנ') - טנדר, 2 דלתות "Coupé utility" (אנ') - טנדר, 2 דלתות מסחרית. יוצר בין השנים 1940–1954. יוצרו 51,000 יחידות. תצורות: 2 דלתות מסחרית (בריטניה), 2 דלתות "Coupé utility" - טנדר (אוסטרליה). "מוריס 8", דגם 4 דלתות, שנת 1937 "מוריס 8", דגם 4 דלתות, שנת 1935 "מוריס 8", סדרה "E", שנת 1946 "מוריס 8", בתצורת 4 מושבים, שנת 1937 - קבריולה "מוריס 8" - קבריולה "מוריס 8/40", סדרה "E", שנת 1948 - קבריולה "מוריס 8", סדרה "E", שנת 1939 - קבריולה "מוריס 8", 4 מושבים, סדרה "E", שנת 1939 - קבריולה "מוריס 8", שנת 1937 - מסחרית "מוריס 8", שנת 1935 - מסחרית "מוריס 8" - מסחרית "מוריס 8" - טנדר "מוריס 8", מנוע 718 סמ"ק - טנדר מוריס סדרה Z - מסחרית מוריס סדרה Z, דגם "coupé utility", שנת 1949 מוריס מיינור (1928) מוריס 14 מדיה וקבצים בנושא מוריס 8 בוויקישיתוף מוריס 8, סרטון באתר יוטיוב מוריס 8, סרטון באתר יוטיוב Michael Sedgwick,Mark Gillies, A-Z of Cars of the 1930s, Bay View Books, 1989, ISBN 1-87097-938-9. Michael Sedgwick, Mark Gillies, A-Z of cars 1945-1970, Bay View Books, 1986, ISBN 1-870979-39-7. "מוריס 8" independent.co.uk/life-style/motoring/features/morris-eight David Culshaw, Peter Horrobin, The Complete Catalogue of British Cars 1895–1975, Dorchester, Veloce Publishing PLC, 1997, ISBN 1-87410-593-6. "מוריס 8" - סדרות car.info/en-se/morris/eight "מוריס 8" lanemotormuseum.org/collection "מוריס 8", סדרה שנייה nationalmotormuseum.org.uk/vehicle-collection/morris-eight-series-ii
יאקוב ינקטו

יאקוב ינקטו (בצ'כית: Jakub Jankto; נולד ב-19 בינואר 1996) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקשר בקליארי ובנבחרת צ'כיה. ינקטו הוא הכדורגלן הראשון והיחיד בעולם כיום שיצא מהארון כהומו שהוא פעיל וברמה של שחקן נבחרת לאומית. בשנת 2014, ינקטו חתם בשורות אודינזה מהסרייה א' תמורת 700 אלף אירו. מבלי שערך הופעה אחת בקבוצה הבוגרת באותה העונה, הוא הושאל לאסקולי מהסרייה ב' בשנת 2015. ב-15 בספטמבר 2015, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 על וירטוס אנטלה. ב-6 ביולי 2018, סמפדוריה הודיעה על השאלתו של ינקטו עם אופציית רכישה בסך 15 מיליון אירו. ב-12 באוגוסט, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בניצחון 0–1 על ויטרבסה קסטרנסה במסגרת הגביע האיטלקי. בתום העונה, סמפדוריה השלימה את מעברו של המגן. את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה כבש בהפסד החוץ 3–1 לאינטר ב-28 בספטמבר 2019 במסגרת המחזור השישי של אותה העונה. ב-20 באוגוסט 2021, ינקטו חתם על חוזה לשנתיים בחטאפה מהלה ליגה. ב-10 באוגוסט 2020, ינקטו הושאל לספרטה פראג מחאטפה, לעונה אחת. ב-15 ביולי 2023, חתם על חוזה לשנתיים בקליארי מהסרייה א'. ינקטו אב לבן ממערכת יחסים עם הדוגמנית מרקטה אוטומנסקה. ב-13 בפברואר 2023 הודיע ינקטו דרך הרשת החברתית טוויטר על כך שהוא הומוסקסואל. מדיה וקבצים בנושא יאקוב ינקטו בוויקישיתוף יאקוב ינקטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יאקוב ינקטו, ברשת החברתית אינסטגרם יאקוב ינקטו, ברשת החברתית טיקטוק יאקוב ינקטו, באתר Transfermarkt יאקוב ינקטו, באתר Soccerway יאקוב ינקטו, באתר BDFutbol יאקוב ינקטו, באתר WorldFootball.net יאקוב ינקטו, באתר National Football Teams יאקוב ינקטו, באתר FootballDatabase.eu יאקוב ינקטו, באתר ESPN מיכאל יוכין, ‏הכדורגלן הבכיר שיצא מהארון: הכירו את ינקטו, באתר ONE‏, 14 בפברואר 2023 ינקטו לא שיחק אף משחק בליגה, ועכשיו הכישרון מסלביה נמכר לאודינזה ינקטו מצטרף לסמפדוריה בהשאלה ינקטו חזר לסרייה א', וישחק עם קליארי הציוץ ובו ההודעה "לא רוצה להסתתר יותר - אני הומוסקסואל", ONE,‏ 13.2.2023
פסגת סטרנברג

פסגת סטרנברג (באנגלית: Sternberg Peak) היא פסגה בפסגות נברסקה, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה כ-1,300 מטרים מעל פני הים. הפסגה ממוקמות כ־4.3 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגת רנד (אף היא בפסגות נברסקה). שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הפסגה נקראת על שמו של ב. שטרנברג (B. Sternberg), שהיה חבר משלחת החקר הגאופיזית, במסגרת פרויקט חקר מדף הקרח רוס, בעונת מחקר 1974 - 1973. פסגת סטרנברג באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת סטרנברג באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור פסגת סטרנברג מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת סטרנברג לאתרים סמוכים מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
אלכסנדר ברנפס

ד"ר אלכסנדר בנין ברנפס (באנגלית: Alexander Benin Bernfes; ‏1909 – 27 בדצמבר 1986, לונדון) היה אוצר ואספן תצלומי השואה. באוספו הפרטי נשמרו תצלומים מתקופת השואה ובמיוחד תצלומים של יהודי ורשה וגטו ורשה. לפני השואה היה ברנפס מרצה באוניברסיטה הפולנית החופשית בוורשה (אנ'). בשנת 1942 נמלט ברנפס מגטו ורשה, חצה את אירופה והגיע ללונדון. שם מסר עדות ראייה על הכיבוש הגרמני במזרח אירופה ועל גורל היהודים. מיד לאחר המלחמה נטל ברנפס על עצמו חיפוש אחר תיעוד מצולם של מאורעות השואה ושימורו של תיעוד זה. הוא אסף בעיקר תצלומים ממקורות גרמניים, תצלומים של צלמים גרמניים מקצועניים וחובבים, הן בסטילס והן בווידאו. בין המקורות לאוספיו היו תצלומים שביצעו חיילי הצבא הגרמני (הוורמכט), אנשי השירות החשאי הבריטי, אנשי גסטפו שהופקדו על תיעוד החיים והמוות בגטו, ועוד.  באוספו של ברנפס נמצאו מאות תצלומים מוורשה, מתקופת הפלישה לפולין, מתקופת גטו ורשה, מימי הנסיגה הגרמנית ב-1944, וכן תצלומים המתעדים את חורבן יהדות פולין בשואה. ברנפס העיד במשפטי נירנברג. פרסומים מודפסים רבים, תערוכות רבות ואף סרטים התבססו על אוספיו ועל חומרים שסיפק. בין היתר מבוסס על אוספיו הסרט התעודי "גטו ורשה", ובו גם תצלומי ארכיון מאלבומו הפרטי של הימלר ומצילומי הצבא הגרמני, האס-אס והגסטפו, חומקים שאסף ברנפס. ברנפס אף היה הקריין בסרט. כיוון שהיה ערירי, לא נודע דבר מותו אלא שבועות לאחר מותו. עם פינוי דירתו הובא דבר מותו הובא לידיעת רפאל שרף, וכך ניצל חלק גדול מארכיוניו. לפי צוואתו, יועדו ארכיוניו לעבור ליד ושם. עם זאת, חלק מאוספיו מצויים בארכיון ייוו"א. כתבה על ברנפס בעיתון הגרמני "דר שפיגל" משנת 1968. (בגרמנית) ברנפס ב-WorldCat תצלום מאוספו של ברנפס, באתר יד ושם פרטים על הסרט "גטו ורשה" בקטלוג המקוון של מרכז הצפייה ביד ושם הודעה על מותו ב-"Jewish Quarterly", קיץ 1986 סיכום בנוגע לאוספיו של ברנפס בארכיון ייוו"א ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוני טובים

יוני טובים (נולד ב-8 בנובמבר 1996) הוא יוטיובר, מפיק מוזיקלי ודי ג'יי ישראלי. ידוע בשם ערוץ היוטיוב שלו BrainDamage (בתרגום חופשי לעברית: נזק מוחי). יוני טובים החל להעלות סרטוני קסמים יחד עם חברו, רן גילור לערוץ היוטיוב שלו ב-2014, באוקטובר 2016 פרש רן מהערוץ שלהם, שנתיים לאחר הפרישה שלו יצרו השניים שיר יחד בשם "ויבאקס". טובים החל להתפרסם בעיקר ב-2017, באותה שנה הגיע טובים ל-100 אלף מנויים לערוץ היוטיוב שלו. ב-2018 יצא מהארון כהומוסקסואל. אתגרים - סרטונים בהם טובים מאתגר את עצמו או אחרים אותם משתף בסרטונים לבצע משימות. דיבוב מצחיק - סרטונים בהם הוא מארח יוטיוברים ומדבב יחד איתם קטעים מתוך סדרות שונות בצורה הומוריסטית. ניסויים חברתיים - סרטונים בהם הוא עושה ניסויים ומצפה לראות כיצד יגיבו האנשים. מתיחות - סרטונים בהם הוא מותח את חבריו ואף זרים ברחוב. טובים הוא חלק מההרכב המוזיקלי "Revox" לצד חברו, סאן אטיאס. באפריל 2019 הוציאו יחד סינגל בשם "הכי רחוק" בשיתוף עם הזמר אלמוג קריאף. בדצמבר 2019 הוציאו יחד עוד סינגל בשם "יש מקום לכולם". ביולי 2022 הוציא יחד עם רעיה (נדב הנדלר) סינגל בשם "לא ברמה שלי". מדיה וקבצים בנושא יוני טובים בוויקישיתוף יוני טובים, ברשת החברתית פייסבוק יוני טובים, ברשת החברתית אינסטגרם יוני טובים, סרטונים בערוץ היוטיוב רן פורש ?, נבדק ב-2019-09-05 יוני טובים - ויבאקס (קליפ רשמי) מארח את רן Telecom News - YouTube במספרים: הרגלי הצפייה של הישראלים וכפתור הכסף ליוצרים, באתר www.telecomnews.co.il יוני טובים על היציאה מהארון: "איך לא עשיתי את זה קודם?", באתר מאקו, ‏28 בנובמבר 2018
נואל ואן 'ט אנד

נואל ואן 'ט אנד (בהולנדית: Noël van 't End; נולד ב-15 ביוני 1991) הוא ג'ודוקא הולנדי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג, אלוף העולם (2019). בנובמבר 2013, ואן 'ט אנד זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית כסף בגראנד פרי אבו דאבי. בנובמבר 2014, הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי צ'ינגדאו לאחר שניצח בגמר את אלון ששון הישראלי. במרץ 2015 זכה במדליית הזהב השנייה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה בגראנד פרי סמסון. במאי 2015 הוא זכה במדליית ארד בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך באותה השנה ברבאט. ואן 'ט אנד התחרה במשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו 2016 בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג אך הודח בסיבוב השני לאחר שהפסיד ללחגואסורנגין אוטגונבטאר המונגולי. באותה השנה הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי טביליסי כאשר ניצח בגמר את מרקוס ניימן השוודי. באליפות אירופה בשנת 2018 שנערכה בתל אביב, סיים ואן 'ט אנד במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לתאודורוס צלידיס היווני. באותה השנה הוא זכה במדליית כסף בגראנד סלאם אוסקה היוקרתי שביפן. באליפות העולם 2019 שנערכה בטוקיו, זכה ואן 'ט אנד במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג והפך לג'ודוקא ההולנדי השישי מנבחרת הגברים שזוכה בתואר אלוף העולם והראשון מזה 10 שנים. הוא הגיע לאליפות כשהוא מדורג עשירי בדירוג העולמי והפתיע כאשר ניצח את כל 6 קרבותיו. את שלושת הקרבות הראשונים הוא ניצח באיפון וברבע הגמר הוא ניצח בניקוד ווזארי את אקסל קלרז'ה הצרפתי לאחר תרגיל סודה-צוריקומי-גושי. בחצי הגמר הוא ניצח באיפון את נמניה מאידוב הסרבי שוב לאחר תרגיל סודה-צוריקומי-גושי מוצלח במיוחד. בגמר ואן 'ט אנד התמודד מול שויצ'ירו מוקאי היפני וניצח בווזארי כאשר 35 שניות לסיום ביצע תרגיל בשם קוסוטו-גרי. באותה השנה הוא זכה גם בגראנד סלאם יקטרינבורג כשניצח בגמר את בקה גוויניאשווילי הגיאורגי. באולימפיאדת טוקיו 2020, ואן 'ט אנד סיים במקום השביעי. הוא החל את דרכו בסיבוב השני בו ניצח באיפון תוך 33 שניות את פאולו פרסוגליה מסן מרינו. בשמינית הגמר הוא ניצח בווזארי את אקסל קלרז'ה הצרפתי וברבע הגמר הפסיד למיכאל זגאנק הטורקי בזמן ניקוד זהב. הוא נשר לקרבות בית הניחומים, שם הפסיד בווזארי לכריסטיאן טוט ההונגרי והודח. מדיה וקבצים בנושא נואל ואן 'ט אנד בוויקישיתוף נואל ואן 'ט אנד, ברשת החברתית אינסטגרם נואל ואן 'ט אנד, באתר olympedia.org נואל ואן 'ט אנד, באתר איגוד הג'ודו העולמי נואל ואן 'ט אנד, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
קלאוס טויבר

קלאוס טויבר (בגרמנית: Klaus Teuber;‏ 25 ביוני 1952 – 1 באפריל 2023) היה מעצב משחקי לוח גרמני הנודע לרוב בשל סדרת משחקיו המצליחה, "קטאן". טויבר נולד ב-1952. משנת 2007 ועד מותו, הוא התגורר בדרמשטאדט עם אשתו קלאודיה. יש להם שני בנים. נפטר ב-1 באפריל 2023 לאחר מחלה קצרה וקשה. הוא זכה בפרס Spiel des Jahres ארבע פעמים בעבור המשחקים: ברברוסה, Drunter und Drüber, המתיישבים של קטאן ו-Hoity Toity. טויבר תכנן לראשונה משחק לוח ב-1991, כשהוציא לשוק את המשחק Hoity Toity, שזכה ליבוא מוקדם יחסית של משחק בסגנון גרמני לשוק האמריקאי. ב-1995 הוציא לאור את משחק הלוח המתיישבים של קטאן, שזכה להצלחה אדירה, פרסים ומשחקי הרחבה. ב-1996 הוציא הרחבה של חמישה עד שישה שחקנים למשחק המתיישבים של קטאן. ב-1997 פרסם הרחבה נוספת לקטאן – קטאן: יורדי הים, וב-1998 הוציא לשוק את הרחבת ערים ואבירים. בשנת 1999, טויבר פרש ממקצועו כטכנאי שיניים, והפך למעצב משחקים במשרה מלאה. הוא המשיך להוציא משחקי לוח נוספים ובהם: קטאן: סוחרים וברברים (2008), קטאן: מגלי ארצות ופיראטים (אנ'), קטאן: עליית שבט האינקה (2018) ומשחקים רבים נוספים. מדיה וקבצים בנושא קלאוס טויבר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלאוס טויבר (בגרמנית) קלאוס טויבר, באתר Discogs (באנגלית) "Klaus Teuber feiert 65er". Spielwiese.at. נבדק ב-27 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) מייסד משחקי הקופסה "המתיישבים של קטאן" הלך לעולמו בגיל 70, באתר ynet, 4 באפריל 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2018

הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2018 התקיימו ב-8 באפריל 2018. מערכת זו היא מערכת הבחירות השמינית בה מתקיימת מערכת רב מפלגתית ומערכת הבחירות השנייה מאז אימוץ החוקה החדשה שנכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2012. תוצאות הבחירות קבעו כי ברית המפלגות פידס-מפלגת העם שמרו על כוחן של שני שלישים מהפרלמנט הקודם וכך ויקטור אורבן זכה בכהונה נוספת. 199 חברי האספה הלאומית נבחרים בשתי הצבעות. 106 נבחרים בשיטה רובית פשוטה, ו-93 הנותרים נבחרים בשיטת הייצוג היחסי. אחוז החסימה עמד על 5%, אבל במקרה של קיום ברית פוליטית (בלוק טכני), אחוז החסימה עולה ל-10% ואם הברית מורכבת משלוש מפלגות ויותר-15%. חלוקת המושבים מתבצעת בשיטת ה-d'Hondt. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2018 בוויקישיתוף "Hungary's Strongman Viktor Orban Wins Third Term in Power" המכון הישראלי לדמוקרטיה, הונגריה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה מערכת הבחירות, באתר IPU "Tájékoztató adatok a választáson megjelentek számáról és arányáról" (בהונגרית). National Election Office. נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה)
אגן הים התיכון (תוכנית רדיו)

אגן הים התיכון היא תוכנית רדיו המשודרת ברשת כאן גימל בימי שישי ב-9:00 בבוקר ומתמקדת במוזיקה מזרחית ים תיכונית. התוכנית עלתה לראשונה לשידור בשנת 1985 ברשת ג', בעקבות ביקורת על אי השמעת מוזיקה מזרחית בערוצי הרדיו והטלוויזיה. עם הקמת תאגיד השידור הישראלי עברה התוכנית לכאן גימל. בתוכנית מושמעים שירים בסגנון המוזיקה המזרחית ים תיכונית ומתארחים אמנים שונים בז'אנר. בין מגישי התוכנית בעבר שמעון פרנס, מנחם פרי, אבנר נעים, ורד יפתחי גרין ואיציק ג'והן. כיום מגישה ועורכת את התוכנית מיכל אסולין. התוכנית משודרת במשך חמש שעות בימי שישי בבוקר, ומוקרנת בחלקה בערוץ כאן 11. אגן הים התיכון, באתר תאגיד השידור הציבורי אלכסנדר כץ, בכפיים: כאן גימל מרחיבה את 'אגן הים התיכון' ל-5 שעות, באתר אייס, 5 במרץ 2018 שחר אמאנו, מי צריך תוכניות רדיו רק למוזיקה מזרחית, באתר mynet‏, 31 באוגוסט 2014
הייזל אייבל

הייזל המפל אייבל (באנגלית: Hazel Hempel Abel‏; 10 ביולי 1888 — 30 ביולי 1966) הייתה אשת ציבור אמריקאית שכיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה מנובמבר עד דצמבר 1954. אחרי התפטרותה מהסנאט המשיכה לעסוק בפעילות ציבורית עד שהלכה לעולמה. אייבל נולדה בעיר פלטסמות' שבדרום נברסקה. היא למדה בבתי הספר הציבוריים של אומהה, וסיימה את לימודיה באוניברסיטת נברסקה בלינקולן ב-1908. היא עבדה כמורה למתמטיקה בתיכון וכמנהלת בתי ספר על-יסודיים במספר יישובים בנברסקה. אחר כך עבדה כמזכירה וגזברית, ובסופו של דבר כנשיאת חברת הבנייה של בעלה. הבל הייתה ציר בוועידות הרפובליקניות של מדינת נברסקה בשנים 1939–1948 ולאחר מכן בשנים 1952–1956. ב-1954 נבחר הבל לסגנית יושב ראש הוועדה הרפובליקנית המרכזית של המדינה. באותה שנה היא נבחרה להשלים את כהונתו של הסנאטור דווייט גריזוולד, שנפטר בעודו מכהן בתפקידו. בכך נהפכה אייבל לאישה הראשונה שנבחרה לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה, כמו גם לאישה הראשונה שקדמה לה בתפקיד אישה אחרת (אווה בורינג מונתה לאייש את מושבו של גריזוולד באופן זמני עד לקיום בחירות מיוחדות). היא כיהנה בסנאט החל מנובמבר 1954 עד להתפטרותה ביום האחרון של אותה השנה. בזמן כהונתה בסנאט הצביעה בעד החלטת הסנאט לגנות את הסנאטור ג'וזף מקארתי ממדינת ויסקונסין כמי שהתנהג "באופן שיש בו כדי להביא לסנאט אי כבוד ומוניטין גרוע". תקופת הכהונה ה-15 של חטיבת הסנאטורים השנייה (אנ') מנברסקה, שנמשכה בין 3 בינואר 1949 עד 3 בינואר 1955, הייתה יוצאת דופן בכך ששישה סנאטורים שונים כיהנו בה, בהם אייבל הייתה החמישית. היא הייתה ציר בוועידת החינוך בבית הלבן ב-1955, ויו"ר המשלחת של נברסקה בכינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1956. בשנים 1955–1959 הייתה חברה בוועדת המאה של תאודור רוזוולט. היא גם שימשה כנשיאה ומייסדת "פדרציית הנשים הרפובליקניות של נברסקה", והייתה חברה במועצת המנהלים במכללת דויין ובמכללת ווסליאן שבנברסקה. ב-1960 התמודדה אייבל, ללא הצלחה, למועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל נברסקה. ב-30 ביולי 1966 הלכה אייבל לעולמה בלינקולן ונטמנה בבית העלמין וייוקה (Wyuka) שבאותה העיר. מדיה וקבצים בנושא הייזל אייבל בוויקישיתוף הייזל אייבל, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) הייזל אייבל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
טור דה ל'אווניר

טור דה ל'אווניר (בצרפתית: Tour de l'Avenir, באנגלית: Tour of the Future) הוא מרוץ אופניים עד גיל 23, שנערך על פני 10 קטעים והחל לראשונה בשנת 1961, אז ניצח גוידו דה רוסו האיטלקי. שיאן הניצחונות במרוץ הוא סרג'יי סוחורוטצ'נקוב מברית המועצות, שניצח פעמיים. המרוץ נוצר בשנת 1961 על ידי אחד מהעורכים של עיתון הל'אקיפ. המרוץ נחשב לטור דה פראנס של רוכבים עד גיל 23, המנצחים בו מיועדים להפוך לכוכבים הגדולים של הענף והוא מרוץ היוקרתי ביותר לרוכבים צעירים, בין המנצחים במרוץ אפשר למצוא את פליצ'ה ג'ימונדי (מנצח הטור דה פראנס, הוואלטה אספנייה והג'ירו ד'איטליה שלוש פעמים), גרג למונד (מנצח הטור דה פראנס), מיגל אינדוראין (מנצח הטור דה פראנס חמש פעמים). ובשנים האחרונות, נאירו קינטנה (מנצח הוואלטה אספנייה והג'ירו ד'איטליה) ואיגן ברנל (מנצח הטור דה פראנס). מ-2008, עבר המרוץ להיות במתכונת לאומית (נבחרות לאומיות). מדיה וקבצים בנושא טור דה ל'אווניר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טור דה ל'אווניר (בצרפתית) טור דה ל'אווניר, ברשת החברתית פייסבוק טור דה ל'אווניר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טור דה ל'אווניר, ברשת החברתית אינסטגרם
הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2014

הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2014 התקיימו ב-6 באפריל 2014. מערכת זו היא מערכת הבחירות השביעית בה מתקיימת מערכת רב מפלגתית ומערכת הבחירות הראשונה מאז אימוץ החוקה החדשה שנכנסה לתוקפה ב-1 בינואר 2012. תוצאות הבחירות קבעו כי ברית המפלגות איחוד האזרחים ההונגרי-מפלגת העם שמרו על כוחן של שני שלישים מהפרלמנט הקודם וכך ויקטור אורבן זכה בכהונה נוספת. לראשונה מאז הפכה הונגריה לדמוקרטיה, שיטת הבחירות החדשה קבעה בין היתר כי שיטת בחירת המועמדים תיעשה בחלקה (106 מתוך 199 מושבים) על פי שיטה רובית פשוטה, ולא מוחלטת. 93 הנותרים נבחרים בשיטת הייצוג היחסי. אחוז החסימה עמד על 5%, אבל במקרה של קיום ברית פוליטית (בלוק טכני), אחוז החסימה עולה ל-10% ואם הברית מורכבת משלוש מפלגות ויותר-15%. חלוקת המושבים מתבצעת בשיטת ה-d'Hondt. סך כל חברי הפרלמנט על פי השיטה החדשה, 199 במקום 386 חברי פרלמנט שהיו עד לשינוי החוקתי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2014 בוויקישיתוף "Áder sets date of 2014 election for April 6". 18 January 2014. Archived from the original on 1 February 2014. Retrieved 18 January 2014. BBC, הבחירות בהונגריה; ראש הממשלה אורבן ניצח המכון הישראלי לדמוקרטיה, הונגריה IPU, מערכת הבחירות "Tájékoztató adatok a választáson megjelentek számáról és arányáról" (בהונגרית). National Election Office. אורכב מ-המקור ב-9 אפריל 2014. נבדק ב-6 אפריל 2014.
Delilah

"Delilah" (בעברית: "דלילה") הוא שיר שהקליט הזמר הוולשי טום ג'ונס בדצמבר 1967. את השיר כתב בארי מייסון והלחין לס ריד, שאף קבע את שם השיר ואת התמה שלו. במקור הקליט אותו הזמר האמריקאי פי. ג'יי. פרובי (אנ') בנובמבר 1967, אך הוא לא אהב אותו וסירב לכלול אותו באלבום שעליו עבד אז "Believe It Or Not". ההקלטה המקורית של פרובי יצאה לאור ב־2008 בתקליטור "Best of the EMI Years 1961–1972" (אנ'). ריד ומייסון זכו ב־1968 בפרס אייבור נובלו על כתיבת השיר. השיר הגיע למקום ראשון במצעדי פזמונים במדינות שונות בהן גרמניה ושווייץ. במרץ 1968 הגיע השיר למקום השני במצעד הבריטי, והיה הסינגל השישי הנמכר ביותר באותה שנה. במצעד הבילבורד האמריקאי הגיע השיר למקום ה-15. על אף שהשיר הוא בסגנון מוזיקת נשמה, הוא יכול להיחשב גם כבלדת רוק במסורת הבלדה הבריטית. הגרסה של ג'ונס כוללת ליווי של ביג-בנד המותאמת לקצב פלמנקו. ג'ונס שר מנקודת מבט של גבר המרגיש נבגד, ועוקב אחר דמותה של האישה שנראית כצללית בחלון, בעוד היא מתעלסת עם גבר אחר. למרות שהוא מבין שהיא לא בשבילו הוא מכנה אותה "שלו". עם עלות השחר כשהוא חמוש בסכין, הוא מחכה שהמאהב ילך, ואז הוא נוקש על הדלת. היא פותחת וצוחקת בפניו. הוא דוקר אותה למוות, ואחר כך מחכה לשוטרים שיבואו לקחת אותו. בין גרסאות הכיסוי של השיר יש גרסת רגאיי של הוראס אנדי, ביצוע של להקת הרוק הגותי Inkubus Sukkubus באלבומם "Wild", להקת הפאנק האירית-אמריקאית Flogging Molly באלבום "Alive Behind the Green Door", להקת הפופ האיטלקית Il Volo באלבומם "Grande Amore", וכן The Sensational Alex Harvey Band הקליטה סינגל שהגיע למקום השביעי במצעד הבריטי בשנת 1975. בקיץ 1968 במסגרת תחרות זמר Cantagiro שר הזמר האיטלקי את השיר בגרסה איטלקית בשם "La nostra favola". להקת פיית' נו מור האמריקאית ביצעה חלק מהשיר במסגרת סיבוב ההופעות שלהם "The Second Coming Tour". אבי טולדנו הוציא ב-1969 גרסת כיסוי בעברית לשיר, בשם "עם בוא הלילה" (מילים: מיכאל הרטבי). מידע על היצירה "Delilah" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Delilah" באתר Discogs Lister, David, Pop ballads bite back in lyrical fashion, The Independent, 28 May 1994 "Tom Jones - Delilah". Hitparade.ch. נבדק ב-18 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Chart Archive". www.Everyhit.com. נבדק ב-18 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Billboard - Music Charts, News, Photos & Video". Billboard. נבדק ב-18 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Cash Box Top 100 Singles, June 1, 1968". אורכב מ-המקור ב-12 באוגוסט 2014. נבדק ב-13 במאי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Swiss Year-End Charts, 1968 The 100 Best-Selling Singles of 1968 Musicoutfitters.com
Lemon Tree (שיר של ויל הולט)

Lemon Tree (בעברית: עץ לימון) הוא שיר עממי שכתב ויל הולט בשלהי שנות ה-50. המנגינה מבוססת על השיר העממי הברזילאי Meu limão, meu limoeiro אותו עיבד מוזיקלית חוסה קרלוס בורל בשנת 1937, ואשר הפך לפופולרי בעקבות ביצועו של הזמר הברזילאי וילסון סימונל. השיר משווה אהבה לעץ לימון: "עץ לימון יפה מאוד, ופרח הלימון מתוק, אבל את הפרי המסכן של הלימון אי אפשר לאכול". לאורך השנים, מספר אמנים ביצעו גרסת כיסוי לשיר, ביניהם פיטר, פול ומרי, צ'אד וג'רמי, שלישיית קינגסטון, המשחרים, בוב מארלי והוויילרס, הרב אלפרט, סנדי שו ורוג'ר ויטאקר. בשנת 1965 הקליט טריני לופז את הגרסה המצליחה ביותר של השיר, שהגיעה למקום ה-20 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום השני במצעד Middle Road Singles, גם כן של בילבורד.‏ בעברית קיימות גרסאות כיסוי של ישראל יצחקי ואריק איינשטיין (אריק והאינשטיינים - עץ הלימון מ-1966) השיר עובד לג'ינגל עבור פרסומת בשנות ה-60 למותג ניקיון בניחוח לימון. ישנה התייחסות לשיר בסדרה "סיינפלד", בפרק 4 של עונה 2 ששמו "The Phone Message". כמו כן, ישנה התייחסות לשיר בסדרה "נשואים פלוס", בפרק 5 של עונה 6 ששמו "Lookin' for a Desk in All the Wrong Places". מידע על היצירה "Lemon Tree" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Lemon Tree" באתר SecondHandSongs Meu limão, meu limoeiro - MPB CIFRANTIGA Whitburn, Joel (2002). Top Adult Contemporary: 1961-2001. Record Research. p. 149. "Middle-Road Singles", Billboard, February 20, 1965. p. 46
Lemon Tree

האם התכוונתם ל... Lemon Tree (שיר של ויל הולט) – שיר משנת 1965 Lemon Tree (שיר של פולס גארדן) – שיר משנת 1995 עץ לימון (סרט) לימון
יחסי סיירה לאון – ספרד

יחסי סיירה לאון–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סיירה לאון לבין ממלכת ספרד. היחסים של ספרד עם סיירה לאון הם רופפים מאוד ושתי המדינות לא משתפות פעולה כלל באופן מסורתי. היא גם לא הופיעה בתוכנית המתאר של ספרד לשיתוף פעולה באזור מערב אפריקה לשנים 2013 עד 2016. עם זאת בשנים האחרונות חלה עלייה בשיתוף הפעולה בין שתי המדינות, בין היתר בארגונים מולטילטרליים שונים דוגמת האומות המאוחדות. סיירה לאון אינה מיוצגת בספרד בדרג השגרירות. סיירה לאון מיוצגת בספרד בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה במדריד (עיר הבירה של ספרד), ובלאס פאלמאס דה גראן קנריה. ספרד האמינה את שגרירותה שבאביג'אן שבחוף השנהב על סיירה לאון. ספרד אינה מיוצגת בסיירה לאון בדרג השגרירות. ספרד מיוצגת בסיירה לאון בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בפריטאון, בירת המדינה. סיירה לאון האמינה את שגרירותה שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת על ספרד. Ficha de Sierra Leona, אתר משרד החוץ של ספרד CONSULATE OF SIERRA LEONE IN MADRID, SPAIN CONSULATE OF SIERRA LEONE IN LAS PALMAS DE GRAN CANARIA, SPAIN CONSULATE OF SPAIN IN FREETOWN, SIERRA LEONE
ניקולה גולאן

ניקולה גולאן (בסרבית: Никола Гулан; נולד ב-23 במרץ 1989) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקולובארה. גולאן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד, ובעונת 2006/2007 הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-4 באוגוסט 2007 חתם לארבע שנים בפיורנטינה מהסרייה א' תמורת 2.8 מיליון אירו. בתחילת עונת 2007/2008 הוקפא כיוון שפיורנטינה עברה את מחסת הזרים ובינואר 2008 הושאל לסמפדוריה. ב-2 בפברואר 2009 הושאל למינכן 1860 מהבונדסליגה השנייה עד תום העונה. ב-12 באפריל 2009 גולאן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 לטוס קובלנץ. באוגוסט 2009 הושאל לנאפולי. ב-26 בספטמבר 2010 רשם את הופעת הבכורה שלו בפיורנטינה בניצחון 0–2 נגד פארמה. בינואר 2012 הושאל גולאן לקייבו ורונה עד לסיום העונה. ב-6 באוגוסט 2012 חתם במודנה בתום עונת 2012/2013 שוחרר ממדונה, וב-28 ביוני 2013 חתם לשנתיים בפרטיזן בלגרד. ב-1 בספטמבר 2014 חתם במאיורקה. ב-23 ביולי 2015 חתם במוסקרון מליגת העל הבלגית. בקיץ 2017 שוחרר מהמועדון, אך שב אליו ב-29 בספטמבר. ב-5 בספטמבר 2019 חתם לשנתיים בהפועל חיפה. ב-20 באוקטובר 2020, גולאן חתם בהאקן מליגת העל השוודית. מדיה וקבצים בנושא ניקולה גולאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניקולה גולאן ניקולה גולאן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ניקולה גולאן, באתר Transfermarkt ניקולה גולאן, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ניקולה גולאן, באתר Soccerway ניקולה גולאן, באתר WorldFootball.net ניקולה גולאן, באתר FootballDatabase.eu יגאל גולדשטיין, ‏גידי קאניוק חתם לעונה אחת בהפועל חיפה, באתר ערוץ הספורט, 5 בספטמבר 2019