ססקואנה (נהר)

נהר ססקואנה (באנגלית:Susquehanna River) הוא נהר ראשי הממוקם באזור האטלנטי התיכון של ארצות הברית. אורכו כ-710 קילומטרים. זהו הנהר הארוך ביותר בחוף המזרחי של ארצות הברית.. מקורותיו באפסטייט ניו יורק ומערב פנסילבניה, והוא נשפך אל מפרץ צ'ספיק. לפי גודל אגן הניקוז שלו - 71,251 קמ"ר (27,510 מיילים רבועים), זהו הנהר ה-16 בגודלו בארצות הברית. ומתחילת המאה ה-21, הוא גם הנהר הארוך ביותר בארצות הברית, שלא מתקיימת בו תנועת ספינות מסחר, וזאת עקב רדידותו. קיימות סברות שונות אודות המילה המדויקת בשפות האינדיאניות השונות, ומשמעותה, אשר היוותה את המקור לשם ססקואנה. תהיה המילה אשר תהיה, השם ססקואנה מופיעה במפה של קפטן ג'ון סמית' מאנגליה, שחקר ומיפה את המפרץ בין 1607 ל-1609, וכתוצאה מכך היא פורסמה בשנת 1612 באי הבריטי כ"מפה של וירג'יניה". לפחות פעם אחת מופיע ביומניו השם Sasquesahanough כשם שבני שבט Tockwogh(אנ') ואחרים קראו לנהר בשפת Powhatan(אנ'), ובשאר הפעמים מופיע ביומניו השם כפי שקראו לו בני ה-ססקואנה - Susquehanna. כאמור, הנהר מנקז כ-71,251 קמ"ר. אגן הניקוז (ראו מפת האגן משמאל) כולל מחצית משטחה של פנסילבניה, וחלקים מאזור מדינות ניו יורק ומרילנד. הוא מהווה כ-43% מאגן הניקוז של מפרץ צ'יספיק. אורך סך כל ערוצי הנהרות, הנחלים, ודומיהם, שזורמים בהם מים באגן הניקוז, מגיע ל-78,400 קילומטרים. מים אלה, הזורמים בסופו של דבר למפרץ צ'ספיק, מהווים כ-50% מהמים המתוקים המסופקים למפרץ. אלה זורמים מנהר הססקואנה למפרץ בהספק רגיל של כ-68,130,000 ליטר לדקה (כ-18 מיליון גלונים לדקה). אגן ניקוז זה הוא אחד האזורים המועדים ביותר לשיטפונות בכל ארצות הברית, והוא חוֹוֶה שיטפון הרסני בממוצע כל 14 שנים. נזקי ההצפה השנתיים הממוצעים של האגן עומדים על 150 מיליון דולר. לנהר 2 מקורות: הראשון, שהוא הענף הצפוני והעיקרי, יוצא מאגם אוטסגו(אנ') שליד העיר קופרסטאון(אנ'), במדינת ניו יורק. השני הוא הענף המערבי של הססקואנה, שיוצא ממאגר בייקרטון והעיירות אלמורה(אנ') ושרי-טרי(אנ') שבמערב פנסילבניה, ומצטרף לענף הראשי ליד נורתְ'אַמבֶּרְלֶנד(אנ') במרכז פנסילבניה . זה הענף הארוך יותר, ונקרא גם הענף העיקרי של נהר ססקואנה. ממוצאו באגם אוטסגו, הנהר זורם בכיוון כללי דרומה דרך אדמה חקלאית כפרית, ויוצר, עקב סכירה, את אגם Goodyear. משם הוא ממשיך דרומה עד שחוצה את הכביש הבינ-מדינתי 88(אנ'), ונשאר לזרום במקביל לכביש זה. הוא קולט את נהר אונאדילה(אנ') בסידני, ניו יורק. משם הנהר ממשיך לזרום במקביל לכביש הבינמדינתי 88(אנ') עד הכפר נינווה(אנ'), שם הוא נוטש את הכביש ויורד עוד דרומה עד ססקואנה דיפו, פנסילבניה(אנ'), שם הנהר פונה 3 פעמים בזווית ישרה מערבה, צפונה ושוב מערבה, כשבתפנית השנייה הוא חוזר שוב למדינת ניו יורק, ולאחר התפנית השלישית (מערבה), הוא קולט את נהר צ'נאנגו(אנ') בעיר בינגהמטון, ניו יורק. משם ממשיך הנהר מערבה, עד שפונה דרומה וחוצה שוב את קו הגבול לפנסילבניה, דרך הערים וויברלי, ניו יורק(אנ'), וסייר, פנסילבניה(אנ'). כמה קילומטרים דרומה, בעיירה אתונה, פנסילבניה(אנ'), הוא קולט את נהר צ'ימונג(אנ') מצפון מערב, ויחד יורדים דרומה. הוא עושה עיקול ישר-זווית בין סייר לטוונדה(אנ') כדי לחתוך את "ההרים האינסופיים" (The Endless Mountains)(אנ') ברמת אלגני(אנ') בפנסילבניה, שהם החלק המערבי ברכסי האפלאצ'ים. הוא קולט את נהר הלקוואנה(אנ') מדרום-מערב לסקרנטון, ופונה בחדות לדרום-מערב, וזורם דרום מערבה עד לקליטת הענף המערבי בנורתְ'אַמבֶרְלֶנד. ממקור הענף באזור אלמורה, פנסילבניה, הנהר זורם בכיוון כללי צפונה ל-מק'גייז מילס(אנ'), ומשם בכיוון כללי מז' דרום מזרח עד לאגם המלאכותי קורוונסוויל (אנ') שנוצר בעקבות בניית סכר בשם זהה(אנ') במורד הנהר. מאגם קורוונסוויל זורם הנהר בכיוון כללי צפ' מזרח עד מזרח אל נורת' בנד(אנ'), תוך כדי פיתולי נהר בולטים. משם זורם הנהר לכיוון דר' מזרח עד ל-לוק הייבן(אנ'). מלוק הייבן זורם הנהר בכיוון כללי מזרחה עד מספר קילומטרים מצפון ל-מונסי(אנ'), ושם פונה בחדות דרומה עד המפגש עם הענף הצפוני ב- נורתְ'אַמבֶרְלֶנד. אורכו של הענף, על כל היובלים המזינים אותו הוא 391 קילומטרים מהם 193 קילומטרים שייכים לערוץ העיקרי של הענף המערבי (ראו במפה משמאל למטה). מנקודת המפגש של שני הענפים ב- בנורתְ'אַמבֶרְלֶנד, הנהר זורם בכיוון כללי דרומה לכיוון ואל העיר האריסבורג, פנסילבניה, שם רוחבו מגיע לכקילומטר וחצי. משם הנהר פונה בכיוון כללי לדרום מזרח, עד שמגיע אל אזור השפך שלו בנקודה הצפונית של מפרץ צ'ספיק, בעיר Havre de Grace(אנ') שבמדינת מרילנד. בדרכו לשם, הנהר נכנס לתחום מדינת מרילנד כ-48 ק"מ צפונית-מזרחית לבולטימור. בנקודת השפך, נבנה בשנת 1827 מגדלור בשם "קונקורד פוינט לייט"(אנ') כדי להקל על ניווט כלי השייט במפרץ. נהר ססקואנה הוא אחד מהנהרות העתיקים בעולם. גילו מתוארך לעידן הפלאוזואי, שהחל לפני 543 מיליון שנים. על כן, הוא עתיק מהאירוע הגאולוגי שהרים את רכסי האפאלצ'ים באזור זרימת הססקואנה, ואשר מתוארך לתקופת הקרבון - פרם: 250 - 300 מיליון שנה לפני ההווה. התרוממות זו התרחשה כתוצאה מהתנגשות של אפריקה עם צפון אמריקה. באותה עת, יבשות אלו לא היו קיימות בצורותיהן הנוכחיות. צפון אמריקה הייתה חלק מיבשת-העל של אירו-אמריקה, בעוד שאפריקה הייתה חלק מגונדוונה. התנגשות זו יצרה את יבשת-העל פנגיאה, שהכילה את כל הגוש היבשתי העיקרי של כדור הארץ לעת ההיא. ההתנגשות הפעילה לחץ עצום על מה שהוא היום החוף המזרחי של צפון אמריקה, ויצרה שרשרת הרים רחבה וגבוהה - היא שרשרת האפלאצים. התרוממות זו לא התרחשה בו זמנית לאורך כל שרשרת ההרים דהיום. היא התחילה עם האורוגן הטאקוני(אנ') בצפון שגילו 450--480 מיליון שנה, המשיכה עם האורוגן האכאדי(אנ') שגילו 350 - 407 מיליון שנים, והסתיימה בדרום האפלאצ'ים דהיום, עם האורוגן האלגני(אנ') בתקופת הקרבון-פרם (250 - 300 מיליון שנה לפני ההווה). התרוממות אחרונה זו הייתה איטית. קצב התחתרות הנהר בתוך נתיבו גבר על קצב התרוממות הרכסים, וכך נהר הססקואנה חותך את הרכסים הללו שוב ושוב בדרכו דרומה למישור החוף המזרחי. בכל חיתוך כזה, נוצר מפער מים רחב. בנוסף, מחקרים הראו שיש ריכוז של סדקים עתיקים באזורי פערי המים, אשר היוו יעד לשחיקה מוגברת לעת התרוממות האפלאצ'ים. חוקרים רבים תומכים ברעיון שהשחיקה הזו, בראשי הרכסים, ניתבה את דרכו של נהר הססקואנה, דרך מפערי המים הללו, לכיוון בסיס הסחיפה הסופי שלו - מפרץ צ'ספיק. בסך הכל הנהר יצר חמישה מפערי מים בחמישה רכסים של שרשרת האפלאצים, כולם בתחום מדינת פנסילבניה. מפרץ צ'ספיק רשימת גשרים לסוגיהם, כבישים, מסילות ברזל, דרכים אחרות, סכרים, אמות מים, מעבורות ומעברים היסטוריים פעילים החוצים את נהר ססקואנה (באנגלית) רשימת סכרים ומאגרי המים שיצרו לאורך נהר ססקואנה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא ססקואנה בוויקישיתוף ססקואנה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נהר ראשי הוא תרגום מאנגלית ל-"Major river", והכוונה היא לנהר שאינו מהווה יובל של אף נהר אחר, והוא קולט מים מיובלים רבים, ונשפך בסופו של דבר אל בסיס סחיפה המוחלט, שהוא בדרך כלל אוקיינוס או ים. סימוכין ראו כאן. אם לוקחים בחשבון את נהר ג'קסון המזין את נהר ג'יימס, כחלק מנהר ג'יימס, שנשפך גם הוא למפרץ צ'ספיק, אזי נהר ג'יימס ארוך מעט יותר - 715 קילומטרים. תיאור מסלול הנהר על ענפיו, מסתמך על מפות האזור של Google Map, שקטעים ממנו מוצגים כקישור בביאורים הבאים, ולהתמצאות הקורא. לצפייה במקור הענף העיקרי בדרום אגם אוטסגו שבעיירה קופרסטאון, הממוקמת ממערב לאולבני ומדר' דרום מזרח לעיר יוטיקה לחצו כאן. בהיגוי פונטי "נורסאמבּרלנד. לצפייה בנקודת החיבור בין שני הענפים, ממש בעיירה נורתְ'אַמבֶּרְלֶנד הממוקמת מצפון להרשי והאריסבורג, פנסילבניה לחצו כאן. לצפייה במקור הענף המערבי בעיירה שֶרִי-טְרי שמצפון למאגר בייקרטון לחצו כאן. לצפייה בנקודת קליטת נהר אונאדילה(אנ') בסידני(אנ'), ניו יורק, לחצו כאן. לצפייה במפה בה ניתן לעקוב אחר מסלול הנהר מסידני, ניו יורק, ועד וויברלי וסייר על גבול ניו יורק-פנסילבניה (תוך שימוש בהגדלה והקטנת המפה) לחצו כאן. ראו הסבר בפרק "מפערי המים שהנהר יוצר בנתיבו" להלן. לצפייה במסלול הנהר מסקרנטון, פנסילבניה עד לנקודת ההתחברות עם הענף המערבי, ראו כאן. מפה שבמרכזה אגם Curwensville, שממנה ניתן לעקוב אחר זרימת הענף המערבי מהמקור עדיו, וממנו לנקודת המפגש עם הענף הצפוני ב-נורתְ'אַמבֶרְלֶנד, על ידי הגדלת והקטנת המפה והזזתה בהתאם, מצורפת כאן. בתחתית הקובץ שבהערת השוליים הצמודה, מסומן נתיב הזרימה של הענף המערבי על מפה בקנ"מ גדול. בפרק משנה זה לא מוזכרים היובלים שנשפכים לענף המערבי, מכיוון שכולם נחלים (Creeks) ולא נהרות. לצפייה בקטע האחרון של הנהר מהאריסבורג לשפך במפרץ צ'יספיק לחצו כאן. גם הניו ריבר (נהר) עתיק מהרי האפלצים והוא מתחתר בתוכם ויוצר מפערי מים. לצפייה בתמונת לוויין של נהר הססקואנה שחותך את רכסי ההרים הכחולים באזור האריסבורג, ראו כאן. The Susquehanna River, Susquehanna River Valley Susquehanna Watershed, PACD The Voyages of Captain John Smith, Captain John Smith Chesapeake Susquehanna John Smith History, NOAA - National Oceanic and Atmospheric Administration - Chesapeake Bay Interpretive Buoy System Susquehanna River Basin Facts, SRBC- Susquehanna River Basin Commission, October 2016 Susquehanna River Water Trail West Branch, Outer Spatial. Summary Report - West Branch Susquehanna River, U.S. Geological Survey, 2/8/1979 Historic Light Station Information - Maryland, U.S. Coast Guard Historian’s Office Ten Fun Facts About the Middle Susquehanna River, Middle Susquehanna River Keeper Appalachian Orogenic Belt, Britannica Encyclopedia Hatcher, Robert D. Jr,, Tracking Lower-to-Mid-to-Upper Crustal Deformation Processes through Time and Space through Three Paleozoic Orogenies in the Southern Appalachians Using Dated Metamorphic Assemblages and Faults, 2008 Joint Meeting of The Geological Society of America, by WayBack Machine Manassas: Nature & SCcience - Geologic Activity - Geology of the park, National Park Service מיפער מים - Water gap, באתר מונחי האקדמיה ללשון העברית Stuart O. Reese, Susquehanna Water Gaps, Dauphin and Perry Counties, Pensylvanya Dep. of Conservation and Natural Resources, 2016 - Trail of Geology 16–103.0 Susquehanna River Trail, Pennsylvania Water Trail