laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחמן טוקר

הרב נחמן טוקר (י"ד בתשרי ת"ש 27 בספטמבר 1939 - כ"ה בתמוז תשע"ז 19 ביולי 2017) היה ר"מ בישיבת חברון בירושלים, (נקרא גם "מראשי ישיבת חברון") חתנו של ראש הישיבה הרב משה חברוני. נולד בירושלים לרב אליעזר חיים טוקר ששימש מנהל רוחני בישיבת "כנסת ישראל" בחברון, לאחר שעלתה מהעיירה סלבודקה, ולצפורה, בתו של יעקב גדליהו ולדנברג ונכדתו של הרב נחום רגוזניצקי ראש ישיבת עץ חיים. התחנך בתלמוד תורה "יבנה" בעיר, ולאחר מכן בישיבת "כנסת חזקיהו" בכפר חסידים, שם התקרב למשגיח רבי אליהו לופיאן, ולראש הישיבה רבי אליהו מישקובסקי. כעבור תקופה עבר ללמוד בישיבת פוניבז', בלכתו למבחן בישיבת פוניבז' צייד אותו המשגיח רבי אליהו לופיאן במכתב המלצה לראשי הישיבה פוניבז', בו העיד עליו כי עתידו לגדולות[דרוש מקור]. לאחר כמה שנים עבר ללמוד בישיבת חברון, במקביל הלך לשמוע חבורה בענייני סדר קודשים מרבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק בישיבת בריסק, וכן חבורות ושיעורים מרבי חיים שמואלביץ ראש ישיבת מיר. בכסלו ה'תשכ"ה נישא למנוחה, בת רבי אברהם משה חברוני ראש ישיבת חברון, שהיה חתנו של רבי משה מרדכי אפשטיין ראש הישיבה הראשון. לאחר נישואיו שמע חבורות בענייני קדשים מרבי דוד סולובייצ'יק. בתחילה התגורר בשכונת גאולה, ומאוחר יותר בעקבות מעברה של ישיבת חברון לשכונת גבעת מרדכי עבר להתגורר בשכונה, עד לפטירתו. בשנת ה'תשכ"ט מונה לר"מ בישיבה. מאוחר יותר נחשב אחד מראשי הישיבה, אם כי לא נתמנה לראש ישיבה מן המניין. הוא החל למסור שיעורים במתכונת דו-חודשית לבני הוועד השלישי, ומעין שיעורים כלליים מעת לעת ב"היכל הכולל" - בית המדרש המשני של הישיבה. נהג לשבת בירכתי בית המדרש שם נקהלו סביבו תכופות תלמידים שנמשכו לדמותו הייחודית. במשך שנתיים שימש כר"מ בישיבה בצפת, שם שהה במשך השבוע כשהוא חוזר לביתו בירושלים לשבתות, וכן מסר במשך תקופה שיעורים בישיבת אור החיים לבעלי תשובה. נפטר ב-19 ביולי 2017 (כ"ה בתמוז ה'תשע"ז) לאחר מחלה שנמשכה כמה חודשים, ונטמן בהר המנוחות. העמיק בשיטת רבותיו מבית בריסק, בלט בליבון נקודות יסוד בסוגיה דרך דקדוק בעומק הפשט. נודע בכושר דיבור מתומצת ושנון, מה שהפך אמרות רבות בשמו למדוברות בקרב ציבור תלמידיו, בעיקר בענייני פרשות ומועדים בהם הרבה לעסוק. כשנה לפני פטירתו הוציאו תלמידיו לאור קונטרס משיעוריו, בקונטרס משולבים חידושים על הש"ס, על התורה ונושאים במועדי השנה. בהמשך שולב תוכנם בספר "ברכת נחמן" שנדפס מאוחר יותר, וצורפה לו הקדמה שכתב הרב טוקר בחייו. רעייתו, הסופרת והעיתונאית מנוחה טוקר. אחיו הרב ירחמיאל - בעל תפילה בימים נוראים בישיבת חברון, ר"מ בישיבת אור ברוך. אחיו הרב אברהם יצחק - מחבר הספר 'ביכורי ארץ' על הש"ס. כלתו, חוי טוקר, היא שופטת בבית משפט השלום, והיא השופטת החרדית הראשונה והיחידה שנבחרה לכהונת שופט כלתו אסתר טוקר - סופרת חרדית. ברכת נחמן, ירושלים, תש"פ, אסופות מחידושיו, יצא לאור על ידי תלמידיו תורת הגרנ"ט וקונטרסים נוספים, נדפסו בחייו על ידי תלמידיו משה ויסברג, אבל בעולם התורה: הגאון רבי נחמן טוקר זצ"ל ראש ישיבת חברון, באתר בחדרי חרדים, 19 ביולי 2017 ישראל כהן, ‏ברוך דיין האמת: הגאון רבי נחמן טוקר זצ"ל, באתר כיכר השבת, 19 ביולי 2017 תואר הניתן לשם כבוד. יתד נאמן, כ"ו תמוז תשע"ז יתד נאמן, כ"ו תמוז תשע"ז, הפלס, כ"ו תמוז תשע"ז
מחוז ויקלו

מחוז ויקלו (באנגלית: County Wicklow, באירית: Contae Chill Mhantáin) הוא מחוז באירלנד, הממוקם בפרובינציית לנסטר. בירת המחוז היא העיר ויקלו, על שמה הוא נקרא, שם אשר נלקח מהמילה Víkingaló בנורדית עתיקה ופירושה "מרעה הוויקינגים". לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016 מתגוררים במחוז כ-142,332 תושבים, רובם משתייכים לנצרות הקתולית. המחוז גובל במחוז וקספורד מדרום, במחוז קרלו מדרום מערב, במחוז קילדייר ממערב, במחוז דבלין מצפון ובים האירי ממזרח. בשטח המחוז נמצא ההר לגנקילה, שהוא ההר השני בגובהו באירלנד, שני רק לפסגות שבמחוז קרי. מחוז ויקלו היה האחרון להיות מוכרז מבין מחוזות אירלנד, וזאת רק בשנת 1606 משטחים שהיו חלק מהמחוזות דבלין וקארלו. לאחר המרד האירי של 1798, ברחו אחרוני המורדים להרי ויקלו, שם מצאו מחסה מפני הצבא הבריטי. מספר סרטים צולמו בשטחי מחוז ויקלו וביניהם - בשם האב, אקסקליבר, נ.ב. אני אוהב אותך ובארי לינדון. רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד הכניס את המחוז למשבר אוכלוסייתי חריף. מתוך 126,143 התושבים שהתגוררו במחוז בשנת 1841, נותרו בו בתחילת המאה ה-20 כ-60,824 תושבים בלבד. רק בשנת 2006 הצליחה אוכלוסיית המחוז לחזור לגודלה המקורי שלפני 1841. מדיה וקבצים בנושא מחוז ויקלו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז ויקלו מחוז ויקלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוח יערוני

אוח יערוני (שם מדעי: Bubo nipalensis) הוא מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים ואחד מהגדולים שבמיני הסדרה. הוא חי ביערות הטרופיים של הודו ודרום-מזרח אסיה. הוא קרוב למין קטופה מצויה. נוצות האוח היערוני יוצרות כתמים הנראים כמו לבבות. אורכו של האוח 50–65 ס"מ ומשקלו 1.5–3.5 ק"ג. ה"אוזניים" שמצידי ראשו ארוכות מאוד ונראות כמו מחושי עש. המקור צהוב והעיניים שחורות וגדולות, הלחיים אפורות והכיפה, העורף ופלג הגוף העליון חומים. הבטן אפורה מנומרת עד הרגליים. לאוח ישנם 4 אצבעות ברגל (2 מכל צד) בעלות טפרים חדים. לאוח שריקות חדות וחזקות, מה שגרם לתושבי סרי לנקה לקרוא לו "ציפור השטן". האוח מעופף ביערות הגשם, יערות ומורדות הרים, כולל בהימלאיה בשעות בין הערביים והלילה ומחפש מזון בבדידות. הוא טורף על ביערות בהם הוא חי וניזון ממגוון בעלי חיים קטנים עד בינוניים. הוא ניזון מיונקים קטנים כמו עכברים, חולדות ונברנים, ארנבות, פסיונים עד לגודל של תרנגול או של טווס, גורי טורפים כמו גחניים או תן זהוב ואפילו מפרסתנים קטנים כמו איילון הודי ומונטיאקים צעירים. האוח ניזון גם מכמה זוחלים כולל נחשים ולטאות כוח ומדגים. בשונה משאר מיני האוח הוא ניזון לעיתים מנבלות כמו נבלות של עזים ואפילו של טיגריסים. תפוצת האוח נרחבת והוא לא מצוי בסכנה. מדיה וקבצים בנושא אוח יערוני בוויקישיתוף אוח יערוני, באתר ITIS (באנגלית) אוח יערוני, באתר NCBI (באנגלית) אוח יערוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אוח יערוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוח יערוני, באתר GBIF (באנגלית) אוח יערוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
עבד א-רזאק א-נאיף

עבד א-רזאק סעיד א-נאיף (בערבית: عبد الرزاق سعيد النايف; תעתיק מדויק: עבד אלרזאק סעיד אלנאיף; ‏~1933 – 10 ביולי 1978) היה איש צבא ופוליטיקאי עיראקי. ראש ממשלת עיראק במשך 13 ימים. נרצח בעת גלותו בלונדון, לפי הסברה, בהוראת סדאם חוסיין. נולד בעיר פלוג'ה שבמחוז אל-אנבר בסביבות שנת 1933. א-נאיף התמנה ב-17 ביולי 1968 כראש ממשלת עיראק במקומו של טאהר יחיא (אנ'), לאחר שעזר לאחמד חסן אל-בכר להשתלט על הנשיאות בהפיכה צבאית. אך הוא הודח כעבור 13 ימים, ב-30 ביולי באותה שנה, כאשר פתח אל-בכר בהפיכה שנייה ובחר לשמש במקביל כנשיא עיראק וכראש ממשלתה. הוא גלה ללונדון, ונחשד כי שיתף פעולה עם מפלגת הבעת' הסורית ועם אש"ף כנגד משטרו של סדאם חוסיין. הוא נפצע אנושות ב-9 ביולי 1978 כשנורה בידי מתנקש ביציאה ממלון אינטרקונטיננטל (אנ') בפארק ליין שבלונדון ומת מפצעיו למחרת בבית החולים וסטמינסטר. הרוצח, סאלם אחמד חסן, נתפס בידי עוברים ושבים ונידון ב-1979 למאסר עולם. בעקבות ההתנקשות גורשו מהממלכה המאוחדת חמישה דיפלומטים עיראקים. סופר "מעריב" בלונדון, 2 עיראקים חשודים ברצח הגנראל נאיף, מעריב, 12 ביולי 1978 י. פינקלסטון, ראש ממשלת עירק לשעבר נרצח בלונדון כי היה „אויב המהפכה הפלשתינית”, מעריב, 1 במרץ 1979 עודד גרנות, שינויים בצמרת עיראק - בלי מהפכה; אל־בכר התפטר; צדאם חוסייז במקומו, מעריב, 17 ביולי 1979.
אליפות העולם בכדורסל נשים 1998

אליפות העולם בכדורסל נשים 1998 היא אליפות העולם בכדורסל נשים ה-13 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בגרמניה בין ה-26 במאי ל-7 ביוני 1998. ארצות הברית ניצחה בתחרות בפעם השישית בתולדות האליפות. תחילה התקיים השלב המוקדם בארבעה בתים. 12 קבוצות העפילו להמשך התמודדות על האליפות. הם התמודדות בשני בתים. ארבע קבוצות מכל בית העפילו למשחקי רבע הגמר ובהמשך חצי הגמר והגמר. נתונים מאתר פיב"א
מערב אנטארקטיקה

מערב אנטארקטיקה, או אנטארקטיקה הקטנה יותר, אחד משני חבלי הארץ הגדולים של אנטארקטיקה, הוא אותו חלק של היבשת המשתרע בגבולות חצי הכדור המערבי, וכולל את חצי האי האנטארקטי. הוא מופרד ממזרח אנטארקטיקה בהרים הטראנס-אנטארקטיים ומכוסה בתכסית הקרח של מערב אנטארקטיקה. חבל ארץ זה משתרע בין ים רוס (מכוסה בחלקו במדף הקרח רוס, וים ודל (מכוסה ברובו במדף הקרח רון-פילכנר). אפשר לראות בו חצי אי ענק, הנמשך מן הקוטב הדרומי לעבר קצה אמריקה הדרומית. מערב אנטארקטיקה מכוסה ברובה בתכסית הקרח האנטארקטית, אך לפי מחקרה של פרופ' ריקרדה וינקלמן ממכון פוטסדם לחקר האקלים (nature, 2020) לשינוי אקלים השפעה משמעותית על תכסית קרח זו, שכבר החלה להתכווץ, וכאשר הטמפרטורה הממוצעת תעלה בין 1.5° ל-3° מעל לממוצע בעידן הטרום-תעשייתי אנו צפויים לחזות ב"התמוטטותה של מערב אנטארקטיקה" (כעת אנו ב-1.3°). חופי חצי האי האנטארקטי היו בעבר החלקים היחידים של מערב אנטארקטיקה שמשתחררים (בקיץ) מקרח. אלה מהווים את הטונדרה האנטארקטית מרילנדיה והאקלים בהם הוא החמים ביותר באנטארקטיקה. הסלעים עוטים טחבי עלים ואזוב, שיכולים להתמודד עם הקרה העזה של החורף ועונת הצמיחה הקצרה. מערב אנטארקטיקה, המשתרעת בצד האוקיינוס השקט של ההרים הטראנס-אנטארקטיים, מהווה את חצי האי האנטארקטי (יחד עם ארץ גרהאם, ארץ פאלמר וארץ אלזוורת', ארץ מרי בירד וארץ אדוארד השביעי, איים סמוכים כגון האי אדלייד, ומדפי קרח, בעיקר מדף הקרח רון-פילכנר על ים ודל, ומדף הקרח רוס על ים רוס. ים רוס וים ודל מפרידים את מערב אנטארקטיקה מיבשת אנטארקטיקה גופא, מה שמציג אותה כחצי אי ענק, המתחיל פחות או יותר בקוטב הדרומי ומשתרע אל עבר הקצה הדרומי של אמריקה הדרומית. מערב אנטארקטיקה קיבלה את שמה בראשית המאה ה-20 (באלץ', 1902; אוטו נורדנשלד, 1905); השימוש בו הוכר ונעשה מקובל בעקבות השנה הגאופיזית הבינלאומית (1958-1957) ומשלחות החקר, שגילו כי ההרים הטראנס-אנטארקטיים מהווים גבול מחוז שימושי בין מערב אנטארקטיקה למזרח אנטארקטיקה. הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN) אישרה את השם בשנת 1962. שלא כמזרח אנטארקטיקה, תכסית הקרח במערב אנטארקטיקה מגלה בעשורים האחרונים סימנים לירידה בנפח. הטמפרטורות במערב אנטארקטיקה עולות בקצב כפול כמעט מן הממוצע הגלובלי, עלייה של 4.3 מעלות פרנהייט מאז 1958, מסכמים מטאורולוגים בכתב העת "נייצ'ר גאוסיינס", [ ... ] הממצאים מוסיפים את מערב אנטארקטיקה לרשימת מוקדי הסיכון המושפעים ביותר מן ההתחממות הגלובלית . אותם חלקים של מערב אנטארקטיקה שאינם מכוסים בקרח, נוה מדבר אנטארקטי, שהם חופי חצי האי האנטארקטי, מהווים אזור גיוון ביולוגי (biodiversity), הידוע בשם הטונדרה האנטארקטית מרילנדיה (בעקבות ארץ מרי בירד). האקלים באזור זה הוא החם ביותר באנטארקטיקה והסלעים מצמיחי הטחב והאזוב נקיים משלג בחודשי הקיץ, אף כי הקור עודנו עז ועונת הצמיחה קצרה מאוד. יונטה ג'וזף, הניו יורק טיימס, קיר של אש וקרח: נחשפו 91 הרי געש מתחת לפני השטח באנטארקטיקה, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2017 "תכסית הקרח האנטארקטית היא ,ענק מתעורר", ניו סיינטיסט, 2 בפברואר 2005
הדוויג סופיה משוודיה

הדוויג סופיה משוודיה (בשוודית: Hedvig Sofia av Sverige; ‏26 ביוני 1681 – 22 בדצמבר 1708), הייתה בתו של קרל האחד עשר, מלך שוודיה וסבתו של פיוטר השלישי, קיסר רוסיה. הדוויג סופיה נולדה ב-26 ביוני 1681 בטירת שלושת הכתרים, סטוקהולם, בתם הבכורה של קרל האחד עשר, מלך שוודיה ולאולריקה אלאונורה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג. הדוויג סופיה גודלה על ידי סבתה הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ, והושפעה ממנה רבות וטיפחה בעקבות כך דעות אנטי-דניות. בשנת 1697 היה מדובר שהדוויג סופיה תתחתן עם קרל, נסיך דנמרק ואחיה קרל השנים עשר, מלך שוודיה יתחתן עם סופיה הדוויג, נסיכת דנמרק, אולם הנישואים לא יצאו אל הפועל, וב-12 במאי 1698 התחתנה עם פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ. הנישואים ביניהם לא היו מוצלחים, בעקבות חייו המופרעים של פרידריך, ונולד להם רק בן אחד קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ. בשנת 1699 עברו בני הזוג לשוודיה, שם השתתפו במסיבות רבות ובנשפים שנערכו שלכבודם. בשנת 1700 פרצה מלחמת הצפון הגדולה, ובעקבות כך נותרו הזוג בשוודיה. בשנת 1702 מת בעלה פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובנה קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו ותאריו, תוך שהדוויג סופיה שימשה כעוצרת הדוכסות יחד עם גיסה כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין. לאחר מות בעלה עלתה הצעה שהדוויג סופיה תתחתן עם גאורג, נסיך הכתר של הנובר, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל. הדוויג סופיה ניסתה בכל יכולתה לדאוג לכך שבנה יהיה יורש העצר של שוודיה, ויירש את אחיה לאחר מותו, ונעזרה במפלגת הולשטיין לשם כך. ב-22 בדצמבר 1708 מתה הדוויג סופיה מאבעבועות שחורות, וכששמע על כך אחיה קרל השנים עשר, מלך שוודיה הוא פרץ בבכי. בשנת 1718 מת אחיה קרל השנים עשר, מלך שוודיה, אולם אחותה אולריקה אלאונורה, מלכת שוודיה ירשה אותו, וגברה על בנה קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ במאבק הירושה. מדיה וקבצים בנושא הדוויג סופיה משוודיה בוויקישיתוף הדוויג סופיה משוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אבי הררי

אברהם (אבי) הררי (נולד ב-29 בדצמבר 1950) הוא ראש המועצה המקומית אבן יהודה לשעבר. בעבר מילא גם שורת תפקידים בכירים בשירות בתי הסוהר והגיע לדרגת תת-גונדר. נולד באבן יהודה בשנת 1950, למד וגדל ביישוב. שירת בצה"ל בחיל השריון. נשוי לאביבה ואב לארבעה. להררי תואר ראשון במנהל עסקים ותואר נוסף בהתמחות בטרור בין לאומי. בשנת 1977 התגייס לשירות בתי הסוהר. הוא שירת במגוון רחב של תפקידי פיקוד ומטה, החל מסוהר, קצין משמרת, קצין מודיעין, מנהל אגף, קצין משאבי אנוש, סגן מנהל בית הסוהר ומנהל בית הסוהר. בשנת 1982 מונה לסגן מנהל כלא שאטה. בשנת 1984 שימש כקצין מודיעין בכלא השרון. בשנים 1986–1991 כיהן כסגן מנהל הכלא השרון. בשנת 1991 מונה אבי הררי למנהל כלא השרון. בתקופתו הפך כלא השרון לבית הסוהר הראשון בו הוקם מרכז גמילה מסמים, תוך התמקדות בחינוך, תעסוקה ושיקום לאסירים. כלא השרון החל את פעילותו כמרכז גמילה בתור יוזמה מקומית, ותהליך הפיכת הכלא למרכז גמילה החל בהפיכת חדר אחד מאגפי הכלא לחדר נקי מסמים, עד הפיכת הכלא כולו למרכז גמילה, טיפול, שיקום וחינוך. בשנת 1994 מונה למנהל כלא איילון והקים בו אגף נוסף לגמילה מסמים. בשנים 1996–1998 שימש כסגן מפקד מחוז מרכז וסגן מפקד גוש צפון. באותה שנה הופיע בתפקיד עצמו כמנהל הכלא בסרטו של ארנון צדוק "לילה לבן". בשנים 1998–1999 מונה למנהל כלא צלמון. ב-1999 מונה למפקד הראשון של "גוש גליל" (בעשור השני של המאה ה-21, מחוז צפון) והוענקו לו דרגת תת-גונדר. בנוסף, היה ראש צוות ההקמה של בית סוהר חרמון ויו"ר הוועדה לכתיבת תורת ההפעלה לבית הסוהר. לאחר מכן, העביר את מרכז הגמילה מכלא השרון לכלא חרמון ומאוחר יותר פרש משירות בתי הסוהר. בשנת 2003 נבחר הררי לראשונה לחבר מועצה ומונה לסגן ראש המועצה ושימש בתפקיד עשר שנים כממונה על נושא חזות המושבה ואיכות הסביבה. בשנת 2013 התמודד אבי הררי לתפקיד ראש המועצה ונבחר ברוב גדול, וסיעתו זכתה בחמישה מנדטים. לקרא בחירות 2018 הכריזו כל הסיעות במועצה על הזדהות עם סיעתו של הררי ולמעשה התאחדו עמו. בבחירות עצמן זכה הררי, שהיה מועמד יחיד לראשות המועצה בתמיכה של 95% וסיעתו "לתת יותר" זכתה בעשרה מנדטים מתוך אחד עשר מול סיעה מקומית חדשה שקיבלה מנדט יחיד. בבחירות לרשויות המקומיות 2024 זכה הררי ב-40% מהקולות ובכך הפסיד למתן כצמן שזכה ב-60% מהקולות, ולאחר 10 שנות כהונה סיים את תפקידו כראש המועצה המקומית. אריאל נוי, לא, המפקד, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 24 ביולי 2008 רותי ברמן, אבן יהודה: תמיכה מקיר לקיר באבי הררי, באתר בלינקר, 15 בספטמבר 2018
אשר אנשל יונגרייז (פהרגיארמט)

הרב אשר אנשל הלוי יונגרייז (ערב פסח ה'תרל"ד, 1874 - ב' באדר ה'תרצ"ד, 17 בפברואר 1934) רבן של פאביאנהאזה ופהרגיארמט בהונגריה. נולד בפהרגיארמט לרב העיר, הרב שמואל דוד יונגרייז ולמלכה בת הרב אשר אנשל הלוי יונגרייז מצ'נגר, מחבר הספר "מנוחת אשר". הוא נקרא על שם אבי אמו (ודוד אביו) שנפטר שנה קודם לכן. בילדותו נשלח לישיבתו של הרב חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים (ה"קדושת יום טוב") בסיגט. הוא התקרב לחסידות ונסע לשמוע את האדמו"רים הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא; הרב צבי הירש שפירא ממונקאטש ואחריו בנו הרב חיים אלעזר שפירא; הרב יששכר דב רוקח מבעלז והרבי מסאטמר, הרב יואל טייטלבוים. הוא נסמך לרבנות בידי הרב משה גרינוולד מחוסט, מחבר "ערוגת הבושם"; הרב אברהם יצחק גליק מטולצ'בה (אנ'), מחבר "יד יצחק"; הרב עזריאל אייזיק קלר משאמקוט (אנ') ועוד. נישא לבת-דודתו טויבא שיק, בתם של הרב יעקב שיק רבה של נאדאודוואר ובן הרב דוד שיק אב"ד טאקאי ואשתו שהייתה אחותה של אמו מלכה. בשנת ה'תרס"א, 1901, התמנה כרבה של פאביאנהאזה וכיהן בה כרב וראש ישיבה במשך שמונה שנים. בתום תקופה זו התמנה כרב-שני ור"מ בפעהערגיארמאט (Fehérgyarmat), לצד אחיו הבכור הרב אברהם בנימין יונגרייז שבשל חולשתו לא יכל למלא את כל מטלות תפקידו. לאחר פטירת אחיו המשיך למלא את תפקידו, אך התעקש לשמור על תארו כרב-שני בלבד מפני כבוד אחיו. הוא נפטר בפעהערדיארמאט בב' באדר ה'תרצ"ד, 17 בפברואר 1934. בנו, הרב שמואל דוד הלוי יונגרייז - נולד ה'תר"ס, 1899, נסמך לרבנות בידי רבי שמעון גרינפלד ורבי ישעיהו זילברשטיין ומיד לאחר נישואיו ללאה בת הרב יצחק צבי יונגרייז אב"ד קאשוי, התמנה כאב"ד וראש ישיבה בנירמעדיעש (אנ'). בני הזוג נספו עם שלושת ילדיהם באושוויץ ביום שישי, י"א בסיוון ה'תש"ד, 2 ביוני 1944. משה נתן יונגרייז נישא לציפורה גיטל בת הרב דוד יעקב בריסק אב"ד טיסא דאדא (אנ'), בני הזוג נספו באושוויץ עם ששת ילדיהם בט"ו בסיוון ה'תש"ד, 6 ביוני 1944. הרב יעקב צבי הלוי יונגרייז - כיהן כרב ביארמאט אחרי אביו. ניצול מחנה ההשמדה אושוויץ. אשתו יוטא בת הרב זאב וולף גינצלר אב"ד שלגוטריאן ויארמאט, נספתה באושוויץ עם חמשת ילדיהם בט"ו בסיוון ה'תש"ד, 6 ביוני 1944. לאחר מלחמת העולם השנייה היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק גם ילדים נוספים שלו נספו באושוויץ. הרב הגאון רבי אשר אנשיל הלוי יונגרייז זצ"ל אב"ד פאבינהאז ופעהערדיארמטט, בתוך "שו"ת המאור - ב", ניו יורק תשל"ד, זיכרון בספר, עמ' רמג-רמז על קשריהם ראו עוד: זאב וולף גינצלר, תולדות ישראל, מהדורה חדשה, ניו יורק תשע"ב, תולדות המחבר, עמ' כב, הערה לו.
פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ

פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Friedrich IV. von Schleswig-Holstein-Gottorf; ‏18 באוקטובר 1671 - 19 ביולי 1702), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1695–1702, וסבו של פיוטר השלישי, קיסר רוסיה. פרידריך נולד ב-18 באוקטובר 1671 בטירת גוטורפ, לכריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולפרדריקה אמליה מדנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג. בשנת 1695 מת אביו כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ופרידריך ירש את נחלותיו ותאריו. ב-12 במאי 1698 התחתן פרידריך עם הדוויג סופיה משוודיה, בתם של קרל האחד עשר, מלך שוודיה ואולריקה אלאונורה, נסיכת דנמרק. הנישואים ביניהם לא היו מוצלחים, בעקבות חייו המופרעים של פרידריך, ונולד להם רק בן אחד קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ. בשנת 1699 עברו בני הזוג לשוודיה, שם השתתפו במסיבות רבות ובנשפים שנערכו שלכבודם. בשנת 1700 פרצה מלחמת הצפון הגדולה, ובעקבות כך נותרו הזוג בשוודיה. ב-19 ביולי 1702 נהרג פרידריך מאש ארטילריה בקרב קאלישוב, ובנו קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו ותאריו, תוך שאשתו הדוויג סופיה משוודיה משמשת כעוצרת הדוכסות יחד עם אחיו כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין. מדיה וקבצים בנושא פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ בוויקישיתוף פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מתקפת מנע גרעינית

מתקפת מנע גרעינית או מכה ראשונה היא מתקפת פתע גרעינית המשתמשת בכוח גרעיני מסיבי. "מכה ראשונה" מוצלחת משמידה את רוב כוחו הגרעיני של היריב כך שהיכולת הגרעינית השיורית, ככל שנותרת כזו, איננה מספיקה להשמדת התוקף בעוד המותקף אינו יכול להמשיך במלחמה. מתקפה גרעינית ראשונה לרוב תתקוף את האתרים הגרעיניים האסטרטגיים של האויב: מתקני שיגור טילים, בסיסי צוללות, שדות תעופה, מפקדות, ואתרי אספקה. בעוד שבמהלך רוב המלחמה הקרה שרר מצב של השמדה הדדית מובטחת, ובפרט לאחר הכניסה לשירות של צוללות טילים בליסטיים, בתחילת המלחמה הקרה מכה ראשונה מוצלחת הייתה אפשרות אופרטיבית. כך למשל ב-1961 נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי בחן שימוש במכה ראשונה במהלך משבר ברלין השני. בעוד שמצב של השמדה הדדית מובטחת ממשיך לשרור בין המעצמות הגרעיניות הגדולות, ואף ייתכן ששורר באופן הדדי בין מעצמות אזוריות כהודו ופקיסטן, ביחס למדינות עם ארסנל גרעיני קטן יחסית כקוריאה הצפונית מתקפת מנע היא ישימה צבאית. מתקפת מנע גרעינית יכולה להיות ישימה גם כנגד מדינות כאיראן שהן מדינות סף גרעיניות. השמדה הדדית מובטחת מכה שנייה מתקפת מנע גרעינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) JFK's First-Strike Plan, אטלנטיק, אוקטובר 2001 Former Commander: Here’s What Happens When the President Orders a Nuclear Strike פורצ'ן, אוגוסט 2017 Nuclear Options, טבלט, פברואר 2011
כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ

כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Christian Albrecht von Schleswig-Holstein-Gottorf; ‏3 בפברואר 1641 - 6 בינואר 1695), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1695-1659. כריסטיאן אלברכט נולד ב-3 בפברואר 1641 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה. בשנת 1659 מת אביו פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, וכריסטיאן אלברכט ירש את נחלותיו ותאריו. עד מהרה הסתכסך כריסטיאן אלברכט עם כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק, ובעקבות כך חיזק כריסטיאן אלברכט את קשריו עם שוודיה, ומאידך יחסיו עם דנמרק התדרדרו לשפל של ממש, ואפילו נישואיו עם פרדריקה אמליה מדנמרק, בתו של פרדריק השלישי, מלך דנמרק בשנת 1667, לא הועילו לשיפור היחסים. בשנת 1675 נאלץ כריסטיאן אלברכט לברוח מנחלותיו להמבורג, ורק בשנת 1689 הצליח לחזור אליהם, בסיועו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1665 ייסד כריסטיאן אלברכט את אוניברסיטת קיל, ובשנת 1678 ייסד את בית האופרה אופר אם גנזמארקט. בנוסף העסיק כריסטיאן אלברכט את הצייר יירגן אבנס, אשר הועסק אף קודם לכן על ידי אביו, והעסיק אותו במשך כ-30 שנים. ב-6 בינואר 1695 מת כריסטיאן אלברכט, ובנו פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו ותאריו. ב-24 באוקטובר 1667 התחתן כריסטיאן אלברכט עם פרדריקה אמליה מדנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 4 ילדים: סופיה אמליה מהולשטיין-גוטורפ (1670–1710), התחתנה עם אוגוסט וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1671–1702) כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין (1673–1726) מריה אליזבת, אם המנזר של קוידלינבורג (1678–1755) מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ בוויקישיתוף כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
שמואל דוד יונגרייז

הרב שמואל דוד הלוי יונגרייז (ה'תקצ"ח, 1838 - כ"ב בטבת ה'תרנ"ב, 22 בינואר 1892) היה רב הונגרי רבה של פעהערדיארמאט וסביבותיה במשך שלושים וחמש שנים. תשובותיו בהלכה כונסו בספר "שו"ת מהרשד"ה". נולד לרב שרגא פייש הלוי יונגרייז אב"ד סעטשע (Csécse), אמו הייתה בתו של הרב יהושע פאליק סודיץ, אב"ד סעטשען. בילדותו למד מפי אביו ובהמשך בישיבתו של הרב אהרן דוד דייטש בבאלאש-יארמוט, מחבר "גורן דוד". בבחרותו למד בישיבת פרשבורג אצל רבי אברהם שמואל בנימין סופר, ה"כתב סופר", ובתום לימודיו נסמך לרבנות. בשנת ה'תרכ"א, 1861, נישא למלכה בת דודו, אחי אביו, הרב אשר אנשל יונגרייז מצ'נגר. שבע שנים לאחר נישואיו, ה'תרכ"ח, 1868, התמנה כרבה של יארמאט וראש הישיבה בה. נמסר כי היה צם בשעות היום, ולומד עם תלמידיו כשהוא מעוטר בטלית ותפילין. היה נוסע פעמיים בשנה לסיגט אל האדמו"ר רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים. הרב יונגרייז נפטר באופן פתאומי לאחר שלושים וחמש שנות רבנות בכ"ב בטבת ה'תרנ"ב, 22 בינואר 1892, כשהיה בדרכו אל האדמו"ר ממונקאטש ר' שלמה שפירא. את מקומו ברבנות מילא בנו הרב אברהם בנימין הלוי יונגרייז. ספר השו"ת שלו, נדפס שנים לאחר פטירתו בניו יורק (ה'תשי"ח, 1958) בשם "שו"ת מהרשד"ה". הגאון ר' שמואל דוד יונגרייז זצ"ל אב"ד פ'דיארמאט, בתוך "שו"ת המאור - ב", ניו יורק תשל"ד, זיכרון בספר, עמ' רמז-רמח יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, ירושלים: מכון ירושלים, תשנ"ז. לפי מפתח בעמ' 584 (יונגרייז, ר' שמואל דוד פעהער־ג'ארמאט) שו"ת מהרשד"ה - חלק א' (או"ח, יו"ד), ניו יורק תשי"ח, באתר אוצר החכמה
זיקית ארוכת-אף

זיקית ארוכת-אף (שם מדעי: Calumma nasutum) היא מין של זיקית החיה במדגסקר על ענפי העצים. היא שייכת לסוג זיקית מדגסקר שבו זיקיות גדולות כמו זיקית פארסון, אך היא קטנה בהרבה ממנה. אורכה של זיקית זו רק 15 ס"מ, והיא בעלת צבעים ירוקים כהים עד אפורים עם גוון צהוב מצידי הגוף. הראש קטן ובעל עיניים גדולות צהובות והפה קטן. מעל החוטם ישנה קרן דקיקה וחרוטית בצבעים משתנים. הזיקית נעה על העץ עם כפותיה הרחבות ותופסת את הענפים. היא קטנה וחיה ביערות של מדגסקר בחיפוש אחר חרקים קטנים שונים. זיקית זו צריכה להתמחות בחרקים קטנים יחסית ולעיתים אפילו אז החרק מצליח לברוח ממנה. היא תופסת את הטרף בלשונה הדביקה. הפארק הלאומי מרוג'ג'י מדיה וקבצים בנושא זיקית ארוכת-אף בוויקישיתוף זיקית ארוכת-אף, באתר ITIS (באנגלית) זיקית ארוכת-אף, באתר NCBI (באנגלית) זיקית ארוכת-אף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) זיקית ארוכת-אף, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זיקית ארוכת-אף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקית ארוכת-אף, באתר GBIF (באנגלית) זיקית ארוכת-אף באתר הרשימה האדומה של IUCN
עונת 2017/2018 בבונדסליגה

עונת 2017/2018 הייתה העונה ה-55 בה מתקיימת הבונדסליגה הגרמנית. העונה נפתחה ב-18 באוגוסט 2017 עם ניצחון של באיירן מינכן על באייר לברקוזן בתוצאה 3-1 והסתיימה ב-12 במאי 2018. באיירן מינכן זכתה באליפות בפעם ה-28 בתולדותיה והשישית ברציפות. בסיום העונה ירדה המבורג לליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדותיה. 18 קבוצות משתתפות במשחקי הליגה. שטוטגרט והנובר 96 הצטרפו לליגה לאחר שסיימו את העונה הקודמת בשני המקומות הראשונים בליגה השנייה, בהתאמה. שתי הקבוצות חזרו לליגה עונה אחת לאחר שירדו לליגת המשנה. אינגולשטאדט 04 ודרמשטאדט 98, שסיימו את העונה הקודמת בשתי המקומות האחרונים, תפסו את מקומן של העולות. קבוצת וולפסבורג, שהתמודדה מול איינטרכט בראונשווייג במשחקי הפלייאוף בסיום העונה הקודמת, הצליחה לשמור על מקומה בליגה הבכירה. מדיה וקבצים בנושא עונת 2017/2018 בבונדסליגה בוויקישיתוף פטר בוס הוצג כמאמן בורוסיה דורטמונד: "מצפה לאמן מול הקיר הצהוב", באתר וואלה, 6 ביוני 2017 שאלקה מינתה את דומניקו טדסקו בן ה-31 למאמנה, באתר וואלה, 9 ביוני 2017 גרמניה: איינטרכט פרנקפורט ניצחה 1:2 את הרטה ברלין בשלג, באתר וואלה, 3 בדצמבר 2017 דורטמונד: פיטר בוס פוטר, פטר שטוגר מונה למחליפו, באתר וואלה, 10 בדצמבר 2017 "Goalscorers". kicker.de (בגרמנית). נבדק ב-12 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)