ז'אק דרידה

ז'אק דרידָה (בצרפתית: Jacques Derrida‏; 15 ביולי 1930 – 9 באוקטובר 2004) היה פילוסוף צרפתי ממוצא יהודי אלג'יראי, אבי זרם הדקונסטרוקציה, שמשנתו מהווה את המסד הפילוסופי העיקרי של זרם זה, והוא שטבע את המונח עצמו. לביקורתו על יסודות החשיבה שמכוננים את הפילוסופיה המערבית, על טיבה של השפה, הכתיבה ודרכי המשמוע הפועלים בה ודרכה, נודעה השפעה רבה, והיא עוררה מחלוקת חריפה בקרב האינטלקטואלים בסוף המאה ה-20. דרידה נולד באל-ביאר שבאלג'יריה, למשפחה שייחסה עצמה למגורשי ספרד מהעיר טולדו. עם השתלטותו של משטר וישי הצרפתי על אלג'יריה סולק מבית הספר בשל יהדותו. בשנת 1949 עבר לצרפת לשם הרחבת השכלתו ולמד בכיתות המכינות של תיכון לואי הגדול (דהיינו אלה המכינות לבחינות הכניסה לגראנד אקול). משפחתו המשיכה להתגורר באלג'יריה, והיגרה רשמית לצרפת בשנת 1962 לאחר שמולדתו קיבלה את עצמאותה ממנה. בשנת 1952 החל ללמוד באקול נורמל סופרייר, ועם מוריו נמנו מישל פוקו, לואי אלתוסר ועמנואל לוינס. בשנים 1957–1959 עסק דרידה בהוראת אנגלית וצרפתית לילדי חיילים, כתחליף לשירות צבאי באלג'יריה. בשנים 1960 - 1964 לימד פילוסופיה בסורבון, ומ-1964 עד 1984 לימד באקול נורמל סופרייר. מ-1986 ועד מותו כיהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. משנות השישים ואילך פרסם דרידה מספר גדול של ספרים ומאמרים על מגוון רחב של נושאים, והרצה עליהם ברחבי העולם. את עיקר השפעתו ופרסומו רכש מחוץ לצרפת, ובראש ובראשונה באוניברסיטת ייל, שהאסכולה שצמחה מתוכה (ומכונה אסכולת ייל) בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20, כללה מבקרים ספרותיים (עם הבולטים שבהם נמנים פול דה מאן, היליס מילר ואחרים) שכתיבתם הביקורתית הצטיינה בספקנות וברלטיביזם מובהק, ושאבה את עיקר השראתה מרעיונותיו, כתביו והרצאותיו של דרידה. ברוח זו, עיקר מטרתם ופועלם כוונו לפירוק מודע של כל שיטתיות מבנית או ביקורתית, ובכלל זה חתירה תחת מבנים של משמעות בתוך הטקסט עצמו, על מנת להביא לפירור כל משמעות יציבה או אפשרית בקרבו. מבחינה פוליטית התנגד דרידה לדיכוי מיעוטים חלשים. יצא נגד הפלישה האמריקנית לעיראק וכך גם נאבק בגזענות ובעונש המוות. בראיונות טען כי חוויות אנטישמיות שחווה על בשרו באלג'יר בילדותו, הן שהביאו אותו לעסוק בנושאים אלו. דרידה לא התכחש ליהדותו מעולם, אך גם לא הצהיר עליה בפומבי. בשנת 1991 פרסם אוטוביוגרפיה בשם "Circonfession"; הלחם שמורכב מהמילה הצרפתית "Circumcision" (ברית מילה) ו"Confession" (וידוי, או דת). ב-1977, דרידה חתם על עצומה שניסח מישל פוקו בנוגע לדה-קרימינליזציה של יחסי מין בהסכמה עם קטינים (מתחת לגיל 15 - גיל ההסכמה בצרפת). דרידה היה מיודד עם הפילוסוף הבלגי ועמיתו לזרם הדקונסטרוקציה פול דה מאן. בסוף שנות השמונים, לאחר מותו של דה מאן, נחשף כי דה מאן פרסם מאמרים אנטישמיים בעיתון בלגי, ששיתף פעולה עם הנאצים. בכרך שפורסם על הפרשה דרידה ניסה להגן על שמו הטוב של חברו, ולהסביר את הביטויים האנטישמיים במאמרים אלו. דרידה נשא לאישה את מרגריט אוקוטוריה (Marguerite Aucouturier), פסיכואנליטיקאית ומתרגמת, ב-1957 ולזוג נולדו שני בנים. בן נוסף נולד לו מסילביאן אגסינסקי, פרופסורית בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה בפריז, ב-1985. נפטר בפריז ב-2004 בגיל 74 לאחר תקופה ממושכת שבה סבל מסרטן הלבלב. בין החשובים שבכתביו (בתרגום לאנגלית מהמקור הצרפתי) ניתן למנות את: Of Grammatology - 1967 Writing and difference - 1967 Margins of Philosophy - 1972 Dissemination - 1972 בית המרקחת של אפלטון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002. נפתולי בבל (1990), הוצאת רסלינג, 2002. מה ילד יום (עם אליזבת רודינסקו), הוצאת חרגול, 2003. מחלת ארכיב (1995), הוצאת רסלינג, 2006. תוקף החוק (1990), הוצאת רסלינג, 2006. (הספר מכיל למעשה שני כתבים, כאשר השני הוא של דרידה, הראשון נקרא "לביקורת הכח" של ולטר בנימין) על הכנסת אורחים (1996), הוצאת רסלינג, 2007. ברית-וידוי (1991), הוצאת רסלינג, 2008. מתת מוות (1999), הוצאת רסלינג, 2008. דרידה קורא שייקספיר, הוצאת הקיבוץ המאוחד 2008. היה שלום: לעמנואל לוינס (1997), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009. על הגרמטולוגיה (1967), הוצאת רסלינג, 2015. שיבולת: לפאול צלאן (1984), הוצאת הקיבוץ המאוחד 2015. החד-לשוניות של האחר, הוצאת רסלינג, 2019 מיכל בן-נפתלי, ‏אתיקה של זיכרון – מיכל בן־נפתלי מראיינת את ז'אק דרידה ביד ושם, תיאוריה וביקורת 15, קיץ 1999, עמ' 5–17 מישל ויוורקה, ‏המאה והסליחה: ריאיון עם ז'אק דרידה, תיאוריה וביקורת 27, סתיו 2005 המלנכוליה של אברהם – שיחה עם ז'אק דרידה, מראיינת: מיכל בן־נפתלי, רסלינג זאב לוי, הרמנויטיקה, הוצאת ספרית פועלים מארק לילה, הנפש הנמהרת, עם עובד, הוצאת אופקים, 2004 מיכל בן-נפתלי, כרוניקה של פרידה - על אהבתה הנכזבת של הדקונסטרוקציה, הוצאת רסלינג גדעון עפרת, הברית והמילה של ז'אק דרידה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008 דרור פימנטל, "חלום הטוהר, היידגר עם דרידה", הוצאת מאגנס - פילוסופיה, 2009 מאמרים בעברית על יצירתו: פול אלבהר, "על זיכרון עדות וסליחה", יהדות - סוגיות, קטעים, פנים, זהויות, תשס"ז 2007. מיכל בן-נפתלי, "אלקטה בשיבולים: השואה בהגותו של ז’אק דרידה", נצח בעיתות של שינוי, תשס"ה 2005. מיכל בן נפתלי, "כשהרוח נקראת לדגל: דרידה על הפוליטיקה של היידגר", עיון, מ"ד, תשס"ו 2006. זאב לוי, "עמנואל לוינס וז’אק דרידה: השפעות ותגובות", מנחה לשרה, תשנ"ד 1994. דורית למברגר, "נפתולי דרידה", מבוע, מ"ב, תשס"ה 2005. יצחק (יאני) נבו, "מה הוא מחיר הדקונסטרוקציה?, דרידה על היידגר ובעיית הנאציזם - מחקר ביקורתי", עכשיו, 59, תשנ"ג 1993. ישראל רוזנסון, "ביתך - בית ועד לחכמים: מסה על חינוך כהכנסת אורחים",הגות בחינוך היהודי, ב', תש"ס 2000. ג'יובנה בוראדורי, פילוסופיה בזמן טרור: שיחות עם הברמאס ודרידה, תרגום, עריכה והקדמה: רועי ברנד, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2004. זאב הרוי, רש"י על בריאת העולם: מעבר לאפלטון ולדרידה, בתוך 'חלמיש למעיינו מים: מחקרים בקבלה, מנהג והגות מוגשים לפרופ' משה חלמיש, אבי אלקיים, וחביבה פדיה (עורכים), ירושלים, 2016 עמ' 167–179. מיכל בן-נפתלי, האתיקה של הזיכרון, שיחה עם ז'אק דרידה, הוצאת רסלינג, 2017. אתר האינטרנט הרשמי של ז'אק דרידה (באנגלית) ז'אק דרידה, ברשת החברתית Goodreads מידע על ז'אק דרידה בקטלוג הספרייה הלאומית אתר שמספק מידע רב על דרידה וכתביו (באנגלית) "הטקסט בורא את המציאות": פודקאסט "גיבור תרבות" להאזנה המוקדש כולו לז'אק דרידה, בהגשת ד"ר דן ערב, ד"ר דוד גורביץ' ויונתן גת מת הפילוסוף ז'אק דרידה, באתר ynet, 9 באוקטובר 2004 עפרי אילני, פילוסופיה, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2005 נועה לימונה, הברית והמילה של ז'אק דרידה, גדעון עפרת, יהודי בחושך, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2008 יוסף חיים ירושלמי, "הוא אחד האנשים המוסריים ביותר שהכרתי בחיי", באתר הארץ, 13 באוקטובר 2004 זאב לוי, מלוינס אל האלוהים, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2009 דליה קרפל, סיכום העשור: האובססיה של מותי, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2009 דרור פימנטל, ‏בן-מלך ו/או ממזר, תיאוריה וביקורת 26, אביב 2005 דרור פימנטל, שיגעון הצדק: ביקורת על תרגומה של הילה קרס ל"לביקורת הכוח" לולטר בנימין ול"תוקף החוק" לז'אק דרידה, היחידה להיסטוריה ותאוריה, בצלאל // גיליון מספר 3 - הלם היפה, חורף 2006 דרור פימנטל, כתב וסירוס: על האות במובנה הליטרלי והמטפורי, היחידה להיסטוריה ותאוריה, בצלאל // גיליון מספר 4 - רוחות אפריל, אביב 2007 ערן סבאג, ‏"חיים של אחרים" על ז'אק דרידה, באתר iCast‏, 7 בנובמבר 2011 מריו פרניולה, מאמר לזכר ז'אק דרידה ריאיון עם דרידה. מראיינת - מיכל בן-נפתלי. אתר יד ושם (באנגלית) ז'אק דרידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיכל בן־נפתלי, מכתב אל האב טרם זמנו: שבע־עשרה שנה למותו של ז'אק דרידה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 06.10.2021 ז'אק דרידה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ז'ק דרידה (1930-2004), דף שער בספרייה הלאומית ניצן ליבוביץ, אופטימי, אבל עם קצה מלנכולי, באתר הארץ, 23 במרץ 2003 דוד הדר, "על הגרמטולוגיה": החשד על פי ז'אק דרידה, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2015 יואב רינון, ז'אק דרידה ומהותה של הדקונסטרוקציה, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2015 שירה סתיו, התאריך הוא קבר, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2015