ג'ימי לויד

ג'ימי לויד (באנגלית: Jimmy Lloyd;‏ 29 בנובמבר 1925 – 18 במאי 2024) היה זמר ג'אז יליד טרינידד וטובגו שחי והופיע בישראל מאז שנת 1963. ג'ימי לויד נולד באי טרינידד שבאיים הקריביים. הוא הגיע לישראל באפריל 1963 לסדרת הופעות במועדון הלילה "צברה" ברחוב הירקון בתל אביב-יפו, שהיה פופולרי באותה עת. לויד הגיע לישראל מלונדון, שם היה כבר אמן בידור ידוע, לצד הארי בלפונטה, אחד מאלו שפרסמו את שירי הקליפסו במערב. שירו הידוע ביותר היה "הציפור הצהובה". בואו של ג'ימי לויד לישראל היה על פי הזמנת בעל המועדון, קובה זילברינג, להופעה של ששה שבועות, אך לויד נשאר בישראל כדי להופיע לצדו של אמן החצוצרה אדי קלברט (אנ') שהגיע לסיבוב הופעות בארץ ומאז נשאר בארץ לתקופה ארוכה, למעט ביקורים מפעם לפעם בחו"ל להופעות, להקלטות, להופעות מטעם המגבית ולביקורי קרובים. בשנות ה-60 הפך לאמן ידוע ומקובל בישראל והופיע במועדוני לילה, במחנות צה"ל ובאירועים שונים. דמותו הססגונית ושער ראשו האדום היו גורם משיכה לקהל. עם בואו לארץ שכר חדר בבית משפחה ישראלית וממנה למד יידיש ובמשך הזמן הוסיף לרפרטואר שלו, שכלל שירי ג'אז, קליפסו ושירי עם באנגלית, גם שירים בעברית וביידיש. את הופעותיו הוא ליווה בהומור ובחידודי לשון בעגה הישראלית, המעידים על יחסו הרגשי לישראל ולעמה. בהופעותיו הוא חזר על ההכרזה הבאה: "בטרינידד יש נפט, יש בננות ויש גם... ציוני אחד - אני!" בשנות ה-60 ובראשית שנות ה-70, כאשר המילה "כושי" טרם חרגה מכללי התקינות הפוליטית, הכריז ג'ימי לויד, בריאיון לעיתון "מעריב" מ-8 בדצמבר 1970, שנשא את הכותרת "לא נולדתי בכוש ואינני כושי": ”לא נולדתי באפריקה ולכן אינני מקבל את התיקון - "אפריקאי". כוש זה שם של ארץ, מקורה בתנ"ך, אך היא קיימת גם היום אי שם ליד האגם המר במצרים, ואין לי כל רצון שישייכו אותי לשם, ועל כן טוב יעשו ההורים והמורים אם יסבירו זאת לילדים, ולא יקנו להם הכללה שאינה מכבדת לא אותם ולא אותנו. אני כהה עור, למען האמת - מולטי, ואינני מתבייש בכך; אך כמו שלא אקרא לכם ברחוב: יהודים; או פולנים; כך אל תקראו לי כושי.” ב-1977 ביצע את השיר "כי בשמחה תצאון" במסגרת פסטיבל הזמר החסידי. במרוצת השנים עזב ג'ימי לויד את ישראל והופיע במועדונים בארצות הברית. בשנת 1986, כאשר הופיע במועדון בברוקלין, שמע אותן הרב יוסף בא-גד ראש ישיבת נחלים, כשלויד שר ביידיש את השיר "א יידישע מאמע" והתרשם מאוד, וכעבור שנתיים הזמין את לויד להופיע בערב מיוחד לכבוד 35 שנה לישיבת נחלים. לויד אמור היה לחזור לניו יורק כעבור יומיים, אלא שאחרי ההופעה קיבל הצעה להופיע במלון הילטון בירושלים. מאז נשאר רוב הזמן בארץ והחל להופיע בפסטיבל הכליזמרים בצפת. בריאיון לאתר Nrg מעריב מ-19 באוגוסט 2008 אמר: "אין לי משפחה בארץ, אבל ישראל היא המשפחה שלי, וזה גם מה שמביא אותי לפסטיבל הכליזמרים בצפת. אני מאמין שהיהודים הם העם היחיד ביקום שיש לו קשר עם אלוהים". כאשר שאלו אותו לתאריך הולדתו הוא נהג להשיב כי הוא רואה את מועד הגיעו לראשונה לישראל כמועד הולדתו. החל משנת 2008 הופיע ג'ימי לויד בהופעות משותפות עם נגן הקלרינט חנן בר סלע, מנהל פסטיבל הכליזמרים. חנן בר סלע ביצע שירים יהודיים ממזרח אירופה וגימי לויד שר שירי נשמה באנגלית ושירי עם בעברית ויידיש. בשנים האחרונות לחייו מצבו הבריאותי של לויד הידרדר. בשנת 2021 הוא עבר אירוע לב ונזקק להשתלת קוצב. לאחר שיקום ארוך הוא נזקק לטיפול רפואי תרופתי וסיעודי. מכיוון שעל פי רשות האוכלוסין וההגירה לויד אינו "אזרח ישראלי", הוא נעזר בתרומות ובעזרה מקרובים וחברים שהשיגו לו את התרופות הקריטיות עבור הטיפול. לצד המאבק הבריאותי לויד נאבק גם לקבל אזרחות ישראלית, אך הוא לא זכה לקבל זאת. ב-18 במאי 2024 נפטר לויד, כשהוא בן 98. ג'ימי לויד, ברשת החברתית פייסבוק ג'ימי לויד, באתר Discogs (באנגלית) "לא נולדתי בכוש ואינני כושי", מעריב, 8 בדצמבר 1970 עטיפת אחד מאלבומיו, That's Why I Dream, באתר Priceninja יוסי חרסונסקי, "יידיש היא הבלוז היהודי": ג'ימי לויד יופיע הערב בפסטיבל הכלייזמרים, באתר nrg‏, 19 באוגוסט 2008 דודי פטימר, ‏הזמר ג'ימי לויד יוצא בגיל 97 למאבק לקבלת אזרחות: "ישראל היא הבית שלי", באתר מעריב אונליין, 26 בינואר 2023 זמר ג'אז ענק: חבריו של ג'ימי לויד שהלך לעולמו מסכמים את דרכו, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 12:15) nrg מעריב, ג'ימי לויד וחנן בר סלע במוזיאון ארצות המקרא, באתר nrg‏, 27 באוגוסט 2008