laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אטלס

האם התכוונתם ל... אטלס (מיתולוגיה) – טיטאן מהמיתולוגיה היוונית אטלס (ספר מפות) – ספר מפות אטלס כוכבים – אטלס המכיל מפות של שמי הלילה אטלס רוחות – אטלס המכיל מפות של מהירות הרוח וכיוונה הרי האטלס – רכס הרים בצפון מערב אפריקה אטלס (ירח) – ירח של שבתאי אטלס (סדרת טילים) – סדרת טילים שפותחה בארצות הברית ושימשה בין השאר את תוכנית מרקורי אטלס (בד) – סָטֶן, מעין אריג חלק העשוי בשיטת אריגה מיוחדת בדרך כלל ממשי ו/או ניילון. לפי האנציקלופדיה העברית מדובר על קטיפה. אטלס (אנטומיה) – חוליה בעמוד השדרה "צמח אטלס" - רומן היסטורי מאת חיים גראדה, המתאר את חיי היהודים בליטא ובישיבותיה במחצית הראשונה של המאה ה-20 מבצע אטלס – מבצע כושל של יחידת הקומנדו המיוחדת של הוואפן אס אס הנאצי באוקטובר 1944, שנועד להרעיל את מקורות מי השתייה של תושבי תל אביב אטלס (רובוט) – רובוט דמוי אדם שפותח על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית אטלס (כדורגל) (אנ') – קבוצת כדורגל מהעיר גוודלחרה, מקסיקו גוטברוד אטלס – מכונית מסחרית אשר יוצרה גם בתצורת טנדר מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Gutbrod (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1950–1954 בגרמניה מלונות אטלס – רשת מלונות בוטיק ישראלית אישים ששמם אטלס: גלית אטלס – פסיכואנליטיקאית אמריקאית ילידת ישראל דליה אטלס – מנצחת ישראלית דפנה אטלס – פרופסור לנוירוכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים יהודה אטלס – סופר ועיתונאי ישראלי יחזקאל אטלס – לוחם ומפקד בתנועת המרי היהודית בזמן השואה מאיר אטלס – מגדולי רבני ליטא מנחם אטלס – כדורסלן עבר מתי אטלס – שחקן ומדבב ישראלי נטשה אטלס – זמרת בלגית ממוצא ערבי תומר אטלס – כדורסלן ישראלי
ביתן אהרן

בִּיתַן אַהֲרֹן הוא מושב באזור השרון בין הערים נתניה וחדרה, השייך למועצה אזורית עמק חפר, ומשתייך לתנועת האיחוד החקלאי. ב-8 בפברואר 1933 הוקם היישוב על ידי חמש המשפחות הראשונות: גורדין, חייקין, רוזנברג, שוסטקובסקי ושטיינהוז. בתחילה שם היישוב היה ביתן. בשנת 1946 שונה ל'ביתן אהרן', על שם אהרן (ארצ'יבלד ג'ייקוב) פריימן, שעמד בראש ההסתדרות הציונית בקנדה ושסייע ליהושע חנקין ברכישת אדמות האזור. בעשורים שלאחר מכן הצטרפו משפחות נוספות בכמה גלי התיישבות במושב בהתאם להקצאת קרקעות ומשקים שבוצעו על ידי הנהלת היישוב היהודי וקק"ל. היישוב הסמוך, חבצלת השרון, נקרא על שמה של אשתו של אהרון פריימן, לילי ('לילי' היא חבצלת באנגלית) אך גם על שם הפרח שנפוץ באזור. שם זה גם מופיע בספר משלי, לצד הביטוי "שושנת העמקים" - שם היישוב שסמוך לחבצלת השרון. בחורף 1936 הצטרפו למושב עולים מפולין ולאחר מלחמת העולם השנייה עברו למקום חיילים משוחררים מהבריגדה היהודית. החל משנות ה-30 של המאה ה-20 ביישוב נערכו קורסים שונים של ההגנה. ענפי החקלאות העיקריים במושב הם הפרדס (בעיקר קלמנטינות מסוג מיכל) והלול. סמוך למושב נמצאת שמורת ביתן אהרן. מדרום לשמורה מצוי בית יערי ששימש בעבר כבית הבראה לעובדי מדינה. ממערב לביתן אהרון, סמוך לכביש 2 מתקיימת פריחת נרקיסים מדי שנה בחודש דצמבר. בשטח האחו השתמרה אוכלוסייה מרוכזת וגדולה יחסית, של נרקיס מצוי שמושכת מטיילים חובבי פריחה. נרקיסים אלו הם שריד חשוב לאוכלוסיות גדולות של נרקיסים, שפרחו בעבר בחורף באדמות השרון הכבדות ורוויות המים. ליד אחו הנרקיסים, כ-100 מטרים מצפון לו, מתקיימת שלולית חורף קטנה שמתמלאת מים בחורף לאחר הגשמים. שדרת הפיקוסים בכניסה למושב ביתן אהרן, בסיס אימונים של ההגנה, 1948, ארכיון ההגנה מגדל המים בביתן אהרן, 1947 בית הראשונים (ביתן אהרון) מדיה וקבצים בנושא ביתן אהרן בוויקישיתוף בית בכפר ביתן אהרון חוות הסוסים ביתן אהרון מיכאל יעקובסון: בית ההבראה הנטוש ע"ש יערי בביתן אהרון, אתר 'חלון אחורי', 1 במרץ 2013 ד"ר ענת אביטל: פריחת נרקיסים מטרפת בביתן אהרון – לצד כביש החוף, אתר "מטיילים עם ענת" ביתן אהרון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מפה משנת 1944 בהוצאת המחלקה להתיישבות חקלאית בסוכנות היהודית, עם סימון היישוב בשם 'ביתן', באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור "עין הנציב", "יד מרדכי", "ביתן אהרן", "ניר עם", "משגב עם", דבר, 14 באפריל 1946 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום הולדתו של לינקולן

יום הולדתו של לינקולן (באנגלית: Lincoln's Birthday) הוא חג לאומי בחלק ממדינות ארצות הברית. החג נחוג במדינות קליפורניה, קונטיקט, מיזורי, ניו ג'רזי, ניו יורק ואינדיאנה. החג מציין את יום השנה להולדתו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן ב-12 בפברואר 1809. חג זה צוין לראשונה בעיר באפלו שבמדינת ניו יורק, בשנת 1874, ביוזמתו של ג'וליוס פרנסיס (Julius Francis), רוקח מקומי שהקדיש את חייו להנצחת הנשיא לינקולן. פרנסיס היה הראשון שפנה בבקשה לקונגרס ארצות הברית לציין את יום ההולדת של לינקולן כחג לאומי. יום הולדתו של לינקולן מצוין בהנחת זרי זיכרון מטעם נשיא ארצות הברית באתר הלאומי ההיסטורי מקום הולדתו של אברהם לינקולן בהודג'נוויל שבקנטקי, וכן באנדרטת לינקולן שבוושינגטון בירת ארצות הברית. אירועים נוספים מאורגנים על ידי המועצה הלאומית לציון יום הולדתו של לינקולן. יום הולדתו של וושינגטון מדיה וקבצים בנושא יום הולדתו של לינקולן בוויקישיתוף חוק מדינת אילינוי: חגים לאומיים חוק מדינת קונטיקט: חגים לאומיים חוק מדינת אינדיאנה: חגים לאומיים האתר הלאומי מקום הולדתו של אברהם לינקולן
יום הולדתו של הקיסר

יום הולדתו של הקיסר (ביפנית: 天皇誕生日 - "טנו טאנג'ובי") הוא חג לאומי ביפן הנחוג ב-23 בפברואר לציון יום הולדתו של קיסר יפן, נארוהיטו. מועד החג משתנה כתלות בקיסר המכהן, והמועד הנוכחי נקבע לפי יום הולדתו של הקיסר נארוהיטו המכהן כיום. יום הולדתו של הקיסר הקודם, אקיהיטו, נחוג במהלך תקופת כהונתו – תקופת הייסי (1989–2019) – ב-23 בדצמבר. לאחר מותו של הקיסר הירוהיטו, שונה שם החג ל"יום הירק" בשנת 1989, וליום שווה בשנת 2007, והוא עדיין נחוג כחג לאומי. קודם למלחמת העולם השנייה נקרא החג בשם "天長節" ("טנצ'וסטצו" – "יום הולדת הקיסר") ורק לאחר המלחמה שונה השם לשמו הנוכחי, בעל המשמעות הדומה. בשנת 1948 נחקק חוק הקובע כי יום ההולדת יהיה חג לאומי. בהתאם לחוק, לאחר מותו של קיסר מכהן, ועלייתו לשלטון של יורשו, מתכנס הדיאט של יפן על מנת לקבוע את התאריך החדש של החג ולהפוך אותו ליום חג לאומי. עד לשינוי חקיקתי זה, נותר המועד הקודם על כנו אף אם התחלף הקיסר. טקס חגיגי נערך בחזית הארמון הקיסרי, והקיסר, רעייתו ובני המשפחה הקיסרית מופיעים על מרפסת הארמון לפני החוגגים, עת הקיסר נושא ברכה לחוגגים. בנוסף, תאריך זה, הוא אחד משני המועדים היחידים, יחד עם 2 בינואר, שבהם מותרת כניסת מבקרים לחלקים של הארמון הקיסרי, הסגורים לציבור בשאר ימות השנה. מדיה וקבצים בנושא יום הולדתו של הקיסר בוויקישיתוף
פיטר מרפי (כדורגלן)

פיטר "ספאד" מרפי (באנגלית: Peter "Spud" Murphy;‏ 7 במרץ 1922 – 7 באפריל 1975) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ. מרפי זכור בעיקר כשחקן שגרם לשבירת צווארו של שוער מנצ'סטר סיטי, ברט טראוטמן בגמר הגביע האנגלי ב-1956. פיטר מרפי נולד במרץ 1922 במערב הארטפול שבמחוז דרהאם, וכשהיה בן ארבע עבר עם משפחתו לקובנטרי. הוא שיחק בקבוצות החובבים של קובנטרי סיטי וברמינגהאם סיטי, אך הקריירה שלו נקטעה בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה. רק במאי 1946, כשהוא בן 24, חתם מרפי בקובנטרי סיטי והפך לכדורגלן מקצועני. בקובנטרי, שיחק מרפי למעלה ממאה משחקים וכבש שער לכל שלושה משחקים, בממוצע. ביוני 1950 החליט מנג'ר טוטנהאם הוטספר, ארת'ור רואו, להביא את מרפי לקבוצתו ושילם תמורתו 18,500 פאונד. מרפי היה שחקן מפתח בסגנון הטקטי ה-"לחץ ורוץ", שדגל בהנחה מהירה של הכדור במקום לחבר לקבוצה וריצה זריזה מעבר לשומר היריב על מנת לקבל מסירה חזרה מעבר ליריב. הטקטיקה הזו הוכיחה את יעילותה, וטוטנהאם זכתה באליפות הליגה באותה עונה. לאחר חזרתו מהפציעה של חלוץ הקבוצה, לס בנט, ירד מרפי לספסל והחליט לעזוב את הקבוצה. בינואר 1952, הסכים לעבור לברמינגהאם סיטי ששיחקה בליגה השנייה תמורת 20,000 פאונד ולא להישאר בטוטנהאם. באותו זמן, עזב חלוצה של ברמינגהאם – טומי בריגס את הקבוצה, ומרפי זכה לקבל את תפקיד החלוץ המרכזי בקבוצה. במהלך שנותיו במועדון, הוא זכה שלוש פעמים בתואר מלך השערים של הקבוצה (עונות 1952/53, 1954/55, 1957/58) ופעם אחת בתואר מלך השערים של גביע ערי הירידים (עונת 1955/58). הוא פרש ב-1959, והחל לאמן את קבוצת הנוער של ברמינגהאם, אך חזר מהפרישה כדי לכבוש ארבעה שערים שבסופו של דבר עזרו לברמינגהאם סיטי לשרוד בליגה השנייה. מרפי כבש חמישה שערים במהלך קמפיין הגביע האנגלי של ברמינגהאם ב-1956, שנקטע רק בהפסד 3-1 למנצ'סטר סיטי בגמר. משחק הגמר זכור בעיקר בזכות הפציעה הקשה של שוער מנצ'סטר, ברט טראוטמן, שצלל לרגלי מרפי ושבר את צווארו. למרות השבר, המשיך טראוטמן לשחק את רבע השעה שנותרה, ועם סיום חלוקת המדליות פונה לבית החולים. בעונה שלאחר מכן, כבש מרפי ארבעה שערים נוספים בגביע, אך ברמינגהאם הפסידה בחצי הגמר ל"תינוקות באזבי" של מנצ'סטר יונייטד. מרפי נחשב לפורץ דרך אנגלי בכדורגל האירופאי: הוא שיחק במשחק הראשון של קבוצה אנגלית אי פעם באירופה - ברמינגהאם נגד אינטר מילאנו במאי 1956, ואף הופיע עם ברמינגהאם בגמר גביע ערי הירידים במרץ 1960 - במה שהיה לגמר האירופאי הראשון של קבוצה אנגלית אי פעם. בגמר עצמו, הפסידה ברמינגהאם 4-1 לברצלונה הספרדית. במהלך הקריירה המקצוענית שלו כבש מרפי 158 בכמעט 400 משחקי ליגה. בשביל ברמינגהאם הוא כבש 127 שערים ב-278 משחקים בכל המסגרות – נתון שמעמיד אותו במקום השלישי (אחרי ג'ו ברדפורד וטרבור פרנסיס) בטבלת הכובשים המצטיינים של הקבוצה בכל הזמנים. Tony Matthews, Birmingham City: A Complete Record, Derby: Breedon Books, 1995, ISBN 9781859830109 פיטר מרפי, באתר Transfermarkt פיטר מרפי, באתר WorldFootball.net פיטר מרפי, באתר FootballDatabase.eu ‏ European Cups Archive, באתר RSSSF‏, 13 ביולי 2006
אתלטיקה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)

אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) נערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. תחרויות האתלטיקה נערכו בין ה-3 באוגוסט לבין ה-11 באוגוסט 1984. נערכו 41 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (17 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 1,280 משתתפים (385 נשים ו-895 גברים) מ-124 מדינות. ארצות הברית (ארצות הברית) זכתה במקום הראשון עם 40 מדליות בסך הכל, מהן 16 מדליות זהב. בעקבות החרם על המשחקים נעדרו מדינות הגוש המזרחי ביניהן ברית המועצות ומזרח גרמניה, שניצחו במשחקים הקודמים במוסקבה 1980 ובאליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה שנה קודם לכן. לעומתן רומניה השתתפה במשחקים. בתחרויות נקבע שיא עולם אחד, לגברים. הרביעייה האמריקאית שיפרה את שיאה העולמי בריצת שליחים 4x100 מטר. ואלרי בריסקו-הוקס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה ב-3 מדליות זהב בריצת 200 מטר בריצת 400 מטר ובריצת שליחות 4x400 מטר. צ'נדרה צ'יזבורו (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף, מדליות זהב בריצות השליחות 4x100 מטר ו-4x400 מטר ומדליית כסף בריצת 400 מטר. אוולין אשפורד (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר ובריצת שליחות 4x100 מטר. אולריקה מייפארת (מערב גרמניה מערב גרמניה) שזכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה 12 שנים לאחר זכייתה הראשונה. קרל לואיס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בריצת 200 מטר בקפיצה לרוחק ובריצת שליחים 4x100 מטר. אלונזו בייברס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר. אדווין מוזס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות, 8 שנים אחרי זכייתו הראשונה. סבסטיאן קו (בריטניה בריטניה) שזכה בשתי מדליות, זהב וכסף והגן על תוארו בריצת 1500 מטר. דיילי תומפסון (בריטניה בריטניה) שהגן על תוארו בקרב עשר. אצניות שרצו בשלב המוקדמות ולכן קיבלו אף הן מדליות. • בקרב 7, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1977. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985. בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1977. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985. מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת לוס אנג'לס בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), באתר Sports Reference (באנגלית)
חיבת ציון (מושב)

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה חיבת ציון (חִבַּת צִיּוֹן) הוא מושב בעמק חפר ליד העיר חדרה. חיבת ציון ממוקם מצפון לכביש 581, כק"מ מזרחית לכביש 4, מצפון לכפר הרא"ה ומדרום לחרב לאת. המושב שייך למועצה אזורית עמק חפר וקרוי על שם אגודת חיבת ציון. המושב הוקם בשנת 1933 על ידי ארגון "אחוזת חקלאים של מרכז ציוני רוסיה". לאחר מכן, עם השנים, נוספו אליו גם עולים ממרכז אירופה. למושב אופי מעורב מבחינה דתית. המושב, ששטחו הוא כ-4,500 דונם, שייך ל"התאחדות האיכרים". ענפי החקלאות העיקריים של היישוב הן: מטעים, לול ופרחים. מטע האנונה האורגני הראשון והגדול ביותר בארץ נמצא ביישוב. במושב קיים מרכז חינוכי להפקת ביו-דיזל באמצעים ביתיים. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מפת היישוב, 1939, הוכנה על ידי מחלקת המדידות של ממשלת המנדט, באתר הספרייה הלאומית, ארכיון עזרא רוטמן, מפות מדידה - אזור חדרה וחיפה - מפות מס' 5 ו-6
אסטרופדיה

האסטרופדיה העברית היא מיזם אנציקלופדי ואתר אינטרנט שמופעל על ידי המועדון האסטרונומי של אוניברסיטת תל אביב. מטרת המיזם לספק מידע חופשי באסטרונומיה ואסטרופיזיקה, ובמדעים מדויקים בכלל. המאמרים והערכים נכתבים על ידי אסטרופיזיקאים ופיזיקאים מומחים בתחומם, וכן על ידי חובבי אסטרונומיה בעלי ניסיון שהורשו לערוך את האנציקלופדיה. המאמרים עוברים ביקורת ועריכה מדעית על ידי מערכת האתר כדי לצמצם טעויות. האתר אינו פתוח לעריכה על ידי הקהל הרחב אך הוא מזמין את הגולשים לדווח על שגיאות. האתר מכיל כמה עשרות ערכים בתחומי האסטרונומיה, אסטרופיזיקה, מתמטיקה, פיזיקה ובנושאים קרובים (מדענים, מצפי כוכבים וכדומה). האתר מכיל גם שאלות של גולשים עם תשובות מצוות האתר. בנוסף על אלו האתר מכיל מאמרים על אירועים אסטרונומיים ומדריכים לטלסקופים, לצפייה בכוכבים ולבניית דגמים ומכשירים אסטרונומיים. אתר האינטרנט הרשמי של אסטרופדיה ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום טרומן

יום טרומן (באנגלית: Truman Day) הוא חג לאומי במדינת מיזורי שבארצות הברית המציין את יום הולדתו של נשיא ארצות הברית הארי טרומן. החג נחוג ב-8 במאי מדי שנה. החג מציין את היות טרומן הנשיא היחיד של ארצות הברית שנולד במדינת מיזורי. כמו כן יום זה מצוין על ידי המפלגה הדמוקרטית של ארצות הברית. בשנת 2010, בשל קשיים כלכליים של המדינה הוצע לבטל את החג (המהווה יום חופש בתשלום לעובדי המדינה) אולם הצעה זו לא התקבלה. ביום זה נושא מושל מדינת מיזורי הכרזה לציון המאורע, ונערכים אירועי זיכרון לזכר מורשתו של הנשיא, בעיקר במוסדות חינוך ברחבי המדינה וכן בספרייה הנשיאותית על שם טרומן, הממוקמת בעיר אינדפנדנס. המפלגה הדמוקרטית עורכת ביום זה אירועי התרמה למפלגה (שממנה נבחר הנשיא). מדיה וקבצים בנושא יום טרומן בוויקישיתוף חוק מדינת מיזורי חגים לאומיים בארצות הברית טרייסי וולקמן, יום טרומן יוותר יום לאומי מדינתי במדינת מיזורי, ה-St. Louis Business Journal, ‏ 3 במאי 2010
כפר חיים

כְּפַר-חַיִים הוא מושב בעמק חפר ליד העיר נתניה, המשתייך מוניציפלית למועצה אזורית עמק חפר. המושב הוקם על ידי קבוצת עולים יהודים מרוסיה ופולין ב-16 ביוני 1933, ונקרא על שם חיים ארלוזורוב שנרצח בתל אביב-יפו בערב בו עלה היישוב לקרקע. המייסדים שהקימו את הכפר היו חברי 'ארגון להתיישבות חקלאית בנגב', שהוקם בשנת 1926 במקווה ישראל וארגון 'הכפר', שהוקם בשנת 1926 בראשון לציון. בשנת 1939 כבר נמנו ביישוב 209 תושבים ב-62 משקים. מאז הקמת הכפר, התבססה החקלאות בו על רפתות, גידולי פרחים, מטעי פרי ולולי תרנגולות. עם השנים הרפתות הוצאו אל מחוץ לכפר ומרבית החקלאות כבר אינה קיימת. מדיה וקבצים בנושא כפר חיים בוויקישיתוף כפר חיים בתקופת המנדט הבריטי, מתוך "פרויקט עדות" כפר חיים (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מושבי העובדים בשרון ובעמק חפר, דבר, 25 בספטמבר 1939
אולה שבצוב

אולה שבצוב (נולדה ב-1980) היא מעצבת תלבושות ותפאורה לתיאטרון, זוכת פרס התיאטרון הישראלי. אולה שבצוב נולדה בעיר חרקוב, שם גדלה עד גיל שש, אחר-כך עברה עם משפחתה לחצי האי קרים, שם גדלה עד שעלתה לישראל בהיותה בת חמש עשרה. אולה עלתה לישראל עם אמה ואחותה, הן התגוררו בחולון שנה ועברו לתל אביב. באוקראינה היא למדה ציור ובארץ למדה במגמת אמנות פלסטית בתיכון תלמה ילין. אחר-כך עשתה תואר ראשון בעיצוב במה באוניברסיטת תל אביב, המשיכה ללמוד שנה לתואר שני ועשתה שתי הפקות במסגרת הלימודים להצגות של האוניברסיטה ("רומיאו ויוליה" ו"אנטיגונה"), אולם מכיוון שהתחילה לעבוד בתחום, הפסיקה את לימודיה. שבצוב זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל 2004-2001. ההצגה הראשונה לה שבצוב עיצבה תלבושות בתיאטרון הייתה "ססגוניה" בתיאטרון ארצי לנוער, בבימויו של רפי ניב. היא מרבה לעבוד עם גלעד קמחי, ראש קבוצת הצעירים בבית ליסין ועיצבה את התלבושות כמעט לכל הצגותיו ("חלום של לילה בלב קיץ", "אביב מתעורר", "משחק ילדים", "מנדרגולה", "הקוסם מארץ עוץ", "וגר זאב עם כבש"). כמו כן עבדה עם הבמאים מיטקו בוזקוב, כפיר אזולאי, הלל מיטלפונקט, אלינור אגם בן-דוד, משה קפטן, יקי מחרז וצביה הוברמן. ההצגה הראשונה שלה בתיאטרון הרפרטוארי הייתה "חלום של לילה בליל קיץ" בבית ליסין ב-2009. לאחרונה עיצבה תלבושות להצגה "יונה ונער" שמציגה כעת (מרץ 2012) בתיאטרון גשר בבימויו של יבגני אריה. שבצוב זכתה בפרס קיפוד הזהב על עיצוב תלבושות בשנת 2007, על עבודתה לקברט "היי יפה". שבצוב זכתה בפרס התיאטרון הישראלי על עיצוב תלבושות בשנת 2009, על עבודתה להצגה "חלום של לילה בלב קיץ". היא זכתה שוב בפרס התיאטרון הישראלי לעיצוב תלבושות, על עבודתה להצגה "מנדרגולה". אולה שבצוב חיה עם בן-זוגה, זמר האופרה אלכסיי קנוניקוב, הם מתגוררים בחולון ולהם בן אחד, לוקא. יש לה אחות קטנה ממנה, סופיה שבצוב, מורה לפסנתר בקונסרבטוריון. מרט פרחומובסקי, "במה - שיר הסמרטוטים: ערן עצמון ואולה שבצוב, ממעצבי התפאורה והתלבושות של המחזה "מנדרגולה", ממחזרים אביזרים ונותנים להם חיים חדשים בהפקות שלהם", Time Out תל אביב, 27 בינואר - 3 בפברואר 2011 אולה שבצוב, באתר פרס התיאטרון הישראלי אולה שבצוב, בארכיון הבימה אולה שבצוב, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
ניהון שוקי

ניהון שוקי (ביפנית: 日本書紀 – דברי ימי יפן), או ניהונגי (日本紀), הוא הספר השני העתיק ביותר בהיסטוריה של יפן הקלאסית. זהו ספר מפורט ומסוגנן יותר מקוג'יקי, העתיק ממנו, והוא משמש כלי חשוב בידי היסטוריונים וארכאולוגים, מפני שהוא מתאר בפירוט את כרוניקות יפן העתיקה, אם כי החלק הראשון שלו נחשב בעיקר מיתולוגי. הספר נערך על ידי הנסיך טונרי, בנו של הקיסר טמו, ב-720, ובסיוע יסומארו פוטו נו אסון. הספר נפתח בתיאור מיתוס הבריאה היפני ושבעת הדורות הראשונים של יצורים אלוהיים, וממשיך בתיאור מיתוסים ואירועים היסטוריים עד המאה ה-8. מקובל שהחלק האחרון, שבו תיאור תקופת שלטונם של הקיסרים טנג'י, טמו וג'יטו, הוא תיאור היסטורי מהימן. הספר מתמקד במעלותיהם של קיסרי יפן הטובים, ובמגרעותיהם של אלה הפחות טובים, וסוקר גם קשרים דיפלומטיים עם מדינות אחרות. הוא כתוב בסינית קלאסית, כשם שהיה נהוג במסמכים רשמיים באותה עת. קוג'יקי, לעומתו, כתוב בשילוב של סינית ושל תעתיק פונטי של יפנית (בעיקר עבור שמות ושירים). ניתן ללמוד על תהליך איסוף הסיפורים באמצעות ניתוח הסגנון שבו נכתב כל פרק. אף על פי שהטקסט כולו נכתב בכתב סיני, ניתן להבחין בין טקסטים שערכו כותבים יפנים, לבין טקסטים שנכתבו על ידי דוברי סינית כשפת אם. ניהון שוקי מתבסס על מסמכים עתיקים יותר, בעיקר על מסמכים שנשמרו בארמון הקיסר החל מהמאה ה-6. הוא מכיל אף מסמכים וסיפורים שנשלחו משבטים שונים ברחבי המדינה ששירתו את החצר הקיסרית. עם המסמכים עליהם מתבסס ניהון שוקי נמנים טנאוקי וקוקי, המוזכרים בטקסט ואשר נכתבו על ידי הנסיך שוטוקו וסוגה נו אומקו, אולם אלה אבדו בשרפה ב-645. בתיאור יחסי החוץ, ניתוח טקסטואלי מעלה שהכותבים היפנים התבססו על מספר מסמכים שכתבו מלומדים קוריאנים מממלכת פקצ'ה שעברו ליפן, וזה עולה מהשימוש בשמות מקומות ובשמות מלכים בשפת פקצ'ה. החלק הראשון של ניהון שוקי, החל בתאריך ההיסטורי של יסוד יפן ב-660 לפנה"ס וכלה ברשימת הקיסרים הראשונים, הוא אגדי או מיתולוגי. עם זאת, אין זה אומר שהדמויות המופיעות בו לא היו קיימות, אלא שאין בנמצא מספיק מקורות על מנת לבסס את המידע כאמת. תקופות השלטון של קיסרים אלה, או מלכים, שכן יפן הייתה אז ממלכה, אינן ודאיות, וסביר שהמחברים הגזימו במניין שנותיהן על מנת להדגיש את המוצא העתיק של המשפחה הקיסרית, ולתת להן משמעות נומרולוגית. למשל, שנת היסוד 660 לפנה"ס נבחרה, ככל הנראה, מכיוון שבלוח השני הטאואיסטי שנה זו היא שנת "שין-יו", או שנה המתאימה להפיכות. מחברי ניהון שוקי קבעו ששנת 600 לספירה היא שנת הפיכה גם כן בעקבות הרפורמות של הנסיך שוטוקו, ומכיוון שהלוח הטאואיסטי פועל ביחידות זמן בנות 21 מחזורים בני שישה חלקים, ספרו המחברים 1260 שנה לפני השנה 600 והגיעו לשנת 660 לפנה"ס. בפרק הרביעי של ניהון שוקי מופיעים שמונה מלכים רק במניין שנות חייהם ושלטונם, שנת הפיכתם ליורשי עצר, שמות פילגשיהם ומקום קבורתם. מלכים אלה נקראים "קֶשי האצ'ידאי" (欠史八代, שמונה דורות ללא היסטוריה) מכיוון ששמם לא נקשר באגדות ובסיפורים. ייתכן שמלכים אלה נוספו לחיבור על מנת למלא את החלל בין המלכים האמיתיים לג'ימו, הקיסר הראשון של יפן. Aston, William G. Nihongi: Chronicles of Japan from the Earliest Times to AD 697. Cosimo, Inc., 2008. ISBN 9781605201443. Sakamoto, Tarō. The Six National Histories of Japan. UBC Press, 1991. ISBN 9780774803793. תרגום לאנגלית של הניהון שוקי (אורכב 21.12.2014 בארכיון Wayback Machine). ניהון שוקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ניהון שוקי, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) Aston, עמ' xi. Sakamoto, עמ' 40. Aston, עמ' xiii.
גן יאשיה

גַּן יֹאשִׁיָּה הוא מושב במזרח עמק חפר השייך למועצה אזורית עמק חפר. המושב נמצא כ-3 קילומטרים מצפון-מערב לטולכרם וכ-5 קילומטרים מצפון-מזרח לכפר יונה. המושב שוכן בסמוך לקו רכבת אשר נמצא על תוואי דרך הדואר הראשית והיה בשימוש על ידי האימפריה העות'מאנית. כיום נותרו ממנו שרידי גשר המסילה מעל נחל שכם ופילבוקס מהתקופה הבריטית. תוואי הרכבת מחודש ויהיה בשימוש רכבת ישראל. היישוב הוקם על ידי חיילים משוחררים מהפלמ"ח ועל ידי עולים מרומניה. בט"ו בכסלו ה'תש"י (6 בדצמבר 1949) עלו המתיישבים על אדמות שהיו שייכות עד מלחמת העצמאות לדרום הכפר הערבי קאקון שתושביו נמלטו ממנו בעת התקפת אנשי "ההגנה" במהלך המלחמה. בתחילת דרכו נקרא היישוב במספר שמות: "ארגון ראובן", "נחל ראובן" ו"דרום קקון". לאחר מכן נשתנה לשמו הנוכחי, על שמו של יאשיה וג'ווד (ג'וזאיה קלמנט וג'ווד) שהיה מדינאי בריטי שתמך בציונות. אתר האינטרנט הרשמי של גן יאשיה אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ילקוט הפרסומים 277 (עמ' 647), ‏16 בפברואר, 1953
נדנדת הענק

נדנדת הענק (בתאילנדית: เสาชิงช้า - "סאו צ'ינג צ'א") היא מבנה דתי הממוקם במרכז העיר בנגקוק, בירת תאילנד, בשכונת פרא נאקהון של העיר, בסמוך למקדש ואט סותאט. בעבר שימשה הנדנדה בטקס בהרמיני, וכיום היא מהווה אתר תיירות בעיר. הנדנדה הוקמה בשנת 1784, בחזית מקדש דוואסתאן (אנ') בהוראת המלך ראמה הראשון. בתקופת מלכותו של המלך ראמה השני הופסקו הטקסים עקב מכת ברק שפגעה בנדנדה, וזו שופצה בשנת 1920 והועברה למיקומה הנוכחי. הטקסים הדתיים חודשו בשנת 1935 והופסקו לאחר מספר שנים בשל תאונות רבות שהתרחשו במהלך הכנס, ומותם של נזירים שהשתתפו בו. הנדנדה שופצה בשנת 1959 ושוב בשנת 2005, כאשר במהלך שיפוץ זה הוחלפו עמודי הנדנדה. השיפוץ שנערך הסתיים בשנת 2007 והנדנדה נחנכה במעמד המלך ראמה השמיני. שרידי הנדנדה המקורית הועברו למוזיאון הלאומי. בשנת 2005 הוצע כי הנדנדה וואט סותאט הסמוך לה יהוו אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו. טקס הנדנדה היה אחד מ-12 הטקסים המלכותיים. כל טקס נערך בחודש אחר מחודשי לוח השנה התאילנדי של ממלכת סוקהותאי. בראשית עריכת הטקס הוא נערך בחודש הראשון של השנה, ולאחר מכן, בראשית תקופת ראטאנאקוסין (ראשית המאה ה-19) הועבר הטקס לחודש השני. הטקס משחזר באופן סמלי את בריאת העולם על פי המיתולוגיה ההינדית, ומתאר את ירידת שיווה את הארץ לאחר בריאת העולם על ידי בראהמה. במהלך הטקס התנדנדו נזירים בנדנדה לגובה רב וניסו לתפוס שקי זהב התלויים מעמודים הסמוכים לנדנדה. מדיה וקבצים בנושא נדנדת הענק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נדנדת הענק שיפוץ הנדנדה בשנת 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא תאילנד ובנושא מבני דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רומאנש

רומאנש (במקור: Rumantsch) היא שפה גאלו-רומאנית – תת-קבוצה בקבוצת השפות הרומאניות, שמקורן הוא בשפה הלטינית. השפות הלטיניות הן תת-קבוצה במשפחת השפות ההודו-אירופיות. השפה מפוצלת לניבים רבים. ישנו תקן אחיד לכתיבה המכונה Rumantsch Grischun. בקנטון גראובינדן של שווייץ מדברים כ-50,000 תושבים בשפה הרֶטו-רומנית (רומאנש). על אף שדוברי שפה זו מהווים פחות מאחוז בודד של אוכלוסיית שווייץ, היא הוכרה ב־1938 כאחת השפות הלאומיות של שווייץ. ב-1989 שווייץ שלחה שיר ברומאנש לתחרות האירוויזיון. Allegra – שלום או ברוך הבא. Co vai? – מה שלומך? Fa plaschair – נעים להכירך. Bun di – בוקר טוב. Buna saira – ערב טוב. Buna notg – לילה טוב. A revair – להתראות. A pli tard – נתראה מאוחר יותר. Perstgisai – אני מבקש את סליחתך. I ma displascha – אני מתנצל. Perdunai – סלח לי. Per plaschair – בבקשה. Grazia fitg – תודה רבה. Anzi – אתה מוזמן. Gratulazions – מזל טוב. Bun cletg – בהצלחה. Ils quants è oz? – מהו התאריך היום? Quants onns has ti? – בן כמה אתה? !Viva – לחיים! אתר האינטרנט הרשמי של רומאנש (ברומאנש) רומאנש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שפת רומאנש, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא שווייץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.