laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לי קופמן

לי קופמן (נולדה ב-23 ביולי 1973, בסיביר) היא סופרת ישראלית. קופמן היא בת למשפחה חרדית מסורבת עליה. היא עלתה לישראל בגיל שתים עשרה ב-1985 והתיישבה עם משפחתה באשדוד. כעבור שלוש שנים יצאה בשאלה. בגיל שש עשרה החלה לכתוב במקומונים ובמעריב לנוער. בגיל תשע עשרה עזבה את בית ההורים ועברה לתל אביב. עשתה תואר ראשון בעבודה סוציאלית. ניהלה משרד היכרויות ולאחר מכן הפיקה אירועים. בשנת 1999 עברה למלבורן שבאוסטרליה שם היא עובדת בסוכנות היהודית ומשלימה תואר שני בספרות יוצרת באוניברסיטת מלבורן. כיום מפתחת שיטת פסיכודרמה לריפוי באמצעות ספרות. כתבה סיפורים קצרים שהתפרסמו בירחון מאזנים ובאנתולוגיות שונות כמו "רצח ליד הבית" בהוצאת כתר ובעריכת דורית זילברמן בשנת 2001. כתבה עד היום שלושה ספרים בעברית ועומדת להוציא את ספרה הראשון באנגלית שעליו קיבלה מענק מהמועצה האוסטרלית לספרות. "צלקות" (תמוז, 1994)- מספר בגילוי לב על חייה ברוסיה ובארץ. קופמן כותבת על התבגרותה בישראל בצל האירועים שעברו עליה בילדותה בסיביר. "רווקה בת 32 מטר שישים" (ספריית מעריב, 1999) - קובץ סיפורים המתארים בעיקר אנשי שוליים במציאות הישראלית. "אני אוהב את כריסטינה" (ספריית מעריב, 2003) - רומן המתאר אירועים שמתרחשים במציאות ההזויה של חיי הלילה התל אביביים במקביל לאירועים מעברה של המספרת ובעיקר הרומן הלסבי שניהלה סבתה בצעירותה על רקע פריז התוססת של שנות העשרים. אתר האינטרנט הרשמי של לי קופמן (באנגלית) לי קופמן, ברשת החברתית פייסבוק לי קופמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לי קופמן, ברשת החברתית LinkedIn רשימת הפרסומים של לי קופמן, בקטלוג הספרייה הלאומית לי קופמן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ביוגרפיה קצרה באנגלית Lee Kofman, Diamonds in the Red Alley, May 26, 2005
כננת

כננת היא מכשיר המיועד להזיז משאות כבדים באמצעות חבל הנכרך על גבי ציר. הכננת הקדומה ביותר תוארה על ידי הרודוטוס בקשר למלחמת פרס–יוון בתקופת המאה ה-5 לפנה"ס. כננות העץ שתוארו שם, נועדו למתוח חבלים של גשר על פני הדרדנלים. ככל הנראה, כננות היו בשימוש קדום יותר באשור. לדברי אריסטו, גלגלות הרמה וכננות היו בשימוש נפוץ בבניה במאה הרביעית לפני הספירה. בישראל קיימים מבנים מתקופת הורדוס שארכאולוגים מעריכים שנעשה שימוש בכננות בהקמתם. דוגמה בולטת בירושלים היא מערכת מבני התמך של הר הבית שהוקמה כחלק מבניינו המחודש של בית המקדש השני, בשנים (4-)-(20-) לפנה"ס. באתר הארכאולוגי בדרום הר הבית ניצב שחזור של כננת גדולה, בעזרתה מעריכים שאבני החומה הגדולות (במשקל ממוצע של 5 טון) הובלו למקומן. הכננת מורכבת מגלגל סובב עליו מתלפף החבל. את הגלגל ניתן לסובב באמצעים שונים – כוח השרירים, כוח פנאומטי, כוח הידראולי, כוח חשמלי ועוד. כדי למנוע מצב בו כובד המשא ימשוך חזרה את החבל, ניתן לצייד את הכננת בבלם חד כיווני (ראצ'ט) – התקן מכני המאפשר תנועה בכיוון אחד בלבד. במקרה זה הראצ'ט יאפשר רק פעולת הרמה ולא הורדה. הכננת משמשת במגוון תחומים לתפקידים שונים, כגון: שימוש צבאי בעת העתיקה: כלי עזר למתיחת כבלים של כלי מלחמה עתיקים כגון: טרבושה וקטפולטה. ספנות: הורדה והעלאת העוגן, מתיחת המפרש ועוד. הנדסה: הנפת משאות בעגורנים ומנופים נעשית באמצעות כננות. כמו כן, ישנן כננות קטנות המורכבות על המבנה עצמו ומיועדות להעלות אליו חומרי בניין. חילוץ והצלה: ניידות כיבוי אש, רכבי חילוץ צבאיים ורכבי שטח מצוידים בכננות המיועדות למשוך רכבים וחפצים שונים מרחוק. הכננת מסוגלת למשוך את הרכב התקוע כאשר הכננת מעוגנת למקום יציב. ישנן כננות בעלות הפעלה אלחוטית. כננות כאלה מצויות לעיתים על רכבי שטח. צורת הפעלה נוספת של כננות נמצאת ברכבי שטח המצוידים בתוף בולט מצידי הגלגלים. כאשר הגלגל מסתובב, מסתובב איתו התוף והכבל מתלפף עליו. דבר זה מעניק עוצמה רבה לכננת, שכן, היא מופעלת, למעשה על ידי כוח המנוע כננת כזו נקראת כננת גלגל.
סימן נומרו

סימן נומרו או № (באנגלית: Numero sign) הוא סמל טיפוגרפי המשמש, בשפות אירופיות רבות, לסמן מיספור, בדומה לסימן הסולמית, שמקורו בארצות הברית. לדוגמה: № 10 Downing Street שקול ל־#10 Downing Street. דהיינו: בית מס' 10 ברחוב דאונינג, ביתו של ראש ממשלת בריטניה. מקורו של הסימן בשפה הלטינית - שילוב של האות "N" עם סימן הדומה לאות o שתחתיה קו תחתון. מאחר שסימן זה לא היה קיים במכונות כתיבה רבות, הוא הוחלף ב- "No.". במחשבים בהם הסימן אינו נמצא, הסימן נכתב כאשר האות "O" מוחלפת בסימן המעלה. סולמית מדיה וקבצים בנושא סימן נומרו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוברט רוזנברג

רוברט רוזנברג (24 בנובמבר 1951–25 באוקטובר 2006) היה סופר ישראלי שכתב באנגלית, עיתונאי וחלוץ אינטרנט. רוזנברג נולד בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית בשנת 1951. הוא למד באוניברסיטאות טאפטס והרווארד, והוא עלה לישראל מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים, כמתנדב. רוזנברג שהה זמן קצר בקיבוץ בית אלפא, ומאוחר יותר עבר לתל אביב, שם השלים את לימודיו באוניברסיטת תל אביב והחל לעבוד בשירות הידיעות UPI כמפעיל טלקס, וזאת ללא תשלום. הוא מונה לכתב והתמסר לעבודתו העיתונאית. משך שנים רבות עבד כעיתונאי בעיתון ג'רוזלם פוסט, וכתב עבור עיתונים נוספים בארצות הברית, בהם הירחון טיים מגזין והעיתונים US News ו-World Report. בעשר שנותיו האחרונות הצטרף למערכת עיתון הארץ באנגלית, והיה מהעורכים הבכירים. רוברט רוזנברג היה גם סופר ישראלי, בלשון האנגלית, בצד עבודתו כעיתונאי. הוא כתב סדרה של ארבעה רומנים בלשיים, שהתבססו על עבודתו רבת השנים ככתב לענייני משטרה, ושגיבורם הוא הבלש אברהם כהן, ניצול שואה. בנוסף, כתב ביחד עם מוקי בצר, ממפקדי מבצע אנטבה, את סיפור חייו. הספר יצא לאור באנגלית בשם "Secret soldier" (לוחם חשאי). בתחום האינטרנט החברתי, הקדים רוברט רוזנברג את זמנו. כבר בשנת 1995 החל לבנות את המגזין שלו "אריגה". הוא יצר לראשונה שילוב של מגזין ספרותי, שבו משתתפים משוררים מכל העולם, בצד אתר לוחמני ומחויב לעניין השלום במזרח התיכון. הוא שילב בצד שירים של משוררי האינטרנט החשובים גם גלריות של תמונות ומידע מסוגים שונים. רוזנברג נפטר בתל אביב בשנת 2006, ממחלת הסרטן. Crimes of the city / Robert Rosenberg., Simon and Schuster, 1991 House of guilt : an Avram Cohen mystery / Robert Rosenberg. The Cutting Room An Accidental Murder Secret soldier : the true life story of Israel’s greatest commando / by Moshe "Muki" Betser with Robert Rosenberg, New York 1996 (הספר תורגם לגרמנית, ויצא בהמבורג בשנת 1996.) אתר אריגה של רוברט רוזנברג מייקי אילן, מת איש "הארץ" הסופר רוברט רוזנברג, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנטלי

פנטלי (ביוונית: Πεντέλη; בעבר פנטליקון או וריליסוס או וריליטוס; ביוונית: Βριλησσός, Βριληττός) ובימי הביניים גם בשם מנדלי, הוא הר שגובהו 1,109 מטרים, המצוי צפונית מזרחית לאתונה ודרומית מערבית למרתון שביוון. מרבית שטחי ההר (60%-70%) מיוערים, וההר הגבוה נראה למרחוק (ניתן לראותו מאתונה). כבר בעת העתיקה היה ההר ידוע באיכות השיש הלבן שנכרה בו. שיש זה שימש לבניית האקרופוליס ובניינים רבים נוספים ביוון העתיקה. ייחודו של השיש בגוון הצהוב שלו, ההופך את צבע השיש לצבע זהב בשעת השקיעה. כיום, המחצבה העתיקה עדיין פעילה, אולם על פי חוקי השימור של יוון מותר להשתמש בשיש הנחצב בה רק לצורך פרויקט שיקום האקרופוליס. ביולי 1995 אירעה על ההר שריפת ענק, שנחשבת לחמורה בשריפות שאירעו ביוון במאה ה-20. שרפה זו כילתה את היערות בצידו המזרחי של ההר, ובעקבותיה, החלו להיבנות שכונות מגורים של פרוורי אתונה על ההר. כיום רק צידו הצפוני של ההר מיוער. בשנים 1998–2001 אירעו בהר מספר שריפות נוספות כתוצאה מהצתות. מדיה וקבצים בנושא פנטלי בוויקישיתוף פנטלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קריאה חמה

קריאה חמה היא אחת מהטכניקות בשימוש על ידי מניפולטורים מקצועיים הגורמים לאדם היושב מולם לחשוב כי הם מחזיקים ביכולת תפיסה על-חושית לדעת דברים אודותיו. בניגוד לקריאה קרה, קריאה חמה כוללת השגה ושימוש במידע מוקדם על הלקוח בדרך כלל ללא ידיעתו. הקורא (המניפולטור) יכול להשיג מידע על היושב (האדם שעובר מניפולציה) בדרכים שונות כגון מחקר מקדים, קריאת פרופיל ברשת חברתית מקוונת, האזנה לשיחות אישיות או חיטוט בארנק, לפני תחילת המניפולציה. השילוב של קריאה חמה וקרה (כשאין מידע מוקדם) יכול להסביר באופן רציונלי איך קוראים למיניהם נותנים לעיתים קריאה "מדויקת" על היושבים לפניהם. הסבר זה ניתן על ידי ספקנים מדעיים לתופעות כמו קריאה בכף יד, קלפי טארוט, טלפתיה ודומיהם. נטען כי נעשה שימוש בקריאה חמה גם בהופעות שנעשו בטלוויזיה מול קהל צופים. ההפקה מכריחה את הקהל להזמין מקומות מראש זמן מה לפני שידור התוכנית מה שמאפשר לה גישה לפרטים אישים ולכתובות של הצופים. שליח מטעם ההפקה נשלח בתחפושת איש מכירות וכדומה כדי לגלות עליהם פרטים נוספים, אותם הוא מעביר ל"קורא" לפני התוכנית. אפקט פורר קריאה קרה על טבעי
רקונסטרוקציה

האם התכוונתם ל... יהדות רקונסטרוקטיבית – זרם ביהדות תקופת הרקונסטרוקציה – תקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית
גבנוניות (סטטיסטיקה)

בסטטיסטיקה, גבנוניות (kurtosis) היא מדד מקובל למידת הריכוז של פונקציית צפיפות או התפלגות של משתנה מקרי ממשי. גבנוניות גבוהה מתבטאת בחריגות גדולות ונדירות מן הממוצע, בעוד שגבנוניות נמוכה פירושה שהחריגות שכיחות אך קטנות יותר בעוצמתן. הגבנוניות מבוססת על המומנט הרביעי של ההתפלגות, והיא מנורמלת כך שלהתפלגות הנורמלית יש גבנוניות 0. אחרי הפרמטרים החשובים ביותר של פונקציית התפלגות, התוחלת והשונות, המבוססים על המומנט הראשון והשני, ולצד הגבנוניות, נמצא בשימוש הצידוד, המבוסס על המומנט השלישי. במונח (האנגלי) השתמש לראשונה הסטטיסטיקאי קרל פירסון ב-1905. הגבנוניות של משתנה מקרי X מוגדרת לפי הנוסחה   γ 2 = μ 4 σ 4 − 3 {\displaystyle \ \gamma _{2}={\frac {\mu _{4}}{\sigma ^{4}}}-3} , כאשר   μ 4 = E ( ( X − μ ) 4 ) {\displaystyle \ \mu _{4}=E((X-\mu )^{4})} היא התוחלת של החזקה הרביעית של המרחק מן התוחלת   μ {\displaystyle \ \mu } , ו-   σ 2 {\displaystyle \ \sigma ^{2}} היא השונות. הגבנוניות אינה מושפעת מהזזה או כפל בקבוע:   γ 2 ( a X + b ) = γ 2 ( X ) {\displaystyle \ \gamma _{2}(aX+b)=\gamma _{2}(X)} . אם   Y = X 1 + ⋯ + X n {\displaystyle \ Y=X_{1}+\dots +X_{n}} הוא סכום של משתנים מקריים בלתי תלויים בעלי אותה שונות, אז   γ 2 ( Y ) = 1 n 2 ( γ 2 ( X 1 ) + ⋯ + γ 2 ( X n ) ) {\displaystyle \ \gamma _{2}(Y)={\frac {1}{n^{2}}}(\gamma _{2}(X_{1})+\dots +\gamma _{2}(X_{n}))} ; בפרט, הגבנוניות של ממוצע משתנים בלתי תלויים (בעלי שונות קבועה וגבנוניות סופית) הולך וקטנה, ושואפת לאפס, כאשר המדגם גדל. על-פי משפט הגבול המרכזי, נובע מכאן שהגבנוניות של ההתפלגות הנורמלית היא אפס, עובדה שניתן לאמת בחישוב ישיר. גבנוניות מוגדרת לא רק עבור התפלגות תאורטית, אלא גם עבור מדגם סופי. הגבנוניות של מדגם   x 1 , … , x n {\displaystyle \ x_{1},\dots ,x_{n}} מחושב לפי הנוסחה g 2 = n ∑ i = 1 n ( x i − x ¯ ) 4 ( ∑ i = 1 n ( x i − x ¯ ) 2 ) 2 − 3 {\displaystyle g_{2}={\frac {n\,\sum _{i=1}^{n}(x_{i}-{\overline {x}})^{4}}{\left(\sum _{i=1}^{n}(x_{i}-{\overline {x}})^{2}\right)^{2}}}-3} , כאשר   x ¯ {\displaystyle \ {\bar {x}}} הוא ממוצע המדגם. אומד זה אינו חסר הטיה. כאשר מבקשים לאמוד את הגבנוניות של ההתפלגות מתוך הגבנוניות של מדגם, מקובל לתקן אותה לפי הנוסחה   G 2 = n − 1 ( n − 2 ) ( n − 3 ) ( ( n + 1 ) g 2 + 6 ) {\displaystyle \ G_{2}={\frac {n-1}{(n-2)(n-3)}}\left((n+1)\,g_{2}+6\right)\!} , המהווה אומד חסר הטיה כאשר דוגמים מהתפלגות נורמלית. בדרך כלל, בדגימה מהתפלגויות אחרות, גם האומד המתוקן אינו חסר הטיה. תוחלת ושונות צידוד מדיה וקבצים בנושא גבנוניות בוויקישיתוף גבנוניות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גבנוניות, באתר MathWorld (באנגלית)
ברנאול

ברנאול (ברוסית: Барнаул, מקור השם מקטית: בורואן-זאב, אול-נהר, דהיינו נהר הזאבים) היא עיר ברוסיה בדרום סיביר המערבית, בירת חבל אלטאי. נמצאת על נהר אוב. העיר נוסדה בשנת 1730 או 1739, על ידי אקינפי דמידוב, יזם רוסי שגילה באזור אלטאי מכרות נחושת. לאחר שהקים את בית החרושת של ברנאול הוא ניסה להשתמש בו להפקת וייצוא נחושת לאירופה, אך גילה שמחיר ההובלה אינו מחזיר את ההשקעות. לאחר מכן בבית החרושת התחילו להתיך כסף בצורה לא חוקית. ב-1745 נפטר דמידוב ואת בית החרושת רכשה המלכה יקטרינה השנייה. היא השקיעה רבות בפיתוח מכרות הכסף. כבר ב-1750 פעלו בבית החרושת 17 תנורים להתכה, בעוד שבתקופת דמידוב פעלו רק שניים. במאה ה-18 וה-19 הפכה ברנאול למרכז ענף זה ברוסיה, כש-90% מהכסף המותך הגיע מאלטאי. ב-1893 נסגר בית החרושת בגלל הידללות מכרות הכסף באזור וכלכלת העיר עברה להתבסס על חקלאות. ב-1915 נבנתה דרך העיר מסילת ברזל מסיביר לקזחסטן, דבר שהביא להתפתחותה המסחרית של העיר. ב-1917 התחוללה בעיר שרפה שפגעה ב-40 רבעים שהותירה כ-20,000 איש ללא קורת גג. השרפה פגעה גם במבנים הארכיטקטוניים המיוחדים של העיר מהמאה ה-18. בתקופה הסובייטית החלה העיר להתפתח כמרכז תעשייתי וב -1932 הוקם בית החרושת הגדול הראשון לעיבוד כותנה וייצור בגדים. ב-1937 הפכה העיר למרכז של מחוז אלטאי. בזמן מלחמת העולם השנייה הועברו כ-100 בתי חרושת ממוסקבה, לנינגרד ואודסה לעיר והביאו לעליה משמעותית בחשיבותה כמרכז תעשייתי. בתקופה זו החל לפעול בעיר בית החרושת "טרנסמש" לייצור מנועים לטנקים ומטוסים וכן מתקנים לעיבוד מתכות. ארצות הברית פלאגסטאף, ארצות הברית ספרד סרגוסה, ספרד הרפובליקה העממית של סין באיצ'נג (אנ'), ג'ילין, הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין קזחסטן אוסקמן, קזחסטן מדיה וקבצים בנושא ברנאול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברנאול (ברוסית) ברנאול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברנאול ברנאול (מחוז אלטיסקי, רוסיה), דף שער בספרייה הלאומית
עיסה

האם התכוונתם ל... בצק – עירוב של קמח ונוזל עיסא – שמו המוסלמי של ישו, שנחשב לאחד מנביאי האסלאם עיסה (שבט) – שבט סומלי השייך לשבטי הדיר עיסה אפורה – תרחיש בו ננו-רובוטים היוצאים משליטה מחריבים את העולם עיסת נייר – חומר הנוצר מערבוב דבק עם פיסות נייר או קרטון אלמנת עיסה – אישה שהתאלמנה מבעלה, ואשר יש ספק אם מותר לה להתחתן עם כהן עיסא (פירושונים)
ברייק

במוזיקה, ברייק (Break) מתאר מצב שבו המוזיקה לוקחת הפסקה, נחלשת ואז מתעצמת מחדש במכה אחת. ברוב השירים הברייק מתקיים בין אזורי השני שלישים לשלושה רבעים מאורכם. ההתמוטטות בדרך כלל מתרחשת בהדרגתיות, ההתמוטטות "ממוטטת" את הארגון של השיר, מה שעוזר ליצור ניגוד מוחלט בין הסגנון שניגנה הלהקה לפני ההתמוטטות לסגנון שאחריה, מה שבדרך כלל בא לפני השיא המוזיקלי בשיר. ההתמוטטות שונה מן השבירה, בכך שבשבירה המוזיקה נחלשת אך עדיין שומרת על הסגנון, בעוד שההתמוטטות בעצם מחליפה את הסגנון, ונמצאת בעיקר בשילוב בין ז'אנרים. התמוטטות בפאנק ובמטאל מתחילה כאשר הלהקה מנגנת לאט יותר באמצע השיר, ונותנת תחושה של קצב איטי יותר. אלמנט זה נמצא בשימוש אצל להקות אשר נמנעות מסדר השירים המסורתי בית-פזמון-בית. הקהל בסגנונות אלה מגיב בדרך כלל להתמוטטויות בעזרת ריקודים אלימים כגון "הארדקור דאנסינג (hardcore dancing)" ופוגו. ברייקדאנס מדיה וקבצים בנושא ברייק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיסטורשן (סרט)

דיסטורשן הוא סרט של חיים בוזגלו (תסריט, בימוי, הפקה ושחקן ראשי) משנת 2005. הסרט צולם בווידאו, בסגנון סרטי דוגמה 95, והוא בעל בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים. ברקע הסרט - האינתיפאדה, סיפור דיסטורשן משפחתי וחברתי. במאי תיאטרון (חיים בוזגלו) נקלע ליובש יצירתי בתקופת האינתיפאדה השנייה, שוכר את שרותיו של בלש פרטי (אבי גילאור) לעקוב אחרי אשתו (סמדר קילצ'ינסקי) ושואב ממנו את רעיון המחזה שהוא חייב חוזית לנועם סמל (נועם סמל). זכה בפרס Platinum Remi Award בקטגוריה של סרט עלילתי – דרמטי בפסטיבל Worldfest Houston Film & Video‎. זכה בפרס העריכה הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע של סירקיוז. זכה בשני פרסים בפסטיבל בורדו. "דיסטורשן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דיסטורשן", באתר ספר הקולנוע הישראלי "דיסטורשן", באתר אידיבי "דיסטורשן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "דיסטורשן", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יקיר אלקריב, "חיים על פי בוזגלו", במדור קולנוע בעיתון תל אביב. יאיר הוכנר, ‏"הדיסטורשן" של חיים בוזגלו, באתר "סרט", 25 במאי 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה מחלם

רבי שלמה אשכנזי רפפורט מחלם (רבי שלמה מחלם; ביידיש שם המקום חעלמא; 1717, ה'תע"ז בערך – 1781, כ"א בתמוז ה'תקמ"א) היה רב ודיין, מחבר מרכבת המשנה על משנה תורה לרמב"ם. נולד בזמושץ' לרבי משה רפפורט. כיהן כדיין וכרב בחלם, בזמושץ' והחל מ-1771 בלבוב (למברג). בשנת תקל"ח בערך (1777) החליט לעלות לארץ ישראל ולשם כך נסע לסלוניקי, שם הדפיס מהדורה שנייה מספרו "מרכבת המשנה". בסלוניקי חלו הוא ואשתו רחל במגפה ונפטרו שניהם בכ"א תמוז תקמ"א (1781). אם כי יש עדויות שהגיע לטבריה בארץ ישראל ונפטר שם או חזר ממנה. רבים מחיבוריו נותרו בכתב יד וחלקם התפרסמו רק במאה העשרים. חתנו היה הרב אהרן יהושע הרצפלד, רב בקניגסברג וראוויץ'. מנכדיו: רבי צבי הירש, רב בהולנד בקהילת שוואל ומחוזות גלורלנד וורנטה, ורבי שאול רבה של טומשוב ובהמשך רב בוורשה. מלבד חיבוריו הרבניים עסק גם בדקדוק, במתמטיקה ובגאוגרפיה מקראית וכתב חיבורים בתחומים אלו. התכתב במשא ומתן הלכתי עם רבים מחכמי דורו. בהקדמה ל"מרכבת המשנה" הוא כותב בתוקף בעד לימוד חכמות ומדעים, בעד הסתמכות על השכל האנושי ונגד בערות וחוויות דתיות אקסטטיות (לפי חלק מהחוקרים דבריו אלה מכוונים נגד הגילויים הראשונים של תנועת החסידות). אנשי תנועת ההשכלה ראו בו את אחד ממבשרי ההשכלה, אף על פי שהשקפותיו והידע שלו שאובים רק מכתבי חכמי ישראל מימי הביניים ולא מהידע של עידן הנאורות האירופי בן-זמנו. מחיבוריו: מרכבת המשנה (פרנקפורט דאודר, תקי"א; מהדורה שנייה, סלוניקי, תרמ"ב), פירוש על משנה תורה לרמב"ם חוג הארץ, גאוגרפיה של ארץ ישראל החל לחבר עשרה שולחנות, פירוש על שולחן ערוך. שולחן עצי שטים על הלכות שבת נדפס בברלין תקכ"ב; בשנים האחרונות נדפסים מכתב יד חלקים נוספים שערי נעימה, על טעמי המקרא ונגינתם, נדפס על ידי שלמה דובנה, פרנקפורט דאודר תקכ"ו ברכות בחשבון, על סוגיות חשבוניות והנדסיות בתלמוד צנצנת המן, על אגדות התלמוד לב שלמה, שו"ת אברהם בריק, "ר' שלמה חעלמא בעל 'מרכבת המשנה'", בתוך: סיני סא (תשכ"ז), עמ' קסח-קפד. ריכב (בוני) רובין, "צורת הארץ, ארץ ישראל במפה העברית מרש"י ועד ראשית המאה העשרים", יד יצחק בן צבי, ירושלים תשע"ד מדיה וקבצים בנושא שלמה מחלם בוויקישיתוף כתבי שלמה מחלם בפרויקט בן-יהודה מרדכי מרגליות (עורך כללי), "ר' שלמה בר' משה מחלמא (עמ' 1302 - 1304)", אנציקלופדיה לתולדות גדולי ישראל, תל אביב: י' צ'צ'יק, תש"ו, באתר היברובוקס שלמה חעלמא, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" דוד הלחמי, רבי שלמה מחלמא (בעל „מרכבת המשנה”), חכמי ישראל, תל אביב תשי"ח, חלק א', עמ' קנ"ח, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) "שלמה בן משה חלם", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) מידע על שלמה מחלם בקטלוג הספרייה הלאומית דניאל ליפסון, "חוג הארץ" של רבי שלמא מחלם, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, מאי 2019 ספריו באתר HebrewBooks.org לב שלמה, ירושלים תשל"ב שערי נעימה, פרנקפורט דאודר תקכ"ו מרכבת המשנה, חלק ראשון, חלק שני, חלק שלישי שלמה בן משה (1716–1781), מחלם, דף שער בספרייה הלאומית
פרנטי סימן 1

פרנטי סימן 1 היה המחשב הרב תכליתי המסחרי השני בשוק, מלבד מחשב Z4 הגרמני. המחשב הראשון היה בשוק החל מפברואר 1951. המחשב נבנה על ידי חברת פרנטי מאנגליה. הוא היה מבוסס על המנצ'סטר סימן 1, שתוכנן באוניברסיטת מנצ'סטר על ידי פרדריק קלנד ויליאמס וטום קילבורן. המנצ'סטר סימן 1 היה אבטיפוס עבור הפרנטי סימן 1. השיפור שהציע הפרנטי היה בגודל יחידת האחסון הראשית והמשנית, במהירות יחידת הכופל ובתוספת פקודות נוספות על אלו שהציע המנצ'סטר סימן 1. לאחר ששני המחשבים הראשונים מדגם הפרנטי נשלחו (לאוניברסיטת מנצ'סטר ולאוניברסיטת טורונטו), הופיעה בשוק גרסה עדכנית יותר למחשב. הגרסה הייתה ידועה כ-פרנטי סימן 1* או כ-פרנטי כוכב. העדכונים שיפרו את סט הפקודות. לפחות שבעה מחשבים כאלה נשלחו החל משנת 1951 ועד לשנת 1957. פרנטי סימן 1 באתר computer50 מי בנה את המחשב הראשון? ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרדים ועדות מזרח (מפלגה)

ספרדים ועדות מזרח הייתה מפלגת מרכז עדתית-ספרדית בישראל, אשר כיהנה בכנסת הראשונה והשנייה, וכן באסיפות הנבחרים שבימי המנדט. ראשיתה של התארגנות היהודים הספרדים והמזרחים בארץ ישראל הייתה במסגרת ועד העדה הספרדית, שהוקם בשנת 1860. סניפי הוועד המרכזיים פעלו בערים ירושלים, יפו, חיפה וטבריה ותחום פעילותם בקהילות השונות היה ניהול מערכת החינוך, טיפול בענייני השחיטה, הקבורה והצדקה. בשנת 1918 נוסדה "הסתדרות הצעירים הספרדים", ששינתה את שמה "הסתדרות חלוצי המזרח" עם הצטרפות פעילים מזרחים אליה. רצון ההנהגה הספרדית והמזרחית להשתלב בנציגויות השלטון של היישוב הניעה אותה להקים ועדים והסתדרויות בעלי אופי פוליטי יותר. כך בשנת 1920, סמוך למועד הבחירות לאספת הנבחרים הראשונה, הוקמה "הסתדרות היהודים הספרדים בארץ ישראל", שהייתה איחוד בין ועד העדה הספרדית והסתדרות חלוצי המזרח. ההתמודדות ברשימה המשותפת ניסתה ליצור ריכוז כוח פוליטי שיביא לייצוג הולם של הספרדים והמזרחים באספת הנבחרים, במוסדות היישוב ובמוסדות ההנהלה הציונית. ניסוח מטרות ההסתדרות משנת 1936: איחוד כל העדות הספרדיות תחת השם 'הסתדרות הספרדים'. הרמת מצבם התרבותי והחברתי. הרחבת השתתפותם בבניין הבית הלאומי. הגנת זכויותיהם בכל המוסדות הלאומיים הציבוריים והרשמיים. האמצעים: סידור הרצאות ומפעלים תרבותיים. הפצת הכרה בין הספרדים בנוגע לכל השאלות התרבותיות, החברתיות והמשקיות הקשורות בהגשמת הבית הלאומי בארץ ישראל. דאגה למילוי התחייבויות שמטילה התנועה הלאומית על כל היישוב. עזרה וסיוע לייסוד מוסדות הבראה ומפעלים כספיים, כלכליים ומשקיים בארץ. הבטחת באות כוח מתאימה בכל המוסדות הלאומיים, הציבוריים והרשמיים. אימוץ ועזרה לעליה הספרדית. הניסיון לבסס דרישות פוליטיות על סמך הזהות העדתית והתרבותית של הספרדים והמזרחים, נתפסה כמגמה של התרחקות ושל חוסר רצון להשתלב ביישוב הישן. תיוג הספרדים והמזרחים כמתבדלים פגע בלגיטימציה להתארגנותם. על כך נכתב בעיתון הבקר: על הספרדים לחשב היטב את דרכם... אנו מרגישים את עצמנו ארצישראלים בכל, מתנגדים ניגוד גמור לאותו טון של התבדלות עדתית... הספרדים שהם ילידי הארץ צריכים להיות ראשונים לטשטוש גבולין. — "הבקר" 25 ביוני 1942 בתגובה טענו נציגי המפלגה כי הם מסכימים עם הטענה שארגון עדתי לשמו אינו חיובי, וכי הם אינם רואים בארגון זה מטרה כשלעצמה, אלא אמצעי להשתלבות. המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת הראשונה ב-1949 וזכתה ב-4 מנדטים. המפלגה הצטרפה לקואליציה, ומנהיגה בכור-שלום שטרית מונה לשר המשטרה. שטרית עזב את המפלגה והצטרף למפא"י לקראת הבחירות לכנסת השנייה ב-1951, והמפלגה נותרה ללא מנהיג אמיתי. היא זכתה רק בשני מנדטים, והצטרפה למפלגת הציונים הכלליים, שהייתה אז המפלגה השנייה בגודלה בכנסת וחברה בממשלה. לימים הצטרפה המפלגה הפרוגרסיבית אל הציונים הכלליים בהקמת המפלגה הליברלית, שנמנתה ב-1973 על מייסדי הליכוד. מספר חברי מפלגה לא הסכימו לאיחוד עם הציונים הכלליים, והתמודדו עצמאית בבחירות לכנסת השלישית, אז קיבלו 6,994 קולות, שהם 0.8%, ולא עברו את אחוז החסימה (שעמד אז על 1%). הם התמודדו גם ברביעית, אז קיבלו 2,456 קולות שהם 0.2% (גם כן מתחת לאחוז החסימה שנשאר 1%). התאחדות התימנים בישראל - מפלגה יהודית עדתית נוספת שפעלה בתקופת המנדט וראשית ימי מדינת ישראל. סיעת ספרדים ועדות מזרח בכנסת הראשונה, באתר הכנסת רשימות מועמדים מלאות: לכנסת הראשונה, לכנסת השנייה, לכנסת השלישית, ולכנסת הרביעית (בשם איחוד לאומי) מפא"י נגד רדיו דמשק: הבחירות לכנסת השלישית, היסטוריום: רגע היסטורי למורים ותלמידים, המרכז ללימודי רוח בספרייה הלאומית ידיעות הסתדרות הספרדים בתל- אביב. 15 בנובמבר 1935. ע' 4.
ג'ריל סאסר

ג'ריל ססאר (באנגלית: Jeryl Henry Braxton Sasser; נולד ב-13 בפברואר 1979 בדאלאס, טקסס) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. הוא גם אחיו הצעיר של שחקן ה-NBA לשעבר, ג'ייסון ססאר. ג'ריל ססאר שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית, הוא נרשם לדראפט ה-NBA של 2001 בסיום לימודיו, ונבחר במקום ה-22 על ידי האורלנדו מג'יק. הוא הוחתם לשנתיים לפי חוקת הדראפט שמחייבת שחקן שנבחר בסיבוב הראשון לקבל חוזה לשנתיים, ושוחרר בתום חוזהו מהקבוצה. הוא חתם בפו אורטז בעונת 2003-2004 והוביל אותה לאליפות צרפת, בעונה שלאחר מכן חתם ביאקימה סאן קינגס מה-CBA ושנה לאחר מכן חתם בבני השרון על חוזה לעונת 2005/06 אך נופה מהקבוצה לאחר שאחרי מספר חודשים בלבד נפצע באימון בעצם השוקית והושבת להמשך העונה. החל משנת 2007 עד שנת 2009 שיחק ססאר בליגה הכוויתית בקבוצת אל-ערבי המקומית, איתה זכה באליפות המדינה הזו לשנת 2008. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטרלה (מחשב)

מחשב הסטרלה (ברוסית: ЭВМ Стрела) היה המחשב המרכזי הראשון שיוצר בברית המועצות. משמעות השם ברוסית היא "חץ". המתכנן הראשי היה יורי בזילבסקי (Ю.Я. Базилевский). בין עוזריו היו בוריס רמייב, הבונה הראשי של סדרת מחשבי אורל. המחשב תוכנן במוסקבה במכון תכנון מיוחד מספר 245. הסטרלות יוצרו על ידי מפעל במוסקבה בשם "המפעל למכונות חישוב אנליטיות" (Московский завод счетно-аналитических машин) בין השנים 1953 ל-1957. בסך הכול יוצרו שבע מערכות מדגם זה. הן הותקנו במרכז המחשוב של האקדמיה למדעים של ברית המועצות, אוניברסיטת מוסקבה, המכון למתמטיקה שימושית על שם קלדיש ובמרכזי מחשוב במשרדים שהיו קשורים להגנה ולתכנון כלכלי. במחשבי הדור הראשון היו 6200 שפופרות ריק ו-60,000 דיודות PN. מהירות המחשב הייתה 2000 פעולות בשנייה. אריתמטיקת נקודה צפה התבססה על מילים בנות 43 סיביות עם מנטיסה של 35 סיביות ומעריך בן 6 סיביות. זיכרון RAM מבוסס שפופרת ויליאמס היה בן 2048 מילים. למחשב היה זיכרון קריאה בלבד לתוכניות. קלט נתונים הוזן באמצעות כרטיסי ניקוב או סרט מגנטי. הפלט היה לסרט מגנטי, כרטיסי ניקוב או מדפסת. הגרסה האחרונה של הסטרלה השתמשה בתוף מגנטי בן 4096 סיביות שהסתובב בקצב 6000 סיבובים לדקה. בשנת 1954 הוענק למתכנני הסטרלה פרס סטלין מהמעלה הראשונה. תיאור ומראה כללי