בוב פטיט

רוברט לי "בוב" פטיט ג'וניור (באנגלית: Robert Lee "Bob" Pettit Jr.; נולד ב-12 בדצמבר 1932 בבאטון רוז', לואיזיאנה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת סנט לואיס הוקס מליגת ה-NBA בין השנים 1955-1965. גובהו 2.06 מטרים. פטיט, בוגר אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, נחשב לאחד הפאוור פורוורדים הטובים בכל הזמנים וזכה בתוארי NBA רבים, ביניהם שתי זכיות בתואר ה-‏MVP של העונה הסדירה, ארבע זכיות בתואר ה-‏MVP של משחק האולסטאר ו-10 בחירות לחמישיית העונה הראשונה. בין השנים 1963–1965 החזיק בתואר "הקלע המוביל בתולדות ה-NBA". בנוסף על כך, נחשב לאחד מגדולי הריבאונדרים בתולדות ה-NBA. פטיט הוא גם חבר בהיכל התהילה של הכדורסל, אליו נבחר בשנת 1971 ובהיכל התהילה של אוניברסיטת לואיזיאנה משנת 1999. פטיט החל את דרכו בכדורסל בנבחרת בית הספר באטון רוז', אותה הוביל בשנתו האחרונה בתיכון לאליפות מחוזית ראשונה מזה 20 שנה. לאחר סיום לימודיו בשנת 1951 התקבל לאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה שכונתה ה"טייגרס", עימה זכה אביו שריף באליפות המחוזית בשנת 1935. את הופעת הבכורה שלו במכללות עשה ב-1952, ומיד הותיר רושם כאחד הפורוורדים הטובים בליגת ה-NCAA. הוא הוביל את המחוז הדרום-מזרחי בקליעת נקודות עם ממוצע של 25.5 נקודות למשחק והוסיף 13.1 ריבאונדים, ונבחר לחמישיית העונה בליגה ולחמישייה השנייה של ה-NCAA. בעונתו השנייה במכללה, השתלט פטיט על הליגה ועם ממוצעים של 24.9 נקודות ו-13.9 ריבאונדים, הוביל את לואיזיאנה לאליפות מחוזית שנייה בהיסטוריה ולראשונה בתולדותיה לפיינל פור טורניר אליפות המכללות. בנוסף על כך זכה שוב בתואר מלך הסלים של הליגה המחוזית, נכלל בחמישיית העונה של המחוז הדרום-מזרחי ונבחר לחמישיית העונה השנייה של ה-NCAA. את עונתו האחרונה במכללה סיים עם ממוצעי שיא של 31.4 נקודות ו-17.3 ריבאונדים למשחק ושוב הוביל את לואיזיאנה לאליפות מחוזית, זכה בתואר מלך הסלים ונכלל בחמישיית העונה המחוזית. בנוסף על כך, נבחר לראשונה לחמישיית העונה הראשונה ב-NCAA. בשנת 1954 הצהירה אוניברסיטת לואיזיאנה כי בתור אות כבוד ותודה לפטיט אף שחקן לא ילבש את חולצה מספר 50. הוא היה לשחקן הראשון של הטייגרס בכל ענפי הספורט שזכה לכבוד. לאחר מספר שנים נבחר גם להיכל התהילה של האוניברסיטה. ב-1999 הוא הוכתר כאגדה חיה של לואיזיאנה סטייט וליגת המחוז הדרום-מזרחי. לאחר הצלחתו הרבה במכללות, נרשם פטיט לדראפט ה-NBA לשנת 1954 ונבחר במקום השני על ידי המילווקי הוקס (לימים אטלנטה הוקס). בתחילת דרכו כמקצוען, רבים האמינו שפטיט, כמו שחקני מכללות רבים לפניו יתקשה לשחזר את יכולתו מימי הקולג' ב-NBA, דיבורים אלו פסקו כמעט מיד כשבעקבות יכולת טובה במיוחד נבחר להשתתף במשחק האולסטאר. את עונת הרוקי שלו סיים עם ממוצע דאבל דאבל מרשים של 20.4 נקודות ו-13.9 ריבאונדים למשחק ונבחר לרוקי השנה ב-NBA, אך קבוצתו סיימה את העונה במקום האחרון בליגה עם מאזן של 26 ניצחונות לעומת 46 הפסדים. לאחר עונה זו, עברו ההוקס לעיר סנט לואיס ונקראו סנט לואיס הוקס. בעונת 1955/1956 זכה פטיט, עם ממוצע של 25.7 נקודות למשחק, בתואר מלך הסלים של ה-NBA. בנוסף על כך הוביל את הליגה גם בריבאונדים (1,164 במהלך העונה הסדירה). במחצית העונה נבחר שוב להשתתף במשחק האולסטאר, בו הצטיין עם 20 נקודות ו-24 ריבאונדים ב-31 דקות משחק וזכה לראשונה בקריירה בתואר ה-‏MVP של משחק האולסטאר. למרות הישגיה הבינוניים של קבוצתו שסיימה את העונה הסדירה עם מאזן של 33 ניצחונות לעומת 39 הפסדים, נבחר ברוב של 43 אחוזים מהקולות ל-‏MVP של העונה הסדירה והיה לראשון שזוכה בתואר זה. גם בעונת 1956/1957, המשיך להוביל את ההוקס, אך כמו בעונות הקודמות, את העונה הסדירה סיימה הקבוצה עם מאזן שלילי (34 ניצחונות לעומת 38 הפסדים). למרות זאת העפילו ההוקס, בעיקר בזכות יכולת מצוינת של פטיט שקלע 29.8 נקודות והוריד 16.8 ריבאונדים בממוצע למשחק במשחקי הפלייאוף לגמר ה-NBA, אך הפסידו לקבוצתם של ביל ראסל, בוב קוזי וביל שרמן, הבוסטון סלטיקס. בעונת 1957/1958, פטיט, יחד עם שחקנים בכירים כגון קליף הייגן ואד מקאולי, הוביל את ההוקס לעונה הגדולה בתולדותיה. את העונה הסדירה סיימה הקבוצה לראשונה מאז היווסדה עם מאזן חיובי (41 ניצחונות לעומת 31 הפסדים) שכפטיט קולע 24.6 נקודות ומוריד 17.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. בפלייאוף, המשיך להצטיין ועם 24.2 נקודות ו-16.5 ריבאונדים בממוצע למשחק הוביל את קבוצתו לסדרת גמר ה-NBA, בו התמודדו ההוקס, שוב, נגד הבוסטון סלטיקס. כשקבוצתו ביתרון 3-2 בסדרה, התייצב פטיט למשחק השישי והמכריע וקלע שיא פלייאוף דאז של 50 נקודות והוביל את סנט לואיס לניצחון 110-109 במשחק, ניצחון 4-2 בסדרה ובפעם היחידה עד כה לזכייה באליפות ה-NBA. בנוסף ליכולתו הנהדרת במשחקי הליגה, הוביל גם את נבחרת המערב בסוף-שבוע האולסטאר ונבחר ל-MVP של המשחק נגד נבחרת המזרח, בו קלע 28 נקודות והוריד 26 ריבאונדים. גם עונת 1958/1959 הייתה עמוסת תארים עבור פטיט. בעונה הסדירה, הוביל את ההוקס עם ממוצעים של 29.2 נקודות (הוביל את הליגה בנקודות) ו-16.4 ריבאונדים למאזן של 49 ניצחונות לעומת 23 הפסדים בלבד ולראשות הבית המערבי ונבחר בפעם השנייה בקריירה ל-MVP של העונה הסדירה. באולסטאר, זכה שוב בתואר ה-MVP של המשחק עם 25 נקודות, 16 ריבאונדים ו-5 אסיסטים, אך לראשונה בהיסטוריה עשה זאת במשותף, יחד עם הרוקי אלג'ין ביילור. עם זאת, ההוקס, למרות יכולת מרשימה בעונה הסדירה, לא הצליחו להעפיל לגמר ה-NBA, לאחר שהפסידו בגמר המערב 4-2 למיניאפוליס לייקרס. גם בעונת 1959/1960 הצליחו ההוקס בהובלת פטיט לזכות באליפות הבית המערבי ולהגיע לגמר ה-NBA, אך לאחר שישה משחקים צמודים נגד הבוסטון סלטיקס, הובסו 122-103 במשחק השביעי בסדרה והפסידו את האליפות. פטיט סיים את העונה עם ממוצעים של 26.1 נקודות, 17 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים בעונה הסדירה ו-26.1 נקודות, 15.8 ריבאונדים ו-3.7 אסיסטים למשחק בפלייאוף. בעונה שלאחר מכן, הצטרף לקבוצה לני וילקינס שנבחר בדראפט ויחד עם פטיט הוביל את סנט לואיס למאזן של 51 ניצחונות לעומת 28 הפסדים בסיום העונה הסדירה ולזכייה באליפות הבית המערבי. פטיט שהציג יכולת שיא במשחקיה של סנט לואיס, סיים את העונה הסדירה עם ממוצעים של 27.9 נקודות ו-20.3 ריבאונדים למשחק והפך לאחד מחמישת השחקנים היחידים בכל הזמנים שעברו את גבול 20 הכדורים החוזרים בממוצע למשחק. בגמר המערב בפלייאוף, התמודדו ההוקס נגד הלוס אנג'לס לייקרס, ניצחו בסדרה 4-3 והעפילו לגמר ה-NBA, אך שוב פגשו את בוסטון סלטיקס שזכתה באליפות לאחר ניצחון 4-1 בסדרה. עונת 1961/1962 הייתה הטובה בקריירה מבחינת יכולת הקליעה של פטיט. הוא סיים את העונה הסדירה עם ממוצע מצוין של 31.1 נקודות, אך סיים שני בטבלת קלעי הליגה, אחרי וילט צ'מברלין שקלע שיא ליגה של 50.3 נקודות בממוצע. בנוסף על כך הוריד 18.7 ריבאונדים ומסר 3.7 אסיסטים למשחק. עם זאת לא הצליח להוביל את ההוקס לצמרת הליגה בתור שחקן ולקראת סוף העונה, במאזן של 49 הפסדים לעומת 25 ניצחונות בלבד, עבר לתפקד גם כמאמן הקבוצה ובששת משחקיו בתפקיד הוביל את ההוקס לארבעה ניצחונות ושני הפסדים, אך עם זאת לראשונה מזה 6 שנים, לא הצליחה סנט לואיס להעפיל לפלייאוף. עוד בעונה זו, נבחר פטיט בפעם השמינית ברציפות לשחק במשחק האולסטאר, בו הוביל את נבחרת המערב עם 25 נקודות ו-27 ריבאונדים לניצחון 150-130 על המזרח ונבחר בפעם הרביעית בקריירה ל-MVP של המשחק. בעונת 1962/1963 חזרו ההוקס לצמרת הליגה וסיימו את העונה הסדירה במאזן של 48 ניצחונות לעומת 32 הפסדים כשפטיט מעמיד ממוצעים של 28.4 נקודות, 15.1 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק. בפלייאוף, הוביל את סנט לואיס עם ממוצעים של כ-31 נקודות ו-15 ריבאונדים למשחק, לניצחון בסיבוב הראשון על דטרויט פיסטונס, אך לא הצליח להעפיל עימה לגמר, לאחר הפסד בסדרת חצי הגמר ללוס אנג'לס לייקרס. בעונה שלאחר מכן, נבחר בפעם העשירית ברציפות לחמישיית העונה ב-NBA, כשהוא מעמיד 27.4 נקודות ו-15.3 ריבאונדים בממוצע ומוביל את סנט לואיס למאזן של 46 ניצחונות לעומת 36 הפסדים ולראשונה בקריירה מעביר עונה שלמה מבלי להחסיר אף לא משחק אחד. בפלייאוף, הוביל את סנט לואיס לניצחון 3-2 על הלוס אנג'לס לייקרס, על ידה הודחו ההוקס מספר פעמים בשנים האחרונות. עם זאת, כשלו שוב במשימה להעפיל לגמר כשהפסידו בסיבוב הבא לסן פרנסיסקו ווריורס. עונת 1964/1965, הייתה עונתו האחרונה של פטיט ב-NBA. מפאת גילו, ירד ביכולתו ובממוצעיו, אך עדיין עמד על ממוצעי דאבל דאבל של 22.5 נקודות ו-12.4 ריבאונדים למשחק. למרות היחלשותו של פטיט, המשיכו ההוקס להוות חלק משמעותי בצמרת הליגה וסיימו את העונה במקום השני בבית המערבי, עם מאזן של 45 ניצחונות לעומת 35 הפסדים. בנוסף על כך ערך פטיט את הופעת הפרידה שלו מהאולסטאר, בה קלע 13 נקודות והוריד 12 ריבאונדים. לאחר ארבעה משחקי פלייאוף נגד הבאלטימור בולטס, בהם קלע 11.5 נקודות והוריד 6 ריבאונדים בממוצע, הפסידו ההוקס 3-1 בסדרה ולאחר 11 עונות בליגה, פרש פטיט ממשחק הכדורסל. בשנת 1971, הוכנס פטיט להיכל התהילה של הכדורסל כאחד השחקנים הגדולים בעמדתו. ב-1996, לרגל ציון 50 שנה להקמת ה-NBA, נבחר פטיט לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA. זכייה אחת באליפות ה-NBA: ‏1958 פעמיים ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA: ‏1956, 1959 פעמיים מלך הסלים של ה-NBA: ‏1956, 1959 מלך הריבאונדים של ה-NBA: ‏1956 10 בחירות לחמישיית העונה הראשונה ב-NBA: ‏1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964 בחירה אחת לחמישיית העונה השנייה ב-NBA: ‏1965 11 הופעות ב-משחק האולסטאר של ה-NBA: ‏1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965 4 פעמים ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA: ‏1956, 1958, 1959, 1962 רוקי השנה ב-NBA: ‏1955 מדיה וקבצים בנושא בוב פטיט בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל באתר ליגת ה-NBA ביוגרפיה באתר Hoopedia סטטיסטיקות של בוב פטיט באתר Basketball-Reference.com בוב פטיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)