laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דרקונטיים

דרקונטיים (שם מדעי: Draconettidae) הם משפחת דגי גרם מסדרת הדקראים הקרובה לשפריריים. במשפחה זו 2 סוגים ו-15 מינים, 14 מהם בסוג Centrodraco. מיני דגים אלה חיים בימים ממוזגים וטרופיים בכל האוקיינוסים, ובמראם מזכירים מאוד את השפריריים. אלו דגים קטנים מאוד שמגיעים לאורך של עד 12 סנטימטרים. כמו השפריריים הם בעלי דו-צורתיות זוויגית גדולה בה זכרים ונקבות בעלי צבעים בצורות שונות מאוד והזכרים בעלי סנפירים גבוהים יותר. הם בעלי ראשים גדולים, לסתות חזקות וארוכות ובעלי סנפיר גבי דמוי מפרש המשתרע עד לזנב דמוי מניפה. מבנה גופם מוארך. מינים אלה הם שוכני קרקעית רדודה אך חלקם מגיעים לכמה איים נידחים כמו להוואי. הם ניזונים מחסרי חוליות השוכנים על הקרקעית ומדגיגים. משפחה דרקונטיים (Draconettidae) סוג Centrodraco מיןCentrodraco abstractum מין Centrodraco acanthopoma מין Centrodraco atrifilum מין Centrodraco fidelis מין Centrodraco gegonipus מין Centrodraco insolitus מין Centrodraco lineatus מין Centrodraco nakaboi מין Centrodraco oregonus מין Centrodraco ornatus מין Centrodraco otohime מין Centrodraco pseudoxenicus מין Centrodraco rubellus מין Centrodraco striatus סוג ומין יחיד Draconetta xenica מדיה וקבצים בנושא דרקונטיים בוויקישיתוף דרקונטיים, באתר ITIS (באנגלית) דרקונטיים, באתר NCBI (באנגלית) דרקונטיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דרקונטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דרקונטיים, באתר GBIF (באנגלית)
דמויי-שפריר

דמויי-שפריר (שם מדעי: Callionymoidei) הם תת-סדרה של דגי גרם ימיים מסדרת הדקראים בתוכה שתי משפחות. על פי כמה חוקרים מדובר בסדרה עצמאית (Callionymiformes) הקרובה לאבובנאים. בני הקבוצה מזכירים במראם קברנוניים בעלי לסתות מוארכות ועיניים בולטות כמו של יבשתנים. אורכם מגיע עד 30 סנטימטרים, אבל הם כוללים גם מינים קטנים מאוד. הסנפירים שלהם רחבים ונפרשים לאורך כל גופם. הם גם מקושטים מאוד ובעלי דו-צורתיות זוויגית בין זכרים לנקבות, בצבעיהם וגובה סנפיריהם כשכמה מינים לקחו את זה לקיצוניות כמו המין Synchiropus rameus. תפוצתם היא לחופים טרופיים וממוזגים, וכמה מינים חיים גם בים סוף. הם ניזונים מדגים אחרים וחסרי חוליות המצויים על הקרקעית ובעיקר על שטצדאים, שטרגליים, תולעים, רכיכות כמו צדפות וחלזונות וכמה קווצי עור. חלק מהמינים מכילים רעל בסנפירים. תת-סדרה דמויי-שפריר (Callionymoidei) משפחה שפריריים (Callionymidae) - בה 18 סוגים משפחה דרקונטיים (Draconettidae) - בה 2 סוגים מדיה וקבצים בנושא דמויי-שפריר בוויקישיתוף דמויי-שפריר, באתר ITIS (באנגלית) דמויי-שפריר, באתר NCBI (באנגלית) דמויי-שפריר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
פט טומי

פטריק ג'וזף טומי (באנגלית: Patrick Joseph Toomey; נולד ב-17 בנובמבר 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כנציגה של מדינת פנסילבניה בסנאט של ארצות הברית בשנים 2023-2011. טרם בחירתו לסנאט היה איש עסקים ובנקאי בוול סטריט, עד שנבחר לסנאט מטעם פנסילבניה ב-2010 מטעם המפלגה הרפובליקנית. לאחר קריירתו העסקית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-15 של פנסילבניה במשך שלוש תקופות כהונה, בשנים 1999–2005, אם כי לא התמודד לתקופת כהונה רביעית לאחר שהבטיח לא לכהן למעלה משלוש תקופות כהונה ב-1998. פטריק טומי נולד בפרובידנס, בירת רוד איילנד לזוג הורים נוצרים קתולים. בילדותו היה חבר בתנועת הצופים. הוא למד באקדמיית לה-סאלה בפרובידנס, זאת לפני שהיה לבוגר מכללת הרווארד בלימודי ממשל. הוא הועסק כסוחר במטבע, תחילה על ידי בנק כמיקל (Chemical Bank) ולאחר מכן על ידי חברת "מורגן, גרנפל ושות'" בשנים 1984 ו-1986 בהתאמה, עד שהתפטר מן האחרונה ב-1991. הוא הפסיד את המועמדות הרפובליקנית לסנאט של ארצות הברית מטעם פנסילבניה בבחירות צמודות ב-2004. בשנים 2005–2009 הוא כיהן כנשיא מועדון הצמיחה, אשר עוסק בקיצוץ מיסים ונושאים כלכליים אחרים. לאחר שנבחר למועמד הרפובליקני בבחירות 2010 לסנאט של ארצות הברית בפנסילבניה, נבחר טומי לסנאט ב-2 בנובמבר אותה השנה אחרי שהביס את יריבו מן המפלגה הדמוקרטית, לשעבר אדמירל שלוש-כוכבים בצי ארצות הברית ג'ו ססטק. נכון ל-2018, טומי הוא בעל המשרה הרמה ביותר בפנסילבניה המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית. במהלך כהונתו, ישב טומי בשולחן הממתקים של הסנאט. בסנאט האמריקאי מכהן טומי בוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים; ועדת התקציב; ועדת הכספים והוועדה הכלכלית המשותפת של הקונגרס, נוסף על חברויותיו בוועדות משנה. בשנת 2011 הוא שירת גם בוועדה המיוחדת המשותפת להצמצום הגירעון. הוא נבחר מחדש ב-8 בנובמבר 2016, לכהונתו השנייה בסנאט. לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, התנצח איתו טומי לא פעם. כאשר הודיע טראמפ ב-1 במרץ 2018 על כוונתו להטיל מכסי מגן של 25% על פלדה מיובאת ו-10% על אלומיניום, כינה טומי את הנשיא "תימהוני". באותו היום דרש טראמפ להעלות את הגיל המינמלי לרכישת כלי נשק, טומי הציע לצמצם את ההגבלות רק על רכישת רובי סער והראשון הטיח באחרון כי הוא מפחד מאיגוד הרובאים הלאומי. ב-5 באוקטובר 2020 הכריז טומי כי אין בכוונתו להתמודד לתקופת כהונה שלישית בבחירות 2022. כהונתו תמה ב-3 בינואר 2023. מדיה וקבצים בנושא פט טומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסנאטור פט טומי (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מטה הבחירות של פט טומי לסנאט (באנגלית) פט טומי, ברשת החברתית פייסבוק פט טומי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פט טומי, ברשת החברתית אינסטגרם פט טומי, סרטונים בערוץ היוטיוב פט טומי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) פט טומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) AP‏, ‏ד"ר דונלד ומר טראמפ, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 3 במרץ 2018 יורה בנגמ"ש: טראמפ קרא להגביל את הסחר בכלי נשק, באתר ynet, 1 במרץ 2018 מארק לוי, Toomey says he won’t run for another Senate term or governor, באתר AP‏, 6 באוקטובר 2020 (באנגלית)
עוד יום (שיר של מרגלית צנעני ואיתי לוי)

עוד יום הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מרגלית צנעני ביחד עם הזמר איתי לוי. השיר יצא לאור ב-19 בינואר 2015, תחת חסות של חברת התקליטים "ביג בוס רקורדס", כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר הגיע למקום החמישי במדיה פורסט, וה-36 ברדיו אמצע הדרך. השיר נכתב על ידי אבי אוחיון והולחן והופק על ידי אסף צרויה. השיר הוא מעין בלדה ים-תיכונית, המספרת בתוכה סיפור על כך שאנשים מרגישים "נחותים" לשווא, ובמקום להרגיש זאת, הם צריכים לקום ולהמשיך הלאה. השיר עלה לספוטיפיי, ולשאר רשתות הזרמות המדיה בסמוך לצאתו. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, והעניק לו ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה. טרם הוציאו השניים את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלה איתי לוי לערוץ היוטיוב שלו את האודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל. באודיו מופיעות גם מילותיו של השיר, בנוסף לעטיפת הסינגל בהתחלה. לשיר הוציאו השניים סרטון קריוקי, המכיל בתוכו את מילותיו של השיר ללא קולם של השניים. סרטון השיר "עוד יום" באתר יוטיוב מרגול ואיתי לוי - עוד יום, סינגלים חדשים, שירים חדשים, מוזיקה, ביקורת מוזיקה, אסף צרויה, יוסי חרסונסקי, באתר yosmusic.com אסף נבו, ‏מרגול ואיתי לוי בשיר עם אמירה חברתית: "עוד יום", באתר ‏מאקו‏, 19 בינואר 2015 איתי לוי - הערוץ הרשמי (2015-01-18), מרגול ואיתי לוי - עוד יום, נבדק ב-2018-09-12 Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון) רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר www.90fm.co.il (ארכיון) מילים לשיר עוד יום - מרגול ואיתי לוי, באתר שירונט עוד יום (באנגלית), 2015-01-19, נבדק ב-2018-09-12 עוד יום - Single by מרגול & Itay Levy (באנגלית בריטית), 2015-01-19, נבדק ב-2018-09-12 "מרגול ואיתי לוי - עוד יום, סינגלים חדשים, שירים חדשים, מוזיקה, ביקורת מוזיקה, אסף צרויה, יוסי חרסונסקי". יוסמיוסיק. 2015-01-19. נבדק ב-2018-09-12. איתי לוי - הערוץ הרשמי (2015-02-24), מרגול ואיתי לוי - עוד יום קריוקי רשמי, נבדק ב-2018-09-12 המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏18–24 בינואר 2015
מנצחי מרוצים בפורמולה 1

אליפות הפורמולה 1 נחשבת לקטגוריה הבכירה במרוצי מכוניות גלגל-פתוח על פי ההגדרות של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית הפורמולה 1 נוסדה באופן רשמי בשנת 1946, אך האליפות יצאה לדרכה רק ארבע שנים מאוחר יותר, בשנת 1950. ג'וזפה פארינה היה המנצח הראשון של מרוץ גרנד פרי, כשניצח את מרוץ הבכורה שנערך במסלול סילברסטון, בריטניה. במהלך השנים לקחו חלק במרוצים 776 נהגים, 115 מתוכם השיגו לפחות ניצחון אחד. לואיס המילטון ניצח 105 מרוצים ומחזיק בשיא הניצחונות לנהג. המרוץ הראשון שניצח המילטון היה גרנד פרי קנדה בעונת 2007. את הניצחון האחרון השיג בגרנד פרי בבלגיה בעונת 2024. ריקארדו פטרזה מחזיק בפער הגדול ביותר בין שני ניצחונות. הוא ניצח את גרנד פרי דרום אפריקה בעונת 1983 וחיכה יותר משש וחצי שנים עד שהשיג את הניצחון הבא בגרנד פרי סן מרינו בעונת 1990. סבסטיאן פטל מחזיק בשיא הניצחונות הרצופים עם תשעה ניצחונות שהושגו במהלך עונת 2013. מקס ורסטאפן הוא המנצח הצעיר ביותר בתולדות האליפות. הוא ניצח את גרנד פרי ספרד בשנת 2016 כשהוא בן 18 שנים ו-227 ימים. לואיג'י פגיולי הוא המנצח המבוגר ביותר. הוא ניצח את גרנד פרי צרפת בשנת 1951 כשהוא בן 53 שנים ו-22 ימים. כל הנתונים מעודכנים לגרנד פרי סינגפור - עונת 2024 רשימת המנצחים לפי סדר כרונלוגי Wins: Interval between two Over forty but still fast, ESPN, 3 February 2012
פארניים

פארניים (שם מדעי: Pinguipedidae) הם משפחת דגים מסדרת הדקראים המצויים על קרקעית הים בדרך כלל על חוליות או אדמות בוץ ימי. במשפחה זו כמה מיני דגי מאכל חשובים. תפוצת הפארניים היא באוקיינוס האטלנטי לחופי אמריקה הדרומית, דרום אפריקה וסביב האזור האינדו-פסיפי (כולל ים סוף) עד ליפן במזרח. הם חיים במים רדודים באזורים טרופיים עד ממוזגים. אורך בני המשפחה 60–90 סנטימטרים והם בעלי גוף מוארך וגלילי המזכיר מראה של שפתוניים או של קברנוניים בצורת סנפיריהם. הם בעלי עיניים גדולות המצויות בקצה הראש ובעלי לסתות גדולות עם שפתיים רחבות. הסנפירים יוצרים מפרש קוצי דק המשתרע עד לזנב. גופם מותאם לשכיבה על הקרקעית. דגים אלה חיים בבדידות או בקבוצות קטנות וחלק מהנקבות משתנות במשך חייהם לזכרים, מה שגם מזכיר שפתניים. לבני שני הזוויגים יש בהרבה מקרים הבדלים גדולים במראם. למזונם הם חוטפים רכיכות ודגים אחרים החיים על הקרקעית. משפחה פארניים (Pinguipedidae) סוג ומין יחיד Kochichthys flavofasciatus סוג Parapercis סוג Pinguipes סוג ומין יחיד Prolatilus jugularis סוג Pseudopercis סוג ומין יחיד Ryukyupercis gushikeni סוג ומין יחיד Simipercis trispinosa מדיה וקבצים בנושא פארניים בוויקישיתוף פארניים, באתר ITIS (באנגלית) פארניים, באתר NCBI (באנגלית) פארניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פארניים, באתר GBIF (באנגלית)
חוטוניים

חוּטוֹנִיִּים (שם מדעי: Trichonotidae) הם משפחת דגים מסדרת הדקראים ובתוכה סוג יחיד - חוּטוֹן (Trichonotus) בו 10 מינים החיים בימים טרופיים רדודים ברחבי האזור האינדו-פסיפי. דגים אלה הם קרובי משפחה של הצלופחוליים ודומים להם. אורכם של החוטוניים 10–20 סנטימטרים וגופם דק ומפותל באופן המזכיר חוט ומכאן שמם. יש להם סנפירים קטנים ודקים, גופים צבועים ומנוקדים וראשים מוארכים בעלי עיניים גדולות ולסתות ארוכות עם שפתיים בולטות. לזכרים יש כמה קרני סנפיר בולטות מאחורי עורפם הניצבות מעל הגוף. הזכרים נמצאים בקרבת הרמון של נקבות והם מצויים בקרבת הקרקעית, שוכבים רוב זמנם. לעיתים הם עולים להיזון מזואופלנקטון ושוחים עד 3 מטרים מעל הקרקעית. הם לא מתרחקים לעולם מהחול הקרקעי. Trichonotus arabicus Trichonotus blochii Trichonotus cyclograptus Trichonotus elegans Trichonotus filamentosus Trichonotus halstead Trichonotus marleyi חוּטוֹן נִיקִי (Trichonotus nikii) Trichonotus setiger Trichonotus somaliensis מדיה וקבצים בנושא חוטוניים בוויקישיתוף חוטוניים, באתר ITIS (באנגלית) חוטוניים, באתר NCBI (באנגלית) חוטוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חוטוניים, באתר GBIF (באנגלית)
פנטסיה 2000

האם התכוונתם ל... פנטסיה 2000 (כתב עת) – כתב עת ישראלי לספרות מדע בדיוני ופנטסיה שפעל בשנים 1978 עד 1984. פנטסיה 2000 (סרט) – סרט של וולט דיסני. סרט המשך לסרט פנטסיה משנת 1940.
קרייזלר סאנבים

קרייזלר סאנבים (באנגלית וצרפתית: Chrysler Sunbeam, קרוי גם: Talbot Sunbeam (בין השנים 1979-1981), Talbot-Simca Sunbeam) היא מכונית סופרמיני, 3 דלתות הצ'בק, מתוצרת יצרנית הרכב קרייזלר אירופה (אנ') (חברת בת של קרייזלר) באמצעות יצרנית הרכב הסקוטית "קבוצת רוטס" ("Rootes Group" (אנ')), אשר יוצרה בין השנים 1977–1981. 3 דלתות האצ'בק מנוע בנזין מנוע הנעה אחורית מערכת חשמל - 12 וולט מכל דלק: 45.5 ליטר תאוצה בין 0 - 100 קמ"ש היא 7.4 שניות (מנוע 2,172 סמ"ק דגם ה"קרייזלר סאנבים" התבסס על דגם ה-"Hillman Avenger" (אנ') בשנת 1978 פותחו 2 דגמי ספורט של "קרייזלר סאנבים" מסוג "Hot hatch" (אנ') :"Sunbeam Ti" ו-"Sunbeam Lotus". בדגם "Sunbeam Ti" הורכב מנוע 1,598 סמ"ק המפיק 101 כ"ס, בדגם "Sunbeam Lotus" הורכב מנוע 2,172 סמ"ק המפיק 152 כ"ס. "קרייזלר סאנבים" בדגם הספורט "Talbot sunbeam lotus" "קרייזלר סאנבים" "קרייזלר סאנבים" "קרייזלר סאנבים" "קרייזלר סאנבים", דגם "GL", שנת 1978 "קרייזלר סאנבים" בגרסת ספורט, במרוץ ראלי מונטה קרלו בשנת 2014 טלבוט סאנבים לוטוס, שנת 1980 קרייזלר טלבו "קרייזלר סאנבים" - תמונות מדיה וקבצים בנושא קרייזלר סאנבים בוויקישיתוף קרייזלר סאנבים, סרטון באתר יוטיוב קרייזלר סאנבים, סרטון באתר יוטיוב "קבוצת רוטס" הייתה בבעלות קרייזלר בין השנים 1967-1978, ומשנת 1967 בבעלות פיג'ו הצרפתית (קבוצת PSA) התפתחות רוטס-קרייזלר / קרייזלר סאנבים rootes-chrysler.co.uk/car-development/dev-sunbeam "קרייזלר סאנבים" classics.honestjohn.co.uk/reviews/chrysler/sunbeam "קרייזלר סאנבים" talbot-sunbeam.de/scans_sunbeam "קרייזלר סאנבים" carsurvey.org/reviews/chrysler/sunbeam סאנבים לוטוס motorsportmagazine.com/archive/article/october-1979/46/talbot-sunbeam-lotus
דרגות האס אס

בטבלה זו מרוכזות הדרגות הצבאיות ששימשו את ארגון האס אס ואת הזרוע הצבאית שלו, הוואפן אס אס, כפי שהיו בשימוש בין אפריל 1942 ועד לתום המלחמה במאי 1945. כמו כן, מפורטים בטבלה זו סמלי הדרגות, והשוואתן לדרגות מקבילות בוורמאכט (הכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית) וכן בצבאות מודרניים (כגון צה"ל). מדיה וקבצים בנושא דרגות האס אס בוויקישיתוף הדרגה הנמוכה ביותר בוואפן ס"ס; הדרגה המקבילה ביחידות אחרות של הס"ס הייתה מאן (SS-Mann) דרגתו של איש האס אס יוזף בלשה. דרגת הקצונה הבסיסית - מעבר קורס קצינים לא היה תנאי הכרחי לקבלתה. דרגתם של קלאוס ברבי - מפקד הגסטפו בעיר ליון שבצרפת ("הקצב מליון"), יוזף מנגלה - רופא אס אס במחנה ההשמדה אושוויץ, אמון גת - מפקד מחנה פלאשוב ואלויס ברונר - עוזרו של אדולף אייכמן. דרגתם של מדען הטילים ורנר פון בראון, ריכרד בר - מפקד מחנה דורה-מיטלבאו ואדוארד וירטס - רופא האס אס הראשי במחנה ההשמדה אושוויץ. דרגתם של אדולף אייכמן - מפקד המדור לענייני יהודים בגסטפו, רודולף הס - מפקד מחנה ההשמדה אושוויץ וארנסט קריק - פדגוג נאצי בכיר. מפקד יחידה בסדר גודל של רגימנט (מקביל בערך לחטיבה בצה"ל). דרגתם של אוטו סקורצני - מפקד יחידות קומנדו בוואפן אס אס, פאול בלובל - ממפקדי טבח באבי יאר ומבצע 1005 לטשטוש פשעי מלחמה, ואוטו אבץ - שגריר גרמניה הנאצית בצרפת דאז. דרגתם של ויקטור בראק - ראש תוכנית T4 - אותנסיה ואמיל מוריס - מייסד האס אס. דרגתו של ולטר שלנברג - ראש שירותי הביון המאוחדים של גרמניה הנאצית, אברהרד שנגארט - מפקד הסיפ"ו והס"ד בגנרלמגוברנמן ובהולנד, ושל יוזף ביהלר - מזכיר המדינה בגנרלגוברנמן. דרגתו של אוטו אולנדורף - מפקד איינזצגרופן, היינריך מילר - מפקד הגסטפו, ארתור נבה - מפקד משטרת ברלין וקארל גבהרדט - רופאו האישי של רייכספיהרר היינריך הימלר. דרגתם של ריינהרד היידריך - מפקד הRSHA, אודילו גלובוצניק - מנהל מבצע ריינהרד, הנס יוטנר - מפקד הוואפן אס אס, הנס פרנק - מושל הגנרלגוברנמן ויירגן שטרופ - מפקד מחוז ורשה. הדרגה הוענקה ל-98 קצינים, רובם מפקדי מחוזות או מפקדי דיוויזיות בוואפן אס אס. הדרגה נוצרה בשנת 1942, והוענקה לארבעה קצינים - קורט דליגה - מפקד המשטרה האזרחית ומושל הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, פרנץ שוורץ - גזבר המפלגה הנאצית (קיבל דרגת כבוד), יוזף דיטריך - מפקד ארמיות שריון ופאול האוסר - מפקד ארמייה. דרגת מפקדי האס אס - היינריך הימלר ואחריו קרל האנקה.
ליילנד P76

ליילנד P76 (באנגלית: Leyland P76) היא מכונית סלון מתוצרת ליילנד אוסטרליה ("British Motor Corporation (Australia)" (אנ')), חברת בת של British Leyland (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1973–1975 באוסטרליה ובניו זילנד. יוצרו 18,007 יחידות. 4 דלתות - סדאן 3 דלתות - קופה 5 דלתות - סטיישן , "Deluxe" - יוצרו 8,169 יחידות "Super" - יוצרו 7,462 יחידות "Executive" - יוצרו 2,376 יחידות בין 0-100 קמ"ש היא 15.3 שניות (דגם 2,623 סמ"ק, תמסורת ידנית - 3 מהירויות) בין 0-100 קמ"ש היא 15.4 שניות (דגם 2,623 סמ"ק, תמסורת ידנית - 4 מהירויות) בין 0-100 קמ"ש היא 16.5 שניות (דגם 2,623 סמ"ק, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות) בין 0-100 קמ"ש היא 10.7 שניות (דגם 4,416 סמ"ק, תמסורת ידנית - 3 מהירויות) בין 0-100 קמ"ש היא 10.3 שניות (דגם 4,416 סמ"ק, תמסורת ידנית - 4 מהירויות) בין 0-100 קמ"ש היא 10.5 שניות (דגם 4,416 סמ"ק, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות) "ליילנד P76" - סדאן, דגם "Executive", שנת 1974 "ליילנד P76", שנת 1974 - קופה "ליילנד P76", שנת 1974 - קופה "ליילנד P76", שנת 1975 - קופה "ליילנד P76" - סדאן, שנת 1974 "ליילנד P76" - סדאן, דגם "Deluxe", שנת 1974 "ליילנד P76" - סדאן, שנת 1973 "ליילנד P76", שנת 1973 "ליילנד P76", שנת 1973 "ליילנד P76" "ליילנד P76", שנת 1974 - סטיישן "ליילנד P76", שנת 1974 - סטיישן "ליילנד P76", שנת 1974 - מבט לתא הנהג "ליילנד P76", שנת 1974 - מבט לתא הנהג "ליילנד P76", שנת 1974 - קופה - מבט למושבים האחוריים "ליילנד P76", שנת 1974 - קופה - מבט לתא הנהג דגמי "ליילנד P76" - תמונות מדיה וקבצים בנושא ליילנד P76 בוויקישיתוף ליילנד P76, סרטון באתר יוטיוב ליילנד P76, סרטון באתר יוטיוב מכוניות קלאסיות - "ליילנד P76" leylandp76.com/publications/pub-belfasttelegraph "ליילנד P76" drive.com.au/motor-news/leyland-p76-from-the-inside ארבעים שנה לאחר "ליילנד P76" maas.museum/inside-the-collection/2013/06/26/its-40-years-since-the-leyland-p76-car סיפור ה-"ליילנד P76" 360finance.com.au/australias-greatest-lemon "ליילנד P76" - מפרט טכני automobile-catalog.com/make/leyland_australia/p-76/p-76-deluxe/1973 "ליילנד P76" webtrade.com.au/p76
יהדות אקוודור

יהדות אקוודור היא קהילה יהודית קטנה בדרום אמריקה בשטחה של אקוודור של היום. היהודים הראשונים הגיעו לאקוודור כבר במאות ה-16 וה-17. רובם ככולם היו אנוסים. ישנן השערות לגבי מוצאו של אנטוניו חוסה דה סוקרה, ממנהיגי המאבק לעצמאות בדרום אמריקה, וגיבורה של אקוודור, אשר כיהן הן כנשיא פרו (לתקופה קצרה) והן כנשיא בוליביה. יש הטוענים כי הוא צאצא למשפחת צוקר היהודית ומחברים את מוצאו עם האנוסים שהגיעו לאקוודור. שני אירועים מרכזיים במאה ה-20 הביאו להגירה יהודית גדולה יחסית, אל אקוודור: חוק הקווטה האמריקאי של שנת 1924, שקבע שם מכסות הגירה וחייב את היהודים למצוא יעדי הגירה אחרים ועליית הנאצים לשלטון בגרמניה ובריחת יהודים ממנה החל מ-1933. ממשלת אקוודור נקטה מדיניות הססנית והפכפכה באשר להגירת היהודים אליה: ב-1935 למשל, היא העניקה ליהודים זיכיון להתיישבות על שטח של כ- 20,000 קמ"ר, ומאידך, ב-1938 היא הוציאה צו אשר חייב כל תושב יהודי שאינו עובד בחקלאות או שאינו בעל אמצעים לפיתוח התעשייה לעזוב את הארץ. כעבור שנה בלבד, סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה הסכימה אקוודור לקבל אליה אונייה של פליטים יהודים מאירופה. בשנת 1940 כבר היו באקוודור כ-3,000 יהודים, רובם המכריע פליטים מגרמניה. מייסדו של העיתון הראשון והחשוב במדינה, "אל טלגפו", וכן של שירות דואר האוויר, היה היהודי אבל קסטילוי אלבומוז. יהודי אקוודור עסקו בעיתונות, רפואה, תעשייה ומסחר. הם הקימו בין השאר מפעלים פרמצבטיים, טקסטיל ומפעלי רהיטים חשובים. הקהילה היהודית באקוודור מרוכזת כיום בשלוש ערים מרכזיות: גואיאקיל, אמבאטו וקיטו והיא מונה כ-930 איש.[דרושה הבהרה] במהלך השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה הייתה אמנם הגירה קטנה של יהודים ממדינות שונות בדרום אמריקה, לאקוודור, אך מרבית היהודים עלו בהדרגה למדינת ישראל. ישראל ואקוודור מקיימים קשרים דיפלומטים מלאים. בפברואר 2011 פרסמה קבוצת חוקרים, מאמר, המתאר את תוצאותיהן של 24 שנות תצפית ומחקר, על 99 חולי תסמונת לרון תושבי דרום אקוודור. תסמונת לרון היא מחלה נדירה ביותר, בה חולים כיום כ-250 איש בלבד בכל העולם, מרביתם בישראל ובמדינות ערב. עם זאת, כמעט מחצית מהחולים בה מרוכזים בין צאצאי האנוסים באקוודור. על פי המאמר, הנבדקים היו כולם ככל הנראה, לפי שמות משפחתם, צאצאי יהודי או יהודים אנוסים מספרד. הם ובני משפחתם הבריאים התגלו ב-1987 וזוהו כאירופאים, בניגוד לכל שאר תושבי האזור האינדיאנים. מסתבר, שבמשך כל שנות המחקר, דור שלם, איש מ-99 הנבדקים לא חלה בסוכרת. בהשוואה, אצל בני משפחתם, שחיו באותו אזור ואפילו באותו בית, אך לא היו חולים בתסמונת לרון, התגלתה סוכרת באחוזים דומים מאוד לאחוזי חולי הסוכרת המקובלים אצל שאר האוכלוסייה באזור - 5%. בנוסף, אשה אחת בלבד מכל הנבדקים חלתה במהלך 24 השנים הללו בסרטן. בהשוואה, אצל 17% מבני המשפחה הבריאים התגלו מקרי סרטן, שוב, דומה לאוכלוסייה הכללית באזור. מדיה וקבצים בנושא יהדות אקוודור בוויקישיתוף גבריאל אלכסנדר, פעילות ציונית בקהילה יהודית נידחת: שליחי קק"ל באקוודור, עת-מול 274 (נובמבר 2021), עמ' 33–36. Growth Hormone Receptor Deficiency is Associated With a Major Reduction in Pro-aging Signaling, Cancer and Diabetes in Humans Sci Transl Med 16 February 2011: Vol. 3 no. 70 pp. 70ra13 הניו יורק טיימס, 16 בפברואר 2011 טיים מגזין, 17 בפברואר 2011 Gene Mutation Key To Ecuador Group's Health
ישראל באירוויזיון הילדים 2012

ישראל באירוויזיון הילדים 2012 השתתפה באמסטרדם, הולנד. זאת הייתה הופעת הבכורה של ישראל באירוויזיון הילדים. רשות השידור הייתה אחראית להשתתפותה הראשונה של ישראל ב-2012. ב-10 ביולי 2012 הודיעה רשות השידור כי היא תשתתף בתחרות אירוויזיון הילדים. ישראל הייתה אחת משלוש המדינות שהשתתפו לראשונה בשנה זו לצד אלבניה ואזרבייג'ן. ב-13 באוקטובר נודע כי Kids.il (ספ') ייצגו את ישראל באירוויזיון הילדים באמסטרדם, עם השיר "Let the Music Win" מילות השיר חלקן בעברית, באנגלית, בצרפתית וברוסית. ב-15 באוקטובר הוגרלו סדר ההופעות של המדינות לתחרות. ישראל הייתה השישית בסדר ההופעה, אחרי רוסיה ולפני אלבניה. בשנה זו הוחלט שכל המדינות יקבלו 12 נקודות בתחילת ההצבעה וזאת מהסיבה שלא יקרה מצב שמדינה תקבל 0 נקודות בתום ההצבעה. בתום ההצבעה, ישראל קיבלה 68 נקודות והגיעה למקום ה-8 מתוך 12 מדינות שהשתתפו. אירוויזיון הילדים 2012 ישראל באירוויזיון הילדים מדיה וקבצים בנושא ישראל באירוויזיון הילדים 2012 בוויקישיתוף Let The Music Win - Part 1 - The Auditions תנו למוסיקה לנצח - חלק ראשון - האודישנים, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 27:56) Let The Music Win - Part 2 - A Song Is Born תנו למוסיקה לנצח - חלק שני - שיר נולד, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 30:28) Kids.il - Let The Music Win (Israel) Junior Eurovision Song Contest 2012 official video, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:48) ישראל באירוויזיון הילדים 2012, סרטון באתר יוטיוב אריאנה מלמד, אירוויזיון ג'וניור: מופת של ניצול, באתר ynet, 2 בדצמבר 2012 אירוויזיון הילדים 2012 - ריאיון סיכום עם KIDS.IL בערוץ 11, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:53) אירוויזיון הילדים 2012 - ריאיון סיכום עם KIDS.IL בערוץ 22, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:28) ישראל תשתתף בתחרות האירוויזיון לילדים 2012, באתר הארץ, 10 ביולי 2012 "הרכב "kids.il" בדרך לג'וניור אירוויזיון 2012". פרוגי. 2012-10-15. נבדק ב-2018-09-30. אסף נבו, ‏ישראל במקום ה-8 ב"ג'וניור אירוויזיון", באתר ‏מאקו‏, 2 בדצמבר 2012
FPV F6

FPV F6 היא מכונית משפחתית גדולה המוגדרת "מכונית שרירים", מתוצרת יצרנית הרכב האוסטרלית Ford Performance Vehicles (אנ'), חברת בת של קונצרן הרכב פורד אשר יוצרה בין השנים 2004–2014. דגם "FPV F6" התבסס על דגם "Ford Falcon XR6 Turbo sports sedan". 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - טנדר "BA MKII" (יוצר בין השנים 2004 - 2005) "BF MKI" (יוצר בין השנים 2005 - 2006) "BF MkII" (יוצר בין השנים 2006 - 2008) "FG MKI" (יוצר בין השנים 2008 - 2011) "FG MKII" (יוצר בין השנים 2011 - 2014, מחיר היחידה בשנת 2012 עמד על 64,890 דולר) דגם "FPV F6", שנת 2011 דגם "FPV F6" מודל "Typhoon" מסדרת (BF) דגם "FPV F6" מודל "Typhoon" מסדרת (BF) דגם "FPV F6" דגם "FPV F6" דגם "FPV F6" מודל "Typhoon" מסדרת (BF) דגם "FPV F6" דגם "FPV F6" מודל "Typhoon" מסדרת (BF) דגם "FPV F6" מודל "Typhoon" מסדרת (BF) דגם "FPV F6" מודל "Typhoon" מסדרת (BF) דגם "FPV F6" - טנדר דגם "FPV F6" - ניידת משטרה דגם "FPV F6" - ניידת משטרה מדיה וקבצים בנושא FPV F6 בוויקישיתוף FPV F6, סרטון באתר יוטיוב דגם "FPV F6" webcitation.org דגם "FPV F6" motoring.com.au/fpv-f6-2008-review דגם "FPV F6" - מבחן דרכים caradvice.com.au/48162/fpv-f6-310-review-road-test דגם "FPV F6" מודל fpv-tornado webwombat.com.au/motoring/news_reports/fpv-tornado דגם "FPV F6" סדרה MkII carsguide.com.au/car-reviews
הופמניאדה

"הופמניאדה" (ברוסית: Гофманиа́да) הוא סרט רוסי סטופ מושן באורך מלא בהפקת סויוזמולטפילם, על בסיס שלושה סיפורים של ארנסט תיאודור הופמן — "צאכס הקטן", "קדרת הזהב" ו"איש החול". בסרט, ישנה הקבלה בין העולם הדמיוני של יצירות הופמן לבין עבודתו כעובד ממשלה, מידע אשר נלמד מתוך מכתביו ויומניו. הפקת הסרט נמשכה 17 שנים, משנת 2001 עד 2018. תחילה האולפנים עבדו על החלק הראשון, סרט קצר באורך 30 דקות, שנקרא "ורוניקה" והושלם בשנת 2010. החלק השני, "הופמן וסודות השען" שהושלם בשנת 2018. בכורת הסרט נערכה ב-11 באוקטובר 2018. בשנת 2019, הסרט זכה בפרס סרט האנימציה הטוב של השנה בטקס פרסי נשר הזהב הרוסי ה-17. ולדימיר קושבוי - ארנסט הופמן \ אנסלם אלכסיי פטרנקו - איש החול \ המשפטן קופליוס פאבל ליובימצב - פאולמן \ תוכי חשאי אנה ארטמונובה - סרפנטינה \ ורוניקה \ אולימפיה סלאבה פולונין - הכומר המזויף אלכסנדר לנקוב - המכשפה אלכסנדר שירווינדוט - לינדורסט \ הסלמנדר "הופמניאדה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הופמניאדה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הופמניאדה, סרטון באתר יוטיוב, קדימון הסרט «Союзмультфильм» снимает кукольный артхаус по Гофману // Телеканал «Культура», 27.07.2015 "Фильмы * Союзмультфильм". new.souzmult.ru. אורכב מ-המקור ב-2015-11-16. נבדק ב-2016-07-18. "Фильмы * Союзмультфильм". new.souzmult.ru. אורכב מ-המקור ב-2014-10-08. נבדק ב-2016-07-18. Мировая премьера мультфильма "Гофманиада" состоится 19 июня в Шанхае, РИА Новости קדימון הסרט ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים רוסיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.