laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בורא עולם (גנוסיס)

בתורות הנוצריות הגנוסטיות, בורא העולם (ביוונית: δημιουργός, דמיורגוס) הוא חצי אל או אל פחוּת או השטן עצמו. הוא נוצר תוך הפריה עצמית של אמו סופיה. בתכשיטים שנמצאו דמותו מתוארת כבעלת ראש של אריה. על פי המרקיוניזם, הוולנטיניזם ועוד תורות גנוסטיות, מזוהה בורא העולם עם האל היהודי, האל שציווה את התורה ליהודים. הם מתארים אותו כאל רודף צדק, ואמת, רחמן ואוהב, שברא את העולם בעצמו. לפי המיתולוגיה הגנוסטית, בתוך המלאות האורגנית של האלוהות מתרוצצות ישויות אלוהיות רוחניות. אחת מהישויות הללו - ספירת החכמה - השתוקקה אל האלוהות הטובה, דבר שהוליד כנפל ישות שלילית - את האל הרע והדמוני דמיורגוס (שקרוי בשמות נוספים), שהוא אחד האיאונים בתוך הפלרומה של האלוהות, והוא שברא את העולם הגשמי בו אנו חיים, כאקט של מרידה באל העליון. מכאן שהעולם הזה הוא בעצם מעשה שטן. הדמיורגוס מתבטא כאלוהי הבשר והחומר, בניגוד לאל הטוב, אלוהי הרוח. אך הדמיורגוס לא הסתפק בכך, לפי המיתוס הגנוסטי הוא גנב 'ניצוצות' של קדושה והטמינם במעבה המציאות הגשמית. ניצוצות אלה הן נשמותיהם של בני האדם, או ליתר דיוק של הגנוסטים. האפשרות היחידה שבה נשמות אלו יכולות לצאת מתוך כבלי העולם החומרי בהם הן מצויות, היא בכוח הידיעה הפנימית - כשמגיע האדם לידיעה שהוא אינו שייך לעולם זה, אלא לעולם נעלה יותר, ונשמתו נתגלגלה אליו שלא ברצונה, הוא ישתחרר מכבלי העולם הזה ויחזור לאל הנעלם, לשורש האילן והמציאות כולה, שממנו נעקרה הנשמה שהשתלשלה בעל כורחה. הגנוסטיקנים זיהו את דמיורגוס עם אלוהי היהדות ואלוהי התנ"ך שברא את העולם. אך הוא לא רק ברא את העולם, אלא גם העניק לו את התורה - שאינה רוחנית ומטפיזית גרידא, אלא מכוונת לעולם הגשמי ולחיי המעשה הגופניים. מכאן שחוקיות העולם והתורה מקבילים זה לזה. מכך יוצא שהתורה היא פרי הביאושים של הדמיורגוס ומעין 'מעשה שטן', שיש לפרשה באופן קונספירטיבי, ויש לעקור אותה ואת נושאיה מהעולם. בעיני הגנוסטים, העולם כפי שהוא נראה כמעשה שטן, לכן מתקבל על הדעת שבוראו היה בעצמו שטן. הגנוסטים דוגלים בדואליות של טוב מול רע, רוחני מול חומרי וכיוצא בזאת. אם לפי תפיסה זו העולם החומרי הוא רע, הרי שגם יוצרו חייב להיות מרושע. המשמעות המקורית של המילה דמיורגוס היא אומן, בעל מלאכה (-אורגוס) המשרת את הציבור (דמוס) כלמור מומחה. המילה הפכה למונח פילוסופי ב"טימיאוס", אחד הדיאלוגים המאוחרים של אפלטון, כ-360 שנה לפני ישו. מדיה וקבצים בנושא בורא עולם בוויקישיתוף בורא עולם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בורא עולם, באתר MusicBrainz (באנגלית) בורא עולם, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרקוס ואלריוס מסאלה

מרקוס ואלריוס מסאלה (Marcus Valerius Messalla) היה מדינאי ומצביא רומאי, שפעל במלחמה הפונית השנייה וכפי הנראה גם לאחריה. מסאלה היה בנו של מרקוס ואלריוס מסאלה, קונסול שנת 226 לפנה"ס. ב-210 לפנה"ס, בשנה התשיעית למלחמה הפונית השנייה, נבחר למפקד הצי (praefectus classis) בסיקיליה (סיציליה). לפקודת מרקוס ואלריוס לאיווינוס, הקונסול של אותה שנה, נחת מסאלה עם חייליו באפריקה, פשט על סביבות אוטיקה, ושב אל ליליבאיום עם שלל רב ושבויים לאחר ארבעה-עשר ימים. כאשר הורה הסנאט ללאיווינוס למנות דיקטטור, בחר בפקודו מסאלה, אך הן הסנאט הן אספת הקנטוריות פסלו את המינוי. אפשר שאותו מסאלה היה גם פראיטור פרגרינוס ב-194 לפנה"ס וקונסול ב-188 לפנה"ס, אז הוקצתה לו הפרובינקיה ליגוריה יחד עם צבא קונסולארי; סמוך מאוד לסוף השנה שב מסאלה לרומא כדי לנהל את בחירת המגיסטראטים של השנה הבאה; הוא איחר להגיע למועד הנקוב, אף שלא היה דבר במהלכיו בפרוביניקה שהצדיק איחור מעין זה. ב-174 לפנה"ס היה מסאלה אחד משלושה שליחים שיצאו בשם הסנאט אל פרסאוס מלך מוקדון, וב-172 לפנה"ס התמנה לדקמוויר סאקרורום במקומו של מרקוס איימיליוס פאפוס שהלך לעולמו. ערך זה כולל חלקים מתורגמים של הערך "Mesalla" מתוך החיבור Smith, W. Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867, הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי בתוך: Perseus. Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1919-1959 . Livius, 27.5 . פראיטור שנת 194 – Ibid, 34.54, 34.55; קונסול שנת 188 – ibid, 38.35, 38.42; שליח הסנאט – ibid, 41.22; דקמוויר – ibid, 42.28 .
המפסיקורה

המפסיקורה (Hampsicora) היה ראש שבט סרדיני, אשר מרד ברומאים במהלך המלחמה הפונית השנייה ונכשל. לאחר מפלת הרומאים בקרב קאנאי (216 לפנה"ס) ניהל המפסיקורה מגעים חשאיים עם הקרתגים, והציע להם לשלוח חיילים אל סרדיניה כדי להוציאה משליטת רומא אויבתם. גישושיו מצאו אוזן קשבת בקרתגו, ועזרובעל, המכונה "הקרח" (Hasdrubal Calvus), נשלח עם צי וצבא כדי לחבור למורדים. אלא שקודם הגעת הקרתגים אל סרדיניה ובעוד המפסיקורה עצמו עסוק בגיוס חיילים בלב האי, נחפז בנו היאוסטוס (Hiostus) להיכנס לקרב עם הפראיטור טיטוס מאנליוס טורקוואטוס (Titus Manlius Torquatus), אך נחל תבוסה. בואו של עזרובעל שינה אומנם את פני הדברים, אך לא לזמן רב. במהלך התקפתם המשותפת על קאראליס (Caralis), בירת הפרובינקיה, נתקלו עזרובעל והמפסיקורה במאנליוס, ובקרב שהתלקח הוכו מכה ניצחת. היאוסטוס נהרג בקרב, והמפסיקורה, שהצליח למלט את נפשו משדה המערכה, שם קץ לחייו כשהגיעה אליו הידיעה על מות בנו. אירועים אלה התרחשו בקיץ שנת 215 לפנה"ס. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהחיבור Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867 הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי בתוך: Perseus. Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1919-1959 . Livius, 23.32, 40, 41 .
שעה מכושפת: אל תחשבו על זה

שעה מכושפת: אל תחשבו על זה (באנגלית: The Haunting Hour: Don't Think About It) הוא סרט טלוויזיה לפי ספרו של ר.ל. סטיין שעלה על מסך הטלוויזיה בשנת 2007. בתפקידים הראשיים משחקים אמילי אוסמנט בתפקיד קאסי וקודי לינלי בתור שון. הסרט יצא על גבי DVD בתאריך 4 בספטמבר 2007. הוא שודר לראשונה בקרטון נטוורק ב-7 בספטמבר 2007. בהשראת הסרט הופקה סדרת טלוויזיה בשם "שעה מכושפת", אשר שודרה במקור החל משנת 2010 עד 2014. קאסי (אמילי אוסמנט) היא נערה מתבגרת בת 13, גותית ומרדנית. כאשר היא עוזבת את בית ספרה הישן ועוברת לשכונה חדשה ולבית חדש היא חייבת למצוא דרכים אחרות להעביר את הזמן והיא עושה זאת כשהיא מציקה לאחיה הקטן מקס ולילדים בבית ספרה, במיוחד למלכת נשף התחפושות, פריסילה. כאר היא הולכת לספריה היא נתקלת בחנות מסתורית בשם: חנות ליל כל הקדושים. היא נכנסת ונתקלת במגוון דברים מפחידים כאשר המוכר מפנה אותה לאגף הספרים. כשהיא מגיעה לשם היא רואה שישנו רק ספר אחד ושמו: "הדבר המרושע". היא חוזרת לביתה עם הספר ומתבשרת כי היא חייבת ללוות את אחיה הקטן לאסוף ממתקים. כשהם חוזרים הוא הורס לה בטעות עבודה של בית-ספר והיא מחליטה לקרוא לו את הספר על אף פחדיו מסיפורים מפחידים. היא מתעלמת מההוראה בתחילת הספר: "אל תקראו בקול רם" ומקריאה את הסיפור על חיה מפחידה שמאכילה את צאצאיה בבשר חי שהיא תופסת. הספר מסתיים במילים: "אל תפחדו, אל תיראו ואל תשתגעו מהקריאה, החיה לא אמיתית, אלא אם כן חושבים עליה." כאשר מקס חושב על החיה היא קמה לחיים וחוטפת אותו מהמיטה. כך היא עושה גם לשליח פיצה ולפרסילה. כאשר שון (קודי לינלי) הילד המקובל של השכבה רואה את זה הוא רץ לקאסי והם יוצאים למסע כדי להרוג את המפלצת. בסופו של הסיפור הם מנצחים אותה ותוך כדי גם מתאהבים זה בזה. קאסי קלר - אמילי אוסמנט מקס קלר - אלכס ויזנריד שון רנפורד - קודי לינלי פריסילה רייט - בריטני קוראן מוכר בחנות - טובין בל איילין קלר - מישל דאפי ג'ון קלר - ג'ון הוקינסון מוכר הפיצה - מייקל דיקסון ה-2 רלף - נייג'ל אש עשיית הסרט וידאוקליפ מיוחד של אמילי אוסמנט עם השיר "I Don't Think About It" משחק מולטימדיה מסע לעולם הדמיון של ר. ל. סטיין. אמילי אוסמנט, "I Don't Think About It" אדם מרין, "Still Alright" פיילד פלייט, "Tell Me" אתר האינטרנט הרשמי של שעה מכושפת: אל תחשבו על זה "שעה מכושפת: אל תחשבו על זה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שעה מכושפת: אל תחשבו על זה", באתר נטפליקס "שעה מכושפת: אל תחשבו על זה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תערובת

תערובת היא מערכת של שניים או יותר חומרים שונים: יסודות, תרכובות או שניהם יחד, המקיימים ביניהם אך ורק קשרים בין-מולקולריים (להבדיל מבין אטומיים) ובכך שומרים על תכונותיהם הכימיות והפיזיקליות. דוגמה לתערובת היא מים ושמן שעורבבו יחדיו. תרכובת גם היא מורכבת מחומרים שונים, אך הללו קשורים ביניהם בקשרים תוך-מולקולריים, דבר המקנה לתרכובת תכונות עצמאיות משלה, אשר בדרך כלל שונות מאוד מהתכונות של החומרים המרכיבים אותה. ישנם שני סוגים של תערובות: תערובת הומוגנית (אחידה) ותערובת הטרוגנית (לא אחידה). תערובת הומוגנית היא תערובת שבה אי אפשר להבחין בין מרכיבי התערובת, גם מבעד למיקרוסקופ אופטי; תערובת הומוגנית נקראת גם בשם תמיסה, לדוגמה: סגסוגת. בתערובת הטרוגנית ניתן להבדיל בין מרכיבי התערובת; לדוגמה: בוץ, בו ניתן להבחין בגרגירי החול ומים. קיימות גם תערובות הטרוגניות שלא ניתן להבחין בין מרכיבי התערובות מחמת קוטנם, אולם ניתן להבחין בהם באמצעים אופטיים. תערובות אלו מכונות תערובות קולואידיות. לתערובות יש שמות שונים לפי מצבי הצבירה של החומרים בהן. תחליב הוא תערובת דמוית חלב, של נוזל שומני בנוזל המתערבב במים בקלות. סוג זה של תערובת נוטה להיפרד בקלות. החלב התעשייתי, להבדיל מחלב ישירות מן הפרה, עובר תהליך המגון אשר מיועד לאחד את מרכיבי החלב לידי תערובת אחידה. לאחר הקפאה עשוי החלב להיפרד למרכיביו. תרחיף הוא תערובת של אבקה בנוזל. תרופות ילדים רבות (סירופים) משווקות באופן זה. גם סוג זה של תערובת נוטה להיפרד, ודרוש ניעור לפני השימוש בתרופה. הסגסוגת היא תערובת מתכות, אשר אינה נוטה להיפרד בנקל. אטומי כל מתכת מסודרים עדיין בגרעינים שלמים בתוך הסגסוגת. גרעיני המתכת מהווים גבישים זעירים, שבתוכם דומה מבנה המתכת למבנה הרגיל שלה, כאשר היא טהורה. אך הגרעינים משולבים אלה באלה במבנה חזק ויציב. בתחומים רבים יש צורך להפריד תערובת למרכיביה, למטרות מגוונות כמו טיהור מים, הפקת מתכות, הפרדת תוצרי נפט, ניתוח וזיהוי דוגמה כימית, ועוד. שיטות הפרדה מנצלות הבדלים בתכונות החומרים בתערובת. להלך מספר דוגמאות: סינון מנצל הפרדי גודל בין חלקיקים, כמו חלקיקי מוצק במים. המסה מנצלת הבדלי מסיסות בין חומרים שונים - לדוגמה, מלח בישול (נתרן כלורי) מתמוסס בקלות במים, אך מלחים רבים אחרים לא. זיקוק מנצל הבדלים בטמפרטורת הרתיחה של החומרים בתערובת. קולואיד תערובת רצמית תמיסה תרכובת
נעל"ה

נעל"ה (נוער עולה לפני הורים) היא תוכנית של משרד החינוך המאפשרת לבני נוער יהודים מרחבי העולם ללמוד במשך שלוש עד ארבע שנים בתיכונים בישראל ולקבל תעודת בגרות ישראלית ללא צורך בידיעת עברית קודמת. התוכנית מתקיימת במימון מלא של משרד החינוך הישראלי, ובכלל זה מימון של כרטיס טיסה מכל יעד בעולם, מימון מלא של הלימודים, ספרי הלימוד וכלי כתיבה, וכן של ביטוח רפואי, לינה בתנאי פנימייה, דמי נסיעה בישראל, דמי כיס, תקציב ביגוד, כרטיס חיוג ועוד. מועמדים פוטנציאליים לתוכנית נדרשים לעמוד בכמה תנאי סף ולעבור יום מיונים הכולל ראיונות ומבחני ידע ואישיות. המתקבלים לתוכנית לומדים במעמד סטודנטים מחו"ל בישראל. הם אינם נדרשים לשנות את אזרחותם או לעלות לישראל בזמן התוכנית או בסיומה, ויכולים לעזוב אותה גם בעיצומה. בוגרי התוכנית זכאים למימון של שתי שנות לימודים אקדמיים בכל אוניברסיטה בישראל. התוכנית נוסדה בשנת 1992 ומאז השתתפו בה מעל 17,000 בני נוער. כ־90% מהם נשארו בישראל[דרוש מקור], וכ־60% מהוריהם עולים לארץ גם כן[דרוש מקור]. כשני שלישים מהמשתתפים בתוכנית מגיעים מרוסיה ומאוקראינה. כשליש מהמשתתפים הם ממדינות המערב: ארצות הברית (מאז 2002), אורוגוואי, ארגנטינה, ארצות הברית, בוליביה, ברזיל, בריטניה, גרמניה, דרום-אפריקה, הולנד, הונגריה, זימבבואה, מקסיקו, פרגוואי, פרו, צ'ילה, צרפת, קולומביה ורומניה. בני שהתקבלו לתוכנית מגיעים לישראל בקיץ שלפני שנת הלימודים של כיתה ט'-י"א או בתחילת שנת הלימודים. הם והוריהם בוחרים יחד את בית הספר שבו ילמדו. קבוצות נעל"ה לומדות בבתי-ספר ברחבי הארץ. משתתפי התוכנית משודכים לרוב גם למשפחה מארחת מקומית, שהקשר איתה נמשך לרוב גם לאחר סיום הלימודים בתיכון (קרי, במהלך השירות הצבאי ואחריו). החל משנת 1997 ניתן שם לכל מחזור: יוליה מירסקי וז'נה בר, מפעל נעלה: מבט מחקרי על שמונה עשרה שנות תוכנית נעל"ה, תל אביב, צבעונים, 2010. מדיה וקבצים בנושא נעל"ה בוויקישיתוף תוכנית נעל"ה - האתר הרשמי של התוכנית. תוכנית נעל"ה באתר האגודה לקידום החינוך.
אסטראה

אסטראה (ביוונית עתיקה: Ἀστραῖα) היא האלה הבתולה של הצדק, התמימות והטוהר במיתולוגיה היוונית. היא מתוארת לעיתים כאוחזת במאזניים. אסטראה ידועה בתור האלה האחרונה שחייתה לצד בני האדם במהלך תור הזהב של האנושות. לפיכך, היא מהווה לעיתים דמות סמלית לאדם טהור שמביא עמו תקופה של שגשוג, או לחלופין, שעזיבתו מביאה תקופה נחשלת של נבילה. אין לבלבל בינה לבין אסטריה, בתם של קויוס ופויבה ואחותה של לטו. לעיתים קיימת התמזגות של אסטראה עם דיקה, אלת הצדק ובתם של זאוס ותמיס, והן חולקות מיתוסים דומים. אמה של אסטראה היא אאוס, אלת השחר; ואביה אסטראוס, המכונה "אבי הכוכבים". בין אחיה ניתן למנות את ארבעת רוחות השמיים. לפי היצירה "פנומנה" מאת ארטוס, אסטראה חיה בשלווה לצד בני האדם בתור הזהב של האנושות. בני האדם עוד לא הכירו מלחמות, עוד לא אכלו בעלי חיים ולא שטו בים. הם נהנו מהשפע של האדמה שהזינה אותם. בעידן הכסף, ראתה אסטראה את תחילת השחתתם של בני האדם. היא התרחקה מהם במגוריה ולא התערבבה עמם עוד, היא הטיפה להם על אובדן מוסריותם והתרחקותם מאבותיהם. לבסוף הגיע עידן הנחושת, הדור הראשון בו אנשים חישלו חרבות ואכלו בעלי-חיים. אסטראה תיעבה את הדור הזה ועזבה את הארץ אל השמיים. ביצירות אחרות בהן המיתוס מסופר אסטראה עזבה את הארץ במהלך דור הברזל. גם ביצירות אלו הגורם לעזיבתה הוא השחתתם של בני האדם, עם דגש על הופעתן של מלחמות ותאוות בצע. לאחר עלייתה לשמיים הפכה אסטראה לקבוצת הכוכבים בתולה והמאזניים שהיו עמה הפכו לקבוצת הכוכבים מאזניים. גרסאות אחרות מייחסות את קבוצת הכוכבים מאזניים לאלת הצדק דיקה. בתולה (קבוצת כוכבים) מדיה וקבצים בנושא אסטראה בוויקישיתוף ארטוס, פנומנה. שורות 96-136. אובידיוס, מטמורפוזות. ספר I שורות 149-150 סנקה, אוקטביה. מערכה שנייה.
עזרובעל (קאלבוס)

עזרובעל, המכונה "הקירח" (Hasdrubal Calvus), היה מצביא קרתגי שנשלח בראש צבא אל סרדיניה, במהלך המלחמה הפונית השנייה, כדי לסייע ליושבי האי למרוד ברומא. המרד שהצית ראש השבט הסרדיני המפסיקורה בשנת 215 לפנה"ס עורר תקווה בקרב מנהיגי הקרתגים כי יוכלו להשיב לעצמם את השליטה באי, שניטלה מהם בעקבות מפלתם במלחמה הפונית הראשונה. על כן, כשפנה אליהם המפסיקורה בבקשת סיוע, לא היססו, והעמידו את עזרובעל בראש צי וצבא השווים בגודלם לאלו אשר נשלחו אל מאגו הנלחם בהיספניה (ספרד). סערה עזה הסיטה את צי המשלוח מנתיבו, האוניות נטרדו אל חופי האיים הבלאריים, ושם התעכבו זמן רב לצורך תיקון הנזקים החמורים שנגרמו להן. בינתיים קיבלו האירועים בסרדיניה מפנה לרעה מבחינת עזרובעל, אך חרף כך הוא הנחית את כוחותיו באי וצירפם לאנשיו של המפסיקורה. השניים פשטו על אדמות השבטים האוהדים את הרומאים וכבר היו לוכדים את קאראליס (Caralis), בירת הפרובינקיה, אלמלא נתקלו בצבאו של מאנליוס. הקרב בין הצדדים הסתיים במפלה מוחצת של הקרתגים ובעלי בריתם. עזרובעל עצמו נפל בשבי והובל בתהלוכת ניצחון שערך מאנליוס ברומא. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהחיבור: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1873, הנמצא כיום ברשות הציבור. העתק דיגיטלי בתוך: Perseus. Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA) Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1919-1959 . Livius, 23.33, 34, 40, 41 .
משלים (תחביר)

משלים (בלועזית: קומפלמנט) הוא רכיב תחבירי, שמוסיף או משלים לקורא מידע אודות שם עצם או פועל. משלים הפועל הוא חלק המשפט המוסיף מידע לנשוא הפועלי. נוהגים להבדיל בין משלים מוצרך שחיוני לשלמות המשפט ובין משלים שאינו מוצרך (או בשמו האחר נספח), שרק מוסיף מידע למשפט וניתן להשמיטו. על פי הבלשנות הגנרטיבית, ההבדל העיקרי בין המשלים המוצרך לנספח הוא שהמשלים מקבל תפקיד תטא (אנ') מהפועל ואילו הנספח לא מקבל תפקיד תטא. מבחינת התחביר, המשלים מנותח כאחות לפועל והנספח מנותח כאחות לרמה הבאה של הפועל. ערך מורחב – מושא המושא הוא משלים מוצרך שהוא האובייקט שעליו נעשית הפעולה בנשוא. ערך מורחב – תיאור התיאור הוא משלים שאינו מוצרך. משלים מקום מחויב הוא משלים מוצרך שבדומה לתיאור מקום עונה על השאלה "איפה?". לפי "תאורית הסמנטיקה הגנרטיבית" הפועל מתייחס לפרופוזיציה, התרחשות מסוימת בעולם המציאות. בפרופוזיציה זו יכולים לקחת חלק: שחקן אחד - כמו בפרופוזיציות שקשורות במצב או בכניסה למצב מסוים כגון: "מנוחה" ו"שינה". שני שחקנים - למשל בפרופוזיציה של יצירה משתתפים היוצר והמוצר. שלושה שחקנים - למשל בפרופוזיציה של העברת משהו למישהו משתתפים הישות המעבירה, הישות המועברת והישות שאליה מעבירים. בפעלים כמו "גר", "הניח", "נסע" וכו', יש למקום תפקיד הכרחי בפרופוזיציה. לכן במשפטים "דוד גר ברעננה", "מיכל הניחה את המשקפיים על השידה" ו"משה נסע לפתח תקווה" משלימי הפועל הם מוצרכים. בתאורית הסמנטיקה הגנרטיבית פעלים אלה נקראים פעלים לוקטיביים. המשלימים במשפטים לעיל לא יכולים להיחשב כמושא מכיוון שלא נעשית עליהם פעולה, אך גם לא יכולים להיחשב כתיאור מקום מכיוון שהם מוצרכים. לכן משלימים אלה מוגדרים כ"משלים מקום מחויב". ערך מורחב – לוואי משלים השם נקרא גם לוואי, והוא לעולם יהיה בלתי־מוצרך. משלים שם מתאר את שם העצם שאליו הוא מתלווה. פנינה טרומר, משלימי הפועל: המושא, משלים המקום המחויב, התיאור - מנקודת מבט סמנטית, אתר עמלנט ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוגוסט הירט

אוגוסט הירט (בגרמנית: August Hirt; ‏28 באפריל 1898, מנהיים – 2 ביוני 1945, היער השחור) היה האופט-שטורמפיהרר באס אס. שימש כיושב-ראש אוניברסיטת הרייך בשטרסבורג שבצרפת בזמן הכיבוש הגרמני בתקופת מלחמת העולם השנייה. ידוע שערך ניסויים בבני-אדם והיה פושע מלחמה ופושע נגד האנושות. נולד בשנת 1898 במנהיים לאיש עסקים שווייצרי. שירת במלחמת העולם הראשונה ובשנת 1916 נפצע בלסת. בזכות הפציעה קיבל את אות צלב הברזל וחזר למנהיים. אחרי המלחמה החל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. בשנת 1921 קיבל באופן רשמי את אזרחותו הגרמנית. בשנה שלאחר מכן קיבל את הדוקטורט שלו ברפואה ועבד באוניברסיטה. בשנת 1930 קיבל את תואר הפרופסור. הצטרף לאס אס ב-1 באפריל 1933. בשנת 1937 מונה לדרגת האופט-שטורמפיהרר, אף על פי שהצטרף למפלגה הנאצית רק כחודשיים לפני כן. בשנת 1938 החל לעבוד גם באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. הירט פעל בחברת אננארבה יחד עם וולפרם סיברס וברונו בגר. בתקופה זו, השתמש בגופות ובעצמות בני-אדם יהודים ממחנה הריכוז דכאו שנשרפו או הורעלו בגז כדי לערוך בהן ניסויים. בין השאר, ניסויו כללו שימוש במסקלין כרעל. אוסף הגולגולות והשלדים היה ניסיון של הנאצים ליצור תצוגה אנתרופולוגית של גולגולות ושלדים במטרה לבסס "מדעית" את תורת הגזע, להציג את הנחיתות הגזעית של "הגזע היהודי" ולהדגיש את מעמדם של היהודים כאונטרמנשן ("תת-אדם"), בניגוד לגזע הגרמני, העל-אוברמנשן הארי ("על-אדם"). האוסף היה אמור להיות מאוכסן במכון האנטומי באוניברסיטת הרייך בשטרסבורג באזור אלזס. האוסף אושר על ידי רייכספיהרר האס אס היינריך הימלר, ועוצב על ידי אוגוסט הירט, רודולף ברנדט ווולפרם סיברס, המנהל הכללי של האננארבה. לקראת סיום המלחמה והידיעה הברורה על הפסד גרמניה, הפרויקט הופסק בספטמבר 1944 והירט נמלט. אמנם הירט ציווה על השמדת כל הראיות לקיום הפרויקט, אך ההשמדה מעולם לא בוצעה במלואה. מרבית מהגופות נקברו בשנים שלאחר המלחמה בשטרסבורג. ב-2 ביוני 1945, כחודש לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, אוגוסט הירט התאבד בסביבת היער השחור. ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים מדיה וקבצים בנושא אוגוסט הירט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פקטין

פקטין הוא רב-סוכר המצוי בדופן התא בתאים צמחיים. הפקטין מהווה מרכיב חשוב בדפנות תאים בפירות. בסוף תהליך הפירוק שלו הופך פקטין לחומצה פקטינית. פירוק זה במהלך הבשלת הפרי הופך אותו לרך יותר. תפוחים, שזיפים ותפוזים מכילים כמויות ניכרות של פקטין, בעוד שהוא נדיר בתותי שדה. הפקטין מסונתז באברון הגולג'י בתא ויוצר מטריצה שבה משולבים סיבי ההמיצלולוז בדופן התא. כאשר הוא בתוך התא, הפקטין מכיל התמרות מתיליות שמונעות ממנו קישור לסידן על מנת שלא ייווצר ג'ל בתוך התא. עם היציאה מהתא האנזים פקטין מתיל אסטראז מסיר את הקבוצה המתיליות וחושף קבוצת קרבוקסיל ליצירת קשרים כימיים. ההרכב המולקולרי של הפקטין משתנה, הן מבחינת אורכי השרשראות הסוכריות והן בשילובים ובסוגים של החד-סוכרים. בתנאים חומציים, הפקטין יוצר ג'ל, ובשל תכונה זו משתמשים בו בייצור ריבה וג'לי. כתוסף מזון מסומן בקוד E440. הבישול הופך את הפקטין לרך ונגיש יותר לאינטראקציה עם חומרים אחרים. בישול תפוח (או פירות אחרים עשירים בפקטין) גורם לשבירה חלקית של שרשראות הפקטין הארוכות לקטעים קצרים יותר. כך מולקולות מים וחומרים אחרים "לחדור" בין שרשראות הפקטין ולפרק אותן. בבישול ביתי, ובמיוחד בבישול הטבעוני, נהוג להשתמש ברסק של פירות המכילים פקטין בריכוז גבוה, כגון תפוחים או בננות, כתחליף צמחי לביצים, לצורך "הדבקה" של קציצות, לביבות, עוגות וכיוצא באלה. פקטין משמש לעיתים קרובות כמרכיב בסירופ נגד שיעול, בשל יכולתו לצפות את הטרכיאה העליונה ולמנוע את הפרכוסים הקודמים לשיעול. במהלך השנים פורסמו מחקרים שונים שטענו לתועלות של הפקטין נגד רמות גבוהות של כולסטרול ונגד טרשת עורקים. מפעל קטן לייצור פקטין של חברת ציטרופקט פעל בשנות ה-40 של המאה ה-20 בבני ברק. בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל יובא כמעט כל תצרוכת הפקטין מחוץ לארץ. בשנת 1946 דווח על תוכניות להקים שני מפעלים מרכזיים לייצור פקטין. בשנת 1950 פורסם על כוונה של "פרי תנובה" להקים מפעל לייצור פקטין מקליפות לימונים שתספק את התצרוכת הישראלית. בשנת 1951 פרסמה המועצה המדעים לקידום התעשייה והחקלאות בישראל שהושלם פיתוח תהליך ייצור פקטין מקליפות תפוזים. בתחילת 1956 אישר משרד התעשייה והמסחר ליכין-חק"ל הקמת מפעל לייצור פקטין בסיוע ממשלת ישראל. בתחילה פורסם שהמפעל יוקם בתל מונד, אך לאחר מכן הוחלט להקימו בצמוד למפעלי יכין בפתח תקווה כדי להקל על העברת חומר הגלם של קליפות תפוזים למפעל. מבנה המפעל הושלם באוגוסט 1959, וב-15 בינואר 1960 נחנך המפעל בנוכחות פנחס ספיר. ביולי 1999 בוטלה ההכרזה על יכין כמונופול בתחום הפקטין. איך עובד פקטין?, באתר "מדע בצלחת", 4 בינואר 2016 science/pectine פקטין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פקטין, דף שער בספרייה הלאומית פקטין-תרופה לטרשת העורקים?, הארץ, 19 באפריל 1965 רמת גן דליקה, דבר, 15 בפברואר 1948 יצחק בלומברג, ענף העתיד להעסיק אלפי פועלים, משמר, 29 במרץ 1946 ייצור רסק עגבניות בפרי תנובה, דבר, 19 באוקטובר 1950 המועצה מדעית לקידום התעשייה והחקלאות בישראל, דבר, 1 בינואר 1952 נתן בן נתן, יומן כלכלי, מפעלי תעשיה וחקלאות, דבר, 8 בפברואר 1956 יכין תקים מרכז תעשייתי להדרים בדרום הארץ, דבר, 15 באוגוסט 1957 ביח"ר לפקטין יוקם בפ"ת, דבר, 17 באוגוסט 1958 הושלם הבנין למפעל לייצור פקטין, הצופה, 20 באוגוסט 1959 התחילה העבודה במפעל המורחב יכין שימורים, דבר, 13 בינואר 1960 נחנך המפעל ליצור פקטין, למרחב, 17 בינואר 1960 הודעה על ביטול הכרזה על קיומו של מונופולין, 5 ביולי 1999, ילקוט הפרסומים 4793, עמ' 5097
סאסקס

סַאסֶקְס (באנגלית: Sussex) הוא מחוז היסטורי בדרום-מזרח אנגליה, מדרום ללונדון, ששטחו 3,783 קמ"ר ומתגוררים בו 1,609,500 תושבים (2011). הוא גובל בקנט, סארי, המפשייר ובתעלת למאנש. סאסקס הוא מחוז היסטורי הידוע כאזור בעל גבעות רבות, מישורים ויערות. המחוז מייצא מוצרי-חקלאות רבים כמו עופות, בקר, פירות וירקות ואין בו כמעט תעשייה. מאז שנת 1888 המחוז מחולק לשניים: מזרח סאסקס, עיר מחוז: לואס (Lewes) מערב סאסקס, עיר מחוז: צ'יצ'סטר (Chichster) מחוז סאסקס משמש גם כפרוור מגורים בשל קרבתו לבירה לונדון. כיום דוכס סאסקס הוא הנסיך הארי, דוכס סאסקס, ודוכסית סאסקס היא מייגן, דוכסית סאסקס. מדיה וקבצים בנושא סאסקס בוויקישיתוף אלי אופיר, ‏מחוז סאסקס - אנגליה הכפרית מדרום ללונדון, באתר GoTravel גלית עדות, ‏פיסה מהעבר: שעת נסיעה מלונדון נמצאת אנגליה של האגדות, באתר מעריב אונליין, 9 בנובמבר 2017 סאסקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.