אה"מ מארס (1896)

אה"מ מארס (אנגלית: HMS Mars) הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט של הצי המלכותי מסדרת מג'סטיק, האונייה השביעית בסדרה שכללה תשע אוניות. האונייה הונחה במספנת האחים ליירד ביוני 1894, היא הושקה במרץ 1896, והיא הוכנסה לשירות בצי ביוני 1897. היא הייתה חמושה בסוללה ראשית של ארבעה תותחי 12 אינץ' (305 מילימטרים) וסוללה משנית של 12 תותחי 6 אינץ' (152 מילימטרים), ויכלה להגיע למהירות מרבית של 16 קשרים (30 קמ"ש). מארס שירתה בצי התעלה לאחר כניסתה לשירות והייתה נוכחת בסקירת צי ההכתרה עבור אדוארד השביעי ב-1902. היא צומצמה זמנית למילואים במרץ 1906 לפני שחזרה לשירות בצי התעלה באוקטובר. במרץ שלאחר מכן היא שובצה לצי הבית. כאשר המתיחות באירופה עלתה באופן דרמטי בסוף יולי 1914, מארס גויסה עם שלוש מאחיותיה בשייטת אוניות המערכה התשיעית, שהתבססה כספינת שמירה בהאמבר. בדצמבר היא הועברה לפטרול דובר, אם כי בפברואר 1915 היא הוצאה מכלל פעילותה בבלפסט ופורקה מנשקה. מארס שימשה כספינת תובלת חיילים במהלך מערכת הדרדנלים לפני שהוסבה לספינת אם. היא נשארה בשירות עד יולי 1920; האונייה הישנה נמכרה לגרוטאות במאי 1921 והתפרקה בנובמבר. מארס הייתה באורך כולל של 421 רגל (128 מטרים), רוחב של 75 רגל (23 מטרים) ושוקע של 27 רגל (8.2 מטרים). הדחק האונייה היה עד 16,060 טונות ארוכות (16,320 טונות) במעמס מלא. מערכת ההנעה שלה כללה שני מנועי קיטור תלת דרגתיים של 3 צילינדרים, המונעים על ידי שמונה דוודי צינורות אש גליליים על בסיס פחם. עד 1907–1908, היא הונעה מחדש עם דגמים המופעלים על ידי נפט. המנועים שלה סיפקו מהירות מרבית של 16 קשרים (30 קמ"ש) במהירות של 10,000 כוחות סוס (7,500 קילוואט). האונייה נחשבה לאוניית ים טובה עם גלגול קל ויכולת הפלגה טובה, למרות שסבלה מצריכת דלק גבוהה. היה לה צוות של 672 קצינים ומלחים. האונייה הייתה חמושה בסוללה ראשית של ארבעה תותחי BL 12 אינץ' (305 מ"מ) Mk VIII בצריחים עם תותחים, אחד מקדימה ואחד מאחורה. הצריחים הונחו על ברבטות בצורת אגס; לשש מאחיותיה היה אותו סידור, אבל לאחיותיה סיזאר ואילוסטריוס ולכל סדרות אוניות המערכה הבריטיות העתידיות היו ברבטות עגולות. מארס גם נשאה סוללה משנית של 12 תותחים QF 6 אינץ' (152 מ"מ)/40 קליבר. הם היו רכובים בקזמטים בשני סיפוני תותחים באמצע האונייה. היא גם נשאה 16 תותחי QF 12 פאונד ו-12 תותחי QF 2 פאונד להגנה מפני סירות טורפדו. היא הייתה מצוידת גם בחמישה צינורות טורפדו בקוטר 18 אינץ' (457 מ"מ), שארבעה מהם היו שקועים בגוף האונייה, כשהאחרון היה במשגר מותקן על הסיפון. למארס ולשאר האוניות בסדרה שלה הייתה חגורת שריון בעובי 9 אינץ' (229 מ"מ) מפלדת הארווי, שאיפשר הגנה שווה עם עלות נמוכה יותר במשקל בהשוואה לסוגי שריון קודמים. זה איפשר למארס ולאחיותיה חגורת שריון עמוקה וקלה יותר מאשר אוניות מערכה קודמות ללא אובדן הגנה. הברבטים לסוללה הראשית היו מוגנים עם שריון בעובי 14 אינץ' (356 מילימטרים), ולמגדל הניווט היה אותו עובי פלדה בצדדים. הסיפון המשוריין של האונייה היה בעובי 2.5–4.5 אינץ' (64–114 מילימטרים). מארס הונחה במספנת האחים ליירד בבירקנהד ב-2 ביוני 1894. היא הושקה ב-30 במרץ 1896. היא נכנסה לשירות ב-8 ביוני 1897 לשירות בצי התעלה, שם שירתה בפלגת פורטסמות'. היא נכחה בסקירת הצי בספיטהד לרגל יובל היהלום של המלכה ויקטוריה ב-26 ביוני 1897. קפטן הנרי ג'ון מיי מונה למפקד האונייה ב-5 בינואר 1899, והוחלף על ידי קפטן הנרי דיקון בארי שמונה למפקד בספטמבר 1900. היא השתתפה בסקירת צי ההכתרה עבור המלך אדוארד השביעי ב-16 באוגוסט 1902, ובחודשיים שלאחר מכן היא הייתה חלק משייטת שביקרה בנאפפליו ובמפרץ סודה בכרתים לתמרונים משולבים בין ציי התעלה והים התיכון. ב-16 באוגוסט 1904, החלה מארס בשיפוץ בפורטסמות'. במהלך חידושה, צי התעלה הפך לצי האטלנטי בארגון מחדש ב-1 בינואר 1905, והיא נשארה ביחידה ששמה שונה. השיפוץ שלה הושלם במרץ 1905. שירותה בצי האטלנטי הסתיים ב-31 במרץ 1906, כשהיא נכנסה לעתודה בפורטסמות'. מארס הופעלה מחדש בפורטסמות' לשירות בצי התעלה החדש ב-31 באוקטובר 1906. שירות זה הסתיים כאשר הושבתה בפורטסמות' ב-4 במרץ 1907. מארס הופעלה מחדש ב-5 במרץ 1907 לשירות בפלגת דבונפורט של צי הבית החדש שאורגן בינואר 1907, והתבסס בדבונפורט. במהלך שירות זה, היא עברה שיפוצים בשנים 1908–1909 ו-1911–1912. ביולי 1914 החל הצי המלכותי בגיוס זהירות כשהמלחמה החלה להיראות קרובה. כחלק מכך, מארס ואחיותיה האוניות הניבאל, ויקטוריוס ומגניפיסנט, הקימו את שייטת אוניות המערכה התשיעית ב-27 ביולי 1914, שהוצבה בהאמבר כדי להגן על החוף הבריטי; מארס נשארה שם כספינת שמירה לאחר ששייטת אוניות המערכה התשיעית פורקה ב-7 באוגוסט 1914. מארס הועברה לפטרול דובר ב-9 בדצמבר 1914, והתבססה בדובר זמן קצר לפני שעברה לפורטלנד ב-11 בדצמבר 1914. היא התבססה בפורטלנד עד פברואר 1915. אוניות הסדרה מג'סטיק היו עד אז אוניות המערכה הוותיקות והפחות יעילות בשירות בצי המלכותי. בפברואר 1915, עברה מארס לבלפסט, שם היא הושבתה ב-15 בפברואר 1915. במרץ ובאפריל 1915 היא פורקה שם מנשקה על ידי הרלנד ו-וולף, והשאירה רק ארבעה מתותחי ה-6 אינץ' (152 מ"מ) וכמה תותחים קלים יותר; תותחי ה-12 אינץ' (305 מ"מ) שלה נלקחו כדי לחמש את המוניטורים החדשים מסדרת לורד קלייב, ארל אוף פיטרבורו וסר תומאס פיקטון. לאחר מכן, היא הוצבה בלוך גויל באפריל 1915. בספטמבר 1915, מארס הופעלה מחדש לשרת כספינת תובלת חיילים במערכה בדרדנלים. מארס והאוניות האחיות שלה שפורקו באופן דומה הניבאל ומגניפיסנט, שפעלו גם הן כספינות תובלת חיילים, הגיעו למודרוס ב-5 באוקטובר 1915. בדרדנלים, מארס השתתפה בפינוי חיילי מדינות ההסכמה ממפרץ אנזא"ק ב-8 וב-9 בדצמבר 1915 ומ-West Beach בכף הלס ב-8 וב-9 בינואר 1916. במהלך הפינוי של ווסט ביץ', מארס הייתה עם חיפוי של תותחי ה-12 אינץ' (305 מ"מ) שלה לשעבר, המוצבים כעת על סר תומאס פיקטון. מארס חזרה לדבונפורט בפברואר 1916, ולאחר מכן הושבתה בצ'טם, שם עברה שיפוץ להסבה לספינת אם בנמל. היא הוקמה מחדש כספינת אם בנמל ב-1 בספטמבר 1916, ושירתה בתפקיד זה באינברגורדון עד יולי 1920. מארס הוכנסה לרשימת המכירה באינברגורדון ב-7 ביולי 1920. היא נמכרה לגריטה ב-9 במאי 1921 ועזבה את אינברגורדון לצורך גריטה ב-Briton Ferry בנובמבר 1921. מדיה וקבצים בנושא אה"מ מארס בוויקישיתוף