laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Girl Who Got Away

Girl Who Got Away הוא אלבומה הרביעי של דיידו. האלבום יצא ב-4 במרץ 2013. רוב הלחנים באלבום הם בסגנון אלקטרוני והוקלטו בין השנים 2008 ל-2012 בלונדון ובקליפורניה. המשתתפים העיקריים בעשיית האלבום הם דיידו ורולו ארמסטרונג. משתתפים נוספים הם ג'ון בריאון, בריאן אנו אשר עבד בעבר עם דיידו על אלבומה Safe trip Home, ריק נוואלס אשר הלחין בעבר עבור סלין דיון ומדונה, לסטר מנדז, גרג קורסטין ובילי קרייוון. בדומה ל-Safe Trip Home, החלה דיידו בשיתוף תכנים מן האלבום כחצי שנה לקראת צאתו במקביל לרכישה מוקדמת של האלבום באייטונז. בנובמבר, 2012 פרסמה את שם האלבום ובהמשך את עטיפת האלבום. בדצמבר, 2012 פרסמה את השיר השלישי מן האלבום - "Let Us Move On" לשמיעה חינמית. בהמשך פרסמה את רשימת השירים באלבום ובינואר, 2013 פרסמה את הסינגל No Freedom לשמיעה חינמית. ב-27 בפברואר הודלף אלבום לדיגיטל ספיי, מספר ימים לקראת השקת האלבום. האלבום הגיע לראש מצעד עשרת האלבומים הנמכרים ביותר באייטונז אנגליה, צרפת, גרמניה, ספרד, איטליה ועוד. סך מכירות אלבומי דיידו בעשור האחרון עומד על כ-38 מיליון עותקים. מידע על האלבום Girl Who Got Away באתר MusicBrainz מידע על האלבום Girl Who Got Away באתר AllMusic האלבום Girl Who Got Away באתר Discogs Apple - iTunes - iTunes Store - Charts - Top 10 Albums
תל תאומים

תֵּל תְאוֹמִים הוא יישוב קהילתי באזור הצפון בעמק בית שאן, כחמישה ק"מ מהעיר בית שאן. השייך למועצה אזורית עמק המעיינות. העבודות להקמת היישוב החלו בשנת 1982. היישוב יועד לאכלס צאצאים של תושבי שלושת יישובי "ביכורה": רוויה, רחוב ושדי תרומות ולהיות היישוב הרביעי ב"גוש" ביכורה. כמו כן, גם הוא השתייך מלכתחילה לארגון המושבים של הפועל המזרחי. על פי התכנון, נועד היישוב להיות מושב, אולם בהיעדר קרקע הוקם בתחילה כיישוב קהילתי. לכל בית צורפו 5 דונם עם הבטחה לעתיד של קרקעות נוספות שיילקחו משלושת מושבי ביכורה ומקיבוצי הסביבה. טקס העלייה על הקרקע התקיים במאי 1984 בנוכחות שר השיכון, דוד לוי ושר החקלאות, פסח גרופר. בשנת 2012 הוקמה במושב שכונה של קראוונים ובה גרו גרעין של משפחות אשכנזיות שהתחילו בתור 10 משפחות ועם הזמן גדלו ל40 משפחות. עם השנים עברה השכונה להרחבה של בנייה של בתים חדשים שהמשפחות בנו. החל משנת 2007 ועד שנת 2017 פעלה בתל תאומים מכינה קדם-צבאית העמק, שלאחר מכן עברה לקיבוץ כפר רופין. שם היישוב ניתן בגלל תל תאומים (תל א-תום) הנמצא בו. זה תל יישוב עתיק למן התקופה הכנענית הקדומה ועד לימי שיבת ציון ובתקופות הרומית והביזנטית. בחתך שנגרם עקב פעילות דחפור נחשפו בתל שכבות יישוב אחדות ובהן קירות בנויים ושכבות שרפה. שלושה תלים חלשו על גזרת עמק בית שאן במלחמת העצמאות: תל שלם (תל רדע'ה) מדרום לטירת צבי, תל מגדע (מוג'דה) ליד שלוחות ותל תאומים (תל א-תום). התלים נתפסו על ידי לוחמי היישובים ללא קרב לאחר שחיל המשלוח העיראקי נטש אותם. לאחר מספר ימים הוחזרו הלוחמים אבל לקראת ביקור משקיפי האו"ם לקביעת הגבולות, הוחלט לתפוס אותם שוב כדי לקבוע עובדות בשטח. הכוחות לא ידעו שהעיראקים תפסו בחזרה את התלים בנגוד להסכם הפסקת האש. אור ל-1 באוגוסט 1948 יצאו שלוש מחלקות לכבוש את התלים. מניר דוד יצאה מחלקה בפיקודו של משה שטורמן לכבוש את תל מגדע. המחלקה נתקלה באש ממנה נהרגו משה שטורמן ומיכאל ליטבק מניר דוד. משה שטורמן נהרג בסמוך למקום בו נהרג אביו, חיים שטורמן, ב-1938. משדה אליהו יצאה מחלקה לכבוש את תל א-תום אך נתקלה באש ושניים מאנשיה, אדם שנקל ומרדכי (מרקו) מורפוגו נהרגו. מטירת צבי יצאה מחלקה לכבוש את תל שלם אך נתקלה באש ונסוגה. לאור העובדה שהתלים לא נתפסו ושמשקיפי האו"ם עומדים להגיע, הוחל בהפגזת מרגמות של התלים. העיראקים נטשו את התלים בגלל ההפגזה והם נתפסו ללא קרב. על פסגת תל תאומים הוקמה תצפית ולידה שלט המספר על הקרב. מדיה וקבצים בנושא תל תאומים בוויקישיתוף הקרב על התלים באתר טירת צבי תל תאומים באתר הרשות לפיתוח הגליל תל תאומים - באתר תנועת אור אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יצחק מרידור, מושב (?) רביעי, דבר, 15 ביוני 1983 תל תאומים, מעריב, 31 במאי 1984 כל מקום ואתר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמ' 332, 1995 חצר ההנצחה, באתר בית חיים שטורמן הקרבות על התלים, באתר טירת צבי, קהילה-נט
I Know What I Like (In Your Wardrobe)

‎I Know What I Like (In Your Wardrobe)‎ הוא הסינגל הראשון של ג'נסיס שדורג במצעד סינגלים. הסינגל נלקח מהאלבום Selling England by the Pound. הסינגל יצא באוגוסט 1973, והפך ל"להיט קטן" באפריל1974 שבו דורג הסינגל במקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי. מילות השיר מדברות על גנן צעיר אשר לא רוצה להתבגר ולעשות דברים גדולים. הוא שמח ומאושר בכך שעובד עם מכסחת הדשא שלו. הציור "החלום" אשר צויר על ידי בטי סוונוויק הפך לעטיפת האלבום Selling England by the Pound, אשר השפיע על הסולן פיטר גבריאל לכתיבת השיר. לשיר מאפיינים רבים, כגון השפעה מהביטלס, השפעה של רוק פסיכדלי, שימוש בכלי הקשה ושימוש בסיטאר חשמלי על ידי מייק ראת'רפורד (בהופעות נוגן על ידי סטיב האקט עד עזיבתו את הלהקה). הקטע הנמוך שמנוגן בתחילת ובסוף השיר, הוא צליל של מלוטרון אשר נשמע כמו מכסחת דשא כדי להדגיש את סיפור השיר. אפקט זה נתגלה על ידי הסולן, פיטר גבריאל, בזמן שהקלידן טוני באנקס היה בהפסקת שירותים. בהופעות היו גרסאות שונות לשיר (למשל באלבום ההופעה Seconds Out), אשר כללו קטע אינסטרומנטלי יחד עם קטעים משירים אחרים של הלהקה כמו: "Visions of Angels",‏ "Blood on the Rooftops",‏ "Dancing with the Moonlit Knight"‏ ו-"Stagnation". לפעמים היו מבצעים קטעים של אמנים אחרים כמו: Don't Let Me Be Misunderstood. בהופעות מאוחרות המתופף פיל קולינס היה רוקד בזמן המנגינות האינסטרומנטליות, בזמן שהוא מנגן בתוף מרים. הריקודים של קולינס ניתנים לצפייה בסרטי ההופעות של הלהקה כגון: Genesis: In Concert ב-1997, The Way We Walk – Live in Concert ב-1992 ו-When in Rome 2007 ב-2007. "I Know What I Like" היה "להיט הפופ" של הלהקה בשנים המוקדמות שלה. בזמן הזה, להקות רוק מתקדם נמנעו מלהוציא סינגלים קצרים לשווקים. השיר נוגן ב-Top of the Pops עם הריקוד של קבוצת הריקוד Pan's People. בהופעות של הלהקה כגון ב־The Way We Walk ו־Turn It On Again: The Tour, השיר היה מבוצע בהופעות במחרוזות של שירים מהתקופה הישנה של הלהקה. בזמן הנגינה היו תמונות אשר הראו את התקופות המוקדמות של הלהקה. ב-1993, המנהיג לשעבר של מריליון, פיש, עשה גרסת כיסוי לשיר באלבומו Songs from the Mirror. הבי-סייד של הסינגל היה Twilight Alehouse, שיר על אדם בודד שמוצא נחמה בפונדק המקומי. שיר זה היה מבוצע בהופעות הלהקה מאז 1970 אך לא הוקלט עד 1973. Twilight Alehouse שוחרר לאחר מכן כחלק ממארז הלהקה, Genesis Archive 1967-75. נכון לאפריל 2020, סך המצטבר של ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-10 מיליון. מידע על הסינגל "‎I Know What I Like (In Your Wardrobe)‎" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "‎I Know What I Like (In Your Wardrobe)‎" באתר Discogs סרטון השיר "‎I Know What I Like (In Your Wardrobe)‎" באתר יוטיוב I Know What I Like (In Your Wardrobe) - New Stereo Mix, נבדק ב-2020-04-02 I Know What I Like (In Your Wardrobe) - New Stereo Mix, נבדק ב-2020-04-02
Roots to Branches

Roots to Branches הוא האלבום התשעה-עשר של להקת ג'ת'רו טאל. סגנון האלבום די מורכב הוא מורכב מהסגנון הרגיל והמוכר של הלהקה ארט רוק ופולק רוק אך לצד מוזיקת ג'אז ומוזיקה ערבית ומהמזרח הרחוק. כל השירים נכתבו על ידי איאן אנדרסון והשירים הוקלטו בבית הסטודיו שלו. זהו האלבום אשר כלל את הבסיסט, דייב פג והראשון עם הקלידן, אנדרו גידינס כחבר רשמי לאחר נגינתו בCatfish Rising כנגן זמני. "Roots to Branches" - 5:11 "Rare and Precious Chain" - 3:35 "Out of the Noise" - 3:25 "This Free Will" - 4:05 "Valley" - 6:07 "Dangerous Veils" - 5:35 "Beside Myself" - 5:50 "Wounded, Old and Treacherous" - 7:50 "At Last, Forever" - 7:55 "Stuck in the August Rain" - 4:06 "Another Harry's Bar" - 6:21 בינואר, 2007 יצאה גרסת רימסטר לאלבום (כלומר באיכות שמיעה משופרת) הגרסה לא כוללת שום רצועות בונוס. איאן אנדרסון - זמרה, חליל צד, חליל במבו, גיטרה אקוסטית מרטין בייר - גיטרות חשמליות דואן פרי - תופים אנדרו גידינס - קלידים דייב פג - גיטרת בס (ברצועות 3, 5 ו-11) סטיב ביילי - גיטרת בס (ברצועות 1, 6, 7, 8, 9 ו-10) מידע על האלבום Roots to Branches באתר MusicBrainz האלבום Roots to Branches באתר Discogs
ססיל קלאוויי

ססיל לאוריסטון קלוואיי (באנגלית: Cecil Lauriston Kellaway; ‏22 באוגוסט 1890 - 28 בפברואר 1973), היה שחקן קולנוע דרום אפריקאי מועמד שני פרסי אוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידיו בסרטים "נחש מי בא לסעוד" ו"המזל של האירי". קלוואיי נולד בקייפטאון, דרום אפריקה והתחנך באנגליה, לפני שהפך לשחקן עבור חברת משחק נודדת. אחיו של קלוואיי אלק התעסק גם כן במשחק וכמו כן גם בני דודיו כוכב הקולנוע אדמונד גוון וארתור צ'ייסי. ניסה לפרוץ כקולנוען באוסטרליה עם הסרט שכתב "זה נעשה" לפני שהגיע להוליווד בשנות ה-30. בשנות ה-40 הפך לשחקן מן המניין בהוליווד לאחר שהופיע בדרמות "אינטרמזו: סיפור אהבה", "המכתב", בקומדיות "התחתנתי עם מכשפה" בתפקיד אביה דניאל של ג'ניפר (ורוניקה לייק), "קחי מכתב, מותק" ובעיבוד הקולנועי לרומן "אנקת גבהים". את תפקידיו גדולים בתחילת דרכו עשה קלוואיי בסרטים "הדוור מצלצל פעמיים" בתור ניק בעלה של קורה סמית' (לנה טרנר), "גברת פרקינגטון" בתפקיד אדוארד נסיך ווילס, "דיוקנה של ג'ני" בתפקיד מאתיוס ובפנטזיה "המזל של האירי" בה שיחק בתפקיד הלפרקון עליו הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. המשיך להתפרסם בסרטו האחרון של ויקטור פלמינג "ז'אן ד'ארק" בתפקיד ז'אן לה מיסטר ובסרטו של ססיל ב. דה-מיל "בלתי כבוש" בתפקיד ג'רמי לאב. בשנות ה-50 שיחק בדרמה הקומית "הארווי" בתור ד"ר וילי קאמלי, בסרט המפלצות הבדיוני "המפלצת מ-20,000 התהומות" בתור ד"ר ת'ורגוד אלסון, במערבון "המורד הגאה" ובדרמות "המנגינה שלא נגמרה" ו"בס הצעירה" בתור מר פרי המשרת של אן בולין. השתתף באמצע שנות ה-60 במותחן של רוברט אולדריץ' "שרלוט המתוקה" בתפקיד הבלש הארי וויליס ובסרטו של אוטו פרמינגר "הקרדינל". קלוואיי רשם בשנת 1967 את ההופעה המפורסמת והמוערכת ביותר שלו בדרמה "נחש מי בא לסעוד" בתפקיד הכומר הקתולי מונסיונר ראיין, הופעה שזיכתה את קאלאווי במועמדות אוסקר שנייה. הופיע כשחקן קולנוע בפעם האחרונה בשנת 1970 בסרטו של ריצ'רד ראש "המתבגרים". קלוואיי נפטר ב-28 בפברואר 1973 בגיל 79 ממחלת טרשת העורקים בביתו שבהוליווד, היה נשוי לדורין אליזבת ג'וברת והיה אב לשני ילדים. מדיה וקבצים בנושא ססיל קלאוויי בוויקישיתוף ססיל קלאוויי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ססיל קלאוויי, באתר AllMovie (באנגלית) ססיל קלאוויי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ססיל קלאוויי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Sam's Town

Sam's Town הוא אלבום האולפן השני של להקת האינדי-רוק האמריקאית "הקילרס". האלבום יצא לאור ב-27 בספטמבר 2006 בבריטניה וב-3 באוקטובר באמריקה. האלבום הוקלט בין נובמבר 2005 לבין יולי 2006 באולפני "Palms Casino Resort" בנבדה. האלבום נקרא על שם מלון-קזינו בלאס ווגאס, עיר הולדתה של הלהקה, "Sam's Town Hotel and Gambling Hall". האלבום מושפע בין היתר מ-U2, ברוס ספרינגסטין, הביטלס, טום פטי ו-Heartbreakers. באוקטובר 2006 צוטט סולן הלהקה, ברנדון פלאוורס בריאיון למגזין כאומר ש"Sam's Town" הוא "אחד מהאלבומים הטובים ביותר בעשרים השנים האחרונות". עד כה מכר האלבום מעל 4 מיליון עותקים ברחבי העולם. מוזיקאים נוספים שלקחו חלק בהקלטת האלבום הם טומי מארס, "Louis XIV", טד סאבלי ואדרינה האנסון. מידע על האלבום Sam's Town באתר MusicBrainz מידע על האלבום Sam's Town באתר AllMusic האלבום Sam's Town באתר Discogs האלבום Sam's Town באתר ספוטיפיי האלבום Sam's Town באתר דיזר האלבום Sam's Town באתר יוטיוב מידע על Sam's Town, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Sam's Town, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Sam's Town, באתר המצעד הגרמני מידע על Sam's Town, באתר מצעד דנמרק מידע על Sam's Town, באתר המצעד הנורווגי מידע על Sam's Town, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Sam's Town, באתר המצעד הספרדי מידע על Sam's Town, באתר המצעד הפורטוגזי, ארכיון מידע על Sam's Town, באתר המצעד הפיני מידע על Sam's Town, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Sam's Town, באתר המצעד השוודי
תלמי אלעזר

תַּלְמֵי אֶלְעָזָר הוא מושב באזור הצפון ליד חדרה השייך למועצה אזורית מנשה. אבן פינה ליישוב הונחה בספטמבר 1952 ובמאי 1953 נחנכו 30 בתים. היישוב הוקם עבור בני המעמד הבינוני על ידי חברת פיק"א בשיתוף עם המחלקה להתיישבות של הסוכנות היהודית והתאחדות האיכרים. המתיישבים היו בני איכרים מזכרון יעקב ומושבות אחרות ועולים חדשים מאירופה, אירן וצפון אפריקה. התכנון היה להקים 60 יחידות חקלאיות בנות 35 דונם כל אחת. בהתחלה התבסס המשק על משק מעורב (פרה לכל משפחה, 500 תרנגולות וחצי פרד) ומטעים. עקב מליחות הקרקע, נכשלו גידולי המטעים ולאחר מאמצים קיבל המושב 1000 דונם נוספים ונטע בהם פרדס. אולם גם הפרדס כשל ובשנת 1960 שקע המושב בחובות כבדים. התאחדות האיכרים קיבלה על עצמה לטפל בבעיית מליחות הקרקע ולסייע בהקמת רשת ניקוז. היישוב נקרא על שם אלעזר וורמסר, איש הברון רוטשילד, שהיה בעבר אחד מראשי ארגון פיק"א. בצומת תלמי אלעזר, בכביש הגישה ליישוב, הונחה אנדרטה לשני שוטרים שנרצחו בפיגוע ב-30 במרץ 1993. מדיה וקבצים בנושא תלמי אלעזר בוויקישיתוף תלמי אלעזר - האתר הרשמי של מושב תלמי אלעזר תלמי אלעזר - באתר האיחוד החקלאי אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 נחנכו 30 בתים בתלמי אלעזר, דבר, 15 במאי 1953 י. שיוו, תלמי אלעזר - יישוב חדש בשומרון, דבר, 17 בספטמבר 1952 אדמות תלמי אלעזר מלוחות, הַבֹּקֶר, 28 ביוני 1954 תלמי אליעזר מתרחבת, הַבֹּקֶר, 12 ביוני 1955 צבי טל, תלמי אליעזר עומד בפני התפוררות, חרות, 8 בנובמבר 1960 התאחדות האיכרים תבריא מליחות אדמות מושב תלמי אליעזר, הַבֹּקֶר, 29 באוקטובר 1959
הדנה טקויה

הדנה (רפאל) טקויה (12 באוגוסט 1923 – 8 בנובמבר 2020) היה ליקה כהנת בביתא ישראל, מחנך, מנהיג דתי, פעיל עלייה וציבור של יוצאי אתיופיה בישראל. נולד בכפר גורבה אשר בסקלט שבבגמדר, אתיופיה לטקויה אבטאו ולמלם ברקולן. התייתם מאמו בהיות בן שלוש ומאביו בגיל עשר וגדל אצל משפחתו המורחבת. בילדותו חונך לכהונה בידי הנזירים נגה טקה ואבא דג'ן במשך תשע שנים עד סיום לימודיו ב-1942. זמן קצר לאחר סיום לימודיו עבר לכפר אמבובר, שם נישא לעלמיתו ברהנו, והחל את כהונתו ככהן בכפר. בשנת 1954 נבחר על ידי הרב שמואל בארי לתלמיד בבית הספר למען נדחי ישראל שבאסמרה, אריתריאה שם למד במשך כשבעה חודשים שיעורים ביהדות רבנית ובשפה העברית, עם שובו לבגמדר הועסק על ידי הסוכנות היהודית כמורה לעברית ויהדות. בהמשך כאשר העסקתו בוטלה המשיך בתפקידו ושימש כמורה נודד ולימד באמבובר ויינייה, אצ'פר, בלסה, בלובאהו ווזבה. בשנת 1976 נבחר לתפקיד ליקה כהנת בידי שישים וששה כהנים בבחירות שארכו במשך כשמונה ימים, מקום מושבו היה באמבובר ליד המסגיד ושימש בתור דיין בערכאה גבוהה שהוכרה על ידי השלטונות. בשנת 1984 הגיע יחד עם משפחתו לאדיס אבבה כדי לעלות לישראל. שנה לאחר מכאן עלתה המשפחה לטיסה לח'רטום וממנה לקהיר ולישראל. בזמן הפגנת עולי אתיופיה בשנת 1985 כנגד דרישת הגיור לחומרא ניהל את המשא ומתן והוביל קו מתון ופרקטי לאחר שיחות עם הרבנים הראשיים במדינת ישראל, עמדה שגרמה לחלק קטן מהקהילה האתיופית להתנגד לעמדה זו.[דרוש מקור] הכיר בפלאשמורה כחלק מביתא ישראל ופעל למען העלאתם. עמד בראש טקסי הסיגד ויום הזיכרון לנספים בדרך לישראל. תרגם את ספר האורית מגעז לאמהרית. נפטר ב-8 בנובמבר 2020. יום קודם, אשתו אלמיטו ברהנו נפטרה ממחלת נגיף הקורונה. התגורר בבית שמש. אחד מבניו הוא הרב יוסף הדנה אשר כיהן כרב הראשי ליהודי אתיופיה מטעם הרבנות הראשית לישראל במשך 45 שנה. הבת שלו היא הפעילה רחל ארטה שתרמה רבות לעלייה יהודי אתיופיה למדינת ישראל בשנות ה-70. ארטה נפגשה עם עליזה בגין כדי להשפיע על ראש הממשלה מנחם בגין לקדם את עליית יהודי אתיופיה. בתו, אסתר (אתי) הדנה, כהנה כחברת מועצת העיר כפר סבא בשנים 2014–2018 ופעלה לקידום ההשתלבות של קהילת יהודי אתיופיה בעיר כפר סבא. הדנה טקויה, מגונדר לירושלים, תשע"א 2011, דפוס משכן מדיה וקבצים בנושא הדנה טקויה בוויקישיתוף מנחם ולדמן, ‏גשר ההלכה: הקס שקירב את העדה האתיופית למורשת ההלכה, בעיתון מקור ראשון, 22 בנובמבר 2020 הדנה טקויה, באתר "החכם היומי" יעל פרידסון, "הייתה ביניהם אהבת אמת": הקס הדנה טקויה נפטר כיממה לאחר מות אשתו מקורונה, באתר ynet, 10 בנובמבר 2020
גדיד

גדיד הייתה התנחלות ומושב עובדים דתי בגוש קטיף אשר השתייכה למועצה אזורית חוף עזה. היישוב שכן דרומית לנוה דקלים ומערבית לח'אן יונס ונקרא על שם פעולת קטיף התמרים. בתחילת חודש אייר תשל"ט (סוף אפריל 1979), הוחלט על הקמת ההיאחזות נח"ל גדיד, במקום שנקרא אז קטיף ד'. ביום ח' באייר, עלה גרעין מתיישבים שיועדו לאכלס בעתיד את היישוב גדיד, לשהות זמנית לצורך הכשרה ביישוב כפר דרום, ששימש אז כמחנה מעבר. שנה אחר כך, בי"ח בתמוז תש"ם (2 ביולי 1980), עלתה לקרקע היאחזות הנח"ל גדיד, טקס העלייה לקרקע התקיים בכ"ג אלול תש"ם (4 בספטמבר 1980). בסוף ניסן תשמ"ב (אמצע אפריל 1982), זמן קצר לפני הנסיגה מסיני, פינו חיילי הנח"ל את המקום, והמבנים הועברו לידי המועצה האזורית, ושימשו את ישיבת ההסדר ימית שהגיעה למקום. המקום הפך ליישוב כשאוכלס ביום ה' בתשרי תשמ"ג (22 בספטמבר 1982) על ידי הגרעין של 22 משפחות, שרובן שהו עד אז בכפר דרום. התגוררו בו כ-60 משפחות שהתפרנסו מחקלאות כאשר החממות הוקמו בסמוך לבתים. הגידולים העיקריים היו פלפל וגידולי עלים. ביישוב פעל גם מפעל שייצר תמציות מצמחי מרפא. בגדיד פעלו גני ילדים, ומעונות יום, מועדון לבני נוער, סניף בני עקיבא ומועדון תרבות. כמו כן היו בו בית כנסת מפואר ואולם אירועים. ב-1999 הוקם בגדיד מרכז קליטה לעולים חדשים. כרב היישוב כיהן הרב יגאל הדאיה, לימים, רבהּ של יד בנימין. בתחילת 2005 החליטו רוב התושבים לנהל משא ומתן עם הרשויות במטרה להעביר את כל המשפחות כגוש אחד ליישוב חלופי בתוך הקו הירוק, אולם יוזמה זו לא יצאה לפועל. במאי אותה שנה הצטרף חבר הכנסת יולי אדלשטיין ליישוב על מנת להביע מחאה נגד תוכנית ההתנתקות ולחזק את התושבים. לפני פינויו התגוררו בגדיד 75 משפחות, מתוכן 15 משפחות ששהו במרכז הקליטה. במסגרת תוכנית ההתנתקות נפרץ שער המושב על ידי דחפור ב-19 באוגוסט 2005. רוב תושבי המושב עזבו שלושה ימים קודם לכן, ב-16 באוגוסט, מחשש להתעמתות עם החיילים. ביום שישי, 19 באוגוסט, עברו החיילים בין התושבים הנותרים וניסו לשכנע את התושבים להתפנות מרצונם. אלה שהתפנו מרצון עלו לאוטובוסים ואלו שהתנגדו הועלו על ידי החיילים לאוטובוסים. במקביל עשרות אנשים שבאו לחזק את התושבים הבעירו צמיגים בצירי התנועה המרכזיים במטרה להקשות על הפינוי. בית הכנסת פונה לאחר תפילה אחרונה בו. פינוי המושב הסתיים לקראת הצהריים. לאחר הפינוי עברו משפחות הקהילה לבית ההארחה בנווה אילן. משם התפצלו לשלוש קבוצות: 26 משפחות נמצאות באתר הקרווילות בניצן, 17 משפחות נמצאות בבית הארחה בקיבוץ חפץ חיים והם התפצלו לאתרי הקרווילות ביד בנימין ועין צורים. מדיה וקבצים בנושא גדיד בוויקישיתוף גדיד, באתר קטיף.נט כאן ביתי: גדיד, באתר מעריב גדיד (רצועת עזה), דף שער בספרייה הלאומית חגי הוברמן, שורשים בחולות, עמוד 102. חגי הוברמן, שורשים בחולות, עמוד 104. עזרא ינוב, עיתון מעריב 26/9/80 היבול הראשון של נצר חזני. שורשים בחולות 103. עיתון דבר 5/9/80 היאחזות נח"ל גדיד הוקמה בגוש קטיף. לנו המגל הוא החרב, חלק ב', עמוד 77. שורשים בחולות, עמוד 126. שורשים בחולות, עמוד 144.
אדוארד בולוור-ליטון

אדוארד ג'ורג' ארל ליטון בולוור-ליטון, הברון ליטון הראשון (באנגלית: Edward George Earle Lytton Bulwer-Lytton, 1st Baron Lytton;‏ 25 במאי 1803 - 18 בינואר 1873) היה פוליטיקאי, משורר, מחזאי, וסופר אנגלי. הוא היה פופולרי מאוד בעיני קהל קוראיו. כתב ומכר רומנים רבים (כ-29), הישג זה זיכה אותו בהון רב. הוא מי שטבע את הביטויים "ההמון הנבער", "העט עוצמתי מהחרב", כמו גם את שורת הפתיחה המפורסמת: "היה זה לילה חשוך וסוער". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ימי פומפיי האחרונים, רומן היסטורי בתרגום אליעזר בן-יהודה, 1905. בתרגום אברהם שלונסקי, הוצאת אמנות, 1929 ובתרגום שרון פרמינגר הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2007 ריאנצי הטריבון האחרון, תרגום אברהם בירמן, הוצאת דביר, 1982, וגם האופרה ריאנצי על פי רומן זה מאת ליטון המתאר את סיפור חייו של קולה די ריינצו. זאנוני, סיפור רוזנקרויצרי, רומן בתרגום קובי פין, הוצאה עצמית, 2012. "הליידי של ליון" (The Lady of Lyons)‏ (1838) "רישלייה" (Richelieu)‏ (1839), עובד לסרט בשנת 1935 "כסף" (Money)‏ (1840) מדיה וקבצים בנושא אדוארד בולוור-ליטון בוויקישיתוף אדוארד בולוור-ליטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אדוארד בולוור-ליטון בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אדוארד בולוור-ליטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אדוארד בולור (1803-1873), דף שער בספרייה הלאומית אדוארד בולוור-ליטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדוארד בולוור-ליטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) מתוך ויקיפדיה אנגלית ראו גם סרטו של סרג'ו לאונה משנת 1959 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדליון הנאמנות

מדליון הנאמנות (באנגלית: The Fidelity Medallion) הוא העיטור הצבאי הוותיק ביותר שהוענק בארצות הברית. העיטור נוצר בשנת 1780 במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. המדליון, אשר נודע גם בשם מדליית תפיסתו של אנדרה (André Capture Medal), הוענק לחיילים אשר לקחו חלק בתפיסתו של מייג'ור ג'ון אנדרה, קצין בצבא הבריטי, אשר עמד בקשר עם הגנרל בנדיקט ארנולד וסייע לו בעריקתו. שלושת החיילים אשר עוטרו במדליה היו חיילי המיליציה של מדינת ניו יורק: טוראי ג'ון פאולינג, טוראי דייוויד ויליאמס וטוראי אייזק ואן-ווארט. על צידו הקדמי של המדליון נכתב "Fidelity" (נאמנות) ואילו על צידו האחורי הופיעה המוטו "Amor Patriæ Vincit" ("אהבת המולדת כובשת"). מדליון הנאמנות לא הוענק מאז והוא הפך במהרה לעיטור הנצחה, על כן תג ההצטיינות הצבאי אשר נוסד שנתיים מאוחר יותר, נחשב לרוב כעיטור הצבאי הראשון שנוצר בעבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית. במשך שנים רבות נחשבו שלוש המדליות כאבודות עד שהמדליה של אייזק ואן-ווארט נמצאה על די אחד מצאצאיו במחוז וסטצ'סטר שבניו יורק. בשנת 1905, המדליות של ג'ון פאולינג ודייוויד ויליאמס נתרמו שניהם למוזיאון "ההיסטוריה החברתית של ניו-יורק" ("New-York Historical Society") (אנ') שם הוצגו לקהל הרחב בתוך מתקן זכוכית שמור עד שבשנת 1975 נגנבו שתי המדליות יחד עם שעון הכיס של ג'ון אנדרה. בעת הגניבה לא פרסמה הנהלת המוזיאון על דבר הגניבה והחפצים לא נמצאו עד היום. FIDELITY MEDALLION FOR THE CAPTURE OF JOHN ANDRE, iCollector.com Online Auctions Lest We Forget: Masterpieces of Patriotic Jewelry and Military Decorations, עמ' 54-55, ISBN 978-1-58979-686-7. (באנגלית)
קטרגז

קטרגז (בערבית: قطر للغاز; באנגלית: Qatargas) הוא התאגיד הגדול בעולם ליצור הליום וגז טבעי נוזלי (LNG). מטה החברה הראשי נמצא בעיר דוחה, קטר, והמרכז התפעולי של החברה נמצא בראס רפאן, כ-70 ק"מ מצפון לדוחה. לחברה שלשה מפעלים לטיהור והנזלת גז טבעי ומדי שנה מפיקה כ-77 מיליון טון של גז טבעי נוזלי בארבעה שדות גז (קטרגז 1, קטרגז 2, קטרגז 3, וקטרגז 4). מחזיקי המניות העיקריים בקטרגז הם התאגידים: קטר פטרוליום, אקסון מוביל, טוטאל, מיטצואי ומארובני. החברה הוקמה בשנת 1984 כמיזם משותף של חברת קטר אנרג'י (QatarEnergy) ואקסון מוביל (ExxonMobil). בשנת 1993, הקימה קטרגז את חברת הבת ראס לאפן למטרות תפעול ותחזוקה של ייצור גז טבעי נוזלי והליום. בשנת 1995, חתמה החברה על הסכם לייצוא גז עם תאגיד הגז הקוריאני קוגז (Kogaz). בשנת 1996, הקימה את שדה הגז הטבעי הראשון שלה אל זובארה (Al Zubara) ועד שנת 1998 הקימה עוד שני שדות נוספים והפיקה באמצעותם גז בהיקף של כ-9 מיליון טון בשנה. בסוף שנת 1996, החלה החברה לייצא גז ליפן ועד לשנת 2000, קיבלה כ-10 מיליון טון. בשנת 2003, חתמה החברה על הסכם לייצוא גז עם ארצות הברית. בשנת 2008, חתמה החברה על הסכם ייצוא של כ-15.6 מיליון טון לחברת פטרו צ'יינה (PetroChina) הסינית. בשנת 2011, חתמה קטרגז על הסכם בשווי של כ-3.2 מיליארד דולר עם חברת סנטריקה (Centrica) מבריטניה ועם חברת פטרונז (Petronas) ממלזיה. בשנת 2013, הקימה החברה את מפעל ההליום הראשון שלה והפך את קטר ליצואנית ההליום הגדולה בעולם. בשנת 2017, חתמה החברה על הסכם לאספקת 1.5 מיליון טון לשנה עם חברת בואז (Boas) הטורקית והסכם נוסף עם חברת רויאל דאטש שאל (Royal Dutch Shell) ההולנדית. מטרת החברה היא להגביר את ייצור הגז שלה ל-126 מיליון טון עד שנת 2027. החברה מחזיקה בשתי מכליות גז (Q-Max ו-Q-Flex) אשר נבנו במיוחד בשבילה ונחשבות לגדולות בעולם. לכל מכלית קיבולת של עד 266,000 מ"ק גז טבעי נוזלי ובתוך כל אחת קיים מפעל להנזלת הגז הרותח בעת השינוע, באמצעות מתקנים אלה מפחיתים את הפחת בעת השינוע ומונעים נזקים סביבתיים. מדיה וקבצים בנושא קטרגז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קטרגז קטרגז, ברשת החברתית פייסבוק קטרגז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קטרגז, ברשת החברתית אינסטגרם קטרגז, ברשת החברתית LinkedIn קטרגז, סרטונים בערוץ היוטיוב Qatargas - About Us, www.qatargas.com TotalEnergies’s Long-Standing Commitment to Clean Energy, TotalEnergies Qatar - Our activities and local projects, ‏2018-11-21 (באנגלית) Qatargas - Operations, www.qatargas.com Qatar is world’s top helium exporter with QR1.8bn new plant, Gulf-Times, ‏2013-12-12 (בערבית) Jehl, Douglas (1997-07-23). "Tiny Gulf Emirate May Have a 200-Year Supply". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-10-15. ההיסטוריה של קטרגז John McKay, Shell and PetroChina sign further LNG agreement, lngjournal.com (באנגלית בריטית) "UPDATE 2-Centrica inks long-term Qatar LNG deal". Reuters (באנגלית). 2011-02-23. נבדק ב-2022-10-15. LNG World News, Qatargas, Petronas pen five-year LNG supply deal, Offshore Energy, ‏2016-10-19 (באנגלית אמריקאית) Qatar launches world’s largest helium refinery Quarterly Report Q3 2017 – Company Announcement - FT.com, markets.ft.com "Qatar calls for embrace of gas producers for energy transition". Financial Times. 2021-10-24. נבדק ב-2022-10-15.