laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אקקי צרתלי

אַקַקִי צֶרֶתֵּלִי (בגאורגית: აკაკი წერეთელი; 9 ביוני 1840 (יוליאני) – 26 בינואר 1915) היה משורר גאורגי בולט, ופעיל בתנועת השחרור הלאומית הגאורגית. צרתלי נולד בכפר סחוויטורי בנפת סצ'חרה במחוז אימרתי שבגאורגיה (קרוב מאוד לכפר סצ'חרה), ב-9 ביוני 1840, בן למשפחת אריסטוקרטים בולטת. שמו של אביו היה הנסיך "רוסטום צרתלי". את ילדותו בילה בכפר "סוונה" בבית משפחת איכרים, על ידי אומנת כפרייה אף היא, כך שכל ילדותו ספג את אווירת חיי האיכרים הגאורגים. את חוק לימודיו הוא סיים בגימנסיום בכותאיסי, בשנת 1852. בשנת 1863 סיים את לימודיו בפקולטה לשפות מזרחיות באוניברסיטת סנקט פטרבורג. הנסיך צרתלי היה חבר קרוב של הנסיך איליה צ'בצ'בדזה, אינטלקטואל גאורגי מודרני, מנהיג הצעירים. דור שנות ה-60 של המאה ה-19 שהונהג על ידי צ'בצ'בדזה וצרתלי מחה נגד המשטר הצארי, והטיף להתעוררות תרבותית ולהגדרה העצמית של הגאורגים. צרתלי חיבר מאות פואמות פטריוטיות, היסטוריות, ליריות וסטיריות, וכן גם סיפורים הומוריסטיים ונובלה אוטוביוגרפית. הוא היה מעורב באופן פעיל בפעילויות חינוכיות עיתונאיות ותיאטרליות. השיר הפולקלוריסטי המפורסם, סוליקו, מבוסס על שיר לירי של צרתלי. הוא נפטר ב-26 בינואר 1915, ונקבר בפנתאון המכובדים הגאורגיים בפנתאון מתאצמינדה שבטביליסי. אקקי צרתלי באתר www.caucasus.ge, באנגלית אקקי צרתלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אקקי צרתלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אקקי צרתלי, באתר Discogs (באנגלית)
גאר דה ליון סנט-אכזופרי

גאר דה ליון סנט-אכזופרי (בצרפתית: Gare de Lyon Saint-Exupéry, "תחנת ליון סנט-אכזופרי"; בעבר, Gare de Satolas "גאר דה סטולה") היא תחנת רכבת נוסעים על קו הרכבת במהירות גבוהה "רון-אלפ" (LGV Rhône-Alpes), הממוקמת בשדה התעופה הבינלאומי של ליון בצרפת, כ-20 ק"מ ממרכז העיר. התחנה נקראת על שמו של שדה התעופה, וזה בתורו נקרא על שם חלוץ התעופה בן העיר אנטואן דה סנט-אכזופרי. שדה התעופה בליון היה בין הראשונים בצרפת שזכה בתחנת רכבת מהירה (TGV), שבועות ספורים לאחר שתחנה כזו הושלמה בנמל התעופה שארל דה גול הממוקם במטרופולין של פריז. התחנה תוכננה על ידי האדריכל הנודע סנטיאגו קלטרווה ונחנכה ב-3 ביולי 1994, במקביל לפתיחת קו הרכבת העובר דרכה והמוביל ממונטנה (Montanay) לסנט-מרסל-לה-ולאנס (Saint-Marcel-lès-Valence). עלות הקמת התחנה הייתה 750 מיליון פרנק צרפתי. מבנה התחנה שהפך עד מהרה לסימן ההיכר של שדה התעופה כולו, עשוי בטון מזוין מכוסה בגג פלדה בצורת חצי גליל שאורכו 400 מטר ורוחבו 53 מטר. הגג שבו תבליטים בצורת פירמידות מאפשר חדירת אור מרבית מן החוץ. אורכו של המבנה 500 מטר ורוחבו 50 מטר, והוא אמור לטעת בלב המתבונן דימוי של ציפור בטרם מעופה. בתחנה שש מסילות רכבת. שתי המסילות האמצעיות מבודדות מהאחרות בתוך "צינור 300" ("Tube 300") ששמו נובע מכך שרכבות יכולות לחלוף דרכו במהירות המרבית, 300 קמ"ש, מבלי להפריע לנוסעים בתחנה. ארבע המסילות האחרות ערוכות מצדיהם של שני רציפי אי. מעבר באורך של 300 מטר הממוקם מעל לתחנה מאפשר גישה אל שני רציפי האי באמצעות מערכת דרגנועים. בצידו המערבי של המבנה תתאפשר הרחבתו לשם בניית מסילת רכבת שתוליך ישירות לעיר ליון. התחנה מקושרת ישירות אל בית הנתיבות של שדה התעופה במעבר באורך של 250 מטר ובו מדרכות נעות. 24 רכבות מהירות חולפות בתחנה מדי יום בממוצע, מהן 10 עד 14 מגיעות אל הבירה וממנה. רכבות אלה ואחרות מגיעות גם ליעדים אחרים בפרובאנס וברחבי מחוז רון-אלפ, ורכבת בינלאומית יומית עושה את דרכה אל טורינו ומילאנו. עם זאת, נטען כי עקב חוסר בחיבור עם מערכת התחבורה העירונית בליון, השימוש בתחנה דל לעיתים ובשנת 2005 עברו בה 32,000 נוסעים בלבד. אם כי בשנת 2009 כבר שירתה התחנה כחצי מיליון נוסעים. באוגוסט 2010 הופעל קו הרכבת הקלה המקל על הגישה משדה התעופה אל העיר. בנוסף נבחנות אפשרויות לחיבור תחנת הרכבת לרשת מסילות הרכבת האזורית. מדיה וקבצים בנושא גאר דה ליון סנט-אכזופרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גאר דה ליון סנט-אכזופרי (בצרפתית)
מוצא (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה: מוצא (מוצא תחתית) – שכונה במערב ירושלים, שבעבר הייתה כפר מוצא עילית – כפר ממערב לירושלים בית הכנסת העתיק מוצא – בית כנסת הנמצא סמוך לסיבוב מוצא פארק עמק מוצא – פארק מתוכנן באזור ירושלים מוצא (גאוגרפיה) – ראשיתו של נהר :מדע ותרבות מוצא החיים – הסבר מדעי להיווצרות החיים על פני כדור הארץ מוצא המינים – ספר מאת צ'ארלס דרווין מוצא האדם (ספר) – ספר מאת צ'ארלס דרווין מוצא אתני – ראו אתניות
קאמארון דה לה איסלה

חוסה מונחה קרוז, הידוע יותר בשם הבמה קאמארון דה לה איסלה (בספרדית: Camarón de la Isla‏; 5 בדצמבר 1950 – 2 ביולי 1992), היה מגדולי זמרי הפלמנקו של המאה ה-20, וסמלה של הקהילה הצוענית באנדלוסיה. קאמארון נולד למשפחה ענייה בעיר סן פרננדו במחוז קדיס. אביו הנפח ושאר משפחתו נהגו לשיר, לנגן ולרקוד פלמנקו באופן חובבני, וכבר כשהיה ילד צעיר נהג לשיר עמם. קאמארון לא זכה להשכלה פורמלית, ועד יום מותו לא ידע קרוא וכתוב. כילד פלא נהג קאמארון להופיע ברחבי ספרד, וכבר בגיל 19 יצא אלבום הבכורה שלו שהכיל השפעות של ג'אז, רוק ומוזיקת עולם. עד מותו בשנת 1992 מסרטן הריאות, גרם קאמארון למהפכה בפלמנקו, יחד עם אמנים נוספים עמם גם הופיע כגון פאקו דה לוסיה, ויסנטה אמיגו וטומטיטו. את המהפכה אמנם החלו אמנים כמו רמון מונטויה, כבר בראשית המאה ה-20, אך את נפחה המשמעותי קיבלה בזכות קאמארון וחבריו, שהפכו את הפלמנקו ל"פלמנקו מודרני". ה"פלמנקו המודרני" נותן יותר ביטוי לנגינה וירטואוזית על הגיטרה, ובנוסף פתוח לשימוש בכלים נוספים כמו ה"קחון" - תוף הפלמנקו, פסנתר, סקסופון, גיטרה חשמלית, בס וכדומה. שם הבמה "קאמארון", שפירושו בספרדית חסילון, ניתן לו על ידי דודו בשל עורו הבהיר. הסיומת "דה לה איסלה", שמשמעה "מהאי", ניתנה לו שכן עיר מוצאו סן פרננדו שוכנת על אי (איסלה דה ליאון). עם פאקו דה לוסיה Al Verte las Flores Lloran (1969) Cada Vez que Nos Miramos (1970) Son Tus Ojos Dos Estrellas (1971) Canastera* (1972) Caminito de Totana (1973) Soy Caminante (1974) Arte y Majestad (1975) Rosa María (1976) Castillo de Arena (1977) עם פאקו דה לוסיה וטומטיטו Como el Agua (1981) Calle Real (1983) Viviré (1984) Potro de Rabia y Miel (1992) עם טומטיטו Te lo Dice Camarón (1986) Flamenco Vivo (1987) Camarón Nuestro (1994) אחרים: La Leyenda del Tiempo 1979 - יצא לאור כאלבום סולו. Soy Gitano 1989 - יצא לאור יחד עם המקהלה הפילהרמונית המלכותית, עם הופעת אורח של טומטיטו. מדיה וקבצים בנושא קאמארון דה לה איסלה בוויקישיתוף קאמארון דה לה איסלה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קאמארון דה לה איסלה, באתר Last.fm (באנגלית) קאמארון דה לה איסלה, באתר AllMusic (באנגלית) קאמארון דה לה איסלה, באתר MusicBrainz (באנגלית) קאמארון דה לה איסלה, באתר Discogs (באנגלית) קאמארון דה לה איסלה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רוד שואו

רוד שואו (באנגלית: Road show) הוא הליך שיווקי שבו מציגות חברות את כוונות גיוס ההון שלהן בפני משקיעים. התהליך מאורגן פעמים רבות על ידי חתמים, שנשכרים על ידי החברות לסייע להן במלאכה זו. הליך זה משרת בדרך כלל את גיוסי הכספים שמבקשות החברות לבצע, משום שהוא מזרז את היכרות החברות עם סדרה גדולה של משקיעים פוטנציאליים. בדרך כלל ישתתפו ברוד שואו בכירים בחברה (כגון מנכ"ל או סמנכ"ל כספים), החתם המלווה אותם בתהליך ויועצים. מצד המשקיעים עשויים להיות נוכחים במפגשים הללו, אנליסטים מבתי השקעות, מנהלי תיקי השקעות, מנהלי קופות גמל, מנהלי קרנות פנסיה, מנהלי השקעות פרטיים, בכירים בקרנות השקעה פרטיות וכיוצא בזה. המושג רוד שואו באנגלית מציין גם מופע של תיאטרון נודד או מסע פוליטי שנועד לקדם אג'נדה מסוימת. הרוד שואו יהיה בדרך כלל תהליך אינטנסיבי המתפרש על פני תקופה קצובה בזמן, שלעיתים היא תלויה בהגדרות שקבע החוק. למשל, חברה פרטית המעוניינת להפוך לחברה ציבורית. הרוד שואו יתקיים לאחר שפורסמה טיוטת התשקיף, ורשות ניירות ערך התירה לחברה לפתוח בהליך הגיוס. כדי לעניין סדרה ארוכה של משקיעים ונציגיהם במהלך הרוד שואו, החברה תציג להם מצגות המתבססות על פי טיוטת התשקיף או התשקיף עצמו (אם הושלם), ותבקש לעניין את המשקיעים בהשתתפות בהנפקה או בגיוס הכספים. שמו העברי של ה"רוד שואו" עשוי פשוט להיות מצגות למשקיעים. מקור השם מגיע מארצות הברית, שם עורכות החברות המעוניינות לגייס הון, נסיעות אמיתיות המתפרשות על פני ימים ברחבי המדינה הגדולה. ה"נסיעה בדרכים", כוללת מעבר בין מדינות שונות, ועריכה אינטנסיבית של סבב מצגות שעשוי להתפרש על פני מספר שבועות לא מועט. בישראל, אורך רוד שואו בין 10 ל-21 ימים, בהתאם לגודל הגיוס ולמצב יכולת הקיבולת של השוק למספר המצגות.
האנה פאקארינן

האנה הלנה פאקארינן (בפינית: Hanna Helena Pakarinen; נולדה ב-17 באפריל 1981) היא זמרת פינית, שהייתה לזוכה הראשונה בתוכנית "איידולס", הגרסה הפינית ל"פופ איידול" (שעליה מבוססת גם התחרות "אמריקן איידול"). נולדה בעיר לאפנראנטה שבמזרח פינלנד, קרוב לגבול עם רוסיה. עבדה כנהגת מלגזה ביום והייתה סולנית להקת רוק מקומית בלילה, טרם זכייתה בתוכנית "איידולס". בתוכנית זו הייתה פאקארינן המועמדת הבולטת לזכייה כבר מההתחלה, ובגמר, שהתקיים ב-9 בינואר 2004 קיבלה 60% מהקולות. בעקבות כך זכתה בצ'ק בסך 30,000 אירו ובחוזה הקלטות ב-Sony BMG. אלבומה הראשון יצא ביוני 2004 ונקרא "When I Become Me", עליו קיבלה אלבום פלטינה, כשלאחריו יצאו לחנויות התקליטים שני אלבומים נוספים: "Stronger" (ספטמבר 2005) שעליו קיבלה אלבום זהב ו"Lovers" (פברואר 2007), בו כתבה את רוב השירים. פאקארינן ניצחה בקדם אירוויזיון הפיני, שהתקיים ב-17 בפברואר 2007, עם השיר "Leave Me Alone", המאופיין בסגנון המטאל גותי. בתחרות האירוויזיון סיימה פאקארינן במקום ה-17 בלבד, עם 53 נקודות. באוקטובר 2007 האנה הוציאה את הסינגל Black Ice שהוא שיר הנושא של סרט בפינלנד. לשיר צולם גם קליפ. בשנת 2008 הוציאה האנה דיסק ששמו "Love In A Million Shades". מדיה וקבצים בנושא האנה פאקארינן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האנה פאקארינן האנה פאקארינן, ברשת החברתית פייסבוק האנה פאקארינן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האנה פאקארינן, ברשת החברתית אינסטגרם האנה פאקארינן, סרטונים בערוץ היוטיוב האנה פאקארינן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) האנה פאקארינן, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) האנה פאקארינן, באתר ספוטיפיי האנה פאקארינן, באתר Last.fm (באנגלית) האנה פאקארינן, באתר AllMusic (באנגלית) האנה פאקארינן, באתר MusicBrainz (באנגלית) האנה פאקארינן, באתר Yandex.Music (ברוסית) האנה פאקארינן, באתר Discogs (באנגלית) האנה פאקארינן, באתר Songkick (באנגלית) האנה פאקארינן, באתר SecondHandSongs ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבסטיאן קבוט

סבסטיאן קבוט (באיטלקית: Sebastian Cabot; בערך 1484–1557) היה מגלה ארצות וספן איטלקי. קבוט נולד בוונציה כ"סבסטיאנו קבוטו" לג'ובאני קבוטו, שהיה אף הוא ספן מפורסם ומגלה ארצות, שנודע באנגליה כג'ון קבוט. קבוט סיפר לאנגלי ריצ'רד אדן כי נולד בבריסטול ונלקח אל ונציה כשהיה בן ארבע, אך לאחרים סיפר כי הוא יליד ונציה. ג'ון קבוט הפליג בשירותה של אנגליה במאי 1498 למסע גילוי ארצות כשהוא יוצא מבריסטול אל עבר חופי ניופאונדלנד. כפי הנראה נלווה סבסטיאן לאביו במסע זה. ישנה מחלוקת היכן בדיוק נחת קבוט, אך מניחים כי המדובר בנובה סקוטיה. קבוט ואנשיו סברו כי המדובר בסין. ב-1512 היה קבוט כנראה בשירותו של המלך האנגלי הנרי השמיני כשרטט מפות בגריניץ'. בשנה זו הגיע לספרד שם הוכתר בתואר "קפיטן" על ידי פרננדו השני, מלך אראגון. לאחר מותו של פרדיננד שב לאנגליה, בשנת 1517 אך לא הצליח לקבל תמיכה ליציאה למסע גילויים חדש. בשנים שלאחר מכן ניסה לקבל תמיכה מגורמים שונים בספרד, אנגליה וונציה ליציאה למסע לגילוי המעבר הצפון-מערבי האגדי המוביל מאירופה לסין. לבסוף קיבל מספרד את התואר "קפיטן גנרל" וב-4 במרץ 1525 הופקד בידו צי ליציאה למסע שמטרתו למצוא את תרשיש, אופיר וקתאי (שמה של סין בידי האירופים בתקופה ההיא). המשלחת כללה שלוש ספינות ובהן 150 איש ויצאה מקדיס ב-5 באפריל 1526. המשלחת הגיעה עד לשפך ריו דה לה פלטה וקבוט היה זה שנתן לה את השם המודרני. קבוט ירד אל החוף והשאיר מאחוריו חלק מן המשלחת, עמו היה מצוי בסכסוך. הוא חקר את אזור הנהר פרנה עד למקום בו הוא מתאחד עם הנהר פרגוואי, ובנה במקום שתי מצודות. באוגוסט 1530 שב לספרד, שם הועמד לדין על יחסו למלוויו ועל חוסר הצלחתו. הוא גורש ב-1 בפברואר 1532 לעיר אוראן במרוקו. לאחר שנה קיבל חנינה וחזר לסביליה. הוא המשיך לשמש בתפקיד בצי הספרדי עד שנת 1547, כאשר עבר לשירותה של אנגליה (מבלי לאבד את תוארו או את קצבתו מן המלך הספרדי), שם נשא בתואר "נווט גדול". בשנת 1553 ניסה קארל החמישי מספרד לקבלו בחזרה לשורותיו. קבוט החל בינתיים במגעים עם ונציה, ולמעשה שימש בשלב זה בשירותן של שלוש המדינות. כפי הנראה נפטר בשנת 1557. התיאור שכתב קבוט בעצמו על מסעיו אבד. כל שנותר מעבודתו היא מפה של העולם ששרטט בשנת 1544, אשר נמצאה בבוואריה, ומוצגת כיום בספרייה הלאומית בפריז. מפה זו חשובה מאוד, שכן היא שופכת אור על מסעותיו המוקדמים של אביו. אופיו של קבוט היה חסר מנוחה. הוא העסיק עצמו בפרויקטים רבים, ועמד בקשר עם כל מדינה שיכלה לסייע לו בהגשמת תוכניותיו. אנגליה היא כנראה המדינה לה תרם יותר מכל, שכן בשהותו שם עודד רבים אחרים לצאת למסעות חקר וכיבוש. הוא ואביו נחשבים למניחי היסוד לעליונות הבריטית בימים. מדיה וקבצים בנושא סבסטיאן קבוט בוויקישיתוף סבסטיאן קבוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
וילג' פיפל

וילג' פיפל (או כפי שנקראו בטעות בתרגום לעברית: אנשי הכפר (באנגלית: The Village People) הוא הרכב דיסקו קונספטואלי, הורכב בשנות השבעים המאוחרות בשכונת גריניץ' וילג' בניו יורק, מדינת ניו יורק. הלהקה ידועה במסרים החד-מיניים שלה ובכך שחבריה מופיעים לבושים במבחר תחפושות כמו: בנאי, מלח, קאובוי, אינדיאני, אופנוען ושוטר, שעם הזמן קיבלו מעמד של קאלט בקהילת הלהט"ב בפרט ובתרבות האמריקאית בכלל. הלהקה זכתה להכרה והצלחה בזמנה גם בזכות המנגינות הקליטות והטקסטים החד-מיניים הרומזניים שלהם, כשלעיתים קרובות הם מלגלגים על המאצ'ואיזם הזכרי בחברה האמריקאית והערצת הגבר הגיבור והלוחם, השוטר או החייל. בין הלהיטים הכי מוכרים שלהם נמצאים In the Navy, Macho Man ו-Y.M.C.A.‎ שעדיין פופולריים בפסטיבלים ובאצטדיונים, אף על פי שעברו מספר עשורים מתחילת הפצתם. השיר Y.M.C.A נחשב כאחת מהקלסיקות בז'אנר הדיסקו, וכגיי אייקון. הלהקה מכרה למעלה מ-100 מיליון אלבומים וסינגלים ונחשבת לאחת הלהקות המשפיעות והחלוצות בתחום ז'אנר הדיסקו ולאחד הסמלים הגדולים של היצירה הלהט"בית לדורותיה. הפופולריות של הלהקה גם בישראל הודגמה באזכורה ההומוריסטי בשירה של להקת תיסלם, "תנו לי רוקנרול": הושבת אותי בחדר אתמול עד מאוחר, לשמוע "אינדונזי" של "אנשי הכפר". השם "אינדונזי" הוא עיוות של שם השיר "In the Navy". חברי ההרכב הנוכחי: ג'ף אולסון אריק אנזלון ריי סימפסון פליפה רוז אלכס בריילי דייוויד "צלקת" הודו חברים לשעבר: רנדי ג'ונס גלן יוז ויקטור ויליס ריי סטיבנס מארק לי מיילס ג'יי פיי דאגלס ביל וייטפילד אלכס טימרמן 1977 - Village People 1978 - Macho Man 1978 - Cruisin 1979 - Go West 1979 - Live and Sleazy 1980 - an't Stop the Music 1981 - Renaissance 1982 - Fox On The Box 1983 - In the Street 1985 - Sex Over the Phone 1984 - Live: Seoul Song Festival 1988 - Greatest Hits 1989 - Greatest Hits '89 Remixes 1994 - The Best of Village People 1998 - The Very Best Of 2001 - 20th Century Masters, The Millennium Collection...The Best of Village People אתר האינטרנט הרשמי של וילג' פיפל וילג' פיפל, ברשת החברתית פייסבוק וילג' פיפל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וילג' פיפל, ברשת החברתית אינסטגרם וילג' פיפל, סרטונים בערוץ היוטיוב וילג' פיפל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וילג' פיפל, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) וילג' פיפל, באתר ספוטיפיי וילג' פיפל, באתר Last.fm (באנגלית) וילג' פיפל, באתר AllMusic (באנגלית) וילג' פיפל, באתר MusicBrainz (באנגלית) וילג' פיפל, באתר דיזר וילג' פיפל, באתר Discogs (באנגלית) וילג' פיפל, באתר Songkick (באנגלית) וילג' פיפל, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) וילג' פיפל, באתר בילבורד (באנגלית) וילג' פיפל, באתר טיידל (באנגלית) ערוץ ה"יוטיוב" של הלהקה האתר הרשמי של רנדי ג'ונס האתר הרשמי של מיילס ג'יי האתר הרשמי של ויקטור ויליס האתר הרשמי של פליפה רוז The gay ecstasy of the Village People - מאתר ה-BBC Bickel, Christopher (2 במרץ 2015). "'Food Fight': The Village People's Stupefying Punk Rock Masterpiece!". Dangerous Minds. נבדק ב-27 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) Hughes, John (12 בפברואר 2008). "Lost in the '80s: The Village People, "Renaissance"". PopDose. נבדק ב-27 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
ורטיגו (טיסה)

וֶרְטִיגוֹ הוא אובדן התמצאות מרחבית. המונח בעברית מוכר בעיקר בהקשרים של טיסה בהן הוא מתאר אובדן יכולת ההתמצאות במרחב כתוצאה מאובדן סימנים ויזואליים שנובע מתנאי אל-ראות, כגון טיסה בתוך עננים כבדים, ערפל או טיסה בלילה חשוך מעל ים, ולעיתים אף מעל יבשה. המונח ורטיגו נפל משימוש לתיאור תופעה זאת ברוב המצבים אך נשאר בשימוש בעברית והוא בעל קשר לתסמין הרפואי באותו שם שמתאר תופעה שונה: ורטיגו, שהוא איבוד שיווי משקל ואיזון עצמי בגלל בעיה באוזן הפנימית, לעומת ורטיגו בטיסה המתאר בעיה הנובעת מפרשנות שגויה לתחושה מהאוזן הפנימית. כדי להתמודד עם הבעיה הזו, טייסים מאומנים לטוס תוך התייחסות לנקודות ציון בולטות במרחב ואל מכשירי הכיוון והניווט, כגון מצפן, מד גובה, מד אופק מלאכותי ועוד. בעת אובדן היכולת להתייחס לנקודות ציון חיצוניות, ישנה נטייה טבעית לטייס לאבד במהירות את תחושת המרחב, ולחוש שהוא טס בכיוון, גובה ומהירות שונים מהמציאות. תאונות מטוסים רבות התרחשו עקב ורטיגו. במקרים רבים סברו הטייסים שהם עולים כלפי מעלה, בעוד שלמעשה היו הפוכים על גבם, וטסו לכיוון הקרקע. בתעופה נפוץ המושג הלועזי Spatial Disorientation (או בראשי תיבות: SD) וגורם זה אחראי לכ-25 אחוז מכלל התאונות הקטלניות בתעופה צבאית ואף בעל אחוז תאונות גדול יותר בהקשר של הגורם האנושי בתעופה. אורי דיין, המציאות על אי התמצאות (אורכב 05.03.2016 בארכיון Wayback Machine), אגודת התעופה הכללית בישראל יורם פלד, ורטיגו (אורכב 26.04.2018 בארכיון Wayback Machine), אגודת התעופה הכללית בישראל ורטיגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Melchor J. Antunano, Medical Facts for Pilots: Spatial disorientation, FAA Fred H. Previc, William R. Ercoline, 1. Spatial Disorientation in Aviation: Historical Background, Concepts and Terminology., Progress in Astronautics and Aeronautics vol 203: Spatial Disorientation in Aviation, American Institute of Aeronautics and Astronautics, 2004, עמ' 1
ריאל ספורטיב

ריאל ספורטיב היא קבוצת כדורגל מהעיר טמה שבגאנה. הקבוצה הייתה במשך רוב שנותיה קבוצת מרכז טבלה. אימורו לוקמן עבאס אינוסה ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לומן

לומן היא יחידת מידה פוטומטרית למדידת שטף האור. היחידה מסומנת L m {\displaystyle Lm} . לומן נגזרת מיחידות מערכת היחידות הבינלאומית ומשמשת לצורך מדידות של עוצמת האור שנקלט על ידי עין אנושית. ללומן אפשר להגיע דרך מדידת הכמות הכוללת של האור הנראה שנפלט בזווית מוגדרת ממקור או ממקורות אור מסוימים. לומן מוגדר כיחידת קנדלה אחת על פני סטרדיאן אחד. הקשר בין קנדלה ללומן מוצג באופן הבא: l m = 1 c d ⋅ 1 s r {\displaystyle lm=1cd\cdot 1sr} כאשר: lm - לומן cd - קנדלה sr - סטרדיאן בזווית מרחבית שגודלה עומד על 4π סטרדיאנים (שטח הפנים של כדור הוא 4 פאי סטרדיאנים, כשם שהיקפו של מעגל הוא 2 פאי רדיאנים) שבה למקור האור עוצמה של קנדלה אחת, שטף ההארה הכולל לכל הכיוונים יחד יהיה: 1 c d ⋅ 4 π s r ≈ 12.57 l m {\displaystyle 1cd\cdot 4\pi sr\approx 12.57lm} לדוגמה: אם נר פולט אור בעל עוצמת הארה של 2 cd אז פליטת האור הכוללת שלו עומדת על כ-25.2 לומנים (משום שהזווית המרחבית היא ארבע פאי). אם מקור אור מקרין אור בעוצמה של קנדלה אחת בצורה אחידה סביב זווית מרחבית בגודל של סטרדיאן אחד, שטף ההארה הכללי שמופץ לזווית הזו הוא אחד לומן. לחלופין, אור איזוטרופי בעוצמת קנדלה אחת, מפיץ שטף הארה כולל של 4 π {\displaystyle 4\pi } לומנים. אם מקור האור היה מכוסה בחצי כדור מושלם בולע אור אז המערכת תקרין בחצי משטף הארתה הקודמת - רק 2 פאי לומנים. מספר הקנדלות, וממילא גם מספר הלומנים, תלוי בספקטרום של האור הנפלט ובכמות החלק הנראה בעין אנושית. ההבדל בין יחידת הלומן לבין יחידת הלוקס (lx) הוא שלוקס לוקח בחשבון את האזור שעליו שטף ההארה מתפרס. בשטף הארה, להבדיל מ"הארה", לוקחים בחשבון את כיוון האור הנפלט אל העין ומבדילים בין אורכי גל שונים, בעוד שבהארה מודדים את כמות האור הכוללת. לוקס מוגדר כמספר הלומנים למ"ר, או בצורה מתמטית: l x = l m m 2 {\displaystyle lx={\frac {lm}{m^{2}}}} . כך, אם שטף של 1000 לומן מתרכז לשטח של מטר רבוע אחד, הוא מאיר את אותו מטר רבוע בעוצמה של 1000 לוקס. אם אותם אלף לומן יאירו שטח של עשרה מטרים רבועים, הם יפיקו עוצמת אור 100 לוקס בלבד. מנורה אחת שמפיקה 12 אלף לומנים מסוגלת להאיר בצורה תקינה מטבח ממוצע בעוצמה של כ- 500   lx {\displaystyle 500\ {\mbox{lx}}} . כדי להאיר אזור גדול יותר, יש צורך בכמה מנורות כאלו או במקור אור חזק יותר. קנדלה לוקס לומן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראו מילון מונחים בתוך תאורה יעילה, נוחה ואפקטיבית תוך חיסכון בהוצאות החשמל, חברת החשמל, 2009
אוססונה

קלוב אתלטיקו אוססונה (בספרדית: Club Atlético Osasuna), הידועה גם כאוססונה, היא קבוצת כדורגל, אשר מקום מושבה בעיר פמפלונה בקהילה האוטונומית נווארה שבספרד. הקבוצה הוקמה בשנת 1920. השם "אוססונה" מקורו בשפה הבסקית, השפה המדוברת באזור חבל הבסקים ונווארה, ומשמעו "בריאות". אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אל סדאר. בעונות 1934/1935, 1935/1936 הגיעה לחצי גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצות סביליה וברצלונה בהתאמה. בעונת 1985/1986 השתתפה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי כלשהו, גביע אופ"א, כאשר גברה בסיבוב הראשון על קבוצת גלאזגו ריינג'רס מסקוטלנד, אך הפסידה בסיבוב השני לקבוצת זולטה ורכם מבלגיה והודחה מהמפעל. לאחר מספר עונות עם המאמן פדרו מריה סבלסה, בעונת 1991/1992, שיחקה הקבוצה פעם נוספת בגביע אופ"א, ובו גברה בסיבוב הראשון על קבוצת סלביה סופיה מבולגריה ועל קבוצת שטוטגרט הגרמנית בסיבוב השני, אך הפסידה לבסוף לאייאקס אמסטרדם מהולנד בסיבוב השלישי והודחה מהמפעל. בעונות 1987/1988, 2002/2003 הגיעה לחצי גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצות ברצלונה ורקראטיבו ולבה בהתאמה. בעונת 2004/2005 הגיעה לגמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת ריאל בטיס. ב-27 בנובמבר 2005 שיחקה אוססונה את משחקה ה-1,000 בלה ליגה. אחרי עונה מדהימה והיסטורית סיימה הקבוצה במקום הרביעי בסיום עונת 2005/2006. במיקום זה עשתה הקבוצה היסטוריה כשהשוותה את המיקום הטוב ביותר אי פעם והגיעה לשלב מוקדמות ליגת האלופות. עם זאת, הקבוצה לא הצליחה להעפיל לשלב הבתים של התחרות, כשהודחה על ידי המבורג הגרמנית, ולפיכך, "ירדה" הקבוצה לגביע אופ"א. הקבוצה הגיעה עד לחצי הגמר, בו הודחה על ידי הקבוצה שעתידה לזכות בטורניר, סביליה. בשתי העונות הבאות אוססונה נאבקה קשות במאבקי הירידה. בעונת 2008/2009 ניצלה מירידה במשחק האחרון של העונה לאחר ניצחון 1–2 על ריאל מדריד. בסיום עונת 2013/2014 ירדה הקבוצה לליגה הספרדית השנייה. שנתיים מאוחר יותר שבה הקבוצה לליגה הספרדית הראשונה. בסיום עונת 2016/2017 ירדה לליגה השנייה בספרד. בעונת 2018/2019 הקבוצה זכתה בליגה השנייה והעפילה ללה ליגה. בעונת 2019/2020 הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-10. בעונת 2020/2021 סיימה במקום ה-11 ובעונת 2021/2022 סיימה שוב עשירית. בעונת 2023/24 סיימה במקום שביעי. נכון ל-21 בספטמבר 2023 אליפות הליגה הספרדית השנייה 1952/1953, 1955/1956, 1960/1961, 2018/2019 הדרבי הבסקי מדיה וקבצים בנושא אוססונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוססונה אוססונה, ברשת החברתית פייסבוק אוססונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוססונה, ברשת החברתית אינסטגרם אוססונה, ברשת החברתית טיקטוק אוססונה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
מני

האם התכוונתם ל... משפחת מני – משפחה ידועה ביישוב היהודי ובחברון מני – שם חיבה נפוץ למי ששמו "מנחם" אישים רבי מני – אמורא ארצישראלי בן הדור החמישי, נכתב ונהגה לעיתים כ"רבי מנא" סלימאן מנחם מני – חכם באשי אברהם ברוך מני – תלמיד חכם ומחבר ספרים בעניינים תורניים אהרן מני – שופט בתקופת טרום הקמת המדינה ואיש ציבור אליהו מני (רב) – מרבני חברון אליהו מני (שופט) – משופטי בית המשפט העליון יוסף מני – שופט בתקופת טרום הקמת המדינה ואיש ציבור ישראל מני – שופט בתקופת טרום הקמת המדינה ואיש ציבור מלכיאל מני – שופט בית המשפט העליון בארץ ישראל תחת המנדט הבריטי מנשה מני – כלכלן משה מני – נשיא אוניברסיטת תל אביב לשעבר עזרא מני – בלשן השפה הערבית מני (מניכאיזם) – מייסד דת המניכאיזם מנה
בית החולים הקליני המרכזי של נשיא רוסיה

בית החולים הקליני המרכזי (רוסית: Центральная клиническая больница c поликлиникой Управления делами Президента Российской Федерации) (נקרא גם "בית החולים של הקרמלין" ו"קרמליובקה") שוכן בנפת קונצבו שבמערב מוסקבה. בית החולים נחשב לאחד הטובים והמתקדמים בעולם. בית החולים נוסד ב-15 באוגוסט 1937 כדי לשרת את האליטה של ברית המועצות. מאז ועד היום הוא משרת אנשי מפתח ובכירים במדינה כמו נשיא רוסיה, שרים בממשלת רוסיה, פקידים בכירים, אנשי צבא ושירותי ביטחון בכירים, מדענים, קוסמונאוטים ועוד. בנוסף באים להתאשפז בבית החולים בכירי ממשל ממדינות רבות בעולם. באופן אירוני, בתקופה הסובייטית הרופאים שעבדו בו היו מושחתים ונבחרו לא רק על פי כישוריהם אבל גם לפי נאמנותם למפלגה והקשרים שלהם. היה נהוג גם לשלם שוחד לרופאים. במשך שנים היה הרופא הראשי יבגני צ'זוב, שגם היה חבר בוועד המרכזי של המפלגה. לאורך שנות ה-80 וה-90 הדרדרה רמתו של בית החולים, עד שנוצר מצב שב-1996 נשיא רוסיה דאז בוריס ילצין לא היה יכול לעבור בבית החולים ניתוח מעקפים. כיוון שגם היה מסוכן מידי להוציא אותו אל מחוץ למדינה, ארצות הברית שלחה משלחת חירום שתחדש ותשדרג את בית החולים. מאז בית החולים נמצא בתחזוקה שוטפת. מתחם בית החולים מוקף בחומות גבוהות ומאובטח על ידי שירות האבטחה הפדרלי. בית החולים זוכה גם לביקורת על היחס המיוחד שהוא זוכה אליו, על ה"אליטיסטיות" שלו ועל העובדה שמעטים האנשים במדינה שיכולים לקבל בו טיפול. בית החולים מנוהל על ידי המינהל לענייני נשיא רוסיה. מדיה וקבצים בנושא בית החולים הקליני המרכזי של נשיא רוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים הקליני המרכזי של נשיא רוסיה בית החולים הקליני המרכזי של נשיא רוסיה, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.