laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הצחוקייה

הצחוקייה היא תוכנית סטנד-אפ ישראלית לילדים המשודרת בערוץ ניקלודיאון הישראלי, החל משנת 2012. לסדרה כעת 7 עונות ו-67 פרקים. התוכנית "הצחוקייה" היא תוכנית סטנדאפ לילדים, בעלת פאנל של סטנדאפיסטים (נוספים עוד מדי עונה) המותאמים במיוחד עם מערכונים לילדים ונוער. הפורמט המקורי של הסדרה היה שלפני כל מערכון המנחה (דאז טוני ברמן) היה נותן לאחד מן הילדים לשלוף פתק מן הכובע שעליו רשום הנושא שעליו צריך לצחוק הסטנדאפיסט, ולאחר הכנה המנחה היה קורא לסטנדאפיסט לעלות לבמה, ולנסות להצחיק את הקהל. בעונה השנייה הפורמט אינו נשאר (והמנחה טוני ברמן הוחלף במורין אמור), ותפקידו של המנחה היה פשוטו כמשמעו להציג את הסטנדאפיסט (לפני כן גם היה מוסיף בדיחה קטנה על הבא לבמה) והסטנדאפיסט היה צוחק על כל נושא שירצה. לעיתים בין המערכונים היו גם מראיינים את הסטנדאפיסטים (או את המנחה) בשאלות לא קשורות, או סתם סיפרו סיפורים לא מעניינים. מעברון נוסף בעונות השנייה והשלישית הוא ה"מאחורי הקלעים" של אולם הצחוקייה. העונה הרביעית, שנקראה "סופרסטארז" של הסדרה הייתה מיוחדת: היא איחדה כמעט את כל הסטנדאפיסטים מעונות 1-3 (גם אלה שעזבו). בהבדל מעונות אחרות, לא היה את מעברון "מאחורי הקלעים" וגם השימוש ב"מנחה" יצא מהתוכנית - את העונה הרביעית והחמישית מנחים הסטנדאפיסטים עצמם, בסבב. במקום מעברונים בעונה הרביעית היו מערכונים קבועים בשם "על הספה" (על משפחה עצלנית) ו"ההסעה" (שמחקה את סדרות הנוער היומיות). בעונה החמישית הוחלפו המעברונים של "על הספה" ו"ההסעה" במערכונים קצרים של הצמד עופר ומאור, בנוסף להשתתפותם בבמה עצמה. החל מהעונה השישית, שחקן או שחקנית משתתף בתפקיד אורח לאורך העונה במערכונים קצרים מאחורי הקלעים, כשבעונה השישית השחקנית האורחת הייתה ליטל שוורץ, ובעונה השביעית השחקנית האורחת היא נאיה פדרמן. העונות הרביעית והחמישית, כל 24 הפרקים שודרו באותו היום, 13 באוגוסט 2015, ו-31 ביולי 2016. בכל עונת "הצחוקייה" משתתפים מספר סטנדאפיסטים שלרוב כל אחד מהם מופיע שלוש או שתי פעמים באותה עונה. להלן רשימת המשתתפים מכל העונות של "הצחוקייה" (הרשימה כוללת גם את המנחים). לעונה השישית יצטרפו ההרכב הקומי "צוות מנחוס" והקומיקאית ליטל שוורץ, לעומת צמד שיניים, ליעוז שם טוב, יונתן גרופר, מיכל קירזון ואמירם טובים שעזבו. "הצחוקייה", פלייליסט של כל הפרקים, בערוץ היוטיוב של ניקלודיאון צוות מנחוס, באתר www.facebook.com Instagram post by ערוץ ניקלודיאון • Nov 30, 2017 at 3:27pm UTC, באתר Instagram (באנגלית)
דבאח

דבאח הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... בני חמולת דבאח שבדיר אל-אסד סאלח דבאח ובניו – רשת חברות בבעלות משפחת דבאח מדיר אל-אסד שהוקמה בידי אבי המשפחה סאלח דבאח אחמד דבאח – ראש המועצה המקומית דיר אל אסד. בעבר חבר הכנסת מטעם קדימה וראש עיריית שגור מאהר דבאח – מרצה ערבי-ישראלי בתחום ההגבלים העסקיים, באוניברסיטת לונדון
פאבל פאיידק

פאבל פאיידק (בפולין: Paweł Fajdek; נולד ב-4 ביוני 1989) הוא אתלט פולני. חמש פעמים ברציפות אלוף העולם (מוסקבה 2013, בייג'ינג 2015, לונדון 2017, דוחה 2019 ויוג'ין 2022) וארבע פעמים ברציפות אלוף האוניברסיאדה (שנג'ן 2011, קאזאן 2013 וקוואנגג'ו 2015, טאיפיי 2017) ביידוי פטיש. שיאו האישי 83.93 מטר מדרג אותו עשירי בכל הזמנים במקצוע זה. פאיידק נולד בשווייבודז'יצה. באוניברסיאדה שנערכה בשנג'ן סין ביולי 2011 זכה פאיידק במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 78.14 מטר. באולימפיאדת לונדון (2012) הוא פסל בכל שלושת הניסיונות. באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן רוסיה ביולי 2013 זכה פאיידק במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 79.99 מטר. באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 זכה פאיידק במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 81.97 מטר, לפני האלוף האולימפי כריסטיאן פארש מהונגריה (80.30 מטר) ולוקאש מליך מצ'כיה (79.36 מטר). באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ בשנת 2014 זכה פאיידק במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 82.05 מטר, אחרי כריסטיאן פארש (82.69 מטר) ולפני סרגיי ליטבינוב מרוסיה (79.35 מטר). באוניברסיאדה שנערכה בקוואנגג'ו קוריאה הדרומית ביולי 2015 זכה פאיידק במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 80.05 מטר. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בשנת 2015 זכה פאיידק במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 80.88 מטר, לפני דילשוד נזרוב מטג'יקיסטן (78.55 מטר) ווויצ'ך נוביצקי בן ארצו (78.55 מטר) ובכך הגן על תוארו. יידוי פטיש: 83.93 מטר (2015) מדיה וקבצים בנושא פאבל פאיידק בוויקישיתוף פאבל פאיידק, ברשת החברתית פייסבוק פאבל פאיידק, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי פאבל פאיידק, באתר olympedia.org פאבל פאיידק, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית פאבל פאיידק, באתר ליגת היהלום פאבל פאיידק, באתר Track and Field (גברים)
לי (נהר בסין)

לִי או לִי-גִ'יאַנְג (בסינית: 漓江, פין יין: Lí Jiāng) הוא נהר במחוז האוטונומי הסיני גואנגשי. הוא זורם לאורך של כ-83 קילומטרים מגווילין ליאנגשוו,[דרושה הבהרה] שם ההרים הקארסטיים ונופי הנהר מהווים מוקד משיכה לשיט פופולרי על נהר לי. מדיה וקבצים בנושא לי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של סין ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ו קובץ'

ג'וזף מתיאס "ג'ו" קובץ' (באנגלית: Joseph "Joe" Mathias Kovacs; נולד ב-28 ביוני 1989) הוא אתלט אמריקאי, 3 פעמים ברציפות סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020 ופריז 2024), פעמיים אלוף העולם (בייג'ינג 2015, דוחה 2019), פעמיים סגן אלוף העולם (לונדון 2017 ויוג'ין 2022), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2023) ופעמיים ברציפות אלוף ארצות הברית (2014 ו-2015) בהדיפת כדור ברזל. שיאו האישי של קובץ' בהדיפת כדור ברזל מדרג אותו במקום השלישי בכל הזמנים. קובץ' נולד בבית לחם, פנסילבניה. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה ביוני 2014 זכה קובץ' במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 22.03 מטר. בתחרות שנערכה באפריל 2015 קבע קובץ' בהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 22.35 מטר. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.84 מטר ובכך הגן על תוארו. ב-17 ביולי בתחרות שנערכה במונקו הוא קבע שיא אישי חדש של 22.56 מטר, התוצאה השמינית בטיבה בכל הזמנים והטובה ביותר מאז 2003. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין זכה קובץ' במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.93 מטר, לפני דוד שטורל מגרמניה (21.74 מטר) ואו'דיין ריצ'רדס מג'מייקה (21.69 מטר). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.78 מטר, אחרי בן ארצו ראיין קראוזר שקבע שיא אולימפי חדש של 22.52 מטר ולפני תומאס וולש מניו זילנד (21.36 מטר). באליפות העולם שנערכה בלונדון 2017 הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 21.66 מטר, אחרי תומאס וולש (22.03 מטר) ולפני סטיפ זוניץ' מקרואטיה (21.46 מטר). באליפות העולם שנערכה בדוחה 2019 הוא זכה בפעם השנייה במדליית זהב בשיא אליפות חדש של 22.91 מטר, לפני ראיין קראוזר (22.90 מטר) ותומאס וולש (22.90 מטר). באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 22.65 מטר, אחרי ראיין קראוזר שקבע שיא אולימפי חדש של 23.30 מטר ולפני תומאס וולש (22.47 מטר). באליפות העולם שנערכה ביוג'ין 2022 הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 22.89 מטר, אחרי ראיין קראוזר שקבע שיא אליפות חדש של 22.94 מטר ולפני בן ארצלו ג'וש אווטנד (22.29 מטר). באליפות העולם שנערכה בבודפשט 2023 הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 22.12 מטר, אחרי ראיין קראוזר שקבע שיא אליפות חדש של 23.51 מטר ולאונרדו פאברי מאיטליה (22.34 מטר). באולימפיאדת פריז זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 22.15 מטר, אותה קבע בהדיפה השישית והאחרונה, אחרי ראיין קראוזר (22.90 מטר) ולפני רג'ינדרה קמפבל מג'מייקה (22.15 מטר). הדיפת כדור ברזל: 23.23 מטר (2022) הדיפת כדור ברזל: 21.46 מטר (2014) אתר האינטרנט הרשמי של ג'ו קובץ' (באנגלית) ג'ו קובץ', ברשת החברתית פייסבוק ג'ו קובץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ו קובץ', ברשת החברתית אינסטגרם ג'ו קובץ', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'ו קובץ', באתר olympedia.org ג'ו קובץ', באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ג'ו קובץ', באתר ליגת היהלום ג'ו קובץ', באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
גלשן שלג

גלשן שלג או סנובורד (באנגלית: Snowboard, ‏האזנה‏Ⓘ‏, נכתב גם סנואובורד) הוא לוח קשיח המשמש כאמצעי להחלקה על שלג, המאפשר לעומד עליו לגלוש במורד מדרון מושלג. שלא כמו בסקי האלפיני הקלאסי, בו נעשה שימוש במגלשיים, בגלישה על סנובורד מופנה צד גופו של הגולש לכיוון ההתקדמות של הגלשן. הסנובורד מחובר לנעלי הגולש בעזרת תופסנים (bindings). הטיפוס הראשון של הסנואובורד המודרני נבנה על ידי ג'יק ברטון. קיימים שני סוגים של סנובורד, סנובורד רך וסנובורד קשה. צורת הסנובורד הרך מורכבת משני חצאי עיגול המחוברים ביניהם בשתי קשתות קעורות כלפי פנים. כענף ספורט, סנובורד נחשב כתת-ענף של הסקי, אבל בשנים האחרונות הענף התפתח להיות ענף ספורט עצמאי ואפילו נכנס למשחקי החורף של טורניר ה-X Games כענף ספורט עצמאי. סנובורד נכלל לראשונה בתוכנית של אולימפיאדת החורף במשחקי נאגנו שהתקיימו ב-1998. סקייטבורד סקי גלישת שלג כתבות בנושא סנובורד (אורכב 06.02.2015 בארכיון Wayback Machine), אתר Snowboards ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סן מרטין (מנדוסה)

סן מרטין (בספרדית: San Martín) היא עיר בפרובינציית מנדוסה בארגנטינה. ההתיישבות הספרדית באזור החלה במחצית השנייה של המאה ה-16. האזור נודע בתור "רודאו דה מוז'נו" (Rodeo de Moyano), "לה רדוקסיון" (La Reducción) ו"לוס בראלס" (Los Barriales). במהלך מלחמת העצמאות של ארגנטינה חוסה דה סן מרטין, שהיה ממנהיגי צבא המורדים, ראה באזור חשיבות אסטרטגית שכן בו עברה הדרך לצ'ילה, שם שכנו בעלי ברית של המורדים הארגנטינאים. בהתאם לכך הוא קנה באזור שטחים ופיתח אותם כדי שיהיה אפשר לקיים בהם חקלאות שתתרום לגדילת האוכלוסייה. בעקבות פעולותיו של סן מרטין האוכלוסייה אכן גדלה והחלה להתפתח באזור התיישבות. ב-20 בדצמבר 1816 טוריביו דה לוסוריאגה, שהיה אז מושל אזור קוז'ו ייסד באופן רשמי את ההתיישבות תחת השם "ויז'ה נואבה דה לוס בראלס" (מילולית: "העיירה החדשה של לוס בראלס"). ב-1823 פדרו מולינה, מושל פרובינציית מנדוסה, החליט לשנות את שם ההתיישבות לסן מרטין, כהוקרה לחוסה דה סן מרטין. ב-1885 נפתחה בסן מרטין תחנת רכבת של הקו שקישר את הבירה בואנוס איירס לפרובינציית מנדוסה ובהמשך לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת צ'ילה. הדבר תרם להפיכתה של סן מרטין למרכז תחבורתי אזורי ותרם להתפתחות האוכלוסייה. כמו כן באותן שנים העיר קלטה מהגרים רבים מספרד. כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות, ובעיקר על גידול גפנים ועיבוד פרותיהם ליין. העיר היא אחד המוקדים הגדולים של תעשיית היין בפרובינציה. העיר נמצאת על מסלול הכביש הלאומי מספר 7, המקשר בין הבירה בואנוס איירס ובין הגבול עם צ'ילה במערב פרובינציית מנדוסה. מדיה וקבצים בנושא סן מרטין בוויקישיתוף
סמל אורוגוואי

סמל אורוגוואי נקבע רשמית בחוק ב-19 במרץ 1829. צורתו של הסמל אליפטית והוא מחולק לארבעה רבעים, ומעליו מצוירת שמש מאי זהובה זורחת. משני צידי הסמל שני ענפי עץ זית המחוברים בתחתית הסמל בסרט כחול. ברביע השמאלי העליון של הסמל מצוירים מאזניים צהובים על רקע כחול. המאזניים מסמלים צדק ושוויון. ברביע הימני העליון מצוירת גבעת מונטווידאו (Cerro de Montevideo) והמצודה שבראשה על רקע כסוף. המצודה מסמלת חוזק. ברביע השמאלי התחתון מצויר סוס דוהר על רקע כסוף. הסוס מסמל חירות. ברביע הימני התחתון מצויר שור המסמל שפע, על רקע כחול. דגל אורוגוואי המנון אורוגוואי מדיה וקבצים בנושא סמל אורוגוואי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא אורוגוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלומנפלד

בלומנפלד הוא שם משפחה אשכנזי, שפירושו "שדה פרחים". האם התכוונתם ל... אליהו בלומנפלד – מרוכשי האדמות בעמק יזרעאל ומקימו של בית בלומנפלד במושב מרחביה בנימין בלומנפלד – שחמטאי יהודי-רוסי דוד בלוך-בלומנפלד – ממנהיגי תנועת העבודה בארץ ישראל, ראש עיריית תל אביב בשנים 1925–1927 חיים בלומנפלד – קצין משטרה ישראלי יוסף בלומנפלד – רב בפולין ולאחר מכן אב"ד בתל אביב-יפו קורט בלומנפלד – עיתונאי ומנהיג ציוני בגרמניה ריכרד בלומנפלד (1863-1943) – תעשיין גרמני ממוצא יהודי רפאל בלומנפלד – מחנך ישראלי, שכיהן כמנהל כפר הנוער ניצנים רפי בלומנפלד – מעצב פנים ישראלי; בנו של קורט בלומנפלד תמר בלומנפלד – קומיקסאית ישראלית ז'ול פרחים (יוליש בלומנפלד) – צייר ופסל יהודי יליד רומניה, שיצר בסגנון הסוריאליזם ובסגנון ריאליזם סוציאליסטי
וראפאמיל

וראפאמיל (Verapamil) ממשפחת חוסמי תעלות סידן היא תרופה ותיקה שיצאה לשוק בשנות ה-60, אך השימוש הגובר בה החל בסוף שנות ה-70. היא משמשת בעיקר בתחום של מחלות הקשורות למערכת כלי הדם והלב. וראפאמיל ניתנת לטיפול במגוון מצבים כולל: הפרעות קצב (פרפור על חדרי/ פרפור פרוזדורים), יתר לחץ דם ותעוקת לב (אנגינה פקטוריס). כמו כן, היא ניתנת למניעת כאב ראש מקבצי, אך זוהי איננה התוויה מאושרת של התרופה. שימוש מעניין נוסף לווראפאמיל הוא במחלת פיירוני, בה היא מוזרקת ישירות לנגע הצלקת בפין. למרות יכולתה של וראפאמיל להוריד את לחץ הדם, כיום היא איננה נחשבת לתרופת בחירה בטיפול ביתר לחץ דם אבל היא יכולה להתאים במצבים של הפרעות קצב המלוות ביתר לחץ דם. תעלות סידן מסוג L מבוטאות בשריר החלק של כלי הדם ובשריר הלב. חוסמי תעלות סידן חוסמות את התעלות וגורמות להרחבת השריר. וראפאמיל פועלת בעיקר על הלב ובכך היא פחות יעילה בהרחבת כלי הדם. בפעילותה על הלב היא מפחיתה את מערכת ההולכה של הלב (ב-AV node) ויש לה פעילות המפחיתה את כיווץ שריר הלב (אפקט אינוטרופי שלילי) ופעילות המפחיתה את קצב הלב (אפקט כרונוטרופי שלילי). וראפאמיל מותווית בישראל ליתר לחץ דם, הפרעות קצב ותעוקת חזה. אין להשתמש בתרופה במקרה של אי ספיקת לב ובמצבים שונים המאופיינים בחסימת ההולכה בלב (כגון מצבים של חסימת AV). מדיה וקבצים בנושא וראפאמיל בוויקישיתוף Singh BN et al. Verapamil: a review of its pharmacological properties and therapeutic use. Drugs. 1978 Mar;15(3):169-97 Weaver-Agostoni J. Cluster headache. Am Fam Physician. 2013 Jul 15;88(2):122-8 אבי שטיין ויורם דקל. והיה העקוב למישור? עקמת הפין. הרפואה: כרך 151(11), 2012 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יאריסלי סילבה

יאריסלי סילבה (בספרדית: Yarisley Silva; נולדה ב-1 ביוני 1987) היא אתלטית קובנית, זוכת מדליית כסף באולימפיאדת לונדון (2012), אלופת עולם (בייג'ינג 2015) ואלופת העולם באולם (סופוט 2014) בקפיצה במוט. סילבה נולדה בסן לואיס שבקובה, האמצעית מבין שלושה ילדים לחסוס סילבה ומגלי רודריגס. אביה היה אתלט חובב בתחום הקפיצה לרוחק ואמה מטילת כידון. בגיל תשע החלה להתאמן באתלטיקה והשתתפה בתחרויות בקפיצה לרוחק, קפיצה לגובה וריצות. בגיל 13 החלה להתאמן בקפיצה במוט וב-2002 הצטרפה לנבחרת הנוער של קובה בהוואנה. ב-2006 החלה להשתתף בתחרויות בינלאומיות, זכתה במדליית כסף במשחקי מרכז אמריקה והאיים הקריביים. ב-2007 זכתה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים בריו דה ז'ניירו בתוצאה של 4.25 מטר, שיא קובני חדש. ב-2008 שיפרה את שיאה האישי לתוצאה של 4.50 מטר, באולימפיאדת בייג'ינג באותה שנה לא הצליחה לעבור את שלב המוקדמות. ב-2009 זכתה במדליית זהב במשחקי מרכז אמריקה והאיים הקריביים. באליפות העולם באתלטיקה 2011 שהתקיימה בטגו סיימה במקום החמישי בשיא אישי של 4.70 מטר. בהמשך השנה זכתה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בגוודלחרה בשיא אישי של 4.75 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה ב-2012 באיסטנבול סיימה שביעית. באולימפיאדת לונדון זכתה במדליית כסף לאחר שעברה גובה של 4.75 מטר כמו של המנצחת ג'ן שור, אך עם מספר פסילות רב יותר. באליפות העולם באתלטיקה 2013 סיימה במקום השלישי בשיא אישי של 4.82 מטר, לאחר ילנה איסינבייבה וג'ן שור. ב-2014 זכתה באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה בסופוט שבפולין בתוצאה של 4.70 מטר. ביולי 2015 זכתה במדליית זהב שנייה ברציפות במשחקים הפאן אמריקאיים שהתקיימו בטורונטו, עם שיא משחקים של 4.85 מטר. באוגוסט 2015 שיפרה את שיאה האישי כשעברה גובה של 4.91 מטר בתחרות ברגנסבורג שבגרמניה. תוצאה זו מדרגת אותה שלישית בכל הזמנים לאחר איסינבייבה ושור. באוגוסט 2015 זכתה במדליית זהב באליפות העולם בתוצאה של 4.90 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה במקום השביעי בתוצאה של 4.70 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 4.65 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה במקום השביעי בתוצאה של 4.60 מטר. באוגוסט 2019 זכתה בפעם השלישית ברציפות במשחקים הפאן אמריקאיים שהתקיימו בלימה בתוצאה של 4.75 מטר. באולימפיאדת טוקיו סיימה במקום השמיני בתוצאה של 4.50 מטר. מדיה וקבצים בנושא יאריסלי סילבה בוויקישיתוף יאריסלי סילבה, ברשת החברתית פייסבוק יאריסלי סילבה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יאריסלי סילבה, באתר olympedia.org יאריסלי סילבה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יאריסלי סילבה, באתר ליגת היהלום יאריסלי סילבה, באתר Track and Field (נשים)
קתרין איברגואן

קתרין איברגואן (בספרדית: Caterine Ibargüen; נולדה ב-12 בפברואר 1984) היא אתלטית קולומביאנית, האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים ברציפות אלופת העולם (מוסקבה 2013, בייג'ינג 2015) בקפיצה משולשת. איברגואן נולדה בקולומביה, היא גדלה בבית סבתה לאחר שהוריה נפרדו בילדותה. ב-1996 החלה להתאמן בקפיצה לגובה וב-1999 זכתה במדליית ארד באליפות דרום אמריקה שהתקיימה בבוגוטה בתוצאה של 1.76 מטר. היא זכתה במדליות במשחקים הפאן-אמריקאיים לנוער בקפיצה לגובה, קפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת. ב-2004 השתתפה באולימפיאדת אתונה אך לא עברה את שלב המוקדמות בקפיצה לגובה. היא לא הצליחה להעפיל לאולימפיאדת בייג'ינג ב-2008 בקפיצה לגובה והחליטה למקד את הקריירה שלה בקפיצה משולשת ובקרב שבע. ב-2011 זכתה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה בטגו שבקוריאה הדרומית בתוצאה של 14.84 מטר בקפיצה משולשת. בהמשך השנה זכתה במדליות זהב בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו במקסיקו. ב-2012 זכתה במדליית כסף בתחרות הקפיצה משולשת באולימפיאדת לונדון בתוצאה של 14.80 מטר לאחר המנצחת אולגה ריפקובה מקזחסטן שקבעה 14.98 מטר. ב-2013 זכתה באליפות העולם באתלטיקה שהתקיימה במוסקבה בתוצאה של 14.85 מטר. ב-2014 קבעה את שיאה האישי ושיא דרום אמריקה בקפיצה משולשת כשקפצה למרחק של 15.31 מטר בתחרות ליגת היהלום במונקו, באותה שנה זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות ליגת היהלום בקפיצה משולשת כשהיא זוכה ב-12 מתוך 14 תחרויות הליגה בשנים 2013-2014. ב-2015 זכתה באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג בתוצאה של 14.90 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה במדליית זהב בתוצאה של 15.17 מטר. הייתה זו מדליית הזהב הראשונה של קולומביה באתלטיקה במשחקים האולימפיים. באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 14.89 מטר לאחר יולימאר רוחאס (14.91 מטר). ב-2018 זכתה בפעם החמישית באליפות ליגת היהלום כשהיא מנצחת בכל חמש התחרויות. בספטמבר אותה שנה שיפרה את שיאה האישי בקפיצה לרוחק ל-6.93 מטר. בנוסף זכתה בשתי מדליות זהב בקפיצה משולשת ובקפיצה לרוחק באליפות מרכז אמריקה והקריביים שהתקיימה בברנקייה. על הישגיה זכתה בפרס אתלטית השנה בעולם. באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 14.73 מטר. באולימפיאדת טוקיו סיימה במקום העשירי בתוצאה של 14.25 מטר. מדיה וקבצים בנושא קתרין איברגואן בוויקישיתוף קתרין איברגואן, ברשת החברתית פייסבוק קתרין איברגואן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קתרין איברגואן, ברשת החברתית אינסטגרם קתרין איברגואן, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי קתרין איברגואן, באתר olympedia.org קתרין איברגואן, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית קתרין איברגואן, באתר ליגת היהלום קתרין איברגואן, באתר Track and Field (נשים)
מוריץ פון אופנברג

מוריץ ריטר פון אופנברג (בגרמנית: Moritz Ritter von Auffenberg;‏ 22 במאי 1852 – 18 במאי 1928) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הארמייה הרביעית בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה בקרב גליציה. פון אופנברג נולד בטרופאו. בשנת 1871 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי והחל ללמוד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, ובשנת 1878 השתתף בכוח שכבש את בוסניה. פון אופנברג מילא תפקידי פיקוד ומטה שונים, בשנת 1905 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36, בשנת 1909 מונה למפקד הקורפוס ה-15. בשנת 1911 מונה לשר המלחמה של האימפריה, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1912, תוך שבמהלך תפקידו פעל רבות לייעול הצבא האוסטרו-הונגרי ולקידומו. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל פון אופנברג את הפיקוד על הארמייה הרביעית, ופיקד עליה בקרב גליציה. בתחילה נחל פון אופנברג ניצחון גדול בקרב קומרוב, אולם בהמשך נחל תבוסה משפילה בקרב רווה. לאחר כישלונו בקרב רווה, הודח פון אופנברג מתפקידו ב-30 בספטמבר 1914, ומסר את הפיקוד על הארמייה ליוזף פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, למרות שההוראה להחלץ לעזרת הארמייה השלישית הגיע ממפקד החזית קונרד פון הצנדורף. ב-22 באפריל 1915 קיבל פון אופנברג מהקיסר תואר אצולה גראף פון קומרוב כאות הוקרה על ניצחונו בקרב. במאי 1915 נשפט פון אופנברג על הדלפת מידע סודי כשכיהן כשר המלחמה, אך זוכה מכל האישומים על ידי היינריך קומר פון פאלקנפלד. לאחר המלחמה התגורר פון אופנברג בווינה וכתב 2 ספרים על המלחמה. ב-18 במאי 1928 נפטר פון אופנברג בווינה בגיל 76. קרב גליציה Moritz von Auffenberg na stranici Firstworldwar.com באנגלית Moritz von Auffenberg na stranici Field commanders of Austria-Hungary באנגלית מוריץ פון אופנברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ג'ף הנדרסון

ג'ף הנדרסון (באנגלית: Jeff Henderson; נולד ב-19 בפברואר 1989) הוא אתלט אמריקאי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) וסגן אלוף העולם (דוחה 2019) בקפיצה לרוחק. הנדרסון נולד בארקנסו שבארצות הברית, הצעיר מבין שישה אחים. מגיל צעיר הצטיין במקצועות האתלטיקה השונים, ב-2007 זכה באליפות התיכונים של ארקנסו בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.32 מטר. הוא למד בסטילמן קולג' באלבמה והיה אול-אמריקן בריצת 100 מטר ובקפיצה לרוחק. ב-2014 עזב את הקולג' והחל להתאמן בסן דייגו אצל אל ג'וינר, האלוף האולימפי בקפיצה משולשת מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). באותה שנה זכה בתחרויות ליגת היהלום בניו יורק, גלאזגו ולוזאן. ב-2015 זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בטורונטו בשיא אישי של 8.52 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיים במקום הרביעי בתוצאה של 8.19 מטר. במבחנים האמריקאים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים ראשון. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.38 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 לא העפיל לגמר. באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית כסף בתוצאה של 8.39 מטר. ריצת 100 מטר: 10.18 שניות (25 במאי 2013) ריצת 200 מטר: 20.65 שניות (25 במאי 2013) קפיצה לרוחק: 8.52 מטר (22 ביולי 2015) ריצת 60 מטר: 6.58 שניות (22 בפברואר 2014) קפיצה לרוחק: 8.19 מטר (20 במרץ 2016) ג'ף הנדרסון, ברשת החברתית פייסבוק ג'ף הנדרסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ף הנדרסון, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ף הנדרסון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'ף הנדרסון, באתר olympedia.org ג'ף הנדרסון, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ג'ף הנדרסון, באתר ליגת היהלום ג'ף הנדרסון, פרופיל באתר המכון הלאומי האמריקאי לאתלטיקה (באנגלית)
בוקאצ'יבצי

בוקאצ'יבצי (באוקראינית: Букачівці; בפולנית: Bukaczowce ; ביידיש: באקשעוויץ) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. בוקאצ'יבצי נזכרת לראשונה בשנת 1438, וזכויות עירוניות הוענקו לה בשנת 1489. העיירה שימשה כמרכז עירוני ליישובים החקלאיים שסביבה, ובזמן מלחמת העולם הראשונה נפגעה קשות מהכיבוש הרוסי. קהילה יהודית עצמאית התארגנה בעיירה במהלך המאה ה-18, ובמאה ה-19 הגיעה הקהילה לשיאה מבחינת אוכלוסין. בשנת 1920 פרעו ביהודי העיירה כנופיותיו של סימון פטליורה, תוך אונס נשים רבות. בשנים שלאחר מכן, עזבו את העיירה כמחצית מיהודיה. בסיוע הג'וינט השתקמה הקהילה, ובין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות ציוניות שונות, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן הנוער הציוני, בית"ר והשחר. כמו כן, פעל בעיירה בית ספר מרשת תרבות. מסוף המאה ה-19 ועד 1929 כיהן כרב העיירה אפרים סגל חאמיידס, ואת מקומו מילא הרב צבי שוורץ. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-650 יהודים, קרוב לשליש מסך תושבי המקום באותה עת. עם פרוץ מבצע ברברוסה, ביוני 1941, גויסו מספר מיהודי העיירה לצבא האדום, ופנו מזרחה. ב-3 ביולי נכנסו לעיירה הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו שעות עוצר וחובת ענידת סרט עם מגן דוד על הזרוע. בד בבד, נרצחו בכפרים הסמוכים לעיירה תושביהם היהודים בידי איכרים אוקראינים. בעיירה עצמה נחטפו יהודים על ידי שוטרים אוקראינים לעבודות כפייה, בהן הוכו והושפלו, ומיהודי העיירה הוחרמו תכשיטים ודברי ערך. כעבור זמן מה הוקם בעיירה יודנרט, בראשות אמיל קרויז, אשר נצטווה לדאוג למסירת דברי הערך והפרוות של היהודים לשלטונות. באביב 1942 הועברו לבוקאצ'יבצי כמה מאות מיהודי הסביבה לרבות יהודי ז'ורוב, ותנאי הצפיפות של היהודים בעיירה נעשו קשים יותר. יהודי העיירה מגיל 15 ומעלה חויבו בעבודות כפייה. בספטמבר 1942 (יום כיפור תש"ג) התקיימה בעיירה אקציה ראשונה. יחידת שוטרים מרוהטין יחד עם שוטרים אוקראינים מקומיים הוציאה את היהודים מבתיהם, וערכה בהם סלקציה. כמה עשרות יהודים שניסו להימלט מהאקציה נורו למוות. כ-100 עד 300 זקנים, חולים ותשושים הועברו לתחנת הרכבת, ושולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. באוקטובר 1942 הועברו לבוקאצ'יבצי כמה מאות יהודים נוספים מבורשטין, וכעבור ימים אחדים נערכה במקום אקציה נוספת, במסגרתה שולחו לבלז'ץ כמה מאות יהודים נוספים מהעיירה. בינואר 1943 גורשו אחרוני היהודים בעיירה לרוהטין, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. כ-20 מיהודי העיירה שרדו את השואה במסתורים וביערות. מדיה וקבצים בנושא בוקאצ'יבצי בוויקישיתוף בוקאצ'יבצי באתר מרכז מורשת יהדות פולין "בוקאצ'יבצי", באתר השטעטל הווירטואלי "בוקאצ'יבצי", באתר JewishGen (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), בוקאצ'ובצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 765–766), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
גבעת הערלות

גִּבְעַת הָעֲרָלוֹת היא גבעה באזור מזרח יריחו שנקברו בה ערלות עם ישראל לאחר ברית המילה בגלגל בכניסה לארץ, על פי ספר יהושע. גבעת הערלות ממוקמת בסמוך לגלגל יריחו. חגי בן-ארצי הציע לזהות את גבעת הערלות עם גבעה בולטת המצויה בין דיר חג'לה ובין קסר אל-יהוד. עם ישראל קברו את ערלותיהם בגבעה לאחר שנימולו על ידי יהושע בן נון, לפי מדרש סדר עולם, בי"א בניסן ב'תפ"ט. ישנם מדרשי אגדה שלפיהם הגבעה נוצרה מערלות אלו ומעפר קבורתן, ומכאן נגזר שמה. מאידך, על פי רד"ק, רלב"ג, אברבנאל והמצודות, שם הגבעה נגזר מכך שערלות עם ישראל נקברו עליה, אך הגבעה הייתה קיימת קודם לכן. ספר יהושע, פרק ד', פסוק י"ט ספר יהושע, פרק ה', פסוק ג' חגי בן-ארצי, הַגִלְגָּל - מקומה ההיסטורי ומיקומה הגאוגרפי, באתר "תרבות ומורשת יריחו". סדר עולם רבה, פרק יא. ויקרא רבה, פרשה כ"ה, פסקה ז'. פרקי דרבי אליעזר, פרק כט. רד"ק יהושע ה ג רלב"ג יהושע ה ג אברבנאל יהושע ה ג מצודות דוד יהושע ה ג
אנטמן

האם התכוונתם ל... דמות בדיונית איש הנמלה (באנגלית: Ant Man) - שמן של מספר דמויות בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. אנטמן (סרט) (באנגלית: Ant-Man) - סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2015 המבוסס על חוברות הקומיקס איש הנמלה מבית מארוול קומיקס אנטמן והצרעה – סרט המשך משנת 2018 אנטמן והצרעה: קוונטומאניה – סרט המשך משנת 2023 אישים גיורא אנטמן – כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער, ומשמש מאמן שוערים בקבוצת מכבי חיפה. איריס אנטמן (במקור איריס אברהם) – כדורגלנית עבר ישראלית ששיחקה בעמדת השוערת. כיום מאמנת נבחרת הנשים של גיאורגיה בכדורגל. גיסתו של גיורא אנטמן.