laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דגל המלכה אליזבת השנייה

דגלה האישי של המלכה אליזבת השנייה (באנגלית: Personal Flag of Queen Elizabeth II) הוא דגל ששימש את המלכה אליזבת השנייה בתפקידה כראש חבר העמים, ונעשה בו שימוש במדינות חבר העמים הבריטי שאינן ממלכות חבר העמים הבריטי. במרכז הדגל מצויה האות "E" בצבע זהב שמעליה כתר מוזהב וסביבה זר של שושנים על רקע כחול. הכתר מסמל את מעמדה של המלכה ואת סמכותה, והשושנים את מדינות חבר העמים הבריטי. הדגל עוצב בדצמבר 1960, לבקשת המלכה אליזבת השנייה ונעשה בו שימוש לראשונה בשנת 1961 לרגל ביקורה של המלכה בהודו. אליזבת השנייה ביקשה שיעוצב דגל המסמל אותה כראש חבר העמים, תפקיד נפרד מהיותה מלכה. במהלך השנים נעשה שימוש בדגל במקום הנס המלכותי בעת שהמלכה מבקרת במדינות חבר העמים, וכן כאשר היא ביקרה בבית מארלבורו שבלונדון. דגל זה מהווה חלק מהנס המלכותי של אוסטרליה, קנדה וניו זילנד. וכן שימש כבסיס לניסים המלכותיים של ברבדוס, מלטה, טרינידד וטובגו, מאוריציוס, וסיירה לאון. דגלי משפחת המלוכה הבריטית באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל המלכה אליזבת השנייה באתר משפחת המלוכה הבריטית (באנגלית)
בושאייף

בית הכנסת בושאייף נמצא במושב זיתן, ומשמש כבית כנסת חשוב ליוצאי לוב. בית הכנסת הוא העתק מדויק של בית הכנסת בזליתן שבלוב והוקם לפי מודל ששוחזר והועבר להנהלת המושב. בית הכנסת בושאייף נבנה ע״י הקבלן עמוס דואן בשנות ה-60. בית הכנסת קרוי על שמה של בושאייף, שלפי מסורת יהדות לוב, הייתה צדיקה בימי בית שני בעלת יכולות ריפוי מיסטיות ובתו של רבי ישמעאל כהן גדול. בשנים האחרונות בית הכנסת שופץ והוחלפו ההיכל והתיבה. סיפור שעובר מדור לדור במסורת הלובית, מספר על רבי ישמעאל כהן גדול שגורש מבית המקדש לאחר חורבן בית שני והגיע לאפריקה. לרבי ישמעאל היו שלוש בנות צדיקות, אחת בשם גריבה (על שמה בית הכנסת אלגריבה באי ג'רבה שבתוניסיה), השנייה אום שוויכה (על שמה בית כנסת בטריפולי) והשלישית הייתה בושאייף שעל שמה בית הכנסת בזליתן ועל שם העתקו בישראל שבזיתן. האגדה מספרת שלבושאייף לא היו ילדים ובאחת מתפילותיה הובטח לה שהיא תזכה להזכר על ידי העדה כולה.[דרוש מקור] לפי החוקר עופר רגב, בית הכנסת נקרא על שם הזוג בושאייף שהיו עשירים מופלגים ונדבנים. כשמת האדון בושאייף מצאה אלמנתו כי ברשותו הייתה כברת קרקע שרכש מערביי זליתן. היא הקימה במקום בית כנסת מפואר לזכרו שהיה למקום עלייה לרגל ליהודים ולמי שאינם יהודים. ב-1870 נשרף בית הכנסת והסולטן הטורקי נתן הוראה להקים אותו מחדש על חשבון האוכלוסייה המוסלמית בזליתן. בחול המועד סוכות תשכ"ז, אוקטובר 1966, הונחה אבן פינה לבית הכנסת. בית הכנסת נבנה כהעתק בית הכנסת בזליתן. פעמיים בשנה: בסוכות ובל"ג בעומר, נערכת הילולה דתית של יוצאי לוב בבית הכנסת בושאייף, ובה במה עם תזמורת נגני העדה הלובית אליה מגיעים ח"כים, שרים, רבנים ואישי ציבור, דוכני מזון של העדה הלובית, חדר הדלקת נרות ושמן. מנהג ההילולה התחיל כבר בבית הכנסת בושאייף בזליתן שבלוב ומתקיים עד היום בבניין שהוקם בישראל. בקרב יהודי-לוב נפוץ השיר "אל-עאדה יא טראבלסיה" (המנהג, הטריפוליטאים), בו קורא המשורר שלומה וולד וואסי לבני העדה "זורו בושאייף" - בקרו בבושאייף. בית הכנסת "בושאייף" בלוב פנים בית הכנסת. העתק מדויק של המבנה בו היו מתפללים יהודי לוב בעיר זליתן בגולה חנה מקובר: חכמי לוב, ישיבת הוד יוסף. ירושלים, תשנ"ב, עמודים, 157-165. עופר רגב: להתאהב בארץ ישראל, הוצאת כנרת זמורה - ביתן, 2005 מדיה וקבצים בנושא בושאייף בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בושאייף אלי אלון, הילולת הצדקת בושאייף בבית הכנסת במושב זיתן שבקרבת לוד, באתר TheMarker Cafe, ‏7 באוקטובר 2012 חן ארצי־סרור, הצדיקה המסתורית בושאייף, 13 במאי 2017 זאת המסיבה: הילולת הבושאייף של יוצאי לוב, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 12:00) אור גואטה, ‏"אתה הפותח בלא מפתח": ליל הבסיסה בבית הכנסת בושאייף, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 24 במרץ 2023 יוצאי גלות לוב ישחזרו את בית הכנסת העתיק מזליתן, הצופה, 12 באוקטובר 1966 פדהצור בנעטיה, " סיור ב"חארה" של טריפולי", עאדא 30-31 מבית מרכז אור שלום, אב-אלול ה'תשנ"ח (1998) "שיר לבית הכנסת בושאייף הקדושה: צלאת' בושאייף אלמקבולה", בביצוע שלומית בוחניק, שירי חינה טריפוליטאית ותוניסאית, סרטון בערוץ "חריף", באתר יוטיוב (אורך: 7:15), 2005
קברות המורדים מעל נחל חבר

קברות המורדים מעל נחל חבר הם קבר אחים של שרידי עצמות שיוחסו ללוחמים ובני משפחותיהם מימי מרד בר כוכבא. ב-11 במאי 1982 העצמות נקברו בטקס צבאי מלא בנוכחות ראש הממשלה מנחם בגין. מקום הקבורה - מעל נחל חבר, שבין מורדותיו נמצאות מערת האימה ומערת האגרות, בהן נאספו השלדים. בסמוך לו נמצאים שרידי אחד משני מחנות הצבא הרומיים. ב-2007 גילו מטיילים שהמצבה הושחתה. היא שופצה בינואר 2008 על ידי מתנדבים, לאחר שהושחתה בפעם השנייה מתנדבים שיפצו מחדש את המצבה והקימו לוח מתכת להנצחת הנופלים בדצמבר 2012. הממצאים הקדומים ביותר במערות נחל חבר שייכים לתקופה הכלקוליתית. ביניהם נמצא שלד אחד. גיל הממצאים נאמד בכ-3,500 לפנה"ס (לפי תיארוך פחמן-14). רוב הממצאים במערות שייכים לתקופת מרד בר כוכבא, מהמאה השנייה לספירה. כך למשל, נמצאו כלי חרס, חפצי בית, שרידי מזון ומטבעות מתקופת המרד. במערות התגלו קטעי פפירוסים, קטעי קלף ואוסטרקונים. הממצאים הכתובים כללו תעודות משפטיות, קטעים שנכתבו בתקופת המרד עצמו ומגילות מקראיות. כן התגלו תעודות נבטיות, קדומות יותר, מהמאה הראשונה לפנה"ס. המצבור כולו היה מכוסה בשכבת פיח, כתוצאה מהבערה באש. במערות נאספו 40 שלדים, של גברים, נשים, ילדים ותינוקות. חלקם הונחו בפנים המערות וההנחה היא שמתו בזמן המצור. נמצאה קבורה של איש מבוגר, כאשר הפנים לכיוון ירושלים כמקובל בקבורה יהודית. על הממצאים במערת האגרות כתב יגאל ידין: "יש לשער שפליטי מרד בר כוכבא תכננו בריחה מן המערה בזמן ששמו עליה הרומאים מצור, ולכן הטמינו את חפציהם. לפחות חלק מיושבי המערה לא הצליחו להימלט, שכן באחד הכוכים שבאולם הפנימי (אולם ג') נתגלו שלדים של 17 אנשים (שלושה גברים, שמונה נשים ושישה ילדים). רוב הגולגולות נמצאו מונחות בסלים, והשלדים נמצאו עטופים במחצלאות ובסלים. כמה שלדים נמצאו עטופים בבגדים ובשטיחים." בשנת 2000 עוד היו שרידי אדם במערת האגרות כפי שמתברר מקטעי וידאו שצולמו במהלך החפירות שערך במקום פרופ' ריצ'רד פרוינד. יוחנן אהרוני, "מערות נחל חבר", בתוך מדבר יהודה וים המלח, בעריכת צבי אילן, הוצאת החברה להגנת הטבע, 1973. ספי בן-יוסף, מפל חבר: על נמרים וגולגלות, באתר ynet, 6 באוקטובר 2005 - בכתבה זו מובאת ביקורת על קיום טקס הקבורה האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל (1992), "מדבר יהודה, מערות", עמ' 907. קטע מן התוכנית על מערת האגרות של ערוץ נובה
אריה הכף

אריה הכף (שם מדעי: Panthera leo melanochaitus) היה תת-מין של טורף מהמין אריה שהוגדר כמין שנכחד. אריות הכף הוא תת-המין השני בגודלו ובמשקלו שהתקיים מבין תת-המינים של האריות, קטן רק מהתת-מינים הפרהיסטוריים כמו אריה מאובן או אריה אמריקני שנחשב כיום למין עצמאי. זכר בוגר יכול היה לשקול עד 230 ק"ג ולהגיע לאורך של עד 3 מטר. אריה זה נבדל משאר תת-המינים במראהו הגדול וברעמתו השחורה. גם קצוות האוזניים היו שחורות. אריות הכף העדיפו לצוד פרסתנים גדולים הכוללים אנטילופות כגנו שחור, אנטילופת סוס כחולה, דאמאליסק הצבי, דלגן ועוד, אבל גם זברות, ג'ירפות ותאו אפריקני. הם אף טרפו חמורים ובקר של המתיישבים האירופאים. אריות הכף חי בדרום אפריקה, באזור פרובינציית כף התקווה הטובה, היה נפוץ במיוחד באזור קייפטאון אך אזור מחייתם המדויק איננו ברור. אריה הכף האחרון שנראה וניצוד באופן וודאי בפרובינציה מת בשנת 1858. אריה הכף לא היה האריה היחידי שחי באזור זה. גם האריה ברבארי וגם אריה הכף נכחדו באפריקה בשל צייד בידי האדם. בנוסף לכך, מצבו של אריה הכף דומה למצבו של האריה הברבארי גם בשל דיווחים שהתפרסמו בשנת 2000 על סיכוי להימצאותם של אריות מתת-מין זה שנמצאו בשביה בגן חיות ברוסיה והובאו לדרום אפריקה לחוות רבייה[דרושה הבהרה]. כמו כן הושבו לאחרונה שישה פרטים של אריה מתת המין הברבארי לשמורת טבע פרטית ליד קייפטאון לשם רביית פרטים בעלי תכונות הדומות לאריה הכף ולאחר מכן צפוי שחרורם לטבע. פרויקטים כאלו נעשו ונעשים כיום למינים נוספים של בעלי חיים שנכחדו בידי האדם כגון הקואגה ושור הבר. ישנו בלבול בזיהוי אריה הכף לבין אריות אחרים עם רעמה גדולה ושחורה החיים בשבי. האריות שחיים כיום בשבי אינם טהורי גזע מפני שלא נעשה מאמץ למניעת רבייה של אריות מתת-מינים שונים של אריות החיים באפריקה. בשל כך, נוצרו אריות שהם תערובת של מספר תת-מינים מה שהוביל למוטציות שונות כמו רעמת פרווה שחורה וארוכה. אריות הכף נכחדו תוך זמן קצר לאחר ההתיישבות האירופאית, ולכן לא סביר שהרס אזור המחיה היה גורם משמעותי. המתיישבים ההולנדים והאנגלים, צדו וטבחו בם לשם ספורט עד להכחדתם. כמו כן, הקדמה הרחיקה את עדרי חיות הבר ששימשו את מקור מזונם העיקרי.
יוליאנוס העני

יוליאנוס העני, או יוליאנוס איש מסדר ההוספיטלרים, הוא קדוש בכנסייה הקתולית. מומחים להגיוגרפיה רואים בסיפורו אגדה בלבד. הוא נחשב לפטרונם של הנגרים, העובדים בענף ההארחה והנודדים בדרכים. ליוליאנוס שני ימי חג, ה-9 בינואר וה-12 בפברואר. קיימות גרסאות שונות לאגדה על קורות חייו. חלק מן האגדות טוענות כי הוא נולד בלה מאן (שבצרפת), ככל הנראה מתוך בלבול עם הקדוש יוליאנוס מלה מאן. המיתוס ההולנדי-בלגי טוען כי יוליאנוס נולד בשנת 7 לערך באַת (בחלוקה המדינית הנוכחית בבלגיה - בשני ימי חגו מתקיימות חגיגות בעלות נופך לאומי-בלגי בעיר) וגרסה שלישית טוענת בכלל כי הוא נולד בנאפולי שבאיטליה. גם בנוגע לאכסניה לעולי רגל שהקים, קיימת מחלוקת אם היא הייתה ממוקמת לחופי הנחל גרדו בפרובאנס או שבאי המצוי בנהר המוביל למצ'רטה. בתקופת המנדט הבריטי נסלל בירושלים רחוב שנקרא על שמו "דרך יוליאן" (Julian's Way) (הרחוב לא נקרא על שם יוליאנוס הכופר כפי שסוברים רבים בטעות). באותה עת אף פעל ברחוב מלון בשם זה. מדיה וקבצים בנושא יוליאנוס העני בוויקישיתוף The Life of Saint Julian Hospitaller, translated by Tony Devaney Morinelli, doctoral thesis, Bryn Mawr College. La Vie de saint Julien ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המלכה מרי

האם התכוונתם ל... מרי הראשונה, מלכת אנגליה – בתו של המלך הנרי השמיני. מרי השנייה, מלכת אנגליה – בתו של המלך ג'יימס השני. מרי, מלכת הונגריה – מלכת הונגריה בשנים 1382–1395. מרי, מלכת בוהמיה – מלכת בוהמיה בשנים 1522–1526. מרי מטק – רעייתו של מלך הממלכה המאוחדת ג'ורג' החמישי. מרי, מלכת הסקוטים – מלכת סקוטלנד בשנים 1542–1587. מארי דה גיז – רעייתו של מלך סקוטלנד ג'יימס החמישי ואמה של מרי, מלכת הסקוטים. מרי ממודנה – רעייתו של מלך אנגליה ג'יימס השני. מרי טיודור – רעייתו של מלך צרפת לואי ה-12. מארי אנטואנט – רעייתו של מלך צרפת לואי ה-16. מארי דה מדיצ'י – רעייתו של מלך צרפת אנרי הרביעי.
הנס המלכותי של מאוריציוס

הנס המלכותי של מאוריציוס (באנגלית: Royal Standard of Mauritius) או הדגל האישי של מלכת מאוריציוס (באנגלית: Queen's Personal Mauritian Flag) היה הדגל האישי של אליזבת השנייה, מלכת מאוריציוס בין השנים 1968–1992. בדגל זה נעשה שימוש בעת ביקור המלכה במאוריציוס וכן בעת מילוי תפקידה כראש המדינה. למושל הכללי של מאוריציוס אשר מילא את תפקידה בהיעדרה היה דגל אחר. הדגל זהה לשלט האצולה שבמרכז סמל מאוריציוס בתוספת הדגל האישי של המלכה אליזבת השנייה המופיע בעיגול במרכז הנס המלכותי. סמל מאוריציוס דגל מאוריציוס הנס המלכותי של מאוריציוס באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל מאוריציוס

סמל מאוריציוס קבוע בחוקי מאוריציוס משנת 1990. את הסמל עיצב ב-1906 מושל יוהנסבורג, יוהאן ואן דר פוף. במרכז הסמל מופיע שלט אצולה שמצדדיו שני תומכים. שלט האצולה מחולק לארבע. ברביע השמאלי העליון מתוארת ספינת מפרש מוזהבת על רקע כחול, ברביע הימני העליון מופיעים שלושה דקלים (שנים בחלקו העליון של הרביע, ואחד בחלקו התחתון), ברביע הימני התחתון מופיע כוכב לבן על רקע כחול, ממנו נמשכת כלפי מטה קרן אור וברביע השמאלי התחתון מופיע מפתח אדום על רקע זהוב. שני תומכי הסמל הם ציפור דודו (משמאל) ואייל סמבר (מימין) כאשר בין התומכים לשלט האצולה ניצבים שני קני סוכר. מתחת שלט האצולה מופיע המוטו של המדינה: "Stella Clavisque Maris Indici" (בלטינית: הכוכב והמפתח של האוקיינוס ההודי). דגל מאוריציוס הנס המלכותי של מאוריציוס המנון מאוריציוס מדיה וקבצים בנושא סמל מאוריציוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמל מאוריציוס ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתדרלת ישו המושיע

קתדרלת ישו המושיע (ברוסית: Хра́м Христа́ Спаси́теля) היא קתדרלה של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, הכנסייה הנוצרית האורתודוקסית הגדולה ביותר ברוסיה והשלישית בגובהה בעולם (103 מטר). הכנסייה שוכנת על גדות נהר מוסקבה, בבירה הרוסית מוסקבה, במרחק הליכה מהקרמלין. ב-25 בדצמבר 1812, עם שוך מלחמת רוסיה-צרפת, הכריז הצאר אלכסנדר הראשון, כי בכוונתו להקים קתדרלה "שתציין את הכרת תודתנו להשגחה העליונה שהצילה את רוסיה מהחורבן שאיים עליה" ולאובדן שחווה העם הרוסי. העבודות על הקתדרלה החלו מספר שנים לאחר מכן. ב-1817 אימץ אלכסנדר את תוכניתו של האדריכל אלכסנדר ויטרברג למבנה. התוכנית, בסגנון נאו-קלאסי, כללה מוטיבים רבים מארגון הבונים החופשיים. המיקום שנבחר למבנה היה "גבעת הדרורים" במוסקבה. ב-1825 עלה לשלטון אחיו של אלכסנדר, ניקולאי הראשון. בעיני ניקולאי, שהיה פטריוט ואדוק מאוד באמונתו, לא מצאה חן תוכניתו הנאו-קלאסית של ויטרברג שאישר אחיו. הוא הזמין מהארכיטקט קונסטנטין טון עיצוב חדש, בהשראת כנסיית איה סופיה באיסטנבול. התוכנית החדשה של טון, שהייתה בסגנון נאו-ביזנטי, אושרה ב-1832. מיקום המבנה הועתק לאתר הנמצא בקרבת הקרמלין לפי החלטת ניקולאי ב-1837. העבודות על המבנה החלו בשנת 1839. העבודות נמשכו שנים רבות, ולבסוף נערך טקס הקדשה לכנסייה ב-26 במאי 1883, ביום הכתרתו של הצאר אלכסנדר השלישי. שנה קודם לכן, נערכה השמעת הבכורה של יצירתו הפטריוטית של צ'ייקובסקי, הפתיחה 1812, בכנסייה. בעקבות מהפכת אוקטובר החל ברוסיה שלטון קומוניסטי אנטי-דתי מוצהר. עם מותו של לנין הוחלט כי במקום הקתדרלה יוקם ארמון הסובייטים לתפארת הסוציאליזם. התוכנית כללה הקמת פסל עצום ממדים של לנין המנופף בזרועו. הקתדרלה פוצצה עד היסוד בעזרת מקלות דינמיט ב-5 בדצמבר 1931, בהוראת לזר קגנוביץ', שר בממשלת סטלין. במשך שנה פונו הריסות הכנסייה מן האתר. הפרויקט הוקפא בסופו של דבר עקב חוסר תקציב ובעיות ביציבות בקרקע. בשנת 1958 הוקמה במקום בריכת מוסקבה שהייתה בריכת שחייה הגדולה בעולם באותה עת. ב-1990, לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי ברוסיה, קיבלה הכנסייה הנוצרית אורתודוקסית אישור לבנות מחדש את הכנסייה, וב-1991 הונחה אבן הפינה באתר. ב-1992 יוסדה קרן למטרת הבנייה מחדש של הכנסייה, שאליה הגיעו תרומות מכל רחבי רוסיה. על פרויקט השחזור הופקד זוראב צרטלי. טקס ההקדשה של הכנסייה נערך ב-19 באוגוסט 2000, יום ההשתנות של ישו לפי המסורת האורתודוקסית. בריכת מוסקבה ארמון הסובייטים הקתדרלה הקתולית של מוסקבה קתדרלת המלאך מיכאל הקתדרלה הראשית של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית קתדרלת קאזאן מדיה וקבצים בנושא קתדרלת ישו המושיע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קתדרלת ישו המושיע (ברוסית) קתדרלת ישו המושיע, ברשת החברתית פייסבוק קתדרלת ישו המושיע, ברשת החברתית אינסטגרם
ז'ואן קפדבילה

ז'ואן קפדבילה מנדס (בקטלאנית: Joan Capdevila Méndez; נולד ב-3 בפברואר 1978 בטרגה שבספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי-קטלוני ששיחק בעמדת המגן השמאלי. קפדבילה שיחק 7 שנים במדי דפורטיבו לה קורוניה ו-4 שנים במדי ויאריאל, ולזכותו 60 הופעות במדי נבחרת ספרד. קפדבילה החל לשחק במחלקת הנוער של אספניול. את משחקו הראשון בקבוצה הבוגרת של המועדון הקטאלוני ערך בעונת 1998-1999, בתיקו 2-2 בחוץ מול קבוצת אתלטיק בילבאו. בעונה שלאחר מכן הצטרף לאתלטיקו מדריד. אחרי ירידת הליגה של אתלטיקו מדריד, חתם קפדבילה במועדון הגליסיאני דפורטיבו לה קורוניה בקיץ שנת 2000. בלה קורוניה הוא תיפקד כמגן שמאלי, תחילה כמחליף לאנריקה רומרו, ומאוחר יותר כשחקן הרכב ראשון. בעונת 2007-2008, הוא עבר לויאריאל ושיחק בכל משחקי הליגה למעט 2, למען המועדון שסיים את העונה במקום השני. ב-21 ביולי 2011 חתם קאפדבילה בבנפיקה ליסבון לשנתיים, אך ביולי 2012 חתם באספניול. ביולי 2014 חתם בקבוצת נורת' איסט יונייטד מליגת העל ההודית. ב-21 בינואר 2015 חתם בלירסה הבלגית. לאחר שהחמיץ חצי שנה עקב פציעה בברך, חתם קפדבילה ב-1 ביוני 2016 בסנטה קולומה מליגת העל האנדורית. ב-5 ביולי 2017 הודיע על פרישה מכדורגל. קפדבילה שיחק לראשונה בנבחרת ב-16 באוקטובר 2002 (תיקו 0-0 עם פרגוואי), והוא כבש את השער הראשון שלו בנבחרת ספרד בטורניר המוקדמות ליורו 2008, נגד שוודיה ב-17 בנובמבר 2007, במשחק שהסתיים בתוצאה 3-0 לספרד. קפדבילה היה שותף לזכיית נבחרתו ביורו 2008 ובמונדיאל 2010. דפורטיבו לה קורוניה גביע המלך הספרדי - 2001/2002 הסופרקאפ הספרדי - 2000, 2002 נבחרת ספרד זכייה ביורו - 2008 מקום 3 בגביע הקונפדרציות - 2009 זכייה במונדיאל - 2010 מדיה וקבצים בנושא ז'ואן קפדבילה בוויקישיתוף ז'ואן קפדבילה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'ואן קפדבילה, באתר Transfermarkt ז'ואן קפדבילה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ז'ואן קפדבילה, באתר Soccerway ז'ואן קפדבילה, באתר BDFutbol ז'ואן קפדבילה, באתר WorldFootball.net ז'ואן קפדבילה, באתר National Football Teams ז'ואן קפדבילה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ספרדי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנס המלכותי של אוסטרליה

הנס המלכותי של אוסטרליה (באנגלית: Royal Standard of Australia), המכונה גם הדגל האישי של מלכת אוסטרליה (Queen's Personal Australian Flag), הוא הדגל האישי המשמש את מלכת אוסטרליה, אליזבת השנייה, בעת ביקוריה במדינה ובעת מילוי תפקידה כראש המדינה של אוסטרליה. המושל הכללי של אוסטרליה, הממלא את תפקיד המלכה בהיעדרה מהמדינה, משתמש בדגל משלו. השימוש בדגל החל בשנת 1962. הדגל מכיל את סמל אוסטרליה שבמרכזו כוכב חבר העמים (כוכב בצבע זהב בן שבעה קצוות המסמל את המדינות והטריטוריות של אוסטרליה - שש מדינות, וקצה נוסף לטריטוריות), ובמרכז הכוכב, במעגל כחול מופיע הדגל האישי של המלכה אליזבת השנייה (הכולל את האות E המוזהבת שמעליה כתר מוזהב וסביבם זר של שושנים). ששת חלקי הסמל מייצגים את שש מדינות אוסטרליה: השישית הראשונה העליונה משמאל (הסמוך לניצב הדגל) מסמל את דרום ויילס החדשה ומכיל את צלב ג'ורג' הקדוש שעליו, במרכז השישית מופיע אריה מוזהב, ועל כל אחת מזרועות הצלב מופיע כוכב מוזהב. השישית האמצעית העליונה מסמלת את ויקטוריה ובה כתר וחמישה כוכבים לבנים על רקע כחול. השישית הימנית העליונה מסמלת את קווינסלנד ומכילה צלב מלטה כחול שבמרכזו כתר, על רקע לבן. השישית השמאלית התחתונה מסמלת את דרום אוסטרליה וכוללת ציפור שחורה על רקע מוזהב. השישית האמצעית התחתונה מסמלת את אוסטרליה המערבית ובה ברבור שחור על רקע זהוב. השישית הימנית התחתונה מסמלת את טסמניה ובה אריה אדום על רקע לבן. הדגל יכול להיות מוצג בשני יחסים: 1:2 ו- 22:31. יחס 1:2 הוא היחס המקובל בדגלי צי. יחס 22:31 יוצר סימטריה בדגל, כאשר גבול הדגל הוא בעובי שתי יחידות, וכל אחד מששת הסמלים מוצג כריבוע של 9×9 יחידות. הנס המלכותי של אוסטרליה, באתר דגלי העולם (באנגלית)
הלדר פושטיגה

הלדר מנואל מרקש פושטיגה (בפורטוגזית: Hélder Manuel Marques Postiga, נולד ב-2 באוגוסט 1982 בווילה דו קונדה) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי. שיחק בנבחרת פורטוגל מעל לעשור, ייצג אותה פעמיים בגביע העולם ושלוש פעמים באליפות אירופה. פושטיגה החל את הקריירה שלו בקבוצה המקומית ורזים מפובואה דה ורזים שבצפון פורטוגל. לאחר מכן הצטרף פושטיגה למחלקת הנוער של פורטו. פושטיגה שיחק בקבוצות הנוער והמילואים של פורטו. לפוסטיג ניתנה ההזדמנות לשחק במשחקים של הקבוצה הבוגרת, והוא הפגין יכולת טובה. לאחר התחלפות המאמנים בקבוצה, הצטרף פושטיגה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון באופן קבוע. בקבוצה הבוגרת, הציג פושטיגה ביצועים טובים והבקיע מספר שערים. בזכות שעריו ניצחה הקבוצה במשחקים חשובים. עם הצטרפותו של המאמן ז'וזה מוריניו, החל פושטיגה לשגשג. בעונת 2002/2003 כבש פושטיגה 13 שערים, זאת לפני שמלאו לו 21. פוסטיג ביסס את מעמדו כשחקן החשוב במערך ההתקפי של הקבוצה. פושטיגה אף הפך לחלק קבוע בנבחרת עד גיל 21 של פורטוגל. פורטו זכתה באותה העונה בגביע אופ"א, אך פושטיגה נאלץ להחמיץ את משחק הגמר עקב השעיה. בשנת 2003, לאחר הזכייה באליפות הליגה, עבר פושטיגה למועדון האנגלי טוטנהאם הוטספר תמורת 8 מיליון פאונד. פושטיגה לא הצליח להשתלב באנגליה והבקיע שער ליגה בודד. בתום העונה חזר לפורטו. פושטיגה לא הרשים במשחקיו במועדון, אך הייתה לו הצלחה בנבחרת פורטוגל. הוא שותף ביורו 2004, בו כבש שער קריטי במשחק מול נבחרת אנגליה. בעונה שאחרי הטורניר, עונת 2004/2005, כשל פושטיגה בשחזור היכולת הטובה שלו מספר עונות לפני כן. פעם נוספת חילופי מאמני הקבוצה השפיעו על משחקו של פושטיגה, והוא הצליח להבקיע שלושה שערים עד סוף העונה. בשנת 2005, למרות יכולת טובה במשחקי האימון בקיץ, שלח המאמן החדש של הקבוצה, קו אדריאנס, את פושטיגה לקבוצת המילואים של פורטו. בינואר 2006 הושאל פושטיגה לקבוצה הצרפתית סנט אטיין. במדיה כבש שני שערים עד סוף העונה. הוא חזר לפורטו לקראת עונת 2006/2007. בתחילת העונה הבקיע מספר שערים והפגין יכולת טובה. עם זאת, הוא איבד את מקומו בקבוצה לברזילאי אדריאנו ויירה לואזה. אף על פי כן, הצליח פושטיגה להבקיע עשרה שערי ליגה באותה עונה. בינואר 2007 הושאל פושטיגה לחצי שנה למועדון היווני פנאתינאיקוס. את שערו הראשון בקבוצה כבש בדרבי האתונאי מול א.א.ק. אתונה. ב-1 ביוני 2008 הוכרז שפושטיגה עבר ליריבה של פורטו, ספורטינג ליסבון, בה חתם על חוזה לשלוש שנים תמורת 2.5 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2011, ביום האחרון של חלון ההעברות האירופאי, עבר פושטיגה לריאל סרגוסה מלה ליגה תמורת 2.5 מיליון אירו. ב-8 באוגוסט 2013, חתם הלדר פושטיגה בולנסיה תמורת 3 מיליון יורו. בינואר 2014 הושאל ללאציו עד לתום העונה. ב-1 בספטמבר 2014, שוב ביום האחרון של חלון ההעברות, חתם פושטיגה בדפורטיבו לה קורוניה מהלה ליגה. ב-29 ביולי 2015 חתם באתלטיקו קולקטה ההודית. מקומיים אליפות פורטוגל: 3 (2003, 2006, 2007) הגביע הפורטוגלי: 1 (2003) הסופר קאפ הפורטוגלי: 1 (2004) יבשתיים גביע אופ"א: 1 (2003) הסופרקאפ האירופי: 1 (2004) מדיה וקבצים בנושא הלדר פושטיגה בוויקישיתוף הלדר פושטיגה, באתר Transfermarkt הלדר פושטיגה, באתר Soccerway הלדר פושטיגה, באתר BDFutbol הלדר פושטיגה, באתר WorldFootball.net הלדר פושטיגה, באתר National Football Teams הלדר פושטיגה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
דגל המושל הכללי של אוסטרליה

דגל המושל הכללי של אוסטרליה (באנגלית: Flag of the Governor-General of Australia) הוא הדגל המסמל את המושל הכללי של אוסטרליה ומונף באתרים בהם מבקר המושל הכללי, במגוריו הרשמיים ועל מכוניתו. בגרסה הראשונה של הדגל בה נעשה שימוש בין השנים 1902–1909 היה היוניון ג'ק שבמרכזו כוכב בן שישה קצוות, שעליו כתר וסביבו מעגל מוזהב וראשי תירס. בשנת 1909, נוסף קצה נוסף לכוכב חבר העמים ודגל המושל הכללי שונה בהתאם. ב-16 ביולי 1936 אומץ הדגל הנוכחי של המושל הכללי. יחס הדגל הוא 1:2 ובו הסמל המלכותי הבריטי - אריה אדום שלראשו כתר מוזהב, העומד על כתר אדוארד הקדוש, ומתחתיו המילים "חבר העמים של אוסטרליה" ("COMMONWEALTH OF AUSTRALIA") באותיות כחולות קהות על רקע של קלף מוזהב. דגל המושל הכללי של אוסטרליה, באתר דגלי העולם (באנגלית)
ראפ רוק

ראפ רוק (באנגלית: Rap Rock) הוא ז'אנר מוזיקלי של מוזיקת הרוק המשלב בין רוק ובין היפ הופ. הז'אנר לעיתים מבולבל עם ראפ מטאל, ז'אנר דומה אשר מאופיין יותר בצלילי הבי מטאל בהשוואה לראפ רוק הטיפוסי. הראפ מטאל, בין היתר, השפיע מאוחר יותר גם על ז'אנר הנו-מטאל. הסגנון התפתח באמצע שנות ה-80, עם להקות כמו Run-D.M.C.,‏ Beastie Boys ו-Lone Rager. בישראל ענף הראפ רוק לא רחב במיוחד, אך בתחילת שנות התשעים נוצר הז'אנר כשהשפן הנכון הוציאו את השיר "ראפ עברי", ונייג'ל האדמו"ר הוציא באלבומו את השיר "אני לא מפסיק", גם חיים צינוביץ' הוציא באלבומו בשנת 1994 שירים שמתקשרים בז'אנר זה כמו "לך עם הכעס" ו"תן לו בראש". שב"ק ס' היו בתחילת דרכם להקת ראפ רוק. כיום הלהקות העיקריות שמנגנות בסוג זה הן קאיזן וסינרגיה. באפריל 2016 שחרר פלד את הסינגל "בא בבום" מתוך האלבום "הכל עליי", ובאפריל 2022 שחרר את אלבום הלייב שלו "בא בלייב", שמכיל שירים שלו מכמה אלבומים שונים בגרסת ראפ רוק, מכיוון שבהופעותיו פלד נוהג לשלב רוק עם ראפ. ראפ רוק באתר All Music Guide ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצר קוק

מצר קוּק (באנגלית: Cook Strait) הוא מצר ים המפריד בין מארלברו סאונדס באי הדרומי לבין ולינגטון באי הצפוני של ניו זילנד, ובין ים טסמן לאוקיינוס השקט. בחלקו הצר ביותר, בין כף טרפיטי (Cape Terawhiti) שבאי הצפוני ל-Perano Head שבאי Arapawa. רוחבו של המצר הוא כ-22 קילומטרים ועומקו הממוצע הוא 128 מטרים. בין וולינגטון באי הצפוני לפיקטון באי הדרומי פועל שירות מעבורות קבוע החוצה את המצר מספר פעמים ביום, המעבורות מאפשרות מעבר נוסעים, כלי רכב וסחורות בין שני האיים. המצר נקרא על שם מגלה הארצות ג'יימס קוק שהיה הארופאי הראשון שחצה אותו, בראשית שנת 1770. שמו המאורי של המצר הוא ראוקווה (Raukawa), שמשמעותו היא כלל הנראה "עלים מרים". בשנים 1888-1912 ג'ק הנווטן עזר לספינות לעבור את המצר וזכה להגנת המלך. מדיה וקבצים בנושא מצר קוק בוויקישיתוף מצר קוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מי באמת גילה את ניו זילנד? אלפי שו, בי.בי.סי מצר קוק באתר New Zealand Ministry for Culture and Heritage שירות המעבורות בניו זילנד מצר קוק באתר linz.govt.nz W. H. Sherwood Robsets, MAORI NOMENCLATURE, OTAGO WITNESS 2998, 1911, עמ' 82 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניו זילנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרגננולון

פרגננולון (Pregnenolone) הוא הורמון סטרואידי המשמש כחומר המוצא לכל ההורמונים הסטרואידים בגוף האדם: פרוגסטרון, הורמונים מינרלקורטיקואידים (כמו אלדוסטרון), גלוקוקורטיקואידים (כמו קורטיזול) ועוד. פרגננולון נוצר מכולסטרול. פרגננולון אינו בשימוש במדינת ישראל. כיום נמכר בארצות הברית כתוסף מזון (בדומה ל-DHEA). רוב המחקרים על ההורמון פרגננולון בוצעו בשנים 1940–1950. כיום חוזרת ההתעניינות בהורמון וישנם מחקרים חדשים. במחקר שבוצע בשנת 1995 התוצאות הראו קשר בין חוסר בפרגננולון לבין פגיעה ביכולת הלמידה והזיכרון. במחקר אחר שבוצע על עכברים, נמצא שעכברים שהוזרק להם פרגננולון ביצעו משימות קוגניטיביות בהצלחה רבה הרבה יותר מעכברים שלא הוזרק להם. כמו כן בוצע מחקר הקושר את נתינת ההורמון פרגננולון ועוד הורמונים סטרואידיים לעלייה במסת העצם. בנוסף לזיכרון, רמות נמוכות פרגננולון בדם הן גם גורם אפשרי לדיכאון. במחקר שביצע ה-NIH נמצא שבאנשים הסובלים מדיכאון נמצאות רמות נמוכות באופן משמעותי של פרגננולון בדם. טיפול הורמונלי DHEA קורטיזול מדיה וקבצים בנושא פרגננולון בוויקישיתוף Flood JF, et al., "Age related decrease of plasma testosterone in SAMPX mice: replacement improved age related impairment of learning and memory." Physiol Behav (Apr 1995): 669-73. Rebel, P et al., "Biosynthesis and assay of neurosteroid in rats and mice: functional correlates." J Steroid Biochem Mol Biol, (June 1995), 355-60. Shiraki M1 et al., "The effect of estrogen and sex steroids and thyroid hormone preparation on bone mineral density in senile osteoporosis--a comparative study of the effect of 1 alphahydroxycholecalciferol on senile osteoporosis." Nippon Naibunpi Gakkai Zasshi (Feb 199 1)84-95. George, MS et al., "CSF neuroactive steroids in affective disorders: pregnenolone. progesterone, and DBI." Biol Psychiatry, (May 1994), 775-80. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.