laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-61

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-61 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-10 בפברואר 2008 הוענקו לסרטים הטובים ביותר של שנת 2007. הסרט "כפרה" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, האחים כהן, ג'ואל ואיתן, זכו בפרס הבימוי הטוב ביותר על סרטם "ארץ קשוחה", שזכה גם בפרס הצילום ופרס שחקן המשנה עבור חאווייר ברדם. דניאל דיי-לואיס זכה בפרס השחקן הטוב ביותר על הופעתו בסרט "זה ייגמר בדם". מריון קוטיאר זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט "אדית פיאף – החיים בוורוד", וטילדה סווינטון זכתה בפרס שחקנית המשנה על הסרט "מייקל קלייטון". הסרט "This Is England" בבימויו של שיין מדוז נבחר לסרט הבריטי המצטיין לשנת 2007. אנתוני הופקינס מדיה וקבצים בנושא טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-61 בוויקישיתוף טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-61, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
המשמר הלאומי של אוקראינה

המשמר הלאומי של אוקראינה (באוקראינית: Національна гвардія України) הוא כוח מילואים של צבא אוקראינה, המכיל יחידות מיליציה אזרחיות שמשרתות כחלק מהמשמר הלאומי. המשמר הלאומי של אוקראינה מנוהל על ידי לשכת המשמר הלאומי הכפופה אדמיניסטרטיבית למשרד הפנים של אוקראינה ולנשיא אוקראינה. ראש לשכת המשמר הלאומי הוא מפקד המשמר הלאומי, וממאי 2019 עומד בראש הלשכה הגנרל מיקולה בלאן, שמונה לתפקידו על ידי פטרו פורושנקו. לשכת המשמר הלאומי הוקמה לראשונה על פי חוק מ-1991. עד 2000 פעל כוח המשמר הלאומי כחלק ממשרד הפנים ופורק בשנת 2000. במתכונתו הנוכחית הוקם המשמר הלאומי ב-2014. יחידות המשמר הלאומי נטלו חלק נכבד במבצעי חילוץ שונים והוא גם נוטל תפקידי שיטור והכוונה בעת אסון טבע חמור או בחורף קשה במיוחד, כאשר היחידות מסייעות לכוחות משטרת המדינה בעת מבצעי סילוק שלגים מצדי הדרכים, על מנת להקל על התנועה. לאחר משבר אוקראינה המשמר הלאומי הפך לכוח מילואים שחייליו מגויסים למאבק בטרור ורבים מחיילי המשמר נטלו חלק במבצעי לוחמה במלחמת האזרחים המתנהלת במזרח. המשמר הלאומי של אוקראינה הוקם לראשונה ב-4 בנובמבר 1991 מכוח החוק "אודות המשמר הלאומי של אוקראינה" שהסמיך את הגוף החדש להגן על ריבונותה ושלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה והגנת הסדר החוקתי ומאבק בפשעים חמורים ופעולות נגד אזרחי המדינה. הגוף ניהל מבצעים לתמיכה במשטרה המקומית בעת ניהול מבצעי חילוץ והצלה וסיפק שירותי אבטחה למתקנים אסטרטגיים במדינה. פעמים רבות שאנשי היחידה גויסו לסייע לשוטרי משמר הגבול האוקראיני במעצר מהגרים בלתי חוקיים ובסיוע לצבא. ב-11 בינואר 2000 הוחלט על פירוקו. בעקבות משבר אוקראינה, נשיא המדינה הזמני אולכסנדר טורצ'ינוב יזם במרץ 2014 את הקמתו מחדש של המשמר. מפקד המשמר הלאומי הוא איש בעל רקע צבאי בדרגת גנרל הצבא, הממונה על ידי נשיא אוקראינה. חיילי המשמר הלאומי במהלך מצעד. תג הזרוע של פיקוד המשמר הלאומי. תג הזרוע של חטיבת קייב. תג הזרוע של החטיבה המזרחית. תג הזרוע של החטיבה הדרומית. תג הזרוע של גדוד 17 במשמר הלאומי. שנת 1998. סמל המשמר הלאומי (עד 2017) חזית דגל המשמר הלאומי (עד 2017) אחורי דגל המשמר הלאומי (עד 2017) לוגו האקדמיה הלאומית של המשמר בחרקוב דגל המשמר הלאומי לוחמי המשמר הלאומי. 2015 לוחמות של המשמר הלאומי, 2023 רגימנט אזוב משרד הפנים (אוקראינה) מדיה וקבצים בנושא המשמר הלאומי של אוקראינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשמר הלאומי של אוקראינה המשמר הלאומי של אוקראינה, ברשת החברתית פייסבוק המשמר הלאומי של אוקראינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשמר הלאומי של אוקראינה, ברשת החברתית אינסטגרם המשמר הלאומי של אוקראינה, סרטונים בערוץ היוטיוב המשמר הלאומי של אוקראינה, באתר פליקר
נהר אל-כלב

נהר אל-כלבּ (בערבית: نهر الكلب, מילולית: נהר הכלב) הוא נהר במדינת לבנון, הזורם מנביעה בעיירה ג'עיתה, אל הים התיכון, 12 קילומטר צפונית לביירות. אורך הנהר 31 קילומטר. הנהר זורם בעמק תלול באזור, המיושב באוכלוסייה נוצרית. על המתלול צופות כנסיות. לצד הנהר מצויות מערכות מערות מפותחות ומפורסמות. הנהר מפורסם בעיקר בזכות כתובות נהר אל-כלב - שהן קבוצת מצבות זיכרון היסטוריות מגולפות בסלעי גיר סמוך לשפך הנהר. זמנן מאמצע האלף השני לפנה"ס ועד ימינו. הכתובות ברובן נועדו להנצחת הישגי שליטים ומצביאים בתקופות השונות – בכתב חרטומים מצרי, בכתב יתדות, ביוונית, רומית, ערבית, צרפתית ואנגלית. האתר הוא מונומנט מרכזי בלבנון. מדיה וקבצים בנושא נהר אל-כלב בוויקישיתוף נהר אל-כלב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ויליאם אדמס

ויליאם אדמס (באנגלית: William Adams;‏ 24 בספטמבר 1564 - 16 במאי 1620) היה נווט אנגלי, ככל הנראה הבריטי הראשון שהגיע ליפן. אדמס נולד בשנת 1564 בעיירה ג'ילינגהאם שבממלכת אנגליה. לאחר מות אביו בגיל 12, הפך לחניכו של ניקולס דיגינס, בעל מספנה. הוא בילה את 12 השנים הבאות בלימוד בניית אניות, אסטרונומיה וניווט לפני שהצטרף לחיל הים הבריטי. בשנת 1598 נבחר אדמס להיות נווט למשלחת של חמש ספינות הולנדיות: ה-Hoop (תקווה) ה-Liefde (אהבה או צדקה) ה-Geloof (אמונה) ה-Trouw (נאמנות) ה-Blijde Boodschap (בשורת הנצרות) מטרת המשלחת הייתה להגיע אל איי המזרח הרחוק הלא מוכרים. לאחר מסע בן שנתיים עגנה אונייתו של אדמס בחופי יפן. אדמס יצא להפלגה מרוטרדם ביוני 1598 על ה-Hoop והצטרף לשאר הספינות ב-24 ביוני. הספינה נטרפה לחופי קיושו. הישועים ששהו ביפן, יעצו ליפנים להוציא להורג את אנשי הספינה, שהיו פרוטסטנטים, בנימוק שהם שודדי ים. אולם השוגון טוקוגאווה איאיאסו גילה בהם עניין, התרשם מאדמס ומכישוריו, שחרר את הצוות ההולנדי, אך השאיר את אדמס כיועצו לענייני ספנות וסחר חוץ. עד מהרה נקלע אדמס למאבק בין שני שליטי מחוזות יפנים, איאיאסו ואישידה מיצונארי, על שלטון המנהיגות הצבאית של יפן. במהלך שהותו ביפן והתאקלמותו קיבלו אדמס וסגנו ההולנדי, יאן יוסטן ואן לודנסטין, מעמד של סמוראי והטמוטו ("נושא דגל" - סמוראי בכיר תחת פיקודו הישיר של השוגון) על ידי איאיאסו, ובכך הפכו לשני בני המערב היחידים שזכו לכבוד זה. ביפן אדמס קיבל את התואר "מיורה אנג'ין". אדמס נישא לראשונה באנגליה בשנת 1589 למרי היין ממנה נולדו לו 2 ילדים, בן בשם ג'ון אדמס ובת בשם דיליברנס אדמס. ביפן נישא לאשתו השנייה אויוקו וממנה נולדו לו 2 ילדים נוספים, בן בשם ג'וזף אדמס ובת בשם סוסנה אדמס. בצוואתו הורה לחלק את ירושתו בין ארבעת ילדיו. עם פטירתו בשנת 1620 נקבר אחר כבוד בהיראדו במחוז נגסאקי, שם קברו מצוי עד היום. בשנת 1931 בזמן חפירה ארכאולוגית במקום נמצאו שרידי אדם, בין השנים 2019-2020 ערכו בדיקות גנטיות על השלד ובהשוואה לממצאים ולצאצאיו של אדמס, נמצא שהשלד אכן שייך לו. הרומן "שוגון", המבוסס על סיפורו של אדמס. מדיה וקבצים בנושא ויליאם אדמס בוויקישיתוף ויליאם אדמס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויליאם אדמס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סרטון תיעודי אודות חייו של אדמס (אנגלית).
ארתור: הסרט

ארתור: הסרט (באנגלית: Arthur's Missing Pal, בתרגום לעברית: "פאל [חבר] של ארתור חסר") הוא סרט הנפשה ממוחשבת קנדי-אמריקאי לילדים, מסוגת מסתורין, הרפתקאות וקומדיה, שמבוסס על סדרת הספרים והטלוויזיה "ארתור" מאת מארק בראון. הסרט בוים על ידי איווט קפלן, נכתב על ידי קן סקרבורו והופק על ידי ריצ'רד ריץ'. הסרט הופץ במקור לראשונה בערים נבחרות בבתי הקולנוע ב-1 ביולי 2006 על ידי Kidtoon Films, ולאחר מכן שודר בערוץ !PBS Kids Go ב-18 באוגוסט באותה שנה, כאשר מספר ימים אחרי, ב-22 באוגוסט, הוא הופץ ב-DVD על ידי Lionsgate Home Entertainment. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב עברי ב-DVD בשנת 2007 על ידי קלסיקלטת. אורך הסרט הוא כ-68 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית. הסרט מספר על ארתור שמזניח את כלבו חבר ליום אחד בעקבות תחרות בלוני מים. במהלך אותו היום, חבר מצליח לצאת מהבית ומתחיל לצאת להרפתקה בשביל למצוא אוכל בעיר אלווד סיטי. כשארתור מבחין שחבר נעלם, הוא וחבריו יוצאים לחפש אותו ברחבי העיר. הרבה פעמים ארתור וחבר נפגשו במהלך החיפושים, אך הם החמיצו זה את זה. בסיום הסרט, ארתור וחבר נפגשים, וארתור לומד שיעור חשוב על אחראיות, ידידות ועבודת צוות. ערך מורחב – ארתור - דמויות הדיבוב העברי בוים והופק על ידי קובי אשל, יחד עם הפקתה של אפרת קרצמן באולפני קובי אשל בע"מ. בנוסף דיבב בדיבוב האנגלי דאג סטון. הסרט, בשונה מסדרת הטלוויזיה שבהנפשה מסורתית, הונפש בהנפשה ממוחשבת, כאשר זו הפעם הראשונה שהדמויות נראות בהנפשה זו. כמו כן, הסרט הופק על ידי Arthur Worldwide,‏ WGBH-TV,‏ RichCrest Animation Studios,‏ Marc Brown Studios ו-Mainframe Entertainment, לעומת סדרת הטלוויזיה שהופקה על ידי Cookie Jar Group. כל המדבבים המקוריים של סדרת הטלוויזיה לא דיבבו בסרט זה, לעומת דניאל ברושו וברוס דינסמור, המדבבים של בסטר ובינקי בהתאמה. המדבבים בדיבוב העברי של סדרת הטלוויזיה דיבבו בסרט זה. מוזיקת הסרט הולחנה על ידי ג'ודי גריי. במהלך הסרט הושמעו שלושה שירים מקוריים אשר נכתבו על ידי ג'ו טרויאנו. בגרסה העברית כל השירים תורגמו על ידי יוספה אבן-שושן, ובוצעו על ידי לירון לב. "ארתור: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ארתור: הסרט", באתר AllMovie (באנגלית) "ארתור: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ארתור: הסרט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נשאר הדיבוב המקורי בדיבוב העברי
אריאל אוטולנגי

אריאל אוטולנגי הוא מאמן נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים ובעבר שחקן הנבחרת וחבר משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים. אוטולנגי היה בנעוריו חבר הנבחרת הצעירה של הפועל ירושלים בכדורסל. בשירותו הצבאי שירת בצנחנים ובמלחמת שלום הגליל הוצב בלבנון. ב-1983 נפגע מפליטת כדור של חברו לצוות ונפגע בעמוד השדרה. לאחר תקופת שיקום החל להתאמן בכדורסל כיסאות גלגלים ובשנים 1985–2008 היה שחקן נבחרת ישראל והשתתף במשחקים הפאראלימפיים שלוש פעמים (1988, 1992, 2008). במשך שש עונות הוא שיחק גם בנבחרת האיטלקית סאסרי, איתה זכה פעמיים בגביע אירופה. אוטולנגי הוא מאמן נבחרת הכדורסל של בית הלוחם תל אביב, איתה זכה בגביע המדינה. בשנת 2012 מונה למאמן נבחרת ישראל. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוצי שמוליק קורא לך

"רוצי שמוליק קורא לך" (מוכר יותר כ"רוצי שמוליק") הוא שיר שנכתב והולחן על ידי שמוליק צ'יזיק ובוצע על ידי אריאל זילבר. הוא יצא לאור בשנת 1976. השיר נכתב והולחן על ידי צ'יזיק, והיה הלהיט הראשון שיצר. זילבר, שהיה חבר בלהקת תמוז, ביקש להקליט את השיר עבור הלהקה, אבל חבריו ללהקה סירבו להקליט את השיר, כיוון שלא עמד לדעתם בקו המוזיקלי של הלהקה. מאיר ישראל, חבר תמוז, טען שהשיר מתאים ללהקת כוורת. בעקבות כך, הקליט זילבר את השיר באופן עצמאי, ופנה לאחר מכן לקריירת סולו. השיר נכלל באלבומו הראשון של זילבר, "אריאל זילבר", משנת 1976, כאשר בגרסת התקליטור נקרא "רוצי שמוליק", וכלל גם את הלהיטים "בטי בם", "אגדה יפנית", "שמש שמש", ו"ברוש". במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשל"ו (1976), נבחר השיר כשיר השנה, בעקבות היותו 8 שבועות ברצף במקום הראשון במצעדים השבועיים של התחנה. רוצי שמוליק, באתר הספרייה הלאומית מילות השיר, באתר שירונט רוצי שמוליק בתרגום לאנגלית, באתר HEBREW SONGS אקורדים לשיר רוצי שמוליק, באתר נגינה פיטר רוט, רוצי, שמוליק קורא לך, באתר ישראל היום, 23 באפריל 2012 רז שכניק, עינב שיף ומרב בטיטו, מה שיותר עמוק, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בספטמבר 2016
שיבל

שיבל (בקוריאנית: 국제 시-바-ㄹ 자동차; באנגלית: Sibal) הוא רכב שטח קטן, בעל הנעה כפולה 4x4, מתוצרת האחים Choi Mu-seong, Choi Hae-seong, Choi Soon-seong. אשר יוצר בקוריאה הדרומית בין השנים 1955-1963 "שיבל" היה כלי הרכב הראשון שיוצר בקוריאה הדרומית. "שיבל" התבסס על ג'יפ ויליס. 50% מחלקי הרכב יובאו. אב הטיפוס היה ג'יפ 6 צילינדרים עם שישה נוסעים. יוצרו כ-3,000 יחידות. "שיבל" זכה בפרס המוצר הטוב ביותר (פרס הנשיא) בתערוכה בהנחיית האגודה לעידוד קוריאה לציון יום השנה העשירי לשחרור קוריאה באוקטובר 1955. "4288" - 6 נוסעים. "4288" - 9 נוסעים. דגם "שיבל" דגם "שיבל" דגם "סיבאל" רכב שטח מדיה וקבצים בנושא שיבל בוויקישיתוף שיבל, סרטון באתר יוטיוב "שיבל" autocade.net/index.php/Sibal "שיבל" הרכב הראשון שיוצר בקוריאה topgear.com/car-news/classic/meet-first-ever-korean-car
היום הלאומי לציון השואה ברומניה

היום הלאומי לציון השואה ברומניה (ברומנית: Ziua Națională de Comemorare a Holocaustului) מצוין ברומניה מדי שנה החל מ־9 באוקטובר 2004. היום מוקדש לציון שואת יהודי רומניה ורצח העם של צועני רומניה. היום נקבע בהחלטת הממשלה מס' 672 מ־5 במאי 2004 לפי הצעת הוועדה הבינלאומית לחקר השואה ברומניה. ביום זה מארגנים פעילויות תרבות, כנסים ופעילויות אחרות הקשורות לנושא. התאריך 9 באוקטובר נבחר משום שביום זה בשנת 1941 החל גירוש יהודי בוקובינה לטרנסניסטריה. Ziua Națională de Comemorare a Victimelor Holocaustului din România (ברומנית) Ziua Națională de Comemorare a Holocaustului (ברומנית) HG 672 05/05/2004 - Portal Legislativ ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גדי יעקב

גדי יעקב (נולד ב-15 באוקטובר 1966) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. כיהן כמפקד חטיבת הראל וסגן מפקד עוצבת עמוד האש בפיקוד הצפון. גדל בסיני במושב שדות. לאחר פינוי סיני, עבר עם משפחתו למושב עין הבשור. התגייס לצה"ל בשנת 1984 ושירת בחיל השריון. שימש כקצין אג"ם חטיבה 401, מפקד גדוד 46 בבקעת הירדן, מפקד ענף מקצועות טנקים בחיל השריון, סגן מפקד חטיבה 401. בשנת 2000 נשלח ללימודים במכללה לביטחון לאומי באנגליה - R.C.D.S (אנ'). ב-2001 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבה משוריינת 213 ("עוצבת הצבאים") ולאחר כ-3 שנות פיקוד, קיבלה החטיבה את מורשת חטיבת "הראל" ואת מספרה 10. במקביל לתפקיד מפקד חטיבה, שימש כמפקד המרכז לאימון מפקדות חטיבתיות בצאלים ומפקד צוות בקורס מפקדי פלוגות וגדודים. בשנת 2005, לאחר כחמש שנות פיקוד על החטיבה, מונה למפקד צוות ומדריך ראשי במכללה לפיקוד ומטה של צה"ל. במלחמת לבנון השנייה שימש בתפקיד מנל"ח (מנהל לחימה) בפיקוד הצפון. פרש משירות ב-2009. משנת 2010 ועד 2016 היה שותף לפרויקט מחצבי"ם (מנהיגות חינוכית צה"לית בירושלים), של חיל החינוך ומכון שלום הרטמן. בשנת 2019 מונה למנהל תחום פדגוגיה באגף להכשרה מקצועית של משרד העבודה. בשנת 2022 מונה כמנהל אגף החינוך של ויצו העולמית. יעקב נשוי ואב לשתי בנות. גדי יעקב באינסטגרם תמיר, משה, מלחמה ללא אות, צה"ל - הוצאת מערכות / משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 2006, מסת"ב 965-05-1296-9 שלח, עפר, שבויים בלבנון : האמת על מלחמת לבנון השנייה, משכל, 2007, מסת"ב 965-482-408-6 בראלי, אבי, ממלכתיות ישראלית, המכון הישראלי לדמוקרטיה, תשע"א 2011, מסת"ב 978-965-519-086-1 קדר, ניר, ממלכתיות : התפיסה האזרחית של דוד בן-גוריון, מכון בן-גוריון לחקר ישראל - אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ט 2009 Michael Finkelstein, ביקור של בכירים ממשרד העבודה במכללה הטכנולוגית, באתר המכללה הטכנולוגית באר שבע, ‏2019-09-22 "מעבדת הדמיון" הראשונה הושקה בכפר הנוער ויצו נחלת יהודה, באתר www.athenafund.org ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קבוע ארדש-בורוויין

קבוע ארדש-בורוויין הוא סכום המספרים ההופכיים של מספרי מרסן. הוא קרוי על שם המתמטיקאים פאול ארדש ופיטר בורוויין. לפי הגדרתו, קבוע ארדש-בורוויין הוא: E = ∑ n = 1 ∞ 1 2 n − 1 ≈ 1.606695152415291763... {\displaystyle E=\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {1}{2^{n}-1}}\approx 1.606695152415291763...} קבוע ארדש-בורוויין ניתן להצגה גם בצורות הבאות: E = ∑ n = 1 ∞ 1 2 n 2 2 n + 1 2 n − 1 {\displaystyle E=\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {1}{2^{n^{2}}}}{\frac {2^{n}+1}{2^{n}-1}}} E = ∑ m = 1 ∞ ∑ n = 1 ∞ 1 2 m n {\displaystyle E=\sum _{m=1}^{\infty }\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {1}{2^{mn}}}} E = 1 + ∑ n = 1 ∞ 1 2 n ( 2 n − 1 ) {\displaystyle E=1+\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {1}{2^{n}(2^{n}-1)}}} E = ∑ n = 1 ∞ σ 0 ( n ) 2 n {\displaystyle E=\sum _{n=1}^{\infty }{\frac {\sigma _{0}(n)}{2^{n}}}} כאשר   σ 0 ( n ) {\displaystyle \ \sigma _{0}(n)} היא פונקציית המחלקים הסופרת את מספר המחלקים של n. ארדש הראה ב-1948 ש- E הוא מספר אי רציונלי. קבוע ארדש-בורוויין, באתר MathWorld (באנגלית)
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-60

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-60 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך ב-11 בפברואר 2007 הוענקו לסרטים הטובים ביותר של שנת 2006. הסרט "המלכה" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, וזיכה את הלן מירן בפרס השחקנית הטובה ביותר. הבמאי פול גרינגראס זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר על סרטו "טיסה 93", שזכה גם בפרס העריכה. פורסט ויטאקר זכה בפרס השחקן הטוב ביותר על הופעתו בסרט "המלך האחרון של סקוטלנד", שזכה בפרס הסרט הבריטי המצטיין ובפרס התסריט המעובד הטוב ביותר. בטקס הוענק גם בפעם הראשונה פרס באפט"א לסרט האנימציה הטוב ביותר לסרט "תזיזו ת'רגליים" בבימויו של ג'ורג' מילר. מדיה וקבצים בנושא טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-60 בוויקישיתוף מועמדים לפרס באפט"א טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-60, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
דליה גרידינגר

דליה שמעונה גרידינגר (27 ביולי 1926 – 16 ביולי 1979) הייתה כימאית ישראלית, מראשי מפעל דשנים וחומרים כימיים. דליה גרידינגר נולדה בשנת 1926 בשכונת נוה צדק בתל אביב, בת למרים (ביתו של שמעון רוקח) ויוסף כצנלבוגן-כץ. למדה בבית הספר הריאלי בחיפה. קיבלה תואר שני בכימיה מאוניברסיטת לוזאן שבשווייץ. בשנת 1958 קיבלה תואר דוקטור מהטכניון בחיפה. בתום לימודיה החלה לעבוד במפעל דשנים וחומרים כימיים בחיפה, ובשנת 1969 מונתה למנהלת אגף המחקר במפעל ולחברה בהנהלת החברה, שהתפתחה לספק הגדול ביותר של דשנים בישראל. גרידינגר פרסמה מאמרים בכתבי עת מדעיים, ועל שמה רשומים פטנטים אחדים. נמנתה עם מייסדות סורופטימיסט בישראל והייתה נשיאת הארגון בישראל. בשנת 1950 נישאה לקלמן גרידינגר, בעל מספר בתי קולנוע, כולל קולנוע ארמון בחיפה ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. בניהם, מוקי וישראל גרידינגר, הם בעלי השליטה בחברת תיאטראות ישראל, שראשיתה בקולנוע ארמון שייסד סבם, משה גרידינגר. נפטרה ב-16 ביולי 1979, לאחר מאבק של עשר שנים במחלת הסרטן. לאחר מותה הקימה משפחתה את קרן דליה גרידינגר ז"ל למלחמה בסרטן, המעניקה מלגות לחוקרי סרטן. בטכניון מתקיים מדי שנה כנס בינלאומי על שמה, Dahlia Greidinger Symposium. הוקמה קרן לחקר דשנים ובראשה הועמד יוסף הגין. בשנת 2009 נחנך בבית הספר הריאלי "בית דליה למדעים", ובו מעבדות וחדרים ללימודי מדעי הטבע. בשנת 2016 הוקמה עמותה לחקר מחלת הסרטן ומניעתו על שמה. הקבר של דליה גרידינגר בבית העלמין חוף הכרמל, באתר BillionGraves. ע"פ תדהר Controlled release particulate fertilizer composition Stable liquid N-P-K fertilizer composition and method of use יעקב העליון, מועדון חדש: לנשים בלבד!, מעריב, 4 במאי 1964 נילי פרידלנדר, ההסברה הטובה ביותר - ה-S.I.A על הכרמל, מעריב, 12 במאי 1969 אריאלה ראובני, מקצוע לכל אשה; אשה בכל מקצוע, דבר, 12 במאי 1969 עליו ראו דוד שליט, [davidshalit.wordpress.com/2011/11/13/רק-קומנדו-ארמון-לא-סרו-למרותו רק קומנדו ארמון לא סרו למרותו], בבלוג של דוד שליט, 13 בנובמבר 2011 (עם מותו). מתה דליה גרידינגר, דבר, 17 ביולי 1979 קרן דליה גרידינגר ז"ל למלחמה בסרטן - קול קורא, באתר אוניברסיטת תל אביב Dahlia Greidinger Symposium, באתר הטכניון https://www.guidestar.org.il/organization/590003968 כלת פרס נובל לכימיה בחנוכת בית דליה למדעים בבית הספר הריאלי, פוסט פייסבוק של בית הספר הריאלי, 2 בינואר 2010 עמותה לחקר מחלת הסרטן ומניעתו ע"ש ד"ר דליה גרידינגר ז"ל, באתר "גיידסטאר ישראל"
לאסלו נאדאשי

לאַסְלוֹ נַאדַאשִי (במקור שוורץ, בהונגרית: Nádasi László; בודפשט, 30 במאי 1907 – בודפשט, 17 בפברואר 1978) היה הומוריסטן יהודי-הונגרי, דרמטורג, שחקן קברט ומנחה. חברו ושותפו לחלק מהיצירות של הסופר ההונגרי-יהודי ינה רייטה שנספה בשואה. בשנת 1925 סיים בבודפשט את האקדמיה למסחר. עבודת הבמה הראשונה שלו הייתה הבורלסקה מרי צ. שהוצגה ב"תיאטרון ככר בֶּתְלֶן" בשנת 1931. במהלך שנות ה -30 של המאה ה -20, הציגו על במות תיאטראות בודפשט רבות מהבורלסקות, המערכונים, הבדיחות, וכדומה מפרי עטו. בעקבות החוקים נגד היהודים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) הנחה הצגות קברט בתיאטרון גולדמארק בין השנים 1941–1943 במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך - היה זה המקום היחיד שיהודים הורשו להופיע בהונגריה במהלך מלחמת העולם השנייה, עד לכניסת הנאצים למדינה ב-19 במרץ 1944. בין השנים 1948–1958 היה המנחה בתיאטרון ה"וואריטה הקאמרי" בבודפשט. משנת 1950 היה ליוצר המרכזי של התיאטראות הבמה העליזה ו"הבמה הקטנה". כתב כמה ליבריות לאופרטות ולקומדיות מוזיקליות (1947: הוא לא עץ, 1959: נישואין, 1959: רעיה ללא בעל, 1974: קרוסלה מסתובבת), אשר הוצגו בהצלחה גם מחוץ לגבולות הונגריה. לרגל יובל החמישים לכתיבתו (1975) השמיע רדיו קושוט במהדורה מיוחדת את הקברט שלו "זאצ'ק יודע הכל". נקמת הגנגסטר. רומן. A gangster bosszúja. Regény; Hellas Ny., Bp., 1937 (Szivárvány) Bálint Lajos–Nádassy László: Győz a szerelem. Kisoperett Kisfaludy Károly: Nem ment ki a szobából c. vígjátékából; zene, 1954; Népszava, Bp., 1954 (Műsorfüzet) רייטו ינו-לאסלו נאדאשי: מודיעים בטעות. קטעים מקברט במערכה אחת. Rejtő Jenő–Nádassy László: Tévedésből jelentik. Egyfelvonásosok, kabaréjelenetek; összegyűjt., vál., sajtó alá rend., bibliográfia, utószó Dallos József; Magvető, Bp., 1988 רייטו ינו-לאסלו נאדאשי: גם סופן של 100 נשיקות היא אחת. Rejtő Jenő–Nádassy László: 100 csóknak is egy a vége; vál., szerk. Zsiga László; Szukits, Szeged, 1997 (Szórakoztató regénytár) או.מ.י.ק.ה Nádasi László - omike.hu Nádasy László - Magyar Életrajzi Lexikon חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái; Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, Bp., 1939-2002 הומור. לקסיקון ההומור Humor: Humorlexikon; szerk. Kaposy Miklós; Tarsoly, Bp., 2001 הלקסיקון הונגרי לקורות חיים Magyar életrajzi lexikon; főszerk. Kenyeres Ágnes; Akadémiai, Bp., 1981 ספר המוזיקה ההונגרית A magyar muzsika könyve; szerk. Molnár Imre; Havas Ödön, Bp., 1936 לקסיקון התיאטרון ההונגרי Magyar színházművészeti lexikon; főszerk. Székely György; Akadémiai, Bp., 1994 לקסיקון הסרט המדבר ההונגרי Mudrák József–Deák Tamás: Magyar hangosfilm lexikon 1931-1944; Attraktor, Máriabesnyő-Gödöllő, 2006 הלקסיקון ההונגרי החדש לקורות חיים Új magyar életrajzi lexikon; főszerk. Markó László; Magyar Könyvklub, Bp., 2001–2007 לאסלו נאדאשי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר הסרט המדבר. לאסלו נאדאשי כותב התסריטים. https://www.hangosfilm.hu/filmenciklopedia/nadassy-laszlo https://library.hungaricana.hu/hu/view/HevesMegyeiAproNy_13_N/?pg=798&layout=s https://library.hungaricana.hu/hu/view/DunantuliNaplo_1975_08/?query=%22Nádasi%20László%22&pg=234&layout=s
מינהל בתי הסוהר

מינהל בתי הסוהר (בצרפתית: Direction de l'administration pénitentiaire, בראשי תיבות: DAS) הוא גוף אכיפת חוק של ממשלת צרפת הנועד לאחזקת מערך מתקני המאסר ובתי הכליאה בצרפת אשר כלל 103 בתי כלא ו-188 מתקני מאסר (נכון לשנת 2018). הגוף מפעיל את כלל מתקני הכליאה בצרפת והוקם לראשונה בשנת 1851 כחלק ממשרד הפנים של צרפת, כשהוא יונק את שורשיו ממינהל בתי הכלא (Direction des prisons) שהוקם בשנת 1795. מאז 1911 כפוף למשרד המשפטים של צרפת. מטה הארגון נמצא ברובע ה-19 בפריז. רכב להובלת כלואים של המינהל. לוגו היחידה האזורית להתערבות וביטחון של המינהל, המהווה ליחידת ההשתלטות של הארגון. שירות בתי הסוהר הפדרלי שירות בתי הסוהר מדיה וקבצים בנושא מינהל בתי הסוהר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מינהל בתי הסוהר (בצרפתית) Ministère de la Justice, Histoire de l'administration pénitentiaire, justice.gouv.fr, 27.06.2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פנמינדה

פנמינדה (גרמנית: Peenemünde ‏- IPA‏: [peːnəˈmʏndə]), הוא כפר בצפון-מזרח האי הגרמני אוזדום. פנמינדה שוכנת קרוב לפתחו של נהר הפנה שבקצה המזרחי של החוף הגרמני לים הבלטי. ב-1937 הוקם במקום Heeresversuchsanstalt, אתר ניסוי ופיתוח נרחב לטילים. לפני כן, הקבוצה בראשותם של ורנר פון בראון ו-ולטר דורנברגר עבדה בקומרסדורף, דרומית לברלין. אולם קומרסדורף התברר כקטן מדי לניסויים. פנמינדה, השוכנת על החוף, איפשרה שיגור טילים ומעקב לאחר מכן לאורך כ-200 מייל של מים פתוחים. בין 1937 ל-1945 פותחו בפנמינדה רבים מהיסודות של טכנולוגיית הטילים ושני כלי נשק, ה-V-1 ה-V-2. בתחילת 1942 נערך ניסוי הירי הראשון ב-V-1 והטיסה הראשונה של ה-V-2 (שנקרא אז A-4) נעשתה ב-3 באוקטובר 1942 מפורפסטנד VII. חיל האוויר הגרמני, הלופטוואפה, ביצע את הניסויים בטילי השיוט ה-V-1 במערב פנמינדה, ואילו צבא היבשה הפעיל את פרויקט פיתוח הטילים הבליסטיים (V-2). פנמינדה שימשה גם כאתר פיתוח מערכות מכ"ם ומערכות ניווט לילי חדשניות, תחת פיקודו של ד"ר הנס פלנדל. פנמינדה ברמת הסודיות שלו היה דומה מאוד לאזור 51. בפנמינדה פותחו גם אמצעים חדשניים אחרים, כדוגמת המערכת הראשונה בעולם של טלוויזיה במעגל סגור שהותקנה בפריפשטנד VII ("עמדת ניסוי 4") למעקב על הטילים המשוגרים. במהלך מלחמת העולם השנייה כוונו כמה מתקפות אוויריות כבדות כלפי האתר, כולל תקיפה של כמעט 500 מפציצים כבדים של חיל האוויר המלכותי הבריטי בליל 16–17 באוגוסט 1943 ("מבצע הידרה"). בתקיפה נהרגו לפי דיווח גרמני רשמי 815 איש, ביניהם ולטר תייל, ראש הפיתוח של המנועים. רוב ההרוגים היו שבויי מלחמה זרים. תקיפה זו הניעה את העברת ייצור טילי ה-V אל מתחת לאדמה. למרות התקיפות, התקנים טכניים רבים בפנמינדה נשארו ללא פגע בסוף המלחמה, היות שמרבית הפצצות נחתו ביערות מסביב, באזורי הדיור ובמחנות ריכוז לשבויי מלחמה זרים. קיימת אי ודאות כיצד גילו בעלות הברית על פנמינדה. הגרסה הבריטית הרשמית היא שצילומי איסוף מידע אוויריים גילו את המידע על פנמינדה. מאידך, עדים ומסמכים מצהירים שמודיעין מהצבא הפולני המחתרתי (ארמייה קריובה) חשף את פנמינדה. המודיעין הבריטי הכחיש במשך שנים שקיבל מידע כלשהו אודות פנמינדה מפולין, ובמקום זה הדגישו את חשיבותם של מקורות אחרים, כגון טייס דני שצילם משהו שנראה כטיל V קרוב. עם זאת, לאחר המלחמה התגלו צילומי מסמכים בפולין. במהלך המלחמה הוקם בארצות הברית בסיס מודיעין בפורט האנט בווירג'יניה (Fort Hunt), שכונה בשם הקוד ת.ד. 1142 (P. O. Box 1142), ובו הוחזקו ונחקרו מדענים גרמנים ושבויי מלחמה גרמנים בכירים. בין החוקרים היו פליטים יהודים מגרמניה, שגרמנית הייתה שפת אימם והם הכירו את התרבות הגרמנית. אופי פעילותו של הבסיס הותרה לפרסום רק ב-1990, ונודע שבין היתר החוקרים שאבו מידע על ייצור טילי V-1 וV-2 בפנמינדה. בסוף המלחמה נמלטו רוב המדענים ובהם פון בראון למערב כדי להבטיח שייתפסו על ידי האמריקנים. הבריטים והסובייטים תפסו את האזור ואת רוב הטכנאים שנותרו במקום. נוסף לפנמינדה היו אתרים אחרים בגרמניה שבהם נעשו שיגורי טילים: בין השנים 1957 ל-1964 בוצעו כמה בקוקסהבן שבסקסוניה התחתונה ובשנים 1988 עד 1992 בצינגסט שבמקלנבורג-מערב פומרניה. מדיה וקבצים בנושא פנמינדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פנמינדה פנמינדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) POWs and Intel at Fort Hunt in World War II