laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיוויזיית הפאנצר השלישית (בונדסוור)

דיוויזיית הפאנצר השלישית (בגרמנית: 3. Panzerdivision או בקיצור 3. PzDiv) הייתה דיוויזיית שריון של הבונדסוור. הדיוויזיה הוצבה במישור הצפון-גרמני ופורקה ב-1994. הדיוויזיה הוקמה ב-2 ביולי 1956 - יום לאחר הקמתו הרשמית של הבונדסוור. הדיוויזיה כיסתה את המישור הצפון-גרמני, והייתה כפופה לקורפוס הראשון של הבונדסוור. במקרה של מתקפה מצד ברית ורשה, נועדה הדיוויזיה השלישית להיות חוד החנית של מתקפת הנגד של הבונדסוור. לפיכך חייליה נדרשו להימצא בכוננות מתמדת, ולהיות מוכנים למתקפה תוך 48 שעות. בפועל, חיילי הדיוויזיה לקחו חלק רק במספר תמרונים של ברית נאט"ו, ונכנסו לכוננות כמה פעמים בעקבות משברים בינלאומיים. עם זאת, חיילי הדיוויזיה סייעו במספר אסונות גדולים באזור. בין היתר במהלך סופות ב-1962, הצפת נהר האלבה ב-1976, ואסונות שלגים ב-1979. ב-1993 הוצבו חלק מחיילי הדיוויזיה בסומליה במסגרת כוח שמירת השלום של האו"ם. ב-1994, בעקבות איחוד גרמניה מחדש וסיום המלחמה הקרה, פורקה הדיוויזיה והיחידות שהרכיבו אותה שולבו במסגרות אחרות. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית הפאנצר השלישית בוויקישיתוף Die 3. Panzerdivision der Bundeswehr auf www.relikte.com Die Geschichte der Division im Bundesarchiv Kapitel: Führung - Ausbildung - Technik
אוניברסיטת האיטי

אוניברסיטת האיטי (בעבר: האוניברסיטה הממלכתית של האיטי) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בפורט-או-פרנס, בירת האיטי. האוניברסיטה היא אחת מממוסדות ההשכלה הגבוהה היוקרתיים והגדולים ביותר בהאיטי. לאוניברסיטה יש הוצאת ספרים פרטית שנפתחה בשנת 2006. מטרת ההוצאה היא לקדם את מחקרים אקדמיים שנערכים במקום, באמצעות פרסום והפצת טקסטים מדעיים, גיוון המשאבים התיעודיים לקהילה האקדמית והציבור הרחב ושיפור ההשכלה האוניברסיטאית. עד שנת 2014 הדפיסה ההוצאה 70 מאמרים מדעיים. בשנות ה-20 של המאה ה-19 שירתו את מרבית תושבי האזור שתי מכללות, לרפואה ולמשפטים. בשנת 1942 התאחדו שתי המכללות והפכו לאוניברסיטת האיטי. בשנת 1960 הסמיכה ממשלתו של פרנסואה דובליה את האוניברסיטה לאוניברסיטה ממשלתית, ושינתה את שמה ל"האוניברסיטה הממלכתית של האיטי". בשנת 1981 למדו 4,099 סטודנטים באוניברסיטת האיטי, מתוכם 26% בפקולטה למשפטים וכלכלה, 25% בפקולטה לרפואה ולרוקחות, 17% בפקולטה לניהול, ו-11% בפקולטה למדע וטופוגרפיה. למרות התפקיד החשוב של החקלאות במשק של האיטי, רק 5% מתלמידי האוניברסיטה נרשמו לפקולטה לאגרונומיה ולרפואה וטרינרית. באותה השנה היו באוניברסיטת האיטי 559 מרצים, לעומת 207 בשנת 1967. רוב המרצים עבדו במשרה חלקית וקיבלו שכר על בסיס שעתי. האוניברסיטה סבלה אז ממחסור חמור בספרים וחומרים אחרים. בשנת 1993 חזרה האוניברסיטה להיות מוסד עצמאי. נכון לשנת 2010 שכר הלימוד השנתי באוניברסיטה היה 15 דולר אמריקאי, שיעור הקבלה ללימודי תואר ראשון עמד על 15% מהמבקשים. רוב שטחי האוניברסיטה נהרסו במהלך רעידת האדמה העזה שהתרחשה ב-12 בינואר 2010. פרנסואה דובליה, נשיאה ורודנה של האיטי משנת 1957 ועד 1971. אביו של ז'אן קלוד. ז'אן-ברטראן אריסטיד, נשיא האיטי ב-1991, בשנים 1996-1994 ובשנים 2004-2001 ז'אן קלוד דובליה, נשיאה ורודנה של האיטי משנת 1971 ועד 1986. בנו של פרנסואה. ארטה פסקל-טרויו, נשיאת בית המשפט העליון ונשיאת האיטי בין השנים 1990–1991 ז'אק אדוארד אלכסיס, ראש ממשלת האיטי בין השנים 1999–2001 ובין 2006–2008. גארי קוניל, ראש ממשלת האיטי בין השנים 2011–2012 ז'אן-אנרי סיאן, ראש ממשלת האיטי בין השנים 2018–2019 אדלין מגלייר צ'אנסי, השרה למעמד וזכויות האישה של האיטי בין השנים 2004–2006 ז'ינט משו פריוור, הגברת הראשונה של האיטי בין 2016–2017, בעת נשיאותו הזמנית של בעלה, ז'וסלרם פריוור. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת האיטי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת האיטי אוניברסיטת האיטי, ברשת החברתית אינסטגרם Structures | Africultures : Editions de l'Université d'Etat d'Haïti, Africultures (בצרפתית) Ginette Michaud Privert : «Première dame, je joue un rôle », Le Nouvelliste (באנגלית)
ריצ'רד דילון

ריצ'רד צ'ארלס דילון (באנגלית: Richard Charles Dillon; 24 ביוני 1877 – 5 בינואר 1966) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלה השמיני של מדינת ניו מקסיקו. דילון נולד ב-24 ביוני 1877, בעיר סנט לואיס שבמיזורי. בשנת 1889 עבר עם משפחתו לספרינגר, ניו מקסיקו. הוא התחנך במיטב בתי הספר באזור. טרם משרתו הציבורית כפוליטיקאי עבד בתחום הרכבות והמסחר. בשנת 1924 זכה דילון בבחירות לסנאט המדינתי. לאחר מכן זכה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל המדינה. ב-2 בנובמבר 1926 ניצח בבחירות, וב-1 בינואר 1927 הושבע לתפקיד. בשנת 1928 זכה בבחירות שוב, והפך למושל ניו מקסיקו השני שכיהן שתי קדנציות רצופות. במרוצת כהונתו הוכרז הפארק הלאומי מערות קרלסבד כאתר מורשת עולמית. עם סיום התפקיד פרש דילון מהקריירה הפוליטית שלו. הוא נפטר ב-5 בינואר 1966. גופתו נטמנה בפארק הזיכרון "פיירוויו" שבאלבוקרקי. Sobel, Robert and John Raimo, Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789-1978, Greenwood Press, 1988, מסת"ב 978-0-313-28093-1. (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד דילון בוויקישיתוף
ג'ורג'ה פטרוביץ' (כדורגלן)

ג'ורג'ה פטרוביץ' (בסרבית: Đorđe Petrović; נולד ב-8 באוקטובר 1999 בפוז'ארוואץ שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת השוער בקבוצת שטרסבורג ובנבחרת סרביה. פטרוביץ' גדל במחלקת הנוער של צ'וקריצ'קי מליגת העל הסרבית. ב-21 בספטמבר 2019 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על מלאדוסט לוצ'אני במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת 2019/2020. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה הבוגרת ערך פטרוביץ' 55 הופעות ליגה. ב-6 באפריל 2022 חתם פטרוביץ’ בניו אינגלנד רבולושן מה-MLS לשלוש שנים. ב-26 באוגוסט 2023 חתם פטרוביץ’ לשבע שנים בצ’לסי. ב-30 באוגוסט 2024 הושאל לשטרסבורג. ב-25 בינואר 2021 ערך פטרוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הרפובליקה הדומיניקנית במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת סרביה לטורניר יורו 2024. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'ה פטרוביץ' בוויקישיתוף ג'ורג'ה פטרוביץ', באתר Transfermarkt ג'ורג'ה פטרוביץ', באתר Soccerway ג'ורג'ה פטרוביץ', באתר BDFutbol ג'ורג'ה פטרוביץ', באתר WorldFootball.net ג'ורג'ה פטרוביץ', באתר National Football Teams ג'ורג'ה פטרוביץ', באתר FootballDatabase.eu Super liga Srbije, 12 PETROVIĆ Đorđe (G), www.superliga.rs (ב־) באתר הרשמי של ליגת העל הסרבית (בסרבית) HEAD-COACH DRAGAN STOJKOVIĆ SELECTED 26 PLAYERS FOR GERMANY באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסרבית, 27 במאי 2024 (באנגלית)
קונסטנטין טיוקאבין

קונסטנטין אלכסנדרוביץ' טיוקאבין (ברוסית: Константин Александрович Тюкавин; נולד ב-2 ביוני 2002 בקוטלאס שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית ובנבחרת רוסיה. טיוקאבין גדל במחלקת הנוער של דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. בשנת 2020 החל לשחק בדינמו-2 מוסקבה, קבוצת המילואים, אך במהרה הגיע לקבוצה הראשונה של המועדון. ב-1 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה, בניצחון 2-1 על טמבוב במסגרת המחזור ה-13 בליגה לעונת 2020/21. ב-20 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 2-0 על ספרטק מוסקבה במסגרת הגביע הרוסי. ב-18 במרץ הבקיע את שערי הבכורה שלו בליגה, צמד שערים שסידרו לקבוצתו מהפך בניצחון 3-2 על קרסנודאר במסגרת המחזור ה-23. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך 15 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. טיוקאבין היה חלק מסגל נבחרת רוסיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21, וערך שלוש הופעות בטורניר. הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת רוסיה הבוגרת, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד נבחרות קרואטיה, קפריסין ומלטה בחודש ספטמבר 2021. ב-4 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשהחליף את פיודור סמולוב בדקה ה-75 בניצחון 2-0 על נבחרת קפריסין. ב-7 ביוני 2024 כבש שער בכורה בנבחרת הלאומית במהלך משחק ידידות מול נבחרת בלארוס במשחק שהסתיים בניצחון 4-0 רוסי. אישיים כדורגלן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל: נובמבר/דצמבר 2023, אפריל 2024 כדורגלן העונה בליגה הרוסית: 2023/24 חלוץ העונה בליגה הרוסית: 2023/24 שער השנה בליגה הרוסית: 2023/24 (ב-5 במאי, מול סוצ'י) כדורגלן השנה ברוסיה (ספורט אקספרס): 2023/24 מדיה וקבצים בנושא קונסטנטין טיוקאבין בוויקישיתוף קונסטנטין טיוקאבין, ברשת החברתית אינסטגרם קונסטנטין טיוקאבין, באתר Transfermarkt קונסטנטין טיוקאבין, באתר Soccerway קונסטנטין טיוקאבין, באתר WorldFootball.net קונסטנטין טיוקאבין, באתר National Football Teams קונסטנטין טיוקאבין, באתר FootballDatabase.eu Тренерский штаб молодежки вызвал Тюкавина вместо Кучаева באתר התאחדות הכדורגל הרוסית, 20 במרץ 2021 (ברוסית) Состав на Хорватию, Кипр и Мальту באתר התאחדות הכדורגל הרוסית, 16 באוגוסט 2021 (ברוסית) Cyprus v Russia game report באתר התאחדות הכדורגל הרוסית, 4 בספטמבר 2021 (ברוסית)
יארי ורשארן

יארי ורשארן (בהולנדית: Yari Verschaeren; נולד ב-12 ביולי 2001 באנטוורפן שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אנדרלכט מהליגת העל הבלגית ובנבחרת בלגיה. ורשארן הוא תוצר מחלקת הנוער של אנדרלכט, אליה הגיע בגיל תשע. בשנת 2017 חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו במועדון. ב-25 בנובמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-2 לסנט טרוידן במסגרת המחזור ה-16 בליגה לעונת 2018/2019. ב-27 בינואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אויפן במסגרת המחזור השלישי בליגה. בשלוש עונותיו הראשונות בקבוצה הבוגרת ערך 64 הופעות ליגה, בהן הבקיע עשרה שערים. ורשארן היה חלק מסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2019. ב-9 בספטמבר 2019 ערך ורשארן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה הבוגרת, בניצחון 4-0 על נבחרת סקוטלנד במסגרת מוקדמות יורו 2020. ב-10 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 9-0 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 2020. יארי ורשארן, באתר Transfermarkt יארי ורשארן, באתר Soccerway יארי ורשארן, באתר WorldFootball.net יארי ורשארן, באתר National Football Teams יארי ורשארן, באתר FootballDatabase.eu Verschaeren: "Mijn droom? Barcelona" באתר Anderlecht Online, ‏ 20 ביולי 2017 (בהולנדית) Scotland 0–4 Belgium: Brutal defeat all but ends group hopes for Steve Clarke's side באתר BBC, ‏ 9 בספטמבר 2019 (באנגלית) Belgium 9–0 San Marino: Belgium become first team to qualify for Euro 2020 with big win באתר BBC, ‏ 10 באוקטובר 2019 (באנגלית)
כל הנערים

עליית כל הנערים היא שמה של אחת מהעליות לתורה שנהגו בשמחת תורה. העלייה אחת לפני האחרונה. העלייה של כל הנערים היא העלייה החמישית במספר. המנהג בקהילות אשכנז שקוראים לעולה מהפסוק ”ולדן אמר” עד ”מעונה אלוהי קדם”. ברכות העלייה נאמרות על ידי העולה, כשהנערים הקטנים שאינם יכולים לעלות לתורה בעצמם, אומרים יחד איתו את ברכות התורה שלפני הקריאה ושלאחריה. כאמור עליית כל הנערים היא אחת מהעליות ביום שמחת תורה. בהרבה קהילות נהוגים למכור עליה זו לכל המרבה במחיר, כדרך שמוכרים את שאר העליות בשמחת תורה ובשאר המועדים. בקהילות אחרות המנהג לתת את העלייה לאחד מחשובי הקהל. מנהג נפוץ שהקונה את העלייה, אחראי גם על חלוקת שקיות ממתקים לנערים. ברמ"א כתב שנהגו לקרוא להם לאחר קריאת פסוקי הפרשה, את הפסוק מברכת יעקב למנשה ואפרים ”הַמַּלְאָךְ הַגֹּאֵל אֹתִי מִכָּל רָע יְבָרֵךְ אֶת הַנְּעָרִים וְיִקָּרֵא בָהֶם שְׁמִי וְשֵׁם אֲבֹתַי אַבְרָהָם וְיִצְחָק וְיִדְגּוּ לָרֹב בְּקֶרֶב הָאָרֶץ” (ספר בראשית, פרק מ"ח) כיום המנהג הרווח הוא שאומרים את הפסוק בעל פה ולא קוראים אותו מתוך הספר תורה. לדעת המשנה ברורה יש לאמר את הפסוק קודם לברכת התורה האחרונה, והטעם שאין בכך הפסק, מאחר הוא פסוק מהתורה, אף שקורא בעל פה, אין בכך הפסק. אמנם במקומות רבים נהגו לאמר את הפסוק לאחר הברכה. בטעם שנהגו כך, כתב בלקוטי מהרי"ח שהוא מפני שקראו לכל הנערים יחד, קוראים את הפסוק על מנת שלא תשלוט בהם עין הרע. מנהג נפוץ הוא שפורסים טלית מעל העולה לתורה ומעל ראשי הנערים כמין חופה. במקור המנהג וטעמו אינו ברור, ובפוסקים כתבו מספר טעמים לכך. יש שכתבו שהוא מפני כבוד התורה, שנהגו שהעולה מתעטף בחליפה או בטלית, וקטנים אלה שאינם לבושים או מעוטפים, נהגו לפרוס מעל ראשיהם טלית. בפוסקים דנו מדוע מותר לפרוס בשבת הטלית ואין בכך משום איסור עשיית אוהל בשבת וביום טוב. יש שכתבו שההיתר הוא משום שהדבר נעשה לכבוד ולא לצורך כיסוי והגנה . אחרים כתבו שכיון שהטלית מוחזקת כל העת ביד, אין נחשב כעשיית אוהל. בטעם עליית כל הנערים כתב במלבושי יום טוב: שגם הם ידעו, שיש להם אות וחלק בתורה ולחנכם במצוות ולשתפם בשמחת התורה. מצאתי על קלף, ש'בחיי' (כוונתו לרבנו בחיי) כתב למחות לזרוק פירות לנערים בשמחת תורה. אבל יש במדרש, שזה היה אומר המן למלך [אחשורוש] על היהודים. אם כן מנהג קדמון הוא. ואולי שראה ה'בחיי' בימיו, שנוהגים בזה ריקות והוללות — מלבושי יום טוב על פי טעמו כתבו בפוסקים, כי אין טעם להביא קטנים ותינוקות שאינם בגיל חינוך, מלבד שהדבר גורם לעיתים לרעש ובלבול. אמנם המנהג הנפוץ בהרבה מקומות שמביאים אף קטנים ממש לשמוע את העלייה. יש שכתבו שהדבר נובע מסגולות שונות שנקשרו בעליה זו, על אף שאין להם מקור בספרי הראשונים. כיכר השבת, ‏הנכרי תיעד בשמחת תורה: "כל הנערים" לעשרות תינוקות, באתר כיכר השבת, 2 באוקטובר 2018 מאחר שבדרך כלל זהות הקונה אינה ידועה מבעוד מועד, השקיות נקנות מערב החג, והעולה משלם לאחר מכן שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"ט, סעיף א'. בכורי יעקב, תרסט יב. חלק ג עמ' קח ערוך השולחן סימן קכ תהילה לדוד שטו ט
פיזשדיארמט

פיזשדיארמט (בהונגרית: Füzesgyarmat) היא עיר בחלק הצפוני של מחוז בקש, בנפת סגהאלום שבהונגריה. היא מפורסמת בזכות המים התרמיים שלה. פיזשדיארמט ממוקמת בקצה הצפון מזרחי של מישור דבאבאן כעיירה הצפונית ביותר של מחוז בקש, על גבול המחוזות היידו-ביהר ויאס-נאג'קון-סולנוק מהגדה. היא מערבית לנהר ברטיו התחתון ב-4 ק"מ. העיר הקרובה היא מרכז הנפה סגהאלום. כביש 4212 המוביל מפישפקלדאן לסגהאלום עובר בכיוון צפון-דרום דרך היישוב, דרכו ניתן להגיע גם לשני יישובי הקצה והכבישים הראשיים 42 (מכיוון סגד - בקשצ'אבה) ו-47. הכביש שמגיע מסגהאלום הוא באיכות טובה, ואחר כך הלאה לכיוון פישפקלדאן עד גבול המחוז עדיין בסדר, אבל משם במחוז היידו-ביהר כבר באיכות ירודה. קו רכבת MÁV 128 מגיע ליישוב. הסיומת של השם פיזשדיארמט מקורו בשם Kürt-Gyarmat, והקידומת היא מעץ הערבה (Fűz) שמתייחסת לעצי הערבה לאורך הנחל שזרם בעבר דרך היישוב. לפני התיישבות המדיארים במרכז אירופה ממצאים ארכאולוגיים מוכיחים את נוכחותם של מתיישבים אווארים באזור. האזכור המתועד הראשון של העיר הוא בשנת 1219 בשם גורמות. היישוב מימי הביניים התקיים כמעט כולו מחקלאות - בעיקר מגידול בעלי חיים. במאה ה-19 החל התיעוש (הוקמה הגילדה התעשייתית הראשונה) והחלה גם ההתבורגנות של האוכלוסייה (הקמת אגודות שונות, חוגי קריאה וכו'). פיזשדיארמט זכתה ב-15 באוקטובר 1803 בתואר עיר שוק והייתה זכאית גם לקיים ירידים לאומיים. בזמן מפקד האוכלוסין של 1828 היו ביישוב כבר 4,076 תושבים. אז הוקמה ביישוב הגילדה התעשייתית הראשונה (כמוסד התיעוש הראשון בעיר השוק) בשם "חברת אגודת הגילדות המאוחדת" עם 44 חברים של תעשייה זעירה. היישוב שמר על תואר עיר השוק עד לפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, אז ויתרה על דרגת העיר מיוזמתה עקב נטל המס הכבד שהתלווה למעמד העיר. ההתפתחות בין מלחמת העולם הראשונה לבין מלחמת העולם השנייה הייתה תוצאה של פיתוח מפעלי תעשייה והמערכת המוסדית (טחנות, מפעלי לבנים, מזקקה, מפעל נעליים, סניף דואר, טלגרף, מרכז בריאות, בית ספר חדש וכו'). ב-1 ביולי 2000 קיבל היישוב שוב מעמד של עיר. יהודים התיישבו במקום בתחילת המאה ה-19. בשנת 1880 היו במקום 171 יהודים בעוד שבשנת 1930 כבר התגוררו בה 230. בית הכנסת החדש נבנה בשנת 1929 והוא קיים עד היום ומשמש כבית ספר. יהודי המקום נשלחו בשנת 1944 למחנות ההשמדה והקהילה נכחדה. פרנץ ראקוש (בהונגרית: Rákos Ferenc פיזשדיארמט, 4 במרץ 1893 – בודפשט, 24 באפריל 1963) היה עורך דין יהודי-הונגרי, דוקטור במדעי המשפטים (1952), עיתונאי, מתרגם, המפקד הלאומי של המשמר האדום בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. בית העירייה טירת ונקהיים - מרחצאות פארק טירת פיזשדיארמט: עם שבע בריכות שחייה - חמש פתוחות, אחת מקורה ואחת מקורה חלקית. קמפינג תרמי של קסטרום סנט ברברה, קדוש הפטרון של הכורים בית כפרי גלריה בניין בית הכנסת לשעבר (נבנה בשנת 1929) הוא כיום בית ספר, ברחוב יוקאי. בית הקברות היהודי, עם מצבות בעלות ערך מקומי. מדיה וקבצים בנושא פיזשדיארמט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיזשדיארמט מדריך מפות - Füzesgyarmat אתר לא רשמי של העיר קהילת פיזשדיארמט, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי" Békés megyei legek könyve II, Füzesgyarmat neve 55. oldal
פרנץ ראקוש

פרנץ ראקוש (בהונגרית: Rákos Ferenc; פיזשדיארמט, 4 במרץ 1893 – בודפשט, 24 באפריל 1963) היה עורך דין יהודי-הונגרי, דוקטור במדעי המשפטים (1952), עיתונאי, מתרגם ותחילה המפקד הלאומי של המשמר האדום בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית (המשמר האדום היה סוכנות רבת עוצמה לאכיפת החוק שפעלה תחת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. היא הוקמה על ידי צו מ-26 במרץ 1919, והשתלט על תפקידי הז'נדרמריה, המשטרה, משמר הגבול ומשטרת המכס והכספים). פרנץ ראקוש נולד במשפחה יהודית. מגיל 17 היה מעורב בעבודת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) ובשנת 1911 הפך לחבר בחוג גלילאו. הוא קיבל את הדוקטורט שלו במשפטים בשנת 1916, נלחם במלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1918 הפך לאחד מנשיאי מועצת העובדים של העיר קישפשט. הוא הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP), שנוסד ב-24 בנובמבר 1918, והפך לחבר בוועד המרכזי (השני) הבלתי חוקי של המפלגה (שפעל מ-20 בפברואר 1919). בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה תחילה מפקד המשמר האדום כאמור, אחר כך נשיא בית המשפט המהפכני בבודפשט ומאוחר יותר נשיא בית הדין המהפכני הצבאי. הוא נבחר גם על ידי האספה הלאומית של המועצות כחבר בוועדת הניהול המרכזית של הרפובליקה. לאחר נפילת הרפובליקה ברח לאוסטריה בתחילת אוגוסט 1919. הוא הוגלה עד 1921, אך לא שב להונגריה, אלא עבד כעיתונאי בפראג ובווינה. משנת 1925 עבד בברית המועצות כראש המחלקה של "הסיוע האדום הבינלאומי" ולאחר מכן כראש האינטוריסט (סוכנות הנסיעות הממשלתית הסובייטית). בשנים 1938–1946 שהה במחנה מעצר. שנתיים אחרי ששוחרר מהמחנה הורשה לחזור הביתה להונגריה. משנת 1951 היה מנהל "בית ההוצאה לאור ההונגרי החדש" במשך חמש שנים, משנת 1956 היה ראש המחלקה הפוליטית בפרקליטות הכללית עד לפרישתו בשנת 1960. ראקוש כתב מחקרים רבים במשפטים ותירגם יצירות ספרות יפה להונגרית, בעיקר מרוסית, כגון את יצירתו של ניקולאי צ'רנישבסקי "מה עלינו לעשות?". Revolutionäre Gerichtsbarkeit (וינה, 1920; רוסית במוסקבה, 1922) הדיכוי הגזעי של השחורים בארצות הברית (מוסקבה, 1927, בשמונה שפות) מדינה וחוקה ברפובליקה הסובייטית ההונגרית (בודפשט, 1951) ארנה גרגיי, ההיסטוריה של המשרד הלאומי להגנה על זכויות עובדים. מועצת עורכי הדין הארצית ולשכת עורכי הדין בבודפשט, 1985 לאסלו מרקו (עורך ראשי), קסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. מועדון הספרים ההונגרי מיקלוש קאדאר, פרנץ ראקוש. עלונים בתורת המשפט, 1963. מס' 12 Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969 Munkásmozgalom-történeti lexikon. Szerkesztette Vass Henrik – Bassa Endre – Kabos Ernő. Budapest: Kossuth Könyvkiadó. 1976. 541. o. ISBN 963 09 0412 8 "Rákos Ferenc". Magyar Életrajzi Index. Petőfi Irodalmi Múzeum. Csernisevszkij: Mit tegyünk?. Fordította Rákos Ferenc. Budapest, 1954, Új Magyar Könyvkiadó
What I Like About You (שיר)

"What I Like About You" הוא סינגל של התקליטן והמפיק המוזיקלי האנגלי, ג'ונאס בלו, בשיתוף פעולה עם הזמרת הדנית תרזה רקס. הסינגל יצא, על ידי פוזיטיבה רקורדס ווירג'ין EMI רקורדס, ב-22 במרץ 2019. השיר נכתב על ידי לנה דיסינג, פיטר בירנסקוב וג'ונאס בלו, והופק על ידי ג'ונאס בלו. נכון לספטמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-266 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ, שבויים על ידי גיל גרין, הועלה לחשבון היוטיוב של ג'ונאס בלו ב-26 באפריל 2019. נכון לספטמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-31 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "What I Like About You" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "What I Like About You" באתר Discogs סרטון השיר "What I Like About You" באתר יוטיוב מידע על השיר "What I Like About You" באתר iTunes מידע על השיר "What I Like About You" באתר ספוטיפיי "What I like About You (feat. Theresa Rex) – Single by Jonas Blue". Apple Music. ארכיון מ-2021-09-26. נבדק ב-10 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Album What I Like About You, Jonas Blue". Qobuz. ארכיון מ-2019-12-04. נבדק ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) What I Like About You (feat. Theresa Rex), 2019-03-22, ארכיון מ-2020-11-07, נבדק ב-2021-09-26 Jonas Blue - What I Like About You ft. Theresa Rex (Official Video), נבדק ב-2021-09-26
יחסי וייטנאם–קניה

יחסי וייטנאם–קניה הם היחסים שבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לרפובליקת קניה. היחסים הרשמיים בין המדינות הם לבביים, ושתי המדינות מבקשות להרחיב את היחסים. סגן שר המסחר הווייטנאמי, לה דונג קוואנג, צוטט ואמר כי וייטנאם תעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם קניה ותנהל קשרים מסחריים ודיפלומטיים עמוקים יותר. שתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי-מזדהות. בדצמבר 2019, ראש ממשלת וייטנאם נווין סואן פוק אירח את מזכירת החוץ של קניה, ד"ר מוניקה ג'ומה. ג'ומה נפגשה גם עם סגן ראש הממשלה הווייטנאמית. וייטנאם מבקשת לשפר את קשרי הסחר עם קניה. הסחר בין שתי המדינות הוכפל ברבעונים הראשונים של 2010 ו-2011. בשנת 2011 ייצאה וייטנאם סחורות בשווי מיליון דולר לקניה, ובשנת 2012 צמח הייצוא בחדות ועמד על סחורות בשווי 80 מיליון דולר. הסחורות העיקריות המיוצאות מווייטנאם לקניה כוללות: אורז, חלקי מחשוב, חלקי אלקטרוניקה ומוצרי פלסטיק, וקניה משמשת כנקודת גישה לשווקים ברחבי מזרח אפריקה. בשנת 2015 הפכה קניה איירווייז לחברה האפריקאית הראשונה שמספקת טיסות ישירות לווייטנאם. שגרירות וייטנאם בטנזניה מוסמכת לפעול בקניה. שגרירות קניה בתאילנד מוסמכת לפעול בווייטנאם. שגרירות וייטנאם בטנזניה שגרירות קניה בתאילנד Victoria Rubadiri, Emirates connects Kenya and Vietnam, Capital Business, ‏15 במאי 2012 (באנגלית) Prime Minister greets Kenyan guest, en.nhandan.vn (באנגלית) Kenya Airways, Ethiopian to launch more flights to Japan and Vietnam, The East African, ‏18 ביולי 2020 (באנגלית)
חילוף דורות

חילוף דורות – הופעת דור כתוצאה מרבייה מינית והופעת דור כתוצאה מרבייה אל-מינית, לסירוגין. במחזור חייו של כל צמח מהפשוט ביותר ועד למורכב ביותר יש שני דורות שונים: דור שתאיו הפלואידיים גמטופיט מתחלף בדור שתאיו דיפלואידיים ספורופיט. חילוף דורות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איתן גור

איתן גור (5 ביוני 1958 – 23 בספטמבר 2019) היה שדרן רדיו, תקליטן, עורך, ומפיק ישראלי. גור נולד בישראל בשנת 1958, בוגר תלמה ילין במגמת תיאטרון. בפסטיבל שירי הילדים של 1972, בגיל 14, הופיע איתן גור בשיר "בואו נשיר", לצידה של עדנה לב, שזכה במקום הראשון. לאחר שירותו הצבאי שיחק בתיאטרון לילדים ונוער של אורנה פורת ובמקביל הופיע כתקליטן במועדונים בתל אביב (רפי'ס, סטודיו 73, וה-New Wave) עד סוף שנות ה-80. איתן היה מראשוני התקליטנים העצמאיים בישראל וממייסדי חברת “תטה עושים מוזיקה” ביחד עם רון בן יוסף וניר ברזילי. בתחילת שנות ה-90 התקבל לקורס קריינים ומגישי רדיו במחלקת ההדרכה של רשות השידור ולאחריה החל לעבוד במחלקת הקריינים. גור נפטר מדום לב ב-2019 בגיל 61. תוכנית בוקר ב-88FM "איזה לילה", רשת גימל - תוכנית מוזיקת ריקודים עדכנית כולל ביצועים מיוחדים, שודרה בין השנים 1990–1992 בימי שיישי בין השעות 22:00-1:00. מועדון גימל, רשת גימל - שודרה בין השנים 2012–2017 בימי שישי בין השעות 22:00-1:00. לאחר סגירת רשות השידור עלתה התוכנית לאוויר שוב ב"רדיו פלוס" בימי חמישי בין השעות 20:00-22:00. ישיבה מזרחית, רדיו דרום - תוכנית יומית ששודרה בין השעות 16:00-18:00. חיה של תוכנית, רדיו פלוס - שודרה בימי רביעי בין השעות 20:00 ל-22:00. חפש אותי – המיטב השבועי, רדיו פלוס - שודרה בימי חמישי בין השעות 23:00-22:00. איתן גור, ברשת החברתית פייסבוק איתן גור, סרטונים בערוץ היוטיוב דף הנצחה לאיתן גור, רדיו פלוס דודי פטימר, ‏הסיפורים שמאחורי השירים: כוכבי פסטיבל שירי הילדים חוזרים אחורה בזמן, באתר מעריב אונליין, 9 בינואר 2021 בוא נשיר, בביצוע איתן גור, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב "תטה עושים מוזיקה". facebook. נבדק ב-26 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "ידיעה על פטירתו של איתן גור". ערוץ 20. נבדק ב-26 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "משדר מיוחד לזכר איתן גור". רדיו פלוס. נבדק ב-26 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "מועדון גימל עם איתן גור". רדיו פלוס. נבדק ב-27 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) שדרן רשת ג' לשעבר איתן גור עובר לרדיו דרום 101.5FM, באתר אייס, 28 ביוני 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוספאיה

אוספאיה (שם מדעי: Ocepeia) הוא סוג נכחד של יונק מקבוצת האפרותריה שהתקיים בתקופת הפלאוקן לפני 61 עד 57 מיליון שנה מזמננו. יונק זה התגלה בחפירות במרוקו בסמוך לעיר קוריבגה בידי מדענים צרפתים ומרוקאים שנתמכו במוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע בפריז. הסוג תואר למדע ב-2001 בידי החוקרים עמנואל ג'ירברנט (Emmanuel Gheerbrant) וז'אן סודרה (Jean Sudre). הוא קיבל את שמו מראשי התיבות של קבוצת המחקר המרוקאית "OCP Group" (האותיות "O.C.P"). הסוג מכיל 2 מינים: Ocepeia daouiensis שתואר ב-2001 והיה קטן יותר, בגודל של עד 3.5 ק"ג ו-Ocepeia grandis שתואר ב-2014 והיה גדול יותר, במשקל של 10 עד 12 ק"ג. המאובנים שלהם הם המאובנים העתיקים ביותר מקבוצת האפרותריה והמוכרות והידועות ביותר מיונקי הפלאוקן של אפריקה. יונק זה היה בעל לסתות ושרידי גולגולת הדומים לאלה של שפנאים או פילאים קדומים, בני הקבוצה פיינונגולטה יותר מאשר לקבוצה אפרואינסקטיפילים, אף שמספר חוקרים רואים בו אב קדמון שהתפתח מהאפרואינסקטיפילים לעבר שאר האפרותרים. מספר חוקרים רואים בו בן לסדרה הקדומה קונדילרסים ובעיקר למניסקותריום. היו לו לסתות פרימיטיביות וגולגולת בעלת כיסי אוויר. השיניים שלו היו קטנות אך חזקות ומותאמות לאכילת עלים בטחינה וריסוק כשבקצוות בלטו ניבים גדולים. בקצה החוטם היה מבנה דמוי חדק שאולי שימש כמו חדק הפילאים או הטפירים. מספר חוקרים סוברים שהיה ליונק דו-צורתיות זוויגית. מדיה וקבצים בנושא אוספאיה בוויקישיתוף אוספאיה, באתר GBIF (באנגלית) מאובן לסת תחתונה של אוספאיה