laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Nun komm, der Heiden Heiland, רי"ב 61

Nun komm, der Heiden Heiland (בעברית: בוא, גואל הגויים), רי"ב 61, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך ב-1714, בהיותו בוויימאר, והוא ביצע אותה לראשונה ב-2 בדצמבר באותה שנה, לכבוד יום ראשון הראשון של תקופת הציפייה. כקנטטות נוספות מאותה תקופה, הוא ביצע אותה שוב מאוחר יותר, כשעבד בלייפציג, ב-28 בנובמבר 1723. באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה השביעית מתוך שמונה שהלחין באותה שנה, לאחר רי"ב 182, רי"ב 12, רי"ב 172, רי"ב 21, רי"ב 54 (כנראה) ורי"ב 199. הלברית נכתבה על ידי התאולוג והמשורר הלותרני ארדמן נוימייסטר (Erdmann Neumeister), שכתב את הלברית גם לרי"ב 18. החלק הראשון לקוח ממזמור של מרטין לותר שמבוסס על מזמור לטיני קדום והוא המזמור העיקרי של תקופת הציפייה. אותו מזמור שימש גם לרי"ב 62, קנטטה בעלת שם זהה שהלחין באך ב-1724 לאותו מועד. החלק האחרון לקוח ממזמור של התאולוג והמשורר פיליפ ניקולאי (Philipp Nicolai) בן המאה ה-16 ועוסק אף הוא בביאתו הצפויה של ישו. בחלק הרביעי מצטט נוימייסטר מחזון יוחנן את הפסוק "הִנְנִי עֹמֵד בַּפֶּתַח וְדֹפֵק וְהָיָה כִּי־יִשְׁמַע אִישׁ לְקוֹלִי וּפָתַח הַפֶּתַח אָבוֹא אֵלָיו וְסָעַדְתִּי עִמּוֹ וְהוּא עִמִּי". הקנטטה נכתבה לשלושה סולנים, סופרן, טנור ובס ולמקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם שני כינורות, שתי ויולות ובאסו קונטינואו שמבוצע גם על ידי צ'לו ובסון. ייתכן שבביצוע המקורי היו גם אבובים שהכפילו והדגישו חלקים מסוימים של כלי הקשת, אולם הם לא מצוינים בפרטיטורה. בקנטטה שישה חלקים: כורל-פנטזיה למקהלה: Nun komm, der Heiden Heiland (בוא, גואל הגויים) רצ'יטטיב לטנור: Der Heiland ist gekommen (הגואל בא) אריה לטנור: Komm, Jesu, komm zu deiner Kirche (בוא, ישו, אל בית תפילתך) רצ'יטטיב לבס: Siehe, ich stehe vor der Tür (ראה, עומד אני לפני השער) אריה לסופרן: Öffne dich, mein ganzes Herze (היפתח, לבי) כורל למקהלה: Amen, Amen, komm du schöne Freudenkrone (אמן, אמן, בוא, נזר השמחה) את הקנטטה ביצעו והקליטו כ-60 פעמים, חלקן על ידי מנצחים ידועים כגון טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1997), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) וניקולאוס הרנונקור (ב-2006). פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) על הקנטטה, כריסטוף וולף, עמוד 10 ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן חזון יוחנן, ג 20 Julian Mincham רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
קראסנוברוד

קראסנוברוד (בפולנית: Krasnobród; ביידיש: קראסנאבראד) היא עיירה במחוז זמושץ שבפרובינציית לובלין בפולין, על גדות נהר וייפז' (Wieprz), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. באמצע המאה ה-16 תועדה העיירה ככפר בבעלות משפחת האצולה הפולנית ליפסקי. במחצית השנייה של אותה מאה הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובמשך מספר שנים הוא נותר עיירה פרטית בבעלות אצולה. באמצע המאה ה-17 נפגע היישוב קשות מפשיטות הקוזקים והטטרים, ורק לאחר שהשתקם, בשנת 1763, חודשו ליישוב זכויות העיר שלו. ב-24 במרץ 1863 נערך בסביבת העיירה "קרב קראסנוברוד" בין המורדים הפולנים במרד ינואר ובין הכוחות הרוסיים. לאחר מכן, נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. בין השנים 1822 ו-1862 נאסר על יהודים להתיישב בעיירה, בשל קרבתה לגבול האוסטרי. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,378 יהודים. בשנת 1920 ערכו חיילים אוקראינים פרעות ביהודי העיירה, תוך רצח מספר יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,100, רוב תושביה. בתקופה זו התקיימו בעיירה חצרות חסידיות, לצד תנועות נוער ציוניות, וכן פעל בה בית ספר עברי מרשת יבנה. בשנים אלה היגרו חלק מיהודי העיירה לדרום אמריקה, וחלקם עלו ארצה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, שהתבטאו בחרם על עסקיהם ובהפצת עלילת דם נגדם בשנת 1937. ב-23 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר עשרה ימים של קרב, במהלכם נהרגו 198 יהודים. לאחר מכן נכנסו חיילי הצבא האדום לעיירה, אך פינו אותה כעבור שבועיים בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב. עם שובם של הגרמנים לעיירה, גייסו את יהודיה לעבודות כפייה, וחייבו את האוכלוסייה היהודית בענידת סרט זרוע. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה, לצד פליטים יהודים שהגיעו אליה, בגטו שהוקם בה, בו מתו רבים מהם מרעב וממגפות. בראשית קיץ 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי גסטאפו, ולאחר מעשי שוד ורצח, הסיעו את רוב יושביו למחנה ההשמדה בלז'ץ. ביולי 1942 חוסל סופית גטו קראסנוברוד, עם רצח המשפחות היהודיות שנותרו בו, ושרפת כל בתי הגטו. ב-26 באוקטובר 1942 רצחו הגרמנים את היהודים האחרונים שעוד הושארו בעיירה. לאחר מכן, ערכו הגרמנים בעיירה ובכפר חוטקוב הסמוך אליה מצוד אחר היהודים המסתתרים שהצליחו להימלט מהאקציות, ועד פברואר 1943 רצחו את כולם. מדיה וקבצים בנושא קראסנוברוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קראסנוברוד ספר יזכור לקהילת קרסנוברוד, בספריית העיר ניו יורק קראסנוברוד באתר מרכז מורשת יהדות פולין קרסנוברוד (Krasnobród), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "קראסנוברוד", באתר השטעטל הווירטואלי "קראסנוברוד", באתר JewishGen (באנגלית) קרסנוברוד (פולין), דף שער בספרייה הלאומית
קארצ'ב

קארצ'ב (בפולנית: Karczew; ביידיש: קארטשעוו) היא עיירה במחוז אוטבוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, מדרום מזרח לוורשה וממזרח לוויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. קארצ'ב נזכרת מהמאה ה-16, עת הייתה בבעלות משפחת האצולה קארצ'בסקי, ובשנת 1548 הוענקו לה זכויות עיר, והיתרים לקיום ירידים שבועיים ושנתיים. בשנת 1757 אושרו זכויות אלה מחדש. יהודים החלו להתיישב בקארצ'ב בראשית המאה ה-16. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,025 יהודים. בשנת 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, פרעו ביהודי העיירה חיילי הצבא הכחול. בין מלחמות העולם התגוררו בעיירה כ-830 יהודים, שהיוו כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנות השלושים של המאה ה-20 התגברו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה, שבאו לידי ביטוי בחרם על עסקי היהודים בה, ואף ברצח של קשיש יהודי. באמצע ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה מפרכות במחנה עבודה שהוקם בסמוך לעיירה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר שעריו ננעלו לאחר זמן קצר. כתוצאה מרעב וממגפות, מתו רבים מיושבי הגטו, ובינואר 1941 חוסל הגטו, עם העברת כל יושביו לגטו ורשה. קבוצה מיהודי גטו קארצ'ב, בראשות משה גונטרסקי, הצליחה להימלט ממנו לפני האקציה, והתארגנה ליחידת פרטיזנים. כל חברי הקבוצה נרצחו בידי פרטיזנים פולנים מהארמייה קריובה. מדיה וקבצים בנושא קארצ'ב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קארצ'ב קארצ'ב באתר מרכז מורשת יהדות פולין קרצ'ב (Karczew), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "קארצ'ב", באתר השטעטל הווירטואלי "קארצ'ב", באתר JewishGen (באנגלית) סמואל פישמן ומרטין דין (אנ'), קארצ'ב, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק A, עמ' 385–386), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
רפי אוסמו

רפאל (רפי) אוסמו (נולד ב-25 במרץ 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק במשך רוב הקריירה במכבי חיפה. כדי להבדילו מבן דודו ששיחק לצדו במכבי חיפה הנושא שם זהה, זכה לכינוי "הגדול" שהוצמד לשמו לעומת בן דודו המכונה "רפי אוסמו הקטן". בין השנים 2020-2016 שימש אוסמו מנהל קבוצת מכבי חיפה. נולד לארמנד אוסמו, יליד מצרים, ולרחל, ילידת סוריה. החל את דרכו בענף הכדורגל במחזור הראשון של בית הספר לכדורגל של מכבי חיפה, אך שיחק במקביל כדורסל בקבוצת הפועל גבעת נשר ורק לקראת סוף לימודי התיכון בחר להתמקד בכדורגל. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה ערך בעונת 1979/1980 כשזו שיחקה בליגה הארצית, אז הליגה השנייה, תחת הדרכתו של המאמן מרדכי שפיגלר. בראשית הקריירה שיחק בתפקיד הקשר האחורי אולם בהמשך הוסב לתפקיד הבלם. אוסמו היה שותף לאליפות הראשונה של מכבי חיפה בעונת 1983/1984 תחת הדרכתו של המאמן שלמה שרף ושיחק במשחק ההכתרה נגד מכבי רמת עמידר. אוסמו זכה במדי הקבוצה באליפות גם בעונה הבאה, 1984/1985, וכמעט שזכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות, זכייה שנמנעה בשל הפסדה של חיפה להפועל תל אביב במחזור האחרון לעונת 1985/1986. כמו כן, אוסמו שיחק בשנים אלו בשורות מכבי חיפה במסגרת גביע האינטרטוטו. בשנת 1986 זומן על ידי יוסף מרימוביץ' לסגל נבחרת ישראל ובמדיה ערך שתי הופעות בלבד, נגד נבחרת סקוטלנד ונגד נבחרת ארגנטינה. לאחר סכסוך שהתגלע בין אוסמו לבין שרף במשחק גמר גביע המדינה ב-1987 הושאל אוסמו ליריבה העירונית הפועל חיפה ששיחקה בזמנו בליגה השנייה. אוסמו שיחק בקבוצה עד שנת 1990 ולקראת עונת 1990/1991 שב למכבי חיפה. בעונה זו נע בין ההרכב לספסל המחליפים אך היה שותף מלא לזכייה בדאבל. במהלך עונת 1991/1992 שב לשחק בליגה השנייה כשהושאל בשנית להפועל חיפה, ובתום העונה פרש ממשחק פעיל. לאחר הפרישה, הצטרף אוסמו למחלקת הנוער של מכבי חיפה ואימן בה קבוצות ילדים ונוער במשך מספר שנים, ואימן בין היתר את אמיר אדרי וערן לוי. במקביל לקריירת המשחק החל אוסמו לעבוד במאיר חברה למכוניות ומשאיות שבה הוא משמש כמנהל סוכנות בחיפה. החברה נמצאת בבעלותו של יעקב שחר, נשיא מכבי חיפה, ובשל קרבתו לנשיא המועדון שמר לאורך השנים על קשר רציף עם המועדון ואף הוזכר מספר פעמים כמועמד להתמנות לתפקיד מקצועי בו. בשנת 2008 קיבל את אות יקיר אגודת מכבי חיפה. בשנת 2014 השתתף בטקס הפרידה מאצטדיון קריית אליעזר לפני משחק הליגה האחרון ששוחק בו יחד עם חבריו לסגל הקבוצה שזכה באליפות הראשונה בתולדות מכבי חיפה. החל מאמצע העשור הראשון של המאה ה-21 שימש אוסמו כפרשן כדורגל בפלטפורמות שונות כשהעיקריות שבהן מחלקת הספורט של רדיו חיפה והתוכנית "שירים ושערים" ברשת ב' של קול ישראל. אוסמו תמך במועמדתו של אברהם בינמו לראשות עיריית נשר וכיהן כחבר מועצת העיר מטעם סיעתו של בינמו בין השנים 2008–2013. ביוני 2016 מונה למנהל קבוצת מכבי חיפה ומילא תפקיד זה עד שנת 2020. מדיה וקבצים בנושא רפי אוסמו בוויקישיתוף רפי אוסמו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רפי אוסמו, באתר Transfermarkt רפי אוסמו, באתר FootballDatabase.eu דף השחקן של רפי אוסמו, באתר הרשמי של מכבי חיפה שי חדד, רפי אוסמו: "הרגע הגדול בקריית אליעזר? האליפות ב-1984", באתר ישראל ספורט "עומדים שם עשרות אלפי אנשים, על ההר כדי לראות את המשחק", ריאיון עם אוסמו באתר "מכבי חיפה און-ליין" שמעון אלבז, אבוחצירה ועמאשה ישוחררו ממכבי חיפה, באתר ynet, 1 בפברואר 2015 בלם העבר, רפי אוסמו, יקבל את אות "יקיר מכבי חיפה", באתר הרשמי של מכבי חיפה מנהל הקבוצה החדש - רפי אוסמו, באתר הרשמי של מכבי חיפה, 9 ביוני 2016
גידו בוכוואלד

גידו בוכוואלד (בגרמנית: Guido Buchwald, נולד ב-24 בינואר 1961 בברלין המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בשטוטגרט ובנבחרות גרמניה המערבית וגרמניה בעמדת הבלם. בוכוואלד שיחק בקבוצת הנוער של שטוטגרטר קיקרס, ובשנת 1979, עלה ממנה לקבוצת הבוגרים בגיל 18. בוכוואלד שיחק בשטוטגרטר קיקרס במשך ארבע עונות, בהן צבר 146 הופעות והבקיע 18 שערים. בשנת 1983 עבר בוכוואלד ליריבה העירונית של שטוטגרטר קיקרס, שטוטגרט, והחל קריירה מפוארת שנמשכה 11 שנים, בהן צבר 325 הופעות והבקיע 28 שערים בבונדסליגה. בוכוואלד זכה עם שטוטגרט בשתי אליפויות הבונדסליגה. הראשונה בשנת 1984, והשנייה בשנת 1992, כאשר בוכוואלד הבקיע שער במחזור האחרון מול באייר לברקוזן שש דקות לתום המשחק, שהתברר כשער שהעניק לשטוטגרט את תואר האליפות. כמו כן העפיל עם הקבוצה לשלב הגמר בעונת 1988/1989 בגביע אופ"א, שם הפסידה הקבוצה 5–4 בסיכום צמד המפגשים מול נאפולי וכוכבה דייגו מראדונה. בשנת 1994 עזב בוכוואלד את שטוטגרט ועבר לליגת העל היפנית שהייתה ליגה חדשה באותה תקופה. בוכוואלד חתם באוראווה רד דיימונדס מהעיר סאיטאמה, בצוותא עם חברו לנבחרת גרמניה לשעבר, אובה ביין. בוכוואלד שיחק בקבוצה היפנית שלוש עונות, והבקיע 11 שערים ב-127 הופעות. בשנת 1997 חזר בוכוואלד לליגת הבונדסליגה וחתם בקרלסרוהה, שם שיחק שתי עונות. בעונה הראשונה סיים עם הקבוצה במקום השישי שהקנה מקום בגביע אופ"א בעונה העוקבת, אך לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה בעונה השנייה, שבסופה פרש ממשחק פעיל, בשנת 1999. בוכוואלד שיחק עשר שנים בנבחרות של גרמניה, החל משנת 1984. תחילה שיחק בנבחרת גרמניה המערבית, ולאחר איחוד גרמניה עבר לשחק בנבחרת גרמניה. בשנת 1984 ייצג בוכוואלד את גרמניה המערבית ביורו 1984, בו לא עברה הנבחרת את שלב הבתים, ולאחר מכן בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לוס אנג'לס, שם נעצרה הנבחרת ברבע הגמר. למונדיאל 1986 בוכוואלד לא זומן על ידי המאמן פרנץ בקנבאואר, אך כן זומן ליורו 1988 ואחר כך למונדיאל 1990, בו זכה עם נבחרת מערב גרמניה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה. בוכוואלד זומן גם ליורו 1992, בו סיימה נבחרת גרמניה המאוחדת במקום השני לאחר הפסד בגמר לנבחרת דנמרק, ולמונדיאל 1994, בו הודחה נבחרת גרמניה ברבע הגמר לאחר הפסד לנבחרת גרמניה. לאחר טורניר זה פרש בוכוואלד מהנבחרת, לאחר שצבר 76 הופעות בהן כבש ארבעה שערים. לאחר פרישתו ממשחק, התנסה בוכוואלד באימון, וחזר לאוראווה רד דיימונדס, שם אימן בין השנים 2004-2006 בהצלחה רבה, וזכה באליפות יפן, בשני גביעים ובסופר קאפ אחד, ואף נבחר כמאמן השנה ביפן בשנת 2006. לקראת עונת 2007/08 חתם באלמניה אאכן, היורדת הטרייה מהבונדסליגה, במטרה להחזיר אותה במהירות לבונדסליגה. בוכוואלד פתח את העונה בצורה גרועה ופוטר אחרי חמישה חודשי עבודה. נכון לשנת 2015, בוכוואלד הוא מנהל הכדורגל בקבוצת נעוריו, שטוטגרטר קיקרס. עם שטוטגרט: אליפות הבונדסליגה (2): 1983/84, 1991/92 עם נבחרת גרמניה המערבית: מונדיאל: 1990 תארים אישיים: נבחרת העונה של ליגת העל היפנית (2): 1995, 1996 תארים כמאמן אוראווה רד דיימונדס: אליפות ליגת העל היפנית: 2006 גביע הקיסר (2): 2005, 2006 הסופר קאפ היפני: 2006 מאמן השנה ביפן: 2006 מדיה וקבצים בנושא גידו בוכוואלד בוויקישיתוף גידו בוכוואלד, באתר Transfermarkt גידו בוכוואלד, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) גידו בוכוואלד, באתר Soccerway גידו בוכוואלד, באתר WorldFootball.net גידו בוכוואלד, באתר National Football Teams גידו בוכוואלד, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
הרכבת שכבות

הרכבת שכבות (באנגלית: compositing) הוא תהליך בו משלבים אלמנטים מצולמים או מרונדרים שונים לכדי תמונה אחת, עבור יצירת אפקט חזותי. מטרת ההרכבה היא ליצור אשליה שכל המרכיבים בתמונה צולמו ביחד, ואי אפשר להבדיל בין חלקים ממנה שנלקחו ממקורות שונים - אלא נראית רציפה, ריאליסטית ומשכנעת. תהליך הרכבת השכבות הוא תהליך שמשמש כמעט בכל היבט ביצירת אפקטים חזותיים, בין אם בעת יצירת אלמנט ממוחשב בעצמו, ובין אם שילוב של אלמנט ממוחשב או מצולם בסצנה אחרת. כיום ההרכבה נעשית באופן דיגיטלי, בעזרת תוכנת מחשב. הרכבת שכבות אינה עוסקת רק במיקום אלמנטים זה לצד זה, אלא גם ביחסים ושילובים מורכבים יותר ביניהם, ואינטראקציה לא שגרתית בין שכבות שונות הממוקמות זו על גבי זו. על התכנה בה נעשית הרכבת השכבות לאפשר מתן שקיפות לאלמנטים שונים, יכולת גזירה ועידון קצוות (feathering), והחלת פונקציות אינטראקציה שונות בין צבעים משכבות שונות (blending modes). קיימים שני סוגים בסיסיים של הרכבת שכבות. שיטת הרכבת השכבות הגרפית מציגה את האלמנטים השונים, האפקטים וחומרי הגלם בתור יחידות על מפה, המקושרים זה לזה בדרכים שונות. המבנה הכללי בו נעשית העבודה מזכיר מבנה של עץ, אם כי בשונה מעץ, כל יחידה יכולה להיות מקושרת לכמעט כל יחידה אחרת. בסופו של דבר, כל האלמנטים מקושרים זה לזה, ומערכת היחסים המורכבת בין כולם יוצרת תמונה אחת. הרכבת השכבות הגרפית משמשת בעיקר לשילוב של תמונות/קטעי וידאו מרונדרים (ממוחשבים), שכבר מתאימים זה לזה במיקום ובגודל, וכל שהם דורשים הוא שילוב ו"מעיכה" לכדי תמונה אחת המשלבת את כולם. שיטת הרכבות השכבות הזו מציגה את האלמנטים, אפקטים וחומרי גלם כשכבות שנערמות זו על גבי זו בציר הזמן (timeline). זוהי השיטה המוכרת יותר והוויזואלית יותר להרכבת שכבות, ויכולה לשמש לכמעט כל סוג של הרכבה. בשיטה זו, השכבות נערמות זו על זו בחלון ציר הזמן. אם שכבה נמצאת במקום גבוה יותר מאחרת – היא תופיע בתמונה הסופית מעליה, ו"תדרוס" אותה. לכל שכבה יש אופציות מתוחכמות יותר, כגון שקיפות ופונקציות ערבוב עם השכבות שמתחתיה. כנאמר, תהליך הרכבת השכבות משמש להיבטים שונים ומרובים בעולם האפקטים החזותיים. להלן דוגמאות מהשימושים המרכזיים והידועים ביותר. אפקטים חזותיים תלת־ממדיים אינם מרונדרים בפעם אחת ישירות מהתוכנה התלת־ממדית, אלא אלמנטים שונים של הסצנה מרונדרים בנפרד. לדוגמה, יהיה רנדור נפרד לטקסטורות, צלליות, הברקות, השתקפות, ועוד. נדרש שילוב בין כל אלה. הכלי האידיאלי להרכבה זאת הוא תוכנה המאפשרת הרכבת שכבות בהיצג גרפי, משום שאין כאן צורך למשחק עם גדלים ומיקומים של הרינדורים השונים, אלא רק משחק עם יחס הצבעים בין שכבה אחת לאחרת. מאט פיינטינג היא תמונה, בדרך כלל של נוף, בדיוני, המורכבת מהרבה "פיסות" של תמונות אחרות. שיטת המאט פיינטינג נמצאת בשימוש רחב מאוד בעולם הקולנוע, על מנת ליצור מיקומים ונופים שלא קיימים במציאות, על ידי שילוב תמונות של פריטים שונים בדרך כלל אמתיים. התהליך יכול להיעשות בקנה מידה גדול, למשל – נוף של צוקים וטירות בארץ פנטזיה, או בקנה מידה קטן – הוספת קומה נוספת לבית. שיטת הרכבת השכבות המתאימה כאן היא השיטה המבוססת שכבות, מכיוון שהרעיון כאן הוא למקם תמונות שונות זו לצד זו עד ליצירת תמונה גדולה ובדיונית. הרכבת השכבות משמשת גם לפשוטים שבאפקטים החזותיים, כמו אלמנטים פשוטים המורכבים על סצנה מצולמת אמיתית. לדוגמה: פיצוץ, רשף מרובה, רסס דם, אטמוספירת עשן באוויר. כל אלו הן תוספות, המצולמות בנפרד באופן פיזי (על מסך ירוק) או ממוחשבות, שמשלבים אותן בעזרת טכניקות הרכבת שכבות על רקע מצולם. מסך כחול (קולנוע) מדיה וקבצים בנושא הרכבת שכבות בוויקישיתוף
גדג'

גדג' הוא שם משפחה הנפוץ בקרב יהודים יוצאי צפון אפריקה. האם התכוונתם ל... אביב גדג' – זמר ומוזיקאי ישראלי, לשעבר סולן להקת אלג'יר הרצל גדז' – קצין תותחנים ומנהל מינהל האוכלוסין יוני גדג' – קצין תותחנים במילואים בצה"ל, לשעבר מנכ"ל איחוד הצלה מקס גדז' – עורך דין יהודי-צרפתי ששימש כטייס בחיל האוויר של צבא צרפת החופשית נדב גדג' – זמר ישראלי, זוכה העונה השנייה של הכוכב הבא ונציג ישראל באירוויזיון 2015
משה הרשקוביץ'

משה הרשקוביץ' (רשף) (17 ביולי 1962 - 21 במאי 2004) היה כדורסלן ישראלי. משה הרשקוביץ' (רשף) החל את הקריירה בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, הצטרף לקבוצה הבוגרת בעונת 1980/81 בה שיחק חמש עונות. הרשקוביץ' היה שותף לזכייתה של הקבוצה בחמש אליפויות וארבע בגביעי המדינה. כמו כן, היה שותף הרשקוביץ' לזכייתה של הקבוצה בגביע אירופה ב-1981 בשטרסבורג, וכן להעפלתה לגמר גביע אירופה שנה לאחר מכן בקלן. בסך הכל קלע 65 נקודות ב-74 משחקים באירופה. לאחר עזיבתו את מכבי תל אביב המשיך לשחק במספר קבוצות נוספות, בהן מכבי ראשון לציון. לאחר פרישתו למד רפואת שיניים ברומניה ובהמשך עבד כרופא שיניים. הרשקוביץ' נפטר ממחלת הסרטן בגיל 41, ונטמן בבית העלמין בחולון. הותיר אחריו בת מנישואיו הראשונים, ובן מנישואיו השניים. משה הרשקוביץ' באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל משה הרשקוביץ' באתר מכבי תל אביב משה הרשקוביץ' באתר "כדורסלע"
אוסקר ויסטינג

אוסקר אדולף ויסטינג (בנורווגית: Oscar Adolf Wisting ‏ 6 ביוני 1871 - 5 בדצמבר 1936) היה מגלה ארצות נורווגי. הוא ורואלד אמונדסן היו האנשים הראשונים שהגיעו גם אל הקוטב הצפוני וגם אל הקוטב הדרומי. אוסקר ויסטינג נולד בלרוויק, נורווגיה. בגיל שש-עשרה יצא לים, ובשנת 1892 התגייס לצי המלכותי של נורווגיה. בשנת 1909 עבד כתותחן ימי בבסיס הצי בהורטן, כשאמונדסן הציע לו לבוא עמו צפונה במשלחת שתכנן לקוטב הצפוני. לאחר זמן שינה אמונדסן בסתר את תוכניותיו. ויסטינג הפליג עמו בידיעה שפניהם מועדות אל הקוטב הצפוני, ורק לאחר שיצאו לדרך נודע לו שהם מפליגים דרומה כדי להתחרות ברוברט פלקון סקוט על כיבוש הקוטב הדרומי. ויסטינג מילא במשלחת תפקיד של מעין מומחה לעזרה ראשונה, הן לציוד והן לאנשי המשלחת. לפי המלצת אמונדסן, השתלם ויסטינג לפני המסע בבית חולים בכמה קורסים ברפואת שיניים ובכירורגיה. הוא היה בדיוק האדם הדרוש לאמונדסן: מעשי, עתיר כישרונות ומוכן לקבל את סמכותו של המפקד ללא ערעור. ב-14 בדצמבר 1911 הציב ויסטינג, יחד עם אמונדסן, הלמר האנסן, אולאף ביאלאנד וסוורה האסל את דגל נורווגיה בקוטב הדרומי הגאוגרפי, החוקרים הראשונים שהגיעו לנקודה זו. משנת 1918 עד 1925 היה ויסטינג קצין ראשי על סיפון האונייה "מוד", שותף לניסיון של רואלד אמונדסן לחצות את המעבר הצפון-מזרחי. מ-1923 עד 1925 היה ויסטינג מנהיג המשלחת בפועל, אחרי שאמונדסן פרש ממנה כדי לנסות לטוס מעל הקוטב. בשנת 1926 השתתף ויסטינג בניסיונו המוצלח של אמונדסן לטוס מעל הקוטב הצפוני. הם הגיעו בספינת האוויר "נורגה" אל הקוטב ב-12 במאי 1926. שלוש הטענות הקודמות לכיבוש הקוטב הצפוני, מצד פרדריק קוק ב-1908, רוברט פירי ב-1909 וריצ'רד בירד ב-1926 (ימים ספורים לפני ה"נורגה") - הוזמו כולן, אם כמוטלות בספק במידת הדיוק במיקום ואם כהונאה גלויה. חלק מאלה שהזימו את שלוש הטענות הקודמות, רואים את צוות ה"נורגה" כחוקרי הארצות הראשונים, שהגעתם אל הקוטב מאומתת. נוסף לכך, ויסטינג ואמונדסן היו שני האנשים הראשונים שהגיעו הן לקוטב הצפוני והן לקוטב הדרומי. בשנים הבאות היה ויסטינג כוח פעיל בהכנות למוזיאון פראם ובבנייתו באוסלו, מוזיאון שנועד לאחסן ולהציג את ספינת הקוטב "פראם". ב-5 בדצמבר 1936 נמצא ויסטינג מת מהתקף לב בדרגש שהיה שלו ב"פראם", ימים ספורים לפני יום השנה ה-25 למסע המוצלח לקוטב הדרומי. על החלק שמילא במשלחת, קיבל ויסטינג את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה המלכותי שייסד הוקון השביעי, מלך נורווגיה בשנת 1912 כגמול למשתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן. מדיה וקבצים בנושא אוסקר ויסטינג בוויקישיתוף Rainer-K. Langner, "Scott & Amundsen" English translation by T. Beech, Haus Publishing 2007 ISBN 978-1-905791-08-8, p. 152 1-Langner, p.196
כריסטיאן ורנס

כריסטיאן ורנס (בגרמנית: Christian Wörns; נולד ב-10 במאי 1972) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק בעיקר בבאייר לברקוזן ובבורוסיה דורטמונד בעמדת הבלם. ורנס לבש את מדי נבחרת גרמניה ביורו 1992, מונדיאל 1998, גביע הקונפדרציות 1999 ויורו 2004. ורנס גדל בקבוצת הנוער של המועדון וולדהוף מנהיים, ממנה עלה בשנת 1989 לקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה, והיה לשחקן הרביעי בדירוג השחקנים הצעירים ביותר ששיחקו בבונדסליגה. ורנס ירד ליגה עם מנהיים בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת, ובעונתו השנייה בקבוצה, בליגת הבונדסליגה השנייה, הפך לשחקן הרכב קבוע. בשנת 1991, חתם ורנס בבאייר לברקוזן. ורנס שיחק שבע עונות בבאייר לברקוזן, בהן הבקיע 13 שערים ב-211 הופעות בבונדסליגה, והפך לעוגן הגנתי, בצוותא עם ינס נובוטני ומרקוס הפה. ורנס זכה בגביע בשנת 1993 עם באייר לברקוזן, לאחר ניצחון בגמר על הרטה ברלין, ובשנת 1997 הוביל את באייר לברקוזן למקום השני בבונדסליגה, אחרי באיירן מינכן. בשנת 1998 עזב ורנס את באייר לברקוזן וחתם בפריס סן ז'רמן. במועדון הצרפתי זכה ורנס בגביע האלופות שהוא הסופר קאפ המקומי, אך לא הצליח להתאקלם בקבוצה, ועזב כעבור עונה אחת, בה הבקיע שני שערים ב-28 הופעות. בקיץ 1999 חתם ורנס בבורוסיה דורטמונד, שם שיחק תשע עונות ברציפות. בעונת 2002 זכה ורנס עם בורוסיה דורטמונד באליפות הבונדסליגה. בארבע עונותיו האחרונות בקבוצה, שימש ורנס כקפטן, תפקיד שנשמר עבורו כסמל וכשחקן ותיק, בתקופה שבה המועדון נקלע לקשיים כלכליים והיה מסובך במאבקי תחתית. ורנס צבר בבורוסיה דורטמונד 240 הופעות בבונדסליגה, בהן כבש 14 שערים, ופרש ממשחק פעיל בשנת 2008. ורנס שיחק בנבחרת גרמניה במשך 13 שנים, והשתתף במספר טורנירים גדולים. ביורו 1992 שימש כשחקן ספסל בטורניר בו גרמניה הפסידה בגמר לנבחרת דנמרק. את יורו 1996, בו זכתה גרמניה, החמיץ ורנס עקב פציעה. ורנס זומן למונדיאל 1998, בו הודחה הנבחרת בשלב רבע הגמר לאחר הפסד 3:0 לנבחרת קרואטיה. בעקבות משחק זה הפך ורנס מוקד לביקורת ציבורית בגרמניה ונתפס כאשם בתבוסה, מאחר שקיבל כרטיס אדום ישיר בדקה ה-40 לאחר שהכשיל את החלוץ הקרואטי דאבור שוקר במרחק גדול מהשער. שלושת שעריה של קרואטיה הובקעו לאחר מכן. ורנס ייצג את גרמניה גם בגביע הקונפדרציות 1999. את מונדיאל 2002 החמיץ ורנס בגלל פציעה. ביורו 2004 ורנס חזר לסגל של גרמניה, שהודחה בשלב הבתים. לקראת מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, ורנס היה מועמד להיכלל בסגל, אך הושעה ממנו לאחר שהעביר ביקורת גלויה על מאמן הנבחרת דאז יורגן קלינסמן. הופעתו האחרונה של ורנס בנבחרת הייתה בשנת 2005, וסך הכל הוא צבר 66 הופעות, בהן לא הבקיע. ורנס עסק באימון לאחר הפרישה, בעיקר בקבוצות ילדים ונוער, בין השאר בבוכום, בשאלקה 04 ובאונטרהאכינג. הגביע הגרמני (1): 1992/1993 גביע האלופות (1): 1998 אליפות הבונדסליגה (1): 2001/2002 מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן ורנס בוויקישיתוף כריסטיאן ורנס, באתר Transfermarkt כריסטיאן ורנס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) כריסטיאן ורנס, באתר WorldFootball.net כריסטיאן ורנס, באתר National Football Teams כריסטיאן ורנס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
אולף מארשל

אולף מארשל (בגרמנית: Olaf Marschall, נולד ב-19 במרץ 1966 בטורגאו שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בלוקומוטיב לייפציג ובקייזרסלאוטרן בעמדת החלוץ. מארשל נולד וגדל בגרמניה המזרחית, ושיחק בקבוצת הנוער של לוקומוטיב לייפציג. בשנת 1983 עלה לקבוצה הבוגרת, ששיחקה בליגת העל המזרח-גרמנית. מארשל שיחק שבע עונות בלוקומוטיב לייפציג, בהן צבר 135 הופעות והבקיע 43 שערים, ונודע כבר אז במשחק ראש מצוין וביכולת החזקת כדור, כישורים שגררו התעניינות ממועדונים אחרים. בשנת 1990 חתם מארשל באדמירה ואקר מהבונדסליגה האוסטרית, שם שיחק שלוש עונות, וכבש 40 שערים ב-97 הופעות. בשנת 1993, לאחר איחוד גרמניה שהוביל לפירוק ליגת העל המזרח גרמנית, חתם מארשל בדינמו דרזדן, שעברה מליגת העל המזרח-גרמנית אל הבונדסליגה והייתה שקועה במאבקי תחתית. מארשל שיחק עונה אחת בדינמו דרזדן, כבש 11 שערים ב-32 הופעות, וסייע לקבוצה להינצל מירידה אל הבונדסליגה השנייה. בשנת 1994 חתם מארשל בקייזרסלאוטרן, שם הפך עד מהרה לשחקן מפתח. בשנת 1996 זכה מארשל עם קייזרסלאוטרן בגביע מקומי, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על קרלסרוהה. למרות הזכייה בגביע, באותה עונה נשרה קייזרסלאוטרן אל הבונדסליגה השנייה, אך שבה אל הבונדסליגה תוך עונה אחת בלבד, כשמארשל מבקיע בעונת העלייה עשרה שערים. כבר בעונת החזרה של קייזרסלאוטרן לבונדסליגה, בשנת 1998, זכתה הקבוצה באליפות, בעונת שיא של אולף מארשל, שהבקיע 21 שערים וסיים כסגן מלך השערים, אחרי אולף קירסטן, שהבקיע 22 שערים עבור באייר לברקוזן. הישג זה הקנה לקייזרסלאוטרן כרטיס לליגת האלופות בעונת 1999, שם נעצרה ברבע הגמר על ידי באיירן מינכן, כאשר מארשל היווה חלק משמעותי בהגעת הקבוצה להישג זה. מארשל שיחק בקייזרסלאוטרן עד לשנת 2002, וצבר 160 הופעות בשמונה עונות, בהן הבקיע 59 שערים, ופרש באותה עונה ממשחק פעיל בגיל 36, אחרי תקופה קצרה באל איתיחאד מליגת העל הקטארית. מארשל הופיע ארבע פעמים במדי נבחרת גרמניה המזרחית, ו-13 פעמים במדי נבחרת גרמניה, בהן כבש שלושה שערים. מארשל השתתף עם נבחרת גרמניה במונדיאל 1998 בו הודחה הנבחרת ברבע הגמר לאחר הפסד 3-0 לנבחרת קרואטיה, ובגביע הקונפדרציות 1999. בין השנים 2005-2007 שימש מארשל עוזר מאמן בקייזרסלאוטרן. עם לוקומוטיב לייפציג: הגביע המזרח גרמני: 1985/86, 1986/87 עם קייזרסלאוטרן: הגביע הגרמני: 1995/96 אליפות הבונדסליגה השנייה: 1996/97 אליפות הבונדסליגה: 1997/98 מדיה וקבצים בנושא אולף מארשל בוויקישיתוף אולף מארשל, באתר Transfermarkt אולף מארשל, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אולף מארשל, באתר WorldFootball.net אולף מארשל, באתר National Football Teams אולף מארשל, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt