laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוהאן קזימיר ארנרוט

יוהאן קזימיר ארנרוט (בפינית: Johann Casimir Ernrot, בבולגרית: Йохан Казимир Ернрот;‏ 26 בנובמבר 1833 – 5 בפברואר 1913) היה גנרל פיני בצבא האימפריה הרוסית, אשר כיהן כשר המלחמה ולתקופה קצרה גם כראש הממשלה ושר הפנים של נסיכות בולגריה. יוהאן קזימיר ארנרוט נולד ב-26 בנובמבר 1833 בנסטולה אשר בדוכסות הגדולה של פינלנד, וב-1856 סיים את האקדמיה הצבאית הרוסית בסנקט פטרבורג והצטרף לצבא האימפריה. הוא הצטיין במהלך דיכוי מרד האימאם שאמיל בקווקז ובהמשך הוצב בחיל הדנובה של צבא האימפריה הרוסית ולחם כמפקד חטיבת רגלים, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). עם תום המלחמה שוחרר זמנית מהצבא הרוסי בדרגת גנרל-לויטננט, ובהמשך הצטרף לצבא הנסיכות הבולגרית בדרגה זהה. במסגרת תפקידו הצבאי התמנה ליועצו של אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה. בראשית כהונתו של אלכסנדר בטנברג, רצו הרוסים לחזק את מעמדו מתוך הנחה שבולגריה תישאר מדינה גרורה של רוסיה ופעלו למינויו של ארנרוט לשר המלחמה הבולגרי. בנוסף, נועד מינוי זה של קצין הצבא הרוסי להוביל לפיקוח רוסי על השלטון הבולגרי, תוך זרימת מידע רציף לסנקט פטרבורג. ב-17 באפריל 1880 מינה ראש הממשלה דראגן צאנקוב את ארנרוט לשר המלחמה, ובהמשך ב-9 במאי 1881, מונה לראש הממשלה ושר הפנים של הנסיכות. בתקופה זו, כשהוא זוכה לגיבוי רוסי מלא, פעל ארנרוט לסייע לבטנברג לבסס את מעמדו כשליטה של הנסיכות הבולגרית הצעירה. לאחר יצובו המסוים של השלטון וכינון האספה הלאומית השנייה של הנסיכות הבולגרית, התפטר ארנרוט מתפקידו ועזב את בולגריה. עם תום כהונתו, שב ארנרוט לסנקט פטרסבורג ומונה למזכיר המדינה לענייני פינלנד. ב-1891 פרש ארנרוט מתפקידו. יוהאן קזימיר ארנרוט הלך לעולמו ב-5 בפברואר 1913 בהלסינקי לאחר שלקה בשבץ מוחי והוא בן 80 שנים. מדיה וקבצים בנושא יוהאן קזימיר ארנרוט בוויקישיתוף יוהאן קזימיר - ביוגרפיה, באתר Helsingin Sanomat (באנגלית)
IBM 3270

IBM 3270 (קראו: "שלושים-ושתיים שבעים") הוא תקן של מסופי מחשב למחשבים מרכזיים מתוצרת IBM ומהווה תקן דה פקטו לתקשורת מול מחשבים מרכזיים. גם כאשר אין עושים שימוש במסוף פיזי, משמשות אמולציות של 3270 לתקשורת מול מחשבים מרכזיים, על גבי תשתית TCP/IP. המסוף, שהושק לראשונה ב-1972 עבור סדרת המחשבים IBM System/370, מימש שני עקרונות תקשורת מול מחשב מרכזי: מזעור המידע העובר בתקשורת ומינימום הפרעות (פסיקות) לעבודת המחשב. לפיכך, בלוק המידע המועבר הוא מסך מלא והוא מכיל רק את הערכים שהשתנו מאז ההתקשרות הקודמת. המסוף היה בנוי כיחידה אחת ובה מקלדת וצג (מסך) בתצורה הטיפוסית היה המסך מונוכרומטי עם תווים בצבע ירוק, בגודל של 24 שורות עם 80 תווים בשורה. המודל הראשון, "3277 מודל 1", היה בעל 14 שורות בלבד, תצורת 3279 כללה ארבעה צבעי טקסט ותצורת 3278 כללה אפשרות שינוי גודל המסך עד ל-132X72 תווים, באמצעות מתג חומרה במסוף. אחד החידושים שהציג המסוף היה שימוש במקשים פונקציונליים במקלדת, שלא היו חלק מסט האותיות ואליהם ניתן היה לקשור בתוכנה פונקציות הפעלה שונות. המסוף התחבר על ידי כבל קואקסיאלי, מהירות העברת הנתונים הייתה בתחילה 1Mbit לשנייה והועלתה לאחר מכן עד ל-2.3Mbit לשנייה. המסופים לא התחברו ישירות למחשב אלא ליחידת בקרה (Control Unit, CU) בעלת CPU, במקור מדגם 3274 ומאוחר יותר מדגם 3174, שיכלה לטפל בכמה עשרות מסופים ולהוריד את עומס תעבורת המידע מהמחשב המרכזי. בשנת 1983 הוציאה IBM את מחשב 3270 IBM PC, שהיה מחשב אישי שכלל אמולציה בתוכנה למסופי 3270. פרוטוקול TN3270 הוא פרוטוקול תקשורת, המרחיב את Telnet, להעברת מידע למחשב מרכזי באמצעות רשת TCP/IP, מכל מחשב למעשה. היסטוריה קצרה של 3270 באתר HOB Techtalk (באנגלית) מסמך RFC המגדיר את TN3270
קנצלר שווייץ

הקנצלר הפדרלי של שווייץ משמש כראש המטה של הנציגות הפדרלית, המורכבת משבעה חברי המועצה הפדרלית של שווייץ, המשמשת כממשלה הפדרלית של המדינה. שם המשרה כיום הוא בונדסקנצלר (Bundeskanzler), ומשמעותה קנצלר פדרלי אבל לא במובן של ראש ממשלה. קנצלר שווייץ אינו חבר פורמלי במועצה הפדרלית ותפקידו אינו מקביל לזה של קנצלר גרמניה. בטרם ייסודה של שווייץ כמדינה פדרלית, בשנת 1848, הייתה משרת הקנצלר אחת המשרות הקבועות הבודדות בקונפדרציה השווייצרית. הקנצלר נוכח בישיבות המועצה הפדרלית (אף שאין לו זכות הצבעה בהחלטותיה) ומכין את דיווחי המועצה הפדרלית, על מדיניותה ופעולותיה, לאספה הפדרלית. משרד הקנצלר אף אחראי לפרסומם של כל החוקים הפדרליים בשווייץ. אף שתפקידו של הקנצלר השווייצרי הוא טכנוקרטי במהותו, זוהי משרה פוליטית ונושאה נבחר בידי האספה הפדרלית (הפרלמנט הפדרלי). לצד הקנצלר נבחר אף סגן אחד או שניים. מאז 1 בינואר 2016 מכהן ויקטור רוסי כקנצלר. נשיא שווייץ לשנת 2023 הוא אלן ברסה. קנצלר גרמניה קנצלר אוסטריה מדיה וקבצים בנושא קנצלר שווייץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קנצלר שווייץ (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של קנצלר שווייץ (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של קנצלר שווייץ (באיטלקית) אתר האינטרנט הרשמי של קנצלר שווייץ (ברומאנש) אתר האינטרנט הרשמי של קנצלר שווייץ (באנגלית)
שביל סובב באר שבע

שביל סובב באר שבע הוא שביל טיול מסומן באורך של כ-42 ק"מ, המקיף את העיר באר שבע. ההצעה לסימון השביל הועלתה בשנת 2008 על ידי יוני ויעקב מידבידובסקי, תלמידי תיכון מבאר שבע וחניכים בחוגי הסיירות של החברה להגנת הטבע. בזמן שביתת התיכונים שהתקיימה באותה שנה יזמו השניים יזמו טיול מסביב לעיר באר שבע. שחזרו מהטיול והיו נרגשים מיופיו של המסלול הועלה רעיון כי לשביל כזה יכול להיות ערך בשמירה על שטחים פתוחים ובמאבקים סביבתיים עתידיים. השביל נחנך בסוף חודש מרץ 2012, לאחר שבהקמתו נטלו חלק קרן קיימת לישראל, רשות הטבע והגנים, רשות ניקוז ונחלים שקמה בשור, רשות העתיקות ועיריית באר שבע. באוקטובר 2012 זכה "שביל סובב באר-שבע" במקום השלישי בפרס הסביבתי של איגוד המטיילים האירופי לשנת 2012, בזכות המודל החברתי שהוביל להקמתו: פיתוח עירוני מוצלח בשיתוף נוער, גופי סביבה ועירייה - הזכייה התבססה על חוברת שביל טיול ככלי תכנוני שנכתבה על ידי אדר' גל הרט. השביל מבוסס ברובו על שבילים קיימים, ואלה מסומנים בסימון השבילים המקורי המשנה את צבעו מקטע לקטע. השביל חולק לחמישה קטעים באורך של 5 עד 10 ק"מ כל אחד, והוא מתחיל באנדרטת חטיבת הנגב מצפון-מזרח לעיר, ומתקדם נגד כיוון השעון: קטע 1 (10 ק"מ) (סמ"ש שחור, נכון ל-2023) - אנדרטת חטיבת הנגב - נחל כתף - כתף באר שבע - גבעת המאגורות - תחנת הדלק בכניסה הצפונית לעיר. קטע 2 (7 ק"מ) (סמ"ש שחור/לא מסומן ברובו) - תחנת הדלק בכניסה הצפונית לעיר - נחל כובשים - כביש 25. קטע 3 (5 ק"מ) (סמ"ש אדום) - כביש 25 - פארק באר שבע - גישה ל"שביל האתרים הטורקיים" ואל הגן הזואולוגי של באר שבע - כביש 2357. קטע 4 (8 ק"מ) (לא מסומן) - כביש 2357 - נחל באר שבע - באר לאה - טיילת באר שבע - גשר הצינורות - באר אברהם. קטע 5 (9 ק"מ) (סמ"ש ירוק) - באר אברהם - פארק נחל באר שבע וגשר הרכבת הטורקי - גישה למצפה בית אשל - פניה צפונה למרגלות תל באר שבע, אנדרטת חטיבת הנגב. לאורך השביל מספר נקודות תצפית אל העיר וסביבתה, והוא מעניק הזדמנות טובה לצפות בצומח האופייני לנגב הצפוני, ובכלל זה באירוס השחום הנדיר. שיא הגובה של השביל הוא 413 מטר מעל גובה פני הים, והנקודה הנמוכה ביותר בגובה 210 מטר. עם המראות הנגלים לאורך השביל בית ארבעת המרחבים, מאגורות, סכרים, שרידי טרסות וחווה חקלאית ביזנטיים, נופי בתרונות, לימנים ושיחים. שביל סובב באר שבע, אשכול הוצאה לאור (2009). דאנאקוד 800-32013 המדריך האדום לשבילים ארוכים בישראל, יעקב סער ויגיל הנקין, אשכול הוצאה לאור (2012). דאנאקוד 101–1141 שביל טיול ומרחבו ככלי תכנוני, אדר' גל הרט, החברה להגנת הטבע (2011) גל הרט, טבע הדברים, שביל סובב באר שבע: אתם באים לסיבוב?, באתר ynet, 27 במרץ 2012 שביל סובב באר שבע זכה במקום השלישי בתחרות אירופאית עדי וולפסון, הביאו כבוד לנגב: פרס אירופי ירוק לבאר-שבע, באתר ynet, 6 באוקטובר 2012
קשת האדמירליות

קשת האדמירליות (באנגלית: Admiralty Arch) הוא בניין משרדים בקצה הדרום מערבי של כיכר טרפלגר ובקצה הצפון מזרחי של המאל בלונדון. הקשת עוברת מעל המאל - דרך התהלוכות המובילה לארמון בקינגהאם. את הבניין תכנן האדריכל סר אסטון וב, והוא נקרא על שם בניין האדמירליות הישן המצוי צפונית לקשת. קשת האדמירליות נבנתה לפי הוראת המלך אדוארד השביעי לזכר אמו, המלכה ויקטוריה, אך הוא נפטר לפני סיום בניית הקשת. על הקשת כתוב בלטינית: „ANNO DECIMO EDWARDI SEPTIMI REGIS VICTORIÆ REGINÆ CIVES GRATISSIMI MDCCCCX”. בתרגום לעברית: „בשנה העשירית למלכות אדוארד השביעי, לזכר המלכה ויקטוריה, מאת אזרחיה אסירי התודה, 1910”. מדיה וקבצים בנושא קשת האדמירליות בוויקישיתוף
תוכנית חומש (ברית המועצות)

המונח "תוכנית החומש" מפנה לכאן. לערך העוסק ברכבת ישראל, ראו תוכנית החומש של רכבת ישראל. תוכנית החומש (Первая пятилетка) הייתה תוכנית כלכלית שאושרה בתמיכת מנהיגה של ברית המועצות, יוסיף ויסריונוביץ' סטלין בשנת 1928. התוכנית כללה מספר רב של פרויקטים והייתה צריכה להסתיים תוך חמש שנים 1929-1934. מעשית, רוב התוכניות בוצעו עד לשנת 1932. תוכנית החומש חוללה מהפכה בתחום הייצור התעשייתי הסובייטי, והגדילה אותו ב-400% בהשוואה לרמת הייצור בזמן שקדם להחלת התוכנית. מטרתה הכללית של התוכנית הייתה להתחיל בהחלת עקרונות הקומוניזם על ברית המועצות, והפיכתו למדיניות המעשית בה היא נוקטת. התוכנית הגשימה את מטרותיה, וברית המועצות הפכה למעצמה כלכלית וצבאית. תוכנית החומש התבססה על הצבת מטרות אחת לחמש שנים. לכלל התוכניות היו חמש מטרות עיקריות: תיעוש מהיר שיציב את ברית המועצות ברמה טכנולוגית שווה לשאר העולם. קולקטיביזציה של החקלאות, כלומר ביטול תוכנית הנא"פ והלאמה של אמצעי הייצור בכפרים. העלאת רמת ההשכלה של התושבים וביעור אנאלפביתיות. הפיכתה של ברית המועצות למדינה מתועשת ואוטונומית. חיזוק הצבא על מנת לחזק את המעצמה הסובייטית. משטרו של סטלין כפה על האיכרים קולקטיביזציה של החקלאות. התוכנית נועדה להחליף את החקלאות המבוזרת בחוות קטנות, המשתמשות באמצעים פרימיטיביים, בחקלאות ריכוזית, המאורגנת בקולחוזים וסובחוזים, המשתמשת באמצעים מודרניים, בחוות גדולות, כך שניתן יהיה לייצר אוכל באופן יעיל יותר. בפועל גרמה התוכנית להרס מעמד איכרים שלם, ירידה דרסטית ברמת החיים של האוכלוסייה כולה והאוכלוסייה הכפרית במיוחד, עד כדי רעב המוני, ולהתנגדות אלימה לשלטון בקרב מעמד זה[דרוש מקור]. סטלין האשים את האיכרים העשירים, המכונים "קולאקים", בירידה בייצור המזון, וכינה אותם פרזיטים קפיטליסטיים שארגנו התנגדות לקולקטיביזציה. מעמד זה דוכא בשיטות אכזריות של הרג והגליה למחנות עבודה במזרח הרחוק כמו באזור קולימה הידוע לשימצה. אף שההגדרה המקורית של המילה "קולאק" התייחסה לבן מעמד האיכרים האמידים, נעשה בה שימוש תעמולתי כלפי כל מי שהתנגד לקולקטיביזציה או נחשד כמתנגד לה, ובהם איכרים רבים שהיו רחוקים מלהיות עשירים. הקולקטיביזציה הכפויה גרמה לרעב המוני באזורים רבים והביאה למותם של מיליונים רבים בשנים 1932 ו-1933, במיוחד באגן הוולגה התחתון באוקראינה (הולודומור). דובר אף על קניבליזם כתוצאה מן הרעב. Lynn Hunt et al., The Making of the West, Peoples and Cultures: A Concise History (Since 1340), 3rd ed., vol. 2 (Boston: Bedford/St. Martins, 2010), 831–832. קציעה טביביאן, מסע אל העבר:המאה העשרים, בזכות החירות,1999 [1] כתבה באתר ה-bbc
רוקדים

רוקדים (במקור: Take the lead) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2006 בבימויה של ליז פרידלנדר. בסרט מככבים אנטוניו בנדרס, אלפרי וודארד ורוב בראון בתפקידים ראשיים. פייר דוליין (אנטוניו בנדרס) הוא רקדן ידוע ומורה לריקודים סלוניים. הוא מחליט ללמד בהתנדבות שיעורי ריקודים סלוניים בבית ספר תיכון הנמצא באחד האזורים העניים והמפוקפקים בניו יורק. הוא מתחיל להעביר את השיעורים לקבוצת ילדים אשר נמצאים באופן קבוע בריתוק ואמורים לשהות שעות נוספות בבית הספר לאחר שעות הלימודים. התלמידים באים מרקע של פשע ואלימות, ומעדיפים את סגנון ההיפ-הופ הנפוץ בסביבתם, או סגנון עכשווי ומודרני יותר, ולכן אינם משתפים פעולה ולא מתעניינים בשיעורים. באחד השיעורים הראה להם המורה ביצוע מקצועי שלו לריקוד טנגו, והם מבינים שעומד בפניהם אדם שהוא מומחה גדול בתחומו. כתוצאה מכך הם מתעניינים ונרשמים לתוכנית הלימודים שלו. במקביל פייר מתחבר ומתקשר עם התלמידים יותר משיעור לשיעור, ומתחיל להבין את עולמם. לאחר שהם נהנים מהסגנון ומרגישים יותר בטוחים, הם מעיזים לשלב בין ההיפ-הופ לבין הריקודים הסלוניים ויוצרים סגנון חדש משל עצמם. בנוסף, פייר לוקח אותם לתחרות שנתית לריקודים סלוניים, שבה זוג אחד מבצע ריקוד של שלושה אנשים לטנגו ומנצח בקטגוריית הטנגו, כאשר מולם עמדה הרקדנית מורגן, נערה שחצנית ולא חביבה במיוחד שרוקדת באופן קבוע בשיעורים המקצועיים של פייר. הסרט מבוסס על סיפור חייו של המורה לריקוד פייר דוליין, אשר האמין ביכולת ובכישרון של הנערים מאזורי המצוקה אותם לימד. בעקבות ההצלחה של אותם שיעורים, העביר דוליין מאות סדנאות למחול בניו יורק וברחבי העולם, בהם רקדו לאורך השנים אלפי רקדנים צעירים. אנטוניו בנדרס - פייר דוליין אלפרי וודארד - המנהלת אוגוסטין ג'יימס רוב בראון - רוק ג'ון אורטיז - מר טמפל דנטה בסקו - רמוס אלייז'ה קלי - דנג'ו מרקוס פולק - אדי ג'נה דוואן - סשה לורן קולינס - קייטלין קטיה וירשילס - מורגן יאיה ד'קוסטה - לה רטי "רוקדים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רוקדים", באתר נטפליקס "רוקדים", באתר AllMovie (באנגלית) "רוקדים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רוקדים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "רוקדים", באתר Metacritic (באנגלית) "רוקדים", באתר אידיבי "רוקדים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
The Voice (זיכיון)

The Voice היא תוכנית מציאות בינלאומית שמקורה בהולנד. התוכנית היא תחרות שירה אך קיימים הבדלים בינה לבין תחרויות שירה טלוויזיוניות אחרות (כדוגמת אמריקן איידול). ב-The Voice משתתפים ארבעה מאמנים, אישים מוכרים מתחום המוזיקה במדינה בה משודרת התוכנית, שעליהם לגבש קבוצה של מתמודדים, לאמנם ולנסות להצליח שמתמודד מקבוצתם יזכה במקום הראשון. בשלב האודישן המצולם הראשון, עולה המתמודד לשיר כשמולו יושבים, כשגבם אליו, ארבעת המאמנים. המאמנים שומעים את ביצוע המתמודד ואם הם רוצים לצרפו לקבוצתם הם לוחצים על כפתור והכיסא שלהם מסתובב והם מחויבים לקבלו לקבוצה. אם יותר ממאמן אחד בוחר להסתובב המתמודד רשאי לבחור אל קבוצתו של מי הוא יצטרף. בשלבים הבאים המתמודדים מבצעים שירים ומנופים בזה אחר זה על ידי הצבעות הקהל או החלטת מאמניהם עד לקבלת רביעיית הגמר אותה מרכיבים מתמודד אחד מכל מאמן ובסופו של דבר המנצח. כאמור, מקור התוכנית הוא בהולנד אך פורמט התוכנית התפשט לעשרות ארצות בהן קיימות גרסאות מצליחות שלה. בתוכן ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, אוסטרליה, אירלנד, גרמניה, שווייץ, פולין, רוסיה, איטליה, יוון וקפריסין (תוכנית משותפת), צרפת, פלנדריה וולוניה (בלגיה), פורטוגל, ברזיל, סין, הודו, וייטנאם, קוריאה הדרומית וישראל. מדיה וקבצים בנושא The Voice בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של The Voice האתר של The Voice ישראל (ארכיון)
מאונו קויביסטו

מאונו הנריק קויביסטו (פינית: Mauno Henrik Koivisto; ‏25 בנובמבר 1923 – 12 במאי 2017) היה פוליטיקאי פיני שכיהן כראש ממשלת פינלנד ולאחר מכן כנשיאה. קויביסטו החל כשר האוצר בשנת 1966 בממשלתו של רפאל פאסיו, קודמו בתפקיד. הוא נבחר לראש ממשלת פינלנד בבחירות בשנת 1968 וכיהן עד שנת 1970. בשנת 1979 נבחר שוב לראש הממשלה עד שנת 1982. במקביל לשתי הקדנציות שלו כראש ממשלה הוא שימש גם כיושב ראש מועצת המנהלים של הבנק המרכזי של פינלנד בשנים 1968–1982. בשנת 1982 הוא נבחר לכהן כנשיאה התשיעי של פינלנד בשתי קדנציות רצופות עד 1994. לקדנציה הראשונה קויוויסטו נבחר בסיבוב הראשון, ובבחירות לנשיאות ב-1998 התגברה התמיכה בו בכל מחוזות ההצבעה. הוא היה לנשיא הראשון במדינה מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של פינלנד. כאשר התפרקה ברית המועצות בסתיו 1991, חל שינוי גדול בהנהגתו של קויוויסטו. בספטמבר 1991 נעשתה פינלנד משוחררת מאמנת הידידות, שיתוף הפעולה והסיוע ההדדי (הסכם YYA) בין פינלנד לברית המועצות, והכינה את עצמה לחברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. מדיה וקבצים בנושא מאונו קויביסטו בוויקישיתוף מאונו קויביסטו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מאונו קויביסטו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Mauno Henrik Koivisto1923—2017 9th President of Finland, President ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברוך ברוכין

ברוך בָּרוּכִין (גֶלֶרשטֶיין) (27 בנובמבר 1921 – 18 במאי 1984) היה תת-אלוף בצה"ל, כיהן כקצין תותחנים ראשי במלחמת ההתשה. ברוכין נולד בשם ברוך גלרשטיין (Gelerstejn) בשנת 1921 בעיר ברסט ליטובסק שבפולין (כיום בבלארוס), בנם של סוניה ויעקב גלרשטיין. בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה זמן קצר בגטו לודז', ולבסוף הצליח להגיע לשטח ברית המועצות. הוגלה יחד עם יהודים נוספים לצפון, ועם הקמת צבא אנדרס, הנאמן לממשלה הפולנית הגולה בלונדון, שהוקם בברית המועצות ב-1941 לאחר הפלישה הגרמנית, התנדב לשרת בו. הוא שירת בצבא כתותחן, ובשנת 1943 הגיע עמו דרך פרס לארץ ישראל, וכמו יהודים רבים, ערק ממנו ונשאר בארץ. בעקבות זאת שינה את שמו, ואימץ את שם משפחתה של אמו. בארץ התגייס לארגון "ההגנה" ומילא תפקידי הדרכה. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת גבעתי ובחטיבת קרייתי. בתפקידי פיקוד והדרכה. ב-1951 הצטרף לחיל התותחנים ושירת כסמג"ד בגדוד 404. ב-1956 מונה לסגן מפקד תותחנים פיקודי. במלחמת סיני פיקד על גדוד 835 שלחם במתחם אבו עגילה ושימש מפקד סיוע חטיבתי. אחרי המלחמה מונה למפקד גדוד 404, גדוד תותחנים מתנייעים הראשון בחיל. ב-1959 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. פיקד על בית הספר לתותחנות שדה. במלחמת ששת הימים שימש מפקד אגד ארטילרי 212 וקצין הסיוע הארטילרי של אוגדה 36 שלחמה בקרבות בצפון השומרון וברמת הגולן. לאחר המלחמה מונה לקצין תותחנים ראשי. בתקופתו נקלטו תותחי ה-M-109 בקוטר 155 מ"מ וה-M-107 בקוטר 175 מ"מ, שהיוו במשך שנים רבות את עמוד השדרה של החיל. חיל התותחנים התמודד בתקופה זו במלחמת ההתשה בגזרת תעלת סואץ וסדר הכוחות הסדיר שלו גדל משמעותית. ב-1970 קודם לדרגת תת-אלוף ובספטמבר 1971 הוחלף על ידי אריה לוי, והשתחרר מצה"ל. היה נשוי ואב לשני בנים ובת. נפטר בשנת 1984. פעם תותחן תמיד תותחן: סיפורים של ראשונים / אסף וכתב: ברוך ברוכין; הביא לדפוס: אברהם זהר, תל אביב: איגוד התותחנים בישראל, תשמ"ז 1987. זאב שיף ואיתן הבר, לקסיקון לביטחון ישראל, הוצאת זמורה-ביתן, 1976, עמ' 97. "Baruchin, Baruch", in: Who's who in Israel and in the work for Israel abroad, Bronfman & Cohen Publications, 1976, p. 43. מדיה וקבצים בנושא ברוך ברוכין בוויקישיתוף תא"ל ברוך ברוכין (1967-1971) באתר בית התותחן ברוך ברוכין באתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה תצלום של ברוך ברוכין גלרשטיין במדי צה"ל באתר יד ושם תא"ל ברוך ברוכין בחפ"ק של יאנוש עם רפול במהלך מלחמת יום הכיפורים, ערוץ היו טיוב של ארכיון צה"ל. אתר "Billiongraves" רשימת המשתתפים במפעל יוסלה כרמין לתרגום עדויות יד ושם, באתר קיבוץ מגן . עדויות מהשואה (אוסף וינר 0/2), באתר קיבוץ מגן . מינויים חדשים בצה"ל: תא"ל אריה לוי נתמנה קצין תותחנים ראשי, מעריב, 15 בספטמבר 1971.
העין של GNOME

העין של GNOME (באנגלית: Eye of GNOME) הוא מציג התמונות הרשמי של סביבת שולחן העבודה GNOME. שלא כמו מציגים אחרים, העין של GNOME מציג רק תמונות. לעומת זאת, התוכנה מספקת אפקטים בסיסיים עבור צפייה משופרת כגון התקרבות, סיבוב התמונה, צפייה בתמונה במסך מלא ושליטה בשקיפות הרקע של התמונה. העין של GNOME תומך בתבניות הקובץ הבאות: מציג התמונות תומך בפורמטים הבאים עבור שמירה כברירת מחדל: BMP - תמונת מפת סיביות ICO JPEG PNG GNOME מדיה וקבצים בנושא העין של GNOME בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של העין של GNOME (באנגלית)
שיח (שיטת השקיה)

שׁיחְ הוא סוללת עפר מלאכותית בגובה של עד חצי מטר, המוקמת באזורים חצי-מדבריים לאורך מדרון, בדומה לטרסה. מטרת השיח היא לעכב את זרימת מי הנגר העילי במורד המדרון ולאפשר את חלחול המים לאדמה. כך מאפשר השיח חקלאות בסיסית, בעיקר למטרות מרעה, או צמיחת עצים. השיח נבדל מהטרסה בממדיו ובכך שהוא עשוי מהאדמה המקומית בלבד ואינו נתמך בקירות אבן. הוא נבדל מהלימן בכך שסוללת הלימן מוקמת בתחתית ערוצי נחלי אכזב ולרוחבם, והיא נועדה לעצור את מי הנגר העילי ואף ליצור מקווה מים זמני. בנוסף, בדרך כלל מוקם לימן בודד או בריחוק מה מלימנים אחרים. לעומתו, השיח אינו יוצר מקווה מים עילי, ופעמים רבות נסללים מספר שיחים זה מעל זה. לימן ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זהות במלכודת

זהות במלכודת (אנגלית: The Bourne Supremacy) הוא סרט פעולה-מתח-ריגול אמריקאי משנת 2004, המבוסס באופן רופף על רומן מאת רוברט לדלום. את הסרט ביים פול גרינגראס ובו מככבים מאט דיימון, בריאן קוקס, ג'וליה סטיילס, ג'ואן אלן וקארל אורבן. זהו הסרט השני בסדרת סרטי ג'ייסון בורן. ג'ייסון בורן אשר עדיין סובל מאמנזיה, חי עם חברתו מארי בעילום שם בגואה שבהודו. בהמשך מתגלה כי מתנקש נשלח לחסלו וכי ה-CIA סבורים כי הוא רצח שניים מהסוכנים שלהם בברלין לאחר שטביעות אצבעותיו נמצאו בזירת הרצח, המכונית של מארי ובורן נופלת למים ובעקבות זה המתנקש בטוח שגם בורן מת כי הוא לא עלה בחזרה מעל המים. בעקבות כך, בורן מחליט לצאת ולנסות ולטהר את שמו. הסרט הכניס $290,633,422 בקופות, וקיבל ביקורות חיוביות ולציון 81% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 188 ביקורות. אתר האינטרנט הרשמי של זהות במלכודת (באנגלית) "זהות במלכודת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זהות במלכודת", באתר נטפליקס "זהות במלכודת", באתר AllMovie (באנגלית) "זהות במלכודת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זהות במלכודת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "זהות במלכודת", באתר Metacritic (באנגלית) "זהות במלכודת", באתר אידיבי "זהות במלכודת", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "זהות במלכודת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זהות במלכודת, קדימון הסרט באתר יוטיוב אהרון קשלס, בורן, ג'ייסון בורן, באתר ynet, 26 באוגוסס 2004 "The Bourne Supremacy (2004)". Box Office Mojo. Amazon.com. נבדק ב-2007-08-06. "The Bourne Supremacy‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
זהות אבודה

זהות אבודה (במקור: The Bourne Ultimatum) הוא סרט פעולה-מתח-ריגול אמריקאי משנת 2007, המבוסס באופן רופף על רומן באותו השם מאת רוברט לדלום, ואשר אותו ביים פול גרינגראס ובו מככבים מאט דיימון, ג'וליה סטיילס, דייוויד סטראתיירן, סקוט גלן, פאדי קונסידיין אדגר רמירס, אלברט פיני, ג'ואן אלן, ג'ואי אנסה וקולין סטינטון. סרט זה הוא השלישי בסדרת סרטי ג'ייסון בורן. הסוכן החשאי ג'ייסון בורן (מגולם על ידי מאט דיימון), אשר עדיין סובל מאמנזיה, נחוש ללמוד סוף סוף מה היא זהותו האמיתית על מנת למצוא שלווה פנימית. עיתונאי לונדוני בשם סיימון רוס (מגולם על ידי פאדי קונסידיין) עולה על אינפורמציה לגבי תיק בורן, ולאחר מעקב משטרתי מחוסל על ידי צלף משטרתי בתחנת הרכבת. טרדסטון ובלאקברייר במבצע מרדף אחר בורן, ואיש סוד בשם דניאלס, שנרדף על ידי המשטרה וסוכני סי.אי. איי שאינם מעוניינים שהאינפורמציה תיחשף, גם בורן במרדף אחר דניאלס, שלדעתו היה אחראי למצב אובדן זכרונו בתחילת דרכו כסוכן חשאי. דניאלס מחוסל בטנגיר (מרוקו) על ידי סייען מקומי בשם דש שאף מנסה לחסל את בורן וסוכנת משטרתית שערקה ומסייעת לו, סגנית המבצע פאם לאנדי מתנגדת לפגוע בו, ואף מסייעת לבורן ומגלה לו דברים מעברו שלא ידע, בשל מעשה הגבורה שביצע, ויוצאת נגד מפקד המבצע הפועל לחסלו. בורן מצליח להגיע למשרדו של מפקד המבצע נח וואסן, ולקחת את תיקי המבצע נגדו הכוללים את עברו כסוכן, ואף טרם היותו סוכן, וכל מה שנמחק מזכרונו. הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 93% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 258 ביקורות. מדיה וקבצים בנושא זהות אבודה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זהות אבודה "זהות אבודה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זהות אבודה", באתר נטפליקס "זהות אבודה", באתר AllMovie (באנגלית) "זהות אבודה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זהות אבודה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "זהות אבודה", באתר Metacritic (באנגלית) "זהות אבודה", באתר אידיבי "זהות אבודה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) זהות אבודה, קדימון הסרט באתר יוטיוב אורי קליין, נפלט, נמלט, מבקש עיר מקלט, באתר הארץ, 19 באוגוסט 2007 "The Bourne Ultimatum (2007)". Box Office Mojo. Flixter. נבדק ב-21 באוגוסט 2007. {{cite web}}: (עזרה) "The Bourne Ultimatum‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
לואיס ליברמן

לואיס ליברמן גינסבורג (Luis Liberman Ginsburg;‏ נולד ב-1 באוגוסט 1946) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים יהודי קוסטריקני. ליברמן היה הסגן השני לנשיאת קוסטה ריקה, לאורה צ'ינצ'ייה. ליברמן נולד בסן חוסה אשר בקוסטה ריקה, בנם של מהגרים יהודים מפולין, שהגיעו לקוסטה ריקה לפני מלחמת העולם השנייה. סבו של ליברמן היה המוהל הראשון בקוסטה ריקה. מ-2010 עד 2014 כיהן כסגן השני לנשיאה, מטעם מפלגת השחרור הלאומית של קוסטה ריקה. מדיה וקבצים בנושא לואיס ליברמן בוויקישיתוף לואיס ליברמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המערכה במזרח אפריקה

האם התכוונתם ל... המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם הראשונה – סדרת קרבות שהתחוללו במזרח אפריקה הגרמנית ובמזרח אפריקה הבריטית בין האימפריה הגרמנית והאימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה – סדרת קרבות שהתחוללו בסומליה, אתיופיה ואריתריאה בין איטליה הפשיסטית לבין האימפריה הבריטית במלחמת העולם השנייה
Nightingale (תוכנה)

נייטינגייל (באנגלית: Nightingale) היא תוכנת נגן מדיה חופשית המבוססת על מנוע התצוגה של תוכנות מוזילה (כולל הדפדפן פיירפוקס). התוכנה, אשר מבוססת על קוד המקור של תוכנת נגן המדיה Songbird, נוצרה במקור לאחר שב-2 באפריל 2010 המפתחים של Songbird הודיעו באופן רשמי שהתוכנה תפסיק לפתח גרסאות עבור לינוקס ובמקום כך תתרכז בפיתוח גרסאות לפלטפורמות Mac ו-Windows. מספר משתמשים של התוכנה בלינוקס החלו בעקבות כך פרויקט קהילתי הממוקד בפיתוח תוכנת נייטינגייל אשר היא פיצול של תוכנת סונגבירד על מנת שזו תפעל הן בלינוקס והן בפלטפורמות Mac ו-Windows. ב-15 בדצמבר 2011 הושקה הגרסה הראשונה של נייטינגייל. התוכנה מסוגלת לנגן פורמטים שונים של אודיו כמו MP3, AAC, Ogg Vorbis, FLAC, Apple Lossless ו-WMA התוכנה מסוגלת להירשם לבולגים של MP3 בתור רשימות השמעה ישנה אינטגרציה של הנגן המקוון של Last.fm התוכנה מסוגלת לערוך ולשמור תגי מטה (ID3) ניתן לייבא ולייצא קבצים ל-iTunes. התוכנה כתובה בשפת C++‏ ומפותחת באמצעות מערכת ניהול הגרסאות גיט. המאגר הראשי נמצא בGitHub. גרסה 1.11 מבוססת על גרסה 1.9.2 של XulRunner, שהיה בשימוש בגרסה 3.6 של פיירפוקס וכבר לא נתמכת על ידי מוזילה. אתר האינטרנט הרשמי של Nightingale (באנגלית) דף מפת הדרכים מהוויקי של פרויקט נייטינגייל Alex Keybl, Upcoming Firefox Support Changes, blog.mozilla.org, ‏March 23, 2012
אטלס עץ חיים

אטלס עץ חיים הוא אנציקלופדיה לתולדות חכמי ישראל מתקופת המקרא ועד תקופת האחרונים. האטלס הוא פרויקט של הרב רפאל הלפרין, וזכה להמלצות מרובות של רבנים ואנשי אקדמיה. האטלס מתפרס על פני 20 כרכים, ובהם שני כרכי מבוא. מדיה וקבצים בנושא אטלס עץ חיים בוויקישיתוף חלק מכרכי האטלס ניתנים לעיון חלקי באתר אוצר החכמה: המבוא - א המבוא - ב חלק א חלק ב חלק ג חלק ד חלק ה חלק ו חלק ז חלק ח חלק ט חלק י חלק יא חלק יב חלק יד ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.