laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המאות

אנסמבל המאות (בצרפתית: Les Siècles) הוא אנסמבל תזמורתי צרפתי שנוסד ב-2003 על ידי המנצח פרנסואה קסאבייה רות, עם שאיפה להכניס יצירות מהמאות ה-17 עד ה-21 לפרספקטיבה של היום. נגני התזמורת מנגנים בכלי הנגינה התואמים לתקופת חיבורה של כל יצירה, מסוף תקופת הבארוק והתקופה הקלאסית עד מוזיקה של המאה ה-20. אנסמבל המאות מופיע בקביעות בפריז (אופרה-קומיק, סאלה פליאל, תיאטרון שאטלה, אולם הפילהרמונית של פריז), בלה קוט-סן-אנדרה (מחוז אן), באקס-אן-פרובאנס, מץ, קאן, נים, רויאמון ובבמות בינלאומיות, אמסטרדם (קונצרטחבאו), לונדון (הפרומס), ברמן, בריסל (פסטיבל קלרה), ויסבאדן, לוקסמבורג, קלן, טוקיו ואסן. בשנת 2013, האנסמבל קיבל אישור בלעדי מהמו"ל Boosey & Hawkes לבצע את פולחן האביב כפי שהושמע בתיאטרון שאנז אליזה ב-29 במאי 1913. הם ביצעו גרסה זו מספר פעמים בהופעות בצרפת ומחוצה לה. סדרת קונצרטים זו הוקלטה גם עם גרסת 1911 של פטרושקה, לתקליט בהוצאת Éditions Musicales Actes Sud. תקליטיהם עם יצירות של איגור סטרווינסקי וקלוד דביסי נבחרו לתקליט השנה בתחום המוזיקה הקלאסית על ידי הסאנדיי טיימס וכבחירת העורך במגזין המוזיקה והגרמופון של ה-BBC. התקליט עם יצירות סטרווינסקי זכה בפרס אדיסון קלאסיק לשנת 2012 בהולנד, כמו גם בפרס מבקרי התקליטים הגרמניים. ההקלטות שלהם ליצירות מאת המלחינים ביזה ושברייה זכו בתואר דיאפסון ד'אור מטעם המגזין באותו שם וקיבלו חמישה כוכבים במגזין הגרמני Fono Forum. נכון לשנת 2022, תשעה אופוסים יצאו בלייבל "Les Siècles Live", בהוצאה משותפת עם Musicales Actes Sud: ברליוז, סן-סנס, מרטין מטלון, ציפור האש, פולחן האביב ופטרושקה מאת איגור סטרווינסקי, ליסט, דיקא ודביסי. ההקלטה שלהם לבלט של ראוול, דפניס וכלואה, יצאה לאור על ידי Harmonia Mundi במרץ 2017. לציון שנת המאה לפולחן האביב ב-2013, ביצעה התזמורת את היצירה בכלי התקופה בקונצרט הפרומס של ה-BBC ובאלטה אופר, פרנקפורט. פרנסואה קסאבייה רות ו"המאות" יצרו סדרת טלוויזיה משלהם לערוץ France 2, בשם "פרסטו!". הסדרה שודרה במשך שלוש שנים ומשכה קהל של יותר משלושה מיליון צופים. אתר האינטרנט הרשמי של המאות המאות, באתר AllMusic (באנגלית) המאות, באתר MusicBrainz (באנגלית) המאות, באתר Discogs (באנגלית) המאות, באתר Songkick (באנגלית)
הז'נדרמיה האיראנית

הז'נדרמיה האיראנית (בפרסית: ژاندارمری دولتی) שנקרא גם הז'נדרמיה הממשלתית, היה כוח המשטרה הכפרי הראשון באיראן. הכוח החצי-צבאי גם מילא תפקיד משמעותי בפוליטיקה מאז הקמתו ב-1910 במהלך שושלת קג'אר ועד הופעתה של שושלת פהלווי ב-1921. הכוח המשיך לפעול עד סוף עידן פהלווי ועבר מודרניזציה לז'נדרמריה האימפריאלית האיראנית. הכוח הוקם במקור כצבא חוקתי, והעסיק קצינים שוודים בפיקוד על איראנים כדי לבצע הן את תפקידי המשטרה המסורתיים והן לנהל מבצעים צבאיים נגד כוחות שבטיים. בשנת 1991 אוחדה הז'נדרמריה האיראנית עם כוחות משטרה אחרים כדי ליצור את כוח אכיפת החוק של הרפובליקה האסלאמית של איראן. לאורך המאה ה-19 עסקו הרפורמים האיראנים במודרניזציה צבאית וההיסטוריה של תקופת הקג'אר מלאה בניסיונות ליצור צבא קבע על פי המודל האירופי. בניסיון לפתח כוח צבאי חזק מספיק כדי להגן על עצמו מפני אויביה החיצוניים, בחרו הפרסים בשוודיה לבצע את המשימה של אבטחת נתיבי הסחר שלהם. הפרסים בוחרים במשטרה השוודית כבחירה נייטרלית בין בריטניה לרוסיה. ב-6 ביולי 1911 התקבלה באספת המחוקקים ההצעה על הקמת הז'נדרמריה הממשלתית. ב־15 באוגוסט 1911 קיבל המיג'ור השוודי הראלד הילמרסון דרגת גנרל והופקד על הז'נדרמריה הפרסית. קצינים רבים אחרים, שגויסו לעיתים קרובות מהאצולה השוודית, המשיכו את דרכו של הילמרסון. במהלך המערכה הפרסית של מלחמת העולם הראשונה קציני הז'נדרמריה השוודית היו אוהדים כלפי גרמניה ועזרו למעצמות המרכז. בסתיו 1915 הם תפסו את השליטה בשיראז בשיתוף מושל המחוז שעבר הכשרה גרמנית. לאחר ההפיכה ב-1921 איחד שר המלחמה רזא שאה פהלווי, את שני הכוחות הצבאיים שהיו קיימים באיראן באותו זמן: הדיוויזיה הקוזקית והז'נדרמריה, כדי ליצור את הצבא הלאומי האיראני המודרני. נוצרה משטרה כפרית ופקודיה שירתו תחת קצינים איראנים. פירוק הז'נדרמריה השוודית החליש מאוד את המלוכה הקאג'רית והדבר הקל מאוד על ההפיכה של רזא שאה ב-1921. הילמרסון חזר לשוודיה ולקח את הפיקוד על הבריגדה השוודית המתנדבת המשרתת בצד הלבן במלחמת האזרחים הפינית. קצין אחר, אריק קרלברג, הפך מאוחר יותר לשגריר שוודיה באיראן, ואיש סודו של מוחמד מוסאדק. לאחר הפלת השאה ב-1979 נותרה הז'נדרמריה האימפריאלית האיראנית. ב-1992 היא אוחדה לתוך כוח אכיפת החוק של הרפובליקה האסלאמית של איראן. מטרת הז'נדרמריה הייתה לשמור על הגבולות ועל ביטחון הפנים. היא הורכבה ממספר גדודים, כל אחד מ-4 עד 6 פלוגות. לצורכי משמעת היה החיל בפיקוחו של הקצין הכללי המפקד על האוגדה שבתחומה הוצב. בכל הנוגע לפעילות משטרתית, היא הייתה נתונה לרשויות האזרחיות המקומיות. הכוח היה חמוש ברובים ישנים מסוגים שונים בתוספת כמה קרבינים סובייטים, צרפתיים ובריטים. הכוח כלל בסך הכל 22 גדודים שיצרו חיל. מדיה וקבצים בנושא הז'נדרמיה האיראנית בוויקישיתוף
כשל קטלני

כֶּשֶׁל קטלני (fail deadly) הוא תכונה של מנגנון. התכונה מתארת מנגנון שנבנה באופן שאם המנגנון יִכְשֹׁל במשימתו, אז הוא יגיב אוטומטית באופן קטלני שיפגע באחרים ו/או בעצמו. כֶשֶׁל-קטלני היא תכונה מנוגדת לתכונת אל כשל (fail safe) אשר בה המנגנון לא רק שלא מגיב בצורה קטלנית אלא פועל באופן אוטומטי על מנת להקטין את הנזק שנגרם מהכֶשֶׁל. השימוש במושג כֶשֶׁל קטלני בדרך כלל נעשה בהתייחס לאסטרטגיה צבאית גרעינית שמטרתה ליצור הרתעה שתגרום לאויב לפחד להפעיל התקפה גרעינית. באסטרטגיה זו מדינה בונה מנגנון אוטומטי שיבטיח הפעלת 'מתקפת נגד' (תגובה) קטלנית כלפי האויב, בתרחיש שבו המדינה כבר הותקפה בכלי נשק גרעיניים של האויב, וכבר נִכְשְׁלָה מלמנוע את המתקפה הגרעינית הזו של האויב כנגדה. המנגנון מבטיח ש'מתקפת הנגד' (התגובה) הקטלנית תצא לפועל אוטומטית, גם בתרחיש, שבמהלך כִּישָּׁלוֹן של המדינה, האויב כבר חיסל את כל האנשים שהיו יכולים להוציא לפועל 'מתקפת נגד' לא אוטומטית. כלומר, כשל קטלני הוא דוגמה לאסטרטגיית מכה שנייה. במקרה זה, עקרון הכשל הקטלני מרתיע את האויב מפני שיגור מכה ראשונה. אלמנט חיוני באסטרטגיית המכה השנייה, אשר מושג בכשל קטלני, הוא שמדיניות ונהלים השולטים במתקפת התגמול מאפשרים שיגור כלי נשק גרעיניים, גם אם מבנה הפיקוד והשליטה הקיים כבר נוטרל על ידי מכה ראשונה. היעילות ההרתעתית של מערכת כזו תלוי בכך שמדינות אחרות החמושות בנשק גרעיני יידעו אותה מראש. ברית המועצות השתמשה במערכת קטלנית לכשל המכונה 'היד המתה' (אנ'). לאחר קריסת ברית המועצות, רוסיה שמרה על השיטה (למרות שכיום היא מופעלת רק בעתות משבר). המדיניות הקטלנית של בריטניה מאצילה סמכות פגיעה למפקדי צוללות במקרה של אובדן פיקוד (באמצעות מכתבי המוצא האחרון), ומבטיחה שגם כאשר המהלך לא מתואם, ניתן לבצע תגמול גרעיני. על פי פרסומים זרים צוללות דולפין AIP מותאמות לשיגור טילי שיוט שפותחו בישראל (על פי פרסומים שונים מדובר בטילי פופאי), שניתן לחמש אותם גם בראשי קרב גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת "מכה שנייה" גרעינית, למקרה שתותקף בנשק גרעיני. מכה שנייה פצצה מומלחת אל כשל נשק יום הדין .McDonnell, Timothy Shoot First or Fail Deadly: Transforming US Nuclear Posture Under Eisenhower. 2019, MIT Political Science Department Research Paper Scott, Len (2000). Planning Armageddon. Amsterdam: Overseas Publishers Association. p. 301. ISBN 9058230066. Germany May Sell 2 More Dolphin Subs to Israel for $1.17B ראובן פדהצור, האלוף, השר והצוללות, באתר הארץ, 21 במרץ 2012 Popeye Turbo חדשות 2, ‏תחקיר: "צוללת הדולפין נושאת טילים גרעיניים", באתר ‏מאקו‏, 3 ביוני 2012
לאורה מנצ'ינלי

לאורה מנצ'ינלי (באיטלקית: Laura Mancinelli;‏ 18 בדצמבר 1933 – 7 ביולי 2016) הייתה גרמניסטית, מתרגמת וסופרת איטלקייה. מנצ'ינלי כתבה גם טקסטים אקדמיים, ספרי ילדים, חיבורים (רבים מההיסטוריה של ימי הביניים) ורומנים היסטוריים. לאורה מנצ'ינלי נולדה באודינה ב-1933 והתגוררה ברוברטו במשך ארבע שנים לפני שעברה לטורינו עם משפחתה ב-1937. לאחר השכלתה ולימודיה בבית הספר, היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת טורינו בשנת 1956 עם תואר בספרות גרמנית עם התמקדות בספרות מודרנית. בשנים שלאחר הדוקטורט היא לימדה מבלי לוותר מעולם על תשוקתה לתרבות הגרמנית של ימי הביניים. ב-1969 היא כתבה את החיבור "שיר הניבלונגים. בעיות וערכים". בשנות ה-70 לימדה פילולוגיה גרמנית באוניברסיטת ססארי ולאחר מכן נקראה בוונציה על ידי הגרמניסט לדיסלאו מיטנר, ב-1976 היא ייסדה את המחלקה להיסטוריה של השפה הגרמנית באוניברסיטת קה פוסקרי בוונציה. בעצת עמיתו וחברו, קלאודיו מגריס, ב-1972 ערכה ותרגמה לאיטלקית מהכרך המקורי, שירת הניבלונגים, ואחריו ב-1978 טריסטן (גוטפריד פון שטרסבורג) וב-1989 גרגוריוס והיינריך המסכן (הרטמן פון אואה). לאחר שחזרה לטורינו כבעלת הקתדרה לפילולוגיה גרמנית באוניברסיטה, ב-1981 ערכה לאורה מנצ'ינלי את הופעת הבכורה שלה בסיפורת, והוציאה לאור את "שנים עשר אבי המנזר של Challant", רומן היסטורי שהמחברת החלה לכתוב ב-1968. לאחר מכן הגיעה "רוח הרפאים של מוצרט" ב-1986 ו"הנס של אודיליה הקדושה" ב-1989. בתחילת שנות ה-90, מושפעת מטרשת נפוצה, לורה מנצ'ינלי עזבה את הקתדרה לפילולוגיה גרמנית. משנת 1994 ואילך, היא התמסרה כולה לכתיבה ופרסמה יותר מחמש עשרה יצירות לאורך העשור, למרות אשפוזים בבית חולים ושיקום ממושך. ב-2009 פרסמה את הרומן "המשקפיים של קאבור", ואחריו "שני סיפורי אהבה" ב-2011, פרשנויות חופשיות לסיפורם של שני זוגות מפורסמים, קרימהילד וזיגפריד, טריסטן ואיזולדה. מנצ'ינלי מתה ב-7 ביולי 2016 בטורינו כתוצאה ממחלתה. טקס הפרידה התקיים ב-11 ביולי 2016 בבית הקברות המונומנטלי של טורינו; ההלוויה התקיימה בגלות בעמק סוסה, שם הסופרת שילמה את אחד הרומנים שלה. היא קיבלה מספר פרסים בתחום הספרות. בשנת 2005 היא התקבלה למסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה. פרס מונדלו (1981) פרס צ'זארה פבזה (1997) National Literary Award for Woman Writer (1994) קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית (2005) (The Twelve Abbots of Challant) שנה 1981 (לא תורגם לעברית) (Mozart's Ghost) שנה 1986 (לא תורגם לעברית) (The Miracle of Saint Odilia) שנה 1989 (לא תורגם לעברית) (Amadé) שנה 1990 (לא תורגם לעברית) (The emperor's eyes) שנה 1994 (לא תורגם לעברית) (Raskolnikov) שנה 1996 (לא תורגם לעברית) מדיה וקבצים בנושא לאורה מנצ'ינלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאורה מנצ'ינלי (באיטלקית) לאורה מנצ'ינלי, ברשת החברתית Goodreads מנצ'ינלי, לורה באנציקלופדיה האיטלקית למדע, מכתבים ואומנויות ערך זה הוא קצרמר בנושא איטלקים ובנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לאורה מנצ'ינלי".
הגן הגזום

הגן הגזום הוא גן בפארק הירקון שבו מצויות שדרות של עצים, רובן גזומות. הגינון בגן שאוב מהסגנונות הפורמלי, הקלאסי והים-תיכוני. הגן תוכנן על ידי האדריכל גדעון שריג. בפארק מצויים ממצאים ארכאולוגיים אחדים, לרבות העתק של הפסיפס המופיע בבית הכנסת בבית אלפא. שטח הגן הוא 15 דונם. עץ פרי הדר שדרת עלים גזומה מים מפכפכים העתק פסיפס בית אלפא העתק פסיפס בית אלפא (תקריב) - במרכז האלה הליוס בסיס עמוד כותרת עמוד מהסדר היוני כותרת עמוד מהסדר הקורינתי כותרת עמוד מהתקופה הביזנטית קרניז אפריז עמוד סורג מדיה וקבצים בנושא הגן הגזום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הגן הגזום גן הסלעים, גן הקקטוסים, הגן הגזום: פארק הירקון - גני יהושע, סרטון באתר יוטיוב הגן הגזום, באתר "גני יהושע" פארק גני יהושע: יום בילוי מושלם למשפחות, באתר ynet, 15 במרץ 2018 גינה לי חביבה: הגנים הייחודיים נפתחים לקהל, באתר Time Out תל אביב, 2 בדצמבר 2015
נחל בריח

נחל בריח הוא נחל אכזב בין דרום הר חברון למדבר הנגב. מוצא הנחל ממוקם ברום של כ־500 מטרים מעל פני הים בין כפרי הפזורה הבדואית, כ־3 קילומטרים מצפון־מערב לבסיס חיל האוויר נבטים. הוא זורם מערבה דרך היישוב הבדואי סעווה ונשפך לנחל ענים. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הניצול

הניצול (באנגלית: The Castaway) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1931. זהו הסרט הקצר ה-27 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שהופק והשלישי באותה השנה. המדבב הבלעדי הוא וולט דיסני שתרם את קולו למיקי מאוס. עלילת הסרט עוקבת אחר מיקי, ניצול בודד מספינה טובעת, אשר שט על רפסודה לאי בלב ים ומנגן מוזיקה לבעלי החיים באי. בודד ונטוש על רפסודה רעועה בלב האוקיינוס, מיקי מאוס מבחין באי באופק. הוא מגיע לאי בעזרת דג-חרב שלמעשה ניסה לתקוף את מיקי. רעב, מיקי מנער שיח בננה, ומטה נופלות זו אחר זו הבננות שאותן הוא אוכל בהנאה עד אשר הוא נבהל מעכביש. מיקי מוצא ארגז שנשטף אל החוף והתוכו הוא מגלה פסנתר. הוא מתחיל לנגן בו לשלישיית כלבי ים מרקדים. גור טיגריסים מנסה לעזור למיקי בנגינה על ידי חבטה בקלידים ומיקי מגרש אותו פעם אחר פעם. הצמד נקטע על ידי קוף ענק, שמתגלה כפסנתרן מוכשר בעצמו, אך בסופו של דבר מנפץ את הפסנתר לרסיסים. מיקי מנסה להשיב מלחמה, אך למראהו המאיים של הקוף הוא נבהל ומתחיל לרוקד. בהמשך הוא נרדף על ידי אריה, אשר מיקי מטעה אותו לקפוץ לתוך פה של תנין. לבסוף מיקי מוצא את עצמו רוכב על צב ים, ששוחה משם הרחק. "הניצול" היה הסרט הראשון שביים וילפרד ג'קסון, אשר המשיך לביים סרטי קולנוע רבים של דיסני, ביניהם "סינדרלה", "עליסה בארץ הפלאות", "פיטר פן" ו"היפהפייה והיחפן". למרבה הצער, הנסיבות היו רחוקות מלהיות אידיאליות: עם לחץ רב של החברה המפיצה לסרט נוסף ועם זמן מועט להפיק אחד כזה, דיסני פנה לג'קסון כדי להפיק סרט קצר שהורכב מהנפשות בשימוש חוזר מסרטים אחרים. הסרט משתמש בצילומים ממוחזרים של קוף רוקד (מ"קצב הג'ונגל", 1929), אריה שנאכל על ידי תנין (סצנה חתוכה מ"קצב הג'ונגל") ואריות ים מרקדים (מ"גלים פראיים", 1929). סרט זה הוא גם הראשון שהולחן על ידי פרנק צ'רצ'יל, שהמשיך וכתב את השירים לסרטים "שלושה חזירים קטנים", "שלגיה ושבעת הגמדים", "דמבו", "במבי" ו"הרפתקאות איכבוד ומר טוד". בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "'הניצול' היה סרט קצר שנבנה סביב חומר בשימוש חוזר ונחות, וזה נראה: הסרט המצויר מהנה, אבל המראה של מיקי אינו עקבי בטירוף, אין אפילו רמז לסיפור, וכל הסרט מרגיש כמו חזרה ל-1929". עם זאת, ראיין קילפטריק, מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project", שיבח את הסרט: "זהו סרט קצר כיפי מאוד, למרות שאין המון בדיחות, ואף אחת לא טובה מספיק כמו 'בעיות תחבורה' או כמה מהסרטים הקצרים המצחיקים האחרים של מיקי. יש נימה של אושר שנקבעת כמעט מההתחלה, כשמיקי מושלך על ידי הגלים בעודו על הרפסודה הקטנה שלו. למרות שהדברים קודרים, מיקי מחייך. האופטימיות העליזה הזו היא שהופכת את מיקי לכל כך מושך". "הניצול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הניצול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. pp. 65–66. ISBN 978-3-8365-5284-4. Grob, Gijs (2018). "The Castaway". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235. Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}: (עזרה) Kilpatrick, Ryan. "Traffic Troubles". Disney Film Project. נבדק ב-8 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
קרחון רוץ

קרחון רוֹץ (באנגלית: Rotz Glacier) הוא קרחון יובלי, הזורם לכיוון מערב מרמת וייקפילד, באזור ארץ פאלמר, במרכז חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. קרחון רוץ נשפך אל קרחון איירי, בסמוך ישירות מדרום להר טימוסתנס. הקרחון (ורמת וייקפילד כולה) צולמו לראשונה מהאוויר (צילום טרימטרוגון) ב-27 בנובמבר 1947 על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition; (בראשי תיבות RARE)). אזור הקרחון (ורמת ויקפילד כולה) מופו לראשונה בדצמבר 1958, ומופו שנית בנובמבר 1960, על ידי סקר שטחי חסות איי פורלנד (Falkland Islands Dependencies Survey; (בראשי תיבות FIDS)). שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה ( United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (בראשי תיבות: UK-APC)). הקרחון נקרא על שם ז'אן רוץ - קרטוגרף צרפתי שחי במאה ה-16, אשר מונה בשנת 1542 לתפקיד ההידרוגרף המלכותי של הנרי השמיני, מלך אנגליה.
ג'ייסון ריינולדס

ג'ייסון ריינולדס (באנגלית: Jason Reynolds; נולד ב-6 בדצמבר 1983) הוא סופר אמריקאי של רומנים ושירה לנוער. ריינולדס נולד בשנת 1983 בוושינגטון די. סי., הוא גדל באוקסון היל, מרילנד. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת מרילנד, שם רכש תואר ראשון באנגלית. ריינולדס עבר לברוקלין עם חברו מהלימודים ג'ייסון גריפין והחל לפרסם אוספי שירה בעודו מתפרנס כמוכר בחנות ספרים. הוא פרסם את הרומן הראשון שלו, When I Was The Greatest, בשנת 2014, ולאחר מכן הוציא 3 אוספי שירה, ספר זיכרונות, רומן גרפי ועוד 9 רומנים, רובם לבני נוער. הוא מתמקד בחייהם הקשים של בני נוער שחורים שגדלו בשנות ה-80 וה-90. פעמיים הגיע לגמר של פרס הספר הלאומי וזוכה בפרס סנטרו בשנת 2018 על "גוסט", יצירותיו נמכרו ביותר מ-2.5 מיליון עותקים. מדיה וקבצים בנושא ג'ייסון ריינולדס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ייסון ריינולדס ג'ייסון ריינולדס, ברשת החברתית פייסבוק ג'ייסון ריינולדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ייסון ריינולדס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ייסון ריינולדס, הבלוג הרשמי ג'ייסון ריינולדס, ברשת החברתית Goodreads Jason Reynolds, Write A Revolution, ‏10 במאי 2018 (באנגלית) November 2018 Notable Maryland Author Jason Reynolds, marylandwriters.org Jason Reynolds, www.goodreads.com A YA Book of His Own, Maryland Today (באנגלית) Behold, Your First Preview of How Jason Reynolds' Upcoming Book Will Flip the Script on History, Time (באנגלית) Jason Reynolds, National Book Foundation (באנגלית) Premio letteratura per ragazzi. Vincono Steinhofel e Reynolds, La Nuova Ferrara (באנגלית) León, Concepción de (2019-10-28). "Jason Reynolds Is on a Mission". The New York Times (באנגלית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-09-27. Author Jason Reynolds to Young Black Readers: 'I See You', www.colorlines.com, ‏29 באוקטובר 2019 (באנגלית)
ליגת האומות 2024/2025

ליגת האומות 2024/2025 היא העונה הרביעית של ליגת האומות, תחרות כדורגל לנבחרות לאומיות המאורגנת על ידי אופ"א. 54 מתוך 55 הנבחרות הלאומיות של אופ"א (כולן למעט רוסיה שהושעתה), הקבוצות שסיימו בתחתית הבית שלהן בליגות א' ו-ב', כמו גם המפסידות ממשחקי הירידה של ליגה ג', מעונת 2022/2023 ירדו ליגה אחת, בעוד מנצחות הבתים של ליגות ב', ג' וד' יעלו ליגה אחת. הנבחרות שסיימו במקום הראשון והשני בליגה א' ישחקו ברבע גמר ליגת האומות, רבעי הגמר יערכו בשיטת בית וחוץ ומחצאי הגמר ימשכו בפורמט הרגיל. המקומות השלישים בליגה א' והמקומות השניים בליגה ב' ישחקו פלייאוף של ירדה ועלייה, אותו דבר גם יקרה בין המקומות השלישים בליגה ב' והמקומות השניים בליגה ג'. הנבחרות מדורגות לפי הדירוג הכללי של ליגת האומות 2022/23. ההגרלה התקיימה בפריז, צרפת. ב-8 בפברואר 2024. בשל הסכסוך בין אזרבייג'ן וארמניה, על חבל נגורנו קרבאך הוחלט ששתי הנבחרות לא יוכלו להיות מוגרלות לאותו הבית. בשל הגבלות על ק"מ נסיעות, הוחלט שרק אחת מבין הנבחרות אנגליה, ויילס, אירלנד ואיסלנד, תוכל להיות מוגרלת מול קזחסטן. הנבחרות שיסיימו במקום הראשון והשני בכל בית יעפילו לשלב רבע הגמר של ליגת האומות, הנבחרות שיסיימו במקום האחרון בבית ירדו לליגה ב'. דרג 1: ספרד, קרואטיה, הולנד ואיטליה. דרג 2: פורטוגל, בלגיה, הונגריה ודנמרק. דרג 3: צרפת, פולין, גרמניה ושווייץ. דרג 4: ישראל, סקוטלנד, סרביה ובוסניה והרצגובינה. הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה א'. והנבחרות שייסימו במקום האחרון ירדו לליגה ג' דרג 1: אנגליה, צ'כיה, אוסטריה וויילס. דרג 2: פינלנד, אוקראינה, נורווגיה ואיסלנד. דרג 3: אלבניה, אירלנד, סלובניה ומונטנגרו. דרג 4: גיאורגיה, יוון, קזחסטן וטורקיה. הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה ב'. . שתי הנבחרות שיסיימו במקום הרביעי בתוצאות הגרועות ביותר ירדו לליגה ד'. דרג 1: שוודיה, רומניה, לוקסמבורג וארמניה. דרג 2: בולגריה, קוסובו, אזרבייג'ן ואיי פארו. דרג 3: סלובקיה, קפריסין, צפון אירלנד ומקדוניה הצפונית. דרג 4: בלארוס, ליטא, אסטוניה ולטביה. המנצחת נשארת בליגה ג' והמפסידה יורדת הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה ג'. הנבחרות שיסיימו במקום השני יתמודדו בפלייאוף מול שתי הנבחרות בעלות התוצאות הגרועות ביותר שסיימו במקום הרביעי בביתן בליגה ג' על מקום בליגה ג' בעונת 2026/2027. דרג 1: גיברלטר, מולדובה. דרג 2: מלטה, אנדורה, סן מרינו וליכטנשטיין. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת האומות 2024/2025 UEFA.com, 2024/25 UEFA Nations League: League phase draw | UEFA Nations League, UEFA.com, ‏2024-02-08 (באנגלית)
ציקלון (משגר)

ציקלון (ברוסית: Циклон) היה משגר לוויינים וחלליות רב־שלבי בעל שלוש שלבים, אשר שימש את ברית המועצות ורוסיה לשיגור חלליות. המשגר יוצר באוקראינה. תכנון המשגר החל במהלך בשנות ה-60 במשרד תכנון של מיכאיל יאנגל שהיה ממקום בעיר דניפרו שבאוקראינה הסובייטית. התכנון היה מבוסס על טיל בליסטי R-36. באוגוסט 1967 בוצעו 8 שיגורים וכולם היו מוצלחים. למרות זאת הוחלט לעבור לדגם מתקדם "ציקלון 2". השיגור הראשון של "ציקלון 2" בוצע בשנת 1969. עד לשנת 2006 בוצעו 106 שיגורים ולמעט שיגור בודד כולם היו מוצלחים. בשנות ה-70 החל פיתוח דגם משופר "ציקלון 3". השיגור הראשון בוצע בשנת 1977. עד לשנת 2009 בוצעו 112 שיגורים, 115 היו מוצלחים. לאחר התפרקות ברית המועצות ייצור המשגרים נמשך במפעל המקורי בשטח אוקראינה. בתחילת המאה ה-21 סוכם עם ברזיל על פיתוח דגם חדש "ציקלון 4". לאחר מספר דחיות הפרויקט בוטל. בשנת 2017 החל בתכנון משגר דו-שלבי "ציקלון 4M" תוך שיתוף פעולה עם חברה קנדית Maritime Launch Services. השיגור הראשון תוכנן לשנת 2023 עם קצב של 8 שיגורים שנתיים. תיאור טכני של ציקלון 2 תיאור טכני של ציקלון 3
פטיסון

האם התכוונתם ל... אלברט מיד פטיסון – אמן קנדי ג'ון פטיסון – פוליטיקאי אמריקאי מרק פטיסון – סופר אנגלי קישוא פטיסון – סוג של קישוא
סופרבול LVII

סופרבול LVII (סופרבול 57) הוא משחק פוטבול שנערך ב-12 בפברואר 2023 בין אלופת עונת 2022 של חטיבת ה-NFC פילדלפיה איגלס לאלופת חטיבת ה-AFC קנזס סיטי צ'יפס, ושימש גמר ליגת ה-NFL. המשחק שוחק באצטדיון סטייט פארם בגלנדייל, אריזונה. זה היה הסופרבול הרביעי שמתארח באזור המטרופולין של פיניקס, כשהאחרון הוא סופרבול XLIX ב-2015, שנערך גם הוא באצטדיון סטייט פארם (נקרא אז אצטדיון אוניברסיטת פיניקס). המשחק שודר בטלוויזיה הארצית בארצות הברית על ידי פוקס. קנזס סיטי צ'יפס שניצחה במשחק בתוצאה 38–35 וזכתה באליפות ה-NFL לעונת 2022. מערכת חדשה לבחירת המארחת נכנסה לתוקף בסופרבול LVI, ובמקום התהליך הקודם, שאפשר לערים להגיש מכרזים על האירוח, הליגה בוחרת באופן חד צדדי אצטדיון יחיד עבור כל משחק, ואינה מאפשרת לערים אחרות להציע הצעות; לאחר מכן העיר הנבחרת מרכיבה הצעה שעליה מצביעים בפגישות הבעלים של הליגה. אריזונה הייתה המקום הראשון שנבחר בתהליך זה, והצעתה התקבלה פה אחד ב-23 במאי 2018. הלוגו הרשמי למשחק נחשף ב-14 בפברואר 2022. הוא עוקב אחר תבנית הלוגו המעודכנת שהחלה בסופרבול LVI, עם תמונות של קניון מדברי ושמיים (המזכירים את דגל אריזונה) כדי לשקף את הנופים של האזור המארח. סופרבול LVII שודר בטלוויזיה בארצות הברית על ידי פוקס (לפי הרוטציה בין שלוש רשתות הטלוויזיה המשדרות את ה-NFL: פוקס, NBC ו-CBS). ערך מורחב – מופע המחצית של סופרבול LVII ב-23 בספטמבר 2022, אפל מיוזיק הוכרזה כנותנת החסות החדשה למופע המחצית של הסופרבול (אנ'), במקום פפסי, שנתנה חסות לעשרת מופעי המחצית הקודמים. תיאוריות שהופצו ברשתות החברתיות טענו שהזמרת והיוצרת האמריקאית טיילור סוויפט תוביל את המופע, בהתבסס על הקשרים שלה עם אפל ועם יריבתה המסורתית של פפסי, קוקה-קולה. כלי תקשורת דיווחו לאחר מכן כי סוויפט דחתה את ההצעה, וסירבה להופיע עד שתהליך ההקלטה מחדש שלה יושלם. ב-25 בספטמבר הוכרזה הזמרת הברבדית ריהאנה כמובילה של מופע המחצית, ההופעה החיה הראשונה של הזמרת מזה למעלה מחמש שנים. ריהאנה הייתה מועמדת בעבר למופע המחצית של 2019, לו סירבה לאות תמיכה בקאפרניק, ומופע המחצית של 2015, לו לבסוף הועדפה קייטי פרי על פניה. מדיה וקבצים בנושא סופרבול LVII בוויקישיתוף Teope, Herbie (23 במאי 2018). "Arizona, New Orleans Saints chosen as Super Bowl hosts". NFL.com. נבדק ב-23 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) קלאסיקה: קנזס סיטי זכתה בסופרבול ה-57, באתר ערוץ הספורט, 13 בפברואר 2023 Creamer, Chris. "First Look at the Super Bowl LVII Logo, Held in Arizona in 2023". SportsLogos.Net News (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-02-28. "Apple Music takes over SB halftime sponsorship". ESPN.com (באנגלית). 2022-09-23. נבדק ב-2022-09-24. Strauss, Matthew; Arcand, Rob (2022-09-24). "Taylor Swift Turns Down Offer to Play 2023 Super Bowl Halftime Show". Pitchfork (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-09-25. Kreps, Daniel; Kreps, Daniel (2022-09-25). "Rihanna to Headline Super Bowl 57 Halftime Show". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-09-25.
פרס קרטר-מניל לזכויות האדם

פרס קרטר-מניל לזכויות האדם נוסד בשנת 1986 על ידי נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ימי קרטר והפילנתרופ האמריקני דומיניק דה מניל כדי "לקדם את ההגנה על זכויות אדם ברחבי העולם". הקרן מעניקה מעת לעת פרסים בסך 100,000 דולר ליחידים ומוסדות המקדמים זכויות אדם. קרטר הוא יו"ר ועדת הפרס. 1986: יורי אורלוב מייסד קבוצת הלסינקי 1987: Vicaría de la Solidaridad - ארגון זכויות אדם מצ'ילה 1988: וולטר סיסלו ומשפחתו - פעילים נגד משטר האפרטהייד בדרום אפריקה 1989: ארגוני זכויות האדם אל-חאק ובצלם 1990: מועצת הקהילות האתניות רונג'ל ג'ונאם מגוואטמלה והתנועה לזכויות האזרח של סרי לנקה 1991: אוניברסיטת מרכז אמריקה בסן סלבדור לזכר שישה כמרים שנרצחו שם. 1992: מרכז הפליטים של האיטי, מיאמי, פלורידה והקרן לזכויות האינדיאנים, בולדר, קולורדו. מרכז קרטר ג'ימי קרטר אתר האינטרנט הרשמי של פרס קרטר-מניל לזכויות האדם עמוד הפרס הרשמי עם רשימה חלקית של הזוכים The Carter-Menil Human Rights Foundation Award description (אורכב 03.06.2009 בארכיון Wayback Machine) אמנון לוי, "ישראל מבצעת פשעים כנגד זכויות האדם", חדשות, 10 בדצמבר 1989