Virgin Black

Virgin Black ("שחור בתולה") היא להקת דום מטאל גותי ומטאל סימפוני מאדלייד, אוסטרליה. הלהקה הוקמה באדלייד ב-1993 וזכתה להכרה בינלאומית במהלך הקריירה שלה, כאשר זכתה לשבחים ממגזינים נחשבים כמו "אורקוס", "מטאל האמר" ו"וילג' ווייס". הלהקה שינתה את הרכבה במהלך השנים, אך התבססה על צמד מייסדיה סמנתה אסקרב ורואן לונדון. שם הלהקה הוסבר על ידיה כ"הצבה ניגודית של טוהר וחשכת האנושות". הלהקה Virgin Black הוקמה באדלייד, אוסטרליה ב-1995 בידי הגיטריסטית סמנתה אסקרב והזמר והקלידן רואן לונדון. ב-1995 הקליטה הלהקה דמו בן 4 שירים בשם Virgin Black בסגנון דום-דת'. בגלל נדירות ההקלדה והדרישה הגבוהה, הלהקה שיערה שהוא יופץ מחדש מתישהו. אלבום ה-EP שלהם, "Trance", יצא ב-1998 והלהקה החלה לצבור הכרה בינלאומית עם הקלטה זו. אלבום EP זה נכלל מאוחר יותר במהדורה מוגבלת (בארצות הברית בלבד) של אלבום הבכורה של הלהקה "Sombre Romantic". הלהקה החלה את הקלטת האלבום המלא הראשון שלהם "Sombre Romantic" ב-1999. באלבום זה הלהקה מציגה סגנון מוזיקה סימפוני המזכיר פסקול של סרט קולנוע, כאשר לונדון תורם בשירה בסגנונות שונים: צווחות, גרואלינג, שירה מלודית ומזמורים גרגוריאניים. בזכות אלבום מוצלח זה חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים הגרמנית Massacre Records עבור הפצה באירופה ועם חברת התקליטים האמריקנית The End. שתי חברות התקליטים הפיצו את האלבום "Sombre Romantic", כל אחת ביבשת שלה. אחרי שסיימו להקליט את אלבום השני ב-2002, Virgin Black הופיע בפסטיבל וויב-גותיק-טרפן ויצאה למסע הופעות בחוף המערבי של ארצות הברית עם הלהקות Agalloch ו-Antimatter לפני שחזרו לאוסטרליה, בה ערכו מסע הופעות ב-2003. באלבום Elegant... and Dying הגיטריסטית סמנתה תרמה גם בנגינה בצ'לו וסוניה וילקי (Sonia Wilkie) הופיעה כמוזיקאית אורחת וניגנה בחליל. האלבום יצא בנובמבר 2003. חודש לאחר מכן הופיעה הלהקה בפסטיבל Metal for the Brain בקנברה. בתחילת 2004 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם אופת' באוסטרליה ואחר כך בחוף המזרחי של אוסטרליה, יחד עם להקת הבלאק מטאל Nazxul מסידני. המיזם הבא של הלהקה החל כאשר אסקרב ולונדון הלחינו יצירה מוזיקלית אפית בת שלושה פרקים, בשם "Requiem" (רקוויאם). ב-10 במרץ 2006 הוציאה חברת התקליטים The End הודעה לעיתונות ובה הסבירה את האלבום המשולש החדש שיצא. החלק הראשון של הטרילוגיה Requiem - Pianissimo הוא יצירת מוזיקה קלאסית סימפונית, שבוצע על ידי התזמורת הסימפונית של אדלייד, וכולל שירת מקהלה ושירה קלאסית אופראית. החלק השני, Requiem - Mezzo Forte, דומה לאלבומים הקודמים של הלהקה ומשלב מוזיקה קלאסית לצד דום-דת' ומטאל סימפוני. החלק האחרון של הטרילוגיה Requiem – Fortissimo נוטה באופן מובהק לכיוון הדום-דת' (שילוב של דום מטאל עם דת' מטאל. האלבומים הוקלטו במשך שנתיים, בהן מת אביו של לונדון. הלהקה תכננה להוציא את שלושת האלבומים בו זמנית ב-2006 אך ב-23 ביולי הודיעו חברות התקליטים שהאלבומים ייצאו רק ב-2007 זה אחר זה. החלק השני של הטרילוגיה, Requiem - Mezzo Forte, יצא ראשון, ב-3 באפריל 2007. עם הרכב חדש, שכלל את אסקרב, לונדון, גריי ולוק פאז, הלהקה הופיעה באוסטרליה יחד עם הלהקה Arcturus במרץ וכיכבה בפסטיבל יסודות הרוק בשווייץ באפריל. הגיטריסט מארק קלסון מלהקת The Eternal הצטרף למסע ההופעות כנגן אורח. החלק השלישי של הטרילוגיה, Requiem - Fortissimo, יצא ב-19 בפברואר 2008 בידי חברת The End. חברת Massacre עוד לא הוציאה את האלבום. במוזיקה שלה משלבת Virgin Black יסודות של דום מטאל עם מוזיקה קלאסית, וביצירת התדמית שלה משתמשת הלהקה באסתטיקה גותית, דבר שגרם למבקרי המוזיקה לתאר את סגנונם כ"דארק וויב עם אווירה גותית" ו"דום גותי סימפוני". השורשים המוזיקליים של הלהקה נטועים בדום מטאל והלהקה אף הצהירה שהיא הושפעה מלהקת הדום מטאל הבריטית My Dying Bride, מלהקת המטאל הגותי Saviour Machine וממוזיקה קלאסית של המאה ה-19. האלבום "Sombre Romantic" מכיל אלמנטים אופראיים לצד השפעות של בלאק מטאל, בהן צווחות, גרואלינג ושירת בריטון וטנור מלנכולית. הצליל שלהם מלא צער ובעל קצב איטי. מדי פעם, הגיטריסטית סמנתה אסקרבה מנגנת ריפי טרמולו מהירים יותר, האופייניים יותר למטאל קיצוני, כמו "Drink the Midnight Hymn" מאלבום הבכורה שלהם. לעיתים ישנה סולואי גיטרה ארוכים, רכים ורגשיים יותר כמו בשיר "Weep for Me". שירים מסוימים, כמו "Walk without Limbs", משלבים צ'לו עם תופים מתוכנתים, דבר האופייני לדארק וויב. מילות השירים של Virgin Black הם אינטרוספקטיביים, מלודרמטיים ופואטיים, ועוסקים באימה גותית הקשורים לנושאים שבדת ובאמונה. בעוד שחברי הלהקה הם נוצרים באמונתם, הלהקה מסבירה שהמוזיקה שלה היא חקר הרוחניות וניסיון להדגיש את ההבדל בין הכנסייה ליסודות הרוחניים שבנצרות. בתגובה לשאלה שנשאלו על "האווירה הדתית" במוזיקה שלהם, אמר לונדון: "אנו כותבים את המוזיקה והמילים מנקודת המבט שלנו, לכן יש בהם מוסר השכל ומשמעות, אך אנו גם מעודדים את האנשים לעצב אותם כדי שיתאימו למצב מסוים. השיר "Museum Of Iscariot", לדוגמה, נכתב מנקודת מבט רוחנית והוא מתאר את המאבק לצעוד מעבר המגבלות שאנו מטילים על עצמנו. ברם, למרות שהוא נכתב בהקשר רוחני מסוים, הוא יכול להיות מיושם להיבטים שונים של החיים. זה חשוב להבין שאנחנו לא מנסים להתנהג כאילו אנחנו יודעים הכל על החיים, זה פשוט יהיה גדול לראות יותר אנשים חושבים על דברים שהם לא רק העולם החומרי". Rowan London רואן לונדון Samantha Escarbe סמנתה אסקרב Grayh Luke Faz חברים לשעבר: Dino Cielo Craig Edis Ian Miller Aaron Nicholls Brad Bessel Graham Billing Mark Kelson (גיטריסט בהופעות בלבד) Virgin Black (1995) - דמו Trance (1998) Sombre Romantic (2000, 2001) Elegant... and Dying (2003) Requiem - Mezzo Forte (2007) Requiem – Fortissimo (2008) מדיה וקבצים בנושא Virgin Black בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Virgin Black Virgin Black, ברשת החברתית פייסבוק Virgin Black, באתר Last.fm (באנגלית) Virgin Black, באתר AllMusic (באנגלית) Virgin Black, באתר MusicBrainz (באנגלית) Virgin Black, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Virgin Black, באתר Discogs (באנגלית) Virgin Black, באתר Songkick (באנגלית) Virgin Black באתר חברת התקליטים The End Seward, Scott. Dirging Down Under. The Village Voice. September 24-30 2003. retrieved on 2008-01-07 Rivadavia, Ed. "Virgin Black". Allmusic. נבדק ב-2008-03-25. Rivadavia, Ed. "Virgin Black - Sombre Romantic". Allmusic. נבדק ב-2008-03-25. Rivadavia, Ed. "Virgin Black - Elegant... and Dying". Allmusic. נבדק ב-2008-03-25. Rivadavia, Ed. "Virgin Black - Requiem - Mezzo Forte". Allmusic. נבדק ב-2008-03-25. Rivadavia, Ed. "Virgin Black - Requiem - Fortissimo". Allmusic. נבדק ב-2008-03-25. Levyarviot: Virgin Black - Elegant...And Dying :: Imperiumi.net Levyarviot: Virgin Black - Requiem - Mezzo Forte :: Imperiumi.net Violent Solutions Magazine interview with Rowan London from the band's official website Metal Perspective interview with Rowan London