עמנואל לופטגלס

עמנואל לוּפְטְגְלַס (עמנואלי) (Emanuel Luftglas;‏ 1896 – 14 בספטמבר 1958) היה צייר, מורה לציור וראשון מעצבי הבמה המקצועיים בארץ ישראל. עמנואל לופטגלס נולד בשנת 1896 בעיירה חוצ'ניאה שבפולין הרוסית, והתחנך בגרמניה. למד בבית הספר הגבוה לאמנות בלייפציג ועיצוב במה בבית הספר לציור בוקסטהודה (Buxtehude) בעיר. בשנים 1915–1926 פעל כמעצב במה להצגות התיאטרון העירוני ולאופרה של המבורג. עלה לארץ ישראל בשנת 1926 והתיישב בתל אביב. בארץ נטל לעצמו את שם המשפחה "עמנואלי". עיצב במות במשך עשרות שנים לתיאטרון הארץ ישראלי, תיאטרון האהל, תיאטרון הבימה, האופרה הארצישראלית של מרדכי גולינקין ובשנים 1928–1951 היה מעצב תפאורה של תיאטרון המטאטא. משנת 1949 היה חבר הנהלת המטאטא. בהבימה עיצב תפאורות לעשרות הצגות. הוא היה הראשון שהשתמש בארץ בבמה מסתובבת ובהקרנות קטעי סרטים ושקופיות על במות התיאטרון. במשך 25 שנה היה לופטגלס מעצב התפאורות המקצועי היחידי בארץ. סגנונו היה פיוטי ומלא דמיון. הוא לימד עיצוב במה. בין תלמידיו היה דני קרוון. הוא חקר את טכניקת הציור של הציירים הפלמים האחים ואן אייק ויישם אותם בציורי השמן שלו. פרסם ספר בגרמנית על יאן ואן אייק וג'ורג'ו וזארי בשם "ואן אייק וואסארי לאור עובדות חדשות" (תל אביב 1965). הוא צייר את נופי הארץ וסצנות מהתנ"ך. לופטגלס נפטר ב-1958. הניח את אשתו, מלכה, ובת: אורה וֶרְסֶס (נולדה ב-1930; אברהם, בעלה, היה דודנו של שמואל ורסס). בת אחיו, רחל לופטגלס-פן, הייתה אשתו השלישית והאחרונה של אלכסנדר פן. לאחר מותו נערכו מספר תערוכות מציוריו: 1959 (בית הבימה, תל אביב), 1964 ("תערוכת זכרון", ציורי שמן וסקיצות להצגות תיאטרון; ביתן האמנים, תל אביב), 1978 ("עמנואל לופטגלס: רישומי תיאטרון וציורים"; ספריית שער ציון, בית אריאלה, תל אביב),‏ 2001 ("עמנואל לופטגלס: ציורי שמן ומתווים לתיאטרון"; אצר: ד"ר אליק מישורי; בית ביאליק, תל אביב) ו-2006 ("עמנואל לופטגלס: התנ"ך בראי עבודותיו"; אצר: ד"ר פאול ליבוביץ; מוזיאון בית התנ"ך, בית דיזנגוף, תל אביב). במרכז הישראלי לתיעוד אמנויות הבמה (המילא"ה) שבאוניברסיטת תל אביב שמורות 100 סקיצות לתפאורה ששרטט. Emanuel Emanuel, Van Eyck und Vasari im Lichte neuer Tatsachen. die Aufdeckung des Van Eyck Geheimnisses in dem Berichte Vasaris, Tel-Aviv: Maor-Verlag, 1965. עמנואל לופטגלס: תערוכת זכרון, 18 אפריל – 3 מאי 1964, ביתן האמנים ... תל אביב, תל אביב: אגודת הציירים והפסלים בישראל, 1964. עמנואל לופטגלס: ציורי שמן ומתווים לתיאטרון; אוצר התערוכה: אליק מישורי; הפקת הקטלוג: מני ורסס, תל אביב: בית ביאליק, 2001. מדיה וקבצים בנושא עמנואל לופטגלס בוויקישיתוף עמנואל לופטגלס, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב עמנואל לופטגלס, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל עמנואל לופטגלס, באתר הבימה עמנואל לופטגלס, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב עד ראיה, האדם – מאחורי הקלעים, מעריב, 11 באוגוסט 1948 עמנואל הרוסי, הצייר עמנואל לופטגלס, דבר, 3 באוקטובר 1958, המשך דוד ורדי, האמן – שנעלם: עמנואל לופטגלס / שלושים לפטירתו, מעריב, 17 באוקטובר 1958 ר. עזריה, תערוכה לזכר לופטגלאס, מעריב, 30 בספטמבר 1959 אורי קיסרי, ציורים מספרים על צייר, מעריב, 23 באפריל 1964 רבקה כצנלסון, תערוכות בתל־אביב: תערוכת־זכרון לעמנואל לופטגלאס, דבר, טורים 1–2, 30 באפריל 1964 שלמה שבא, עמנואל לופטגלס – צייר התפאורות הראשון בארץ, דבר, 8 במאי 1964 תערוכת ציורים של עמנואל לופטגלס, גלובס, 2001 תערוכות חדשות: פתיחות תל אביביות במבחר גלריות, באתר ynet, 10 באוקטובר 2001 דוד שליט, תותח על הבמה: תערוכת ציורי שמן ומתווים לתיאטרון של עמנואל לופטגלס נפתחה בשבוע שעבר, גלובס, 28 באוקטובר 2001 מני ורסס, יש לסבא שלי שלט, בבלוג "על רצפת חדר העריכה", בפוסט-מגזין "במחשבה שנייה", 1 במאי 2010 Alik Mishori, Emanuel Luftglas: Figures from the Bible on early Israeli Stage, All About Jewish Theatre הנהלה חדשה ל"מטאטא", על המשמר, 28 ביוני 1949. מני ורסס, דוד שלי שמואל, בבלוג "על רצפת חדר העריכה", בפוסט-מגזין "במחשבה שנייה", 19 באוקטובר 2010. חגית הלפרין, צבע החיים: חייו ויצירתו של אלכסנדר פן, בני ברק: הקיבוץ המאוחד; תל אביב: המרכז לחקר הספרות והתרבות העברית על שם לאורה שוורץ-קיפ – אוניברסיטת תל אביב, 2007, עמ' 95. משה בן-שאול, תמונות בתערוכה, מעריב, טור 2, 16 בנובמבר 1978; ספרית שער־ציון, בית אריאלה: תערוכות, מעריב, 30 בנובמבר 1978. י. העליון, מסך ומסכה: תיקים בארכיון תיאטרוני, מעריב, טור 2, 17 במרץ 1980.