laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אל טורנו פסיפיקו

אל טורנו פסיפיקו (תור השלום, בקיצור טורנו Turno) הוא כינוי לצורת השלטון בספרד תחת בית בורבון משנת 1876 ועד 1923 ובמיוחד בין 1886-1902, בתקופת המלוכה של מריה כריסטינה. בשיטה זאת, שהוצעה על ידי קנובס דל קסטילו, ונקבעה בחוקה של שנת 1876, הפרלמנט נבחר על ידי העם בבחירות והיא זאת שממנה את הממשלה בשיטה קואליציונית. אולם למלך היה רשות לפזר את הממשלה ולמנות במקומה ממשלה בראשות האופוזיציה. במקרה כזה, הפרלמנט היה מתפזר והיו מוכרזות בחירות חדשות. על הנייר, דבר זה הבטיח שהמלך לא יוכל לנהוג כנגד רצון העם, וספרד הייתה אחת המדינות הדמוקרטיות ביותר בעולם. אולם למעשה, למפלגה ששלטה בממשלה, דרך משרד הפנים, היה כח עצום שאיפשר לה לנצח בבחירות ברב גדול דרך לחץ על קבלני קולות מקומיים, כך שהמפלגה בשלטון נבחרה על ידי המלך. קבלני הקולות היו בעלי אדמות, מעסיקים ושאר דמויות מקומיות אשר יכלו להביא את אנשיהם, חיים ומתים, להצביע כנדרש. בהתאם לכך, עד שנת 1914 מפלגת השלטון תמיד זכתה ברוב בבחירות. בשנים הראשונות, בין 1876-1881, זכתה מפלגתו של דל קסטילו, המפלגה השמרנית, ברוב עצום בבחירות והוא זכה בשלטון. אל מולו ארגן פרחדס סגסטה את המפלגה הליברלית אשר זכתה בשלטון בשנת 1881. לאחר מותו של המלך אלפונסו השנים עשר, נפגשו קסטילו וסגסטה וקבעו ביניהם הסכם רוטציה על פיו יחולק השלטון ביניהם ברוטציה. מפלגות אחרות זכו במספר מועט של צירים בפרלמנט, למרות שבמקרים מסוימים הייתה להן תמיכה רחבה. המפלגה הסוציאליסטית זכתה לראשונה בנציג בודד בפרלמנט רק בשנת 1910 והמפלגה הרפובליקנית זכתה לרוב בבין 15-40 צירים, מתוך מעל 400 מושבים. היכולת לזייף את הבחירות נבעה בין השאר מכך שעם מתן זכות בחירה כללית לכל הגברים בשנת 1890, רק כרבע מבעלי זכות הבחירה ידעו קרוא וכתוב. זיוף הבחירות כללו כל מיני פעולות, בין השאר, אי הודעה או חלוקת הודעות מוטעות על מקום או זמן ההצבעה, זיופים ברשימות המצביעים, והחלפות קלפי או הצבעה עבור אלו שלא הגיעו להצביע. במהלך התקופה, העיתונות שנהנתה מחופש הדיבור, התריעה על הזיופים בבחירות וטענה שהתוצאות אינן משקפות, אך ללא הועיל. ישנם הטוענים ששיטת הטורנו יכלה להתקיים רק הודות לכח הרב שניתן לצבא להגן מפני אויבים פנימיים, ובין השאר להביא חתרנים פוליטיים למשפט בפני בתי משפט צבאיים. לטענתם, כבר בשנות ה-90 של המאה ה-19, הרגישו ספרדים רבים שהבחירות מזויפות, אולם לא היה בכוחם להביא לשינוי המצב. עם זאת, החל משנת 1914 הצליחו מפלגות שהתפצלו ממפלגות האם הליברלית והשמרנית להשיג נתח משמעותי מקולות הבוחרים ותוצאות הבחירות החלו לשקף יותר את רצון הבוחרים. מבקרים ליברלים וקומוניסטים של שיטת הטורנו בספרד טענו ששתי המפלגות השולטות לא היו שונות אחת מהשנייה באידאולוגיה, ובעצם כל שייצגו היה את האינטרסים של חבריהן. לעומת זאת, ישנם המציינים הבדלים מסוימים בין המפלגות בכך שהליברלים יותר תמכו בקיצוץ כוחה של הכנסייה, תמכו והשיגו זכות בחירה לכל הגברים ונטו יותר לסחר חופשי לעומת הפרוטקציוניזם השמרני. John Lawrence Tone, War and Genocide in Cuba, 1895-1898, UNC Press, 2006, pages 103-104 David Ortiz, Paper Liberals: Press and Politics in Restoration Spain, Greenwood Publishing Group, 2000, page 41, remark 10 Raymond Carr, Spain: A History, Oxford University Press, 2000, pages 223-224 David Ortiz, Paper Liberals: Press and Politics in Restoration Spain, Greenwood Publishing Group, 2000, pages 20-21 John Lawrence Tone, War and Genocide in Cuba, 1895-1898, UNC Press, 2006, page 105 Raymond Carr, Modern Spain, 1875-1980, Oxford University Press, 2001 , page 10
בית הבובות של המלכה מרי

בית הבובות של המלכה מרי הוא בית בובות ביחס של 12 ל-1, שתוכנן על ידי סר אדווין לוטיינס עבור המלכה מרי, רעייתו של המלך ג'ורג' החמישי. בית הבובות הוצג בתערוכת האימפריה הבריטית בין השנים 1924–1925 ואז הועבר לטירת וינדזור באנגליה, שם הוא מוצג כיום. בבית הבובות נבנו רהיטים ומוצרים שהיו נפוצים אז (כולם לפי יחס של 12 ל-1). הרהיטים והמכשירים נבנו על ידי החברות שייצרו את אותם מכשירים או על ידי מומחים. כל המכשירים פעילים. כך למשל, כל מנורות בית הבובות וכל מכשירי החשמל שבו (שואבי אבק, תנורים, מקלט רדיו) פועלים, בנוסף לכך המים זורמים בצינורות הזעירים. בבית הבובות מצויות מהדורות מיוחדות של ספרים זעירים, כגון כתביו של רודיארד קיפלינג. שבהם מלוא הטקסט המקורי. מספר סופרים, ובהם ארתור קונאן דויל וסומרסט מוהם, נתבקשו, ואף כתבו, סיפורים במיוחד בעבור ספריית בית הבובות. מדיה וקבצים בנושא בית הבובות של המלכה מרי בוויקישיתוף תמונות מבית הבובות של המלכה מרי
אפקט הידרופובי

אפקט הידרופובי (מיוונית: הידרו= מים, פובי= מפחד) היא התכונה של מולקולות לא קוטביות ליצור צברים (אגרגטים) בתמיסה מימית. ניתן לראות את האפקט ההידרופובי כשמערבבים יחדיו מים (מולקולה קוטבית) ושמן (מולקולה לא קוטבית). המים ושכבת השמן ייפרדו ויצרו שתי שכבות בעלות שטח מגע מינימלי בינן. ברמה המולקולארית ניתן לראות את האפקט ההידרופובי ככוח העיקרי המניע את תהליך קיפול חלבונים. אפקט זה הוא הכוח המניע ליצירת ממברנות ביולוגיות מליפידים (lipid bilayer membrane). כמו כן לאפקט ההידרופובי חשיבות ביצירת המבנים של חומצות גרעין ובחלק מהאינטראקציות בין חלבוניים. ערך מורחב – אמפיפיליות אמפיפטיות הן מולקולות בעלות קבוצות הידרופוביים והידרופיליים גם יחד. מולקולות אמפיפטיות יוצרות מבנים ייחודיים, בהם שטח המגע בין הקבוצות ההידרופוביות קטן. monolayer - מבנה בו המולקולות האמפיפטיות מפנות את האזור ההידרופובי הרחק מהממס ההידרופילי, כך שנוצרת שכבה אחידה של המולקולה האמפיפטית כנגד הממס הקוטבי. מיצלה - צורה כדורית, חד שכבתית (מיצלה היא סוג של monolayer). נוצרות ממולקולות אמפיפטיות בעלות קבוצה הידרופובית קטנה, יחסית. דטרגנטים הם מולקולות אמפיפטיות, ובעזרתם נוצרות המיצלות האופייניות לחומרי סבון. bilayer - מבנה דו שכבתי האופייני לליפידים ממברנליים. הקבוצות ההידרופוביות פונות זו אל זו, והקבוצות הפולריות פונות לכיוון הממס הפולרי, משני צידי המבנה. האפקט ההידרופובי עוזר להבין את הסיבה האנרגתית לקיפול חלבונים. חומצות האמינו בעלות השייר ההידרופובי (ואלין, מתיונין, לאוצין, פנילאלנין,איזולאוצין ואלנין) מניעות את קיפול החלבון בשל האפקט ההידרופובי בינן לבין המים, כך שנוצר לחלבונים גרעין קיפול (ליבה) הידרופובי סגור. המצב המועדף תרמודינמית הוא המצב בו לקבוצות הידרופוביות יש אינטראקציה מינימלית עם הסביבה המימית. במידה והממס או הסביבה יהיו הידרופוביים (שומני, לדוגמה) האפקט ההידרופובי פועל כך שקבוצות קוטביות יתרחקו מהממס. כלומר, חלבונים יתקפלו הפוך מאשר קיפולם במים (inside-out): הקבוצות ההידרופוביות יפנו כלפי חוץ והקבוצות הפולריות בגרעין קיפול הידרופילי. חדשנות מהטבע ארגון הביומימיקרי הישראלי, ‏המשטח היבש בעולם, באתר "הידען", 7 בינואר 2014
אלדולאז

אלדולאז (באנגלית: Aldolase) הוא אנזים המקטלאז תגובה אלדולית הפוכה. אלדולאז משתתף בתגובת הגליקוליזה. האנזים מבקע את פרוקטוז 1,6 ביספוספט (fructose 1,6-bisphosphate), המשמש לו כסובסטרט לשתי מולקולות בעלות 3 פחמנים. האחת גליצראלדהיד 3 פוספט (glyceraldehyde 3-phosphate) והשנייה דהידרוקסיאצטון פוספט (dihydroxyacetone phosphate). בטבע קיימים שלושה סוגים של אנזימי אלדולאז שונים אשר מקודדים על ידי שלושה גנים שונים: אלדולאז A - משועתק ברקמות עובריות ובריכוזים גבוהים בשרירי האדם הבוגר (באזורים אלו יש פעילות גבוה של גליקוליזה הדורשת אנזים זה). אלדולאז B - איזואנזים של אלדולאז A. משועתק בכבד ובכליות בריכוז גבוה. אלדולאז C - משועתק במוח וברקמות עיצביות שונות. ביונקים האתר הפעיל של האנזים מכיל את חומצות האמינו ליזין וטירוזין (lysine ו-tyrosin). שייר הליזין מייצב את מצב המעבר בתגובה ואילו שייר הטירוזין משמש כבסיס המקבל פרוטון. בחיידקים כתחליף לשייר הליזין מצויים באתר הפעיל יוני מגנזיום המייצבים את מצב המעבר. אנזים האלדולאז מהווה מדד לתקינות הכבד ולפעילות תקינה של השרירים. במידה ומוצאים רמות גבוהות מהרגיל של האנזים אלדולאז בדם, ניתן להניח כי פעילות הכבד או השרירים לא תקינה. גליקוליזה גלוקונאוגנזה מדיה וקבצים בנושא אלדולאז בוויקישיתוף
פס האטה

פַּס הֶאָטָה (בלעז: בַּמְפֶּר) הוא אמצעי המיועד להפחית את מהירות הנסיעה של כלי רכב בכבישים ובכך להפחית ולמנוע תאונות דרכים. צורתם של פסי האטה היא לרוב מעוגלת או אליפטית, והם פרוסים לרוחבו של הכביש. רובם של פסי ההאטה הם באורך של כארבעה מטרים ובגובה שבין 8–10 סנטימטרים והם בנויים מאספלט או מאבן משולבת. לרוב, פסי האטה מסומנים בתמרורים וסימני כביש שמאפשרים לנהגים לזהות בקלות את פסי ההאטה ולהאט את מהירות נסיעתם. מבדיקות שנערכו בישראל עולה כי פסי האטה הביאו להפחתה ניכרת במהירות הנסיעה ולהגברת בטיחות הנסיעה, זאת בנוסף לצימצום בזיהום אוויר באזורים אלה. קיימים כיום פסי האטה מיוצרים מגומי שמקורו בצמיגים ממוחזרים. עשרות אלפי צמיגים בשנה מוצאים את דרכם חזרה אל הכביש בצורת פסי האטה, אבני בלימה ומוצרים אחרים אשר תורמים לאיכות הסביבה וגם מעלים את רמת הבטיחות של נוסעים, הולכי רגל ורוכבי אופניים. סוגים של פסי האטה: אספלט אבן משתלבת גומי מעבר חצייה מוגבה באירופה קיימים תקנים מחמירים לפסי האטה אשר מגדירים את גובהם, רוחבם והחומרים מהם מותר לייצר פסי האטה כדי לשמור על בטיחות המשתמשים בדרך. בישראל לא קיים תקן המסדיר נושאים אלו. אמצעי דומה הוא פס הרעדה (אנ'), סדרת פסים קטנים מאוד שמטרתם להתריע בפני נהג רכב הנוסע במהירות גבוהה בכביש בין עירוני, כי עליו להוריד מהירות. לרוב פסי הרעדה קיימים לפני מחסומים. ירון אדרי‏, פסי האטה מסוכנים לסביבה, באתר וואלה, 8 במאי 2010 סמכות הוועד המקומי להתקין פסי האטה, חוות דעת וסקירה. תכנון תחבורתי, אתר משרד התחבורה ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסרולה

אסרולה (שם מדעי: Malpighia glabra ידוע בכינוי דובדבן ברבדוס) הוא מין של מלפיגיה, סוג צמחים בעלי פרחים הנפוץ באמריקה הדרומית. האסרולה הוא עץ נמוך קומה (צומח לגובה של עד שלושה מטרים) הנושא פרי דמוי דובדבן הקרוי על שמו. פירות האסרולה עשירים בוויטמינים ונמכרים כמיץ שטעמו חמוץ ומרוכז. האסרולה הוא מין מקומי לאיים הקריביים (בפרט איי הודו המערבית), ומשם התפשט המין לאמריקה הדרומית והמרכזית, מקסיקו וטקסס. עצי האסרולה הם ירוקי עד, עליהם בעלי צורה פשוטה ושפה תמימה, קצה מעוגל וגוון ירוק כהה. הפרחים צומחים במקבצים של שתיים עד חמש פריחות יחדיו, כל פריחה בעלת חמישה עלי כותרת בגוון ורוד-אדום. הפרי הוא ענבה עסיסית בעלת ציפה מבריקה, שגוונה מאדים עם ההבשלה, המכילה בין שניים לשלושה זרעים קטנים וקשים. טעם הפירות חמוץ עד מתוק, והם מכילים כמות גדולה של ויטמין C (בין אחוז ל-4.5 אחוז ממשקל הפרי הוא חומצה אסקורבית). לשם השוואה, תפוז מקולף לרוב יכיל כ-0.05% (כ-50 מ"ג ל-100 גרם) של חומצה אסקורבית. האסרולה עשירה בוויטמינים נוספים - מכילה כמות של ויטמין A הדומה לגזר, ריבופלאבין וניאצין. הפרי מכיל מינרלים כגון גופרית, אשלגן, חומצה מאלית, ברזל, סידן ועוד. הסוכרים שבו כוללים דקסטרוז, סוכרוז ופרוקטוז. האסרולה משמש כמזון מקומי באמריקה הדרומית, שם הוא נמכר למאכל בדומה לדובדבנים. אחד מהשימושים הנפוצים ביותר בו הוא למיצים - מיץ האסרולה נחשב עשיר בוויטמינים, ומהווה תחליף מקומי באיים הקריביים למיץ התפוזים, הפופולרי באמריקה הצפונית. שימוש נוסף הוא כמרכיב בקוסמטיקה - הודות לריכוז ויטמין A וחומצה אסקורבית, יש המכינים ממנו מסיכות פנים. יעילותו של האסרולה בתחום זה לא הוכחה מדעית. אסרולה, באתר ITIS (באנגלית) אסרולה, באתר NCBI (באנגלית) אסרולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אסרולה, באתר Tropicos (באנגלית) אסרולה, באתר GBIF (באנגלית) אסרולה, באתר The Plant List (באנגלית) אסרולה, באתר IPNI (באנגלית) ערכים תזונתיים - מקור מידע על תנאי גידול של אסרולה אסרולה באתר הרשימה האדומה של IUCN Acerola information from Drugs.com Tropical Plant Database entry for: Acerola - Malpighia glabra
ירח מר

ירח מר (באנגלית: Bitter Moon) הוא סרט קולנוע בהפקה צרפתית-בריטית משנת 1992, בבימויו של רומן פולנסקי. התסריט מבוסס על ספר בעל אותו שם, שנכתב על ידי הסופר הצרפתי פסקל ברוקנר. את המוזיקה המלווה את הסרט כתב ואנגליס. פיונה ונייג'ל הם זוג בריטי היוצא לשיט תענוגות לאיסטנבול, בדרך להודו, בניסיון להילחם בדעיכת קשר הנישואים האפור והמשעמם שלהם. הם פוגשים על הספינה זוג נוסף, מימי, צרפתייה יפהפייה ומפתה, ואוסקר בעלה, סופר אמריקאי כושל המרותק לכסא גלגלים. אוסקר מזמין את נייג'ל לחדרו, ומספר לו כיצד הוא ומימי נפגשו באוטובוס בפריז והתאהבו, ואיך לאחר מכן הידרדר הקשר ביניהם והפך לסיוט. באמצעות סדרה של פלשבקים, אוסקר משחזר את התפנית האפלה שקיבלה האהבה שלו ושל מימי. בין השניים התפתחה מערכת יחסים סאדו-מזוכיסטית, שכללה התנסות בבונדג', אורופיליה ומציצנות. עם הזמן דעך הקשר ביניהם, ואוסקר ניסה להיפרד ממימי. היא התחננה בפניו שיאפשר לה להמשיך לגור איתו, לא משנה באילו תנאים, והוא ניצל את ההזדמנות כדי להגשים באמצעותה את הפנטזיות הסדיסטיות שלו. אוסקר החל להשפיל את מימי בפומבי יותר ויותר. כשנכנסה להיריון, שכנע אותה אוסקר לעשות הפלה, הבטיח לה חופשה משותפת במקום אקזוטי, אך ברגע האחרון נטש את המטוס והשאיר אותה לטוס לבדה. בשנתיים שלאחר מכן התרכז אוסקר בעיקר במסיבות פרועות וביחסי מין מזדמנים. סגנון החיים ההדוניסטי שלו הגיע לקיצו כאשר בעודו שיכור התפרץ לכביש ונדרס על ידי רכב חולף. מימי הגיעה לבקר אותו בבית החולים, שבו החלים מכמה פציעות קלות ומרגל שבורה. תוך שהיא מנצלת את נכותו הזמנית, גרמה לו מימי באקט אלים ואכזרי לנכות חמורה ולשיתוק קבוע בשתי רגליו. מימי הודיעה לאוסקר שמעתה ואילך היא תטפל בו ותדאג לו, ואף חזרה לגור בדירתו לשם כך. הגלגל התהפך, וכעת הייתה זו היא ששלטה בו והשפילה אותו, בין היתר על ידי כך שפיתתה גברים ושכבה איתם לנגד עיניו. כאשר אוסקר מסיים לספר את סיפורו, נותר נייג'ל המום ומזועזע. מימי מסקרנת אותו ואוסקר מעודד אותו להתחיל איתה. נייג'ל מוצא עצמו נמשך אל מימי, אך לא מצליח לגייס את האומץ לפנות אליה ישירות. מאוחר יותר, במהלך מסיבת סילבסטר, נייג'ל מנסה לרקוד עם מימי, אך היא לא מגלה בו עניין. אוסקר מפציר בו להשתדל יותר. כשאשתו של נייג'ל, פיונה, מצטרפת למסיבה, היא ומימי צועדות לעבר רחבת הריקודים ובעידוד הקהל הן רוקדות בלהט ומתגפפות. לאחר מכן השתיים עוזבות את המקום ביחד, לתדהמתו של נייג'ל. נייג'ל מתעורר כשהוא שיכור ומחפש את פיונה. הוא מוצא אותה בחדרה של מימי, ומתברר לו שאוסקר צפה שם בשתי הנשים כשהן מקיימות יחסי מין סוערים. בפרץ של זעם, נייג'ל אוחז בצווארו של אוסקר, אך אז הוא מגלה שאוסקר מחזיק בידו אקדח. אוסקר יורה מספר פעמים במימי, בעודה ישנה, כשפיונה שוכבת לצידה, ולאחר מכן יורה לעצמו בראש ומתאבד. בסצנת הסיום רואים את שתי הגופות כשהן מפונות מהספינה, ונייג'ל ופיונה מחבקים זה את זה ובוכים. הסרט מבוסס על רומן משנת 1981 של הסופר הצרפתי פסקל ברוקנר בשם "Lune de fiel", שפירושו המילולי הוא "ירח מורעל". לתפקיד הראשי של אוסקר לוהק תחילה השחקן ג'יימס וודס, אך הוא פרש מהפרויקט, ופיטר קויוטי תפס את מקומו. הסרט צולם באתרים שונים ברחבי פריז. "ירח מר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ירח מר", באתר נטפליקס "ירח מר", באתר AllMovie (באנגלית) "ירח מר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ירח מר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ירח מר", באתר אידיבי "ירח מר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורת על הסרט באתר "culturecourt.com" (באנגלית) רונית הבר, סרט חדש / ירח מר, חדשות, 24 בדצמבר 1992
ספדקס

ספדקס (באנגלית: Sephadex) הוא ג'ל פוליסכרידי העשוי מהפולסיכריד דקסטרן (dextran). משמש בביוכימיה כאמצעי לניקוי חלבונים. ספדקס מתאים במיוחד כיוון שהוא יוצר קשרי-צילוב (cross links) ומתפלמר ולכן על ידי שליטה במידת הצילוב ניתן לשלוט על תכונות הג'ל ולכן גם על תכונות ההפרדה. צורות אפשריות כוללות קבוצות אניון וקטיון כמו כן גם שרפים כרומוטוגרפים בעלי נקבוביות בגדלים שונים, כאשר גודלי החרוזים נופלים בטווח של 20 עד 300 מיקרון. בנוסף, הספדקס הוא חומר אינרטי, שאינו מגיב עם חלבונים ולכן יעיל לצורכי הפרדה ביוכימיים. משתמשים בספדקס בכרומטוגרפיה על פי גודל (Size-Exclusion Chromatography), שיטה הקרויה גם ג'ל פילטרציה (Gel-Filtration Chromatography). שיטה זו מפרידות מולקולות על-סמך ההבדלים בגודלן. בביוכימיה משתמשים בשיטה זו על מנת להפריד בין חלבונים שונים על סמך גודל החלבון. תערובת חלבונים מוזרמת דרך עמודה (קולונה) המכילה את ג'ל הספדקס. הספדקס משמש כמסננת מולקולרית: בשל קשרי הצילוב בפולימר, מולקולות קטנות נכנסות לתוך הפולימר בעוד שמולקולות גדולות אינן יכולות להיכנס. מכאן שנפח הקולונה הזמין לחלבונים קטנים גדול יותר מהנפח הזמין לחלבונים גדולים. לכן, נדידת המולקולות הקטנות מעוכבת, בעוד שמולקולות גדולות יוצאות מהר יותר מהעמודה. כך, מופרדות מולקולות (וחלבונים) בהתאם להבדלים בגודלם. כרומטוגרפיה כרומטוגרפיה על פי גודל תיאור ג'ל
רפידים

רְפִידִם מופיעה בספר שמות (פרק י"ז) כאחת מתחנות בני ישראל בנדודיהם במדבר סיני בצאתם ממצרים. רפידים מופיעה במפת מידבא מהמאה ה-6 בסמוך להר סיני. הנוסע בנימין מטודלה, שסייר בארץ ישראל בסביבות 1173, כתב על רפידים "ויושבים שם בני ערב. ואין בה מישראל". ערך מורחב – מסה ומריבה כאשר עם ישראל חנו ברפידים, התלוננו העם למשה שאין להם מים לשתות :"ויחנו ברפידים ואין מים לשתות העם". משה מתפלל לה' ונענה שעליו להכות בצור לעיני זקני בני ישראל ויצאו מים מהסלע ממנו ישתה העם. משה ממלא את דבר ה' "ויעש כן משה לעיני זקני ישראל". ערך מורחב – מלחמת עמלק באותו זמן שחנו ישראל ברפידים, הגיעו עמלק להילחם בהם, "ויבוא עמלק וילחם עם ישראל ברפידים". משה מצווה את יהושע לבחור אנשים שילחמו בעמלק. יהושע עושה כדבריו ובוחר אנשים למלחמה. משה עולה בעת המלחמה לראש הגבעה, יחד עם עם אהרן וחור. כאשר משה הרים את ידו גובר ישראל על עמלק, לצורך כך אהרן וחור תמכו את ידיו 'עד בא השמש', ויהושע והאנשים שאיתו אכן ניצחו את עמלק. מיקומה הגאוגרפי לא זוהה בוודאות. לפי סברה אחת מקומה הוא בנווה פ'יראן, נווה מדבר גדול בוואדי פיראן, הנחל הגדול שבין א-טור ומרכז ההר הגבוה בדרום סיני. סברה אחרת מציעה למקם את רפידים ברפ'איד (ובסמוך לו ג'בל רפ'אדי) המצויים בדרום סיני. החוקר מנשה הראל סובר כי יש לחפש את רפידים בחלקו התחתון של ואדי סודר שאותו הוא רואה כנתיב מרכזי במסלול יציאת מצרים. לאחר מלחמת ששת הימים הקימה ישראל בסיס תעופה ואספקה, באזור ביר גפגפה, שנקרא רפידים. זאב וילנאי, סיני עבר והווה, הוצאת אחיעבר, 1969, עמ' 282–283 זאב וילנאי, סיני עבר והווה, הוצאת אחיעבר, 1969, עמ' 282 מנשה הראל, קדמוניות נופי ארץ־ישראל, הוצאת זמורה ביתן, 2005, עמ' 540–543 ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קתדרלת אוסר

קתדרלת אוסר המוקדשת לסטפנוס הקדוש (בצרפתית: Cathédrale Saint-Étienne d'Auxerre) היא קתדרלה קתולית באוסר, בירת מחוז יון שבצרפת. הקתדרלה ידועה בחלונות הויטראז' שלה. חלקה הגדול של הקתדרלה נבנה בשנים 1215–1233 בסגנון גותי מעל קריפטה מהמאה ה-11, אך הבנייה עצמה נמשכה עד שנות הארבעים של המאה ה-16 (הקופולה הרנסאנסית התופסת את מקומו של אחד הצריחונים על המגדל הצפון-מערבי). בתנופת הבנייה הראשונה הוקם ה"שֶוֶוה" (זר קפלות סביב האפסיס) במזרח, ואחריו הוקמו החזית המערבית ובסיס המגדלים המערביים, שחוברו לאפסיס באמצעות הספינה הראשית של הקתדרלה הישנה. בניית הספינה הראשית מחדש והקמת בית הרוחב המשיכו באיטיות אל תוך המאה ה-14 והמאה ה-15. אוסר עצמה הייתה דיוקסיה חשובה בגאליה, עם בישוף עוד מהמאה ה-3. הדיוקסיה לבסוף בוטלה ב-1821 והוכפפה לדיוקסיה אחרת.[1] באוסר התקיימה מועצה בשנת 585 (או 578) תחת הבישוף אנאכאריוס (Annacharius) ובה נוסחו 45 קנונים, הקשורים מאוד לקנונים של מועצות ליון ומקון בנות זמננו. "הם חשובים כממחישים את החיים והנהגים בקרב השבטים הטבטוניים שלא מכבר הומרו לנצרות ובקרב הגאלו-רומים של אותה תקופה. רבים מהצווים מכוונים כנגד שרידים של ברבריות כופרת ואמונות טפלות; אחרים מהווים עדות להמשך קיומם של מנהגים נוצרים עתיקים מסוימים בימי הביניים המוקדמים בצרפת. הקנונים של המועצה מ-695 או 697 עוסקים בעיקר ב"טקס האלוהי" ובטקסים כנסייתיים." (האנציקלופדיה הקתולית) החזית המערבית, בעלת המגדל הבודד מבט מדרום הספינה הראשית, מבט מזרחה ויטראז' בקפלת נוטרדאם "Welcome to Auxerre Cathedral" ביבליוגרפיה על קתדרלת אוסר האנציקלופדיה הקתדולית 1908: "מועצת אוסר" "(סנס ): הדיוקסיה של אוסר" סיור מוסבר על הויטראז'ים בקתדרלה
קישור לא קוולנטי

קישור לא קוולנטי הוא מושג בכימיה, המבטא שם כללי לקישור כימי הקושר בין אטומים או מולקולות, שלא דרך קשר קוולנטי. בין היתר, סוג קישור זה הוא מרכיב מפתח בהבנת אינטראקציות ביולוגיות. קישור לא קוולנטי כולל מספר סוגי קשרים (קשר יוני, אינטראקציות אלקטרוסטטיות, קשרי מימן וקשרי ואן דר ואלס ואינטראקציות הידרופוביות) אשר המכנה המשותף לכולם הוא שהם קשרים חלשים יחסית לקישור קוולנטי. אינטראקציות לא קוולנטיות הן הפיכות, משמע יכולות להיווצר ולהתנתק בקלות יחסית. דבר זה מקנה את יכולת השינוי והקצב המהיר הדרושים בעולם הביולוגי ולמעשה כלל התהליכים הביולוגיים מבוססים על אופי קשרים אלו: מבנה מולקולת ה-DNA, האופן שבו מקופלים חלבונים (מבנה שניוני, מבנה שלישוני ומבנה רביעוני), קישור בין חלבונים וקישור אנזימים לסובסטרטים ועוד. אינטראקציות אלו נובעות מהמשיכה או הדחייה החשמלית בין מטענים, הנובעות מחוק קולון. דוגמה מפורסמת לחשיבותם של קשרים אלקטרוסטטיים ניתן למצוא בחלבון המוגלובין אשר יכולת נשיאת החמצן שלו מושפעת מהרכב הקשרים האלקטרוסטטיים המייצבים מבנים שונים של החלבון, הנבדלים בזיקתם לחמצן, בהתאם לתנאי הסביבה. מנגנון זה מאפשר קליטת חמצן בריאות, הובלתו לרקמות ושחרורו ביעד, קליטה של פחמן דו-חמצני ברקמות, הובלתו אל הריאות ושחרורו שם. המנגנון מאפשר גם ויסות התהליך בהתאם לצרכים הפיזיולוגיים. ערך מורחב – קשרי מימן קשר הנובע ממטען חלקי חיובי על אטום מימן (H) ומטען חלקי שלילי לאחד מהאטומים חנקן (N) חמצן (O) ופלואור (F). אטום המימן חולק את מטענו עם שני אטומים אלקטרושליליים. הקשר מחולק לקבוצה תורמת (donor) אליה קשור המימן בצורה יותר הדוקה (קוולנטית), ולקבוצה מקבלת (acceptor) אשר כוללת את האטום האלקטרושלילי הנוסף. חוזק קשרי המימן המיטבי קיים כאשר 3 האטומים מסודרים בשורה אחת – דוגמה לכך ניתן לראות במבנה חלבון מסוג משטחי בטא בסידור אנטי-מקבילי (anti-parallel) אשר יציב יותר מהסידור המקבילי (parallel) וזאת עקב סידור קשרי המימן. דוגמאות ידועות נוספות הן ה-DNA, ששני גדיליו מחוברים ביניהם בקשרי מימן, והמבנה השניוני סליל אלפא בחלבונים, אשר מיוצב על ידי קשרי מימן. ערך מורחב – כוח ואן דר ואלס הבסיס לאינטראקציות ואן דר ואלס הוא פיזורו הלא אחיד של המטען האלקטרוני מסביב לגרעין האטום. שינוי מטען זה גורם לשינוי תואם בפיזור ענן האלקטרונים באטום סמוך – וכך בעצם יש תנודות מטען המתקדמות וחוזרות על גבי המולקולה או התמיסה. אינטראקציות אלה בין האטומים מוסיפות לאנרגיית הקשר בין מולקולות. ערך מורחב – אפקט הידרופובי הנטייה של מולקולות הידרופוביות הנמצאות בממס פולרי להתקבץ. אפקט זה נחשב לגורם העיקרי בקיפול חלבונים למבנים שלישוניים. בהרבה מקרים אפקט זה משמש גם כאמצעי לאינטראקציה בין-מולקולרית. אפיניות
סבטיליזין

סבטיליזין הוא אנזים פרוטאוליטי המיוצר על ידי Bacillus subtilis וחיידקים נוספים מסוג Bacillus, השייך לקבוצת הסרין פרוטאזות. סבטיליזין הוא אנדופפטידאז, המזרז את ההידרוליזה של קשרים פפטידיים בסלקטיביות נמוכה. הקשרים העוברים הידרוליזה הם בדרך כלל הקשרים הפפטידיים אחרי חומצות אמינו בעלות קבוצת שייר גדולה ולא טעונה. התגובה היא ספונטנית, כלומר אינה דורשת השקעת אנרגיה. האתר הפעיל כולל שלשה קטליטית בה חומצות האמינו היסטידין64, אספרטט32 וסרין221. החומצות רחוקות זו מזו מבחינת רצף החלבון, אך קיפול החלבון מאפשר קרבה ביניהן וכך מתאפשרת הפעילות הקטליטית. סבטיליזין וכימוטריפסין (אנזים נוסף ממשפחת סרין פרוטאזות) הם דוגמה קלאסית לאבולוציה מתכנסת. שניהם בעלי אתר פעיל זהה, עם אותה שלשה קטליטית, אך ללא הומולוגיה ברצף חומצות האמינו. מבנה הסבטיליזין נקבע על ידי קריסטלוגרפיה של קרני X, ונמצא מורכב ממספר סלילי אלפא ומשטח בטא גדול. מנגנון זרוז ההידרוליזה של קשרים פפטידיים על ידי סבטיליזין כולל מספר שלבים: יצירת נוקלאופיל: עצם קישור הסובסטרט לאתר הפעיל גורם לשינויי קונפורמציה קטנים, שיוצרים עדיפות להעברת פרוטון מסרין להיסטדין. (היסטדין פועלת כבסיס) כתוצאה מכך סרין מאוקטבת והופכת לנוקלאופיל. סרין פועלת כנוקלאופיל: סרין המאוקטבת תוקפת את הפחמן הקרבונילי של הסובסטרט ונוצר תוצר ביניים טטרהדראלי, לא יציב, בעל מטען שלילי המיוצב על ידי קשרי מימן עם אוקסיאניון הול. יצירת קצה אמיני: היסטדין פועלת כחומצה ומוסרת פרוטון לאמין בקשר הפפטידי והקשר האמיני נשבר, כלומר נוצר קצה אמיני חדש. מגיעה מולקולת מים: היסטדין לוקחת פרוטון ממולקולת המים ומאקטבת אותה. ההידרוקסיל של המים פועל כנוקלאופיל ותוקף את הפחמן הקשור קוולנטית לאנזים. שוב נוצר מצב ביניים טטרהדראלי עם אנרגיה גבוהה אשר מיוצב על ידי אוקסיאניון הול. יצירת קצה קרבוקסילי: היסטדין מחזירה לסרין את הפרוטון וכך עוזרת לנתק את הפחמן הקרבונילי, נוצר קצה קרבוקסילי חדש והאנזים מתנתק כולו. מדיה וקבצים בנושא סבטיליזין בוויקישיתוף
פלאנק

האם התכוונתם ל... מקס פלאנק – פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל לפיזיקה קבוע פלאנק – קבוע פיזיקלי במכניקת הקוונטים יחידות פלאנק – יחידות מידה פיזיקליות המוגדרות כ"טבעיות" מכון מקס פלאנק – רשת מכוני מחקר הפועלת בגרמניה התפלגות פלאנק: ראו קרינת גוף שחור פלאנק (תרגיל) – תרגיל כוח טלסקופ החלל פלאנק פלנקס – מערך צבאי טקטי אופייני בעת העתיקה
עסק פתוח

עסק פתוח הוא מודל של עשיית עסקים באופן שקוף. בבסיס רעיון זה עומדת החשיבה כי ביצוע עסקים באופן גלוי יגדיל את האמינות והיעילות. העסק הפתוח מתמקד ביצירת מוצרים ושירותים פתוחים, ובגישה השואפת לכך שתוצרתו תהיה לתועלת הכלל ולאו דווקא לקבוצת בעלי עניין מסוימת. הגישה באה להבטיח כי המוצרים יהיו זמינים לקהל הרחב גם במידה והעסק ייסגר. למידה ושיתוף פתוחים - ברמות הארגון השונות ובקהילה זכויות הפרט התמקדות בקהילה בלתי תלוי - אינו מבוסס על מוסדות ממשלה או דת אשר ייתכן ויגבילו את חופש הפעולה ידע חופשי - שימוש בסטנדרטים פתוחים להפצה ושיתוף של ידע ניהול חשבונות פתוח - שקיפות ניהול הכספים בארגון מדריך לעסק פתוח תיאור המודל (אנגלית) מאמר של פול גרהם www.openbusiness.cc ויקי בנושא Open Business Foundation
האבל (אסטרואיד)

האבל (שם מלא: 2069 האבל) הוא אסטרואיד כהה הנמצא בחגורת האסטרואידים, ושהתגלה על ידי אסטרונומים מאוניברסיטת אינדיאנה ב-29 במרץ 1955. האסטרואיד נקרא על שמו של האסטרונום האמריקאי המפורסם אדווין האבל. מצפה הכוכבים האסטרונומי הלאומי של יפן (2069) Hubble, Berlin, Heidelberg: Springer, 2007, עמ' 167–168, ISBN 978-3-540-29925-7. (באנגלית) IAU Minor Planet Center, The Minor Planet Center (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דני קרפל

האם התכוונתם ל... דני קרפל (קומיקאי) (יליד 1969) – קומיקאי, עורך, תסריטאי, שחקן ומנהל אמנותי ישראלי דני קרפל (שדרן) (1954–2016) – היה עורך מוזיקה ושדרן רדיו ישראלי שעבד בגלי צה"ל