יחסי פינלנד – קוריאה הצפונית

יחסי פינלנד–קוריאה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין פינלנד וקוריאה הצפונית. בשנות ה-70 קיבלה פינלנד החלטה לקיים יחסים דיפלומטיים עם צפון ודרום קוריאה. זה שיקף את מדיניות היחסים שהייתה לה עם גרמניה המזרחית וגרמניה המערבית. פינלנד הרחיבה הכרה דיפלומטית רשמית לצפון קוריאה ב-13 באפריל 1973. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-1 ביוני 1973. היחסים היו לפעמים קרובים עד שנות התשעים, ולאחריה הקשרים פחתו משמעותית. לצפון קוריאה הייתה שגרירות בפינלנד משנת 1978 ועד שהיא סגרה אותה בשנת 1998, "מסיבות כלכליות". צפון קוריאה שמרה על כמות נכבדה של יחסים עם האיחוד האירופי באמצעות השגרירות, מה שהפך את פינלנד לאחת מסדרי העדיפויות שלה. קים פיונג-איל, בנו של נשיא המדינה, קים איל-סונג, נבחר לשגריר התושב האחרון. זה היה כדי להדגיש את היחסים עם פינלנד או להעביר אותו מפיונגיאנג במטרה למנוע מאבק כוחות עם אחיו למחצה קים ג'ונג-איל, שהחליף את קים איל-סונג. כיום צפון קוריאה מיוצגת על ידי שגריר שאינו תושב בסטוקהולם, שוודיה. אירועים דיפלומטיים שונים התרחשו במהלך השנים. בשנות השבעים נמצאו דיפלומטים צפון קוריאניים המנהלים טבעת הברחות בפינלנד ובמדינות הנורדיות האחרות כחלק מפעילותה הבלתי חוקית של צפון קוריאה להשגת מטבעות זרים. בשנת 1983 ניסה שגריר צפון קוריאה לשחד את ראש ממשלת פינלנד יוהנס וירולאין. בשנת 2007, המכס הפיני השתמש בגז מדמיע על שני דיפלומטים צפון קוריאנים שסירבו לשתף פעולה. בשנות השבעים רכשה צפון קוריאה שתי מכונות נייר מפינלנד תמורת 30 מיליון אירו. החוב מעולם לא הוחזר. הסחר בין שתי המדינות "כמעט ולא התקיים" מאז שנות האלפיים. קיימת עמותת חברות לקידום יחסי פינלנד וצפון קוריאה בפינלנד הנקראת 'Suomi–Korea-seura'. כמו כן, לצפון קוריאה יש איגוד קוריאה – פינלנד. ארגון צדקה פנטקוסטלי 'Fida International' והצלב האדום הפיני פועלים במדינה. צפון קוריאה ניהלה את היחסים עם פינלנד כבר בסוף שנות החמישים. פינלנד, לעומת זאת, לא יכלה להסכים לכינון יחסים רשמיים עם מדינה מפוצלת במהלך המלחמה הקרה. כינון היחסים הגיע לשיאו בהכרה הדיפלומטית הפינית בקוריאה הצפונית ב-13 באפריל 1973, ובכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-1 ביוני 1973. עד שנות ה-90 היו שתי המדינות לעיתים ביחסים קרובים. בתקופה האחרונה, שתי המדינות לא קיימו יחסים חשובים. הפעם האחרונה בה נערכו התייעצויות פוליטיות הייתה בשנת 2005. כיום שתי המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים תקינים, אך הן אינן קרובות במיוחד. פינלנד גינתה לעיתים קרובות את הפעולות האלה של צפון קוריאה שהיא תופסת כאיומים על השלום והביטחון הבינלאומי. הסכם סחר דו-צדדי נחתם ב-9 באוקטובר 1969 ובינואר 1971 הוקם בהלסינקי משרד סחר של צפון קוריאה. בשנות ה-70 של המאה ה-20 שמרה פינלנד על מדיניות חוץ נבונה כלפי כל מדינות מפוצלות. כמו מזרח ומערב גרמניה, צפון ודרום קוריאה נפלו תחת מדיניות זו. כתוצאה מכך, פינלנד נאלצה לתת לדרום קוריאה להקים גם משרד סחר בבירה. זה גם הביא לכך שפינלנד נאלצה ליצור יחסים דיפלומטיים רשמיים עם שתי המדינות. התנופה הגיעה בנובמבר 1972, אז הכירה פינלנד בשתי המדינות הגרמניות. בחודש שלאחר מכן, דיפלומטים צפון קוריאניים עתרו לממשלת פינלנד שתמשיך להכיר גם בצפון קוריאה. פינלנד הכירה בו זמנית בשתי המדינות הקוריאניות ב-13 באפריל 1973. היחסים הדיפלומטיים עם צפון קוריאה נוצרו כעבור חודשיים, ב-1 ביוני ועם דרום קוריאה מעט מאוחר יותר ב-24 באוגוסט. פינלנד הפכה למדינה המערבית-אירופית השנייה, אחרי שוודיה, שכוננה יחסים עם הצפון. אולם בגלל המדיניות פינלנד הכירה בדרום קוריאה מאוחר יותר מאשר המדינות הנורדיות האחרות. השאלה הקוריאנית המשיכה להיות מטופלת באו"ם בשנות השבעים. בשנות ה-70 שמרה פינלנד על קשרים הדוקים יותר עם צפון קוריאה. הגאות החלה להשתנות בסוף שנות השבעים בגלל חובות שלא שולמו ותקריות דיפלומטיות. באמצע שנות השמונים, פינלנד העדיפה את דרום קוריאה על פני הצפון, אם כי קים איל-סונג עדיין תיאר את הקשרים כ"לבביים" בשנת 1985. פינלנד הקימה שגרירות בסיאול והודיעה לצפון קוריאה שלא תהיה שגרירות פינית בפיונגיאנג עד שהמדינה תנקה את המשלחת הדיפלומטית שלה ותשלם את חובותיה. בשנת 1976 התגלו דיפלומטים צפון קוריאניים המפעילים הברחות נרחבות של סיגריות, משקאות חריפים וסמים בלתי חוקיים בפינלנד, שוודיה, נורווגיה ודנמרק כחלק מפעילותה הבלתי חוקית של צפון קוריאה להרווחת מטבע. בפינלנד זה כלל סחר בסמים ואלכוהול, מכירה לא מורשית של מוצרי אלכוהול שנרכשו במחירים דיפלומטיים וניסיונות למכור סמים לא חוקיים. המקרה הגיע לשיאו במבצע משטרתי גדול ובמרדף מכוניות בהלסינקי. הממונה על היחסים צ'אנג דיי-היי ושלושה דיפלומטים אחרים הוכרזו כ'פרסונה נון גרטה. האירוע הוכיח לא רק שפוגע במוניטין של צפון קוריאה אלא גם העמיד את הרשויות הפיניות במצב קשה מכיוון שצפון קוריאה נותרה בעדיפות מדינית. המכה הגדולה ביותר ביחסים הדיפלומטיים התרחשה בשנת 1983, כאשר שגריר צפון קוריאה, יו ג'ה-האן ניסה לשחד את ראש ממשלת פינלנד יוהנס וירולאינן ב-5,000 דולר. התקרית הביאה לכך שהדיפלומט הוכרז כפרסונה נון גרטה. על פי הדיווחים, דיפלומטים מצפון קוריאה ניסו למכור פורנוגרפיה בפינלנד. בשנת 2007 הוציאה צפון קוריאה הערה דיפלומטית של חוסר שביעות רצון מפינלנד לאחר אירוע הנוגע לשני דיפלומטים צפון קוריאנים. הדיפלומטים שנסעו לסטוקהולם עלו על הרכבת ממוסקבה להלסינקי כאשר פקידי המכס הפינים נאלצו להשתמש בגז מדמיע לאחר שסירבו לשתף פעולה. הגברים סירבו להציג את כרטיסי הרכבת שלהם ולדרכונים הדיפלומטיים שלהם חסרה התוספת המתאימה למעבר בפינלנד, שם לא הוסמכו. רק לאחר שמשטרת פינלנד קבעה כי דיפלומטים צפון קוריאניים מחכים בפינלנד לפגוש את הגברים וללוותם לשוודיה, נקבע כי הם זכאים לחסינות דיפלומטית. צפון קוריאה האשימו את פינלנד בהפרות זכויות אדם ובדיפלומטים שננשכו על ידי השוטרים הכלבים. צפון קוריאה ניסתה לייבא מפינלנד טכנולוגיה דו-שימושית המתאימה לכלי נשק להשמדה המונית. הביקור הפרלמנטרי הראשון בצפון קוריאה התקיים בשנת 1972. המשלחת שהונהגה על ידי 'Veikko Johannes Rytkönen'[דרוש תעתוק]‏ (SKDL) וכלל גם את לאסה להטינן (SDP) ופרטי סלוליין (NCP) נפגשו עם הנשיא קים איל-סונג. בשנת 1982 חבר הפרלמנט 'Sakari Knuuttila'‏ (SDP) והשר 'Veikko Saarto'[דרוש תעתוק]‏ (SKDL) יחד עם מנכ"ל Yleisradio לשעבר 'Eino S. Repo' ארגנו כנס ל"איחוד מחדש" של קוריאה באספו, פינלנד בהנחיית צפון קוריאה. משלחת צפון קוריאנית הגיעה לוועידה, אך מכיוון שלא הייתה נציגות דרום קוריאנית, הכנס לא היה אלא אירוע תעמולה של צפון קוריאה. בעבר, ועדה פרלמנטרית פינית, קבוצת הידידות הפינית-קוריאנית הופקדה על היחסים. הוועדה ביקרה במדינה בשנת 1997 כדי להשתתף בחגיגות יום השמש וספגה ביקורת על התמיכה במשטר. סגן נשיא הוועדה, 'Matti Vähänäkki'[דרוש תעתוק] ‏ (SDP), רמז כי הדיווחים על הרעב ההמוני בקוריאה הצפונית היו מוגזמים. הסיור חרג גם מתקציבו. קים איל-סונג זכה במדליית הפרלמנט של 75 שנה לפינלנד בשנת 1981. בשנת 1982, ביום הולדתו ה-70 של קים השתתף חבר הפרלמנט 'Veikko Saarto' ושר החינוך 'Kalevi Kivistö'[דרוש תעתוק] (שניהם SKDL) למרות כוונת הממשלה לציין את האירוע בצורה נמוכה. פינים העניקו לקים איל-סונג מחווה של איילים ורייג'י. בד כפול הוענק ליום הולדתו ה-80 של קים בשנת 1992. ביום הולדתו ה-80 של קים השתתפו יו"ר מפלגת הפועלים הקומוניסטית - למען השלום והסוציאליזם טימו להדנמקי וחבר הפרלמנט 'Pekka Leppänen'[דרוש תעתוק] ממפלגת הברית השמאלית. מתנות מפינלנד הסתכמו ביותר מסך כל המדינות האחרות בצפון אירופה. לאחר מותו של קים איל-סונג, בתוך שבוע כ-40 איש ביקרו בשגרירות צפון קוריאה בהלסינקי כדי להביע את תנחומם, כולל בכירים בממשלה. כמו כן, לאחר מותו של קים ג'ונג-איל בשנת 2011, חבר הפרלמנט הפיני קאג' טורונן ממפלגת הפינים הורה לפרלמנט לשמור על דקת שתיקה "לזכרו של המנהיג היקר קים ג'ונג-איל", בזמן שחברו במפלגה ג'והו ארולה איחל לקים ג'ונג-און את השגחת האל. שני חברי הפרלמנט הוזמנו לפגישה עם דיפלומטים צפון קוריאניים בהלסינקי וגם הוזמנו לבקר בצפון קוריאה. בעבר צפון קוריאה ביקשה להשפיע רבות על הפוליטיקאים הפינים, אך בשנים האחרונות פחתה ההתלהבות לכך. הסחר הדו-צדדי בין המדינות הוא "כמעט ולא קיים", במיוחד מאז שנות האלפיים, עם עליות מדי פעם. למשל, היבוא הפיני מצפון קוריאה גדל ב-14,000 אחוזים משנת 2010 עד 2011, כאשר המסחר כלל כ-3,000 מכשירי טלוויזיה צפון קוריאניים שהורכבו באזור התעשייה קסונג יחד עם חפצים אחרים. בשנת 2016 יוצאו מוצרים בשווי של 1,500 אירו בלבד מפינלנד לקוריאה הצפונית, בעוד שהיצוא הצפון קוריאני לפינלנד הוערך בקצת יותר מ-6,000 אירו. הייצוא העיקרי של פינלנד לצפון קוריאה היה מנופים וציוד לרפואת שיניים. סחר בעל ערך גבוה יחסית של מנופים בשווי 8,5 מיליון אירו לצפון קוריאה התרחש בשנת 2013. בשנות השבעים ייבאה פינלנד בעיקר אורז מצפון קוריאה. פינלנד הקימה משרד סחר בפיונגיאנג ב-1 באפריל 1974. באותה תקופה היחסים הובלו על ידי 'Metex', ארגון המייצג את האינטרס של תעשיות המתכת הפיניות. סברו שהתעשיות הפיניות יקבלו דחיפה מהיותן נוכחות בצפון קוריאה עוד לפני מדינות מערב אירופה או מדינות קפיטליסטיות אחרות. המשרד תפקד במלואו בשנת 1975. הצוות הפיני השתתף באופן פעיל באירועים חברתיים בבירה מכיוון שניתן היה לפרש אי הופעה כמחאה. במשרד, הצוות היה מודאג ממכשירי האזנה אפשריים שכן היה ידוע שבצפון קוריאנים יש אנשים שיודעים פינית. בשנת 1972 הזמינה צפון קוריאה מכונות נייר ומכונות אחרות מפינלנד תמורת למעלה מ-30 מיליון דולר. הספקים כללו את ראומה-רפולה, אהלסטרום, טמפלה וסטרומברג. באותו זמן ההשקעה נחשבה בטוחה, אך היא נקלעה במהירות לצרות רבות. הציוד נמסר אך התשלום מעולם לא בוצע. קים איל-סונג זיהה גם את טכנולוגיית הכרייה כיבוא פוטנציאלי. בשנות השבעים, פינלנד ביקשה באופן אקטיבי לשלם את החוב ובית משפט לבוררות במוסקבה פסק לטובת הטענות הפיניות. לצפון קוריאה יש עדיין חוב של יותר מ-26 מיליון דולר למדינה הפינית ו-6 מיליון למפעלים פיניים. המדינה הפינית כבר מזמן לא ציפתה להחזר, אך בשנת 2017 צפון קוריאה רמזה שהיא מוכנה למלא את התחייבויותיה. משרד הסחר נותר סגור. פינלנד נוקטת בסנקציות נגד צפון קוריאה בגלל תוכנית הנשק הגרעיני שלה. קים איל-סונג נודע בפינלנד בסוף מלחמת קוריאה. בשנת 1952 פרסמה המפלגה הקומוניסטית בפינלנד ביוגרפיה קצרה עליו בשנתון ובשנת 1958 העניק קים ראיון לקנסאן אוטיסט. ראיון חדש ניתן כאשר משלחת של ליגת הנוער הדמוקרטית בפינלנד ביקרה בצפון קוריאה בשנת 1969. ועדה של סולידריות עם צפון קוריאה הוקמה בשנת 1968. בשנת 1970 התפתחה הוועדה לאיגוד פיני-קוריאני. המשלחת הפינית לפסטיבל העולמי ה-13 של נוער וסטודנטים בשנת 1989 בפיונגיאנג צומצמה מאוד כאשר האיחוד הלאומי של סטודנטים באוניברסיטאות בפינלנד ביטל את ביקורם המתוכנן, וציטט את דבריהם הרשמיים של צפון קוריאה שתמכו בתגובה הסינית האלימה לאירועי כיכר טיין-אן-מן. קיימת עמותת חברות לקידום יחסי פינלנד וצפון קוריאה בפינלנד הנקראת 'Finland–Korea Association'. כמו כן, לצפון קוריאה יש איגוד קוריאה – פינלנד. כמה ארגונים פיניים הוקמו מאז שנות ה-60 וה-70 לחקר אידאולוגיית ג'וצ'ה. ישנם לוחות מאגודות אידאולוגיית ג'וצ' פינים מואסה, ייבסקילה, יואנסו, וטמפרה על מגדל ג'וצ'ה. בשנות ה-70 תורגמו לפינית עד 71 עבודות תעמולה, שפה המדוברת על ידי מעט יחסית אנשים ברחבי העולם, במחיר רב. אלה חולקו לכל מי שהיה בקשר עם השגרירות, עם ארגוני שמאל שונים ואפילו עם סמים. כמה ספרים פרי עטם של סופרים פינים מופצים באופן בולט בצפון קוריאה. ארגון הצדקה הפנטקוסטלי 'Fida International' עבד עם ארגוני בריאות וייצור תפוחי אדמה בצפון קוריאה מאז 1998. משפחה פינית אחת של גולים העובדים עבור פידה מתגוררת בצפון קוריאה. הצלב האדום הפיני פועל גם במדינה, בתחום מניעת נזקי שיטפון ובצורת. סקר פיני מצא כי צפון קוריאה היא המדינה הזרה השנייה הכי פחות רצויה אליה יעברו הפינים אחרי רוסיה. שלוש סוכנויות נסיעות פיניות - אולימפיה, מנדלה טרוול וטרוו אויי - מארגנות טיולי תיירים לקוריאה הצפונית, אף שמשרד החוץ הפיני מזהיר מפני נסיעות מיותרות למדינה. סטודנטים מצפון קוריאה ביקשו ללמוד בפינלנד, אך משרד החוץ הפיני סירב לכניסתם, אם כי קבוצה קטנה של סטודנטים לרפואת שיניים הייתה בסיור לימודי. מדיה וקבצים בנושא יחסי פינלנד – קוריאה הצפונית בוויקישיתוף "North Korea owes Finland millions in decades-old debt". Yle News. 29 באפריל 2017. נבדק ב-29 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה)"North Korea owes Finland millions in decades-old debt". Yle News. 29 April 2017. Retrieved 29 April 2017. Ykkösaamu 2017, 23:00. Nieminen, Tommi (25 בפברואר 2007). "Pohjois-Korea jätti Suomelle nootin". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Pekkarinen 2013, p. 50. "Entering Finland and travelling abroad: North Korea". Ministry for Foreign Affairs of Finland. נבדק ב-14 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Wertz, Oh & Kim 2016, p. 8. Hämäläinen, Unto (13 במרץ 1994). "Pohjois-Korean johtaja lähetti poikansa lähettilääksi Suomeen Kim Pyong Il jättää valtuuskirjansa Ahtisaarelle". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Ykkösaamu 2017, 24:00. Turkki, Kirsi (18 במרץ 2018). "CMI:n Tuija Talvitie Pohjois-Korea-kokouksesta: 'Mielenkiintoista nähdä, onko kyseessä suuri show vai halu ratkaista ydinaseongelmaa'". Aamulehti. נבדק ב-18 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) "TP-UTVA:ssa esillä Pohjois-Korean tilanne, Yhdysvallat, Suomen ja Ruotsin välinen yhteistyö sekä Puolustusvoimien viestikoekeskusta koskeva tietovuoto" (בפינית). Ministry for Foreign Affairs of Finland. 19 בדצמבר 2017. נבדק ב-19 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Kim 2003, p. xxii. Korhonen, Kristiina; Kettunen, Erja (2006). "Pohjoismaiset investoinnit Itä-Aasian tiikeritalouksissa: Kohdemaina Singapore, Hongkong, Etelä-Korea ja Taiwan" (PDF). Helsingin Kauppakorkeakoulun Julkaisuja (בפינית): 79. ISBN 978-952-488-041-1. Kauhanen, Anna-Liina (31 במרץ 2000). "3 x Pohjois-Korea". Ylioppilaslehti (בפינית). נבדק ב-14 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Suomen diplomaattiset suhteet ulkovaltoihin 1918–1996. Ulkoasiainministeriön julkaisuja (בפינית). Helsinki: Ministry for Foreign Affairs of Finland. 1997. p. 65. ISBN 951-724-118-6. "Presidentti Kim Il Sung ja suomalaiset" (בפינית). Finland–Korea Association. נבדק ב-2017-05-15. Pekkarinen 2013, p. 53. Kim 1995, p. 23. Mölsä, Jouni (11 באפריל 1991). "Irakilainen diplomaatti karkotettiin ei-toivottuna henkilönä". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Diplomaatti: Pohjois-Korea kaupitellut pornoa Suomessa". Helsingin Sanomat (בפינית). 11 ביולי 2003. נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Lapintie, Pyry (17 בפברואר 2007). "Väkivaltaiset korealaiskuriirit poistettiin junasta Kouvolassa". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Parjanen, Matti (26 בינואר 2012). "Muumiaatetta Pohjois-Koreaan". Aikalainen (בפינית). נבדק ב-23 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה)Parjanen, Matti (26 January 2012). "Muumiaatetta Pohjois-Koreaan". Aikalainen (in Finnish). Retrieved 23 August 2019. Passi, Minna (9 במאי 2010). "Suomesta yritetty hankkia tekniikkaa joukkotuhoaseisiin". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Salolainen 1973, p. 10. Seppinen, Jukka (2011). Suomettumisen syövereissä (בפינית). Jyväskylä: Docendo. p. 64. ISBN 978-951-0-38127-4. Tiilikainen, Teppo (21 באפריל 1997). "Pohjois-Koreasta palanneet kansanedustajat: Nälänhätää liioiteltu". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Hautamäki, Jaakko (8 במאי 1997). "Eduskunnan retki Pohjois-Koreaan ylitti budjettinsa 32000 markalla". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Pyykkönen, Anna Leena (28 באפריל 1992). "Politiikkaa lyhyesti: Kim Il Sung sai poppanan". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Pettersson, Maria (3 ביולי 2009). "Pohjois-Korea: Cityn kesäterveiset kommunismin teemapuistosta". City (בפינית). נבדק ב-15 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Karvonen, Pekka (15 ביולי 1994). "Nelisenkymmentä on ottanut osaa Pohjois-Korean suruun Helsingissä". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה)Karvonen, Pekka (15 July 1994). "Nelisenkymmentä on ottanut osaa Pohjois-Korean suruun Helsingissä". Helsingin Sanomat (in Finnish). Retrieved 13 May 2017. Rantanen, Miska (21 באפריל 2012). "Eduskunnan perussuomalaisten koottuja ulostuloja". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Perussuomalaisten ylistyspuheet toivat kutsun Pohjois-Koreaan". Helsingin Sanomat (בפינית). 14 במרץ 2012. נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Tervo, Matti (12 באפריל 2011). "Ostaisinko vaihteeksi pohjoiskorealaista?" (בפינית). Ministry for Foreign Affairs of Finland. נבדק ב-19 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Pekkarinen 2013, pp. 50–52. Pekkarinen 2013, p. 52. Virtanen 1977, p. 40. Väyrynen 1976, p. 52. Kim 1986b, p. 400. Keisalo 1989, pp. 51–52. "Pohjois-Korealla ystävyysseura Suomessa". Iltalehti (בפינית). 23 בינואר 2016. pp. 12–13. ISSN 0355-5461. {{cite news}}: (עזרה) Jakobson 1994, p. 24. Mäkeläinen, Mika (26 באפריל 2017). "Pohjois-Korea on valmis puhumaan 40 vuotta vanhasta velasta Suomelle – Ylen erikoishaastattelu Pjongjangissa". Yle Uutiset (בפינית). נבדק ב-29 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) Pajari, Katariina (8 במאי 2017). "Pohjois-Korean ainoa suomalaisperhe auttaa paikallisia viljelemään perunaa: Tällaista on joensuulaisten pitkästen elämä suljetussa diktatuurissa". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Tervo, Matti (3 במאי 2011). "Pohjois-Korean näkymätön nälkä". Maailma.net (בפינית). Finnish OneWorld association. נבדק ב-19 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Suomen Punainen Risti/ Pohjois-Korea" (בפינית). Ministry for Foreign Affairs of Finland. 16 באוגוסט 2017. נבדק ב-19 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Venäjälle ei haluta muuttaa". Karjalainen (בפינית). 17 ביוני 2012. נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Halminen, Laura (9 באפריל 2013). "Suomesta pääsee yhä matkalle Pohjois-Koreaan". Helsingin Sanomat (בפינית). נבדק ב-13 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Pohjois-Korea: matkustustiedote" (בפינית). Ministry for Foreign Affairs of Finland. 27 בדצמבר 2018. נבדק ב-19 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Toimela & Aalto 2017, p. 40. Toimela & Aalto 2017, p. 141.