laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ביסמרק (דקוטה הצפונית)

ביסמרק (באנגלית: Bismarck) היא עיר הבירה של מדינת דקוטה הצפונית שבארצות הברית, וכן בירת מחוז בורליי. העיר נמצאת על גדת נהר מיזורי, מול העיר מנדאן שבעברו השני. שתי הערים הן גוש מטרופוליטני אחד. העיר נקראת על שמו של קנצלר גרמניה הראשון אוטו פון ביסמרק. בקרבת העיר נמצא שדה התעופה המוניציפלי ביסמרק. במשך אלפי שנים סביבת ביסמרק הייתה מיושבת על ידי עמים אינדיאנים. משלחת לואיס וקלארק, משלחת חקר אירופאית, עברה בסביבת העיר בתחילת המאה ה-19. ההתיישבות האירופאית הראשונה הוקמה בשנת 1872. פתיחת קווי רכבת וגילוי זהב פיתחו רבות את העיר. בשנת 1883 ביסמרק הפכה לבירת טריטוריית דקוטה, ובשנת 1889, עם צירוף דקוטה הצפונית לאיחוד, ביסמרק הפכה לבירת המדינה החדשה. ביסמרק ממוקמת באמצע המישורים הגדולים, בין המרכזים הגאוגרפיים של ארצות הברית וקנדה. האקלים של ביסמרק מאופיין בחורפים קרים, סוערים, מעט מושלגים ובקיצים לחים. סופות רעמים מתרחשות באביב ובקיץ, אך חלק גדול משאר ימות השנה יבש. החודש החם ביותר בביסמרק הוא יולי, עם ממוצע יומי של 21 מעלות צלזיוס, עם שוני גדול במעלות בדרך כלל בין היום והלילה. החודש הקר ביותר הוא ינואר, עם ממוצע של - 13.6 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. רוב המשקעים יורדים בין החודשים מאי עד ספטמבר, לעומת זאת המשקעים יחסית דלילים בחודשי החורף. עוצמת השלג בחורף היא בדרך כלל קלה עד בינונית. נכון לשנת 2019 מתגוררים בעיר 73,529 תושבים. בעיר נמצאים 23,185 משקי בית ו-14,444 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 797.4 נפשות לקמ"ר. מוצא התושבים: גרמני - 57.9%, נורווגי - 18.2%, רוסי - 7.7%, אירי - 7.2%, אנגלי - 5.0% ושוודי - 4.3%. מבחינה גזעית, 92.4% מהאוכלוסייה הם לבנים. מדיה וקבצים בנושא ביסמרק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביסמרק (באנגלית) ביסמרק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תל אל-הווא

תל אל־הווא (בערבית: تل الهوى) היא שכונה הנמצאת בדרום־מערב העיר עזה. בגבולה הצפוני של השכונה נמצא מתחם האוניברסיטה האיסלאמית בעזה. כמו כן, נמצאים בשכונה בניין משרד הפנים הפלסטיני ובניין שהיה מפקדת שירות הביטחון המסכל של הרשות הפלסטינית, עד השתלטות חמאס על עזה בשנת 2007. בעקבות ההשתלטות שונה ייעוד המבנה לתחנת משטרה. צמוד למתחם האוניברסיטה האיסלאמית, ממזרח לו, מצוי מתחם גדול של ארגון הסיוע אונר"א, ולידו בית החולים אל-קודס. מאז שנות ה־90 של המאה העשרים התפתחה השכונה ונבנו בה מבני ציבור ובתי מגורים מודרניים. הרחובות בשכונה רחבים, בדרך כלל, בהשוואה לרחובות ברוב שכונות עזה. העיתונאי הבריטי אלן ג'ונסטון הוחזק בשכונה זו כבן ערובה על ידי משפחת דוע'מוש עד לשחרורו. בלילה שבין 28 ו-29 בדצמבר 2008, במסגרת מבצע עופרת יצוקה, הפציץ חיל האוויר הישראלי את מבני האוניברסיטה האיסלאמית וגרם להם נזק רב בטענה כי במקום פותחו ונאגרו אמצעי לחימה. בהמשך המבצע, ב-15 בינואר 2009, בעת שכוחות צה"ל כיתרו את העיר, נפגע מתחם אונר"א משלושה פגזי ארטילריה שגרמו לדליקה במחסני המזון של הסוכנות. צה"ל הודיע כי האש נורתה בעקבות ירי מהמקום על כוח של חטיבת גבעתי שפעל באזור. בסיום המבצע, נמסר על ידי אמצעי תקשורת, כי לשכונה נגרם נזק כבד. ב-9 במרץ 2012 נהרג זוהיר אל-קייסי, מזכ"ל ועדות ההתנגדות העממית ברצועת עזה, בתקיפה שביצע כלי טיס של צה"ל, בעת שנסע במכוניתו בשכונת תל אל-הווא. יחד איתו נהרג מוחמד אחמד אל-חנני, ששוחרר בעסקת שליט. לדברי צה"ל פעולת סיכול ממוקד זו נעשתה בעת שאל-קייסי עסק בתכנון פיגוע נגד ישראל. ב-24 במרץ 2017 נורה למוות בראשו, ליד ביתו בשכונה, פעיל החמאס, מאזן פוקהא, ממשוחררי עסקת שליט. חמאס ייחס את ההתנקשות לישראל. מדיה וקבצים בנושא תל אל-הווא בוויקישיתוף יאסר עוקבי, ‏בכיר בזרוע הצבאית של חמאס חוסל בעזה: "ישראל תשלם מחיר", באתר מעריב אונליין, 25 במרץ 2017 אליאור לוי, 4 יריות לראש, עם משתיק קול: כך חוסל בכיר חמאס, באתר ynet, 25 במרץ 2017
אנגוס מקינון

אנגוס מקינון (באנגלית: Angus McKinnon;‏ 8 בדצמבר 1886 - מאי 1968) היה כדורגלן סקוטי. מקינון נולד בפייזלי שבסקוטלנד והחל את קריירת הנוער שלו במועדון פיטרסהיל, ולאחר מכן היגר דרומה והצטרף למועדון קארליסל יונייטד ששיחק בליגה של לנקשייר. במאי 1908 הוא היגר ללונדון והצטרף למועדון וולוויץ' ארסנל. בתחילת דרכו בארסנל הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים, וערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1 - 4 לברדפורד סיטי ב-12 בדצמבר 1908. באותה עונה הוא השתתף במשחק אחד נוסף בלבד. מקינון הוצב בעמדת הקשר השמאלי, בעיקר כמחליפו של הסקוטי רודי מקאיצ'ריין, ורק ב-1911 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע במקום בן ארצו. מקינון המשיך לשחק בהרכב של ארסנל עד להשעיית המשחקים הרשמיים בעקבות מלחמת העולם הראשונה, למעט שמונה חודשים בין מרץ לנובמבר 1914 שבהם היה פצוע. בתקופה שבה שיחק בארסנל המועדון ירד לליגה השנייה (1913); למרות זאת הוא המשיך לשחק שם גם בתקופת המעבר לאצטדיון הייבורי, והיה חלק מההרכב שהעפיל בחזרה לליגה הראשונה. בזמן המלחמה הוא שירת כנהג בחיל תותחנות השדה המלכותי, וחזר לשחק במועדון (שבינתיים נבחר להצטרף מחדש לליגה הראשונה) עם חידוש משחקי הכדורגל ב-1919. למרות שהיה כבר בן 32 הוא המשיך לשחק עבור ארסנל במשך שתי עונות נוספות, והחל את עונת 1921/1922 כקשר השמאלי הבכיר לפני שהוחלף על ידי טום ויטאקר הצעיר. בקיץ 1922 שוחרר מקינון בהעברה חופשית, לאחר שהשתתף ב-217 משחקים והבקיע ארבעה שערים עבור ארסנל. הוא חתם בצ'רלטון אתלטיק, שיחק שם במשך עונה, ולאחר מכן עבר למועדון ויגאן בורו שבו לא השתתף ולו במשחק ליגה אחד עד לפרישתו ב-1923. לאחר פרישתו הוא הצטרף לניו ברייטון; הוא שהה שם במשך 27 שנים עד ל-1962, ועבד כמאמן כושר או כמאמן. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4) אנגוס מקינון, באתר WorldFootball.net
מרד אסירים

מרד אסירים הוא סוג של מהומות ומחאה חברתית שמתרחשות בבתי סוהר. מרד אסירים נחשב לאירוע חריג בפעילות בית כלא, ומערב פעולות מחאה והתנגדות של קבוצת אסירים נגד הנהלת הכלא, הסוהרים או קבוצות אסירים אחרים בניסיון לשנות מצב או להביע אי שביעות רצון. מרד אסירים יכול לכלול פעילויות לא-אלימות כמו שביתת רעב, אי התייצבות לעבודה או לפעילויות אחרות במסגרת בית הסוהר, סירוב להתייצב לספירה; אך גם פעילויות אלימות וניסיונות להימלט מבית הסוהר. בתקופת השואה ובמחנות הריכוז של גרמניה הנאצית התרחשו מספר מקרים של מרידות אסירים, לעיתים של שבויים (בעיקר בריטים), לעיתים של אסירים קומוניסטים או יהודים. ב-2 באוגוסט 1943 התרחש מרד במחנה טרבלינקה שהוביל בסופו של דבר לחיסול המחנה. גם במחנה סוביבור התרחשו מספר התקוממויות של האסירים, האחרון באוקטובר-נובמבר 1943. המרד בסוביבור צלח וכ-300 אסירים נמלטו ליער. ב-31 ביולי 1958 נערך מרד אסירים בכלא שאטה, "מרד שאטה". מרד זה, בו נמלטו 66 אסירים ונהרגו שני סוהרים ו-11 אסירים, הביא לטלטלה עזה בשירות בתי הסוהר. טלטלה זו, הובילה לפרישתם של מפקדים בכירים רבים, ובהם נציב בתי הסוהר צבי חרמון. מספר פעמים אורגנו מרידות אסירים על ידי אסירים ביטחוניים בבתי הכלא הישראליים. באוקטובר 2003 הכריזו אסירים ביטחוניים יהודיים על מרד אסירים. ביולי 2004 פרץ מרד אסירים ביטחוניים בכלא גלבוע, בו נפצע קשה קצין שב"ס משמן רותח שהושלך עליו. בנובמבר 2004 פרץ מרד אסירות ביטחוניות בכלא השרון. מקרי מרד אסירים אירעו גם בבתי כלא צבאיים. הבולט שבהם היה מרד של אסירים בכלא שש שפרץ ב-9 באוגוסט 1997. במהלך הסדרה נמלטים מתבצע מרד אסירים. הקליפ של השיר תנו לו צ'אנס של שלישיית מה קשור מציג מרד אסירים. הסרט הבריחה מסוביבור מראה את כל תוכנית התקוממות של אסירי המחנה, עד המרד הגדול, ובריחת האסירים. במהלך הסדרה כתום זה השחור החדש מתבצע מרד אסירות עקב מותה של אסירה בחדר האוכל בזמן מחאה כנגד יחס הסוהרים. יצחק ארד, מרד בגיהנום - סיפור המרידות של אסירי מחנות ההשמדה בלז'ץ, טרבלינקה וסוביבור אני גאנייה, השבוע שבו סאו פאולו בערה, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2006 13 הרוגים במרד כלא שטה: 66 אסירים נמלטו, קול העם, 3 באוגוסט 1958 אפרת וייס, האסירים הביטחוניים היהודים הכריזו על מרד, באתר ynet, 21 באוקטובר 2003 אבי אשכנזי וטל ימין-וולבוביץ', מרד אסירים בכלא גלבוע nrg מעריב, 6 ביולי 2004 רענן בן-צור, אמנה מונא וחברותיה שפכו שמן רותח על סוהרים, באתר ynet, 28 בנובמבר 2004
סומלים

סומלים (בסומלית: Soomaaliyeed; בערבית: الصوماليون) הם קבוצה אתנית השוכנת בקרן אפריקה. רובם המכריע של הסומלים דוברי סומלית, שפה כושית שהיא ענף במשפחת השפות האפרו-אסיאתיות. הסומלים מונים כ-16–20 מיליון והם מתרכזים בעיקר בסומליה (יותר מ-9 מיליון), אתיופיה (4.6 מיליון), קניה (2.4 מיליון) וג'יבוטי (524,000). ישנם סומלים גם בחלקים מסוימים של המזרח התיכון, צפון אמריקה ואירופה. רוב הסומלים הם מוסלמים סונים. ההיסטוריה של סומליה נמשכת עד לאלף ה-5 לפנה"ס, ואף מעבר לכך, עם עדויות ארכאולוגיות של ציורי מערות וקברים עתיקים. בימי קדם העם הסומלי היה מאוד מרכזי בסחר בין קרן אפריקה לשאר העולם העתיק. הסומלים היוו מקור מרכזי לסחר במור ובתבלינים- מוצרים שנחשבו למותרות בעולם העתיק. עם הולדת האסלאם, סוחרים רבים סחרו עם חצי האי ערב והביאו איתם לסומליה את הדת החדשה. המוסלמים שנרדפו בחצי ערב היגרו לסומליה ושם ביססו את האסלאם. מדיה וקבצים בנושא סומלים בוויקישיתוף סומלים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סומלים, דף שער בספרייה הלאומית CIA World Factbook: Somalia, people and Map of the Somalia Ethnic groups (CIA according de Perry-Castañeda Library Map Collection). The first gives 15% non-Somalis and the second 6%. Used 90% of current population of Somalia. CIA World Factbook: Ethopia, people ערך זה הוא קצרמר בנושא קבוצות אתניות ובנושא אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוז המרכז

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה מחוז המרכז הוא אחד משבעת מחוזותיה האדמיניסטרטיביים של מדינת ישראל. שטחו של המחוז 1,293 קילומטר רבוע, והצפיפות בו היא 1,434 איש לקמ"ר. בירת המחוז היא העיר רמלה, והעיר הגדולה במחוז היא ראשון לציון. בית המשפט המחוזי מרכז שוכן בלוד. המחוז כולל ארבע נפות: נפת רמלה נפת השרון נפת פתח תקווה נפת רחובות פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אוכלוסיית המחוז מנתה בסוף שנת 2007, כ-1,730,500 נפש, מתוכם: 1,523,600 יהודים (כ-88%) 141,100 ערבים (כ-8%) 65,800 ללא סיווג דת (כ-4%) אוכלוסיית המחוז מנתה בסוף שנת 2019, כ-2,233,000 נפש, מתוכם: 1,943,400 יהודים (87%) 190,300 ערבים (8.5%) מתוכם: 178,600 מוסלמים ו-11,700 נוצרים 99,100 ללא סיווג דת (4.4%) נתוני אוכלוסייה נכונים לסוף שנת 2023 של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. הערה: נתוני האוכלוסייה נכונים לשנת 2021. ערים בישראל מדיה וקבצים בנושא מחוז המרכז בוויקישיתוף שנתון סטטיסטי לישראל 2008, לוח 2.7, אתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אוכלוסייה - שנתון סטטיסטי לישראל 2020 - מספר 71, באתר www.cbs.gov.il ""8. אוכלוסייה ביישובים ובאזורים סטטיסטיים, לפי דת, סוף 2019"". Central Bureau of Statistics (Israel). יישובים וחלוקות גאוגרפיות אחרות, באתר www.cbs.gov.il שנת הקמתה של מודיעין. מכבים הוקם ב-1985 ורעות ב-1987. שנת הכרזת מודיעין כעיר. איחוד היישובים התבצע בשנת 2003. שנת הכרזת יהוד כעיר. איחוד הרשויות התבצע ב-2003.
קינגסלי

קינגסלי (Kingsley) הוא שמם של מספר יישובים וכן שם פרטי ושם משפחה האם התכוונתם ל... בן קינגסלי – שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון בריטי גרשון קינגסלי – יוצר מוזיקה יהודי-אמריקאי מרי קינגסלי – סופרת וחוקרת בריטית צ'ארלס קינגסלי – כומר וסופר אנגלי אישים ששמם הפרטי הוא קינגסלי
נציבות קבילות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי

נציבות קבילות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי היא יחידה הפועלת במסגרת משרד הבריאות, ותפקידה לברר תלונות של הציבור על קופות חולים ונותני שירותים מטעמן, בהתאם לחוק ביטוח בריאות ממלכתי. הנציבות הוקמה בשנת 1995, בהתאם לפרק ט' בחוק ביטוח בריאות ממלכתי. בראש הנציבות עומד נציב קבילות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי. ראשונה מילאה תפקיד זה ד"ר קרני רובין, פסיכיאטרית בהכשרתה. בשנת 2007 החליפה אותה אתי סממה, שעמדה קודם לכן בראש תחום מעקב ומידע באגף למיון טכנולוגיות רפואיות במשרד הבריאות. החל משנת 2015, עמדה בראש הנציבות הנציבה ד"ר אסתר בן חיים, עורכת דין בהכשרתה. בשנת 2018 היא עברה לנהל את נציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה, ומשנת 2019 עומדת בראש הנציבות עו"ד נילי חיון דיקמן. כל מבוטח שסבור שזכויותיו לפי החוק הופרו, זכאי לפנות בתלונה אל נציבות הקבילות, וזו, לאחר שהיא מקבלת את עמדת הקופה, פוסקת האם הקבילה מוצדקת אם לאו. חשיבותה של הנציבות גברה בעקבות תיקון לחוק ב-2007, בו נקבע שבמקרה שבו מסרבת קופת חולים לפעול על פי הוראת הנציבה ולממן טיפול, רשאי המבוטח לשלם בעצמו את הטיפול ולקבל החזר ישירות ממשרד הבריאות. במסגרת תפקידה מתחה נציבת הקבילות אתי סממה בהזדמנויות אחדות ביקורת על קופות-החולים לגבי הדרך שבה הן מיישמות את הוראות החוק. כך למשל, באוקטובר 2007 תקפה את נוהלי שירותי בריאות כללית בנושא הסעת חולי דיאליזה לטיפולים רפואיים. ביוני 2008 קבעה סממה כי קופת חולים מאוחדת מונעת בניגוד לחוק תרופות שנועדו למנוע זיהומים הנגרמים מכימותרפיה, מעשרות ממבוטחיה שחולים בסרטן, אף שהן כלולות בסל הבריאות, ותוך סיכון חיי מבוטחים. סממה הוסיפה כי גם במקרים שבהם הקופה מאשרת את התרופה, היא עושה זאת לאחר הכבדה ממשית על מבוטחיה. החל משנת 2016 החלה הנציבות החלה לקיים כנסי הסברה שנתיים, הסוקרים את אופי והיקף הטיפול בקבילות שטופלו על ידי הנציבות במהלך השנה שחלפה, וזאת בהתאם לדו"ח השנתי המתפרסם על פעילות הנציבות. הכנס האחרון התקיים ב-29 בנובמבר 2016 במתחם "נא לגעת" בנמל יפו. נציבות קבילות הציבור לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, באתר משרד הבריאות פניות ציבור של חולי דיאליזה בנושא הסעות לטיפולים, באתר "נגישות ישראל", 30 באוקטובר 2007 רן רזניק, משרד הבריאות: קופ"ח מאוחדת מונעת תרופות מחולי סרטן ומסכנת חייהם, באתר הארץ, 24 ביוני 2008
פוליאוריתן

פוליאוּרֶתן (Polyurethane) הוא פולימר נפוץ המורכב משרשרות של יחידות אורגניות הקשורות בקשרים אוריתניים (קשר הידרוקסיל-איזוציאנט). מולקולות הפוליאורתן נוצרות מהתרכבות של מולקולה (מונומר) המכילה לפחות שתי קבוצות איזוציאנט עם מולקולה אחרת המכילה לפחות שתי קבוצות הידרוקסיל (כוהל) (תהליך פילמור). תהליך ההתרכבות מתרחש בנוכחות זרז (קטליסט). תרכובות פוליאורתן משמשות לייצור מגוון גדול של מוצרים. ניתן להרכיב את הפוליאורתן במשרע רחב של תכונות פיזיקליות (ביניהן צפיפות, קושי, מוליכות תרמית וכו'). כמה מהיישומים הנפוצים הם: מוצרים מוקצפים גמישים בעלי צפיפות נמוכה המשמשים בתעשיית הריפוד, אריזה ומזרנים. מוצרים מוקצפים קשיחים בצפיפות נמוכה המשמשים לבידוד תרמי. פוליאורתן מוקצף עשוי להגיע למוליכות תרמית נמוכה עד כדי 0.018W/mK, ובכך הוא מהווה את חומר הבידוד התרמי הטוב ביותר (פרט לוואקום). זהו חומר קצף הבידוד העיקרי במקררים ביתיים ומסחריים, בתי קירור, דוודים וקולטים לחימום מים וכו'. מוצרים מוקצפים חצי-גמישים בעלי צפיפות נמוכה עד בינונית המשמשים לייצור מוצרים סופגי אנרגיה כדוגמת פגושים ואריזות. חומרים מוקצפים או קומפקטיים קשיחים, בעלי קרום חיצוני צפוף, המשמשים לייצור חלקים מבניים ומארזים כדוגמת משענות היד בכיסאות משרדיים. מוצרים קומפקטיים גמישים בעלי צפיפות גבוהה המשמשים לאיטום, ייצור ידני של תבניות אלסטיות ועוד. דבקים לייצור רכיבים רב שכבתיים ומשטחים סופגי אנרגיה. בתעשיית הרכב - לוחות מרכב דגם מכונית הספורט הבריטית ה-רליאנט Scimitar SS1 היו עשויים פוליאוריתן או זכוכית מחוזקת פוליאסטר, מצוידת על מסגרת חצי שטח המארז רוב מוצרי הפוליאורתן מיוצרים על ידי תגובה בין שני רכיבים המסופקים בנפרד, אך ישנם גם מוצרים המבוססים על פוליאורתן חד-רכיבי כגון דבקים וקצף לקיבוע/מילוי, הארוזים לרוב במיכל מדוחס. את הפוליאורתן המציא ב-1937 אוטו באייר, במסגרת עבודתו בחברת אי גה פארבן. בשנות ה-50 וה-60 הוגש בממוצע כל יום פטנט חדש הקשור לפוליאורתן. שִׁתְנָן ויסקו פוליטורה (פולימר אוריתני המשמש לציפוי רהיטים) פוליאוריתן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "רליאנט Scimitar SS1" - מפרט ומידות classicandperformancecar.com/reliant/scimitar/3665/1984-1990-reliant-scimitar-ss1-sst ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פט פלנגן

ג'ון פטריק "פט" פלנגן (אנגלית: John Patrick "Pat" Flanagan;‏ 1891 בפרסטון - 31 באוגוסט 1917) היה כדורגלן אנגלי. פלנגן היה חלוץ שני שהחל את קריירת הנוער שלו בסטורברידג', ב-1908 הצטרף לנוריץ' סיטי, וכעבור שנה עבר לפולהאם. הוא לא הרבה לשחק בפולהאם, ובדצמבר 1910 הצטרף למועדון וולוויץ' ארסנל, שבדומה לפולהאם היה בבעלותו של הנרי נוריס. פלנגן ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 בפברואר 1911, ובמשך העונות הבאות הוא שיחק במרבית העמדות הקדמיות במערך המשחק של ארסנל. באותה תקופה נאבק המועדון על מקומו בליגה, כאשר בעונת 1909/1910 הוא מסיים במקום ה-18 ובעונת 1912/1913 במקום ה-20, וכתוצאה ממיקום זה ירד ליגה; באותה עונה זכה פלנגן בתואר מלך השערים של ארסנל ביחד עם צ'ארלס לואיס. פלנגן הסתגל במהירות לסגנון המשחק של הליגה השנייה, ובעונת 1913/1914 הבקיע 12 שערי ליגה ושער אחד בגביע ה-FA, בעונה שהייתה הראשונה בתולדות המועדון באצטדיון הייבורי. אולם, פלנגן איבד את מקומו בהרכב בסוף עונת 1914/1915, ובמשך שתי העונות הבאות לא שיחק הרבה. ב-1917 הוא החליט לפרוש בעקבות פציעה. בסך הכל הוא הבקיע 28 שערים ב-121 משחקי ליגה וגביע במדי ארסנל. ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
מחלף עין הקורא

מחלף עין הקורא הוא מפגשם של כביש 431, כביש 42, כביש 4311 ושדרות תש"ח בראשון לציון. המחלף משמש כחיבור בין כביש 4 מצפון לבין כביש 431 למזרח, כיציאה דרומית מראשון לציון וכאחת היציאות הצפוניות של רחובות, נס-ציונה ויבנה. כמו כן המחלף מהווה את הכניסה היחידה לאזורי התעשייה מעוין שורק ופלמחים. נקרא על שם מקומו המשוער (והשגוי כנראה) של המעיין הנזכר בתנ"ך: ".. עַל כֵּן קָרָא שְׁמָהּ עֵין הַקּוֹרֵא אֲשֶׁר בַּלֶּחִי עַד הַיּוֹם הַזֶּה" (ספר שופטים, פרק ט"ו, פסוק י"ט). המחלף מורכב משלושה תתי מחלפים המאפשרים גישה מכל כיוון לכל כיוון. תת-מחלף אחד הוא מחלף ערימה חלקי בעל שלושה מפלסים המאפשר גישה ישירה מכביש 42 מצפון לכביש 431 למזרח ולהפך. תת-מחלף שני הוא מחלף יהלום המחבר בין כביש 42 לכביש 4311 ושדרות תש"ח ותת מחלף שלישי גם הוא מחלף יהלום המחבר בין כביש 431 לכביש 4311. המחלף מחובר באמצעות מערכת דרכי שירות למחלף ראשונים במזרח ומחלפים ראשון דרום וקריית ראשון במערב. עד תחילת העבודות להקמת המחלף היה במקום צומת רגיל בעל ארבעה כיוונים שחיבר בין כביש 431 הישן, כביש 42 וכביש 4311[דרוש מקור]. עם תחילת העבודות בשנת 2006 כביש 42 הוסט מערבה והצומת פוצל לשני צמתי T על ידי סגירת כביש 431 הישן לתנועה ויצירת חיבור עם שדרות תש"ח מצפון לצומת המקורי[דרוש מקור]. בהמשך הוסט כביש 42 לתוואי המקורי על גבי שני גשרים חדשים וגם כביש 4311 הוסט צפונה כך ששוב נוצר צומת עם ארבעה כיוונים בין כביש 42, כביש 4311 ושדרות תש"ח, כ-500 מטרים מצפון לצומת המקורי[דרוש מקור]. עם פתיחת חלקו המערבי של כביש 431 ב-11 בנובמבר 2008 נפתחו כל הכניסות והיציאות מכביש 431[דרוש מקור]. למרות זאת, הרמפות המחברות בין כביש 42 לבין גשר שדרות תש"ח / כביש 4311 טרם הושלמו ובמקום היה קיים צומת זמני בין כביש 42 לכביש 4311[דרוש מקור]. ב-29 ביוני 2009, נפתח חלקו השני של המחלף שחיבר בין שדרות תש"ח לכביש 431, כביש 42 וכביש 4311[דרוש מקור]. מחלף עין הקורא; ברקע ראשון לציון, ספטמבר 2021 מחלף עין הקורא, מבט מלמעלה, ספטמבר 2021 מדיה וקבצים בנושא מחלף עין הקורא בוויקישיתוף ישראל רוזנסון, שמשון ב"ראשון לציון" מניין? על זיהויה המיוחד במינו של "עין הקורא"
כוכב הודו (סמל)

הודו הבריטית (אשר נודעה גם בשם האימפריה ההודית) הניפה מספר דגלים אשר שילבו את דגל הממלכה המאוחדת כדגלה. דגל כוכב הודו היה הדגל אשר היה בשימוש רשמי כדגל האימפריה. הדגל היה דגל הממלכה המאוחדת המושחת בכוכב הודו או נס אדום או כחול אשר הושחתו גם כן בכוכב. בעוד שהנס הכחול שימש למטרות צבאיות וימיות, שימש הנס האדום ליצוגה של הודו במרבית האירועים הבינלאומיים. הסמל כוכב הודו היה כוכב וסביבו המילים "אור גן-העדן מדריכנו" (אנגלית: Heaven's light our guide), סיסמתו של מסדר כוכב הודו, סביבו ושימש כסיכה ההרלדית של המסדר. דגל כוכב הודו הוחלף בטירנגה (הטריקולור ההודי) לאחר קבלת עצמאותה של הודו מהממלכה המאוחדת ב-15 באוגוסט 1947. דגל כוכב הודו באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו ובנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קדם-זימאים

קדם-זימאים או קדם-זימיים (שם מדעי: Prosobranchia) היא קבוצה במחלקת החלזונות שבעבר סווגה כתת-מחלקה. כוללת את רוב האורגניזמים המכונים 'חלזונות הים'. פירוש שמה הוא 'בעלי זימים הקבועים בקדמת הגוף'. קבוצה זו כוללת את עיקר החלזונות החיים בבית גידול מימי, וכוללת עם זאת מספר מינים החיים ביבשה. מרבית המינים חיים במקווי מים מלוחים כגון ימים ואוקיינוסים. המאפיין הפיזיולוגי של הקדם-זימאים הוא מיקום הזימים, חלל-הגלימה ופי הטבעת בחזית הלב. מרבית המינים הם חד-זוויגים. רוב המינים של משפחה זו הם בעלי קונכייה חיצונית וקשיחה. זאת בהשוואה לתת-מחלקת אחור-זימאים, הכוללת את חשופיות הים, בהם הזימים קבועים בחלקו האחורי של הגוף, ולרוב הקונכייה היא פנימית ורכה. על פי החלוקה הסיסטמטית העדכנית, תת-מחלקה זו פוצלה, שכן הוכח שהיא פוליפילטית – כלומר, מוצאה אינו אחיד. הטקסונים שנכללו בה מופיעים כיום תחת הסדרות Archaeogastropoda (חלזונות קדומים), Mesogastropoda (חלזונות ביניים) ו-Neogastropoda (חלזונות חדשים). סדרות אלו נכללות בענף חלזונות עילאיים אף על פי כן, ברוב המקורות הכתובים מופיעה תת-מחלקה על-פי החלוקה הישנה. צלחיתיים – משפחה שמיניה אופייניים לאזור הכרית. היא כוללת את הסוג צלחית. חופיתיים – משפחה שמיניה אופייניים לאזור הכרית, ומסוגלים להתקיים גם במקומות יבשים באופן יחסי. המינים חופית חוורת וחופית מנוקדת מאפיינים את טבלת הגידוד של חופי הים התיכון. מגדלוניים – משפחה בה חלזונות דמויי-מגדל, צורה חיצונית בולטת לעין שהיא תוצאה של קונכייה בעלת יותר מ-10 פיתולים, שפתחה קטן יחסית לאורכה. סטרומבוסיים – במשפחה זו חלזונות בעלי קונכייה עם שפה חיצונית רחבה. לרוב מיני משפחה זו הם שוכני קרקע בתחום התת-כרית. מקדחיים – משפחת חלזונות שצורת קונכייתם היא כשל קונוס מוארך. עגלוליים – משפחת חלזונות עם קונכייה מגדלית-כדורית וסוגר גירני החיים ביבשה. כוללים בין השאר את הסוגים עגלול ואנולריה. קדם-זימאים, באתר ITIS (באנגלית) קדם-זימאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קדם-זימאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לב פישלזון, אלכסנדר ברש, זאידה צנציפר, (1983). חלזונות. החי והצומח של ארץ ישראל כרך 4, עמודים (68–76), (184–191) הוצאת משרד הביטחון, תל אביב. אתר 'אקו-אושן' 'אתרי דפני'
החשוד העיקרי

האם התכוונתם ל... החשוד העיקרי (סדרת טלוויזיה) – סדרת משטרה בריטית בכיכובה של הלן מירן החשוד העיקרי (סרט תיעודי) – סרט תיעודי בבימויו של יקי יושע העוסק בדמותו של אליק רון
דאם (להקה)

דאם (בערבית: دام, באנגלית: DAM) הוא הרכב היפ-הופ פלסטיני. חברי ההרכב הם האחים תאמר וסוהיל נפאר ומחמוד ג'ררי, המתגוררים בלוד. הם שרים בעיקר בערבית, אך גם בעברית ובאנגלית. המילים שלהם עוסקות בקשיים של חיים בעיר מעורבת, בזכויות נשים, בסכסוך הישראלי-פלסטיני, במאבק לחופש ובשוויון. לשם ההרכב יש שלושה פירושים בשלוש שפות: בערבית זהו פועל של המילה "נצח" (دام), באנגלית השם מציין ראשי תיבות שפירושו הראפרים הערבים ("Da Arab MCs"), ובעברית משמעותו דם - נוזל הגוף. הלהקה החלה להופיע בסוף שנות ה-90. תאמר ואחיו סוהיל מופיעים יחד משנת 1998. מוחמד ח'ררי, שהיה בקשר עם סוהיל, הצטרף אליהם, וכך ב-1999 הוקם ההרכב. בשנת 2001 שוחרר לאינטרנט השיר "מין ארהאבי?" ("מי הטרוריסט") אשר מאשים את ישראל בטרור כנגד הפלסטינים, מצדיק את פעולות הטרור הפלסטיניות באינתיפאדה הראשונה במדיניות הכיבוש הישראלית, ואף משווה את ישראל לנאצים. כאשר נשאלו מדוע הם מזדהים כפלסטינים למרות שהם גרים בלוד, השיבו: "בשבילנו לוד הייתה עוד לפני ישראל, והייתה פלסטינית לגמרי. אם מחר צרפת תכבוש את ישראל, אתה תקרא לעצמך צרפתי? I don't think so...." הלהיט שלהם "מי הטרוריסט?" הורד מהאינטרנט יותר ממיליון פעם, והאלבום שלהם זכה בדירוג של ארבעה כוכבים מטיים מגזין. השיר "נע'ייר בוכרה" ("לשנות את המחר"), מתוך האלבום "אידה" משמש שיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "עבודה ערבית". כמו כן הלחינו חברי ההרכב את מוזיקת הרקע של הסדרה. ב-2014 הלהקה התארחה בתוכנית האינטרנטית המוזיקלית Juice Rap News בפרק אשר עסק בסכסוך במזרח התיכון ושודר ב-RT, הפרק גרר אחריו ביקורת קשה מצד ארגונים יהודים, בפרק קראה הלהקה לצופים להחרים את ישראל. מדיה וקבצים בנושא דאם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאם באררכיון האינטרנט דאם, ברשת החברתית פייסבוק דאם, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) דאם, באתר AllMusic (באנגלית) דאם, באתר MusicBrainz (באנגלית) דאם, באתר Discogs (באנגלית) דאם, באתר Songkick (באנגלית) אילה בלופולסקי, עכבר העיר אונליין, תאמר נאפר: "יש לנו מה לתת, גם אם הכיבוש ייגמר", באתר הארץ, 17 במאי 2012 בן שלו, הרכב ההיפ־הופ “DAM” רוצה להגיע לירח, באתר הארץ, 21 בנובמבר 2012 דפנה לוי, ראיון אישי עם תאמר נפאר מלהקת ״דם״ בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, 11 באוגוסט 2023 DAM חם, באתר ynet, 20 בדצמבר 2006 "הציבור הישראלי מנותק", 28 בנובמבר 2007, MOOMA https://www.youtube.com/watch?v=k81p2LCj_cs