פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון

טקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון או בקיצור פרסי בחירת הילדים, ידוע גם כפרסי הבלימפ הכתום (באנגלית: Nickelodeon Kids' Choice Awards או בקיצור Kids' Choice Awards, ידוע גם כ-KCAs), הוא טקס פרסים אמריקאי הנערך מדי שנה ומשודר בערוץ ניקלודיאון, במהלכו מוענקים פרסים להישגים הגדולים ביותר של השנה החולפת בתחומים טלוויזיה, קולנוע, מוזיקה וספורט. צופי ניקלודיאון, שמורכבים בעיקר מקהל הילדים, הם שמצביעים ובוחרים את הזוכים בתחומים השונים, והזוכה בטקס מקבל פסלון כתום בצורת ספינת אוויר (בלימפ), שהייתה לוגו הערוץ במשך רוב התקופה שבין השנים 1984–2009, והוא אף משמש כגלילור (חלול במרכז) בשנת 2024 נפתחה לראשונה קטגוריה ישראלית בתחרות. השטיח האדום של הטקס הוא למעשה שטיח כתום, צבע המזוהה עם הערוץ ניקלודיאון. במסגרת הטקס מופיעים ידוענים בתור אורחים ומגישים את הקטגוריות השונות, ובנוסף מתבצעים קטעי מעבר קומיים על ידי מנחה/מנחי הטקס ולעיתים על ידי ידוענים נוספים, וכן מספר קטעים מוזיקליים. כבר מהטקס הראשון נכנס השימוש בסליים, שעד מהרה הפך לסימן היכר המזוהה עמו, ומופיע בטקס בתדירות שנתית; הסליים הוא חומר צמיגי שהשימוש בו הופיע לראשונה בתוכנית בערוץ ניקלודיאון[דרוש מקור], שם תפקידו היה השפלה קומית. הסליים מיועד להישפך על הידוענים, ובמהלך הטקס אותו ידוען יכול ויכול שלא לדעת על הסליים העומד להישפך עליו - על הבמה או מחוצה לה - כאשר ההתלכלכות בסליים, בניגוד לקונספט המקורי נחשבת לכבוד, ומסיבה זו לא כל הידוענים מכוסים בו בסוף הטקס. מי שעוד מתלכלך בסליים במהלך הטקס הוא המנחה, וכמעט תמיד מתיזים אותו גם אל עבר הקהל. הסדרה בובספוג מכנסמרובע זכתה במספר הפעמים הרב ביותר עם 13 פרסים. הידוען עם הכי הרבה זכיות במהלך שנות שידורי הטקס הוא ויל סמית' עם 11 פרסים, אחריו נמצאים השחקנית והזמרת סלינה גומז עם 10 פרסים, הזמרת והשחקנית מיילי סיירוס והשחקנית אמנדה ביינס עם 7 פרסים, הזמרת בריטני ספירס עם 5 פרסים, הזמרים הילרי דאף וג'סטין ביבר עם 4 פרסים, הכוכב רוס לינץ' והלהקה ואן דיירקשן והזמרים דרייק בל, טיילור סוויפט ואריאנה גרנדה עם 3 פרסים. השחקנית והקומיקאית וופי גולדברג היא האדם היחיד אשר זכה בפרס בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ונמנה בין זוכי אוסקר, אמי, גראמי וטוני - ארבעת הטקסים היוקרתיים ביותר של תעשיית הבידור והתרבות הפופולרית בארצות הברית. האישיות שהנחתה את הטקס הכי הרבה פעמים היא האומנית והקומיקאית רוזי אודונל (8 פעמים), ואחריה עוקב השחקן הקומי ג'ק בלאק (3 פעמים). הטקס, מבחינה טכנית נחנך עוד בשנת 1986, כאשר שודר טקס פרסים בשם "The Big Ballot", שנקרא על שמם של פתקי ההצבעה (=ballots) באמצעותם הצביעו הצופים; הילדים כתבו על הפתקים את שמות הידוענים הזוכים בעיניהם ושלחו אותם לניקלודיאון, שם נספרו, והזוכים נהגו לשלוח קלטת וידאו עם ברכת תודה אותה שידרו במהלך הטקס. אולם מאחר שהמפיקים של הביג בלוט - אלן גודמן, אלבי הכט ופרד סייברט - חשבו שהוא צריך פלטפורמה יותר גדולה ומרגשת שמו השתנה לטקס פרסי בחירת הילדים, והוא התקיים לראשונה באופן רשמי בשנת 1988. הכט היה זה שבחר את לוגו הפרס מסדרת עיצובים, זאת תחת הבקרה של שני המפיקים האחרים גודמן וסייברט. בשנת 1990 הפך הפסלון לפרס הבלימפ/גלילור הכתום הידוע של ימינו, והשינוי היחיד שנעשה בו עד כה היה שינוי הלוגו המודבק בצדו בטקס של שנת 2010, זאת על מנת שיתאים ללוגו הגופן החדש של הערוץ. כאשר עידן האינטרנט המתחדש נכנס לשימוש רחב בעולם, ההצבעות עברו מהצבעות טלפוניות ומפתקים שנשלחו לניקלודיאון דרך הדואר, ולעיתים מולאו בסניפי פיצה האט ברחבי ארצות הברית, להצבעות באתר הרשמי של ניקלודיאון ברשת, ועד לשנת 2007 גם דרך הודעות טקסט. בשנת 2010 נפתחה אפשרה הצבעה נוספת, הפעם דרך אפליקציה במכשירי האייפון, ואף דרך דפדפן נייד המותאם להצבעה. בשנת 2009 נחנך פרס חדש בטקס הנקרא "פרס העזרה הירוקה הגדולה" אשר מיועד להיות מוענק לידוען האכפתי ביותר בנוגע לחשיבות השמירה על איכות הסביבה וכדור הארץ. הראשון שקיבל את הפרס הוא הידוען לאונרדו דיקפריו. בטקס הבא בשנת 2010 שונה שמו ל"פרס העזרה הגדולה", כמו גם צבעו של פרס הבלימפ מירוק לכסף נוצץ, והוענק לראשונה תחת אותו השם החדש לגברת הראשונה מישל אובמה. ההצבעה לאזרחי קנדה נפתחה באופן חד פעמי בטקס של שנת 2010, זאת בעקבות תחילת שידורי ערוץ ניקלודיאון הקנדי מספר חודשים קודם כן. באותה השנה, הודיע ערוץ ניקלודיאון של אמריקה הלטינית על יציאתו לדרך של טקס פרסי בחירת הילדים המקסיקני הראשון. עוד מדינות בהן משודר הטקס האמריקאי, עם המשכיות (תשדירים מקומיים) או אותו הטקס בהפקה מקורית מקומית מלאה, הן: הממלכה המאוחדת (משנת 1994, הפקה מקומית ב-2007), גרמניה (משנת 1996, הפקה מקומית ב-2007), ברזיל (משנת 2000),אוסטרליה (משנת 2003), שוודיה (משנת 2004), הולנד (בין השנים 2004–2007, למעט 2006), סין (משנת 2005), איטליה (משנת 2006), אינדונזיה (משנת 2008), הפיליפינים (משנת 2008), ארגנטינה (משנת 2011),קולומביה (משנת 2013), הודו (משנת 2013) וישראל (משנת 2022). הטקס משודר בחישוב הכללי ב-15 מדינות. ההכרזה על המועמדים בטקס ופתיחת ההצבעה נעשית בדרך כלל כחודש לפני שידור הטקס, ומתבצעת באתר ניקלודיאון הרשמי. ההצבעה פתוחה לתושבי ארצות הברית בלבד, וניתן להצביע ללא הגבלה בכלל הקטגוריות. הטקס נערך בדרך כלל בתחום ובסביבתה של דרום קליפורניה, והתקיים במקומות כמו שדה התעופה של סנטה מוניקה, אמפיתיאטרון הוליווד בול, אודיטוריום גרנד אולימפיק (נסגר) ואולפני יוניברסל, אולם רוב הטקסים נערכו באולם הספורט פולי פוויליין הממוקם בקמפוס של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. כאשר התקיימו שיפוצים בפוויליין בשנת 2011, הטקס הועבר באופן חד פעמי לאולם ספורט אחר בשם מרכז גלן שנמצא באוניברסיטת דרום קליפורניה, ובשנת 2014 הזמינו מראש את המרכז והטקס חזר לשדר משם, זאת עקב בנייה שהתרחשה בסביבת ההיכל פווילין והקשתה על קיום "השטיח הכתום". בשנת 2015 הטקס נערך באולם ספורט הנקרא הפורום בעיר אינגלווד. השטיח הכתום: בשנת 1990 שודר השטיח הכתום הראשון, אירוע המקדים לטקס ומשודר תמיד לפני תחילתו, והוא מקביל לשטיח האדום בטקסים אחרים. רעיון הצבע הכתום נבע מהעובדה שהצבע מזוהה עם הערוץ ניקלודיאון. במהלך השטיח הכתום הצופים יכולים לצפות בידוענים שהוזמנו לטקס (ובדרך כלל גם מועמדים בו) עושים את דרכם אל השטיח הכתום וצועדים עליו, ומדי שנה נבחר ידוען בעצמו כדי לראיין את הידוענים האחרים. בדומה לשטיחים האדומים המפורסמים האחרים, גם כאן שמים לעיתים דגש על לבושם של המוזמנים בראיונות, והם לרוב מגלים את שמו של המעצב או היכן ניתן להשיג את אותם פרטי לבוש. הטקס: הטקס עצמו כמעט תמיד מלווה בקטע פתיחה קצר, המוצג פעמים רבות על ידי המנחה או המנחים של אותה השנה, וכמעט בכל טקס מוצגים גם קטעים של דמויות מוכרות מסדרות המשודרות בניק, בעיקר כאשר הן זוכות בפרס. את הקטגוריות השונות מגישים הידוענים, אשר רובם מועמדים בטקס לפחות בקטגוריה אחת. במסגרת הטקס מתקיימות בנוסף הופעות מוזיקליות, ולמעט שנה אחת תמיד מתבצעים בו פעלולי סליים, גם הם על ידי הידוענים. בשונה מרוב הטקסים המסורתיים, בטקס פרסי בחירת הילדים נעזרים בפריטים אחרים מאשר מעטפה לשם הכרזה על הזוכה; לעיתים נעשה שימוש בחולצות, בלונים מרחפים, דוגמנים ודבקיות. משך הטקס הוא בממוצע שעה וחצי, ובשידוריו בערוץ ניקלודיאון הישראלי הוא מתקצר, בדרך כלל לכ-50 דקות, בשל חיתוך הפרסומות שמתבצע בעריכה. הסליים הוא רפש ירוק, צמיגי ודביק למדי, והוא היה נוכח עוד מטקס פרסי בחירת הילדים הראשון. הסליים מופיע בנקודות שונות במהלך הטקס ונשפך על ידוענים, לעיתים במפתיע וגם יותר מפעם אחת, וזו נחשבת לזכות ולכבוד. משנת 2002 החלה אליפות העולם בפעלולי סליים, ומלבד הטקס של שנת 2013 - היא התקיימה במסגרת טקס פרסי בחירת הילדים מדי שנה. באליפות לקחו חלק ידוענים נועזים שונים, ביניהם כוכבי ספורט אולימפיים וכוכבי ספורט אתגרי, ואותגרו לעשות פעלולים ייחודים, אשר לעיתים קרובות כללו נחיתה אל תוך הסימן המסחרי, הלוא הוא הרפש הירוק. בין הפעלולים היו נהג אופני BMX שביצע סלטה אחורית כפולה אל תוך מיכל של כ-5000 גלון של סליים ירוק, ואף שבר את שיאו האישי בסלטה אחורית כפולה, ונהג מאנסטר טרק שקפץ עם המשאית שלו מעל לפסלון בלימפ בגודל של כ-15 וחצי מטרים הישר אל תוך בריכה של סליים, פעלול שמנחה הקטע הגדיר כ"פעלול הסליים המסוכן ביותר שנעשה במסגרת אליפות פעלולי הסליים". בין הפעלולנים ניתן למנות, בין היתר, את טוני הוק, ג'ק בלאק, אורלנדו בלום, אייקון, היידי קלום, ויל פרל, אפולו אונו, ג'רי טריינור, ג'קסון ראת'בון, ניקולה פלץ ופול וייט ג'וניור. בנוסף לקטגוריות השנתיות הסטנדרטיות, קיימות 4 קטגוריות אחרות שנחשבות לקטגוריות של כבוד, ואת הזוכים בקטגוריות אלו בוחר הצוות של ניקלודיאון, בניגוד לשאר הקטגוריות בהן צופי ניקלודיאון הם המכריעים. הזוכים בקטגוריות הכבוד אינם מקבלים את הבלימפ הכתום הטיפוסי, אלא בלימפ בצבעי זהב, כסף וירוק/כסף נוצץ. קטגוריות הכבוד הן: היכל התהילה (1991–2000) - בלימפ זהב: הוענק לאלו שההישגים התהילה והפופולריות שלהם מציבה אותם מעל כולם. בתחילה הזוכה נבחר על ידי הילדים. שחקנים, ספורטאים וזמרים, כולם היו ראויים לפרס כאשר היו פתקים עם שמות מועמדים מקטגוריות מרובות. פרס וונאבי (2001–2008) - בלימפ כסף: הוענק לידוענים שמהווים דוגמה אישית או מעוררים השראה בקרב ילדים. הזוכה נקבע עוד בטרם מאורע הטקס וללא הצבעות הבוחרים. הפרס החליף את פרס היכל התהילה, והיחיד שזכה בשני פרסים אלו הוא השחקן ויל סמית'. עזרה ירוקה גדולה (2009–2012) - בלימפ ירוק (2009) וכסף נוצץ (2010–2012): הוענק לאדם שעושה מעל ומעבר על מנת לתרום לשימורו של כדור הארץ ולשיפור איכות הסביבה. פרס מפעל חיים (2014–הווה) - בלימפ זהב: הוענק עד כה למפיק דן שניידר, אשר תרם עבודות רבות למען הערוץ וגרם לילדים צופי הערוץ לצחוק. בשנת 2014 יצא לדרך טקס פרסי בחירת הילדים בספורט, והתקיים בפעם הראשונה בשנה זו ב-7 ביולי בהיכל פולי פוויליין בהנחייתו של שחקן הפוטבול לשעבר מייקל סטרהאן. בדומה לטקס פרסי בחירת הילדים, הטקס מיועד להיערך מדי שנה ולהתעסק אך ורק בעולם הספורט, דבר אשר מבטל את כל הקטגוריות ואיתן המועמדויות הקשורות לספורט בפרסי בחירת הילדים. הטקס השני במספר מיועד להתקיים באותו ההיכל ב-16 ביולי 2015 בהנחייתו של שחקן הפוטבול, ראסל וילסון. פרסי בחירת הנוער מדיה וקבצים בנושא פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון (באנגלית) פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Nickelodeon Kids' Choice Awards, באתר Snipview (באנגלית) Nickelodeon Kids Choice Awards Press Area, באתר Nick KCA Press (באנגלית) מנחי הטקס לאורך השנים, ארכיון (באנגלית) Kids' Choice Awards grow up, ocregister.com/, פורסם ב-30 במרץ 2007 The Nickelodeon logo, designed by Tom Corey & Scott Nash, http://fredalan.org/, ארכיון Nickelodeon Kids' Choice Awards 2010 Press Kit, nickkcapress.com/, פורסם ב-16 בפברואר 2010 Omar Chaparro y Anahí conducirán los Kids' Choice Awards México 2010, informador.com.mx/, פורסם בשנת 2010 KCA Around the World, nickkcapress.com/ How many times can you vote in kids choice awards?, http://www.answers.com/ KCAS MONSTER TRUCK JUMP OVER BLIMP!!! Nickelodeon Introduces 'Kids Choice Sports 2014' Hosted by Michael Strahan, http://tvbythenumbers.zap2it.com/, פורסם ב-13 במרץ 2014 Kids' Choice Sports Awards 2015: Seattle Seahawks Quarterback Russell Wilson to Host, פורסם ב-22 באפריל 2015