laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרקסון

קרקסון (בצרפתית: Carcassonne) היא עיר מבוצרת בחבל אוקסיטניה בדרום־מערב צרפת, בקרבת הגבול עם ספרד. קרקסון ממוקמת על הדרך הקדומה המחברת בין הים התיכון ובין האוקיינוס האטלנטי, במרחק כ-80 קילומטרים מטולוז. ב-1999 התגוררו בעיר 43,950 תושבים. בעיר קתדרלה הבנויה בסגנון גותי, אך היא ידועה בעיקר בזכות ביצוריה המרשימים, הכוללים חומת עיר כפולה ובה משובצים צריחים ומגדלי שמירה. הביצורים שוקמו במאה ה-19 על ידי האדריכל והמשמר הצרפתי אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק. העיר מהווה את אחת התחנות של תעלת מידי. ב-1997 הוכרזה העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון כאתר מורשת עולמית. קיימות עדויות על נוכחות יהודים בעיר עוד במהלך המאה ה-9, כמו גם עדויות שאבותיו היהודים של נוסטרדמוס מוצאם מעיר זו. בהמשך הם גורשו מהעיר מספר פעמים וקיבלו אישור לחזור. בתקופת מלחמת העולם השנייה, האזור היה תחת שליטה של משטר וישי ופליטים יהודים רבים הגיעו לעיר. המצב החמיר לאחר שהאזור נכבש על ידי הנאצים. אלבר גו, כומר מקומי פעל להצלת יהודים ועל פעילתו הוכר כחסיד אומות העולם. חזית קתדרלת סן מישל בקרקסון חומות העיר חומות העיר והמצודה החומה הכפולה ומגדלי שמירה בלילה גרמניה אגנפלדן (גר'), בוואריה, גרמניה (מ־1973) ספרד באיסה, חאאן, ספרד (מ־2012) אסטוניה טאלין, האריו, אסטוניה (מ־2013) מדיה וקבצים בנושא קרקסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרקסון (בצרפתית) קרקסון, ברשת החברתית פייסבוק קרקסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קרקסון, ברשת החברתית אינסטגרם קרקסון, ברשת החברתית LinkedIn קרקסון, סרטונים בערוץ היוטיוב קרקסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קהילת יהודי קארקאסון באתר אנו – מוזיאון העם היהודי קרקסון (צרפת), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בצרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שעונית מרובעת

שעונית מרובעת (שם מדעי: Passiflora quadrangularis) המכונה גם שעונית ענקית או בא'אדי, היא בעלת הפרי הגדול ביותר מבין השעוניות. הצמח מקומי לאזור האמזוניה בברזיל. בעלת עלים חלקים, דמויי לב, אובליים או מחודדים, הפטוטרת נישאת מ-4-6 בלוטות, שורש בעל השפעה נרקוטית, עלים ריחניים, ופרי גדול ומאורך המכיל מספר זרעים משובצים בציפה חמצמצה ואכילה. שעונית זו לעיתים מגודלת בחממות. המיץ משמש למשקאות. מדיה וקבצים בנושא שעונית מרובעת בוויקישיתוף שעונית מרובעת, באתר ITIS (באנגלית) שעונית מרובעת, באתר NCBI (באנגלית) שעונית מרובעת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שעונית מרובעת, באתר Tropicos (באנגלית) שעונית מרובעת, באתר GBIF (באנגלית) שעונית מרובעת, באתר The Plant List (באנגלית) שעונית מרובעת, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שעונית רפואית

שעונית רפואית (שם מדעי: Passiflora incarnata) המכונה מייפופ או שעונית סגולה היא מטפס רב שנתי מהיר צמיחה בעל גבעולים נכרכים או מטפסים, פרחים גדולים ומורכבים, ועלי ואבקנים בולטים. זהו אחד מצמחי השעונית העמידים ביותר לקור. זהו צמח בר נפוץ בדרום ארצות הברית. הגבעולים חלקים או שעירים, ארוכים ונכרכים ובעלי מספר רב של קנוקנות. העלים מנוגדים ובעלי שלוש אונות באורך 6–15 ס"מ. הם בעלי שתי בלוטות מאפיינות בבסיס להב הפטוטרת. הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת כחולים-לבנים. העטרה לבנה וסגולה היא תוספת עדינה בין עלי הכותרת לכותרת הפרח. הפרח הגדול מסודר לרוב בטבעת מסביב לעלי הכותרת והגביע. הם מואבקים על ידי חרקים כגון דבורת עץ, ובעלי אי התאם עצמי. הפרי הבשרני הוא ענבה צהבהבה בגודלה של ביצת תרנגולת. צבעה הירוק משתנה לכתום בהבשלה. הפרי מתוק ואכיל, אך בעל זרעים רבים ולרוב משמש לחיות בר. הפרי אהוב על זחלים של פרפרים מסוימים. באופן מסורתי הצמח בצורתו הטריה או המיובשת שימש כצמח מרפא לטיפול בהתקפי חרדה ונדודי שינה. בצורתו הטחונה שימש באירופה לחליטת תה. גומי לעיסה בעל השפעה מרגיעה מיוצר מהצמח. המייפופ גדלה בבתי גידול מופרעים, אזורים סבוכים, שדות מרעה פרועים, צידי דרכים וליד מסילות רכבת. היא משגשגת במקומות עם הרבה אור שמש, ואינה גדלה במקומות מיוערים היכן שאור השמש נחסם על ידי העצים. פרי באמצע הקיץ האבקה על ידי דבורת עץ מבט מלמעלה פרחים ועלווה פרח המייפופ פרי בתקריב מדיה וקבצים בנושא שעונית רפואית בוויקישיתוף שעונית רפואית, באתר ITIS (באנגלית) שעונית רפואית, באתר NCBI (באנגלית) שעונית רפואית, באתר GBIF (באנגלית) שעונית רפואית, באתר IPNI (באנגלית)
Death Magnetic

Death Magnetic (מאנגלית: מוות מגנטי) הוא האלבום התשיעי של להקת ההבי מטאל האמריקאית מטאליקה. האלבום יצא לאור ב-12 בספטמבר בשנת 2008. זהו אלבומה הראשון של הלהקה שבו משתתף הבאסיסט רוברט טרוחיו, ואלבומה הראשון שהופק על ידי ריק רובין. בתחילת שנת 2004, סולן וגיטריסט מטאליקה ג'יימס הטפילד הודיע שהלהקה מנגנת חומר חדש באולפן, אך לא הזכיר אפשרות של הקלטת אלבום חדש. זמן קצר לאחר מכן, מתופף מטאליקה לארס אולריך חשף שבינואר של אותה השנה הלהקה מתכננת לחזור לאולפן. באוקטובר של אותה השנה הלהקה כבר כתבה והקליטה כ-50 שעות של חומרים, הכוללים מאות ריפים ואקורדים. ב-30 בספטמבר של אותה השנה נחשף ריאיון עם ג'יימס הטפילד שבו נאמר שהלהקה תחזור לאולפן באביב של שנת 2005 ותקליט את אלבומה התשיעי. ב-10 במרץ של שנת 2006 נודע כי הלהקה מתכננת לנצל את ששת החודשים הבאים לכתיבת חומרים חדשים לאלבום, בנוסף לחודשיים שכבר ניצלו לאותה המטרה. ב-20 במאי של אותה השנה חשף הגיטריסט קירק האמט שהלהקה סיימה לכתוב ולהלחין 15 שירים. ב-1 בינואר של שנת 2007 מתופף מטאליקה לארס אולריך הסביר בריאיון למגזין ריבולבר שהלהקה מתכננת ליצור את האלבום החדש כפי שיצרה את האלבומים הקודמים: כתיבת שירים רבים ולאחר מכן הקלטתם באולפן. ב-5 במרץ חשף אולריך שהלהקה הצרה את רשימת השירים הפוטנציאליים מ-25 ל-14, ושהקלטת 14 השירים הללו תחל בשבועות הקרובים. ב-16 ביולי 2008, הטפילד העיר על כותרת האלבום: מוות מגנטי, לפחות השם, התחיל בשבילי כמחווה לאנשים שנפלו לתוך תחום העיסוק שלנו, כמו ליין סטאלי והרבה מהאנשים שמתו, בעיקרון - הקדושים המעונים השונים של הרוק אנד רול. ואז היא התפתח משם, המחשבה על המוות... חלק מהאנשים נמשכים אליו, ממש כמו מגנט, ואנשים אחרים פוחדים ממנו ומתרחקים ממנו. התפישה שכולנו נמות בעתיד מדוברת מדי חלק מן הזמן ולרוב לא מדוברת בכלל - אף אחד לא רוצה להזכיר את זה; זה פיל גדול ולבן באמצע הסלון. אבל כולנו נצטרך להתמודד עם זה בשלב כלשהו. בינואר של שנת 2008, מגזין Stereo Warning דיווח שהוצאת האלבום לאור תדחה עד לספטמבר של אותה השנה. האלבום, שיצירתו הסתיימה ב-10 באוגוסט של שנת 2008, יצא לאור ב-12 בספטמבר 2008, בארצות הברית. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת מטאליקה. מטאליקה ג'יימס הטפילד - גיטרה, שירה קירק האמט - גיטרה, קולות רקע רוברט טרוחיו - גיטרה בס, קולות רקע לארס אולריך - תופים, כלי הקשה מוזיקאים אורחים דייוויד קמפבל - ניצוח אתר האינטרנט הרשמי של Death Magnetic באתר הרשמי של מטאליקה (באנגלית) מידע על האלבום Death Magnetic באתר MusicBrainz מידע על האלבום Death Magnetic באתר AllMusic האלבום Death Magnetic באתר Discogs ביקורת על האלבום באתר Allmusic ביקורות על האלבום באתר Metacritic ביקורת על האלבום באתר Consequence of Sound ביקורת על האלבום באתר Entertainment Weekly ביקורת על האלבום באתר The Guardian ביקורת על האלבום באתר MusicOMH ביקורת על האלבום באתר New Musical Express ביקורת על האלבום באתר Rolling Stone Death Magnetic - Done | Metallica.com, www.metallica.com (באנגלית) ריאיון עם ג'יימס הטפילד באתר Blabbermouth ריאיון עם לארס אולריך באתר Blabbermouth ריאיון עם רוברט טרוחיו באתר Blabbermouth ריאיון עם ג'יימס הטפילד באתר Blabbermouth ריאיון עם להקת מטאליקה באתר Blabbermouth ריאיון עם קירק האמט באתר Blabbermouth ריאיון עם לארס אולריך באתר Blabbermouth ריאיון עם לארס אולריך באתר Blabbermouth ריאיון עם ג'יימס הטפילד באתר Blabbermouth כתבה על דחיית פרסום האלבום באתר Stereo Warning האתר הרשמי של מטאליקה
Summertime

Summertime (בעברית: תקופת הקיץ) היא אריה מתוך האופרה פורגי ובס מאת האחים איירה וג'ורג' גרשווין. ג'ורג' הלחין ואיירה כתב את המילים יחד עם הזוג דובוס ודורותי הייוורד. אריה זו היא המוכרת ביותר מהאופרה, והפכה במהרה לאחד הסטנדרטים המפורסמים ביותר והמנוגנים ביותר בג'אז. Summertime הוא שיר ערש המופיע בכל אחת משלוש המערכות של האופרה. פעמיים על ידי קלרה, ופעם אחת על ידי בס. גרשווין החל להלחין את היצירה בדצמבר 1933 ויש הטוענים שהוא הושפע משיר ערש אוקראיני ששמע בניו יורק, אך השפעת הפולק האפרו-אמריקאי של התקופה ניכרת בסגנון הקטע. יש הרואים בשיר עיבוד לספיריטואל האפרו-אמריקני "Sometimes I Feel Like a Motherless Child". ישנם ביצועים רבים ל-Summertime החל בביצועי ג'אז, דוגמת הדואט של אלה פיצג'ראלד ולואי ארמסטרונג, או הביצוע של רביעיית הג'אז המודרני, וכלה בביצועים של מוזיקה פופולרית ומוזיקת רוק כגון הביצוע של ג'ניס ג'ופלין. מידע על היצירה "Summertime" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Summertime" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Summertime" באתר SecondHandSongs אתר המעיד על כך שידועים לו כ-25 אלף ביצועים לקטע (אורכב 01.09.2008 בארכיון Wayback Machine)
מקום גאומטרי

מקום גאומטרי (בלטינית: Locus; לוקוס) הוא אוסף של כל הנקודות המקיימות תנאי גאומטרי מסוים. בדרך כלל, המקום הגאומטרי הוא עקומה או איחוד של כמה עקומות. בפורמליות:מקום גאומטרי הוא: { ( a , b ) ∈ R × R | φ ( a , b ) } {\displaystyle \{(a,b)\in \mathbb {R} \times \mathbb {R} |\varphi (a,b)\}} . אוסף הנקודות שמרחקיהן מהנקודות A, B שווים זה לזה הוא אנך אמצעי לקטע AB. אוסף הנקודות הנמצאות במרחק שווה משני ישרים נתונים הנחתכים זה עם זה הוא חוצה הזווית שביניהם. חתכי החרוט ניתנים להגדרה גם כמקומות גאומטריים: אוסף הנקודות הנמצאות במרחק קבוע מנקודה נתונה הוא מעגל. אוסף הנקודות שיחס המרחקים שלהן מזוג נקודות נתונות הוא קבוע חיובי (שאינו 1) הוא מעגל הקרוי מעגל אפולוניוס. אוסף הנקודות שמרחקן מנקודה נתונה שווה למרחקן מישר נתון (מדריך) הוא פרבולה. אוסף הנקודות שסכום מרחקיהן משתי נקודות נתונות (מוקדים) הוא קבוע, הוא אליפסה. אוסף הנקודות שהפרש מרחקיהן משתי נקודות נתונות (מוקדים) הוא קבוע, הוא היפרבולה. בגאומטריה דיפרנציאלית, בהינתן עקומה במישור γ : [ 0 , L ] → R 2 {\displaystyle \gamma :[0,L]\to \mathbb {R} ^{2}} בפרמטריזציה טבעית, המקום הגאומטרי של כל מרכזי העקמומיות שלה נקרא אוולוט. מקום גאומטרי, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היפוקרטס מכיוס

היפוקרטס מכיוס היה מתמטיקאי ואסטרונום יווני שחי באי כיוס במאה החמישית לפני הספירה בין 470 לפנה"ס ועד 410 לפנה"ס. הוא התמחה בעיקר בגאומטריה. הוא עסק בבעיות הגאומטריות של ימי קדם, וכן ידע על מספר משפטים חשובים, למשל שצלע משושה משוכלל החסום במעגל שווה לרדיוס המעגל, שזווית החסומה בחצי עיגול היא זווית ישרה ושהיחס בין מעגלים שווה ליחס בין ריבועים הבנויים על קוטריהם. הוא הראשון שחישב מתמטית שטח של צורה, הסהרון של היפוקרטס, שגבולותיה אינם מורכבים מקווים ישרים בלבד. הוא כנראה ידע להוכיח בצורה ריגורזית, פחות או יותר, לפחות חלק ממשפטיו. ככל הנראה הוא כתב ספר "יסודות", במבנה דומה לזה שבספרו המפורסם של אוקלידס כמאה שנים אחריו, אך הספר לא השתמר. בתחום האסטרונומיה הוא ניסה להסביר את תופעת השביט ושביל החלב. מדיה וקבצים בנושא היפוקרטס מכיוס בוויקישיתוף היפוקרטס מכיוס, באתר MacTutor (באנגלית) קורות חיים היפוקרטס מכיוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Carl B. Boyer, A History of Mathematics, John Wiley & sons, 1968, p. 73 פרוקלוס, על ה"יסודות" לאוקלידס, 65.21-66.18. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תצורת שורק

תצורת שורק (Kus - במפות הגאולוגיות) היא תצורה גאולוגית בחבורת יהודה. היא נחשבת לשכבה שממנה נובעים מעיינות עם שפיעה נמוכה כמו : עין חמד ועין סטף. התצורה בנויה לסירוגין משכבות של אבני דולומיט ושכבות חוואר, צהבהב האטום למים, מהן נובעות מי המעיינות. בתקרה של התצורה מצויות אבני צור, בחלקן חלולות, המכונות כדורי אליהו. העובי המשוער של השכבה הוא 180 מטר. התצורה נמצאת מעל תצורת גבעת יערים ומתחת לתצורת כסלון. (ליד בית זית, נמצאו מוטבעים בסלע רצף של עקבות דינוזאורים (ראו בתמונה). חלק מהטרסות החקלאיות, האופייניות להרי ירושלים, מנצלות את ה"מדרגות" של תצורת שורק. מדרגות המכילות קרקע פורייה, בעיקר טרה רוסה. אלו מהווים את השטחים הפוריים של הרי יהודה הודות לשפע המים שבתוכם וטיבה של האדמה. מחשופים משכבה זו מצויים באזור שער הגיא, אבו גוש, בית זית ושמורת טבע נחל חלילים וגן לאומי עינות תלם(הקישור אינו פעיל) מערבית ממבשרת ציון הגיל המשוער של התצורה הוא קנומן בתקופת הקרטיקון עליון. על האקוויפר של תצורות הרי יהודה דן חיים גבירצמן בספרו "משאבי מים בישראל" המובא בקישור של רשות המים(הקישור אינו פעיל). הוא מציין כי האקוויפר-ההר הנובע מתצורת שורק שייך לתת-האקוויפר התחתונה של הרי יהודה. . הוא מציין במאמרו כי "יש הטוענים שתצורת שורק היא אקוויטרד (Aquitard), דהיינו שכבה המוליכה מים באיטיות רבה – שכבה מוליכה למחצה או שכבה דולפת. מכאן גם נובעת שיפעת מי המעיינות הנמוכה בתצורת שורק. רק שתי התצורות מתחתיה : גבעת יערים וכפירה מהוות את התת-האקוויפר הנמוך (תצורת כיסלון היא דקה יחסית ולא נכללת). מחקרם של א. סטרינסקי, ז. גרינברג, א. כץ בנושא פרמטרים כימיים מיקרוביאליים במעיינות בהרי יהודה של המשרד להגנת הסביבה מגיע למסקנות הבאות: "מבחינת הרכב המלחים המומסים שנבדקו, המים, ברוב נקודות הדגימה, מתאימים לשתייה. באחד המקורות (חאביס) נמצאו ריכוזים גבוהים יחסית של חומר לא רצוי. "התוצאות הבקטריאליות מראות כי ב-86% מהדגימות, המים אינם עומדים בקריטריון של מספר חיידקי קוליפורם שנקבעו לגבי מי שתייה או בריכות שחייה. חיידקי קולי צואתי נמצאו בכ-76% מהדגימות. בדגימות רבות נמצאו חיידקי פסאודומונס או טפילוקוקים. חריגה מהממדים של החיידקים האינדיקטוריים (קוליפורם וקולי צואתי) פוסלת את המים לשימוש כמי שתייה. רוב הבדיקות הראו חריגה ביותר מאינדיקטור אחד. הממצאים מצביעים על סכנה האורבת לבריאותם של המבקרים במעיינות, השותים את המים או המשתמשים בהם לבישול. הרחצה או אף הטבילה במים עלולות אף הן להיות מקור לתחלואה, עקב הימצאות חיידקים פתוגניים או מחוללי מחלה אחרים כדוגמת פטריות או נגיפים שלא נבדקו במחקר הנוכחי. ניתוח הנתונים לפי נקודות הדיגום השונות הראה שככל שנקודת הדיגום הייתה קרובה יותר למקור הנביעה, איכות המים הייתה טובה יותר. המים באיכות הגבוהה ביותר היו המים שנדגמו במקור עצמו, אך יש לזכור שבמרבית הנביעות לא ניתן היה להגיע למקור עצמו. איכות המים יורדת ככל שמתרחקים מהמקור לתעלות המובילות ולבריכות האגירה." תת-האקוויפר העליונה בנויה מתצורות בענה, ורדים, כפר שאול ועמינדב. ביניהם מצויות תצורות מוצא ובית מאיר
רישיקש

רישיקש (בדוואנגרי: ऋषिकेश) היא עיר ומועצה אזורית (municipal board) במחוז דהראדון במדינת אוטראקהאנד שבצפון הודו, 25 קילומטר צפונית לעיר הארידוואר. היא עיר קדושה להינדואיזם ומרכז עלייה לרגל. מאמינים הינדואים באים אליה כדי לטבול בנהר הגנגס. כמו כן היא הפכה למרכז מדיטציה ויוגה ומושכת אליה תיירים רבים. במפקד האוכלוסין שנערך בהודו בשנת 2011 עמדה אוכלוסיית רישיקש על 102,138 תושבים, מהם 53% גברים ו-47% נשים. מהם 89% יודעי קרוא וכתוב, אחוז הגבוה מהממוצע בהודו. רישיקשה (Hṛṣīkeśa) הוא אחד מכינויי האל וישנו ומשמעותו הוא "ריבון החושים". רישיקש שוכנת למרגלות הרי ההימאליה והיא מאחד משערי הכניסה אליהם ונקודת הפתיחה במסלול עלייה לרגל אל מרכזי עלייה לרגל הקדושים להינדואיזם ואל מקורות הגנגס. רישיקש היא מקום המפגש של נהר הגנגס ונהר צַ'נְדְרַבְּהָאגָה. בצדה המזרחי של הנהר שוכנת העיר ההודית רישיקש ובה רחובות שתי-וערב ובהם אזור המגורים והמסחר של תושבי העיר, בניגוד לאזור הרוחני והתיירותי שמאכלס לרוב אשראמים וכן אכסניות ושירותים שונים לתיירים במקום. התיירות ברישיקש מתרכזת בשני אזורים סמוכים: לאקשמן-גְ'הוּלָה וראם-ג'הולה הנקראים על שם שני הגשרים התלויים (ג'הולה - झूला - גשר תלוי בהינדי) המחברים את שתי גדות הנהר (ועל שם שני האחים מהאפוס ראמאיאנה: ראמה ולאקשמן). ראם-ג'הולה הוא האזור בו מתרכזים מרב האשראמים והטקסים הדתיים השונים, בהם טקס התפילה "פוג'ה אארטי" המתקיים מדי ערב אל מול צלמו של שיווה, הממוקם על גדת נהר הגנגס. תיירים מערביים נדרשים גם הם לכבד את קדושת המקום בדגש על צניעות ברחצה בנהר ואיסור רחצת נשים בביקיני. מוסדות דת שאינם הינדואים ממוקמים מחוץ לאזור המקדשים. בסביבות העיר ישנן מספר אטרקציות למטיילים ובהם שמורות טבע הכוללות מפלים וכפרים. מהעיר ניתן לצאת גם צפונה למספר טרקים למקורות הגנגס (כגון טרק הגאנגוטרי וטרק עמק הפרחים). בסביבה יערות וצמחייה עבותה, כמו כן מספר מסלולי רפטינג בנהר הגנגס, באורכים שונים. רישיקש התפרסמה במערב כמקום בו להקת הביטלס ביקרה את המאהרישי מהש יוגי. ג'ון לנון הקליט במקום שיר בשם "The Happy Rishikesh Song", והלהקה הלחינה 48 שירים נוספים במהלך שהייתם באשראם של המאהרישי, וחלקם הופיעו באלבום הלבן. אמנים רבים נוספים כמו הלהקה The Beach Boys, הזמר דונובן והשחקנית קייט וינסלט ביקרו ברישיקש כדי למדוט וליצור. האשראם לא מאוכלס וניתן להיכנס אליו בתשלום שוחד ("בקשיש"). מתצפית מחלק מהמבנים ניתן לראות את נוף העיר רישיקש עד העיר הארידוואר. לישראלים, המקום משמש חלק משביל החומוס. אתר האינטרנט הרשמי של רישיקש (באנגלית) רישיקש באתר הרשמי של מחוז דהראדון תמונות של ראם ג'הולה רישיקש בויקיטראבל קטע וידאו על רישיקש ההיסטוריה של העיר באתר הרשמי של העיר
אולימפיאדת השחמט 1978

אולימפיאדת השחמט ה-23 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בבואנוס איירס, שבארגנטינה, בין ה-25 באוקטובר ל-12 בנובמבר 1978. באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: רומן ג'ינג'יחאשווילי (2550) 6+,5=,3- ולדימיר ליברזון (2555) 1+,6=,2- שמעון כגן (2465) 3+,2=,4- יעקב בליימן (2440) 3+,3=,1- נתן בירנבוים (2465) 4+,4=,0- יהודה גרינפלד (2330) 2+,7=0- הנבחרת סיימה במקום 5. להלן התוצאות הקבוצתיות: נגד אקוודור 0:4 - ניצחון נגד ברזיל 1.5:2.5 - ניצחון נגד ספרד 3:1 - הפסד נגד קנדה 1.5:2.5 - ניצחון נגד הפיליפינים 2:2 - תיקו נגד צרפת 1.5:2.5 - ניצחון נגד רומניה 2:2 - תיקו נגד פינלנד 1:3 - ניצחון נגד פולין 1.5:2.5 - ניצחון נגד ברית המועצות 2:2 - תיקו נגד קובה 0.5:3.5 - ניצחון נגד ארצות הברית 2.5:1.5 - הפסד נגד הונגריה 2.5:1.5 - הפסד נגד גרמניה 2:2 - תיקו אולימפיאדת ה-8 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה. באולימפיאדה זו נבחרת ישראל לא השתתפה. מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת השחמט 1978 בוויקישיתוף מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס (באנגלית) מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס (באנגלית)
מה השתבש?

מה השתבש? : ההתנגשות בין האסלאם והמודרניות במזרח התיכון (באנגלית: What Went Wrong?: Western Impact and Middle Eastern Response) הוא ספר עיון קצר, המיועד לקהל הרחב, שנכתב על ידי המזרחן ברנרד לואיס. הספר נכתב מעט לפני פיגועי 11 בספטמבר, אולם יצא לאור מאוחר יותר (2002). הספר תורגם לשפות רבות, בהן עברית, וזכה להצלחה מסחרית. בספר מועלה הטענה שלאורך ההיסטוריה, בעיקר לאחר כישלון האימפריה העות'מאנית בקרב וינה בשנת 1683, לא ספג עולם האסלאם את תמורות המודרניזציה ולא הדביק את קצב ההתקדמות של העולם המערבי. הספר מתאר את התגובות השונות בעולם האסלאמי לשינוי שחל ביחסי הכוחות בינו לבין המערב, לאחר שבמשך מאות שנים הייתה הציוויליזציה המוסלמית מתקדמת בהרבה מזו האירופית. לואיס סוקר את ההסברים השונים שנתנו הוגי-דעות מוסלמים לשינוי (קרי, התשובות שנתנו המוסלמים לשאלה "מה השתבש") ואת ההצעות לפתרון שהעלו. הספר מפרט רבים מכשלי הבאת המודרניזציה לעולם האסלאמי, ובסיומו מעלה בקצרה סיבות אפשריות לשיבוש שחל בעולם המוסלמי. בין האפשרויות, שלואיס נמנע מלהכריע ביניהן: ההתנגדות האיסלאמית לבנות שעונים ציבוריים, העדר סטנדרטים למדידות ליניאריות, המשטר האוטוקרטי, מעמדן הנמוך של הנשים, או גם האפשרות שהשאלה הנכונה אינה "מה השתבש אצל המוסלמים" אלא "מה גרם להצלחתם של האירופים". מה השתבש? : ההתנגשות בין האסלאם והמודרניות במזרח התיכון / ברנרד לואיס (מאנגלית: מנשה ארבל; עריכה מדעית: גיא מעיין), אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, תשס"ד-2004. עיקרי הספר, כפי שהובאו באתר כתב העת אטלנטיק (באנגלית) תיאור (באנגלית)
אהרון אברמוביץ'

אהרון אברמוביץ' (נולד ב-1951) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית בשנים 1999–2001, מנכ"ל משרד המשפטים בשנים 2001–2006, ומנכ"ל משרד החוץ בשנים 2006–2009. אברמוביץ' נולד בשכונת שמואל הנביא שבירושלים. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והתמחה במשרד המשפטים. כעורך דין החל לעבוד בלשכת הייעוץ המשפטי של הסוכנות היהודית (1979–1985). הוא היה בשליחות הסוכנות בטורונטו שבקנדה (1985–1987) ובשובו לישראל מונה לסגן היועץ המשפטי של הסוכנות (1987–1995) וליועץ המשפטי של הסוכנות היהודית, הארגון הציוני העולמי, קרן היסוד והארגון היהודי להחזרת רכוש איל"ר (1995–1999). בשנת 1999 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית. בשנת 2001 פרש מהסוכנות היהודית ועבר לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד המשפטים, בו כיהן תחת השרים מאיר שטרית, יוסף לפיד וציפי לבני. בשנת 2006 הודיע על פרישתו מהמשרד, אך נענה לבקשתה של לבני ועבר עמה לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד החוץ. ב-2008 פרש גם מתפקידו במשרד זה. ב-2009 החל לעבוד כעורך דין, ובמקביל בין השנים 2011–2018 היה שותף מייסד של קרן הון סיכון גלילות קפיטל פרטנרס. במהלך השנים הוא כיהן כדירקטור במינהל מקרקעי ישראל, באל על, במוזיאון ישראל, בספרייה הלאומית ובוועד המנהל של עמותת טבקה לצדק ושוויון ליוצאי אתיופיה. כיהן בתפקידי יו"ר דירקטוריון ארגון מסע, יו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית הדסה בירושלים, סגן יושב ראש קרן פרס בראשית ויו"ר דירקטוריון קופת הפנסיה של עובדי הסוכנות היהודית. בשנת 2017 מונה לדירקטור חיצוני בבנק דיסקונט. אברמוביץ' שירת בצה"ל בחיל התותחנים בשנים 1969–1972. במלחמת ההתשה השתתף בלחימה במעוז פליקן ובמעוז טמפו, כלוחם בגדוד 403. לאחר קורס קצינים שירת בגדוד 55. בשירות המילואים במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין בגדוד 412 ולחם בגזרת רמת הגולן. השתתף במשימת הפגזת דמשק על ידי תותחי צה"ל. במלחמת לבנון הראשונה שימש כסמג"ד בגדוד 412 ולחם בקרבות על ביירות, וב-1988 מונה למפקד הגדוד. סיים את שירות המילואים כתפקיד סגן מפקד אגד ארטילרי 209 בדרגת סגן-אלוף. נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא אהרון אברמוביץ' בוויקישיתוף הדס מגן, ‏שטרית מינה את עו"ד אהרון אברמוביץ' למנכ"ל משרד המשפטים, באתר גלובס, 2 בדצמבר 2001 אלוף בן, לבני מינתה את אהרן אברמוביץ' למנכ"ל המשרד, באתר הארץ, 8 במאי 2006 גיא גרימלנד, גלילות - קרן הון סיכון ישראלית חדשה יוצאת לדרך, באתר TheMarker‏, 6 במרץ 2011 חברי הדירקטוריון, באתר www.discountbank.co.il אהרון אברמוביץ', קצין עמדת תותחים בגדוד 412 תותחים 175 במלחמת יום הכיפורים דור כיפור 73 תמיד תותחן, נבדק ב-2023-06-24 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלומית עמיחי

שלומית עמיחי (נולדה ב-1944) היא אשת חינוך, מנכ"לית משרד החינוך לשעבר. עמיחי נולדה בקיבוץ קריית ענבים ובגיל 7 עברה משפחתה להתגורר בירושלים. היא למדה בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה. בנעוריה הייתה עמיחי חניכה ומדריכה בתנועת "הנוער העובד והלומד" ובשירותה הצבאי הייתה מפקדת בבה"ד 12. בתום שירותה הצבאי היא נישאה, בשנת 1965, לרפי עמיחי ובמהלך השנים היא למדה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית ולימודי תואר שני במינהל החינוך מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1977 החלה עמיחי לעבוד באגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך והתרבות. לאורך השנים היא החזיקה בתפקידים ניהוליים שונים: מנהלת מחלקה באגף התקציבים, מנהלת אגף הבחינות, ממונה ליישום דו"ח הררי לקידום המדע והטכנולוגיה, סגנית מנהל המינהל הפדגוגי, סמנכ"לית המשרד לענייני אמרכלות, ומנהלת המינהל להדרכה והשתלמות עובדי הוראה. כמו כן הייתה עמיחי חברה בוועדות מקצועיות שונות ועמדה בראש ועדת המכרזים של המשרד. בשנים 1999–2001 כיהנה עמיחי כמנכ"לית משרד החינוך תחת השר יוסי שריד. בתקופת כהונתה החלו לפעול בחינות המיצ"ב. עם תחילת כהונתה של לימור לבנת במשרד, העבירה אותה מתפקידה ומינתה במקומה את רונית תירוש. עמיחי הגישה תביעת לבית הדין לעבודה לאחר שהופסקה עבודתה כמנכ"לית המשרד. היא טענה כי לבנת הפרה עמה חוזה. בית המשפט קבע שלא הייתה הפרת חוזה אך הבהיר ששרת החינוך, לימור לבנת, הדיחה את עמיחי, באופן לא ראוי, תוך זלזול בכבודה ובמעמדה. עמיחי עברה לשמש מנכ"לית באלכ"א הג'וינט ומנהלת אגף ההתנדבות והפילנתרופיה בג'וינט. בשנת 2007 שבה לכהן כמנכ"ל משרד החינוך, תחת השרה יולי תמיר, לאחר ששמואל אבואב התפטר מתפקידו. תמיר אמרה שעמיחי היא מהמנכ"לים הטובים והמוערכים ביותר שהובילו את המשרד. ב-20 באפריל 2009, החליף אותה בתפקיד ד"ר שמשון שושני, כמינוי של השר גדעון סער. מאז אוגוסט 2009, כיהנה עמיחי כיו"ר "חותם" - מיזם הכשרת סטודנטים מצטיינים להוראה שהוא שותפות בין הג'וינט, משרד החינוך, תנועת "הכל חינוך" ופילנתרופים פרטיים. עמיחי אם לארבעה. אור קשתי, שלומית עמיחי תמונה למנכ"לית משרד החינוך, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2007 Speaker bio | The Teach For All Global Conference, nz2015.teachforall.org טלי חרותי סובר, ריאיון עם שלומית עמיחי,, ‏ספטמבר 2016 גל ניסים, ‏מנכ"לית משרד החינוך לשעבר תפוצה ב-6,500 שקל על "פיטורים חפוזים", באתר גלובס, 2 בנובמבר 2004 אור קשתי, שלומית עמיחי תמונה למנכ"לית משרד החינוך, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2007 Moran Zelikovich, Shlomit Amichai to be appointed director-general of Education Ministry, Ynetnews, ‏2007-09-23 (באנגלית)
יהודה בן מאיר הכהן

רבי יהודה בן רבי מאיר הכהן (980 (?) - 1050 (?)), נכדו של רבנו יהודה הכהן ליאונטין, היה רב אשכנזי יליד גרמניה במגנצא בתחילת המאה ה-11. רבי יהודה היה תלמידו של רבינו גרשום מאור הגולה (הרגמ"ה), מעמיתיו להנהגת הישיבה בעיר, ומראשי הישיבה לאחר מותו של רבינו גרשום. נקרא גם ר' יהודה ממגנצא. בספרו "ספר הדינים" הוא כתב על מסעותיו ועל יהודי מזרח אירופה. הספר הוא הספר הרבני הראשון באירופה שחלקיו נשתיירו. הוא מכיל שו"ת ממרחבי יהדות אשכנז, כגון הונגריה, פולין ואוקראינה. הספר מציין את קייב ופשמישל כתחנות מסחר על דרך המסחר של סוחרים יהודים "הולכי רוסיה" שעסקו בסחר עבדים בארצות הסלאבים. אולי מדובר ברדהנים. נשתמרו יותר מ-40 שאלות ותשובות שלו, רבות מהן בענייני מסחר ודיני כספים סבוכים. ידוע על שו"ת שכתב יחד עם רב אליעזר הגדול בן יצחק, חברו להנהגת הישיבה במגנצא, לקהילה היהודית בטרוייש (טרואה). הספר זוהה בידי החוקר יום-טוב ליפמן צונץ בתוך כתב יד עם תשובות המהר"ם מרוטנברג. אך פרופסור אברהם גרוסמן שליקט בשנת תשל"ז את כל הידוע בשמו עד ה'תשל"ז, אמר שמעט מהתשובות שזוהו בידי צונץ, אינן מרבי יהודה בן מאיר הכהן. בנו, רבנו שמואל בן יהודה הכהן, הוא מחבר הפיוט "מלאכי רחמים משרתי עליון" הנאמר בסליחות. בן נוסף, רבי אברהם הכהן, נודע אף הוא כפייטן. ידוע גם על בן בשם מאיר, שיש המזהים אותו עם רבי מאיר הכהן שנרצח בשנת ד'תתמ"ה בדרכו מוורמייזא למגנצא. ספרו ספר הדינים, תשובותיו מלוקטות ממקורות שונים, בהוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים, תשל"ז, באתר אוצר החכמה אשר פרישמן, האשכנזים הראשונים - תלדות היהודים באירופה הצפונית מראשית התיישבותם עד פרעות תתנ"ו, הוצאת הקיבוץ המאוחד- ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות, 2008. אברהם גרוסמן, חכמי אשכנז הראשונים, ירושלים תשמ"א רבי יהודה הכהן וספר הדינים אברהם גרוסמן, כרטסת רמב"י