laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרל קרטיס

קרל תומאס קרטיס (באנגלית: Carl Thomas Curtis‏; 15 במרץ 1905 – 24 בינואר 2000) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי שכיהן כחבר הקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה בשנים 1939–1979, תחילה בבית הנבחרים ולאחר מכן בסנאט. קרטיס נולד בחווה של משפחתו במחוז קירני שבנברסקה, בסמוך לעיר מינדן, מושב המחוז. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ובהמשך באוניברסיטת נברסקה וסליאן (Nebraska Wesleyan University) שם היה חבר באחווה תטא צ'י. קרטיס משפטים בכוחות עצמו ללא מוסד להשכלה גבוהה ועבר את בחינת לשכת עורכי הדין של נברסקה. הוא החל לעסוק בעריכת דין במחוז קירני וכיהן כתובע המחוזי בשנים 1931–1934. ב-1938 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של נברסקה כשהוא מבסס את מצעו נגד הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ומדיניות הניו דיל שהנהיג. הוא שירת בבית הנבחרים משנת 1939 עד 1954, ונבחר מחדש כל שנתיים. קרטיס התמודד לסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת נברסקה ב-1954 ובבחירות גבר על מושל נברסקה לשעבר קית' נוויל (אנ'). בעקבות התפטרותה של הסנאטורית המכהנת אווה בורינג, השבעתו לתפקיד הוקדמה ל-1 בינואר 1955, ובכך נהיה לסנאטור הבכיר של נברסקה בפער של יומיים. אגב, תקופת הכהונה החמישה-עשר בקבוצת הסנאטורים השנייה של נברסקה - שנמשכה בין 3 בינואר 1949 עד 3 בינואר 1955 - הייתה יוצאת דופן בכך ששישה סנאטורים שונים חלקו תקופת כהונה זו. קרטיס היה השישי והאחרון מבין אלה. הוא נבחר שוב שלוש פעמים לתקופות בת שש שנים, וכהונתו הסתיימה ב-1979. הוא הצביע בעד חוק זכויות האזרח מ-1964 אותו יזם הנשיא הדמוקרטי לינדון ג'ונסון. קרטיס היה נאמן למפלגה הרפובליקנית, ובמיוחד תמך בעמדותיה האנטי-קומוניסטיות ובשמרנות פיסקלית, שכללה התנגדות לתוכניות חברתיות כמו הניו דיל ו"החברה הגדולה" (שכללה בין היתר מדיקייד ומדיקר) של הנשיא ג'ונסון. כבן ברית קרוב של בארי גולדווטר ושל ריצ'רד ניקסון, פעל קרטיס למען זכייתו של גולדווטר במועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות במהלך כינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1964. הוא תמך בהחלטותיו של הנשיא ניקסון להסלים את מלחמת וייטנאם ונשאר נאמן אליו גם בעיצומה של פרשת ווטרגייט, וגם כאשר ניקסון אולץ להתפטר מתפקידו. קרטיס כיהן כיושב ראש הוועידה הרפובליקנית בסנאט בין השנים 1975–1979. אחרי שעזב את החיים הפוליטיים עבר קרטיס ללינקולן, שם חזר לעסוק בעריכת דין, כיהן כראש השדולה השמרנית "קואליציית החירות האמריקאית", ומדי פעם התראיין לעיתונות. קרטיס נפטר בלינקולן ב-24 בינואר 2000. לאחר מותו זכה לשבחים במליאת הסנאט בנאום שנשא הסנאטור סטרום ת'ורמונד, חברו של קרטיס שנבחר גם הוא לסנאט בשנת 1954. מדיה וקבצים בנושא קרל קרטיס בוויקישיתוף קרל קרטיס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) קרל קרטיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Senator Carl T. Curtis, 94, Staunch Nixon Ally, באתר הניו יורק טיימס, 26 בינואר 2000 (באנגלית) Carl T. Curtis Dies at 94, באתר וושינגטון פוסט, 26 בינואר 2000 (באנגלית)
שער מנסור

שער מנסור (בערבית: باب المنصور لعلج) הוא השער הראשי של העיר העתיקה של מקנס במרוקו, ואחד השערים הגדולים והמרשימים ביותר במרוקו. יחד עם הכיכר החיצונית הוא נחשב בתור כרטיס הביקור של המדינה. השער שוכן מול כיכר אל-הדים, הנחשבת ככיכר המפורסמת ביותר במרוקו. מבנה השער הושלם בשנת 1732 על ידי מולאי עבדאללה שהיה בנו של הסולטאן מולאי איסמעיל. שער זה מסמן את הכניסה הראשית לארמון המלכותי, שנבנה עבור מולאי איסמאיל ואל העיר העתיקה של מקנס. הדלת עוצבה על ידי נוצרי מומר לאסלאם ששמו היה "מנסור", ומכאן שמו "שער מנסור". מבנה השער הוא חלק מהמורשת המוגנת של מקנס מאז שנת 1914, ומאז 1996 משמש כאתר מורשת עולמית יחד עם העיר העתיקה של מקנס. מבנה השער מפריד בין הכיכר החיצונית הקרויה כיכר אל-הדים הצמודה אל חומת העיר העתיקה של מקנס ובין הכיכר הפנימית הקרויה כיכר ללה עוודה, ששימשה בתור "מגרש המסדרים המלכותי". בצמוד לשער בתוך החומות נמצאים: מבנה האורוות של פרשי המסדר המלכותי, בית הכלא המלכותי ומוזיאון העיר מקנס. את השער מעטרת קרמיקה ירוקה עם ציורים בעלי מוטיבים מוסלמיים. עמודי השער הלבנים עמדו בעבר בעיר הרומית ווליביליס הנמצאת כ-30 ק"מ צפונית לעיר. מדיה וקבצים בנושא שער מנסור בוויקישיתוף
לס האריסון

לסטר "לס" האריסון (באנגלית: Lester "Les" Harrison;‏ 20 באוגוסט 1904 – 23 בדצמבר 1997) היה איש עסקים ומאמן כדורסל יהודי-אמריקאי, אשר הקים את קבוצת רוצ'סטר רויאלס ואימן אותה בליגות ה-BAA וה-NBA בין השנים 1948–1955. בעונת 1950/1951 הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ה-NBA. בשנת 1980 הונצח האריסון בהיכל התהילה של הכדורסל כ"תורם לכדורסל". בשנת 1991 הוצג גם במוזיאון יד לאיש הספורט היהודי, המוכר כ"היכל התהילה של הספורטאים היהודים". האריסון נולד וגדל ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק. בשנת 1923 החל לשחק בקבוצה החצי-מקצוענית "רוצ'סטר סיגרמס", ובשנים הבאות שימש גם כמאמן הקבוצה. בשנת 1944 הקים יחד עם אחיו את הקבוצה המקצוענית "רוצ'סטר רויאלס" במקומו של מועדון ה"סיגרמס", וכבר בעונתה הראשונה בליגת ה-NBL‏ (1945/1946) זכתה בתואר האליפות. בעונת 1948/1949 מינה עצמו האריסון למאמן הקבוצה לקראת עונת הבכורה של הרויאלס בליגת ה-BAA, אשר בעונה העוקבת התמזגה עם ה-NBL להקמת ליגת ה-NBA. בעונת 1950/1951 הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על ניו יורק ניקס בסדרת הגמר, בתוצאה 4–3. השחקנים הבולטים של הרויאלס באותה תקופה היו הסנטר ארני רייזן, וצמד הגארדים בוב דייוויס ובובי וונזר. בסיום עונת 1954/1955 עזב את תפקיד המאמן, ונשאר הבעלים והג'נרל מנג'ר של הקבוצה עד שנת 1958, אז מכר את המועדון. לאורך השנים היה האריסון חבר דירקטוריון בליגות ה-NBL, ה-BAA וה-NBA. פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל לס האריסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ההודעה על פטירתו של האריסון, באתר הניו יורק טיימס, 25 בדצמבר 1997 לס האריסון, באתר היכל התהילה של הכדורסל לסטר האריסון, באתר "יד לאיש הספורט היהודי"
הפועל חולון

האם התכוונתם ל... הפועל צפרירים חולון – קבוצת כדורגל ישראלית המשחקת בליגה א'. הפועל חולון (כדורסל) – קבוצת כדורסל ישראלית המשחקת בליגת העל בכדורסל. הפועל חולון (כדורגל) – קבוצה שהתאחדה עם קבוצת צפרירים חולון, כדי ליצור את קבוצת הפועל צפרירים חולון. הפועל חולון (כדוריד) – קבוצת כדוריד ישראלית שהשתתפה בעבר בליגה הבכירה.
ישעיהו ירחע

ישעיהו ירחע (באנגלית: Isaiah Jarcho;‏ 18 בינואר 1872, ח' בשבט תרל"ב - 4 במרץ 1941, י"א באדר תש"א) היה מהנדס שתכנן את המושבה רעננה והקים מספר בתים בתל אביב. נולד לגולדה אסתר ואהרון יעקב בסלוצק, אז חלק מן האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), למשפחה בת שמונה ילדים (שישה אחים ושתי אחיות). ירחע הגיע לניו יורק ב-1891 בהזמנת בן-הדוד של אימו שעבד שם כקבלן. ב-1897 זכה לאזרחות אמריקנית. הוריו ויתר האחים היגרו גם הם בשנת 1900 לערך לארצות הברית והמשפחה התאחדה שם. ירחע שימש כמהנדס בעיריית ניו-יורק. בשנת 1920 הגיע לארץ יחד עם יהודה לייב קזן (קסין) מטעם חברת "אחוזה א' ניו יורק" על מנת לברר את אפשרויות רכישת קרקעות להקמת מושבה חקלאית. בנוסף, הוא הביא עמו סכום עצום לאותה עת של מאה אלף דולרים, שמסרו לו אחיו העשירים למטרות השקעה. ירחע וקזן חיפשו בארץ ישראל במשך כשמונה חודשים אחר שטח האדמה המתאים ביותר להקמה מושבה חקלאית. לבסוף מצאו שטח מתאים בקרבת כפר סבא. בתחילת אפריל 1922 יצא עם ראשוני החלוצים ברגל לשטח רעננה ומונה כמנהל המושבה מטעם "אחוזה". ירחע מדד את הקרקע בעזרת מכונת מדידה שהביא עמו מארצות הברית וחילק את השטח לחלקות בנות כ-50 דונם כל אחת. הוא תכנן את המושבה כרחוב ראשי ארוך, ומשני צידיו חלקות המגורים הצרות והמוארכות, אשר בחזיתם בתי המגורים ומאחור שטחי החקלאות. ירחע יצא לירושלים, כדי לקבל חוות דעת מקצועית אילו גידולים כדאיים לטיפוח במושבה. הוא נפגש עם שמואל ברוזה, שנחשב בזמנו כגדול המומחים לחקלאות בארץ. ירחע רכש בתחילת 1922 מגרש ברחוב אלנבי 92 א' בתל אביב מאדמת "חברה חדשה" בשותפות עם אליעזר כץ-שטרשונסקי. לימים נקרא הרחוב סמטת בית השואבה 4 (בסמוך למפעל המים העירוני). על המגרש נבנה בשנת 1926 ביתו של ישעיהו ירחע, שתכנן האדריכל והמהנדס יעקב אורנשטיין. מאוחר יותר הושכר חלק מן הבית ל"מלון אלנבי". מטה המכביה הראשונה פעל בבית במרץ 1932. בשנים 1923–1924 רכש ירחע מספר מגרשים. אחד מהם, חלקה גדולה (6127 מ"ר) בשכונת תל נורדאו, קנה בעבור מאתיים לירות מנדטוריות. המגרש הוחכר בהמשך לד"ר יוסף סורקיס (1872 - 1941) למטרת הקמת ראינוע. התנאי שהציב ירחע לעסקה היה שהראינוע יקרא על שם בתו הבכורה, רינה, שעבדה זמן מה כמורה לאנגלית בגימנסיה הרצליה. "גן רינה" תוכנן גם הוא בידי האדריכל יעקב אורנשטיין, נבנה מול בית העם ונפתח בשנת 1929. הראינוע הפך למוסד תרבות בעיר ופעל בה במשך 31 שנים עד שנת 1960. על מגרש אחר נבנה בשנת 1934 הבניין החדש של בית הספר תל נורדאו. בסמוך לבית הספר תוכננו עוד חמישה בתי דירות. הקים, יחד עם בנו שאול, בתו רינה וחתנו שמואל, ב-1935 את "בנק האחים ירחע" שנעשה ב-1939 "חברת האחים ירחע". לאחר הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב בספטמבר 1940, עזבו בני המשפחה את הארץ ושבו לארצות הברית באוניה. ירחע היה נשוי לאנה לבית לוין. אחיו הוא הפרופסור לרפואה והחוקר יוליוס ירחע (מייסד הספרייה הרפואית על שם ברמן של האוניברסיטה העברית). ישעיהו ירחע נפטר מהתקף לב ונטמן בבית הקברות נחלת יצחק. הותיר אחריו שתי בנות ובן. דני רכט, ביוגרפיה ותמונות, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" ישעיהו ירחע, באתר מורשת רעננה זלמן זקס, לזכר ישעיהו ירחע, הארץ, 6 באפריל 1941 על פי הרשום על מצבתו;1 במרץ 1873על פי אתר GENI; על פי דני רכט, נולד ב-1872 א. כנרתי, מגרש "גן־רינה" נמכר בחצי מיליון דולר. יוקם עליו פסג' ענק בן 15 קומות, למרחב, 13 בדצמבר 1959
Aperco

Aperco היא להקת רוק ישראלית, שהחלה את פעילותה הרשמית בשנת 2014. להקת אפרקו נוסדה בשנת 2005 על ידי תום מייזל (גיטרה מובילה, שירה) וטל מייזל (קלידים) - בני דודים אשר יצרו וכתבו יחדיו מוזיקה. ביחד הם עבדו בתור "המייזלים", והחלו לכתוב חומרים שלבסוף ראו אור באלבום הבכורה של הלהקה, "The Battle" שיצא בשנת 2016. בשנת 2010 הצטרף ללהקה הבסיסט יובל רז. באותו הזמן אפרקו הייתה להקת מרתף. כשהשלושה העבירו את השנה הבאה בחזרות ובכתיבת חומרים חדשים, אפרקו נולדה. בשנת 2011 אפרקו הוציאה את הדמו הראשון שלהם, "The Harlequin Demo's". ב-2011 החלה הלהקה להקליט את אלבום הבכורה שלה עם המפיק גדעון ריקרדו באולפני Muzeex Productions. לתפקיד התופים אפרקו גייסה את דור אדר, חבר ותיק של חברי הלהקה, כחבר להקה רשמי. בשנת 2014 הוציאה אפרקו את הסינגל "Focused" לרדיו. השיר נוגן באופן יומיומי בתוכנית 88FM, ולאחר חודשיים הוא הפך למנגינה הסוגרת של תוכנית הבוקר של הערוץ. לימים, חשפה הלהקה כי סינגל זה נוצר לאחר שהופיע בחלומו של אחד מחבריה. המוטיב המנוגן ב"Focused" משמש באלבומה הראשון כמוטיב חוזר המושמע בכמה וריאציות שונות. הלהקה הוציאה את הסינגל "Dissonant Sound Within" שלמעשה היווה את פריצת הדרך שלה. לאחר שהושמע לראשונה ברדיו על ידי בועז כהן, שדרן והשיר עורר עניין בקרב מאזיני התחנה שחשף את הלהקה לקהל רב הרבה יותר. בשנת 2016 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה הרשמי שלהם, "The Battle" שכלל 10 רצועות שמושפעות מסגנון הרוק הפסיכדלי והרוק הקלאסי של שנות ה-70. את האלבום כתבו והלחינו תום וטל מייזל בצוותא עם יובל רז ובעזרתו של מפיקם - גדעון ריקרדו. עם יציאתו לאור של אלבומה הראשון, זכתה הלהקה לשלל מחמאות בקרב קהילת המוזיקה הישראלית ואף ברחבי העולם. עקב צבירת פופולריות בקרב אוהדי הז'אנר המקומי וחשיפתה ברדיו, זכתה הלהקה לחמם את להקת "דיפ פרפל" בהופעתה ב"לייב פארק", ראשון לציון, ב-2016. לסבב ההופעות הראשון של הלהקה, שהחל טרום השקת האלבום (בסוף 2015), הצטרף הקלידן רונן פלד והחליף את טל מייזל. סיבוב ההופעות המצליח שנמשך עד סוף 2016 כלל אירוחים של קובי פרחי מלהקת אורפנד לנד, גל ניסמן מפול טראנק. באמצע סבב השקת "The Battle" החליף את יובל רז הבסיסט-גיטריסט דניאל לסקביץ', שנשאר עד סיום סיבוב ההופעות. בשנת 2017 החלה הלהקה לעבוד על אלבומה השני, ובמהלך עבודת הפרה פרודקשן הצטרף ללהקה כחבר קבוע הבסיסט טל אשל, לאחר עזיבתו של לסקביץ'. ב-16 באוקטובר 2018 הוציאה הלהקה סינגל ראשון מתוך האלבום השני, "Loving you" . ב-21 באוקטובר 2019 הוציאה הלהקה סינגל נוסף מהאלבום השני, "Life On a Screen". הלהקה הופיעה במס' פסטיבלים ברחבי הארץ וכיום (2020) חבריה שוקדים על צאת אלבומה השני. סגנון הלהקה מתואר כרוק מתקדם, רוק פסיכדלי ורוק קלאסי שמושפע רבות מהרוק של שנות ה-70. חבריה המייסדים של הלהקה, תום מייזל וטל מייזל, שניהם הושפעו מאוד מאמנים כגון פינק פלויד, מייק אולדפילד וקאמל. The Harlequin Demo's (דמו, 2011) The Battle (אלבום אולפן, 2016) Focused - 2014 2015 - Dissonant Sound Within Loving you - 2018 Life On A Screen - 2019 תום מייזל (2005-היום) - גיטרה, שירה דור אדר (2011-היום) - תופים רונן פלד (2015-היום) - קלידים טל אשל (2018-היום) - בס, שירה טל מייזל (2005–2015) - קלידים יובל רז (2011–2016) - בס, שירה דניאל לסקביץ' (2016–2017) - בס, שירה אתר האינטרנט הרשמי של Aperco Aperco, ברשת החברתית פייסבוק Aperco, באתר בנדקמפ
קונסולידייטד איירקראפט

קונסולידייטד איירקראפט קורפוריישן הייתה יצרנית כלי טיס אמריקאית. החברה נוסדה בשנת 1923 על ידי ראובן ה. פליט בבאפלו שבמדינת ניו יורק, כתוצאה מפרוק וחיסול חברת "Gallaudet Aircraft" ורכישות עיצובי מטוסים שביצע פליט מחברת דייטון-רייט, בזמן שחברת בת זו הייתה בתהליך סגירה על ידי חברת האם שלה ג'נרל מוטורס. קונסולידייטד נהייתה מפורסמת במהלך שנות ה-20 וה-30 (של המאה ה-20), בשל קו הסירות המעופפות שלה. המטוס המצליח ביותר מבין מטוסי הסיור של החברה היה ה-PBY קטלינה, אשר יוצר לאורך כל תקופת מלחמת העולם השנייה ושימש באופן נרחב על ידי בעלות הברית. מפורסם במידה שווה, היה המטוס B-24 ליברייטור, מפציץ כבד, שבדומה למטוס הקטלינה, ראה פעילות מבצעית רבה, הן בזירה הפסיפית והן בזירה האירופאית. בשנת 1943, התמזגה החברה עם וולטי איירקראפט כדי ליצור את "קונסולידייטד-וולטי איירקראפט, שנודעה מאוחר יותר כקונבאייר. מדיה וקבצים בנושא קונסולידייטד איירקראפט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקרוב

מקרוב (באנגלית: Explained) היא תוכנית טלוויזיה תיעודית שעלתה בנטפליקס ב-23 במאי 2018. התוכנית, שמופקת על ידי חברת Vox ומבוססת על סדרת רשת בעלת אותו שם, כוללת 3 עונות בהן כל פרק מתמקד בנושא אחר ומועבר על ידי קריין שונה. ב-26 בספטמבר 2019 עלתה העונה השנייה וב-16 ביולי 2021 עלתה העונה השלישית. לתוכנית נוצרו חמש תכניות ספין-אוף שעלו גם הן בנטפליקס – "מקרוב: נפלאות המוח", "מקרוב: סקס", "מקרוב: הכול על נגיף הקורונה", "מקרוב: כל קול קובע?" ו"מקרוב: כסף". אתר האינטרנט הרשמי של מקרוב מקרוב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "מקרוב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מקרוב", באתר נטפליקס "מקרוב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מקרוב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 7 סדרות דוקו בנטפליקס שיעשו אתכם חכמים יותר | tvbee, באתר mako, ‏2019-10-13
טיטוס סרולטוס

טיטיוס סרולטוס הידוע גם כעקרב צהוב ברזילאי (שם מדעי: Tityus serrulatus) הוא מין של עקרב דרום אמריקאי ממשפחת העקצניים החי בטבע רק ביערות הגשם וגם בערים של ברזיל. עקרב זה נחשב לאחד העקרבים המסוכנים ביותר בעולם, לצד העקצן הצהוב החי בישראל והמסוכן ביותר באמריקה הדרומית. אורכו של עקרב זה 5–7 ס"מ והוא בעל גפיים וזנב צהובים - אזהרה על ארסו הקטלני. הוא בעל שמונה רגליים פרוקות וגוף שצבעו חום כהה. הזנב מורכב ממספר בליטות מעוקלות ובקצהו עוקץ המקופל אחורה. עם זאת בעת איום הזנב יכול לנוע מהר מאוד קדימה ולעקוץ. הצבתות שלו ארוכות וזקורות מצידי הגוף, עוזרות לאחוז בקורבנו אך לא להרוג. לעקרב גפי פה דמויי-ניבים העוזרים לו לאכול את קורבנו. מין זה בדרך כלל מביא צאצאים ברביית בתולים. העקרב הוא יצור לילי המחפש בעיקר חרקים כמו תיקנאים וחגבאים למאכל והוא יכול לשרוד חודשים ללא מזון, בהתאם לחילופי החומרים האיטיים שלו. בדרך כלל הוא נמנע מאנשים ויעדיף להתרחק אם מאיימים עליו. אולם עקרבים אלה התגלו לאחרונה בסאו פאולו ואזורים נוספים ברחבי ברזיל בשכיחות גבוהה, מה שמעלה את המפגשים עם אנשים. הדבר נגרם כתוצאה מכריתת היערות בהם הוא חי ועקב התרבות של תיקנים וטרף דומה באשפתות של הערים. המפגשים העיקריים מתרחשים בערים שונות ובפאתי שכונות ובתים. מרבית התקיפות הגיעו מדרום ודרום-מזרח ברזיל, ורק מעטות מהצפון. בברזיל הוא מתקיף יותר מאשר נחשים ארסיים ועכבישים. עקרב זה הוא מהמינים הקטלניים בעולם. הארס שלו גורם להתקפים חזקים, כאבים, הזעה, בחילות והקאות, כאבי בטן, חום, היפרגליקמיה וגם לאירועים לבביים. הוא יכול להרוג אם הארס מגיע לכלי הדם והריאות, שם הוא יכול לגרום לחנק. לעיתים נדירות מתרחשת פגיעה במערכת העצבים. מרבית ההרוגים הם ילדים או קשישים, כששיעור המוות הוא 1–2%. דבר זה הופך אותו לקטלני שבעקרבים של ברזיל ואחד מהקטלניים בעולם כולו. מדיה וקבצים בנושא טיטוס סרולטוס בוויקישיתוף טיטוס סרולטוס, באתר NCBI (באנגלית) טיטוס סרולטוס, באתר GBIF (באנגלית)
גילי נתנאל

גילי נתנאל (נולד ב-10 בדצמבר 1976) הוא זמר ישראלי, שהיה חבר בצמד "גילי וגלית" שזכה בקדם אירוויזיון 1989 וייצג את ישראל באירוויזיון 1989 בשיר "דרך המלך" בהיותו בן 12 בלבד. גילי נתנאל נולד וגדל בראשון לציון. בשנת 1989 הגיש המוזיקאי שייקה פייקוב את שירו "דרך המלך" לתחרות הקדם-אירוויזיון והוא בחר בילד גילי נתנאל, שהיה אז בן 12, לבצע את שירו. זמן קצר לפני התחרות הוחלט על ידי מפיקי הקדם אירוויזיון להצמיד לו זמרת בוגרת בגלל גילו הצעיר. האמרגן והמפיק שלמה צח, שהכיר את גלית בורג, הציע אותה וכך נוצר הצמד "גילי וגלית". לאחר שזכו במקום הראשון בתחרות קדם-אירוויזיון 1989 הם נשלחו לייצג את ישראל באירוויזיון, שהתקיים בלוזאן שבשווייץ. השיר הגיע למקום ה-12 מתוך 22 מתמודדים. באותה שנה הופיעה בתחרות האירוויזיון ילדה נוספת בת 11, נטלי פאק, שייצגה את צרפת. הופעת הילדים לא הוכיחה את עצמה, ובעקבות זאת החליט איגוד השידור האירופי, המפיק את תחרות האירוויזיון, לצמצם את התופעה של זמרים-ילדים וקבע את גיל 16 כרף מינימלי להשתתפות באירוויזיון. הצמד גילי וגלית הקליטו גרסה אנגלית ל"דרך המלך", שנקראה "SHINE FOR TOMORROW". על אף שהשיר לא זכה להצלחה בחו"ל, בישראל הוא הפך ללהיט. הגרסה האנגלית לשיר לא זכתה להצלחה רבה, והצמד התפרק מיד לאחר מכן. גילי נתנאל הוציא אלבום סולו בשנת 1989 בשם "ימים יפים", שלא הצליח. לאחר שירותו הצבאי היגר נתנאל ללונדון ועבד כזמר אופרה. כיום עובד בחברת אפל. גילי נתנאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גילי נתנאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יובל ניב, ילד ילד, אבל שר יפה, מעריב, 2 באפריל 1989 טל פרי, גילי ילד שלי נחמד, מעריב, 13 באוקטובר 1989 גילה מצא, גילי נוסע ללוזאן, מעריב, 14 באפריל 1989 יובל ניב, בן 12 ישיר בקדם-אירוויזיון, מעריב, 26 בינואר 1989 אבי מורגנשטיין, אכזבה, מעריב, 8 במאי 1989 טל פרי, אני רק ילד, שרוצה לחיות פה, מעריב, 3 באוגוסט 1989 דודי פטימר, ‏החיים שלי עכשיו: מה עושה כיום ילד הפלא של האירוויזיון גילי נתנאל?, באתר מעריב אונליין, 10 בינואר 2021
קרחון היפוקרטס

קרחון היפוקרטס (באנגלית: Hippocrates Glacier) הוא קרחון בצדו המזרחי של האי ברבנט, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. הקרחון מנקז את המדרונות הדרום-מזרחיים של הרי סטריבוג, וזורם לכיוון דרום מזרח בין הרי סלוואי ורכס גוטסאל, ונשפך אל מפרץ בול. הקרחון מופיע לראשונה בתרשים של ממשלת ארגנטינה משנת 1953; בתרשים זה אין לו שם. הקרחון צולם מן האוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957; הקרחון מופה על בסיס תצלומי אוויר אלה בשנת 1959. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הקרחון נקרא על שמו של היפוקרטס, רופא יווני שניסח את שבועת היפוקרטס. השם ניתן, בדומה לשמות של אתרים רבים נוספים באזור, על שמו של חלוץ בתחום הרפואה. קרחון היפקורטס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון היפוקרטס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון היפוקרטס, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון היפוקרטס לאתרים סמוכים מידע גאוגרפי והיסטורי
יחסי חוף השנהב – שווייץ

יחסי חוף השנהב–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת קוט דיוואר לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת קוט דיוואר לקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, "היחסים שבין רפובליקת קוט דיוואר לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים חמים וידידותיים מאז קיבלה קוט דיוואר את עצמאותה מהמושבה הצרפתית של אפריקה המערבית הצרפתית". היחסים הדיפלומטיים שבין חוף השנהב לשווייץ מתמקדים במסחר, שיתוף פעולה מחקרי ועזרה הומניטרית. שווייץ וחוף השנהב חתמו על מספר הסכמים בילטרליים מאז שנת 1962. ההסכמים היו קשורים במסחר, הגנה וקידום השקעות, שיתוף פעולה טכנולוגי ומדעי וכללו בתוכם בין היתר אמנה למניעת כפל מס. שווייץ הכירה בעצמאותה של הקולוניה הצרפתית לשעבר ב-7 באוגוסט 1960. לאחר שנה היא כוננה באביג'אן שגרירות, שהחליפה את הקונסוליה שהייתה במקום ונפתחה בשנת 1952. בין 1984 ל-1990 נחתמו חמישה הסכמים בילטרליים בין שתי המדינות שהגיעו להיקף חריג של מיליוני פרנקים שווייצרים. בין שתי המדינות מתקיים גם שיתוף פעולה תרבותי במגזר הפרטי באופן אינטנסיבי מאוד. בין היתר גם במגזר החינוכי קיים שיתוף פעולה בין שתי המדינות, כאשר באביג'אן קיים "Centre Suisse de Recherche Scientifique" (המרכז השווייצרי למחקר מדעי). המכון מהווה מוסד אקדמי חשוב באביג'אן וחגג 60 שנים של פעילות ב-2011. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2015 התגוררו בחוף השנהב מאתיים שישים וחמישה אזרחים שווייצרים. במהלך שנות השבעים של המאה העשרים] מספרם של השווייצרים בחוף השנהב עלה למעל חמש מאות נפשות והוא כלל מיסיונרים, אנשי עסקים, ומלונאים בין היתר. שווייץ מיוצגת בחוף השנהב בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באביג'אן. חוף השנהב מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. חוף השנהב מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בציריך. Bilateral relations Switzerland–Ivory Coast, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF SWITZERLAND IN ABIDJAN, COTE D'IVOIRE EMBASSY OF COTE D'IVOIRE IN BERN, SWITZERLAND CONSULATE OF COTE D'IVOIRE IN ZURICH, SWITZERLAND
ניפגש בשמחות

ניפגש בשמחות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם. השיר יצא לאור ב-28 באוגוסט 2019, כסינגל מתוך אלבומו השישי של אדם, "Omer", דרך חברת התקליטים אן אם סי יונייטד. בשיר מתאר הדובר מערכת יחסים בעייתית ומלאת דרמות. הדובר טוען כלפי זוגתו שהיא "עושה לו הרצאות", "מלכת דרמה" ו"עושה לי צרות". השיר הוא מז'אנר הפופ והוא משלב בתוכו גם מוזיקה חסידית וסימפול של נעימת כלייזמרים של חתונות. טרם פורסם הווידאו קליפ המלא לשיר, העלה אדם לערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר אשר מציג בתוכו את מילות השיר. נכון ליוני 2020 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-5.5 מיליון. עומר אדם - ניפגש בשמחות, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:08) יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסימיוזיק לדף השיר באתר הספרייה הלאומית משה בן אברהם, אופק יקותיאל, בר קזס משה בן אברהם, אופק יקותיאל, בר קזס עומר אדם - ניפגש בשמחות, באתר ‏מאקו‏, 28 באוגוסט 2019 דודי פטימר, ‏פופ ונגינת כלייזמרים עתיקה: עומר אדם יודע מה הקהל רוצה בשיר חדש, באתר מעריב אונליין, 28 באוגוסט 2019 עומר אדם - ניפגש בשמחות, נבדק ב-2019-08-28
מלך האריות (פירושונים)

מלך האריות הוא סרט אנימציה של חברת וולט דיסני משנת 1994. האם התכוונתם ל... מלך האריות 2: מלכות סימבה – סרט המשך ל"מלך האריות", שיצא הסרט יצא בשנת 1998 ישירות לגרסת קלטות וידאו מלך האריות 3: האקונה מאטאטה – סרט אנימציה שיצא בשנת 2004, ומהווה פריקוול לסרטי "מלך האריות" מלך האריות (סרט, 2019) – סרט הנפשה ממוחשבת המהווה רימייק משנת 2019 לסרט האנימציה "מלך האריות" מלך האריות - דמויות – רשימת הדמויות שהופיעו בזיכיון של חברת וולט דיסני, "מלך האריות" מלך האריות (סדרת סרטים) – טרילוגיית סרטים מונפשת מבית היוצר של דיסני מלך האריות (מחזמר) – מחזמר המבוסס על סרט האנימציה "מלך האריות" משנת 1994 מלך האריות (פסקול) – פסקול הסרט "מלך האריות" מ-1994 The Lion King (פסקול, 2019) – אלבום הפסקול של הסרט מלך האריות משנת 2019 משמר האריות - השאגה חוזרת – סרט טלוויזיה מונפש משנת 2015, המהווה סרט המשך ל"מלך האריות" המתרחש במקביל לעלילת "מלך האריות 2" משמר האריות (סדרת טלוויזיה) – בעקבות הסרט "משמר האריות "השאגה חוזרת"" נוצרה סדרה מצוירת אשר משודרת אף היא בדיסני ג'וניור החל משנת 2016 יחידת מלך האריות – 183 (ובקיצור: מלא"ר) – היא יחידה מובחרת בחיל השריון הישראלי המשתמשת באמצעי לחימה מסווגים.
מעלה סיירים

מעלה סיירים הוא נתיב מדברי בנגב בשמורת מסיב אילת ובקרבת נחל עתק. הדרך נפרצה בתחילת שנות ה-50 בידי יחידת סיור של הצנחנים. בשלהי קיץ שנת 1954 הוחלט על פריצת דרך אלטרנטיבית לאילת מאזור מערב הנגב לאזור באר אורה שבערבה. מבצע זה הוטל על ידי אריק שרון על מחלקת הסיור של הצנחנים בפיקודו של יאיר תל צור. במסגרת זו נפרץ לראשונה "מעלה סיירים", אשר נקרא בתחילה - "מעלה סיירי 890". הדרך התבססה על נתיב שכבר היה קיים בערוץ נחל עתק ושימשה לצורך מעבר ג'יפים וקומנדקרים. בשל מיקומה הרחק מציוויליזציה קיבלה את השם "מעלה סיירים". במשך שנים רבות שימש הנתיב בתור דרך היחידה, שקישרה בין שני צדי הנגב: זה הנסמך על הגבול המצרי ועמיתו הנושק לגבול הירדני. בתקופת פריצת הדרך הנסיעה במעלה סיירים הייתה קשה מאוד - תלילות הדרך הייתה משמעותית, הידרדרות בה ארוכות ובורות ומהמורות הקשו על הנסיעה. בחלוף השנים נסללו כבישים שהחליפו את השבילים הכבושים בנגב, וגם "מעלה סיירים" שופץ והורחב ואיפשר לג'יפים לנסוע בו ביתר קלות. בשנים האחרונות מצב המעלה התדרדר, נפערו בו בורות ומדרגות והדרך חזרה להיות בעבירות קשה. יחיאל אמסלם "אמסה" (21 באוקטובר 1939 – 5 ביוני 1967) היה קצין בצבא הגנה לישראל בדרגת רב-סרן ומפקד הצוות הראשון בסיירת מטכ"ל שבין חייליו נמנה אהוד ברק. לאחר מכן שימש כקצין מודיעין של חטיבת הצנחנים. במלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגה בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים. יחיאל נפל ביום הראשון למלחמה. יחיאל היווה השראה לדמותו של גיבור הספר "אהבת שאול" מאת אלי עמיר. לאחר שנפל במלחמת ששת הימים חיפשו פקודיו מהיחידה ב"צוות אמסה" דרך להנציחו. הם תרו את הנגב בחיפוש אחר מקום סמלי להנצחת יחיאל -"מי שהוליכנו בהרים ובשבילים אלו" לבסוף נמצא "מעלה סיירים". ב-1968 הקימו לזכרו אנדרטה ותצפית בראש המעלה. "יחיאל מאד אהב לסייר ובעיקר אהב את אזור הרי אילת", מספרת אחותו ריקי יזדי, שהייתה בת 14 כשאחיה נהרג, "לכן היה זה המקום הטבעי להקמת הגלעד". "באהבה ובקפידה בחרנו את המקום הזה, סמוך לדרך העפר המוליכה להר ירך, על גבעה דומה למבצר, על פי מדרון תלול אל מול הר תמנע, והלאה מזה אל מול הרים של גיר ושחם, לנוכח תפארת קדומים זו של המדבר שאהב אבשי כל כך" — ציטוט מתוך אהבת שאול האנדרטה נפגעה על ידי רעידת אדמה ושופצה, ב-1996 חוללה על ידי זרים ושופצה שוב ב-2008 על ידי לוחמים וחבריו של יחיאל מסיירת מטכ"ל. יואב קווה, מעלה סיירים נחל עתק, באתר שבילים, ‏29/05/2015 העמותה למורשת הצנחנים, פריצת מעלה סיירים, באתר העמותה למורשת הצנחנים ממעלה סיירים למעלה אורה, באתר 4x4 אתר השטח הישראלי, ‏31.10.2007 Israeli Ground Forces - אתר זרוע היבשה, באתר web.archive.org, ‏2016-04-12 אנדרטה לזכרו של יחיאל אמסלם, באתר עמוד ענן, ‏1/4/2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.