laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עונת 2006 בגביע ליברטדורס

עונת 2006 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-47 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-24 בינואר 2006 והתחרות הסתיימה ב-16 באוגוסט 2006. בתחרות השתתפו 38 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו. התחרות הסתיימה בניצחון של מועדון ספורט אינטרנסיונל, וזאת בפעם השלישית בתולדות המועדון. זו הייתה העונה השנייה ברציפות בה סדרת הגמר נערכה בין קובצות מברזיל. בתחרות השתתפו 38 קבוצות: ברזיל - 6 ארגנטינה - 5 קולומביה, פרו, צ'ילה,בוליביה,אקוודור,אורוגוואי, פרגוואי, ונצואלה, מקסיקו- 3 (כל אחת) בתחילה 12 קבוצות (1 מכל המדינות המשתתפות ו-2 מברזיל) התחרו על 6 מקומות במשחקי הבתים. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים, ושתי קבוצות מכל בית העפילו לשלב השני. החל מהשלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, יתרון בשערים שנכבשו במשחקי חוץ, הגרלה. בשלבים שלאחר הבתים החל להיות מיושם חוק שערי חוץ. כמו כן, הקבוצות דורגו בהתאם להישגיהן בשלב הבתים: 1-8 מנצחות הבית, 9-16 הקבוצות שסיימו במקום השני. במידה ולא הושגה הכרעה לאחר 120 דקות, הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין. לאחר בעיטות עונשין בזכות חוק שער חוץ 14 כדורגלנים כבשו 5 שערים וזכו בתואר מלך השערים אלואיזיו ברזיל סאו פאולו פליקס בורחה קולומביה אל נסיונל חוסה לואיס קלדרון ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה אגוסטין דלגאדו אקוודור ליגה דפורטיבה אוניברסיטריה דה קיטו סבסטיאן אררוס ארגנטינה ולס סארספילד ארנסטו פאריאס ארגנטינה ריבר פלייט פרננדניו ברזיל מועדון ספורט אינטרנסיונל מרסיניו ברזיל פלמיירס דניאל מונטנגרו ארגנטינה ריבר פלייט נילמר ברזיל קורינתיאנס מריאנו פבונה ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה חורחה קונטיירוס ארגנטינה אוניברסידד קאתוליקה פטריסיו אורוטיה אקוודור ליגה דפורטיבה אוניברסיטריה דה קיטו ואשינגטון ברזיל פלמיירס מדיה וקבצים בנושא עונת 2006 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף פרטים על התחרות
אברהם שמעון טרויב

רבי אברהם שמעון טרויב (ראש"ט; ~ה'תקע"ג 1813 - כ"ח בטבת ה'תרל"ו, 25 בינואר 1876) היה רב ליטאי, רבה של קיידאן, מחבר "באר אברהם" ומהדיר ספר "הלכות גדולות". נולד בקיידאן לרב יצחק אייזיק טרויב. אחיו היה הרב משה כתריאל טרויב מלודז', המשפחה מיוחסת למהר"י וייל ואביו היה חותם בשם טרויב-וייל. אמם הייתה בתו של הרב ישראל גורדון שכיהן כ"רב העדה" בווילנה (נפטר בי"ג בטבת תרט"ז). אברהם שמעון למד אצל רבי חיים מוולוז'ין והתיידד עם בנו רבי יצחק מוולוז'ין. זמן מה סייע לסבו בווילנה והתיידד עם רבים מתלמידי החכמים שבה. טרויב נישא לשרה ריבה בת דודו הרב בנימין זאב טרויב שכיהן במשך שתים עשרה שנה כרבה של שאוול ובסוף ימיו מאס ברבנות והתגורר בקיידאן. בשנת ה'תרי"ב, 1852, נבחר טרויב לכהן כרבה של קיידאן עיר הולדתו, במקום הרב רפאל יום טוב ליפמן היילפרין שעבר אז לכהן כרבה של מזריטש. משרה זו נשא טרויב במשך 24 שנים עד לפטירתו ביום שלישי, כ"ח בטבת ה'תרל"ו, 25 בינואר 1876, לקראת ערב. הוא נקבר למחרת היום במעמד קהל רב בבית הקברות המקומי בעירו. הרב טרויב התפרסם כמומחה לדיני ממונות, ונקרא לבוררויות ברחבי ליטא. הוא היה שותף פעיל בעיתונות העברית והתפלמס עם יל"ג בנושא התיקונים בדת. הגהותיו, הערותיו וחידושיו נדפסו בשולי ספר "הלכות גדולות" מהדורת יצחק גולדמן (ורשה תרל"ד), ובמהדורת דפוס ראם של ששה סדרי משנה (החל ממהדורת תרפ"ט, עם נ"א הוספות). הגהותיו על משנה תורה לרמב"ם נדפסו במהדורות הרמב"ם, החל ממהדורת וילנא, בשם "באר אברהם". תשובות הלכתיות שלו משוקעות בספר "עטרת יצחק" (ירושלים תרפ"ה) של הרב יצחק אייזיק רבינוביץ. בנו הרב שלמה זלמן שמחה טרויב מילא את מקומו כרבה של קיידאן. חתנו הרב אברהם אליהו קפלן נפטר בצעירותו, בנו שנולד לאחר פטירתו ונקרא על שמו הוא הרב אברהם אליהו קפלן מאנשי תנועת המוסר וראש בית המדרש לרבנים בברלין. בנו ר' יהודה טרויב התגורר בווילנה. נכד משותף שלו ושל רבי אברהם אבלי פאסוועלער היה הסופר ישראל מיכל טרויב (1858–1926). 'טרויב, ר' אברהם־שמעון ב"ר יצחק־אייזיק', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 52 טור 2 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1250) א"ע"ת איש קיידאן, קידאן: בשורה לא טובה, המגיד, 9 בפברואר 1876 יעקב ליפשיץ, זכרון יעקב, ח"ב, עמ' 20–21. תיאור שיחה של הראש"ט. ושם פרק כ"ז עמ' 72 ואילך, על חלקו בפרשת היתר הקטניות בזמן הרעב ברוסיה בשנות ה-60 של המאה ה-19. ממאמריו אברהם שמעון טרויב, קול דוד דופק, קול לנגידים נחבאו., המליץ, 21 בפברואר 1867 אברהם שמעון טרויב, לדידי חשדי ולא הוה בי, הכרמל, 21 במאי 1868 במקורות אחדים, תקע"ה, אך לפי הידיעות על פטירתו נפטר בגיל 63, וכך העתיק גם נפתלי בן מנחם, חכמי ליטא, בערכו. עמ' 45. עליו ועל אשתו ראו: שפ"ן הסופר, שבר על שבר, המליץ, 28 באוקטובר 1879. משה מרקוביץ, לקורות עיר ראסיין ורבניה, ורשה, תרע"ג, 1913. עמ' י-יא, באתר היברובוקס. סימנים לה, מה, מו, קכט, קלז.
ג'ניפר וורת'

ג'ניפר וורת (באנגלית: Jennifer Worth‏; 25 בספטמבר 1935 – 31 במאי 2011) הייתה אחות ומוזיקאית בריטית. כתבה טרילוגיה רבת מכר של ספרי זיכרונות על עבודתה כמיילדת באזור איסט אנד בלונדון בשנות ה-50: "קראו למיילדת", "צללי בית המחסה" ו"היה שלום איסד אנד". סדרת הטלוויזיה "קראו למיילדת" אשר מבוססת על ספריה, החלה לשדר בערוץ BBC ONE ב-15 בינואר 2012. וורת' נולדה כג'ניפר לי בקלקטון און סי, אסקס. לאחר שעזבה את בית הספר בגיל 15 למדה קצרנות והקלדה, והפכה למזכירה של מנהל בית הספר לתחביר של ד"ר קלונר. לאחר מכן הוכשרה להיות אחות בבית החולים "רויאל ברקשייר" בעיר רדינג ועברה ללונדון על מנת לעבור הכשרה כמיילדת. היא מונתה לאחות בצוות של בית החולים לונדון (באנגלית: London Hospital) בשכונת וייטצ'אפל בלונדון בשנות ה-50 המוקדמות. יחד עם קהילה אנגליקנית של אחיות, היא פעלה כדי לסייע לעניים. היא הייתה אז אחות במחלקה בבית החולים אליזבת גארט אנדרסון בבלומסברי, ומאוחר יותר בבית החולים על שם "מארי קירי" בהמפסטד. בשנת 1963 לי התחתנה עם האמן פיליפ וורת', ונולדו להן שתי בנות. פיליפ וורת' מופיע כדמות בספיישל הכריסמס שנערך ב-2014 בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "קראו למיילדת", מגולם על ידי רונלד פיקאפ. בשנת 1973 וורת' פרשה מעבודת הסיעוד על מנת לממש את השאיפות המוזיקליות שלה. ב-1974, היא קיבלה רישיון מטעם מכללת המוזיקה בלונדון, בה היא לימדה פסנתר ושירה. בשנת 1984 היא קיבלה מלגה. היא הופיעה כסולנית עם מקהלות בכל רחבי בריטניה ואירופה. מאוחר יותר החלה לכתוב, והכרך הראשון של הביוגרפיה "לקרוא למיילדת" פורסם ב-2002. הספר הפך רב-מכר כאשר יצא לאור מחדש בשנת 2007. צללי בית המחסה(2005; יצא לאור מחדש ב-2008), היה שלום איסד אנט (2009) גם הפכו רבי מכר. הטרילוגיה נמכרה בכמעט מיליון עותקים בבריטניה בלבד. בכרך הרביעי, באמצע החיים, אשר פורסם ב-2010, וורת' משקפת את חוויותיה המאוחרות יותר בטיפול בחולים סופניים. וורת' העבירה ביקורת על הסרט "וירה דרייק" של מייק לי שיצא בשנת 2004, בשל התיאור הלא מציאותי של ההשלכות של הפלות לא חוקיות. היא טענה כי השיטה המוצגת בסרט רחוקה מלהיות מהירה וחסרת כאב, והיא למעשה שיטה קטלנית עבור האם. וורת' נפטרה ב-31 במאי 2011, לאחר שאובחן אצלה סרטן הושט. הפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה קראו למיילדת הוקדש לה. סדרת הטלוויזיה "מיילדת" הסרט "וירה דרייק" אקזמה, אלרגיה למזון: מוסתר כי? ISBN 978-1872560182 (1997) קראו למיילדת (הספר הראשון ב המיילדת הטרילוגיה) מסת"ב 978–0297868781 (2002) צללי בית המחסה (ספר שני ב המיילדת הטרילוגיה) מסת " ב 978–0297853268 (2005) היה שלום איסט אנד (ספר שלישי ב המיילדת הטרילוגיה) מסת " ב 978–0753823064 (2009) באמצע החיים מסת"ב 978-0297859581 (2010) ג'ניפר וורת', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ניפר וורת', באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ניפר וורת', באתר Discogs (באנגלית) Call The Midwife Obituary: Jennifer Worth Jennifer Worth (Obituary), The Telegraph, 29 July 2011 Call The Midwife: Christmas Special "A Midwife responds to Mike Leigh's Vera Drake" Midwife author Jennifer Worth dies
ברייתא דישועה

ברייתא דישועה הוא חיבור ארץ-ישראלי, שנתחבר לא יאוחר מתקופת אמוראי ארץ ישראל. הברייתא מכילה שני חלקים: רשימה של 24 דברים שמעכבים את ישועת ישראל, ופירוש דמוי-תלמודי על כל אחד ואחד מאותם 24 דברים. הפירושים נלקחו בעיקר מהתלמוד הירושלמי, וממדרש איכה רבתי, ובנוסף גם מהתוספתא, ומפרקא דרבינו הקדוש, אך לא הובאו בה כלל מאמרים מהתלמוד הבבלי. גם הובא בה מעשה הנמצא במדרש עשרת הדיברות, אך כנראה היה לפני מחבר הברייתא מקור קדום יותר. לכן, נראה שהברייתא עצמה היא מזמן התנאים, והפירושים- הם מזמן האמוראים. ברייתא זו נדפסה לראשונה על ידי הרב שמואל שענבלום, בלעמברג, תרל"ו, בתוך ספר 'שלשה ספרים נפתחים'. גרסה אחרת נדפסה בתוך 'גנזי שעכטער' - קטעי הגדה ומדרש, על-פי כתב יד הגניזה הקהירית הנמצא בספריית אוניברסיטת קיימברידג'. עוד קטע מהגניזה נדפס על ידי אברהם מרמורשטיין בתוך "תשובות הגאונים" שהדפיס (לונדון, תרפ"ז). קיימת גם מהדורה אלקטרונית במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית. בספר ילקוט מדרשים, נדפסה שוב הברייתא מתוך מקורות אלו ובהשוואה לכתבי-היד. עידן דשא הלוי, ספר ילקוט מדרשים: על-פי הוצאות ישנות וכתבי-יד עם הוספות והערות ומראה מקומות, כרך א', הוצאת אור עולם, צפת, תשס"ג, מהדורה שלישית, תשס"ט, עמודים רטז - רכו, רפט - רצ. חלק שמיני, תשע"ט; 'חלק ההוספות', עמ' א - ח. רשימת מאמרים על ברייתא דישועה באתר הספרייה הלאומית ברייתא דישועה, באתר המילון ההיסטורי ללשון העברית כתב יד של ברייתא דישועה, באתר גנזים ראו חופת אליהו פרק ד' סעיף ל"א ראו בסעיף כ"א רשימת הפרסומים של שמואל שנבלום, 1833-1900, בקטלוג הספרייה הלאומית "שלשה ספרים נפתחים", כולל ברייתא דישועה, בעריכת שמואל שענבלום, בקטלוג הספרייה הלאומית עמ' 212 עמ' יט-כ חלק ראשון, תשס"ג/ (2002), עמודים רטז - רכו, מהדורה מדויקת אחרונה נתפרסמה בחלק שמיני, תשע"ט; 'חלק ההוספות', עמ' א - ח
נאוה כורש

נאוה כורש (נולדה ב-22 בנובמבר 1950) היא ציירת ופסלת ישראלית. כורש נולדה והתחנכה בחיפה, עברה בבגרותה לתל אביב שם העבירה את רוב שנותיה ושנות יצירתה. בוגרת לימודי אומנות במכון אבני ביפו וב-New School בניו יורק שבארצות הברית. עבודותיה השתתפו והופיעו בתערוכות שונות בישראל ובעולם ויצירותיה נרכשו לאוספים מוכרים בבלגיה, בניו-יורק ובלוס אנג'לס. הייתה נשואה בעברה למחזאי חנוך לוין, ולהם בן, לפני נישואיה ללוין הייתה בת זוגו של עידו מוסינזון. ציור בצבעי שמן ואקריליק על-גבי קנבס פיסול בחימר ציור "אייכה" 2005 פסל "אייכה" שתמונתו מופיעה על שער הספר "האיש עם המיתוס באמצע" 'זיקפות מעופפות' - שמן על בד צרפתי, חתום, מידות: 24X16 - נמכרה תמורת 25$ מדיה וקבצים בנושא נאוה כורש בוויקישיתוף גלריה עם עבודות ציור ופיסול של נאוה כורש נאוה כורש, באתר גלריית אגוזי The New School, New York אבישי מתיה, ‏70 להולדת חנוך לוין: מה גרם לגדול מחזאי ישראל להיות כה אפל, באתר מעריב השבוע, 18 בדצמבר 2013 נאוה כורש - 'זיקפות מעופפות', גלריה אגוזי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאלו פינקלשטיין

סאלו פינקלשטיין (בפולנית: Salo Finkelstein;‏ יליד 1896 או 1897, תאריך מותו לא ידוע) היה גאון חישוב, דורג במקום השמיני ברשימת "100 גאוני החישוב הטובים ביותר". נולד בלודז' (אז בשטח האימפריה הרוסית, כיום בשטח פולין) למשפחה יהודית. בבית הספר, ציוניו במתמטיקה היו גבוהים ובתקופה זו הוא החל לגלות את הכישרון שלו בתור גאון חישוב וכן את יכולתו לזכור מספרים. בגיל 23 החל להופיע בפני קהל ולהציג את יכולתו, אך הוא איבד עניין בהופעות כאלו בהמשך. עבד בלשכת הסטטיסטיקה המדינית של ממשלת פולין. בשנת 1928 התחרה עם גאוני חישוב בעיר דנציג בפני פרופסור האנס הנינג וניצח. בשנת 1931 יצא להופיע מחוץ למדינה, הפגין את בקיאותו במספרים וכן נרשם לתחרויות שונות בנושא. בשנת 1932 הגיע לארצות הברית וניסה ללא הצלחה להתקבל לעבודה בבנק כ"בודק" חישובים ופעולות. בשנת 1937 פורסמה עליו כתבה, ובה נכתב שהוא מסוגל לבצע פעולות חישוב מהר יותר מאדם ממוצע, אך תהליך החשיבה שלו לא שונה מזה של אדם רגיל. לא תמיד הצליח לתת תשובה מדויקת ב-100 אחוז מהמקרים, וכן ככל שסופקו לו בעיות קשות יותר, דוגמת כפל מספרים מרובי ספרות, כך דיוקו פחת. מאחר שלא הצליח למצוא משרה שמתאימה ליכולתיו ומפני שסירב לעבוד במופעים לפני קהל, הוא ניסה לפתח קריירה של שחמטאי בין השנים 1941–1949. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סאלו פינקלשטיין".
תפוחים מן המדבר (סרט)

"תפוחים מן המדבר" הוא סרט ישראלי המבוסס על הסיפור הקצר "תפוחים מן המדבר" מאת סביון ליברכט (1986). את הסרט ביימו מתי הררי ואריק לובצקי. גרסה מורחבת של הסרט שודרה בשנת 2016 בערוץ הראשון כמיני-סדרה בת שלושה פרקים. עלילת הסרט מתמקדת ברבקה אברבנאל, בת יחידה להורים מבית חרדי ירושלמי, המקפידים איתה ומקשים עליה את חייה. היא נחשפת בחשאי לעולם החילוני, ומגיעה לערב ריקודי עם, בו היא מתיידדת עם דובי, קיבוצניק צעיר מדרום הארץ שלומד בירושלים. אביה, ראובן אברבנאל, לא רואה בעין יפה את המעשים של בתו, ומחליט לשדך אותה לשאלתיאל, אלמן ואב לילדים. אמה, ויקטוריה אברבנאל, אישה רגישה וחסרת ביטחון, אינה שלמה עם השידוך, אך אינה מעזה להתנגד לו. כשנודע לרבקה על השידוך, היא בורחת אל הקיבוץ בו מתגורר דובי, ומתחילה לעבוד ולחיות שם. לאחר שרבקה מאמצת את אורח החיים החילוני, היא יוצרת קשר עם דודתה שרה, שהיא רווקה וחריגה בקהילה החרדית. ויקטוריה שומעת משרה על השינוי שעשתה רבקה בחייה, ומגיעה לקיבוץ. ויקטוריה מחליטה למרוד בבעלה ולהישאר לצד בתה. רגע השיא של הסרט מגיע כשמשפחתה מגלה את מקום הימצאותה של רבקה. בחירתה ומעשיה של רבקה, שאינם מקובלים בסביבה החרדית, גורמים לנתק שלה ממשפחתה ומהסביבה שבה היא גדלה, אולם בסופו של דבר גוברת האהבה המשפחתית על הפער שנוצר בין אורח החיים שבחרה לה הבת לבין אורח החיים של המשפחה. מורן רוזנבלט - רבקה אברבנאל שלומי קוריאט - ראובן אברבנאל, בעלה של ויקטוריה והאבא של רבקה. ריימונד אמסלם - ויקטוריה אברבנאל, אשתו של ראובן והאמא של רבקה. עירית קפלן - שרה, אחותה של ויקטוריה, דודתה של רבקה אלישע בנאי - דובי צבי שיסל - זאב משה אשכנזי - יוסי נמרוד הוכנברג - גבריאל מוטי בן ישי - שאלתיאל דודו באוכנר - אבנר תמרה אהרוני - אלה על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק", במהלך שנת 2015 צפו בסרט זה 69,601 צופים, בבתי קולנוע ברחבי הארץ. הסרט היה מועמד ל-3 פרסי אופיר וזכה בתואר הסרט הטוב ביותר. כמו כן זכה הסרט בפרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים הישראלי ה-28 בלוס אנג'לס, בפרס "חזון גלובלי" בפסטיבל סינקווסט ה-25 בסן חוזה, קליפורניה, ובפרסים במסגרת הפסטיבלים היהודיים באטלנטה, בסן דייגו ובשיקגו. "תפוחים מן המדבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תפוחים מן המדבר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תפוחים מן המדבר", באתר ספר הקולנוע הישראלי "תפוחים מן המדבר", באתר אידיבי "תפוחים מן המדבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "תפוחים מן המדבר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית תפוחים מן המדבר, כל הפרקים, באתר כאן תאגיד השידור הישראלי סיפור אהבה בלתי אפשרי בין חרדית לחילוני: צפו בטריילר של "תפוחים מן המדבר", באתר וואלה, 29 במרץ 2015 אורון שמיר, עכבר העיר אונליין, "תפוחים מן המדבר": ישראליות ישנה ופשוטה מדי, באתר הארץ, 8 במאי 2015 שמוליק דובדבני, "תפוחים מן המדבר": קונפליקט מוכר וממוחזר, באתר ynet, 10 במאי 2015 צדיק, תפילין כבר הנחת? "תפוחים מן המדבר" מפספס בשירות תעמולת החילוניים, באתר וואלה, 11 במאי 2015 "באבא ג'ון" ו-"תפוחים מן המדבר" בין המועמדים לגלובוס הזהב באתר קולנוען קולנוע לב, תפוחים מן המדבר עינב שיף, משבר אמונה, באתר "ידיעות אחרונות", 18 במרץ 2016 על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק".
יופיטר (מיתולוגיה)

במיתולוגיה הרומית, יופיטר (בלטינית: Iuppiter), המכונה גם יוביס, היה ראש האלים ופטרונה של המדינה הרומאית, האל החשוב והמכובד ביותר בפנתאון האלים הרומי. הוא היה ממונה על החוק והצדק, על שמירת הסדר הציבורי וכן על השמיים, האור והרעם. מקבילו היווני הוא האל זאוס. יופיטר היה בנם של סטורן ואופס, ואחיהם של יונו, נפטון, פלוטו, וסטה וקרס. הוא נישא לאחותו יונו, מלכת האלים, ויחד עמה הביא לעולם את אל המלחמה מארס, אלת הנעורים יובנטאס ואת אל האש והנפחים וולקן. יופיטר תואר כגבר בוגר, רב עוצמה ומעורר כבוד. בין סמליו המוכרים הברק והעיט, שמפעם לפעם שימש גם כשליחו המעביר מידע והוראות לבני האדם. ערך זה מתמקד בעיקר בתפקידיו של יופיטר ברומא העתיקה ובפולחן הרומאי שנערך לכבודו. למידע על תאוריו ומעלליו המיתולוגיים, אשר הושפעו במידה רבה מהמיתולוגיה היוונית, ראו את הערך זאוס. הרומאים סגדו ליופיטר בעיקר כיופיטר אופטימוס מקסימוס (יופיטר הטוב והגדול ביותר), ותחת תואר זה הוא שימש כמגנה של רומא. מקדש מפואר לכבודו הוקם על הגבעה הקפיטולינית (מקדש יופיטר הקפיטוליני), ושם התבצע פולחנו המרכזי, יחד עם הפולחן ליונו ולמינרווה. מקדש זה לא שימש רק כמרכז החיים הדתיים ברומא, אלא גם כמרכז החיים הפוליטיים: חוזים ובריתות נכרתו בו, מלחמות הוכרזו בו וקורבנות הוקרבו בו על ידי מנהיגי הצבא הרומאי שחזרו מנצחים משדה הקרב, כחלק מטקס הטריומף. מתוקף תפקידיו השונים זכה יופיטר לכינויים נוספים: כ"יופיטר לאטריוס" הוא הגן על הערים בחבל לאטיום, וכ"יופיטר ויקטור" הוא הוליך את הצבאות הרומאיים לניצחון במלחמות ובקרבות. "יופיטר פולגראטור" ציין את תפקידו כמשלח הברקים ו"יופיטר טונאנס" – כמשלח הרעמים. כ"יופיטר פלוביוס" הוא המטיר גשמים על האדמה, כ"יופיטר טרמינוס" הוא הגן על גבולות, כ"יופיטר סטאטור" (המרסן) עצר צבא נסוג והעניק לחיילים אומץ להילחם במצבים קשים. וכ"יופיטר לוקטיוס" הוא היה ממונה על האור. כוכב הלכת צדק נקרא בלטינית, ובעקבותיה בשפות מודרניות רבות, על שם יופיטר. בדומה לשמות אלים אחרים מן המיתולוגיה הרומית, יופיטר מונצח בשם כוכב הלכת החמישי במרחקו מן השמש, הוא כוכב הלכת יופיטר, הקרוי בעברית צדק. צדק הוא כוכב הלכת השני בבהירותו בשמי הלילה (אחרי נוגה), לכן קל להבין מדוע בחרו הרומאים להעניק לו את שמם של אלם הבכיר והחזק ביותר. הרומאים קראו ליום חמישי בשבוע בשמו של יופיטר הנקרא, כאמור, גם יוביס. עדות לכך מצויה עדיין במספר שפות רומאניות, כגון צרפתית (jeudi) ואיטלקית (giovedì). באנגלית קרוי יום חמישי "Thursday" על שמו של האל הנורדי תור, שנתפש כמקביל ליופיטר. בשפה האנגלית יופיטר ידוע גם בשם "Jove", וכינוי זה השפיע על מספר ביטויים ומילים בשפה: "By Jove" הוא ביטוי אנכרוניסטי המציין הפתעה או שבועה חזקה, זכר להיותו של יופיטר אל הצדק והמשפט; "Jovial" הוא שם תואר שמשמש לתיאור אנשים שמחים, עליזים ואופטימיסטים. יופיטר הוא אחד מכוכבי הלכת המופיעים ביצירה כוכבי הלכת של גוסטב הולסט והוא נקרא מבשר השמחה. מחבר הספר "ספר היוחסין", מזכיר את "מלכות ג'ופיטר", ומובן שבתחילה היה מלך ששמו יופיטר, ועשוהו אלוה. שם הסביר את הקשר בין יופיטר לצדק: "גופיטר השני שנת ג' תמ"ח ונצח למלך אחד שהיה אוכל בשר אדם ועל שעשה זה הטוב שהרג מלך רשע נקרא גופיטר על שם צדק". יופיטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יופיטר, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) מאמר שישי כך נהגו בעמים הקדומים. כגון האל "מרדוך" הבבלי, שנקרא על שם "אויל מרודך", שמוזכר בספר ירמיה.
הסולם (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הסולם – פירוש על ספר הזוהר. הסולם (כתב עת) – כתב העת הלסבי הראשון בתפוצה לאומית בארצות הברית ראו גם: סולם (פירושונים)
תולדות העולם הקלאסי

תולדות העולם הקלאסי היא סדרת ספרי היסטוריה בשפה העברית, המהווה סקירה מדעית מקיפה, מפורטת, ורחבת יריעה של תולדות העולם היווני-רומי בעת העתיקה. הסדרה כוללת 4 כרכים: "תולדות יוון הקלאסית", שנכתב על ידי פרופסור משה עמית, "תולדות העולם ההלניסטי", שנכתב על ידי פרופסור דוד גולן, "תולדות הרפובליקה הרומית", שנכתב על ידי פרופסור ישראל שצמן, ו"תולדות הקיסרות הרומית", שנכתב גם הוא על ידי עמית. ספרי הסדרה מיועדים לשימוש של ציבור הסטודנטים להיסטוריה דוברי העברית, ונכתבו בהתאם לצרכיהם. הסדרה, מבנה והיקפה, נהגו במקור על ידי פרופסור אביגדור צ'ריקובר, ממייסדי הלימודים הקלאסיים במדינת ישראל, מתוך כוונה להציג רצף היסטורי מדעי של התקופה הקלאסית, על בסיס מחקר עצמאי ישראלי. צ'ריקובר נפטר בשנת 1958, לפני שהספיק להוציא את התוכנית לפעול, ותלמידו, פרופסור אלכסנדר פוקס, לקח על עצמו את הגשמת התוכנית. בשנת 1972, פוקס הביא את התוכנית המגובשת לפני הוצאת הספרים מאגנס של האוניברסיטה העברית, שאישרה את החיבור בכללותו. כתיבת הכרכים הנפרדים חולקה בין המחברים השונים, בני הדור הצעיר דאז של חוקרי העת העתיקה, שצמן, גולן, עמית, ובמקור צבי יעבץ, כאשר פוקס משמש כיועץ המדעי והמתאם של הסדרה כולה. פוקס הספיק לגבש את התוכנית המפורטת לכול כרך עם המחברים השונים, ושימש כיועץ מדעי של עמית וגולן בכתיבת שני הכרכים הראשונים של הסדרה. פוקס אף סיים לערוך את הכרך הראשון בשיתוף עם מחברו עמית בשנת 1978, אך נפטר בשנה זאת, ולא זכה לראות את הסדרה מוצאת לאור. שני הספרים הראשונים בסדרה, "תולדות העולם ההליניסטי" ו"תולדות יוון הקלאסית", יצאו לאור, בהתאמה, ב-1983 ו-1984. הכרך השלישי, "תולדות הרפובליקה הרומית", יצא לאור בשנת 1989. חיבורו של הספר האחרון בסדרה, "תולדות הקיסרות הרומית", התעכב, והוא יצא לאור רק בשנת 2002, כך שהמחקר, הכתיבה והוצאה לאור של כול כרכי הסדרה כולה נמשכו כ-40 שנה. 4 כרכי הסדרה כוללים במצורף יותר מ-2200 דפים, 21 מפות, ועשרות תרשימים, טבלאות, תמונות ולוחות יוחסין. הסדרה מקיפה תקופה של כ-3500 שנה, מראשית תקופת הברונזה באלף ה-3 לפנה"ס, ועד שנת 337, שנת מותו של הקיסר הרומי קונסטנטינוס.‏ מאיר שלו, למתייוונים בעם, תולדות יוון הקלאסית, משה עמית, בסדרה תולדות העולם הקלאסי, הוצאת ספרים ע"ש י.ל. מאגנס, האוניברסיטה העברית, כל העיר, 6 באפריל 1984 באתר עיתונות יהודית היסטורית. דורון מנדלס, עולם קסום של התחדשות ומהפכה, תולדות העולם ההלניסטי, דוד גולן, הוצאת ספרים ע"ש י.ל. מאגנס, דבר⁩, 30 ספטמבר 1983⁩, באתר עיתונות יהודית היסטורית. דבורה גילולה, היסטוריון יוצר, תולדות הרפובליקה הרומית, ישראל שצמן, הוצאת ספרים ע"ש י.ל. מאגנס, מעריב⁩, 17 אוגוסט 1990⁩ באתר עיתונות יהודית היסטורית. משה עמית, "תולדות יוון הקלאסית", הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשמ"ד (1984). (הספר בקטלוג ULI) דוד גולן, "תולדות העולם ההלניסטי", הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשמ"ג, (1983). ישראל שצמן, "תולדות הרפובליקה הרומית", הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תש"ן, (1989). משה עמית, "תולדות הקיסרות הרומית", הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית,, תשס"ב (2002). תולדות הרפובליקה הרומית, עמ' 1. תולדות העולם ההלניסטי, עמוד ה', בהקדמת הספר. הפרקים הראשונים של שני הכרכים הראשונים של הסדרה נוגעים קלות, כרקע, בתקופת האבן.
שקית קירור

שקית קירור (באנגלית: Ice pack או Cold pack) היא מארז המסוגל לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן של כמה שעות. יש שקיות קירור פסיביות, אשר דורשות קירור מקדים ("Gel pack"), ויש שקיות המסוגלות לקרר עצמן באופן עצמאי ומידי וללא מקור אנרגיה חיצוני ("Instant cold pack"). שקיות קירור משמשות לשמירה על טריות מזון במהלך הובלה, לטיפול בפגיעות ובחבלות גוף ולקירור במהלך פעילויות של ספורטאים, מטיילים ואנשי צבא. שקיות מהסוג הפסיבי מבוססות על חומרים ידידותיים לסביבה שלהם קיבול חום גבוה, ומסוגלים לשמור על טמפרטורה נמוכה לאורך זמן. אופן השימוש בשקיות מסוג זה הוא על ידי קירור מקדים של השקית במשך מספר שעות. ההרכב של רוב שקיות הקירור הפסיבי מבוסס על תמיסה מימית צמיגית של הידרוקסי אתיל צלולוז, סודיום פוליאקרילאט או סיליקה ג'ל עם תוספת של חומרי הסמכה וחומרים נוספים נוגדי קיפאון כגון אתילן גליקול. לעיתים מוסיפים גם חומרים אנטי בקטריאליים כדי למנוע התפתחות חיידקים. התמיסה בשקיות הקירור צמיגית כדי למנוע דליפה עקב קרע או שבר במארז. שקיות קירור אקטיבי מסוגלות להביא לקירור מהיר ומידי שלהן בעת ההפעלה. ברוב המקרים, שקיות מסוג זה הן חד-פעמיות. רוב שקיות הקירור האקטיבי, מבוססות על תגובת המסה כימית אנדותרמית של אמוניום חנקתי או אוריה (שתנן) במים. שקיות הקירור האקטיבי מורכבות ממארז המכיל שקית מים פנימית וגרגירי מלח. בשעה שמופעל לחץ חזק על המארז, השקית הפנימית של המים נקרעת ואלו יוצאים וממסים את גרגירי המלח בתגובה אנדותרמית חזקה, שמורידה את הטמפרטורה של המים בעשרות מעלות צלזיוס ואף אל מתחת לאפס. על אף שמרבית תגובות ההמסה של המלחים במים הן תגובות אקסותרמיות, קיימים מלחים הנמסים במים בתגובה אנדותרמית, ואלו משמשים בשקיות הקירור. קירור שקית חימום בקבוק חם מדיה וקבצים בנושא שקית קירור בוויקישיתוף שקית קירור אקטיבי, באתר יוטיוב הכימיה של שקיות הקירור, באתר יוטיוב
מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג

מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג (1 בנובמבר 1797 – 30 במרץ 1855), הייתה בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג ואשתו של הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה. מריה דורותיאה נולדה ב-1 בנובמבר 1797 בקרלסרוהה שבשלזיה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו. בשנת 1819 התחתנה מריה דורותיאה עם הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1847 מת בעלה, וב-30 במרץ 1855 מתה מריה דורותיאה בבודפשט. ב-24 באוגוסט 1819 התחתנה מריה דורותיאה עם הארכידוכס יוזף, פלטין הונגריה, בנו של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 5 ילדים: פרנציסקה מריה אליזבת, ארכידוכסית אוסטריה (1820) אלכסנדר, ארכידוכס אוסטריה (1825–1837) אליזבת פרנציסקה, ארכידוכסית אוסטריה (1831–1903) יוזף קרל, ארכידוכס אוסטריה (1833–1905) מריה הנרייטה, ארכידוכסית אוסטריה (1839–1902) מדיה וקבצים בנושא מריה דורותיאה, דוכסית וירטמברג בוויקישיתוף