laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כנופיית באדר מיינהוף (סרט)

"כנופיית באדר מיינהוף" (בגרמנית: Der Baader Meinhof Komplex) הוא סרט עלילה גרמני משנת 2008 בבימויו של אולי אדל, המתאר את קורות ארגון הטרור "סיעת הצבא האדום". נושא הסרט עוסק בסיעת הצבא האדום אשר כונתה בשם "כנופיית באדר-מיינהוף" שהייתה ארגון טרור שמאלני רדיקלי בגרמניה שפעל משנות השבעים ועד 1998. עלילת הסרט התבססה על רב המכר "תסביך באדר-מיינהוף", ספרו של העיתונאי והסופר הגרמני שטפן אאוסט משנת 1985. סרט זה היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר, בשנת 2008. מוריץ בלייבטרוי - אנדריאס באדר מרטינה גדק - אולריקה מיינהוף יוהנה ווקלק - גודרון אנסלין אלכסנדרה מריה לרה - פטרה שלם ברונו גנץ - הורסט הרולד, ראש סוכנות הביטחון המערב-גרמנית זבסטיאן בלומברג - רודי דוטשקה פולקר ברוך - סטפן אאוסט וינצנץ קיפר - פטר יורגן בואוק הפקת סרט זה החלה באוגוסט 2007, אתרי הצילומים מוקמו במספר מקומות בעולם כגון ברלין, מינכן, בית הכלא שטמהיים, רומא ומרוקו. עלות הסרט סובסדה על ידי כמה קרנות מימון סרטים בסכום של 6.5 מיליון אירו. אתר האינטרנט הרשמי של כנופיית באדר מיינהוף "כנופיית באדר מיינהוף", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כנופיית באדר מיינהוף", באתר נטפליקס "כנופיית באדר מיינהוף", באתר AllMovie (באנגלית) "כנופיית באדר מיינהוף", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כנופיית באדר מיינהוף", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "כנופיית באדר מיינהוף", באתר Metacritic (באנגלית) "כנופיית באדר מיינהוף", באתר אידיבי "כנופיית באדר מיינהוף", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "כנופיית באדר מיינהוף", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דגל בואנוס איירס

דגל בואנוס איירס (בספרדית: Bandera de la Ciudad de Buenos Aires) הוא דגלה של בואנוס איירס, בירתה של ארגנטינה. הדגל, אשר אומץ ב-24 באוקטובר 1995 מתאר עיט שחור המסמל את בית הבסבורג - בית האצולה אליו השתייך קרלוס הראשון אשר מלך על ספרד בשנת 1536 - שנת יסודה של העיר. מדיה וקבצים בנושא דגל בואנוס איירס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כרם בן זמרה

כֶּרֶם בֶּן זִמְרָה הוא מושב בגליל העליון, מצפון לצפת, ושייך למועצה אזורית מרום הגליל. המושב הוקם בשנת 1949 על ידי קבוצת עולים מטורקיה. בראש הקבוצה עמד בנימין אשכנזי, שקיבץ מטעם הפועל המזרחי 7 משפחות נוספות (משפחת רודיטי, משפחת קזס, משפחת רוזיו, משפחת אשכנזי, משפחת בן עזרא, משפחת מילס ומשפחת בגא). יחד עם העולים מטורקיה נמנה הרב מאיר יהודה גץ מטוניסיה שהתנדב להגיע למושב ושימש בו כרב, מוהל, שוחט ומורה, והקים את בית הספר האזורי במושב. במאי 1950 התגוררו במושב בעיקר עולים מטורקיה, ומיעוטים מארצות אירופה ומצפון אפריקה.. אל המשפחות המייסדות הצטרפו בשנת 1951 עולים מרומניה, ביניהם ניצולי השואה. בשנת 1952 הצטרפו למושב עולים ממרוקו. בתחילה נקרא המושב "ההר האדום" על שם הכפר הערבי "ראס אל אחמר" שעל אדמותיו הוקם. המושב נקרא על שם התנא רבי יוסי בן זמרה הכהן, שקברו מצוי בתחום המושב. המושב הוא מושב חקלאי ובו תיירות מפותחת, צימרים ויקבים. רשימת יישובים, מושב כרם בן זמרה, תנועת העבודה הישראלית. כרם בן זמרה, באתר רום גליל אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 יעקב חזון, הגרים מסאן ניקנדרו על אדמת הגליל, הצופה, 19 במאי 1950 מפה בהוצאת מחלקת המדידות, 1950 עם סימון הישוב בשם ההר האדום, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
איידן דודסון

איידן דודסון (באנגלית Aidan Dodson; נולד ב-11 בספטמבר 1962) הוא אגיפטולוג אנגלי. הוא סיים את לימודיו בשנת 1985 באוניברסיטת ליברפול בתחום ארכאולוגיה של מזרח הים התיכון וקיבל את הדוקטורט באוניברסיטת קיימברידג' על מחקר של אדריכלות מצרית בתקופת הביניים השלישית. Egyptian Rock-cut Tombs - Princes Risborough, Shire, 1991 The Canopic Equipment of the Kings of Egypt - Kegan Paul International, London 1994 Monarchs of the Nile - Rubicon, London 1995 - American University in Cairo Press, Cairo 2001 (second edition) Royal Mummies in the Egyptian Museum, with S. Ikram - American University in Cairo Press, Cairo, 1997 The Mummy in Ancient Egypt, with S. Ikram Thames and Hudson, London 1998 After the Pyramids London: Rubicon, London, 2000 The Hieroglyphs of Ancient Egypt (London: New Holland, London 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כיכר ויקטוריה

כיכר ויקטוריה (ברומנית: Piaţa Victoriei) היא כיכר עירונית מרכזית בבוקרשט, בירת רומניה. הכיכר ממוקמת במגזר מס' 1 ומהווה הצטלבות של הרחובות דרך ויקטוריה, שדרות לסקר קטרג'יו, שדרות יאנוש הוניאדי (Iancu de Hunedoara), רחוב פריז, שדרות הטייסים, שדרות פאבל קיסליוב, שדרות יון מיחאלאקה, רחוב בוזשט ושדרות ניקולאה טיטולסקו. בכיכר ויקטוריה ממוקמים ארמון ויקטוריה ובו משכן ממשלת רומניה, המוזאון הלאומי של היסטוריה של הטבע על שם גריגורה אנטיפה, המכון להיסטוריה על שם ניקולאה יורגה, המוזאון לגאולוגיה, מוזאון האיכר הרומני וארמון העירייה. מדיה וקבצים בנושא כיכר ויקטוריה בוויקישיתוף מפת בוקרשט ועליה ניתן למצוא את כיכר ויקטוריה (ברומנית)
Ora

Ora (בעברית: אורה) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הבריטית ריטה אורה. האלבום יצא לאור ב-24 באוגוסט 2012. האלבום הגיע למקום הראשון במצעדי האלבומים של בריטניה וסקוטלנד. "How We Do (Party)" - השיר יצא לאור ב-20 במרץ 2012, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים של בריטניה והגיע למעמד פלטינה כפולה באוסטרליה. "R.I.P." - השיר יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-6 במאי 2012. בהשתתפות טייני טמפה. הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים של בריטניה. "Shine Ya Light" - השיר יצא לאור ב-2 בנובמבר 2012 כסינגל השלישי מהאלבום. "Radioactive" - השיר יצא לאור ב-8 בפברואר 2013 כסינגל הרביעי מהאלבום. מידע על האלבום Ora באתר MusicBrainz מידע על האלבום Ora באתר AllMusic האלבום Ora באתר יוטיוב מידע על Ora, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Ora, באתר המצעד הגרמני מידע על Ora, באתר המצעד של ניו זילנד bpi Official Charts Analysis: Ed Sheeran's ÷ returns to No.1 following Glastonbury appearance | Analysis | Music Week, www.musicweek.com (באנגלית)
לילה טוב ירח

לילה טוב ירח (באנגלית: Goodnight Moon) הוא ספר ילדים מנוקד מאת מרגרט וייז בראון והמאייר קלמנט הרד, שיצא לאור בשנת 1947 והפך לאחד מסיפורי לילה טוב הידועים ביותר בארצות הברית. הספר עוסק בילד (בדמות ארנב) הנפרד מכל החפצים בחדרו באמירת לילה טוב לפני שהוא נרדם. הספר תורגם על ידי יהודה מלצר ויצא בהוצאת מודן הוצאה לאור. הספר כתוב בשפת המקור כפואמה עם חריזה, וכך גם בגרסה העברית. הסיפור עוסק בטקס השינה של ארנב ילד המברך את כל החפצים בחדר, כגון בלון אדום, תמונה, חתולים וכדומה בברכת לילה טוב. היבט אחד בספר הוא העושר הוויזואלי של הפרטים בחדר. למרות שהסיפור כולו מתרחש בחדר אחד, הקורא המעמיק או הילד יכולים לגלות פרטים חדשים בכל קריאה, למשל: העכבר מופיע בכל העמודים הצבעוניים, לא תמיד קל להבחין בו. המחוגים של שני השעונים מתקדמים מ-19:00 ל-20:10. בכל עמוד בו נראה הארנב, הוא מביט ישירות אל אחד מהעצמים הנזכרים בעמוד זה, מלבד בעמוד האחרון, שבו הוא ישן. הבלון האדום, התלוי מעל המיטה, נעלם מכמה מהדפים הצבעוניים, וחוזר בסוף הסיפור. תאורת החדר נחלשת מדף לדף. הירח זורח בהדרגה בחלון השמאלי. הגרביים נעלמים מכבלי הכביסה ורק הכפפות מוצגות. לאחר מכן הגרביים מופיעים שוב. הספר הפתוח במדף הספרים הוא "ארנבון בורח מהבית" (אנ'), ספרה הקודם של הסופרת. הספר בשידת-הלילה הוא "Goodnight Moon" בעצמו. בתמונה של הפרה הקופצת מעל הירח, תיבת הדואר בצידה הימני של התמונה לעיתים נעלמת. מספר הספרים במדף הספרים מדי פעם משתנה. הפסים על חולצת הארנב משתנים. בעמוד האחרון העכבר אכל את הדיסה. לילה טוב ירח, באתר OCLC (באנגלית) הספר "לילה טוב ירח", באתר הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל Top 10 Checkouts of All Time
פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר

פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר הוא אחד מהפרסים המוענקים במסגרת טקס פרס גלובוס הזהב מטעם איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. לפני שנת 1974, הפרס ניתן באופן לא רציף, ובפרס זכו כמה סרטים במשותף. עד לשנת 1986, הפרס היה ידוע כ"פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר", כאשר כל סרט לא-אמריקאי היה יכול לזכות בפרס. בשנת 1987, שמו של הפרס שונה ל"פרס גלובוס הזהב לסרט בשפה זרה", כאשר כל סרט שבו שחקניו לא דיברו אנגלית-אמריקאית היה יכול להיות מועמד לקבלת הפרס. בנוסף, שינוי זה אפשר גם לסרטים אמריקאים, שלא דוברים אנגלית להיות מועמדים לטקס. דוגמאות לכך ניתן לראות בסרטים "מכתבים מאיוו ג'ימה", "אפוקליפטו" ו"רודף העפיפונים". החל משנת 1987, חלו שינויים בקריטריונים לקבלת פרס זה, כאשר הקריטריונים לזכאות לקבלת הפרס נוקשים יותר מאשר בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. קריטריונים נוקשים אלו באים לידי ביטוי בכך שסרטים אמריקאים מעולם לא זכו בקטגוריה. עד שנת 2006, גם סרטים שנעשו מחוץ לארצות הברית היו צריכים לכלול בתוכם דיאלוג מרכזי בסרט שיתנהל בשפה הרשמית של המדינה השולחת את הסרט לטקס. המדינה בעלת הפרסים הרבים ביותר היא הממלכה המאוחדת, עם שבע זכיות. כשאחריה נמצאות ספרד וצרפת. כמו פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, הפרס לא דורש שהסרט המועמד אליו יופק בארצות הברית. החוקים הרשמיים של הפרס קובעים שאורכו של הסרט חייב להיות לכל הפחות 70 דקות, כאשר לפחות 51% מהדיאלוגים בסרט הם בשפה שהיא אינה אנגלית. בנוסף, על הסרט להיות מוקרן במדינת המקור לפחות 14 חודשים. איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד, הקובע את הזוכים בפרס גלובוס הזהב, לא מגביל גם את כמות הסרטים שנשלחים ממדינה מסוימת, בשונה מפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, המגביל שליחת סרט אחד לכל מדינה. פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר פרס גלובוס הזהב אתר האינטרנט הרשמי של פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר (באנגלית)
סת (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סת – אל במיתולוגיה המצרית סת (סדרת ספרים) – סדרת ספרים שנכתבה על ידי המדיום ג'יין רוברטס ויקרם סת – סופר ומשורר הודי אישים ששמם הפרטי הוא סת' סט
גארי וינוגרנד

גארי וינוגרנד (באנגלית: Garry Winogrand;‏ 14 בינואר 1928 – 19 במרץ 1984) היה צלם רחוב אמריקאי שנודע בכך ששרטט את דיוקנה האנושי של אמריקה מסוף שנות ה-40 ועד מותו מסרטן כיס המרה ב-1984 בטיחואנה שבמקסיקו. הצלם והאוצר ג'ון זרקובסקי, הגדיר אותו במילים: "הצלם המרכזי בדורו". וינוגרנד נודע בכך שהנציח את דרך החיים האמריקאית בתחילת שנות ה-60. רבים מצילומיו מתארים נושאים חברתיים בני זמנו ואת התפקיד בה מעצבת התקשורת והתרבות את עמדות האנשים. הוא נהג להסתובב ברחובות ניו יורק וצילם בקדחתנות במצלמת הלייקה 35 מילימטר שלו. הוא צילם בעזרת עדשה רחבת זווית עם עומק שדה גדול. צילומיו נראו כאילו הם מונעים על ידי דינמיקת וכוח המאורעות להם היה עד. וינוגרנד, שנולד ברובע הברונקס בניו יורק למשפחה יהודית, הושפע על ידי הצלמים ווקר אוונס, צלם אמריקאי הידוע בעיקר בשל צילומיו מתקופת השפל הגדול ומהצלם רוברט פרנק שהוציא את הספר "The Americans". גם הצלם הצרפתי, אנרי קרטייה ברסון השפיע עליו למרות השוני בסגנונותיהם. וינוגרנד היה אחד מבין הצלמים שצילומיהם הוצגו בתערוכת "משפחת האדם" ב-1955. באותן שנים הוא עבד כצלם מסחרי בסוכנויות, בצילום עבור מגזינים ופרסומות. הוא קיבל שלוש פעמים מלגת גוגנהיים; ב-1964 קיבל לראשונה את המלגה שנתנה לו אפשרות להסתובב ולצלם ברחבי אמריקה. הוא קיבל גם מלגת גוגנהיים בשנית ב-1969 כדי שיצלם אירועים ציבוריים ואת השפעתם על האדם. הוא עסק בכך עד 1976 ופרסם אז את ספר הצילומים השלישי שלו. ב-1979 קיבל מלגת גוגנהיים נוספת בעזרתה עבר ללוס אנג'לס ותיעד את קליפורניה. בשנות ה-70 גם לימד צילום; תחילה בשיקגו ולאחר מכן באוסטין. בחייו יצאו לאור ארבעה ספרים ובהם צילומיו: The animals 1969 - צילומים מגן חיות בו צילם בני אדם בעלי חיים והיחסים ביניהם. Women are beautiful 1975 - צילומים של נשים ברחבי אמריקה. Public relations 1977 Stock photographs 1980 לאחר מותו יצאו לאור חמישה ספרים נוספים המוקדשים לצילומיו. ריאיון עם גארי וינוגרנד (באנגלית) גליה יהב, הצלם שתיעד את התמוטטות העצבים של אמריקה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2014 גארי וינוגרנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גארי וינוגרנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) גארי וינוגרנד, באתר Discogs (באנגלית) פרנק ון ריפר, Garry Winogrand: Huge Influence, Early Exit, וושינגטון פוסט THE FAMILY OF MAN, באתר Photography now (באנגלית), תמונת המתרחצים בים היא של גארי וינוגרנד
טרוויס מייוות'ר

טרוויס מייוות'ר (באנגלית: Travis Mayweather) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" ומשרת כקצין ניווט על סיפון ספינת החלל "אנטרפרייז". הוא בעל דרגת סג"ם, ואחת מהדמויות המרכזיות במשך כל 4 העונות של הסדרה. את דמותו מגלם השחקן האמריקאי אנתוני מונטגומרי. מייוות'ר נולד בשנת 2126 על סיפונה של ספינת החלל אופק (Horizon), ספינת מטען אנושית מדגם J, וביקר במקומות רבים, כגון טריליוס פריים (Trillius Prime), דריילאקס (Draylax), מושבת וגה (Vega), ושני הירחים של טנביאן (Tenebian). מייוות'ר "בומר" (boomer), כלומר הוא גדל בחלל על סיפון ספינות משא, ושיש לו ניסיון בחלל אפילו יותר מאשר מפקדו, קפטן ג'ונתן ארצ'ר. מייוות'ר הוא בחור שקט ונלהב, טייס מוכשר ומיומן מאוד ויש לו קצת ניסיון במערנות. יש לו אח אחד לפחות, פול, שהפך לקפטן של האופק לאחר מותו של אביהם, הקפטן הקודם של הספינה, בינואר 2153. אמם, ריאנה, הייתה החובשת של הספינה והמהנדסת הראשית. מייוות'ר חזר הביתה לאופק בסביבות ה-10 ינואר, 2153, כאשר האופק הייתה בדרכו למושבה דנבה (Deneva). בדרכה אל תחנת דנבה, האופק הותקפה פירטים, אבל בשל הניסיון שצבר מייוות'ר בצי הכוכבים עם כלי נשק - האופק הצליחה להגן על עצמה מפני תוקפיה. במהלך הסדרה, דמותו של מייוות'ר היא זו שנפצעה, שותקה ואפילו "נהרגה", מספר פעמים רב יותר מאשר כל דמות אחרת מקרב צוות השחקנים הראשי. במהלך יצירת הסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", מייוות'ר היה אמור להיות לוטננט, בגלל הניסיון שלו בחלל. דרגתו שונתה לסג"ם משום שהמפיקים חשבו שיהיה זה לא אמין, אילו למלקולם ריד המבוגר ולמייוות'ר הצעיר תהיה אותה הדרגה. בפרק הכפול "In a Mirror, Darkly", טרוויס מייוות'ר של יקום המראה הוא סמל ב-MACO corps (ראשי תיבות של: Military Assault Command Operations). בסופו של דבר, הוא משתף פעולה עם הושי סאטו של יקום המראה, בניסיונה להשתלט על אימפריית הארצנים. על פי דייוויד גריבן, "סג"ם טרוויס מייוות'ר, ההגאי, הוא אפרו-אמריקאי וריק מוחלט, אשר לעיתים נדירות מקבל אפילו שורה שאיננה טכנית בפרק; ללא הגזמה, זה לגמרי מדויק לומר שלאו'הורה (נישל ניקולס) היו יותר שורות של דיאלוג". Travis Mayweather באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים) Greven, David. Gender and Sexuality in Star Trek. Jefferson: McFarland and Company, 2009. pg. 123.
שניר

שְׂנִיר הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי באצבע הגליל. הקיבוץ נמצא במרחק כעשרה קילומטרים מצפון-מזרח לקריית שמונה, בתחום המועצה האזורית הגליל העליון. היישוב הוקם בכ"א באלול ה'תשכ"ז (26 בספטמבר 1967) כהיאחזות נח"ל ברמת הבניאס, שהייתה אזור מפורז, ממערב לגבול הבינלאומי, מאז הסכם שביתת הנשק 1949, אך הוחזקה בפועל בידי סוריה עד מלחמת ששת הימים. ההיאחזות הוקמה במקום שיועד למצודת אוסישקין ו', במסגרת תוכנית מצודות אוסישקין, אך לא יצאה אז אל הפועל. ההיאחזות אוזרחה כקיבוץ בחשוון ה'תשכ"ט (1968) על ידי ארגון "השומר הצעיר". בראשית דרכו נקרא הקיבוץ "כפר משה שרת" אולם לאחר תקופה קצרה נקבע השם שניר, כשמו של הר החרמון בשפה האמורית. מקורות הפרנסה של הקיבוץ הם: מטע אבוקדו מהגדולים במזרח התיכון, גידולי שדה בעמק החולה, לול לבשר, בקר לבשר, תיירות צימרים וקייטרינג, מפעל סנו שהיה שייך בעבר לקיבוץ, הרחבה קהילתית שנתפשת כענף כלכלי מובהק ומקור ליציבות כלכלית על אף הצהרות חברי הקיבוץ. בסוף שנות ה-70 היה קיבוץ שניר הראשון בקיבוץ הארצי שהחליט על מעבר מלינה משותפת ללינה משפחתית. לאחר שבתנועה סירבו לאפשר את המעבר, הודיע הקיבוץ על פרישה מתנועת הקיבוץ הארצי. בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה שניר הקיבוץ הראשון שעבר הפרטה, ואחד הראשונים שהוקמה בהם הרחבה קהילתית. שמו של היישוב נגזר מאחד משמותיו של הר חרמון הסמוך, על פי הפסוק ”צִידֹנִים יִקְרְאוּ לְחֶרְמוֹן שִׂרְיֹן וְהָאֱמֹרִי יִקְרְאוּ-לוֹ שְׂנִיר” (דברים, ג', ט'). טקס העלייה לנח"ל שניר ב-1967 על גבי שער במחנה נח"ל מועדון לחבר קיר אמנות שיצר משה סעידי בחזית מועדון לחבר חדר אוכל מדיה וקבצים בנושא שניר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שניר שניר במרכז המידע להתיישבות בגליל מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית והיסטורית על חדר האוכל והמועדון בקיבוץ, באתר 'חלון אחורי', 13 באפריל 2016 היאחזות הנחל שניר ברמת הגולן הופכת ליישוב אזרחי, 1968, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מנחם רהט, שתי האחזויות חדשות בצפון, מעריב, 9 באוגוסט 1967; המשך ארנון מגן, קיבוץ "מתמרד" מכין מגורים ללינה משפחתית, דבר, 19 ביוני 1981 ארנון מגן, קיבוץ שניר פרש מהקיבוץ הארצי, דבר, 7 בספטמבר 1981
M59

M59 (מ-Messier 59) או NGC 4621 היא גלקסיה אליפטית במרחק של כ-60 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים בתולה השייכת לצביר הבתולה, שכולל למעלה מ-1,000 גלקסיות. בדומה לגלקסיות האחרות בצביר, שנכללות גם בקטלוג מסיה, היא בין הגלקסיות הבהירות מבין חברות הצביר. בקטלוג מסיה כלולות, פרט ל-M56, רק עוד 5 גלקסיות אליפטיות: M49, ‏M60 ו-M87 הבהירות ומרשימות יותר, וכן M89 ו-M105 שלהן בהירות דומה לשל M59. M59 התגלתה על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר בתאריך 11 באפריל 1779, בעת שצפה בשביט שעבר בסמוך, ותיאר אותה ואת M60 הסמוכה כשתי ערפיליות קטנות וקשות לצפייה, אחת מעל השנייה. ארבעה ימים לאחר מכן צפה שארל מסיה באותו שביט וזיהה גם כן את זוג הגלקסיות M59 ו-M60 וכן את M58 הסמוכה וכלל את שלושתן בקטלוג מסיה. מסיה ציין של-M59 בהירות דומה לזו של M58. ויליאם הרשל צפה בה בשנת 1784 ותיאר אותה כערפילית בהירה ועגולה וציין שבהירותה גדולה יותר במרכזה. ג'ון הרשל צפה בה בשנת 1825 וציין שמדובר בערפילית חלשה ושבהירותה גדלה בהדרגה כלפי מרכזה. בשנת 1831 הוא הוסיף שצורתה מאורכת ולא עגולה. M59 נמצאת מעט פחות ממעלה וחצי צפונית לכוכב ρ (רו) בבתולה וכ-5 מעלות מערבית לכוכב וינדמיאטריקס (ε בבתולה). נחוץ טלסקופ על מנת לראותה, טלסקופ חובבים מספיק כדי להבחין בהבדלי הבהירות בין מרכזה של הערפילית ובין שוליה, אבל רק בצילום ארוך חשיפה דרך טלסקופ מקצועי ניתן להבחין במבנה המלא של הגלקסיה שכולל קרוב ל-2,000 צבירים כדוריים. סיווגה של M59 כ-E5 מציין שאורך הציר הראשי שלה הוא קרוב לכפול מאורך צירה המשני. גודלו הזוויתי של הציר הראשי הוא כ-5 דקות קשת שבמרחק של 60 מיליון שנות אור שקול לאורך של כ-90,000 שנות אור. פחות מחצי מעלה ממזרח-דרום-מזרח ל-M59 נמצאת M60 הגדולה והבהירה יותר ומעט יותר ממעלה בכיוון מערב-צפון-מערב נמצאת M58. ההסחה לאדום של אור הגלקסיה מראה ש-M59 מתרחקת משביל החלב במהירות של כ-410 קילומטר בשנייה. מדיה וקבצים בנושא M59 בוויקישיתוף M59 באתר SEDS מידע על M59 באתר NED M59, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים F. Wernli, E. Emsellem & Y. Copin: A 60 pc counter-rotating core in NGC 4621, Astronomy & Astrophysics, vol. 396, p. 78 (2002)
Unusual vs. unusual

Unusual vs. unusual היא קונבנציית הגנה בברידג' כנגד הכרזות דו-סדרתיות (הכרזות מלאכותיות המראות אורך של חמישה קלפים לפחות בשתי סדרות). Unusual vs. unusual מגדירה אופן הכרזה כאשר ההכרזה הדו-סדרתית מגדירה באופן מדויק את שתי הסדרות, למשל: Cue Bid בקונבנציית Michaels cuebid לאחר פתיחה בסדרת מינור, ואופן הכרזה אחר לאחר הכרזה דו-סדרתית בה מוגדרת רק אחת משתי הסדרות, למשל: הכרזה דו-סדרתית המתארת אורך ב ♥ ובמינור. קונבנציית Unusual vs. unusual נועדה לאפשר לשחקנים להתמודד בצורה אפקטיבית עם הכרזות דו-סדרתיות של היריבים, תוך שמירה על גמישות ויכולת לתקשר בצורה מדויקת עם השותף. חשוב לציין שהשימוש בקונבנציה זו מחייב הסכמה מראש בין השותפים לגבי הפרשנות והמשמעות של כל הכרזה. בנוסף, הבנת ההשלכות והיישום של הקונבנציה דורשת תרגול וניסיון כדי למנוע אי הבנות במהלך המשחק ולמקסם את היתרונות שהיא מספקת. הכרזה בסדרת השותף או בסדרה שאינה אחת משתי הסדרות הארוכות של השחקן שהתערב היא הכרזה טבעית המתחרה על משחק חלקי ושוללת עניין במשחק מלא. הכרזת Cue bid בסדרה הנמוכה משתי הסדרות של היריב שהתערב היא הזמנה למשחק מלא. בדרך כלל יהיו לשחקן המכריז חמישה קלפים בסדרה הרביעית (שלא הוכרזה על ידי שותפו ושאינה אחת משתי הסדרות הארוכות של היריב שהתערב). הכרזת Cue bid בסדרה הגבוהה משתי הסדרות של היריב שהתערב מחייבת למשחק מלא. בדרך כלל יהיו לשחקן המכריז חמישה קלפים בסדרה הרביעית (שלא הוכרזה על ידי שותפו ושאינה אחת משתי הסדרות הארוכות של היריב שהתערב). הכרזת Double מראה יכולת להעניש את אחת מהסדרות הארוכות של היריב. לאחר הכרזה זו כל הכרזת Double של הפותח או של שותפו היא מענישה. הכרזה בסדרת השותף או בסדרה שאינה אחת משתי הסדרות הארוכות של השחקן שהתערב היא הכרזה טבעית המתחרה על משחק חלקי ושוללת עניין במשחק מלא. הכרזת Cue bid בסדרה הידועה של היריב שהתערב היא לפחות הזמנה למשחק מלא. ההכרזה מראה על התאמה בסדרת השותף. בדרך כלל יהיו לשחקן המכריז חמישה קלפים בסדרה הרביעית (שלא הוכרזה על ידי שותפו ושאינה אחת משתי הסדרות הארוכות של היריב שהתערב). הכרזת Double מראה יכולת להעניש את אחת מהסדרות הארוכות של היריב, שלא הוגדרו. לאחר הכרזה זו כל הכרזת Double של הפותח או של שותפו היא מענישה. Michaels cuebid Landy Cue bid Unusual vs. Unusual, Bridge Bum Unusual Versus Unusual (Unusual Over Unusual, Invisible Cuebid), Bridge Hands
פטר פישמן

פטר פישמן (ברוסית: Пётр Аронович Фишман נולד ב-30 בנובמבר 1955 בקייב (אז בברית המועצות)) הוא צייר ופסל יהודי-רוסי. חבר אגודת האומנים של הפדרציה הרוסית, דוצנט (אנ') לאומנות באוניברסיטה ההומנית של סמולנסק. פטר פישמן נולד בשנת 1955 בעיר קייב בירת אוקראינה למשפחה יהודית שורשית. ילדותו עברה במחנות צבאיים במונגוליה, קזחסטן, אוקראינה ורוסיה בהם שירת אביו בתפקיד של קצין חינוך. בשנת 1967 המשפחה עברה לצמיתות לעיר סמולנסק. מגיל צעיר פטר גילה כישרון לציור ולכן אמו רשמה אותו לבית הספר לאומנויות שבעיר. בסיום בית הספר פטר המשיך את הכשרתו באוניברסיטת סמולנסק בפקולטה לאומנות חזותית. מורו ורבו היה הפסל הלאומי של רוסיה - אלברט סרגייב (רו'). ב-1978 פטר סיים את לימודיו בהצטיינות יתירה. החל מהשנה הוא מתחיל להופיע בקביעות עם יצירותיו בתערוכות לפיסול ברחבי ברית המועצות. בין השנים 1980-1978 פטר מגויס לצבא. הוא משרת בתור צייר ביחידת הבטחה מיוחדת של המשרד לביטחון פנים. בתום השרות ועד שנת 1986 הוא עובד כרסטורטור ראשי של אגוד מוזיאונים של סמולנסק. חלק ניכר מזמנו הוא מקדיש לשימור יצירותיו של סרגיי קוניינקוב (Sergey Konenkov), המכונה הרודן הרוסי. החל משנת 1987 פטר מקדיש את כל כולו לפיסול. על מנת לקיים את משפחתו, הוא משלים הכנסה בהוראה. משנת 1989 הוא חבר באיגוד האומנים של ברית המועצות. משנת 2005 הוא דוצנט לאומנות ומרצה בכיר באוניברסיטה הומנית של סמולנסק. על עבודותיו זכה הפסל בשנים 1994, 2004 ו-2005 בפרסים ומלגה של איגוד האומנים ואקדמיה לאומנויות של רוסיה. פטר מפסל בעץ, ברונזה ואבן. מתוך התבוננות בחיים הוא מצליח לבודד את המיוחד והנשגב ולגבשו בחומר תוך שימוש בטכניקה מיומנת, הקפדה על מידול חד ומדויק, הדגשת התכונות הבולטות ושימוש הנכון במרקם הטבעי של החומר. פטר פישמן הוא בנם היחיד של אהרון וציפורה פישמן. בתקופת מלחמת העולם השנייה רבים מבני משפחה נטבחו בבאבי יאר. פישמן נולד עשר שנים אחרי השואה. מתוך חשש לעתיד בנם מחד ובגלל התעמולה הסובייטית מאידך, הוריו החליטו להרחיקו כמה שיותר מיהדות. פישמן בעל נפש יהודית עמוקה, חיפש שנים רבות את המשמעות והאמונה, אך במגבלות ברית המועצות זה לא היה קל. עם תחילת הפרסטרויקה וחופש המידע התחיל עידן חדש. בתו של האומן חזרה בתשובה ומתגוררת היום בישראל. הפסל פטר פישמן רואה את עצמו כחוט המקשר בין יהודי דור המדבר של רוסיה לבין דור התחייה וחזרה לאמונה. את הביטוי האמוני ונפש משתוקקת ניתן לראות לאורך כל יצירותיו. פטר פישמן עוסק בפיתוח ועיצוב פרויקטים ארכיטקטוניים בטווח שבין אמנות לבין הנדסת בניין. העיסוק בחלל ומרחב עשוי לכלול את הסביבה בכללה ברמת המקרו, ועד לעיצוב פרטים ברמת המיקרו. מדיה וקבצים בנושא פטר פישמן בוויקישיתוף ביוגרפיה, (ברוסית)