laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סנופקין

סנופקין (בשוודית: Snusmumriken, בפינית: Nuuskamuikkunen) הוא דמות ספרותית ואחת מהדמויות המרכזיות בסדרת ספרי "המומינים" מאת המאיירת והסופרת השוודית-פינית טובה ינסן. סנופקין הצטרף לראשונה למומינים ולהרפתקאותיהם בספר "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים" (1946) ומופיע בכל ספרי המומינים מלבד שלושה. בגרסה העברית של סדרת האנימציה "המומינים", אשר זכתה לפופולריות רבה בישראל, עודד מנשה ודן תורן דיבבו את קולו של סנופקין. סנופקין הוא נווד חברותי, אמפתי, שקט, נבון, חסר דאגות והרפתקן. סנופקין נהנה לעיתים רבות להרהר על דרכי העולם, לעשן מקטרת, לדוג ולנגן במפוחית שלו ובחליל שלו. לעיתים רבות נוהג לשבת על הגשר שבמרכז עמק המומינים. סנופקין נוהג להתייחס לכל התרחשות או אדם חדש בסקרנות ובחום. מומינטרול הוא חברו הטוב ביותר של סנופקין בעמק המומינים. מומינטרול מעריץ את סנופקין בשל חכמתו וניסיונו הרב. סנופקין מעדיף לעיתים רבות להתבודד ומומינטרול מתקשה לקבל זאת. כמו כן לסנופקין מעריצים רבים בעמק המומינים, בעיקר בקרב היצורים הקטנים, השקטים והביישנים. סנופקין אינו נוטה להישאר במקום אחד וכמעט תמיד חש צורך לצאת ולמסעות והרפתקאות ולגלות את העולם. כמו כן, על אף שסנופקין מתגורר במהלך עונות האביב והקיץ בעמק המומינים באוהל שלו ליד הנהר שחוצה את עמק המומינים, בכל שנה, כאשר החורף מתקרב, סנופקין נודד דרומה ושב לעמק המומינים רק בתחילת האביב. מומין תמיד מתעצב לקראת עזיבתו של סנופקין ומבקש לשווא להצטרף אליו במסעותיו. כששאל את סנופקין פעם מדוע הוא נודד, סנופקין ענה - "כדי לראות דברים חדשים, וכדי להיות לבד בלי להרגיש בודד". סנופקין מסביר למומין שזהו הטבע שלו, ושהוא זקוק לזמן הזה לבדו ממש כשם שהוא זקוק לשהייה בחברת המומינים - ולכן הוא חוזר לעמק בכל אביב. סנופקין מעדיף תמיד לצאת למסעות לבדו. במסעותיו נוהג הוא לרוב לחקור מקומות חדשים. הוא לעולם לא שואל לגבי השמות של המקומות בהם מבקר, אלא פשוט נהנה מהטיול עצמו. במסעותיו השונים הוא מגיע למקומות רבים בעולם, ומשמח את היצורים הנקרים בדרכו. בניגוד לדמויות האחרות בסדרה, סנופקין איננו חומרני והוא סבור כי רכוש יכול רק לגרום לקשיים בחייו – בשל כך הוא נוהג לסחוב את כל מה שהוא צריך בתרמיל הגב שלו ורכושו היחיד הוא מפוחית-הפה שלו. בשל עמדות מסוימות נחשב בעיני חלק כאנרכיסט – מתעב את הרשויות והממסד (בדמות שומר הפארק), ובמיוחד שונא שלטים אשר אוסרים עליו לעשות דבר מה, אותם הוא נוהג לעקור. בעלילת הספר "קיץ מסוכן בעמק המומינים", בשל רצונו לנקום בשומר הפארק, סנופקין זורע זרעי שמנטפים בפארק, דבר אשר מרגיז עד מאוד את שומר הפארק. סנופקין נוהג תמיד לחבוש כובע ירוק כהה בעל שוליים רחבים, וללבוש בגדים בלויים ירוקים ומעיל מרופט ישן בצבע ירוק. בספר "ספר הזכרונות של מומינאבא" (1950) סנופקין מגלה כי אביו הוא הג'וקסטר (בעברית יוסטוס או יוקסי, בגרסה השוודית שמו הוא Joxaren) אשר היה חברו של מומינאבא בצעירותו ובנעוריו דמה לו מאוד. כמו כן, סנופקין מגלה כי אימו היא מימבל, עובדה שמטרידה אותו כיוון שמשמעות הדבר היא שמאי הקטנה היא אחותו למחצה. סנופקין הוא גם שמו וגם "סוגו" של סנופקין, כלומר הוא לא רק סנופקין אלא גם הסנופקין. תופעה זו קיימת בדמויות רבות בסדרת ספרי המומינים, כמו כן אצל ג'וקסטר ומימבל. סנופקין מתואר כבעל ראיית לילה, מה שעשוי לנבוע מתכונתיו החתוליות של אביו. דמותו של סנופקין מושפעת מידידה של הסופרת וארוסה לשעבר, אטוס וירטאנן (Atos Wirtanen), שהיה עיתונאי שמאלני, אינטלקטואל וחבר בפרלמנט הפיני. את הכובע הירוק שלראשו של סנופקין שאלה הסופרת מהכובע הירוק שאטוס נהג לחבוש. מדיה וקבצים בנושא סנופקין בוויקישיתוף
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחקים הפאראלימפיים

הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון (2012) כששלחה למשחקים משלחת של שני ספורטאים, גבר ואישה. במשחקי החורף לא נטלה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו חלק מעולם. הספורטאים אותם שלחה הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו למשחקי 2012, התחרו שניהם תחרויות האתלטיקה, האחד בתחרויות זריקת הדיסקוס והטלת כידון והאחת במרוץ ל-100 מטר ובתחרות זריקת הדיסקוס, אך הם לא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחקים האולימפיים הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחקים האולימפיים לנוער הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי המשתתפים באולימפיאדת הנכים לונדון 2012
פרדי גרסיה

פדריקו "פרדי" אנטוניו גרסיה (בספרדית: Freddy Antonio García; נולד ב-10 ביוני 1976 בקראקס, ונצואלה) הוא שחקן בייסבול ונצואלי לשעבר ששיחק בליגת ה-MLB בעמדת המגיש. הוא הוחתם בידי היוסטון אסטרוס כשחקן חופשי ללא בחירת דראפט ב-1993, הובא לסיאטל ב-1998 ביחד עם קרלוס גילן וג'ון האלאמה באותה העסקה ששלחה את רנדי ג'ונסון לאסטרוס. ב-1999 רשם את עונת הבכורה שלו ב-MLB, הוא הגשים את הציפיות ממנו כרוקי שנכנס לתפקיד קשה, המחליף של רנדי ג'ונסון. הוא נתן הופעות יציבות ויעילות, וצבר 201 אינינגים. בשנים 2001 ו-2002 נבחר למשחק האול סטאר. גרסיה הגיע בעסקת החלפה לשיקגו וייט סוקס באמצע עונת 2004, וזכה עימם בוורלד סיריס ב-2005. ב-2006 הועבר לפילדלפיה פיליז, אך נפצע ושיחק 11 משחקים בלבד בעונת 2007. ב-2008 שיחק במדי דטרויט טייגרס ובשנים 2009-2010 חזר לוייט סוקס. ב-2011 עבר ליאנקיז. הוא חובט ומגיש ביד ימין. מדיה וקבצים בנושא פרדי גרסיה בוויקישיתוף פרדי גרסיה, באתר Baseball-Reference.com MLB פרדי גרסיה, באתר Baseball-Reference.com ליגות אחרות פרדי גרסיה, באתר ESPN.com MLB פרדי גרסיה, באתר MLB.com פרדי גרסיה, באתר The Baseball Cube מאמר על גרסיה
דיקירך

דיקירך (בלוקסמבורגית: Dikrech, בגרמנית: Diekirch) היא קומונה במעמד עיר במרכז לוקסמבורג. הקומונה היא בירת קנטון דיקירך ומחוז דיקירך. העיר שוכנת לגדת נהר זואר. בינואר 2013 התגוררו בעיר 6,581 תושבים. בשנת 1977 נבנה המדרחוב הראשון בלוקסמבורג בעיר. משנת 1955 ממוקם בעיר הבסיס היחיד של צבא לוקסמבורג. לדיקירך חמש ערים תאומות: גרמניה ביטבורג, ריינלנד-פפאלץ, גרמניה בלגיה ארלון, בלגיה צרפת היאנז', צרפת ארצות הברית ליברטי, מיזורי, ארצות הברית שווייץ מונטה, שווייץ מדיה וקבצים בנושא דיקירך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיקירך
נוריס קול

נוריס ג'ן קול השני (באנגלית: Norris Gene Cole II; נולד ב-13 באוקטובר 1988 בדייטון, אוהיו שבארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הרכז והקלע בקבוצת אתלטיקוס דה סן חרמן. במהלך הקריירה זכה קול בשתי אליפויות בליגת ה-NBA עם מיאמי היט, ובאליפות ישראל וגביע הליגה בכדורסל. קול נבחר בדראפט 2011 על ידי שיקגו בולס במקום ה-28, אך זכויותיו הועברו בטרייד לקבוצת מינסוטה טימברוולבס שהעבירה אותו לקבוצת מיאמי היט. בשלושת העונות הראשונות שלו בליגה העפיל קול עם קבוצתו, מיאמי היט, לגמר ה-NBA וזכה בתואר פעמיים (ב-2011/2012 וב-2012/2013). בעונת 2014/2015 הועבר קול בטרייד לניו אורלינס פליקנס. עם הפליקנס העפיל קול לפלייאוף מהמקום השמיני במערב, אך הודח עם קבוצתו בסיבוב הראשון אחרי ארבעה משחקים נגד גולדן סטייט ווריורס. את עונת 2016/2017 פתח קול בקבוצת שנדונג גולדן סטארס מהליגה הסינית, אך שוחרר לאחר תשעה משחקים, ובמרץ שב לליגת ה-NBA כשחתם לחוזה עד לסוף העונה בקבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר. באוגוסט 2017 חתם קול על חוזה לעונה אחת בקבוצת מכבי תל אביב, בה זכה באליפות ישראל בכדורסל לשנה זו. ב-17 באוגוסט 2018 חתם קול באבלינו מליגת העל האיטלקית. ב-21 בדצמבר 2018 חתם קול בבודוצ'נוסט פודגוריצה ממונטנגרו. ב-11 בנובמבר 2019 חתם קול במונקו הצרפתית. נכון לסוף עונת 2016/2017.‏ בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד מדיה וקבצים בנושא נוריס קול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נוריס קול נוריס קול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) רוני כהן, ‏‏קול: ביום מן הימים אוכל לספר לילדיי ששיחקתי במכבי ת"א, באתר ספורט1, 3 באוקטובר 2017 נוריס קול חתם באבלינו, באתר ynet, 16 באוגוסט 2018 Norris Cole career stats באתר NBA.com(הקישור אינו פעיל, 5.07.2018) הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
חוף פארדייס

חוף פארדייס (באנגלית: Paradise Beach) הייתה אופרת סבון אוסטרלית, שהופקה לשידור במקור בין 1993 ל-1994. עלילת הסדרה עסקה בקבוצת צעירים המתגוררים ועובדים בעיר גולד קוסט בקווינסלנד, אוסטרליה ובסוגיות המעסיקות בני נוער. הסדרה שודרה במקור בערוץ 9 האוסטרלי. בנוסף, שודרה הסדרה גם במדינות רבות ברחבי העולם בהן בריטניה, ארצות הברית, ונצואלה, איטליה, שווייץ, צרפת, פולין והולנד. בישראל שודרה הסדרה במהלך 1995 בערוץ 2. הסדרה היוותה קרש קפיצה לכמה מהשחקנים שגילמו בה את בני הנוער, ובהם איילה פישר, מנו בנט, ריילי היל, קימברלי ג'וזף, וג'ייסון סימונס. "חוף פארדייס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חוף פארדייס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
ואסיליס טורוסידיס

ואסיליס טורוסידיס (ביוונית: Βασίλης Τοροσίδης; נולד ב-10 ביוני 1985 בקסנתי, יוון) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בעמדת המגן הימני. טורוסידיס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה היוונית הבוגרת של קסנתי באמצע אפריל 2003, כשהיה בן 17 והבקיע את שערו הראשון בליגה שנתיים וחצי לאחר מכן. לאחר שהרשים במהלך ארבע וחצי שנותיו בקבוצה, הוא משך את עיניהם של שלוש הקבוצות הגדולות של הליגה היוונית, אולימפיאקוס, פנאתינאיקוס וא.א.ק. אתונה. בסופו של דבר טורוסידיס חתם לחמש שנים באולימפיאקוס. כאמור, בתחילת שנת 2007 טורוסידיס היה כבר חלק מהסגל של אולימפיאקוס וכעבור שלושה שבועות בלבד הבקיע את שערו הראשון במדי הקבוצה. הוא הבקיע את שערו האירופי הראשון במדי הקבוצה בעונת 09–2008 בשלב הפלייאוף לקראת ההעפלה לשלב הבתים במסגרת הליגה האירופית נגד נורשלאנד הנורווגית. הוא הפך להיות הקפטן של הקבוצה אחרי פרישתו של השוער, אנטוניוס ניקופולידס. טורוסידיס הפך להיות חלק חשוב בנבחרת ובאולימפיאקוס בעקבות החוזק הפיזי והטכניקה שלו. בסיום חוזהו, חתם טורוסידיס בקבוצה האיטלקית, רומא. ב-23 בינואר 2013 טורוסידיס הגיע לסרייה א' וחתם ברומא לשנתיים וחצי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד בולוניה שהסתיים בתוצאה 3-3, והבקיע את שערו הראשון בניצחון החוץ 2–3 על אטאלנטה. ב-31 באוגוסט 2018 חתם בבולוניה לשנתיים. ב-11 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 2-1 על קליארי. ב-28 ביולי 2018 חזר לאחר שש שנים לאולימפיאקוס. טורוסידיס ערך את ההופעה הבינלאומית הראשונה שלו במוקדמות יורו 2008 נגד נבחרת טורקיה וממשחק זה הפך להיות חלק חשוב בנבחרת כמגן ימני. בעקבות ההעפלה של נבחרת יוון ליורו 2008 מהמקום הראשון בבית שלה, טורוסידיס נבחר להיות חבר סגל לקמפיין זה. הוא הבקיע את שערו הראשון בנבחרת במשחק נגד נבחרת לוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. מדיה וקבצים בנושא ואסיליס טורוסידיס בוויקישיתוף ואסיליס טורוסידיס, באתר Transfermarkt ואסיליס טורוסידיס, באתר Soccerway ואסיליס טורוסידיס, באתר WorldFootball.net ואסיליס טורוסידיס, באתר National Football Teams ואסיליס טורוסידיס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
הוטה

קמין קרסטי (הוטה) היא תופעה גאולוגית, שבה נוצר בור עמוק בסלע, אשר לעיתים מגיע לעומק של עשרות מטרים. בארץ ישראל התופעה קיימת בעיקר באזור הגליל העליון אך גם באזור השומרון ויהודה. ההוטות נוצרות מתהליך קרסטי (המסתי) של סלעי דולומיט (לעיתים נדירות נוצר גם באבן גיר) המשוכבים בשיכוב גס. סלעי הדולומיט, עקב היותם סלעים צפופים וקשיחים, נסדקים אך לא מתפוררים. מי גשם זורמים על פני הסלע ומחלחלים באותם סדקים. מי המשקעים במסלולם מהאטמוספירה החיצונית אל חללי הסלע עוברים בקרקע דרך אטמוספירה עשירת CO2 (פחמן דו-חמצני). מקורו של ה-CO2 בקרקע הוא בפעילות הביוגנית. המים ממיסים את ה-CO2 וחומציותם עולה. המגע בין המים לסלע והחומציות מאפשרת המסה והרחבה של הסדקים. במקום שבו יש מפגש סדקים, תהיה ההתרחבות מהירה יותר. מידת הפתיחה של הסדקים אינה קבועה. מים העוברים בזרימה לאורך מפגש סדקים עשויים להגיע לנקודה בה הסדקים מתרחבים עם העומק. המים זורמים בפילם דק על פני הסלע ומתחיל להתפתח קמין שצורתו כעין חרוט ההולך ומתרחב כלפי מטה. התרחבות הקמין גורמת לגידולו כלפי מעלה וסחיפה על פני השטח או התמוטטויות עשויים לגרום לפתיחת הקמין בקצהו העליון. פעמים רבות נוצרים נטיפים בתוך אותם קמינים. המרכז לחקר מערות בישראל (מלח"מ) עורך סקרי שטח ומחפש עוד הוטות, נכון ל-10 באוגוסט 2013 נמצאו ומוספרו 250 הוטות רק באזור הר פקיעין. שתיים מההוטות היותר גדולות בארץ ישראל הן הוטה 6 וההוטה בהר מירון. ההוטה הגדולה ביותר נכון ל-3 בספטמבר 2014 היא ההוטה שנתגלתה ליד מושב שתולה ביולי 2014, (מערת רהב). הוטה 6 הוטה ג'רמק הוטה 17 מערת רהב מהם הוטה וצניר וכיצד הם נוצרים?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי יפעת גדות, התגלתה המערה העמוקה בישראל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 3 באוגוסט 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנג'ולי

אנג'ולי פרסאוד (באנגלית: Anjulie Persaud‏; נולדה ב-21 במאי 1983) היא זמרת קנדית זוכת פרס ג'ונו. אנג׳טלי נולדה באוקוויל, אונטריו, שבקנדה. הצעירה מבין ארבעת ילדי המשפחה, להורים ממוצא הודו-גייאני. כבר בגיל צעיר החליטה אנג'ולי להפוך לזמרת, זאת לאחר שצפתה בג'נט ג'קסון במסע ההופעות שלה "The Velvet Rope". אנג'ולי פתחה את הופעותיו של ג'סי מקרטני ב-2009. הסינגלים שלה (שטרם יצאו לאור) הפציעו בסדרה הוליווד הילס של רשת "MTV". בין היתר, שיריה הופיעו בסדרות: איסטוויק, מלרוז פלייס, יומני הערפד, הדוגמנית הבאה של קנדה. בהמשך אנג'ולי הופיעה ביחד עם שניאזה, B.o.B ורפאל סאדיק. ב-4 באוגוסט 2009 הוציאה את אלבום הבכורה שלה. אלבומה השני הכיל סינגלים מפורסמים כמו: Whiאe Lights, Brand New Bitch/Chick, Stand Behind The Music, Headphones, You and I. בשנת 2011 הסינגל מאלבומה השני, Brand New Chich/Bitch זכה באלבום פלטינה בהורדה בקנדה עם מעל ל-80,000 רכישות, ובזכותו הייתה מועמדת בקטגוריית שיר הדאנס לפרס ג'ונו. השיר הופיע גם בסרט "מרגלת מתבגרת", בכיכובה של מיילי סיירוס. ב-2012 יצאה לסיבוב הופעות לכבוד הסינגל You and I ברחבי קנדה, מקום הולדתה. כבר מגיל צעיר, הלחינה אנג'ולי מוזיקה. היא כתבה את רוב שיריה באלבומה הראשון, הנקרא Anjulie (שמה הפרטי). אנג'ולי כתבה את השירים: Don't Call Me Baby, I Want You, Big Things, וגם הייתה בין אלה שכתבו את השיר The Boys של ניקי מינאז'. מדיה וקבצים בנושא אנג'ולי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנג'ולי אנג'ולי, ברשת החברתית פייסבוק אנג'ולי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנג'ולי, ברשת החברתית אינסטגרם אנג'ולי, סרטונים בערוץ היוטיוב אנג'ולי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנג'ולי, באתר ספוטיפיי אנג'ולי, באתר AllMusic (באנגלית) אנג'ולי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנג'ולי, באתר דיזר אנג'ולי, באתר Discogs (באנגלית) אנג'ולי, באתר Songkick (באנגלית) אנג'ולי, באתר Genius אנג'ולי, באתר בילבורד (באנגלית) אנג'ולי, באתר טיידל (באנגלית) אנג'ולי, באתר אמזון מיוזיק Anjulie makes fearless pop music., Wayback Machine
פול הלמוש

פול ריצ'רד הלמוש (בהונגרית: Halmos Pál, באנגלית: Paul Richard Halmos;‏ 3 במרץ 1916 בודפשט – 2 באוקטובר 2006 לוס גאטוס קליפורניה) היה מתמטיקאי יהודי אמריקאי, יליד הונגריה, שתרם בתחומים כגון הסתברות, סטטיסטיקה, תורת האופרטורים, ואנליזה פונקציונלית- בעיקר במרחבי הילברט. הוא היה ידוע כמרצה למופת. הלמוש קיבל תואר ראשון בפילוסופיה ומתמטיקה מאוניברסיטת אילינוי. הוא סיים את התואר בגיל 19 והחל בלימודי דוקטורט בפילוסופיה, אך עקב כישלונו במבחני המאסטר בעל פה, הוא השלים את התואר במתמטיקה. מיד לאחר לימודיו נכנס למכון למחקר מתקדם. לאחר חצי שנה הוא עבד תחת ג'ון פון נוימן, מה שהתגלה כניסיון מכונן. במכון, הלמוש כתב את ספרו הראשון, "מרחבים וקטוריים ממימד סופי", שבמהרה הקנה לו מוניטין כסופר מתמטי. הוא הרצה באוניברסיטאות: סירקיוז, שיקגו, מישיגן, הוואי, אינדיאנה ואוניברסיטת סנטה ברברה בקליפורניה. בסדרת מאמרים, שלאחר מכן הודפסה בספרו "לוגיקה אלגברית", ייסד את האלגברה הפוליאדית, גרסה אלגברית של שפה מסדר ראשון. מעבר לתרומותיו המתמטיות, הלמוש היה ידוע בייחוד בשל כושר הוראתו במתמטיקה אוניברסיטאית. למרות שעלה בגיל 13 מהונגריה והיה בעל מבטא הונגרי כל חייו, הוא היה מרצה בצורה בהירה. בשנת 1983 זכה בפרס לירוי סטיל של האגודה האמריקאית למתמטיקה על הוראתו. בשנת 2005 ייסד עם אשתו את פרס "Euler Book Prize", פרס שנתי הניתן על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה לספר המשפר את מעמד המתמטיקה בקרב הציבור. 1942. מרחבים וקטוריים ממימד סופי. (Finite-Dimensional Vector Spaces) 1950. תורת המידה. (Measure Theory) 1951. מבוא למרחב הילברט ותורת ריבוי הספקטרום. (Introduction to Hilbert Space and the Theory of Spectral Multiplicity) 1956. שיעורים על התורה הארגודית. (Lectures on ergodic theory) 1960. תורת הקבוצות הנאיבית. (Naive Set Theory) 1962. לוגיקה אלגברית. (Algebraic Logic) 1963. שיעורים באלגברות בוליאניות. (Lectures on Boolean algebra) 1985. אני רוצה להיות מתמטיקאי. (I Want to Be a Mathematician) 1987. יש לי זיכרון צילומי (I Have a Photographic Memory) 1991. בעיות למתמטיקאים (Problems for Mathematicians, Young and Old) 1996. ספר בעיות אלגברה ליניארית (Linear Algebra Problem Book) 1998. עם סטיבן גיבנט, לוגיקה כאלגברה (Logic as Algebra) 2009. לאחר מותו, עם סטיבן גיבנט, מבוא לאלגברות בולאניות (Introduction to Boolean Algebras) הלמוש מדיה וקבצים בנושא פול הלמוש בוויקישיתוף פול הלמוש, ברשת החברתית Goodreads פול הלמוש, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פול הלמוש, באתר MacTutor (באנגלית) פול הלמוש, באתר dblp "Paul Halmos: A Life in Mathematics" פול הלמוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
גלן בואורוק

גלן וארן בוארוק (באנגלית: Glen Warren Bowersock; נולד ב-12 בינואר 1936) הוא אקדמאי אמריקאי שמתמחה בעולם הקדמון, והיסטוריה של יוון העתיקה, רומא העתיקה והמזרח התיכון. בואורוק נולד בפרובידנס, רוד איילנד, ולמד בבית הספר ריבר בוויסטון, מסצ'וסטס. הוא קיבל את התואר B.A בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת הרווארד ב-1957. תואר B.A נוסף קיבל מאוניברסיטת אוקספורד ב-1959, ותואר M.A ב-1962 קיבל תואר ד"ר לפילוסופיה מאוקספורד. מאז קיבל מספר תוארי דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות: אוניברסיטת שטרסבורג 1990, בית הספר היישומי ללימודים גבוהים 1999 צרפת, ואוניברסיטת אתונה 2005. בנוסף לזה הוא עמית בבייליול קולג של אוניברסיטת אוקספורד 2004. מרצה בהיסטוריה קדומה בביילול בשנים 1960–1962 ופרופסור להיסטוריה בהרווארד בשנים 1962–1980. מ-1980 עד 2006 היה פרופסור במכון למחקר מתקדם. הוא כתב למעלה מ-12 ספרים ופרסם למעלה מ-300 מאמרים בנושא יוון, רומא, ההיסטוריה והתרבות של המזרח התיכון. בזמן הקריירה שלו בהרווארד (בשנים 1962–1980) היה פרופסור להיסטוריה וקלאסיקה, יושב ראש המחלקה הקלאסית וחבר סגל אומנות ומדעים. ב-1989 נבחר להיות חבר בחברה הפילוסופית האמריקאית, שהיא קבוצת דיונים הוותיקה ביותר בארצות הברית. הוענק לו פרס ג'יימס הנרי ברסטד מהאגודה ההיסטורית האמריקאית עקב ספרו תרבות יוון העתיקה. אורגן כנס לכבודו באוניברסיטת פרינסטון ב-7 באפריל 2006 תחת השם "מזרח ומערב – כנס לכבוד גלן וארן בוארוק". קסנופון, Constitution of the Athenians, תרגום ועריכה, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1968 Augustus and the Greek World (אוקספורד, 1965) ISBN 978-0198142508 Greek Sophists in the Roman Empire (אוקספורד, 1969) ISBN 978-0198142799 Julian the Apostate, Harvard University Press, 1978 ISBN 978-0674488823 Gibbon's Historical Imagination (סטנפורד, 1988). Hellenism in Late Antiquity [הרצאות ג'רום] (הוצאות אוניברסיטת קיימברידג' ומישיגן, 1990) ISBN 978-0472064182 Fiction as History, from Nero to Julian [ההרצאות הקלאסיות של סיית'ר (אנ')] (הוצאת אוניברסיטת קליפורניה, 1994). ISBN 978-0520088245 גרסה מקוונת ב-eScholarship באתר אוניברסיטת קליפורניה. Martyrdom and Rome [הרצאות ויילס] (הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', 1995) ISBN 978-0521530491 Roman Arabia, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1983, 1994 (מהדורה בכריכה רכה) ISBN 978-0674777569 Late Antiquity: A Guide to the Postclassical World, עריכה יחד עם פיטר בראון ואולג גרבר, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 1999 ISBN 978-0674511736 Interpreting Late Antiquity, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2001 ISBN 978-0674005983 Mosaics as History: The Near East from Late Antiquity to Islam, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2006 ISBN 978-0674022928 לורנצו ואלה, On the Donation of Constantine, עריכה ותרגום, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2007 ISBN 978-0674030893 From Gibbon to Auden: Essays on the Classical Tradition, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2009 ISBN 978-0199856947 The Throne of Adulis: Red Sea Wars on the Eve of Islam, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2013 ISBN 978-0199739325 The Crucible of Islam, הוצאת אוניברסיטת הרווארד, 2017 ISBN 978-0-674-05776-0 גלן בואורוק, ברשת החברתית Goodreads גלן ו. באוארסוק (1936-), דף שער בספרייה הלאומית
סוציאליזם אסלאמי

סוציאליזם אסלאמי הוא מונח שנטבע על ידי מנהיגים מוסלמים שונים כדי לתאר סוציאליזם התואם ושואב השראה ממקורות האסלאם. סוציאליסטים מוסלמיים מאמינים שדרכם של הקוראן ומוחמד תואמים את העקרונות של שוויון כלכלי וחברתי. הם שואבים השראה ממדינת הרווחה אל-מדינה המוקדמת שהוקמה על ידי מוחמד. סוציאליסטים מוסלמיים בדרך כלל אינם ליברלים מבחינה חברתית כמו הסוציאליסטים במדינות המערב. שורשיו של הסוציאליזם האסלאמי הוא בשיח המוסלמי של המאה ה-20 בנוגע לדרך ההתמודדות המיטבית עם הקולוניאליזם המערבי. מנהיגים מוסלמים סוציאליסטים לרוב מאמינים בדמוקרטיה ובגזירה של לגיטימציה מהציבור, ומאמינים שהדבר תואם את כתבי הקודש המוסלמיים. סוציאליזם ערבי מועמר קדאפי מדיה וקבצים בנושא סוציאליזם אסלאמי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהם אגמון

אברהם אגמון (וגמן) (11 בספטמבר 1928 – 21 בדצמבר 1992) היה מנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל חברת דלק. אגמון נולד בביאליסטוק שבפולין. במלחמת העולם השנייה שהה בברית המועצות. ב-1947 עלה לארץ ישראל באוניית המעפילים מולדת יחד עם אמו ואחיו, הספינה נתפסה על ידי הבריטים, אגמון נפצע ואושפז בחיפה, ואילו אמו ואחיו גורשו למחנות המעצר בקפריסין. במלחמת העצמאות התגייס לגדוד 50 של חטיבת גבעתי, לחם בקרבות בנגב ונפצע פעם נוספת. ב-1950 השתחרר מצה"ל והחל בלימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, הוא הצטרף למפא"י וכיהן כיו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל בשנים 1953-1954. כמו כן עבד כפקיד במשרד הדואר ובמשרד האוצר. ב-1956 מונה למזכיר שני בשגרירות ישראל במוסקבה והיה פעיל בלשכת הקשר נתיב לסיוע ליהודי ברית המועצות. ב-1958 שב לישראל ועבד כממונה על תקציבי הביטחון באגף התקציבים. ב-1960 מונה למזכיר הראשון בשגרירות ישראל בפולין ואחר כך שירת כמזכיר ראשון בשגרירות ישראל במוסקבה עד אוגוסט 1964. בשובו מונה לסגן ראש אגף התקציבים וב-1968 לראש האגף. בינואר 1970 מונה למנכ"ל משרד האוצר, הוא כיהן בתפקיד עד 1975 ולאחר מכן שימש יועץ לממשלה בנושא המאבק בחרם הערבי ויו"ר המועצה המייעצת לרשות ללוחמה כלכלית. ב-1976 מונה למנכ"ל חברת דלק וכיהן בתפקיד עד פטירתו ב-1992, בתקופתו ייסד את פעילות ייבוא הרכב בחברה. היה חבר מרכז מפלגת העבודה, יו"ר הוועד הפועל של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, יו"ר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב, יו"ר אגודת הידידים של מכון ויצמן למדע, יו"ר הנהלת הבימה, יו"ר המרכז הישראלי לניהול, מראשי יד לוי אשכול ויו"ר מבצע הקש בדלת ב-1984. היה נשוי לדבורה ואב לשני בנים, גיל אגמון בעלי דלק רכב ועו"ד צבי אגמון. מדיה וקבצים בנושא אברהם אגמון בוויקישיתוף אין לקנא במנכ"ל החדש של האוצר, מעריב, 23 בדצמבר 1969 אברהם אגמון, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
הלמוש

סימן הַלְמוֹש (הקרוי גם מצבה או סיום הוכחה), משמש במתמטיקה לסמן את סיומה של הוכחה מתמטית, במקום ראשי התיבות העבריים מש"ל או הלטיניים .Q.E.D. במגזינים, זהו אחד ממגוון הסמלים לציון סיום מאמר. הסימון הוא לרוב בצורת ריבוע מלא או חלול. ביוניקוד הוא מיוצג על ידי התו U+220E - End of Proof. קיימות מספר הצגות גרפיות של התו, מלאות, חלולות ובממדים שונים. במסמכי לטך מודרניים סימן ההלמוש מוצג כריבוע חלול כברירת מחדל. הסימן מכונה לעיתים "הלמוש" על שם המתמטיקאי פול הלמוש, הראשון שעשה בו שימוש בהקשר מתמטי. הוא לקח את הרעיון ממגזינים שעשו שימוש בסימון לציין סיום של מאמרים. בספר הזיכרונות שלו, "אני רוצה להיות מתמטיקאי", כתב: הסימן בהחלט אינו המצאה שלי, הוא הופיע במגזינים פופולריים (לא מתמטיים) לפני שאימצתי אותו, אך נראה שאני הכנסתי אותו למתמטיקה. זהו הסימן שנראה כך: ▯, ומשמש לציין סיום; בדרך כלל, סיום הוכחה. הוא בדרך כלל נקרא מצבה, אך לפחות סופר נדיב אחד הזכיר אותו בשם הלמוש. — פול הלמוש - "אני רוצה להיות מתמטיקאי". מש"ל End-of-file
ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה ישראל

טדי - טראומה ודיסוציאציה - ישראל הייתה עמותה העוסקת בהגברת המודעות הציבורית והידע המקצועי בתחום הטראומה הנפשית והדיסוציאציה בישראל. העמותה נוסדה בתל אביב בשנת 2006 על ידי קבוצת אנשי מקצוע בתחום הפסיכולוגיה, וביניהם פרופ' אלי זומר, שכיהן באותה עת כנשיא החברה הבינלאומית לחקר טראומה ודיסוציאציה (International Society for the Study of Trauma and Dissociation). מטרת המייסדים הייתה לקדם את המודעות לתוצאות הטראומה הנפשית על סוגיה השונים, ולקדם דרכי טיפול להקלת סבלם של נפגעי טראומה. ט.ד.י נוסדה כחברת בת של ISSTD, ומאז שהוקמה גם החברה האירופאית לטראומה ודיסוציאציה (ESTD), עובדת העמותה הישראלית בשיתוף פעולה הדוק עם העמותה האירופאית. יושבת הראש הראשונה של הארגון הייתה ד"ר עופרית ברמן-שפירא (2007-2006) ויושבת הראש השנייה הייתה ליאורה זומר. העמותה סיימה את פעילותה בפברואר 2019. עריכת קבוצות דיון אזוריות של עמיתים, ימי עיון, כנסים שנתיים, הרצאות ודיונים, אליהם הוזמנו להרצות מומחים מישראל ומדינות אחרות. הפצת הידע לקהל הרחב נעשתה גם באמצעות הזמנת הציבור להצטרף לקבוצות ולערוצי מידע של ט.ד.י ברשתות החברתיות המקוונות ובאתר האינטרנט. בין המרצים הידועים שהרצו ולימדו במסגרת פעילויות ט.ד.י: הנשיאים לשעבר של ISSTD, ד"ר ריצ'רד צ'פץ (ארצות הברית), ד"ר משה טורם (ארצות הברית) וד"ר ג'וינה סילברג (ארצות הברית); הנשיאה לשעבר של ESTD, ד"ר סוזט בון (הולנד); ד"ר זילקה גלייטנר (גרמניה); ד"ר פט אוגדן (ארצות הברית); פרופ' ישראל אור-בך (ישראל). ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה ישראל, ברשת החברתית פייסבוק אתר עמותת ט.ד.י, בארכיון האינטרנט ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה ישראל, באתר "גיידסטאר ישראל" ISSTD ESTD בעלי תפקידים בעמותת ט.ד.י, בארכיון האינטרנט ערב פרידה מט.ד.י, בעמוד הפייסבוק של ט.ד.י - טראומה ודיסוציאציה - ישראל, 21 בפברואר 2019 ד"ר ג'ויאנה סילברג - אתר אישי ד"ר זילקה גלייטנר