laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליבור פשק

ליבור פשק (בצ'כית: Libor Pešek;‏ 22 ביוני 1933 – 23 באוקטובר 2022) היה מנצח צ'כי. פשק נולד בפראג ולמד ניצוח, פסנתר, צ'לו וטרומבון באקדמיה לאמנויות הבמה של פראג. בין מוריו נמנו וצלאב סמטאצ'ק וקארל אנצ'רל. פשק עבד בבתי האופרה של פלזן ופראג, כשהחל משנת 1958 ועד 1964 היה מייסד ומנהל "הרמוניה קאמרית של פראג". פשק היה המנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית הסלובקית בעונת 1981–1982 ומשנת 1982 עד 1990 היה מנצח הבית של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית. משנת 1987 עד 1998 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול והתמנה למנצח כבוד לאחר מכן. כמו כן הופיע כמנצח אורח במספר רב של תזמורות אחרות. פשק נודע בעיקר בפרשנויותיו למוזיקה צ'כית וכמי שעודד מלחינים צ'כיים ידועים פחות, בעיקר את יוזף סוק וויטצלאב נובאק. ליבור פשק קיבל תואר אצולה בריטי בשנת 1996 ומדליית כבוד צ'כית מן המעלה הראשונה בשנת 1997. מדיה וקבצים בנושא ליבור פשק בוויקישיתוף ליבור פשק, סרטונים בערוץ היוטיוב ליבור פשק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליבור פשק, באתר ספוטיפיי ליבור פשק, באתר AllMusic (באנגלית) ליבור פשק, באתר MusicBrainz (באנגלית) ליבור פשק, באתר Discogs (באנגלית) ליבור פשק, באתר Songkick (באנגלית)
אוסטריאן איירליינס

אוסטריאן איירליינס, ולעיתים רק אוסטריאן (בגרמנית: Österreichische Luftverkehrs AG; באנגלית: Austrian Airlines) היא חברת התעופה הגדולה באוסטריה ונחשבת לחברת הדגל של המדינה. בעלת השליטה בחברה היא חברת התעופה הגרמנית לופטהנזה. משרדיה ובסיסה הראשי של החברה נמצאים בנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט. החברה זכתה ב-2017 בתואר החברה הדייקנית ביותר. החברה נוסדה ב-30 בספטמבר 1957, כתוצאה ממיזוגן של אייר אוסטריה ואוסטריאן איירווייז. טיסת הבכורה נערכה ב-1958 בין וינה ללונדון, וב-1969 השיקה החברה קו טיסה טראנס-אטלנטי בין וינה לניו יורק, אם כי בפועל השירות הופעל על ידי חברת סבנה הבלגית דרך בריסל. במשך שנות השמונים התמקדה החברה בהפיכתו של שדה התעופה בווינה לגשר בין מזרח אירופה ומערבה, תוך שהיא מפעילה רשת קווים צפופה ליעדים מזרח אירופים רבים, אליהם מיעטו חברות מערביות לטוס. החברה ביססה את צי המטוסים שלה על מטוסים מדגמי DC-9 ועל דגמי ההמשך מסוג MD-80 ודומיו, דבר שלא אפשר לה לספק שירותים בקווים בין יבשתיים. רק בשנות התשעים שונתה מדיניות זו, החברה החלה ברכש מטוסים רחבי גוף ובעלי טווחי טיסה ארוכים, ובמקביל הרחיבה את מפת יעדיה מעבר לאירופה ולאגן הים התיכון. במרץ 2000 הצטרפה החברה לברית חברות התעופה סטאר אלייאנס וסמוך לאחר מכן אימצה את מועדון הנוסע המתמיד של חברת התעופה לופטהנזה Miles & More. באותה השנה רכשה החברה את מקבילתה האוסטרית לאודה אייר. בשנת 2006 נקלעה החברה לבעיות פיננסיות, מה שגרר בשנים לאחר מכן קיצוצים נרחבים בחברה ובעיקר בקווי התעופה הארוכים של החברה. משבר זה גרר את ממשלת אוסטריה לבצע הפרטה של החברה ובשנת 2009 קנתה חברת התעופה הגרמנית לופטהנזה את מרביתה של החברה. בשנת 2004 אוחדו מערכי הטיסות של אוסטריאן איירליינס ולאודה אייר, וכיום משמש שמה של האחרונה למותג גרידא. הבעיות הפיננסיות של החברה לא נפתרו בעקבות ההפרטה ובשנת 2012 עברו טיסות החברה להיות מופעלות על ידי חברת הבת טירולאן איירווייז. הסדר זה בוטל בשנת 2015 כשמערכי שתי החברות אוחדו. ב-26 בספטמבר 1960 התרסק מטוס החברה מדגם ויקרס ויסקאונט 837 בניסיון נחיתה כושל בשדה התעופה של מוסקבה. 31 מ-37 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו. ב-5 בינואר 2004 נאלץ מטוס החברה מדגם פוקר 70 לבצע נחיתת אונס בשדה סמוך לשדה התעופה של מינכן. באירוע נפצעו שלושה נוסעים באורח קל. צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2020: נכון לשנת 2023, החברה מפעילה 18 טיסות שבועיות מתל אביב לווינה. כאשר בימים ראשון, שני חמישי ושישי היא מפעילה שלוש טיסות יומיות, ובימים שלישי רביעי ושבת 2 טיסות יומיות. הטיסות מבצעות במטוסים מדגם איירבוס A320 ו-A321. אוסטריאן ארוז לאודה אייר סטאר אלייאנס מדיה וקבצים בנושא אוסטריאן איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסטריאן איירליינס אוסטריאן איירליינס, ברשת החברתית פייסבוק אוסטריאן איירליינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוסטריאן איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא אוסטריאן איירליינס באתר Airliners.net "אוסטריאן איירליינס: הכי דייקנית בחודש מרץ". פורט2פורט. נבדק ב-2017-06-22. Austrian Airlines Fleet Details and History, m.planespotters.net (באנגלית)
נייתן בדפורד פורסט

נייתן בדפורד פורסט (באנגלית: Nathan Bedford Forrest;‏ 13 ביולי 1821 – 29 באוקטובר 1877) היה לוטננט גנרל בקונפדרציה הדרומית במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית והמנהיג הראשון של הקו קלוקס קלאן. פורסט נולד למשפחה סקוטית-אירית במרשל קאנטרי, הבכור מבין 12 אחים. לאחר מות אביו הפך פורסט לראש המשפחה בגיל 17. פורסט היה לוטננט גנרל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. רבים ציינו את כישוריו הטקטיים בכל הנוגע לחיל פרשים ולוחמת גרילה. עם זאת, לאחר המלחמה ירדה קרנו, בפרט לאחר שנודע חלקו בקרב פורט פילו (אנ'), שנערך ב-12 באפריל 1864, במהלך מלחמת האזרחים. בפקודתו של פורסט, חייליו טבחו מעל ל-300 חיילים אפרו-אמריקאים של צבא האיחוד ומפקדיהם הלבנים, שניסו להיכנע. לאחר המלחמה ייסד את הארגון הגזעני קו קלוקס קלאן, ששם לעצמו למטרה לרדוף את השחורים באזורים בהם פעל. מדיה וקבצים בנושא נייתן בדפורד פורסט בוויקישיתוף נייתן בדפורד פורסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) נייתן בדפורד פורסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי צבא ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייר מלטה

אייר מלטה (באנגלית: Air Malta) הייתה חברת התעופה הלאומית של מלטה. בסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי מלטה בעיר לואה. אייר מלטה נוסדה ב-30 במרץ 1973 בעקבות החלטת בית הנבחרים של מלטה ביום 21 במרץ 1973, והחלה בטיסות למספר יעדים באירופה באמצעות שני מטוסי בואינג 720 חכורים, כבר ביום 1 באפריל 1973. רק בשנת 1982 רכשה החברה את מטוסיה הראשונים מדגם בואינג 737 ואלה סופקו לה בשנה שלאחר מכן. לאחר פתיחתו של שדה התעופה בלואה בשנת 1992 הקימה אייר מלטה מערך להטסת מטען בשם CargoSystems, וב-1994 חנכה את מרכז המטען בשדה התעופה. ביולי 2002 הכריזה החברה כי מטוסיה הבאים ירכשו מיצרן המטוסים האירופי איירבוס, ועד עתה רכשה חמישה מטוסים מדגם איירבוס A319 וחמישה מטוסים מדגם איירבוס A320. בשנת 2004 החלה החברה להפעיל ולשווק טיסות בעלות נמוכה, צעד שהוכתר בהצלחה. ב-30 במרץ 2024 פשטה החברה את הרגל וכל טיסותיה הופסקו. ב-31 באוקטובר 1981, לאחר נחיתת מטוס בואינג 200–737, התפוצצו שתי פצצות שהוטמנו בגוף המטוס וגרמו לפציעתם של 4 נוסעים. פצצה שלישית שלא התפוצצה נתגלתה לאחר מכן. ב-9 ביוני 1997 נחטף מטוס אייר מלטה מדגם בואינג 737 שהיה בדרכו לאיסטנבול במסגרת טיסה KM830. המטוס הונחת בשדה התעופה של קלן בגרמניה ושני החוטפים דרשו את שחרורו של מהמט אלי אג'ה שריצה אותה עת מאסר עולם באיטליה בשל ניסיונו להתנקש בחיי האפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-1981. עם זאת, שלוש שעות לאחר הנחיתה, יצאו החוטפים את המטוס ונכנעו. החברה נשלטת על ידי ממשלת מלטה המחזיקה ב-98% ממניותיה, ובבעלותה מספר חברות בנות בתחומי ביטוח, תקשורת, תיירות ונופש. בנוסף מחזיקה החברה ברבע ממניות חברת התחזוקה "לופטהנזה טכניק מלטה" (יתר המניות שייכות לחברת לופטהאנזה הגרמנית), וכמו כן היא אוחזת במחצית ממניות חברת "סבראתה" המפעילה את רשת החנויות הפטורות ממכס בשדה התעופה הבינלאומי בטריפולי שבלוב. החברה טסה ל-67 יעדים בצפון אפריקה, במזרח התיכון ובאירופה. החברה הפעילה עד סגירתה 5 טיסות שבועיות סדירות מנמל התעופה הבינלאומי של מלטה לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות בוצעו במטוסי איירבוס A320. צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018: מדיה וקבצים בנושא אייר מלטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר מלטה אייר מלטה, ברשת החברתית פייסבוק אייר מלטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אייר מלטה, ברשת החברתית אינסטגרם אייר מלטה, ברשת החברתית LinkedIn אייר מלטה, סרטונים בערוץ היוטיוב אייר מלטה, באתר פינטרסט After 50 years of flying, Air Malta ceases operations; staff share memories, Times of Malta, ‏2024-03-30 (באנגלית בריטית) "מהיום: אייר מלטה מפעילה טיסות סדירות מישראל - Passportnews". Passportnews. 2018-04-01. נבדק ב-2018-07-02. "Air Malta fleet".
דמיון!

ביתן הדמיון! (באנגלית: The Imagination! Pavilion), שנקרא בעבר "ביתן המסע אל הדמיון" (The Journey Into Imagination Pavilion), הוא אחד הביתנים של פארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה. הביתן כולל מתקנים שנושאם הוא "הדמיון". מאז הקמת הביתן בשנת 1982 הוא ממומן על ידי חברת איסטמן קודאק. ביתן הדמיון נפתח לציבור בשמץ 1982 וכלל אזור בו הוצג הסרט התלת־ממדי "מסעות הקסם". כמו כן הוצגה בביתן המצגת "עושים זיכרונות" שהציגה את ההיסטוריה של הצילום. בשנת 1983 נפתחה האטרקציה "מסע אל הדמיון" ושם המתקן שונה לשמה של האטרקציה. כמו כן נפתח מעל האטרקציה אזור "אימג'וורקס". בשנת 1986 הוחלף הסרט "מסעות הקסם" בסרט התלת־ממדי "קפטן איו" בבימוי ג'ורג' לוקס ובכיכובו של מייקל ג'קסון. בשנת 1994 הוחלף הסרט בסרט התלת־ממדי "יקירתי, הקהל התכווץ" בכיכובם של ריק מורניס (בתפקיד פרופסור ויין זלינסקי) ואריק אידל (בתפקיד מנהל המכון לדמיון, ד"ר נייג'ל צ'אנינג). ב-2010 הסרט הוחזר להיות קפטן איו אך נסגר בשנת 2015 כדי לפנות מקום לאטרקציה פסטיבל הסרטים הקצרים של דיסני ופיקסאר. באמצע שנות ה-90 שונה שם הביתן ל"דמיון!". בשנת 1997 חברת פוג'יפילם, מתחרתה העיקרית של קודאק הציעה לחברת וולט דיסני לממן את המתקן ולהקים במקומו רכבת הרים. באותה עת עמד להסתיים החוזה של דיסני עם קודאק, וחברת וולט דיסני שקלה הצעה זו. לבסוף הציעה קודאק להמשיך לממן את המתקן תוך שיפוץ האטרקציה העיקרית בו והפיכתה לאטרקציה "מדעית" יותר. חברת וולט דיסני בחרה בהצעת קודאק שכללה מתקן מחודש שיותר זול להפעילו (המתקן הקודם של "מסע אל הדמיון" היה המתקן שהפעלתו הייתה היקרה ביותר, על אף היותו המתקן הפופולרי ביותר). בסוף שנת 1997 החליטה חברת דיסני לקבל את הצעת חברת קודאק מחשש שהציבור יעדיף מתקן מסוג מתקן אפל כפי שהיה קודם לכן על רכבת הרים. בשנת 1998 נסגר מתקן "מסע אל הדמיון" לשיפוצים. במסגרת השיפוצים הוקטנו מזרקות המים הקופצים שמחוץ לפירמידת הזכוכית במטרה להגדיל את השטחים המסחריים במתקן. המתקן המחודש נפתח בשנת 1999 במסגרת חגיגות המילניום שנערכו באפקוט. תמת המתקן שונתה והוא הפך חלק מעלילת הסרט "יקירתי הילדים התכווצו" - כאשר במקום דמות הדרימפיינדר הופיעו דמויות מהסרט, וכן הדמות פיגמנט הופיעה רק זמן קצר ביותר בסוף המתקן. בעקבות המחאה הציבורית הוחלט לשנות את המתקן ודמותו של פיגמנט הוחזרה למתקן. אתר האינטרנט הרשמי של דמיון! (באנגלית)
מיתולוגיות

מיתולוגיות (בצרפתית: Mythologies) הוא ספר שנכתב על ידי רולאן בארת אשר יצא לאור ב-1957. בספר זה מגדיר בארת את השפה הסמיוטית כמערכת מיתולוגית ומבקש להראות כיצד הופכים הסימנים למיתוסים. וכיצד החברה משתמשת בסימנים, ומציגה את משמעותם כטבעית לחלוטין, על מנת להצדיק מערכות אידאולוגיות, כגון זו של קהל אוהדים. בארת' מסתמך על החלוקה הבסיסית של דה-סוסייר ל"מסמן" ו"מסומן", אך מוסיף מערכת נוספת של מתן משמעות, על מנת להסביר כיצד מקבלים הסימנים את משמעותם המיתולוגית ה"טבעית". המיתוסים, לפי בארת, מתייחסים לדברים שאכן קרו במציאות, ואשר החברה העניקה להם משמעויות נלוות. לכן, המיתוסים הם בעצם עיוות של המציאות. המשמעות החברתית-תרבותית שהסימן מעורר בנו מכונה "קונוטציה". לפירוק הקונוטציות והסבר היווצרותן, משתמש בארת, במערכת הסמיולוגית של דה-סוסייר. המערכת הסמיולוגית הראשונה, ה"דנוטציה", מהווה את הקשר השרירותי ב"לאנג", המשמעות המילונית של הסימן. בעוד שהמערכת הסמיולוגית השנייה ה"קונוטציה" מהווה את קשר ההסכמה החברתית-תרבותית של השימוש בסימן (הפארול). ניתן לפשט את ההסבר ולהלבישו על דוגמה ספציפית. אוהדי מכבי תל אביב בכדורגל או בכדורסל משתמשים בסיסמה: "מי שלא קופץ אדום". לצבע האדום יש משמעות אידאולוגית בקרב אוהדי מכבי. במערכת הסימיולוגית הראשונה, הדנוטציה, מקשר האוהד את המילה אדום עם הצבע האדום. אמירת המילה אדום פירושה הצבע האדום. לאחר מכן במערכת הסימיולוגית השנייה, הקונוטציה, מקשר האוהד את הצבע האדום עם קבוצת הפועל תל אביב בכדורגל או בכדורסל, היריבה המושבעת. ההקשר הוא למעשה זו שהופך את המילה אדום לשנואה כל כך בקרב אוהדי מכבי. אדום הוא תועבה, מילה נרדפת ליריב שיש לשנוא ולנצח בכל מחיר. שלוש רמות של משמעות, אתר עמלנט מיתולוגיות, באתר OCLC (באנגלית)
התזמורת הפילהרמונית הסלובקית

התזמורת הפילהרמונית הסלובקית (סלובקית: Slovenská filharmónia) היא התזמורת הסימפונית הראשונה במעלה בסלובקיה. התזמורת, שנוסדה בשנת 1949, יושבת מאז שנות ה-50' בבניין ה"בארוק רדוטה", שנבנה בשנת 1773, בבירה ברטיסלאבה. מלבד קונצרטים עונתיים, התזמורת מופיעה באופן קבוע גם בפסטיבלי מוזיקה ברחבי אירופה ויוצאת לסיורים בינלאומיים בקפריסין, טורקיה, יפן וארצות הברית. התזמורת הוציאה מספר רב של הקלטות, בייחוד עם חברת נאקסוס, והקלטותיה אלה זיכו אותה בשבחי הביקורת. ואצלב טאליך (1949 - 1952) ליודוביט רייטר (1949 - 1952) טיבור פרשו (1952 - 1953) ליודוביט רייטר (1953 - 1961), מנצח (1961 - 1976) לדיסלאב סלובאק (1961 - 1981) ליבור פשק (1981 - 1982) ולדימיר ורביצקי (1982 - 1984) ביסטריק רז'וכה (1984 - 1989) אלדו צ'קאטו (1990 - 1991) אונדריי לנארד (1991 - 2001), מנהל מוזיקלי מאז 1995 ייז'י בלוהלאווק (2003 - 2004) ולדימיר ואלק (2007 - 2004) פטייר פראנייץ (2007 - 2009) עמנואל וייום (2009 -2017) ג'יימס ג'אד (2017 - 2020) דניאל רייסקין (2020 -ממשיך) אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הפילהרמונית הסלובקית (בסלובקית) התזמורת הפילהרמונית הסלובקית, באתר ספוטיפיי התזמורת הפילהרמונית הסלובקית, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית הסלובקית, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית הסלובקית, באתר Discogs (באנגלית)
קרל סנדברג

קרל אוגוסט סנדברג (באנגלית: Carl Sandburg;‏ 6 בינואר 1878 - 22 ביולי 1967) היה משורר אמריקאי. סנדברג נולד בגיילסברג שבאילינוי למשפחה של מהגרים משוודיה, וחוויות ילדותו במערב התיכון, עם תנופת העיור העצומה שחווה בנעוריו, היו לתשתיות שירתו. הוא החל לעבוד בגיל צעיר מאוד כדי לסייע בפרנסת המשפחה. הוא אחז במלאכות רבות, ובין השאר היה: כבאי ומצחצח נעליים, חקלאי ומחלק חלב, חייל במלחמה נגד ספרד ותלמיד מכללה. סנדברג החל לפרסם את שיריו הראשונים בעת שלמד במכללה. ומראשית פרסומו היה משורר מעורב שנושאי חברה צדק חברתי ופוליטיקה היו נושאים מרכזיים בשירתו. בעת לימודיו במכללה, הבחין בכישרונו מורה נערץ, שגם תמך ועודד את סנדברג להמשיך ולעסוק בשירה. ספר שיריו הראשון יצא לאור בשנת 1904. בשנת 1967 נפטר סנדברג בביתו בקרוליינה הצפונית. סנדברג היה משורר פורה, ונתפרסם מאוד בשל הביוגרפיה הגדולה שלו על אברהם לינקולן. שירתו הושפעה משירתו של וולט ויטמן, והוא הפך למשורר ידוע ומוכר לא רק בארצות הברית אלא גם ברחבי העולם. הוא זכה פעמיים בפרס פוליצר היוקרתי. לאחר מותו פוזר אפרו מעל ביתו הראשון, ובתום שנה הוקמה לו מצבה בעיר הולדתו, גיילסבורג, שבאילינוי. בצד שיריו פרסם סנדברג גם ביוגרפיה, שירי עם, ואוטוביוגרפיה, וכן קובץ נובלות. חרף פרסומו הרב תורגמו לעברית רק מעט מיצירותיו. תפילות של פלדה, שירים, מאנגלית - משה דור, קשב לשירה, תל אביב, 2005. אדמומית של סתו, מתוך מבחר יצירותיהם של אוסקר ויילד, אדגר אלן פו, רודיארד קיפלינג, קרל סנדברג, תומאס קרלייל מתורגמים בידי יוסף נדבה, רשפים, תל אביב, 1982. מדיה וקבצים בנושא קרל סנדברג בוויקישיתוף קרל סנדברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרל סנדברג, באתר AllMovie (באנגלית) קרל סנדברג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קרל סנדברג, באתר AllMusic (באנגלית) קרל סנדברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרל סנדברג, באתר Discogs (באנגלית) קרל סנדברג, דף שער בספרייה הלאומית כתבי קרל סנדברג בפרויקט בן-יהודה ערן סבאג, "חיים של אחרים" על קרל סנדברג‏, 22 ביולי 2013 עופרה עופר אורן, סיפורו של השיר "עשב", בבלוג "סופרת ספרים", 17 במרץ 2019 קרל סנדברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קרל סנדברג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי קרל סנדברג בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים ובנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוקלנד (חבל)

חבל אוקלנד (Auckland Region) הוא חבל באי הצפוני של ניו זילנד הכולל את העיר אוקלנד וסביבתה. שטחו 6,059 ק"מ רבוע, וזהו החבל הקטן ביותר בניו זילנד המנוהל על ידי מועצה אזורית. מצפון לו נמצא חבל נורת'לנד ומדרום חבל ואיקטו כאשר אין גבול גאוגרפי ברור ביניהם. גבולו המערבי של החבל הוא ים טסמן וגבולו המזרחי הוא האוקיינוס השקט. למרות שטחו המצומצם מתגוררים באוקלנד 1,337,000 בני אדם, כשליש מאוכלוסיית ניו זילנד כולה ויותר מבכל חבל אחר בניו זילנד. רוב חבל אוקלנד נוצר כתוצאה מהתפרצויות געשיות, פזורים בו 49 הרי געש רדומים, רובם קטנים למדי, שהיו פעילים ב-150,000 השנים האחרונות. ההתפרצות הגעשית האחרונה באזור התרחשה לפני כ-600 שנה ויצרה את האי רנגיטוטו (Rangitoto Island). חבל אוקלנד מחולק לשלושה מחוזות - מחוז רודני (Rodney District) בצפון החבל מחוז פאפקורה (Papakura District) מדרום לעיר אוקלנד מחוז פרנקלין (Franklin District) בדרום החבל - מחציתו בחבל אוקלנד ומחציתו בחבל ואיקטו המטרופולין האורבני שסביב העיר אוקלנד אינו שייך לאף אחד מהמחוזות הללו ומחולק לארבע מועצות עירוניות - אוקלנד (Auckland City Council) נורת' שור (North Shore City Council) ואיטקרי (Waitakere City Council) מנוקאו (Manukau City Council) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אתר האינטרנט הרשמי של אוקלנד
יוזף סוק

יוזף סוק (בצ'כית: Josef Suk;‏ 4 בינואר 1874 – 29 במאי 1935) היה מלחין וכנר צ'כי. סוק למד בקונסרבטוריון של פראג משנת 1885 עד 1892, שם היה תלמידו של אנטונין דבוז'אק (שאת בתו נשא לאישה בשנת 1898). הוא הקים את רביעיית המיתרים הצ'כית עם שלושה מחבריו ללימודים וניגן עמם כינור שני במשך רוב חייו. משנת 1922 לימד סוק בקונסרבטוריון של פראג ועם תלמידיו שם נמנו בוהוסלב מרטינו ורודולף פירקושני. ביצירותיו המוקדמות של סוק ניכרת השפעתם של דבוז'אק וברהמס ואילו יצירותיו המאוחרות עושות שימוש בהרמוניות מורחבות יותר, היוצרות סגנון אישי ומורכב יותר. בניגוד לרבים מבני ארצו, לא עשה סוק שימוש במוזיקה צ'כית עממית. יצירותיו הנודעות ביותר הן הסרנדה למיתרים, בעלת רוח הנעורים, משנת 1892 והסימפוניה "אזראאל" (1906), יצירה שנכתבה בהשפעת מותם של אשתו ושל דבוז'אק. יצירות אחרות הן "סוויטת אגדה" (1900), מחזור קטעים לפסנתר "דברים שחיים ושחולמים" (1909) והטרילוגיה של פואמות סימפוניות, "מעשיית קיץ" (1909), "הבשלה" (1917) ו"אפילוג" (1929, למקהלה ותזמורת). סוק זכה במדליית כסף בתחרויות האמנות שנלוו למשחקים האולימפיים של 1932 בלוס אנג'לס, על יצירתו "אל חיים חדשים". יוזף סוק מת בבנשוב. נכדו הוא הכנר יוזף סוק. מדיה וקבצים בנושא יוזף סוק בוויקישיתוף יוזף סוק, ברשת החברתית פייסבוק יוזף סוק, באתר ספוטיפיי יוזף סוק, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט יוזף סוק, באתר AllMusic (באנגלית) יוזף סוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוזף סוק, באתר Discogs (באנגלית)
יוזף סוק (כנר)

יוזף סוק (בצ'כית: Josef Suk; נולד ב-8 באוגוסט 1929 – 7 ביולי 2011) היה כנר צ'כי, נכדו של המלחין והכנר יוזף סוק ונינו של אנטונין דבוז'אק. סוק למד בקונסרבטוריון ובאקדמיה של פראג. הוא פיתח קריירה סולנית מרשימה, אך התמסר במיוחד למוזיקה קאמרית. בשנת 1951 ייסד את שלישיית סוק (על שם סבו), עם הפסנתרן יוליוס קאצ'ן והצ'לן ינוש סטארקר. עוד בהיותו סטודנט ניגן עם רביעיית פראג. יוזף סוק היה גם ויולן מחונן, שהקליט את הסינפוניה קונצ'רטנטה של מוצרט לכינור וויולה, כוויולן עם איונה בראון והאקדמיה של סנט מרטין אין דה פילדס. יוזף סוק זכה שש פעמים בגראן פרי דה דיסק הצרפתי. מדיה וקבצים בנושא יוזף סוק בוויקישיתוף יוזף סוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוזף סוק, באתר AllMusic (באנגלית) יוזף סוק, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוזף סוק, באתר Discogs (באנגלית) יוזף סוק, באתר "Find a Grave" (באנגלית) J. Suk in Youtube
חידת שמונה המלכות

חידת שמונה המלכות היא חידת שחמט שבה יש למקם שמונה מלכות שחמט על לוח שחמט כך שאף אחת מהן לא מאיימת על אף אחת מחברותיה. החידה היא מקרה פרטי של בעיית n המלכות, בעיה דומה בה יש להציב n מלכות על לוח בגודל n x n‏. לחידה 92 פתרונות: 12 פתרונות יסודיים, ומהם מקבלים בעזרת שיקוף וסיבוב הלוח את שאר הפתרונות. החידה הוצגה לראשונה בשנת 1848 על ידי שחקן השחמט מקס בזל. במשך השנים, מתמטיקאים רבים, לרבות גאוס, חקרו את הבעיה. בשנת 1874 הציע ס. גונת'ר דרך לפתרון בעזרת דטרמיננטות וגלישר שיפר פתרון זה. חידת שמונה המלכות משמשת כדוגמה נפוצה לבעיה הניתנת לפתרון בעזרת מחשב, בטכניקה הקרויה "כוח גס", כלומר בדיקת כל המצבים האפשריים, ומציאת אלה מתוכם העונים על תנאי החידה. לשם מיקום המלכות עלינו לבחור 8 משבצות מתוך 64 המשבצות שעל הלוח, כשאין חשיבות לסדר הבחירה, ולכן מספר המצבים האפשריים הוא ( 64 8 ) = 64 ! 8 ! 56 ! {\displaystyle {\binom {64}{8}}={64! \over 8!56!}} , כלומר 4,426,165,368 - יותר מארבעה מיליארד. מספר רב מדי של מצבים לבדיקה בידי אדם, אך מספר סביר בהחלט לבדיקה באמצעות מחשב. אפשר לצמצם את מספר המצבים הנבדקים באמצעות אלגוריתם מורכב יותר, למשל כזה שאינו בודק שורה ועמודה שבהם הוצבה כבר מלכה, באלגוריתם כזה יהיו שמונה מצבים להצבת המלכה בשורה הראשונה, שבעה בשורה השנייה וכו' מה שגורר רק 8 ! {\displaystyle 8!} מצבים. כיוון שניסוח החידה פשוט והפתרון איננו טריוויאלי, החידה משמשת כתרגיל נפוץ בתכנות. קיימות שיטות תכנות שונות בהם נתן לממש פתרון, בהן התפשטות אילוצים, תכנות לוגי, אלגוריתמים גנטיים וחיפוש מקומי. בקורסים בסיסיים במדעי המחשב, נהוג לפתור את החידה באמצעות אלגוריתם רקורסיבי בשיטת הנסיגה. אלגוריתם זה איננו יעיל ביחס לאלגוריתמים ידועים אחרים אך הוא פשוט יחסית למימוש. ניתן לתאר את האלגוריתם בקווים כלליים באופן הבא: התחילו מהשורה העליונה (8) והציבו מלכה בתחילת השורה (א). עברו לשורה הבאה, התחילו מתחילת השורה והתקדמו לסופה עד שתמצאו את המקום הראשון שאינו מאוים על ידי המלכה הקודמת. המשיכו כך שורה אחרי שורה, בכל אחת, מצאו את המקום הראשון בשורה שלא מאוים על ידי המלכות מהשורות הקודמות. אם הגעתם לשורה שבה לא קיים מקום לא מאוים, חזרו לשורה הקודמת והציבו את המלכה במקום הבא שאינו מאוים באותה השורה. יש להמשיך בביצוע האלגוריתם (להתקדם ולסגת במידת הצורך) עד למילוי כל השורות. השאלה האם ניתן, בהינתן פתרון חלקי, להשלים אותו לפתרון מלא עבור לוח כללי, היא NP שלמה [1] ניתן לשאול שאלה דומה גם לגבי שאר כלי המשחק: מהו המספר המקסימלי של מלכים, צריחים, פרשים או רצים שניתן להציב על הלוח בלי שאף שניים יאיימו זה על זה? שאלה נוספת שניתן לשאול היא - מה המספר המינימלי של כלים שיש להציב כך שכל הלוח יהיה מאוים? (המשבצת עליה מוצב הכלי נחשבת מאוימת). שאלות אלה ניתן לשאול גם על כלים אגדתיים שונים. ניתן לשאול את החידה גם על לוח בגודל אחר מגודל 8x8. בטבלה שלהלן מוצגים מספר הפתרונות לגדלים שונים של הלוח: (פתרונות יסודיים הם פתרונות שאי אפשר לקבל אותם אחד מהשני בעזרת שיקוף הלוח וסיבובו). מספר הפתרונות המדויק באופן כללי אינו ידוע. חידת מסע הפרש מדיה וקבצים בנושא חידת שמונה המלכות בוויקישיתוף פתרון מודרך חידת מלכות דומה חידת שמונה המלכות, באתר MathWorld (באנגלית) The 8 Queen Problem - Numberphile, סרטון בערוץ "Numberphile", באתר יוטיוב (אורך: 7:03) (באנגלית) פתרון לחידת 8 המלכות בעברית, באתר G4A סדרה A000170 באתר OEIS – האנציקלופדיה המקוונת לסדרות של מספרים שלמים
סמורים

סמורים (שם מדעי: Mustelinae) היא תת-משפחה של משפחת הסמוריים מסדרת טורפים. היא כוללת את הסוג סמור ושני מינים יחידים בסוגם - חורפן אמריקאי וסמור פטגוני. תת משפחת סמורים Mustelinae. סוג סמור (Mustela) מין הרמין (Mustela erminea) מין חמוס השלגים (Mustela nivalis) מין סמור הבר האירופי (Mustela putorius) ותת-המין חמוס מבאיש מין חמוס סיבירי (Mustela sibirica) מין סמור האמזונס (Mustela africana) מין סמור הררי (Mustela altaica) מין חמוס ערבות (Mustela eversmanii) מין סמור קולומביאני (Mustela felipei) מין סמור ארך-זנב (Mustela frenata) מין סמור יפני (Mustela itatsi) מין סמור צהוב-בטן (Mustela kathiah) מין חורפן אירופי (Mustela lutreola) מין סמור הרים אינדונזי (Mustela lutreolina) מין חמוס שחור-רגל (Mustela nigripes) מין סמור מלאי (Mustela nudipes) מין סמור מפוספס גב (Mustela strigidorsa) מין סמור מצרי (Mustela subpalmata) סוג חורפן (Neovison) מין חורפן ימי (Neovison macrodon) - נכחד מין חורפן אמריקאי (Neovison vison). סוג ומין יחיד סמור פטגוני (Lyncodon patagonicus) מדיה וקבצים בנושא סמורים בוויקישיתוף סמורים, באתר ITIS (באנגלית) סמורים, באתר NCBI (באנגלית) סמורים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמורים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחמד אבן מוסא אל-ח'ואריזמי

אבו עבדאללה מוחמד אבן מוסא אל-ח'ווארזמי (בערבית: ابوعبدالله محمد بن موسی خوارزمی, תעתיק מדויק: אבו עבדאללה מחמד בן מוסא ח'וארזמי; 780 בערך – 845 בערך), היה מתמטיקאי, אסטרונום וגאוגרף מוסלמי. אל-ח'ווארזמי נולד בעיר חיווה שבמדינת ח'אנות חיווה באזור ח'ווארזם, הנמצאת כעת באוזבקיסטן. זמן מה לאחר מכן עברה משפחתו לאזור בגדאד, שם יצר אל-ח'ווארזמי את עיקר כתביו, בשנים 813–833. עיקר עבודתו המדעית נכתבה בערבית, שפת המדע בסביבתו של אל-ח'ווארזמי, אך שפת האם שלו הייתה פרסית. מושג האלגוריתם קרוי על שמו, ומקורו בשיבוש שמו בתרגום הלטיני של השם אל-ח'ואריזמי ל-Algorithmi (ככל הנראה שיבוש בתעתיק שנגרם מהחלפת האות خ-ח', באות ج-ג, ולאחר מכן החלפת האות ز-ז באות ذ-ד' -שבשפות אירופיות נהגית כ-th וכך אל-ח'ואריזמי הפך ל אל-גורית'מי). בנוסף תרם תרומה משמעותית לפיתוח תחומי מדע נוספים: טריגונומטריה, אסטרונומיה, גאוגרפיה וקרטוגרפיה. גישתו השיטתית לפתרון משוואות הביאה לפיתוחה של האלגברה, מילה שמקורה בשם ספרו משנת 830, "חיסאב אל-ג'אבר ואל-מוקאבלה" (חשבון ההשלמה וההקבלה) (אנ'). אף שתרומתו העיקרית נבעה ממחקר מקורי, הוא תרם גם לאיסוף וסידור של הידע הקיים בתחומי התמחותו, ממקורות יווניים, הודיים, יהודיים ואחרים. בין השאר הביא להפצת השימוש בספרה אפס ובספרות המוכרות לנו היום (ספרות הודיות-ערביות). הוא אף כתב חיבור על לוח השנה היהודי שהוא המקור הקדום ביותר הידוע כיום שמזכיר את כללי הדחיות (בגרסת ארבעה שערים הבבלית) ותקופת רב אדא. ח'ואריזמי הוא שגילה את נוסחת המשוואה הריבועית. בנוסף, פיתח ח'ואריזמי את מחקריו של תלמי בגאוגרפיה (כתב היד של ספרו בנושא זה התגלה בשנת 1878), וגם פיקח על עבודתם של 70 גאוגרפים שיצרו את המפה הראשונה של העולם (כפי שהיה ידוע באותה עת). במחקריו האסטרונומיים עסק באצטרולב ובשעון השמש. התרגום ללטינית של עבודתו הגיע לאירופה והשפיע במידה מכרעת על התפתחות המדע שם. ספר האלגברה שלו שימש עד המאה ה-16 כספר העיקרי לנושא זה באוניברסיטאות אירופה. הוא נפטר בבגדאד. על שמו נקרא מכתש אל ח'ואריזמי (Al-Khwarizmi) על הירח. מוחמד אבן מוסא אל-ח'ואריזמי, באתר MacTutor (באנגלית) מוחמד אבן מוסא אל-ח'ואריזמי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) צבי לנגרמן, אימתי נוסד הלוח העברי? קדמותו על פי חיבורו של אל-כ'וארזמי, אסופות: ספר השנה למדעי היהדות א, תשמ"ז, עמ' קסו אריאל כהן, הלוח העברי - פתרון תעלומת שנת הבריאה, כרמל וידיעות ספרים, 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.