laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רון דרמון

רון דרמון (נולד ב-30 באוקטובר 1992) הוא טריאתלט עבר ישראלי. ייצג את ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) והוא הספורטאי הישראלי הראשון שהשיג קריטריון אולימפי בענף זה. דרמון נולד בבאר שבע וגדל בלהבים. הוא החל להתאמן בטריאתלון בגיל 8 בהדרכתו של אלי גז בקבוצת להבים. מאוחר יותר החל להתאמן בהדרכתו של יגאל דהן. בשנת 2007 השתתף באליפות אירופה לנוער כצעיר המשתתפים וסיים במקום 27, התוצאה הטובה ביותר דאז לנער ישראלי באליפות אירופה. באליפות העולם לנוער שהתקיימה בהונגריה בשנת 2010 סיים דרמון במקום חמישי, התוצאה הגבוהה ביותר שטריאתלט ישראלי השיג עד אז ושנה לאחר מכן, סיים במקום רביעי באליפות העולם לנוער שהתקיימה בסין. בשנת 2014, בתחרות עלית שהתקיימה באיסטנבול, טורקיה, במסגרת סבב גביע יבשתי של אירופה סיים דרמון במקום שלישי. שבוע לאחר מכן, סיים שוב תחרות במסגרת סבב גביע אירופאי במקום שלישי. ב-14 במאי 2016 השיג דרמון בפעם הראשונה בתולדות הטריאתלון הישראלי את הקריטריון להשתתפות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). במשחקים עצמם הוא סיים במקום 26 מתוך 55 מתחרים לאחר שקבע תוצאה של 1:48.41 שעות (שחייה 18:06 דקות (מקום 32), אופניים - 55:48 דקות (מקום 16) וריצה - 33:21 דקות (מקום 27), 3:40 דקות בלבד, אחרי המנצח אליסטר בראונלי מבריטניה, האלוף בשתי האולימפיאדות האחרונות. במאי 2017 במהלך אימון בפארק הירקון נפצע דרמון לאחר שרוכב אופניים חשמליים פגע בו. דרמון איבד את ההכרה, סבל מזעזוע מוח ושטף דם פנימי, ושבר את שתי שיניו הקדמיות ואת אפו. בעקבות התאונה הודיע דרמון בחודש דצמבר על פרישתו מספורט מקצועני. דרמון ייצג את מועדון הטריאתלון איילות ריצה וטריאתלון. מדיה וקבצים בנושא רון דרמון בוויקישיתוף רון דרמון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רון דרמון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רון דרמון, באתר olympedia.org רון דרמון, באתר הוועד האולימפי בישראל רון דרמון באתר האיגוד העולמי לטריאתלון הכירו את רון דרמון, באתר ynet, 23 ביולי 2016 אורן אהרוני, רון דרמון נפגע מאופניים חשמליים: "לא זוכר כלום", באתר ynet, 28 במאי 2017 שירי אלג'ם, ‏דרמון עבר תאונה, יחמיץ את אליפות אירופה?, באתר ערוץ הספורט, 28 במאי 2017 אורן אהרוני, בגלל התאונה: רון דרמון הודיע על פרישה, באתר ynet, 11 בדצמבר 2017
קרלוס סמפאיו גארידו

קרלוש סמפאיו גארידו (בפורטוגזית: Carlos de Alemeida Fonseca Sampaio Garrido; ‏ 1883 – 1960) היה דיפלומט פורטוגלי אשר הוכרז על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם בשל פועלו כשגריר ארצו בבודפשט, הונגריה, להצלת יהודים מרדיפות הנאצים בשנת 1944. גארידו היה שגריר פורטוגל בבודפשט בין השנים 1939–1944. באפריל 1944, לאחר כיבוש הונגריה בידי גרמניה, הורתה פורטוגל לגארידו לעזוב את הונגריה, בתיאום עם בעלות הברית שביקשו להוריד את דרג הנציגות של מדינות נייטרליות במדינות הכבושות בידי מדינות הציר. גארידו תיאר במברק לממשלתו את מצבם הקשה של יהודי הונגריה ואת הצעדים נגדם. עם עוזרו, טיישיירה ברנקיניו (Teixeira Branquinho, קונסול פורטוגל בבודפשט), השיג גארידו אישור מממשלת פורטוגל להנפיק אשרות שהייה בפורטוגל לכל אדם שהיו לו קרובים בפורטוגל, בברזיל או בכל אחת מהמושבות הפורטוגליות, או לכל אדם שהיה לו קשר לפורטוגל. השניים הקימו סניף של הצלב האדום הפורטוגלי במשרדי המשלחת הפורטוגלית לבודפשט, כדי לטפל בפליטים יהודים. הדבר נעשה בתוך תיאום עם הרשויות בפורטוגל, תחת שלטון סלזאר (אם כי לא ברור האם ידע סלזאר שהפליטים הם יהודים או בעלי דת אחרת שברחו מהפצצות בעלות הברית), ותוך הבטחה שהפליטים לא ינסו להשיג אזרחות פורטוגלית. עקב הפצצות בעלות הברית עברה שגרירות פורטוגל אל מחוץ לבודפשט. גארידו שכר ווילה בגלגיירק (Galgagyörk), ושם ארח גארידו עשרות יהודים כדי להגן עליהם מהסכנות שהיו כרוכות בשהות בעיר המופצצת. בין המתארחים היו בני משפחתה של השחקנית ז'ה ז'ה גאבור, הונגרים שהיו בעלי תפקידים בשגרירות פורטוגל. לאחר מספר ימים - לפני שהספיק גארידו לעזוב, בהוראת ממשלתו - פשטה המשטרה הפוליטית ההונגרית על הבית ששימש את השגרירות ועצרה חלק מהנוכחים. גארידו ניסה להתנגד באופן פיזי וכן בטענה שבית זה מוגן ולו מעמד אקס טריטוריאלי עקב מעמדו הדיפלומטי. גארידו נעצר עם אורחיו והובא לבודפשט, שם המשיך לטעון לשחרורם עד ששוחררו. לאחר מכן הגיש גארידו תלונה לממשלת הונגריה, ותבע חקירה והתנצלות. בתגובה הכריזה עליו ממשלת הונגריה "פרסונה נון גראטה". בשנת 1945 מונה גארידו כשגריר פורטוגל בסטוקהולם. בשנת 2010 הכיר יד ושם בגארידו כחסיד אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא קרלוס סמפאיו גארידו בוויקישיתוף קרלוס סמפאיו גארידו, באתר יד ושם (באנגלית) Sampaio Garrido, o outro “Justo” português, Esther Mucznik - Artículos - Materiales Educativos - Educación - Yad Vashem, www.yadvashem.org
גביע דייוויס 1993

גביע דייוויס 1993 הייתה התחרות ה-82 במניין מאז ייסוד התחרות. לתחרות נרשמו 100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת אלקטרוניקה יפנית NEC. מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-2 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון. מחזיקת הגביע נבחרת ארצות הברית הודחה בסיבוב הראשון. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת גרמניה לבין נבחרת אוסטרליה בדיסלדורף. הוא הסתיים עם התוצאה 1:4 לטובת גרמניה שניצחה בתחרות בפעם ה-3 בסך הכול. בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים: אוסטריה, דנמרק, רוסיה, ספרד וארצות הברית נותרו בבית העליון בלגיה, הונגריה, וישראל עלו לבית העליון ברזיל, קובה, ושווייץ ירדו לבתים האזוריים בתחרות שנת 1993, נבחרת ישראל המשיכה להיות מוצבת בבית אירופה. במשחקה הראשון היא נפגשה עם נבחרת פורטוגל. בעקבות הניצחון נבחרת עלתה למשחק נגד שווייץ על העלייה לבית העליון. בעקבות הניצחון נבחרת ישראל עלתה לבית העליון. אתר התחרות
ויז'ה קסטלי

ויז'ה קסטלי (בספרדית: Villa Castelli) הוא כפר בפרובינציית לה ריוחה שבמערב ארגנטינה. הכפר נקרא על שם המדינאי והפוליטיקאי הארגנטינאי חואן חוסה קסטלי (אנ'). הוא ממוקם על גדות הריו ברמחו-וינצ'ינה (צר'), יובלו של נהר הדסאגואדרו (אנ'), ולמרגלות רכס הסיירה דה פאמאטינה (אנ'). ב-2010 חיו בכפר 1,697 תושבים. במרץ 2015 התרסקו בסמוך לכפר שני מסוקים שהובילו ספורטאים צרפתים שהשתתפו בתוכנית מציאות. כל נוסעי המסוקים, שמונה ממשתתפי התוכנית ושני הטייסים המקומיים, נהרגו. מדיה וקבצים בנושא ויז'ה קסטלי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארגנטינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד דומט

אלפרד דומט (באנגלית: Alfred Domett;‏ 20 במאי 1811 – 2 בנובמבר 1887) היה מדינאי קולוניאלי ומשורר בריטי. הוא כיהן כראש ממשלת ניו זילנד הרביעי. דומט נולד ברובע סאת'ק שבלונדון, כבנו הרביעי של נתניאל דומט, שהיה בעל ספינות. הוא החל ללמוד בקולג' סנט ג'ון בקיימברידג', אך הפסיק את לימודיו ב-1833. ב-1835 הוא החל ללמוד במידל טמפל ועבר את בחינות לשכת עורכי הדין ב-1841. החל מ-1833 פרסם דומט כרך או שניים של שירה וכן כמה שירים בכתב עת שנקרא Blackwood's Magazine. אחד מהם, "מזמור לחג המולד", משך תשומת לב ציבורית. לאחר הכשרתו כעורך דין הוא חי חיי נוחות בלונדון, ונעשה חבר קרוב של המשורר רוברט בראונינג, שכתב עליו את שירו Waring. מאמר על הידידות בין שניהם פורסם בגיליון ינואר 1905 של המגזין The Contemporary Review. מבין ספרי השירה שלו, ידועים שניים: "ראנולף ואמהויה, יום של חלום בים הדרומי" שיצא ב-1872 ומתאר את חיי המאורים, ו"פלוטסאם וג'טסאם", המוקדש לבראונינג. ב-1842 היגר דומט לניו זילנד, שם הוא מילא תפקידים מנהליים רבים, כולל מזכיר קולוניאלי של מחוז ניו-מנסטר ב-1848, מזכיר המושבה ב-1851 וראש ממשלת ניו זילנד הרביעי בין השנים 1862 – 1863. הוא נבחר לפרלמנט של ניו זילנד מטעם מחוז הבחירה של נלסון. השינוי המשמעותי ביותר שביצע דומט בעת כהונתו כראש הממשלה, היה העברתה ב-1865 של בירת ניו זילנד מאוקלנד לוולינגטון. בנובמבר 1863 הוא העביר החלטה בפרלמנט, על פיה "חיוני מאוד שמקום מושב הממשלה... צריך לעבור למקום מתאים כלשהו על מצר קוק". ב-1871 שב דומט לאנגליה וב-1880 הוענק לו תואר עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. מדיה וקבצים בנושא אלפרד דומט בוויקישיתוף Graham, Jeanine. "Domett, Alfred15 September 2013". Dictionary of New Zealand Biography. Ministry for Culture and Heritage. אלפרד דומט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלפרד דומט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פרדריק ויטאקר

סר פרדריק ויטאקר (באנגלית: Frederick Whitaker;‏ 23 באפריל 1812 – 4 בדצמבר 1891) היה מדינאי ניו זילנדי יליד אנגליה שכיהן פעמיים כראש ממשלת ניו זילנד ושש פעמים כתובע הכללי של ניו זילנד. ויטאקר נולד באחוזת דינרי שבבמפטון שבמחוז אוקספורדשייר, אנגליה. הוא היה בנם של פרדריק ויטאקר ושל אשתו סוזנה לבית המפרי. הוא רכש השכלה משפטית והוכשר כעורך דין בגיל 27. שנה לאחר מכן הוא הפליג לאוסטרליה ולאחר מכן לניו זילנד. ב-1843 הוא נשא לאישה את ג'יין אוגוסטה גריפית', בתו החורגת של אלכסנדר שפרד, שר האוצר של המושבה ניו זילנד. ויטאקר חי באוקלנד ומונה להיות שופט מחוזי, עד שב-1844 בוטלה משרתו והוא שב לעסוק בעריכת דין. בין 3 במרץ עד 22 בדצמבר 1845 היה חבר במועצה המחוקקת (הבית העליון של ניו זילנד אז). בהמשך הוא מונה להיות חבר במועצה המחוקקת של מחוז ניו אלסטר, אך המועצה לא התכנסה לאחר שכוננה החוקה החדשה. הוא נכנס להיות חבר במועצה המחוקקת החדשה ממאי 1853 ועד להתפטרותו בדצמבר 1864. הוא מונה למועצה שנית באוקטובר 1879 וכיהן בה עד מותו, 12 שנים לאחר מכן. כמו כן הוא שימש כמייג'ור במיליציה. באוקטובר 1854 נבחר למועצת מחוז אוקלנד וכיהן בה עד ספטמבר 1855. הוא מונה להיות חבר במועצה המנהלת של אוקלנד ממרץ 1854 ועד ינואר 1855 והיה הפקיד המשפטי של המחוז. ויטאקר מונה להיות התובע הכללי של ניו זילנד בממשלתו של הנרי סיוול ב-1856. בממשלתו הראשונה של ויליאם פוקס הוא לא שימש בתפקיד זה, אך החל מיוני אותה שנה, הוא שימש בתפקיד זה בממשלתו של אדוארד סטפורד עד לנפילתה של הממשלה ביולי 1861 ואז חזר לעריכת דין. באוקטובר 1863 נקרא ויטאקר להחליף את ראש הממשלה אלפרד דומט שממשלתו נפלה בהצבעת אי-אמון. כהונתו הראשונה של ויטאקר כראש ממשלה ארכה קצת יותר משנה עד נובמבר 1864 כהונתו הסתיימה עקב חילוקי דעות בינו לבין המושל הכללי ג'ורג' גריי על ניהול מלחמות הקרקעות של ניו זילנד. הוא גם התפטר מהמועצה המחוקקת ולתקופה קצרה בין 1866 ל-1867 הוא היה חבר הפרלמנט. באוקטובר 1865 הוא נבחר להיות נציב מחוז אוקלנד, משרה אותה החזיק עד 1867. בתשע השנים הבאות הוא התרחק מהחיים הציבוריים. ב-1876 נבחר ויטאקר מחדש לפרלמנט ולאחר מכן מונה להיות שוב התובע הכללי בממשלתו של הארי אטקינסון, שכיהנה עד אוקטובר 1877. ב-1879 איבד ויטאקר את מושבו בפרלמנט. כאשר ראש הממשלה ג'ון הול רצה שהוא ישמש כתובע הכללי בממשלתו, הוא מונה שוב כחבר במועצה המחוקקת. לאחר התפטרותו של הול באפריל 1882, מונה ויטאקר להיות ראש הממשלה בפעם השנייה עד לספטמבר 1883. ב-1884 הוענק לוויטאקר תואר אביר מפקד של מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש והוא שירת שוב כתובע הכללי וכיושב ראש המועצה המחוקקת בין השנים 1887 – 1890. פרדריק ויטאקר מת ב-4 בדצמבר 1891. מדיה וקבצים בנושא פרדריק ויטאקר בוויקישיתוף Stone, R. C. J. "Whitaker, Frederick - Biography". Dictionary of New Zealand Biography. Ministry for Culture and Heritage. Retrieved 14 January 2012. פרדריק ויטאקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טיסה 163 של עיראקי איירווייז

טיסה 163 של עיראקי איירווייז נחטפה והתרסקה ב-25 בדצמבר 1986. המטוס מדגם בואינג 737 היה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי בגדאד לעמאן כאשר ארבעה חוטפים השתלטו על המטוס. אנשי הביטחון של עיראקי איירווייז ניסו להשתלט על החוטפים, אך הם הצליחו לפוצץ רימון יד בחלל הנוסעים ובכך גרמו לטייסים להתחיל לבצע הנמכת גובה מיידית לקראת נחיתת חירום. רימון יד נוסף התפוצץ בתא הטייס וגרם למטוס להתרסק בערער שבערב הסעודית, המטוס נשבר לשניים ועלה באש. מתוך 106 אנשים, 60 נוסעים ו-3 אנשי צוות נהרגו בהתרסקות. הנוסעים ששרדו סיפרו את אשר אירע על המטוס. זמן קצר לאחר התקרית, ארגון חזבאללה לקח אחריות. אחד החוטפים ההרוגים זוהה על ידי ה-CIA כאזרח לבנוני, תמונת הדרכון שלו תאמה לפוסטר מטעם חזבאללה אשר נמצא ליד מסגד בביירות. עיראק האשימה את איראן באחריות על האירוע. ערך זה הוא קצרמר בנושא טרור ובנושא תקריות ואסונות תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וולטר סידני אדמס

וולטר סידני אדמס (באנגלית: Walter Sydney Adams;‏ 20 בדצמבר 1876 - 11 במאי 1956) היה אסטרונום אמריקאי. אדמס נולד באנטיוכיה שבטורקיה ללוסיאן הארפר אדמס וננסי דורנס פרנסיס אדמס, שהיו בשליחות מיסיונרית. הם חזרו לארצות הברית בשנת 1885. הוא סיים את לימודיו בדרטמות' קולג' שבניו המפשייר בשנת 1898 ולאחר מכן המשיך את לימודיו בשיקגו ובגרמניה. אחרי שחזר לארצות הברית, הוא החל את עבודתו באסטרונומיה, שהגיעה לשיאה כשהפך למנהל מצפה הכוכבים הר וילסון שבקליפורניה. תחומו העיקרי היה חקר הספקטרוסקופיה האסטרונומית. הוא עבד על ספקטרוסקופיה סולארית, והוא אחד המגלים של היחס בין האינטנסיביות היחסית של קווים ספקטרליים מסוימים לבין הבהירות המוחלטת של כוכב. הוא הצליח להוכיח שאפשר להשתמש בספקטרום כדי לקבוע האם כוכב מסוים הוא ענק או ננס. בשנת 1915 החל לחקור את הכוכב המשני במערכת הכוכבים הכפולה של סיריוס. הוא גילה שלמרות גודלו הזעיר של אותו כוכב, אשר קצת יותר גדול מכדור הארץ, פני השטח של כוכב זה היו בהירים יותר מבחינת יחידת שטח מהשמש שלנו, מסתו של כוכב זעיר זה הייתה כמסת השמש. כוכב מסוג זה נודע מאוחר יותר כננס לבן. יחד עם תאודור דונהאם, הוא גילה את נוכחותו החזקה של פחמן דו-חמצני בספקטרום התת-אדום בכוכב הלכת נוגה. בין היתר גילה אדמס בשנת 1912 את מיקומו המדויק של הכוכב העתיק ביותר הידוע לבני האדם, כוכב HD 140283. אדמס נפטר בגיל 79 בפסדינה שבקליפורניה, ארצות הברית. מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1917) מדליית הנרי דרייפר של האקדמיה הלאומית למדעים (1918) חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (1922) מדליית ברוס (1928) מדליית ג'נסן מהאקדמיה הצרפתית למדעים (1934) עמית זר של החברה המלכותית (1950) האסטרואיד "3145 וולטר אדמס" נקרא על שמו. מכתש בכוכב הלכת מאדים אשר נקרא על שמו. "מכתש אדמס" על הירח, הנקרא על שמם של וולטר, אנסל אדמס וג'ון קאוץ' אדמס. מדיה וקבצים בנושא וולטר סידני אדמס בוויקישיתוף אבי בליזובסקי, ‏פלטת צילום משנת 1917 חושפת את העדות הראשונה אי פעם של מערכת כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש, באתר "הידען", 27 באפריל 2016 וולטר סידני אדמס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) זיכרונות ביוגרפיים של עמיתי החברה המלכותית הענקת מדליית הזהב של החברה המלכותית מדליית הנרי דרייפר, האקדמיה הלאומית למדעים. מקור: 19 בפברואר 2011. האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. מקור: 6 באפריל 2011. עמוד מדליית ברוס הענקת מדליית ברוס
בירה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עיר בירה – עיר ראשית שבה נמצאים בדרך כלל מרבית מוסדות הממשל. אל-בירה – עיר פלסטינית השוכנת כ-15 ק"מ מצפון לירושלים. בירה – עיירה במחוז היהודי האוטונומי, רוסיה. בירה – משקאות חריפים שונים המיוצרים בתהליך של תסיסה.
ברנרד פארקר

ברנרד מלוין פארקר (באנגלית: Bernard Melvin Parker; נולד ב-16 במרץ 1986) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק בקייזר צ'יפס. פארקר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ממלודי סאנדאונס, ובשנת 2004 עבר לת'אנדה רויאל זולו. בינואר 2009 חתם בהכוכב האדום בלגרד הסרבית. ביולי 2009 עזב את המועדון בעקבות קשיים כלכליים וחתם בטוונטה עימה זכה באליפות הראשונה בעונת 2009/2010. בקיץ 2010 עזב סטיב מקלארן את המועדון ופארקר שותף רק ב-3 משחקים במחצית הראשונה של עונת 2010/2011. ב-18 בינואר 2011 הושאל לפנסראיקוס. בקיץ 2011 חזר לדרום אפריקה וחתם בקייזר צ'יפס. בעונת 2012/2013 זכה עם המועדון בדאבל. את עונת 2013/2014 סיים כמלך השערים של הליגה. בשנת 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה נגד מלאווי. ב-30 בנובמבר 2008 הבקיע את צמד הבכורה שלו בנבחרת נגד אותה מלאווי. ב-16 ביוני 2013, פארקר הבקיע גול עצמי בהפסד 2-1 לאתיופיה. במסגרת גביע אפריקה לאומות 2014 הוא זכה בתואר מלך השערים עם 4 שערים. טוונטה אליפות הולנדית: 2009/2010 גביע יוהאן קרויף: 2010 קייזר צ'יפס אליפות דרום אפריקה: 2012/2013, 2014/2015 הגביע הדרום אפריקאי: 2012/2013 אישיים נעל הזהב ע"ש לזלי מנייאת'לה: 2013/2014 ברנרד פארקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברנרד פארקר, באתר Transfermarkt ברנרד פארקר, באתר Soccerway ברנרד פארקר, באתר WorldFootball.net ברנרד פארקר, באתר National Football Teams ברנרד פארקר, באתר FootballDatabase.eu
ז'ארקו טומאשביץ'

ז'ארקו טומאשביץ' (Žarko Tomašević; נולד ב-22 בפברואר 1990) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק באסטנה ובנבחרת מונטנגרו בעמדת הבלם. טומאשביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקות הנוער של פרטיזן בלגרד ומומאר בר, בגיל 18 עבר לזו של נסיונאל מדיירה הפורטוגזית. בשנת 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ספורטינג ליסבון. ב-15 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית נגד זניט סנקט פטרבורג במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בתחילת עונת 2011/2012 הושאל לאוניאו מדיירה. בקיץ 2012 שוחרר מנסיונאל וב-14 בספטמבר חתם בפרטיזן בלגרד. בסיום העונה שוחרר לאחר שלא זכה לדקות משחק וחתם בקורטרייק הבלגית. ב-1 באוגוסט 2019, טומאשביץ' חתם באסטנה מליגת העל הקזחית. ב-27 בינואר 2022 חתם בטובול, אלופת קזחסטן. ב-15 בינואר 2023 חזר לאסטנה. באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של מונטנגרו בהפסד 0–2 נגד שוודיה. ב-29 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של מונטנגרו בהפסד 1–2 נגד נורווגיה. ב-8 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד מולדובה במסגרת מוקדמות יורו 2016. מדיה וקבצים בנושא ז'ארקו טומאשביץ' בוויקישיתוף ז'ארקו טומאשביץ', באתר Transfermarkt ז'ארקו טומאשביץ', באתר Soccerway ז'ארקו טומאשביץ', באתר WorldFootball.net ז'ארקו טומאשביץ', באתר National Football Teams ז'ארקו טומאשביץ', באתר FootballDatabase.eu
ויין הנסי

ויין הנסי (Wayne Hennessey; נולד ב-24 בינואר 1987) הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדת השוער בנוטינגהאם פורסט. ויין הוא בנו של כדורגלן העבר טרי הנסי. הנסי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי ובגיל 16 הצטרף לאקדמיה של וולברהמפטון וונדררס. באפריל 2005 חתם על חוזה מקצועי במועדון. ביולי 2006 הושאל לבריסטול סיטי, אך חזר לאחר חודש לוולבס בעקבות פציעתו של השוער הראשון מאט מארי. לאחר חזרתו של מארי מפציעה, בינואר 2007 הושאל הנסי לסטוקפורט קאנטרי עד לחודש פברואר. לאחר ששמר על שער נקי במשך החודש, הוארכה תקופת השאלתו עד לסיום העונה. בפברואר 2007 זכה בתואר "שחקן החודש" בליגה הרביעית. ב-3 במרץ 2007 השלים 857 דקות ללא ספיגת שער ושבר את שיא המועדון לאחר 119 שנה. באפריל 2007 חזר לוולבס והוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד וסט ברומיץ' אלביון. בסיום עונת 2008/2009 זכה עם וולבס באליפות הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. במהלך עונת 2009/2010 התערער מעמדו ובאמצע העונה הפסיד את מקומו בהרכב. ביולי 2010 האריך את חוזהו בוולבס עד קיץ 2015. במהלך עונת 2010/2011 חזר להרכב של וולבס. באפריל 2012 נפצע וגמר את העונה. בנובמבר 2012 נפצע שוב וגמר שוב את העונה מוקדם מהצפוי. ב-31 בינואר 2014, הנסי חתם בקריסטל פאלאס לשנה וחצי. ב-20 ביולי 2021 חתם בברנלי לשנתיים. ב-15 ביולי 2022 חתם הנסי בנוטינגהאם פורסט לשנתיים. בצעירותו, הנסי שיחק עבור כל הנבחרות הצעירות של ויילס, ואך כבש עבור נבחרת הנוער שער אחד מ-40 מטר נגד טורקיה. ב-26 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד ניו זילנד שנגמר בתיקו 2-2, ומאז הפך לשוער הראשון של הנבחרת. נכלל בסגל נבחרת ויילס לטורניר מונדיאל 2022. מדיה וקבצים בנושא ויין הנסי בוויקישיתוף ויין הנסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויין הנסי, באתר Transfermarkt ויין הנסי, באתר Soccerway ויין הנסי, באתר BDFutbol ויין הנסי, באתר WorldFootball.net ויין הנסי, באתר National Football Teams ויין הנסי, באתר FootballDatabase.eu ריאיון עם השחקן באתר BBC Squad Announcement בחשבון הטוויטר הרשמי של נבחרת ויילס, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
QBittorrent

qBittorrent היא תוכנת לקוח של ביטורנט חופשית וחוצת פלטפורמות. בקצה האחורי התוכנה משתמשת בספריה libtorrent. qBittorrent כתובה בשפת ++C ובכך היא יישום מקורי, היא גם משתמשת במעטפת Qt. מנוע החיפוש האופציונלי שלה כתוב בשפת פייתון, והמשתמשים יכולים לבחור שלא להתקין פייתון על המערכת ולא להשתמש במנוע החיפוש. qBittorrent נועדה להיות בעלת טביעת רגל קטנה, חזקה, אטרקטיבית ואינטואטיבית מבחינה ויזואלית מעבר לסיפוק הפונקציות הקיימות במוצרים אחרים. qBittorrent היא ניסיון לספק תחליף שווה ערך לתוכנה הקניינית μTorrent, בקוד פתוח, בריבוי פלטפורמות, ובתוספת פונקציה של הזרמה, כך שניתן לצפות בקובצי וידאו תוך כדי הורדתם. qBittorrent מציעה כרגע פונקציונליות דומה לתוכנות אחרות כמו Vuze, אך ללא צורך ב-Java Virtual Machine.‏ qBittorrent דורשת פייתון רק עבור מנוע החיפוש שלה בעוד שתוכנות אחרות כמו Deluge ו-BitTornado דורשות פייתון לפרוטוקול ביטורנט עצמו. חלק מהתכונות הקיימות ב-qBittorrent: הורדה רציפה (הזרמת קובצי טורנט של מדיה) תמיכת יוניקוד זמינה ב-35 שפות (כולל עברית) זמינות למגוון פלטפורמות (Windows, Linux, Mac os x) קורא RSS משולב הצפנה ושימוש בפרוטוקולים DHT, PeX, LSD, UPnP, NAT-PMP, µTP סינון וקביעת תורים ועדיפויות בהורדת קובצי טורנט תזמון רוחב הפס שיצרך להעלאה או להורדה סינון כתובות IP תואם IPv6 הגדרת שרתי טורנט כלי ליצירת קובצי טורנט שליטה מרחוק דרך ממשק אינטרנטי מאובטח מדיה וקבצים בנושא QBittorrent בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של QBittorrent (באנגלית) האתר הרשמי של qBittorrent
איגור קומארוב

איגור אנאטולייביץ' קומארוב (ברוסית: Игорь Анато́льевич Комаро́в; נולד ב-25 במאי 1964, אנגלס, מחוז סרטוב, הרפובליקה הסובייטית הרוסית, ברית המועצות) הוא איש עסקים, כלכלן ותעשיין רוסי, מנכ"ל רוסקוסמוס מה-21 בינואר 2015 עד מאי 2018. מאז ספטמבר 2018 מכהן כנציגו המיוחד של נשיא רוסיה במחוז הפדרלי של הוולגה. איגור קומארוב השלים את השכלתו בשנת 1986 ככלכלן מאוניברסיטת מוסקבה. בשנים 1992–2002 עבד בתחום האשראי והפיננסים וניהל את "אינקום בנק", "בנק הרזרבות הלאומי" ו"סברבנק". מ-2002 ועד שנת 2008 היה לסמנכ"ל הכספים בחברת נורילסקי ניקל, מפיקת הניקל הגדולה בעולם. ב-2008 ייעץ למנכ"ל "רוסטכנולוגיה" ובמאי 2009 מונה לסגן נשיא חברת הרכב אווטוואז ובאוגוסט אותה שונה מונה לנשיא החברה. באוקטובר אותה השנה מונה כחבר בדירקטוריון "GM-אווטוואז". בעת כהונתו כנשיא החברה הוביל שורת שינויים בהתנהלות הכספית של החברה. באוקטובר 2013 הוא התפטר לאחר שהוחלט בממשלת רוסיה למנותו לנשיא תאגיד הטילים והחלל המאוחד (Объединённая ракетно-космическая корпорация). במקביל, ב-23 באוקטובר 2013, הוא מונה על ידי ראש ממשלת רוסיה, דמיטרי מדבדב לסגן ראש רוסקוסמוס, סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה. ב-21 בינואר 2015 ממשלת רוסיה החליטה על מינויו למנהל סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, במסגרת תוכנית ייעול להפיכת הסוכנות הממשלתית לתאגיד ממלכתי. ביולי 2018 מונה לסגן שר המדע וההשכלה הגבוהה. בספטמבר 2018 ולדימיר פוטין החליט למנותו לנציגו המיוחד במחוז הפדרלי של הוולגה. איגור נשוי ואב לחמישה. מדיה וקבצים בנושא איגור קומארוב בוויקישיתוף החלטת הממשלה למינויו לתפקיד ראש רוסקוסמוס (ברוסית)
רות טייטלבאום

רות טייטלבאום (בשם נעוריה: ליקטרמן; באנגלית: Ruth Teitelbaum (Lichterman)‎;‏ 1924 – 9 באוגוסט 1986) הייתה יהודייה-אמריקאית, אחת המתכנתות המקוריות של המחשב אניאק. טייטלבאום גדלה במשפחה יהודית בשכונת פאר רוקאוויי שברובע קווינס של העיר ניו יורק. היא סיימה תואר ראשון במתמטיקה במכללת האנטר, ומצאה עבודה באוניברסיטת פנסילבניה, בבית הספר להנדסה על שם מור (Moore) כמחשבת מסלולים בליסטיים (כלומר מבצעת חישובים לצורכי הצבא), ולימים נבחרה כאחת המתכנתות הראשונות של המחשב המוקדם אניאק (ENIAC), אשר פותח לשם ביצוע אותם חישובים. לצד מרלין מלצר, טייטלבאום הייתה מופקדת על תחום החישוב האנלוגי במיזם אניאק, והן חישבו משוואות דיפרנציאליות של מסלולים בליסטיים. על אף שהיה לה תפקיד משמעותי בעליית טכנולוגיית המחשב האלקטרוני, לא זכתה להכרה כחלוצת מחשוב. עם מערכת אניאק, עקרה למעבדת המחקר הבליסטית בשטח הניסויים אברדין של צבא ארצות הברית, במדינת מרילנד. שם עבדה במשך שנתיים והדריכה קבוצה חדשה של מתכנתי אניאק. טייטלבאום הלכה לעולמה בעיר דאלאס שבטקסס ב-1986, בגיל 62. בשנת 1997 צורפה ל"היכל התהילה" של ארגון WITI (ארגון עולמי לנשים בטכנולוגיה), לצד מתכנתות אניאק מקוריות אחרות. פרנסס ספנס מרלין מלצר ג'ין ברטיק בטי הולברטון קת'לין אנטונלי מדיה וקבצים בנושא רות טייטלבאום בוויקישיתוף נשות אניאק, באתר ה-IEEE (באנגלית) הערך רות טייטלבאום באתר IEEE Global Network (באנגלית) Martin Gay, Recent Advances and Issues in Computers, The Oryx Press, Phoenix, Arizona, 2000. ‏ עמ' 106-7. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הורליבקה

הורליבקה (באוקראינית: Го́рлівка; ברוסית: Горловка, "גורלובקה") היא עיר במחוז דונצק אוקראינה. במאה ה-18 החלו להתיישב במקום קוזקים וצמיתים נמלטים. עם תחילתה של בניית מסילת הרכבת היישוב החל לצמוח. במקום התגלו מצבורי פחם רבים, והדבר הוביל לתעשיית כרייה ענפה ופיתוח העיר. העיר נקראת על שמו של הגאולוג הרוסי פיוטר גורלוב שגילה את מרבצי הפחם באזור. ב-1916 קיבלה הורליבקה מעמד של עיר, אז חיו בה 30 אלף תושבים. ב-29 באוקטובר 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים, וב-5 בספטמבר 1943 היא שוחררה על ידי הצבא האדום. העיר נפגעה קשות במהלך המלחמה בדונבאס ומאז הייתה בעיקר בשליטה של בדלנים פרו-רוסים. פרברי העיר נשארו בשליטת הצבא האוקראיני. בשנת 2000 אושרו דגל וסמל העיר החדשים שעוצבו על ידי הצייר האוקראיני לאוניד טולסטוב. הרכב אוכלוסיית הורליבקה לפי לאום ב-2001: אנגליה בארנסלי, אנגליה ארצות הברית באפלו, ארצות הברית ארצות הברית פנסקולה, ארצות הברית רוסיה ניז'נברטובסק, רוסיה מדיה וקבצים בנושא הורליבקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הורליבקה היסטוריה של הורליבקה (ברוסית) הורליבקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) היסטוריה של הורליבקה (ברוסית)