laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אזיאוטרופ

אזיאוטרופ (Azeotrope) הוא תערובת של שני מרכיבים (מולקולות) או יותר, שבהרכב ספציפי נמצאים בשיווי משקל תרמודינמי בין האדים לנוזל כך שהרכב הריכוז שווה בשתי הפאזות. מצב זה גורם לכך שלא ניתן לשנות את הרכב הנוזל בנקודת ההרכב האזיאוטרופית על ידי זיקוק רגיל על ידי הרתחה בלבד. כדי להגיע בכל זאת להפרדה באחוזים גבוהים יותר, כלומר להעשיר את הנוזל למרות האזיאוטרופ, ישנן מספר שיטות שבהן ניתן להיעזר: "זיקוק אזיאוטרופי" - הוספת מרכיב שלישי לתמיסה הבינארית ובכך לשנות את יחסי כוחות האינטראקציה הבין מולקולריים ולהוריד את טמפרטורת הרתיחה. "זיקוק במיצוי" הוספת מרכיב שלישי לא עריב (מרכיב שאינו מסיס עם תרכובת שרוצים להעשיר אך ממיס בתוכו את התרכובת שמעוניינים להרחיק בעזרת הזיקוק, כך שבכל זמן התרכובת המורחקת מתמוססת במרכיב השלישי על פי קבוע ההתפלגות וממנו מזדקקת החוצה). "מיצוי" כאשר ניתן להשתמש במיצוי חוזר או במיצוי בקולונה וכך לעקוף לחלוטין את בעיית האזיאטרופ כיוון שההשפעה הבעייתית של הטמפרטורה נעלמת. "זיקוק ממברנלי" שימוש בממברנה כך שאחת התרכובות תעבור והשנייה לא. שינוי לחץ כאשר שינוי הלחץ גורם למצב שיווי המשקל להשתנות. אזיאוטרופ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סרגיי זריאנקו

סרגיי זריאנקו (ברוסית: Сергей Зарянко; ‏ 6 באוקטובר 1818 - 1 בינואר 1870 ) היה צייר דיוקנאות רוסי ומורה לאמנות ממוצא בלארוס. הוא היה בנו של צמית באחוזת משפחת לובומירסקי. לאחר שאביו קיבל את חירותו, הם עברו לסנט פטרבורג ונכנסו לעבוד אצל אלכסנדר גוליצין, שלימים יהיה שר בממשלה. הוא גילה כישרון מוקדם לאמנות וקיבל את שיעוריו הראשונים מווסילי אבורין. בשנת 1834, הודות להמלצה של אלכסיי ונציאנוב, הוא הצליח להתחיל להשתתף בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בתחילה הוא צייר פנים ולא דיוקנאות ולמד ציור נוף אצל מקסים וורובייב. בשנת 1836 הוענקה לו מדליית כסף. שנתיים לאחר מכן, הוא קיבל את התואר "אמן" וזכה במדליית כסף נוספת ב-1841. בשנת 1843, הוא קיבל תואר "אקדמי" ונסע למוסקבה, שם הפך למורה במכון הצבאי של אלכסנדרוב ועבד כצייר איקונות. החל משנת 1846, הוא גם נתן שיעורים בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה, אך עד מהרה חזר לסנט פטרסבורג והחל לצייר פורטרטים.[2] בשנת 1849, ציוריו של הגנרל פיוטר קרלוביץ' לומנובסקי (1798–1860) וזמר האופרה, אוסיפ פטרוב, ביססו את המוניטין שלו בתחום זה. בשנה שלאחר מכן, דיוקנו של פיודור טולסטוי זיכה אותו בתואר "פרופסור". ב-1856, בהמלצתו של פיאודור פרינישניקוב, הוא החל לעבוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה כפרופסור בכיר לציור והיו בו תלמידים בולטים רבים; כולל וסילי פרוב, אילריון פריאנישניקוב ו-וסילי פוקירב. הוא צייר מעט במהלך שנות ה-60, והתמקד במקום זאת בהוראה לאחר שסבל בעיניו במשך שנים רבות. מדיה וקבצים בנושא סרגיי זריאנקו בוויקישיתוף ЭСБЕ/Зарянко, Сергей Константинович — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית) Русские художники. Зарянко Сергей Константинович., www.artsait.ru
נחל אמונים

נחל אמונים הוא נחל אכזב במדבר יהודה. אורכו כ־6.6 קילומטרים. מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־350 מטרים מעל פני הים, במורדותיו המזרחיים של הר קנאים, כקילומטר דרומית לתוואי כביש 3199 (כביש ערד–מצדה). הנחל זורם מזרחה ונשפך אל נחל רחף (הנשפך לים המלח), בגובה 135 מטרים מתחת לפני הים. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סריג אטומרי

סריג אטומרי הוא מבנה של סריג ענק הבנוי מאטומים הקשורים זה לזה בקשרים קוולנטיים חזקים, והוא מאפיין חומרים אטומריים. בשל חוזקם של הקשרים הללו, כל החומרים האטומריים הם מוצקים בטמפרטורת החדר ומאופיינים בנקודות התכה ורתיחה גבוהות במיוחד. כמו כן, החומרים האטומריים אינם נמסים במים או בממסים אורגניים, והם אינם מוליכים חשמל (למעט גרפיט). החומרים האטומריים הם מעטים למדי, וישנם רק שני יסודות שמסוגלים להרכיב סריג אטומרי והם פחמן (C) וצורן (Si) הם היחידים שמסוגלים להרכיב סריג אטומרי בגלל שהם האל- מתכות היחידות בטור הרביעי ולכן יש להם אפשרות להתרכב עם עוד ארבעה אטומי פחמן או צורן נוספים וליצור סריג. בנוסף ישנם כמה חומרים תרכובתיים ותערובתיים שבנויים מסריג אטומרי ובהם: צורות אלוטרופיות של פחמן: יהלום - כל אטום פחמן מצוי במרכז ארבעון (טטראדר) וקשור לארבעה אטומי פחמן שכנים המצויים בקדקדיו של הארבעון. גרפיט - כל אטום פחמן קשור לשלושה אטומי פחמן שכנים. אטומי הפחמן יוצרים שכבות מישוריות, אשר ביניהן מתקיימים קשרי פאי חלשים. אלקטרון הערכיות הרביעי אינו משתתף בקשר, ולכן הוא נייד ומאפשר מוליכות חשמלית. גרפן- שכבה דקיקה אחת של אטומי פחמן מסודרים בצורה של כוורת, מוליך חום וחשמל טוב, שקוף, חזק ודחוס. ננו-צינורית פחמן- שכבה אחת יחידה של אטומי פחמן מגולגלים לצינור, כאילו גרפן גולגל לגליל. חומר חזק, מוליך חום וחשמל טוב. צורן - Si. קרביד הצורן - SiC. צורן דו-חמצני (סיליקה) - SiO2. גרמניום - Ge. בורון ניטריד BN. קרבורונדום - סריג מלאכותי שנוצר במעבדה בחימום לטמפרטורות גבוהות והעברת זרם חשמלי מחול, פחמן וסיליקון. קשר קוולנטי יהלום חומר מולקולרי סריג יוני סריג מתכתי חומרים אטומריים, באתר לרגו (LerGO) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טויוחירו אקיאמה

טויוחירו אקיאמה (ביפנית: 秋山豊寛;‏ נולד ב-22 ביולי 1942 טוקיו) הוא עיתונאי יפני. בשנת 1990 הוא היה חבר בצוות סויוז TM-10 ובכך הפך ליפני הראשון שטס לחלל והראשון שעשה זאת בטיסה מסחרית. טויוחירו אקיאמה נולד טוקיו. הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה הנוצרית הבינלאומית בעיר והצטרף לחברת שידורי טלוויזיה Tokyo Broadcasting System כעיתונאי בשנת 1966. בשנים 1967–1971 הוא עבד עבור BBC. בשנים 1984–1988 הוא היה כתב של TBS בוושינגטון די.סי. בשנת 1989 החברה החליטה לציין 50 שנות קיומה בשליחות עיתונאי לחלל. 163 עובדים הגישו את המועמדות. עלות המשימה הייתה מעל ל-20 מיליון $. באוקטובר 1989 אקיאמה החל הכנות לטיסה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים בעיר הכוכבים. לאחר סיום הקורס הוא הוצב בחללית סויוז TM-11 (ויקטור אפנסייב היה מפקד צוות) ששוגרה לחלל בדצמבר 1990. אקיאמה היה העיתונאי הראשון שהגיע לחלל. במהלך הטיסה הוא ערך שידורים חיים. בנוסף לכך הוא ערך ניסוי על צפרדעים יפנים על בסיס הצעה של תלמידי בית ספר. כעבור שבוע בחלל הוא חזר על סיפון חללית סויוז TM-10. לאחר חזרה לכדור הארץ אקיאמה מונה למנהל מחלקת החדשות של TBS. הוא עזב את החברה שנת 1995. החל מינואר 1996 הוא עבד בחווה שהקים באזור פוקושימה תוך התמחות בחקלאות אורגנית. בשנת 2011 בעקבות האסון הגרעיני בפוקושימה הוא עזב את החווה. בנובמבר 2011 אקיאמה מונה לפרופסור לחקלאות באוניברסיטת קיוטו לאמנות ועיצוב. בעקבות טיסתו לחלל לאקיאמה הוענקו מספר עיטורים של רוסיה ויפן. מדיה וקבצים בנושא טויוחירו אקיאמה בוויקישיתוף קורות חיים טויוחירו אקיאמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
DDR SDRAM

DDR-SDRAM או בקיצור DDR (ראשי תיבות של Double Data Rate Synchronous Dynamic Random Access Memory; בעברית: זיכרון גישה אקראית דינמי סינכרוני בעל קצב העברת נתונים כפול) הוא זיכרון מחשב המאפשר את שיפור הביצועים של זיכרון SDRAM רגיל על ידי שליחת נתונים פעמיים בכל מחזור שעון – בעלייה ובירידה של אות השעון (תכנון דו־פאזי או יוני). כל קריאה וכתיבה היא של שתי מילות מידע במקום אחת לכל מחזור שעון. כך עבור תדר שעון של 100Mhz, למשל, ניתן לקבל קצב העברת נתונים מקסימלי של 1,600 MB/s. הדור הראשון של DDR‏ (DDR1) שיצא בשנת 1998, צורך מתח חשמל של 2.5V ומהירותו היא 200-400‏MHz. DDR2 – דומה ל־DDR1 אך מכפיל בשנית את קצב הקריאה וכתיבה המינימלי ל־4 מילים עוקבות. כמו כן פרוטוקול אפיק הנתונים פושט כדי לאפשר פעולות בביצועים גבוהים יותר (בפרט הפקודה burst terminate נמחקה). הדבר מאפשר להכפיל את קצב אפיק הנתונים בלי להגדיל את קצב השעון של פעולות ה־RAM הפנימיות. במקום זאת, פעולות פנימיות מבוצעות ביחידות רחבות פי 4 מ־SDRAM. כמו כן נוסף חיבור כתובת בנק נוסף המאפשר תמיכה ב־8 בנקים. קצבי השעון הנפוצים של ה־DDR2 הם 200, ⅔266 ,⅓333 ו־400 מגה-הרץ (2.5 ,1.5,1.875 ו-1.25 ננו-שניות למחזור) הידועים כ־DDR2-667, DDR2-533, DDR2-400 ו־DDR2-800, בהתאמה. ה־DIMMs הם PC2-3200 עד PC2-6400. ה־DDR2 המהיר ביותר הניתן לרכישה הוא DDR2-1250 וה־DIMM שלו הוא PC2-10000. מכיוון שקצב השעון לפעולות הפנימיות הוא בחצי מקצב השעון, DDR2-400 הוא בעל זמן המתנה גדול יותר מזה של DDR-400. יצא בשנת 2004, צורך מתח חשמל של 1.8V, מהירות 400-800‏MHz גודל נפח אחסון 256M-4Gbits. DDR3 – מכפיל גם כן את קצב הקריאה והכתיבה ל־8 מילים עוקבות. הדבר מאפשר הכפלה נוספת של רוחב הפס וקצב ה־bus החיצוני בלא שינוי לקצב השעון בפעולות פנימיות אלא רק לרוחבן, במטרה לשמור על 800 מגה העברות בשנייה (העלייה והירידה של שעון 400 מגה-הרץ) ה־RAM הפנימי צריך לבצע 100 מגה פעולות בשנייה. גם בהכפלה זו החיסרון הוא זמן ההמתנה המוגבר. קצבי השעון הראשוניים היו 400 ו־533 מגה-הרץ ב־DDR3-800 ו־DDR3-1066 המתאימים ל־PC3-6400 ו־PC3-8500) אך כעת זמינים גם 667 ו־800 מגה-הרץ ב־DDR3-1333 ו־DDR3-1600 המתאימים ל־PC3-10600 ו־PC3-12800. יצא בשנת 2007, צורך מתח חשמל של 1.5V/1.35V מהירות 800-2,133‏MHz, גודל נפח אחסון 512M-8Gbits. DDR4 – יצא לשוק בספטמבר 2014. פועל במתח חשמל של 1.2V או 1.0V, מהירות: 1600-2667‏ MHz. גודל נפח אחסון: 1-16 Gbits. DDR5 – יצא ביולי שנת 2020. מהירותו כפולה משל ה־DDR4. מונחים בחומרה GDDR מדיה וקבצים בנושא DDR SDRAM בוויקישיתוף http://www.geektime.co.il/ddr5-announced/ ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מובייל

האם התכוונתם ל... מִרְצֶדֶת – מוכרת יותר בשם "מובייל" - פסל קינטי תלוי מובייל - כינוי לאמצעי מחשוב ניידים, כגון טלפון סלולרי ומחשב לוח אפליקציית מובייל – אפליקציה המיועדת לאמצעי מחשוב ניידים MobileMe – שירות מחשוב ענן של אפל מוביל (אלבמה) – עיר באלבמה מוביל
שליטה בכפייה

שליטה בכפייה המכונה גם יחסי התעללות או התנהגות שתלטנית (באנגלית: Coercive control או Abusive power and control) היא מעשה או דפוס פעולות של תקיפה, הפחדה, השפלה, או מעשה התעללות אחר שנעשה כדי לפגוע, להעניש, או להפחיד את הקורבן. המונח נטבע לראשונה על ידי פרופסור איוון סטארק. שליטה כפייתית אינה צורה מתונה של אלימות במשפחה אלא המסד שעליו נבנים יחסי התעללות. שליטה כפייתית היא שיוצרת את התנאים הפסיכולוגיים שמאפשרים ליחסי התעלות להתקיים ולהתדרדר, ולעיתים להוביל לתוצאות הרות אסון. המונח "שליטה בכפייה" מדגיש את אופייה השיטתי והמתמשך של השליטה ואת מגוון הטקטיקות שבהן משתמש הפוגע במטרה להגביל את עצמאות הקורבן, בהן "כל פיסת ידע שיש לו על הקורבן: הכנסות, שיחות הטלפון, בעיות רפואיות, פחדי ילדות וטראומות, תשוקות מיניות או פעולות אסורות". כדי להמחיש את אופייה החמקמק ובו-זמנית העוצמתי של השליטה באמצעות טקטיקות כפייה אלו, במקביל לדרישות שונות ואיומים של הדמות המתעללת נוכח אי-ציות, פותח הדימוי "כלוב בלתי נראה" (invisible cage) לתיאור תחושת הקורבן. הדימוי מבטא את הקושי של הקורבן לזהות את מצבו, לשתף בו ולהסבירו לסביבה הקרובה, ואף להוכיח את תחושותיו כדי לקבל הכרה ממסדית. לכך מתווסף גם השימוש בילדים כטקטיקה להמשך השליטה. אף שמונח זה וההתנהגויות הרבות הנכללות בתוכו אינו בהכרח מסביר או עונה על קריטריונים של הפרעות אישיות שונות, לעיתים מכונים מעשים או דפוסים אלה ברשתות החברתיות "התעללות נרקיסיסטית ו/או פסיכופתית". התעללות רגשית אלימות במשפחה ניכור הורי הפרד ומשול הצבת גבולות גזלות דעת אלימות נגד נשים Evan Stark, Coercive control : the entrapment of women in personal life, Oxford: Oxford University Press, 2007, ISBN 978-0-19-534833-0 Evan Stark, Coercive control : the entrapment of women in personal life, Oxford: Oxford University Press, 2007, עמ' 206, ISBN 978-0-19-534833-0 Emma Katz, Anna Nikupeteri, Merja Laitinen, When Coercive Control Continues to Harm Children: Post‐Separation Fathering, Stalking and Domestic Violence, Child Abuse Review 29, 2020-07, עמ' 310–324 doi: 10.1002/car.2611 Evan Stark, 2; Is “Battering” a Treatable Problem?, Coercive control : the entrapment of women in personal life, Oxford: Oxford University Press, 2007, ISBN 978-0-19-534833-0
נישואי נוחות

נישואי נוחות הם נישואים שנוצרו מסיבות שונות מלבד אהבה רומנטית מחויבות ורצון לבנות חיים משותפים. בדרך כלל המטרה העיקרית היא על מנת להשיג יתרון מסוים - לרוב למען רווח אישי, או מטרה אסטרטגית אחרת, כגון נישואים פוליטיים. בעת המודרנית אחת הסיבות הנפוצות ביותר לנישואי נוחות היא השגת אשרת שהייה. במקרים אלו ייתכן שאחד מבני הזוג יזדקק לאשרת שהייה על מנת להמשיך להתגורר בגבולות מדינה מסוימת, בעוד שבן/בת הזוג שלו/ה עשוי להסכים להתחתן על מנת לסייע להם בכך. נישואים אלו הם לרוב חסרי רגשות רומנטיים, ולעיתים רבות אין לאותם בני הזוג שום כוונה לחיות יחד כשותפים לחיים. סיבה נוספת לנישואי נוחות היא רווח כספי. לדוגמה, אנשים עשירים עשויים לבחור בנישואי נוחות על מנת להגן על נכסיהם או על מנת להפחית את חבות המס שלהם. במקרים הללו לעיתים מסוימות אין לבני הזוג שום כוונה לחיות יחד כזוג. נישואי נוחות שמבוצעים למטרות פוליטיות מתקיימים לדוגמה על מנת לבסס בריתות פוליטיות בין מדינות, שושלות או משפחות חזקות ומשמות כסמל לאחדות פוליטית. בעבר, נישואים מהסוג הזה היו נפוצים ושימשו לרוב להבטחת המשך קיום הברית וליצירת בריתות אסטרטגיות בין משפחות חזקות, אך כיום הם פחות נפוצות. לעיתים רבות נישואי נוחות שמבוצעים למטרות פוליטיות אינם מבוססים על אהבה רומנטית בין בני הזוג וייתכן אף שבני הזוג לא הכירו לפני כן. חשוב לציין כי נישואי נוחות שאינם נישואים פיקטיביים שנוצרו למטרות מרמה, או נישואים בכפייה, אינם מבוצעים בניגוד לחוק. כל עוד שני הצדדים הם אנשים מבוגרים שהתחתנו בהסכמה מרצונם החופשי, זה נחשב לאיחוד משפטי תקף. מדיה וקבצים בנושא נישואי נוחות בוויקישיתוף Law Offices of Susan V. Perez. "A Bad Marriage is Not the Same as a Sham Marriage". HG.org. נבדק ב-14 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פראן גרסיה

פרנסיסקו "פראן" חוסה גרסיה טורס (בספרדית: Francisco "Fran" José García Torres; נולד ב-14 באוגוסט 1999 בבולאניוס דה קלאטרבה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ריאל מדריד מהליגה הספרדית. גרסיה גדל במחלקות הנוער של בולאניוס וריאל מדריד. בשנת 2018 החל לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד. ב-6 בדצמבר 2018 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הראשונה של ריאל מדריד, בניצחון 6-1 על מלייה במסגרת גביע המלך הספרדי לעונת 2018/2019. ב-1 בספטמבר 2020 הושאל גרסיה למשך עונה אחת לראיו ואיקאנו מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך 41 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד, וסייע לקבוצתו להעפיל ללה ליגה. ב-13 ביולי 2021 חתם גרסיה על חוזה קבוע לארבע שנים בראיו ואיקאנו. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 3-0 לסביליה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021/2022. ב-18 בפברואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-1 לאלצ'ה במסגרת המחזור ה-25 בליגה. בקיץ 2023 הפעילה ריאל מדריד את סעיף השחרור שלו בגובה חמישה מיליון יורו. גרסיה עבר רשמית לקבוצה ב-1 ביולי 2023. ריאל מדריד ליגת האלופות: 2023/2024 אליפות ספרד: 2023/2024 הסופר קאפ האירופי: 2024 פראן גרסיה, באתר Transfermarkt פראן גרסיה, באתר Soccerway פראן גרסיה, באתר BDFutbol פראן גרסיה, באתר WorldFootball.net פראן גרסיה, באתר National Football Teams פראן גרסיה, באתר FootballDatabase.eu פראן גרסיה, באתר ESPN Fran García nuevo jugador del Rayo Vallecano באתר הרשמי של ראיו ואיקאנו, 1 בספטמבר 2020 (בספרדית) Fran García jugador del Rayo las próximas cuatro temporadas באתר הרשמי של ראיו ואיקאנו, 13 ביולי 2021 (בספרדית)
בלאדימיר דיאס

בלאדימיר יובאני דיאס סאוודרה (בספרדית: Bladimir Yovany Díaz Saavedra; נולד ב-10 ביולי 1992) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ. דיאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומויות בקולומביה, ממנה עבר לשחק בליגת העל של אל סלוודור. בעונת קלאסורה 2016 הבקיע 15 שערים והיה מלך שערי הליגה. בין לבין שיחק גם בתאילנד וגוואטמלה. ביוני 2022 דיאס חתם באלאשקרט ירוואן מליגת העל הארמנית עד לסיום העונה. ב-27 בדצמבר 2022 חתם בא-דירייה מהליגה הסעודית השנייה, אך שוחרר ממנה כעבור שלושה שבועות. ב-1 בפברואר 2023 חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל. בלאדימיר דיאס, באתר Transfermarkt בלאדימיר דיאס, באתר Soccerway בלאדימיר דיאס, באתר WorldFootball.net בלאדימיר דיאס, באתר FootballDatabase.eu תומר חבז, ‏בלדימיר דיאס ואור אינברום חתמו רשמית בנס ציונה, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2023 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "בלאדימיר דיאס".
ויקטור זרובין

ויקטור איוואנוביץ' זרובין (באוקראינית: Віктор Іванович Зарубін, ברוסית: Виктор Иванович Зарубин;‏ 13 בנובמבר 1866 – 5 בנובמבר 1928) היה צייר אוקראיני ורוסי יליד אוקראינה. רוב יצירותיו הן נופים עם דמויות. אביו היה פרופסור. עם סיום השכלתו הבסיסית בגימנסיה המקומית, הוא נרשם לאוניברסיטת חרקוב, שם, על פי דרישת הוריו, סיים את לימודיו במחלקה לפיזיקה ומתמטיקה בשנת 1893. במהלך השנים הללו עבד גם במשרה חלקית עבור לשכת האוצר, סוכנות של משרד האוצר. מיד לאחר סיום הלימודים הוא התפטר מתפקידו בלשכת האוצר וברח עם ארוסתו ללמוד אמנות בפריז. הוא היה באקדמיה ז'וליאן במשך שלוש שנים; למד אצל ז'ול לפבר וטוני רובר-פלרי וערך את התערוכה הקטנה הראשונה שלו ב-1896. לאחר מכן עבר לסנקט פטרבורג, שם התקבל לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות ולמד אצל ארכיפ קוינג'י. משנת 1897 השתתף בתערוכות השנתיות שם ובשנת 1898 זכה בתואר "אמן" על ציורו "בית האלוהים". ב-1909 הועלה לדרגת "אקדמאי". לאחר 1917, הוא עזר בעיצוב אירועים וחגיגות מהפכניות, ארגן מופעי אמנות ואייר ספרי ילדים. הוא גם השתתף בתערוכות האחרונות של הנודדים וב-1925 הפך לחבר ב"אגודת אמני המהפכה הרוסית". במהלך העשור האחרון לחייו, הוא הציג קבוע באירועי האמנות הרבים בחסות המדינה וזכה להצלחה במיוחד ב"תערוכת היובל לאמנות התיאטרון והדקורטיבית" ב-1927. ניתן לראות את יצירותיו במוזיאונים ברחבי רוסיה, אוקראינה, בלארוס וגם בארמון בלוודר בווינה שבאוסטריה. מדיה וקבצים בנושא ויקטור זרובין בוויקישיתוף Brief biography Brief biography
המרכז לחינוך סייבר

המרכז לחינוך סייבר הוא ארגון ממשלתי חברתי שנוסד על ידי קרן רש"י ופועל לשינוי חברתי באמצעות שינוי וקידום החינוך הטכנולוגי בישראל. המרכז מפעיל מספר תוכניות לאומיות המכשירות למקצועות הסייבר והטכנולוגיה בתיכונים ברחבי הארץ, בדגש על מוסדות בפריפריה הגאוגרפית ובפריפריה החברתית בישראל. הארגון פועל בשיתוף משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה, מטה הסייבר הלאומי ומטה הסייבר הצבאי על מנת ללמד את התלמידים ידע מעשי שיסייעו להם להשתלב ביחידות טכנולוגיות דוגמת יחידה 8200, יסייעו להם ללמוד באקדמיה במקצועות הטכנולוגיים ובעתיד להשתלב בתעשיית ההיי-טק הישראלית. מגשימים סייבר - תוכנית לתלמידי כיתות י'-י"ב המחזקת אצל חניכים מצטיינים את מקצועות הטכנולוגיה והסייבר על מנת להעלות את מספר המלש"בים המתקבלים ליחידות הטכנולוגיות בצה"ל מהפריפריה הגאוגרפית ומהפריפריה החברתית בישראל. תוכנית זו מתמקדת בלימודי תכנות, לימודי תקשורת ורשתות, ומערכות הפעלה. התוכנית משלבת ליווי מנטורים מתעשיית ההיי טק הישראלי. מגשימים AI היא תוכנית הדומה ל"מגשימים סייבר" וגם היא נלמדת במסגרת כיתות י'-י"ב. מטרת התוכנית להגדיל את מספר המלש"בים המתקבלים ליחידות העוסקות בבינה מלאכותית בצה"ל. ממריאות היא תוכנית מצוינות לתלמידות. התוכנית מתמקדת במקצועות הסייבר והמחשבים והיא נועדה לנערות בכיתות י'-י"ב. גם תוכנית זו ממקדת את לימודי החניכות במקצועות הטכנולוגיים, מקצועות שיאפשרו לבנות להתמודד בהצלחה רבה יותר על קבלתן ליחידות טכנולוגיות ובהמשך להשתלב בתעשיית ההיי-טק והסייבר בישראל. במסגרת התוכנית קיים גם מסלול לנערות דתיות שיכולות להמשיך מיד בסוף לימודיהן לשירות לאומי בתפקידים טכנולוגיים בגופי ביטחון. סטארטק היא תוכנית מצוינות לתלמידי כיתות ז-ח (חטיבת הביניים). במסגרת התוכנית לומדים החניכים טכנולוגיות שונות בצורה חוויתית בעולמות הטכנולוגיה והמחשבים, תיכנות, פיתוח משחקים, השתתפות בכנסים טכנולוגיים ובימי העשרה בתעשיית ההייטק. גשרים הוא פרויקט הנעשה בשיתוף פעולה נרחב של יחידה 8200, חיל החינוך והנוער, המרכז לחינוך סייבר, משרד החינוך, הרשויות המקומיות וקרן רש״י. במסגרת התוכנית, מורות חיילות ומש"קיות הוראה והדרכה מטעם אכ"א בשילוב חיילים מיחידה 8200 מעבירים תכנים שפותחו על ידי המרכז לחינוך סייבר בחטיבות ובתיכונים, ובכך מהווים חיזוק למערך ההוראה הקיים. המרכז לחינוך סייבר יוצר תכנים גם לטובת מיזם הלמידה הדיגיטלית קמפוס IL, ביניהם קורסים ברמות שונות על שפת פייתון, קורס היכרות עם האינטרנט וקורסי סייבר למיניהם. אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לחינוך סייבר המרכז לחינוך סייבר, ברשת החברתית LinkedIn אתר תוכנית מגשימים אתר תוכנית ממריאות אתר תוכנית סטארטק יוסי יהושוע, המסלול לצמצום פערים בהייטק עובר דרך צה"ל, באתר ynet, 11 בינואר 2023 קורסי המרכז לחינוך סייבר באתר קמפוס IL
עזיזי דיעי

הרב עזיזי דיעי (ה'תרע"ב, 1911 - ט"ו באדר ה'תשנ"ט, 1999) היה רבה של חצור הגלילית במשך 45 שנים, בין השנים 1951 ועד 1996. מילא תפקידים נוספים כמו: רב מקומי ואזורי, מורה בבית הספר הראשון, אחד ממייסדי הוועד המקומי הראשון בחצור, חבר מועצת עירייה מטעם הפועל המזרחי והמפד"ל, ממייסדי המועצה הדתית בחצור ועוד. הרב דיעי עזיזי נולד בשנת 1911 (תרע"ב) באי ג'רבה שבדרום תוניסיה להוריו אסתר ויוסף דיעי. הוא הוסמך לרבנות בהיותו בן 22, על ידי הרב מרדכי סגרון בתוניסיה. הרב דיעי שימש כמנהיג רוחני בקהילת חאג'ב אל עיון בדרום תוניסיה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, כאשר הגרמנים כבשו את תוניסיה, ניצל הרב ארבע פעמים מהאויב הנאצי שרדף אותו בשל היותו נתין בעל דרכון בריטי. הרב דיעי ומשפחתו היו מן הראשונים שעזבו את חאג'ב אל עיון, וב־1949 החלו את מסעם ארצה ממניע דתי. בשנת 1950 הרב דיעי ומשפחתו הגיעו עם אניית המעפילים נגבה למחנה העולים שער העלייה ולמעברת פרדס חנה. הרב הראשי הספרדי בן-ציון מאיר חי עוזיאל הציע לרב דיעי לשמש רבה של באר שבע, אך הרב דיעי התעקש להצטרף בשנת 1951 למשפחות העולים שהכיר בהפלגה ונשלחו למעברת ראש פינה. עם פינוי תושבי מעברת ראש פינה לחצור ב־1953 היה הרב חלק מהגרעין המייסד של חצור ושימש רב מקומי ואזורי, בהמשך לתפקידו זה במעברת ראש פינה. הוא היה ממקימי הוועד המקומי הראשון שקידם הקמת רשות מקומית עצמאית, שימש בו נציג הפועל המזרחי והיה בעל כוח פוליטי בהיותו לשון מאזניים בין חברי מפא"י לחברי אחדות העבודה. עם היות חצור מועצה מקומית ב־1956 שימש חבר מועצה מטעם המפד"ל עד 1965, ובמשך השנים היה שותף לקואליציה בראשות מפא"י אף שימש כסגן יו"ר המועצה, הלל לנדסמן איש קיבוץ איילת השחר ששימש כראש המועצה המקומית הראשון בחצור בין השנים 1956 ל-1966. נוסף על כך, היה ממייסדי המועצה הדתית ב־1962 ועמד בראשה עד 1991, שאז פוצלו תפקידי הרבנות והמועצה הדתית. הוא המשיך לשמש רב היישוב עד 1996. בנו, הרב מרדכי דיעי, החליף את הרב בתפקיד רב המקום, ונכדו הרב עוזיאל דיעי (45) משמש כיום כרבה של חצור לאחר שכהן עשרים שנה כרב בעיר רחובות. הרב עזיזי היה ממקימי המקווה ובית העלמין הראשון בחצור. הוא יזם את הקמת המועצה הדתית בחצור ועסק בענייני דת וקהילה, בשמירת שבת בחצור ובמניעת חילול שבת בפומבי. בין פעילויותיו נמצא גם קביעת יום ההילולא לחוני המעגל. הרב חיבר את הספר "דעה והשכל" (1990) בספר זה כלולים חלק מחידושיו שכתב אותם עוד בתוניסיה בכתבים שהושמדו בתקופת מלחמת העולם השנייה בכיבוש הגרמני ובתוספת לחידושיו שהגה בשנים האחרונות. הקמת ישיבה וכולל "שערי דעה" בתקופתו של ראש המועצה יוסי אלול, הסמוכה לבית הכנסת הראשון בחצור שהיה בזמנו לכלל העולים "שבת אחים".  ב-2007, נחנך רחוב "שדרות הרב עזיזי" ברחוב שבו נמצא ביתו של הרב. עד היום מתקיימת מסורת של חידון תנ"ך מקומי בחצור, שאותו יזם ומארגן הבן, דיעי ציון, לזכרו של אביו. מצגת תש"פ להנצחת זכרו של הרב עזיזי דיעי שמחה גואטה-בוקובזה, המנהיגות המתווכת של הרב עזיזי בחצור, 1951-1965, עיונים 35, 2021, עמ' 61-86 אסתר בוטבול, 'תולדות קהילת חאג'ב אל עיון, עבודה סמינריונית, האוניברסיטה הפתוחה, רעננה, 1988 עירית אברמסקי־בליי, פנקס הקהילות לוב-תוניסיה, ים ושם, תשנ"ז, עמ' 351-357 דביר עמר, תחת אבותיו: הרב עוזיאל דיעי נבחר לרב חצור הגלילית, באתר ערוץ 7, 21 במאי 2023 עזיזי דיעי, דעה והשכל — דברי הגות ומחשבה מערכות ודרשות, חצור הגלילית: אגודת שערי דיעה, תשנ"ב
מאזה מניקה

מאזה מניקה (באיטלקית: Mezze Maniche; מילולית: "שרוולים קצרים") היא פסטה שמקורה בצפון איטליה. אפשר לשלב אותה עם ירקות, בשר, מאכלי ים ואפילו בסלט פסטה. צינורות יבשים של מאזה מניקה בדרך כלל מחורצים והם כחצי מהגודל של ריגטוני. ישנו מתכון מפיאצ'נצה שבאמיליה-רומאניה למאזה מניקה טרייה. שם, היא נקראת "mezze maniche dei frati" שמשמעותה היא "שרוולים של נזירים". היא מבושלת בציר ומוגשת באופן מסורתי בערב חג המולד. באזורי צפון איטליה נוטים להעדיף רטבי שמנת קלים המכילים יותר ירקות ופירות ים מאשר בשר. אנשים בצפון איטליה רואים במאזה מניקה יותר "כפסטה קיצית" ולכן היא מלווה בדרך כלל ברוטב פסטה קליל. דרך נפוצה לאכול את הסוג הזה של פסטה היא עם רוטב שמנת קל, גבינתי ופטריות מוקפצות. ניתן להגיש מאזה מניקה עם רטבים מפורסמים כמו "קרבונרה", "אמטריצ'יאנה", (אנ') "גריצ'יה", (אנ') ו"ארביאטה" (אנ') גואנצ'לה פפרדלה קפליני המטבח האיטלקי מדיה וקבצים בנושא מאזה מניקה בוויקישיתוף Jacqui, Mezze Maniche Pasta (half-sleeves), The Pasta Project, ‏27 בפברואר 2019 (באנגלית) Mezze Maniche | Supermarket Italy, supermarketitaly.com