laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקאנון הפאלי

הקאנון הפאלי (Pāli Canon) (או הכתבים הפאליים) הוא אוסף כתבים הנחשב בסיס הלימוד הבודהיסטי בכל זרמיו. רוב החוקרים מאמינים כי הוא הקדום והשלם מבין הקאנונים בבודהיזם. השיחות שניהל גאוטמה הבודהה עם תלמידיו הועברו בעל פה מדור לדור עד שלבסוף הועלו על הכתב בפאלי בצורה מסודרת, בתחילת המאה ה-1 לפנה"ס, ככל הנראה בסרי לנקה. אוסף השיחות המרכיבות את הקאנון, קובץ ל"טרי פיטאקה" (Pitaka) או שלוש האסופות (טרי-שלוש, פיטאקה-אסופה וגם סל), השיחות חולקו לאסופות השונות על פי תוכני השיחה: וינאיה (Vinaya) פיטאקה, כוללת את קוד ההתנהגות המצופה מהמאמינים הבודהיסטים בכלל ומהנזירים בפרט. סוטה {Sutta} פיטאקה (סוטה בפאלי או סוטרה בסנסקריט משמעותה שיחה), שיחות, שרובן מיוחסות לשיחות שניהל הבודהה עם תלמידיו, אבל חלקן מיוחסות לתלמידיו. אבהידהמה פיטאקה, או התורה הגבוהה, מתוארת כפילוסופיה, פסיכולוגיה, מטאפיזיקה וכו'. הקאנון המכיל כ-4 מיליון מילים לא נדפס עד המאה ה-19, אבל ניתן כיום להגיע אליו באינטרנט. עם זאת, התרגום לאנגלית, שמבוצע על ידי אגודת הטקסט הפאלי, טרם הושלם. מדיה וקבצים בנושא הקאנון הפאלי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Love of My Life

"Love of My Life" (בעברית: "אהבת חיי") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין שיצא בשנת 1979. השיר נכתב על ידי הסולן פרדי מרקיורי ובסיועו של הגיטריסט בריאן מיי. השיר הופיע במקור באלבום A Night at the Opera שיצא בשנת 1975, וזכה לתוארי זהב וכסף באיטליה ובריטניה בהתאמה. את השיר המקורי מבצע מרקיורי בפסנתר ומצטרף אליו מיי בנגינת גיטרה ונבל (למעשה, זוהי הדבקה של מספר תווים שונים שנוגנו בנבל בנפרד). השיר עבר עיבוד מאוחר יותר לגיטרת 12 מיתרים לצורך הופעות חיות. השיר הוא דוגמה טובה להכרותו של מרקיורי עם מקצב הרובטו ובשיר ניכרת השפעת נגינת הפסנתר הקלאסית בהשפעתם של שופן ובטהובן. על אף שהשיר הקודם באלבום, "The Prophet's Song" משתלב אל תוך שיר זה בצורה שוטפת למדי, הלהקה מעולם לא ניגנה את שני השירים ברצף. השיר Love of My Life היה שיר הופעות מובהק - הלהקה ביצעה את השיר לעיתים קרובות כאשר מרקיורי עוצר את שירתו ומאפשר לקהל לשיר את המילים. השיר היה פופולרי במיוחד בדרום אמריקה והלהקה אף הוציאה לאור סינגל המיועד במיוחד לקהל זה - גרסה חיה זו של הסינגל הגיעה למקום הראשון בארגנטינה וברזיל בשנת 1979. השיר הופיע באלבומי ההופעה Live Killers מ-1979, Live at Wembley '86 מ-1992, Queen on Fire - Live at the Bow מ-2004, Return of the Champions מ-2005, Queen Rock Montreal מ-2007, Hungarian Rhapsody: Queen Live in Budapest משנת 2012 והגרסה המורחבת של On Air משנת 2016. בנוסף, השיר בוצע על ידי להקת אקסטרים במופע המחווה לפרדי מרקיורי. במשך סיבוב ההופעות הראשון של קווין+ פול רודג'רס, השיר בוצע כמעט בכל ההופעות והוקדש למרקיורי המנוח. באחת ההופעות השיר הוקדש לאמו שהייתה בקהל. בזמן מסעה של מעבורת הקולומביה לחלל (STS-107), ביקש האסטרונאוט הישראלי אילן רמון להשמיע את השיר. השיר הועבר למעבורת ולאחר השמעתו אמר רמון: "בוקר טוב מיוחד לאשתי, רונה, אהבת חיי". רמון והמעבורת נספו באסון הקולומביה זמן קצר לאחר מכן, בזמן חזרתה לאטמוספירה בשנת 2003. מידע על היצירה "Love of My Life" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Love of My Life" באתר AllMusic מתוך portuguesecharts.com מתוך הדירוג באתר בילבורד
רצען מנומר

רצען מנומר (שם מדעי: Rhynocoris punctiventris) הוא מין של פשפש יבשתי גדול, הניזון מחרקים שוכני פרחים. צבעו אדום או כתום והוא מנומר בנקודות שחורות. מתחת לראשו ישנו חדק ארוך וכפוף המשמש אותו לדקירת החרקים אותם הוא טורף, ושיתוקם בעזרת הארס שבו, והוא זה שנתן לו את השם רצען. החדק משמש גם להשמעת קולות צרצור[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא רצען מנומר בוויקישיתוף עמיר וינשטיין, בקיצור - רצען מנומר - הדור החדש. רצען מנומר, באתר ITIS (באנגלית) רצען מנומר, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פרוקי-רגליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צורון כימי

צורון כימי (Chemical species) הוא מינוח נפוץ בכימיה המתאר "ישות" כימית כמו אטום, יון, מולקולה, חלק פונקציונלי ממנה, קומפלקס או כל מבנה אחר, בהקשר של תגובות, מחקר, מדידה או תהליכים כימיים. השימוש במונח "צורון" נעשה בכל ענפי הכימיה ומשמש בהקשרים שונים לתיאור חומרים שונים. בדרך כלל המינוח מתייחס לקבוצות כלליות של חומרים בעלות מאפיינים פיזיקליים וכימיים דומים, לעיתים קרובות קבוצות לא יציבות, או במינוח כימי מקובל, בעלות זמן מחצית חיים קצר כגון חומרי ביניים ומצבי מעבר הנוצרים במהלך תגובות כימיות. דוגמאות לצורנים כימיים מסוג זה הם רדיקלים חופשיים, קרבוקטיונים, קומפלקס של זרז ומגיב. בכימיה סופרא מולקולרית נהוג להתייחס גם לקומפלקסים המורכבים ממספר מולקולות המקושרות זו לזו באמצעות קשרים חלשים כאל צורונים כימיים. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'פאייב (סרט)

"צַ'פַּאיֶב" (ברוסית: Чапаев) הוא סרט פולחן, תוצרת ברית המועצות, 1934, בבימוי סרגיי וגאורגי וסילייב (שכונו לעיתים "האחים וסילייב", למרות שחלקו שם משפחה זהה, אבל היו בנים להורים שונים) ואחד הסרטים הרוסיים הידועים ביותר מן התקופה שבין שתי מלחמות העולם. הסרט מבוסס על זכרונות בני הזוג דמיטרי ואנה פוּרְמַנוֹב על וסילי צ'פאייב (1887–1919), גיבור מלחמת האזרחים ברוסיה. יוצריו זכו לפרס ראשון בפסטיבל הבינלאומי הראשון במוסקבה (1935). יוסיף סטלין ראה בו הסרט הטוב מבין סרטי הקולנוע הסובייטים. מדיה וקבצים בנושא צ'פאייב בוויקישיתוף "צ'פאייב", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צ'פאייב", באתר AllMovie (באנגלית) "צ'פאייב", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "צ'פאייב", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הספר איסטמן למוזיקה

בית הספר איסטמן למוזיקה (ידוע בקיצור גם כ"איסטמן") הוא קונסרבטוריון למוזיקה בארצות הברית. איסטמן הוא בית הספר המקצועי למוזיקה של אוניברסיטת רוצ'סטר, בעיר רוצ'סטר במדינת ניו יורק. בית הספר נחשב לאחד ממוסדות המוזיקה היוקרתיים בעולם בתחום המוזיקה לצד ג'וליארד בניו יורק ומכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, הודות למחויבות שלו לאמות המידה הגבוהות ביותר של מנהיגות ומצוינות מוזיקליות. בית הספר איסטמן נוסד בשנת 1921 על ידי התעשיין והנדבן ג'ורג' איסטמן, מייסד חברת איסטמן קודאק. אלף קלינגנברג, פסנתרן נורווגי בעל שם, היה המנהל הראשון של בית הספר. בשנת 1924 החליף אותו המלחין הווארד הנסון, שרישומו על התפתחות בית הספר היה רב מאוד. הנסון כיהן בתפקידו במשך עשרות בשנים ומעורבותו באיסטמן נמשכה גם לאחר פרישתו. עם פרישתו של הנסון, נכנס לתפקיד וולטר הנדל, שכיהן כמנהל משנת 1964 עד 1972. בשנה זו נכנס לתפקיד כמנהל בפועל דניאל פטרילאק, ובשנת 1973 החליף אותו רוברט פרימן. פרימן כיהן כמנהל משנת 1973 עד 1996. את מקומו תפס בשנת 1996-97 ג'יימס אנדרקופלר, כמנהל בפועל, ומשנת 1997 עד 2006 כמנהל. מאפריל 2006 עד 2007 המנהל היה ג'אמאל רוסי והחל מ-2007 דאגלס לורי (Douglas Lowry). איסטמן מציע לימודי תואר ראשון בתחומים הבאים: לימודי נגינה קומפוזיציה ג'אז ואמצעים מודרניים חינוך מוזיקלי אמנויות המוזיקה תאוריה של המוזיקה לימודי תואר שני (M.A.): קומפוזיציה אתנומוזיקולוגיה חינוך מוזיקלי הוראת תאוריה של המוזיקה מוזיקולוגיה (תוכנית משולבת לתואר שני ושלישי) תאוריה (תוכנית משולבת לתואר שני ושלישי) לימודי תואר שני (M.M) מאסטר למוזיקה: קומפוזיציה ניצוח (מקהלות) מוזיקה עתיקה (בדגש על כלי פריטה היסטוריים) לימודי ג'אז ואמצעים מודרניים (בדגש על ביצוע או על כתיבה) חינוך מוזיקלי אופרה (ביצוע) אופרה (בימוי) ביצוע וספרות (אינסטרומנטלי, ווקאלי או הכפלת כלי נשיפה מעץ) ליווי בפסנתר ומוזיקה קאמרית לימודי דוקטורט (Ph.D) במקצועות: קומפוזיציה חינוך מוזיקלי מוזיקולוגיה תאוריה לימודי דוקטורט למוזיקה (D.M.A.) במקצועות: קומפוזיציה ניצוח (מקהלה, תזמורת או הרכב כלי נשיפה) מוזיקה עתיקה, דגש על כלי פריטה היסטוריים לימודי ג'אז ואמצעים מודרניים חינוך מוזיקלי ביצוע וספרות (אינסטרומנטלי או ווקאלי) ליווי בפסנתר ומוזיקה קאמרית בסגל המורים של בית ספר איסטמן יותר מ-130 מורים, ביניהם מבצעים, מלחינים, מנצחים, חוקרים ומחנכים בעלי שם עולמי. נוסף להם, מוזיקאים נודעים באים מדי שנה לבית הספר לכיתות אמן ולהרצאות אורח ואף מצטרפים כאורחים לסגל המורים. סמיואל אדלר, קומפוזיציה פדריקו אגוסטיני, כינור לאונרדו דה לורנזו, חליל דוד קרייגהד, עוגב פרנק גלייזר, פסנתר מנדי רודן, כינור הרולד גליסון, עוגב קנת גרנט, קלרינט עמנואל בלבן, פסנתר, אופרה מדיה וקבצים בנושא בית הספר איסטמן למוזיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הספר איסטמן למוזיקה (באנגלית) בית הספר איסטמן למוזיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
QText

QText הוא מעבד תמלילים עברי שפיתחה חברת "דביר מוצרי תוכנה" מקיבוץ דביר שהיה פופולרי בישראל במיוחד בסוף שנות השמונים של המאה העשרים. הגרסה הראשונה, למערכת ההפעלה DOS, נכתבה על ידי חבר המשק יצחק מינץ (בנו של פרופ' מתתיהו מינץ), ב-1988, בשפת פסקל, הופצה חינם, וזכתה לפופולריות רבה. לאחר שהתבססה בקרב קהל המשתמשים, הופצה גרסה מתקדמת יותר בתשלום, והחברה גדלה במהירות בעקבות הצלחתה. עם הגעת מערכת ההפעלה חלונות, לא נחפזו מפתחי QText להתאימו לסביבה זו, שבשנותיה הראשונות התקיימה במקביל למערכת ההפעלה DOS. המתחרה הראשון שקם להם בסביבה זו היה מעבד התמלילים "דגש", שאיפשר עריכה גרפית של מסמכים. אף ש"דגש" זכה להצלחה, QText המשיך להתקיים לצדו. בסופו של דבר יצאה לשוק ב-1994 גרסה 6, למערכת ההפעלה "חלונות", שאיפשרה המרה חלקה של מסמכי QText מגרסת DOS לגרסת "חלונות", אך לזו קם מתחרה חזק, מעבד התמלילים Microsoft Word, שדחק מהשוק רבים ממתחריו, ובהם QText. פיתוח QText הופסק סופית ב-1999 עם גרסה 8.0. QText הצטיין בשילוב עברית, אנגלית ומספרים, תכונה הדורשת מעבר חלק בין כיווני כתיבה הפוכים. QText היה אחד ממעבדי התמלילים הראשונים ששמרו את הנתונים לקבצים בסדר לוגי (סדר הקלדת האותיות), ולא בסדר הוויזואלי (סדר קריאת התווים משמאל לימין) ששלט ב-DOS בתור פורמט שמירה לקובץ באותו זמן ובו השתמשו רוב מעבדי התמלילים של התקופה (כמו איינשטיין). QText תמך בשמות קבצים בעברית (למרות שלא היו ניתנים לקריאה מחוץ לתוכנה). התווים ב-QText קודדו בשיטה הישנה של DOS. בקידוד זה הוקצו ל-27 האותיות העבריות (כולל סופיות) המספרים ההקסדצימליים 0x80-0x9A, בשונה מהתקן הנפוץ לאותה תקופה, ISO 8859. שמו הרשמי של קידוד זה עבור העברית הוא DOS-862. הילה קדמן, מדריך שימושי למעבד התמלילים Qtext – גרסה 4 כולל גרסה 2.52, הוצאת הוד-עמי, 1992 הסבר להמרת הקידוד הזה ל-iso-8859-8 ניתן למצוא כאן, אך כיום גם קידוד זה ישן ולא תקני, וכל שימוש מעשי כנראה יצריך המרה שלו ל-UTF-8
ז'אן-לואי פלנדרן

ז'אן-לואי פְלַנְדְרָן (Jean-Louis Flandrin;‏ 4 ביולי 1931 – 8 באוגוסט 2001) היסטוריון צרפתי. חקר את ההיסטוריה של המשפחה, המיניות והאוכל. נולד באלג'יריה ועבר לפריז לאחר מלחמת העולם השנייה, שם החל ללמוד לימודים גבוהים. כתב דוקטורט על אהבה בימי הביניים המאוחרים. בעבודתו, שהתבססה על טקסטים ספרותיים בני התקופה, ניסה למצוא מה הפך נשים לאטרקטיביות עבור גברים. היה מהראשונים שחקרו את הנושא בעולם בהתייחס לתקופת ימי הביניים. מאוחר יותר, החל פלנדרן לחקור את ההיסטוריה של המזון. היה עורכו של כתב עת מדעי בשם Food and Fodways ותרם מספר פרקים לסדרת הספרים History de la Vie Privee, שתורגמה לאנגלית בשם History of Private Life. פלנדרן כתב על המטבח הצרפתי בימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת ונהג לבשל תבשילים מימי הביניים עם תלמידיו. לימד באקול פראטיק דה אוטז אטוד והיה ממקימי המרכז האוניברסיטאי בונסן (אוניברסיטת פריז שמונה) לאחר מרד הסטודנטים בפריז ב-1968. Familles: Parenté, maison, sexualité dans l'Ancienne Société (Le Temps & Les Hommes). Hachette, 1976 Families in Former Times (Themes in the Social Sciences). Cambridge University Press, December 1979 Families in Former Times. 1980 Families in Former Times: Kinship, Household and Sexuality. Cambridge University Press, 1982 Un Temps pour Embrasser: Aux Origines de la Morale Sexuelle Occidentale (VIe-XIe Siecle) L'Univers Historique) Editions de Seuil, 1983 Le Sexe et l'Occident: Évolution des Attitudes et des Comportements. Seuil, November 1986 Sex in the Western World. Routledge, January 1991 Chronique de Platine: Pour une Gastonomie Historique (Histoire Éditions Odile Jacob), 1992 Les Amours Paysannes, XVIe-XIXe Siècle, Gallimard, May 1993 Familles. Seuil, March 1995 Histoire de l'Alimentation. by Jean-Louis Flandrin and Massimo Montanari. Fayard, October 1996 Historia da Alimentação. by Jean-Louis Flandrin and Massimo Montanari. Estação Liberdade, 3 edition, 1998 Fêtes Gourmandes au Moyen-Âge. Impr. Nationale, 1998 Tables d'Hier, Tables D'Ailleurs. Odile Jacob, August 1999 Food: A Culinary History (European Perspectives) by Jean-Louis Flandrin, Massimi Montanari, and Albert Sonnenfeld. Penguin (Non-Classics)October 2000 Poèmes de l'Espoir et Désespoir: Cinquante-Sept Poèmes Tirés du Livre de Job. Presses de l'Ucac, 2000 L'Ordre des Mets. Odile Jacob, January 2002 מדיה וקבצים בנושא ז'אן-לואי פלנדרן בוויקישיתוף ז'אן-לואי פלנדרן, ברשת החברתית Goodreads ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריונים ובנושא צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בודהיזם מזרח-אסייתי

בודהיזם מזרח אסיאתי, הוא מונח לתיאור אוסף של זרמי מחשבה בבודהיזם שהתפתחו באזור מזרח אסיה, שמשתייכים ברובם לזרם המהיינה. זרמים אלו כוללים את הבודהיזם הסיני, הבודהיזם הקוראני, הבודהיזם היפני ואת הבודהיזם הווייטנאמי. זרם הבודהיזם העיקרי בסרי לנקה ובמדינות דרום-מזרח אסיה הוא הטהרוואדה. מדיה וקבצים בנושא בודהיזם מזרח-אסייתי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סופראוקסיד

סופראוקסיד (באנגלית: Superoxide; בעברית: על-חמצן) הוא אניון ורדיקל חופשי שנוסחתו O 2 − {\displaystyle O_{2}^{-}} . סופראוקסיד נוצר באופן טבעי מחמצן בתהליכי נשימה אווירניים. עקב הנטייה החזקה שלו להגיב הוא עלול לגרום נזק למרכיבי התא ואף למוטציות ב-DNA, החומר התורשתי. בתאי מרבית היצורים החיים קיימים מנגנונים המקטינים את ריכוז הסופראוקסיד באמצעות אנזים המכונה סופראוקסיד דיסמוטאז (SOD). בנוסף קיימים מנגנונים המסוגלים לשחזר את הנזק שגרם הסופראוקסיד ל-DNA. אברונים בתא בהם מתרחשים תהליכי נשימה - בעיקר מיטוכונדריה - חשופים במיוחד לנזק מיוני סופראוקסיד. ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קראימית

קראימית היא שפה טורקית עם השפעה עברית בדומה ליידיש או ללאדינו, המדוברת במזרח אירופה על ידי קראי מזרח אירופה. לשפה היו שלושה ניבים מרכזיים: ניב חצי האי קרים הנקרא על ידי הקראים בעברית "לשון טטר", ניב וילנה-טרקאי (הידועה גם בשם טרוקי) וניב לוצק-האליץ' הנקראים בעברית בפי מחברים קראים שונים בשם "לשון קדר" על שם קדר, בנו של ישמעאל הנחשב לאב קדום של הנוודים באורדת הזהב ששם הייתה נפוצה שפה דומה. ניב קרים זהה כמעט לשפה הטטרית הקרימית הספרותית וההבדלים הם בעיקר במילים השאולות מעברית. בימינו נכחד ניב זה. הניב הליטאי מדובר בעיקר בערים טרקאי ווילנה בידי קהילת דוברים קטנה. טראקאי היא בירת ליטא לשעבר, ולפי מסורת קראית מקומית הקראים המזרח-אירופים הובאו לשם מאזור חצי-האי קרים על ידי הדוכס ויטאוטס בשנים 1397–1398, כדי להגן על המצודה בעיר. במשך מאות שנים שימשה כשפה מדוברת ובמאה ה-17 הפכה לשפה כתובה, תוך שימוש באלפבית עברי. אולם בראשית המאה ה-20, בתקופת השלטון הסובייטי אומץ הכתב הקרילי ככתבה העיקרי. לאחר עצמאות ליטא ב-1991 ניב טרקאי המדובר בליטא נכתב באותיות לטיניות, כליטאית עצמה. מחברים קראים שונים תרגמו חיבורים שנכתבו בעברית כ"אגרת תשועת ישראל" לשפה זאת. וכמו כן, בסידורי תפילה קראים שהודפסו במזרח אירופה מופיעים תרגומי חלקים מהתפילה לשפה. חרף מספר הדוברים המועט לשפה, ישנו סיכוי כי היא תשרוד הודות לתמיכה רשמית של השלטונות הליטאים ושל העניין שהשפה יוצרת ובעקבות המאמצים לשימורה ולהחייאתה. החל מראשית המאה ה-20, טענו מספר בלשנים ששפה זאת התפתחה משפה שדוברה על ידי הכוזרים, והשתמשו בטענות אלה כדי לבסס את תאוריית המוצא הכוזרי של הקראים במזרח אירופה. למחקר השפה הייתה השפעה מכרעת על התנועה הלאומית של קראי מזרח אירופה, וחוקרים קראים כשראיה שפשל השתמשו בטענות בלשניות על מנת להראות קשר בין קראי מזרח אירופה לשבטים הטורקיים ואת היותם קבוצה אתנית נפרדת מהיהודים ומשאר הקראים. במקור היה מדובר על שנת 1218: «…ובשנת 1218 תתקע"ח לאלף החמשי וויטולט דוכוס הגדול של ליטא ערך מלחמה על הסטארים והשיג באי קרים ונלחם וישב שבי וייקח עמו מקירים 483 משפחות קראים ויוליכם לליטא ויצו לבנות להם עיר ויקרא אותה טראק החדשה ויתן להם כתב חרות ושדות ואדמה ויושיבם בעיר ההיא 330 משפחות……"(מכיוון שויטולט נולד רק במאה 14, במאה 20 שנת הבאה תוקנה ל-1397) אבני זיכרון אשר אסף רשם הר״ר אברהם פירקאוויץ ירו׳ נר״ו.המאסף רשימות המצבות על קברי בני ישראל בחצי האי קירים) וילנה 1872// לפי מסמכים היסטוריים קראים מעולם לא היו אנשי צבא והורשו להתיישב בליטא רק במאה ה-15 Акты Замка Луцкого
מטיאס

מטיאס (בהולנדית: Maatjes) הוא דג מליח (הרינג) צעיר מומלח קלות. מקור השם הוא שיבוש של השם maagdenharing (דג בתולים) מאחר שמדובר בדג צעיר שעדיין אינו מכיל אברי רבייה מפותחים. המטיאס כבוש בחביות עץ אלון המכילות תמיסת מלח דלילה (6–21 אחוזי מלח), ומקבל את טעמו הודות לאנזימים מלבלב הדג. תהליך הכנת המטיאס התפתח בהולנד בימי הביניים. דגי ההרינג נידוגים בין סוף מאי ותחילת יוני בים הצפוני, בקרבת חופי דנמרק ונורווגיה, לפני תחילת עונת הרבייה שלהם. בתקופה זו דגי ההרינג עשירים במיוחד בשומן (מעל 15% ממשקלם) וטרם מכילים ביצים. הזימים מוסרים וחלק מהקרביים מוצא. חלק אחר מושאר בדג, ובפרט הלבלב. הדגים נכבשים נאים בחביות עץ אלון למשך 5 ימים. בנוסח ההולנדי תמיסת המלח לכבישה מלוחה הרבה פחות מאשר בנוסח הגרמני והרוסי. כאמצעי הגנה נגד נמטודות, שהן טפילים לדגי ההרינג העלולים להזיק לאוכליהם, קובע החוק ההולנדי חובת הקפאה בטמפרטורה של 45 מעלות צלזיוס מתחת לאפס (או פחות) לפני הכבישה, כך גם נמשך ייצור המטיאס כל השנה ממלאי הדגים הקפואים. על פי המסורת ההולנדית, טון דגי המטיאס הראשון בכל עונה ניתן במתנה למלכה. בהולנד מקובל לאכול את דג המטיאס בשלמותו (לאחר הסרת האדרה, הראש וניקוי מאיברים פנימיים) ללא כל תוספות, בחודשים מאי עד סוף יוני. לאחר מכן הדג כבר מלוח מידי ונאכל עם בצל כדי להסוות את המליחות. כן נאכל הדג בשלב זה כשהוא מגולגל סביב מלפפון כבוש ואז הוא מכונה רולמופס (rolmops). יהודי אשכנז הביאו להולנד את המנהג לכבוש את הדג במים עם חומץ, סוכר ותבלינים. ניתן גם לאכול את הדג לאחר הסרת העור כשהוא חתוך לחתיכות מלבניות או מרובעות. ניתן גם לקצוץ את המטיאס לסלט או לטחון. בדרך כלל אוכלים את המטיאס כפי שהוא, בדרך כלל בליווי לחם ופרוסות בצל. במטבח הצפון גרמני נפוץ המטיאס ברוטב שמנת או יוגורט המוגש עם תפוחי אדמה מבושלים בקליפתם, אפונה, בייקון פרוס מטוגן ובצל. מדיה וקבצים בנושא מטיאס בוויקישיתוף על דגי מטיאס, באתר 2eat שרי אנסקי, אחת, שתיים שלוש, דג מלוח, באתר nrg‏, 19 באפריל 2002
לחימה (פירושונים)

לחימה היא מאבק אלים, שלעיתים קרובות כולל שימוש בכלי נשק. האם התכוונתם ל... מלחמה – מאבק אלים ממושך בין גופים מזוינים, לרוב צבאות קרב – מצב של לחימה בין שני צדדים או יותר. בהקשר הצבאי מדובר לרוב בעימות מקומי מוגדר וקצר-מועד באופן יחסי, המהווה חלק ממלחמה קרב פנים אל פנים – שיטת לחימה בין בני אדם הנמצאים בקרבה פיזית אמנות לחימה – שיטת לחימה בין בני אדם הנמצאים בקרבה פיזית, המשלבת מיומנויות ותנועות גופניות בהתאם לחוקים וכללים מסוימים. משמשת גם כספורט מלחמה
זיגפריד מוזס

זיגפריד מוזס (3 במאי 1887 – 14 בינואר 1974) היה משפטן וכלכלן יהודי-גרמני, מנהיג ציוני בגרמניה שבין מלחמות העולם, שעלה לארץ ישראל והיה למבקר המדינה הראשון. מוזס נולד בגרמניה והיה פעיל בהתאחדות ציוני גרמניה (ZVfD) ויושב ראש הארגון מ-1933 עד עלייתו לארץ ב-1937. בתור עורך דין, נוטריון ורואה חשבון התעניין ד"ר מוזס בתחום החוקי-משפטי של המסחר והתעשייה, והיה בין היוזמים המרכזיים לטיפוחו של מקצוע הביקורת החשבונית-משקית, ובין מניחי היסודות המדעיים למקצוע זה. גם לאחר עלייתו ארצה המשיך בטיפוחו המדעי של המקצוע, ופרסם מאמרים רבים. בנוסף, הקדיש את מרצו לעיבוד תוכנית כלכלית כוללת, שהיוותה את אחד היסודות לתכנון המשק הממלכתי. מוזס היה מהראשונים שהחלו לעסוק, עוד לפני תום מלחמת העולם השנייה, בבסיס המשפטי שעתיד היה לאפשר ליהודים לקבל פיצויים לאחר השואה. ב-1947 הקים יחד עם רו"ח אלכס וינשטין את משרד רואי החשבון וינשטין ושות', לימים משרד ז'יטניצקי וינשטין ושות', רואי חשבון. ב-1949 מונה על ידי נשיא המדינה חיים ויצמן לתפקיד מבקר המדינה, שאותו מילא עד 1961. ב-13 בספטמבר 1949 הוא נכנס רשמית לתפקידו. ד"ר מוזס הדגיש בראיונות שבנוסף לביקורת פעולותיה הכספיות והכלכליות של המדינה, בכוונתו לבחון גם את יעילות פעולות הממשלה, מוסדות המדינה והמנגנון הממשלתי. לבדיקה יעמדו בפניו גם העיריות והמוסדות המוניציפליים. החל מ-1 בינואר 1950 הועמדו גם משרד הביטחון וצה"ל לרשות משרד המבקר. במשרד הביקורת עבדו 106 איש, ותקציב המשרד עמד על 100 אלף ל"י מוזס היה ממנהיגי קהילת יוצאי גרמניה בישראל וממייסדי מכון ליאו בק בירושלים (1955), החוקר את מורשת יהדות גרמניה. על שמו קרויים רחוב בשכונת תלפיות (ארנונה) ובית אבות בשכונת בקעה בירושלים. חגית לבסקי, Before Catastrophe: The Distinctive Path of German Zionism, הוצאת אוניברסיטת ויין סטייט 1997. מיכאל ברנר ודרק ג'ונתן פנסלאר (עורכים), In Search of Jewish Community : Jewish Identities in Germany and Austria, 1918-1933, הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה 1998. מדיה וקבצים בנושא זיגפריד מוזס בוויקישיתוף זיגפריד מוזס(הקישור אינו פעיל) באתר מרכז שמעון ויזנטל זיגפריד מוזס, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים זיגפריד מוזס, רשומה בלקסיקון ליטל לוין, 05.01.1950 / מבקר המדינה הראשון מנסה להימנע מסנסציה, באתר הארץ, 5 בינואר 2012 "ד"ר מוזס - מועמד רשמי לתפקיד מבקר המדינה", עיתון "הארץ", 31.8.1949 "מבקר המדינה נכנס לתפקידו", עיתון "הארץ", 14.9.1949 "משרד הביטחון והצבא הועמדו לבקורת משרד מבקר-המדינה", עיתון "הארץ", 6.1.1950
נפת טונגיר-אוליוקמה

נפת טוּנְגִירוֹ-אוֹלֶקְמִינְסְקִיי (ברוסית: Тунгиро-Олекминский район) היא אחת מ-29 הראיונים (נפות) במחוז עבר הבאיקל שברוסיה ונמצאת בצפון-מזרח המחוז. אחוזים[דרושה הבהרה] משטח הנפה מיוערים. הנפה גובלת במחוז אמור, בסין ובנפות אחרות במחוז. מדיה וקבצים בנושא נפת טונגיר-אוליוקמה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נפת טונגיר-אוליוקמה ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צריבה תלת-ממדית של זכוכית בלייזר

צריבה תלת-ממדית של זכוכית בלייזר הוא תהליך שמטרתו יצירה של צורה תלת־ממדית כלשהי בתוך גוש זכוכית לצורכי נוי או בתעשייה. תהליך הצריבה מבוצע באמצעות קרן לייזר בהספק גבוה (הנפוץ ביותר הוא לייזר המבוסס על גז פחמן דו-חמצני באורך גל של סביב 10 מיקרון) שממוקדת על ידי מערך עדשות לנקודה מיקרוסקופית מסוימת בזכוכית, הלייזר מחמם את הנקודה וגורם לשינוי במבנה החומר, כך שנשאר סימן. אוסף הנקודות (לפעמים אף מיליוני נקודות - תלוי ברזולוציה הרצויה) מקבל צורה של עצם תלת-ממדי. כל נקודה שנצרבה מחזירה את קרני האור בזוויות שונות, וכך האובייקט נראה תלת-ממדי מכל זווית שמביטים בו. העצמים עצמם נראים כאילו הם צפים בזכוכית או בבדולח. השימוש בבדולח נפוץ בתעשיית חפצי הנוי. עיצוב הצורה נעשה על ידי תוכנת מחשב ששולטת על מיקום מיקוד קרן הלייזר. החברות שמייצרות חפצים אלו משתמשות במחשבים עתירי ביצועים. גרפיקת תלת-ממד חיתוך בלייזר מדיה וקבצים בנושא צריבה תלת-ממדית של זכוכית בלייזר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר דונסקוי

אלכסנדר ויקטורוביץ' דונסקוי (ברוסית: Алекса́ндр Ви́кторович Донско́й; נולד ב-10 ביוני 1970, ארכנגלסק) הוא איש עסקים ופוליטיקאי רוסי. בשנים 2005–2008 היה ראש עיריית ארכנגלסק. הודיע על רצונו להתמודד לתפקיד נשיא רוסיה בבחירות של שנת 2008 אך בסופו של דבר לא השתתף. לאחר שרות צבאי, חזר לעיר הולדתו בשנת 1991. תחילה עבר בעבודות מזדמנות אך עד מהרה החל בעסקים פרטיים. בשנת 1992 הואשם בפלילים ונשפט. הקים את חברת המסחר "סזון" (Сезон), שהפכה עם הזמן לרשת המרכולים הגדולה במחוז ארכנגלסק. לטענתו, הוא בוגר שני מוסדות השכלה גבוהה פרטיים: "בית ספר לעסקים של סטוקהולם" (Handelshögskolan i Stockholm) ו"המכון הצפוני ליזמות" (Северный институт предпринимательства) בארכנגלסק, אך יש טענה שהוא זייף את התעודות המעידות אל תאריו. בנושא נוהלו מספר משפטים ובסופו של דבר נמצא אשם. עסק בפעילות חברתית - הקים מספר קרנות סיוע ליתומים ולמשפחות נזקקות. בשנת 2005 התמודד בהצלחה בבחירות לראשות עיריית ארכנגלסק. ב־31 באוקטובר 2006 הודיע על כוונתו להתמודד לתפקיד נשיא רוסיה. זמן קצר לאחר הודעתו, נפתחה נגדו חקירה פלילית, בחשד כי זייף את תעודת סיום הלימודים שלו. דונסקוי טען, שהחקירה היא כלי שנועד לאיים עליו ולגרום לו להסיר את מועמדותו לנשיאות. לאחר פתיחת חקירות נוספות בסופו של דבר התפטר מתפקיד ראש העיר בתחילת 2008. חלק מהמשפטים שנערכו נגדו הסתיימו בהענשה. בשנת 2009 עבר להתגורר במוסקבה ופתח מוזיאון של אומנות ארוטית. בשנת 2011 נכנס לרשימת מועמדים לדומה מטעם מפלגת יאבלוקו. באוקטובר 2011 הורד מהרשימה בעקבות החלטת ראשי המפלגה. אלכסנדר דונסקוי, ברשת החברתית VK אלכסנדר דונסקוי, סרטונים בערוץ היוטיוב קורות חיים מפורטים (רוסית) Нет диплома - есть статья, על החקירה נגד דונסקוי באתר gzt.ru (רוסית) האתר האישי של דונסקוי ברוסית ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.