האמת האיומה

האמת האיומה (באנגלית: The Awfull Truth) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה מטורפת משנת 1937 בבימויו של לאו מקארי, עם קרי גרנט ואיירין דאן בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על המחזה "The Awful Truth" של ארתור ריצ'מן (1923). העלילה היא על זוג שנמצא בתהליך גרושים וכל אחד מחבל בנסיונותיו של השני למצוא בני זוג עד שהם מגלים את "האמת האיומה" שהם עדיין מאוהבים. הסרט זכה לביקורות טובות והצליח באופן מסחרי. ב-1996 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס על היותו בעל חשיבות תרבותית, היסטורית ואסתטית. ג'רי וורינר (קרי גרנט) ולוסי וורינר (איירין דאן) הם זוג נשוי עשיר שמשקרים כל הזמן אחד לשנייה. ג'רי אומר ללוסי שהוא בחופשה בפלורידה בעוד שהוא מבלה במכון כושר בניו יורק ולוסי משקרת לו בעניין המורה למוזיקה/המאהב שלה, ארמן דובאל (אלכסנדר ד'אקרי). כל השקרים מתגלים והם מחליטים להתגרש. בבית המשפט היא מקבלת משמורת על הכלב "מר סמית'" וג'רי מקבל הרשאה לבקר אותו מדי פעם. עד שהגירושים יכנסו לתוקף, מתגוררת לוסי בדירתה של דודתה פטסי (ססיל קנינגהם). היא פוגשת גבר גבוה ומושך בשם דן ליסון (ראלף בלאמי) שהגיע מאוקלהומה עם אימו (אסתר דייל). דן הוא רווק עשיר ומתאהב בלוסי. ג'רי מפריע לקשר הזה כשהוא מגיע מדי פעם לפגוש את הכלב. כשהם במועדון לילה הוא מגיע לשם "במקרה" עם חברתו החדשה הזמרת דיקסי בל לי (ג'ויס קומפטון) ששרה שיר "חלומותי חלפו עם הרוח" עם משמעות ארוטית כאשר רוח מניפה את שמלתה בנוסח מרילין מונרו. דן הוא טיפוס ביישן ורכרוכי. הוא מאוהב בלוסי, כותב לה שירים ושר ביחד איתה. הוא מציע ללוסי להתחתן ולעבור לחוותו באוקלהומה ולחיות שם חיים שקטים. לוסי מהססת, למרות ההצעה המפתה היא עדיין מאוהבת בג'רי הבלתי יציב. ג'רי מקנא בקשר בין לוסי לדובאל. ופעם אחת הוא מתפרץ לביתו של דובאל בו שרה לוסי בליווי דובאל בפסנתר ומבייש אותה. בפעם נוספת מגיע דובאל ללוסי ואחריו מגיע ג'רי. כשנכנס דן הם מתחבאים בחדר סמוך ומתחילים לריב ובורחים מהדירה לעיניו של דן שבהסכם עם אמו הוא מנתק את הקשר עם לוסי. כעת מתחיל ג'רי בקשר רומנטי עם אשת חברה ויורשת עשירה בשם ברברה ואנס (מולי למונט). הרומן שלהם מתפרסם בכל העיתונים. כאשר לוסי עונה על טלפון מברברה במקום ג'רי, הוא אומר לה שלוסי היא אחותו. ברברה דורשת לראות את "אחותו" ולוסי מגיעה לבית ואנס ומתנהגת שם כזמרת זולה ומופקרת כשהיא שרה את "חלומותי חולפים עם הרוח". זה מחסל את הקשר של ברברה וג'רי. הגירושים עומדים להיכנס לפועל בחצות. ג'רי מסיע את לוסי לביתה והיא מארגנת חבלה במכונית. שוטרים מסיעים אותם באופנועים לבית סמוך השייך לדודתה. הם לא מצליחים להירדם וקצת לפני חצות הם מגלים אחד לשנייה כי הם עדיין מאוהבים. לאו מקארי זכה בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (איירין דאן) פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ראלף בלאמי) פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (ויניה דלמר) פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר (אל קלארק) לפי הפילוסוף סטנלי קאבל, הסרט מהווה אחת הדוגמאות הבולטות לתת הז'אנר הקולנועי שהוא מכנה "קומדיית הנישואים מחדש" (The Comedy of Remarriage) כפי שעולה בספרו Pursuits of Happiness: The Hollywood Comedy of Remarriage משנת 1981. בז'אנר זה, שהיה מאוד פופולרי בהוליווד של שנות ה-30 ושנות ה-40, זוגות מתגרשים, מקיימים פרשיות אהבהבים עם אנשים אחרים, אך בסוף מתחתנים מחדש - אמצעי עלילתי לדון ביחסים מחוץ לנישואין ולעקוף את הצנזורה שהייתה נהוגה באותן שנים בקולנוע האמריקאי. מדיה וקבצים בנושא האמת האיומה בוויקישיתוף "האמת האיומה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האמת האיומה", באתר נטפליקס "האמת האיומה", באתר AllMovie (באנגלית) "האמת האיומה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האמת האיומה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "האמת האיומה", באתר Metacritic (באנגלית) "האמת האיומה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) האמת האיומה, באתר TCM "חלומותי חלפו עם הרוח", באתר יוטיוב