laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תהילה סלע

תהילה סלע (נולדה בשנת 1948) היא דוגמנית עבר ישראלית. תהילה סלע "זלצבוך" נולדה לאם רוקחת ואב מהנדס. בתחרות מלכת היופי של ישראל 1969 הוכתרה כ"נערת ישראל", וסגנית מלכת היופי. ייצגה את ישראל בטקס בחירת מיס עולם, ועלתה לשלב חצי הגמר של חמש עשרה המועמדות הסופיות. כדוגמנית בין היתר היא לקחה חלק בתצוגת אופנה שנערכה בחדר האוכל של קיבוץ גניגר שירתה בצה"ל כמורה חיילת. לאחר שחרורה למדה ספרות עברית באוניברסיטת תל אביב. היא עבדה כמנהלת יחסי הציבור של הקונגרס היהודי האמריקאי, וארגנה מדי שנה מסיבה במלון דן בתל אביב לצעירים יהודים מארצות הברית שבאו לטייל בישראל. הייתה נשואה לאברהם טמיר עד לפטירתו ב-2010. נולדו להם שני ילדים. תהילה סלע בעיתון מעריב, 31 בינואר 1972 נערת ישראל תהילה סלע בעיתון דבר, 5 ביוני 1969 סיקור התחרות באתר pageantopolis תצוגת אופנה בקיבוץ גנגר בעיתון דבר, 12 במרץ 1971 צה"ל זה לא אתר תיירות בעיתון מעריב 27 בספטמבר 1985 איפה קופידון באתר מעריב, 28 באוגוסט 1984
משפט המודולריות

משפט המודולריות, המוכר גם בשם משפט טניאמה-שימורה, מקשר בין עקומים אליפטיים ותבניות מודולריות, שני תחומים מתמטיים שלכאורה נראים נפרדים. משפט המודולריות הוא אחד המשפטים המרכזיים בתורה האריתמטית של עקומים אליפטיים. יהא E {\displaystyle E} עקום אליפטי שמוגדר מעל שדה המספרים הרציונלים. המשפט טוען שיש מספר טבעי N והעתקה לא קבועה X 0 ( N ) → E {\displaystyle X_{0}(N)\rightarrow E} , כאשר X 0 ( N ) {\displaystyle X_{0}(N)} הוא העקום המודולרי מדרגה N. ניסוח שקול הוא שפונקציית L של העקום היא תבנית מודולרית ממשקל 2. הקשר בין הניסוחים הוא שאם ϕ : X 0 ( N ) → E {\displaystyle \phi :X_{0}(N)\rightarrow E} היא העתקה לא קבועה ו- ω {\displaystyle \omega } היא 1-תבנית הולומורפית על E {\displaystyle E} (יש אחת כזאת, עד כדי כפל בסקלר), אז המשיכה לאחור ϕ ∗ ω {\displaystyle \phi ^{*}\omega } היא תבנית מודולרית ועל פי תורת אייכלר--שימורה, מתאימה לפונקציית L של E {\displaystyle E} . המשפט נוצר תחילה כהשערה שנוסחה על ידי המתמטיקאי היפני הצעיר יוטאקה טניאמה בספטמבר 1955 ובוססה לאחר מכן על ידי עמיתו גורו שימורה, ועל שמם נקרא המשפט. ההשערה נודעה במערב לאחר שאנדרה וייל הקדיש לה מאמר, שבו הציג ראיות התומכות בה. ההשערה קובעת שכל עקום אליפטי המוגדר מעל הרציונליים הוא "מודולרי" (כלומר, פונקציית L של העקום מתלכדת עם פונקציית L של תבנית מודולרית). כבר לפני שנמצאה להשערה זו הוכחה, נכתבו מאמרים על התוצאות שאפשר יהיה להסיק ממנה, כאשר תוכח. בשנת 1984 הראה המתמטיקאי גרהארד פריי (אנ') שמתוך דוגמה נגדית למשפט האחרון של פרמה ניתן לבנות עקום אליפטי לא מודולרי, דבר אשר מוכיח כי נכונות השערת טניאמה-שימורה תגרור את נכונות המשפט האחרון של פרמה. טענה זו נודעה בשם "השערת האפסילון" והוכחה בידי קן ריבט. בשנת 1995 הצליח אנדרו ויילס, לאחר 7 שנות עבודה, לגבור על התעלומה וזכה בתהילה כמוכיח את נכונות השערת טניאמה-שימורה לגבי תת-קבוצה חשובה של עקומים אליפטיים ("המקרה היציב למחצה"). די היה בהוכחה זו כדי להוכיח את המשפט האחרון של פרמה. ההשערה של טניאמה-שימורה היא, בסופו של דבר, בעיה של ספירת הנקודות שיש לעקום אליפטי כאשר מצמצמים אותו לשדה סופי. לשם כך, חקר ויילס הצגות גלואה (אנ') (שהיא הצגה של חבורת גלואה האבסולוטית של הרציונליים) המתקבלות מן העקום האליפטי, תבניות מודולריות, וערכים מיוחדים של פונקציות L המתאימות. בשנת 1996 ניתן פרס וולף לאנדרו ויילס ולרוברט לנגלנדס על התקדמותם המזהירה לקראת הוכחת המשפט. ההוכחה למשפט טניאמה-שימורה במלואה ניתנה בשנת 1999 על ידי קבוצה של ארבעה מתמטיקאים, ובהם ריצ'רד טיילור, תלמידו לשעבר של ויילס. טיילור נעזר ברעיונות של ויילס כדי לפתור את השערת ארטין עבור הצגות גלואה שתמונתן בחבורת המטריצות   PGL 2 ⁡ ( C ) {\displaystyle \ \operatorname {PGL} _{2}(\mathbb {C} )} היא חבורת התמורות הזוגיות   A 5 {\displaystyle \ A_{5}} . משפט טניאמה-שימורה מהווה מקרה פרטי של סדרה מרחיקת לכת של השערות הקרויה תוכנית לנגלנדס. המשפט האחרון של פרמה סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000. משפט המודולריות, באתר MathWorld (באנגלית) [1]
אליעזר הלבני

אליעזר הלבני ("לוֹזר") (1901 - 16 באוקטובר 1984) היה מאייר, צייר ואמן קרמיקה ישראלי. הלבני נולד בטורקה שבגליציה למשפחה חסידית. עלה לארץ ישראל ב-1920 במסגרת תנועת השומר הצעיר, הצטרף לגרעין ההכשרה של בית אלפא, אשר חבריו עסקו בעבודות תשתית כגון סלילת כבישים. הלבני נפצע בעבודת פיצוץ סלעים לצורך הנחת קו מים לקיבוץ גבע, והתעוור בעינו השמאלית. החיים בעמק יזרעאל חשפו את הלבני לאורח החיים ולתרבות של הערבים והבדואים. במקביל הושפע עמוקות מגילוי הפסיפסים העתיקים בבית הכנסת בבית אלפא אשר נחפר ב-1929. מקורות השראה אלו, יחד עם מורשת התרבות האירופית, השפיעו על יצירתו העתידית. בסוף שנות ה-20 ותחילת ה-30 צייר ציורים סאטיריים ואייר קריקטורות על חיי הקיבוץ במסגרת עלון הקיר הקיבוצי "ברחש". חלק מיצירותיו אלו שמורות בארכיון בית אלפא. ב-1940 חל פילוג בבית אלפא בעקבות משבר בין חברי מפא"י לחברי השומר הצעיר, במסגרת פילוג זה נערכו חילופי חברים עם קיבוץ רמת יוחנן. הלבני היה בין העוברים לרמת יוחנן, אשר היה לביתו לשארית חייו. ברמת יוחנן עסק תחילה בעיצוב קישוטי חג הפסח והגדת הפסח של הקיבוץ. תערוכת העיטורים לחגי ישראל הוצגה בתל אביב, וציוריו הוצגו בתערוכה במוזיאון חיפה לאמנות. הלבני השתלם בצרפת בציור וקרמיקה. בהמשך התמחה בפיסול ועיצוב אמנותי של כלי קרמיקה. הוא יצר כלים כגון גביעים, כדים, ספלים וקערות מעוטרים בעבודת יד במוטיבים ארץ-ישראליים: פרשים ערבים, עולי תימן, איכרים בעבודתם וכדומה. הלבני עסק בכל שלבי יצירת הכלים, החל מהכנת חומר הגלם, עיצוב הכלי, צביעתו ועיטורו, וכלה בשריפת כלי הקרמיקה בתנור. הלבני נהג לחתום על הכלים "א. הלבני רמת יוחנן ישראל". כלים בחתימתו נמצאים באוספים רבים ובגלריות ונמכרים במכירות פומביות. ב-1973, כשהוקם אגף חדש בחדר האוכל של רמת יוחנן, עיטר הלבני את קירותיו בציורי קרמיקה המתארים דמויות מארץ ישראל הקדומה, חקלאים, רועי צאן ועולי הרגל לירושלים. הדמויות בציורים הן בעלות עין אחת, יש המפרשים זאת כאזכור לעיוורונו של האמן באחת מעיניו. פריטים מתוך תערוכת עיטורי חגים: פריטים מציורי הקרמיקה בחדר האוכל של רמת יוחנן מדיה וקבצים בנושא אליעזר הלבני בוויקישיתוף הליבני רמת יוחנן, סרטון באתר יוטיוב הלבני אליעזר (לוזר) (ציור/פיסול), באתר תנועת העבודה הישראלית אלי אלון, סיפורו של אליעזר הלבני, באתר News1 מחלקה ראשונה, 15 באוקטובר 2014 אליעזר הלבני, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל יובל דניאלי, הקריקטורה הקיבוצית, באתר יד יערי גבעת חביבה דף לזכרו של אליעזר הלבני (כולל תמונות), באתר מורשת והנצחה ברמת יוחנן תערוכת העטורים לחגי ישראל, דבר, 6 במרץ 1945 במוזיאון העירוני, הצופה, 16 במרץ 1953 קערה של אליעזר הלבני בגלריה אגוזי צלחת של אליעזר הלבני בבית מכירות קדם יצירות של אליעזר הלבני ב-bidSpirit יצירות נוספות של הלבני ב-bidSpirit יורם קניוק, סם שפיגל שלא הכרתם, באתר ynet, 11 בנובמבר 2009
Festi botnet

פסטי בוטנט (באנגלית: Festi Botnet, מוכר גם בשם: Spamhaus) היה בוטנט זדוני שהפיץ דואר זבל אלקטרוני וביצע מתקפות מניעת שירות מבוזרות. שיא פעילותו היה בעת ששלח כ-2.5 מיליארד הודעות ספאם ביום והיה מורכב מיותר מ-250,000 מחשבים נגועים. הבוטנט אשר התגלה לראשונה בשנת 2009, היה מורכב מ-25,000 והופץ באמצעות רוגלה שזוהתה בשם Troj/Zbot-EON. בחודש יולי 2012 פרסמה חברת FireEye דו"ח אודות פעילותו הזדונית של הבוטנט ופעלה להשבתת שרתי השליטה והבקרה שבאמצעותם הם היו מתופעלים. באפריל 2013 פרסמה חברת סימנטק (Symantec) אינדיקטורים המסייעים בזיהוי פעילותו של הבוטנט. מחשב זומבי בוטנט וירוס מחשב סוס טרויאני ניתוח של הבוטנט באתר Welivesecurity (באנגלית) Who Is the ‘Festi’ Botmaster? — Krebs on Security (באנגלית) Spamhaus Declares Grum Botnet Dead, but Festi Surges, PCWorld, ‏2012-08-16 (באנגלית) Spam botnets: The fall of Grum and the rise of Festi, www.spamhaus.org Trojan.Spamnost | Symantec, www.symantec.com
ז'אן מדלן שנייצהפר

ז'אן מדלן מארי שנייצהפר (בצרפתית: Jean Madeleine Marie Schneitzhöeffer;‏ 13 באוקטובר 1785, טולוז – 14 באוקטובר 1852, פריז) היה מלחין צרפתי. שנייצהפר למד בקונסרבטואר של פריז, אצל שארל סימון קאטל. הוא זכה בפרס שני לפסנתר בשנת 1803 ואחר הצטרף לתזמורת האופרה של פריז כטימפניסט בשנת 1815. כעבור שבע שנים התמנה ל"chef de chant". בתפקידו כפרופסור לשירת מקהלה בקונסרבטואר, קיבל את אות לגיון הכבוד בשנת 1840. בשנת 1834 הלחין את המוזיקה לבלט הסילפידה, שהכוריאוגרף פיליפו טליוני חיבר בשביל בתו, הבלרינה מארי טליוני. שנייצהפר חיבר מוזיקה לכמה בלטים בשביל אופרה של פריז, בהם: "מארס וונוס" Mars et Vénus "הסיציליאנית" Le Sicilien "פרוזרפינה" (1818) Proserpine "המפתה הכפרי" (1818) Le Séducteur au village "זמירה ואזור" (1824) Zémire et Azor "בנות וולקן" Les Filets de Vulcain (1826) הסילפידה (1832) בשביל מארי טליוני "הסערה" La Tempête (1834) ז'אן מדלן שנייצהפר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'אן מדלן שנייצהפר, באתר Discogs (באנגלית)
צבעוני ההרים

צִבְעוֹנִי הֶהָרִים (שם מדעי: Tulipa agenensis) הוא מין של צבעוני בעל פרחים אדומים גדולים ממשפחת השושניים. צבעוני ההרים גדל בר בארץ ישראל ונחשב לאחד הפרחים ההדורים של ישראל. לצבעוני ההרים תת-מין - צבעוני השרון - הגדל בר באזור השרון ומישור החוף. לצבעוני ההרים בצל אשר חודר לקרקע בעומק 30 עד 40 ס"מ. לצבעוני פרח דמוי גביע בעל 6 עלי עטיף צבעוניים: צבע עלי הכותרת הוא אדום-כתום ובבסיסם החיצוני כתם צהוב. בתוך הפרח האבקנים על מצע בצבע שחור בצורת כוכב או מגן דוד בעל 6 חודים שחורים המוקפים במסגרת צהובה. לפרח אין ריח ואין צוף. אבקני הצבעוני עשירים באבקה והאבקה נעשית על ידי חיפושיות פרחים. הזרעים של צבעוני ההרים שומרים על חיותם כשנה ונובטים בחורף שלאחר הפריחה. מכל זרע יוצאת פקעת אחת עטופה בגלדים. בשנה השלישית או הרביעית לקליטה בקרקע, מפתחת הפקעת שלושה עלים וגבעול פריחה אחד. הפקעת מתכלה בחורף ובאביב ומתוך קליפת הבצל נוצרת פקעת חדשה. הריבוי של צבעוני ההרים מיני וגם וגטטיבי - ריבוי על ידי חלוקת הפקעות. צבעוני ההרים פורח בארץ ישראל מאמצע חודש פברואר עד אמצע חודש אפריל. פריחה ביער ירושלים פריחה בהרי ירושלים צבעוני ההרים, מבט מהצד צבעוני ההרים אבקנים נבט של צבעוני ההרים חיפושית מסוג אמפיקומה מאביקה צבעוני צבעוני ההרים מבט מהצד מבט מלמעלה אל תוך הפרח הלקטים יבשים בסוף עונת הקיץ פריחת צבעונים ביער ירושלים תת-המין צבעוני השרון בחדרה צבעוני צבעוני השרון החי והצומח של ארץ ישראל. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע, 1983, כרך 11, עמ' 204. ISBN 965-05-0078-2 הבריטניקה החדשה לנוער, הוצאת כתר, כרך 14, עמ' 126 מדיה וקבצים בנושא צבעוני ההרים בוויקישיתוף צבעוני ההרים, באתר NCBI (באנגלית) צבעוני ההרים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבעוני ההרים, באתר צמח השדה צבעוני ההרים, באתר צמחיית ישראל וסביבתה צבעוני ההרים, באתר Tropicos (באנגלית) צבעוני ההרים, באתר GBIF (באנגלית) צבעוני ההרים, באתר The Plant List (באנגלית) צבעוני ההרים, באתר IPNI (באנגלית) צחי אבנור, תמונות של צבעוני ההרים וצבעוני השרון בישראל, פליקר
מילה רסין

מילָה רָסין (בצרפתית: Mila Racine;‏ 14 בספטמבר 1921, מוסקבה – 30 במרץ 1945, מאוטהאוזן) הייתה פעילה במחתרת היהודית בצרפת בזמן מלחמת העולם השנייה. היא נתפסה על ידי הנאצים ונספתה במחנה הריכוז מאוטהאוזן. רסין התגוררה בסַן-זֶ'רוֶוה-לֶה-בּן (Saint-Gervais-les-Bains) (אנ') ושם הייתה פעילה בתנועת צופים צעירים שהוקמה כדי לסייע ליהודים בסכנה, וכן בוויצו. מ-5 בינואר 1942 עד 21 באוקטובר 1943 פעלה רסין בשורות תנועת ההתנגדות הצרפתית בטולוז, ניס, אנמס (אנ'), בַּניֶיר-דה-לוּשוֹן (Bagnères-de-Luchon) (אנ') ויישובים נוספים בדרום צרפת. היא סיפקה סיוע לעצירי מחנות ריכוז בדרום צרפת, בייחוד גירס, וסייעה עם אחיה עמנואל רסין (צר') להעברת יהודים אל מעבר לגבול, אל שווייץ. אחרי הסכם שביתת הנשק עם איטליה ב-3 בספטמבר 1943, מצאו אלפי מיהודי דרום צרפת מקלט זמני בניס. מילה רסין סייעה לרבים מהם לחצות את הגבול לשווייץ. ב-21 באוקטובר 1943 נתפסה מילה רסין על ידי הגרמנים כשהעבירה יהודים אל מעבר לגבול שווייץ באזור סן-ז'וליין-אן-ז'נבואה (Saint-Julien-en-Genevois) (צר'). היא הובאה לאנמס ונכלאה בבית הכלא של הגסטפו ששכן במלון Pax ‏(Hôtel Pax) (צר'). ראש העיר אנמס, ז'אן דפו, הצליח להביא לשחרורם של חלק מהילדים, בהם תינוק. הוא הציע למילה לפעול בחשאי לשחרורה, אך היא סרבה מחשש שהילדים שעדיין נותרו בכלא ייפגעו. רסין נכלאה בכלא מונטלוק (צר') בליון. לאחר מכן נכלאה במחנה הריכוז קומפיין ובמחנה הריכוז רוונסברוק. משם הועברה למחנה הריכוז מאוטהאוזן והעובדה בתיקון מסילות ברזל שנפגעו בהפצצות בעלות הברית. ב-30 במרס 1945 נהרגה מילה רסין בהפצצות בעלות הברית. על שמה של מילה רסין נקרא מעון יום של ויצו בתל אביב. לוח זיכרון לזכרה הוצב ברחוב רומא 97 בפריז, שם גרה בין השנים 1936–1940 עם אחיה עמנואל ואחותה סשה, לוחמי מחתרת גם הם. לוח זיכרון לזכרה הוצב ברחוב דה רושה 25 בפריז, בבית הספר על שמה, ברובע השמיני של פריז, שם למדה רסין עד 1936. ילדים בשואה מריאן כהן המל פרידריק שמעון, אשר עשה לך עמלק: מאבקם של יהודי צרפת 1944-1938, (בית לוחמי הגטאות, הקיבוץ המאוחד: 1989)  הרשקו צילה, ההולכים בחושך ראו אור: הרזיסטנס היהודי בצרפת שואה ותקומה 1947-1940 (הוצאת צ'ריקובר: 2003) על עזרתו של ז'אן דפו באתר יד ושם
קל"ף חזק

קל"ף חזק היה ביטאונה של תנועת קל"ף (קהילה לסבית פמיניסטית), שיצא לאור בשנים 1989–2001. הביטאון יצא מספר פעמים בשנה ונתן ביטוי ספרותי ואידאולוגי לנשים לסביות שהיו פעילות בו. קל"ף חזק יצא לאור בשנת 1989, גליונותיו כללו דיונים אידאולוגיים, מדורי ספרות ותרבות, דיווחים על פעילות תנועת קל"ף, תמיכה בנשים בנושאים הקשורים לעולם הלסבי וכתבות שונות. הביטאון נסגר בשנת 2001, ואחריו יצא לאור בשנים 2003–2005 מגזין בשם "פנדורה". למשך זמן מה אף פורסם מגזין הקהילה הלסבית בישראל בשם "אסוציאציות חופשיות", שסימן כיוון חדש ולאו דווקא פמיניסטי לפעילות הארגון. בשנת 2016, לרגל מצעד הגאווה שצוין בסימן "נשים בקהילה", הוצא גיליון מיוחד של קל"ף חזק, ששזר כתבות היסטוריות שנלקחו מגליונות עבר יחד עם מאמרים מאת מובילות קל"ף, המתארים את התנועה בראייה לאחור. בדברי העורכות נכתב כי, אמנם עברנו כברת דרך ארוכה מאד מאז, אבל הצורך הזה עדיין זועק. עדיין התרבות הלסבית היא תרבות שולית, ועדיין אנחנו צריכות לעבוד קשה כדי להשמיע את הקול שלנו ולייצר מרחבים שהם קודם כל עבורנו. [...] אז למה עכשיו? כי מצעד גאווה בנושא נשים הוא הזדמנות נהדרת להזכיר שהיו כאן נשים שפעלו, נלחמו ואפילו הצליחו ובזכותן החיים שלנו יותר אפשריים היום. נשים שנלחמו למען נראות של לסביות, ונראות להט"בית בכלל – בטלוויזיה, בעיתונות וביומיום; נשים שהגישו בג"צים למען גישה להפריות זרע והכרה בהורות שלהן, ובתוך כך סללו את הדרך לעשרות אלפי משפחות הורה-להט"ב שקיימות היום. נשים שיצרו תרבות ונאבקו עבור הזהות הלסבית שלהן. — דברי העורכות של גליון מיוחד של קל"ף חזק שיצא לאור בשנת 2016 לצד מצעד הגאווה גליונות קל"ף חזק בארכיון הלסבי שבמרכז מחקר פמיניסטי חיפה ערך זה הוא קצרמר בנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קקדו שחור אדום-זנב

קקדו שחור אדום-זנב (שם מדעי: Calyptorhynchus banksii) הוא מין תוכי שחור ממשפחת הקקדואיים החי ברחבי צפון ומזרח אוסטרליה. אורכו של תוכי זה עד 60 ס"מ והוא בעל דו-צורתיות זוויגית. הזכרים בעלי נוצות שחורות עם ציצות מעל הראש ולצד הלחיים, מקור אפור וזנב שחור, עם זוג נוצות ארוכות אדומות. הנקבות שחורות גם אך בעלות נוצות צהובות-כתומות בזנב ובחזה ובעלות כתמים צהובים-אדומים על הלחיים והכנפיים. הזכרים גדולים יותר ומשקלם עד 670-920 גרם לעומת הנקבות שמשקלן 615-870 גרם. תוכים אלה מגיעים לבגרות בגיל 4 ויכולים להאריך שנים. ידוע על פרט אחד שמת בשבי בגיל 50. הקקדו ניזון מזרעי עצים, בעיקר של עצי אקליפטוס ועצי Corymbia. ההוא ניזון גם מזרעי שיטה וצמחים מסוג Allocasuarina ,Banksia ,Grevillea ו-Hakea. הוא יאכל גם פירות שונים לרבות פירות חקלאיים. קקדו זה אינו נמצא בסכנת הכחדה אך חלק מהתת-מינים מאוימים מפגיעה ביערות, שריפות ומסחר בחיות מחמד. Calyptorhynchus banksii banksii - מצוי בקווינסלנד ולעיתים רחוקות בצפון ניו סאות' ויילס. הגדול שבתת-המינים. Calyptorhynchus banksii graptogyne - מצוי בדרום-מערב ויקטוריה ועד דרום-מזרח אוסטרליה הדרומית. הקטן שבכל התת-מינים. Calyptorhynchus banksii macrorhynchus - מצוי לאורך צפון אוסטרליה. Calyptorhynchus banksii naso - מצוי בקצה הדרום-מערבי של אוסטרליה בין פרת' לאלבני. Calyptorhynchus banksii samueli - מצוי ב-4 אזורים: במרכז החוף המערבי, דרך מעברי נהר במרכז אוסטרליה, דרום-מערב קווינסלנד ובמעלה הנהר דרלינג שבניו סאות' ויילס. מדיה וקבצים בנושא קקדו שחור אדום-זנב בוויקישיתוף קקדו שחור אדום-זנב, באתר ITIS (באנגלית) קקדו שחור אדום-זנב, באתר NCBI (באנגלית) קקדו שחור אדום-זנב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קקדו שחור אדום-זנב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קקדו שחור אדום-זנב, באתר GBIF (באנגלית) קקדו שחור אדום-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרחון בולגראד

קרחון בולגראד (באנגלית: Bolgrad Glacier; בבולגרית: ледник Болград) הוא קרחון בצידו המערבי של רכס אוון, בדרום רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. הקרחון ממוקם דרומית לקרחון ברוק, וצפונית לקרחון סירמה. הקרחון מנקז את הר אלן, הר ליפטאק, והר סאות'וויק לכיוון מערב ודרום מערב, וזורם דרומית לפסגת קרושה, עוזב את רכס סנטינל ונשפך אל קרחון בנדר מערבית לשלוחת גילברט. אורכו של הקרחון 7.4 קילומטרים (מצפון לדרום); ורוחבו 5.7 קילומטרים (ממזרח למערב). הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופה שנית בשנת 1988. הקרחון נקרא על שם בית הספר התיכון הבולגרי בבולגארד, מרכז חינוך בולגרי במרכז אוקראינה שהוקם בשנת 1858. הגאזט האנטארקטי של בולגריה (בבולגרית) רכס בולגראד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון בולגארד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
איטון מס

איטון מס (באנגלית: Eton mess; מילולית: "הבלגן של איטון") הוא קינוח מסורתי אנגלי. הקינוח עשוי עלי רובארב Rhubarb ולעיתים ניתן להוסיף תותי שדה, מרנג וקצפת. כיום הקינוח מורכב מעלי רובארבפירות יער מרנג, והררי קצפת. ככל הנראה מקורו של הקינוח במכללת איטון, ובאופן מסורתי הקינוח מוגש לאחר משחק הקריקט השנתי בין איטון לבין בית הספר הארו. תיאור הקינוח מופיע לראשונה בטקסט משנת 1893 מאת ההיסטוריון ארתור ביוון, המתאר מסיבת גן שערכה המלכה ויקטוריה. במקור כלל הקינוח תותי שדה או בננות עם קצפת. המרנג הוא תוספת מאוחרת. המילה "בלגן" (Mess) מתארת את מראה המנה, אולם באנגלית משמעה גם "כמות של מזון" או "תערובת של מרכיבים הנאכלים יחד". קראנאכאן פבלובה Darra Goldstein, The Oxford Companion to Sugar and Sweets, P 243 מדיה וקבצים בנושא איטון מס בוויקישיתוף "איטון מס", בכתבה מאת השף הסטון בלומנטל, בעיתון "הגארדיאן" ראו ב"לקריאה נוספת" ספרה של דארה גולדשטין, בעמ' 243 המילה "mess", במילון ובסטר
ישיבת תורת רפאל

ישיבת תורת רפאל הייתה ישיבה קטנה חרדית־ליטאית שפעלה בשכונת רמת שלמה בירושלים בין השנים ה'תשנ"ז (1997) – ה'תשפ"ב (2022), ונחשבה מהישיבות הקטנות המובילות במגזר הליטאי, יחד עם ישיבת קול תורה לצעירים. הישיבה הוקמה בשנת תשנ"ז (1997) על ידי הרב חיים קוק, ונקראה על שם סבו הרב רפאל קוק. בנשיאות הישיבה עמד הרב שמחה קוק, אביו של הרב רפאל. עם הקמתה מנתה הישיבה 18 בחורים שהתקבצו בעיקר מחוג המקורבים והמכרים של רבני הישיבה דאז, ובזמני השיא שלה למדו בין 90-120 בחורים בכל אחת משלוש השכבות. עם הקמת ישיבת נתיבות חכמה, שלחה ישיבת תורת רפאל בחורים רבים לישיבה, שהיוו את גרעין היסוד שלה ועזרו להצלחתה. באלול תשע"ח (2018) פתחה הישיבה סניף בביתר עילית, בראשות הרב זאב כץ (בנו של הרב יעקב כץ), ששימש לפני כן כר"מ בישיבה. בשנת תשפ"א הוכרז על פתיחת סניף נוסף בעיר בית שמש. בישיבה שימש הרב מרדכי שפירא כר"מ מעת הקמתה וכעבור שנתיים מונה לכהן כמשגיח הישיבה, במקום הרב זאב צבי זאבי, שעבר לשמש כמשגיח בישיבת אמרי נועם. במשך השנים נוצרו חילוקי דעות בין הרב שפירא לצוות הישיבה על האופן הראוי שיש להנהיגה, לאחר שהישיבה החלה בהידוק הפיקוח על הבחורים. באדר תשפ"א (2021) עזב הרב שפירא את הישיבה ועורר שם סערה. לאחר עזיבתו מונה הרב ישראל קליין למשגיח במקומו, והרב שפירא פתח את ישיבת 'היכל אברהם' בתמיכתו של הרב משה הלל הירש. באלול תשפ"ב (2022) קיבלה הישיבה 40 בחורים בלבד לשיעור א', ולהנהלת הישיבה מונה הרב אברהם צוויג. בא' באב הודיעה הישיבה כי בשל בעיות טכניות רבות הישיבה תיסגר, ובסוף אותה השנה הפסיקה את פעילותה. הישיבה שמה דגש מרכזי על עבודת ה' מתוך חיבור פנימי ועבודה אישית, ומצד שני גם הדגישה את העניין של לימוד תורה כדי לדעת ולא רק כדי לעסוק בלימוד בלבד, ובמסגרת זו ניתן יותר דגש בלימוד הבקיאות באופן יחסי למקובל ברוב הישיבות הקטנות הליטאיות, וסדר ג' הוקדש לחזרה נוספת על לימוד הבקיאות של סדר ב' ולא להכנה על הנלמד בסדר א' בעיון. אחת לשנה בחודשי החורף לאחר כשבועיים של חזרות נבחנו התלמידים על כ־60 דפי גמרא בעל־פה בקבוצות ביום מסוים ביישוב גמזו. כמו כן תפילות השבת ארכו זמן רב מהמקובל בציבור הליטאי, וסעודה שלישית נמשכה בשירי דבקות והתעוררות לעיתים מספר שעות. שיעורים מרבני הישיבה באתר קול הלשון חנני ברייטקופף, ‏הישיבה הוותיקה פתחה סניף בבית שמש, באתר כיכר השבת, 7 באפריל 2021 חזקי שטרן, ‏הפיקוח בישיבה התהדק והבחורים יצאו במחאה, באתר כיכר השבת, 5 במרץ 2019 חנני ברייטקופף, ‏פיצול בישיבה ירושלמית: המשגיח הדומיננטי עזב במפתיע, באתר כיכר השבת, 1 במרץ 2021 משה ויסברג, סערה בישיבה היוקרתית: הקלטה להורים "איש צוות עזב", באתר בחדרי חרדים, 1 במרץ 2021 חנני ברייטקופף, ‏המשגיח שעזב במפתיע; פותח ישיבה חדשה, באתר כיכר השבת, 6 באפריל 2021 הישיבה החדשה של 'המשגיח' הוקמה אצל הגרמ"ה הירש • גלריה, באתר המחדש, ‏7 באפריל 2021 איצלה כץ, ישיבת 'תורת רפאל' לצעירים בירושלים שעמדה בראשות הגאון רבי חיים קוק הודיעה על סגירתה, באתר המחדש, ‏29 ביולי 2022 חנני ברייטקופף, ‏הישיבה נסגרה; הגרי"ג הטיל על הגר"ד כהן לדאוג לבחורים, באתר כיכר השבת, 5 באוגוסט 2022 משה ויסברג, הישיבה המצויינת נסגרה: הסיפור מאחורי מכתבו של הגרי"ג אדלשטיין, באתר בחדרי חרדים, 5 באוגוסט 2022
פרויקט כרובית

פרויקט כרובית הוא ארגון חסד ללא מטרות רווח הפועל בהכנת וחלוקת מזון לנזקקים לקראת החגים בישראל. היקף הפעילות של הארגון בכל חג מוערך בכ-10,000 מתנדבים המחלקים כ-7,500 ארוחות לקשישים, נכים, וטרנים, ניצולי השואה, חולים ומעוטי יכולת. הפרויקט, בשונה ממיזמי חלוקת מצרכים אחרים, כולל מעורבות של המתנדבים בכל שלבי הדאגה לזקוקים לארוחות. כך מקבלי הארוחות אינם בהכרח אנשים להם אין יכולת כלכלית לקנות מצרכים, אלא כאלו שלהם אין יכולת לבשל לעצמם ארוחת חג. ראשית פעילות הארגון בשנת 2007, כאשר ד"ר רוית הללי אלון, אז סטודנטית לרפואה בקמפוס עין כרם של האוניברסיטה העברית בירושלים, החליטה לבשל יחד עם חבריה לספסל הלימודים ארוחות חג למספר משפחות חולים לקראת חג השבועות. לקראת חגי תשרי בשנה שלאחר מכן החליטה הללי אלון להרחיב את העזרה למשפחות החולים למעגלים נוספים, וצירפה אליה סטודנטים מבית הספר לרפואה, כאשר הארוחות מגיעות ממטבחים פרטיים ומבושלות על ידי המתנדבים. בחלוף השנים הפרויקט התרחב וגדל, ובנוסף לבישול במטבחי מתנדבים נעשה שימוש במטבחים מוסדיים מרכזיים, בין השאר בשבט "עומר" של הצופים בעיר חולון, בקיבוצי המעפיל ונען, בישיבת בני עקיבא רעננה ועוד. בראש השנה של שנת 2014 היקף הארוחות הגיע לכ-3,000, וב-2015 מספר המתנדבים הגיע לכ-5,000, שהכינו כ-25,000 מנות לכ-4,000 משפחות של מעוטי יכולת. בפרויקט מחולקות (נכון ל-2018) כ-7,500 ארוחות חג לנזקקים (בכל ארוחה כמה מנות), על ידי כ-10,000 מתנדבים מקהילות מגוונות ברחבי הארץ, כאלו דתיות המבשלות אוכל כשר וכאלו חילוניות, שעובדות בשיתוף פעולה. מערך הפעילות מבוזר לכמה מוקדים: מרכז - חולון, ירושלים ודרום - סנסנה. המתנדבים מבצעים את פעולות הכנת הארוחות מקניית המצרכים ועד העברת הארגזים לנזקקים. דבר זה נובע ממהות הפרויקט, שבשונה ממיזמי חלוקת מצרכים אחרים, כולל מעורבות של המתנדבים בכל שלבי הדאגה לזקוקים לארוחות. כך מקבלי הארוחות אינם בהכרח אנשים להם אין יכולת כלכלית לקנות מצרכים, אלא כאלו שלהם אין יכולת לבשל לעצמם ארוחת חג. אתר האינטרנט הרשמי של פרויקט כרובית פרויקט כרובית, ברשת החברתית פייסבוק יוזמים עתיד 2016 - רוית הללי אלון - כרובית, סרטון באתר יוטיוב ynet, הצטרפו למרתון בישול של 3,000 ארוחות חג, באתר ynet, 22 בספטמבר 2014 חן בן עמי, פרויקט כרובית: "למדתי להעריך יותר", באתר פרוגי, 19 בספטמבר 2017 ארנון לפיד, פרויקט כרובית: גם הקיבוצניקים מבשלים תרומות לחג, באתר mynet‏ קיבוץ, 28 בדצמבר 2018 פרויקט כרובית - שבט עומר (חדשות 10), סרטון באתר יוטיוב איך הכל התחיל, באתר פרויקט כרובית ynet, הצטרפו למרתון בישול של 3,000 ארוחות חג, באתר ynet, 22 בספטמבר 2014
יוזף קרנץ'

יוזף קרנץ' (בסלובקית: Jozef Krnáč; נולד ב-30 בדצמבר 1977) הוא ג'ודוקא עבר סלובקי אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג. קרנץ' התחרה במשחקים האולימפיים באתונה 2004 וזכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג לאחר שהגיע עד שלב הגמר והפסיד למסאטו אוצ'ישיבה היפני. קרנץ' מחזיק בשתי מדליות מאליפויות אירופה, מדליית כסף משנת 2002 ומדליית ארד משנת 2001. במהלך הקריירה הוא זכה במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות זהב מטורנירי 'A-Tournament Prague',‏ 'Czech Cup Prague' ו-'German Open Bonn'. יוזף קרנץ', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יוזף קרנץ', באתר olympedia.org יוזף קרנץ', באתר איגוד הג'ודו העולמי יוזף קרנץ', באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.