laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלושה ואחת

שלושה ואחת הוא סרט קולנוע ישראלי של הבמאי מיכאל קאליק משנת 1975. הסרט עוסק בפער הדורות בין אבות ובנים בחברה הישראלית בתחילת שנות ה-70. הסרט מתאר פלמחניק מזדקן המתפכח מערכיו הישנים אל מול תהליך החומרנות בחברה הישראלית ואת מערכת היחסים שלו עם בניו. כל זאת, על רקע נופי ים סוף, חופי אילת ומזרח סיני. הסרט נחל כישלון חרוץ בבתי הקולנוע בישראל, ובכך הסתיימה ה"קריירה" הישראלית של הבמאי שעלה מברית המועצות, בה נחשב לבמאי קולנוע בולט. קאליק נשאר בישראל אך מיעט בפעילות קולנועית. מסגרת העלילה מתבססת על הסיפור הקצר של מקסים גורקי "מלווה" (1897), שעובד ב-1956 לסרט הסובייטי המצליח, "Мальва" (רו'). יוסק'ה בן-דור הוא איש עסקים מבוסס, פלמחניק בעברו, שאינו מוצא את עצמו בישראל של 1973. הוא סולד מהחומרנות ואיבוד הערכים נוטש את משפחתו ויורד לחיות באילת. אהובתו בחופי אילת היא מרווה (יונה אליאן), צעירה יפהפייה, חופשייה ברוחה ומסובכת בנפשה. למקום מגיע בנו, אבשלום (אסי דיין) וגם הוא מנהל מערכת יחסים עם מרווה. למרווה, שאינה יודעת במי לבחור, באב או בבן, יש גם אהוב שלישי; אלי ההיפי המסומם (אבישי אביבי). הגיבורים מבלים את זמנם בחופי אילת ומזרח סיני תוך התלבטויות בקשר לעתידם האישי ולמצב החברה בישראל. הסרט נחתם בתמונה מגיוס המילואים בפרוץ מלחמת יום הכיפורים. מעלייתו לישראל ב-1971, ניסה הבמאי קאליק לגייס כסף להפקת סרט חדש שיצולם בישראל. הוא הצליח לגייס כסף בהלוואות אישיות בסיוע ממשרד הקליטה, מהסוכנות היהודית וממעבדות ברקי פטה המפריס (לשעבר, סרטי גבע) ותקציב הסרט עמד על 750 אלף ל"י. הסרט צולם באביב 1974 בסמוך לבריכת השמש שמדרום לטאבה. מבקרי הקולנוע הישראלים קטלו את הסרט. זאב רב נוף כתב ב"דבר": "אין לקאליק שום זיקה לעלילה עצמה, לרקע החברתי והאנושי של הארץ, לשפה העברית. אין גם זכר להשראה, למעוף, לגיבוש סגנוני-אישי. בקיצור, סרט שלא היה צריך להיעשות כלל;" הסרט התקבל באדישות גם בקרב הקהל הישראלי ולאחר שבועות בודדים ירד מהמסכים. יחד עם סרטו של דן וולמן, "מיכאל שלי", היה "שלושה ואחת" מועמד מטעם ישראל לפסטיבל קאן, אולם שני הסרטים לא נתקבלו לפסטיבל. "שלושה ואחת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שלושה ואחת", באתר ספר הקולנוע הישראלי "שלושה ואחת", באתר אידיבי "שלושה ואחת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "שלושה ואחת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ברוך מאירי, שלושה+אחת באילת, מעריב, 5 באפריל 1974, המשך זאב רב-נוף, גורקי הוכרע באילת, דבר, 4 ביוני 1975 קטע קצר מהסרט בסרטו האוטוביוגרפי של אסי דיין, "החיים כשמועה", פרק ב', דקות 11:00-10:00 בסרט. אזהרה: הקטע מכיל תמונות עירום. יעקב בר-און, מיכאל קאליק - בעקבות השמש - הפעם הישראלי, דבר, 4 במאי 1975, שם המראיין שונה בטעות, ראו ערב שירי פריד אל-אטרש(בתחתית הידיעה), דבר, 12 במאי 1975 ברוך מאירי, שלושה+אחת באילת (המשך), מעריב, 5 באפריל 1974 ברוך מאירי, שלושה+אחת באילת, מעריב, 5 באפריל 1974 בריכת השמש נמצאת כ-0.5 ק"מ מדרום למפרץ המכונה "הפיורד", ראו קואורדינטות למעלה. זאב רב-נוף, גורקי הוכרע באילת, דבר, 4 ביוני 1975
אלברטצרטופס

אלברטצרטופס (שם מדעי: Albertaceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים - הדינוזאורים בעלי הקרניים. האלברטצרטופס חי באמריקה הצפונית בקרטיקון העליון בגיל הקמפן. שרידיו נתגלו באלברטה, קנדה ועל שמה הוא קרוי. האלברטוצרטופס היה דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים. הוא היה בעל אגן דמוי עוף והלך על כל ארבע רגליו. ראשו היה גדול ועוטר בעטרה (frill) בעלת חלונות בעצם שמקצהה העליון בלטו שני זיזים קצרים שהזדקרו כלפי מעלה. בניגוד לרוב בני תת-משפחת הצנטרוזאורים (צנטרוזאוריים) לאלברטוצרטופס היו קרני גבה מפותחות. במקום קרן אף היה לו בליטה גרמית קהה, בדומה לפכיריינוזאורוס. בעקבות גילוי צרטופסיים חדשים, בעיקר מהצנטרוזאורים הסיקו הפלאונטולוגים ששני קרני גבה מפותחות היה מאפיין משותף לכל הצרטופסיים (basal feature) וצנטרוזאורינאים מתקדמים יותר איבדו מאפיין בעת התפתחותם לטובת זיזים על העטרה וקרן אף ארוכה או גדולה. אורכו היה כ-6 מטרים ומשקלו כשל קרנף. האלברטצרטופס היה צמחוני וניזון מצמחייה נמוכה. פיו המצויד במקור חזק וסוללת שיניים חותכות יכול היה לטפל גם בצמחייה קשה. לפי ניתוח פילוגנטי שערך מייקל ראיין, האלברטוצרטופס הוא כנראה מהצנטרוזאוריים הקדומים והבסיסיים ביותר. אלברטצרטופס ידוע מגולגולת שלמה שנתגלתה באלברטה, קנדה, בחווה של ססיל נסמו (Cecil Nesmo) ב-2001 (ועל שמו קרוי שם המין A. nesmoi). הוא תואר וסווג כמין חדש רק ב-2007 על ידי מייקל ראיין. מדיה וקבצים בנושא אלברטצרטופס בוויקישיתוף אלברטצרטופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלברטצרטופס, באתר GBIF (באנגלית) Albertaceratops במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) ציור דיורמה מאת Julius T. Csotonyi איור שלד של אלברטצרטופס מאת סקוט הארטמן כתבה על ססיל נסמו מעיתון Calgary Sun,‏ 2007 Ryan, M.J. (2007). A new basal centrosaurine ceratopsid from the Oldman Formation, southeastern Alberta. Journal of Paleontology 81(2):376-396. ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 51. המונח המקצועי הוא basal.
הפרעה נוירו-התפתחותית

הפרעות נוירו-התפתחותיות (באנגלית: Neurodevelopmental disorder) הן לקויות בגדילה והתפתחות המוח או מערכת העצבים המרכזית. הפרעות אלו באות לידי ביטוי לראשונה בתקופת ההתפתחות. כלומר, במהלך גילאי הילדות. הפרעות נוירו-התפתחותיות מאופיינות בפגיעה בתפקוד האישי, החברתי, האקדמי או התעסוקתי. הן יכולות להשפיע על הרגש, יכולות הלמידה, שליטה עצמית וזיכרון. הפרעה נוירו-התפתחותית מופיעה בשלבי ההתפתחות המוקדמים, לרוב עוד לפני הכניסה לבית הספר. הפרעות שנחשבות כנוירו-התפתחותיות ביסודן, או שיש להן השלכות נוירו-התפתחותיות כשהן מופיעות בינקות ובילדות. הפרעות נוירו-התפתחותיות קשורות ברמות שונות של קושי ויכולות להשפיע משמעותית על חייו של הפרט ושל משפחתו. הפרעה נוירו-התפתחותית יכולה לבוא לידי ביטוי במגוון דרכים ובטווח חומרה רחב, הנע בין קשיי למידה או הנמכה בתפקודים ניהוליים ועד לפגיעות גלובליות בכישורים חברתיים או באינטליגנציה. המצבים הבאים מוגדרים כהפרעה נוירו-התפתחותית על פי 5 DSM: הפרעות שכליות לקות שכלית (או "מוגבלות שכלית התפתחותית") Global Developmental Delay הפרעות תקשורתיות (אנ') לקות שפה Speech Sound Disorder (אנ') Childhood-Onset Fluency Disorder (גמגום) Pragmatic language impairment (אנ') Unspecified Communication Disorder הספקטרום האוטיסטי הספקטרום האוטיסטי כולל: אוטיזם, תסמונת אספרגר הפרעת קשב ריכוז והיפראקטיביות לקות למידה, הכוללת פגיעה באחד או יותר מהתחומים הבאים: קריאה - במהדורות קודמות נכלל בדיסלקסיה הבעה בכתב - במהדורות קודמות נכלל בדיסגרפיה מתמטיקה - במהדורות קודמות נכלל בדיסקלקוליה הפרעות במוטוריקה (אנ') דיספרקסיה התפתחותית הפרעת תנועה סטריאוטיפית Stereotypic movement disorder (אנ') תסמונת טורט הפרעות טיקים Tic disorder (אנ') הפרעות נוירו-התפתחותית אחרות - משמשת לתיאור מצבים שבהם הקלינאי מעוניין לציין את הסיבה לכך שהסימפטומים לא עונים על הקריטריונים של ההפרעות הנוירו התפתחותיות המוגדרות. סיבות מסוג זה יכולות להיות: הפרעות גנטיות כמו תסמונת X שביר, תסמונת רט או טרשת גבשושית. מצבים רפואיים כמו אפילפסיה גורמים סביבתיים כמו תסמונת אלכוהול עוברית או משקל נמוך מאוד של הילוד. ערך מורחב – תחלואה נלווית לעיתים קרובות הפרעה נוירו-התפתחותית אחת מופיעה יחד עם הפרעה נוירו-התפתחותית אחרת. מצב מסוג זה מכונה תחלואה נלווית או תחלואה כפולה. דוגמאות נפוצות לכך הן השילוב בין הספקטרום האוטיסטי ללקות שכלית, כמו גם השילוב בין הפרעת קשב ללקות למידה. עבור מקרים אלו יש לפנות לאנשי המקצוע המתמחים בכל אחד מהגורמים לצורך אבחון וטיפול מותאמים. כתוצאה מכך ישנם מצבים בהם נדרשת התערבותו של יותר מאיש מקצוע אחד. תאוריית ההתקשרות התפתחות גופנית בינקות אפיגנטיקה מיקרוצפליה נוירופסיכולוגיה טרטולוגיה מומים מולדים שיתוק מוחין מדיה וקבצים בנושא הפרעה נוירו-התפתחותית בוויקישיתוף American Psychiatric Association - APA, (2013). DIAGNOSTIC AND STATISTICAL MANUAL OF MENTAL DISORDERS, FIFTH EDITION - DSM 5. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ברברה ברזין

ברברה ברזין (נולדה ב-22 ביוני 1960) היא מעצבת פנים ישראלית. נולדה בוורשה, למשפחת מהגרים מליטא. בגיל 10 חודשים עלתה עם הוריה לישראל לעיר רמת גן, שם היא מתגוררת גם כיום. ברזין היא בוגרת הסדנא לעיצוב ואדריכלות. היא תכננה מעל 1500 פרויקטים בישראל, בהם דירות, בתים פרטיים ומוסדות ציבור. התחילה את דרכה המקצועית כמתכננת ומנהלת פרויקטים במשרדה של עדה כרמי-מלמד. ב-1998 הקימה יחד עם שותפתה רקפת שוהם את הסטודיו להכשרת מעצבי פנים "ברזין שוהם". ב-2013 פרשה שותפתה, והסטודיו נקרא כעת על שמה בלבד. בשנים האחרונות משמשת ברזין כמרצה במוסדות ובארגונים רבים, ועבודותיה פורסמו במגזינים שונים. כותבת מאמרים במגזינים מקצועיים לעיצוב. בשנת 2009 שימשה כשופטת בתוכנית הריאליטי "הבלוק" של ערוץ 10 ביחד עם ירון טל. בשנת 2010 הגישה בערוץ 10 את הסרט התיעודי "נשים בשלות, גברים צעירים", שבו חקרה את תופעת הקוגריות. בשנת 2016 העבירה סדנה לאדריכלים בפנמה סיטי-קוסקו וייחו בנושא עיצוב פנים מודרני ועדכני בבתים עתיקים לשימור מהמאה ה-16. נועה רוזין‏, צפו: ברברה ברזין עושה בית ספר לאדריכלים, באתר וואלה, 4 במרץ 2013 לרה רוטר, כבוד השופטים: ביקור בית אצל המעצבים טל ירון וברברה ברזין, באתר nrg‏, 2 ביוני 2009 לימור גולדשטיין, מעצבים תרבות - תוכנית מס' 7 - ברברה ברזין, באתר YouTube, ערוץ 10, אפריל 2014 מערכת הבלוק, ברברה ברזין וירון טל, באתר nana10‏, 30 במאי 2009 סמדר שילוני, אהבה ודעה קדומה, באתר ynet, 7 בפברואר 2010 מערכת דוקו 10, נשים בשלות, גברים צעירים: הסרט המלא, באתר nana10‏, 2 בפברואר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוחנן לוריא

רבי יוחנן לוריא (אלזס, ה'ר' 1440 בערך, - ה'רע"ד 1514) היה רב, ראש ישיבה, דרשן ופרשן מקרא. מגדולי רבני דורו. יוחנן לוריא נולד בסביבות שנת ה'ר' (1440) באלזס, חבל צרפתי הגובל בשטחי גרמניה ושווייץ; אז, חלק מהאימפריה הרומית הקדושה. הוריו שלחוהו ללמוד תורה בישיבותיה של גרמניה, ומשהשלים את לימודיו חזר לארץ מולדתו והיה לרבן של כמה קהילות יהודיות בחבל אלזס. שיא פעילותו היה בסוף המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16, אז הקים בה ישיבה ברישיון ממשלתי. אביו, הרב אהרן לוריא, היה מידידיו של המהר"ם מינץ שעמד עמו בקשרי מכתבים. בחלק מהמכתבים מזכיר המהר"ם מינץ את בנו יוחנן, ואחרי מות אביו המשיך להתכתב עם הבן. משפחתו משפחת לוריא הייתה מפורסמת ומיוחסת לרש"י וממנו לדוד המלך. אחיו, הרב יחיאל לוריא היה רבה הראשון של בריסק דליטא הידוע בשמו, אבי סבו של המהרש"ל. ספר מוסר בשם "הדרכה". כתבי יד רבים שלו נשתמרו, דבר המראה על תפוצתם הרבה; חלקם נמצאים בבית הספרים הלאומי בירושלים. נדפס לראשונה בקראקא ה'שנ"ז (1597). ספר "משיבת נפש", פרשנות בסגנון אגדתי על התורה, המבוססת על דרכו של רש"י בפרשנות המקרא. לספר צורפו סיכומי ויכוחים שניהל עם נוצרים כדי להפריך את טיעוניהם נגד היהדות. כתבי יד נפרדים של חלק פולמוסי זה, נקראו "תשובת המינים" ספר זה מצוטט רבות על ידי חכמי אשכנז בדורות שאחרי המחבר, כמו רבי נפתלי הירץ טריויש מפרנקפורט, ורבי נתן שפירא מהורדנה. בדור שאחריהם, רוב הספריות הפרטיות רכשו ספרי דפוס, וכתבי היד הפכו לנדירים. מסיבה זו, "משיבת נפש" שלא נדפס, נדחק וירד מסדר יומם של תלמידי החכמים. יצא לאור מכתבי יד בעריכת הרב יעקב הופמן, ירושלים: מכון ירושלים, תשנ"ג. מהדורה שנייה מתוקנת, תשנ"ח. חיים הלל בן-ששון, משנתו החברתית של ר' יוחנן לוריא, ציון, כז (תשכ"ב), עמ' 166–198. יעקב הופמן, ספר "משיבת נפש" לרבינו יוחנן לוריא, מוריה, גיליון קכט-קל, תשמ"ב אברהם חבצלת, רבינו יוחנן לוריא, בתוך: משיבת נפש, ירושלים, תשנ"ג. עמ' 13–22. "יוחנן בן אהרן בן נתנאל לוריא", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) יוחנן לוריא, משיבת נפש, באתר אוצר החכמה יוחנן בן אהרן לוריא, דף שער בספרייה הלאומית ראו: שו"ת מהר"ם מינץ, סימנים י"ט וע"ב. בספריה הלאומית מצוי עותק אחד נפרד של חלק זה, וראו עוד: ספרים וכתבי יד שחיבר הרב יוחנן בן אהרן לוריא בקטלוג "מרחב" של הספרייה הלאומית. ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיאדת בוקרשט (1981)

אוניברסיאדת הקיץ ה-11 נערכה בבוקרשט, רומניה ב-1981; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באסטאדיו ליה מנוליו. במשחקים השתתפו כ-3,000 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, היאבקות, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים ושחייה. סך הכול הוענקו 367 מדליות, מתוכן 109 לברית המועצות. נבחרת ההתעמלות של רומניה (רומניה) לנשים וגברים זכתה ב-12 מדליות זהב. הנשים זכו ב-7 מדליות זהב, מהן 5 מדליות הוענקו לנדיה קומנץ' ו-3 מדליות הוענקו לאמיליה אברלה. הגברים זכו ב-5 מדליות זהב. ג'יל סטרקל (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-5 מדליות זהב, מהן 3 אישיות. קים לינהאן (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-2 מדליות זהב אישיות. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיאדת בוקרשט בוויקישיתוף
בצק פריך

בתחום הבישול, ובפרט בתחום המגדנאות, בצק פריך (בצרפתית: Pâte brisée או Pâte sucrée) הוא בצק שמכיל על כל כמות של סוכר (או אבקת סוכר) כמות כפולה של שומן (חמאה, מרגרינה, שמאלץ או שומן בע"ח אחר) וכמות משולשת של קמח לבן. מיחסי הכמויות האלה נובע כינוי נוסף לבצק מסוג זה, "בצק 3:2:1". יחסים אלו הם יחסי בסיס ויכולים להשתנות בהתאם לצורכי האופה. למשל לקבלת בצק עשיר יותר מגדילים את כמות החמאה ומפחיתים את כמות הקמח. אך בצק כזה קשה יותר לעבודה ומתאים למקצוענים בלבד. בצק פריך נחשב לבסיסי מאוד ועליו נשענים הרבה חוקים ומתכונים בקונדטוריה בכלל ובקונדטוריה בצרפתית בפרט. לשלושת המרכיבים הבסיסיים יכולים להתווסף ביצים או חלמוני ביצים, שמנת, חלב, מים ומלח לשיפור הטעם וכן משפרי טעם כמו וניל, קליפה מגוררת של לימון או תפוז ועוד. בהכנת בצק מבוסס חמאה רצוי שכל החומרים יהיו קרים. הלישה צריכה להיות קצרה: ככל שתהליך הלישה ארוך יותר, יהיה הבצק אלסטי יותר (ונוח לעבודה), אבל המוצר האפוי שיתקבל יהיה בצק קשה יותר ופחות פריך ובעל מרקם לא נעים. לישה ארוכה גורמת לפיתוח גלוטן שמזיקה לפריכות הבצק. אופים נוהגים לומר לגבי בצק פריך "אתה אל תתעסק איתו והוא לא יתעסק איתך..." ישנם שני סוגים של בצק הנעשות בשיטות שונות, סבלאז וקרמאז'. שיטות אלו באות לידי ביטוי גם בהכנת בצקים קשים כמו עוגיות וקרקרים. שיטת הסבלאז' היא השיטה המוכרת להכנת הבצק, תרגום המילה סבלאז היא חול בצרפתית וזהו בדיוק המרקם של הבצק - חולי. שיטת הקרמאז' מדברת על הקרמה של המוצרים, השימוש בחומרים יהיה בטמפרטורת החדר ולא קרים כמו בסאבלאז' ובדרך כלל לבצק יוספו דברים נוספים כמו אבקת אפייה. טמפרטורת אפייתו של בצק פריך נעה בין 160 ל-200 מעלות צלזיוס, בתלוי בגודל ובעובי המאפה. באפיית קלתיות ממולאות (למשל פאי תפוח עץ) בתנורים שבהם קיימת האפשרות לטמפרטורה שונה בחלק העליון ובחלק התחתון של התנור, הטמפרטורה ה"תחתונה" תהיה גבוהה יותר מן ה"עליונה", כך ששכבת הבצק העליונה והדקה יותר לא תיחרך.את הבצק יש לאפות על מצב טורבו, בכל התנורים ניתן לבצע "חצי אפייה", כלומר אפייה ראשונית של תחתית הקלתית עד להתייצבות הבצק, מילוי הקלתית והמשך האפייה. אחרי שמסדרים את הבצק בתבנית וטרם האפיה, מומלץ לדקור מעט בעזרת מזלג ברחבי הקלתית, להכניס לחצי שעה למקרר להתייצבות ולאפות על נייר אפייה מחורר (ישנם משטחים המיועדים לכך). בצק פריך מלוח (בצרפתית: Pâte brisée, "בצק שביר") משמש בעיקר לשם הכנת תחתיות לקישים ולפשטידות שונות. אופן ההכנה ודרכי הטיפול דומים לאלו של הבצק הפריך הממותק, אבל בבצק זה נהוג להוסיף מים קרים מאוד וביצים. בצק זה היינו אלסטי ונוח לעבודה. אפשר להשתמש בבצק מספר פעמים, אבל בכל שימוש חוזר הבצק יעשה יותר אלסטי ופחות פריך באפיה. מכיוון שכל שימוש נוסף גורם לבצק לעבור מעיין תהליך נוסף של לישה. בצק פריך אפשר להקפיא לתקופות ארוכות בתנאי שהטמפרטורה במקפיא יציבה ולא משתנה. בקירור אפשר לשומרו מספר ימים. כל מה שרציתם לדעת על בצק פריך באתר "אופים עם נלי" שיעור 12: בצק פריך כמו שצריך, באתר Xnet‏ אסתי רותם, ‏איך מכינים בצק פריך? מדריך מצולם, באתר ‏מאקו‏, 30 באפריל 2020
אוניברסיאדת אדמונטון (1983)

אוניברסיאדת הקיץ ה-12 נערכה באדמונטון, קנדה ב-1983; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון חבר העמים. במשחקים השתתפו כ-2,400 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים, רכיבה על אופניים ושחייה. סך הכול הוענקו 354 מדליות, מתוכן 113 לברית המועצות. אירינה לריצ'בה מברית המועצות זכתה ב-5 מדליות זהב בתחרויות השחייה. במהלך תחרויות הקפיצה למים נפצע ונפטר כעבור 8 ימים, סרגיי צ'ליבשווילי מברית המועצות, לאחר שראשו נחבט במקפצת הבטון בעת שניסה לבצע קפיצה בדרגת סיכון גבוהה.
Ester Rada

Ester Rada הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית אסתר רדא. האלבום כולל בתוכו גם את השירים שהיו במיני האלבום הקודם של רדא, שיצא להורדה חינמית ברשת בטרם יציאתו הרשמית להפצה מסחרית, זכה להצלחה מסחרית רבה לאחר ששיר הנושא מתוכו, "Life Happens", נכנס לפלייליסט גלגלצ. האלבום כולל 12 רצועות אשר נכתבו והולחנו על ידי רדא עצמה (למעט השיר "Nano nuy" שהוא שיר מפורסם באתיופיה), את האלבום הפיקו סאבו וקותי והוא זכה לתשבחות רבות בנוסף לתשבחות שהיו על המיני אלבום הקודם. ב-4 בדצמבר 2012, מעט לפני שחרור המיני אלבום, רדא שחררה את הסינגל הראשי מהאלבום, "Life Happens". הסינגל זכה להצלחה מפתיעה והשמעות רבות ברדיו, כולל התמקמות במקום הרביעי במצעד השבועי של גלגלצ ומקום שביעי במצעד השבועי של "מדיה פורסט", כחצי שנה לאחר שחרור המיני אלבום. הקליפ לשיר, בבימוי גל מוג'ה, שוחרר ב-28 באפריל 2013 וזכה גם הוא להצלחה. הוא זכה בתואר "קליפ השנה" לפי ערוץ המוזיקה, ואף שודר בתחנות MTV באירופה וVH-1 באנגליה. ב-9 בינואר 2013 יצא הסינגל השני, "Anything From You". הסינגל לא שיחזר של הצלחת הסינגל הקודם ולא יצא לו קליפ. ב-26 בפברואר 2013 יצא הסינגל השלישי, "Could it Be". גם סינגל הזה זכה להצלחה ולהשמעות רבות והתמקם במקום החמישי במצעד השבועי של גלגלצ ומקום תשיעי במצעד השבועי של "מדיה פורסט". לפני הוצאת האלבום המלא הוציאה רדא עוד שני סינגלים נוספים: "No More" ו-"Sorries", הראשון לא זכה להצלחה רבה ולא נכנס למצעדים, אך הסינגל השני דווקא זכה להצלחה מעטה ונכנס לפלייליסט הלילה של גלגלצ. לאחד יציאת האלבום המלא יצא הסינגל השישי "Nanu Ney" שזכה להצלחה רבה ונכנס לפלייליסט של גלגלצ (והיה לשיר הראשון באמהרית שעושה זאת), והוא אף הגיע למקום שביעי במצעד השבועי של התחנה ומקום רביעי במצעד היומי של "מדיה פורסט". מידע על האלבום Ester Rada באתר MusicBrainz האלבום Ester Rada באתר Discogs בכורה: האזינו לאי.פי של אסתר רדא במלואו, באתר וואלה, 21 בינואר 2013 עמי פרידמן, אסתר המלכה, באתר nrg‏, 25 בינואר 2013 נועה הרשקוביץ‏, עדי אולמנסקי ואסתר רדא: ההבטחות הגדולות של האינדי המקומי, באתר וואלה, 29 בינואר 2013 ערן גלובוס, ״אסתר רדא – אינדי סיטי ירושלים (סיקור הופעה + ראיון)״, Andy Was Wrong, ב-3 באוגוסט 2013 אסף נבו, ‏מצעד סיכום השנה במוזיקה הישראלית: אייל גולן זמר השנה עם שיר השנה "כל החלומות", באתר ‏מאקו‏, 4 בספטמבר 2013 ערן גלובוס, ״טרי פויזן – Gorgeous״, Andy Was Wrong, ב-15 ביולי 2013
אוניברסיאדת קובה (1985)

אוניברסיאדת הקיץ ה-13 נערכה בקובה, יפן ב-1985; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האוניברסיאדה שנבנה לקראת האירוע. במשחקים השתתפו כ-2,800 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-11 ענפי ספורט: אתלטיקה, ג'ודו, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, כדורגל, סיף, קפיצה למים ושחייה. סך הכול הוענקו 368 מדליות, מתוכן 84 לברית המועצות. טובי השחייניות והשחיינים בעולם השתתפו באוניבסיאדה זו: מרי טי מאהר (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-5 מדליות, 4 זהב, 1 כסף. קוני ואן בנטום (הולנד הולנד), זכתה ב-5 מדליות, 2 זהב, 3 ארד. ג'נה ג'ונסון (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב, 1 כסף. יולנדה דה רובר (הולנד הולנד), זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. טניה דנגלקובה (בולגריה בולגריה), זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב, 1 ארד מישל פירסון (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-5 מדליות, 3 כסף, 2 ארד. מישל פורד (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה במדליית כסף מאט ביונדי (ארצות הברית ארצות הברית), זכה ב-5 מדליות, 4 זהב, 1 כסף. איגור פוליאנסקי (ברית המועצות ברית המועצות), זכה ב-3 מדליות, 2 זהב, 1 כסף. ג'ון מופט (ארצות הברית ארצות הברית), זכה ב-3 מדליות, 2 זהב, 1 כסף. מיכאל גרוס (גרמניה המערבית גרמניה המערבית), זכה ב-5 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-2 ארד ג'ון סיבן (אוסטרליה אוסטרליה), זכה במדליית זהב ריקרדו פראדו (ברזיל ברזיל), זכה ב-2 מדליות, 1 זהב, 1 ארד מייק אובריין (ארצות הברית ארצות הברית), זכה במדליית כסף
אודינה

אודינה (באיטלקית: Udine; בסלובנית: Videm; בפורלן: Udin) היא עיר בצפון-מזרח איטליה, במחוז האוטונומי פריולי-ונציה ג'וליה, ובירת נפת אודינה. בסוף 2012 מנתה אוכלוסיית העיר 100,514 תושבים. העיר ממוקמת באזור ונטיה ההיסטורי. מקור העיר הוא במצודה שבנו חייליו של אטילה ההוני כבסיס קדמי, לאחר שהחריבו עד עפר את העיר אקוויליה בשנת 453. בשנת 1420 נכבשה העיר על ידי הרפובליקה של ונציה והפכה לעיר השנייה בגודלה ברפובליקה. אודינה נשארה בשליטה ונציאנית עד שנת 1797, כשנחתם בסמוך לעיר הסכם קמפו פורמיו. לאחר שליטה צרפתית קצרה, הפכה העיר לחלק מממלכת לומברדיה-ונציה בין השנים 1815–1866. משנת 1866 עד 1946 הייתה העיר שייכת לאיחוד איטליה וממלכת איטליה. ובהמשך במסגרת הרפובליקה האיטלקית. בעיר פועלים מפעלים של תעשיות מכניות ותעשיית הפלדה. כמו כן קיים בעיר מפעל לייצור בקבוקים של חברת קוקה-קולה. ה"אוניברסיטה של אודינה" נוסדה ב-1978 ולומדים בה 17 אלף סטודנטים. היא נבנתה כחלק מתוכנית השיקום של פריולי לאחר רעידת האדמה בשנת 1976. המטרה הייתה לספק לקהילת פריולי מרכז עצמאי להשתלמות במחקרים מדעיים ותרבותיים, כמו כן זהו מרכז חשוב ללימודי שפת הפורלן. האוניברסיטה מעורבת באופן פעיל בפרויקטים של תלמידים והחלפת צוות עם אוניברסיטאות באיחוד האירופי, אוסטרליה וקנדה, ועוסקת כיום בשיתוף פעולה הדוק עם מספר אוניברסיטאות ממזרח אירופה ומדינות אחרות שאינן באיחוד האירופי. תחנת הרכבת של אודינה היא אחת החשובות במחוז, עם 7.6 מיליון נוסעים בשנה. כשני קילומטרים דרומית לעיר פועל שדה תעופה אזרחי בשם "אודינה-קאמפופורמידו", המשמש לתיירות וטיסות פנים-ארציות. בענף הכדורגל מייצגת את העיר קבוצת אודינזה (הידועה בכינוי "הזברות הקטנות") בליגה הבכירה במדינה שהשתתפה בשנת 2006 בליגת האלופות. בענף הכדורסל פועלות מספר קבוצות בליגה השנייה והשלישית, כשההישג הגבוה ביותר הוא ההגעה של קבוצת ליברטס אודינה לגמר הגביע האיטלקי בכדורסל בשנת 1974. העיר אירחה את אליפות אירופה בג'ודו לנשים בשנת 1980. אנטוניו סומה ג'וליו גאטי-קאזאצה גרמניה אסלינגן אם נקר, גרמניה (מ־1958) צרפת ויינה, צרפת (מ־1959) ויילס ניית' פורט טלבוט, ויילס (מ־1960) שוודיה נורשפין, שוודיה (מ־1964) הולנד סחידאם, הולנד (מ־1970) אוסטריה פילאך, אוסטריה (מ־1979) סרביה בלגרד, סרביה (מ־1980) אלבניה טירנה, אלבניה (מ־1981) רומניה טימישוארה, רומניה (מ־1983) סלובניה מריבור, סלובניה (מ־1985) ספרד אלבסטה, ספרד (מ־2002) קמרון יאונדה, קמרון (מ־2008) פורטוגל סטובל, פורטוגל (מ־2008) ישראל מודיעין מכבים רעות, ישראל (מ־לא ידוע) קנדה וינדזור, קנדה (מ־1975) ארגנטינה רסיסטנסיה, ארגנטינה (מ־1978) סלובניה וולניי, סלובניה (מ־1991) הונגריה אובודה, הונגריה (מ־1992) הודו ביקאנר, הודו (מ־2000) אוסטריה קלגנפורט, אוסטריה (מ־2001) פולין פיוטרקוב טריבונלסקי, פולין מדיה וקבצים בנושא אודינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אודינה (באיטלקית) אודינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אודינה (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית מאתר ISTAT ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן פון אלדרינגן

יוהאן גרף פון אלדרינגן (בגרמנית: Johann Graf von Aldringen; ‏10 בדצמבר 1588, לורן - 22 ביולי 1634, גרמניה) היה גנרל מהאימפריה הרומית הקדושה וממפקדי הליגה הקתולית במהלך מלחמת שלושים השנים, כאשר לחם לצד אלברכט פון ולנשטיין. מדיה וקבצים בנושא יוהאן פון אלדרינגן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיקסר (קומיקס)

פיקסר (באנגלית: Fixer; בעברית: המסדר) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Daredevil #1 ו- Strange Tales #141 מאפריל 1964 ומפברואר 1966, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאיירים ביל אברט וג'ק קירבי בהתאמה. פיקסר הוא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות - רוסקו סוויני ופול נורברט אברסול. פיקסר הראשון היה אמרגן האיגרוף של ג'ק מורדוק, אביו של מאט מורדוק. לאחר שרוסקו ביקש מג'ק להפסיד בקרב וג'ק סירב, הוא נאלץ "להזמין" את מותו של ג'ק. כשבנו של ג'ק, מאט, אימץ את זהות דרדוויל, רוסקו ברח למנהרה תת-קרקעית, שם מת מהתקף לב. פיקסר השני הוא פול נורברט אברסול, מדען לשעבר מאוהיו בעל כישורים מכניים מעולים. פיקסר זה הוא הבולט והידוע מבין השניים, ושותפו הידוע של מנטאלו. לאחר שרוב גיבורי העל נהרגו על ידי אונסלוט, פיקסר מצטרף לקבוצת אדוני הרשע החדשה של ברון זמו - ת'נדרבולטס. הקבוצה פעלה כקבוצת גיבורי-על, מה שחייב את חברי הקבוצה להחליף את שמותיהם. פיקסר נוטל את השם טכנו, ותודעתו מועברת לגוף רובוטי. הוא ניצל ממתקפתו של נגע העולם התחתון, מגויס לקבוצת הגואלים, ונעשה לאחד מהבודדים שניצלו מהטבח של גרביטון. על אף עברו, פיקסר עוזר לדדפול להציל את חייו של קייבל. פיקסר גויס על ידי חיפושית לקבוצה חשאית בהנהגת זמו, שמטרתה היא להשמיד את ג'ניס-וול. לבסוף, הקבוצה פורקה בכך שזמו קצץ לחתיכות את ג'ניס. פיקסר נאבק גם באיירון מן, קפטן אמריקה, האוונג'רס וסוכנות S.H.I.E.L.D. כאשר שקבוצת ת'נדרבולטס משנת 2012 ערכה מסע בזמן לעבר, הם נפגשו עם הקבוצה המייסדת. קרב התפתח בין פיקסר של ההווה לפיקסר של העבר, שבסופו פיקסר מההווה הרג את מקבילו מהעבר. כתוצאה מכך, נוצר קרע ברצף הזמן, שתוקן כאשר פיקסר של ההווה נעשה דומה לזה של העבר, הזדקנותו פסקה והוא נשאר בעבר, ללא זיכרונותיו. כאשר חברי הת'נדרבולטס מזמן ההווה חזרו לזמנם, הם אמרו לשאר חברי הקבוצה כי פיקסר נהרג כאשר הקריב את עצמו במטרה להציל את רצף הזמן. הוא נראה חי זמן מה לאחר מכן, כלוא במתקן כליאה של סוכנות S.H.I.E.L.D, בו נבלי-על נשלטים בידי קוביות קוסמית וחיים באשליה שהם אזרחים פשוטים. הוא נעשה למכונאי, והחל לבנות דברים בלתי-רגילים עד שהחזיר לעצמו את זיכרונותיו. לאחר שמצא את ברון זמו, השניים מארגנים בריחה המונית מהמתקן ופיקסר מצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס החדשה של חייל החורף. פיקסר השני הופיע במשחקי-וידאו ובסדרת האנימציה "איירון מן: הרפתקאות משוריינות". את דמותו של פאלון, האמרגן המרושע של ג'ק מורדוק המשמש כגרסה לדמותו של רוסקו סוויני, גילם בסרט הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן מארק מרגוליס. את דמותו של רוסקו סוויני גילם בסדרת הלייב אקשן "דרדוויל" השחקן קווין נאגל. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס פול נורברט אברסול רוסקו סוויני דף הדמות בפרויקט פאנדום של חברת מארוול קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוניברסיאדת זאגרב (1987)

אוניברסיאדת הקיץ ה-14 נערכה בזאגרב, יוגוסלביה ב-1987; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון מקסימיר. במשחקים השתתפו כ-6,400 ספורטאים. באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות ב-12 ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, טניס, חתירה, כדורמים, כדורסל, כדורעף, כדורגל, סיף, קאנו, קפיצה למים ושחייה. סך הכול הוענקו 415 מדליות, מתוכן 75 לברית המועצות, אך ארצות הברית זכתה במספר מדליות זהב גדול יותר. נעמי לאנג (רומניה רומניה) זכתה ב-5 מדליות זהב בתחרויות השחייה. דייצ'י סוזוקי (יפן יפן) זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף.