סאנאהין

מנזר סאנאהין (בארמנית: Սանահին) הוא מנזר במחוז לורי בצפונה של ארמניה. המנזר שוכן בכפר סאנאהין השייך כיום לעיר אלאוורדי (Ալավերդի). משמעות שמו של המנזר היא "הישן יותר", וזאת בהתייחס למנזר הארפאט החדש יותר והסמוך לו ממזרח. שני המנזרים דומים למדי ושני נחלים קטנים חוצצים ביניהם. תאריך הקמתו המדויק של המנזר אינו ידוע, אך עדויות כתובות ושרידים במקום מאפשרים לקבוע שהקמתו החלה במחצית המאה ה-10. הקמת ממלכת לורי, שנודעה גם כממלכת קיוריקידס (Լոռու Թագավորութուն) ואשר התקיימה בצפונה של ארמניה בין השנים 979–1118, כמו גם תשומת הלב שהעניקו שליטי ארמניה למקום, הביאו לכך שבמתחם הוקמו כנסיות ומבנים דתיים ותרבותיים רבים. מנזר סאנאהין שימש גם כמרכז לימודי לרפואה ולמדעים אחרים, ועוד שוכנים בו קברים רבים של בני אצולה ארמניים. בשנת 1996 הוכרז המנזר, יחד עם מנזר הארפאט הסמוך, כאתר מורשת עולמית. המתחם המרכזי רבוע ואורך כל אחת מצלעותיו הוא כ-40 מטר. המבנים ערוכים סביב הקתדרלה המרכזית והם נבנו אגב התחשבות במיקומם ובאופיים של מבנים קודמים. רוב המבנים הדתיים במתחם בנויים בצורת צלב. הם נושאים כיפות וצמודים להם אגפים נוספים בארבע פינותיהם. על מבנים אלה נמנים כנסיית הקופ מהמאה ה-9, כנסיית אסטוואצצין (928-944) וכנסיית אמנארפרקיץ' (966). המתחם כולל את המבנים הבאים: כנסיית אמנארפרקיץ' (הגואל הקדוש) היא הכנסייה המרכזית באתר. היא נבנתה על ידי חוסרוסאנואיש, אשתו של המלך אשות השלישי, מלך ארמניה הבגרטונית. המבנה נושא כיפה גדולה, וחזיתו המזרחית מעוטרת בגמלון ובו תבליט של מלכים האוחזים בידיהם דגם של המבנה. עם קביעת מושבו של הגמון בסאנאהין בשנת 979, עוטרו החזיתות המזרחית, הדרומית והצפונית של המבנה מחדש, וכן עוטרו עמודיו. כתוצאה מרעידות אדמה ובמהלך עבודות שיקום הוחלפה הכיפה המקורית של המבנה בכיפה נמוכה יותר. אל הכנסייה צמוד נרתקס המכונה בארמנית במונח גאוויט, וכפי שמקובל באדריכלות המקומית, ממדיו דומים לאלה של הכנסייה עצמה. הגאוויט שוכן מדרום לכנסייה ובו ארבעה עמודים. הוא נבנה בשנת 1181 והוא מחולק לארבעה חלקים. בסיסיהם וכותרותיהם של העמודים מעוטרים בגילופים של ראשי חיות ובמוטיבים מעולם הצומח. כנסיית אסטוואצצין, או "כנסיית אם האלוהים" (1), שוכנת בלב המתחם. ממערב לה גאוויט שממדיו גדולים משלה (2). הוא הוקם בשנת 1211 על ידי הנסיך וואצ'ה וואצ'וטיאן, והוא מחולק על ידי שישה עמודים לשלושה מעברים. גאוויט זה מחובר אל הגאוויט (4) של כנסיית אמנארפרקיץ' (3) שמדרום לו ומשמש כהמשכו. האקדמיה שוכנת בין שתי הכנסיות (5), והיא נבנתה בשני שלבים בסוף המאה ה-10 ובתחילת המאה ה-11. הבניין מלבני ומעוצב בצורת ארקדה. השטח שבין העמודים מקושט ובו גומחות למבקרי המבנה. מגדל הפעמונים (9) נבנה בין השנים 1211–1235, והוא צמוד לגאוויט של כנסיית אסטוואצצין מצפון. מגדל הפעמונים נושא כיפה והוא שימש כדוגמה למבנים דומים שנבנו בארמניה מאוחר יותר. על חזיתו המערבית צלב מקושט עשוי מאבן אדומה, וחלונות א-סימטריים, חצ'קרים (מצבות אבן מפוסלות שבמרכזן צלב מוקף עיטורים), וכדורים מגולפים מאבן צהובה, מעניקים לו את אופיו. קפלת גרגוריוס המאיר (6) שוכנת ממזרח לכנסיית אסטוואצצין. הקפלה היא מבנה קטן מהמאה ה-10, הנראה עגול במחוץ בעוד שחללו הפנימי מעוצב כעלה ולו ארבעה אפסיסים (קואטרפויל). הספרייה (7) וגלריית הספרייה (8) שוכנות מצפון לקפלת גרגוריוס המאיר. הספרייה הוקמה בשנת 1063, ובמרכז גגה כיפה גדולה הנתמכת על ידי ארבע קשתות זווית. תכנונו של המבנה מעניק לו צורה של אוהל. מבני הקברים של משפחות קיוריקיאן, זקאריאן, וארגוטינסקי-דולגורוקי - המתחם שימש כמקום קבורה לאנשי אצולה ארמניים. הקבר העתיק ביותר הוא קברם של בני משפחת קיוריקיאן השוכן בליבו של המתחם (10). מבנה הקבר כולל שני תאים קמורים שנבנו בסוף המאה ה-10 ובמחצית המאה ה-11. קבר משפחת זקאריאן (11) וקבר משפחת ארגוטינסקי-דולגורוקי (12) שוכנים מחוץ למתחם. צפונית-מזרחית למתחם המרכזי שוכנות כנסיית האקופ הקדוש וכנסיית הרוטיון הקדוש מתחילת המאה ה-13 שבה זוג מזבחים זהים לחלוטין. מערבית למתחם שוכנים ביתו של אב המנזר והבאר, וכן גשר שהוקם מעל הנהר בשנת 1192. במתחם פזורים מספר חצ'קרים (אבנים בצורת צלב) מהמאות ה-11 עד ה-13. קישוטי החצ'קרים הם בעיקרם גאומטריים עם מוטיבים של פרחים. חלק מהחצ'קרים נבנו לציון אירועים חשובים כמו הקמת הגשר בשנת 1192. הכפר סאנאהין הוא מקום הולדתם של האחים מיקויאן. ארטיום מיקויאן היה בונה מטוסים ואחד מאבותיו של מטוסי מיג, ואחיו, אנסטאס מיקויאן היה פוליטיקאי סובייטי במשך תקופה ארוכה, החל בסוף שנות ה-30. בקרבת הכניסה למנזר שוכן מוזיאון לזכרם של האחים. מדיה וקבצים בנושא סאנאהין בוויקישיתוף סאנאהין באתר ארמניקה סאנאהין באתר ארמניאפדיה