אה"מ שאנון (1906)

אה"מ שאנון הייתה סיירת משוריינת מסדרת מינוטאור שנבנתה עבור הצי המלכותי באמצע שנות ה-1900. לפני מלחמת העולם הראשונה שירתה בצי הבית, בדרך כלל כאוניית הדגל של שייטת סיירות. האונייה נשארה עם הצי הגדול, שכן שם צי הבית שונה עם תחילת המלחמה, במשך כל המלחמה, אך השתתפה רק בקרב בודד, קרב יוטלנד במאי 1916. שאנון בילתה את רוב המלחמה בסיור ללא הצלחה בים הצפוני בחיפוש ספינות מלחמה גרמניות ופושטות סחר. היא הוצאה משירות ב-1919 ונמכרה לגרוטאות ב-1922. שאנון הייתה בעלת הדחק של 14,600 טונות ארוכות (14,800 טונות) בתפוסה סטנדרטית ו-16,630 טונות ארוכות (16,900 טונות) במעמס מלא. אורך האונייה היה 519 רגל (158.2 מטרים), רוחב של 75 רגל 6 אינץ' (23 מטרים) ושוקע ממוצע של 26 רגל (7.9 מטרים). היא הונעה על ידי זוג מנועי קיטור תלת דרגתיים בעלי ארבעה צילינדרים, שכל אחד מהם הניע צילינדר אחד, תוך שימוש בקיטור שסופק על ידי 24 דוודי צינור מים של Yarrow. המנועים תוכננו להגיע לסך כולל של 27,000 כוחות סוס (20,130 קילוואט) ונועדו לתת לה מהירות מרבית של 23 קשרים (43 קמ"ש). שאנון התגלתה כאונייה האיטית ביותר בסדרה; במהלך ניסויי הים שלה ב-3 בדצמבר 1907 המנועים שלה הגיעו ל-29,644 כוחות סוס (22,106 קילוואט), אבל היא הגיעה רק למהירות של 22.592 קשרים (41.8 קמ"ש). האונייה נשאה מקסימום 2,060 טונות ארוכות (2,090 טונות) של פחם ועוד 750 טונות ארוכות (760 טונות) של מזוט שהותז על הפחם כדי להגביר את קצב השריפה שלו. בתפוסה מלאה, היא יכלה להפליג לטווח של 8,150 מיילים ימיים (15,090 ק"מ) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש). מינוטאור תוכננה לשאת 779 קצינים ומלחים, אך נשאה בפועל 819 ב-1908 ו-842 ב-1912. החימוש העיקרי של האונייה כלל ארבעה תותחי BL 9.2 אינץ' Mark X בשני צריחים תאומים, אחד מלפנים ואחד מאחור. החימוש המשני שלה, עשרה תותחי BL 7.5 אינץ' Mark II, הותקנו באמצע האונייה בצריחים בודדים. הגנה נגד סירות טורפדו סופקה על ידי 16 תותחי QF 12 פאונד (3 אינץ') 18 cwt. שאנון גם הרכיבה חמישה צינורות טורפדו שקועים בקוטר 18 אינץ', שאחד מהם הותקן בירכתיים. חגורת השריון בקו המים הייתה שריון מוצק של קרופ בעובי 6 אינץ' (152 מילימטרים) בערך בין צריחי התותחים הקדמיים והאחוריים בקוטר 7.5 אינץ', אך הצטמצמה ל-3 אינץ' בקצוות האונייה. צריחי התותחים והברבטים היו מוגנים על ידי שריון בעובי 6–8 אינץ' (152–203 מילימטרים). עובי הסיפון התחתון היה 1.5–2 אינץ' (38–51 מילימטרים). השריון של מגדל הניווט היה בעובי 10 אינץ' (254 מילימטרים). שאנון הוזמנה במסגרת תוכנית הבנייה הימית של 1904–1905 כאחת משלושת הסיירות המשוריינות מסדרת מינוטאור. היא הונחה ב-2 בינואר 1905 ב-Chatham Dockyard. האונייה הושקה ב-27 באפריל 1907 על ידי ליידי קרינגטון ונכנסה לשירות ב-19 במרץ 1908 בעלות של 1,415,135 ליש"ט. במהלך עבודות האבזור בפורטסמות', שאנון נפגעה בטעות ב-5 בדצמבר 1907 על ידי אוניית המערכה פרינס ג'ורג' אשר השתחררה מהמעגן שלה; שתי האוניות ניזוקו קלות בלבד. עם כניסתה לשירות, הפכה האונייה לאוניית הדגל של שייטת הסיירות החמישית של צי הבית ולאחר מכן הועברה לשייטת הסיירות השנייה כספינה פרטית כאשר הצי התארגן מחדש באפריל 1909. היא הפכה לאוניית הדגל של השייטת שלה ב-1 במרץ 1910 וביקרה בנמל בטורביי בינואר 1911. שאנון הוחלפה כאוניית דגל על ידי סיירת המערכה אינדומיטבל ב-5 במרץ 1912 והועברה לשייטת הסיירות השלישית כאוניית הדגל של אותה שייטת. בינואר 1914, היא החליפה את אינדומיטבל כאוניית הדגל של שייטת הסיירות השנייה במהלך תרגילים מול החוף הצפון מערבי של ספרד. בחודש שלאחר מכן, שאנון, יחד עם שייטת סיירות המערכה הראשונה ושאר שייטת הסיירות השנייה, ביקרו בנמל בברסט, צרפת. באוקטובר 1914 סיירה האונייה מול חופי נורווגיה וכמעט יירטה את סיירת הסוחר החמושה SS ברלין בכמה הזדמנויות. במהלך סריקה לתוך מפרץ הלגולנד ב-26 בנובמבר, היא הופצצה ללא הצלחה על ידי מטוס גרמני. היא החלה בשיפוץ זמן קצר לאחר מכן שנמשך עד 24 בינואר 1915. שאנון נכחה בקרומארטי פירת' כאשר מחסן התחמושת של הסיירת המשוריינת נאטאל התפוצץ ב-30 בדצמבר 1915 והצוות שלה ניסה לחלץ ניצולים מנאטאל. האונייה קיבלה תותח נ"מ QF 12 פאונד (3 אינץ') 12 cwt ותותח נ"מ QF 3 פאונד (47 מ"מ) בשנים 1915–1916. תותח ה-12 פאונד היה מותקן על המבנה האחורי ותותח ה-3 פאונד על הסיפון הרביעי בחלק האחורי הקיצוני. זמן מה לאחר מכן, הותקנה מערכת בקרת אש עם מנהל בקרת אש מותקן על פלטפורמה שהותקנה על התורן הקדמי. במהלך קרב יוטלנד ב-31 במאי 1916, היא הייתה בצד הבלתי מעורב של הצי ולא ירתה כלל בתותחי ה-9.2 או 7.5 אינץ' שלה במהלך הקרב. האונייה בילתה מספר ימים לאחר הקרב בחיפוש אחר ניצולים מאחותה דיפנס ומספינות טבועות אחרות. לפני תום המלחמה תותח נ"מ 12 פאונד שהותקן על המבנה האחורי הועבר לגג של צריח התותחים הקדמי 9.2 אינץ'. שאנון הוצאה משירות ב-2 במאי 1919 והפכה לאוניית לינה עד שנמכרה לפירוק ב-12 בדצמבר 1922. מדיה וקבצים בנושא אה"מ שאנון בוויקישיתוף