laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
STS-31

STS-31, היא המשימה ה-35 בתוכנית המעבורות של נאס"א, שביצעה מעבורת החלל דיסקברי. במשימה זו הוצב טלסקופ החלל האבל במסלולו סביב כדור הארץ. שיגור המשימה התבצע ב-24 באפריל 1990, והמעבורת חזרה לכדור הארץ ב-29 באפריל 1990. מפקד המשימה: לורן שרייבר טייס: צ'ארלס בולדן מומחה למשימה: סטיבן האולי (Steven A. Hawley) מומחה למשימה: ברוס מקנדלס מומחה למשימה: קתרין סאליבן השיגור היה מתוכנן ל-10 באפריל, אך נדחה עקב בעיה טכנית. ב-24 באפריל הספירה לאחור הופסקה 31 שניות לפני השיגור עקב בעיה טכנית. לאחר שהיא סודרה, רצף שיגור חודש. המשימה שוגרה ב-24 באפריל 1990 בשעה 8:33:51 EDT. המטען העיקרי היה טלסקופ החלל האבל ששוחרר במסלול לוויני נמוך בגובה 612 קילומטר, הגובה שהמעבורת הגיעה עליו במשימה זו היה הגבוה ביותר עד אז על מנת שהאבל ישוחרר בגובה המבצעי שלו הרבה מחוץ לאטמוספירה. דיסקברי הקיפה את כדור הארץ 80 פעמים במהלך המשימה. שאר המשימה הוקדשה לצילום וניסויים על הסיפון, בזכות הגובה הרב שהמעבורת הגיעה אליו התאפשרו צילומים של המאפיינים הגאוגרפיים של כדור הארץ בקנה מידה גדול שלא מתאפשר במסלולים נמוכים יותר. סרטונים הוקלטו על ידי שתי מצלמות IMAX והתוצאות הופיעו בסרט "גורל בחלל" מ-1994. הניסויים שהתבצעו במשימה כללו מחקר ביו-רפואי, זיהום חלקיקים, מדידות קרינה מייננת, ופרויקט סטודנטים החוקר השפעת חוסר כוח כבידה על מעגלים חשמליים. המעבורת נחתה ב-29 באפריל 1990 בשעה 6:49:57 PDT על מסלול 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה. מדיה וקבצים בנושא STS-31 בוויקישיתוף דף המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה סרטון על המשימה
בית הקברות נחלת יצחק

בית הקברות נחלת יצחק בגבול גבעתיים-תל אביב הוא מבתי הקברות הוותיקים בגוש דן. נקרא על שם השכונה שבה הוא נמצא, שכונת נחלת יצחק. שטח בית הקברות נקנה על ידי חברה קדישא במספר שלבים. בתחילה נקנו 32 דונם ולאחר מכן, באפריל 1930, 22 דונם נוספים. המקום נפתח לקבורה בשנת 1932 בשל הצפיפות בבית הקברות טרומפלדור, בית העלמין היהודי היחיד בתל אביב ובנותיה באותו זמן. שטחו העיקרי של בית העלמין נמצא בתחום השיפוט של עיריית גבעתיים וחלקו בתחום השיפוט של תל אביב-יפו. לבית הקברות שני מתחמים מוקפי חומות, המופרדים ביניהם על ידי רחוב אבני זיכרון, שהוא כביש ואיננו מהווה חלק מהם. המתחם העיקרי הוא בעל צורת מלבן, המשתרע ממזרח למערב ובו שדרה מרכזית. המתחם האחר ממוקם ממערב לו, וצורתו כמשולש, שבסיסו פונה אל המלבן. פתחי שני המתחמים נמצאים זה מול זה ומקושרים במעבר להולכי רגל לרוחב רחוב אבני זיכרון. בית הקברות משתרע על פני שטח של 86 דונם ובו כ-30 אלף קברים, מתוכם כ-7,500 קברים של ילדים. בית העלמין הוכרז על ידי המוסד לביטוח לאומי כבית עלמין סגור לקבורה, והקבורה בו מתאפשרת במשורה ותמורת תשלום גבוה ביותר. לאורך השדרה הראשית במתחם המזרחי, שאורכה 700 מטר, מצויים עצים, פרחים, מדשאות, ספסלי ישיבה ופינות מוצלות. בגלל הצפות בעונת החורף במקטע ואדי מוסררה של נחל איילון, שמנעה גישה לבית הקברות מכיוון תל אביב, רכשה החברה קדישא בשנות ה-30 של המאה ה-20 שטח אדמה ברוחב 8 מטר מהטמפלרים בשרונה שהיו בעלי הקרקע כדי לבנות גשר ולסלול כביש למעבר גם בימי סער. עיריית תל אביב סללה את כביש הגישה ותמכה כספית בבניית הגשר. רבים מהקבורים בנחלת יצחק הם אישים ידועים בעולם התורה והחסידות, צאצאים של שושלות חסידיות גדולות, כגון אדמו"רי חסידות רוז'ין, הרבי משטפנשט, רבני שכונות ומחלקות ורבנים ראשיים של העיר תל אביב וכן עסקנים, סופרים ואנשים מן היישוב. הסופר א. ז. בן ישי, שנתן את שמם של רחובות רבים באזור תל אביב, הבליע בחן רב מעין "הכנה" לבאי בית הקברות מכיוון מערב. ההולך ברחוב נחלת יצחק מזרחה, רואה את רחוב חפץ חיים, לאחר מכן את רחוב חיי אדם, ולבסוף, לפני הפניה לבית הקברות, את רחוב מעבר יבוק. משחק שמות זה הוא דו-רבדי: שמות הרחובות הללו הם שמות ספרי אחרונים, כאשר ה"סיפור" מתחיל מאדם החפץ חיים, לאחר מכן הוא חי (חיי אדם), אחר כך אל אל רחוב המתאר מצב שבו הוא מת (מעבר יבוק הוא ספר מנהגי אבלות שכתב ר' אהרן ברכיה ממודנה) ובסוף אל "רחוב אבני זיכרון" שבו נמצאת הכניסה הראשית אל בית הקברות. ערך מורחב – בית הקברות הצבאי נחלת יצחק בבית העלמין ארבע חלקות צבאיות לחללי מלחמת העצמאות, הממוקמות במתחם המערבי (1,151 חללים). במתחם המזרחי נמצאת חלקה לחללי תנועת המרי העברי והמחתרות, ובהם חללי אלטלנה וכן חלקת הקבורה של מפקד הלח"י, אברהם שטרן (יאיר) במקום גם מספר קברי אחים של חללי הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב במלחמת העולם השנייה, חללי המאורעות וההעפלה. בדומה לבתי קברות אחרים בישראל, גם בבית הקברות נחלת יצחק הוקמו אנדרטאות לזכר קורבנות השואה. מתחת לחלק מהן נטמנו אפר ועצמות שהובאו ממחנות ההשמדה. באנדרטאות: אנדרטאות לזכר הנספים בטרבלינקה, במיידנק ובבאבי יאר, ואנדרטאות ליהודי ליטא, לבוב וראדומסק. אנדרטאות אלו ממוקמות במתחם המערבי. זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, עם עובד 1978, עמ' 5129. מדיה וקבצים בנושא בית הקברות נחלת יצחק בוויקישיתוף בית הקברות באתר חברה קדישא יעקב מרקל, בית-הקברות נחלת יצחק בית הקברות נחלת יצחק, באתר BillionGraves שטח קרקע לבית קברות, דבר, 4 במאי 1930. בית העלמין הצבאי נחלת יצחק, באתר "יזכור"
STS-61

STS-61, הייתה משימת השירות הראשונה לשדרוג ותיקון טלסקופ החלל האבל והטיסה החמישית של מעבורת החלל אנדוור. מפקד המשימה: ריצ'רד קובי טייס: קנת באוארסוקס מפקד מטען: סטורי מאסגרייב מומחה למשימה: קתרין טורונטון (Kathryn C. Thornton) מומחה למשימה: (שווייץ שווייץ) קלוד ניקולייה מומחה למשימה: ג'פרי הופמן מומחה למשימה: תומאס הקרס (Thomas D. Akers) בוצעו הפעולות הבאות: מצלמה פלנטרית בעלת שדה רחב חדשה הותקנה במקום הישנה. אל המצלמה חוברה אחת המערכות האופטיות לתיקון עיוות התמונה, שנגרם בשל שגיאה בליטוש המראה הראשית. הפוטומטר המהיר הוצא לצורך פינוי מקום למערכת האופטית השנייה (COSTAR). פאנלים של תאים פוטו-וולטאיים המספקים את האנרגיה לטלסקופ הוחלפו. ארבעה גירוסקופים (מתוך שישה) המשמשים לכיוון הטלסקופ הוחלפו. שתי יחידות בקרה חשמליות הוחלפו. שני מגנטומטרים הוחלפו. המשימה נדחתה מספר פעמים עקב בעיות טכניות. השיגור בוצע ב-2 בדצמבר 1993 מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי. ביום שני של המשימה המעבורת התקרבה לטלסקופ החלל האבל וצוות המעבורת בקד תקינותו של קנדארם. ביום רביעי למשימה סטורי מאסגרייב וג'פרי הופמן ביצוע פעילות חוץ רכבית ראשונה לביצוע עבודות תחזוקה של הטלסקופ. למחרת עבודות תחזוקה נמשכו ובוצעו על ידי קתרין טורונטון ותומאס הקרס. בהמשך בוצעו עוד 3 פעילויות חוץ רכביות. בסך הכל חברי הצוות היו מחוץ למעבורת מעל ל-30 שעות עבודה. לאחר השלמת כל העבודות המתוכננות המעבורת נחתה בהצלחה במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי. משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-61 בוויקישיתוף המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה דיווח לעיתונות סרטון על המשימה "Servicing Mission 1". NASA. Archived from the original on 20 April 2008. Retrieved 28 March 2016.
STS-82

STS-82,הייתה המשימה ב-22 של מעבורת החלל דיסקברי. זו הייתה משימת השירות השנייה לטלסקופ החלל האבל. מפקד המשימה: ארצות הברית קנת באוארסוקס (Kenneth D. Bowersox) טייס: ארצות הברית סקוט הורוביץ מומחה למשימה: ארצות הברית מארק לי (Mark C. Lee) מומחה למשימה: ארצות הברית סטיבן האולי (Steven A. Hawley) מומחה למשימה: ארצות הברית גרגורי הרבו (Gregory J. Harbaugh) מומחה למשימה: ארצות הברית סטיבן סמית' (Steven L. Smith) מומחה למשימה: ארצות הברית ג'וזף טנר (Joseph R. Tanner) ביום השלישי של המשימה החלו עבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. באותו היום בוצע פעילות חוץ רכבית שנמשכה 6 שעות ו-42 דקות. בהמשך, בכל יום בוצע פעילות חוץ רכבית נוספת ובסך הכול 5 פעילויות. המשך הכולל של פעילויות היה מעל ל-32 שעות. פעילויות תחזוקה שיפרו את הביצועים של הטלסקופ והאריכו את זמן פעילותו. חלק מהמכשירים שהותקנו על הטלסקופ הוחלפו למכשירים מתקדמים. חלקים של הטלסקופ ומכשור תומך הוחלפו לחדשים. חלקים שהוחלפו הוכנסו לתא המטען של המעברות ומצבם נחקר כאשר הוחזרו לכדור הארץ. המעבורת נחתה במרכז החלל קנדי במסלול נחיתה מס' 15. משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-82 בוויקישיתוף סיכום המשימה באתר נאס"א תיאור המשימה דיווח לעיתונות סרטון על המשימה
סובייקטיביזם מוסרי

סובייקטיביזם מוסרי הוא האמונה המטא-אתית לפיה כל הטענות המוסריות ניתנות לצמצום לטענות עובדתיות לגבי עמדותיו של הפרט. הוא מנוגד לאובייקטיביזם מוסרי, על-פיו טענות מוסריות הן בלתי-תלויות בהתייחסויותיו האישיות של הפרט. זהו סוג של רלטיביזם מוסרי במובן זה שערך האמת של טענות מוסריות יחסי לעמדותיו של הפרט. הוא עולה בקנה אחד עם אבסולוטיזם מוסרי, בכך שהפרט יכול להחזיק בביטחון בכלליו המוסריים וליישמם מבלי להתייחס לנסיבות. סובייקטיביזם מוסרי תואם גם ל"רלטיביזם" כשהלה נתפש כאומר את ההפך מאבסולוטיזם, היינו, שיש להתאים את הכללים המוסריים למציאות. הסובייקטיביסט המוסרי עשוי לטעון, למשל, שהכוונה בהיותו של משהו נכון מוסרית היא שהוא מתקבל בחיוב על ידי האיש או האנשים בעלי העניין במקרה זה. (דבר זה יכול להוביל לאמונה שדברים שונים נכונים להשקפות מוסריות שונות.) אחת המשמעויות של אמונות אלה היא, שבניגוד לספקנים המוסריים או לנון-קוגניטיביסטים, הסובייקטיביסט עשוי לחשוב שטענות מוסריות הן אמנם סובייקטיביות, אך אף על פי כן נמנות עם סוגי הדברים שעשויים להיות בעלי ערך אמת, כתלות באדם מחווה הדעה. רלטיביזם מוסרי סובייקטיביזם סובייקטיביות אובייקטיביזם מטא-אתיקה Shafer-Landau, “Ethical Subjectivism”, Reason and Responsibility, Feinberg, Shafer-Landau, pp. 604-16. Brandt, Richard (1959). Ethical Theory. Englewood Cliffs: Prentice Hall. LCCN 59-075. סובייקטיביות ואובייקטיביות בשיפוטי מוסר (PDF), סדרת הרצאות (אנגלית) Brandt 1959, p. 153: "[Objectivism and subjectivism] have been used more vaguely, confusedly, and in more different senses than the others we are considering. We suggest as a convenient usage, however, that a theory be called subjectivist if and only if, according to it, any ethical assertion implies that somebody does, or somebody of a certain sort under certain conditions would, take some specified attitude toward something." "moral subjectivism is that species of moral relativism that relativizes moral value to the individual subject".Internet Encyclopedia of Philosophy That is a moral precept can be relative to an individual, but not relative to circumstances Brandt 1959, p. 154: "A subjectivist, clearly, can be either an absolutist or a relativist."
קייפלטון

קייפלטון (נולד בשם קליפטון ג'ורג ביילי השלישי ב-13 באפריל 1967) הוא מוזיקאי רגאיי ודאנסהול ג'מייקני המוכר בזירה המוזיקלית הבינלאומית ופעיל מאז שנות השמונים המאוחרות ועד ימינו. קייפלטון מאמין בדת הראסטפארי וחבר במסדר ה-Mansions of Rastafari. בדומה למספר מוזיקאי דאנסהול אחרים, נמתחה ביקורת על קייפלטון בשל התוכן ההומופובי הקיצוני של רבים משיריו, אשר קוראים לרצח ולשריפה של הומואים ולסביות. בעבר, ארגון אמנסטי פרסם דו"ח שמתח ביקורת על האלימות הנפוצה נגד הומוסקסואלים או אלו הנחשדים כהומוסקסואלים בג'מייקה, הכוללת הטרדות מהמשטרה ולעיתים עינויים. מילות שיריו של קייפלטון, אשר חלקם מכילים כינויי גנאי ג'מייקניים וקריאות לרצח של הומואים ולסביות, ספגו ביקורת מצד ארגוני זכויות להט"ב ואחרים. בישראל התעוררה מחלוקת דומה בעקבות הופעתו המתוכננת של קייפלטון בהאנגר 11 בתל אביב ביום העצמאות, ה-23 באפריל 2007. מופע החימום המתוכנן, מוש בן ארי, ביטל את הופעתו. הנהלת האנגר 11 סירבה לבטל את ההופעה. סערות דומות אירעו בארצות אחרות; בצרפת בוטלו שש הופעות של קייפלטון ב-2005 בעקבות מחאה של ארגון InterPride, בעוד ארגוני להט"ב אחרים מחו על תוכן שיריו אך התנגדו לביטול הופעותיו. Lotion Man - 1991 Alms House - 1993 Good So - 1994 Prophecy - 1995 I-Testament - 1997 One Mission (compilation) - 1999 More Fire - 2000 Still Blazin' - 2002 Voice of Jamaica - 2003 The People Dem - 2004 Reign of Fire - 2004 Free Up - 2006 Hit wit da 44 rounds - 2007 מדיה וקבצים בנושא קייפלטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קייפלטון קייפלטון, ברשת החברתית פייסבוק קייפלטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייפלטון, סרטונים בערוץ היוטיוב קייפלטון, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קייפלטון, באתר ספוטיפיי קייפלטון, באתר Last.fm (באנגלית) קייפלטון, באתר AllMusic (באנגלית) קייפלטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) קייפלטון, באתר דיזר קייפלטון, באתר Discogs (באנגלית) קייפלטון, באתר Songkick (באנגלית) קייפלטון, באתר Genius קייפלטון, באתר בילבורד (באנגלית) אור ברנע, סערה סביב המופע של קייפלטון, באתר ynet, 17 באפריל 2007 Amnesty International, Jamaica: Killings and violence by police: How many more victims? (London: Amnesty International, April 2001), AI Index: AMR 38/003/2001, 40. Jamaican Homophobic Violence, RainbowNetwork, 2 ביוני 2004. France cancels reggae star shows, BBC, 8 ביוני 2005.
להקת הסטודנטים ירושלים

להקת הסטודנטים ירושלים היא להקת מחול, אשר נוסדה בשנת 1956 על ידי קבוצת סטודנטים מירושלים ובראשם ד"ר דן רונן. במהרה הפכה הלהקה לאחד מהרכבי הפולקלור המובילים בישראל. הלהקה נחשבה לשגרירת התרבות והפולקלור של מדינת ישראל כאשר הייתה בין הלהקות הראשונות שייצגה את מדינת ישראל בפסטיבלים רבים ברחבי העולם ואף זכתה בעשרות פרסים. הלהקה מתמקדת בעיקר בפולקלור ישראלי יהודי. רפרטואר הלהקה הוא אוסף של ריקודים, שירים ונעימות של הפולקלור הישראלי והיהודי. הרפרטואר מציג פולקלור אתני של קהילות יהודיות מתימן, איראן, טורקיה, צפון אפריקה, מדינות הבלקן, רומניה, פולין ומדינות ברית המועצות לשעבר. בנוסף מוצגות בהופעה יצירות ישראליות בעלות אופי וניחוח ים תיכוני. הריקודים ושירי הלהקה מלווים לרוב על ידי תזמורת כלים אקוסטיים ביניהם: חליל, קלרינט, חצוצרה, גיטרה, אקורדיון, גיטרה בס וכלי הקשה מסורתיים. הלהקה השתתפה בפסטיבלי פולקלור רבים ברחבי העולם וזכתה במספר פרסים בינלאומיים. מנהל ומפיק הלהקה: איתמר מדלל מנהל מוזיקלי: דן בירון מדריכה: סיון שפר. בין הכוריאוגרפים של הלהקה: דר' מיכה ספירו, יונתן כרמון, יוסי מדלל ופרופ' תמר רז. מדיה וקבצים בנושא להקת הסטודנטים ירושלים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של להקת הסטודנטים ירושלים להקת הסטודנטים ירושלים, ברשת החברתית פייסבוק
נמר הודי

נמר הודי (שם מדעי: Panthera pardus fusca), הוא תת-מין של נמר הנפוץ בעיקר בתת-היבשת ההודית. אוכלוסיית הנמר ההודי מפוזרת ברחבי תת-היבשת ההודית. בנוסף הנמר נפוץ בפקיסטן, בנגלדש, בהוטן ואזור הגבול של סין. אזור המחיה של נמר זה מגוון מאוד כשם שתת-היבשת מגוונת, הוא נפוץ באזורים שונים כגון יערות גשם עבותים, מדבריות וערבות. נמר זה לא נרתע מכך שבני אדם חיים בקרבתו והוא כיום חי גם ליד אזורים שבהם ישנה פעילות אנושית. הנמר ההודי הוא בעל חיים מתבודד. נקבות נמר זה חיות בטריטוריה אשר גודלה הוא כ-10-30 ק"מ רבועים ומעלה, הטריטוריות יכולות לחפוף עם טריטוריות אחרות במקרה של צפיפות גבוהה. טריטוריות אלו מוגנות על ידי טופרי הנמר ועל ידי סימונן בשתן על גזעי עצים, ענפים ובולי עץ גדולים. לנמר ההודי אין עונת הזדווגות קבועה, הנמרה יכולה להזדווג במשך כל ימות השנה כמו האדם. כמות הצאצאים הנולדת בשגר בדרך כלל היא כשני גורים קטנים ועיוורים. עיני הגורים נפקחות כחודש ימים לאחר הלידה. תזונת הנמר ההודי מגוונת, הנמר ניזון ממכרסמים קטנים כגון ארנבות עד לבעלי חיים גדולים ובנוניים כגון: אייל סמבר, אייל נקוד, אייל חזירוני, אנטילופה הודית, נילגאי, צבי הודי, חזיר בר הודי, כבש אוריאל, ארבע קרן, מונטיאק מצוי, קופים וכדומה. הנמר מתגנב לטרפו כדי לתפסו ולאחר מכן נושך אותו נשיכה חזקה וקצרה בצווארו עד מות הטרף. לאחר מכן הנמר תופס את גופת טרפו ומעלה אותה על העץ הסמוך במטרה להגן על שללו מפני טורפים אחרים העלולים לגנוב את שללו כגון הנשרים והצבועים. פנתר שחור בהודו מדיה וקבצים בנושא נמר הודי בוויקישיתוף נמר הודי, באתר ITIS (באנגלית) נמר הודי, באתר NCBI (באנגלית) נמר הודי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נמר הודי, באתר GBIF (באנגלית)
מטריית קוקטייל

מטריית קוקטייל היא מטרייה או שמשייה קטנה העשויה נייר או קרטון וקיסם עץ. מטריות אלה משמשות לעיטור מזון - ובעיקר לעיטור קינוחים וקוקטיילים. ניתן לפתוח את המטרייה ולסגור אתה כפי שפותחים מטרייה רגילה. הדבר מתבצע באמצעות צלעות המטרייה המחוברות לגליל סביב מקל המטרייה. מקורן של מטריות אלה, ככל הנראה במזרח הרחוק, בסין או ביפן והם פיתוח של האוריגמי היפני. השימוש הראשון שנעשה במטריות לעיטור משקאות היה ברשת המסעדות בסגנון הפולינזי טריידר ויק (Trader Vic) בקליפורניה, ביוזמת הבעלים של הרשת, ויקטור ברגרון (Victor J. Bergeron), במטרה לעורר אווירה אקזוטית בסגנון פולינזי. המטריות הופיעו גם ברשת המסעדות Don the Beachcomber, אף היא בסגנון פולינזי, שם הם שמשו לעיטור מזון (לא משקאות). הרעיון נלקח ממסעדות סיניות שפעלו בקליפורניה, שם עיטרו המטריות מאכלים סיניים. מדיה וקבצים בנושא מטריית קוקטייל בוויקישיתוף מדריך ליצירת מטריות קוקטייל (באנגלית) מי הכניס את המטרייה לקוקטייל? (באנגלית) שימושי מטריית הקוקטייל (באנגלית)
מיסטר סיניסטר

מיסטר סיניסטר (באנגלית: Mister Sinister, סיניסטר=זדוני, מרושע) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #221 מספטמבר 1987 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר מארק סילבסטרי. סיניסטר הוא אחד מבכירי הגנטיקאים ביקום בו מתרחשת עלילת אקס-מן. הוא ידוע בניסיונות השיבוט שלו ובכך שחקר את השליטה ביכולות המוטאנטיות. סיניסטר הוא אחד המוטאנטים החזקים ביותר. כוחותיו כוללים את היכולת להחליף צורות, חוזק על אנושי, ריפוי מהיר ביותר, טלפתיה וטלקינזיס. סיניסטר הוא למעשה כמעט בלתי ניתן להשמדה, כפי שנוכחו לדעת חברי האקס-מן במספר הזדמנויות בהן ניסו לסכל את תוכניותיו הזדוניות. דמותו של מיסטר סיניסטר מדורגת במקום ה-29 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. ג'ון האם לוהק לגלם את הדמות בסצנה שאחרי הכתוביות בסרט הלייב אקשן "המוטנטים החדשים", אך חברת ההפצה פוקס המאה ה-20 החליטה לחתוך את הופעתו עוד בטרם היא צולמה. דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Top 100 Comic Book Villains of All Time: #29 - Sinister ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
STS-103

STS-103, הייתה משימת השירות השלישית לטלסקופ החלל האבל. המשימה, בטיסת מעבורת החלל דיסקברי, התקיימה בין התאריכים 20-28 בדצמבר 1999. מפקד המשימה: ארצות הברית קרטיס בראון טייס: ארצות הברית סקוט קלי מומחה למשימה: ארצות הברית סטיבן סמית (Steven L. Smith) מומחה למשימה: ארצות הבריתבריטניה מייקל פול מומחה למשימה: ארצות הברית ג'ון גרנספלד מומחה למשימה: שווייץ קלוד ניקולייה מומחה למשימה: צרפת ז'אן פרנסואה קלוורוי (Jean-François Clervoy) המועד המקורי לשיגור היה 6 בדצמבר. הוא נדחה מספר פעמים מסיבות טכניות ועקב תנאיי מזג אוויר באתר השיגור. בסופו של דבר השיגור בוצע בהצלחה ב-20 בדצמבר. במהלך המשימה, הוקנו חיישנים נוספים ובוצע שדרוג של טלסקופ החלל האבל. ההתקנות והתיקונים הצריכו שלוש הליכות חלל (במקור תוכנן לבצע אותו ב-4 הליכות). משימות מעבורות החלל מדיה וקבצים בנושא STS-103 בוויקישיתוף אודות משימת STS-103 באתר נאס"א תיאור המשימה דיווח לעיתונות סרט עם תקציר של מהלך המשימה
עומר

האם התכוונתם ל... עוֹמֶר (עֹמֶר) ביהדות: עומר (חקלאות) – אגודת שיבולים לאחר קצירתן עומר (יחידת מידה) – יחידת מידה קדומה של נפח השווה למנת האוכל היומית לאדם ולעשירית האֵיפָה, נראה שקרויה על שם עומר שיבולים, ראו רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה#עומר, עשרון מנחת העומר – אלומת דגנים שנקצרו והובאו אל הכהן בתקופת בית המקדש ספירת העומר – ספירה יהודית מסורתית בת 49 יום, בין הקרבת מנחת העומר לבין קצירתו אחר: עומר (יישוב) – מועצה מקומית בדרום ארץ ישראל פארק תעשיות היי-טק עומר ("פארק התעשייה עומר") – פארק תעשייה ביישוב עומר, ראו בערך על היישוב Omer – אלבומו השישי של עומר אדם משנת 2020 "עומר 1" ו"עומר 2" – ניסויים כושלים בחיסון לגחלת, ראו פרשת ניסוי האנתרקס עומר (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית משנת 1992 אישים ששם משפחתם עוֹמֶר: דבורה עומר (1932–2013) – הייתה סופרת ישראלית, כלת פרס ישראל לשנת 2006 (למפעל חיים) דן עומר (1940–1984) – היה סופר ישראלי, משורר, מו"ל, מתרגם, מבקר ועורך הלל עומר (עוגני; 1926–1990) – היה סופר ישראלי, מוכר בשם העט ע. הלל מרדכי עומר (1941–2011) – היה חוקר אמנות, מנכ"ל מוזיאון תל אביב לאמנות והאוצר הראשי שלו נולי עומר (ילידת 1960) – קומיקאית ישראלית עוּמָר / עוֹמָר מסגד עומר – מסגד ברובע הנוצרי בירושלים עומאר (סרט) – סרטו של האני אבו אסעד משנת 2013 אישים ששמם עוּמָר (עֻמַר) או עוֹמָר: עומר בן אל-ח'טאב (586–644) – הח'ליף השני, מייסד האימפריה המוסלמית עומר השני (682–720) – עומר בן עבד אל-עזיז, הח'ליף השמיני משושלת בית אומיה דון עומר (יליד 1978) – זמר רגאטון, ראפר ושחקן פוארטו ריקני הגייה קרובה בית אוּמַּר – עיירה פלסטינית בנפת חברון עמר אישים ששמם הפרטי הוא עומר אישים ששמם הפרטי הוא עמר
זוכרים

ארגון זוכרים עוסק בהנצחה, בתיעוד ובהעלאת המודעות לחללי מערכות ישראל וחללי הטרור גם יחד, באמצעות פעילויות חינוכיות, אירועי תרבות, הרצאות וסיוע. הארגון הוקם ב-2007 ובראשו עומד דב קלמנוביץ. אירוע הפתיחה המרכזי של ליל יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מופק על ידי הארגון ונערך בירושלים ומועבר בטלוויזיה וברדיו בשידורים ישירים. הארגון פונה באירועים אותם הוא מקיים למגוון האוכלוסיות בחברה הישראלית, ומשלב בהם תכנים חינוכיים ותרבותיים שלטענתו לא הובלטו דיים בטקסי ההנצחה המרכזיים ואירועי יום הזיכרון. בראיונות לתקשורת אמרו נציגי הארגון שחוסר השתתפות חרדים, דרוזים וערבים בטקסים המרכזים נובע מחוסר השייכות שהם מרגישים כתוצאה מהתכנים הקיימים באירועים אלה. זוכרימפדיה היה מיזם שיתופי פתוח ליצירת אנציקלופדיה השואף לכנס תחתיו ערכים אודות כלל חללי צה"ל והטרור. האתר התבסס על המנוע הטכנולוגי של מדיה-ויקי ונוסדה על ידי ארגון זוכרים לקראת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל תשס"ט במטרה לשמש קיר הנצחה מקוון לאלו שנפלו. יד לבנים אתר האינטרנט הרשמי של זוכרים בארכיון האינטרנט זוכרים אתכם, באתר "גיידסטאר ישראל" נדב שרגאי, זוכרימפדיה: גולשים מספרים על נופלים, באתר הארץ, 22 באפריל 2009 בני טוקר, זוכרימפדיה: אתר אינטרנט לסיפורי חללים, באתר ערוץ 7, 23 באפריל 2009 שחר בן-פורת, ‏אנציקלופדיה של זיכרון, באתר ‏מאקו‏, 24 באפריל 2012
קסאטה סיצ'יליאנה

קסאטה סיצ'יליאנה (באיטלקית: Cassata siciliana) היא עוגה מסורתית הנאכלת בפלרמו שבסיציליה, איטליה. עוגה זו מורכבת בדרך כלל מעוגת ספוג המורטבת בקירשווסר או ליקר תפוזים, ממולאת בקרם גבינת ריקוטה ופירות מסוכרים (בדומה לקנולי), מצופה במרציפן או שוקולד לבן ומקושטת בצבעי ירוק ואדום. מקור שמה של העוגה במילה הערבית "קסאת" שמשמעה בסיס, וככל הנראה גרסה ראשונית של העוגה (בצק המצופה גבינה - מעין כנאפה) הובאה לסיציליה בזמן השלטון הערבי באי, בין המאות התשיעית וה-11. יש הסוברים שהגלידה מסוג הקסטה התפתחה בהשפעת עוגה זו. מדיה וקבצים בנושא קסאטה סיצ'יליאנה בוויקישיתוף מתכון לקסאטה סיציליאנה באתר nrg
מבצע ייצוב

מבצע ייצוּב הוא מבצע שבו כבשה חטיבת אלכסנדרוני, בין 2 ל-9 במרץ 1949, את אזור עין גדי, מצדה ושטחים בהר חברון. המבצע, שנערך בשלהי מלחמת העצמאות של ישראל, נערך כחלק ממבצע עובדה. לצד כוחות קרקעיים, השתתפו בו גם כוחות קטנים של חיל הים, לצורך הובלת כוחות בים המלח. כמו מבצע 'עובדה' כולו, גם מבצע ייצוב היה בעיקרו מאמץ לוגיסטי ללא קרבות וקורבנות. שם המבצע העיד על מטרתו: ייצוב גבולה של ישראל בצפון־מזרח הנגב. על פי החלטת החלוקה, דרום מערב ים המלח, עד צפונה לעין גדי, הוקצה למדינה היהודית. לאחר הסכם שביתת הנשק עם מצרים ולקראת מבצע עובדה הפנה שמריה גוטמן את תשומת ליבו של מפקד חזית הדרום, יגאל אלון, לעובדה, שהמבצע המתוכנן, שחתם את מלחמת העצמאות ותחם את הנגב הדרומי ודרום עמק הערבה, לרבות אילת בשטחה הריבוני של מדינת ישראל מתעלם מעין גדי, מצדה ושטחים בהר חברון ושלא תיתכן מדינת ישראל ללא שלושת השטחים הללו. אלון שעה לפניה והקצה כוחות מחטיבת אלכסנדרוני למימוש ריבונותה של ישראל גם על צפון מזרח הנגב ודרום מערבו של ים המלח, תוך דחיקת הלגיון הערבי משטחים אלה. ללגיון הערבי לא היו כוחות קבועים באזור צפון הנגב ומערבו של ים המלח, ואף הסיורים שערך לא הגיעו לאותו אזור. באזורים שבהם נערך המבצע היו, אפוא, רק כוחות ערביים מקומיים, בלתי קבועים, במספר לא ידוע. חטיבת 'אלכסנדרוני', אשר עליה הוטל המבצע, החליפה את 'גבעתי' באזור הנגב בדצמבר 1948, ומאז פעלה באזור הנגב הצפוני. על החטיבה פיקד בן ציון פרידן (זיו). חיל הים הקצה למבצע אסדת נחיתה, סירת מנוע וסירת משוטים. על הכוח הימי הקטן פיקד שלמה אראל (אנגל). ב-2 במרץ 1949 כבשה פלוגה מגדוד 32 של 'אלכסנדרוני' את גבעה 432 על הדרך שבין באר שבע לדהריה. ב-5 במרץ כבשה פלוגה מגדוד 32 את חוולפה ואת גבעה 486, הנמצאים שניהם כמה ק"מ צפונה לגבעה 432. כן נכבשו מספר משלטים בסביבה. הפלוגה מגדוד 32, עליה פיקד משה יטבת (לנצט), אשר ישבה בגבעה 432, הוחלפה בכוח אחר והוסעה לבאר שבע. ב-7 במרץ החלה הפלוגה לנוע מבאר-שבע, דרך מעלה עקרבים ומצד חצבה (עין חוסוב), ולאחר מכן פנתה צפונה לסדום והגיעה אליה למחרת, ב-8 לחודש. בלילה סייעו כוחות של חיל הים לחיילי הפלוגה לצאת ממפעל האשלג בסדום, והשיטו אותם צפונה, לאורך ים המלח, לכיוון עין גדי. שתי מחלקות שטו על האסדה, והיתר בסירת המנוע. סירת המשוטים שימשה להורדת כיתת החוד על החוף בעין גדי. לאחר שכיתת החוד, בהובלתו של שמריה גוטמן, סימנה את מקום הנחיתה, התרכזו יתר הכוחות באסדה וזו נחתה בחוף עין גדי. הכוחות השתלטו על אזור מעיין עין גדי ואחר כך גם מצדה, ללא כל התנגדות. במקביל תפסו יחידות נוספות של החטיבה עמדות בכיוון ערד: תל סעבה, תל אל-מלח ותל ערד. גרשון ריבלין וצבי סיני (עורכים), חטיבת 'אלכסנדרוני' במלחמת העצמאות, הוצאת מערכות, 1964.