laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לימון פרסי

לימון פרסי או ליים מיובש, (בפרסית: لیمو امانی; הידוע גם בשם: ליים שחור; נומי בסרה (בעיראק) לימו אמאני (באיראן); ולומי (בעומאן), הוא ליים שאיבד את תכולת המים שלו, בדרך כלל לאחר ששהה את רוב זמן הייבוש שלו בשמש. הם משמשים שלמים, פרוסים או טחונים, כתבלין במנות המטבח המזרח-תיכוני. מקורו במפרץ הפרסי – מכאן השם האיראני limoo amani והשם העיראקי noomi basra (לימון בצרה) – לימון פרסי מיובש פופולרי בבישול ברחבי המזרח התיכון. ליים מיובש משמש להוספת עומק וטעם חמצמץ למנות, בתהליך המכונה החמצה. במטבח הפרסי משתמשים בהם לתבל נזידים ומרקים. ברחבי המזרח התיכון, הם משמשים מבושלים עם דגים, ואילו בעיראק, הם מתווספים כמעט לכל המאכלים והמלית שלהם. ניתן להשתמש בהם גם להכנת תה ליים מיובש. ליים מיובש באבקת משמש גם כמרכיב בבהרט בסגנון מזרח תיכוני (תערובת תבלינים). זהו מרכיב מסורתי במטבחים של ערב הסעודית, עיראק ומדינות אחרות של המפרץ הפרסי. טעמו וצבעו של הלימון מושפעים מצורת הייבוש שלו. הלימון הצהוב החיוור (שמכונה גם "הלבן") מייבשים קודם לכן בשמש באוויר הפתוח ואחר כך בתנורי חימום בחום נמוך וטעמו עדין. הלימונים השחורים מיובשים בסירי חימום בחום נמוך עד שמתקבלים לימונים מפוחמים שטעמם עזים, חמצמצים ומרירים יותר וגם צבע התבשילים כהה בהתאם. בכדי לקבל את טעמי הלימון העזים וריחו החזק, יש לשטוף אותו לפני השימוש, לנקב את קליפתו באמצעות האגודל ולהוסיפו בתחילת הבישול. לקבלת טעם מעודן, ניתן לחצותו, להסיר את גרעיניו ולהוסיף לקראת סיום הבישול לאידוי קצר בלבד. אפשר להוסיפם כמעט לכל תבשיל, בהם מרקים, נזידי עוף ובשר, אורז, תפוחי אדמה ולחליטות תה. ליים מיובשים הוא בעל טעם חזק. טעמו חמצמץ והדרי כמו ליים טרי, אך יש לו טעם אדמתי ומעט מעושן וחסרים את המתיקות של ליים טרי. מכיוון שהם משומרים, יש להם גם טעם מעט מריר מותסס, אך הדגשים המרים מתרכזים בעיקר בקליפתו החיצונית של הליים ובזרעים. תה ליים מיובש הוא סוג של תה צמחים העשוי מליים מיובש והוא משקה פופולרי בעיראק שבו הוא משמש לסיוע בהפרעות עיכול, שלשולים ובחילות. מדיה וקבצים בנושא לימון פרסי בוויקישיתוף דפי תבלינים: ליים רשימת מזונות יבשים Mallos, Tess (2007). Middle Eastern Cooking. VT, USA: Tuttle Publishing|Periplus Editions. p. 16. ISBN 9780794650346. Ayelet's Comfort (2015). "What is Noomi Basra?". אורכב מ-המקור ב-2 בדצמבר 2015. נבדק ב-10 באוקטובר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Basan, Ghillie (2007). Middle Eastern Kitchen. NY, USA: Hippocrene Books Inc. p. 78. ISBN 9780781811903. Billock, Jennifer (2017-11-15). "Heard of Black Lime? Here's How To Use It". tales of the cocktail. אורכב מ-המקור ב-2018-08-24. נבדק ב-23 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) GERSHENSON, GABRIELLA (27 ביולי 2011). "SOUR POWER: COOKING WITH DRIED LIMES". saveur. נבדק ב-23 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) Butcher, Sally (2012). "Legumes and Pulses". Veggiestan: A Vegetable Lover's Tour of the Middle East. London, UK: Pavilion Books. ISBN 9781909108226. Shafia, Louisa (2013-04-16). The New Persian Kitchen. CA, USA: Ten Speed Press. p. 10. ISBN 9781607743576. לימור לניאדו תירוש, לימון פרסי, בלוג "מטבח מקומי", 31 באוקטובר 2014
Decide (אלבום)

Decide (בעברית: "להחליט") הוא אלבום האולפן השני של השחקן והזמר-יוצר האמריקאי ג'ו קירי, תחת שם הבמה, Djo. האלבום יצא לאור באופן עצמאי דרך חברת התקליטים של קירי, Djo מיוזיק, ב-16 בספטמבר 2022. הסינגל המוביל של האלבום, "Change", יצא ב-22 ביוני 2022. הסינגל השני של האלבום, "Gloom", יצא ב-25 ביולי 2022. הסינגל השלישי של האלבום, "Figure You Out", שוחרר ב-26 באוגוסט 2022. הסינגל הרביעי של האלבום, "Half Life", יצא ב-9 בספטמבר 2022, שבוע לפני יציאת האלבום. הרצועה השישית של האלבום, "End of Beginning", הפכה לפופולרית בטיקטוק, ובעקבות כך השיר הגיע למקומות גבוהים במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100. ב-1 במרץ 2024, השיר הפך לסינגל החמישי באלבום, ושוחרר לרדיו האיטלקי. Decide קיבל ציון של 77/100 באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic" על בסיס של שש מבקרים, דבר המצביע על ביקורות "חיוביות לרוב". מידע על האלבום Decide באתר MusicBrainz האלבום Decide באתר Discogs Disalvo, Tom (2022-06-23). "Joe Keery releases new single 'Change' ahead of sophomore solo album, Decide". NME (באנגלית בריטית). נבדק ב-2023-11-07. Mier, Tomás (2022-07-25). "Joe Keery Channels Talking Heads on Djo Single 'Gloom'". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-11-07. "Ones to Watch". Ones to Watch (באנגלית). נבדק ב-2023-11-07. Lombardi, Lauren. "A Critique of the Internet by One of Its Favorite Stars: Djo's "Half Life"". The Fordham Ram. נבדק ב-2023-11-07. Zellner, Xander (27 בפברואר 2024). "Hot 100 First-Timers: Djo (Joe Keery From 'Stranger Things') Debuts With Viral Hit 'End of Beginning'". Billboard. Billboard. נבדק ב-27 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Decide by Djo Reviews and Tracks". Metacritic. נבדק ב-22 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) McDermott, Lauren (14 בספטמבר 2022). "Djo – Decide Review". Clash. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite journal}}: (עזרה) "Djo – Decide". DIY (באנגלית). 2022-09-16. נבדק ב-2023-11-07. Holden, Finlay (16 בספטמבר 2022). "Djo – Decide Album Review". Dork. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Hartman, Daniel (14 בספטמבר 2022). "Djo Looks Back to the Future on Neon-Hued Decide". Exclaim!. נבדק ב-21 בפברואר 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Hamilton, Christopher (16 בספטמבר 2022). "Djo Decide". The Line of Best Fit. נבדק ב-25 בפברואר 2024. {{cite web}}: (עזרה)
End of Beginning

"End of Beginning" (בעברית: "סוף ההתחלה") הוא שיר של השחקן והזמר-יוצר האמריקאי ג'ו קירי, תחת שם הבמה, Djo. השיר יצא לאור ב-16 בספטמבר 2022, כרצועה שישית מתוך אלבום האולפן השני של קירי, Decide, ולאחר מכן השיר שוחרר כסינגל ב-1 במרץ 2024, על ידי חברות התקליטים Djo מיוזיק ו-AWAL. השיר זכה לשבחים ולפופולריות רבה בטיקטוק. לאחר ש-"End of Beginning" יצא לאור באופן עצמאי בשנת 2022, השיר לא קיבל פופולריות עד שנת 2024, כאשר משתמשי טיקטוק רבים השתמשו בסאונד. לאחר שהושמע פעמים רבות והפך לפופולרי, השיר נכנס למצעדים במדינות שונות; בבילבורד הוט 100 ומצעד הסינגלים הבריטי. בישראל, השיר הגיע למקום 10 במצעד הרשמי של גלגלצ. "End of Beginning" הוא שיר סינת'-פופ, המלווה גיטרה. תוכנו הלירי מתאר על תחושה מסוימת של אדם החוזר לעיר מולדתו. במקרה של קירי, בשיקגו. מידע על היצירה "End of Beginning" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "End of Beginning" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "End of Beginning" באתר Genius סרטון השיר "End of Beginning" באתר יוטיוב Djo tops Official Trending Chart with End of Beginning, Official Charts, ‏2024-02-27 (באנגלית) Zellner, Xander (27 בפברואר 2024). "Hot 100 First-Timers: Djo (Joe Keery From Stranger Things) Debuts With Viral Hit "End of Beginning"". Billboard. נבדק ב-2 במרץ 2024. {{cite journal}}: (עזרה) Smith, Carl (21 בפברואר 2024). "Djo's End of Beginning: Joe Keery's synth-pop track goes viral with TikTok trend". Official Charts Company. נבדק ב-2 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Driever, Natalie (23 בפברואר 2024). "Djo - "End of Beginning"". WDR 1 (בגרמנית). נבדק ב-2 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Katie Atkinson,Eric Renner Brown,Hannah Dailey,Stephen Daw,Angel Diaz,James Dinh,Frank DiGiacomo,Thom Duffy,Griselda Flores,Josh Glicksman,Paul Grein,Lyndsey Havens,Rylee Johnston,Elias Leight,Meghan Mahar,Taylor Mims,Gail Mitchell,Jessica Nicholson,Danielle Pascual,Isabela Raygoza,Dan Rys,Michael Saponara,Damien Scott,Andrew Unterberger,Christine Werthman, Katie Atkinson, Eric Renner Brown, Hannah Dailey, Stephen Daw, Angel Diaz, James Dinh, Frank DiGiacomo, Thom Duffy, Griselda Flores, Josh Glicksman, Paul Grein, Lyndsey Havens, Rylee Johnston, Elias Leight, Meghan Mahar, Taylor Mims, Gail Mitchell, Jessica Nicholson, Danielle Pascual, Isabela Raygoza, Dan Rys, Michael Saponara, Damien Scott, Andrew Unterberger, Christine Werthman, The 50 Best Songs of 2024 (So Far): Staff List, Billboard, ‏2024-06-18 (באנגלית אמריקאית) ARIA Top 50 Singles Chart, ARIA, ‏5 באוגוסט 2023 (באנגלית) Radio Songs, בילבורד, ‏1 ביוני 2024 Pop Airplay, בילבורד, ‏27 ביולי 2024 Adult Pop Airplay, בילבורד, ‏27 ביולי 2024 Hot Rock & Alternative Songs, בילבורד, ‏25 במאי 2024 Djo – End Of Beginning, BPI NZ Top 40 Singles Chart, מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד, ‏12 באוגוסט 2024 Anderson, Carys (16 בספטמבר 2022). "Djo (Stranger Things' Joe Keery) Releases New Album Decide: Stream". Consequence. נבדק ב-2 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) Predolin, Stefano (28 בפברואר 2024). "Djo - End of Beginning (Radio Date: 01-03-2024)". EarOne (באיטלקית). נבדק ב-2 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה)
אורן אהרוני (כתב ספורט וצלם)

אורן אהרוני (נולד ב-22 באפריל 1981) הוא כתב ספורט וצלם ישראלי ב"ישראל היום". אהרוני נולד בתל השומר ברמת גן וגדל בפתח תקווה. הוא הנדסאי אלקטרוניקה ואת שירותו הצבאי עשה כטכנאי לוחמה אלקטרונית בבסיס חיל האוויר בחצור. בין 2005 ל-2008, שימש כעורך הראשי באתר הוועד האולימפי בישראל. ב-2008 מונה לכתב הספורט האולימפי ב-ynet וצלם ספורט. הוא המשיך לעבוד במקום גם לאחר איחוד המערכות עם ידיעות אחרונות ב-2011, עד שלהי 2021. במהלך תפקידו, היה שליח המערכת למשחקים האולימפיים בלונדון 2012, ריו 2016 וטוקיו 2020. אהרוני סיקר עשרות אירועי ספורט בישראל ומחוצה לה, החל מטורניר הטניס ברולאן גארוס ב-2006 עד 2008, חצי גמר גביע דייוויס בספרד ב-2009, משחקי אירופה 2015 בבאקו, אליפויות עולם ואירופה בג'ודו, שחייה, אתלטיקה והתעמלות אמנותית. בדצמבר 2017, זכה במקום השני בקטגוריית הספורט במסגרת תערכות "עדות מקומית". ובינואר 2020, הוענק לו אות הוקרה מיוחד מהוועד הפראלימפי בישראל, על כיסוי הוגן, בקיאות בתחום וחשיפת הספורט הפראלימפי בקרב קהלים רבים. החל מינואר 2022 הוא משמש ככתב הספורט האולימפי וצלם ב"ישראל היום". היה שליח המערכת למשחקים האולימפיים בפריז 2024, והמשחקים הפאראלימפיים פריז 2024. באוגוסט 2015, חשף כי המדליסט האולימפי מסידני 2000, חותר הקיאקים מיכאל קלגנוב, החליט לעזוב את ישראל ולעבור לאמן בגרמניה. ביולי 2017 פרסם כי האלוף האולימפי בגלישה גל פרידמן מצא מקור פרנסה חדש והפך לצלם אירועים. בנובמבר אותה שנה, קיים ראיון בלעדי עם הג'ודוקא הטוב בעולם טדי רינר. ב-2019 פרסם לראשונה, כי שלטונות מלזיה לא מאפשרים לנבחרת השחייה הפראלימפית הישראלית להיכנס למדינה כדי להשתתף באליפות העולם, בעקבות כך, הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי החליט לבטל את אליפות ולהעבירה לבריטניה. ב-6 באפריל 2020, ייזם ביחד עם אלוף העולם בג'ודו שגיא מוקי, פרויקט מיוחד בזמן הקורונה, לגייס כסף לקניית מכונות הנשמה וציוד קריטי עבור בית החולים לניאדו בנתניה. הפרויקט גייס רבע מיליון שקל. בינואר 2021, טס לקטר לאליפות העולם בג'ודו, להתלוות באופן בלעדי לסעיד מולאי, שנאלץ להימלט מאיראן לאחר שלא הורשה להתחרות מול ישראלי. אורן אהרוני, ברשת החברתית פייסבוק אורן אהרוני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורן אהרוני, ברשת החברתית אינסטגרם אורן אהרוני באתר ישראל היום אורן אהרוני ערוץ WhatsApp מקום שני לצלם ynet ו"ידיעות אחרונות" בתערוכת "עדות מקומית", באתר ynet, 7 בדצמבר 2017 הוועד הפראלימפי העניק אות הוקרה לעיתונאי אורן אהרוני, באתר ynet, 26 בינואר 2020 אורן אהרוני, שמעון אלבז, המדליסט האולימפי מיכאל קלגנוב עוזב את ישראל, באתר ynet, 31 באוגוסט 2015 אורן אהרוני, הג'וב החדש של גל פרידמן: צלם חתונות, באתר ynet, 10 ביולי 2017 אורן אהרוני, רב-אלוף רינר, באתר ynet, 21 בנומבר 2017 אורן אהרוני, מלזיה מסרבת לאפשר לישראלים להשתתף באליפות העולם, באתר ynet, 6 בינואר 2019 אורן אהרוני, בגלל ישראל: בוטלה אליפות העולם בשחייה פראלימפית במלזיה, באתר ynet, 27 בינואר 2019 אורן אהרוני, בלעדי: הקרב של שגיא מוקי למען חולי הקורונה, באתר ynet, 6 באפריל 2020 אורן אהרוני, הניצחון של שגיא מוקי: רבע מיליון שקל למכונות הנשמה, באתר ynet, 3 במאי 2020 אורן אהרוני, בלעדי | מפגש עם אלוף העולם שברח מאיראן: "אני מאוד רוצה לבוא לגראנד-סלאם בת"א", באתר ynet, 17 בינואר 2021
טרסנה

טרסנה (בטורקית: Tersane Adası; באופן מילולי: "אי המספנות") הוא אי טורקי בים התיכון. האי הוא חלק מהעיר פטהייה בנפת מולה. הוא ממוקם במפרץ פטהייה ומופרד מהאי דומוז. לאי שטח של כ-2.5 קמ"ר. ישנם שלושה מפרצים קטנים, כאשר המפרץ בפינה הצפון-מערבית מוגן היטב. בחלק הצפון-מזרחי של המפרץ יש נמל רדוד מאוד. שמו הקדום של האי היה ביוונית עתיקה טלנדריה וטלנדרוס ישנן חורבות באי מהתקופה הליקית. בתקופת האימפריה העות'מאנית האי היה שימש כמקום לבניית ולתיקון של אוניות. אוכלוסיית האי עזבה את האי בעקבות הסכם חילופי האוכלוסין בין יוון לטורקיה. למרות שהאי כרגע לא מיושב הוא מכיל מסעדה עם רציף ימי לנופשים ביאכטות. Neredekal page Stephanus of Byzantium, Ethnica, § T620.1 Yachting page Coast guide
ארנו בודאר

ארנו בודאר (בצרפתית: Arnaud Bodart; נולד ב-11 במרץ 1998 בסרן שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית. בודאר גדל במחלקת הנוער של סטנדרד לייז', ובשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הבלגית. בעונת 2019/2020 החל לשמש כשוער הראשון של הקבוצה. ב-21 בנובמבר 2020 הבקיע שער שוויון בדקה השישית של תוספת הזמן בתיקו 2-2 נגד אויפן במסגרת המחזור ה-13 בליגה לעונת 2020/2021. דודו הוא שוער העבר של נבחרת בלגיה ז'ילבר בודאר (אנ'). ארנו בודאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארנו בודאר, ברשת החברתית אינסטגרם ארנו בודאר, באתר Transfermarkt ארנו בודאר, באתר Soccerway ארנו בודאר, באתר BDFutbol ארנו בודאר, באתר WorldFootball.net ארנו בודאר, באתר FootballDatabase.eu ארנו בודאר, באתר ESPN Arnaud Bodart, 19 ans, signe son premier contrat pro au Standard באתר rtbf, ‏ 15 במאי 2017 (בצרפתית)
גיא ארז

גיא ארז הוא פזמונאי, מפיק, מלחין ונגן בס מלוס אנג'לס. ארז נולד וגדל בישראל, ועבר ללוס אנג'לס בשנת 1992. שיריו הופיעו בסרטים ובתוכניות טלוויזיה מצליחות, כולל פסקול הסרט זוכה האוסקר "התרסקות", "האנטומיה של גריי" ו"בוורלי הילס 90210". הוא כותב שירים ומפיק בנושא הסדרה של מארוול/דיסני "האוונג'רס: סדרת האנימציה", וקרדיט המלחין שלו כולל את הקליפ הרשמי של נאס"א שהם שחררו לקראת שיגור טלסקופ החלל ג'יימס וב. הוא עבד גם עם אמנים כמו ג'יפסי קינגס, ג'ייסון מראז, מיילי סיירוס, זיגי מארלי ואלן פרסונס. אחד הלהיטים הראשונים של ארז היה BareNaked של ג'ניפר לאב יואיט, אותו כתב יחד עם מרדית ברוקס. השיר נכנס לטופ 40 של בילבורד בשנת 2002. זה הסב את תשומת הלב לכריסאליס מיוזיק, שהחתימה אותו על חוזה הוצאה לאור, והוסיפה אותו לרשימת כותבי השירים שלהם. במהלך תקופה זו, הוא גם כתב והפיק שירים עם אמנים כמו הולי פאלמר ופי ג'יי אולסון, מה שזיכה אותו בלהיט נוסף בטופ 40 של בילבורד עם הסינגל "Shine On" של ריאן קבררה עבור אטלנטיק רקורדס. ארז גם תרם ככותב שירים ומפיק לשיר הנושא "Shine" מתוך אלבום הסולו השני של סם בטנס מלהקת קייס צ'ויס ו-DVD של ג'יפסי קינגס Live at Kenwood House in London שיצא בשנת 2006. הוא גם כתב יחד עם פרסונס ופי ג'יי אולסון את שני הסינגלים האחרונים של אלן פרסונס, "Fragile" ו-"Do you Live at All". ארז עובד באופן קבוע בנגינת בס כמוזיקאי סשן. הוא לימד נגינת בס באקדמיה למוזיקה של לוס אנג'לס בין השנים 1996 ל-2001. ניתן לשמוע את ביצועי הבס שלו בהקלטות כמו אצל פלורנס אנד דה משין, וגם בזמן הופעות חיות כמו עם רנדי קולמן בפתיחה ל-The Who ב- The Hollywood Bowl . החל משנת 2010 ועד 2020 ארז היה נגן הבס של הלהקה The Alan Parsons Live Project. הוא גם ניגן בס באלבום זוכה הגראמי של זיגי מארלי, "Fly Rasta". מדיה וקבצים בנושא גיא ארז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גיא ארז (באנגלית) גיא ארז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גיא ארז, באתר MusicBrainz (באנגלית) גיא ארז, באתר Discogs (באנגלית) גיא ארז, באתר Songkick (באנגלית) "Crash Movie Soundtrack on Discogs" Home, NME (באנגלית בריטית) "Internet Movie Database" "New York Times" SVS (2021-10-18). "NASA Scientific Visualization Studio | 29 Days on the Edge". SVS (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-03-15. How Guy ‘Boom Da Boom’ Erez made it in LA, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2010-08-04 (באנגלית) "Miracle by The Alan Parsons Project" Guy Erez Songs, Albums, Reviews, Bio & More, AllMusic (באנגלית) "Alan Parsons Official Site" "BareNaked by Jennifer Love Hewitt at Discogs"
פאחרי

פאחרי איסמאילוב (באזרית: Fəxri İsmayılov; נולד ב-10 באפריל 1995), הידוע בשם הבמה פאחרי (Fahree), הוא זמר-יוצר אזרי. ייצג יחד עם אילקין דובלטוב את אזרבייג'ן באירוויזיון 2024 עם השיר "Özünlə apar". הוא נולד ב-10 באפריל 1995 בבאקו. גדל במשפחה אמנותית, שבה אביו היה מתופף ג'אז וסבו היה שחקן. לפאחרי תואר שני במשפטים. ב-17 ביוני 2022 הוציא פאחרי את סינגל הבכורה שלו, "Dance". בסוף אוקטובר 2023 הכריז תאגיד השידור האזרי İctimai Television כי פאחרי הוא מופיע ברשימה הקצרה של המועמדים שייצגו את אזרבייג'ן באירוויזיון 2024. ב-7 במרץ 2024, הודיע כי פאחרי נבחר לייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2024 יחד עם אילקין דובלטוב. ב-7 במאי עלה הצמד על בימת חצי הגמר הראשון של התחרות, וביצע את שירו "Özünlə apar". אזרבייג'ן לא נמנתה בין עשר המדינות שהעפילו לגמר. מאוחר יותר נודע כי היא דורגה במקום ה-14 עם 11 נקודות. פאחרי, ברשת החברתית אינסטגרם פאחרי, באתר ספוטיפיי פאחרי, באתר Last.fm (באנגלית) פאחרי, באתר MusicBrainz (באנגלית) Maude, James (2024-03-07). "Fahree to represent Azerbaijan at Eurovision 2024!". escunited.com. ארכיון מ-2024-03-07. נבדק ב-2024-03-08. "Fahree will represent Azerbaijan in Malmö". eurovision.tv. European Broadcasting Union. 2024-03-07. ארכיון מ-2024-03-07. נבדק ב-2024-03-08. "Dance - Single by Fahree". Spotify. ארכיון מ-2024-03-08. נבדק ב-2024-03-08. Granger, Anthony (29 באוקטובר 2023). "Azerbaijan: Live Auditions Take Place in Baku for Eurovision 2024". Eurovoix. ארכיון מ-2023-10-29. נבדק ב-29 באוקטובר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Stephenson, James (6 בנובמבר 2023). "Azerbaijan: Six Acts Remain in Contention for Eurovision 2024". Eurovoix. ארכיון מ-2023-11-06. נבדק ב-6 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Brown, Alistair (2024-03-07). "Azerbaijan: Fahree To Eurovision 2024". Eurovoix. ארכיון מ-2024-03-07. נבדק ב-2024-03-08.
לואיק גאש

לואיק גאש (בצרפתית: Loïc Gasch; נולד ב-13 באוגוסט 1994) הוא אתלט שווייצרי, סגן אלוף עולם באולם (בלגרד 2022) בקפיצה לגובה. גאש נולד וגדל בסן-קרואה שבשווייץ. באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים במקום עשירי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.19 מטר. באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 23 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר. באליפות העולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.31 מטר, אחרי וו סאנג-הייוק מקוריאה הדרומית (2.34 מטר) ולפני ג'אנמרקו טאמברי מאיטליה והאמיש קר מניו זילנד (2.31 מטר). באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום 22 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר. באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ באיסטנבול שבטורקיה סיים במקום שביעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.15 מטר. קפיצה לגובה: 2.33 מטר (2021) קפיצה לגובה: 2.31 מטר (2022) לואיק גאש, באתר olympedia.org לואיק גאש, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
סיקינוס

סיקינוס (ביוונית: Σίκινος) הוא אי ועירייה יוונית באיים הקיקלאדיים וחלק מהיחידה האזורית תירה. הוא ממוקם באמצע הדרך בין האיים איוס ופולגנדרוס. בעת העתיקה היה ידוע כאינואה או אוינואה ביוון העתיקה. הוא שונה מהאיים הסמוכים, כגון איוס, בכך שהוא שקט ופחות מפותח יחסית. באי ישנם שני כפרים, "אלופרוניה" על צד ים הדרום, השוכן על חוף הים ומשמש כנמל, וכפר נוסף, גבוה יותר בהרים, המכונה החורה. החורה, המוקמת על הגבעות, מורכבת משני מרכזים סמוכים, "קסטרו" במערב ו"חוריו" במזרח. מונח ה"חורה" מתאר לא רק את המרחב או המקום במובנו הפיזי, אלא גם תפיסה רחבה יותר הקשורה למשמעות תרבותית וארכיטקטונית. בהקשר זה, החורה אינה רק הליבה הגאוגרפית של האי, אלא גם מרכז החיים הקהילתיים והתרבותיים, המשקף את הזהות וההיסטוריה העשירה של המקום. יש מספר טברנות בחורה ובנמל. החוף ליד הנמל הוא אחד משני החופים החוליים הגדולים באי. באי ישנן מספר חורבות עתיקות אף על פי שחלקן מרוחקות. ישנם שלושה כבישים מרוצפים, אחד נבנה כדי להתחבר למנחת המסוקים ולחוף השני, וישנם מספר כבישי עפר מתוחזקים היטב, ושבעה שבילים ממופים. אין גישה קלה אל האי בשל הקרקע. כמעט כל שטח האי מכוסה במדרגות שהוקמו בעבר לחקלאות נרחבת. כיום רק מספר קטן מהן מנוצל ברחבי האי, רובן פועלות על סמך מענקי ממשלה. הרשות המוניציפלית ספרה 273 תושבים בסיקינוס במפקד האוכלוסין של 2011.שטח הקרקע הכולל שלה הוא 42.507 קילומטרים רבועים (16.412 מיילים רבועים). בעת העתיקה, האי כלל עיר באותו השם. נאמר שהוא נקרא מקורית אוינואה בשל גידול הגפן, אך נקרא סיקינוס לאחר בן של תואס ואוינואה. ככל הנראה המתיישבים הראשונים האי היו איונים הוא כמו רוב האיים היווניים האחרים, הוא נכבש לחשיארש הראשון במלחמות יוון–פרס, אך לאחר מכן היה חלק מהאימפריה הימית האתונאית. ישנם שרידים של העיר העתיקה הממוקמת על הר גבוה וסלעי. עדיין קיים מקדש עתיק של אפולו, שכיום הוא הפך לכנסייה. הוא ממוקם במורד בין רכס ההרים הראשי לבין הפסגה הנמצאת יותר משמאל, עליה עומדות חורבות העיר העתיקה. אנו לומדים מכתובת שנמצאה שם שזה היה מקדשו של אפולו. האתר נבדק על ידי החוקר הבריטי תאודור בנט ואשתו בינואר 1884. אתר האינטרנט הרשמי של סיקינוס מדיה וקבצים בנושא סיקינוס בוויקישיתוף "ΦΕΚ A 87/2010, Kallikratis reform law text" (ביוונית). Government Gazette. Yasemin İnce GÜNEY, Explorations on "Chora" "Population & housing census 2001 (incl. area and average elevation)" (PDF) (ביוונית). National Statistical Service of Greece. Periplus of Pseudo-Scylax, p. 19 Smith 1854, s.v. Sicinos; Apollonius of Rhodes, Argonautica 1.625-626. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סיקינוס".
ארתור ביצ'ר קרלס

ארתור ביצ'ר קרלס, באנגלית: Arthur Beecher Carles (9 במרץ 1882–1952) היה צייר מודרניסטי אמריקאי. קרלס נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, ולמד באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה בין השנים 1900 ו-1907. הוא למד אצל תומאס פולוק אנשוץ, יו ברקנרידג', הנרי מקארטר, ססיליה בו וויליאם מריט צ'ייס. ב-1907 נסע לצרפת שם שהה עד 1910. בצרפת הוא העריץ מאוד את יצירותיהם של סזאן ומאטיס, והתיידד עם ג'ון מרין ואדוארד סטייכן. הוא הציג שישה נופים בסלון ד'אוטומן של 1908. במרץ 1910 נכללה עבודתו בתערוכת "ציירים אמריקאים צעירים" שהתקיימה בגלריה של אלפרד שטיגליץ בניו יורק, 291. שטיגליץ העניק לקרלס את תערוכת היחיד הראשונה שלו ב-291 בינואר 1912. הוא חזר לצרפת מיוני עד אוקטובר 1912 והציג בסלון ד'אוטומן ב-1912. לאחר שובו לאמריקה הציג בתערוכת הארמורי של 1913. הוא לימד באקדמיה של פנסילבניה בפילדלפיה מ-1917 עד 1925 ולימד באופן פרטי לאחר מכן. הוא המשיך ביחסי מנטור עם תלמידי PAFA רבים עד שנות ה-30, כולל האמן נורמן קרטון. שנותיו המאוחרות היו בסימן התקפי אלכוהוליזם. בדצמבר 1941 הוא לקה בשבץ מוחי שהותיר אותו נכה עד מותו בשנת 1952. בתו מרצדס מאטר, גם היא אמנית ומייסדת סטודיו בניו יורק, הייתה נשואה לצלם והמעצב הרברט מאטר. היסטוריונית האמנות ברברה אן בוזה וולנין מתארת את קרלס כמקשר בין פילדלפיה לפריז, וכ"אחד הצבעוניים המבריקים ביותר בתולדות האמנות האמריקאית". היא אומרת עליו: "ציוריו נעים בסגנונות בין טונאליזם ואימפרסיוניזם עד אקספרסיוניזם מופשט. גישתו הייתה אינטואיטיבית. אקספרסיוניסט מטבעו, הוא הונחה על ידי תחושה, מתוך אמונה ש'דיוק הוא איכות אינטלקטואלית בעוד שאמנות היא עניין של הרגשות'". לקרלס נערכה תערוכה רטרוספקטיבית באקדמיה של פנסילבניה ב-1953, ושוב ב-1959 בגלריה גרהם בניו יורק. מדיה וקבצים בנושא ארתור ביצ'ר קרלס בוויקישיתוף Dr. Barbara Ann Boese Wolanin (2000). The Orchestration of Color: The Paintings of Arthur B. Carles. New York: Hollis Taggart Galleries. Wolanin, Barbara Ann Boese, 2000, "The Paintings of Arthur B. Carles", American Art Review vol XII issue 2: pp. 164–173 Wolanin, 2000, "The Paintings of Arthur B. Carles", American Art Review vol XII issue 2: p. 164
מקסין פארקר

מקסין פארקר (באנגלית: Maxine Parker; נולדה ב-14 ביוני 2002) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופת עולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי. פארקר נולדה וגדלה בארצות הברית. באליפות העולם לנוער שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף אחת: מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, בהם שחתה בשלב המוקדמות, ומדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 24.75 מטר. באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. 100 מטר חופשי: 53.51 שניות (2023) 200 מטר חופשי: 2:01.22 דקות (2023)
1833 בצרפת

שנת 1833 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 846 שנות לאום. לואי פיליפ, מלך הצרפתים 28 ביוני – פרנסואה גיזו מוציא חוק המחייב כל עירייה להחזיק בית ספר יסודי ציבורי. (קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1833) 12 בינואר – מארי-אנטואן קארם, שף (נולד ב-1738) 5 ביולי – ניספור נייפס, ממציא, מחלוצי הצילום (נולד ב-1765) מדיה וקבצים בנושא 1833 בצרפת בוויקישיתוף