איציק ויינגרטן

יצחק (איציק) ויינגרטן (נולד ב-13 במאי 1951) הוא שחקן, במאי, סופר, פזמונאי, תסריטאי ומחזאי ישראלי. ויינגרטן נולד ב-1951 ברחובות, למד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן השתתף בקבוצת התיאטרון של הבמאית נולה צ'לטון ו"תיאטרון חיפה" בקריית שמונה. חברי הפרויקט, אתו נמנו בין היתר עפרה ויינגרטן, חוה אורטמן, ארנון צדוק ודליק ווליניץ גרו שנה בקריית שמונה (שנת התנדבות) ושם יצרו, לימדו והופיעו בה בשלהי מלחמת לבנון הראשונה ונפילת הקטיושות עליה, ושיתפו פעולה ביצירתם עם תושבי העיר. לאחר שהפרויקט הסתיים הופיע ויינגרטן בהצגות רבות, כולל מספר הצגות יחיד, וביים מספר רב של הצגות בתיאטרון "הבימה" ותיאטרון חיפה (בשניהם שימש מספר שנים כבמאי הבית) וכן בתיאטרון הקאמרי. בין ההצגות ששיחק בהן נמנות: "נעים", קריזה, "ג'וני שב משדה הקרב", "רומיאו ויוליה" (שקספרימנט), "רק שלום וללכת", "האדונית והרוכל", "הר אדוני" ועוד. ויינגרטן היה המנהל האמנותי של "פסטיבל עכו" ופסטיבל "תיאטרונטו" ונמנה עם מייסדי "המרכז התיאטרוני בנווה צדק". בשנת 2007 זכה בתואר "יקיר פסטיבל עכו". כתב למעלה מעשרים מחזות. הוא הירבה לעסוק ביחסי הורים וילדים, הן בבימוי והן בכתיבה, כמו במחזה היחיד "לרקוד עם אבא" שכתב, ביים ושיחק העוסק במערכת יחסים מרתקת בין אב רקדן לבנו המפגר בשכלו. המחזה הוצג על-ידו במדינות רבות בעולם ואף זכה בפרס הראשון בתיאטרונטו 1992 ובמדליית הזהב בבלגראד בשנת 2000. בין שאר מחזותיו המקוריים: "סורגים", "מוחמד מנדל", "ואז התחבקנו" (פרס ראשון בפסטיבל עכו 1999 על מפגש בין קבוצת שחקנים לנערים אוטיסטים), "ערב של אגדה", "מזריץ'" (יחד עם אפרים סידון), "אופניים לשנה", "סוף משחק בקריית גת", "שחקנים משחקים שחקנים" ועוד. הוא זכה בפרס הבמה לילדים ונוער למחזאי/ת השנה לשנת 2009/10 עבור מחזהו "לרקוד עם אבא", שהוצג בתיאטרון מדיטק. ויינגרטן הגיש מספר תוכניות בטלוויזיה. בשנות השמונים שיחק וכתב לסדרת הטלוויזיה "ארץ מולדת", בה הומחזו פרקים בתולדות ההיסטוריה הציונית. כתב גם שירים להצגות תיאטרון, כששירו הידוע ביותר הוא "שיר אהבה בדואי" שהולחן על ידי יצחק קלפטר. השיר בוצע במקור על ידי דויד ברוזה ויעל לוי, ולאחר מכן הקליט אותו קלפטר בעצמו. שירים נוספים שכתב שהפכו ללהיטים, אך נשכחו היו: "פטמה" ששר והלחין חנן יובל, ו"מחול מערבולות" שהלחין אריק רודיך וביצעה ירדנה ארזי. ויינגרטן עמד בראש בית הספר לאמנויות הבמה של מכללת "סמינר הקיבוצים" במשך כ-18 שנים, עד פרישתו בשנת 2022. במסגרת זו הוקמה הפקולטה לאמנויות, בה ניתן ללמוד לתואר ראשון ושני. ויינגרטן הפך את בית הספר לגדול ולמוביל בתחומי בימוי, משחק ועיצוב לתיאטרון בישראל. היה נשוי לשחקנית עפרה ויינגרטן (שאותה הכיר בפרויקט המוזכר לעיל) ויש להם בן אחד. אב לשלושה ילדים עם אשתו השנייה גליה פרדקין. "סורגים" (עם חיים מרין) - פרס מחזאי השנה קריזה - עם יהושוע סובול. "ערב של אגדה" "סופמשחק בקרית גת" "אופניים לשנה" "לרקוד עם אבא" - פרס חיפה למחזאות "מוחמד מנדל" "שחקנים משחקים שחקנים" "ואז התחבקנו" "מזריץ'" (עם אפרים סידון) "פילים לא רוקדים בלט" "פטר והזאב" "אהבת שבע הבובות" "משהו נפלא עומד לקרות" "פולין ארץ ירוקה" (בעקבות ספרו של אהרון אפלפלד) "תופר החלומות" הצגות תיאטרון: "כולם היו בני", "סוחרי התהילה", "אהבה וזיכרון", "הנסיכה והרועה", "אלזה", "בחורים טובים"(על הבימוי זכה בפרס מרגלית), "מראה מעל הגשר", "סוניה מושקט", "גן ריקי", "קפואים", "מחילה", "רכוש נטוש", "הנהג של מיס דייזי", "כל החיים לפניו", "שוליים קשים", "השתיקה", "אוליאנה", "הרולד ומוד", "קשר אייר", "פילומנה", "דואט לאחת", "מזריץ'", "נשיקת אשת העכביש", "מחלקה שלוש כיתה אחת", "בוז לירח", "צבע הפנינה", "הריון", "אחד משלנו", "מות הלבנה", "סונטת סתיו", "אנה פרנק", "הבולשת חוקרת", "כי בנו בחרת", איש חסיד היה, "עת דודים", "הבן הטוב", "שליחותו של הממונה על משאבי אנוש", "פתאום הגיע סתיו", "אנשים טובים", "מזריץ", "ילדים של אף אחד", "לילה טוב אמא", השיר המטורף של הארץ", "שחקנים משחקים שחקנים", שרה גיבורת ניל"י", "הממלכה של קנסוקיי", "מחלקה 3 כיתה 1". הצגות יחיד: "הקיץ של אביה" (עם גילה אלמגור), "ראיתי אנשים צוחקים" (עדנה פלידל), "מכתב אהבה"(מאת ארבאל עם אורנה פורת), "אוסקר ודודה רוזה" (עם ליא קניג), "הילד מאחורי העיניים" (עם אסי אשד, על חייה של אמא לילד בעל תסמונת דאון), "מוחמד מנדל" (כתב, שיחק וביים), "שקוף" (עם אלברט עמר), "בדמות חווה" (עם חווה אורטמן), "לרקוד עם אבא" (כתב שיחק וביים), "גנאווה" (אלברט עמר ותזמורת), "נחמודת" (יעל טוקר, צל"ש בתיאטרונטו), "הייתי שם" (יואב דונט). לרקוד עם אבא , מונודרמה, איורים - רות צרפתי, ידיעות אחרונות תל אביב, 1993. מזריץ', הוצאת מודן. "ישמעם את הגר" מאת אוריאל זוהר. "נעים" (נעים) בעקבות "המאהב" מאת א. ב. יהושע. "ליל העשרים", מאת יהושע סובול. "רומיאו ויוליה" (בתפקיד רומיאו). "ג'וני שב משדה הקרב", (הצגת יחיד). קריזה. "סורגים". "סופמשחק בקרית גת". "המשוגעת משאיו". "ערב של אגדה". "עיר חופשית". "רק שלום וללכת". "שחקנים משחקים שחקנים". "עבירת מוסר". "הר אדוני", בבימוי דניאל הורביץ. "מוחמד מנדל" (הצגת יחיד) "לרקוד עם אבא" (הצגת יחיד) "כותבים אהבה". כח משיכה - 1989 צעד קטן - 2003 "שיר אהבה בדואי", בלחנו של יצחק קלפטר. "בטירוף" - בלחנו של אלברט עמר. "דקל בודד" - בלחנו של אלברט עמר. "גבריאלה" - בלחנו של דוריוואל קאימי. "מחול מערבולות" - בלחנו של אריק רודיך. "פטמה" - בלחנו של חנן יובל. "עין גדי שרופה" - בלחנו של חנן יובל. "משפחת פרי ההדר", "אני בונה לי ים קטן" ושירים נוספים בתוכנית רחוב סומסום - בלחניהם של עוזי חיטמן ורפי קדישזון. "קלרה אנה" (תרגום של שיר ברזילאי). שירי המחזה "סורגים" - מוזיקה מאת שלמה גרוניך. שירי המחזה "ערב של אגדה" - לחנים עממיים. "ארץ מולדת" (כתב ושיחק) "סיפורים בראש" (ביים והגיש) "העין השלישית" (הגיש) "הנימנומים" (שיחק) "סיפורי התנך לילדים של מאיר שלו" (סרט אנימציה, קול בלבד) מחזאי השנה - "סורגים" עם חיים מרין ההצגה הזוכה בתיאטרונטו 1992 - "לרקוד עם אבא" מחזאי השנה, פרס חיפה - "לרקוד עם אבא" פרס אורה - הצטיינות בתיאטרון פרס מרגלית - בימויי ההצגה: "הבחורים הטובים" ההצגה הזוכה בפסטיבל עכו 1999 - "ואז התחבקנו" מדליית זהב בפסטיבל בלגרד 2000 - "לרקוד עם אבא" מדיה וקבצים בנושא איציק ויינגרטן בוויקישיתוף איציק ויינגרטן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית איציק ויינגרטן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איציק ויינגרטן, באתר שירונט איציק ויינגרטן, באתר MusicBrainz (באנגלית) איציק ויינגרטן, דף שער בספרייה הלאומית איציק ויינגרטן, בארכיון הבימה הדף של איציק ויינגרטן במדריך התיאטרון של שמעון לב-ארי איציק ויינגרטן, ‏תיאטרון הכתה: על שלוש יצירות: אדון טרללון, צבע הפנינה ושוליים קשים, באתר הערוץ האקדמי, 17 במרץ 2008 ליאת רון, ‏ויינגרטן: "העולם הקפיטליסטי, שמאמין בכוכבים לא מצדיק את עצמו", באתר גלובס, 9 באפריל 2013 רשימת הפרסומים של איציק ויינגרטן, בקטלוג הספרייה הלאומית אתר הבמה מתאריך דצמבר 2012