laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
התסריטאי

התסריטאי (בערבית: سيناريست) היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת מוקומנטריה של הסופר והעיתונאי הערבי-ישראלי סייד קשוע, בבימויו של שי קפון ובכיכובו של יוסף סוויד. הסדרה מבוססת על חייו של קשוע כיוצרה של סדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "עבודה ערבית" ועל משבר גיל הארבעים אותו הוא חווה. הסדרה, הפקה משותפת של רשות השידור וזכיינית ערוץ 2 "קשת", עלתה לשידור באוקטובר 2015 בערוץ 1 ובדצמבר באותה השנה בערוץ 2. בהמשך זכויות השידור עברו לתאגיד השידור הישראלי. ביוני 2017 התאגיד העלה את כל הפרקים לאתר יוטיוב ולאתר כאן. הסדרה מתארת את חייו של כאתב (יוסף סוויד), בן דמותו של קשוע, עיתונאי וסופר פלסטיני אזרח מדינת ישראל, יוצרה של סדרת הטלוויזיה "עבודה ערבית". כמו דמותו של קשוע במציאות, גם כאתב חי בשכונה חילונית בירושלים. הוא נשוי, ויש לו בת ושני בנים. הוא יליד טירה, אך עזב אותה לפני שנים רבות. העלילה עוסקת בכאתב, שסיים לכתוב את העונה השלישית של "עבודה ערבית", אך אינו מעוניין לכתוב עונה נוספת לסדרה זו. במקום זאת, הוא מעוניין לכתוב סדרה על אדם החווה את משבר גיל הארבעים, שחופף למה שהוא חש בחייו המלווה בתסכול תסכול מנישואיו ועבודתו. כאתב חי בסביבה חילונית. רבים מחבריו הם יהודים. הוא מרבה לצאת לבלות, לשתות אלכוהול, ולחזור הביתה בשעות הלילה המאוחרות. יחסיו עם אשתו עלו על שרטון, והוא אינו מרבה לקחת חלק במטלות הבית. הוא מתקשה לכתוב את הסדרה שהציע, והיא לבסוף נדחית בידי גוף השידור אליו הגיש תסריט. גם רעיון לסדרה אינטרנטית בכיכובו, אינו יוצא לפועל לבסוף. לצד עיסוקו בכתיבה הוא מתפרנס ממתן הרצאות. אף שהוא חי בסביבה יהודית, לכאתב זהות פלסטינית מודגשת. כאשר הוזמן להשתתף בפסיטבל ספרות ים תיכונית שנערך באיטליה, הוא חש קונפליקט בעת שהוצג כישראלי, ונתמך על ידי שגרירות ישראל במדינה. בפרק האחרון של הסדרה מופיע סייד קשוע בדמות עצמו, כשכאתב מסיע אותו לנמל התעופה בן-גוריון, והם דנים במצב המייאש בארץ. ההפקה היא שיתוף פעולה בין רשות השידור ל"קשת" (ומשודרת במסגרת שתיהן), והיא נעשתה בשיתוף קרן גשר לקולנוע רב תרבותי. הסדרה זכתה לביקורות חיוביות רבות. "התסריטאי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "התסריטאי", באתר אידיבי התסריטאי, כל הפרקים, באתר כאן תאגיד השידור הישראלי גיא פרחי, ‏ועכשיו ברצינות, באתר ‏מאקו‏, 23 באוקטובר 2015 ניב הדס, הסדרה החדשה "התסריטאי" הופכת את סייד קשוע ללואי סי-קיי הישראלי, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2015 סמדר שילוני, "התסריטאי": מציאות נושכת, באתר ynet, 22 באוקטובר 2015 יואב מלמד, עכבר העיר אונליין, "התסריטאי": סוף סוף יש תמורה לאגרה, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2015 כשהתסריט מחקה את המציאות שמחקה את התסריט: ביקור בסט "התסריטאי", באתר וואלה, 30 בדצמבר 2015
ששת הימים

האם התכוונתם ל... מלחמת ששת הימים – מלחמה בין ישראל לשכנותיה שנערכה בשנת 1967 ונמשכה שישה ימים ששת הימים (סרט) – סרט קולנוע ישראלי על מלחמת ששת הימים סודות ששת הימים – משחק מחשב העוסק בניקוי הימים והאוקיינוסים לשם הצלה מאסון אקולוגי ששת ימי המעשה - ימות החול ששת ימי בראשית – הימים שבהם, לפי התורה, נברא העולם
גיבורי האור (סדרת הצגות)

גיבורי האור היא סדרת הצגות חנוכה ישראלית קומית לילדים, שבוימה על ידי ליאור חמו. ההצגה הראשונה הוצגה בחנוכה 2011, וההצגה האחרונה הוצגה בחנוכה 2016, כאשר בכל ההצגות השתתפו מיקי (מיכל מוכתר) וליאור דטאוקר. בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל, צולמה הצגת איחוד עם המשתתפים המקוריים, והופצה ביוטיוב ביום העצמאות 2020. בכל הצגה מתעוררת בעיה על ידי נבלי על שרוצים לשלוט בעולם ולעשות נזקים, כדי לפתור את הבעיה הופכים כוכבי הילדים לגיבורי על בתלבושות מיוחדות ועוצרים את נבלי העל. מיקי (מיכל מוכתר) - ילדה מצחיקה בעלת מבטא מפונק וסרבל עם כפתורים, יש לה שלט מיוחד שקיבלה מסבא שלה נתי וכלב לבן ששמו פונץ'. הופיעה בכל ההצגות של גיבורי האור. יובל המבולבל (יובל שם-טוב) - ילד מבולבל שעושה שטויות וטעויות כל הזמן, חלם להיות גיבור על ולכן קיבל מאימו חולצה עם כוכב כחול כמו בחלומו, הופיע בגיבורי האור 1 ו-2, שר את השיר "אני מר עגבנייה" לפני שיצר את הסדרה "מר עגבנייה" ב-2012. הדוד חיים (חיים אוסדון) - דוד מצחיק שמנהל מכולת יחד עם חברו החייזר בובו, עונד פפיון אדום, השתתף בשלוש הצגות. בובו (ליאור דטאוקר) - חייזר בעל חדק של פיל וחברו של הדוד חיים שמדבר בשפה מיוחדת, אמר לגיבורי האור איפה נמצאת אבן האור שנותנת כוחות על והתשובה שסבא שלו סבובו נתן אותה לילדים האבודים שהחביאו אותה במערה, אבל בובו הסביר שוב ש"רק מי שליבו טהור יוכל לקבל את כוחות האור". קופיקו (ליאור דטאוקר) - קוף שימפנזה כתום אשר עושה תעלולים ובלאגן לכולם, הצטרף לגיבורי האור החל מההצגה של שנת 2013 "הגיבורים - משימה בג'ונגל". רוי בוי (רועי עוז) - ילד הג'ונגל שחבריו הם בעלי החיים, יש לו בומרנג וסוס בשם ג'אנגו, השתתף בארבע הצגות פיקו (ליאור דטאוקר) - חייזר נחמד מהכוכב פיקוללה, הופיע לראשונה ב"גיבורי האור 2" כאשר דרש מהם להציל את הכוכב שלו ממר קר שרוצה להקפיא אותו, הצטרף לגיבורי האור החל מההצגה "גיבורי האור - משימה מהשקמה". רוני מ"רוני והלהקה" (רוני נדלר) - ילדה נחמדה המנגנת בגיטרה, השתתפה החל מההצגה "גיבורי האור - הדור הבא". פונץ' - הכלב הלבן של מיקי. ג'אנגו - הסוס החום של רוי בוי שדוהר מהר מאוד. גיבורי האור, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
משה אביגדור ליכטנשטאדט

משה אביגדור ליכטנשטאדט (י"ב באב ה'תקמ"ז, 15 ביולי 1787 - ליל כ"ז בשבט ה'תר"ל, 17 בינואר 1870) היה חוקר תלמוד ומדעי היהדות, ופילנתרופ יהודי רוסי ממוצא פולני. נולד לאפרים זלמן ליכטנשטאדט בלובלין, שבפולין הרוסית. הוריו היו עשירים. חי ופעל בברודי ומאוחר יותר עקר יחד עם קבוצה גדולה ממשכילי העיר לאודסה. התעשר מעסקיו והחזיק כמה ארגוני צדקה, וגם תמך בתלמידים עניים באמצעות הענקת מלגת לימודים למקרא ולתלמוד. בנוסף, היה ליכטנשטאדט ממייסדי בית הספר היסודי הציבורי לילדים יהודיים באודסה, שבהמשך נעשה לבית ספר ממשלתי. הוא פעל גם לייסוד בית כנסת בתוך בית הספר. ליכטנשטאדט היה בעל השכלה רחבה, בקיאות בספרות ובטקסטים תורניים. הוא כתב בעברית, גרמנית וצרפתית. מאמריו בענייני המקרא והתלמוד נדפסו בכתבי העת היהודיים האירופיים בני זמנו כמו: המליץ, המגיד והכרמל. בדרך כלל חתם בראשי תיבות שמו: מאל"ש. קונטרס שלו בשם "ממחרת השבת" (וינה 1860) יצא לאור בידי ידידו שמחה פינסקר, ועיקרו הפרכת טיעוני הקראים בעניין קביעת זמן חג השבועות. הוא נפטר בליל שבת כ"ז בשבט ה'תר"ל, 17 בינואר 1870, ונקבר ביום ראשון כ"ט בשבט בבית הקברות באודסה. הרמן רוזנטל, א. ס. ולדשטיין, ‏"ליכטנשטאדט, משה אביגדור", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) אברהם בר גוטלובר, רוסלאנד: מסע ברוסיא החדשה, המגיד, 13 ביולי 1864 אבל משה, המליץ, 31 בינואר 1870 נוסח מצבתו של משה אביגדור ליכטנשטאדט, אפיטף מועתק בספר צִיֻּנִים מְצֻיָּנִים: בבתי הקברות הישן והחדש אשר לעדת ישראל בעיר אדעססא, ורשה 1888. פריט סט, באתר היברובוקס (שם נרשם תאריך הלידה השגוי: י"ב באב ה'תקס"ח) מודעה על מכירת ספריו לאחר פטירתו, המליץ, 16 במאי 1870 מכתביו ממחרת השבת, אודסה-וינה תר"כ, באתר היברובוקס חיזוק הבטחון, המליץ, 25 באוקטובר 1860 דוד משה מיצקין, הערה למאמרי "מסע גיא חזיון", הכרמל, 31 בינואר 1862 המשך המאמר, הכרמל, 31 בינואר 1862
הקנון המדעי

הקנון המדעי: תשעה פרקים של מסע קסום אל יסודות המדע הוא ספר מדע פופולרי מאת סופרת המדע האמריקאית נטלי אנג'יר. הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל לוטם. הקנון המדעי מציג סיכום של חלקים מתחומים שונים של המדע, וראיונות נרחבים של מדענים שעובדים בתחומים אלו. העיקרון של אנג'יר הוא שהבנת היסודות של התחומים העיקריים של המדע יכולה לסייע בהבנת סוגיות מדעיות נוכחיות, ושתהליך זה צריך להיות מהנה. במבוא שלה אנג'יר כותבת: בטוח שאתם צריכים להתמצא במדע, מאותה סיבה עצמה שדוקטור סוס, הנוהג לומר ש"אם יוצאים מגיעים למקומות נפלאים", מציע לקוראיו: "דברים כאלה כיף לעשות / וכיף - תמיד זה טוב מאוד." — הקנון המדעי, עמוד 28 בקנון המדעי, אנג'יר מביאה ציטוטים של מדענים אותם היא ראיינה על מגוון נושאים כגון: איך אטומים עובדים, למה יש תגובות כימיות ואיך הן פועלות, איך התאים בגופנו והדנ"א בנויים ואיך הם מתפקדים, ומה אנו יודעים על מרחבי היקום כיום. דרך עדשת מדענים שונים אנו יכולים להתחיל להבין כיצד הם חווים את עבודתם, איך הם חושבים, ומדוע הם עושים מה שהם עושים. הקדמה: סיזיפוס ודוקטור סוס. חשיבה מדעית: התנסות חוץ-גופית. הסתברויות: למי התעקמו הפעמונים. קנה מידה: משחקי גודל. פיזיקה:אין ואפס זה המון. כימיה: אש, קרח, קשרים וחיים. ביולוגיה אבולוציונית: התפתחותה של תאוריה של התפתחות. ביולוגיה מולקולרית: טיאטאת את התא? גאולוגיה: חידת תצרף עולמית. אסטרונומיה: יצורים שמימיים. תודות נטלי אנג'יר: הערות ביוגרפיות מפתח כדי להשיג חומר לקנון המדעי אנג'יר ראיינה מספר מדענים, פרופסורים, ואנשי מקצוע ומדע אחרים, ושילבה סיפורים וציטוטים שלהם לספרה. היא שאלה אותם שאלות כגון "מה זה אומר לחשוב באופן מדעי?", "מה מבוגרים שאינם מומחים למדע צריכים לדעת ואיך הם צריכים לדעת את זה?", ו"מה זה כיף?". רשימה חלקית של אנשי מדע שאנג'יר ראיינה עם פרטים נוספים הנוגעים לעבודתם: פיטר אטקינס פרופסור לכימיה באוניברסיטת אוקספורד. ג'ון בקל, אסטרופיזיקאי באוניברסיטת פרינסטון. נטע בקל, אסטרופיזיקאית באוניברסיטת פרינסטון. דוד בולטימור, חתן פרס נובל ונשיא לשעבר של המכון הטכנולוגי של קליפורניה. ג'קלין בארטון, כימאית ופרופסורית במכון טכנולוגי של קליפורניה. בוני בזלר, ביולוגית מולקולרית באוניברסיטת פרינסטון. דוד ברקוביץ, פרופסור לגיאופיזיקה באוניברסיטת ייל. ויליאם בלייר, פרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטה ג'ונס הופקינס. גינתר בלובל, חתן פרס נובל ביולוג של התא באוניברסיטת רוקפלר. דוד בוטשטיין, גנטיקאי באוניברסיטת פרינסטון. מייקל בראון, מדען פלנטרי במכון הטכנולוגי של קליפורניה. סוזן קארי, פרופסור למדעי המוח הקוגניטיביים באוניברסיטת הרווארד. ריק דנהייזר, פרופסור לכימיה באוניברסיטת MIT. פרנק דיסלבו, פרופסור לכימיה באוניברסיטת קורנל. מייקל דאף, פיזיקאי תאורטי לשעבר באוניברסיטת מישיגן. טום אייזנר, פרופסור לאקולוגיה כימית באוניברסיטת קורנל. אנדי פיינברג, גנטיקאי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. אלוון פיינשטיין, פרופסור לרפואה ואפידמיולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ייל. אלכס פיליפונקה, אסטרונום באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ג'רלד פינק, ביולוג באוניברסיטת MIT. סקוט א' פרייזר, ביולוג מהנדס בהמכון הטכנולוגי של קליפורניה. בריאן גרין, פיזיקה תאורטית באוניברסיטת קולומביה. אלן גות', פיזיקאי באוניברסיטת MIT. רואלד הופמן, כימאי באוניברסיטת קורנל. קן מילר פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת בראון. טים וייט, אנתרופולוג באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. סטיבן ויינברג, חתן פרס נובל ופרופסור לפיזיקה באוניברסיטת טקסס. הקנון המדעי, באתר OCLC (באנגלית)
המפץ הגדול (ספר)

המפץ הגדול: התגלית המדעית החשובה ביותר בכל הזמנים הוא ספר מדע פופולרי על תיאורית המפץ הגדול, שנכתב על ידי סיימון סינג, ויצא לאור באנגלית בשנת 2004, ובעברית בשנת 2007. הספר מתעד את ההיסטוריה וההתפתחות של מודל המפץ הגדול, מהמדענים ביוון העתיקה שמדדו את המרחק של כדור הארץ לשמש, ועד לזיהוי קרינת הרקע הקוסמית במאה ה-20, המהדהדת ביקום מאז היווצרו. הספר מסביר כיצד תאוריות שונות של היקום התפתחו, יחד עם נקודת מבטם האישית של האנשים המעורבים. הספר מסביר את אי הדיוקים של התאוריות של ניקולאוס קופרניקוס וגלילאו גליליי שגרמו להן להידחות. קופרניקוס וגלילאו השתמשו בטעונים שונים כדי לשכנע אנשים שכדור הארץ מסתובב סביב השמש, והשמש היא מרכז היקום (המודל ההליוצנטרי). שתי התפיסות האלה לא היו מקובלות בזמנו בציבור שהאמין במודל הגאוצנטרי. רק הפרשנות המתמטית של יוהאנס קפלר הפכה את התאוריה ליותר מקובלת, דור שלם לאחר מכן. כפי שסינג מציין, הדור הישן של המדענים השמרנים מטבעם, חייב למות כדי שהתאוריה החדשה תוכל להתקבל. במקביל להתפתחותה של תיאורית המפץ הגדול, הספר מספר את סיפורם של האנשים שלקחו חלק בקידומה, בין אם על ידי ניסוי ובין אם על ידי השערות. ביניהם, אלברט איינשטיין, שגילה את תורת היחסות הכללית, אלכסנדר פרידמן וז'ורז' למטר שגילו שתורת היחסות הכללית מובילה ליקום מתפשט, ולאחר מכן שהתיאוריה מובילה לאירוע ראשוני של יצירה, שהיא תאוריית המפץ הגדול, אדווין האבל שהוכיח שהיקום מתפשט, ובכך אישר את התאוריה של פרידמן ולמטר. ג'ורג' גאמוב, רלף אלפר, רוברט הרמן שחקרו כיצד גרם המפץ הגדול לשכיחות הלא יציבה של האטומים ביקום, באמצעות הנוקליאוסינתזה של האטום. ארנו פנזיאס ורוברט וילסון שגילו את קרינת הרקע הקוסמית, ואחרים. נושא נוסף של הספר הוא השיטה המדעית עצמה: כיצד גילויים בלתי מכוונים, סקרנות, תאוריות ותצפיות מביאים להרחבת ההבנה שלנו על העולם. נושא השמרנות המדעית ממשיך לקבל דגש לאורך כל הספר גם לאחר הכרת הקהילה המדעית במודל ההליוצנטרי של היקום, ובכל תגלית מדעית חדשה מראה סינג כיצד עבר זמן רב עד ששונתה הפרדיגמה, והמדענים השמרנים מטבעם הפסיקו לדבוק בתיאוריה המוטעית בה החזיקו. כך מראה סינג כיצד איינשטיין דחה את תיאורית המפץ הגדול בעודה בחיתוליה, וגרם לכל הקהילה המדעית ללכת בעקבותיו ולהמשיך לדבוק במודל היקום הסטטי והנצחי, ובכך נחנק המחקר במשך שנים רבות. אך כאשר האבל אישר את התאוריה בניסוי, איינשטיין מיהר לאמץ את המסקנות מהתאוריה שלו ואת התאוריה של למטר. גם לאחר מכן המשיכו מדענים רבים להאמין בתיאורית היקום הסטטי והנצחי באמצעות תאוריית המצב היציב, זאת בגלל שמרנותם והקושי להחליף את המודל בו הם מאמינים במודל אחר. הספר באתר של סיימון סינג סיימון סינג, המפץ הגדול: התגלית המדעית החשובה ביותר בכל הזמנים, תורגם מאנגלית Big Bang. תרגמה: דפנה לוי, בהוצאת ידיעות אחרונות, 2007
ארקס

ארקס (ביוונית: Ἀρκάς, כלומר דוב) היה בנם של זאוס וקליסטו במיתולוגיה היוונית. קליסטו הייתה נימפה ידועה ביופייה, והייתה בת לוויה של ארטמיס, אלת הציד, שדרשה מהנימפות לנדור כי ישמרו על בתוליהן. זאוס (יופיטר), ראש האלים, חשק בקליסטו, אולם היא לא שעתה לחיזוריו. לכן התחפש לארטמיס, התייחד עמה במרמה ואף עיבר אותה, הבן שנולד הוא אָרְקאס. בנו של ארקאס מאראטו הוא אזאן. לפי הסיודוס, ארטמיס אחוזת החימה, זיהתה את חברתה ושלחה בה חץ שהרג אותה, אולי בעידודה של הרה הנזעמת. זאוס חילץ את הוולד מרחמה של קליסטו וקרא לו ארקס. זאוס מסר את הרך הנולד לנימפה מאיה, שגידלה אותו במערתה. לימים הפך ארקאס לאבי בני ארקאדיה, חבל הארץ ביוון שקרוי על שמו. את קאליסטו וגם את בנה, ארקאס, בדמות דוב, העלה אל השמים. אלו הן, כך מספרת האגדה, הדובה הגדולה והדובה הקטנה - שני מערכי כוכבים הסובבים את כוכב הצפון. לפי גרסת הספר השני של מטמורפוזות מאת המשורר הרומי אובידיוס, קליסטו ההריונית גורשה מחברתה של מגינתה ארטמיס וילדה את ארקאס. הרה, שידועה כאלה הנוטרת טינה, ואינה שוכחת לעולם את בגידותיו של בעלה, ניצלה את ההזדמנות והפכה את קליסטו לדובה. ארקאס גדל להיות צייד מוכשר ואמיץ, והיה חביב ביותר על זאוס. יום אחד, בעת ששוטט ביער, ראתה קליסטו את בנה ארקאס. ההתרגשות גאתה בה, והיא החלה לרוץ לקראתו במהירות, תוך שהיא שוכחת כי היא עוטה דמות דובה. ארקאס נבהל וירה בדובה, כשהוא פוצע אותה אנושות. זאוס, מלך האלים, שקליסטו הייתה אהובתו וארקאס היה אחד מבניו האהובים, לא היה יכול לשאת את הכאב הטרגי שבפגיעה בשני יקיריו. לכן הפך גם את ארקאס לדובה, והעלה את שניהם לשמים. הרה שזעמה על כך ביקשה מטתיס שתשמור אותם במקום קבוע בשמים כך שקבוצות הכוכבים לעולם לא תשקענה מתחת לאופק ולעולם לא יקבלו מים. בפואמה פסטי (אנ') של אובידס מסופר כי סבו של ארקס מצד אימו, המלך ליקאון, הקריב את ארקס כקורבן לאלים ולכן זאוס הפך אותו לאדם זאב הראשון (בגרסאות אחרות של הסיפור, ליקאון הקריב את בנו ולא את נכדו). אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית, תל אביב, 2000, עמ' 40.
מונסטר (משקה)

מונסטר אנרגיה (באנגלית: Monster Energy) הוא משקה אנרגיה המיוצר על ידי חברת המשקאות Monster Beverage Corporation (לשעבר: Hansen Natural Company). ייצור המשקה החל באפריל 2002. החברה ידועה בשיתופי הפעולה שלה עם תחרויות ספורט ואקסטרים כגון: Motogp, נאסקאר, BMX, מוטוקרוס, גלישת גלים ושלג, אליפות הלחימה האולטימטיבית ותחרויות ספורט אלקטרוני (eSports). בנוסף, חברת מונסטר אנרגיה משתפת פעולה עם מספר להקות ברחבי העולם, כמו, Asking Alexandria, The Word Alive, Maximum The Hormone ו-Shinedown. ישנם 45 סוגים שונים של משקאות תחת המותג מונסטר בצפון אמריקה, כולל המותג הליבה מונסטר אנרגיה, ג'וואה מונסטר (באנגלית: Java Monster), אקסטרה סטראנת' (באנגלית: Extra Strength), אימפורט (באנגלית: Import), ריהאב (באנגלית: Rehab) ומאסל מונסטר (באנגלית: Mucle Monster). בתחילת שנת 2020 הוחל בשיווק המשקה בישראל על ידי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים, יצרנית משקאות קוקה-קולה בישראל. מונסטר אנרגיה מפרסמת בעיקר דרך חסויות של אירועי ספורט, כולל BMX, מוטוקרוס, רכיבה על הרים, סנובורד, גלישה על סקייטבורד, מרוץ מכוניות וגם בעיקר חסויות של אירועי ספורט אלקטרוני. בשנת 2012, קולטון ליין קורפ (באנגלית: Colton Lile Corporation) הכריזה על כך שהיא מחליפה מפיצים מ-Anheuser-Busch לקוקה-קולה. הסמליל של מונסטר אנרגיה הוא מוכר ומזוהה בעיקר בחסויות של אירועים שונים. עיצוב הלוגו נוצר על ידי McLean Desing, חברת מיתוג אסטרטגית הנמצאת בקליפורניה. הסמליל מורכב מהאות האנגלית 'M' במין מראה תוסס וירוק על רקע שחור. ה-'M' מסוגנן באופן המרמז על כך שהוא נוצר על ידי הטפרים של מפלצת קורעת דרך פחית זאת. מדיה וקבצים בנושא מונסטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונסטר (באנגלית) מונסטר, ברשת החברתית פייסבוק מונסטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מונסטר, ברשת החברתית אינסטגרם מונסטר, סרטונים בערוץ היוטיוב נווית זומר, שוק משקאות האנרגיה: המותג האמריקני Monster Energy מגיע לישראל, באתר ynet, 23 בדצמבר 2019
דורותי מקגוויר

דורותי האקט מקגוויר (באנגלית: Dorothy Hackett McGuire;‏ 14 ביוני 1916–13 בספטמבר 2001) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. התפרסמה בעיקר בגלל משחקה בסרט "הסכם ג'נטלמני" עליו הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. נולדה בנברסקה, אומהה כבתם היחידה של תומאס ג'ונסון מקגווייר ואיזבל פלהרטי מקגווייר, והחלה את הקריירה שלה בהופעה על הבמה בתיאטרון הקהילתי של אומהה. לאחר סיום לימודיה החלה להשתתף בתוכניות רדיו ולאחר מכן החלה להופיע על בימות ברודוויי. המפיק דייוויד או. סלזניק התרשם מהופעתה בקומדיה "קלאודיה" בברודוויי והביא אותה להוליווד. הסרט הראשון בו כיכבה היה העיבוד הקולנועי לאותה קומדיה (1943), ומאז הופיעה בסרטים רבים וגם בתוכניות טלוויזיה. מהסרטים ששיחקה בהם: "אילן גדל בברוקלין" (1945) "הקוטג' הקסום" (1945) "בסחור המעלות" (1946) "הסכם ג'נטלמני" (1947) "שלוש מטבעות במזרקה" (1954) "משפט" (1955) "שכנוע ידידותי" (1956) "נווה קיץ" (1959) - בתור אמו של טרוי דונהיו "אדמה זו שלי היא" (1959) "משפחת רובינסון השווייצרית" (1960) "האופל שבמעלה המדרגות" (1960) "הסיפור הגדול ביותר שסופר" (1965) - בתור הבתולה מרי בטלוויזיה שיחקה בסדרות "ספינת האהבה", "איש עשיר, איש עני" (1976), "נשים קטנות" (1978) ועוד. למקגוויר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. מדיה וקבצים בנושא דורותי מקגוויר בוויקישיתוף דורותי מקגוויר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דורותי מקגוויר, באתר AllMovie (באנגלית) דורותי מקגוויר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דורותי מקגוויר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Severo, Richard (2001-09-15). "Dorothy McGuire, Steadfast Heroine of Film, Dies at 83". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-11-10.
ברכר

ברֶכֶר (Brecher או Bröcher) הוא שם משפחה ממקור גרמני. האם התכוונתם ל... אבי ברכר – במאי תיאטרון ורופא ילדים ישראלי אגון ברכר (אנ') – שחקן ובמאי יהודי אוסטרי אירווינג ברכר (אנ') – תסריטאי יהודי אמריקאי גדעון ברכר – משכיל יהודי מוראבי, רופא, מלומד, מתרגם ומשורר גוסטב ברכר (גר') – מנצח, מלחין ומבקר מוזיקה יהודי גרמני נתן יהודה ברכר – שליח ציוני שפעל במזרח אירופה קארל דיטריך בראכר (אנ') – מדען מדינה והיסטוריון גרמני מיכאל בריצ'ר – פרופסור למדעי המדינה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, ממניחי היסודות האקדמיים לחקר מדיניות החוץ של ישראל
המפץ הגדול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... המפץ הגדול – תאוריה פיזיקלית המהווה את תמצית הקוסמולוגיה המודרנית המפץ הגדול (ספר) – ספר מדע פופולרי על המפץ הגדול שנכתב על ידי סיימון סינג המפץ הגדול (סדרת טלוויזיה) – סדרת סיטקום אמריקאית
מפלגת תומכי הבנייה

מפלגת תומכי הבנייה (בפרסית: حزب کارگزاران سازندگی) באיראן הוקמה בשנת 1996. היא בעלת השקפות רפורמיסטיות ודוגלת בשוק כלכלי ליברלי ובתוכניות לפיתוח כלכלי מואץ במדינה. המפלגה הייתה המפלגה הראשונה שהוקמה במדינה לאחר פירוקה של מפלגת הרפובליקה האסלאמית בשנת 1987. באותו זמן לא פעלו באיראן מפלגות פוליטיות מאורגנות והמועמדים לפרלמנט מג'לס התמודדו כעצמאיים. המפלגה התמודדה בבחירות הפרלמנטריות באותה שנה. מרבית מועמדי המפלגה היו בעלי השקפות רפורמיסטיות והיו תומכיו של הנשיא דאז, אכבר האשמי רפסנג'אני ושירתו בממשלה שהקים. המפלגה החדשה הצליחה להפוך לאחת מהמפלגות החשובות בפרלמנט החמישי (2000-1996). היא נהנתה מתמיכה רחבה בקרב בני המעמד הבינוני עירוני בחברה. המפלגה האמינה בחשיבות הרחבת החירויות לאזרח. העיתון ששיקף יותר מאחרים את השקפותיה של המפלגה היה העיתון "האמשאהרי" (Hamshahri), שנוסד על ידי גולאם חוסיין, ראש עיריית טהראן דאז, שהיה ממקימי המפלגה. מדיה וקבצים בנושא מפלגת תומכי הבנייה בוויקישיתוף
דיאבלו

דיאבלו הוא כינוי של השטן שמקורו בשפות לטיניות האם התכוונתם ל... דיאבלו (סדרת משחקים) – סדרת משחקי מחשב מז'אנר משחקי התפקידים, המתרחשים בזמן-אמת (אינם מבוסס תורים). הסדרה היא פרי-פיתוח של חברת בליזארד. דיאבלו (משחק מחשב) – המשחק הראשון בסדר, הופץ לחנויות בשנת 1996. דיאבלו 2 – המשחק השני בסדרה, הופץ לחנויות בשנת 2000. דיאבלו 3 – המשחק השלישי בסדרה, הופץ לחנויות בשנת 2012. דיאבלו 4 – המשחק הרביעי בסדרה, טרם הופץ, הוכרז ב-2019. למבורגיני דיאבלו – מכונית ספורט בעלת ביצועים גבוהים עם מנוע אמצעי אשר נבנתה על ידי יצרנית המכוניות האיטלקית למבורגיני בין השנים 1990–2001.
סבסטיאן

האם התכוונתם ל... אישים: סבסטיאן הקדוש – קדוש ומרטיר נוצרי טובי סבסטיאן – שחקן ומוזיקאי בריטי גאי סבסטיאן – זמר ופזמונאי אוסטרלי מיכאיל סבסטיאן – סופר ומחזאי יהודי רומני אחר: סבסטיאן (סרט) – סרט קולנוע בריטי סן סבסטיאן אישים ששמם הפרטי הוא סבסטיאן
מוזיאון טהראן לאמנות עכשווית

מוזיאון טהראן לאמנות עכשווית (בפרסית: موزه هنرهای معاصر تهران) הוא מוזיאון לאמנות הנמצא בטהראן, איראן. המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל האיראני קמראן דיבה, שהשתמש באלמנטים מהאדריכלות הפרסית המסורתית. הוא נבנה בצמוד לפארק לאלה, טהראן, ונחנך בשנת 1977. הבניין עצמו יכול להיחשב כדוגמה לאמנות עכשווית. רוב שטח המוזיאון ממוקם מתחת לאדמה. במוזיאון ישנו האוסף החשוב ביותר של יצירות אמנות מודרנית מערבית מחוץ לאירופה וארצות הברית, אוסף שהורכב במידה רבה על ידי האוצרים המייסדים דוד גאלאוויי ודונה שטיין תחת חסותה של פארה דיבה. יש הטוענים כי שווי יצירות האומנות שמוחזקים במוזיאון מוערך ב-2.5 מיליארד ליש"ט. במוזיאון מוצגת תוכנית מתחלפת של תערוכות ומדי פעם מארגן תערוכות של אמנים מקומיים. האוסף כולל גם את מה שעשוי להיות הציור היקר ביותר של ג'קסון פולוק, "Mural on a Red Indian Ground", ואגף פופ ארט המתפאר בפורטרטים של מיק ג'אגר, מרילין מונרו ומאו דזה-דונג, מעשה ידי אנדי וורהול. למרות שמקובל לומר שמדובר באוסף האמנות המערבית החשוב והמקיף ביותר באסיה, האוצרות חבויים מאחורי דלת ביטחון הנפתחת רק לאחר הקלדת קוד סודי. לעיתים מוציאים את היצירות החוצה לבקשת אמנים מבקרים או תלמידי אמנות, אולם אין כל כוונה להציגם בציבור. הציורים שנרכשו בשנות ה-70 בהוראתה של אשתו האחרונה של השאה, המלכה פארה, נפלו קורבן לבדלנות התרבותית של הרפובליקה האסלאמית. במוזיאון האמנות המודרנית, כל הציורים המוצגים בפני הציבור הם של אמנים איראנים. מנהל המוזיאון, חביב אללה סאדג'י, שמונה על ידי ממשלתו של אחמדינז'אד, אמר בעבר שהוא מתנגד לגלובליזציה בהובלת המערב, התנגדות שהוא מכנה "סוציאליזם תרבותי". אולם סאדג'י, צייר בעצמו, טען גם שאמונותיו אינן משפיעות על הטיפול באוסף, וטוען שהסיבה שהוא אינו מוצג היא מחסור במקום, ולא פוליטיקה. לדבריו, הציורים מאוחסנים בקפידה כדי לוודא שיישמרו לדורות הבאים. עלירזה סמי-אזאר, קודמו של סאדג'י בתפקיד, ביטל הסבר זה בטענה שהמוזיאון נכנע לאופנה הפוליטית של התקפות כלפי המערב, אופנה שהתחזקה עם התגברות מתיחות בין המערב לאיראן, במיוחד בנוגע לתוכניתה הגרעינית. יצירות האמנות נאספו על ידי בן דודתה של המלכה פארח, קמראן דיבה, מתכנן המוזיאון ומנהלו הראשון, כדי שיוצגו בפתיחת המוזיאון ב-1977. הציורים נשארו בתצוגה עד המהפכה. אז העביר אותם צוות המוזיאון למרתף כדי להגן עליהם מבוזזים ומקנאים. מבין האמנים המוצגים נמנים: פול גוגן, וסילי קנדינסקי, ג'קסון פולוק, קלוד מונה, קאמי פיסארו, וינסנט ואן גוך, פייר-אוגוסט רנואר, ג'יימס אנסור, אנדרה דרן, ז'ורז' רואו, פרנאן לז'ה, פבלו פיקאסו, אלברטו ג'קומטי, פרנסיס בייקון, מקס ארנסט, רנה מגריט, ג'ורג' גרוס, דייגו ריוורה, ג'ספר ג'ונס, אנדי וורהול, רוי ליכטנשטיין, פיטר פיליפ, ז'ואן מירו, ויקטור וסרלי, אדולף גוטליב, ריצ'רד המילטון, ז'ורז' בראק, אדוארד מונק, אדגר דגה, מארי קאסאט, ג'יימס מקניל ויסלר, אדוארד הופר, הנרי מור, ארנלדו פומודורו, מרסל דושאן, הנרי פיץ' רובינסון, אנסל אדמס ויעקב אגם. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון טהראן לאמנות עכשווית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון טהראן לאמנות עכשווית גרדיאן, רוברט טייט, ואן גוך ופיקאסו ננעלו במרתף, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2007
מורג הוד

מורג הוד (באנגלית: Morag Hood;‏ 12 בדצמבר 1942 – 5 באוקטובר 2002) הייתה שחקנית סקוטית. היא הופיעה בתוכניות טלוויזיה בריטיות רבות, בהפקות תיאטרון ובתוכניות רדיו מסוף שנות השישים ועד סוף שנות התשעים של המאה העשרים. מורג הוד נולדה בגלאזגו שבסקוטלנד, ולמדה באוניברסיטת גלאזגו. בין הופעותיה הראשונות הייתה הנחיית תוכנית לצעירים בטלוויזיה הסקוטית. באפריל 1964 ראיינה מורג יחד עם פול יאנג את הביטלס. הריאיון שהוקלט באולפני הטלוויזיה הסקוטית בגלאזגו נחשב במשך שנים רבות כאבוד, אבל בסופו של דבר סרט ההקלטה נמצא בדרום לונדון. הוד מוכרת בעיקר מתפקידה כנטשה רוסטובה בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC משנת 1972 לרומן האפי "מלחמה ושלום", ובתפקיד פרנסס ארנשו בסרט הקולנוע "אנקת גבהים" משנת 1970. עוד גילמה את דמותה של מרי מוסגרוב הגאוותנית בעיבוד של ה-BBC משנת 1971 לרומן "הטיית לב". במשך השנים שיחקה הוד במספר רב של סדרות טלוויזיה בהן "Z-Cars",‏ "The Borderers", "ברז'ראק", "ג'יין אייר", "משפחות" ו"האמיש מקבת". ב-1990 כיכבה בדרמה "A Sense of Guilt" של BBC 1. ב-1986 השתתפה בפרק בסדרה "Auf Wiedersehen, Pet" בתפקיד ג'וי צ'טרלי. ב-2001 זכתה לשבחים על הופעתה במחזה "A Listening Heaven" מאת טורבן בטס (אנ') בתיאטרון "אדינבורו רויאל ליסאום". באותה שנה הייתה מועמד לפרס TMA לשחקנית הטובה ביותר. ב-5 באוקטובר 2002 נפטרה הוד בהוספיס בלונדון ממחלת הסרטן בגיל 59. היו לה אח ואחות מבוגרים ממנה, ליאם הוד ואיילה פרגוסון. היא גרה בפאונטיין רואד, סטוק ניוינגטון. זמן מה חייתה עם השחקן מרטין שו שאיתו ניהלה מערכת יחסים רומנטית. הוד לא הייתה נשואה ולא היו לה ילדים. מורג הוד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מורג הוד, באתר AllMovie (באנגלית) מורג הוד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ריאיון עם הביטלס, סרטון באתר יוטיוב Scottish data collector Paul Wright quotes birth certificate, see Astrodatabank by Lois Rodden and Astrodienst AG Zollikon, Switzerland-astro com- www.astro.com, Morag Hood, horoscope for birth date 12 December 1942, born in Glasgow, with Astrodatabank biography, Astro-Databank, ‏2014-01-14 (באנגלית) Roundup Interview (1964) - The Beatles Sense of Guilt at IMDb