הצבא האדום היפני

הצבא האדום היפני (ביפנית 日本赤軍, "ניהון סקיגון") היה ארגון טרור בין־לאומי שנוסד בפברואר 1971 בידי פוסאקו שיגנובו לאחר שהתפלג מן הליגה הקומוניסטית היפנית - סיעת הצבא האדום. בשיאו, מנה הארגון כארבעים חברים ונחשב לאחד מארגוני הגרילה המסוכנים ביותר. לצבא האדום היפני היו קשרים עם החזית העממית לשחרור פלסטין. בראשית שנות ה-80 חדל לפעול ביפן והיה תלוי כמעט לגמרי בחזית העממית לצורכי מימון, אימונים ואספקת נשק. בשנת 2001 חדל לפעול. מטרותיו המוצהרות של הארגון היו להביא להפיכה נגד ממשלת יפן ונגד המלוכה בה, ולהתחיל במהפכה עולמית. למחתרת זיקה למשטר בקוריאה הצפונית ורבים משרידיה מתגוררים במדינה זו. הארגון נודע גם בשמותיו הבריגדה האנטי-אימפריאליסטית הבין־לאומית, בריגדת המלחמה הקדושה, החזית הדמוקרטית האנטי-מלחמתית, ובראשי התיבות באנגלית JRA. פוסאקו שיגנובו, מייסדת הארגון וממנהיגיו. נעצרה בנובמבר 2000 באוסקה, יפן, לאחר ששנים רבות סברו שהיא נמצאת בלבנון. הואשמה בארגון מתקפות טרור, וחטיפות של בני אדם ומטוסים. כונתה בעבר "הטרוריסטית האישה המסוכנת ביותר בעולם", והייתה בין מתכנני הטבח בנמל התעופה לוד בשנת 1972. אוסאקה שבמרכז המדינה, ונעצרה על-ידי השלטונות. באפריל 2001, עוד לפני שנגזר עליה עונש, היא הודיעה מהכלא על פירוק "הצבא האדום היפני". ב-23 בפברואר 2006 גזר עליה בית המשפט עשרים שנות מאסר. שוחררה ב-28 במאי 2022. קוזו אוקמוטו היה בין מבצעי מתקפת הטרור בנמל התעופה בלוד. שוחרר מן הכלא הישראלי במאי 1985 במסגרת עסקת ג'יבריל. לאחר מכן נכלא בלבנון בעוון זיוף ויזות ודרכונים. ב-1999 נתנו לו השלטונות הלבנונים מקלט מדיני בגלל מלחמתו בישראל. במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 ביצעו חברי הארגון מספר פעולות טרור בין־לאומיות. 31 במרץ 1970: חטיפת טיסת פנים של חברת התעופה היפנית בנמל התעופה של טוקיו. חברי הארגון נשאו חרבות סמוראי ופצצה. המטוס נחטף תחילה לקוריאה הדרומית, שם שוחררו הנוסעים. אחר כך המשיך לקוריאה הצפונית, שם שוחררו אנשי הצוות והחוטפים עזבו את המטוס. החוטפים נותרו בקוריאה הצפונית. 30 במאי 1972: הטבח בנמל התעופה לוד: התקפת מקלעים ורימוני יד בנמל התעופה לוד ליד תל אביב, כיום נמל התעופה בן-גוריון. 24 איש נהרגו, כשמונים נפצעו. אחד מהתוקפים התאבד בפיצוץ רימון יד, והשני נהרג ככל הנראה מירי של חברו. יש המשערים כי התקפה זו שימשה השראה לפיגועי התאבדות פלסטיניים. יולי 1973: חברי הצבא האדום היפני הובילו קבוצת אנשי החזית העממית בחטיפת מטוס של חברת התעופה היפנית מעל הולנד. הצוות והנוסעים שוחררו בלוב, והמטוס פוצץ. 31 בינואר 1974: חברי הצבא האדום היפני תקפו מאגר נפט בסינגפור ולקחו חמישה בני ערובה על ספינה. 13 בספטמבר 1974: השתלטות על שגרירות צרפת בהאג שבהולנד. השגריר ועשרה בני אדם אחרים נלקחו כבני ערובה, ושוטרת הולנדית נורתה. לאחר משא ומתן ממושך שוחררו בני הערובה תמורת שחרור אחד מאנשי הצבא האדום, 300,000 דולר ושימוש במטוס, אשר הטיס את החוטפים תחילה לעדן ואחר כך לסוריה, אשר הכריחה אותם לוותר על הכופר שדרשו, מפני שלא עלה בקנה אחד עם דעותיה על פעילות מהפכנית. אוגוסט 1975: אנשי הצבא האדום תפסו כחמישים בני ערובה בבניין משרדים בקואלה לומפור, מלזיה, ביניהם דיפלומטים אמריקאים ושוודים. בתמורה לשחרור בני הערובה שוחררו חמישה מאנשי הצבא האדום והוטסו ללוב. 28 בספטמבר 1977: אנשי הארגון חטפו מטוס של חברת התעופה היפנית והנחיתו אותו בדאקה, בנגלדש. בני הערובה שוחררו לאחר שממשלת יפן שחררה שישה מחברי הארגון ושילמה כופר. 4 בדצמבר 1977: חבר הארגון חטף מטוס של חברת התעופה המלזית, ולאחר שירה בטייסים ובעצמו המטוס התרסק וכל 100 הנוסעים נהרגו, ביניהם השגריר הקובני ביפן. 1986-7: ירי מרגמות על שגרירויות יפן, קנדה וארצות הברית בג'קרטה וברומא. אפריל 1988: פיצוץ מועדון נופש של צבא ארצות הברית בנאפולי, איטליה. חמישה נהרגו. מדיה וקבצים בנושא הצבא האדום היפני בוויקישיתוף הצבא האדום היפני, באתר "סיקור ממוקד" הצבא האדום היפני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שמעון כהן, כבוד בתנועתו של עבאס לקוזו אוקומוטו, באתר ערוץ 7, 2 ביוני 2016