laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיר-2

"מיר-2" (ברוסית: Мир-2) הוא פרויקט סובייטי ומאוחר יותר רוסי לבניית תחנת החלל מהדור הרביעי. השם המקורי — "סאליוט-9" (DOS 7). תחנת בסיס נוצרה באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 כתחליף ליחידת הבסיס של תחנת "מיר-1" במקרה של תאונה אצל האחרונה. ניסוי המשגר "אנרגיה" רב העוצמה איפשרה להגדיל במידה ניכרת את התחנה. ב-14 בדצמבר 1987 הפרויקט החדש אושר על ידי מנהל תאגיד אנרגיה יורי סמיונוב. התחנה תוכננה לכלול את המרכיבים הבאים: רציף מסלולי (במשקל 90 טון, שוגר באמצעות "אנרגיה"). יחידת הבסיס. חוות ופאנלים קולטי השמש. יחידת שירות. מודל למחקר ביוטכנולוגיה. יחידה טכנולוגית. 2 מודולים למחקר. בינואר 1988, בשל מדיניות הגלסנוסט, מידע אודות עיצוב התחנה הופיע לראשונה בדפוס. אבל ב-1989 כל העבודות עליו הוקפאו. עד 1991 התברר כי לא ניתן להסתמך על השימוש בטיל "אנרגיה", עקב העלות הגבוהה של הבנייה. בנוסף, מימון תוכנית החלל הרוסית ירד בהתמדה. בשל כך, התוכנית להקמת התחנה תוקנה. המודולים עבור מיר-2 נוצרו מחדש כדי להחליף בהדרגה את תחנת "מיר-1" הישנה. ההתקנה המלאה במקרה הזה הייתה אמורה להסתיים בשנת 2000. עם זאת, ב-24 בנובמבר 1992 המעצבים בחנו  מחדש את הפרויקט. תחנת הבסיס הייתה אמור לשמש כחוות מחקר, מבחינה מבנית דמתה למבני חלל דומים כמו "Rapana" ו "Sophora". בקצה אחד של החווה הזאת היו אמורים למקם קולטי שמש ומהצד השני פאנלים סולאריים. החלק המרכזי של החווה תוכנן לעגן לפחות 5-6 מודולים גדולים. בפריסה זו קל היה לראות את ההשפעה מתחנות החלל האמריקאיות, "פרידום" ו"פרד". העדר המימון ושינוי המצב הפוליטי במדינה בעקבות מדיניות הפיוס עם המערב מנעו מלתרגם רעיונות אלה למציאות. רוסיה ב-1993, מיקדה ט\את מאמציה ביצירת מקטע משלה בתחנת החלל הבינלאומית, אשר השתמשה ברכיבים שפותחו במקור עבור מיר-2 ובעיקר מודול "זבזדה". תחנת חלל תחנת החלל הבינלאומית Skylab מיר סאליוט מדיה וקבצים בנושא מיר-2 בוויקישיתוף
לוי בן יצחק ירושלמי

הרב לוי בן יצחק ירושלמי (1681, ירושלים, האימפריה העות'מאנית – 11 באוגוסט 1752, טימישוארה, ממלכת הבסבורג) היה הרב הראשי האשכנזי ובהמשך גם הספרדי של יהודי בלגרד. ב-1739 עבר לטימישוארה, וכיהן בה כרב הראשי האשכנזי עד מותו. לוי בן יצחק ירושלמי נולד בירושלים ובה הוסמך לרבנות. ב-1699 עבר לבלגרד וכיהן כדיין בקהילה האשכנזית. ב-1720 נמנה עם עשרת הדיינים אשר חתמו על כתב מינויו של הרב בנימין זאב (וולף) יפה מרגליות שלזינגר לרב הראשי האשכנזי של בלגרד. הרב שלזינגר עזב את התפקיד תוך זמן קצר יחסית, ככל הנראה מחמת גילו ומצב בריאותו, והרב לוי בן יצחק ירושלמי מונה במקומו לרב הראשי של הקהילה האשכנזית בבלגרד. המועד המדויק בו התמנה לרב אינו ידוע, אך בספרי שאלות ותשובות מ-1724 הוא כבר מתועד כרב הראשי האשכנזי. הרב ירושלמי שלט ביידיש ובלאדינו. ב-1724 התחולל סכסוך בתוך הקהילה הספרדית, שהתפצלה לשני קהלים: בראש האחד עמד הרב הספרדי הראשי, ששמו או כינויו היה מוֹרֶנוֹ; ואילו הקהל השני פנה לרב ירושלמי כדי שיעמוד בראשו. הדבר הוביל לסכסוך אישי בין הרב מורנו לרב ירושלמי, והסכסוך מתועד בשאלות שהופנו לרב משה אמריליו מסלוניקי. הרב מורנו החתים את בני הקהל הספרדי אשר בראשו עמד, על כתב הסכמה, בו נכתב שחל איסור למנות רב לקהילה שאינו ספרדי. ככל הנראה מרבית החותמים לא ידעו על מה חתמו. לאחר מספר חדשים התפייסו שני הרבנים; הרב מורנו החליט לעלות לארץ ישראל, והמליץ בפני קהל הספרדים לקבל באופן זמני את לוי יצחק ירושלמי כרב הקהילה הספרדית, משום שהוא "דיין מצוין, מכיר את לשוננו, בקיא במנהגינו ואינו נדמה לשאר האשכנזים". הרב מורנו יצא לקושטא ושם חיפש לו מחליף, אך הקהילה בבלגרד לא יכלה לשאת בעלויות השכר שדרשו הרבנים השונים. עד 1728 כיהן הרב ירושלמי כממלא מקום הרב הספרדי הראשי ללא שכר. בשנה זו הודיע לקהילה הספרדית שאינו יכול לשאת בנטל המשרה ללא שכר, וכי עליהם למנותו במינוי קבע או למצוא לו מחליף. לאחר מספר ניסיונות כושלים למצוא מחליפים, החליטו הספרדים למנות את הרב ירושלמי לרבם. עם זאת, בשל כתב ההסכמה עליו חתמו ארבע שנים קודם לכן, התעורר קושי הלכתי במינוי. העניין הובא להכרעתו של הרב משה אמריליו, אשר ביטל את כתב ההסכמה. ב-1730 מונה הרב ירושלמי רשמית גם לרב הראשי הספרדי. מתועד כי בעת מתן פסקי הלכה בקהלי הספרדים נהג לפי הלכות הרמב"ם, ובעת שפסק הלכה בקהל האשכנזי נהג לפי הלכות הרמ"א. הרב לוי בן יצחק ירושלמי התייעץ, ניהל דיונים הלכתיים, וזכה להערכה מרבנים אשכנזים וספרדים. מאוזכר על ידי הרב מאיר איזנשטט בספר השאלות והתשובות שלו "פנים מאירות" וכן על ידי הרב משה אמריליו בספר השו"ת "דבר משה". הוא מתואר כ"תלמיד חכם מובהק ובעל הוראה מוסמך". ב-1735 הוצא לאור על ידי בית הדפוס העברי בזוּלְצְבָּאך (אנ') (בגרמנית: Sulzbach-Rosenberg) ספרו "בן אבות הלוי" העוסק בפרקי אבות. הספר אבד. ב-1739, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739), השתלטו העות'מאנים מחדש על בלגרד. הרב לוי בן יצחק ירושלמי עזב לטימישוארה, ומונה בה לרב הראשי של הקהילה האשכנזית. ב-1752 נפטר הרב ירושלמי בטימישוארה, ובה נקבר. ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 86–90, 228. הקהילה היהודית בבלגרד, חילופי שלטון, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 61-60. נתן צבי פרידמן, אוצר הרבנים, 12461.
המקטע הרוסי בתחנת החלל הבין-לאומית

המודול הרוסי בתחנת החלל הבין-לאומית (ברוסית: Российский сегмент МКС) הם מודולים ומתחמים המרכיבים את תחנת החלל הבין-לאומית ושייכים לתאגיד החלל הרוסי רוסקוסמוס. מודולים אלה היו החלקים הראשונים שהרכיבו את תחנת החלל הבין-לאומית ובייחוד מודול זאריה הוותיק. תחנת החלל המסלולית הלאומית מדיה וקבצים בנושא המקטע הרוסי בתחנת החלל הבין-לאומית בוויקישיתוף המודול הרוסי באתר האינטרנט של תאגיד החלל הפדרלי המודול הרוסי באתר האינטרנט של תאגיד "אנרגיה" Глава «Роскосмоса» Дмитрий Рогозин: «На появление нового поколения космической техники у нас есть от силы 3,5 года», kp.ru נוצר על ידי רוסיה אך נמצא בבעלות נאס"א, מאחר שממומן על ידי ארצות הברית. נועד להחליף את "פירס" Александр Милкус. "Глава «Роскосмоса» Дмитрий Рогозин: «На появление нового поколения космической техники у нас есть от силы 3,5 года»". www.kp.ru. נבדק ב-2019-04-13. ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Forever (אלבום של עפרה חזה)

Forever (בעברית: לנצח) הוא אלבום הרמיקס של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה. האלבום יצא לאור ב-25 במרץ 2008, על ידי חברת התקליטים אדל רקורדס. האלבום מכיל רמיקסים של שירים משני אלבומיה הבינלאומיים שיצאו בסוף שנות ה-80: Shaday ו-Desert Wind, האלבום הישראלי "שירי תימן" וכן שיר חדש "The Poem", שמכיל הקראה של חזה לשירים של רחל המשוררת, "ידיך רכות", "להקיץ ולדעת", "בלילה" ו"במו ידי" שהוקראו במסגרת תוכנית הרדיו השבועית של חזה ברדיוס 100FM משנת 1995. האלבום יצא בשנת 2008, לציון 20 שנים לפריצתה של חזה באירופה. גרסאות אלבום הרמיקסים שיצאו ברוסיה וגרמניה כללו בתוכן 14 רצועות, בעוד שהגרסה הסטנדרטית של אלבום הרמיקסים כוללת 16 רצועות בסך הכל. בגרסה הסטנדרטית של אלבום הרמיקסים נכללים שני רמיקסים נוספים ל-"Im Nin'alu". Forever באתר AllMusic Forever באתר Discogs Forever באתר Spotify Forever באתר Apple Music Forever Ofra Haza: Her Greatest Songs Remixed - Ofra Haza | Songs, Reviews, Credits, AllMusic (באנגלית) "בלילה" הולחן בידי חזה ב-1987 והוקלט על ידה לאלבום "שירי מולדת ג'". Ofra Haza - Forever Ofra Haza (Her Greatest Songs Remixed), Discogs (באנגלית) Ofra Haza - Forever Ofra Haza - Her Greatest Songs Remixed, Discogs (באנגלית) Forever Ofra Haza - Her Greatest Songs Remixed (באנגלית), נבדק ב-2019-01-05
ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ

ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ (באנגלית: Barbie: The Princess & the Popstar) הוא סרט אנימציה מוזיקלי אמריקאי-קנדי המבוסס על בובת הפלסטיק "ברבי" המיוצרת על ידי חברת הצעצועים האמריקאית "מאטל". הסרט הופץ ב-DVD על ידי חברות "Universal Pictures Home Entertainment" ו-"Rainmaker Entertainment Inc.". בבריטניה הופץ הסרט לראשונה ב-27 באוגוסט 2012, ובישראל הוא שודר לראשונה בשנת 2012 בערוץ הילדים בדיבוב לעברית. זהו סרט ה-23 מסרטי הזיכיון של סרטי ברבי, והסרט השני של סרטי "ברבי" המבוסס על הסיפור "בן המלך והעני" שכתב מארק טוויין (הסרט הראשון היה "ברבי הנסיכה ובת הכפר", אשר סרט זה מהווה לו רימייק). אורך הסרט הוא 86 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית. הסרט מספר על הנסיכה טורי אשר חולמת להיות כוכבת פופ ולצאת להרפתקאות, ועל כוכבת הפופ קירה אשר חולמת להיות נסיכה במקום קבוע. יום אחד שתי הבנות נפגשות, ובעזרת הכתר של טורי והמיקרופון של קירה, שתי הבנות מחליפות את המראה למראה של אחת של שנייה. טורי מלמד את קירה איך להיות נסיכה, וקירה מלמדת את טורי איך להיות כוכבת פופ. במהלך הסרט הן מגלות איך זה להיות מישהי אחרת, עוברות הרפתקאות, מסתבכות, ומבינות שהכי טוב להיות מי שהן. במאי הדיבוב בעברית היה עמי מנדלמן, ומפיקי הדיבוב היו יעל אללוף ודן שצברג. Here I Am / Princesses Just Want to Have Fun I Wish I Had Her Life To Be a Princess / To Be a Popstar Perfect Day Look How High We Can Fly (Here I Am (Tori Version Princess & Popstar Finale Medley Princesses Just Want to Have Fun (Here I Am (Keira Version השיר Princesses Just Want to Have Fun הוא עיבוד לשיר Girls Just Want to Have Fun מאת הזמרת האמריקאית סינדי לאופר. השיר To Be a Princess / To Be a Popstar הוא רימייק לשיר To Be a Princess מתוך הסרט "ברבי הנסיכה ובת הכפר", אשר סרט זה מבוסס עליו. השיר מושר בסצנה דומה בה דמותה של קירה הזמרת (כמו אריקה השואפת להיות זמרת) לומדת כיצד להיות נסיכה, בעודה משנה את הופעתה לארשת של הנסיכה. שני השירים האחרונים מושמעים בזמן כתוביות הסיום בסרט. ברבי סרטי ברבי בן המלך והעני "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", באתר נטפליקס "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", באתר AllMovie (באנגלית) "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", באתר HBO Max (באנגלית) "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אמפיבול

אמפיבול הוא קבוצה של מינרלים אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה דמוי שרשרות) מאפיים, מלנוקרטיים (בעלי גוון כהה). האמפיבול בנוי משרשרת כפולה שבה שתי שורות של טטרהדרונים של סיליקט (SiO4) מתחברות אל שתיים אחרות דרך קטיונים של ברזל, מגנזיום או סידן. המינרלים מקבוצת האמפיבול דומים מאוד בהרכבם הכימי ובתכונותיהם הכלליות לקבוצת הפירוקסן, וכמותם הם ממויינים לשלוש סדרות בהתאם לצורת התגבשותם. ההבדל העיקרי בין אמפיבול לפירוקסן הוא בפצילות. הזווית בין מישורי הפצילות בקבוצת הפירוקסן היא ישרה בעוד שבקבוצת האמפיבול היא אינה כזו. כמו כן המשקל הסגולי של האמפיבול קטן מזה של הפירוקסן. אמפיבול הוא רכיב נפוץ בסלעי יסוד ובסלעים מותמרים רבים כדוגמת גרניט, סיאניט, דיוריט, גברו, בזלת, אנדזיט, גנייס וצפחה. אמפיבול הוא המינרל הראשי בסלע האמפיבוליט. את השם לקבוצה נתן המינרלוג הצרפתי רנה ז'יסט אאיאי ומקורו מיוונית "אמפיבולוס" כלומר "בלתי ברור". מדיה וקבצים בנושא אמפיבול בוויקישיתוף אמפיבול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שלמה שלם

הרב שלמה שלם בן חיים יחיאל כהן (בכתב לטיני: Solomon Salem‏; 1705, אדירנה, האימפריה העות'מאנית – 1781, אמסטרדם, הולנד) היה הרב הראשי של יהודי וידין, יהודי סופיה, יהודי בלגרד והקהילה הפורטוגזית של אמסטרדם. שלמה בן יחיאל שלם נולד באדירנה, שם למד אצל הרב אליעזר נחום ואצל הרב רפאל יעקב אברהם גירון. כיהן כרב הראשי של יהודי וידין וב-1740 נתמנה לרב הראשי של יהודי סופיה לאחר פטירתו של קודמו הרב דניאל דוד אשטרוג. ב-1752 הגיע הרב שלם לבלגרד לצורך מנוחת החלמה. בעת הגעתו הייתה הקהילה ללא רב ראשי לאחר עזיבתו של הרב נתן גינצבורג. פרנסי הקהילה ונכבדיה פנו אל הרב שלם בבקשה שיכהן כרב הראשי. הרב נאות בתנאי שיוכל לצאת מבלגרד לערים שונות לצורך הדפסה ופרסום חיבוריו. לאחר מינויו השיא את בתו לדוד בנו של ראש הקהל דוד רוּסוֹ. הרב שלם נעדר מבלגרד לתקופות ממושכות ולא התפנה לטפל בענייני הקהילה. ב-1761 התיישב באמסטרדם ומונה לרב הקהילה הפורטוגזית. הרב שלם סירב לוותר על תואר הרב הראשי של בלגרד, והמשיך לקבל משכורת מהקהילה, אף על פי שלא שב לבלגרד. הרב דוד פארדו התמנה לממלא מקום הרב הראשי של בלגרד, אך עזב לסרייבו, מאחר שלא ניתן היה למנותו לרב הראשי כל עוד הרב שלמה שלם היה בחיים. במהלך תקופת כהונתו של הרב שלם באמסטרדם התפרסמו כתביו "שונה הלכות" ו"לב שלם". בשנת תקל"ח החיד"א שהה בקהילת אמסטרדם, ובחיבורו מעגל טוב מתאר שיחות שניהל עם הרב שלם, וכותב תמצית של חמישה דרושים ששמע ממנו. הרב שלמה בן יחיאל שלם הלך לעולמו באמסטרדם ב-1781 והוא בן 76. דברי שלמה (פרנקפורט התקי"ג) – דרשות על התורה שונה הלכות (אמסטרדם התקכ"ב) פלפול חריף על ספר הלכות גדולות לב שלם (אמסטרדם תקל"ג) – פירוש על ספר משנה תורה לרמב"ם. נחמד למראה – חיבור זה לא הגיע לידינו. קיומו נודע מאזכוריו מספר פעמים בספרו 'דברי שלמה'. יש המשערים שהוא אחד מן הכתבים שנשרפו לרב שלם בשריפה כפי שכתב בהקדמת ספרו 'לב שלם'. צבי לוקר, הרב שלמה בן יחיאל שלם: דרך עלייתו לכס הרבנות בק"ק 'תלמוד תורה' שבאמסטרדם, מחקרים על תולדות יהדות הולנד, 5 (תשמ"ח), עמ' 113–133. יעקב שמואל דה סילבה רוזה, תולדות היהודים הפורטוגזים באמסטרדם 1925-1593, באתר אוניברסיטת גתה בפרנקפורט (בהולנדית) הספר שונה הלכות, באתר גוגל בוקס שלמה שלם, באתר "החכם היומי" שלמה בן יחיאל שלם (1718?-1781), דף שער בספרייה הלאומית הרב שלמה שלם, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית). הרב חיים יוסף דוד אזולאי, מעגל טוב השלם (מהדורת פריימן), החל מעמ' 130. בספר אשל הגדולים (אות ש') נכתב כי נפטר ב 1784 ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 91–94, 228. הקהילה היהודית בבלגרד, רבנים בעלי שם, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 64. דוד פיפאנו, שלשלת רבני סופיה ובולגריה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמודים 139, 142. שמעון ואנונו, רבי שלמה שלם, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, עמ' 563
טמרלאן טמנוב

טמרלאן רוסלנוביץ' טמנוב (ברוסית: Тамерла́н Русла́нович Тме́нов; נולד ב-27 ביולי 1977) הוא ג'ודוקא עבר רוסי אשר התחרה בקטגוריית המשקל הכבדה (מעל 100 ק"ג). טמנוב התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2000, 2004 ו-2008. בסידני 2000 הוא זכה במדליית הארד ובאתונה 2004 זכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. טמנוב מחזיק בארבע מדליות מאליפויות העולם, שתי מדליות כסף (2005 ו-2007) ושתי מדליות ארד (1997 ו-2003). באליפויות אירופה הוא זכה בעשר מדליות. שבע מדליות זהב (1998, 1999, 2001, 2002, 2003, 2005 ו-2008), מדליית כסף (2000) ושתי מדליות ארד (2004 ו-2006). במהלך הקריירה טמנוב זכה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. כמו כן הוא התחרה שש פעמים באליפות רוסיה ובכולן זכה במדליית הזהב. טמרלאן טמנוב, ברשת החברתית אינסטגרם טמרלאן טמנוב, באתר olympedia.org טמרלאן טמנוב, באתר איגוד הג'ודו העולמי טמרלאן טמנוב, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
חלומו של הנרי

חלומו של הנרי הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2003, בבימויו של איתן גרין שגם כתב את התסריט. עם מנשה נוי, יונתן השילוני והלנה ירלובה בתפקידים הראשיים. הסרט היה פלופ כלכלי עבור יוצריו. הנרי אטיאס (מנשה נוי) עובד כאחראי למחסן ציוד באחד מבתי הספר לקולנוע בישראל. לפני כן עבד שנים רבות בתפקידים שונים של הפקות קולנוע וטלוויזיה ועמד לביים סרט משלו אלא שתאונת דרכים שבה נהרגה אשתו אילצה אותו להפסיק את הבימוי ולהתמקד בבנו הקטן עמי (יונתן השילוני). לאחר מספר שנים נישא לאווה (הלנה ירלובה) ונולדה להם בת. הנרי מרגיש שהוא יודע ובעל ניסיון יותר מהמורים. הוא אהוד על התלמידים ויועץ להם בענייני עשיית סרטים למורת רוחם של חברי הסגל האחרים ובעיקר של המורה שרגא (רוני ניניו) שבפניו הוא נאלץ להתנצל בנוכחות המנהלת ד"ר ברדוגו (גבריאלה ורנר). הנרי הוא בן 45 וחלומו הוא לעשות סרט בעצמו בעיקר כדי להראות לסגל בית הספר כי הוא מסוגל לכך. אין לו תקציב והוא פונה לתלמידים לעזרה. התלמידה גאולה (תהל רן) מציעה לו תסריט המבוסס לדעתה על סיפור משפחתה. התלמידה שירלי (תמי לוי אלדר) מתנדבת להיות עוזרת הפקה וכן שאר התלמידים. מספר שחקנים וביניהם אלכס מרקוביץ (מוטי כץ) מסכימים לעבוד עבורו ללא תשלום. אווה נוסעת עם התינוקת למשפחתה במוסקבה והנרי מחליט שזה הזמן להתחיל לעבוד על הסרט. חלק מהצילומים נערכים בדירה של אמו (דינה דורון). הוא מחליט לשבץ את עמי בן ה-13 לתפקיד ראשי בסרט למרות שאין לו ניסיון קודם. עמי הוא ילד מופנם שחווה טראומה בעקבות התאונה ובעקבות נישואי אביו בשנית. הוא יודע לחקות קולות של חיות ומכוניות. העבודה על הסרט נתקלת בקשיים רבים, בעל המלון מסרב לתת להם לצלם והמחסנאי אברי (שלמה וישינסקי) נשלח לבית הספר לקחת מהם את המצלמה. הנרי מיואש ובחלומו הוא רואה את אסי דיין ומבקש ממנו עזרה אך אסי מסרב. עמי מעודד אותו ומפגיש אותו עם הנרי אוחיון שאותו הנרי העריץ בילדותו ולכן שינה את שמו מאברהם להנרי. לבסוף מסכים אבא של גאולה (אברהם מור) שהצילומים ייערכו בבית המלון שלו בטבריה והנרי מצליח לסיים את הסרט ובסיום הוא ועמי מקבלים בשמחה את אווה והתינוקת בנמל התעופה בן-גוריון. "חלומו של הנרי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חלומו של הנרי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "חלומו של הנרי", באתר אידיבי "חלומו של הנרי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) חלומו של הנרי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ״חלומו של הנרי״, הסרט המלא לצפייה בתשלום באתר הארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים
קמיל בצ'יו

קמיל בצ'יו (ברומנית: Camil Baciu;‏ 21 ביוני 1926 – 22 באפריל 2005) היה מהנדס, עיתונאי וסופר מדע בדיוני יהודי-רומני-צרפתי. בצ'יו נולד בגאלאץ, רומניה, במשפחה יהודית, בשם Camillo Kaufman. הוא למד בבית הספר התיכון "וסילה אלכסנדרי" בעיר הולדתו והנדסה במכון הפוליטכני של בוקרשט עם התמחות במשאבות ומאווררים. הוא עבד שבע שנים במקצועו, אולם בהמשך פנה לכיוון אחר, כתיבת פרוזה ומחזאות. היה עיתונאי ב-Flacăra (הלהבה) ואסף בדיחות. הוא יצא לשיט בסירה משערי הברזל ועד הדלתה של הדנובה והעביר רשימות על כך לעיתונו. בצ'יו היה חבר יחד עם יורדן קימט בקבוצה אנטי פשיסטית בתקופת מלחמת העולם השנייה והשניים היו חברים עם גאורגה אורסו, שלושתם תושבי גאלאץ. בצ'יו היגר ב-1969 לליון, בצרפת. ב-1970 הוציא לאור את הגיליון הראשון והיחיד של כתב העת "Le Chronogonmoscopographe", שניתן חינם למי שהצליח בניסיון הראשון לבטא את שמו. הוא עבר לפריז, שם עבד במפעלי רנו. הוא נסע לישראל, שם הכיר ישראלית, והתחתן איתה ולזוג נולד צמד תאומים. בצ'יו ייסד את תיאטרון הפנטומימה Neutrino בליון. ב-1974 כתב את המחזה "Pledoarie pentru Augustin", שהוצג ב-Théâtre de l’Atelier, בפריז. הוא הירצה בפני קהלים בבלגיה ובישראל. 1956 Nu departe de castelul prințesei (לא רחוק מארמון הנסיכה), ספר מסע בסגנון ריאליזם סוציאליסטי. 1957 Împreuna cu nene Iani (יחד עם דוד יאני), ספר ילדים. 1961 Experiența "Colombina" (הניסוי קולומבינה), שני כרכים, מדע בדיוני מגויס נגד הנשק הגרעיני. Revolta creierilor 1962 (מרד המוחות), מדע בדיוני העוסק בשימוש ברובוטים ומאבק המעמדות. Planeta cubică 1964 (כוכב הלכת הקובי), מדע בדיוני. Legea cea mare 1964 (החוק הגדול) Met... 1964 (מט...) מדע בדיוני 1964 Aragua (ארגואה) מדע בדיוני Soarele portocaliu 1965 (השמש הכתומה) Mașina destinului 1966 (מכונת הגורל) Ienicec 1967 (יניצ'ק) מדע בדיוני. Grădina zeilor 1968 (גן האלים), מדע בדיוני, נחשב לשיא יצירתו. Să nu-l uităm pe Camil Baciu (ברומנית) Camil Baciu, Mașina Destinului, 371 עמודים (ברומנית) Cum s-a sfârșit Camillo (Camil Baciu) (ברומנית)
מצמוץ קשבי

בפסיכולוגיה, מצמוץ קשבי (באנגלית: Attentional blink) היא תופעה של זיהוי המטרה הראשונה בלבד כאשר מתבקשים לאתר שתי מטרות עוקבות בתוך סדרת גירויים. לתקופת זמן מסוימת, לא מצליחים לזהות את המטרה השנייה. ניתן לבחון תופעה זו בעזרת פרדיגמת RSVP (תצוגה מהירה של גירויים; Rapid serial visual presentation). המושג הוצע לראשונה ב-1992 על ידי ריימונד, שפירו וארנל, אף שהתופעה ידועה כנראה עוד מלפני כן. עיוורון קשבי נירית סואץ, שאלת האוטומטיות בהשפעת מספר השכנים הסמנטיים על עיבוד מילה באמצעות בחינת האינטראקציה עם אפקט ה-attentional blink, אוניברסיטת בן-גוריון, מרץ 2013 Raymond JE, Shapiro KL, Arnell KM (1992). "Temporary suppression of visual processing in an RSVP task: an attentional blink?". Journal of Experimental Psychology: Human Perception and Performance. 18 (3): 849–60. doi:10.1037/0096-1523.18.3.849. PMID 1500880.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Broadbent DE, Broadbent MH (1987). "From detection to identification: response to multiple targets in rapid serial visual presentation". Perception and Psychophysics. 42 (2): 105–13. doi:10.3758/bf03210498. PMID 3627930.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) Reeves A, Sperling G (1986). "Attention gating in short-term visual memory". Psychological Review. 93 (2): 180–206. doi:10.1037/0033-295x.93.2.180. PMID 3714927.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link) ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליאת בנאי

ליאת בנאי (שם לידה: ליאת בן אבו; נולדה ב-10 בספטמבר 1975) היא זמרת ישראלית ששרה מוזיקה מזרחית. בשנת 1991 בגיל 16 שרה בנאי לראשונה בפני קהל, במסיבת פורים של בית הספר במועדון הטרויה בראשון לציון, שם היא ביצעה את השיר "טיפת מזל" של זהבה בן. הזמר אבי ביטר שנכח במקום הציע לבנאי להוציא אלבום. בשנת 1994 הוציאה את אלבומה הראשון "אבא סליחה טעיתי", מתוכו יצאו הלהיטים "מחפשת את הדרך", "הפרידה" הדואט הראשון עם אבי ביטר, ושיר הנושא. כעבור שנה בשנת 1995 יצא אלבומה השני "נשיקה אחרונה", שיר הנושא הוא הדואט השני שביצעה עם אבי ביטר, שירים מוכרים מתוך האלבום הם "אין לך מילה" ו"מתחרטת על טעויות". באותה שנה יצא הדואט "אהבה שלא נגמרת" בשיתוף עם הזמר ליאור נרקיס, איתו הייתה במערכת יחסים באותן שנים. בשנת 1996 יצא אלבומה השלישי "לאהוב בלי הפסקה", ובו שני דואטים נוספים עם אבי ביטר, שירים מוכרים מתוך האלבום הם "טעות מרה" ו"ייסורי אהבה". באותה שנה יצא הדואט המוכר "משחקי מילים" בשיתוף עם הזמר תמיר גל, השיר נכלל כשיר נושא באלבומו השלישי של תמיר גל. בשנת 1997 הוציאה את אלבומה הרביעי "בא לי עליך", ובו דואט נוסף עם אבי ביטר. באותה שנה יצא אלבומה המשותף עם אבי ביטר "אהבת נעורים" ובו 8 דואטים של שניהם שבוצעו לאורך השנים, כמו כן יצא האלבום "שלושת הגדולים 1" ביחד עם אבי ביטר ומשה כהן, שיר מוכר מתוך האלבום הוא "למה אין אהבה", גרסת כיסוי לשיר של הזמרת נטלי אשר יצא במקור בשנת 1994. כמו כן, הוקלטה במסגרת האלבום מחרוזת שכללה את "בן לוקח בת" (עממי), "שיר הפרחה" (עפרה חזה), "טופזיו" (משה כהן), "ישנן בנות" ו"אני לא יכולה בלעדיך" (דנה אינטרנשיונל), "בגללך" (אריק איינשטיין) ו"לא נפסיק לשיר" (יהורם גאון). בשנת 1998 יצא האלבום "בוא ונרקוד", והאלבום "שלושת הגדולים 2" ביחד עם אבי ביטר ומשה כהן. בשנת 1999 הוציאה את האלבום "שלגיה". שהורכב רובו ממחרוזות בניחוח ים תיכוני. בשנת 2000 הוציאה את אלבומה "רוקדת על הבר", מתוכו יצאו הלהיטים "אהבה עיוורת" (אני בוכה), ו"שקרן". בשנת 2001 יצא אלבומה השני ביחד עם אבי ביטר "נפרדים באהבה". כעבור שנתיים ב-2003 הוציאה את האלבום "רק לחיות". בשנת 2006 יצא האלבום "ליאת בנאי המיטב" אשר כלל את הלהיטים השקטים הגדולים לאורך הקריירה. ב-2012 השתתפה בעונה השנייה של חי ב-LA LA לנד. ב-2016 השתפתה בעונה השלישית של 6 אימהות ששודרה במסגרת שידורי רשת בערוץ 2. ב-2018 השתתפה בעונה החמישית של הכוכב הבא לאירוויזיון. כשבוע לאחר שידור האודישן הראשון בטלוויזיה, הודיעה בנאי על פרישתה מהתחרות. בינואר 2023 הופיעה בהאנגר 11 בתל אביב. בשנת 1999 נישאה ליאת למשה אוחיון, השניים עברו להתגורר במושב מצליח ולהם 2 ילדים משותפים, אור ולירז. בהמשך התגרשו, נישאו בשנית אך הנישואים לא שרדו. כיום בנאי נשואה לניסים עוז ולהם חמישה ילדים. 1994: אבא סליחה טעיתי 1995: נשיקה אחרונה 1996: לאהוב בלי הפסקה 1997: בא לי עליך 1997: אהבת נעורים - עם אבי ביטר 1997: שלושת הגדולים 1 - עם אבי ביטר ומשה כהן 1998: בוא ונרקוד 1998: שלושת הגדולים 2 - עם אבי ביטר ומשה כהן 1999: שלגיה 2000: רוקדת על הבר 2001: נפרדים באהבה - עם אבי ביטר 2003: רק לחיות 2006: המיטב - השירים השקטים - אלבום להיטים 1996: בוכה בגשם 2012: השקר הגדול ליאת בנאי, סרטונים בערוץ היוטיוב ליאת בנאי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ליאת בנאי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ליאת בנאי, באתר שירונט ליאת בנאי באתר Qube ליאת בנאי באתר נושמים מזרחית חי ב-LA LA לנד 2 פרקים לצפייה ישירה, אורכב מ-המקור ב-2019-01-14 הכירו את ליאת בנאי, באתר רשת 13 יפעת הללי אברהם, ‏ליאת בנאי פרשה מ"הכוכב הבא לאירוויזיון", באתר ‏מאקו‏, 26 בנובמבר 2017