laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שארל, דוכס ברי

שארל, דוכס ברי (בצרפתית: Charles de France, duc de Berry; ‏ 31 ביולי 1686 - 5 במאי 1714), היה נכדו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ויורש העצר של ספרד בין השנים 1700–1707. שארל נולד בורסאי ב-31 ביולי 1686 בארמון ורסאי, ללואי, הדופן הגדול, בנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולמריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה, בתם של פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה ואנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה, ועם לידתו הוא קיבל לואי את התואר דוכס ברי. שארל גדל יחד עם אחיו לואי, דוכס בורגונדיה ופיליפ, דוכס אנז'ו, והתחנך על ידי לואיז דה פרי. בשנת 1700 הוכתר אחיו כפליפה החמישי, מלך ספרד, ומכיוון שלא היו לו עדיין ילדים, הפך שארל ליורש העצר הספרדי, עד ללידת לואיס, נסיך אסטוריאס בשנת 1707. ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים. מארי לואיז אליזבת לא שמרה לו אמונים, ואף חשבה לברוח עם המאהב שלה. בשנת 1712 מת אחיו לואי, דוכס בורגונדיה, ובשל כך היה צפוי ששארל ישמש כעוצר בשם אחיינו לואי, דוכס אנז'ו, אולם הוא מת במפתיע ב-5 במאי 1714 כתוצאה מתאונת ציד, עוד לפני מותו של סבו לואי הארבעה עשר. לאחר מותו, המשיכה רעייתו בניאופיה, ובשנת 1719 היא מתה בעת שהייתה בהריון מאחד ממאהביה. ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים: בת מתה (1711). שארל, דוכס אלנסון (1713–1714). מארי לואיז אליזבת דה ברי (1714). מדיה וקבצים בנושא שארל, דוכס ברי בוויקישיתוף שארל, דוכס ברי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי ארצות הברית – קניה

יחסי ארצות הברית–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה והרפובליקה של קניה. קניה וארצות הברית הן בעלות-ברית קרובות זה מכבר ונהנו מקשרים טובים, באופן יחסי, מאז קבלת עצמאותה של קניה. היחסים התהדקו עוד יותר לאחר הפיכת הממשל הקנייתי לדמוקרטי יותר ב-2002 ושיפורים נוספים בכיבוד זכויות האדם, בהנהגתו של מוואי קיבאקי. לאחר קבלת עצמאותה של קניה ב-12 בדצמבר 1963, הכריזה ארצות הברית על הכרתה באומה הטרייה באופן מידי וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים. השגרירות האמריקאית בניירובי נחנכה ב-12 בדצמבר 1963 - יום העצמאות הקנייתי - כאשר לורנס ואס עמד בראשה במעמד ממונה ארעי על היחסים עד למועד מינויו כשגריר. קניה בחרה לצעוד בנתיב פוליטי קפיטליסטי, התאימה עצמה אל העולם המערבי ונהפכה אותה לבעלת-ברית מרכזית של אמריקה באזור מזרח אפריקה בימי המלחמה הקרה. בראשית אוגוסט 1998, מחבלים חברי ארגון הטרור "אל-קאעידה" התקיפו את השגרירות האמריקאית בניירובי, ורצחו יותר מ-200 נפשות נוסף על אלפי פצועים. מאז פיגוע זה, ממשלת ארצות הברית ומקבילתה הקנייתית הגבירו את שיתוף הפעולה ביניהן במטרה לטפל בסוגיות אי-הביטחון בקניה, וכן בתחום מיגור הטרור. משפחותיהם של קרבנות וניצולי הפיגוע חתמו, לחוד, על עצומה הקוראת לממשלת קניה לעתור לממשלת ארצות הברית בבקשה שתפצה אותם. עיתונאי קנייתי המתגורר בארצות הברית ניצל הזדמנויות אחדות על-מנת לגעור ולבקר את הממשל האמריקאי על שוויון הנפש שלו בנושא. במאמר שכותרתו "עֹל הדמים הגדול של האח הגדול", שפורסם בעיתון הקנייתי "דיילי ניישן" ("Daily Nation"), אחד משני העיתונים בעלי התפוצה הרחבה ביותר בקניה, תהה כותב המאמר בן מוטואה ג'ונתן מאוריטי (Ben Mutua Jonathan Muriithi), מדוע "ממשל אובמה ואחרים לפניו העלימו עין בשעה שהיה ברור כי קניה סבלה מנזק ביטחוני". למעלה מ-9,000 אזרחים אמריקאים רשומים בשגרירות ארצות הברית בניירובי כתושבי קניה. בשנת 2006 נרשם שיא בן כ-86,528 אמריקאים בקניה, עלייה של 17.6% לעומת אשתקד, 2005. כשני שלישים מהאוכלוסייה האמריקנית בקניה הם מיסיונרים ומשפחותיהם. ההשקעה העסקית האמריקאית בקניה מוערכת בלמעלה מ-285 מיליון דולר אמריקאי, בעיקר במישורי המסחר, הייצור הקל ובתעשיית התיירות. ארצות הברית מספקת ציוד והכשרה לכוחות הביטחון של קניה; הן לאלו המזוינים הצבאיים והן לאלו האזרחיים. ארצות הברית קוראת לפעולה יעילה של ממשלת קניה נגד שחיתות שלטונית ואי-הביטחון במדינה ורואה בכך כשני המכשולים הגדולים ביותר של הקנייתים בדרך להשגת צמיחה כלכלית מתמשכת ומהירה. דניאל אראפ מוי, נשיאה השני של קניה, בחברת נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במטה האומות המאוחדות, 10 בנובמבר 2001 אוהורו קניאטה בתצלום משותף עם הנשיא ברק אובמה ורעייתו מישל בחדר הכחול, 5 באוגוסט 2014 ראש ממשלת קניה, ראילה אודינגה ורעייתו אידה עם הזוג הנשיאותי ברק ומישל אובמה, 23 בספטמבר 2009 מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי יחד עם נשיא קניה אוהורו קניאטה, 4 במאי 2015 שגרירות ארצות הברית בניירובי שגרירות קניה בוושינגטון די. סי. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – קניה בוויקישיתוף היסטוריה של יחסי ארצות הברית–קניה, באתר Office of the Historian (באנגלית) סמואל ל. ארונסון, הסיוע האמריקאי לקניה: סיוע אזורי וסיוע במיגור הטרור לפני ואחרי פיגועי 11 בספטמבר, באתר Wayback Machine (מאורכב מתוך אתר Inquiries)‏, 9 במרץ 2011 (באנגלית)
אנז'-פרדי פלומה

אנז'-פרדי פלומה (בצרפתית: Ange-Freddy Plumain; נולד ב-2 במרץ 1995) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני במועדון רוך לבוב. נולד בפריז למשפחה ממוצא גוואדלופי. פלומה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לאנס אליה הגיע בגיל 13. ב-5 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד ניור. ב-25 ביולי 2013 חתם בפולהאם לשלוש עונות עם אופציה לעונה אחת. הוא שיחק בקבוצת המילואים של המועדון בעוד בקבוצה הבוגרת רשם רק הופעה אחת במסגרת גביע ה-FA. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לרד סטאר מהליגה השנייה בצרפת. ביוני 2016 חתם בסדאן ועונה לאחר מכן חתם בקווילי. ב-12 ביולי 2018 חתם בהפועל חדרה מליגת העל. ב-8 בינואר 2019 חתם בבית"ר ירושלים ל-3.5 עונות, תמורת כחצי מיליון דולר. ב-16 באוגוסט 2020 חתם בסמסונספור מהליגה הטורקית השנייה, תמורת כ-220 אלף יורו. ב-9 בינואר 2021 הושאל לווסטרלו מהליגה הבלגית השנייה. ב-26 בינואר 2022 חתם ברוך לבוב מליגת העל האוקראינית, אך בעקבות הפלישה הרוסית והפסקת הליגה, במרץ 2022 הושאל להפועל תל אביב עד סוף העונה. ב-3 ביולי 2022 חתם בסקציה נס ציונה. ב-26 בינואר 2023 חתם בבני סכנין עד לתום העונה. ב-30 בינואר ערך הופעת בכורה, בניצחון 1–2 על הפועל ירושלים. בהמשך חזר פלומה לרוך לבוב. בית"ר ירושלים גביע הטוטו : 2019/2020 אנז'-פרדי פלומה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אנז'-פרדי פלומה, באתר Transfermarkt אנז'-פרדי פלומה, באתר Soccerway אנז'-פרדי פלומה, באתר National Football Teams אנז'-פרדי פלומה, באתר FootballDatabase.eu "Red Star : Plumain a laissé une trace à Lens". 9 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) יגאל גולדשטיין, ‏רשמית: פרדי פלומן חתם לשנתיים בחדרה, באתר ערוץ הספורט, 12 ביולי 2018 תומר לוי, ‏175 אלף דולר שולמו לסוכנים בעסקת פלומן, באתר ערוץ הספורט, 9 בינואר 2019 גיא בן זיו, ‏סוכמה העברת פרדי פלומין לסמסונספור הטורקית, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2020 אופיר סער‏, הפועל תל אביב החתימה את פרדי פלומן, ומנסה להטיסו לישראל, באתר וואלה, 8 במרץ 2022 רענן ברנובסקי‏, ברקוביץ': "רוצה לצרף 2–3 שחקנים מנבחרת הנוער, מכבי ת"א צריכה לאשר", באתר וואלה, 3 ביולי 2022 יגאל גולדשטיין, ‏פרדי פלומן חתם בבני סכנין, באתר ערוץ הספורט, 26 בינואר 2023
נסטור פיטאנה

נסטור פביאן פיטאנה (בספרדית: Néstor Fabián Pitana; נולד ב-17 ביוני 1975) הוא שופט כדורגל ארגנטינאי. פיטאנה שופט משחקים בליגת העל הארגנטינאית, וכן במסגרות משחקים של פיפ"א. פיטאנה שפט במשחקי מונדיאל 2014, קופה אמריקה 2015, מונדיאל 2018, ונבחר לשפוט במשחק גמר מונדיאל 2018. בנעוריו שיחק פיטאנה כדורגל וכדורסל, בקבוצות מקומיות. פיטאנה אף שימש כשחקן, כאשר מילא תפקיד משני של סוהר, בסרט הארגנטיני 'La furia'. בנוסף, שימש גם כשופט משחקי באולינג. בין השנים 2001-2004, למד פיטאנה חינוך גופני. בנוסף, עבר קורס שיפוט כדורגל. עד 2006 שימש כמורה לחינוך גופני במוסדות לימודיים בארגנטינה, ושפט משחקי כדורגל בליגות החובבניות. ב-2006 החל לשמש כשופט בטורנירי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. בדצמבר אותה שנה, שפט לראשונה בליגת המשנה הארגנטינאית. ביוני 2007 שפט לראשונה בליגת העל הארגנטינאית, משחק בין אתלטיקו קולון לרוסאריו סנטראל. החל מ-2010 משמש כשופט במפעלי CONMEBOL. ב-2014 שפט במשחק הסופר קלאסיקו, שנערך באצטדיון הבונבוניירה. ב-2015 שפט באחד ממשחקי גביע רקופה סודאמריקנה, בו ניצחה ריבר פלייט את סן לורנסו וזכתה במפעל. פיטאנה נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2014. בטורניר זה שפט 4 משחקים, כאשר האחרון שבהם היה ניצחונה של גרמניה על צרפת, בשלב רבע הגמר. הוא שפט במשחקי קופה אמריקה 2015 ובמשחקי גביע הקונפדרציות 2017. פיטאנה נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2018. הוא שפט במשחק הפתיחה, בו ניצחה רוסיה 5 - 0 את ערב הסעודית. במונדיאל זה שפט 5 משחקים. פיטאנה נבחר לשפוט את משחק הגמר. בכך היה לשופט הארגנטינאי השני ששופט המשחק גמר אליפות העולם בכדורגל, לאחר שהוראסיו אליזונדו שפט בגמר מונדיאל 2006. מדיה וקבצים בנושא נסטור פיטאנה בוויקישיתוף נסטור פיטאנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נסטור פיטאנה, באתר Soccerway פרופיל השופט, באתר Transfermarkt
הדרבי של תל אביב

האם התכוונתם ל... הדרבי של תל אביב (כדורגל) הדרבי של תל אביב (כדורסל)
את לי לילה (שיר)

"את לי לילה" הוא סינגל של בעז שרעבי שיצא לאור במקור בשנת 1978. בשנת 1984 הוציא לאור שרעבי את השיר בעיבוד מחודש. השיר נכתב על ידי בעז שרעבי ויואל גוב ארי והולחן והוקלט על ידי שרעבי טרם עזב את ישראל לארצות הברית בשנת 1978. את השיר בגרסה זו עיבד יגאל חרד. השיר, שהוקלט והופץ לתחנות הרדיו, לא נכלל במסגרת אלבום כלשהו, אך זכה להצלחה במצעדי הפזמונים, ודורג במקום ה־11 במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשל"ט-1979 של רשת ג'. ב-1981 הוקלט השיר על ידי זוהר ארגוב באלבומו השלישי "היו זמנים", בעיבוד של מרסל לידג'י. ג'קי מקייטן גם הקליט באותה שנה את השיר לאלבומו "ג'קי מקייטן - במיטב שירי החפלה". שרעבי, שחזר לישראל ב-1984, הקליט שוב את השיר בעיבוד מחודש של משה לוי ויזהר אשדות לאלבומו המצליח "אצלי הכל בסדר" מ־1984. ב-1993 הופיעה גרסה מחודשת זו באלבום האוסף "את לי לילה". הגרסה המקורית מ-1978 הופיעה באוסף אחר של שרעבי שיצא באותה שנה "בשירים שלא נס ליחם". ב-2014 הוקלט השיר על ידי דאנה איבגי כשיר הנושא של הסרט "את לי לילה". מידע על היצירה "את לי לילה" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "את לי לילה" באתר שירונט את לי לילה, באתר פזמונט
אמן - חברה - אמן

"אמן -> חברה -> אמן: אמנות על חברה בישראל, 1978-1948" הייתה תערוכה שהוצגה בשנת 1978 במוזיאון תל אביב ועסקה בהצגתה של החברה באמנות הישראלית. התערוכה "אמן -> חברה -> אמן" הוצגה בקיץ 1978 במוזיאון תל אביב. התצוגה חולקה לארבעה פרקים שהציגו, בצורה כרונולוגית, היבטים חברתיים שונים באמנות הישראלית, נושא שהיה מוצנע בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, ביחס לעיסוק בהיבטים פנים-אמנותיים. ארבעת פרקי התערוכה היו: "הריאליזם של שנות החמישים"; "החברה בראי אמנות הפופ"; "מגמות מעורבות בשנות השבעים" ו"חברה נאיבית". הפרק הראשון בתערוכה תיאר את הציור הריאליסטי הישראלי בשנות ה-50 של המאה ה-20, שבו הופיעו ביטויים חברתיים ופוליטיים רבים. במידה רבה היה זה החלק ההומוגני ביותר, בשל האחידות הסגנונית היחסית בין האמנים השונים. הפרקים הבאים בתערוכה הכילו תערובת של מדיה אוונגרדיות שונות לבד מציור מסורתי, ובהן פיסול, צילום ועוד. בין העבודות שהוצגו בתערוכה "שבת בקיבוץ" (1949) מאת יוחנן סימון ו-"לשכת עבודה" (1956) מאת גרשון קניספל, "תמונת מחזור" (1965) מאת ציונה שמשי, "דיוקן האמן כלוחם צעיר" (1966) ו-"הוא הלך בשדות" (1967) מאת יגאל תומרקין, המיצב "יד ענוגה" (1978) מאת משה גרשוני, "העיניים של המדינה" (1975) מאת מיכל נאמן, גרסה מקבילה של העבודה "מהאטלס (ים המלח)" (1976) מאת דגנית ברסט, "החלפת אדמות" של מיכה אולמן מתוך "פרויקט מצר-מסר" (1972), מודעות אבל (1975) של גדעון גכטמן ועוד. מיכה אולמן, משה אלנתן, ביאנקה אשל-גרשוני, יוסי אשר, דגנית ברסט, שמואל בק, יוסל ברגנר, יאיר גוטמן, תמר גטר, גדעון גכטמן, אהרון גלעדי, יאיר גרבוז, משה גרשוני, משה גת, מיכאל דרוקס, יוכבד וינפלד, מרסל ינקו, גבריאל כהן, פנחס כהן גן, כומר ומלמד, רפי לביא, אורי ליפשיץ, חיים מאור, מיכל נאמן, אברהם נתון, יוחנן סימון, עודד פיינגרש, יורם רוזוב, מנשה קדישמן, גרשון קניספל, רן שחורי, רות שלוס, ציונה שמשי, יגאל תומרקין
תמר פטרוליום

תמר פטרוליום היא חברה ציבורית שהוקמה כחברה ייעודית (באנגלית SPC - Special purpose company) לשם החזקת הזכויות של קבוצת דלק במאגר הגז "תמר". תמר פטרוליום הוקמה בשנת ביולי 2017 כחלק ממהלך של מכירת הזכויות במאגר הגז "תמר" בהתאם למתווה הגז, שבו התחייבה קבוצת דלק למכור עד 2021 את מלוא זכויותיה (31.25%) במאגר, כחלק מהניסיון להגביר את התחרות בענף. לאחר שדלק קידוחים השלימה מכירה בבורסה של 9.25% מהזכויות בתמר (באמצעות החברה), נותרו לה לממש עוד 22% אחוזים נוספים. בינואר 2018, רכשה תמר פטרוליום גם 7.5% מהחזקות נובל אנרג'י במאגר תמר, כך שבסך הכל היא מחזקיה 16.75% בתמר. נובל אנרג'י נדרשה בהתאם למתווה הגז לדלל את החזקותיה מ-36% ל-25% עד 2021. עבור ההחזקות שילמה תמר פטרוליום במזומן כ-560 מיליון דולר באמצעות הנפקת אג"ח בבורסה. נכון ל-2024, המיליארדר אהרון פרנקל באמצעות החברה Union Energy & Systems Operations הוא בעל המניות הגדול בתמר פטרוליום (24.99%, עם שווי שוק של 396 מיליון שקל). בעלי המניות הנוספים הם אלי עזור (24.6%, שווי של 389.8 מיליון שקל), מנורה (12.46%, שווי של 197.4 מיליון שקל), מרדכי בן משה (6.96%, שווי של 110.2 מיליון שקל). כל יתר ההחזקות (30.99%) הן החזקות ציבור. אתר האינטרנט הרשמי של תמר פטרוליום תמר פטרוליום בע"מ, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב תמר פטרוליום בע"מ, באתר "מאיה" תמר פטרוליום בע"מ, באתר גלובס תמר פטרוליום, באתר Crunchbase (באנגלית) תמר פטרוליום בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. ערן אזרן, האקזיט הבא? יצחק תשובה מתכנן עסקת ענק חדשה בשוק הגז, באתר TheMarker‏, 21 באוקטובר 2017 Hana Levi Julian, Israeli Tycoon Aaron Frenkel Increases Stake in Tamar Petroleum, ‏2023-07-25 (באנגלית אמריקאית) ערן אזרן, נובל מוכרת לציבור 7.5% מתמר; תמר פטרוליום תגייס 560 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 30 בינואר 2018 ישעיהו, קובי (2023-07-23). "אהרון פרנקל הגדיל החזקה במאגר תמר בהשקעה של כ–300 מיליון ש'". Globes. נבדק ב-2024-07-03. שי קליין, אהרן פרנקל רוכש בכ-300 מיליון ש' 20% מ'תמר פטרוליום', באתר ביזנעס, ‏2023-07-23 הדס מגן, אהרון פרנקל בראיון לביזפורטל - על הגדלת ההשקעה בתמר, על השקעות נוספות בארץ ועל אלי עזור, באתר ביזפורטל, ‏20.3.24 "Aaron Frenkel increases stake in Tamar gas field". Globes (באנגלית). 2023-07-24. נבדק ב-2024-07-03. MarketScreener, Aaron Frenkel agreed to acquire additional 20% minority stake in Tamar Petroleum Ltd from Harel Insurance Investments & Financial Services Ltd, Brosh Capital Partners Lp and Migdal Insurance and Financial Holdings Ltd. for ILS 300 million. - MarketScreener, www.marketscreener.com, ‏2023-07-24 (באנגלית) TASE, דף הבית - מאיה – מערכת אינטרנט להודעות | הבורסה לניירות ערך, באתר מאיה מניית תמר פטרוליום: עסקאות בעלי עניין, באתר גלובס
ללכת עד הסוף

האם התכוונתם ל... ללכת עד הסוף (סרט) – סרט קולנוע בריטי משנת 1997 ללכת עד הסוף (מחזמר) – מחזמר אמריקאי משנת 2000 המבוסס על סרט הקולנוע הבריטי משנת 1997 ללכת עד הסוף (מחזה) – מחזה בריטי משנת 2013 המבוסס על סרט הקולנוע הבריטי משנת 1997 ללכת עד הסוף (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה משנת 2023 המהווה המשך לסרט הבריטי משנת 1997 ללכת עד הסוף (שיר של אלי לוזון) ללכת עד הסוף (שיר של רוני דלומי)
אליאס מואדב

אליאס מואדב (בערבית: إلياس مؤدب , שמו המקורי: איליה מוהדאב ששון; 6 בפברואר 1916, קהיר– 28 במאי 1952, קהיר) היה שחקן קומי יהודי-מצרי. נולד לאבא יהודי סורי ואמא יהודיה-מצרייה מהעיר טנטא. סיים את בית-הספר Lycée ב-1923 וגר ברובע היהודי העתיק של קהיר. החל את הקריירה האומנותית שלו כזמר ("מונולוגיסט" (אנ')) במועדון הלילה הידוע "אלוברג", בו הוצג בפני השחקן והבמאי בישארה וואקים והשחקן הקומי איסמעיל יאסין, שפתחו לו את הדלתות לעבודה בעולם הקולנוע. בנוסף לעבודתו בקולנוע, הופיע במקביל בכמה מועדוני לילה יוקרתיים, ביניהם גם "אל-אריזונה" ו-"חלימה פאלאס". כמו כן, לפרנסתו הופיע באירועים פרטיים כמו חתונות ובר מצוות עליהם קיבל שכר גבוה. מואדב הרבה לגלם דמויות קומיות שדיברו במבטא שאמי, עד כדי כך שרבים סברו שהוא סורי או לבנוני, כשלמעשה היה מצרי שורשי שגר ברחוב פיראח (רחוב התרנגולות) שברובע היהודי (חארת אל-יהוד). אליאס נפטר בקהיר ב-28 במאי 1952. 1947 - אהוב החיים (حبيب العمر) 1948 - הנשים הן שדות (الستات عفاريت) 1948 - נשמה וגוף (الروح والجسد) 1949 - אמבר (عنبر) 1949 - אנשים מדברים (كلام الناس) 1949 - המטפחת של היפה (منديل الحلو) 1949 - רחוב אל-באהלואן (شارع البهلوان) 1949 - ערב חג (ليلة العيد) 1950 - עיניי ממצמצות (عينى بترف) 1950 - מלכת היופי (ست الحسن) 1950 - פלפל (فلفل) 1950 - הגיבור (البطل) 1950 - תנו לי לשיר (سيبوني أغني) 1950 - גורל ומזל (قسمة ونصيب) 1951 - עירני ורגוע (فايق ورايق) 1951 - טיפות הטל (قطر الندى) 1951 - הבנות מתוקות (البنات شربات) 1952 - מגיע לך (حلال عليك) 1952 - הנמר (النمر) הבית של נתאש (بيت النتاش) אליאס מואדב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) The Second Exodus – Egypt – XC. My Years at 12A Rue Khantaret Ghamra – Entertainment (16 of 30), באתר equalpartners.ca, 14 בפברואר 2012 (באנגלית) Elias Moadab, באתר cofactor.io (באנגלית)
נציגויות דיפלומטיות של אוגנדה בעולם

משרד החוץ של אוגנדה מנהל מספר רב של נציגויות דיפלומטיות בעולם, בעיקר במדינות שכנותיה המכונות על ידי המשרד "מדינות הטבעת". מעבר למדינות האפריקאיות, אוגנדה מחזיקה נציגויות באירופה, במזרח התיכון, בצפון אמריקה ובמדינות האוקיינוס השקט. בורונדי בורונדי, בוג'ומבורה (שגרירות) הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, קינשאסה (שגרירות) מצרים מצרים, קהיר (שגרירות) אתיופיה אתיופיה, אדיס אבבה (שגרירות) קניה קניה, ניירובי (שגרירות) לוב לוב, טריפולי (שגרירות) ניגריה ניגריה, אבוג'ה (נציבות עליונה) רואנדה רואנדה, קיגאלי (נציבות עליונה) סומליה סומליה, מוגדישו (שגרירות) דרום אפריקה דרום אפריקה, פרטוריה (נציבות עליונה) דרום סודאן דרום סודאן, ג'ובה (שגרירות) סודאן סודאן, חרטום (שגרירות) טנזניה טנזניה, דאר א-סלאם (נציבות עליונה) קנדה קנדה, אוטווה (נציבות עליונה) ארצות הברית ארצות הברית, וושינגטון די.סי (שגרירות) הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין בייג'ינג (שגרירות) גואנגג'ואו (קונסוליה כללית) הודו הודו, ניו דלהי (נציבות עליונה) איראן איראן, טהראן (שגרירות) יפן יפן, טוקיו (שגרירות) ערב הסעודית ערב הסעודית, ריאד (שגרירות) טורקיה טורקיה, אנקרה (שגרירות) איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות, אבו דאבי (שגרירות) בלגיה בלגיה, בריסל (שגרירות) דנמרק דנמרק, קופנהגן (שגרירות) צרפת צרפת, פריז (שגרירות) גרמניה גרמניה, ברלין (שגרירות) איטליה איטליה, רומא (שגרירות) רוסיה רוסיה, מוסקבה (שגרירות) הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת, לונדון (נציבות עליונה) אוסטרליה אוסטרליה, קנברה (נציבות עליונה) האיחוד האפריקאי האיחוד האפריקאי, משלחה קבועה באדיס אבבה האיחוד האירופי האיחוד האירופי, משלחה קבועה בבריסל האומות המאוחדות האומות המאוחדות, משלחה קבועה בניו יורק מדיה וקבצים בנושא נציגויות דיפלומטיות של אוגנדה בעולם בוויקישיתוף משרד החוץ של אוגנדה
יחסי וייטנאם–פקיסטן

יחסי וייטנאם–פקיסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין וייטנאם ופקיסטן. בין המדינות קשרי מסחר ופוליטיקה. שגרירות פקיסטן בווייטנאם ממוקמת בהאנוי, ושגרירות וייטנאם בפקיסטן ממוקמת באסלאמאבאד. שיתוף הפעולה בין המדינות מתבטא בכמה מישורים. למשל, בתקופת השיטפונות בפקיסטן ב-2010, וייטנאם סיפקה ציוד בשווי 50,000$ לממשלת פקיסטן. שווי המסחר בין שתי המדינות גדל מ-10 מיליון דולרים בשנת 1999 ל-150 מיליון דולרים בשנת 2008. פקיסטן היא יבואנית התה הגדולה ביותר מווייטנאם. הייצוא של פקיסטן לווייטנאם כולל בעיקר כותנה, עור ומוצרים רפואיים. בין היתר הוא כולל גם יצוא אופנועים, מוצרי פלסטיק, כלי ניתוח והשקעות בחציבת פחם. על אף כי וייטנאם אינה קונה קבועה של כלי נשק פקיסטניים, היא רכשה בעבר מספר כלי נשק מפקיסטן. במאי 2001 הגנרל הפקיסטני פרבז מושארף קיים ביקור רשמי לווייטנאם. במרץ 2004 הנשיא הווייטנאמי טראן דאק לואנג, בהזמנתו של הנשיא פרבז מושארף, ביקר בפקיסטן. פקיסטן מחשיבה את וייטנאם כשותפה דיפלומטית חשובה, עקב חברותה המלאה של וייטנאם באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. ווייטנאם תומכת בהפיכתה של פקיסטן לחברה מלאה באיגוד. על כן, תחת מדיניות חוץ פקיסטנית בשם "אסטרטגיית החזון לדרום מזרח אסיה", וייטנאם מנסה לקדם אינטרסים משותפים באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, בעוד שפקיסטן תומכת בהצעתה של וייטנאם לחברות לא קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות. פקיסטן עוקבת באופן רציני אחר הדיפלומטיה הווייטנאמית בעניין הקשרים החזקים בין הודו לווייטנאם. להודו יחסים מתוחים עם פקיסטן, בעוד שווייטנאם מקיימת מערכת יחסים מתוחה עם סין, בעלת ברית ותיקה של פקיסטן. "אסטרטגיית החזון לדרום מזרח אסיה" הפקיסטנית נקבעה כדי לאזן את היחסים בין המדינות. אזורים בעלי אוכלוסייה משמעותית של פקיסטנים בווייטנאם כוללים את האנוי והו צ'י מין סיטי. פקיסטנים רבים עובדים בשגרירות פקיסטן בהאנוי. שגרירות פקיסטן בווייטנאם שגרירות וייטנאם בפקיסטן כתבה על הנושא באתר Wayback Machine כתבה כתבה באתר Wayback Machine Pakistan calls for more investment from Vietnam 20/7/2010 באתר Wayback Machine Vietnam Keen to Enhance Trade with Pakistan - Nguyen Quang Thuc Despite India's protests, Vietnam buys arms from Pakistan - Hindustan Times Viet Nam - Pakistan Realations Vietnam enhances economic ties with Pakistan, Balgladesh Vietnam - one of the important elements of Pakistan "East Asia Vision Strategy policy"
צ'ונופליה

צ'וֹנוֹפְּלְיָה (בסרבית קירילית: Чонопља, בסרבית בכתב לטיני: Čonoplja) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה. האזכור הראשון לכפר הוא מ-1399 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה. במחצית השנייה של המאה ה-18 היגרו למקום משפחות רבות מהמרחב הגרמני, רובן מאזורי ריינלנד-פפאלץ ואלזס-לורן והפכו לרוב ביישוב. בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. בתקופה זו גורשו המשפחות הגרמניות מהיישוב. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עבר הכפר צ'ונופליה לחזקתה של סרביה. יהודים היגרו לכפר לקראת המחצית השנייה של המאה ה-18, ביחד עם משפחות המהגרים מהמרחב הגרמני. המשפחות הראשונות המתועדות הן: זֶלמנוביץ', הירשל ושטיין. ב-1763 הוקם בית הכנסת המקומי, וסמוך למועד זה גם בית עלמין יהודי. ב-1813 התגוררו בצ'ונופליה 46 יהודים, וב-1850 מנתה הקהילה 96 נפשות. רוב בני הקהילה עסקו במסחר זעיר, ומקצתם היו בעלי מקצועות חופשיים. הרופאים הראשונים ביישוב היו יהודים, וב-1835 היה בן הקהילה יוסף קָדֶלְבָּך לרופא הכפר. ב-1880 התגוררו בצ'ונופליה 159 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה. ב-1931 התגוררו בצ'ונופליה 49 יהודים, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 39 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר האזור לחזקת הונגריה. מקצת מבני הקהילה נשלחו לעבודות כפייה בחזית המזרחית ומצאו את מותם בעת פינוי שדות מוקשים. שאר בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי הונגריה. איש לא ניצל. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת והשטח הופקע. בית העלמין היהודי נותר בשטח הכפר. נכון ל-2001 שכן באזור לא מגודר ולא מתוחזק ונגרמו בו נזקים. בשטח היו פזורות מצבות שהכיתוב עליהן בעברית, בגרמנית, בהונגרית ובסרבית. מדיה וקבצים בנושא צ'ונופליה בוויקישיתוף "צ'ונופליה", באתר JewishGen (באנגלית) Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,‏‏ The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia (באנגלית) יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם" נתוני אוכלוסין בצ'ונופליה, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של סרביה, אוחזר ב-13 ביולי 2018 (באנגלית). הקהילה היהודית בצ'ונופליה, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 287. אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית). צילום בית העלמין היהודי בצ'ונופליה (2001), באתר המרכז לאמנות יהודית. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צ'ונופליה".
הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים לנוער

הרשות הפלסטינית משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מהרשות הפלסטינית לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מהרשות הפלסטינית היא בעיקר סמלית. המשלחת הראשונה של הרשות הפלסטינית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט, אתלטיקה, סיף ושחייה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים בתחרויות. גם המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה ושחייה. ספורטאי המשלחת, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, סיימו במקומות האחרונים בתחרויות. הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים הרשות הפלסטינית במשחקים הפאראלימפיים
מלתעות

האם התכוונתם ל... מלתעות - כיוני ללסתות ובעיקר ללסתות המשמשות טורפים. מלתעה - כינוי לשיניים המתאימות לציד טרף. מלתעות (זיכיון) – זיכיון סרטי אימה אמריקאים מלתעות (ספר) – ספר מתח או אימה מ-1974 של פיטר בנצ'לי. מלתעות (סרט) – סרט אימה שובר קופות מ-1975. מלתעות 2 – סרט אימה מ-1978. מלתעות 3 – סרט אימה מ-1983. מלתעות: הנקמה – סרט אימה מ-1987. מלתעות (משחק מחשב) – משחק מחשב מ-1987 המתבסס על הסרטים. מלתעות (ג'יימס בונד) – דמות מסרטי ג'יימס בונד. כלי חילוץ הידראלים (אנ') ביניהם מזמרות המכונים: "jaws of life". Java Web Start או בראשי תיבות "JAWS" - רשת טכנולוגיה הפועלת על אתרי אינטרנט.