laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רחוב גמאל עבד אל נאצר

רחוב גמאל עבד אל נאצר (בערבית: شارع جمال عبد الناصر) הוא רחוב מרכזי בעזה התוחם את שכונת א-נאצר במערבה. הרחוב מתחיל בעיר העתיקה, יוצא ממנה ועובר צפונית לשכונת א-רימאל, שם הוא מתחבר לכביש המהיר שעל קו החוף של העיר. הרחוב מקביל לרחוב עומר אל-מוח'תאר. הרחוב נקרא על שם נשיא מצרים והמנהיג הפאן-ערבי גמאל עבד אל נאצר. הכינוי המקובל לרחוב בפי המקומיים הוא "רחוב ת'אלתיני", על שם שבט ת'אלתני שחי היסטורית באזור זה. שם זה אינו רשמי. מבנים מרכזיים לאורך הרחוב הם מטה אונר"א ברצועת עזה, הקמפוס העזתי של אוניברסיטת אל-אזהר והאוניברסיטה האסלאמית בעזה. Let's Go Inc. Let's Go 2003: Israel. Let's Go Inc, 2003. Bailey, Pam. Creating first "tourist" map of Gaza City. eTurboNews. 2010-06-01. ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרוטון פוטרה

"פרוטון פוטרה" (במלאית: Proton Putra, באנגלית: Proton Putra) היא מכונית קופה מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 1996–2001 ובשנת 2004. 2 דלתות - קופה. 4–5 נוסעים. מנוע קדמי. מנוע בנזין מתוצרת מיצובישי מוטורס סדרה "Mitsubishi 4G9 engine" (אנ'), סוג מנוע "4G93". צמיגים: F 185/60 HR 14. בלמים: דיסק מאוורר תאוצה בין 0–100 היא 9.0 שניות. דגם "פרוטון פוטרה" יוצא לאוסטרליה ובריטניה. "פרוטון פוטרה" "פרוטון פוטרה" "פרוטון פוטרה", דגם "1.8 EXi", שנת 1999 "פרוטון פוטרה", דגם "1.8 EXi", שנת 1999 "פרוטון פוטרה", שנת 1997 פרוטון ג'וארה פרוטון ארנה פרוטון אינספירה מדיה וקבצים בנושא פרוטון פוטרה בוויקישיתוף פרוטון - אתר היצרן (proton.com) דגמים: "פרוטון פוטרה", "Satria GTI" "Wira 1.8 EXI" wapcar.my/news/the-proton-putra-satria-gti-and-wira-18-exi--once-marvels-of-malaysian-motoring "פרוטון פוטרה" paultan.org/2020/08/04/proton-putra-wrc-prodrive-built-rally-project-now-part-of-permanent-proton-motorsports-collection
נוער שוליים (אלבום)

נוער שוליים (באנגלית נקרא "Juvenile Delinquency", כמו שם הלהקה) הוא אלבום הבכורה של להקת נוער שוליים מחולון. האלבום יצא לאור ב-1 בינואר 1988, הופק והופץ על ידי חברת התקליטים הד ארצי. במקור יצא האלבום בקלטת שמע ותקליט ויניל, ויצא בהוצאה מחודשת בשנת 1996 על גבי תקליטור. הרכב הלהקה באלבום זה כלל את הסולן מיקיאגי (שם שהמפיק רונן בן טל המציא לו), הגיטריסטים אמיר צורף ודודי לוי, הקלידן קובי פיטרו והבסיסט ארן אמיר, שכולם היו בני 18 באותה העת. מתופף הלהקה המקורי, איסר טננבאום, מ"רוקפור" עזב את ההרכב מיד עם צאת האלבום (שבו ניגן אלון הלל). מתוך האלבום יצאו קודם לרדיו ארבעה סינגלים: "קיר של אהבה", "החלום של כל אישה" שכתב והלחין שמעון גלבץ, "חסר סיכוי", וגרסתה של הלהקה לשיר "לך איתה" של אילנה רובינא, שכתב קובי רכט והלחינו רכט וקובי אשרת, ושהיה לאחד מלהיטי הלהקה. האלבום מכר כ-5,000 עותקים בשנה שלאחר צאתו. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי נוער שוליים (למעט היכן שמצוין אחרת).  עיבודים – נוער שוליים ורונן בן-טל הפקה מוזיקלית, סינתיסייזר, עטיפה – רונן בן-טל שירה – מיקיאגי גיטרות – אמיר צורף, דודי לוי קלידים – קובי פיטרו בס – ארן אמיר תופים: איסר טננבאום, אלון הלל טרומבון – דני פלם חצוצרה – רוני בדיחי מיקס – איתמר גפני, יזהר אשדות, BJ מני טכנאי הקלטות – גיל תורן, תימורה גיל טכנאי – מני בז'ראנו, מירון יניב, עומר שפי, ערן רייס צילומים – דניאל אבידן עיצוב – דרור קליסקי, שירה ברויאר מידע על האלבום נוער שוליים באתר MusicBrainz גיורא פרבר, תקליטים חדשים - ישראלי - עשן בלי אש, חדשות, 28 בינואר 1988 - ביקורת גיורא פרבר, לבני שש־עשרה ומעלה, חדשות, 21 בינואר 1988 נוער שוליים, חדשות, 7 בספטמבר 1988
עונת 2017/2018 בליג 1

עונת 2017/2018 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא Championnat de France de football; מוצגת גם בשם ליג 1 קונפורמה בשל חסויות מסחריות, בצרפתית: Ligue 1 Conforama ) היא העונה ה-80 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-4 באוגוסט 2017 והסתיימה ב-19 במאי 2018. פריז סן ז'רמן זכתה באליפות השביעית בתולדות המועדון. בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות טרואה ומץ ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות נים וריימס. שחקנה האורוגוואי של פריז סן ז'רמן אדינסון קבאני זכה בפעם השנייה ברציפות בתואר מלך השערים עם 28 כיבושים. שחקנה הברזילאי של פריז סן ז'רמן ניימאר יחד עם שחקנה הצרפתי של מרסיי דימיטרי פאייה זכו בתואר מלך הבישולים עם 13 בישולים כל אחד. בסיום העונה יחד עם פריז סן ז'רמן האלופה, העפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א הקבוצות מונקו וליון שסיימו במקומות השני והשלישי בהתאמה. מאחר שבנוסף לאליפות זכתה פריז סן ז'רמן גם בגביע הצרפתי ובגביע הליגה, לשלב הבתים של הליגה האירופית העפילו הקבוצות מרסיי וסטאד רן שסיימו במקומות הרביעי והחמישי בהתאמה, ובנוסף בורדו העפילה לשלב המוקדמות השני בליגה האירופית לאחר שסיימה במקום השישי. בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת. הקבוצות שטרסבורג, אמיין וטרואה הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, כשהחליפו את הקבוצות בסטיה, נאנסי ולוריאן שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2016/2017. מדיה וקבצים בנושא עונת 2017/2018 בליג 1 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליג 1 (בצרפתית) Classement - {0}, Ligue1 (בצרפתית) Classement buteurs - Ligue 1 Uber Eats, Ligue1 (ב־) Classement passeurs - Ligue 1 Uber Eats, Ligue1 (ב־)
פיקוד התקיפה של חיל האוויר המלכותי

פיקוד התקיפה של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: RAF Strike Command) היה פיקוד שריכז את רוב יחידות האוויר של חיל האוויר המלכותי. הפיקוד הוקם בשנת 1968 על ידי מיזוג הדרגתי של הפיקודים השונים שהתקיימו בחיל. החל מ-1975 תפקד הפיקוד גם כמפקדת כוחות האוויר של הממלכה המאוחדת (UKAIR) כחלק מכוח נאט"ו, כך שבשעת מלחמה הפיקוד ניהל את כלל כוחות האוויר כולל יחידות חיל האוויר השלישי של ארצות הברית ששכנו בבריטניה. הוא פעל לאורך המלחמה הקרה ובשנותיו האחרונות כלל שני להקים ופעל לצד פיקוד האימון וההכשרה, עד שהשניים התמזגו ליצירת פיקוד האוויר של חיל האוויר המלכותי באפריל 2007. הפיקוד הוקם ב-30 באפריל 1968 במהלך של ארגון מחדש של חיל האוויר המלכותי כאשר הוא סיפח עליו בהדרגה את הפיקודים המבצעיים ופיקודי הסיוע שפעלו בחיל האוויר המלכותי ברובם משנות ה-30. עם הקמתו איחד הפיקוד את פיקוד מטוסי הקרב שהפך ללהק 11, ופיקוד המפציצים שהפך ללהק 1. בינואר 1969 הצטרף פיקוד הקשר ואוחד לתוך הפיקוד החדש ובנובמבר של אותה השנה גם פיקוד החופים אוחד לתוך הפיקוד בתור להק 18, בספטמבר 1972 גם פיקוד הסיוע האווירי אוחד לתוך פיקוד התקיפה. בשנת 1993 פיקוד חיל האוויר המלכותי בגרמניה הפסיק גם הוא לפעול כפיקוד נפרד (לאור סיום המלחמה הקרה) ואוחד גם הוא לתוך פיקוד התקיפה בתור להק 2 שבהמשך פורק וסופח לתוך להק 1 בשנת 1996. עד לסוף שנות ה-90 כלל הפיקוד מספר להקים שברובם החליפו את הפיקודים שהתמזגו לתוכו. סך הכל לאורך ארבעת העשורים שהתקיים הפיקוד שירתו בו שמונה להקים: להק 1, 2, 3, 8, 11, 18, 38, 46 ו-90, בנוסף לקורפוס התצפיתנים המלכותי (עד דצמבר 1995). החל מינואר 2000 כל אלו התמזגו לשני להקים בלבד: להק 1 - להק לוחמה אווירית (מטוסי קרב, הפצצה ותקיפה). להק 2 - להק סיוע אווירי (תובלה, חילוץ, תדלוק וסיור). פיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי פיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי סקירה של הפיקוד באתר מוזיאון המלחמה האימפריאלי.
ביריוליובו המערבית

נפת ביריוליובו המערבית (ברוסית: район Бирюлёво Западное) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 8.5064 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 88,796 תושבים (2020). באזור התעשייה של הנפה ישנם מפעלים של ענפי הבנייה והמזון, כולל המפעלים "קרקר", "הרמוניה", מפעל נקניקיות, תחנת כוח תרמית וחום 26. ישנם 3 קופות חולים (1 לילדים, 2 למבוגרים), 7 בתי ספר תיכוניים, 16 גני ילדים, סניף של בית ספר טכני לייצור מכשירים. בין מתקני התרבות והספורט ישנן שתי ספריות, משטח קרח מקורה. תושבי ביריוליובו מגיעים למרכז מוסקבה, לתחנת הרכבת פבילצקאיה, תוך 25 דקות ברכבת חשמלית מדפו דומודדובו. כנסיית סנט ניקולס בביריולוב תחנת כוח תרמית וחום 26 של מוסאנרגו מדיה וקבצים בנושא ביריוליובו המערבית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביריוליובו המערבית (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2016/2017 בליג 1

עונת 2016/2017 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא Championnat de France de football) היא העונה ה-79 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-12 באוגוסט 2016 והסתיימה ב-20 במאי 2017. מונקו זכתה באליפות השמינית בתולדות המועדון. בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות בסטיה, נאנסי ולוריאן ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות שטרסבורג, אמיין וטרואה. שחקנה האורוגוואי של פריז סן ז'רמן אדינסון קבאני זכה בתואר מלך השערים עם 35 כיבושים. מורגן סנסון הצרפתי שהחל את העונה במונפלייה וסיים אותה במרסיי זכה בתואר מלך הבישולים עם 12 בישולים. בסיום העונה יחד עם מונקו האלופה, העפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א הקבוצות פריז סן ז'רמן וניס שסיימו במקומות השני והשלישי בהתאמה. מאחר שפריז סן ז'רמן זכתה גם בגביע הצרפתי גם בגביע הליגה וגם סיימה במקום שמוביל ישירות לאירופה, לשלב הבתים של הליגה האירופית העפילה ליון שסיימה במקום הרביעי. והקבוצות מרסיי ובורדו שסיימו במקומות החמישי והשישי בהתאמה, העפילו לשלב המוקדמות השלישי בליגה האירופית. בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת. הקבוצות נאנסי, דיז'ון ומץ הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, כשהחליפו את הקבוצות סטאד ריימס, גזלק אז'אקסיו וטרואה שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2015/2016. מדיה וקבצים בנושא עונת 2016/2017 בליג 1 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליג 1 (בצרפתית) Classement - {0}, Ligue1 (בצרפתית) CLASSEMENT BUTEURS 2016/2017 CLASSEMENT PASSEURS 2016/2017
ציירי לך שפם (אלבום)

ציירי לך שפם הוא אלבום האולפן השני של להקת נוער שוליים. האלבום שוחרר ב-1990 והופץ על ידי חברת התקליטים הד ארצי. במקור יצא האלבום על גב קסטות ו-CD. לאחר יציאת האלבום הראשון עזב אמיר צורף את הלהקה, ובמקומו הצטרף אליה המתופף רועי שקד, והלהקה החלה בהקלטת האלבום השני. אלבום זה הופק מוזיקלית על ידי עובד אפרת, שגם עיבד את השירים יחד עם חברי הלהקה. ביוני 1990 יצא האלבום, שזכה להצלחה מסחרית גדולה כבר בהתחלה, ונמכר ביותר מ-80,000 עותקים. האלבום הכיל להיטים רבים, ובראשם "ציירי לך שפם", שכתב מיקיאגי והלחינו יחד כל חברי הלהקה. השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ן, ונוער שוליים נבחרה כ"להקת השנה". השיר עוסק בתהליך שינוי מגדרי של טרנסג'נדר מנקבה לזכר (FTM). במצעד זה דורגו בסך הכל ארבעה שירים של הלהקה בעשרת המקומות הראשונים, כשפרט ל"ציירי לך שפם" הצליחו גם השירים "ענוג" (חנה גולדברג/לוי, אמיר ופיטרו), "סיזיפה" (גולדברג/מיקיאגי וערן "רני" קצנלנבוגן) ו"אמסטרדם" (גולדברג/אפרת). שיר נוסף מהאלבום שזכה להצלחה היה "לילה", גרסה עברית לשיר "Young Girl" בתרגום של מאיר גולדברג. עיבודים – נוער שוליים ועובד אפרת הפקה מוזיקלית – עובד אפרת הפקת אלבום – רונן בן טל תכנות ומיקסים – גיל תורן בס – ארן אמיר גיטרות – דודי לוי קלידים – קובי פיטרו תופים – רועי שקד שירה – מיקיאגי ציירי לך שפם, באתר Discogs האלבומים הישראלים הכי טובים של שנת 1990 /// בחירות הצוות של קולומבוס, באתר Columbus Music Magazine, ‏13 בנובמבר 2020 עידן חגואל, נוער שוליים: הסיפור האמיתי, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2011 ערן רוזנצויג, ‏השיר שלנו: 12 שירים ישראלים שהפכו לפסקול של הקהילה הגאה, באתר ‏מאקו‏, 16 במרץ 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספנסר גור

ספנסר פרדריק גור (באנגלית: Spencer Frederick Gore‏; 26 במאי 1878 – 27 במרץ 1914) היה צייר בריטי של נופים, סצנות באולמות מוזיקה ובתים, לרוב עם דמויות בודדות. הוא היה הנשיא הראשון של קבוצת קמדן טאון, והושפע מהפוסט-אימפרסיוניזם. הוא נולד ב-26 במאי 1878 באפסום בסורי, הצעיר מבין ארבעת ילדיו של אלוף הטניס בוימבלדון, ספנסר גור ואשתו איימי מרגרט. אחיו של אביו היה התאולוג צ'ארלס גור. אביו שלח אותו לבית הספר הארו במידלסקס (לונדון רבתי). הוא המשיך ללמוד ציור בלונדון בבית הספר סלייד לאמנות, שם היה בן זמנו של הרולד גילמן. בינואר 1912 נישא למרי ג'ואנה ("מולי") קר, עמה נולדו לו שני ילדים - מרגרט אליזבת (1912–1994) ופרדריק ג'ון פים (1913–2009), שהתפרסם כצייר פרדריק גור. בשנת 1904 הציג אלברט רוסטרסטון את גור בפני וולטר סיקרט בדייפ, ואחר כך הוא התחבר לחבורה ברחוב פיצרוי, לונדון, עם וולטר סיקרט, לוסיאן פיסארו, הרולד גילמן וצ'ארלס גינר. בשנת 1909 הוא היה חבר במועדון האמנות החדשה. בשנת 1911 היה מייסד-שותף ונשיא ראשון של קבוצת קמדן טאון. בשנת 1913 הפך לחבר בקבוצת לונדון. עבודותיו המאוחרות מראות השפעה גוברת של הפוסט-אימפרסיוניזם. הוא עשה ניסויים בצבע ביצירותיו, כפי שניתן לראות בציורו "בכיכר הרטינגטון". ספנסר גור העניק לג'ון דומן טרנר הכשרה אומנותית משנת 1908 עד 1913. ההוראה בוצעה ככל הנראה באמצעות התכתבויות מכיוון שדומן טרנר היה חירש. המכתבים מוחזקים כעת באוסף משפחת גור. דומן טרנר היה חבר בקבוצת קמדן טאון, שנבחר על ידי גור, אך היה ביישן ולא בטוח ביכולותיו, מה שגרם כנראה לפרישתו מחברותו בקבוצת לונדון זמן קצר לאחר הקמתה ב־27 בנובמבר 1913. גור צייר סדרה של שלושים ושניים נופים בפארק ריצ'מונד במהלך החודשים האחרונים לחייו. הציור שלו מחלון ברחוב קמבריאן, ריצ'מונד, מראה את הנוף מהקומה העליונה בסמוך לכניסה לשער קמבריה של הפארק. זו כנראה התמונה האחרונה שגור עבד עליה לפני מותו. ציורו של גור, ריצ'מונד פארק, שצויר כנראה בסתיו 1913 או מעט לפני מותו של האמן במרץ 1914, הוצג בגלריה פטרסון וקרפקס בשנת 1920. בשנת 1939 הוצג הציור בורשה, הלסינגפורס וסטוקהולם. הוא נמצא כעת באוסף של גלריית טייט. שתיים מיצירות האמנות של גור, "המזח בברייטון" ו"בתים בריצ'מונד", הופיעו בשער הראשון של כתב העת BLAST שפורסם כשלושה חודשים לאחר מות גור. יש באותו כתב עת, גם קטע הספד של וינדהאם לואיס, שערך את המגזין, וציין את תשוקתו של גור לציור אובייקטים עדינים באווירה הלונדונית שסביבו, ואת התפיסה האפורה שלו על חיי האמן, את עדינותו שהבשילה לאמנות אישית. ספנסר גור נפטר בריצ'מונד, סורי, מדלקת ריאות ב־27 במרץ 1914, בגיל 35, ונקבר בהרטפורדשייר, שם גרה אמו. משחק קריקט משחק טניס שמלה ירוקה כיכר הנטינגטון אשת הצייר הצרפתיה גלריית סטפורד בפארק מדיה וקבצים בנושא ספנסר גור בוויקישיתוף ספנסר גור, באתר Discogs (באנגלית) Helena Bonett, Spencer Gore 1878–1914, Tate, 2012-05-01, ISBN 978-1-84976-385-1. (באנגלית) Richmond Park | Art UK, artuk.org (באנגלית) Tate, ‘From a Window in Cambrian Road, Richmond’, Spencer Gore, 1913, Tate Blast, library.brown.edu
אסמיר סוליץ'

אסמיר סוליץ' (בבוסנית: Asmir Suljić; נולד ב-11 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת פנג'אב. סוליץ' התחיל את הקריירה שלו בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה. ב-18 באוגוסט 2010, סוליץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד צליק זניצה. ב-13 בנובמבר, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד דרינה זבורניק. את עונת 2013/2014, התחיל גם בסרייבו, אך לקראת סיום חלון העברות של קיץ 2013, חתם באויפשט מליגת העל ההונגרית. לקראת סוף אוגוסט 2015 חתם בווידאוטון. בפברואר 2018, חתם בוויסלה קרקוב מליגת העל הפולנית והיה עתיד להצטרף אליה בתום העונה, אך כשמועד זה הגיעה חוזהו בוטל. כעבור זמן קצר חתם באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית. בספטמבר 2019, חתם בזגלבי לובין, אך שוחרר ממנה בינואר 2020. ב-20 באוגוסט 2020, סוליץ' חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל אך עזב תוך זמן קצר. בינואר 2021, סוליץ' חתם בדיושג'ר מליגת העל ההונגרית. בינואר 2022 חזר לסרייבו. ב-31 באוגוסט 2024 חתם בפנג'אב מליגת העל ההודית. אויפשט הגביע ההונגרי: 2013/2014 הסופר קאפ ההונגרי: 2014 וידאוטון ליגת העל ההונגרית: 2017/2018 אולימפיה ליובליאנה הגביע הסלובני: 2018/2019 אסמיר סוליץ', באתר Transfermarkt אסמיר סוליץ', באתר Soccerway אסמיר סוליץ', באתר FootballDatabase.eu תומר חבז, ‏‏סוליץ' נפרד מפ"ת: "אמרתי לעבדה שהוא ראוי ליותר מדינמו קייב", באתר ספורט1, 3 בפברואר 2021 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אסמיר סוליץ'".
אותלו (סרט, 1965)

אותלו (באנגלית: Othello) הוא סרט משנת 1965, המבוסס על הפקה בימתית של התיאטרון המלכותי הלאומי של המחזה "אותלו" מאת ויליאם שייקספיר, שהוצג בשנים 1964–1966 בבימויו של ג'ון דקסטר. את הסרט ביים סטיואר בורג', וכיכבו בו לורנס אוליבייה, מגי סמית', ג'ויס רדמן ופרנק פינלי. כל הארבעה היו מועמדים לפרסי אוסקר על הופעתם. זו הייתה הופעת הבכורה בקולנוע של השחקנים דרק ג'קובי ומייקל גמבון. הסרט משמר את רוב המחזה השייקספירי, ואין בו שינוי בסדר הסצנות, כפי שנעשה בסרטיו האחרים של אוליבייה "המלט" ו"ריצ'רד השלישי". ההשמטה הגדולה היחידה הייתה של סצנת השוטה, אולם היו גם שינויים קטנים של השמטת שורות אחדות מהדיאלוגים. דרק ג'קובי, שגילם את קסיו, ומייקל גמבון הופיעו שניהם לראשונה בסרט קולנוע. השחקן אדוארד הרדוויק המשיך לעבוד עם התיאטרון הלאומי במשך שבע שנים נוספות. בסרט "אותלו" נעשה שימוש בהעתקים מוגדלים של התפאורה שהייתה על הבמה, במקום לבנות תפאורה חדשה. התומכים של אולבייה לסרטיו השייקספיריים הקודמים נפטרו לפני 1965, והוא לא השיג מימון לאתרי צילומים או תפאורות משוכללות. כעשור לפני כן ניסה אולבייה למצוא מימון לגרסה משלו למחזה "מקבת'" אחרי שגילם את הדמות בשנת 1955 בסטרטפורד, אבל ללא הצלחה. התיאטרון הלאומי הפיק לפני כן, בשנת 1963, סרט על פי הפקה בימתית של המחזה "הדוד וניה" מאת אנטון צ'כוב, וב-1969 הופק סרט של המחזה "מחול המוות" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג. הסרט "אותלו" היה הסרט הראשון בשפה האנגלית של מחזה שהופק בצבע. זוהי העיבוד השני של "אותלו" לקולנוע אחרי ההפקה של אורסון ולס משנת 1952. מכל סרטיו השייקספיריים של אוליבייה זהו הסרט עם המוזיקה המועטה ביותר. בסצנה אחת יאגו והחיילים שרים שירי שיכורים, ובסצנה אחרת מוזיקאים מנגנים מעט על כלים אקזוטיים. מלבד זאת אין בסרט מוזיקה. לורנס אוליבייה – אותלו מגי סמית' – דזדמונה ג'ויס רדמן – אמיליה פרנק פינלי – יאגו דרק ג'קובי – קסיו רוברט לאנג – רודריגו קנת מקינטוש – לודביקו אנתוני ניקולס – ברבנטיו שילה ריד – ביאנקה אדוארד הרדוויק – מונטנו מייקל גמבון – סנטור / חייל / קפריסאי אוליבייה שיחק את אותלו בפנים מושחרות. הוא גם סיגל לעצמו מבטא אקזוטי, פיתח סגנון הליכה משלו, ולמד לדבר בקול נמוך בהרבה מקולו הרגיל. בעלת הטור אינז רוב השוותה אותו בזלזול להופעתו של אל ג'ולסון בסרט "זמר הג'אז". היא כינתה את הופעתו של אוליבייה כ"קאמפ גבוה". מבקרת הסרטים פוליק קייל העניקה להפקה ולהופעתו של אולבייה את אחת הביקורת המבריקות ביותר שלה. היא ביישה את אולפני הסרטים שלא נתנו לאוליבייה מספיק כסף כדי ליצור סרט שהוא והקהל יהיו מרוצים ממנו, כאשר סרטים אחרים קיבלו תקציב של מיליוני דולר. זה הסרט השייקספירי היחיד שכל השחקנים הראשיים היו מועמדים לפרסי אוסקר. פינלי היה מועמד לפרס שחקן המשנה, אף על פי שמספר השורות שאמר בסרט היה גדול מזה של אוליבייה. "אותלו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אותלו", באתר נטפליקס "אותלו", באתר AllMovie (באנגלית) "אותלו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אותלו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Anthony Davies "Macbeth" in Michael Dobson & Stanley Wells The Oxford Companion to Shakespeare, Oxford: Oxford University Press, 2001, p.271-75, 275 Crowther, Bosley (2 בפברואר 1966). "Minstrel Show Othello; Radical Makeup Marks Olivier's Interpretation". The Screen. הניו יורק טיימס. נבדק ב-25 באפריל 2018. {{cite web}}: (עזרה) Inside Oscar by Damien Boa and Mason Wiley, Ballantine Books, page 383 Pauline Kael (1970) Kiss Kiss Bang Bang. Marion Boyars Publishers
אתר הנופש בלו ביץ'

אתר הנופש בלו ביץ' הוא מלון חוף יוקרתי בסמוך לחוף שנפתח בשכונת א-רימאל שבעזה בקיץ 2015 (המלון היה אמור להיפתח עוד בקיץ 2014 אך בעקבות מבצע צוק איתן הוחלט לדחות את הפתיחה לקיץ הבא). המלון נבנה על ידי חברת פלסטין ריל אסטייט אינווסטמנט. המלון כולל בין היתר בריכת שחייה אולימפית וכ־162 חדרים בעיצוב שדומה לבקתה ונוף לים התיכון. המלון הוא למעשה חלק מרובע הבילויים לאורך רחוב אל-רשיד בעיר עזה, הרובע כולל "עשרות אתרי נופש חדשים, מודרניים ובתי קפה". אתר הנופש אינו מלון היוקרה היחיד ברצועה, גם מלון משטל, שנבנה בשנת 2011 ונחשב כאחד מטובי מלונות היוקרה בעזה וכן מלון קומודור. עיתון הוושינגטון פוסט תיאר את המלון כאחד ממספר עסקים יוקרתיים המספקים את תושבי עזה העשירים. לדברי האנליסט הכלכלי ניזאר שעבאן, "מרבית הזרים המבקרים ברצועה ומתארחים במלונותיה הם עיתונאים, עובדי סיוע ומתנדבי הצלב האדום". במלחמת חרבות ברזל התבצרו במלון כ-30 מחבלי חמאס שירו מספר טילי נ"ט לעבר כוחות צה"ל. לאחר ההשתלטות נמצא כי המחבלים השתמשו בחדרי המלון כמחסה הגנה ולטובת תכנון מתקפות מעל ומתחת לקרקע. בינואר 2024 הודיע צה"ל שמנהרות ופירים שהיו מתחת למלון הושמדו ונשק רב נתפס בהם. שירות כלכליסט, פנינת תיירות חדשה? עזה מציעה אתר נופש יוקרתי, באתר כלכליסט, 3 באוגוסט 2015 חמאס הכל כלול: הכירו את ריזורט הפאר של עזה, באתר וואלה, 3 באוגוסט 2015 Booth, William (25 באוגוסט 2015). "Gaza Strip's middle class enjoys spin classes, fine dining, private beaches". The Washington Post. נבדק ב-25 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) Burson, Tim (12 באוגוסט 2015). "The Gaza Strip's Beautiful New Resort". Paste. נבדק ב-25 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) Al-Mughrabi, Nidal (31 ביולי 2015). "'Blue Beach' resort offers Gazans a glimpse of the good life". Al Arabiya. Reuters. נבדק ב-25 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Israeli siege turns Gaza into resort city". Middle East Monitor. 14 בספטמבר 2015. נבדק ב-25 באוגוסט 2016. {{cite news}}: (עזרה) יואב זיתון, "האויב לא דמיין שזה יקרה": ההשתלטות על מוצבי חמאס, והקרב במלון | תיעוד, באתר ynet, 10 בנובמבר 2023 יואב זיתון, מנהרות טרור הושמדו, מזל"טים נתפסו: הקרב מתחת למלון "בלו ביץ'" בחוף עזה, באתר ynet, 5 בינואר 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית ובנושא תיירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אוסטריה–מצרים

יחסי אוסטריה–מצרים הם יחסי החוץ בין רפובליקת אוסטריה ובין רפובליקת מצרים. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1929. בשנת 2004 הוסדר הסחר בין מצרים לאוסטריה, על ידי הסכם סחר חופשי שנחתם בין האיחוד האירופי (הכולל אף את אוסטריה) למצרים. בנובמבר 2006 הוקמה מועצת אנשי העסקים האוסטריים–מצריים, לשיפור יחסי הסחר בין המדינות. בספטמבר 2018 ביקרו נשיא המועצה האירופית דונלד טוסק וקנצלר אוסטריה סבסטיאן קורץ במצרים, ובדצמבר אותה שנה ביקר נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי באוסטריה במהלכו נפגש עם מספר גורמים ומשקיעים אוסטרים וחתם על מזכר הבנות. אוסטריה מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר ו-2 קונסוליות באלכסנדריה וע'רדקה. מצרים מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטריה–מצרים בוויקישיתוף Looking into Egyptian-Austrian relations באתר egypttoday‏, 17 בדצמבר 2018 אתר על יחסי מדינות
רוקה דלס מורוס

רוקה דלס מורוס (בקטלאנית: Roca dels Moros; בספרדית: Roca de los Moros, רוקה דה לוס מורוס; מילולית "סלע המורים") או גם מערות אל קוגול (בקטלאנית coves del Cogul) הוא אתר ארכאולוגי פרהיסטורי השוכן בתחומי המועצה המקומית אל קוגול (ספ') במחוז לרידה (ספ') בקהילה האוטונומית קטלוניה בצפון-מזרח ספרד. מערות קוגול הן אחד האתרים הבולטים בציורי המערות של "אמנות הסלע הלבנטינית", ביטוי אמנותי יוצא דופן וייחודי של הפרהיסטוריה האירופאית. האמנות התפשטה במהלך התקופה האפיפלאוליתית (לפני 10,000 עד 6,000 שנה) בכל הגזרה המזרחית של חצי האי האיברי, וכונתה, בניגוד לאמנות הסלע בצפון ספרד, אמנות לבנטינית. בין הציורים יש גם דוגמאות ציוריות של החקלאים הראשונים. המקום שימש כמקדש או מקום מכושף עבור האיברים והרומאים. במקום יש מרכז מבקרים וניתן לבקר במקום. הציורים התגלו על ידי כומר היישוב אל קוגול, רמון אוגט (Ramon Huguet), בשנת 1908, אך מי שפרסם אותם כתגלית בעלת ערך רב היה הגאוגרף והארכאולוג הקטלאני ספרי רוקפורט (Ceferí Rocafort). גם הכומר וחוקר המערות הצרפתי הנודע אנרי בריי העריך אותם בשנת 1909 כעדות פרהיסטורית. התייחסות נוספת לציורים הייתה בספר שכתב חואן קברה (Joan Cabré) על אמנות הסלע בספרד (El arte rupestre en España) ב-1914. 45 הדמויות של הרוקה דלס מורוס מהווים מינימום של שמונה קומפוזיציות המייצגות בעיקרון סצנות של חיות בר וציד. מתוך 45 הדמויות, 7 חרוטות באבן ו-38 צבועות באדום בהיר, שחור ואדום כהה. סצנת הריקוד היא המפורסמת ביותר. יש תשע נשים הרוקדות בזוגות, חלקן צבועות בשחור ואחרות באדום; הן לובשות חצאיות ארוכות ורוקדות סביב דמות גברית עם פאלוס גדול באופן חריג. הדמות הגברית מיוצגת כמעט בכל אמנות הרוק הלבנטינית. יחד עם בני אדם ישנם בעלי חיים שונים, ציורים סכמטיים, כמו גם 250 סימנים חקוקים של בכתב איברי (אנ') וכתובות בלטינית של רומאים, שאחת מהן היא נדר, מה שמעיד כי המקום שימש כמקדש עד התקופה האיברית והרומאית. ביולי 1998 נכללו מערות אל קוגול באתר המורשת העולמית "אמנות הסלע באגן הים התיכון באיבריה" של ארגון אונסק"ו. אתר זה הוא מקבץ של 758 אתרים בכל מזרח ספרד, כשאתר מערות קוגול מזוהה במספר 021–874. בסמוך לציורים ישנו בית קברות עם קברים ריקים שנחפרו בסלע הקרוי קברי סלדר (Tombes del Saladar). מדיה וקבצים בנושא רוקה דלס מורוס בוויקישיתוף Centre d'Interpretació d'Art Rupestre de la Roca dels Moros del Cogul
רודריג בונגונגי

לואיס מארי רודריג בונגונגי אסוגו (בצרפתית: Louis Marie Rodrigue Bongongui Assougou; נולד ב-7 בפברואר 1993) הוא כדורגלן קמרוני, המשחק בעמדת הקיצוני. בונגונגי נולד ביאונדה, בירת קמרון ובגיל 8 היגר עם משפחתו לצרפת, בה עבד אביו בנמל התעופה שארל דה גול. עם הגעת משפחתו לצרפת, בונגונגי הצטרף לקבוצת הילדים של בונדי. בגיל 15, הצטרף לקבוצת הנוער של סדאן. ב-5 באוקטובר 2012, בונגונגי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 ללה מאן. בקיץ 2013, חתם בפריז, בה שיחק ארבע עונות. בקיץ 2017, חתם בלה הרבייר. בקיץ 2018, בונגונגי חתם בסלאבן בלופו מליגת העל הקרואטית, קבוצתו הראשונה מחוץ לצרפת. ב-29 ביולי 2018, בונגונגי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סלאבן קופריבניצה, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בקיץ 2019, בונגונגי חתם בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית. ב-30 ביולי 2020, בונגונגי חתם בהפועל חדרה מליגת העל. ב-6 במרץ 2021, בונגונגי חתם בזירה מליגת העל האזרית. ב-5 באוגוסט 2021, בונגונגי חתם בטאבור סזנה מליגת העל הסלובנית. ב-12 ביוני 2022 חזר לישראל וחתם במכבי אחי נצרת. רודריג בונגונגי, באתר Transfermarkt רודריג בונגונגי, באתר Soccerway רודריג בונגונגי, באתר FootballDatabase.eu מערכת ישראל ספורט, רודריגו בונגונגי חתם לעונה אחת בהפועל חדרה, באתר ישראל ספורט, 30 ביולי 2020 תומר חבז, ‏רודריגו בונגונגי חתם באחי נצרת, מור בא.א פאחם, באתר ONE‏, 12 ביוני 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רודריג בונגונגי".