laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיוויזיית השריון התשיעית (ארצות הברית)

דיוויזיית השריון ה-9 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 9th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית. הדיוויזיה הוקמה ב-15 ביולי 1942 לאחר הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. כמפקדה הראשון מונה ג'פרי קיז, אשר בספטמבר של אותה שנה הוחלף בידי ג'ון לאונרד. הדיוויזיה הוצבה בפורט ריילי, קנזס והעבירה למעלה משנתיים באימונים. הדיוויזיה השתתפה במבצע פורטיטיוד - מבצע דגל כוזב שנועד לשטות בגרמנים ולגרום להם להאמין שבעלות הברית מתכננות נחיתה בפה-דה-קאלה, בעוד שהנחיתה האמיתית התבצע בנורמנדי. הדיוויזיה הייתה אחת הדיוויזיות האמתיות היחידות שהשתתפו במבצע - רובן היו מומצאות. בספטמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה לבריטניה ואז נחתה בנורמנדי, לאחר שהנחיתות העיקריות כבר הסתיימו. הדיוויזיה נכללה במסגרת הקורפוס ה-8 של טרוי מידלטון, אשר היה חלק מהארמייה הראשונה של קורטני הודג'ס. הדיוויזיה שימשה בתחילה ככוח סיור בגבול גרמניה-לוקסמבורג, וכאשר בדצמבר 1944 פתחו הגרמנים במתקפת הארדנים, מצאו עצמם חייליו של לאונרד חסרי כל ניסיון קרבי. הדיוויזיה לחמה באומץ במהלך המצור על בסטון וקרב סן וית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה. ב-7 במרץ גילו אנשיו כי למרות הניסיונות לפוצץ אותו בידי הגרמנים (בין היתר באמצעות V-2), גשר לודנדורף על הריין באזור רמאגן עדיין עומד על תלו. הגשר אפשר לבעלות הברית לחצות את הריין אל תוך גרמניה עצמה במהירות. בעיני בעלות הברית, המאורע הזה נקרא "הנס של רמאגן". גנרל דווייט אייזנהאואר אמר על הגשר כי "הוא שווה את משקלו בזהב". שלט גדול נתלה על אחד ממגדלי האבן ונכתב בו "חצה את נהר הריין ברגליים יבשות באדיבות הדיוויזיה המשוריינת ה-9". היטלר זעם על המחדל שאפשר את לכידת הגשר, דן להורג חמישה קצינים והחליף את גרד פון רונדשטט באלברט קסלרינג בתפקיד האוברבפסלהאבר ווסט (המפקד העליון במערב). ב-15 במרץ התמוטט הגשר לפתע, אך עד אז כבר הפעילו האמריקנים על הנהר מספר גשרים צפים, וראש גשר מעבר לו. הדיוויזיה השתתפה בהצטיינות בקרב רמאגן, ועל חלקה בו קיבלו כל יחידותיה עיטור גבורה נשיאותי (Presidential Unit Citation). לאחר מכן הדיוויזיה נעה דרומה ומזרחה בתוך גרמניה מעבר לנהר לאהן, כבשה את לימבורג, לייפציג ופרנקפורט וסייעה בכיבוש כיס הרוהר. הדיוויזיה הוסטה לכיוון צ'כוסלובקיה כשהמלחמה הסתיימה ב-8 במאי 1945. עם סיום המלחמה הוחזרה הדיוויזיה לארצות הברית. ב-13 באוקטובר 1945 פורקה הדיוויזיה. באותו היום הצטלמו חיילי הדיוויזיה עם השלט המקורי שהוצב על גשר לודנדורף. השלט נמצא כיום בתצוגה במוזיאון פטון לחיל השריון והפרשים בפורט נוקס, קנטקי, מעל טנק M26 פרשינג. ג'פרי קיז (יולי 1942 – ספטמבר 1942) ג'ון לאונרד (ספטמבר 1942 – אוגוסט 1945) תומאס לאונרד הרולד (אוגוסט 1945 – אוקטובר 1945) מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית השריון התשיעית בוויקישיתוף דיוויזיית השריון ה-9 (באנגלית)
משרד הבינוי והשיכון של רוסיה

משרד הבינוי והשיכון של הפדרציה הרוסית (ברוסית 'Министерство строительства и жилищно-коммунального хозяйства Российской Федерации, בקיצור Минстрой России) הוא משרד ממשלתי שהוקם כחלק מממשלת מדבדב הראשונה ב-1 בנובמבר 2013 על בסיס הסוכנות הפדרלית לבינוי ושיכון (Федеральное агентство по строительству и жилищно-коммунальному хозяйству) שהוקמה ב-21 במאי 2012. המשרד אחראי על תחום הבנייה והדיור ברחבי רוסיה, כמו גם על יצירת תנאים שיאפשרו למשקי הבית בה אפשרות סבירה לדיור. בין השאר, המשרד מעודד הגברת הבנייה למגורים במזרח הרחוק הרוסי, אכיפת תקני בנייה, שיקום שכונות והתחדשות עירונית ומעודד מימון פרויקטים לבניית בנייני מגורים באמצעות קרנות ממשלתיות לענייני דיור ושיכון. שר הבינוי והשיכון הוא השר הממונה על המשרד ואחראי להגדרת תחומי פעילות המשרד בתחום מדיניות הבינוי והשיכון. מדיה וקבצים בנושא משרד הבינוי והשיכון של רוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד הבינוי והשיכון של רוסיה משרד הבינוי והשיכון של רוסיה, ברשת החברתית פייסבוק משרד הבינוי והשיכון של רוסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד הבינוי והשיכון של רוסיה, ביישום טלגרם משרד הבינוי והשיכון של רוסיה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד הבינוי והשיכון של רוסיה, ברשת החברתית VK משרד הבינוי והשיכון של רוסיה, סרטונים בערוץ היוטיוב הוקמה בצו נשיא רוסיה מה-9 במרץ 2004 מתוך הוועדה הממלכתית הרוסית לבינוי ושיכון, בכפוף למשרד המסחר והאנרגיה. בצו מה-1 בדצמבר 2004 הוחלט להכפיפהּ למשרד לפיתוח אזורי. הסוכנות פורקה בצו נשיאותי מה-12 במאי 2008 ותפקידיה הועברו לידי המשרד לפיתוח אזורי. הפך למשרד הבינוי על פי צו נשיאותי מה-10 בינואר 1994. הוקם על פי צו מה-28 בנובמבר 1991 כמשרד האדריכלות, הבינוי והשיכון. פורק בצו מה-30 בספטמבר 1992 הפך למשרד האדריכלות, הבינוי והשיכון בצו מה-28 בנובמבר 1991. הוקמה ב-30 בינואר 1991 מתוך הוועדה הממלכתית לשיכון. הפכה למשרד ממשלתי לענייני אדריכלות, בינוי ושיכון ב-28 בנובמבר 1991. Глава Минстроя госпитализирован с коронавирусом
עמודי עמרם

עמודי עמרם הם עמודים העשויים אבן חול נובית רכה וצבעונית בגוון ורוד, ושוכנים על מצוק בתחילת נחל עמרם, במקום בו הוא מתחיל את נתיבו לכיוון הערבה. הנחל זורם בהרי אילת מצפון לאילת. העמודים נוצרו מחתירה של מי הגשמים בתוך הסדקים שהיו במצוק. שחיקת הסלע לאורך הסדקים יצרו בלייה והביאו ליצירת חמישה עמודים גבוהים המתנשאים לגובה של 15 מטרים. הגבעה הסמוכה לעמודים נקראת "גבעת יוכבד", על שם יוכבד אמו של משה, ואשתו של עמרם. האזור בו שוכנים העמודים, הוא חלק משמורת טבע מסיב באילת. אבן החול ממנה נוצרו העמודים, נוצרה מבלייה של סלע יסוד. הצבעים המופיעים באבן החול, הם תוצאה של שטיפתם במים העשירים בתחמוצות של חומרים שונים כגון ברזל, מנגן ועוד. מקור השם של העמודים והנחל הוא בשמו הערבי של הנחל, "ואדי עמראני", שהפך בעברית ל"נחל עמרם". משמעות השם ואדי עמראני הוא הנחל עם המבנים. בנחל עמרם ישנם שרידי מבנים עתיקים, הקשורים למחצבת נחושת שהתקיימה בנחל בתקופות קדומות. באזור שסביב העמודים נמצאים שרידי כוכים ומערות, שנוצרו כתוצאה מכריית הנחושת. לפי השערת החוקרים, הנחושת מנחל עמרם שימשה כמקור לתעשיית הנחושת בתקופה הכלקוליתית, בכפרי התעשייה ששכנו בתל חוג'יירת אל-ע'וזלאן ותל מגאס. ההגעה לעמודים היא במסלול נסיעה דרך נחל עמרם, העובר בין גבעת בהט מצפונה להר אמיר בדרומו, עד הגעה לחניה, ממנה בהליכה של מספר דקות עד ההגעה לעמודים. ההגעה לאתר משביל ישראל מחייבת סטייה של כ-2 ק"מ בכל כיוון. מדיה וקבצים בנושא עמודי עמרם בוויקישיתוף עמודי עמרם באתר טבע ונופים בישראל עמודי עמרם באתר עמוד ענן עמודי עמרם באתר החברה להגנת הטבע מכרות הנחושת הקדומים בנחל עמרם, מחקר מחודש, מחקרי הנגב, ים המלח והערבה, 2014, עמ' 3
משרד העבודה והרווחה של רוסיה

משרד העבודה והרווחה של רוסיה (ברוסית: Министерство труда и социальной защиты Российской Федерации, בקיצור Минтруд России) הוא משרד ממשלתי שהוקם כחלק מממשלת מדבדב הראשונה על מנת להבטיח לכלל הציבור ברוסיה מתן שירותי רווחה, פיקוח על מתן שירותים אלה וסיוע למובטלים במציאת עבודה. המשרד אחראי לתשלום הפנסיות באמצעות קרן הפנסיה ואחראי למתן שירותי רווחה באמצעות הקרן לביטוח סוציאלי. אחת מיחידות הסמך העיקריות היא השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה. המשרד אחראי להסדרה ממשלתית בתחומים כגון: שכר מינימום ורמת חיים, רווחה, עבודה, שכר ריאלי, דמוגרפיה, פנסיה, ביטוח לאומי, בטיחות וגיהות בתעסוקה, יחסי עובד-מעביד, כוח עבודה, אבטלה, מהגרי עבודה, שירות אלטרנטיבי, ביטחון סוציאלי, אפוטרופוסות ליתומים קטינים, שירותי אימוץ, סיוע לנכים ועידוד נגישות לנכים במקומות ציבוריים ועוד. ייעודו של המשרד הוא להגן, לשקם ולסייע לכל אדם, משפחה וקהילה הנתונים במצבי משבר זמני או מתמשך מפאת מוגבלות, עוני והדרה, סטייה חברתית, קשיי תפקוד, אבטלה, אפליה או ניצול. המשרד מגיש שירותים לציבור באמצעות יחידותיו ובאמצעות סניפיו ברשויות המקומיות, ארגונים וקרנות ממשלתיות. המשרד אחראי לעידוד פיתוח שירותים חברתיים מגוונים ופרויקטים חדשניים הנוגעים לכל פרט בחברה והוא מופקד על מתן שוויון זכויות והזדמנויות, כבוד האדם וחירותו, צדק וסולידריות חברתית והזכות להגדרה והתארגנות עצמית. עבודת המשרד מבוססת גם על ערכי מקצוע העבודה הסוציאלית ועל הקוד האתי שלו. קוד זה מחייב את העובדים הסוציאליים לספק מענים ההולמים את צורכי אוכלוסיית היעד הקיימות, לאתר אוכלוסיות יעד חדשות ולפעול למען קידום איכות חייהם, בדומה לפעילות משרד הרווחה הישראלי, הידוע בשם "משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים". עד 1996 התקיימו ברוסיה בנפרד משרד העבודה והמשרד לרווחת האוכלוסייה שאוחדו באותה שנה למשרד העבודה והרווחה. בשנת 2004 משרד העבודה והרווחה מוזג עם משרד הבריאות של רוסיה והפך למשרד הבריאות והרווחה. בשנת 2012 משרד הבריאות והרווחה פוצל למשרד הבריאות ולמשרד העבודה והרווחה. מקסים טופילין כיהן כיושב ראש השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה בשנים 2004–2008 ולאחר מכן היה לסגן שרת הבריאות והרווחה לפני שמונה על ידי דמיטרי מדבדב לשר העבודה והרווחה, במאי 2012. שר העבודה והרווחה הוא השר הממונה על המשרד ואחראי להגדרת תחומי פעילות המשרד בתחום התעסוקה והרווחה. מדיה וקבצים בנושא משרד העבודה והרווחה של רוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד העבודה והרווחה של רוסיה משרד העבודה והרווחה של רוסיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד העבודה והרווחה של רוסיה, ביישום טלגרם משרד העבודה והרווחה של רוסיה, ברשת החברתית VK ПОСТАНОВЛЕНИЕ Правительства РФ от 19.06.2012 N 610 "ОБ УТВЕРЖДЕНИИ ПОЛОЖЕНИЯ О МИНИСТЕРСТВЕ ТРУДА И СОЦИАЛЬНОЙ ЗАЩИТЫ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ"
ארמה

האם התכוונתם ל... אישים ארמה, מלך אקסום (המאה השישית–630) – מלך אקסום במאה ה-7 פייר ארמה (Hermé‏; יליד 1961) - שף מגדנאות צרפתי מקומות מחוז ארמה – אחד מששת מחוזות צפון אירלנד ארמה (עיר) (אנ') (Armagh) – בירת מחוז ארמה, צפון אירלנד, הממלכה המאוחדת אחר גרנד ארמה (Armée) - שמו של הצבא הצרפתי תחת פיקודו של נפוליאון הרמה (פירושונים)
ג'ו אבסולום

ג'וזף אבסולום (באנגלית: Joseph Absolom; נולד ב-16 בדצמבר 1978) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד מתיו רוז באופרת הסבון הפופולרית של BBC "איסטאנדרס", ובתפקיד אל לארג' בסדרה "דוק מרטין". אבסולום נולד בעיר רדינג שבמחוז ברקשייר. הוא למד בבית הספר פורסט היל. הופעתו הראשונה הייתה בפרסומות עבור חמאת בוטנים של חברת Sun-Pat. הופעת הבכורה שלו כשחקן הייתה ב-1991 בסרט "אנטוניה וג'יין", ובהמשך הופיע בסדרות טלוויזיה כגון "The Bill", "דיינג'רפילד" ו"עדות אילמת". ב-1997 הצטרף אבסולום לצוות השחקנים של אופרת הסבון "איסטאנדרס" ובשנה הראשונה שלו בסדרה השתתף במספר קווי עלילה. הוא זכה להכרה כשהופיע בסיפור הרצח של ססקיה דאנקן שהחל בפברואר 1999. הרוצח האמיתי סטיב אוון (בגילומו של מרטין קמפ) הפליל את מתיו רוז (הדמות שגילם אבסולום). ההופעה האחרונה של אבסולום בסדרה שודרה בפברואר 2000. באותה שנה הוא זכה בפרס אופרת הסבון הבריטית לשחקן הטוב ביותר. ב-2002 שיחק אבסולום בסרט האימה הבריטי "חברים למוות", והופיע בתפקיד משנה בסדרת הטלוויזיה של ITV "וינסנט". אחד מתפקידיו המוכרים הוא בדמות אל לארג', בנו של ברט לארג', בסדרה "דוק מרטין". הוא זכה לשבחי הביקורת על הופעתו זו. בין השנים 1992 ל-2009 הופיע אבסולום בסדרה "The Bill" בתפקידים שונים. עוד הופיע בתפקיד בני, מלווה בריבית אלים, בסדרה "חדר מיון". הוא שיחק בתפקיד הפושע במותחן הפשע "Girl Number Nine" ולצדו כיכבו טרייסי אן אוברמן וגארת' דייוויד לויד. אבסולום זכה בסכום של 10000 ליש"ט, שנתרם לצדקה, בשעשועון הטלוויזיה "Total Wipeout" ששודר ב-18 בספטמבר 2010. רדיו אבסולום מופיע גם בתוכניות רדיו. הוא השתתף בתוכנית "המחזה היומי" של רדיו 4 של ה-BBC בפרק "Bringing Eddie Home" מאת ג'ון פיקוק. התסכית מבוסס על סיפור אמיתי אודות זוג מהאיסט אנד, עדנה וג'ק ואלאס, הנאבקים להשיב את גופת בנם מעדן. אבסולום גילם את אדי ואלאס, ובמחזה השתתפו שחקנים נוספים ששיחקו ב"איסטאנדרס" כגון ביל טריצ'ר, עדנה דורה, טוד קרטי וטילי ווסבורג. אבסולום חי עם חברתו ליז ושלושת ילדיהם. מאז 2001 הוא פטרון של הקרן לאוטיסטים "Hill Park Autistic Trust". ג'ו אבסולום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ו אבסולום, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ו אבסולום, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Absolom interview; EASTENDERS JOE TALKS ABOUT LOVE, FREEDOM ...AND A CLINCH WITH BABS". The Mirror. 9 בינואר 2000. נבדק ב-24 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) EXCLUSIVE INTERVIEWS Girl Number 9 Joe Absolom: ‘I’m skint, but Death in Paradise was worth it!” A word from our patron, Joe Absolom
אליהו עצור

הרב אליהו עצור (ז' באדר ה'תרצ"ו, 1936 - י"ב באדר ב' ה'תשע"ו, 23 במרץ 2016) היה דיין ורב ישראלי. במהלך השנים שימש כר"מ בישיבת פורת יוסף, רב שכונת קטמונים, ראש ישיבת "אהל מועד" וראש אבות בתי הדין בירושלים. נולד בשנת ה'תרצ"ו (1936) לאביו ניסים ולאימו מרת סעדה לבית אלמליח בכפר תאשמשית שבהרי האטלס שבמרוקו. בקטנותו נספתה אמו במגפה שהתחוללה בכפר והמשפחה עברה לעיר דמנאת שם נשא אביו אישה שנייה. בילדותו למד בתלמוד תורה של אוצר התורה בעיר דמנאת, ולאחר מספר שנים עבר ללמוד בישיבת אוצר התורה בעיר קזבלנקה בה התבלט כעילוי בלימודו. בשנת ה'תשט"ו (1955) עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בשל פרסומו כעילוי תורני, עם הגעתו לארץ ישראל נשלח הרב נסים טולדנו לנמל חיפה לקחתו ולדאוג ללימודיו התורניים. בישראל למד הרב בישיבת פורת יוסף, במשכנה הזמני בשכונת קטמון, ומונה בתוך זמן קצר לשמש ר"מ בישיבה למרות גילו הצעיר. לאחר נשואיו למד בכולל שלמה מוסיוף בצוותא עם ראש הכולל דאז הרב שמואל אוירבך, ונסמך על ידו לרבנות ודיינות בשנת ה'תשל"ג. לאחר מכן התמנה לרב שכונת קטמונים בירושלים, ובמקביל כיהן במשך כשנה כראש ישיבת אוהל מועד. בשנת ה'תשמ"ג התמנה לדיין בירושלים ושנים ספורות לאחר מכן הועלה למשרת אב בית דין. בשנת תשס"ה מונה לשמש בתפקיד ראש אבות בתי הדין בירושלים. לצד עבודתו השיפוטית, עסק הרב עצור במהלך חייו בפעילות ענפה של ההדרת כתבים ומחקר תורני. בשנת ה'תשמ"ו הוציא לאור מחדש את ספר שער כבוד ה' לרבי אפרים אנקווה והקדים לו מבוא לתולדותיהם של מחבר הספר והמוציא לאור (הרב חיים בלייח). כמו כן, היה חבר מערכת במכון 'תולדות' במסגרתו יצאו לאור: ספר המשפט העברי בקהילות מרוקו (ה'תשמ"ד); שו"ת משפט וצדקה ביעקב ב' חלקים לרבי יעקב אבן צור (ה'תשנ"ד); ספרי הרב מכלוף אלעסרי - ליקוטי תורה וטעמי השחיטה. חלק מפסקי הדין שכתב במהלך תקופת כהונתו כדיין פורסם במסגרת 'פסקי דין רבניים' (פד"רים). שימש במקביל לתפקידו בעולם הדיינות כנשיא מוסדות תורה רבים, ובין השאר היה חבר מערכת שמות הגיטין ומעורכי הפד"רים, כאשר בתפקידו זה ערך מאות פסקי דין חשובים, ובשנותיו האחרונות שימש כרב ארגון הצלה אלו"ן. לצד כל זאת כתב מאות תשובות מעמיקות בהלכה כשחלקם הוא תכתובת בינו לבין גדולי הפוסקים בעשרות השנים האחרונות. רובם המוחלט של כתביו נותרו בכתב יד. נפטר ביום שלישי י"ב אדר ב' תשע"ו ונקבר בהר המנוחות. היה נשוי לאביבה (ויויאן) לבית בן סימון, ואב לשמונה ילדים. בדמנאת למד אצל רבי מסעוד נחמייאש ורבי מסעוד דהאן. בכפר דרע למד אצל רבי משה בוזגלו. בקזבלנקה למד אצל רבי יצחק חזן, וכשחלה מילא את מקומו רבי יעקב חזוט. אחר כך למד אצל רבי לוי נחמני וכן אצל רבי שלמה אדהאן. בישיבת פורת יוסף למד אצל הרב משה יוסף עדס, הרב יהודה צדקה והרב בן ציון אבא שאול. שלמה מייארא שער כבוד ה', קונטרס זיכרון אליהו, ניסן ה'תשע"ו, עמודים תקלט-תקנז. נסים בן חיים, ראב"ד ירושלים הגאון רבי אליהו עצור הלך לעולמו באתר כיכר השבת י"ב אדר ב' תשע"ו מתוך אזכרת 12 חודש לרה"ג מרדכי אליהו זצ"ל באתר ישיבה כ"ה אייר תשע"א ait flalad שלמה מייארא שער כבוד ה', קונטרס זיכרון אליהו, ניסן ה'תשע"ו, עמ' תקל"ט-תקמ"ב מייארא, תקמ"ב-תקנ"ג HebrewBooks.org Sefer Detail: שער כבוד ה' -- נקאוה, אפרים בן ישראל, באתר היברובוקס המשפט העברי בקהילות מרוקו - התקנות / מכון תולדות / חש"ד, באתר אוצר החכמה טעמי השחיטה / אלעסרי, מכלוף / תשנ"ד, באתר אוצר החכמה מייארא, עמ' כ"א, תקנ"ו רבי שלמה אדהאן מייארא, עמ' תק"מ, תקמ"ב
ניו פרובידנס

ניו פרובידנס (באנגלית: New Providence) הוא האי המאוכלס ביותר באיי הבהאמה ומתגוררים בו כמעל ל-70% מאוכלוסיית המדינה. כמו כן, באי שוכנת בירת האיים והעיר הגדולה בהם – נאסאו. שלוש הרשויות השולטות באיי הבהאמה יושבות באי – הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת. האי משמש גם כמרכז הסחר המרכזי של האיים ויושבים בו מעל ל-400 בנקים וקרנות נאמנות. כשני שלישים מהתיירות הנכנסת באיי הבהאמה מגיעים לניו פרובידנס. אדמת האי מורכבת בעיקר מחול אלמוגים, והגובה המרבי בשטחו הוא כ-5 מטרים, מה שיוצר מקווי מים רבים באי. אורכו הוא כ-34 קילומטרים ורוחבו הוא כ-11 קילומטרים. באי מתגוררים קרוב ל-250,000 תושבים, 85% מהם שחורים, 12% לבנים ו3% היספנים, אסייתים ואחרים. ממזרח לאי ממוקם האי אליוטרה וממערבו האי אנדרוס. השם ניתן לאי על ידי מושלו מן המאה ה-16, שניצל מטביעת ספינתו וביקש להודות להשגחה השמיימית (באנגלית: Divine Providence) ששמרה עליו. תוספת ה״ניו״ (בעברית: חדש) ניתנה לו על מנת להבחין אותו מהאי פרובידנסיה הממוקם לחופי ניקרגואה. שליטיו הראשונים של האי היו הספרדים, שהגיעו אליו בתחילת המאה ה-16 בעקבות תגליותיו של כריסטופר קולומבוס. למרות הבעלות עליו, הממשל הספרדי מעולם לא הביע עניין רב באי ניו פרובידנס או באיי הבהאמה בכלל. הבירה נסאו הוקמה על ידי הבריטים ב-1666 והייתה ידועה כצ׳ארלסטאון. ב-1670 כבר התגוררו בעיר כ-900 אנשים, רובם סוחרי מלח, וסוחרים רבים אחרים עברו באי בדרכם מאיי טרקס וקייקוס ומהאי אינגואה. העיר ידעה מצוקות רבות לאחר שהותקפה רבות על ידי אוניות צרפתיות וספרדיות והייתה יעד בולט לפשיטות של שודדי ים. בסופו של דבר העיר נשרפה עד היסוד במתקפה ספרדית בשנת 1684. העיר ומבצר חדש הוקמו כשנתיים לאחר מכן על ידי מתיישבים בריטיים מהאי ג'מייקה, וב-1695 העיר נקראה בשמה הנוכחי נאסאו כהוקרה לבית אוראניה-נאסאו, אליו השתייך מלך אנגליה החדש ויליאם השלישי. גם המבצר החדש נפגע קשות במתקפה ספרדית בשנת 1700 והוא ננטש לחלוטין ב-1703 לאחר מתקפה צרפתית-ספרדית נוספת. בעקבות התערערות הכוח הצבאי באי, הוא הפך למקלט לשודדי ים, שהגיעו אליו בעקבות קרבתו למיצרי פלורידה ולמעבר וינדוורד, בו עברו ספינות ספרדיות רבות שנשאו כסף, זהב ואוצרות טבע נוספים מהעולם החדש לעבר המולדת. בשנת 1713 כבר התגוררו באי מעל ל-1,000 שודדים לצד 500 מתושביו המקוריים. ב-1718 מונה מושל חדש לאי, אשר הביא לגירושם של שודדי הים. בפברואר 1776, במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית כ-250 מארינס אמריקאים התקיפו את האי במטרה לשדוד את מצבורי הנשק שהיו בו. בינואר 1782 כבשו האמריקאים את האי בסיוע ספרדי מקובה. לאחר המלחמה הגיעו לאי מספר משפחות של לויאליסטים (מתיישבים מצדדי הממלכה המאוחדת) בתקווה להקים בו מחדש את המשקים החקלאיים שאבדו להם, אולם בעקבות מחסור במשקעים ואדמה לא פורייה הוא ננטש וחזר לבעלות הבריטית. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפך האי לאתר נופש פופולרי בארצות הברית, במיוחד בעקבות חוק היובש שחל באותה התקופה. מדיה וקבצים בנושא ניו פרובידנס בוויקישיתוף ניו פרובידנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נעימת הנושא של הפנתר הוורוד

The Pink Panther Theme ("נעימת הנושא של הפנתר הוורוד") היא יצירה אינסטרומנטלית מאת הנרי מנציני שנכתבה כנעימת הנושא של הסרט "הפנתר הוורוד" משנת 1963, וכתוצאה מכך הועמדה לפרס גראמי בקטגוריית הפסקול המקורי הטוב ביותר לשנת 1964. בסרט המקורי, הדמות "הפנתר הוורוד", שנתנה לסרט ולנעימתו את שמם, הופיעה בסרטון קצר שהוצג לפני תחילתו, שהנפשת הפנתר בו נעשתה על ידי פריץ פרילינג ודייוויד ה. דה-פאטי לצלילי הנעימה. סולו הסקסופון המפורסם של היצירה מנוגן על ידי מוזיקאי הג'אז פלאס ג'ונסון (אנ'). הנעימה נכללה באלבום הפסקול שיצא לסרט, ויצאה גם כסינגל בארצות הברית ב-1964; הסינגל הגיע למקום העשירי במצעד "בילבורד" לשירים העכשוויים למבוגרים (adult contemporary) וזכה בשלושה פרסי גראמי. גרסאות שונות של נעימה זו מופיעות בפתיחת כל סרטי "הפנתר הוורוד", למעט "הפנתר הוורוד - ירייה באפילה" (1964) ו"המפקח קלוזו" (1968). המנגינה הופיעה גם בגרסאות רבות לאין-מספר של עלילות הפנתר הוורוד. "The Pink Panther Theme" מאופיין בשונותו הלא-צפויה, בשימוש הלא-רגיל בכרומטיות שמקורו בסולם המינורי ההונגרי (אנ'), כשהדרגות רביעית והשביעית מועלות. מידע על היצירה "נעימת הנושא של הפנתר הוורוד" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "נעימת הנושא של הפנתר הוורוד" באתר AllMusic ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמדאו

האם התכוונתם ל... אמדאו הראשון, מלך ספרד – מלך ספרד בשנים 1870–1873 הנסיך אמדאו, הדוכס השלישי מאאוסטה – מדינאי ואיש צבא איטלקי בתקופת איטליה הפשיסטית בנחמין אמדאו – שחקן וזמר ארגנטינאי אישים ששמם הפרטי הוא אמדאו ויטוריו אמדאו אמדאוס (פירושונים)
סיטרואן AX

סיטרואן AX היא מכונית סופרמיני אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית, חברת בת של קבוצת PSA אשר יוצרה בין השנים 1986–1998. דגם ה-"הסיטרואן AX" הוצג לראשונה ב-2 באוקטובר 1986, בתערוכת הרכב של פריז. סך הכל יוצרו 2,561,432 יחידות. ב-1992 עבר הדגם מתיחת פנים, ובשנת 1994 מתיחת פנים נוספת. סיטרואן AX החליפה את דגם הסיטרואן ויזה. דגם פרוטון טיארה מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings (אנ') אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2000 – 1996 מבוסס על דגם "סיטרואן AX". 3 דלתות - האצ'בק 5 דלתות - האצ'בק AX 10 AX 10 E AX 10 RE AX 11 RE AX 11 TE AX 11 TGE AX 11 TRE AX 11 TRS AX 11 AX 14 TRS AX 14 TZX AX 14 AX GT AX 14 GT AX GT AX GTi AX 4x4 AX Sport AX K-Way AX Image AX Thalassa AX Volcane AX 14 D AX 14 RD AX 14 TGD AX 14 TRD AX 15 D AX Image D AX Thalassa D סיטרואן AX, דגם GT, שנת 1990, דגם 3 דלתות האצ'בק סיטרואן AX, מבט ללוח מחוונים סיטרואן AX סיטרואן AX דגם ספורט סיטרואן AX, מבט לתא הנהג סיטרואן סיטרואן ויזה סיטרואן C15 סיטרואן AX נתונים טכניים מדיה וקבצים בנושא סיטרואן AX בוויקישיתוף
ויטוריו אמדאו

האם התכוונתם ל... ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה (1587–1637) ויטוריו אמדאו השני, מלך סרדיניה (1666–1732) ויטוריו אמדאו השלישי, מלך סרדיניה (1726–1796)
Curl

האם התכוונתם ל... cURL – פרויקט קוד פתוח להעברת מידע רוטור (מתמטיקה) – גודל דיפרנציאלי
מייקל פרידמן

מייקל פרידמן (נולד ב-21 באפריל 1951) הוא מתמטיקאי אמריקאי ממוצא יהודי שעובד ב-Microsoft Station Q, קבוצת מחקר באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה שעוסקת במחקר מחשוב קוונטי. בשנת 1986 הוא זכה במדליית פילדס על עבודתו בתחום השערת פואנקרה. מייקל פרידמן נולד בשנת 1951 בלוס אנג'לס, קליפורניה לבנדיקט פרידמן וננסי מרס פרידמן, סבו דוד פרידמן (אבי אביו) נולד ברומניה והיגר לניו יורק, שם הוא נהיה כותב מערכוני קומדיה לרדיו והצגות ברודוויי, סבו מת כשאביו היה בן 16. סבתו (אם אביו) האיצה באביו וכך אביו סיים את בית הספר בגיל 13. אחיו של אביו דודו של מיכאל, דוד נואל פרידמן, סיים את בית הספר בגיל 12 ונהיה פרופסור לתנ"ך. אחיהם הקטן טובי פרידמן לא הצליח כמותם וסיים את בית הספר בגיל 16 ולכן כונה "טובי הטיפש" והוא נהיה רופא הקבוצה לקבוצת הפוטבול לוס אנג'לס ראמס ולקבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס. לאחר מות אביו, אביו של מיכאל החל לעבוד בכתיבת מערכוני קומדיה. הוא פגש את אמו של מיכאל, ננסי, רקדנית שחקנית וכותבת. בשנת 1941 הם התחתנו ועברו להוליווד. בשנת 1947 הוריו של מיכאל פרסמו את ספרם הראשון "גברת מייק" שנהפך לרב-מכר. בשנת 1951 נולד מיכאל. במהלך התיכון החל להתעניין באומנות והחל את לימודיו בקולג' בברקלי בשנת 1968 בלימודי אומנות ולאחר שנה עבר ללימודי מתמטיקה, לאחר ששמע הרצאה מעניינת על 4-manifolds וחקר אותם בתקופתו כמרצה בכיר באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, לאחר שהוכיח כי קיימים מרחבי R4 אקזוטיים (exotic R4) לאחר שקיבל פרסים רבים על מחקרו החל לחקור מחשוב קוונטי מפני שהוא מקווה שמחשוב קוונטי יעזור לפתור בעיות מסוימות במתמטיקה, הוא הצטרף לMicrosoft StationQ תחנת מחקר במחשוב הקוונטי של מיקרוסופט בה הוא עובד עד היום. 1986: מדליית פילדס. 1986: פרס ובלן. 1987: המדליה הלאומית למדעים. 1984: עמיתי מקארתור. 1994 מלגת גוגנהיים. Freedman, Michael Hartley (1982), "The topology of four-dimensional manifolds", Journal of Differential Geometry, 17 (3): 357–453, ISSN 0022-040X, MR 679066 Michael H. Freedman and Frank Quinn, Topology of 4-manifolds, Princeton Mathematical Series, vol 39, Princeton University Press, Princeton, NJ, 1990. ISBN 0-691-08577-3 Freedman, Michael H.: Z2-systolic-freedom. Proceedings of the Kirbyfest (Berkeley, CA, 1998), 113–123 (electronic), Geom. Topol. Monogr., 2, Geom. Topol. Publ., Coventry, 1999. Freedman, Michael H.; Meyer, David A.; Luo, Feng: Z2-systolic freedom and quantum codes. Mathematics of quantum computation, 287–320, Comput. Math. Ser., Chapman & Hall/CRC, Boca Raton, FL, 2002. מדיה וקבצים בנושא מייקל פרידמן בוויקישיתוף מייקל פרידמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מייקל פרידמן, באתר MacTutor (באנגלית) מייקל פרידמן, באתר dblp ביוגרפיה של מייקל פרידמן ראיונות מצולמים עם מייקל פרידמן מייקל פרידמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Rob Kirby, Michael Hartley Freedman, Celebratio Mathematica, ‏December 2011 מייקל פרידמן באתר קרן הזיכרון לג'ון סימון גוגנהיים