laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מיגל נטו

מיגל נטו (באנגלית: Miguel Gaspar Fernandes Neto) הוא דיפלומט אנגולי שכיהן בתפקיד שגריר במספר מדינות. לאחר סיום הלימודים מיגל נטו החל לעבוד במשרד החוץ של אנגולה שהוקם בשנת 1975 לאחר קבלת העצמאות. נטו הוא בעל תואר שלישי. בשנת 1977 הוא מונה לשגריר בניגריה. הוא היה השגריר הראשון של אנגולה במדינה זו שכמו אנגולה חברה באופ"ק. נטו כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1984 כאשר הנשיא ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש מינה אותו לשגריר ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בשנת 2005 הוא מונה לשגריר בדרום אפריקה. בשנת 2009 הנשיא החדש של אנגולה ג'ייקוב זומה ביקר בדרום אפריקה בראש משלחת שכללה 11 שרים. בעקבות הביקור נחתמו מספר הסכמים כלכליים. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2011 ובתפוקה זו היחסים בין המדינות היו ברמה טובה תוך גידול הסחר בין המדינות. בשנת 2012 נטו הגיע לשגרירות של אנגולה בממלכה המאוחדת במקום אנה מריה טלס קאריירה ובמקביל היה שגריר לא תושב באירלנד. בשנת 2013 הוא חתם על הסכם בנושא סחר ימי. בשנת 2014 הוא הודיע שמדינתו תתרום 100 אלף $ לטובת לחימה נגד שוד ימי במרחב הימי של מערב אפריקה. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2020. https://www.adept-platform.org/investing-in-a-stable-africa/ https://books.google.co.il/books?id=4FJEAQAAIAAJ&pg=RA4-PA1&lpg=RA4-PA1&dq=Miguel+Gaspar+Fernandes+Neto&source=bl&ots=E4WH_bMrjy&sig=ACfU3U1JlajBc9QMPRalOT8l0EF4Rh8A-w&hl=iw&sa=X&ved=2ahUKEwiCscqxgaD5AhUJEcAKHXidBrcQ6AF6BAgSEAM#v=onepage&q=Miguel%20Gaspar%20Fernandes%20Neto&f=false https://allafrica.com/stories/200506290542.html https://web.archive.org/web/20090828182904/http://www.voanews.com/english/Africa/2009-08-18-voa22.cfm https://web.archive.org/web/20120624170806/http://www.angola.org.uk/personnel.html https://safety4sea.com/angola-reaffirms-support-for-fight-against-maritime-piracy/
חואו

האם התכוונתם ל... חואו ז'נג'ה – גאוגרף סיני חואו יונדה – גנטיקאי סיני חואו ייפאן – שחמטאית סינית חואו שיינגוואנג – פלאונטולוג סיני
פאבל סבדומסקי

פאבל סבדומסקי (ברוסית: Павел Сведомский;‏ 7 ביוני 1849 – 27 באוגוסט 1904) היה צייר רוסי ואחיו של אמן אחר, אלכסנדר סבדומסקי. פאבל סבדומסקי למד תחילה באקדמיה לאמנויות בדיסלדורף, ולאחר מכן במינכן בהדרכת אדוארד פון גבהרדט ומיהאי מונקאצ'י. סבדומסקי השתייך לאצולה הרוסית. יחד עם אחיו בילה את הילדות באחוזה המשפחתית מיכאילובסקי זבוד, הממוקמת במחוז פרם. בשנת 1870 פאבל נכנס לאקדמיה לאמנויות של דיסלדורף, אך למד שם חודשים ספורים בלבד. בני הזוג סבדומסקי נסעו יחד ברחבי אירופה עד שהתיישבו ברומא ב-1875. הוא מת שם ב-1904 ונקבר עם אחיו אלכסנדר בבית הקברות הפרוטסטנטי. פאבל סבדומסקי צייר בז'אנרים שונים, בעיקר ציורי היסטוריה. הציור "מדוזה" (1882) נקנה על ידי פאבל טרטיאקוב כדי להיות מוצג בגלריה טרטיאקוב. בעבודתו בקתדרלת סנט וולודימיר בקייב, צייר סבדומסקי את הצדדים הצפוניים והדרומיים של הקתדרלה, ויצר שש סצנות מחייו של ישו: תחיית לזרוס, כניסתו של ישו לירושלים, הסעודה האחרונה, הייסורים בגן. משפט פילטוס, הצליבה. במהלך שנותיו האחרונות פנה סבדומסקי לנושאים רוסיים, וצייר את "הכלה המסכנה", "השריפה במוסקבה, 1812" (1879) ו"הוצאת ירמק להורג". יצירותיו של סבדומסקי מפוזרות על פני מוזיאונים מרכזיים שונים. גלריית טרטיאקוב מכילה חמישה מציוריו, ואילו הגלריה לאמנות מדינת פרם מחזיקה סקיצה לציור "תהלוכת הצלב", וכן "שתי נשים רומיות עם טמבורין וחליל". מדוזה, 1882 שתי רומאיות עם חליל וטמבורין, 1880 בדידות, 1884 סדנאת המסכות,1904 נגנים נודדים, מדיה וקבצים בנושא פאבל סבדומסקי בוויקישיתוף פאבל סבדומסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Non-Catholic Cemetery in Rome databases: Swedomsky Paolo СВЕДОМСКИЙ ПАВЕЛ АЛЕКСАНДРОВИЧ Сведомские (художники), www.rulex.ru
AFC

האם התכוונתם ל... American Football Conference – אחת משתי החטיבות בליגת ה-NFL. השנייה היא National Football Conference קונפדרציית הכדורגל של אסיה – AFC, הגוף העליון של הכדורגל באסיה, ואחת משש הקונפדרציות האזוריות במסגרת פיפ"א.
סופיה סוחובו-קובילינה

סופיה סוחובו-קובילינה (ברוסית: Софья Сухово-Кобылина;‏ 1825 – 7 באוקטובר 1867) הייתה ציירת רוסית. היא הייתה האישה הראשונה שסיימה בהצטיינות את האקדמיה האימפריאלית לאמנויות. אחותה, יבגניה טור, ואחיה, אלכסנדר סוחובו-קובילין, היו שניהם סופרים ידועים. היא נולדה למשפחה עשירה בעלת אדמות. אביה, ואסילי (1782–1873), היה במינהל הרוסי. היא ואחיה חונכו בבית על ידי פרופסורים מאוניברסיטת מוסקבה. לאחר שהחליטה על קריירה כאמנית, קיבלה שיעורים מצייר הנוף, יגור מאייר. הוא היה משוכנע שיש לה כישרון אומנותי, ולחץ על קבלתה לאקדמיה הקיסרית. ב-1849, אחת מיצירותיה זכתה לשבחים רבים בתערוכה באקדמיה. מ-1850 עד 1851, היא ליוותה את מאייר וכמה מתלמידיו האחרים במסע לאיטליה. ציור ששלחה בחזרה לאקדמיה כיצירת בחינה זכה במדליית כסף. מ-1852 עד 1853 יצאה לנסיעה נוספת עם מאייר הפעם לחצי האי קרים. ציור ששלחה משם זכה במדליית זהב. היא סיימה את לימודיה ב-1854 עם מדליית זהב נוספת וביצעה ציור שהראה את עצמה מקבלת את המדליה, כמסר שדרך אקדמית זו פתוחה כעת לנשים. ב-1857 היא נסעה להתגורר ברומא וביתה הפך למקום מפגש של אמנים רוסים שביקרו באיטליה. בהיותה שם, היא התרחקה בהדרגה מציור נוף לטובת ציור פרוטרטים. היא גם כתבה מאמרים עבור מגזינים רוסיים על רוסים מפורסמים שביקרו או חיו ברומא, שרבים מהם עדיין בעלי ערך להיסטוריונים לנוכחיים. המידע על החודשים האחרונים לחייה לא ברורים. המילון האנציקלופדי של ברוקהאוז ואפרון אומר שהיא מתה ברומא, בעוד שהמילון הביוגרפי הרוסי אומר שהיא חזרה לאחוזת אביה ליד קובילינקה זמן קצר לפני מותה. רטרוספקטיבה גדולה נערכה באקדמיה האימפריאלית ב-1868 ולמעלה מ-150 מיצירותיה נמכרו. רובם נופים של איטליה ודיוקנאות של איטלקים מפורסמים. רוב ציוריה נותרו באוספים פרטיים. נוף איטלקי לפני הסערה נוף באטליה שלוש אחיות מדיה וקבצים בנושא סופיה סוחובו-קובילינה בוויקישיתוף РБС/ВТ/Сухово-Кобылина, Софья Васильевна — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית) ЭСБЕ/Сухово-Кобылина, Софья Васильевна — Викитека, ru.wikisource.org (ברוסית)
יגור מאייר

יגור מאייר (ברוסית: Егор Мейер;‏ 1820/1823 – 29 בינואר 1867) היה צייר וחוקר נוף רוסי שבילה חלק מהקריירה שלו בסיביר. ב-1839, הוא החל ללמוד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות; במיוחד השתתף בסדנאות ציור הנוף של מקסים וורוביוב. לאחר שסיים שנה אחת בלבד, הוא כבר קיבל הזמנה לצייר נופים של ארמון אלכסנדר. מ-1841 עד 1842, הוא השתתף במשלחת מדעית להרי אלטאי וסיאן בראשות חוקר הטבע, פיוטר צ'יחאצ'יוב. הציורים שעשה זכו במדליית כסף באקדמיה ב-1843. לאחר 1844, הוא התגורר באודסה. מאוחר יותר באותה שנה, הוא זכה בתואר "אמן", קיבל מדליית זהב מהאקדמיה והתחתן. הוא גם קיבל קצבה עבור לימודים באירופה ונסע לאיטליה, אך נאלץ לחזור בשנת 1849 כאשר כל משתלמי האקדמיה הוחזרו לרוסיה. כדי לשמור על הקצבה שלו, הוא נסע ברחבי דרום רוסיה, שלח ציורים לאקדמיה, אבל זה לא הספיק לו לפרנסה. ב-1851, הוא התנצל על כך שלא שלח אותם לאקדמיה, כי נאלץ למכור אותם לעזור בפרנסת משפחתו. ב-1853, לאחר שהגיש עבודות שעשה בחצי האי קרים (הוא שהה שם עם תלמידתו סופיה סוחובו-קובילינה), הוא זכה בתואר "אקדמי". שנתיים לאחר מכן, הוא עבר לסיביר, השתקע בניקולייבסק-על נהר אמור, שם הקים בית קטן וסטודיו. הוא צייר יצירות בעלות אופי אתנוגרפי ואייר ספרים של חוקרים כמו ריצ'רד מאאק, לאופולד שרנק, ולב שטרנברג. הוא גם צייר את התמונה האחרונה של הפריגטה הרוסית, "פאלאדה" לפני שטובעה. ב-1855, הוא עזר להדוף נחיתה שבוצעו על ידי כוחות אנגלו-צרפתים במפרץ דה-קסטרי. מ-1855 עד 1858, הוא ליווה משלחת של החברה הגיאוגרפית הרוסית, וערך שרטוטים של בניית הערים הרוסיות הראשונות במזרח סיביר. בשנת 1858 הוענק לו מסדר סטניסלאוס הקדוש. ב-1861 כיהן בוועדה שסייעה בקביעת הגבול הסיני-רוסי. בשנת 1863, בריאותו החלה להיכשל והוא חזר לסנט פטרסבורג, שם המשיך לצייר סצנות של סיביר כדי לסייע בתמיכה בחינוך האמנותי של בנותיו. הוא נפטר בבית חולים בשנת 1867. אגם הררי ארמון כפר על נהר אמור מדיה וקבצים בנושא יגור מאייר בוויקישיתוף Kenneth, Yegor Meyer, www.rusartnet.com (באנגלית בריטית) Мейер, Егор Егорович, ИРКИПЕДИЯ - портал Иркутской области: знания и новости (ברוסית)
גרניטה

גרניטה (באיטלקית: Granita) היא קינוח איטלקי ממוצא סיציליאני העשוי בדרך כלל ממיצי פירות, קפה או יין מעורבבים עם סירופ סוכר. הגרניטה מוקפאת למשך כמה שעות כשמדי זמן מה מערבלים אותה ידנית במזלג מה שמקנה לה מרקם ברדי של גרגרי קרח עדינים. בסיציליה מרקם הגרניטה נוטה להיות גס יותר מאשר בשאר העולם אך משתנה מעיר לעיר. הטעמים המסורתיים הם: לימון, מנדרינה, שקדים ומנטה וכן תותים ותותי בר בעונה. בעיר קטניה נהוג גם להכין גרניטה משוקולד. מדיה וקבצים בנושא גרניטה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייל מושק שחור

אייל מושק שחור (שם מדעי: Moschus fuscus) הוא מין בסוג אייל מושק. המושק השחור נפוץ בדרום מזרח אסיה ובמזרח הימלאיה: בסין, במיאנמר, בנפאל, בהודו ובבהוטן. משקלו של המושק השחור הוא בין 10 ל-15 ק"ג ואורך גופו בין 70 ל-100 ס"מ. רגליהם האחוריות גדולות יותר מרגליהם הקדמיות והם בעלי יכולת ניתור. להם עיניים ואוזניים גדולות ומפותחות. גודלם של הזכרים ושל הנקבות דומה. להם שיער עבה שמקנה להם הגנה מהאקלים הקשה בהרים. לרוב צבע פרוותם הוא חום-שוקולד עד שחרחר והם כהים יותר משאר מיני איילי המושק. צבע פרוותם בהיר יותר באזור הבטן ועל הרגליים. מדי שנה הם משירים את שיערותיהם. הזכרים בעלי ניבים ארוכים המשמשים ללחימה. ההיריון של נקבת המושק נמשך 185–195 ימים ובסופו מומלטים לרוב 1 או 2 ולדות במשקל של כחצי ק"ג. העופרים יונקים עד גיל 3 או 4 חודשים והם מגיעים לגודל של מושק בוגר בסביבות גיל חצי שנה. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל 18 חודשים. הם פעילים בעיקר בשחר, בין הערביים ובלילה. הריח ממלא תפקיד חשוב בתקשורת בין פרטים שמשתמשים בבלוטות ריח ובהפרשות להעברת מסרים. המושק השחור הוא אוכל עשב ומעלה גירה. מדיה וקבצים בנושא אייל מושק שחור בוויקישיתוף אייל מושק שחור, באתר ITIS (באנגלית) אייל מושק שחור, באתר NCBI (באנגלית) אייל מושק שחור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אייל מושק שחור, באתר GBIF (באנגלית) ‏ תמונה של אייל מושק שחור בטבע אייל מושק שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דואזייה

דואזייה (בצרפתית: Doizieux) היא קומונה במחוז לואר באוברן-רון-אלפ הצרפתי. היישוב ממוקם כ-30 ק"מ מהעיר סנט אטיין. דרך העיירה זורם הנהר דורלה. בעבר היו לאורך הנהר מכרות פחם, אך אלה ננטשו עקב אי-כדאיות להמשך פעילותם. היישוב ממוקם בלב פארק טבע אזורי. גם כיום, כ-65% משטחו מכוסים ביער. בשנים 2008 ו-2014 עבר דרכו מסלול הטור דה פראנס. היישוב הוזכר לראשונה בשנת 812. במשך תקופה ארוכה היו רוב השטחים באזור בבעלות הכנסייה, שמרכזה בוויין. בהמשך היו מאבקים על השליטה באזור בין כנסיית ליון לבין שליטי העיר ליון. בהדרגה הועברה השליטה למשפחות אצילות מליון. במאה ה-19 התגוררו ביישוב מעל 2000 תושבים, ובמחצית המאה אף כ-2,500 תושבים. בשנת 1905 הועבר חלק משמעותי מן היישוב לקומונה חדשה שהוקמה באותה שנה. מאז מתגוררים בדואזייה פחות מאלף תושבים. הבניין הבולט בעיירה הוא מגדל שנבנה בשנת 1296. בשנת 2004 הוא נכלל ברשימת אתרים היסטוריים לאומיים. בראש הגבעה שבקרבת היישוב נבנה בשנת 1955 מגדל טלוויזיה בגובה 80 מ'. בזמן מלחמת העולם השנייה, כומר היישוב אנטואן דיומא פעל להצלת יהודים, וזכה להכרה כחסיד אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא דואזייה בוויקישיתוף נתוני היישוב באתר ממשלתי נתוני אקלים https://www.pop.culture.gouv.fr/notice/merimee/PA42000021 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מונדיאליטו 2022 (כדורגל חופים)

מונדיאליטו 2022 בכדורגל חופים היה טורניר כדורגל חופים, שנערך באי גראן קנריה, שבספרד בין 21 ביולי ל-23 ביולי 2022. התחרות כללה ארבע נבחרות שהתחרו ביניהן בשיטת ראונד רובין (שיטה שבה כל נבחרת פוגשת את כל הנבחרות האחרות). ספרד ספרד (מארחת) פורטוגל פורטוגל יפן יפן ארצות הברית ארצות הברית כל שעות שריקות הפתיחה הן בזמן המקומי בישראל (UTC+02:00). כדורגל חופים מונדיאליטו אליפות אירופה בכדורגל חופים האתר הרשמי של כדורגל החופים מונדיאליטו 2022 בכדורגל חופים יתקיים באיים הקנריים
אריק עשת

אריק עשת (נולד ב-10 במרץ 1960) הוא מפיק תיאטרון, שחקן, מדבב ומורה למשחק. היה בין מייסדי הסניף הירושלמי של הסטודיו למשחק ניסן נתיב וניהל אותו במשך שנים רבות, הקים את תיאטרון האינקובטור, שבו הוא משמש עד היום כמנהל אמנותי. חבר ועדת הביקורת של "תיאטרון הבית". עשת התחיל את קריירת המשחק שלו בשנת 1986 בסרט "חיוך הגדי" בבימויו של שמעון דותן, שהוצג בפסטיבל ברלין. בשנת 1987 הופיע בסרטו של יהודה בארקן "אבא גנוב" בתפקיד עורך הדין כצמן. בשנות ה-80 עשת הקים וניהל את הסניף הירושלמי של הסטודיו של ניסן נתיב, מתוך מטרה שתהיה בירושלים סצנה תרבותית. לאורך השנים, הסטודיו נתמך על ידי משרד התרבות, קרן ירושלים, עיריית ת״א ועיריית ירושלים הרואות בו מוסד תרבותי חשוב לגידול וטיפוח אמנים צעירים. בשנת 2001 קריין בקלטת הילדים "הזחל הרעב" בהוצאת קלסיקלטת. במקביל לניהול בניסן נתיב הקים עשת בשנת 2005 את תיאטרון האינקובטור מתוך מטרה להשאיר את השחקנים, היוצרים ועובדי התיאטרון בעיר ירושלים. החזון של התיאטרון הוא "לעורר שיח תרבותי העוסק במורכבותה של החברה הישראלית ומקורותיה ולשמש כחממה ליצירה מקורית וחדשנית להנאת וחווית קהל רב ומגוון". כיום מנהל עשת את תיאטרון האינקובטור, משמש כמנהל אומנותי, ומופיע בחלק מההצגות שהתיאטרון מציג. בשנת 2016 שיחק בהצגה "מה שחשוב באמת" בבימויו של אלי חביב, בשנת 2017 הופיע בהצגה "איוב" בתפקיד אלוהים. בשנת 2016 ביים את ההצגה של חנן סביון וגיא עמיר "חלפון 6 - עאלק מחזמר". בשנת 2017 הופיע תיאטרון האינקובטור, ועשת כמנהלו, עם המחזמר "העיר הזאת" בפסטיבל השלום בסקוטלנד, לאחר שהתיאטרון גורש מפסטיבל אחר שלוש שנים קודם לכן בעקבות מחאות של ארגון ה-BDS. בשנת 2017 השתתף בסרט "מכתוב" של חנן סביון וגיא עמיר, השניים למדו בסניף הירושלמי של ניסן נתיב בניהולו של עשת. בשנת 2023 השתתף בסרט "העיר הזאת" של עמית אולמן. עבור הסרט עשת שימש גם כמפיק, בהיותו מנהל תיאטרון האינקובטור, המקום בו נולד המחזמר המקורי שעליו מבוסס הסרט. עשת גר בירושלים. נשוי לאילווה עשת, שחקנית, מדבבת ומורה למשחק. שלושת בנותיו הן השחקנית מאיה עשת, השחקנית מילי עשת ונועם בעלת מותג בגדים. מדיה וקבצים בנושא אריק עשת בוויקישיתוף אריק עשת, ברשת החברתית LinkedIn אריק עשת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אריק עשת, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איך זה לשחק בתפקיד אלוהים? | כל העיר, באתר כל העיר ירושלים, ‏2017-09-01 איתי שטרן, "האינקובטור", קבוצת שחקנים בוגרי ניסן נתיב מתעקשים ליצור דווקא בירושלים, אז פינו להם ערב בצוללת הצהובה. לשיפוטכם, באתר www.makorrishon.co.il, ‏20.11.2005 אריק עשת ואלי חביב מדברים לקראת "מה שחשוב באמת" ב-6/3 בצוותא, נבדק ב-2022-07-30 אריק עשת, מנכ"ל תיאטרון האינקובטור, חוזר לבמה אחרי תקופה ארוכה לצד פביאנה מיוחס, באתר www.facebook.com מאיה כהן, גיא עמיר וחנן סביון: המחזמר, באתר ישראל היום, 10 ביולי 2016 הניצחון החמוץ מתוק של שחקני ה'אינקובטור', באתר mynetjerusalem, ‏2017-08-23 נירית אנדרמן, "יש הרבה דברים במדינה הזאת שמפריעים לנו לחיות, אבל מבחינה יצירתית - הם זהב", באתר הארץ, 18 בדצמבר 2019 בן עופר, השחקנית מאיה עשת מצליחה בהוליווד, אז איך לא שמעתם עליה?, באתר Xnet‏, 3 באוקטובר 2018
מוריץ ינץ

מוריץ ינץ (בגרמנית: Moritz Jenz; נולד ב-30 באפריל 1999 בברלין שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מיינץ 05 בהשאלה מוולפסבורג מהבונדסליגה. ינץ גדל במחלקות הנוער של טניס בורוסיה ברלין ושל פולהאם. ב-25 באוגוסט 2020 חתם ינץ בלוזאן, העולה החדשה לליגת העל השווייצרית. ב-20 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על סרבט ז'נבה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. ב-2 במאי 2021 הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בתיקו 1-1 נגד פ.צ. סיון במסגרת המחזור ה-32 בליגה. בסך הכל ערך ינץ 32 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-30 באוגוסט 2021 חתם ינץ על חוזה לחמש עונות בלוריאן מליגת העל הצרפתית. ב-10 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על ליל במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-12 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-1 למץ במסגרת המחזור ה-18 בליגה. בסך הכל ערך ינץ 17 הופעות ליגה בעונתו הראשונה במועדון, והבקיע שער אחד. ב-19 ביולי 2022 הושאל ינץ למשך עונה אחת לסלטיק מליגת העל הסקוטית. ב-26 בינואר 2023 הושאל לשאלקה 04 עד לסוף העונה. ב-16 ביוני 2023 חתם בוולפסבורג לארבע שנים. ב-28 באוגוסט 2024 הושאל אל מיינץ 05. מוריץ ינץ, באתר Transfermarkt מוריץ ינץ, באתר Soccerway מוריץ ינץ, באתר BDFutbol מוריץ ינץ, באתר WorldFootball.net מוריץ ינץ, באתר FootballDatabase.eu JENZ JOINS FC LAUSANNE-SPORT באתר הרשמי של פולהאם, 25 באוגוסט 2020 (באנגלית) MORITZ JENZ S’ENGAGE AVEC LES MERLUS באתר הרשמי של לוריאן, 30 באוגוסט 2021 (בצרפתית) Double signing swoop as Aaron Mooy and Moritz Jenz join Celtic באתר הרשמי של סלטיק, 19 ביולי 2022 (באנגלית)
לורנצו לוקה

לורנצו לוקה (באיטלקית: Lorenzo Lucca; נולד ב-10 בספטמבר 2000 במונקאליירי שבאיטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אודינזה. לוקה גדל במחלקות הנוער של טורינו, קיירי, אתלטיקו טורינו, ויצ'נצה וברשה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות אתלטיקו טורינו, ויצ'נצה ופלרמו. ב-21 ביולי 2021 חתם לוקה על חוזה לחמש עונות בפיזה מהסרייה ב'. ב-14 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–3 לקליארי במסגרת הסיבוב הראשון של קופה איטליה. ב-22 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על ספאל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-27 באוגוסט הבקיע את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 0–2 על אלסנדריה במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכל ערך לוקה 34 הופעות ליגה בעונתו הראשונה במועדון, בהן הבקיע שישה שערים. ב-5 באוגוסט 2022 הושאל תמורות מיליון אירו לאייאקס מליגת העל ההולנדית, עם אפשרות רכישה בסוף העונה, והפך לאיטלקי הראשון בקבוצה אי פעם. מדיה וקבצים בנושא לורנצו לוקה בוויקישיתוף לורנצו לוקה, באתר Transfermarkt לורנצו לוקה, באתר Soccerway לורנצו לוקה, באתר WorldFootball.net לורנצו לוקה, באתר FootballDatabase.eu Lorenzo Lucca è Nerazzurro! באתר הרשמי של פיזה, 17 ביולי 2021 (באיטלקית) העברות בעולם: ויינאלדום הושאל לרומא, צ'לסי רכשה את קוקורייה, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לורנצו לוקה".
ק.פ. שקופי

קלובי פוטבולסטיק שקופי (במקדונית: Фудбалски клуб Шкупи באלבנית: Klubi Futbollistik Shkupi) מכונה ק.פ. שקופי או בקיצור שקופי, הוא מועדון כדורגל מצ'איר, סקופיה, מקדוניה הצפונית, המשחק בליגת העל הצפון מקדונית. המועדון נוסד בשנת 2012, ובסיום עונת 2014/2015 העפיל לראשונה לליגה הבכירה. בעונת 2021/2022 זכה המועדון באליפות הראשונה שלו. הוא משחק באצטדיון צ'איר המכיל 6,000 מושבים. מועדון הכדורגל שקופי נוסד בשנת 2012 כתווצאה ממיזוג של המועדונים סלוגה ואלברסה לאחר שהספונסר הראשי של המועדון של סלוגה נקלע לקשיים כספים. עם זאת התאחדות הכדורגל הצפון מקדונית אינה מחשיבה את שקופי כיורש של סלוגה, ולא מכירה בהישגי העבר של סלוגה כחלק מהמורשת של שקופי, נושא שנוי במחלוקת במדינה לאחר שההתאחדות כן אפשרה זאת לוארדר סקופיה לאחר שמוזג עם מועדון הכדורגל מירבאצ'י , והמועדון עצמו כן מחשיב את ההיסטוריה של סלוגה. את עונת 2012/2013 החל המועדון בליגה המקדונית השלישית, הוא סיים במקום הראשון והעפיל לליגה המקדונית השנייה, בעונתו הראשונה בליגת המשנה עונת 2013/2014 סיים המועדון במקום הרביעי בליגה, אך כבר בעונות השנייה עונת 2014/2015 זכה המועדון באליפות הליגה השנייה והעפיל לליגה הבכירה. בשתי העונות הראשונות של המועדון בליגה הבכירה דשדש המועדון במרכז הטבלה. אך בעונותו השלישית בליגה עונת 2017/2018 סיים המועדון במקום הרביעי בליגה מה שהקנה לו את הכרטיס לשלב המוקדמות הראשון בליגה האירופית. שם הודחה שקופי על ידי גלאזגו ריינג'רס הסקוטית. גם את עונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום ה-4 בליגה, והעפילה פעם נוספת לשלב המוקמות הראשון בליגה האירופית, אך שוב הודחה הפעם בידי פיוניק ירוואן הארמנית. העונה שלאחר מכן עונת 2019/2020 הופסקה באמצע העונה בעקבות מגפת הקורונה. בעת הפסקתה של הליגה הייתה שקופי במקום ה-5 בליגה אך בעקבות קשיים כספיים של וארדאר סקופיה שהייתה במקום הראשון בעת הפסקת הליגה והרחקתה מהמפעלים האירופים, זכתה שקופי פעם נוספת לכרטיס לשלב המוקדמות הראשון של הליגה האירופית. גם בשנה זו לא צלחה שקופי את הסיבוב הראשון והודחה על ידי נפטצ'י באקו האזרית. את הליגה סיימה שקופי במקום השני מה שזיכה אותה בכרטיס לשלב המוקדמות הראשון בליגה החדשה שנפתחה הקונפרנס ליג. ולראשונה צלחה שקופי סיבוב אירופאי כגברה על ק.פ. לאפי הקוסוברית בסיכום צמד המשחקים. בסיבוב המוקדמות השני פגשה שקופי את ק.ד. סנטה קלרה הפורטוגלית והודחה לאחר שהפסידה לה פעמיים. בליגה לעומת זו הייתה זו עונת השיא של שקופי כשסיימה אותה במקום הראשון וזכתה באליפות הראשונה שלה מה שזיכה אותה בכרטיס לשלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות, אותו צלחה לאחר שגברה על לינקולן רד אימפס אלופת גיברלטר בסיכום צמד המשחקים. בשלב המוקדמות השני פגשה שקופי את אלופת קרואטיה דינמו זאגרב והודחה, לשלב המוקדמות בליגה האירופית. שם הודחה נגד שמרוק רוברס מאירלנד, ונשרה לקונפרנס ליג שם הודחה נגד בלקני מקוסובו. ליגה ליגת העל הצפון מקדונית אלופה (1): 2021/2022 הליגה הצפון מקדונית השנייה אלופה (1): 2014/2015 בכל התוצאות (בית וחוץ) מספר השערים של שקופי מוצג ראשון. מעודכן ל-21 ביולי 2023 אתר האינטרנט הרשמי של ק.פ. שקופי (in Albanian) פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu MINA Breaking News - Official, FK Vardar Stays in First Division, web.archive.org, ‏2014-02-01
ניי ניקומדיה

ניי ניקומדיה (ביוונית: Νέα Νικομήδεια) הוא כפר במרחק של כ-11 קילומטרים מצפון-מזרח לוריה באימתיה (אנ'), במחוז מרכז מקדוניה בצפון יוון. הוא ידוע בעיקר בזכות היישוב הנאוליתי הקדום הסמוך, אחד העתיקים באירופה. במקור, הכפר נקרא בראניאטה (Μπρανιάτα) והוא יושב ב-1922 בפליטים יוונים (אנ') מניקומדיה בצפון-מערב אנטוליה. הוא קיבל את שמו הנוכחי ("ניו ניקומדיה") בשנת 1953. לפי מפקד האוכלוסין של 2001, אוכלוסייתו מנתה 1,050 איש. היישוב נאוליתי הקדום ניי ניקומדיה ממוקם כ-2 קילומטרים מהכפר כיום. זהו אחד האתרים המוכרים הקדומים ביותר במחוז מקדוניה, מתוארך לשנים 6250–6050 לפני הספירה, ויש סברות כי אוכלוסייתו מנתה 500–700 איש. הוא נחפר בהרחבה בשלושה שלבים (בשנים 1961, 1963 ו-1964) על ידי ר.ג'יי רודן וצוותו. באתר, המשתרע על שטח של כ-1,690 מטרים רבועיים, יש שרידי בתי מגורים מרובעים בגודל 12 על 12 מטרים; הבתים בניי ניקומדיה נבנו - כמו רוב המבנים לאורך התקופה הנאוליתית בצפון יוון - מסבך וטיח על מסגרת עץ. פריטים שנחשפו באתר כוללים "להבי צור, קרדומי אבן, פסלוני חימר עם עיניים דמויות צלב ואף בצורת מקור, חותמות לקישוט הגוף, תליון בצורת צפרדע מסטייטיט, ציר חימר לטוויית צמר, וכן כלי עצם." ארכאולוגים שחפרו בעיירה העתיקה גילו גם פסלי חימר של נשים שמנמנות בעלות ראש פאלי וזרועות מקופלות. במקום נמצאו כלי חרס, במיוחד כלים גדולים, גובהם של חלק עד 60 סנטימטרים ונפחם עד 85 ליטר. האתר שכן במקור על חופי המפרץ התרמאי או אולי אגם או לגונה. עוד בשנות ה-30 של המאה ה-20, הביצה של אגם ג'יאניצה (Giannitsa Lake) כיסתה חלק גדול מהשטח. מדיה וקבצים בנושא ניי ניקומדיה בוויקישיתוף [facebook.com/pontos.gr "83 χρόνια Νικομήδεια"] (in Greek). Pontos.gr. 30 August 2005. Retrieved 19 October 2012. "Nεολιθικός οικισμός της Ν. Νικομήδειας" (in Greek). Imathia Regional Unit official website. Archived from the original on 17 February 2013. Retrieved 19 October 2012. Milisauskas, S. (2011). European Prehistory: A Survey. Springer. p. 182. ISBN 9781441966339. Retrieved 24 June 2015. R.J. Rodden and K.A. Wardle, Nea Nikomedia: The Excavation of an Early Neolithic Village in Northern Greece 1961–1964, Vol I, The Excavation and the Ceramic Assemblage, British School at Athens Supplementary Volume 25, 1996 "Nea Nikomedeia". Foundation of the Hellenic World. Retrieved 17 October 2012. Souvatzi, Stella G. (14 April 2008). A Social Archaeology of Households in Neolithic Greece: An Anthropological Approach. Cambridge University Press. p. 64. ISBN 978-0-521-83689-0. Retrieved 17 October 2012. Gimbutas, Marija Alseikaitė (1974). The Gods and Goddesses of Old Europe: 7000 to 3500 BC Myths, Legends and Cult Images. University of California Press. p. 153. ISBN 978-0-520-01995-9. Retrieved 16 September 2012. Bailey, Douglass (5 September 2000). Balkan Prehistory: Exclusion, Incorporation and Identity. Taylor & Francis. p. 86. ISBN 978-0-415-21598-5. Retrieved 17 October 2012.
לוטן אמסלם

לוטן דויד אמסלם (נולד ב-19 בנובמבר 2001) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בהפועל גלבוע גליל. אביו הוא כדורסלן העבר שמעון אמסלם. אמסלם החל את דרכו בכיתה ב' כששיחק במחלקת הילדים של הפועל תל אביב. לאורך שנותיו בקבוצות הנוער של המועדון, אמסלם השתייך לקבוצות השניות של השנתון, עד שבכיתה יב' קיבל הזדמנות בקבוצת הנוער על. ב-20 בדצמבר 2018, הגיע אמסלם יחד עם תיכון חדש תל אביב לגמר ליגת העל לתיכונים, שם הוביל יחד עם דני אבדיה את נבחרת התיכון שלו לאליפות, כשקלע 17 נקודות והוריד 6 ריבאונדים בניצחון על תיכון כצנלסון. ב-19 באפריל 2019 הוביל אמסלם את התיכון לזכייה באליפות העולם לתיכונים כשקלע 19 נקודות בגמר על המארחת מיוון, תוך כדי שהוא נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר. בקיץ 2019, על אף הצעות מהליגה הלאומית, בחר אמסלם לחתום במכבי שוהם מהליגה הארצית. אמסלם היה חלק חשוב מהקבוצה, עד שנפסקה העונה בעקבות מגפת הקורונה. בעקבות הקורונה התארכה עונת 2019/2020 בליגת העל ואמסלם הצטרף להפועל תל אביב עד תום אותה עונה. ב-21 ביולי 2020, הוא שיחק את משחקו הראשון בקבוצה, כשקיבל דקה בהפסד 82-72 למכבי תל אביב ברבע גמר הפלייאוף. ב-30 באוגוסט 2020, חתם אמסלם ל-4 שנים בקבוצה. בעונת 2020/2021, אמסלם שותף ב-14 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 1.7 נקודות ו-1.0 ריבאונדים ב-5.6 דקות. עונה לאחר מכן אמסלם קיבל קרדיט גדול יותר ברוטציה של הקבוצה תחת המאמן דני פרנקו, כשב-24 משחקים, הוא העמיד ממוצעים של 3.0 נקודות ו-2.4 ריבאונדים ב-10.2 דקות. ב-26 בנובמבר 2022 עבר אמסלם בהשאלה להפועל גליל עליון, בין היתר בגלל הרוטציה הרחבה של הפועל תל אביב באותה עונה ורצונו של אמסלם לצבור דקות משחק.בקיץ 2023 חתם לעונה נוספת בפועל גליל עליון. ב-27 ביוני 2024 עזב אמסלם את גליל עליון וחתם בהפועל הפועל גלבוע גליל ב-2021 זומן אמסלם לסגל נבחרת העתודה לטורניר הצלנג'ר 2021 (שהחליף את אליפות אירופה דרג א' בשנה זו). בחמשת משחקי הטורניר העמיד אמסלם ממוצעים של 3 נקודות, 1.8 ריבאונדים ואסיסט אחד ב-12.5 דקות. אסי ממן, ‏תיכון חדש אלופת התיכונים לאחר 67:96 על כפ"ס, באתר ONE‏, 20 בדצמבר 2018 תיכון חדש ת"א - אלופת העולם לתיכונים, באתר ynet, 19 באפריל 2019 יעקב מאיר, לוטן אמסלם חתם ל-4 שנים בהפועל תל אביב, באתר ישראל היום, ‏30 באוגוסט 2020 אור שקדי‏, לוטן אמסלם ימשיך לעונה שנייה בהפועל גליל עליון, באתר וואלה, 3 ביולי 2023 סטטיסטיקה לוטן אמסלם צאלנג'ר 2021