פדריקו, מלך נאפולי

פדריקו, מלך נאפולי (19 באפריל 1452 – 9 בנובמבר 1504), היה מלך נאפולי בין השנים 1496–1501. פדריקו נולד בנאפולי בירת ממלכת נאפולי, ב-19 באפריל 1452, והיה בנם של פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי ואיזבל מקלרמון, בתם של טריסטאן דה קלרמון וקתרינה מטרנטו, רוזנת קופרטינו. פדריקו הוטבל כשבתור סנדקו שימש פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה אשר היה בשליחות מדינית לאלפונסו החמישי, מלך אראגון. בשנת 1458 מת סבו אלפונסו החמישי, מלך אראגון, ואביו פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי עלה לשלטון במקומו. ב-18 במרץ 1465 נשלח פדריקו למילאנו, על מנת ללוות את איפוליטה מריה ספורצה, שנבחרה ככלה לאחיו אלפונסו, דוכס קלבריה. בדרכו עבר פדריקו ברומא, שם התקבל בכבוד רב על ידי האפיפיור פאולוס השני, ולאחר מכן ביקר בפירנצה שם התקבל על ידי לורנצו דה מדיצ'י, וב-14 בספטמבר חזר פדריקו לנאפולי. בין השנים 1464–1473 שימש פדריקו כמשנה למלך נאפולי בדרום הממלכה, והיה ממונה על גביית המיסים ואכיפת הסכמי הסחר עם הרפובליקה של ונציה. בנוסף השתתף בפעילות הדיפלומטית שהוביל אביו, ועסק בגיבוש הבריתות השונות לטובת הממלכה. באפריל 1470 הציעו לפדריקו להתחתן עם מארי, דוכסית בורגונדיה, בתו של שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, ובנובמבר 1471 נחתמה ברית בין ממלכת נאפולי לדוכסות בורגונדיה. אולם במאי 1472 התארסה מארי לניקולא הראשון, דוכס לורן, וכתוצאה מכך התפרקה הברית בין נאפולי לבורגונדיה. בנובמבר 1473 בוטלו האירוסין בין השניים, אולם מארי התחתנה לבסוף בשנת 1477 עם מקסימיליאן, ארכידוכס אוסטריה, ופדריקו נאלץ לחפש לו אשה אחרת. ב-11 בספטמבר 1478 התחתן פדריקו עם אנה מסבויה, בתו של אמדאו התשיעי, דוכס סבויה ויולנד מצרפת, וחי עמה בחצר דודה לואי האחד עשר, מלך צרפת. לאחר מות אשתו בשנת 1480, חזר פדריקו לנאפולי, ובשנת 1485 קיבל את התואר נסיך סקואילצה, ונשלח על ידי אביו לכמה שליחויות דיפלומטיות. בשנת 1486 התחתן פדריקו עם איזבלה דל באלצו, בתם של פייטרו דל באלצו ומריה דונאטה אורסיני, ממנה נולדו לו 5 ילדים. בשנת 1494 מת אביו פרדיננדו הראשון, מלך נאפולי, ואחיו אלפונסו השני, מלך נאפולי עלה לשלטון במקומו. לאחר מות אביו הכריז שארל השמיני, מלך צרפת על עצמו כמלך נאפולי וירושלים, ופלש לאיטליה בעידוד לודוביקו ספורצה, דוכס מילאנו שחשש מאלפונסו. עד מהרה הובסו כוחותיו של אלפונסו, ושארל השמיני כבש את נאפולי ב-22 בפברואר 1495. אלפונסו פרש למנזר בסיציליה, ובנו פרדיננדו השני, מלך נאפולי עלה לשלטון במקומו. לאחר מאבק עז וסיוע מצד מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, האפיפיור אלכסנדר השישי, הרפובליקה של ונציה, דוכסות מילאנו וספרד, הצליח פרדיננדו להשתלט מחדש על הממלכה, אולם מת במפתיע ממחלה ב-7 בספטמבר 1496, ופדריקו עלה במקומו לשלטון. בשנת 1499 פלש לואי השנים עשר, מלך צרפת לממלכה והחל בכיבושה. על מנת להדוף את הכוחות הצרפתיים, קרא פדריקו לסיוע מדודו פרננדו השני, מלך אראגון, ואכן פרננדו שלח את כוחותיו להילחם נגד ממלכת צרפת, אולם לאחר ניצחונו סיפח את ממלכת נאפולי לכתר אראגון. לאחר הדחתו קיבל פדריקו קיצבה שנתית של 30,000 ליברות כדוכס אנז'ו, וב-9 בנובמבר 1504 מת בשאטו דה פלסיס-לה-טור שבצרפת. בשנת 1478 התחתן פדריקו עם אנה מסבויה, בתו של אמדאו התשיעי, דוכס סבויה ויולנד מצרפת, ממנה נולדה לו בת אחת: קרלוטה מנאפולי (1479–1506) בשנת 1486 התחתן פדריקו עם איזבלה דל באלצו, בתם של פייטרו דל באלצו ומריה דונאטה אורסיני, ממנה נולדו לו 5 ילדים: פרדיננדו, דוכס קלבריה (1488–1550) ג'וליה (1492–1542) אלפונסו (1499–1515) איזבלה (1500–1550) צ'זארה (1501–1503) מדיה וקבצים בנושא פדריקו, מלך נאפולי בוויקישיתוף פדריקו, מלך נאפולי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)