laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פאיון

פאיון (Pion), או מזון פאי, הוא חלקיק תת-אטומי המכיל קוארק למעלה ואנטיקוארק למטה, או את האנטי-חלקיקים שלהם, או קוארקי למעלה או למטה יחד עם האנטי-חלקיקים של כל אחד מהם. לפיכך, קיימים שלושה סוגי פאיונים: π+ (פאיון חיובי), π- (פאיון שלילי) ו-π0 (פאיון נייטרלי). פאיונים הם המזונים הקלים ביותר ואף ההאדרונים הקלים ביותר. לצד מזונים אחרים, פאיונים הם הבוזונים הנושאים את הכוח הגרעיני, שהוא הכוח המחבר בין הנוקליאונים בגרעין האטום. לפאיון יש ספין של 0 וזוגיות שלילית, צירוף תכונות העושה אותו מזון פסאודוסקאלארי (pseudoscalar meson). הפאיונים מכילים קוארקי דור ראשון. החלקיק π+ מכיל קוארק למעלה אחד ואנטיקוארק למטה אחד. החלקיק π- מכיל קוארק למטה אחד ואנטיקוארק למעלה אחד. π+ ו-π- הם האנטי-חלקיקים זה של זה. הפאיונים חסרי הטעם, המכילים קוארק למעלה ואת האנטיקוארק שלו, או קוארק למטה ואת האנטיקוארק שלו, הם נייטרליים חשמלית. שני ההרכבים הקוארקיים הם בעלי אותם מספרים קואנטיים, כך שהם יכולים להימצא רק בסופרפוזיציה קוונטית זה עם זה. הפאיון הנייטרלי, π0, הוא האנטי-חלקיק של עצמו. הפאיונים הטעונים, π±, הם בעלי מסה של 139.57061 MeV ואורך חיים של ‎2.6033×10-8‎ שניות. בכ-99.98% מהמקרים, הם דועכים, דרך הכוח החלש, למואון ולניוטרינו מואוני: π+ → W+ → μ+ + νμ π- → W- → μ- + νμ הפאיון הנייטרלי, π0, הוא בעל מסה של 134.977 MeV ואורך חיים של ‎8.52×10-17‎ שניות. נתון אורך חיים זה, הקצר מאוד לעומת הפאיונים הטעונים, נובע מכך ש-π0 דועך דרך הכוח האלקטרומגנטי, שהוא חזק בהרבה מהכוח החלש. בכ-98.82% מהמקרים, π0 דועך לשני פוטונים: π0 → 2 γ פאיונים, לצד מזוני רו ומזוני אומגה, הם הבוזונים הנושאים את הכוח הגרעיני, הקושר את הפרוטונים והנייטרונים לכדי גרעין האטום. על כן, מזונים אלו אחראים לקיומם של גרעיני כל האטומים ביקום הכבדים ממימן-1. מזוני רו ואומגה הם מצבים מעוררים (excited states) של הפאיון. מזוני רו ואומגה מכילים את אותם קוארקי ערכיות כמו הפאיון, אלא שהספין שלהם הוא 1 והם נושאים כמות גדולה יותר של אנרגיית קשר כרומודינמית לעומת הפאיון, יחד עם הבדלים קואנטיים נוספים, כך שיש להם מסות גדולות יותר, של כ-775.26 MeV ו-782.65 MeV בהתאמה. אורכי החיים שלהם קצרים מאוד, בין ‎4.41×10-24‎ ל-‎7.75×10-23‎ שניות. ברוב המקרים, מזוני רו ואומגה דועכים, דרך הכוח החזק, לשני פאיונים. ב-1935, הידקי יוקאווה חזה תאורטית את קיומם של מזונים, בתור החלקיקים הנושאים את הכוח הגרעיני. תאוריה זו מכונה תורת יוקאווה. על תחזיתו זו קיבל יוקאווה את פרס נובל לפיזיקה לשנת 1949. ב-1947, פאיונים התגלו בניסוי, על ידי קבוצה שכללה את ססיל פאוול, סזאר לאטס וג'וזפה אוקיאליני מאוניברסיטת בריסטול. כפי שהיה נהוג באותה תקופה שלפני כניסת מאיצי החלקיקים לשימוש נרחב, הניסוי התבסס על קרניים קוסמיות. חברי הקבוצה הציבו לוחות צילומיים, מצופי תחליב גרעיני (nuclear emulsion) פרי פיתוחו של פאוול, על הרי הפירנאים ועל הרי האנדים, בגובה שנע בין כ-2,800 לכ-5,500 מטרים מעל פני הים. בחינה מיקרוסקופית של התחליב הגרעיני חשפה מסלולי חלקיקים טעונים, בהם נתגלה הפאיון. על תגליתו זו קיבל פאוול את פרס נובל לפיזיקה לשנת 1950. מזון (חלקיק) הכוח הגרעיני אנרגיית קשר גרעינית תורת יוקאווה הכוח החלש הכוח החזק מיון החלקיקים מדיה וקבצים בנושא פאיון בוויקישיתוף פיונים, דף שער בספרייה הלאומית C. Patrignani et al. (Particle Data Group) (2016) and 2017 update: Particle listings – Light Unflavored Mesons
הישאם משישי

הישאם משישי (בערבית: هشام المشيشي; נולד בינואר 1974) הוא מדינאי תוניסאי, ראש ממשלת תוניסיה לשעבר. נולד בבו סאלם (אנ'). בעל תואר במשפטים וממשל באוניברסיטת תוניס א-מנאר (אנ') ותואר שני במשפטים, מדעי המדינה ומנהל ציבורי מבית הספר הלאומי למנהל. בשנת 2011 מונה משישי לחבר בוועדה הלאומית לחקירת השחיתות במדינה. בשנת 2014 מונה למנכ"ל משרד התחבורה ובהמשך מונה במקביל למנכ"ל משרד הרווחה והבריאות. לאחר מכן כיהן בתפקיד מנכ"ל הסוכנות הלאומית לבקרה תברואתית וסביבתית. ב-11 בפברואר 2020 מונה משישי על ידי הנשיא קייס סעיד ליועצו הראשון לעניינים משפטיים. ב-27 בפברואר מונה לשר הפנים. ב-25 ביולי 2020, בעיצומו של משבר פוליטי, מינה אותו הנשיא סעיד לראש הממשלה. ב-1 בספטמבר 2020 נכנס משישי לתפקידו באופן רשמי. ביולי פוטר ממשרתו. מדיה וקבצים בנושא הישאם משישי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תוניסיה ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניהאד דג'דוביץ'

ניהאד דג'דוביץ' (בבוסנית: Nihad Đedović; נולד ב-12 בינואר 1990) הוא כדורסלן בוסני, בעל אזרחות גרמנית, המשחק בקבוצת באיירן מינכן מליגת העל הגרמנית והיורוליג. כמו כן משחק דג'דוביץ' עבור נבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל. דג'דוביץ' נולד בעיר וישגראד שבבוסניה והרצגובינה, אשר הייתה אז חלק מיוגוסלביה. בשנת 2005 החל לשחק כדורסל באופן מקצועי, בקבוצת בוסנה סרייבו הבוסנית. בשנת 2007 הוחתם על ידי קבוצת ברצלונה, ממנה הושאל ב-5 השנים הבאות לקורנליה מהליגה הספרדית השלישית, לאוברדוירו מליגת העל הספרדית, ולווירטוס רומא מליגת העל האיטלקית. בין השנים 2010–2012 הפך לשחקן מוביל ברומא, וקלע במדיה 10.9 נקודות בממוצע למשחק בליגה האיטלקית וביורוליג. במהלך עונת 2011/2012 שוחרר מחוזהו בברצלונה, ועבר מרומא לגלאטסראיי הטורקית. בקיץ 2012 הצטרף לאלבה ברלין הגרמנית. קבוצתו סיימה את אותה עונה במקום החמישי בלבד בליגת העל הגרמנית, אולם הצליחה לזכות בגביע הגרמני, לאחר שגברה במשחק הגמר על רטיופארם אולם. לקראת עונת 2013/2014 עבר לשחק עבור יריבת קבוצתו הקודמת – באיירן מינכן. לאורך תקופתו במינכן זכה עם הקבוצה שלוש פעמים באליפות ליגת העל הגרמנית (2014, 2018, 2019), ופעם אחת בגביע הגרמני (2018). בסדרת גמר עונת 2019, בה גברה מינכן על אלבה ברלין בתוצאה 3–0, קלע דג'דוביץ' 15.3 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. מאז שנת 2007 חבר דג'דוביץ' בנבחרת בוסניה והרצגובינה בכדורסל. ביורובאסקט 2011, אליו העפילה בוסניה לראשונה מזה 6 שנים, קלע 10.6 נקודות בממוצע למשחק, בעוד נבחרתו סיימה במקומות 17–20 (מתוך 24 קבוצות). ביורובאסקט 2013 הצטיין עם ממוצעים של 17.8 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק, וסייע לנבחרתו להשיג את המקום ה-13 בטורניר – תוצאתה הטובה ביותר מזה 20 שנה. מדיה וקבצים בנושא ניהאד דג'דוביץ' בוויקישיתוף ניהאד דג'דוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) ניהאד דג'דוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) בוגרי טורניר אדידאס: ניהאד דג'דוביץ', באתר היורוליג, 1 ביוני 2020 פרופיל של דג'דוביץ' ביורובאסקט 2011, באתר פיב"א פרופיל של דג'דוביץ' ביורובאסקט 2013, באתר פיב"א
חסמבה ונערי ההפקר

חסמבה ונערי ההפקר הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1971 של הבמאי יואל זילברג, על פי ספרו של יגאל מוסינזון "חסמבה וילדי ההפקר", הספר החמישי בסדרת חסמבה. בסרט מככבים שלמה ארצי וזאב רווח. חסמבה היא חבורת נערים הנלחמת בפשיעה, ממפקדתם, "המערה החשמלית", הנמצאת במקום סודי. בראש החבורה עומד ירון זהבי האמיץ (שלמה ארצי). ירון זהבי מקבל על עצמו את המשימה לעצור את הפושע אלימלך זורקין (זאב רווח). זורקין מגייס נערי רחוב לכנופייתו, "המטפחת השחורה". עוזי הרזה (דובי גל) חודר אל הכנופיה, אך נחשף ונופל בשבי. תוכניתו של זורקין היא גאונית – לחדור דרך מנהרה אל הקיר האחורי של חדר הכספות בבנק, וכך לפרוץ את הבנק מבלי שניתן יהיה לדעת זאת מתוך הבנק עצמו. חסמבה מסכלת את תוכניתו של זורקין, תוך שימוש באמצעים מתוחכמים כ"גז צחוק" ו"גז עצבים". ירון זהבי ואהוד השמן משחררים את עוזי, ושובים את זורקין וכנופייתו. זורקין נמלט, אך נתפס לאחר מרדף משטרתי. ירון זהבי מחזיר לבנק את הכסף שנשדד, ובתמורה דורש עשרה אחוזים מן הכסף – 25,000 לירות. בכסף הוא רוכש מצרכים, ואנשי כנופיית "המטפחת השחורה" שחזרו למוטב מחלקים אותם לנצרכי תל אביב. במשאית המובילה את המצרכים, הנהוגה על ידי ירון, מתוודה תמר הסגנית באוזני ירון כי "אתה מוצא חן בעיני". את המוזיקה לסרט הלחין ותיזמר מישה סגל, והוא גם שר בשיר "גם אנחנו רוצים". את שיר הפתיחה הלחין דן עמיהוד למילותיו של אהוד מנור ומבצעת שלישיית לא אכפת להם. הסרט זכה לאהדת הקהל, והערוץ הראשון, שהיה ערוץ הטלוויזיה היחיד במשך עשורים רבים, נהג לשדר אותו פעם אחת בכל חופשת קיץ. מאוחר יותר הוא הוקרן מדי יום עצמאות בערוצי הטלוויזיה הישראליים. סרט חסמבה נוסף, משנת 1985 בשם "חסמבה ושודדי הסוסים" בו כיכב ספי ריבלין בתפקיד אלימלך זורקין הופק בהמשך. "חסמבה ונערי ההפקר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חסמבה ונערי ההפקר", באתר ספר הקולנוע הישראלי "חסמבה ונערי ההפקר", באתר אידיבי "חסמבה ונערי ההפקר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "חסמבה ונערי ההפקר", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אמיר קמינר, 50 שנה לסרט חסמבה: בחזרה למערה החשמלית, באתר ynet, 28 בספטמבר 2021
Go Hard or Go Home

Go Hard or Go Home הוא סינגל שיווקי של הראפר האמריקאי ויז קאליפה והראפרית האוסטרלית איגי אזליה. השיר הופיע בפסקול Furious 7: Original Motion Picture Soundtrack והיה זמין כרצועה עם הזמנת האלבום מראש דרך חנות האייטונס ב-17 בפברואר 2015. השיר הופק על ידי הפית'רסטונס. לשיר הוקלטה גרסה שנייה, ששמה "Go Hard or Go Home Part 2" בהשתתפות קאליפה, פרנץ' מונטנה, טריי סונגז וטיי דולה סיין, שנכללה כרצועת בונוס בפסקול. בפברואר 2015, הכריזה אטלנטיק רקורדס על Furious 7: Original Motion Picture Soundtrack, הפסקול לסרט הפעולה של יוניברסל, "מהיר ועצבני 7", שיהיה זמין לקנייה בחנויות המקוונות ב-17 במרץ, ועם יציאת הסרט לאקרנים בבתי הקולנוע IMAX ב-3 באפריל 2015. הפסקול היה זמין להזמנה מוקדמת ב-17 בפברואר. בהמשך, הודיע קאליפה בטוויטר על צילומי הווידאו קליפ הנלווה לשיר, שנועד לעזור בקידום שלו. בשבועו הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, הגיע השיר למקום ה-100, והפך לשיר ה-27 של קאליפה והשמיני של אזליה שנכנס למצעד. השיר זכה להצלחה מסחרית, ונרשמה מכירה של 40,000 עותקים בשבוע הראשון שלו. הבאז סביב פרסומו של השיר הכניס אותו למצעד השבועי של טוויטר בבילבורד, שם הוא הגיע למקום העשירי. השיר נכנס מחדש למצעד הבילבורד הוט 100 מ-25 באפריל 2015, במקום ה-86. הורדה דיגיטלית Go Hard or Go Home" - 3:52" סרטון השיר "Go Hard or Go Home" באתר יוטיוב "New Music: Wiz Khalifa & Iggy Azalea - "Go Hard Or Go Home"". wizkhalifa.com. 13 בפברואר 2015. אורכב מ-המקור ב-16 בפברואר 2015. נבדק ב-1 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) https://itunes.apple.com/us/album/furious-7-original-motion/id1029607120 "Atlantic Records Gets Into Gear With "FURIOUS 7: ORIGINAL MOTION PICTURE SOUNDTRACK"". marketwired.com. 17 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "'Furious 7' Soundtrack Launches With 7 Singles". billboard.com. 17 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "'Furious 7' Soundtrack Launches With 7 Singles". rap-up.com. 13 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Wiz Khalifa & Iggy Azalea's "Go Hard Or Go Home" To Debut February 16". idolator.com. 14 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Cameron on Twitter: "@IGGYAZALEA i like your verse on go hard or go home. can't wait to do the video :)"". Twitter.com. 16 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Raheem DeVaughn Debuts at No. 1 on Top R&B Albums". billboard.com. 26 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Wiz & Iggy's "Go Hard or Go Home" Debuts on Hot 100; Sells 40K Weekly Copies". headlineplanet.com. 26 בפברואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Hot 100 Chart Moves: Fifth Harmony's Wait for Highest-Charting Hit 'Worth It'". billboard.com. 17 באפריל 2015. {{cite web}}: (עזרה) "iTunes - Music - Furious 7 (Original Motion Picture Soundtrack) by Various Artists". Itunes.apple.com. 17 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה)
Beat Down

Beat Down הוא סינגל שהוקלט על ידי המפיק מוזיקלי סטיב איוקי, התקליטן אנגר דימס והראפרית האוסטרלית איגי אזליה, מתוך האלבום Wonderland (Remixed). השיר יצא לאור ב-31 במאי 2012, על ידי חברת התקליטים דים מאק רקורדס, כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר הגיע למקום העשירי במצעד הדאנס הבריטי. סטיב איוקי הוציא את אלבום הבכורה שלו, Wonderland, ב -10 בינואר 2012 ובו התארחו שלל אמנים כמו LMFAO, קיד קאדי, טראוויס בארקר, ויל.איי.אם, וינטר גורדון, ליל ג'ון, לאבפוקססס מ-CSS ואחרים, תוך שהוא יצא על ידי חברת התקליטים דים מאק רקורדס. בהמשך, יצא האלבום מחדש כאלבום רמיקס ובו, השיר הזה. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-5.3 מיליון השמעות. השיר אמנם הגיע רק למקום ה-44 במצעד הסינגלים הבריטי; אכזבה גדולה בהשוואה לסינגל "I'm in the House" של איוקי משנת 2010, שזכה להצלחה כפולה מהשיר הזה. עם זאת, השיר היווה בסיס לראפרית המתחילה דאז איגי אזליה, שבהמשך הפכה לאחת מהראפריות המצליחות בכל הזמנים, כאשר שנה לאחר מכן, הוציאה שורה של להיטים. למרות הכישלון במצעד הסינגלים הרשמי של המדינה, הצליח השיר להגיע למקום העשירי במצעד הדאנס הבריטי. מידע על הסינגל "Beat Down" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Beat Down" באתר Discogs סרטון השיר "Beat Down" באתר יוטיוב סטיב איוקי, אנגר דימס, איגי אזליה, ברנדון סלאם ביילי Steve Aoki - Wonderland Remixed, Discogs (באנגלית) Steve Aoki & Angger Dimas Feat. Iggy Azalea - Beat Down, Discogs (באנגלית) UK CHARTS Steve Aoki - Wonderland, Discogs (באנגלית) Beat Down (feat. Iggy Azalea), נבדק ב-2020-10-05 "LINKIN PARK & STEVE AOKI". The Official Charts Company. Retrieved 5 October 2013. Official Dance Singles Chart Top 40 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) Beat Down (feat. Iggy Azalea) - Single by Steve Aoki & Angger Dimas, Apple Music (באנגלית) Connecting to the iTunes Store., web.archive.org, ‏2014-12-22 Beat Down (feat. Iggy Azalea) [Remixes - Single by Steve Aoki & Angger Dimas], Apple Music (באנגלית)
עוזי ג'ורג'

עוזי ג'ורג' (נולד ב-11 באפריל 1978) הוא במאי וידאו קליפים ומפיק מוזיקלי ישראלי, הבעלים של חברות ההפקות "ג'ורג' פרנסטס GP" וצוות "פריים תקשורת". ג'ורג' עסק בתחום המוזיקה והקולנוע החל מנעוריו בהם השתתף בהפקת מופעי בית הספר ושידר בתחנת רדיו שהקים בבית ספרו. בשנת 2003, הקים את חברת התקליטים GP. בראשית דרכה הפיקה החברה את הלהיט "תשובה לאהבה" של הרכב ההיפ הופ "זולה ממברס" וגרסת כיסוי של סאני דהרי וקוטג' לשיר "רוקד לקול הבנות" שביצע במקור אפרים שמיר. ג'ורג' הפיק את האלבום "אמני ישראל שרים תיקון הכללי" בו ביצעו זמרים רבים ובהם אייל גולן, משה פרץ, ליאור נרקיס, חיים ישראל ונתי לוי משירי תיקון הכללי. בנוסף כתב והלחין שירים רבים ובהם הדואט "שבועת הנצח" למושיק עפיה ורינת בר שהפיק יוסי בן דוד. הוא הוציא לאור את האלבום "להתחיל מחדש" שהפיק בהפקה עצמאית ומכיל שירים בביצועו שכתב והלחין. חברת ההפקות שבבעלותו הפיקה וביימה מאות קליפים לערוץ המוזיקה ובהם לשרית חדד ("מרוץ החיים", "מאחלת לך"), ליאור נרקיס ("מה תעשי למעני", "אם תרצי"), ישי לוי ("ריקוד רומנטי"), שלומי סרנגה וזוהר ארגוב ("עוד יום יבוא") וקובי פרץ ("נרקוד הלילה"). חלק מהקליפים שביים זכו בפרסים: הקליפ לשיר "וואי לי" שביצע עומר אדם זכה בקליפ השנה של ערוץ 24 לשנת 2014 והשיר "חיכיתי לו" של שרית חדד זכה בפרס "קליפ השנה" במסגרת טקס פרסי המוזיקה של MTV ישראל. השיר "עוד יום יבוא" שבו משולב שלומי סרנגה בצילומי ארכיון של זוהר ארגוב היה מועמד לפרס "קליפ העשור" בשנת 2008 בערוץ 24. מתגורר בפתח תקווה. אתר האינטרנט הרשמי של עוזי ג'ורג' עוזי ג'ורג', ברשת החברתית פייסבוק עוזי ג'ורג', ברשת החברתית אקס (טוויטר) עוזי ג'ורג', ברשת החברתית אינסטגרם הכר את היחצ"ן - עוזי ג'ורג', הבלוג של לינקטון, 24 באוקטובר 2013
לי יואנהונג

הרפובליקה הסינית זהו שם סיני; שם המשפחה הוא לי. לִי יוּאַן-הוֹנְג (1864–1928, במנדרינית: 黎元洪) היה מצביא ופוליטיקאי סיני אשר שירת בתפקידי מפתח בימיה המוקדמים של הרפובליקה הסינית, ממשלת בייאנג ותקופת המצביאים. לי היה בנו של מפקד ותיק בצבא שושלת צ'ינג אשר לחם נגד מרד טאיפינג. בשנת 1889 הוסמך לי לצוער בצי הסיני של צבא הקיסרות לאחר הכשרה באקדמיה צבאית בטיינג'ין. במסגרת שירותו השתתף במערכה על ים בוהאי במלחמת סין–יפן הראשונה ומאוחר יותר צורף לצבא בייאנג המחודש. בשנת 1911 הושם לי כמפקד אוגדת חיל רגלים בווהאן, בירת מחוז חוביי בעת החלה מהפכת שינהאי תחת קריאתו של סון יאט-סן נגד שלטונו המלוכני של פויי, קיסר סין. כאשר הממשלה בווהאן התפטרה נוכח המהפכה חייליו דחקו בלי להתמנות למנהיג דה פקטו של העיר. מאוחר יותר הוקמה הממשלה הרפובליקנית וב-1 בינואר 1912 עם מינויו של סון יאט סן לנשיא הרפובליקה הסינית, לי התמנה לסגנו, תפקיד אשר ימשיך לשרתו גם לתוך ימי שלטונו של יואן שה-קאי. עם מותו של יואן שה-קאי ביוני 1916, סין התפרקה לתקופת המצביאים ולי; במרכז שלטונו שבבייג'ינג מונה מעצם תפקידו (כסגן) לנשיא הרפובליקה הסינית החדש. שלטונו של לי נעצר בעת הרסטורציה של המאנצ'ו כאשר איל מלחמה כבש את בייג'ינג וניסה לשחזר את השלטון הריכוזי של קיסר סין, דבר אשר נכשל תוך זמן קצר. בשנת 1922 הפך לי לנשיא מחדש תחת השפעת הקליקה של קאו קון ופעל בניסיון להביא לאיחוד סין בעזרת דיפלומטיה ולא כוח צבאי. ניסיונותיו כשלו וביוני 1923 הודח מתפקידו כנשיא סין ולבסוף נפטר בטיינג'ין בשנת 1928 בעת הייתה העיר תחת סמכויות מפלגת הקוומינטנג אשר איחדה את סין. מדיה וקבצים בנושא לי יואנהונג בוויקישיתוף כתב עת על לי יואנהונג לי יואנהונג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Tickets to My Downfall

Tickets to My Downfall (בעברית: כרטיסים לנפילה שלי) הוא אלבום האולפן החמישי של המוזיקאי האמריקאי משין גאן קלי. האלבום יצא ב-25 בספטמבר 2020 תחת הוצאת באד בוי רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. משין גאן קלי, או בשם הלידה שלו - קולסון בייקר, הוציא לאור ארבעה אלבומי אולפן בין השנים 2010–2019. בעוד ארבעת אלבומי האולפן הראשונים שלו השתייכו יותר לסוגת הראפ, לקראת סוף העשור החל בייקר ליצור מוזיקה מסוגת מוזיקת הרוק. בשנת 2019 השתתף בייקר בסרט "הלכלוך", סרט ביוגרפי על להקת מוטלי קרו, שם גילם בייקר את דמותו של המתופף טומי לי. מאוחר יותר באותה השנה הוציא בייקר לאור את אלבומו הרביעי, "Hotel Diablo", שרצועת הסיום שלי הייתה "I Think I'm Okay", שיר רוק בהשתתפות יאנגבלאד ומתופף להקת בלינק-182, טראוויס בארקר. השיר יצא לאור כסינגל וצבר פופולריות - הוא הגיע למקום השמיני במצעד שירי הרוק השנתי של מגזין בילבורד והגיע למעמד פלטינה בארצות הברית. לאחר הצלחת השיר, הקליטו בייקר ובארקר את השיר "Bloody Valentine". לאחר מכן הציע בייקר לבארקר לשתף איתו פעולה בהפקת אלבומו החמישי, ובארקר השיב בחיוב. בייקר התייחס לאלבום כ"פרויקט פופ פאנק" ללא שם. בארקר משמש כמפיק ומתופף לאורך כל האלבום. שיתופי פעולה נוספים באלבום כוללים את ברט מקראקן מתלהקת דה יוזד, הלסי, בלאקבר, גודי גרייס, מוד סאן, טריפי רד, יאנג ת'אג ושיתוף פעולה נוסף עם יאנגבלאד. שיתופי הפעולה עם מקראקן ויאנגבלאד לא הופיעו בגרסה הרגילה, אך יצאו עם גרסת ה"דלוקס" של האלבום שיצאו לאחר כארבעה ימים. מידע על האלבום Tickets to My Downfall באתר MusicBrainz מידע על האלבום Tickets to My Downfall באתר AllMusic האלבום Tickets to My Downfall באתר Discogs Machine Gun Kelly | Biography, Albums, Streaming Links, AllMusic (באנגלית) The Dirt | Netflix Official Site, נטפליקס (באנגלית) Rapper Machine Gun Kelly Says He's Releasing a Rock Album in 2020, Loudwire, ‏5 בדצמבר 2019 (באנגלית) מצעד שירי הרוק השנתי 2019, באתר בילבורד Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Machine Gun Kelly Unveils New Details of Collaborative Pop-Punk Album With Travis Barker, בילבורד, ‏16 בינואר 2020 (באנגלית) ARIA Top 100 Albums Chart, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (באנגלית)
רבי חנינא בן עגיל

רבי חנינא בן עגיל (או עגול), אמורא ארצישראלי שחי בדור השלישי והרביעי לאמוראי ארץ ישראל, מוזכר בתלמודים ובמדרשים פעמים בודדות בלבד. רבי חנינא בן עגיל מוזכר בתלמוד הבבלי במסכת בבא קמא בלבד, שם מסופר שהוא שאל את רבי חייא בר אבא (שכנראה היה רבו) מפני מה המילה "טוב" נאמרה רק בדיברות אחרונות (בפסוק "למען ייטב לך והארכת ימים") ולא בדיברות ראשונות. רבי חייא בר אבא טען שהוא כלל אינו יודע האם נאמרה מילה זו בדיברות השניות, ושלחו אל רבי תנחום בר חנילאי תלמידו של רבי יהושע בן לוי, שהיה בקי באגדה. רבי תנחום בר חנילאי אמר שרבי יהושע בן לוי לא לימד דבר זה, אך אמורא אחר אמר לו שהמילה טוב לא נכתבה בלוחות הראשונות מפני שסופן להשתבר. הגמרא מסבירה שה' לא רצה שהמילה "טוב" תישבר, משום ש”חס ושלום פסקה טובה מישראל”. בתלמוד הירושלמי מוזכרת מימרא שאמר רבי חנינא בר עגול בשם "רבי חזקיה". היימן טוען שהגרסה בירושלמי מוטעית וצריך לגרוס להפך שרבי חזקיה אמר בשם רבי חנינא בן עגול, משום שרבי חנינא היה בדור השלישי ורבי חזקיה בדור הרביעי, אך יש המקיימים את הגרסה ומאחרים גם את רבי חנינא בן עגיל לדור הרביעי, או טוענים שמדובר ברבי חזקיה בן רבי חייא, בן הדור השני. במדרש נאמר בשמו שהיו יהודים שבאו למשתה המפואר שערך אחשוורוש "בשנת שלש למלכו", ואחשוורוש שאל אותם האם אלוהיהם עתיד לתת להם שפע רב כמו שהוא נתן להם. היהודים ענו, שנאמר בפסוק ”עין לא ראתה אלהים זולתך, יעשה למחכה לו” (ישעיהו, ס"ד, ג'), ו”אם כסעודה זו הוא עושה לנו, אנו אומרין לו: כבר אכלנוה על שלחנו של אחשורוש”. רבי יהודה בן קלונימוס משפיירא, יחוסי תנאים ואמוראים <מהדורת מימון>, עמ' תז, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) הרב אהרן הימן, "רבי חנינא בן עגיל", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט הרב יהודה אדרי, "ר' חֲנִינָא בַּר עָגִיל", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 122, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) הלפרין, רפאל בן יעקב, אטלס עץ חיים - ד, עמוד 195, בני ברק תש"מ, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף נ"ד, עמוד ב' תלמוד ירושלמי, מסכת יבמות, פרק ו', הלכה ו' הרב אהרן הימן, "ר' חזקיה", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט הרב יהודה אדרי, "ר' חֲנִינָא בַּר עָגִיל", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 122, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) מדרש אבא גוריון, פרשה א. הובא גם אסתר רבה, פרשה ב', פסקה ה' בשם רבי חנינא בר עטל
אלקטור סורר

בבחירות לנשיאות ארצות הברית, "אלקטור סורר" (באנגלית: Faithless elector) הוא אלקטור (נציג חבר האלקטורים) שמחליט שלא להצביע למועמד לנשיאות או לסגנו על פי החלטת האזרחים בקלפי במדינה אותה הם מייצגים, חרף האמון שהם קיבלו בהצבעה בבחירות הכלליות והבטחתו לקיימה. עד כה לא אירע מקרה בו הצבעתם של אלקטורים סוררים השפיעה על תוצאות הבחירות. המועמדים לתפקיד נציג חבר האלקטורים בדרך כלל נבחרים לתפקידם על ידי המפלגה או המועמדים לנשיאות מטעמה בחודשים שקודמים ליום הבחירות. לרוב מדובר בחברי מפלגה עם מוניטין גבוה של נאמנות למפלגה ולמועמד הנבחר שלה. לפיכך, כל אלקטור שבוחר להיות "סורר" ולהצביע בניגוד להבטחתו מסתכן בסילוק מהמפלגה ובנקמנות פוליטית מצד חבריה, כמו גם בעונשים משפטיים על גניבת קול הבוחר בחלק ממדינות ארצות הברית. תופעה של "אלקטורים סוררים" נחשבת נדירה, כי אין זה סביר שהאלקטורים יצביעו כנגד מועמד המפלגה. הליך הבחירה של המועמדים לחבר האלקטורים משתנה בין מדינה למדינה; כך למשל בחלק מהמדינות כמו באינדיאנה, נציגי חבר האלקטורים נבחרים בבחירות מקדימות, בעוד במדינות אחרות כגון אוקלהומה, וירג'יניה וצפון קרוליינה, האלקטורים נבחרים בוועידות המפלגה. בפנסילבניה, ועדת הקמפיין של כל מועמד ממנה את המועמדים לכהן כאלקטורים בניסיון מכוון למנוע תופעה של אלקטורים סוררים. במדינות אחרות, פקידי מדינה בכירים ולעיתים אף המושל עצמו משמשים כאלקטורים מטעם המפלגה אותם הם מייצגים (החוקה אוסרת על פקידים פדרליים לשמש כאלקטורים, אך אינה מגבילה פקידים ברמת המדינה לעשות כן). נכון לבחירות האחרונות לנשיאות שנערכו ב-2020, לאורך ההיסטוריה של ארצות הברית היו 165 מקרים של "אלקטורים סוררים", מרביתם המוחלט הצביעו למפלגות צד שלישי או לאישים שאינם-מועמדים, כדי לא להעביר את התמיכה למועמד המפלגה היריבה ולזכות אותו ביתרון. אין חוק פדרלי או סעיף בחוקה האמריקאית שמחייב את האלקטורים להצביע לפי האמון שהמועמדים קיבלו בבחירות הכלליות, אם כי בחלק מהמדינות קיימים חוקים ברמה המדינתית. בשנת 1952 בפסק דין ריי נגד בלייר, קבע בית המשפט העליון שמדינות יכולות לחוקק חוקים מדינתיים שיחייבו את האלקטורים להצביע בהתאם להצבעה הכללית וכן בשנת 2020 בפסק דין צ'יאפאלו נגד וושינגטון נקבע כי מדינות רשאיות לאכוף חוקים אלה (באמצעות הטלת קנסות או עונשים על אלקטורים סוררים). לאורך ההיסטוריה של ארצות הברית, 165 אלקטורים בחרו שלא לתת את קולם לנשיא או לסגן נשיא במדינה שייצגו באופן הבא: 71 מתוכם הם מקרים בהם המועמד לנשיאות נפטר לפני הצבעת חבר האלקטורים (רובם היו בבחירות 1872 בהן המועמד הוראס גרילי נפטר ימים אחדים לאחר הבחירות אך לפני הצבעת חברת האלקטורים ובעקבות כך כ-63 מהאלקטורים מתוך 66 בהם זכה בחרו להצביע למועמד אחר, שלושה האלקטורים האחרים נפסלו על ידי הקונגרס בסופו של דבר). המקרה השני היה בבחירות 1912, בה קיבלה המפלגה הרפובליקנית כ-8 אלקטורים מיוטה ומורמונט שהיו אמורים להצביע לנשיא המכהן ויליאם הווארד טאפט ולסגן הנשיא ג'יימס שרמן, אף על פי שמת שישה ימים לפני יום הבחירות. לאחר יום הבחירות ובטרם הצבעת חבר האלקטורים, הוחלט לבחור בניקולס מארי באטלר כמחליפו ובאטלר קיבל את קולות האלקטורים המיועדים לשרמן. 93 מקרים בהם האלקטור בחר להצביע למועמד אחר לפי העדפותיו האישיות (אם כי בחלקם ההצבעה למועמד נעשתה בטעות). מקרה אחד של אלקטורית שבחרה להימנע מהצבעה למועמד הדמוקרטי אל גור בבחירות 2000. עינת אלפסה, 270 אלקטורים לניצחון: כל מה שצריך לדעת על שיטת הבחירות בארה"ב, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2020.