laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לב סמירנוב

לב ניקולאייביץ' סמירנוב (ברוסית: Лев Никола́евич Смирно́в;‏ 21 ביוני 1911, סנקט פטרבורג – 23 במרץ 1986, מוסקבה) היה עורך דין סובייטי, יו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות בשנים 1972–1984, יו"ר איגוד עורכי הדין הסובייטים, גיבור העמל הסוציאליסטי. הוא נולד בסנקט פטרבורג במשפחת פועלים. בשנים 1929–1936 למד באוניברסיטת לנינגרד בפקולטה למשפט סובייטי ובמכון למשפטים של ניקולאי קרילנקו, וכן (משנת 1939) בבית הספר לתארים מתקדמים, אותו לא השלים בשל פרוץ המלחמה הפטריוטית הגדולה. מאז 1934 - שימש כחוקר בכיר במשרד התובע של מחוז לנינגרד. בשנים 1935–1938 היה חוקר בכיר בפרקליטות המחוזית במורמנסק. בשנת 1938 היה לחוקר בכיר בנפת פטרוגרד בלנינגרד. בשנת 1939 שימש כחוקר בכיר ומתודולוג בפרקליטות העיר לנינגרד. ב-23 ביוני 1941 גויס לצבא ונשלח לעבוד כחוקר צבאי במשרד התובע הצבאי בחזית לנינגרד. מספטמבר 1942 עבד במשרד התובע של ברית המועצות (כחוקר מקרים חשובים ביותר, תובע מחלקת החקירות, תובע למשימות מיוחדות בפיקוד התובע הכללי של ברית המועצות). הוא עסק בחקירת פשעי הנאצים בשטחים הכבושים של ברית המועצות. השתתף בעבודת בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג כעוזרו של התובע הראשי מברית המועצות, רומן רודנקו. תמך באישומים בסעיף אחר סעיף: פשעים נגד אזרחים, פשעים נגד האנושות שבוצעו על ידי הנאצים בשטחים הכבושים של ברית המועצות, צ'כוסלובקיה, פולין, יוגוסלביה, יוון; אשמה פרטנית של הנאשמים פרנק, קלטנברונר, שטרייכר; עדות לאשמתם של ארגוני הפשע של אס אס, משטרת המדינה החשאית ושירות הביטחון. בשנת 1946 הוא היה סגן התובע הסובייטי סרגיי גולונסקי במשפט הבינלאומי בטוקיו באשמת פושעי המלחמה היפניים העיקריים (תוקפנות צבאית באזורי אגם חסן ובנהר חלקין גול). היה תובע ציבורי במשפט חברובסק. בשנים 1957–1962 שימש כסגן יו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות. בשנים 1962–1972 מונה לכהן כיו"ר בית המשפט העליון של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הרוסית וניהל את משפטם של המשתתפים באירועי נובוצ'רקסק, ומתן גזר מוות על תשעה עובדי נובוצ'רקאסק. בשנים 1972–1984 כיהן כיו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות. בשנת 1984 פרש לגמלאות. היה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מאז 1945. היה חבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות בשנים 1976–1986 ושימש כציר הסובייט העליון של ברית המועצות. בנוסף, הוא היה חבר בוועדת החקירה הבינלאומית לחשיפת זוועות האמריקאים בווייטנאם, חבר בוועדה המייעצת הקבועה של האו"ם למומחים למניעת פשע וטיפול בפושעים, חבר במועצה הבינלאומית. ארגון עורכי דין דמוקרטים והיה בעל דוקטורט כבוד למשפטים ממספר אוניברסיטאות זרות. הוא מת ב-23 במרץ 1986 במוסקבה. נקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה. לב סמירנוב, יבגני זייצב. בית המשפט בטוקיו - מוסקבה: ההוצאה הצבאית של משרד ההגנה של ברית המועצות, 1978 - 544 עמודים סמירנוב לב ניקולאייביץ' - מאמר האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה סמירנוב לב ניקולאייביץ' // אתר "אנשים וספרים" אלכסנדר זוויאגינצב, יורי אורלוב. תמות לא ידועות. מסמכים, אירועים, אנשים - מוסקבה: OLMA – PRESS, 2003 - עמודים 401–402 -ISBN 5-224-04224-0 Moscow Graves. Lev Smirnov
קרחון גולדמן

קרחון גולדמן (באנגלית: Goldman Glacier) הוא קרחון בגבעות קוקרי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. הקרחון ממוקם 4 קילומטרים ממזרח לקרחון מאר. הקרחון זורם לכיוון צפון מגבעות קוקרי, לעבר שפכו של קרחון טיילור. גובהו של הקרחון 1,295 מטרים מעל פני הים. אזור גבעות קוקרי (ובכללן הר בארנס) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הקרחון נקרא על שמו של צ'ארלס ר. גולדמן (Charles R. Goldman), ביולוג אמריקאי, שעשה מחקרים באזור הקרחון בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963. קרחון גולדמן באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון גולדמן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון גולדמן באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון גולדמן באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור קרחון גולדמן תצלום לוויין של אזור קרחון גולדמן קרחון גולדמן באתר mindat מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון גולדמן לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי מידע היסטורי על גבעות קוקרי
מיי ג'ו-אאו

מיי ג'ו-אאו (במנדרינית: 梅汝璈;‏ 7 בנובמבר 1904 – 23 באפריל 1973) היה משפטן, פרופסור, פוליטיקאי וסופר סיני. שימש כנציג הרפובליקה הסינית במהלך בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק. מיי נולד בנאנצ'אנג, במחוז ג'יאנגשי במזרח סין. בגיל 12 התקבל ג'ו-אאו לבית ספר במה שהוא כיום אוניברסיטת צינגהואה, ועבר מננצ'אנג לבייג'ינג בחיפוש אחר השכלה טובה. לאחר שסיים את לימודיו, קיבל סיוע כספי ללימודים באוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה וסיים תואר ראשון באמנויות ליברליות בשנת 1926. בהיותו שם, נבחר לחבר בחברת פי בטא קפא. מאוחר יותר מיי קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת שיקגו בשנת 1928. לאחר שבילה שנה בטיולים ברחבי אירופה, חזר מיי לסין בשנת 1929. הוא שימש כפרופסור למשפטים באוניברסיטת ננקאי ובאוניברסיטת פודן, כיועץ משפטי למשרד הפנים של הממשלה הלאומנית, וכחבר ביואן המחוקק. בשנים 1946–1948, היה מיי הנציג הסיני לבית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק. הוא השתתף במשפטים של פושעי מלחמה יפניים זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה. מיי גולם על ידי דמיאן לאו בסרט הסיני משפט טוקיו (2006) ועל ידי דייוויד צה בסדרה היפנית מבית NHK, משפט טוקיו (2016). מיי חזר לסין לאחר משפט טוקיו. הוא תמך בקומוניסטים של מאו דזה-דונג ושימש כחבר ועידת הייעוץ הפוליטי של העם הסיני, יועץ מיוחד למשרד החוץ, מנכ"ל המכון לענייני חוץ של העם הסיני וחבר בסניף הסיני של המועצה לשלום. עם זאת, הוא נרדף על ידי הרשויות במהלך מהפכת התרבות. "China and the Rule of Law." Pacific Affairs, Vol. 5, No. 10. (Oct., 1932), pp. 863–872 (זמין דרך JSTOR) מדיה וקבצים בנושא מיי ג'ו-אאו בוויקישיתוף https://www.law.uchicago.edu/news/mei-ju-ao-28-remembering-my-father-war-crimes-judge Mei Ju-ao at Tsinghua (אורכב 22.12.2014 בארכיון Wayback Machine), Tsinghua University http://www.sixthtone.com/news/1593/remembering-my-father-war-crimes-judge
אורי גולדפרב

אורי גולדפרב (6 בנובמבר 1945 – 19 באוקטובר 1973) היה קצין שריון בדרגת רב-סרן בצה"ל, שלחם במערכה בחזית הצפון במלחמת יום הכיפורים ונפל בקרב. על פעולתו בימי המלחמה עוטר גולדפרב בעיטור העוז. אורי גולדפרב נולד בעיר בודפשט שבהונגריה לנשקה וצבי גולדפרב, שהיו ניצולי השואה ופעילים במחתרת החלוצית בהונגריה בתקופת השואה. משפחתו של אורי עלתה לארץ ישראל בשנת 1947 והתיישבה בקיבוץ פרוד. למד בבית הספר היסודי בקיבוצו ובבית הספר התיכון בקיבוץ גינוסר וכן במכללת תל חי. היה חבר תנועת הנוער העובד והלומד ובהמשך הדריך גרעין נח"ל של תלמידי בית הספר החקלאי כדורי שנועד להגיע לקיבוץ פרוד. לאחר גיוסו לצה"ל ב-1964 התנדב לשרת בחטיבת הצנחנים ולימים הוסמך לקצין. השתתף במלחמת ששת הימים. לאחר תום השירות הסדיר סיים קורס מפקדי פלוגות שריון. במהלך מלחמת ההתשה התנדב לשרת כ"נמר" ופיקד על מעוז שעל גדות תעלת סואץ. בקיבוצו הקים גולדפרב את ענף הכותנה וריכז אותו וגם שימש כמרכז העבודה במשק. עבד במשך שנה כקצין ביטחון בחברת אל על. במלחמת יום הכיפורים שירת גולדפרב כקצין המבצעים של גדוד הטנקים 61 בחטיבה 205. חטיבתו נקראה להשתתף במתקפת הנגד של צה"ל ברמת הגולן. בכתב העיטור שניתן לו נכתב כי ב-7 באוקטובר, לאחר קרב קשה מול מגנן נגד טנקים לפני תל פארס, ארגן את חילוצם של טנקים שנותרו ללא דלק, כשהוא מהלך ברגל וחשוף להפגזות במשך כשלוש שעות. ב-10 באוקטובר ניהל את חילוץ הטנקים התקועים של חטיבתו ופינה חללים מתוך טנקים שנפגעו, גם זאת תחת אש ארטילרית כבדה. ב-18 באוקטובר נטל את הפיקוד על גדודו לאחר שמפקד הגדוד משה מלר לקה בהתייבשות. באותו יום הוטל עליו להשתתף בראש פלוגה מהגדוד בכיבוש הכפר אום בוטנה. למחרת, במהלך הקרב, נפגע הטנק שלו והוא נהרג. לאחר נפילתו הועלה לדרגת רב-סרן. לאחר המלחמה הובא אורי גולדפרב לקבורה בקיבוצו פרוד. הניח הורים, אח ואחות. בשנת 1975 עוטר גולדפרב לאחר מותו בעיטור העוז על פעולתו במהלך המלחמה. שמו של גולדפרב הונצח על גבי אנדרטאות אחדות, לרבות אנדרטת יד לשריון, אנדרטת גדוד 61 ברמת הגולן, אנדרטה לזכר חללי חטיבה 205 בכניסה למחנה החטיבה, סמוך לצומת פלוגות, אנדרטה בקיבוצו והאנדרטה לזכר נופלי התנועה הקיבוצית ביערות מנשה. קורות החיים של אורי גולדפרב, באתר "יזכור" נוסח העיטור של אורי גולדפרב, באתר הגבורה עזרא ינוב, חיילים ואנשי מילואים התנדבו, מעריב, 27 בנובמבר 1969 אנדרטה לחללי חטיבה 205 - צומת פלוגות, אתר יד לשריון
צב יבשה מצרי

צב יבשה מצרי (שם מדעי: Testudo kleinmanni) הוא מין של צב יבשה החי במדבריות של צפון אפריקה ובעיקר במצרים ולוב, ששמו המדעי נקרא על שם החוקר הצרפתי אדואר קליינמן (Édouard Kleinmann), שאסף את דגימתו לראשונה ב-1875. צב זה קרוב למין הישראלי, צב יבשה מדברי ובעבר סברו שהאחרון הוא תת-מין שלו. הוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע עקב ציד לא חוקי ועקב פגיעה בבית גידולו ובביציו ועקב סחר לא חוקי. במצרים האוכלוסיות כמעט קרסו לחלוטין. הצב מתרבה באיטיות יחסית, מה שמקשה להציל את המין מכליה מוחלטת. צב זה קטן מאוד, הקטן ביותר מצבי חצי הכדור הצפוני, באורך של 9–10 סנטימטרים אצל הזכרים והנקבות גדולות יותר ואורכם עד 13 סנטימטרים בממוצע. עם זאת לזכרים זנב וטפרים ארוכים יותר. הוא מותאם לחיים במדבריות הסהרה של לוב ומצרים, ואולי גם בדרום סיני (בעבר סברו שחי בישראל, אך התברר שמדובר במין צב יבשה מדברי) וכן בחוליות, ואדיות, אדמות סלעים וחצץ וכן בביצות מלחה בקרבת הים. הצב מותאם להתמודדות עם חום השמש ואם חם או קר לו מדי הוא יכול להתחבא במחילות של מכרסמים. בזמנים קיצוניים הצב נכנס לתרדמת קיץ. הצב צמחוני לחלוטין והוא ניזון לרוב מעשב, מספר פירות, ירקות וזרעים. מרבית התזונה ידועה מהתנהגותו בשבי, כשלא ידוע מה מזונו בטבע. מדיה וקבצים בנושא צב יבשה מצרי בוויקישיתוף צב יבשה מצרי, באתר ITIS (באנגלית) צב יבשה מצרי, באתר NCBI (באנגלית) צב יבשה מצרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב יבשה מצרי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב יבשה מצרי, באתר GBIF (באנגלית) צב יבשה מצרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
CET

אזור הזמן של מרכז אירופה או באנגלית Central European Time הוא אזור הזמן שלפיו פועל החלק הגדול ביותר של מדינות אירופה. ה-CET שווה ל UTC + 1. בעבר נקרא אזור הזמן הזה גם MET או באנגלית Middle European Time. כל השנה: אלג'יריה אלג'יריה בחורף: אוסטריה אוסטריה איטליה איטליה אלבניה אלבניה אנדורה אנדורה בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה בלגיה בלגיה גיברלטר גיברלטר גרמניה גרמניה דנמרק דנמרק הולנד הולנד הונגריה הונגריה הוותיקן הוותיקן לוקסמבורג לוקסמבורג ליכטנשטיין ליכטנשטיין מונקו מונקו מונטנגרו מונטנגרו מלטה מלטה מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית נורווגיה נורווגיה סלובקיה סלובקיה סלובניה סלובניה סן מרינו סן מרינו ספרד ספרד סרביה סרביה פולין פולין צ'כיה צ'כיה צרפת צרפת קרואטיה קרואטיה שוודיה שוודיה שווייץ שווייץ תוניסיה תוניסיה
בראון דרייוור ובריגס

לקסיקון עברי ואנגלי של הברית הישנה (באנגלית: A Hebrew and English Lexicon of the Old Testament), הידוע יותר בכינויו בראון-דרייבר–בריגס או BDB (משמות שלושת מחבריו) היא האסמכתא הסטנדרטית לעברית המקראית וארמית, שפורסמה לראשונה בשנת 1906. הלקסיקון מאורגן לפי סדר אלפביתי (עברי) של שלוש אותיות השורש. הוא התבסס על הלקסיקון העברי-גרמני של וילהלם גזניוס, שתורגם על ידי אדוארד רובינסון. העורך הראשי היה פרנסיס בראון, בשיתוף פעולה עם סמיואל רולס דרייבר וצ'ארלס אוגוסטוס בריגז, ומכאן השם בראון – דרייבר – בריגס. כמה הדפסות מאוחרות הוסיפו את מספרי הייחוס מהקונקורדציה של סטרונג (אנ') למילים בעברית וארמית במקרא. בשנת 2013, שני חוקרים של לימודים שמיים ג'ו אן האקט (אנ') וג'ון הונרגרד (אנ') קיבלו מענק מההקרן הלאומית למדעי הרוח על מנת ליצור גרסה אלקטרונית מתוקנת ומעודכנת של ה-BDB; הלקסיקון העברי והארמי המקראי שהתקבל יהיה זמין דרך אתר אינטרנט (Semitica Electronica) או באמצעות הדפסה לפי דרישה. המילון באתר על-התורה המילון, באתר wikisource (באנגלית) גרסה עם מספרי סטרונג צילומי עמודים מספר מודפס גרסה מ-1939 מילון בראון-דרייבר-בריגס באתר ספריא מילון בראון-דרייבר-בריגס בארמית באתר ספריא Jo Ann Hackett and John Huehnergard Receive NEH Grant for Biblical Hebrew and Aramaic Lexicon
מריאצ'ן וזלאו

מריאצ'ן מ. וזלאו-ג'קסון (באנגלית: Mariechen M. Wehselau-Jackson;‏ 15 במאי 1906 – 12 ביולי 1992) הייתה שחיינית אמריקאית. סגנית אלופה אולימפית (פריז 1924) ושיאנית העולם (1924–1926) במשחה ל-100 מטר חופשי ואלופה אולימפית (פריז 1924) ושיאנית עולם (1924–1928) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי. וזלאו נודלה בהונולולו, הוואי. באולימפיאדת פריז (1924) זכתה וזלאו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אופרזיה דונלי, גרטרוד אדרלה ואתל לאקי בשיא עולם חדש של 4:58.8 דקות, לפני בריטניה (5:17.0 דקות) ושוודיה (5:35.6 דקות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי ארצות הברית באולימפיאדת אמסטרדם (1928). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:12.8 דקות, אחרי אתל לאקי 1:12.4 דקות, ולפני גרטרוד אדרלה (1:14.2 דקות) שתיהן מארצות הברית. בשלב המוקדמות קבעה וזלאו שיא עולם חדש של 1:12.2 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של גרטרוד אדרלה (1:12.8 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה וחצי ונשבר על ידי אתל לאקי (1:10.0 דקות). בשנים 1928–1937 אימנה וזלאו שחיינים בהונולולו עיר מגוריה ביחד עם המאמן שלה, דד סנטר. בשנת 1989 זכתה וזלאו להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי מדיה וקבצים בנושא מריאצ'ן וזלאו בוויקישיתוף מריאצ'ן וזלאו, באתר olympedia.org Mariechen Wehselau (USA) 1989 Honor Pioneer Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame, Honorees, (באנגלית)
פיל באקמן

פיל באקמן (באנגלית: Phil Buckman; נולד ב-18 בנובמבר 1969) הוא מוזיקאי, שחקן ומדבב אמריקאי. פיל באקמן נולד בנובמבר 1969 בקווינס, ניו יורק ולמד בקולג'ים בסן דייגו, לאחריהם עבר לגור בבולטימור ובבוסטון ובהמשך עבר לקליפורניה. הוא החל בקריירה מוזיקלית כבסיסיט להקת הרוק מלוס אנג'לס "Tribal Sex Cult" ובעוד פרויקטים למספר חברות תקליטים מלוס אנג'לס. בנוסף עבד על פסקולי מספר סרטים ותוכניות טלוויזיה. הוא עבד גם עם החברות מאבריק, אינטרסקופ רקורדס והיה חבר בלהקה "Go Betty Go" של סייד וואן דאמי רקורדס. באקמן היה הבאסיסט של חברת הרוק האלטרנטיבי פילטר בין 2010 ל-2013 ושל "Petty Cash" להקת מחווה לזמרים טום פטי ולג'וני קאש (שעל שמם קרויה הלהקה). ביוני 2015 הוא הופיע במהלך חופשת קיץ כבסיסט להקת פאוול בחוף "Madeira Beach" בפלורידה ובעיר בית לחם שבפנסילבניה כמחליפו של הבסיסט בראד סטיוארט. כיום הוא הבסיסט הרשמי של הלהקה. לצד עיסוקו המוזיקאי הופיע באקמן במגוון סרטים וסדרות, לרוב כמדבב. הוא דיבב פרסומות לחברה ימאהה מוטור ולרשתות מסעדות כמו "Hardee's" ו-"Carl's Jr." בין 2000 ל-2001 ובהמשך שב לדבב אותן, עקב בקשת החברות. כמו כן דיבב פרומואים למספר רב של סדרות ולמשחק הווידאו וורלד אוף וורקראפט. ימי חיינו (1990) בתור לארי הכיתה של דרקסלס (1991–1992) בתור סלאש קליפורניה דרימס (1992) בתור שלדון Wings‏ (1993) בתור קארטר גרייס על הכוונת (1993) בתור בייביסיטר Daddy's Girls‏ (1994) בתור סקאר פרייז'ר (1994) בתור ליאו Weird Science‏ (1994–1996) בתור רוג'ר פיזון התרמית הגדולה (1996) בתור לי A Very Brady Sequel‏ (1996) בתור ג'ייסון בוורלי הילס 90210 (1997) בתור דוין טאגרט An American Werewolf in Paris‏ (1997) בתור כריס Zoe, Duncan, Jack and Jane‏ (1999) בתור לוני המלך היל (1999) בתור צ'אד Clubland ‏ (1999) בתור פול City of Angels‏ (2000) בתור ד"ר ג'ופרי ו'יש Bob Patterson‏ (2001) בתור ויק בוסטון פאבליק (2004) בתור הנרי פרסטון Marvel Heroes‏ (2013) בתור גוסט Broke‏ (2020) בתור ניק מוריי עולם היורה: מחנה הקרטיקון בתור ד"ר מריווזר החל מ-2014 נשוי ללורן טרנטינו באקמן. הזוג מתגורר בלוס אנג'לס. פיל באקמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיל באקמן, באתר AllMovie (באנגלית) פיל באקמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיל באקמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיל באקמן, באתר Discogs (באנגלית)
תחמס מצרי

תחמס מצרי (שם מדעי: Caprimulgus aegyptius) הוא מין של עוף לילי ממשפחת התחמסיים, החי בצפון אפריקה ובמזרח התיכון, לרבות בישראל והוא קרוב למין תחמס נובי. תחמס זה מגיע לאורך ממוצע של 25 סנטימטרים, עם מוטת כנפיים של 55 סנטימטרים. התחמס בעל הסוואה יעילה מאוד ונוצותיו צהובות ואפורות-בהירות מסורטטות, בגוונים המשתלבים ביעילות בנוף מדברי של חול וחצץ. הוא בעל כנפיים ארוכות וזנב מאורך, מעט יותר כהה משאר הגוף. הוא בעל ראש גדול, מפתח מקור רחב ועפעפיים גדולים, איתם הוא יכול לעצום את עיניו כדי למנוע זיהוי מטורפים. שני הזוויגים דומים בגודלם ומראם, כשהזכרים מעט יותר חיוורים. הוא חי בטבע בצפון אפריקה, חצי האי ערב ושאר המזרח התיכון ומגיע מזרחה עד אפגניסטן. לעיתים נדירות ביותר נצפה גם באירופה. התחמס מתאים לסביבה יבשה כמו מדבר או ערבה צחיחה מעוטרת בשיחים או עצים בודדים. בסודאן, הוא מצוי גם באזורי ערבה לחה יותר סביב העשבים. לרוב הוא ייראה בקרבת מקווי מים החיוניים לקיומו. התחמס יוצא לציד בלילה, או בשעות בין הערביים והוא טורף חרקים שהוא תופס במעופו, בעיקר פרפרים, עשים וחגבים. לאחר עשרות שנים בהן האמינו שהתחמס המצרי נכחד בישראל, הוא התגלה בשנת 2022 בצפון ים המלח. הסתבר שבשעות היום הוא שוהה בשטח נטול צל וחם מאוד (אף מעל 50 מעלות צלזיוס), שכנראה נדירים בו הטורפים. נקבת התחמס לא בונה קן. היא מטילה 2 ביצים בנקרות סלעים טבעיים או על הקרקע. הסוואתה עוזרת לטשטש את מיקום הביצים, המסוות גם הן. מדיה וקבצים בנושא תחמס מצרי בוויקישיתוף תחמס מצרי, באתר ITIS (באנגלית) תחמס מצרי, באתר NCBI (באנגלית) תחמס מצרי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) תחמס מצרי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) תחמס מצרי, באתר GBIF (באנגלית) תחמס מצרי באתר הרשימה האדומה של IUCN גדעון לב, צחיח, חשוף, רותח – שיטת ההגנה היעילה של התחמס המצרי, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2023
סורת אל-אחקאף

סורת אל-אחקאף (בערבית: سورة الاحقاف, "גבעות החול") היא הסורה ה-46 בקוראן. הסורה מונה 35 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק ה-21. יש הנוהגים לחלק את תוכן הסורה באופן הבא: בפסוקים 1–2 נאמר כי הקוראן הוא התגלות אלוהית. פסוק 3 דן בתכלית הבריאה. בפסוק 4 נאמר שלאללה אין שותף בבריאת העולם. פסוקים 5–6 גורסים כי האלים לא יעזרו לפוליתאיסטים בעולם הבא. פסוקים 7–14 מתארים את טענותיהם של הפוליתאיסטים נגד הקוראן. פסוקים 15–16 מורים על יחס טוב להורים. פסוקים 17–20 מתארים נביאים מהעבר ואת אלו שהתנגדו להם. פסוקים 21–28 עוסקים בשבט עאד ובהוד. פסוקים 29–32 לכאורה מתארים את תגובתם של חלק מהשדים למוחמד. פסוקים 33–35 עוסקים בתחיית המתים וביום הדין. מדיה וקבצים בנושא סורת אל-אחקאף בוויקישיתוף סורת אל-אחקאף, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט Hebrew quran TheLastDialogue, Surah Al Ahqaf Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית) Sura al-Ahqaf, WikiShia (באנגלית)
יחסי נורווגיה–קוסובו

יחסי נורווגיה–קוסובו הם יחסי חוץ בין קוסובו לנורווגיה. קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 ונורווגיה הכירה בה ב-28 במרץ 2008. לנורווגיה יש שגרירות בפרישטינה, ואילו קוסובו רמזה שהיא תכלול את נורווגיה בגל הפתיחות השני של השגרירות. לנורווגיה כרגע יש 8 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום בכוח קוסובו המופעל על ידי נאט"ו. תורשטיין סקיאקר היה מפקד ה-KFOR החמישי מ-6 באפריל 2001 – 3 באוקטובר 2001. יחסי נורווגיה–סרביה "Norway recognises Kosovo as an independent state". 28 במרץ 2008. נבדק ב-28 במרץ 2008. {{cite web}}: (עזרה) "Kosovo Force (KFOR)" www.nato.int Link accessed 9 July 2009
אנריקו קאסרוזה

אנריקו קאסרוזה (באיטלקית: Enrico Casarosa; נולד ב-20 בנובמבר 1971) הוא אמן משחקי תפקידים, יוצר קומיקס ובמאי קולנוע איטלקי. בשנת 2012 היה מועמד לפרס האוסקר לסרט האנימציה הקצר לה לונה. החל משנת 2011 עבד כתסריטאי ראשי בסרטו של בוב פיטרסון, הדינוזאור הטוב. קאסרוזה נולד בג'נובה שבאיטליה ועבר לגור בניו יורק בשנות העשרים לחייו, כדי ללמוד אנימציה במחלקת אמנות חזותית ואיור במכון הטכנולוגי לאופנה. לאחר מכן עבד כמעצב רקעים ותסריטאי משני של תוכניות טלוויזיה רבות בערוץ דיסני. לפני שהצטרף לפיקסאר, עבד קסארוזה גם כאמן משחקי תפקידים באולפני Blue Sky. בשנת 2002 הצטרף קזארוזה לפיקסאר, שם עבד כתסריטאי בסרטים כמו מכוניות, רטטוי ולמעלה. בשנת 2004 תרם קאסרוזה את הסיפור הפותח עבור אנתולוגית הקומיקס Flight בעריכתו של קאזו קיבואישי. בסוף אותה שנה הקים אירוע "מרתון ציור" בשם SketchCrawl והוא המארגן העיקרי מאז. קסארוזה מביים (ספטמבר 2020) סרט אנימציה של אולפני פיקסאר בשם לוקה שיעלה לאקרנים ב-18 ביוני 2021 בארצות הברית. מכוניות (תסריטאי משני) רטטוי (מעצב סיפור) למעלה (מעצב סיפור) לה לונה (במאי ראשי) הדינוזאור הטוב (תסריטאי ראשי) קוקו (ראש צוות יצירתי) משפחת סופר-על 2 (תסריטאי משני, ראש צוות יצירתי) לוקה (2021) - (במאי) מדיה וקבצים בנושא אנריקו קאסרוזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנריקו קאסרוזה אנריקו קאסרוזה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנריקו קאסרוזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנריקו קאסרוזה, באתר AllMovie (באנגלית) אנריקו קאסרוזה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) The 84th Academy Awards | 2012, Oscars.org | Academy of Motion Picture Arts and Sciences (באנגלית) Hollywood com Staff, Exclusive: Enrico Casarosa on His Whimsical, New Pixar Short 'La Luna', Hollywood.com, ‏2011-10-04 (באנגלית) Get To Know ‘La Luna’ Director Enrico Casarosa, The Pixar Times, ‏2011-05-06 (באנגלית)
תחנת הכוח דקליה

תחנת הכוח דקליה (ביוונית: Ηλεκτροπαραγωγός Σταθμός Δεκέλειας) היא אחת משלוש תחנות כוח השייכות לרשות החשמל של קפריסין. התחנה ממוקמת כ-15 קילומטרים ממזרח ללרנקה. התחנה היא למעשה אחת מארבע מובלעות קפריסאיות בתוך דקליה, אחד משני הבסיסים בריטים שנשארו עוד מהתקופה בה נשלט האי על ידי האימפריה הבריטית (שלוש המובלעות האחרות הן הכפרים קסילוטימבו ואורמידיה ויישוב פליטים בבעלות רשות החשמל הקפריסאית, הממוקם כקילומטרים ספורים בלבד מצפון לתחנת הכוח). כמו כן לתחנה יש קיבולת של כ-460 ואט. התחנה המקורית הייתה הראשונה של רשות החשמל, שהחלה לבנות אותה כבר באמצע שנות החמישים. לאחר מספר שנים, כאשר המכונות במקום התיישנו והביקוש לחשמל עלה בהתמדה, נבנה חלק נוסף בתחנה ליד החלק הישן. תחנת הכוח הנוכחית, שנבנתה בחמישה שלבים, מכילה כ-6 טורבינות קיטור, כאשר כל אחת מהן בנפח של 60 מגה-וואט.כמו כן, בתחנה יש גם כ-6 מנועי דיזל שפועלים בעזרת מזוט כבד. מלבד זאת במקום יש גם מספר גנרטורים שסופקו על ידי מספר חברות, בהן התאגיד הגרמני סימנס והחברה הצרפתית אלסטום, ומלבד חברות אלו גם החברה ההודית – תעשיות חשמל כבדות בהראט ותאגיד הענק היפני Mitsui סייעו בהקמת התחנה ואף תרמו לה ציוד שמשמש אותה עד היום. תחנת הכוח המקורית נהרסה בתחילת המאה ה-21. "Power Stations". Electricity Authority of Cyprus. אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2011. נבדק ב-13 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא קפריסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סבויה-מרקטי S.71

סבויה-מרקטי S.71 (באיטלקית: Savoia-Marchetti S.71) היה מטוס נוסעים חד-כנפי מתוצרת יצרנית המטוסים האיטלקית סבויה-מרקטי, אשר יוצר בשנת 1931 באיטליה. יוצרו 7 יחידות. 8 נוסעים. "סבויה-מרקטי S.71" בולט במבנה חד-כנף עליונה בתצורת זיז (קורה המחוברת למבנה הכנף בצדה האחד בלבד). 3 מנועים רדיאליים זהים. ב-4 מטוסים הורכב: מנוע 7 צילינדרים, 17.033 ליטר המפיק 260 כ"ס, מתוצרת "Walter Aircraft Engines" (אנ') סוג מנוע "Walter Castor" (אנ'). ב-3 מטוסים הורכב: מנוע 7 צילינדרים 19.337 ליטר המפיק 370 כ"ס, מתוצרת "Piaggio Aerospace" (אנ') סוג מנוע "Piaggio Stella P.VII" (אנ'). "Ala Littoria" (אנ'). "Società aerea mediterranea" (אנ') (הייתה קרויה על פי ראשי התיבות: SAM). "סבויה-מרקטי S.71" "סבויה-מרקטי S.71" "סבויה-מרקטי S.71" "סבויה-מרקטי S.71" "סבויה-מרקטי S.71" SIAI S.8 SIAI S.12 SIAI S.21 סבויה-מרקטי S.55 מדיה וקבצים בנושא סבויה-מרקטי S.71 בוויקישיתוף Michael J. H. Taylor, Jane's encyclopedia of aviation, 2nd Edition, Londra, Studio Editions, 1989, ISBN 0-517-10316-8 The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982-1985). Orbis Publishing "סבויה-מרקטי S.71" all-aero.com/index.php/contactus/9616-savoia-marchetti-s71 "סבויה-מרקטי S.71" / "סבויה-מרקטי S.72" aviadejavu.ru/Site/Crafts/Craft32599 רשימת מטוסים בחברת SAM / ראו: Savoia Marchetti S-71 web.archive.org/web/20090107160132
פוקימון - סרטים

פוקימון (באנגלית: Pokémon, ביפנית: ポケモン) הוא זיכיון מדיה שבבעלות חברת משחקי הווידאו היפנית, נינטנדו, אשר נוצר במקור על ידי סטושי טג'ירי. בעקבות הפופולריות הרבה לה זכה משחק הווידאו הראשון של פוקימון הופקה סדרת אנימה אשר התבססה על עלילת משחק הווידאו. הסדרה שודרה לראשונה ביפן החל מה־1 באפריל 1997. בנוסף לסדרת האנימה, הופקו גם סרטים קולנועיים, בהם כיכבו הדמויות הראשיות בסדרת האנימה. נכון לשנת 2020, יצאו 23 סרטי אנימציה וסרט לייב אקשן אחד. תשעה עשר סרטי האנימציה הראשונים התבססו על סדרת האנימה, כאשר הסרט ה-22 הוא גרסה מחודשת לסרט הראשון. סרטי האנימציה ה-20, ה-21 וה-23 מהווים מעין הווה חלופי לאנימה. הסרטים הופקו על ידי אולפני האנימציה OLM,‏ Production I.G,‏ Xebec ו-Wit Studio, והופצו ביפן על ידי טוהו, כאשר אולפנים שונים מפיצים את הסרטים בצפון אמריקה. הם בוימו על ידי קוניהיקו יויאמה וטטסו יאג'ימה, ונכתבו על ידי טאקשי שודו, הידקי סונודה, אטסוירו טומיוקה, שוג'י יונמורה, איגי׳ אומהרה, ואיה טקהה. בישראל שודדרו לאורך השנים מספר סרטי פוקימון. סרטי פוקימון 1-4 מהסרה המקורית הוקרנו בבתי הקולנוע ברחבי הארץ, סרטים 12 ו-13 מטרילוגיית יהלום ופנינה, סרט 19 האחרון בטירילוגיית X&Y וסרטים 20 עד 23 שודרו בערוץ הילדים ובנטפליקס. סרט האנימציה הראשון של פוקימון, "פוקימון: הסרט הראשון", יצא לאקרנים ביפן ב-1998, ועובד מחדש לסרט "פוקימון: מיוטו מכה שנית - התפתחות". סרט הלייב האקשן, "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו", הופק על ידי אולפני לג'נדרי האמריקאי, בוים על ידי רוב לטרמן, ונכתב על ידי לטרמן וניקול פרלמן. הסרט מופץ ביפן על ידי טוהו, ומחוץ ליפן וסין על ידי וורנר ברוס. הסרט יצא לאקרנים ב-10 במאי 2019. Erao, Matthew (24 בינואר 2018). "Detective Pikachu Live-Action Movie Officially Begins Filming". Screen Rant. {{cite web}}: (עזרה) McNary, Dave (25 ביולי 2018). "Ryan Reynolds' 'Detective Pikachu' Moves From Universal to Warner Bros". Variety. {{cite web}}: (עזרה) Kit, Borys (11 בדצמבר 2017). "Ryan Reynolds' 'Detective Pikachu' Gets 2019 Release Date". The Hollywood Reporter. {{cite web}}: (עזרה)