laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)

משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים רומא (1960) כללה 24 ספורטאים שהתחרו ב-3 ענפי ספורט. באולימפיאדת רומא התחרו נפגעי עמוד שדרה בלבד. אל משלחת נכי צה"ל צורפו ארבעה ספורטאים נפגעי שיתוק ילדים מאיל"ן. בין חברי המשלחת חברי נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים וספורטאים שהתחרו בתחרויות אישיות בענפים אתלטיקה, טניס שולחן ושחייה. הנבחרת זכתה במדליות בשלושה ענפים: מדליות כסף בשחייה ובטניס שולחן ומדליות ארד בשחייה ובכדורסל כיסאות גלגלים. מדליית הכסף בשחייה הוענקה למתי אנג'ל שהשתתפה במשחה 25 מטר חזה ברמת קושי מספר 1 שבה התחרו שתי מתמודדות בלבד. מדיה וקבצים בנושא ישראל במשחקים הפאראלימפיים רומא בוויקישיתוף
אוגוסטוס פיצרוי

אוגוסטוס הנרי פיצרוי, הדוכס השלישי מגראפטון (באנגלית: Augustus Henry FitzRoy, 3rd Duke of Grafton;‏ 28 בספטמבר 1735 – 14 במרץ 1811), היה מדינאי בריטי מהמפלגה הוויגית שכיהן כראש ממשלת בריטניה. בשנת 1768, בגיל 33 הוא התמנה כראש ממשלה בהיותו מנהיגם של תומכי ויליאם פיט האב והיה ראש הממשלה שנכנס לתפקידו בגיל הצעיר ביותר עד אשר התמנה לתפקיד ויליאם פיט הבן 15 שנה לאחר מכן. עם זאת הוא השתדל להפגין את יכולתו להתמודד עם האתגרים ההולכים וגדלים של שליטתה הגלובלית של בריטניה בעקבות ניצחונה במלחמת שבע השנים. הוא ספג ביקורת קשה על כך שאפשר לצרפת לספח את קורסיקה ופינה את מקומו ב-1770 לטובתו של הלורד נורת'. אוגוסטוס פיצרוי היה בנם של לורד אוגוסטוס פיצרוי שהיה קפטן בצי המלכותי ושל אליזבת' קוסבי, בתו של קולונל ויליאם קוסבי שהיה המושל של המושבה ניו יורק. אביו של פיצרוי היה בנו השלישי של צ'ארלס פיצרוי, הדוכס גראפטון השני ושל ליידי הנרייטה סומרסט, מה שהפך את פיצרוי לנין הן של הנרי פיצרוי, דוכס גראפטון הראשון ושל צ'ארלס סומרסט, המרקיז מווסטר. הוא היה צאצא מדור רביעי של צ'ארלס השני, מלך אנגליה ושל פילגשו ברברה פלמר. הוא התחנך בבית ספר האקני (Hackney School), ביצע את מה שנקרא "הטיול הגדול" (Grand Tour) באירופה וקיבל תואר מאוניברסיטת קיימברידג'. ב-1756 נברח פיצרוי לבית הנבחרים כנציג של מחוז הבחירה של בוראוברידג' (Boroughbridge) שהיה מחוז כיס. כמה חודשים לאחר מכן הוא עבר לייצג את מחוז ברי סט' אדמונדס (Bury St Edmunds) שהיה בשליטתה של משפחתו. שנה לאחר מכן מת סבו והוא ירש ממנו את תואר האצולה ונכנס כדוכס השלישי מגרפטון לבית הלורדים. פיצרוי החל להתבלט בשדה הפוליטיקה לראשונה כמתנגד של הלורד ביוט שהיה מועדף של המלך ג'ורג' השלישי. גרפטון הצטרף לדוכס מניוקאסל בחזית שעמדה מול הלורד ביוט שתקופת כהונתו כראש ממשלה הייתה קצרה בעיקר עקב התחושות שתנאי השלום כפי שסוכמו בחוזה פריז ב-1763 לא תאמו את היכולות שהפגינה בריטניה במלחמת שבע השנים. ב-1765 התמנה גרפטון למועצה המלכותית ואז, לאחר דיונים עם ויליאם פיט האב הוא מונה כמזכיר המדינה למחלקה הצפונית בממשלתו הראשונה של הלורד רוקינגהם. אף על פי כן הוא פרש בשנה שלאחר מכן ופיט דאג ליצור עבורו את משרת הלורד הראשון של האוצר מבלי שיהיה ראש ממשלה. בעקבות מחלתו של פיט ב-1767 הפך גרפטון המנהיג בפועל של הממשלה ושנה לאחר מכן מונה באופן רשמי כראש הממשלה. חילוקי דעות פוליטיים, ההשפעה של משבר קורסיקה וביקורת קשה בעיתונות גרמו להתפטרותו בינואר 1770. ב-1771 הוא מונה לורד שומר החותם בממשלתו של נורת', אך התפטר ב-1775 עקב היותו בעד נקיטתו של קו פייסני כלפי המושבות בצפון אמריקה. בממשלתו השנייה של הלורד רוקינגהם ב-1782 הוא מונה שוב כלורד שומר החותם. בשנותיו האחרונות הוא היה יוניטריסיאניסט בולט. אתר האינטרנט הרשמי של אוגוסטוס פיצרוי (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא אוגוסטוס פיצרוי בוויקישיתוף מידע על אוגוסטוס פיצרוי הדוכס השלישי מגרפטון באתר משרד ראש ממשלת בריטניה "Fitzroy, Augustus Henry". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900. אוגוסטוס פיצרוי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוגוסטוס פיצרוי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
2048 (משחק וידאו)

2048 הוא משחק וידאו לשחקן יחיד, הפועל בדפדפן ובטלפון חכם. המשחק נוצר במרץ 2014 על ידי גבְּריאֶלֶה צ'ירולי (Gabriele Cirulli), צעיר איטלקי בן 19. מטרת המשחק היא להחליק אריחים ממוספרים על גבי לוח המשחק כדי לשלב אותם וליצור אריח עם המספר 2048. המשחק כולל אלמנטים רבים מהמשחקים "Threes" ו-"1024". צ'ירולי יצר את המשחק כמבחן עצמי, האם הוא יכול לתכנת את המשחק "1024" לבדו, והופתע לגלות שהמשחק קיבל מעל 4 מיליון מבקרים בפחות משבוע. העובדה שהמשחק פועל על קוד מקור פתוח הובילה לתוספות רבות וגרסאות. המשחק חופשי לשימוש, אבל צ'ירולי קיבל כמה מאות דולרים של תרומות מאוהדים מגרסה מוקדמת של המשחק. המשחק מתנהל על לוח משבצות בגודל 4×4, עם אריחים ממוספרים בצבעים שונים. כדי להזיז את האריחים, השחקן משתמש במקשי החצים. אם שני אריחים בעלי אותו מספר מתנגשים תוך כדי התנועה, הם יתמזגו לאריח עם ערך השווה לסכום של שני האריחים שהתנגשו. בכל תור, לאחר לחיצה על מקש חצים, אריח חדש עם ערך 2 או 4, יופיע במשבצת ריקה אקראית על הלוח. המשחק מסתיים בניצחון כאשר האריח בעל הערך 2048 מופיע על הלוח, ומכאן שמו של המשחק. לאחר שהגיע לציון היעד, שחקן יכול להמשיך במצב ארגז חול שממשיך גם מעבר לאריח 2048. כאשר נגמרו לשחקן המהלכים החוקיים (אין משבצות ריקות ואין אריחים סמוכים בעלי אותו ערך), מסתיים המשחק, והשחקן מפסיד. לוח תוצאות בצד הימני-עליון של מסך המשחק עוקב אחר הציון של השחקן. הציון של השחקן מתחיל באפס, וגדל בכל פעם ששני אריחים משתלבים, בערך של האריחים החדשים. כמו משחקי ארקייד רבים, הציון הטוב ביותר של המשתמש מוצג לצד הציון הנוכחי. המספר הרשום על כל אריח הוא חזקה של 2. מספר הצעדים הדרוש להגיע לסיום המשחק תלוי באריחים החדשים המופיעים על הלוח. בכל צעד מופיע אריח חדש, שערכו 2 או 4. בתרחיש הגרוע ביותר כל האריחים החדשים יהיו בעלי ערך 2 ולכן ידרשו 1,024 צעדים לסיום המשחק. מכיוון שהסבירות לקבל אריח שערכו 4 היא 10%, תוחלת הצעדים היא 931. בשביל לנצח במשחק, יש לשאוף לרכז את המספרים הגדולים כמה שקרוב אחד לשני, ובסדר יורד. בצורה כזו משיגים שתי מטרות: האחת - היכולת לצמצם בקלות מספרים גדולים (צילום מס' 1), השנייה - מניעת "חורים" של מספרים קטנים שאי אפשר למזג וצמצום יכולת התמרון (צילום מס' 2) משחק וידאו משחק מחשב בסיס בינארי מדיה וקבצים בנושא 2048 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של 2048 (באנגלית) גרסה עברית של המשחק (גימטריה במקום מספרים) רשימת משחקים מבוססים על 2048 נעמה רק, 2048 הוא המשחק החדש שישרוף לכם כל רגע פנוי, באתר Time Out תל אביב, 17 במרץ 2014 ארז רונן, 2048 הוא משחק הדפדפן הכי מעצבן והכי ממכר של השבוע, באתר חורים ברשת נמרוד צוק, ממציא 2048: "המשחק ממכר כי אין עונשים על הפסד", באתר כלכליסט, 23 במרץ 2014 חידה על המספר המרבי שניתן להגיע במשחק (באנגלית) חידה על תוחלת המספר המרבי בגרסה חד־ממדית (באנגלית) המשחק Threes (באנגלית) המשחק 1024 (באנגלית)
אלון דומניס

אלון דומניס (נולד ב-19 במאי 1950) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כראש להק ציוד בחיל האוויר הישראלי. מכהן כמנכ"ל דוקור ויו"ר חממה טכנולוגית ון ליר וכפרופסור בעזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים. מכהן כיו"ר עמותת איל"ן בהתנדבות. דומניס נולד בתל אביב, בגיל שנה לקה במחלת שיתוק ילדים ונותר נכה 100%. בוגר גימנסיית הרצליה. למד הנדסת אווירונאוטיקה בטכניון וכיהן כנשיא מועצת הסטודנטים. במשך השנים הוא נלחם על האפשרות להתגייס לשירות צבאי עד שבקשתו אושרה ב-1972. סיים קורס קצינים בהצטיינות ושירת בענף תיכון אווירונאוטי בחיל האוויר. במלחמת יום הכיפורים שירת ביחידת האחזקה האווירית. הקים את מדור התעייפות מבנים בחיל. לאחר שובו מלימודי דוקטורט בתחום בארצות הברית, מונה למהנדס האווירונאוטי הראשי של מינהלת פרויקט הלביא. ב-1986 מונה לראש ענף מבנה מטוס בלהק ציוד ובספטמבר 1996 מונה לראש להק הציוד, תפקיד בו כיהן עד יולי 2000. לאחר שחרורו עסק במיזמים בתחום ההיי-טק. מכהן כמנכ"ל דוקור-ון ליר, קרן ההשקעות בישראל של משפחת ון-ליר ההולנדית. במסגרת זו מכהן כיו"ר חממה טכנולוגית ון-ליר ושותפות קסניה-ון ליר, יו"ר אפוסנס (חברה ציבורית העוסקת בפיתוח תרופות), יו"ר די.אן.אר - מערכות הדמיה, יו"ר מפעלי קרור וקרח קריית גת, יו"ר Xsight systems ויו"ר Softlib. דירקטור נובה מכשירי מדידה, יומנייז טכנולוגיות, ארליסנס, קולפלנט, סלריס, אייסקיור מדיקל, מקרוקיור, פורייה מערכות, Omative systems Ltd, צ'ק קאפ אל אל סי. בשנים 2001-2004 כיהן כדירקטור באל על. דומניס בעל תואר ראשון ושני בהנדסת אווירונאוטיקה מהטכניון, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ודוקטורט בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת פרדו. מדיה וקבצים בנושא אלון דומניס בוויקישיתוף ליעד ברקת, ‏מסמך דומניס, באתר חיל האוויר הישראלי שחר אילן, אני נכה. לא מוגבל": משקיע ההייטק נחשף, באתר כלכליסט, 8 בדצמבר 2022
נחל השיטים

נַחַל הַשִּׁטִּים הוא אזור הנמצא ממזרח לירושלים, המוזכר בנבואות יואל הנביא. הנחל נקרא, ככל הנראה, על שם עצי השיטה שגדלו בו, אך אפשר כי הנביא בחר בשם זה, שאינו שכיח, מתוך כוונה לתאר את צחיחותו של הנחל. צמד המילים "נחל השיטים" מופיע רק בספר יואל, והאתר המקראי "שיטים" מופיע עוד ארבע פעמים בתנ"ך כמקום בערבות מואב. אתר זה הוא אבל השיטים אשר היה התחנה האחרונה במסעם של בני ישראל טרם כניסתם לארץ ישראל. מקובל כי העץ הקרוי בימינו שיטה (שם מדעי: Acacia) הוא אותו עץ הנקרא בתנ"ך שיטה ובערבית סנט (سنط) ואשר גדל באפיקי נחלים במדבר. מספר מקומות בארץ ישראל נקראו על שם העץ, לרבות אזור השוכן מול העיר יריחו, בצידו המזרחי של נהר הירדן. התחנה הראשונה ממנה יצאו בני ישראל לכיוון ארץ ישראל הייתה השיטים. בעת כיבוש הארץ הקים יהושע בן נון את מחנהו הראשון ממערב לירדן בגלגל. בנבואות יואל מדובר על מעין מים חיים שיצא מהר הבית וישקה את נחל השיטים: ”וְהָיָה בַיּוֹם הַהוּא יִטְּפוּ הֶהָרִים עָסִיס, וְהַגְּבָעוֹת תֵּלַכְנָה חָלָב, וְכָל-אֲפִיקֵי יְהוּדָה, יֵלְכוּ מָיִם; וּמַעְיָן, מִבֵּית ה' יֵצֵא, וְהִשְׁקָה, אֶת-נַחַל הַשִּׁטִּים” (ספר יואל, פרק ד', פסוק י"ח). נראה כי הנביא יואל אמנם התכוון בשם זה לנחל קדרון שבתחום אגן הניקוז שלו נמצא הר הבית. מן ההשוואה לספר זכריה, פרק י"ד, פסוק ח': ”וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא, יֵצְאוּ מַיִם-חַיִּים מִירוּשָׁלִַם, חֶצְיָם אֶל-הַיָּם הַקַּדְמוֹנִי, וְחֶצְיָם אֶל-הַיָּם הָאַחֲרוֹן: בַּקַּיִץ וּבָחֹרֶף, יִהְיֶה” ובמיוחד למקור המובא בספר יחזקאל (פרק מ"ז, פסוקים א'–י"ב). נראה כי שמו של הנחל מרמז לחלקו התחתון של הנחל אשר עובר במדבר יהודה. חוקר המקרא יוליוס ולהאוזן התקשה בזיהוי נחל השיטים עם נחל קדרון, כיון שנחל קדרון מוכר בשמו. לכן הוא הציע לראות בוואדי א-סנט (ואדי א-סנט הוא שמו הערבי של עמק האלה), שם בעל דמיון צלילי, כאשר הוא מסתמך על הכתוב בספר זכריה י"ד, אשר שם מתוארת זרימת מים מירושלים גם לעבר ים המלח גם לעבר הים התיכון. אך גם בנבואות זכריה עיקר הפלא המובע בנבואה הוא בזרימת המים לעבר מדבר יהודה היבש רב ימות השנה. לשיטתו הקביעה מורידה מן המעשה הניסי את עיקר מובנו ואף אינה יכולה להתקבל הגיונית מבחינה גאוגרפית. ישנם חוקרים אשר מזהים את מקומו של הנחל במזרח ירושלים. מכיוון, שאזור הר הבית מתנקז דרך נחל קדרון לאזור המדברי, שצפוני לים המלח נראה כי השם נחל השיטים מכוון לחלקו התחתון של נחל קידרון באזור ים המלח ומדרום ליריחו ואכן עצי שיטה גדלים במקום עד עצם היום הזה. ספר יהושע, פרק ב', פסוק א' בן ציון לוריא, ומעין מבית ה' יצא..." (יואל ד', יח), בית מקרא, כרך טו, חוברת א (מ), כסלו תש"ל, עמ' 4.
מקאסאר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה: אינדונזיה מקאסאר – עיר הבירה של מחוז דרום סולאווסי והעיר הגדולה על האי סולאווסי (נקראת לעיתים בשמה הישן, אוג'ונג פנדאנג) מצר מקאסאר – מצר ים בין האיים סולאווסי ובורנאו (קלימנטאן) מזרח טימור פנטה מקאסאר – עיר הבירה וגזרה (תת מחוז) של מחוז אוקוסי דרום אפריקה מקאסאר (דרום אפריקה) – עיר ופרוור של קייפטאון (ב-Cape Flats) אחר: שמן מקאסאר (Macassar oil) – מרכך שיער פופולרי אצל גברים בסוף התקופה הוויקטוריאנית, המורכב משמן קוקוס או משמן תמרים מקאסארית (Makassarese language) מקאסאר (שיר) (Makassar) – שירם של אל באנו ורומינה פאוור (Al Bano and Romina Power) מהאלבום !Libertà, שראה אור ב-1987 (לחצו לצפייה)
אל-מהדי בן ברכה

אַל-מַ֫הְדִי בִּן בַּ֫רְכַּה (בערבית: المهدي بن بركة, הגיית שמו בערבית מדוברת מרוקאית: מַהְדִ֫י בֶּנְבַּרְכַּ֫ה; 1920–1965) היה מנהיג אופוזיציה מרוקאי, שנעלם ונרצח כנראה על ידי שלטונות מרוקו. בן ברכּה נולד לפקיד ממשלתי והפך למרוקאי הראשון אשר קיבל תואר מתקדם במתמטיקה בשנת 1950. הוא הפך לחבר בעל חשיבות באופוזיציה המרוקאית, במסגרת פעילותו במפלגה הלאומנית "איסתיקלאל", אך ניתק מהם את קשריו על מנת להקים את מפלגת השמאל "האיחוד הלאומי של כוחות העם" (UNPF) בשנת 1959. בן ברכּה היה כוח חשוב בתנועת "העולם השלישי" ותמך בצעדים מהפכניים אנטי-קולוניאליסטיים במדינות שונות, בהם תמיכה במאבק הפלסטינים נגד מדינת ישראל. בשנת 1962 הואשם בקשירת קשר נגד המלך חסן השני, ויצא לגלות. לאחר שתמך באלג'יריה בפלישתה למרוקו במהלך מלחמת החולות בשנת 1963, נידון למוות במולדתו בהיעדרו. בן ברכּה נראה בפעם האחרונה בפריז ב-29 באוקטובר 1965. בפרשת חטיפתו היו מעורבים שירותי הביטחון בצרפת (SDECE) ובמרוקו (DGED), ויש הטוענים כי היו מעורבים גם המוסד וה-CIA. נראה כי נרצח, וגופתו הועלמה. בסרט הרפתקאותיו של רבי יעקב דמותו של המהפכן הערבי, מוחמד לארבי סלימאן, מבוססת באופן רופף על דמותו של בן ברכּה. פרשת בן ברכּה מדיה וקבצים בנושא אל-מהדי בן ברכה בוויקישיתוף אל-מהדי בן ברכה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Mehdi ben Barka was a spy, cold war files suggest, באתר הגרדיאן נטע בר, גיבור השמאל המרוקני שנטען כי חוסל בסיוע המוסד - התגלה כמרגל ואופורטוניסט, באתר ישראל היום, 26 בדצמבר 2021 ידיעה על כך פורסמה לראשונה בישראל בדצמבר 1966 בכתב העת "בול"
דלמבר

האם התכוונתם ל... ז'אן לה רון ד'אלמבר (d'Alembert) - מתמטיקאי, מהנדס, פיזיקאי ופילוסוף צרפתי בן המאה ה-18. מעורכי "האנציקלופדיה הגדולה" ז'אן-בטיסט ז'וזף דלאמבר (Delambre) - מתמטיקאי, אסטרונום, היסטוריון של האסטרונומיה וחוקר גאודזיה צרפתי, בן המאה ה-18 וה-19. מנהל מצפה הכוכבים בפריז
אמנון הררי

אמנון הררי (נולד ב־18 ביוני 1950) היה ראש מנהלת תוכנית החלל במפא"ת שבמשרד הביטחון. קודם לכן שירת כראש להק הציוד בחיל האוויר הישראלי ומפקד יחידה 108. הררי זכה בפרס ביטחון ישראל ב־1984 על פיתוחים בתחום מערכות סלולריות, וב־2022 זכתה מנהלת תוכנית החלל בראשותו בפרס ביטחון ישראל על פיתוח הדור המתקדם של לווייני התצפית אופק. הררי שירת כראש להק הציוד בדרגת תת־אלוף, מדצמבר 1992 עד ספטמבר 1996. לאחר שחרורו שימש בתפקידי ניהול בתחום העסקי בחברות תקשורת והיי טק. בין השאר שימש דירקטור חיצוני באלביט מערכות (1997–2002), בחברת BVR ‏(2002–2008) וברפק תקשורת ותשתיות (2003–2009), בשנים 1997 עד 1999 כיהן כסגן נשיא ומנהל חטיבת מיתוג ציבורי בתדיראן תקשורת לאחר רכישת הפעילות על ידי חברת אלקטל ומיזוגה עם פעילות חברת אורטרק, כיהן כמנכ"ל אלקטל ישראל עד אפריל 2000. במאי 2000 מונה למנכ"ל חברת פרטנר תקשורת עתידית. בשנים 2002 עד 2004 כיהן כמנכ"ל אדוונסד היטינג טכלונוג'יס (AHT). באוגוסט 2004 מונה לסמנכ"ל מכירות ושירות אירופה בחברת לומניס וב־2007 לסמנכ"ל בכיר למחקר ופיתוח בחברה. לאחר מכן כיהן כיו"ר ומנכ"ל PerfAction מתחום האסתטיקה. באוקטובר 2011 מונה לראש מנהלת תוכנית החלל במפא"ת שבמשרד הביטחון. ב-2022 סיים את תפקידו כראש מנהלת תוכנית החלל, והוחלף על ידי אבי ברגר. בתחילת 2023 מונה כראש המרכז לתעופה מהירה בטכניון. טייס, דואה ומדריך דאיה בעל למעלה מ 3,000 שעות טיסה. כיהן כראש ועדת הדאייה הארצית בקלוב התעופה לישראל וכיושב ראש מועדון מרכז דאייה נגב. בוגר תואר ראשון בהצטיינות בפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב (1971). סבו, הרב משה איררה, היה אב בית הדין הרבני בתל אביב. בן דודו הוא הרב משה הררי. בנו אסף, מזכרתן, יזם ויוצר מיזם פיסת היסטוריה המנגיש אישים ואירועים בהיסטוריה הציונית, היהודית והישראלית. אורה קורן, חילופים במשרד הביטחון: אמנון הררי מונה לראש מינהלת חלל ולוויינות, באתר TheMarker‏, 4 באוקטובר 2011 חנות מתנות ישראליות | מזכרות ישראליות היסטוריות, באתר פיסת היסטוריה
גזים

האם התכוונתם ל... כאב בטן נפיחה – המכונה בסלנג "פלוץ" או "נאד" גז – אחד מארבעת מצבי הצבירה של החומר
אדאודטוס השני

אדאודטוס השני (לטינית: Adeodatus II, נפטר ב-17 ביוני 676, נקרא גם דאודטוס השני) היה אפיפיור שכיהן מ-11 באפריל 672 ועד מותו ב-17 ביוני 676. מעט ידוע עליו. רוב המקורות ששרדו עד ימינו מציינים שהוא היה ידוע בנדיבותו, במיוחד כשמדובר היה בעניים ובצליינים. נולד ברומא, הפך לנזיר בנדיקטיני ושירת במנזרו של ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה אשר על גבעת קאיליוס בעיר. פעילותו עסקה בשיפור המשמעת במנזר ובהדחקת המונותליטיזם. בנוסף, איפשר לראשונה לוונציה לבחור את הדוג'ה שלה בעצמה. אדאודטוס היה כבר מבוגר כאשר נבחר לאפיפיור, ואף שהספיק למלא את התפקיד במשך 4 שנים, לא מיוחסת לו השפעה מיוחדת בתקופת כהונתו. מדיה וקבצים בנושא אדאודטוס השני בוויקישיתוף אדאודטוס השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דוד מימון (מנכ"ל)

דוד מימון (נולד ב-8 ביולי 1960) הוא איש ניהול ישראלי. שימש מנכ"ל חברת התעופה אל על, מנכ"ל האגודה למען החייל ומפקד בסיס קליטה ומיון של צה"ל. מימון גדל באופקים, אחד מחמישה ילדים להורים שעלו מתוניסיה. למד בישיבת בני עקיבא אהל שלמה בבאר שבע. בצה"ל שירת כקצין בחיל השלישות. בתפקידיו האחרונים שירת כראש מחלקת כוח האדם של חיל המודיעין וכמפקד בסיס קליטה ומיון בדרגת אלוף-משנה. השתחרר מצה"ל בשנת 2000. לאחר שחרורו מונה לסמנכ"ל תפעול בחברת תבל טלקום. בדצמבר 2003 מונה למנכ"ל האגודה למען החייל. ב-2005 הצטרף לחברת אל על ומונה לסמנכ"ל שירות. ב-2009 מונה לסמנכ"ל מכירות וב-2011 לסמנכ"ל מסחר וקשרים תעופתיים. במהלך השנים, הוביל את הקמת מוקד השירות והמכירה הישירה באל על, יזם והקים את מחלקת הביניים "תיירים פלוס" במטוסים והקים את מותג הטיסות המוזלות "UP". במרץ 2014 החל לכהן כמנכ"ל אל על. בנובמבר 2017 הודיע על פרישתו מתפקידו, שנכנסה לתוקף לאחר מינוי מנכ"ל חדש בפברואר 2018. כיהן כיו"ר הדירקטוריון בחברת סאן דור (מותג התעופה של אל על עבור טיסות שכר וטיסות עונתיות), וכדירקטור בחברת החיתום רוסאריו קפיטל. מימון נשוי ואב לשלושה. יש לו תואר ראשון בסוציולוגיה ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל. מדיה וקבצים בנושא דוד מימון בוויקישיתוף אל-על: דוד מימון מונה למנכ"ל; יחליף את אליעזר שקדי, באתר גלובס, 29 בינואר 2014 הדר חורש, מהישיבה בב"ש לטיסת חייו: מיהו דוד מימון, מנכ"ל אל על החדש?, סופהשבוע, 31 בינואר 2014 מיקי גרינפלד, מנכ"ל אל על דוד מימון הודיע על התפטרותו, באתר כלכליסט, 7 בנובמבר 2017
דונוס

דונוס (בלטינית: Donus; ‏610 – 11 באפריל 678) היה אפיפיור שכיהן מ-2 בנובמבר 676 עד מותו בשנת 678. הוא היה בנו של תושב רומא ששמו מאוריציוס. בתקופת כהונתו רוצפה החצר הפנימית של בזיליקת פטרוס הקדוש, האטריום שבחזית הבזיליקה רוצף בשיש לבן, ושופצו מספר כנסיות אחרות ברומא, ובהן כנסיית אופמיה הקדושה ובזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות. הישג נוסף של דונוס הוא שרפרטוס, הארכיבישוף של רוונה, חזר לציית לכס הקדוש, ובכך איחה את הקרע שיצר הארכיבישוף מאורוס, שמטרתו הייתה להעביר את רוונה למעמד אוטוקפלי. כשגילה דונוס שקיימת ברומא מושבה של נזירים נסטוריאנים כחלק מכנסייה סורית, פיזר אותם בין כנסיות שונות בעיר, החרים את המנזר והעביר אותו לנזירים רומאים. ב-10 באוגוסט 678, כינה אותו הקיסר קונסטנטינוס הרביעי כ"הארכיבישוף הקדוש והמבורך ביותר של רומא", זאת במטרה למשוך אותו למשא-ומתן עם הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול והמונותליטיזם. כהונתו של דונוס נמשכה שנה אחת, חמישה חודשים ועשרה ימים. הוא נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש. מדיה וקבצים בנושא דונוס בוויקישיתוף דונוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דונוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מעמד עצמאי, ללא כפיפות לבישוף בדרגה גבוהה יותר. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים ובנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה

איגנלינה (למפת ליטא מוגדלת)   וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד איגנלינה (למפת ליטא רגילה)   וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד איגנלינה תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה (בליטאית: Ignalinos atominė elektrinė) היא תחנת כוח גרעינית שנבנתה בשטח ליטא הסובייטית ופעלה בשנים 1984-2009. לצורכי הקמה ותפעול המתקן הוקמה עיר חדשה, סנייצ'קוס (על שמו של מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית של ליטא, אנטנס סנייצ'קוס). ב-1992 שונה שם העיר לוויסגינס. תחנת הכוח הייתה מורכבת משני כורים גרעיניים בהספק של 1000 מגה-וואט כל אחד. תחנת הכוח ממוקמת על שפת אגם דריסביאטי(אנ'). תחילה תוכנן להקים את המתקן בצד הבלארוסי של האגם, אך לאחר בדיקת הקרקע הוחלט להזיז את מיקום תחנת הכוח לצד המערבי של האגם. עבודות מוקדמות החלו בשנת 1974. התכנון המקורי כלל תחנת כוח בעלת 4 כורים גרעיניים, זהים לאלו שהותקנו בתחנות כוח אחרות שנבנו בברית המועצות באותה תקופה, לרבות כורים שגרמו לאסון צ'רנוביל. בשנת 1984 הכור הראשון החל לעבוד בצורה מסחרית. הכור השני תוכנן להתחיל לעבוד זמן קצר אחריו. אולם, בעקבות אסון צ'רנוביל עבודות ההכנסה לניצול הוקפאו והוא נכנס לניצול מסחרי רק במהלך שנת 1987. בסוף אותה שנה, לאור החששות בציבור מתחנת הכוח, הוחלט על עצירת בניית הכור השלישי וביטול תוכניות להקמת כור גרעיני רביעי. כמו כן, סוכם שהכורים הקיימים יעבדו בהספק של כ-85% מיכולתם. לאחר שליטא קיבלה את עצמאותה, תחנת הכוח איגנלינה הייתה ספקית החשמל העיקרית של המדינה. היא סיפקה 70-80% מסך האנרגיה הנצרכת במדינה ואפשרה לליטא להסתמך על מקורות חשמל עצמאיים. בכור עבדו כ-5,000 בני אדם. לאור בעיות בטיחות הקיימות בתכנון התחנה, דרשה הקהילה האירופית את סגירת המתקן כאחד מהתנאים לקבלת ליטא בארגון. ב-19 בפברואר 2001 אישרה ממשלת ליטא תוכנית לסגירת התחנה. בסוף דצמבר 2004 הופסקה פעילות הכור הראשון ובסוף 2009 הושבת גם הכור השני. בהתאם לתוכנית שאושרה מתוכנן לפרק את כל המתקנים במתחם. התוכנית צפויה להתבצע במהלך העשור 2010-2020 וחולקה לשני שלבים. מימון העבודות באתר מבוצע בעיקר על ידי גופים בינלאומיים. נכון לינואר 2014, מועסקים באתר כ-2,100 עובדים. באתר מצוי בשלבי בנייה מתקן לאחסון פסולת גרעינית. מתקן זה מתוכנן ונבנה על ידי חברה גרמנית המתמחה בתחום, ובונה מתקנים דומים גם בתחנות כוח סובייטיות אחרות בעלות תכנון דומה. קיימת מחלוקת כספית בין הצדדים המעורבים בבנייה וזה מעכב את המשכה. מאז סגירת התחנה בוצעו עבודות הקמת מקום קבורה לחומר רדיואקטיבי. העברת חומר זה מתבצעת בהדרגה. עבודות פירוק הציוד מתוכננות להתחיל בשנת 2027 ולהסתיים בשנת 2038. בשל דמיונה של תחנת הכוח איגנלינה לכור בצ'רנוביל, יוצרי הסדרה "צ'רנוביל" השתמשו בה כאתר צילומים. בעקבות הסדרה נרשמה עלייה חדה במספר התיירים שביקרו בה. מדיה וקבצים בנושא תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה אתר תחנת הכוח העתידית Energy supply options for Lithuania, הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית (IAEA), ‏ספטמבר 2004 Lithuania shuts its only nuclear power station, אתר ה-BBC, ‏31/12/2009 Inside the Lithuanian Nuclear Town Featured in 'Chernobyl', Time Magazine, ‏27/12/2019 Shutting down, דויטשה ולה, ‏31/12/2009
כריס דה ברג

כריס דה ברג (באנגלית: Chris de Burgh; נולד ב-15 באוקטובר 1948) הוא זמר ומלחין אירי, שידוע במיוחד בשל שיר אהבה שלו, "The Lady in Red" (אנ'), משנת 1986, שהגיע למקום ראשון במצעד הסינגלים הבריטי במצעדים במדינות נוספות. דה ברג נולד בארגנטינה. אביו היה קולונל בריטי ואמו מזכירה ממוצא אירי. כעבור כמה שנים עברה משפחתו לגור באירלנד. דה ברג חתם את החוזה הראשון שלו בשנת 1974 עם חברת התקליטים הידועה, A&M Records. האלבום הראשון שלו, "Far Beyond These Castle Walls" יצא לאור בשנת 1975, אך לא נחל הצלחה רבה. כעבור חמישה חודשים הוציא בנפרד את השיר "Turning Round", מתוך האלבום מחוץ לבריטניה ואירלנד, כסינגל בשם "Flying". השיר שהה במשך 17 שבועות בראש מצעד הפזמונים בברזיל. אלבומים נוספים שהוציא בשנות השבעים נחלו הצלחה במדינות אירופה הקונטיננטלית ובדרום אמריקה. הוא לראשונה הצליח במצעד הפזמונים בבריטניה בשנת 1981 עם אלבום אוסף של שיריו הישנים בשם "Best Moves". ההצלחה הגדולה שלו הגיעה בשנת 1986, עת יצא לאור השיר הכי מצליח בקריירה שלו, "The Lady in Red" (אנ'). השיר הגיע למקום ראשון במצעד הבריטי ומקום שלישי במצעד האמריקני. האלבום שבא בעקבות השיר, "Into the Light" הגיע למקום שני במצעד הבריטי. דה ברג ממשיך להופיע ברחבי העולם, ובמסע ההופעות שלו בשנת 2014 הוא הופיע בישראל בהיכל התרבות ב-29 במרץ. דה ברג נשוי לדיאן משנת 1977, והם גרים באירלנד. לזוג נולדו שני בנים ובת, רוזאנה דייוויסון (אנ'), דוגמנית שהוכתרה כמיס עולם, כאשר ייצגה את אירלנד בתחרות שהתקיימה בסין בשנת 2003. מדיה וקבצים בנושא כריס דה ברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריס דה ברג (באנגלית) כריס דה ברג, ברשת החברתית פייסבוק כריס דה ברג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריס דה ברג, סרטונים בערוץ היוטיוב כריס דה ברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריס דה ברג, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) כריס דה ברג, באתר ספוטיפיי כריס דה ברג, באתר Last.fm (באנגלית) כריס דה ברג, באתר AllMusic (באנגלית) כריס דה ברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריס דה ברג, באתר דיזר כריס דה ברג, באתר Discogs (באנגלית) כריס דה ברג, באתר Songkick (באנגלית) כריס דה ברג, באתר SecondHandSongs כריס דה ברג, באתר טיידל (באנגלית) צביקה פיק, צביקה פיק: אבוא לראות אותך, כריס דה בורג, באתר ynet, 24 במרץ 2014 בן מיטלמן, ‏הזמר כריס דה ברג נחת בארץ, באתר ‏מאקו‏, 27 במרץ 2014 אסף נבו, ‏כריס דה ברג יופיע בהיכל התרבות ב-29 במרץ, באתר ‏מאקו‏, 5 בפברואר 2014 טל פרידמן מחקה את כריס דה ברג בתוכנית ארץ נהדרת כריס דה ברג, בהיכל התרבות ת"א (מרץ 2014)(הקישור אינו פעיל) באתר yosmusic.com יעל לינזן, כריס דה ברג: בא מאהבה, באתר ynet, 30 במרץ 2014 משה קוטנר, איך הפך כריס דה ברג את היכל התרבות לקציפה רוטטת, באתר הארץ, 30 במרץ 2014 הכי יפה בעולם, באתר ynet, 7 בדצמבר 2003
2048 (פירושונים)

האם התכוונתם ל... 2048 – שנה עתידית במאה ה-21 2048 (ספר) – ספר שיצא לאור בישראל בשנת 2010 מאת דוד פסיג, פרופסור לחקר העתיד 2048 (משחק וידאו) – משחק וידאו לשחקן יחיד, בו המטרה היא להחליק אריחים ממוספרים על גבי לוח המשחק כדי לשלב אותם וליצור אריח עם המספר 2048. 2048 (סרט) – סרט ישראלי של ירון כפתורי.