laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סאנשיין ספיישל

סאנשיין ספיישל (באנגלית: Sunshine Special automobile, קרויה גם: Lincoln Continental V12 ) הייתה המכונית הנשיאותית ששירתה את נשיא ארצות הברית, פרנקלין רוזוולט בין השנים 1939–1945. דגם ה-"סאנשיין ספיישל" יוצר על ידי חטיבת מכוניות היוקרה "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')), בבעלות קונצרן הרכב האמריקאי פורד. דגם ה-"סאנשיין ספיישל" היה הדגם הראשון של "המכונית הנשיאותית" שנבנה במיוחד עבור נשיא ארצות הברית. הנשיא פרנקלין רוזוולט שהיה חובב מכוניות קיבל בשנת 1939 בחכירה (ולראשונה לא מכונית שנרכשת על ידי הממשל) לינקולן V12 קונברטיבל שנודעה בשם "סאנשיין ספיישל", בשל העובדה שננהגה תדיר עם גג מופשל. הדגם נבנה בתצורת קבריולה, 4 דלתות. מחיר בניית הדגם עמד על 8,348.74 דולר (ליצרן פורד), והסבה מיוחדת של הדגם לצורכי השירות החשאי של ארצות הברית עמדה על 4,950 דולר. ההסבה בוצעה על ידי חברת "Brunn & Company, Inc" מהעיר באפלו, במדינת ניו יורק. המכונית הייתה הראשונה שנבנתה בהתאם לדרישות של השירות החשאי. דגם ה"סאנשיין ספיישל" נבנה על בסיס פלטפורמה K של לינקולן, עם בסיס גלגלים ענקי של 410 ס"מ. המכונית יכלה להסיע עד 10 נוסעים ולצורך כך צוידה במתלים מיוחדים, מדרגות לצורך נשיאת סוכני השירות החשאי מחוץ לרכב ושני צמיגים רזרביים בצדדים. לאורך שנות השירות שלה עברה המכונית שתי הסבות, הראשונה בשנת 1941, הגג הונמך ב-76 ס"מ מסיבות אסתטיות. ההסבה השנייה והכבדה יותר הייתה בשנת 1942, קצת אחרי המתקפה על פרל הארבור וכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. אז קיבלה המכונית שמשות ממוגנות ירי, משדר רדיו, אורות אזהרה ואזעקה (סירנה) ותא למקלעים. לאחר השדרוג הגיע משקל המכונית ל-4.2 טונות. הנשיא רוזוולט, לפני המכונית הנשיאותית ה"לינקולן", בשנת 1936 ובניגוד להוראות השירות החשאי של ארצות הברית שאסר על הנשיא לנהוג בעצמו במכונית, רכש ונהג בפורד פייטון קופה. "סאנשיין ספיישל" "סאנשיין ספיישל" לינקולן קוסמופוליטן לינקולן SS–100–X מדיה וקבצים בנושא סאנשיין ספיישל בוויקישיתוף קינן כהן‏, גלגלים ופסים - המכוניות של נשיאי ארצות הברית, באתר וואלה, 23 בינואר 2017 סאנשיין ספיישל, סרטון באתר יוטיוב "סאנשיין ספיישל" cbsnews.com/pictures/presidential-wheels "סאנשיין ספיישל" whitehousehistory.org/franklin-roosevelts-presidential-cars-1 Siuru, William D. and Stewart, Andrea. Presidential Cars and Transportation. Krause Publications, 1995, p. 37 קינן כהן‏, גלגלים ופסים - המכוניות של נשיאי ארצות הברית, באתר וואלה, 23 בינואר 2017
דיסקוגרפיה של הארט

הדיסקוגרפיה של להקת הרוק האמריקאית הארט מורכבת מ-16 אלבומי אולפן, 7 אלבומי הופעה, 8 אלבומי אוסף, 64 סינגלים, ו-35 קליפים מוזיקליים. הארט מכרו יותר מ-35 מיליון אלבומים ברחבי העולם. A "All I Wanna Do Is Make Love to You" הוא הסינגל היחיד של הארט אשר הוסמך כזהב על ידי RIAA. B בשיאו הגיע למקום 19 במצעד סינגלי רוק של בילבורד. 1976: "Magic Man" 1976: "Crazy on You" 1976: "Sing Child" 1976: "Dreamboat Annie" 1977: "Love Alive" 1977: "Little Queen" 1977: "Barracuda" 1977: "Heartless" 1978: "Straight On" 1980: "Even It Up" 1980: "Break" 1980: "Tell It Like it Is" 1982: "This Man is Mine" 1982: "City's Burning" 1982: "The Situation" 1983: "How Can I Refuse" 1983: "Allies" 1985: "What About Love" 1985: "Never" 1986: "These Dreams" 1986: "Nothin' at All" 1987: "Alone" 1987: "Who Will You Run To" 1988: "There's the Girl" 1990: "All I Wanna Do Is Make Love to You" 1990: "I Didn't Want to Need You" 1990: "Stranded" 1991: "Secret" 1991: "You're the Voice" 1993: "Will You Be There (In the Morning)" 2004: "The Oldest Story in the World" 2010: "Hey You" 2010: "WTF" 2012: "Fanatic" 2012: "Dear Old America" 2016: "Live At The Royal Albert Hall With The Royal Philharmonic Orchestra" (DVD) "What About Love", "Never", "These Dreams", "Nothin' At All", "Alone", "Who Will You Run To" ו-"There's The Girl" יצאו בפורמט VHS בשנת 1988 בכותרת If Looks Could KILL. גרסת וידאו של The Road Home יצא הן בגרסת VHS ‏(1995) והן ב-DVD ‏(2003). UK chart peaks: Australian chart peaks: "austriancharts.at – Austria Top 40 – Hitparade". austriancharts.at. "swedishcharts.com – Swedish charts portal". swedishcharts.com. "dutchcharts.com – Dutch charts portal". dutchcharts.nl. "norwegiancharts.com – Norwegian charts portal". norwegiancharts.com. "RIAA – Gold & Platinum – February 9, 2010: Heart certified albums". Recording Industry Association of America. "Canadian Recording Industry Association search results". Canadian Recording Industry Association. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "BPI search results". British Phonographic Industry. Ryan, Gavin (2011). Australia's Music Charts 1988–2010 (pdf ed.). Mt. Martha, VIC, Australia: Moonlight Publishing. p. 126. "Classical Albums Chart". Billboard.biz. [ allmusic ((( Heart > Charts & Awards > Billboard Singles)))] Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. ISBN 1-904994-10-5. RPM Magazine singles charts 1966-2000."RPM Top Singles". "Heart Chart History -- US Rock 2-2-2013". Billboard.biz.
סנאי אפור מערבי

סנאי אפור מערבי (שם מדעי: Sciurus griseus) הוא מין של מכרסם מהסוג סנאי החי ביערות במערב אמריקה הצפונית. הוא התגלה ב-1818 בידי ג'ורג' אורד, באורגון. תפוצת הסנאי היא מוושינגטון לבאחה קליפורניה. סנאי זה מגיע לאורך 43–61 סנטימטר ולמשקל 350–1,000 גרם והוא הגדול שבסנאי העץ של מערב אמריקה הצפונית. פרוותו כסופה-לבנה עם בטן לבנה וזנב מגודל ושעיר הנשען בצורת האות S. האוזניים גדולות אך חסרות ציצות והעיניים מקופות "טבעת" לבנה. כמו מרבית הסנאים, סנאי זה מצטיין בטיפוס ומבלה את רוב הזמן בין הענפים. הם מקימים קן לשינה בין הענפים ומרפדים אותו בשערות מזנבם. מזונם כולל בעיקר אצטרובלים אך גם פירות יער, פירות, זרעים שונים, אגוזים, צנוברים, חרקים ואף ביצי ציפורים. את האצטרובלים הסנאים קוברים במזווה גדול בחור בעצים ועליו הם מסתמכים במשך החורף. הם ממליטים 1–5 גורים שמתבגרים בתוך 6 חודשים, לאט יותר מסנאים אחרים. לסנאי עצמו טורפים רבים הכוללים מיני סמוריים, שונר בובקט, פומה, ראקון, נציים גדולים, ינשופיים וקויוטים. למרות ריבוי הטורפים מספרם אינו משפיע ביותר על מספר הסנאים. Sciurus griseus griseus Sciurus griseus anthonyi Sciurus griseus nigripes מדיה וקבצים בנושא סנאי אפור מערבי בוויקישיתוף סנאי אפור מערבי, באתר ITIS (באנגלית) סנאי אפור מערבי, באתר NCBI (באנגלית) סנאי אפור מערבי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סנאי אפור מערבי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סנאי אפור מערבי, באתר GBIF (באנגלית) סנאי אפור מערבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
בית ספר לקוסמים

בית ספר לקוסמים היא תוכנית טלוויזיה ששודרה בטלוויזיה החינוכית בחודש יולי 2014. דיקו הקוסם ויואב שולייתו, מבכירי מורי הקסמים בישראל, מלמדים את סודות הקסמים המקצועיים והגדולים בעולם. באמצעות הקסמים מקנים דיקו ויואב לילדים ביטחון עצמי, יכולת עמידה על במה, הסחת דעת, חידוד יכולת החשיבה ועוד. הדגש בכיתה הוא לא רק על "הטריק" שמאחורי הקסם אלא דווקא על המנגנון המאפשר לו להתקיים - אשליות אופטיות, קסמי מדע, חוקי הפיזיקה, מגנטים, מראות, חשמל סטאטי, הסוואה, הטעיה פסיכולוגית, חידות הגיון, אינטואיציה, סטטיסטיקה וכו'. התלמידים בכיתה שואלים שאלות, פותרים חידות, מנסים לפענח את הקסמים, משתתפים בחלק מן הקסמים ואף מבצעים אותם. מה זה מוזה חיות במה גאון של אבא בית ספר לקוסמים, ברשת החברתית פייסבוק בית ספר לקוסמים באתר כאן חינוכית בית ספר לקוסמים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
ירדן ברכה

ירדן ברכה (נולדה ב-20 ביולי 1987) היא שחקנית תיאטרון וטלוויזיה ישראלית. ברכה נולדה וגדלה בתל אביב, אביה הוא שחקן הכדורסל דני ברכה. בין השנים 2001–2011 ברכה הייתה חברה בלהקת הנוער השכנים של צ'יץ'. בצבא שירתה ברכה בלהקה הייצוגית של צה"ל בחיל החינוך והנוער. לאחר שחרורה הצבאי התקבלה ללימודי משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, ובשנת 2011 סיימה, בשנת 2015 למדה לימודי משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס. עם סיום לימודיה התקבלה לתיאטרון הקאמרי והשתתפה בהצגה "קומדיה של טעויות" בבימויו של משה קפטן. כמו כן השתתפה בהצגות רבות בתיאטרון הקאמרי: "חברים של חברים שהם חברים של חברים מחוברים לחברים מחוברים" "הם יורים גם בסוסים", "מקבת", "אותלו", "תמונות מחיי הנישואין", "הזאבים", "שרול", "קומדיה של טעויות", "גורודיש", "הפושעים החדשים", "קרום", "אל נקמות", "אניהו" ועוד. ברכה למדה כתיבה ותסריטאות אצל שבי גביזון. השתתפה בסרטים "כביש 40 דרום" ו"שירתה של מרים" - סרט המבוסס על חייה של המשוררת מירי בן-שמחון - בתפקיד מירי. בטלוויזיה השתתפה בתוכנית הטלוויזיה איפה אתה חי? בבימויו של ירון שילון, בקומדיית המצבים "משפחה שולטת" בבימויו של רובי דואניאס, בסדרת הטלוויזיה "עמוק במים" בבימויו של קובי פז, בסדרה ל-yes "אנדרדוגס" בבימוי של אריק גולדשטיין, סדרת הרשת ל"כללית אסתטיקה" בתפקיד "באלי" ובבימויו של אמיר הספרי ובסדרה הקומית "סברי מרנן" החל מהעונה השלישית בתפקיד ספיר. בנוסף למשחק היא השתתפה בפרסומת למותג השיער "טרזמה" ולמפעל הפיס ובנוסף היא מטפלת נטורופתית. ביוני 2021 נישאה לשחקן יניב הלפגוט, ובמאי 2022 נולדה בתם הבכורה. ירדן ברכה, ברשת החברתית אינסטגרם ירדן ברכה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ירדן ברכה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ירדן ברכה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי שחר גרני, ‏"בכיתה ה' הייתי מאוהבת בתום – היום אני משחקת את אשתו", באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2021 בוגרי מחזור 2011, סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין ירדן ברכה חושפת אתר תיאטרון הקאמרי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לינקולן סדרה H

לינקולן סדרה H (באנגלית Lincoln H-series) היא מכונית סלון מתוצרת חטיבת היוקרה "לינקולן" ("Lincoln Motor Company" (אנ')) מבית יצרנית הרכב האמריקאית פורד אשר יוצרה בין השנים 1946–1948. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה, יוצרו 1,241 יחידות. "לינקולן סדרה H", שנת 1948 "לינקולן סדרה H", שנת 1946 "לינקולן סדרה H", שנת 1946 "לינקולן סדרה H", שנת 1946 "לינקולן סדרה H", דגם קופה, שנת 1946 "לינקולן סדרה H", דגם קופה, שנת 1946 "לינקולן סדרה H", דגם קופה, שנת 1946 "לינקולן סדרה H", דגם קופה, שנת 1947 לינקולן זפיר לינקולן סדרה EL לינקולן סדרה K מדיה וקבצים בנושא לינקולן סדרה H בוויקישיתוף לינקולן סדרה H, סרטון באתר יוטיוב (סדאן) לינקולן סדרה H, סרטון באתר יוטיוב (קבריולה) לינקולן סדרה H, סרטון באתר יוטיוב (קופה) Flory, Jr., J. "Kelly" (2008). American Cars, 1946-1959 Every Model Every Year. McFarland & Company, Inc., Publishers. ISBN 978-0-7864-3229-5. "לינקולן סדרה H" - קופה flickr.com/photos "לינקולן סדרה H" - קבריולה "לינקולן סדרה H" - תמונות
כנפן אוסטרלי

כנפן אוסטרלי (שם מדעי: Miniopterus australis) הוא מין עטלף מהסוג כנפן שבמשפחת הכנפניים החי בדרום-מזרח אסיה מג'אווה ובורנאו באינדונזיה ומזרחה לגינאה החדשה, הפיליפינים ועד צפון אוסטרליה, קלדוניה החדשה ואיי ונואטו שבאוקיינוס השקט. אורכו של עטלף הכנפן 40-45 מ"מ, אורך הזרוע 34-41 מ"מ, אורך הזנב עד 47 מ"מ ומשקלו עד 8.3 גרם. צבעו אפרפר-חום עד חום-כהה. הבטן בהירה יותר והראש קטן ובעל אוזניים גדולות ורודות וחוטם ושפתיים רחבות. לכנפן זנב וכנפיים רחבים יחסית לגודלו, מה שנתן לו את שמו. כמו רוב העטלפים, גם עטלף זה משתמש בשמיעתו החזקה כדי להתמצא באמצעות אקולוקציה. עטלפים אלה חיים ביערות גשם, יערות הרריים ושדות חקלאים לאורך האזור הטרופי של אינדונזיה ואוסטרליה ונחים יחדיו במערות, מנהרות וחללי עצים וממליטים ולד בודד שמגיע לבגרות תוך 7 שבועות. הם פעילי לילה, הם מגיחים יחדיו לצוד חרקים שונים. אך בעת צאתם מהמערה הם עצמם נופלים טרף לטורפים כמו פיתון מנומר, פיתון צ'ילדרן או אפילו אילניות אוסטרליות המחכות לעטלפים שתועים ומתקרבים מדי לדפנות המערה. מדיה וקבצים בנושא כנפן אוסטרלי בוויקישיתוף כנפן אוסטרלי, באתר ITIS (באנגלית) כנפן אוסטרלי, באתר NCBI (באנגלית) כנפן אוסטרלי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כנפן אוסטרלי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כנפן אוסטרלי, באתר GBIF (באנגלית) כנפן אוסטרלי באתר הרשימה האדומה של IUCN
משאלות

משאלות (באנגלית: Wishes) הוא מופע זיקוקים הנערך בפארק ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה וכן בפארק דיסנילנד שבפריז. המופע נערך בממלכת הקסם מאז 9 באוקטובר 2003 והחליף את המופע פנטזיה בשמים שקדם לו. בפריז נפתח המופע לקהל ב-16 ביולי 2005. בהלואין ובחג המולד נערכות וריאציות מיוחדות של המופע הנקראות "משאלות הלואין" (HalloWishes) ו-"משאלות החג" (Holiday Wishes) בהתאמה. "הקריינים" המלווים את המופע הם ג'ימיני הצרצר והפיה הכחולה ונושא המופע הם דמויות דיסני - הטובות והרעות. מופע הזיקוקים מתרחש סביב טירת סינדרלה המוארת באור כחול עבור הדמויות הטובות ובאור אדום עבור הרעות. במהלך המופע כל דמות דיסני מתארת את משאלותיה. מופע הלואין נקרא: "משאלות הלואין: רוחות רציניות צוחקות מפחידות בשמים" (Happy HalloWishes: A Grim Grinning Ghost Spooktacular in the Sky) נערך מדי שנה במהלך מסיבת ההלואין הלא כל כך מפחידה של מיקי. במהלך המופע נורים זיקוקים מכל רחבי הפארק והם מקיפים את המבקרים בו. המופע הוצג לראשונה בשנת 2005. מופע חג המולד הנקרא: "משאלות החג: חוגגים את רוח החג" (Holiday Wishes: Celebrate the Spirit of the Season ) נערך במהלך מסיבות חג המולד המאוד שמח של מיקי (בחודש דצמבר ונובמבר) וכולל בעיקר שירי חג המולד. במהלך המופע מועפים פתיתי שלג מלאכותי מגגות הרחוב הראשי של ארצות הברית. מופע משאלות מוצג מדי לילה גם בפארק דיסנילנד שבפריז. המופע הוצג בין ה-16 ביולי 2005 ועד ה-28 באוגוסט 2005 לרגל חגיגות ה-50 לדיסנילנד שבקליפורניה. המופע צפוי להציג שוב בקיץ 2006. המופע בדיסנילנד פריז נערך בתקציב נמוך יותר, אולם דווקא בשל התקציב נוצר מופע הנחשב טוב מזה המוצג בפלורידה. בשל קשיי השפה, מוקרנות הדמויות בלייזרים על גבי הטירה. הבדל נוסף בין המופעים, שהעלילה שבפלורידה מסופרת על ידי ג'ימיני, בפריז מסופרת בחלקה באנגלית על ידי ג'ימיני ובחלקה בצרפתית על ידי הפיה הכחולה. מדיה וקבצים בנושא משאלות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משאלות (באנגלית)
צב מצחין מצוי

צב מצחין מצוי או צב מצחין מזרחי (שם מדעי: Sternotherus odoratus) הוא מין זוחל מהמשפחה צבים מבאישים החי במזרח קנדה וארצות הברית. זהו צב קטן באורך 5–14 ס"מ והוא שוקל עד 603 גרם. הוא בעל שריון דמוי-קערה חום ולעיתים מכוסה אצות ירוקות וגופו אפור עם ראש שחור מפוספס בכמה פסים צהובים אופקיים. הוא בעל רגליים קצרות בעלות טפרים וצוואר ארוך והראש בולט עם מקור צהוב ונוקשה המזכיר מקור תוכי. העיניים צהובות ומוקפות בטבעות קטנים. על העורף וקצה הראש ישנם כמה קוצים קטנים. צב זה הוא זוחל איטי החי בביצות, בריכות ויערות לחים בצפון אמריקה מדרום אונטריו וקוויבק שבקנדה עד לפלורידה וטקסס שבארצות הברית. צבים אלה הם די מימיים אך יוצאים מדי פעם מהמים ואפילו מטפסים על גזעי עצים נפולים, עליהם הם מתחממים או מסתתרים מאחורי גזעים. הצב הוא אוכל בשר הניזון מיצורי מים כמו חרקי מים שונים, לרוות חרקים, סרטני נהרות, צדפות, ראשנים, דגים ונבלות. הצבים הבוגרים יאכלו גם צמחייה מיימית. הצב יכול לנשוך חזק אם יתגרו בו ולהאריך את צווארו לשם כך. הגנה אחרת שלהם, ממנה קיבלו את שמם היא הפרשת ריח דוחה מבלוטות ליד השריון. הצבים מתרבים באביב ומקננים במאורה רדודה או מתחת גזעים, בהם מטילים 2–9 ביצים. הצעירים בוקעים לאחר 100–150 ימי דגירה, זמן ארוך יחסית אצל צבים. תטולות צבים רבות נופלות לטורפים שיאכלו גם את הצעירים שבקעו, אך ככל שהם גדלים ושריונם מתקשה הטורפים פוחתים. צבים אלה יכולים לחיות בשבי מעל 50 שנה. מדיה וקבצים בנושא צב מצחין מצוי בוויקישיתוף צב מצחין מצוי, באתר ITIS (באנגלית) צב מצחין מצוי, באתר NCBI (באנגלית) צב מצחין מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב מצחין מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב מצחין מצוי, באתר GBIF (באנגלית) צב מצחין מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
צב מצחין

צָב מַצְחִין (שם מדעי: Sternotherus; מכונה גם צב המושק) הוא סוג של צבים אמריקאים ממשפחת צבים מבאישים. צבים אלה חיים בביצות ובריכות לאורך אמריקה הצפונית מדרום קנדה עד מקסיקו. הם בעלי שריון נמוך דמוי-קערה ואורכם מגיע עד 14 ס"מ. הם בעלי צבעים דהויים עם ראש גדול ומפוספס בעל מקור קרני קשיח. הם קיבלו את שמם עקב צורת ההתגוננות שלהם מטורפים באמצעות פליטת ריח חזק המבריח את הטורף. עם זאת מצבים אלה אפשר להכין ריח מושק, מה שנתן להם את שמם השני. הצבים הם טורפים הניזונים ממגוון חסרי חוליות, דגים ונבלות. חלק מהצבים יאכלו גם צמחייה. Sternotherus carinatus Sternotherus depressus Sternotherus minor צב מצחין מצוי (Sternotherus odoratus) מדיה וקבצים בנושא צב מצחין בוויקישיתוף צב מצחין, באתר ITIS (באנגלית) צב מצחין, באתר NCBI (באנגלית) צב מצחין, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צב מצחין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צב מצחין, באתר GBIF (באנגלית) צב מצחין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ישראל ברוסארד

איזאיה ישראל ברוסארד (באנגלית: Isaiah Israel Broussard; נולד ב-22 באוגוסט 1994) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו כקרטר דייוויס בסרטי האימה "מז"ל טוב" ו-"מז"ל טוב 2" וגם כג'וש סנדרסון בסרט "לכל הנערים שאהבתי". ברוסארד נולד בגולפפורט, מיסיסיפי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. הוריו הם אנג'לה (לבית קלאפ), יועצת קוסמטיקה ב"מרי קיי" ולורנס קלייטון אדמס (1999-1957) שמת כשהיה בן ארבע. הוא גדל בסוסייר שבמיסיסיפי על ידי אימו ואביו החורג, גיל ברוסארד, מתכנת מחשבים אשר מאוחר יותר אימץ אותו ואת אחותו הגדולה, אוברי. לו אח-למחצה צעיר מנישואיה השניים של אמו. ברוסארד למד בבית ספר יסודי ציבורי וקיבל שם מחסה כאשר הוריקן קתרינה פגע במיסיסיפי. אחרי ההרס של הסופה הוא למד במסגרת חינוך ביתי. בשנת 2010, עבר ברוסארד ללוס אנג'לס. ברוסארד החל את הקריירה שלו עם תפקידים קטנים כמו גארט איינביבדר ב"הפוך" וג'וש ב-"The Chaperone". הוא זכה לשבחים על הופעתו בסרט "בלינג רינג" ב-2013. ב-2015, הוא גילם את דמותו של קרסון טאפט בסרט "Perfect High". שנה לאחר מכן, ברוסארד גילם את מייק ג'נינגס בסרט "החופשה האחרונה". ברוסארד כיכב בתור קרטר דייוויס בסרט האימה של כריסטופר ב. לנדון, "מז"ל טוב" (2017), לצד ג'סיקה רות'. בשנת 2018, ברוסארד כיכב בסרט הנעורים של נטפליקס, "לכל הנערים שאהבתי" בבימויו של סוזן ג'ונסון, בתפקיד ג'וש סנדרסון. ברוסארד חזר לתפקידו כקרטר דייוויס גם בסרט ההמשך, "מז"ל טוב 2", לצד ג'סיקה רות'. מדיה וקבצים בנושא ישראל ברוסארד בוויקישיתוף ישראל ברוסארד, ברשת החברתית אינסטגרם ישראל ברוסארד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Leslie Mann, Israel Broussard Cast in Sofia Coppola's 'Bling Ring' (Exclusive)". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2018-08-20. "'The Bling Ring' Review". tribunedigital-chicagotribune (באנגלית). נבדק ב-2018-08-20. Travers, Peter (2013-06-13). "The Bling Ring". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-20. "Bella Thorne to Star as Heroin Addict in Lifetime Movie 'Perfect High'". TheWrap (באנגלית אמריקאית). 2015-02-02. נבדק ב-2018-08-20. Jr, Mike Fleming (2014-05-12). "Cannes: Voltage Charges Nerds-Gone-Wild Comedy 'Good Kids'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-20. "Christopher Landon's Half to Death scares up Jessica Rothe, Israel Broussard" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-20. "John Corbett, Lana Condor Join 'To All the Boys I've Loved Before' Film (Exclusive)". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2018-08-20. D'Alessandro, Anthony (2018-05-01). "'Happy Death Day 2': Jessica Rothe, Israel Broussard Return; Suraj Sharma & Sarah Yarkin Joining Blumhouse Sequel". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-20.
דברי ימי רומא

דברי ימי רומא (בגרמנית: Römische Geschichte) היא סדרת ספרי היסטוריה הדנה ברומא העתיקה ומהווה את יצירתו המפורסמת ביותר של תאודור מומזן. הסדרה יצאה לאור בארבעה כרכים, בשפה הגרמנית, בין השנים 1854–1885. שלושת הכרכים הראשונים של הסדרה מתארים את ההיסטוריה הרומית מהימים הראשונים של ההגירה הלטינית לאיטליה ועד לתקופת שלטונו של יוליוס קיסר. הכרך הרביעי מציג חתך היסטורי נרחב המתאר את הפרובינקיות הרומיות בתקופת רומא הקיסרית, מימי קיסר ועד ימי דיוקלטיאנוס. מומזן התכוון לכתוב כרך חמישי שיתאר את ההיסטוריה הרומית מימי קיסר והלאה, אך כרך זה מעולם לא יצא לאור. מומזן כתב את הטיוטה של הכרך הראשון בין השנים 1851–1853 והיא יצאה לאור ב-1854. העבודה על הטיוטה של החלק השני הסתיימה בשנת 1855, אולם בשל גודלה היא פוצלה לשני חלקים, שהראשון מהם יצא לאור בסוף 1855 והשני יצא לאור באביב של שנת 1856. הכרך האחרון בסדרה יצא לאור בשנת 1885. "דברי ימי רומא" נחשבת לאחת היצירות הקלאסיות הגדולות שבתחום הכתיבה ההיסטורית ומומזן זכה בפרס נובל לספרות על יצירה זו בשנת 1902. בהודעה לעיתונות שפרסמה האקדמיה השוודית, נומקה זכייתו במילים הבאות: "בעבור היותו היוצר הגדול ביותר בתחום הכתיבה ההיסטורית, ובמיוחד בזכות עבודתו המונומנטלית "דברי ימי רומא". הספרים יצאו לאור בעברית לראשונה בהוצאת א' שטיבל בשנת תרצ"ה. מהדורה זאת כוללת למעשה רק את שלושת הכרכים הראשונים של מומזן. הסדרה תורגמה בידי צבי וויסלבסקי, דוד קלעי וצבי רודי, ונערכה בידי וויסלבסקי ופישל לחובר. מהדורה נוספת יצאה לאור בהוצאת מסדה בשנת תשכ"א-תשכ"ב. כחלק מההוצאה החדשה, נערך התרגום מחדש בידי אברהם שליט וחדוה בן-ישראל, ונוספו לשלושת הכרכים הראשונים גם הכרך הרביעי, "תקופת הקיסרים", שתורגם בידי עמנואל קופליביץ. תאודור מומזן, דברי ימי רומא, ספר חמישי, פרק י"א, בתרגום לעברית, דבר, 10 באוגוסט 1932
יום השוויון לנשים

יום השוויון לנשים נחגג בארצות הברית ב-26 באוגוסט כדי לציין את קבלת התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית ב-1920, אשר אוסר על המדינות בארצות הברית וגם על הממשל הפדרלי עצמו מלמנוע זכות בחירה לנשים. ביום זה מציינים הישגים הקשורים לשוויון מגדרי. היום נחגג לראשונה בשנת 1973, והוא מוכרז מחדש בכל שנה מאז על ידי נשיא ארצות הברית. התאריך נבחר כדי להנציח את היום בו מזכיר המדינה ביינברידג' קולבי חתם על ההצהרה למתן זכות חוקתית לנשים להצביע. בלה אבזוג, שהייתה חברת קונגרס מטעם מדינת ניו-יורק, הציעה פעמיים לקבוע את ה-26 באוגוסט בתור יום השוויון לנשים: פעם אחת ב-1971, אחרי השביתה הגדולה של 1970 שקיימו הנשים בארצות-הברית בקריאתן לשוויון. ושוב ב-1973, בזמן המאבקים על אישורו של התיקון לשוויון זכויות. ב-16 באוגוסט 1973, אישר הקונגרס את החלטה H.J. Res. 52, אשר קבעה כי ה-26 באוגוסט יהיה יום השוויון לנשים וכי "נשיא מוסמך לציין את ההצהרה בדבר ההנצחה של היום ההוא ב-1920 שבו נשים אמריקאיות קיבלו לראשונה את הזכות להצביע". באותו יום, הנשיא ריצ'רד ניקסון פרסם את ההצהרה 4236 ליום השוויון לנשים, אשר החלה במילים: "המאבק של נשים לזכות הצבעה היה רק הצעד הראשון לקראת השתתפות מלאה ושווה של נשים בחיים במדינתנו. בשנים האחרונות, עשינו צעדים ענקיים אחרים על מנת לתקוף אפליה על בסיס מין באמצעות החוקים שלנו ועל ידי סלילת דרכים חדשות לשוויון הזדמנויות כלכלי לנשים. היום, כמעט בכל מגזר של החברה שלנו, נשים הן גורם חשוב בתרומתן לאיכות החיים האמריקאית. ולמרות כל זאת, עדיין נותר הרבה לעשות". עד 2017, כל נשיא מאז ריצ'רד ניקסון פרסם הצהרה הקובעת את ה-26 באוגוסט כיום השוויון לנשים. למשל, ב-25 באוגוסט 2016, הנשיא אובמה כתב בהצהרתו כי: "היום אנחנו חוגגים את יום השנה להישג יוצא הדופן הזה, כדי לכבד את החלוצות ואת הסופרג'יסטיות שקירבו אותנו קצת יותר אל עבר עתיד משגשג, בו אנחנו מצליחים להגן על הזכויות החוקתיות של נשים ונערות ועל מאבקן למען שוויון". יום רוזה פארקס (4 בפברואר / 1 דצמבר) יום הספורט הלאומי לנערות ונשים בספורט (יום אחד בשבוע הראשון של פברואר) יום סוזן ב. אנתוני (15 בפברואר) יום האישה הבינלאומי, (8 במרץ) יום הארייט טאבמן (מרץ 10) יום הלן קלר (27 ביוני) אי-שוויון מגדרי מדיה וקבצים בנושא יום השוויון לנשים בוויקישיתוף יום השוויון לנשים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Gustafson, Melanie (26 באוגוסט 2016). ""Women's Equality Day"". We're History. {{cite web}}: (עזרה) "Women's Equality Day", Click! The Ongoing Feminist Revolution Berman, Eliza (26 באוגוסט 2016). "Meet the Woman Behind Women's Equality Day". Time. {{cite news}}: (עזרה) Text of Public Law 93-105, authorizing the designation of Women's Equality Day (pdf). August 16, 1973. 1973 Proclamation by President Nixon, The American Presidency Project. Search page, The American Presidency Project. Presidential Proclamation – Women's Equality Day, 2016, The White House, August 25, 2016.
גינתר שוונטס

גנרל גינתר שוונטס (בגרמנית: Günther Schwantes;‏ 15 באוקטובר 1881 – 11 באוגוסט 1942), היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. שוונטס נולד ב-15 באוקטובר 1881 בקולברג, ובשנת 1899 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-5 (שלזיה התחתית ה-1 - אויגן אנטון תיאופיל פון פודביאלסקי), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא הועלה לדרגת האופטמן ומונה לקצין במטה הקורפוס ה-6. ב-14 במאי 1916 הוא הועבר למפקדת דיוויזיית התחלופה ה-4, וב-29 באוגוסט 1916 הוא הועבר למטה הארמייה החמישית. ב-26 בנובמבר 1916 הוא הועבר למטה הדיוויזיה ה-39, שם נשאר עד סוף המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה הצטרף שוונטס לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-5 במרץ 1922 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-12 בפברואר 1924 הוא התחתן עם אדית פון אייקה ופולוויץ. ב-1 בפברואר 1928 הוא הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 בפברואר 1930 הוא מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-11 (שלזיה העילית). ב-1 בינואר 1931 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1933 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במרץ 1938 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-19, וב-1 ביוני 1938 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט. עם פרוץ המלחמה פיקד שוונטס על הדיוויזיה ה-19, ולחם עמה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-11, במסגרת הארמייה העשירית. בסוף 1939 הוא עבר עם הדיוויזיה שלו לזירה המערבית, ובינואר 1940 הוא עבר אירוע מוחי, ובעקבות כך מסר את הפיקוד על הדיוויזיה לאוטו פון קנובלסדורף. ב-1 בספטמבר 1941 הוא פרש מהוורמאכט, וב-11 באוגוסט 1942 הוא מת בביתו בגלזן. גינתר שוונטס באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית