אנטל הידאש

אנטל הידאש (במקור דיולה שפיצר, דיולה סאנטו מ-1916 ; בהונגרית: Hidas Antal; ברוסית: Антал Гидаш או Анатолий Гидаш; גדלה, 18 בדצמבר 1899 – בודפשט, 22 בינואר 1980) היה סופר, משורר ומתרגם יהודי-הונגרי שכתב גם ברוסית. נציג השירה הקומוניסטית של ה"שכנוע" לפני מלחמת העולם השנייה ודמות בולטת בספרות הריאליזם הסוציאליסטי שלאחר 1945. אנטל הידאש נולד במשפחה יהודית כבנם של פרנץ שפיצר (1871–1945) ושל ברטה דויטש (1873–1945). הוריו נרצחו ככל הנראה בשואה על ידי אנשי מפלגת צלב החץ לקראת סוף המלחמה. הידאש נולד במשפחה מרובת ילדים. אביו היה סנדלר. הוא נזרק מהתיכון בשל דעותיו המהפכניות המוקדמות והקראת שירי המשורר אנדרה אדי, לאחר מכן עבד זמן קצר כפועל במפעל וכמוכר עיתונים. בשנת 1919 פרסם את שיריו המהפכניים-קומוניסטיים הראשונים תחת שמות בדויים כפטר קובאץ' ואדם צ'ונט. תחילה במגזין "דרכים חדשות" (Új Utak). בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה סטודנט באוניברסיטת הפועלים. לאחר נפילת הרפובליקה היגר לצ'כוסלובקיה בשנת 1920 יחד עם מי שהפכה לאשתו הראשונה, יהודית סאנטו. הם התחתנו בקושיצה ב--1 באוקטובר 1922. כבר לפני נישואיהם, בשנת 1921 או אולי שנה לאחר מכן בשנת 1923 נולדה בתם הבלשנית אווה סאנטו, שלימים הייתה בעלת דוקטורט בבלשנות. הידאש הצטרף לתנועה הקומוניסטית הבלתי חוקית והפך לחבר במפלגה הקומוניסטים של הונגריה (KMP). הם חזרו להונגריה עם אשתו ובתם בשנת 1924, אך ביוני 1924 כבר נפרדו. הגירושין הרשמיים חלו בשנת 1925 ב-10 במרץ. בתו אווה גדלה אצל הוריו של אנטל הידאש. למרות שהיה תחילה בקשר הדוק עם חוג האוונגרד של לאיוש קאשאק, הוא הרגיש אך ורק את השפה הפורמלית של הריאליזם. ואז הופיע כרך שיריו הראשון בווינה, בהשגחה של ה-KMP, בשם "על אדמת מהפיכת הנגד". הוא ברח למוסקבה ממעצר שהיה צפוי דרך וינה וברלין. שם נשא את בתו של בלה קון, אגנש קון (במקור אגנש קוהן-כהן), שהייתה מתרגמת. הוא היה אחד מהכתבים המרכזיים של האלמנאך "מגל ופטיש", אך הוא פרסם גם בעיתונים בווינה, בקושיצה ובכתב עת סוציאליסטי בשפה ההונגרית בניו יורק. בין השנים 1926–1936 היה ממנהיגי איגוד הסופרים והאמנים המהפכנים ההונגרים, שנוסד במוסקבה, ובין השנים 1929–1935 היה חבר במועצה הבינלאומית של הסופרים המהפכניים. משנת 1926, בנוסף להונגרית כתב גם ברוסית, שיריו הגיעו להונגריה ללא סימון מחברם והפכו לשירי תנועה ("צ'פל האדומה", בהונגרית:Vörös Csepel, "אסור לעצור בקרב" ועוד). גם הידאש (כמו רבים אחרים) הורשע במשפט ראווה בשנת 1938 נכלא ושוחרר רק בשנת 1944, אך הורשה לחזור להונגריה רק בשנת 1959. בתו אוה (מנישואיו הראשונים) שמה קץ לחייה בשנת 1965 אחרי שחזרה להונגריה. פרס קושוט (1962) מדליית ידידות העמים ( 1979 ) כרכי שירה בארץ האנטי-מהפכה, וינה, 1925 המשפט נמשך, מוסקבה, Centrizdat, 1930 צעקת המושבות, מוסקבה, חברת הוצאה לאור של עובדים זרים החיים בברית המועצות, 1933 Работы и хлеба, Москва, Молодая гвардия, 1933 Земля движется, Москва, Товарищество писателей, 1934 גן דודתי, בודפשט, 1958 רחוב יסמין, בודפשט, 1960 מוצאים אותי, בודפשט, 1964 כמהים אחריך, בודפשט, 1968 ברקים והבזקים, בודפשט, 1970 הירח עלה, השמש זרחה, בודפשט, 1972 צפצפה חזקה, בודפשט, 1974 עצי דובדבן, בודפשט, 1978 מה יקרה מחר?, בודפשט, 1979 על פסגת ההרים הגדולים, בודפשט, 1979 יורד השלג, בודפשט, 1981 אני שב, בודפשט, 1983 רומנים, וסיפורים קצרים מארטון וחברים, בודפשט, 1959 דרושה מוזיקה אחרת. בודפשט, 1963 מר פיצק, בודפשט, ספרות, 1966 מהפארק העירוני עד לאוקיינוס השקט, בודפשט, 1968 סיור עולמי, בודפשט, מגבטő, 1973 אני מדבר בזמן, בודפשט, מגבט, 1979 תרגומיו הספרותיים החשובים Дандор Петефи, Избранные стихи, Москва, Правда, 1946 ספרות סובייטית: סיפורים קצרים נבחרים, פרטים חדשים, שירים, קייב, אוז'הורוד, 1950 סמואיל מרשק, העכבר הקטן, בודפשט, 1950 Венгерские народные сказки, Москва, Гослитиздат, 1952 Антология венгерской поезии, Москва, Гослитиздат, 1952 אנתולוגיה של שירה סובייטית, בודפשט, 1952 Жигмонд Мориц, Рассказы, Москва, Гослитиздат, 1954 Геза Гардони, Звезды Эгера, Москва, Детгиз, 1955 מהים לים: תרגומים ספרותיים, בודפשט, 1960 Янош Арань, Избранное, Москва, Гослитиздат, 1960 יצירות פואטיות נבחרות של אלכסנדר פושקין, בודפשט, 1964 העננים צועקים, בודפשט, 1976 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János Ki kicsoda? Életrajzi lexikon magyar és külföldi személyiségekről, kortársainkról. Szerk. Fonó Györgyné, Kis Tamás. Bp., Kossuth, 1969 Kislexikon. Szerk. Ákos Károly. Bp., Akadémiai Kiadó, 1968 Kortárs magyar írók 1945-1997. Bibliográfia és fotótár. Szerk. F. Almási Éva. Bp., Enciklopédia Kiadó, 1997, 2000 Kortárs magyar írók kislexikona 1959–1988. Főszerk. Fazakas István. Budapest: Magvető. 1989. ISBN 963-14-1604-6 Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000 Magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Benedek Marcell. Budapest: Akadémiai. 1963–1965. Mindenki lexikona. [Szerk. Ákos Károly]. Bp., Akadémiai Kiadó, 1974 Révai új lexikona IX. (Gym–Hol). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. ISBN 963-927-268-X Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. ISBN 963-547-414-8 Új magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6804-7 Új magyar lexikon. Bp., Akadémiai Kiadó, 1959-1962. 6 db. Kieg. kötet, 1962-1980. 1972, 1981; Kieg. füzet. 1983 Botka Ferenc: Távlatok és zsákutcák. Emigráció és irodalom. Moszkva: 1921-1932/34. Doktori disszertáció. (Bp. 1990) מיהו מי בספרות הונגרית בין 1000 ל-2000? עורך פרנץ גרנצ'ר. בודפשט, 2000. ISBN 9638607106 אישטוואן שימון: ספרות הונגרית. בודפשט. 1979 הלקסיקון ההונגרי הגדול מדיה וקבצים בנושא אנטל הידאש בוויקישיתוף אנטל הידאש, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 189715/1916. Forrás: MNL-OL 30805. mikrofilm 850. kép 1. karton Geni.org