laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חריסטו בוטב

חריסטו בוטב (בבולגרית: Христо Ботев; נולד בשם חריסטו בוטב פטקוב, Христо Ботйов Петков‏; 6 בינואר 1848 – 1 ביוני 1876) היה משורר, עורך, ומהפכן בולגרי. חריסטו בוטב, הנחשב לגדול משוררי בולגריה, נולד בקאלופר (Калофер) שבמרכז בולגריה. הוא היה בנו של פרופסור חריסטו בוטב, בעצמו דמות מרכזית במאבק הלאומי הבולגרי נגד השלטון העות'מאני. לאחר סיום לימודיו בבית הספר הכללי, נשלח חריסטו בשנת 1863 ללימודי בית הספר התיכון באודסה. כעבור שנתיים עזב את בית הספר ועסק בהוראה באודסה ובבסרביה. בתקופה זו כבר החל לכתוב שירה לירית ויצר קשרים עם תנועות מהפכניות רוסיות ופולניות. בתחילת שנת 1867 חזר לקאלופר כדי לשמש ממלא מקום בעבודת ההוראה של אביו, שחלה בינתיים. בחודש מאי, בחגיגת סיום שנת הלימודים, נשא נאום בו התקיף את השלטון העות'מאני ואת האצולה הבולגרית ששיתפה פעולה איתו. בעקבות הנאום אולץ לעזוב את היישוב. הוא רצה לנסוע לרוסיה, אך מסיבות כספיות נאלץ להסתפק ברומניה, שם התיישב בקרב גולים בולגרים אחרים וניהל אורח חיים אופייני למהפכנים. הוא התיידד עם וסיל לבסקי, האידאולוג של תנועת השחרור הלאומית הבולגרית. בתקופת שהותו ברומניה התגורר חריסטו בטחנת קמח נטושה. בין השנים 1869–1871 היה עורך עיתון המהגרים המהפכנים "Duma na bulgarskite emigranti" (דבר המהגרים הבולגרים), עיתון ששימש כבמה לפרסום יצירותיו המוקדמות. בעקבות קשריו המתהדקים עם מהפכנים רוסים, החל לפרסם גם בעיתון “Svoboda” ("החופש"). מ-1873 ערך את העיתון הסאטירי "Budilnik" ("השעון המעורר"). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לקראת סוף 1872 נתפס וסיל לבסקי, מנהיג המהפכנים הבולגרים, על ידי השלטונות העות'מאניים, נשפט, נידון למוות ונתלה ב-19 בפברואר 1873. לאחר מות המנהיג התפלגו המהפכנים לשני מחנות, מחנה שדגל בפעילות מיידית, ומחנה שדגל בהכנות ממושכות עד שהנסיבות יתאימו לפעילות מהפכנית. בוטב הנהיג את המחנה הראשון. הוא תכנן מתקפה שתנצל את המתיחות הגוברת בין סרביה והאימפריה הרוסית מצד אחד, לבין האימפריה העות'מאנית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נקודת בוטב, המהווה את הקצה הדרומי של חצי האי רוז'ן וכן של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה נקראת על שמו של חריסטו בוטב. הר בוטב בהרי הבלקן במרכז בולגריה קרוי על שמו. כמו כן, על שמו קרויה קבוצת הכדורגל בוטב פלובדיב מהעיר פלובדיב. מדיה וקבצים בנושא חריסטו בוטב בוויקישיתוף חלפו 170 שנים להולדתו של חריסטו בוטב, באתר www.bnt.bg (בבולגרית) סימון יאנב, חלפו 165 שנים להולדתו של חריסטו בוטב, באתר duma.bg (בבולגרית) כריסטו בוטב תקציר ביוגרפי, באתר thefamouspeople.com (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי הכולל פרק ביוגרפי (בבולגרית) חריסטו בוטב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי חריסטו בוטב בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
מרסלה (עיר)

מַרְסָלָה (באיטלקית: Marsala) היא עיר נמל בנפת טראפני בקצהו המערבי של האי סיציליה שבאיטליה. עיקר פרסומה בא לה על שום היותה מקור היין הקרוי על שמה – יין מרסלה. העיר שוכנת על אתרה של ליליבאיום (Lilybaeum), המאחז החשוב ביותר של הקרתגים בסיציליה, שהוקם על ידי חימילקו ב-396 לפנה"ס לאחר נטישת מוטיה. פירוס מלך אפירוס והרומאים ניסו לשווא להכריעה במצור, אך היא נכנעה לרומא ב-241 לפנה"ס, בסוף המלחמה הפונית הראשונה, כחלק מתנאי הסכם השלום. במלחמות הפוניות השנייה והשלישית הייתה ליליבאיום נמל מוצא לחילות המשלוח הרומיים שעלו על קרתגו, ותחת שלטונה של רומא נהנתה מפריחה ושגשוג. היא קיבלה זכויות של מוניקיפיום מאוגוסטוס קיסר ומעמד של קולוניה בתקופת שלטונו של פרטינקס או ספטימוס סוורוס. הערבים הם שהעניקו לה את שמה הנוכחי, "מרסלה" (מערבית "מרסה אללה" - נמל האלוהים). הנמל העתיק של העיר, שנמצא צפון-מזרחה לה, נהרס על ידי קרל החמישי, כדי למנוע את כיבוש העיר על ידי פירטים. הנמל של ימינו שוכן בדרום-מזרח לעיר. ב-11 במאי 1860 נחתו במרסלה ג'וזפה גריבלדי ו"צבא האלף" שלו, ומכאן החלו את מסעם לסילוק שלטון בית בורבון בסיציליה, הצעד הראשון לקראת איחודה של איטליה. מדיה וקבצים בנושא מרסלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרסלה (באיטלקית) מרסלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרסלה (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנזר סנט אנטוניו

מנזר סנט אנטוניו, הוא מבנה בשכונת טלביה בירושלים, השוכן ברחוב ז'בוטינסקי 46, פינת רחוב רד"ק. המבנה משמש כיום בחלקו כמנזר ובחלקו את האוניברסיטה העברית. המבנה נבנה בשנת 1936 עבור משמורת ארץ הקודש הפרנציסקנית על פי תוכנית של האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי על מנת לשמש כבית ספר נוצרי לבנות. בית הספר פעל במבנה ונקרא בשם "קולג'יו סנט אנטוניו" (Collegio St. Antonio). בשל היות הנזירות איטלקיות, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה והצטרפות איטליה לגרמניה הנאצית בשנת 1939, הפקיעו שלטונות המנדט הבריטי את המבנה. בין השנים 1939- 1948 פעל בקומה העליונה של המבנה בית דין צבאי בריטי. על מנת להגן על המבנה מפני המחתרות (ההגנה, האצ"ל והלח"י) נאטמו חלונות המבנה, והוקמו סביבו מבני שמירה. בהפוגה הראשונה במלחמת העצמאות, ביוני וביולי 1948, שוכנו לוחמיה של פלוגת יהונתן במנזר סנט אנטוניו, שם התאמנו לקראת המשך קרבותיהם. לאחר מלחמת העצמאות שימש המבנה (בדומה למבנה קולג' טרה סנטה) את האוניברסיטה העברית. כיום משמש המבנה בחלקו כמנזר ובחלקו כמשרדי האוניברסיטה העברית. חזית המבנה קעורה, ופונה לכיוון צפון מערב. שלושת אגפי המבנה הנמצאים מאחוריו יוצרים את צורת האות "ש". בחזית המבנה גמלון ובמרכזו חלון בצורת צלב. למבנה גג רעפים וחזית עמודים סימטרית היוצרת מראה של מבנה שלטוני. מעל דלת הכניסה למבנה קשת. מבנה זה נבנה בסמוך לבניית בניין קולג' טרה סנטה, ולו אותו סגנון, ואולם בעוד שלמבנה טרה סנטה חזית קמורה, למבנה זה חזית קעורה. דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002 מדיה וקבצים בנושא מנזר סנט אנטוניו בוויקישיתוף אהוד אמיר, גדנ"ע ירושלים בתש"ח (משרד הביטחון: ההוצאה לאור, 2003), ע' 153
צפון-מזרח אנגליה

צפון-מזרח אנגליה (באנגלית: North East of England) הוא אחד מתשעת אזורי אנגליה. הוא כולל בתוכו את המחוזות נורת'מברלנד, דרהאם, טיין אנד ויר וחלק ממחוז צפון יורקשייר. העיר המרכזית באזור היא ניוקאסל. העיר המאוכלסת ביותר היא סנדרלנד, אך בניוקאסל ובאזור סביבה הנקרא טיינסייד, ישנם יותר תושבים. בנוסף לאזורים העירוניים של טיינסייד, ווירסייד וטיזסייד, האזור ידוע בחשיבות ההיסטורית שלו, ולראיה אתרים היסטוריים חשובים כמו הטירות שבנורת'מברלנד ושני אתרי המורשת העולמית, חומת אדריאנוס והקתדרלה בדרהאם. ההיסטוריה הקדומה של אזור זה נרשמה לראשונה בהתיישבות הרומית, אשר כללה את בניית חומת אדריאנוס. חומה זו בנוסף לסטיינגייט (הדרך המקבילה לחומה), ממשיכה גם ממערב לאזור זה, אך רוב אשנבי הירי בחומה זו נמצאים באזור זה מכיוון שהאבן לבנייה הייתה יותר זמינה באזור זה. אזור זה הוכרז לראשונה בשנת 1994 ובמקור הכיל את נורת'מברלנד, טיין אנד וויר, דרהאם וקליבלנד. כחלק מרפורמה מקומית בשלטון, מחוז קליבלנד בוטל ונוצרו מספר מחוזות יוניטריים. אזור זה נחשב מאוד דתי, בייחוד מחוז נורת'מברלנד. אזור צפון-מזרח כולל את המחוזות הבאים: 1 מחוז שייר 2 מחוז מטרופלין לאזור צפון-מזרח התמ"ג הנמוך ביותר באנגליה, והשני הכי נמוך בממלכה המאוחדת אחרי ויילס. הכלכלה באזור זה יוחסה בעיקר לבניית ספינות וכריית פחם. דארהם ונורת'מברלנד הם בעיקר חקלאיים. סקוטיש אנד ניוקאסל היא מבשלת השיכר הגדולה ביותר בבעלות בריטית אשר מייצרת את הבירה ניוקאסל. לחברת נסטלה יש מפעל שוקולד באזור זה. המטרוסנטר, מרכז הקניות הגדול ביותר באיחוד האירופי ממוקם בדאנסטון באזור זה. המשרדים הממשלתיים של צפון-מזרח אנגליה האספה הכללית של צפון-מזרח אנגליה אתר המבקרים הרשמי של צפון-מזרח אנגליה
בית ואסף בשאראת

בית ואסף בשאראת, הוא מבנה המצוי בשכונת טלביה בירושלים, ברחוב מרכוס 16, בסמוך לכיכר נתן רוטנשטרייך. מבנה זה הוקם בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי ואסף בשאראת עבור משפחתו, ובסמוך לבית הדירות שנבנה על ידי אחיו, חנא איברהים בשאראת, שנקרא וילה הארון א-רשיד. בדומה לווילת הארון א-רשיד, קומת הקרקע במבנה שימשה למגורי המשפחה, והקומה העליונה הושכרה לדיירים שונים. בשלהי המנדט שכנו במבנה משרדים של הקונסוליה ההולנדית. משפחת בשאראת עזבה את המבנה במהלך מלחמת העצמאות בשנת 1948 – ולאחר מכן הושכר המבנה על-ידי האפוטרופוס על נכסי נפקדים לקונסוליית הולנד. בין השנים 1959–1986 הושכרה למשה פרלמן, שהיה דובר צה"ל ויועצו המדיני של ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון. בשנת 1999 נבנו שתי קומות נוספות במבנה על פי תוכניתו של האדריכל מרק פלם. בעת בניתו היה המבנה דו קומתי (למעט בקצהו המזרחי, בו היה מבנה עליה לגג, ולמעשה חדר בקומה השלישית). המבנה נבנה בסגנון מזרחי, וחלונות המבנה עוטרו בקשתות. בקומתו הראשונה של המבנה עוטרה מרפסת המבנה בשתי קשתות רחבות ובקומה השנייה בארבע קשתות צרות יותר. חדר המגורים של המבנה בלט מקו המבנה לכיוון מערב, וצורתו הייתה מתומנת. בכך היה המבנה שונה מבית הליוואן האופייני, לו חדר מגורים מרובה. בעת בניית תוספת הקומות בשנת 1999 נשמר קו המבנה. הקומות העליונות נבנו כשהן נסוגות מקו המבנה למעט הבנייה מעל החדר המתומן. בקומה הרביעית נבנתה מרפסת בצורה מתומנת תוך שמירה על צורת הבניין המקורית. דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002
ג'ון פרדריק לאמפ

ג'ון פרדריק לאמפ (באנגלית: John Frederick Lampe‏; 1703–1751) היה מלחין אנגלי, יליד סקסוניה. לאמפ נולד בסקסוניה, אך היגר לאנגליה בשנת 1724 וניגן בסון בבתי אופרה. אשתו, איזבלה, הייתה גיסתו של המלחין תומאס ארן, שלאמפ עבד לצדו בעונות קונצרטים רבות. בדומה לארן, לאמפ כתב יצירות אופראיות באנגלית, כאקט של התרסה מול השתלטות האופרה האיטלקית, שהנדל ופורפורה קירבו אל לב הקהל הרחב. לאמפ, יחד עם הנרי קארי וג'. סץ סמית', ייסדו את מיזם האופרה האנגלית, שלא האריך ימים. הוא היה לידיד של צ'ארלס וסלי. בין יצירותיו לבימה האופרות הלעגניות "פירמוס ותיסבי" (1745) ו"הדרקון מוונטלי" (1734), שהצגותיהן לא ירדו מן הבימה במשך 69 לילות רצופים, שיא לימים ההם, מעבר להישג של "אופרת הקבצנים". במשך זמן מה התגורר בדבלין ואחר באדינבורו, שם נפטר. מדיה וקבצים בנושא ג'ון פרדריק לאמפ בוויקישיתוף ג'ון פרדריק לאמפ, באתר ספוטיפיי ג'ון פרדריק לאמפ, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון פרדריק לאמפ, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספקטריה

ספקטריה (יוונית: Σφακτηρία) הוא אי קטן לא מיושב, בכניסה למפרץ פילוס במערב הפלופונסוס שביוון. שמו המודרני של האי, השייך לאיים היוניים, הוא ספאגיה. האי והמפרץ הסמוך לו היו זירת שני קרבות נודעים בהיסטוריה: קרב פילוס, שניטש ב-425 לפנה"ס בין האתונאים לספרטנים, וקרב נאווארינו (1825) בין צי בריטי-צרפתי-רוסי לבין צי טורקי, קרב שהיה נקודת מפנה חשובה במלחמת העצמאות היוונית. באוגוסט 1826, במהלך המלחמה, נלכדו באי כמאתיים לוחמים יווניים, כשציו של אבראהים פאשא מטיל עליהם הסגר, אך חולצו בפעולה נועזת של קפיטן צמאדוס. אונייתו "ארס" (Ares) חמקה בלילה סוער ובאין רואים בין הצי הטורקי לבין מבצר נאווארינו (שהיה אז בידי כוחות טורקיים) אל האי ספקטריה, והעלתה אל סיפונה את מאתיים הלוחמים. המלחים הטורקיים הבחינו בקפיטן צמאדוס בצאתו, והוא נלכד בין חמש-עשרה אוניותיהם לבין תותחי המבצר שבחוף. הקרב נמשך כשעתיים. "ארס" הצליחה בסופו של דבר לברוח, אך קפיטן צמאדוס, גנרל סנטרוזה ושר הפנים אנגוסטרס נהרגו בקרב. מדיה וקבצים בנושא ספקטריה בוויקישיתוף תצלום אוויר של פילוס וספקטריה, 1943. מפרץ פילוס והאי ספקטריה - מבט מצפון.
סן סבא (רובע)

סן סבא (באיטלקית: San Saba) הוא הרובע ה-21 מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה. הרובע מהווה חלק ממוניצ'יפי 1 - האזור המרכזי של רומא המודרנית, ונמצא בקצה הדרום מזרח של האזור העתיק של רומא. הרובע נקרא על שם כנסיית סן סבא הנמצאת בו. בנוסף, נמצאות ברובע הכנסיות סנטה בלבינה וסנטי נראו אי אצ'ילאו א קרקלה (הנמצאת בסמוך לשרידי מרחצאות קרקלה, הנמצאים אף הם בתחומי הרובע). ברובע עוברת חומת אורליאנוס, ונמצאים בו השערים סן סבסטיאנו וסן פאולו שבחומה. מדיה וקבצים בנושא סן סבא בוויקישיתוף
סוזאנה מריה ארן

סוזאנה מריה ארן (באנגלית: Susannah Maria Arne, הידועה גם בשם סוזאנה מריה סיבר; 1714–1766) הייתה זמרת ושחקנית אנגלייה ידועת-שם, אחותו של המלחין תומאס ארן. סוזאנה מריה ארן נולדה בלונדון והופיעה לראשונה באופרה הראשונה של אחיה, "רוזמונד", ב-1733. כזמרת אלט (אם כי בראשית דרכה הייתה סופרן), הרשימה את הנדל, שכתב תפקידים במיוחד בשבילה במשיח ובשמשון. עוד שרה באופרות של הנדל את דוד ב"שאול" ותפקידים שונים בהצגות של "דבורה" ו"הרקולס". צ'ארלס ברני אמר, שהנדל "חיבב מאוד את הגברת סיבר, שקולה והליכותיה ריככו את יחסו המחמיר כלפי חסך הידע המוזיקלי שלה".הנדל לימד אותה לשיר את תפקידיה צליל אחר צליל, כיון שהיא לא קראה תווים. סוזאנה מריה שרה גם בכמה מן האופרות של אחיה, ביניהן, נוסף ל"רוזמונד", "האופרה שבאופרות" ו"דידו ואניאס". הופעתה הראשונה כשחקנית הייתה בתפקיד הראשי ב"זארה" של אהרון היל, בהצלחה רבה. בתקופה זו הופיעה גם בתפקידי שקספיר, שאותם ביצעה בשנים הבאות עם גאריק. בשנת 1734 נישאה סוזאנה מריה לתיאופילוס סיבר, בנו של המחזאי קולי סיבר, ומאז נודעה בשם זה בחייה המקצועיים. חיי הנישואים לא עלו יפה, אם כי הדרכתו של סיבר שיפרה את יכולת המשחק שלה. בסופו של דבר נפרדו השניים וסוזאנה מריה עברה לדבלין, שם הצטרפה בשנת 1741 לצוות שביצע בהופעת בכורה את משיח של הנדל. אף כי הישגיה כזמרת לא היו מרשימים במיוחד, הביקורות הציגו אותה באור חיובי; ברני כתב על שירתה, כי "הודות לפאתוס טבעי ותפיסה מושלמת של המילים, היא חודרת לעיתים קרובות ללב בעוד שאחרים, העולים עליה לאין ערוך בקול ובמיומנות, מצליחים להגיע רק אל האוזן." השמועה אומרת, שד"ר פטריק דלאני, יועץ הבישוף בקתדרלת סנט פטריק, הכריז, כאשר שמע אותה שרה "נבזה היה" מתוך "משיח" של הנדל, "אישה, על כך יימחלו לך כל חטאייך!" שערוריית נישואיה הכושלים ופירודה מבעלה דעכה לבסוף ומרת סיבר חזרה ללונדון לנהל קריירה מצליחה כשחקנית טרגדיה בתיאטרון דרורי ליין, בניהולו של חמיה, שם הופיעה עם דייוויד גאריק, אך בסופו של דבר הסתכסכה עמו, עזבה את דרורי ליין, ועברה לבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. "עמה מתה גם הטרגדיה", אמר גאריק על פי השמועה כששמע על דבר מותה. היא בין השחקניות הספורות שנקברו בכנסיית וסטמינסטר. מדיה וקבצים בנושא סוזאנה מריה ארן בוויקישיתוף Handel's Associates, Handel House Museum, London. Accessed 27 April 2008 Susanna Cibber, National Museum of the Performing Arts (UK). Accessed 27 April 2008
נבחרת גביע דייוויס של צ'כיה

נבחרת גביע דייוויס של צ'כיה היא נבחרת הטניס של צ'כיה. הקבוצה משחקת בבית העליון של גביע דייוויס השנתי העולמי. הנבחרת מורכבת משחקני הטניס הבכירים בצ'כיה. צ'כיה משחקת בגביע דייוויס משנת 1993 והיא ממשיכה את פעילותה של נבחרת הדייוויס של צ'כוסלובקיה שהשתתפה מטורניר מ-1921 וזכתה בו ב-1980. צ'כיה זכתה פעמיים רצופות בגביע בשנים 2012 ו-2013. נכון למאי 2016 שיחקה צ'כיה (כולל תקופת צ'כוסלובקיה) מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 205 מפגשים בינלאומיים, מהם ניצחה ב-127, כאשר יאן קודש הוא השחקן בעל מספר המשחקים הגדול ביותר, 94 בסך הכל. הוא גם השחקן בעל שיא הניצחונות במשחקים, 60 במספרם. הדירוג הנוכחי של נבחרת צ'כיה בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-11 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ירידה של 3 מקומות לעומת דירוג קודם. צ'כיה משחקת בצבעים כחול ואדום. מדיה וקבצים בנושא נבחרת גביע דייוויס של צ'כיה בוויקישיתוף נבחרת צ'כיה בטניס - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס ה-ITF מכיר בצ'כיה כיורשת של הישגיה של צ'כוסלובקיה, והסטטיסטיקה של שתי המדינות נספרת במשותף. דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס ובנושא צ'כיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פראטי

האם התכוונתם ל... אתרים: פראטי (רובע) – הרובע ה-22 מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה אישים: ג'יאקומו פראטי – מהפכן איטלקי; ג'ובאני פראטי – משורר וחבר פרלמנט איטלקי; פיירינו פראטי – כדורגלן איטלקי, שיחק במדי מילאן.
אליפות אירופה

האם התכוונתם ל... אליפות אירופה באופני כביש אליפות אירופה באתלטיקה אליפות אירופה בבייסבול אליפות אירופה בג'ודו אליפות אירופה בהתעמלות אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית אליפות אירופה בהתעמלות מכשירים לגברים אליפות אירופה בכדורגל אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 אליפות אירופה בכדורגל נשים אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 אליפות אירופה בכדורסל אליפות אירופה בכדורעף אליפות אירופה בראלי אליפות אירופה בשחייה אליפות אירופה בשיט גביע אירופה
המצור על סירקוסאי (213–212 לפנה"ס)

המצור על סִירָקוּסַאי (214 או 213 לפנה"ס – 212 לפנה"ס) הוא מן הנודעים באירועי המלחמה הפונית השנייה שניטשה בין הרומאים לקרתגים. סירקוסאי (סירקוזה), החשובה והחזקה בערי סיקיליה (סיציליה) ובעלת בריתה של רומא מאז 263 לפנה"ס, עברה ב-215 לפנה"ס לצד הקרתגים. החשש מפני השתלטותה מחדש של קרתגו על האי כולו, שחשיבותו לניהול המלחמה בחניבעל הייתה מכרעת, הוביל את הרומאים להקצות כוחות ניכרים להכנעתה של סירקוסאי. הקונסול מרקוס קלאודיוס מרקלוס ניסה להכריעה במצור מן היבשה והים כאחד, אך ללא הועיל. את עיקר פרסומו חב אירוע זה לארכימדס, מגדולי אנשי המדע בעת העתיקה ואיש סירקוסאי בעצמו, שנטל חלק בהגנה על העיר בעת המצור ובו נהרג. העיר הייתה מבוצרת היטב והוכנה במשך חודשים להתגוננות בפני כל התקפה רומאית. בהבינם את הקושי הצפוי הביא מרקלוס מתקני פריצה כולל מגדל מצור צף (Sambuca) שנבנה על ספינות שחוברו יחדיו וכלל גשר פריצה וסולמות שניתן להציב באמצעות גלגלות מהספינה לחומות העיר. מול ההתקפה הרומאית תכנן ארכימדס מכונות משלו שכללו את המנוף הענק שכונה "טלף ארכימדס" בו נעשה שימוש לאחוז, להרים ולשמוט לים את האוניות הרומיות. למרות שטיבו של המתקן לא ברור לחלוטין נראה שהמדובר היה בעגורן המצויד בקרס שיכול היה למשות חלקית את הספינה כך שתתהפך או תישבר בנפילה מהמנוף. מסופר גם שארכימדס הפעיל מראות שמיקדו את קרני השמש באוניות הרומאיות וגרמו להן להתלקח. הצלחת ההגנה גרמה ביטחון יתר בקרב תושבי סירקוסאי, בשנת 212 קיבלו הרומאים מידע לפיו יחגגו בעיר את חגה של האלה ארטמיס. קבוצה קטנה של חיילים התקרבו לעיר בחסות החשיכה והצליחו לפרוץ לעיר ולכבוש אותה פרט למצודה שנותרה בידי המגינים. בפריצה זו לעיר נהרג ארכימדס בידי חייל רומאי, מסופר שמרקלוס ביקש שיביאו אליו את ארכימדס אך החייל הרומאי מצא אותו שקוע בבעיה מתמטית כשאינו מודע כלל לנפילת העיר. כשדרש ממנו החייל להתלוות אליו סירב ארכימדס ללכת לפני שיסיים את פתרון הבעיה המתמטית בה עסק והחייל הזועם הרג אותו במקום. המצודה עמדה במצור ממושך ונכנעה רק לאחר שמואריקוס, שכיר-חרב שהופקד על הגנת אחת מחומותיה, הסגירה לרומאים. מדיה וקבצים בנושא המצור על סירקוסאי בוויקישיתוף טיטוס ליוויוס 24.23-24: כיצד הגן ארכימדס על סירקוסאי. תרגם מלטינית: ד"ר מאיר שָׂשׂ. העתק דיגיטלי בפרויקט בן יהודה. ליוויוס טוען שההתקפה על העיר בוצעה מיד עם בחירתם של אפיקידס והיפוקרטס בשנת 214, ספר 24 פרק 33 לייזנבי מעריך שנפלה טעות בתיעודו של ליוויוס וההתקפה התרחשה רק בשנת 213‏ Lazenby p. 105 ערך זה הוא קצרמר בנושא מצורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חייט

חייט או תופר הוא מקצוע עבודת כפיים ואומנות בתחום עיבוד האריגים (טקסטיל). חייטים הופכים בדים מסוימים לבגדים, באמצעות חיתוכם ותפירתם. כלי המלאכה העיקריים של חייט היו, מאז תקופות קדומות, המחט, החוט והמספריים, סרט מידה ומאז המאה ה-19 גם מכונת התפירה. לעיתים נעשה שימוש במונח "חייט" לתאר רק אדם המייצר חליפות גברים (ואז נקראת המקבילה לתפירת בגדי נשים בשם "תופרת") או חליפות לנשים ולגברים (אך לא סוגים של בגדים אחרים, כמו בגדים תחתונים). הבדים בהם משתמש החייט הם בדרך כלל צמר, כותנה, משי, פשתן ובדים אקריליים. בשל תפוצת המקצוע, קיימים יהודים רבים ששם משפחתם הוא "חייט". באופן דומה, אנשים רבים ממוצא אנגלו-סקסי ששמם "טיילור" (Tailor) או ממוצא אשכנזי ששמם "שניידר" (Schneider בגרמנית, Sznajder בפולנית). כמו כן מצויים שמות המשפחה קרביץ (מפולנית) ו-פּורטנוֹי (מרוסית), קליירמאקר (Kleermaker בהולנדית). הכשרת החייטים נעשית בדרך כלל בדרך של התלמדות וחניכות. חייט-אומן הוא אדם אשר הוכשר להעסיק מספר מתלמדים בבית המלאכה שלו. חייטים מפורסמים אשר מייצרים חליפות "מחויטות", כלומר, כאלו אשר מותאמות אישית ללקוח, נוסעים לעיתים ברחבי העולם על מנת למדוד את הלקוח ולהתאים לו את החליפה; ולקוחות מגיעים לבתי המלאכה שלהם. עם זאת, נפוצים כיום חייטים העוסקים בתיקוני חליפות בלבד; או שמייצרים חליפות "מוכנות ללבישה" (לא מותאמות אישית) וחלק ניכר מעבודת החייט בעבר מבוצע כיום על ידי מכונות. פרקטיקה מרכזית בחייטות האנגלית המסורתית היא ביספוק /biˈspoʊk/, מונח שפירושו אופן ייצור שבו פריט מותאם במיוחד לקונה, ובייחוד ייצור של מלבושים מחויטים לגברים, כגון חליפות וחולצות, המחייב מדידה והתאמה. זהו מושג מקביל ל-couture אצל נשים, כלומר אופנת גברים הנעשית לפי מידה ובהתאמה אישית. השימוש במונח החל בבריטניה בשלהי המאה ה-19, ומקורו בביטוי spoken of - "מדובר" - המתייחס להוראה לייצר פריט מסוים, שניתנה בזמנו בעל פה. המונח נועד להבדיל בין ביגוד תעשייתי, מוכן ללבישה, למוצרים מחויטים בהתאמה אישית. כיום המונח ביספוק משמש את דוברי האנגלית הבריטית, ובארצות הברית הוא נפוץ בעיקר בתעשיית ההלבשה היוקרתית. ברבות השנים, מלאכת הביספוק נעשתה מזוהה עם סטנדרטים גבוהים של גזירה, תפירה וגימור. בבריטניה נפסק כי השימוש במושג מותר גם במקרה של דרכי ייצור שאינן מסורתיות גרידא, וזאת בניגוד למצב בצרפת - שם מי שמבקש להתהדר במונח haute couture, נדרש לעמוד בתנאי הקבלה של איגוד התפירה העילית. אשה העוסקת בתפירה, גם בתפירה מחויטת, מכונה תופרת. התופרות עסקו במלאכתן בבתיהן, במפעלי טקסטיל ואף בחנויות אופנה. משפחות בנות המעמד הגבוה הזמינו "תופרת פרטית" לתכנון המלתחה. תפירה בד בגדים אופנה מקטורן מכנסיים יוני רז פורטוגלי, יוני רז פורטוגלי עלה לרגל לאומן החייטות מנאפולי, באתר הארץ, 13 באוגוסט 2015 החייט המדובר - בבלוג הגרסונייר יוני רז פורטוגלי, בלונדון הז'קט יותר נוח, באתר כלכליסט, 23 בדצמבר 2010 מי בכלל צריך חייט?, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2010 חייטים, דף שער בספרייה הלאומית דיוויד סלע, תופרת בביקורי בית, באתר ישראל היום, 20 במרץ 2020
דינמו טביליסי (כדורסל)

מועדון הכדורסל דינמו טביליסי (בגאורגית: თბილისის დინამო კალათბურთი კლუბი) היא קבוצת כדורסל גאורגית מהעיר טביליסי. הקבוצה משחקת בליגת העל הגאורגית. קבוצת הכדורסל נוסדה בשנת 1934, והיא אחת מהקבוצות הוותיקות של ברית המועצות לשעבר. מאז היווסדה זכתה הקבוצה במספר מכובד של תארים. בתחילת עונת 2012/13 שינה המועדון את צבעי המדים לכתום-לבן. ובנוסף הוחלף הסמל. סופרוליג זכייה (1): (1962) (גביע אירופה לאלופות) גמר: (1960) גביע המחזיקות גמר: 1969 הליגה הסובייטית אליפות (5) (1950, 1954, 1953, 1968) הגביע הסובייטי זכייה (3): (1949, 1950, 1969) גמר: 1953, 1973 הליגה הגאורגית אליפות (4): (1991, 1992, 2003, 2014, 2017) מקום שני: 1996, 1997, 2001, 2002, 2004 חצי גמר: 1995, 2005 הגביע הגאורגי זכייה (1): 2004 אתר האינטרנט הרשמי של דינמו טביליסי האתר הרשמי, אנגלית וגאורגית אי.פי, גיאורגיה: מאמן קבוצת הכדורסל דינמו ריינר עזב לגרמניה עם 6 שחקנים נוספים, 11.8.2008, nrg אלופת אירופה במקום ה-3 ברוסיה, חרות, 8 ביולי 1962 The Euroleague champ you never heard of: Dinamo Tbilisi Men: Soviet Union: Championship Men: Georgia: Championship
בלוק פשוט

בלוק פשוט, הקרוי גם חצי בלוק, הוא קשר שמטרתו מתיחה של חבל, בין שני מקומות מאובטחים. בשונה מבלוק נהגים שמטרתו דומה, בלוק פשוט הרבה יותר קל ליצירה, אך פחות יציב. הבלוק הפשוט נועד למתיחת מהירה של חבל, ולא ליצירת מתיחה חזקה במיוחד. על מנת ליצור את הבלוק הפשוט יש לקשור עניבה באמצע החבל (בדרך כלל די בעניבת בהן), ללפף את הקצה הנע סביב אחד המקומות המאובטחים, העברתו דרך העניבה ומתיחתו.
ראש כרוב (תוכנית טלוויזיה)

"ראש כרוב" היא תוכנית טלוויזיה ישראלית פופולרית לילדים ששודרה בערוץ הראשון בשנת 1975 (ובשידורים חוזרים במהלך שנות השמונים). בתוכנית היו פינות שונות ובהן פינת החידון. בפינה זו שאלו המנחים שאלות ושני ילדים מתחרים באולפן ענו עליהן. כל תשובה שגויה אילצה את המשיב לאחוז בידיו בכרוב. המפסיד היה מי שמפיל את הכרובים מידיו. בדצמבר 1975 יצא תקליט בחברת הד ארצי עם שירי התוכנית, כולל תרגום לעברית של "על גג העולם" של הקרפנטרז ו"את קרן שמש בחיי" של סטיבי וונדר. האלבום הופיע בשנות ה-90 גם על גבי תקליטור. התקליט הופק ב"אולפני טריטון". את שיר הפתיחה של התוכנית (כמו גם את כל שירי התוכנית, כולל גרסאות עבריות) כתבה תלמה אליגון והלחין קובי אשרת, שהיה ממשתתפי התכנית וגם המלחין והמפיק המוזיקלי שלה. בשנת 1997, יעל בר זוהר ביצעה מחדש את שיר הנושא של הסדרה בקלטת הילדים "רדיו גן". בשנת 2010 יצא הסרט חבורת ראש כרוב בכיכובם של מיקי מוכתר, שחר פרץ ושחר ישי, כאשר שיר הפתיחה של ראש כרוב, הוא השיר שפותח את הסרט. ראש כרוב | פרקים מלאים לצפייה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי האלבום ראש כרוב, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי" ראש כרוב (תוכנית טלוויזיה) – בצבע, רשימת השמעה, באתר יוטיוב מילות השיר "ראש כרוב", באתר שירונט כתבה ב"מעריב" של נעמי גל לקראת התוכנית הראשונה, כרוב על הגג, באתר הספרייה הלאומית של ישראל, ‏9 בפברואר 1975 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בתיה

האם התכוונתם ל... מקומות: מזכרת בתיה – יישוב ישראלי במחוז המרכז. כפר בתיה – כפר נוער במערב רעננה. אישים: בִּתְיָה בת פרעה – על פי המקרא, האשה שמשתה את משה מן המים. שונות: בנות בתיה – תנועת נוער חרדית לבנות.