נואל גלאגר

נוֹאֵל תומאס דייוויד גָלָאגֶר (באנגלית: Noel Thomas David Gallagher; נולד ב-29 במאי 1967) הוא מוזיקאי אנגלי. היה התמלילן, הגיטריסט, המלחין, ולעיתים גם הזמר המוביל של הלהקה הבריטית אואזיס. הוא אחיו הגדול של ליאם גלאגר, שהיה סולנה הראשי של הלהקה. לאחר פירוק הלהקה ה-2009 עבר לקריירת סולו כזמר וגיטריסט בהרכב שהקים, לו קרא "Noel Gallagher's High Flying Birds". נואל נולד בלונגסייט שבמנצ'סטר, כבן שני לתומאס ולפגי גלאגר, ממוצא אירי. מעט לאחר לידתו של אחיו הקטן של נואל, ליאם, עברה המשפחה להתגורר בבורנייג', פרבר של העיר מנצ'סטר, שם העביר נואל את רוב ילדותו. לנואל הייתה ילדות לא קלה. הוא ואחיו סבלו לעיתים קרובות מידי אביהם שנהג להשתכר ולהכות את בני המשפחה. בתקופות אלה נהג נואל להתבודד מדי פעם לפעם, מה שגרם לאחיו ליאם להדביק לו את הכינוי "המוזר של המשפחה". כבן הבכור של המשפחה, קיבל אחיו הגדול פול חדר לבדו בעוד נואל היה צריך לחלוק את חדרו עם ליאם. בשנת 1976 הצליחה פגי גלאגר, אמו של נואל, להשיג את האישורים הנדרשים על מנת להתגרש מבעלה תומאס. עם זאת, רק 6 שנים לאחר מכן עזבה פגי את הבית, כאשר היא לוקחת את שלושת הבנים עמה. כנערים נהגו האחים גלאגר, בייחוד נואל, להיעדר פעמים רבות מבית הספר ולהסתבך לא פעם עם המשטרה. נואל סולק מבית הספר כשהיה בן 15 לאחר שזרק תיק מלא בקמח על מורתו. כשהיה בן 13, הוטל עליו עונש מאסר בית לתקופה של שישה חודשים על מעורבות בשוד של חנות במנצ'סטר. בתקופה זו לימד את עצמו נואל לנגן בגיטרה אשר אביו השאיר לו תוך כדי שהוא מנסה לחקות את מנגינתם של השירים האהובים עליו מהרדיו. נואל הושפע באופן ניכר מהופעת להקת הסמית'ס ב-1983, וסיפר כי חלם להיות כמו ג'וני מאר, גיטריסט הסמית'ס באותו הזמן. על אף האלימות מצד אב המשפחה כלפיהם, שמרו האחים גלאגר על קשר מוגבל עם אביהם על מנת שיוכלו לעבוד עמו בעבודות הבנייה. כאשר עזב נואל את חברת הבנייה בה עבד אביו לעבודת בנייה אחרת, נפצע כתוצאה מצינור גז שנפל על רגלו. בזמן שהיה מושבת עקב פציעתו הרבה להתאמן בגיטרה ולכתוב שירים. מאוחר יותר טען כי בתקופה זו כתב לפחות שלושה שירים לאלבומה הראשון של הלהקה אואזיס. בסוף שנות ה-80 כאשר היה לרוב מובטל וחסר מעש, המשיך נואל להתאמן רבות בגיטרה ולכתוב שירים, לעיתים תוך כדי שימוש בסמים. במאי 1988 פגש נואל את הגיטריסט גרהאם למברט מלהקת Inspirial Carpets במהלך הופעה של להקת הסטון רוזס. השניים התחברו ובעקבות כך הרבה נואל להגיע להופעות של להקתו של למברט. כאשר שמע נואל כי סולן הלהקה באותו זמן עזב, נבחן הוא בעצמו לתפקיד זה אך נדחה על ידי חברי הלהקה. בסופו של דבר הועסק נואל כעובד הבמה של הלהקה. בשנת 1991 חזר נואל מסיבוב הופעות של הלהקה בארצות הברית, וגילה כי אחיו ליאם הקים להקה משלו בשם ה"גשם" והוא גם משמש כסולן שלה. נואל החליט ללכת לשמוע את הלהקה של אחיו באחת מהופעתיה במנצ'סטר אך לא אהב את ששמע. אחרי שדחה את בקשת אחיו ליאם לשמש כמנהל הלהקה, הסכים להצטרף בתנאי שיהיה כותב השירים היחיד של הלהקה ושמעתה תקרא אואזיס. הדומיננטיות של נואל בלהקה בשנים הראשונות להצטרפותו הקנתה לו את הכינוי "הצ'יף". במאי 1993 גייסו חברי הלהקה מספיק כסף על מנת לנסוע לתחרות כישרונות בעיר גלאזגו שבסקוטלנד. לאחר שניגנו ארבעה שירים ניגש אליהם המפיק והבעלים של חברת התקליטים "Creation Records" וביקש להחתים את חברי הלהקה על חוזה הקלטות. לאחר ששמע קלטת עם שירים נוספים של הלהקה, החליט להחתים את אואזיס על חוזה למשך שישה אלבומים. גלאגר כתב והלחין את כל השירים באלבומה הראשון של הלהקה, Definitely Maybe אשר יצא באוגוסט 1994 וזכה לביקורות טובות ולתשבחות בכל רחבי בריטניה. באותה תקופה אף היה לאלבום אשר נמכר הכי מהר בהיסטוריה של בריטניה והיה זמן רב במקום הראשון במצעדי המוזיקה הבריטיים. באוקטובר 1995 יצא אלבומה השני של הלהקה, ?What's The Story) Morning Glory). גם בו, כמו באלבום הראשון, כל השירים נכתבו והולחנו על ידי נואל. האלבום זכה תחילה להצלחה דומה לה זכה האלבום הראשון ובהמשך אף הוכתר כטוב יותר ושבר שיאים רבים בבריטניה. באמצע שנות ה-90 יצרה הלהקה היסטריה רבה סביבה ברחבי בריטניה ובעולם, ואף הושוותה על ידי רבים להביטלס. חבריה נהנו מהערצה מטורפת ונחשבו לגיבורי מעמד הפועלים ומושיעי הרוק הבריטי. התקשורת החמיאה לגלאגר הבכור וכינתה אותו גאון מוזיקה, בשל שני האלבומים הראשונים של הלהקה, אשר הצליחו מסחרית וביקורתית ונחשבים עד היום מהאלבומים הטובים ביותר שיצאו אי פעם. באותה תקופה היה גלאגר אחד מממובילי זרם הבריטפופ וסייע ללידתו המחודשת. נואל ואחיו, ליאם, התפרסמו כ"ילדים הרעים" של הרוק הבריטי בשנות התשעים, עם סגנון חיים ראוותני ושימוש רב וגלוי בסמים, וכיכבו בצהובונים הבריטים שנהנו לסקר את מעלליהם ושערוריותיהם של האחים יום אחרי יום. נואל נגמל משימוש בסמים ב-1999. ההתלהבות סביב הלהקה דעכה מעט לאחר אלבומם השלישי Be Here Now שיצא בשנת 1997. האלבום אמנם הצליח מסחרית ובתחילה גם ביקורתית, אך עם השנים התגבשה הדעה כי אף שמדובר באלבום איכותי (שאף נבחר בכמה משאלים כאחד מהאלבומים הטובים בכל הזמנים), הוא "מנופח" מדי. סביב הלהקה ישנו גרעין מעריצים נאמן מהגדולים בעולם, וחברי הלהקה לא התקשו למלא אצטדיונים בכל הופעה. אלבומם השישי, Don't Believe The Truth מ-2005, החזיר את הערכת המבקרים ללהקה והאלבום, שזכה בתואר אלבום השנה באנגליה, הוגדר כחזרה לימי השיא של הלהקה. ב-2008 הם שחררו את אלבומם השביעי והאחרון Dig Out Your Soul שזכה לביקורות מצוינות ומכר 5 מיליון עותקים ברחבי העולם. בספטמבר 2008, הופיעה הלהקה בטורונטו שבקנדה. במהלך השיר Morning Glory רץ גבר זר אל הבמה, דחף והפיל את נואל ולאחר מכן התנפל על ליאם כשבידו סכין בטרם נעצר על ידי אנשי האבטחה. לאחר כמה דקות התברר שנואל שבר את הצלע הימנית כשנפל על מערכת הסאונד. מאחורי הקלעים ליאם הכה את התוקף על שפגע באחיו. לאחר רבע שעה התוקף נעצר והלהקה המשיכה במופע. ב-29 באוגוסט 2009 פרסם גלאגר הודעת באתר הלהקה, ובה הודיע כי הוא עוזב את הלהקה. לאורך שמונה עשרה שנות פעילותה של הלהקה ידעו יחסיהם של האחים גלאגר עליות ומורדות. בהודעתו כתב נואל כי אינו יכול לעבוד עם אחיו ליאם יום אחד נוסף. הודעתו של נואל פורסמה לאחר ששורה של הופעות שהיו מתוכננות ללהקה בוטלו. לאחר פירוק אואזיס הכריז נואל על להקתו החדשה "Noel Gallagher's High Flying Birds". ב-25 ביולי 2011 הוציאה הלהקה את הסינגל הראשון שלה, "The Death of You and Me". בשנת 2011 יצא האלבום הראשון של ההרכב, ששמו כשם ההרכב. בשנת 2015 יצא האלבום השני - Chasing Yesterday. לקראת סוף שנת 2017 יצא האלבום השלישי של ההרכב "?who bulit the moon". האלבום, הבנוי מלחנים ותווים היוצרים אלמנטים פסיכאלדים, מהווים עבור נואל שינוי מהקו המוזיקלי שהיה מזוהה איתו עד האלבום. האלבום זכה בביקורות טובות ומחמיאות על ידי מבקרי המוזיקה. מאידך, התקבל במחלוקת על ידי גרעין המעריצים הקבוע של נואל. גלאגר ידוע כאוהד של קבוצת הכדורגל האנגלית מנצ'סטר סיטי. בשנת 2021 ביחד עם רון ווד הוא השתתף בשירי האלבום "11 Past the Hour". מדיה וקבצים בנושא נואל גלאגר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נואל גלאגר נואל גלאגר, ברשת החברתית פייסבוק נואל גלאגר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נואל גלאגר, ברשת החברתית אינסטגרם נואל גלאגר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נואל גלאגר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) נואל גלאגר, באתר ספוטיפיי נואל גלאגר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) נואל גלאגר, באתר AllMusic (באנגלית) נואל גלאגר, באתר MusicBrainz (באנגלית) נואל גלאגר, באתר דיזר נואל גלאגר, באתר Discogs (באנגלית) נואל גלאגר, באתר Songkick (באנגלית) נואל גלאגר, באתר SecondHandSongs נואל גלאגר, באתר בילבורד (באנגלית) סיימון הטנסטון | הגרדיאן, עכבר העיר אונליין, אואזיס: הלהקה השביעית הכי טובה בעולם, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2008 משה קוטנר, נואל גלאגר יוצא לדרך חדשה ולא מפתיעה, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2011 גיא בניוביץ, מוזיקה: החיים אחרי אואזיס, באתר כלכליסט, 25 באוקטובר 2011 שי להב, האח הגדול: האלבום החדש של נואל גלאגר, באתר ynet, 8 בדצמבר 2011 עמי פרידמן, החדש של נואל גלאגר: רודף אחר האתמול, באתר ynet, 22 בפברואר 2015 אבי פיטשון, בריטפופ זה גרוע? אבי פיטשון גילה שהאלבום החדש של נואל גלאגר לא גרוע כמו שחשב, באתר הארץ, 20 במרץ 2015 נירית אנדרמן, ערן לאור, הטירוף של האחים גלאגר מככב בסרט חדש על להקת "אואזיס", באתר הארץ, 24 בנובמבר 2016 אור ברנע, נואל גאלאגר עזב את להקת אואזיס, באתר ynet, 28 באוגוסט 2009