laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022)

המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) הם משחקי החורף הפאראלימפיים הראשונים בהם משתתפת משלחת ישראלית. המשלחת הישראלית מונה ספורטאית יחידה, שיינא וספי, המתחרה בענף סקי אלפיני. המשלחת הישראלית הייתה זכאית למכסה בודדת לנשים כמכסה ייצוגית. שיינא וספי הייתה הישראלית היחידה שעמדה בקריטריונים הטכניים להשתתפות במשחקים. במהלך המשחקים החליטה הוועדה המארגנת להקדים את מקצי הנשים בתחרות הסלאלום מיום ראשון ליום שבת לאור תנאי מזג האוויר הצפויים. בעקבות השינוי החליטה וספי, השומרת שבת, לא להתחרות בסלאלום. ישראל באולימפיאדת בייג'ינג (2022) ישראל במשחקים הפאראלימפיים לי נוף גזית, נציגות ישראלית במשחקי החורף הפראלימפי, באתר ynet, 3 במרץ 2022 "Beijing 2022 Paralympic Winter Games – Qualification regulations" (PDF) (באנגלית). הוועד הפאראלימפי הבינלאומי. בנובמבר 2021. ארכיון (PDF) מ-20 בינואר 2022. נבדק ב-4 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) "World Para Alpine Skiing Rankings Rankings February 2022 – February 14" (באנגלית). הוועד הפאראלימפי הבינלאומי. 14 בפברואר 2022. נבדק ב-4 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה) לי נוף גזית, שומרת על השבת: שיינא וספי לא תשתתף בסלאלום, באתר ynet, 9 במרץ 2022
קורניליה יאקובס

אנה קורניליה יאקובסדוטר סמואלסון (בשוודית: Anna Cornelia Jakobsdotter Samuelsson; נולדה ב-9 במרץ 1992), ידועה בשם הבמה שלה קורניליה יאקובס, היא זמרת-יוצרת שוודית. החלה את הקריירה המוזיקלית שלה לצד להקת הבנות "Love Generation", שהשתתפה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לתחרות הזמר של האירוויזיון, בשנים 2011 ו-2012. שירן, "Dance Alone", הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים השוודי. היא חזרה לתחרות בשנת 2022 כזמרת יחידה, עם השיר "Hold Me Closer", שהעפיל לגמר. היא ניצחה בגמר, ונבחרה לייצג את שוודיה באירווזיון 2022 בטורינו, איטליה. ב-12 במאי 2022 ביצעה יאקובס את "Hold Me Closer" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-14 במאי ביצעה את שירה בגמר התחרות. היא הגיעה למקום הרביעי עם 438 נקודות (258 מהשופטים ו-180 מהקהל). בשנת 2020 הלחינה וכתבה את השיר "Weight of the World", שהפך לשיר הפסקול של הסדרה הנורדית "Björnstad", מבית היוצר של HBO. אתר האינטרנט הרשמי של קורניליה יאקובס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא קורניליה יאקובס בוויקישיתוף קורניליה יאקובס, ברשת החברתית פייסבוק קורניליה יאקובס, ברשת החברתית אינסטגרם קורניליה יאקובס, ברשת החברתית טיקטוק קורניליה יאקובס, סרטונים בערוץ היוטיוב קורניליה יאקובס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר ספוטיפיי קורניליה יאקובס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר Last.fm (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר AllMusic (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר דיזר קורניליה יאקובס, באתר Yandex.Music (ברוסית) קורניליה יאקובס, באתר Discogs (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר Songkick (באנגלית) קורניליה יאקובס, באתר Genius קורניליה יאקובס, באתר אמזון מיוזיק "Cornelia Jakobs tävlar i Melodifestivalen – är dotter till känd Mello-stjärna". nyheter24.se (בשוודית). 4 בפברואר 2022. נבדק ב-18 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Sverigetopplistan". Sverigetopplistan (בשוודית). נבדק ב-18 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Kjellmer, Jakob Runevad; Koch-Emmery, Linn; Pakdemir, Helin (5 בפברואר 2022). "Cornelia Jakobs och Robin Bengtsson vidare till final". SVT Nyheter (בשוודית). SVT. נבדק ב-18 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 2 result – these are the lucky qualifiers, ‏12th May 2022 eurovisionworld, Eurovision 2022 Grand Final
היאבקות בוץ

היאבקות בוץ היא היאבקות אשר מתרחשת בבוץ. בדרך כלל, היאבקות הבוץ היא סוג של ספורט ארוטי, והיא מתרחשת בין שתי נשים בעלות לבוש מינימלי ורגליים יחפות. היאבקות הבוץ היא תחלופה להיאבקות אמיתית, שנועדה להיות מעין מחזה משעשע לצופה, ובדרך כלל מי שנחלש ראשון בהיאבקות, מפסיד. הארגון הראשון אשר עסק בהיאבקות בוץ, הוקם באקרון, אוהיו בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי מייקל ויטרוק וטיילר קרול. משחק הנשים הראשון התרחש שם ב-7 בינואר 1938, ותועד בספר LIFE שיצא באותה שנה. אנשים רבים טוענים שממציא היאבקות הבוץ היה פול בוש, מכוון שהוא רצה להוציא את הרעיון ולגרום לגאס זוננברג להרנם סינג להיאבק בבוץ בסיאטל, וושינגטון. הפופולריות שלו ענף הספורט בארצות הברית גדלה בשנות ה-80 של המאה ה-20, ולאחר מכן אף הגיעה למקומות אחרים בעולם. היאבקות הבוץ זכתה לפופולריות בצרפת בתוכנית משחקי הטלוויזיה "Fort Boyard", בתוכנית ספרדית משנות ה-90 "El gran juego de la oca", בסרט שים פס על הפס ובעוד מקומות רבים. בהמשך היו רבים שהחליטו להחליף את הבוץ בג'לטין, בתפוחי אדמה מרוסקים ובעוד חומרים שונים. מדיה וקבצים בנושא היאבקות בוץ בוויקישיתוף Time Inc, LIFE, Time Inc, 1938-01-24. (באנגלית) Mud wrestling, Academic Dictionaries and Encyclopedias (באנגלית)
יחסי הודו–קולומביה

יחסי הודו–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קולומביה לרפובליקה של הודו. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בינואר 1960. קולומביה היא כיום נקודת הכניסה המסחרית לאמריקה הלטינית עבור חברות הודיות. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הודו לקולומביה כוננו ב-19 בינואר 1959. ב-14 ביולי 1970, קולומביה והודו חתמו על הסכם מסחרי, אך הוא לא התפתח בגלל ההגבלות הכלכליות על סחורות זרות שהיו לשתי המדינות וההבדלים הגאופוליטיים. כך היה עד מרץ 1972 כשקולומביה פתחה שגרירות בניו דלהי, הודו. בשנה שלאחר מכן הקימה הודו שגרירות בבוגוטה ב-1973. השגרירות בבוגוטה נסגרה ב-1993, אך מאוחר יותר נפתחה מחדש ב-1994. שגרירות קולומביה בהודו מפקחת גם על היחסים הדיפלומטיים עם נפאל, סרי לנקה ובנגלדש, וכן מספקת סיוע קונסולרי לקולומביאנים הנמצאים במדינות אלה. קשרי שיתוף הפעולה הכלכליים וההדדיים השתפרו עם ביקורו של נשיא קולומביה אנדרס פאסטראנה אראנגו בהודו בין 4 ל-7 במרץ 2001. מכיוון שלקולומביה והודו היו כלכלות דומות והדמיון הזה משמש ליצירת שיתוף פעולה בין שתי המדינות. בשנת 2006 השקיע תאגיד הנפט והגז הטבעי 437.5 מיליון דולר בהפקת נפט בקולומביה. החברה מתכננת להשתתף בשיפוט חוזים מתוך כוונה לחקור את אדמת קולומביה לצורך גז. ב-23 באוגוסט 2007 דיווחה ממשלת קולומביה כי הסחר בין קולומביה להודו הולך וגדל. הודו הרוויחה מהיצוא לקולומביה כ-346 מיליון דולר ואילו קולומביה ייצאה להודו בשווי כ-62 מיליון דולר. שימוש באנרגיה סולארית באזורי גבול המדינה. הסכמי שיתוף פעולה טכניים. פיתוח מלגות כולל בשטחים צבאיים. תפקוד כוח המשימה המשותף של תזכיר הבנת הטכנולוגיות. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–קולומביה בוויקישיתוף (בספרדית) Colombian embassy in India Accessed December 14, 2007.
יחסי ניו זילנד – קולומביה

יחסי ניו זילנד–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קולומביה לניו זילנד. שתי המדינות חברות באו"ם. ב-1 במאי 1978 כוננו קולומביה וניו זילנד יחסים דיפלומטיים. מאז תחילת היחסים הדיפלומטיים, היחסים בין שתי המדינות התקיימו בעיקר בארגונים רב לאומיים כמו באו"ם. במאי 2013 ביקר ראש ממשלת ניו זילנד ג'ון קי ביקור רשמי בקולומביה, והפך לראש ממשלת ניו זילנד הראשון שעשה זאת. במהלך ביקורו עם נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס, ראש הממשלה קי התחייב כי ניו זילנד תשקיע 3.4 מיליון דולר במשך ארבע שנים כדי לפתח חקלאות בקולומביה. כמו כן יתקיימו "התייעצויות" שנתיות בין פקידי שתי המדינות. בשנת 2016, קולומביה חתמה על הסכם שלום עם הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה (FARC). ניו זילנד תרמה מיליון דולר למאמצים הומניטריים בקולומביה ועובדת עם קרן HALO כדי להשתמש בטכנולוגיה שפותחה בניו זילנד להסרה וסילוק מוקשים בבטחה. מאז 2012, ניו זילנד הייתה משקיפה פעילה של הברית הפסיפית הכוללת את קולומביה, צ'ילה, מקסיקו ופרו. ניו זילנד פתחה במשא ומתן לקראת הסכם סחר חופשי (FTA) איכותי ומקיף עם הברית הפסיפית ביוני 2017. לאחר שהמשא ומתן יסתיים וה-FTA ייכנס לתוקף, ניו זילנד תהפוך למדינה קשורה של הברית הפסיפית. בשנת 2017 נחתם הסכם שירותי אוויר דו-צדדי בין שתי המדינות. בפברואר 2018, ניו זילנד פתחה את שגרירותה בבוגוטה. ביקורים רמי דרג מקולומביה לניו זילנד סגנית שר החוץ פאטי לונדוניו (2013) ביקורים רמי דרג מניו זילנד לקולומביה ראש הממשלה ג'ון קי (2013) שר הסחר טים גרוסר (2013) שר החוץ ג'רי בראונלי (2017) שר הסחר טוד מקליי (2017) תת-מזכיר החוץ פלטשר טבוטאו (2018) בשנת 2017, הסחר בין קולומביה לניו זילנד הסתכם ב-45 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של קולומביה לניו זילנד כולל: קפה, תה, מאטה ותבלינים. הייצוא העיקרי של ניו זילנד לקולומביה כולל: ממתקים ומכשירים טכניים. במהלך השנים, חברות ניו זילנד מכוונות להזדמנויות קולומביאניות בתחום החקלאות, עיבוד מזון, קמעונאות (מזון ומשקאות, דלק), בנייה, תעופה ובריאות. קולומביה מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה ובנוסף מחזיקה קונסוליה כללית באוקלנד. ניו זילנד מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה. Diplomatic relations between Colombia and New Zealand (in Spanish) Key makes headway in Colombia Nueva Zelanda abre embajada en Colombia y promete aumentar relaciones comerciales (in Spanish) New Zealand Foreign Affairs and Trade: Colombia Consulate-General of Colombia in Auckland Embassy of New Zealand in Bogotá
יחסי דרום אפריקה – קולומביה

יחסי דרום אפריקה–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קולומביה לדרום אפריקה. שתי המדינות חברות באו"ם. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1994, לאחר סיום שלטון האפרטהייד, שבמהלכו ממשלת דרום אפריקה מצאה את עצמה מבודדת על ידי הקהילה הבינלאומית. קולומביה מייצאת לדרום אפריקה בשווי כ-28 מיליארד דולר, כאשר היצוא העיקרי הוא פחם ומוצרי תעשייה קלה וחקלאות; בעוד שדרום אפריקה מייצאת לקולומביה בשווי כ-26 מיליארד דולר, כאשר היצוא העיקרי הוא מוצרים הקשורים למטלורגיה, כימיקלים בסיסיים ומכונות. קולומביה מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה. דרום אפריקה מיוצגת בקולומביה באמצעות שגרירותה בקראקס, ונצואלה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבוגוטה. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – קולומביה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
יחסי איטליה–קולומביה

יחסי איטליה–קולומביה הם ההיחסים דו-צדדיים בין הרפובליקה של קולומביה לרפובליקה האיטלקית. שתי המדינות חברות באו"ם. בשנת 1502, המגלה האיטלקי כריסטופר קולומבוס (בשירות ספרד) במסעו הרביעי נתקל באנשי גונה שאכלסו את קולומביה ופנמה של ימינו. זמן קצר לאחר מכן, הארץ כונתה על שם כריסטופר קולומבוס. בשנת 1819 קיבלה קולומביה את עצמאותה מספרד. ב-1864 כוננו קולומביה ואיטליה יחסים דיפלומטיים. זמן קצר לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, החלו האיטלקים להגר לקולומביה. כמה אלפים הגיעו לארץ, רובם בתחילת המאה ה-20. במהלך מלחמת העולם השנייה, ניתקה קולומביה את היחסים הדיפלומטיים עם מדינות הציר (הכוללות את איטליה). זמן קצר לאחר המלחמה, שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים. היחסים בין שתי המדינות נותרו הדוקים. בשנת 2012, קולומביה ופרו חתמו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את איטליה). נערכו גם כמה ביקורים ומפגשים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. באוקטובר 2015, ראש הממשלה מתאו רנצי הפך לראש המדינה האיטלקי הראשון שביקר בקולומביה. בדצמבר 2016 ביקר נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס באיטליה. במהלך ביקורו, ממשלת איטליה הביעה את תמיכתה בתהליך השלום הקולומביאני בין ממשלת קולומביה ל-FARC. שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים כגון הסכם לחילופי מענקים דיפלומטיים (1933); הסכם לביטול אשרות בדרכונים דיפלומטיים ושירותים (1962); הסכם על שיתוף פעולה תרבותי (1963); הסכם לשיתוף פעולה טכני ומדעי (1971); הסכם למניעת כפל מס על הכנסה (1979); הסכם על שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני (1987); הסכם שיתוף פעולה לתמיכה בתהליך השלום והפיתוח האלטרנטיבי (2001) והסכם על שיתוף פעולה ביטחוני (2010). קולומביה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו. איטליה מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה. מעון שגרירות קולומביה ברומא הקונסוליה הכללית של קולומביה ברומא שגרירות איטליה בבוגוטה מדיה וקבצים בנושא יחסי איטליה–קולומביה בוויקישיתוף Relaciones diplomáticas Colombia-Italia (in Spanish) La ciudadanía italiana y los descendientes de ciudadanos italianos emigrados en Colombia (in Spanish) Asuntos Económicos y Comerciales entre Italia y Colombia (in Spanish) Agradecimiento a Italia por apoyo al proceso de paz manifiesta el Presidente (in Spanish) Trattati Italia-Colombia (in Italian) Embassy of Colombia in Rome Embassy of Italy in Bogotá
סלומון קלאס

סלומון קלאס (Salomon Klass;‏ 17 באפריל 1907, הלסינקי, הדוכסות הגדולה של פינלנד (האימפריה הרוסית) – 22 במרץ 1985, סטוקהולם, שוודיה) היה מפקד פלוגה בדרגת סרן בצבא הפיני ואחד משלושת היהודים שסירבו לקבל את עיטור צלב הברזל הגרמני שהוענק להם במלחמת העולם השנייה. סלומון קלאס נולד ב-1907 בהלסינקי לירחמיאל ובתיה-בריינה קלאס שהיגרו בסביבות שנת 1900 מלטביה. הוא התנדב לשירות במיליציית "המשמר הלבן" (אנ') הלאומנית הפינית והגיע בה לתפקיד מפקד פלוגה. בשל גילויי אנטישמיות נאלץ ב-1933 לעבור מיחידתו. ב-1935 עלה לארץ ישראל ובה הצטרף לשורות האצ"ל. ב-1939, עוד לפני פרוץ מלחמת העולם, נקרא לשירות מילואים בארץ הולדתו, וכך נקלע למלחמת החורף נגד ברית המועצות. במהלך הקרבות פיקד על יחידה שהגנה על אחד האיים בימת לדוגה וספגה אבדות כבדות. ב-24 בפברואר 1940 נפצע ואיבד את הראייה באחת מעיניו. למרות נכותו חזר בסתיו אותה שנה לשירות פעיל בהדרכת טירונים. עם פרוץ מלחמת ההמשך, שבה לקח חלק הצבא הגרמני, מונה קלאס למפקד פלוגה בגדוד חי"ר שהוכפף לפיקוד ארמיית נורווגיה של הוורמאכט. קלאס, ששלט בגרמנית, בא במגע יומיומי עם חיילים גרמנים ואוסטרים. למרות יהדותו זכה ליחס הוגן. בזכרונותיו סיפר קלאס שבביקור פתע של מפקד גרמני נשאל למוצאו לשמע המבטא הגרמני שלו. קלאס ענה ששפת אימו היא יידיש, והקצין ענה "אין לי שום דבר אישי נגדך כיהודי", הצדיע במועל יד ועזב את האוהל. ב-1942 נמנה סלומון קלאס עם המומלצים להענקת עיטור צלב הברזל הגרמני (דרגה 2), אך ביקש ממפקדו למחוק את שמו מהרשימה. תחת זאת הוענק לו עיטור מסדר צלב החירות (אנ') הפיני (דרגה 3). שני יהודים נוספים מצבא פינלנד, קצין הרפואה רב-סרן ליאו סקורניק והחובשת דינה פוליאקוף (לימים דינה שטילר, תושבת ישראל), סירבו אף הם לקבל את העיטור הגרמני. אחרי השחרור מהצבא בתום מלחמת העולם עקר קלאס לשוודיה שם עסק בפרוונות כאביו לפניו. הוא נפטר בסטוקהולם ב-1985. סלומון קלאס העלה על הכתב את קורותיו במלחמה – "זיכרונות ממלחמת החורף וממלחמת ההמשך 1939–1945" (Minnen från Vinterkriget och Fortsättningskriget 1939–1945). יהדות פינלנד Hannu Rautkallio, "Cast into the Lion's Den: Finnish Jewish Soldiers in the Second World War", Journal of Contemporary History 29 (1), 1994, pp. 53–94 John B. Simon, Strangers in a Stranger Land: How One Country's Jews Fought an Unwinnable War alongside Nazi Troops… and Survived, 2019, pp. 175–186 ISBN 978-0-7618-7149-1 בני מיכלסון, "החיילים היהודים בצבא פינלנד במלחמת העולם השנייה", באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה אביבה לורי, האנו ריימה, יהודים לחמו בשורות הנאצים. זה קרה בפינלנד, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2010 לטביה הייתה עד 1918 חלק מן האימפריה הרוסית בתחילת 1942 עברו הכוחות הגרמניים בפינלנד לפיקוד ארמיית לפלנד של הוורמאכט חיבורו, שנכתב בשוודית, לא פורסם בדפוס; קטעים מופיעים באתר "Fenno Judaica"
נסטור ניז'אנקיבסקי

נסטור אוסטפוביץ' ניז'אנקיבסקי (באוקראינית: Не́стор Оста́пович Нижанкі́вський; 31 באוגוסט 1893 – 10 באפריל 1940) היה מלחין, פסנתרן ומבקר מוזיקה אוקראיני. ניז'אנקיבסקי היה חלק מהאסכולה הלאומית של המלחינים האוקראיניים. נסטור ניז'אנקיבסקי נולד ב-31 באוגוסט 1893 בבז'ז'ני, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באוקראינה). אביו היה המלחין, המנצח, והכומר היווני-קתולי אוסטאפ ניז'אנקיבסקי. משפחתו של ניז'אנקיבסקי עברה לסטרי ב-1900, ושם הוא סיים לימודיו בבית ספר ובגימנסיון. אחר כך, הוא החל ללמוד במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב. במלחמת העולם הראשונה ניז'אנקיבסקי התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי ב-1915, ואף נפל שבי לצבא הרוסי, שם שהה שלוש שנים, עד 1918. הוא קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת וינה ב-1923, וב-1928 סיים לימודיו בקונסרבטוריון של פראג, בכיתת אמן של ויצ'סלב נובק (אנ'). ניז'אנקיבסקי שב לגליציה בכדי ללמד פסנתר ותיאוריה מוזיקלית במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב (בשנים 1931–39) והפך לאחד מהמייסדים וליושב הראש הראשון של איחוד המוזיקאים המקצועיים האוקראיניים. בנוסף, בשנים 1937–39 סייע בהוצאת המגזין "מוזיקה אוקראינית". ניז'אנקיבסקי נפטר ב-10 באפריל 1940 בעיר לודז'. שרידיו הובאו לקבורה בבית הקברות של העיר סטרי ב-1993, ביוזמת בנו ובתמיכתה של ממשלת אוקראינה שם נקבר ליד קבר הוריו. יורי בולקה, Нестор Нижанківський. Життя і творчість ("נסטור ניז'אנקיבסקי. חייו ועבודתו"), 1997 (באוקראינית) מדיה וקבצים בנושא נסטור ניז'אנקיבסקי בוויקישיתוף נסטור ניז'אנקיבסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) נסטור ניז'אנקיבסקי, באתר Discogs (באנגלית) Життєвий і творчий шлях (חייו ויצירתו) מתוך יורי בולקה, "נסטור ניז'אנקיבסקי. חייו ועבודתו" (Нестор Нижанківський. Життя і творчість), 1997 (באוקראינית). זמין באתר ויקיטקסט НИЖАНКІВСЬКИЙ НЕСТОР ОСТАПОВИЧ באתר irp.te.ua (באוקראינית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נסטור ניז'אנקיבסקי".
וולודימיר סטרוק

וולודימיר אלכסייביץ' סטרוק (באוקראינית: Володимир Олексійович Струк; ‏ 15 במאי 1964 – 2 במרץ 2022) היה פוליטיקאי אוקראיני. הוא היה חבר מפלגת האזורים, ובין השנים 2020–2022 שימש כראש עיריית קרמינה (אנ'). סטרוק, שהיה תחילה חבר במפלגת האזורים ולאחר מכן במפלגת פלטפורמת האופוזיציה – לחיים (אנ') הפרו-רוסית, היה חבר במועצה העליונה בין השנים 2012–2014. החל מה-25 באוקטובר 2020 ועד למותו שימש כראש עיריית קרמינה (אנ') שברפובליקה העממית של לוהנסק. ב-2 במרץ 2022 נחטף סטרוק מביתו, ומאוחר יותר נמצא מת עם פצע ירי בלבו. לפי הדיווחים, הוא נרצח כתגובה לפעילותו הבדלנית הפרו-רוסית במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. מדיה וקבצים בנושא וולודימיר סטרוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וולודימיר סטרוק (ברוסית) וולודימיר סטרוק, ברשת החברתית פייסבוק וולודימיר סטרוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) וולודימיר סטרוק, ברשת החברתית VK Одномандатний виборчий округ №104 באתר Central Election Commission (באוקראינית) Pro-Russian mayor of Ukrainian city reportedly killed after being kidnapped from home באתר ניו יורק פוסט, 3 במרץ 2022 (באנגלית) На Луганщині знайшли застреленим мера-сепаратиста Струка באתר lb, ‏ 2 במרץ 2022 (באוקראינית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אוקראינים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאוס נאומן

קלאוס נאומן (בגרמנית: Klaus Naumann; נולד ב-25 במאי 1939) הוא גנרל גרמני בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה) בין השנים 1991–1996. לאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו עד 1999. נאומן נולד במינכן ב-25 במאי 1939. ב-1958 הוא התגייס לבונדסוור והוצב בגדוד ארטילריית השדה ה-41 בלנדסהוט. לאחר מכן הוא עבר הכשרה בבית הספר לתותחנים במינכן. בין 1970–1972 למד באקדמיה לפיקוד ומטה בהמבורג וזכה ב"פרס הגנרל הויזינגר" למשתתפים המצטיינים בקורס המטכ"ל. לאחר מכן הוצב בגדוד הארטילריה ה-51 באידר-אוברשטיין, ואז הפך למפקד סוללה בגדוד ה-135 בווצלר. לאחר מכן הפך לקצין מבצעים בבריגדת הפאנצר ה-15 בקובלנץ ואז למפקד גדוד הארטילריה ה-55 בהמבורג. ב-1981 הוא הועלה לדרגת אוברסט ונשלח לבריסל, שם שימש כראש המחלקה למדיניות צבאית, אסטרטגיה גרעינית ובקרת נשק בסגל הנציגות הצבאית הגרמנית בוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-1983 סיים את לימודיו בקולג' המלכותי למדעי ההגנה בלונדון. בין השנים 1984–1986 שימש כמפקד בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-30 באלוואנגן. ב-1986 הוא הועלה לדרגת בריגדה-גנרל ומונה לראש מחלקת התכנון במטה הכללי. ב-1988 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה לראש מחלקת המדיניות הצבאית. באפריל 1991 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט מונה למפקד הזמני של הקורפוס ה-1 במינסטר. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור. הוא היה האדם הצעיר ביותר שהחזיק בתפקיד. ב-19 בנובמבר 1992 ביקר נאומן בישראל והיה לאורח הזר הראשון שנשא דברים במכללה לביטחון לאומי. בתקופתו השתתפה גרמניה במלחמת האזרחים בסומליה (קבוצת התמיכה הגרמנית בסומליה). בדצמבר 1994 נודע כי נאומן יחליף את הפילדמרשל הבריטי ריצ'רד וינסנט בתפקיד יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-14 בפברואר 1996 הוא עזב את תפקיד מפכ"ל הבונדסוור והפך ליו"ר הוועדה. בתפקיד זה הוא היה אחראי למעורבות נאט"ו במלחמת קוסובו. הוא כיהן בתפקיד עד 6 במאי 1999. מחליפו בתפקיד היה אדמירל איטלקי גווידו ונטורוני. הוא העיד לימים כנגד סלובודן מילושביץ' בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר. לאחר פרישתו מהתפקיד עמד בראש מספר ועדות אזרחיות שעסקו בביטחון לאומי ובינלאומי. מדיה וקבצים בנושא קלאוס נאומן בוויקישיתוף קלאוס נאומן, באתר הספרייה הלאומית הגרמנית General a. D. Klaus Naumann über »Deutsche Krieger הגנרל קלאוס נאומן - הרהורים על אוסלו ורעיונות לפתרון עתידי
סלאח נמר

צלאח א-דין מחמוד נמר (בערבית: صلاح الدين محمود نمر; נולד ב-5 בפברואר 1992) הוא כדורגלן סודאני המשחק בעמדת הבלם באל-מריח'. נמר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל אל-מריח' א-ת'אע'ר מהליגה השנייה במדינה. בשנת 2012 הצטרף לח'רטום מליגת העל הסודאנית. במהלך עונת 2016 חתם באל-מריח'. בשנת 2018 זכה עם הקבוצה בדאבל. ב-19 בנובמבר 2014 נמר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סודאן בהפסד 0–1 לרפובליקה של קונגו. כיום משמש כקפטן. אל-מריח' ליגת העל הסודאנית: 2018, 2019, 2020 הגביע הסודאני: 2018 סלאח נמר, באתר Transfermarkt סלאח נמר, באתר Soccerway סלאח נמר, באתר National Football Teams סלאח נמר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סלאח נמר".
הבריגדה הדנית

הבריגדה הדנית בשוודיה (בדנית: Den Danske Brigade i Sverige) או בקיצור הבריגדה הדנית (בראשי תיבות: DDB) הייתה בריגדה שהוקמה בשוודיה בימי מלחמת העולם השנייה, בידי גולים מדנמרק שנכבשה בידי גרמניה הנאצית ב-1940. ב-9 באפריל 1940 פלשה גרמניה הנאצית לדנמרק וכבשה אותה בסערה. ממשלת דנמרק הורתה לצבא המלכותי הדני להיכנע ולא להתנגד. מרבית יחידות הצבא מילאו אחר הפקודה. עם זאת, מפקד הרגימנט ה-4 הקולונל הלג בניקה סבר שהפקודה להיכנע נכפתה על הממשלה הדנית בידי הגרמנים והחליט לסגת עם אנשיו לשוודיה. בניקה לא חשש מחילול הנייטרליות השוודית מכיוון שהאמין שגם השוודים הותקפו בידי הגרמנים. בניקה ואנשיו הפליגו במעבורת מרוסקילדה לאלסינור וחייליו התמקמו בעיר כשגילו שלמעשה שוודיה לא הותקפה כלל. חלק קטן מהחיילים בחר לחזור לדנמרק הכבושה, אולם רובם בחרו לשמור על נשקם ולהישאר בשוודיה. במטרה להעסיק את החיילים הדנים, וכן כדי להגן על שוודיה אם הגרמנים יחליטו בכל זאת לתקוף אותה, החליט ראש ממשלת שוודיה פר אלבין הנסון להקים בריגדה משטרתית שתורכב מהגולים הדנים. התכנית נתקלה בהתנגדות בממשלתו של הנסון, אולם בדצמבר 1943 הוקמה הבריגדה למרות זאת. 5,000 חייליו של בניקה שימשו כבסיס להקמת הבריגדה, ואליהם הצטרפו עוד 2,500 גולים דנים נוספים, ביניהם 750 יהודים. באופן רשמי הייתה הבריגדה כפופה לממשלה הדנית הגולה, אולם בפועל הופעלה בידי השוודים, שהעניקו לדנים נשק שוודי ואף הלוו להם 25 מיליון קרונות כדי לתחזק את הבריגדה. בתחילת 1944 החלו השוודים להכשיר לוחמים דנים כטייסים בחיל האוויר השוודי. הדנים רצו לצאת ולהילחם בגרמנים, אולם השוודים היו נחושים לשמור על הנייטרליות וסירבו לאפשר זאת. גם לאחר פלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, נמנע מהדנים להשתתף בשחרור ארצם. רק בימים האחרונים של המלחמה עזבו הדנים את שוודיה ונכנסו לדנמרק. הם נתקלו בהתנגדות מעטה בלבד. רק שלושה דנים נהרגו ו-26 נפצעו כאשר הבריגדה צעדה לתוך קופנהגן. חיילי הבריגדה הביאו לארצם את הדוקטרינה והניסיון הצבאי של הצבא השוודי וסייעו בהקמתו מחדש של הצבא הדני לאחר המלחמה. Finsted, Per (19 April 2004). "Den danske Brigade - Organisation" (PDF). Chakoten - Dansk Militærhistorisk Selskab.
רוב באואר

רוברט "רוב" פטר באואר (בהולנדית: Robert Peter Bauer; נולד ב-11 בנובמבר 1962) הוא אדמירל בצי המלכותי ההולנדי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הולנד בין השנים 2017–2021, ומשמש כיום כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. באואר נולד באמסטרדם ב-11 בנובמבר 1962. ב-1981 הוא החל ללמוד בקולג' המלכותי הימי, וב-1984 התגייס לצי המלכותי ההולנדי בדרגת קומנדר. הוא פיקד על הפריגטה De Ruyter, ולאחר מכן על De Zeven Provinciën. הוא השתתף במבצע המאמץ הפעיל, וב-2006 הוצב בבחריין כסגן מפקד כוח נאט"ו במדינה. לאחר מכן הוצב באפגניסטן. בין השנים 2010–2011 פיקד על Johan de Witt. לאחר מכן הועלה לדרגת קומודור והועבר למלא תפקידי מטה בכירים בחיל הים. ב-22 בספטמבר 2015 הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ומונה לסגן ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-5 באוקטובר 2017 הוא החליף את טום מידנדורפ בתפקיד ראש ההגנה והועלה לדרגת לוטננט אדמירל. ב-9 באוקטובר 2020 נבחר באואר בידי מפקדי הצבאות השונים החברים בנאט"ו להחליף את סטיוארט פיץ' בתפקיד יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-25 ביוני 2021 סיים פיץ' את כהונתו כיו"ר הוועדה, ובאואר העביר את תפקיד ראש ההגנה לאונו אייכלסהיים ומונה ליו"ר הוועדה במקומו. מדיה וקבצים בנושא רוב באואר בוויקישיתוף רוב באואר, באתר נאט"ו רוב באואר, באתר הצבא ההולנדי
למרות

"למרות" הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-1 במרץ 2022. השיר נכתב והולחן על ידי דלומי, ביחד עם עמוס בן דוד והופק בידי סהר טויטו. הדוברת בשיר היא אשה שנפרדה מבן-זוגה בגלל משבר אישי, אולם כעת, לאחר שעבר המשבר, היא מעוניינת לחזור ולהיות אתו. דלומי סיפרה שכתבה את השיר בעקבות משבר נפשי שחוותה בעצמה. השיר שוחרר יחד עם קליפ שבוים בידי תמר גורן. השיר דורג במקום ה-8 במצעד השבועי של מדיה פורסט. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר בצורה ביקורתית את מילות השיר, אולם שיבח את הביצוע מלא הרגש של דלומי. הוא העניק לשיר ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. "עכשיו אני בסדר, לא יכולתי לשתף": השיר החושפני של רוני דלומי, באתר וואלה, 1 במרץ 2022 נועה רחמים, ‏רוני דלומי חושפת את המשבר הנפשי: "הייתי במקום נמוך ואבוד כל כך", באתר מעריב אונליין, 1 במרץ 2022 הדס סיון, מרים אגדי, ‏רוני דלומי לסרוגים: "עברתי משבר, תקופה לא טובה", באתר "סרוגים", 1 במרץ 2022 גיל משעלי, ‏שירים לטיקטוק? רוני דלומי פחות בקטע: "השירים זו האמת שלי. לא משהו שאני מתחקה אחרי אחרים", באתר ‏מאקו‏, 1 במרץ 2022 רוני דלומי בשיר חדש שנכתב אחרי משבר אישי רוני דלומי עושה ברברה סטרייסנד רוני דלומי למרות, יוסמיוסיק 1 במרץ 2022