laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דנה וולף

דנה וולף היא רופאה מומחית למחלות זיהומיות, ורופאה-חוקרת בתחום הוירולוגיה (זיהומים נגיפיים). היא מנהלת את היחידה לווירולוגיה קלינית במרכז הרפואי האוניברסיטאי הדסה, ומכהנת כפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. וולף נולדה בחיפה למרטין ובלה קרנר. אביה היה מהנדס מכונות ואמה היא דוקטור להנדסת מזון וביוטכנולוגיה. היא בוגרת בית הספר הריאלי העברי בחיפה. השלימה את לימודי הרפואה במסגרת העתודה האקדמית בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שירות בצה"ל כקצינת רפואה התמחתה ברפואה פנימית ובהמשך השלימה תת-התמחות במחלות זיהומיות במרכז הרפואי האוניברסיטאי הדסה בירושלים. את ההשתלמות בווירולוגיה (תחום זיהומי הנגיפים) עשתה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו בשנים 1990–1993, במרכז הווירולוגי של מדינת קליפורניה בברקלי, ובאוניברסיטת סטנפורד (1999). משנת 1996 היא רופאה בכירה במחלות זיהומיות בבית החולים הדסה, ומשנת 2001 היא מנהלת את היחידה לווירולוגיה קלינית במרכז הרפואי האוניברסיטאי הדסה, בו היא מובילה את האבחנה, הטיפול, והמניעה של מחלות וירליות (נגיפיות). היא מטפלת במגוון רחב של זיהומים הכוללים זיהומים בהריון, זיהומי נגיפי ההרפס, הציטומגלווירוס (CMV) השלבקת, מחלת הנשיקה, זיהומי דרכי הנשימה והעור. היא מונתה לפרופסור חבר ב-2007 ולפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית ב-2015. במקביל היא משמשת בתפקידים ציבוריים בכירים בארץ ובעולם, בהם, חברה בוועדת ההיגוי של משרד הבריאות בנושא חיסונים ומחלות זיהומיות, חברה בצוות הלאומי לטיפול במגפות, וחברה נבחרת בוועד החברה האירופאית לווירולוגיה. וולף נשואה לפרופ' יהודה וולף ואם לארבעה. במחקריה הבסיסיים היא עוסקת בפענוח מולקולרי של מנגנוני ההדבקה, ההתרבות וההתפשטות של הנגיף, ובחקר מעבר הנגיף בין האם-שליה-עובר והדבקת העובר. מחקרים אלה זכו להערכה בינלאומית רבה מאחר שדנה וולף וחבריה פיתחו מערכת מחקר מקורית בה יכלו לראשונה לחקור נושא מורכב זה. במחקריה המעשיים היא עוסקת בחקר מנגנוני התפתחות העמידות של נגיף הציטומגלו לתרופות, ובפיתוח מולקולות חדשות אשר תוכלנה לשמש כתרופות חדשות כנגד הנגיף. חלק גדול מממצאי מחקריה הבסיסיים תורגם למרחב הקליני, בו היא גם פיתחה שיטות מולקולריות מהירות לאבחון נגיפים שונים. בשנת 2006 זכתה בפרס סרוב של האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה. בשנת 2014 זכתה בפרס ע"ש לנדאו למדעים ואמנויות של מפעל הפיס בתחום הווירולוגיה. חלק מנימוקי השופטים לזכייתה בפרס: "פרופסור וולף הינה חוקרת וירולוגית העוסקת הן במחקר הבסיסי והן במחקר הקליני. היא שילבה בהצלחה רבה בין שני התחומים ועבודתה מהווה דוגמה מצוינת למחקר תרגומי שבו התקדמות במדע בסיסי מתורגמת ישירות לשיפור טיפול קליני. עבודתה של פרופסור וולף מוכרת ומוערכת בקהילה המדעית העולמית. מחקריה העיקריים התמקדו בהיבטים שונים הקשורים להדבקה של בני אדם עם נגיף הציטומגלו הגורם לבעיות קשות עד גרימת מוות אצל אנשים בעלי מערכת חיסונית חלשה ולמומים מולדים". דנה וולף(הקישור אינו פעיל), באתר האינטרנט של בית החולים הדסה ברכות על זכייתם של פרופ' דנה וולף ופרופ' הווארד ליטווין בפרס מפעל הפיס לאמנויות ולמדעים ע"ש לנדאו לשנת 2014, באתר האוניברסיטה העברית, 26 בנובמבר 2014
גרג דולי

גרג דולי (באנגלית: Greg Dulli; נולד ב-11 במאי 1965) הוא מוזיקאי אמריקאי. גרג דולי נולד וגדל בהמילטון, אוהיו. דולי זכה לתשומת לב ציבורית לראשונה עם להקת האפגן ויגז, ששילבה בין רוק אלטרנטיבי לרית'ם אנד בלוז. הלהקה הוציאה מספר אלבומים מצליחים בחברת סאב פופ, והתפרקה בשנת 2001. ב־1994 היה הזמר הראשי של "הבקביט בנד", להקה שהוקמה לצורך צילום הסרט Backbeat, שמבוסס על סיפורם של הביטלס. דולי היה המוזיקאי היחיד למעט דייב גרוהל שהשתתף בהקלטת האלבום הראשון של פו פייטרס. מאז 1997 דולי הוא גם הזמר של הטוויילייט סינגרז, שהמשיכה להתקיים, להוציא אלבומים ולהופיע אחרי התפרקות האפגן ויגז. בנוסף לפעילותו עם הטוויילייט סינגרז, הוא הוציא אלבום עם מארק לאנגן (שחבר בלהקות סקרימינג טריז וקווינס אוף דה סטון אייג') תחת השם The Gutter Twins. בשנת 1998 שיחק בסרט הפשע "מצבתה של אייב" בכיכובו של דניס לירי. בשנת 2009 גילם במאי פורנו בסרט הדרמה "בצד הנוסע" בכיכובו של אדם סקוט. בדצמבר 2011 האפגן ויגז הודיעו על איחוד, ויצאו לסיבוב הופעות ואף הוציאו אלבום חדש. דולי הופיע מספר פעמים בישראל עם להקותיו השונות. מדיה וקבצים בנושא גרג דולי בוויקישיתוף גרג דולי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרג דולי, באתר AllMovie (באנגלית) גרג דולי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גרג דולי, באתר ספוטיפיי גרג דולי, באתר AllMusic (באנגלית) גרג דולי, באתר MusicBrainz (באנגלית) גרג דולי, באתר Yandex.Music (ברוסית) גרג דולי, באתר Discogs (באנגלית) גרג דולי, באתר Songkick (באנגלית) גרג דולי, באתר SecondHandSongs גרג דולי, באתר בילבורד (באנגלית) Summer's Kiss Fan Site Lazy-i Interview: November 2003 Greg Dulli Interview on theskinny.co.uk: May 2006 Transform Online Interview: October 2006 מגלה כישרונות וכוכב קולנוע: 8 דברים שאולי לא ידעתם על גרג דולי, באתר וואלה, 31 בינואר 2016 עידו שחם, עכבר העיר אונליין, גרג דולי: "לכתוב שיר זה כמו חקירה עיתונאית", באתר הארץ, 13 בפברואר 2016 חן מרקס, גרג דולי במיומנה: הייתה הופעה מצוינת, כנראה, באתר nrg‏, 28 בפברואר 2016 חן הוניג‏, אהבה שחורה: ההופעה האינטימית של גרג דולי מיועדת בעיקר למעריצים, באתר וואלה, 28 בפברואר 2016
שלומי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שלומי – מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל אישים: אוריאל שלומי – זמר ישראלי זלמן שחטר-שלומי – רב אמריקני שלום אישים ששמם הפרטי הוא שלומי
סטויאנוב (עיירה)

סטויאנוב (באוקראינית: Стоянів; בפולנית: Stojanów) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. סטויאנוב נוסדה בראשית המאה ה-16, ובשנת 1547 הוענקו לה זכויות עיר והיתרים לקיום ירידים ושווקים. כתוצאה ממלחמות אמצע המאה ה-17 התדלדלה אוכלוסיית העיירה, ובראשית המאה ה-18 היו בה 40 בתים. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. יהודים ישבו בעיירה מראשית המאה ה-17, ובמהלך המאה ה-19 עלה מספרם בה, והם נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי. בראשית המאה ה-20 נמנו בעיירה 726 יהודים, וצביונם היה חסידי, ובעיקר של חסידות בלז. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 631 יהודים, שהיוו למעלה מחמישית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. בשנות השלושים של המאה ה-20 אירעו מספר תקריות אנטישמיות בעיירה. עם כניסת הגרמנים לעיירה במהלך מבצע ברברוסה, בקיץ 1941, קיבלו אותם האוקראינים המקומיים בפרחים, ולאחר מכן, החלו בביצוע מעשי שוד של רכוש היהודים במקום. בהמשך, גייסה המשטרה האוקראינית את יהודי היישוב לעבודות כפייה משפילות, תוך רצח של מספר יהודים, והוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, החרמת רכוש והגבלות תנועה. מעת לעת ערכו הגרמנים, לעיני הקהל האוקראיני, מעשי התעללות פומביים ביהודי העיירה, ובהם תלישת זקנים ופאות וחילול והרס בית הכנסת ובית המדרש שבעיירה. יומיים לאחר ראש השנה תש"ג פשטו שוטרים גרמנים ואוקראינים על העיירה, וריכזו את יהודיה במגרש ריק, תוך ירי בחולים ובתשושים. מספר יהודים שניסו להימלט מהאקציה נתפסו בידי איכרי הסביבה, והוסגרו לגרמנים. ממקום הכינוס הוצעדו היהודים לתחנת הרכבת בראדז'ייחוב, ומשם שולחו בקרונות משא צפופים למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר הגירוש, בזזו האוקראינים את דירות היהודים ביישוב. כ-50 יהודים שעוד הושארו בעיירה נרצחו מאוחר יותר. מדיה וקבצים בנושא סטויאנוב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטויאנוב סטויאנוב באתר מרכז מורשת יהדות פולין סטויאנוב באתר JewishGen (באנגלית)
עת הזמיר (דיסני)

עת הזמיר (באנגלית: Melody Time) הוא סרט משנת 1948 של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. זהו אחד מסרטי החבילה של החברה (סרטים הכוללים בתוכם מספר קטעים קצרים) שהופצו בשלהי שנות ה-40. סרט זה, בזהה לסרט "הבה לי מוזיקה", מהווים גרסה מודרנית עם שירי עם של הסרט "פנטסיה". זהו סרט החבילה החמישי של אולפני ההנפשה של וולט דיסני לאחר "סלודוס אמיגוס", "שלושת הקבלרוס", "הבה לי מוזיקה" ו"חופשי ומאושר". זהו הסרט העשירי בסרטי ההנפשה של חברת וולט דיסני. בסוף 1947, דיסני הכריז כי יפיץ שני סרטים המאחדים מספר סרטונים קצרים תחת השמות "עת הזמיר" ו"שתי דמויות מרתקות", אשר יופצו באוגוסט 1948 ו-1949 בהתאמה. "עת הזמיר" הופץ לבסוף מוקדם מן המתוכנן, בחודש מאי. עת הזמיר נחשב כאחרון סרטי האנתולוגיה שנעשה על ידי חברת וולט דיסני (הסרט הבא שהופץ כך היה "הרפתקאות איכבוד ומר טוד", אשר כולל שני פרקים). אותם "סרטי חבילה" היו "אוספי סרטים קצרים ולא מוכרים אשר דיסני הפיקו והפיץ כסרטים באורך מלא במהלך מלחמת העולם השנייה". הסרטים היו זולים מבחינה כלכלית ואומנותית ונועדו לשם החזקת החברה, כדי שלא תקרוס, עד שהחברה תוכל לשוב ולהפיק סרטים באורך מלא (מה שהצליח לאחר שנתיים, עם הפצת הסרט "סינדרלה"). עת הזמיר היה הסרט האחרון של דיסני אשר לקחו בו חלק האחיות אנדרוז. הוא גם היה הסרט האחרון באורך מלא של דיסני שהופיעו בו דונלד דאק וחוזה קריוקה, עד לשנת 1988, כשהופיעו בסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט". רוי רוג'רס - בתפקיד עצמו, קריין וזמר (בקטע "פקוס ביל"). טריגר (אנ') - "הסוס החכם בעולם הסרטים", בתפקיד עצמו. דניס דיי - קריין, זמר, דמויות בקטע "ג'וני אפלסיד". האחיות אנדרוז - זמרות (בקטע "הסירה הקטנה"). פרדי מרטין - מנצח מוזיקלי (בקטע "במבל בוגי"). את'ל סמית' - פסנתרנית (בקטע "אשמת הסמבה"). פרנסס לנגפורד - זמרת (בקטע "סיפור בשלג"). באדי קלארק - זמר וקריין. בוב נולאן - בתפקיד עצמו, זמר וקריין (בקטע "פקוס ביל"). להקת "בני החלוצים" - בתפקיד עצמם, זמרים וקריינים (בקטע "פקוס ביל"). להקת "אחיות הסעודה" - זמרות (בקטע "אשמת הסמבה"). בובי דריסקול - בתפקיד עצמו (בקטע "פקוס ביל"). לואנה פאטן - בתפקיד עצמה (בקטע "פקוס ביל"). מל בלאנק - הסירה הקטנה (קולות רקע ושריקות). מדיה וקבצים בנושא עת הזמיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עת הזמיר (באנגלית) "עת הזמיר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עת הזמיר", באתר נטפליקס "עת הזמיר", באתר AllMovie (באנגלית) "עת הזמיר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עת הזמיר", באתר Metacritic (באנגלית) "עת הזמיר", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "עת הזמיר", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "עת הזמיר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://issuu.com/doronlachman/docs/___________________________________/1?ff=true&e=6304053/57691994 מעריב⁩⁩, 1 מרץ 1953 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל נשים

נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל נשים מייצגת את קוריאה הדרומית בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של קוריאה הדרומית. משחקה הראשון של הנבחרת נערך ב-1990 נגד יפן, במה שנחשבת עד היום לתבוסה הכי גדולה בתולדות הנבחרת (13-1). שנה לאחר מכן, היא כבר השתתפה בפעם הראשונה באליפות אסיה, אך לא הצליחה לעבור את שלב הבתים. ב-2003, העפילה קוריאה הדרומית בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, לאחר שסיימה במקום השלישי באליפות אסיה ששימשה כטורניר המוקדמות. בטורניר זה, היא הפסידה בכל שלושת משחקיה ולא עברה את שלב הבתים. 12 שנים אחר כך, העפילה הנבחרת בפעם השנייה בתולדותיה לגביע העולם, ונעצרה רק בשמינית הגמר על ידי צרפת. הדירוג הנוכחי של נבחרת קוריאה הדרומית ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-19 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 14 נמדד לראשונה בדצמבר 2017, והדירוג הכי נמוך 26 נמדד לראשונה באוגוסט 2004. 1991 עד 1999 - לא העפילה 2003 - שלב הבתים 2007 - לא העפילה 2011 - לא העפילה 2015 - שמינית גמר 2019 עד 2023 - שלב הבתים 1975 עד 1989 - לא העפילה 1991 - שלב הבתים 1993 - שלב הבתים 1995 - מקום רביעי 1997 - שלב הבתים 1999 - שלב הבתים 2001 - מקום רביעי 2003 - מקום שלישי 2006 - שלב הבתים 2008 - שלב הבתים 2010 - שלב הבתים 2014 - מקום רביעי מדיה וקבצים בנושא נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל נשים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל נשים (בקוריאנית ובאנגלית) נבחרת קוריאה הדרומית בכדורגל נשים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
נסכיז'

נסכיז' (באוקראינית: Воля, ווליה; בפולנית: Niesuchojeże, נייסוחויז'ה; ביידיש: נעשכיז) הוא כפר קטן במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. ראשיתו של הכפר במאה ה-16, עת השתייך לנסיכים ממשפחת סנגושקו. במחצית השנייה של המאה ה-16 התגוררו בכפר כ-500 איש. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1569. במהלך המאה ה-17 היו יהודי המקום כפופים לקהילת לודמיר, ובמהלך המאה ה-18 לקהילת קובל. מאמצע המאה ה-18 פעלה ביישוב שושלת אדמו"רי נשכיז, אשר האדמו"ר האחרון שלה, שמואל בן רבי יצחק דוד, נספה בשואה. בסוף המאה ה-19 נמנו ביישוב 814 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 435 יהודים מתוך 469 תושבים (כ-93%), והתקיימה בו פעילות ציונית. בכפר נולד בראשית המאה ה-20 המשורר אבות ישורון. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים, ב-27 ביוני 1941, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר והגבלות תנועה. בתחילת 1942 נאסרו 25 צעירות יהודיות מהכפר. הן הולקו בעירום בידי האוקראינים, וחלקן נאנסו. מעת לעת המשיכו השוטרים האוקראינים בביצוע מעשי התעללות ושוד בקרב יהודי היישוב. באוגוסט 1942 פשטו כמה מאות שוטרים אוקראינים על היישוב, וריכזו את יהודיו. ממקום הכינוס נלקחו היהודים לבורות ירי בהם נרצחו. כמה עשרות יהודים הצליחו להימלט מהאקציה ליערות הסביבה, וחלקם חברו ליחידות פרטיזנים סובייטיות. נסכיז' באתר מרכז מורשת יהדות פולין "נייסוחויז'ה (ווליה)", באתר השטעטל הווירטואלי "נסכיז'", באתר JewishGen (באנגלית)
ירים-לים השני

ירים-לים השני (נכתב גם ירימלים; מלך בין השנים 1720–1700 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך החמישי בממלכת ימחד האמורית, שמרכזה שכן בעיר חלב שבסוריה. הוא ירש את אביו, המלך אבא-אן הראשון. המידע על ממלכת ימחד מקורו בלוחות בכתב יתדות שנמצאו בחפירות הארכאולוגיות במארי ואללח'. העיר חלב כמעט ולא נחפרה. בתקופת מלוכתו של ירים-לים השני, ממלכת מארי הייתה כבר הרוסה. מעט מאוד ידוע על ירים-לים השני. חותמת על גבי חותם שהתגלתה באללח' אישרה את קיומו. בכתובת הוא מציין שהוא בנו של אבא-אן הראשון. הכתובת מציינת שהוא היה אהוב על ידי האל הדד. על פי הכתובת אחד משמות שריו היה איני-כובאבא. ירים-לים השני מת בשנת 1700 לפנה"ס, ויורשו היה בנו ניקמי-אפוח. Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge‏, 2006, עמ' 253 Egyptian Iconography on Syro-Palestinian Cylinder Seals of the Middle Bronze Age מאת Beatrice Teissier, הוצאת Saint-Paul, ‏ 1996, עמ' 27
ג'ומנה

הקיסר ג'ומנה (ביפנית: Jomei tennō 天智天皇) (593–641) היה הקיסר ה-34 של יפן. ירש את דודתו הקיסרית סואיקו. לאחר מותו ירשו מספר קרובים את הקיסרות, כולל אחיניתו, אחינו ושנים מבניו. בשנת 770, כמאה שנים לאחר מותו, עברה הקיסרות לידי נינו, הקיסר קונין, שממנו יצאו כל קיסרי יפן עד היום. ברשומות ההיסטוריות של יפן מסופר כי הקיסר ג'ומיי ויתר על גבית מיסים שלוש פעמים, ובסופו של דבר התרושש כל כך עד שלא יכל לתקן את הגג הדולף בארמונו. הארכאולוגים היפנים מאמינים שמצאו עדויות לתל קבורה בהריסות קויאמדה, שבמחוז נארה ביפן, שמתוארך מאמצע המאה השביעית, שעשוי להיות מקום מנוחתו הסופי של הקיסר ג'ומנה. קיסרי יפן מדיה וקבצים בנושא ג'ומנה בוויקישיתוף Possible resting place of Japanese emperor discovered, ArchaeoFeed, ‏3-3-2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארבעת הפרשים

האם התכוונתם ל... ארבעת פרשי האפוקליפסה (ארבעת פרשי יום הדין) – דמויות המופיעות בספר חזון יוחנן של הברית החדשה המתארים את מאורעות אחרית הימים פתיחת ארבעת הפרשים – פתיחה בשחמט פרשי אפוקליפס – קבוצה בדיונית של נבלי-על מוטאנטים אשר מופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס ארבעת הפרשים (בית המשפט העליון) – קבוצה של ארבעה שופטים שמרנים בבית המשפט העליון של ארצות הברית שכיהנו בשנות השלושים של המאה ה-20.
אנדראס כריסטנסן

אנדראס בדקר כריסטנסן (בדנית: Andreas Bødtker Christensen; נולד ב-10 באפריל 1996 בלילרוד שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הבלם בברצלונה ובנבחרת דנמרק. כריסטנסן נולד בלילרוד שבדנמרק. הוא גדל במחלקת הנוער של ברונדבי, וכבר בגיל צעיר זכה להתעניינות מצד קבוצות אירופאיות בכירות. ב-7 בפברואר 2012 חתם כריסטנסן בצ'לסי בהעברה חופשית. עם הצטרפותו למועדון אמר: "בחרתי בצ'לסי כי הם משחקים את הכדורגל שאני אוהב". ב-28 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 נגד שרוסברי טאון בגביע הפוטבול ליג. ב-24 במאי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, כשהחליף את ג'ון אובי מיקל 12 דקות לסיום בניצחון 1–3 נגד סנדרלנד. ב-10 ביולי 2015 הצטרף לבורוסיה מנשנגלדבך בהשאלה לשתי עונות. ב-15 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות במשחק הליגה בו הפסידה בורוסיה מנשנגלדבך לבורוסיה דורטמונד בתוצאה 0–4. הוא שיחק בגלדבאך שתי עונות, בסיומן חזר לצ'לסי. ב-4 ביולי 2022 חתם בברצלונה. ב-8 ביוני 2015 ערך כריסטנסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק, כשהחליף את פייר-אמיל הויביאו בדקה ה-69 במשחק הידידות נגד נבחרת מונטנגרו שהסתיים בניצחונה של נבחרת דנמרק בתוצאה 1–2. נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024. צ'לסי אליפות אנגליה: 2014/2015 גביע הפוטבול ליג: 2014/2015 הגביע האנגלי:2017/2018 הליגה האירופית: 2018/2019 ליגת האלופות: 2020/2021 הסופר קאפ האירופי: 2021 גביע העולם למועדונים: 2021 ברצלונה הסופר קאפ הספרדי: 2023 אליפות ספרד: 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא אנדראס כריסטנסן בוויקישיתוף אנדראס כריסטנסן, באתר Transfermarkt אנדראס כריסטנסן, באתר Soccerway אנדראס כריסטנסן, באתר BDFutbol אנדראס כריסטנסן, באתר WorldFootball.net אנדראס כריסטנסן, באתר National Football Teams אנדראס כריסטנסן, באתר FootballDatabase.eu עכשיו זה רשמי: כריסטנסן הצטרף לברצלונה, באתר ONE‏, 4 ביולי 2022 Hjulmand har udtaget truppen til EM, באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדנית, 30 במאי 2024 (בדנית)
Really Don't Care

"Really Don't Care" (בעברית: באמת לא אכפת לי) הוא שיר של הזמרת האמריקאית דמי לובאטו בשיתוף עם הזמרת האנגלית שר לויד. השיר יצא ב-20 במאי 2014, מתוך האלבום הרביעי של לובאטו, Demi. השיר נכתב על ידי לובאטו ולויד עם קרל פאלק, סוואן קוטצ'ה ורמי יעקוב, והופק על ידי קוטצ'ה ויעקוב. "Really Don't Care" הגיע למקום ה-26 במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי ולמעמד פלטינה כפולה במדינה. "Really Don't Care" הוא שיר פופ שנמשך 3 דקות ו-21 שניות. השיר נכתב במפתח של G מינור. לובאטו במקור כתבה את השיר הזה כשיר פרידה. היא רצתה להפוך את השיר ליותר מעצים. היא אמרה "אני רציתי להפוך את השיר ליותר מעצים. כאשר חשבתי על המילים 'really don't care', זה גרם לי לחשוב על בריונות, ועל בני קהילת הלהט"ב המתמודדים איתה לעיתים קרובות, אבל הם מקבלים את עצמם". המבקר של בילבורד ג'ייסון ליפשוץ שיבח את ביטחונה של לובאטו בשיר. הוא בנוסף הגיב בחיוב על המיקום של השיר ברשימת השירים באלבום (Demi), וציין כי "Really Don't Care" הוגש כ "הקלה קלילה" לאחר שירים כבדים ועצובים. סאם לנסקי מאתר Idolator תיאר את השיר כ"שיר נועז שלא ניתן לעמוד בפניו". לעומת זאת, מלינדה ניומן מאתר HitFix טענה שהשיר כללי מידי, בהשוואה לשיר "I Love It" של איקונה פופ (2012). הקליפ הרשמי יצא ב-26 במאי 2014, ובנוסף היא העלתה הצצות ("טיזרים") קטנות לחשבון היוטיוב שלה. בקליפ אורחו מספר מפורסמים כגון ג'ון טיילור, טרוויס בייקר ווילמר ולדראמה (שהוא גם בן זוגה של לובאטו). קליפ של מילות השיר יצא ב-14 במאי 2014 בחשבון היוטיוב (Vevo) של לובאטו. הסרטון כולל את המילים של השיר מעל מספר מעריצים ברזילאים של לובאטו העושים ליפ-סינק למילות השיר. במהלך צילומי הסרטון, מפתיעה לובאטו את מעריציה ומגיעה אליהם. לובאטו הופיעה עם שיר זה במספר הופעות לפני שהוא יצא באופן רשמי. השיר גם נכלל בשני סיבובי ההופעות של לובאטו, "The Neon Lights Tour" ו-"Demi World Tour". מידע על היצירה "Really Don't Care" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Really Don't Care" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Really Don't Care" באתר יוטיוב Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) British single certifications – Demi Lovato – Really Don't Care, איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי, יש להקליד "Really Don't Care" בשורת החיפוש.
ניקמי-אפוח

ניקמי-אפוח (מופיע גם בשם ניקמפע; מלך בין השנים 1700–1675 לפנה"ס לערך, על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה המלך השישי בממלכת ימחד האמורית, שמרכזה שכן בעיר חלב שבסוריה. הוא ירש את אביו, המלך ירים-לים השני. המידע על ממלכת ימחד מקורו בלוחות בכתב יתדות שנמצאו בחפירות הארכאולוגיות במארי ואללח'. העיר חלב כמעט ולא נחפרה. בתקופת מלוכתו של ניקמי-אפוח, ממלכת מארי הייתה כבר הרוסה, והמידע מקורו בלוחות שנמצאו באללח' חתומות בחותם שלו. ירים-לים מלך אללח', דודו של ירים-לים השני ומלך לקוח של ימחד, מת בתקופת שלטונו של ניקמי-אפוח. ירש אותו בנו אמיתכום, שהתחיל לטעון לקבלת עצמאות חלקית של אללח'. הלוחות מציינים מנחה שהקדיש ניקמי-אפוח לאל הדד, אותה הוא הניח אותה במקדשו. בלוח אחר מסופר שהוא חזר ממקום בשם נישין, שם שלא היה ידוע לפני מציאת הלוח. החוקרים מעריכים שנישין הייתה בתחום ממלכת ימחד, כי הלוח התייחס לנסיעה ולא למסע מלחמה. בלוח אחר מסופר שהוא כבש את העיר ארזיק, ששכנה ליד כרכמיש. שנת כיבוש העיר שימש כציון שנה במספר מסמכים משפטיים. החותם של ניקמי-אפוח כולל את שמו כתוב בכתב יתדות, וציור שלו: על ראש המלך כתר, והוא מסתכל לכיוון שתי אלות, אחת בלבוש אשורי והאחרת בלבוש בבלי. ניקמי-אפוח מת בשנת 1675 לפנה"ס. היו לו כנראה מספר בנים, ביניהם: אירכבתום שירש אותו, ירים-לים השלישי שמלך על ימחד אחרי אירכבתום, והנסיך אבא-אן. מדיה וקבצים בנושא ניקמי-אפוח בוויקישיתוף Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC מאת William J. Hamblin, הוצאת Routledge‏, 2006, עמ' 253–254 The Ancient Near East: An Anthology of Texts and Pictures, מאת Door James Bennett Pritchard,Daniel E. Fleming, הוצאת Princeton University Press,‏ עמ' 197 Ancient Near Eastern Art מאת Dominique Collon, הוצאת University of California Pr, עמ' 96
הזירה האיטלקית

האם התכוונתם ל... הזירה האיטלקית במלחמה הפונית השנייה – בין השנים 203-218 לפנה"ס החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה – בין השנים 1918-1915 הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה – בין השנים 1943-1945
קוסטאס סטפילידיס

קוסטנטינוס סטפילידיס (ביוונית: Κώστας Σταφυλίδης; נולד ב-2 בדצמבר 1993 בסלוניקי שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדות המגן השמאלי וקשר הכנף השמאלי בקבוצת בוכום ובנבחרת יוון. סטפילידיס נולד בסלוניקי שביוון וגדל במחלקת הנוער של פאוק סלוניקי. ב-20 בנובמבר 2011 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היוונית, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 נגד פאנטוליקוס במסגרת המחזור העשירי. הוא בישל שער באותו משחק. בסך הכל ערך סטפילידיס 16 הופעות בעונת 2011/2012. בקיץ 2012, לאחר הופעותיו המעולות באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 2012, טורניר בו נבחר לאחד מעשרת השחקנים הכישרוניים ביותר בו, זכה סטפילידיס להתעניינות מצד באייר לברקוזן. לאחר שבועות של משא ומתן ובשל בעיות כלכליות אליהן נקלעה פאוק סלוניקי, סוכמה העברתו לבאייר לברקוזן. סטפילידיס בילה את רוב זמנו במועדון בהשאלות לפאוק סלוניקי ולפולהאם, ביניהן שיחק בקבוצת המילואים של באייר לברקוזן, באייר לברקוזן II. ב-30 בנובמבר 2013 ערך סטפילידיס את הופעתו היחידה בבאייר לברקוזן במסגרת הבונדסליגה, כשהחליף את גונזלו קסטרו בדקה ה-83 בניצחון 0–3 נגד נירנברג במסגרת המחזור ה-14. עם מעברו לבאייר לברקוזן הושאל סטפילידיס בחזרה לפאוק סלוניקי. הוא ערך 21 הופעות בעונת 2012/2013, בהן הבקיע שער בודד, בניצחון 1–4 נגד פאנטראקיקוס במסגרת המחזור ה-16 בליגת העל היוונית. לקראת עונת 2014/2015 הושאל סטפילידיס לפולהאם. ב-9 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ליגת המשנה האנגלית, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–2 נגד איפסוויץ' טאון במסגרת המחזור הראשון. הוא ערך 38 באותה העונה. לקראת עונת 2015/2016 עבר סטפילידיס לאאוגסבורג תמורת סכום לא ידוע, ועם מעברו אמר בריאיון לאתר הרשמי של המועדון: "אני שמח שהמעבר שלי יצא לפועל מכיוון שאני מעוניין לשחק יותר בבונדסליגה. אני רוצה לעזור לקבוצה עם האיכויות שלי ולהשתפר בעצמי". ב-22 באוגוסט 2015 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור השני בבונדסליגה. ב-17 בינואר 2018 הושאל סטפילידיס לסטוק סיטי עד לסוף העונה. סטפילידיס ערך חמש הופעות במדי סטוק, וירד איתה אל הצ'מפיונשיפ. בתום ההשאלה, חזר לאוגסבורג. בקיץ 2019 חתם סטפילידיס בהופנהיים מהבונדסליגה על חוזה לארבע שנים, לאחר שעבר אליה בהעברה חופשית. ב-14 בנובמבר 2012 ערך סטפילידיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון, כששיחק 82 דקות בניצחון 0–1 במשחק הידידות נגד נבחרת אירלנד. ב-11 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, כשהבקיע את השער הראשון בניצחון 3–4 נגד נבחרת הונגריה במסגרת מוקדמות יורו 2016. מדיה וקבצים בנושא קוסטאס סטפילידיס בוויקישיתוף קוסטאס סטפילידיס, ברשת החברתית אינסטגרם קוסטאס סטפילידיס, באתר Transfermarkt קוסטאס סטפילידיס, באתר Soccerway קוסטאס סטפילידיס, באתר BDFutbol קוסטאס סטפילידיס, באתר WorldFootball.net קוסטאס סטפילידיס, באתר National Football Teams קוסטאס סטפילידיס, באתר FootballDatabase.eu קוסטאס סטפילידיס, באתר ESPN