laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סיטרואן C4 WRC

סיטרואן C4 WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי סיטרואן להתמודדות באליפות העולם בראלי. המכונית מבוססת על דגם הסיטרואן C4 והיא החליפה את דגם הקסארה WRC. המכונית הוצגה לראשונה בעונת 2007. סבסטיאן לב זכה עם המכונית ארבע פעמים רצופות באליפות הנהגים. המכונית הייתה שותפה לשלוש זכיות באליפות היצרנים. סך הכל זכתה סיטרואן עם המכונית ב-36 מרוצים. בעונת 2011 הוחלפה המכונית בסיטרואן DS3 WRC. . המכונית עשתה את הופעת הבכורה שלה בראלי מונטה קרלו, מרוץ הפתיחה של עונת 2007, כשהיא נהוגה בידי סבסטיאן לב ודני סורדו. לב ניצח את המרוץ וסורדו סיים במקום השני. לב ניצח 7 מתוך 15 המרוצים הנוספים בעונה וזכה באליפות, כשהוא מקדים את מרקוס גרונהולם בתשע נקודות. סורדו סיים את העונה במקום הרביעי. לב וסורדו המשיכו בקבוצה עונה נוספת. לב ניצח 11 מתוך 15 מרוצים בעונה וזכה באליפות. סורדו סיים שלישי, הישג שהבטיח לסיטרואן זכייה באליפות היצרנים. מלבד הקבוצה הרשמית, דגם ה-C4 WRC שימש בעונה גם את הקבוצה הפרטית PH-sport, בה התחרה קונרד ראוטנבך. בנוסף, שימשה המכונית את הזוכה באליפות העולם בראלי לנוער (JWRC) סבסטיאן אוז'ייה, בראלי בריטניה, המרוץ הראשון בו התחרה ברכב מהקטגוריה הבכירה. לב ניצח את חמשת המרוצים הראשונים של העונה ואת שני המרוצים האחרונים וניצח את מיקו הירבונן בקרב על התואר בהפרש של נקודה אחת בלבד. סורדו סיים שוב במקום השלישי וסטירואן זכתה שוב באליפות היצרנים. PH-sport התחרו כקבוצה פרטית בשם "סיטרואן ג'וניור". ראוטנבך, אוז'ייה (11 מרוצים), יבגני נוקינוב (8 מרוצים) וכריס אטקינסון וארון בורקארט (מרוץ אחד כ"א) התחרו עבור הקבוצה. פטר סולברג שהתחרה במרבית העונה בדגם הקסארה WRC, התחרה בשני המרוצים האחרונים עבור קבוצת ג'וניור עם הדגם הנוכחי. לב וסורדו התחרו עבור קבוצת היצרן בעוד אוז'ייה וקימי רייקונן התחרו עבור קבוצת ג'וניור. אוז'ייה ניצח את ראלי פורטוגל כנהג קבוצת המשנה. במהלך העונה החליף אוז'ייה את סורדו בקבוצה הבכירה בשלושה מרוצים וניצח את ראלי יפן, הניצחון הראשון שהשיג לקבוצת יצרן. פטר סולברג התחרה בקבוצה פרטית הנושאת את שמו עם ה-C4 WRC. הוא צבר שמונה פודיומים וסיים את העונה במקום השלישי. מדיה וקבצים בנושא סיטרואן C4 WRC בוויקישיתוף Citroen C4 WRC – Four Titles and 34 WRC Wins in Loeb's Hands, Snaplap.net, 2 March 2016 End of an Era for Citroën C4 WRC - Web Exclusive, SuperStreetOnLine.com, 10 November 2010 WRC: PETTER SOLBERG TO DRIVE A CITROEN C4 WRC, Auto123.com
2021 בכף ורדה

אירועים בשנת 2021 בכף ורדה. נשיא: ז'ורז'ה קרלוש פונסקה ראש ממשלה: אוליסש קורייה א סילבה מתמשך – מגפת הקורונה בכף ורדה 13–31 בינואר – נבחרת הגברים הלאומית בכדוריד בכף ורדה התמודדה בפעם הראשונה באליפות העולם, אך נאלצה לסגת מהאירוע, מכיוון שאין לה את המינימום הנדרש של שחקנים לאחר שכמה מהשחקנים נבדקו חיוביים לנגיף הקורונה. 21 בינואר – בית המשפט בכף ורדה מאשר מעצר בית של השליח המיוחד של נשיא ונצואלה ניקולאס מדורו, אלכס סאאב. 18 באפריל – תאריך משוער לבחירות לנשיאות כף ורדה ב-2021. 17 באוקטובר – תאריך משוער לבחירות לפרלמנט בכף ורדה ב-2021 19 בינואר – ראול קרידו ורלה, הנשיא הראשון והחבר בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר של "Supreme Court of Justice of Cape Verde". מדיה וקבצים בנושא 2021 בכף ורדה בוויקישיתוף "Match cancellation: Cape Verde vs Germany". IHF. נבדק ב-19 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Cape Verde withdraw from the 27th IHF Men's World Championship". IHF. נבדק ב-19 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "El Tribunal de Cabo Verde autorizó la prisión domiciliaria para el testaferro de Nicolás Maduro, Alex Saab". infobae (בEuropean Spanish). Infobae. 21 בינואר 2021. נבדק ב-21 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) ttps://www.mediapart.fr/journal/fil-dactualites/120121/cap-vert-legislatives-fixees-au-18-avril-presidentielle-au-17-octobre
2021 ברפובליקה המרכז-אפריקאית

אירועים בשנת 2021 ברפובליקה המרכז אפריקאית. נשיא: פוסטאן-ארקאנז' טואדרה ראש הממשלה: פירמין נגראבאדה מגפת הקורונה ברפובליקה מלחמת האזרחים של הרפובליקה המרכז אפריקאית 3 בינואר – מורדים תופסים את בנגאסו ושולטים כעת בשני שלישים מהמדינה. 4 בינואר – הבחירות הכלליות במרכז אפריקה: תוצאות ראשוניות מראות כי הנשיא טואדרה זכה לבחירה מחודשת עם 53% מהקולות. אחוז ההצבעה היה 76.3% מהמצביעים הרשומים. 7 בינואר – האפיפיור פרנציסקוס קורא לדיאלוג לאחר הבחירות המסוכסכות. "אני מבקש מכל הצדדים להצטרף לדיאלוג אחים ומכבד, לדחות שנאה ולהימנע מכל סוג של אלימות", אמר פרנסיס. עשר מפלגות אופוזיציה קראו לבטל את הבחירות. 10 בינואר – צבא רוסיה מתחיל בהוצאת 300 המדריכים הצבאיים שלו. 13 בינואר – שומר שלום של האו"ם מרואנדה נהרג בלחימה ליד בנגי. מורדים תקפו תחנת משטרה ברובע PK12 לפני שהודחו. 18 בינואר – בית המשפט החוקתי אישר את זכייתו של הנשיא טואדרה בבחירות בינואר. 22 בינואר – הממשלה מכריזה על מצב חירום כאשר מורדים מקיפים את בנגוי. 24 בינואר – מחמת סעיד עבד אל קאני מועבר לבית הדין הפלילי הבינלאומי באשמת פשעי מלחמה. 26 בינואר – הצבא הרג 44 מורדים בלחימה בבואלי. 14 במרץ – סיבוב שני של הבחירות וסיבוב ראשון באזורים שהיו ביום הבחירות המקורי בשליטת המורדים. מדיה וקבצים בנושא 2021 ברפובליקה המרכז-אפריקאית בוויקישיתוף "Central African Republic rebels seize Bangassou, says UN". BBC News. BBC World News. 3 בינואר 2021. נבדק ב-3 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Rolland, Antoine; Felix, Bate (4 בינואר 2021). Paul, Franklin (ed.). "Central African Republic President Touadera wins re-election". Reuters. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Pope Francis warns of violence in CAR after disputed polls". Al Jazeera English. AFP. 7 בינואר 2021. נבדק ב-7 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Russia withdrawing 300 military instructors from CAR". AP NEWS. 16 בינואר 2021. נבדק ב-18 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "C. African rebels repelled in closest attack yet to capital". msn.com. AFP. 13 בינואר 2021. נבדק ב-13 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Rolland, Antoine (13 בינואר 2021). "Bullets and panic: rebels attack Central African Republic capital". Reuters. {{cite news}}: (עזרה) "C.Africa court confirms Touadera win, but only one-third turnout". msn.com. AFP. 18 בינואר 2021. נבדק ב-18 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Central African Republic declares emergency as rebels surround Bangui". news.yahoo.com. BBC World News. 22 בינואר 2021. נבדק ב-22 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Central African Republic alleged rebel handed to intl court". AP NEWS. 24 בינואר 2021. נבדק ב-24 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Central African Republic soldiers kill 44 rebels". AP NEWS. 26 בינואר 2021. נבדק ב-27 בינואר 2021. {{cite news}}: (עזרה)
2021 בצ'אד

אירועים בשנת 2021 בצ'אד. נשיא: אידריס דבי מתמשך – מגפת הקורונה בצ'אד 10 באפריל – הבחירות לנשיאות צ'אד 2021. 20 באפריל - אידריס דבי הוכרז כמנצח בבחירות, אך תוך זמן קצר הוא נהרג בקרב עם המורדים. 24 באוקטובר – תאריך מתוכנן לבחירות לפרלמנט בצ'אד 2021. 22 בינואר – רוטואנג יומה גולום, מיליטנט ופוליטיקאי, חבר פרלמנט (מאז 2011). 20 באפריל – אידריס דבי, פוליטיקאי, כיהן כנשיאה של צ'אד מ-1990. מדיה וקבצים בנושא 2021 בצ'אד בוויקישיתוף "Election guide. Republic of Chad. Election for President". electionguide.org. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Au Tchad, les législatives reportées depuis cinq ans sont fixées au 24 octobre 2021". lemonde.fr. 3 ביולי 2020. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite web}}: (עזרה) Info Alwihda, Tchad : décès du général Routouang Yoma Golom, Alwihda Info - Actualités TCHAD, Afrique, International (בצרפתית)
Don't Kill My Vibe (מיני-אלבום)

Don't Kill My Vibe (בעברית: אל תהרוג את האווירה שלי) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת סיגריד. המיני-אלבום יצא לאור ב-5 במאי 2017 על ידי חברת התקליטים "איילנד רקורדס". המיני-אלבום הופק על ידי מרטין סיולי, ג'ורג' פלינט, הנרי פלינט ואסקייל סולסטראנד, וכולל שני שירים ושני סינגלים. הסינגל "Don't Kill My Vibe" יצא לאור ב-10 בפברואר 2017. השיר הוא הסינגל המוביל של המיני-אלבום. השיר הגיע למקום ה-28 במצעד הסינגלים הנורווגים ולמקום ה-20 במצעד הסינגלים הסקוטי. הסינגל "Plot Twist" יצא לאור ב-14 ביולי 2017 והיה לסינגל השני מתוך המיני-אלבום. השיר הגיע למקום ה-44 במצעד הסינגלים הפלנדרי. ג'ייסון ליפשוץ מעיתון הבילבורד כינה את המיני-אלבום כ"13 דקות של הנאה". עוד כתב כי "ארבעת שירי המיני-אלבום מלאים שמחת חיים". Sigrid Drops Debut EP “Don’t Kill My Vibe”, Listen to “Fake Friends” מרטין סיולי, ג'ורג' פלינט, הנרי פלינט, אסקייל סולסטראנד Sigrid makes a bold entrance with defiant anthem ‘Don’t Kill My Vibe’ VG-lista - Topp 20 Single uke 10, 2017 Official Scottish Singles Sales Chart Top 100 Plot Twist - Single SIGRID - PLOT TWIST Sigrid Is Making Essential Pop Music. Can She Become a U.S. Star? Sigrid
תעביר את זה הלאה (תוכנית טלוויזיה)

תעביר את זה הלאה היא תוכנית טלוויזיה, ששודרה בערוץ 2, בהנחיית יעל בר זוהר, המבוססת על פורמט בריטי, הרעיון ליצירת התוכנית בא מהסרט תעביר את זה הלאה. בכל פרק בתוכנית התארחו ידוענים והצופים התבקשו לשלוח אליהם בקשת עזרה משמעותית שיכולה לסייע להם ובתמורה אותו אחד שהידוען יעזור ומתחייב לעשות דבר טוב לאדם אחר ובכך נוצרת שרשרת של מעשים טובים. בין האורחים בתוכנית היו עלמה זק ויאיר לפיד. "תעביר את זה הלאה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יעל בר-זוהר, מעבירה את זה הלאה, באתר ynet, 4 באוגוסט 2004 רענן שקד, תעבירו אותה הלאה, באתר ynet, 11 באוגוסט 2004
Voilà (שיר של ברברה פראווי)

Voilà (בעברית: הנה) הוא שיר בצרפתית של הזמרת הצרפתייה ברברה פראווי, שייצג את צרפת באירוויזיון 2021 שנערך ברוטרדם, הולנד. השיר נבחר לאחר זכייתו בתחרות "Eurovision France: C'est Vous Qui Décidez" שהיוותה את הקדם הצרפתי לאירוויזיון בשנה זו, ב-30 בינואר 2021. ב-29 ביוני 2020, רשות השידור הצרפתית פרסמה קול קורא להגשת שירים לאירוויזיון 2021. ב-30 בספטמבר רשות השידור הצרפתית קיבלה למעלה מ-700 שירים. ב-9 בדצמבר רשות השידור הכריזה על 12 השירים שעלו לגמר. הגמר הגדול התחלק לשני חצאים. בחצי הראשון 12 השירים התחרו על 8 המקומות הפנויים בשלב הבא. השירים עלו לשלב הבא לאחר הצבעת חבר השופטים, הכוללים את דאנקן לורנס, זוכה אירוויזיון 2019 ואמיר, נציג צרפת באירוויזיון 2016, והצבעת הקהל. השיר "Voilà" בוצע שביעי בסדר ההופעות ועלה לשלב השני. בשלב השני, השיר בוצע שישי בסדר ההופעות, וזכה במקום הראשון עם 204 נקודות (104 מהשופטים ו-100 מהקהל). בשנת 2023 השיר בוצע על ידי אמה קוק וזכה להצלחה גדולה. צרפת חברה ב"חמשת המדינות הגדולות", לכן היא איננה צריכה להשתתף בחצאי הגמר. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה פראווי למקום השני כשקיבלה 499 נקודות. מידע על היצירה "Voilà" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Voilà" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Voilà" באתר Discogs סרטון השיר "Voilà" באתר יוטיוב "France decided: Barbara Pravi to Eurovision 2021!". Eurovision.tv (באנגלית). 2021-01-30. נבדק ב-2021-01-30. Eurovision 2021 Results: Voting & Points
טרנסטקסטואליות

טרנסטקסטואליות מוגדרת כ"התעלות" הטקסטואלית של הטקסט. על פי ז'רארד ז'נט(אנ') טרנסטקסטואליות היא "כל מה שמגדיר את הטקסט ביחסים, בין ברור או סמוי, לבין טקסטים אחרים" והוא "מכסה את כל ההיבטים של טקסט מסוים". ז'נט תיאר את הטרנסטקסטואליות כ"מונח כולל יותר מאשר אינטרטקסטואליות. ז'נט הגדיר חמישה תת-סוגים של טרנסטקסטואליות: אינטרטקסטואליות, פאראטקסטואליות, ארכיטקסטואליות, מטאטקסטואליות והיפרטקסטואליות (הידועה גם בשם היפוטקסטואליות). להלן התיאורים לחמשת תת-הסוגים של טרנסטקסטואליות: אינטרטקסטואליות יכולה להיות בצורה של ציטוט, פלגיאט או רמיזה. פאראטקסטואליות היא היחס בין טקסט אחד לטקסט המקיף את גוף הטקסט העיקרי. דוגמה לכך הן כותרת הקדשה, הקדמה, הערת שוליים וקולופון. ארכיטקסטואליות היא ייעודו של טקסט כחלק מז'אנר. מטאטקסטואליות היא הפרשנות הביקורתית המפורשת או המרומזת של טקסט אחד לטקסט אחר. היפוטקסטואליות או היפרטקסטואליות היא היחס בין טקסט מקורי או הז'אנר שעליו הוא מבוסס, אך הטקסטים הופכים, משנים, מפרטים או מרחיבים. דוגמאות לכך הן פרודיה, זיוף, המשך ותרגום. בטכנולוגיית המידע היפרטקסטואליות היא טקסט שלוקח את הקורא ישירות לטקסטים אחרים. אינטרטקסטואליות פאראטקסטואליות מדיה וקבצים בנושא טרנסטקסטואליות בוויקישיתוף Genette, Gérard. The architext: an introduction. Berkeley: University of California Press, 1992: 83-84 Genette, Gérard. The architext: an introduction. Berkeley: University of California Press, 1992: 83-84 Genette described transtextuality as a "more inclusive term" than intertextuality .http://www.aber.ac.uk/media/Documents/S4B/sem09.html [1]
Miss Kiss Kiss Bang

Miss Kiss Kiss Bang (בעברית: גברת קיס קיס באנג) הוא שיר באנגלית, שנכתב והולחן על ידי אלכס כריסטנסן וסטפן האפילר ובוצע על ידי אלכס כריסטנסן ואוסקר לויה. השיר ייצג את גרמניה באירוויזיון 2009 במוסקבה, רוסיה, בו השניים הופיעו תחת הכינוי "אלכס סווינגס אוסקר סינגס" (Alex Swings Oscar Sings). השיר מופיע באלבום הבכורה של אוסקר לויה, "Heart 4 Sale". לשיר הוקלטה גם גרסה בספרדית, בשם "Muchacha Kiss Kiss Bang". השיר הוצג ב-21 בפברואר 2009 בטקס פרסי אקו (אנ') שהתקיים בברלין. מאוחר יותר נודע כי כוכבת הבורלסקה האמריקאית דיטה פון טיז (אנ') תצטרף לאלכס ואוסקר על הבמה (כדי לשמור על הסגנון האמריקאי של השיר). השיר שובץ במקום השבעה עשר בסדר ההופעות, אחרי נילס ברינק מטעם דנמרק עם "Believe Again" ולפני הדיסה מטעם טורקיה עם "Düm Tek Tek". בתום ההצבעה קיבל השיר 35 נקודות, והגיע למקום ה-20 מתוך 25. השיר הבא שייצג את גרמניה, באירוויזיון 2010, היה "Satellite" של לנה מאייר-לנדרוט. המקהלה עטורת הפרסים "The Expressions" מתיכון באפלו גרוב (אנ') שבאילינוי השתמשה בשיר כחלק ממערך התחרות שלה בשנים 2009–2010. Schacht, Andreas (2009-02-09). "Germany selects Alex Swings, Oscar Sings internally!". EBU. נבדק ב-2009-02-09. "Alex Swings Oscar Sings für Deutschland". eurovision.ndr.de. 2009-02-09. נבדק ב-2009-02-09. Miss Kiss Kiss Bang named Burlesque star in German line-up, News, Eurovision Son Contest – Dusseldorf, 2011 SCC: Viewing Choir - Expressions 2010, www.showchoir.com Austrian Singles Chart German Singles Chart (אורכב 02.05.2012 ב WebCite) Retrieved on 2009-05-29 Swedish Singles Chart "Official UK Top 100 Singles". The Official Charts Company. 2009-05-25. אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2009. נבדק ב-2009-05-26. {{cite web}}: (עזרה)
אוסקר לויה

ג'וזף אוסקר לויה (באנגלית: Joseph Oscar Loya; נולד ב-12 ביוני 1979) הוא זמר אמריקאי ושחקן תיאטרון ברודוויי. לויה נולד בשנת 1979 באינדיו שבקליפורניה, הצעיר מבין חמישה אחים. הוא הומוסקסואל מוצהר ומתגורר כיום במינכן. לויה ייצג את גרמניה באירוויזיון 2009 במוסקבה, רוסיה יחד עם אלכס כריסטנסן, שהופיעו תחת הכינוי "אלכס סווינגס אוסקר סינגס" (Alex swings Oscar sings), וביצעו את השיר Miss Kiss Kiss Bang, לצד הרקדנית האמריקאית דיטה פון טיז (אנ') שהופיעה לצידם בגמר. הגיע למקום ה-20 מתוך 25 המדינות שהשתתפו. בשנת 2009 לויה הוציא את אלבום הבכורה שלו. המורה שלו לפיתוח קול הוא פרופסור דניס הית'. לויה מתרכז בקריירת הסולו שלו ובשנת 2011 הוציא את אלבומו השני "Beast", שביצירתו הוא שיתף פעולה עם אלק סנדר (אנ'), מפיק מוזיקלי שמתעסק בסגנון האלקטרופופ. בדצמבר 2012 הוציא לאור את הסינגל "Learn Something New", אותו הוא כתב והיה שותף להפקתו, דרך חברת התקליטים סיטרוסוניק רקורדס. בין אוקטובר 2012 ליוני 2013, לויה שיחק את הדמות הראשית במחזמר "Show Me" בתיאטרון פרידריכשטאדט-פאלאסט בברלין. מדיה וקבצים בנושא אוסקר לויה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסקר לויה אוסקר לויה, באתר MusicBrainz (באנגלית) אוסקר לויה, באתר Discogs (באנגלית) Eurovision Song Contest Moscow 2009 | News - Germany: Oscar Loya to Eurovision, web.archive.org, ‏2009-02-10 'You're not safe in Moscow', gay Eurovision fans told ahead of march Germany selects Alex Swings Oscar Sings internally! | News | Eurovision Song Contest - Moscow 2009, web.archive.org, ‏2009-02-11 SHOW ME at Friedrichstadt-Palast "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2007. נבדק ב-24 בנובמבר 2007. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה)
Piove (Ciao ciao bambina)

"(Piove (Ciao, ciao, bambina" (בעברית: "יורד גשם (ביי, ביי, מותק)") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי, דומניקו מודוניו. השיר ייצג את איטליה באירוויזיון 1959. השיר נכתב על דינו ורדה והולחן על ידי מודוניו עצמו. בדומה לשירי התקופה, השיר נכתב כבלדת אהבה. במרכז מילות השיר עומד מודוניו שנפרד מאהובתו. הוא מבקש ממנה נשיקה אחת אחרונה לפני שעוזב לתמיד. ב-11 במרץ 1959, השיר בוצע על ידי מודוניו באירוויזיון. השיר הושר שלישי בסדר ההופעות, לפני מונקו ואחרי דנמרק. השיר זכה במקום השישי עם תשע נקודות. מידע על היצירה "Piove (Ciao, ciao, bambina)‎" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Piove (Ciao, ciao, bambina)‎" באתר SecondHandSongs Eurovision Song Contest 1959 Eurovision 1959 Results: Voting & Points DOMENICO MODUGNO - PIOVE (CIAO CIAO BAMBINA) DOMENICO MODUGNO - PIOVE (CIAO CIAO BAMBINA) DOMENICO MODUGNO Domenico Modugno DOMENICO MODUGNO Singoli - I numeri uno (1959 - 2006)
זירו זירו זירו

זירו זירו זירו (באנגלית: ZeroZeroZero) היא סדרת טלוויזיה איטלקית מסוגת דרמת פשע, שעלתה לשידור ב-14 בפברואר 2020. הסדרה נוצרה על ידי סטפנו סולימה, לאונרדו פאסולי ומאוריציו כץ' עבור רשתות השידור סקי אטלנטיק, Canal+ ופריים וידאו. הסדרה מבוססת על הספר "זירו זירו זירו" מאת רוברטו סביאנו, הספר עוקב אחר מחקר העוסק סביב הקוקאין, המציג את הסחר בו סביב לעולם. כוכבי הסדרה הם אנדראה רייסבורו, דיין דיהן וגבריאל ביירן כמשפחת לינווד האמריקאית, השולטת בחברת ספינות בינלאומית הפועלת כמתווכת קוקאין בין מקסיקו לאיטליה. הבכורה העולמית של הסדרה הוקרנה ב-5 בספטמבר 2019 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-76 של ונציה, שם הוקרנו רק 2 הפרקים הראשונים. הסדרה הוקרנה לראשונה בטלוויזיה ב-14 בפברואר 2020 ב-Sky Atlantic באיטליה. הסדרה עוקבת אחרי מסע של משלוח קוקאין גדול המגיע ממונטריי, מקסיקו לג'ויה טאורו, איטליה. מוכרי הסמים הם האחים הנרקומנים אנריקה וז'סינטו ליירה, המשתמשים בכוחותם של מנואל קונטרראס וקבוצת החיילים המושחתים שלו, הקונה הוא מינו לה פיאנה, הבוס של נדראנגטה, שמעמדו נכנס לסכנה בעקבות נכדו סטפנו ומשפחת קורטיג'ה. המתווכים בין המקסיקנים לאיטלקים הם משפחת לינווד, משפחה אמריקאית מניו אורלינס, ארצות הברית, שברשותם חברת ספנות יוקרתית. בעקבות סכסוכים פנימיים לגבי המשלוח, המשלוח עוכב ליבשת אפריקה, ולעיכוב זה נוצרו השלכות קיצוניות, לכל המעורבים בעסקה. אתר האינטרנט הרשמי של זירו זירו זירו (באיטלקית) "זירו זירו זירו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זירו זירו זירו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זירו זירו זירו", באתר Metacritic (באנגלית) "זירו זירו זירו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמיר קמינר, "תעשיית הסמים אף פעם לא תיעלם, זה ישבש את הכלכלה העולמית", באתר ynet, 7 במאי 2020
פטר מוסטובוי

פטר מוסטובוי (ברוסית: Мостово́й Пётр Миха́йлович; נולד ב-22 בינואר 1938) הוא במאי ומפיק סרטים, שיצר את סרטיו בברית המועצות ובישראל. בשנת 1970 סיים את האקדמיה הרוסית לקולנוע VGIK. הקריירה הקולנועית המכובדת של מסטובוי כוללת שני סרטים עלילתיים ולמעלה מארבעים סרטים תיעודיים. מוסטובוי נחשב לדמות מרכזית בגל הקולונוע הלנינגרדי. סרטיו זכו בפרסים לאומיים ובינלאומיים יוקרתיים רבים כגון פרס תיבת הזהב, בפסטיבל הטלוויזיה הבין-לאומי שהתקיים בבולגריה בשנת 2006, פרס מיוחד בפסטיבל סנט פטרסבורג הבין-לאומי – מסר לאדם – שהתקיים ברוסיה באותה שנה והפרס הלאומי של רוסיה "לורלים" בשנת 2014 על תרומה לקולנוע. סרטו של מוסטובוי "תראו את הפנים" שיצר יחד עם פבאל קוגן, מוזכר במאמר בגלריה הלאומית לאומנות אודות "סרטים דוקומנטריים המציגים פרצוף אנושי". בנוסף ליצירותיו, מוסטובוי השתתף כשופט בפאנלים במסגרת פסטיבלים בינלאומיים רבים. בין השנים 2000–2002 היה חבר בועדת הקולנוע של משרד המדע, התרבות והספורט של מדינת ישראל. הסרט האחרון שלו "הצעיף האדום" שיצא בשנת 2020 הוא סרט אוטוביוגרפי המשלב קטעי ארכיון, משחק ואנימציה. בשנת 1993 מוסטובוי עלה לישראל והוא מתגורר בראשון לציון. בנוסף לסרטיו הוא עובד כעצמאי בכמה ערוצי טלוויזיה ישראליים בניהם ערוץ 1. הצעיף האדום (2020) הבמה (2005) שעתיים בארץ הקודש (1996) באך בסנדלים (1994) עצים אדומים (1992) אחד מבין כוכבים רבים נודדים (1990) החיים יפים (1990) טרור שחור (1989) קופסה רדיו אקטיבית (1988) מלחמות הכוכבים (1987) מלחמות החלל (1987) על מוסקבה עם תקווה וחרדה (1986) המראה בשבילך (1985) שיתוף פעולה (1985) זוגיות צבאית-אסטרטגית (1985) סינפוניה של העולם (1981) טרביונה של במה גבוה (1981) תאריך. עשר שנים אחרי (1979) מעשים ואנשים (1975) השופט (1975) יום ההולדת של ו.מיהקובסקי (1973) מסופיה לברלין (1973) אני אזרח ברית המועצות (1972) יום שליו ביוני (1971) מאסטר בלקובסקי (1971) קומרדס (1971) מים חיים לילות לבנים תסתכלו על הפנים תזמורת צבאית (1968), רק שלושה שיעורים (1969) הצעיף האדום – ד"ר שמוליק דובדבני משוחח עם פטר מוסטובוי, במאי הסרט, אתר פסטיבל הסרטים בחיפה, 2020 LIFE IS BEAUTIFUL אתר flahertiana גואל פינטו, פרס האקדמיה הרוסית לקולנוע ל"הבמה", באתר הארץ, 21 בדצמבר 2005 הבמה, הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו סרטונים בערוץ של Peter Mostovoy, באתר יוטיוב פטר מוסטובוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פטר מוסטובוי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Пётр Мостовой вручение "Лавра" 2014, סרטון באתר יוטיוב Documentaries with a Human Face, www.nga.gov הצעיף האדום, באתר "כאן" – תאגיד השידור הישראלי פטר מוסטובוי – "הבמה", סרטון באתר יוטיוב (אורך: 53:53) Взгляните на лицо (Павел Коган, 1966), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 10:16) Soviet Army Orchestra, 1968 Documentary – Военный оркестр СССР Всего три урока ☆ Документальный фильм СССР ☆ Советская школа ☆ Последний звонок ☆ Образование, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 19:07)
רבי יהודה בן קנוסא

רבי יהודה בן קנוסא היה אמורא ארץ ישראלי בדור המעבר מהתנאים לאמוראים, ובדור הראשון של אמוראי ארץ ישראל, ותלמידו של רבי חייא. הרב רפאל נתן נטע רבינוביץ, ובעקבותיו גם הרב אהרן היימן, מזהה אותו עם התנא רבי יהודה בן נקוסא. רבי יהודה בן קנוסא מוזכר בשם זה שלוש פעמים בתלמוד הבבלי. במסכת בבא קמא הוא מתואר כחסיד מופלג וש"כל מעשיו לשם שמיים". סיפור המעשה מתייחס לעשר התקנות שתיקן יהושע בן נון בעת חלוקת הארץ, שרובן באו להשכין שלום בין איש לרעהו בבני ישראל כשיתיישבו בארץ. אחת התקנות הייתה שכאשר יש דרך שנעשית חתחתים וקשה לצעוד עליה, מותר בלי לבקש אישור מבעל השדה הסמוכה לדרך, להיכנס לשטחו כדי שניתן יהיה לעבור בנוחות, מבלי שהדבר ייחשב לגזל, ועל כורחו של בעל השדה. אולם, רבי יהודה בן קנוסא רצה להחמיר על עצמו ולא להיכנס לשדה חברו אף בהיתר. כשראה זאת רבי יהודה הנשיא רצה להעניש אותו שכן יש חשש יוהרה במעשה כזה, שנראה שהוא מתנשא על חביריו החכמים כביכול הוא צדיק מהם. ועל כך ענה לו רבי חייא, רבו של רבי יהודה בן קנוסא, כי מפני שרבי יהודה, כל מעשיו לשם שמיים, אין בכך משום יוהרה כלל. הרב אהרן היימן, ר' יהודה בן נקוסא, בספר תולדות תנאים ואמוראים, באתר היברובוקס על פי הגהת דקדוקי סופרים. בדומה לכך מגיה גם המהר"ץ חיות בבבא קמא פא, ב תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף פ"א, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף ע"א, עמוד א' תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ל"ט, עמוד ב' ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאול גרשון אונה

פאול גרשון אונה (בגרמנית: Paul Gerson Unna;‏ 8 בספטמבר 1850, המבורג – 29 בינואר 1929) היה רופא יהודי-גרמני. אונה נולד בהמבורג למשפחה יהודית. אביו היה רופא. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. לאור מלחמת צרפת–פרוסיה הוא עזב את הלימודים ונפצע במהלך הלחימה. בשנת 1871 חזר ללימודים והמשיך אותם באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1876 פרסם את עבודת הדוקטור. לאחר קבלת התואר עבר לווינה להמשך השתלמויות. לאחר שובו להמבורג, הצטרף לפרקטיקה של אביו בבית החולים של רובע סנקט גאורג (אנ'). תחום התמחותו היה מחלות עור. בשנת 1881 עזב את השותפות עם אביו, ובשנת 1884 פתח בית חולים פרטי למחלות עור. במהלך עבודתו הציע שיטות טיפול חדשות. עם המחלות שתיאר לראשונה נמנות אילבן וסינדרום אונה-טוסט. בשנת 1907 קיבל תואר פרופסור מעיריית המבורג. בשנת 1919 מונה לפרופסור באוניברסיטת המבורג ומונה לראש תחום דרמטולוגיה. במשך השנים שיתף פעולה עם פאול באיירסדורף (אנ') בייצור תרופות. (עד היום שוכן מפעל חברת באיירסדורף ברחוב אונה בהמבורג.) מדיה וקבצים בנושא פאול גרשון אונה בוויקישיתוף קורות חיים ותרומה מדעית ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים ובנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.