laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ל'אס דו פלאפל

לא'ס דו פלאפל (L'As du Fallafel) היא מסעדה מזרח תיכונית כשרה הממוקמת ברחוב Rue des Rosiers (אנ') בפלעצל, האזור (הגטו) היהודי ששוכן במארה ברובע הרביעי של פריז, צרפת. המסעדה ידועה וזוכה לשבחים בשל מנות הפלאפל המוגשות בה יחד עם חצילים וחומוס. המנות במסעדה מבוססות על המטבח הצפון-אפריקאי (אנ') ועל המטבח המזרח-תיכוני. בשל הפופולריות של המסעדה ומקומות הישיבה הצפופים, התור למסעדה עשוי להתארך מאוד בשעות הצהריים העמוסות. המסעדה סגורה בשבת. מארק ביטמן (אנ') טען במדור הטיולים של הניו יורק טיימס כי "זהו יעד הפלאפל בפריז ובאירופה בכלל". זוהי המסעדה האהובה על לני קרביץ, מוזיקאי אמריקאי שמוצאו יהודי. תור של אנשים, תיירים ומקומיים, המחכים בתור על מנת לקנות את הפלאפל של ל'אס דו פלאפל מנת הפלאפל של ל'אס דו פלאפל מדיה וקבצים בנושא ל'אס דו פלאפל בוויקישיתוף ל'אס דו פלאפל, ברשת החברתית אינסטגרם Anderson, Brett (29 במרץ 2011). "Latest issue of Saveur is devoted to sandwiches, including New Orleans' muffuletta: media buffet". The Times-Picayune. New Orleans. נבדק ב-24 באפריל 2011. {{cite news}}: (עזרה) "Paris Restaurants:L'As du Fallafel". Fodor's Travel. נבדק ב-14 באפריל 2011. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא פריז ובנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טינה קרול

טטיאנה הריהוריבנה ליברמן (באוקראינית: Тетяна Григорівна Ліберман; נולדה ב-25 בינואר 1985), המוכרת בשם הבמה טינה קרול (Тіна Кароль), היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה אוקראינית. היא ייצגה את אוקראינה באירוויזיון 2006, עם השיר "Show Me Your Love", שהגיע למקום השביעי. מאז הייתה שופטת ב-Holos Krainy (אנ') ושופטת ב-Vidbir (אנ'), קדם האירוויזיון האוקראיני. היא הופיעה בגמר אירוויזיון 2023. ב-15 ביוני 2008, נישאה טינה למפיק המוזיקלי שלה, יבהן אוהיר (אוק')‏ (1980–2013). ב-18 בנובמבר 2008, קרול ילדה את בנם היחיד, ונימין אוהיר. בעלה של טינה, יבהן אוהיר, נפטר ב-28 באפריל 2013 מסרטן הקיבה, בהיותו בן 32. כשנשאלה על ידי JTA ב-2006 האם היא מזדהה כיהודיה, לאחר שאביה של קרול הוא יהודי, היא ענתה כי: "אני לא אוהבת לדבר על זיהוי עצמי, אני מרגישה פשוט בן אדם, שהגיע לעולם הזה כדי לעשות שינוי. הייתה תקופה בחיי שבה החלטתי על אמונתי הדתית, אבל עכשיו אני חושב שמצאתי את עמדתי בנושא. אני מאמינה באלוהים, אבל אני לא מזדהה עם אף דת מסוימת." 2006: Show Me Your Love 2007: Полюс притяжения 2010: 9 жизней 2014: Помню 2017: Интонации 2020: Найти своих 2021: Красиво 2021: Молода кров 2022: Scandal 2006: Ноченька 2021: Двойной рай 2022: Leleka 2014: Сила любви и голоса 2015: Я всё ещё люблю 2018: Интонации 2020: Юбилейный 2021: Красиво 2021: Cyber Show: Atlas Weekend 2021 2014: Девять песен о войне 2015: Колядки 2016: Всі хіти 2019: Плейлист весны 2022: Українські пісні מדיה וקבצים בנושא טינה קרול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טינה קרול (ברוסית) טינה קרול, ברשת החברתית פייסבוק טינה קרול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טינה קרול, ביישום טלגרם טינה קרול, ברשת החברתית אינסטגרם טינה קרול, ברשת החברתית טיקטוק טינה קרול, סרטונים בערוץ היוטיוב טינה קרול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טינה קרול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טינה קרול, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) טינה קרול, באתר ספוטיפיי טינה קרול, באתר Last.fm (באנגלית) טינה קרול, באתר AllMusic (באנגלית) טינה קרול, באתר MusicBrainz (באנגלית) טינה קרול, באתר דיזר טינה קרול, באתר Yandex.Music (ברוסית) טינה קרול, באתר Discogs (באנגלית) טינה קרול, באתר Songkick (באנגלית) טינה קרול, באתר Genius טינה קרול, באתר בנדקמפ טינה קרול, באתר טיידל (באנגלית) טינה קרול, באתר אמזון מיוזיק "Тіна Кароль повінчалася у церкві зі своїм продюсером (ФОТО)". Gazeta.ua. 16 ביוני 2008. ארכיון מ-2022-06-01. נבדק ב-10 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה) "Тіна Кароль віддалася своєму продюсеру у церкві". tabloid.pravda.com. ארכיון מ-2023-04-19. נבדק ב-10 במאי 2022. {{cite web}}: (עזרה) У Тіни Кароль народився син (אורכב 27.05.2022 בארכיון Wayback Machine), Табло ID (18-11-2008) 15 июня Тина Кароль и Евгений Огир отпраздновали бы 5-летие брака June 15 Tina Karol and Yevhen Ohir celibated 5th anniversary marriage (אורכב 02.12.2018 בארכיון Wayback Machine), TSN.ua (30 April 2013) У Києві поховали чоловіка Тіни Кароль In Kyiv is buried the husband of Tina Karol (אורכב 03.05.2013 בארכיון Wayback Machine), TVi (30 April 2013) Across the Former Soviet Union Ukrainian Singer with Jewish Roots and New Name Takes Country by Stor (אורכב 21.08.2017 בארכיון Wayback Machine), Jewish Telegraphic Agency (23 March 2006)
A Very Special Christmas

A Very Special Christmas הוא השם של סדרה מתמשכת של אלבומי אוסף מוזיקת חג המולד המוקלטים עבור הספיישל אולימפיקס. הסדרה כוללת שירים המבוצעים על ידי אמנים ממגוון סוגות מוזיקליות, כמו U2, סטיבי ניקס, בון ג'ובי, מדונה, הסמאשינג פאמפקינס, נו דאוט, ויטני יוסטון, ראן די אם סי, ג'ייסון מראז, וילי נלסון, ברוס ספרינגסטין וטום פטי ושוברי הלבבות. A Very Special Christmas היה הרעיון של המפיק המוזיקלי ג'ימי איובין, שרצה להפיק אלבום חג המולד כאמצעי להנצחת אביו. הרעיון הוצע על ידי ויקי אשתו של איובין, כיוון שהיא הייתה מתנדבת בארגון. הרב אלפרט וג'רי מוס, מייסדי A&M רקורדס, יחד עם בובי שריבר, עזרו למשפחה לממש את הפרויקט. מאז יציאת האלבום הראשון ב-1987, הסדרה גייסה למעלה מ-100 מיליון דולרים לספיישל אולימפיקס, יותר מכל סדרת הטבות אחרת. עטיפות כל האלבומים מעוצבות כאחד: ציור קו פשטני של אדם מחזיק תינוק (ייצוג מופשט של מרים אוחזת בישו התינוק) מאת קית' הרינג בסגנונו הרגיל. כל אלבום מאופיין בעטיפה עם ערכת צבעים שונה. להלן סדרת האלבומים שיצאו במרוצת השנים: A Very Special Christmas (A&M רקורדס, 1987) A Very Special Christmas 2 (A&M רקורדס, 1992) A Very Special Christmas 3 (A&M רקורדס, 1997) A Very Special Christmas Live from Washington, D.C. (A&M רקורדס, 1999) A Very Special Christmas 5 (A&M רקורדס, 2001) A Very Special Acoustic Christmas (לוסט הייווי רקורדס, 2003) A Very Special Christmas 7 (A&M רקורדס/UMe, 2009) A Very Special Christmas: 25 Years Bringing Joy to the World (ביג משין רקורדס, 2012) A Very Special Christmas: Bringing Peace on Earth (וורלד רקורדס/קורב רקורדס, 2012) ICON: A Very Special Christmas (A&M רקורדס/UMe, 2013) אתר האינטרנט הרשמי של A Very Special Christmas מידע על האלבום A Very Special Christmas באתר MusicBrainz A Very Special Christmas, Discogs (באנגלית) A Very Special Christmas, SpecialOlympics.org, ‏2018-07-26 (באנגלית)
יהדות סן מרינו

יהדות סן מרינו מתועדת כבר מימי הביניים. סן מרינו היא מדינה קטנה השוכנת כולה בתוך גבולות איטליה והקהילה היהודית בה נוכחת לפחות 600 שנה. האזכור הראשון של יהודים בסן מרינו מתוארך לסוף המאה ה-14, במסמכים רשמיים המתעדים את העסקאות של היהודים. לאורך המאות ה-15 עד ה-17 ישנם מסמכים רבים המתארים את היחסים עם היהודים ומאמתים את נוכחותה של קהילה יהודית בסן מרינו. כאשר החלטות בנוגע ליהודים ולמקצועותיהם התקבלו שוב ושוב על ידי הממשלה במאות ה-16 וה-17. בין היתר, היהודים חויבו לענוד תגים מיוחדים ולהתנהל תחת הגבלות מסוימות, אך גם זכו להגנה רשמית מהממשלה ומעולם לא נאלצו לחיות בגטו. במאות ה-18 וה-19 מספר היהודים בקהילה פחת בהדרגה. במהלך מלחמת העולם השנייה, סן מרינו הייתה אזור מקלט ליותר מ-100,000 איטלקים איטלקים ויהודים שסבלו מרדיפות הנאצים והאיטלקים. נכון לשנת 2012 חיים בסן מרינו רק מספר קטן של יהודים. יהדות איטליה יהדות סן מרינו, באנציקלופדיה היהודית (באנגלית) סיור וירטואלי בהיסטוריה יהודית בסן מרינו (באנגלית) דוח חופש הדת הבינלאומי 2012 סן מרינו (באנגלית)
ענמים

עֲנָמִים היה עם, שהיה בנו של מצרים, שהוא נכדו של חם ונינו של נח. בבראשית רבה מובא כי בשמם רמוז שהיו יורדי ים – "ענמי ים". התרגומים הארמיים תרגמו: מַרְטִיוֹטָאֵי (מָרְיוֹטָאֵי), וכוונתם כנראה לתושבי מחוז מריאוטיס במצרים התחתונה, ממערב לאלכסנדריה. רב סעדיה גאון תרגם אלאסכנדריין, וכוונתו ליושבי מחוז אלכסנדריה. יהושע מאיר גרינץ שיער, על פי מקורות קדומים, שהענמים הם תושבי קדומים של האיים האגאיים. ספר בראשית, פרק י', פסוק י"ג; ספר דברי הימים א', פרק א', פסוק י"א תרגום ארמי בבראשית ובדברי הימים. חומש דעת מקרא בבראשית. יהושע מאיר גרינץ, מוצאי דורות, עמוד 121 ובהערה 103.
יהודה בלוי

האם התכוונתם ל... ד"ר יהודה אריה בלוי (1861–1936) – חוקר יהדות, מנהל בית המדרש לרבנים בבודפשט. הרב משה יהודה בלוי (1912–2003) – מהדיר ספרי הראשונים.
ליאת ברטוב-שדה

ליאת ברטוב-שדה (נולדה ב-28 באוגוסט 1974) היא מגישת טלוויזיה, שדרנית רדיו, קריינית, מנחת טקסים וכנסים ושחקנית ישראלית. ליאת ברטוב-שדה נולדה בראשון לציון שם התגוררה עד גיל 9, אז עברה עם משפחתה לשכונה הצבאית ביבנה. בין השנים 1978–1980 התגוררה בקליפורניה, ארצות הברית, בעקבות שליחות של אביה מטעם חיל האוויר. את עיסוקה בתקשורת החלה בגיל 15 כשהייתה כתבת נוער בשבועון "מעריב לנוער". את לימודיה סיימה במגמה ריאלית-פיזיקלית + קולנוע בתיכון גינסבורג ביבנה. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר, כפקידת מבצעים בבסיס חצרים. לאחר שירותה הצבאי עבדה כדיילת אוויר באל-על במשך כ-5 שנים. ברטוב-שדה היא בעלת תואר ראשון בתקשורת וניהול מהמכללה למינהל. כמו כן למדה לאורך השנים משחק, תסריטאות והגשה מול מצלמה במסגרות שונות. עבדה כשדרנית ברדיו תל אביב וכעורכת ומגישת מבזקים בחדשות 13. כמו כן הגישה פינות והשתתפה בפאנלים בתוכניות שונות בערוץ בהן "סוגר עניין עם שי גולדן" ו"פותחים יום". ברטוב-שדה מגישה חדשות ותוכניות אקטואליה בערוץ כנסת, בהן "מושג באזרחות", "קפיצה בזמן", "קולות של שינוי" ו"החדשות הטובות". בנוסף עובדת כקריינית פרסומות – בטלוויזיה וברדיו, מקריינת לסרטי תדמית, מענים קוליים, פרומואים ועוד, בעברית ובאנגלית. כמו כן מנחה טקסים, אירועים וכנסים. בין השנים 2010–2018 הייתה ברטוב-שדה בצוות כותבי השאלות של שעשועוני טריוויה טלוויזיוניים, בהם "המרדף", "לעוף על המיליון", "אחד נגד 100". כמו כן פרסמה טורים בעיתון "העיר" ובאתר onlife. ברטוב-שדה מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לשניים. ליאת ברטוב-שדה, ברשת החברתית פייסבוק ליאת ברטוב-שדה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליאת ברטוב-שדה, ברשת החברתית אינסטגרם קפיצה בזמן באתר ערוץ כנסת. מושג באזרחות באתר ערוץ כנסת. קולות של תמיכה באתר ערוץ כנסת. קולות של שינוי באתר ערוץ כנסת. החדשות הטובות באתר ערוץ כנסת. קפיצה בזמן בהגשת ליאת ברטוב-שדה, רשימת השמעה, באתר יוטיוב מושג באזרחות בהגשת ליאת ברטוב-שדה, רשימת השמעה, באתר יוטיוב קולות של תמיכה בהגשת ליאת ברטוב-שדה, רשימת השמעה, באתר יוטיוב קולות של שינוי בהגשת ליאת ברטוב-שדה, רשימת השמעה, באתר יוטיוב ליאת ברטוב-שדה, באתר "תאריקה זוהר - ייצוג אמנים" כתבה בעיתון מעריב: נפל בחלקם – כותבי השאלות של "אל תפיל את המיליון" חושפים כמה מסודות המקצוע, באתר פייסבוק, ‏23 ביוני 2011 הילד רוצה סמארטפון? תחתמו איתו על חוזה שיבטיח שימוש חיובי ובטוח, באתר onlife, ‏6 בדצמבר 2018
ביל בוטרל

ויליאם א. בוטרל (באנגלית: William A. Bottrell; נולד ב-27 באוקטובר 1952) הוא מפיק מוזיקלי וכותב שירים אמריקאי. הוא שיתף פעולה עם מייקל ג'קסון, מדונה, Electric Light Orchestra ושריל קרואו. בשנת 1990 היה שותף להפקת הלהיט "Sooner or Later" מאת מדונה, שזכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. בין 1967 ל-1970, בוטטרל למד בתיכון הבכיר בעמק קרסנטה בלה קרסנטה, קליפורניה, ואת תקופתו הקצרה (1968–1969) בבית הספר הבין-לאומי של פרנקפורט באוברורסל, מערב גרמניה. הוא סיים את לימודיו ב-1970 בתיכון בקרסנטה ואלי. הוא למד באוניברסיטת קליפורניה, סנטה ברברה בין 1970 ל-1972, ולמד לתואר ראשון במוזיקה. ב-1974 התחתן עם אליזבת ג'ורדן, אותה הכיר בתיכון. באותה שנה, בוטרל קיבל את הפרויקט הראשון שלו במוזיקה, כמהנדס באולפן ההקלטות של קליפורניה בהוליווד. ב-1978, הוא עבר לאולפני סאונדקאסל בסילברלייק, שם פגש את ג'ף לין, שבסופו של דבר שכר אותו לעבוד עם ELO. בשנת 1979 נולדה בתו אדריאן. שנות ה-80 הושקעו בעבודה עצמאית באירופה ולוס אנג'לס, עם האמנים: הג'קסונים, ELO, מייקל ג'קסון, מדונה, ג'ורג' האריסון, סטארשיפ וטום פטי. בתו השנייה לורה, נולדה בשנת 1983. הוא עבד עבור מייקל ג'קסון בביתו באנצ'ינו בין 1983 ל-1986, וערך רצועות מתוך Bad. ב-1988, בוטרל היה שותף להפקת האלבום, Aliens Ate My Buick של תומאס דולבי. ב-1989, ג'קסון ביקש ממנו להפיק, להנדס ולכתוב שירים לאלבומו Dangerous, והיה שותף בכתיבת הלהיט הגדול ביותר מהאלבום, "Black or White". הוא שהה במשך שבעה שבועות במקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 בסתיו 1991. בנו של בוטרל, ויליאם, נולד בנסיבות קשות בשנת 1990. באותה שנה בנה בוטרל אולפן הקלטות משלו, טודה הול סטודיו, בסמוך לפסדינה פליי-האוס בפסדינה, קליפורניה, וערך ג'אם סשן שבועי. אותו המקום נקרא "מועדון המוזיקה של ליל שלישי". אחד מהאמנים המוכרים ביותר שפרצו מכך, הייתה שריל קרואו, שאלבום הבכורה שלה משנת 1993 (שהופק ונכתב בשיתוף בוטרל) נקרא Tuesday Night Music Club. הסינגל שלה "All I Wanna Do" מאותו אלבום זכה בפרס גראמי להקלטת השנה בטקס ה-37 שאירע ב-1994. האלבום עצמו זכה בשני גראמי נוספים ונמכר בלמעלה מ-3.8 מיליון עותקים בארצות הברית. ב-1999 הקים בוטרל קבוצה בשם הסטוקמן. קבוצה זו נודעה ברחבי צפון קליפורניה בזכות המופעים שלה בסגנון הקברט. אתר האינטרנט הרשמי של ביל בוטרל ביל בוטרל, ברשת החברתית פייסבוק ביל בוטרל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביל בוטרל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביל בוטרל, באתר AllMusic (באנגלית) ביל בוטרל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביל בוטרל, באתר Discogs (באנגלית) ביל בוטרל, באתר SecondHandSongs About, Bill Bottrell (באנגלית אמריקאית) When Michael Jackson and Madonna attended the Oscars together: "The best date ever", Smooth (באנגלית) "Bill" Bill Bottrell: Zengineering w/ Sheryl Crow and Jeff Lynne, tapeop.com (באנגלית) The Story of "All I Wanna Do" (as I remember it), PS Audio (באנגלית) Rusted Root | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com Toad Hall Studio, Discogs (באנגלית) "Artist: Sheryl Crow", www.grammy.com L. A. Times Archives, It's Where You Finish That Counts, Los Angeles Times, ‏1998-10-05 (באנגלית אמריקאית) Joel Selvin, Reborn as a Rocker / Producer Bill Bottrell finds balm for family tragedy, career troubles in playing in a band, SFGATE, ‏2001-04-07 (באנגלית אמריקאית)
XHTML

XHTML (ראשי תיבות של eXtensible HyperText Markup Language) היא שפת סימון לעיצוב עמודי אינטרנט, בדומה ל-HTML, אלא שהיא מוגדרת כיישום XML ולא כיישום SGML, ולפיכך חלים עליה כללי מבנה קשיחים וקפדניים יותר. כמו HTML, גם שפת XHTML הוגדרה והתקבלה על ידי ארגון W3C כתקן. הצורך בכללי סמנטיקה קפדניים מ-HTML התעורר עקב עליית תפוצתם של התקנים ניידים ומשובצים (Embedded), והעובדה שעיבוד של XML פשוט יותר ודורש פחות משאבים. מסמכי XHTML עונים על התכונות הבאות: מבניות. הדף חייב להתחלק לשני חלקים - body ו-head. שניהם חייבים להימצא בין תגיות HTML. קוד מקונן. התגיות הסוגרות חייבות להיות מקוננות בהתאמה לתגיות הפותחות. קוד מאורגן. כל תגית חייבת להיסגר. רוב התגיות באמצעות תגית סוגרת וחלקן כתגית ריקה - תגית פותחת וסוגרת בו-זמנית (לדוגמה: <br />) סוגי אותיות. הקפדה על אותיות קטנות בלבד, ולא עירוב של השתיים, כפי שקיים ב-HTML. בהירות. כל תכונה של מאפיין חייבת להיתחם בגרשיים כאשר לפניה האופרטור שווה (=). בינואר 2000 הושלמה הגדרתו של תקן XHTML 1.0, בהתבסס על HTML 4.01. בדומה לו, גם XHTML 1.0 כלל הגדרה לשלושה סוגי מסמכים, על פי תכונת הDOCTYPE: Strict - נוקשה - סוג מסמך העונה על הדרישות המחמירות יותר. Transitional - מעבר - סוג מסמך לזמן המעבר מהפורמט הישן לחדש, העושה שימוש בתכונות אשר קיימות בHTML כגון תגית FONT, אשר לא יתמכו בעתיד. Frameset - לשימוש בדפים עם מסגרות (Frames) בלי קוד נוסף. תקן XHTML 1.0 תוכנן לתאימות אחורה, וכולל נספח המתאר קווים מנחים כיצד לכתוב מסמכי XHTML אשר תתאפשר צפייתם גם בדפדפנים ללא תמיכה בתקן זה. במאי 2001 הושלמה הגדרתו של תקן XHTML 1.1, בהתבסס על XHTML 1.0 Strict. תקן זה אינו משמר תאימות אחורה עם HTML. נכון ליולי 2007, XHTML 2.0 עדיין מוגדר כטיוטת עבודה. רוב הדפדפנים העדכניים תומכים ב־XHTML. דפדפנים ישנים יותר מתמודדים עם מסמכי XHTML 1.0 ללא קושי הודות לתאימות לאחור. קובץ הגדרת המסמך (DTD) מצהיר במפורש על אותן 252 ישויות (Entity reference) של HTML. בנוסף, מכיוון ש-XHTML הוא XML הוא מכיל גם את הישות apos, וניתן להצהיר ב-XHTML על ישויות נוספות בקובץ הגדרת המסמך. מבחינת תמיכה של דפדפנים באפשרויות אלו, התשובה תלויה באיך הדפדפנים מתייחסים ל-XHTML. אם הוא נקרא על ידי מפענח HTML אזי רק 252 ישויות HTML נתמכות. הישות apos אינה נתמכת בוודאות, כמו גם הגדרת ישויות נוספות. אם הוא נקרא על ידי מפענח XML שלא יכול להבין ישויות חיצוניות, אזי רק 5 הישויות של XML בטוחות לשימוש, למרות ניתן להשתמש בישויות אחרות שמוגדרות בתוך המסמך. אם הוא נקרא על ידי מפענח XML שיכול להבין ישויות חיצוניות, אזי 5 הישויות של XML בטוחות לשימוש, 248 הנוספות בטוחות לשימוש במידה וקוראים לקובץ הגדרת המסמך. כמו כן, ניתן להצהיר על ישויות נוספות כחלק מהמסמך, או בצורה חיצונית. רק &quot;, &amp;, &lt; ו &gt; יעבדו בכל המפענחים בצורה בטוחה. האפשרות הראשונה, של תמיכה ב-252 הישויות בלבד, היא הנפוצה כיום. מונחים ברשת מחשבים מונחים בתוכנה אתר האינטרנט הרשמי של XHTML תקן XHTML 1.0 באתר ה-W3C תקן XHTML 1.1 באתר ה-W3C טיוטת עבודה XHTML 2.0 באתר ה-W3C מ-HTML ל-XHTML מדריך שמסביר את ההבדלים בין HTML ל- XHTML 1.0 STRICT HTML/XHTML ספר HTML שמלמד את גרסה XHTML 1.0 STRICT. אתר בעברית שעוסק בנושא מדריך XHTML בעברית בוובמאסטר מדריל באתר איתן
Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye

Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye (בעברית: בלוז העיר הפנימית: המוזיקה של מרווין גיי) הידוע גם בשם Inner City Blues: A Tribute to Marvin Gaye הוא אלבום מחווה לזמר הנשמה מרווין גיי שנפטר ב-1984. הוא יצא ב-1995 בהוצאת מוטאון רקורדס. האלבום לא זכה להצלחה במצעדי המוזיקה והמכירות שלו היו נמוכות. מבקרים רבים מתחו ביקורת על האלבום, אם כי, ב-AllMusic הצהירו כי "I Want You" בביצוע הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה הוא הרצועות הבולטות מתוכו. במסגרת הקלטת האלבום השתתפו אמנים כדוגמת: בונו, Boyz II Men, מדונה ומאסיב אטאק, ננה צ'רי וסטיבי וונדר. מידע על האלבום Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye באתר MusicBrainz האלבום Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye באתר Discogs Various - Inner City Blues (The Music Of Marvin Gaye) (באנגלית), נבדק ב-2023-04-19 Various Artists - Inner City Blues: The Music of Marvin Gaye Album Reviews, Songs & More | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2023-04-19
איידן ווייטאק-היסונג

איידן ווייטאק-היסונג (באנגלית: Aidan Wojtak-Hissong; נולד ב-18 במאי 2007) הוא שחקן קנדי. איידן ווייטאק-היסונג נולד בווינה, אוסטריה ובגיל ינקות עבר עם משפחתו לקנדה. יש לו שני אחים, פינלי, שחקן גם כן, וקולבי. בשנת 2014 החלה דרכו בטלוויזיה, כאשר השתתף בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה הקנדית "The Stanley Dynamic" בה גילם את דמותו של לארי בצעירותו. בשנת 2015, לאחר שהופיע בתפקיד קטן בסרט האימה "נעלמים" (Pay the Ghost) בבימויו של אולי אדל (אנ'), הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "Charming Christmas" מבית ערוץ הולמרק בבימויו של קרייג פרייס, בתפקיד טיילר. כמו כן, באותה שנה השתתף בדיבוב סדרת האנימציה הקנדית "Playdate", בה דיבב את דמותו של ג'ייקוב. בשנת 2020 הופיע בסדרה המקורית של נטפליקס "זה מה שחסר לי עכשיו", המבוססת על רומן גרפי באותו השם מאת צ'ארלס פורסמן (אנ'). בסדרה גילם את דמותו של ליאם נובאק, אחיה הצעיר של הדמות הראשית סידני (סופיה ליליס). בשנת 2023 שיחק בסרט "אלוהים, אתה שם? זאת אני, מרגרט" בבימויו של קלי פרמון קרייג, בו גילם את דמותו של מוס פריד. איידן ווייטאק-היסונג, ברשת החברתית אינסטגרם איידן ווייטאק-היסונג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Aidan Wojtak-Hissong, ברשת החברתית אינסטגרם Latasha Ford, ‘Are You There God? It’s Me, Margaret’: Watch our fun red carpet interviews from the Hollywood premiere [VIDEO], GoldDerby, ‏2023-04-17 (באנגלית אמריקאית)
החברה האנטומולוגית בישראל

החברה האנטומולוגית בישראל (ISE) היא חברה ישראל לאנטומולוגיה אשר נוסדה ב-20 בפברואר 1962, לאחר יותר מ-20 שנה של מפגשי אד-הוק ודיונים בנושאים אנטומולוגיים שונים בין חובבי אנטומולוגיה ואנטומולוגים. 80 חברים ייסדו את החברה, כשהבולטים שבהם היו יחזקאל ריבנאי, חנן ביטינסקי-זלץ, רחל גלון, יצחק הרפז, מאיר פנר ושושנה יתום. החברה פעילה בקידום דיסציפלינות שונות של חקר פרוקי רגליים, החל מטקסונומיה ועד לביולוגיה מולקולרית, ארגון מפגשים והענקת פרסים. חברי החברה האנטומולוגית בישראל נפגשים מדי שנה בכנס, שבו דנים בהישגים האחרונים הן במחקר בסיסי והן במחקר יישומי. בנוסף, במהלך השנה מארגנת החברה מפגשים בנושאים מיוחדים. משרד האגודה ממוקם בבית דגן ובראשה עומדת (2023) נטע דורצ'ין. חברות בחברה האנטומולוגית בישראל ניתנת לאנטומולוגים מקצועיים וחובבים בהמלצת שני חברים במעמד תקין ולאחר תשלום דמי חבר שנתיים. החברה האנטומולוגית בישראל מוציאה משנת 1966 את כתב העת הישראלי לאנטומולוגיה. אתר האינטרנט הרשמי של החברה האנטומולוגית בישראל החברה האנטומולוגית בישראל
אולפנת הרא"ה

אולפנת הרא"ה (לשעבר: תיכון הרא"ה) היא אולפנה עירונית שש-שנתית לבנות ברמת גן. נקראת על שמו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. התיכון נוסד בשנת ה'תשי"ט-1958 כתיכון תורני-מדעי דתי לבנים ולבנות, על-ידי מייסדו ומנהלו הראשון שלמה הירש. בין השנים תשמ"ו-תשנ"ו (1985-1996) עמד בראשו הרב שלום כהנא. בשנת תשנ"ב (1991) נפתחה חטיבת-ביניים שיועדה לבנות בלבד, ובהמשך הוסב התיכון לאולפנה. החל משנת התשנ"ו (1996) עמד בראשות האולפנה הרב יהושע קמפינסקי עד לפרישתו בשנת תש"ף. ראש האולפנה כיום הוא הרב ישראל שפירא. באולפנה תוכנית לימודית תורנית-מדעית, הכוללת את מגמות הלימוד: מחשבים, הנדסת תוכנה, פיזיקה, ביולוגיה, לימודי ארץ ישראל, ספרות, מדעי החברה ותיאטרון. מדיה וקבצים בנושא אולפנת הרא"ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האולפנה
פרנטישק מיכל

פרנטישק מיכל (בצ'כית: František Michl;‏ 20 בנובמבר 1901 – 4 ביוני 1977) היה צייר אקדמי, גרפיקאי צ'כי, ומעצב מקורי של סמל סקודה, "החץ המכונף". הוא נכלא בכלא פנקרק, ובמחנות הריכוז טרזין ופלוסנבירג לאחר מעצרו על ידי נאצים בגין הפגנה אנטי-פשיסטית בדומז'ליצה. לאחר המלחמה הוא נעצר ברפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית בגלל האזנה לרדיו האנטי-קומוניסטי. מיכל נולד בדומז'ליצה, במשפחה של יצרנית מברשות. לאחר שקיבל פרס כספי על זכייתו בתחרות עיצוב סמל חדש לתאגיד סקודה בפלז'ן - "החץ המכונף", מיכל הצעיר יכול היה ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות בפראג, לבנות סטודיו משלו לציור בדומז'ליצה. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בפראג בין השנים 1925 ו-1928. בין השנים 1922–1935 ערך סדרה של מסעות לימודים, בעיקר לצרפת, גרמניה, דלמטיה, יוון, איטליה, צפון אפריקה, קורסיקה, דרזדן, הולנד, האלפים, ובולגריה. בשנת 1927 הפך לחבר במספר אגודות אמנים צ'כיות. הוא קיבל שלושה פרסים מהאקדמיה הצ'כית למדעים ואמנויות על תרומתו לתרבות הצ'כית. מיכל היה, בין היתר, מארגן העלייה לרגל המפורסמת לסנט לורנס בדומז'ליצה ב-13 באוגוסט 1939. אירוע זה הפך להפגנה האנטי-פשיסטית הגדולה ביותר בתקופת מלחמת העולם השנייה. זו הייתה גם אחת הסיבות למעצרו על ידי נאצים בכלא פנקרק, ואחריו מחנות ריכוז בטרזין ובפלוסנבירג בשנים 41–1940 ו-45–1943. לאחר תום המלחמה הפך מיכל לפטרון התרבות במחוז דומז'ליצה, והוא התבקש גם להיות פרופסור באקדמיה לאמנויות בפראג; אבל, הוא לא קיבל את ההצעה. ב-1958, שלושה מציוריו ייצגו את האמנות הצ'כוסלובקית בתערוכה העולמית בבריסל. מיכל, בהיותו רוח חופשית ואנטי-קומוניסטי, נכלא בכלא פילזן בשנת 1961. המשפט התבסס על ההאשמה כי האזין לרדיו ליברטי, שנחשב על ידי המשטר הטוטליטרי כבגידה. שמו הוכנס לרשימה השחורה ומשפחתו נרדפה. הלחץ הפוליטי שהופחת ב-1967 פתח סיכויים חדשים לאמנותו של מיכל בצ'כוסלובקיה ומחוצה לה. במרץ 1968 הוצגו ציוריו במונטריאול. גלריית רולוס בניו יורק קנתה 165 ציורים בנובמבר 1968. הכנת התערוכה של מיכל בגלריה הלאומית של לונדון נקטעה על ידי הפלישה הסובייטית באוגוסט 1968. זמן הנורמליזציה החזיר את האיסור על שמו של מיכל שלא הורשה להציג בפומבי את אמנותו. לאחר שבץ המוח הראשון שלו ב-1972, שהותיר חצי מגופו משותק, מיכל המשיך לצייר. רק לאחר השבץ השישי, מיכל נשאר מרותק למיטה עד מותו ב-4 ביוני 1977. ב-1991 טוהר שמו של פרנטישק מיכל באופן פוליטי, ותרומתו להתנגדות האנטי-פשיסטית והאנטי-קומוניסטית הוכרה. אקס ליבריס נוף עם בתים יום סוער נוף מדיה וקבצים בנושא פרנטישק מיכל בוויקישיתוף Prokop, Toman (1936). Nový slovník československých výtvarných umělců. Prague. HULÍKOVÁ, Veronika (2015). Smysl pro umění. Ceny České akademie věd a umění 1891-1952. Praha : Národní galerie, 2015. Prague: The National Gallery. ODVODY, Vladimír (1995). KL Flossenbürg, tábor Domažlických. 1940–1945–1995. Prague. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרנטישק מיכל".
קמרריוס

האם התכוונתם ל... השם בלטינית המקביל לתארים הבאים: צ'מברלין – פקיד מלכותי בכיר הממונה על ניהול משק הבית המלכותי קמרלנגו – מנהל את הרכוש וההכנסות של האפיפיורות כשם משפחה אליאס רודולף קמרריוס האב (1641–1695) – רופא גרמני יואכים קמרריוס האב (1500–1574) - הומניסט, איש אשכולות ומשורר גרמני יואכים קמרריוס הבן (1534–1598) – בנו של יואכים קמרריוס האב, בוטנאי ורופא גרמני לודוויג קמרריוס (1573–1651) – בנו של יואכים קמרריוס הבן, מדינאי גרמני, עורך דין, שר וראש ממשלתו הגולה של פרידריך החמישי. רודולף יאקוב קמרריוס (1665–1721) – בוטנאי ורופא גרמני
יוזף מוקארובסקי

יוזף מוקארובסקי (בצ'כית: Josef Mukařovský;‏ 6 באפריל 1851 – 1 בנובמבר 1921) היה צייר ומאייר צ'כי. הוא נולד בגרמניה, למשפחתו של קצין צבא שהוצב שם. כשהיה בן שמונה הם חזרו לפראג. הוא למד בבתי ספר שם ובווינה, וסיים את לימודיו באקדמיה לציור אולי בכל אחת מהערים. לאחר 1870, הוא תרם איורים למגזינים שונים, בעיקר Světozor. הוא פרסם מעל 400 איורים במהלך ארבע עשרה שנים. עבודותיו האחרות כללו קישוט גרם המדרגות בארמון בפראג. בשנות ה-1880 הוא ביקר במינכן. לבסוף השתקע שם, הקים משפחה והתערב בחיי התרבות שלה. גם שם הכין איורים עבור כתבי עת גרמניים, ושימש כאורח של אנשי תרבות גרמנים וצ'כיים רבים. כאן הוא קיבל את הכינוי "מוקי". חבריו כללו את הציירים פרנטישק הלוואטי (1859–1917) ואוטו פיטרס. הוא גם אייר את הרומן, "בנו של צייד הדובים", מאת קרל מאי. זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא חזר הביתה. הוא רכש בית למשפחתו בדומז'ליצה. הוא המשיך לספק איורים לפרסומים גרמניים עד שהמלחמה הפסיקה זאת. לאחר המלחמה הוא התרכז בציור פורטרטים של האנשים המקומיים. הוא לא הושפע ממגמות מודרניות, עבודתו המשיכה להיות בעלת אופי מעשי. הוא נפטר בבית חולים מקומי ונקבר בבית העלמין העירוני. העיר לובלייאנה, 18887 איור לספר של קארל מאי אוגוסט ביאלובסקי מדיה וקבצים בנושא יוזף מוקארובסקי בוויקישיתוף Josef Mukařovský", in: Světozor, 1884, Vol.7, #18 Olga Fastrová, "Povídka o šťastném člověku", in: Národní politika, 1921, Vol.11, #19 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוזף מוקארובסקי".