laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
העברה אנטיגנית

העברה אנטיגנית (Antigenic shift) הוא התהליך בו לפחות שני זנים של נגיף (או נגיפים שונים), בפרט נגיף השפעת, מתחברים ליצור זן נגיף חדש בעל תערובת של אנטיגנים מהנגיפים המקוריים. בדרך כלל הביטוי העברה אנטיגנית מתייחס לשפעת משום שזו הדוגמה הידועה ביותר לתופעה. אין לבלבל העברה אנטיגנית עם סחיפה אנטיגנית (Antigenic drift) שהוא התהליך של שינויים בנגיף עקב מוטציות פנימיות. בכל זני השפעת (A,B,C) מתרחשת סחיפה אנטיגנית אבל רק בשפעת A מתרחשת העברה אנטיגנית. זה נובע מכך ששפעת A היא זן השפעת היחיד התוקף גם בני אדם וגם בעלי חיים אחרים, מה שנותן את האפשרות לתא נתון להדבק בשני סוגי שפעת בו זמנית ולאפשר העברה אנטיגנית היוצרת זן שפעת חדש.
מורפורגו

מורפורגו או מרפורגו הוא שם משפחה יהודי־איטלקי. "מורפורגו" הוא הגרסה האיטלקית לשמה של העיר מרבורג שבגרמניה או מריבור שבסלובניה. האם התכוונתם ל... טינה מורפורגו – ציירת יהודייה - קרואטית שנרצחה בשואה רחל מורפורגו – משוררת עבריה לוצ'אנו מורפורגו – צלם ומוציא לאור איטלקי-יהודי מייקל מורפורגו – סופר ספרי ילדים אנגלי אליה מורפורגו – רב ומחנך איטלקי שמשון מורפורגו – רב איטלקי
ארצ'י שפ

ארצ'י שפ (באנגלית: Archie Shepp נולד ב-24 במאי 1937) הוא נגן סקסופון טנור אפרו-אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות יצירותיו החדשניות משנות השישים, כגון שיתופי הפעולה עם ג'ון קולטריין וססיל טיילור בג'אז החופשי, וכן מרכזיותו בסצנת הג'אז של ניו יורק. כמו כן, הוא התפרסם בגישתו האפרוצנטרית למוזיקה. שפ הוא גם מחזאי. בין מחזותיו: "הקומוניסט" משנת 1960 ו"ליידי דיי: טרגדיה מוזיקלית" מ-1972. שתי ההצגות הופקו על ידי רוברט קלפין ומרכז התיאטרון של צ'לסי. ארצ'י שפ נולד בפורט לודרדייל, פלורידה, אך גדל בפילדלפיה שבפנסילבניה. הוא למד פסנתר, סקסופון אלט וקלרינט לפני שהשתקע בטנור. אם כי לעיתים הוא עוד מנגן בפסנתר ובסקסופון אלט. בשנים 1955-1959 למד תיאטרון, תחום אותו נטש כמעט באופן מוחלט לטובת המוזיקה. שפ ניגן מעט ג'אז לטיני לפני שהחל לעבוד בהרכב של פסנתרן האוונגרד ססיל טיילור. שפ מופיע בחמישה אלבומים של טיילור, ביניהם: Air, The World of Cecil Taylor ו-Cell Walk for Celeste. בשנת 1962 החל להקליט כמוביל. שפ עסק ביצירות רבות פרי עטו של אורנט קולמן לפני שהצטרף לחמישייה החדשנית של ניו יורק (New York Contemporary Five). הערצתו לקולטריין הובילה לאלבום Four for Trane אותו הפיק קולטריין בעצמו. רוב היצירות באלבום הן יצירות של קולטריין שעובדו מחדש על ידי שפ ונגן הטרומבון רוסוול ראד(אנ'). שפ אף ניגן בהקלטות של אלבום המופת A Love Supreme, אך אף אחד מהקטעים בהם הופיע לא הגיע לאלבום המקורי. (בהוצאה המחודשת אפשר לשמוע קטע אחד שלו) מאוחר יותר הופיע שפ בשני אלבומים של קולטריין (Ascension (אנ') ואלבום ההופעה החיה New Thing at Newport(אנ')). הקריירה של שפ המריאה, ובמקביל לנגינה עם גדולי המוזיקאים של התקופה, הוא התחיל להתעניין בפוליטיקה. במהלך סוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים הוא היה אחד המוזיקאים הבולטים ביותר במאבק זכויות האדם של הקהילה האפרו אמריקאית. שפ הלחין נאומים של מלקולם אקס, כתב מוזיקה עם השפעה אפריקאית ברורה וב-1972 הוציא אלבום בשם Attica Blues (אנ') כתגובה למהומות בכלא אטיקה. לאורך השנים שפ ניגן עם נגני ג'אז רבים והיה לאחת הפרסונות המרכזיות בג'אז. הוא ממשיך לנגן ולהופיע גם כיום. מדיה וקבצים בנושא ארצ'י שפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארצ'י שפ (בצרפתית ובאנגלית) ארצ'י שפ, ברשת החברתית פייסבוק ארצ'י שפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארצ'י שפ, באתר AllMovie (באנגלית) ארצ'י שפ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ארצ'י שפ, באתר ספוטיפיי ארצ'י שפ, באתר AllMusic (באנגלית) ארצ'י שפ, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארצ'י שפ, באתר Discogs (באנגלית) ארצ'י שפ, באתר Songkick (באנגלית) ארצ'י שפ, באתר בנדקמפ ארצ'י שפ, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עגלון

עגלון הוא אדם שמקצועו נהיגת עגלה, רכב הנמשך על ידי סוס או פרד המיועד להסעת נוסעים או לנשיאת משא. לפני הופעתן של מכוניות, ובעיקר באירופה של עד אמצע המאה ה-19, היה לתואר המקצוע הזה משמעות מעט שונה, שכן זו הייתה מעין התמחות של משרת או עבד בבית אדון בעל מעמד וממון (אצולה או אחר) כך שבאחוזה גדולה היה העגלון נהג אישי (בצרפתית: chauffeur) של אדון האחוזה, ובאחוזות מעט צנועות יותר היה נושא גם בתפקיד הסייס. בעגלות הראשונות ישבו העגלונים על רצועה שבין שני הסוסים הראשונים כאשר הם נתמכים על ידי מגפיהם (boots) ומכאן גם כינוי מושב העגלון באנגלית כ-boot, ומשום שהיה העגלון חשוף למזג האוויר שכן לא ישב בקבינה של העגלה היה העגלון המצוי לובש מעילים עבים וארוכים (הנקראים באנגלית box-coats על-שם העגלות שנקראות box-carts – עגלות קופסה – משום שכך נראה תא הנוסעים בעגלה). עגלון ועגלתו במעברת בית שמש דמותו של "יאמשיק", עגלון רוסי, נשען על שוט (מאת וסילי טרופינין, סביבות 1820) דוד אסף, קראו לו ליפא העגלון: תקנות העגלונים, ורשה 1900, בבלוג "עונג שבת", 14 ביוני 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוח מטריושקה

מוח מטריושקה הוא מבנה על היפותטי המבוסס על מספר כדורי דייסון המקיפים כוכב וזה את זה כבובת מטריושקה רוסית וכך מתעלים את האנרגיה העצומה המופקת מהמבנה לכמות אדירה של יכולת חישוב. המבנה נהגה לראשונה על ידי המדען האמריקני רוברט ברדבורי. יכולות החישוב העצומות שמספק מוח המטריושקה העלה רעיונות רבים בספרי המדע הבדיוני של תחילת המאה ה-21. כגון יצירת יקומים מקבילים, חורי תולעת ואף העלאת תודעות שלמות של בני אדם לתוך המוח שתאפשר למעשה חיי נצח. כדור דייסון מנוע כוכבי ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרוב (אסטרואיד)

סרוב (שם מלא: 3547 סרוב; באנגלית: ‎3547 Serov) הוא אסטרואיד הנמצא בחגורת האסטרואידים במערכת השמש. האסטרואיד התגלה על ידי לודמילה זוראבלבה, אסטרונומית רוסיה ב- 2 באוקטובר 1978 במצפה כוכבים בחצי האי קרים (נאוצ'ני). האסטרואיד נקרא על שמו של הצייר רוסי ממוצא יהודי ולנטין סרוב. מדיה וקבצים בנושא סרוב בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפולינרי וסנצוב

אפולינרי מיכאילוביץ' וסנצוב (ברוסית: Аполлинарий Михайлович Васнецов;‏ 6 באוגוסט 1856 – 23 בינואר 1933) היה צייר רוסי ואמן גרפי אשר התמחה בציור סצנות היסטוריות ובייחוד סצנות מההיסטוריה של מוסקבה. וסנצוב לא רכש השכלה אמנותית או גרפית, אלא למד תחת אחיו, הצייר הידוע ויקטור וסנצוב. מאז שנת 1883 התגוררו שני האחים באברמצבו, שם הושפע אפולינרי וסנצוב מהאמן וסילי פולנוב. בין השנים 1898–1899 נסע אפולינרי ברחבי אירופה, ובעקבות סיור זה החל לצייר, בנוסף לסצנות נוף, גם תיאורי נוף היסטוריים. ציורים רבים שלו מתארים את העיר מוסקבה בימי הביניים. אפולינרי וסנצוב השתתף באיגוד של תערוכת האמנות הנודדת (הפרדויז'ניקי) החל משנת 1899 וחבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות מאז שנת 1909. כמו כן הוא היה בין המייסדים של איגוד אמני רוסיה. בשנת 1978 נקרא אסטרואיד וסנצוב 3586 שהתגלה על ידי האסטרונומית הסובייטית לודמילה ז'וראבליובה על שמו ועל שם אחיו. הקרמלין, 1892 רחוב בעיר: תפאורה עבור האופרה האופריצ'ניק מאת פיוטר צ'ייקובסקי, 1911 בתוך הקרמלין שליחים מגיעים אל הקרמלין מדיה וקבצים בנושא אפולינרי וסנצוב בוויקישיתוף קורות חיים קורות חיים אפולינרי וסנצוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אפולינרי וסנצוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אפולינרי וסנצוב, באתר Discogs (באנגלית) לפי הלוח היוליאני: 25 ביולי
אילאנה, נסיכת רומניה

אילאנה, נסיכת רומניה (ברומנית: Ileana, Principesă a României;‏ 5 בינואר 1909 - 21 בינואר 1991), נסיכה רומניה ואם מנזר (תחת השם האם אלכסנדרה) אורתודוקסית בארצות הברית. אילאנה נולדה בבוקרשט ב-5 בינואר 1909, לפרדיננד הראשון, מלך רומניה ומריה מאדינבורו, מלכת רומניה, בתם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, והייתה הצעירה בבנות משפחת המלוכה. היא התחתנה בגיל 22 עם אנטון, ארכידוכס אוסטריה ולשניים היו שישה ילדים. בשנת 1944 עברה המשפחה מווינה לרומניה והתיישבה בארמון בראן, ארמון שניתן במתנה, על ידי העיר ברשוב, לאימה. עם עליית השלטון הקומוניסטי והדחת אחיינה, המלך מיכאי הראשון, עזבה כל המשפחה לכיוון ארגנטינה ובהמשך לארצות הברית. אילאנה התגרשה בשנת 1954 מבעלה האוסטרי, ועוד באותה שנה התחתנה עם שטפאן איסרסקו (Ştefan Issărescu), ממנו התגרשה בשנת 1965. היא הצטרפה לכנסייה האורתודוקסית הרומנית ותחת השם "האם אלכסנדרה" הייתה לאם מנזר של המנזר "Schimbarea la faţă", שבפנסילבניה. זכרונותיה פורסמו באנגליה, בשנת 1951, וברומניה, לאחר המהפכה הרומנית (1989), בשנת 1990. ב-21 בינואר 1991 מתה אילאנה בביתה בינגסטאון, אוהיו, והיא בת 82 שנים. ב-26 ביולי 1931 התחתנה אילאנה עם אנטון, ארכידוכס אוסטריה, ממנו נולדו לה 6 ילדים: שטפן, ארכידוכס אוסטריה (1932–1998) מריה אילאנה, ארכידוכסית אוסטריה (1933–1959), התחתנה עם ירוסלב קוטולינסקי, הברון פון קוטולין אלכסנדרה, ארכידוכסית אוסטריה (נולדה ב-1935), התחתנה עם אויגן אברהרד, דוכס וירטמברג, ולאחריו התחתנה עם הברון ויקטור פון באילואו דומיניק, ארכידוכס אוסטריה (נולד ב-1937) מריה מגדלנה, ארכידוכסית אוסטריה (נולדה ב-1939), התחתנה עם הנס אולריך, הברון פון הולצהאוזן אליזבת, ארכידוכסית אוסטריה (נולדה ב-1942), התחתנה עם ד"ר יוזף זנדהופר מדיה וקבצים בנושא אילאנה, נסיכת רומניה בוויקישיתוף
אליסאבטה, נסיכת רומניה

אליסאבטה, נסיכת רומניה (ברומנית: Elisabeta, Principesă a României;‏ 12 באוקטובר 1894 - 15 בנובמבר 1956), נסיכה רומנייה ואשתו של גאורגיוס השני, מלך היוונים בין השנים 1921 - 1935. בתם של פרדיננד הראשון, מלך רומניה ומריה מאדינבורו, מלכת רומניה, אחותו של קרול השני, מלך רומניה. אליסאבטה או כפי שכונתה על ידי בני משפחתה, ליסאבטה, נולדה ב-12 באוקטובר 1894 בארמון פלש, כילדה השנייה של פרדיננד הראשון, מלך רומניה ומריה מאדינבורו, מלכת רומניה, בתם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסוניה-קובורג-גותה ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. ב-27 בפברואר 1921 נישאה ליורש העצר היווני, גאורגיוס, מי שעתיד היה להיות כעבור שנה מלך יוון. השידוך נעשה ככל הנראה על ידי וילהלם השני, קיסר גרמניה, בן-דוד של אמה, מריה (וילהלם היה בנה של ויקטוריה הנסיכה, בתה של ויקטוריה המלכה, מריה הייתה בתו של אלפרד, אף הוא בנה של ויקטוריה המלכה). הנישואים היו מאורגנים ולא מתוך אהבה. למעשה, שנה לפני כן, למרות היותה מאורסת לגאורגיוס, לאליסאבטה היה רומן עם דיפלומט בריטי בכיר, פרנק רטיגן, באיסטנבול וקודם לכן בבוקרשט, שם שימש כממונה על היחסים הבריטי ברומניה. הרומן הוביל להריון, אותו סיימה אליסאבטה באמצעות הפלה מלאכותית. רטיגן היה נשוי באותה עת, ואב לשניים (בנו הוא השחקן טרנס רטיגן). לזוג המלכותי לא היו ילדים, ובשנת 1935 הם התגרשו ואליסאבטה שבה לרומניה. אליסאבטה שהתה ברומניה עד ינואר 1948, כאשר כל המשפחה המלכותית נאלצה לעזוב. היא שכרה דירה בקאן שבצרפת ונשארה שם עד מותה ב-15 בנובמבר 1956 בגיל 62. מדיה וקבצים בנושא אליסאבטה, נסיכת רומניה בוויקישיתוף Geoffrey Wansell, Terence Rattigan, p. 22-23
פארק קרול הראשון

פארק קרול הראשון (רומנית: Parcul Carol I, בשנים 1991-1948 נקרא Parcul Libertății, בעברית: פארק החירות) הוא גן ציבורי גדול מאוד בבוקרשט, ברומניה. הגן נמצא במגזר הרביעי של בוקרשט על גבעת הפילארט (Dealul Filaretului). הגן, ששטחו 360 דונם, טופח בשנים 1900 עד 1906 לקראת חנוכתו ב-1906 לכבוד 40 שנות שלטון של קרול הראשון, מלך רומניה. טיפוח הגן נעשה על פי תוכניותיו של אדריכל הנוף Eduard Redont. בחנוכת הפארק נפתחה בו תערוכה בה הוצגו הישגי רומניה במהלך 40 שנות שלטונו של קרול הראשון. ברחבי הפארק יש אנדרטאות, שלושה פסלים גדולים (היפהפייה הנרדמת ושני ענקים) ואגם מלאכותי. הפארק מכיל גם כמה מבנים ובהם המוזאון הטכני הלאומי על שם דימיטריה לאונידה, המכון האסטרונומי של האקדמיה הרומנית ובעבר היה גם היכל האומנויות (עד 1938 זה היה המוזאון הצבאי). ליצירת הגן נשתלו 4,206 עצים גדולים, 5,983 עצי מחט ו-42,215 שיחים. מדיה וקבצים בנושא פארק קרול הראשון בוויקישיתוף באר קנטקוזינו - תמונות פסלי הנפילים - תמונות אנדרטת הגיבורים - תמונות השביל המרכזי - תמונות
מיטה קרמניץ

מיטה קרמניץ (בגרמנית: Mite Kremnitz;‏ 4 בינואר 1852 – 18 ביולי 1916) הייתה אשת חצר של אליסאבטה, מלכת רומניה, סופרת, מחזאית ומתרגמת ובעצמה גיבורת רומן, אהובתו של מיכאי אמינסקו. מיטה קרמניץ נולדה בעיר גרייפסוואלד שבגרמניה, בשם מריה פון ברדלבן (Marie von Bardeleben). היא נישאה לרופא בשם קרמניץ והגיעה איתו לרומניה, שם הייתה לאשת חצר של המלכה אליסאבטה, והשתיים שיתפו פעולה בכתיבה בשפה הגרמנית. מיטה גם תרגמה מיצירות המלכה, מגרמנית לרומנית ומיצירותיו של אמינסקו, שהיה אהובה בתקופה מסוימת, מרומנית לגרמנית. אאוג'ן לובינסקו כתב על חייה רומן ביוגרפי בשם "מיטה", שיצא לאור ב-1934. מדיה וקבצים בנושא מיטה קרמניץ בוויקישיתוף כתבי מיטה קרמניץ בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמון פלש

ארמון פלש (ברומנית: Castelul Peleş), שנמצא בסינאיה, רומניה, שימש למגורי הקיץ של משפחת המלוכה הרומנית ונחשב לאחד הארמונות היפים ביותר ברומניה. ב-1866 נבחר קרול הראשון להיות דומניטור רומניה ובאוגוסט אותה שנה ביקר במנזר סינאיה והתרשם מאוד מיופי המקום והחליט לבנות לעצמו ארמון במקום זה. באותה תקופה היה במקום כפר הררי קטן בשם פודול נאגולוי (Podul Neagului - משמעות השם זה "הגשר של נאגו"). בשנת 1872 קנה קרול קרקע בגודל 1000 פוגונים (פוגון היא מידה לקרקע חקלאית השווה ל-5011,79 מטרים רבועים). הארמון נבנה לפי הזמנתו של קרול הראשון ועל פי תוכניותיהם של האדריכלים יוהנס שולץ (Johannes Schultz) וקארל לימאן (Karel Liman). הבנייה התנהלה בין השנים 1873–1914 והסתיימה עם מות המלך. בארמון התארחו אישים נכבדים רבים, סופרים, מוזיקאים, מלכים ומלכות והחשוב ביניהם היה פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ששהה בו בשנת 1896. בארמון יש 160 חדרים. המגדל המרכזי מגיע לגובה של 66 מטר. ליד המבנה המרכזי נבנו שני מבנים נוספים, ה"פלישור" Pelişorul וה"פוישור" Foişorul. לארמון יש תחנת כוח מקומית והודות לה היה הארמון האירופאי הראשון שחובר לחשמל. ארמון פלש ארמון פלש ברומניה שבו המלכה והמלך נהגו לנפוש ונחשב לאחד הארמונות היפים שברומניה מדיה וקבצים בנושא ארמון פלש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמון פלש
אנה, מלכת רומניה

אנה, מלכת רומניה (בצרפתית: Anne Antoinette Françoise Charlotte Zita Marguerite de Bourbon-Parma; ‏18 בספטמבר 1923 - 1 באוגוסט 2016) הייתה מלכת רומניה האחרונה ונסיכה מבית בורבון-פארמה. אן נולדה ב-18 בספטמבר 1923 בפריז, לרנה, נסיך בורבון-פארמה, בנו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ולמרגרט, נסיכת דנמרק, בתם של ולדמר, נסיך דנמרק ומארי, נסיכת אורליאן. אן בילתה את ילדותה בצרפת, יחד עם שלושת אחיה. בשנת 1939 המשפחה נמלטה מצרפת לספרד, ומשם לפורטוגל ולארצות הברית. אן למדה ציור בניו יורק בשנים 1940 עד 1943, ולאחר מכן התנדבה לשירות צבאי בצבא צרפת החופשית. אן הייתה נהגת אמבולנסים ושירתה בצפון אפריקה, איטליה, לוקסמבורג וגרמניה, ואף הוענק לה צלב המלחמה. בנובמבר 1947 פגשה אן בלונדון את מיכאי הראשון, מלך רומניה, במהלך חתונת הנסיכה אליזבת ופיליפ מאונטבאטן, וב-10 ביוני 1948, לאחר שמיכאי כבר הודח ממלכותו על ידי השלטון הקומוניסטי של רומניה, התחתנו השניים באתונה. בתחילה התגוררו בני הזוג בפירנצה, איטליה, לאחר מכן עברו ללוזאן, שווייץ, משם עברו להמפשייר, אנגליה, ולאחר מכן עברו לורסואה, שווייץ, שם גרו כ-45 שנים. במהלך השנים עבד מיכאי כחקלאי, טייס, יזם וברוקר, ונולדו להם 5 בנות. בשנת 1992 ביקרו השניים ברומניה, אולם בשל הפופולריות העצומה שזכה לה מיכאי ברחבי המדינה, נאסרה עליו הכניסה לרומניה עד לשנת 1997. בשנת 1997 לאחר תבוסתו של יון איליאסקו על ידי אמיל קונסטנטינסקו, החזירה ממשלת רומניה את אזרחותו של מיכאי, ושוב איפשרה לו לבקר בארץ. בשנת 2008 נערך טקס חתונת היהלום של השניים ברומניה, בהשתתפות הרבה ממשפחות המלוכה האירופיות, וחברי הממשלה הרומנית. ב-1 באוגוסט 2016 מתה אנה במורגס שבשווייץ, ובעקבות כך הוכרזו ימי אבל לאומיים ברומניה ובמולדובה. ב-13 באוגוסט נערך טקס ההלווייה בבוקרשט, והיא נטמנה בקתדרלת קורטה דה ארג'ש. ב-10 ביוני 1948 התחתנה אנה עם מיכאי הראשון, מלך רומניה, ממנו נולדו לה 5 בנות: מרגרטה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1949), התחתנה עם ראדו, נסיך רומניה אלנה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1950), התחתנה עם רובין מדפורת' מילס אירינה ווקר (נולדה ב-1953), התחתנה עם ג'ון קרוגר, ולאחריו עם ג'ון ווזלי ווקר סופיה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1957), התחתנה עם אלן ביארניקס מריה, נסיכת רומניה (נולדה ב-1964), התחתנה עם קזימיר מיסטקובסקי מדיה וקבצים בנושא אנה, מלכת רומניה בוויקישיתוף אנה, מלכת רומניה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מריה מרומניה, מלכת יוגוסלביה

מריה, נסיכת רומניה (בגרמנית: Marie, ברומנית: Maria;‏ 6 בינואר 1900 – 22 ביוני 1961), נסיכת רומניה ומלכת יוגוסלביה, הייתה בתו של פרדיננד הראשון, מלך רומניה, ואשתו של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה. מריה נולדה ב-6 בינואר 1900 בגותה, לפרדיננד הראשון, מלך רומניה ומריה מאדינבורו, מלכת רומניה, בתם של אלפרד, דוכס אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה, בנה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ומריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. על מנת להבדילה מאימה נקראה מריה על ידי בני משפחתה בשם "מיניון". במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתה מריה כאחות צבאית יחד עם אמה ושתי אחיותיה. ב-8 ביוני 1922 מריה נישאה לאלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה, ולזוג היו שלושה בנים. בשנת 1934 נרצח בעלה במרסיי, צרפת, ובנה פטר השני, מלך יוגוסלביה עלה לשלטון במקומו. מכיוון שבנה היה רק בן 11, שלט בן דודו של בעלה – פאבלה, נסיך יוגוסלביה כעוצר הממלכה. במרץ 1941 חתם פאבלה על ברית עם גרמניה הנאצית, ובעקבות כך נערכה הפיכה צבאית שנטלה את הכוח מידיו, והעניקה אותו למלך פטר השני. בתגובה פלשו כוחות הוורמאכט לממלכת יוגוסלביה, ובני משפחת המלוכה, ובכלל זה מריה, נאלצו לברוח לבריטניה. מריה חיה חיים שקטים בחווה באנגליה, ללא גינוני מלכות. היא דברה כמה שפות, ואף נהגה ברכב. ב-22 ביוני 1961 מתה מריה בלונדון, ובשנת 2013 הועברו עצמותיה לקבורה מחדש בסרביה. ב-8 ביוני 1922 מריה נישאה לאלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה, ולזוג היו שלושה בנים פטר השני, מלך יוגוסלביה (1923–1970) טומיסלאב, נסיך יוגוסלביה (1928–2000) אנדריי, נסיך יוגוסלביה (1929–1990) מדיה וקבצים בנושא מריה מרומניה, מלכת יוגוסלביה בוויקישיתוף מריה מרומניה, מלכת יוגוסלביה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עירוב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עירוב – בהלכה: היקף מחיצות סביב שטח מיושב, הנעשה במטרה להתיר בתוכו פעולות האסורות בשבת וביום הכיפורים בשל מלאכת הוצאה מרשות לרשות עירוב חצרות – תקנה הלכתית בהלכות ערובין, המתירה את הטלטול (הוצאת חפצים) בשבת בין רשויות היחיד פרטיות או משותפות שנמצאות בבעלות שונה בתחום חצר אחת או בחצרות צמודות עירוב תחומין – תקנת חכמים המאפשרת לשנות את מיקומו של תחום שבת, וכתוצאה מכך את מרחק ההליכה האפשרי לפי ההלכה מחוץ ליישוב בשבת, יום טוב, ויום הכיפורים עירוב תבשילין – תקנה הלכתית לפיה מניחים תבשיל בערב יום טוב עבור שבת שסמוכה ליום טוב
אדבוקט

האם התכוונתם ל... אדבוקטוס (Advocatus) - משפטן ימיביניימי שייצג מוסדות כנסייתיים בבתי-משפט חילוניים המונח הלועזי לעורך דין, פרקליט או סנגור פרקליט השטן – בלטינית אדבוקטוס דיאבולי (Advocatus Diaboli) מלכי ממלכת ירושלים כונו מגן הקבר הקדוש (Advocatus Sancti Sepulchri) אדבוקט (ליקר) (Advocaat) - ליקר הולנדי המבוסס על ברנדי אדבוקט (ירחון) (The Advocate) מגזין אמריקאי הפונה לאוכלוסיית הלהט"ב
פארק גורן

פארק גורן הוא פארק בשטח של כ-2000 דונם בגליל העליון בקרבת מושב גורן וקיבוץ אילון. הפארק צופה בערוץ התלול של נחל כזיב ומבצר המונפור, בו ניתן לצפות ממצפור המונפורט. בשטח הפארק שבילי הליכה רבים בדרגות קושי שונות, ומגוון מסלולי טיול משולטים. הפארק משמש גם כיציאת נקודה נוחה לטיולים בנחל כזיב ובסביבתו. הפארק פופולרי במיוחד לבילוי בחיק הטבע בשל פינות החמד הרבות שבו, שולחנות הפיקניק ומתקני השתייה הפזורים בשטחו. כמו כן נמצא בפארק חניון לילה המאפשר לינת שטח. בשטח הפארק ליד חניון "עין זיתים" נמצא מצד עין טמיר, שרידי מצודה מתקופת הברונזה התיכונה. הפארק נמצא בלבו של חורש טבעי, המשתרע על פני יותר מ–30 אלף דונם. העץ השולט כחורש הוא אלון מצוי, ומצויים בו עצים רבים אחרים כגון ער אציל, אלון התולע, קטלב מצוי, אשחר ארצישראלי ואלה ארצישראלית. בחורף ובאביב פורחים בחורש שלל פרחים כגון כלנית, רקפת, איריס וסחלב מצויר הנדיר בארץ. הפארק הוכשר ומתוחזק על ידי קק"ל. תחזוקתו כוללת את גיזום הצמחייה, תחזוקת מתקני שתייה, שירותים ושולחנות פיקניק, שילוט והסדרת מסלולי הטיולים. ניתן להגיע אל הפארק מכביש הצפון (כביש מס' 899) בפניה דרומה סמוך למושב גורן. גישה נוספת לפארק אפשרית גם מכביש הנוף הצר היוצא ממוצב עבדון ונכנס לפארק ליד מצפור מונפורט. הכניסה לפארק חופשית כל השנה. ניתן להגיע מן הפארק לערוץ נחל שרך הסמוך, חורבת דנעילה ולחורבת גליל. במרחק קילומטרים ספורים מן הפארק נמצאים מערת קשת, יער חניתה, מבצר יחיעם, וחניון השיירה. אתר האינטרנט הרשמי של פארק גורן משה גלעד, חלפתי על פני המקום המיוחד הזה בלי להבחין בו, באתר הארץ, 9 ביוני 2021
חרונינגן

האם התכוונתם ל... חרונינגן (עיר) – עיר בצפון הולנד חרונינגן (מחוז) – המחוז הצפוני ביותר בהולנד אוניברסיטת חרונינגן – אוניברסיטה בעיר חרונינגן חרונינגן (שדה גז) – שדה גז טבעי יבשתי ענק שהתגלה ב-1959 הנמצא במחוז חרונינגן שבצפון-מזרח הולנד (לחצו לצפייה במפה ) חרונינגן (כדורגל) – מועדון כדורגל מהעיר חרונינגן קרב חרונינגן – קרב בין כוחות גרמניים לכוחות קנדיים שהתרחש באפריל 1945, לקראת סיומה של מלחמת העולם השנייה גן כרונינגן – גן בתל אביב, צמוד לצד המזרחי של אצטדיון בלומפילד
קפה ערביקה

קפה ערביקה (Coffea arabica) הוא מין של קפה שמקורו מתימן. מוכר גם בשמות: "שיח הקפה של ערב", "קפה ההרים" או פשוט "קפה ערבי". ישנם זנים רבים של קפה, אולם בעיקר שניים משמשים למשקאות קפה: קפה ערביקה וקפה רובוסטה, ואילו השאר משמשים בעיקר לתעשיות הקוסמטיקה. ההנחה המקובלת היא כי קפה הערביקה הוא מין הקפה הראשון שתורבת, והוא גודל בדרום מערב חצי האי ערב עוד לפני 1,000 שנים. קפה ערביקה נחשב למין שממנו ניתן להכין קפה משובח יותר מאשר קפה רובוסטה. קפה ערביקה מכיל פחות קפאין, מתאפיין בטעמים מתוקים יותר, קרמה יחסית נמוכה, מרירות עדינה. כ- 0.6% ממשקל פול קפה מסוג ערביקה הוא קפסטול. זן זה גדל בגבהים שבין 2,000-900 מטרים מעל לפני הים. צורת הפולים שטוחה וארוכה וצבעם ירוק עמוק. קפה הערביקה רגיש מאוד לכפור, דבר שמקשה מאוד על גידולו ועקב כך מחירו גבוה. עץ הקפה ממין זה גדל לגבהים של 9 עד 12 מטרים באופן טבעי, אך במטעי קפה גוזמים אותו לגובה של 3 מטרים כדי להקל על הקטיף. ניתן להפיק בין חצי לחמישה קילוגרמים של פולים מיובשים מכל עץ, אך הדבר תלוי במשתנים רבים כגון: עונה, אקלים, משקעים ומצבו של העץ. קפה ערביקה היה הראשון שנחקר על ידי אנתוני דה ג'וסיו שקרא לו יסמיניום ערביקום (מאנגלית: Jasminum arabicum) אחרי שחקר דגימה מגנים בוטניים באמסטרדם. קארולוס ליניאוס סיווג אותו כקפה בשנת 1737. במקור, הערביקה גדל באזורי ההרים של אתיופיה. כיום קשה למצוא שם גידולים שצמחו פרא ורוב הגידולים הם ערבוב של עצים שגדלו פרא ועצים שניטעו. הצורה הנפוצה היא שיחים צפופים. כמו כן, ניתן למצוא ערביקה בדרום סודאן והר מרסביט בצפון קניה. מדיה וקבצים בנושא קפה ערביקה בוויקישיתוף קפה ערביקה, באתר ITIS (באנגלית) קפה ערביקה, באתר NCBI (באנגלית) קפה ערביקה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קפה ערביקה, באתר Tropicos (באנגלית) קפה ערביקה, באתר GBIF (באנגלית) קפה ערביקה, באתר The Plant List (באנגלית) קפה ערביקה, באתר IPNI (באנגלית) CoffeeResearch.org - צמח הקפה, קציר, דישון, עיבוד ומחלות קפה ערביקה באתר הרשימה האדומה של IUCN Charrier A, Berthaud J (1985). "Botanical Classification of Coffee". In Clifford MH, Wilson KC (ed.). Coffee: Botany, Biochemistry and Production of Beans and Beverage. Westport, Connecticut: AVI Publishing. p. 14. ISBN 0-7099-0787-7. ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קפה רובוסטה

קפה רובוסטה (שם מדעי: Coffea canephora) הוא מין בסוג קפה שמקורו ממערב אפריקה. את קפה הרובוסטה מגדלים בעיקר באפריקה ובברזיל בגבהים שבין 200 ל-800 מטרים (שם הוא נקרא לעיתים "קונילון"), וכן בדרום מזרח אסיה במקומות אליהם הביאו הצרפתים את הצמח בסוף המאה ה-19. במהלך שנות ה-2000 הייצור בווייטנאם, המייצרת רק את קפה רובוסטה, עקף את הייצור בברזיל, הודו ואינדונזיה. בכך הפכה וייטנאם ליצואנית הגדולה ביותר בעולם של זן זה. כשליש מן הקפה המיוצר בעולם הוא מסוג רובוסטה. צורת הפולים היא קמורה ועגולה, וצבעם ירוק בהיר. ברובוסטה כמות קפאין גבוהה - בין 2 ל-4.5 אחוזים, והוא סביל לתנאי חליטה לא אופטימליים. המין קפה רובוסטה נחשב למין פחות איכותי לייצור משקה הקפה מאשר המין קפה ערביקה, והוא זול יותר ממנו. הרובוסטה ניחן במרירות ובקרמה עבה, והוא שטוח בדרך כלל בטעמו, מריר, פשוט, ומשמש לרוב לחיזוק תערובות קפה ולהגברת הקרמה באספרסו. קפה ערביקה מדיה וקבצים בנושא קפה רובוסטה בוויקישיתוף קפה רובוסטה, באתר ITIS (באנגלית) קפה רובוסטה, באתר NCBI (באנגלית) קפה רובוסטה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קפה רובוסטה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קפה רובוסטה, באתר Tropicos (באנגלית) קפה רובוסטה, באתר GBIF (באנגלית) קפה רובוסטה, באתר The Plant List (באנגלית) קפה רובוסטה, באתר IPNI (באנגלית) קפה רובוסטה באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס גדל

פרס גֶדֶל (באנגלית: The Gödel Prize) הוא פרס המוענק אחת לשנה, החל משנת 1993, עבור מאמר בולט באיכותו בתחום מדעי המחשב. הפרס מוענק על ידי האיגוד האירופי לתאוריה של מדעי המחשב (EATCS) ו-ACM. מעמד הענקת הפרס מתחלף מדי שנה בין הקולוקוויום הבינלאומי על אוטומט, שפות ותכנות (ICALP) (השייך ל-EACTS) לבין הסימפוזיון על תורת המחשוב (STOC) (השייך ל-ACM) לסירוגין. גובה הפרס עומד על 5,000 דולר אמריקאי. הפרס הוא השני בחשיבותו בתחום מדעי המחשב, לאחר פרס טיורינג[דרוש מקור][מפני ש...]. הפרס קרוי על שם הלוגיקן האוסטרי קורט גדל, לאור תרומותיו הרבות בתחום הלוגיקה המתמטית, ולאור הגדרת אחת הבעיות הפתוחות המרכזיות במדעי המחשב שנודעה לימים כבעיית P=NP‏. מבין 82 הזוכים בפרס עד שנת 2023, 21 הם ישראלים. ארבעה מהזוכים – שפי גולדווסר, יוהאן הסטאד, סנג'יב ארורה ומריו סגדי – זכו פעמיים בפרס. הפרס מוענק למאמר או לסדרת מאמרים הכתובים על ידי כותב יחיד או קבוצה, שהופיעו בכתבי-עת המקבלים מאמרים בשיטת ביקורת עמיתים, בתנאי שלא עברו 14 שנה מיום פרסום המאמר הראשון בסדרה. פרק זמן זה הוגדר מתוך הכרה שלעיתים נדרש זמן על מנת להעריך את חשיבותה של תגלית מסוימת. אין הגבלה על השפה בה כתוב המאמר. כל חבר בקהילה המדעית רשאי להציע מאמר כמועמד לפרס. מאמר ייחשב כמועמד אם שני אנשים הציעו אותו כמועמד. המאמר הזוכה נבחר על ידי ועדה בת שישה חברים. הרכב הוועדה מתחלף מדי שנה. ליו"ר ACM וליו"ר EATCS זכות לבחור שלושה חברים לוועדה, כל אחד. מדיה וקבצים בנושא פרס גדל בוויקישיתוף אתר פרס גדל ב-ACM-SIGACT אתר פרס גדל ב-EATCS אתר EATCS. אתר ACM-SIGACT. גדל עסק בנושא זה לראשונה, כפי שהתגלה במכתב ששלח אל ג'ון פון נוימן. ראו אתר פרס גדל ב-ACM-SIGACT. Ronald Fagin, Amnon Lotem, and Moni Naor, Optimal aggregation algorithms for middleware, Journal of Computer and System Sciences 66 (2003), pp. 614–656