מאפיה (משחק חברתי)

מאפיה (מוכר גם בשמות העיירה, איש זאב, הרוצח) הוא משחק חברה, בו כל השחקנים צריכים להכריע על פי רוב, מי הוא האשם ב"רצח". המשחק פותח לראשונה בברית המועצות על ידי דמיטרי דוידוב בשנת 1986, ובמהלך השנים נוצרו לו גרסאות מרובות. המשחק דורש מהשחקנים כישורי משחק וכריזמה כמו גם חשיבה ואסטרטגית בלשית. עיקר המשחק, למעט גרסאות מסוימות, מורכב מדיון בין כל המשתתפים שבסיומו עליהם להחליט מי הוא האשם. השתתפות ה'רוצחים' בדיון זה וניסיונם להטות את ההחלטה לכיוון אחד מהאזרחים החפים מפשע היא בעלת השפעה רבה על אופי המשחק. השיקולים בדיון מושפעים, מההתנהגות החזותית של המשתתף החשוד (שפת גוף, צורת דיבור), תוכן דבריו וטענותיו, והאסטרטגיה המיוחסת לו. נהוג לשחק את המשחק עם מספר גדול של שחקנים, על מנת ליצור משחק מעניין ולהגיע למספר סיבובים רב. בערך זה יופיעו רק כמה מן הגרסאות העיקריות. גרסאות אחרות מאופיינות בדרך כלל שינויים באמירות, בשמות התפקידים, בשם המשחק, בכמות ההצבעות (יש המשחקים עם מספר סיבובים ללא הצבעות), וכן בהוספת תפקידים אחדים. לעיתים קיים צורך בעזרים שונים לצורך המשחק דוגמת קלפים או אפליקציה ייעודית. המשחק הפופולרי Among Us שהושק ב-2018 וזכה להצלחה ב-2020 בזמן משבר הקורונה מבוסס על הרוצח. גרסה זו היא הנפוצה ביותר במועדוני מאפיה בארץ. המשחק מורכב מ-10 שחקנים + מנחה. השחקנים מחולקים אקראית ל-7 בני עיירה ו-3 "מאפיונרים", כאשר בכל אחת מהקבוצות ישנו תפקיד מפתח, אחד מבני העיירה ממונה ל"שריף", ואחד ה"מאפיונרים" ממונה ל"דון". המשחק מתנהל במתכונת של שלב "לילה" שלאחריו שלב "יום", וחוזר חלילה עד לניצחון אחת הקבוצות. במהלך ה"לילה" תפקידם של בני המאפיה הוא "לרצוח" את אחד מבני העיירה. בשלב זה עיניהם של כל השחקנים מכוסות, והמנחה עובר על מספרי השחקנים בזה אחר זה. על המאפיונרים לסמן בידיהם תנועת חיסול בעת הקראת מספר השחקן שבכוונתם "לרצוח". רק במידה וכל המאפיונרים סימנו יחדיו את אותו מספר, השחקן הרלוונטי "ירצח" ויצא מהמשחק. בנוסף, במהלך הלילה ניתנת ל"דון" האפשרות לברר אצל המנחה האם שחקן ספציפי הוא השריף, ובאופן דומה ל"שריף" ניתנת האפשרות לברר לאיזו קבוצה משתייך שחקן ספציפי. הלילה הראשון של המשחק שונה מיתר הלילות. בלילה זה אין רציחה, אך למאפיונרים ניתנת האפשרות להסיר את כיסוי עיניהם למשך דקה, שבה עליהם לתאם ביניהם את סדר הרציחות בלילות הבאים באמצעות סימוני ידיים וללא דיבור. התיאום יכול להיעשות באופן סטטי, שבו הם מסמנים את שחקן X, ולאחריו שחקן Y וכו', בעוד שחקנים מתקדמים נוהגים לבצע תיאום דינמי שבו זהות הנרצח נקבעת תוך כדי המשחק בהתאם לכללים מוגדרים. כמו כן, בלילה הראשון הדון והשריף לא זכאים לחשיפת תפקידי שחקנים יריבים. שלב ה"יום" מתחיל בסבב שבו לכל שחקן ניתנת דקה שבה עליו לשכנע את יתר המשתתפים בהיותו בן עיירה, ולהטות את חבריו להצביע להדחת שחקנים הנחשדים בעיניו כמאפיונרים. בשלב זה המאפיונרים מתחזים לבני עיירה ומנסים לשדל את בני העיירה להדיח את אחד מחבריהם. בסיומו של הסבב מתקיימת הצבעה, שלאחריה מודח השחקן שקיבל את מירב הקולות. המשחק מסתיים בניצחונם של בני העיירה, במידה והודחו כל המאפיונרים. לאידך, ניצחון למאפיונרים יוכרז כאשר מספרם של בני העיירה שנותרו בשולחן השתווה למספרם של המאפיונרים. יש לקבוע לפני תחילת המשחק מנחה (שנקרא לפעמים גם ראש העיר) שינהל את המשחק. המשחק מורכב מ"לילה" ומ"יום". בלילה כל המשתתפים מרכינים ראשם ועוצמים עיניהם בזמן שהמנחה מנהל את המשחק. ביום כל המשתתפים "ערים" ומנהלים דיונים. בלילה הראשון מנחה המשחק קובע את התפקידים במשחק - מי יהיו האזרחים, הרוצחים והבלש/שוטר (לדוגמה בלש אחד, 2 רוצחים, והשאר אזרחים) - הבחירה תעשה על ידי טפיחה על ראשי השחקנים: פעם אחת לאזרח, פעמיים לרוצח, ושלוש פעמים לבלש. אם רוצים שהבחירה תעשה בצורה אקראית ולא תקבע על ידי המנחה, משתמשים בחלוקת קלפים, כאשר נקבע מראש איזה תפקיד מסמל כל קלף. במקרה זה נשמר הקלף אצל בעליו במהלך כל המשחק, ומשמש כראיה לתפקידו של השחקן. התפקידים חסויים וידועים לבעל התפקיד ולמנחה בלבד. בתחילת כל לילה המנחה מכריז "לילה טוב עיירה" וכל השחקנים מורידים את ראשם ועוצמים עיניים. כשכולם "ישנים" מכריז המנחה "בוקר טוב בלש" והבלש מרים את ראשו. בשלב זה יכול הבלש לבחון את חשדו בקשר לאחד מהמשתתפים (הוא לא מדבר כדי שקולו לא יסגיר את זהותו), אלא רק מצביע על חשוד אחד בלבד והמנחה מסמן לו את תפקידו של זה: רוצח נתעב\אזרח תמים (יש להתייחס אל אותו משתתף ללא ציון מינו, על מנת שלא לרמוז על זהותו). לאחר מכן, מכריז המנחה "לילה טוב בלש" - הבלש חוזר "לישון", והמנחה מכריז "בוקר טוב רוצח א" - רוצח א' (בלבד) קם ומצביע על משתתף שירצה "לרצוח". לאחר שהצביע אומר המנחה "לילה טוב רוצח א". אחר כך אומר "בוקר טוב רוצח ב'", רוצח ב' מצביע על מי שירצה "לרצוח". לאחר שהצביע אומר המנחה "לילה טוב רוצח ב'". אחר כך אומר "בוקר טוב עיירה" וכלל השחקנים קמים. אם שני הרוצחים (בלא ידיעה אחד עם השני) הצביעו על אותו שחקן, שחקן זה מת. אם כל אחד הצביע על משתתף שונה, אף אחד לא נרצח באותו סיבוב. לאחר מכן השחקנים רשאים לדבר ולדון בחופשיות בניסיון לברר את זהותו של הרוצח. הבלש יכול לתת הכוונות ושמות בהתבסס על דעתו האישית, מבלי לחשוף את זהותו. בכל שלב של היום אחד השחקנים יכול להכריז על חשדותיו ולהעלות להצבעה ראשונה את אחד המשתתפים. לאחר דיון מתבצעת הצבעה שבה בוחרים את החשוד. אם בהצבעה יש רוב - החשוד "מוצא להורג". אם אין רוב - הדיונים ממשיכים עד שמגיעים להחלטה. אחרי שהוחלט על האשם וזה חשף את זהותו ויצא מן המשחק - עוברים ללילה. כך ממשיכים הלילה והיום לסירוגין, עד סיומו של המשחק. לפי חלק מהגרסאות, לרוצחים בלילה הראשון לא ניתנת הזדמנות לרצוח, אלא רק לקום כדי לראות אחד את השני - כדי שבימים הבאים יוכלו לשתף פעולה. במהלך המשחק לא רצוי לאיש לחשוף את זהותו, אך לפעמים זה כדאי מבחינה אסטרטגית (הבלש מודיע שהוא הבלש כי הוא יודע מי הרוצח). כל משתתף, כאשר הוא חי וער, רשאי להגיד מהו תפקידו, כמו גם לשקר לגבי עובדה זו. אסור לשחקן שיוצא מהמשחק לדבר, לצחוק, להצביע או לעשות פעולה שיכולה לרמוז על זהותם של האחרים. ברגע ששחקן "נרצח" הוא יכול להיות עם העיניים פקוחות ובכך רואה מי הבלש והרוצחים. לעיתים על מנת למנוע רמיזות, השחקן היוצא מתבקש לעזוב את השולחן או המקום. על המנחה להמשיך לשאול ולדבר אל הרוצחים והבלשים גם אם נרצחו (כלומר, אם בהצבעה קבוצתית נרצח רוצח, המנחה אומר לו בוקר טוב, מחכה כמה שניות כדי שייראה כאילו הצביע על מישהו, ואומר לו לילה טוב. כך גם עם הבלש, המנחה שואל את הבלש את מי ברצונו לבדוק ותמיד עונה אזרח תמים ואז אומר לו לילה. זה סימן לעיירה שאם בכל לילה נאמר אזרח תמים אז זה אומר שהבלש כנראה כבר לא חלק מהמשחק. וכנ"ל אם בכל לילה יש רצח אז או שהרוצחים ממש מתואמים או שכנראה שנשאר רק רוצח אחד). האזרחים והבלש מנצחים כאשר הם חושפים את זהותם של כל הרוצחים ורוצחים אותם. הרוצחים מנצחים אם הם מצליחים לגרום להוצאתם להורג של כל האזרחים. בגרסה זו יש רק "לילה" בתחילת המשחק, וכל שאר הזמן, עד סופו של המשחק, הוא יום. כל המשתתפים יושבים במעגל. בתחילת המשחק המנחה מודיע לכולם להרכין את ראשם ולעצום עיניים. המנחה נוקש לאזרח על הגב פעם אחת ולרוצח פעמיים. אחר-כך המנחה אומר "סיימתי" ואז כולם מרימים את הראש והמשחק מתחיל. מטרת הרוצח היא לקרוץ לאזרח, על מנת לרוצחו, אך הרוצח צריך להשתדל שלא יראו שהוא עושה זאת. ברגע שקורצים לכיוון אזרח, הוא חייב לומר "נרצחתי" ובכך יוצא מן המשחק. כאשר אזרח חושב שהוא יודע מי הרוצח הוא אומר "אני חושב שאני יודע" ואז הולך למנחה ולוחש לו בסוד. אם הוא טעה הוא יוצא מהמשחק אבל אם צדק הוא ניצח. במקרה שנשארו 2 אנשים ולא חשפו את הרוצח, הרוצח ניצח במשחק. גרסה זו, הקרויה לרוב המאפיה, מומלץ לשחק רק עם שבעה שחקנים ומעלה, עם עדיפות למספר שחקנים אי זוגי. כל השחקנים יושבים במעגל, ואחד השחקנים, או המנחה, מחלק קלפים שהוכנו מראש לפי מספר המשתתפים. כל שחקן מקבל קלף, אשר מייצג את הזהות שלו במשחק. אין להראות לשחקנים האחרים את הקלף. ערכי הקלפים הם: נסיך - מאפיה קטנה מלך - מאפיה גדולה אס - בלש כל שאר הקלפים - אזרחים במשחק תיערך מלחמה בין המאפיות לאזרחים, כאשר האס, הבלש, נחשב גם הוא אזרח ונמנה עמם. לעיתים ישנם אזרחים בעלי תפקידים נוספים. לאחר שכל השחקנים קיבלו את הקלפים וכולם יודעים את תפקידם במשחק, המנחה, מתחיל ב"נאום ההתחלתי" ואומר לכולם להוריד ראשים. כאשר הראשים של כולם למטה, הוא ממשיך ואומר: "מאפיות, להרים ראש". בשלב זה רק אנשי המאפיה מרימים את הראש, ורואים אחד את השני, ובכך מכירים את הקבוצה. עליהם לעשות זאת בשקט מוחלט על מנת שלא יחשפו את עצמם. לאחר מכן המנחה אומר "מאפיות, להוריד ראש". בשלב זה כל הראשים למטה. לאחר מכן המנחה אומר "מאפיה קטנה להרים יד, ובלש להרים ראש". בשלב זה הבלש, שהוא אזרח רואה את המאפיה הקטנה מבלי שהיא תראה אותו, ובכך יש רמז לאזרחים מיהן המאפיות. לאחר מכן המנחה אומר "מאפיה קטנה להוריד את היד, בלש להוריד את הראש". וכעת שוב כל השחקנים עם הראש למטה. כעת המנחה אומר "כולם להרים ראשים". שלב הקריינות נגמר, וכעת המשחק מתחיל. בכל סיבוב של המשחק הורגים שני אנשים: הראשון נהרג ברוב בהצבעה של המשתתפים - ההרג עצמו מתבצע על ידי לקיחת הקלף של השחקן ההרוג והנחתו באמצע מעגל השחקנים עם גבו לכיוון המשתתפים. ההרג מתבצע אחרי דיון בין השחקנים. לאחר שהוחלט להרוג את אחד השחקנים ברוב קולות, יש לו "מילים אחרונות", בדומה לגרסה 1. לאחר השכנוע הסופי שלו, עורכים שוב נגדו הצבעה, אם עדיין רוב השחקנים רוצים להרוג אותו, שמים את הקלף שלו באמצע, כשגבו לכיוון השחקנים. אם אין עליו רוב קולות, ממשיכים בוויכוח עד שמגיעים לרוב קולות עם שחקן אחר. אחרי שהוא נהרג, המנחה אומר "כולם להוריד ראשים". לאחר שכולם מורידים ראשים, הוא מוסיף "מאפיות להרים ראש, מאפיות להרוג". אנשי המאפיה הורגים אזרח על ידי לקיחת הקלף של השחקן הנבחר והנחתו באמצע המעגל. לאחר שסיימו להרוג המנחה ממשיך - "מאפיות להוריד ראשים", ולאחר מכן "כולם להרים ראשים". רק לאחר שכל השחקנים הרימו את הראשים, המנחה מערבב את שני הקלפים של הנרצחים, וחושף אותם, ועל ידי כך נוצרת תחושה של מסתורין - של איזה הרוג כל קלף. על ההרוגים אסור לחשוף את זהותם. כעת היום מתחיל שנית, ולאחריו התבנית חוזרת על עצמה. אם אנשי המאפיה נהרגו במהלך המשחק, האזרחים נצחו. אם מישהו מאנשי המאפיה שורד עד סוף המשחק, אז המאפיה מנצחת. שחקן שנהרג אינו צריך להוריד יותר את הראש עם כולם אך חלה עליו חובת השתיקה עד סוף המשחק. למאפיה מותר להתייעץ עם אנשי-מאפיה שנרצחו. הבלש יכול לא להזדהות מיד ובכך "להפיל" את המאפיה הקטנה. הוא יכול לחכות ולראות עם מי המאפיה משתפת פעולה ועם מי היא לא, כדי לנסות ולהבין מי המאפיה הגדולה. אנשי המאפיה יכולים לשכנע בדיונים להרוג אחת את השני וזאת על מנת להסיר ספק שהם משתפים פעולה. כשנשארים שלושה שחקנים אחרונים: שני אזרחים ומאפיה, המאפיה יכולה לנסות להעמיד פני מתלבטת "מי המאפיה" בין שני האזרחים הנותרים, ולא ישר תחליט על אחד מהן, וזאת על מנת לחזק את הרעיון שהיא אזרחית תמימה. בגרסה זו הקרויה "העיירה", נמצאים 4 תפקידים עיקרים: האזרח - שאר השחקנים שהמנחה נגע בגבם פעם אחת. הרוצח - שחקן אחד שהמנחה נגע בגבו פעמיים. הבלש - שחקן שהמנחה נגע בגבו שלוש שעמים. הרופא/המלאך - שחקן שהמנחה נגע בגבו ארבע פעמים, מכונה לעיתים המלאך. הגרסה הזו מותאמת ל-7 שחקנים ומעלה (אזרחים, רוצח, בלש, רופא ומנחה). בתחילת המשחק נבחר מנחה. המנחה אומר: "לילה טוב עיירה" כל השחקנים מרכינים את ראשם ועוצמים עיניים. המנחה אומר; "בוקר טוב בלש", הבלש מצביע על מי שהוא חושב שהוא הרוצח. המנחה אומר; "לילה טוב בלש" והבלש עוצם עיניים. המנחה אומר; "בוקר טוב רוצח" והרוצח מצביע על האדם שהוא רוצה לרצוח והמנחה אומר; "לילה טוב רוצח" והרוצח עוצם את העיניים. המנחה אומר; "בוקר טוב רופא", הרופא מצביע על האדם שהוא חושב שהולך להירצח בכוונה להצילו. המנחה אומר; "לילה טוב רופא" והוא עוצם את העיניים. המנחה אומר; "בוקר טוב עיירה", כל השחקנים מרימים את ראשם. המנחה מספר האם הרוצח נתפס (אם הבלש צדק במי שחשד או שטעה). המנחה מספר "אף אדם לא נרצח הלילה" זה אומר שהרופא והרוצח הצביעו על אותו האדם אז האדם ניצל. אך אם המנחה מספר; "הלילה נרצח אדם נוסף" זה אומר שהרופא והרוצח לא הצביעו על אותו האדם והרופא לא הציל את הנרצח. אם לא נרצח אדם בלילה אז מתחיל סיבוב חדש ואם נרצח אדם בלילה כל התושבים מצביעים על אדם שהם חושבים שהוא הרוצח, אם הרוב הצביע וצדק המשחק נגמר ואילו אם האדם שקיבל את רוב ההצבעות והוא לא הרוצח (הוא אזרח, בלש, רופא) אז אותו האדם מתוודה על תפקידו, יוצא מהמשחק והמשחק ממשיך. עם הירצחו של שחקן (כשהמנחה מודיע) עליו לצאת מהמשחק. אם לאחר ההצבעה נבחר אדם והוא לא הרוצח (אזרח, בלש, רופא) עליו לצאת גם כן מהמשחק ולא לרמוז, לדבר ולהצביע על השחקנים האחרים כדי לתת רמז. אם הבלש הצביע על אדם שחשב שהוא הרוצח וצדק בחשיבתו המשחק יסתיים ואם טעה המשחק ימשיך. אם נשארו שני שחקנים הרוצח ינצח במשחק. אם לאחר הצבעה של העיירה נבחר אדם בעל תפקיד רופא או בלש אז המנחה בלילה לא יעיר את הרופא או הבלש ותפקידם יעלם מהמשחק. מומלץ מאוד למנחה בזמן המשחק להשתמש בדף ולרשום את ההצבעות בגלל מורכבות המשחק. מדיה וקבצים בנושא מאפיה בוויקישיתוף מצגת שמדגימה את המשחק (באנגלית) מועדון Nightfall למשחקי מאפיה בישראל The Original Mafia Rules Werewolf