laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדקיט (פטרולוגיה)

אדקיט הוא מונח חדש יחסית בפטרולוגיה ואינו מגובש דיו, שבמקורו תוכנן להתייחס לקבוצה של סלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים עתירי סיליקה שנוצרו בראשיתם באמצעות התכה ישירה של קרום בזלתי מופחת. אדקיטים בהגדרה זו מתאפיינים בהרכב כימי מסוים, בעיקר ביחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb. במקור תוכנן המונח להתייחס גם לתוצר ישיר של התכה בקרום אוקייני צעיר. תוצאת ניסויים של התכה בלחץ גבוה על בזלות רטובות כמו גם מידע-שדה ומידע מינרלוגי תומכים באפשרות של התכת לוח. עם זאת, תוצאות של ניסויים מוכיחות כי קרוב לוודאי שנתך של לוח קדום לא ישרוד במהלך המעבר בשולי מעטפת פרידוטיטית, ולכן מרבית האדקיטים בקשתות מודרניות מכילים מאגמת-כלאיים או מאגמה שנוצרה בהתכת שולי מעטפת מטאסומטית במהלך התכת הלוח. בכל מקרה, התכת לוח מתרחשת לרוב באזור הפחתה, ולכן היא מהווה מקור חשוב למכלול המרכיבים המופחתים. הבלבול הנוגע להיווצרות אדקיטים נובע מהתפתחות הגדרת אדקיט באופן משמעותי והכללת כמה סוגים של קשתות, שבאופן מסורתי נחשבו כנובעות מהמעטפת. בלבול נוסף נובע מכך שהמאפיינים הכימיים של נתך לוח – בשלב זה: הקריטריון היחיד להגדרה כאדקיט – משותפים לכמה סוגי סלעים לא-קשתיים המערבים גארנט או אמפיבול כפאזה שיורית במהלך התפתחותם. מחקרים מפורטים מראים כי סלעים אדקיטיים אלה לא היו יכולים להיווצר באמצעות התכת לוח. כחלופה מוצע כי הם נוצרו באמצעות גיבוש מפריט בלחץ מופחת של בזלות מכילות-אמפיבול בתאי מאגמה בהם התרחש חידוש מלאי של מאגמה, בגיבוש מפריט בלחץ גבוה או באמצעות אגירה של בזלות מותמרות בתחתית הקרום, וכן בהתכה של הקרום המאפי התחתון. מודלים חלופיים אלה עולים בקנה אחד עם תוצאות ניסויים מעבדתיים המוגבלים באמצעות תצפיות שדה מפורטות ומודלים של יסודות קורט, והנתמכים באמצעות מידע מדעיכת איזוטופים. בנוסף, מאחר שכמה מסלעים אלה אינם בהכרח מוגבלים לסביבת אזורי הפחתה, יש להם פוטנציאל נפח גדול יותר מאשר אדקיטים. לכן, סלעי יסוד עם יחסים גבוהים של Sr/Y וLa/Yb ותכולה נמוכה של Y וYb אינם יכולים להוות אינדיקציה להגדרת התכת לוח. מחקר אחר מציין כי אדקיט נחשב למונח גאוכימי המתייחס לקבוצה של סלעים בינוניים עד פלסיים המצויים באופן בלעדי באזורי הפחתה. המחקר מתייחס לסלעים שנוצרו במהלך האוליגוקן-מיוקן ונחשפו בטיבט, וטוען כי הם נוצרו אמנם בגבול סגירה, אך לא באזור הפחתה אלא באזור אורוגני. תמיכה להשערה זו גורסת כי קיימת סבירות גבוהה להיווצרות נתכים אדקיטיים בבסיס הקרום המעובה באזור האורוגני. גאולוגיה - מונחים מאגמה סלע יסוד מטאסומטיזם – המרה כימית של סלע באמצעות נוזלים, בעיקר הידרותרמיים, עקב חדירת יונים מתכתיים Paterno R. Castillo, An overview of adakite petrogenesis Sun-Lin Chung ואחרים, Adakites from continental collision zones: Melting of thickened lower crust beneath southern Tibet Origin of potassic (C-type) adakite magmas: Experimental and field constraints
יאחונט

П-800 Оникс (כך ברוסית; באותיות לטיניות: P-800 Oniks), הידוע בישראל בשם שבו הוא קרוי לעיתים לצורכי ייצוא יאחונט (Яхонт, "אבן יקרה", "קורונדום"), הוא טיל שיוט על-קולי נגד ספינות שמיוצר על ידי חברת נ.פ.ו הנדסה (НПО машиностроения) הרוסית. ככל הידוע, ייצור הטיל החל בשנת 1983 ועד שנת 2001 הוא כבר היה מותאם לשיגור מהאוויר, מהיבשה ומהים על ידי ספינות וצוללות. הטיל קיבל את שם הקוד SS-N-26 לפי קוד דיווח נאט"ו. טיל היאחונט נועד ככל הנראה להחליף את טיל השיוט P-270 Moskit, אולם ייתכן שהוא נועד להחליף גם את הטיל נגד ספינות P-700 Granit. לפי מספר סברות, הוא שימש כבסיס לטיל ה-PJ-10 BrahMos, מיזם רוסי-הודי משותף לבניית טיל שיוט נגד ספינות. בשנת 2010 דווח כי רוסיה תספק את טיל היאחונט לסוריה, בהתאם לעסקה שנחתמה בין שתי המדינות ב-2007. במסגרת העסקה סיפקה רוסיה לסוריה שתי מערכות בסטיון, עם 72 טילים. על פי יוסי מלמן, בשנת 2012 סופקו טילי יאחונט גם לארגון חזבאללה, והם עלולים לשמש לפגיעה באסדות גז. כמו כן, איראן מפתחת טיל בעל יכולות הדומות לאלה של טיל היאחונט, על בסיס ידע טכנולוגי סיני. טווח הטיל הוא מעבר לאופק והוא למעשה פועל בשיטת שגר ושכח. בעת שיגורו, ניתן להגדיר את מסלול הטיסה של הטיל - טיסה בגובה נמוך או טיסה בגובה בינוני. כמו כן, הטיל הוא על קולי בכל שלבי הטיסה, והוא ניתן לשיגור ממגוון רב של פלטפורמות מסוגים שונים, החל בספינות מלחמה, עבור בצוללות וכלה במשגרים יבשתיים מתנייעים. לטיל יכולת התמודדות בפני מערכות נגדיות, בפני לוחמה אלקטרונית ותחת אש אויב. רוסיה רוסיה וייטנאם וייטנאם הודו הודו אינדונזיה אינדונזיה סוריה סוריה חזבאללה חזבאללה מדיה וקבצים בנושא יאחונט בוויקישיתוף הארץ, גורמים אמריקאים: ישראל תקפה טילי יאחונט רוסיים בשבוע שעבר בסוריה, באתר הארץ, 13 ביולי 2013 "ברק 8" נגד "יאחונט" מאתר Israel Defense שיגור טיל היאחונט, סרטון באתר יוטיוב יוסי מלמן‏, מי יגן על אסדות קידוח הגז?, באתר וואלה, 26 ביולי 2012
נפתלי מנשה

נפתלי מנשה (נולד ב-4 בפברואר 1962) הוא קריין ותיק, מגיש ועורך חדשות בקול ישראל. הגיש תוכניות רבות ברשתות השונות של קול ישראל ובכלל זה חדשות, תוכניות מוזיקה ברשת ג' ובקול המוסיקה, תוכניות אקטואליה ברשת ב' ותוכניות נוער ותעודה ברשת א'. מתחילת 2005 מנשה משמש עורך חדשות, לצד הגשה של תוכניות ברשת ב' ובהן התוכנית ג'יגה ב' (אינטרנט, מדע וטכנולוגיה), סקירת עיתוני הבוקר ועריכה והגשה של מסגרות שידור מיוחדות. משנת 2012 היה אחראי התוכן באתר האינטרנט של רשת ב' עד הקמת תאגיד השידור הישראלי ומיתוג "כאן" בערוצי הרדיו והטלוויזיה. מנשה נמנה עם שדרי החדשות של רשת כאן ב'. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רובע המוזיאונים בווינה

רובע המוזיאונים בווינה (בגרמנית: Museumsquartier MQ) הוא אחד המרכזים הגדולים בעולם לאמנות ותרבות. הרובע מכיל מספר מוזיאונים חשובים לאמנות ומתקיימים בו מופעי תרבות ומגוון פעילויות חינוכיות. ישנה תחנת מטרו בקו הסגול (U2) של מטרו וינה, אשר סגורה זמנית לרגל שיפוצים. הרובע נחנך ביוני 2001 והוא ממוקם במה שהיו פעם בנייני האורוות המלכותיות של ארמון הקיסר הסמוך הבנויים בסגנון אדריכלות הבארוק. לצידם הוקמו בניינים נוספים בעיצוב אדריכלי מודרני. בין המוזיאונים השונים ברובע נכללים: המוזיאון לאמנות מודרנית (מומוק) המוזיאון הגדול ביותר לאמנות מודרנית במרכז אירופה. מכיל יצירות אמנות מתחילת המאה העשרים ועד ימינו, ביניהם יצירותיהם של פבלו פיקאסו, פול קלי, וסילי קנדינסקי ואחרים. מוזיאון לאופולד מוזיאון אמנות חשוב המתרכז באמנים אוסטריים שפעלו במחצית הראשונה של המאה העשרים כמו אגון שילה, ואוסקר קוקושקה מהזרם האקספרסיוניסטי וצייר האר-נובו גוסטב קלימט. המוזיאון הלאומי לארכיטקטורה נוסד ב-1993. מתמקד בארכיטקטורה ובעיצוב עירוני של המאות ה-20 וה-21 ומארגן טיולים אדריכליים בווינה. מוזיאון צוּם (Zoom Kindermuseum) מוזיאון לילדים המציג מבחר של פעילויות מעוררות חושים ואינטראקטיביות. מדיה וקבצים בנושא רובע המוזיאונים בווינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רובע המוזיאונים בווינה רובע המוזיאונים בווינה, ברשת החברתית פייסבוק רובע המוזיאונים בווינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רובע המוזיאונים בווינה, ברשת החברתית אינסטגרם רובע המוזיאונים בווינה, סרטונים בערוץ היוטיוב סרט וידאו על רובע המוזיאונים (MQ) אתר המוזיאון לאמנות מודרנית אתר מוזיאון לאופלד Partial closure of the U2 line, Visiting Vienna, ‏7 August 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות ובנושא גאוגרפיה של אוסטריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייר סווידן

אייר סווידן (אייר שוודיה, באנגלית: Air Sweden) הייתה חברת תעופה שוודית, בסיסה היה בסטוקהולם והיא הפעילה טיסות שכר. החברה נוסדה בדצמבר 2009 במקום חברת נורדיק איירווייז, שפשטה את הרגל בינואר אותה שנה. בספטמבר 2011 הפסיקה החברה את כל פעילותה. מדיה וקבצים בנושא אייר סווידן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר סווידן ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וילם השני, רוזן הולנד

וילם השני, רוזן הולנד (בהולנדית: Willem II van Holland; ‏1228 - 28 בינואר 1256) היה רוזן הולנד משנת 1235 עד לשנת 1256 ומלך גרמניה משנת 1247 עד ליום מותו - במקביל לפרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. וילם נולד בשנת 1228 לפלוריס הרביעי, רוזן הולנד ולמתילדה מבראבנט, רוזנת הולנד, בתם של היינריך הראשון, דוכס בראבנט ולמתילדה מפלנדריה, דוכסית בראבנט, ומעט מאוד ידוע על ילדותו. בהיותו בן 7 נהרג אביו בדו-קרב. לאחר מותו של אביו היה וילם תחת השגחת דודיו עד הגיעו לבגרות, אז זכה לקבל את התואר רוזן הולנד. בשנת 1247 נשאב וילם לפוליטיקה של הקיסרות הרומית הקדושה. עם נידוי הקיסר על ידי האפיפיור פנו נסיכים גרמניים מתנגדי הכתר לווילם מהולנד ובהסכמתו בחרו בו כמלך גרמניה במקביל וכנגד הקיסר ובנו קונרד הרביעי, מלך גרמניה. וילם ותומכיו הצליחו לנצל את המבוכה בגרמניה ולכבוש את העיר אאכן בשנת 1248, שם הוכתר כמלך. בשנת 1252 התחתן וילם עם אליזבת מבראונשווייג-לינבורג, בתו של אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, במטרה להתקרב לנסיכים הגרמנים ולהרחיב את מעגל תומכיו המצומצם שמעולם לא חרג מגבולות חבל הריין. וילם מעולם לא זנח את שאיפותיו בארצו ולחם מול רוזנות פלנדריה על שליטה בזיילנד - כיום מחוז בדרום-מערב הולנד. החל משנת 1254 הוא ניהל קרבות כנגד רוזנות פריזיה ובקרב שנערך בסמוך לעיירה הוגווד ביום 28 בינואר 1256 הוא נפל עם סוסו לאגם קפוא. חיילים פריזיים שמצאו אותו הרגו אותו וקברו את גופתו מתחת לרצפת בית. גופתו הוצאה מקברה על ידי בנו ושייריו הועברו לקבורה בקתדרלת מידלבורך. דמותו, דמות שולית בהיסטוריה ואנקדוטה במאבק בין הנסיכים הגרמניים והקיסרות. מדיה וקבצים בנושא וילם השני, רוזן הולנד בוויקישיתוף biography/William-II-count-of-Holland וילם השני, רוזן הולנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני

אוניברסיטת נאפולי ידועה גם בשם אוניברסיטת פדריקו השני על שם מייסדה פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (איטלקית: Università degli Studi di Napoli Federico II), היא אחת האוניברסיטאות הוותיקות ביותר שעדיין פעילות. האוניברסיטה נוסדה בנאפולי בשנת 1224 על ידי הקיסר מתוך מטרה ברורה להסיט את מרכז הכובד של החינוך הגבוה באיטליה מהצפון (בעיקר בולוניה ופדובה) העוין לקיסרות לדרום. הקיסר שכר את המורים ומשכורתם שולמה מקרנות קיסריות. על-מנת להבטיח את מעמד האוניברסיטה, לא הורשו הבוגרים והסגל לצאת מתחומי נאפולי. בוגרי האוניברסיטה התחייבו להישאר נאמנים לכתר ולהישאר פעילים באוניברסיטה לא פחות מ-16 חודשים לאחר סיום לימודיהם. לאחר מות הקיסר בשנת 1250 ידעה האוניברסיטה עליות ומורדות בהתאם לאקלים הפוליטי הסוער של איטליה ושינתה את משכנה מספר פעמים. איחוד איטליה הביא גם להסדרת הלימודים הגבוהים והאחדת תוכנית ודרישות התוארים, כפי שנקבע בחוקים משנת 1877 ו-1859. בעת החדשה שני שלבים עיקריים בתולדות האוניברסיטה. בשנת 1884, בעקבות מגפת כולרה שעשתה שמות באוכלוסיית העיר הוסבו מבני ציבור ישנים לשימוש האוניברסיטה. הבולט בהם הוא הבניין המרכזי השוכן ושולט על הנוף של רחוב אומברטו הראשון, שבנייתו הושלמה בשנת 1912 ובו שוכנים מוסדות סנאט האוניברסיטה וחלק מבית הספר למשפטים. האירוע השני הוא הפצצת האוניברסיטה במלחמת העולם השנייה במספר הזדמנויות, והיא אף הייתה לזירת קרבות בין פרטיזנים איטלקיים לבין כוחות צבא גרמניים במהלך שנת 1943. בקרבות אלו עלו באש חלק מבנייני האוניברסיטה. לאחר כיבוש איטליה שימשו חלק ממבני האוניברסיטה כמטה כוחות הכיבוש האמריקאים והבריטים, ונזקים נוספים נגרמו למבנים ולפעילות הסדירה של המוסד. האוניברסיטה זכתה לפריחה מוחדשת בשנות השישים של המאה ה-20 - נוספו פקולטות חדשות ומבנים חדשים נבנו, בעיקר בפריפריה של נאפולי. הבולטים בהם הן הפקולטות לרפואה ולווטרינריה והפקולטה להנדסה. בשנת 2000 נבנה קמפוס גדול וחדש בשם מונטה סנט'אנג'לו (Complesso Universitario di Monte Sant'Angelo) ובו שוכנו הפקולטות למתמטיקה, פיזיקה, ביולוגיה וכלכלה. כיום פועלות באוניברסיטה 13 פקולטות המחולקות ל 82 מחלקות, ולומדים בה כ-100,000 תלמידים, מספר שנותר יציב מתחילת שנות השמונים של המאה ה-20. באוניברסיטה עובדים כ-3,000 אנשי סגל הוראה וכ-4,500 עובדים נוספים. נאפולי ממלכת נאפולי מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני (באיטלקית ובאנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני (באנגלית) אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת נאפולי פדריקו השני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנדריה

אנדריה (באיטלקית: Andria) היא עיר במחוז פוליה שבאיטליה. אנדריה ממוקמת על המורדות המזרחיים של מישור מורג' (Murge), ממש דרומית לברלטה, ליד הרכבת מבארי לפוגיה. העיר היא מרכז חקלאי באזור המפיק יין, שקדים וזיתים. מספר התושבים בעיר (נכון להערכה משנת 2018) הוא כ-100,000. מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה המוקדמת של העיר. ההיסטוריה המתועדת שלה החלה עם בואם של הנורמנים במאה ה-11, כאשר פייטרו הראשון, הרוזן הנורמני של טראני הסמוכה, הגדיל וביצר את היישוב הקטין של לוקום אנדרה. העיר עברה לשושלת אנגווין, לאוטו הרביעי (אוטו מברונסוויק), ולמשפחות אורסיני, אקוואוויבה וקראפה. בשנת 1046 מופיע אנדריה כעיר נורמנית. העיר הפכה לבירת דוכסות במאה ה-14. בשנת 1431 נמצאו בעיר שרידיו של הקדוש הנוצרי ריצ'רד מאנדריה ומאז הוא פטרון העיר. העיר הייתה אחד מהמקומות האהובים על פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והוא בנה בסמוך אליה את קסטל דל מונטה ("מצודת ההר"). המבנה מצטיין בתכנון סימטרי ומדויק, והוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1996. מדיה וקבצים בנושא אנדריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדריה אנדריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA, Andria Italy ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרן ספרא

קרן ספרא (Edmond J. Safra Philanthropic Foundation) תומכת במפעלי חינוך, דת, רפואה, תרבות, וסיוע הומניטארי ברחבי העולם. הקרן הוקמה על ידי אדמונד ספרא וקרויה על שמו. לאחר פטירתו של ספרא כיהנה אשתו לילי כיו"ר הקרן עד לפטירתה. הקרן תומכת במוסדות חינוך, פקולטות ואוניברסטיאות. בדצמבר 2018 העניק הטכניון תואר דוקטור לשם כבוד ללילי ספרא בהוקרה על תמיכתה בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. הקרן תומכת בבנייה ושיפוץ של בתי כנסת במקומות שבהן מצויות קהילות יהודיות. בתי כנסת רבים ברחבי העולם נושאים את שמו של יוסף ספרא, אביו של אדמונד ספרא. רבים מבתי הכנסת הללו מצויים במרכזים יהודיים גדולים ברחבי העולם, וחלקם במקומות מרוחקים. הקרן תומכת גם במיזמים חברתיים שונים. החל משנת 2023 הקרן פועלת למען חיזוק ושיפור סמינרים חרדים ספרדים לבנות, והשתתפה בהקמת 'התאגדות הסמינרים' הספרדיים. קרן ספרא היא "השותף המרכזי" של קרן אייסף אתר האינטרנט הרשמי של קרן אדמונד ספרא (באנגלית) קרן ספרא באתר שתיל הטכניון העניק תואר דוקטור לשם כבוד לגב’ לילי ספרא, באתר הטכניון, ‏11 בדצמבר 2018 היסטוריה בירושלים: הוקמה "התאגדות הסמינרים" הספרדית, באתר JDN, ‏21 בספטמבר 2023 קרן ספרא באתר קרן אייסף
רוברטו קולאוטי

רוברטו דמיאן קולאוטי (בספרדית: Roberto Damian Colautti; נולד ב-24 במאי 1982 בקורדובה שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, ולזכותו 21 הופעות ושישה שערים בנבחרת ישראל. עד גיל 15 שיחק קולאוטי במגרשים מאולתרים בעיר הולדתו קורדובה שבארגנטינה. מגלי כישרונות איתרו אותו ושכנעו אותו לעבור לשחק במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס, בה זכה מספר פעמים בתואר "מלך השערים". בגיל 19 קיבל הצעה, שלא התממשה לבסוף, מקבוצת לוגאנו. מאחר שבוקה לא קלטה אותו חזרה, הוא הושאל לבאנפילד, קבוצה קטנה שנלחמה כנגד הירידה. בעזרתו של קולאוטי, שכבש 10 שערים, דורגה באנפילד במקום השלישי. בעקבות הצלחתו חזר קולאוטי לבוקה אך סדרת פציעות מנעה ממנו לשחק כראוי ולכן, בהמלצת המאמן רוני לוי, הושאל למכבי חיפה שחיפשה מחליף לאיגביני יעקובו. קולאוטי לא הצליח לכבוש שערים במשחקים הראשונים והחמיץ מספר רב של הזדמנויות. לאחר שהשתלב סיים את עונת 2004/2005 עם 19 שערים כמלך השערים של ליגת העל, בנוסף לתשעה בישולים, וזכה עם הקבוצה באליפות. בעקבות העונה המוצלחת שילמה מכבי חיפה לבוקה 600 אלף דולר עבור כרטיס השחקן שלו, ובעונת 2005/2006 כבש 13 שערים וזכה עם הקבוצה באליפות נוספת. בליגה כבש שבעה שערים בעונת 2006/2007. באוגוסט 2007 עבר קולאוטי לבורוסיה מנשנגלדבך מהליגה השנייה בגרמניה תמורת 1.5 מיליון אירו, ובתום עונתו הראשונה במועדון עלה עם הקבוצה לבונדסליגה. בעונת 2008/2009 כבש שער אחד ב-24 הופעות בבונדסליגה, ובעונת 2009/2010 ערך 23 הופעות וכבש חמישה שערים. באפריל 2010 חתם קולאוטי על חוזה לשלוש שנים בקבוצת מכבי תל אביב, במדיה ערך 75 הופעות בליגה וכבש 19 שערים, ובעונת 2012/2013 זכה עמה באליפות. ביוני 2013 עבר קולאוטי לאנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית, ובעונת 2013/2014 כבש 15 שערי ליגה. ב-28 ביוני 2014 חתם קולואטי לעונה אחת בא.א.ק. לרנקה. ב-24 באוגוסט 2014 כבש קולאוטי צמד שערים בהופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון 2–5 על אפולון לימסול, ובסך הכל כבש בעונה זו שמונה שערי ליגה. בתום העונה פרש קולאוטי ממשחק פעיל. בנובמבר 2005 התחתן קולאוטי עם הישראלית עלוית שטראוס (אחותו של השוער שגיא שטראוס) ולהם ארבע בנות. באוגוסט 2006 קיבל תעודת מעבר ישראלית (ולא אזרחות, עקב כך שמשפחתו של קולאוטי נוצרית), ואישור מאופ"א לשחק במדיה של נבחרת ישראל לקראת מוקדמות יורו 2008. כבר במשחקו הראשון בנבחרת, בספטמבר אותה שנה, כבש קולאוטי את שער הניצחון נגד אסטוניה. בעקבות החלטת פיפ"א במאי 2007 שקבעה כי הוא לא יוכל להשתתף עוד בנבחרת עד אשר יקבל אזרחות מלאה, ב-25 ביוני 2007, קיבל אזרחות ישראלית, יחד עם טוטו תמוז. מכבי חיפה אליפות: 2004/2005, 2005/2006 גביע הטוטו: 2005/2006 מכבי תל אביב אליפות: 2012/2013 אישיים מלך השערים של ליגת העל: 2004/2005 מדיה וקבצים בנושא רוברטו קולאוטי בוויקישיתוף רוברטו קולאוטי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רוברטו קולאוטי, באתר Transfermarkt רוברטו קולאוטי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) רוברטו קולאוטי, באתר Soccerway רוברטו קולאוטי, באתר WorldFootball.net רוברטו קולאוטי, באתר National Football Teams רוברטו קולאוטי, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי חיפה עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי תל אביב דרור רייכר, איש השנה תשס"ז, באתר nrg מעריב, 22 בספטמבר 2006
מאלמה תעופה

מלאמה תעופה (בשוודית: Malmö Aviation) היא חברת תעופה שוודית, בסיסה במאלמה והיא מעסיקה כ-500 עובדים. החברה נוסדה בשנת 1981, ובשנת 1991 החלה להפעיל טיסות בינלאומיות. החברה הפסיקה לפעול בשנת 2020. מדיה וקבצים בנושא מלאמה תעופה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאלמה תעופה מדיה וקבצים בנושא מלאמה תעופה באתר Airliners.net אודות החברה (ארכיון) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מאלמה תעופה".
קרולין בליס

קרולין בליס (באנגלית: Caroline Bliss; נולדה ב-12 ביולי 1961) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע אנגלייה. קרולין בליס היא נכדתו של המלחין סר ארתור בליס. היא למדה בבית הספר לתיאטרון בריסטול אולד ויק. היא ידועה ביותר בשל גילום דמותה של מיס מניפני בסרטי ג'יימס בונד בהם כיכב טימותי דלטון. בהיותה בת 26 היא החליפה את לואיס מקסוול, (ששיחקה את התפקיד במשך 24 שנה) בסרטים 007 באזור המסוכן ורישיון להרוג, בו הופעתה הייתה קצרה יותר. סמנתה בונד ירשה אותה בתפקיד, החל מהסרט גולדן איי משנת 1995, לצידו של פירס ברוסנן. בליס היא השחקנית הצעירה ביותר ששיחקה את מיס מניפני. Charles & Diana: A Royal Love Story ‏(1982) (טלוויזיה) Killer Contract ‏(1984) (טלוויזיה) Pope John Paul II ‏(1984) (טלוויזיה) My Brother Jonathan ‏(1985) (טלוויזיה) The Moneymen ‏(1987) (טלוויזיה) 007 באזור המסוכן (1987) מיס מניפני רישיון להרוג (1989) מיס מניפני Braxton ‏(1989) (טלוויזיה) The Paradise Club ‏(1990) (טלוויזיה) Insektors ‏(1994) (טלוויזיה) Ruth Rendell - A Case of Coincidence ‏ (1996) (טלוויזיה) Blitzlicht, נודע גם כ-Inside Out‏ בארצות הברית (1996) Blood Brothers Blue Remembered Hills Eve Fuente Ovejuna Good Particular Friendships Romeo and Juliet Rough Justice The Invisible Man The Night They Raided Minskys אתר האינטרנט הרשמי של קרולין בליס קרולין בליס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרולין בליס, באתר AllMovie (באנגלית) קרולין בליס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Caroline Bliss, IMDb (באנגלית)
ברנרדו רוסלינו

ברנרדו רוסלינו (באיטלקית: Bernardo Rossellino) בשמו המקורי ברנרדו די מתאו דל בורה (באיטלקית: Bernardo di Matteo del Borra Gamberelli‏; 1409, סטינינו טוסקנה – 23 בספטמבר 1464, פירנצה) היה פסל ואדריכל איטלקי מהדור השני של אמני הרנסאנס. רוסלינו נולד בעיירה סטיניאנו שבקרבת פירנצה, למשפחה של חוואים ובעלי מחצבות. ב-1420 הגיע לפירנצה לבית מלאכה של אחד הפסלים בעיר. משערים שזה היה נאני דה ברטולו (Nanni di Bartolo) שכונה איל רוסו (=הג'ינג'י) ומכאן קיבל את כינוי רוסלינו (=הג'ינג'י הקטן). אחיו היה האמן אנטוניו רוסלינו. רוסלינו הושפע מגדולי אמני פירנצה של אותה תקופה: ברונלסקי, דונטלו, גיברטי ומזאצ'ו. דזידריו דה סטיניאנו הוכשר ככל הנראה בבית מלאכתו של רוסלינו. פרסומו כארכיטקט החל בעקבות עבודות שביצע ברומא עבור האפיפיור ניקולאוס החמישי, בהם תוכנית לבניה מחדש של בזיליקת פטרוס הקדוש, תוכנית שלא בוצעה בעקבות מותו של ניקולאוס החמישי. מקומו של רוסלינו בהיסטוריה של הארכיטקטורה נקבע בזכות הפרויקט של הבנייה מחדש של העיירה פיינצה עבור האפיפיור פיוס השני, בשנים מ-1459 עד 1464. רוסלינו יישם במבנה זה לראשונה את העקרונות הרנסאנסיים של תכנון הערים ההומניסטי, שבהמשך אומצו בערים נוספות באיטליה. ביוגרפיה של רוסלינו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר. יצירות חשובות נוספות משלו: מצבת הקבר של לאונרדו ברוני בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה. ארמון רוצ'לאי (Palazo Rucellai) בפירנצה. ביחס למבנה זה קיימים חילוקי דעות בין החוקרים, יש המייחסים אותו ללאון בטיסטה אלברטי. מצבת הקבר של לאונרדו ברוני בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה מצבת קבר הקרדינל של פורטוגל בבזיליקה של סן מיניאטו אל מונטה בפירנצה מאת האחים הפסלים אנטוניו רוסלינו וברנרדו רוסלינו קלויסטר רוסלינו בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בעיצוב פיליפו ברונלסקי ובמעורבות רוסלינו מדיה וקבצים בנושא ברנרדו רוסלינו בוויקישיתוף ברנרדו רוסלינו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
שרה ריינרטסן

שרה ריינרטסן (באנגלית: Sarah Reinertsen; נולדה ב-22 במאי 1975) היא אתלטית אמריקאית פאראלימפית. ריינרטסן היא ילידת הנטינגטון, ניו יורק ובוגרת בית ספר התיכון הנטינגטון. היא נולדה עם ליקוי בצמיחת עצם שלבסוף הביאה להפיכתה לגידמת מעל הברך בהיותה בת שבע. אחרי שכרתו את רגלה, היא החלה לרוץ ושברה את שיא העולם ל-100 מטר לנשים קטועות מעל הברך כשהייתה בת 13. היא הייתה האשה קטועת הרגל הראשונה שהתחרתה באליפות העולם בטריאתלון איש הברזל בקונה, הוואי. במירוץ של שנת 2004, נפסלה מכיוון שלא עלה בידה לעמוד בזמן של קטע האופניים, תוך שהיא פיגרה ב-15 דקות. היא שבה ב-2005 והשלימה את התחרות בלמעלה מ-15 שעות. פרט למרתון וטריאתלון, ריינרטסן גם מתחרה במרוצי אופניים. ב-2006 היא השתמשה ב-Total Knee 2000 Ossur וב-Talux Foot כשהיא התחרתה עם בן זוגה לשעבר Peter Harsch ב-The Amazing Race 10. הם סיימו את המירוץ במקום השביעי. מאז 1991 היא השיגה מספר שיאי אתלטיקה: העמידה שיאי עולם חדשים בריצות למרחקים של 100 מטר, 200 מטר, 400 מטר בקטגוריה שלה (T42). הייתה החברה הצעירה ביותר במשלחת הפראלימפית של ארצות הברית ב-1992 שטסה לברצלונה. ניצחה בשבעה מרתונים (ניו יורק 1997, 1998; לוס אנג'לס 1998, 1999; מילניום ניו זילנד 2000; לונדון 2002; בוסטון 2004). מחזיקה בשיא העולם בחצי מרתון (2:12) ובמרתון (5:27) לנשים קטועות מעל הברך. היא הופיעה על גבי השער של המגזין Runner's World והוכתרה כאחת משמונה "גיבורות הריצה". היא הופיעה גם בתמונת השער של המגזין Triathlete ושל מגזין Max Sports & Fitness. היא השתתפה במסע הפרסום ל-Lincoln MKZ ב-2007. באוקטובר 2009 היא צולמה בעירום חלקי לגיליון הגוף של מגזין ESPN the Magazine.‏ היא הייתה מתאמת השיווק של Ossur והדוברת של "התאחדות האתלטים המאותגרים" (Challenged Athletes Foundation).‏ כיום היא מתגוררת ומתאמנת במחוז אורנג', קליפורניה. היא גם עובדת כנואמת מוטיבציה. מדיה וקבצים בנושא שרה ריינרטסן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שרה ריינרטסן צעד קדימה תותבים, מעצב ובונה של התותבים של שרה ריינרטסן "שרה ריינרטסן", אתר התאחדות האתלטים המאותגרים "שרה ריינרטסן", Ossur "חודש של היסטוריית נשים: שרה ריינרטסן",totalwoman.wordpress.com‏ 17 במרץ 2010 "שיאיה של "שרה ריינרטסן", astepaheadonline.com "שיאי הקריירה של "שרה ריינרטסן", hottriathletes.com "שרה ריינרטסן מעטרת את שערו של המגזין "עולם הריצה"", אתר התאחדות האתלטים המאותגרים "שרה ריינרטסן מדברת בעמוד 2", sports.espn.go.com
מחול ויטוס הקדוש

האם התכוונתם ל... ויטוס דיינה – פסטיבל שנתי שנחוג בימי הביניים בלטביה כוריאה – תסמין של פגיעה בעצבים שבאה לידי ביטוי בעוויתות ובתנועות בלתי-רצוניות
אנדרטת ההומואים והלסביות (סידני)

אנדרטת ההומואים והלסביות (באנגלית: Gay and Lesbian Memorial) היא אנדרטה שהוקמה על ידי פעילים חברתיים בדרלינגהרסט שבסידני, אוסטרליה. האנדרטה הוקמה לזכרם של הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים שנרדפו ונרצחו במהלך מלחמת העולם השנייה עקב נטייה מינית או זהות מגדרית. האנדרטה היא בצורת משולש ורוד, ששימש בגרמניה הנאצית לסימונם של הומוסקסואלים, שנכלאו במחנות הריכוז בהתאם להוראותיו של סעיף 175 לחוק העונשין הגרמני, הסעיף שאסר על יחסים אינטימיים בין גברים. מיקום האנדרטה נבחר לאחר התייעצות עם מועצת דרום סידני, שהתקיימה אחרי שהפעילים אספו את הכסף הדרוש להקמה. דרלינגהרסט נחשבת למרכז אוכלוסיית הלהט"ב של סידני. המקום בו הוצבה האנדרטה, גרינפארק, נמצא בסמוך למוזיאון היהודי של סידני ובכך נשמר הקשר ההיסטורי. חנוכת האנדרטה נערכה ב-27 בפברואר 2001. הטקס הועבר על ידי המרכז הגאה של סידני ונאמו בו בין היתר ראש מועצת דרום סידני, יו"ר הפרויקט, וניצולת השואה קיטי פישר. הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית אנדרטה לזכר ההומואים והלסביות שנרדפו בשואה (תל אביב) אנדרטת ההנצחה להומוסקסואלים שנרדפו על ידי הנאצים (ברלין) הומומונומנט מדיה וקבצים בנושא אנדרטת ההומואים והלסביות בוויקישיתוף