laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בואה קובני

בואה קובני (שם מדעי: Epicrates angulifer) הוא מין של נחש ממשפחת החנקיים הנפוץ בעיקר בקובה. הוא נחשב לאחד המינים הגדולים בסוג "Epicrates" המכונה בואה קשת, בתוך סוג זה כלול גם המין בואת הקשת "Epicrates cenchria" שאהוב מאוד על מגדלי נחשים. הבואה הקובני יכול להגיע לאורך 4 מטרים, אם כי האורך הממוצע של הנחשים הוא 2.1-2.7 מטרים ומשקלו המרבי יכול להגיע ל-40 ק"ג, מה שהופך אותו לאחד הנחשים הגדולים ביותר. נחש זה נפוץ בקובה ובאיים הסמוכים אליה. איים אלה כוללים את איסלה דה לה חובנטוד ומס' איי אלמוגים, אחד מהם צפונית לעיר פינאר דל ריו שבצפון קובה. הוא מצוי גם באיי הבהאמה. הבואה הקובני מעדיף אזורי יערות טרופיים יבשים. נחשים אלו מצויים לרוב על העצים, אך ניתן למצוא אותם גם במחילות וערימות אבנים. מדיה וקבצים בנושא בואה קובני בוויקישיתוף בואה קובני, באתר ITIS (באנגלית) בואה קובני, באתר NCBI (באנגלית) בואה קובני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) בואה קובני, באתר GBIF (באנגלית) בואה קובני באתר הרשימה האדומה של IUCN
כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש

כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש (באנגלית: Church of St Paul's Shipwreck) היא כנסייה קתולית השוכנת ברחוב פאולוס הקדוש (Triq San Pawl) בוולטה, בירת מלטה. הכנסייה מוקדשת לפאולוס הקדוש, אשר הביא את הנצרות למלטה בשנת 60, והיא מנציחה בשמה את ספינתו שנטרפה אל חופי האי ליד איי סנט פול. הכנסייה היא אחת משלוש כנסיות רובע בעיר. הכנסייה הראשונה שנצבה במקום, הוקמה בשנות ה-70 של המאה ה-16 לפי תוכניתו של האדריכל ג'רולאמו קסאר. היא נבנתה מחדש ב-1606 לפי תוכניותיו של ברתולמאו גרגונה (Bartolomeo Garagona‏, 1584-1614) אך נהרסה ב-1639. כנסייה חדשה הוקמה במקום בין 1666 ל-1680 לפי תוכניותיו של האדריכל המקומי הנודע, לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà), וחזיתה עוצבה שוב ב-1885. בכנסייה שמורה עצם מידו הימנית של פאולוס הקדוש, וחלק מהעמוד שעליו נערף ראשו ברומא בשנת 67. פסל העץ של השליח השמור בה, גולף על ידי מלכיורה גאפה (Melchiorre Gafà), אחיו של גאפה האדריכל. הפסל נישא ברחובות העיר בעת הפסטה (Festa) המוקדשת לספינתו הטרופה של השליח והמצוינת בכל שנה ב-10 בפברואר. מדיה וקבצים בנושא כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש הכנסייה באתר לשכת התיירות של מלטה הכנסייה באתר הארכיבישופות הקתולית של מלטה ערך זה הוא קצרמר בנושא כנסיות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לורנצו גאפה

לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà‏, 1638–1703 או 1704) היה אדריכל בן מלטה, אשר פעל בה ויצר בסגנון אדריכלות הבארוק. גאפה נולד בעיר בירגו והתגורר בה משך כל חייו. הוא החל את דרכו כפסל, ועסק בעיקר ביצירות דתיות לכנסיותיה של מלטה, דוגמת בתי מקהלה, איקונוסטאזיסים ומזבחים. באמצע המאה ה-16 הוא נשלח על ידי האבירים ההוספיטלרים לרומא כדי לפקח על בנייתו של מזבח השיש עבור קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה, אך יש חוקרים החולקים על כך, וטוענים כי מעולם לא עזב את מלטה. בשנות ה-60 של המאה ה-17 החל לגלות עניין באדריכלות, ובין היתר תכנן את קתדרלת פאולוס הקדוש במדינה (1697–1703), את כנסיית ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש בוולטה (1666–1680), את כנסיית הסריה בפלוריאנה (1676) ואת קתדרלת עליית הבתולה בוויקטוריה שבאי גוזו (1697). בנוסף מיוחס לו תכנונם של כנסיות ומבני ציבור רבים נוספים באיים, לבדו או עם אחרים. למרות כישרונו, הניסיונות שערך בבניית כיפות הוכחו כלא מוצלחים, ורבות מהכיפות שתכנן חייבו בנייה מחדש או שיפוצים מקיפים. מדיה וקבצים בנושא לורנצו גאפה בוויקישיתוף אודות גאפה באתר משרד החינוך של מלטה ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כנסיית גבירתנו של הניצחון

כנסיית גבירתנו של הניצחון (באנגלית: Church of Our Lady of Victory) היא הכנסייה העתיקה ביותר בוולטה בירת מלטה. היא שוכנת בקצהו הדרום-מערבי של רחוב הסוחרים (Triq il-Merkanti), סמוך לחומת היבשה של העיר. אבן הפינה לכנסייה, שהחלה את דרכה כקפלה, הונחה ב-28 במרץ 1566, כחצי שנה לאחר שהאבירים ההוספיטלרים הצליחו להדוף את המצור הגדול על מלטה, ששמו העות'מאנים על האי בשנת 1565. שמה של הכנסייה נבחר לרגל הניצחון. הקפלה שימשה את אבירי המסדר עד שבניית קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בעיר הושלמה ב-1577. הגראנד מאסטר זא'ן דה לה ולט נקבר בכנסייה זו ב-1568, ושרידיו הועברו אל הקתדרלה כשזו הושלמה. הכנסייה עוצבה מחדש לקראת סוף המאה ה-17 ושוב באמצע המאה ה-18. הפסטה (Festa) של גבירתנו של הניצחון נחגגת בכל שנה ב-8 בספטמבר, יום הולדתה של הבתולה. מדיה וקבצים בנושא כנסיית גבירתנו של הניצחון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית גבירתנו של הניצחון הכנסייה באתר לשכת התיירות של מלטה ערך זה הוא קצרמר בנושא כנסיות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בניחוח חדש

בניחוח חדש הוא ספרו השני של הרב זאב שרון שיצא בהוצאת ספריית בית אל. הספר מספר על בחור חרדי שמתגייס לצה"ל. הסיפור נפתח במלחמת ששת הימים. אברהם, גיבור הסיפור, הוא ילד קטן היוצא עם סבתו לרחוב לחלק לצנחנים עוגיות. הוא נתקל בחייל המילואים החילוני גיורא, האומר לו שהוא דומה לבתו הקטנה, שאליה הוא מתגעגע. גיורא מבקש מאברהם לשלוח למשפחתו מכתב שלא הספיק לשלוח ואברהם מסכים. לאחר מספר שנים אברהם מחליט, בניגוד לדרך החרדית שעליה התחנך, להתגייס לצה"ל ולהתנדב לחטיבת הצנחנים. אביו מנתק עמו את הקשר. כדי להתקבל לצנחנים אברהם משקיע מאמצים רבים, אך אף מפקד לא רצה לקבל אותו למחלקה שלו, מלבד גדי, מפקד מחלקה. אברהם משובץ בגדוד 202 ועובר הכשרה כלוחם. מפקדו גדי תומך בו מאוד. בצבא נתקל אברהם בקשיים. הוא אינו מקובל בקרב חבריו עקב אורח חייו החרדי. הוא נוהג לצטט פסוקים וללמוד גמרא בזמנו הפנוי. במהלך פעילות מבצעית בגבול הצפון, נתקל מארב בפיקוד סמל המחלקה במחבלים ואברהם מצטיין בקרב. חברו הטוב ביותר של אברהם, כפיר, מזמין אותו לקיבוץ בשבתות שבהן הנסיעה הארוכה לירושלים עלולה לגרום לו לחלל את השבת. כפיר מכיר לאברהם את בת דודתו לילך. הם מתקרבים זה לזה ואברהם מציגה בפני משפחתו. בהמשך מגלה אברהם שאביה של לילך הוא לא אחר מאשר הצנחן גיורא שביקש ממנו בילדותו לשלוח את המכתב, ונהרג לאחר מכן במלחמה. הקשר בין לילך ואברהם מתהדק. מהרמזים בספר ניתן שהם מקיימים יחסי אישות. אברהם מתקשה להשלים עם החטא והוא מחליט, בכאב גדול, לנתק את הקשר. לילך נפגעת מאוד. לאחר זמן מה פורצת מלחמת לבנון הראשונה, במהלכה נהרג גדי בקרב עם מחבלים ואברהם נפצע. לאחר שהשתחרר מבית החולים הוא מבקש את סליחתה של לילך. הספר נגמר בסוף פתוח. על הספר באתר ההוצאה
גיבוש

האם התכוונתם ל... התגבשות – תצורת חומר במצב צבירה מוצק (גביש) גיבוש (קבוצה) – גיבוש קבוצתי גיבוש (צה"ל) – גיבוש כחלק מתהליך המיון ליחידות מובחרות בצה"ל
סלדה, מלך אסקס

סלדה או סלד (באנגלית: Sledda או Sledd) היה מלך ממלכת אסקס בשלהי המאה השישית. סלדה מלך ככל הנראה בין שנת 587 לערך ועד שנת 604 לערך. רשימה גנאלוגית שנשתמרה משלהי המאה התשיעית מציינת כי סלדה היה בנו של המלך אסקווין, ויורשו לכס המלוכה. ההיסטוריונים שחיו בימי הביניים: הנרי מהאנטינגדון בספרו "Historia Anglorum", וכן רוג'ר מוונדובר (אנ') בספרו "Flores Historiarum" ("פרחי ההיסטוריה") ומתיו פאריס בספרו "Chronica Majora" כותבים כי אביו של סלדה היה אאורקנווין (Eorcenwine) או ארקנווין (Erkenwine). היסטוריונים אלה חיו לאחר כיבוש אנגליה על ידי ויליאם הכובש בשנת 1066, אולם ככל הנראה הסתמכו על מקורות קדומים לכיבוש זה. סלדה נשא לאישה את ריקולה (Ricula), אחותו של המלך אתלברט, מלך ממלכת קנט, והיה אביו של סאברט אשר ירש את סלדה במותו בשנת 604 לערך, וכן אביו של סיקסבאלד (Seaxbald). קורות חיים באתר ה-BBC ממלכת אסקס באתר worldtimelines
סיכה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סיכה – אביזר להצמדת עצמים, עשוי תיל שקצהו מחודד סיכת ראש סיכת בגד סיכת ביטחון – אביזר רכיסה פשוט, הכולל סיכה, מנגנון קפיצי וחֶבֶק כְּלִיב – סיכה המשמשת להידוק ניירות באמצעות מַכְלֵב ("מהדק סיכות") אטב נייר – אביזר להצמדה ארעית של ניירות סיכות צה"ל – סמלים שמעניק צבא ההגנה לישראל לחיילים סיכה (הרלדיקה) – אביזר מתכת שנלבש בימי הביניים להפגנת נאמנות לאדון חומר סיכה – חומר המפחית את החיכוך בין איברי גוף שונים או בין איברי גוף לחפצים שונים חומר סיכה (הנדסה) – חומר המשמש להפחתת חיכוך במכונות סיכה (שמן) – משיחת הגוף בשמן או תמרוקים דומים, לשם הנאה או לצורך רפואי תג (פירושונים)
אסקווין, מלך אסקס

אסקווין או ארקווין (באנגלית: Æscwine, או Erkenwine או Erchenwine; סביבות 494 - סביבות 587) היה מלכה הראשון של ממלכת אסקס, ומייסד הממלכה. אסקווין ייסד את הממלכה בשנת 527. עדויות היסטוריות מועטות מתארות את מלכותו. העדות הקדומה ביותר היא רשימה גנאלוגית מהמאה התשיעית המזכירה את שמו, ומציינת כי הוא אביו של המלך סלדה (אשר ירש אותו במותו), ובנו של אופה (Offa), שהיה בנו של בדקה (Bedca), שהיה בנו של סיגפוגל (Sigefugl), שהיה בנו של סוואפה (Swæppa), שהיה בנו של אנטסקג (Antsecg), שהיה בנו של גסקג (Gesecg), שהיה בנו של סיקסנט - האב האגדתי הקדום של כל הסקסונים. מסמכים היסטוריים שנכתבו במהלך המאה ה-12 והמאה ה-13 מתארים את מלכותו ובהם הנרי מהאנטינגדון בספרו "Historia Anglorum", וכן רוג'ר מוונדובר (אנ') בספרו "Flores Historiarum" ("פרחי ההיסטוריה") ומתיו פאריס בספרו "Chronica Majora". בספרים אלה מופיע לעיתים התעתיק אאורקנווין (Eorcenwine) או ארקנווין (Erkenwine). ככל הנראה מסמכים אלה התבססו על מסמכים שקדמו לכיבוש אנגליה על ידי ויליאם הכובש בשנת 1066. במותו של אסקווין ירש אותו בנו, סלדה. קורות חיים באתר ה-BBC ממלכת אסקס באתר worldtimelines
כלא שפנדאו

כלא שפנדאו (בגרמנית: Kriegsverbrechergefängnis Spandau) היה בית כלא בעיר שפנדאו שבמערב ברלין (כיום אחת מתשע השכונות המרכיבות את רובע שפנדאו בברלין), המוכר בעיקר בשל היותו מקום כליאתם של שבעה מורשעים של משפטי נירנברג. בית הכלא הוקם ב-1876 ליד מצודת שפנדאו, אך לא היה חלק ממנה. בתקופת הנאצים שימש הכלא את הגסטפו לכליאת מתנגדי משטר, ולאחר מלחמת העולם השנייה שימש לכליאת שבעת פושעי המלחמה הנאצים. בית הכלא נהרס ב-1987, לאחר מותו של אחרון האסירים בו, רודולף הס - וזאת על מנת למנוע את הפיכת האתר למוקד עלייה לרגל עבור נאו-נאצים. בית הכלא נבנה בשנת 1876 כמרכז כליאה צבאי, אולם ב-1919 החל לשמש גם למטרות אזרחיות. באותה תקופה היה המתקן ערוך לכליאתם של עד 600 אסירים. לאחר שריפת הרייכסטאג בשנת 1933, נכלאו במבנה מתנגדים להיטלר, ובכללם עיתונאים כקרל פון אוסייצקי ואגון ארווין קיש (Egon Kisch), במה שכונה אז "מעצר מנהלי". כלא שפנדאו הפך למעין מודל מוקדם עבור מחנות הריכוז הנאציים. בעוד שמבחינה רשמית הוא נוהל על ידי משרד המשפטים הפרוסי, הגסטפו התעלל ועינה את הכלואים בו, כפי שמציין קיש בזכרונותיו מכלא זה. בסוף אותה שנה הוקמו מחנות הריכוז הנאציים הראשונים, וכל האסירים אשר הוחזקו ב"מעצר מנהלי", כביכול, הועברו למחנות אלה. לאחר מלחמת העולם השנייה יועד המבנה על ידי ארבע המעצמות לכלוא את פושעי המלחמה אשר הורשעו במשפטי נירנברג. בסופו של דבר, נכלאו בו רק שבעה מנאשמי המשפטים, ומהם רק ארבעה ריצו את מלוא גזר הדין: רודולף הס, אלברט שפר, באלדור פון שיראך וקארל דניץ. שלושה נוספים – קונסטנטין פון נויראט, וולטר פונק ואריך רדר – שוחררו במהלך שנות החמישים בשל בעיות בריאות, וזאת על אף שהשניים האחרונים נשפטו למאסר עולם. בין השנים 1966–1987 היה רודולף הס האסיר היחיד בבניין, והיה האדם היחיד ששכן בו באותה העת פרט לסוהרו האמריקאי, לויטננט קולונל יוג'ין ק' ברד (Eugene K. Bird), אשר היה לחברו. ברד כתב מאוחר יותר ספר על אודות חוויה זו, בשם "האיש הבודד בעולם" (The Loneliest Man in the World). פרט ל"מרכז הבטיחות האווירית של ברלין", היה זה היחיד מבין מוסדות ארבע המעצמות אשר המשיך להתקיים גם לאחר תום שנות שלטונן הצבאי בגרמניה. בשנת 1987 נהרס המבנה, בין היתר על מנת למנוע את הפיכתו למוקד עלייה לרגל עבור נאו-נאצים. על מנת להבטיח את מחיקתו הסופית, נבנו באתר חניון ומרכז קניות של החברות: Navy, Army and Air Force Institutes‏ (NAAFI), "מרכז בריטניה בשפנדאו", ובו סניפים של כמה מהרשתות הגדולות בגרמניה. הריסות בית הכלא נטחנו לאבק ופוזרו מעל לים הצפוני. תמונת האתר משנות ה-80 תצלום אוויר של האתר
דרווין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אישים: ארסמוס דרווין – מדען רב תחומי צ'ארלס דרווין – אבי תורת האבולוציה אחר: דרווין (הטריטוריה הצפונית) – עיר הבירה של הטריטוריה הצפונית של אוסטרליה דרווין (יחידת מידה) – יחידת מידה המודדת שינוי אבולוציוני דרווין (קומיקס) – גיבור על מבית מארוול קומיקס זכוכית דרווין – סוג של זכוכית ממקור טבעי מדליית דרווין – פרס בתחום הביולוגיה פרס דרווין – פרס הומוריסטי
המרכז להורות אחרת

המרכז להורות אחרת הוא מוסד ייעוץ לאנשים שמעוניינים בהקמת משפחה שאינה עונה לנורמות השמרניות. המוסד הוקם בתל אביב ב-1994 על ידי רחלי בר-אור, עובדת סוציאלית ופסיכותרפיסטית, וגידי שביט, עובד סוציאלי, פסיכותרפיסט, מטפל משפחתי ומנחה קבוצות. שם המוסד הוגדר תוך חיפוש אחר מבנה משפחתי שייתן מענה אחר לאנשים שהמבנה הנורמטיבי של משפחה לא מתאים להם ולאופי חייהם. החיבור בין גברים הומוסקסואלים ונשים הטרוסקסואליות או לסביות, יצר מבנה של משפחה דו-גרעינית, בדומה למשפחה אחרי גירושין, של בני זוג המקיימים הורות משותפת המתרחשת בשני משקי בית נפרדים, וזה בלי משבר של זוג שהיה בעבר זוג אוהב עד למשבר שהפריד ביניהם, אלא מתוך כוונה תחילה, מתוך רצון והכרה במבנה הנפרד של דו-הורות ותוך כדי בניית חוזה המסדיר את אופי ההורות האחרת המשותפת שלהם. מבנה ההורות אחרת, כפי שמיושם על ידי המרכז בתל אביב, הוא ייחודי לישראל, ומדגיש הפלורליזם וקבלת השונה באמצעות החיבור בין העולם ההטרוסקסואלי והעולם ההומוסקסואלי. זאת לעומת קו של הורות חד-מינית שמופיע ומיוצג באופן נרחב בארצות הברית. הורות אחרת היא מבנה חדש של משפחה, הנותן הזדמנות לאנשים אשר רוצים להיות הורים, אך לא רוצים, או לא יכולים, לחיות במסגרת הכוללת גבר ואישה. הצורך בהמשכיות והצורך בהורות הוא צורך טבעי לאדם, צורך המשותף לגברים ולנשים כאחד. הזכות להורות היא זכותו הבסיסית של כל אדם, ללא קשר ליכולתו להיות נשוי או לרצונו להיות נשוי. לכל ילד יש אבא ואמא. חשוב ששני ההורים יכירו את הילד שלהם וכן חשוב שיכירו בילד שלהם. לכל ילד יש את הזכות להכיר את שני ההורים שלו, זו זכותו להכיר את הבסיס הפיזי, הביולוגי והנפשי לקיומו . שותפות באחריות בהורות אינה מחייבת בהכרח קשר נישואין או קשר מיני, אך מחייבת בין ההורים קשר של שותפות, כבוד הדדי, אכפתיות ותקשורת טובה. נטל ההורות משותף ומתחלק בין שני ההורים וכולל הולדה ודאגה למענה פיסי, רגשי וחומרי לצרכיו של הילד המשותף. זכותם של ההורים לבחור בכל מסגרת קשר המתאימה להם, כשלנגד עיניהם עומדת טובתו של הילד המשותף. אתר האינטרנט הרשמי של המרכז להורות אחרת עמליה רוזנבלום, משפחות חדשות מצריכות חשיבה חדשה. ריאיון לרגל שבוע הספר, באתר הארץ, 17 ביוני 2021
מזל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מזל – כינוי למאורעות המתרחשים באופן אקראי, מבלי שלאדם תהיה שליטה על התרחשותם גלגל המזלות – גלגל הזודיאק, חלוקת השמיים ל-12 חלקים הקרויים מזלות ביטוי בתקופת המשנה והתלמוד לכוכב או לפלנטה מזל (סרט) – סרט פנטזיה קומי אמריקאי-ספרדי בהנפשה ממוחשבת משחק מזל אישים: יעקב בנאי ("מזל") – מבכירי הלוחמים של ארגון הלח"י יוסף מזל – משורר ומתרגם עברי ופעיל ציוני אישים ממשפחה זו: ציזיא חנה מזל – אשה ששימשה באדמו"רות ישראל אברהם מזל – אדמו"ר באירופה אישים ששמם הפרטי הוא מזל
רוברט הארליק

רוברט (ראובן) הארליק (באנגלית: Robert M. Haralick‏; נולד ב-30 בספטמבר 1943) מומחה לבינה מלאכותית, כיהן כנשיא האגודה הבינלאומית לזיהוי תבניות (IAPR - The International Association for Pattern Recognition) ומכהן כנשיא "החברה הבינלאומית לחקר צפני התורה". הארליק קיבל בשנת 1964 תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת קנזס, תואר ראשון בהנדסת חשמל ב-1966 ותואר שני בהנדסת חשמל ב-1967. ב-1989 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קנזס. הצטרף כאיש סגל לפקולטה להנדסת חשמל באוניברסיטה זו, וכיהן בה כפרופסור בשנים 1978-1975. ב-1979 מונה לפרופסור בווירג'יניה טק. בשנים 1986-1984 כיהן כסגן נשיא למחקר בחברת Machine Vision International. בשנים 2000-1986 כיהן כפרופסור במחלקה להנדסת חשמל באוניברסיטת וושינגטון. משנת 2000 הוא מכהן כפרופסור מחקר (באנגלית Distinguished Professor) במרכז לדוקטורנטים באוניברסיטת העיר ניו יורק. הארליק כיהן מספר שנים כנשיא האגודה הבינלאומית לזיהוי תבניות, (IAPR). הוא חבר במועצת המנהלים של מספר כתבי עת בתחומו, כדוגמת: IEEE Pattern Analysis and Machine Intelligence, Pattern Recognition, Image and Vision Computing, IEEE Expert, and Machine Vision and Applications, ועוד. תרומותיו לראייה ממוחשבת וזיהוי צורות זיכו אותו בתואר "עמית IEEE". פרופסור הארליק נחשב לחוקר פורה במיוחד. מספר הספרים, פרקים, מאמרים בכתבי-עת, ונאומים בוועידות שפרסם – עבר את החמש מאות וחמישים, ביניהם שני כרכי ספרו "ראייה ממוחשבת ורובוטית". תרומתו של פרופסור הארליק לעולם המדעי רחבת היקף. הודות למחקריו ותגליותיו התאפשרו ברמה גבוהה ניתוחי תמונות ומרקמן, נוצרו מודלים לעיבודי תמונות במחשב, צורות באמצעות ניתוח מורפולוגיה מתמטית, ראייה ממוחשבת, ניתוח מסמכים באמצעות מחשב ובינה מלאכותית. עבודתו האחרונה עוסקת בממדי מרחב ומתבססת על טכניקות של תורת הקבוצות החופשיות, החלות על בעיות קומבינציה. עיקר עיסוקו האחרון הוא בקרת תוכניות בסוכנות החלל האמריקנית - נאס"א, שם הוא תורם בפיתוח תוכניות לטילי שיוט[דרוש מקור]. הארליק הוא מתומכי המחקר של דורון ויצטום, אליהו ריפס ורוזנברג, אודות מסרים המוצפנים בדילוגי אותיות בתורה. הוא בדק בעצמו את הצופן זמן רב, השתכנע בנכונותו, ואף תרם לו הוכחה: הוא הציע לבדוק האם מלבד הדילוג המינימלי, בו היה ידוע מראש כי רשימתו של ויצטום הצליחה בפסוקי התורה, ואילו רשימתו של מקי הייתה מוצלחת בספר "מלחמה ושלום", ישנו מקום נוסף בו נמצאת התכנסות בין השמות לבין התאריכים, והפעם בדילוג גדול יותר. כלומר מה תהיינה התוצאות של "דילוג מינימלי מספר 2", "דילוג מינימלי מספר 3", וכן הלאה. תוצאת בדיקתו גלתה כי הרשימות של ויצטום הוכיחו את עצמן שנית, ואף עד הניסיון העשרים נמצאו תוצאות מרשימות. רשימתו של מקי, לעומת זאת, הלכה וכשלה ולאחר הניסיון השלישי כבר לא הייתה כל משמעות סטטיסטית לתוצאות. הארליק הרצה על הנושא בפני משתתפי הכנס הבינלאומי לזיהוי תבניות שהתקיים בהונג קונג בשלהי 2006. וביוזמתו אף הרצו שם גם חוקרים נוספים של דילוגי אותיות בתורה. רוברט הארליק, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה רוברט הארליק, באתר dblp רוברט הארליק, באתר גוגל סקולר תמונה של רוברט הארליק ראובן מאיר הרליק, דף שער בספרייה הלאומית http://torahcode.co.il/pdf_files/pub/har2.pdf] צופן בראשית-פרסומים מדעיים, באתר torahcode.co.il
אלפרד מרגול-שפרבר

אלפרד מרגול-שפרבר (ברומנית: Alfred Margul-Sperber; ‏23 בספטמבר 1898 – 3 בינואר 1967) היה סופר, פובליציסט ומתרגם יהודי-רומני שכתב בשפה הגרמנית וביידיש. אלפרד שפרבר, כפי שנקרא בלידתו, הוסיף בבגרותו מגזרת משם אימו, מרגולה (Margula), לשם משפחתו ויצר בכך את שם העט שלו. אביו היה מנהל חשבונות ואימו מורה לפסנתר. הוא נולד בסטורוז'ינץ (Storojineţ), בבוקובינה, כעת באוקראינה ואז ברומניה. הוא למד תחילה בצ'רנוביץ ובהמשך בווינה, שם סיים את בחינות הבגרות וב-1918 שב לצ'רנוביץ כדי ללמוד משפטים. הוא עזב את לימודיו ונסע תחילה לפריז ואחרי זה לניו יורק, מקומות בהם חי עד 1924. בניו יורק עבד כעיתונאי בכתבי עת קומוניסטיים, שהיו בתחילת דרכם שם. ב-1924 שב לצ'רנוביץ והיה עורך בעיתון היהודי הליברלי, Czernowitzer Morgenblatt ושימש גם ככתב חוץ של New Yorker Volkszeitung ושל עיתונים שיצאו לאור ברומניה, דוגמת Der Nerv מצ'רנוביץ ו-Das Ziel מברשוב. בתקופת שואת יהודי רומניה, כשהעיתונים היהודיים נסגרו, עבד כמורה לשפות זרות בבוקרשט. החל מ-1944 עבד ברדיו, בעיתונות הגרמנית, כתב שירה ופרסם כמה ספרים והצטיין כמתרגם. מרגול-שפרבר תרגם מרומנית לגרמנית יצירות של מיכאי אמינסקו, טודור ארגזי, יון בארבו, מריה באנוש ארון קוטרוש וולדימיר קולין וגם בלדות עממיות דוגמת מיאוריצה. שירתו הלירית התבססה על חוויותיו מימי נסיעותיו לווינה, פריז וניו יורק. מרגול-שפרבר היה מיודד עם פאול צלאן והתכתב איתו. Der Blizzard (1922), Gleichnisse der Landschaft (1934), Geheimnis und Verzicht, Editura Literaria, Cernăuţi, (1939), Mit offenen Augen (1956), Sternstunden der Liebe (1963) Rumänische Volksdichtungen. Deutsche Nachdichtung von Alfred Margul-Sperber, editura Tineretului, Bucureşti, (1968). Verzaubertes Wort. Der poetische Nachlaß 1914-1965 (1969). Gedichte Editura: Verlag der Nation (1977) מילון הספרות הרומנית (ברומנית)
קאסיודורוס

פאביוס מאגנוס אורליוס קאסיודורוס סנאטור (בלטינית: Flavius Magnus Aurelius Cassiodorus Senator;‏ 485 לערך – 585 לערך), המוכר כקאסיודורוס, היה מדינאי, סופר ואחד האבות המייסדים של תרבות ימי הביניים. נולד בסולציום שבקלבריה, בן למשפחת אצולה סורית שישבה באיטליה, את הקריירה התחיל כחבר-מועצה ועוזר לאביו, שהיה מושל סיציליה. רכש לעצמו שם כמומחה הבקי בחוקים. כיהן כקוואיסטור בשנים 507–511, כקונסול ב-514, וכראש האדמיניסטרציה (Magister officiorum) אצל המלך האוסטרוגותי תיאודריך הגדול ואצל בנו. התבלט כמשכיל וכתב על תקופתו. בשנת 537 או 538, אחרי שהביזנטים כבשו את איטליה, עזב את איטליה לקונסטנטינופול, שם שהה למעלה מעשור והתעמק בשאלות דתיות. קאסיודורוס שילב בהשכלתו את המערב והמזרח, את התרבות היוונית, הרומית והגותית. שילב ידע דתי קתולי עם אריאני. כאשר חזר לאיטליה, ייסד מנזר על אדמות אחוזתו לחוף הים היוני. כתב תקנון נזורה בו הטיל על הנזירים טיפול בקניינים רוחניים ושמירתם. אסף כתבי יד עתיקים ודאג להעתקתם, תמך במדע ובטכנולוגיה – התקין שעוני שמש, שעוני מים ומכשירים דומים. כתב (או דאג שיכתבו בשמו) ספר המתאר את המלכים הגותיים, ספרי לימוד וספר דקדוק. קאסיודורוס כתב חיבור שבו הנחה נזירים איך להעתיק ספרים ובו אמר שהעתקת כתבי-יד היא דרכו של הנזיר בהתמודדות עם השטן ועם פיתוייו, פרסם ספר על חוקי הכתיב, תרגם את "קדמוניות היהודים" של יוסף בן מתתיהו מיוונית עתיקה ללטינית. בשנים 2021-2020 הוכרז כ"משרת האל" על ידי הכנסייה הרומית-קתולית פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בספרו "עקרונות הספרות האלוהית והארצית" הכין קאסיודורוס לנזירים תוכנית לימודים בשני חלקים, חלק העוסק בכתבי קודש וחלק העוסק בכתבי חולין, בהם אריסטו. מדיה וקבצים בנושא קאסיודורוס בוויקישיתוף מיצירותיו של קאסיודורוס, בפרויקט גוטנברג מבחר מכתביו של קאסיודורוס, במקור הלטיני קאסיודורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי קאסיודורוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) "סנאטור" היה חלק משמו, לא תפקידו. שנת היוולדו ושנת מותו אינן ידועות בוודאות, יש על כך דיון בדף השיחה Cassiodorus, באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית) [ https://www.santiebeati.it/dettaglio/94162 מאמר בחתימת האפיפיור לשעבר בנדיקטוס השישה עשר] אורה לימור, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ג, יחידה 6, עמ' 93. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרף רגולרי

בתורת הגרפים, גרף רגולרי (באנגלית: Regular graph) הוא גרף שבו דרגת כל הקודקודים שווה, כלומר מספר הקשתות היוצאות מכל קודקוד קבוע. גרף מכוון רגולרי מקיים תנאים חזקים יותר ובו דרגת הכניסה ודרגת היציאה של כל הקודקודים שוות. כלומר d + ( i ) = d − ( i ) = k {\displaystyle d^{+}(i)=d^{-}(i)=k} לכל קודקוד i {\displaystyle i} . גרף רגולרי שבו דרגת כל הקודקודים היא k {\displaystyle k} נקרא גרף k {\displaystyle k} -רגולרי או גרף רגולרי מדרגה k {\displaystyle k} . לדוגמה, K n {\displaystyle K_{n}} (גרף שלם בעל n {\displaystyle n} קודקודים) הוא גרף ( n − 1 ) {\displaystyle (n-1)} -רגולרי. אם k {\displaystyle k} אי-זוגי, נובע מלמת לחיצות הידיים שבגרף k {\displaystyle k} -רגולרי יהיו מספר זוגי של קודקודים. הייחודיות של הגרפים הרגולריים טמונה בעובדה שסדרת הדרגות שלהם קבועה. נסמן ב- A {\displaystyle A} את מטריצת הסמיכויות של הגרף G {\displaystyle G} . G {\displaystyle G} הוא גרף k {\displaystyle k} -רגולרי אם ורק אם j = ( 1 , … , 1 ) {\displaystyle {\textbf {j}}=(1,\dots ,1)} הוא וקטור עצמי של A {\displaystyle A} ששייך לערך העצמי k {\displaystyle k} . יהיו λ 0 > λ 1 ≥ ⋯ ≥ λ n − 1 {\displaystyle \lambda _{0}>\lambda _{1}\geq \cdots \geq \lambda _{n-1}} הערכים העצמיים של A {\displaystyle A} , G {\displaystyle G} גרף k {\displaystyle k} -רגולרי אם ורק אם מתקיים k = λ 0 {\displaystyle k=\lambda _{0}} ו- ∑ i = 0 n − 1 λ i 2 = n λ 0 {\displaystyle \sum _{i=0}^{n-1}\lambda _{i}^{2}=n\lambda _{0}} (כאשר n {\displaystyle n} הוא מספר הצמתים ב- G {\displaystyle G} ). גרף רגולרי הוא קשיר אם ורק אם לערך העצמי k = λ 0 {\displaystyle k=\lambda _{0}} יש ריבוי אלגברי 1. הטענה ניתנת להכללה: מספר הרכיבים הקשירים של הגרף שווה לריבוי האלגברי של הערך העצמי k = λ 0 {\displaystyle k=\lambda _{0}} . גרף רגולרי-חזק הוא גרף רגולרי שבו לכל זוג של קודקודים שכנים (כלומר, יש בין הקודקודים קשת) יש λ {\displaystyle \lambda } שכנים משותפים, ולכל זוג קודקודים לא שכנים יש μ {\displaystyle \mu } שכנים משותפים. גרף רגולרי-חזק לעיתים מסומן ב- s r g ( v , k , λ , μ ) {\displaystyle srg(v,k,\lambda ,\mu )} ( v {\displaystyle v} מסמן את מספר הקודקודים בגרף, k {\displaystyle k} מסמן את הדרגה המשותפת לכל הקודקודים). לדוגמה, גרף פטרסן (אנ') הוא גרף רגולרי-חזק שבו 10 {\displaystyle 10} קודקודים, דרגת כל הצמתים היא 3 {\displaystyle 3} , לכל זוג של קודקודים שכנים אין אף שכן משותף ולכל זוג קודקודים לא שכנים יש שכן משותף בודד. כלומר, ניתן לסמן אותו כך: s r g ( 10 , 3 , 0 , 1 ) {\displaystyle srg(10,3,0,1)} . מדיה וקבצים בנושא גרף רגולרי בוויקישיתוף גרף רגולרי, באתר MathWorld (באנגלית) גרף רגולרי-חזק, באתר MathWorld (באנגלית) Chen, Wai-Kai (1997). Graph Theory and its Engineering Applications. World Scientific. pp. 29. ISBN 978-981-02-1859-1. Stanic, Zoran, 2, Regular Graphs : A Spectral Approach, Berlin/Boston, GERMANY, 2017, עמ' 15-16, ISBN 978-3-11-035128-6 צד אחד של ההוכחה נובע ממשפט פרון-פרובניוס.