laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ניפר טורול

ג'ניפר לינט טורול-ווטון (באנגלית: Jennifer Lynette Turrall-Wetton; נולדה ב-9 במאי 1960) היא שחיינית עבר אוסטרלית, אלופת עולם (קאלי 1975) ושיאנית עולם במשחים ל-800 מטר חופשי ול-1,500 מטר חופשי. בתחרות שנערכה בסידני ב-9 בדצמבר 1973 בהיותה בת 13 וחצי קבעה טורול במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 16:49.9 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-3 חודשים וחצי של ג'ו הרשברגר מארצות הברית (16:54.14 דקות). חודש לאחר מכן, באליפות ניו סאות' ויילס שנערכה בסידני ב-5 בינואר 1974 היא קבעה במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:50.1 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-4 חודשים של נובלה קליגאריס מאיטליה (8:52.97 דקות). במשחקי חבר העמים שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד, בפברואר 1974 זכתה טורול ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:22.09 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:06.90 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:58.53 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.37 דקות. את שיאה העולמי במשחה ל-1500 מטר שיפרה טורול עוד 4 פעמים והעמידה אותו ב-25 באוגוסט 1974 על תוצאה של 16:33.94 דקות. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי אליס בראון מארצות הברית (16:24.60 דקות). באליפות קוקה קולה שנערכה בלונדון ב-31 במרץ 1975 קבעה טורול במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:43.48 דקות, שיפור לשיא של ג'ו הרשברגר (8:47.59 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה וחודשיים ונשבר על ידי פטרה תימר ממזרח גרמניה (8:40.68 דקות). באליפות העולם שנערכה בסנטיאגו דה קאלי קולומביה בשנת 1975 זכתה טורול בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 8:44.75 דקות, לפני הת'ר גרינווד (8:48.88 דקות) ושירלי בבשוף (8:53.22 דקות), שתיהן מארצות הברית ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.88 דקות, אחרי שירלי בבשוף שקבעה שיא אליפות חדש של 4:16.87 דקות ולפני קאתי הדי מארצות הברית (4:18.03 דקות). באולימפיאדת מונטריאול (1976) היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:52.88 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 14 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:21.33 דקות. לאחר המשחקים האולימפיים פרשה טורול משחייה תחרותית בהיותה בת 16 עקב פציעות חוזרות. טורול קבעה 7 שיאי עולם (5 במשחה ל-1500 מטר חופשי ו-2 במשחה ל-800 מטר חופשי). מדיה וקבצים בנושא ג'ניפר טורול בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי ג'ניפר טורול, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'ניפר טורול, באתר olympedia.org ג'ניפר טורול, באתר Swimrankings תוצאות הרשמיות של משחקי חבר העמים
שרול ברונשטיין

שׂרוּל בּרוֹנשטיין (יידיש: סראָל בראָנשטײן; ברוסית: Срул Бронштейн;‏ 1913, שטפאנשטי (אנ')‏ - 1943 טשקנט) היה משורר יידי יהודי-סובייטי. נולד בשטפנשט במשפחה של אופה. קיבל חינוך בתלמוד תורה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 התגורר בבוקרשט, שם החל לפרסם את שיריו הראשונים. היה מיודד עם אהרון אוקניצר, יחיאל שרייבמן, צבי צלמן, זישע בגיש, עזריאל רויטמן ואחרים; קבוצתם התגבשה סביב כתב העת הספרותי שויבן (חלונות) שהוצא לאור על ידי יעקב שטרנברג. הוא פרסם מספר קובצי שירים בכתבי עת ספרותיים בבוקרשט, ביניהם: שפיטאל לידער (שירי בית החולים), פאבריק לידער (שירי בית החרושת), תפיסה לידער (שירי בית הסוהר) ואחרים. לאחר סיפוח בסרביה לברית המועצות ב-1940 הוא נסע לקישינב, בה נולדה אשתו. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא האדום, נפצע בקרב ב-1942 ונפטר ב-1943 בבית החולים הצבאי בטשקנט עקב סיבוכים שנגרמו כתוצאה מפציעה. מאָלדאָװע, מײַן הײם: לידער און פאָעמען, בוקרשט 1938. 'האָב געעפֿנט ברײט די טױערן, בוקרשט 1939. יחיאל שרײַבמאַן, זיבן יאָר מיט זיבן חדשים, 2003. ערך זה הוא קצרמר בנושא משוררים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שניאנג J-16

J-16 (בסינית: 歼-16, מכונה גם הנשר האדום, נהגה בסינית "גִ'יאַנְגִ'יגִ'י" – Red Eagle) הוא מטוס קרב רב-משימתי חדיש שפותח ומיוצר על ידי תאגיד התעופה שניאנג. מטוס הקרב הרב-משימתי (מתפקד גם כמפציץ) מבוסס על ה J-11BS, עם טווח מוגדל ואוויוניקה משופרת, ועם תכונות דומות ל-F-15 איגל. הצילומים הראשונים של J-16 שפורסמו היו ביוני 2012 באתרי אינטרנט סיניים. הוא מסוגל לשאת טילי אוויר-אוויר מסוג PL-8 וכן מותקן עליו התותח הרוסי GSh-30-1. באפריל 2014 נכנסו מטוסי J-16 לשירות פעיל בחיל האוויר של צבא השחרור העממי. מדיה וקבצים בנושא שניאנג J-16 בוויקישיתוף J-16 Red Eagle, באתר GlobalSecurity, דצמבר 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא סין ובנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמיי

סמיי (בקזחית: ‏Semei/Семей‏Ⓘ‏; עד שנת 2007 נקראה סֶמִיפַּלַטִינְסְק, ברוסית: Семипалатинск) היא עיר במזרח קזחסטן השוכנת על נהר האירטיש כ-625 ק"מ דרום-מזרחית לבירה אסטנה. העיר מהווה את בירת המחוז החדש אבאי שפוצל ממחוז מזרח קזחסטן באמצע שנת 2022. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ב-1718 הקימו הרוסים מבצר לגדותיו של נהר אירטיש בסמוך לחורבות מנזר בודהיסטי. המבצר נועד להגן על גבולותיה של האימפריה הרוסית. עם הזמן התפתח סביב המבצר שוק תוסס שהייוה אתר מסחר חשוב בין רוסיה למרכז אסיה. ב-1776 נשלח למבצר מהנדס צבאי ששיפר את הביצורים, הקים גשרים ובנה את מועצת העיר ובית המשפט. ב-1 באוקטובר 1854 סמיפלטינסק הפכה למרכז של מחוז סמיפלטינסק הטרי. ב-16 בפברואר 1918 הסובייטים תפסו את השלטון על העיר. ב-29 באוגוסט 1949 באתר הניסויים סמיפלטינסק הסמוך לעיר בוצע הניסוי הראשון בברית המועצות של פצצת אטום. אוכלוסיית סמיי לפי שנים: העיר מוקפת בחוות לייצור גידולים חקלאיים. הרכב אוכלוסיית העיר לפי לאום בשנת 2009: בלגיה איפר, בלגיה רוסיה פושקין, רוסיה מדיה וקבצים בנושא סמיי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמיי (בקזחית) סמיי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de ההרכב הלאומי של אוכלוסיית קזחסטן לפי מפקד משנת 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Viva Hate

Viva Hate (בתרגום חופשי: תחי השנאה) הוא אלבום הסולו הראשון של המוזיקאי הבריטי מוריסי. האלבום יצא ב-14 במרץ 1988 על ידי הלייבל HMV, שישה חודשים לאחר שיצא אלבום האולפן האחרון של להקת הסמית'ס, שמוריסי היה סולנה. לצורך יצירת האלבום חבר מוריסי למפיק המוזיקלי סטיבן סטריט, שהפיק בעבר את אלבומי "הסמית'ס". האלבום היה אמור בתחילה להיקרא "Education in Reverse" (בתרגום חופשי: "חינוך בהילוך אחורי"), אך שונה ברגע האחרון, לאחר שכמה אלבומים עם שם זה כבר הופצו באוסטרליה וניו זילנד. האלבום הוקלט בין החודשים אוקטובר לדצמבר 1987. האלבום יצא ב-14 במרץ 1988 על ידי חברת התקליטים HMV. השיר האחרון באלבום, "Margaret on the Guillotine", עורר מחלוקת ואף נאסר לשידור ב-BBC. השיר מתאר את מותה של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר כ"חלום נהדר". בנוסף למוריסי, ששר וכתב את המילים לכל שירי האלבום, ולסטיבן סטריט, שהפיק את האלבום, הלחין את כל שיריו וניגן בגיטרת בס, השתתפו באלבום גם ויני ריילי, שניגן על גיטרות וקלידים, ואנדרו פארסי, שניגן על התופים. מוריסי עצמו מופיע על עטיפת האלבום, בתמונה שצולמה על ידי אנטון קורביין. הגרסה האמריקאית של האלבום כללה גם את השיר "Hairdresser on Fire", שבבריטניה יצא בתור הבי-סייד של הסינגל "Suedehead". עם צאתו, האלבום נכנס הישר למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, והגיע בבריטניה למעמד של אלבום זהב. בארצות הברית הגיע האלבום בשיאו למקום ה-48 במצעד האלבומים, ובנובמבר 1993 הגיע גם שם למעמד של אלבום זהב. הביקורות שקיבל האלבום ממבקרי המוזיקה היו חיוביות ברובן. המגזין רולינג סטון העניק לאלבום ציון של ארבעה מתוך חמישה כוכבים. אתר המוזיקה פיצ'פורק העניק לאלבום ציון של 7.3 מתוך 10, וכינה אותו "אחד מהאלבומים המעניינים ביותר של מוריסי, וללא ספק האלבום שבו לקח את הסיכון הגדול ביותר". אתר המוזיקה Allmusic העניק לאלבום ציון של ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה. המגזין "Q" בחר באלבום כאחד מ-50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 1988. מידע על האלבום Viva Hate באתר MusicBrainz האלבום Viva Hate באתר Discogs האלבום Viva Hate באתר ספוטיפיי ביקורת על האלבום, באתר AllMusic (באנגלית) ביקורת על האלבום, במגזין "רולינג סטון" (באנגלית)
צ'ארלי ובר

צ'ארלס אלן "צ'ארלי" ובר ג'וניור (באנגלית: .Charles Alan "Charlie" Weber, Jr; נולד ב-20 בספטמבר 1978) הוא שחקן ודוגמן עבר אמריקאי. מוכר מתפקידו כבן ווילקנסון בסדרה "באפי ציידת הערפדים", ולאחר מכן בשל תפקידו בתור פרנק דלפינו בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח". צ'ארלי ובר נולד בשם צ'ארלס אלן ובר ג'וניור בג'פרסון סיטי, מיזורי. ובר נשר מהמכללה אחרי שנה ועבר לניו יורק כשהיה בן 19, על מנת ללמוד בסטודיו למשחק הנחשב של סטלה אדלר. בתור דוגמן, הופיע בקטלוג חג המולד של מותג האופנה אברקרומבי אנד פיץ' בשנת 1998. ובר עשה את הופעת הבכורה שלו על המסך ב-2000 בסרט "מועדון הלבבות השבורים: קומדיה רומנטית" בכיכובו של טימותי אוליפנט. מאוחר יותר באותה השנה, הוא לוהק לתפקיד חוזר של בן בעונתה החמישית של סדרת הטלוויזיה "באפי ציידת הערפדים", בין השנים 2000 עד 2001. מאוחר יותר עשה הופעות אורח בסדרות "CSI", "המופע של דרו קארי", "מכושפות", "ורוניקה מארס", "האוס", "סוכן מחוק" ו"בונז". ב-2014, לוהק ובר לאחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח" שהופקה על ידי שונדה ריימס. מגלם את דמותו של פרנק דלפינו ומשחק לצד ויולה דייוויס. לובר יש ילדה (ילידת 2008) ממערכת היחסים שניהל עם בת זוג שאת שמה הוא שומר בסוד. בפברואר 2015 בראיון שערך עם סטיב הארווי, הודיע ובר כי הוא מאורס ושומר על האנונימיות של בת זוגו. ב-21 באפריל 2015 נישא לעורכת הדין ג'יזל שרה, הצעירה ממנו בשמונה שנים, בעיר הנופש קאבו סן לוקאס, מקסיקו, בטקס פרטי שערכו לצד משפחה וחברים קרובים. במרץ 2016, תוך פחות משנה, הגיש ובר בקשה לגירושין מאשתו בלוס אנג'לס. ביוני 2016, פרסם שהוא נמצא בזוגיות עם השחקנית ליזה וייל, אשר כיכבה לצדו בסדרה "המדריך לרוצח". השניים נפרדו במהלך 2019, ובתגובה אמר ובר "נמשיך לתמוך אחד בשני ותמיד נאהב לעבוד יחד." צ'ארלי ובר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ארלי ובר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלי ובר, באתר AllMovie (באנגלית) צ'ארלי ובר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
החזית האוקראינית השנייה

החזית האוקראינית השנייה הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש אוקראינה, רומניה, הונגריה ואוסטריה, תוך שהיא מסייעת לבסוף בכיבוש פראג. ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של חזית הערבה לחזית האוקראינית השנייה, ולמפקדה מונה איוואן קונייב. החזית לחמה במבצע דנייפר-קרפטי, בקרב קורסון-צ'רקאסי, ולאחר מכן השתתפה במבצע יאשי-קישינב. במאי 1944 החליף רודיון מלינובסקי את קונייב בפיקוד על החזית החזית. בינואר 1945 השתתפה החזית בקרב על הונגריה, ולאחר מכן השתתפה בבלימת מתקפת הנגד הגרמנית. בהמשך לחמה החזית בקרבות בהונגריה ובאוסטריה, ולאחר מכן השתתפה בקרב על פראג. לאחר סיום המלחמה, הפכה החזית לפיקוד הצבאי אודסה. איוואן קונייב (אוקטובר 1943 - מאי 1944) רודיון מלינובסקי (מאי 1944 - יוני 1945) החזיתות הסובייטיות במלחמה החזית האוקראינית השנייה
קרב סלמיס שבקפריסין (497 לפנה"ס)

קרב סלמיס שבקפריסין הוא קרב ימי שניטש בקיץ 497 לפנה"ס, במהלך המרד האיוני, בין הצי הפיניקי שבשירות דריווש מלך פרס לבין הצי האיוני שנחלץ לעזרת ערי קפריסין המורדות. ההתנגשות הימית התחוללה במימי סלמיס, הגדולה והחשובה שבערי קפריסין בעת ההיא. עיר זו שכנה בחוף המזרחי של האי, בשפך הנהר פדיאוס. תוך כדי הקרב הימי נערך במישור סלמיס גם קרב יבשתי. הצי האיוני ניצח אמנם בים, אך הפרסים הנחילו מפלה ביבשה לצבא ערי קפריסין, והמרד באי דוכא. המרד האיוני, שפרץ ב-500 לפנה"ס, התפשט עד מהרה מערי איוניה אל קאריה וההלספונטוס. הרודוטוס, ההיסטוריון היווני בן המאה ה-5, מספר כי בהשפעת אוֹנֶסילוֹס, אחיו הצעיר של גוֹרגוֹס, הטיראן של סלמיס שבקפריסין, הצטרפו גם כל תושבי האי למרד בדריווש, להוציא העיר אמאתוס. תגובת המלך הפרסי לא איחרה לבוא, ועוד קודם שנפנה להדביר את המורדים באיוניה, שלח צבא גדול מקיליקיה שבאסיה הקטנה אל סלמיס, מלווה באניות מן הערים הפיניקיות הנאמנות לו. הידיעות על הצבא הפרסי העושה דרכו בים אל עבר קפריסין הגיעו לאוזניו של אונסילוס, והוא פנה אל האיונים בבקשת עזרה. כך ארע, שעם בוא הצי הפיניקי ונחיתת הצבא הפרסי בחוף קפריסין הגיעו גם אניות הברית האיונית, כשעל סיפוניהן חיילים רבים. משניתנה לאיונים האפשרות לבחור אם להילחם בצבא הפרסי בקרב יבשה או נגד אניות הפיניקים בים, בחרו הם באפשרות השנייה. שני הקרבות, הימי והיבשתי, התחוללו בעת ובעונה אחת. "בים התעלו האיונים וניצחו באותו יום את הפיניקים, וביניהם הצטיינו אנשי סאמוס". ביבשה, לעומת זאת, הכה צבא פרס את חילות הערים המורדות, ונפנה להטיל עליהן מצור. האיונים, שראו כי אפסה כל תקווה לניצחון, עלו על האניות ושבו לאיוניה. בתוך חודשים אחדים נפלו ערי קפריסין בזו אחר זו לידי צבא דריווש ובתחילת 496 לפנה"ס הושלם דיכוי המרד. היה זה סימן מבשר רעות ליוונים אשר באיוניה, שידעו כי במוקדם או במאוחר ירגישו גם הם את נחת זרועו של מלך פרס. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת"; העתקה דיגיטלית בפרויקט בן-יהודה. הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998. N.G.L. Hammond, A History of Greece to 322 BC. Oxford University Press, 1967 (2nd edition). p. 206. הרודוטוס, ספר ה, 105-104. הרודוטוס, ספר ה, 108. הרודוטוס, ספר ה, 109. הרודוטוס, ספר ה, 112 (בתרגום א' שור). הרודוטוס, ספר ה, 115.
החזית האוקראינית השלישית

החזית האוקראינית השלישית הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש אוקראינה, רומניה, הונגריה ואוסטריה, ולבסוף כבשה את וינה. ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה של החזית הדרום-מערבית לחזית האוקראינית השלישית, ולמפקדה מונה רודיון מלינובסקי. החזית לחמה במבצע דנייפר-קרפטי, ולאחר מכן השתתפה במבצע יאשי-קישינב. במאי 1944 החליף פיודור טולבוחין את מלינובסקי בפיקוד על החזית. בינואר 1945 השתתפה החזית בקרב על הונגריה, ולאחר מכן השתתפה בבלימת מתקפת הנגד הגרמנית. בהמשך לחמה החזית בקרבות בהונגריה ובאוסטריה, והשתתפה בשחרור וינה. לאחר סיום המלחמה, הפכה החזית למפקדת הכוחות הסובייטיים הדרומית ששכנה ברומניה ובבולגריה. רודיון מלינובסקי (אוקטובר 1943 - מאי 1944) פיודור טולבוחין (מאי 1944 - יוני 1945) החזיתות הסובייטיות במלחמה החזית האוקראינית השלישית
עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי

עוֹרֵק הַלַּבְלַב וְהַתְּרֵיסַרְיוֹן הָעֶלְיוֹן הָאֲחוֹרִי (TA: arteria pancreaticoduodenalis superior posterior) הוא עורק בבטן המסתעף מעורק הקיבה והתריסריון ומספק דם ללבלב ולתריסריון. העורק הוא הענף הראשון של עורק הקיבה והתריסריון, והוא יוצא ממנו בקצה העליון של חלקו הראשון של התריסריון. מנקודה זו הוא נע ימינה, קדמית לצינור המרה המשותף, ולאחר מכן הוא מתעקל לאחור סביב הצינור ויורד על פני חלקו האחורי של ראש הלבלב. במהלכו מסתעפים ממנו ענפי התריסריון (rami duodenales) וענפי הלבלב (rami pancreatici) לאיברים אלה, בהתאמה. בסופו הוא משיק לענף האחורי של עורק הלבלב והתריסריון התחתון, שמקורו מעורק מתלה המעי העליון. מהלכו המעוקל של העורק משקף את התפתחותו העוברית כעורק שמספק דם להיבט הקדמי של ניצן הלבלב הגחוני. עם סיבובו של ניצן זה עם כיוון השעון, מתעקל יחד איתו העורק. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדגר יה

אדגר מיגל יה (בפורטוגזית: Edgar Miguel lé, נולד ב-1 במאי 1994 בביסאו שבגינאה ביסאו) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק כבלם או כמגן ימני בקבוצת איסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית ובנבחרת גינאה ביסאו. יה נולד בביסאו, בירת גינאה ביסאו והיגר בצעירותו לפורטוגל, שם שיחק תחילה במערכת הנוער של הקבוצה הקטנה אוירס. ב-2008, כשהיה בן 14, הצטרף למחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון והוא שיחק שם במשך 4 שנים. בקיץ 2012, יחד עם חברו לקבוצה אגושטיניו קה, הצטרף לברצלונה אתלטיק הספרדית, קבוצת המילואים של ברצלונה, ששיחקה באותה תקופה בליגה השנייה. במהלך תקופתו בברצלונה סבל ממספר רב של פציעות שמנעו ממנו לשחק בתדירות גבוהה. את הופעת הבכורה במדי ברצלונה ב' ערך יה ב-8 בדצמבר 2012, בתיקו 1-1 עם אלצ'ה. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה ערך 19 הופעות בלבד בליגה השנייה. ב-3 בדצמבר 2014 ערך את הופעתו הראשונה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף במקומו של ג'רמי מתייה במשחק גביע המלך הספרדי מול וסקה. בסוף העונה זכתה ברצלונה בגביע ולכן התואר נרשם גם לזכותו. במהלך עונה זו, עונת 2014/2015, ערך יה 29 הופעות ליגה במדי ברצלונה ב', שהתקשתה מאוד וירדה לליגה השלישית בסוף העונה. ב-27 באוגוסט 2015 עזב את ברצלונה ב' וחתם על חוזה לשלוש שנים בוויאריאל ב', קבוצת המילואים של ויאריאל שמשחקת בליגה השלישית. ב-2012 החל יה לשחק במדי נבחרת פורטוגל עד גיל 19 והוא זומן לסגלה לאליפות אירופה עד גיל 19, אך הוא נעדר מהטורניר בשל פציעה. בטורניר סיימה נבחרתו במקום השלישי בביתה ובזכות כך העפילה לאליפות העולם לנוער 2013, שנערך בטורקיה. יה השתתף עם הנבחרת בטורניר, שיחק בשלושה משחקים והבקיע שער בשמינית הגמר, בו הפסידה פורטוגל 3-2 לגאנה והודחה מהטורניר. ב-2014 החל לשחק בנבחרת פורטוגל הצעירה. ב-10 בנובמבר 2017 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת פורטוגל, בניצחון 3-0 על נבחרת ערב הסעודית במשחק ידידות. בשנת 2023 עבר לייצג את גינאה ביסאו, וב-14 ביוני 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו, בניצחון 1-0 על נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. נכלל בסגל נבחרת גינאה ביסאו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. הגביע הספרדי (1): 2014/2015 מדיה וקבצים בנושא אדגר יה בוויקישיתוף אדגר יה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדגר יה, באתר Transfermarkt אדגר יה, באתר Soccerway אדגר יה, באתר BDFutbol אדגר יה, באתר WorldFootball.net אדגר יה, באתר National Football Teams אדגר יה, באתר FootballDatabase.eu Edgar Ié: el central del Barça B,‏ En un momento dado,‏ 2.5.2014 Barcelona sign Sporting Lisbon duo Agostinho Ca & Edgar Ie,‏ Goal.com,‏ 19.7.2012 1-1: El Barça B, de tú a tú contra el líder,‏ מונדו דפורטיבו, 8.12.2012 El Villarreal confirma el fichaje de Edgar Ié,‏ מונדו דפורטיבו, 27.8.2015 BACIRO CANDE ANUNCIA LISTA DOS CONVOCADOS COM 14 ESTREIANTES PARA O CAN'2024 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל של גינאה ביסאו, 22 בדצמבר 2023 (בפורטוגזית)
ינווילם ואן דה וטרינג

ינווילם לינקולן ואן דה וטרינג (בהולנדית: Janwillem Lincoln van de Wetering;‏ 12 בפברואר 1931, רוטרדם, הולנד – 4 ביולי 2008, בלו היל, מיין) היה סופר הולנדי-אמריקאי, וקודם לכן, נזיר בודהיסטי, איש עסקים ושוטר במשטרת אמסטרדם. זכה בפרס הראשון לספרות משטרתית בצרפת לשנת 1984. ספריו נסמכים על חייו בשש יבשות. שלושה מספריו הפכו לסרטי קולנוע ורבים מסיפוריו האחרים, לתוכניות טלוויזיה ורדיו בארצות הברית, גרמניה והולנד. ינווילם ואן דה וטרינג התפרסם בעיקר בזכות שתי סדרות אשר יצר: שוטרי אמסטרדם (חרייפסטרה ודה חיר), שברבות הימים הפכו לבלשים פרטיים, וטרילוגיית זן-בודהיזם. הוא כתב כל סיפור פעמיים, באנגלית ובהולנדית, בגרסאות המותאמות לציבור הקוראים בכל מדינה. כן כתב ביוגרפיה לסופר, הסינולוג והדיפלומט ההולנדי ד"ר רוברט ואן גוליק, חמישה ספרי ילדים ומאמרים וסיפורים קצרים רבים. כל ספריו וסיפוריו (גם כאלה שלא ראו אור בשפת המקור) תורגמו לגרמנית. כן מתורגמים ספריו לכ-20 שפות נוספות. בשנים 2004-2006 שודרה סדרה עם סיפוריו בערוץ לוקסמבורג בהולנדית (RTL4). בגלל אורך הסדרה נכתבו סיפורים חדשים המושתתים על דמויותיו של ואן דה וטרינג בידי מחברים אחרים. מבין ספריו, רק שלושה בלשים משטרתיים בסדרת "שוטרי אמסטרדם" ראו אור בעברית: זר באמסטרדם, הוצאת מודן, 1983 (מאנגלית: יותם ראובני) גלגל קוצים, הוצאת כרם, 1980 (מאנגלית: דניאלה אתגר) הבבון הבלונדיני, הוצאת עם עובד, 1987 (מאנגלית: קלרה כהן) טרילוגיית הזן-בודהיזם הנודעת של ואן דה וטרינג טרם ראתה אור בעברית. מדיה וקבצים בנושא ינווילם ואן דה וטרינג בוויקישיתוף ינווילם ואן דה וטרינג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ינווילם ואן דה וטרינג, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביבליוגרפיה בעם עובד
עורק הקיבה והפדר הימני

עוֹרֵק הַקֵּבָה וְהַפֶּדֶר הַיְּמָנִי (TA: arteria gastroomentalis dextra) הוא עורק בבטן, אחד משני ענפיו הסופיים של עורק הקיבה והתריסריון. העורק מתפצל מעורק הקיבה והתריסריון ונע מימין לשמאל לאורך העקומה הגדולה של הקיבה, בין שכבותיו של הפדר הגדול. בסופו הוא משיק עם עורק הקיבה והפדר השמאלי, המסתעף מעורק הטחול. למעט באזור שוער הקיבה, שם הוא במגע ישיר עם הקיבה, העורק נמצא במרחק של עובי אצבע מהעקומה הגדולה. מהעורק מסתעפים ענפים מרובים. ענפי הקיבה (rami gastrici) עולים ומספקים דם הן לחלקיה הקדמים והן לחלקיה האחוריים של הקיבה, ואילו ענפי הפדר (rami omentales) יורדים ומספקים דם לפדר הגדול ובסופם הם משיקים לענפים מעורק המעי הגס האמצעי. עורק הקיבה והפדר הימני היה לעורק הראשון שבו נעשה שימוש כשתל בניתוח מעקפים. הניתוח התבצע בשנת 1984 על ידי ג'ון פים ועמיתיו מאוניברסיטת קווינס בקנדה. עורק זה הפך לחלופה מקובלת במקרים שבהם לא ניתן להשתיל את אחד הוורידים הספונים. המקום המועדף להשתלתו הוא לדופן שריר הלב האחורית, כגון לעורק הכלילי הימני ולענף האחורי היורד. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריש הגנגס

כריש הגנגס (שם מדעי: Glyphis gangeticus) הוא מין כריש מים מתוקים האנדמי לנהרות הגנגס והבראהמאפוטרה, והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה. נפוץ לבלבל בינו לבין הכריש השורי המאכלס אף הוא את הגנגס ויש שקוראים אף לו (בטעות) "כריש הגנגס". בשונה מכריש שורי, אשר נדרש לנדוד לים על מנת להתרבות, כריש הגנגס הוא כריש נהרות מובהק.  זהו כריש באורך מרבי של 2 מטר והוא בעל מבנה שיניים מחורצים המתאימים ללכידת דגים. הכריש קטן יחסית והוא לא מאיים על בני אדם. התקפות שקרו בגנגס ומיוחסים למין זה הם כנראה טעות בזיהוי עם הכריש השורי, התוקפני בהרבה לבני אדם. ההערכה היא שנשארו מעט פרטים בעולם וגם עליהם לא ידוע הרבה. נהרתן הגנגס מדיה וקבצים בנושא כריש הגנגס בוויקישיתוף כריש הגנגס, באתר ITIS (באנגלית) כריש הגנגס, באתר NCBI (באנגלית) כריש הגנגס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש הגנגס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כריש הגנגס, באתר FishBase (באנגלית) כריש הגנגס, באתר GBIF (באנגלית) כריש הגנגס באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי

עוֹרֵק הַלַּבְלַב וְהַתְּרֵיסַרְיוֹן הָעֶלְיוֹן הַקִּדְמִי (TA: arteria pancreaticoduodenalis superior anterior) הוא עורק בבטן המתפצל מעורק הקיבה והתריסריון ומספק דם ללבלב ולתריסריון. ראשיתו של עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי בפיצולו של עורק הקיבה והתריסריון לעורק הקיבה והפדר הימני ולעורק זה מאחורי חלקו הראשון של התריסריון. מנקודת הפיצול העורק נע מטה, על פני החלק הקדמי של ראש הלבלב, תיכונית למענית שבין התריסריון היורד לראש הלבלב. סמוך לגבול התחתון של ראש הלבלב הוא נכנס לתוך רקמת הבלוטה לעבר הזיז האונקלי, ושם הוא משיק לענף הקדמי של עורק הלבלב והתריסריון התחתון, אשר יוצא מעורק מתלה המעי העליון. לאורך מהלכו מסתעפים ממנו ענפי התריסריון (rami duodenales) וענפי הלבלב (rami pancreatici), המזינים איברים אלה בהתאמה. עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עורק הלבלב והתריסריון העליון

האם התכוונתם ל... עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי
ענפי התריסריון

האם התכוונתם ל... ענפי התריסריון של עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי ענפי התריסריון של עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי
עורק הלבלב והתריסריון

האם התכוונתם ל... עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי – ענף מקורב של עורק הקיבה והתריסריון עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי – ענף מרוחק של עורק הקיבה והתריסריון עורק הלבלב והתריסריון התחתון – ענף של עורק מתלה המעי העליון
ענפי הלבלב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ענפי הלבלב – קבוצת עורקים היוצאים מעורק הטחול ומספקים את הלבלב ענפי הלבלב של עורק הלבלב והתריסריון העליון האחורי ענפי הלבלב של עורק הלבלב והתריסריון העליון הקדמי
מקדש פאטמה מעצומה

מקדש פאטמה מעצומה (פרסית: حرم فاطمه معصومه) הוא מסגד הנמצא בעיר קום באיראן. במקדש נמצא קברה של פאטמה מעצומה, שהייתה אחותו של האימאם השמיני עלי א-רידא. בזכות המקדש נחשבת קום עבור מוסלמים שיעים לעיר השנייה בקדושתה באיראן, לאחר העיר משהד, בה קבור האימאם השמיני עצמו. באסלאם השיעי, נשים שהן קרובות משפחה של אחד משנים-עשר האימאמים לעיתים קרובות נערצות כקדושות. בכל שנה, מיליוני מוסלמים שיעים עולים לרגל לקום לבקר במקדש. בתוך המקדש קבורות גם שלוש בנותיו של האימאם התשיעי מוחמד א-תקי. פאטמה מעצומה נפטרה בשנת 816 בעיר קום, ומקום קברה הפך במהרה למקום עלייה לרגל. כחמישים שנה לאחר מותה הוקם מבנה עם כיפה מעל לקבר. במשך מאות שנים הורחב המבנה ונבנה נדבך על גבי נדבך. כיום משתרע המתחם על פני שטח ענק וכולל שלוש כיפות מפוארות, שישה מינארטים ושלושה אולמות תפילה. עולי רגל שיעים המגיעים למקדש מרחבי איראן וממדינות אחרות מחפשים מרפא למחלות, פתרונות לשאלות המעסיקות אותם, וסליחה על חטאים. אלפים נוכחים בתפילות שנערכות במתחם המקדש. עולי רגל בפנים המקדש ליד הקבר קישוטים על קירות המבנה מבט מקרוב המקדש וארבעה מצריחיו עם הכיפה המוזהבת מדיה וקבצים בנושא מקדש פאטמה מעצומה בוויקישיתוף יומן איראני: לדפוק על שערי גן עדן (אורכב 04.09.2010 בארכיון Wayback Machine), מתוך : Asia Times Online, מאי 2002 ערך זה הוא קצרמר בנושא מסגדים ובנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרנט

נהר הטרנט (באנגלית River Trent) הוא השלישי באורכו בנהרות הממלכה המאוחדת. הטרנט נחשב לגבול המבדיל בין דרום אנגליה האנגלו-סקסי לצפון אנגליה הקלטי. ראשיתו של הטרנט בסטפורדשייר כ-11 קילומטר צפונית לסטוק-און-טרנט, ממנה הוא זורם דרום מזרחה לעוד 68 קילומטר עד הגיעו לאזור וויצ'נור. משם הוא זורם צפון מזרחה דרך בורטון על הטרנט ונוטינגהאם ולאחר עוד כמה עשרות קילומטרים פונה צפונה עד לנקודת מפגש עם נהר האוז, בה שני הנהרות מתחברים ליצירת ההאמבר. מי הנהר מגיעים לבסוף לים הצפוני דרך מפרץ האמבר. הנהר ידוע בשל הצפות ענק שפוקדות אותו בשל סופות והמסת שלגים באביב. בימים עברו הצפות אלו גרמו לעיתים לערוץ הנחל לשנות את מסלולו. בתקופות מסוימות בשנה נוצר נחשול גאות בנהר הטרנט המגיע עד לגובה של מטר וחצי, תופעה זו מכונה טרנט אגיר על שם אל הים הנורדי, אגיר. תופעה זו מתרחשת כאשר גאות האביב מתמזגת עם הזרם התמידי של הנהר. צורת המשפך של הנהר מעצימה את התופעה, בכך שהיא גורמת לגל ענק לנוע במעלה הזרם עד גיינסבורו שבלינקולנשייר, ולעיתים אף מעבר. הגל לא יכול להתקדם הרבה מעבר לגיינסבורו בשל תוואי הנהר שלא מאפשר זאת. מדיה וקבצים בנושא טרנט בוויקישיתוף טרנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Trent, Rivers of the World, עמוד 288 Polluted river: River Trent, England, עמודים 489-492 Stone 2005, p. 9, 124.