גמר מונדיאל 1994

גמר מונדיאל 1994 התקיים ברוז בול בפסדינה שבקליפורניה, ארצות הברית ב-17 ביולי 1994, ובו נקבע שאלופת העולם לשנת 1994 היא נבחרת ברזיל, שניצחה את נבחרת איטליה, בתוצאה 2-3 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בתום ההארכה. זוהי הייתה הזכייה הרביעית בתולדותיה בגביע העולם, ובכך הפכה לנבחרת בעלת מספר הזכיות הרב ביותר בטורניר, כשעקפה את יריבתה בגמר וכן את גרמניה, שצברו עד אז שלוש זכיות כל אחת. משחק זה היה הראשון בהיסטוריה של משחקי גמר המונדיאל בו לא נכבשים שערים גם בתום ההארכה, והראשון בהיסטוריה שהוכרע בדו-קרב בעיטות עונשין. היה זה מפגש הגמר השני בין הנבחרות, לאחר שנפגשו בעבר בגמר מונדיאל 1970. היחידות עד אז שנפגשו פעמיים במסגרת גמר המונדיאל הן גרמניה וארגנטינה, בגמר מונדיאל 1986 ובגמר מונדיאל 1990. ברזיל הקדישה את הניצחון לאיירטון סנה הברזילאי, שלוש פעמים אלוף העולם של סבב פורמולה 1, שנהרג בתאונה חודשיים וחצי קודם לכן. לברזיל הייתה זו הופעה חמישית בגמר המונדיאל (כולל מונדיאל 1950, בו לא התקיים משחק גמר, אך משחקה מול אורוגוואי נחשב בעיני רבים למשחק הגמר של הטורניר). היא ניצחה עד אז בכל משחק גמר רשמי (1958, 1962, 1970). גם לנבחרת איטליה הייתה זו הופעה חמישית בגמר. היא זכתה שלוש פעמים (1934, 1938, 1982) והפסידה פעם אחת (1970). משחק זה היה המפגש החמישי בין הנבחרות אלו בגביע העולם, ומשחק הגמר השני ביניהן. קדמו לו המפגשים הבאים: חצי גמר מונדיאל 1938. איטליה ניצחה בתוצאה 2-1 והעפילה לגמר, בדרך לזכייה בטורניר גמר מונדיאל 1970. ברזיל זכתה בטורניר לאחר ניצחון בתוצאה 4-1 במשחק הגמר מול איטליה המשחק על המקום השלישי, מונדיאל 1978. ברזיל סיימה שלישית בטורניר לאחר ניצחון בתוצאה 2-1 מול איטליה בית ג', שלב הבתים השני, מונדיאל 1982. איטליה ניצחה בתוצאה 3-2, הבטיחה את ראשות הבית והעפילה לחצי הגמר, בדרך לזכייה בטורניר סאנדור פול ההונגרי נבחר לשופט המשחק יחד עם עוזרי השופט, ונאנסיו זראטה מפרגוואי ומוחמד פנאי מאיראן, שנבחרו לשמש כקוונים במשחק, ופרנצ'יסקו אוסקר למולינה מארגנטינה ששימש כשופט רביעי. פול היה לשופט ההונגרי היחיד בהיסטוריה ששפט משחק גמר מונדיאל. שלוש שנים מאוחר יותר, הוא שפט גם במשחק גמר ליגת האלופות 1997. במהלך הטורניר, פול שפט בשלושה משחקים נוספים, ובשניים מהם היו מעורבות נבחרות ברזיל ואיטליה. המשחקים ששפט היו המשחק מבית ב' בין ברזיל ושוודיה (1-1), המשחק מבית ה' בין נורווגיה ומקסיקו (1-0), ורבע הגמר בין איטליה וספרד (2-1). השופט הרביעי, למולינה, שימש כשופט ראשי פעמיים במהלך הטורניר. הוא שפט במשחק הפתיחה, המשחק מבית א' בין ארצות הברית ושווייץ (1-1), וכן במשחק מבית ה' בין איטליה ומקסיקו (1-1). המשחק לא התעלה לרמה גבוהה. ברזיל התקשתה לפרוץ את ההגנה האיטלקית הקשוחה, בעוד האיטלקים הפגינו משחק אנמי ולא הגיעו למצבים משמעותיים. הכוכבים ההתקפיים משני הצדדים, רוברטו באג'ו (5 שערים בטורניר) מאיטליה ורומאריו (5 שערים) ובבטו (3 שערים) מברזיל, לא הצליחו להתבלט במשחק הטקטי של שני המאמנים. בסיומה של ההארכה, לא נכבשו שערים במשחק הגמר, שהסתיים בשוויון 0-0, וההכרעה עברה לדו-קרב בעיטות עונשין, לראשונה בהיסטוריה. איטליה הוגרלה לבעוט ראשונה, ופרנקו בארזי בעט מעל למשקוף. מרסיו סנטוס (Santos), הבועט הראשון של ברזיל, בעט כדור שנהדף על ידי שוער איטליה, ג'אנלוקה פליוקה. לאחר שתי בעיטות מדויקות של שני הצדדים, שהעמידו את התוצאה על 2-2, דניאלה מסארו האיטלקי בעט כדור שנהדף על ידי שוערה של ברזיל, קלאודיו טפארל. קפטן ברזיל, דונגה, כבש את הפנדל לזכות ברזיל, והתוצאה עמדה על 3-2 לאחר ארבע בעיטות לכל צד. באחד מהרגעים המפורסמים בהיסטוריה של גביע העולם, ניגש חלוץ הנבחרת רוברטו באג'ו לבעוט את הפנדל החמישי של איטליה. באג'ו, שכבש 5 שערים במהלך הטורניר והיה מהבולטים בשורות הנבחרת, בעט את הפנדל מעל המשקוף, והמשחק הוכרע לטובת ברזיל. למרות שלברזיל נותרה עוד בעיטה אחת, ולמרות ששני שחקנים איטלקים אחרים החמיצו לפניו, הפך רגע ההחמצה לרגע הזכור ביותר ממשחק הגמר, ובאג'ו הפך לגיבור הטרגי של הטורניר. באופן מדהים, באג'ו נחשב לאחד מבועטי העונשין הטובים בהיסטוריה של איטליה ושל הליגה האיטלקית. מתוך 127 פנדלים שהוא בעט במשחקים רשמיים בכל הקריירה הוא כבש 108, והפנדל הזה היה היחידי שנבעט מחוץ למסגרת. כמו כן, הייתה זו ההחמצה היחידה שלו בדו-קרב בעיטות עונשין מתוך 3 ניסיונות, כשבפעמיים האחרות בהם בעט במדי הנבחרת בגביע העולם (1990, 1998), הוא כבש. שבע שנים לאחר ההחמצה, פרסם השחקן אוטוביוגרפיה בשם בעיטה לשמיים (ניתן לתרגם גם כשער לשמיים, באיטלקית: Una Porta nel Cielo), שתיאר בהרחבה את רגשותיו לפני ואחרי הבעיטה המפורסמת. באג'ו כתב בספרו: השנים חלפו, אך מעולם לא הפסקתי לחשוב על זה. מי יודע למה עלה כל כך גבוה, הכדור ההוא. זה כמעט מצחיק עבור מישהו כמוני, שכמעט לא החטיא פנדלים ואלה שכן החטיא נהדפו ע"י השוער. מעולם לא בעטתי כך לשמיים, לעולם. לא באימון, לא במקרה, לא בטעות. חייב להיות איזה היגיון, איזו לוגיקה, הצדקה, אם אדם שיכול לשים את הכדור איפה שהוא רוצה רואה אותו הולך לכיוון אחר לחלוטין. מעולם לא האמנתי במזל רע- אני מאמין שלכל דבר יש סיבה והכדור אמור היה ללכת לאן שהלך. גם אם, עדיין, אני לא מבין למה. בעטתי את הפנדל הזה עוד פעמים רבות. בחלום, בפרוזדור, אפילו בטלוויזיה. ותמיד כבשתי. בחלומות, הכל שונה. אני מתעורר עם חיוך, כאילו שבאמת כבשתי. המטען נעלם, המראות נשכחו. אבל זו רק אשליה. המטען כבד ולסיפור הזה אין סוף טוב. גם אם היום זה כואב פחות... — מתוך הספר "בעיטה לשמיים" שופט: הונגריה סאנדור פול קוונים: פרגוואי ונאנסיו זראטה, איראן מוחמד פנאי שופט רביעי: ארגנטינה פרנצ'יסקו אוסקר למולינה מדיה וקבצים בנושא גמר מונדיאל 1994 בוויקישיתוף סיקור המשחק באתר הרשמי של פיפ"א עמוד המשחק באתר פיפ"א עמוד המשחק באתר פיפ"א עמוד המשחק באתר פיפ"א עמוד המשחק באתר פיפ"א הגיבור הטראגי של 1994 - רוברטו באג'ו, באתר וואלה, 1 במאי 2014