laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נכס צאן ברזל

נכס צאן ברזל (או: צאן ברזל) הוא מושג הלכתי-משפטי המהווה כינוי לעסקת הלוואה-פיקדון, שמטרתה להבטיח את הקרן של בעל הנכסים המופקדים ביד השומר, שמצידו מרוויח את השימוש בנכסים ואף את הרווחים העשויים או העתידים לצאת מהם. בעברית המודרנית משמש הביטוי "נכס צאן ברזל" לתיאור עצם שיש לו חשיבות תרבותית-היסטורית גדולה. נכס צאן ברזל קיימים בתחומי השירה, הספרות, המוזיקה והאדריכלות, או כל תחום אחר שיש לו השפעה תרבותית בחברה מסוימת. עסקת צאן ברזל שימשה במקורה לבעלי צאן - שדורשים טיפול רב, ולא יכלו לטפל בצאן כראוי. אלו נהגו להעניק את הצאן לרועה צאן או לכל אדם אחר שהביע נכונות לטפל בצאן על מנת לקבל חצי מרווחיהן, חלבן, וולדותיהם וצמרן - בעוד שמחצית מהרווחים שייך לבעלים, ומצד שני, השומר קיבל אחריות מלאה על הצאן. כאשר הגיע זמן העסקה לסיומו תבעו הבעלים את הצאן מהשומר, ובמקרה שנגרם הפסד כל שהוא לצאן היה על השומר לשלם לבעלים את ההפסד המלא ולהעמיד את הצאן על שוויין המקורי, על שם פעולה זו נקראת עסקה זו בשם "צאן ברזל", כי העסקה דומה במהותה הרוחנית - בכך ששוייה לא משתנה - לברזל במהותו הפיזית, שאינו משתנה לעולם. על עסקה זו מפורט בתוספתא: ”אי זהו צאן ברזל? היו לפניו מאה צאן אמר לו הרי הן עשויות עליך במאה של זהב, וולדן וחלבן וגיזתן שלך, ואם מתו אתה חייב באחריותן”. אף על פי שהעסקה הייתה נפוצה בעיקר בצאן, הפך השימוש בעסקה לנפוץ יותר ויותר, ובעלי נכסים שונים שחפצו לזכות בשמירה חינם על נכסיהם היו מעניקים את נכסיהם למי שהביע נכונות לעמוד בתנאי העסקה, שהייתה משתלמת לשני הצדדים. במיוחד נהוג היה להשתמש בעסקה זו בין בעל ואשה. האשה מביאה עמה לנישואין נכסים שהיו שלה לפני הנישואין, ובעלה יכול היה לקחת את תוצריהם, אך אם מתו חייב היה להשיב את תמורתם. (זאת בהתחשב בתנאי שקבעו האשה והבעל ביניהם. לאשה יש גם אפשרות להשאיר את הנכסים ברשותה, ואז דינם היה כנכסי מלוג שהבעל מקבל את הרווחים, אך האחריות אינה מוטלת עליו). "מקבל אדם צאן ברזל מאשתו, והוולדות והגיזין שלו, ואם מתו – חייב באחריותן" — תוספתא בבא מציעא, פרק ה’ באופנים מסוימים, חז"ל אסרו את העסקה וקבעו שהיא ריבית. בין האופנים שנאסרו על ידי חז"ל, קיימים שני סוגים: הראשונה כאשר שני הצדדים חולקים ברווחים בשווה, במקרה כזה האיסור הוא ריבית מדרבנן, והשנייה הנחשבת לריבית גמורה מהתורה, כאשר מדובר היה בהלוואה גמורה; המטפל בצאן התחייב לשלם את שוויים - ובכך למעשה קנה אותם מבעליהן - ומכיוון שעדיין לא שילם את השווי, התחייב לשלם מדי שנה סכום קצוב לבעליהן, כך שללא ספק סכום זה שילם עבור הזמן שבו ממתין בעליו של הצאן עבור הכסף, דבר הנאסר על ידי התורה כאיסור ריבית. נכסי מלוג הערך "צאן ברזל", באנציקלופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה נכסי צאן ברזל, באתר "שפה עברית" נכסי צאן ברזל, באתר "דעת" הערך "נכסי צאן ברזל", באתר ויקישיבה תוספתא על בבא מציעא ה, ז תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ע', עמוד ב' רש"י ותוספות הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
טלנט

טלנט או טאלנט (Talent) היא מילה באנגלית שפירושה כִּשָּׁרוֹן האם התכוונתם ל... כיכר – יחידת משקל ומטבע בעולם העתיק פרזנטור – ידוען שמקדם אינטרסים של חברות וגופים שונים באמצעות פרסומו Telnet – פרוטוקול רשת מסלול טאלנט – גיוס של צה"ל ללהקות צבאיות ייעודיות לזמרים ולזמרות מפורסמים
גרוב מטאל

גרוב מטאל (באנגלית: Groove metal; נקרא גם פוסט-ת'ראש) הוא תת-ז'אנר של ז'אנר הת'ראש מטאל, שהחל את דרכו בתחילת שנות התשעים. גרוב מטאל הוא שילוב של מספר סגנונות של שנות השמונים, הכוללים הבי מטאל מסורתי, ת'ראש מטאל וקרוסאובר ת'ראש/הארדקור פאנק. אלבומים כמו Cowboys From Hell של פנטרה, Beg to Differ של Prong ו-Make Them Die Slowly של White Zombie, היו הראשונים לשלב גרוב עם ת'ראש מטאל. הגרוב מטאל מאופיין בעיקר בנגינת ריפים ת'ראשיים במהירות בינונית עם דגש על הכבדות והגרוביות ופחות על מהירות גבוהה. הצליל בדרך כלל נמוך ומלווה בדיסטורשן כבד של הגיטרה, שמרבה להשתמש באקורד כוח ובפאלם מיוט. הצליל מאופיין בהגברת הצלילים הגבוהים (trebele) והגברת הצלילים הבאסיים (bass) שלו. בדומה לשאר סגנונות המטאל, תפקיד הבאס בדרך כלל עוקב אחרי הריפים של גיטרת הקצב, אך לפעמים משמש כהקדמה לריף. נפוץ השימוש בדיסטורשן לבאס. השירה לרוב מורכבת מהשירה הת'ראשית הצעקנית, שירת הארדקור ושירה נקיה. תפקיד התופים נוהג להשתמש בדאבל באס, אך לא באופן רציף ומהיר כמו בת'ראש מטאל, אלא לפרקי זמן קצרים בשיר.
שארלוט

השם שארלוט הוא אחת הגרסאות הנשיות לשם שארל. בשם זה נקראו נשים ומקומות רבים. מקורו בצרפתית, אך השם נכנס לשימוש באנגלית ובגרמנית. בהונגרית ידועה הצורה "שארולטה". האם התכוונתם ל... מקומות: שארלוט (קרוליינה הצפונית) – העיר הגדולה ביותר במדינת קרוליינה הצפונית שבארצות הברית שארלוט (מישיגן) שארלוט (ניו יורק) שארלוט (טנסי) שארלוט (טקסס) שארלוט (ורמונט) שארלוט אמאלי – עיר הבירה של איי הבתולה של ארצות הברית שארלוטסוויל (וירג'יניה) שארלוטטאון – עיר הבירה של אי הנסיך אדוארד בקנדה שארלוט – מחוז במדינת ניו ברונסוויק בקנדה איי המלכה שארלוט – ארכיפלג מול חופה של קולומביה הבריטית מצר המלכה שארלוט (קולומביה הבריטית) מצר המלכה שארלוט (ניו זילנד) העתק המלכה שארלוט – העתק גאולוגי לחופי קולומביה הבריטית אישים: שארלוט דה סבואה (1441–1483) - רעייתו של לואי האחד עשר, מלך צרפת שארלוט אמאלי פון הסה-קאסל (1650–1714) - רעייתו של כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק שארלוט, נסיכת מקלנבורג-סטרליץ (1744–1818) - רעייתו של ג'ורג' השלישי, מלך בריטניה שארלוט, דוכסית אולבני (1753–1789) - בתו הלא חוקית של צ'ארלס אדוארד סטוארט, הטוען לכתר הבריטי שארלוט, הנסיכה המלכותית (1766–1828) - בתו הבכורה של ג'ורג' השלישי, מלך בריטניה ורעייתו של פרידריך הראשון, מלך וירטמברג שארלוט אוגוסטה, נסיכת ויילס (1796–1817) - בתו היחידה של ג'ורג' הרביעי, מלך בריטניה שרלוטה, נסיכת פרוסיה (אלכסנדרה פיודורובנה) (1798–1860) - בתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ורעייתו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה שארלוט, נסיכת בלגיה (1840–1927) - בתו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים ורעייתו של מקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו שרלוטה, נסיכת פרוסיה (1860–1919) - בתו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג (1896–1985) - שלטה בלוקסמבורג בין השנים 1919 ל-1964 שארלוט, נסיכת מונקו, דוכסית ולנטינואה – אמו של רנייה השלישי, נסיך מונקו הנסיכה שארלוט מוויילס (2015) - בתו של ויליאם, נסיך ויילס והשלישית בתור לכתר המלוכה הבריטי אחרים שארלוט (כדורגל) – קבוצת כדורגל מליגת ה-MLS אה"מ פרינסס שארלוט (1825) – אוניית קו מדרגה ראשונה בעלת 104 תותחים בצי הבריטי שארלוט בובקאטס – קבוצת כדורסל המשחקת בליגת ה-NBA שארלוט (קינוח) – סוג של קינוח קר, המורכב מדפנות ותחתית עשויות לחם, עוגת ספוג או עוגיות/ביסקוויטים, עם מלית של מחית פרי או פודינג אישים ששמם הפרטי הוא שארלוט אישים ששמם הפרטי הוא שרלוטה
מסגיד

מֶסְגיד (בגעז: መሰጊድ) הוא שמו של בית הכנסת בביתא ישראל. המילה "מסגיד" מגיעה מהמילה סגידה (געז: ሰገደ/ሰማደ, סגדה) ושימשה גם את יהודי יב כשם לבית הכנסת. במסגד בעיירה תנעם שבמזרח מחוז צנעא בתימן, בו התקיימה קהילה יהודית מימי חורבן בית המקדש הראשון, נמצא עמוד בשימוש משני עליו חרוטה הכתובת ״אמן, אמן, וזה הבית יהיה מסגיד״ באותיות בשפה השבאית המאוחרת. החוקרים וולטר מולר ווולף לסלאו הסיקו מכאן כי המילה מסגיד, הנגזרת מהשורש סגד שפירושו קידה בשפה הארמית, חדרה לשפת הגעז במשמעות בית תפילה מן השפה השבאית, ולא ישירות מהשפה הארמית - ולא בעקיפין מהמילה מסגד בשפה הערבית, שהושפעה אף היא מהשבאית. שמות נוספים למסגיד הם צְלותָ בֵּת ("בית התפילה"), מֶקְדָס בֵּת ("בית קדוש") ומסכיתא. המסגיד ממוקם במקום הגבוה ביותר ביישוב. המסגיד נבנה לרוב כגודג'ו, מבנה בוץ אתיופי מסורתי, ולא היה שונה מבתי המגורים. ביישובים חשובים וגדולים היה בנוי מאבנים. בתי הכנסת הקטנים היו לרוב בעלי עזרה אחת, כך שקהל המתפללים היה מתכנס מחוצה לו. הכניסה למסגיד מוקמה תמיד בצד המזרחי. המזבח (1) בו מקריבים קורבנות, בנוי מאבנים, ונחשב כמקום קדוש שאין נוגעים בו. מתחם קודש הקודשים (2). המקום אליו רשאיים להיכנס רק הכהנים. שולחן - תיבה (מכונה "תבות") עליו מונחת האורית (3) מקומם של מי הזיה ואפר פרה אדומה (4) מקום לבגדי הכהונה ושאר אביזרי הפולחן (5) המקום בו נשמרים הספרים (6) חלונות סביב מתחם קודש הקודשים (*) המתפללים גברים (7) אנשי הדת (8) נשים וילדים (9) במסגיד היה גם לחם הפנים וליד שולחן האורית הייתה מנורה. אהרון זאב אשכולי, ספר הפלשים - יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק וראובן מס, תשל"ג-1973. Johann Martin Flad, The Falashas (Jews) of Abyssinia, 1869 Kay Kaufman Shelemay, Music, Ritual, and Falasha History, African Studies Center, Michigan State University, 1986, ISBN 9780870132742 ורד לי, חוזרים לבית הכנסת, באתר הארץ, 27 באפריל 2010 Wolf Leslau, sagada, sagda, Comparative Dictionary of Geʻez (Classical Ethiopic): Geʻez-English, English-Geʻez, with an index of the Semitic roots', Otto Harrassowitz Verlag, 1987, עמ' 490, ISBN 9783447025928 אשכולי, עמ' 13 פרופ' יוסף טובי ומר שלום סרי (עורכים), תנעם, מתוך הלקסיקון ליהדות תימן בהוצאת עמותת ״אעלה בתמר״, באתר האגודה לטיפוח חברה ותרבות מורשת יהודי תימן(הקישור אינו פעיל) מוזיאון העם היהודי בבית התפוצות, תנעם Müller, Walter W., J. Schmidt, Eva Strommenger, A. Finet, Rolf A. Stucky, Rolf Hachmann, Martin Metzger, Antonia Ciasca, Ernst Weidner, M. Damerji, B. Hrouda, Jean Margueron, André Parrot, Kurt Bittel, W. Orthmann, Hans Hirsch, Claude F.-A. Schaeffer, Fritz Schachermeyr, G. Wilhelm, Manfred Bietak, and Dieter Arnold, Ausgrabungen Und Forschungsreisen, ." Archiv Für Orientforschung 24 (1973): . ., 171 24, Institut für Orientalistik, 1973, עמ' 153-155ואיור 5 Leslau, "masgid", p. 363 וולף לסלאו Wolf Leslau, masgid, Etymological Dictionary of Gurage (Ethiopic): English-Gurage index. Vol. 2., Otto Harrassowitz Verlag., 1979, עמ' 427 אשכולי, עמ' 13-15
ארטריה

אֶרֶטְרִיָה (ביוונית: Ερέτρια, בלטינית: Eretria) הייתה פוליס יוונית חשובה בחוף המערבי של האי אֶוּבּוֹיָה (אֶבְיָה או אֶבוֹיָה של ימינו), דרומית לכלקיס. היא שגשגה במאות השישית והחמישית לפנה"ס אך ירדה מגדולתה עוד בעת העתיקה, ובמאה ה-1 לפנה"ס ננטשה. עיר מודרנית, הנושאת אותו שם, נמצאת סמוך לשרידי העיר הקדומה. מדיה וקבצים בנושא ארטריה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוחב פס

רוחב פס (באנגלית: Bandwidth) הוא כמות הנתונים שניתן להעביר בקו תקשורת בזמן נתון. רוחב הפס נמדד בסיביות לשנייה (bps – bits per second), ובכפולות המקובלות: קילו – Kbps מגה – Mbps וגיגה – Gbps. בשנים הראשונות לשימוש הנרחב באינטרנט הפך רוחב הפס לבעיה העיקרית של האינטרנט, עם המעבר הגובר מדפים טקסטואליים לדפי מולטימדיה, הכוללים כמות גדולה מאוד של סיביות. שינויים טכנולוגיים, ובהם החדרת טכנולוגיית ADSL בקווי טלפון רגילים, הפעלה נרחבת של תקשורת נתונים באמצעות סיבים אופטיים ותקשורת לווינית ביתית, הביאו לפריצת המחסום של רוחב הפס. גידול דרמטי ברוחב הפס משפיע מהותית על כל תחומי הפעילות באינטרנט. רוחב הפס המקובל בקווי טלפון (במודם חיוג) הוא 56Kbps. קו ISDN מגיע לרוחב פס של 128Kbps. קו ADSL ואינטרנט בכבלים ובמיוחד כבלים אופטיים מציעים רוחב פס שבין 750Kbps ל-1Gbps. לשיפור בקצב העברת הנתונים ורשתות תקשורת מותקן מאיץ תקשורת. Link Aggregation מאפשר חיבור של מספר כבלי Ethernet במקביל לצורך הגדלת רוחב הפס. קצב נתונים רוחב פס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטנדרד לייז'

סטנדרד לייז' (בצרפתית: Standard de Liège) היא קבוצת כדורגל בלגית מהעיר לייז' השוכנת באזור דוברי הצרפתית במדינה, ולוניה. הקבוצה משחקת בליגת העל הבלגית. הקבוצה נוסדה בשנת 1898 על ידי סטודנטים מאוניברסיטת סנט טראוויס. הקבוצה לא נחלה הצלחה רבה והתנדנדה בין הליגות הנמוכות, אך דבר זה השתנה כשמשנות ה-40 הקבוצה החלה לטפס במדרגי הליגות הגבוהות יותר בבלגיה וכן עד לליגה הבכירה, בה היא נמצאת עד היום. כשמאז זכתה בתארים רבים ונחשבה במשך השנים לקבוצה המצליחה בבלגיה, להוציא את אנדרלכט. לזכותה של הקבוצה 10 אליפויות ו-8 גביעים. ליגת העל הבלגית: אליפות (10): 1958, 1961, 1963, 1969, 1972, 1971, 1982, 1983, 2008, 2009 סגנות (12): 1926, 1928, 1936, 1962, 1965, 1973, 1980, 1993, 1995, 2006, 2011, 2014 הגביע הבלגי: זכייה (8): 1954, 1966, 1967, 1981, 1993, 2011, 2016, 2018 סגנות (10): 1965, 1972, 1973, 1984, 1988, 1989, 1999, 2000, 2007, 2016 גביע הליגה הבלגי: זכייה (1): 1975 הסופר קאפ הבלגי: זכייה (4): 1981, 1983, 2008, 2009 סגנות (4): 1982, 1993, 2011, 2016 גביע אירופה למחזיקות גביע: סגנות (1): 1982 נכון ל-17 באוגוסט 2022 מדיה וקבצים בנושא סטנדרד לייז' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטנדרד לייז' (בהולנדית צרפתית) סטנדרד לייז', ברשת החברתית פייסבוק סטנדרד לייז', ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטנדרד לייז', ברשת החברתית אינסטגרם סטנדרד לייז', ברשת החברתית טיקטוק פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא בלגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שבעת הכוכבים

האם התכוונתם ל... דגל שבעת הכוכבים – דגל שהציע הרצל למדינת היהודים קניון שבעת הכוכבים – קניון בהרצליה קניון שבעת הכוכבים (אילת) – מרכז קניות באילת מחלף שבעת הכוכבים – מחלף לאורך נתיבי איילון כביש 541 – כביש בהרצליה המכונה "דרך שבעת הכוכבים" יישובי הכוכבים – פרויקט שנקרא גם "שבעת הכוכבים" - הקמת שבעה יישובים פרבריים לאורך הקו הירוק
יוהאן כריסטוף פפוש

יוהאן כריסטוף פפוש (בגרמנית: Johann Christoph Pepusch;‏ 1667 – 20 ביולי 1752) היה מלחין יליד גרמניה, שרוב שנות פעילותו המקצועית עברו עליו באנגליה. בגיל 14 התמנה פפוש לחצר הפרוסית. בסביבות 1700 השתקע באנגליה, שם היה, בשנת 1710, בין מייסדיה של האקדמיה למוזיקה ווקאלית, ששמה שונה ב-1726 לאקדמיה למוזיקה עתיקה. במדריך של דואן כתוב על ייסוד האקדמיה וכך נאמר בעמ' 76: בשנת 1710 (הזכורה בהופעתה הראשונה של הנדל בקרבנו) [הסכימו] מספר מלחינים ונגנים בלונדון על תוכנית להקמת אקדמיה ללימוד ועיסוק במוזיקה ווקאלית ואינסטרומנטאלית, ואך הוכרזה התוכנית, ניתנה לה הסכמתם ותמיכתם של אנשי המעלה מנושאי התארים. בשורה הראשונה של העוסקים במפעל זה היו מר יוהאן כריסטופר פפוש, מר יוהאן ארנסט גאליארד, מלחין ואבובן מצטיין, מר ברנרד גייטס מן הקאפלה המלכותית, הנרי נידלר ועוד. פפוש נשאר מנהל האקדמיה עד מותו ב-1752. את מקומו תפס בנג'מין קוק. פפוש עבד לצד גאורג פרידריך הנדל בקאנונס, צפונית-מערבית ללונדון, שם עבדו השניים אצל ג'יימס ברידג'ס, הדוכס הראשון של צ'אנדוס, כספקי מוזיקה למערך המוזיקלי הנכבד במשכן המפואר שהחזיק שם. אף כי פפוש נודע כיום בעיקר במוזיקה שכתב ל"אופרת הקבצנים" (1728) - ללברית של ג'ון גיי - הוא חיבר יצירות רבות, בהן מוזיקה לבמה ולכנסייה. Doane, Joseph (1794) A Musical Directory for the Year 1794 London : printed for the editor; published by R. H. Westley; and sold by the following music-sellers: Messrs. Longman & Broaderip; Smart; Bland; Betts; Fentum מדיה וקבצים בנושא יוהאן כריסטוף פפוש בוויקישיתוף יוהאן כריסטוף פפוש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוהאן כריסטוף פפוש, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוהאן כריסטוף פפוש, באתר Discogs (באנגלית) יוהאן כריסטוף פפוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יוהאן כריסטוף פפוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Selmasongs

Selmasongs הוא אלבום שיצא לאור ב-18 בספטמבר 2000 על ידי הזמרת, כותבת השירים והמוזיקאית האיסלנדית ביורק בתור פסקול לסרט רוקדת בחשכה, בו היא גם כיכבה כדמות הראשית, סלמה. האלבום מציג סידורים קלאסיים בנוסף למלודיות וביטים המחוברים מצלילים של חפצים שגרתיים, כמו מכונות במפעל או רכבות. באופן בולט, חלק ממילות השירים שונות בצורה מהותית מאלו שבגרסאות המופיעות בסרט. חלק מהמילים שוכתבו, אולי כדי למנוע גילוי של חלקי עלילה חשובים, עקב העובדה שהפסקול יצא לחנויות לפני שהסרט יצא לאקרנים, או כדי לגרום לאלבום להיות כזה שעומד בפני עצמו. בפרט, השיר I've Seen It All מאבד הרבה ממשמעותו, מפני שביורק ות'ום יורק מחליפים דמויות ביניהם במהלך השיר (בסרט, ביורק מבצעת את הדואט עם השחקן פיטר סטורמר והם שומרים על דמויותיהם במהלכו). בנוסף, הרצועות "My Favourite Things" ו "Next to Last Song" לא מופיעות באלבום, ייתכן שמאותה הסיבה. הרצועה I've Seen It All הייתה מועמדת בטקס פרסי אוסקר בתור השיר המקורי הטוב ביותר. בנוסף, הפסקול התקבל באהדה על ידי המבקרים, וזכה לביקורת של ארבעה כוכבים מתוך חמישה מהמגזינים רולינג סטון ו- NME, וזכה בחמישה כוכבים בביקורת של המגזין Alternative Press. על למה היא בחרה לעשות את האלבום: "עשיתי שלושה אלבומי סולו במהלך חמש שנים, ושלושתם היו עליי. הרגשתי מעט נרקיסיסטית. הייתי מוכנה לתת את עצמי למען פרויקט אחר. היה לי את הרעב להשתמש יותר בידע המוזיקלי-קלאסי שלי בפרויקט אישי, אך רציתי שזה יהיה מחובר רגשית למישהו אחר". (2000, VH1) על סלמה: "לא אני כתבתי את המילים ל-I've Seen It All, אבל זה היה פרויקט שארך שלוש שנים ונהניתי לשכוח את עצמי, ולהתאהב באובססיביות באישה הנקראת סלמה. התאהבתי בה, בכנות. הרגשתי מוחמאת עד מאוד להיות האחת שתבטא את ליבה של סלמה". (The New Music, 2001) על המניפסט שלה: "הכנתי מניפסט שאומר- 'את המיקס האחרון למוזיקה אני אעשה. אני צריכה להיות בזמן שהמוזיקה נערכת, ועורכי הסאונד צריכים להתייעץ איתי בכל שלב. ההחלטה על השירים שייכנסו לפסקול תהיה שלי'", היא אומרת. "חזרתי עם המניפסט ואמרתי: 'עד שלא תסכים לא אעשה כלום', והוא (הכוונה לבמאי - לארס פון טרייר) הסכים". (Oct 31, 2000, מהאתר Entertainment Weekly) רצועה מספר 1 נכתבה על ידי ביורק ומנוצחת על ידי וינסנט מנדוזה. רצועות 3, 4, 6 ו-7 נכתבו על ידי ביורק, Sjón ולארס פון טרייר. רצועות 2 ו-5 נכתבו על ידי ביורק, מארק בל, Sjón ולארס פון טרייר. לא יצאו סינגלים מתוך הפסקול. מידע על האלבום Selmasongs באתר MusicBrainz מידע על האלבום Selmasongs באתר AllMusic האלבום Selmasongs באתר Discogs האלבום Selmasongs באתר יוטיוב מיני אתר המוקדש לפסקול
חניכות

חניכות היא שיטה להכשרה ואימון כוח אדם במקצועות האומנות, החקלאות ועבודות הכפיים. חניכים מפתחים את הקריירה שלהם אחרי תקופת חניכות. מרבית ההכשרה בתקופת החניכות נעשית במקום העבודה ובלימוד תוך כדי עבודה. לעיתים קיים גם חלק תאורטי לא פורמלי. בישראל נמצאת מערכת החניכות באחריות משרד העבודה והרווחה מתוקף חוק החניכות, והיא מהווה חלופה למערכת החינוך של משרד החינוך, במסגרת "בתי ספר תעשייתיים". המערכת משלבת עבודה מעשית עם לימודי מקצוע. עד 1978, עת היה נהוג שכר לימוד מדורג בבתי ספר תיכוניים, היוותה החניכות קרש קפיצה לתלמידים אשר יד הוריהם לא השיגה לממן את לימודי התיכון. מאז החלת חוק חינוך חובה עד כיתה י', מופנים למערכת החניכות בעיקר תלמידים אשר הישגיהם חלשים. במערכת למדו, נכון לשנת 2004, כ-13,000 תלמידים ותלמידות. בשנת 2016 החל משרד העבודה והרווחה, בשיתוף ג'וינט ישראל-תב"ת, להפעיל את תוכנית סטארטר – תוכנית הכשרה למבוגרים המלווה בחניכות. חניכות בתחום הרוחניות שונה מהנזכרות כאן. היא מבוססת על העברת מידע מאדם בעל כישורים מוכחים בתחומי הדת והאמונה. יכול אדם להעביר את הידע הזה מאב לבנו. יכול אדם לרכוש ידע זה ממורה רוחני. הידע יכול להיות סודי או לא סודי. הוא מהווה כר נרחב, מצד אחד לשרלטנים, ומצד שני לאנשים בעלי יכולות פאראפסיכולוגיות. חניכות בתחום האמנויות, גם היא העברת ידע, לעיתים, שאיננו נלמד בבתי ספר. לדוגמה, בתחום התיאטרון היפני המסורתי העברת המידע נעשתה תמיד בדרך זו. כמעט בכל אמנות כמו התיאטרון, הקולנוע, יש ללמוד לא רק בבתי הספר הרגילים, אלא גם מאדם בעל ניסיון, המעביר את הלומד ניסיונות ומבחנים על מנת לחשלו, ולהעניק לו את האמון המקצועי. כך גם במוזיקה. משרד העבודה והרווחה, האגף להכשרת נוער משרד העבודה והרווחה, דבר הממונה על חניכות ונוער מחקר לקידום חדשנות בהכשרה מקצועית. דף מחקר באתר של מכון מאיירס-גוינט-ברוקדייל.
ניהול סיכונים פיננסיים

ניהול סיכונים פיננסיים מהווה חלק בלתי נפרד מניהול הסיכונים בתאגיד. התחום עוסק במכלול הצעדים שעל חברה לנקוט כדי להגן על עצמה מפני סיכונים בתחום הפיננסי, ובכללם סיכוני אשראי, סיכוני שוק וסיכוני מטבע. בדומה לניהול סיכונים במובנו הכללי, גם בתחום הפיננסי נדרשת החברה להגדרת הסיכון, מדידתו ופעילות להקטנתו. חלק נכבד מהסיכונים הפיננסיים ניתן לגידור על ידי שימוש במכשירים פיננסיים מתאימים. מאחר שלכל הגנה כזו קיימת עלות, מתפקידו של מנהל הסיכונים להחליט על רמת ההגנה המתאימה. כדוגמה לסיכונים פיננסיים ספציפיים ניתן למנות עלייה בשער הריבית או עלייה בשיעור האינפלציה (לחברה לווה), עליית מחירי חומרי גלם, ירידה בשערי מטבע חוץ (ליצואנים) ועוד. הפופולריות בטיפול בנושא הסיכונים הפיננסיים בחברות/תאגידים גוברת ככל שתנודות המחירים בשוקי ההון, המט"ח, הקומודיטיס (חומרי גלם) והריבית גוברות. תנודות אלה נמדדות באמצעות סטיות תקן שהן המדד המרכזי לקביעת סיכוני שוק. ברחבי העולם קיימת בשנים האחרונות נטייה לרגולציה מוגברת בתחומי הסיכון הפיננסי של חברות. בבנקאות, ניהול סיכונים מוטמע במסגרת תקנות בזל 2. הבנקים מחויבים מכוח תקנות אלו לפיקוח על חשיפתם לסיכונים תפעוליים ופיננסיים, מעצם היותם של הבנקים גופים הנתונים לסיכונים רבים, כמעילות, פעולות בלתי חוקיות של עובדים, אך גם לסיכונים פיננסיים עד כדי חדלות פרעון. אמנת בזל 2 שנכנסה לתוקף ב-2007 והחליפה את אמנת בזל 1 נשענת על 3 אדנים (pillars): אדן 1 הון מזערי (לעומת אמנת בזל 1 שיפור בחישוב סיכון אשראי והוספת סיכון תפעולי) הוא כמותי וכולל את ריתוק ההון לשלשת מרכיבי הסיכון: סיכון אשראי בעיקר, סיכון שוק ולראשונה גם סיכון תפעולי. אדן 2 פיקוח סקירת מערכות פיקוח כוללת ואחידה (Supervisory Review Process - SRP) נותן לרגולטור תפקיד פורמלי בזיהוי וחסימת התפתחות של בעיות: באספקת בדיקה אמינה של נתוני הקלט, וזיהוי סיכונים שלא התגלו באדן 1. בנוסף מאפשר הניטור (פיקוח) התכוף התערבות מוקדמת למניעת משבר, ולבסוף לקבוע את דרישת ההון מעל 8% של בזל-1. אדן 3 משמעת שוק שקיפות לצורך משמעת שוק. מתמקד בשוקי ההון כמפקחים חיצוניים של הבנק. הבנק מחויב בגילוי לצורך הטיפול הרגולטורי של ההון. גילוי זה מספק מידע אודות החשיפה של הבנק ומידת הכיסוי של ההון לקהילה הפיננסית. ניהול סיכונים בחברות הביטוח מוטמע באופן דומה במסגרת תקנות סולבנסי 2. גם בחברות שאינן בנקאיות קיימת נטייה רגולטורית להגברת ניהול הסיכונים. בארצות הברית מחייב ה-SEC את החברות הציבוריות לדווח על סיכוני שוק ממסגרת דו"ח K‏-10. בישראל, בעקבות דו"ח ועדת גלאי, הנהיגה רשות ניירות ערך בשנים האחרונות חובה לדווח במסגרת דו"ח הדירקטוריון על החשיפה לסיכוני שוק ("דיווח איכותי בדבר חשיפתה של החברה לסיכוני שוק ודרכי ניהולם") וכן לנקוב בדוחו"ת הכספיים בשמו המפורש של האחראי בחברה לניהול סיכונים. ערך בסיכון יווניות (מתמטיקה פיננסית) קבוצת אופקים פיננסיים, מאמרים מקצועיים בנושא ניהול סיכונים פיננסיים(הקישור אינו פעיל) PRICO פריקו ניהול סיכונים, מתודולוגיה ומאמרים מקצועיים בנושא ניהול סיכונים פיננסיים (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) אדם רויטר ניהול סיכונים פיננסיים, עמיחי. עופר אלקלעי, בדיקת נאותות - האם נמצא השכפ"צ הניהולי?, 2021 אדם רויטר, ניהול סיכונים פיננסיים בעקבות משבר 2008, הוצאת ידיעות ספרים. מאמרים מקצועיים בנושא ניהול סיכונים, ביקורת ובקרה פנימית מאמרים מקצועיים והרחבות בנושא ניהול סיכונים רשות ניירות הערך בארצות הברית
סילימניט

סילימניט הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקטים במבנה בצורת איים) שצבעו בדרך כלל לבן עד אפור. נוסחת המבנה הכימי של הסילמניט היא Al2SiO5. הסילימניט הוא חבר בקבוצה של מינרלים הקרויה על שמו קבוצת הסילימניט. מבחינת תכונותיו האופטיות הסילימניט הוא דו-צירי, הדגימות הצבעוניות יותר ניחנות בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). הוא נראה חום או צהוב חיוור מזווית אחת, ירוק או חום מזווית שנייה וחום כהה או כחול מזווית שלישית. הסילימניט נתגלה לראשונה ב-1824 על גדות הוולטאבה, סמוך לעיירה סושיצה באזור פילזן, בוהמיה, צ'כיה וגם בעיירה צ'סטר במחוז מידלסקס, במדינת קונטיקט שבארצות הברית. המינרל קרוי על שמו של בנג'מין סילימן (Benjamin Silliman ‏ 1864-1779), פרופסור לכימיה ומינרלוגיה באוניברסיטת ייל שבקונטיקט ומייסד הז'ורנל האמריקני למדע. למינרל יש שמות נוספים: בוכהולציט (על שם הכימאי הגרמני בוכהולץ) ופיברוליט - הסוג המאופיין בתצורת סיבים. לסילימניט יש ערך כלכלי מועט. לעיתים נעשה שימוש בסילימניט במצתים של מנוע בעירה פנימית. בסילימניט נעשה שימוש מועט כמינרלים שנמכר לאספנים, וכאבן חן. קשיות המינרל מתאימה לשמש כאבן חן אבל שימוש זה מוגבל בשל תכונת הפצילות המושלמת במישור האורך. הסילימניט, הן הסוג הרגיל והן הסוג הסיבי המכונה פיברוליט, נפוץ בסלעים מותמרים שמקורם בסלעי יסוד עשירים באלומיניום שעברו התמרה מלאה כדוגמת שיסט, גנייס והורנפלס, לעיתים נדירות בפגמטיטים. הסילימניט הוא גם מינרל דטריטי. הסילימניט הוא אחד ממינרלי האינדקס המאפשר להעריך את הטמפרטורה, העומק, והלחץ שבו היה נתון הסלע בעת ההתמרה. הסילימניט הוא מינרל נפוץ למדי. בין המקומות הבולטים בהם ניתן למצוא סילימניט: בטירול שבאוסטריה; במקום שבו נתגלה לראשונה, סמוך לעיירה סושיצה באזור פילזן בבוהמיה בצ'כיה; בבוואריה בגרמניה; סמוך לעיירה צ'סטר במחוז מידלסקס, ובמחוז ניו לונדון במדינת קונטיקט ובמחוזות דלאוור בפנסילבניה ואורנג' בניו יורק שבארצות הברית. בברזיל בסרי לנקה (כאבן חן) ובנקודת כריסטמס, אדמת אנדרבי באנטארקטיקה. בין המקומות בארצות הברית שבו נתגלה הסילימניט נמצאת גם ברנדיווין ספרינגס (Brandywine Springs) במחוז ניו קאסל (New Castle ) שבמדינת דלאוור. על פי הצעתם של החברים באגודת המינרלוגיה של דלאוור נקבעה הסילימניט כמינרל הרשמי של דלאוור בחקיקה של בית הנבחרים של המדינה ב-1977. בישראל ניתן למצוא סילימניט בסלעים המטמורפיים מגיל הפרקמבריון באזור מסיב אילת. בחצי האי סיני ניתן למצוא סילימניט בסלעים המטמורפיים מגיל הפרקמבריון באזור הוואדיות כיד וצחיח. הסילימניט חבר בקבוצת מינרלים אלומו-סיליקטיים הקרויה על שמו. שלושת המינרלים הראשונים ברשימה הם פולימורפיים, כלומר לשלושתם יש אותה נוסחת המבנה הכימי: Al2SiO5. מסיבה זו יש הכוללים בקבוצת הסילימניט מינרלים אלו בלבד. הקבוצה כוללת את המינרלים הבאים: אנדלוזיט סילימניט קיאניט דיומורטיריט - Al6.5-7BO3(SiO4)3(O,OH)3 טופז - Al2SiO4(F,OH)2 מוליט - Al8[(O,OH,F)|(Si,Al)O4]4 יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים". אתר WebMineral אתר Mindat אתר Mineral Galleries פרויקט rruf סילימניט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.