laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אזר

האם התכוונתם ל... אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ׳ – סופר, עורך ומתרגם עברי, מוכר בראשי התיבות אז״ר; על שמו קרוי היישוב כפר אז״ר ליאת אזר – שחקנית ישראלית עדי אזר – שופט ישראלי; נרצח על ידי עבריינים עזר (פירושונים)
מקהלת גבעול

מקהלת גבעול היא הרכב מוזיקלי ווקאלי הפועל בישראל. חבריה הם בדרך כלל מוזיקאים פעילים, חלקם ידועים, המגיעים מרקעים ומסגנונות מוזיקליים ואמנותיים שונים. ההרכב מתכנס בדרך כלל אחת לשנה, להופעה בודדת או למספר קטן של הופעות. ההרכב מעיד על עצמו כי מטרתו "לחקור דרכים ליצירת סאונד חדש", המבוסס בעיקרו על כלי הביטוי הראשוני ביותר – הקול האנושי. הרפרטואר של המקהלה מגוון ומורכב בעיקרו מיצירות חדשות (הנכתבות על ידי חברי ההרכב במיוחד למקהלה), מיצירות מבוססות אלתור, מיצירות שנכתבות על ידי מלחינים עכשוויים כגון קרן רוזנבאום, אלווין קוראן ואחרים, וכן מהרפרטואר הקלאסי (ליגטי, בארטוק, ואחרים). מקהלת גבעול הוקמה בשנת 2003 על ידי הפסנתרנית, המלחינה והסולנית מאיה דוניץ והזמרת והמלחינה מיכל אופנהיים, אשר באו מרקע של מוזיקאי אוונגארד, המאלתרים, שרים ויוצרים מוזיקה אקספרימנטלית, שאינה מתיישבת תחת תוויות מוזיקליות מוגדרות מראש. הופעת הבכורה של ההרכב התקיימה במרכז ענב בתל אביב בשנת 2003 וגרפה שבחים רבים מהעיתונות, הקהל והמוסדות השונים. המקהלה נתמכה על ידי מפעל הפיס, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב ועיריית תל אביב, ובמשך חמש שנים יצרה חמש תוכניות חדשות ומקוריות לחלוטין והופיעה ברחבי הארץ. כמו כן שיתפה המקהלה פעולה עם אמנים ידועים כמו ברי סחרוף, רמי פורטיס, ארקדי דוכין ואריאל אשבל, והשתתפה בהפקות רב תחומיות בפסטיבלים שונים. המקהלה הופיעה בהצגת התיאטרון "גרעינים" בבימויו של אריאל אפרים אשבל ובניהול מוזיקלי של מאיה דוניץ, במסגרת פסטיבל עכו לתיאטרון אחר. ההצגה זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר מטעם חבר השופטים של פסטיבל עכו 2003, ובפרס המוזיקה המקורית, עיבוד מוזיקלי וניצוח. בשנת 2005 השתלב בניהול המוזיקלי של המופע המלחין והיוצר יוני סילבר. המופע הועלה במסגרת פסטיבל "קרב-רב" בתיאטרון תמונע, וזכה לביקורות נלהבות. המופע האחרון של המקהלה התקיים בתל אביב בנובמבר 2008, בבית העמודים. המופע התקיים במהלך שלשה ימים ברציפות בהשתתפות המלחין ונגן כלי ההקשה האמריקאי, דייוויד מוס (David Moss) והורכב ממיצגים מוזיקליים שהתחוללו בו-זמנית באתרים שונים במבנה. מקהלת גבעול, באתר qube למוזיקה אלטרנטיבית מקהלת גבעול בבית העמודים, נובמבר 2008 באתר תל אביב סיטי בן סויסה, הגבעולים חוזרים, באתר ynet, 9 בנובמבר 2008 מירב קריסטל, פלישת הגבעולים, באתר ynet, 20 בנובמבר 2008 ניב הדס, מעריב, 12.2.2004 גרעינים, אתר הבמה, אוקטובר 2003 נדב הולנדר, מעריב, 22.6.2005 עמית קלינג, גבעולים בארון, באתר nana10‏, 23 בנובמבר 2008
שג'אאטין טניירלי

שג'אאטין טניירלי (בטורקית: Şecaattin Tanyerli; ‏1921 -1 בדצמבר 1994) היה זמר טנור טנגו טורקי, ונחשב לאחד המבצעים החשובים של מוזיקה זו בארצו. את העניין בריקודי הטנגו גילה בימי לימודיו בתיכון היוקרתי "איסטנבול ארקק ליסיסי" ואחר כך המשיך להשתלם בזמרה גם בעת לימודיו בפקולטה למשפטים. הוא הצטרף למקהלת בית ביאואולו ולקח שיעורים פרטיים אצל כנר ומורה למוזיקה בשם גולדנברג. את הקריירה כזמר טנגו התחיל בשנת 1942, אך את הקלטותיו הראשונות הקליט החל משנת 1948 עם התזמורות של נג'דט קויוטורק ושל פהמי אג'ה. את המלחין, המנצח ונגן האקורדיון נג'דט קויוטורק הכיר בעת השרות הצבאי וטניירלי זוהה במידה רבה עם להיטיו. הראשון בהם היו "פאפטיה" (חיננית - "Papatya"),. להיט אחר שלו, "Sevdim Bir Genç Kadını " (אהבתי אשה צעירה) היה פרי יצירתו של נג'יפ ג'לאל אנדם (לחן) ובדרי נויאן (מילים). החל משנת 1949 טניירלי וקויוטורק השתתפו בתוכניות ברדיו ובטלוויזיה עד שנת 1979 כשקויוטורק פרש לגמלאות. פרט לטנגואים מקוריים ביצע טניירלי שירים מהרפרטואר הטנגו הארגנטינאי והבינלאומי. בקריירה שנמשכה כ-40 שנה הקליט טניירלי 30 תקליטים, שני LP ותקליטור אחד, רובם בחברת "קולומביה רקורדס" ו"פיליפס". (טנגואים אלמותיים - Ölmeyen Tangolar). סג'אאטין טניירלי נפטר ב-1 בדצמבר 1994 מסיבוכים של מחלת אלצהיימר. תקליטים עם 78 סיבובים: Ruzgar Gibi Geçti/Papatya (עבר כמו רוח) Bir Eylül Akşami /Yillar Var ki תקליטים עם 45 סיבובים: 1964 -/Rok-tango) Gamzelerin ) (En Son Hatiram (Bolero Hülya/Çapkin 1968 (Aşk Masali (Bolero)/ Bir Kuf Gibi (Tango (Sevgi (tango)/ Hatırla (tango Rüzgar Gibi Geçti/Ayrılık Sevgili Gitarım/Ramona 1969 Söyle Bana/ Oksuz Çocuk Hamsi/ Her Güzde Gönül Vermem Dinle Ben Bir Tangoyum/ Bir Sebeple Sen Gücenmişsin bana Ayrilık Belki Ölümden Beter/Oyali Çevre Gün Battı Sular karardi/ Seni unutamam Sen vardin (Al di la)/ Bir Çift Çapkin Göz 1970 Geçiyor Günler / Sem Olmasan 1971 Bir Gün Beni Hatirlarsan (La Comparsita) /Gül Tango אלבומים: טנגואים נצחיים - בני כרכים LP 1975 1 CD טנגואים נצחיים. שג'אאטין טניירלי, באתר Last.fm (באנגלית) שג'אאטין טניירלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מוזיקת טנגו בטורקיה (באנגלית) הטנגו Sana nerden gönül verdin ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שג'אאטין טניירלי".
משלים ל-1

משלים ל-1 היא שיטה לייצוג מספרים עם סימן בבסיס בינארי. שמה של השיטה נובע מהטכניקה למציאת מספר נגדי למספר נתון: הופכים כל סיבית, 0 הופך ל-1, 1 הופך ל 0. לדוגמה, המספר 17, אשר מיוצג כך: 0001 0001 יומר ל־1110 1110 אשר מייצג את המספר 17-. עם שיטה זו ניתן לחבר ולחסר מספרים, כאשר כל מה שיש לעשות בכדי לחסר הוא לחבר את היצוג השלילי של המחסר. עם זאת, לשיטה זו יש חיסרון בכך שלמספר 0 יש ייצוג כפול: 0000 0000 (0+) וגם 1111 1111 (0−). שיטת המשלים ל-2 פותרת בעיה זו. כאשר למספר מוקצבות n סיביות, טווח המספרים שניתן להציג בשיטה זו הוא בין − ( 2 n − 1 − 1 ) {\displaystyle -(2^{n-1}-1)} ל- ( 2 n − 1 − 1 ) {\displaystyle (2^{n-1}-1)} . במספרים החיוביים הספרה השמאלית ביותר היא 0, ובמספרים השליליים הספרה השמאלית ביותר היא 1. חיבור של שני מספרים נעשה באמצעות חיבור של כל שתי סיביות מתאימות, תוך הוספת הנֶשֶׂא (אנ') לסכום שיצר אותו. דוגמה: הוספת 1- (11111110) למספר 2+ (00000010). בינארי עשרוני 11111110 1- + 00000010 2+ ............ ... 00000000 0 <-- תשובה שגויה + 00000001 1+ <-- הוספת הנשא ............ ... 00000001 1 <-- תשובה נכונה שיטה זו מומשה בדגמים אחדים של מחשבים שיוצרו בסוף שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60, כגון PDP-1 וה-AGC. משלים ל-2
Black Gives Way To Blue

Black Gives Way to Blue (בעברית: שחור מפנה את מקומו לכחול) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס אשר יצא לשווקים לראשונה ב-25 בספטמבר 2009 באוסטרליה, ובארצות הברית ארבעה ימים לאחר מכן. זהו האלבום הראשון של הלהקה מזה כמעט ארבע עשרה שנה. כמו כן זהו האלבום הראשון של הלהקה עם הסולן החדש ויליאם דובאל, אשר החליף את ליין סטיילי. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי ג'רי קאנטרל (למעט היכן שמצוין אחרת).  מידע על האלבום Black Gives Way To Blue באתר MusicBrainz מידע על האלבום Black Gives Way To Blue באתר AllMusic האלבום Black Gives Way To Blue באתר Discogs האלבום Black Gives Way To Blue באתר ספוטיפיי ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
FTTx

FTTx (באנגלית: Fiber To the... - סיב עד ה...) היא קבוצת מושגים המציינים מה מידת פריסה של סיבים אופטיים במקטע הקרוב ללקוח ("Last Mile"), ברשתות פס רחב. רשתות אלו משתמשות בסיבים אופטיים כדי להחליף תשתיות מתכתיות קודמות, ובאמצעות הסיבים האופטיים עולה הקיבולת הכוללת של הרשת. המושג FTTx נובע מראשי תיבות של כמה תצורות פריסת סיב אופטי, כגון FTTN, FTTC, FTTB, FTTH. חשיבות המושגים האלו נובעת מהשימוש ההולך וגובר בתקשורת מחשבים, וביכולת להסב שירותי PSTN לשירותי טלפוניית IP. בהינתן שהתקשורת הופכת להיות תקשורת נתונים, לרוב מבוססת IP, ניתן להוזיל משמעותית את ההשקעה הנדרשת בהקמה ותחזוקה של רשתות תקשורת ייעודיות, וצוואר הבקבוק האחרון שנותר הוא תשתית התקשורת בין המרכזיה אל בית הלקוח, שבמקרים רבים מבוססת על זוגות שזורים נחושתיים. על פי נתוני משרד התקשורת, באמצע שנת 2019 תשתית FTTH הייתה זמינה לכ-20% ממשקי הבית בישראל. תעשיית התקשוב מבדילה בין כמה תצורות שונות. התצורות הנפוצות ביותר הן: סיב אופטי עד הבית (Fiber to the home או FTTH) – הסיב האופטי מגיע עד למקום המגורים של מקבל השירות, למשל לארון התקשורת. סיב אופטי עד הבניין (Fiber to the building או FTTB) – הסיב האופטי מגיע לגבול הבניין, למשל ליחידה במקלט. החיבור בין היחידה הנ"ל ליחידת הדיור של מקבל השירות נעשה בדרך שונה. סיב אופטי לאזור המגורים (Fiber to the premises או FTTP) – מושג המכליל FTTH ו־FTTB סיב אופטי לפינת הרחוב (Fiber to the curb או FTTC) – הסיב האופטי מגיע עד לארון התקשורת ברחוב, שככלל לא רחוקה יותר מ־300 מ' מבית מקבל השירות. רשת ה־NGN של בזק במדינת ישראל משתמש בתצורה זו, כך שהסיב מגיע עד לארון ה-MSAG, אם כי בזק מאפשרת מרחק של כ־750 מטרים מבית הלקוח, אך לא יותר מכך. סיב אופטי לצומת (Fiber to the node או FTTN) – הסיב האופטי מגיע עד למרכזיה שמרחקה מבית הלקוח יכול להגיע עד לכמה קילומטרים. ל־FTTH ו־FTTB קיימות הגדרות רשמיות, המוצאות על ידי ועדי ה־FTTH של אירופה, אסיה וצפון אמריקה. הוועדות לא מוציאות הגדרות או תקנים ל־FTTC או FTTN. תקשורת מבוססת סיב אופטי מדיה וקבצים בנושא FTTx בוויקישיתוף ספר בתקשורת אלקטרואופטית ניצן סדן, יוזמת כחלון: אז מה זה "סיב עד הבית"?, באתר ynet, 16 בדצמבר 2009 ווסט סנטרל טלפון בחרה בחבילת הפתרונות OmniReach FTTX של איי.די.סי. טלקום להחלפת תשתית קווי הנחושת שלה בתשתית סיבים אופטיים, ביזפורטל משרד התקשורת- סיכום חציון ראשון 2019, באתר משרד התקשורת
כוח אלקטרו מניע

כוח אלקטרו מניע או אנרגיה ליחידת מִטְעַן (בקיצור: כא"מ, באנגלית electromotive force או EMF) הוא העבודה החיצונית שיש להשקיע על יחידת מטען על מנת ליצור הפרש פוטנציאלים בין שני הדקים מנותקים. הפרש הפוטנציאלים נוצר על ידי הפרדת מטענים חיוביים ושליליים בדרכים שונות. הכא"מ מסומן לרוב על ידי E {\displaystyle {\mathcal {E}}} . במקור מתח ללא התנגדות פנימית בו נעשית עבודה W על מטען Q שעובר דרכו, הכא"מ הוא: E = W Q {\displaystyle {\mathcal {E}}={\frac {W}{Q}}} . לכן במערכת היחידות הבינלאומית הכא"מ נמדד בוולט (ג'אול חלקי קולון). אין מדובר בגודל המבטא כוח (הנמדד בניוטון). בסוללה חשמלית, הכא"מ נוצר על ידי הפרדת מטענים חיוביים משליליים באמצעות תגובה כימית (אלקטרוליזה) עם אלקטרודות אליהן מחוברים ההדקים. בגנרטור חשמלי, שדה מגנטי שמשתנה בזמן יוצר כא"מ על ידי השראה אלקטרומגנטית, והפרדת המטענים נעשית על ידי זרימת אלקטרונים דרך מוליך שנובעת מפער באנרגיה הפוטנציאלית החשמלית בין ההדקים. הכא"מ הנוצר על ידי השראה אלקטרומגנטית נקרא כא"מ מושרה. בתא פוטו-וולטאי, פוטונים מפרידים אלקטרונים מחורים. במקור כא"מ מנותק, המטענים זורמים בין ההדקים עד למצב שיווי משקל בו השדה החשמלי שנוצר כתוצאה מהפרדת המטענים מפעיל כוח שמבטל בדיוק את הכוח היוצר את הכא"מ: E = − ∫ A B E c s ⋅ d ℓ {\displaystyle {\mathcal {E}}=-\int _{A}^{B}{\boldsymbol {E_{cs}\cdot }}d{\boldsymbol {\ell }}} . לכן, מתח ההדקים של מקור כא"מ מנותק יהיה שווה לגודל הכא"מ שלו. בהשראה אלקטרומגנטית: E = ∮ C ( E + v × B ) ⋅ d ℓ {\displaystyle {\mathcal {E}}=\oint _{C}({\boldsymbol {E+v\times B}})\cdot d{\boldsymbol {\ell }}} . בעת חיבור מקור הכא"מ למעגל סגור יוזרם זרם חשמלי. כאשר זורם זרם בין ההדקים של המקור, מתח ההדקים יהיה קטן מהכא"מ בשל ההתנגדות הפנימית של המקור: V = E − I R {\displaystyle V={\mathcal {E}}-IR} . הן הכא"מ והן המתח החשמלי מתארים עבודה ליחידת מטען, אולם אין הם גדלים שקולים. מתח הוא הפרש בפוטנציאל החשמלי בין שתי נקודות, ומתח ההדקים של מקור כא"מ הוא ההפרש בפוטנציאל החשמלי בין שני ההדקים. מתח ההדקים שווה לכא"מ רק בתנאי שהמעגל פתוח, ובעת סגירת המעגל שני הגדלים הללו שונים. ניתן למדוד כא"מ על ידי מדידת מתח ההדקים של המקור בעזרת וולטמטר כאשר הוא מנותק, אך במעגל סגור לא ניתן למדוד ישירות את הכא"מ. הפרש המתחים לאורך הקפה שלמה סביב המעגל הוא אפס לפי חוקי קירכהוף, אך במעבר דרך מקור כא"מ - נוסף מתח השווה לכא"מ של המקור. כתוצאה מכך, בעת חיבור וולטמטר לשתי נקודות סמוכות במסלול מוליך בו יש השראה אלקטרומגנטית, המתח שיוצג בוולטמטר יהיה שווה לכא"מ המושרה אם השדה המגנטי המשרה את הכא"מ עובר דרך השטח הכלוא על ידי התיל המחבר את הוולטמטר למוליך, ואפס אחרת. ב-1801, אלסנדרו וולטה הציג את המונח "force motrice électrique" (בעברית: "כוח מניע חשמלי") כדי לתאר את הגורם הפעיל של סוללה (שהוא המציא בסביבות 1798). המוכר כיום ככא"מ (כוח אלקטרו מניע). כוח אלקטרו מניע, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כוח אלקטרומוטורי, דף שער בספרייה הלאומית אלסנדרו וולטה(1801) "De l'électricité dite galvanique" Annales de Chimie. Chez Fuchs, Paris.
תחשאים

תַחֲשָׁאִים (שם מדעי: Sirenia; שם נרדף: סירנות) היא סדרת יונקים ימיים איטיים שהתפתחו מפרסתנים יבשתיים לפני יותר מ־50 מיליון שנים. גופם גלילי ומאורך, ההופך צר בחלקו האחורי בדומה לכלבי ים. גפיהם הקדמיות הפכו לסנפירים וזנבם שטוח ורחב. גפיהם האחוריות נעלמו, בדומה ללווייתנאים, ומצויות רק כשרידים תחת השריר האחורי. מבנה הלסת של התחשאים התפתח עם מעט שינויים, והותאם לצורך שלהם לעלות כל מספר דקות לפני המים על מנת לנשום. לנקבות התחשאים רק שתי פטמות, בדומה לקרוביהם הרחוקים, הפילים. התחשאים הם סדרת היונקים הימיים השלישית בגודלה אחרי הלווייתנאים והטורפים הימיים. בניגוד לטורפים הימיים, אין להם איברים אשר מאפשרים להם לעלות על פני הקרקע. בניגוד ללווייתנאים, מעדיפים התחשאים לחיות במים רדודים ומתוקים, בקרבת החופים. המינים בסדרה חיים בקבוצות קטנות או בבדידות במים רדודים בים או בשפכי נהרות. הם ניזונים מצמחים הגדלים במים. יש הסבורים כי האגדה על בנות הים התפתחה לאחר שהאדם חזה בתחשים לראשונה. הגדול בתחשאים הוא תחש נהרות קריבי (Trichechus manatus) שמשקלו מגיע ל־1,600 ק"ג. הקטן ביותר הוא התחש הגמדי (Trichechus bernhardi) הנדיר, שיכול להגיע למשקל של 60 ק"ג. משפחה: Anthracobunidae – נכחדה משפחה: פרורסטומיים (Prorastomidae) – נכחדה משפחה: Protosirenidae – נכחדה. בה הפרוטוסירן. משפחה: תחשיים (Dugongidae) סוג ומין יחיד: תחש המשכן (Dugong dugon) – מצוי בישראל. סוג ומין יחיד: פרת הים של שטלר (Hydrodamalis gigas) – נכחד. משפחה: תחשי הנהרות (Trichechidae) סוג: תחש נהרות (Trichechus) מין: תחש נהרות קריבי (Trichechus manatus). מין: תחש נהרות אמאזוני (Trichechus inunguis). מין: תחש נהרות אפריקני (Trichchus sengalensis). מין: תחש גמדי (Trichechus bernhardi) – קיומו מוטל בספק. מדיה וקבצים בנושא תחשאים בוויקישיתוף תחשאים, באתר ITIS (באנגלית) תחשאים, באתר NCBI (באנגלית) תחשאים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) תחשאים, באתר GBIF (באנגלית) תחשאים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "סִדְרַת הַסִירֶנוֹת (תַּחְשָׁאִים)" באנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 7 – "יונקים", בעריכת ה. מנדלסון ויורם יום טוב, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 237–240 תַחַשׁ, אנציקלופדיה אביב חדש, כרך 17, עמ' 142‏, באתר "כותר" בסדרת הסירנות שתי משפחות: משפחת תחשי הנהרות (פרות הים) ומשפחת התחשיים. במשפחת תחשי הנהרות שלושה מינים של בעלי־חיים מגושמים. החיים באזורים הטרופיים של אמריקה ומערב אפריקה. גם הם צמחונים ומצויים בנהרות, בשפכיהם ובמי הים. משפחת התחשיים כוללת מין אחד בלבד, התחש, החי באוקיינוס ההודי ובימים הקשורים אליו. הוא מצוי בחופי אוסטרליה, מזרח אפריקה ומזדמן אף בים סוף.
אליוט

האם התכוונתם ל... אישים: אליוט (זמרת) – שם הבמה של שרון בן-עזר, זמרת ותקליטנית, לשעבר סולנית להקת פוליאנה פרנק ג'ורג' אליוט – שם העט של הסופרת הבריטית מרי אן אוונס מיסי אליוט – ראפרית ומפיקה מוזיקלית אמריקאית, זוכת 5 פרסי גראמי סם אליוט – שחקן אמריקאי רמבלינג ג'ק אליוט – זמר פולק אמריקאי ת"ס אליוט – משורר, מחזאי ומבקר ספרות אנגלי-אמריקאי אליוט פייג' – שחקן ומפיק קולנוע טרנסג'נדר קנדי דניאל ז'ירו אליוט – זואולוג אמריקאי אחר: בילי אליוט – סרט קולנוע בריטי משנת 2000 בבימויו של סטיבן דלדרי חברי הדרקון אליוט – סרט מוזיקלי משנת 1977 המספר את סיפורם של הילד פיט ודרקון בשם אליוט תאוריית הגלים של אליוט – צורה של ניתוח טכני שמשקיעים משתמשים בה כדי לחזות מגמות בשוקי הון אלוט אישים ששמם הפרטי הוא אליוט
טמפל בר

האם התכוונתם ל... טמפל בר (לונדון) – אתר בעיר לונדון שבאנגליה. טמפל בר (דבלין) – אזור בעיר דבלין שבאירלנד.
טמפל בר (דבלין)

טמפל בר (באירית: Barra an Teampaill, באנגלית: Temple Bar), הוא שמו של אזור בגדה הדרומית של נהר הליפי במרכז העיר דבלין, בירת אירלנד. האזור מהווה את המרכז התרבותי של דבלין, וכן רובע חיי הלילה הדבלינאים, ומוקד תיירותי. טמפל בר, בניגוד לחלקי העיר הסובבים אותו, שמר על תבנית הרחובות מתקופת ימי הביניים והוא מתאפיין ברחובות צרים המרוצפים באבני רחוב. בחלקו הצפוני של האזור עובר נהר הליפי, בחלקו הדרומי רחוב דיים, בחלקו המזרחי רחוב ווסטמורלנד ובחלקו המערבי רחוב פישהמבל. מקור השם טמפל בר כנראה בא משמה של משפחה בעלת מעמד ששכנה באזור במהלך המאה ה-17, משפחת טמפל. אבי המשפחה, סר ויליאם טמפל, שהיה אחד ממנהלי טריניטי קולג', היה בעליהם של בית וגנים באזור. הסבר נוסף לשם יכול לבוא מהשפעה של אזור טמפל בר שבלונדון. התיעוד ההיסטורי המוקדם ביותר של האזור כ"טמפל בר", הוא במפה משנת 1673. במהלך המאה ה-19, האזור איבד פופולריות, ובמאה ה-20 סבל מהזנחה, עם בניינים רבים נטושים. ייתכן ומצב זה הציל את האזור מהרס שעבר בשנות ה-60 על דבלין. בשנות ה-80, חברת התחבורה הציבורית תכננה את רכישת האזור ובניית תחנה מרכזית לאוטובוסים. התוכנית בוטלה לאחר סירוב דיירי האזור ובעלי גלריות וחנויות אומנים., בשנת 1991 ממשלת אירלנד החליטה להקים חברה ללא מטרות רווח בשם "נכסי טמפל בר" אשר תפתח ותתחזק את האזור כרובע תרבותי של דבלין. כיום האזור משמש כמרכז למוסדות תרבות אירים רבים, כולל את מרכז הצילום האירי (מאגד את המכון לצילום של דבלין, ארכיון הצילום הלאומי והגלריה לצילום), מרכז התרבות ילדי ארק, מכון הסרטים האירי (מאגד את ארכיון הסרטים האירי) מרכז המוזיקה טמפל בר, מרכז מולטימדיה ארטהאוס, סטודיו וגלריית טמפל בר, מרכז פרויקטי האומנות, בית הספר למשחק גייטי וכן גם את הבורסה לניירות ערך של אירלנד והבנק המרכזי של אירלנד. כשיורד הלילה, האזור הופך למרכז של חיי לילה, עם מועדוני לילה רבים, מסעדות וברים. הפאבים המפורסמים באזור הם "פורטרהאוס ברורי קומפני", "אוליבר סט. ג'ון גוגרטי", "טורק'ס הד", וכמובן ה-"טמפל בר". שני רבעים שוחזרו בשנים האחרונות – "רובע מיטינגהאוס" ו"רובע טמפל בר". שוק הספרים של הטמפל בר פועל בשבתות וימי ראשון ברובע הטמפל בר. רובע מיטינגהאוס, משמש לצילומי חוץ בחודשי הקיץ. מאז קיץ 2004, רובע מיטינגהאוס מהווה בית לפרויקט "רובע הנואמים" הדומה לפינת הנואמים בלונדון ולשוק המזון של טמפל בר כל יום ראשון. טמפל בר - הרחוב הראשי הפאב "אוליבר סנט ג'ון גוגארטי" בטמפל בר פאב הנושא את שם הרובע מדיה וקבצים בנושא טמפל בר בוויקישיתוף ארגון ללא מטרות רווח המייצג עסקים וסוחרים בטמפל בר פסטיבל התרבות והמוזיקה האירית המסורתי של הטמפל בר אתר נאמנות תרבות טמפל בר האינדיפנדנט 14 ביוני 2006 Obituary Charles Haughey תוכנית תשתיות טמפל בר - תאגיד דבלין (1991)
ענן פטרייה

ענן פטרייה הוא ענן, מסוג פירוקומולוס, של אדי מים או רסיסי אבנים ואפר הנוצר בעקבות פיצוץ גדול. אף על פי ש"ענן הפטרייה" המפורסם מוכר בעיקר בהקשר של פיצוץ גרעיני דווקא, בפועל ענן שכזה יכול להיווצר בעקבות כל פיצוץ חזק (טבעי או מלאכותי). פיצוץ גדול יוצר אזור של גזים בעלי טמפרטורה גבוהה, החום הרב גורם לכך שחלקיקי הגז יהיו בעלי צפיפות נמוכה והוא נעשה קל מאוד. בשל קלותו עולה צביר הגזים במהירות ויוצר מערבולות של זרמי אוויר חזקות המפותלות כלפי מטה, כך נוצרת צורת טורוס, המהווה את ראש הפטרייה. את רגל הפטרייה יוצרים עשן ושְפוֹכֶת (פסולת נסחפת) הנשאבים מלמטה עקב שינויי הלחצים. יש אמנם הבדל בסוג החומר היוצר את ה"פטרייה" בפיצוץ פצצת גרעין, פיצוץ פצצת מימן, או התפרצות געשית למשל, אך התוצאה דומה. מדעית, התופעה היא ביטוי של תאוריית 'אי-יציבות ריילי טיילור' אשר מתרחשת כאשר נוזל כבד (צפוף יותר) נדחף לעומת נוזל קל. מדיה וקבצים בנושא ענן פטרייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כמאל ח'טיב

שייח' כמאל ח'טיב (או חטיב; בערבית: كمال الخطيب; נולד ב-25 באוגוסט 1962) הוא סגן יושב ראש הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית בישראל, אימאם מסגד עומר אבן אל-ח'טאב בכפר כנא. נולד בכפר עוזייר שבבקעת בית נטופה. בתחילת שנות ה-80 למד לימודי הלכה באוניברסיטת חברון שם הכיר את ראאד סלאח, לימים יו"ר הפלג הצפוני בתנועה האסלאמית. ח'טיב נעצר מספר פעמים על ידי כוחות הביטחון, והתבטאויותיו הקיצוניות מצוטטות בעיתונות לעיתים תכופות. הוא כותב ראשי בביטאון התנועה האסלאמית "סַאוּת אל-חַק ואל-חוּרייה" ("קול הצדק והחופש"), היוצא לאור באום אל-פחם מאז 1989. ב-2002 הוצא צו סגירה לעיתון בעקבות התבטאויות קיצוניות, אחת מהן של ח'טיב: באוגוסט 2001, במהלך האינתיפאדה השנייה, כתב מאמר המדמה את ישראל ל”כינה, שמקננת בגוף העולם הערבי ומוצצת את דמו ומשאביו תוך בולמוס של כיבושים”, אשר ”הרשתה לפרעושים הרבנים לפגוע באל-אקצא, ואז מצאה עצמה כנגד עולם אסלאמי שלם, שנכון להקריב כל יקר למען אל-אקצא”. הוא נעצר על ידי כוחות המשטרה והשב"כ ב-14 במאי 2021 בחשד לעבירות המרדה והסתה, והוגש נגדו כתב אישום. ח'טיב תומך בהקמת מדינת ח'ליפות מוסלמית עולמית שירושלים תהיה בירתה. הוא מטיף במסגרת נאומיו נגד שירות אזרחי, מתנגד לציונות ומצדד בזכותם של הפלסטינים להתיישב בישראל ונגד מכירת בתים ליהודים בירושלים. בשונה מהפלג הדרומי של התנועה האסלאמית התנגד למינוי הנא חטיב לקאדית, בטענה שלפי האסלאם אסור לאישה להיות קאדית. במאי 2021 הוגש כתב אישום נגד ח'טיב על תמיכה בערבים שתקפו שוטרים ויהודים במהלך המהומות בישראל, תמיכה בפרעות תרפ"ט ותמיכה בחמאס במבצע שומר החומות. מתגורר בכפר כנא שבגליל התחתון. כמאל ח'טיב, ברשת החברתית פייסבוק כמאל ח'טיב, ברשת החברתית פייסבוק חסן שעלאן, ביקורת בחברה הערבית על מינוי אישה לקאדית: "לא להתערב לנו בדת", באתר ynet, 27 באפריל 2017 ניר גונטז', "(הומואים) זה משהו לא נורמלי. לא טבעי ולא מקובל". מה תעשה איתם? "צריך לתת להם תרופה", באתר הארץ, 18 ביוני 2015 רותי אברהם, חטיב: "שוטר אתיופי-כושי לא יעצור מוסלמי", News1,‏ 7 באוקטובר 2009 ג'קי חורי וליאל קייזר, חטיב: "אל-אקצה יכול להיות השער לשלום או למלחמה", באתר הארץ, 6 באוקטובר 2009 שרון רופא-אופיר, השייח חטיב: אירועי הר-הבית - תחילת עידן קשה, באתר ynet, 5 באוקטובר 2009 שרון רופא-אופיר, הפלג הצפוני ביום הנכבה: "שמש הציונות תשקע", באתר ynet, 16 במאי 2009 ניר יהב‏, "ישראל לא תצליח לחסל את הפלסטינים בשואה", באתר וואלה, 9 במאי 2008 שרון רופא-אופיר, שייח כאמל חטיב לפלסטינים: אנו קרובים לחזור לאדמתנו, באתר ynet, 9 במאי 2008 איתמר ענברי, חטיב: "פרס מכין את דעת הקהל לתקיפת איראן", באתר מעריב, 31 ביולי 2007 נדב שרגאי, הפלג הקיצוני: כמאל חטיב מתסיס את כפר כנא כבר שנים: "תשעה באב יימשך לנצח", באתר ישראל היום, 20 במאי 2021 נדב שרגאי, הפלג הקיצוני: כמאל חטיב מתסיס את כפר כנא כבר שנים: "תשעה באב יימשך לנצח", באתר www.israelhayom.co.il, ‏20/5/2021 שרון רופא-אופיר ועלי ואקד, שר הפנים הוציא צו סגירה לבטאון התנועה האסלאמית, באתר ynet, 23 בדצמבר 2002 דניאל סיריוטי, בשל הפרעות: בכיר בתנועה האסלאמית נעצר, באתר www.israelhayom.co.il, ‏14/5/2021 עדו בן פורת, "נשיקות לגיבורי יפו": כתב אישום נגד השייח' כמאל ח'טיב שהסית לאלימות ושיבח טרור, באתר ערוץ 7, ‏27/05/21 דלית הלוי, כמאל ח'טיב: לא למכור בתים ליהודים, באתר ערוץ 7, ‏09/10/18 חסן שעלאן, ביקורת בחברה הערבית על מינוי אישה לקאדית: "לא להתערב לנו בדת", באתר ynet, 26 באפריל 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריק בראואר

אריק בראואר (בגרמנית: Arik Brauer;‏ 4 בינואר 1929 – 24 בינואר 2021) היה צייר ואמן אוסטרי-ישראלי, אשר יצירותיו מוצגות בישראל ובאוסטריה. בנוסף היה גם שרטט, מדפיס, משורר, רקדן, זמר ומעצב במה. הוא התגורר לסירוגין בווינה ובעין הוד בישראל. הוא נמנה עם מייסדי אסכולת וינה של ריאליזם פנטסטי. אריך בראואר נולד בווינה למהגרים יהודים מליטא. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא קיבל הכשרה אמנותית בווינה, בהדרכתו של אלברט פריס פון גיטרסלו. גיטרסלו עזר לבראואר להגיע לבית הספר הוינאי של ריאליזם פנטסטי ולעבוד עם אמנים, אשר יצרו לאחר 1946 ועד אמצע שנות ה-50 קבוצת הסוריאליסטיים הוינאים. הקבוצה הזאת כללה חוץ מבראואר את אדגר ז'נה, ארנסט פוקס, וולפגנג הוטר, רודולף האוזנר, אנטון להמדן ופריץ ינשקה. למרות התפשטות האמנות האבסטרקטית בעולם משנות ה-50 וה-60 המוקדמות, הצליח בראואר באמנותו המיוחדת לערבב אלמנטים סוריאליסטים רבים בעבודותיו וזכה להכרה בינלאומית בכך. בשנת 1982 הוא הציג תערוכות יחיד בארצות הברית שהיוו בשבילו פריצת דרך משמעותית. בראואר גם תכנן פרויקטים אדריכליים באוסטריה ובישראל. החזיתות של הבניינים שהוא עיצב מכוסים פסיפסים מיוחדים במינם, כמו גם עיצב ציורי קיר ואריחים מצוירים. בשנת 2002 הוא עיצב את הדובים המאוחדים הראשונים באוסטריה. בית בראואר ברחוב Gumpendorferstraße, וינה הכומר בהר תבור, וינה עיריית וויטסברג קניון קסטרא בחיפה - חזית הקניון, ציור של "אדם וחוה בגן עדן" הוא ציור הקיר הגדול מסוגו בישראל. קומת המבואה בבית הספר לחינוך, בניין שרת, אוניברסיטת תל אביב טיילת טבריה ציור הקיר אליהו ונביאי הבעל של אריק בראואר מוצג בלובי שמול מוזיאון הכט באוניברסיטת חיפה ב-1957 הוא התחתן בישראל עם נעמי. מנישואים אלה נולדו בנותיהם טליה, רותי קואם בראואר, שחקנית תיאטרון בווינה אוסטריה, וזמרת הג'אז תמנה בראואר, שייצגה את אוסטריה בתחרות האירוויזיון ב-1986. נפטר ב-24 בינואר 2021. "רחל המשוררת" בטיילת בטבריה פרט מתוך העבודה "רחל המשוררת" הניצבת בטבריה חתימתו בפינת שתיים מיצירותיו במרכז קסטרא יעקב נאבק במלאך ורחל ובלהה במרכז קסטרא "משלי שלמה" בחלקה הפנימי של הכיפה הגדולה במרכז קסטרא מדיה וקבצים בנושא אריק בראואר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריק בראואר (בגרמנית) גדעון עפרת: גורלו של "הריאליזם הפנטסטי" בישראל, "המחסן של גדען עפרת", 13 במרץ 2012 מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על הבניין וריאיון עם אריק בראואר, באתר 'חלון אחורי', 3.12.13 אריק בראואר (1929-2021), דף שער בספרייה הלאומית אריק בראואר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריק בראואר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אריק בראואר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אריק בראואר, באתר Yandex.Music (ברוסית) אריק בראואר, באתר Discogs (באנגלית) אריק בראואר, באתר Genius דוד חיון, ‏ציור התקרה הגדול בארץ - בחיפה, באתר גלובס, 10 באפריל 2000
מחלף קוממיות

מחלף קוממיות הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בין רחוב הקוממיות בבת ים ורחוב משה דיין בחולון. המחלף נבנה בתצורת מחלף יהלום משולב בלולאת מחלף עלה תלתן. גשר המחלף נבנה בתוואי הכביש העירוני. המחלף נפתח לתנועה באוגוסט 2001 כחלק מפתיחת הקטע הדרומי של נתיבי איילון. עד לפתיחת המחלף עבר במקום כביש עירוני שקישר בין חולון לבת ים. לקראת בניית המחלף הוא הורחב והוגבה כחלק מבניית הגשר. במחלף יש את תחנת הרכבת קוממיות. בפינתו הדרום מערבית של המחלף שוכן בית העלמין הדרום (חולון/בת ים). גשר התנאים מדיה וקבצים בנושא מחלף קוממיות בוויקישיתוף כיום שטחי מקוה ישראל הם חלק מפארק אריאל שרון איילון דרום נפתח לתנועה עד כביש החוף לאשדוד, עיתון גלובס, 14 באוגוסט 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.