laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אינוצ'נטי למברו 550

אינוצ'נטי למברו 550 (באיטלקית: Innocenti Lambro 550, קרוי גם:Lambro 550) הוא רכב קטן בתצורת תלת אופן ששימש להובלות מטען ובווייטנאם משמש עד היום להובלת מטען ונוסעים, מתוצרת יצרנית הקטנועים האיטלקית Innocenti Lambretta (איט') חברת בת של אינוצ'נטי אשר יוצר בין אוגוסט 1965 - דצמבר 1967. במהלך שנות הייצור, יוצרו 34,756 יחידות. "אינוצ'נטי למברו 550" יוצא ל-וייטנאם, ויחידות רבות מהדגם התלת - גלגלי פועלות בווייטנאם כמוניות. דגם ארגז מטען - פתוח, דגם ארגז מטען - סגור מיקום המנוע בתוך הקבינה מושב בודד (נהג בלבד) - בקבינה מכל דלק - 11.5 ליטר צבעים מקורים של היצרן: אפור, כחול, ירוק קוטר צמיגים: 4.5x10 אינץ' מאייד - מסוג "Dellorto SH 1/20" תאורה קדמית: 2 פנסים קדמיים (בדגמים הקודמים הותקן פנס 1 בלבד) מערכת היגוי - תצורה זהה למערכת היגוי בקטנוע "אינוצ'נטי למברו 550" "אינוצ'נטי למברו 550" "אינוצ'נטי למברו 550" אינוצ'נטי למברטה 48 למברטה GP/DL למברטה לי ספציאל מדיה וקבצים בנושא אינוצ'נטי למברו 550 בוויקישיתוף אינוצ'נטי למברו 550, סרטון באתר יוטיוב אינוצ'נטי למברו 550, סרטון באתר יוטיוב למברו 550 - תמונה (flickr.com/photos/13476480) דגם למברו 550A thelambroshop.easyspaceshops.com/550N/A-500L/Lambro-550A היסטוריה של הלמברטה thelambro.com/information/historyofthelambro "אינוצ'נטי למברו 550" - פרוט טכני ומידות lambretta.com/classics/lambro-550 "אינוצ'נטי למברו 550" https://books.google.co.il/books?isbn=1904788815 "אינוצ'נטי למברו 550" thelambro.com/information/Lambro450_550 "אינוצ'נטי למברו 550" Lambro 550 - nobuhito.com "אינוצ'נטי למברו 550" "אינוצ'נטי למברו 550", ארגז מטען פתוח scooterrestorations.com/images/sec30_innocenti_ "אינוצ'נטי למברו 550", ארגז מטען פתוח subito.it/veicoli-commerciali/innocenti-lambro-550-anni-60-parma "אינוצ'נטי למברו 550"(ראו תמונה מערכת היגוי) motorcycles-for-sale.biz
טאקומה נישימורה (כדורגלן)

טאקומה נישימורה (ביפנית: 西村 拓真, נולד ב-22 באוקטובר 1996 נגויה באאיצ'י) הוא כדורגלן יפני, המשחק כחלוץ בוגאלטה סנדאי. טאקומה החל לשחק כדורגל מגיל 4. בשנת 2012, נכנס לבית הספר לכדורגל של טויאמה. בדצמבר 2014 הוזמן למועדון הכדורגל וגאלטה סנדאי מליגת העל היפנית בכדורגל. ב-18 בספטמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה במשחק המחזור ה-12 נגד ואנפורה קופו. ב-11 באפריל 2017 הבקיע לראשונה צמד במשחק בודד והתבלט מאז כחלוץ מרכזי בקבוצה. ב-31 באוגוסט 2018 חתם בצסק"א מוסקבה הרוסית בחוזה למשך 4 שנים. את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק הדרבי נגד ספרטק מוסקבה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-83, ב-23 בספטמבר 2018, במשחק שהסתיים בשוויון 1:1. את שער הבכורה הבקיע במשחק המחזור ה-19 נגד רובין קאזאן, ב-9 במרץ 2019. בינואר 2020 הושאל לקבוצת פורטימוננסה מליגת העל הפורטוגזית למשך חצי שנה. בהמשך הושאל למשך עונה אחת בקבוצת האם שלו וגאלטה סנדאי מהליגה היפנית, בפברואר 2021 נרכש על ידיה. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נכון ל-9 במרץ 2019: מדיה וקבצים בנושא טאקומה נישימורה בוויקישיתוף טאקומה נישימורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טאקומה נישימורה, ברשת החברתית אינסטגרם טאקומה נישימורה, באתר Transfermarkt טאקומה נישימורה, באתר Soccerway טאקומה נישימורה, באתר BDFutbol טאקומה נישימורה, באתר WorldFootball.net טאקומה נישימורה, באתר National Football Teams טאקומה נישימורה, באתר FootballDatabase.eu טאקומה נישימורה, באתר ESPN פרופיל, באתר הפרמייר ליג הרוסי פרופיל באתר ליגת העל היפנית (ביפנית) 【仙台】富山第一・西村が練習参加“合格”目指すスポーツ報知, (2014年12月4日) 2014年12月22日閲覧。 ゲキサカ 仙台練習参加の西村　驚きのシュート精度nikkansports.com, (2014年12月13日) 2014年12月22日閲覧。 富山第一高校 西村拓真選手 2015シーズン新加入内定のお知らせ, ベガルタ仙台 仙台　６選手が海外研修へ　佐々木と常田はユトレヒト, スポニチアネックス 仙台ＦＷ西村２発、名古屋の反撃耐えしのぎ２位浮上日刊スポーツ（2018年4月11日） 西村“覚醒”2桁ゴール!!関口1G1A、ハーフナーも移籍後初弾の仙台、4発で湘南に逆転勝利ゲキサカ（2018年8月15日） 西村拓真選手 PFC CSKAモスクワ（ロシア）へ 完全移籍のお知らせ - ベガルタ仙台公式サイト、2018年8月31日 Такума Нисимура — в ПФК ЦСКА - CSKAモスクワ公式サイト、2018年8月31日 Nippon Sports Kikaku Publishing inc./日本スポーツ企画出版社, "J1&J2&J3選手名鑑ハンディ版 2018 (NSK MOOK)", 7 February 2018, Japan, ISBN 978-4905411529 (p. ?100 out of 289) Nippon Sports Kikaku Publishing inc./日本スポーツ企画出版社, "2017 J1&J2&J3選手名鑑 (NSK MOOK)", 8 February 2017, Japan, ISBN 978-4905411420 (p. 100 out of 289) "Takuma Nishimura". soccerway.com. Soccerway. נבדק ב-26 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה)
הארגון למורשת תרבותית באיראן

הארגון למורשת תרבותית, מלאכות יד ותיירות באיראן (בפרסית: سازمان میراث فرهنگی، صنایع دستی و گردشگری ایران) הוא מוסד מחקר, חינוך ופיקוח הממומן על ידי ממשלת איראן ועובד בשיתוף פעולה עם נשיא איראן. הארגון עוסק בפעילויות בתחומי הארכאולוגיה, מלאכות יד מסורתיות וקידום התיירות. הארגון הוקם ב-1985 בעקבות איחוד של מספר ארגונים קטנים. החל משנת 2017 עומד בראש הארגון עלי אסגר מונסאן. צ'וגה זנביל סולטנייה תח'ת-י סולימאן מצודת בם פרספוליס ופסארגאדה אַיַאפּיר (בעיר איד'ה) הפת טפה במחוז ח'וזסתאן בנוסף לאתרים הארכאולוגיים, לארגון למורשת תרבותית יש סניפים בערים רבות באיראן האחראים על מיזמים מקומיים, מוסדות חינוך ותרבות. המוזיאונים הלאומיים של איראנים נתונים גם הם תחת חסות הארגון: המוזיאון הלאומי של איראן בטהראן מוזיאון פארס בשיראז המוזיאון הלאומי להיסטוריה של מדעי הרפואה בטהראן המוזיאון הלאומי למכוניות בכרג' מוזיאון רזא עבאסי בטהראן אתר האינטרנט הרשמי של הארגון למורשת תרבותית באיראן הארגון למורשת תרבותית באיראן, ברשת החברתית אינסטגרם אתר הארגון (אנגלית) "תולדות הארגון" (פרסית), מתוך האתר הרשמי.
אומורטאג

האם התכוונתם ל... אומורטאג (שליט בולגריה) – שליט בולגרי בתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה אומורטאג (עיר) – עיר במחוז טרגובישטה בבולגריה, קרויה על שם השליט.
קובה במשחקים האולימפיים לנוער

קובה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הקובנים 24 מדליות, מהן 15 מדליות זהב. קובה לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. במשחקי הקיץ קובה מדורגת במקום ה-11 עם 24 מדליות מתוכן 15 מדליות זהב. הענף הבולט ביותר הוא אתלטיקה (7 מדליות, מהן חמש מדליות זהב) ולאחר מכן בענף האיגרוף (6 מדליות, מהן 5 מדליות זהב) בו מדורגת קובה במקום הראשון. קובה מדורגת במקום הראשון גם בענף הכדורעף יחד עם בלגיה. בענף הקרב חמש מודרני היא מדורגת במקום השלישי יחד עם קוריאה הדרומית והרפובליקה העממית של סין. המשלחת הראשונה של קובה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 41 ספורטאים שהתחרו ב-15 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ששלחה קובה עד כה. המשלחת זכתה ב-14 מדליות, מתוכן 11 מדליות זהב ודורגה במקום החמישי בטבלת המדליות. המשלחת הגיעה להישגים בענף האיגרוף, בה היא זכתה בשלושה מדליות זהב בקטגוריות המשקל תרנגול, קל-כבד וכבד נערים, בענף האתלטיקה עם זכייה בשתי מדליות זהב, ריצת 400 מטר משוכות וקפיצה משולשת נערים, מדליית כסף בהטלת כידון נערות, והעפלה לארבעה גמרים בהם ספורטאי המשלחת סיימו במקום הרביעי בקפיצה לרוחק נערים, מקום חמישי בריצת 100 מטר משוכות נערים, מקום שביעי היידוי פטיש נערים ומקום שמיני בהטלת כידון נערים. בנוסף, המשלחת זכתה במדליית זהב בענף ההתעמלות בתרגיל קרקע נערים, וסיימה במקום השישי בתרגיל מתח ובמקום השביעי במקבילים ובקרב רב לנערים. כמו כן, זכתה המשלחת במדליית זהב בענפים כדורעף בטורניר הנערים, קאנו/קיאק וקרב חמש מודרני בטורניר הנערות. המשלחת קצרה הישגים גם בענפים היאבקות עם זכייה בשתי מדליות כסף בקטגוריות המשקל עד 100 ק"ג נערים בסגנון חופשי ועד 42 ק"ג נערים בסגנון יווני-רומי ומקום רביעי בקטגוריית המשקל עד 50 ק"ג נערים בסגנון יווני-רומי, טאקוונדו עם זכייה במדליית ארד בקטוגריית משקל מעל 63 ק"ג נערות והרמת משקולות בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג נערים. ספורטאי המשלחת סיימו במקום החמישי בענפים ג'ודו בקטגוריית משקל עד 100 ק"ג נערים ובקפיצה למים בקפיצה ממקפצה גמישה מ-3 מטר. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים חתירה, טריאתלון, סיף ושיט ללא הגעה להישגים משמעותיים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 12 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בארבעה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף האיגרוף, בה היא זכתה בשתי מדליות זהב בקטגוריות המשקל תרנגול וכבד נערים ומדליית כסף בקטגוריית משקל קל נערים, ובענף הג'ודו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל נערים עד 81 ק"ג. ספורטאי המשלחת סיימו במקום השישי בענף החתירה בתחרות היחידים נערים והעפלה לרבע גמר בתחרות הספרינט לנערים בקאנו/קיאק. המשלחת גם השתתפה בתחרויות בענפים טריאתלון, קשתות ושחייה אך לא הגיעה להישגים משמעותיים.   מובילה בענף   ענף לא פעיל קובה במשחקים האולימפיים קובה במשחקים הפאראלימפיים
אליפות אירופה בכדוריד 2016

אליפות אירופה בכדוריד 2016 היא אליפות אירופה ה-12 והיא נערכה על ידי איגוד הכדוריד האירופאי. הטורניר התקיים בפולין בין ה-15 בינואר ל-31 בינואר 2016. המשחקי הגמר נערכו בקרקוב ב-Tauron Arena שמכיל כ-15,000 מקומות. גרמניה זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. מפת הערים המארחות בפולין   גדנסק קטוביץ ורוצלב קרקוב המדינה המערכת (פולין) והאלופה המכהנת (צרפת) העפילו ישירות. יתר 14 נבחרות העפילו דרך המוקדמות. 16 קבוצות חולקו ל-4 בתים. שלוש נבחרות חזקות מכל בית העפילו לשלב השני שנערך בשני בתים. בכל בית העפילו 2 קבוצות ומשחקי הפלייאוף. המשחקים נערכו בקרקוב באולם Tauron Arena שמכיל כ-15,000 מקומות. המשחקים נערכו בקטוביץ באולם Spodek שמכיל כ-11,000 מקומות. המשחקים נערכו בורוצלב באולם המאה שמכיל כ-8,500 מקומות. המשחקים נערכו בגדנסק באולם Ergo Arena שמכיל כ-11,400 מקומות. המשחקים נערכו בקרקוב באולם Tauron Arena שמכיל כ-15,000 מקומות. המשחקים נערכו בורוצלב באולם המאה שמכיל כ-8,500 מקומות. נבחרת ישראל בכדוריד החלה את השתתפותה בבית ד' של המוקדמות. היא סיימה את הבית במקום האחרון ולא העפילה להמשך התחרות. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בכדוריד 2016 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בכדוריד 2016 מידע מאתר איגוד הכדוריד האירופי (אורכב 22.01.2016 בארכיון Wayback Machine) נתונים מאתר טודור66 פירוט משחקי המוקדמות
כריסטיאנסן

כריסטיאנסן הוא שם משפחה שמשמעותו "הבן של כריסטיאן". האם התכוונתם ל... מקס כריסטיאנסן – כדורגלן גרמני סבינה כריסטיאנסן – עיתונאית ומגישת טלוויזיה גרמנייה פרידריך כריסטיאנסן – מפקד בלופטוואפה קורה כריסטיאנסן – פוליטיקאי נורווגי ת'ו כריסטיאנסן – מורה, אמן ופוליטיקאי גרינלנדי תומאס כריסטיאנסן – כדורגלן ומאמן כדורגל דני-ספרדי
המתנה (מדעי המחשב)

המתנה הוא מונח במדעי המחשב שאומר שתהליך או תהליכון כלשהו ממתין לאירוע מסוים לפני שהוא ממשיך את ריצתו, ובינתיים נמצא בהשהייה. במקרים רבים יש צורך בהמתנה, למשל: תוכנת כתבן ממתינה להקשת מקלדת, שרת ממתין לחיבור של לקוח, או שני תהליכים הזקוקים לאותו משאב בקטע קריטי, כך שאחד מהם צריך להמתין כדי למנוע תחרות. ישנם שני סוגי המתנות: התהליך מעדכן את מערכת ההפעלה על ידי פעולה חוסמת שהוא ממתין למאורע כלשהו, למשל הקלדה במקלדת או שתהליך כלשהו יעדכן שיצא מקטע קריטי בעזרת סמפור, ובכך מאפשר למערכת ההפעלה לא לתת לו זמן ריצה ולאפשר לשאר התהליכים יותר, עד שיקרה המאורע המעיר, ואז מערכת ההפעלה תחזיר את התהליך לפעילות מחודשת. עוד אפשרות נפוצה היא שהתהליך משהה את פעילותו לזמן מסוים על ידי פונקציית sleep. פתרון זה יעיל כשזמן ההמתנה הצפוי הוא לא קצר שכן העדכון של מערכת ההפעלה היא פעולה יקרה בזמן ריצה. כמו כן, לעיתים אין למערכת ההפעלה פקודה מתאימה להשהיית התהליך בתנאי המסוים הדרוש. או שמערכת ההפעלה עצמה היא שצריכה להמתין ואז פתרון זה אינו אפשרי. התהליך נכנס ללולאה שלא קורה כלום בתוכה שתנאי היציאה שלה הוא שקורה המאורע המבוקש, כמו באלגוריתמי סנכרון של קטע קריטי. פתרון זה יעיל רק במקרה שזמן ההמתנה הצפוי קטן שכן הוא מונע קריאת מערכת וכן הוא לא תלוי במערכת ההפעלה המורצת. Busy Waiting vs. Blocking
בושרא אל-מותווכל

בושרא אל-מותווכל (בערבית: بشرى المتوكل, תעתיק מדויק: בשרא אלמתוכל; נולדה ב-1969) היא צלמת תימניה. עבודתה מתמקדת בתפישות לגבי ערבים ומוסלמים בעולם, ובפרט בנושאים של מגדר, וייצוגים של נשים מוסלמיות וערביות, והביגוד שלהן. אל-מותווכל התגוררה בארצות הברית בזמן פיגועי 11 בספטמבר, חוויה שהובילה אותה להתמקד בתפיסות, הן חיוביות והן שליליות, של ערבים ומוסלמים. היא עסקה במיוחד בהערותיה של הסופרת והפמיניסטית המצרית נוואל א-סעדאווי שאמרה ש"נשים שלובשות חג'אב או ניקאב הן כמו נשים ששמות איפור במובן שהן מסתירות את זהותן האמיתית". היא ביקשה לפרש את רעיונותיה של א-סעדאווי באמצעות הצילום. סדרתה "החיג'אב" בוחנת תפיסות של נשים בפרט, וכוללת תמונות של בובות "פולה", בובות צעצוע דומות ברבי המשווקות לילדות מוסלמיות. א-מותווכיל גם בוחנת באמצעות עבודתה את האופנים בהם נשות תימן כיסו את גופן בהיסטוריה ובהווה. א-מותווכיל אומרת על עבודתה, "אני רוצה להיות זהירה לא לחזק את הסטריאוטיפים והדימויים השליליים הנפוצים לגבי החיג'אב והרעלה בתקשורת המערבית. במיוחד לא את הרעיון שרוב או כל הנשים שלובשות חיג'אב או רעלה, חלשות, מדוכאות, בורות, ופרימיטיביות". פרויקט נוסף שלה מציג נשים בלבוש גברים מסורתי; א-מותווכיל מסבירה: "הלבוש הגברי המסורתי מאוד דומה לבגדי נשים – ארוכים, משוחררים, צנועים, לעיתים קרובות עם כיסוי ראש. אך המיקוד בתקשורת המערבית היא תמיד על איך נשים לבושות אז רציתי לאתגר את הרעיון הזה." היא עבדה כצלמת עבור המועצה הבריטית, CARE והאו"ם; וכן עבדה בשביל שגרירות תימן בוושינגטון כיועצת לענייני תרבות, ועבור המשרד לזכויות אדם של מדינת תימן, תוך התמקדות בסוגיות של נשים. עבודות שלה נרכשו על ידי המוזיאון הבריטי והמוזיאון לאמנות של בוסטון. אל-מותווכל נולדה בשנת 1969 בצנעא שבתימן. היא עברה לפריז בשנת 2013, ומתגוררת בניי-סיר-סן, פרוור של פריז, עם בעלה וארבע בנותיהם. מדיה וקבצים בנושא בושרא אל-מותווכל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בושרא אל-מותווכל "The hijab / veil series". International Museum of Women. אורכב מ-המקור ב-2015-04-13. נבדק ב-2018-08-31. "Boushra Almutawakel, Strata, 2008". School of Oriental and African Studies. Espinosa, Ángeles (4 בינואר 2012). "La revolución ha inspirado a artistas. A mí me bloquea". El País (בספרדית). {{cite web}}: (עזרה) Alviso-Marino, Anahi (באוקטובר 2010). "Boushra Almutawakel". Nafas Art Magazine. אורכב מ-המקור ב-2015-06-23. נבדק ב-2018-08-31. {{cite web}}: (עזרה) Denis, Daphnee (29 בנובמבר 2012). "Unveiling an Arab Woman's Experience With a Headscarf". Slate. {{cite web}}: (עזרה) "Challenging the norm". The Economist. 16 באוגוסט 2012. {{cite web}}: (עזרה) אתר האינטרנט של בשארה א-מותווכיל
ינאי פרישר גוטמן

ינאי פרישר גוטמן (נולד ב-29 באפריל 1981) הוא מעצב פנים, דוגמן ומנחה ישראלי. פרישר נולד וגדל בקיבוץ ניר יצחק הצעיר מבין שלושת ילדיהם של עמנואל ואלסה פרישר. כאשר מלאו לו 16 עזבה משפחתו את הקיבוץ ועברה להתגורר בנתניה. פרישר החל את דרכו המקצועית כדוגמן בגיל 18 כאשר התגלה על ידי סוכן דוגמנים. קריירת הדוגמנות שלו התנהלה לאורך 4 שנים אשר במהלכן השתתף בקמפיינים לחברות פוקס, אורנג', היינקן, דלתא תמנון ועוד. בשנת 2003 זכה בתואר תגלית השנה של עולם הדוגמנות בארץ[דרוש מקור]. פרישר הוא בוגר לימודי עיצוב פנים של המכללה למנהל ובעל סטודיו עיצוב פנים הממוקם בתל אביב. בשלוש השנים האחרונות, פרישר מעביר כיתות אמן למעצבים מתחילים וחובבי עיצוב. ביוני 2017 זכה בפרס מעצב הפנים המבטיח של אותה שנה מטעם מגזין העיצוב הישראלי "דירה נאה". במאי 2018 החל להגיש פינה העוסקת בנושא בתים מעוצבים בתוכנית "חי בלילה". באוקטובר 2018 יצאה קולקציית מוצרים ורהיטים לבית בעיצובו, בשילוב עם חברת golf&co, המשווקת מוצרים ורהיטים לבית ולחצר. ביוני 2019 זכה בשנית בפרס מעצב הפנים המבטיח של השנה מטעם מגזין העיצוב דירה נאה. פרישר היה נשוי לזמר, השחקן והבמאי אמיר פיי גוטמן. השניים הביאו לעולם בן בהליך פונדקאות בהודו. בחודש יולי 2017 טבע אמיר פרישר גוטמן למוות כשהציל את אחייניתו שנסחפה לים בעתלית. התמודדותו של פרישר עם מותו של בן זוגו תועדה בסרט הדוקומנטרי "אמיר פרישר גוטמן - היממה האחרונה", אשר שודר בשידורי קשת בדצמבר 2017. במרץ 2019 החל זוגיות חדשה עם פלג לוי, עורך דין. ב-25 בספטמבר 2022 התארסו לוי ופרישר גוטמן, וב-2 בפברואר 2023 הם נישאו זה לזה. ב-17 במאי 2024 נולד בנם המשותף בהליך פונדקאות. אתר האינטרנט הרשמי של ינאי פרישר גוטמן ינאי פרישר גוטמן, ברשת החברתית פייסבוק מיכאל יעקובסון, ינאי פרישר גוטמן: 'הייתי יוצא מאמיר באיכילוב בלילה, וממהר לפגישה כאן', באתר Xnet‏, 18 בספטמבר 2016 סמדר שיר, אמרתי לעצמי: אמיר שלי חולה ואני נלחם על חייו, באתר ynet, 9 בנובמבר 2016 ליהי עטר בכר‏, חי על המסך: הג'וב הטלוויזיוני של ינאי פרישר גוטמן, באתר וואלה, 9 במאי 2018 אחיה ראב"ד ורן בוקר, הזמר אמיר פרישר גוטמן טבע בים, מצבו קשה מאוד, באתר ynet, 22 ביולי 2017
יאיר מיכאלי

יאיר מיכאלי (נולד ב-13 בספטמבר 1944) הוא שייט ישראלי בעבר. הוא התחרה לאורך הקריירה במפרשיות מדגם 420 וההולנדי המעופף. מיכאלי ושותפו יצחק ניר היו השייטים הישראלים הראשונים שהשתתפו במשחקים האולימפיים. בשנת 1968, מיכאלי זכה במדליית הארד באליפות העולם למפרשיות מדגם 420 בתחרות היחידים. באליפות העולם בשנת 1970 שנערכה בתל אביב, מיכאלי זכה שוב במדליית ארד בתחרות היחידים במפרשיות מדגם 420. באפריל 1972, מיכאלי ושותפו יצחק ניר השתתפו בתחרות בינלאומית למפרשיות מדגם ההולנדי המעופף, שם הם השיגו את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת מינכן 1972 וזכו להיות השייטים הישראלים הראשונים שמשתתפים במשחקים האולימפיים. יחד עם יצחק ניר, מיכאלי ייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן בתחרות המפרשיות מדגם ההולנדי המעופף (אנ'). השיוטים התקיימו בחופי העיר קיל, 900 קילומטרים ממינכן. מיכאלי וניר השתתפו בשישה שיוטים אך לא לקחו חלק בשיוט השביעי והאחרון עקב טבח הספורטאים במינכן. הם סיימו במקום ה-26. לאחר הטבח ממשלת ישראל החליטה לפרוש מהמשחקים ולהחזיר לארץ את הספורטאים הנותרים. מיכאלי, ניר וההלך הישראלי שאול לדני רצו להישאר עד טקס הנעילה של המשחקים, כדי להראות שהם לא עוזבים "עם הזנב בין הרגליים", אך בסופו של דבר נאלצו להסכים לדרישת הממשלה. לקראת אולימפיאדת מונטריאול 1976, מיכאלי ושותפו החדש גילי אמיר הפסידו את המקום במשחקים האולימפיים ליהודה מעיין ויואל סלע הצעירים. יאיר מיכאלי, באתר olympedia.org פרופיל וסטטיסטיקות (אורכב 16.12.2012 בארכיון Wayback Machine) באתר sports-reference.com. פרופיל באתר איגוד השיט הבינלאומי. פרופיל וסטטיסטיקות באתר sports-reference.com "תוך שנתיים נגיע לשורה הראשונה בעולם", 13 באוגוסט 1968, מעריב הישגים בינלאומיים בדגם 420, אתר איגוד השיט בישראל אריה לבנת, ‏ "1972: The Unfinished Sailing Competition", ‏ 9 במרץ 2012, הארץ תוצאות דגם ההולנדי המעופף, מינכן 1972, אתר 'Sports Reference' דני בורשבסקי‏, זאת לא רק יריבות, זו מלחמה, באתר וואלה, 25 בפברואר 2011
סילבנה מנגנו

סילבנה מנגנו (באיטלקית: Silvana Mangano;‏ 21 באפריל 1930 – 16 בדצמבר 1989) הייתה שחקנית קולנוע ודוגמנית איטלקייה. נולדה ברומא לאם אנגלייה ולאב איטלקי וגדלה בעוני בשנות מלחמת העולם השנייה. היא למדה ריקוד ופירנסה את עצמה כדוגמנית. בשנת 1946 זכתה בתחרות "מיס רומא". שנה לאחר מכן התחרתה בתחרות מיס איטליה ביחד עם ג'ינה לולובריג'ידה. היא החלה להופיע בתפקידים קטנים בקולנוע הודות לקשר רומנטי בינה למרצ'לו מסטרויאני. הפריצה הגדולה שלה הייתה בסרט האורז המר (Riso Amaro) משנת 1949 בו הופיעה בתפקיד ראשי וחושני לצידם של ויטוריו גסמן וראף ואלונה. היא שחזרה את הצלחתה בסרט "אנה" (Anna) משנת 1951 לצידו של גסמן. הסרט התפרסם בגלל שני שירים אותם היא "שרה" כזמרת כשקולה מדובב על ידי הזמרת האיטלקית פלו סנדונס(אנ') - Non Dimenticar ו-El Negro Zumbón. עם גסמן הופיעה בעוד מספר סרטים כמו ממבו (1954) והמלחמה הגדולה. בשנת 1971 השתתפה בסרט מוות בוונציה של הבמאי לוקינו ויסקונטי. בסרט גילמה את אמו של הנער טאדז'ו (ביורן אנדרסן) שהמוזיקאי פון אשנבך מתאהב בו (דירק בוגרד). לאחר מכן הופיעה במספר סרטים אבל לא הגיעה להצלחתן של סופיה לורן וג'ינה לולובריג'ידה. היא מתה מסרטן הריאות ב-16 בדצמבר 1989 במדריד. ב-1949 נישאה למפיק דינו דה לורנטיס ונולדו להם שלוש בנות ובן. הם התגרשו ב-1988. Bitter Rice (1949) – Silvana - האורז המר אנה (1951) Ulysses (1954 film)|Ulysses (1954) – Circe / Penelope Mambo (film) (1955) – Giovanna Masetti This Angry Age (1958) – Suzanne La Grande Guerra (1959) – Costantina Five Branded Women (1960) – Jovanka Barabbas (1961 film)|Barabbas (1961) – Rachel Il disco volante (1964) – Vittoria Laconiglia Oedipus Rex (1967 film)|Edipo re (1967) – Jocasta Teorema (film)|Teorema (1968) – Lucia (the mother) Death in Venice (film)|Morte a Venezia (1971) – Tadzio's mother Gruppo di famiglia in un interno (1974) – Marchesa Bianca Brumonti Dune (film)|Dune (1984) – Rev. Mother Ramallo עיניים שחורות (1987) מדיה וקבצים בנושא סילבנה מנגנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סילבנה מנגנו (באיטלקית) סילבנה מנגנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סילבנה מנגנו, באתר AllMovie (באנגלית) סילבנה מנגנו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סילבנה מנגנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) סילבנה מנגנו, באתר Discogs (באנגלית) סילבנה מנגנו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יצחק ניר (שייט)

יצחק ניר (18 בדצמבר 1940 - 8 ביוני 2012) היה שייט עבר ישראלי. הוא התחרה לאורך הקריירה במפרשית מדגם ההולנדי המעופף. ניר ושותפו יאיר מיכאלי היו השייטים הישראלים הראשונים שהשתתפו במשחקים האולימפיים. באפריל 1972, ניר ושותפו יאיר מיכאלי השתתפו בתחרות בינלאומית למפרשיות מדגם ההולנדי המעופף, שם הם השיגו את הקריטריון האולימפי לאולימפיאדת מינכן 1972 וזכו להיות השייטים הישראלים הראשונים שמשתתפים במשחקים האולימפיים. יחד עם יאיר מיכאלי, ניר ייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן בתחרות המפרשיות מדגם ההולנדי המעופף (אנ'). השיוטים התקיימו בחופי העיר קיל, 900 קילומטרים ממינכן. מיכאלי וניר השתתפו בשישה שיוטים אך לא לקחו חלק בשיוט השביעי והאחרון עקב טבח הספורטאים במינכן. הם סיימו במקום ה-26. לאחר הטבח ממשלת ישראל החליטה לפרוש מהמשחקים ולהחזיר לארץ את הספורטאים הנותרים. ניר, מיכאלי וההלך הישראלי שאול לדני רצו להישאר עד טקס הנעילה של המשחקים, כדי להראות שהם לא עוזבים "עם הזנב בין הרגליים", אך בסופו של דבר נאלצו להסכים לדרישת הממשלה. יצחק ניר, באתר olympedia.org פרופיל וסטטיסטיקות (אורכב 18.04.2020 בארכיון Wayback Machine) באתר sports-reference.com. פרופיל וסטטיסטיקות באתר sports-reference.com אריה לבנת, ‏ "1972: The Unfinished Sailing Competition", ‏ 9 במרץ 2012, הארץ תוצאות דגם ההולנדי המעופף, מינכן 1972, אתר 'Sports Reference'
קולומביה במשחקים האולימפיים לנוער

קולומביה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הקולומביאנים 19 מדליות, מהן שבע מדליות זהב. קולומביה החלה להשתתף במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מאולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016). קולומביה זכתה ב-18 מדליות במשחקי הקיץ, מהן 7 מדליות זהב, ומדליית כסף יחידה במשחקי החורף. המשלחת הראשונה של קולומביה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 23 ספורטאים שהתחרו ב-12 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בחמישה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הגיעה להישגים בענף האופניים בה היא זכתה במדליית זהב ובענף הטניס עם זכייה במדליית זהב בטורניר היחידים לנערים. ספורטאי המשלחת זכו במדליית כסף בענפים איגרוף בקטגוריית משקל בינוני לנערים ורכיבה בטורניר היחידים. ספורטאי המשלחת זכו גם במדליית כסף בענף ההרמת משקולות בקטגוריית משקל עד 62 ק"ג נערים ובמקום החמישי בקטוגריות משקל עד 85 ק"ג נערים ועד 53 ק"ג נערות. המשלחת קצרה הישגים גם בענפים טאקוונדו עם העפלה לרבע גמר בקטגוריית משקל עד 55 ק"ג נערים, קפיצה למים בה סיימה במקום השמיני בקפיצה ממקפצה גמישה מ-3 מטר לנערים, ושחייה עם העפלה לגמר במשחה 50 מטר שחיית גב נערות וסיום במקום השביעי. המשלחת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, היאבקות, התעמלות וטריאתלון ללא הגעה להישגים משמעותיים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 34 ספורטאים שהתחרו ב-11 ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ששלחה קולומביה עד כה. המשלחת זכתה בשלושה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. ספורטאי המשלחת הגיעו להישגים בענף האופניים עם זכייה במדליית זהב בטורניר הנערים וסיום במקום השישי בטורניר הנערות, בענף הרמת משקולות עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 69 ק"ג נערים וסיום במקום החמישי בקטוגריית משקל מעל 63 ק"ג נערות, בענף הטאקוונדו עם זכייה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג נערות, ובענף האתלטיקה עם העפלה לגמר ריצת 110 מטר משוכות נערים. המשלחת גם קצרה הישגים בענפים היאבקות כאשר ספורטאי הנבחרת סיימו במקום הרביעי בקטוגריית המשקל לנערים בסגנון חופשי עד 46 ק"ג ועד 76 ק"ג ונערות בסגנון חופשי עד 60 ק"ג, ובקפיצה למים בתחרות קפיצה מפלטפורמה קשיחה מ-10 מטר נערים. כמו כן, המשלחת סיימה במקום החמישי בתרגיל המתח בענף ההתעמלות, ובמקום השמיני במשחה 200 מטר בסגנון שחיית פרפר נערים בענף השחייה. המשלחת גם השתתפה בתחרויות בענפים ג'ודו, טניס, טריאתלון וקליעה אך בלי להגיע להישגים משמעותיים. קולומביה השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער לילהאמר ושלחה משלחת המונה ספורטאי יחיד שהשתתף בענף סקי אלפיני בהם לא הגיע להישג משמעותי. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לוזאן מנתה שני ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף יחידה.   מובילה בענף קולומביה במשחקים האולימפיים קולומביה במשחקים הפאראלימפיים
צדקיהו הרכבי

צדקיהו הרכבי (כ"ח באייר ה'תרנ"ו, 11 במאי 1896 - י' בתשרי ה'תש"ח, 24 בספטמבר 1947) היה איש ציבור ומשפטן בכיר ביישוב. נולד בבת שלמה לשרה בת ר' שאול יהודה שהיה דיין בסטולוביץ, ולר' מאיר הרכבי שהיה מחלוצי ההתיישבות היהודית באזור שנקרא באותה תקופה "שומרון" ובגליל התחתון. למד בירושלים וביבנאל, בחטיבת הביניים של בית הספר המוסלמי בירושלים ובתיכון בדמשק. את לימודי המשפטים שלו עשה בדמשק ולאחר שהוסמך, שב לארץ ישראל ועסק כמורה לבנות בפתח תקווה. במקביל השתתף בעריכת כתב העת "האחדות" של י. ח. ברנר. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים במלחמת העולם הראשונה החל לעבוד כפקיד הממשל הצבאי וכמזכיר ראשי ונוטריון בבית המשפט המחוזי בטבריה ובצפת. בהמשך התמנה להיות התובע הכללי בחיפה, כשופט שלום בתל אביב, ולבסוף - ב-1935 - כרשם בית הדין המחוזי בתל אביב. הוא היה היהודי הראשון שהחזיק בתפקידים אלו במערכת השיפוט של המנדט הבריטי בארץ ישראל. במקביל לתפקידיו הציבוריים היה אספן אמנות וספרייתו בת עשרת אלפים הכרכים התפרסמה. הוא נפטר בפתאומיות מהתקף לב ביום הכיפורים של שנת ה'תש"ח, 1947. השאיר אחריו את רעייתו חיה, מפעילות ויצו בתל אביב, ושלושה בנים: אלוף יהושפט הרכבי, מאיר (איריק) שנפל במלחמת העצמאות, ונועם. הוא נקבר בהלוויה רבת משתתפים בבית הקברות הישן בתל אביב. 'הרכבי, צדקיהו', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 186. (הספר בקטלוג ULI) מדיה וקבצים בנושא צדקיהו הרכבי בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "צדקיהו הרכבי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 505 צדקיהו הרכבי, דבר, 25 בספטמבר 1947 השופט צדקיהו הרכבי, הצופה, 25 בספטמבר 1947 דרכו האחרונה של השופט צ. הרכבי, הצופה, 26 בספטמבר 1947 עליו ראו: אמונה וביטחון, 17 באפריל 2022, באתר המגזין "עולם קטן". אזור המושבות בדרום הכרמל נקרא בפי מתיישביו 'השומרון'.