laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רומה רימונים

רומֶה רימונים או מטול, הוא התקן המאפשר להרכיב רימון על קנה רובה (רובה מטען (רומ"ט) או רובה סער) ולשגרו מקנה הרובה באמצעות לחיצה על ההדק. כדי לשגר את הרימון, חייב הלוחם להחליף את מחסנית הכדורים הרגילים שברובה במחסנית תחמישים (התחמישים הם תרמילי כדורים ללא קליע, הממולאים באבק שרפה הודף בעל עוצמה חזקה יותר מהרגיל), להתקין את הרומה על קנה הרובה, ו"להלביש" עליו את רימון הרובה. בשל ההדף הרב שנוצר בעת הירי, אין אפשרות לירות את רימון הרובה כשהקת צמודה אל כתף הלוחם, ויש להצמיד את עקב הקת למשטח מאסיבי כגון קיר או גזע עץ. בתנאי שדה, כורע הלוחם ברך, ומניח את עקב הקת על האדמה, כאשר הרובה מוטה בזווית של 45 מעלות להשגת טווח מרבי. הירי מבוצע כאשר הלוחם מניח את ידו האחת בחזקה מעל למתפס הרובה, ובידו השנייה מפעיל את הדק הרובה. החזקה לא יציבה או לא נכונה של הרובה, תביא להשלכתו של הרובה בפניו של הלוחם הרוכן מעליו. יתרון שיטה זו הוא בכך שטווח השיגור של הרימון גדול בהרבה מטווח זריקה של רימון יד, ושהרימון נורה בקשת בליסטית. אין אפשרות לירות ברובה כדורים רגילים כל עוד לא הוסר רימון הרובה מעל קנה כלי הנשק. השורש ר.מ.ה בארמית משמעו השלכה, ומכאן השם 'רומה'. החל ממלחמת העולם השנייה ועד לשנות ה-70 של המאה ה-20, השימוש ברומה רימונים נגד טנקים (ררנ"ט) היה נפוץ למדי. בשנות ה-80 הוחלף הררנ"ט במטולי רימונים ייעודיים ובמשגר M-203 אשר מורכב מתחת לקנה של הרובה. בשנות ה-90 של המאה ה-20, כאשר החלו לפתח אמצעים לפיזור הפגנות (אלפ"ה), חזר השימוש בהתקנים דמויי ררנ"ט ושימוש בכדורי תחמיש חסרי קליע, לצורך ירי אמצעים כגון רימוני גז מדמיע וגלילי גומי המאוחסנים בהתקנים (כגון ררנ"ג או "טמפון"). מטול רימונים רימון יד רובה כדור גומי צה"ל עושה שימוש רב בארמית לתיאור מונחים כגון זיווד.
י"ד בחשוון

י"ד בחשוון הוא היום הארבעה עשר בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הארבעה עשר בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. י"ד בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה. פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ד חשוון היא תמיד פרשת וירא. ה'שי"ד – שרפת התלמוד בוונציה, בעקבות שרפת התלמוד ברומא בא' בתשרי בהוראת האפיפיור יוליוס השלישי ה'תרמ"ג – הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד שולח תרומה ראשונה למושבת ראשון לציון ה'תש"א – גטו ורשה נסגר מאחורי חומות ושערים – אין יוצא ואין בא ה'תשנ"ה – פיגוע התאבדות באוטובוס סמוך לכיכר דיזנגוף בתל אביב – 22 אנשים נהרגו ה'תשס"ה – טרמינל 3 בנמל התעופה בן-גוריון, המוכר גם כנתב"ג 2000, נפתח לראשונה ה'תרע"ד – הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, מנהיג הציבור החרדי-ליטאי (נפטר בה'תשע"ח) ה'תרע"ו – יצחק שמיר, ממפקדי הלח"י, ראש הממשלה השביעי של מדינת ישראל (נפטר בה'תשע"ב) ה'תרפ"ח – שלמה להט, אלוף בצה"ל וראש עיריית תל אביב (נפטר בה'תשע"ה) ה'תרצ"ה – הרב אריה משה אליהו קפלן רב אורתודוקסי (נפטר י"ב בשבט ה'תשמ"ג) ה'תרפ"ו – יעקב בזק, שופט בבית משפט השלום בירושלים (נפטר בה'תש"פ) ה'תשמ"ד – נינט טייב, זמרת ושחקנית ישראלית. זוכת עונה ראשונה של כוכב נולד. ה'תר"ט – אבראהים פאשא, שליט ארץ ישראל ובנו של מחמד עלי ה'תרנ"ה – יעקב רייפמן, היסטוריון של היהדות וחבר בתנועת ההשכלה היהודית (נולד ב-ה'תקע"ח) ה'תרס"ה – הרב אברהם יצחק משכיל לאיתן, רב הערים סמולוביץ, חסלוביץ' וסטויבץ שברוסיה הלבנה ה'תר"צ – הרב מנחם קרקובסקי, רב בנובהרדוק ובוילנה ה'תש"ג – רבי אברהם אלימלך מקרלין, אדמו"ר מחסידות סטולין-קרלין (נרצח על ידי הנאצים). (תאריך רציחתו משוער) (נולד ב-ה'תרנ"א) ה'תשכ"ז – הרב פרופ' בנימין דה פריס, חוקר תלמוד ומשפט עברי (נולד ב-ה'תרס"ה) ה'תשמ"ח – זוהר ארגוב, זמר ישראלי (נולד ב-ה'תשט"ו) ה'תשס"א – לאה רבין, רעייתו של יצחק רבין (נולדה ב-ה'תרפ"ח) ה'תשע"ב – הרב דן מרצבך, רב ואדריכל ישראלי י"ג בחשוון – ט"ו בחשוון חשוון
י"ט בחשוון

י"ט בחשוון הוא היום התשעה עשר בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום התשעה עשר בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. י"ט בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז". פרשת בר המצוה של ילד שנולד בי"ט חשוון היא פרשת חיי שרה, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת וירא אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת. ה'תשכ"ח – התקבלה החלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם, הקובעת עקרונות לשלום במזרח התיכון ה'תשס"ו – ראש ממשלת ישראל אריאל שרון עוזב את הליכוד ומקים את מפלגת קדימה ה'ת"ר – הרב יצחק יעקב ריינס, מגדולי התורה ביהדות ליטא ורוסיה הלבנה, ומייסד תנועת "המזרחי" (נפטר ב-ה'תרע"ה) ה'תרפ"ה – חיים בר-לב, הרמטכ"ל השמיני חבר הכנסת ושר (נפטר ב-ה'תשנ"ד) ה'תשי"ב – דודו פישר, זמר, שחקן וחזן יהודי ישראלי ה'תשי"ב – יוני רכטר, זמר ומוזיקאי ישראלי ה'תרפ"ב – הרב דוד צבי הופמן, פרשן מקרא ופוסק, ראש בית המדרש לרבנים בברלין וממנהיגי "תורה עם דרך ארץ". (נולד בא' בכסלו ה'תר"ד) ה'תשכ"ג – הרב שלמה זלקינד לנדרס, רב העיר הראשון של רמת גן ה'תשע"ז – בן ציון שנקר, מגדולי המלחינים החסידיים מוזיקאי וזמר, חסיד מודז'יץ (נולד ב-ה'תרפ"ה) ה'תשע"ח – הרב דב יפה, משגיח ישיבת כנסת חזקיהו, (נולד ב-ה'תרפ"ח) ה'תשפ"א – הרב דוד פיינשטיין, חבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית ופוסק --- י"ח בחשוון – כ' בחשוון חשוון כ-71.4% (בדיוק: 5 שביעיות) מכלל השנים. כ-28.6% (בדיוק: 2 שביעיות) מכלל השנים.
כ' בחשוון

כ' בחשוון הוא היום העשרים בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. כ' בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו". פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ' חשוון היא פרשת חיי שרה, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת וירא אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת. ה'תש"ה – הלורד מוין, שר המושבות הבריטי, נרצח על ידי שני לוחמי לח"י ה'תשס"ד – הפיגועים באיסטנבול: שתי מכוניות תופת מתפוצצות מול בתי הכנסת הגדולים "נוה שלום" ו"בית ישראל" שבאיסטנבול. 24 איש נהרגו. ה'תק"פ – רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה (הראשון), האדמו"ר הראשון בשושלת חסידות סדיגורה (נפטר ב–ה'תרמ"ג) ה'תרכ"א – רבי שלום דובער שניאורסון, אדמו"ר הרש"ב, האדמו"ר החמישי בשושלת חסידות חב"ד (נפטר ב-ה'תר"ף) ה'תרמ"ה – הרב מרדכי נורוק, חבר כנסת ושר מטעם המפד"ל (נפטר ב-ה'תשכ"ג) ה'תרמ"ט – משה זמורה, נשיא בית המשפט העליון הראשון (נפטר ב-ה'תשכ"ב) ה'תרפ"ב – אריה (לובה) אליאב, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-ה'תש"ע) ה'תרי"ב – רבי שלום רוזנפלד מקמינקא, אבי חסידות קמינקא ורב ביאריטשוב ובקמינקא ה'תשי"א – הרב צבי יהודה אדלשטיין, רב בשומיאץ שברוסיה ורב העיר רמת השרון ה'תשי"ג – רבי (חיים) משולם פייביש לנגנר, האדמו"ר השישי בשושלת סטרטין (נולד ב-ה'תרנ"ז) ה'תשמ"ג – רבי משה נתן נטע למברגר, גאב"ד מאקווא-קריית אתא ומחבר הספרים "עטרת משה" ו"כלי גולה" ה'תשמ"ד – הרב מרדכי שרעבי, מייסד וראש ישיבת המקובלים "נהר שלום" ה'תשפ"א – הרב לורד יונתן זקס נפטר מסרטן. י"ט בחשוון – כ"א בחשוון חשוון כ-71.4% (בדיוק: 5 שביעיות) מכלל השנים. כ-28.6% (בדיוק: 2 שביעיות) מכלל השנים.
כ"ג בחשוון

כ"ג בחשוון הוא היום העשרים ושלושה בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושלושה בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. כ"ג בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז". פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ג חשוון היא פרשת תולדות, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת חיי שרה אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או שבת. יום טוב במגילת תענית על הרס הסורג שבנו היוונים בבית המקדש בימי גזירות אנטיוכוס, כחלק מטיהור המקדש במרד החשמונאים ה'תש"ג – הקרב באל-עלמיין מסתיים בניצחון של הצבא הבריטי על הוורמאכט ה'תשכ"ב – דוד בן-גוריון מציג את ממשלתו השמינית (העשירית במנין הממשלות) בפני הכנסת ה'תשס"ו – מעבר רפיח עובר לאחריות הרשות הפלסטינית בעקבות תוכנית ההתנתקות ה'תרי"א – ישראל דב פרומקין, מחלוצי העיתונות העברית בארץ ישראל (נפטר ב-ה'תרע"ד) ה'תר"ע – עזריאל קרליבך, עורכו הראשון של העיתון ידיעות אחרונות ושל מעריב (נפטר ב-ה'תשט"ז) ה'תשל"ו – קובי פרץ, זמר ישראלי ה'תשל"ז – עידו רוזנבלום, שחקן, עיתונאי ובמאי ישראלי. המנחה של מונית הכסף ה'תש"מ – יעקב שמעוני המכונה "סאבלימינל", זמר היפ-הופ ישראלי ה'תקנ"ה – ר' שאול ברלין, רב בפרנקפורט דאודר ומשכיל בסתר, מו"ל שו"ת בשמים ראש שיוחס על ידיו לרא"ש אך כנראה זויף על ידו. (נולד בה'ת"ק). ה'ש"ל – דונה גרציה נשיא, אשת עסקים, נדבנית ומדינאית מפורסמת. אנוסה שחזרה להיות יהודייה. (נולדה ב-יב בתמוז ה'ר"ע) ה'תקפ"א – רבי רפאל יוסף חזן, הראשון לציון ומחבר הספר "חקרי לב" (נולד ב-ה'תק"א) ה'תרס"ה – רבי אברהם חיים הורוביץ, האדמו"ר השלישי בשושלת לינסק (נולד ב-ה'תק"צ) ה'תרע"ב – רבי יהוסף רוטנברג, מייסד חסידות קוסון (נולד ב-ה'תרי"ג) ה'תר"צ – הרב משה מידנר-מישקין, מנהל רוחני בישיבת תורת חסד-סלונים בברנוביץ' (נולד ב-ה'תר"כ) ה'תשס"ז – הרב צבי מרקוביץ, רב ואב בית דין ברמת גן, ראש ישיבת קרלין סטולין בירושלים וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה ה'תשע"ה – הרב יעקב כ"ץ, ראש ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בישראל בכפר חב"ד (נולד ב-ה'תרצ"א) כ"ב בחשוון – כ"ד בחשוון חשוון כ-31.9% מכלל השנים. כ-68.1% מכלל השנים.
כ"ו בחשוון

כ"ו בחשוון הוא היום העשרים ושישה בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושישה בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. כ"ו בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז". פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ו חשוון היא פרשת תולדות, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת חיי שרה אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת. ה'תשי"ז – מבצע קדש: בריטניה וצרפת מתחילות בהפצצת מצרים, במטרה לכפות עליה את פתיחת תעלת סואץ ה'תשכ"ו – נחנך נמל אשדוד, הנמל המודרני השני בישראל ה'תשכ"ח – קבורתו המחודשת, בלוויה צבאית, של אבשלום פיינברג בחלקת עולי הגרדום בבית הקברות הצבאי בהר הרצל, לאחר מציאת עצמותיו באזור רפיח בידי שלמה בן אלקנה ה'תשל"ד – מוקמת ועדת אגרנט לבדיקת נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים ה'תשמ"ה – ראשוני העולים במבצע משה מגיעים ארצה מאתיופיה ה'תשס"ה – הכנסת קובעת, בחוק הדגל, הסמל והמנון המדינה, באופן רשמי את "התקווה" כהמנון הלאומי ה'תקצ"ז – רבי חיים הלל פריד, משנה ראש ישיבת וולוז'ין. (נפטר בה'תרע"א) ה'תרפ"א – רבקה אליצור סופרת ומשוררת ישראלית. (נפטרה בה'תש"ם) ה'תרפ"ז – עליזה גרינברג, משוררת ישראלית ולוחמת הלח"י, ידועה בשם העט "עין טור מלכא". ה'תקס"ד – רבי רפאל הכהן מהמבורג, מחבר הספר "תורת יקותיאל". (נולד בה'תפ"ג) ה'תרפ"ו – רבי שלום פרלוב מקודינוב, רב בברזנה שבאוקראינה. (נולד בה'תרי"א) ה'תרצ"ה – רבי יחיא אביץ', הרב הראשי ליהדות תימן ואב בית הדין של קהילת צנעא. (נולד בה'תרכ"ג) ה'תש"ב – רבי שמחה סולובייצ'יק, רבה של מוהילב, בן זקוניו של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בית הלוי) ה'תש"ם – רחל ינאית בן-צבי, סופרת מחנכת ופעילה פוליטית ישראלית, אשתו של נשיא מדינת ישראל יצחק בן צבי. (נולדה בה'תרמ"ו) ה'תשנ"ה – הרב שלום לופס, רב העיר עכו. (נולד בה'תרס"ה) ה'תשס"ג – ישראל עמיר מפקד חיל האוויר הישראלי הראשון. (נולד בה'תרס"ג) ה'תש"פ – יעקב בזק, פרופסור ושופט מחוזי. (נולד בה'תרפ"ו) כ"ה בחשוון – כ"ז בחשוון חשוון כ-71.4% (בדיוק: 5 שביעיות) מכלל השנים. כ-28.6% (בדיוק: 2 שביעיות) מכלל השנים.
כ"ז בחשוון

כ"ז בחשוון הוא היום העשרים ושבעה בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושבעה בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. כ"ז בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו". פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ז חשוון היא פרשת תולדות, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי או פרשת חיי שרה אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת. יום טוב במגילת תענית על ניצחון הפרושים על הצדוקים במחלוקת על מנחת נסכים, והחזרת הקטרתה על המזבח. א'תרנ"ז – יבשה הארץ לאחר המבול לפי שיטת רבי אליעזר בשנת שש מאות ואחת לחיי נח ה'תש"ח – הקמת "שירות האוויר" של ההגנה בפיקודו של יהושע אשל ה'תשנ"ב – ועידת מדריד ננעלת מבלי שהושגו בה הישגים של ממש ה'תר"ם – שלום אש, סופר יהודי-פולני (נפטר ה'תשי"ז) ה'תקע"ה – רבי יעקב ליינר הרבי השני באיזביצה ראדזין. ה'תשמ"ד – אפרת גוש, זמרת ושחקנית ישראלית ה'תנ"ז – רבי דוד לידא, אב"ד בלידא, אוסטרוה, מגנצא ובקהילה האשכנזית באמשטרדם. ה'תש"א – רבי דוד פרידמן מפלוישט, האדמו"ר הרביעי בשושלת שפיקוב (נולד ב-ה'תרנ"ח) ה'תשנ"ט – רבי יעקב לייזר, האדמו"ר השני בשושלת פשעווארסק (נולד ב-ה'תרס"ו) ה'תשמ"ד – ישראל זופניק, נדבן ותורם גדול לעדה החרדית ולקהילות חרדיות במדינת ישראל ובארצות הברית (נולד ב-ה'תרע"ה) ה'תשמ"ד – הרב מנחם מנדל כשר, ראש ישיבת שפת אמת ומחבר הספר "תורה שלמה" (נולד ב-ה'תרנ"ה) ה'תשע"ב – הרב מנחם מנדל מנדלזון, רב המושב קוממיות ונשיא קרן השביעית (נולד ב-ה'תרצ"ח) כ"ו בחשוון – כ"ח בחשוון חשוון כ-71.4% (בדיוק: 5 שביעיות) מכלל השנים. כ-28.6% (בדיוק: 2 שביעיות) מכלל השנים.
כ"ח בחשוון

כ"ח בחשוון הוא היום העשרים ושמונה בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושמונה בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. כ"ח בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה. פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ"ח חשוון היא תמיד פרשת תולדות. ד'תרפ"ג – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה ה'תשמ"ד – "אסון צור השני", פיגוע התאבדות של ארגון הג'יהאד האיסלאמי במפקדת צה"ל בצור. 60 איש נרצחים: 28 ישראלים ו-32 לבנונים ה'תשס"ט – תחילתה של מתקפת הטרור במומבאי. ה'תקס"ו – הרב צבי הירש חיות (מהר"צ חיות), אב בית דין בז'ולקווה ובקאליש ומחבר הגהות על התלמוד הבבלי (נפטר ל' בתשרי ה'תרט"ז) ה'תש"ה – הרב יצחק גינזבורג, רבה של ישיבת עוד יוסף חי ביצהר. ה'תשכ"א – יעקב מרגי, פוליטיקאי חרדי. שר הדתות ה'תשל"ד – יפעת קריב, חברת הכנסת מיש עתיד ה'תשל"ח – מאיה בוסקילה, זמרת ישראלית ה'כ"ד – רבי יונה גירונדי, רב בספרד מתקופת הראשונים, מחבר הספר "שערי תשובה" ה'תקל"א – הרב ליבר הגדול מברדיצ'ב, מגדולי החסידות ה'תקנ"ד – הרב מולא אור שרגא, מקובל מהעיר יזד באיראן ה'תקפ"ט – בר יצחק בר, מנהיג יהדות לורן, פעיל להשגת אמנציפציה ליהודים בצרפת, ומראשי הסנהדרין של פריז. (נולד בה'תק"ד) ה'תרס"ב – הרב חיים רחמים יוסף פרנקו (החרי"ף), רבה הספרדי של חברון ומייסד בית החולים חסד אברהם (נולד ב-ה'תקצ"ה) ה'תשל"ג – סגן-אלוף מרסל טוביאס, לוחם, צנחן, מפקד ואיש קומנדו אשר כונה "אבי הצנחנים". נהרג בצניחה ה-1,950 שלו בזאיר (נולד ב-ה'תרע"ד) ה'תשנ"ז – רבי שמואל הלוי אשלג, האדמו"ר מאשלג-רחוב חזון אי"ש בבני ברק כ"ז בחשוון – כ"ט בחשוון חשוון
ל' בחשוון

ל' בחשוון הוא היום השלושים בחודש השני בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושים בחודש השמיני למניין החודשים מניסן. תאריך זה קיים רק בשנים שמוגדרות כ"שלמות", דהיינו כארבעים וחמישה אחוזים של השנים. בשנים שמוגדרות "כסדרן" או "חסרות", התאריך למחרת כ"ט בחשוון הוא א' בכסלו. על פי הלוח העברי הקבוע, יום זה לעולם לא יחול בימים שני, רביעי, שישי ושבת. ד'תתקמ"ט – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה ה'תשכ"ז – פעולת סמוע: צה"ל פושט על הכפר א-סמוע שמדרום לחברון בפעולת תגמול.18 הרוגים בירדן. מג"ד הצנחנים, סא"ל יואב שחם, ההרוג היחיד מכוחות צה"ל בפעולה ה'תשט"ז – מאיר כהן, שר הרווחה מטעם יש עתיד ה'ת"ר – הרב חיים הכהן רפפורט, רב באוסטראה שבאוקראינה ומחבר ספר השו"ת "מים חיים" ה'תר"ז – רבי צבי הירש מרימנוב, האדמו"ר השני בשושלת רימינוב (נולד ב-ה'תקל"ח) ה'תשמ"ג – הרב בצלאל ז'ולטי, הרב הראשי של ירושלים ומחבר ספר "משנת יעב"ץ" ה'תשס"ד – שולמית הראבן, סופרת ישראלית (נולדה ב-ה'תר"צ) ה'תשס"ז – הרב אליעזר וולדינברג, מחבר שו"ת ציץ אליעזר ומגדולי הפוסקים במאה העשרים (נולד ב-ה'תרע"ו) כ"ט בחשוון – א' בכסלו חשוון
א' בכסלו

א' בכסלו הוא היום הראשון בחודש השלישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום הראשון בחודש התשיעי למניין החודשים מניסן. פרשת בר המצווה של ילד שנולד בא' כסלו היא פרשת ויצא, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת תולדות אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או שבת. ראש חודש כסלו בספר ירמיהו, פרק ל"ו נכתב כי בזמן יהויקים ערכו צום בחודש התשיעי וקראו את מגילת ברוך בן נריה, ולאחר שהוקראה לו, שרף יהויקים את המגילה. יום זה נקבע ליום צום במגילת תענית בתרא. ישנן מספר גרסאות בנוסח המגילה באיזה יום בחודש אירע המעשה. בחיבור "הגה דר"ע" (רבי עובדיה הנביא) והגהות "סוד ישרים" שהודפסו בתנ"ך אמסטרדם תנ"ט, מהדורת "אגודת שמואל", מובא שיום זה היה ביום א' בכסלו, ומוסבר שיום זה היה כבר בזמנם יום צום, כיוון שהוא ארבעים יום לאחר הושענא רבה, ומי שלא עשה תשובה עד אז, מחכים לו עד יום זה שיחזור בתשובה, כנגד ארבעים יום של קבלת התורה. החת"ם סופר בדרשותיו מסביר שארבעים יום אלו הם כמו שמחכים ארבעים יום מראש חודש אלול עד יום כיפור שהוא בחודש השביעי (שאפשר ללדת בו) ואם לא עשה תשובה מחכים לחודש התשיעי. החת"ם סופר מפרש לפי זה גם את ספר זכריה, פרק ז', פסוק א', המזכיר את ד' בכסלו, שהוא כנגד חג הסוכות החל ארבעה ימים לאחר יום כיפור. מנהג דומה למנהג זה, הוא חג הסיגד. ה'רט"ו – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה ה'תר"ץ – נוסדה העיר נתניה ה'תש"ד – מלחמת העולם השנייה – שלושת מנהיגי בעלות הברית, וינסטון צ'רצ'יל, פרנקלין רוזוולט ויוסיף סטלין, נפגשים יחדיו לראשונה בוועידת טהראן לדון בפלישה לנורמנדי ה'תשנ"ב – מגיעות עצמותיו של הרב שמואל מוהליבר לישראל. ה'תר"ד – הרב דוד צבי הופמן, פרשן מקרא ופוסק, ראש בית המדרש לרבנים בברלין וממנהיגי "תורה עם דרך ארץ". (נפטר בי"ט בחשוון ה'תרפ"ב) ה'תר"ן – זלמן שזר, נשיא מדינת ישראל (נפטר ב-ה'תשל"ה) ה'תרנ"ח – הרב שמריהו גוראריה, חתנו של האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון (נפטר ב-ה'תשמ"ט) ה'תרס"ח – רבי שלמה הלברשטאם השני, (נפטר ב-ה'תש"ס), האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות באבוב ה'תשי"ד – הרב אמנון יצחק, מהבולטים בין המחזירים בתשובה בישראל, ראש ארגון "שופר" ה'תשט"ז – מאיר סויסה, קומיקאי ובדרן ישראלי ה'תשל"ה – אלון דה לוקו, זמר ורקדן היפ הופ ישראלי ה'ר"ב (וי"א ה'ר"ח) – הרב אפרים אנקווה, רב בתלמסאן שבאלג'יריה ומחבר הספר "שער כבוד ה'" (נולד ב-ה'קי"ד) ה'שי"ט – רבי שלום שכנא מלובלין, רבה של לובלין ורבם של המהרש"ל והרמ"א. ה'תס"ד – רבי יוסף שמואל מקראקא, מרא דאתרא, אב"ד וראש ישיבה בפרנקפורט, מגיה התלמוד הבבלי ומחבר ההוספות למסורת הש"ס ועין משפט נר מצווה. ה'תרמ"ט – אליעזר הלוי, מזרחן יהודי בריטי ממוצא גרמני, עוזרו ומזכירו של משה מונטיפיורי. (נולד בי' בתמוז ה'תקס"ט) ה'תרנ"ג – הרב חיים נתן דמביצר, ראב"ד קרקוב, ההיסטוריון של הקהילה היהודית בלבוב ומחבר הספר "כלילת יופי" (נולד ב-ה'תק"פ) ה'תרס"א – הרב יוסף כנאפו ממוגדור, רב ומקובל במרוקו ומחבר הספר "זך ונקי" (נולד ב-ה'תקפ"ד) ה'תרס"ב – רבי משה הגר, האדמו"ר מרדוביץ, מחבר ספר "וייקח משה" ה'תשס"ו – יהודה פליקס, חוקר הריאליה המקראית והתלמודית (נולד ב-ה'תרפ"ב) כ"ט בחשוון – (ל' בחשוון) – ב' בכסלו כסלו כ-31.9% מכלל השנים. כ-68.1% מכלל השנים. ולא כמבואר בראשונים שהיה זה צום לקראת קריאת מגילת התוכחה של ברוך בן נריה. במקור נאמר יום כיפור, אך החת"ם סופר כותב שזו טעות דפוס. חלק ב'
אריסטידס

אריסטידס (יוונית: Αριστείδης; ‏530–468 לפנה"ס) מדינאי אתונאי, כינויו היה "הצודק". אפלטון קרא לו "האיש היחיד באתונה ששווה להעריצו". אריסטידס היה בנו של ליסימאכוס, וחלק ממשפחה אמידה. על שחרותו ידוע רק שהיה תלמידו של המדינאי קליסתנס והיה חלק מן הסיעה האריסטוקרטית באתונה העתיקה. הוא הגיע לתודעה הציבורית לראשונה כסטרטגוס, כאשר פיקד על שבטו האנטיוכי בקרב מראתון, וזכה בכבוד רב בעקבות המלחמה, כבוד שבא לידי ביטוי במינויו לארכון ב-488 לפני הספירה. פעילותו השמרנית כוונה לשמירה על כוחה היבשתי של אתונה, והוא היה אחד המתנגדים הבכירים למדיניותו הימית של תמיסטוקלס. הקונפליקט בין שני המנהיגים תם בעקבות האוסטרקיזם של אריסטידס, שהתרחש מתישהו בין השנים 485–482 לפנה"ס. מסופר שמצביע אנאלפביתי, שכלל לא הכירו, ניגש אליו, ונתן לו את האוסטרקון בהצבעה, וביקש ממנו לכתוב עליו את שמו של אריסטידס. האחרון שאל אותו אם אריסטידס גרם לו עוול, והוא השיב בשלילה ואמר "אינני מכירו אפילו, אבל פשוט נמאס לי לשמוע את כולם אומרים 'הצודק' בכל מקום". אחרי ששמע זאת אריסטידס רשם את שמו על החרס. בעקבות ההצבעה, הוא הוגלה לתקופה של חמש שנים. גלותו הסתיימה לפני המועד, בשנת 480 לפנה"ס, בזכות פסק דין שקרא לו לחזור מהגלות על מנת לסייע לאתונה להגן על עצמה מפני הפלישה הפרסית, וכשחזר נבחר להיות סטרטגוס. במהלך קרב סלמיס הוא תמך בתמיסטוקלס, וזכה בניצחון אחרי שהנחית את חיל הרגלים האתונאי על האי פסיטאליה והשמיד עמו את חיל המצב הפרסי ששהה שם. ב-479 לפנה"ס הוא נבחר מחדש לסטרטגוס, וקיבל לידיו סמכויות מיוחדות כמפקד הצבא האתונאי בקרב פלטאיה. נאמר גם שהוא דיכא קשר שניסו לרקום אוליגרכים לא מרוצים בצבא. הוא זכה בתמיכת בעלי בריתו מאיוניה, לאחר שהתמרד מול האדמירל הספרטני פאוסאניאס, הם נתנו לו את השליטה על הצבא ונתנו לו לפעול באופן חשאי לתיקון המיסים של הקונפדרציה החדשה, הליגה האטית-דלית. הערכתו הייתה מקובלת ונחשבה הוגנת, והיא היוותה בסיס בהמשך להטלת מיסוי למען המשך פעולתה של הליגה. הוא המשיך לכהן במשרות חשובות באתונה. נראה שיחסיו המחודשים והנוחים עם תמיסטוקלס נמשכו והוא עזר לו לשכנע את ספרטה להמשיך בבניית החומות לאתונה. מספר גורמים טוענים שאריסטידס נפטר באתונה, מקורות אחרים טוענים שהוא נפטר במהלך מסע בים השחור. נפוס הכריז על תאריך מותו, 468 לפני הספירה. הוא זכה לראות בחייו את האוסטרקיזם של תמיסטוקלס, אך נפטר לפני עלייתו של פריקלס. נכסיו כנראה ניזוקו קשות בעקבות הפלישות הפרסיות, והוא לא השאיר מספיק כסף לממן את קבורתו. וידוע שצאצאיו קיבלו קיצבה מהמדינה אפילו במאה הרביעית לפנה"ס. מדיה וקבצים בנושא אריסטידס בוויקישיתוף פלוטרך, תולדות גדולי יון ורומא, תרגם י"ל ברוך, תרצ"ב, במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית אריסטידס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע על אריסטידס בקטלוג הספרייה הלאומית אריסטידס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
המלכים הקתוליים

המלכים הקתוליים (בספרדית: los Reyes Católicos) הוא תוארם המשותף של בני הזוג פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה. התארים "מלך קתולי" ו"מלכה קתולית" הוענקו להם בידי האפיפיור אלכסנדר השישי, כפיצוי ואיזון להכתרתו את שושלת מלכי צרפת בתואר "מלך נוצרי". בני הזוג נישאו ביום ה-19 באוקטובר 1469 בוואיאדוליד ובנישואיהם איחדו את ספרד לישות פוליטית אחת, ממלכת ספרד. למלכים הקתוליים היו חמישה ילדים: איזבלה, חואן, חואנה, מריה וקתרין. המלכים הקתוליים נודעו כמלכיה של ספרד בתקופת המעבר מימי הביניים לעת החדשה. הם ייסדו את האינקוויזיציה הספרדית, ביססו את כוחם של הכתר והמדינה לעומת הכנסייה והאצולה, השלימו את הרקונקיסטה עם כיבוש ממלכת גרנדה, גירשו את יהודי ספרד, אישרו את מסעותיו של כריסטופר קולומבוס, שבראשון שבהם גילה את העולם החדש, וניצחו על שלביה הראשונים של הקמת המערכת הקולוניאלית בעולם החדש. בפעולותיהם אלו הם הפכו את ספרד לכוח עולה ודומיננטי באירופה ובעולם כולו למשך מאתיים השנים שלאחר מכן. סמלם של המלכים הקתוליים היה עול ואגודת חיצים (בספרדית: El Yugo y las Flechas), אשר מהווים גם את ראשי התיבות של שמות המלכים הקתוליים (האיות הארכאי של השם איזבלה הוא עם האות Y). מדיה וקבצים בנושא המלכים הקתוליים בוויקישיתוף המלכים הקתוליים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ספרד, היסטוריה, פרדיננד ואיזבלה, 1479-1516, דף שער בספרייה הלאומית
היגיאיה

הִיגִיאֵיַה (מיוונית: Ὑγιεία, מרומית: סאלוס) היא אלת הבריאות במיתולוגיה היוונית ובמיתולוגיה הרומית, בתו של אסקלפיוס, אל הרפואה. במיתולוגיה היוונית ובמיתולוגיה הרומית הייתה היגיאה אלת הבריאות והניקיון, ומאוחר יותר גם אלת הירח. היא הייתה בעלת תפקיד חשוב במסורות שנבנו סביב דמותו של אביה, אסקלפיוס. מהשם של היגיאיה ומתפקידה נגזר המושג "היגיינה". היגיאיה היא אחת מארבעת האלים המוזכרים בשבועת היפוקרטס ”אני נשבע בשם אפולון המרפא, בשם אסקלפיוס, היגיאיה ופנקיאה”. היגיאיה בעיני הצייר גוסטב קלימט בווינה פסל של היגיאיה בארמיטאז' בסנקט פטרבורג פסל של היגיאיה בגלריית אופיצי בפירנצה פסל של היגיאיה במוזיאון הישן בברלין פסל של היגיאיה במוזיאונים הקפיטוליניים פסל של היגיאיה בארמון שנברון מדיה וקבצים בנושא היגיאיה בוויקישיתוף היגיאיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אסף שטול-טראורינג, אחרי הגשם: אלת הניקיון נחשפה, באתר הארץ, 23 בפברואר 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפת אדיגני

נפת אדיגני (בגאורגית: ადიგენის მუნიციპალიტეტი, מילולית: אָדִיגֶנִיס מוניציפליטטי) היא נפה במחוז סאמצחה-ג'אוואחתי שבגאורגיה. עד שנת 1917 נכללה באזור טביליסי-אחלציחה, בשנים 1917–1930 נכללה בנפת אחלציחה ומשנת 1930 נפת אדיגני נחשבת לנפה נפרדת. אוכלוסייתה 16,305 תושבים. עיירות: 2 (אדיגני, אבסתומני). כפרים: 55 כפרים המאוגדים ב-13 מועצות אזוריות (ארַלי, בֶנַרי, בוֹלַג'וּרי, גוֹרגוּלי, וַרחַני, זַנַווי, לֶלוֹבני, מלַשי, מוֹחי, אוּדי, פּחֶרי, צ'וֹרצַ'ני, צֶ'צ'לי) מדיה וקבצים בנושא נפת אדיגני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נפת אדיגני אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלך קתולי

התואר מלך קתולי או מלכה קתולית הם תוארי מלוכה המוענקים בידי האפיפיור למלכים אשר בעיניו, כראש הכנסייה הקתולית, מגלמים עקרונות קתוליים בחייהם האישיים, כמו גם בהתנהלותם המדינית. תואר זה עובר בירושה לצאצאי המלכים, אלא אם כן הוסרו בידי האפיפיור. אחת הזכויות המתלוות לתואר "מלכה קתולית" היא הזכות ללבוש מלבושים בצבע לבן, ולא שחור, בעת מפגש עם האפיפיור. הדוגמה המוכרת ביותר של הענקת התואר היא פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה (כיום מאוחדות שתי הממלכות בספרד), הם המלכים הקתוליים. מדיה וקבצים בנושא מלך קתולי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.