רמת טיומקין

רמת טיומקין היה מושב שהוקם בשנת 1932 והפך עם הזמן לחלק מנתניה. המושב נוסד על ידי אנשי קבוצה של 36 אנשי בית"ר וקבוצת מנורה, שאחד מראשיהם היה גרשון שץ, אשר התארגנו בשנת 1928 לצורך הקמת מושב על אדמת הקרן הקיימת. בתחילה בקשו להתיישב ליד תל מונד ליד קבוצה אחרת של מתיישבים בית"רים, אולם לאחר שהדבר לא יצא אל הפועל בקשו להתיישב ליד נתניה ולצורך כך דרשו חלקת קרקע שגם קבוצה אחרת של מתיישבים דרשה. הקרן הקיימת התחייבה שתרכוש עבור הארגון שטח של 400 דונם, ושאם הרכישה לא תצא אל הפועל יחולק הקרקע בין שני הארגונים. לבסוף נרכשו 1,400 דונם. אלף הוקצו למרכז החקלאי ו-404 דונם לאנשי בית"ר. בתחילת 1932 חרשו אנשי בית"ר את הקרקע. בינתיים תושבי אום ח'אלד מחו על מכירת הקרקעות ליהודים וקבלו הבטחה ש"שמורות להם הזכויות להישאר תמיד על אדמות אום כאלד אשר היו חורשים וזורעים אותן וכמו כן זכיות המרעה, ההשקאה וקישוש עצים". ב-22 במאי 1932 החלו אנשי בית"ר לחפור באר מים במקום. לאחר מספר ימים, ב-27 במאי, התנפלו אנשי אום ח'אלד על החופרים והכו אותם, בטענה שהבאר עלולה להזיק לאדמות המרעה בהם יש להם זכויות. כמו כן הזיקו אנשי אום חאלד למקדחה. במחצית השנייה של 1932 המשיכו אנשי הקבוצה בהתארגנות לקראת העלייה על הקרקע וקבעו שכל מתיישב יידרש לטעת לפחות 3 דונם אשכוליות. בינואר 1933 לאחר שערביי אום ח'אלד חרשו את 800 הדונם שהוקצו למרכז החקלאי והתכוונו לחרוש גם את השטח שהוקצה לרמת טיומקין, הוחלט על ידי המתיישבים לעלות על הקרקע גם ללא הסכם עם תושבי אום ח'אלד. ערב יום העלייה, שנקבע ל-26 בינואר 1933, רוכזו במקום אנשי בית"ר מכל הארץ, ובבוקר יום העלייה יצאו מאות מהם לחרוש את השטח ולהקים גדר מסביב לו. במקום התפתח עימות עז עם ערביי אום ח'אלד, שבסופו הוחל במשא ומתן שהוביל לבסוף לפינוי האיכרים הערבים מן השטח. המתיישבים הקימו במקום שני אוהלים והקיפו את השטח בגדר כדי למנוע מהערבים לחזור למקום. בינתיים התבצעו חליפין בין בני בנימין והמרכז החקלאי וכך קיבלו ברמת טיומקין שטח נוסף מהקרקע שנקנתה. המייסדים התיישבו בתחילה בשלושה צריפים. המושב תוכנן ל-25 משפחות על שטח של 400 דונם. לצד המתיישבים שמנו כ-25 נפשות השתכנה במקום פלוגה של בית"ר שהתגוררו באוהלים, שמנתה 50-55 חברים. בנובמבר 1933 היו במקום עשרה צריפים והושלמה האינסטלציה של המושב. אנשי הפלוגה בנו לעצמם צריף לקראת החורף. מפקד הפלוגה במשך תקופה מסוימת היה הלל צור. ביולי 1934 נמנו במקום כ-120 נפשות. בגלל הקרבה לנתניה רבים במושב הפסיקו לעסוק בחקלאות ועברו לעבוד בתעשיית היהלומים בנתניה ובהשכרת דירות. המושב פעל במשך השנים לצרף אליו מתיישבים נוספים ובשנת 1944 המקום היה יותר פרבר של נתניה מאשר למושב. המושב נקרא על שמו של זאב ולדימיר טיומקין, מאנשי "חובבי ציון" והרוויזיוניסטים, שהיה ידיד לזאב ז'בוטינסקי. רמת טיומקין היה המושב הראשון שהקימו הרוויזיוניסטים בארץ ישראל. היישוב היה חקלאי באופיו. היישוב שימש בסיס פעולה לוגיסטי לקליטת מעפילי עליית אף על פי. חצרות הבתים והפרדסים שימשו לאימונים של לוחמי האצ"ל, והוטמנו בהם כלי נשק. באוקטובר 1944, במסגרת חיפוש בנתניה, נעשה גם חיפוש אחר מבוקשים ברמת טיומקין. ביולי 1947 סברו אנשי ההגנה, בטעות, שהסרג'נטים שנחטפו על ידי האצ"ל מוחבאים בבונקר מתחת לביתו של חיים בנאי, ברמת טיומקין. במטרה ללחוץ על האצ"ל לשחרר את החטופים, סיפר עובד בן עמי לחבר המועצה הרוויזיוניסטי, יעקב צ'ינסקי, שההגנה יודעת שהסרג'נטים מוחבאים מתחת לביתו של חיים בנאי. צ'ינסקי הודיע למפקד האצ"ל במחוז, אברהם אסף, על החיפוש המתוכנן ברמת-טיומקין ובעקבות זאת פונה הסליק מתחת לביתו של בנאי, בו הוחבאו בקבוקי הכלורופורם, האקדחים, והחבלים ששימשו לחטיפת הסמלים. ב-14 ביולי 1947, משפגה הארכה שניתנה על ידי הבריטים ליישוב היהודי על מנת להשיב את החטופים, הקיפו את רמת-טיומקין כלי רכב צבאיים. חיים בנאי ושכניו נאסרו כולם, והחלו חיפושים אחר הבונקר. החיילים הפכו כל פינה בביתו וחפרו ברצפה לארכה ולרוחבה בהשאירם הרס מוחלט, אך לא מצאו דבר. בשנת 1948 נבלע היישוב בעיר נתניה. כיום האזור מהווה חלק משכונת "רמת אפרים". ביוני 1933 זכו תושבי אום ח'אלד במשפט שהגישו נגד הקרן הקיימת בתביעה שיורשה להם לקנות 1,400 דונם מאדמות ואדי חווארת הסמוכים לקרקעותיהם, שהוקצו לרמת טיומקין, על פי דין בר מצרא. בשנת 1934 הלווה הבנק החקלאי הערבי 9000 לא"י לתושבי הכפר כדי לקנות את האדמות הללו, ולמנוע את מכירת הקרקעות לקרן הקיימת. אולם לאחר מספר שנים, במענה לטענות על אי דיוקים בהצהרות של תושבי אום חאלד, ביטל בית הדין לקרקעות את זכות בר המצרא והאדמות נותרו בידי הקרן הקיימת. בערעור לבית הדין לערעורים זכו הערבים וערעור למועצת המלך נדחה אף הוא. תמונות השכונה, מתוך אתר "אירוס" איך מחלקים קרקעות בקרן הקימת לישראל, דואר היום, 27 בינואר 1931 תשובת קרן הקימת לארגון החקלאי של הצה"ר, דואר היום, 6 בפברואר 1931 פרטי ההתנפלות על הפועל הביתרי, חזית העם, 9 ביוני 1932 שמחת ערביי אום כאלד וואדי חווארת, דואר היום, 12 במאי 1932 התנפלות ערבים על יד נתניה, הארץ, 1 ביוני 1932 ההתנגשות ליד נתניה, דבר, 5 ביוני 1932 שוב הפרעות ליד נתניה, דבר, 6 ביוני 1932 הודעת הארגון החקלאי הרביזיוניסטי, חזית העם, 18 בנובמבר 1932 א. הוכמן, רמת טיומקין, דואר היום, 13 ביוני 1933 המושב הצהר"י הראשוז-לחברי התנועה, הירדן, 4 בינואר 1935 החריש היהודי, חזית העם, 3 בפברואר 1933 נתניה, דבר, 6 באפריל 1933 חגיגת יובל השנתיים לקיום רמת טיומקין, הירדן, 7 בפברואר 1935 ברמת טיומקין, חזית העם, 29 בנובמבר 1933 בתנועת העבודה הלאומית, חזית העם, 3 בנובמבר 1933 רמת טיומקין, חזית העם, 15 בדצמבר 1933 רמת טיומקין, הירדן, 20 ביולי 1934 המושב הרויזיוניסטי היחיד בארץ, דבר, 28 בספטמבר 1944 רמת טיומקין מוכנה לקלוט עוד מתיישבים, המשקיף, 24 במאי 1944 שמות יישובים, דבר, 6 באפריל 1933 נעצרו בפרדס במקום נמצא נשק, דבר, 25 באוגוסט 1946 נמצא נשק בפרדסי רמת טיומקין, הארץ, 11 באוקטובר 1946 חיפושים ומאסרים בנתניה, הצופה, 26 באוקטובר 1944 ערבי אום חאלד זוכים במשפט, דבר, 30 ביוני 1933 1400 דונמים מאדמת הקהק"ל, דואר היום, 4 ביולי 1934 ערביי אום חאלד לא מצאו את הכסף, דואר היום, 4 ביולי 1934 חלוקת 1000 דונם אדמה לבני אום כאלד, הארץ, 8 בנובמבר 1934 ערעור בעניין בעלות על 1400 דונם קרקע, הארץ, 22 בינואר 1941 אדמות אום חאלד לערבים, המשקיף, 26 בינואר 1941 בוטל ערעור הקק"ל על בעלות לקרקעות באום־חלד, משמר, 8 בנובמבר 1945