ורוניקה וואל

ורוניקה וואל (באנגלית: Veronica Whall‏; 1887–1967) הייתה אמנית ויטראז'ים חשובה, ציירת ומאיירת הקשורה לתנועת האומנות והמלאכה. אביה, כריסטופר וואל, היה מנהיג תנועת האומנויות והמלאכה בזכוכית צבעונית. היא התחנכה בטכניקות של ציור ויצירת ויטראז'ים בסטודיו של אביה. בשנת 1922, וול ואביה הקימו יחד סטודיו לוויטראז'ים, אותו ניהלה במשך כמעט שלושים שנה לאחר מותו בשנת 1924. ורוניקה וואל נולדה בשנת 1887 בסטונברידג', ליד דורקינג, סארי. היא גילתה כישרון אמנותי בגיל צעיר מאוד והייתה בת 13 בלבד כאשר ציירה את קתרין הקדושה כחלק מחלון לקפלת ליידי של קתדרלת גלוסטר. אמה ואחיה היו משמשים לעיתים קרובות על ידי אביה כמודלים לעיצוביו של הויטראז'ים. וואל השתתפה בשעורי בית הספר המרכזי לאומנות ומלאכה, כולל שיעורים שהעביר אביה. כמו תלמידים מוכשרים אחרים בבית הספר, וואל עבדה כשולייה בסדנת הסטודיו של אביה. וואל הועסקה על ידי אביה, כריסטופר וואל כעוזרת סטודיו לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר המרכזי לאומנויות ומלאכות. היא ועוזרים אחרים עבדו עם כריסטופר וואל בהשלמת עבודות הויטראז'ים הרבות שיצרו בסדנת הסטודיו של וואל. בנוסף לקריירה המצליחה כאמנית ויטראז'ים, היא גם ציירה. אחת מיצירותיה, שעת האלפים, הייתה ציור בצבעי מים פיות ויקטוריאניים. בשנת 1907 הוצג במהלך הקיץ בגלריה החדשה בלונדון. במפקד האוכלוסין בשנת 1911 הגדירה וואל את עיסוקה כעצמאית "אמנית בצבעי מים". בשנת 1912 היא איירה וצבעה ביד ספר במהדורה מוגבלת של ג'ון לילי בשם Cupid & Campaspe. [8] היא גם כתבה, איירה וצבעה ביד את ספרה, סיפורו של פטרקין בעץ, שהודפס על ידי אחיה יו וואל בשנת 1912. היא הציגה כמה מעבודותיה בתערוכת אמנות דקורטיבית בשנת 1914 בפריז. כמו אביה, היא שיתפה פעולה עם צ'ארלס סידני ספונר, שלימד בבית הספר המרכזי לאמנות. בשנת 1916 הוביל ספונר את הצוות שעבד על קפלת אפסידל לתצוגה בתערוכת ה -11 של החברה לתערוכת אומנויות ומלאכות באוקטובר – נובמבר 1916 באקדמיה המלכותית לאמנויות. וואל ואביה עבדו על אפריז הקפלה. היא קודמה למעצבת בסטודיו של אביה בשנת 1914, ועבדה כמעצבת עד 1918. בשנת 1922, וואל ואביה פתחו יחד סטודיו שאותו ניהלו ביחד. כשכריסטופר וואל נפטר בשנת 1924, ורוניקה וואל ניהלה את העסק בסיוע אחיה כריסטופר, עד שהאולפן נסגר בשנת 1953. העסק "וואל אנד וואל", במהלך פעילותו השלים עבודות ויטראז' רבות לקתדרלות באנגליה, אוסטרליה וניו זילנד. בשנת 1953 עברה וואל להנטדונשיר, והקדישה חלק ניכר מזמנה להחזקת עזים. היא נפטרה בשנת 1967. ורוניקה וואל הייתה אמנית ויטראז'ים בולטת ומכובדת במהלך הקריירה שלה. היא השלימה עבודות ויטראז' רבות. רבות מיצירותיה מחוץ לבריטניה נמצאות בניו זילנד, כמו אלה שבקפלת הזיכרון לאחיות בכרייסטצ'רץ', שהוזמנו על ידי ג'וזף דייוויס, חלונות אלה הן בין יצירותיה הטובות ביותר. היא יצרה 73 חלונות עבור אולם המלך ארתור, טינטגל, קורנוול, שנפתחו בשנת 1933. החל משנת 1997 האוסף נחשב לגדול ביותר של לוחות ויטראז'ים של המלך ארתור שנוצרו במאה ה -20 ודוגמה מצוינת לעבודות אמנות ואומנות . מדיה וקבצים בנושא ורוניקה וואל בוויקישיתוף Panel | Whall, Veronica | V&A Search the Collections, V and A Collections, ‏2020-11-11 (באנגלית) Veronica Whall - Mapping the Practice and Profession of Sculpture in Britain and Ireland 1851-1951, sculpture.gla.ac.uk Clitheroe Methodist Circuit, archive.is, ‏2013-04-19 Halls: Stained Glass Windows by Veronica Whall. Veronica M. Whall, The Story of Peterkin in the Wood, privately printed, 1912. (באנגלית) Charles Sydney Spooner - Mapping the Practice and Profession of Sculpture in Britain and Ireland 1851-1951, sculpture.gla.ac.uk Apsidal Chapel by Charles Sydney Spooner - Mapping the Practice and Profession of Sculpture in Britain and Ireland 1851-1951, sculpture.gla.ac.uk Cormack, Peter (2015). Arts & Crafts Stained Glass. Paul Mellon Centre. Norris J. Lacy, Geoffrey Ashe, Debra N. Mancoff, The Arthurian Handbook, Taylor & Francis, 1997, ISBN 978-0-8153-2082-1. (באנגלית)