laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חרמשון קטן

חֶרְמְשׁוֹן קָטָן (שם מדעי: Numenius phaeopus) הוא עוף מים ממשפחת החרטומניים. החרמשון הקטן הוא בעל מקור ארוך וכפוף המאפשר לו לתפוס חרקים, עכבישים, תולעים וחלזונות אותם הוא צד על גדות נהרות וביצות. החרמשון הקטן דוגר בטונדרה הארקטית וחורף באפריקה, באמריקה הדרומית ובדרום אסיה. חולף וחורף נדיר למדי בישראל. אורכו 40 ס"מ, נוצותיו חומות מנומרות וקודקודו כהה ובמרכזו פס לבן. צווארו ארוך וגמיש ומקורו ארוך גם הוא וכפוף, שני דברים העוזרים לו לצוד את טרפו. באביב, עונת החיזור והרבייה, הזכר מבצע מעוף ראווה איטי בניסיון למשוך את הנקבה אליו. הנקבה בונה קן העשוי מצמחי מים, מטחב ומחזזיות. הנקבה מטילה 3–5 ביצים כחלחלות-אפרפרות עם כתמים חומים ודוגרת עליהן בזמן שהזכר מביא לה מזון. לאחר כשבועיים של דגירה הביצים בוקעות ולעולם מגיחים אפרוחים קטנים בעלי פלומה רכה. כשבועיים לאחר מכן האפרוחים מתבגרים ועוזבים את הקן. חרמשון קטן, באתר ITIS (באנגלית) חרמשון קטן, באתר NCBI (באנגלית) חרמשון קטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חרמשון קטן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חרמשון קטן, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) חרמשון קטן, באתר GBIF (באנגלית) חרמשון קטן באתר הרשימה האדומה של IUCN מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
מוליזה

מוֹליזֶה (באיטלקית: Molise) הוא מחוז באיטליה. המחוז גובל במחוז אברוצו בצפון-מערב, לאציו במערב, קמפניה בדרום, פוליה בדרום מזרח ובים האדריאטי מצפון-מזרח. עד שנת 1963 היה המחוז חלק מהמחוז הגדול "אברוצי אה מוליזה" (אנ') אשר חולק באותה שנה לשני המחוזות שהרכיבו אותו וקיבלו מעמד עצמאי. המחוז מורכב מהמחוזות קמפובאסו ואיסרניה. הגזרה המערבית של האזור היא חלק מהאפנינים ההרריים; הוא מנוקז על ידי נהר וולטורנו מערבה לים הטירני. שאר מוליזה מורכבת ברובה מהרים נמוכים וגבעות, עם רצועת שפלה צרה לאורך חוף הים האדריאטי. שטחו של המחוז הוא 4,438 קמ"ר וחיים בו כ-330,000 תושבים. במחוז חיים שני מיעוטים: המוליזים הקרואטים (2,500 במספר, דוברים ניב ישן של שפה קרואטית-דלמטית) והמוליזים האלבנים אשר דוברים ניב ישן של השפה האלבנית, ניב אשר כיום שונה ביותר מהאלבנית המדוברת בצידו השני של הים האדריאטי. הדת האורתודוקסית היא הדת השלטת בקרב המיעוט המוליזי אלבני. בירת המחוז היא העיר קמפובאסו. שטחו של המחוז חופף פחות או יותר לשטח "קוֹנְטָּדוֹ דִּי מוֹליזֶה" ( Contado di Molise). השם המקורי Comitatus Molisii / Castrum Molinis מעיד על כך שהיה של "רוּדוֹלף ממוּלֶן-לָה-מַרשׁ" (Rudolphe de Moulins-la-Marche). פולין נובי סונץ', פולין מדיה וקבצים בנושא מוליזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוליזה מוליזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מוליזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דבק שפכטל

דבק שפכטל (באנגלית Glue Putty או Wall Filler Putty) הוא מֶרֶק המשמש כחומר מילוי והחלקה של קירות, המשמש לעיתים לעיטור או לגימור קירות. על פי רוב, דבק שפכטל מבוסס על תרחיף של שמן פשתן ומלאן אבקתי. השם שפכטל, הנפוץ בישראל, מקורו בשם המותג של חברת טמבור, אך גם חברות נוספות מייצרות מוצרים מתחרים תחת אותו שם. בארצות הברית נמכרים מוצרים רבים המשמשים לאותה פעולה, לרוב תחת השם התיאורי Wall Filler Putty, בשמות מותגים שונים. דבק שפכטל לרוב נמכר במכלי פלסטיק או בדליים כשהוא מכוסה בניילון באופן הרמטי לשמירה על הלחות ומרקמו דומה לחרס רך ודביק. ניתן לגוון את השפכטל כהכנה לצבע או כתחליף לצביעה. לאחר מריחתו הוא מתייבש ומרקמו משתנה. לאחר מס' שעות הוא מתייבש ומתקשה לחלוטין. השיטה הנפוצה ביותר ליישום דבק שפכטל היא ידנית ונעשית באמצעות שפכטל שיטה זו מתאימה לסתימת חורים בקירות ולתיקוני טיח קלים. ליישום על משטחים גדולים יותר נעזרים במכשיר איירלס ומתיזים את דבק השפכטל על הקיר. על פי הוראות יצרנים שונים, דבק שפכטל משמש למילוי והחלקה של משטחי טיח, קירות, גבס ובטון. ניתן להשתמש בדבק שפכטל גם למטרות איטום חלונות, אריחים, ורהיטי עץ ולפיסול ועבודות אמנות. טיח דבק צבע דבק שפכטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שארלי אטאלי

שארלי שלום אטאלי (1930–2006) היה מהנדס ישראלי. אטאלי נולד בקונסטנטין שבאלג'יריה וכתלמיד מצטיין נשלח בנעוריו ללימודים במכון הלאומי לאווירונאוטיקה שבצרפת. בתום לימודיו הוא עבד בחברת "סוד אוויאסיון" ולאחר מכן במפעל "SEREB" לייצור טילים בליסטיים. אטאלי נתמנה על ידי הנשיא שארל דה גול לראש פרויקט טיל "דיאמנט". עבור פועלו בתפקיד זה הוענק לו בשנת 1965 אות לגיון הכבוד. לאחר הצלחת שיגור הטיל הוא מונה לאחראי על פעילות צרפת בפרויקט "אירופה 1" לייצור טיל בתוכנית משותפת למדינות אירופה. בשנת 1969 התבקש אטאלי על ידי משה ארנס, מנהל חטיבת ההנדסה בתעשייה האווירית באותה עת, לעלות לישראל ולסייע בפיתוח מטוס הכפיר. אטאלי נענה בחיוב ותוך זמן קצר עלה עם אשתו ושני ילדיו. במהלך שנות עבודתו בתעשייה האווירית הוא לקח חלק בין היתר בפיתוח "כפיר", "אריה", ו"לביא". עבור פיתוח המזל"ט "זהבן" הוענק לו, במשותף עם חבריו לצוות הפיתוח, פרס ביטחון ישראל לשנת 1981. עבודתו נמשכה עד צאתו לגמלאות ב-1995. מדיה וקבצים בנושא שארלי אטאלי בוויקישיתוף "Charley Chalom ATTALI : ingénieur" (PDF). Association des Juifs Originaires du Constantinois (בצרפתית). 2021-05-15. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2021-10-26. נבדק ב-2024-06-29. "לגיונר של כבוד שהניח את התשתית לתעשיית המטוסים". הארץ. 2006-05-10. אורכב מ-המקור ב-2024-06-29. נבדק ב-2024-06-29.
בובו

האם התכוונתם ל... בובו (קבוצה אתנית) – קבוצה אתנית המתגוררת בעיקר במדינת בורקינה פאסו שבמערב יבשת אפריקה, וחלקם בצפון מאלי (והמקור לשם של אביזר האופנה לכיסוי ראש). בבא ד'אנטונא – נהגה "בּוֹבוֹ-בּוּך", הוא הכינוי המקובל כיום לאפוס אבירים אשר נכתב בידי אליהו בחור בין השנים 1507–1508, והיה לרומן האבירים הפופולרי ביותר בשפה היידית. צ'זארה בובו – כדורגלן איטלקי ג'ונה בובו – שחקן אמריקאי בובו (להקה) – להקת רוק מתקדם ארגנטינאית בובו (בגד) – בגד במערב אפריקה (Boubou) האני בו בו – תוכנית מציאות אמריקאית בובובו-בו בו-בובו – סדרת אנימה יפנית סאטירית בובו - כינוי להגבהה של כיסוי ראש לנשים
בבא

בבא היא מילה שפירושה בארמית שער, ובעברית פירושה אבא. בעברית החדשה היא כינוי לבאבא מקובל המפורסם כעושה נפלאות. האם התכוונתם ל... אישים בבא בן בוטא – תנא מהדור הראשון של התנאים יהודה בן בבא – תנא בדור השלישי. מעשרת הרוגי מלכות בבא סאלי – רבי ישראל אבוחצירא, רב ומקובל ידוע במאה ה-20 בבא רבה – מנהיג שומרוני במאה ה-4 הומי באבא – סוציולוג, סופר וחוקר הודי-אמריקאי אחר בבא-בוך – אפוס אבירים קדום בשפת יידיש בבא (קומיקס) – סדרת קומיקס מאת הצייר והקריקטוריסט שי צ'רקה באבה יאגה – דמות ידועה מהמיתולוגיה הסלאבית עלי בבא וארבעים השודדים – אחת מהמעשיות המופיעות בסיפורי אלף לילה ולילה באבא גנוש – מאכל מזרח תיכוני באבא – דמות ממשחק החשיבה הממוחשב Baba Is You בבא משמעותו בארמית שער; מסכתות מסדר נזיקין בתלמוד הבבלי ובמשנה: בבא קמא – עוסקת בעיקר בדיני נזיקין שבין אדם לחברו בבא מציעא – עוסקת בעיקר בתביעות וטענות שבין אדם לחברו שלא מחמת נזק בבא בתרא – עוסקת בעיקר בסוגיות משפטיות בענייני קרקעות באבא עלי בבא ראו לדוגמה בכתב יד קאופמן כאן רבי יהודה בן אבא במקום בן בבא
פיימונטה

פִּיֶימוֹנְטֶה (באיטלקית: Piemonte) הוא מחוז בצפון-מערב איטליה. המחוז מוקף משלושה מצדדיו בהרי האלפים, ובשטחו נמצאים מקורות נהר הפו. המחוז גובל בצרפת, בשווייץ ובמחוזות האיטלקיים לומברדיה, ליגוריה וואלה ד'אאוסטה. מחוז פיימונטה משתרע על שטח של 25,400 קמ"ר ואוכלוסייתו כ-4.3 מיליון נפש. בירת המחוז היא העיר טורינו. שטחו המישורי של המחוז משופע באדמה פורייה, המנוצלת לגידולי חיטה, אורז, תירס וגפנים. בזכות היותו בית גידול אופטימלי לגפנים, פיימונטה הוא אחד מהמחוזות יצרני היין הגדולים באיטליה. באזור ישנם מרכזי תעשייה רבים, הבולט שבהם נמצא בבירה טורינו, אשר בתחומיה נמצאים מפעלי יצרנית הרכב פיאט. משמעות השם פיימונטה באיטלקית היא "מרגלות ההר", שם התואם את אופיו הגאוגרפי של המחוז. משמו של המחוז נגזרה המילה "פיימונט" המתארת אזורים למרגלות הרים בתחום הגאוגרפיה. בשנת 1046 סיפחו הרוזנים הצרפתים לבית סבויה את פיימונטה לשטחים אשר בשליטתם. ב-1416 זכו אצילי המשפחה לקבל את התואר דוכס, וראש הבית, הדוכס עמנואל פיליברט, העביר את בירת הדוכסות משאמברי (בימינו בתחומי צרפת) לטורינו בשנת 1563. החל בשנת 1720 הפכו דוכסי בית סבויה למלכי ממלכת סרדיניה. ב-25 באפריל 1796 הוקמה בפיימונטה רפובליקת חסות של צרפת שנקראה "הרפובליקה של אלבה". ב-19 באפריל 1801 סופחה הרפובליקה לצרפת וחדלה להתקיים. בקונגרס וינה הוחלט על הקמה מחדש של ממלכת סרדיניה אליה השתייכה פיימונטה. בפיימונטה החלה את דרכה התנועה לאיחוד איטליה במאה ה-19. ערך מורחב – יהדות פיימונטה יהדות פיימונטה הוקמה במאה ה-15 בצפון-מערב איטליה, במחוז "פיימונטה" בעיקר על ידי מגורשי ספרד שהגיעו אליה ממחוז פרובאנס בדרום-מזרח צרפת. בימינו יש בפיימונטה שלוש קהילות: יהדות טורינו, יהדות קזאלה מונפראטו ויהדות ורצילי. שאר הקהילות נסגרו בשל מספר חברים מצומצם. היהודים שנותרו בקהילות אלה מקבלים שירותי דת מקהילת טורינו. מוזיאון זיכרון לשואה קיים בעיר אלסנדריה, ובו מבקרים תלמידי בתי הספר בעיר באופן סדיר. במחוז פיימונטה מופעלת תוכנית לשיקום בתי כנסת בעזרת משאבים כספיים של רשויות המדינה. כך הצליחו לשפץ אחדים מבתי הכנסת ולעודד את ביקורי התיירים בהם. בימינו פתוחים לציבור יותר מעשרה בתי כנסת. paolo viarengo, La via della seta di Rasero scatena il web, La Stampa, ‏7 בינואר 2024 אתר האינטרנט הרשמי של פיימונטה פיימונטה (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית פיימונטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כפייה

האם התכוונתם ל... כפייה (התנהגות) (אנ') – יצירת הכרח למעשה מסוים, בניגוד לרצון המבצע, באמצעות אלימות פיזית, איום להשתמש בה, מניפולציה, או אלימות פסיכולוגית כפייה (לוגיקה מתמטית) – טכניקה בלוגיקה מתמטית כפייה (סרט) – סרט קולנוע משנת 1959 המבוסס על ספר בשם זה מאת מאיר לוין באיות דומה כאפייה – כיסוי ראש ערבי מסורתי
מרכז (תורת החוגים)

במתמטיקה, המרכז של חוג נתון הוא תת-חוג, הכולל את האיברים המתחלפים עם כל איבר אחר. מקובל לסמן את המרכז של R באות   Z ( R ) {\displaystyle \ Z(R)} . המרכז הוא תת-חוג קומוטטיבי, אבל בדרך כלל הוא איננו תת-החוג הקומוטטיבי הגדול ביותר שיש לחוג. התפקיד העיקרי של המרכז בתורת החוגים הוא להכניס שיטות קומוטטיביות לסיטואציה שהיא בדרך כלל לא קומוטטיבית, ולכן מסובכת בהרבה. המרכז של חוג כולל לפחות את איבר היחידה, ולכן אפשר לראות את החוג כאלגברה מעל המרכז שלו (במובן הרחב של המושג – המרכז אינו חייב להיות שדה). בפרט, המרכז של חוג פשוט הוא שדה, וכך הופך החוג לאלגברה במובן המצומצם והמקובל יותר של המילה. את ה"מרחק" מן האלגברה למרכז שלה אפשר למדוד בכלים הסטנדרטיים: הממד (או הדרגה, כאשר המרכז אינו שדה והאלגברה חופשית מעליו), ובמקרה שהממד אינסופי, גם ממד גלפנד-קירילוב. ידוע שכל אלגברה בעלת ממד גלפנד-קירילוב 1 היא "כמעט קומוטטיבית", בהיותה חופשית ובעלת דרגה סופית מעל המרכז שלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמיליו אסטבז

אמיליו אסטבז (באנגלית: Emilio Estevez; ‏ נולד ב-12 במאי 1962 בניו יורק) הוא שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. אסטבז נולד בניו יורק שבארצות הברית, סבו מצד אביו היה מהגר מספרד. הוא בנם של השחקן מרטין שין המוכר מסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן" ואשתו ג'נט טמפלטון. אביו ממשפחה קתולית, בעוד אימו ממשפחה בפטיסטית. הוא אחיהם הגדול של השחקנים צ'ארלי שין, רמון אסטבז ורנה אסטבז. הוא בחר שלא לאמץ את שם הבמה של אביו ונותר עם שם ילדותו – "אסטבז". בשנות ה-80, שהיו תחילת הקריירה הקולנועית שלו, השתייך אסטבז לחבורת שחקנים צעירה ומבטיחה שכונתה "בראט פק" (The brat pack) שכיכבה לרוב בסרטים בהם היה מעורב הבמאי ג'ון יוז. על החבורה נמנו בין השאר רוב לאו, מולי רינגוולד, מתיו ברודריק, רוברט דאוני ג'וניור, דמי מור, ג'אד נלסון, אלי שידי ואנדרו מקארתי. בשנת 1986 גילם אסטבז את סגן המנהל של "דיקסי בוי" ביל רובינסון, שחיסל שלוש מכונות שהתעוררו לחיים בעקבות קרינה חוצנית, בהן את משאית הגובלין הירוק בסרט "מקסימום אוברדרייב". בשנת 1987 היה אסטבז מאורס לתקופה קצרה לשחקנית דמי מור ובשנת 1992 נישא לזמרת והרקדנית פאולה עבדול, ממנה התגרש כעבור שנתיים. "נערי הכרך" (1983) "המעקלים" (1984) "מועדון ארוחת הבוקר" (1985) "חברים" (1985) מקסימום אוברדרייב (1986) "מעבר לחוק" (1986) "מעקב צמוד" (1987) "אקדוחנים צעירים" (1988) "אקדחונים צעירים 2" (1990) בשלושת סרטי "אלופים על קרח" (The Mighty Ducks) "פרי-ג'ק" (1992) "מעקב צמוד 2" (1993) "ליל הדין" (1993) בסדרה: "משפחה במלחמה" (1996) "משימה בלתי אפשרית" (1996) Sand ‏ (2000) לילה בספרייה (2019) "נוע לשטח אפס" (1989) - סרט טלוויזיה "אתמול מאוחר בלילה" (1999) - סרט טלוויזיה The Mighty Ducks: Game Changers‏ (2021) למבוגרים בלבד ‏(2000) - בימוי ומשחק לצד אחיו, צ'ארלי שין בובי (2006) - על רצח רוברט קנדי The Way‏ (2010) - בימוי ומשחק יחד עם אביו, מרטין שין לילה בספרייה (2019) - בימוי, תסריט, הפקה ומשחק מדיה וקבצים בנושא אמיליו אסטבז בוויקישיתוף אמיליו אסטבז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיליו אסטבז, באתר AllMovie (באנגלית) אמיליו אסטבז, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמיליו אסטבז, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמיליו אסטבז, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיווית מצוייצת

קיווית מצוייצת (שם מדעי: Vanellus vanellus) היא מין של עוף ממשפחת החופמיים. מידותיה של קיווית מצוייצת: אורך גוף ממוצע - 30 ס"מ; מוטת כנפים - 85 ס"מ; משקל - 145-220 גרם. זו ציפור צבעונית. החלקים העליונים בצבע ירוק מתכתי בוהק עם הבזקים של סגול, הבטן לבנה והחזה שחור. על ראשה ציצית שחורה ארוכה, שנתנה לה את שמה. בתעופה מתגלה דגם שחור-לבן בחלקים התחתונים ותת-שת בגוון כתום. הקיווית הזו מאופיינת ברגליה הקצרות, שהן הקצרות ביותר בסוג "קיווית" (Vanellus), אליו היא שייכת. הקיווית המצוייצת מקננת מחופי דרום סקנדינביה ועד מזרח אירופה. יציבה במערב אירופה, בריטניה וחצי-האי אנטוליה שבטורקיה. חורפת באזור הים התיכון. בארץ ישראל חורפת הקיווית המצוייצת בצפון הארץ ומרכזה. מצב השימור של קיווית זו באירופה הוא קרוב לסיכון. מדיה וקבצים בנושא קיווית מצוייצת בוויקישיתוף קיווית מצוייצת, באתר ITIS (באנגלית) קיווית מצוייצת, באתר NCBI (באנגלית) קיווית מצוייצת, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קיווית מצוייצת, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) קיווית מצוייצת, באתר GBIF (באנגלית) קיווית מצויצת באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דבורנית נאה

דבורנית נאה (שם מדעי: Ophrys fuciflora subsp. bornmuelleri) היא גאופיט ממשפחת הסחלביים. לצמח פקעות שורש. עליו מוארכים ודמויי אזמל. אורך עמוד התפרחת הוא 15–50 ס"מ ויותר. בתפרחת 3–15 פרחים חסרי דורבן. על השפית, ככל שאר בני הסוג, מצוירת דמות דבורה, ובמרכז השפית ישנו כתם דמוי האות האנגלית H. אורך השפית הוא בערך סנטימטר אחד. לדבורנית הנאה אין בית גידול מועדף. מאביקיה הם זכרי דבורים שהצמח מרמה. הדבורנית הנאה נפוצה במזרח התיכון ובעיראק. תפוצתה של הדבורנית הנאה בישראל כוללת את הרי יהודה, השומרון, הכרמל, הגליל וסביבתו והחרמון; אך ניתן למצוא את המין הזה בעיקר ב"גבעת ההגנה" בכרמל, הר אדיר בגליל העליון, הר הטייסים בהרי יהודה, וריכוז קטן ב"שביל הפסגה" בהר מירון. מדיה וקבצים בנושא דבורנית נאה בוויקישיתוף דבורנית נאה, באתר צמח השדה דבורנית נאה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה דבורנית נאה, באתר Tropicos (באנגלית) דבורנית נאה, באתר GBIF (באנגלית) דבורנית נאה, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בישול (כדורגל)

בכדורגל, בישול, או אסיסט (מאנגלית: Assist), הוא העברת הכדור, על ידי מסירה או הגבהה, לשחקן אחר שמיד מבקיע שער. גם הפעולות הבאות נחשבות לעיתים כבישול: בעיטה הנהדפת על ידי השוער או שחקן הגנה של היריבה, שמיד לאחריה מובקע שער על ידי שחקן אחר; סחיטת בעיטת עונשין שאותה מבקיע שחקן אחר; או גרימה לשער עצמי של שחקן הקבוצה היריבה. לרוב, רק שחקן אחד נחשב כ"מבשל" של השער. סטטיסטיקות על אודות מספר הבישולים ששחקנים תרמו מתועדות לעיתים באופן רשמי על ידי מארגני התחרות, ולעיתים על ידי גופים עיתונאיים. הבישולים אינם חלק מחוקי הכדורגל שנקבעו על ידי IFAB, והקריטריונים להגדרתם הם גמישים. אף ששחקנים זכו לקרדיט על כך ש"בישלו" שערים (אתר Planet World Cup תיעד באופן רטרוספקטיבי את כמות הבישולים בגביע העולם מ-1966), מדד זה לא נספר באופן ממוסד עד לסוף המאה העשרים. הוועדה הטכנית של פיפ"א ספרה לראשונה בישולים באופן מסודר במונדיאל 1986, על פי הקריטריונים הבאים: בישול יוכר לשחקן שמסר את המסירה האחרונה בטרם הובקע השער. לשחקן האחרון שהחזיק בכדור בטרם שזה הגיע למבקיע השער, יוכר בישול בתנאי שלפעולה שביצע הייתה השפעה מכרעת על הבקעת השער. יוכר בישול לשחקנים שבועטים למסגרת השער בטרם שחקן אחר מבקיע מהכדור החוזר. לאחר שערים שמובקעים מבעיטת עונשין או מבעיטה חופשית, לשחקן שסחט את העבירה יוכר בישול. במקרה שמבקיע השער יצר לעצמו את מצב ההבקעה, למשל על ידי כדרור ממושך, לא יוכר בישול. לא יוכר בישול במקרה שמבקיע השער ניצל מסירה לא-מוצלחת של שחקן יריב. במונדיאל 1990 המשיכה הוועדה הטכנית לספור את הבישולים על פי קריטריונים דומים, אך שינתה את הקריטריון לבעיטות חופשיות ולפנדלים: במקרה שסוחט העבירה גם הבקיע בעצמו את כדור העונשין, לא יוכר לו בישול. פיפ"א הפכה לראשונה את הבישולים לאחד ממדדי המשחק הרשמיים במונדיאל 1994. באותו טורניר הבישולים החלו לשמש בתור שובר-שוויון לקביעת הזוכה בפרס נעל הזהב. הוועדה הטכנית של פיפ"א קובעת אלו פעולות נחשבות כבישולים ואלו לא.[2] כיום מוענקים פרסים במספר מדינות הקשורים לבישולים, לדוגמת "פרס המוסר המצטיין" בליגה הצרפתית המוענק לשחקן עם מספר הבישולים הגבוה ביותר בתום העונה. שיטת הענקת הנקודות על פיה מחולק פרס "נעל הזהב" ב-MLS האמריקאית, התבססה בעבר על שערים ועל בישולים במקביל. בממלכה המאוחדת נספרים באופן רשמי כל מדדי המשחק, ובכללם בישולים, בתחרויות כמו הפרמייר ליג, הפוטבול ליג וליגת העל הסקוטית. גם בתחרויות היבשתיות הנערכות על ידי אופ"א, כגון ליגת האלופות והליגה האירופית, נספרים הבישולים באופן רשמי. אסיסט - בכדורסל עוזי דן, מה יותר נדיר - לכבוש רביעייה או לבשל רביעייה?, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2017 מיכאל יוכין‏, עושים סדר במטבח: מהו בישול, והאם ההגדרה הנוכחית שלו הוגנת?, באתר וואלה, 4 באוקטובר 2018 [1]
פונקציונל

במתמטיקה, ובפרט באנליזה פונקציונלית, פונקציונל או פונקציונל ליניארי הוא העתקה ליניארית ממרחב נורמי אל שדה. בעבר פונקציונל הוגדר כפונקציה שהתחום שלה הוא מרחב פונקציות, כלומר פונקציה שפועלת על פונקציות. הרקע להגדרה זו הוא המחקר המוקדם באנליזה פונקציונלית, שעסק במרחבי פונקציות. שימוש זה במונח "פונקציונל" עדיין נפוץ בפיזיקה ובמדעי המחשב. לאחר שאומצה גישה אקסיומטית כללית לאנליזה פונקציונלית ומרחבי פונקציות זוהו כמקרה פרטי של מרחבים נורמיים, המובן של פונקציונל הפך לכללי יותר. הפונקציונלים החשובים ביותר הם אלה המוגדרים ממרחב בנך או מרחב הילברט לשדה המספרים הממשיים או שדה המספרים המרוכבים. נהוג לסמן את משפחת כל הפונקציונלים הליניאריים מעל מרחב נורמי   X {\displaystyle \ X} על ידי   X # {\displaystyle \ X^{\#}} . משפחת הפונקציונלים הליניאריים היא עצמה מרחב ליניארי ביחס לפעולות חיבור וכפל בסקלר נקודתיות. על מרחב זה קיים מבנה טבעי של מרחב נורמי ביחס ל"נורמה האופרטורית" המוגדרת על ידי   ‖ Φ ‖ = sup x ≠ 0 | Φ ( x ) | ‖ x ‖ = sup ‖ x ‖ ≤ 1 | Φ ( x ) | {\displaystyle \ \|\Phi \|=\sup _{x\neq 0}{\frac {|\Phi (x)|}{\|x\|}}=\sup _{\|x\|\leq 1}{|\Phi (x)|}} הנורמה יכולה להיות סופית או אינסופית, ובכל מקרה מתקיים   | Φ ( x ) | ≤ ‖ Φ ‖ ⋅ ‖ x ‖ {\displaystyle \ |\Phi (x)|\leq \|\Phi \|\cdot \|x\|} . פונקציונל שהנורמה שלו סופית נקרא "פונקציונל חסום". יש להבחין כי אין זה אומר שתמונת הפונקציונל היא קבוצה חסומה במובן הרגיל. לא קשה לראות כי פונקציונל הוא חסום במובן זה שהנורמה שלו סופית, אם ורק אם הוא רציף. את משפחת כל הפונקציונלים הליניאריים והחסומים על   X {\displaystyle \ X} מסמנים ב-   X ∗ {\displaystyle \ X^{*}} . אפילו אם X {\displaystyle X} עצמו אינו מרחב בנך, משפחה זו היא מרחב בנך המכונה "המרחב הדואלי" של   X {\displaystyle \ X} , והוא בעל חשיבות יסודית באנליזה פונקציונלית. משפט ההצגה של ריס מסייע להבנת המבנה של המרחב הדואלי. למשפט כמה גרסאות, והיסודית שבהן קובעת כי מעל מרחב הילברט, כל הפונקציונלים החסומים הם מכפלה פנימית עם איבר. כלומר, אם   f {\displaystyle \ f} הוא פונקציונל חסום מעל מרחב הילברט, אז קיים   y {\displaystyle \ y} במרחב כך ש-   f ( x ) = ⟨ x , y ⟩ {\displaystyle \ f(x)=\langle x,y\rangle } . במקרה זה לא קשה לראות מאי שוויון קושי שוורץ כי   ‖ f ‖ = ‖ y ‖ {\displaystyle \ \|f\|=\|y\|} (כאשר הנורמה משמאל היא נורמה אופרטורית והנורמה מימין היא הנורמה המתקבלת מהמכפלה הפנימית). באנליזה של מרחבי פונקציות, לרוב מרחבי Lp, פונקציונל הוא "פונקציה של פונקציות". כלומר, פונקציונל הוא פונקציה המקבלת פונקציה ומחזירה מספר (ממשי או מרוכב). דוגמה יסודית לפונקציונל רציף מעל למרחב L 1 ( [ 0 , 1 ] ) {\displaystyle L^{1}([0,1])} הוא I ( f ) = ∫ 0 1 f ( x )   d x {\displaystyle \!\,I(f)=\int _{0}^{1}{f(x)\ dx}} . זהו פונקציונל המקבל פונקציה ומחזיר את האינטגרל המסוים שלה. הנורמה האופרטורית של פונקציונל זה היא 1 {\displaystyle 1} . טופולוגיה חלשה מצב (אנליזה פונקציונלית) פונקציונל, באתר MathWorld (באנגלית)
ברנרד גרינהאוס

ברנרד גרינהאוס (באנגלית: Bernard Greenhouse;‏ 1 בינואר 1916 – 13 במאי 2011) היה צ'לן יהודי-אמריקאי, אחד החברים המייסדים של שלישיית בוזאר. גרינהאוס נולד בניוארק. החל את לימודיו המקצועיים בגיל 18 בבית הספר ג'וליארד, אצל פליקס סלמונד. אחרי ארבע שנות לימודים אצל סלמונד המשיך גרינהאוס בלימודיו אצל עמנואל פויירמן, פבלו קזאלס ואחרים. אחרי סיום לימודיו אצל קזאלס, החל גרינהאוס בקריירה של סולן, שנמשכה שתים-עשרה שנים, אך הניסיון לא היה קל, משום שהצ'לו ככלי סולו לא נהנה מפופולריות יתרה בשנים ההן. במשך תקופה זו פגש את הכנר דניאל גילה, שהזמין את גרינהאוס להקליט כמה מסונאטות הפסנתר של מוצרט עם הפסנתרן מנחם פרסלר. ב-1955 נפגשו בניו יורק, המפגש הראשון של מה שנועד להיות שלישיית בוזאר. ב-1958 רכש גרינהאוס צ'לו סטרדיוואריוס, "הרוזנת משטנליין", שכונה גם "פגניני סטראד", אחד מ-63 צ'לי של סטרדיוואריוס ומאז ועד מותו היה זה הכלי בו ניגן בקביעות. ב-1987 עזב גרינהאוס את השלישייה ואת מקומו תפס הצ'לן פיטר ויילי. במהלך הקריירה שלו לימד ברנרד גרינהאוס באוניברסיטת ניו יורק בסטוני ברוק, בבית הספר מנהטן למוזיקה, בקונסרבטוריון ניו אינגלנד ובאוניברסיטת ראטגרס. בשנת 1993 הפיק איתן ויינר סדרה של סרטי וידאו של כיתות האמן שהדריך. בין תלמידיו הצ'לניות הישראליות ענת אנגלמאייר וענבל שגב, והפסנתרן יונתן ענר . גרינהאוס פרש אמנם מהוראה סדירה, אך המשיך להגיש כיתות אמן ברחבי ארצות הברית, קנדה ואירופה. בריאיון לקראת קונצרט הפרידה של שלישיית בוזאר ב-21 באוגוסט 2008 סיפר גרינהאוס, שהוא ממשיך להתאמן מדי יום ונחשב ל"זקן הצ'לנים", וצ'לנים קשישים אחרים מופתעים מיכולתו להמשיך ולנגן בגיל 92. ברנרד גרינהאוס, באתר AllMusic (באנגלית) ברנרד גרינהאוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) ברנרד גרינהאוס, באתר Discogs (באנגלית) ברנרד גרינהאוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) http://www.cello.org/Newsletter/Articles/greenhouse.htm http://www.juilliard.edu/update/journal/j_articles481.html http://www.ethanwiner.com/cello.html http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9C0CE3DC1530F934A25753C1A966958260 https://web.archive.org/web/20100127083643/http://www.beauxartstrio.org/about.html "Bernard Greenhouse: A Master And His Cello" All Things Considered Diaries interview, broadcast August 21, 2008. "About the Beaux Arts Trio". 2006. אורכב מ-המקור ב-2010-01-27. נבדק ב-2007-05-21.
מועדון חובטי 500 הום ראנס

מועדון 500 חובטי הום ראנס הוא כינוי בלתי רשמי לקבוצה של שחקנים בליגת ה-MLB שהשיגו לפחות 500 הום ראנים במהלך הקריירה שלהם במסגרת העונה הרגילה (ולא בפלייאוף). החובט הראשון שהצטרף למועדון זה היה בייב רות' ב-1929 וכיום חברים בו 28 שחקנים. 19 מהחברים במועדון נבחרו להיכל התהילה של הבייסבול. נכון לסוף עונת 2024, אין אף שחקן פעיל במועדון חובטי 500 הום ראנס. השחקן הפעיל הקרוב ביותר ל-500 הום ראנס הוא ג'אנקרלו סטנטון (אנ'), שלו 429 הום ראנס. הטבלה מעודכנת נכון לסוף עונת 2024. שם מודגש מציין שחקן שעדיין פעיל. קבוצה מודגשת היא הקבוצה בה חבט את ההום ראן ה-500.
אליפות קטר טוטאל הפתוחה

אליפות קטר הפתוחה לנשים, הנקראת גם אליפות קטר טוטאל הפתוחה מטעמי חסות, היא טורניר טניס בסבב ה-WTA שנערך בין השנים 2001-2008 ושוב החל משנת 2011 בעיר דוחה שבקטר. הטורניר משוחק במתחם הטניס הבינלאומי על שם ח'ליפה על מגרשים קשים ופתוחים. משום שדוחה אירחה בשנים 2009 ו-2010 את אליפות סבב ה-WTA הוחלט על הפסקת הטורניר בשנים הללו. החל מעונת 2011, שבה אליפות הסבב עברה לאיסטנבול, שב הטורניר להתקיים במעמד של טורניר מהקטגוריה העליונה. בין הזוכות המפורסמות בעבר: מרטינה הינגיס, מוניקה סלש, מריה שראפובה וז'וסטין הנין. הטורניר החל את דרכו בשנת 2001 כטורניר מהדרג ה-3. סך הפרסים שחולקו בו היה $170,000. בשנת 2004 גדל הטורניר והפך לטורניר מהדרג ה-2, וסך הפרסים שחולקו בו היה $600,000. בשנת 2007 גדל סך הפרסים ל-$1,340,000. בשנת 2008 השתייך הטורניר לדרג הראשון, וסך הפרסים שחולקו בו עמד על $2,500,000. ב-2011 קטן סך הפרסים ל$721,000 (הן בטורניר הזוגות והן בטורניר היחידות). בשנים 2012-2014 השיג הטורניר מעמד של טורניר פרמייר 5, וסך הפרסים גדל ל-$2,369,000. החל משנת 2015, יחד עם טורניר דובאי, שני הטורנירים מתחלפים לסירוגין במעמדם כל שנה, כשאחד מהם פרמייר והשני פרמייר 5; סך הפרסים שמחולק בטורניר משתנה כל שנה בהתאם למעמדו. מדיה וקבצים בנושא אליפות קטר טוטאל הפתוחה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות קטר טוטאל הפתוחה אתר פדרציית הטניס של קטאר