laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדריאנה אוגרטה

אדריאנה אוגרטה (בספרדית: Adriana Ugarte; נולדה ב-17 בינואר 1985) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ספרדייה. אוגרטה גדלה במדריד, היא נכדתו של הקולנוען אדוארדו אוגרטה. למדה פילוסופיה ומשחק. את הופעת הבכורה שלה רשמה בגיל 16, בסרט הקצר מ-2001 "Mala espina". היא שיחקה בסדרות הטלוויזיה "Mesa para cinco" ,La señora" ,"Hospital Central". ב-2007 הייתה מועמדת לפרס גויה בקטגוריית השחקנית המבטיחה על הופעתה בסרט הקולנוע "Cabeza de perro". בשנים 2013–2014 שיחקה בסדרת הדרמה ההיסטורית "זמן בין התפרים" בתפקיד סירה קירוגה, תפקיד שזיכה אותה בהכרה ובפרסי טלוויזיה בספרד. ב-2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "דקלים בשלג" (Palmeras en la nieve). ב-2016 שיחקה בתפקיד הראשי בסרטו של פדרו אלמודובר "חולייטה". ב-2017 שיחקה בסרט "El sistema solar". ב-2018 שיחקה בסרט הצרפתי של דניאל אוטיי "מאוהב באשתי". באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט המתח "מיראז'". . בשנת 2019 שיחקה בסדרת המתח "הלנה הלבנה" בהפקה מקורית של בנטפליקס. בשנת 2021 שיחקה בתפקיד ראשי במותחן הפוליטי "Parot" של פריים וידאו, שעלילתו מתרחשת בשנת 2013 בספרד, והוא עוקב אחר רוצח סדרתי של אסירים לשעבר. בשנת 2023 שיחקה לצד פרננדו טחרו במותחן הפשע "Lobo feroz" של הבמאי האורווגאי גוסטבו הרננדס איבנז (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אדריאנה אוגרטה בוויקישיתוף אדריאנה אוגרטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדריאנה אוגרטה, ברשת החברתית אינסטגרם אדריאנה אוגרטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדריאנה אוגרטה, באתר AllMovie (באנגלית) אדריאנה אוגרטה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבנר שביט, קאן‏, דיבר אליה: אדריאנה אוגרטה, כוכבת "חולייטה" של אלמודובר, מסבירה איך הבמאי נגע בנשמתה, באתר וואלה, 7 ביולי 2016 10 cosas que (quizá) no sabías de Adriana Ugarte, ‏www.grazia.es‏, 22 באוקטובר 2013
אגדת בראשית

אגדת בראשית הוא מדרש אגדה על ספר בראשית. הקדמונים שציטטו ממנו הזכירוהו בשמות אחרים, וגם העתקים שלו שנמצאו בגניזת קהיר הכילו שמות אחרים. בכתב יד מסוף המאה ה-15 מכונה המדרש "סדר אליהו רבה". הראשון הידוע לנו שכינה את החיבור "אגדת בראשית" היה רבי מנחם די לונזאנו שהדפיסו תחת שם זה בוונציה ב-1618, ומאז זהו כינויו הנפוץ. המדרש מחולק ל-28 פרשות, כאשר כל אחת כוללת דרשה על פסוק אחד מספר בראשית, על פסוק מהנביא ועל פסוק מספר תהילים. ייתכן שהחלוקה ל-28 פרשיות מבוססת על מנהג הקריאה בתורה הארצישראלי, שבו היו מסיימים את התורה אחת לשלוש שנים. רבי אברהם בן הגר"א טען כי האמורא רב הוא מחבר המדרש. אריה לייב גורדון הקדים עוד יותר את זמנו וייחסו לתנא רבי מאיר. חוקרים מודרניים דחו את דעתם, וכיום מקובל שהמדרש חובר בימי הביניים. יום טוב ליפמן צונץ תיארך אותו למאה ה-12 לכל המוקדם; משה דוד הר וטאוגלס סברו שהתחבר במאה ה-10. עזרא קהלני קבע, בעקבות טאוגלס ומחקר מקורי שהמדרש התחבר במאה ה-9 בדרום איטליה. ביחס למקורותיו של המדרש, שלמה בובר טען שהדרשן התבסס בעיקר על מדרש תנחומא-בובר, ואילו קהלני טען שרוב הדרשות הן דרשות מקוריות. 1618 הודפס בוונציה על־ידי רבי מנחם די לונזאנו, בתוך ספר "שתי ידות". 1802, ה'תקס"ב הודפס על־ידי רבי אברהם בן הגר"א. 1804, ה'תקס"ד הודפס בזולקווא. אהרן ילינק הדפיס את המדרש בווינה בשנת ה'תרי"ז, 1857, בתוך קובץ בית המדרש חלק ד. בשנת ה'תרי"ח (1858) הודפס בלבוב על־ידי רבי צבי הירש שפרלינג. פירוש אבי הנחל לרבי חיים פלאג'י. הרב חנוך זונדל בן יוסף מביאליסטוק הוציא מהדורה עם פירושיו עץ יוסף וענף יוסף בוורשה בשנת ה'תרל"ו, 1876. רבי שלמה בובר הוציא מהדורה מכתב־יד עם מבוא נרחב, קראקא ה'תרס"ג (1903). עידן דשא הוציא מהדורה מתוקנת על פי דפוס ראשון ועפ"י כתב־יד בתוך "ילקוט מדרשים" - חלק שביעי (צפת, תשע"ז), ומהדורה נוספת על־פי כתב־יד אחר בתוך ילקוט מדרשים - חלק שמיני (צפת, תשע"ט). שלמה בובר, מבוא לאגדת בראשית, קראקא, ה'תרס"ג. עזרא קהלני, אגדת בראשית: מבוא, הצעה למהדורה ביקורתית וענייני תוכן ומבנה, עבודה לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית, ה'תשס"ד. אהרן לייב גורדון, חקירה על מחבר המדרש אגדת בראשית, הכרמל יב, ה'תרל"ד, עמ' 573–575. ענת‏ רייזל‏, "אגדת בראשית", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 256; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. (מהדורה מוקדמת של הפרק באתר מחלקי המים) עזרא קהלני, מדרש אגדת בראשית, ירושלים: הוצאת האיגוד העולמי למדעי היהדות ורשות המחקר של מכללת הרצוג, תשפ"א, עמ' 750 אגדת בראשית, באתר ויקיטקסט מהדורת מהר"ם די לונזאנו מהדורת רבי אברהם בן הגר"א, זענסבורג, תרכ"א, באתר היברובוקס מהדורת זולקווא ה'תקס"ד מהדורת יעלינעק, ה'תרי"ז עם פירוש עץ יוסף וענף יוסף מהדורת בובר, קראקא, ה'תרס"ג, באתר היברובוקס מידע על אגדת בראשית בקטלוג הספרייה הלאומית יהודה דוד אייזנשטיין, אגדת בראשית, אוצר מדרשים כרך א, באתר "ספריא" רבי יעקב סקילי ורבי אליהו די וידאש כינוהו "תנא דבי אליהו", על אף שקיים מדרש אחר בשם זה. בקטע מסוים מהגניזה נקרא המדרש במקור "ילמדנו", אך הכותרת נמחקה ותוקנה ל"אגדת בראשית" בזמן לא ידוע. על סמך הביטוי התלמודי "אגדתא דבי רב" (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף נ"ו, עמוד ב'; ספר הזוהר, חלק ג', דף ל"ז, עמוד א' ועוד). ראו בובר, מבוא לאגדת בראשית, ועוד בערך "אגדת בראשית" באנציקלופדיה יודאיקה עזרא קהלני, אגדת בראשית: מבוא, הצעה למהדורה ביקורתית וענייני תוכן ומבנה, עמוד 115 ואילך צבי הירש שפרלינג‏, באתר VIAF
פיטקיאראנטה

פיטקיאראנטה (ברוסית: Питкяранта) היא עיירה והמרכז הניהולי של מחוז פיטקריאנטסקי ברפובליקת קרליה, שברוסיה, השוכנת בחוף הצפון-מזרחי של ימת לדוגה. אוכלוסיית היישוב מונה (נכון לשנת 2018) 10,479 איש. העיירה נוסדה ככל הנראה במאה ה-19, במסגרת הדוכסות הגדולה של פינלנד, לאחר שעברה לשליטת ברית המועצות הוענק לה מעמד עיר ב-9 ביולי 1940. מאז 1991 מהווה חלק מרפובליקת קרליה שבצפון הפדרציה הרוסית. במסגרת החלוקה המינהלית משמשת פיטקיאראנטה כמרכז המינהלי של מחוז פיטקיאראנטה, אליו הוא כפוף ישירות. כחטיבה עירונית, העיר פיטקיאראנטה, יחד עם שלושה יישובים כפריים, מאוגדת במחוז העירוני בשם היישוב עירוני פיטקיאראנטה. לפיטקיאראנטה הסכם ערים תאומות עם: פינלנד קואופיו, פינלנד רוסיה פיקאליובו, רוסיה מדיה וקבצים בנושא פיטקיאראנטה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל דיין

הרב דניאל דיין (נולד בשנת 1952) הוא רב קהילת ברסלב בצפת, שחקן ישראלי וחוזר בתשובה. שימש כיושב ראש מרכז ברסלב העולמי. נולד בקזבלנקה שבמרוקו למשפחה יהודית מסורתית. ב-1961, כשהיה בן 9, עלה לישראל במסגרת עליית הנוער. למד בכפר הנוער רמת הדסה בקריית טבעון וב"אומן הדסה" בעפולה. מגיל צעיר גילה עניין במשחק. בזמנו הפנוי היה צופה בסרטים רבים ועבד על פיתוח גוף. למד תיאטרון ופנטומימה בבית רוטשילד בחיפה. ב-1969 שיחק בהצגה "אהבה בסמטאות צפת" שכתב וביים ב. אדם. בצה"ל שירת בגולני כמ"כ וכסמל מבצעים. לאחר שירותו הצבאי עבר לאילת ואז עבר ל ניו יורק בארצות הברית. בתחילה עבד במלצרות, בנייה ואבטחה במגבית היהודית המאוחדת. למד במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע והחל לשחק באוף ברודוויי. שם הכיר את צבי פישמן. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס ואז להוליווד. התפקיד הראשון שגילם שם היה בשנת 1973 שייח' בפרסומת לתה ליפטון. בשהותו בארצות הברית עסק בקונג פו, היאבקות, הרמת משקולות, יוגה, מדיטציה. ב-2004 גילם את הרב בסרט "האושפיזין" שכתב שולי רנד וביים גידי דר. ב-2005, בעידוד הרב שמואל אליהו, העביר (לצד שביט רבניצקי) סדנת תיאטרון בישיבת ההסדר צפת. ב-2017 גילם מספר דמויות בסרט "סיפורי מעשיות של רבי נחמן" שכתב וביים צבי פישמן. דניאל דיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סיפורו של הרב דניאל דיין, סרטון באתר יוטיוב מנחם רהט, אהבה בסמטאות צפת, מעריב, 23 באוקטובר 1969 תלמידי הסדר בתיאטרון צפת, באתר ערוץ 7, 26 במאי 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
PragerU

PragerU הוא ארגון אמריקאי ללא כוונת רווח, אשר מתמקד ביצירת תוכן במגוון נושאים בתחום הפוליטיקה, כלכלה, ופילוסופיה, בעיקר מנקודת מבט שמרנית. הארגון הוקם על ידי הסופר והמגיש דניס פרייגר, בשיתוף עם אלן אסטרין. הסרטונים הקצרים, רובם באורך של כ-5 דקות, שמייצר הארגון מפורסמים ביוטיוב. הסרטונים מוגשים לעיתים קרובות על ידי אנשי רוח שמרנים ממדינות שונות בעולם, כולל ישראל. הארגון נשען על תרומות ובתחילת פעולתו נתמך על ידי דן ופריס ווילקס. הארגון זוכה לשבחים על רמת האפקטיביות של הסרטונים שלו בלימוד החומר, אך גם לביקורת על מידת הדיוק והאמת שהם מציגים. נכון לאפריל 2021 יש לערוץ היוטיוב כ-2.89 מיליון מנויים והסרטונים בו נצפו מעל 1.2 מיליארד פעמים. יוטיוב הגדיר כמה מהסרטונים בערוץ כ"תוכן מוגבל" לגולשים מסוימים. דניס פרגר שמרנות מדיה וקבצים בנושא PragerU בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של PragerU (באנגלית) PragerU, ברשת החברתית פייסבוק PragerU, ברשת החברתית אקס (טוויטר) PragerU, ברשת החברתית אינסטגרם PragerU, סרטונים בערוץ היוטיוב PragerU, באתר פינטרסט ערוץ היוטיוב הרשמי של PragerU "Facebook apologises to right-wing site". BBC News (באנגלית בריטית). 20 ביולי 2018. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה) Hiawatha Bray (14 באוקטובר 2016). "YouTube restricts access to Dershowitz video". The Boston Globe. נבדק ב-28 באוגוסט 2017. {{cite news}}: (עזרה) Bowles, Nellie (2020-01-04). "Right-Wing Views for Generation Z, Five Minutes at a Time". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-01-06. Presenters, PragerU (באנגלית) Bernstein, Joseph (3 במרץ 2018). "How PragerU is winning the Right Wing culture war without Donald Trump". BuzzFeed (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2019-02-14. נבדק ב-12 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) No safe spaces (2019) - FULL DOCUMENTARY MOVIE ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדגר השקעות ופיתוח

אדגר השקעות ופיתוח בע"מ המוכרת בשם המקוצר "אדגר" היא חברה ציבורית ישראלית, שניירות הערך שלה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בהחזקת נדל"ן מניב בישראל ומחוצה לה. אדגר נוסדה בשנת 1977 בשם "אדגר תעשיות טקסטיל". בשנת 1994 נרכשה החברה על ידי חברת "צור שמיר אחזקות". בשנת 2003 החלה לבנות את "מגדל אדגר" בקריית אריה בפתח תקווה, ובשנת 2006 הבנייה הסתיימה והמגדל הפך למקום משכנם הראשי של החברה, וכן גם חברות האם בבעלותם של מוקי ודורון שנידמן. בשנת 2004 מניות החברה הונפקו בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לחברה ציבורית. בשנת 2015 הסתיימה הבנייה של מגדל אדגר 360 בגובה 147.65 מטרים בשכונת יד אליהו מזרחית לנתיבי איילון. באוקטובר 2015 אדגר רכשה שלושה מבני משרדים בקנדה תמורת כ-178 מיליון שקל. עד שנת 1996 פעלה בתחום הטקסטיל נדל"ן מניב בישראל ובחו"ל בעלת השליטה בחברה היא חברת "ישיר איי.די.איי. אחזקות" אשר נמצאת בבעלותה המלאה של חברת "ביטוח ישיר - השקעות פיננסיות", ומחזיקה כ-44.31% ממניות החברה, השליטה בה היא בידי "צור שמיר אחזקות" של מוקי ודורון שנידמן. אחזקות הציבור היא 26% בחברה. אתר האינטרנט הרשמי של אדגר השקעות ופיתוח אדגר השקעות ופיתוח, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב אדגר השקעות ופיתוח, באתר "מאיה" אדגר השקעות ופיתוח בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. עמרי זרחוביץ', אדגר השקעות רכשה שלושה מבני משרדים בקנדה ב-178 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 11 באוקטובר 2015
יש גם ימים כאלה...

יש גם ימים כאלה... – רעיונות לשיפור מצב-הרוח (באנגלית: The Blue Day Book) הוא ספר הומוריסטי שנכתב על ידי הסופר האוסטרלי בראדלי טרבור גריב בשנת 2000. הספר זכה להצלחה גדולה ונמכר בעיקר בקטגוריית ספרי המתנות. הספר בא לעודד את הקורא ולתת לו טיפים לחיים וסיבות לשמוח, אשר מוצגים בדרך בלתי שגרתית: כל עמוד בספר מכיל משפט אחד בלבד, ומלווה בתצלום של בעל חיים כלשהו. כל עשרות התצלומים המופיעים בספר הם צילומים מאוד מיוחדים, אשר "תפסו" את בעל החיים בתנוחה ובזווית בלתי שגרתיים, לדוגמה: דוב המכסה את פניו ונראה כאילו הוא בוכה, חתלתול הנתלה על ענף של עץ ונאחז בציפורניו כדי לא ליפול, פינגווין אשר מועד ומחליק על הקרח וכדומה. כל צילום כזה בא לתאר את המשפט שנכתב באותו עמוד, ולמעשה בא לתאר מצב אנושי או רגש אנושי כלשהו. השילוב של המשפט הכתוב עם התמונה הבלתי רגילה מעוררים צחוק, וצחוק זה הוא למעשה זה אשר מעודד את הקורא. על הכריכה הקדמית של הספר מופיע צילום של צפרדע עם מבט עגום בעיניה- זהו בעצם הקורא העצוב. בכריכה האחורית מופיעה אותה צפרדע, אלא שהפעם היא מחייכת. גריב ניסה להוציא לאור את הספר ונדחה חמש פעמים, ורק בפעם השישית זכה לפרסם את יצירתו. הספר תורגם לעברית על ידי אירית ארב והובא לדפוס בישראל בשנת 2002.
De troubadour

De troubadour (בעברית: הטרובדור) הוא שיר בהולנדית בביצוע הזמרת לני קור נציגת הולנד באירוויזיון של שנת 1969. השיר זכה במקום הראשון יחד עם השירים "בום בנג-א-בנג", "Un jour, un enfant" ו-"Vivo cantando", שייצגו את הממלכה המאוחדת, צרפת וספרד בהתאמה. השיר הוא בלדה בהשראת מסורת שירי העם. קור שרה על טרובדור מימי הביניים, ומתארת את ההשפעה שיש למוזיקה שלו על המאזינים. קור הקליטה את השיר גם באנגלית (בשם "The troubadour"), בצרפתית ("Le troubadour"), בגרמנית ("Der troubadour"), איטלקית ("Un canta storie") ובספרדית ("El trovador"). התחרות ב-1969 נערכה במדריד בירת ספרד שהייתה בשלטון הדיקטטורי של פרנסיסקו פרנקו. חמש שנים לאחר התחרות, הקליטה קור שוב את השיר במילים אחרות בשם "De generaal" ("הגנרל"), כמחווה למאמן הכדורגל ההולנדי רינוס מיכלס. "הגנרל" היה כינויו של מיכלס בפי שחקני הנבחרת ההולנדית. בערב התחרות בוצע השיר שמיני בסדר השירים, אחרי "Boom Bang-a-Bang" בביצוע לולו נציגת הממלכה המאוחדת, ולפני "Judy, min vän" בביצוע טומי שרברג נציג שוודיה. בסיום ההצבעה קיבל השיר 18 נקודות, יחד עם שלושה שירים אחרים, ודורג במקום הראשון מתוך 16. נציגת הולנד באירוויזיון בשנה לאחר מכן, באירוויזיון 1970, הייתה שלישיית הבנות Hearts of Soul עם השיר "Waterman". מידע על היצירה "De troubadour" באתר מיוזיק בריינז Official Eurovision Song Contest site, history by year, 1969 Detailed info and lyrics, Diggiloo Thrush, "De troubadour"
שבץ שקט

שבץ שקט (באנגלית: Silent stroke) הוא שבץ מוחי שאינו כולל תסמינים חיצוניים, והחולה אינו מודע לכך שעבר שבץ. עם זאת, שבץ שקט עדיין מביא נזק לרקמת המוח ולעלייה בסיכון ללקות בשבץ בעתיד. סוג השבץ הזה נקרא ״שקט״ מכיוון שהנזק מתרחש בחלק במוח שאינו שולט בתפקודים חיוניים כלשהם ולכן אין שינוי חיצוני ניכר אצל החולה. הצטברות אירועי שבץ שקט עלולה להוביל לירידה ניכרת בתפקודים הקוגניטיביים, ובפרט ביכולת החשיבה והזיכרון. שבץ שקט שונה משבץ חולף (TIA). בשבץ חולף כן מתגלים תסמינים חיצוניים, בניגוד לשבץ שקט, ושבץ חולף יכול להמשך בין מספר דקות ל-24 שעות. שבץ חולף מהווה גורם סיכון משמעותי לשבץ מוחי עתידי ולשבץ שקט חוזר. שבץ שקט מתרחש פי חמישה יותר מאשר שבץ סימפטומטי, הסיכון עולה עם הגיל. בין 8% ל־28% מהקשישים עוברים אירוע של שבץ שקט (שבץ שקט עלול להופיע גם אצל צעירים ואף אצל ילדים, בעיקר כאלו הסובלים מאנמיה קשה), שכיחותו של שבץ שקט גדולה יותר כאשר מדובר באוכלוסייה הסובלת מדמנציה או הפרעות קוגניטיביות אחרות. גורמי סיכון נוספים הם: סוכרת, יתר לחץ דם, עישון ומחלת לב. ניתן לאבחן שבץ שקט על ידי ביצוע טומוגרפיה ממוחשבת (CT) או דימות תהודה מגנטית (MRI). במרבית המקרים האוטם מתגלה רק בדיעבד, כשבדיקת הדמיה מגלה סימן של אוטם ישן. אף על פי שמדובר באוטם על השפעותיו הפתולוגיות, האוטם בשבץ השקט אינו גורם לנזק בטווח הקצר. שבץ חולף Stroke, Mount Sinai What is a silent stroke?, Harvard Health, ‏2020-11-01 (באנגלית) Stroke Diagnosis & Treatment | Mount Sinai - New York, Mount Sinai Health System (באנגלית אמריקאית) S. B. Coutts, M. D. Hill, J. E. Simon, C. -H. Sohn, J. N. Scott, A. M. Demchuk, Silent ischemia in minor stroke and TIA patients identified on MR imaging, Neurology 65, 2005-08-23, עמ' 513–517 doi: 10.1212/01.WNL.0000169031.39264.ff הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נואיבה (שיר)

נואיבה הוא שיר ישראלי, אשר נכלל באלבומו של הזמר שלמה גרוניך צמר גפן מתוק, שיצא לאור בשנת 1982. השיר נכתב בשלהי שנות ה-70, בהשראת בילוי של גרוניך ושל אשתו באותה עת נירית ירון בחוף הים של נואיבה שבחצי האי סיני. דימויה של נואיבה בישראל באותה עת היה של אתר מפלט מהמסגרות הממסדיות, בייחוד לדור הצעיר. השיר מתאר מציאות פשוטה של בילוי אינטימי בשניים בחוף השקט והיפה. ירון כתבה את מילות השיר, שהולחנו על ידי גרוניך. בסקירת האלבום "צמר גפן מתוק" באתר רוק מתקדם נכתב על השיר: ...גרוניך... נשאר נאמן לגישתו ויורד לסיני, סוג של No Man's Land נוסח ישראל. שם הוא כתב עם אשתו, נירית ירון-גרוניך, את "נואיבה", ללא ספק שירו המצליח ביותר; הטקסט משקף את האופטימיות ביחסים בינו ובין נירית, ובמקביל מצליח להעביר בצורה טובה את הניתוק של סיני מן התרבות המערבית. גרוניך, כמו שלום חנוך של 'מחכים למשיח', מוצא משמעות לחייו רק בטבע, עם אישה, רצוי בלי בגדים, ובתוך צדפה. השיר אכן היה לאחד משיריו הידועים והמוכרים ביותר של שלמה גרוניך. מידע על היצירה "נואיבה" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "נואיבה" באתר יוטיוב מילות השיר "נואיבה" באתר שירונט מקור: אתר רוק מתקדם.
ג'ומנג'י (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'ומנג'י (זיכיון) – זיכיון סרטים בעל 3 סרטים מסוגת הפנטזיה. ג'ומנג'י (ספר) – ספר עליו התבסס הסרט מ-1995 ג'ומנג'י – הסרט הראשון בזיכיון, אשר יצא ב-1995 ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל – סרט מ-2017 ג'ומנג'י: השלב הבא – סרט מ-2019 ג'ומנג'י (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרטים, ששודרה בין 1996 עד 1999 ג'ומנג'י (שיר) – שיר של הזמרת אזיליה בנקס ג'ומנג'י - שיר מ-2018 של הראפר ב' יאנג
הדיוויזיה ה-87 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-87 (בגרמנית: 87. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, והועמדה תחת פיקוד בוגיסלב פון שטודניץ. במהלך המערכה בפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית, כחלק ממפקדת הכוחות בהרי אייפל במסגרת הארמייה החמישית, ובמהלך הקרב על בלגיה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה הרביעית, ולאחר מכן לחמה במהלך מבצע מקרה אדום כחלק מהקורפוס ה-40 במסגרת הארמייה השישית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-20 במסגרת הארמייה התשיעית, ואף נטלה חלק בקרב ביאליסטוק-מינסק, ובמהלך הקרב על מוסקבה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-9 ארמיית הפאנצר הרביעית. לאחר מכן נשארה הדיוויזיה בגזרה המרכזית, ולחמה בקרב רז'ב הראשון ובקרב רז'ב השני, ובמרץ 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, עימה לחמה בקרבות בלטביה, ובנובמבר אותה שנה היא הועברה תחת פיקוד הארמייה ה-18, עימה לחמה בכיס קורלנד עד סוף המלחמה. בוגיסלב פון שטודניץ (26 באוגוסט 1939 – 17 בפברואר 1942) ולטר לוכט (17 בפברואר 1942 – 1 במרץ 1942) בוגיסלב פון שטודניץ (1 במרץ 1942 – 22 באוגוסט 1942) ורנר ריכטר (22 באוגוסט 1942 – 1 בפברואר 1943) ולטר הרטמן (1 בפברואר 1943 – 22 בנובמבר 1943) מאוריץ פרייהר פון שטראכוויץ (22 בנובמבר 1943 – אוגוסט 1944) גרהרד פיירבנד (אוגוסט 1944 – ספטמבר 1944) הלמוט ולטר (ספטמבר 1944 – 16 בינואר 1945) מאוריץ פרייהר פון שטראכוויץ (16 בינואר 1945 – 8 במאי 1945) מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-87 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-87 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) ב-18 בספטמבר 1939 הפך הקורפוס לקורפוס ה-23.
פרו סייקלינג מנג'ר

פרו סייקלינג מנג'ר (Pro Cycling Manager) היא סדרת משחקי מחשב של סימולציות ניהול ממוחשבות, בה השחקן נדרש לשמש כמנג'ר של רוכב או קבוצת אופני כביש. המשחק נוצר על ידי חברת Cyandie הצרפתית והופץ על ידי חברת FOCUS (אנ'), גם היא צרפתית. בנוסף למשחק הזה, קיימת גם סדרת משחקים לקונסולות (Xbox one, פלייסטיישן 4) שנקראת "טור דה פראנס" שבמסגרתה אפשר לשחק במרוץ המדובר ובמספר מרוצים נוספים, וגם הופץ ונוצר על ידי החברות הללו. המשחק נוצר בשנת 2001 ונקרא בשם "סייקלינג מנג'ר" ובשנת 2005 נוסף "פרו" לשם. הוא מוצע במגוון שפות - צרפתית, אנגלית, נורווגית, פורטוגזית, איטלקית, הולנדית, גרמנית, ספרדית ודנית. המשחק מבוסס על המציאות, כאשר כל הרוכבים, הקבוצות והמרוצים בו הם אמיתיים ומתקיימים גם במציאות, ואף המשחק משתמש בתמונות של הרוכבים האמיתיים, והנתונים שלהם מבוססים לפי היכולת שלהם במציאות. אם כי לפעמים בחלק מהשמות יש טעויות. המשחק מציע מספר מצבים: פרו סייקליסט (ProCyclist) - במצב הזה השחקן יוצר לעצמו דמות, השחקן נותן לדמות לאום, גיל, גוון עור, ואף לבחור מתוך מגוון של פרצופים. לאחר מכן, השחקן צריך לבחור את אופי הרוכב הבולט שלו - מטפס, מאיץ, פנצ'ר או רוכב נגד השעון, הוא יכול לבחור גם התמחות נוספת ומשנית. לאחר מכן השחקן צריך לבחור באיזו קבוצה מתוך המבחר שמוצע לו להחתים את הדמות שלו, לבחור לו לו"ח מרוצים ולנהל לו את הקריירה. השחקן צריך גם לבחור לדמות את מקסימום הפוטנציאל שהדמות יכולה לממש, והדמות עולה ברמות עד שהוא ממקסם את הפוטנציאל. קריירה - במצב הקריירה, השחקן יכול לקחת קבוצה ולהפוך להיות המנג'ר שלה. או לקחת רוכב קיים ולהפוך להיות המנג'ר שלו. אפשר לקחת קבוצות מכל הדרגים השונים, או להקים קבוצה עם שם שהשחקן בוחר וביגוד שהוא צריך לבחור מתוך מה שמוצע, ולקחת רוכבים (עד 30) מתוך הקבוצות הקיימות. מרוץ בודד - במצב הזה, השחקן יכול לבחור לשחק רק מרוץ בודד עם קבוצה שאותה הוא יבחר. רב משתתפים - קיימת גם אפשרות לשחק עם שחקנים אחרים במשחק, באפשרות ה"מולטיפלייר/אונליין". בנוסף, קיימת גם אפשרות לעשות מרוצי אופני מסלול. חברת Cyanide (אנ') היא היוצרת וחברת FOCUS היא המפיצה גם של משחק ה"טור דה פראנס". במסגרת המשחק, אפשר לשחק במרוץ הפופולרי ומרוצי קלאסיקות נוספות, כגון פריז - רובה והרונדה ון פלנדרן. בניגוד לפרו סייקלינג מנג'ר, המשחק הזה הוא לקונסולות ה־Xbox והפלייסטיישן, ולא למחשב.
פרוסת סיליקון

פרוסת סיליקון היא פרוסה של גביש יחיד של צורן בעל ניקיון גבוה. שימושן העיקרי של פרוסות הסיליקון הוא כבסיס לייצור שבבים והתקני מוליך למחצה בתעשיית המיקרו-אלקטרוניקה. פרוסת הסיליקון נחתכת מתוך חד-גביש גלילי מוארך (המכונה ingot) של צורן המגודל באופן מלאכותי. בדרך כלל מוסיפים להתך הסיליקון לפני הגידול ריכוזים נמוכים מאוד של מאלחים (מסממים) כגון בורון, ארסן וזרחן, על מנת להקנות לסיליקון תכונות חשמליות לפי הצורך. פרוסות סיליקון ללא מאלחים, המכונות סיליקון אינטרינזי, הן בעלות התנגדות חשמלית גבוהה והן נדירות יותר ויקרות יותר. הפרוסה לרוב עגולה, בקוטר בין 25–300 מ"מ (הדור הבא מתוכנן להיות בגודל 450 מ"מ), המלוטשת מצידה האחד באיכות גבוהה, ומצידה האחר מלוטשת באופן גס. הצד המבריק (מלוטש) של הפרוסה משמש ליצירת ההתקנים המוליכים למחצה. הצד הגס של הפרוסה משמש לדפינת (חיבור) הפרוסה במכונות הייצור. על מנת שיהיה ניתן ליצור על פרוסת הסיליקון התקנים אלקטרוניים איכותיים, חייבת הפרוסה לעמוד בדרישות איכות גבוהות במיוחד. לדוגמה: ריכוז האטומים הזרים (שאינם אטומי סיליקון) חייב להיות נמוך במיוחד. במיוחד אמור הדבר לאטומים זרים כגון: סידן, אשלגן, נחושת וזהב אשר להם פוטנציאל להשפיע על התכונות החשמליות של הסיליקון גם בריכוזים מזעריים. פרוסות סיליקון מיוצרות בתהליך גידול גבישים, שאחריו חותכים את חומר הגלם במסור חוט, ומלטשים את הפרוסות. הכוון הקריסטלוגרפי של הגביש, אינדקס מילר, חשוב לצורך התכונות האלקטרוניות שלו, והוא נקבע על פי כוון הגביש ההתחלתי, הנקרא גרעין התגבשות. בתהליך צ'וחרלסקי (אנ') (Czochralski method) מכניסים מוט סיליקון קטן המשמש כגרעין התגבשות לצינור קוורץ שבו סיליקון מומס ונקי, ויוצרים תוך משיכה וסיבוב של המוט יחד עם הפרשי הטמפרטורות, גביש יחיד גדול. הגביש בשיטה זו גדל מן המרכז החוצה. בתהליך ברידג'מן-סטוקברגר (אנ') (Bridgman–Stockbarger) הגביש גדל בצינור עם סיליקון מומס, שצדו האחד קר יותר ובו פרוסת סיליקון המשמשת כגרעין התגבשות, והגביש בתהליך גדל לאורך הצינור בהתחילו מהצד הזה. מדיה וקבצים בנושא פרוסת סיליקון בוויקישיתוף
הדיוויזיה ה-215 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-215 (בגרמנית: 215. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, על בסיס יחידות הלנדווהר בהיילברון, והועמדה תחת פיקוד בפטיסט קנייס. במהלך פלישת גרמניה הנאצית לפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית בעתודת הארמייה השביעית, ובמהלך המערכה על צרפת היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה הראשונה. בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מקורפוס הפאנצר ה-39, ובשנים שלאחר מכן היא לחמה לסירוגין כחלק מהארמיות ה-16 וה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. במרץ 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-17 כחלק מהארמייה השנייה, ולחמה עימה בקרבות בפרוסיה המערבית עד סוף המלחמה. בפטיסט קנייס (26 באוגוסט 1939 – 12 בנובמבר 1942) ברונו פרנקוויץ (13 בנובמבר 1942 – 9 במאי 1945) מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-215 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-215 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
ג'ומנג'י (זיכיון)

ג'ומנג'י (באנגלית: Jumanji) הוא זיכיון סרטי הרפתקאות ופנטזיה, הכולל 4 סרטים. היא נוצרה בידי הסופר כריס ון אלסברג שכתב את הספר ג'ומנג'י, בו שני ילדים מתחילים לשחק במשחק לוח מיוחד במהלכו הם נאלצים להתמודד עם בעלי חיים וסכנות רבות היוצאות מתוך הלוח כתוצאה ממשחקם עד לסיום המשחק וצעיקת המילה "ג'ומנג'י" - מילה משפת הזולו שפירושה: "תופעות רבות". ג'ומנג'י - ספר מ-1981 של כריס ון אלסברג בו שני נערים, פטר וג'ודי מתחילים לשחק במשחק לוח ובמהלכו יוצאים חיות וסכנות רבות מהמשחק. המשחק נגמר רק כשהם מגיעים לשלב האחרון בו וצועקים את המילה "ג'ומנג'י", הגורמת לכל האירועים לחזור ללוח ולהחזיר את ההיסטוריה. זאת'ורה - ספר מ-2002 של ון אלסברג, בו שכניהם של פטר וג'ודי, דני ווולטר מוצאים משחק דומה לג'ומנג'י. לעומת זאת הם מוצאים משחק דומה בשם "זאת'ורה" העובד לפי אותם כללים אך פועל בחלל החיצון וגם הוא כולל מגוון של סכנות. ג'ומנג'י - סרט שיצא ב-15 בדצמבר 1995 בבימויו של ג'ו ג'ונסטון ובכיכובם של רובין ויליאמס, בוני האנט, קירסטן דנסט, בראדלי פירס וג'ונתן הייד. עלילת הסרט מבוססת על הספר הראשון מ-1981. זאת'ורה - סרט שיצא ב-11 בנובמבר 2005 בבימויו של ג'ון פאברו ובכיכובם של ג'וש האצ'רסון, ג'ונה בובו, דקס שפרד, קריסטן סטיוארט וטים רובינס. עלילת הסרט מבוססת על הספר מ-2002. ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל - סרט שיצא ב-20 בדצמבר 2017 בבימויו של ג'ייק קסדן ובכיכובם של דוויין ג'ונסון, ג'ק בלאק, קווין הארט, קארן גילאן, ניק ג'ונאס ובובי קנאבלי. ארבעה נערים שנשלחים לריתוק בבית הספר נשאבים לתוך משחק מחשב מסוכן ונאלצים לצלוח את המשימות שבו כדי לשוב לחייהם. ג'ומנג'י: השלב הבא - סרט שיצא ב-13 בדצמבר 2019 בבימויו של ג'ייק קסדן ובכיכובם של דוויין ג'ונסון, ג'ק בלאק, קווין הארט, קארן גילאן, ניק ג'ונאס, אקוופינה, דני גלובר, דני דה ויטו ורורי מק'קאן. עלילת הסרט ממשיכה את הסרט מ-2017 ובה הנערים שהיו בתוך המשחק נאלצים לחזור אליו, תוך שמופיעות סכנות חדשות. יוצרי הסדרה הודיעו שעתיד לצאת סרט עתידי בתאריך לא ידוע. ג'ומנג'י - סדרת אנימציה ששודרה בין 1996 ל-1999, לשלוש עונות בהשראת הסרט הראשון. הסדרה דובבה בין השאר בידי ביל פייגרברייק, דבי דריברי ואשלי ג'ונסון. "ג'ומנג'י", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)