laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרגוט פונטיין

דיים מרגוט פונטיין (באנגלית: Dame Margot Fonteyn ‏DBA;‏ 18 במאי 1919 – 12 בפברואר 1991; נולדה בשם מרגרט אוולין הוקמן) הייתה בלרינה אנגליה. היא עשתה את כל שנות הקריירה שלה כרקדנית עם הבלט המלכותי (לשעבר להקת תיאטרון סדלר'ס ולס) ועם הזמן מינתה אותה המלכה אליזבת השנייה לפרימה בלרינה אסולוטה של הלהקה. מרגוט פונטיין החלה ללמוד בלט בגיל ארבע, באנגליה ואחר כך בסין, לשם נשלח אביה במסגרת עבודתו. בשאנגחאי למדה אצל ג'ורג' גונצ'רוב, והקשר עמו תרם לעניינה המתמשך בבלט הרוסי. כאשר חזרה לאנגליה בגיל 14, הזמינה אותה נינט דה ולואה להצטרף לבית הספר לבלט ויק-ולס. היא הייתה מחליפתה של אליסיה מרקובה כפרימה בלרינה של הלהקה בשנת 1935. כוריאוגרף הוויק-ולס, סר פרדריק אשטון, כתב תפקידים רבים מספור לפונטיין ולבן-זוגה, רוברט הלפמן, שעמו רקדה משנות ה-30 עד שנות ה-40. ב-1946 נכנסה הלהקה, ששמה שונה ל"בלט סדלר-ולס", אל בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, שם היה בן-זוגה התדיר ביותר במשך העשור הבא מייקל סומס. הופעתה ב"היפהפייה הנרדמת" של צ'ייקובסקי הייתה לנקודת ציון הן לפונטיין והן ללהקה, אבל היא עשתה לה שם גם בבלטים שיצר אשטון, בהם "וריאציות סימפוניות", "סינדרלה", "דפניס וכלואה", "אונדין" ו"סילביה". בשנת 1949, יצאה בראש הלהקה למסע הופעות בארצות הברית והייתה לאישיות בינלאומית. לפני מלחמת העולם השנייה ואחריה, הופיעה פונטיין בשידורי טלוויזיה של הופעות בלט בבריטניה. ובראשית שנות ה-50 הופיעה בתוכניתו של אד סאליבן, הופעה שהעלתה את קרנו של המחול בארצות הברית. ב-1955 נישאה לפוליטיקאי הפנמי רוברטו אריאס, והופיעה בהפקת צבע חיה של "היפהפייה הנרדמת" בשידור של NBC. כעבור שלוש שנים רקדה עם סומס בעיבוד לטלוויזיה של ה-BBC ל"מפצח האגוזים". הודות לתהילתה הבינלאומית ולבקשות רבות של סוכני אמנים, ניאות הבלט המלכותי בשנת 1959 לאפשר לפונטיין להיות לרקדנית עצמאית. ב-1961, כשפונטיין שקלה לפרוש מן הריקוד, ערק רודולף נורייב מבלט קירוב כשהופיע בפריז. פונטיין, שנרתעה אומנם מלהיות לבת-זוגו הקבועה בגלל ההבדל של 19 שנים ביניהם, רקדה עמו בהופעת הבכורה שלו בבלט המלכותי בז'יזל, ב-21 בפברואר 1962. הצמד היה בן לילה לסנסציה בינלאומית, כשכל אחד מהם דוחף את השני לתת את המיטב שבו. הם נודעו בעיקר בביצועיהם הקלאסיים ליצירות כגון "Le Corsaire Pas de Deux", "הסילפידה", "הביידרה", "אגם הברבורים" ו"ריימונדה", שבהן אימץ נורייב לא פעם כוריאוגרפיות שנועדו להבליט במיוחד את כשרונותיהם. הצמד הופיע בבכורת "מרגריט וארמאן" של אשטון, בכוריאוגרפיה שנכתבה במיוחד בשבילם, וצוין לשבח על הביצוע בתפקידים הראשיים ב"רומיאו ויוליה" של סר קנת מקמילן. בשנה שלאחריה, נורה בעלה של פונטיין בניסיון התנקשות, ונשאר משותק מן הצוואר ומטה, מצב שהצריך טיפול תמידי לשארית חייו. ב-1972 פרשה פונטיין למחצה, אם כי המשיכה לרקוד מדי פעם עד סוף העשור. ב-1979 חגג לה הבלט המלכותי והכריז רשמית על מינויה ל"פרימה בלרינה אסולוטה" של הלהקה. היא פרשה לפנמה, שם בילתה את זמנה בכתיבת ספרים, גידול בקר וטיפול בבעלה. היא מתה מסרטן השחלות בדיוק 29 שנים לאחר הופעת הבכורה שלה עם נורייב ב"ג'יזל". מרגוט פונטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מרגוט פונטיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מרגוט פונטיין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרגוט פונטיין, באתר Discogs (באנגלית) אתר בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, ביוגרפיה של מרגוט פונטיין
The Education of Shelby Knox

The Education of Shelby Knox (בתרגום חופשי: חינוכה של שלבי נוקס) הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2005, המספר על התבגרותה של הפעילה פמיניסטית שלבי נוקס, נערה שמצטרפת לקמפיין מקיף עלחינוך מיני בבתי ספר בלובוק, טקסס. הסרט היה בחירה רשמית של פסטיבל הסרטים סאנדנס לשנת 2005 ושודר ברשת PBS. הוא בוים והופק על ידי מריון ליפשוץ ורוז רוזנבלט. בלאבק יש את אחד השיעורים הגבוהים ביותר של היריון בגיל נעורים וכן של מחלות מין בארצות הברית, אשר ה"פתרון" הנבחר לבעיה בבתי הספר הוא חינוך קפדני להתנזרות ממין, ומטיף שמרן אשר דוחק בנוער להתחייב להתנזרות עד הנישואים. שלבי נוקס היא נערה בפטיסטית דתייה שמצטרף לוועדת הנוער של לאבק, קבוצה של תלמידי תיכון המייצגים את קול הנוער במועצת העיר. כשבני הנוער מתעמתים עם משבר הבריאות המינית בלאבק ומשיקים קמפיין מקיף לחינוך מיני, נוקס משליכה את עצמה לתוך הקרב בלהט מיסיונרי, ונאבקת ליישר את אמונותיה הפוליטיות החדשות עם השקפתה הדתית-שמרנית. כאשר הקמפיין מתרחב לכלול מאבק ליצירת ברית בין התלמידים הגאים והסטרייטים, נוקס מוצאת את עצמה בעימות עם משפחתה ואיש הדת שלה. הסרט זכה במספר פרסים, ביניהם: 2005 – פסטיבל הסרטים (מצוינות בצילום קולנועי, בקטגוריה התיעודית) 2005 – פסטיבל הסרטים SXSW (פרס הקהל) 2005 – פסטיבל הסרטים של עמק סונומה (פרס חבר השופטים) 2005 – פסטיבל הסרטים הגאה של מיאמי (פרס חבר השופטים, הסרט התיעודי הטוב ביותר) 2005 – פסטיבל הסרטים הדוקומנטריים Full Frame (פרס הקהל) 2005 – Council on Foundations (פרס הנרי המפטון למצוינות בקולנוע ומדיה דיגיטלית) 2005 – פסטיבל הסרטים Reel Pride של פרזנו (פרס הקהל, הסרט הטוב ביותר) האלבום של דיקסי צ'יקס משנת 2006 Taking the Long Way כולל רצועה שכותרת "Lubbock or Leave It", המבוסס על הסרט. כשהשיר יצא, חברת הלהקה אמילי רוביסון אמרה לעיתונות: "ראינו סרט תיעודי בשם The Education of Shelby Knox, אשר היה על נערה שנאבקת למען לימוד חינוך מיני בבתי הספר. בלאבק יש את אחד השיעורים הגבוהים ביותר של היריון בגיל הנעורים ושל מחלות מין, כך שזה באמת מראה מה קורה כאשר מסתירים את המידע הזה מאנשים." הסולנית נטלי מיינס, שהיא מלאבק, לאחר מכן הופיעה בתוכנית VH1 Storytellers וסיפרה כיצד שאבה מניסיונה האישי בכתיבת השיר. שלבי מכנה את עצמה מהפכנית פמיניסטית. נכון ל-2011, היא עבדה עבור change.org בתור מנהל התוכנית Organizing Women’s Rights (התארגנות לזכויות נשים). בנוסף, שלבי הוא בוועדה המייעצת של SPARK, מועצת המנהיגות יוזמת נשים וילדות של ITVS. היא גם כותבת בבלוג The Ms. Education of Shelby Knox, בו היא מביעה דעות על נושאים עכשוויים חמים. שלבי נוקס גם פעילה בטוויטר. בסרט התיעודי משנת 2013, How to Lose Your Virginity, מופיעים סצנות מהסרט לצד ראיונות עם שלבי נוקס. אתר האינטרנט הרשמי של The Education of Shelby Knox "The Education of Shelby Knox", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "The Education of Shelby Knox", באתר AllMovie (באנגלית) "The Education of Shelby Knox", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "The Education of Shelby Knox", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) P.O.V. The Education of Shelby Knox - PBS' website dedicated to the film Women Make Movies slot online, Kumpulan Situs Judi Slot Online Mudah Menang Bet Kecil 2021 (ב־), Shelby Knox's website Kolb, Leigh (9 באוגוסט 2013). "How to Lose Your Virginty or: How We Need to Rethink Sex". Bitch Flicks. {{cite web}}: (עזרה)
סקדילוזאוריים

סקדילוזאוריים (שם מדעי: Scelidosauridae) היא משפחה של דינוזאורים מקבוצת התיראופורה שהיו קרובים לאנקילוזאורים ואולי היו אבותיהם. הם חיו בתחילת היורה לפני 197 עד 183 מיליון שנה והיו פרימיטיביים יחסית לבני קבוצת התיראופורה. הקבוצה תוארה ב-1839 בידי החוקר הבריטי תומאס הנרי האקסלי. המאובנים שלהם התגלו באנגליה, סין, באמריקה הצפונית (אריזונה) ואולי גם בפורטוגל. הסקדילוזאוריים דמו מעט לאנקילוזאורוס וגם קצת לסטגוזאורוס אך היו קטנים יותר לא יותר מאורך של 4 מטרים, כנראה דו-רגליים והם ניזונו מצמחייה קרקעית בעזרת שיניים קטנות ובעזרת חלל בטן רחב בתוכו מעיים גדולות. המאפיין החשוב שלהם היה שכבת האוסטאודרם שכיסתה את גופם, פחות בנוקשות מהאנקילוזאורים אך יותר מאוכלי צמחים אחרים מתקופתם. מבנה זה אולי הרתיע טורפים גדולים כמו הצרטוזאורוס מלטרוף אותם. חלק מהחוקרים כיום רואים במשפחה קבוצה פרפילטית אך אחרים כמו מייקל בנטון (Michael Benton) עוד רואים בה (2004) קבוצה מונופילטית. Bienosaurus Lusitanosaurus? סקלידוזאורוס (Scelidosaurus) מדיה וקבצים בנושא סקדילוזאוריים בוויקישיתוף סקדילוזאוריים, באתר GBIF (באנגלית) ד"ר תומאס ר. הולץ הבן, Lecture 17 Thyreophora: Defense! Defense! DEFENSE!!, מתוך הקורס גאולוגיה 104: דינוזאורים, 2021, באתר יוטיוב (באנגלית)
מינמי

מינמי (שם מדעי: Minmi) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האנקילואורים המשוריינים. הוא חי באוסטרליה של הקרטיקון התחתון לפני 113–119 מיליון שנה. מאובנים נוספים שנמצאו באזור ונחשבו לשייכים לסוג הועברו לסוג חדש - קנברזאורוס. המינמי נמצא ב-1980 לצידם של דינוזאורים אוסטרלים כמו המוטבורזאורוס והיונק הקדום סטרופודון. משמשעות השם קשורה למעבר מינמי האוסטרלי ואולי ל-"min min", סוג של אור על-טבעי הנפוץ בפולקלור ומזכיר את אש השועל. המינמי היה אנקילוזאור פרימיטיבי באורך משוער של 3 מטר ומשקל 600 קילוגרם. היה לו מבנה יותר מוגבה יחסית ואולי הוא הסתתר מתחת לסבכים כדי למנוע מטורפים לגלגל אותו על גבו ולחשוף את הבטן הרגישה. הוא היה בעל צלחות גדולות מתחת החוליות שכנראה נתמכו בגידים מסביב. עם זאת מכיוון שגידים לא משתמרים במאובנים אין לכך הוכחות והיו על כך מחלוקות בין כמה מדענים. האנקילוזאור היה שונה משאר האנקילוזאורים והוא קרוב מעט לנודוזאוריים. בניגוד למרבית האנקילוזאורים הוא היה חי ביבשת גונדוונה והיה האנקילוזאור הדרומי ביותר שנמצא עד לגילוי האנטארקטופלטה. דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק. מדיה וקבצים בנושא מינמי בוויקישיתוף מינמי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מינמי, באתר GBIF (באנגלית) Minmi במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון)
רדיו קוריאה הצפונית החופשית

רדיו קוריאה הצפונית החופשית (בקוריאנית: 자유북한방송) היא תחנת רדיו עצמאית הפועלת ומשדרת מסיאול, בירת קוריאה הדרומית. התחנה, אשר מנוהלת בעיקר על ידי פליטים צפון-קוריאנים לשעבר, מעבירה שידורי רדיו בגלים קצרים המיועדים לתושבי קוריאה הצפונית, אודות מדיניותה ופועלה של ממשלת קוריאה הצפונית. התחנה הוקמה בשנת 2004 על ידי קים סונג-מין, עריק צפון-קוריאני שבעברו החזיק בתפקיד בכיר בצבא קוריאה הצפונית, כאחראי לפיקוח על שידורי רדיו זרים המיועדים לתושבי המדינה המסוגרת, וערק מהמדינה בשנת 1996. מאז תחילת השידורים, עובדי התחנה נאלצו להתמודד עם הטרדות והתנכלויות חוזרות ונשנות מצד פעילי קבוצות רדיקליות בקוריאה הדרומית, התומכות במשטר הצפון-קוריאני או מתנגדות לפן האידאולוגי המשתקף בשידורי התחנה. כתוצאה מכך, פעילות התחנה הועתקה לפרברי סיאול במהלך שנת 2005. אתר האינטרנט הרשמי של רדיו קוריאה הצפונית החופשית (בקוריאנית) Chun, Susan (27 בפברואר 2008). "Radio gives hope to North and South Koreans". CNN. נבדק ב-22 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) Gelézeau, Valérie; De Ceuster, Koen; Delissen, Alain, eds. (2013). De-Bordering Korea. Tangible and intangible legacies of the Sunshine Policy. Routledge. pp. 98–99. ISBN 0-415-63743-0.
יוסף כהן (סופר)

יוסף כהן (נולד ב-י"ט בכסלו, 15 בדצמבר 1981) הוא סופר, מחבר ספרי מתח, פרוזה וספרי ילדים. כהן נולד בשכונת הדר בחיפה. בילדותו התחנך בת"ת תורת-אמת בחיפה ובנעוריו למד בישיבת "קרן אורה" בכרמיאל ובישיבת פחד יצחק בירושלים. פרסם עד כה כ-50 ספרים. את ספר הביכורים שלו "אלף-דמעות" הוא כתב לפני גיל עשרים, והוציאו לאור כחמש שנים מאוחר יותר, בעודו לומד בישיבת דרך ה' שבשכונת הר נוף. כהן מתמקד בעיקר בכתיבת ספרי הומור, מתח ורומנים היסטוריים, וגם בספרים לילדים ונוער לציבור החרדי. ספריו יצאו לרוב לאור בהוצאת "יפה נוף" ונמכרים בעיקר בריכוזים חרדיים. סדרת הספרים זליג שפורסמה תחת השם, י.כהן, מתארת דמות מרובת ילדים, מצחיקה ומשעשעת. את ספרו החטוף המתבסס על המתקפה בדרום הארץ בשבעה לאוקטובר, הוא כתב בפחות מחודשיים. חלק מספריו תורגמו לאנגלית. ספרו "יהודה", רומן היסטורי על תקופת בית שני, יצא גם תחת השם "Sacrifice". אלף דמעות \ סיפורת שלבים \ סיפורת צף מעל המים \ סיפורת יהודה \ רומן היסטורי. דירה לכל ילד – הדרכה כלכלית על פי דברי חז"ל. גורל חתום \ מתח \ בני נוער. ברווז גרעיני \ מתח \ בני נוער. המלך האחרון \ מתח \ בני נוער. מעבר לאופק \ מתח \ בני נוער. סדרת זליג (30 כרכים) \ ילדים \ נוער. חבורת הבלשים והתוכי 1,2,3 \ ילדים. המתחזה \ מתח. תיק 8900 \ מתח. תעלומה ברומא \ מתח. כנפיים סדוקות \ מתח. חתול אשמורת \ מתח. שתיקת הזאבים \ מתח. אבנים נשברות \ רומן היסטורי - מבוסס על הספר יהודה. אנטונינוס \ רומן היסטורי - מבוסס על הספר יהודה. זנב הלקרדה \ מתח. החטוף \ מתח. Sacrifice – הספר יהודה סדרת הספרים - זליג יוסף בן חנניה כהן, דף שער בספרייה הלאומית שובו של הרשלה: ספרי בדיחות חרדיים יואב פרידמן, פרוזה של חורבן, באתר ynet, 30 ביולי 2009
פרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג

פרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג (בגרמנית: Friedrich I. von Hessen-Homburg; ‏ 5 במרץ 1585 - 9 במאי 1638), היה הרוזן הראשון של רוזנות הסן-הומבורג ומייסד ענף הסן-הומבורג. פרידריך נולד ב-5 במרץ 1585 בטירת ליכטנברג בפישבאכטל, והיה בנם הצעיר של לגאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט ומגדלנה מליפה, בתם של ברנהרד השמיני, רוזן ליפה וקתרינה מולדק-אייזנברג. לפרידריך לא היו זכויות ירושה, כי בהסן-דרמשטדט נהגה העדפת הבן הבכור. עם זאת, פרידריך קיבל בשנת 1622 את השליטה באזור העיר באד הומבורג, בעד תשלום חד-פעמי בתוספת סכום לתשלום שנתי. הוא לא נחשב לנסיך ריבוני, אלא היה כפוף להסן-דרמשטדט, ובשנת 1626 הכריז על אזור שלטונו כרוזנות הסן-הומבורג. ב-9 במאי 1638 מת פרידריך בבאד הומבורג, ובנו וילהלם כריסטוף, רוזן הסן-הומבורג ירש את נחלותיו ותאריו. אחד מבניו היה פרידריך השני, רוזן הסן-הומבורג, הידוע יותר כ"הנסיך מהומבורג". ב-10 באוגוסט 1622 התחתן פרידריך בבוצבאך עם מרגרטה אליזבת מליינינגן-וסטרבורג, בתם של כריסטופר, רוזן ליינינגן-וסטרבורג ואנה מריה אונגנד, ברונית וייסנוולף. הם היו הילדים הבאים: לודוויג פיליפ מהסן-הומבורג (1623–1643) גאורג מהסן-הומבורג (1624–1624) וילהלם כריסטוף, רוזן הסן-הומבורג (1625–1681), התחתן עם סופיה אלאונורה מהסן-דרמשטאדט, ולאחריה התחתן עם אנה אליזבת מקסקוניה-לאוונבורג גאורג כריסטיאן, רוזן הסן-הומבורג (1626–1677), התחתן עם אנה קתרינה פון פוגוויש אנה מרגרטה מהסן-הומבורג (1629–1686), התחתנה עם פיליפ לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-וייזנבורג פרידריך השני, רוזן הסן-הומבורג (1633–1708), התחתן עם מרגרטה ברהה, ולאחריה התחתן עם לואיזה אליזבת מקורלנד, ולאחריה התחתן עם סופיה זיבילה מליינינגן-וסטרבורג מדיה וקבצים בנושא פרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג בוויקישיתוף פרידריך הראשון, רוזן הסן-הומבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רבי יהושע אוניא

רבי יהושע אוניא היה אמורא ארץ ישראלי בן הדור השני או השלישי לאמוראים. מקום מוצאו או מושבו, על פי שמו, הוא העיר אונו שביהודה. נודע בשל מספר ברייתות ששנה, אשר הובאו בתלמוד הירושלמי. ברייתא אחת ששנה עוסקת במועד חישוב שנות הערלה, שהוא מעת נטיעת העץ ולא מעת הרכבתו המחודשת: ”אבל אמרו פירות נטיעה זו אסורים עד חמשה עשר בשבט, תני רבי יהושע אוניא לית כאן מרכיב”. ברייתא נוספת ששנה נוגעת לחיוב במלקות גם בגין החזקת חמץ מזערי בפסח: ”א"ר שמואל בר רב יצחק תנא ר' יושוע אונייה תיפתר שיש בו חמץ ואין בו כזית ... למכות.”. כמו כן, הביא תיאור מעשה בו תלמידי בית שמאי תקפו את תלמידי בית הלל, עד כדי שפיכות דמים, בשל ריבוי המחלוקות בין שתי הקבוצות בקביעת הלכות: ”תנא ר' יהושע אונייא תלמידי בית שמאי עמדו להן מלמטה והיו הורגין בתלמידי בית הלל. תני ששה מהן עלו והשאר עמדו עליהן בחרבות וברמחים. תני שמונה עשרה דבר גזרו ובשמונה עשרה רבו, ובשמונה עשרה נחלקו.”. ד"ר מרדכי מרגליות, אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יהושע צ'צ'יק, כרך שני, 459. תלמוד ירושלמי, מסכת ערלה, פרק א', הלכה ב'. תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים, פרק ג', הלכה א'. תלמוד ירושלמי, מסכת שבת, פרק א', הלכה ד'.
פספודרמה

פספודרמה (שם מדעי: Psephoderma; מילולית: "עור חצץ") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מקבוצת הזאורופטריגיים שחי בתור הטריאס ודמה במראהו לצב ים, אף שאין לו קשר עם הצבים. הוא היה קרובו של הפלקודוס ושל ההנודוס. הוא אחד מאחרוני הפלקדונטים שהיו בעולם והוא נכחד לפני 201 מיליון שנה. זוחל קדום זה נמצא ב-1858 באזור אנגליה והרי האלפים. שני מיני הסוג קיבלו את שמם הספציפי בהתאם לאזור גילוים. אורכו של היצור הגיע ל-180 סנטימטר. במראהו הוא דמה לצב והיה בעל גולגולת שטוחה בעלת מקור שקוע שבתוכו שיניים דמויות מטבעות ששימשו לכתישת רכיכות ימיות כמו צדפות. ליצור היה שריון שפוצל לשניים כשחלקו הקדמי נמצא לפני הצלעות והיה רחב ובעל קפלים ובקצהו היו מעט קוצים והחלק האחרוני היה צר יותר ונמצא באזור הירכיים. מאחוריו היה זנב ארוך (עד 80 ס"מ) ששימש להיגוי. הרגליים היו קצרות וחסרות קרומים. זוחל זה שט במימי הטריאס של אירופה וניזון מרכיכות שונות בפיו המוזר. הוא היה איטי יחסית והסתמך על שריונו כדי להימנע מתקיפה. זוחל זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא פספודרמה בוויקישיתוף פספודרמה, באתר GBIF (באנגלית)
פלקדונטים

פלקדונטים (שם מדעי: Placodontia) היא משפחת זוחלים ימיים מקבוצת הזאורופטריגיים שחיו במימי הטריאס העליון. מאובניהם התגלו באירופה, צפון אפריקה ואסיה עד להודו וסין. יצורים אלה היו קרוביהם הרחוקים של הפלסיוזאורים. בני קבוצה זו התאפיינו בלוחיות שריון על גבם בצורה שהזכירה מעט צבים ימיים. הם היו בעלי לסתות שטוחות שעזרו להם לפצח קונכיות של חלזונות וצדפות. עם זאת מספר מינים דווקא ניזונו כמסנני פלנקטון או היו צמחוניים. היו להם גפיים גדולות ללא סנפירים והם יכלו לעלות לחוף. אורכם הממוצע הגיע למטר עד 2 מטר כשכמה סוגים הגיעו גם ל-3 מטרים. כל המינים נכחדו לאחר תור הטריאס ואת מקומם החליפו הפיוזאורים הגדולים יותר. סדרה פלקדונטים (Placodontia) סוג Pararcus על-משפחה Placodontoidea משפחה Paraplacodontidae סוג Paraplacodus משפחה Placodontidae סוג פלקודוס (Placodus) על-משפחה Cyamodontoidea משפחה Henodontidae סוג הנודוס (Henodus) סוג Parahenodus משפחה Cyamodontidae סוג Cyamodus סוג Protenodontosaurus משפחה Placochelyidae סוג פלקוצ'ליס (Placochelys) סוג פספודרמה (Psephoderma) מדיה וקבצים בנושא פלקדונטים בוויקישיתוף פלקדונטים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
הנסיכה דזירה, ברונית סילפברכיאלד

הנסיכה דזירה, ברונית סילפברכיאלד (בשוודית: Désirée Elisabeth Sibylla Silfverschiöld; נולדה ב-2 ביוני 1938) היא אחותו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה. דזירה נולדה ב-2 ביוני 1938 בארמון האגה השוכן במטרופולין של סטוקהולם, לנסיך גוסטב אדולף, דוכס וסטרבוטן ולזיבילה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה ונקראה דזירה על שם דזירה קלארי. ב-5 ביוני 1964 היא נישאה לברון נילס אוגוסט סילפברכיאלד, ונולדו לה שלושה ילדים. מאז נישואיה היא התגוררה בטירת קוברג ובטירת גסבאדהולם הנמצאות בבעלות משפחתה, היא נוכחת מדי שנה בטקס הענקת פרס נובל ולוקחת חלק באירועים של משפחת המלוכה השוודית, היא נוהגת לעיתים קרובות ללבוש תכשיטים וכתרים השייכים למשפחת המלוכה. ב-5 ביוני 1964 התחתנה דזירה עם הברון נילס אוגוסט סילפברכיאלד, ונולדו לה שלושה ילדים: קרל (נולד ב-1965) הלנה (נולדה ב-1965) כריסטינה לואיזה (נולדה ב-1966) מדיה וקבצים בנושא הנסיכה דזירה, ברונית סילפברכיאלד בוויקישיתוף [1] הנסיכה דזירה
מאוויזאורוס

מאוויזאורוס (שם מדעי: Mauisaurus) הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת האלאסמוזאוריים שחי במימי הקרטיקון לפני 77 מיליון שנה ומאובניו נמצאו בניו זילנד. מקור שמו הוא על שם הגיבור המאורי, מאווי. הוא נמצא באזור קנטרברי שבאי הדרומי ב-1874 ונמצא ממנו מין בודד: Mauisaurus haasti. בעבר סברו שהיו עוד מינים בסוג אך הם שויכו לסוגים אחרים. פליוזאור זה היה הגדול ביותר שבפליוזאורים של ניו זילנד. הוא היה בעל 68 חוליות בצווארו ואורכו הכולל הגיע ל-8 מטרים. היצור היה בעל סנפירים עבים איתם הוא ריחף במים בצורה חסכנית באנרגיה. צווארו הארוך עזר לו להפתיע להקות דגים ודיונונים ולהגיח לעברם במהירות ועם שיניו המוזרות הוא תפס אותם. ייתכן מאוד שהיצור נח על החופים לזמן קצר, אולי כדי להימנע מטורפים או להתחמם. פליוזאור זה זכה לפרסום בניו זילנד עקב נדירות היצורים הפרהיסטוריים בהם, למעט דינוזאורים. איורים שלו כיכבו על כמה בולי דואר ב-1993. יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא מאוויזאורוס בוויקישיתוף מאוויזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
לפטוקלידוס

לפטוקלידוס (שם מדעי: Leptocleidus; מילולית: "עצם בריח דקה") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאורים. מסוג זה נמצאו 3 מינים שאחד התגלה באנגליה, שני באוסטרליה המערבית ושלישי בכף התקווה הטובה שבדרום אפריקה. פליוזאור זה הגיע לאורך 1.5-3 מטר והוא השתייך לקבוצת הפלסיוזאורודים שרובם היו ארוכי צוואר. הוא היה אחד מהקטנים שבמינים אלה. היה לו צוואר קטן וגולגולת דמוית משולש עם שיניים רבות לאורכה ששימשו לתפיסת דגים וטרף דומה. אזור החוטם שלו היה משוקע מעט משאר הגולגולת. היו לו סנפירים ארוכים וזנב ארוך ששימש להיגוי. עקב ממדיו הקטנים ייתכן שהוא חי בלגונות הקרובות לחוף או אף במים מתוקים או מים מליחים שהתאפיינו בפחות טורפים ימיים. הוא היה צייד של דגים ושל יצורי מים נוספים. יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. אומונזאורוס מדיה וקבצים בנושא לפטוקלידוס בוויקישיתוף לפטוקלידוס, באתר ITIS (באנגלית)
תרינקרומרום

תרינקרומרום (שם מדעי: Trinacromerum; מילולית: "שלושה עצמות ירך נטויות") הוא סוג של זוחל ימי נכחד מסדרת הפלזיוזאורים. הוא חי באוקיינוס הקדום של הקרטיקון העליון. מאובניו נמצאו באמריקה הצפונית: בקנזס ובמניטובה, קנדה. בסוג זה נכללים 2 מינים: Trinacromerum bentonianum ו-Trinacromerum kirki. הם נמצאו לראשונה ב-1888. התרינקרומרום היה זוחל ימי בעל צוואר קצר ולסת ארוכה דמוית-מקור שהייתה מלאה בשיניים מחודדות. עם זאת הוא ניזון רק מדגים קטנים או רכיכות. אורכו הגיע ל-3 מטרים והוא השתמש בסנפיריו הגדולים כדי לשייט במים במהירות במרדפיו אחרי טרפו. במראהו הוא דמה לדוליצ'ורינצ'ופס ואורח חייו אולי דמה לכלבי ים מודרניים. הוא שחה במימי הים הפנימי המערבי במרדף אחרי דגים, ייתכן שבקבוצות גדולות. הוא עצמו שימש טרף לפליוזאורים גדולים יותר, מוזאזאוריים וכרישים גדולים. זוחל ימי זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא תרינקרומרום בוויקישיתוף תרינקרומרום, באתר GBIF (באנגלית)
פוליקוטיליים

פוליקוטיליים (שם מדעי: Polycotylidae) היא משפחת זוחלים ימיים מקובצת הפליוזאורים. למרות מראם המזכיר את הפליואוזאורודים מדענים רואים בהם קרובים של האלאסמוזאוריים והפלסיוזאוריים. הם חיו במימי הקרטיקון מלפני 99 מיליון שנה עד להכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה. מאובני המשפחה נמצאו באזורים שונים ברחבי העולם לרבות אמריקה הדרומית, אמריקה הצפונית, יפן, מרוקו, מזרח אירופה, אוסטרליה וניו זילנד. הם היו בעלי גוף קטן יחסית ובעלי צוואר קצר. הלסתות היו ארוכות והכילו שיניים חרוטיות רבות ששימשו ללכידת דגים. היו להם 4 סנפירים ששימשו לשחייה חסכונית באנרגיה שגם עזרה להם להאיץ אחרי טרפם. Edgarosaurus Thililua Pahasapasaurus Palmulasaurus דוליצ'ורינצ'ופס (Dolichorhynchops) תרינקרומרום (Trinacromerum) Eopolycotylus Polycotylus פלסיופלרודון (Plesiopleurodon) ררוזאורוס (Rarosaurus) Manemergus סרפנטיסוכופס (Serpentisuchops) מדיה וקבצים בנושא פוליקוטיליים בוויקישיתוף פוליקוטיליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פוליקוטיליים, באתר GBIF (באנגלית)
מרטינו מרטיני

מרטינו מרטיני (באיטלקית: Martino Martini;בסינית: 卫匡国; בסינית מסורתית: 衛匡國; בפין-יין: Wèi Kuāngguó; ‏20 בספטמבר 1614, טרנטו, איטליה - 6 ביוני 1661, האנגג'ואו, סין) היה כומר ישועי ומיסיונר איטלקי, הגאוגרף והקרטוגרף הראשון של סין בעת החדשה. ב-8 באוקטובר 1632, עם סיום לימודיו התיכוניים בקולג' של טרנטו, נכנס מרטיני למסדר הישועים. ב-1634 בסיום תקופת הכשרתו הראשונה, ביקש ממנהל הקולג' להישלח כמיסיונר לסין. הוא המשיך את לימודיו הקלאסיים עוד שלוש שנים באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ברומא ולמד מתמטיקה ואסטרונומיה אצל המלומד אתנסיוס קירכר. בשנים 1637 עד 1639 למד תאולוגיה בקוימברה שבפורטוגל. שם הוסמך לכמורה. ב-1640 הפליג מרטיני לסין. הוא הגיע למקאו ב-1642. הוא החל ללמוד סינית, ושנה לאחר מכן חצה את הגבול, והשתקע בהאנגג'ואו. משם הוא תר את הפרובינציות השונות של האימפריה, ואסף ידיעות מדעיות, בעיקר אודות הגאוגרפיה של האימפריה הסינית. הוא גם ביקר בבייג'ינג ובחומה הגדולה. כאשר שבטי המנצ'ו פלשו לסין, השתלטו על בייג'ינג ב 1644 והפילו את שושלת מינג מצא מרטיני הגנה בקרב הפקידות הנמוכה, שהעריכה את ידיעותיו וחוכמתו. הוא התערב לעיתים אצל השלטונות האזרחיים והצבאיים כדי להציל נפשות. ב-1650 שלח ראש משלחת המיסיון את האב מרטיני לרומא כדי להסביר ולהגן על גישת האינקולטורציה של הישועים בסין. לפי גישה זו, המנהגים הסינים אשר אינם סותרים את האמונה הנוצרית זכו להערכה ואף לעידוד מצד הישועים, מה שגרר מחלוקת עם מסדרים נוצריים אחרים בסין. דרכו חזרה לאירופה ארוכה ורצופת תלאות. בקיץ 1653 הוא הגיע לאמסטרדם. שם ובאנטוורפן, וינה ומינכן הוא פגש בבעלי בתי דפוס והוציא לאור 3 יצירות חשובות: האטלס החדש של סין (בלטינית: Novus Atlas Sinensis). לדבריו החל לכתוב את הספר כשקיבל הוראה לחזור לאירופה וחיפש דרך כדי להתגבר על השעמום שבמסע הארוך. עמדו לרשותו 50 ספרים סינים. תיאורו את סין מדויק להפליא ויש בו הערכה רבה לחברה הסינית. בספר 17 מפות שמקורן סיני, 15 מפות של הפרובינציות של סין ו-2 מפות של יפן. דקדוק השפה הסינית (בלטינית: Grammatica Linguae Sinensis). היה זה ספר הדקדוק הראשון של שפה זו בלשון אירופאית. אודות המלחמה הטרטרית (בלטינית: De bello tartarico). סיפור נפילתה של שושלת מינג. משום כך הוא הגיע לרומא רק באביב 1655. הוא מסר תזכיר המסביר את הגישה הישועית ולאחר חמישה חודשים של דיונים הוציאה האספה הקתולית הקדושה להפצת האמונה (Sacra Congregatio de Propaganda Fide) צו לזכות המסדר הישועי. ב-1658 חזר מרטיני עם עשרה ישועים נוספים לסין. הם נשבו על ידי שודדי ים ושוחררו בעבור כופר. רק הוא ושלושה נוספים שרדו את המסע עקב המחלות. הוא מגיע להאנגג'ואו ב-11 ביוני 1659 וחוזר לעבודתו עם הנוצרים החדשים באזור. מרטיני מפרסם בסינית אנתולוגיה בשם "אודות החברות" ובה חיבורים שתורגמו מיוונית עתיקה ולטינית. עוד כתב בסינית מספר חיבורים פדגוגיים המנסים להוכיח בעזרת ההיגיון את קיומו של האל ואלמותיותה של הנשמה. הוא הספיק לנכוח בפתיחת הכנסייה הגדולה בעלת שלוש הספינות אותה יזם (כיום קתדרלת העיבור ללא חטא של האנגג'ואו) וזמן קצר אחר-כך הוא נפטר מכולרה בגיל 47. מדיה וקבצים בנושא מרטינו מרטיני בוויקישיתוף
גיאוזאורוס

גיאוזאורוס (שם מדעי: Geosaurus; משמעות השם: "לטאת גאיה", כלומר: "אם הלטאות הימיות") הוא סוג של זוחל נכחד מקבוצת דמויי תנינאים וממשפחת המטריורינכוסיים שחי במימי סוף היורה ותחילת הקרטיקון לפני 150-136 מיליון שנה. את שמו קיבל מהחוקר ז'ורז' קיווייה ב-1824 ופירושו: "הלטאה של גאיה", האלה היוונית. מאובניו נמצאו בבוואריה, גרמניה. זוחל ימי זה חי בימים כמעט אם לא כל זמנו וגופו דמה לגופם של כלבי ים. אורכו הגיע ל-3 מטרים, די קטן ביחס למשפחתו. הוא היה בעל גולגולת קצרה ורחבה ולסתות עבות בעלות שיניים גדולות וניזון מטרף שכלל זוחלים ימיים אחרים ודגים ואולי חטף פטרוזאורים שעפו מעל הים. מינים נוספים שצורפו לסוג והיו בעלי לסתות מוארכות יותר הועברו לסוג אחר: Cricosaurus. כיום כלולים בסוג 3 מינים, מרביתם מבוססים על מאובנים חלקיים ושבורים: Geosaurus giganteus Geosaurus grandis Geosaurus lapparenti זוחל ימי זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק. מדיה וקבצים בנושא גיאוזאורוס בוויקישיתוף גיאוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)