laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חור ויראפ

מנזר חור ויראפ (ארמנית Խոր Վիրապ) הוא מנזר ארמני השוכן על גבעה, כ-30 ק"מ דרומית לירוואן בירת ארמניה, וכמאה מטרים מהגבול הטורקי. לפי המסורת, בצינוק במקום זה היה כלוא גרגוריוס המאיר משך 13 שנה (ולפי גרסאות אחרות 12 או 14 שנים), עד אשר שוחרר על ידי טירידאטס השלישי בשנת 301. מכאן שמו של המקום שמשמעותו "צינוק עמוק". ממלכת ארמניה הייתה המדינה הראשונה שאימצה את הנצרות כדתה הרשמית. הדבר אירע על פי המסורת בשנת 301, כאשר גרגוריוס המאיר ניצר את טירידאטס השלישי ואנשי חצרו. גרגוריוס, שלמד וקיבל סמיכה בקפדוקיה, שב בסביבות שנת 288 לארץ מולדתו כדי להטיף בה, הזמן בו עלה טירידאטס השלישי לכס המלכות. טירידאטס רדף את גריגוריוס המאיר וניסה להעבירו על דתו. יתר על כן, נודע לו כי גרגוריוס הוא בנו של אנאק, האיש שהתנקש בחיי אביו. על כן ציווה להשליכו אל בור הכלא, המזוהה עם חור ויראפ. שלוש-עשרה שנים אחר כך, ב-301, הגיעו אל ארמניה שלושים ושבע עלמות נוצריות, שנמלטו מפני רדיפות הרומאים. טירידאטס חשק באחת מהן, ריפסימה, וביקש לקחתה לו לאישה, אך היא סרבה, ובכעסו הוציא המלך להורג את כולן. זמן קצר אחר כך העניש אותו האל במחלה שהותירה אותו זוחל כחיה, ולפי גרסאה אחרת תקפה אותו מחלת עור. גרסאות נוספות גורסות כי ראשו היה לראש חזיר או שאיבד את שפיותו. כך או כך, אחות המלך חלמה חלום, בו נאמר לה כי רדיפת הנוצרים חייבת להיפסק. היא סיפרה זאת לטירידאטס, והוא שחרר את גרגוריוס מן הכלא. גרגוריוס ריפא את טירידאטס והטבילו לנצרות, וטירידאטס פקד על כל נתיני ממלכתו להתנצר. בגין מסורת זו, נודעת לחור ויראפ חשיבות רבה בקרב הארמנים, והמקום הוא יעד לעליה לרגל. בנוסף, המנזר שוכן בנקודה הקרובה ביותר להר אררט שבטורקיה, וההר נחשב לייצוג של ארמניה, ומופיע במרכז סמלה. במקום בו ניצב חור ויראפ, הקים ארטאשס הראשון, מלך ארמניה, את בירתו ארטקסטה בשנת 180 לפנה"ס לערך. שרידים מעטים מהעיר שוכנים מצפון למנזר. המנזר עצמו נוסד במאה ה-7 בידי הקתוליקוס נרסס השלישי, ונבנה מחדש במאה ה-8. ב-1225 נוסדה במנזר מכללה תאולוגית, וכתבי יד רבים ממנה שמורים עד היום במטנדראן בירוואן. עם השנים התדרדר מצבם של מבני המנזר, והם נבנו מחדש מספר פעמים, ולאחרונה במחצית השנייה של המאה ה-17. המנזר בנוי בצורת חצר רבועה מוקפת חומה שבה משולבים מבנים ומגדלי שמירה. במרכז נצבת הכנסייה הראשית באתר, המוקדשת לאם האלוהים. בפינה הדרום-מערבית של המתחם, שוכנת קפלת גאורגיוס הקדוש המשולבת בחומת המתחם. הקפלה הוקמה מעל לצינוק שבו לפי המסורת היה הקדוש כלוא. בתוך הקפלה מוביל בור בעומק של שישה מטרים לחלל ברוחב של כ-4.4 מטרים ששימש, לפי המסורת, ככלאו של הקדוש. מדיה וקבצים בנושא חור ויראפ בוויקישיתוף חור ויראפ באנציקלופדיה ארמניקה חור ויראפ בארמנפדיה Khor Virap Monastery חור ויראפ, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
יחסי אוסטרליה–אוקראינה

יחסי אוסטרליה–אוקראינה הם יחסי החוץ בין אוקראינה לבין אוסטרליה. ב-26 בדצמבר 1991 הכריזה אוסטרליה כי היא מכירה בכל החברות המייסדות של חבר המדינות. היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לאוסטרליה כוננו ב-10 בינואר 1992 על ידי הסכם בין משרד החוץ של אוקראינה לבין שגרירות אוסטרליה ברוסיה. קונסוליית הכבוד של אוסטרליה פועלת בקייב מאז ספטמבר 1992. קונסוליית הכבוד של אוקראינה במלבורן פועלת באוסטרליה מאז 1993. שגרירות אוקראינה באוסטרליה הוקמה ב-14 באפריל 2003. עד ינואר 2015, שגרירות אוסטרליה בוורשה, פולין הייתה מוסמכת גם עבור אוקראינה. בפברואר 2015 נפתחה שגרירות אוסטרליה באוקראינה בקייב. בנובמבר 1992 נערך ביקור רשמי של משלחת פרלמנטרית בראשות יושב ראש הפרלמנט ראדה ורחובנה באוסטרליה. ביוני–יולי 1994 נערך ביקור רשמי באוקראינה של משלחת פרלמנטרית בראשות יו"ר בית הנבחרים של הפרלמנט האוסטרלי. שרי החוץ של אוקראינה ואוסטרליה נפגשו במסגרת הוועידה ה-47 של העצרת הכללית של האו"ם בספטמבר 1992, במסגרת הוועידה ה-52 של העצרת הכללית של האו"ם באוקטובר 1997, במסגרת הוועידה ה-54 של העצרת הכללית של האו"ם בספטמבר 1999, במסגרת הוועידה ה-58 של העצרת הכללית של האו"ם בספטמבר 2003, בוועידת לונדון בנושא אפגניסטן בינואר 2010, במטה האו"ם בניו יורק במאי 2010, בוועידת מדיניות הביטחון במינכן בפברואר 2011, ובמועצת השרים OSCE בווילנה בדצמבר 2011. ביולי 2012 תרמה ממשלת אוסטרליה מיליון אירו לקרן מקלט צ'רנוביל של EBRD בעקבות השתתפותה בפסגת קייב בשנת 2011 בנושא שימוש בטוח וחדשני באנרגיה גרעינית. ב-15 במאי 2014 הוקמה הקבוצה הפרלמנטרית באוסטרליה-אוקראינה של הפרלמנט ה-44 באוסטרליה תחת הסיסמה "תמיכה בדמוקרטיה באוקראינה!". הוא מורכב מ-27 חברי פרלמנט אוסטרלי. בשנת 2012 החלה אוקראינה בסכסוך עם אוסטרליה במסגרת ארגון הסחר העולמי (WTO) סביב אימוץ החקיקה האחרונה בנושא אריזות אחידות של מוצרי טבק, הקובעות את אותו סוג של אריזות סיגריות מיצרנים שונים. לטענת דיפלומטים מסחריים ועורכי דין, החלטה זו לא נועדה להגן על יצרני אוקראינה, אלא התקבלה למען אחת מחברות הטבק הרב-לאומיות. ב-28 במאי 2015, המשרד לפיתוח כלכלי שלח הודעה ל-WTO על הפסקת השתתפותו בסכסוך, מכיוון שהיצרנים האוקראינים אינם מייצאים מוצרי טבק לאוסטרליה. ב-4 ביוני 2015 הודיע סוף סוף המשרד לפיתוח כלכלי על סיום המחלוקת עם אוסטרליה סביב האריזות המאוחדות של מוצרי טבק. החלטה זו התקבלה לאחר מחקר מפורט של נסיבות תלונתה של אוקראינה לאוסטרליה במסגרת ארגון הסחר העולמי (WTO) ותקשורת עם בעלי העניין המרכזיים. אוסטרליה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב. אוקראינה מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–אוקראינה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
Nectar

Nectar הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר היפני ג'וג'י, שיצא ב-25 בספטמבר 2020 דרך 88rising. הוא כולל את הסינגלים "Sanctuary", "Run", "Gimme Love" ו-"Daylight" עם דיפלו, כמו גם שיתופי פעולה עם ביני, ליל יאכטי, עומאר אפולו, איב טומור וריי בראון. האלבום הוכרז ב-16 באפריל 2020 עם הסינגל "Gimme Love". במקור הוא אמור היה לצאת ב-10 ביולי 2020, אך ב-12 ביוני הודיע ג'וג'י כי צאתו של האלבום תידחה ל-25 בספטמבר של אותה שנה בשל מגפת הקורונה. ג'וג'י חשף את רשימת השירים באלבום ב-11 בספטמבר. אתר האינטרנט AllMusic תיאר את האלבום כ"אוסף של אבני חן אלטרנטיביות של פופ ו-R&B המסמן צעד אמנותי עצום קדימה עבור המוזיקאי." ג'ורג' "ג'וג'י" מילר – שירה גרג קרסטין – בס, מלוטרון, פסנתר ג'קו קרקו – גיטרה (7) עומר אפולו – שירה (9) ליל יאכטי – שירה (11) ריי בראון – שירה (12) יווס טומור – שירה (16) מידע על האלבום Nectar באתר MusicBrainz מידע על האלבום Nectar באתר AllMusic האלבום Nectar באתר Discogs האלבום Nectar באתר ספוטיפיי האלבום Nectar באתר Last.fm איתמר זהר, מיליונים צפו בכוכב הרשת היפני. עכשיו הוא נשמע אחר לגמרי, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2020
לסלו וינצה

לסלו וינצה (בהונגרית: László Vincze;‏ 1904 – 11 ביוני 1990) היה צ'לן ישראלי, ממייסדי האקדמיה למוזיקה בתל אביב ומנהלה הראשון. וינצה נולד למלכה ומשה בבודפשט בירת הונגריה, שם למד נגינה בצ'לו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בין מוריו היו המלחין בלה בארטוק והכנר ינה הובאי. וינצה ניגן בתזמורת הקונצרטים ובתזמורת הסימפונית של בודפשט. משנת 1927 יצא למסעות רסיטלים ברחבי אירופה, במסגרת השלישייה ההונגרית (Magyar Trio) שהקים עם הכנרת אליז מולנר והפסנתרנית אילונה וינצה-קראוס, לה נישא בקיץ 1930. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל עם רעייתו ועם בנם התינוק. השניים המשיכו את פעילותם המוזיקלית במסגרת התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית שהוקמה בסוף 1936 ובתזמורת הסימפונית ירושלים. בשנת 1938 הקים רביעיית מיתרים, "רביעיית כלי הקשת הארצישראלית" עם הוויולן עדן פרטוש והכנרים לורנד פניבש ואחותו אליס פניבש-רוזנברג. כולם עולים חדשים מהונגריה. בשנת 1945 הצטרפו לסלו ואילונה לחבורת מוזיקאים תל אביביים, ביניהם הכנרים לורנד פניבש ואליס פניבש-רוזנברג, אחותו, הוויולן עדן פרטוש והמלחין אלכסנדר אוריה בוסקוביץ' להקמת האקדמיה למוזיקה בתל אביב. וינצה שימש כמנהלה הראשון. בשנת 1948 שינתה הרביעייה את שמה ל"הרביעייה הישראלית". בשנת 1953 פרש וינצה מ"הרביעייה הישראלית" ותלמה ילין החליפה אותו. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הרכיב עם רעייתו והכנר אלכסנדר מוסקובסקי את "שלישיית וינצ'ה". לסלו וינצה הלך לעולמו בישראל בשנת 1990. נטמן בבית העלמין הישן בהרצליה. יובל שקד, לאסלוֹ וינצֶה ואילונה וינצֶה-קראוס, ביוגרפיה, באתר המוזיאון למורשת היהדות הדוברת הונגרית
אקדמיית שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה

אקדמיית שירות הביטחון הפדרלי (ברוסית: Академия федеральной службы безопасности Российской Федерации) היא מוסד ההכשרה העיקרי של אנשי שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה, שכונה בעבר בית הספר הגבוה על שם דזרז'ינסקי של הק.ג.ב. והוא מוסד חינוך ומחקר שהוסמך להכין אנשי מודיעין רוסים עבור שירות הביטחון הפדרלי בפרט וקהילת המודיעין הרוסית בכלל. האקדמיה הוקמה על ידי נשיא רוסיה בצו מ-24 באוגוסט 1992 על בסיס בית הספר הגבוה של הק.ג.ב., והוא ממוקם בפרוספקט מיצ'ורינסקי, מוסקבה, רוסיה. הוא מורכב מהמכון לקריפטוגרפיה, טלקומוניקציה ומדעי המחשב (Институт криптографии, связи и информатики, ИКСИ) והמכון להכשרה מבצעית (Институт подготовки оперативного). נשיאות ו-צ'ה-קה (שירות הביטחון הראשון של רוסיה הסובייטית) החליטה להקים מכון מיוחד להכשרה מבצעית. הקורס הראשון החל באפריל 1921. בשנת 1922 שונה שם הקורס לקורסים הגבוהים של המינהל הפוליטי הממלכתי (גה-פה-או). במאי 1930 מוסקבה הקימה בתי ספר גבוהים להכשרה בסיסית ומתקדמת של סוכנים חשאיים; ב-4 ביוני 1930 נודע בית הספר כבית הספר המרכזי של או-גה-פה-או. ב-14 ביולי 1934, לאחר הקמת נ.ק.ו.ד., שונה שם בית הספר המרכזי לבית הספר המרכזי של המינהל הראשי לביטחון המדינה של הנ.ק.ו.ד.. ב-21 במרץ 1939 התארגן בית הספר המרכזי כבית הספר לתארים מתקדמים. בראשית שנות הארבעים, כל ראש שלישי בארגוני הביטחון הסובייטים היה בוגר הקורסים של בית הספר. במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה הכשיר בית הספר יותר משבעת אלפים קציני ביטחון שארגנו את המאבק נגד הנאצים. שישה בוגרי בית הספר הפכו לגיבורי ברית המועצות: דמיטרי נ. מדבדב, ו. מולודצוב (לאחר מותו), א.מ. רבצביץ', ו. ליאגין (לאחר מותו), פ. ז'ידקוב וא. מירקובסקי. ב-30 באוגוסט 1945 הוענק לבית הספר עיטור הדגל האדום ובהחלטת מועצת השרים של ברית המועצות ב-15 ביולי 1952 הוקם בית הספר לתארים מתקדמים של המשרד לביטחון המדינה כמוסד מיוחד להשכלה גבוהה עם תוכנית חניכה לשלוש שנים לבוגרי בתי הספר למשפטים. בהחלטת מועצת השרים ב-2 באוגוסט 1962 נקרא המכון בשם בית הספר הגבוה של ההק.ג.ב. על שם דז'ריזינסקי. במהלך שנות השישים עד שנות השמונים השתתפו הבוגרים בהתמודדות עם שירותי מודיעין זרים ובניהול פעילויות מבצעיות. בשנת 1995 שונה שם בית הספר הגבוה של הק.ג.ב. לשמו הנוכחי: אקדמיית שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה. אקדמיית ביון החוץ (רוסיה) אקדמיית שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה Органы государственной безопасности СССР в Великой Отечественной войне. Сборник документов в 8 т. Том 1. Накануне. В 2-х кн. Кн. 2 (1 בינואר - 21 ביוני 1941 г.). —מ.: А / О «Книга и бизнес», 1995. מדיה וקבצים בנושא אקדמיית שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אקדמיית שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה (ברוסית) שאתר האימונים שלו ממוקם בעיר בלאשיחה במחוז מוסקבה ונקרא "בלאשיחה-1". Бортников напутствовал медалистов Академии ФСБ: вы "будете верны традициям, заложенным нашими ветеранами", Bortnikov, to the medalists of FSB Academy: Shall all of you "will be true to the traditions laid down by our veterans", NEWSru.com АКАДЕМИЯ ФСБ - TERRA INCOGNITA, FSB.Ru Татьянин день, бывший когда-то праздником Московского государственного университета, сегодня с удовольствием отмечают все российские студенты. Академия ФСБ - не исключение (אורכב 29.05.2018 בארכיון Wayback Machine), Nomad.SU
Can't Get Enough

"Can't Get Enough" (בעברית: לא יכולה להפסיק) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית ממוצא מקסיקני בקי ג'י, בהשתתפות הראפר האמריקאי ממוצא קובני פיטבול. השיר נכלל במיני אלבום של גומז, Play It Again, כהשיר השני מתוכו. השיר יצא לאור ב-13 ביולי 2013 למיני אלבום שלה. מאוחר יותר, יצא לאור לרדיו הלטיני ב-29 במרץ 2014. השיר הצליח להתברג במקום הראשון במצעד הלטיני של Airplay Rhythm בארצות הברית. הווידאו קליפ הרשמי לשיר שוחרר ב-4 ביוני 2014. גרסה ספרדית לשיר יצאה לאור ב-1 במאי 2014 לפלטפורמות דיגיטליות; בגרסה זו גומז שרה בספרדית לעומת פיטבול שנשאר לשיר באנגלית. בריאיון עם הרולינג סטון, גומז חשפה שהסינגל "קרה בחתיכות", מכיוון שהסינגל היה בהתחלה סולו שלה. אחרי שהיא כתבה את הוו, די ג'יי בודאה, שלח את השיר לפיטבול, אשר ענה עם הצעות לבית מהשיר אשר החליף את הבית השני בשיר, וגם הוכללו בגרסה הספרדית לשיר. הווידאו קליפ הרשמי לשיר יצאה לאור בערוץ ה-Vevo של הזמרת ביוטיוב, ב-4 ביוני 2014. נכון ל-1 בדצמבר 2020, השיר זכה ל-41 מיליון צפיות ביוטיוב. השיר הופיע בגרסת ה-DLC של Just Dance 2014, ודורג ברמת קושי בינונית. גומז הופיע עם השיר בפרסי המוזיקה של רדיו דיסני לשנת 2014. השיר הגיע לראש המצעד הלטיני של Rhytem Airplay ב-29 במאי 2014. Can't Get Enough – גרסה ספרדית (בהשתתפות פיטבול) – 3:47 מידע על הסינגל "Can't Get Enough" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Can't Get Enough" באתר יוטיוב Becky G, Dr. Luke Land First Latin No. 1 With 'Can't Get Enough', Billboard (באנגלית) Julianne Escobedo Shepherd, Julianne Escobedo Shepherd, How Becky G Had a Midlife Crisis at Nine and Hit By 17, Rolling Stone, ‏2014-06-17 (באנגלית אמריקאית) Can't Get Enough (feat. Pitbull) [Spanish Version - Single by Becky G.], Apple Music (באנגלית אמריקאית)
גביע המדינה בכדורגל נשים 2020/2021

גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2020/2021 היא התחרות ה-23 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-24 בנובמבר 2020 ומשחק הגמר נערך ב-27 במאי 2021 והסתיים בניצחון של מ.ס. קריית גת על מכבי בנות עמק חפר. בכך השלימה קריית גת טרבל היסטורי לאחר שזכתה בעונה זו גם באליפות ובגביע אתנה. הייתה זו זכייתה השנייה של קריית גת בגביע. לתחרות נרשמו 21 קבוצות כש-10 מהן מליגת העל, 7 מתוך 10 קבוצות מהליגה הלאומית ו-4 מתוך 9 קבוצות מהליגה הארצית. בפועל התמודדו 20 קבוצות בתחרות כיוון שמכבי חולון לא הצליחה להעמיד קבוצה ולהתחרות בעונה זו. בסיבוב הראשון השתתפו 4 קבוצות מהליגה הארצית ו-6 קבוצות מהליגה הלאומית. המשחקים התקיימו ב-24 בנובמבר 2020 פרט למשחק בין מרמורק ל-כפר כנא שהתקיים ב-30 בנובמבר 2020. אל שמינית הגמר העפילו 5 הקבוצות שניצחו בסיבוב הראשון, קבוצת ליגה לאומית אחת וכל קבוצות ליגת העל שהצטרפו בשלב זה. סיבוב הגביע הזה נערך ב-6 בדצמבר 2020 פרט למשחק בין עראבה לקטמון ירושלים שנערך ב-24 בדצמבר 2020. אל רבע הגמר העפילו 8 הקבוצות שניצחו בשמינית הגמר. סיבוב גביע זה נערך ב-14 בפברואר 2021. אל חצי הגמר העפילו 4 הקבוצות שניצחו ברבע הגמר. בהגרלה שנערכה ב-18 במרץ נקבעו המשחקים שנערכו ב-21 וב-22 באפריל 2021. עונת 2020/2021 בליגת העל בכדורגל נשים גביע ליגת העל בכדורגל נשים 2020/2021 גביע המדינה בכדורגל 2020/2021 עונת 2020/2021 בגביע המדינה בכדורגל נשים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל צפו: קרית גת בגמר אחרי 0:5 על נתניה, באתר ערוץ הספורט, 21 באפריל 2021 צפו: עמק חפר בגמר הגביע עם 0:3 על א.ס.א ת"א, באתר ערוץ הספורט, 22 באפריל 2021 קרין רחמים: כיף להיכנס לספרי ההיסטוריה, הלוואי וניקח טרבל; מריאן עווד: נבוא נחושות בתקווה שנצא עם הגביע, באתר JSport קריית גת עמק חפר גמר גביע המדינה; צפו בגלריה המלאה, באתר JSport קריית גת זכתה בגביע המדינה והשלימה טרבל, באתר ONE‏, 27 במאי 2021 טרבל: קרית גת זכתה בגביע המדינה לנשים, באתר ערוץ הספורט, 27 במאי 2021 מיקי שורץ, ספי פסטרנק, נשים: קריית גת זכתה בגביע והשלימה טרבל היסטורי, באתר ynet, 27 במאי 2021 נשים: האלופה מ.ס. קרית גת זכתה גם בגביע המדינה, באתר וואלה, 27 במאי 2021 ליאור ברטל, ‏כדורגל: קרית גת ניצחה 1:2 את עמק חפר וזכתה בגביע המדינה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 במאי 2021 החלטת בית הדין המשמעתי לאי הופעת מכבי חולון למשחק
יצחק קורייאט (השני)

יצחק קורייאט (סביב ה'ת"ץ, 1730 – ה'תקס"ה, 1804) היה רב ודיין בטיטואן שבמרוקו, שד"ר ודיין בליוורנו, ומחבר הספר "מעשה רק"ם". נולד בטיטואן שבמרוקו לאביו רבי יהודה שהיה מרבני ודייני העיר ונצר למשפחה של רבנים שפעלה במרוקו שבראשה עמד רבי יצחק קורייאט הראשון, מגדולי הרבנים במרקש. אחרי פרעות שאירעו שם בשנת ה'תק"ן (1790) עזב רבי יצחק את העיר והתיישב בירושלים. מירושלים הוא יצא בתפקיד שד"ר, האוסף תרומות עבור עניי וחכמי העיר. הוא הגיע לליוורנו שבאיטליה, ובשנת ה'תקנ"ד (1794) הוא הסכים על ספרים שנדפסו שם וכדיין מדייני העיר. באותה תקופה בא לליבורנו אחיו רבי אברהם רפאל קורייאט שכיהן אף הוא כדיין ורב במקום. הוא סידר שם לדפוס את כתביו, שכללו: שאלות ותשובות ו"דרושים" - ביאורים על התנ"ך ומאמרי חז"ל, אבל מבין כתביו נדפס הספר "מעשה רק"ם", בפיזה בשנת ה'תקס"ו (1806), אשר למעשה כלולים בתוכו שלושה חיבורים: הגהות על תוספות הרא"ש למסכת קידושין "פחד יצחק" - חידושים על מסכת קידושין "מעשה נסים" - חידושים על מסכת בבא מציעא רבי יצחק לא זכה לראות את כתביו יוצאים לאור, שכן הוא נפטר במהלך עבודתו על הכתבים בי"ז בכסלו ה'תקס"ה (נובמבר 1804). הרב יהודה אדרעי, "משפחת קורייאט" במבוא לספר נחלת אבות ותקון יצחק מהדורת צילום, מכון בני יששכר, תשמ"ח. רבי יוסף בן נאים, מלכי רבנן ערך רבי יצחק קורייאט השני, באתר היברובוקס רבי יצחק קורייאט (השני), מעשה רק"ם, ליוורנו תקס"ו, באתר היברובוקס רבי יהודה הסכים על הספר "מגן גבורים" לרבי אליעזר די אבילה, מחידושיו נדפסו בספר "זכות אבות" פיזה, תקע"ב. ראו למשל הסכמותיו לספרים "פת לחם" ו"עבודת תמיד" (ליוורנו תקנ"ד). שם הספר מעשה רק"ם – ראשי תיבות: "רא"ש" – הגהות על תוספות הרא"ש, "קידושין" – ביאורו למסכת קידושין, מציעא" – ביאורו למסכת בבא מציעא. ראו בהקדמה שכתב לספרו רבי שמואל הכהן.
יחסי אוקראינה – ניו זילנד

יחסי אוקראינה–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין אוקראינה וניו זילנד. היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לניו זילנד כוננו ב-3 במרץ 1992. מנהיגי שתי המדינות, נשיא אוקראינה פטרו פורושנקו וראש ממשלת ניו זילנד ג'ון קי נפגשו ב-20 בספטמבר 2016, ודנו בין היתר הפטור הדדי מוויזה. אוקראינה מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה. ניו זילנד מחזיקה באוקראינה קונסוליה בקייב. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוקראינה – ניו זילנד בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
כלוביס (ניו מקסיקו)

כלוביס (באנגלית: Clovis) היא עיר שמשמשת כמושב המחוז של מחוז קארי (אנ') בניו מקסיקו, ארצות הברית. העיר ממוקמת כ-2,385 ק"מ מבירת ארצות הברית, וושינגטון די. סי., וכ-288 ק"מ מבירת ניו מקסיקו, סנטה פה. הטמפרטורה הממוצעת היא 17 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יוני (30 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (3 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 347 מילימטרים בשנה. חודש יולי הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (70 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (4 מ"מ גשם). מדיה וקבצים בנושא כלוביס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כלוביס (באנגלית) כלוביס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Coordinate Distance Calculator, boulter.com Coordinate Distance Calculator, boulter.com "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוביה טוויג

טוביה טוויג (נולד ב-8 באוקטובר 1979) הוא שחקן, סופר ילדים, כוכב ילדים, ומדבב. הוא מוכר בשם הבמה "טוויגי משאלה". טוביה נולד בהרצליה למנשה ודיאנה טוויג. הוא הבכור מבין שני אחים. ב-1997 התגייס לצה"ל ושירת כקצין בנח"ל. בשנת 2009 הצטרף כשחקן לתיאטרון "בים בם בום" אותו ניהל אסי סתיו. ב-2012 הגה יחד עם אסי סתיו את הדמות של "טוויגי גיבור בריאות" ויחד עם אודי גוטשלק כתבו את המיני סדרה לילדים "טוויגי גיבור בריאות" בסגנון החבובות, בה טוביה משחק ומככב בתפקיד הראשי. הסדרה צולמה ושודרה ב-YES וב-HOT בערוץ כוכבי הילדים. ב-2013 הוציא טוביה את דיסק השירים הראשון של טוויגי. ב-2014 שיחק בהצגה "טוויגי גיבור בריאות" ברחבי הארץ. ב-2016 כתב והוציא לאור את ספרו הראשון "טוויגי גיבור בריאות -צחצוח השיניים" בהוצאת אוריון ובאיוריה של מירב שדה-לביא. ב-2017 שיחק את הטוחן והמספר במחזמר "עוץ לי גוץ לי ובת הטוחן" של תיאטרון הילדים הישראלי. באותו שנה שיחק גם את האריה בקוסם מארץ עוץ בהפקה של תיאטרון בים בם בום. ב-2017 יצא ספרו השני "הג'ירף שאהב לנצח" בהוצאת אוריון ובאיוריה של מירב שדה-לביא. [דרוש מקור] ב-2019 שיחק את הג'יני במחזמר אלאדין ישראל, יחד עם כוכבי הילדים שי ורועי ולאחר מכן במחזמר אלאדין ויסמין עם בן זיני ועדי היממבלוי. תפקיד הג'יני זוהה איתו משום שבאותה שנה התמודד עם מחלת הסרטן של ביתו תוך כדי שהוא מופיע במחזמר אלאדין ישראל והתראיין לכתבה עליו שנעשתה בחדשות ערוץ 12 שבעקבותיה התראיין בכלי התקשורת ובעיתונים. [דרוש מקור] ב-2020 דיבב את סרט הילדים המצויר "מייה ולוכדי החלומות" בתפקיד האב. ב-2021 יצא ספרו השלישי "לעזור למפלצון הפחד" בהוצאת אוריון, יצא ספרו הרביעי "פונץ' ובננה אוהבים לעזור" בהוצאת אוריון. ב-2023 יצא ספרו החמישי "אהבה ועץ המשאלה" בהוצאת אוריון. [דרוש מקור] טוביה טוויג, טוויגי גיבור בריאות – צחצוח השיניים, אוריון, 2016 טוביה טוויג, הג'ירף שאהב לנצח, אוריון, 2017 טוביה טוויג, לעזור למפלצון הפחד, אוריון, 2021 טוביה טוויג, פונץ' ובננה אוהבים לעזור, אוריון, 2021 טוביה טוויג, אהבה ועץ המשאלה, אוריון, 2023 מדיה וקבצים בנושא טוביה טוויג בוויקישיתוף טוביה טוויג, ברשת החברתית פייסבוק טוביה טוויג, ברשת החברתית אינסטגרם טוביה טוויג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית טוביה טוויג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דין פישר, ‏בין חזרות לטיפולים: "אהבה מנצחת", באתר ‏מאקו‏, 21 במרץ 2019 מערכת ישראל היום, צפו בטוויגי גיבור הבריאות והחברים, באתר ישראל היום, 14 באפריל 2020 https://www.facebook.com/watch/?v=324837498227158 באתר דף הפיסבוק של פותחים יום ערוץ 13 איתי עמיקם, משימת חייו של כוכב הילדים: לשמח את בתו שחלתה בסרטן, באתר ynet, 30 במאי 2019 חיים נוי, גילי עוץ לי מכשפת את הבמה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 באוגוסט 2017
האי ראקינו

האי רקינו (באנגלית: Rakino Island) הוא אחד האיים הרבים במפרץ האוראקי, זרוע של האוקיינוס השקט מצפון-מזרח לאוקלנד, ניו זילנד. ראקינו הוא אי קטן מצפון-מזרח לאי מוטוטאפו. האי הוא 2.4 קילומטרים (1.5 מיל) אורכו וכ־1.2 קילומטרים (0.75 מיל) ורוחבו הוא 1.5 קמ",ר (0.58 מ"ר / 371 דונם). לשני המפרצים הפופולריים ביותר יש גישה ציבורית, אך לשלושה אחרים יש גם גישה מהים. ישנם מפרצים וחופים קטנים יותר ללא גישה ציבורית. הרציף הציבורי נמצא בקצה הדרומי של סנדי ביי ורמפת גישה לדוברות נמצאת בקצה המערבי של דרך סנפורד שבבית המפרץ. הטופוגרפיה ההררית כוללת שכבה פורייה של קרקע עליונה וולקנית מאי רנגיטוטו על מעטה עבה של אדמת חרסית שבתורה מכסה סלע אפור. האי נמצא בעיקר במרעה עם כיסים לחוף פוהוטוקאווה. באי ראקינו יש כ־76 דירות, אולם אוכלוסיית הקבע מונה 21 איש בלבד נכון לשנת 2019. לראקינו, עם מעט תושבי הקבע והגודל הקטן שלה ועם שירות מעבורות ציבורי מוגבל, משיכה מועטה לנוסעים ומבקרים והתושבים מברכים על בידודו ופרטיותם. סר ג'ורג' גריי, מושל ניו זילנד, רכש את ראקינו בשנת 1862. הוא הזמין עצים והחל לבנות בית במפרץ הביתי, אך הוא איבד עניין כאשר האי קוואוו הפך לזמין. במהלך שנות ה־60 של המאה ה-20 הובאו אסירים מפלישת קמפיין הוואיקאטו של מלחמות ניו זילנד לאוקלנד, חלקם שוכנו בנמל וחבורה קטנה התיישבה בראקינו, שם סופקו להם בתים וציוד גינון. הניסוי היה כושל ועד מהרה ננטש. יש ערך בנספחים לכתב העת של בית הנבחרים שאומר "איהאקה לא שגשג הרבה באי ומת שם, הוא התגעגע לביתו ונראה שהיה בעל לב שבור." בשנת 1874 אלברט סנפורד השכיר את האי מסר ג'ורג' גריי לפני שקנה אותו בעצמו. הוא ומשפחתו גרו שם כמעט 80 שנה. הוא היה ממייסדי צי הדיג המסחרי של אוקלנד. חברתו החלה באי ראקינו בשנת 1881 והוא מכר דגים על הרציפים בתחתית רחוב המלכה. "Sanford Limited" התאגדה לחברה בשנת 1904. בית המשפחה שבנה עדיין עומד בהום ביי. הוא נבנה מעץ בלאי קאורי שנסגר ממפרץ מרקורי בחצי האי קורומנדל. בשנת 1963, האי נקנה על ידי ד"ר מקסוול ריקארד, נשיא ארגון UPO (United Peoples' Organisation (Worldwide) Incorporated), במטרה להקים קהילה פילנתרופית. ריקארד היה פסיכולוג קליני והיפנוטרפיסט והיה גם בעל מועדון לילה באוקלנד וסייר כהיפנוטרפיסט מקצועי בשם "ריקרדו הגדול". התוכניות לאי כללו מרפאה לחולים מוטרדים ועצבניים, בית יתומים בינלאומי, מקלט לאמהות לא נשואות ובתי קשישים. עם זאת, תוכניות אלה לא התרחשו והאי חולק בשנת 1965 ל־25 בלוקים של 40 אלף מ"ר במחירים שבין 3,500 ל־6,000 פאונד. התקשורת באי היוותה בעיה, ולכן הותקן הטלפון הראשון שמופעל באמצעות השמש. אמנם שימוש נרחב בטלפונים ניידים צמצם את התלות בטלפון הקווי, אך הטלפון עדיין בשימוש והשיחות המקומיות לאוקלנד הן בחינם. בתקופת מגפת הקורונה שהה כאן בנדיקט קמברבאץ' שהצטלם כאן לפרסומת ולא הצליח לצאת את האי במשך מספר חודשים. הבלוג הרשמי של איגוד משלמי השכר של ראקינו rakinoisland.org "Republic of Rakino: Meet the locals on Hauraki Gulf island, population 21". The New Zealand Herald. 4 בינואר 2019. נבדק ב-5 בינואר 2019. {{cite news}}: (עזרה) In A Breath’’ - Benedict Cumberbatch x Jaeger-LeCoultre Covid-19 trapped Sherlock and Marvel’s Doctor Strange star Benedict Cumberbatch on a tiny New Zealand island – so he learned to free-dive
ג'ייק שורט

ג'ייק שורט (באנגלית: Jake Short; נולד ב-30 במאי 1997) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות משחקו בסדרות ערוץ דיסני, החרשנים, מייטי מד‏ ומעבדה לכוחות על: יחידת עילית. שורט נולד באינדיאנפוליס, אינדיאנה בארצות הברית. בשנת 2007 קיבל את תפקידו הראשון בסרט הביוגרפי "סיפורה של אנה ניקול סמית" בדמותו הצעירה של דניאל ווין סמית', בנה של אנה ניקול סמית'. הוא גם כיכב בסרט "קצרים" משנת 2009, ושיחק בפרסומות רבות. בשנת 2011 זכה בתפקידו הגדול הראשון כפלטשר קווימבי בסדרת הקומדיה "החרשנים" בערוץ דיסני, אותו גילם במשך שלוש עונות עד 2014. בשנת 2013, החל להשתתף בסדרה הטלוויזיה "מייטי מד" של דיסני XD ובסדרת הספין אוף "מעבדה לכוחות על: יחידת עילית" גם היא בדיסני XD. החל ממאי 2020, שורט מככב כמאטי סאליבן בקומדיית המצבים הבריטית "הקבוצה הראשונה" לצד ויל ארנט ברשת BBC Two. מדיה וקבצים בנושא ג'ייק שורט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ייק שורט ג'ייק שורט, ברשת החברתית פייסבוק ג'ייק שורט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ייק שורט, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ייק שורט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייק שורט, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ייק שורט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ייק שורט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
נמשוואמוש

נמשוואמוש (בהונגרית: Nemesvámos) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. בנמשוואמוש חיו יהודים בתקופות זמן שונות. מדיה וקבצים בנושא נמשוואמוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמשוואמוש (בהונגרית) נמשוואמוש, ברשת החברתית פייסבוק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.