laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולדימיר קפן

ולדימיר פטר קֶפֶּן (בגרמנית: Wladimir Peter Köppen;‏ 25 בספטמבר 1846 – 22 ביוני 1940) היה מטאורולוג, קלימטולוג ובוטנאי גרמני. פיתח את שיטת קפן לסיווג אקלימים, שבה משתמשים (עם שינויים ותוספות) גם בימינו. קפן נולד בסנקט פטרבורג, בירת האימפריה הרוסית, במשפחה גרמנית שהתיישבה ברוסיה במאה ה-18 להזמנת הקיסרית יקטרינה השנייה. הוא למד בבית הספר בחצי האי קרים. כבר בהיותו בבית הספר נמשך קפן להתבוננות ביחסי הגומלין בטבע שבין האקלים לסוג הצמחייה שגדלה בו. מאוחר יותר למד קפן באוניברסיטאות של היידלברג ולייפציג בגרמניה אותן סיים ב-1870. עבודת הגמר שלו דנה בהשפעת הטמפרטורה על קצב הגידול של הצמחים. בין 1872 ל-1873 הועסק קפן בשירות המטאורולוגי הרוסי. אחר כך שב לגרמניה כדי לנהל את חטיבת המטאורולוגיה הימית שהוקמה כחלק ממצפה הכוכבים של חיל הים הגרמני (Deutsche Seewarte) שבסיסה בהמבורג. בחטיבה היה קפן אחראי על שירות תחזית מזג האוויר בחלק הצפון מערבי של גרמניה והאזורים הימיים הסמוכים. אחרי ארבע שנות שירות יכול היה קפן לעבור לתחום העניין העיקרי שלו – מחקר, והוא עזב את השירות המטאורולוגי. בעקבות מחקריו המוקדמים של אלכסנדר זופאן (1879) החל קפן במחקר השיטתי של האקלים, ואף ערך בעצמו ניסיונות עם בלוני מחקר על מנת להשיג מידע מהחלקים הגבוהים של האטמוספירה. ב-1884, הוא פרסם את הגרסה הראשונה של מפת אזורי האקלים שלו שבה שורטטו תחומי הטמפרטורה העונתיים. עבודה זו הובילה לפיתוח שיטת קפן בשנת 1900 לערך, שהוא המשיך ושיפר במשך שארית חייו. הגרסה המלאה של השיטה הופיעה לראשונה ב-1918 ואחרי כמה שיפורים, פורסמה הגרסה האחרונה ב-1936. מלבד תיאור סוגי האקלים השונים, הוא התוודע לפאלוקלימטולוגיה. ב-1924 הוא וחתנו אלפרד וגנר (Alfred Wegener) פרסמו מאמר בשם "האקלימים של העבר הגאולוגי" (Die Klimate der Geologischen Vorzeit) ובו סיפקו תמיכה מכרעת לתיאורית מילנקוביץ (Milutin Milanković) בנושא תקופות הקרח. בסוף ימיו, שיתף קפן פעולה עם הקלימטולוג הגרמני רודולף גייגר (Rudolf Geiger) בכתיבת הספר בן חמשת הכרכים "המדריך לקלימטולוגיה" (Handbuch der Klimatologie). עבודה זו לא הושלמה מעולם, אך כמה חלקים, ששלושה מהם נכתבו בידי קפן, הודפסו. אחרי מותו של קפן ב-1940 בגראץ, אוסטריה, המשיך גייגר לעבוד על שינויים בשיטת סיווג האקלימים. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר קפן בוויקישיתוף ולדימיר קפן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בוניפציוס הקדוש

בוניפציוס הקדוש (בגרמנית: Bonifatius, בלטינית: Bonifacius; סביבות 675? – 5 ביוני 754) הוא מבשר הנצרות בגרמניה. בוניפציוס נולד כווינפריד או וינפרית' בעיירה קרדיטון, כיום במחוז דבון שבאנגליה ויצא משם, כחלק מקבוצת הנזירים שליוו את ויליברורד (אנ') למסע מיסיונרי להפצת הנצרות ברחבי האימפריה הפרנקונית במאה ה-8. את שמו הרומי "בוניפציוס" קיבל מהאפיפיור גרגוריוס השני. ב-719 קיבל מינוי לשליחותו מאת האפיפיור, ב-723 קיבל חסות מאת קרל מרטל. ב-722 קיבל מינוי כבישוף ללא דיוקסיה מוגדרת ועשור לאחר מכן לארכיבישוף בתואר "הארכיבישוף של הגרמנים". בוניפיציוס דיווח לאפיפיור כי הצליח לנצר כ-100,000 עובדי אלילים גרמאנים. וכי בהגיעו לבוואריה, מצא שם רק בישוף אחד – את ויוילו. לכן מינה וקידש עוד שלושה בישופים, וזאת בהסכמתם של דוכס בוואריה אודילו ואצילי הארץ. וכי חילק את בוואריה לארבע פרוכיות כך שלכל אחד מהבישופים יהיה מחוז משלו. בשנים 742–747 השתתף כשליחו של האפיפיור בשלוש ועידות כנסייתיות שעסקו בנוהלי חייהם של נזירים, כמרים וחילונים. ב-742 הציע להחיל על כל המנזרים בממלכה הפרנקית את תקנון הנזורה של בנדיקטוס. משנת 751 ישב במנזר פולדה שבפרנקוניה ומשם ניהל את פעולתו. בשנת 753, אחרי מותו של נותן חסותו – קרלומן (Carloman), החליט בוניפציוס לצאת למסע לפריזיה, שם נרצח בידי עובדי אלילים שלפי גרסה אחת זעמו על ניסיונו לבטל את דתם ולפי גרסה אחרת חשבו שהשיירה נושאת איתה חפצי ערך. מדיה וקבצים בנושא בוניפציוס הקדוש בוויקישיתוף בוניפציוס הקדוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בוניפציוס הקדוש, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בוניפציוס הקדוש, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) אורה לימור, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ג, יחידה 6, עמ' 71. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים ובנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דה ספיל קאנבס

דה ספיל קאנבס (באנגלית: The Spill Canvas) היא להקת רוק-אימו מדרום דקוטה. הלהקה החלה כפרויקט צדדי של הסולן ניק תומאס, אשר באותה תקופה שימש כסולן וגיטריסט בלהקת " Nodes of Ranvier". עם הזמן, תומאס עזב את הלהקה והחל להשקיע זמנו ב"דה ספיל קאנבס". אלבומה הראשון של הלהקה, "Sunsets and Car Crashes", נכתב והופק על ידי תומאס ויצא ב-20 באפריל 2004. אלבומה השני של הלהקה, "One Fell Swoop", יצא ב-9 באוגוסט 2005. בתחילת 2007, בסיסט הלהקה, סקוט מק'גוייר, הוחלף על ידי לאנדון היל. באוקטובר 2007, יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, "No Really, I'm Fine". ב-2008, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם ילוקארד וב-2010 הוציאו את אלבומם Formalities. ניק תומאס - סולן/גיטרה ג'ו בק - תופים לאנדון היל - בס דן לודמן - גיטרה Go For The Jugular - 2002 Sunsets And Car Crashes - 2004 One Fell Swoop - 2005 2007 - No Really, I'm Fine 2010 - Formalities אתר האינטרנט הרשמי של דה ספיל קאנבס דה ספיל קאנבס, ברשת החברתית פייסבוק דה ספיל קאנבס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דה ספיל קאנבס, באתר Last.fm (באנגלית) דה ספיל קאנבס, באתר AllMusic (באנגלית) דה ספיל קאנבס, באתר MusicBrainz (באנגלית) דה ספיל קאנבס, באתר Discogs (באנגלית) דה ספיל קאנבס, באתר Songkick (באנגלית) דה ספיל קאנבס, באתר בילבורד (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דורון אראל

דורון אראל (נולד בשנת 1959) הוא מטפס הרים ישראלי, הישראלי הראשון שהגיע אל פסגת הר האוורסט. דורון אראל נולד בגבעתיים בשנת 1959. עם גיוסו לצה"ל התנדב לסיירת מטכ"ל. אראל עבר טירונות צנחנים ולאחר מכן השלים מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. לאחר שחרורו סיים לימודי גאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. תוך כדי לימודיו יצא לטייל בהימלאיה הנפאלית ואלסקה ובסיום לימודיו יצא למסע של חמש שנים. אראל טייל וטיפס ברחבי העולם. במהלך שנים אלה ארגן דורון את משלחות הטיפוס הראשונות שיצאו מישראל, יצר קשרים בעולם הטיפוס והחל לטפס עם מיטב המטפסים בעולם. ב-1992 הצליח דורון להעפיל לפסגת הר האוורסט במסגרת משלחת מטפסים ובכך היה לישראלי הראשון שהגיע לפסגת ההר. מסע טיפוס זה תועד בסרט טלוויזיה ובספרו "שעה על גג העולם". לאחר שהיה לישראלי הראשון שכבש את פסגת האוורסט יצא אראל במסע לכיבוש שבע הפסגות (הפסגה הגבוהה ביותר בכל אחת משבע היבשות, כאשר דרום וצפון אמריקה נספרות בנפרד, ואילו אוסטרליה ואוקיאניה - יחד), הוא השלים מסע זה והיה לישראלי הראשון שעשה זאת, כאשר עמד ביוני 2000 על פסגת הר קושצ'ושקו באוסטרליה[דרוש מקור]. בשנת 2011 פתח דורון עסק תיירותי במערב קנדה, בצמוד לשמורת הטבע Tweedsmuir Provincial Park. דורון אראל, "שעה על גג העולם", בהוצאת ידיעות אחרונות. מדיה וקבצים בנושא דורון אראל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דורון אראל דב גיל-הר‏, למצוא את האושר: המושבה הישראלית הנידחת בסוף העולם, באתר וואלה, 19 בנובמבר 2015 Nuk Tessli - הדרכת טיולים בהרי קנדה - בבעלותו של דורון דורון אראל, אחרי שטיפסת על האוורסט, מה עוד נשאר לך לעשות, באתר הארץ, 13 במרץ 2014 ענת כהן, ‏7 המופלאים: המרצים העסקיים המחוזרים ביותר על ידי חברות וארגונים ובישראל, באתר גלובס, 6 בנובמבר 2007 יורם יובל, שיחת נפש עם דורון אראל, הטלוויזיה החינוכית, 30 באפריל 2018 הטיפוס על האוורסט: שעה על גג העולם, מסע אחר אודות דורון, האתר של דורון אראל
נוסחת ההיפוך של מביוס

בקומבינטוריקה, נוסחת ההיפוך של מביוס משמשת, בהינתן פונקציה F {\displaystyle F} הניתנת לתיאור בתור סכום מסוים על ערכי פונקציה אחרת f {\displaystyle f} , לתאר בצורה ישירה את הפונקציה f {\displaystyle f} באמצעות סכום של F {\displaystyle F} . בהינתן שתי פונקציות אריתמטיות f , F {\displaystyle f,F} , אם מתקיים F ( n ) = ∑ d | n f ( d ) {\displaystyle F(n)=\sum _{d|n}f(d)} לכל n ≥ 1 {\displaystyle n\geq 1} , אזי ניתן להפוך את הנוסחה ולקבל f ( n ) = ∑ d | n μ ( d ) F ( n / d ) {\displaystyle f(n)=\sum _{d|n}\mu (d)F(n/d)} , כאשר μ {\displaystyle \mu } היא פונקציית מביוס. אם מסמנים ב- 1 {\displaystyle \mathbf {1} } את הפונקציה הקבועה שמקיימת 1 ( n ) = 1 {\displaystyle \mathbf {1} (n)=1} לכל n {\displaystyle n} , ומשתמשים בסימון של קונבולוציית דיריכלה, נוסחת מביוס אומרת כי בהינתן F = f ∗ 1 {\displaystyle F=f*\mathbf {1} } , אז f = F ∗ μ {\displaystyle f=F*\mu } . כלומר 1 , μ {\displaystyle \mathbf {1} ,\mu } הם איברים הופכיים ביחס לקונבולוציית דיריכלה. גדי אלכסנדרוביץ', נוסחת ההיפוך של מביוס, באתר "לא מדויק", 7 בינואר 2012 נוסחת ההיפוך של מביוס, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמל ערב הסעודית

סמל ערב הסעודית הוא סמלה הרשמי של הממלכה הערבית הסעודית. הסמל מורכב משתי חרבות מוצלבות ועץ דקל. עץ הדקל מסמל את הצמחייה והאופי המדברי של המדינה. החרבות מסמלות את ממלכת חג'אז וסולטנות נג'ד שאוחדו לממלכת נג'ד וחג'אז על ידי אבן סעוד. סמל ממלכת חג'אז מ-1916 עד 1925. סמל ממלכת נג'ד וחג'אז מ-1925 עד 1932. סמל ערב הסעודית מ-1932 עד 1950. מדיה וקבצים בנושא סמל ערב הסעודית בוויקישיתוף
סמל עיראק

סמל עיראק הוא עיט צלאח א-דין מוזהב שעל חזהו מגן בצבעי דגל עיראק. בתחתית הסמל רשום שמה של המדינה. העיט הוא סמל ערבי המיוחס לסלאח א דין, אשר מופיע בסמלים נוספים כמו סמל מצרים וסמל הרשות הפלסטינית. סמל ממלכת עיראק, 1921–1958 1959–1965 1965–1991 1991–2004 2004–2008 דגל עיראק המנון עיראק מדיה וקבצים בנושא סמל עיראק בוויקישיתוף
איי ליין

איי ליין (באנגלית: Line Islands) היא קבוצת אטולים ואיי אלמוגים המצוייה באוקיינוס השקט, דרומית להוואי. האיים מהווים חלק מקיריבטי ומארצות הברית (8 שייכים לקיריבטי; 3 – לארצות הברית), ומצויים באותו אזור זמן כמו הוואי: UTC + 14, אולם למעשה יום אחד לפני הוואי, ו-25 שעות לפני יתר איי אוקיאניה, בשל היותם מעבר לקו התאריך הבינלאומי. שטחם הכולל של איי ליין 514.74 קמ"ר. השטח הכולל של הלאגונות 538 קמ"ר. איי ליין הצפוניים מצויים בין קו המשווה לבין קו רוחב 6° צפון, בקרבת קו אורך 160° מערב. חלק מהאיים בשליטת קיריבטי וחלק בשליטת ארצות הברית. קיריטימטי (האי כריסטמס) הוא הגדול באיי ליין מבחינת שטחו והאטול הגדול בעולם. מרבית הלגונה של האטול יבשה. האי התגלה על ידי מגלה הארצות האירופי ג'יימס קוק ביום חג המולד בשנת 1777. מספר התושבים באיים עלה בהדרגה מ-300 תושבים בשנת 1900 לכ-5,300 תושבים בשנת 2000 ולכ-8,800 תושבים בשנת 2005, מהם 5,100 חיים על קיריטימטי, 2,500 על טבואאראן, ו-1,150 על טריינה. כל איי ליין המרכזיים אינם מיושבים. כל איי ליין הדרומיים אינם מיושבים. מדיה וקבצים בנושא איי ליין בוויקישיתוף איי ליין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הלאגונה מצויה במרכז האי ומוקפת יבשה.
דן אנד ברדסטריט

דן אנד ברדסטריט (באנגלית: D&B - Dun and Bradstreet) היא חברה בינלאומית שמרכזה בארצות הברית, המספקת מידע עסקי לניהול סיכוני אשראי, מידע על אשראי ומידע שיווקי. המידע ניתן בעיקר לחברות ומנהלים אשר מעוניינים במידע אודות ספקיהם, לקוחותיהם ומתחריהם. החברה מחזיקה במאגר מידע המכיל מידע הנאסף ביותר מ-190 מדינות אודות למעלה מ-250 מיליון עסקים ברחבי העולם, וכ-1.6 מיליון מתוכם בישראל. החברה בישראל היא חברת בת של דן אנד ברדסטריט העולמית. החברה מנתחת ומדרגת את כלל העסקים והחברות בישראל. באוקטובר 1961 דן אנד ברדסטריט הודיעה כי בכוונתה לפתוח סניף בישראל. בינואר 1962 הסניף הוקם, והחל בפעילותו. החברה מספקת ללקוחותיה מידע פיננסי, באמצעות מערכת אינטרנטית המספקת דוחות עסקיים, שירותי מעקבים ומודיעין עסקי ובעיקר התרעות על חברות ועסקים בישראל, וכך מאפשרת ניהול סיכוני אשראי וסיכונים עסקיים אחרים. שרות נוסף הוא פילוח והכנת רשימות דיוור מותאמות ללקוח, המתבצע על בסיס מאגר המידע הגדול מסוגו, המכיל את כל החברות והעסקים הקיימים בארץ. (המתקבל ממדינת ישראל על בסיס חוזה ארוך טווח שנחתם עם החברה) הפילוח מתבצע על פי קשת רחבה של סגמנטים שונים, כגון גודל חברה, שיוך לענף, מחזורי הכנסות, רמת סיכון, מיקום גאוגרפי וכדומה. בנוסף החברה מפרסמת מדי שנה את מדריך "Dun's 100", המדרג את החברות המובילות בישראל, ע"פ מגוון הסקטורים והענפים הקיימים במשק המקומי. שירות נוסף אותו מציעה החברה לקהל הוא אתר "הדירקטורים", המציע מפת קשרים דינמית אינטראקטיבית בין דירקטורים ודירקטוריונים של חברות שונות. לאתר זה ישנו ערך מוסף גם עבור מעקב אחר קשרי הון-שלטון. כחלק מהשתייכותה לרשת דן אנד ברדסטריט העולמית, מספקת החברה שירותי מידע עסקי נרחב על חברות מחו"ל, החל מדוחות מידע עסקי, דוחות מדינה (המספקות תמונת מצב על איתנות פיננסית של מדינות ברחבי העולם), מאגרים שיווקיים נרחבים ועוד. קופאס בי.די.אי דן אנד ברדסטריט, ברשת החברתית פייסבוק דן אנד ברדסטריט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דן אנד ברדסטריט, ברשת החברתית אינסטגרם אתר האינטרנט הרשמי של דן אנד ברדסטריט ישראל אתר האינטרנט הרשמי של דן אנד ברדסטריט ארצות הברית (באנגלית) טעויות ומחקר חלקי: מה מסתתר מאחורי דוחות הבדיקה של החברות לניהול מידע עסקי? תוכנית אנליסט באתר nana10 אתר "הדירקטורים" של דן אנד ברדסטריט ישראל שנתון Duns 100 דנסגייד ישראל מידע עסקי על חברת דן אנד ברדסטריט באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) דן אנד ברדסטריט, בגוגל פיננסים דן אנד ברדסטריט, באתר Crunchbase (באנגלית)
בקר IDE

בקר IDE הוא בקר לחיבור וניהול התקנים מסוג IDE (דיסקים קשיחים, כונני CD-ROM, צורבים ועוד). במחשב אישי מודרני מקובל שבקר כזה משולב בלוח האם. IDE הוצג לראשונה על ידי IBM בשנת 1984 ומאז עבר שינויים רבים. מחשבים ישנים השתמשו בבקר שהגיע בצורת כרטיס תוספת ואילו מחשבים מודרניים מכילים בקר משולב בלוח האם שלהם. הממשק נקרא גם Advanced Technology Attachment ATA כאשר תקן ATA33 נותן קצב מקסימלי של 33 מגה סיביות לשנייה והתקן המהיר ביותר כיום ATA133 נותן קצב מקסימלי של 133 מגה סיביות לשנייה. המהירויות בפועל נמוכות בהרבה מאחר שהכוננים עצמם איטיים יותר. תקני SATA המשולבים בלוחות מחשבים חדשים הולכים ומחליפים את תקן ה-IDE המיושן. רוב לוחות האם במחשבים ביתיים מכילים 2 יציאות IDE. הכבל שמתחבר לכל יציאה מאפשר חיבור של שני התקנים, אחד ראשי ואחד משני (Master, Slave). בכונן עצמו ניתן להגדיר מספר מצבים, ראשי או משני, או בחירה אוטומטית (CA - Cable Select) בהתאם למיקום הכבל. דבר זה נעשה באמצעות שימוש במגשר (Jumper) שמקצר שני מגעים בהתקן. מונחים בחומרה ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרכז היהודים (רומניה)

מרכז היהודים (רומניה) (ברומנית:Centrala Evreilor - קיצור של השם הרשמי: Oficiul Central al Evreilor - לשכת היהודים המרכזית) היה ארגון שהוקם בעיר בוקרשט בסוף שנת 1941, במצוות הדיקטטור יון אנטונסקו, במקום המוסדות הקודמים של יהדות רומניה. מרכז היהודים הוקם לאחר פירוק כל מוסדות היהודים ובראשו הוצב כיושב ראש הנריק שטרייטמן וכמזכיר כללי דוקטור ננדור גינגולד, יהודי שהתנצר בשנת 1941. בדצמבר 1942 החליף גינגולד את שטרייטמן בתפקיד היושב ראש. ראש מרכז היהודים קיבל את הוראותיו מראדו לקה, קומיסר כללי לעניין יהודי רומניה מטעמו של יון אנטונסקו. המרכז הוציא לאור כתב עת בשם Gazeta Evreiască, שנועד לתקשורת עם יהודי רומניה. מרכז היהודים שמר קשרים עם הנהגת היהודים במחתרת בראשות ד"ר וילהלם פילדרמן ומספר פעילים של מחתרת זו השתלבו במרכז על מנת לסייע לאוכלוסייה היהודית מול מדיניות הדיכוי, הרדיפות והגירושים. עם פעילים אלה נמנו העו"ד דוד רוזנקרנץ שהסכים להתמנות למנהל מחלקת החינוך המקצועי מחדש במסגרת המרכז, ד"ר תאודור לווינשטיין, ראש מחלקת החינוך שפעל זמן מה במסגרת המרכז בידיעת הארגונים הציונים, וסולק ממנו בגלל "פעילות ציונית", כמו כן ד"ר קנר, אחראי על המחלקה לענייני דת. תפקידיו של המוסד היו להלן: פיקוח על הגופים היהודיים למען הממשלה האנטישמית. העבדת יהודים בצורה המסייעת לרומניה. איסוף נתונים סטטיסטיים לגבי יהודי רומניה. מיון היהודים לשתי קבוצות, שמישים כלכלית ומשומשים כלכלית. ייצוג בלבדי של האינטרסים היהודיים ברומניה וניהול נכסי הקהילות היהודיות. ארגון היהודים בהתאם להוראות השלטון הרומני. חינוך מחדש והכנת היהודים לעבודה וחינוך מקצועי. הכנת הגירת היהודים. ארגון הפעילות התרבותית היהודית וארגון בתי הספר היהודים. הוצאה לאור של עיתון מטעם המרכז היהודי. מתן נתונים ומידע לשלטונות בכל הנוגע לתהליך הרומניזציה. קבלת בקשות שיהודים רוצים להפנות לרשויות שלטוניות שונות והעברתן. הפקת תעודות זהות מיוחדות ליהודים (כל יהודי חויב לשאת תעודה כזאת עם תמונה). ביצוע כל הוראה מטעם השלטונות שתועבר אל המרכז על ידי מיופה הכוח (ראדו לקה). כמה ימים לאחר הקמת המרכז הוזמנה הנהגתו על ידי גנרל אמיל פלנג'אנו (רומ) והם נדרשו לדאוג לכך שהיסודות הקיצוניים ירוסנו, ושהיהודים ישמרו על השקט. ההנהגה נדרשה להקים משטרה יהודית פנימית, וגם נמסר לה שהוקמה רשימת בני ערובה שיוצאו להורג במקרה של מעשי מרידה מצד היהודים. לאחר המלחמה הועמדה הנהגת מרכז היהודים למשפט, וב-18 בפברואר 1946 פורסמו פסקי הדין: וסילה איסצ'אנו (Vasile Isãceanu) נידון בהיעדרו לעבודת פרך לכל חייו. ננדור גינגולד (Nandor Gingold) נידון לכליאה קשה לכל חייו. מתיאס גרינברג (Matias Grünberg) המכונה וילמן (Willman) נידון ל-20 שנות כליאה קשה. א. גרוסמן-גרוזאה (A. Grossman-Grozea) נידון ל-15 שנות כליאה קשה. ז'ק לאון (Jack Leon) נידון ל-12 שנות כליאה קשה. 1996 Alexandru Șafran Un tăciune smuls flăcărilor - Memorii, Hasefer, București הרב אלכסנדרו שפרן (אוד מוצל מאש - זיכרונות), הספר 1996 (ברומנית) Activitatea Centralei Evreilor din România, Editura Alma Tip, București, 1998 התזכיר של גינגולד (ברומנית) מרכז היהודים בספר השחור, כרך 3. עמ' 275, 277, 473.(באנגלית) "David (Dadu) Rosenkranz. Din viața unui avocat și lider evreu din România în secolul XX", Lucian-Zeev Herșcovici in Revista ProLitera, February 3 1996 A.Șafran עמ' 92-91
נונצ'קו

נונצ'קוּ (ביפנית: ヌンチャク, נקרא גם נונצ'קס או נונצ'קה) הוא כלי נשק המשמש באמנויות לחימה, אשר מורכב משני מקלות המחוברים זה לזה באמצעות שרשרת קצרה או חבל קצר. השימוש בנונצ'קו הפך למפורסם בעקבות סרטיו של ברוס לי. הנונצ'קו היה במקור כלי חקלאי שהומצא על ידי איכרים באזור איי אוקינאווה, ושימש בעיקר לחבטה בגבעולי אורז לשם הפרדת הגרגירים מן הגבעולים, או להצלפה בבהמות השדה. בתקופת הכיבוש היפני באזור אוקינאווה אסרו הכובשים על המקומיים נשיאת כלי נשק מכל סוג. על כן, חיפשו האזרחים כלי נשק חדשים מוסווים במטרה להגן על עצמם, והשתמשו בכלים חקלאיים שהיו בהישג ידם בתור כלי נשק, לדוגמה טונפה, סאי, קאמה ועוד. השימוש בנונצ'קו מתבצע על ידי העברתו מיד ליד תוך אחיזה באחד המוטות כך שהשני יוכל לשמש כאמצעי הגנה או התקפה. ישנן טכניקות נוספות בנונצ'קו בהן שני המוטות מוחזקים בשתי הידיים או שני המוטות ביד אחת או שימוש בשתי נונצ'קות בו זמנית. השימוש בנונצ'קו מלווה בטכניקות רגל או יד מאמנויות לחימה שונות. בימינו משמש הנונצ'קו חלק בלתי נפרד מאמנויות לחימה מכל הסוגים: סיניות (ג'יט קון דו), יפניות, קוריאניות (טאקוונדו והפקידו) ואפילו ישראליות (דניס הישרדות). השימוש בנונצ׳קו מתבצע במספר שיטות: שמיניות - ישנן שתי שיטות מובילות לביצוע שמיניות. לפי שיטה אחת, יוצרים בנונצ׳קו צורת דמוית "8" מאוזן. בשיטה השנייה, מחזיקים מוט אחד ביד ימין, ומניפים מעל הכתף. את המוט השני תופסים ביד שמאל. מושכים את המוט באלכסון לכיוון הכתף וחוזרים על המהלך אך הפוך. (מניפים בשמאל ותופסים בימין). תפיסה מתחת לבית השחי - מניפים כמו בתרגיל השמיניות, אך חייבים לדאוג שהמוט יפגע בזרוע. מסובבים את הזרוע, עד שהמוט מתחת לבית השחי, ואז מצמידים את המוט לגוף כך שהמוט תפיס בין הגוף לבית השחי. קיימות שיטות נוספות הנונצ'קו הפך לכלי נשק המזוהה עם אמנויות לחימה מזרח-אסייתיות בעקבות סרטיו של ברוס לי, וסרטים הוליוודיים שהציגו אותו כנשקם של הנינג'ות. זוג נונצ'קו הם הנשק של צב הנינג'ה מיכלאנג'לו. בעונות "פאוור ריינג'רס זיאו", "פאוור ריינג'רס זעם הג'ונגל" ובעונה השנייה של "פאוור ריינג'רס דינו זעם" משמש הנונצ'קו בתור אחד מנשקי הריינג'רים. מורג (כלי חקלאי) מורג (כלי נשק) מדיה וקבצים בנושא נונצ'קו בוויקישיתוף הכל על נונצ'קו – כלי להטוטים או כלי נשק?, באתר ישראל דוג'ו, 9 בפברואר 2022
קשר רדיו

קשר רדיו הוא מכלול הדרכים להעברה של מסרים בין נקודות מרוחקות באמצעות אפנון של גלי רדיו. קשר רדיו הוא הטכניקה העיקרית לתקשורת אלחוטית, ולכן יש המשתמשים במושג "תקשורת אלחוטית" כשכוונתם היא לקשר רדיו. לקשר רדיו מספר שימושים, הנפוצים שבהם: שמע שידורי רדיו – מהשימושים הנפוצים לגלי רדיו. אחדות מהטכנולוגיות המשמשות להעברת גלי קול באמצעות גלי רדיו הן AM FM Digital Audio Broadcasting טלפוניה – טלפונים סלולריים המתחברים לרשת הטלפונים ללא צורך בכבלים מכשירי קשר שידורי טלוויזיה המעבירים קול ותמונה תקשורת נתונים רשתות מחשבים אלחוטיות כגון Wi-Fi, WiMax רשת אישית ותקשורת עם אביזרים היקפיים שונים באמצעות טכנולוגיית בלוטות', ZigBee, IrDA, תקשורת טווח אפס, RFID טלגרף אלחוטי ניווט באמצעות מערכות ניווט לווייניות כגון GPS, GLONASS, גלילאו, ביידו באמצעות מערכות מיושנות יותר (דוגמת מערכת לורן או VOR). שליטה על אמצעים מרוחקים באמצעות שלט רחוק תקשורת לוויינית תקשורת תאית ממסור שידור וקליטה ישירים בין שתי אנטנות או יותר פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הפרק מתאר את ההיסטוריה של שידורי הרדיו, ויש להרחיב אותו כדי שיכלול גם אמצעי תקשורת נוספים. הבסיס התאורטי לקשר רדיו הונח כבר ב-1873 על ידי ג'יימס קלרק מקסוול. הראשון שיישם את הטכנולוגיה היה דייוויד יוז (David E. Hughes) שב-1878 ביצע שידור ראשון של צלילים לאחר שגילה כי גלים אלקטרומגנטיים הופכים לצלילים באמצעות מכשיר טלפון ביתי, אך ההוכחה האמיתית הראשונה של התאוריה שהציג מקסוול הוצגה רק במהלך השנים 1886–1888 עת אישר היינריך רודולף הרץ את התאוריה באמצעות ניסוי. הרדיו כמכשיר תקשורת המונים הוא פרי המצאתו של גוליילמו מרקוני, אשר מימש את התאוריה של הרץ, על התפשטות גלים אלקטרומגנטיים. הוא נכנס להיסטוריה, כראשון אשר יצר קשר אלחוטי (במורס) בין צרפת לאנגליה, וזכה לתהילת עולם כאשר, שידר ב-12 בדצמבר 1901 מסר אלחוטי ראשון, שחצה את האוקיינוס האטלנטי – ובכך פורץ דרך לשידור הרדיו הטרנס-אטלנטי הראשון, בהוכיחו כי קימור כדור הארץ לא משפיע על גלים אלו. אט אט הפכה ההמצאה החדשה להיות מכשיר בידור ומידע בו מעבירים סוגי שידור שונים (בעיקר חדשות ומוזיקה) למאזינים בביתם. יוסף פנחסי, "היסודות הפיזיקליים של התקשורת האלקטרונית", המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון, 2008 (ISBN 978-965-7376-08-9) יוסף פנחסי, "תקשורת ספרתית ומודמים", המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון, 2008 (ISBN 978-965-7376-15-7) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמוקרטיה נשיאותית

דמוקרטיה נשיאותית היא שיטת ממשל דמוקרטית בלתי ישירה ורפובליקנית, בה הרשות המבצעת (המגולמת באדם אחד – נשיא) והרשות המחוקקת (הפרלמנט) נבחרים שניהם על-ידי האזרחים. בשיטה זו ראש הרשות המבצעת הוא גם ראש המדינה. השיטה הנשיאותית נבדלת מן השיטה הפרלמנטרית במספר נושאים. בשיטה זו, הנשיא שהוא ראש הרשות המבצעת הוא גם ראש המדינה. על כן, שיטה זו לא יכולה להתקיים תחת מונרכיה חוקתית, שכן משטר בו ראש המדינה הוא ראש הרשות המבצעת ולא נבחר בבחירות נקרא אוטוקרטיה. בדמוקרטיה נשיאותית, הפרלמנט והנשיא נבחרים בנפרד האחד מהשני לתקופה קבועה מראש. בעוד בשיטה הפרלמנטרית הרשות המבצעת צומחת מהמחוקקת ותלויה באמונה, בשיטה הנשיאותית הנשיא לא תלוי בפרלמנט, ואין בכוחו של הפרלמנט להדיח את הנשיא (למעט במקרים מיוחדים ועל רקע מעשים לא חוקיים). הפרלמנט והנשיא נבחרים לכהן לתקופה קבועה מראש, מבלי כל אפשרות להקדים את הבחירות. ברוב המדינות מכהן לצד הנשיא גם סגן נשיא, שאמור להחליפו במקרה בו הוא מתפטר, מת או מודח. בדמוקרטיה נשיאותית, הנשיא הוא התגלמות הרשות המבצעת: הוא הממנה את השרים ובכוחו להדיחם בכל עת, הוא המכתיב את מדיניות החוץ והפנים של הממשלה, והוא המפקד העליון של הצבא. קבינט השרים אינו אלא גוף מייעץ ומלווה, וההחלטות מתקבלות על-ידי הנשיא. הנשיא מממש את מדיניותו באמצעות צווים נשיאותיים שבכוחו להוציא, והם ניתנים לביטול על-ידי כל נשיא עתידי בכל עת. תקציב המדינה מוגש לפרלמנט על-ידי הנשיא או מי מטעמו (שר אוצר). יש להבדיל בין שיטה נשיאותית לבין דמוקרטיה נשיאותית; לא כל מדינה בעלת משטר נשיאותי היא דמוקרטיה. מנדט סמכות – מכיוון שהנשיא נבחר על ידי העם, כוחו לגיטימי יותר מאשר מנהיגים אשר נבחרו בצורה לא ישירה. הפרדת רשויות – מכיוון שמתקיימות שתי רשויות נפרדות המחוקקת והמבצעת. קיימת טענה כי בצורה זו כל רשות מפקחת על השנייה ומפחיתה מקרי שחיתות. יציבות – הנשיא נבחר לתקופה קצובה בניגוד לרה"מ אשר זקוק לפרלמנט כדי להימנע מהצבעת אי אמון. תיאום – מכיוון שהקבינט נבחר על ידי הנשיא קיימת היררכיה ברורה בניגוד לממשל פרלמנטרי אשר ממשלתו בנויה מיריבים פוליטיים. מנדט סמכות – הנשיא הנבחר מקבל את כל הסמכויות הביצועיות למשך תקופת שלטונו ואילו המפסידים מאבדים כל יכולת השפעה ביצועית עד לבחירות הבאות. הפרדת רשויות – ניהול שתי רשויות נפרדות מאפשר הטלת אשמה בין הרשויות ואי לקיחת אחריות על מחדלים. ניהול של שתי רשויות נפרדות במקום אחת מהווה נטל כלכלי. יציבות – קיים קושי להדיח נשיא לא ראוי לפני שתקופת כהונתו מסתיימת. השיטה הנשיאותית היא שיטת הממשל השנייה בתפוצתה בעולם, עם זאת, לא כל מדינה בעלת משטר נשיאותי היא דמוקרטיה. ברשימה זו נכללות המדינות המוגדרות כדמוקרטיה במדד הדמוקרטיה משנת 2020 של האקונומיסט. אורוגוואי אורוגוואי אינדונזיה אינדונזיה ארגנטינה ארגנטינה ארצות הברית ארצות הברית אקוודור אקוודור ברזיל ברזיל גיאנה גיאנה הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית מקסיקו מקסיקו הפיליפינים הפיליפינים פנמה פנמה פרגוואי פרגוואי צ'ילה צ'ילה קולומביה קולומביה קוסטה ריקה קוסטה ריקה קפריסין קפריסין במדינות אלו, מכהן גם ראש ממשלה כראש הרשות המבצעת לצד הנשיא פרו פרו קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית משטר נשיאותי שיטת בחירות דמוקרטיה פרלמנטרית ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.