laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עינב שיף

עינב שיף (נולד ב-1986) הוא עיתונאי, פובליציסט, מבקר טלוויזיה ומוזיקה ישראלי. כיום משמש כמבקר הטלוויזיה של עיתון "ידיעות אחרונות" ומגיש רדיו בתחנת רדיו תל אביב, 102FM. בעבר היה סגן עורך מוסף "7 לילות" של ידיעות אחרונות, עורך מדור התרבות של אתר וואלה, ונמנה עם צוות הכותבים של האתר במשך כעשור ככתב במדורי התרבות, החדשות והספורט. לפני שהתמנה למבקר הטלוויזיה של ידיעות אחרונות, שימש גם כפובליציסט בנושאי תרבות במוספי העיתון: "7 לילות" ו"24 שעות", היה סגן עורך מוסף "7 לילות". בנוסף שיף מילא תפקידים שונים קרוב לעשור במדור התרבות של "וואלה!": היה כתב התרבות, סגן עורך ולבסוף עורך מדור התרבות. שיף מציין שהוא מושפע בכתיבתו מאהוד אשרי, יובל נתן, אורנה לנדאו ורוגל אלפר. שיף: "תמיד רציתי שהטקסטים שלי יהיו שילוב של האסכולות האלה, אבל בצורת הקול והמילים שלי. מקווה שזה מצליח". נוסף על כך, הוא מציין שהוא מעריך את עבודתם של עיתונאים ותיקים כמו יהודה סתיו (מבקר הקולנוע של ידיעות אחרונות), מיכאל הנדלזלץ ועוד, שעוסקים במקצוע וכותבים על תחום זה שנים רבות. שיף על העבודה כמבקר טלוויזיה: "אנשים מדמיינים את ביקורת הטלוויזיה כחופשה בלתי מוגבלת (...). אין דבר יותר רחוק מהאמת. חשוב להגיד שביקורת טלוויזיה היא עבודה עיתונאית לכל דבר ועניין (...). אתה צריך לברור כל יום כמות עצומה של חומר". הוא עצמו הוזמן פעמים רבות להשתתף בתוכניות טלוויזיה וסירב כמעט לכל הבקשות. שיף מציין שהוא רואה את עצמו שותף לשיח של תחומים שעניינו אותו מגיל צעיר מאוד. בנוסף לביקורות על טלוויזיה התבטא שיף בעבר גם בנושאים פוליטיים. באוגוסט 2019 כתב על הקמפיין של מפלגת ישראל ביתנו: "כמות הרעל שנשפכת בסרטונים ובראיונות על הציבור החרדי היא מהמבחילות שנראו כאן". בפתיחה לטור שלו כתב כי "הקמפיין של ישראל ביתנו בבחירות הללו גורם ל"שינוי" של טומי לפיד להיראות כמו פלג קנאי של חסידות גור". בסיום הטור הוא מציין: (...) "הסתה מנצחת לא מחליפים: ערבים, חרדים, מה זה משנה(...) והפראיירים התורנים הם גוש אנטיביבי - לליברמן יש מספיק שנאה בשביל כולם". שיף מגדיר את עצמו כ"איש של מוזיקה". הוא הגיש בעבר תוכניות בתחום בתחנות רדיו שונות בישראל וכותב סקירות על אלבומים חדשים. שיף ירד מהארץ ומתגורר בלונדון. עינב שיף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביקורות הטלוויזיה של עינב שיף, אתר האינטרנט של ynet מאחורי הקלעים - על ביקורת טלוויזיה עם עינב שיף, מאחורי הקלעים עם רותי קרן בנושאי עולם התרבות והאמנות, פודקאסט כאן11 עינב שיף ברשת החברתית טוויטר כתבות על עינב שיף, "העין השביעית" עינב שיף באתר אידיבי עינב שיף, "כפיתי על עצמי לשכוח את מה שבן היה", באתר "ידיעות אחרונות", 14 בינואר 2019 עינב שיף על שינויים בתחום הטלוויזיה, בתוכנית האחרונה של תיק תקשורת, 8 באוגוסט 2018 עינב שיף על מוזיקה ברדיו הבינתחומי עינב שיף בהעין השביעית דוד אברהם‏, שעת ביקור, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2013 humans.txt, עינב שיף - בית ספר בסיס לאמנות, באתר www.basis.org.il כל התשובות נכונות, באתר www.facebook.com מאחורי הקלעים - על ביקורת טלוויזיה עם עינב שיף – מתוך ההסכת (פודקאסט) "מאחורי הקלעים" | כאן, נבדק ב-2020-04-15 'ידיעות' על ההסתה: מהמבחילות שנראו כאן, באתר כיכר השבת ניר דבורי נגד מבקר הטלוויזיה: "ירד מהארץ ומטיף לי באופן אובססיבי" - וואלה תרבות, באתר וואלה, ‏2024-08-25 רינה מצליח, X
שאול ויוהאנה

שאול ויוהנה הוא טרילוגיה, רומן בן שלושה חלקים, שכתבה הסופרת נעמי פרנקל, המתאר את יהדות גרמניה ערב עליית הנאציזם. חלקו הראשון של הספר יצא לאור בשנת 1956, וחלקו השלישי ב-1967. הרומן הוא דגם מובהק של "הסיפורת ההיסטורית" בנושא השואה. היצירה מושתתת על רצף כרונולוגי, כאשר ליחידות הזמן בו יש סימוכין היסטוריים. הספר נכנס לפנתיאון התרבות הישראלית, הביא לזכיית המחברת בפרס רופין ובפרס אוסישקין, וכלול בתוכנית הלימודים לבגרות בספרות של בתי הספר בישראל. הרומן מתאר את השנים 1933 - 1930 בברלין בירת גרמניה. זהו סיום תקופתה של רפובליקת ויימאר, שבסיומה עלתה המפלגה הנאצית לשלטון. במרכז הרומן עומדות שלוש דמויות השייכות למשפחה יהודית אחת, משפחה חילונית, אמידה ומתבוללת. שלוש הדמויות שונות זו מזו, ומייצגות תפיסות עולם שונות: הסב הוא אדם קשיש, שנולד באמצע המאה ה-19, וליווה את המהפכה התעשייתית ואת הפיכת העולם האירופי המערבי למתועש ומודרני. האב הוא אדם משכיל ודעתן. הוא נלחם למען גרמניה במלחמת העולם הראשונה, שהסתיימה לפני מספר שנים, ואף מחזיק בעיטורי הוקרה על שירותו. הוא מעריץ את התרבות הגרמנית, ודמות המופת שלו היא גתה. הבת, יוהנה, צעירה אידיאליסטית, הנמשכת אל הציונות ואל ארץ ישראל, דבר שאינו מובן למבוגרים יותר במשפחתה. במקביל מיוצגת התפיסה הנאצית בספר בדמותו של קצין המשטרה הגרמני, שהיה בתחילת הספר ידיד המשפחה. במהלך הרומן הוא נחשף לרעיונות הנאציים ומאמץ אותם אל ליבו מתוך שכנוע. חשיפת זהותו הנאצית מקבילה בטרילוגיה ליציאת הנאצים מן המחתרת ועלייתם לשלטון. בספר לא מתוארים השמדת היהודים, מחנות ריכוז ומוות, שעדיין לא היו קיימים בשנים שבהם מתרחש הרומן. עם זאת הרומן מתאר שלוש שנים בחייה של משפחה שבה פערי דורות ופערי תפיסות, במציאות המבשרת את הנורא מכל, ואינה יודעת זאת. שירב פנינה,"דרך האם : יחסי בת-אם ביצירת נעמי פרנקל, עמליה כהנא-כרמון ורות אלמוג", עלי-שיח, 34 (תשנד), עמ' 69-82. גבריאל מוקד, "שאול ויוהנה", דבר, 5 בינואר 1962 שאול ויוהאנה, באתר OCLC (באנגלית) נעמי פרנקל (1918-2009.), שאול ויוהנה, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרי פוקס

טרנס סטנלי פוקס (באנגלית: Terrance Stanley Fox;‏ 27 ביולי 1958 – 28 ביוני 1981) היה אתלט קנדי, פעיל זכויות אדם ופעיל לטובת חקר מחלת הסרטן. בשנת 1980, לאחר קטיעת רגלו בשל מחלת הסרטן בה לקה, הוא יצא לחצות בריצה את קנדה ממזרח למערב במטרה לגייס כסף ולהעלות את המודעות לחקר הסרטן. אף על פי שהתפשטות המחלה אילצה אותו לסיים את מסעו לאחר 143 ימים ו-5,373 קילומטרים, ובסופו של דבר, גם גבתה את חייו, מאמציו זכו אותו להוקרה כלל עולמית. ב"מרוץ טרי פוקס" (אנ'), המתקיים מדי שנה לזכרו של פוקס מאז שנת 1981, השתתפו מיליוני משתתפים מלמעלה מ-60 מדינות וכיום הוא מגייס התרומות הגדול בעולם לחקר הסרטן. נכון לינואר 2018, גויסו באמצעותו למעלה מ-750 מיליון דולר קנדי. פוקס היה רץ למרחקים ארוכים וכדורסלן בקבוצה של בית ספרו בעיר פורט קוקויטלם (אנ') בקולומביה הבריטית וכן בקבוצה של אוניברסיטת סיימון פרייזר (אנ'). רגלו הימנית נקטעה בשנת 1977 לאחר שאובחן בסרטן מסוג אוסטאוסקרומה, אך למרות זאת המשיך לרוץ באמצעות רגל תותבת. הוא גם שיחק בכדורסל נכים בוונקובר, וניצח עם קבוצתו בשלושה משחקי אליפות לאומיים. בשנת 1980, הוא החל את "מרתון התקווה" - מרוץ חוצה יבשה במטרה לגייס כסף לחקר הסרטן. הוא קיווה לגייס דולר אחד מכל אחד מ-24 מיליון התושבים שגרו בקנדה באותה תקופה. הוא החל את הריצה בחודש אפריל בסנט ג'ונס (ניופאונדלנד ולברדור) ורץ מדי יום למרחק ששקול לריצת מרתון מלאה. פוקס נהיה ידוע לאומה עת שהגיע לאונטריו. הוא ערך מספר הופעות ציבוריות עם אנשי עסקים, אתלטים ופוליטיקאים במטרה לגייס כספים. הוא אולץ לסיים את המירוץ מחוץ לת'אנדר ביי, כשהסרטן התפשט לריאותיו. תקוותיו להתגבר על המחלה ולהשלים את המרתון התפוגגו כאשר נפטר 9 חודשים לאחר מכן. בנוסף להיותו האדם הצעיר ביותר שקיבל תואר שותף במסדר קנדה, פוקס זכה בשנת 1980 בפרס לו מארש (אנ') כספורטאי המצטיין של האומה וכן זכה בתואר איש השנה של התקשורת הקנדית (אנ') בשנים 1980 ו-1981. בהיותו גיבור לאומי, שמו הונצח בפסלים, דרכים, פארקים ובניינים ברחבי קנדה. בישראל הוזנק מרוץ טרי פוקס החל משנת 2020, פוקס מונצח בגן על שמו במתחם גן הפעמון בירושלים. מדיה וקבצים בנושא טרי פוקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרי פוקס (באנגלית ובצרפתית) נמרוד עופרן‏, התקווה, באתר וואלה, 15 באפריל 2020 הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון פועלו ב-13 בספטמבר 2020, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית) טרי פוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טרי פוקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) טרי פוקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Terry's Story, The Terry Fox Foundation (באנגלית) מערכת ספורט היום, לראשונה בארץ: מירוץ טרי פוקס העולמי, באתר ישראל היום, 19 בפברואר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רן דברת

רן דברת (נולד ב־6 בספטמבר 1974) הוא תסריטאי, מחזאי וסופר ישראלי. דברת, הוא בוגר המחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל ובית הספר למחזאות של סדנאות הבמה. עבד כקופירייטר באדלר חומסקי & ורשבסקי וכפרילנסר. דברת יצר סדרות טלוויזיה קומיות רבות שחלקן משודרות עד היום ובהן תוכנית המערכונים קצרים ששודרו ברשת, לה פמילייה לערוץ 10 בכיכובם של מריאנו אידלמן ורותם אבוהב, לערוץ הילדים מריו, והקלמרים. למחוץ לחוק ששודרה בקומדי סנטרל ובנות הזהב. דברת השתתף בכתיבת לתוכניות טלוויזיה רבות. ב-2001 כתב לתוכנית הבידור חלומות בהקיציס ששודרה בערוץ 2, לתוכנית ההמשך החטא ועונשו, ולפיני הגדול. ב-2004 הצטרף לצוות הכותבים בעונה הראשונה של ארץ נהדרת, ב-2008 יצר וכתב את הקומדיה גומרות הולכות ותוכנית המערכונים הישראלים של מה קשור, שאותה כתב לצד יגאל שפירא, אורי כץ וחן אביגדורי. כתב לשבוע סוף החדש, הספסל האחורי וקצר משפחתי ששודרו ברשת. כתב גם למלון של פיני, כתב לחנה לסלאו את מופע הבידור "לסלאו לא נחה", ולליטל שוורץ את מופע הסטנד-אפ. ב-2019, יצר וכתב את הסדרה אבא משתדל של טל פרידמן לצד עודד דוידוף, וכותב למועדון לילה בקשת 12, זהו זה! ולקובי וליטל. דברת כתב את התסריט לסרט "נווה ברושים" שמביים שי קפון, קיבל מימון מקרן רבינוביץ ונמצא בשלבי צילום. נוסף לפעילותו בטלוויזיה ובקולנוע, ב-2016, יצא לאור הרומן שחיבר, "חזקים ברוסיה" בהוצאת אחוזת בית. חיבר כתבות הומוריסטיות למגזין בלייזר. ב-2020 עלה המחזה "לא משלנו" שבוים על ידי רועי שגב לתיאטרון באר שבע. ב-2022 כתב את המחזה ״עד לבית״ בתיאטרון רמלה. דברת נשוי ואב לשניים. רן דברת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רן דברת, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רן דברת, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי רן דברת עמרי חורש, טל פרידמן אמר לי: תזכור ממה אנשים צוחקים, באתר ynet, 22 במאי 2016 איילת קליין כהן, הסופר רן דברת מראיין את גיבור חזקים ברוסיה, באתר nrg‏, 24 ביוני 2016 נירית אנדרמן, קרן רבינוביץ תשקיע 4 מיליון שקל בשני סרטים ישראליים, באתר הארץ, 15 בדצמבר 2015 דוד רוזנטל‏, "לא נעים מת מזמן", אמר כוכב ההצגה. "מת? מי מת?", ענה חברו. ואנו התכווצנו במבוכה, באתר וואלה, 12 בפברואר 2020 יוספה קמחי, ‏אצלכם בבית: הצגה חדשה בשיתוף הקהל בבתים ברמלה, באתר מעריב אונליין, 28 בדצמבר 2022
בלי לשמור טינה

בלי לשמור טינה (באנגלית: No Hard Feelings; בגרמנית: Futur Drei) הוא סרט דרמת נעורים גרמני-להט"בי שיצא ב-2020. הסרט בוים על ידי פרז שעריאת (גר').‏ הסרט, שאורכו 92 דקות, מספר על פרוויס (בנג'מין רדג'איפור), צעיר גאה ממוצא איראני שמתגורר בגרמניה, שמבצע עבירה קלה פלילית ונידון לבצע שירות קהילתי בבית מעצר לפליטים, שם הוא מתאהב בעולה חדש, אמון (אידין ג'לאלי). הסרט הוצג לראשונה ב-23 בפברואר 2020 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-70 במספר. בפסטיבל זה, הסרט זכה בפרס טדי בקטגוריית הסרט הטוב ביותר ובקטגוריית פרס קוראי המגזין הגרמני "Siegessäule".‏ בתחילה, הסרט צפוי לצאת בצורה מסחרית בגרמניה ב-28 במאי 2020, אך בגלל מגפת הקורונה, יציאת הסרט לאקרנים הייתה ב-23 בספטמבר 2020. "בלי לשמור טינה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בלי לשמור טינה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בלי לשמור טינה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תומר אלדובי עדן יואל זוהר אורבך אביטל סבט, ‏הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה אונליין: במה כדאי לצפות?, באתר ‏מאקו‏, 12 בנובמבר 2020 בלי לשמור טינה | TLVFest Michael-Oliver Harding, "'Activist Popcorn Cinema' is the New Film Genre we Didn't Know we Needed" (אורכב 25.04.2020 בארכיון Wayback Machine). Vice, March 2, 2020. Jessica Kiang, "‘No Hard Feelings’: Film Review" (אורכב 07.04.2020 בארכיון Wayback Machine). Variety, February 23, 2020. Sophia Zessnik, "„Futur Drei“ ist die queere Coming-of-Age-Geschichte, auf die du gewartet hast" (אורכב 22.04.2020 בארכיון Wayback Machine). Die Zeit, February 25, 2020. Scott Roxborough, "Berlin: 'Futur Drei (No Hard Feelings)' Wins Teddy Award as Best Queer Film " (אורכב 20.03.2020 בארכיון Wayback Machine). The Hollywood Reporter, March 1, 2020. ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ובנושא להט"ב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
XO (חברת תקליטים)

XO היא חברת תקליטים קנדית שהוקמה ב-2011 על ידי הזמר הקנדי דה ויקנד ומנהלו, אמיר "קאש". החל מאותה השנה, החברה עובדת תחת חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, ואלבומי החברה מופצים על ידי ריפבליק רקורדס. נכון ל-3 בינואר 2022 חתומים בחברה דה ויקנד, בלי, נאב ובלק אטלס. בשנת 2011, הקים הזמר הקנדי דה ויקנד את החברה כחברת תקליטים לא-רשמית על מנת להפיץ את שלושת המיקסטייפים שהוציא באותה השנה, Thursday, House of Balloons ו- Echoes of Silence. רשימת אמנים נוכחית רשימת אמנים לשעבר XO, באתר Genius Meet The Weeknd's Managers: AmirÂ 'Cash'Â Esmailian and Tony Sal on Breaking Through, Top Influences and More, Billboard, ‏2015-11-06 Peter A. Berry, 88Glam Sign to XO Records, Drop '88Glam: Reloaded' Project - XXL, XXL Mag (באנגלית) Lauren Keating, The Weeknd Launches A Vape That Plays His Hit Single 'The Hills' As You Smoke, Tech Times, ‏2015-11-04 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצלנו בכפר טודרא

אצלנו בכפר טודרא הוא משיריה הבולטים והמצליחים של להקת הברירה הטבעית שחובר בידי יהושוע סובול והולחן בידי שלמה בר, סולן הלהקה, עבור ההצגה "קריזה" (מאת איציק ויינגרטן) שהועלתה בתיאטרון חיפה בשנת 1976. השיר נכלל באלבום אלי שורשים של הברירה הטבעית. השיר מתאר חגיגה שהייתה נערכת לילדים בכפר טודרא שבמרוקו כשהתחילו ללמוד קרוא וכתוב: הם היו מקבלים לוח עליו האותיות היו מצוירות בדבש, ומלקקים אותן כדי לסמל ש-"הייתה התורה שבפה מתוקה כמו טעם של דבש". השיר עצמו כתוב בצורה סיפורית, ללא חרוזים וללא קצב קבוע; ולדברי יהושוע סובול כך הוא שמע בשנת 1976 על המנהג מאישה, אותה ראיין בטירת כרמל. חגיגות דומות עם תחילת לימוד הקריאה התקיימו (ומתקיימות) בעדות נוספות. כפר טודרא (תודגא בתעתיק מערבית) מוכר יותר כטינריר (تنغير, תנגיר בתעתיק מערבית), עיירה המונה מעל 40,000 איש בהרי האטלס, שהנהר טודרא חוצה אותה, ושמשמשת כבירת פרובינציית טינריר. לשיר ביצועים נוספים מלבד זה של הברירה הטבעית, וביניהם של דוד ד'אור ושל גליקריה. לשיר חובר ריקוד על ידי אבי פרץ בשנת 2001. מילות השיר "אצלנו בכפר טודרא" באתר שירונט השיר "אצלנו בכפר טודרא" ביוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית האם "אצלנו בכפר טודרא" ניבא את המהפך של 77'?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 באפריל 2023 מתוך "ארץ האמורי". ראו למשל: גיל כהן-מגן, היום הראשון בחדר תלמוד תורה, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2014; חדר, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת". מתוך האתר "ריקודים".
על מי את חכמה?

"על מי את חכמה?" הוא סינגל שהוקלט על ידי אמנים וידוענים שונים. השיר יצא לאור ב-13 באפריל 2020, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר יצא כנגד התפשטות מגפת הקורונה, שהתפרצה באותה שנה ברחבי העולם. השיר נכתב והולחן על ידי ארז דן והופק על ידי טל פורר, השיר נכתב עבור יוזמת וקרן “Fighting Corona 2020” שנוצרה במיוחד נגד התפשטות מגפת הקורונה ברחבי העולם, כל הרווחים מהשיר יועברו לעמותה. בשיר משתתפים זמרים, כוכבי ילדים ואנשי תרבות. ראובן ריבלין אגם בוחבוט איתי לוי אורנה ומשה דץ אריק סיני דייוויד ברוזה הפרויקט של רביבו הראל סקעת זהבה בן סטפן עדן חסון עדן מאירי עמרי גליקמן צחי הלוי רוני דלומי אורי לייזרוביץ' אורי ששון ארז דן גילה אלמגור טילטיל טלי אורן טל פורר יובל המבולבל ירדן הראל לוסי אהריש מגי אזרזר מור ממן מלי לוי ושמעון גרשון ניקי גולדשטיין עדן פינס עודד מנשה ועדן הראל עומר אדם עומר דרור ערן זהבי קורין גדעון קים אור אזולאי על מי את חכמה?, סרטון באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית הנבחרת - על מי את חכמה?, באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2020 ערן סויסה, מוזיקה, באתר ישראל היום, 13 באפריל 2020 חדשות כיפה, ‏מיטב האמנים יוצאים לקמפיין גיוס משאבים וציוד לטובת המאבק בקורונה, באתר כיפה, 14 באפריל, 2020 11:57
איזוסורביד דיניטרט

איזוסורביד דיניטרט (באנגלית: Isosorbide dinitrate, נמכרת גם תחת השמות Isordil, ו-Isoket) היא תרופה השייכת למשפחת הניטרטים ומשמשת לטיפול באי ספיקת לב, ספאזם של הוושט ולטיפול ומניעה בתעוקת לב. התרופה ניטלת בטבליות דרך הפה, או מתחת ללשון, או כתרסיס למתן תת-לשוני. תופעות לוואי נפוצות כוללות כאבי ראש, תת-לחץ דם תנוחתי, וטשטוש ראייה. תופעת לוואי חמורה אפשרית היא תת-לחץ דם. בטיחותה של התרופה לעובר במהלך היריון אינה ברורה. התרופה אסורה לשימוש יחד עם תרופות לטיפול באין אונות כדוגמת ויאגרה, לויטרה או סיאליס. שילוב זה עשוי להיות מסוכן ולגרום לירידה חדה בלחץ הדם ולעילפון . התרופה תוארה לראשונה ב-1939. היא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי וזמינה לשיווק כתרופה גנרית. בדומה לתרופות אחרות ממשפחת הניטרטים, איזוסורביד דיניטרט הופכת בגוף לחנקן חמצני (NO), הנקשר לקולטנים באנזים גואנילאט ציקלאז ומשפעל אותו. כתוצאה מהשפעול, מייצר האנזים cGMP, שגורם להרחבת שריר חלק בדפנות כלי הדם ובכך לירידה בעומס על שריר הלב. שימוש ארוך טווח באיזוסורביד דיניטרט עלול לגרום לסבילות לתרופה וכתוצאה מכך להפחתת יעילותה. מדיה וקבצים בנושא איזוסורביד דיניטרט בוויקישיתוף Isosorbide Dinitrate/Mononitrate ‏ איזוסורביד דיניטראט Isosorbide Dinitrate -‏ infomed World Health Organization model list of essential medicines: 21st list 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מארי קראימבררי

מרינה ואדימובנה ז'אדאן (ברוסית: Марина Вадимовна Жадан, באוקראינית: Марина Вадимівна Жадан; נולדה ב-21 באוגוסט 1992), הידועה בשם הבמה מארי קראימבררי (Мари Краймбрери), היא זמרת-יוצרת ורקדנית אוקראינית. קראימבררי נולדה ב-21 באוגוסט 1992, בעיר קריבי ריה. החלה להופיע בגיל 4 כסולנית של להקת ריקודים לילדים. אולם, פציעה בברך שספגה בגיל 15 גרמה למרינה לזנוח את תוכניותיה להפוך לרקדנית. לאחר שעברה מקריבי ריה להתגורר בעיר מוסקבה שברוסיה היא הפכה למורה לריקודים. בשלב זה היא החלה לכתוב שירים. 2017: ННКН 2018: Переобулась 2021: Нас узнает весь мир, Pt. 1 2022: Нас узнает весь мир, Pt. 2 2020: Не в адеквате מדיה וקבצים בנושא מארי קראימבררי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארי קראימבררי מארי קראימבררי, ברשת החברתית פייסבוק מארי קראימבררי, ביישום טלגרם מארי קראימבררי, ברשת החברתית אינסטגרם מארי קראימבררי, ברשת החברתית טיקטוק מארי קראימבררי, ברשת החברתית VK מארי קראימבררי, סרטונים בערוץ היוטיוב מארי קראימבררי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מארי קראימבררי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מארי קראימבררי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר ספוטיפיי מארי קראימבררי, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר Last.fm (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר AllMusic (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר דיזר מארי קראימבררי, באתר Yandex.Music (ברוסית) מארי קראימבררי, באתר Discogs (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר Songkick (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר Genius מארי קראימבררי, באתר טיידל (באנגלית) מארי קראימבררי, באתר אמזון מיוזיק ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרקוויניה טרקוויני

טרקוויניה טארקוויני (באיטלקית: Tarquinia Tarquini;‏ 1882 – 25 בפברואר 1976) הייתה זמרת סופרן דרמטי ואשתו של המלחין ריקרדו זנדונאי. טרקוויני נולדה בקולה די ואל ד'אלזה. היא למדה זמרה בקונסרבטוריון של מילאנו ובשיעורים פרטיים בפירנצה. היא הופיעה לראשונה על במה ב-1905 ובשנתיים הבאות הופיעה בבתי אופרה ברחבי איטליה. בשנת 1907 הביא האמרגן הנרי ראסל את טרקוויני לארצות הברית, להצטרף ללהקת האופרה סן קרלו שלו, שמושב הקבע שלה היה בבוסטון. הופעת הבכורה שלה עם הלהקה בבוסטון הייתה כסנטוצה באבירות כפרית מאת פייטרו מסקאני, ואחריה יצאה למסע הופעות אמריקאי עם הלהקה. באותה שנה גם הופיעה בתפקיד הראשי בבכורה בארצות הברית של "אדריאנה לקוברר" בבית האופרה הצרפתית בניו אורלינס. בין השנים 1908–1911 הופיעה טרקוויני באופרות באוסטריה, איטליה ופורטוגל. בין התפקידים שביצעה היו צ'ו-צ'ו סן במאדאם בטרפליי, מדלנה דה קוניי ב"אנדראה שנייה" של אומברטו ג'ורדאנו, מימי בלה בוהם ומאנון במאנון מאת ז'יל מאסנה. שבחים מיוחדים קצרה על הצגת התפקיד הראשי ב"סלומה" (אנ') של ריכרד שטראוס, וכרקדנית טובה, התבלטה בהיותה אחת מזמרות האופרה הראשונות שביצעה את "ריקוד שבעת הצעיפים" (אנ') בעצמה; ביצוע זה הכה בהלם כמה מבקרי מוזיקה שמרנים. ב-14 באוקטובר 1911 הופיעה טרקוויני בתפקיד הראשי ב"קונצ'יטה" של זנדונאי בתאטרו דאל ורמה במילאנו. הופעתה נחלה הצלחה מוחצת והיא המשיכה להופיע בתפקיד זה עוד כמה פעמים, לרבות בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון (1912), בתיאטרון קוֹרְט בסן פרנסיסקו (1912), בפילרמוניק אודיטוריום בהוליווד (1912), בתיאטרון פוקס בפורטלנד, אורגון (1912), בבית האופרה המטרופוליטנית בפילדלפיה (1912), בגראנד אופרה של שיקגו (1913), במטרופוליטן אופרה בניו יורק (1913) ובתיאטרון סן קרלו בנאפולי (1913). טרקוויני המשיכה בפעילותה כזמרת עד לפרישתה מן הבמה בשנת 1917, עם נישואיה לזנדונאי. היא נחלה הצלחה משמעותית בקובנט גארדן בכרמן של ביזה ב-1912 ומלבד "קונצ'יטה", היה זה תפקידה ב"סלומה" שקיבל את מירב תשומת הלב. לאחר נישואיה, חיה רוב חייה עם בעלה במילאנו. היא מתה בעיר זו בגיל 93. קולה לא הוקלט מעולם. מדיה וקבצים בנושא טרקוויניה טרקוויני בוויקישיתוף טרקוויניה טרקוויני רוקדת את ריקוד שבעת הצעיפים ב ב"סלומה", לוס אנג'לס הראלד 14 בנובמבר 1912
איש הציפורים מאלקטרז (סרט)

איש הציפורים מאלקטרז (באנגלית: Birdman of Alcatraz) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי משנת 1962 בבימויו של ג'ון פרנקנהיימר, עם ברט לנקסטר בתפקיד הראשי. התסריט מבוסס על הרומן הביוגרפי "איש הציפורים מאלקטרז" מאת תומאס גאדיס (אנ') שיצא לאור ב-1955 ומתאר את סיפורו של האסיר רוברט סטראוד. הספר הביא לפרסומו של סטראוד ברחבי ארצות הברית ולהקלה בתנאי מאסרו. בסרט מגלם את דמותו של גאדיס, אדמונד או'בראיין, המופיע בתחילת הסרט ובסופו ומלווה בקולו את התפתחות העלילה. הפרטים בספר ובסרט לא חופפים במלואם את המציאות. שנת 1912, רכבת מובילה אסירים לבית הכלא הפדרלי לוונסוורת' בקנזס. ברכבת נמצא רוברט סטראוד (ברט לנקסטר) המרצה מאסר ממושך על רצח שביצע באלסקה. חום גבוה שורר בקרון וסטראוד שובר חלון. בהגיעם לבית הכלא מורה המנהל הרווי שומייקר (קרל מלדן) להעבירו לתא בידוד. בחדר האוכל מסתכסך סטראוד עם אחד השומרים ודוקר אותו למוות. הוא נידון לעונש מוות. אימו, אליזבת סטראוד פונה לדרגים הגבוהים ביותר בוושינגטון די. סי. ונפגשת עם אשתו של הנשיא וודרו וילסון שלבסוף ממיר את עונש המוות במאסר עולם. יום אחד בעודו הולך בגשם שוטף בחצר כלא הוא מבחין בדרור קטן, חומל עליו ומטפל בו. הוא יצר קשר טוב עם הסוהר שלו רנסום (רוברט ברנדון) שעוזר לו בפרטים שונים. לבסוף הוא מקבל אישור ממנהל הכלא להחזיק את הציפור. שכנו הקרוב, פיטו גומז (טלי סוואלס) מקבל גם כן אישור להחזיק קנריות אך מוסר לו אותן לטיפול. תוך זמן קצר מתמלא תאו של סטראוד בכלובי ציפורים. הוא גם מקבל כתבי עת על ציפורים וכאשר מתפשטת בהן מחלה ורובן מתות, הוא מצליח לרקוח להן תרופה. הוא מפרסם את ממצאיו ומחקריו בעיתוני צפרות ומתפרסם. יום אחד מבקרת אותו בכלא אלמנה חובבת ציפורים בשם סטלה ג'ונסון (בטי פילד) היא מתרשמת ממנו ולא אכפת לה שהוא אסיר שפוט למאסר עולם. היא מציעה לו שותפות בעסק לתרופות לציפורים והוא מסכים. בינתיים נחקק חוק של הממשל הפדרלי שאוסר על אסירים להחזיק חיות מחמד בתאיהם. סטלה ואליזבת מעוררות את דעת הציבור וסטראוד מורשה באופן חריג להמשיך בפעילותו. אליזבת לא סובלת את סטלה ודורשת מסטראוד להינתק ממנה. כשהוא מסרב היא מנתקת את הקשר איתו. סטראוד מציע לסטלה נישואים כדי שבתור נשוי לא יעבירו אותו למדינה אחרת. הנישואים שלהם נערכים בטקס אזרחי בכלא. זה לא עוזר לסטראוד והוא מועבר לכלא אלקטרז שם הוא לא יכול להמשיך בפעילות עם הציפורים. הוא מבקש מסטלה להפסיק לבוא אליו ולבנות את חייה מחדש ומתחיל לכתוב ספר על מדיניות הכליאה אך השלטונות אוסרים עליו לפרסמו. ב-1946 פורץ מרד אסירים בכלא וסטראוד לא מצטרף ומעביר לבסוף את כלי הנשק למנהל שומייקר. לבסוף, בשנת 1959 מועבר סטראוד לכלא נוח יותר בספרינגפילד (מיזורי). על הרציף בסן פרנסיסקו הוא נפגש עם הסופר גאדיס (אדמונד או'בראיין), מודה לו והם מתחבקים. כל בקשותיו לשחרור על תנאי נדחות. הוא מת שנה לאחר הפקת הסרט. ברט לנקסטר היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. טלי סוואלס היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. תלמה ריטר הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. כמו כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, שחור-לבן. מדיה וקבצים בנושא איש הציפורים מאלקטרז בוויקישיתוף "איש הציפורים מאלקטרז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "איש הציפורים מאלקטרז", באתר נטפליקס "איש הציפורים מאלקטרז", באתר AllMovie (באנגלית) "איש הציפורים מאלקטרז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "איש הציפורים מאלקטרז", באתר אידיבי "איש הציפורים מאלקטרז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איש הציפורים מאלקטרז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדימון לאיש הציפורים מאלקטרז, באתר יוטיוב