בונדיי ג'נקשן

בונדיי ג'נקשן (באנגלית: Bondi Junction, תרגום ישיר צומת בונדיי) הוא פרוור בסידני, השייך מנהלית לרשות העירונית מועצת וייברלי. בונדיי ג'נקשן הוא מהפרוורים המזרחיים הסמוכים ביותר לשטח סידני העיר. הפרוור ממוקם 6 ק"מ מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, ומהווה את המרכז המסחרי הגדול ביותר בסביבתו. בפרוור מצויה תחנת הרכבת המזרחית ביותר של סיטירייל, תחנת הרכבת בונדיי ג'נקשן, ומעליה מצוי מסוף אוטובוסים גדול המפזר את קהל הנוסעים לפרוורים השונים מדרום וממזרח. בונדיי ג'נקשן מתפרש בין קצהו הדרום מזרחי של רחוב אוקספורד (שמתחיל 6 ק"מ צפון מערבית, במרכז העסקים הראשי של סידני, ועובר דרך דרלינגהרסט ופדינגטון), וקצהו המערבי של דרך בונדיי (שעוברת דרך בונדיי ומסתיימת בבונדיי ביץ'). הפרוור בנוי ממערב למזרח, וגובל מצדו המזרחי בבונדיי ומצידו הצפוני בנורת' בונדיי. אוטובוסים ממנו מובילים לפרוורים מזרחיים ודרומיים יותר, בין השאר קוג'י, רנדוויק וברונטי. אזור בונדיי ג'נקשן היה מיושב על ידי אבוריג'ינים טרם הקמת המושבה הבריטית הראשונה, והשם של האזור נלקח מהמילה האבוריג'ינית בונדיי, שמשמעה המילולית הוא מים מתנפצים על סלעים. עם בוא המתיישבים האירופאים נעלמו האבוריג'ינים מאזור בונדיי, עקב התפרצות של מחלה קטלנית באוכלוסייה. המתיישב האירופאי הראשון שקבע מושבו במתחם בונדיי ג'נקשן היה ברנט לוי (Barnett Levey) בשנת 1827. הוא בנה את ביתו, בית וייברלי, באזור. שמו של בית זה נתן לרחובות שונים את השם וייברלי, ובהמשך הפך לשמה של המועצה העירונית המושלת באזור. הנחלה הראשונה שחולקה באזור בונדיי ג'נקשן עצמו הייתה "היל מיל" (הטחנה שעל הגבעה), אחוזתו של הנרי הוף (Henry Hough) שניתנה לו בשנת 1832. שם האחוזה ניתן לה בעקבות טחנת רוח גדולה שבנה הוף, שנצפתה בבירור לכל הבאים בדרך אולד הד (כיום רחוב אוקספורד). האחוזה פורקה ונמכרה לבתי מגורים לאחר שטורבינות קיטור החליפו את טחנות הרוח כמקור כוח זמין. עד היום קיימים הרחובות הוף והיל מיל באזור בו הייתה האחוזה. רכבות עירוניות מונעות קיטור החלו נעות לאורך רחוב אוקספורד, מכיכר טיילור בדרלינגהרסט ועד להיל מיל. שם התפצלו קווי הרכבת לשני קווים: האחד נסע לברונטי והשני לבונדיי ביץ', מה שטבע לראשונה את השם בונדיי ג'נקשן לאזור - צומת הרכבות של קווי בונדיי. קווי הרכבות הקלות הפכו את אזור בונדיי ג'נקשן לצוואר בקבוק תעבורתי, וגרמו להמוני קהל להמתין לרכבות-המשך בצומת. התכנסות הקהל במהרה דרבנה את בעלי הנדל"ן במקום לבנות יחידות דיור רבות, ולבעלי עסקים לפתוח חנויות ומסעדות המשרתות את הקהל. בשנות השישים פורקו הרכבות הקלות, והחליפו אותן אוטובוסים. נכון למאה ה-21, לא נסללו רכבות באזור הפרוורים המזרחיים, בין השאר בגלל התנגדות התושבים המקומיים. באפריל 2024 התרחש בקניון וסטפילד בונדיי ג'נקשן שבפרוור פיגוע דקירה עם שבעה הרוגים. בונדיי ג'נקשן ידוע ברחבי סידני כמרכז מסחרי גדול, ועל פי אומדנים הוא החמישי בגודלו בסידני רבתי, אחרי מרכז העסקים הראשי, נורת' סידני, פרמטה וצ'טסווד. הקניון הבולט והגדול ביותר בו, המשתרע על שלושה בלוקי בניינים וחמש קומות, הוא וסטפילד בונדיי ג'נקשן. וסטפילד קנתה את הנכס הראשון באזור, קניון הפלאזה מעל לתחנת הרכבת, בשנת 1994. בשנת 2000 רכשה וסטפילד את הקניונים הסמוכים לפלאזה ואיחדה אותם בין השנים 2003 ו-2004 לכדי קניון ענק אחד, המשתרע בין תחנת הרכבת לדרום ולמזרח. קניון נוסף, בעל צביון יהודי יותר (וכולל מספר חנויות למזון כשר) הוא איסטגייט בונדיי ג'נקשן. קניון זה סמוך למדרחוב אוקספורד ולתחנת הרכבת, מכיוון מערב. בפרוור מגוון מסעדות מזון מהיר, בתי קפה, חנויות קמעונאיות שונות ומוסכים, ונהנה מתנועת קהל ערה לאורך כל ימי השבוע. מדיה וקבצים בנושא בונדיי ג'נקשן בוויקישיתוף בונדיי ג'נקשן באתר "Dictionary of Sydney" בונדיי ג'נקשן באתר "Sydney Suburbs" (אורכב 22.08.2011 בארכיון Wayback Machine)