laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טד מרטין

תאודור "טד" מ. מרטין (באנגלית: Theodore "Ted" D. Martin) (נולד ב-21 בדצמבר 1960) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל. שירת כמפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'. מרטין הוא בנם של ג'ואן ואפרים ולו שלושה אחים שאף הם שירותו בצבא. אביו היה קצין בדרגת לוטננט-קולונל וטייס מסוקים שהשתתף במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם. הוא פרש לאחר שחלה כתוצאה מאייג'נט אורנג'. למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ושימש קפטן נבחרת השחייה. בסיום לימודיו ב-1983 התגייס לצבא. שירת כקצין שריון וסיים קורס קציני חי"ר מתקדם. פיקד על פלוגה ושימש קצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט השריון ה-64 בדיוויזיית חיל הרגלים השלישית שהוצבה במערב גרמניה. שימש קצין מטה במרכז האימונים המשולבים שבפורט לוונוורת'. במשך שנתיים שימש מדריך צבאי בכיר לשני גדודים של הצבא הערבי הסעודי. שימש קצין מבצעים של דיוויזיית החי"ר הרביעית ופיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים העשירי ("לוחמי הבאפלו") של דיוויזיית החי"ר הרביעית בתקופת מלחמת עיראק. שימש ראש צוות השטח בעיראק של כוח המשימה למציאת פתרון לבעיית מטעני הצד (IED). בנוסף שימש ראש מחלקת שריון וראש מחלקת לוחמה בפיקוד כוח האדם של הצבא. הוא פיקד על החטיבה הראשונה בדיוויזיית החי"ר הרביעית במלחמת עיראק. בפברואר 2011 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לקצין שריון ראשי בבסיס פורט בנינג. באוגוסט 2011 מונה למפקד הצוערים בווסט פוינט. בינואר 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד מרכז האימונים הלאומי, ולמפקד המרכז המשולב למצוינות בפורט אירווין שבקליפורניה. במקביל שימש סגן לנושא אימונים בארגון של מחלקת ההגנה למאבק במטעני הצד. באפריל 2015 מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה בקוריאה הדרומית. שירת בתפקיד עד יולי 2017 (הוחלף על ידי סקוט מקין) והוצב בפנטגון. במרץ 2018 מונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. במאי 2021 מונה למפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'. שירת בתפקיד עד אוקטובר 2022. מרטין בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר. מדיה וקבצים בנושא טד מרטין בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית ביוגרפיה בארגון למאבק במטעני הצד Fort Benning: Ted Martin takes reins as brigadier general, ‏ledger-enquirer.com, ‏5 בפברואר 2011 West Point welcomes new commandant from Armor School, אתר צבא ארצות הברית, 18 באוגוסט 2011 2ID welcomes Maj. Gen. Theodore "Ted" D. Martin to Warrior Country, אתר צבא ארצות הברית, 24 באפריל 2015
מייקל קורילה

מייקל אריק קורילה (באנגלית: Michael Erik Kurilla) הוא קצין בדרגת גנרל המשרת כמפקד פיקוד המרכז של ארצות הברית. קורילה נולד וגדל באלק ריבר שבמינסוטה. ב-1988 סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. שירת כמפקד מחלקה בגדוד השלישי של רגימנט הצנחנים 505 בדיוויזיה המוטסת ה-82. פיקד על מחלקה רובאית בגדוד השלישי של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו במבצע שמירת הדמוקרטיה (אנ') בהאיטי. שירת כקצין חי"ר בגדוד הראשון של הרגימנט החמישי בדיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית ובחטיבת הצנחנים ה-173 באיטליה. שימש עוזרו של מפקד הארמייה השביעית ומפקדת כוחות הצבא באירופה. הוא השתתף במלחמת המפרץ ובכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. בשנים 2004–2005 פיקד על הגדוד הראשון של רגימנט החי"ר ה-24 במשימתו בעיראק במסגרת חטיבת הסטרייקים הראשונה של דיוויזיית החי"ר ה-25. הוא נפצע מהתפוצצות מכונית תופת ונפגע באורח קשה מירי במהלך קרב במוסול נגד פעילי אל-קאעידה. לחימת הגדוד ופציעתו של קורילה תועדו על ידי הכתב והצלם מייקל יון שהתלווה לכוחות. בשנים 2006–2008 פיקד על הגדוד השני של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו מספר פעמים בלחימה בעיראק ובאפגניסטן. באוגוסט 2009 מונה למפקד רגימנט הריינג'רס ה-75 ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2011. בתקופת פיקודו צורפה פלוגה נוספת לכל גדוד ברגימנט. בתפקידיו הבאים שירת כעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ומפקד כוח משולב למבצעים מיוחדים באפגניסטן. בספטמבר 2014 מונה לסגן מפקד לתמרון של דיוויזיית החי"ר הראשונה, זמן קצר אחר כך הוצבה הדיוויזיה במחוז ארביל בעיראק ללחימה נגד ארגון המדינה האסלאמית. במאי 2015 מונה לראש אגף למבצעים מיוחדים ולוחמה בטרור במטות המשולבים. באוגוסט 2016 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. בספטמבר 2018 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. באוקטובר 2019 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18 בדרגת לוטננט גנרל. באפריל 2022 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית והועלה לדרגת גנרל. הפיקוד בתקופתו היה מעורב במלחמת חרבות ברזל כאשר פעל במבצע שומר השגשוג, מבצע קשת פוסידון, תקיפות בסוריה ובעיראק וכן בסיוע בהגנה על ישראל לקראת ובמהלך המתקפה האיראנית על ישראל. קורילה בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ריג'יס בקולורדו ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. נשוי למרי פייג' ואב לשתי בנות. מדיה וקבצים בנושא מייקל קורילה בוויקישיתוף Storied Iraq soldier recuperating, סיאטל טיימס, 28 באוגוסט 2005 Gates of Fire, תיעוד פציעתו של קורילה באתרו של מייקל יון Victory With Honors send off for Kurilla, אתר דיוויזיית החי"ר הראשונה, 11 ביוני 2015 XVIII Airborne Corps hosts change of command, welcomes familiar Fort Bragg leader to the helm, אתר צבא ארצות הברית, 8 באוקטובר 2019
עונת 2015/2016 בליגה המאוחדת של VTB

עונת 2015/2016 היא העונה השביעית של ליגת VTB והעונה השלישית שבה היא מתפקדת כאליפות רוסיה בכדורסל - הליגה הרוסית הבכירה בכדורסל. צסק"א מוסקבה הייתה אלופת העונה שעברה ומגינת התואר. 16 קבוצות השתתפו בליגה הסדירה שהתחילה ב-3 באוקטובר 2015 והסתיימה ב-24 באפריל 2016. משחקי הפלייאוף נערכו במאי-יוני 2016. במקביל לליגה נערכה גם אליפות הליגה המאוחדת הצעירה של VTB. אתר האינטרנט הרשמי של עונת 2015/2016 בליגה המאוחדת של VTB
ראובן גרינברג (קרימינולוג)

ראובן מוריס גרינברג (באנגלית: Reuben Morris Greenberg,‏ 24 ביוני 1943 – 24 בספטמבר 2014) היה קרימינולוג, מרצה, סופר, ואיש משטרה יהודי-אמריקאי, מפקד המשטרה השחור הראשון של צ'ארלסטון, דרום קרוליינה (מ-1982 עד פרישתו בשנת 2005), ידוע במיוחד על היותו קרימינולוג חדשני ויצירתי. גרינברג נולד ביוסטון, טקסס, בן למהגר יהודי-רוסי ולאם ממוצא אפרו-אמריקאי. התגייר (בעקבות אביו) בגיל 26. קיבל את התואר הראשון שלו באנתרופולוגיה מאוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו בשנת 1967, ואת התואר השני במינהל ציבורי ובתכנון ערים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנים 1969 ו-1975 בהתאמה. גרינבגר הוא גם בוגר של האקדמיה של ה-FBI לימד סוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה, מדע המדינה באוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'פל היל, ומשפט פלילי באוניברסיטה הבינלאומית של פלורידה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. גרינברג זכה בתואר "Justice Professional of the Year" ב-1991, קיבל את אות "Foundation for Improvement of Justice" לשנת 1989 ופרס "Free Spirit Award" ב-1994 על ההצלחה בתחום הלוחמה בפשיעה. גרינברג חיבר במשותף את  "Let's Take Back Our Streets" (שראה אור ב 1989), יחד עם ארתור גורדון, יועץ עריכה של Guideposts. בספר הוא מספר מה המהלכים שעשה כדי "לקחת בחזרה את הרחובות" בעיר שאימצה אותו מהפושעים, ומה הוא חושב שקציני חוק אחרים יכול לעשות כדי להשיג הישגים דומים. חיבר מספר מאמרים בנושאים משטרתיים, והיה כתב טור אורח במספר עיתונים, המפורסם שבהם הוא "Detroit News". הוא היה נושא של מאמר ב"רידרס דייג'סט". גרינברג הופיע ב"שלום לכם" (Shalom Y'all) ,בשנת 2002, סרט תיעודי על יהודים באמריקה הדרומית, עם הסופר והזמר קינקי פרידמן. Police Chief's Success in Charleston, S.C., Is What's Raising EyebrowsNow, באתר ניו-יורק טיימס, אפריל 1996 ראובן גרינברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Ledeen, Michael (18 באוגוסט 2005). "Hail to the Chief; How a black, Jewish Texan cleaned up an old Confederate city". National Review. נבדק ב-26 בדצמבר 2008. {{cite news}}: (עזרה)
סוזוקי ספסיה

סוזוקי ספסיה (באנגלית: Suzuki Spacia) היא מכונית סופרמיני מסוג "מכונית קיי", 5 דלתות האצ'בק, אשר מיוצרת על ידי חברת סוזוקי מוטור היפנית משנת 2013 ועד היום. ל-"סוזוקי ספסיה" מרחב פנימי הדומה לדגמי מיניוואן. 2 דלתות הצד האחוריות הן דלתות הזזה. דגם ה-"סוזוקי ספסיה" החליף את דגם ה-סוזוקי פאלט (Suzuki Palette). סוזוקי התמחתה בכל שנותיה בייצור מכוניות זעירות. קבוצת מכוניות אלו מכונה ביפנית קייג'ידושה (שמשמעותו רכב קל) ובאנגלית נהוג לכנות את מכוניות הקבוצה קייקארס. מאפייני מכוניות אלו מוכתבים על ידי תקנות רישוי יפניות הנותנות הקלות באגרות רישוי, מיסוי, תנועה וחנייה ברחבי יפן. התקנות הוצגו לראשונה ב-1949 לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לקדם ייצור מכוניות זולות וברבות השנים הפכו לרלוונטיות בניסיון לטפל בצפיפות הגדולה בערים. התקנות הראשונות הגבילו את אורך המכונית ל-2.8 מטר ומנוע 150 סמ"ק, אך במהרה עודכנה ההגבלה ל-360 סמ"ק. הסוזולייט, הפרונטה ודגמים נוספים היו כולן מכוניות קיי. עם השנים הועלו הספים השונים והתקנות הנוכחיות מ-1998 מגבילות לנפח של 660 סמ"ק, אורך של 3.39 מטר והספק מרבי של 64 כ"ס. כיום, דגם האלטו ודגמים נוספים של סוזוקי המשווקים בלעדית ביפן עומדים בתקנות אלו. סוזוקי ספסיה סוזוקי ספסיה סוזוקי ספסיה - מבט לתא הנהג מנוע סוזוקי ספסיה סוזוקי ספסיה סוזוקי מוטור סוזוקי פאלט סוזוקי קפוצ'ינו סוזוקי CV1 סוזוקי סוויפט מדיה וקבצים בנושא סוזוקי ספסיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוזוקי ספסיה סוזוקי ספסיה (10:36 דקות), יו-טיוב
ראובן גרינברג

האם התכוונתם ל... ראובן גרינברג (לח"י) – איש לח"י ראובן גרינברג (קרימינולוג) – קרימינולוג, מרצה, סופר, ואיש משטרה יהודי-אמריקאי
סוזוקי פאלט

סוזוקי פאלט (באנגלית: Suzuki Palette) היא מכונית סופרמיני מסוג "מכונית קיי", 5 דלתות האצ'בק, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית, סוזוקי מוטור, אשר יוצרה בין השנים 2008–2013. ל-"סוזוקי פאלט" מרחב פנימי הדומה לדגמי מיניוואן. 2 דלתות הצד האחוריות הן דלתות הזזה. את ה"סוזוקי פאלט" החליף דגם ה"סוזוקי ספסיה." סוזוקי התמחתה בכל שנותיה בייצור מכוניות זעירות. קבוצת מכוניות אלו מכונה ביפנית קייג'ידושה (שמשמעותו רכב קל) ובאנגלית נהוג לכנות את מכוניות הקבוצה קייקארס. מאפייני מכוניות אלו מוכתבים על ידי תקנות רישוי יפניות הנותנות הקלות באגרות רישוי, מיסוי, תנועה וחנייה ברחבי יפן. התקנות הוצגו לראשונה ב-1949 לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לקדם ייצור מכוניות זולות וברבות השנים הפכו לרלוונטיות בניסיון לטפל בצפיפות הגדולה בערים. התקנות הראשונות הגבילו את אורך המכונית ל-2.8 מטר ומנוע 150 סמ"ק, אך במהרה עודכנה ההגבלה ל-360 סמ"ק. הסוזולייט, הפרונטה ודגמים נוספים היו כולן מכוניות קיי. עם השנים הועלו הספים השונים והתקנות הנוכחיות מ-1998 מגבילות לנפח של 660 סמ"ק, אורך של 3.39 מטר והספק מרבי של 64 כ"ס. כיום, דגם האלטו ודגמים נוספים של סוזוקי המשווקים בלעדית ביפן עומדים בתקנות אלו. סוזוקי פאלט - מבט לתא הנהג סוזוקי פאלט סוזוקי פאלט סוזוקי פאלט סוזוקי פאלט סוזוקי מוטור סוזוקי ספסיה סוזוקי קפוצ'ינו סוזוקי CV1 סוזוקי סוויפט סוזוקי פרונטה 800 מדיה וקבצים בנושא סוזוקי פאלט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוזוקי פאלט
פנה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פֶּנֶה – סוג של פסטה אפונסו פנה – פוליטיקאי ברזילאי סשה פאנה – סופר יהודי רומני קרלוס פנה – שחקן וזמר אמריקאי פנייה
הונדה ג'אז

הונדה ג'אז (באנגלית: Honda Jazz) היא מכונית סופרמיני אשר מיוצרת על ידי חברת הונדה היפנית משנת 2001 ועד היום. ביפן וסין הדגם קרוי "הונדה פיט" (Honda Fit). חברת הונדה פיתחה לראשונה את דגם ה- "הונדה ג'אז" בשנת 1981. ביפן ובסין הדגם היה קרוי "הונדה פיט" ו-"הונדה סיטי". באירופה ובמזרח התיכון הדגם היה קרוי "הונדה ג'אז". הדגם יצר עד שנת 1986. 3 דלתות - האצ'בק 2 דלתות - קבריולה מנוע 1,231 סמ"ק המפיק 61 כ"ס, 63 כ"ס, 67 כ"ס, 100 כ"ס, ו- 110 כ"ס (ב- 5,500 סל"ד) תמסורת ידנית 4-5 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות + אוברדרייב (הונדהמטיק) (באנגלית : Hondamatic) בסיס גלגלים - 2,220 מ"מ אורך - 3,380-3,420 מ"מ רוחב - 1,570-1,625 מ"מ גובה - 1,460-1,570 מ"מ משקל - 640-810 ק"ג דור ראשון (2001–2008) דור שני (2007–2014) (מאוקטובר 2010 - מיוצר ביפן הדגם : "ג'אז (פיט) היבריד") דור שלישי (2013) - עד היום הונדה ג'אז (הונדה סיטי), שנת 1985 הונדה ג'אז (הונדה סיטי), שנת 1985 הונדה ג'אז - דור ראשון הונדה ג'אז - דור ראשון מנוע 1.2 הונדה ג'אז - דור ראשון הונדה ג'אז דור שני - מבט לתא הנהג הונדה ג'אז - דור שני הונדה ג'אז דור שני - מבט לתוך הרכב הונדה ג'אז - דור שלישי הונדה ג'אז - דור שלישי הונדה ג'אז דור שלישי הונדה ג'אז דור שלישי הונדה הונדה S500 מדיה וקבצים בנושא הונדה ג'אז בוויקישיתוף
דונגפנג 41

דונגפנג 41 או DF-41 (בסינית: 東風,תרגום: רוח מזרחית-41 או Dongfeng-41, CSS-X-10), הוא  טיל בליסטי בין יבשתי סיני המונע על ידי דלק מוצק. לטיל טווח מבצעי הנע בין 12,000 ל-15,000 ק"מ. נתון זה ממצב אותו כטיל עם הטווח הארוך ביותר בעולם, יותר מ LGM-30 מיניטמן האמריקאי הפועל בטווח מקסימלי של כ-13,000 ק "מ. אנליסטים מעריכים כי לטיל מהירות מקסימלית של 25 מאך, ומסוגל לשאת ראשי נפץ מרובים MIRV (עד 10). דווח שפיתוח של טכנולוגיית MIRV הואץ בתגובה לפריסה של המערכת הלאומית להגנה מטילים של ארצות הברית אשר מקטינה את יכולת ההרתעה הגרעינית של סין.. הפרויקט החל ב-1986, וייתכן שהוא כעת משולב עם תוכנית JL-2. באפריל 2016 סין ערכה בהצלחה ניסוי (שביעי) של DF-41 עם שני ראשי נפץ מדומים קרוב לים סין הדרומי בזמן שהמתיחות באזור בין וושינגטון לבייג'ינג גבוהה. מדיה וקבצים בנושא דונגפנג 41 בוויקישיתוף "DF-41 (CSS-X-10)". Missilethreat.csis.org. 12 בפברואר 2014. נבדק ב-8 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) http://www.astronautix.com/lvs/mineman3.htm http://missilethreat.csis.org/missile/minuteman-iii/ Arjun Subramanian P (12 בנובמבר 2012). "DF-41: China's answer to the US BMD efforts". Institute for Defence Studies and Analyses. נבדק ב-8 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) China Confirms Multiple-Warhead Missile Test in South China Sea
מייל השדרה החמישית

מייל השדרה החמישית (באנגלית: Fifth Avenue Mile) הוא מרוץ שנתי באורך של מייל אחד (1.6 ק"מ) בניו יורק. המירוץ מתחיל ברחוב 80 מזרח וישר במורד השדרה החמישית לרחוב 60 מזרח. המירוץ הראשון נערך ב-26 בספטמבר 1981. כיום הוא מאורגן על ידי ארגון רצי הכביש ניו יורק (אנ'). ארגון זה משך נותני חסות גדולים, בהם יונייטד איירליינס וניו באלאנס. התחרות מושכת באופן קבוע רצים ברמה עולמית, שמתחרים במקצים מיוחדים אחרי מקצי חטיבות הגיל הרגילים. מייל השדרה החמישית נתן השראה לאירועים דומים, כולל מייל הפרדס אנלנה (אנ') בסינגפור. שיאי זמן הריצה במירוץ נקבעו על ידי סידני מריי (אנ') שניצח במקצה של הגברים ב-1981 בזמן של 3:47.52 ופטיסיו פליומר (אנ') שניצחה במקצה של הנשים ב-1990 בזמן של 4:16.68. איסאק ויסיאוסה (אנ') היה הספורטאי המוצלח ביותר בתחרות, לאחר שניצח ארבעה מרוצים רצופים מ-1995 עד 1998. הזוכים במירוץ האחרון, ב-2016, היו האמריקאים אריק ג'נקינס (אנ') וג'ניפר סימפסון.   מחזיק בשיא מרתון ניו יורק Turner, Chris (2005-09-22). Fifth Avenue Mile races back into the headlines. IAAF. Retrieved on 2009-09-27. מדיה וקבצים בנושא מייל השדרה החמישית בוויקישיתוף New York Road Runners website Winners of the Continental Airlines Fifth Avenue Mile at RunnersWeb.com (1981-2009) Historical Fifth Avenue Mile articles from New York Times The Anlene Orchard Mile has extended it's deadline. Morse, Parker (2005-09-24). Perniciaro, Kerrin (2006-09-30). Wallack, Rachel (2008-09-22). Rowbury and Baddeley reign over Fifth Avenue. Rowbury defends, Laalou breaks through at Fifth Avenue Mile. Wallack, Rachel (2011-09-25). Calderwood, Stuart (2012-9-23). Centrowitz and Martinez Take Fifth Avenue titles| News, www.iaaf.org Casey, Joseph(2013-09-23). Willis and Simpson Make History on 5th Avenue, NYRR, ‏2015-09-13 (באנגלית) Eric Chesterton, Eric Jenkins Upsets Centrowitz in 5th Avenue Mile, Stride Nation, ‏2016-09-03 Jenny Simpson wins 5th Avenue Mile in New York to end successful 2016 racing season, The Denver Post, ‏2016-09-03 (באנגלית)
אליהו ריינה

הרב אליהו (דה לה) ריינה (8 בינואר 1866 – 14 בפברואר 1944) היה שד"ר, איש ציבור ומחנך, מורה צדק ורבה הראשי הספרדי של חיפה. נולד בטבריה ב-8 בינואר 1866 (כ"א בטבת ה'תרכ"ו) לאסתר ולרב דוד ריינה שהיה רב העיר בסוף ימיו. בצעירותו התחנך בישיבות טבריה, והוסמך שם לרבנות. בגיל 18 עבר להתגורר בחיפה, שם נישא למסעודה בת יצחק לוי, והחל לעסוק במסחר ולקבוע עתים לתורה. לאחר תקופה עזב את עיסוקיו ועבר לביירות שבלבנון שם שימש במשך מספר שנים כמורה ליהדות בבית ספר שייסד דודו, הרב שם טוב ריינה. בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה נסע כשד"ר בשליחות התלמוד תורה הספרדי בטבריה לארצות הברית. לאחר שחזר משליחותו עם פרוץ המלחמה, השתכן שוב בחיפה, ונמנה שם עם בוני הבתים הראשונים בשכונת ארד אל-יהוד, והתגורר בה עד לפרעות הערבים, אז עבר להתגורר בשכונת הדר הכרמל. בשנת 1922 (ה'תרפ"ב) נבחר לכהן כמורה צדק וכרבה הראשי הספרדי של חיפה, ובמשך 22 שנות כהונתו פעל רבות לשיפור שירותי הדת, ולאיחוד עדות הספרדים והאשכנזים בקהילת כנסת ישראל. כן שימש כחבר הרבנות הראשית המאוחדת של הקהילה. עם פטירתה של אשתו הראשונה לאחר שנים רבות בחיפה, נישא בשנית, לשרה בן קיקי. הלך לעולמו ב-14 בפברואר 1944 (כ"ז בשבט ה'תש"ד). דוד תדהר (עורך), "הרב אליהו ריינה", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 915 משה רבי, ר' אליהו ריינא ז"ל, בעיתון המזרח, באתר עיתונות יהודית היסטורית, 25 בפברואר 1944 משה דוד גאון, "אליהו ב״ר דוד ריינה", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 649, באתר היברובוקס לעיתים "ריינא"
מון (כתר)

מוֹן (Mon) או קא-מוֹן (Kamon) הם סוגי סמלים ביפן. מוֹן מתייחס לכל סמל, בעוד קאמוֹן משמעותו סמל משפחתי. ה-מוֹן מורכב מטבעת המקיפה דוגמה אשר ברוב המקרים היא גרסה מסוגננת של עיצוב יפני מסורתי (למשל נוצות, פרחים או במבוק). אמנים עשויים לבחור עצם המסמל את אמנותם. למשל, גיישה עשויה לבחור במניפה. ה-מוֹן והקאמוֹן נחשבים לגרסה היפנית של השלטים ההרלדיים הנפוצים בתרבות המערבית וזאת מכיוון שבשתי התרבויות משויכים הסמלים למשפחה מסוימת או לאדם בודד אשר זכו בהכרה ציבורית כבעלי סטטוס גבוה. בקרב המעמד השולט ביפן, ניתן ללבוש את ה-מוֹן בקימונו משני צידי החזה, על שני השרוולים ו/או באמצע הגב. אצל לוחם ה-מון יכול להתנוסס על שריון החזה, הקסדה, על הדגלים או במספר מקומות אחרים. מוֹן עשוי להופיע גם על אוהלים, מניפות, תיבות אוצרות ושאר חפצים בעלי חשיבות. נשים לא מחויבות לשאת מוֹן השייך לבעלן או אביהן. במקום זאת, הן רשאיות לשאת מוֹן מלפני הנישואים, וכן אף להורישו לבנותיהן. לבישת המוֹן מוסיפה לקימונו נופך של רשמיות. לקימונו מותר לצרף מוֹן אחד, שלושה או חמישה. ה-מוֹן לא חייב להיות רשמי במיוחד, אך ככל שהוא בולט יותר לעין כך חשיבותו הרשמית גדלה. בצורה זו יכולה האישה להתאים את מידת הטקסיות של הופעתה לנסיבות. השימוש במוֹן נדיר בימינו, אם כי כמעט לכל משפחה יפנית מודרנית יש אותו. במקום, משתמשים היפנים באִינקן (Inkan) - הגרסה המזרחית להטבעת חותם אישי - למטרות רשמיות ועסקיות. למרות זאת עדיין ניתן לראות בתים ישנים וחנויות מסורתיות שבאדריכלות שלהם משולבים מוֹן. אריזות של דברי מזון מקושטות לעיתים במוֹן על מנת להשוות להן מראה אלגנטי. סידור פרחים זה נחשב לסמל של ראש הממשלה והפרלמנט היפני המוֹן של שוגונות טוקוגאווה מקשט פנס במקדש השינטו ניקוֹ טוֹשוֹ-גוּ סמל משפחתי - שלושה עצי אורן המוֹן של קיסר יפן סמל יפן מדיה וקבצים בנושא מון בוויקישיתוף
המדינה החופשית ולדק-פירמונט

המדינה החופשית ולדק-פירמונט (בגרמנית: Freistaat Waldeck-Pyrmont) הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, שסופחה בשנת 1929 למדינה החופשית פרוסיה. ב-13 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הנסיכות, הפכה המדינה למדינה חופשית. ב-30 בנובמבר 1921, לאחר משאל-עם מקומי, נפרדו העיר ומחוז פירמונט והשתלבו בפרובינציית הנובר הפרוסית. שאר המדינה שולבה במדינה החופשית פרוסיה בשנת 1929, לאחר משאל עם נוסף, והפכה לחלק מפרובינציית הסן-נסאו. שטח זה הוא כיום חלק ממחוז ולדק-פרנקנברג בהסן. המדינה החופשית ולדק-פירמונט (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סופיה הקדושה המעונה

סופיה הקדושה המעונה (באנגלית: Saint Sophia the Martyr, מתה בשנת 137 לספירה) היא דמות נערצת בנצרות האורתודוקסית שמצוינת ב-17 בספטמבר. סופיה נולדה באיטליה, והיו לה שלוש בנות: פידס (Fides - אמונה), ספס (Spes - תקווה) וקאריטאס (Caritas - צדקה) – על שם המידות הטובות שהוזכרו על ידי פאולוס באיגרת הראשונה אל הקורינתים, פרק י"ג. מסופר כי הבנות מתו כקדושות מעונות במהלך שלטונו של אדריאנוס (117–138). השומרים לקחו את הבנות בזו אחר זו, מהמבוגרת לצעירה ביותר, והכו ועינו אותן למוות בניסיון להכריח את אמן, סופיה, לכפור באמונתה בנצרות. לאחר מכן, סופיה קברה את גופותיהן של בנותיה ונשארה לצד קבריהן במשך שלושה ימים, עד שמתה בעצמה. על פי המסורת, בשנת 777 הועברו חלק מעצמותיהן לכנסיית טרופימוס הקדוש באלזס. מדיה וקבצים בנושא סופיה הקדושה המעונה בוויקישיתוף מידע מאנציקלופדיה האורתודוקסית L’Abbatiale Saint Trophime l’ancienne Abbaye Sainte Sophie | Commune d'Eschau (בצרפתית)
אשר ניסן לוינזון

הרב אשר ניסן לוינזון (נפטר ה'תרל"ט, 1879) היה רב ליטאי. כיהן כרבה של בירז' במשך קרוב ל-40 שנה, נודע בעיקר בשל ספרו גן נעול שהיה אחד הניצנים הראשונים לדרך הלמדנות החדשה של ישיבות ליטא. נולד לרב יהודה ליב לוינזון רבה של מריאמפולה. הוא ואחיו משה שלמה, לימים רבה של פרצוב, למדו בצעירותם מפי אביהם. נישא לפרומה בתו של הרב שמעון מערקיל שפירא אב"ד בירז', גרושתו של הרב שמואל סלנט. בשנת ה'תר"ב, 1842, התמנה כרבה של בירז' שבליטא, ונשא בתפקיד זה עד פטירתו. בנו נחום נתן התפרסם בעולם התורני בתואר "העילוי מבירז'" והתהלכו אודותיו אגדות עממיות, גם רבי ישראל מסלנט בא לבקר את העילוי בביתו. פטירתו הפתאומית בשנת ה'תרכ"ג (1863), שברה את אביו. הוא הוציא לזכרו ספר הספדים ודרשות בשם "צפנת פענח" (וילנה תרל"ח), ואף הנציח את שם בנו בשם ספרו המפורסם "גן נעול", בראשי התיבות: גאון נחום נתן עלה ונתרומם למרום. הוא לא התאושש מפטירת בנו, והכניס לעבודת הרבנות לצדו את רבי יוסף זונדל, מחבר "זיר יצחק". רב זה החליף אותו כרבה של העיר לאחר פטירתו. למרות חולשתו, המשיך לנהל את ענייני הרוח הציבוריים בעיר, ואף כפה את סגירת החדר המתוקן בעיר. הוא נפטר בשנת ה'תרל"ט (1879), אלמנתו עלייה לארץ ישראל ונפטרה בירושלים בשנת ה'תרנ"ד. היא נקברה בבית הקברות היהודי בהר הזיתים מלבד ספרו המפורסם "גן נעול" (וילנה תרל"ד) והספר "צפנת פענח" (וילנה תרל"ח), הדפיס גם את קובץ הדרשות שלו "לקוטי שושנים" (וילנה תרל"ה), ו"לקוטים מספרי אפיקי יהודה". הספר "אפיקי יהודה" עצמו נותר בכתובים. בנוסף לו השאיר אחריו שאלות ותשובות בהלכה, וקובץ גדול של חידושי תורה. משה צינוביץ, הגאון ר' אשר ניסן לוינסון, בתוך פנקס בירז', בני ברק ה'תשכ"ה, עמ' 29, באתר אוצר החכמה לפי משה צינוביץ, להלן "קישורים חיצוניים". לפי צינוביץ, להלן "קישורים חיצוניים" הוא נישא לבתו של הרב שמעון זרחי. על טעות זו ראו: הוספה חדשה בסוף מאמר על ר' שמואל סלנט בבלוג הגנאלוגי "תולדות ושורשים - עצי משפחה". וראו להלן קישור לנוסח מצבת הקבר שלה בספר "חלקת מחוקק". אשר לייב בריסק, חלקת מחוקק - ב, חלקה ח' (חלקת הרבנים) שורה יא פריט יב, באתר היברובוקס.
בלבול

האם התכוונתם ל... בלבול (קומבינטוריקה) – סידור מחדש של ערכי סדרה, כך שאף איבר לא שומר על מיקומו המקורי בלבול (פסיכולוגיה) – מצב בו אדם סובל מאובדן התמצאות ולעיתים קרובות אובדן של זיכרון בלבול (פסיכיאטריה) או דליריום - מצב של פסיכוזה אורגנית עם בהפרעות בהתמצאות ריכוז, זיכרון, על רקע מחלות גופניות, כולל במחלות עם חום גבוה אישים: מרקו בלבול – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי יעקב (בלבול) לב – סופר ומשורר יהודי-עיראקי בולבול (פירושונים)
דניאל אודונהיו

דניאל "דן" ג'. אודונהיו (באנגלית: Daniel "Dan" J. O'Donohue) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים של ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כראש אגף פיתוח הכוח במטות המשולבים. אודונהיו סיים ב-1984 תואר ראשון בההיסטוריה ממכללת ויליאם ומרי והתגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. שימש מפקד מחלקה וקצין תכנון במטה חיל הנחתים. בשנים 1993–1995 פיקד על פלוגה בגדוד האשון של רגימנט הנחתים השני. לאחר מכן שימש קצין מבצעים ברגימנט הנחתים השמיני וקצין המבצעים של כוח המשימה שנשלח לליבריה לחילוץ האזרחים האמריקאיים בעקבות מלחמת האזרחים במדינה. שימש מדריך בבית הספר ללחימה אמפיבית של הנחתים, וקצין מבצעים של דיוויזיית הנחתים הראשונה. בשנים 2002–2004 פיקד על הגדוד השני ברגימנט הנחתים החמישי והשתתף עמו במלחמת עיראק. על פועלו עוטר ב-2003 בכוכב הארד עם אות V לאומץ לב. שימש סגן ראש ענף במחלקת ההגנה, וראש ענף לחימה קרקעית באגף התכנון של מפקדת חיל הנחתים. לאחר מכן שימש עוזר קצין האג"ם וראש המטה של דיוויזיית הנחתים הראשונה. בשנים 2009–2010 פיקד על רגימנט הנחתים הראשון. שימש ראש אגף פיתוח יכולות ותורות לחימה במפקדת חיל הנחתים וסגן לענייני ניהול הכוח באגף מבנה הכוח, משאבים והערכה של המטות המשולבים. בינואר 2013 מונה למפקד פיקוד הסייבר של חיל הנחתים. ב-2014 שימש סגן ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. בספטמבר 2015 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. באוגוסט 2017 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף לוחמת המידע של חיל הנחתים, הראשון לכהן בתפקיד זה. ב-2018 מונה לראש אגף פיתוח הכוח במטות המשולבים הוא שירת בתפקיד עד פרישתו ב-2020. לאחר הקריירה הצבאית מונה לסגן נשיא בחברת "Owl Cyber Defense". אודונהיו בעל תואר שני בניהול ואסטרטגיית ביטחון לאומי בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים ובמכללת המלחמה הלאומית. הוא נשוי לקתלין והם הורים לשבעה. מדיה וקבצים בנושא דניאל אודונהיו בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל הנחתים ביוגרפיה (אורכב 08.09.2018 בארכיון Wayback Machine) באתר המטות המשולבים Former cyber commander takes over 1st Marine Division, ‏marinecorpstimes.com, ‏12 בספטמבר 2015 הודעה על מינויו, באתר מחלקת ההגנה, 28 ביוני 2017
דונג ננג 2

דוֹנג נֶנְג-2 (בסינית: 动能-2, תרגום: אנרגיה קינטית 2, באנגלית: Dong Neng-2) הוא טיל להשמדת לוויינים של צבא השחרור של העם, שפותח בתחילת שנות ה-2010. דונג ננג-2 נועד לשמש כמיירט במסלולי לוויינות גבוהים (High Earth Orbit) המסוגל לנטרל לוויינים על ידי פגיעה במהירות קינטית גבוהה. China To Test Dong Neng-3 Anti-Satellite Missile, באתר defense world, דצמבר 2016 William Lowther, 2012-10-18, China to test new anti-satellite weapon: report, Taipei Times ערך זה הוא קצרמר בנושא סין ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.