laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טביעה (בעל חיים)

טביעה היא מצב בו בעלי חיים נמצא בסכנת חיים בגלל כניסת מים או כל נוזל אחר לריאותיו. טביעה עלולה להסתיים במוות. אולם, התערבות רפואית דחופה ופתיחת נתיב אוויר על ידי הוצאת ראש הטובע מהמים יכולה להציל את חיי הטובע. איכות ותזמון הסיוע הרפואי יקבעו גם את רמת תפקודו העתידית של המוצל מטביעה. ברוב המקרים בעלי חיים העלולים לטבוע שייכים לקבוצה חולייתנים יבשתיים, אשר איבדה את היכולת לנשום מתחת למים (למעט הדו-חיים). גם חסרי חוליות שאיבדו את ריאותיהם, למשל חרקים ועכבישים ואף סרטן אדום של אי חג המולד (שבצעירותו נושם דרך זימים) עלולים לטבוע ואף בעלי חיים ימיים כמו צבי ים ולווייתנאים, החיים רוב זמנם בים עלולם לטבוע אם לא יוכלו לעלות לקבל אוויר, למשל בהיתפסות ברשתות דיג. ישנן שתי תגובות של הגוף בעת טביעה: כאשר הטובע נושם מים - הטיפה הראשונה הנוגעת בנקודת הקָרינה, נקודת פיצול הסימפונות, מפעילה עצב שגורם ל"לרינגו ספאסם" - סגירת מיתרי הקול ומניעת מעבר (של אוויר ומים) בקנה הנשימה. מצב זה נקרא "טביעה יבשה". אם הטובע חולץ במצב זה והוענק לו טיפול רפואי, סיכוייו להינצל גבוהים כיוון שכמות המים שנכנסו לריאות קטנה מאוד. אם לא הוצא הטובע מהמים לאחר הטביעה היבשה - המוח לא מקבל חמצן בגלל חסימת דרכי הנשימה (לרינגו ספאסם), והטובע מאבד הכרה. בעת איבוד הכרה אובד טונוס שרירים ונגרמת הרפיית שרירי הגוף. מיתרי הקול נרפים וישנו מעבר למים. במצב זה, הנקרא "טביעה רטובה", נכנסים מים לריאות במקום חמצן. סיכויי הצלת הטובע בטביעה רטובה נמוכים יותר, והם קטנים ככל שכמות המים שנכנסו לריאות גדולה יותר. כאשר הריאות מלאות במים אין אפשרות להנשים את הטובע בשום דרך. המוות נגרם בעקבות אי-הגעת חמצן למוח. גם לסוג המים בהם מתבצעת הטביעה קיימות השלכות על מצבו הבריאותי של הניצול: טביעה במים מלוחים: ריכוז המלחים בגוף עומד על כ-1.9%. מים מלוחים החודרים לריאות בעת טביעה מכילים ריכוז מלחים גבוה יותר מריכוז המלחים בגוף. עקב כך, מתקיים תהליך של העברת נוזלים מתוך כלי הדם אל הריאות באוסמוזה ונוצרת בצקת ריאות. טביעה במים מתוקים: ריכוז המלחים בגוף גדול לעומת כמות המלחים במים מתוקים ולכן מים מהריאות יעברו אל תוך כלי הדם, יעלו את לחץ הדם ויגרמו להמוגלובינריה – פיצוץ של כדוריות דם אדומות, דבר שיגרום לתסחיפי חמצן בגוף, פיצוץ של טסיות דם, וכן למעבר של אשלגן (מפיצוץ ההמוגלובין) שיגרום להפרעות קצב, וקרישה מוגברת בעקבות חמצן שמסתובב חופשי בתוך כלי הדם וטסיות שנקרשות בעקבות המגע עמו. שניים מסיפורי המקרא הבולטים עוסקים בטביעה המונית של בעלי חיים (ובני אדם בכלל זה) שהגורם לה הוא האל: סיפור המבול, המתאר את הטבעת כל בעלי החיים היבשתיים (והאדם בכלל זה), למעט אלה ששהו בתיבת נח, שנבנתה לשם הצלתם מטביעה. סיפור קריעת ים סוף, המתאר כיצד בני ישראל היוצאים ממצרים עברו בים סוף בחרבה, ואילו רודפיהם, המצרים, טבעו. תיאור הטביעה מופיע בשירת הים: ”סוּס וְרֹכְבוֹ רָמָה בַיָּם” (ספר שמות, פרק ט"ו). טביעה - מונח דומה אצל אנשים. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם פוקסוול אולברייט

ויליאם פוקסוול אולברייט (באנגלית: William Foxwell Albright;‏ 24 במאי 1891 - 20 בספטמבר 1971) היה ארכאולוג, בלשן ומומחה לחרסים אמריקני. מחקריו העיקריים הם בנושאי המזרח הקדום בתקופת המקרא, מקורות מצריים וכתבי יתדות. היה אחד החשובים שבחוקרי הארכאולוגיה המקראית ונחשב בזמנו לבר-סמכא בנושא. אולברייט, נוצרי מתודיסט, נולד בצ'ילה לזוג מיסיונרים פרוטסטנטים. בילדותו נפגעה ידו השמאלית בתאונה בחווה של סבו והיא נותרה משותקת. נישא בירושלים (1921) לד"ר רות נורטון. קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס (בולטימור) בשנת 1916 על תיזה בנושא אפוס המבול האשורי. בשנים 1922–1923 ניהל את בית הספר האמריקאי לחקר המזרח בירושלים. משנת 1929 ועד 1959 כיהן כפרופסור למדעי המזרח באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בשנת 1957 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים וב-1969 קיבל את תואר יקיר ירושלים. אולברייט ערך חפירות ארכאולוגיות ברחבי המזרח התיכון, רבות מהן בארץ ישראל, מהן ראויות לציון מיוחד החפירות שערך בגבעת שאול, תל בית מירסים (שאותה זיהה עם דביר המקראית), בית צור ובית אל. בין מחקריו הבולטים ניתן לציין את אימות מקוריותן של מגילות מדבר יהודה, חקירת חותמות למלך מתקופת חזקיהו, וחשיפה ראשונה בארץ ישראל (1923) של רוגם סמוך לירושלים. אולברייט היה הראשון שחקר את הקשר שבין השירה האוגריתית של מלחמת בעל בים, אנומה אליש והמקרא, במאמר חלוצי משנת 1936. לשלושת אלו הוא הוסיף מקורות דומים נוספים: את פפירוס עשתרת ממצרים העתיקה, את אגדת לבו המסופוטמית ואת אגדת מלחמת אל הסער בנחש-דרקון אִילוּיׇנְקַה החתית, מקורות אפשריים למיתוס מלחמת אל הסער בים. מאז דנו חוקרי מקרא רבים בהשפעות הבבליות והכנעניות על המקרא, ובמוטיב המקראי של שלטון האל על "תהום", "התנינים הגדולים", "לוויתן נחש בריח", "לוויתן נחש עקלתון", "רהב" ועוד. על שמו נקרא מכון אולברייט למחקר ארכאולוגי(אנ') בירושלים, שלוחה של בית הספר האמריקאי לחקר המזרח. בשכונת מעלות דפנה בירושלים נקרא רחוב על שמו. נלסון גליק הארכאולוגיה של ארץ-ישראל, (תרגום: אהרן אמיר), בצירוף פרק מיוחד: "המגילות הגנוזות במדבר יהודה" מאת פרופ' אלעזר ליפא סוקניק, הוצאת עם עובד, תל אביב תשי"א. מתקופת האבן ועד הנצרות; המונותיאיזים והתהליך ההיסטורי, הוצאת אחיאסף, מהדורה שנייה - 1968. Yahweh and the Gods of Canaan The Archaeology of Palestine and the Bible From the Stone Age to Christianity The Biblical Period from Abraham to Ezra Archaeology and religion Israel מדיה וקבצים בנושא ויליאם פוקסוול אולברייט בוויקישיתוף אתר מכון אולבריט יהושע בן אריה, ‏המוסדות הזרים לארכאולוגיה ולחקירת ארץ-ישראל בתקופת המנדט, חלק ב, קתדרה 93, ספטמבר 1999, עמ' 130-124, 133-132 רשימת המאמרים של ויליאם פוקסוול אולברייט באתר רמב"י ויליאם פוקסוול אולברייט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וילים פוקסול אולבריט (1891-1971), דף שער בספרייה הלאומית William Foxwell Albright 1891 - 1971 A Biographical Memoir מקבלי התואר יקיר ירושלים בשנים עברו נגה איילי־דרשן (2016). ודורך על במתי ים: מלחמת אל הסער בים בספרות המזרח הקדום. ספריית האנציקלופדיה המקראית, מוסד ביאליק - ירושלים, עמ' 2-8 W.F. Albright Zebul Yam and Thâpiṭ Nahar in the Combat between Baal and the Sea, JPOS 16 [1936]: 17–2. ליונשטם 1969 יאיר זקוביץ, לא כך כתוב בתנ"ך, מבוא, או מתי נבראו התנינים הגדולים,2004, עמ' 15-26 אריה איסר ומתניה זהר. (2010). והרעב כבד בארץ: שינויי אקלים והשפעתם על ההיסטוריה של ארצות המקרא, עמ' 24
מעין זה

להקת "מעֵין זה" הייתה להקת הזמר והבידור של הבריגדה היהודית. הלהקה נוסדה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה. קדמה לה "הלהקה הצבאית" שהוקמה ב-1942 על ידי צבי פרידלנד, פעלה כמעט שנה והיוותה את הבסיס ל"מעין זה". הלהקה נקראה באנגלית The Palestinians והייתה נתונה תחת תחום הסמכות של ה-ENSA, התאחדות השירות הלאומי לבידור, שנועדה לספק בידור לכוחות הצבא הבריטיים במשך המלחמה. שם הלהקה, "מעין זה", היה משחק-מילים על צליל שמו של ארגון ENSA. מקימה של הלהקה היה השחקן והבמאי אליהו גולדנברג, והיא הייתה מורכבת מחיילים ומחיילות שהתנדבו ליחידות הארצישראליות בצבא הבריטי, בעלי רקע אמנותי של שירה ומשחק. בין חבריה היו חנה מרון (מאירצ'ק), יוסי ידין (סוקניק), יעקב לוין צ'פיפו (היה מנחה ובדרן), צבי בן-יוסף (שהיה מנהלה המוזיקלי), יצחק יצחק, שלמה דרורי ומרדכי זעירא. בן יוסף, יצחק, זעירא, יעקב אורלנד ונתן אלתרמן כתבו ללהקה קטעי בידור ופזמונים. היא הופיעה בהצלחה מרובה לפני מתנדבי הבריגדה באירופה, היכן שהחיילים התאמנו ונלחמו (בין היתר באמסטרדם, נאפולי בריסל ופריז) ואף בבתי החולים הצבאיים בו שהו הפצועים היהודיים. בסך הכל העלתה הלהקה שלוש תוכניות: "מזמרת הארץ", "חומה ומגדל" ו"דרישת שלום מתל אביב". קונצרט גדול נערך בעיר פיוג'י ליד רומא. על רומא נכתב גם השיר הידוע ביותר של הלהקה, "כל הדרכים מובילות לרומא", המספר על זוג חיילים ארץ-ישראלים מאוהב שמגיע לשער טיטוס לקראת סוף המלחמה, מתפעל מהמעמד ("על יד השער שאז בניית, זוג חיילים מארץ ישראל!") אך גם מתגעגע הביתה. שני שירים מוכרים נוספים מרפרטואר הלהקה היו "את חכי לי ואחזור" שהלחין וביצע שלמה דרורי ו"שלכת" ("עמוק העצב בעיניים") שבוצע בידי הזמרת לאה סיטין (אמה של נורית גלרון) וכן ביצעה שירים ארצישראליים מוכרים כמו "ליל גליל" ו"כלניות". הלהקה הופיעה גם בפני ניצולי שואה שזה עתה שוחררו מהמחנות. הופעה מרגשת במיוחד הייתה להם במחנה הריכוז לשעבר ברגן-בלזן שבגרמניה בחג החנוכה של שנת 1945. הניצולים שרו בעברית, בירכו על הנרות ובכו מהתרגשות אל מול החיילים הארצישראלים. לדברי אחד מחברי הלהקה, רפאל בלגור, "מי שלא ראה תמונה זו - לא חזה בהתרגשות עצומה כל-כך בחייו". להקות הבידור העבריות בצבא הבריטי בעת מלחמת העולם השנייה מידע באתר זמרשת על להקת ה"אנזה" ("מעין זה") בתוכנית הרדיו "הלהקות חוזרות: שירים במדים - מאוצר הארכיון של רשות השידור" תוכנית מס' 1 (1) | "מעין זה" מעין זה (להקה), דף שער בספרייה הלאומית את חכי לי באתר זמרשת הלהקות חוזרות, מערכת במחנה, 28 בנובמבר 2007
Lamb of God

Lamb of God (בעברית: שה האלוהים) היא להקת גרוב מטאל אמריקאית שהוקמה בשנת 1994 בעיר ריצ'מונד שבוירג'יניה. הלהקה הוקמה רשמית בשנת 1994 בשם Burn The Priest ("שרוף את הכומר"), ונחשבת לאחת הבולטות בגל החדש של הגרוב מטאל האמריקאי. בשנת 2007 הלהקה הייתה מועמדת לפרס גראמי בקטגוריית ביצוע המטאל הטוב ביותר, על השיר Redneck מתוך האלבום "Sacrament" ("סקרמנט"), שיצא בשנת 2006, אבל הזוכה הייתה להקת סלייר. בשנת 1994 הקימו הגיטריסט מארק מורטון (Mark Morton), המתופף כריס אדלר (Chris Adler) והבסיסט ג'ון קאמפבל (John Campbell) להקה בשם "Burn the Priest". חברי הלהקה הכירו כבר מהקולג', ומורטון עזב את הלהקה אחרי שהחל ללמוד לתואר השני. לאחר מכן, אדלר וקאמפבל החליפו אותו באייב ספיר (Abe Spear). במשך חמש שנים, הלהקה התאמנה בביתו של אדלר בווירג'יניה. בשנת 1995 הוציאה להקת "Burn the Priest" את הדמו הראשון שלה. אחרי שהלהקה הוציאה שלושה דמואים, הצטרף אליה גם רנדי בליית (Randall Blythe). בשנת 1997 חזר מורטון ללהקה. שנה לאחר מכן, הוציאה הלהקה את האלבום הראשון שלה, ששמו "Burn The Priest", דרך חברת ההקלטות "Today is the Day". מספר שבועות לאחר מכן, עזב ספיר את הלהקה והשאיר מקום פנוי לגיטריסט נוסף. אחיו של כריס אדלר, וילי (Willie), הצטרף והיה לגיטריסט השני בלהקה. שנה מאוחר יותר, נחתם חוזה עם חברת ההקלטות "Prosthetic Records". אחרי שהלהקה הוחרמה על ידי מועדונים שונים בטענה שללהקה יש "שם מרושע", הם שינו את שמה ל-"Lamb of God". הלהקה הופיעה פעמיים בישראל: במאי 2010 במועדון האנגר 11 בת"א ובמאי 2012. 1999: Burn the Priest 2000: New American Gospel 2003: As the Palaces Burn 2004: Ashes of the Wake 2005 Killadelphia 2006: Sacrament 2009: Wrath 2012: Resolution 2015: VII: Sturm und Drang 2019: Legion: XX 2020: "lamb of god" רנדי בליית' - שירה מארק מורטון - גיטרה ווילי אדלר - גיטרה ג'ון קאמפבל - גיטרה באס ארט קרוז - תופים כריס אדלר - תופים אייב ספיר - גיטרה מאט קונור - גיטרה מדיה וקבצים בנושא Lamb of God בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Lamb of God Lamb of God, ברשת החברתית פייסבוק Lamb of God, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Lamb of God, ברשת החברתית אינסטגרם Lamb of God, ברשת החברתית טיקטוק Lamb of God, סרטונים בערוץ היוטיוב Lamb of God, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Lamb of God, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Lamb of God, באתר ספוטיפיי Lamb of God, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Lamb of God, באתר Last.fm (באנגלית) Lamb of God, באתר AllMusic (באנגלית) Lamb of God, באתר MusicBrainz (באנגלית) Lamb of God, להקה באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) Lamb of God, באתר דיזר Lamb of God, באתר Yandex.Music (ברוסית) Lamb of God, באתר Discogs (באנגלית) Lamb of God, באתר Songkick (באנגלית) Lamb of God, באתר Genius Lamb of God, באתר SecondHandSongs Lamb of God, באתר בנדקמפ Lamb of God, באתר בילבורד (באנגלית) Lamb of God, באתר טיידל (באנגלית) אור ברנע, הכבשה הכובשת, באתר ynet, 6 במרץ 2009
מחוז קאסטיון

מחוז קאסטיון (בספרדית: Provincia de Castellón; בוולנסית: Castelló) הוא מחוז בחלקה הצפוני של הקהילה האוטונומית ולנסיה, ספרד. מחוז קאסטיון גובלת במחוזות ולנסיה בדרום, טרואל שבאראגון במערב, טרגונה שבקטלוניה בצפון, ובים התיכון במזרח. בירת המחוז היא קאסטיון דה לה פלאנה. אוכלוסייתו מונה 587,064 בני אדם (2021), מתוכם 30% מתגוררים בעיר הבירה, 60% במטרופולין שלה ו-85% ברצועת החוף. אזור זה הוא דו לשוני, כאשר כמעט כל התושבים דוברית את השפה הספרדית, בזמן שרבים גם דוברים את הניב הנפוץ באזור, ולנסית, המשמש כשפה רשמית נוספת. ערים מרכזיות נוספות במחוז הן ויאריאל, בוריאנה ווינארוס. במחוז קאסטיון ישנן 135 רשויות מקומיות. המחוז מחולק מבחינה היסטורית לקומרקס (Comarcas): ל'אלקלטן (L'Alcalatén) ל'אלט מאסטראט (L'Alt Maestrat) ל'אלט מילארס / אלטו מיחארס (L'Alt Millars)/ Alto Mijares ל'אלט פלאנסיה (L'Alt Palància) אל באיש מאסטראט (El Baix Maestrat) לה פלאנה אלטה (La Plana Alta) לה פלאנה באישה (La Plana Baixa) אלס פורטס (Els Ports) מדיה וקבצים בנושא מחוז קאסטיון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז קאסטיון מחוז קאסטיון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
השדרה השלישית

השדרה השלישית (באנגלית: Third Avenue) היא שדרה מצפון לדרום, בצידו המזרחי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק. השדרה מתחילה בכיכר קופר שבדרום האי מנהטן, ומשתרעת צפונה למשך 120 גושי בניינים, חוצה את נהר הארלם מעל גשר השדרה השלישית וממשיכה ברובע הברונקס, דרך ההאב (The Hub) - מרכז העסקים של רובע הברונקס. השדרה דו סיטרית דרומית לרחוב 24 במנהטן, וחד סטרית (לכיוון צפון) צפונית לרחוב זה. ברובע הברונקס השדרה ממשיכה להיות חד סטרית לכיוון צפון, אולם בגשר השדרה השלישית התנועה היא לכיוון דרום בלבד, ולכן תנועה רציפה לאורך השדירה מרובע מנהטן לרובע הברונקס אינה אפשרית. במנהטן מכונה השדרה בשלטים "3 Ave" בעוד שבברונקס היא מכונה "Third Ave". השדרה נבנתה במהלך המאה ה-19 בעקבות אישור תוכנית חברי הוועדה (1811). בראשית המאה ה-20 עברה בחלקה הדרומי של השדרה רכבת עילית, אולם זו הוסרה בשנות ה-40 של המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא השדרה השלישית בוויקישיתוף ההיסטוריה של הרכבת העילית של השדרה השלישית
מדריך כתיבה

מדריך כתיבה או מדריך סגנון הוא מסמך המכיל אוסף של תקנים לכתיבה ולעיצוב, שנועד למטרות כלליות או למסמכים שמופקים בארגון מסוים. חלק מהמדריכים מתמקדים בעיצוב גרפי, כמו טיפוגרפיה ורווחים לבנים. מדריכים לעיצוב אתרים מתמקדים במראה ובהיבטים הטכניים, סגנון כתיבה, דקדוק, פיסוק, איות, ובהירות. הוצאות ספרים מגבשות בדרך כלל קווים מנחים לכתיבה, לאיות ולפיסוק עבור הכותבים שלהם, אך בדרך כלל מי שמתאים את הטקסט לקווים המנחים של ההוצאה הוא עורך לשון מקצועי. מדריכי כתיבה רבים מתעדכנים מדי תקופה, על מנת שיתאמו לשינויים במוסכמות ובשימושים. לדוגמה, מדריך הסגנון של AP, שעליו מבוססים רוב המדריכים של העיתונים בארצות הברית, מתעדכן מדי שנה. מדריכי כתיבה של מוסדות אקדמיים ואוניברסיטאות מתמקדים בדרך כלל באופן רישום המקורות. חוקרים מקצועיים צריכים להתאים את הכתיבה שלהם למדריכי הכתיבה של הארגונים שמייצגים את החוג שלהם, כאשר הם שולחים מאמרים וספרים לכתבי עת אקדמיים ולהוצאות לאור אקדמיות. ברגע שהעבודה אושרה לפרסום, המוציאים לאור מספקים לכותבים את הקווים המנחים שלהם, ואלה מתאימים, לעיתים בעזרת עורך לשון, את הטקסט לדרישות ההוצאה. ערך מורחב – מדריך הכתיבה של MLA מדריך הכתיבה של האגודה לשפות מודרניות (MLA) הוא מדריך כתיבה אקדמי שמתמקד ברשימת המקורות, הצגת ומיון המקורות, וציטוט מקורות. מדריך הכתיבה של MLA נמצא בשימוש נרחב במדעי הרוח, ובעיקר בחוגי הספרות. ערך מורחב – מדריך הפרסום של APA מדריך הפרסום של האגודה האמריקאית לפסיכולוגיה (APA) פונה בעיקר למדעי החברה. ערך מורחב – מדריך הסגנון של AP מדריך הסגנון של AP (באנגלית: AP Stylebook) הוא מדריך סגנון מקיף מטעם סוכנות הידיעות AP לעיתונאות בארצות הברית. המדריך מכיל בו כמה מילונים למינוח מקצועי ועריכה לשונית, הנחיות דקדוק ופיסוק באנגלית, הסבר על חוק התקשורת בארצות הברית, אתיקה בתקשורת, המדיניות של AP, והנחיות שונות לכתבים ועורכים. חלק ממדריכי הכתיבה מיועדים לציבור הרחב. אלה בדרך כלל מבוססים על מדריכי כתיבה של הוצאות ספרים או עיתונים. בארצות הברית רוב המדריכים הנמכרים בחנויות הספרים מבוססים על המדריך של שיקגו. ערך מורחב – מדריך הסגנון של שיקגו מדריך הסגנון של הוצאת אוניברסיטת שיקגו (מכונה בקיצור Chicago או בראשי תיבות CMS) הוא מדריך כתיבה כללי שפונה לכותבים ועורכים בכתבי עת מדעיים והוצאות ספרים כאחד. המדריך פורסם לראשונה בשנת 1906. מדיה וקבצים בנושא מדריך כתיבה בוויקישיתוף מדריך מהיר לציטוט של מקורות באתר של מדריך הסגנון של שיקגו. מדריך לניסוח חקיקה באתר משרד המשפטים.
ויקאס סווארופ

ויקאס סווארופ (אנגלית: Vikas Swarup) הוא סופר ודיפלומט הודי ששירת כנציב העליון של הודו בקנדה וכזכיר משרד החוץ ההודי לענייני מערב. במהלך כהונתו הדיפלומטית שימש בטורקיה, ארצות הברית, אתיופיה והממלכה המאוחדת ודרום אפריקה. סווארופ נולד בעיר אללהבד למשפחת עורכי דין ידועי שם. בתום לימודיו באוניברסיטת אללהבד, הצטרף סווארופ למשרד החוץ ההודי, ומאז שימש בתפקידים דיפלומטיים רבים. ספרו הראשון, "נער החידות ממומביי", מספר את סיפורו של מלצר עני ממומביי שניצח בשעשועון הטלוויזיה הגדול בעולם. הספר זכה לביקורות משבחות ולאהדת קהל הקוראים בהודו ומחוצה לה, ותורגם ל-34 שפות. הספר דורג בפסגת פרס הספר הטוב של חבר העמים, וזכה בפרס הבוק פרייז של דרום אפריקה לשנת 2006, וכמו כן גם ביריד הספרים של פריז בשנת 2007. הזכויות להסרטת הסרט ניתנו לערוץ הטלוויזיה הבריטי פילם 4, והוא בוים על ידי דני בויל. ספרו השני של סוורופ "תעלומה בשישה קולות", יצא לאור על ידי הוצאות טראנסוורלד ב-28 ביולי 2008. ספרו השלישי של סוורופ "היורשת מדלהי", יצא לאור על ידי הוצאת "אחוזת בית ספרים" בדצמבר 2013. במרץ 2017 מונה לנציב העליון של הודו בקנדה, תפקיד בו כיהן עד דצמבר 2019. מאוגוסט עד דצמבר 2019 שימש כממונה על שירותים קונסולריים, דרכונים, ויזות ועניינים חו"ל של הודו. עם שובו להודו מונה למזכיר משרד החוץ ההודי לענייני מערב, תפקיד בו כיהן עד פרישתו לגמלאות ביולי 2021. מדיה וקבצים בנושא ויקאס סווארופ בוויקישיתוף שירי לב ארי, סיפור הצלחה בוליוודי, באתר ynet, 20 במרץ 2009 ענבל מלכה, מרוב עצים לא רואים את הצ'אפטי, באתר הארץ, 31 במרץ 2009 סווארופ מרים קול, nrg, ‏, 6/5/2009 יואב שי‏, "היורשת מדלהי" הוא מיחזור ילדותי של הטריק מ"נער החידות ממומביי", באתר וואלה, 14 בנובמבר 2013 ויקאס סווארופ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויקאס סווארופ, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליונל דה רוטשילד

הברון ליונל נתן דה רוטשילד (22 בנובמבר 1808 – 3 ביוני 1879) היה היהודי הראשון שכיהן כחבר בית הנבחרים הבריטי. בנו של נתן מאיר רוטשילד, מאבות משפחת הבנקאים הידועה משפחת רוטשילד. בשנת 1847 נבחר רוטשילד לבית הנבחרים הבריטי כאחד מצירי הפרלמנט מטעם אזור הבחירה של לב העיר לונדון, בתקופה זאת לא יכלו יהודים להיות חברי פרלמנט וזאת משום שדרישות התפקיד כללו שבועת אמונים ב"אמונתו האמיתית של נוצרי" ("On the true faith of a Christian"). רוטשילד לא הסכים לשאת את השבועה, וב-1848 העלה ג'ון ראסל, ראש ממשלת בריטניה, הצעת חוק שנועדה לפתור את בעיית השבועה. ההצעה אושרה על ידי בית הנבחרים פעמיים, ב-1848 וב-1849, אולם בכל פעם נדחתה על ידי בית הלורדים. לאחר הדחייה השנייה, ויתר רוטשילד על כיסאו, התמודד בשנית בבחירות ביניים וזכה שוב. ב-1850 נכנס לבית הנבחרים וביקש להישבע על התנ"ך ולא על הביבליה הנוצרית הכוללת את הברית החדשה. בקשתו זו אושרה אולם כאשר הגיע רוטשילד לשורה "באמונתו האמיתית של הנוצרי" דילג עליה, והתבקש לעזוב. שנה אחר כך דחה שוב בית הלורדים את הצעת החוק. רוטשילד נבחר שוב בבחירות הכלליות של 1852, אך כעבור שנה שוב דחה בית הלורדים את הצעת החוק. לבסוף, בשנת 1858, אישר בית הלורדים חוק שקבע שכל בית בפרלמנט יקבע את שבועתו בעצמו. ב-26 ביולי נשבע רוטשילד כחבר פרלמנט, את שבועתו נשא עם כיסוי ראש והחליף את השורה הבעייתית בביטוי "כה יעזור לי אלוהים", השבועה נישאה באנגלית אולם רוטשילד השתמש במילה אלוהים בעברית. בכך היה רוטשילד לחבר הפרלמנט היהודי הראשון. הוא נבחר שוב בבחירות של 1859 ושל 1865, אולם הפסיד ב-1868. בבחירות הביניים של 1869 היה המתמודד היחידי וזכה, אך הייתה זאת כהונתו האחרונה והוא הפסיד בבחירות של 1874. בשנת 1836 נשא רוטשילד לאישה את הברונית שרלוט פון רוטשילד (1819–1884), בתו של הברון קארל מאיר רוטשילד שהיה שייך לענף של משפחת הבנקאות שישב בנאפולי. לזוג נולדו 5 ילדים: ליאונורה, אוולינה, נתן מאיר שלימים היה היהודי הראשון בבית הלורדים, אלפרד צ'ארלס וליאופולד. רוטשילד היה חובב מרוצי סוסים גזעיים, וסוסו סר ביוויס ("Sir Bevys") זכה באפסום דרבי (Epsom Derby) של שנת 1879. באותה שנה מת רוטשילד ונקבר בבית הקברות היהודי של וילסדן (Willesden Jewish Cemetery). בנו, נתן רוטשילד, המשיך בקריירה הפוליטית, ובשנת 1885 היה הלורד היהודי הראשון שישב בבית הלורדים. בשנת 1902 היה ליועץ המלך. במקביל היה ראש הקהילה היהודית בלונדון והוא זה אשר איחד אותה תחת קורת גג אחת. הוא תמך בהגירה של גולים לבריטניה, אולם יחד עם זאת דרש להגביל אותה. הערה: אילן יוחסין זה אינו כולל את כל חברי משפחת רוטשילד, אלא מתרכז באישים בולטים בה, בפרט בענפים הצרפתי והבריטי. דוד סלומונס מדיה וקבצים בנושא ליונל דה רוטשילד בוויקישיתוף ליונל דה רוטשילד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ליונל נתן דה רוטשילד (1808-1879), דף שער בספרייה הלאומית
פדורויול

פדורויול (ברומנית: Păduroiul) הוא דמות מהמיתולוגיה הרומנית, בעלה של מומה פדוריי ואבי פאטה פדוריי. על פי האגדה, מומה פדוריי, שהייתה אמורה, בין היתר, להגן על אנשים הנכנסים ליער, הפכה לרצחנית יותר ויותר והאלה בנדיס (Bendis) קיללה אותה שתהיה לרעייתו של הגבר הבא שתהרוג. מומה פדוריי לא התייחסה לכך והרגה גבר נוסף ואז האלה השיבה את הגבר לחיים ואילצה את מומה פדוריי להתחתן איתו. הגבר, פדורויו, קיבל את התפקיד שמומה פדוריי זנחה והוא אמור להגן על אנשים שטעו בדרכם ביער או נמשכו אליו על ידי רוחות רעות. לפדורויו יש חנית וקשת עם חיצים, שני הכלים בעלי תכונות מופלאות. כל עוד הוא מחזיק את החנית ביד פצעיו נרפאים כמעט בן רגע והחצים שהוא קולע בקשתו, לאחר פגיעתם במטרה, הופכים לצמח שנכרך סביב למטרה וקושר אותה למקום. פדורויו עלול להיות אכזר וחסר רחמים כלפי המאיימים על ייצורי היער. הודות לחוכמתו, פדורויול זכה לאמון האלים שהפקידו בידיו את הטיפול בכל הקשור בקסמים. עבור הקוסמים פדורויול הוא המקשר עם האלים שמעבירים דרכו את הוראותיהם. אפילו אונילה (Uniila), פטרון הקוסמים והחולטאנים, בא להתייעץ איתו. השם "פדורויול" נגזר מהמילה "פדורה" (Pădure), שפירושה ברומנית הוא "יער". Getica - Daci - Creaturi - Păduroiul ברומנית ערך זה הוא קצרמר בנושא רומניה ובנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבקת אפייה

אבקת אפייה היא כימיקל יבש (או תערובת כימיקלים) בו נעשה שימוש באפייה. אבקת האפייה החלה להימכר כבר במחצית הראשונה של המאה ה-19, אך האבקה המודרנית שאנו מכירים כיום הומצאה על ידי מדענים בגרמניה בשנת 1898. אבקת האפייה היוותה פריצת דרך בתחום האפייה, ויש המחשיבים אותה כפריצת הדרך העיקרית באפייה המודרנית. קודם להופעתה יכלו טבחים להתפיח את הבצק רק באמצעות הקצפת ביצים נמרצת; מחמצת; או בעזרת שמרים. התערובת באבקה זו מכילה מלחים שבהתמוססותם במים מתנהגים כבסיסים וכחומצות. אחד המרכיבים הוא בדרך כלל סודה לשתייה שממנה מתקבל בסיס לאחר ההתמוססות במים. מקורה של החומצה במלח אחר שנמנה עם מרכיבי אבקת האפייה. בנוסף למלחים נמצא באבקת האפייה עמילן שתפקידו לספוג לחות ולשמור על המלחים יבשים. כאשר באה התערובת במגע עם מים, החומצה והבסיס מגיבים ויוצרים את גז הפחמן הדו-חמצני, אשר יוצר בועות בבצק ועוזר בהתפחתו. רוב אבקות האפייה המודרניות מכילות שני מלחי חומצות, אחד שמגיב בטמפרטורת החדר, המתפיח את הבצק בזמן הכנתו, ושני המגיב בטמפרטורות גבוהות יותר וגורם להתפחה נוספת בזמן האפייה. מלחי החומצות הנפוצים המגיבים בטמפרטורת החדר כוללים קרם טרטר, סידן זרחתי וחומצה ציטרית. פעולתה של אבקת האפייה מושפעת מתנאי הגובה במקום הבישול. ככל שלחץ האוויר נמוך, כך תגובת ההתפחה תגבר ועלולות להתקבל תוצאות בלתי רצויות, כגון צניחה מוחלטת של המאפה או בצק בעל מרכז רופף. כך, מתכון מסוים למאפה יכול להיאפות במידה נכונה בגובה פני הים, אך בגובה גבוה יותר, למשל בגובה של מעל ל-3,000 רגל, ייכשל, ובמקרה כזה ניתן להפחית את כמות האבקה, להשתמש בבצק רב יותר, או שניהם. חלק מאבקות האפייה בתעשייה מכילות כמויות גבוהות של נתרן, בעיקר במוצרי מאפה ללא גלוטן ולכן אינן טובות לסובלים מבעיות בריאות הקשורות בצריכה עקבית גבוהה של נתרן. חלק מאבקות האפייה מכילות מלחי אלומיניום (כדוגמת קלציום אלומיניום פוספט). מלחי אלומיניום פועלים כחומצות המגיבות בטמפרטורות גבוהות. מלחים אלו מצויים לא רק באבקות אפייה, אלא גם בתחליפי חלב לקפה. במלחי האלומיניום אין שום סיכון ידוע לבריאות האדם, או סיבה להניח כי ייתכן סיכון כזה. עם זאת, ישנם אנשים הרגישים לטעמם או המתנגדים להוספתם למוצרים שונים, ולכן כיום קיימות אבקות אפייה ללא מלחי אלומיניום. מדיה וקבצים בנושא אבקת אפייה בוויקישיתוף topic/single-acting-baking-powder, topic/double-acting-baking-powder אבקת אפייה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנציקלופדיה לבישול ולאפיה, כרך 1, הוצאת רביבים, 1982, עמ' 20
ג'ונתן מאידנה

ג'ונתן ראמון מאידנה (בספרדית: Jonathan Ramón Maidana; נולד ב-29 ביולי 1985) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בשורות ריבר פלייט. מאידנה, יליד באדרוגה שבפרובינציית בואנוס איירס, גדל בקבוצת לוס אנדס, הוא שיחק בקבוצה הבוגרת עונה אחת בטרם עבר ב-2005 לבוקה ג'וניורס. מאידנה, במקור בלם, תפס מקום בהרכבה של הקבוצה כמגן ימני. השחקן היה תחת מעקב של מועדונים מאירופה כשהבולט מביניהם הוא ריאל מדריד. ב-2008 הצטרף במפתיע לקבוצת הצמרת האוקראינית מטאליסט חרקוב. בינואר 2010 הושאל לבאנפילד, לאחר חצי שנה במועדון חתם בריבר פלייט. עם ריבר זכה 3 פעמים באליפות הליגה (פינאל 2014 ובעונות 2021 ו-2023), בקופה קמפאונאטו, בגביע סודאמריקנה (2014) בגביע רקופה סודאמריקנה – פעמיים (2015 ו-2016), בגביע ליברטדורס – פעמיים (2015 ו-2018), בגביע סורוגה בנק (2015), בגביע ארגנטינה – פעמיים (2016 ו-2017) – ובסופר קאפ הארגנטינאי – פעמיים (2017, 2019) ובטרופאו דה קמפאונס – פעמיים (2021, 2023). ב-21 בינואר 2019 חתם בדפורטיבו טולוקה המקסיקנית, ובראשית 2021 חזר לריבר. מאידנה היה חבר בסגל נבחרת ארגנטינה הצעירה. בפברואר 2008 שותף מאידנה במשחקה של הנבחרת האולימפית מול גואטמלה ואף כבש שער בניצחון 0:5. בוקה ג'וניורס גביע ליברטדורס (1): 2007 קופה סודאמריקנה: (2): 2005, 2006 רקופה סודאמריקנה (1): 2005 ריבר פלייט אליפות ארגנטינה (3): פינאל 2014, 2021, 2023 קופה קמפאונאטו (1): 2013/14 גביע ארגנטינה (2): 2016, 2017 הסופר קאפ הארגנטינאי (2): 2017, 2019 טרופאו דה קמפאונס (2): 2021, 2023 גביע סודאמריקנה (1): 2014 גביע רקופה סודאמריקנה (2): 2015, 2016 גביע ליברטדורס (2): 2015, 2018 גביע סורוגה בנק (1): 2015 מדיה וקבצים בנושא ג'ונתן מאידנה בוויקישיתוף ג'ונתן מאידנה, באתר Transfermarkt ג'ונתן מאידנה, באתר Soccerway ג'ונתן מאידנה, באתר BDFutbol ג'ונתן מאידנה, באתר WorldFootball.net ג'ונתן מאידנה, באתר National Football Teams ג'ונתן מאידנה, באתר FootballDatabase.eu