laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלקס

האם התכוונתם ל... פלקס (חברה) (Flex) – תאגיד רב-לאומי אמריקאי לייצור אלקטרוניקה פלקס (פרוטוקול) – פרוטוקול תקשורת לזימוניות אדובי פלקס (Adobe Flex) – ערכה לפיתוח תוכנה מבית מקרומדיה מגה-פלקס (Megaplex) או מולטי-פלקס – מתחם בתי קולנוע המכיל לרוב יותר מ-20 אולמות קולנוע ושאר מתקנים ואטרקציות איאון פלקס (Aeon Flux) – סרט קולנוע משנת 2005 בבימויה של קארין קוסאמה אישים פלקס (מוזיקאי) (אנ') (Flex‏; יליד 1980) – שם הבמה של פליקס דנילו גומז בוסקס, זמר ופזמונאי יליד פנמה קנת' פלקס (Kenneth Flax) (יליד 1963) – אתלט יהודי-אמריקאי
אבולוציה מולקולרית

אבולוציה מולקולרית הוא תחום מחקר המתאר את תהליך השינוי בהרכב הרצף של מולקולות בתא לאורך דורות. התחום מתאר כיצד DNA ו/או RNA תורשתי משתנים לאורך זמן אבולוציוני, ואת ההשלכות של דבר זה על חלבונים ורכיבים אחרים של תאים ואורגניזמים. אבולוציה מולקולרית היא הבסיס לגישות פילוגנטיות לתיאור עץ החיים. אבולוציה מולקולרית חופפת לגנטיקה של אוכלוסיות, במיוחד בטווחי זמן קצרים. נושאים באבולוציה מולקולרית כוללים את מקורותיהם של גנים חדשים, האופי הגנטי של תכונות מורכבות (אנ'), הבסיס הגנטי של הסתגלות אבולוציונית והִתְמַיְּנוּת מינים, ביולוגיה התפתחותית אבולוציונית (אנ') ודפוסים ותהליכים העומדים בבסיס השינויים בגנום במהלך האבולוציה. ההיסטוריה של האבולוציה המולקולרית (אנ') מתחילה בתחילת המאה ה-20 עם ביוכימיה השוואתית, וחקר של שימוש בשיטות "טביעת אצבע" כגון מבחני חיסון, אלקטרופורזה של ג'ל (אנ') וכרומטוגרפיה בנייר (אנ') בשנות ה-50 כדי לחקור חלבונים הומולוגיים (אנ'). פיתוח שיטות של ריצוף חלבון (אנ') אפשרה לביולוגים מולקולריים ליצור פילוגניות המבוססות על השוואת רצפים, ולהשתמש בהבדלים בין רצפים הומולוגיים כשעון מולקולרי כדי להעריך את הזמן מאז האב הקדמון המשותף האחרון. בסוף שנות ה-60, הכמות הגדולה להפתיע של סטייה מולקולרית בתוך ובין מינים שימשה השראה לפיתוח תיאוריה הנייטרלית של אבולוציה מולקולרית (אנ'). התיאוריה הנייטרלית סיפקה גם בסיס תאורטי לשעון המולקולרי, אם כי אין בה צורך לתקפות השעון. לאחר שנות ה-70, ריצוף חומצות גרעין אפשר לאבולוציה המולקולרית להגיע מעבר לחלבונים לרצפי רנ"א רִיבּוֹזוֹמִי שמורים מאוד, דבר שיצר בסיס להמשגה מחודשת של ההיסטוריה המוקדמת של החיים. בשנת 1982, נוסדה החברה לביולוגיה מולקולרית ואבולוציה (אנ'). מדיה וקבצים בנושא אבולוציה מולקולרית בוויקישיתוף אבולוציה מולקולרית, במילון קולינס ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב זק

יעקב זק (ברוסית: Яков Израилевич Зак‏; 20 בנובמבר 1913 - 28 ביוני 1962) היה פסנתרן סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1966 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. יעקב זק נולד בשנת 1913 באודסה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה). הוא גדל בעירו ולמד נגינה במספר מוסדות חינוך בעיר. בשנת 1932 הוא סיים לימודים באקדמיה למוזיקה ונסע לקונסרבטוריון של מוסקבה בה עבר השתלמויות אצל היינריך נויהאוס. בשנת 1935 זק לראשונה הופיע מפני קהל ובאותה שנה זכה בתחרות של פסנתרנים סובייטיים. בשנת 1937 הוא זכה בתחרות הבין-לאומית ע"ש שופן לפסנתר בוורשה וקיבל הכרה בין-לאומית על יכולתו. זק הופיע בקונצרטים רבים ברחבי ברית המועצות, אירופה ואמריקה. בנוסף להופעות סולו הוא ניגן עם "רביעיית התיאטרון הגדול" וכדואט לצד אמיל גיללס. הופעות של זק כללו בין היתר יצירות של לודוויג ון בטהובן, פרדריק שופן, פרנץ שוברט, יוהנס ברהמס ומלחינים של המאה ה-20 סרגיי פרוקופייב וסרגיי רחמנינוב. בשנת 1935 זק החל ללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה, בשנת 1947 מונה לפרופסור ובשנת 1965 לראש קתדרה. זק היה חבר בצוות שופטים של "תחרות שופין" בשנים 1955 ו-1960. זק כתב מספר מאמרים על שיטות לימוד נגינת פסנתר ופעילות של פסנתרנים סובייטים ידועים. על פעילותו המוזיקלית לזק הוענקו מספר עיטורים. בשנת 1966 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. יעקב זק נפטר בשנת 1976 במוסקבה ונטמן בבית העלמין קונצבסקויה. מדיה וקבצים בנושא יעקב זק בוויקישיתוף יעקב זק, באתר MusicBrainz (באנגלית) יעקב זק, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית)
ולנטין פבריקנט

ולנטין פבריקנט (ברוסית: Валентин Александрович Фабрикант‏; 9 באוקטובר 1907 - 3 במרץ 1991) היה פיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה באופטיקה. ולנטין פבריקנט נולד בשנת 1907 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה פרופסור לאגרונומיה, יליד מוהילב. פבריקנט סיים לימודי בית ספר ובשנת 1925 החל לימודים באוניברסיטת מוסקבה אותה סיים בשנת 1930. לאחר סיום הלימודים הוא החל לעבוד במכון לאלטקוטכניקה ובהמלצת סרגיי ואווילוב החל ללמד במכון להנדסת אנרגיה של מוסקבה. החל בשנת 1932 פבריקנט עסק בחקר תופעות אופטיות בפריצה חשמלית בגזים. על מכלול עבודות בתחום זה בשנת 1935 הוא קיבל תואר שווה ערך לתואר שלישי. בשנת 1939 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט במכון לבדב לפיזיקה. בשנת 1948 ביחד עם לאוניד ביברמן פבריקנט ביצע ניסוי בתחום חקר גליות של אלקטרון בודד. פבריקנט המשיך במחקרים בתחום אופטיקה ותאוריה של לייזרים. פבריקנט היה מלמד במכון להנדסת אנרגיה של מוסקבה משנת 1930, מונה לפרופסור ובשנים 1943-1977 היה ראש קתדרה. פבריקנט היה חבר באקדמיה למדעי החינוך של ברית המועצות והשתתף באופן פעיל בעיבוד עקרונות להוראת פיזיקה בבתי הספר. הוא היה חבר מערכת של מספר כתבי עת לרבות "קוואנט" לילדי בית ספר שוחריי מדע. הוא הדריך מעל ל-20 עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט. פבריקנט קיבל מספר עיטורים, פרס ברית המועצות בשנת 1951 ומדליית זהב על שם ואווילוב בשנת 1965. בשנת 1991 פבריקנט נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין וגנקובסקויה. ביוגרפיה (ברוסית)
ספוטניק (משגר לוויינים)

ספוטניק (ברוסית: Спутник) היה משגר שפותח על בסיס הטיל הבליסטי R-7. הוא נוצל לשיגור למסלול של לוויין ראשון בעולם "ספוטניק 1". המשגר פותח בהובלת סרגיי קורוליוב בOKB-1 (כיום תאגיד הטילים והחלל אנרגיה) על בסיס הטיל הבליסטי R-7 שפותח במשרד. במשגר הורד ראש קרבי וחלק גדול של מערכת הניווט. שלב הראשון כלל 4 מנועים והשלב השני כלל מנוע בודד. כל המנועים היו מופעלים בו-זמנית. השיגור הראשון בוצע ב-4 באוקטובר 1957 עם לוויין ראשון בעולם "ספוטניק 1". בהמשך בוצע שינוי מוצלח נוסף. בהמשך בוצע שדרוג המשגר והוא היה יכול להביא למסלול משקל של 1,300 ק"ג. השיגור הראשון נכשל לאחר 102 שניות של טיסה. השיגור שהתרחש ב-15 במאי 1958 היה מוצלח. לא היו שיגורים נוספים ושימוש במשגר הסתיים לאחר 4 שיגורים מהם 3 מוצלחים. מדיה וקבצים בנושא ספוטניק בוויקישיתוף תיאור המשגר (ברוסית) Encyclopedia Astronautica Sputnik (אנגלית) רשימת שיגורים ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורני

האם התכוונתם ל... אריה אורני – מצנחני היישוב בתיה אורני – טייסת ישראלית אורן (פירושונים)
פיגוע הירי בצומת מחולה

האם התכוונתם ל... פיגוע הירי בצומת מחולה (2001) פיגוע הירי בצומת מחולה (2024)
ברקינרידג'

האם התכוונתם ל... באני ברקינרידג' – שם הבמה של השחקן האמריקני ג'ון קבל בריקנרידג' ג'ון ברקינרידג' (ליבריה) – סגן נשיא ליבריה ג'ון ברקינרידג' (סגן נשיא) (1821–1875) – סגן נשיא ארצות הברית, סנאטור מטעם קנטקי וקצין בכיר במלחמת האזרחים האמריקנית ג'ון ברקינרידג' (קנטקי) (1913–1979) – חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קנטקי והתובע הכללי של מדינת קנטקי ג'ון ברקינרידג' (תובע כללי) (1760–1806) – התובע הכללי החמישי של ארצות הברית וסנאטור מטעם קנטקי מיירה ברקינרידג' (ספר) – רומן סאטירי מאת גור וידאל משנת 1968 מיירה ברקינרידג' – סרט קולנוע אמריקאי משנת 1970 המתבסס על הרומן באותו שם מאת גור וידאל מרי סייריני ברקינרידג' – אשתו של סגן הנשיא ג'ון ברקינרידג', הגברת השנייה של ארצות הברית קייבל ברקינרידג' – עורך דין, חייל, בעל עבדים ופוליטיקאי אמריקאי בקנטקי קליפטון ברקינרידג' – יו"ר דמוקרטי, חבר קונגרס, דיפלומט, איש עסקים ותיק בצבא ובצי הקונפדרציה ברקנרידג'
אננקה (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית, אננקה (יוונית עתיקה: Ἀνάγκη, מהשם הנפוץ ἀνάγκη ["כוח, אילוץ, צורך"]), היא ההאנשה האורפית של בלתי נמנע, כפייה והכרח. היא מתוארת בדרך כלל כאוחזת פלך. אחת האלים הקדמוניים היווניים, לידתם של אננקה ואחיה ובן זוגה, כרונוס (האנשה של הזמן, לא להתבלבל עם הטיטאן קרונוס), נחשבו כמציינים את החלוקה בין עידן הכאוס לתחילת קוסמוס. אננקה נחשבת לאלה החזקה ביותר של גורל ונסיבות. בני תמותה ואלים כאחד כיבדו את כוחה וחלקו לה כבוד. היא נחשבת גם לאם הגורלות, ומכאן שהיא נחשבת לישות היחידה שתכריע את החלטותיהם (לפי מקורות מסוימים, מלבד זאוס גם כן). לפי דניאל שוולטר וסטיבן פריזן, היא והגורלות "כולם קשורים מספיק למיתולוגיה היוונית המוקדמת כדי להפוך את מוצאם היווני לסביר". הנוסע היווני הקדום פאוסניאס כתב על מקדש בקורינתוס העתיקה שבו סגדו יחד לאלות אננקה וביה (שפירושו כוח, אלימות או חיפזון אלים) באותו מקדש. אננקה מזוהה או מזוהה לעיתים קרובות עם אפרודיטה, במיוחד אפרודיטה אורניה, הייצוג של אהבה שמימית מופשטת; השתיים נחשבו כקשורות, ככוחות לא אנתרופומורפיים יחסית שהכתיבו את מהלך החיים. מקבילתה הרומאית הוא נקסיטאס ("הכרח"). במיתולוגיה האורפית, אננקה היא ישות שנוצרה בעצמה, שהופיעה עם שחר הבריאה עם צורה בלתי גופנית, נחש, זרועותיה המושטות מקיפות את הקוסמוס. אננקה וכרונוס הם בני זוג, מתערבבים יחד בצורת נחש כקשר סביב היקום. יחד, הם מחצו את ביצת הבריאה הראשונית שחלקיה המרכיבים הפכו לאדמה, שמים וים כדי ליצור את היקום המסודר. אננקה היא האם (או זהות אחרת) של אדרסטיאה, מפיצת הפרסים והעונשים. מדיה וקבצים בנושא אננקה בוויקישיתוף Schowalter, Daniel N.; Friesen, Steven J. (2005). Urban Religion in Roman Corinth: Interdisciplinary Approaches Issue 53 of Harvard theological studies. p. 147. ISBN 9780674016606. Papaioannou, Sophia; Serafim, Andreas; Demetriou, Kyriakos (25 באוקטובר 2021). Rhetoric and Religion in Ancient Greece and Rome. Walter de Gruyter GmbH & Co KG. ISBN 978-3-11-069970-8. {{cite book}}: (עזרה) Ivanov, Vi͡acheslav Ivanovich; Bird, Robert; Wachtel, Michael (2001). Selected Essays. Northwestern University Press. p. 154. ISBN 9780810115224. Portmann, Adolf; Ritsema, Rudolf (1977). Avenir Et Devenir Des Normes. Brill Archive. p. 100. ISBN 9789004048805. Stroud, Ronald (2013). The Sanctuary of Demeter and Kore: The Inscriptions XVIII.6. p. 84. ISBN 9781621390138. The Uroboric Serpent: Water and Being and the Mythos Unthought in Metaphysics. 2008. ISBN 9780549685210. Jonte-Pace, Diane; Parsons, Jr, William B.; Gómez, Luis O. (2002). Religion and Psychology: Mapping the Terrain. Routledge. p. 220. ISBN 9781134625352.
סקוט פארקור

סקוט פארקור (באנגלית: Scott Farquhar; נולד בדצמבר 1979) הוא מיליארדר ואיש עסקים אוסטרלי, המייסד והמנכ"ל השותף של חברת התוכנה אטלסיאן. פארקור נושא לעיתים קרובות את הכינוי של, "מיליארדר מקרי" לאחר שהוא ושותפו העסקי מייק קאנון-ברוקס הקימו את אטלסיאן במטרה לשחזר את המשכורת ההתחלתית האופיינית בתאגידים של בוגר אוניברסיטה, 48,500 דולר אוסטרלי מבלי שיצטרך לעבוד עבור מישהו אחר. נכון לשנת 2023, השווי הנקי של רכושו מוערך ב-18.16 מיליארד דולר אוסטרלי. פארקור הוא חבר במועצת הטכנולוגיה של אוסטרליה. בשנת 2001, מייק קאנון-ברוקס שלח אימייל לחבריו לכיתה באוניברסיטת ניו סאות' ויילס ושאל אם מישהו מהם מעוניין לעזור לו להשיק סטארט-אפ טכנולוגי לאחר סיום הלימודים, ופארקור היה היחיד שהשיב. הם הקימו את אטלסיאן בשנת 2002. ב-26 באפריל 2024, פארקור הודיע על התפטרותו כמנכ"ל משותף של אטלסיאן כדי להתמקד בבילוי משפחתי, בפילנתרופיה ובקידום תעשיית הטכנולוגיה העולמית. מדיה וקבצים בנושא סקוט פארקור בוויקישיתוף סקוט פארקור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Fitzsimmons, Caitlin (12 באפריל 2014). "Accidental billionaires: why Atlassian's Mike Cannon-Brookes and Scott Farquhar are so admired in the start-up industry". Financial Review. Australian. נבדק ב-9 ביוני 2016. {{cite news}}: (עזרה) Kitney, Damon (27 בפברואר 2016). "The Cannon-Brookes: balancing life as accidental billionaires". The Australian. נבדק ב-9 ביוני 2016. {{cite news}}: (עזרה) Bailey, Michael; Sprague, Julie-anne (26 במאי 2023). "The 200 richest people in Australia revealed". Australian Financial Review. נבדק ב-6 ביוני 2023. {{cite news}}: (עזרה) "Tech Council – Meet Our Board". נבדק ב-13 בינואר 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Atlassian: Mike Cannon-Brookes and Scott Farquhar". נבדק ב-24 במרץ 2024. {{cite web}}: (עזרה) "Atlassian Shareholder Letter Q2 FY19" (PDF). Atlassian. 17 בינואר 2019. נבדק ב-19 בינואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) Moses, Asher (15 ביולי 2010). "From Uni dropouts to software magnates". The Sydney Morning Herald. ארכיון מ-4 בדצמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Asher, Moses (14 ביולי 2010). "From Uni dropouts to software magnates". The Sydney Morning Herald. ארכיון מ-14 בדצמבר 2012. נבדק ב-15 במאי 2013. {{cite web}}: (עזרה) Barrett, Jonathan (2024-04-26). "Scott Farquhar to resign as joint CEO of Atlassian". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-04-26.
הברחת הילדים מהתיאטרון ההולנדי

הברחת הילדים מהתיאטרון ההולנדי (בהולנדית: Kindersmokkel Hollandsche Schouwburg) הייתה מבצע סודי של קבוצות התנגדות הולנדיות להסתרת ילדים יהודים שנעצרו בתיאטרון ההולנדי ויועדו לגירוש למחנות הריכוז. את המבצע הוביל מנהל התיאטרון ההולנדי, ולטר סוסקינד, שנהנה מאמונם של הגרמנים בזכות הגרמנית הרהוטה שלו והעובדה שלמד בבית הספר עם קצין האס אס פרדיננד אאוס דר פינטן, שעבד אז באמסטרדם. סוסקינד זייף את פרטיהם של ילדים יהודים רשומים מבלי לעורר חשד וכך איפשר להם לברוח דרך המעון מול התיאטרון בפלאנטאג' מידנלאן 31, שהיה קרוב לשם. יחד עם מנהלת המעון הנרייטה פימנטל והכלכלן איש אמסטרדם פליקס הלברסטד, שעבד גם הוא בתיאטרון, הוצאו הילדים. היו כמה שיטות הברחה. תינוקות הוחזרו דרך הגן לבית הספר הרפורמי במספר 27, לימים מוזיאון השואה הלאומי של הולנד, שם שיתף פעולה המנהל, יוהאן ואן הולסט, ושם הייתה תינוקייה. התינוקות הוצאו מהמעון בתיק, סל או תרמיל. כשעברה החשמלית הוברחו ילדים דרך דלת הכניסה כי באותו הרגע החיילים הגרמנים, שעמדו מול התיאטרון ההולנדי בצד השני של הרחוב, לא יכלו לראות את הכניסה למעון. המורים לקחו את הילדים הגדולים לטיולים קצרים ברחוב, וכל פעם סידרו את בריחתו של ילד אחד בחשאי. פימנטל וסייני קטנבורג הביאו ילדים לחברי המחתרת. ארבע קבוצות התנגדות היו מעורבות בשיכון הילדים: קבוצת NV עם יופ וורטמן, ועדת הילדים של אוטרכט, קבוצת טרוב (Trouw) וקבוצת הסטודנטים של אמסטרדם, שנקראה גם קבוצת מירבורג או קבוצת ואן דורן, עם פיט מירבורג (Piet Meerburg), שנשר מבית הספר למשפטים כדי לעזור לקבוצה זו. יחד חילצו הקבוצות השונות כאלף ילדים יהודים מהמעון. פעילי הצלה נוספים היו האנה ואן דה פורט (Hanna Van de Voort) ושאנדור בארקס (Sándor Baracs). הלברסטד וסוסקינד דאגו שהרישומים של הילדים יוסרו. פעולת ההצלה הזו התרחשה ללא ידיעת המועצה היהודית. החוקר ברט יאן פלים (Flim) מעריך ש-500–700 ילדים חולצו ב-18 חודשים. רבים מהם הגיעו ללימבורג ופריסלנד. חיזלה ויברדינק-סנליין, חברת קבוצת אוטרכט, סבורה שהיו 1,100 ילדים. מירבורג סבר שאם ממשלת הולנד הגולה הייתה מדווחת יותר על גורלם של היהודים, הורים יהודים רבים יותר היו מוכנים לוותר על ילדיהם לצורך הסתרתם. סוסקינד, סרט משנת 2012 Elle van Rijn (2020). De crèche. Hollands Diep. ISBN 9789048854974. אסטריד סי (Astrid Sy), אל תזכיר שמות. Luitingh-Sijthoff (2021). ISBN 9789024592623. חזינה ואן דר מולן הסטר ואן לנפ יוהאן ואן הולסט "De Kweekschool als plaats van verzet". אורכב מ-המקור ב-2019-03-06. נבדק ב-8 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) Crèche Hollandsche Schouwburg, Ons Amsterdam, mei 2005 Ondergang, Dr. J. Presser, Staatsuitgeverij, ’s Gravenhage 1885. Hoofdstuk V, Verzet van Joden, pag. 11. DBNL L. de Jong: Het Koninkrijk der Nederlanden in de Tweede Wereldoorlog. 14 delen, SDU, Den Haag, 1969-1991. Deel 6, p. 258.
קינדייסהאפן

קינדייסהאפן (בהולנדית: Kindjeshaven, תרגום מילולי: מקום מבטחים לילדים) היה בית ילדים באוטרכט ששימש בתקופת הכיבוש הנאצי מקום מבטחים לילדים יהודים רבים. המעון נוסד בנובמבר 1940, כחצי שנה לאחר שהגרמנים הנאצים כבשו את הולנד במלחמת העולם השנייה. את המעון ייסדה הסטודנטית למשפטים טרוי ואן ליר (Trui van Lier) והוא שכן ברחוב פרינס הנדריקלאן 4 (Prins Hendriklaan 4). הוא נקרא על שם רחוב במרכז העיר בשם קינטגנסהאפן. יחד עם יט ברדניס ואן ברלקום, ואן ליר הצליחה להביא 150 ילדים יהודים למקום מבטחים דרך בית הילדים משנת 1941 ואילך. עקב הוצאתה להורג של בת דודתה של טרוי, טרוס ואן ליר (Truus van Lier), נאלצה טרוי להפסיק את השתתפותה במבצע ההצלה בבית הילדים. יט המשיכה בכך עד פברואר 1945. הנהלת המבצע לא הייתה ממוקמת במעון עצמו, אלא מוסתרת בבטחה יחסית בארמון הארכיבישוף הרומי-קתולי של אוטרכט. חזינה ואן דר מולן הסטר ואן לנפ יוהאן ואן הולסט הברחת הילדים מהתיאטרון ההולנדי ועדת הילדים של אוטרכט NV (קבוצת התנגדות) סרט תיעודי: כי ליבם דיבר, 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרי דימיק הריסון

מרי סקוט דימיק הריסון לבית לורד (באנגלית: Mary Scott Dimmick Harrison;‏ 30 באפריל 1858 – 5 בינואר 1948) הייתה אשתו השנייה של בנג'מין הריסון, הנשיא ה-23 של ארצות הברית. היא הייתה צעירה בכמעט 25 שנים מהריסון, והייתה אחייניתה של אשתו הראשונה קרוליין הריסון. היא נולדה ב-30 באפריל 1858 בהונסדייל, פנסילבניה, בתור מרי סקוט לורד, והייתה בתם של ראסל פרנהאם לורד, המהנדס הראשי של תעלת דלאוור והדסון (שנודעה מאוחר יותר כמסילת דלאוור והדסון), ואשתו אליזבת' מייו סקוט. ב-22 באוקטובר 1881 היא נישאה לוולטר ארסקין דימיק (4 ביולי 1856 – 14 בינואר 1882), בנו של התובע הכללי של פנסילבניה ואחיו של ראש עיריית סקרנטון לעתיד ג'יי בנג'מין דימיק. הוא מת שלושה חודשים לאחר נישואיהם, והותיר אותה אלמנה בגיל 23. כאחייניתה של קרוליין הריסון, בשנת 1889 היא עברה לגור בבית הלבן כדי לשמש כעוזרת לגברת הראשונה. זמן מה לאחר מותה של גברת הריסון ב-1892, הנשיא לשעבר וגברת דימיק התאהבו ובסוף 1895 הודיעו על אירוסיהם. בגיל 37 היא נישאה לנשיא לשעבר, שהיה בן 62, ב-6 באפריל 1896, בכנסייה האפיסקופלית הפרוטסטנטית של סנט תומאס בניו יורק. ילדיו הבוגרים של הריסון מנישואיו הראשונים, נחרדים מהחדשות, לא השתתפו בחתונה. סגן הנשיא של הריסון ומושל ניו יורק, לוי פ. מורטון, וכמה חברי קבינט לשעבר היו בין שלושת תריסרי האורחים; מזכיר הצי לשעבר , בנג'מין פ. טרייסי היה השושבין. ללא ירח דבש, הזוג התיישבו באינדיאנפוליס. יחד, למשפחת הריסון הייתה בת אחת: אליזבת (הריסון) ווקר (1897–1955), עורכת דין. היא נולדה באינדיאנפוליס, סיימה את בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק ב-1919. בשנת 1922 היא נישאה לג'יימס בליין ווקר, נינו של מזכיר המדינה של אביה ג'יימס ג'י בליין. היא הייתה מייסדת ומוציאה לאור של "סימנים בחדשות", עלון השקעות לנשים. בתם, מרי ג'יין ווקר, נישאה לניואל גארפילד, נכדו של שר הפנים ג'יימס רודולף גרפילד, ונין של הנשיא ג'יימס גארפילד. ההריסונים טיילו רבות: לוונצואלה, שם מילא הריסון תפקיד ביישוב סכסוך גבולות, ולוועידת השלום הראשונה בהאג ב-1899. בנג'מין הריסון מת ב-13 במרץ 1901. גברת הריסון חיה אחריו כמעט חצי מאה. ארדן דייוויס מליק מגלה ש"מרי דימיק הריסון הקימה את בית הזיכרון של בנג'מין הריסון באינדיאנפוליס, אינדיאנה". בשנת 1901, היא הזמינה את פרדריק ווילסון מאולפני טיפאני ליצור חלון ויטראז' עבור הקהילה הוותיקה של בנג'מין הריסון, הכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה. ב-1 בספטמבר 1914, מרי ובתה אליזבת בת ה-17 חזרו מאירופה עם פרוץ המלחמה על סיפון ה-SS "Ryndam". היא מתה מאסתמה בניו יורק ב-5 בינואר 1948. היא נקברה באינדיאנפוליס, אינדיאנה, בבית הקברות קראון היל. מדיה וקבצים בנושא מרי דימיק הריסון בוויקישיתוף מרי דימיק הריסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Mary Dimmick Harrison". Benjamin Harrison (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-12-17. "Mrs. Benj. Harrison, Widow Of 23rd President, Dies at 89". Milwaukee Sentinel. 6 בינואר 1948. נבדק ב-2009-12-30. {{cite news}}: (עזרה) Hart, Craig (2004). A Genealogy of the Wives of the American Presidents and Their First Two Generations of Descent. Jefferson, North Carolina: McFarland & Co. p. 123. ISBN 978-0-7864-1956-2. "Angel of the Resurrection". Indianapolis Museum of Art Online Collection (באנגלית). נבדק ב-2021-12-17.
אייזנהאואר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דווייט אייזנהאואר – גנרל אמריקאי שכיהן כנשיאה ה-34 של ארצות הברית דווייט אייזנהאואר (CVN-69) – נושאת מטוסים מסדרת נימיץ המשרתת בצי ארצות הברית, קרויה על שמו של הנשיא דווייט אייזנהאואר דוקטרינת אייזנהאואר – תוכנית של הנשיא דווייט אייזנהאואר לשמירת עצמאותן של מדינות המזרח התיכון רכס אייזנהאואר – רכס הרים בארץ ויקטוריה שביבשת אנטארקטיקה, נקרא על שם הנשיא דווייט אייזנהאואר מיימי אייזנהאואר – אשתו של הנשיא דווייט אייזנהאואר ג'ון אייזנהאואר – קצין, דיפלומט והיסטוריון צבאי בצבא ארצות הברית, בנם של של מיימי ודווייט אייזנהאואר דייוויד אייזנהאואר – סופר אמריקאי, מרצה באוניברסיטת פנסילבניה, בנו של ג'ון אייזנהאואר ונכדם של מיימי ודווייט אייזנהאואר ג'ולי ניקסון אייזנהאואר – סופרת אמריקאית, בתו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון ואשתו של דייוויד אייזנהאואר
איימי ביוקנן

איימי ביוקנן (באנגלית: Aimee Buchanan; נולדה ב-11 ביוני 1993) היא מחליקה אמנותית לשעבר אמריקאית-ישראלית שהתחרתה במקצה היחידות לנשים עבור ישראל. היא זכתה פעמיים באליפות ישראל והתחרתה באירוע הקבוצתי באולימפיאדת החורף 2018. ביוקנן נולדה וגדלה בבוסטון, מסצ'וסטס, ולאחר מכן התגוררה בלקסינגטון, מסצ'וסטס, וביוליס, טקסס. אמה של ביוקנן, ונדי, היא יהודייה ממוצא ישראלי, כמו גם סבה וסבתה מצד אמה, וביוקנן מזדהה כיהודייה. היא הלכה לבית הכנסת בחגים ולבית ספר עברי למשך מספר שנים. היא למדה במכללת אנדיקוט ובאקדמיה האמריקאית לספורט. בשנת 2014, היא קיבלה אזרחות ישראלית בנוסף לאזרחות האמריקאית שלה. ביוקנן החלה להחליק על הקרח בגיל 4, אך לא החלה להתאמן בצורה מקצועית עד גיל 19. בעודה גרה בבוסטון, היא התאמנה במועדון ההחלקה הקולוניאלי בבוקסבורו, מסצ'וסטס, עם המאמנים ג'ולי גרהאם-איבזן וצ'אד ברנן, כאשר תוכניותיה נערכו על ידי האולימפיאנית לשעבר שריל פרנקס. בנובמבר 2013, היא הגיעה למקום השני באליפות האזורית של ניו אינגלנד בהחלקה אמנותית בניוינגטון, קונטיקט. היא עברה לטקסס כדי להתאמן עם מאמני ההחלקה האמנותית פיטר ודרלין קיין. ביוקנן ייצגה את ישראל שלוש פעמים באליפות אירופה בהחלקה אמנותית, והייתה אלופת ישראל לנשים בשנת 2016. היא לא השתתפה במוקדמות האולימפיות ליחידות נשים בגרמניה ב-2017, כיוון שהמוקדמות תוכננו להתקיים ביום כיפור. היא התחרתה עבור ישראל באולימפיאדת החורף 2018 בהחלקה אמנותית קבוצתית בפיונגצ'אנג, דרום קוריאה. ביוקנן הגיעה למקום ה-10 בתוכנית הקצרה לנשים באירוע הקבוצתי עם ציון של 46.30, שיפור של 1.23 נקודות בהשוואה לשיא האישי שלה. ישראל סיימה במקום ה-8, לפני דרום קוריאה וצרפת, ולא עלתה לגמר האירוע הקבוצתי. ביוקנן הודיעה על פרישתה מתחרויות החלקה ביוני 2019 לאחר שעברה שלושה ניתוחים בקרסול ושתי זריקות לסיוע בפציעות. מדיה וקבצים בנושא איימי ביוקנן בוויקישיתוף איימי ביוקנן, ברשת החברתית אינסטגרם איימי ביוקנן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איימי ביוקנן, ברשת החברתית אינסטגרם איימי ביוקנן, באתר olympedia.org איימי ביוקנן, באתר www.isuresults.com Jori Epstein, Six Olympians that Texans should keep their eyes on in Pyeongchang, The Dallas Morning News, ‏9 February 2018
גביע ליגת העל בכדורגל נשים 2024/2025

גביע אתנה לעונת 2024/2025 היא התחרות החמישית במפעל זה. משחקי התחרות נפתחו ב-22 באוגוסט 2024 ומשחק הגמר נערך ב-23 בספטמבר 2024. בתחרות השתתפו 8 קבוצות ליגת העל שחולקו לשני בתים. בכל בית התקיימו 3 מחזורי משחקים כשכל קבוצה שיחקה מול כל הקבוצות האחרות בבית פעם אחת ובסך הכל 3 משחקים לקבוצה. שתי הקבוצות הראשונות בכל בית העפילו לחצי הגמר. הקבוצות שלא העפילו לשלב זה קיימו משחקי דירוג כדי לקבוע את מיקומן הסופי בתחרות. שלב חצי הגמר נערך לפי הצלבת מיקום בין הבתים ובשיטת נוק אאוט כשהמנצחות העפילו למשחק גמר. .בית א' בית ב' שלב חצי הגמר ומשחקי הדירוג 5–8 נערכו ב-5 בספטמבר 2024, למעט חצי הגמר בין מ.ס. קריית גת לבין הפועל פתח תקווה, שנדחה ל-16 בספטמבר 2024, בשל משחקיה של קריית גת במסגרת מוקדמות ליגת האלופות לנשים. עונת 2024/2025 בליגת העל בכדורגל נשים עונת 2024/2025 בגביע אתנה, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל תקציר גמר גביע אתנה 2024/25 - הפועל קטמון ירושלים - הפועל פתח תקווה, סרטון בערוץ הפועל ירושלים, באתר יוטיוב גמר גביע אתנה 2024/25 - הפועל קטמון ירושלים - הפועל פתח תקווה, סרטון המשחק המלא בערוץ "ספורט וידאו אנלסיס", באתר יוטיוב דף פרטי משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, ‏5 בספטמבר 2024 דף פרטי משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, ‏16 בספטמבר 2024 דף פרטי משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, ‏5 בספטמבר 2024 דף פרטי משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, ‏5 בספטמבר 2024 גמר גביע אתנה פרטי משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, ‏23 בספטמבר 2024
הצהרת נוהג הסמכה

הצהרת נוהג הסמכה (CPS) הוא מסמך מרשות אישורים או חבר ברשת אמון המתאר את הנוהג שלהם להנפיק ולנהל אישורי מפתח ציבורי . חלק מהמרכיבים של CPS כוללים תיעוד שיטות עבודה בהיבטי: הנפקה פרסום אחסון בארכיון שלילה חידוש על ידי פירוט נוהל ההנפקה, השלילה והחידוש, CPS מסייע לגופים לשפוט את המהימנות היחסית של רשות אישורים מסוימת. ברשות אישורים, ה־CPS צריך לנבוע ממדיניות האישורים של הארגון וניתן להפנות אליו באישורים שהונפקו. מכיוון שאנשים פרטיים פועלים כמאשרים ברשת של אמון, לפעמים נעשה שימוש במסמכי CPS בודדים. לדוגמה, ב־PGP WoT, ה־CPS עשוי לציין שהישות המאשרת בדקה שתי צורות של מזהה ממשלתי חוקי לפני החתימה על המפתח הציבורי של אותו אדם. בעת אימות חתימות דיגיטליות, כדאי לעיין ב־CPS כדי לקבוע מה המשמעות של הנפקת האישור על ידי הגורם המאשר. "Internet X.509 Public Key Infrastructure Certificate Policy and Certification Practices Framework". IETF. בנובמבר 2003. p. 15. RFC 3647. {{cite web}}: (עזרה) American Bar Association Digital Signature Guidelines 1996, מסת"ב 1-57073-250-7 (section 1.8.1) "Creating Certificate Policies and Certificate Practice Statements". American Bar Association Digital Signature Guidelines 1996, מסת"ב 1-57073-250-7 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הצהרת נוהג הסמכה".