laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אביגיל יורש

אביגיל יורש (נולדה ב-26 ביוני 1937) היא ציירת ישראלית, מעצבת גרפית ואמנית פיסול רך. יורש נולדה ב-1937 בטרנסילבניה שברומניה, למשפחה ממוצא הונגרי. עלתה לישראל ב-1947 עם אחותה הבוגרת, ללא ההורים, ביוזמת הסוכנות היהודית. ארגון העלייה השתבש והילדות נקלעו לאנייה עמוסה במעפילים בשייט בלתי-לגלי. האנייה נתפסה על ידי הבריטים, המעפילים והילדות הוחזקו במחנה המעצר בעתלית, ואחר הועברו לקפריסין. ב-1948 עלתה לארץ ונקלטה בקיבוץ אפיקים, ולאחר כשנה עלו ההורים והמשפחה התאחדה ועברה להתגורר בכפר סבא. יורש למדה ב"בצלאל" שבירושלים, במחלקה שנקראה באותם ימים "גרפיקה שימושית". שם הכירה את יצחק יורש, שהפך בהמשך לבן זוגה. השניים הקימו משפחה, הולידו בן ובת ועסקו לפרנסתם בעיצוב גרפי ובאיור. ב־1965 העתיקה המשפחה את מגוריה לירושלים. בני הזוג יורש החלו לעסוק ביצירת סרטי אנימציה קצרים, שעיצבו, ביימו והפיקו ביחד באולפן שהקימו בביתם בשכונת נחלת שבעה, ואשר היה בין הראשונים בתחום בירושלים. ב־1996 עברו בני הזוג לגור בכפר ורדים. התערוכה הראשונה של יורש התקיימה ב-1972. מאז הציגה בתערוכות יחיד ובקבוצתיות. היא השתתפה בירידי אומנות בארץ, במערב אירופה ובצפון אמריקה. מציוריה הופקו הדפסי משי וליטוגרפיות. החל ב-1984 שהתה לתקופות בקריית האומנים אשר בפריז, ה-"International Des Arts". רבות מעבודותיה מצויות ונכללות באוספים פרטיים ברחבי העולם: בישראל, בארה”ב, קנדה, שווייץ, בלגיה, בריטניה, גרמניה, הולנד, צרפת, דרום-אפריקה, יפן ואוסטרליה.[דרוש מקור] יורש מציירת בצבעי אקריליק בטכניקה בה היא מניחה שכבות צבע רבות אחת על השנייה, בדומה לטכניקה שבה השתמשו בעבר ציירי פורמטים קלסיים. היא מציירת בעיקר דיוקנאות של אנשים בודדים או בקבוצות, הניצבים בתוך חללים או חדרים מרוקנים, בנופים או בסביבה צחיחים, כאילו שנקבצו והתייצבו להיות מונצחים לעד בין דפי אלבום משפחתי. הדמויות אוניברסליות, ולא ניתן לאפיין או לשייך אותן לסביבה או למקום מסוימים. 1976 - גלריה "ספראי", תל אביב. 1977 - "Galerie de Beerenburght", הולנד. 1978 - גלריה "13 וחצי", יפו העתיקה. 1983 - גלריה "פנורמה", בכרמל, חיפה. 1985 - "Insead Business school Gallery", ליד פריז. 1985 - גלריה "Norwood", דרום אפריקה. 1986 - גלריה "ברונו", תל אביב. 1989 - "Zur Krone Galerie", שווייץ. 1993 - "Zur Krone Galerie", שווייץ. 2012 - רטרוספקטיבה, "אגדות מעבר למקום" בגלריה של "מרכז התרבות מעלות". 1973 - תערוכה קבוצתית, גלריה "שץ" - ירושלים, "תם ותהום", ב"גלריה הצעירה" - תל אביב, וגלריה "מצודת הנמל" - קיסריה. 1981 - תערוכה קבוצתית, "Born Fine Art Galerie", קלן, גרמניה. 1986 - תערוכה נודדת של 8 אמנים בערים שונות ברחבי ארצות הברית, לגיוס כספים של אגודת ידידי האוניברסיטה העברית. 2011 - "אותו רקע", תערוכה משותפת עם ענבל בוזגלו יורש (בת), בגלריה "שטרן", תל אביב. 2017 - תערוכה קבוצתית - בית האומנים בחיפה, "השפם של דאלי כתום", סוריאליזם בישראל. מדיה וקבצים בנושא אביגיל יורש בוויקישיתוף אביגיל יורש, דף שער בספרייה הלאומית אביגיל יורש, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים אביגיל יורש - ציורים וליטוגרפיות למכירה, באתר הגלריה און ליין מוזיאון ישראל מרכז מידע לאמנות ישראלית - תערוכות: יורש, אביגיל, באתר מוזיאון ישראל Tal Gallery, גלריה טל
מצר פיקוק

מצר פיקוק (באנגלית: Peacock Sound) הוא מצר ים רחב, מכוסה קרח, המפריד בין האי ת'רסטון לבין חוף אייטס בארץ אלזוורת', שבאנטארקטיקה. חלקו המערבי של מדף הקרח אבוט מכסה את המצר, ולכן לא ניתן להפליג בו. אורכו של המצר 216 קילומטרים, ורוחבו 64 קילומטרים. המצר התגלה על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, בטיסות שהמריאו מספינת צי ארצות הברית בר (USS Bear) בפברואר 1940. המצר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קפיצה לגובה, בדצמבר 1946. בתחילה סברו כי האי ת'רסטון הוא חצי אי, המחובר לארץ אלזוורת' (וכי מצר פיקוק הוא למעשה שני מפרצים משני צידי חצי האי). רק בעקבות חקר של משלחת צי ארצות הברית לחקר ים בלינגסהאוזן (USN Bellingshausen Sea Expedition) בפברואר 1960 התברר כי המצר גובל בכל חופו הדרומי של האי ת'רסטון (היינו שאכן מדובר באי ובמצר ים, ולא בחצי אי ובשני מפרצים). המצר נקרא על שם הסלופ המלחמתי פיקוק (אנ') שהפליגה יחד עם הסקונר פלאיינג פיש (אנ') בפיקודו של קפטן ויליאם לברת' הדסון (William L. Hudson) בין השנים 1838–1842, במסגרת משלחת החקר של ארצות הברית, ואשר חקר את קצה משטח הקרח שמצפון לאי ת'רסטון במרץ 1839. • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 382 • Andrew J. Hund, Antarctica and the Arctic Circle: A Geographic Encyclopedia of the Earth's Polar Regions, P 374 • M.J. Hambrey, P.F. Barker, P.J. Barrett, V. Bowman, B. Davies, J.L. Smellie, M. Trantern, Antarctic Palaeoenvironments and Earth-Surface Processes, P 242 • Gohl, K. (2010): Tectonics and ice sheet dynamics of West Antarctic margins, EGU General Assembly, ViennaMay . • Gohl, K., D. Teterin, G. Eagles, G. Netzeband, J. W. G. Grobys, N. Parsiegla, P. Schlüter, V. Leinweber, R. D. Larter, G. UenzelmannNeben, and G. B. Udintsev (2007), Geophysical survey reveals tectonic structures in the Amundsen Sea embayment, West Antarctica, in Antarctica: A Keystone in a Changing World – Online Proceedings of the 10th ISAES, edited by A. K. Cooper and C. R. Raymond et al., USGS Open-File Report 2007-1047, Short Research Paper 047, 4 p.; doi:10.3133/of2007-1047.srp047 • Katharina Hochmuth and Karsten Gohl, Glaciomarine sedimentation dynamics of the Abbot glacial trough of the Amundsen Sea Embayment shelf, West Antarctica, Geological Society, London, Special Publications, 381, 233-244, 24 July 2013, https://doi.org/10.1144/SP381.21 מצר פיקוק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מצר פיקוק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מצר פיקוק באתר marineregions מחשבון מרחקים - המרחק ממצר פיקוק לאתרים סמוכים תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור מצר פיקוק גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
יחסי בחריין–דנמרק

יחסי בחריין–דנמרק הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בחריין ובין ממלכת דנמרק. לבחריין שגרירות בבריסל שאמונה על היחסים עם דנמרק, ואילו לדנמרק שגרירות בריאד שבערב הסעודית שאחראית על הקשרים וכן קונסוליה כללית במנאמה, בחריין. שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים ביניהן ב-10 באוגוסט 1974. ב-14 באוקטובר 2011 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בתחום המיסים. באוקטובר 2010 ביקרה בדנמרק משלחת מטעם משרד החוץ, משרד ההגנה ומשרד הביטחון הלאומי של מועצת השורא של בחריין. בדצמבר 2010 ביקרה בבחריין אחותה של מלכת דנמרק מרגרטה השנייה, בנדיקטה, נסיכת דנמרק בפברואר 2011 ביקרה בבחריין מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק. בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות בכ-30 מיליון דולר. עיקר הייצוא מבחריין לדנמרק היה זכוכית, ואילו עיקר הייצוא מדנמרק לבחריין כלל מכונות ודגנים שונים. BILATERAL RELATIONS, אתר משרד החוץ של בחריין Embassy of Denmark, Saudi Arabia, Denmark I Bahrain אתר הקונסוליה הדנית במנאמה אתר שגרירות ממלכת בחריין בבריסל, בלגיה Bahrain exports from Denmark, Trading Economics Denmark exports from Bahrain, Trading Economics
דוד סבא

דוד סבא (באנגלית: Uncle Grandpa) היא סדרת אנימציה אמריקאית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה ב-2 בספטמבר 2013 בערוץ Cartoon Network. בישראל שודרה הסדרה לראשונה בשנת 2014 בערוץ הילדים. הסדרה בת 5 עונות ו-153 פרקים באורך 12 דקות כל אחד. העלילה עוסקת בדוד וסבא מיוחד, המקדיש את חייו לשמח את כולם בעולם ואת חבריו. במאי הדיבוב בעברית היה תומר שביט, ומפיקות הדיבוב היו ענבר שטגר עזרא וטלי מוזס נתנאל. מדיה וקבצים בנושא דוד סבא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דוד סבא (באנגלית) דוד סבא, ברשת החברתית פייסבוק "דוד סבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דוד סבא", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "דוד סבא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דוד סבא, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
קיד וידאו

קיד וידאו (באנגלית: Kidd Video) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית בת 26 פרקים, ששודרה במקור בטלוויזיה החל מ-15 בספטמבר 1984 עד 7 בדצמבר 1985. הסדרה מתארת את קורותיה של להקת פופ-רוק בנוסח שנות השמונים מקליפורניה. הלהקה נוסדה במיוחד בשביל הסדרה, וביצעה את השירים שבסדרה. בישראל הסדרה שודרה במקור בערוץ הראשון ב-1987, ולאחר מכן שודרה בערוץ הילדים ובערוץ ג'טיקס. ביום אחד, חברי הלהקה עורכים חזרה במחסן, ובראי הנמצא שם, מופיעה דמות מצוירת בשם אדון מדון החוטף אותם לעולם הרוקנ'רול (הידוע בכינויו "הצד האחר" - Flipside), בו גם הם הופכים לדמויות מצוירות. אדון מדון מעוניין שחברי הלהקה יהיו העבדים המוזיקליים שלו לנצח. כאשר הלהקה מגיעה ל"צד האחר", הם ניצלים בזכות פיה בשם ניצנץ אשר משמשת להם גם כמורת דרך. ניצנץ מקבלת כוחות על זמניים (כוח וזריזות) בכל פעם שהיא מתעטשת. במהלך הסדרה, הלהקה מנסה למצוא את הדרך חזרה אל ה"עולם האמיתי", תוך כדי הימנעות מהיתקלויות עם אדון מדון שמעופף בשמים בג'וקבוקס ענק ושלושת עוזריו החתולים הנאמנים - ה"חיקולים": ראשתול, שמנתול וחדחתול. טנדר הסובארו הצהוב של הלהקה נשאב גם הוא ל"צד האחר", שם הוא הופך לרכב גדול ועתידני בשם הקידכונית (המזכיר את הצוללת הצהובה של הביטלס), איתו הם מסיירים ברחבי ה"צד האחר". קיד (בריאן סקוט) - הסולן והגיטריסט של הלהקה. דובב בעברית על ידי יוני חן. וויז (רובי ריסט) - הבאסיסט החנון. דובב בעברית על ידי קובי מידן. אש (סטיב אלתרמן) - הקלידן המגושם. דובב בעברית על ידי דן תורן. קרלה (גבּריאל בנט) - המתופפת הלטינית. דובבה בעברית על ידי אורנה לביא פלינט. בעונה הראשונה, כל פרק מסתיים בוידאו קליפ של הלהקה בסגנון פופ אייטיז קלאסי, מלבד הפרק הראשון בסדרה, בו הופיע ליונל ריצ'י בקליפ "All Night Long". מלבד זאת, לא הופיעו בסדרה עוד אמנים מפורסמים מסיבות של תשלומי תמלוגים. חלק גדול מהשירים בסדרה הופקו ונכתבו על ידי חיים סבן ושוקי לוי. בכתיבת השיר "Easy Love" היה שותף גם נועם קניאל, שהיה ילד פלא ישראלי. שיר מוכר נוסף של הלהקה הוא "Run". בעקבות הצלחת הסדרה בארץ, יצא ליין של מוצרים של חברת "עלית" ו"שטראוס" וגם תקליט ב-1986. ב-1987 אף הגיעה הלהקה לישראל לסיבוב הופעות.[דרוש מקור] אתר האינטרנט הרשמי של קיד וידאו "קיד וידאו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קיד וידאו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קיד וידאו, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית פתיח התוכנית, סרטון באתר יוטיוב
אוטרופיוס

האם התכוונתם ל... אוטרופיוס (היסטוריון) – היסטוריון רומאי אוטרופיוס (קונסול) – קונסול של האימפריה הרומית המזרחית אוטרופיוס הקדוש (המאה ה-3) – בישוף גאלו-רומי מהמאה ה-1 או מהמאה ה-3
אדוארד ון ביינום

אדוארד ון ביינום (בהולנדית: Eduard van Beinum‏; 3 בספטמבר 1901 – 13 באפריל 1959) היה מנצח הולנדי. ביינום, יליד ארנהם התחיל ללמוד נגינה בכינור ובפסנתר בגיל צעיר והצטרף לתזמורת ארנהם ככנר בשנת 1918. הוא היה מנצח התזמורת של הארלם משנת 1927 עד 1931, ואחר התמנה למנצח משנה (לוילם מנגלברג, מנצחה של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם. בשנת 1938 עלה לדרגת מנצח ראשי. בשנת 1947 התייצב בראש התזמורת הפילהרמונית של לונדון, אבל עזב אחרי שתי עונות מוצלחות כדי לקבל שוב לידיו את הנהלת תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. הוא מת בשנת 1959 באמסטרדם מהתקף לב בשעת חזרה על הקונצרט, לקראת ביצוע הסימפוניה הראשונה של ברהמס. מדיה וקבצים בנושא אדוארד ון ביינום בוויקישיתוף אדוארד ון ביינום, באתר AllMusic (באנגלית) אדוארד ון ביינום, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד ון ביינום, באתר Discogs (באנגלית) אדוארד ון ביינום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נקודת פנגווין (ארץ ג'ורג' החמישי)

נקודת פנגווין (באנגלית: Penguin Point) היא לשון יבשה מסלע גרניט, בקצה המערבי של הכניסה למפרץ מרפי בחוף ג'ורג' החמישי בארץ ג'ורג' החמישי, שבאנטארקטיקה. שיא גובהה של הנקודה 95 מטרים מעל פני הים. אורכה של לשון היבשה 5.6 קילומטרים. הנקודה התגלתה בשנת 1912 על ידי המחלקה המזרחית של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בפיקודו של ססיל טי. מאדיגן (משלחת אוסטרלאסיה חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911–1914 בפיקודו של דאגלס מוסון). שמה של הנקודה ניתן לה על ידי מדיגן. נקודת פנגווין באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת פנגווין באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מזג אוויר נוכחי (מעודכן) בנקודת פנגווין תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור נקודת פנגווין נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור נקודת פנגווין גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי
נקודת פנגווין

האם התכוונתם ל... שלוש לשונות יבשה באנטארקטיקה נקראות בשם זה: נקודת פנגווין (ארץ ג'ורג' החמישי) – לשון יבשה בארץ ג'ורג' החמישי שבאנטארקטיקה נקודת פנגווין (האי קורוניישן) – לשון יבשה באי קורניישן (אי ההכתרה) באיי אורקני הדרומיים נקודת פנגווין (האי סיימור) – לשון יבשה באי סימור בקצה חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה
Future Blues

Future Blues הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הבלוז רוק Canned Heat משנת 1970. האלבום היה להצלחה גדולה בארצות הברית ובבריטניה. עטיפת האלבום, בה מוצגים אסטרונאוטים המניפים את דגל ארצות הברית על הירח, כדוגמת הנפת הדגל באיוו ג'ימה במלחמת העולם השנייה היה לסמל מאוד מפורסם ופופולרי באמריקה. האלבום היה האלבום האחרון שהופיע כשמנגנים בו ההרכב המקורי של הלהקה, שכן לארי טיילור והארווי מנדל עזבו שניהם ביולי 1970, כדי להקליט חומר מקורי משלהם עם ג'ון מייאל. גם כותב השירים אלן וילסון נפטר זמן קצר לאחר מכן ב־3 בספטמבר 1970. זה היה גם האלבום היחיד שבו מנדל היה הגיטריסט הראשי, שכן הנרי ווסטין היה הגיטריסט הראשי באלבומים הקודמים. גרסת הכיסוי שלהם לשיר "Let's Work Together" מאת וילברט הריסון הפך ללהיט ואף הופיע באלבום האוסף "The Very Best Of Canned Heat" כאחד מ-20 השירים הטובים ביותר של הלהקה. "Bluse In London" גם היה ללהיט ונמכר בנפרד כסינגל לאחר יציאת האלבום. האלבום יצא תחת חברת התקליטים קפיטול רקורדס ויצא מחדש בתקליטור בשנת 2002 על ידי הפקות MAM עם חמש רצועות בונוס. האלבום התקבל בהאדה גדולה בהרבה מאלבומיהם הקודמים של הלהקה, "Canned Heat", "Boogie with Canned Heat", "Living the Blues" ו-"Hallelujah". הוא נמכר בלמעלה ל-100,000 עותקים ברחבי ארצות הברית, ובסיקור עכשווי מבקרי מוזיקה רבים שיבחו אותו ברשת. האתר AllMusic דירג אותו בארבעה וחצי כוכבים מתוך חמש וכתב עליו כי "אלבום [Canned Heat] האחרון בו השתתף אחד משני המייסדים אלן וילסון, Future Blues, היה גם אחד הטובים ביותר שלהם. באופן מאופק ועדין כהקלטת האולפן של הלהקה, כל העניין נמשך פחות מ -36 דקות. זה היה גם אחד המאמצים המגוונים ביותר [של הלהקה] מבחינה סגנונית". בסדרת הקומדיה האמריקאית "חיל החלל" במשרדי חיל החלל מופיע תחריט אבן של תמונת עטיפת האלבום. "Sugar Bee" (אדי שולר) – 2:39 "Shake It and Break It" (צ'ארלי פאטון) – 2:35 "That's All Right" (ארתור קרודופ) – 4:19 "My Time Ain't Long" (אלן וילסון) – 3:49 "Skat" (אלן וילסון) – 2:44 "Let's Work Together" (וילברט הריסון) – 2:53 "London Blues" (אלן וילסון) – 5:31" "So Sad" (כל הלהקה) – 7:57" "Future Blues" (כל הלהקה) – 2:58" מידע על האלבום Future Blues באתר MusicBrainz מידע על האלבום Future Blues באתר AllMusic האלבום Future Blues באתר Discogs ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכס פריקלי

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה רכס פריקלי (אנטארקטיקה) – רכס באי ת'רסטון בארץ ג'ורג' החמישי, שבאנטארקטיקה אוסטרליה רכס פריקלי (אוסטרליה) – רכס במדינת ויקטוריה, שבאוסטרליה
תמרהינדי (משקה)

תמרהינדי הוא משקה מתוק, הנפוץ בעיקר ברחבי אמריקה הלטינית. בארץ ישראל המנדטורית נמכר כמשקה רחוב על ידי רוכלים ערבים. המשקה עשוי מפרות עץ התמרהינדי. לאחר שמרתיחים את הפרי ומוציאים ממנו את הזרעים, הפרי הופך לנוזלי, ומוסיפים לו סוכר. המשקה נמכר בעיקר בדוכנים ובעגלות מזון וטאקו במקסיקו ובמסעדות במרכז אמריקה ובדרומה. בארצות הברית נפוץ המשקה יותר כמשקה מוגז, כשהחברה הראשונה שהחלה למכור אותו בצורה כזו הייתה חברת המשקאות "Jarritos" (אנ'). מדיה וקבצים בנושא תמרהינדי בוויקישיתוף עז תלם‏, לא תמר ולא הודי, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2014 מוכר תמרינדי, ירושלים, 1928, באתר יד יצחק בן צבי ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדיוויזיה ה-237 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-237 (בגרמנית: 237. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917 בחזית המזרחית ולחמה בה עד שביתת הנשק. לאחר מכן עברה לחזית המערבית, שם נלחמה הדיוויזיה עד תום המלחמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה. גנרל-מיור קרל פון יקובי (16 בינואר 1917 – 12 בינואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
נמל התעופה הבין-לאומי של קרסנודאר

נמל התעופה הבין-לאומי קרסנודאר-פשקובסקי ע"ש יקטרינה השנייה (ברוסית: Международный аэропорт Краснода́р (Па́шковский) имени Екатерины II) הוא נמל תעופה הממוקם כ-15 ק"מ מזרחית למרכז העיר קרסנודאר שבדרום מערב רוסיה. בנמל התעופה הבין-לאומי קרסנודאר יש שלושה מסלולי המראה שיכולים להכיל מטוסים מודרניים, כגון בואינג 737 (לא כולל בואינג 737-900), בואינג 757 (עם מגבלות), איירבוס A319, איירבוס A320, אמבראר 195 ומסוקים מכל הסוגים. קיבולת נמל התעופה היא 500 נוסעים בשעה לטיסות פנים ו-200 נוסעים בשעה לטיסות בינלאומיות. ב-1932 לא הרחק מהאחוזה המרכזית של סובחוז פשקובסקי, נחתו שבעה מטוסי פו-2 של האגודה למניעת מזיקים (OBV). בסוף 1932 בוצע ארגון מחדש של האגודה. על בסיסו נוצר בסיס האוויר פשקובסקי, ובסוף 1933 ונמל התעופה של קרסנודאר עבר למיקומו הנוכחי. ב-1934 בסיס האוויר התארגן מחדש על ידי טייסת המבצעים המיוחדת של פשקובסקי של צי האוויר האזרחי (צי האוויר האזרחי) ובאותה עת הוסב חלק משמעותי ממטוסי הפוליקרפוב Po-2 לנוסעים. טיסות סדירות פעלו מקרסנודאר למייקופ, סוצ'י, אנאפה ועוד. במהלך שנות המלחמה הפטריוטית הגדולה (1941–1945), מטוסי הטייסת המיוחדת של חברת התעופה קרסנודאר העבירו תחמושת, דלקים וחומרי סיכה לחזית, והפצועים פונו. ב-1946 נמל תעופה קרסנודאר החל לקבל מטוסי Li-2, ומשנת 1948 איליושין Il-12. ב-1960 הסתיימה הקמת מסלול הבטון הראשון ושדה התעופה של קרסנודאר החל לקבל מטוסי איליושין Il-18. הקמת טרמינל בן שתי קומות הושלמה. הובלות סדירות של נוסעים ומטענים קבועים בוצעו בקווי בעלות הברית במטוסי ה-An-10, Il-18, ו-An-12. ב-1962 מטוסי Tu-124 החלו לנחות בשדה התעופה. ב-1964 הוקמה חולית התעופה המשותפת של קרסנודאר של רשות התעופה האזרחית בצפון הקווקז. בשנת 1964 קיבלה הטייסת מטוס אנטונוב An-24 משלה. ב-1981 החלה הפעלת מטוס יאק-42 בשדה. בשנת 1984 נסלל מסלול בטון שני. בעשור השני של המאה ה-21 נערכו בנמל התעופה שיפוצים רבים כדי לאפשר לו להגדיל את הקיבולת ורמת השירות שהוא מציע. ב-31 במאי 2019 נקרא נמל התעופה על שם הקיסרית יקטרינה הגדולה. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי של קרסנודאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי של קרסנודאר (ברוסית)
ראמה השביעי, מלך תאילנד

ראמה השביעי, פראג'אדיפוק (בתאית: ประชาธิปก), היה המלך השביעי של סיאם משושלת צ'אקרי. הוא היה המלך האבסלוטי האחרון והמונרך החוקתי הראשון של המדינה. תקופת שלטונו הייתה תקופה סוערת בסיאם בגלל שינויים פוליטיים וחברתיים במהלך המהפכה של 1932. הוא עד כה המלך הסיאמי היחיד בשושלת צ'אקרי שהתפטר מתפקידו. הנסיך פראג'אדיפוק היה הצעיר מבין תשעה ילדים שנולדו לזוג, הילד ה-76 של המלך, אחד לפני בת הזקונים. הנסיך פראחאדהיפוק בחר שלא להמשיך בקריירה צבאית, מתוך הנחה שככל הנראה לא יכהן כמלך. כמו רבים מילדי המלך, הוא נשלח לחו"ל ללמוד. הוא הלך למכללת אטון בשנת 1906, אחר כך לאקדמיה הצבאית ווליץ', ממנה סיים את לימודיו בשנת 1913. הוא קיבל ועדה בתותחנים בסוס המלכותי בצבא הבריטי שבסיסה באולדרסוט. בשנת 1910 נפטר צ'ולאלונגקורן והוחלף על ידי אחיה הגדול של פראג'אדיפוק (גם בן של המלכה סאובאבהה), יורש העצר ויג'יראודה, שהפך למלך ראמה השישי. הנסיך פראג'אדיפוק הוזמן אז בצבא הבריטי ובצבא הסיאמי המלכותי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה וההכרזה על נייטרליות סיאמית, הורה המלך ואג'יראווה לאחיו הצעיר להתפטר מנציבותו הבריטית ולחזור מיד לסיאם, מבוכה גדולה לנסיך שרצה לשרת עם אנשיו בחזית המערבית. כשהיה בבית, פראג'דיפוק הפך לבכיר צבאי בכיר בסיאם. בשנת 1917 הוסמך באופן זמני כנזיר, כמקובל אצל מרבית הגברים הסיאמיים הבודהיסטים. באוגוסט 1918 נשא הנסיך פראג'דיפוק את חברת ילדותו ובת דודתו רמבאי ברני, צאצאיו של המלך מונגקוט (סבו של פראג'אדיפוק) והמלכה פיאם. הם נישאו בארמון סוחוטאי שהיה מתנה לחתונה לזוג מהמלכה סאובאבה. לאחר סיום המלחמה באירופה, הוא השתתף ב-École Superieure de Guerre (צר') בצרפת, וחזר לסיאם לצבא הסיאמי. בתקופה זו הוענק לו התואר הנוסף Krom Luang Sukhothai (נסיך סוחוטאי). פראג'אדיפוק חי חיים שקטים בדרך כלל עם אשתו בבית מגוריהם, ארמון סוחוטאי, ליד נהר צ'או פרייה. לזוג לא היו ילדים. כל אחיו של פראג'אדיפוק מתו עד 1925, אז נפטר אחיו, המלך ואג'יראווד בגיל 44, ופראג'אדיפוק בן ה-32 הפך למלך. הוא מלך עד 1935, אז התפטר מתפקידו. אחיינו ראמה השמיני ירש אותו. מדיה וקבצים בנושא ראמה השביעי, מלך תאילנד בוויקישיתוף ראמה השביעי, מלך תאילנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ראמה השביעי, מלך תאילנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קלאוס וסטרמן

קלאוס וסטרמן (בגרמנית: Claus Westermann;‏ 7 באוקטובר 1909 בברלין – 11 ביוני 2000 בהיידלברג) היה תאולוג וכומר פרוטסטנטי (לותרני) גרמני, מומחה לברית הישנה. קלאוס וסטרמן למד תאולוגיה באוניברסיטאות טובינגן, מרבורג וברלין. בשנת 1933 עבר את הבחינה התאולוגית הראשונה לפני קבלתו לכנסייה האוונגלית בברלין. לאחר מכן היה לויקאר בארנסוואלדה (אנ'). בברלין הוא נכנס לסמינר של הכנסייה המתוודה (אנ') תחת מרטין נימלר. עם ויקארים אחרים הוא עבר מאוחר יותר לסמינר המטיפים בנאומבורג (אנ') תחת גרהרד גלוג (גר'). הוא נעצר מספר פעמים על ידי הגסטאפו. בשנים 1940–1945 הוא שירת בצבא ובשנים 1945–1946 היה בשבי ברית המועצות, ובמהלכו החל את לימודיו על הברית הישנה בתנ"ך לותר. בשנים 1946–1952 היה וסטרמן כומר בברלין, ומ-1949 בכנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם. בציריך, בשנת 1949 הוענק לו דוקטורט בתאולוגיה על ידי וולטר צימרלי (אנ') על עבודתו שבח האל בתהילים. אז היה למרצה באוניברסיטת הכנסייה בברלין (אנ'), ומשנת 1954 פרופסור. בשנים 1958–1978 היה פרופסור מן המניין לתאולוגיה של הברית הישנה באוניברסיטת היידלברג עד לפירשתו ב-1978. חבר כבוד בחברה האנגלית למדעי הברית הישנה (אנ'). חבר כבוד בחברה האמריקאית לספרות תנ"כית (אנ') ב-1979. מדליית בורקיט (אנ') לשירות מיוחד ללימודי המקרא, הוענק על ידי החברה המלכותית. דוקטורט כבוד לתאולוגיה מאוניברסיטת גטינגן. עבודותיו של קלאוס וסטרמן (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלאוס וסטרמן".
מישל וינוק

מישל זוזף וינוק (בצרפתית: Michel Winock;‏ נולד ב-19 במרץ 1937, פריז) הוא היסטוריון צרפתי, התמחה בהיסטוריה של צרפת, וזכה במספר פרסים ספרותים. מישל וינוק נולד בפריז ובשנת 1961 קיבל תואר דוקטור בהיסטוריה. הוא עבד כמרצה במספר מוסדות לימוד ובעקבות הרפורמה במערכת החינוך בשנת 1968 החל ללמד באוניברסיטה. בנוסף להרצאות, הוא היה עורך ירחונים בתחום היסטוריה. בשנת 1978 היה בין מקימי של L'Histoire. מישל וינוק היה בין יוזמי עצומה Liberté pour l'histoire על חופש במחקר היסטורי. הוא מכהן כפרופסור במכון למדעי המדינה. על ספרו Siècle des intellectuels הוא זכה בפרס מדיסיס בשנת 1972. בשנת 2010 הוא זכה בפרס גונקור על ביוגרפיה של מאדאם דה סטאל. בשנת 1998 פרסם ספר על אנטישמיות ופשיזם בצרפת. מדיה וקבצים בנושא מישל וינוק בוויקישיתוף ספרים של מישל וינוק
אמאדו קריו פואנטס

אמאדו קריו פואנטס (בספרדית: Amado Carrillo Fuentes;‏ 17 בדצמבר 1956 – 4 ביולי 1997) היה ברון סמים מקסיקני שעמד בראש "קרטל חוארס". נודע כ"אדון השמיים" (בספרדית: El Señor de Los Cielos) הודות לצי המטוסים שהיה בבעלותו, ובו השתמש על מנת לשנע סמים. קריו פואנטס נולד בעיר נבאלוטו שבמדינת סינלואה במקסיקו. היו לו 11 אחים. דודו, ארנסטו פונסקה קריו (שהיה ידוע בשם "דון נטו"), מנהיג קרטל גוודלחארה, הכניס את קריו פואנטס לעסקי הסמים. פואנטס היה אחראי על משלוחי הסמים מקולומביה עבור קרטל גוודלחארה עבור דודו, ולמד על משלוחי הסמים מפאבלו אקוסטה וייאריאל. לאחר שדון נטו ורפאל קארו קינטרו נעצרו, נותר פליקס גאירדו הבוס הגדול של קרטל גוודלחארה לבדו. גאירדו יזם חלוקה של שטחי הפצה בין הקרטלים השונים במקסיקו. קריו פואנטס עבר לקרטל חוארס לעבוד תחת אגילר גאיארדו, עד שבסופו של דבר רצח אותו והפך לראש קרטל חוארס בעצמו. קריו פואנטס פיתח את עסקי הסמים של הקרטל. לאחר שפבלו אסקובר נלכד ונהרג בשנת 1993, השתלט קריו פואנטס על ייצור הסמים, והפך לסוחר הסמים העשיר בעולם, עם 30 מיליארד דולרים בשיאו. בעקבות לחץ ציבורי שהופעל על חורחה קריו אולאה, ראש ממשלת מדינת מורלוס, נאלץ אולאה להתפטר, ונעצר עקב שיתוף הפעולה שלו עם הקרטלים. קריו פואנטס חש בעקבות כך כי הרשויות סוגרות עליו, מה שגרם לו להחליט לעבור ניתוח פלסטי מקיף על מנת לשנות את מראהו ולהסוות את זהותו. הוא מת בבית החולים סנטה מוניקה במקסיקו סיטי עקב סיבוכים בזמן הניתוח. שניים משומרי ראשו שהיו עמו בזמן הניתוח ושניים מן המנתחים שביצעו את הניתוח נמצאו מתים וקבורים בתוך גלילי בטון ועל גופתיהם סימני עינויים. בסדרה "נרקוס: מקסיקו" מגלם את קריו פואנטס השחקן חוסה מריה יספיק. בסדרה "אל צ'אפו" מגלם את קריו פואנטס השחקן רודריגו אבד. מדיה וקבצים בנושא אמאדו קריו פואנטס בוויקישיתוף Who was Amado Carrillo Fuentes and what happened to him?, The Sun, ‏2020-03-02 (באנגלית) 7 Most Notorious Drug Lords of the 20th Century, HistoryCollection.co, ‏2016-09-15 (באנגלית) שמעון איפרגן, ‏אדון השמיים: סיפורו של סוחר הסמים הגדול בהיסטוריה, באתר ‏מאקו‏, 1 ביוני 2018 Rosalía Vergara, Graco revira a Carrillo Olea: él incubó al narco, Proceso portal de noticias, ‏14 במאי 2011 (בספרדית) Dillon, Sam (1997-11-07). "Drug Barons and Plastic Surgeons: Who's Dead, Who's Hiding?". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-03-20. Top Mexican Surgeons Found Entombed in Concrete Drums - The Tech, tech.mit.edu
זקוסקה

זקוסקה (ברומנית: Zacuscă) הוא סוג של סלט חצילים שמקורו ברומניה. מקור השם בשפות הסלאביות, ופירושו "מתאבן"; בבולגרית פירושו "ארוחת בוקר". המנה הייתה פופולרית מאוד בתקופה הקומוניסטית של רומניה, עקב המחסור במזון. טעמו האופייני של הסלט הוא של חצילים הקלויים באש גלויה. הסלט מכיל חצילים, גמבה ופלפל קלויים, שום, חומץ, מלח ושמן. סלט זה מוגש לרוב בתוספת לחמניות ביתיות וקרוטונים המטוגנים בשמן חמניות. קיימות גרסאות אחדות לסלט זה, כגון: סלט חצילים בתוספת פטריות (Zacuscă de ciuperci), בתוספת שעועית (Zacuscă cu fasole) ובתוספת דגים (Zacuscă lipoveană de peşte). סלט חצילים רומני ליוטניצה אג'יקה מדיה וקבצים בנושא זקוסקה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.