laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גראן קנריה (כדורסל)

מועדון הכדורסל גראן קנריה (בספרדית: Club Baloncesto Gran Canaria) היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר לאס פאלמאס דה גראן קנריה באי גראן קנריה שבאיים הקנריים, המתמודדת בליגת העל הספרדית בכדורסל וביורוקאפ. המועדון נוסד בשנת 1963 כמועדון נוער בלבד ששימש את בני הנוער באי, אך לאחר שנים מועטות הוקמה קבוצת כדורסל בוגרים למועדון. המועדון החדש החל להתחרות במסגרת הספרדית המקצוענית ותוך שנים מספר העפיל לליגה הראשונה. מאז, המועדון התנדנד בין הליגות הבכירות בספרד. משנות ה-90 המאוחרות המועדון תקע יתד בליגה הראשונה ונחשב עד היום לאחד המועדונים הוותיקים בליגה. הישג השיא שלו בליגה היה המקום השישי בעונת 2006/2007, אשר הבטיח למועדון השתתפות בגביע יול"ב בעונת 2007/2008, אולם המועדון לא נחל הצלחה במפעל זה. עד 2014, השלב הגבוה ביותר אליו הגיעה הקבוצה במסגרת האירופאית הוא רבע גמר היורוקאפ (2010) בו הודחה על ידי קבוצת פאנליניוס מיוון. בשנת 2015 העפילה הקבוצה לגמר היורוקאפ אך הפסידה לחימקי מוסקבה הרוסית. בין חברי הקבוצה נמנה השחקן הישראלי גל מקל. אולם הבית של המועדון הוא גראן קנריה ארנה המכיל 11,500 מקומות ישיבה וממוקם בעיר לאס פאלמס. בעונת 2022/2023 זכתה הקבוצה ביורוקאפ לאחר שניצחה את טלקום אנקרה. הגביע הספרדי: גמר: 2016 חצי גמר: 2005, 2018 יורוקאפ: זכייה: 2023 סגנית: 2015 רבע גמר: 2010 הסופר קאפ הספרדי זכייה: 2016 מדיה וקבצים בנושא גראן קנריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גראן קנריה גראן קנריה, ברשת החברתית פייסבוק גראן קנריה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גראן קנריה, ברשת החברתית אינסטגרם גראן קנריה, סרטונים בערוץ היוטיוב גראן קנריה, באתר פליקר
שעון יד

שעון יד הוא שעון אשר עוצב ויוצר לצורך ענידה על פרק היד של האדם, באמצעות צמיד או רצועה. בנוסף להצגת הזמן, שעונים מודרניים מציגים לעיתים נתונים נוספים, כגון תאריך, ספירה לאחור, הצגת השעה במקומות אחרים בעולם ועוד. שעון היד נחשב לאביזר אופנה ודגמים רבים של שעונים נבדלים זה מזה בעיצוב. בניגוד לעבר בו רוב שעוני היד היו בעלי מנגנון מכני, בימינו רוב שעוני היד הזולים וברמת המחירים הבינונית, מיוצרים בייצור המוני ומכילים מנגנון אלקטרוני על בסיס גביש צורן ("מנגנון קווארץ"). שעוני יד יקרים נמכרים לרוב לאספנים, וערכם נמדד על פי תכונותיהם האסתטיות ומורכבות מנגנוניהם הנבנים במלאכת-יד. שעונים יקרים אלה מכילים בדרך כלל מנגנונים מכניים ומופעלים במתיחת קפיץ, ולעיתים בשילוב מנגנון אוטומטי. אף שמנגנונים אלה פחות מדויקים, יותר שבירים ויקרים ממנגנונים אלקטרוניים, נמכרים לרוב השעונים המכניים בתמורה למחירים גבוהים יותר, הן בשל ערכם האומנותי והן בשל הידע, המומחיות והטכניקה שדרושים לצורך פיתוחם והרכבתם. בטרם פותחו שיטות מזעור זולות, בתחילת המאה ה-20, רוב השעונים היו שעוני כיס, אשר לוח השעות בהם היה עטוי מכסה ואשר היו מונחים בכיסו של אדם, מחוברים בשרשרת לבגדו. שעון היד הראשון מיוחס לחברת פטק פיליפ שייצרה אותו בשנת 1867. עד מלחמת העולם הראשונה שעון היד נחשב בעיקר כאביזר נשי. הרצועה יוצרה אז פעמים רבות ממשי. בשנת 1926 חברת פורטיס יצרה שעון נטען מעצמו ראשון בעולם. בשנת 1969 חברת סייקו שחררה לשוק שעון יד בטכנולוגיה שעון קוורץ. בסוף המאה העשרים החלה מגמה של שילוב נתונים נוספים בשעוני היד. תחילה השעונים סיפקו גם נתוני תאריך, ולאחר מכן שעוני עצר וספירת זמן (טיימר), גובה ולחץ אוויר, ואף קצב פעימות הלב. בשנות השמונים החלו להופיע בשוק שעונים המשלבים בתוכם יכולות מחשוב, כגון שעון-מחשבון, שעון המסתנכרן עם מחשב אישי לטובת תזכורות, שעון עם יכולת טעינה של משחקים, ולבסוף שילוב של מחשב כף יד ושעון חכם הדומה ביכולתיו לטלפון חכם. היו שהבחינו בין שעון יד פשוט לשעון יד יקר והתירו ללכת בשבת ברשות הרבים עם שעון יד יקר מדין תכשיט. הרב משה פיינשטיין כותב שמעיקר הדין שעון יד המולבש על היד עצמה נחשב בגד ועל כן מותר לצאת בו בשבת גם אם אינו יקר, אולם הוא כותב שראוי לא ללכת עם שעון יד כיוון שאנשים עלולים להתבלבל ולהתיר שעון יד המולבש על הבגד. יש שרצו לאסור על גברים שעון יד משום שהיה נחשב אביזר נשי ונאסר משום לא ילבש. קטגוריה: יצרני שעונים שעון שעון צלילה שעון יד משולב שעון אסטרונומי שעון מחשבון שעון עם חיבור USB למחשב שעון חכם שעון סולארי מדיה וקבצים בנושא שעון יד בוויקישיתוף מי המציא את שעון היד?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה The Duh Awards: In This Stupid World, We Take The Prize, page 49 Patek Phillipe, Vintage Wristwatches, Krause Publications, 2010, page 175 משה פיינשטיין, אגרות משה, אורח חיים קי"א, נוא יארק, תשי"ט, באתר היברובוקס ר"ח קנייבסקי בכיכר השבת. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רעש (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רעש – קולות רמים שאינם נעימים לאוזן האדם נזקי רעש רעש (פיזיקה) רעש לבן רעש שוט רעש ג'ונסון רעש (להקה) רעש אדמה רע"ש - זכויות הגבר במשפחה – מפלגה ישראלית למען זכויות הגבר במשפחה רעש (מדידה) – הסטייה (ההבדל) בין טיבו של האובייקט הנמדד ובין ניקיון, דיוק ואיכות תוצאות המדידה / הדגימה. רעש - מגזין על מוזיקה
בית החוכמה

בית החוכמה (בערבית بيت الحكمة בית אל־חכמה) היה מוסד שפעל בבגדאד בין המאה ה-9 עד המאה ה-13 לספירה, ושימש מכון לתרגום כתבי יד, ספרייה ומכון מחקר. המוסד היה אחד המוסדות המרכזיים ואחד הסמלים הבולטים של תור הזהב של האסלאם. בית החוכמה הוקם על ידי הח'ליפה אל-מאמון, משושלת בית עבאס. המלומדים השייכים לבית החוכמה תרו את האימפריה הערבית בחיפוש אחר כתבי היד של חכמי הודו, פרס ויוון העתיקה. ספרים רבים נקנו מקונסטנטינופול בתמורה לכסף רב. הספרים הובאו, תורגמו לערבית, והפכו זמינים לקהל הרחב. חוקרים רבים שלמדו ועבדו בבית החוכמה היו מרקע פרסי או נוצרי מזרחי. ראוי לציון שדרך הנוצרים הנסטוריאנים עברו המדע, הפילוסופיה והרפואה היווניים לערבים. בנוסף התבצעה כמות גדולה של מחקר מקורי בבית החוכמה. בין המלומדים שפעלו בבית החוכמה ניתן למנות את אל-ח'ואריזמי, מתמטיקאי חשוב שיצא לו מוניטין של מייסד האלגברה. בסוף ינואר 1258 צרו המונגולים על העיר בגדאד. הח'ליף אל-מסתעצם סירב להיכנע, וחילות המונגולים בפיקודו של הולאגו חאן כבשו את בגדאד. העיר נבזזה ונשרפה, ובתוך ההרס נהרס גם בית החוכמה, שלא שוחזר עד עצם היום הזה. העיר העגולה של בגדאד How modern mathematics emerged from a lost Islamic library - מאתר ה-BBC Hyman and Walsh Philosophy in the Middle Ages Indianapolis, 1973, p. 204' Meri, Josef W. and Jere L. Bacharach, Editors, Medieval Islamic Civilization Vol.1, A - K, Index, 2006, p. 304. Ferguson, Kitty Pythagoras: His Lives and the Legacy of a Rational Universe Walker Publishing Company, New York, 2008, (page number not available – occurs toward end of Chapter 13, “The Wrap-up of Antiquity”). “It was in the Near and Middle East and North Africa that the old traditions of teaching and learning continued, and where Christian scholars were carefully preserving ancient texts and knowledge of the ancient Greek language.” ערך זה הוא קצרמר בנושא בגדאד ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת ישראל

האם התכוונתם ל... בייסבול נבחרת ישראל בבייסבול ג'ודו נבחרת ישראל בג'ודו הוקי קרח נבחרת ישראל בהוקי קרח התעמלות אומנותית נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית טניס נבחרת גביע דייוויס של ישראל – נבחרת ישראל בטניס (גברים) נבחרת גביע הפדרציה של ישראל – נבחרת ישראל בטניס (נשים) טניס שולחן נבחרת ישראל בטניס שולחן כדורגל נבחרת ישראל בכדורגל – גברים בגיל בוגרים היסטוריה של נבחרת ישראל בכדורגל נבחרת ארץ ישראל בכדורגל נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 21 – גברים עד גיל 21; נודעת גם בשם "הנבחרת האולימפית" (עד גיל 23) נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 19 – נבחרת נוער א', נודעת גם בשם "נבחרת הנוער" נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 18 – נבחרת נוער ב' נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 17 – נבחרת נערים א', נודעת גם בשם "נבחרת הנערים" נבחרת ישראל בכדורגל עד גיל 16 – נבחרת נערים ב' נבחרת ישראל בכדורגל נשים – נשים בגיל בוגרות נבחרת ישראל בכדורגל חופים נבחרת ישראל בכדורגל (פירושונים) – הערכים בוויקיפדיה שקיימים לנבחרות ישראל בכדורגל (על פי גילאים ומגדרים) כדוריד נבחרת ישראל בכדוריד כדורמים נבחרת ישראל בכדורמים נבחרת ישראל בכדורמים נשים כדורסל נבחרת ישראל בכדורסל נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 20 נבחרת ישראל בכדורסל נשים נבחרת ישראל בכדורסל 3x3 נבחרת ישראל בכדורסל נשים 3x3 כדורעף נבחרת ישראל בכדורעף נבחרת ישראל בכדורעף נשים כדורשער נבחרת ישראל בכדורשער נשים רוגבי נבחרת ישראל ברוגבי נבחרת ישראל ברוגבי נשים שחייה נבחרת ישראל בשחייה – ראו שחייה בישראל אחר נבחרת ישראל בטלוויזיה – תוכנית בידור ששודרה בערוץ 10 ב-2011 https://www.football.org.il/association/aboutassociation/faq/nationalteamfaq/
אקסטזה

אקסטזה (בעברית התעלות, התרוממות רוח, בעברית מקראית חֶדְוָה ועוֹלֶץ ובעברית רבנית דְּבֵקוּת) היא חוויה אישית סובייקטיבית של התעלות נמשכת ומצב רוח של שמחה מוקצנת והגנה מדומיינת, המתקבלת לעיתים בהקשרים דתיים או טקסיים. מקור המונח יווני, והוא מתורגם לשתי המילים "מחוץ לגוף", או "יציאה מהגוף", ומשמעותו "להיות מחוץ לעצמך". זהו מצב שבו האדם נמצא כביכול מחוץ לגופו. תחושת האקסטזה נגרמת לעיתים כתוצאה מתפישה מיסטית או מאירוע טקסי או פולחני, וכן מהיזכרות באירוע משמח מאוד או התכוננות אליו. במהלך האקסטזה, האדם מנתק קשר עם חייו הרגילים ואינו מסוגל לתקשר עם אחרים או לבצע פעולות רגילות. החוויה האקסטטית עשויה להיות קצרה (רגע חולף) או ארוכה (מספר שעות או ימים ואף יותר). במהלך האקסטזה, התחושה האישית של הזמן, של המרחב, וכן של התחושה העצמית יכולה להשתנות באופן קיצוני ואף להיעלם לחלוטין. משתמשים במילה "אקסטזה", לעיתים, כדי לתאר מצב נורמלי של מצב רוח מרומם או חוויית עונג עמוק. כמו כן, משתמשים במילה כדי לתאר מצבי מודעות מנטליים לא רגילים, הנתפסים כרוחניים (לדוגמה: אקסטזה דתית). אנשים דתיים מסוימים טוענים כי אקסטזה דתית אמיתית אפשרית רק במסגרת עבודת האלוהות (כמתנת האל), ואינה יכולה להתרחש באמצעים טבעיים (אנושיים).[דרושה הבהרה] הם רואים באקסטזה דרך תקשורת עם האל, ומתייחסים אליה כבעלת ערך מיוחד. [דרוש מקור] ניתן להגיע לאקסטזה (על משמעויותיה השונות) באופן יזום באמצעות יחסי מין, פעילות דתית או יצירתית, מדיטציה, מוזיקה, ריקוד, תרגילי נשימה, פעילות גופנית מוגדרת, או צריכה של אלכוהול או סמים פסיכואקטיביים. הצורה בה מגיע אדם לאקסטזה, קשורה, בדרך כלל, להשפעות תרבותיות וחברתיות ולאמונה דתית. לעיתים, חווים אקסטזה בעקבות מגע עם משהו או מישהו הנתפסים כיפים במיוחד או קדושים, או ללא סיבה ידועה. אנתאוגן זרימה (פסיכולוגיה) חביבה פדיה, איגרת הקודש לבעש"ט: נוסח הטקסט ותמונת העולם - משיחיות, התגלות, אקסטזה ושבתאות, בתוך: ציון, ע, ג, תשס"ה, עמ' 311–354 משה אידל, תפילה, אקסטזה ומחשבות זרות בעולמו הדתי של הבעש"ט, בתוך: ישן מפני חדש, מחקרים בתולדות יהודי מזרח אירופה ובתרבותם; שי לעמנואל אטקס. כרך א: חסידים ובעלי מוסר, (עורכים: דוד אסף ועדה רפפורט-אלברט), ירושלים: מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, תשס"ט, עמ' 57–120 אקסטזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אקסטזה, דף שער בספרייה הלאומית Definition of ECSTASY, www.merriam-webster.com, ‏2024-06-20 (באנגלית) אקסטזה – פירוש, באתר מילון אבניאון ecstasy | Etymology of ecstasy by etymonline, www.etymonline.com (באנגלית)
מראת קסמים

מראת קסמים (באנגלית: Magic Mirror) היא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפסה לראשונה בינואר 1946. היצירה מתארת מראה הניצבת באלכסון ונתמכת בתמוכות עץ. היצירה ניצבת על משטח מרוצף. מתוך היצירה יוצאת שורה של גריפונים מכונפים הצועדים הרחק מן התמונה, וניתן לראות את השתקפותם במראה, מאידך, מעברה השני של המראה ניתן לראות, כאילו יוצאת מן ההשתקפות שורה נוספת של גריפונים. הגריפונים מתפצלים לכמה טורים והופכים לאריחים מהם עשוי המשטח המרוצף, כאשר הגריפונים היוצאים מן המראה הופכים לאריחים שחורים, והגריפונים המופיעים מאחורי המראה מתוך ההשתקפות הופכים לאריחים לבנים המשובצים בסדרת האריחים השחורים. יצירה זו היא אחת היצירות בהן שילב אשר בעלי חיים שונים במעין תבנית אריחים - שהגדולה ביצירות אלה היא היצירה מטמורפוזה. מ.ק.אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.
הגשר (אשר)

הגשר (באנגלית: The Bridge) הוא הדפס אבן מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה במרץ 1930. היצירה היא אחת מיצירותיו המוקדמות של האמן, ומתארת, בדומה ליצירות אחרות מאותה תקופה, תיאורי נוף מציאותיים לכאורה מאזור איטליה בה התגורר האמן. יצירה זו דומה במאפיינים רבים להדפס קסטרוולווה. גם ביצירה זו ניתן לראות עיר איטלקית הנראית כעיר האופיינית לאזור אברוצי והניצבת בראש מצוק. גשר מקשר בין העיר למצוק שמולה. במרכז התמונה עיר נוספת. הצמחים והמסלע בתיאור אופייניים לציורים אחרים של אשר מאותה תקופה. הציור מהווה למעשה הדגמה של שימוש בפרספקטיבות שונות - האחת אל תוך המצוק משמשת להציג את עומקו של הבקע בין שני המצוקים, והשנייה - במעלה התמונה - מציגה מרחק. במהלך עבודותיו פתח אשר שיטות של ציור בפרספקטיבות שונות על מנת ליצור אשליות של עומק, ויצירה מוקדמת זו מהווה את אחד הניסויים הראשונים שלו בעניין זה. אלמנט סוריאליסטי המופיע ביצירה הוא העובדה שעיר אחת אפלה בעוד שהשנייה מוארת - אלמנט זה מופיע בציורים מאוחרים אחרים של אשר בהם חלק מהתמונה מצוי בלילה בעוד חלק אחר נמצא ביום, והשניים מוצגים זה לצד זה בו זמנית. מ.ק. אשר, עבודות גרפיות (בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל), סטימצקי, טאשן, 1994
ארי גורלי

ארי גורלי (נולד ב-4 בפברואר 1971 במושב יודפת) הוא זמר-יוצר ישראלי. גורלי החל ללמוד וליצור מוזיקה מגיל צעיר. בגיל 12 הקים את הלהקה היוצרת הראשונה שלו ("טרויה"). למד אצל מספר מורים, ביניהם המלחינה מרי אבן-אור ופרופסור ארווין יונגר, ולמד עוד לפני גיוסו לצה"ל קומפוזיציה באקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב.  אחרי שירותו הצבאי סיים בהצטיינות את בית הספר למוזיקה "רימון", בו המשיך לימים כמרצה בכיר וכיועץ אקדמי. בספטמבר 2004 יצא אלבומו הראשון של גורלי, "נשיקות קטנות" (הד ארצי), שזכה לביקורות נלהבות. גורלי כתב והלחין בעצמו את כל שירי האלבום, ועל העיבודים היו אחראים יחד איתו - משה לוי ובסיסט להקת הדג נחש יאיא כהן אהרונוב. בדצמבר 2004 התחרה גורלי בפסטיבל השירים של ישראל, שבו שר את השיר "שיר מנוחה" בדואט עם לירז צ'רכי. השיר הגיע למקום הרביעי בתחרות. בשנת 2005 הצטרף גורלי להרכב "ארבעים מעלות", שביצע שירים של משוררים בלחנים מקוריים - ביניהם יהודה עמיחי, לאה גולדברג, יונה וולך ורבים נוספים.  גורלי ניהל את ההרכב מוזיקלית והלחין חלק מהרפרטואר. בפברואר 2008 הוציא ההרכב אלבום בשם "אהבה בשירי משוררים". הוצאת הדיסק הביאה לשחרור זכויות השימוש בשיריה של יונה וולך, שהיו מוגבלות עד אז.  בתחילת שנת 2008 פרץ גורלי לתודעת הקהל הרחב, כאשר הוציא את השיר "דבש", כסינגל מתוך אלבומו השני "משקל הדירה" (התו השמיני, מרס 2008). השיר, דואט עם רעות יהודאי שהלחין גורלי למילים של טל רביב, זכה להיות שיר השנה והשיר המושמע ביותר ברדיו באותה שנה. במשך השנים מעורב גורלי בפרויקטים מוזיקליים רבים ועשייה חברתית, בין השאר – "פזמון הנפש" עם "עמיתים", העוסק בשילוב מתמודדים עם מגבלה נפשית בקהילה, הדרכת נוער בעיר לוד, השתתפות בפרויקט "פסטיבל בשקל", הנחיה של המיזם "מעגל יוצרים מארח" (מופע ייחודי בו נפגשים אמנים וותיקים כמו שלומי שבן, אסף אמדורסקי ואלון אולארצ'יק עם יוצרים צעירים) ועוד. גורלי גם עוסק רבות בהדרכה והפקה מוזיקלית של כותבים/זמרים/מלחינים בתחום השירים, ומעביר סדנאות בנושא, כולל סדנה שהעביר ליוצרים מטעם אקו"ם. בתחילת שנת 2023, השלים גורלי עבודה על אלבום הסולו השלישי שלו "בעדינות" והמופע "הללויה" - מחווה לשירי לאונרד כהן יחד עם סיון טלמור, גל ניסמן, אבבה דסה, מיקה קרני, וכפיר בן ליש. גורלי גרוש ואב לשניים, ומתגורר ביישוב חופית. מדיה וקבצים בנושא ארי גורלי בוויקישיתוף ארי גורלי, ברשת החברתית פייסבוק ארי גורלי, ברשת החברתית אינסטגרם ארי גורלי, סרטונים בערוץ היוטיוב ארי גורלי, באתר שירונט ארי גורלי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ארי גורלי, באתר ספוטיפיי ארי גורלי, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) "מוביל ארצי שנתי: הכל דבש", MOOMA המחווה האקוסטית ללאונרד כהן!, באתר eventbuzz
לכיד הנחלים

לְכִיד הַנְּחָלִים (שם מדעי: Xanthium strumarium) הוא מין של צמח חד-שנתי ממשפחת המורכבים, הנפוץ ברחבי העולם. בשל התרבותו המהירה הוא נחשב מזיק. מקורו בצפון אמריקה. לכיד הנחלים מתנשא עד לגובה 120 ס"מ. צבע הצמח ירוק, ונחשב כעשב, אך עמיד בפני קוטלי עשבים. עליו מסודרים בצורה מסורגת. גדל בעיקר בקרבת בני אדם אבל גם בבתי גידול טבעיים. כל חלקי הצמח רעילים, כולל זרעיו, ופירותיו הקוצניים. הצמח מתפתח כמעט בכל סוגי הקרקע לרבות קרקע דלה בחומרי תזונה. לצמח פרחים זכריים ונקביים ולכן יכול להפרות את עצמו. האיבוק נעשה על ידי חרקים והרוח. פריחתו חלה בחודשים מאי עד ספטמבר. הזרעים מכילם קוצים אשר נדבקים לפרוות בעלי חיים ומופצים באמצעותם. בארץ ישראל גדל הצמח בחרמון, גולן ואצבע הגליל, גליל עליון וגליל מערבי, גליל תחתון, עמקים וגלבוע, כרמל, רמות מנשה והשרון, מישור החוף וגוש דן, ים המלח ומדבר יהודה, הרי ירושלים והשפלה, ירושלים, שומרון, הנגב הצפוני, מרכז הנגב והמכתשים, דרום הנגב והרי אילת. לכיד הנחלים הוא אלרגני לפי הספרות הבוטנית. ביוני 2023 הורעלו למוות 86 כבשים בדרום רמת הגולן כתוצאה מאכילת הצמח. עלי לכיד הנחלים פרחי לכיד הנחלים לכיד הנחלים, באתר גאמנון לכיד הנחלים, באתר ITIS (באנגלית) לכיד הנחלים, באתר NCBI (באנגלית) לכיד הנחלים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לכיד הנחלים, באתר צמח השדה לכיד הנחלים, באתר צמחיית ישראל וסביבתה לכיד הנחלים, באתר Tropicos (באנגלית) לכיד הנחלים, באתר GBIF (באנגלית) לכיד הנחלים, באתר The Plant List (באנגלית) לכיד הנחלים, באתר IPNI (באנגלית) לכיד הנחלים, באתר "טיולי" יאיר קראוס, מזעזע: 86 כבשים בגולן מתו לאחר שאכלו מהצמח לכיד הנחלים, באתר ynet, 4 ביוני 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית מדרגות

בית מדרגות הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בנובמבר 1951. היצירה מתארת מבנה מדרגות, המזכיר במידת מה את המבנה ביצירה יחסות. במבנה עוברים 46 יצורים אותם מכנה אשר בשם "זחלגלגל" (Wentelteefji) - יצורים פרי דמיונו של אֶשֶר, אשר מופיעים ביצירה קודמת הנקראת "זחלגלגל" מאותה שנה. הזחלגלגל הוא זחל לו גוף מכוסה שריון, שש רגלים בצורה של רגלי אדם, מקור דמוי מקור תוכי, ומחושים עם עיניים בקצה. הזחל יכול להתגלגל סביב עצמו ולנוע כגלגל. היצורים נכנסים לתמונה מבעד פתחים המתוארים בה, עולים או יורדים במדרגות ויוצאים מבעד לפתחים אחרים. היצירה המקורית הייתה קצרה יותר והורחבה על ידי אשר שהוסיף ליצירה לוח נוסף במסגרת עבודותיו בנושא השתקפות. חלקה העליון של היצירה הוא בבואת ראי של חלקה התחתון של היצירה - וגרם המדרגות הגבוה ביותר המופיע ביצירה משתקף פעמיים - פעם אחת במרכז היצירה ופעם אחת בחלקה התחתון של היצירה. בדומה ליצירה "יחסות" גם ביצירה זו נמצאים חלק מהזחלגלגלים במישור משיכה שונה - ושתי שורות של זחלגלגלים עוברות זו לצד זו, באותו כיוון כאשר האחת עולה והשנייה יורדת (דבר המתאפשר בשל ציור מישורי משיכה שונים). מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.
המרכז היהודי הלאומי לרפואה ולמחקר

המרכז היהודי הלאומי לרפואה ולמחקר (באנגלית: National Jewish Medical and Research Center) הוא מכון מחקר בדנוור שבקולורדו, המתמחה במערכת הנשימה, המערכת החיסונית וטיפול ומחקר באלרגיות. המכון נוסד בשנת 1899 לשם טיפול במחלת השחפת וכיום נחשב אחד ממכוני המחקר הרפואי והטיפולים בתחומו מהטובים בעולם. המכון אינו נתמך על ידי גוף כלשהו, אם כי עד שנת 1950 קיבל תרומות מארגון בני ברית. בסוף המאה ה-19 קולורדו ושאר מדינות הדרום-מערב באמריקה משכו אליהן חולי שחפת מכל האזורים בשל מזג האוויר החם והיבש השורר באזור, שכן באותה תקופה הטיפול היחיד לשחפת היה אוויר נקי ואור השמש. לא היו אז בית חולים או מקום מחסה כלשהו למהגרים מסיבות בריאותיות, לאחר שאת רוב כספם הוציאו על הנסיעה לקולורדו. ב-9 באוקטובר 1888 הונחה אבן הפינה לבניית בית החולים לטיפול בחולי השחפת, לאחר שאישה בשם פרנסיס וייזברט ג'ייקובס, שראתה צורך במתן פתרון לטיפול בחולי השחפת, חברה לרב ויליאם שטרן פרידמן, וביחד אספו די כסף לרכישת חלקת האדמה ובניית בית החולים עליה. בשנת 1893 הסתיימה בניית בית החולים. השם שניתן לו במקור היה "בית החולים על שם פרנסיס וייזברט ג'ייקובס" (באנגלית: Francis Wisebart Jacobs Hospital). המוסד נפתח רק ב-10 בדצמבר 1899 עקב משבר כלכלי ומשבר הכסף (מתכת) של שנת 1893. כאמור, בשנת 1899 נפתח בית החולים לאחר שהרב ויליאם שטרן פרידמן יצר קשר עם אנשי ארגון בני ברית ושכנע אותם לממן את בית החולים על בסיס קבוע. עם פתיחת המוסד, ב-10 בדצמבר, שונה שמו - השם החדש היה "בית החולים היהודי הלאומי לטיפול במחלת השחפת" (באנגלית: National Jewish Hospital for Treatment of Consumptives). מדיה וקבצים בנושא המרכז היהודי הלאומי לרפואה ולמחקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המרכז היהודי הלאומי לרפואה ולמחקר (באנגלית) About National Jewish Health ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זחלגלגל

זחלגלגל (בהולנדית: Wentelteefje) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בנובמבר 1951. מרבית היצירה מהווה טקסט, כתוב בהולנדית בו מתאר אֶשֶר יצור דמיוני שהמציא, לו הוא קורא "זחלגלגל" (wentelteefje), ונותן לו את השם המדעי: Pedalternorotandomovens centroculatus articulosus. היצירה מהווה לכאורה טקסט מספר זואולוגיה המתאר את הזחל ומאפייניו ומציג את שלבי הטרנספורמציה שלו. הזחלגלגל הוא זחל לו גוף מכוסה שריון, שש רגלים (המצוירות בצורת רגלי אדם), מקור דמוי מקור תוכי, ומחושים שבקצותיהם עיניים. הזחל יכול להתגלגל סביב עצמו ולנוע כגלגל. אֶשֶר הסביר שיצור זה התפתח בשל העובדה שבעולם הטבע לא קיים יצור דמוי גלגל המסוגל להתגלגל קדימה. במרכז הטקסט מופיע מרווח אלכסוני בו מוצגים שלבי ההתגלגלות של הזחל. בסיום גלגול סביב עצמו, לזחל צורת גלגל והוא מסוגל להתגלגל קדימה מבלי צורך במנוע. הוא יכול לעצור את הגלגול באמצעות רגליו, המשמשות כמעצורים. בהולנדית שמו של היצור הדמיוני הוא הלחם של המילים "wentel het eventjes", "הפוך במהירות" - בפועל, כך נקרא בהולנדית לחם מטוגן. יצור דמיוני זה מופיע ביצירה נוספת של אשר שפורסמה באותה שנה - "בית מדרגות". היצירה מהווה למעשה שלב ביניים בין יצירות המטמורפוזה של אשר לבין יצירות היחסויות שלו. מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל, סטימצקי טאשן, 1994. דורון פישלר, פרק פודקאסט 'התשובה' בנושא למה לסבתא אין גלגלים (ולגלגוח יש)
קאפה מייקי

קאפה מייקי (באנגלית: Kappa Mikey) היא סדרת הנפשה הומוריסטית אמריקאית, העוסקת בחבורה של נערים המככבים בסדרה בדיונית בשם "לילי-מו". הסדרה שודרה 2 עונות בערוץ ניקלודאון, בשנים 2007–2008. הסדרה "לילי-מו" מצולמת ב"מגדלי לילי-מו", ששם גרות הדמויות שמשחקות בתוכנית. כל פרק בסדרה עוסק בבעיה בה נתקלים הדמויות, ובדרכים שבהן הדמויות מנסות לפתור אותה. גיבור הראשי של הסדרה הוא מייקי, נער אמריקאי צעיר שזכה בטיסה ליפן כדי לככב בתוכנית טלוויזיה, ובדרך כלל העלילה בנויה סביבו. זאת סדרת האנימה הראשונה שנוצרה בארצות הברית. בתוכנית עושים גם פארודיות על גיבורי אנימה, כמו למשל על סון גוקו מ"דרגון בול Z", שאותו משחק גונארד. יצאה לתוכנית סדרת בת בשם "סושי רוקד" שמדבר על קבוצה קטנה של סושי, שמופעים לכמה שניות בכל פרק בקאפה מייקי. בתוכניתם כל פרק בן 5 דקות על הרפתקאותיהם של הקבוצה. מייקי: הגיבור הראשי, נער שעבר מארצות הברית ליפן כדי לשחק בסדרת הטלוויזיה לילי-מו. גונארד: חברו הטוב ביותר של מייקי, משחק גם בסדרה. לילי: שחקנית נוספת בלילי-מו, אהובתו של מייקי, אך בכל זאת היא שונאת את מייקי. מיטסוקי: משחקת בלילי-מו, הדמות הנחמדה יותר של הסדרה, מאוהבת במייקי. גואונו: חתול מדבר, משחק גם בלילי-מו. אוזו: מנהל התוכנית "לילי-מו", לרב אוזו מתעצבן על הדמויות האחרות, על בעיות שהן גרמו לו. איש כן: משרתו של אדון אוזו, מסכים תמיד עם מה שאוזו אומר, ותמיד חוזר אחריו. סושי רוקד: שלושה סושים זזים, שמופעים לכמה שניות ועושים משהו מגוחך או מצחיק בתוכנית. אתר האינטרנט הרשמי של קאפה מייקי "קאפה מייקי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קאפה מייקי", באתר Metacritic (באנגלית) "קאפה מייקי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משוואה מעריכית

משוואה מעריכית היא משוואה שבה המשתנה מופיע במעריך של חזקה (ייתכן שהמשתנה יופיע גם בבסיסה). במקרים רבים, פתרונות של משוואות כאלו מסתמכים על העובדה שכאשר מתקיים שוויון בין שני ביטויים בחזקה כלשהי אזי במידה והמעריכים שווים, הבסיסים שווים גם הם, ולהפך, כאשר הבסיסים שווים, המעריכים שווים גם הם. יוצאי דופן הם הבסיסים 0 ו-1 והמעריך 0. כמו כן, כאשר המעריכים שווים, הבסיסים יכולים להיות שונים בסימן. בחלק מן המשוואות המעריכיות נעשה שימוש גם בלוגריתמים (log) או בלוגריתם הטבעי (ln) למציאת ערכו של המעריך. דוגמאות:   4 3 x − 1 = 8 x {\displaystyle \ 4^{3x-1}=8^{x}}   3 2 x − 2 ⋅ ( 3 ) x − 2 = ( 1 9 ) 1 − x {\displaystyle \ 3^{2x-2}\cdot ({\sqrt {3}})^{x-2}=\left({\frac {1}{9}}\right)^{1-x}} פונקציה מעריכית לוגריתם ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.