laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בית הדין הרבני ביוהנסבורג

בית הדין הרבני ביוהנסבורג (באנגלית: Johannesburg Beth Din) הוא בית דין רבני של אגודת הקהילות (באנגלית: Union of Orthodox Synagogues, בקיצור UOS) שהיא הארגון היהודי האורתודוקסי ביוהנסבורג. בית דין זה מקובל גם במדינות נוספות באפריקה. לצד שירותי בית דין כערכאה משפטית, וסידורי מעמד אישי כסידור חופה וקידושין, נישואים וגירושין (עריכת גט), מפעיל בית הדין גם מערכת כשרות. בית הדין מפעיל מערכת לרישום נישואין, ואולמות בתי הכנסת האורתודוקסיים בדרום אפריקה, מתנים את קיום השמחה באישור רשמי מבית הדין על כשרותם של הנישואין. בית הדין מפעיל עמוד אינטרנט במסגרת האתר של אגודת הקהילות, באמצעות דף זה, יכולים הגולשים לקבל תשובות בנושאי: אימוץ, גיור, גיטין, נישואין, ודין תורה. הדיין ד"ר שלמה גליקסברג הדיין דוד בדיאל הדיין יואל סמיט הדיין יצחק קוסובסקי - ראש בית דין הדיין יחיאל מיכל קוסובסקי הדיין ירמיהו אלאי הדיין ישראל סולובייצ'יק בן אחיו של חיים סולובייצ'יק הדיין ד"ר דניס אייזקס הדיין ברוך רפופורט הדיין צדוק סושרד הדיין משה קורצטג - ראש בית דין הרב הראשי ד"ר וורן גולדשטיין ביוגרפיות קצרות של הדיינים ותמונותיהם באתר אגודת הקהילות מתחתנים באתר "אוקספורד-שול"
אינדיגו

האם התכוונתם ל... אינדיגו (צבע) – צבע בין כחול לסגול. אינדיגו – חברת תעופה הודית גדולה HP Indigo – מכונות דפוס דיגיטלי של חברת HP ניל – סוג צמח ממנו מפיקים דיו בצבע אינדיגו ילדי אינדיגו – הגדרה לילדים בעלי כוחות או תכונות מיוחדים על פי אמונות העידן החדש שבט אינדיגו – ארגון בדיוני של גיבורי על ביקום DC קומיקס Indigo – אלבום של כריס בראון
אנואה ההרים

אנואה ההרים (שם מדעי: Bubalus quarlesi) הוא מין של תאו קטן בתת-סוג אנואה האנדמי לאינדונזיה וחי באי סולאווסי ובאי השכן בוטון. אנואה ההרים הוא מין תאו קטן הדומה לאנטילופה; גובהו בכתפיים: 75-70 ס"מ, אורך ראשו וגופו: 153-122 ס"מ, אורך זנבו: 27-24 ס"מ, ומשקלו פחות מ-150 ק"ג. לזכרים ולנקבות זוג קרניים קצרות וישרות באורך של 10–15 ס"מ, הצומחות מעט בזווית לאחורה; בשונה מאנואה השפלה קרניו אינם צומחות בצורת V. לאנואה ההרים פרווה ארוכה וצמרירית יותר מאנואה השפלה, בצבע חום כהה-שחור, ומספר מצומצם של נקודות לבנות על הרגלים. לזכרים פרווה כהה יותר משל הנקבות. בית גידולו כולל יערות גשם טרופיים ואזורים בעלי צמחייה סבוכה ומקורות מים זמינים, בגובה של 2,300 מטר מעל הים בהם הפרעת האדם נמוכה. האנואה חי בזוג או לבדו ופעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ובשעות הצהריים המאוחרות; בשאר היום הוא ינוח ויעלה גרה מתחת לגזעי עצים שנפלו, סלעים, ובחללי שורשים של עצים. לעיתים קרובות מין זה מתפלש במים או בבוץ. ההיריון נמשך 275–315 ימים לאחריהם נולד עגל אחד בצבע חום בהיר המשתנה לכהה עם הזמן. העגל נגמל בגיל שישה עד שבעה חודשים, ומגיע לבגרות בגיל שנתיים עד שלוש. תזונתו של האנואה כוללת עשבים, עלים, וטחבים. האנואות משתמשים בקרניהם כדי לפלס דרך בצמחייה או לחפור באדמה. הזכרים אינם טריטוריאליים אך ישתמשו בקרניים להצגת דומיננטיות על ידי דקירה עם חודו של הקרן בגוף היריב, או לקרבות על ידי ניסיון לפצוע את היריב בבטן וגוף. החל משנת 1980 האוכלוסייה נמצאת בירידה, וכיום מצבו של אנואה ההרים בדומה לאנואה השפלה מוגדר ב"סכנת הכחדה" (EN) על ידי IUCN בשל ציד לבשרו ואובדן בית גידול למטרות עצים או להתיישבות אנושית. ארגון השימור העולמי העריך כי יש כיום 2,500 פרטים ורובם נמצאים באזורים מוגנים. אף על פי שהאנואה נחשב מוגן בחוק האינדונזי משנת 1931 האכיפה מנוהלת באופן גרוע, ומלבד זאת תועדו מספר מקרים בהם ירו חיילים אינדונזים באנואות ככל הנראה בשל תוקפנותם של אלו כאשר הם מבוהלים. תוחלת חייו של האנואה 20–25 שנים. אנואה השפלה מדיה וקבצים בנושא אנואה ההרים בוויקישיתוף אנואה ההרים, באתר ITIS (באנגלית) אנואה ההרים, באתר NCBI (באנגלית) אנואה ההרים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנואה ההרים, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) אנואה ההרים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנואה ההרים, באתר GBIF (באנגלית) אנואה ההרים באתר הרשימה האדומה של IUCN
ריצ'רד קווסט

ריצ'רד אוסטין קווסט (באנגלית: Richard Austin Quest; נולד ב-9 במרץ 1962) הוא עיתונאי בריטי ממוצא יהודי, המשמש כפרשן כלכלי בכיר ברשת הטלוויזיה האמריקאית CNN, ופועל מניו יורק. בעל תוכנית טלוויזיה פופולרית בנושא כלכלה, המשודרת חמישה ימים בשבוע, וכן מנחה שתי תוכניות נוספות בכלכלה. לפני כן הנחה תוכנית בכלכלה שיועדה לקהל צופי הבוקר באירופה. קווסט נולד למשפחה יהודית בליברפול שבאנגליה, ויש לו קרובים בישראל. בוגר תואר שני במשפטים מאוניברסיטת לידס. את דרכו המקצועית החל קווסט בשנת 1983, בתפקיד מנהל חדשות בתחנות הרדיו של הקמפוס באוניברסיטת ואנדרבילט. בשנת 1985 הוא החל לעבוד כעיתונאי מתלמד ברשת BBC והצטרף למחלקה הפיננסית בשנת 1987. בשנת 1989 עבר לניו יורק, שם שימש ככתב הכלכלי בצפון אמריקה. משם המשיך לתפקיד בתוכנית "חדשות 24 BBC", שם עסק בסקירות מצב מניות בעולם וסקירה כלכלית על עולם העסקים הגלובלי, תוכנית שהגיש ביחד עם פאדי אוקונל. קווסט הצטרף בשנת 2001 להשקה של תוכנית הטלוויזיה "עסקים בינלאומיים", אשר כיסתה מגוון רחב של אירועים עולמיים שונים ושודרה ברשת CNN, בהם ניתוח הבחירות בארצות הברית, השקתו של מטבע האירו ב-1 בינואר 2002, הטיסה המסחרית האחרונה של מטוס הקונקורד ובסיקור בית המלוכה הבריטי. בשנת 2006 דחה קווסט הצעה להצטרף לצוות המגישים של ערוץ אל ג'זירה בשפה האנגלית, בטענה שתפקיד זה אינו מתאים לאדם שהוא גם הומוסקסואל וגם יהודי. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד קווסט בוויקישיתוף ריצ'רד קווסט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ביוגרפיה באתר CNN ליאור פרידמן, חדשות 2, ‏"תקיפה באירן? קטסטרופה כלכלית", באתר ‏מאקו‏, 25 באוגוסט 2012 יונתן כיתאין, ‏"הבנתי שצריך להביס את הגישה שהכלכלה משעממת", באתר גלובס, 3 במאי 2018 טלי גולדשטין, ריצ'רד קווסט: לא כולם יכולים לעבוד בהיי-טק; כלכלת ישראל צריכה תוכנית חלופית, באתר TheMarker‏, 9 במאי 2018 יונית לוי, ‏הפרשן הבכיר של CNN על המהפכה המשפטית: "אנשים פשוט יתחילו לנטוש", באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2023
ערב א-רמאדין

ערב א-רמאדין הוא כפר בדואי הנמצא בשומרון בשטח C דרומית מזרחית לקלקיליה ומערבית לאלפי מנשה. מספר תושביו הוא כשלוש מאות איש. מקור הכפר הוא בשבט הרמאדין אשר נמצא מדרום-מערב לדאהרייה. השבט הוא פלג של שבט התיאהא אשר שכן, בין היתר, באזור באר שבע. בשנת 1948 התנתק שבט הרמאדין משבט התיאהא ועבר לאזור חברון. במשך הזמן עזבו חלק מתושביו את המקום ועברו צפונה לסביבות קלקיליה. שני תת-שבטים אלו נקראים רמאדין אל-ג'אנובי (הדרומי), ורמאדין א-שמאלי (הצפוני). הכפר ערב א-רמאדין הוקם באמצע שנות החמישים על ידי בדווים משבט הרמאדין אשר שנים מספר לאחר המעבר לאזור חברון, הצפינו לאזור קלקיליה. שם קנו וחכרו אדמה מהכפר חבלה הסמוך. בעקבות מלחמת ששת הימים עברו התושבים תהליך השתקעות ומודרניזציה: בניית מבני פחונים ובטון, עבודה בבניין, חינוך בבתי ספר ורכישת אדמות. בשנת 1983 נבנה ממזרח לכפר היישוב אלפי מנשה. כיום היישוב מהווה מקור תעסוקה מרכזי לתושבי הכפר, וכן אחראי על אספקת המים אליו. הכפר אינו כלול בשטח השיפוט של אלפי מנשה, ומאז 1995 הוא נכלל בשטחי C. בראשית המאה ה-21, הכפר ערער בבג"ץ יחד עם כפרים סמוכים (וואדי א-רשא, ראס-עטיה, חבלה וערב אבו פראדה) על תוואי גדר ההפרדה. המדינה הציעה לראשי הכפר לעבור להתגורר באתר חדש שיוקם עבורם סמוך לקלקיליה, אולם הם סירבו. בעקבות העתירה הוחלט כי ערב א-רמאדין וערב אבו פראדה (כפר סמוך אשר הוקם על ידי בדווים פליטים מאזור נתניה וכולל כמאה תושבים) יישארו בצד המערבי של הגדר. עמירה הס, האם טרנספר המובלעות מתחיל, באתר הארץ, 23 בפברואר 2004 עקיבא אלדד, הפתרון: "טרנספר מרצון" אל מעבר לגדר, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2008 עמירה הס, ישראל פועלת ל"גירוש מרצון" של בדווים בכפר ערב א-רמאדין בגדה, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2009 רוני בר, שיעור מולדת, באתר אורבנולוגיה, המעבדה לעיצוב עירוני, 10 בינואר 2013 משה שרון, הבדואים במדבר יהודה, יום עיון בנושא הבדואים לזכרו של יצחקי נצר, חוברת מספר 6, פברואר 1975, מתוך אתר סנונית. חגי מטר, עשור לגדר, פרק 4: הכפרים ממערב לגדר, באתר "שיחה מקומית", 21 באפריל 2012
עץ יהושע

עץ יהושע (שם מדעי: Yucca brevifolia) הוא אחד ממיני היוקה. הוא דומה לעץ, דבר שהקנה לו שמות כמו: עץ יהושע, דקל יוקה ועץ יוקה. עץ חד-פסיגי זה אנדמי לדרום-מערב ארצות הברית, במדינות קליפורניה, אריזונה, יוטה ונבדה, שם הוא מצוי בעיקר במדבר מוהאבי בגובה 400 עד 1,800 מטר. הוא משגשג בשטחי מרעה פתוחים בתוך הפארק הלאומי עץ יהושע. יער סבוך עם עצי יהושע קיים גם בשמורה הלאומית מוהאבי. קיימים 2 תת-מינים: עץ יהושע ג'אגר (Yucca brevifolia subsp. jaegeriana) ועץ יהושע הרברט (Yucca brevifolia subsp. herbertii). השם עץ יהושע ניתן על ידי קבוצת מורמונים שחצו את מדבר מוהאבי באמצע המאה ה-19. המראה הייחודי של העץ הזכיר להם את הסיפור התנ"כי שבו יהושע מרים את ידיו השמימה לתפילה. עצי יהושע גדלים מהר במדבר; זרעים חדשים עשויים לגדול בקצב של 7.6 ס"מ בשנה בעשר השנים הראשונות, ולאחר מכן לגדול בקצב של 3.8 ס"מ בשנה. הגזע שלו עשוי מאלפי סיבים קטנים והוא חסר כל טבעות גדילה שנתיות, דבר שמקשה לדעת את גילו של כל עץ. לעץ מערכת ענפים עליונה כבדה, אולם גם מערכת שורשים עמוקה, עם שורשים שעשויים להגיע לאורך של 11 מטר. אם הוא שורד את תלאות המדבר הוא עשוי לחיות מאות ואף אלפי שנים. העצים הגבוהים ביותר מגיעים לגובה של 15 מטרים. קיים חשש כלשהו שעצי יהושע ייעלמו מהפארק הלאומי עץ יהושע כתוצאה משינוי האקלים. דבר זה יפגע וישנה לגמרי את המערכת האקולוגית של הפארק. קיים חשש גם לגבי היכולת של העץ לנדוד לאזורי אקלים מתאימים. מדיה וקבצים בנושא עץ יהושע בוויקישיתוף עץ יהושע, באתר ITIS (באנגלית) עץ יהושע, באתר NCBI (באנגלית) עץ יהושע, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עץ יהושע, באתר Tropicos (באנגלית) עץ יהושע, באתר GBIF (באנגלית) עץ יהושע, באתר The Plant List (באנגלית) עץ יהושע, באתר IPNI (באנגלית) עץ יהושע באתר eFlora עץ יהושע באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרב כריות

קרב כריות, או מלחמת כריות, הוא משחק שעוסקים בו בעיקר ילדים שבמהלכו הם "תוקפים" אחד את השני בכריות. משחק זה עשוי להוות דרך לפורקן מיידי של מתח נפשי וכעס. מאחר שכריות עשויות מחומר רך ומשקלן אינו רב, פעילות זו מסתיימת רק לעיתים נדירות בפציעות כלשהן. עם זאת חבטת כרית עלולה לגרום לילד לאבד את שיווי משקלו, במיוחד על משטח רך כמו מיטה. בעבר כריות נטו להיקרע במהלך קרב כריות, והנוצות שמילאו אותן התפזרו לכל עבר. כיום הכריות לרוב אינן ממולאות פוך טבעי אלא מילוי סינתטי העשוי מקשה אחת שאינו מתפזר עם קריעת הכרית. קרב כריות הוא אחת הפעילויות הנפוצות במסגרת מסיבת פיג'מות. הסרט "בית החיות" (1978) בכיכובו של ג'ון בלושי מציג מלחמת כריות באחוות הבנות. בשנת 2004, סטודנטים מאוניברסיטת ווריק קבעו שיא עולם של מלחמת הכריות הגדולה ביותר, בה השתתפו 1,308 משתתפים בפיקוחם של נציגי ספר השיאים של גינס. קרבות כריות נהפכים לחלק בולט בתופעת פלאש מוב כשקמים מועדוני קרב כריות בערים ברחבי העולם. כחלק מתופעה זו, התקיימו ב־7 במרץ 2005, ב־15 ביוני 2006 וב־18 בספטמבר 2008 קרבות כריות רבי משתתפים בכיכר רבין, תל אביב. מדיה וקבצים בנושא קרב כריות בוויקישיתוף אהוד קינן, על קרב הכריות בכיכר רבין(הקישור אינו פעיל) רועי מנדל, מאות השתתפו במלחמת הכריות בכיכר רבין, באתר ynet, 16 ביוני 2006 הזמנה לקרב כריות בכיכר רבין צפו במלחמת הכריות: נוצות כיסו את ערי העולם, באתר ynet, 8 באפריל 2012 דייב פיליפס, הניו יורק טיימס, מלחמת כריות באקדמיה הצבאית בארה"ב הפכה לאירוע רב־נפגעים, באתר הארץ, 6 בספטמבר 2015
רוי הרפר (קומיקס)

רוי הרפר (באנגלית: Roy Harper) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת More Fun Comics #73 מאוקטובר 1992 והיא נוצרה על ידי הכותב מורט וייזינגר והמאייר פול נוריס. הרפר הוא צעיר שגדל אצל מרפא משבט הנאוואחו והתמחה מגיל צעיר בשימוש בחץ וקשת. אוליבר קווין (החץ הירוק) לקח אותו תחת חסותו, ולמשך חמישים השנים הראשונות של סדרת הכותרים היה לשותפו ללחימה בפשע, תחת הזהות ספידי. הדמות הייתה חברה בקבוצת הטיטנים תחת הזהות ארסנל, וכן בקבוצת ליגת הצדק תחת הזהות החץ האדום. לאחר שכתוב יקום DC הוא נעשה חבר בצוות "פורעי החוק" לצד ג'ייסון טוד/הברדס האדום וסטארפייר בהרצה שנמשכה 40 חוברות. דמותו של רוי הרפר מופיעה בסדרת הטלוויזיה "החץ" שרבות מדמויותיה מבוססות על דמויות מ"החץ הירוק". בסדרה זו, הרפר מתואר כצעיר הנוטל את החוק לידיו ונלחם בפשע בשכונתו. לאחר שאוליבר קווין מציל אותו, הרפר הופך לשותפו תחת הכינוי "ארסנל". את התפקיד מגלם קולטון היינס. דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונור הוק

קונור הוק (באנגלית: Connor Hawke) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס "החץ הירוק" ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Arrow Vol.2 #0 מאוקטובר 1994 והיא נוצרה על ידי הכותבת קלי פאקט והמאייר ג'ים אפארו. קונור הוק הוא בנו האובד של אוליבר קווין, הגיבור שידוע בשם החץ הירוק. קווין פרש לחיי בדידות באשראם בו למד קונור, לאחר שהרג בשוגג פושע, ומאוחר יותר חזר לשם משום שהרג את חברו הטוב האל ג'ורדן. ג'ורדן הוא גיבור-העל הידוע בכינוי גרין לנטרן, שהפך לנבל-העל פאראלקס באירועי "גרין לנטרן: דמדומי הברקת". הודות לקונור, שהיה מעריץ גדול של החץ הירוק, קווין השיג שלווה והיה מסוגל לחזור לחיי המציאות. קונור חזר עמו, יצר לעצמו תלבושת דומה לשלו, והחל לפעול כשותפו ללחימה בפשע. עם הזמן, קווין למד כי קונור הוא בנו, דבר אותו קיבל באופן קשה. הוא הסכים להצעת הממשלה להסתנן לשורות ארגון טרור אקולוגי. המשימה התבררה כקטלנית עבור קווין, שזרועו הייתה מחוברת לפצצה במטוס שעשה את דרכו למטרופוליס. כדי לא לסכן את העיר, ולאחר שסירב שזרועו תיקטע, קווין הקריב את חייו כדי לפוצץ את הפצצה הרחק מאזור מאוכלס. לאחר מות אביו, החליט קונור ליטול את זהותו של אביו ולהמשיך במסע הצלב שלו נגד הפשע. אדי פיירס לקח את קונור תחת חסותו ואימץ אותו, והוא אימן והכשיר אותו. בהמשך התברר כי אוליבר קווין חי וקיים, ובמאורעות הסיפור "החץ הירוק: אשפת חצים" הוא שב לתפקידו כלוחם פשע. מאז, הוק הצטרף לצוות החץ, שכלל גם את החץ האדום, הקנרית השחורה וספידי. לאחר שכתוב יקום DC בעקבות אירועי "פלאשפוינט", דמותו של קונור הוק לא הופיעה בחוברות היקום הראשי, אלא בחוברות Earth-2 המתארים יקום מקביל ליקום הראשי החדש. ביקום זה, קונור פועל עבור צבא העולם תחת שם-הקוד "החץ האדום" ונהרג בניסיון להגן על מערת העטלף מידי צבא הפרדמונים של דארקסייד. את דמותו של קונור הוק מגלם בסדרת הלייב אקשן "אגדות המחר" השחקן ג'וזף דייוויד ג'ונס. גרסה זו היא אינה בנם של אוליבר קווין וסנדרה הוק אלא בנו של ג'ון דיגל, והוא ממוצא אפרו-אמריקאי ופועל בסטאר סיטי בשנת 2046. מאוחר יותר שוכתב סיפור המקור של הדמות בעונתה השביעית של הסדרה "החץ", והוא מתואר כבנו של טיגריס הארד שאומץ על ידי ג'ון דיגל וליילה מייקלס ופועל לצד מיה סמוק בסטאר סיטי 2040. דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס The Flash Vol.2 #217 Zero Hour #0, September 1994 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספידי (מיה דירדן)

מִיה דירדן (באנגלית: Mia Dearden) הידועה בכינוי ספידי (Speedy) היא דמות משנה בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC של DC קומיקס. מיה דירדן היא הדמות השנייה שנטלה את הזהות ספידי, אחרי רוי הרפר. היא הופיעה לראשונה בחוברת Green Arrow Vol.3 #2 ממאי 2001 ונוצרה על ידי הכותב קווין סמית' והמאייר פיל הסטר. ספידי היא האלטר אגו של מיה דירדן, נערה מתבגרת שברחה מביתה לאחר שאביה התעלל בה. היא לא הייתה מסוגלת לשרוד לבדה, ולכן התאהבה בגבר שהבטיח לדאוג למחסורה תמורת עבודה בזנות. מיה היא נשאית HIV. החץ הירוק, שחזר לאחרונה מהמתים באירועי החץ הירוק: אשפת חצים, הציל את מיה מידי אחד מלקוחותיה. החץ הירוק שלח אותה לבקש עזרה מאוליבר קווין (זהותו הסודית). קווין היה עסוק בארגון מחדש של חייו כעת משחזר לחיים, ועד מהרה, דירדן גילתה את זהותו של המיליארדר והפכה לאשת סודו. הוא החל לאמן אותה בשימוש בחץ וקשת, אולם סירב להפכה לשותפתו למרות תחינותיה הרבות משום שלא רצה להעמיד אותה בפני הסכנות הכרוכות בלחימה בפשע. בסדרת הטלוויזיה "החץ" מופיעה דמותה של ת'יאה קווין, צעירה מרדנית ואחותו של אוליבר קווין, בגילומה של השחקנית וילה הולנד. בהמשך מתגלה ששמה האמצעי הוא דירדן ושהיא למעשה בתו הביולוגית של מלקולם מרלין. כשמרלין לוקח אותה לקורטו מלטיז, הוא מאמן אותה כישורי קרב והיא מאמצת לעצמה את השם הבדוי מיה. עם חזרתה לסטארלינג סיטי היא מגלה את סודו של אחיה, מפנה עורף לאביה בשל מעשיו הנפשעים, ומתחילה באימונים עם אוליבר. בנוסף, שותפו הקודם של אוליבר רוי הרפר משאיר לה את חליפתו של ארסנל. דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרלין (קומיקס)

מרלין (באנגלית: Merlyn) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Justice League of America #94 מנובמבר 1971 ונוצרה על ידי צמד הכותבים מייק פרידריך וניל אדמס והמאייר דיק דילין. שנים רבות לפני שאוליבר קווין, הגיבור שידוע בשם החץ הירוק, הפך לפורע חוק וקשת לוחם, הוא קיבל השראה להתחיל באימוני חץ וקשת ממרלין "הקוסם", שהיה האלטר אגו של ארתור קינג, קשת בעל כישורי צליפה אגדיים. עם עליית פופולריותו של החץ הירוק, השניים נפגשו, ומרלין איתגר אותו בתחרות צליפה פומבית וניצח אותו. לאחר מכן, הוא נעלם מעל פני השטח, וצץ שנים לאחר מכן כחבר בליגת המתנקשים. הוא והחץ הירוק התעמתו בשנית כאשר מרלין ניסה להוציא לפועל התנקשות בבאטמן. החץ הירוק הצליח להסיט את חיצו של מרלין והציל את חייו של באטמן. מרלין הודה שהחץ הירוק הפך לקשת מיומן ביותר, אך נמלט בטרם ילכד. אולם, הוא לא יכול היה לשוב כחבר ליגת המתנקשים והפך למתנקש עצמאי. דמותו של מרלין מופיעה בסדרת הלייב אקשן "החץ", ומגלם אותו השחקן ג'ון בארומן. טריקשוט - דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס המתחרה דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קונסטנטין דרייקון

קונסטנטין דרייקון (באנגלית: Constantine Drakon) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Arrow Vol.3 #27 מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי הכותב ג'וד ויניק והמאייר פיל הסטר. קונסטנטין דרייקון הוא אמן לחימה ומתנקש ממוצא יווני, שהחל להרוג אנשים עוד מגיל עשר רק משום שהיה סקרן בכל הנוגע לגבולות יכולותיו. הוא מוצא כי זהו "יעודו" בחיים ומתעסק בכך למחייתו. כאשר מפלצות החלו להטיל אימה על אתרי בנייה בתאגיד שבעיר סטאר סיטי, אותו תאגיד שכר את שירותיו של דרייקון. משימתו הייתה לחסל את המפלצות המאיימות על עסקי התאגיד ולטייח את קשריהן עמו. חקירתו של אוליבר קווין, הגיבור שידוע בזהותו של החץ הירוק, הובילה אותו לעימות חזיתי עם המתנקש האירופאי. במפגשם הראשון, דרייקון הרג בקלות יתרה חבר של קונור הוק וצלב את החץ הירוק באמצעות חיציו. הוא בחר שלא להרוג את הקשת הלוחם משום שלא שילמו לו מספיק כדי להרוג גיבורים במסכה. את דמותו של קונסטנטין דרייקון גילם בסדרת הלייב אקשן "החץ" השחקן דארן סחלבי. דף הדמות בפרויקט ויקיה של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תנור אדים

תנור אדים (באנגלית: Steam Oven) הוא תנור שפעולתו מבוססת על בישול האוכל באדים חמים. השימוש בתנור אדים כשיטת בישול החל לפני כמאה שנים בסין, שם האוכל היה מבושל באדים בעזרת סלי במבוק. בתנור אדים יש מכל מובנה המלא במים, ואדי המים הם המרכיב העיקרי שמשמש בתהליך האפייה בו. הטמפרטורה השוררת בתנור אדים היא בדרך כלל 100-38 מעלות צלזיוס. ניתן לבשל בו מגוון רחב של מאכלים, אך בהיעדר גופי חימום הוא איננו מיועד להשחמה. קיימים דגמי תנורים המשלבים בישול באדים ובישול קונבנציונלי בתנור אחד. מהו תנור אדים?, באתר wisegeek (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Norwegian Wood (This Bird Has Flown)

"Norwegian Wood (This Bird Has Flown)‎" (או בקיצור "Norwegian Wood"; בעברית: עץ נורווגי) הוא שיר פולק-רוק של להקת הביטלס. הוא נזקף לזכותם של לנון-מקרטני, אך נכתב בעיקר על ידי ג'ון לנון, בעוד פול מקרטני סייע בכתיבת המילים ובלחן לקטע מקשר. השיר יצא לאור ב-3 בדצמבר 1965 באלבום Rubber Soul ואורכו הוא 2:05 דקות. בשיר משולבת נגינת סיטאר של ג'ורג' האריסון שהפכה אותו לשיר המוקדם ביותר של להקת רוק שבו מופיע כלי זה. לנון החל בהלחנת השיר ב-1965 באמצעות גיטרה אקוסטית, בעת ששהה בחופשה בהרי האלפים השווייצריים עם אשתו סינתיה. בסוף שנות ה-70 הסביר לנון שהשיר נכתב על מערכת יחסים שהייתה לו מחוץ לנישואיו. הוא ציין שתמיד היה מעורב בכל מיני מערכות יחסים נוספות מחוץ לנישואיו והיה מנסה להסוות ככל האפשר את העובדה ששירים שכתב התבססו על מערכות יחסים אמיתיות שלו. עם זאת, הוא אינו זוכר מי הייתה האישה שבגינה הוא כתב את "עץ נורווגי". מקרטני סיפר בספר מ-1997 שההשראה לשם השיר הגיעה מחדרי מגורים של אותה התקופה, שהקירות והרהיטים בהם עוצבו מעצי אורן זולים, והשם עץ נורווגי נאמר בלשון סגי נהור. הוא ציין שלפי תפיסת עולמם דאז, הגבר היה זקוק לנקמה על כך שהאישה מותירה אותו לישון בחדר האמבטיה, ולכן עלה במוחו הרעיון לספר על הצתת בית העץ. הקלטת השיר נערכה באולפני אבי רוד ב-12 ו-21 באוקטובר 1965. האריסון סיפר בשנות ה-90 בסרט The Beatles Anthology על שנת 1965, שבה נחשף לנגינת הסיטאר. הוא החליט לקנות סיטאר, אך הוא נותר כמעט ללא שימוש עד שהאזין לאלבום של ראווי שנקר, שמשך אותו להתנסות יותר בנגינה בכלי. בהקלטת "עץ נורווגי", כשחברי הלהקה חיפשו אלמנט מוזיקלי נוסף, הוא החליט לשלב באופן בלתי מתוכנן את הסיטאר וחש שהשילוב היה מוצלח במיוחד. מאז הפך האריסון לחובב נלהב של התרבות ההודית ומדיטציה טרנסצנדנטלית, והרבה להשתמש בסיטאר באלבומי הביטלס. בהקלטה שר לנון בשני ערוצים וניגן בגיטרה אקוסטית, מקרטני ניגן בגיטרה בס ושר קולות רקע, האריסון ניגן בסיטאר מוכפל לשני ערוצים ורינגו סטאר ניגן בתוף מרים, מאראקס ומצלתיים זעירות. מידע על היצירה "Norwegian Wood" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Norwegian Wood" באתר AllMusic סרטון השיר "Norwegian Wood" באתר יוטיוב הערות על Norwegian Wood (באנגלית) Sheff, David (2000). All We Are Saying: The Last Major Interview with John Lennon and Yoko Ono. New York: St. Martin's Press. ISBN 0-312-25464-4, עמוד 178 Miles, Barry (1997). Paul McCartney: Many Years From Now. New York: Henry Holt & Company. ISBN 0-8050-5249-6, עמוד 270 מצעד שירי הביטלס של כאן 88
דוד קרמן

דוד קרמן (1911–1990) היה השומר העברי הראשון של בת ים. אנשי היישוב כינוהו דוד השומר. קרמן נולד בפינסק שברוסיה הלבנה. בשנת 1924 עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחיו. המשפחה התמקמה בתל אביב ברחוב שלום עליכם 48 והקימה שם מאפייה (מאפיית קרמן) בהיותו בן שבע עשרה עזב את הבית והלך לעבוד בפרדסים של רחובות. הוא השתלב בין הפועלים הערבים למד את שפתם ואת מנהגיהם. "סדרני ההסתדרות" ניסו לסלקו בכוח מהעבודה בגלל שלא היה מאורגן בהסתדרות. דוד לא נכנע להם ושמר על מקום העבודה. אומץ ליבו וכוחו הפיזי משך את תשומת לבו של בעל הפרדסים משה סמילנסקי שמינהו לשומר. ב-1930 היה בין מקימי קבוצת "אגרוף", קבוצה מאנשי "בית"ר", שמטרתה הייתה בין היתר להגן על פועלים חברי התנועה הרוויזיוניסטית מפני הטרדות של "סדרני ההסתדרות", שניסו לסלקם בכוח ממקומות העבודה ואיימו על מעסיקיהם. כמו כן, הגנו על תהלוכות של "בית"ר" מפני התקפות של אנשי "פלוגות הפועל". ב-1932 הצטרף לקבוצת שומרים ששמרה על קו צינור מים באזור השרון. ב-1933 התמנה לשומר בהרצליה ב' במקום השומר שנפצע. הוא התגורר אצל משפחת מאירסון הוריה של גולדה מאיר. ב-1934 התמנה לשומר בבת ים, אז "בית וגן", והיה השומר העברי הראשון של בת ים. לפני בואו הופקדה השמירה בידי שומר ערבי בשם אבו עזד. באותה תקופה הייתה בת ים ישוב קטן ומבודד בחולות שבין יפו לכפר הערבי נבי רובין בדרום. היישוב סבל מגנבות ושוד, שיירות גמלים שבאו מעזה בדרכן ליפו עברו בין בתי היישוב וגנבו מכל הבא ליד. דוד מנע את מעבר השירות ביישוב, הרתיע את הגנבים ושיפר את מצב הביטחון בבת ים. שמו יצא בכל האזור, התושבים היהודים כינוהו "דוד השומר", ערביי יפו כינוהו "דאוד אל נטור", בשלב מסוים הצטרף אליו אחיו חיים קרמן. בשנים 1947-1946 נעצר קרמן לעיתים תכופות על ידי הבריטים בגלל סיוע לארגון האצ"ל. במלחמת העצמאות השתתף בהגנה על בת ים. לאחר קום המדינה התמנה לאחראי על הביטחון של בת ים. מיומנותו בתפישת גנבים הביאה לכך שישובים שונים פנו למועצת בת ים בבקשת סיוע כמו קיבוץ גליל ים שסבל ממכת גנבות ממטעי הבננות. דוד תפס את הגנבים ואת הסוחרים שהיו קשורים בגנבה. בתום מלחמת סיני ב-1956 נתבקש דוד על ידי השב"כ לתרום מניסיונו ללכידת ראשי ה"פדאיון" בעזה. קרמן התגורר בבת ים עד ימיו האחרונים, ונפטר ב-1990. "דאוד אל נטור", דוד השומר בערבית, היה הכינוי שאליהו נאוי (בעבר מזכיר אגודת השומרים) שאל לתוכנית הרדיו שהגיש. "עת־מול" עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל. מיסודם של אוניברסיטת תל אביב ומשרד החינוך (היום יד בן צבי). כרך ט"ו, גיליון 5 (91)-יוני 1990 עמוד 22, 23. דוד השומר: אתר המוקדש לדוד קרמן רחל חלפי, טיול של סתם - בבת-ים, מעריב, 28 בנובמבר 1960