laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1815

שנת 1815 היא השנה ה-15 במאה ה-19. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. 1 בינואר 1815 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. 3 בינואר – אוסטריה, הממלכה המאוחדת וצרפת כורתות ברית חשאית נגד פרוסיה ורוסיה 8 בינואר – מלחמת 1812: האמריקאים מנצחים את הבריטים בקרב על ניו אורלינס 18 בפברואר – מסתיימת מלחמת 1812 בין ארצות הברית ובריטניה לאחר חתימת הסכם גנט 26 בפברואר – נפוליאון בונפרטה בורח מהאי אלבה 1 במרץ – נפוליאון חוזר לצרפת מגלותו באי אלבה 16 במרץ – וילם הראשון מוכתר כמלך הראשון של הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה (איחוד של הולנד ובלגיה) 20 במרץ – נפוליאון חוזר לפריז לאחר הגלות באי אלבה, ומתחיל את שלטון מאה הימים על צרפת 10 באפריל – התפרצות הר הגעש טמבורה באי סומבווה שבאינדונזיה, גורמת למותם של כ-92,000 איש (10,000 באופן ישיר והיתר מרעב ומכולרה); ההתפרצות נמשכה כשבוע 1 ביוני – נפוליאון בונפרטה נשבע אמונים לחוקת צרפת 9 ביוני – עם סיומו של קונגרס וינה מתקבלות החלטות מהותיות בנוגע לאירופה שלאחר תקופת נפוליאון: צרפת חוזרת לממדיה המקוריים, הולנד מתאחדת, שווייץ נשארת נייטרלית ואף מוכרזת התנגדות לסחר עבדים 18 ביוני – נפוליאון מובס בקרב ווטרלו על ידי צבאות פרוסיה ובריטניה בפיקוד ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון וגבהרד פון בליכר 22 ביוני – נפוליאון בונפרטה מוותר בשנית על תוארו כקיסר צרפת. תחילת הרסטורציה במדינה 17 ביולי – מלחמות נפוליאון: בצרפת נכנע נפוליאון בונפרטה לבריטים בעיר הנמל רושפור ומפליג לאי סנט הלנה, שם הוא מבלה בגלות את שארית חייו 17 באוקטובר – נפוליאון מתחיל את גלותו השנייה באי סנט הלנה 20 בנובמבר – נחתם הסכם פריז בעקבות התפטרות נפוליאון בונפרטה והגלייתו לאי סנט הלנה 11 בינואר – ג'ון מקדונלד, ראש הממשלה הראשון של קנדה (נפטר ב-1891) 1 באפריל – אוטו פון ביסמרק, מדינאי גרמני (נפטר ב-1898) 24 באפריל – אנתוני טרולופ, סופר אנגלי (נפטר ב-1882) 11 ביוני – ג'וליה מרגרט קמרון, צלמת בריטית (נפטרה ב-1879) 16 באוגוסט – ג'ובאני בוסקו, קדוש נוצרי (נפטר ב-1888) 31 באוקטובר – קארל ויירשטראס, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1897) 2 בנובמבר – ג'ורג' בול, מתמטיקאי אנגלי (נפטר ב-1864) 12 בנובמבר – אליזבת קיידי סטנטון, פעילה חברתית אקטיביסטית, סופרג'יסטית ודמות מובילה בתנועת זכויות האישה (נפטרה ב-1902) 10 בדצמבר – עדה לאבלייס, המתכנתת הראשונה (נפטרה ב-1852) 15 באוגוסט – החוזה מלובלין, מחשובי האדמו"רים בפולין במאה ה-18 (נולד ב-1745) 7 בדצמבר – מישל נה, מרשל בצבא נפוליאון (נולד ב-1769) 7 בדצמבר – סולומון השני מלך אימרתי (נולד ב-1772) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1815 התחילה ביום ב' בשבט ה'תקע"ה (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-י"ט בטבת). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 365 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1815 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1815 במדע‎ ילידי 1815‎ נפטרים ב-1815‎ מדיה וקבצים בנושא 1815 בוויקישיתוף
ברקלי

האם התכוונתם ל... מכוניות ברקלי – חברה בריטית לייצור מכוניות ברקלי (חברת תקליטים) (אנ') – חברת תקליטים צרפתית מבצע ברקלי – מבצע הטעיה במלחמת העולם השנייה שמטרתו הייתה להסיט את תשומת לב גרמניה הנאצית מהכוונה לפלוש לסיציליה במבצע האסקי מקומות: ברקלי (קליפורניה) – עיר בקליפורניה, ארצות הברית אוניברסיטת קליפורניה בברקלי – קמפוס ברקלי של אוניברסיטת קליפורניה המעבדה הלאומית לורנס ברקלי – מעבדה לאומית אמריקאית בקליפורניה מכללת ברקלי למוזיקה – בית ספר למוזיקה בבוסטון אישים: אליזבת' ברקלי – שחקנית אמריקאית ג'יימס טרנר ברקלי – רופא, מיסיונר וחוקר אמריקאי שפעל בארץ ישראל במאה ה-19 ג'ורג' ברקלי – פילוסוף אירי דניס ברקלי (אנ') – שחקן אמריקאי לנוקס ברקלי – מלחין אנגלי שאול ברקלי – בלשן עברי, מחנך וסופר שלי ברקלי – פוליטיקאית אמריקאית וחברת בית הנבחרים של ארצות הברית בארקלי
קסאדה

קֵסָאדָה (בספרדית: Quesada) היא עיירה ורשות מקומית (אנ') בקומרקת (אנ') סיירה דה קסורלה (ספ') במחוז חאאן בקהילה האוטונומית אנדלוסיה שבספרד. קסאדה היא מולד נהר הגואדלקיביר. בשטח העיירה נמצאות הריסות העיר הרומית ברונייל (Bruñel) שם נשמרו מספר פסיפסים מהתקופה הנוצרית המוקדמת. בקסאדה נמצאות גם מספר מערות ונקרופוליס אך הם אינם נגישים לציבור. התיירות בעיר אינה מפותחת דיה. 13 ק"מ מדרום לעיר נמצא הכפר טיסקאר. לרגלי מבצר טיסקאר ישנה כנסייה לפטרונית קסאדה, הבתולה מטיסקאר. מהמבצר שהיה בטיסקאר שרד מגדל אחד במצב טוב. ליד המבצר נמצאת מערת מים וכן מפל מים מרשים. בשנים האחרונות עוברת קסאדה תהליך של הידלדלות אוכלוסין. בשנת 1950 חיו בקסאדה 12,224 איש, ואילו נכון לשנת 2000 חיו בה כ-6,000 איש. מקסאדה יצאו מספר אישים: רפאל סבלטה (Refael Zabaleta Fuentes) - צייר; לכבודו נוסדה תערוכה בשדרות אלמריה בעיר חוסה לואיס ורדס (José Luis Verdes) - צייר רפאל אידלגו דה קבידס (Refael Hidádlgo de Cavides) - צייר אנטוניו נברטה (Antonio Navarrete)- סופר ומשורר אנשי קסאדה מכונים בספרדית Quesadeños או Quesadentes. רוב החקלאות בקומרקת קסורלה מבוססת על זיתים, ובעבר נהוג היה לגדל באזור גם דגנים. מדיה וקבצים בנושא קסאדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קסאדה (הקישור אינו פעיל, 3 בנובמבר 2020)
ג'ודקה

ג'ודקה (באיטלקית: Giudecca) הוא אי במרכז לגונת ונציה ומהווה אחת משכונות העיר ונציה, וחלק מרובע דורסודורו של העיר. האי ממוקם דרומית לאיים המרכזיים המהווים את העיר, ובינו לבין יתר האיים המרכזיים מפרידה תעלת ג'ודקה. באי ממוקמות כנסיית איל רדנטורה שתוכננה על ידי אנדראה פאלדיו. בעבר נקרא האי בשם "ספינאלונגה" (Spinalunga - "הקוץ הארוך"), בשל צורתו. בשלהי ימי הביניים החל האי להיקרא בשם "ג'ודקה". ישנה סברה כי מקור השם ביישוב היהודי שהיה בו קודם להקמת הגטו של ונציה, אולם פרט לשמו של האי אין ראיות לקהילה יהודית שהתגוררה בו. עד המאה ה-19 היה האי פרוור של ונציה, והיו בו ארמונות בינות גנים ופרדסים. במהלך המהפכה התעשייתית הפך האי לאזור תעשייתי, ובראשית המאה ה-20 הוקמו באי מפעלים רבים, מספנות, מגורים לפועלים ואף אולפן קולנוע. לאחר מלחמת העולם השנייה ירדה קרנה של תעשיית האי, וכיום האי מהווה אזור מגורים בלבד. אטרקציות בג'ודקה: צ'יזה דל רנטנטור - אחת הכנסיות המפורסמות ביותר באי וגם בוונציה. הכנסייה ידועה גם בשם סנטיסימו רדנטורה ונבנתה במאה ה -16. צ'יזה דלה זיטל - כנסייה נוספת באי, שלידה נמצא קאסה דה מריה (הידועה גם בשם קאסה דיי טר אוקי) שנבנתה בעבר כסטודיו במאה העשרים. מולינו סטאקי - המקום הידוע ביותר באי, שהוא כיום מלון הילטון. הבר על הגג המפורסם במלון זה הוא המקום הטוב ביותר לזכות בתצפית טובה על הלגונה ועל ונציה. קו החוף של ג'ודקה - כל חלקו של חוף הים הוא רחוב אבן מרוצף מרוצף עם חנויות קטנטנות מקסימות משני צדדיו הצדדים ומוכרות הכל, החל מיין ועד אוכל ומוצרים מקומיים. מדיה וקבצים בנושא ג'ודקה בוויקישיתוף Ancos, La Giudecca, lifeinitaly, ‏8-8-2019
מחוזות כווית

מחוזות כווית (בערבית: محافظات الكويت) הם המחוזות האדמיניסטרטיביים המרכיבים את כווית, אמירות מזרח תיכונית השוכנת לחופי המפרץ הפרסי. המדינה מחולקת לשישה מחוזות (muhafazah), אשר מחולקים לנפות משנה. מדיה וקבצים בנושא מחוזות כווית בוויקישיתוף
בית כאחיל

בית כאחיל (בערבית: بيت كاحل) הוא כפר פלסטיני בנפת חברון, הנמצא 7 ק"מ מצפון מערב לחברון. על גבעה סמוך לכפר (ח' אבו ח'רזה) התגלו שרידים ליישוב מן התקופות ההלניסטית, הרומית והביזנטית, שכללו בורות, אבן ריחיים גדולה וחרסים שונים. השרידים נהרסו כמעט כליל כחלק מעבודות של הכשרת הקרקע לחקלאות. ויקטור גרן ביקר בכפר ב-30 ביולי 1863 ותיאור אותו במילים האלו: בשעה אחת עשרה וחמש דקות הגענו לכפר דל בשם בית כאחל, שיש בו אך כשלושים משכנות עלובים. הוא נבנה על גבי יישוב קדום, כפי שמוכיחות כמה גרנות, ממגורות תת קרקעיות וקברים חצובים בסלע, שרואים גם על גב ההר וגם במדרון... הכפר בית כאחל יושב על הר תלול, שמשני עבריו - מצפון ומדרום - יש שני גאיות עמוקים. — ויקטור גרן, תיאור ארץ ישראל - יהודה בשנת 1883 תיארו קונדר וקיצ'נר, אנשי הקרן לחקר ארץ ישראל, את הכפר בספר "סקר פלשתינה המערבית": כפר קטן על רכס, בנוי אבן, עם באר בדרום. ככל הנראה מקום עתיק, עם קברים חצובים בסלע. — קונדר וקיצ'נר, סקר פלשתינה המערבית נכון למפקד שנערך על ידי ישראל בשנת 1967 היו בכפר 936 תושבים. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה אוכלוסיית הכפר ב-2007 מנתה 6,526 תושבים. האוכלוסייה מורכבת ממספר חמולות, כולל: אל-אתוונא, אל-אספרה, אל-זוהור, אל-ג'ודי, ברהם ואל-חטיב. שטחו הכולל של הכפר הוא 5,795 דונם. מדיה וקבצים בנושא בית כאחיל בוויקישיתוף עמנואל הראובני, ישראל - היישובים ואתרי עתיקותיהם, מסדה, 1979, עמ' 93 ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ-ישראל / תרגם מצרפתית והוסיף מבוא והערות חיים בן-עמרם (התרגום לפי מהדורת פאריס 1868), ירושלים: יד יצחק בן-צבי (ספרייה לתולדות היישוב היהודי בארץ ישראל), תשמ"ב 1982 – תשמ"ה 1985. כרך 3 - יהודה, עמ' 240-239. סקר פלשתינה המערבית, עמ' 303
פאוריה

פאוריה (באנגלית: Peoria) היא העיר הגדולה ביותר על נהר אילינוי והיא מושב המחוז של מחוז פאוריה שבמדינת אילינוי בארצות הברית. העיר נקראת על שם שבט פאוריה הילידי, שהתגורר באזור לפני הגעת המתיישבים האירופאים. על פי מרשם התושבים בשנת 2000, פאוריה היא העיר החמישית בגודלה באילינוי, עם 113,546 תושבים. אוכלוסיית המטרופולין שלה מנתה 372,487 תושבים בשנת 2008 - המטרופולין השלישית בגודלה אחרי המטרופולין של שיקגו ומטרו-מזרח. פאוריה מוכרת כעיר האמריקאית הממוצעת, בעקבות המבנה הדמוגרפי שלה והתרבות המערב-תיכונית של תושביה. הביטוי "האם זה יעבוד בפאוריה" רווח במגוון תחומים פוליטיים ומסחריים כמטפורה לשאלה "האם הדבר ידבר אל האמריקני הממוצע?" פאוריה היא אחת ההתיישבויות האירופיות הראשונות באילינוי, וקודמת אף לשיקגו. המתיישבים הראשונים יישבו אזור זה בשנת 1680, כאשר מגלי הארצות רנה-רובר קוואלייה והנרי דה טונטי הקימו במקום את פורט קרווקואאור. המבצר נשרף. בשנת 1813 הוקם במקומו פורט קלאק, אילינוי. כאשר מחוז פאוריה הוקם ב-1825, שונה שם המבצר לפאוריה. בפאוריה נמצאים המטה העולמי ומספר מפעלים גדולים של חברת קטרפילר, יצרנית הצמ"ה והמנועים הגדולה בעולם. בפאוריה נולדו המלחין, הזמר והרב-נגן האמריקאי דן פוגלברג והקומיקאי האפרו-אמריקאי ריצ'רד פריור. גרמניה פרידריכסהאפן, באדן-וירטמברג, גרמניה מדיה וקבצים בנושא פאוריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאוריה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קסדה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קסדה – כובע משוריין תצוגת קסדה עילית – קסדת טיס שעל המשקף שלה מוצגים נתוני טיסה וכוונת קרב קסדה – קרב באסיה הקטנה שהתרחש בשנת 1243 קסאדה – עיר בספרד קסדה (הרלדיקה) – התקן הרלדי המציין כי נושא השלט הוא לוחם
אור ישראלי

"אור ישראלי" הוא אלבום הסולו העשירי של היוצר והזמר שלום חנוך, שיצא בשנת 2003. האלבום הוא שיתוף פעולה בין חנוך ללהקת מוניקה סקס שחבריה מנגנים בכל שירי האלבום, למעט השיר המסיים, "אהבת נעורי" (בלדה אקוסטית בביצוע שלום חנוך ומשה לוי). האלבום עובד והופק מוזיקלית על ידי שלום חנוך ומשה לוי, ולואי להב היה יועץ אמנותי. בין השירים הבולטים באלבום: "אהבת נעורי", "היום", "אור ישראלי" ו"ראש הממשלה". השיר "גשר צר" בוצע במקור על ידי דפנה ארמוני באלבומה "אשה אחת פחות" (1992). לאחר צאת האלבום יצאו שלום חנוך ומוניקה סקס לסיבוב הופעות משותף. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך (למעט היכן שמצוין אחרת).  שלום חנוך: שירה, גיטרות וסינתי משה לוי: פסנתר, המונד, סינתי, גיטרה חשמלית, בס, אקורדיאון, שייקר, טמבורין וקולות יהלי סובול: גיטרות וקולות פיטר רוט: גיטרות, פעמונים וקולות שחר אבן-צור: תופים אלדד גואטה: בס, פסנתר ותכנותים אורי אור-ירח: חלילים (ב"אור ישראלי") מידע על האלבום אור ישראלי באתר MusicBrainz
MSM

האם התכוונתם ל... MSM – תוסף תזונתי - התצורה הטבעית של גופרית אורגנית המצויה בכל האורגניזמים החיים MSM – כינוי ליחסי מין בין גברים
1816

שנת 1816 היא השנה ה-16 במאה ה-19. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. 1 בינואר 1816 לפי הלוח הגרגוריאני מקדים את 1 בינואר לפי הלוח היוליאני ב-12 ימים. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח הגרגוריאני. שנה זו נודעה כשנה ללא קיץ, בשל הטמפרטורות הנמוכות, בעונת הקיץ, בחצי הכדור הצפוני, שנגרמו מחסימת אור השמש בידי אבק געשי מהתפרצות הר הגעש טמבורה, שנה קודם לכן. 8 בינואר – סופי ז'רמן נהיית לאישה הראשונה שזוכה בפרס מהאקדמיה הצרפתית למדעים, עבור עבודתה בתחום האלסטיות 9 ביולי – ארגנטינה מכריזה על עצמאותה מספרד 11 בדצמבר – אינדיאנה מצטרפת לארצות הברית כמדינה ה-19 21 באפריל – שרלוט ברונטה, סופרת אנגליה (נפטרה ב-1855) 24 במאי – עמנואל לויצה, צייר גרמני אמריקאי (נפטר ב-1868) 23 בספטמבר – אליהוא וושבורן, פוליטיקאי אמריקני (נפטר ב-1887) להלן לוח שנה גרגוריאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. במקומות בהם היה נהוג אז הלוח היוליאני, שנת 1816 התחילה ביום י"ב בטבת ה'תקע"ו (לעומת זאת, אותה שנה לפי הלוח הגרגוריאני החלה 12 ימים מוקדם יותר, ב-ל' בכסלו). אורכה של שנה זו לפי הלוח היוליאני 366 ימים - בדיוק כמו הלוח הגרגוריאני המקביל. להלן לוח שנה יוליאני - עברי משולב עם חגים ומועדים עבריים: שנת 1816 לפי הלוח היוליאני Nothing. 1816 במדע‎ ילידי 1816‎ נפטרים ב-1816‎ מדיה וקבצים בנושא 1816 בוויקישיתוף
Friend of Dorothy

בסלנג להט"בי בשפה האנגלית, Friend of Dorothy (חבר של דורותי; בראשי תיבות: FOD) הוא כינוי לגבר הומוסקסואל. המונח מוכר עוד מתקופת מלחמת העולם השנייה, כשאקטים הומוסקסואליים היו מחוץ לחוק בארצות הברית. השאלה או האמירה כי אדם מסוים הוא "friend of Dorothy" היוו לשון נקייה לדיון בנטייה מינית מבלי שאנשים אחרים יבינו את כוונת הביטוי. מקור הביטוי אינו ידוע, ותאוריות רבות מנסות לספק לו הסבר. במחצית הראשונה של המאה ה-20 נעשה באנגליה שימוש במונח דומה: "friend of Mrs. King" – 'חבר של גב' מלך', כלומר: מלכה. הקישור החזק ביותר הוא בין ביטוי זה לבין הסרט "הקוסם מארץ עוץ", היות שג'ודי גארלנד, שכיכבה בסרט כדמות הראשית דורותי, היא סמל הומוסקסואלי. בסרט, דורותי היא דמות המקבלת את השונה. לדוגמה, האריה העדין שחי בשקר: "אני חושש שלא ניתן להכחיש זאת, אני בסך-הכל אריה גנדרן". זוהי התאוריה הנפוצה ביותר באשר למקור הביטוי, והיא התחזקה ככל שהסרט צבר פופולריות. אף על פי כן, קיים מקור אפשרי אחר, בדמות לוחמת זכויות האדם והאזרח הניו-יורקרית דורותי פארקר, שהייתה גם סופרת, משוררת, עיתונאית, תסריטאית ומבקרת תיאטרון מפורסמת. פארקר, שהפופולריות הרבה שלה הייתה מוגבלת בעיקרה לעיר ניו-יורק, הקדימה את הסרט בעשור אחד לפחות, ופעלה בתקופה שבה גברים הומוסקסואלים היו חייבים לשמור על חשאיות גבוהה, ולהשתמש בביטוי שמשמעותו האמיתית אינה מובנת בקלות. ייתכן שהביטוי נולד בתקופתה של פארקר, והמשיך להוות לשון נקייה לגברים הומוסקסואלים, תוך שינוי האטימולוגיה המובנת הרווחת שלו פארקר אל הסרט הידוע ואל כוכבתו המפורסמת. בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 ערך שירות החקירות של הצי האמריקני (NIS) חקירה במטרה לגלות אנשי צי הומוסקסואלים המוצבים באזור שיקגו. סוכניו גילו כי חלק מהגברים ההומוסקסואלים כינו עצמם "חברים של דורותי". הסוכנים, שלא היו מודעים למשמעות ההיסטורית של הביטוי, האמינו כי קיימת אשה בשם דורותי העומדת במרכזו של מעגל הומוסקסואליות נרחב של חיילים הומוסקסואלים, והחלו בחיפוש נרחב אחריה, בתקווה שתסגיר לידיהם רשימת שמות של אנשי צי הומוסקסואלים. החל משנות השמונים המאוחרות, נוסעים הומוסקסואלים על סיפונן של ספינות רבות ביקשו מאנשי הצוות לפרסם התאספויות של גברים הומוסקסואלים כחלק מלוח הפעילויות המוצעות היומי במשך השיט. חברות הספנות היססו לפרסם את המפגשים כהתאספויות הומוסקסואליות באופן מפורש, והעדיפו לרושמן כ"פגישות של החברים של דורותי". פגישות כאלה הפכו להיות יותר ויותר נפוצות וצברו פופולריות במשך השנים. כיום, חברות ספנות רבות מקיימות אירועי "FOD" רבים, לעיתים אף בכל לילות ההפלגה. Cruise Critic on Friends of Dorothy במקור: "dandy".
פרנסואה קופה

פרנסואה קופה (בצרפתית: François Coppée; ‏26 בינואר 1842 – 23 במאי 1905) היה משורר, מחזאי וסופר צרפתי. פרנסואה אדוארד ז'ואקן קופה נולד בפריז לאב שהיה עובד מדינה. אחרי שלמד בבית הספר התיכון סנט-לואי עבד כפקיד במשרד המלחמה הצרפתי. הוא החל להתפרסם כמשורר שהשתייך לאסכולת הפארנאס בשירה הצרפתית. חרוזיו הראשונים נכתבו ב-1864 ומחזהו הראשון ב-1869. מחזה זה בשם "עובר אורח" שהוצג לראשונה בתיאטרון אודיאון בפריז, הביא לשחקנית שרה ברנאר את אחת מהצלחותיה הראשונות. מאוחר יותר כתב את המחזות "עשה את חובתך" (1871) ו-"תכשיטי הגאולה" (1872). מחזות אלה שנכתבו בהשפעת מלחמת צרפת–פרוסיה זכו להצלחה בציבור. אחרי ששימש כספרן בספריית הסנאט, נבחר ב-1878 לתפקיד מנהל הארכיב של להקת קומדי פראנסז - תפקיד שבו שימש עד 1884 כאשר נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית. החרוזים והפרוזה של פרנסואה קופה מבטאים רגשות פטריוטיים, שמחת אוהבים צעירים וחמלה על העניים. הוא כתב אוטוביוגרפיה המשקפת את תקופת נעוריו כאשר חלם להפוך למשורר ולסופר. בספרו "הייסורים הטובים" (1898) הוא מתאר את מחלתו שכמעט גרמה למותו - מה שגרם לו להיכנס בבריתה של הכנסייה הקתולית. מבחינה פוליטית הוא השתייך לחלק הקיצוני של התנועה הלאומית הצרפתית ובז לדמוקרטיה. במשפט דרייפוס היה מראשי המצדדים בהרשעתו בדין כבוגד. בהקדמה להוצאה הראשונה של לקט שיריו "מחברת אדומה" פרנסואה קופה מגדיר את תפקידיו של המשורר: "מטרתנו המשוררים, איננה לעסוק במה שכבר הושג, אלא במה שעתיד לבוא. על המשורר לחלום על כתיבת חרוזים מושלמים, ואחרי שמסר את החומר להדפסה עליו להיות משוחרר מכל דאגה, כמו עלים מתים של הסתיו שעבר." פרנסואה קופה מת בפריז ב-1905. הוא כתב 12 קובצי שירה, 15 מחזות ו- 14 סיפורים, רומנים ונובלות. הייתה לו הצלחה רבה בקרב הציבור של תקופתו, אך אחרי מותו יצירתו נשכחה. פרנסואה קופה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פרנסואה קופה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) פרנסואה קופה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פראנסואה יואכים אדואר קופה, דף שער בספרייה הלאומית כתבי פרנסואה קופה בפרויקט בן-יהודה פרנסואה קופה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרנסואה קופה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
אהרן מטלון

אהרן מטלון הוא מראשוני מחדשי היישוב היהודי ביפו שבתחילת המאה ה-19. אהרון מטלון היה סוחר בבדים ובצבעים של בדים בעיראק. בסוף המאה ה-18 היה בקשר מסחר עם משפחת ששון בבומביי. הגיע ליפו עם בנו מאיר בשנת 1817 לאחר שנפטרה אשתו, יצא ב-1815 עם שני בנים ושלוש בנות, ועם שיירה שמנתה מאה גמלים ושישים פרדות, דרך דמשק לארץ ישראל. בדרכם הגיעו לביירות וישבו שם. בנו יחזקאל התחתן וגם בנותיו מצאו שידוך בביירות. באותה תקופה פרצו בלבנון מאורעות, הדרוזים נלחמו נגד הנוצרים. היהודים נסו עם הנוצרים. בתו הצעירה נהרגה ולכן מיד לאחר השבעה קם ועלה לארץ ישראל. בתחילת 1817 הגיע לירושלים. בירושלים היה יישוב יהודי המחולק לעדות: ספרדים ואשכנזים. באותה תקופה חי היישוב היהודי (האשכנזי) על כספי החלוקה. מטלון רצה לשוב לעסקי המסחר ומצא שיש שוק טוב לבדים ולצבעי בדים ביפו. בתקופה זו חיו היהודים בעיקר בארבע ערי הקודש: צפת, ירושלים, חברון וטבריה. מטלון ניהל משא ומתן עד שקיבל אישור לעבור ליפו, אך בסופי שבוע היה צריך להגיע לירושלים וללוד. בה'תקע"ח 1817 עבר ליפו והיה ממחדשי היישוב היהודי בה. לאחר שגר בשכירות קנה דירה, בשבתות נסע ללוד ולעיתים (בעיקר בחגים) נסע לירושלים. הוא ניסה לשכנע יהודים נוספים לעבור ליפו. יהודים בקרו אצלו ביפו והיו יהודים שהגיעו ארצה דרך נמל יפו ושמעו שיש בית יהודי ביפו. הם נשארו לשבת כאשר לא יכלו להגיע לירושלים לפני כניסת השבת. במשך הזמן גדלה הצפיפות בביתו והוא חשב על פתרון ממוסד יותר. בשנת 1820 ביקר ביפו ישעיהו אג'ימן ונפגש עם מטלון. מטלון הציע לפתוח אכסניה ליהודים, ואג'ימאן תרם 150 לירות זהב טורקיות למטרה זו, ואלה שימשו לבניית דאר אל יהוד, ששרידיו נמצאים היום בגן הפסגה ביפו. הבית נרשם על שם ועד הקהילות הספרדיות בירושלים. מטלון רצה צביון יהודי ב"דאר אל יהוד" לכן נסע לירושלים וסיכם שישלחו רב פעם בחודש וכן הביא מירושלים ספר תורה לבית הכנסת שהקים. כך הגיע ליפו רבי יהודה מרגוזה, שלאחר 17 שנה עבר להתגורר ביפו והיה הרב הראשי של העיר. מטלון סחר בבדים, וכן פתח חנות של שולחני והושיב שם את בנו מאיר מטלון שעסק בבנקאות. בשנותיו האחרונות עבר לירושלים ונפטר בה בשנת ה'תרי"ח, 1858. חנה רם, היישוב היהודי ביפו בעת החדשה : מקהילה ספרדית למרכז ציוני, עמ' 32, ירושלים, תשנ"ו 1996. יבנאל מטלון, "תל אביב: זכרונות 1919–1939" בפרויקט בן-יהודה
אנטון סעאדה

אנטון סעאדה (בערבית: أنطون سعادة; 1 במרץ 1904 – 8 ביולי 1949) היה מייסד המפלגה הסורית הסוציאלית-לאומית בשנת 1932. מפלגתו העלתה את רעיון הזהות הלאומית הסורית לראשונה לתודעה בסוריה. סעאדה נולד בכפר צ'הור אל-שויר (אנ') בקרבת ביירות, למשפחה נוצרית יוונית-אורתודוקסית משכילה. אביו היה רופא. בעקבות המצב המדיני בלבנון אביו היגר לברזיל שם עסק בפרסום עיתונים לקהילה הסורית שהתמקמה בדרום אמריקה. אנטון הצטרף לאביו שבברזיל בשנת 1920, אחרי מלחמת העולם הראשונה. בסאו פאולו, הוא סייע לאביו בעריכת מגזינים, אך מלבד זאת לא ידוע על חינוך אקדמי שקיבל. הוא ייסד בשנת 1924 חברה חשאית שמטרתה לפעול למען אחדותה של סוריה הטבעית, אך היא התפוררה בשנת 1925. בעודו בברזיל למד גרמנית ורוסית. הוא חזר ללבנון ביולי 1930. בשנת 1931 כתב את "טרגדיה של אהבה" שפורסם לראשונה עם "סיפור חג גבירתנו מסידנאיה" בספר אחד בביירות במהלך שנת 1933. סעאדה חזר לביתו ב-2 במרץ 1947, ובדמשק הכריז סעאדה ב-4 ביולי 1949 על המהפכה החברתית הלאומית הראשונה שתהרוס את שלטון העריצות, השחיתות והזיוף. סעאדה ראה באזורים נרחבים כשייכים לסוריה. גבולותיה של סוריה הגדולה השתרעו עד לנהר הפרת במזרח, קפריסין במערב, חצי האי סיני בדרום וכן נכללו שטחי ארץ ישראל ועבר הירדן. הוא הקים את המפלגה הסורית לאומית ב-16 בנובמבר 1932. ב-16 בנובמבר 1935 נודע קיומה של המפלגה. סעאדה נעצר ונידון לשישה חודשי מאסר, במהלכם כתב את ספרו "עלייתם של הלאומים". הוא שוחרר מהכלא אך נעצר שוב בסוף יוני 1936. במהלך תקופת המאסר הזו כתב את חוברתו "עקרונות מוסברים". בתחילת נובמבר הוא שוחרר מהכלא, והוחזר אליו בתחילת מרץ 1937. לאחר שכתב את ספרו "עלייתה של האומה הסורית", כתב היד הוחרם בעת מעצרו, והרשויות סירבו להחזיר אותו. שוחרר בסוף מאי 1937, הקים את העיתון "אנ-נהדה" בנובמבר 1937. סעאדה המשיך להוביל את המפלגה עד שעזב את הארץ בשנת 1938 כדי לארגן את סניפי המפלגה בחוץ לארץ. ב-7 ביולי 1949 שוכנע נשיא סוריה חוסני אל זעים להסגיר את סעאדה לשלטונות לבנון, שחקרו והוציאו אותו להורג ב-8 ביולי 1949. מדיה וקבצים בנושא אנטון סעאדה בוויקישיתוף אנטון סעאדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנטון סעאדה (1904-1949), דף שער בספרייה הלאומית Who is Antun Saadeh, SSNP ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקארה ברי

סקָארָה בּרֵי (אנגלית Skara Brae, עיוות מודרני לשם האתר המקורי Skerrabrae) היא התיישבות בנוית־אבן מהתקופה הנאוליתית, השוכנת במפרץ סקייל, שבחופו המערבי של האי מיינלנד באיי אורקני (מצפון לסקוטלנד). רמת השימור הגבוהה של האתר, בהשוואה ליתר היישובים מתקופתו באירופה, זיכתה אותו בתואר אתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו. עד לשנת 1850, שכנה ההתיישבות תחת לדיונות החול שבמפרץ. סערה בים ורוח עזה פשטו את הדשא מהאזור, וחשפו מספר ממבני ההתיישבות. השרידים החשופים תפסו את עיני תושב האזור, ויליאם ואט, שפצח בחפירות באתר עד לשנת 1846. ואט חשף את שרידי ארבעה מבתי האתר. כעבור כ־50 שנים, נחשפו חלקים נוספים בהתיישבות, כתוצאה ממזג־אוויר דומה. ניסיון שימור הממצאים על ידי בניין חומה מגוננת הביא לחשיפתם של מבנים נוספים. לבסוף, מחקר ארכאולוגי בראשות ויר גורדון צ'ילד שנערך בשנים 1928 עד 1930, חשף את האתר על כל תוכנו. כיום, היישוב הנראה לעין מהווה את שכבת ההתיישבות האחרונה באתר. שכבה זאת מורכבת משמונה תחומי מגורים, המחוברים זה לזה במעברים נמוכים. התיארוך המקורי של האתר לתקופת הברזל הוסר בשנת 1970, אחר חקירת ממצאים רלוונטיים בטכניקת תיארוך פחמן-14. האתר התקיים כאלף שנים, החל מ־3200 לפנה"ס עד ל־2200 לפנה"ס. כיום האתר עומד בפני סכנת הרס מצד איתני הטבע. בעודו קבור תחת החול המגונן, לא נגרם לו שום נזק, אולם כיום הוא עומד על סף המים, וסכנת הבליה מאיימת לפגוע באתר. אוכלוסיית האתר לא עלתה על 50 או 100 איש. הממצאים מעידים כי היושבים השתייכו לתרבות הכלים המחורצים. הבתים עשו שימוש במיגון מצד האדמה, אך במקום לבנותם לתוך האדמה, הם נבנו לתוך ערימות פסולת עתיקות יומין. הערימות אומנם לא ספקו יציבות להתיישבות, אך שמשו כשכבה מבודדת מהאקלים הקשה של איי אורקני. אורך הבתים הממוצע עומד על כ־40 מטרים. נמצא חדר ריבועי שהכיל קמין למטרות חימום ובישול. בהיעדר עצים על האיים, השתמשו יושבי סקארה ברי בעצים סחופים ושן לווייתן כדי לסוכך על בתיהם. הבתים כוללים מספר רהיטי אבן דוגמת ארונות וכיסאות. מערכת ניקוז משוכללת הוכנסה לתכנון האתר, ואולי כללה בתי שימוש בכל בית. מדיה וקבצים בנושא סקארה ברי בוויקישיתוף על סקארה ברי, באתר מורשת איי אורקני. סקארה ברי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סקארה ברי, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
פוספוגליצריד

פוספוגליצריד (או גליצרופוספוליפיד) הוא פוספוליפיד בעל שלד עשוי גליצרול. פוספוגליצרידים הם המרכיב הליפידי העיקרי ברוב הממברנות הביולוגיות. גליצרול הוא כוהל המכיל שלושה אטומי פחמן. בפוספוגליצריד, לכל אחד מהפחמנים 1 ו-2 קשורה חומצת שומן בקשר אסטרי. אורך חומצות השומן לא בהכרח שווה, והן מכילות מספר זוגי של פחמנים, על פי רוב בין 14 ל-24 (מספר הפחמנים מעיד למעשה על אורך חומצת השומן). לעיתים נדירות מספר חומצות השומן שונה משתיים. לפחמן 3 של הגליצרול קשורה קבוצת זרחה, גם היא בקשר אסטרי. קשר אסטרי נוסף קושר בין קבוצת הזרחה לכוהל נוסף. כוהל זה משתנה בין פוספוגליצריד אחד למשנהו: הוא עשוי להיות אינוזיטול, גליצרול, כולין, אתנולאמין, סרין, ובשכיחויות נמוכות הרבה יותר גם כהלים נוספים. שמם של הפוספוגליצרידים נגזר בדרך כלל משם הכוהל שבאזור ההידרופילי. כך פוספטידילאינוזיטול הוא פוספוגליצריד המכיל אינוזיטול, ופוספוטידיל אתנולאמין מכיל אתנולאמין ככוהל הנוסף.