laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלדאיר קינטאנה

אלדאיר אלחנדרו קינטאנה רוחאס (בספרדית: Aldair Alejandro Quintana Rojas) הוא כדורגלן קולומביאני, המשחק בעמדת השוער בקבוצת אתלטיקו נסיונל. אלדאיר החל את הקריירה שלו ככדורגלן באקדמיה של טולימה, לאחר שעזב את קבוצת הילדים של ריבר פלייט הארגנטינאית, שם יוצג על ידי רדאמל גרסיה, אביו של רדאמל פלקאו ואומן על ידי שוער העבר הארגנטינאי, אובלדו פיליול, בין השנים 2011–2013. לאחר שב-2014 כלל לא שיחק במדי אינדפנדיינטה מדיין, עבר לאתלטיקו פוטבול קלוב שנה מאוחר יותר, שם ערך את הופעת הבכורה שלו כמקצוען. ב-2016 המשיך לשחק בליגה השנייה במדי אורסומרסו ואת הפריצה שלו עשה ב-2018, כאשר הצטרף לאתלטיקו וילה. בשנה הראשונה שיחק רק ארבעה משחקי ליגה, אבל ב-2019 כבר הפך לשוער הראשון של הקבוצה והפגין יכולת טובה מאוד, שהפכה אותו לאחד השוערים הטובים בליגה. בסוף אותו טורניר, נרכש על ידי אתלטיקו נסיונל. בתחילה הפך לשוער שחילק את דקות המשחק שלו עם השוער השני דאז, חוסה קוואדראדו, אך לאחר עזיבתו של האחרון, הפך לשוערה הראשון של הקבוצה. קיבל את זימון הבכורה שלו לנבחרת ב-27 באוגוסט 2019, כאשר זומן על ידי המאמן קרלוס קיירוש לשני משחקי הידידות מול ברזיל וונצואלה. ביוני 2021 זומן על ידי המאמן החדש של הנבחרת למוקדמות מונדיאל 2022 ולטורניר הקופה אמריקה 2021. אלדאיר קינטאנה, באתר Transfermarkt אלדאיר קינטאנה, באתר Soccerway אלדאיר קינטאנה, באתר WorldFootball.net אלדאיר קינטאנה, באתר FootballDatabase.eu 12.6.21 Futbolred.comDe la Liga a la Copa América: los jugadores que estarán con Selección
בנדר: ההתחלה

בנדר: ההתחלה הוא סרט קומדיה־הרפתקאות ופעולה משנת 2021, בבימויו של איגור זייצב, המהווה פריקוול לסרט שנים עשר הכיסאות, שהוקדש לדמותו של אוסטאפ בנדר-זדונייסקי. מככבים בו סרגיי בזרוקוב בתפקיד איברהים בנדר, וארם ורדבניאן בתפקיד אוסיפ זדונייסקי. הסרט מתרחש בשנת 1919. אידיאליסט צעיר בשם אוסיפ נתקל ברמאי טורקי, איברהים בנדר, שכמו אוסיפ חותר למצוא ממצא מלכותי. אוסיפ לומד מאיברהים חנופה, הטעיה, סחיטה וכוח אכזרי, מתאהב בזרה יפהפייה קטלנית והופך לאוסטאפ בנדר האגדי. הסרט שוחרר לאקרנים ב־24 ביוני 2021. הוא הראשון בטרילוגיה הכוללת גם את בנדר: זהב האימפריה ובנדר: ההונאה האחרונה. שנת 1919. שברי האימפריה הרוסית בוערים באש מלחמת האזרחים. בעודו במוסקבה הקרה, לב טרוצקי רוכש נשק מזרים עכורים, בדרום המחניק פועלים נוכלים בצורה צנועה יותר, אך גם מקסימה יותר. נוכל אחד שכזה, איברהים, נידון למוות, אך ברגע האחרון הוא נמלט מכלאו, קופץ לרכב וממהר על רכבת קיטור לאודסה. שם, בקברט קטן, עובד אוסיפ, צעיר עם עיניים בוערות ולשון חדה, כקומיקאי רגיל. הוא מעולם לא הכיר את אביו, ואמו מתבדחת על הדימוי התמים וללא רבב וממהרת לאסוף את בנה — הם עומדים להפליג לאיסטנבול. אך אוסטפ אינו זקוק לחוף הטורקי, ובקרוב הוא יחד עם אברהים בנדר, אביו כביכול, יצוד אחר מוט יקר שהיה שייך פעם לצאר ניקולאי עצמו. כאשר גם קומיסרים אדומים, מתנגדי מהפכה לבנים ופושעים מקומיים מעוניינים גם בשריד יקר הערך... סרגיי בזרוקוב — איברהים בנדר ארם וארדבניאן — אוסיפ גאריק חרלאמוב אלכסדר צקאלו יוליה מקארובה ארטיום טקאצ'נקו יורי קולוקולניקוב הסרט צולם על ידי חברת Sreda, שבבעלות אלכסנדר צקאלו, בהזמנת ערוץ הטלוויזיה רוסיה-1. בנדר: ההתחלה הוא החלק הראשון בסדרה בת 3 סרטים, הסרט השני נקרא "בנדר: זהב האימפריה" והשלישי "בנדר: ההונאה האחרונה". ההנחה היא כי בהמשך תופק סדרה טלוויזיונית על אוסטאפ בנדר. באיזבסטיה כינו את 'בנדר: ההתחלה' "סרט מרתק ומביש." עם זאת, צוין כי הסרט שונה מהותית מהעיבודים הקולנועיים של אילף ופטרוב ונראה כמו חיקוי של סרטי "שודדי הקאריביים"; בזרוקוב משחזר כאן את דמותו של ג'ק ספארו, בעוד דמותו של ורדבניאן נראית חיוורת אף יותר מדמותו של אורלנדו בלום סרטים הללו. צוין גם דמיון הסרט עם סרט ההרפתקאות הסובייטי "כתר האימפריה הרוסית" מ־1971. "בנדר: ההתחלה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בנדר: ההתחלה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "בנדר: ההתחלה" באתר smotrim.ru נתוני הכנסות באתר קרן הקולנוע הרוסי "Жезл раздора: Сергей Безруков, Юрий Колокольников и Гарик Харламов в трейлере фильма «Бендер: Начало»" [Rod of discord: Sergey Bezrukov, Yuri Kolokolnikov, and Garik Kharlamov in the trailer for the film Bender: The Beginning]. www.kino-teatr.ru (ברוסית). 24 במאי 2021. נבדק ב-9 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) Karev, Igor (28 במאי 2021). "Когда злодеи были небольшими. Главные блокбастеры лета-2021" [When the villains were small The main blockbusters of summer 2021]. Arguments and Facts (ברוסית). נבדק ב-9 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Бендер: Начало / Bender: The Beginning, 2021". www.kinoafisha.info (ברוסית). Вышел первый трейлер фильма "Бендер: Начало" с Безруковым Капитан Джек ВороБендер Бендериана: как расширяется вселенная великого комбинатора
יחסי ארמניה–נורווגיה

יחסי ארמניה–נורווגיה הם יחסי החוץ בין ארמניה ונורווגיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 ביוני 1992, זמן קצר לאחר עצמאותה של ארמניה מברית המועצות. שתי המדינות חתמו על הסכם ביטול דרישות אשרה לבעלי דרכונים דיפלומטיים. בנורווגיה חיים כ-2,000 ארמנים. בשנת 2019 הסתכם המסחר בין המדינות ב-2.26 מיליון דולר, כאשר היצוא מארמניה לנורווגיה הסתכם ב-10,900 דולר, ואילו היבוא מנורווגיה לארמניה הסתכם ב-2.25 מיליון דולר. ארמניה מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בקופנהגן, דנמרק. נורווגיה מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בירוואן. יחסי ארמניה–נורווגיה באתר משרד החוץ הארמני נורווגיה בארמניה באתר משרד החוץ הנורווגי
יחסי ברזיל–נורווגיה

יחסי ברזיל–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לממלכת נורווגיה. שתי המדינות חברות באו"ם. החל מהמאה ה-19, מהגרים נורווגיים החלו להתיישב בברזיל. בשנת 1851, מהגרים נורווגיים היו מהחברים המייסדים של העיר ז'וינווילי במדינת סנטה קטרינה. בשנת 1905 הייתה ברזיל אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות נורווגיה לאחר פירוק האיחוד השוודי-נורווגי. מאז, היחסים בין ברזיל לנורווגיה נעשו לבביים, מבוססים על ערכים משותפים ומונחים על ידי כבוד הדדי. בשנת 1967, אולף החמישי, מלך נורווגיה שהה בברזיל בביקור רשמי. בשנת 1991, הנשיא פרננדו קולור דה מלו הפך לראש המדינה הברזילאי הראשון שביקר בנורווגיה. מאז הביקורים הראשונים התקיימו ביקורים ופגישות רבות בין מנהיגי שתי המדינות. בשנים האחרונות המגעים בין ממשלות, חברות ואנשים פרטיים משתי המדינות התגברו, והעניקו דינמיות למערכת היחסים הדו-צדדית. ברזיל היא אחד השווקים הגדולים ביותר בענפי הספנות והאספקה הנורווגיים, ונורווגיה וברזיל משתפות פעולה באופן הדוק בנושאים ימיים. במהלך שריפות יערות הגשם באמזונאס בשנת 2019, נורווגיה השעתה את התשלומים לקרן אמזון של ממשלת ברזיל (מנגנון שנוצר כדי להגן על יער האמזונאס בברזיל) לאחר עלייה בפגיעה ביערות. נורווגיה הייתה התורמת הגדולה ביותר של הקרן, והעניקה בעשור האחרון כ-1.2 מיליארד דולר. ממשלת נורווגיה הביעה חשש משיעור כריתת היערות מאז שהנשיא ג'איר בולסונארו עלה לשלטון בברזיל. ביקורים רמי דרג מברזיל לנורווגיה הנשיא פרננדו קולור דה מלו (1991) סגן נשיא מרקו מקיאל (2002) הנשיא לואיז אינסיו דה סילבה (2007) שר החוץ אנטוניו פטריוטה (2013) הנשיא מישל טמר (2017) ביקורים רמי דרג מנורווגיה בברזיל המלך אולף החמישי (1967) ראש הממשלה גרו הרלם ברונדטלנד (1992) ראש הממשלה קיאל מגנה בונדוויק (1998, 2003) המלך האראלד החמישי (2003) ראש הממשלה ינס סטולטנברג (2008, 2012) שר החוץ יונס גר סטיורה (2011) שר החוץ בורגה ברנדה (2014) נסיך הכתר הוקון (2015) שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כגון הסכם בנושא סחר ושיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני (1978); הסכם למניעת כפל מס (1980) ומזכר הבנות בנושא הוראות טכניות, היגייניות ותברואתיות המסדירות את הסחר הדו-צדדי במוצרי דייג ומוצרי חקלאות ים (2003). ברזיל מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו. לנורווגיה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה וקונסוליה כללית בריו דה ז'ניירו. מדיה וקבצים בנושא יחסי ברזיל–נורווגיה בוויקישיתוף Brasil-Noruega (in Portuguese) The Norwegian Government's strategy for cooperation between Brazil and Norway Norway halts Amazon fund donation in dispute with Brazil Embassy of Brazil in Oslo Embassy of Norway in Brasília
יחסי נורווגיה–קנדה

יחסי נורווגיה–קנדה הם יחסי החוץ בין קנדה לנורווגיה. שתי המדינות חברות מלאות במועצה הארקטית, בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, בנאט"ו ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. כבעלי ברית בנאט"ו ושותפים רב-צדדיים, לקנדה ונורווגיה קיימת היסטוריה ארוכה של שיתוף פעולה בנושאים אזוריים ועולמיים, כמו המלחמה באפגניסטן. האירופאים הראשונים שהגיעו לצפון אמריקה היו אנשי הצפון, שעשו לפחות מאמץ אחד גדול להתיישבות בל'אנס או מדוז בניופונדלנד בסביבות 1000 לספירה. סנורי תורפינסון, או סנורי גדרינסון, היה בנם של תורפין קרלספני ואשתו גוריץ'. הוא נחשב כתינוק האירופי הראשון שנולד בצפון אמריקה. ב-29 במאי 1914, באישון לילה, ספינת המטען הנורווגית Storstad ואוניית הנוסעים הקנדית RMS קיסרית אירלנד התנגשו. לרוע המזל, בזמן שסטורסטאד לא טבעה, קיסרית אירלנד ירדה לקרקעית נהר סנט לורנס, 1,012 איש טבעו ו-465 שרדו. נורווגיה הקטנה הייתה מחנה אימונים של צבא נורווגיה / חיל האוויר המלכותי הנורווגי בקנדה במהלך מלחמת העולם השנייה. מחנה נורווגיה בלוננבורג, נובה סקוטיה, היה מחנה האימונים הימי. במהלך המלחמה הקרה הוצבו בנורווגיה חיילים קנדיים כחלק מברית נאט"ו. קבוצת הבריגדה הניתנת להסעה אווירית-ימית הוטלה על חיזוק נורווגיה במקרה של מלחמה כללית באירופה. ישנם 433,000 אנשים ממוצא נורווגי החיים בקנדה. קנדה מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו וקונסוליה בברגן. נורווגיה מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה, ארבע קונסוליות כלליות בקלגרי, מונטריאול, טורונטו וונקובר, וכן קונסוליות כבוד ברוב בירות המחוז. מדיה וקבצים בנושא יחסי נורווגיה–קנדה בוויקישיתוף "Canada-Norway Relations". Canadainternational.gc.ca. 2015-03-12. נבדק ב-2017-02-26. Eugene Linden (2012-03-16). "The Vikings: A Memorable Visit to America | History | Smithsonian". Smithsonianmag.com. נבדק ב-2017-02-26. [1](הקישור אינו פעיל, February 2017)
התנועה האנתרופופז'ית

התנועה האנתרופופז'ית (Movimento antropofágico) היא זרם אמנותי מודרניסטי שנוצר ופעל בברזיל בשנות העשרים של המאה העשרים, וחתר למזיגה של תרבויות זרות בתרבות המקומית. שם התנועה נגזר מן "המניפסט האנתרופופז'י" (Manifesto Antropófago) של הסופר, המחזאי והמסאי אוסוואלד דה אנדראדה (Oswald de Andrade), אשר פורסם בשנת 1928 ובישר את עקרונותיה. משמעות המונח אנתרופופז'יה היא קניבליזם - אכילת בשר אדם. ואולם, המניפסט, והתנועה אחריו, לא קראו לאכילת בשר אדם ממש, אלא באופן סמלי בלבד: הם טענו כי התרבות הברזילאית צריכה לבלוע רעיונות וביטויים אמנותיים מתרבויות אחרות, חיצוניות לה, כמו זו הצפון-אמריקנית והאירופית וכמו התרבויות האמריאינדיאנית, האפריקנית והאסיאתית. כארבעים שנה לאחר שהועלו רעיונות התנועה האנתרופופז'ית הם התגלגלו באופן זה או אחר לרעיונות העומדים בבסיס זרם הטרופיקליה. ההבדל המרכזי בין שני הזרמים הוא שבעוד שהתנועה האנתרופופז'ית חתרה ליבוא של רעיונות וביטויים אמנותיים גבוהים, ביקשה הטרופיקליה להפנים כל ביטוי אמנותי בעל ערך אסתטי, אליטיסטי או פופולרי.
הדיוויזיה ה-217 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-217 (בגרמנית: 217. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט, שלחמה במלחמת העולם השנייה. מאוחר יותר היא הפכה לקבוצת החטיבה ה-217. הדיוויזיה הוקמה בתחילה ב-17 באוגוסט 1939 כחלק מגל הגיוס השלישי, כדיוויזיית אימונים במחוז הצבאי הראשון (פרוסיה המזרחית) באלנשטיין. הדיוויזיה שודרגה לדיוויזיה מלאה ביום ההתגייסות הגרמנית, ב-26 באוגוסט 1939. בתחילה היא כללה את הרגימנטים 311, 346 ו-389, וכן רגימנט הארטילריה 217. בתחילת הפלישה לפולין שהחלה ב-1 בספטמבר 1939, הדיוויזיה ה-217 הייתה בעתודת הארמייה השלישית בפיקודו של גאורג פון קיכלר תחת קבוצת ארמיות צפון בפיקודו של פדור פון בוק. הדיוויזיה לא לחמה בקרבות כבדים במערכה בפולין. לאחר סיום המערכה הועברה הדיוויזיה לקורפוס ה-35 בגבול עם החלק של פולין הכבוש בידי ברית המועצות במהלך המערכה על צרפת 1940, הדיוויזיה הייתה חלק מעתודת ה-OKH, אך שוב לא ראתה פעולה משמעותית. ביוני 1940 הועברה הדיוויזיה לקורפוס ה-1 תחת הארמייה הרביעית. ביולי הועברה הדיוויזיה לקורפוס ה-26 תחת הארמייה ה-18, שם היא נשארה עד אפריל 1941. לאחר שהות קצרה בקורפוס ה-2 במאי 1941, היא הועברה לקורפוס ה-26, שם נשארה עד תחילת אוגוסט. הדיוויזיה הועברה מזרחה לבסיסה במזרח פרוסיה ביולי 1940. לאחר מכן, היא השתתפה בפלישה הגרמנית לברית המועצות במסגרת הקורפוס ה-26 תחת קבוצת ארמיות צפון. היא הייתה מעורבת בעיקר בתפקידי הגנה על החוף הבלטי. באותה תקופה, היא לחמה תחת הארמייה ה-18, לפעמים תחת הקורפוס ה-26 או תחת הקורפוס ה-42. בהמשך, היא השתתפה במצור על ראש הגשר אורניאנבאום של הצבא האדום מאוקטובר 1941 עד אפריל 1942. לאחר מכן היא הצטרפה למצור על לנינגרד במאי 1942 ונלחמה שם עד פברואר 1943. ממרץ 1943 ואילך החזיקה הדיוויזיה את הקו ליד וולכוב עד יולי 1943. בסתיו 1943 ספגה הדיוויזיה אבדות קשות באזור קייב. בשל האבדות הקשות שונתה הדיוויזיה לקבוצת החטיבה ה-217 של גזרת הקורפוס ב-2 בנובמבר 1943. קבוצת הדיוויזיה הושמדה בברודי ביולי 1944 במהלך מבצע לבוב-סנדומייז'. ריכרד בלצר (26 באוגוסט 1939–15 באפריל 1942) פרידריך באייר (15 באפריל 1942–27 בספטמבר 1942) אוטו לאש (27 בספטמבר 1942–אוקטובר 1943) ולטר פופה (אוקטובר 1943–יולי 1944) לותר פרייטל, מפקד רגימנט הארטילריה 217 ממרץ 1941 עד ינואר 1943, לימים מפקד דיוויזיית המילואים ה-156 והדיוויזיה ה-290. הדיוויזיה ה-217 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Tessin, Georg (1977). "217. Infanterie-Division". Die Landstreitkräfte 201-280. Verbände und Truppen der deutschen Wehrmacht und Waffen-SS im Zweiten Weltkrieg 1939-1945 (בגרמנית). Vol. 8. Osnabrück: Biblio Verlag. pp. 82–87. ISBN 3764810971. Mitcham, Samuel W. (2007). "217th Infantry (later Volksgrenadier) Division". German Order of Battle: 1st-290th Infantry Divisions in WWII. Stackpole Books. ISBN 9780811746540. Zaloga, Steven (2003) [2002]. Poland 1939: The Birth of Blitzkrieg. Oxford: Osprey Publishing. p. 35. ISBN 1841764086. Bradley, Dermot, ed. (1996). Fleck–Gyldenfeldt. Die Generale des Heeres 1921–1945. Die militärischen Werdegänge der Generale, sowie der Ärzte, Veterinäre, Intendanten, Richter und Ministerialbeamten im Generalsrang (בגרמנית). Vol. 4. Osnabrück: Biblio. pp. 81–82. ISBN 3764824883.
יחסי ארגנטינה–פולין

יחסי ארגנטינה–פולין הם היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לפולין. מעל 500,000 ארגנטינאים הם ממוצא פולני והופכים את ארגנטינה למדינה הלטינית-אמריקאית השנייה עם הקהילה הפולנית הגדולה ביותר בחו"ל (אחרי ברזיל). ההגעה המשמעותית הראשונה של מהגרים פולנים לארגנטינה התרחשה בסוף המאה ה-19 כאשר פולנים שנמלטו מעוני וממלחמה הגיעו לארגנטינה כדי להתחיל התחלה חדשה כאשר רבים התיישבו במחוז מיסיונס, בצפון ארגנטינה. הקשר הרשמי הראשון בין ארגנטינה לפולין התרחש בסוף מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, כאשר קמה פולין עצמאית. בשנת 1920 שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. היחסים הדיפלומטיים נותקו עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939. בתום מלחמת העולם השנייה הוקמו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מחדש ב-20 ביוני 1946 ושתי המדינות פתחו צירויות דיפלומטיות בבירות זו של זו, בהתאמה. בשנת 1964, שתי המדינות שדרגו את הצירויות הדיפלומטיות שלהן לשגרירויות. בעוד פולין הייתה תחת קומוניזם וארגנטינה תחת דיקטטורה, היחסים בין שתי המדינות היו מוגבלים. בשנת 1986 ביקר סגן נשיא ארגנטינה וויקטור היפוליטו מרטינס בפולין. באוקטובר 1990 הפך הנשיא קרלוס מנם לראש המדינה הארגנטינאי הראשון שביקר בפולין. בפברואר 1995 הגיע נשיא פולין לך ואלנסה לביקור רשמי בארגנטינה. לאורך השנים, שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם החלפת דואר דיפלומטי (1931); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי וטכני (1974); הסכם לשיתוף פעולה בדייג ימי (1974); הסכם על מיזם משותף לייצוא ושיווק של דיג ומשאבי חוליות (1974); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (1979); הסכם על שיתוף פעולה בכרייה (1982); הסכם לשיתוף פעולה מדעי ותרבותי (1984); הסכם ביטול דרישות ויזה בדרכון רגיל, רשמי ודיפלומטי (1990); הסכם לקידום והגנה על השקעות (1992) והסכם למניעת כפל מס (2003). בשנת 2018 הסתכם המסחר בין ארגנטינה לפולין ב-846 מיליון דולר. היצוא העיקרי של ארגנטינה לפולין כולל: מוצרים מפולי סויה, פילה דג, פירות מעובדים, אגוזים ויין. הייצוא העיקרי של פולין לארגנטינה כולל: מוצרי פלדה, מכונות כרייה, מנועים, מכשירי חשמל ביתיים, חוטים ומסכי טלוויזיה. ארגנטינה היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של פולין באמריקה הדרומית. ארגנטינה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה. פולין מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס. שגרירות ארגנטינה בוורשה שגרירות פולין בבואנוס איירס מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–פולין בוויקישיתוף "Polish-Argentines, A Hidden Community". אורכב מ-המקור ב-2017-12-28. נבדק ב-2017-12-27. "Relaciones entre Polonia y Argentina (in Spanish)" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2017-12-28. נבדק ב-2017-12-27. Menem en Polonia (in Spanish) Walesa, Menem meet in Buenos Aires OEC: Poland Poland’s food trade with South America: filling in the gaps "Polish Institute of International Affairs: Emerging Latin America". אורכב מ-המקור ב-2017-12-28. נבדק ב-2017-12-27. Embassy of Argentina in Warsaw Embassy of Poland in Buenos Aires
התאונה במפעל האלומיניום של אייקה

ב-4 באוקטובר 2010, באזור העיר אייקה, שבמערב הונגריה, התמוטט סכר וכמות של כ-700.000 מטרים מעוקבים של שאריות תעשייתיות של נוזלים רעילים, תוצרים של זיקוק אלומיניום מתוך בוקסיט, נשפכו והציפו את הכפר קולונטאר והשפיעה על כפרים נוספים ועל העיר דווצ'ר. השפכים הרעילים, שנראו כמו בוץ אדום, בגלל תכולה גבוהה של תחמוצת ברזל, גרמו למותם של 10 אנשים ועוד 150 אנשים נפגעו ומאות בתים נהרסו. הנוזלים הרעילים הגיעו לדנובה ביום 7 באוקטובר 2010 וגרמו לזיהום משמעותי של מי הנהר. להערכת שלטונות הונגריה לטיהור הזיהום תידרש שנה אחת ולפחות עשרה מיליוני דולרים. החברה האחראית על המאגר שנבקע, נקנסה ביותר מ-470 מיליוני יורו. מדיה וקבצים בנושא התאונה במפעל האלומיניום של אייקה בוויקישיתוף Hungary: Toxic spill factory chief executive arrested (באנגלית) Amendă de peste 470 de milioane de euro pentru compania ungară MAL (ברומנית)
משחק מקדים (תוכנית טלוויזיה)

משחק מקדים היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ 10 במשך שתי עונות בהנחיית גלית גוטמן בשנים 2004–2005, בהפקת אולפני הבירה ירושלים. במסגרת התוכנית בכל פרק ניצבים רווק או רווקה כמתמודדים ראשיים וארבעה מתמודדים נסתרים בני המין השני. במסגרת התוכנית הרווקים בוחרים את המתמודד הנסתר המועדף עליהם על פי מבחנים שונים כמו קריאת קטע מהספר האהוב על כל אחד מהארבעה. לאחר מכן הרווקים רואים פנים מול פנים את ארבעת המתמודדים שהיו נסתרים והם צריכים לבחור מי הכי מוצא חן בעיניהם מבחינת המראה החיצוני. אם אין התאמה בין בחירת האישיות לבחירת החיצוניות על הרווק להחליט את מי הם בחורים. פורמט התוכנית הוצג בפסטיבל הטלוויזיה "MIPCOM" שבצרפת ונמכר למספר מדינות וביניהן אירלנד ורומניה. משחק מקדים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית משחק מכור, באתר וואלה, 26 באוקטובר 2004 איילה פנייבסקי, עכבר העיר, אפילו גלית גוטמן לא תמצא לכם אהבה, באתר הארץ, 21 ביולי 2008 יפעת יעקובסון, גברת LOVE, באתר ynet, 27 באוקטובר 2004 רותה קופפר, "משחק מקדים" של גלית גוטמן חוזרת לעונה חדשה בערוץ 10, באתר הארץ, 14 בספטמבר 2005 יעל גאוני, ‏הפורמט הטלוויזיוני "משחק מקדים" של JCS נמכר לוורנר ברדרס האמריקאית, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2006 יעל גאוני, ‏הפורמט של שעשועון השידוכים "משחק מקדים" בערוץ 10 נמכר ל-7 מדינות, באתר גלובס, 2 ביולי 2007
אנריקה ברון קרספו

אנריקה ברון קרספו (בספרדית: Enrique Carlos Barón Crespo; נולדה ב-27 במרץ 1944 במדריד) הוא פוליטיקאי ספרדי, שהיה שר בממשלת ספרד ונשיא הפרלמנט האירופי. אנריקה ברון קרספו נולד במדריד למשפחת פקיד. הוא למד כלכלה ומשפטים במדריד ועבר השתלמות בפריז. בשנים 1966–1970 הוא היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת מדריד. בשנים 1970–1977 אנריקה ברון קרספו היה עורך דין במשפטים שקשורים עם הפרת זכויות האדם בספרד. באותה תקופה הוא ייסד מפלגה סוציאליסטית שבשנת 1977 השתלבה במפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית שהקים פליפה גונזלס. בשנת 1977 הוא נבחר לפרלמנט הספרדי. בשנת 1982 אנריקה ברון קרספו מונה לשר התחבורה, תקשורת ותיירות. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 1985. בשנת 1986 הוא נבחר לפרלמנט האירופי והיה חברו עד לשנת 2009. בשנת 1989 הוא ניצח בבחירות לנשיא הפרלמנט האירופי כבר בסיבוב הראשון עם 301 קולות מ-475. החל משנת 1992, עם סיום הכהונה הוא המשיך לעבור בפרלמנט בתפקידים שונים. אנריקה ברון קרספו כתב מעל ל-20 ספרים בנושאי כלכלה ומשפטים שתורגמו לשפות שונות. הוא היה נשוי לסופיה גנדריאס ולזוג נולדו שלוש בנות. מדיה וקבצים בנושא אנריקה ברון קרספו בוויקישיתוף קורות חיים מידע מאתר הפרלמנט האירופי ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחפשים אהבה

מחפשים אהבה היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ 10 בשנים 2007–2008. את התוכנית הנחתה גלית גוטמן. במסגרת התוכנית בכל פרק רווק המחפש זוגיות ושלושה אנשים המקורבים אליו, בדרך כלל בני משפחה וחברים הם אלה שקובעים עם מי הוא ייצא לפגישה רומנטית. התוכנית קיבלה ביקורות פושרות מן המבקרים: מבקר הטלוויזיה ניר קיפניס טען כי התוכנית מבטאת את הרעיון שלהיות רווק נחשב לדבר לא תקין בחברה שלנו וכי עדיף להיות בזוגיות בעייתית. דרור משעני מעיתון הארץ טען כי התוכנית מבטאת את השפעת הקפיטליזם על תפיסות האהבה והזוגיות. פורמט התוכנית נמכר למדינות לצרפת, פינלנד, פולין וטורקיה. ענת קם‏, פעם שלישית, גלית, באתר וואלה, 7 בספטמבר 2008 מחפשים אהבה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ניר קיפניס, ‏"מחפשים אהבה עם גלית גוטמן" / ניר קיפניס לקראת שידור, באתר גלובס, 21 ביולי 2008 דרור משעני, כשצפונבון מחפש אהבה, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2007
טיאנחה

טיאנחה - בסינית: 天和; פין-יין: Tiānhé; מילולית: סימפוניית השמיים האם התכוונתם ל... מחשבי-על הנמצאים בסין טיאנחה-1 טיאנחה-2 מודול של תחנת החלל הסינית טיאנגונג - טיאנחה (Tianhe core module)
תרגיל בחמש אצבעות (סרט)

תרגיל בחמש אצבעות (באנגלית: Five Finger Exercise) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן משנת 1962, בבימויו של דניאל מאן, עם רוזלינד ראסל, ג'ק הוקינס, מקסימיליאן של וריצ'רד ביימר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על המחזה "תרגיל בחמש אצבעות" של פיטר שאפר שהועלה בווסט אנד בלונדון ב-1958. ההצגה רצה שם במשך שנה ואחר כך ב"מיוזיק בוקס תיאטר" בברודוויי. ג'ולייט מילס בת ה-16 שיחקה בתפקיד בת המשפחה פמלה וזכתה בפרס טוני. המחזה עלה בישראל ב-1959 בתיאטרון האוהל בהשתתפות נחמה דוידית, יהודה גבאי ואילן דר (בלווייס). וב-1980 בתיאטרון באר שבע בהשתתפות שמואל שילה, נתן דטנר, גדי רול וצפורה פלד. המחזה עוסק ביחסים בין חמישה אנשים - זוג הורים, שני ילדיהם ואדם נוסף ומכאן שמו. המתחים הסמויים בין בני המשפחה, מתפרצים כששמגיע לשם אדם נוסף. העלילה הועתקה מאנגליה לעיירת החוף כרמל בקליפורניה. משפחת הרינגטון מאוקלנד מגיעה לנפוש בקיץ בווילה שכורה לחוף הים בעיירה כרמל. האב סטנלי (ג'ק הוקינס) הוא בעל מפעל לייצור רהיטים. ילדותו הייתה קשה והוא חסר השכלה כללית. את המפעל המצליח בנה מאפס במו ידיו. אשתו לואיז (רוזלינד ראסל) היא בעלת השכלה וחובבת תרבות בניגוד לבעלה. בנם הבכור הוא פיליפ (ריצ'רד ביימר), סטודנט לספרות ואמנות באוניברסיטת הארווארד ובתם המתבגרת היא פמלה (אנט גורמן). אליהם מצטרף וולטר (מקסימיליאן של) שמוצאו מגרמניה והוא נשכר על ידי לואיז להיות מורה לצרפתית של פמלה. וולטר ברח מגרמניה לאחר המלחמה לאחר עימותים רעיוניים עם אביו הנאצי ועם אמו שעמדה לצד אביו. מתח תמידי שורר בין לואיז לסטנלי על רקע גישה להשכלה ותרבות. לואיז מחבבת את וולטר המשכיל, היודע לנגן בפסנתר ולשיר. נוסף לכך הוא צעיר ויפה. גם פמלה המתבגרת נמשכת אליו. מתח נוסף קיים בין סטנלי לבנו פיליפ. סטנלי רוצה שפיליפ ימשיך לאחר מותו לנהל את מפעל הרהיטים ויהיה גבר ספורטיבי. פיליפ הוא עדין ורך ואינו רוצה לעסוק בספורט אלא להמשיך בלימודיו העיוניים באוניברסיטת הארוואד היוקרתית אותם מממן סטנלי. ההתקרבות בין לואיז לוולטר מכעיסה את פיליפ והוא מדווח לאביו כי ראה אותם מתנשקים. לואיז מחבבת/אוהבת את וולטר המשכיל והיפה אבל נקודת המפנה היא כאשר וולטר אומר לה שאינו רואה בה כמאהבת אלא כתחליף לאמו. היא משפיעה על סטנלי לפטרו. וולטר מנסה להתאבד אך ניצל ברגע האחרון. לאחר שהוא עוזב מנסים שוב בני המשפחה להתחבר ביחד. "תרגיל בחמש אצבעות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תרגיל בחמש אצבעות", באתר AllMovie (באנגלית) "תרגיל בחמש אצבעות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תרגיל בחמש אצבעות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נעימת הנושא של תרגיל בשלוש אצבעות, באתר יוטיוב תרגיל בחמש אצבעות, באתר TCM ד. ארבל, "תרגיל בחמש אצבעות" ב"אהל", קול העם, 27 בפברואר 1959 חיים גמזו, תרגיל בחמש אצבעות ־ ב<<אהל>>, הארץ, 27 בפברואר 1959 דיוקנו של צעיר זועם, על המשמר, 27 בפברואר 1959
טורנו מגורלה

טורנו מגורלה (ברומנית: Turnu Măgurele) היא עיר על הגדה הצפונית של הדנובה, במחוז טלאורמן בדרום רומניה, על הגבול עם בולגריה. ב-1962 הוקם בעיר הקומפלקס לדשנים כימיים, שהוביל להפיכת העיר למרכז תעשייתי. האוכלוסייה גדלה בהדרגה והגיעה ב-1992 לכ-37.000 תושבים. לאחר המהפכה הרומנית (1989) צומצמה הפעילות התעשייתית והתמעטה האוכלוסייה, הייתה הגירת תושבים לערים הגדולות וגם לדינות אחרות. אוכלוסיית העיר, נכון ל-2011, מונה 24.772 תושבים. העיר מוזכרת לראשונה במסמכים בשנת 1394. מדיה וקבצים בנושא טורנו מגורלה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורנו מגורלה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ניקלס נט-או-דאג

ניקלס קרל בוסון נט-או-דאג (בשוודית: Niklas Carl Bosson Natt och Dag; נולד ב־3 באוקטובר 1979) הוא סופר שוודי, הכותב בעיקר ספרות בלשית היסטורית. ערך מורחב – נט-או-דאג ניקלס הוא בן למשפחת נט-או-דאג (מילולית: "יום ולילה"), משפחת אצולה שוודית עתיקת יומין, ששורשיה הולכים עד לשנת 1281 ומאז 1631 התבססה כמשפחה רבת אמצעים והיה לה אף שלט אצולה. שלט האצולה של משפחת נט-או-דאג גוסטב פרסון נט-או-דאג, מבני המשפחה הידועים, שימש כאחד מיועציו של קרל האחד עשר, מלך שוודיה בית המשפחה באודבלה. סמל העיר Sävsjö, השואבת השראה מסמל המשפחה. Sävsjö ממוקמת בין סטוקהולם למאלמה. נט-או-דאג נולד בסטוקהולם. משנת 2000 עד 2003, למד במכללה בקלמר, שוודיה. מאוקטובר 2006 עד אוקטובר 2008 עבד כעורך הראשי של מגזין סליץ (Slitz). ספרו הראשון היה הרומן הספרותי ההיסטורי "1793". הוא ידוע כמנגן בנוסף לגיטרה גם על נבל ניקל (כלי מיתר עם מקשים), מפוחית, מנדולינה ושאקוחאצ'י (חליל יפני). הוא גר בסטוקהולם עם אשתו ושני בניו. בשנת 2020 הוענק לו פרס אזרח כבוד מטעם עיריית סטוקהולם. 1793 (2017) 1794 (2019) 1795 (2021) מדיה וקבצים בנושא ניקלס נט-או-דאג בוויקישיתוף ניקלס נט-או-דאג, ברשת החברתית Goodreads https://fabulabook.com/writer/niklas-natt-o-dag/