יונתן בן יעקב מקונקה

רבי יונתן בן יעקב מקונקה, היה מחכמי ספרד במאה השלוש עשרה, תלמיד הרמ"ה וראש ישיבה בעיר קונקה. רבי יונתן נולד בעיר מולינה דה-ארגון (אנ'), שהייתה חלק מממלכת קסטיליה (והיום היא חלק מהקהילה האוטנומית קסטיליה לה-מנצ'ה שבספרד). כשגדל, נסע לעיר טולדו בירת קסטיליה, כדי ללמוד בישיבתו של רבי מאיר הלוי אבועלפיה. לאחר שסיים את לימודיו אצל הרמ"ה התיישב בעיר קונקה. רבי יונתן הקפיד לא להתפרנס בלימוד תורה ולכן בנוסף לעיסוקו בתורה עסק מעט גם בהלואה בריבית לגויים. כמה מבני הקהילה טענו שבגלל שרבי יונתן עוסק גם בהלוואה בריבית הוא לא נחשב אדם ש"תורתו אומנותו" והוא לא אמור להיפטר מהמיסים כמו שאר תלמידי החכמים אלא חייב במיסים כמו הסוחרים. רבי יונתן טען לעומתם שהוא עוסק בהלוואות בזמן מינימלי ביותר רק כדי להשיג מספיק כסף לפרנסתו ובכל שאר הזמן הוא עוסק בלימוד ולכן הוא עדיין נחשב תורתו אומנותו. עוד טען שבניגוד לסוחרים שיושבים בשוק ומשם מנהלים את עסקיהם הוא יושב כל היום בבית המדרש והגוים מגיעים אליו לשם והוא מביא להם כסף וממשיך ללמד ולכן לא ניתן להחשיבו כסוחר. רבי יונתן הביא ראיות לטענותיו מגמרות ומספרי הפוסקים אך לא כל בני העיר שוכנעו, לכן הוא פנה לרבו הרמ"ה שהיה מנהיג הקהילות היהודיות בממלכת קסטיליה ושאל את דעתו בסוגיה בתקווה שאנשי העיר יקבלו את פסקו של הרמ"ה. הרמ"ה ענה שאין ממש בטענת בני העיר והביא ראיות רבות לצדקת טענותיו של רבי יונתן. במהלך הסכסוך על תשלום המיסים לקהילת קונקה, התלבט רבי יונתן להגר האם להגר לעיר טולדו, והתיעץ על כך עם רבו. הרמ"ה יעץ לו לא לעבור לטולדו כי בטולדו נהוג שאי אפשר להלוות ישירות לנוכרים וצריך להשתמש בשירותי תיווך של יהודי אחר ויש בכך בעיה הלכתית כי זה נחשב שמלווים למתווך בריבית והרי המתווך הוא יהודי וליהודים אסור להלוות בריבית, ובגלל זה עדיף לו להמשיך לגור בקונקה שם ההלוואות בריבית מתנהלות בלי בעיות הלכתיות. בנוסף לבעיה ההלכתית כתב הרמ"ה ”שגדולה מכולם שאני חושש לך שמא יתקיים בך כאשר ינוס איש מפני הארי ופגעו הדוב” כלומר שגם בטולדו עלולה להיות אותה בעיה שיש בקונקה. ככל הנראה גם לאחר הסכסוך רבי יונתן נשאר בקונקה ועמד שם בראשות הישיבה. לישיבתו הגיעו גם תלמידים מערים אחרות בקסטיליה, ביניהם המשורר והפוסק רבי יונה אבן בהלול שהגיע לקונקה מהעיר מולינה דה-ארגון, עיר הולדתו של רבי יונתן עצמו. בהקדמת ספר מנחת קנאות של תלמידו רבי יונה אבן בהלול כתב התלמיד שיר הערצה לרבו ולו היה תלמיד\ ממרביצי התורה היה תמיד... כל היום יהגה בקול ערב\ מן בקר עד ערב\ הן בגלוי הן במחבוא\ גם בלילה לא שכב לבו\ ותמלא ארצו\ ברצונו ובחפצו\ שכל ובינה\ ואין קצה לתבונה\ ובמעדני הזמן בעט\ זה שבתו בבית מעט\ ולא היה פרנסתו\ אלא במה שתזון חייתו\ בכך הרגיל בקטנותו\ עד ימי זקנתו\ בתוך מדרשו היה לוחם בדברי חכמים\ ככה יעשה החכם כל הימים\ שמו רבינו יהונתן \ כתר תורה בראשו נתן\ והוא הבין בגמרא\ ובתוספתא ובספרי ובספרא\ ובשאר ספרי הגאונים היתה תבונתו\ איש איש ממלאכתו\ ומכל הארץ באו לשמועתו\ לשמוע חכמתו\ ובשמעם נפלאו בעיניהם\ ובעמדם תרפינה כנפיהם\ היה גורס על פה לפניהם\ בכל מקום ששאלו בפיהם\ בשכל ובדעה\ שלש דלתות וארבעה\ ועל כל הספרים שראתה עינו\ נטה אהלי אפדנו. גם הבין עניני סתרי משנה תורה ועיקריהם\ ובא עד קצי סודותיהם\ שמאסו בהם\ אנשים אשר אין מוח בראשיהם... אשרי יולדתו\ וכל הקרב לשמועתו\ אשרי תלמידיו\ אשר יצקו מים על ידיו... והגאון הזה נולד בעירנו\ והיה בדורנו\ ובקונקה היה מורנו . הרב נפתלי יעקב הכהן, "רבינו יונתן דקונקה בן רבי יעקב", אוצר הגדולים אלופי יעקב, חיפה, תשכ"ז–תש"ל, חלק ד, עמודים קעב-קעג, באתר היברובוקס על פי דברי תלמידו רבי יונה אבן בהלול בהקדמת ספרו מנחת קנאות . כלבו סימן קנ, תשובות הרמ"ה סימן רמח תשובות הרמ"ה סימן רמח כנראה בכך רומז רבי יונה לטענותיו של רבי יונתן בסכסוך על המיסים בקונקה הקדמה למנחת קנאות קטע יד