laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רום טיסה

בתעופה, רוּם טִיסָה (באנגלית: Flight Level, בראשי תיבות: FL) הוא גובה כלי טיס לפי לחץ אוויר סטנדרטי ומבוטא במאות רגל. הלחץ שנקבע הוא לפי אטמוספירה תִקנית בינלאומית (ISA) שהוא 1,013.25 הקטופסקל (hPa) או 29.92 אינץ' כספית (in/Hg). אמנם אם מכיילים את מד הגובה של כלי הטיס לפי כוונון זה לא מקבלים את הגובה המעשי של כלי הטיס מעל גובה פני הים, אבל זה יוצר אחידות בין המטוסים ומקל על הניווט, הניהול וההפרדה בין כלי טיס בנתיבי הטיסה הגבוהים. ערך מורחב – מד גובה מדי גובה ברומטריים של כלי טיס מודדים לחץ אוויר מקומי. לחץ האוויר משתנה לפי הגובה אבל גם לפי תנאים אטמוספיריים מרובים, דוגמת טמפרטורה וכדומה. בשביל לקבל קריאת גובה מעשית מעל הים נדרש לכייל מדי גובה אלה למדידת לחץ בתחנה מטאורולוגית מקומית. כאשר מדובר בניווט אזורי קצר טווח, צוות האוויר יקבל עדכוני לחץ ייחוס מגורמי הבקרה והפיקוח המקומיים ויקבע את כוונון הלחץ במד. בטיסות אלה מודעות לגובה המעשי היא קריטית, שכן היא מאפשרת שמירה על מרחק בטוח מהקרקע או לשמור על גובה נכון בשלבי הטיסה והנחיתה. אבל כאשר מדברים על שיוט בגבהים רמים, האופייניים לנתיבי הטיסה הבינלאומיים, קרבה לקרקע או לגורמים טופוגרפיים לא רלוונטית ברוב המקרים. אך מכיוון שכלי טיס הטסים בנתיבים הגבוהים יעברו על פני אזורי לחץ מרובים ולעיתים על פני אזורי לחץ בהם אין אפשרות לבצע מדידה, כגון באוקיינוסים, הסיכון בטעות בכיול מד הגובה גדל. אם צוות האוויר או הבקר שוכחים לבצע את הכיול, המטוס יכול לרדת ולעלות לאורך המסלול באלפי רגל ודבר זה מקשה על שמירת מרחק בטוח בין כלי טיס הטסים בגבהים שונים אבל באותו האזור או הנתיב. בגלל בעיה זו, מטוסים הטסים מעל גובה מסוים הנקבע על ידי רשות התעופה המקומית, עוברים לטוס לפי אטמוספירה תקנית בינלאומית (ISA). בשלב זה של הטיסה מד הגובה לא יציג את הגובה המעשי של כלי הטיס, שכן הלחץ התקני לרוב לא תואם ללחץ המקומי והמטוס צפוי לטוס על האיזובר (קו גובה בו הלחץ לא משתנה) אבל כל כלי הטיס יטוסו באותו שיעור שגיאה ולכן ישמרו על הפרדה בטוחה בקלות יתרה. יתרון נוסף בשיטה זאת הוא שמכיוון שהמטוס יטוס בלחץ זהה לאורך רוב שלב השיוט, צוותי האוויר יוכלו לקזז את הגאי המטוס, לקבוע כוח שיוט קבוע למנועים ולא לגעת בהם לאורך זמן, מה שיחסוך בשחיקה של ערנות הצוות וגם יחסוך בדלק. גבהי רום טיסה הם גבהי לחץ (לפי אטמוספירה תקנית בינלאומית) המצוינים במאות רגל, כלומר את הגובה הנתון ברגל מחלקים ב־100. גובה של 32,000 רגל יצוין כ־"Flight Level 320" לדוגמה. רום טיסה שיוקצו לכלי הטיס יהיה כפולות של 500 רגל, כלומר גובה כזה ייגמר במספר 0 או 5. בכתב רום טיסה מציינים בקידומת FL (בקשר רדיו תמיד מבטאים Flight Level) והמספר בעל שלוש הספרות ללא רווחים כלומר "FL295" לדוגמה, לגובה של 29,500 רגל. ברוב המקרים הפרדה אנכית מינימלית ברום טיסה היא 2,000 רגל. אם כי החל משנת 2002 מאפשרים מינימת הפרדה אנכית מופחתת (Reduced Vertical Separation Minima או בראשי תיבות: RVSM) של 1,000 רגל בלבד בין גבהים של FL290 ל־FL410 לכלי טיס מוסמכים. הפרדה קטנה זו מאפשר כמות גבהי רום טיסה זמינים גדולה יותר בנתיבים אלה ונפח טיסות גדול יותר. מעל FL410 מינימת ההפרדה גדלה ל־4,000 רגל כאשר מקצים גבהים אי זוגיים לדוגמה FL430 או FL510, אם כי מעט מאוד כלי טיס מסוגלים לשייט בגבהים של מעל ל-FL410. כללי טיסת מכשירים תעופה - מונחים
הופסטטריוס

הופסטטריוס (שם מדעי: Hoffstetterius) הוא סוג יונק פרהיסטורי ממשפחת הטוקסודוניים, שחי בתקופת המיוקן של אמריקה הדרומית לפני 11.6 עד 5.3 מיליון שנה מזמננו. יונק זה התגלה באתר של סלעים געשיים בשטחי מחוז לה פאס בבוליביה ב-1969 בידי הפלאונטולוג רוברט הופסטטר (אנ'), על שמו נקרא היונק. הממצאים שנמצאו כללו שרידים של גולגולת רחבה ולסת תחתונה, שרידים של עצם הזרוע ועצם הגומד ועצמות קטנות יותר. שרידים נוספים של אותו יונק התגלו ב-1989 בידי משלחת של "המכון הצרפתי למחקר הרי האנדים" (IFEA) ושל "השירות הגאוגרפי של בוליביה" (GEOBOL). הסוג נקרא ב-1993 בידי החוקר הצרפתי פייר אנטויו סאינט-אנדרה (Pierre-Antoine Saint-André) על שם החוקר שגילה את המאובנים הראשונים. שם המין היחיד בסוג - Hoffstetterius imperator, נקרא על שם מבנה המצח הרחב שהזכיר את הכתרים של האימפריה הרומית הקדושה. יונק קדום זה דמה במראהו לקרנף מוזר, והיה חלק מהפאונה האנדמית לאמריקה הדרומית. הוא היה קרובו של הטריגודון וכמותו היה בעל קרן ארוכה ורחבה מעל מצחו. הגולגולת הייתה רחבה ונמוכה, והלסתות הרחבות התאפיינו בשיניים טוחנות עבות ששימשו לטחינת צמחייה. אורך הגולגולת הגיע ל-527 מילימטרים אצל הבוגרים ו-469 מילימטרים בצעירים. היו לו רגליים רחבות בעלות שרירים מיוחדים בברכיים שמנעו ממנו להתעייף, מה שאיפשר לו להישאר על רגליו לזמן ממושך. כך הוא נמנע מפגיעת טורפים בלילה או מהיתקעות בביצות טובעניות. מדיה וקבצים בנושא הופסטטריוס בוויקישיתוף הופסטטריוס, באתר GBIF (באנגלית)
פיאט 370

פיאט 370 (באיטלקית: Fiat 370, קרוי גם : Iveco 370)) הוא סדרה של אוטובוסים מתוצרת חטיבת כלי הרכב המסחריים של פיאט ("Fiat Veicoli Industriali" (אנ')) באמצעות תאגיד איווקו מקונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצר בין השנים 1976–2001. דגמי "פיאט 370" משרתים משמשים כחלק ממערך תחבורה ציבורית בינעירוני ולמטרות תיירות. 2 דלתות כניסה ויציאה. כניסה באמצעות 2–3 מדרגות. משנת 1980 תמסורת מתוצרת איווקו. "Iveco 370.25" - בדגם הורכב מנוע פיאט מדגם "Fiat 8260.02". "Iveco 370.26" - בדגם הורכב מנוע פיאט מדגם "Fiat 8210.02". "Iveco 370.35" - בדגם הורכב מנוע פיאט מדגם "Fiat 8280.02". "Iveco 370.20" - בדגם הורכב מנוע פיאט מדגם "Fiat 8220.02". "370.24" - בדגם הורכב מנוע פיאט מדגם "Fiat 8220.22". "370.30" - בדגם הורכב מנוע פיאט מדגם "Fiat 8210.22". "Iveco 370SE" - בדגם הורכבו מנועי פיאט מדגם "Fiat 8460.41S". "פיאט 370" "פיאט 370" "פיאט 370" "פיאט 370" "פיאט 370" "פיאט 370" המשמש כמשרד בית דואר נייד בקריית הוותיקן "פיאט 370" המשמש כמשרד בית דואר נייד בקריית הוותיקן פיאט פיאט 306 פיאט 314 פיאט 320 פיאט 411 פיאט 418 פיאט 470 מדיה וקבצים בנושא פיאט 370 בוויקישיתוף פיאט 370, סרטון באתר יוטיוב פיאט 370, סרטון באתר יוטיוב פיאט 370, סרטון באתר יוטיוב היסטוריה - פיאט 370" tempy985.blogspot.com/2011/04/modelli-autobus-la-storia-del-fiat-370 "פיאט 370" כולל תמונות digilander.libero.it/gattei/Tram-370S
ויטוריה פוצ'יני

ויטוריה פוצ'יני (באיטלקית: Vittoria Puccini;‏ נולדה ב-18 בנובמבר 1981 בפירנצה) היא שחקנית קולנוע איטלקייה. ויטוריה פוצ'יני נולדה בפירנצה. אביה היה פרופסור למשפטים באוניברסיטה. לאחר סיום בית הספר היא חשבה להיות משפטנית, אך כבר במהלך לימודים בשנת 2000 היא התחילה להצטלם בסרטים. בשנת 2003 היא כיכבה בסדרת טלוויזיה "אליזה". על השתתפותה בסדרה זו היא זכתה בפרס Telegatti עבור שחקנית טובה ביותר. במהלך צילומי הסרט היא הכירה אלסנדרו פרציוזי, בן זוגה למשך תקופה ארוכה. בשנת 2008 שיחקה לצד ריקרדו סקאמרצ'ו בדרמת המתח "Colpo d'occhio" של הבמאי סרג'ו רוביני. בשנת 2013 פוצ'יני גילמה את התפקיד הראשי במיני-סדרה "אנה קארנינה" ששודר בערוץ RAI1 האיטלקי. בשנת 2017 שיחקה בסרטו של פאולו ג'ינובזה, "המקום"; דרמת מתח לצד השחקן מארקו ג'אליני. בשנת 2019 היא שיחקה בסדרה "כשאני לא הייתי" וגם שיחקה בסדרת הדרמה המשפטית "המשפט". בשנת 2020 היא שיחקה בסרט הדרמה "18 מתנות" בבימויו של פרנצ'סקו אמאטו. בשנים 2005, 2008 ו-2010 היא זכתה בפרסים בפסטיבל הסרטים של ונציה. מדיה וקבצים בנושא ויטוריה פוצ'יני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויטוריה פוצ'יני ויטוריה פוצ'יני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויטוריה פוצ'יני, באתר AllMovie (באנגלית) ויטוריה פוצ'יני, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ויטוריה פוצ'יני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פורד פלקון XC

פורד פלקון XC (באנגלית: Ford Falcon XC, קרוי גם : Ford Fairmont (XC)) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב Ford Australia (אנ'), חברת בת של פורד אשר יוצרה בין השנים 1979–1976 באוסטרליה 4 דלתות - סדאן (6 נוסעים: 3+3, 5 נוסעים: 2+3) 5 דלתות - סטיישן 2 דלתות - קופה הרדטופ 2 דלתות - מסחרית 2 דלתות - טנדר ("Falcon Utility", "Falcon Deluxe Utility") יוצרו 171,082 יחידות דגמי "פורד פלקון XC" יוצרו מיולי 1976 - מרץ 1979 מנועי בנזין דגמי "פורד פלקון XC" מסוג "Cobra" ו-"Allan Moffat Special XC" הוגדרו כ"מכונית שרירים". בשנת 1978 הושקו 400 יחידות בהם הורכב מנוע 4.9 ליטר ו-30 יחידות בהם הורכב מנוע 5.8 ליטר. בשנת 1977 נבנו 500 יחידות מסוג "Allan Moffat Special XC" דגמי "פורד פלקון XC" שירתו כאמבולנסים וכניידות משטרה ב-אוסטרליה "פורד פלקון XC" "פורד פלקון XC" "פורד פלקון XC" דגם קופה הרדטופ שנת 1977 "פורד פלקון XC" "פורד פלקון XC" דגם "Cobra" - קופה "פורד פיירמונט XC" - סטיישן, שנת 1978 "פורד פלקון XC" - מסחרית, שנת 1978 "פורד פלקון XC" - מסחרית, שנת 1977 "פורד פלקון XC" - טנדר מסוג "Utility", שנת 1978 "פורד פלקון XC" - ניידת משטרה למטרת סיור בדרך בינעירונית "פורד פלקון XC" דגם "500" - אמבולנס "פורד פלקון XC" דגם "500" - אמבולנס פורד פורד פלקון פורד פלקון XP פורד פלקון XG פורד פלקון ED פורד XY פלקון GT מדיה וקבצים בנושא פורד פלקון XC בוויקישיתוף פורד פלקון XC, סרטון באתר יוטיוב פורד פלקון XC, סרטון באתר יוטיוב פורד xc פיירמונט, דגם "GXL" סדאן, שנת 1976 - מפרט automobile-catalog.com/make/ford_australia/fairmont_australia "פורד פלקון XC" tradeuniquecars.com.au/feature-cars/1804/1978-ford-falcon-xc-500-review Ford Cars - All Model Catalogue May 1978, page 37 פורד פלקון specials aus-ford-uk.co.uk/html/more_specials
מבצעי צה"ל ברצועת הביטחון

בשנות הלחימה בדרום לבנון ביצע צה"ל מאות מבצעים נגד ארגוני טרור בלבנון, במסגרת האסטרטגית של לחימה בעצימות נמוכה נגד ארגוני הגרילה שלחמו בכוחות צה"ל וצד"ל. על אף ששיטת הפעולה הישראלית הייתה הגנתית במהותה והתבססה על מערך מוצבים, יזם צה"ל מבצעים התקפיים לצורכי הרתעה ברצועת הביטחון ומחוצה לה. ערך מורחב – רצועת הביטחון בעקבות התבססות ארגוני טרור הפלסטיניים בדרום לבנון נוצר איום על גבול הצפון משטח לבנון. צה"ל פעל לסיכול איום זה ויצא למבצע ליטני ב-1978 ולבסוף פלש ללבנון במלחמת לבנון הראשונה וכבש את רובה. הסכם ישראל-לבנון 1983, שנחתם לאחר המלחמה נועד להסדיר את היחסים הבילטרליים בין ישראל ללבנון, ובכללם את סידורי הביטחון בגבול בין המדינות. בהתאם להסכם, נסוג צה"ל בסוף שנת 1983 לקו האוואלי במערב ולקו חאצביא במזרח. ב-1984 הופר ההסכם ובוטל. בינואר 1985 החליטה ממשלת ישראל על נסיגה מלאה מלבנון, וב-10 ביוני באותה השנה סיים צה"ל את הפינוי. על פי החלטת הממשלה, האחריות הביטחונית על מרחב דרום לבנון הופקדה בידי צד"ל. בשנים 1986–1988 חזר צה"ל, בהדרגתיות, אל דרום לבנון בשל החשש מהתפרקות צד"ל. צה"ל התבצר במוצבים השונים בדרום לבנון, וסייע לצד"ל באמצעות יחידת הקישור ללבנון. מבצעי צה"ל בתקופה זו היו מבצעי מניעה, ולא מבצעים התקפיים. מבצעים אלו התאפיינו בהצבת מארבים בנתיבי חדירה לישראל, וכן בתקיפות חיל האוויר (למשל מבצע "בית אבא 12", בו נפל בשבי הנווט רון ארד). בנוסף, בתקופה זו בוצעו שתי פשיטות חריגות בגודלן – מבצע חוק וסדר, שנועד לפגוע בחזבאללה, במאי 1988 ומבצע כחול וחום, שנועד לפגוע בארגון החזית העממית הפלסטיני, בדצמבר 1988. בשנת 1989 נחתם הסכם טאיף, במסגרתו פורקו ארגון אמל וארגוני הטרור הפלסטיניים מנשקם. כתוצאה מכך חלה ירידה בכמות הפיגועים והנפגעים הישראלים, שהובילה לירידה בכמות המבצעים שביצע צה"ל. על אף שהסכם טאיף הרחיק את חזבאללה מדרום לבנון, החל ממאי 1991 הצליח ארגון חזבאללה להקים תשתית מבצעית בדרום לבנון ולבצע אלפי פיגועים כנגד כוחות צה"ל וצד"ל ברצועת הביטחון ובשטח ישראל. בתקופה זו התמודד צה"ל עם אתגר בהפעלת הכוח - הצלחתם של מבצעים רבים ברמה הטקטית הובילה לירי על יישובי הצפון ולא עמדה במטרה האסטרטגית. כתוצאה מכך, מבצעי צה"ל ברצועת הביטחון נעשו באישור מפקד פיקוד הצפון, ומבצעי צה"ל בשאר לבנון נעשו רק באישור הרמטכ"ל ושר הביטחון. עם כניסתם של אמנון ליפקין-שחק לתפקיד ראש המטה הכללי ושל עמירם לוין לתפקיד מפקד פיקוד הצפון, החליט צה"ל להתייחס אל הנעשה ברצועת הביטחון כאל מלחמה, ולא כאל פעילות ביטחון שוטף. החלטה זו התבטאה בהקמתה מחדש של יחידת אגוז ב-1995. במהלך תקופה זו יצאו לפועל מספר רב של מבצעים, כאשר המרכזי בהם הוא מבצע ענבי זעם, שהתרחש בשנת 1996. משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 2005 נאוה גרוסמן אלוני ונמרוד הגלעדי (עורכים), 30 שנה לרצועת הביטחון בלבנון, הכנס השנתי של המכללות הצבאיות 2015 חיים הר-זהב, לבנון - המלחמה האבודה, ליאור שרף - הפצות, 2019. ד"ר אהד לסלוי, מביטחון שוטף ללחימה בגרילה, מודן הוצאה לאור, 2021
פורד פלקון XD

פורד פלקון XD (באנגלית: Ford Falcon XD, קרוי גם : Ford Fairmont (XD)) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב Ford Australia (אנ'), חברת בת של פורד אשר יוצרה בין השנים 1982–1979 באוסטרליה 4 דלתות - סדאן 5 דלתות - סטיישן 2 דלתות - מסחרית 2 דלתות - טנדר ("Falcon Utility", "Falcon Deluxe Utility") יוצרו 206,974 יחידות דגמי "פורד פלקון XD" יוצרו ממרץ 1979 - מרץ 1982 מנוע קדמי מנועי בנזין סוג הנעה : הנעה אחורית קיבולת מכל דלק - 77 ליטר מערכת חשמל - 12 וולט תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 12.8 שניות (דגם סדאן, 3.3 ליטר משודך לתיבת הילוכים ידנית 3 מהירויות) דגמי "פורד פלקון XD" שירתו כאמבולנסים באוסטרליה דגם "פורד פלקון XD" שהיה קרוי "Tru-Blu" יוצר כ"מכונית מרוץ" למרוצים בקטגוריה "Group C (Australia)" (אנ'), נהג הדגם היה דיק ג'ונסון שזכה במקום הראשון בשנת 1981הצוות שכלל את נהג המרוצים דיק ג'ונסון ונהג המרוצים "John French" (אנ') זכו במרוצי "1981 James Hardie 1000" (אנ'). בדגם הורכב מנוע V8 צלינדרים, 5,760 סמ"ק "פורד פלקון XD", שנת 1981 "פורד פלקון XD" "פורד פלקון XD" דגם "GL" "פורד פלקון XD" דגם "GL" "פורד פלקון XD" דגם "GL" - סטיישן "פורד פלקון XD" דגם "GL" - סטיישן "פורד פלקון XD" - מסחרית "פורד פלקון XD" דגם "GL" - מסחרית "פורד פלקון XD" - טנדר מסוג "Utility", שנת 1982 "פורד פלקון XD" - טנדר מסוג "Utility", שנת 1982 "פורד פלקון XD" דגם "GL" - אמבולנס "פורד פלקון XD" דגם "GL" - אמבולנס פורד פורד פלקון פורד פלקון XP פורד פלקון XG פורד פלקון ED פורד XY פלקון GT מדיה וקבצים בנושא פורד פלקון XD בוויקישיתוף "פורד פלקון XD" uniquecarsandparts.com.au/car_info_ford_falcon_xd "פורד פלקון XD" - מפרט uniquecarsandparts.com.au/falcon_XD_technical_specifications "פורד פלקון XD" - ברושור uniquecarsandparts.com.au/brochures_ford_falcon_xd דגם "Tru-Blu" motoring.com.au/motorsport-one-time-brw-rich-lister-ross-palmer-broke "פורד פלקון XD" במרוצי James Hardie 1000 Bathurst 1981 de Jong, Frank. "James Hardie 1000 Bathurst 1981". TouringCarRacing.net. Retrieved 19 April 2015.
מרא דאתרא (ספר)

מרא דאתרא הוא ספר מאת מרדכי זלקין העוסק ברבני קהילות, שכיהנו בעיירות בתחום המושב במאה ה-19. הספר יצא לאור בשנת 2017 בעברית, בהוצאת מאגנס (האוניברסיטה העברית). הספר מבוסס על בחינת קורותיהם של כ-1,500 רבני קהילות בתחום המושב במאה ה-19, שרובם אינם רבנים מפורסמים ונחשבים. החלק הראשון של הספר עוסק בהליך הבחירה של רב הקהילה, תוך שהוא משרטט את הגורמים שהיו מעורבים בתהליך והאינטרסים שהשפיעו על הבחירה. החלק השני עוסק בכהונת הרב, תוך שרטוט פעילות הרב, סמכויותיו והלחצים עימם נדרש להתמודד. ישראל גרובייס עמד על ייחודיותו של הספר: ”הדבר המפתיע בספר, הוא הרלוונטיות שלו לימינו; לרגעים נדמה ששום דבר לא השתנה במאות שחלפו. אז כמו היום, רבנים שמאותגרים על ידי נערים חצופים, או עיתונאים שמעוררים 'דעת קהל' בשם השקיפות וזכות הביקורת... אפשר לקרוא את הספר כפסיפס היסטורי מרתק על מסלולו של בחור למדן מישיבת וולוז'ין, כמה הרפתקאות... היה עליו לעבור עד שהגיע למשרת רבנות קטנה... על הבעלי בתים שלא הבינו את פסקיו... ואפשר ללמוד גם לקח אקטואלי לימינו...” הספר באתר הוצאת מאגנס המבוא לספר על הספר: אבי וולף, ‏"השטעטל זה לא מה שהיה פעם", השילוח, 11, ספטמבר 2018 ישראל גרובייס "נערי הנייעס של תחוּמַוֹישֶב" בקהילה ט"ז אלול תשע"ז נתקבלו במערכת המעין ניסן תשע“ח.
חרחורי גסיסה

חרחורי גסיסה הם חרחורים (אנ') נשימתיים קשים הנגרמים בשל הצטברות הפרשות מבלוטות הרוק והפרשות הסמפונות בדרכי הנשימה בגרון, בבית החזה ובלוע. צליל חרחורי הגסיסה נובע בעיקר כתוצאה מחוסר יכולת לבלוע, וזאת בשל גורמים כאובדן הכרה, איבוד היכולת להשתעל או חסימה חלקית, מה שמקשה מאוד על נטילת אפילו כפית מים. תסמינים קשורים יכולים לכלול קוצר נשימה ותנועה מהירה של החזה. תופעה זו שכיחה ונצפית בכ-50% מהחולים ב-24 השעות האחרונות לחייהם (אם כי מצב זה עשוי לקחת לעיתים ימים ספורים). חרחורי גסיסה מנבאים לרוב מוות קרב ככל שמצטבר רוק בגרון ובדרכי הנשימה, אולם, חרחורי גסיסה עלולים להיווצר גם על ידי בעיות אחרות הגורמות להפרעה ברפלקס הבליעה, כמו פגיעות מוחיות. האדם הגוסס בדרך כלל אינו מודע לחרחורי הגסיסה של עצמו ואינו מוטרד ממהם, אך רוב ספקי שירותי הבריאות מנסים למזער את הצליל לנוחיותם הרגשית של בני המשפחה והמטפלים בחולה אשר עלולים לסבול מחרדה ואי נוחות רבה. הפחתה כזו יכולה להיעשות באמצעות שינוי תנוחה של האדם, הפחתת נפח הנוזלים הניתנים בעירוי, או מתן תרופות אנטיכולינרגיות או אטרופין להפחתת הפרשות. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי

השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי (ברוסית: Федеральная служба по ветеринарному и фитосанитарному надзору, בקיצור Россельхознадзор) הוא גוף פדרלי של משרד החקלאות של הפדרציה הרוסית שנוסד ב-30 ביוני 2004 כתוצאה מארגון מחדש של השירות הווטרינרי הממלכתי של רוסיה, שירות הסגר הממשלתי. ראש השירות הוא סרגיי דנקוורט. השירות מבצע תפקידי בקרה ופיקוח על הרפואה הווטרינרית (כולל משימות הגנה על האוכלוסייה מפני מחלות המשותפות לבני אדם ובעלי חיים); הטלת הסגר והגנת הצומח; שימוש בחומרי הדברה ואגרוכימיה; הבטחת פוריות הקרקע; הישגי רבייה ובקרה בתחום האיכות והבטיחות של תבואה ומוצרים. תחת מחוזות הפדרציה הרוסית, פועלים "מפקחי מדינה לפיקוח וטרינרי" שפועלים מטעם השירות כפקחים. השירות מפעיל שלושה מכוני מחקר: המרכז הפדרלי לבריאות בעלי חיים (בעיר ולדימיר) המרכז הממלכתי הרוסי לאיכות וסטנדרטיזציה של תרופות לבעלי חיים ולמזון (במוסקבה) המרכז הרוסי להסגר צמחים (בעיר ביקובו, שבמחוז מוסקבה). מדיה וקבצים בנושא השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי, ברשת החברתית פייסבוק השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי, ברשת החברתית אינסטגרם השירות הפדרלי לפיקוח וטרינרי ופיטוסניטרי, סרטונים בערוץ היוטיוב Положение о Федеральной службе по ветеринарному и фитосанитарному надзору «Государственные инспекции ветеринарного надзора» Ленобласти Статья 8. Государственный ветеринарный надзор ФЗ-4979-I «О ветеринарии» "Структура. НИИ Россельхознадзора". www.fsvps.ru. Официальный сайт Россельхознадзора. נבדק ב-2017-02-01.
האוצר הפדרלי (רוסיה)

האוצר הפדרלי (ברוסית: Фелеральное Казначейство) הוא גוף ממשלתי פדרלי ברוסיה, המיישם פעולות אכיפה כדי להבטיח את ביצוע התקציב הפדרלי, על מנת לייצב את מערכת התקציב של הפדרציה הרוסית, תוך בקרה ראשונית על ביצוע פעולות עם כספי התקציב על ידי המנהלים ומקבלי התקציב. הגוף נוצר על פי צו של נשיא הפדרציה הרוסית מספר 1556 שנחתם ב-8 בדצמבר 1992 והחלטת ממשלת רוסיה מיום 27 באוגוסט 1993. אמנת האוצר הפדרלי אושרה בחוק ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 1 בדצמבר 2004 מספר 703 "אודות האוצר הפדרלי". החל מ-1 בינואר 2005 הופרד האוצר הפדרלי ממשרד האוצר והפך לשירות פדרלי עצמאי. מטה האוצר נמצא בבניין במתחם יוסף וולוקולמסקי במרכז מוסקבה. החלטת ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 1 בדצמבר 2004 מספר 703 מעניקה את הסמכויות הבאות לאוצר הפדרלי: מסירת מדדים למנהלים ולמקבלי התקציב הפדרלי של רשימת יעדי התקציב, גבולות ההתחייבויות התקציביות וסכום המימון; שומר על רישומי ביצוע מזומנים של התקציב הפדרלי; פותח חשבונות בבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית וארגוני אשראי לצורך חשבונאות על כספים מהתקציב הפדרלי וקרנות אחרות בהתאם לחקיקה של הפדרציה הרוסית, קובע את משטרי החשבונות של התקציב הפדרלי; פותח ומתחזק חשבונות אישיים של מנהלים ומקבלי כספים מהתקציב הפדרלי; מקיים פנקס מאוחד של המנהלים ומקבלי התקציב הפדרלי; עוקב אחר מדדים ברשימת התקציבים המאוחדים של התקציב הפדרלי, מגבלות ההתחייבויות התקציביות והשינויים בהן; אוסף ומגיש למשרד האוצר של הפדרציה הרוסית מידע מבצעי ודיווחים על יישום התקציב הפדרלי, דוחות על ביצוע יעדי התקציב הפדרלי של הפדרציה הרוסית; מקבל מהמנהלים והגופים המנהלים של מחוזות הפדרציה הרוסית, קרנות חוץ תקציביות וממשלות מקומיות את החומרים הדרושים לדיווח על יישום יעדי התקציב הפדרלי של הפדרציה הרוסית; מבצע את חלוקת ההכנסות מתשלום מיסים ועמלות פדרליות בין תקציבי מערכת התקציב של הפדרציה הרוסית בהתאם לחקיקה של הפדרציה הרוסית; מבצע חיזוי ותכנון מזומנים של קרנות תקציב פדרליות; מנהל פעולות בחשבון האישי של התקציב הפדרלי; מספק שירותי מזומנים לביצוע תקציבי של מערכת התקציב של הפדרציה הרוסית; מספק תשלומים מתקציבי מערכת התקציבים של הפדרציה הרוסית מטעם הגופים הרלוונטיים הגובים הכנסות מתקציב, או מקבלי כספים מתקציבים אלה, אשר חשבונותיהם האישיים פתוחים בבנק המרכזי; כלכלת רוסיה רובל רוסי מדיה וקבצים בנושא האוצר הפדרלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוצר הפדרלי האוצר הפדרלי, ברשת החברתית פייסבוק האוצר הפדרלי, ברשת החברתית אינסטגרם "Положение о Федеральном казначействе". Казначейство России. נבדק ב-2018-07-06.
רנו Type T

רנו Type T (בצרפתית: Renault Type T) הוא כלי רכב ממונע, בתצורה פתוחה מסוג "Runabout (car)" (אנ') בסגנון "tonneau", אשר פותח על ידי לואי רנו בשנת 1904, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו. דגם מסוג "Runabout" 2 מושבים מנוע קדמי מנוע בנזין 4 גלגלים סימטריים מערכת היגוי - מימין רנו Type A רנו Type B רנו Type C רנו Type D רנו Type E רנו Type G מדיה וקבצים בנושא רנו Type T בוויקישיתוף "tonneau" היה במקור תא נוסעים אחורי פתוח, מעוגל כמו חבית, בנוי על רכב. המילה היא צרפתית René Bellu: Toutes les Renault. Des origines à nos jours. Éditions Jean-Pierre Delville, Paris 1979, ISBN 2-85922-023-2, S. 21–22 Gilbert Hatry, Claude Le Maître: Dossiers Chronologiques Renault. Voitures Particulières. Tome 1: 1899–1905. Editions Lafourcade, Paris 1977 סגנון דגם "Runabout" - היה סגנון קל ובסיסי ללא שמשה קדמית, עליונה או דלתות ושורת מושבים יחידה. הדגמים בסגנון Runabout היו פופולריים באירופה וארצות הברית עד שנת 1915 "רנו Type T" - תמונה pinterest.pt/pin/171840542017626813
השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי

השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי היא גוף הפיקוח של ממשלת רוסיה בנושאים אקולוגיים, טכנולוגיים וגרעיניים. תפקידיו כוללים משימות משפטיות רגולטוריות, פיקוח בתחום ההגנה על הסביבה, הגבלת השפעה טכנוגנית מזיקה (כולל טיפול בפסולת תעשייתית וצרכנית), בטיחות בעבודה תת-קרקעית (למשל, כרייה), בטיחות תעשייתית, בטיחות באנרגיה אטומית (לא כולל פיתוח, הכנה, בדיקה, הפעלה ושימוש בכלי נשק גרעיניים ומתקנים אטומים צבאיים), בטיחות מתקני חשמל ורשתות תחנות הכוח (למעט מתקני רשתות ביתיות), הבטיחות של מבנים הידראוליים באתרי תעשייה ואנרגיה; הבטיחות בייצור, אחסון ושימוש חומרי נפץ תעשייתיים ומשימות אבטחה מיוחדות של המדינה באזורים אלה. החלטת ממשלת רוסיה מספר 404 מיום 29 במאי 2008 העבירה את הגוף לאחריות המשרד למשאבי טבע והגנת הסביבה ; בעבר השירות היה כפוף ישירות לממשלה. עם זאת, הדבר בוטל על ידי הנשיא דמיטרי מדבדב ב-23 ביוני 2010, כשהחזיר אותו לשליטתה הישירה של הממשלה. בהתאם להחלטת ממשלת רוסיה מספר 54 מיום 1 בפברואר 2006, השירות הופקד על פיקוח על ענף הבנייה במדינה. כיום עומד בראש השירות אלכסיי אלשין. השירות נוצר בשנת 2004, במיזוג של שירות הפיקוח האטומי הפדרלי ושירות הפיקוח הטכנולוגי הפדרלי. תפקידי פיקוח על איכות הסביבה הועברו אליו לאחר שהשירות הפדרלי לפיקוח על משאבי הטבע הפך לשירות הפיקוח על משאבי הטבע הפדרליים. בראש המבנה המשולב עמד המנהל לשעבר של הפיקוח האטומי הפדרלי, אנדריי מלישב, ששימש כמנהל השירות החדש במשך 18 חודשים. אלכסיי אלשין — (13 בינואר 2014 ואילך) אלכסיי פראפונטוב — ממלא מקום (2013—2014) ניקולאי קוטין — (2008—2013) קונסטנטין פוליקובסקי — (2005—2008) אנדריי מאלישב — (2004—2005) רדיונובה סבטלנה גנאדיבנה-סגן (2009) מאז ספטמבר 2009 מורכב השירות ממטה, 23 מחלקות אזוריות לפיקוח על התעשייה והסביבה במחוזות הפדרליים, 7 מחלקות בין-אזוריות לבטיחות גרעינית וקרינה ו-4 ארגוני תמיכה טכנית. המטה כולל 16 מחלקות המאורגנות לפי משימה. מדיה וקבצים בנושא השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי, ביישום טלגרם השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי, ברשת החברתית VK נורמות ותקנות פדרליות בתחום הבטיחות התעשייתית, הוראות השירות באנגלית "Federal Service for Environmental, Technological and Nuclear Supervision (Rostekhnadzor)". באוקטובר 2010. אורכב מ-המקור ב-2011-05-10. נבדק ב-2011-05-22. {{cite web}}: (עזרה) "Automatic shutdown system fails at Sayano-Shushenskaya HPP". ITAR-TASS. 2009-08-25. נבדק ב-2009-08-29. Глава Росприроднадзора Светлана Радионова: жизнь и работа, rus.team (ב־) Радионова Светлана Геннадьевна - биография главы Росприроднадзора, Клерк (ברוסית)