laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולדימיר יורובסקי

ולדימיר יורובסקי (ברוסית: Владимир Михайлович Юровский; נולד ב-4 באפריל 1972 במוסקבה) הוא מנצח רוסי ממוצא יהודי. כיום הוא מנצח ראשי של תזמורת רדיו ברלין ושל התזמורת הממלכתית של בוואריה. יורובסקי נחשב לאחד המנצחים המבוקשים ביותר בעולם. בין השנים 2001–2013 כיהן כמנהל המוזיקלי של פסטיבל גליינדבורן. ב-2003 מונה למנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של לונדון, ובספטמבר 2007 היה למנצחה הראשי של תזמורת זו. ירובסקי סיים את תפקידו בלונדון ב-2021. הוא משמש אמן ראשי של תזמורת עידן הנאורות ומנהל אמנותי של התזמורת הסימפונית הממלכתית של רוסיה. בעבר כיהן יורובסקי כקפלמייסטר ראשי של האופרה הקומית בברלין (2001-1997), כמנצח אורח ראשי של תיאטרו קומונאלה די בולוניה (2003-2000) וכמנצח אורח ראשי של התזמורת הרוסית הלאומית (2009-2005). ולדימיר יורובסקי מופיע דרך קבע עם רבות מהתזמורות המובילות באירופה ובצפון אמריקה, בהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הפילהרמונית של אוסלו, תזמורת הקונצרטחבאו, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת טונהאלה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית מאהלר, התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן ועוד.    יורובסקי ניצח על הפקות אופרה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, באופרה הלאומית הוולשית, באופרה הלאומית של פריז, בלה סקאלה במילאנו, בתיאטרון בולשוי, בזמפר-אופרה בדרזדן, ובפסטיבל גליינדבורן.  הקלטותיו כוללות את הקלטת הבכורה של הקנטטה "גלות" מאת גאיה קנצ'לי, אופרות, וכן יצירות תזמורתיות רבות עם התזמורת הרוסית הלאומית והתזמורת הפילהרמונית של לונדון.  פעילותו כמנהל מוזיקלי של פסטיבל גליינדבורן תועדה על גבי תקליטורים ודי.וי.די. של ההפקות של "סינדרלה" מאת רוסיני, ג'אני סקיקי מאת פוצ'יני, העטלף מאת יוהאן שטראוס, דון ג'ובאני מאת מוצרט, ו"האביר הַכִּילַי" מאת רחמנינוב, בניצוחו.  על גבי DVD ראו אור גם האופרה הנזל וגרטל של הומפרדינק, שעליה ניצח במטרופוליטן בניו יורק, הקונצרט הראשון שלו כמנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של לונדון, וקונצרטים עם תזמורת עידן הנאורות ועם התזמורת הקאמרית של אירופה.  בשנת 2016 הוענק לו תואר דוקטור כבוד על ידי הקולג' המלכותי למוזיקה שבלונדון. כמו כן הוא הוזכר כאחד מארבעה שעשויים להחליף את זובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית באוקטובר 2019. בסופו של דבר התמנה לתפקיד להב שני. איליץ' ריבאס הוא בין תלמידיו. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר יורובסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולדימיר יורובסקי ולדימיר יורובסקי, באתר ספוטיפיי ולדימיר יורובסקי, באתר AllMusic (באנגלית) ולדימיר יורובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ולדימיר יורובסקי, באתר Discogs (באנגלית) ולדימיר יורובסקי, באתר Songkick (באנגלית) יורובסקי בהופעה, סרטון באתר יוטיוב
עונת 1994/1995 בסרייה א'

עונת 1994/1995 בסרייה א' הייתה העונה ה-93 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-4 בספטמבר 1994 והסתיימו ב-4 ביוני 1995. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פיורנטינה, בארי, ברשה ופדובה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-23 בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. בסיום העונה, ב-17 בינואר 1996 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו יובנטוס ניצחה את פארמה 1:0 וזכתה בגביע. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו גנואה, פוג'ה, רג'אנה וברשה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו פיאצ'נצה, אודינזה, ויצ'נצה ואטאלנטה. גבריאל בטיסטוטה (ארגנטינה ארגנטינה), שחקנה של פיורנטינה, כבש 26 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1994/1995 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
קיזומבה

קיזומבה (בפורטוגזית: Kizomba) הוא מונח המתאר סוגה מוזיקלית וסגנון ריקוד שמקורו באנגולה של שלהי שנות ה-70 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-80. מוזיקת הקיזומבה היא מוזיקה מודרנית המשלבת מקצב אפריקאי ומתאפיינת במקצב איטי ורומנטי. השם לקוח משפת הקימבונדו, אחת השפות המדוברות באנגולה, ומשמעותו "מסיבה". הניצנים ראשונים של ריקוד הקיזומבה היו בשנות ה-70 המאוחרות באפריקה, בעיקר במדינות אנגולה וכף ורדה אשר קיבלו עצמאות בשנת 1975, לאחר שנים שהיו תחת שליטה קולוניאלית של פורטוגל. מוזיקת הקיזומבה הושפעה מריקוד ומוזיקת הסמבה (Semba), הריקוד המסורתי של אנגולה, וכן ממקצבים אירופאיים שחדרו לאזור בזמן התקופה הקולוניאלית. אך שבעוד מוזיקת הסמבה מתאפיינת במקצב מהיר, מוזיקת הקיזומבה מתאפיינת במקצב איטי רומנטי ואף חושני יותר. מרבית שירי הקיזומבה הם בשפה הפורטוגזית אך עקב העלייה בפופולריות של הקיזומבה, ניתן למצוא שירי קיזומבה במגוון שפות. מוזיקאים מובילים בז'אנר הקיזומבה הם: נלסון פרייטס, מיקה מנדז, אטים, C4 פדרו, אנסלמו ראלף, קאלו פסקואל. ריקוד הקיזומבה הוא ריקוד זוגי בו הגבר נדרש למיומנות הובלה גבוהות על מנת לשמור על קצב נכון ועל איזון המשקל עם הבחורה. מצב הבסיס של הריקוד הוא עמידה צמודה של הגבר המוביל מול האישה המובלת, חזה מול חזה. ההובלה נעשית מהחזה, כשיד ימין של הגבר עוטפת את גב הבחורה ומשמשת כמסגרת תומכת להובלה. יד שמאל של הגבר אוחזת ביד ימין של הבחורה ואינה משפיעה כלל על הריקוד. כאמור, ריקוד הקיזומבה הוא איטי והוא מורכב מצעדים מדויקים ו"רובוטיים", תוך כדי דריכה חזקה של כף הרגל על הרצפה. הריקוד הוא רומנטי במהותו ומעביר רגש בין הרוקדים, אך הוא יכול להיות אף בעל אופי חושני. ריקוד הטרשינייה, ממשפחת ריקוד הקיזומבה, הוא למעשה הגרסה החושנית המובהקת של הקיזומבה. רקדני קיזומבה פופולריים הם: שרה לופז (ספרד), אלביר (ספרד), טוני פירטה (צרפת), מורנסו (אנגולה). ריקוד הקיזומבה זוכה לפריחה. מוקדים מרכזיים בהן הריקוד זוכה לפופולריות עצומה הן בצרפת ופורטוגל ובמדינות מזרח אירופה רבות, בעיקר בקרב מדינות יוצאות ברית המועצות, כגון: רוסיה, ליטא, אוקראינה, לטביה. מדינות נוספות בהן הריקוד צובר תאוצה הן מדינות סקנדינביה, גרמניה, ספרד, ארצות הברית. ריקוד הקיזומבה נכנס לישראל בעשור השני של המאה ה-21, אך לא זכה לפופולריות גדולה. עם זאת, החלה התעוררות וניתן לראות את הריקוד במגוון מועדוני ריקוד לטיניים (אף על פי שהריקוד עצמו אינו לטיני) וכן בפסטיבלי מוזיקה לטינית המתקיימים במהלך השנה באילת ובמוקדים אחרים בארץ. מוזיקה אפריקאית מדיה וקבצים בנושא קיזומבה בוויקישיתוף מוזיקת קיזומבה, באתר יוטיוב ריקוד קיזומבה, באתר יוטיוב Oyebade, Adebayo O., Culture and Customs of Angola, Greenwood Publishing Group, 2007, עמ' 156, ISBN 9780313331473 Caroline Weeks, Get Moving with Kizomba: The Art of Connection, ‏Sept. 14, 2016 What is Kizomba, kizombacommunity
עונת 1995/1996 בסרייה א'

עונת 1995/1996 בסרייה א' הייתה העונה ה-94 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-27 באוגוסט 1995 והסתיימו ב-12 במאי 1996. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פיאצ'נצה, אודינזה, ויצ'נצה ואטאלנטה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. מילאן זכתה באליפות בפעם ה-15 בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. בסיום העונה, ב-25 באוגוסט 1996 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו מילאן הפסידה 1:0 פיורנטינה שזכתה בגביע. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו בארי, טורינו, קרמונזה ופדובה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו בולוניה, ורונה, פרוג'ה ורג'אנה. ג'וזפה סיניורי שחקנה של לאציו ואיגור פרוטי שחקנה של בארי כבשו 24 שערים וזכו בתואר מלך השערים. לג'וזפה סיניורי זו הייתה הזכייה השלישית בקריירה. מדיה וקבצים בנושא עונת 1995/1996 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
עונת 1996/1997 בסרייה א'

עונת 1996/1997 בסרייה א' הייתה העונה ה-95 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-8 בספטמבר 1995 והסתיימו ב-1 ביוני 1997. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. בולוניה, ורונה, פרוג'ה ורג'אנה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-24 בתולדות המועדון. בסיום העונה, ב-23 באוגוסט 1997 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו יובנטוס ניצחה את ויצ'נצה 1:0 וזכתה בגביע. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו קליארי, פרוג'ה, ורונה ורג'אנה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו ברשה, אמפולי, לצ'ה ובארי. פיליפו אינזאגי שחקנה של אטאלנטה כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים. החל משנת 1997 התאחדות הכדורגל האיטלקית החלה להעניק פרסים לשחקנים מצטיינים: כדורגלן השנה - רוברטו מאנצ'יני, סמפדוריה כדורגלן זר של השנה - זינדין זידאן (צרפת צרפת), יובנטוס כדורגלן איטלקי של השנה - רוברטו מאנצ'יני, סמפדוריה שוער השנה - אנג'לו פרוצי, יובנטוס מדיה וקבצים בנושא עונת 1996/1997 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
רוקסנה מאתיי

רוקסנה מאתיי (ברומנית: Roxana Matei;‏ 1926 – 16 ביולי 2011) הייתה זמרת מוזיקה פופולרית רומנית, שכונתה "קול הזהב של שנות החמישים". רוקסנה מאתיי נולד בבוקרשט שברומניה, במשפחת אינטלקטואלים. בנעוריה נמשכה לסרטים המוזיקליים האמריקאים, למוזיקה של ג'ורג' גרשווין, אירווינג ברלין, קול פורטר, לסגנונות הבלוז והסווינג ולביצועי זמרות כמו אלה פיצג'רלד, דוריס דיי וקטרינה ולנטה. מאתיי הופיעה לראשונה על בימת חובבים, ב-1955, במופע של "I.P.S.R. zâmbeşte"‏ (I.P.S.R. מחייכת), שאורגן על ידי מכון תכנון. מאתיי הופיעה עם קטעי ג'אז אמריקאיים וזכתה לתגובות חזקות מאוד של קהל נלהב. הצלחה זו הובילה לכך שהרכבים מוזיקליים שונים הציעו לה להיות הסולנית שלהם. הקריירה שלה, ברדיו, בטלוויזיה, בתיאטרון ובהקלטות, פרחה. היא יצאה לסיבובי הופעות ברחבי רומניה, אך גם בארצות זרות. הביצוע שלה לשיר "דקה אחת" (Un minut), אותו היא שרה בפתיחת המופע של הזמר השווייצרי ויקו טוריאני, היה ללהיט של 1958 ברומניה. הביצוע שלה לשיר אחר (Pomul cu vrăbii) היה הלהיט של שנת 1960. ברפרטואר שלה היו כמאה שירים, מרביתם ברומנית, אך גם באיטלקית, בצרפתית ובאנגלית. ב-1972 עזבה מאתיי את רומניה והתיישבה בגרמניה המערבית. השלטונות הקומוניסטים של רומניה הגיבו בהפסקה מוחלטת של השמעתה והרחקת התקליטים שלה מהחנויות. מאתיי חיה הרחק מהמופעים ומהעיתונים בגרמניה המערבית עד מותה בעיר קלן. גופתה, בהתאם לציווי שלה, נשרפה והאפר נשלח לקרובת משפחה שלה בקנדה. רוקסנה מאתיי, באתר Discogs (באנגלית) Roxana Matei (באנגלית) Roxana Matei (ברומנית) Roxana Matei, o voce de aur în anii ’50 רוקסנה מאתיי, קול זהב בשנות החמישים (ברומנית) Un minut הלהיט של רוקסנה מאתיי בשנת 1958 (ברומנית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רוקסנה מאתיי".
פוג'ה (כדורגל)

פוג'ה (באיטלקית: Foggia Calcio) הוא מועדון כדורגל איטלקי המייצג את העיר פוג'ה שבאיטליה. נכון לעונת 2020/2021 המועדון משחק בסרייה ג', הליגה השלישית בחשיבותה באיטליה. המועדון הוקם בשנת 1920 ושיחק בליגות הנמוכות. בשנת 1957 הוא התאחד עם קבוצה אחרת של העיר ותוך מספר שנים עלה לסרייה ב'. בעונת 1963/1964 המועדון העפיל לראשונה לסרייה א'. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 המועדון נדנד בין סרייה א' לבין סרייה ב' ואף למספר עונות ירד לליגה השלישית. תקופת הזוהר של המועדון הייתה במחצית הראשונה של שנות ה-90 כאשר הוא שיחק בסרייה א' שלוש עונות ברציפות. לאחר ירידה לסרייה ב' בעקבות עונת 1995/1996 הלא מוצלחת, המועדון ירד לליגה השלישית. לאחר עונת 2003/2004 הוא התפרק. הוא הוקם מחדש אך ללא הצלחה יתרה. בסוף עונת 2011/2012 המועדון ירד מליגה המקצועית. בקיץ 2012 הוא הוקם מחדש ובהדרגה הצליח לחזור לליגה המקצועית. ארגנטינה חוסה צ'אמוט בלגיה לואיז אוליביירה איטליה ג'וזפה סיניורי איטליה נביו סקלה רוסיה איגור שאלימוב רוסיה איגור קוליבנוב רומניה דן פטרסקו הולנדבריאן רוי מדיה וקבצים בנושא פוג'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פוג'ה (באיטלקית) פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאלין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מאלין – עיר באוקראינה מאלין – שמה הצרפתי של העיר מכלן בבלגיה אריה לייב מאלין – ראש ישיבה בארצות הברית כריס מאלין – כדורסלן אמריקאי אישים ששמם הפרטי הוא מאלין
ז'ורז' דומא

האם התכוונתם ל... ז'ורז' דומא (פסיכולוג) – רופא ופסיכולוג צרפתי (אנ') ז'ורז' דומא (לוחם מחתרת) – פעיל המחתרת הצרפתית וחסיד אומות העולם
בליינדספוט

האם התכוונתם ל... שטח מת (סדרת טלוויזיה) (אנגלית: Blindspot) - סדרת דרמת פשע אמריקנית שנוצרה על ידי מרטין גרו בכיכובם של סאליבן סטפלטון וג'יימי אלכסנדר. בליינדספוט (יישומון) – יישומון להעברת מסרים מיידיים, תמונות, קטעי וידאו וקול.
רג'אנה

רג'אנה (באיטלקית: Associazione Calcio Reggiana 1919) הוא מועדון כדורגל איטלקי המייצג את העיר רג'ו אמיליה, איטליה. המועדון הוקם בשנת 1919 ושיחק בליגה עליונה במסגרת כמה עונות בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשנות ה-90 הוא חזר לסרייה א' ושיחק בה כמה עונות. הקבוצה משחקת בליגה פרו שהיא הליגה השלישית האיטלקית. איטליה פבריציו ראבנלי איטליה מקס טונטו איטליה אנג'לו די ליוויו איטליה ג'אן פיירו גספריני איטליה וולטר מצארי ברזיל קלאודיו טפארל מדיה וקבצים בנושא רג'אנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רג'אנה (באנגלית ובאיטלקית) רג'אנה, ברשת החברתית פייסבוק רג'אנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רג'אנה, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל איטלקי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלורנס פרלי

פלורנס פרלי (בצרפתית: Florence Parly; נולדה ב-8 במאי 1963) היא אשת עסקים ופוליטיקאית צרפתית שכיהנה כשרת ההגנה והכוחות המזוינים של צרפת מ-21 ביוני 2017, עד 2022 במסגרת ממשלותיהם של אדואר פיליפ וז'אן קסטקס, תחת הנשיא עמנואל מקרון. פרלי חברת המפלגה הסוציאליסטית. פרלי היא האישה השלישית שכיהנה כשרת ההגנה של צרפת. היא ירשה את סילבי גולאר ממפלגת המרכז מודם (MoDem), שנאלצה להתפטר לאחר חודש בתפקיד, יחד עם מנהיג המפלגה ושר המשפטים דאז פרנסואה ביירו, עקב חקירה של מפלגתה בחשד למימון פסול של עוזרים פרלמנטריים על חשבון האיחוד האירופי. פרלי נולדה בפרוור בולון-ביאנקור, הצמוד לחלקה הדרום-מערבי של פריז ולכביש הטבעת שלה, בולוואר פריפריק. היא שירתה כשרת התקציב תחת ראש הממשלה ליונל ז'וספן בשנים 2000–2002. לאחר מכן שימשה כסגנית מנהל כללי באייר פראנס, ועד שנת 2017 עמדה בראש חברת הרכבות "SNCF Voyageurs". ב-1991 נישאה פרלי למרטין ויאל. מדיה וקבצים בנושא פלורנס פרלי בוויקישיתוף פלורנס פרלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Press, Associated. "French President Macron has named former executive Florence Parly as defense chief in government reshuffle". The Washington Post. נבדק ב-22 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יום האסטרואיד

יום האסטרואיד (הידוע גם כיום האסטרואיד הבינלאומי) הוא אירוע שנתי גלובלי שנועד לעורר מודעות אודות אסטרואידים ומה ניתן לעשות כדי להגן על כדור הארץ מפניהם. יום האסטרואיד מצוין בכל שנה ב-30 ביוני לציון האירוע הקשה ביותר הקשור לאסטרואידים בהיסטוריה המודרנית - אירוע טונגוסקה שהתרחש ביער הטייגה בסיביר ב-30 ביוני 1908. יום האסטרואיד הוכרז במסיבות עיתונאים סימולטניות בלונדון ובסן פרנסיסקו ב-3 בדצמבר 2014, הארגון יוסד על ידי האסטרופיזיקאי והמוזיקאי הידוע ד"ר בריאן מיי מלהקת הרוק Queen, אסטרונאוט אפולו 9 ראסל שוויקארט, מפיק הסרטים גריגורי ריכטרס ונשיאת קרן B612 דניקה רמי, משימת הארגון היא ללמד את העולם על חשיבות האסטרואידים בהיווצרות היקום שלנו והתפקיד שהם משחקים במערכת השמש שלנו היום. בתוך 5 שנים בלבד, ביום האסטרואיד משתתפות סוכנויות החלל המשמעותיות בעולם: סוכנות החלל האירופאית ESA, סוכנות החלל היפנית JAXA, סוכנות החלל הרוסית ROSCOSMOS, וסוכנות החלל האמריקאית נאס"א וכן מדענים ידועים, אסטרונומים, מחנכים ואנשי תקשורת ברחבי העולם. לארגון קיימים סניפים ברוב מדינות העולם והסניף הישראלי מנוהל על ידי ויקטור בר. בשנת 2016 ארגון האומות המאוחדות הכריז על יום האסטרואיד בתור יום הלימוד הרשמי במטרה להבין טוב יותר את תפקיד האסטרואידים, בהמשך לפגיעת המטאור בעיר צ'יליבינסק ברוסיה ב-15 בפברואר 2013 ואירועים שונים סביב יום זה נערכים ברוב מדינות העולם ובכללן ישראל. "המטרה שלנו היא להקדיש יום אחד בכל שנה ללמוד על אסטרואידים, המקור שלהם ביקום שלנו ולתמוך בהקצאת המשאבים הנחוצים למצוא אסטרואידים" – מסביר המייסד השותף בריאן מיי. שותפה מרכזית של יום האסטרואיד היא ממשלת לוקסמבורג באמצעות סוכנות החלל של לוקסמבורג, שמובילה את התמיכה במאמצי החלל המסחרי. מדיה וקבצים בנושא יום האסטרואיד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יום האסטרואיד - ישראל יום האסטרואיד ישראל בפייסבוק בר חיון, סוכנות החלל הישראלית, יום האסטרואיד: מה הסיכוי לפגיעה בכדור הארץ?, באתר ynet, 30 ביוני 2017 יום האסטרואיד, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'אן מאייר

ז'אן מאייר (בסלובנית: Žan Majer; נולד ב-25 ביולי 1992 במאריבור שבסלובניה) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקרמונזה. ב-26 ביוני 2017 מאייר חתם חוזה ל-3 שנים ברוסטוב עם אופציה להארכה בשנה נוספת. ב-1 בפברואר 2019 עזב את המועדון. ב-20 בפברואר חתם חוזה לחצי שנה בלצ'ה. דומז'אלה הגביע הסלובני: 2016/2017 מדיה וקבצים בנושא ז'אן מאייר בוויקישיתוף ז'אן מאייר, באתר Transfermarkt ז'אן מאייר, באתר Soccerway ז'אן מאייר, באתר WorldFootball.net ז'אן מאייר, באתר National Football Teams ז'אן מאייר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'אן מאייר".
הראש המכני, רוח זמננו

הראש המכני, רוח זמננו (בגרמנית: Mechanischer Kopf – Der Geist unserer Zeit) הוא יצירת אסמבלז' שנוצרה בין השנים 1919–1920 על ידי הצייר, הצלם והסופר האוסטרי, ראול האוסמן, בברלין, גרמניה. היצירה הוצגה בראשית שנות ה-20 של המאה העשרים, כ- 40 לפני הכרה רשמית של הממסד האמנותי באסמבלז' כאמצעי אמנותי בזכות עצמו. מדובר בבחירת אמצעי שנחשב מחוץ לגבולות האומנותיים המקובלים. היצירה עוסקת בשינויים שחלו במבנים חברתיים וטכנולוגיים בעקבות המציאות במחצית הראשונה של המאה ה-20: עלייתם של ממשלים טוטליטרים, החיים שלאחר מלחמות הבלקן, לאחר מלחמת העולם הראשונה טרום מלחמת העולם השנייה, כמו גם בהיבטים שקשורים אנתרופולוגיה מקומית בדגש לבורגנות הגרמנית. האסמבלז' מורכב מראש עץ מגולף, אשר שימש כבובה לפאות נוכריות במספרה. על ראש הבובה מוצבת כוס מתקפלת, ממנה יורד סרט מדידה קרוע במרכז המצח, לידו לוח קטן ועליו המספר 22, שעון עם מנגנון חשוף, על האוזן השמאלית נרתיק עור ובו צילינדר של מכונת כתיבה וארנק כסף מעור. מצד ימין מכשיר מדידה וסרגל עץ. נוכל למצוא מסמרים וברגים נעוצים באקראיות בראש הבובה. האוסמן בוחר ומשתמש בחפצי ׳רדי מייד׳, אותם הוא אוסף מן המציאות החוץ אומנותית, חפצים המצויים סביבו ביום יום וזמינים לכל אדם. מערכת היחסים בין החפצים וראש הבובה מבטאת את חדירת הגבולות אל הדימוי המרכזי. הם יוצרים צלילית חדשה אשר הופכת את הראש המקורי לסוג של ראש מכונה. נוכל לזהות קבוצות של חפצים מעולם תכן דומה למשל; קבוצת חפצים המייצגת טכנולוגיה: צילינדר מכונת כתיבה, מכשיר מדידה, מנגנון של שעון, חלקי מצלמה. קבוצת חפצים המייצגים את עולם המספרים והסדר: לוח עליו המספר 22, סרגל מדידה, סרט מדידה, מנגנון השעון מתקשר גם לקבוצה זו. האוסמן בוחר בחפצים שבורים בעלי איכות אסתטית פרגמטית, אלה מעניקות לנו רעיון לגבי תפיסתו של האוסמן בנוגע לחוסר שלמות, זמניות והתכלות החפצים הללו. היבט מרכזי ביצירתו של האוסמן עוסק בביקורת שנגזרת מחיבור חפצים טכנולוגיים עם בובת ראש המסמנת את האדם. האוסמן לוקח דימוי, אשר במקור נראה אנושי למדי והופך אותו לעל-אדם, זאת על ידי חיבור של אלמנטים טכנולוגים אשר מערערים את האנושיות. הראש המכני של האוסמן מציע את עצמו כפליט בורגני של החברה המודרנית. החפצים מעיקים בצורה אבסורדית לבובת הראש הפסיבית ויוצרים מחזה חדש, שילוב של אלמנט אורגניואלמנט טכנולוגי. רעיון הקיבורג מעלה את תפיסת הזהות הטרוגנית והפוסט-מודרנית, הפילוסופיה המכניסטית של האוסמן התפתחה באמצעות ביקורת על המודלים הפרוידיאנים ומתמקדת ביתר דיוק עם בחירתו המודעת או הלא מודעת, להשתמש במודל של קיבורג כדי לייצג את האדם ההיברידי החדש: דמות אורגנית למחצה, ממוחשבת למחצה, אוטומטית למחצה, המופיעה בתדירות גבוהה יותר בעולם המודרני. האוסמן ראה את הקיבורג כדמות שיכולה לייצר לעצמה של זהות עצמית. פנינה בר עוזרמן, תולדות האמנות המודרנית, עמ' 119–120 "Raoul Hausmann's Revolutionary Media: Dada Performance, Photomontage, and the Cyborg" MATTHEW BIRO, RAOUL HAUSMANN’S REVOLUTIONARY MEDIA: DADA PERFORMANCE, PHOTOMONTAGE AND THE CYBORG
אקווס

האם התכוונתם ל... אקווס – שם מדעי עבור סוס אקווס (מחזה) – מחזה בריטי משנת 1973 אקווס (סרט) – סרט קולנוע בריטי-אמריקאי משנת 1977
Directory Traversal

Directory Traversal או Path Traversal (באנגלית: Directory Traversal, "מעבר בין סיפריות") היא התקפה נגד שרת או יישום אינטרנטי שמטרתה גישה לא מורשית אל מערכת הקבצים. בהתקפה זו, מזהה התוקף אתרי אינטרנט המפנים לעמודים ולקבצים שונים ובודק את אימות הנתונים כאשר מזין קלט שונה. במידה ומבוצע אימות, היישום אינו פגיע אך במידה ולא מבוצע אימות, הוא מוסיף פרמטרים נוספים (/..) המשנים את מבנה הנתיב וכך הוא יכול לעבור בין סיפריות שונות במערכת הקבצים ואף לחזור אל ספריית השורש ולטעון קבצים שאינו מורשה לצפות בהם. פונקציית ()include מייבאת את הקובץ הרצוי, במידה והוא קיים מציגה אותו למשתמש. בעזרת חזרה על מספר תווים הנחשבים למסוכנים, ניתן לגשת אל סיפריות שונות במערכת הקבצים ואף לחזור אל ספריית השורש ולצפות בקבצים חסויים: /.. \.. .. ניתן לקודד את התווים ובכך לחמוק מזיהוי של מערכות ההגנה השונות. בדוגמה שלהלן, פגיעות ביישום הכתוב בשפת PHP: <?php $template = 'red.php'; if (isset($_COOKIE['TEMPLATE'])) $template = $_COOKIE['TEMPLATE']; include ("/home/users/phpguru/templates/" . $template); ?> שינוי בקשת HTTP, חזרה אל סיפריית השורש ופתיחת קובץ המשתמשים: GET /vulnerable.php HTTP/1.0 Cookie: TEMPLATE=../../../../../../../../../etc/passwd לחולל שינוי בתגובת השרת: HTTP/1.0 200 OK Content-Type: text/html Server: Apache root:fi3sED95ibqR6:0:1:System Operator:/:/bin/ksh daemon:*:1:1::/tmp: phpguru:f8fk3j1OIf31.:182:100:Developer:/home/users/phpguru/:/bin/csh הפגיעות בכתובת ה-URL: בדוגמה שלהלן, מתרחשת טעינה של קובץ בשם page.html. במידה והמערכת אינה בודקת את הערך יוכל התוקף לשנות את הערך לביטוי אחר כרצונו. http://www.example.com/index.foo?item=page.html בהתאם לסוג מערכת ההפעלה ובעזרת ניסוי וטעייה, יחזור התוקף אל סיפריות האב ויחפש את הקבצים הנדרשים. http://www.example.com/index.foo?item=../../../Config.sys במידה וגם השרת עצמו פגיע, ניתן לקרוא ליישומים הרצים עליו: http://www.example.com/index.foo?item=../../../Windows/System32/cmd.exe?/C+dir+C:\ CSRF XSS File Inclusion מידע על המתקפה באתר Acunetix (באנגלית) מידע על המתקפה באתר OWASP (באנגלית) מידע על המתקפה באתר WhiteHat (באנגלית)
עונת 1997/1998 בסרייה א'

עונת 1997/1998 בסרייה א' הייתה העונה ה-96 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-31 באוגוסט 1997 והסתיימו ב-16 במאי 1998. בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. ברשה, אמפולי, לצ'ה ובארי היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה. יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-25 בתולדות המועדון ובפעם השנייה ברציפות. בסיום העונה, ב-29 באוגוסט 1998 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו יובנטוס הפסידה 1:2 ללאציו שזכתה בגביע. בסיום העונה לסרייה ב' ירדו ברשה, אטאלנטה, לצ'ה ונאפולי. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו סלרניטנה, ונציה, קליארי ופרוג'ה. אוליבר בירהוף (גרמניה גרמניה) שחקנה של אודינזה כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים. התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים: כדורגלן השנה - רונלדו (ברזיל ברזיל), אינטר כדורגלן זר של השנה - רונלדו (ברזיל ברזיל), אינטר כדורגלן איטלקי של השנה - אלסנדרו דל פיירו, יובנטוס שוער השנה - אנג'לו פרוצי, יובנטוס, פעם שנייה ברציפות מדיה וקבצים בנושא עונת 1997/1998 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
מה זאת אהבה...

מה זאת אהבה... הוא אלבומה השני של הזמרת ריקי גל, שיצא במאי 1988 ותוך זמן קצר הגיע למעמד של אלבום פלטינה. בשנת 1988, שנה לאחר צאת אלבום הבכורה שלה, יצא אלבומה השני של גל, "מה זאת אהבה...", שגם הוא כמו הראשון הולחן והופק על ידי מתי כספי. באלבום זה (לעומת הקודם) גל וכספי הלכו יותר לכיוון הבלוזי, קצת פחות רוקיסטי ויותר שקט. בין שיריו המצליחים של האלבום: הדואט של גל וכספי "מה זאת אהבה" (מילים: אהוד מנור) שנכנס למקום ה-45 במצעד השנתי של שנת 1988 (תשמ"ח), "אילו יכולתי" ("אמא") (גם הוא למילים של אהוד מנור) שהגיע למקום ה-36 באותה השנה, "על ראש שמחתי" (למילים של נעמי שמר), "בצער לא רב, ביגון לא קודר" שכתב חנוך לוין, ו"ילד שלי" שגם כתב מנור. כמו כן, נכללה באלבום גרסה של גל וכספי לשיר "מקום לדאגה" שהלחין כספי למילים של יהונתן גפן (את הגרסה המקורית ביצעה שרה בדישי). בעקבות הצלחת האלבום יצאו גל וכספי למופע משותף בשם "מה זאת אהבה". אחרי שנים רבות של חיפוש דרך, סיימה ריקי גל את שנות ה-80 כזמרת רוק מצליחה ואהובה. כל הלחנים: מתי כספי. בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים: 6–10 - צד ב'. הפקה מוזיקלית ועיבודים: מתי כספי. פסנתר, פסנתר חשמלי, קלווינט, גיטרה אקוסטית, אקורדיון: מתי כספי גיטרה חשמלית: חיים רומנו, שמואל בודגוב, יאיר מיכאלי. גיטרה בס: קובי כהן, זיו הרפז. תופים: ז'אן פול זימבריס, איקי לוי, מישל עמר. קלידים: דריו מלכי, עדי רנרט, ירון בכר. כלי הקשה: לואיס קרלוס, מתי כספי. פסנתר ואקורדיון: מתי כספי. סקסופון: גורי אגמון. מיתרים: נגני התזמורת הפילהרמונית. קולות: אורלי קפח, חני בודגוב, איריס שמי, ריקי גל, מתי כספי וירון בכר. הוקלט באולפני "טריטון", 1988. טכנאי הקלטה ומיקס: יעקב מורנו. עוזר טכנאי: שחר צרפתי. עריכה דיגיטלית על ידי בן ברנפלד ב"הרמוניה מונדי אקוסטיקה-ישראל". חיתוך ו-EQ על ידי טים יאנג באולפני סי.בי.אס. לונדון. עיצוב עטיפה: פיליפ בולקייה. צילום עטיפה: מיכה קירשנר. צילום בגב העטיפה: אסנת קרננסקי. מזכירת הפקה: יעל תמרין. מפיק אחראי: זאב אולמן. מפיק: דודו אלהרר.