laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מייק קאולישו

מייק קָאוּלִישוֹ, מהנדס תוכנה בריטי, ידוע בעיקר כמי שפיתח את השפות REXX ו-NetREXX וכן על עבודתו בנושא תפיסת צבע. קאולישו הוא פרופסור אורח במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת ווריק שבאנגליה, וחבר נבחר באקדמיה המלכותית להנדסה. נכון ל-2007, קאולישו מועסק על ידי חברת IBM ומשמש בה בתפקיד של IBM Fellow. קאולישו הצטרף לחברת IBM בשנת 1974 כמהנדס חשמל. בין השנים 1979 לאמצע 1982 פיתח את שפת REXX כ-"פרויקט חד פעמי", אך המשיך לעסוק בכך עוד שנים ארוכות בשל התגובות האוהדות להן זכתה השפה מלקוחות IBM. במקביל, עסק קאולישו במחקר על תפיסת הצבע אצל בני האדם, ופיתח מספר עורכי טקסט משוכללים, בהם LEXX (בשנת 1985), שהיה ככל הנראה עורך הטקסט הראשון שתמך בהדגשה צבעונית של תחביר. קאולישו עסק גם בפיתוח תוכנה לתחום ההוצאה לאור האלקטרונית, SGML, שפות דמויות Java, ארתמטיקה דצימלית ועוד. קאולישו תרם לפיתוחם של מספר תקנים בתחום המחשוב, ובכללם: תקני ISO בתחומי ‎SGML, COBOL, C, C++‎ תקני BSI בתחומי ‎SGML, C‎ תקן ANSI בתחום REXX תקן IETF בתחום ‎HTTP v1.0‎ תקן W3C בתחום ‎XML Scheme‎ תקני ECMA בתחומי ‎ECMAScript, C#, CLI‎ תקן IEEE בתחום ‎754r floating-point‎ Decimal Floating-Point: Algorism for Computers(הקישור אינו פעיל) ‎(2003)‎ Densely Packed Decimal Encoding ‎(2002)‎ A Decimal Floating-Point Specification(הקישור אינו פעיל) ‎(2001)‎ The NetRexx Language ‎(1997)‎ The REXX Language ‎(1990)‎ Fundamental requirements for picture presentation ‎(1985)‎ מדיה וקבצים בנושא מייק קאולישו בוויקישיתוף מייק קאולישו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייק קאולישו, באתר dblp מייק קאולישו, באתר גוגל סקולר מייק קאולישו, באתר Semantic Scholar דף המשתמש של מייק בוויקיפדיה האנגלית Acorn System 1
דגל מיאנמר

דגל מיאנמר כולל שלושה פסים בצהוב, ירוק ואדום, ובמרכזו נמצא כוכב לבן. הוכרז ב-21 באוקטובר 2010, ביחד עם שינוי ההמנון ושינוי שם המדינה מ"ברית מיאנמר" ל"הרפובליקה של ברית מיאנמר". הצבע הצהוב מסמל סולידריות, הירוק שלום ורוגע, האדום אומץ ונחרצות. הדגל הקודם של מיאנמר אומץ ב-3 בינואר 1974, כאשר נה ווין הכריז על רפובליקה סוציאליסטית בבורמה. העיצוב החדש לא היה שונה מאוד מהדגל הישן של מיאנמר (אז בורמה) שהיה בצבע אדום עם קנטון כחול בפינה העליונה של הדגל, בצד התורן. עם זאת, התמונה בתוך הקנטון הוחלפה בסמלי גלגל שיניים ועליו מונחת שיבולת של אורז, המסמלים את הפועלים ואת האיכרים. מסביב לציור היו 14 כוכבים בעלי חמישה קודקודים כל אחד המסמלים את המדינות מהן מורכבת מיאנמר. הצבע הלבן מסמל טוהר, הכחול שלום ויושרה והאדום מסמל אומץ. דגל אימפרית בורמה 1700–1885 דגל בורמה כחלק מהודו הבריטית 1824–1939 בורמה הבריטית 1939–1943, 1945-1948 תחת הכיבוש היפני 1943–1945 ברית בורמה 1948–1974 דגל הרפובליקה הסוציאליסטית של ברית בורמה 1974–1988 וברית מיאנמר 1988–2010 דגל הרפובליקה של איחוד מיאנמר 2010-היום סמל מיאנמר המנון מיאנמר מדיה וקבצים בנושא דגל מיאנמר בוויקישיתוף מיאנמר, באתר דגלי העולם (באנגלית) רויטרס, הנס של מיאנמר: דגל חדש הונף בשעת המזל, באתר ynet, 22 באוקטובר 2010 דגל מיאנמר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסיף סאבה

יוסיף סאבה (Iosif Sava‏; 15 בפברואר 1933 – 18 באוגוסט 1998) היה מוזיקולוג, פסנתרן וצ'מבליסט, מפיק תוכניות מוזיקה ברדיו ובטלוויזיה, יהודי רומני. יוסיף סאבה נולד ביאשי למשפחה בה דורות רבים עסקו במוזיקה. הוא למד בקונסרבטוריום של יאשי בשנים 1945-1944 באקדמיה למוזיקה על שם אנסקו בין השנים 1947-1945, במכון לאמנות בין השנים 1949-1947ובתיכון לאמנות בין השנים 1951-1949. את לימודי ההמשך עשה בבוקרשט בקונסרבטוריון "צ'יפריאן פורומבסקו" בבוקרשט אצל מורים כמו ג'ורג'ה פסקו, אקים סטויה וקונסטנטין קונסטנטינסקו, ובין השנים 1951-1955סיים לימודי פילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט. בין השנים 1974-1987 היה סאבה פסנתרן וצ'מבליסט במספר הרכבים מוזיקליים ושימש גם כמלווה של מוזיקאים גדולים. סאבה כתב לפחות 44 ספרים, מתוכם 35 על מוזיקה, ויותר מ-6000 מאמרים. בין השנים 1990-1993 היה עורך ראשי של מחלקת המוזיקה של הטלוויזיה הרומנית ובין 1993-1998 העורך הראשי של המערכת התרבותית של הטלוויזיה. בבוקרשט קראו על שמו כיכר בקרבת הקונסרבטוריון. Harpiştii regelui David "נבלני המלך דוד" Variaţiuni pe o temă de Chagall "וריאציות על נושא של שאגאל" 1979 Dicţionar de muzică "מילון מוזיקלי" יחד עם Luminiţa Vartolomei לומיניצה וארטולומיי. 1980 Teritorii muzicale româneşti "טריטוריות של מוזיקה רומנית". 1983 Amintirile muzicienilor români "זכרונות המוזיקאים הרומנים" יחד עם Petre Rusu פטרה רוסו. 1985 Mică enciclopedie muzicală "אנציקלופדיה מוזיקלית קטנה" יחד עם Luminiţa Vartolomei לומיניצה וארטולומיי. 1985 Bucuriile muzicii "שמחות המוזיקה" יחד עם Luminiţa Vartolomei לומיניצה וארטולומיי. 1989 Cu Ludovic Spiess prin teatrele lirice ale lumii "עם לודוביק שפיס דרך התיאטראות הליריים של העולם". 1995 Muzicanţii pe acoperiş. Muzicieni evrei de la noi şi din lume "מוזיקאים על הגג. מוזיקאים יהודים מכאן ומהעולם." 2005 Jurnalul muzical german "היומן המוזיקאי הגרמני". מדיה וקבצים בנושא יוסיף סאבה בוויקישיתוף הספד ביום השנה השביעי למותו (ברומנית)
אינסולינומה

אִינְסוּלִינוֹמָה (Insulinoma) היא גידול נדיר, אשר מפריש את הורמון האינסולין בכמות מוגברת. מקור הגידול כמעט תמיד מתאי בטא בלבלב. החולים סובלים מרמה נמוכה של גלוקוז בדם - היפוגליקמיה - תופעה אשר משתפרת בזמן אכילה. האבחנה נעשית בדרך כלל על פי צרוף של רמה נמוכה של גלוקוז בדם יחד עם רמה גבוהה של אינסולין ושל פפטידים נוספים הקשורים לתהליך יצירת האינסולין, ויחד עם עדות לקיום גידול בלבלב, כגון באמצעות הדמיה רפואית. הטיפול העיקרי הוא ניתוח. שכיחות הגידול: בין 1 ל-4 חולים לכל מיליון איש בשנה. ברוב המקרים הגידול קטן - פחות מ-2 ס"מ. השכיחות לממאירות (שליחת גרורות) בין 5% ל-30%. כ-99% מהאינסולינומות מקורן בלבלב. ב-5% מהמקרים החולים סובלים גם מגידולים בבלוטת הפאראתירואיד ובבלוטת יותרת המוח - תופעה רפואית הקרויה ניאופלזיה אנדוקרינית מרובה סוג 1 - ‎Multiple endocrine neoplasia type 1‏. ירידת רמת הגלוקוז בדם - היפוגליקמיה - המתבטאת בהתחלה בסימנים נוירולוגיים שונים כגון כאבי ראש, עייפות, ראייה כפולה או מטושטשת, הסימנים מוקלים בזמן אכילה. במצבים חמורים יותר: הזעת יתר, רעד, פעמת, חרדות, בחילות, התכווצויות ועד לתרדמת. לעיתים ניתן להבחין גם בעלייה רבה במשקל הגוף. יש לחשוד במחלה זו למי שסובל מסימנים של היפוגליקמיה בזמן צום עם רמות גלוקוז בדם של פחות מ-45 מ"ג לדציליטר - ובתנאי שסימני ההיפוגליקמיה נעלמים עם מתן גלוקוז. בבדיקות דם נוספות תימצא רמה גבוהה של אינסולין, של פרו-אינסולין (פפטיד ממנו נוצר האינסולין) ושל פפטיד-C (תוצר לוואי בעת הפיכת פרו-אינסולין לאינסולין). היפוגליקמיה גורמת לדיכוי בהפרשה תקינה של אינסולין, אך לא תגרום דיכוי בהפרשת אינסולין במצב של אינסולינומה. מבחן דיכוי אינסולין הוא בדיקה רפואית, במהלכה החולה צם 72 שעות תחת השגחה רפואית, אך מותר לו לשתות משקאות נטולי קלוריות ונטולי קפאין. רמת הגלוקוז בדם נמדדת לעיתים קרובות, עד אשר הרמה יורדת פחות מ-49 מ"ג לדציליטר או עד אשר מופעים סימנים קליניים של היפוגליקמיה, ואז נלקחים בדיקות דם של אינסולין, של פרו-אינסולין ושל פפטיד-C. רמת שלושת החומרים האלה תהיה גבוהה במצב של אינסולינומה. ניתן לגלות את הגידול באמצעים בלתי פולשניים: אולטרה סאונד, טומוגרפיה ממוחשבת ודימות תהודה מגנטית, או באמצעים פולשניים: אנגיוגרפיה, ואף טכנולוגיות מתקדמות של מדידת רמת אינסולין המופרש לוורידים מאזורים שונים של הלבלב. הטיפול העיקרי הוא כריתת הגידול בניתוח שעלול להוביל לכריתת חלק מהלבלב. חולים שלא ניתן לנתח אותם, או עם גידולים שלא ניתן להסירם, יקבלו תרופות שחוסמות הפרשת אינסולין כגון diazoxide או somatostatin. במקרה של גידול בעל אופי סרטני (גרורות) - תינתן כימותרפיה מתאימה. רוב החולים עם אינסולינומה שפירה יכולים להרפא באמצעות ניתוח, אולם תופעות המחלה עלולות לחזור במקרה של גידולים מרובים. כ-2% מהחולים מפתחים סוכרת מסוג 1 לאחר הניתוח. אינסולין לבלב סוכרת היפוגליקמיה מדיה וקבצים בנושא אינסולינומה בוויקישיתוף הערך "אינסולינומה", באתר ויקירפואה הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
צי הקונפדרציה הצפון-גרמנית

הצי של הקונפדרציה הצפון-גרמנית (בגרמנית: Norddeutsche Bundesmarine) צמח מן הצי הפרוסי והיה הכוח הימי של הקונפדרציה הצפון-גרמנית. ב-1871, עם הקמת הקיסרות הגרמנית החדשה, הוחלף שמו לצי הקיסרי (Kaiserliche Marine). במלחמה נגד צרפת, בשנים 1870–1871, התנגשו אוניות צי הקונפדרציה פעמים אחדות באוניות הצי הצרפתי שהטילו הסגר על נמלי הקונפדרציה בים הצפוני ובים הבלטי. ב-9 בנובמבר 1870 התחולל בחופי הוואנה קרב אוניה באונייה (אנ') בין ספינת התותחים הגרמנית "מטאור" (אנ') לספינת השיטור הקולוניאלי (Aviso) הצרפתית "בובה" (Bouvet). הקרב הסתיים ללא הכרעה. צי הקונפדרציה היה קטן ואוניותיו סבלו מתקלות טכניות תכופות, ועל כן לא מילא תפקיד משמעותי במלחמה. מנגד, הצי הצרפתי לא הצליח להנחית כוחות צבא בחופי פרוסיה בשל התבוסות שנחל הצבא הצרפתי ביבשה. מדיה וקבצים בנושא צי הקונפדרציה הצפון-גרמנית בוויקישיתוף הקורבטה "אליזבת", 1869 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מכירה

מכירה היא פעולה עסקית של העברת בעלות (זכות הקניין) בנכס או בחפץ מסוים, מצד המוכר אל צד הקונה. במכירה מוגדרים: נשוא המכירה (החפץ הנמכר), התמורה (לרוב מחיר המכירה) והתנאים. הפעולה הנגדית (מצד הקונה) היא פעולת הרכישה. פעולות מכירה ורכישה מהוות את ההליך הבסיסי בביצוע פעילות כלכלית, ובפרט בביצוע יחסי מסחר. מתן שירות (כנשוא מכירה) עשוי להיחשב לפעולת מכירה, או לחלופין כביצוע עבודה, שתמורתה היא שכר עבודה או שכר טרחה. העברה של בעלות ללא תמורה (למשל מתן מתנה) אינה פעולת מכירה. תהליך המכירה הוא נושא מחקר משמעותי בתחום השיווק, בשל הרצון לבצע את הפעילות העסקית. לנושא בעיקר משמעות בניסיון של מוכרים וחברות לאתר את הגורמים המשפיעים על הקונה לבצע עסקה. עסקת חליפין, ברטר (Barter), היא עסקה שבה כל צד הוא גם מוכר וגם קונה. דיני המיסים מתייחסים אל עסקת החליפין כאל שתי עסקות מכירה נפרדות, שהתמורה הכספית בגינן מתקזזת. מרבית פעולות המכירה לצרכן הסופי מתבצעות בחנויות, המתווכות בין היצרן ובין הצרכן הסופי. החנות עוסקת במכירה קמעונאית, ולעיתים מתווך בינה ובין היצרן גוף העוסק במכירה סיטונאית. נהוג להבדיל בין שני סוגים עיקריים של מכירה: מכירה לעסקים (B2B – Business to Business) מכירה לצרכנים (B2C – Business to customer). לשניהם עקרונות זהים אך שיטות יישום שונות. בחלק מתהליכי המכירה, מתקיים בין המוכר ללקוח הליך משא ומתן שמטרתו לשפר את תנאי העסקה, לכל אחד מהצדדים. עם התפתחות האינטרנט הוא הפך לכלי מכירות בולט, בחנויות מקוונות ובאתר המאפשרים התקשרויות בין פרטים. ישנה מחלוקת מוסרית בדבר מכירתם של דברים מסוימים, כמו מין או בעלי חיים. המונח המשפטי מכר הגנת הצרכן מכירה פומבית ליד (מכירה) שוק מוסדי תסריט מכירה ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמורת הר חרמונית

שְׁמוּרַת הַר חֶרְמוֹנִית היא שמורת טבע הנמצאת צפון מזרחית מקיבוץ אל-רום ודרום מזרחית מהכפר בוקעאתא. השמורה מקיפה את הר חרמונית לאורך כשני קילומטרים וברוחב כקילומטר אחד. מקור שם השמורה הוא על שם הר חרמונית הסמוך אליה, הר געש שלועו פתוח לצד מערב; מפסגתו נוף לצפון הגולן, לחורן ולכתף החרמון. שם נוסף לשמורה הוא שמורת תל א-שיח'ה. עמנואל הראובני, קום התהלך בארץ שמורת הר חרמונית - מתוך אתר הטיולים "טבע ונופים בישראל". ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוחמד כהן

מוחמד כהן הוא רומן אוטוביוגרפי מאת הסופר קלוד קיאט. הספר יצא לאור בשוודית ובצרפתית בשנת 1981, ותורגם לשפות אירופאיות שונות. המהדורה העברית של הספר, בתרגומה של רמה איילון, יצאה לאור ב-2007. הספר מתאר את סיפור חייו של הסופר השוודי קלוד קיאט (Claude Kayat). קיאט, כיום אזרח שוודי, נולד בתוניסיה ועלה לישראל כילד עם משפחתו. בגיל 20 היגר לשוודיה, שם השתקע. את ספריו כתב קיאט בשוודית. גיבור הספר, מוחמד כהן, נולד וגדל בתוניסיה, בן לאב יהודי ולאם ערביה. מוחמד אינו נחשב ליהודי על פי ההלכה מאחר שאמו אינה יהודייה ובו בזמן אינו נחשב למוסלמי מכיוון שאביו אינו מוסלמי. כאשר אביו מחליט לקחת את משפחתו ולעלות לישראל, מוצא מוחמד כהן את עצמו לכוד בין תרבויות ונתון בקונפליקט זהות שאין ממנו מוצא. קלוד קיאט בחר לכנות את גיבור הספר בשם המבהיר את קונפליקט הזהות: "מוחמד" הוא השם הפרטי הערבי הנפוץ ביותר, ואילו "כהן" הוא שם המשפחה היהודי הנפוץ ביותר. שמו המלא של הספר, בשוודית, צרפתית, ובשפות אחרות שאליהן תורגם, הוא "מוחמד כהן - סיפור של יהודי ערבי". בדומה לגיבור סיפרו, קיאט השאיר מאחור את הוריו ואת אחיותיו, המתגוררים בישראל. מעל חמישים שנה קיאט חי בשוודיה והפך לחלק מהקהילה היהודית המקומית. גואל פינטו, מוחמד כהן, שוודיה, באתר הארץ, 27 בינואר 2007 מוחמד כהן - הפרק הראשון בספר באתר "טקסט" דף הספר "מוחמד כהן" בשוודית
Blackfield II

Blackfield II הוא אלבומם השני של ההרכב בלאקפילד, שיצא לאור בשנת 2007. אביב גפן - שירה, קלידים, גיטרות. סטיבן וילסון - שירה, גיטרות, קלידים. דניאל סלומון - קלידים, פסנתר, קולות. ספי אפרתי - גיטרה בס. תומר צדקיהו - תופים. עופר מאירי - קלידים, פרוגרמינג (בקטע מס' 2). הראל בן עמי - גיטרות (בקטע מס' 2). איתמר לשם - קרן יער (בקטע מס' 2). ריצ'רד ברביירי - פסנתר חשמלי, סטילופון (בקטע מס' 4). גבין האריסון - תופים (בקטע מס' 4). דניאלה פיק - קולות (בקטע מס' 6). ערן מיטלמן - פסנתר חשמלי (בקטע מספר 7). מידע על האלבום Blackfield II באתר MusicBrainz מידע על האלבום Blackfield II באתר AllMusic האלבום Blackfield II באתר Discogs
שמורת הר פרס

שְׁמוּרַת הַר פֶּרֶס היא שמורת טבע הנמצאת ברמת הגולן, מדרום-מזרח למושב קשת. השמורה נקראת על שם הר פרס הנמצא בתחומה. מפסגתו של ההר נוף אל החרמון, לגולן התחתון, הגלעד והבשן. כאשר יש ראות טובה ניתן לצפות אל החורן במזרח ואל הכנרת, הגליל והעמקים במערב. השמורה משתרעת סביב הר פרס, כקילומטר וחצי לכל כיוון. דרומית מזרחית להר נובעים מעיינות גשור וסביבם חורש של עצי צפצפה. חלק ניכר משטחי השמורה אסורים לכניסה ובחלקם מצויים שדות מוקשים. עמנואל הראובני, קום התהלך בארץ. שמורת הר פרס, באתר "טבע ונופים בישראל" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנהג

מנהג הוא התנהגות מקובלת בחברה מסוימת. למנהג חלק מרכזי בקביעה של הנורמה באותה חברה. המנהג מעביר דיסציפלינה המשליכה על צורת התנהגות, דיבור, לבוש וכדומה. יש המקשרים בין מנהג לבני אדם בלבד, אך אם מנתחים זאת ברובד הראשוני אפשר לייחס גם לחיות מנהגים וטקסים (כגון: מחול חיזור אצל ציפורים ובעלי חיים אחרים). מובן שבני אדם מאופיינים עם מנהגים יותר מורכבים שחלקם אינם מושתתים על יצרים ואינסטנקטים. ערך מורחב – מנהג (משפטים) בישראל יש למנהג תוקף משפטי מחייב, ובתי המשפט מסתמכים עליו, זאת מכוח סעיפים 36 עד 45 של המג'לה. המנהג מהווה מקור גם במשפט הבינלאומי הפומבי. ערך מורחב – מנהג (יהדות) היהדות מייחסת למנהג חשיבות רבה. ההסתכלות ההלכתית על חלק מהמנהגים שהשתרשו בכלל ישראל היא כבעלי תוקף הלכתי ממש כפי שכתוב בספרות הפוסקים "מנהג ישראל - דין הוא". ספרים רבים נכתבו לגלות את מקורם של מנהגים, ורבים מגדולי-ישראל טרחו ליישב ולהבין את טעמם של המנהגים. אך המנהגים שאינם מבוססים על דיני התורה אינם מקובלים, ועד שנהוג לכנותם בביטוי מנהג אותיות גהנם. סיטומתא ארנה רז, יום שישי יש מאין, אלכסון, 26 ביוני 2018 פסקי דין רבניים בדיני תוקפם ההלכתי של מנהגים בדיני ממונות, אתר פסקי דין רבניים תוספות על מסכת בבא בתרא ב ע"א ערך זה הוא קצרמר בנושא סוציולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כווית איירווייז

כווית איירווייז (בערבית: الخطوط الجوية الكويتية; באנגלית: Kuwait Airways) היא חברת התעופה הלאומית של כווית, ובסיסה הראשי בנמל התעופה הבינלאומי כווית. החברה נוסדה בשנת 1953 על ידי שני אנשי עסקים מקומיים. היא החלה להפעיל טיסות בשנת 1954 בשם כווית נשיונל איירוויס. השם הנוכחי בשימוש משנת 1958. בשנת 2006, לאחר מותו של יובל נאמן, פרסם העיתונאי רונן ברגמן ב"ידיעות אחרונות" כתבה ובה מצוטט נאמן כאומר שאגף המודיעין בצה"ל הוא שהקים את החברה לאחר "העסק הביש" (נאמן שימש אז ממלא מקום ראש האגף), במטרה להחדיר סוכנים חשאיים בקלות למצרים. לפי הכתבה, שלח אמ"ן שני טייסים יהודים אמריקאיים ממתנדבי מלחמת העצמאות, אל כווית עם סכום כסף נכבד, כדי להציע לשליטיה להקים חברת תעופה בבעלות משותפת. הכוויתים הסכימו, ומאז ועד סיום אותו מבצע מודיעיני קיים אמ"ן שלוש טיסות שבועיות מכווית לקהיר באמצעות חברת התעופה. לדברי נאמן, בסופו של דבר מכר אמ"ן את מניותיו בחברה. צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2020: מדיה וקבצים בנושא כווית איירווייז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כווית איירווייז כווית איירווייז, ברשת החברתית פייסבוק כווית איירווייז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כווית איירווייז, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא כווית איירווייז באתר Airliners.net ידיעות אחרונות, 27 באפריל 2006; הסיפור צוטט למחרת בסוכנות הידיעות יונייטד פרס [1] ובעיתונות הכוויתית. פרטי צי המטוסים של כווית איירווייז, באתר airfleets.net (באנגלית) Arabian Aerospace - Kuwait Airways to modify Airbus and Boeing fleets in mid-3Q17, ‏2017-02-22
צורף

צורף הוא בעל מלאכה שמקצועו הוא צורפות, כלומר עיבוד מתכות אצילות (כסף, זהב, ופלטינה) לשם ייצור תכשיטים, לרוב תוך שיבוץ אבנים יקרות בתכשיט. יש המשתמשים גם במתכות כגון נחושת, אלפקה ופליז. מאחר שצורף עובד עם אש עזה כדי להתיך את המתכת ולזקקה (כלומר להפריד בין המתכת היקרה לפסולת) משמשת המילה גם בהשאלה כפעולת טיהור. צורפות עכשווית היא יצירה שנועדה לשימוש יומיומי אשר טומנת בחובה אמירה של האמן, נוצרה באופן חופשי ואינה כפופה לתכתיבים מסחריים כלשהם. צורף מתמחה בייצור תכשיטים בעבודת יד, שכל אחד מהם הוא ייחודי. אם התכשיט ישועתק הצורף של תכשיט ייחודי הוא למעשה מודליסט המכין תבנית או מאסטר שממנו ישועתקו תכשיטים רבים. יוצק המתמחה ביציקת מתכות אל תכשיטים באמצעות שעווה נעלמת. צורף המתמחה בתיקון תכשיטים, בשיקומם ושימורם. משבץ המתמחה בקיבוע אבני החן אל תוך התכשיט או על פניו. לוטש (ממרק) תכשיטים. חרט המתמחה בגילוף צורות המובאות אל פני התכשיט. חותך תבניות הגומי, המתמחה בייצור תבניות הגומי עבור המאסטר. אמייליסט המתמחה בעיטור התכשיט בזיגוג אמייל. מצפה, המתמחה בציפוי מתכות על פני תכשיטים וכלי כסף. בשפה העברית והאנגלית יש הבחנה בין צורף היוצר תכשיטים בדרך כלל בתכשיטי זהב, לבין חרש כלי כסף. מזיאר ישורון (אזר-אדיבי), אומנות התכשיט המשובץ, מושגים חומרים תהליכים, (עורכת: שירה עמי), מכון היהלומים הישראלי, 2006 צורפות באתר משרד הכלכלה והתעשייה ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאיץ

האם התכוונתם ל... מאיץ חלקיקים – מתקן המגביר את מהירותם של חלקיקים על ידי העברתם בשדות חשמליים ומגנטיים מאיץ LHC – "מאיץ החלקיקים" (Large Hadron Collider) הממוקם ב-CERN על גבול שווייץ-צרפת מאיץ תקשורת – רכיב לייעול התקשורת ברשת WAN מאיץ גרפי - מעבד גרפי רקטת האצה – רקטה להנעה ראשונית של פלטפורמות מוטסות כגון טילים בעלי הנעה רב-שלבית או עבור מטוסים להמראה במסלולי טיסה קצרים
המרדף לאושר

המרדף לאושר (באנגלית: The Pursuit of Happyness) הוא סרט דרמה שיצא לאקרנים ב-15 בדצמבר 2006 בארצות הברית. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי של אדם בשם כריסטופר גרדנר אשר נקלע לבעיות כלכליות קשות שפגעו בו ובמשפחתו. הסרט בוים על ידי הבמאי האיטלקי גבריאל מוצ'ינו, והופק על ידי ויל סמית', שגילם את הדמות הראשית והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט זה. בנו של סמית' במציאות, ג'יידן, גילם בסרט את דמותו של כריסטופר גרדנר, בנו של כריס גרדנר. הסרט מתרחש בעיר סן פרנסיסקו שבארצות הברית בשנת 1980. כריס גרדנר, איש מכירות, נרשם לתוכנית הכשרת ברוקרים על מנת לשפר את מעמדו החברתי-כלכלי. הוא מתקבל לתוכנית הכשרה שאורכה חצי שנה, ושם הוא נאלץ להתמודד יחד עם 20 מועמדים נוספים על המשרה הנחשקת. רק אחד מ-20 המועמדים יתקבל לעבודה בחברה. בתקופת ההתמחות המתמחים לא מקבלים שכר על עבודתם. אשתו של כריס שאינה רואה בעין יפה את החלטתו של בעלה, עוזבת אותו ומשאירה את כריס יחד עם בנו הצעיר. החל מהיום שאשתו עזבה את הבית, כריס נתון בלחץ רב, שכן הוא צריך לחלק את ימיו בין שיחות טלפון לעשירי סן פרנסיסקו, אותם הוא אמור לשכנע להעביר את כספם לחברה בה הוא מתמחה, ובין דאגות למקום בו הוא ובנו ישנו בלילות הקרובים. במהלך תקופת ההתמחות, כריס ובנו חיים חיי עוני ללא מקום מגורים. בסיום הסרט כריס מנצח את שאר המועמדים וזוכה במשרה. באפילוג הסרט מסופר שגרדנר עזב לאחר מכן את החברה והצליח להתעשר. במציאות, כריסטופר גרדנר קיבל את המשרה, ונהיה מיליונר שהגיע למעמדו בזכות עצמו. סיפור חייו סיפק השראה לסופרים רבים לכתוב את ספריהם, וכן סיפק השראה לשחקן ויל סמית', שהיה אחראי מאוחר יותר לעיבוד הקולנועי של הסיפור. גרדנר כתב ספר שהצליח מאוד בארצות הברית בשם "הזכרונות של גרדנר". הספר פורסם במאי 2006, וסצינות רבות מהסרט "המרדף לאושר" נכתבו על פי זכרונות אלו. גרדנר אף השתתף כניצב בסצנה קצרה בסוף הסרט. בשנת 2006 גרדנר מכר את החברה שלו ב-184 מיליון דולר. אתר האינטרנט הרשמי של המרדף לאושר (באנגלית) "המרדף לאושר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המרדף לאושר", באתר נטפליקס "המרדף לאושר", באתר AllMovie (באנגלית) "המרדף לאושר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המרדף לאושר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "המרדף לאושר", באתר Metacritic (באנגלית) "המרדף לאושר", באתר אידיבי "המרדף לאושר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לילי שרצקי, מאחורי הקלעים של "המרדף לאושר", באתר eonline‏, 19 בינואר 2007 שגיאת הכתיב במילה "Happyness" במקור. הכתיב הנכון הוא "Happiness".
מאיץ תקשורת

מאיץ תקשורת הוא רכיב ברשתות מחשבים המיועד לשיפור קצב העברת נתונים על גבי בין מקטעים שונים של הרשת. לשם שיפור קצב העברת הנתונים המאיץ דוחס את הנתונים המיועדים להעברה, ובמקרים מסוימים אף מתערב בפעולת פרוטוקולי התקשורת עצמם. קישור בין שני מאיצים בעת המעבר מהרשת המקומית LAN לרשת WAN. המאיץ דוחס מידע שמתקבל מרשת LAN אחת, מעביר את המידע הדחוס לכיוון ה-WAN. משם מגיע לרכיב המרוחק שפותח את המידע ומעבירו לתחנת הקצה המיועדת: תחנת קצה שיושבת ב- LAN 1 שולחת את הנתונים לתחנת קצה ב-LAN 2 . הנתונים מגיעים למאיץ התקשורת ונדחסים. המאיץ משדר את הנתונים הדחוסים על גבי ה- WAN ל- LAN 2. שם עומד מאיץ נוסף שיודע לפתוח את הנתונים הדחוסים. תחנת קצה ב-LAN 2 מקבלת את הנתונים שנשלחו. המאיץ יושב בתוך רשת ה LAN, כמתואר בצידו הימני של השרטוט. הבעיה בתצורה כזו היא שהנתונים מופנים לשער ברירת המחדל (default getaway) של ציוד תקשורת אחר, כגון נתב, ולא למאיץ. במקרים כאלה יש מספר פתרונות: שימוש בפרוטוקול RIP injection, שגורם לנתב להחזיר את כתובות ה-IP למאיץ וממנו החוצה לרשת ה- WAN. שימוש בפרוטוקול HSRP/VRRP, גיבוי בין המאיץ לבין לציוד תקשורת אחר על ידי הקצאת אותה כתובת IP וירטואלית. שינוי כתובת שער ברירת המחדל (default getaway) בתחנת הקצה לכתובת של המאיץ. תצורת ON-LAN תבוצע לרוב בתוך סניף ראשי של חברה, מאחר שהרבה סניפים מקושרים אחד לשני דרך הסניף הראשי. ומרבית השירותים ניתנים לסניפים דרך הסניף הראשי. דוגמת שימוש, סניף של בנק, כאשר לקוח מגיע, הבנקאי צריך למשוך את נתוני הלקוח מתוך מחשב ראשי שמכיל בתוכו את המידע של כל הלקוחות שיושב בסניף הראשי. התרומה העיקרית של המאיץ היא בניצול רוחב פס יעיל של רשת ה-WAN. על ידי דחיסת מידע ואלגוריתמים נוספים, ניתן להעביר אפליקציות שונות הדורשות יותר רוחב פס ולמנוע איטיות ברשת. המאיץ יכול לעבוד עם סוגים שונים של ציוד רשת אחר, כגון נתבים ומתגים. פרוטוקול TCP מנסה להתאים את קצב העברת הנתונים למצב הרשת. בגלל אופן המימוש של פרוטוקול ה-TCP ישנם מצבים שבהם תיגרם ירידה בביצועי הפרוטוקול, אף על פי שהיא אינה מחויבת המציאות (לדוגמה, רשת עם השהייה גבוהה). מאיץ TCP מהווה חוצץ שמסיים את קשר ה-TCP בתוך הרשת המקומית (בעלת הביצועים המהירים), ומעביר את הנתונים למאיץ TCP שני שממוקם מעבר לרשת עם ביצועים פחות טובים. המאיץ השני מדמה למחשב היעד קשר TCP שכאילו מתחיל במחשב המקור. המאיצים אחראים לאגור את חבילות ה-TCP שנשלחות, ואחראים לנהל ביניהם מנגנון שמוודא העברה מוצלחת של החבילות. Transmission Control Protocol VRRP – Virtual Redundancy Router Protocol, HSRP – Hot Standby Router Protocol
זמן השהיה

זמן השהיה (באנגלית: Latency) הוא מושג מתחום ההנדסה המתאר את פרק הזמן מרגע יזימת תהליך ועד הרגע שבו התהליך אכן מתחיל להתבצע. ייתכן שבמערכת יהיו כמה סוגים של זמני השהיה, התלויים בהתנהגות או במבצע הפעולה. זמן ההשהיה באלקטרוניקה הוא הזמן שלוקח למידע מסוים לעבור ממקום למקום במערכת אלקטרונית. אם יש צורך להגדיל את זמן ההשהיה מעבר לזמן זה, למשל כדי להשוות בין זמניה ההשהיה של מספר מסלולי מידע, ניתן לצרף לו רכיבי השהיה מותאמים. זמן השהיה ברשתות מיתוג מנות יכול להיות חד כיווני או כזה שמשלים סיבוב מלא (round-trip). זמן ההשהיה שנדרש למנה להגיע מהמקור ליעד מכונה חד כיווני, וזמן ההשהיה שנמדד מהמקור ליעד ובחזרה יכונה זמן השהיה שמשלים סיבוב מלא. נהוג למדוד זמן השהיה של סיבוב מלא, משום שנוח יותר למדוד את הזמן בנקודה אחת. מערכות הפעלה רבות כוללות תוכנה בשם "פינג" (Ping) אשר שולחת מנה בגודל המינימלי האפשרי וממתינה לתגובה בדמות מנה בגודל זהה המוחזרת מתחנת היעד, וכך מודדת זמן השהיה בסיבוב מלא. כאשר נדרשת מדידה מדויקת יותר, אפשר לבצע מדידה של זמן השהיה חד-כיווני. הגדרת זמן ההשהיה אינה תלויה ברוחב הפס וגודל המנה והוא הזמן המוחלט המינימלי של ההשהיה האפשרית בקו התקשורת. תקשורת עוברת באוויר במהירות האור, וכל עוד מדובר בתקשורת קרובה לקרקע, הדבר נותן זמן השהיה קצר יחסית. בתקשורת לוויינים שמבוססת בדרך כלל על תקשורת באמצעות לוויינים במסלול גאוסטציונרי, זמן ההשהיה גדול יותר ויכול להגיע עד לסדר גודל של שנייה. זמן זה מורגש, למשל, אצל צופי טלוויזיה שמאזינים לאותו שידור ברדיו. אות הטלוויזיה, שמגיע אליהם דרך לוויין, מושהה יחסית לאות הרדיו. ניתן להשתמש בלוויינים קרובים יותר, אך הדבר מצריך כמות גדולה של לוויינים ומערכת מורכבת יותר. זמן השהיה במכניקה נקבע לפי מהירות תנועתם וסיבובם של הרכיבים השונים. גם מהירות שילובם של גלגלי שיניים תשפיע על זמן ההשהיה המכני.
מרכז ידיעות קרב

מרכז ידיעות קרב או בראשי תיבות: מִי"ק (בצי האמריקאי מוכר בשם "חדר מבצעים", ואילו בצי המלכותי הבריטי מוכר בשם "מרכז ידיעות משימה") הוא מרכז טקטי הנמצא בספינות מלחמה, צוללות ומטוסי שליטה ובקרה צבאיים, שתפקידו לספק לפיקוד המשימה מידע עדכני ומקיף על תא השטח שבסביבת הכלים הלוחמים. בזרוע היבשה, מרכזים המשמשים למטרה זו נקראים לרוב "חמ"ל מבצעים". הן המי"ק הספינתי והן המי"ק המוטס מאוישים ומצוידים לשם עיבוד וארגון נתוני הקרב, וזאת כדי להקל על מפקדי המשימה בעת קבלת ההחלטות. במרכז ידיעות קרב קיימים מספר סוגי עמדות, דוגמת מערכות קשר, ניווט, מכ"ם, סונאר וכן מערכות שליטה ובקרה (שו"ב). באמצעות מערכות אלו מספקים קצין המי"ק וסגניו תמונת מצב מפורטת, אותה הם מעדכנים כל העת. מטוס שליטה ובקרה "מטוס הביון החדש של ישראל" - כתבה על מטוס הנחשון המשמש את חיל האוויר כחפ"ק מוטס. אתר חיל האוויר. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.