סבויה-מרקטי S.55

סבויה-מרקטי S.55 (באיטלקית: Savoia-Marchetti S.55) היה מטוס ימי מסוג "סירה מעופפת" בעל שני גופי ציפה המחוברים יחדיו. מתוצרת יצרנית המטוסים האיטלקית סבויה-מרקטי, אשר יוצר בין השנים 1923 – 1932 באיטליה. ל"סבויה-מרקטי S.55" היו דגם אזרחי, ששימש כמטוס נוסעים, ודגם צבאי ששימש כמפציץ, כמפציץ טורפדו וגם הופעל במשימות סיור חיפוש והצלה. "סבויה-מרקטי S.55" היה מטוס ימי דו מנועי בעל מראה לא שגרתי, עם תצורת גוף כפול וזנב מורכב משני מנורים הנושאים מיצב כיוון משולש. למטוס היו מאפייני עיצוב חדשניים רבים. כל הנוסעים או המטען מוקמו בתאים התאומים, אך תא הטייס היה בקטע המרכזי העבה יותר של הכנף (שמחבר את 2 גופי המטוס המקבילים), מתחת למנוע הקדמי (ראו שרטוט). ל"סבויה-מרקטי S.55" היו שני מדחפים המסתובבים בכיוונים הפוכים (אנ') הקדמי מושך והאחורי דוחף (אנ'). המנועים נטו בחדות בזווית כלפי מעלה. 2 מנועים מתוצרת "Isotta Fraschini" (אנ') סוג מנוע "Isotta Fraschini Asso 750" (אנ'), כל מנוע W18 (אנ') צילינדרים. משקל כל מנוע: 663 ק"ג (משקל יבש). מדחפים: מדחף קבוע בעל 2 להבים ומדחפים דוחפים. זמן גובה: 1,000 מטר תוך 9 דקות, 2,000 מטר תוך 25 דקות, 3,000 מטר תוך 45 דקות. מתכנני דגם "סבויה-מרקטי S.55" היו: המהנדס אלסנדרו מרקטי והמהנדס "Pierluigi Torre" (איט'). טיסת הבכורה התקיימה באוגוסט 1923. עם הפיתוח המוצלח של הסירה מעופפת מדגם "סבויה-מרקטי S.55", פרצה סבויה-מרקטי אל שוק המטוסים הבינלאומי כיצרן דומיננטי יוצרו 243 יחידות. "סבויה-מרקטי S.55" נכנס לשירות פעיל בספטמבר 1926, יצא משרות בשנת 1945. "S.55" - נבנו 90 יחידות בין השנים 1927–1930, מלבד 2 יחידות של אב טיפוס. 8–10 מושבים יועדו לנוסעים. "S.55C" - גרסה אזרחית, נבנו 8 יחידות בין השנים 1925–1926. "S.55P" - גרסה אזרחית, יועד ל-10 נוסעים, נבנו 23 יחידות השנים 1928–1932. "S.55A" - גרסאות: צבאית ואזרחית, נבנו 16 יחידות בין השנים 1930–1931. "S.55M" - נבנו 7 יחידות ב-1930. "S.55 Scafo Allargato" - נבנו 32 יחידות. "S.55 Scafo Allargatissimo" - נבנו 34 יחידות. "S.55X" - נבנו 25 יחידות. ה"סבויה-מרקטי S.55" הפך לאחד המטוסים שחצו את האוקיינוס האטלנטי לפני טיסתו של לינדברג במאי 1927. זה קרה בפברואר 1927, כאשר הקברניט פרנצ'סקו דה פינדו הטיס מטוס בשם "סנטה מריה" לפרנמבוקו, ברזיל, עם עצירות בדרך במרוקו ובדקר בסנגל, בחוף המערבי של אפריקה. בניגוד למטוסו של לינדברג, ה"סנטה מריה" יכולה לנחות בבטחה על המים. המטוס היה מצויד במזקק מי ים, רפסודת הצלה וציוד דיג. ממלכת איטליה בשירות צבאי: חיל האוויר המלכותי האיטלקי ו-"Forțele Aeriene Regale ale României" (איט'), בשירות אזרחי: "Società aerea mediterranea" (אנ') ו-"Aero Espresso Italiana" (איט'). רוסיה: שירות אזרחי באירופלוט. ארצות הברית - בשירות אזרחי בחברות לתעופה אזרחית: "Aero Transport Company d.b.a. AirVia", ו-"Marine Air Transport Co." ברזיל - בשירות צבאי: 8 מטוסים בשירות חיל הים הברזילאי. ספרד - בשירות חיל האוויר הספרדי (אנ'). רומניה - 7 מטוסים בשירות צבאי "Forțele Aeriene Regale ale României" (איט'). "סבויה-מרקטי S.55" "סבויה-מרקטי S.55" "סבויה-מרקטי S.55" "סבויה-מרקטי S.55" "סבויה-מרקטי S.55" "סבויה-מרקטי S.55" "סבויה-מרקטי S.55" מנוע Isotta Fraschini Asso" 750" שהורכב ב"סבויה-מרקטי S.55" ציור / שרטוט חלקי ביותר של פנים ה-"סבויה-מרקטי S.55", מיקום הטייסים מתחת למנוע הקדמי שרטוט דגם "סבויה-מרקטי S.55" שרטוט דגם "סבויה-מרקטי S.55" שרטוט דגם"סבויה-מרקטי S.55" שרטוט דגם "סבויה-מרקטי S.55" SIAI S.8 SIAI S.12 SIAI S.21 סבויה-מרקטי S.71 מדיה וקבצים בנושא סבויה-מרקטי S.55 בוויקישיתוף במטוס ימי מסוג "סירה מעופפת" הציפה מושגת באמצעות גוף המטוס עצמו, כמו באונייה. גוף כלי הטיס בנוי כך שבעת הנחיתה על המים הוא צף. על כנפי הספינה המעופפת מותקנים מצופים קטנים, המשמשים כמייצבים שנועדו לשמור על שיווי המשקל "סבויה-מרקטי S.55" (באיטלקית) aerostoria.com/2009/10/il-magnifico-savoia-marchetti-s-55 "סבויה-מרקטי S.55" alatricolore.it/alatricolore/estero/nazioni/brasile/s55 "סבויה-מרקטי S.55", שנת 1924 aviastar.org/air/italy/savoia_s-55 סבויה-מרקטי archive.org/web/20121010025832