חברת קו צינור אילת אשקלון

חברת קו צינור אילת אשקלון בע"מ (קצא”א) הייתה תשלובת חברות, בבעלות משותפת של ישראל ואיראן, אשר עסקה במיזמי אנרגיה בתחום הנפט והגז. החברה פעלה בשנים 1968–2017 על סמך שטר זיכיון צינור הנפט. לאחר פקיעת הזיכיון עברה פעילות החברה לחברת קו צינור אירופה אסיה. ערך מורחב – יחסי איראן–ישראל אספקת נפט מאיראן לישראל החלה בראשית שנות ה-50. החל משנת 1957 הנפט הועבר במכליות לאילת, ומשם בצינור שהקמתו החלה בסוף 1956, והושלמה ב-1957 עם תשתית בסיסית של 3 מכלים באילת ו-3 מכלים בבאר שבע, וצינור בקוטר 8 אינץ' בין אילת ובאר שבע. מבאר שבע הועבר הדלק לחיפה באמצעות רכבת. בהמשך הונח צינור בקוטר 16 אינץ' מבאר שבע לאשדוד. מאשדוד הועבר הדלק לחיפה באמצעות אוניות, לזמן קצר, עד השלמת הקו לחיפה בשנת 1958. בשלב הבא תוכנן צינור בקוטר 16 אינץ', שיכול להעביר כמות משמעותית של נפט גולמי מנמל אילת ישירות לבתי הזיקוק בחיפה, בתוואי לאורך כ-425 ק"מ. מאחר שלא היה תקציב לבנייתו הוחלט לפנות למשקיעים בינלאומיים. בשנת 1959, נחתם הסכם זיכיון עם חברה בבעלות הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד למימון ותפעול הצינור למשך 49 שנים. הקו הופעל על ידי חברת "פימרקו" הרשומה בנסיכות ליכטנשטיין החל משנת 1960. הנחת קו צינור אילת-חיפה, בוצעה על ידי חברת מקורות וסולל בונה כקבלן משנה. ייצור חלקי הצינור בוצע במפעל "צינורות המזרח התיכון" בצריפין. במאי 1960 החל הצינור לפעול עד באר שבע. בשנת 1965 הושלמה הפעלת הקו עד חיפה בקיבולת מלאה של 5 מיליון טון בשנה, לאחר שנבנו מספר תחנות שאיבה לאורך הקו. בשנת 1965 ביקשה ישראל להרחיב את השותפות עם איראן, ולאפשר לה לייצא נפט דרך ישראל בנתיב העוקף את תעלת סואץ. הקיבולת בקו אילת-חיפה לא הספיקה למטרה זו. לשם כך היה צורך להניח צינור בקוטר 42 אינץ' בקיבולת גבוהה. לאחר משא ומתן שיזמה שרת החוץ, גולדה מאיר שאף ביקרה באיראן וניהלו פליקס שנער הישראלי ומנוצ'הר אקבאל נשיא חברת הנפט הלאומית של איראן (NIOC), הוחלט להקים שותפות שווה בין ממשלת ישראל וחברות הדלק פז, סונול ודלק לבין חברת הנפט הלאומית של איראן לטובת הפרויקט. לאחר שהושגה הלוואה מדויטשה בנק בסך 22 מיליון דולר נחתמה העסקה בטהראן ב-1968. על פי החוזה משך השותפות 49 שנה. במקביל, הוחלט להוציא צו המאפשר לחברה לפעול תחת חיסיון מלא. על מנת שלא להביך את איראן בעיני העולם המוסלמי הוקמו מספר חברות קש בבעלות ישראל ואיראן: Fimarco Anstalt הוקמה בשנת 1959 בליכטנשטיין. החברה הייתה בבעלות הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד והוקמה כחלק מפרויקט צינור הנפט הישן בקוטר 16 אינץ' מאילת לחיפה (קדם לצינור בקוטר 42 אינץ' של קצא"א). הברון רוטשילד מימן את הקמתו, יחד עם שותפים נוספים, תמורת הסכם זיכיון למשך 49 שנים. הסכם הזיכיון נחתם ב-17 ביולי 1959, וכלל השקעה של 24 מיליון דולר. ב-1968 עבר גם קו זה לבעלות "חברת קו צינור אילת אשקלון", לאחר שרוטשילד לא רצה להשקיע בקו החדש ודרש פיצויים על פגיעה בקו הקיים. נראה שחברה זו עברה לבעלות אירן כחלק מהסכם להקמת קו אילת אשקלון. APC Holdings הוקמה בדצמבר 1967 בקנדה. בעלת הזיכיון הממשלתי להפעלת צינור הנפט מאילת לאשקלון. בשטר הזיכיון נאמר שהיא תקים לשם כך את חברת קצא"א כזכיינית־משנה ישראלית. יו"ר החברה מייצג את ממשלת איראן והוא ממונה על ידי שר האוצר הישראלי. בנוסף הוא מפקח/משקיף בכיר בדירקטוריון קצא"א. היו"ר הראשון שלה היה ישראל קוזלוב, שחתום על שטר הזיכיון ממרץ 1968 לצד שר האוצר פנחס ספיר. דירקטורים לשעבר בחברה: יהודה דרורי (שימש כנשיא קצא"א), עמיחי זרסקי (שימש כמזכיר קצא"א) והווארד סקנוביץ. Trans Asiatic Oil ‏(TAO) הוקמה ב-1967 בפנמה במטרה להוביל את הנפט ולשווק אותו לשווקים בינלאומיים. טראנס אטלנטיק רכשה מידי משפחת רוטשילד את הצינור לבאר שבע, והניחה לצדו צינור גדול יותר, בקוטר מטר, מאילת לאשקלון, שם נבנו גם מסופים לפריקה וטעינה. בניית המסופים הושלמה ב-1969. טרנס אסיאטיק הקימה חברה בת "קו צינור הנפט אילת-אשקלון" (קצא"א), שבבעלותה היו שני הצינורות, וחוות מכלים לאחסון נפט באשקלון ובאילת. החברה חכרה צי של 23 מכליות לצורך הזרמת עשרות מיליוני טונות נפט בשנה. כמו כן, הוקם קו צינור אילת-אשקלון שהזרים את הדלק הגולמי שהגיע לאילת אל הים התיכון, ומשם למדינות שונות. חברת הנפט הלאומית של איראן מכרה נפט לטרנס אסיאטיק במחירים נמוכים ממחירי השוק, והעניקה לה אשראי לשלושה חודשים. המכליות העמיסו נפט בנמלי איראן, שטו לאילת, שם פרקו את המטען במסוף והוא הוזרם בצינור לאשקלון. רובו הוטען במכליות שיצאו לאירופה, וחלק קטן שימש לצורכי משק האנרגיה הישראלי. טרנס אסיאטיק נמצאת בבעלות חברת .Eilat Corporations S.A. החברה נרשמה בפנמה ב-22 בדצמבר 1967 ומניותיה מוחזקות בידי שני אזרחים פנמים. החברה מנוהלת על ידי החשב הכללי. דירקטורים לשעבר בחברה: עמוס ירון, עמיחי זרסקי, צבי זמיר, אורי לוברני, עמוס לוריא, משה מור, מתתיהו גרוסינגר, איתן פדן וצחי חבושה. חברת קצא"א הייתה אחראית על תפעול חוות המכלים, הצינורות והמסופים בנמלי אילת ואשקלון. בדצמבר 1969 הסתיימה בניית קו צינור אילת-אשקלון וכן נמלי הדלק באילת ובאשקלון, והחל השימוש בקו להזרמת נפט איראני לאירופה. בשנים אלו הייתה חשיבותו רבה בגלל חסימתה של תעלת סואץ עקב מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה. בשנת 1970, שנת השיא של הצינור, הוזרמו בו 10 מיליון טונות נפט. המהפכה האיראנית (1979) וניתוק היחסים עם איראן, הביאו לירידה בנפח העבודה ולפיטורים. בעקבות זאת צורכי הנפט של מדינת ישראל סופקו דרך נתיבי תובלה בים התיכון, היישר לשני בתי הזיקוק, בז"ן חיפה ופז אשדוד. בשנות התשעים השלימה קצא"א בנייה של יכולת הזרמה הפוכה, מאשקלון לאילת, בניסיון לשווק נפט מאזרבייג'ן ללקוחות באסיה. המיזם נכשל. החברה עסקה בהזרמה, אחסון, יבוא ויצוא נפט גולמי ותזקיקים כולל גז לבישול. בשנת 2018, לאחר חתימת הסכם בין חברות דלק קידוחים, נובל אנרג'י וחברת איסט גז המצרית, לפיו השלוש רכשו 40% מצנרת גז של חברת EMG המצרית למטרות הזרמת גז טבעי. צנרת הגז הזו משתרעת מאל עריש שבמצרים עד אשקלון שבישראל, כאשר נקודת החיבור לתשתית בצד הישראלי שוכנת בשטחי קצא"א. לפיכך השימוש בצנרת הגז עתיד להוות עבור חברת קצא"א מקור להכנסות בגובה מאות מיליוני שקלים, בתלות בהיקף ההזרמה בפועל. בשטח שבבעלות החברה, צמוד לחוף הים באשקלון, הוקם מתקן התפלה אשקלון על ידי מיזם משותף שזכה במכרז להקמתו ב-2001. ביולי 2009, הכריזה קצא"א על תוכנית להקמת מתקן התפלה בתוך מתחם החברה באילת, אך המיזם לא יצא לפועל. חברת שירותי תשתיות אילת-אשקלון בע"מ (שתא"א) אחראית על הפעילות החוץ הזכיינית של קבוצת קצא"א. כיום שותפה בתחנת הכוח דוראד. קצא"א מחזיקה באמצעות חברת שתא"א ב-37.5% מבעלות חברת דוראד אנרגיה בע"מ. יו"ר קצא"א משמש גם כיו"ר חברת דוראד. במרץ 2011 החלה דוראד לבנות באתר קצא"א באשקלון תחנת כוח פרטית. תחנת הכוח החלה לפעול במאי 2014. במסגרת פעילות זו קצא"א חתמה על הסכם עם חברת EMG. ב-2015 החליט האוצר כי קצא"א תמכור את חלקה לחברה פרטית על רקע הביקורת של מבקר המדינה והטענה כי המדינה מצויה בניגוד עניינים בשל החזקותיה ביצרן החשמל. חברת שירותי תחנות כוח אילת-אשקלון בע"מ (שתכא"א) מחזיקה 37.5% מהבעלות על תחנת הכוח דוראד שהוקמה על שטח בבעלות החברה באשקלון. התחנה הוקמה בשותפות עם החברות "אדלטק" וזורלו החזקות הטורקית. הסכם להקמת התחנה נחתם כבר ב-2005. אולם ההקמה בפועל החלה רק ב-2011. בתחילת 2015, לאחר שהתחנה החלה לפעול, דרש משרד האוצר דורש מקצא"א למכור את חלקה בתחנה, אך הדבר לא בוצע. חברי דירקטוריון קצא"א מונו על ידי שר האוצר. דירקטורים קבועים: יו"ר הדירקטוריון ונשיא קצא"א - בתפקיד מחזיק מנהל חברת "APC הולדינגס" אשר מייצגת את ממשלת איראן. יו"ר הדירקטוריון משמש גם "מפקח מיוחד". בעבר היה "מפקח מורשה" על פי חוק הפיקוח על מצרכים ושירותים, המתיר לממשלה להשתלט על שירותים חיוניים. מנהל חברת "אילת קורפוריישן" - החשב הכללי במשרד האוצר. מנכ"ל קצא"א - יו"ר קבוצת/תשלובת חברות קצא"א. מזכיר קצא"א. כחודשיים לפני עליית חומייני לשלטון, הפסיקה חברת הנפט הלאומית של איראן למכור נפט לחברת טרנס אסיאטיק. בעקבות זאת, מכרה טרנס אסיאטיק מכליות נפט, פיטרה עובדים וסגרה משרדים. למרות הפסקת הפעילות, איראן סירבה לפרק את השותפות באופן מסודר. בשנת 1981 הגישה חברת הנפט הלאומית תביעה נגד ישראל שבה דרשה מחצית מנכסי קצא"א. התביעה מתנהלת זה יותר משלושים שנה בבתי המשפט ובבוררויות באירופה. ישראל הפסידה בשני הליכים. הליך שלישי עודנו מתנהל. כתב העת "גלובל ארביטריישן רוויו" מעריך את שווי הכספים הנידונים בהליכי הבוררות בשבעה מיליארד דולר. "הבוררות הקטנה" - חוב עקיף של חברות הדלק פז, סונול ודלק, שנאמד בערכים של שנת 1979, במאה מיליון דולר. חברת SPTM (ראשי תיבות של "חברה לנפט ותובלה ימית", מכונה Sopetrol. הוקמה בז'נבה ב-1955 ונמחקה מפנקס החברות ב-1999) מכרה נפט גולמי לחברות הדלק. לטענת האיראנים חברות הדלק הישראליות לא שילמו עליו. בשנת 2004 חויבו חברות הדלק לשלם פיצויים לחברת הדלק הלאומית האיראנית. הליך זה התנהל בצרפת ועבר לשווייץ. "הבוררות הגדולה" - חוב ישיר של חברת טרנס אסיאטיק, עקב הזרמת נפט באשראי לשלושה חודשים. לפני המהפכה האסלאמית קנתה פיאמרקו אנשטלט באשראי 14.75 מיליון טונות נפט בשווי 450 מיליון דולר בערכים של 79'. בשנת 1989 חייב בית המשפט בשווייץ את החברה ב-500 מיליון דולר. ישראל יוצגה אז על ידי חיים יוסף צדוק. ב-2015 הסתיים תהליך בוררות שנוהל בציריך על ידי דורי קלגסבלד בהחלטה שמחייבת את ישראל לשלם 1.1 מיליארד דולר לאיראן. "הבוררות האחרת" - כספים שהיו בחשבונות בנקים משותפים. לטענת איראן, ישראל השתלטה על רכוש ונכסים הכוללים תשתיות וצי מכליות. ישראל יוצגה בתחילה על ידי חיים צדוק אשר היה הבורר הראשון. לאחר מותו ב-2002 מונה במקומו דורי קלגסבלד. בנוסף שכרה קצא"א את אלחנן לנדאו כיועץ חיצוני. לאחר מותו מונה במקומו שותפו צבי ניקסון. ניקסון משמש גם כיועץ בתחום המסחרי וגם מול הצנזורה הצבאית. ב-2015 מונה אלקס הרטמן לבורר מטעם ישראל. ישראל נעזרת בשני משרדי עורכי דין בז'נבה, דניאל גוגנהיים ושות' ובראון את פייג'. הבורר מטעם איראן הוא מוחסן אגאחוסייני הוא נעזר בשירותי משרד עורכי הדין פיתון את פטר מז'נבה. קצא"א היא חברה פרטית בבעלות משותפת של ישראל וממשלת איראן שמוגדרת "שותפה לא פעילה". עם הקמתה ניתן לה זיכיון ל-49 שנה בהתאם לחוק זיכיון צינור הנפט, תשכ"ח-1968. החוק משחרר אותה מתשלום מס הכנסה, ארנונה ודמי חכירה ופוטר אותה מחובת המכרזים - כל זאת בתחומי פעילותה. ב-1986, מספר חודשים לאחר שהאיראנים פתחו בבוררות נגד ישראל, חוקק בהליך מזורז תיקון לחוק הפיקוח על מצרכים ושירותים לפיו חברה ממשלתית או מעורבת, או חברה־בת שלהן, "העוסקת או שנועדה לעסוק בעניין שבו יש למדינה עניין כלכלי חיוני", יכול שר האוצר לנהלה באמצעות מינוי "מפקח מיוחד". החוק המתוקן אפשר לישראל להלאים בפועל את קצא"א, מבלי לשנות את הסכם הזיכיון, ותוך שמירת המבנה התאגידי. המפקח המיוחד הראשון היה יהודה דרורי. על פי צו מ-17 ביולי 1968 "כל ידיעה, הנוגעת לצינור הנפט אילת־אשקלון, לרבות ההשקעות בצינור עצמו והשקעות הקשורות בהפעלתו, העבודות בצינור, מקורות הדלק והשימושים בו, כולל מכירת הדלק לגורמי חוץ, מוכרזת כעניין סודי לעניין החוק האמור, והוא במידה שלא הותר פרסומה על ידי שר האוצר או מטעמו". בהתאם לכך, החברה נמנעת מפרסום מאזנים ודו"חות כספיים, ונתונים על פעילותה העסקית חסויים. החברה גם נמנעת מפרסום מינויים, פעולות בטיחות ואינה נתונה לביקורת פומבית ומלאה של מבקר המדינה. ב-27 במרץ 2016 החליטה הממשלה על הוצאת צו חיסיון לפיו "כל ידיעה הנוגעת לחברת קו צינור הנפט אילת-אשקלון בע"מ או לחברת Trans Asiatic Oil Ltd. או לחברת Eilat Corporations S.A., לרבות זהות בעלי מניותיהן, עסקאותיהן בתחום הנפט, שוֹויַן ואופן ניהולן, אך למעט מידע העוסק באופן בלבדי באלה: איכות הסביבה, תכנון ובנייה, רישוי עסקים וחברת שירותי תשתיות אילת-אשקלון בע"מ (שתא"א), מוכרזת עניין סודי לעניין החוק, והוא במידה שלא הותר פרסומה על ידי שר האוצר או מי מטעמו." ב-2005 נחקק תיקון לחוק זיכיון צינור הנפט המחיל תשלום מיסים על קצא"א. לאור זאת הוסכם ב-2007 כי החברה תשלם "חלף ארנונה" לעיריית אילת בסך 2.4 מיליון שקל בשנה ולעיריית אשקלון 7.3 מיליון שקל בשנה. בנוסף תשלם החברה "תרומות" לפי החלטת ראשי העיריות. ב-2015 נחתם "הסכם תרומה" בין קצא"א ועיריית אילת לפיו ב-2015–2016 תעביר קצא"א לעירייה 6.9 מיליון ש"ח. בנוסף, 600,000 ש"ח יוגדרו כתרומה ויחולקו לפי בקשת ראש העירייה. אם הזיכיון לא יוארך במרץ 2017, תעביר החברה 7.5 מיליון שקלים בשנה כתשלום ארנונה. עיריית אשקלון חתמה על הסכם דומה לפיו בשנים 2015–2016 יועברו לה קצא"א 18 מיליון ש"ח (זאת מכיוון ששטח המתקנים גדול פי שלושה). בחודשים יוני וספטמבר 2011 נגרם זיהום כבד של נחל צין וסביבותיו, כתוצאה מדליפת דלק הצינור הובלת הדלק הסילוני של החברה. בינואר 2016 הוגש כתב אישום נגד החברה ואחדים מבכיריה. בפברואר 2022 הורשעה החברה בשתי עבירות של זיהום מים בנסיבות מחמירות, שתי עבירות של השלכת פסולת המכילה חומר מסוכן ולכלוך ברשות הרבים ועבירה אחת של גרימת ריח חזק או בלתי סביר. מנכ"ל החברה בזמן האירוע, יאיר וידה, ושני עובדים נוספים של החברה הורשעו בעבירות זיהום מים וכן בעבירת הפרת חובת נושא משרה לפקח ולמנוע עבירות על חוק שמירת הניקיון. על החברה הוטל קנס של 1.6 מיליון ש"ח, ושלושה בכירים, כולל המנכ"ל דאז, נקנסו אישית ב-75-150 אלף ש"ח על אחריותם בפרשה. ב-3 בדצמבר 2014 התרחשה דליפת נפט מצינור קצא"א שגרמה לזיהום חמור בשמורת עברונה. הדליפה עוררה ביקורת חריפה כנגד החברה. הנזק לשמורת הטבע הוערך על ידי המשרד להגנת הסביבה וחברת תבור כלכלה ופיננסים בכ-111 מיליון ש"ח. כנגד קצא"א הוגשו ארבע תביעות ייצוגיות שאוחדו לתובענה ייצוגית אחת בסך מאות מיליוני שקלים. במהלך הדיונים בתביעה עודכנה חוות הדעת הכלכלית של המשרד: הנזק לשמורה נאמד בכ-216 מיליון ש"ח, ועלויות השיקום נאמדו בכ-65 מיליון ש"ח. בנובמבר 2019 הגיעה פרקליטות המדינה להסכם פשרה עם קצא"א שבמסגרתו נדרשה החברה לשלם 100 מיליון ש"ח, מהם 32 מיליון ש"ח שהוציאה עוד קודם לכן במסגרת שימור השמורה ולמחקר. בנובמבר 2021 הוגש כתב אישום נגד קצא"א ושלושה מראשיה בגין זיהום השמורה. בכתב האישום נקבע כי יש לשלושה "אחריות למחדלים ולכשלים שגרמו לפגיעה אקולוגית, מהגדולות שאירעו במדינה". ב-15 בספטמבר 2015 התפרסם כתב אישום חמור נגד קצא"א עקב פעילות ללא היתר ופגיעה קשה באלמוגים. ב-12 ביוני 2022 פורסם כי בית המשפט אישר הסדר פשרה בתביעה אזרחית של משרד המשפטים נגד קצא"א, בפרשת ההרס שגרמה קצא"א לחלק משונית האלמוגים באילת בשנת 2015 באמצעות עבודות תת-מימיות שביצעה ללא היתר. במסגרת הפשרה נקבע תשלום של 250 אלף ש"ח לטובת שיקום השונית, תמורת מחיקת התביעה האזרחית. בפרשה זו הורשעה קצא"א גם בהליך פלילי בגין פגיעה בערכי טבע מוגנים, והוטל עליה קנס נפרד. דו"ח מבקר המדינה מאוקטובר 2013 טען כי "ממצאי הביקורת מעידים על התנהלות לא תקינה ושלא בהתאם לחוק". על פי הדו"ח מינהל מקרקעי ישראל מסר קרקע לידי יזמים ללא תמורה. הקרקע מוחזקת בידי קצא"א במעמד של בר רשות, אבל היא נמסרה לחברת דוראד לצורך הקמת תחנת כוח, ללא מכרז. בנוסף בשנת 2004 מנכ"ל משרד הביטחון, עמוס ירון, חתם על הסכם לרכישת חשמל מדוראד ולאחר מכן ב-2008, כאשר מונה ליו"ר קצא"א חתם על הסכם הפיתוח בין המינהל לחברה. דו"חות נוספים נאסרו לפרסום על ידי הצנזורה הצבאית. יובל אליצור ואליהו סלפטר, עלילות נפט: סיפור פריצת מצור הדלק על ישראל, הוצאת זמורה ביתן, 1999 שמואל שגב, הקשר האיראני: מכירות הנשק של ישראל וארצות-הברית לאיראן, ירושלים: דומינו, 1989. פסק דין מ-2014 של בית המשפט השווייצרי בנוגע לבוררות הקטנה(באנגלית) פסק דין מ-2013 של בית המשפט השווייצרי בנוגע לבוררות הגדולה (באנגלית) פסק דין מ-2015 של בית המשפט השווייצרי בנוגע לבוררות הגדולה (בצרפתית) Arfazadeh Homayoon, "Israel's best bet: true justice or international law?", Schweizerische Zeitschrift für internationales und europäisches Recht, 12. Jahrg., 4/2002, p.479-506 מדיה וקבצים בנושא חברת קו צינור אילת אשקלון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חברת קו צינור אילת אשקלון פזית רבינא, ‏הסיוט האיראני: צינור הנפט אילת־אשקלון, בעיתון מקור ראשון, 1 באוקטובר 2020 יוסי מלמן, כך הפסדנו לאיראנים, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2006 אלוף בן, הדירקטוריון החשאי של קצא"א: ביטחוניסטים, אנשי עסקים ומקורבי פוליטיקאים, באתר הארץ, 6 בינואר 2015 דוד חיון, ‏מסתורין מקצה לקצא"א, באתר גלובס, 31 באוקטובר 2002 שאול אמסטרדמסקי וליאור גוטמן, הקו שמחבר בין דוד שרן לבוררות מול האיראנים, באתר כלכליסט, 8 בינואר 2013 אבי בר-אלי, מה הצנזורה הצבאית לא רצתה שקוראי TheMarker יידעו?, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2014 אלוף בן, ישראל ואיראן מנסות להסתיר את הקרב המשפטי שמתנהל ביניהן בשווייץ. הפרטים המלאים, באתר הארץ, 16 בינואר 2015 אבי בר-אלי, ירדן סקופ, אלוף בן, החשאיות בקצא"א: לפיד נטל סמכויות מבכירה שפעלה להדק את הפיקוח על החברה, באתר הארץ, 24 בפברואר 2015 שוקי שדה, החברה שעושה מה שהיא רוצה - בחסות המדינה, באתר TheMarker‏, 22 בספטמבר 2016 דניאל דולב, שערוריות קצא"א - סדרת תחקירים, באתר שומרים Uri Bialer, 'Fuel Bridge across the Middle East— Israel, Iran, and the Eilat-Ashkelon Oil Pipeline'(הקישור אינו פעיל), Israel Studies, נובמבר 2007. צינור הנפט לאילת, למרחב, 23 בדצמבר 1956 הנחת צינור הנפט בקצב של ק"מ ליום, דבר, 13 בדצמבר 1956 ג'יימס קאמרון, גיאוגרפיה במקום רחמים, מעריב, 8 בפברואר 1957 הוחל בהזרמת נפט לחיפה, קול העם, 30 ביולי 1958 בפאריס נסתיים מו"מ על החוזים לזכיון צינור הנפט אילת - חיפה, קול העם, 6 באוקטובר 1959 צינור הנפט חיפה-אילת יונח גם אם לא יימצאו מקורות־הון זרים, למרחב, 27 במרץ 1957 מכינים הסכם על צינור הנפט, הארץ, 3 ביוני 1959 הזכיון על צינור הנפט לקבוצת רוטשילד הונח על שולחן הכנסת, קול העם, 21 ביולי 1959 צינור־הנפט מאילת נמסר לבארון דה־רוטשילד, קול העם, 1 בספטמבר 1960 מחישים את הנחת צינור הנפט באר־שבע - אילת, דבר, 5 בנובמבר 1959 צינור הנפט הגדול יופעל חלקית השבוע, דבר, 22 במאי 1960 יגדילו ההספק של צינור הנפט מאילת, למרחב, 25 בספטמבר 1963 צינור הנפט אילת - חיפה יזרים 5 מיליון טונות בשנה, דבר, 4 באוקטובר 1965 אלמוג בוקר, פרטי החברה שאחראית למחדל הנפט חסויים, אפילו בפני החוקרים, באתר nana10‏, 6 בדצמבר 2014 אלוף בן, הדירקטוריון החשאי של קצא"א: ביטחוניסטים, אנשי עסקים ומקורבי פוליטיקאים, באתר הארץ, 6 בינואר 2015 הזכיון על צינור הנפט לקבוצת רוטשילד הונח על שולחן הכנסת, קול העם, 21 ביולי 1959 צינור־הנפט מאילת נמסר לבארון דה־רוטשילד, קול העם, 1 בספטמבר 1960 נחתם ההסכם על צינור הנפט הגדול, דבר, 19 ביולי 1959 דב עילם, הממשלה תרכוש חלקו של רוטשילד בקו צינור אילת, למרחב, 25 במרץ 1968 לפי כתבה זו מ-1989 האיראנים לא רצו את רוטשילד כשותף יהודית זילברשטיין, עד לנפילת השאה - פריקת דלק בקצב רצחני בנמל אילת, מעריב, 19 בדצמבר 1989 בתביעת הבוררות הבינלאומית של אירן, מדינת ישראל נדרשה לשלם פיצויים לחברה זו. רשם החברות בקנדה שמואל שגב, איראן וישראל שותפות בצינור הנפט, מעריב, 7 באוקטובר 1981 אתר רשם החברות בפנמה 40 שנה להנחת קו צינור אילת-אשקלון (קצא"א), אתר חברת מקורות ליאור גוטמן, קצא"א תרוויח מאות מיליונים מהגז המצרי, באתר כלכליסט, 2 באוקטובר 2018 אלי דניאל, קבוצת דנקנר-תשובה-עופר-ויוונדי זכתה במכרז להקמת מתקן התפלת מי ים באשקלון ב-150 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 3 בספטמבר 2001 אופק גבאי, ‏דנקנר, אלרן, איי.די.אי טכנו' וויונדי זכו במכרז להקמת מתקן התפלה באשקלון ב-150 מיליון ד', באתר גלובס, 3 בספטמבר 2001 אבי בר-אלי, קצא"א מתכננת להקים מתקן התפלה באילת בעלות של 500 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2009 עמירם ברקת, ‏יוסי פלד מבקש להישאר בתפקידו כיו"ר חברת דוראד, באתר גלובס, 19 בינואר 2016 אבי בר-אלי, הכוח של דוראד: משרד הביטחון ומקורות תפרו חוזים, באתר TheMarker‏, 15 באוקטובר 2013הדי כהן ועמירם ברקת, ‏משרד האוצר דורש מקצא"א למכור את חלקה בתחנת דוראד, באתר גלובס, 3 במרץ 2015 עמירם כהן, "הפכנו את קצא"א מחברה מודממת למותג של אנרגיה ותשתית", באתר הארץ, 15 באוקטובר 2005 עמירם ברקת, ‏החלו העבודות על תחנת הכוח הפרטית הגדולה בישראל, באתר גלובס, 20 באפריל 2011 עמירם ברקת, ‏האוצר דורש מקצא"א למכור את חלקה בתחנת דוראד, באתר גלובס, 3 במרץ 2015 ליאור גוטמן, כחלון וחלפון משתלטים על קצא"א: ימנו את דריקטוריון החברה, באתר כלכליסט, 31 במאי 2016 עמירם כהן, מנכ"ל קצא"א לשעבר: "הפכנו את קצא"א מחברה מודממת למותג של אנרגיה ותשתית", באתר TheMarker‏, 16 באוקטובר 2005 דוד חיון, ‏אהוד יתום הפסיק לכהן כנציג ממשלת איראן בחברת קצא"א, באתר גלובס, 11 ביוני 2003 אלוף בן, החוק שאפשר לישראל להלאים בפועל את קצא"א, באתר הארץ, 18 בינואר 2015 סטלה קורין-ליבר, ‏נתניהו מינה את אורן שחור לנשיא קצא"א במקומו של אהוד יתום, באתר גלובס, 28 ביולי 2003 ליאור ברון וזאב קליין, ‏מנכ"ל משרד הביטחון לשעבר, עמוס ירון, מונה ליו"ר חברת קצא"א, באתר גלובס, 1 ביוני 2008 אדריאן פילוט, "כלכליסט", עמוס ירון מונה ליו"ר קצא"א, באתר ynet, 1 ביוני 2008 אבי בר-אלי, כחלון ימנה את ראש המטה שלו ליו"ר קצא"א – ללא צינון, באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2016 צפריר רינת, זיהום הנפט בשבוע שעבר: כמו לפני 40 שנה, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2014 מודעה באבלים עמירם כהן, מנכ"ל קצא"א פורש מתפקידו: יאיר וידה יחליף את עמנואל סקל, באתר TheMarker‏, 12 באפריל 2005ליאור גוטמן, אייל כהן יחליף את יאיר וידה כמנכ"ל קצא"א, באתר כלכליסט, 24 בנובמבר 2011 עמירם ברקת, ‏יאיר וידה, מנכ"ל חברת קצא"א, פורש אחרי 6 שנים, באתר גלובס, 24 בנובמבר 2011 שירות גלובס, ‏מנכ"ל קצא"א אייל כהן עוזב את תפקידו לאחר 11 שנים בחברה, באתר גלובס, 8 באוגוסט 2016 שמואל שגב, פרסום ראשון: ישראל ואיראן שותפות בצנור הנפט אילת - אשקלון ובמכליות להובלה, מעריב, 7 באוקטובר 1981 חן מענית והדי כהן, ‏שלושה הליכי בוררות, באתר גלובס, 21 במאי 2015 אלוף בן, ישראל ואיראן מנסות להסתיר את הקרב המשפטי שמתנהל ביניהן בשווייץ. הפרטים המלאים, באתר הארץ, 16 בינואר 2015 סוכנות ידיעות איראנית אבי בר-אלי, אחרי שקיבל עשרות מיליונים בלי מכרז - בממשלה מתעניינים ביועץ של קצא"א, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2016 אלוף בן, בורר חדש מטעם ישראל מונה בהליך מול חברת הנפט האיראנית בנוגע לקצא"א, באתר הארץ, 13 בינואר 2016 אבי בר-אלי, המיליונרים של קצא"א נחשפים: משפטנים ב-3 מדינות ועו"ד קלגסבלד, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2014 אלוף בן, מדינת ישראל מחזיקה בחשבון בנק סודי עבור האיראנים. היתרה: מיליארד שקל, באתר הארץ, 12 בפברואר 2015 אלוף בן, הבוררים בין איראן לישראל: יהודי־צרפתי ושופט איראני, באתר הארץ, 27 במרץ 2015 ורד לוביץ', עונשו של עו"ד קלגסבלד הופחת בחודשיים, באתר ynet, 8 בפברואר 2007 טל וולבוביץ, דורי קלגסבלד שוחרר מהכלא, באתר nrg‏, 26 ביוני 2007 אלוף בן, נתניהו: חשיפת שכר העו"ד בבוררות מול איראן תפגע בביטחון המדינה, באתר TheMarker‏, 10 בינואר 2016 אלוף בן, "החשבון האיראני" בבנק ישראל התכווץ ב-64 מיליון דולר ב-2014, באתר הארץ, 30 במרץ 2015 אלוף בן, ישראל הפסידה בערעור בשווייץ ותשלם לאיראן מיליון שקל, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2016 חוק זיכיון צינור הנפט, תשכ"ח-1968, ס"ח 526 מיום 15 באפריל 1968, באתר "נבו" החלטה מספר 1331 של הממשלה מיום 27.03.2016 הצעת חוק זיכיון צינור הנפט שיה אגוזי, לראשונה: קצא"א תשלם עבור השימוש בקרקע, באתר ynet, 21 בדצמבר 2005 עומר כרמון, אם יוארך הזיכיון: קצא"א תמשיך לחלק תרומות סודיות, ערב ערב באילת, 21 באפריל 2016 זוהר שחר לוי, כתב אישום נגד קצא"א: "גרמה לזיהום כבד של נחל צין וסביבותיו", באתר כלכליסט, 18 בינואר 2016 ענת רואה, אחרי למעלה מעשור: קצא"א ובכירים לשעבר בה הורשעו בעבירות בשל גרימת זיהום בנחל צין, באתר כלכליסט, 15 בפברואר 2022 אסף פוזיילוב, העונש לקצא"א על זיהום נחל צין: 1.6 מיליון שקלים, באתר כאן חדשות, ‏26.4.22 מאיר אוחיון, רועי קייס ועינת אלפסה, נפט דלף, כביש 90 נחסם ונפתח: "נזק גדול", באתר ynet, 4 בדצמבר 2014 אתר gov.il: חברת קצא"א תשלם כ-100 מיליון ש"ח עבור פיצוי ושיקום שמורת הטבע עברונה איציק זוארץ, כתב אישום נגד קצא"א: אחראית לזיהום בנחל עברונה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 בנובמבר 2021 תומר גנון, כתב אישום חמור נגד קצא"א: "פעלה ללא היתר במפרץ אילת ופגעה ב-2,600 אלמוגים", באתר כלכליסט, 15 בספטמבר 2015 אסף גולן, הפגיעה בשונית האלמוגים באילת: קצא"א תשלם פיצויים בסך 250 אלף שקלים, באתר ישראל היום, ‏12.6.22 אבי בר-אלי, מה מסתירה הצנזורה, פרק 2: לאן נעלמו דו"חות המבקר על קצא"א?, באתר TheMarker‏, 8 בדצמבר 2014