laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פולס

בפיזיקה, פולס (מאנגלית: pulse, בעברית: דֹּפֶק, ברבים דְּפָקִים, לעיתים נקרא פעימה) הוא גל שאינו מחזורי, אלא הפרעה בודדת (בעיקר קצרה) שנעה במרחב. פולסים מקיימים את כל התופעות הפיזיקליות של גלים, וקיימים להם שימושים טכנולוגיים רבים, אם בשידור אנרגיה חזקה ומרוכזת לזמן קצר כמו בלייזר פולסים או מכ"ם פעימות, ואם בעיבוד אותות ובתקשורת ספרתית לצורך תשדורות בקצב גבוה וברוחב סרט (תחום תדירויות) גדול. פולסים מופיעים גם בטבע, למשל ברקים וכוכבי פולסר. גל הוא פונקציה של המרחב שמשתנה בזמן כך שערכיה נשמרים בנקודות שנעות בכיוון כלשהו במהירות קבועה. בגל מחזורי זוהי פונקציה מחזורית, והיא חוזרת על עצמה בנקודות קבועות במרחב בכל זמן מחזור, או בכל אורך גל בזמן קבוע. פולס הוא פונקציה שאינה מחזורית הנעה במרחב, והיא מתארת הפרעה בודדת שנעה בתווך (או בריק, במקרה של גל אלקטרומגנטי). ניתן לתאר פולס כאוסף של גלים סינוסיים בעזרת התמרת פורייה, הנקרא חבילת גלים. פולסים קצרים מתוארים על ידי ספקטרום תדרים רחב ופולסים ארוכים מתוארים על ידי ספקטרום תדרים צר. כאשר פולס נע בתווך ומגיע לקצהו, הוא מוחזר. אם קצה התווך חופשי, הפולס יחזור באותה הצורה. לדוגמה, פולס בחבל שקצהו חופשי לנוע יחזור ממנו באותה הצורה. אם קצה התווך קשור, הפולס מוחזר מהופך. לדוגמה, פולס עם העתק כלפי מעלה בחבל שקצהו מוחזק במקומו מוחזר עם העתק כלפי מטה. במעבר מתווך צפוף לתווך דליל יותר ההחזרה תהיה כמו זו מקצה חופשי, ובמעבר מתווך דליל לתווך צפוף יותר ההחזרה תהיה כמו זו מקצה קשור. בעיבוד אותות ספרתי נעשה שימוש בפולסים המשמשים לתקשורת ספרתית. פולסים מצורות שונות משמשים להעברה מיטבית של אותות כתלות בקצב האפנון שלהם. שימוש נרחב נעשה בפולסים בצורת פונקציית המלבן. פולס גאוסי הוא פולס בצורת פונקציית הגאוסיאן והוא נוצר על ידי מסנן גאוסי. הפולס הגאוסי משמש במכניקת קוונטים לתיאור פונקציית הגל של חלקיק חופשי. פולס בצורת פונקציית דלתא של דיראק נקרא הלם (באנגלית: impulse). ניתן ליצור פולסים של מתח חשמלי בצורות שונות בעזרת מחולל אותות, וקיימים מחוללים ייחודיים הנקראים מחוללי פולסים. ניתן ליצור פולסים בעזרת מקורות של גלים סינוסיים על ידי העברת קטע סופי של הגל. מכ"ם פולסים משדר פולסים של גלי רדיו וקולט את הגלים המוחזרים. פולסים של אור לייזר שימושיים כאשר יש צורך בעוצמה גבוהה. בטכנולוגיה: - פולס מרכז אנרגיה לזמן קצר, ולכן ההספק שלו בשיא הפולס גדול בהרבה מההספק הממוצע, ותופעה זו מנוצלת לשימושים רבים. סונאר לייזר פולסים טיפולי לייזר מכ"ם פעימות אלקטרומגנטים לזמן קצר גלאי חלקיקים בעיבוד אותות ובמתמטיקה: פונקציית הלם - שיטה לפתרון משוואות משמש בעיבוד אותות ובפתרון משוואות לתיאור גל המורכב מתדירויות רבות. חבילת גלים הלם Q-Switch מדיה וקבצים בנושא פולס בוויקישיתוף
קארל אינגליש

קארל ג'רמון אינגליש (באנגלית: Carl Jerome English; נולד ב-2 בפברואר 1981 בסנט ג'ונס, ניופאונדלנד ולברדור) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדת הקלע בקבוצת אלבה ברלין ובנבחרת קנדה. גובהו 1.96 מטר. אינגליש, בוגר אוניברסיטת האווי משנת 2003, החל את דרכו כמקצוען בקבוצת צ'ארלסטון לואוגטורס (לימים פלורידה פליים) מליגת ה-NBDL. לאחר שנתיים יצא לאירופה וחתם בקבוצה האיטלקית, וירטוס בולוניה. לאחר שנה סבירה בבולוניה, בה קלע 7.6 נקודות והוריד 3 כדורים חוזרים בממוצע למשחק, עבר לזאדאר הקרואטית. בזאדאר, הציג אינגליש יכולת טובה במיוחד שהביאה אותו עד לבחירה למשחק האולסטאר הקרואטי, בו הצטיין ונבחר ל-MVP של המשחק. בסך הכל העמיד בעונה זו ממוצעים מצוינים של 23.5 נקודות, 4.2 כדורים חוזרים ו-3.2 אסיסטים למשחק. בעקבות יכולתו בזאדאר, הוחתם בקבוצת ה-ACB גראן קנריה, ששיחקה גם בגביע יול"ב. גם בקנריה, המשיך במגמת העלייה שלו ובשתי עונותיו במדיה, העמיד ממוצעים של 15.5 נקודות, 3.4 כדורים חזורים, 2.4 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק. לקראת עונת 2009/2010, חתם אינגליש בקבוצת היורוליג קאחה לבורל ויטוריה, אך לאחר עונה אחת עבר לחובנטוד בדאלונה. אינגליש משחק כיום גם בנבחרת קנדה, אותה הוביל למקום הרביעי באליפות אמריקה 2009. מדיה וקבצים בנושא קארל אינגליש בוויקישיתוף פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
גברי ברגיל

גברי ברגיל (נולד ב-29 במאי 1958) הוא יו"ר מכללת אורנים, כיהן בעבר כמג"ד מילואים וכמזכיר התנועה הקיבוצית. גברי ברגיל נולד בקיבוץ רמות מנשה בשנת 1958 להורים ממקימי הקיבוץ שעלו מאורוגוואי. היה חניך ומדריך בשומר הצעיר. התגייס לצה"ל לחיל התותחנים והמשיך בשירות קבע. הגיע לדרגת סא"ל בשירות המילואים ובין השנים 1990 ל-1996 שימש כמפקד גדוד תותחנים במילואים. בשנים 1984–1988 החזיק במספר משרות בתנועת הקיבוץ הארצי ובהנהגת השומר הצעיר. בשנת 1988 לאחר פרוץ האינתיפאדה, הצטרף לשלום עכשיו כפעיל והיה למזכ"ל התנועה בשנים 1990–1994. בשנת 1994 סיים בהצטיינות תואר שני במדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1994–1996 כיהן כמזכיר קיבוץ רמות מנשה. בשנים 1996–1999 שימש כשליח המרכזי של התנועה הקיבוצית וכנציג השומר הצעיר בצפון אמריקה. בשנת 2000 נבחר לתפקיד מזכיר תנועת הקיבוץ הארצי. במהלך הקדנציה הראשונה שלו ביצע את תהליך איחוד התנועות הקיבוציות, וב-2005 נבחר לקדנציה שנייה כמזכיר התנועה הקיבוצית. סיים את תפקידו במרץ 2009. מהשנים 2009 ואילך היה חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, כיהן כיו"ר של תנועת השומר הצעיר העולמי, יו"ר מועדון צוותא בתל אביב, יו"ר עמותת דרכים ויו"ר בקיבוצים כפר עזה, שילר, כרמים, נתיב הל"ה, כרמיה, הראל, תל יצחק, מגידו וביישוב הקהילתי גבעות בר. בבחירות לכנסת ה-22 הוצב במקום ה-12 ברשימת העבודה-גשר לכנסת ולא נכנס לכנסת לאחר שהמפלגה קיבלה 6 מנדטים. כיום מכהן כיו"ר במכללת אורנים, יו"ר בקיבוצים גבעת ברנר, כיסופים ונחשונים. כמו כן, הוא מכהן כיו"ר מחוז הקיבוצים במפלגת העבודה וחבר בהנהלת קיבוץ כישורית (קיבוץ של בעלי צרכים מיוחדים). אתר הבית של גברי ברגיל נחמן גלבוע, "חברי הקיבוצים הבינו טוב מאוד מי ראוי לייצג אותם ואיך", באתר mynet‏ קיבוץ, 17 בפברואר 2019 מאמרי דעות של ברגיל ב-ynet פנחס וולף‏, מרצ: גם לנו יש "רשימת כוכבים", באתר וואלה, 18 בנובמבר 2008
דופן (תואר אצולה)

דוֹפֶן (מצרפתית: Dauphin – דופין) היה תוארו של יורש העצר הצרפתי בתקופות 1350–1791 ו-1824–1830. גיג הרביעי, רוזן ויין ואלבון (כיום בחבל רון-אלפ בצרפת) מ-1133 עד 1142, היה הראשון שהוסיף לשמו את תואר האצולה "דופן". אחריו עשו רוזנים רבים של ויין שימוש בתואר זה כשמם הפרטי השני. בשל משמעותו המילולית (דולפין), מעיד התואר "דופן" על יחסי הגומלין ההדוקים שהתקיימו בין רוזני הפרובינציה של דופינה לבין אלה של פרובאנס, הגובלת בחופי הים התיכון. הדולפין היה סמל האצולה של גיג השמיני, רוזן ויין בין השנים 1309–1333. רבים מרוזני אוברן הוסיפו גם הם לשמם את תואר האצולה "דופן" – תואר שבו השתמשו עד המהפכה הצרפתית. יורשי העצר של כתר צרפת אימצו לעצמם את התואר "דופן" ב-1349 כאשר אימבר השני, רוזן ויין, מכר את נחלותיו בוויין ובאלבון (שהיוו את הפרובינציה של דופינה) לפיליפ השישי, מלך צרפת מבית ולואה, בתנאי שיורש העצר הצרפתי יישא את התואר "דופן". כדי לזכות בתואר זה נדרש הטוען לתואר להיות לא רק יורש העצר, אלא גם צאצא ישיר של מלך צרפת. לכן, פרנסואה הראשון, שהיה בן דודו של קודמו, לואי השנים עשר, לא זכה מעולם בתואר זה. בתחילה היה הדופן אחראי באופן אישי לשלטון בפרובינציה של דופינה, שהייתה חלק מהאימפריה הרומית הקדושה. קיסריה של אימפריה זו השלימו עם שלטונו של הדופן בדופינה בתנאי שלא תהפוך לחלק מצרפת - מה שקרה רק ב-1461. עד סוף תקופת מלכותו של לואי הארבעה עשר נקרא יורש העצר הצרפתי "דופן ויין", ורק לאחר מכן שונה תואר זה לתואר "דופן צרפת". יורש העצר הצרפתי הראשון שזכה בתואר "דופן" היה שארל, בנו של ז'אן השני, מלך צרפת (לימים שארל החמישי, מלך צרפת). האציל האחרון שנשא את התואר "דופן צרפת" היה לואי-אנטואן, דוכס אנגולם, בנו של שארל העשירי, מלך צרפת. הוא ויתר על תואר זה במהפכת יולי 1830. מדיה וקבצים בנושא דופן בוויקישיתוף דופן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איסמעל לו

איסמאל לו (בצרפתית: Ismaël Lô; נולד ב-30 באוגוסט 1956) הוא זמר סנגלי. לו נולד בדוגונדוטשי (Dogondoutchi) שבניז'ר לאב ממוצא סנגלי ולאם ממוצא ניגרי. זמן קצר לאחר הולדתו של לו עברו הוריו לסנגל והתיישבו בעיירה רופיסק (Rufisque), ליד הבירה דקר. כזמר נודע ביכולות הווקליות המגוונות, ועוסק גם בהלחנה, כתיבה ונגינה על גיטרה ועל מפוחית. בשנות ה-70 התחנך בבית הספר הגבוה לאומנויות "דקר", ולאחר מכן הצטרף ללהקה סופר דיאמונו (Super Diamono), אולם פרש ממנה בשנת 1984 לטובת קריירת סולו. במהלך ארבע השנים הבאות הוציא לו חמישה אלבומי סולו. בתחילת שנות ה-90 חתם לו על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים ברקלי בצרפת והקליט את אלבום הסולו השישי שלו, "לו איסמאל". בזכות הצלחת הסינגל "Tajabone" הפך האלבום ללהיט באירופה, ופתח את דרכו של לו לקריירה בינלאומית. השיר שימש בפסקול סרטו של פדרו אלמודובר "הכל אודות אמא". האלבום "ISO" אשר יצא בשנת 1994 זכה אף הוא להצלחה. באלבום מלודיות גיטרה רכה ומוזיקה סנגלית מסורתית. שנה לאחר מכן שב לו לאפריקה לאחר שהייה באירופה. אלבום האוסף "Jammu Africa" ("אמא אפריקה") יצא ב-1996 ובו גם דואט בשם "בלי אשמה" עם מריאן פיית'פול. הסרט "ללחוץ ידיים עם השטן", העוסק ברצח העם ברואנדה נפתח בשיר הנושא של האלבום "אמא אפריקה". בשנת 2002 קיבל אות של כבוד על פעילותו. אלבומו האחרון "סנגל" (Sénégal) הוקלט בדקר, פריז ולונדון. מדיה וקבצים בנושא איסמעל לו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איסמעל לו איסמעל לו, ברשת החברתית פייסבוק איסמעל לו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איסמעל לו, באתר AllMovie (באנגלית) איסמעל לו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) איסמעל לו, באתר ספוטיפיי איסמעל לו, באתר Last.fm (באנגלית) איסמעל לו, באתר AllMusic (באנגלית) איסמעל לו, באתר MusicBrainz (באנגלית) איסמעל לו, באתר Discogs (באנגלית) איסמעל לו, באתר Songkick (באנגלית) RFI Musique biography Official page French bio
נשא (חלבון)

נשא (באנגלית: Transporter) הוא חלבון המצוי בתא, שתפקידו להעביר מומסים שונים, שאינם יכולים לעבור בפעפוע (כיוון שהמסה המולקולרית שלהם גדולה מדי או מכיוון שקרום התא ההידרופובי לא מאפשר זאת) מצד אחד של הממברנה לצד השני. ישנם מספר גורמים המשפיעים על שטף המולקולות על ידי נשאים: רוויה של אתרי הקישור - תלוי בריכוז המולקולות ובאפיניות (יכולת הנשא לקשור את המולקולות). בניגוד לדיפוזיה, בה המגבלה היא בריכוזים גבוהים מאוד, מעבר על ידי נשא מוגבל, ויכולות לעבור רק מעט מאוד מולקולות בכל פעם. יחס הנשאים לשטח הממברנה - ככל שיש יותר נשאים, כך יגדל השטף משום שיש יותר חלבונים שפעילים במעבר. קצב השינוי הקונפורמטיבי של החלבונים - על מנת להעביר את המולקולות, מבנה הנשא משתנה. תהליך זה לוקח זמן. ככל שהתהליך מהר יותר, כך השטף גדול יותר. קצב המעבר של מולקולות שעוברות דרך נשאים, גבוה יותר דרך הנשא מאשר בדיפוזיה רגילה. כל נשא ספציפי למולקולה מסוימת (בניגוד לתעלות שהן פחות ספציפיות). ניתן לעכב נשא על ידי חומרים חיצוניים המוזרקים למערכת - קיימים מעכבים שפועלים על ידי תחרות עם חומרים דומים מבחינה מבנית, או עם חומרים שאינם דומים. ניתן להשתמש בנשאים גם על מנת להעביר חומרים נגד מפל הריכוזים. קינטיקה של נשאים דומה לקינטיקה של אנזימים, אך בניגוד לאנזימים, נשאים צריכים להיות פנויים בצד מסוים של הממברנה. מחלקים את הנשאים לשתי קבוצות עיקריות לפי דרך פעולתם: פעפוע מסויע - מעבירים את המומס מריכוז גבוה לריכוז נמוך (במורד מפל הריכוזים). ההעברה אינה צורכת אנרגיה (ATP), אלא מונעת מהפרשי הריכוזים. הובלה פעילה - נשאים היכולים להעביר את המומס מהריכוז הנמוך לגבוה, בניגוד למפל הריכוזים. חלבונים אלו דורשים אנרגיה. נשאים בהובלה פעילה מתחלקים גם הם לשתי קבוצות: הובלה פעילה ראשונית - משאבות המעבירות חומר כנגד מפל הריכוזים, תוך שימוש באנרגיה. קיים צימוד ישיר בין ההעברה להידרוליזה של ATP. הובלה פעילה שניונית - משאבות המשתמשות בכוח המניע של מפל הריכוזים של חומר מסוים על מנת להעביר מומס שני, כנגד מפל הריכוזים שלו. אוסמוזה תא חלבון מדיה וקבצים בנושא נשא בוויקישיתוף
ברלינר גרמופון

ברלינר גרמופון או חברת גרמופון האמריקאית (באנגלית: Berliner Gramophone או United States Gramophone Company) הייתה אחת מחלוצות חברות התקליטים שייצרו תקליטים, להבדיל מגלילי פונוגרף. הממציא אמיל ברלינר החל לייצר בשנת 1879 תקליטים בקוטר 5 אינץ' באירופה, ששווקו כצעצועים, באיכות הקלטה ירודה יחסית. בשנת 1881 הקליט ברלינר את אלבומו היחיד, על מנת לשווק את המוצר גם בארצות הברית. ב-1892 הקים את "חברת הגרמופון של ארצות הברית" בוושינגטון הבירה. ב-1894 הוציאה החברה את תקליטה המסחרי הראשון, בקוטר 7 אינץ', שהיה עשוי מגומי קשיח ויועד להשמעת מוזיקה איכותית לבידור מבוגרים ולא כצעצוע. תקליטי החברה היו בעלי צד אחד ניתן לנגינה בלבד וללא תווית, פרט לשם האמן ותאריך ההקלטה. ב-1900, לאחר סדרת מיזוגים ורכישות, הפכה החברה ל"ויקטור טוקינג משין" (חברת ויקטור למכונות מדברות), בעלת המותג האמריקאי של His Master's Voice. ב-1897 ייסד ברלינר את חברת גרמופון הבריטית, בעלת המותג הבריטי של His Master's Voice אשר הפכה ב-1931 לחלק מ-EMI. ב-1897 ייסד ברלינר את הענף הגרמני שהיה לחברת דויטשה גרמופון. מדיה וקבצים בנושא ברלינר גרמופון בוויקישיתוף
ויקטור

האם התכוונתם ל... חברות: ויקטור טוקינג משין – חברת תקליטים (1901 - 1929) RCA-Victor – חברת תקליטים JVC – "חברת ויקטור יפן", הפועלת ביפן תחת המותג "ויקטור" אישים: פלביוס ויקטור – קיסר רומאי ויקטור הראשון – אפיפיור בין השנים 189 ו-199 ויקטור השני – אפיפיור בין השנים 1055 ו-1057 שם משפחה: איבו ויקטור – כדורגלן צ'כי הנרי ויקטור – שחקן אנגלי פייר ויקטור – שם עט של בני לוי ערים: ויקטור (יוטה) – עיירת רפאים במדינת יוטה שבארצות הברית ויקטור (איידהו) – עיר במדינת איידהו שבארצות הברית אחר: ויקטור ויקטוריה – סרט משנת 1982 בבימויו של בלייק אדוארדס ויקטור (סרט) – סרט משנת 1993 בבימויו של פרנסואה אוזון ויטוריו אמנואלה ויטוריו אמדאו וקטור ויקטורי ויקטוריה אישים ששמם הפרטי הוא ויקטור אישים ששמם הפרטי הוא ויטוריו
פירמידות נוביות

נוביה הוא שמו העתיק של חבל הארץ בו זורם נהר הנילוס הנמצא באזור מפגש הגבולות בין מצרים וסודאן של ימינו ואשר שימש כבית לשלוש ממלכות כושיות בתקופת קדם: הראשונה, ממלכת קֶרמַה הקרויה על שם בירתה (בערך 2,400 לפנה"ס - 1,500 לפנה"ס), השנייה, ממלכת נפאטה (1,000 לפנה"ס - 300 לפנה"ס) והשלישית ממלכת מְרוֹאֶה (300 לפנה"ס - 300). כל אחת משלוש הממלכות הייתה בעלת תרבות, כלכלה, מערכת פוליטית וצבאית עשירה, וכל אחת מהן הושפעה רבות מממלכת הפרעונים במצרים, ששכנה מצפון לנוביה והיוותה לה מתחרה על ההגמוניה האזורית. לקראת סוף תקופת הפרעונים כבשו מלכי ממלכת נפאטה את מצרים, והקימו בה שושלת פרעונים הידועה באגיפטולוגיה כשושלת ה-25. שלטון ממלכת נפאטה היה קצר יחסית והסתיים עם כיבוש האזור בידי אשור בשנת 656 לפנה"ס, אולם חרף הזמן הקצר הייתה השפעתה של תרבות מצרים על הנובים אדירה, אחד מביטוייה של השפעה זו היה פרץ בנייה של מבני פירמידה, פרץ שהתחזק בתקופת יורשי ממלכת נפאטה - מלכי שושלת מרואה. כיום מונים כ-220 פירמידות המרוכזות בשלושה מוקדים בסודאן, אשר שימשו כאתרי קבורתם של מלכי נפאטה ומרואה. הפירמידות הראשונות בנוביה נבנו באתר הנקרא אל - קורו, המכיל את קברי המלך קאשטה ויורשו פייה, יחד עם יורשיו של פייה, שאבאכא ותנות אמון. באתר נמצאות גם 14 פירמידות של מלכות. פירמידות נוביות מאוחרות יותר נבנו באתר נורי, על גדתו המערבית של הנילוס בנוביה העליונה. אתר זה שימש כנקרופוליס של 21 מלכים ו-52 מלכות ונסיכים. הפירמידה הגדולה ביותר באתר היא זו של המלך והפרעה בן השושלת ה-25 - תהרקה. האתר הגדול ביותר שהתגלה בסודאן הוא האתר במרואה, הנמצא כ-100 קילומטרים מצפון לבירה ח'רטום. בתקופת ממלכת מרואה נקברו באתר כ-40 בני אצולה נובים. צורתן החיצונית של הפירמידות הנוביות שונה מזו של אלו אשר נבנו במצרים ואשר שימשו כמקור ההשראה לבנאים הנובים. הפירמידות הנוביות נבנו לגבהים גבוהים יחסית (בין שישה לשלושים מטרים) ועל פני בסיס צר של לא יותר משמונה מטרים, מה שמשווה להן מראה של מבנים צרים וארוכים שדופנותיהם נוסקות מעלה בזווית של כ-70° ביחס לאופק. לשם השוואה, רוב הפירמידות במצרים נבנו על בסיס רחב פי חמישה ובזווית של בין 40° ל-50°. לרוב הפירמידות הנוביות מוצמד מעין מזבח להקרבת קורבנות, פרט נוסף אשר נשאב מתרבות הפירמידות המצרית. כל הפירמידות בנוביה נשדדו כבר בימי קדם, אולם מהממצאים במקום ניתן להסיק כי הקבורים בתוכן היו חנוטים, מכוסים בתכשיטים וחתומים בארונות קבורה מעץ, בדומה לנהוג בתרבות מצרים. כשנחקרו הקברים במאות ה-19 וה-20, נמצאו בתוך חלק מהם קשתות אשפות חיצים, רתמות סוסים, קופסאות עץ, פרטי קדרות, זכוכית צבעונית ושאר פריטים אשר העידו על קשרי מסחר חזקים בין התרבות המרואית לזו של מצרים. הפירמידות במצרים פירמידות במרכז אמריקה Pyramids of Nubia - שלושת אתרי הפירמידות העיקריים בנוביה (באנגלית) Nubian Pyramids - תמונות מאתר הפירמידות במרואה (באנגלית)
אולטימו

אולטימו (באנגלית: Ultimo, מבוטא לעיתים אלטימו) הוא פרוור בסידני. אולטימו מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney). אולטימו מצוי 2 ק"מ דרום-מערבית ממרכז העסקים הראשי של סידני, גובל בצדו המערבי בגליב, בצפון בפירמונט, במזרח בהיימרקט ובדרום בצ'יפנדייל. אולטימו היה שם האחוזה של ד"ר ג'ון הריס (John Harris), שהשתרעה על פני 140,000 מ"ר וניתנה לו מידי המושל קינג ב-1803. שם האחוזה נבחר בזכות טעות פקיד בכתב אישום שהוגש כנגד הד"ר במהלך שירותו: בכתב האישום נאמר כי העבירה היא אולטימו (כלומר אירעה בחודש שעבר ונשפטה באיחור) ולא אינסטנט (כלומר אירעה באותו חודש בו התרחש המשפט ונגעה לעבירה מיידית). טעות זו גרמה לביטולו של משפט שדה כנגד הד"ר, ולאות הוקרה הוא קרא לאחוזתו על שמה. רחוב הריס באולטימו נקרא על שם אותו בעלים ראשון. ב-1859 האחוזה חולקה ונבנה המתווה לרחובות השונים של אולטימו, וב-1880 תנופת פיתוח של בתים פרטיים בשטח הביאה את האוכלוסייה ל-30,000 תושבים רשומים, באזור שהוא כעת פירמונט ואולטימו. במהלך המאה ה-20 הפך אולטימו לאזור תעשייה ואחסון, ומאות בתים נהרסו כדי לפנות מקום לבתי חרושת. בהדרגה הצטמצמו בעלי הבתים הפרטיים בשטח עד שהאוכלוסייה ב-1978 מנתה פחות מ-2,000 איש. תעשיית הצמר הייתה בין הגדולות באולטימו, עם למעלה מ-15 בתי מסחר שעסקו בתחום. בסוף המאה ה-20 שינויים במרכז העסקים המרכזי של סידני משכו עסקים לעבור מהפרוור, ורק מעטים מהם נותרו בתום המאה. אחד מהעסקים שנותרו שם הוא קואופרטיב חקלאי החלב (Dairy Farmers Cooperative) שנותר במקום מאז הקמתו ב-1912. ב-1830 יובשה הביצה בחלקו המערבי של אולטימו, במפגש עם הגליב, ונבנה שם פארק ונתוורת', ששימש ביתה של נבחרת הראגבי של הגליב בתחילת המאה ה-20. באולטימו מצויים אולפני שידורי הטלוויזיה והרדיו של רשת ABC (ר"ת של Australian Broadcasting Corporation), ברחוב הריס. כמו כן מצויים בפרוור מספר אולפני הקלטה ואולפני טלוויזיה ציבורית. באולטימו מצוי מוזיאון אחד, הפאוורהאוס מוזאום (Powerhouse Museum), מוזיאון מדע גדול. כמחצית מהדרים באולטימו הם ילידי חו"ל, שהיגרו לאוסטרליה. רבים מהם ילידי סין או מדינות הקרובות לסין, וייתכן שבחרו להתגורר במקום בעקבות קרבתו לצ'יינהטאון. מדיה וקבצים בנושא אולטימו בוויקישיתוף אולטימו באתר "Dictionary of Sydney" אולטימו באתר "Sydney Suburbs" (אורכב 11.08.2011 בארכיון Wayback Machine)
טנגרם

טָנְגְרָם הוא משחק סיני, בו יש להרכיב דגמים שונים בעזרת שבע צורות גאומטריות המתקבלות מחיתוך של ריבוע. חלקי הטנגרם הם: ריבוע, מקבילית וחמישה משולשים ישרי זווית שווי שוקיים בגדלים שונים. על פי רוב נהוג להתחיל את המשחק כאשר החלקים מסודרים בצורת ריבוע. לאחר מכן יש להרכיב מהן צורות שונות. זהו ככל הנראה המשחק הפופולרי ביותר שמבוסס על חידות חיתוך והרכבה. הטנגרם הוא דוגמה למשחק פשוט, עם כללים מעטים אך האפשרויות בו רבות מאוד. העיקרון הטמון במשחק הוא להרכיב משבעה חלקים (ריבוע, מקבילית וחמישה משולשים בגדלים שונים) צורות שונות. אחרי שמפרקים את הריבוע למרכיביו, חייבים להשתמש בכל שבע הצורות. יש מספר רב מאוד של אפשרויות בהרכבת הצורות וזה נתון ליד הדמיון של השחקן. לעיתים מצורף לריבוע הטנגרם אוסף של צורות, ועל המשחק ליצור צורות הדומות לאלו שבאוסף. ניתן לשחק בטנגרם לבד, בזוגות או בקבוצה. בפורמט רב משתתפים המשחק יכול להיות שיתופי או תחרותי על פי החלטת השחקנים. כלומר, בעוד שכל שחקן יכול לנסות לפתור צורה מסוימת בכוחות עצמו, מספר שחקנים יכולים לשתף פעולה במציאת פתרון שיוביל להרכבת הצורה הרצויה. לא ברור מתי הטנגרם הומצא. העדות הכתובה הראשונה למשחק מגיעה מספרון סיני המתוארך לשנת 1813, אך משערים[דרושה הבהרה] שהספר נכתב כבר במאה ה-16. ייתכן מאוד שהחידה עתיקה אף יותר מזה, אך מכיוון שהיא שימשה בעיקר כמשחק לנשים וילדים היא לא נחשבה לחשובה מספיק בשביל תיעוד. ייתכן שהטנגרם החל בתור מערכת ריהוט ומאוחר יותר הפך למשחק מעץ. החידה זכתה להצלחה רבה גם במערב. החידונאי סם לויד היה אחד הראשונים להציג את הטנגרם למערב, כאשר פרסם ספרון המכיל כ-4,000 צורות ליצירה מטנגרם (מאוחר יותר התברר כי לא כולן אפשריות). לבד מהטנגרם הוא פרסם חידות חיתוכים רבות ומגוונות. יש הטוענים[דרוש מקור] שברשות נפוליאון בונפרטה היה סט של טנגרם, כולל ספר הוראות, בתקופת מאסרו בסנט הלנה. גם לואיס קרול, מחבר הרפתקאות אליס בארץ הפלאות (וחידונאי מוכשר) היה חובב טנגרם מושבע[דרוש מקור]. האגדה עתיקה מספרת אודות חכם סיני זקן בשם טן. לטן היה ריבוע יקר ערך שעבר מדור לדור (גרם) . כאשר ביקש טן להעביר את הריבוע החרס לנכדו לפני מותו, נשמט הריבוע מידו ונשבר לשבעה חלקים גאומטריים שונים. כאשר ניסה טן הזקן לחבק שוב את שבעת חלקי החרס, הוא גילה כי בכל ניסיון שעשה קיבל צורה הנדסית שונה. זאת הייתה למעשה ראשיתו של המשחק טנגרם[דרוש מקור]. ככל משחקי החשיבה גם הטנגרם יכול לתרום להתפתחות הקוגניטיבית, במיוחד בתחום התפיסה המרחבית. הוא מאפשר למידה על ידי ניסוי וטעייה יחד עם הסקת מסקנות. באופן זה ניתן לפתח את יכולת פתרון הבעיות. בהתאם לכך הטנגרם משמש רבות ככלי טיפולי מהנה ויעיל במסגרת הוראה מתקנת וריפוי בעיסוק. הוא יכול גם לסייע בהוראת המתמטיקה, בעיקר בתחום הגאומטריה. שימוש בטנגרם יכול לעודד למידה שיתופית כאשר מספר שחקנים מנסים למצוא את הפתרון לבעיה מסוימת יחדיו. כאמור, ישנן צורות רבות אשר ניתן להרכיבן תוך שימוש בכל חלקי הטנגרם. לדוגמה: צורות גאומטריות צורות של אנשים צורות של חיות Tangram (באנגלית) פעילויות בתחום הגאומטרי - טנגרם, מאתר "שבילים למצוינות" של מטח מעט מתמטיקה בעזרת טנגרם, מתוך מספר חזק 2000, גיליון 4, ספטמבר 2002 טנגרם, באתר MathWorld (באנגלית)
ז'אן-לואי אבנעזר רנייה

הרוזן ז'אן-לואי אבנעזר רנייה (בצרפתית: Jean Louis Ebénézer Reynier;‏ 14 בינואר 1771 – 27 בפברואר 1814) גנרל ממוצא שווייצרי בצבא נפוליאון. רנייה נולד בלוזאן בשווייץ. בצעירותו התלהב מרעיונות המהפכה הצרפתית והתנדב לצבא הצרפתי בשנת 1792. הוא שירת בתקופת המלחמות המהפכניות וזכה להכרה בכשרונותיו הצבאיים. בשנת 1798 הצטרף אל נפוליאון בונפרטה במסעו במצרים ובארץ ישראל. השתתף בקרב הפירמידות, ולאחר מכן הצטרף לנפוליאון בדרכו לארץ ישראל. הדיוויזיה עליה פיקד יצאה ב-6 בפברואר 1799 ככוח חלוץ לסיני וקיבלה את המשימה לכבוש את אל עריש על מנת לאפשר לשאר הכוחות מנוחה והתרעננות במהלך חציית המדבר. כשל מודיעיני גרם לכך שרנייה לא ידע כי העיר מבוצרת ומוחזקת בידי 1,500 חיילים. רנייה צר על מצודת אל עריש במשך אחד עשר יום, בפברואר 1799, ורק לאחר ששאר הכוחות הגיעו, נפלה העיר. לאחר מכן השתתף רנייה במבצעי נפוליאון במסע בארץ ישראל, לרבות השתתפות במצור הכושל על עכו. עם שובו של נפוליאון לצרפת באוקטובר 1799 שב רנייה עמו. רנייה נשלח אל איטליה ועסק שם בפעולות של דיכוי ההתנגדות העממית לשלטון הצרפתי. ב-4 ביולי 1806 עמד רנייה בראש כוח בן 6,000 חיילים אשר התעמת עם המפקד הבריטי ג'ון סטיוארט, בעיר מאידה באיטליה. מערכת מאידה, בה נחל רנייה תבוסה, הייתה הפעם הראשונה במלחמות הנפוליאוניות בה עמד כוח אנגלי כנגד כוח צרפתי, ויכל לו, אך מבחינה אסטרטגית הייתה תבוסה זו חסרת משמעות. רנייה המשיך לפעול באיטליה, בממלכת נאפולי שניתנה לאחיו של נפוליאון, ז'וזף בונפרטה. ב-1810 נשלח רנייה לספרד, ושירת שם במערכה הרת האסון של הגנרל אנדרה מאסנה כנגד ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון. רנייה היה אחד ממפקדי הדיוויזיות של מאסנה בתבוסה בהר בוסקה בפורטוגל ב-27 באוקטובר 1810. רנייה קיבל את התואר "רוזן של הקיסרות" בשנת 1811, ולאחר מכן קיבל את הפיקוד על הכוחות של ממלכת סקסוניה, ו"ייעוץ" לכוחות האוסטרים שצורפו ל"גרנד ארמה" בפלישה הרת האסון לרוסיה. צבאו של רנייה היה באגף הימני של הכוחות, ולא השתתף במסע האומלל למוסקבה. הצבא הגיע עד לאזור ווהלין (כיום באוקראינה), ומשם נסוג תוך אבדות קשות דרך פולין עד לעיר דרזדן. שרידי הכוח השתתפו בקרב האומות בלייפציג ב-19 באוקטובר 1813, ובמהלך התבוסה, שהייתה התבוסה האיומה ביותר שספג נפוליאון אי פעם, נתפס רנייה בידי האויב ונפל בשבי. רנייה שב לצרפת במסגרת חילופי שבויים בפברואר 1814, אך מת בפריז שבועיים לאחר שחרורו, ונטמן בפנתאון של פריז, בו טומנת האומה הצרפתית את גדולי בניה. מדיה וקבצים בנושא ז'אן-לואי אבנעזר רנייה בוויקישיתוף ז'אן-לואי אבנעזר רנייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי ז'אן-לואי אבנעזר רנייה בפרויקט גוטנברג (באנגלית)