יהושע ורבין

יהושע ורבין (1911 – 1994) היה ראש הממשל הצבאי על ערביי ישראל בשנים 1962–1966. ורבין נולד באימפריה הרוסית ליוסף ורבין בשנת 1911. הוא עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1913. בשנת 1929 הוא סיים את לימודיו במקוה ישראל והצטרף להגנה. במאורעות תרפ"ט עלה לדרגת מפקד כיתה. בשנת 1936 הצטרף למנגנון הקבע של ההגנה, ועסק בהדרכת מתנדבי ההגנה באזור ראשון לציון, באר יעקב ורחובות. בשנת 1940 נתמנה למפקד אזור בן שמן, ובשנת 1941 למפקד אזור רחובות. במרץ 1947 הוא השתתף בהורדת מעפילי שבתאי לוז'ינסקי אל חוף ניצנים. בניגוד לאחרים, ורבין זוהה על ידי הבריטים כארץ ישראלי, ולכן לא גורש עם המעפילים למחנות המעצר בקפריסין. במהלך מלחמת העצמאות היה סגן מפקד חטיבת גבעתי. בדצמבר 1949 הוא מונה למושל הצבאי של מגדל גד (אשקלון), בתפקידו זה הוא ניהל מוניציפלית את העיר, עודד את ההתיישבות היהודית בה. במקביל הוא פעל לעזיבת התושבים הערבים לרצועת עזה, תוצאה שהוא ראה בה את אחד השיאים המרגשים של פעילותו. לקראת סוף יולי 1950 הוא העביר את העיר להנהלה האזרחית. ורבין עבר לכהן כמושל הצבאי של המשולש, בו נטל חלק בהקמת מועצות מקומיות בטייבה ובאקה אל-גרבייה. בתחילת 1954 היה מושלו הצבאי של הנגב. במהלך 1956 עבר לכהן כמושל הצבאי של הגליל. החל מ-1 בינואר 1962 היה ראש הממשל הצבאי על ערביי ישראל. והועלה לדרגת אלוף-משנה במאי 1966 הוא סיים את תפקידו והוחלף על ידי אליעזר ליף. ורבין התנגד לביטול הממשל הצבאי וטען שרבים מהערבים לא השלימו עם קיומה של מדינת ישראל. בסוף 1966 פרש מצה"ל. במלחמת ששת הימים הוא גויס למילואים כסגנו של חיים הרצוג, ועסק בהקמת הממשל הצבאי הישראלי בשטחים במשך מספר חודשים. בתחילת 1968 ארגן פגישה בין מתנחלי חברון, בראשות הרב משה לוינגר, ואלוף הפיקוד עוזי נרקיס, ועודד את המתנחלים לקיים את ליל הסדר בחברון. במאי 1968 החל לעבוד כעוזר אישי לראש עיריית באר שבע, כדי לרכוש ניסיון לקראת התמודדות על ראשות עיריית רחובות. במקביל עסק בפעילות ציבורית ברחובות, בין השאר כחבר ועדה להקמת תחנה של מד"א ברחובות. ב-23 בספטמבר 1969 נבחר על ידי סניף מפלגת העבודה ברחובות למועמדה לראשות העיר. בבחירות זכה המערך בשישה נציגים מתוך 15 במועצת העירייה. שמואל רכטמן, נציג גח"ל, שזכתה בחמישה נציגים, הצליח לארגן קואליציה עם המפד"ל, אגודת ישראל ונציג של התימנים, ונבחר לראשות העיר. ורבין חזר לעבודתו בבאר שבע כמנכ"ל החברה לפיתוח של העיר, עד סגירת החברה בשנת 1974. במקביל עמד בראש האופוזיציה בעירית רחובות. לקראת הבחירות בסוף 1973 לא התמודד שוב ואף איחל הצלחה לרכטמן. יוסף ורבין, דבר, 19 במאי 1949 תוקם יד זכרון לחללי רחובות, הארץ, 4 במאי 1949 מאירה (כרמלי) אופיר, האנייה "סוזנה"— "שושנה"— שבתאי לוז'ינסקי, 2018 שלמה גבעון, מראשות העיירה הערבית מגדל למועמדות לראש עיריית רחובות, מעריב, 8 באוקטובר 1969 מגדל גד, רב סרן יהושע ורבין, הַבֹּקֶר, 15 בדצמבר 1949 יהודה הגדרתי, למגדל גד חסרים אנשי יזמה, הַבֹּקֶר, 25 בינואר 1950 מגדל גד - עיר, הַבֹּקֶר, 27 ביולי 1950 ש. שחורי, בכפרי הערבים במשולש הישראלי, דבר, 17 באוגוסט 1951 הוקמו 2 מועצות מקומיות ערביות במשולש, דבר, 9 במאי 1952 תנועה חופשית לבידואים בבאר שבע, דבר, 19 בפברואר 1954 אלה בינשטוק, ההולנדים היו מבסוטים, דבר, 20 בינואר 1956 מים ממקורות למעיליה שבגליל, הארץ, 14 בספטמבר 1956 הפגנות אחד במאי בנצרת, חרות, 2 במאי 1961 אלוף מ. עמית - ראש אג"ם, למרחב, 31 בדצמבר 1961 ס/א ורבין הועלה לדרגת אלוף משנה, הַבֹּקֶר, 2 בינואר 1962 סא"ל א. ליף ראש מחלקת הממשל הצבאי, דבר, 6 במאי 1966 פרלמנט הנוער הדתי בירושלים דן בביטול המימשל הצבאי, הצופה, 3 בינואר 1967 שמואל נפתלי, כך התנחלנו בחברון, דבר, 5 בספטמבר 1975 עשרות מועמדים-לשלושה תפקידים בעירית באר־שבע, מעריב, 4 בספטמבר 1968 בית מ.ד.א. ברחובות יוקם עד הסתיו הבא, מעריב, 10 באוקטובר 1968 מועצת סניף מפלגת העבודה ברחובות, מעריב, 24 בספטמבר 1969 אריה אגוזי, הנהלה יעילה לעירית רחובות, למרחב, 23 באוקטובר 1969 ראשות עיריית רחובות — לגח"ל, על המשמר, 1 בדצמבר 1969 שלמה גבעון, "החברה לפיתוח באר שבע" "פיתחה" מנהלים ונצטוותה להתפרק, מעריב, 14 במרץ 1971 מנכ"ל החברה לפיתוח ב"ש קיבל פיצויים מוגדלים, דבר, 15 בספטמבר 1974 אהרן פריאל, המערך בעירית רחובות דורש להדיח את עו"ד צנעני, מעריב, 7 בפברואר 1972 אהרן פריאל, ג'נטלמניות ברחובות, מעריב, 28 בדצמבר 1973