laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בנו אלקן

בֶּנוֹ אלְקַן (גרמנית: Benno Elkan;‏ 2 בדצמבר 1877 – 10 בינואר 1960) היה פסל יהודי-גרמני-בריטי, אמן הפיסול במתכת, הידוע במיוחד בדיוקנאותיהם של מנהיגים ואישים שעיצב, באנדרטאות ומצבות שפיסל, וכן ביצירת מנורת הכנסת. אלקן נולד בדוֹרְטְמוּנְד שבגרמניה למשפחה יהודית. לאחר שהשלים את השכלתו בגימנסיה שבעירו, למד ציור במינכן ובקרלסרוהה. ב-1900 היה אלקן אחד מ-17 האבות המייסדים של "המועדון היהודי" באיירן מינכן. ב-1903 החליט להקדיש עצמו לפיסול. ב-1905 עבר לפריז, שם החל לעבוד כפסל, אם כי לא הצטרף לאף אחת מהתנועות האמנותיות שפרחו בעיר באותה התקופה. ב-1906 הציג תערוכת יחיד ראשונה בעירו, דורטמונד. בין 1908 ל-1911 חי ברומא, שם הושפע מהסגנון העתיק, ואף עבד מעט באבן. ב-1911 שב לגרמניה. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין אספקה בפולין, אך לאחר שלקה בחולירע, הועבר לתפקיד עורפי בפרנקפורט. מ-1919 שהה בפרנקפורט ושם יצר פסלים ואנדרטאות לזכר חללי המלחמה, בעלי מסר פציפיסטי ואנטי-מיליטריסטי. ב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, יצא לגלות באנגליה, עקב מוצאו היהודי ודעותיו. בלונדון זכה לשם ולתהילה כפסל, ואף עוטר בתואר אצולה. מ-1956 חלה הידרדרות במצב בריאותו, ובשנת 1960 נפטר בלונדון. לבקשתו נשרפה גופתו, ואפרו פוזר בישראל. מורשתו האמנותית של אלקן כוללת פסלי ברונזה ואבן גדולים, וכן דיוקנאות של אישים מפורסמים כווינסטון צ'רצ'יל, הרברט סמואל, חיים ויצמן, ולטר רתנאו וגוסטב מאהלר. בין יצירותיו המפורסמות: יד הזיכרון להרוגי מלחמת העולם הראשונה בפרנקפורט, שהוסרה על ידי הנאצים ב-1933 והוצבה מחדש ב-1946, האנדרטה לחירות במיינץ, שהושמדה על ידי הנאצים ב-1940, פסל "משפחת הג'ונגל" בגן החיות בגלאזגו, מנורות הברונזה בקפלת קינגס קולג' באוקספורד, המעוטרות בדמויות תנ"כיות, מנורות מעוטרות בדמויות מהתנ"ך ומהברית החדשה בכנסיית וסטמינסטר, ומנורת הכנסת. אלקן היה נשוי לפסנתרנית הדוויג יהודית איינשטיין, אחותו של הסופר והאמן קארל איינשטיין (אנ'); לשניהם נולדו בת בשם אורסולה ובן בשם וולף. ערך מורחב – מנורת הכנסת בשנת 1950, כשנה וחצי לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, פנה הלורד אדווין סמואל, בנו של הרברט סמואל, שהיה הנציב העליון הבריטי הראשון של ארץ ישראל, לבנו אלקן, וביקש ממנו ליצור פסל ברונזה בצורת מנורה, כדי להעניקה כשי למדינת ישראל הצעירה. מטרת השי הייתה "לבטא את הערצת הפרלמנט הבריטי ואת ידידותו החמה הנמשכת למדינת ישראל החדשה, לממשלתה, לעמה, ומעל לכול – לכנסת שלה". אלקן היה אמן ידוע באנגליה, ובעל ניסיון עשיר בעבודה בברונזה, לאחר שיצר כמה מנורות, ובמיוחד זו של כנסיית וסטמינסטר שבלונדון. אלקן השקיע שש שנים מחייו ביצירת המנורה, בעיקר בתחום העיוני, שכן ביקש ליצור מנורה ייחודית, שתספר את תולדות עם ישראל במשך אלפי שנות היסטוריה. מדיה וקבצים בנושא בנו אלקן בוויקישיתוף בנו אלקן, באתר על יהודי וסטפאליה (בגרמנית) בנו אלקן (1877–1960), באתר העיר גלאזגו (באנגלית) בנו אלקן (1877-1960), דף שער בספרייה הלאומית Mit Donaufußball zur allerersten Meisterschaft, באתר פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג, ‏22 ביולי 2011 קרל שוורץ, בנו אלקן - בן 75, הארץ, 12 בדצמבר 1952 נפטר הפסל היהודי בנו אלקן, למרחב, 12 בינואר 1960 אליק מישורי, שורו, הביטו וראו: איקונות וסמלים חזותיים ציוניים בתרבות הישראלית, תל אביב: עם עובד, 2000, עמ' 177–178.
לחיות עם התנ"ך

לחיות עם התנ"ך הוא ספר של משה דיין (הוצאת עידנים, ירושלים, 1978). זהו ספר של אהבת הארץ, העשויה בחלקה מההרים והעמקים, הפרחים והצבאים, ובחלק שווה מהכתובים העתיקים, השבטים, הנביאים, המלכים, האבות והאמהות של עם ישראל. בפתח הספר, המוקדש לאשתו, רחל, מופיעה תמונה של משה דיין בחדר עבודתו, ומולו חלון משופע בפריטים ארכאולוגיים שונים (דיין נודע כ"אספן" עתיקות וכך למעשה "חי עם התנ"ך" - עם עתיקות הארץ בביתו. ראו גם בפרק על אישיותו וחייו הפרטיים). הספר מחולק לחמישה חלקים: "האבות", "מעבדות לחרות", "ארץ ההבטחה", "משבטים לממלכה", ו"בית דוד". הספר מכיל מפות המתארות את ההיסטוריה של עם ישראל מהתקופה העתיקה ומתקומתה (מלחמת העצמאות, מבצע סיני ומלחמת ששת הימים), וכמו כן תמונות של נופים, ארכאולוגיה, מאורעות היסטוריים ונושאים יהודיים, כמו הגדה של פסח, ספר תורה ושופר. הספר פותח בהצהרה: ”ישראל גלה ונתרחק מארצו, אבל ארצו לא רחקה מליבו. כל המדינות שישב בהן היו לו נכר, ומולדתו נשארה ארץ ישראל. הירדן והקישון היו נהרותיו, השרון ויזרעאל עמקיו, התבור והמריה הריו, וערי אבותיו ענתות ובית אל ושומרון”. בפרק "האבות" מתואר סיפורה של מיכל, ילדה כבת 12, שבשליחות דיין ואחרים ירדה בפתח שקוטרו 28 ס"מ אל תוך חלק נסתר במערת המכפלה, עם פנס, מצלמה, נייר ועיפרון, וצילמה ותיארה את המצבות העתיקות הנמצאות שם, שעין אדם לא ראתה מאות בשנים. הספר מסיים בתיאור סיומו של יום, טיסה במסוק הביתה: ”למטה נשקפה ארץ אחת, ללא חלוקה בין יהודים וערבים, ארץ זרועה כפרים וערים, שדות וגנים. ארץ אשר גבולה במזרח הוא הירדן, ובמערב הים הגדול. בצפון מתנשא החרמון, ראשו מעוטר שלגים, ובדרום סוגר עליה המדבר הצחיח. ארץ ישראל”. הספר "לחיות עם התנ"ך", באתר "סימניה"
יארד

יארד (באנגלית Yard; בראשי תיבות yd) היא יחידת מידה לאורך הנהוגה בארצות הברית ובמדינות נוספות. יארד אחד שווה באורכו לשלוש רגל, ל-36 אינצ'ים או ל-91.44 סנטימטרים. בעבר, ערכו של היארד היה מעט שונה אך משנת 1959 הוחלט שערכו יעוגל ל-0.9144 מטרים. ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד ודרום אפריקה הסכימו לאמץ פשרה זו שהוצעה על ידי קנדה. ביארד נעשה שימוש במדינות שלא אימצו את השיטה המטרית להבדיל ממרבית מדינות אירופה או אסיה. מדידה ביארדים נעשית בעיקר כדי למדוד אורך של חלקות אדמה או מגרשים. איגודי ספורט שונים בארצות הברית ובבריטניה עושים בו שימוש רב, דוגמת איגודי כדורגל, קריקט וכן מועדוני גולף שונים. בנוסף נעשה שימוש ביארד למדידת שטח (יארד רבוע) וגם נפח (יארד מעוקב). נהוג לציין את המילה יארד ברבים עבור מידות אלה, כאשר לא נעשה שימוש במילים רבוע או מעוקב שמושמטות. כך למשל על מערבל בטון קנדי או אמריקאי יהיה כתוב שתכולתו היא 11 יארדים (רבועים) או 1.5 יארדים (מעוקבים). בצדי דרכים, מופיעים שלטי הנחיה ביארדים למרחקים הקצרים ממייל בארצות הברית ובבריטניה. יארד אחד הוא 0.9144 מטרים. מייל בינלאומי הוא 1,760 יארדים, או 1,609.344 מטרים. 2 יארדים שקולים לפאתום אחד. רבע יארד נקרא ספאן (Span). מטר אחד הוא 1.09361 יארד. מייל ימי אחד הוא 2,025.37 יארד. מדיה וקבצים בנושא יארד בוויקישיתוף יארד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רפאים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רפאים – יצורים מיתולוגיים בתנ"ך רפאים – אויבי בני האדם בסדרת המדע בדיוני סטארגייט אטלנטיס יחידת רפאים – יחידה קרבית מובחרת בצה"ל, הפועלת תחת עוצבת הבזק רוח רפאים – השם שניתן להופעתו העל טבעית של אדם מת רוח רפאים (סרט) – סרט משנת 1990 ספינת רפאים – ספינה השטה בים לאחר שצוותה נעלם עיר רפאים תחנות רפאים – כינויין של תחנות הרכבת "האו באן" ו"האס באן" של הרכבת התחתית של ברלין מקומות בישראל: המושבה הגרמנית (ירושלים) – נקראה רפאים בפי מייסדיה הטמפלרים עמק רפאים – תא שטח גאוגרפי בדרום ירושלים גלגל רפאים – מעגל אבנים ומונומנט מגליתי עתיק הנמצא ברמת הגולן נחל רפאים – נחל אכזב בהרי יהודה ראו גם רפא
הבורסה הבלטית

הבורסה הבלטית (באנגלית: The Baltic Exchange) הוא שמה של חברה בריטית המפעילה את הבורסה הגדולה בעולם למסחר בין סוחרי אוניות, בעלי אוניות וחוכרי אוניות. החברה נוסדה במחצית המאה ה-18. שימוש ראשון בשם החברה נמצא כבר בשנת 1744. החברה נרשמה כחברה פרטית בערבון מוגבל בשנת 1900. בתחילת המאה ה-21 החברה נמצאת בבעלות מספר חברות ומניותיה אינן נסחרות בבורסה. מטה החברה בלונדון ומועסקים בה כ-20 עובדים. בבורסה אותה מנהלת החברה מתקיים מסחר יומי בשוק ההובלה הימית ונקבעים בה מחירי ההובלה וכן נסחרים בה חוזים עתידיים בשוק ההובלה הימית, המכונים "חוזי הובלה עתידיים" (אנגלית: Forward Freight Agreements). הבורסה אף משמשת ערוץ למסירת מידע על נמלים בעולם, שוק לקנייה ומכירה של אוניות משא ומקום בוררות בסכסוכים בתחום ההובלה הימית. באופן מקורי התקיימה בבורסה קומת מסחר בה היו מתכנסים הסוחרים, אולם היום מתקיים המסחר בטלפון. הבורסה מפרסמת מדי יום שישה מדדים: המדד הבלטי לתפזורת יבשה (אנגלית: Baltic Dry Index) המדד הבלטי לפנמקס (אנגלית: Baltic Panamax Index) המדד הבלטי לקייפסייז (אנגלית: Baltic Capesize Index) המדד הבלטי להנדימקס (אנגלית: Baltic Handimax Index) המדד הבלטי המלוכלך למכליות (אנגלית: Baltic Tanker Dirty Index) המדד הבלטי הנקי למכליות (אנגלית: Baltic Tanker Clean Index) אוניית צובר מדיה וקבצים בנושא הבורסה הבלטית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבורסה הבלטית (באנגלית)
סרט תיעודי מונפש

סרט תיעודי מונפש או אנימציה דוקומנטרית הוא סגנון קולנועי המשלב בין סרט תיעודי והנפשה. הדוגמה המוכרת הראשונה לשימוש בסגנון זה, הוא סרטו בן 12 הדקות של וינדזור מקיי משנת 1918 "The Sinking of the Lusitania", המספר על הטבעת אוניית הנוסעים הבריטית "לוסיטניה" על ידי צוללת גרמנית במלחמת העולם הראשונה. לאירוע לא היה כל תיעוד מצולם ולכן היה צורך בהנפשה. מאז שנות ה-20 של המאה ה-20, נעשה שימוש בטכניקת הנפשה בסרטי הדרכה חינוכיים, כגון סרט מונפש על תורת היחסות של איינשטיין (1923), ועל אבולוציה (1925) של דייב ומקס פליישר. אולפני דיסני השתמשו בסגנון בסרטים "ניצחון דרך האוויר" (1943), "איך מצטננים" (1951) ו"ידידנו האטום" (1957). סרטו המונפש של ג'ון הובלי "Of Stars and Men" משנת 1964 זכה בפרס בקטגוריית הסרט התיעודי בפסטיבל הסרטים של סן פרנסיסקו. בשנת 2004, זכה הסרט "ריאן", סרט תיעודי מונפש בבימויו של כריס לאנדרת', בתחרות האוסקר בקטגוריית סרט האנימציה הקצר. פסטיבל הסרטים התיעודי הבינלאומי באמסטרדם לשנת 2007 עסק בסרטים המשלבים קטעי אנימציה. הסרט התיעודי המונפש הראשון באורך מלא הוא סרטו של ארי פולמן, ואלס עם באשיר (2008), העוסק בטבח סברה ושתילה. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ב-2009, והיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנה זו. Articles about the animated documentary in the March 2005 issue of fps magazine ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיסט

Myst (עברית: מיסט) היא סדרה של משחקי הרפתקה ממוחשבים בת חמישה כותרים שנוצר על ידי האחים רובין ורנד מילר. הוא פותח על ידי Cyan Worlds והופץ על ידי Brøderbund, Midway Games, Mean Hamster Software, Sunsoft. הגרסה הראשונה הופצה למחשבי מקינטוש בשנת 1993. גרסאות נוספות הופצו לחלונות, PlayStation Portable, נינטנדו DS. בישראל הסדרה שווקה על ידי הד ארצי, המשחק השלישי תורגם לעברית. השחקן במיסט משחק את דמותו של הזר, המגיע דרך ספר קישור לאי מיסט. באי מוצא הזר מספר ספרי קישור נוספים, המובילים לעולמות אחרים (הנקראים במשחק "עידנים"), שנכתבו על ידי האומן והחוקר אטרוס. תוך כדי סיורים בעידנים, מגלה השחקן רמזים, אשר לאט לאט מתווספים ליצירת תמונה על העולם שאליו הגיע, ועל הדמויות אותן הוא מכיר במהלך המשחק. The Witness מדיה וקבצים בנושא מיסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיסט (באנגלית) מיסט, באתר PCGamingWiki (באנגלית) "מיסט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספאד אס XIII

הספאד SPAD S. XIII היה מטוס קרב דו כנפי, חד מנועי, תוצרת צרפת בתקופת מלחמת העולם הראשונה. המטוס פותח ונבנה על ידי Société Pour L`Aviation et ses Dérivés ‏(SPAD). הספאד היה ממטוסי הקרב הטובים במלחמת העולם הראשונה. נבנו מהדגם הזה 8,472 מטוסים. המטוס היה בשימוש בחילות האוויר במדינות הבאות: ארגנטינה, בלגיה, ברזיל, צ'כוסלובקיה, צרפת, יוון, איטליה, יפן, פולין, האימפריה הרוסית, סיאם, ספרד, טורקיה, ארצות הברית ואורוגוואי. מטוסי הדגם הקודם S.VII היו בשרות מספטמבר 1916 אבל בתחילת 1917 הכניס חיל האוויר הגרמני לשימוש מטוס בעל ביצועים עדיפים והתעורר הצורך במטוס משופר. מטוס הספאד תוכנן על ידי Louis Béchereau. קודם תוכנן הדגם S. XII שלא זכה להצלחה ולאחר מכן הדגם המוצלח S. XIII. במטוס היו שיפורים אווירודינמיים, שטח הכנפיים והגה הכוון הוגדלו. הותקן מנוע חדש גדול יותר ומכונת ירייה משופרת. השיפורים הביאו לביצועי טיסה וליכולת קרב משופרים. הספאד היה מטוס הקרב המהיר בזמנו הן ביחס למטוס הבריטי Sopwith Camel והן ביחס למתחרה הגרמני Fokker D.VII. הספאד התפרסם כמטוס חזק בעל יכולת לבצע צלילה מהירה. יכולת התמרון של המטוס במהירות נמוכה הייתה פחות טובה משל המתחרים. הקושי בשיוט והזדקרות חדה במהירות נמוכה גרמו קשיי נחיתה לטייסים לא מנוסים. הטיסה הראשונה התבצעה ב-4 באפריל 1917 ולאחר חודש החלה ההספקה שלו לצבא צרפת. חילות אוויר נוספים ממדינות ההסכמה אימצו את המטוס כמטוס הקרב שלהן. חיל האוויר של ארצות הברית רכש 893 מטוסים מדגם זה וכמחציתם היו בשימוש גם בשנת 1920. את המטוסים הטיסו טייסי קרב מפורסמים מצרפת, איטליה וארצות הברית. אנשי צוות: 1 אורך: 6.25 מטר מוטת כנפיים: 8.25 מטר גובה: 2.60 מטר שטח כנף: 21.1 מטר מרובע משקל ריק: 566 קילוגרם משקל עמוס: 856 קילוגרם משקל מרבי בהמראה: 845 קילוגרם מנוע: 8 בוכנות צורת וי, Hispano-Suiza 8Be, הספק: 220 כוחות סוס מהירות טיסה מרבית: 218 קמ"ש רום טיסה: 6,650 מטר קצב התרוממות: 2 מטר בשנייה 2 מכונות ירייה ויקרס (Vickers machine guns), תחמושת בקוטר 7.7 מ"מ Winchester, Jim. Fighter - The World`s Finest Combat Aircraft - 1913 to the Present Day. barnes & Noble Publishing, Inc. and Parragon Publishing. ISBN 0-7607-7957-0. מדיה וקבצים בנושא ספאד אס XIII בוויקישיתוף SPAD S. XIII במוזיאון אוויר יאנקי SPAD S. XIII באתר מטוסים צבאיים SPAD S. XIII באתר ספרטקוס אדיוקשנאל SPAD S. XIII באתר אבאוט דוט קום SPAD S. XIII בהיסטוריה של התעופה SPAD S. XIII במגזין חיל האוויר
ארכאיקון

ארכאיקון (Archean) הוא העידן השני בפרקמבריון שבלוח הזמנים הגאולוגי, לאחר ההאדן ולפני הפרוטרוזואיקון. את תחילתו של הארכאיקון מציינות עדויות גאוכימיות לחיים לפני כ-3.8 מיליארד שנה ואת סופו לפני כ-2.5 מיליארד שנה מציינת התייצבותם של השילדים היבשתיים הראשונים לפני אסון החמצן של הפרוטרוזואיקון. בדרום אפריקה נמצאו אצות כחוליות שגילם מוערך בכ-3.5 מיליארד שנה. באטמוספירה עדיין לא היה חמצן חפשי. יצורים מבצעי פוטוסינתזה נוצרו בארכאיקון ורק לקראת סופו שוחרר לאוויר חמצן על ידי פרוקריוטים שנוצרו במהלכו. השם "ארכאיקון" מחליף שם קודם – "ארכאוזואיקון", שפירושו ביוונית: חיים עתיקים. בעידן זה הייתה פעילות טקטונית חזקה בהרבה מזו של היום בגלל חומו של כדור הארץ שהיה גבוה מהיום, אך לקראת סופו התמתנו ההתפרצויות, כ-70 אחוזים ממסת היבשות נוצרו בארכאיקון, אך עדויות מעידן זה נדירות למדי מכיוון שרובן כוסו בשכבות חדשות יותר, או נשחקו בתהליכי בליה, סחיפה והתמרה וצריך לקדוח אלפי מטרים בעומק האדמה כדי למצוא ממצאים מתקופה זו, קידוחים כאלה נערכו בזימבבואה, חצי האי קולה, קנדה, סין ועוד. לוח הזמנים הגאולוגי סטרומטוליטים כחוליות ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאונהרד פרנק

לאונהרד פרנק (Leonhard Frank;‏ 4 בספטמבר 1882 - 18 באוגוסט 1961) היה סופר גרמני. פרנק נולד בווירצבורג שבגרמניה בשנת 1882, ולמד ציור וגרפיקה במינכן. בזמן מלחמת העולם הראשונה עבר לשווייץ, חזר לגרמניה ואחרי עליית הנאצים לשלטון נאלץ שוב לצאת לגלות. פרנק היה מאמין מושבע בסוציאליזם, וספריו הוחרמו בגרמניה הנאצית. בשנת 1950 חזר לארצו. יצירתו של פרנק מתאפיינת בתיאור ריאליסטי בעל סגנון דחוס, וגם אקספרסיוניסטית (מדגישה הבעה של מהות, תוך עיוות המציאות). Neimandsland The Robberband ("חבורת השודדים") The Cause of The Crime ("סיבת הסיבות לפשע") A Middle-Class Man ("אדם מהמעמד הבינוני") In The Last Coach ("במרכבה האחרונה") Carl and Anna ("קרל ואנה") Deutsche Novelle ("נובלה גרמנית") טוב הוא האדם / לאונהרד פרנק; תרגום א.ל. יעקבוביץ, ורשה: דפוס הצפירה, 1920. שלשה מתוך שלשה מיליונים / תרגם מגרמנית: יצחק למדן, תל אביב: א"י שטיבל, תרצ"ב. קרל ואנה: ספור / ליאונרד פרנק; תרגם: מ"ז ולפובסקי, [עין-חרוד]: הקיבוץ המאוחד, תש"ה. כליל ספורים / ג'ק לונדון, רומן רולן, א' קופרין, מ' גורקי, ליאונרד פרנק, [תל אביב]: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ז. שליחי ישו: רומאן / ליאונארד פרנק; עברית: רות ליבנית, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1951. מדיה וקבצים בנושא לאונהרד פרנק בוויקישיתוף לאונהרד פרנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי לאונהרד פרנק בפרויקט גוטנברג (באנגלית) לאונרד פרנק, דף שער בספרייה הלאומית לאונהרד פרנק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאונהרד פרנק, באתר AllMovie (באנגלית) לאונהרד פרנק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברתולומאו באנדינלי

ברתולומאו (באצ'ו) באנדינלי (באיטלקית: Bartolommeo Bandinelli; 12 בנובמבר 1493 – סביבות 7 בפברואר 1560 לוח שנה לא מוגדר, ככל הנראה יוליאני) היה פסל וצייר רנסאנס מנייריסט איטלקי. בן של צורף מפירנצה בן תקופתם של גדולי הרנסאנס: מיכלאנג'לו, לאונרדו דה וינצ'י ובנוונוטו צ'ליני. ביוגרפיה שלו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר". פסל "הרקולס וקאסוס" בכניסה לפאלאצו וקיו בפירנצה על פי הזמנה של האפיפיור קלמנס השביעי, אורפיאוס וקרברוס - אחת מעבודותיו הבודדות החתומות, העתק של פסל לאוקואון המוצג בגלריה אופיצי שבפירנצה, מוניומנט לג'ובאני דל באנדה נרה (ג'ובאני דה מדיצ'י) בפירנצה, פסל בבזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה, סרס ואפולו בגני בובולי בפירנצה, במוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה: נח, לדה, הרקולס, בכחוס, קלאופטרה. פסל אורפיאוס וקרברוס, בכניסה לארמון מדיצ'י בפירנצה מונומנט לג'ובאני דל באנדה נרה בפירנצה. קרס בגני בובולי אפולו בגני בובולי אדם וחוה במוזיאון הלאומי ברג'לו פאן בארמיטאז' מדיה וקבצים בנושא ברתולומאו באנדינלי בוויקישיתוף ברתולומאו באנדינלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ונדי ריצ'רד

ונדי ריצ'רד (באנגלית: Wendy Richard;‏ 20 ביולי 1943 - 26 בפברואר 2009) הייתה שחקנית אנגלייה הידועה בעיקר בשל תפקידה כמיס בראהמס בסדרה הקומית "מישהו מטפל בך?". ונדי ריצ'רד נולדה בשם ונדי אמרטון במידלסברו שבצפון-מזרח אנגליה. היא למדה בפנימייה הפרטית Royal Masonic School שבפאתי לונדון, ומאוחר יותר למדה משחק באקדמיית איטליה קונטי שבלונדון. ריצ'רד קיבלה תפקיד טלוויזיוני ראשון ב-1961, וב-1962 ליוותה את מייק סארני בשירו "Come Outside", שהגיע למקום הראשון בטבלת המכירות של הסינגלים בבריטניה. פרסומה הגיע שנים ספורות מאוחר יותר, לאחר שהחלה לגלם את ג'ויס הארקר בסדרת הטלוויזיה "The Newcomers" בהפקת ה-BBC. במקביל, השתתפה בסדרות טלוויזיה ובסרטים, בעיקר בתפקידים משניים או בתפקידי אורח. החל מ-1972 השתתפה בסדרה הקומית "מישהו מטפל בך?". ריצ'רד גילמה את דמותה של מיס בראהמס, צעירה בעלת מבטא קוקני כבד, ששימשה כעוזרתה של גב' סלוקומב במחלקת בגדי נשים. במקביל לירידתה של הסדרה מהמרקעים בראשית 1985, החלה לשחק בהפקה נוספת של ה-BBC, אופרת הסבון "איסטאנדרס". ריצ'רד גילמה את אחת הדמויות הבולטות בסדרה זו, פולין פאולר, במשך למעלה מעשרים שנה, עד למותה הטלוויזיוני של הדמות בשנת 2006. בתקופה הממושכת שבה השתתפה בשתי סדרות אלה, כמעט שלא השתתפה בסדרות טלוויזיה ובסרטים אחרים. בשנת 2000 קיבלה ריצ'רד מהמלכה אליזבת השנייה תואר אבירות (MBE) בשל פועלה רב השנים בתחום הדרמה. בשנת 2007 הוענק לה פרס אופרות הסבון הבריטי על מפעל חיים. ריצ'רד הייתה נשואה שלוש פעמים לתקופות קצרות: לליאונרד בלאץ' (1974-1972), ויל ת'ורפ (1984-1980) ופול גלורני (1994-1990). כל הנישואים הסתיימו בגירושים. במהלך שנות התשעים התמודדה עם מחלת סרטן השד. ב-2005 התבשרה שהבריאה מהמחלה לגמרי, אך המחלה שבה ותקפה אותה ב-2008. ב-2009 נפטרה. מדיה וקבצים בנושא ונדי ריצ'רד בוויקישיתוף ונדי ריצ'רד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ונדי ריצ'רד, באתר AllMovie (באנגלית) ונדי ריצ'רד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ונדי ריצ'רד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ונדי ריצ'רד, באתר Discogs (באנגלית) מתה השחקנית הבריטית וונדי ריצ'רד, באתר ynet, 26 בפברואר 2009 nrg מעריב, פרידה ממיס ברהמס: השחקנית וונדי ריצ'רד הלכה לעולמה, באתר nrg‏, 26 בפברואר 2009 ירון פריד, וונדי ריצ'ארד: הלכה לעולמה האמא של בריטניה, באתר הארץ, 26 בפברואר 2009 ונדי ריצ'רד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Kris Green, The British Soap Awards 2007: The Winners, Digital Spy, ‏2007-05-26 (באנגלית בריטית)
אוסטאוקלסט

אוסטיאוקלסט (Osteoclast, מיוונית ὀστέο - עצם ו-κλαστός - שבור) הוא אחד משלושת סוגי התאים ברקמת העצם. האוסטיאוקלסט, הוא תא שמוצאו מן מערכת המטופואטית (אנ') (זו שאחראית ליצירת תאי הדם לסוגיהם), ומשתייך למערכת התאים הבלעניים (אנ') (חלק ממערכת החיסון). הוא מפרק עצם שהתגרמה ויוצר בה "מפרצי ספיגה" ותעלות, בהן עוברת אספקת הדם של העצם ועיצבובה. האוסטיאוקלסט חיוני מאוד לממשק המינרלים של הגוף, בעיקר סידן וזרחן, מכיוון שפעילותו מביאה לשחרור מינרלים מתוך מטריקס העצם. אוסטיאוקלסט טיפוסי הוא תא רב גרעיני (סינקיטיון). תפקוד לקוי של אוסטיאוקלסטים גורם למחלה בשם אוסטיאופרוזיס (דילדול עצם) שבה העצמות צפופות מאוד ושבירות. אוסטיאוקלסטים ענקיים, המכילים עשרות גרעינים, מאפיינים מחלה אחרת - מחלת פאג'ט של העצם וכן יוחסו להשפעה של טיפול ממושך בביספוספונטים (תרופות נגד אוסטאופורוזיס). ביספוספונאטים, הנקשרים לסידן שבעצמות, פוגעים באוסטיאוקלסטים פעילים, וכך מעלים את צפיפות העצם ומפחיתים את רמת הסידן בדם. העצם היא רקמת חיבור מיוחדת המכילה מטריקס בין תאי קשיח. הרקמה דינמית, כלומר היא נבנית ונהרסת פעמים רבות במהלך חייה. פעילות דינמית זו מבטיחה בעת פירוקה את יכולתה של העצם לשמש כמאגר זמין של מינרלים ומלחים, ובעת בנייתה מחדש לאפשר שינויים אנטומיים (כמו התעבות) המתאימים את גודלה לגודל בעל החיים שבה היא נמצאת. רקמת העצם כוללת שלושה סוגים של תאים: אוסטיאובלסט - תא עצם צעיר. אוסטיאוציט (אנ') - תא עצם בוגר. אוסטיאוקלסט - תא עצם מפרק. האוסטיאובלסטים אחראים לעיצוב העצם ולהנחת המטריקס המיוחד המעניק לעצם את תכונותיה הפיזיקליות. המטריקס המיוחד לעצם בנוי פיגום של חלבון הקולגן אליו מצטרפים מלחי סידן, מגנזיום וזרחן. מהטריקס מתקשה ויוצר עצם קומפקטית, קשיחה ועמידה בפני עומסים ושחיקה. עם הקשחת מבנה המטריקס הופך התא הצעיר לתא הבוגר, האוסטיאוציט. תפקידו של תא זה לסייע בתחזוקה הפיזיקלית של הרקמה. מדי פעם, כתוצאה משחיקה יומיומית או כתוצאה מצרכים פיזיולוגיים, עולה פעילות התאים המפרקים, האוסטיאוקלסטים, הממוקמים בחללים של העצם הגרומה. לאחר פעילותם, המאפשרת לעצב מחדש את מבנה המטריקס, תוך ניצול המינרלים האגורים בו, חודרים אוסטיאובלסטים המניחים מטריקס חדש המייצב והמחזק את מבנה העצם. כך, האוסטיאוקלסט ממלא שני תפקידים חשובים בפיזיולוגיה של העצם: 1) הם מאפשרים לנצל את מאגרי המלחים (בעיקר מלחי זרחן) והמינרלים (בעיקר סידן) לטובת צורכי הגוף. 2) הם מפרקים עצם גרומה ובכך מאפשרים לעצב מחדש את מבנה האיבר בהתאם לצורכי הגוף. מדיה וקבצים בנושא אוסטאוקלסט בוויקישיתוף אוסטאוקלסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nidhi Jain, Robert S. Weinstein, Giant osteoclasts after long-term bisphosphonate therapy: diagnostic challenges, Nature Reviews. Rheumatology 5, 2009-6, עמ' 341–346 doi: 10.1038/nrrheum.2009.87
משפט דה גואה

משפט דה-גואה הוא משפט בגאומטריה המהווה הכללה של משפט פיתגורס לשלושה ממדים. המשפט נקרא על שמו של המתמטיקאי הצרפתי ז'אן פול דה-גואה דה-מלבס. המשפט קובע שאם בפירמידה יש פינה ישרה (שלוש הזוויות היוצרות את הפינה, הן זוויות ישרות, ראו תמונה משמאל) אז סכום ריבועי השטחים היוצרים את הפינה הישרה שווה לריבוע שטח הפאה הרביעית. A r e a A B O 2 + A r e a A C O 2 + A r e a B C O 2 = A r e a A B C 2 {\displaystyle Area_{\color {blue}ABO}^{2}+Area_{\color {green}ACO}^{2}+Area_{\color {red}BCO}^{2}=Area_{ABC}^{2}} ניתן להכליל את משפט פיתגורס ואת משפט דה-גואה גם לממדים גבוהים יותר משלוש. נעביר אנך מהקודקוד O החותך את הפאה ABC בנקודה H ואנך מ-C החותך את הישר AB בנקודה K. (CK עובר דרך הנקודה H). אזי מתקיים: H K O K = O K C K {\displaystyle {\tfrac {HK}{OK}}={\tfrac {OK}{CK}}} (כי שני הביטויים מייצגים את קוסינוס הזווית שבין המישורים AOB ו ACB). מהשיווין הקודם נקבל כי A r e a A B C ⋅ A r e a A H B = C K ⋅ A B 2 ⋅ H K ⋅ A B 2 = A r e a A O B 2 {\displaystyle Area_{ABC}\cdot Area_{AHB}={\tfrac {{CK}\cdot {AB}}{2}}\cdot {\tfrac {{HK}\cdot {AB}}{2}}=Area_{AOB}^{2}} . באותו אופן מראים כי A r e a A B C ⋅ A r e a B H C = A r e a B O C 2 {\displaystyle Area_{ABC}\cdot Area_{BHC}=Area_{BOC}^{2}} וְ- A r e a A B C ⋅ A r e a A H C = A r e a A O C 2 {\displaystyle Area_{ABC}\cdot Area_{AHC}=Area_{AOC}^{2}} . לאחר סיכום שלושת השוויונים הנ"ל ומכיוון ש A r e a A H B + A r e a B H C + A r e a C H A = A r e a A B C {\displaystyle Area_{AHB}+Area_{BHC}+Area_{CHA}=Area_{ABC}\,} נקבל: A r e a A B O 2 + A r e a A C O 2 + A r e a B C O 2 = A r e a A B C 2 {\displaystyle Area_{\color {blue}ABO}^{2}+Area_{\color {green}ACO}^{2}+Area_{\color {red}BCO}^{2}=Area_{ABC}^{2}} . מ.ש.ל. נצייר מערכת צירים קרטזית בשלושה ממדים. נסמן: O A = a , O B = b , O C = c {\displaystyle OA=a,OB=b,OC=c} . נזהה את הנקודה O עם ראשית הצירים ואת הנקודות A,B,C עם הווקטורים (a,0,0), (0,b,0), (0,0,c). שטח המשולש ABC שווה למחצית המכפלה וקטורית של הווקטורים AB ו AC ולכן: A r e a A B C 2 = ( 1 2 ‖ A B → × A C → ‖ ) 2 = 1 4 ‖ ( b c , a c , a b ) ‖ 2 = 1 4 ( b 2 c 2 + a 2 c 2 + a 2 b 2 ) = A r e a B O C 2 + A r e a A O C 2 + A r e a A O B 2 {\displaystyle Area_{ABC}^{2}=({\frac {1}{2}}\|{\vec {AB}}\times {\vec {AC}}\|)^{2}={\frac {1}{4}}\|(bc,ac,ab)\|^{2}={\frac {1}{4}}(b^{2}c^{2}+a^{2}c^{2}+a^{2}b^{2})=Area_{BOC}^{2}+Area_{AOC}^{2}+Area_{AOB}^{2}} משפט דה גואה, באתר MathWorld (באנגלית) הרחבה של משפט פיתגורס למרחב ממימד 3 ויותר