laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
OKO

OKO הוא מתחם בניינים הנמצאים ב"מוסקבה סיטי", מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה ברוסיה. בנייתו החלה ב-2011 והושלמה ב-2015. המתחם כולל שלושה בניינים: מגדל "דרום" - בן 85 קומות וגובה של 354.1 מטרים. הוא היה הבניין הגבוה ביותר באירופה עד 2016, כשהחליף אותו מגדל הפדרציה הסמוך. מגדל "צפון" - בן 49 קומות חנייה - בת 12 קומות בקומה ה-85 של מגדל "דרום" נמצאת מסעדת Ruski שהיא המסעדה הגבוהה באירופה, ועל הגג נמצאת מרפסת התצפית הגבוהה ביותר באירופה. בקומה ה-84 של מגדל "דרום" נמצאת מסעדה, בר ומועדון לילה Birds. נופים מקומה 85 של מגדל דרום (מרפסת התצפית): מבט על הר ההשתחוות ופארק הניצחון מבט על הר ההשתחוות ופארק הניצחון מבט על אצטדיון לוז'ניקי והבניין הראשי של אוניברסיטת מוסקבה מבט על הבניין הראשי של אוניברסיטת מוסקבה מבט על אצטדיון לוז'ניקי מבט על מגדל אוסטנקינו מבט על מרכז מוסקבה, ניתן לראות את בניין משרד החוץ של רוסיה, קתדרלת ישו המושיע מאחוריו ובניין הדירות גדות קוטלנישסקאיה מבט על בניין כיכר קודרין מבט על VTB ארנה מדיה וקבצים בנושא OKO בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של OKO אתר האינטרנט הרשמי של מרפסת תצפית אתר האינטרנט הרשמי של מסעדת Ruski אתר האינטרנט הרשמי של מסעדה ומועדון לילה Birds ערך זה הוא קצרמר בנושא גורדי שחקים ובנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויליאם טסיו

ויליאם חוסה טסִיוֹ גוטיירס (בספרדית: William José Tesillo Gutiérrez) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קלוב לאון ובנבחרת קולומביה. טסיו שיחק במחלקת הנוער של בוקה ג'וניורס קאלי אבל את דרכו המקצוענית החל בקבוצת סנטאורוס וייויסנסיו מהליגה השנייה בשנת 2009 כשהיה בן 19 והיה מהשחקנים הבולטים כשתפס מקום קבוע בהרכב. לאחר שנה אחת בלבד, החליטה קבוצת דפורטס קינדיו לרכוש אותו וטסיו תפס את מקומו בהרכב במהירות למרות גילו הצעיר. הוא הפך לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה ובשנתיים הבאות כבר ביסס עצמו כאחד הבלמים הטובים בליגה. בקינדיו הוא שיחק ארבע שנים ואת שער הבכורה שלו כבש ב-8 במאי 2011 כאשר קינדיו ניצחה את דפורטיבו פריירה 3-4 וטסייו כבש את הגול השלישי. בסוף 2013 עזב טסיו את הקבוצה לאחר 134 הופעות. לאחר שביסס את שמו בליגה, הגיע השדרוג כאשר חזר לעיר הולדתו והצטרף לג'וניור המקומית. הוא הצטרף בהשאלה מקינדיו וכרגיל הצליח להרשים במהרה והפוך לאחד השחקנים הטובים והיציבים של הקבוצה. כתוצאה מכך הוחלט בג'וניור להאריך את תקופת השאלתו בשנה נוספת, עד לסוף שנת 2015. אף שהמשיך להצטיין, החליטו בג'וניור שלא לשלם לקינדיו את הסכום של סעיף השחרור שלו. מי שכן הסכימה לשלם ולרכוש את טסיו הייתה אינדפנדיינטה סנטה פה, שזכתה בקופה סודאמריקנה וכתוצאה מכך איבדה את שני בלמיה המצטיינים: יירי מינה ופרנסיסקו מסה. מאחר שטסיו כבר היה מהבלמים הבולטים בליגה, הוחלט להחתימו לשלוש שנים. ב-21 בפברואר 2016 כבש את שער הבכורה במדי סנטה פה שהפסידה 1–2 לאנביגאדו ובסך הכול כבש ארבעה שערים ב-37 הופעות בשנתו הראשונה בקבוצה מבוגוטה. את הבכורה במדים הלאומיים עשה טסיו דווקא עם הנבחרת האולימפית של קולומביה עד גיל 23 ששיחקה באולימפיאדת ריו. הוא שיחק 4 משחקים והגיע עם קולומביה עד לרבע הגמר, שם הודחה מול המארחת ברזיל. את הבכורה נבחרת הבוגרת הוא עשה גם כן במשחק מול ברזיל ב-26 בינואר 2017, משחק אותו הפסידה קולומביה 1–2 וגם את הבכורה שלו במוקדמות מונדיאל 2018 הוא עשה במשחק מול ברזיל שהסתיים בתיקו 1-1 בברנקייה, כשנכנס בדקה ה-85 במקום פרנק פברה. זכייה בקופה קולומביה עם ג'וניור ברנקייה ב-2015 זכייה באליפות עם אינדפנדיינטה סנטה פה ב-2016 זכייה בגביע סורוגה בנק עם אינדפנדיינטה סנטה פה ב-2016 נבחר לנבחרת השנה של הליגה ב-2016 מדיה וקבצים בנושא ויליאם טסיו בוויקישיתוף ויליאם טסיו, באתר Transfermarkt ויליאם טסיו, באתר Soccerway ויליאם טסיו, באתר National Football Teams ויליאם טסיו, באתר FootballDatabase.eu ויליאם טסיו, באתר ESPN
סוכנות הביטחון הפדרלית של רוסיה

סוכנות הביטחון הפדרלית או הסוכנות לביטחון פדרלי (ברוסית: Агентство федеральной безопасности) היה גוף ביטחון הפנים של ממשלת רוסיה שהוקם במקום אגף רוסיה הסובייטית של הקג"ב, שפורק. זהו גוף לענייני ביטחון פנים, סיכול ריגול ושמירת גבולות המדינה, שפעל מנובמבר 1991 ועד ינואר 1992, עת הוחלף במשרד ממשלתי לענייני ביטחון. מינהל הביון הראשי המינהל הראשי לסיכול ריגול המינהל הראשי לניתוח מידע המינהל הראשי לסיכול ריגול צבאי המינהל למלחמה בטרור מינהל ההאזנות מינהל הפיקוח מינהל טכני מבצעי מינהל התקשורת מינהל החקירות מזכירות מינהל רפואה צבאית מינהל הבנייה הצבאית השירות לתיאום ויחסים עם זרועות הארגון ברשויות המקומיות השירות המשפטי השירות הכלכלי המרכז לתקשורת ציבורית מחלקת ביטחון הפנים מחלקת קרנות מבצעיות מחלקת מתקני הכליאה הזמניים בראש הסוכנות עמד מנכ"ל שמונה בצו נשיאותי. שירות הביטחון הבין-רפובליקני משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית השירות הפדרלי למודיעין מסכל של רוסיה הצו הנשיאותי שייסד את סוכנות הביטחון הפדרלי, (ברוסית)
מוריס 6 MS

מוריס 6 MS (באנגלית: Morris Six MS) היא מכונית משפחתית גדולה, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית "Morris Motors Limited" אשר יוצרה בין השנים 1948–1953. סך הכול יוצרו 12,400 יחידות. משנת 1953 יצרנית הרכב "Morris Motors Limited" הייתה חברת בת של קונצרן הרכב הבריטי "The British Motor Corporation Limited BMC". תאוצת דגם "מוריס 6 MS" בין 0-100 קמ"ש היא 21.6 שניות. Morris Six MS (דגם בסיסי) Morris Six MS דגם "Deluxe Saloon" מוריס 6 MS, שנת 1952 מוריס 6 MS, שנת 1953 מוריס 6 MS, שנת 1953 מוריס 6 MS, שנת 1949 מוריס 6 MS מוריס 6 MS מוריס 6 MS, דגם "Deluxe Saloon" שנת 1953 מוריס 6 מספר מכוניות מוריס 6 MS מוריס אוקספורד MO מוריס אוקספורד פרינה מוריס נומד מוריס מרשל מוריס FE מוריס J2 מוריס ביג 6 מוריס מייג'ור סדרת "מוריס 6 MS"(הקישור אינו פעיל) (680mo.org.uk/sh_scripts/sh_tiledinfo(Morris Six MS - The 6/80 & MO Club Website - Home)) מדיה וקבצים בנושא מוריס 6 MS בוויקישיתוף מוריס 6 MS)1:30), יוטיוב מוריס 6 MSsimoncars.co.uk/morris/sixms מוריס 6 MSmotorbase.com/vehicle/profile/morris-six-ms דגם מוריס 6 MS - מפרט טכני ומידותautomobile-catalog.com/make/morris/six_ms/six_ms_saloon/1952 מוריס 6 MS - מפרט טכניcarfolio.com/specifications/models
מוריס אוקספורד MO

מוריס אוקספורד MO (באנגלית: Morris Oxford MO) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Morris Motors Limited אשר יוצרה בין השנים 1948–1954. יוצרו 159,960 יחידות. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - סטיישן בריטניה אוסטרליה הודו (דגם "מוריס אוקספורד MO" יוצר על ידי יצרנית הרכב ההודית "Hindustan Motors" תחת השם "Hindustan Fourteen") מוריס אוקספורד MO, סטיישן, שנת 1953 מוריס אוקספורד MO, שנת 1950 מוריס אוקספורד MO, שנת 1950 מוריס אוקספורד MO, סטיישן, שנת 1953 מוריס אוקספורד MO, שנת 1950 מנוע מוריס אוקספורד MO, שנת 1950 (1,496 סמ"ק) מוריס אוקספורד MO מוריס אוקספורד MO, שנת 1950 מוריס אוקספורד MO, שנת 1953 מוריס אוקספורד MO מוריס אוקספורד MO, שנת 1952 מוריס אוקספורד 6 מוריס אוקספורד פרינה מוריס 6 MS מוריס נומד מוריס מרשל מוריס FE מוריס J2 מדיה וקבצים בנושא מוריס אוקספורד MO בוויקישיתוף מוריס אוקספורד MO, שנת 1951 (5:40 דקות), יו-טיוב "מוריס אוקספורד MO - מפרט מנועgbclassiccars.co.uk/morris_oxford_mo מוריס אוקספורד MO://classics.honestjohn.co.uk/reviews/morris/oxford-mo מוריס אוקספורד MO - מידות ומפרט טכניcatalog.com/make/morris/oxford_mo/oxford_mo_saloon/1952
אלבלדה

אַלְבָּלְדָה (מערבית البلدة - העיר, ככל הנראה מתייחס למכה), נקרא גם π בקשת, הוא כוכב בולט הנמצא במרחק של כ-510 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים קשת עם בהירות מדרגה 2.88. הכוכב נמצא בחלקה הצפון-מזרחי של הקבוצה מחוץ לאסטריזם בצורת קומקום שיוצרים רוב הכוכבים הבהירים של הקבוצה. אלבלדה הוא ענק לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F2 II-III, עם מסה של קרוב ל-6 מסות שמש ורדיוס של קרוב ל-30 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ-6,600 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 1,500 מעוצמת ההארה של השמש. אלבלדה נמצא במרחק זוויתי של פחות משתי מעלות ממישור המילקה ולכן הוא מוסתר לעיתים על ידי הירח ולעיתים נדירות על ידי כוכבי הלכת נוגה וכוכב חמה. ההסתרה הקרובה על ידי כוכב לכת צפויה לקרות ב-17 בפברואר 2035 כאשר נוגה יחלוף על פניו. בזמן של אירוע הסתרה על ידי הירח, דווח שהכוכב הוא למעשה מערכת בת שלושה כוכבים, כאשר המרחק בין שניים מהם הוא כ-0.13 שניית קשת וביניהם ובין השלישי כ-0.4 שניית קשת. בשל המרחק הקטן לא ניתן לזהות את סוגם הספקטרלי של שני הכוכבים, אך נראה שהשניים הקרובים יותר, אלבלדה A ואלבלדה B, הם בעלי בהירות דומה סביב דרגה 3.8 ולשלישי, אלבלדה C, בהירות מדרגה 6. על פי המרחק הזוויתי, המרחק אל המערכת והשינוי האיטי במיקומם, ניתן להעריך שאלבלדה A ואלבלדה B מקיפים זה את זה במרחק סביב 20 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-14 שנים. אלבלדה C מקיף את אלבלדה A ואלבלדה B במרחק של כ-60 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-75 שנים. בעבר דווח שבהירותו של אלבלדה משתנה ביותר מחצי דרגת בהירות והוא סווג כחשוד ככוכב משתנה, אך מדידות מעודכנות לא מצאו שינויים גדולים ממאית של דרגת בהירות. אלבלדה באתר של ג'ים קלר אלבלדה, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SIMBAD: Albaldah I. Ramírez & J. Meléndez: The Effective Temperature Scale of FGK Stars. I. Determination of Temperatures and Angular Diameters with the Infrared Flux Method, The Astrophysical Journal, Vol. 626, Iss. 1, p. 446 (2005) במקור באלפיות של שניית קשת, העברה לרדיוסי שמש על ידי המרה לרדיאנים, הכפלה במרחק וחלוקה בפעמיים רדיוס השמש L. S. Lyubimkov, D. L. Lambert, S. I. Rostopchin, T. M. Rachkovskaya & D. B. Poklad: Accurate fundamental parameters for A-, F- and G-type Supergiants in the solar neighbourhood, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 402, Iss. 2, p. 4, 9 (2010) G. P. Können & J. Van Maanen: Planetary occultations of bright stars, Journal of the British Astronomical Association, Vol. 91, p. 156 (1981) A. A. Tokovinin: MSC - a catalogue of physical multiple stars, Astronomy & Astrophysics Supplement series, Vol. 124, p.75 (1997) General Catalogue of Variable Stars: π Sagittarii S. J. Adelman: Research Note Hipparcos photometry: The least variable stars, Astronomy & Astrophysics, vol. 367, p. 297 (2001)
דרך האיילות

דרך האיילות היא דרך עפר המחברת את אזור לטרון לנקודה על כביש 38 מצפון למסילת ציון, סמוך לאנדרטת מח"ל. כחלק מהמערכה על ירושלים במלחמת העצמאות שימשה הדרך להעברת מספר שיירות אספקה לירושלים במהלך מבצע מכבי בחודש מאי 1948, לאחר שערביי הכפר דיר איוב פגעו בשיירה של חטיבת גבעתי ב-12 במאי 1948. הדרך עוברת מדרום לרכס ח'תולה, ולכן נסתרת מדיר איוב. הדרך יצאה משימוש לאחר שהלגיון הירדני השתלט על רכס לטרון ב-18 במאי. מקור שמה של הדרך - משורייני הליווי כונו בשם הקוד 'אַיִל' (מלשון 'אֵיל-ברזל'). נראה שהאלחוטנים והאלחוטניות של גבעתי כינו את השיירות 'איילות' (במקום 'אֵילִים') שכן היו בהן מספר משוריינים. http://www.eyarok.org.il/trip.aspx?id=301
מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה (1879–1962)

מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Christina von Österreich;‏ 17 בנובמבר 1879 - 6 באוגוסט 1962), הייתה בתו של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן. מריה כריסטינה נולדה בקרקוב ב-17 בנובמבר 1879 לארכידוכס פרידריך, דוכס טשן ולאיזבלה, נסיכת קרוי, בתם של רודולף, דוכס קרוי ונטלי, נסיכת לינייה. ב-10 במאי 1902 התחתנה מריה כריסטינה בווינה עם עמנואל, נסיך הכתר של זאלם-זאלם, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1916 נהרג בעלה במהלך מתקפת ברוסילוב בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1923 מת חמיה אלפרד, נסיך זאלם-זאלם השביעי, ובנה ניקולאוס לאופולד, נסיך זאלם-זאלם השמיני ירש את תאריו. ב-6 באוגוסט 1962 מתה מריה כריסטינה בביתה באנהולט, והיא בת 83 שנים. ב-10 במאי 1902 התחתנה מריה כריסטינה עם עמנואל, נסיך הכתר של זאלם-זאלם, ממנו נולדו לה 5 ילדים: איזבל, נסיכת זאלם-זאלם (1903–2009), התחתנה עם פליקס, ברון לואה רוזמרי, נסיכת זאלם-זאלם (1904–2001), התחתנה עם הוברט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה ניקולאוס לאופולד, נסיך זאלם-זאלם השמיני (1906–1988) ססיליה, נסיכת זאלם-זאלם (1911–1991), התחתנה עם פרנץ יוזף, נסיך זאלם-ריפרשידט-קראוטהיים ודייק פרנץ, נסיך זאלם-זאלם (1912–1917) מדיה וקבצים בנושא מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית)
פרס אנדרסן

פרס אנדרסן (אנגלית: Hans Christian Andersen Award) הוא הפרס הספרותי היוקרתי בעולם לספרות ילדים ונוער. הפרס, המכונה גם פרס נובל הקטן, נקרא על שמו של סופר הילדים המפורסם הנס כריסטיאן אנדרסן. הפרס מוענק מדי שנתיים מאז 1956, לסופר אחד ולמאייר אחד, על ידי האגודה הבינלאומית לספרות ילדים (International Board on Books for Young People - IBBY). הוא מוענק על תרומה רבת ערך בספרות הילדים בשתי קטגוריות: סופרים ומאיירים. מדליית זהב ניתנת לזוכה על ידי מלכת דנמרק. בנוסף לפרס היוקרתי מוענקים מדי שנתיים עיטורי כבוד על שם אנדרסן. העיטורים ניתנים לסופרים חברי ה-IBBY, לפי המלצת סניפי הארגון בכל מדינה. כל מדינה יכולה להמליץ על שלושה ספרים, שיזכו במתן העיטור לסופר, מאייר או מתרגם. הסניף הישראלי של המועצה הבין-לאומית לספרות ילדים ונוער על יד אונסקו, IBBY, נמצא במרכז לוין קיפניס לספרות ילדים שבמכללת לוינסקי לחינוך. במסגרתו מומלצים ומוענקים עיטורי כבוד על שם אנדרסן ליצירות ישראליות. בפרס אנדרסן זכה נכון ל-2022 רק הסופר אורי אורלב. להלן רשימת הישראלים שזכו בעיטור אנדרסן בקטגוריות השונות: אתר האינטרנט הרשמי של פרס אנדרסן (באנגלית) IBBY Honour List (since 1956) באתר IBBY.
הדוכסות הגדולה של קרקוב

הדוכסות הגדולה של קרקוב (גרמנית: Fürstentum Schwarzburg-Sondershausen, פולנית: Wielkie Księstwo Krakowskie), הייתה דוכסות גדולה בשטחי האימפריה האוסטרית, ולאחר מכן בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית, והתקיימה עד לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1815 הוחלט על ביטול דוכסות ורשה, וחלוקתה בין פולין הקונגרסאית לממלכת פרוסיה, אולם העיר קרקוב הושארה כעיר חופשית. בשנת 1846 פרץ בעיר מרד קרקוב, ולאחר דיכויו בוטלה העיר החופשית קרקוב והפכה לדוכסות גדולה. הדוכסות הייתה חלק מממלכת גליציה ולודומריה, לצד דוכסות אושוויץ ודוכסות זאטור. לאחר קריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1918 בסוף מלחמת העולם הראשונה, צורפו שטחי הדוכסות לרפובליקה הפולנית השנייה. פרדיננד הראשון (1846–1848) פרנץ יוזף הראשון (1848–1916) קרל הראשון (1916–1918) העיר החופשית קרקוב ממלכת גליציה ולודומריה מדיה וקבצים בנושא הדוכסות הגדולה של קרקוב בוויקישיתוף
העיר החופשית קרקוב

העיר החופשית קרקוב (פולנית: Wolne, Niepodległe i Ściśle Neutralne Miasto Kraków z Okręgiem), הייתה עיר חופשית שהוקמה בשטחי קרקוב והייתה בחסות האימפריה האוסטרית, אולם פורקה לאחר מרד קרקוב בשנת 1846 והפכה לדוכסות הגדולה של קרקוב. בשנת 1815 הוחלט על ביטול דוכסות ורשה, וחלוקתה בין פולין הקונגרסאית לממלכת פרוסיה, אולם העיר קרקוב הושארה כעיר חופשית. בשנת 1818 הורחבה האוטונומיה של העיר, ולאוניברסיטה היגלונית שבעיר הותר לקבל תלמידים מכל רחבי פולין, ובכך הפכה העיר החופשית למרכז לפעילות פוליטית פולנית. במהלך מרד נובמבר בשנים 1830–1831, קרקוב הייתה בסיס להברחת נשק לתוך שטחי פולין הקונגרסאית שהייתה בשליטה רוסית, ומשום כך, לאחר תום המרד הוגבלה מאוד האוטונומיה של העיר. המשטרה הייתה בשליטה אוסטרית, ובחירת הנשיא הייתה חייבת להיות מאושרת על ידי אוסטריה, פרוסיה ורוסיה. בשנת 1846 פרץ בעיר מרד קרקוב, ולאחר דיכויו בוטלה העיר החופשית, והיא הפכה לדוכסות הגדולה של קרקוב. הדוכסות הייתה חלק מממלכת גליציה ולודומריה, לצד דוכסות אושוויץ ודוכסות זאטור. לאחר קריסת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1918 בסוף מלחמת העולם הראשונה, צורפו שטחי הדוכסות לרפובליקה הפולנית השנייה. העיר החופשית של קרקוב הוקמה מהחלק הדרום-מערבי של דוכסות ורשה (חלק ממחוז קרקוב לשעבר על הגדה השמאלית של נהר הוויסלה). שטח העיר היה לפחות 1164–1234 קמ"ר, והוא גבל בשטחי האימפריה הרוסית, ממלכת פרוסיה והאימפריה האוסטרית. בשטחי העיר החופשית נכללו העיר קרקוב וסביבותיה; והם כללו 224 כפרים ושלוש ערים (כשאנוב, טשביניה ונובה גורה). בשנת 1815 האוכלוסייה בעיר הייתה 95,000; ואילו בשנת 1843 היו בה 146,000 תושבים. 85% מהם היו קתולים, 14% יהודים, ואילו בני דתות אחרות היוו כ-1%. משפחת האצולה הבולטת ביותר הייתה משפחת פוטוצקי שהשתייכו למעמד המגנאטים, והיו להם אחוזות בקז'שוביצה. הדוכסות הגדולה של קרקוב ממלכת גליציה ולודומריה מדיה וקבצים בנושא העיר החופשית קרקוב בוויקישיתוף
נסיכות רויס-אברסדורף

נסיכות רויס-אברסדורף (בגרמנית: Fürstentum Reuß-Ebersdorf) הייתה נסיכות קטנה בגרמניה, אשר השתייכה לענף הצעיר של בית רויס, אשר התקיים עד לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1920 צורפה לתורינגיה. בעקבות מותו של היינריך העשירי, רוזן רויס-לובנשטיין בשנת 1671, שלטו ברוזנות במשותף שלושת בניו: היינריך השלישי, היינריך השביעי והיינריך העשירי. בשנת 1678 חילקו האחים ביניהם את הנחלה: היינריך השלישי קיבל את רוזנות רויס-לובנשטיין, היינריך השביעי קיבל את רוזנות רויס-הירשברג והיינריך העשירי קיבל את רוזנות רויס-אברסדורף. בשנת 1806 הועלה היינריך החמישים ואחד, רוזן רויס-אברסדורף למעמד נסיך, ובאותה שנה הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין. בשנת 1824 מת היינריך החמישים וארבעה, נסיך רויס-לובנשטיין ללא ילדים, והיינריך השבעים ושניים, נסיך רויס-אברסדורף ירש את נחלותיו והקים את נסיכות רויס-לובנשטיין-אברסדורף. בשנת 1848 פרצו בנסיכות מהומות כחלק ממהפכות אביב העמים, ובעקבות כך התפטר היינריך השבעים ושניים, נסיך רויס-לובנשטיין-אברסדורף, והנסיכות אוחדה עם נסיכות רויס-שלייץ ליצירת נסיכות רויס הקו הצעיר. היינריך העשירי (1678–1711) היינריך העשרים ותשעה (1711–1747) היינריך העשרים וארבעה (1747–1779) היינריך החמישים ואחד (1779–1806) היינריך החמישים ואחד (1806–1822) היינריך השבעים ושניים (1822–1824) היינריך השבעים ושניים (1824–1848)
ERA מיני טורבו

ERA מיני טורבו (באנגלית: ERA Mini Turbo) היא מכונית עירונית, בעלת 2 דלתות, המוגדרת כמכונית סופרמיני, שיוצרה על בסיס דגם המיני, (יצרן :" Morris Motors Limited", The British Motor Corporation Limited (BMC)) בתצורה שונה, ומשודרגת. דגם "ERA מיני טורבו" נבנה ושודרג על ידי Engineering Research & Application Ltd בבריטניה, מחוז בדפורדשייר, בעיר "Dunstable" בין השנים 1989–1991. יוצר מספר קטן של יחידות (מוגבלות). 2 דלתות מגדש טורבו מחיר דגם "ERA מיני טורבו" בהשקה עמד על 11,949 שטרלינג תאוצת דגם "" בין 0-100 קמ"ש היא 8.3 שניות דגם "ERA מיני טורבו" דגם "ERA מיני טורבו", שנת 1990 דגם "ERA מיני טורבו", שנת 1990 דגם "ERA מיני טורבו", שנת 1990 דגם "ERA מיני טורבו", שנת 1990 דגם "ERA מיני טורבו" דגם "ERA מיני טורבו" שנת 1990 דגם "ERA מיני טורבו" שנת 1990 דגם "ERA מיני טורבו" מיני דגם "ERA מיני טורבו", autoexpress.co.uk דגם "ERA מיני טורבו" - תמונות, eraturbo.co.uk דגם "ERA מיני טורבו", aronline.co.uk מדיה וקבצים בנושא ERA מיני טורבו בוויקישיתוף דגם "ERA מיני טורבו" (4:06 דקות), יו-טיוב דגם "ERA מיני טורבו" (1:07), יו-טיוב מפרט טכני - "ERA מיני טורבו"The E.R.A. Mini Turbo". clubMINI New Zealand. Retrieved 30 June 2013. דגם "ERA מיני טורבו"bringatrailer דגם "ERA מיני טורבו" - מפרט טכני ומידות
המועצה הפלסטינית

האם התכוונתם ל... המועצה המחוקקת הפלסטינית – בית המחוקקים של הרשות הפלסטינית המועצה הלאומית הפלסטינית – הגוף המחוקק של הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף)
מיכאל דזר

מיכאל (מייקל) דזר (במקור: מיכאל דזרטוב, באנגלית: Michael Dezertzov. נולד ב-1 באפריל 1941) הוא יזם נדל"ן ישראלי-אמריקאי ואספן מכוניות. דזר הוא הבעלים של חברת דזר נכסים, המחזיקה בבעלותה מבני משרדים רבים בשכונת צ'לסי במנהטן, ניו יורק ומספר מלונות ואתרי נופש במיאמי ביץ'. במהלך שנות השמונים פעל בשיתוף פעולה עם דונלד טראמפ. אוסף המכוניות שברשותו מונה למעלה מ-1,000 מכוניות ומוצג בשלושה מוזיאונים שונים. דזר נולד בשנת 1941 בתל אביב. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר. בשנת 1962 היגר לארצות הברית. הוא עבד בפרסום ובמקביל למד לימודי ערב. הוא הקים את חברת דזר נכסים והחל להשקיע בנדל"ן בשכונת צ'לסי במנהטן, שכונה ששינתה באותו הזמן את אופייה מאזור ייצור לאזור של עסקים ואומנות. בשנת 2013 החזיקה החברה למעלה מ-120,000 מ"ר של נכסים בשכונה. בשנות השמונים רכש מספר נכסים על קו החוף של מיאמי. במקביל שיתף פעולה עם דונלד טראמפ בפיתוח מספר מיזמים ביניהם מגדלי טראמפ בפלורידה, אתר הנופש טראמפ גרנד אושן ומלון טראמפ אינטרנשיונל. אוסף הרכבים של דזר מונה למעלה מ-1,000 רכבים המוצגים במוזיאון הרכב של מיאמי הנמצא בצפון העיר. האוסף מחולק לקטגוריות שונות: קלאסיקות אירופאיות, קלאסיקות אמריקאיות, מכוניות על, מכוניות מסרטים ומכוניות צבאיות. בנוסף, באוסף קיימים מאות כלי רכב נוספים דוגמת אופנועים, קטנועים, אופניים והאוסף הגדול ביותר של וספות המצויים גם הם במוזיאון. עם התרחבות האוסף פתח דזר 2 מוזיאונים נוספים. בשנת 2014 פתח את מוזיאון הרכב של הוליווד בלאס וגאס. במוזיאון מוצגים למעלה מ-100 מכוניות שהשתתפו בסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. בשנת 2016 רכש שטח באקסטרים ספורט פארק (Xtreme Sports Park) בפורט לודרדייל במטרה להקים מוזיאון נוסף בו יוצגו כ-200 רכבים. דזר הוא הבעלים של המבנה בו שוכנת סוכנות מכוניות היוקרה מנהטן מוטורקארס. דזר נשוי לנעמי (במקור: קרקס) אותה הכיר עוד בישראל. לזוג שלושה ילדים: 2 בנות ובן, שלושתם מעורבים בעסקי המשפחה. דזר נכסים - האתר הרשמי. מוזיאון הרכב - האתר הרשמי. האנה אליוט, מבונד ועד באטמן: המכוניות המדהימות של טייקון הנדל"ן, פורבס, 25 במאי 2013 Michael Dezer Just Hated to See the '50s Disappear...So He Brought Them Back, People, 29 August 1988 The quiet players, Therealdeal.com, 1 September 2009 Miami: Where Luxury Real Estate Meets Dirty Money, The nation.com, 2 October 2013 שרון קדמי, ‏ג'ט אייר הישראלית תספק לדונאלד טראמפ מוצרי אמבטיה ומטבחים ב-20 מיליון דולר, באתר גלובס, 17 במרץ 2002 Hollywood Cars Museum by Jay Ohrberg at Hot Rod City, Las Vegas, Showcases Classic Film and TV Vehicles, 19 December 2014 Michael Dezer pays $3.6M for place to store his cars in Fort Lauderdale, Therealdeal.com, 3 May 2016 Gil Dezer lives life in the fast lane, Therealdeal.com, 1 October 2013
Wo gehest du hin, רי"ב 166

Wo gehest du hin (בעברית: אנה תלך), רי"ב 166, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון הרביעי שלאחר חג הפסחא, שחל ב-7 במאי 1724. קנטטה זו הייתה הארבע עשרה שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 104. ב-1887 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 33 של פרסומיה. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מאיגרת יעקב ומהבשורה על-פי יוחנן בהם מתוארת שיחת הפרידה שערך ישו עם תלמידיו לאחר הסעודה האחרונה. כרוב הקנטטות מתקופה זו, גם כאן הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע. החלק הראשון של הקנטטה הוא ציטוט מתוך דברי ישו "וְלֹא יִשְׁאָלֵנִי אִישׁ מִכֶּם אָנָה תֵלֵךְ". המשך הקנטטה עוסק בשאלה זו ובתשובה הרצויה למאמין. החלק השלישי הוא מזמור מאת ברתולומיאוס רינגואלדט (Bartholomäus Ringwaldt) שהיה משורר וכומר גרמני מהמאה ה-16. החלק האחרון הוא מזמור של הרוזנת והמשוררת אמילי יוליאן (אנ'). הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה פרקים: אריוזו לבס: Wo gehest du hin (אנה תלך) אריה לטנור: Ich will an den Himmel denken (על שמי המרום אחשוב, אתבונן) כורל לסופרן: Ich bitte dich, Herr Jesu Christ (אני מבקש ממך, אדון ישו כריסטוס) רצ'יטטיב לבס: Gleichwie die Regenwasser bald verfließen (כפי שהגשם במהרה ייחלש) אריה לאלט: Man nehme sich in acht (יחשוב אדם ואל יצהל) כורל: Wer weiß, wie nahe mir mein Ende (מי יודע, מה קרוב קצי) היצירה הוקלטה במלואה 14 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את הלמוט רילינג (ב-1978), טון קופמן (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). מידע על היצירה "Wo gehest du hin, רי"ב 166" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Wo gehest du hin, רי"ב 166" באתר AllMusic פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) רשימת פרסומי באך באתר IMSLP יוחנן, טז, 5-15 רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
טיירון וודלי

טיירון וודלי (באנגלית: Tyron Woodley; נולד ב-17 באפריל 1982) ידוע גם בכינוי 'The Chosen One'‏ (בעברית: הנבחר) הוא לוחם MMA אפרו-אמריקאי. אלוף העולם לשעבר של ה-UFC במשקל חצי בינוני (אנ'). וודלי החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בפברואר 2009. ביוני 2009 נלחם לראשונה בארגון סטרייקפורס (אנ'), ניצח בהכנעה והוחתם לשישה קרבות נוספים בארגון. בנובמבר 2009, נלחם נגד רובי ברס (אנ') בקרב שהיה הקרב המרכזי של האירוע וניצח אותו. לאחר מכן, חתם על חוזה עם חברת משחקי המחשב EA Sports עבור הופעת דמותו במשחקי EA Sports MMA (אנ'). ביולי 2012, נלחם נגד נייט מרקרט (אנ') על תואר האליפות של סטרייקפורס, והפסיד בנוקאאוט בסיבוב הרביעי. וודלי השתתף בסך הכל ב-11 קרבות בסטרייקפורס עם מאזן תוצאות של 10 ניצחונות והפסד אחד. בשנת 2013, וודלי עבר להילחם ב-UFC, לאחר שארגון סטרייקפורס נרכש ונסגר על ידי ארגון זה. ביולי 2016, במסגרת אירוע UFC 201 (אנ'), וודלי נלחם על תואר אלוף העולם במשקל חצי בינוני נגד רובי לולר (אנ'), ניצח בנוקאאוט בסיבוב הראשון וזכה באליפות העולם. בנובמבר 2016, במסגרת אירוע UFC 205 (אנ'), נלחם בקרב הגנת התואר הראשון שלו נגד סטפן תומפסון (וונדר-בוי) (אנ'). הקרב הסתיים בתוצאת תיקו בהחלטת שופטים ברוב קולות (שני שופטים ניקדו את הקרב 47-47, והשופט השלישי ניקד את הקרב 47–48 לטובת וודלי). על פי החוקים, כשמושג תיקו בקרב אליפות - האלוף זוכה להמשיך להחזיק בתוארו. במרץ 2017, במסגרת אירוע UFC 209 (אנ') נערך קרב חוזר (rematch) בין וודלי לתומפסון. וודלי ניצח את תומפסון בהחלטת שופטים חצויה. ביולי 2017, נלחם בקרב הגנת התואר בפעם השלישית נגד דמיאן מאיה (אנ'). בסיבוב הראשון של הקרב, וודלי נפצע בכתפו. לאורך הקרב, הצליח וודלי להגן על עצמו מפני 21 ניסיונות הטלה של מאיה (שנחשב לאחד הלוחמים הטובים ביותר בגראפלינג). הקרב הוכרע בהחלטת שופטים אחידה לטובת וודלי, ולאחר הקרב, פרשן ה-UFC, ג'ו רוגן (אנ') דיווח כי קרב זה שבר את השיא עבור קרב האליפות במספר הנמוך ביותר של החבטות שהונחתו. נשיא ה-UFC, דיינה ווייט (אנ'), הביע ביקורת כלפי וודלי וטען כי וודלי יכול היה להכריע את הקרב אולם העדיף "ללכת על בטוח". ב-2 במרץ 2019, במסגרת אירוע UFC 235 (אנ') נלחם בקרב אליפות בפעם הרביעית מול הלוחם הניגרי קמארו אוסמן (אנ') והפסיד את התואר בהחלטת שופטים אחידה. נכון לנובמבר 2020, מאזן הקרבות של וודלי עומד על 19 ניצחונות, 6 הפסדים ותיקו אחד. מדיה וקבצים בנושא טיירון וודלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טיירון וודלי (באנגלית) טיירון וודלי, ברשת החברתית פייסבוק טיירון וודלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טיירון וודלי, ברשת החברתית אינסטגרם טיירון וודלי, באתר BoxRec טיירון וודלי, באתר אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) טיירון וודלי, באתר שרדוג טיירון וודלי, באתר טאפולוגי בועז קורפל, ‏בנוק-אאוט: צפו בוודלי זוכה באליפות ה-UFC, באתר ערוץ הספורט, 31 ביולי 2016 UFC 209: טיירון וודלי זכה בתואר, באתר ynet, 5 במרץ 2017 הקרב המלא בין טיירון וודלי לגוש קושצ'ק - בערוץ, סרטון באתר יוטיוב