laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ריצ'רד קני

ריצ'רד רולנד קני (באנגלית: Richard Rolland Kenney‏; 9 בספטמבר 1856 - 14 באוגוסט 1931) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדובר, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הדמוקרטית וכיהן כסנאטור אמריקאי מטעם דלאוור. קני נולד ב-9 בספטמבר 1856 בלורל, דלאוור. הוא למד בבתי ספר ציבוריים ובאקדמיית לורל, וסיים את לימודיו ב-1878 במכללת הובארט בז'נבה, ניו יורק. לאחר מכן, הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין ב-1881, והחל לעסוק בכך בדובר, דלאוור. קני היה ספרן המדינה מ-1879 עד 1881. הוא גם היה קפטן במשמר הלאומי מ-1880 עד 1889, ושליש הגנרל של המדינה מ-1887 עד 1891. ב-1896 הפך לחבר בוועד הלאומי הדמוקרטי. הוא נבחר לסנאט האמריקאי ב-19 בינואר 1897. הוא מילא את המשרה הפנויה בקדנציה שהחלה ב-4 במרץ 1895, שנגרמה על ידי מחלוקת אדיקס המתמשכת. במהלך קדנציה זו כיהן עם המיעוט הדמוקרטי בקונגרס ה-54, ה-55 וה-56. הדמוקרטים לא הצליחו להבטיח את בחירתו מחדש ב-1901, והמושב התפנה שוב. בסך הכל כיהן מ-19 בינואר 1897 עד 4 במרץ 1901, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית ויליאם מקינלי. לאחר כהונתו, קני חידש את עריכת הדין בדובר. מאוחר יותר, במהלך מלחמת העולם הראשונה, שירת במחלקת הייעוץ המשפטי לממשלה. בשנת 1921 הוא נבחר ליועץ המשפטי של בית הנבחרים של דלאוור, נבחר לעורך דין תובע על ידי בית המשפט להיטלים של מחוז קנט, ומונה לחבר במועצת האספקה של המדינה. הוא גם היה חבר ומזכיר הוועדה המדינתית לאדמות ציבוריות מ-1913 עד 1929. קני מת ב-14 באוגוסט 1931 בדובר, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות של כנסיית ישו אפיסקופלית. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד קני בוויקישיתוף ריצ'רד קני, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ריצ'רד קני, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
טובת הכלל

טובת הכלל (נקרא גם טובת הזולת, טובת הציבור או תועלת ציבורית) בפילוסופיה, כלכלה ומדעי המדינה מתייחס למה שמשותף ומועיל לכלל או לרוב חברי הקהילה. לחלופין, המושג עוסק במה שמושג דרך אזרחות פעילה, פעולה קולקטיבית והשתתפות בעולם הפוליטי והשירות הציבורי. המושג "טובת הכלל" משתנה במידה רבה בין גישות פילוסופיות שונות. רעיונות מוקדמים בנושא זה הוצגו על ידי פילוסופים יווניים עתיקים כמו אפלטון ואריסטו. אחת מהגישות הרווחות מבוססת על הפילוסופיה של אריסטו, ומכנה את טובת הכלל כ"טוב המיוחד לקהילה ושניתן להשיגו רק באמצעותה, אך מחולק באופן אישי בין חבריה". המושג התפתח בעבודותיהם של תאורטיקנים פוליטיים, פילוסופים מוסריים וכלכלנים ציבוריים, בהם תומאס אקווינס, ניקולו מקיאוולי, ג'ון לוק, ז'אן-ז'אק רוסו, ג'יימס מדיסון, אדם סמית', קרל מרקס, ג'ון סטיוארט מיל, ג'ון מיינרד קיינס,ג'ון רולס והוגים רבים נוספים. בתחום הכלכלה המודרנית, טובת הכלל מוגדרת כטוב שמאופיין בכך שהוא מתחרה (ריבוי צרכנים משפיע על היקף ההנאה ממנו) אך לא ניתן להוציא אחרים מהנאה ממנו (לא ניתן להדיר צרכנים ממנו). לעומת זאת, מושג טובת הכלל קשור לכלכלת הרווחה ומתאר את התוצאה של פונקציית רווחה חברתית, שהיא עצמה מבוססת על תיאוריה מוסרית של הטוב כמו תועלתנות. תאוריית הבחירה החברתית חוקרת את התהליכים שבאמצעותם ניתן לממש את טובת הכלל דרך כללים לקבלת החלטות קולקטיביות. תאוריית הבחירה הציבורית מיישמת גישות כלכליות לחקר תהליכים פוליטיים, במטרה להסביר כיצד אינטרסים פרטיים משפיעים על פעולות ותוצאות פוליטיות. המושג "טובת הכלל" זוכה לשימושים שונים ואינו מוגדר באופן חד-משמעי. רוב הגישות הפילוסופיות מחלקות את הטוב הכלל לשתי קטגוריות עיקריות: תפיסות מהותיות ותפיסות פרוצדורליות. לפי הגישות המהותיות, טובת הכלל היא מה שמשותף ומועיל לרוב חברי הקהילה. הגישות הפרוצדורליות, לעומת זאת, גורסות כי טובת הכלל היא התוצאה של השתתפות קולקטיבית בעיצוב רצון משותף, ומתבססת על כיבוד כבודם וזכויותיהם של האחרים. Lee, Simon. "Common good". Encyclopædia Britannica. נבדק ב-9 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) Tarantino, Piero (2020). "An Alternative View of the European Idea of the Common Good: Bentham's Mathematical Model of Utility". Revue d'études benthamiennes (18). doi:10.4000/etudes-benthamiennes.8227. Dupré, Louis (5 באוגוסט 2009). "The Common Good and the Open Society". The Review of Politics. 55 (4): 687–712. doi:10.1017/S0034670500018052. {{cite journal}}: (עזרה)
זה רק ויליאם

זה רק ויליאם (באנגלית: Just William) היא סדרת טלוויזיה בריטית המבוססת על סדרת הספרים "זה רק ויליאם" מאת ריצ'מל קרומטון. הסדרה כוללת 38 ספרים שנכתבו בין 1922 ל-1970 (אנ'). בסדרה כיכבו שחקני הילדים אדריאן דנאט בתפקיד ויליאם ובוני לנגפורד בתפקיד ויולט, כמו גם כוכבת הקולנוע דיאנה דורס (אנ') בתפקיד גברת בוט. הסדרה שודרה בבריטניה במשך שתי עונות, בין 1977 ל-1978, ברשת ITV. סדרות נוספות על "זה רק ויליאם", נעשו באמצע שנות ה-90 (אנ') וב-2010 (אנ'). בארץ הסדרה שודרה בטלוויזיה הלימודית בתחילת שנות שנות ה-80. הספר מגולל את קורות חייו של ויליאם בן ה-11, ילד שובב אך בעל כוונות טובות, וחבריו – הנרי, ג'ינג'ר ודגלאס. ויליאם הוא מנהיג חבורת הילדים, המכנים את עצמם פורעי החוק, יחד הם עוברים הרפתקאות שונות. ויולט אליזבת בוט, היא בתו המפונקת של מיליונר מקומי, מר בוט, שמאלצת את פורעי החוק הסרבנים לאפשר לה להצטרף אליהם להרפתקאותיהם עם האיום האפקטיבי שלה: "אני אצעק ואצעק עד שאהיה חולה". לויולט יש ליקוי בדיבור (הוגה th במקום s), לכן המשפט שהיא אומרת הוא "I'll thcream and thcream and thcream till I'm thick" סופר המדע הבדיוני הבריטי ניל גיימן הוא מעריץ אדוק של סדרת הספרים "זה רק ויליאם" של קרומטון. בספר הפולחן "בשורות טובות", שכתב יחד עם טרי פראצ'ט, הוא ביסס את דמותו של אדם הילד שנועד להיות האנטיכרייסט על הילד ויליאם. חבורתו של אדם "ההם" מבוססת על חבורת "פורעי החוק" של קרומטון. למעשה, על פי התכנון המקורי של גיימן, "בשורות טובות" נועד להיקרא "ויליאם האנטיכרייסט". אדריאן דנאט - ויליאם בראון (הילד ויליאם) יו קרוס - מר בראון (אבא של ויליאם) דיאנה פיירפקס - גברת בראון (אמא של ויליאם) סטייסי דורנינג - אתל בראון (אחותו של ויליאם) סיימון צ'נדלר - רוברט בראון (אחיו הבכור של ויליאם) בוני לנגפורד - ויולט אליזבת בוט (חברה של ויליאם) מייקל מקוויי - ג'ינג'ר (חבר של ויליאם) קרייג מקפרלן - הנרי (חבר של ויליאם) טים רוז - דאגלס (חבר של ויליאם) ג'ון סטראטון - מר בוט (אבא של ויולט) דיאנה דורס - גברת בוט (אמא של ויולט) "ויליאם ומכתב הנדבות" "ויליאם השחקן הגדול" "פורעי החוק והנווד" "הילדה הקטנה והמתוקה בלבן" "ויליאם ומחבט הבדמינטון" "הפסקה קטנה" "ויליאם וחזיר הפרס" "ויליאם וההווה הנפלא" "ויליאם השדכן" "פסולת נייר בבקשה" "רק בזמן" "ויליאם והמייג'ור הישן" "ויליאם מנקה את שכונות העוני" "יום המזל של ויליאם" "הבלש הגדול" "ויולט אליזבת מנצחת" "ויליאם מחזיק את הבמה" "ויליאם הפילנתרופ" "הכל התחיל במכונת הכתיבה" "מסיבת הצלה" "ויליאם מוצא עבודה" "תוכים לאתל" "חג המולד הגרוע ביותר של ויליאם" "ויליאם במסיבת הגן" "שני סיבובים טובים" "למצוא בית ספר לוויליאם" "ויליאם והנווד" ריצ'מל קרומטון, מאנגלית: חיים גיבורי ; ויליאם המנצח, הוצאת זמורה-ביתן, 1982 ריצ'מל קרומטון, מאנגלית: חיים גיבורי ; איורים: יעל פלג, זה רק ויליאם, הוצאת זמורה-ביתן, 1984 ריצ'מל קרומטון, מאנגלית: חיים גיבורי ; איורים: יעל פלג, ויליאם הבלש, הוצאת זמורה-ביתן, 1986 זה רק ויליאם, באתר הספרייה הלאומית זה רק ויליאם, הפרק "ויליאם ומכתב הנדבות", בערוץ יוטיוב "זה רק ויליאם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איתמר זהר, אל תגידו לי שאתם לא זוכרים את זה, באתר itamarzo71, ‏2011 אנטי מחיקון, זה רק ויליאם, באתר פייסבוק, ‏July 28, 2017 Violet Elizabeth Bott: I’ll scream and scream and scream” with a lisp., YouTube, ‏3.1.2019 בית אריאלה, זה רק ויליאם, באתר פייסבוק, ‏9 ביולי 2022
אבי לוי (שופט)

אבי לוי (נולד ב-1965) הוא סגן נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, המיועד לכהן כנשיא בית המשפט מאוקטובר 2024. לוי נולד בישראל. בשנת 1982 סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון עירוני א' (חשמונאים) בבת ים. בשנים 1982 עד 2013 שירת בצה"ל במסגרת הפרקליטות הצבאית ויחידת בתי הדין הצבאיים. לוי סיים בשנת 1986 לימודי תואר ראשון בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב ובשנת 1988 הוסמך כעורך דין. בשנים 1992 עד 1996 שימש כסגן התובע הצבאי הראשי בפרקליטות הצבאית. לאחר מכן שימש במשך כשנה כפרקליט פיקוד בפרקליטות חיל הים ופיקוד העורף ובמשך כחמש שנים שימש סגן נשיא בית הדין הצבאי של המטה הכללי. בשנת 1999 סיים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת תל אביב. בשנים 2003 עד 2005 שימש כנשיא בבית הדין הצבאי בחיפה ולאחר מכן כנשיא בבית הדין הצבאי ביפו. בין השנים 2008 ועד 2012 שימש כשופט בבית הדין הצבאי לערעורים. שימש כיועץ המשפטי של שירות הביטחון הכללי בשנים 2012 עד 2015. בינואר 2016 מונה לכהונת שופט של בתי משפט המחוזי בחיפה ובמאי 2024 מונה לכהונת סגן נשיא של בית משפט המחוזי חיפה. ארבעה חודשים לאחר מכן מונה לתפקיד נשיא של בית המשפט המחוזי חיפה. מינויו יהיה למשך 7 שנים החל מיום 30 באוקטובר 2024 ועד ליום 29 באוקטובר 2031. אבי לוי, באתר הרשות השופטת
קנוניה (הגבלים עסקיים)

בתחום ההגבלים העסקיים, קנוניה היא הסכם מרמה או שיתוף פעולה סודי בין שני צדדים או יותר להגבלת התחרות הפתוחה על ידי הטעיה או הונאת אחרים בזכותם החוקית. קנוניה לא תמיד נחשבת לא חוקית. השימוש בה נועד לשרת מטרות האסורות על פי חוק, למשל, על ידי הונאה או השגת יתרון לא הוגן בשוק. הקנוניה היא הסכם בין חברות או יחידים בנוגע לחלוקת השוק, קביעת מחירים, הגבלת הייצור או הגבלת הזדמנויות עסקיות וכדומה. הקנוניה יכולה להיות כרוכה ב"איגודי עובדים, קביעת שכר, פיצויים, או מצג שווא של עצמאות היחסים בין הצדדים המשתפים פעולה". במונחים משפטיים, כל מעשה כזה שנעשה על ידי קנוניה נחשב לבטל. במחקר הכלכלה ותחרות בשוק, מתרחשת קנוניה בתוך תעשייה כאשר חברות יריבות משתפות פעולה לטובתן ההדדית. הקנוניה כרוכה בדרך כלל בהסכם בין שני מוכרים או יותר לפיו הם ינקטו בפעולה לדיכוי התחרות בין המוכרים בשוק. מכיוון שהתחרות בין המוכרים יכולה לספק לצרכנים מחירים נמוכים, הסכמי קנוניה מעלים את המחיר שהצרכנים משלמים עבור הסחורה. קביעת מחירים בהסכמה בין היצרנים פוגעת בצרכנים ונוגדת את חוקי ההגבלים העסקיים, ולכן המשתתפים בקנוניה שומרים את הדבר בסוד. קנוניה מתרחשת לעיתים קרובות בתוך מבנה שוק אוליגופול, שבו יש מעט חברות, ולהסכמים בין החברות בשוק זה יש השפעות משמעותיות על כל השוק או התעשייה. כדי להבדיל מקרטל, ייתכן שהסכמי קנוניה בין הצדדים לא יהיו מפורשים. עם זאת, ההשלכות של קרטל וקנוניה זהות. על פי דיני התחרות, יש הבחנה מהותית בין קנוניה ישירה לסמויה. קנוניה ישירה מתייחסת בדרך כלל לקבוצה של חברות המתקשרות ישירות ביניהן כדי לתאם ולנטר את פעולותיהן, כגון שיתוף פעולה באמצעות תמחור, הקצאת שוק, מכסות מכירות וכו'. לעומת זאת, קנוניה שבשתיקה היא המקום שבו חברות מתאמתות ומפקחות על התנהגותן ללא תקשורת ישירה. סוג זה של קנוניה לא נחשב בדרך כלל בלתי חוקי, ולכן חברות המואשמות בקנוניה שבשתיקה לא אמורות לעמוד בפני עונשים, למרות שלפעולותיהן תהיה השפעה כלכלית דומה לזו של קונוניה ישירה. קנוניה נובעת מחוסר תחרות באמצעות שיתוף פעולה הדדי, שבו המתחרים יכולים לקבוע באופן עצמאי מחירים ונתח שוק. עיקרון ליבה של מדיניות ההגבלים העסקיים הוא שאסור לחברות לתקשר זו עם זו. גם אם שיחות בין מספר חברות אינן חוקיות אך אינן ניתנות לאכיפה, התמריצים לציית להסכמי קנוניה זהים עם תקשורת ובלעדיה. חברות המנהלות שיחות מפורשות בפרטיות עוברות על חוק התחרות. אם ראיות לשיחות יישארו מאחור בטעות, הן יהפכו לראיה הקריטית והחותכת ביותר בליטיגציה להגבלים עסקיים. גם ללא תקשורת, עסקים יכולים לתאם מחירים על ידי התבוננות, אבל מבחינה משפטית לא ניתן לאכוף איסור על קנוניה מסוג זה. רוב החברות משתפות פעולה באמצעות קנוניה בלתי נראית, כך שהתקשורת בין חברות היא הליבה של מדיניות ההגבלים העסקיים. קנוניה אינה חוקית בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה ורוב מדינות האיחוד האירופי עקב חוקי הגבלים עסקיים, אך עדיין מתקיימת קנוניה מרומזת גם במדינות אלו בצורה של הבנות שבשתיקה. Collusion Law & Legal Definition Collusion [1]. (אורכב 09.01.2008 בארכיון Wayback Machine). "OECD Glossary of Statistical Terms - Collusion Definition". stats.oecd.org. נבדק ב-2020-11-01. Fonseca, Miguel A.; Normann, Hans-Theo (2012-11-01). "Explicit vs. tacit collusion—The impact of communication in oligopoly experiments". European Economic Review (באנגלית). 56 (8): 1759–1772. doi:10.1016/j.euroecorev.2012.09.002. hdl:10871/14991. ISSN 0014-2921.
נחל עפאים

נחל עפאים הוא אחד מיובליו של נחל כזיב. אורכו של הנחל הוא כ-7 קילומטרים. מוצא הנחל הוא בגובה 675 מטרים מעל גובה פני הים, במורדות המערביים של היישוב בר יוחאי. הנחל זורם מערבה, באמצעו יש את "עין עפאים" ובסופו הוא נשפך לנחל כזיב, בגובה 675 מטרים מעל פני הים. השם עפאים מופיע בספר תהלים, פרק קד', פסוק יב' ופירושו ענפים. "עֲלֵיהֶם עוֹף הַשָּׁמַיִם יִשְׁכּוֹן, מִבֵּין עֳפָאיִם יִתְּנוּ קוֹל." עין עפאים عين الجديدة - עמוד ענן, באתר amudanan.co.il
ברוך מרדכי אטינגר (ראש ישיבה)

הרב ברוך מרדכי אטינגר (נולד בט' בתמוז ה'תשכ"א, 23 ביוני 1961) הוא ראש ישיבת כנסת יחזקאל באלעד. נולד בירושלים, לרב דב אטינגר, נינו של רבי ברוך מרדכי אטינגר מבוברויסק ומחבר הספר "פאר תחת אפר". למד בישיבת פוניבז' ובישיבת גרודנא (ישראל). נשא את דינה בתו של הרב דב צבי קרלנשטיין, מראשי ישיבת גרודנא (ישראל) באשדוד. בשנת תשס"א ייסד את ישיבת כנסת יחזקאל, הישיבה הגדולה הראשונה באלעד, בעידודו של הרב מיכל יהודה ליפקוביץ. הישיבה משתייכת לזרם החרדי־ליטאי ונכון לשנת תשע"ח למדו בה כ-350 בחורים. נשוי לדינה לבית קרלנשטיין. משפט החוב עמק מלאכה שיעוריו באתר קול הלשון. שיעוריו באתר בינינו. ברוך מרדכי אטינגר, דף שער בספרייה הלאומית כרטיס נפטר: דב אטינגר, באתר עיר דוד ספר פאר תחת אפר, באתר הספריה הלאומית לצד אחיו הרב מנחם שסייע בייסוד וניהול הישיבה כנסת יחזקאל אלעד, באתר עולם התורה ינקי קצבורג וישראל כהן, ‏כך ייראו השיעורים הפותחים את הישיבות הגדולות בישראל, באתר כיכר השבת, 15 ביוני 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לא עוזב את העיר

"לא עוזב את העיר" הוא שיר שנכתב, הולחן ומבוצע על ידי שלמה ארצי והוא נכלל באלבומו ה-13 של הזמר, "חצות", שיצא לאור בשנת 1981. בשנת 1991, במהלך מלחמת המפרץ, השיר הושמע רבות בתחנות הרדיו, בעקבות דבריו של ראש עירית תל אביב דאז, שלמה להט, על תושבי העיר שהחליטו לעזוב בזמן המלחמה. שם השיר משמש לתיאור אנשים שנשארים בעיר על אף מצבה קשה. בשנת 1981, צעד השיר במשך 14 שבועות במצעד השבועי של רשת ג', כשבשיאו הגיע למקום הראשון. השיר הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג' לשנת התשמ"א (1981). מילות השיר באתר שירונט השיר באתר יוטיוב לא עוזב את העיר, באתר הספריה הלאומית ⁨אין מלחמות קלות ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 24 ינואר 1991 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il לא עוזב את העיר: ראש עיריית קריית שמונה מתעקש לגדל בה את ילדיו, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 15 ביוני 2024 יאיר נבות, מלחמת חייו: איש השעה זלנסקי לא עוזב את העיר, באתר ynet, 27 בפברואר 2022 לא עוזב את העיר – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
ציקלון 3

ציקלון 3 (ברוסית: Циклон-3; באנגלית: Tsyklon-3) היה משגר שפותח בבשנות ה-70 של המאה ה-20 בברית המועצות ושיגורים נמשכו ברוסיה. המשגר פותח על בסיס טיל בליסטי מדגם R-36 במפעל מפעל יוז'ני לבניית מכונות שנמצא כיום באוקראינה כחלק של סדרת משגרים "ציקלון. זה היה המשך פיתוח של משגר ציקלון 2 תוך הוספת שלב שלישי. הפיתוח החל בשנות ה-70 של המאה ה-20 במפעל יוז'ני לבניית מכונות שבאוקראינה הסובייטית במטרה לפתח סדרת משגרים קלים ציקלון. בסיס לתכנון היה טיל בליסטי R-36. המשגר היה תלת-שלבי. כמו כן לעומת משגר ציקלון 2 בוצע החלפת מנועים והגדלת יכולת המשגר. השיגור הראשון בוצע מקוסמודרום פלסצק בשנת 1977. בסך כול בוצעו 122 שיגורים, כולם מאותוה אתר. שמונה שיגורים נכשלו. השיגורים נמשכו אחרי התפרקות ברית המועצות כאשר אוקראינה סיפקה את המשגר לרוסקוסמוס. השיגורים הופסו בשנת 2009 כאשר רוסיה החליטה לפתח משגר חדש מסדרת אנגרה שהיה אמור להחליף את המשגרים מתוצרת אוקראינה. מדיה וקבצים בנושא ציקלון 3 בוויקישיתוף תיאור שיגורים תיאור המשגר תיאור המשגר באתר של קוסמודרום פלסצק
מניעת DDoS

מניעת DDoS היא קבוצה של טכניקות וכלים לניהול רשת, שמטרתה התנגדות או הפחתת ההשפעה של התקפות מניעת שירות מבוזרות (DDoS) על רשתות המחוברות לאינטרנט, על ידי הגנה על רשת היעד ורשתות ביניים. התקפות DDoS מהוות איום מתמיד על עסקים וארגונים, על ידי עיכוב ביצועי השירות, או על ידי השבתה מלאה של אתר. הפחתה ומניעה של DDoS פועלת על ידי זיהוי תנאי בסיס לתעבורת רשת על ידי ניתוח "דפוסי תנועה" של פקטות, כדי לאפשר זיהוי והתראה על איומים. הפחתה ומניעה של התקפת DDoS דורשת גם זיהוי תעבורה נכנסת לרשת, כדי להפריד בין תעבורה אנושית לבוטים דמויי אדם ודפדפני אינטרנט שנחטפו. תהליך זה כולל השוואת חתימות ובחינת תכונות שונות של התעבורה, כולל כתובות IP, קובצי עוגיות, כותרות HTTP וטביעות אצבע של דפדפן. לאחר ביצוע הזיהוי, התהליך הבא הוא סינון. ניתן לבצע סינון באמצעות טכנולוגיית אנטי-DDoS כגון מעקב אחר חיבורים, רשימות סטטיות של כתובות IP, בדיקת מנות, רשימה שחורה/רשימה לבנה או הגבלת קצב שידור. טכניקה נפוצה במניעת התקפות אלו היא העברת תעבורת רשת המופנית לרשת יעד פוטנציאלית דרך רשתות בעלות קיבולת גבוהה, עם מסנני "קרצוף תעבורה" (Traffic Scrubbing). הפחתה ומניעה ידנית של התקפות DDoS אינה הרגל נפוץ, בשל גודלן של התקפות העולות לרוב על המשאב האנושי הזמין בחברות וארגונים. חברות שונות מספקות פתרונות מקומיים או מבוססי ענן. טכנולוגיית הפחתה מקומית (בדרך כלל התקן חומרה) ממוקמת לרוב בכניסה לרשת. גישה כזו מגבילה את רוחב הפס המרבי הזמין למה שמסופק על ידי ספק האינטרנט. שיטות נפוצות כוללות פתרונות היברידיים, על ידי שילוב של סינון מקומי עם פתרונות מבוססי ענן. התקפות DDoS מבוצעות נגד אתרים ורשתות של קורבנות נבחרים. מספר ספקים מציעים שירותי אירוח "עמידים ל-DDoS", בעיקר על בסיס טכניקות דומות לרשתות אספקת תוכן. ההפצה מונעת נקודת גודש אחת ומקשות על מתקפת ה-DDoS להתרכז במטרה אחת. טכניקה אחת של התקפות DDoS היא שימוש ברשתות צד שלישי בעלות הגדרות שגויות, מה שמאפשר הגברת קצב שידור של מנות UDP מזויפות. הגדרות נכונות של ציוד רשת, המאפשרת סינון תעבורה נכנסת ויוצאת יכולה למנוע זיופים והגברות כאלו, ולהפחית מפחיתה את מספר רשתות הממסר הזמינות לתוקפים. שימוש בפרוטוקול פאזל ללקוח (אנ) (לדוגמה, CAPTCHA) שימוש ברשת אספקת תוכן. רשימה שחורה/רשימה לבנה של כתובות IP שימוש במערכת לגילוי חדירות ובחומת אש אבטחת מידע פרצת אבטחה התקפת מניעת שירות פשע מקוון התקפת רשת VPN 5 DDoS Attack Prevention Tools to Protect Your Company | CyberCureME, ‏2015-10-15 Top 8 Features in Selecting a DDoS Protection Solution MazeBolt, mazebolt.com, ‏2024-06-18 Dan Patterson, Deep packet inspection: The smart person's guide, TechRepublic, ‏2017-03-09 How traffic scrubbing can guard against DDoS attacks | Computer Weekly, ComputerWeekly.com Francis Tan, DDoS attacks: Prevention and Mitigation, TNW | Media, ‏2011-05-02 Four ways to defend against DDoS attacks | Network World, web.archive.org, ‏2018-06-12 Choosing the right DDoS solution | Risk | Enterprise Innovation, web.archive.org, ‏2018-06-12 c-r.de: Amplification Hell: Abusing Network Protocols for DDoS, christian-rossow.de Information on BCP 38 » RFC Editor Danny R. McPherson, Fred Baker, Joel M. Halpern, Source Address Validation Improvement (SAVI) Threat Scope, 2013-05
יקימוביצ'י

יקימוביצ'י (ברומנית: Echimăuți, ברוסית: Екимауцы) הוא כפר במחוז רזינה שבמולדובה. אלפטרי סיניקליו מאיר דיזנגוף, ראש העירייה הראשון של תל אביב מדיה וקבצים בנושא יקימוביצ'י בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תומאס קונצ'ני

תומאס קוֹנֶצְ'נִי (בספרדית: Tomás Conechny; נולד ב-30 במרץ 1998) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדות הקיצוני והקשר ההתקפי בדפורטיבו אלאבס מהלה ליגה. נולד בקומודורו ריבדביה, והחל את הקריירה שלו עם הקבוצה המקומית לפני שנסע יותר מ-1000 קילומטרים ברחבי המדינה כדי להצטרף לסן לורנסו בשנת 2014, בגיל 16. בתחילת השנה, הוא הוזמן על ידי ליברפול להשתתף במבחנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור סן לורנסו ב-16 באוקטובר 2016, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה עבור בניצחון של 3–1 על ארסנאל דה סרנדי. הוא ערך 14 הופעות עבור המועדון במהלך שתי השנים הבאות לפני שהצטרף לפורטלנד טימברס בהשאלה בשנת 2018. ב-17 ביולי 2018, קונצ'ני חתם עם פורטלנד טימברס בהשאלה של עונה אחת, כשהוא תובע מקום בסגל הבינלאומי, כאשר המועדון שומר על אפשרות הרכישה. הוא נאבק בזמן המשחק בעונת הבכורה שלו עם המועדון, עם זאת, שיחק רק 72 דקות בארבע הופעות אך ההשאלה שלו הוארכה לעונה נוספת בסוף הקמפיין. ב-22 ביולי 2019, קונצ'ני ביצע את המעבר שלו לפורטלנד באופן קבוע. ב-10 במרץ 2021, קונצ'ני ופורטלנד הסכימו באופן הדדי לסיים את החוזה שלו. ב-2 באפריל 2021, קונצ'ני חתם בדפורטיבו מלדונאדו. בסוף דצמבר 2021, קונצ'ני חתם בקלאב אלמאגרו. ב-5 ביולי 2024, קונצ'ני חתם על חוזה לארבע שנים עם דפורטיבו אלאבס מהלה ליגה. תומאס קונצ'ני, באתר Transfermarkt תומאס קונצ'ני, באתר Soccerway תומאס קונצ'ני, באתר FootballDatabase.eu
סמרגון

סמרגון (בבלארוסית: Смаргонь, ברוסית: Сморгонь, בפולנית: Smorgonie, בליטאית: Smurgainys, ביידיש: סמאָרגאָן) היא עיר ועיירה לשעבר במחוז גרודנו בבלארוס. אוכלוסיית העיר היא כ-35,800 תושבים (נכון לשנת 2023), והיא מורכבת מבלארוסים, פולנים, רוסים ויהודים בודדים. העיר נודעה כמרכז יהודי חשוב בפלך וילנה בליטא מן המאה ה-17 ועד השואה. העיר נזכרת לראשונה ב-1503 בנחלת אצילי בית זינוביץ' הפולניים תחת שלטון הממלכה המאוחדת של פולין וליטא. במאה ה-17 הוקם בעיר מרכז לאילוף דובים, ששלח דובים מאולפים לכל ערי אירופה, כולל לחצרות המלכים והדוכסים בפריז. מאז הדוב המאולף משמש כסמל העיר. ב-1793 בחלוקת פולין צורפה לאימפריה הרוסית. באותן שנים התקבע אופייה של העיירה כשטעטל. בשנת 1812 במקום זה נפוליאון העביר את הפיקוד על הצבא בחזית הרוסית לז'ואקים מירא. בשנת 1827 הסכים הרב מנשה מאיליה לקבל עליו את תפקיד רב העיר בעיר, אך לאחר כשנה וחצי התפטר משום שנדרש שלא לדבר כנגד גזרת הקנטוניסטים. במפקד אוכלוסין משנת 1897 נמצא כי 85% מתושביה היו יהודים. בתרס"ד (בערך 1904) נבחר יהודה ליב גורדין לכהן כרבה של העיר. הוא הקים בה ישיבה, בה למדו כמאתיים תלמידים, ובראשה העמיד את הרב זלמן יוסף אשינובסקי. ב-1908 פתחו אבא גורדין ואחיו זאב גורדין בית ספר עברי ראשון בסמורגון בשם "עבריה", בהשראת "יאסניה פוליאנה" של לב טולסטוי. בבית ספר זה הנהיגו האחים שיטות לימוד חדשניות, כמו עברית בעברית ורעיונות של קדמה חברתית. למוסד ולאחים גורדין יצא שם טוב ברחבי "תחום המושב", מה שהוביל לסיקור נרחב ולביקורים תכופים מצד רבים מקרב הקהילה היהודית. שיטתם הפדגוגית כבשה את לבם של מחנכים עבריים מרכזיים כשמואל לייב גורדון, יצחק אלטרמן ויצחק אפשטיין. בשנת 1915 במלחמת העולם הראשונה עבר קו החזית דרך העיר והיא נהרסה כמעט לחלוטין כשרוב תושביה הוגלו ממנה. יהודים גולים מצאו מקלט בקאזאן, חרקוב, יקטרינוסלב (היום דניפרו) ורוסטוב על הדון. כשנכבשה העיר על ידי פולין ב-1922 היא שוקמה וחלק מתושביה חזרו אליה. ב-1939 צורפה העיר לברית המועצות בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. הסובייטים התחילו מיד בטיהורים אידאולוגיים, הגלו פולנים רבים לסיביר, ושינו את שמות כמעט כל הרחובות לשמות סובייטיים, תהליך שנמשך ביתר שאת לאחר המלחמה. ב-26 ביוני 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, שריכזו את כ-2,300 יהודיה בגטו שהוקם בה. על יהודי העיר הוטלו גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה מגיל 12, וחלקם נרצחו בימי הכיבוש הראשונים. בהמשך, נרצחו חלק מיהודי הגטו שבעיר בזילונקה, המרוחקת מספר קילומטרים מסמרגון, ואחרים נשלחו לעבודות כפייה באסטוניה ובלטביה. באפריל 1943 שולחו אחרוני יושבי גטו סמרגון לפונאר. לאחר המלחמה שבו לעיר יהודים בודדים, והגיעו אליה יהודים נוספים מאזורים אחרים בבלארוס. עד 1944 נכללה העיר באזור וילייקה ובמחוז גרודנו. משנת 1944 עד 1960 הייתה חלק ממחוז מולודצ'נו, ומשנת 1960 חלק ממחוז גרודנו. בשנות ה-70 התחילו להיבנות שיכונים מודרניים בעיר, ובית הקברות היהודי בה נהרס. ב-1989 נמנו בעיר 55 יהודים. מדיה וקבצים בנושא סמרגון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמרגון אבא גורדין (עורך), סמורגון, תל אביב תשכ"ו (ספר יזכור לקהילת סמורגון, בספריית העיר ניו יורק אתר זיכרון לקהילת סמרגון "סמרגון", באתר JewishGen (באנגלית) סמורגוניה (Smorgonie), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "סמרגון", באתר השטעטל הווירטואלי אנדרו קוס, סמורגוניה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1123–1124), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
הארי א. ריצ'רדסון

הארי אלדן ריצ'רדסון (באנגלית: Harry Alden Richardson‏; 1 בינואר 1853 - 16 ביוני 1928) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדובר, דלאוור. הוא היה חבר במפלגה הרפובליקנית, והיה סנאטור אמריקאי מדלאוור. ריצ'רדסון נולד ב-1 בינואר 1853 בקמדן, דלאוור, והיה בנם של אלדן ב' ריצ'רדסון ולוסי ר' ריצ'רדסון. משפחתו עברה לדובר, דלאוור כשהיה ילד קטן ב-1858. הוא למד בבתי הספר הנפוצים שם ובאקדמיית קנט במזרח גריניץ', רוד איילנד. בשנת 1876 הוא התחתן עם פריסילה ווקר. הם היו חברים בכנסייה הבפטיסטית. ריצ'רדסון עבד בעסקי השימורים והאריזה של אביו בדובר, ובסופו של דבר הפך לשותף וקיבל את השליטה ב-1894. הוא המשיך בעסק זה לאורך חייו, היה נשיא הבנק הלאומי הראשון של דובר, והתעניין גם בתאגידים שונים בשירות הציבורי. בניסיון הראשון שלו לתפקיד ציבורי, הוא התמודד על תפקיד מושל דלאוור ב-1890, אך הפסיד לדמוקרט רוברט ג'יי ריינולדס. שנים רבות לאחר מכן, ב-1907, הוא נבחר לסנאט האמריקני. במהלך קדנציה זו כיהן עם הרוב הרפובליקני בקונגרס ה-60, ה-61 וה-62. בקונגרס ה-61 הוא היה יו"ר הוועדה לבחינת סניפים של שירות המדינה, ובקונגרס ה-62 היה יו"ר הוועדה לאיי האוקיינוס השקט ופוארטו ריקו, וחבר בוועדה לדפוס. הוא לא ביקש להיבחר מחדש ב-1913, ובסך הכל כיהן מ-4 במרץ 1907 עד 3 במרץ 1913, במהלך הממשל של נשיאי ארצות הברית תאודור רוזוולט וויליאם ה. טאפט. ריצ'רדסון מת ב-16 ביוני 1928 בדובר, דלאוור ונקבר שם בבית הקברות האפיסקופלי המתודיסטי של לייקסייד. מדיה וקבצים בנושא הארי א. ריצ'רדסון בוויקישיתוף הארי א. ריצ'רדסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הארי א. ריצ'רדסון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)