laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תהילים ס"ד

תהילים ס"ד הוא המזמור השישים וארבע בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-63). המזמור הוא תחינה של מי שמוקף באויבים גלויים ונסתרים המשתמשים בכל אמצעי שבידם כדי להזיק לו. המזמור נחשב סגולה למי שמתו ילדיה. המשורר מקונן במזמור על קנוניה הנרקמת כנגדו "סּוֹד מְרֵעִים", ועל דברים רעים הנאמרים במטרה להכשילו "אֲשֶׁר שָׁנְנוּ כַחֶרֶב לְשׁוֹנָם... יְסַפְּרוּ לִטְמוֹן מוֹקְשִׁים". וכנגד דברים או רוצה המשורר שהישועה תיעשה ותיראה. בסופו של דבר, האל יפגע באויביו והעולם יפנים את הלקח "וַיִּירְאוּ כָּל אָדָם וַיַּגִּידוּ פֹּעַל אֱלֹהִים וּמַעֲשֵׂהוּ הִשְׂכִּילוּ". פגיעתו של האל תיעשה מידה כנגד מידה כמו שהם "דָּרְכוּ חִצָּם... פִּתְאֹם יֹרֻהוּ"(ד) יחזיר להם האל "וַיֹּרֵם אֱלֹהִים... חֵץ פִּתְאוֹם"(ח). כך גם מילותיהם הרעות של האויבים חוזרות עליהם "וַיַּכְשִׁילוּהוּ עָלֵימוֹ לְשׁוֹנָם"(ט) מדיה וקבצים בנושא תהילים ס"ד בוויקישיתוף תהילים ס"ד מתוך פרויקט 929 סגולות בספר תהילים במוקד התהילים הארצי
גגארין

האם התכוונתם ל... אלכסנדר גגארין – גנרל רוסי יורי גגארין – קוסמונאוט סובייטי פאבל גגארין – פוליטיקאי ומדינאי רוסי גביע גגארין – פרס בליגת ההוקי קרח הרוסית מדליית גגארין – פרס לאווירונאוטיקה
מעבר נוגה

מעבר נוגה (בצרפתית: Passage de Vénus) היא סדרת תצלומים של מעבר כוכב הלכת נוגה על פני השמש ב-9 בדצמבר 1874. הם צולמו לכאורה ביפן על ידי האסטרונום הצרפתי פייר ז'נסן והמהנדס הברזילאי פרנסיסקו אנטוניו דה אלמיידה באמצעות "אקדח הצילום" של יאנסן. זהו הסרט העתיק ביותר ב-IMDb ובלטרבוקסד. מחקר משנת 2005 על החומר ששרד הגיע למסקנה שכל הלוחות הקיימים שנעשו עם אקדח הצילום הם לוחות תרגול שצולמו עם דגם, ושאף אחד מהלוחות הרבים שנחשפו בהצלחה במהלך הליקוי לא שרד. "מעבר נוגה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מעבר נוגה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Passage de Venus, סרטון באתר יוטיוב Doucet, Jean-François. "La "photographie du temps" avant le cinéma" ["Time photography" before cinema]. www.jf-doucet.com (בצרפתית). נבדק ב-2016-02-20. Débarbat, Suzanne; Launay, Françoise (2006). "The 1874 Transit of Venus Observed in Japan by the French, and Associated Relics". Journal of Astronomical History and Heritage. adsabs.harvard.edu. 9 (2): 167. Bibcode:2006JAHH....9..167D. נבדק ב-2016-08-01. Rogério De Freitas Mourão, Ronaldo (2005). "The Brazilian contribution to the observation of the transit of Venus". IAU Colloq. 196: Transits of Venus: New Views of the Solar System and Galaxy. adsabs.harvard.edu. 2004: 154. Bibcode:2005tvnv.conf..154R. doi:10.1017/S1743921305001353. "2005JHA....36...57L Page 70".
מובי: מוזיאוני בת ים

מובי: מוזיאוני בת ים הוא מערך של שלושה מוזיאונים הפועלים בבת ים: מוזיאון בת ים לאמנות המוקדש לאמנות עכשווית, בית ריבק ובית שלום אש. אוצרת המערך היא הילה כהן־שניידרמן, ועופרי עומר מנהלת אותו. מערך קהילה וחינוך במוזיאונים פועל לקרב ולהנגיש את עולם האמנות למגוון רחב של קהלים. ערך מורחב – מוזיאון בת ים לאמנות המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות של אמנות עכשווית, הכוללות אמנים ישראלים ובינלאומיים, וכן עבודות מאוסף המוזיאון ויצירה אמנותית של אמנים מקומיים. אוסף המוזיאון כולל עבודות אמנות עכשווית לצד אמנות מודרנית של אמנים בהם לאה ניקל, דוד נתון, אהרון גלעדי ועוד. ביתו של אמן האוונגארד היהודי יששכר בר ריבק מכיל את האוסף הגדול ביותר של עבודותיו, ומאכלס גם את אוסף הקבע של מוזיאון מובי. הבית נבנה עבור אלמנתו, שהוזמנה על ידי ראש העיר הראשון דוד בן ארי להתגורר בבת ים והביאה עמה את אוסף יצירותיו וכן יצירות אמנות נוספות אותן תרמה למוזיאון. לאחר פטירתה האוסף נזנח ואוחסן בתנאים לא מותאמים למשך כחמישים שנה. שניידרמן פעלה לשיקום מקיף של האוסף, הכולל כ־100 עבודות, בהן ציורי שמן, רישומים ופסלי קרמיקה. העבודות משלבות תקופות שונות של בפעילותו של ריבק, מאוונגרד לחיי העיירה היהודית. המקום משמש גם לפעילויות חינוך וקהילה. במקום מתקיימים חוגי אמנות לילדים, סדנאות, פעילויות המלוות את התערוכות המתחלפות במוזיאון בת ים לאמנות ועוד. בנוסף מארח המבנה יוזמות ושיתופי פעולה מקומיים. ערך מורחב – בית שלום אש משמש מרכז תרבות ומכיל אוספים מעיזבונו של הסופר והמחזאי האידי שלום אש, הכוללים ספרים עתיקים, כתבי יד, פרטי יודאיקה ועבודות של אמנים מודרניים. מרבית הציורים ניתנו לאש על ידי מכרים בהם מארק שאגאל (1985-1887), מואיז קיסלינג ואמדיאו מודיליאני. הבית נבנה עבור אש ורעייתו והם התגוררו בו מ-1955 למשך כשנתיים, עד לפטירתו במפתיע. במשך שנים נערכו בבית אירועי ספרות ותרבות. בשנת 2009 עבר הבית שימור אדריכלי. החל בשנת 2020 מארח בית שלום אש תוכנית שהות לכותבים וליוצרים שעוסקים באמנות, בטקסט ובקשרים שביניהם, ומפרסם בלוג המלווה את המתארחים בבית ומאפשר להם לתעד את תהליך עבודתם. אתר האינטרנט הרשמי של מובי: מוזיאוני בת ים מובי: מוזיאוני בת ים, ברשת החברתית פייסבוק מובי: מוזיאוני בת ים, סרטונים בערוץ היוטיוב מובי: מוזיאוני בת ים - מידע למבקר, באתר מובי מובי: מוזיאוני בת ים - חינוך וקהילה, באתר מובי אריאל בולשטיין, יששכר בר ריבק הפייטן של העיירה היהודית, באתר ישראל היום, ‏15.7.21 מובי: מוזיאוני בת ים - אוסף, באתר מובי מובי: מוזיאוני בת ים, באתר עיריית בת ים מוזיאוני בת ים, באתר החברה לתרבות פנאי וספורט בת ים בית שלום אש - רשמי ביקור במבנה לשימור, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל בלוג בית שלום אש
יחייה בן הראש

הרב יחייה בן הראש (נקרא גם הרב יחייא בן הרוש) (כ"א אב ה'תרע"ג, 24 באוגוסט 1913 - י"ט אדר א' ה'תש"ס, 25 בפברואר 2000) היה דיין ומורה צדק בעיר הנמל קניטרא שבמרוקו, ברבאט בירת מרוקו, ובקזבלנקה. נולד בכפר תינדד שבמחוז תפילאלת שבמרוקו, לחנה ולרבי יוסף בן הראש, מחבר ספר הדרושים 'גביע יוסף' והחידושים 'אהל יוסף'. אביו היה רב ומורה צדק בעיר פריקלא. למד אצל רבי מכלוף אבוחצירא וכן אצל רבי רפאל ברוך טולידאנו, שלימים התמנה לרבה של מקנאס. נשא לאשה את ביתו של רבי אברהם דוד ריווח מחבר השו"ת 'ויען אברהם'. התכתב עם רבנים רבים במרוקו ומחוצה לה, כגון רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ', הבבא סאלי, הרב חיים דוד סירירו, הרב שלום משאש, הרב יהושע מאמאן, ועוד רבים. התמנה יחד עם הרב ידידיה מונסוניגו לדיין מטעם מלך מרוקו מוחמד החמישי. השתתף במשך מספר שנים בכינוס השנתי של מועצת הרבנים במרוקו שהתקיים ברבאט. עמד בקשר ידידות וקשר מכתבים ענף עם הרב שלום משאש, ששימש כרבה של קזבלנקה ובהמשך רבה של מרוקו כולה. תמך במפעל הציונות, וראה בהרצל - "נביא אמת" ובדוד בן-גוריון וחיים ויצמן - "מושיעים". להשקפתו, אף שאלו לא היו דתיים, הם צדיקים גדולים בזכות פעילותם הכללית להצלת וכבוד ישראל. כשהתבקש לארגן תרומות ל'נטורי קרתא' - סירב בתוקף וכינה אותם: "כופרים בהשגחת ה' ברוך הוא אשר גאלנו והסיר חרפת העמים מעלינו". הרב יחייה נודע בגישתו המקילה בעניין קבלת המצוות בגיור, ולצד דרישתו מהגר לקבל עליו את מצוות התורה, לא נמנע מלגייר אף אם להערכתו הגר לא יקפיד על שמירת המצוות כראוי. תחת סמכותו כדיין בבית הדין לגיור בקניטרא התגיירו מאות גרים ("גיורי קניטרא"). עם הזמן היווה כתובת לגיור עבור רבים מחכמי מרוקו ומחוצה לה, שהיו רגילים לשלוח לו בקשות לגייר לעיתים תכופות. בין הרבנים השולחים נמנים: הרב שלום משאש, הרב ידידיה מונסונייגו, הרב אברהם עשור, והרב אלעזר מור יוסף. רבני צרפת לא ראו בעין יפה את גישתו המקילה בגיור, ומעת לעת הטילו ספק ופקפוק בכשרות גיוריו. לעומת זאת, הרבנות הראשית לישראל ובית הדין בארץ ישראל קיבלו ללא כל ספק את מעשי בית הדין בראשות הרב בן הראש. גם הרב שלמה בן שבת, שבעברו היה רב במרוקו ובהמשך כיהן כרבה של ברצלונה, קבל על גיוריו בפני הראשון לציון הרב מרדכי אליהו. הרב אליהו הורה לו להתמקד בגיור הבאים אליו מארצו, ולמשוך ידיו מלגייר נוכרים הבאים אליו מארצות אחרות, כדי שלא תיראה התורה כשתי תורות. הרב חיים אמסלם, ספר ריח ניחוח, תולדות חייו ומשנתו של הרב יחייא בן הראש. ירושלים ה'תשע"ה. רפאל דלויה, ‏הגיע הזמן לומר בבירור: לומדי התורה חיים בזכות חיילי צה"ל, באתר "סרוגים", 12 במאי 2024 ראה מכתבו ב'ריח ניחוח' עמ' 159. ראו מכתביהם בספר ריח ניחוח, פרק ל"ד. על פולמוס גיורי קניטרא ראו בספר 'ריח ניחוח' שכתב הרב חיים אמסלם על תולדות חייו של הרב יחייא בן הראש, עמ' 447 ואילך. ראו אצל הרב נסים בן שמעון, משפטי הבשן, כרך ד, בני ברק תשע"ז, סי' קל עמ' שפד ספר ריח ניחוח עמ' 530-540.
יקב טורא

יקב טורא הוא יקב-אחוזה משפחתי (Estate Winery) במתכונת יקב בוטיק, השוכן ברחלים שבשומרון, ולצידו מרכז מבקרים ומסעדה. היקח הוקם בשנת ה'תשס"ג, 2003 על ידי משפחת בן סעדון. כרמי היקב נטועים בהר ברכה שברכס הר גריזים. הזוג ארז וורד בן סעדון למדו ייננות במכללת תל חי ובאוניברסיטת אריאל. לאחר רכישת ציוד מקצועי הקימו בשנת 2003 את יקב טורא ביישוב רחלים שבשומרון. בשנה הראשונה יוצרו 1,200 בקבוקים ושנה לאחר מכן יוצרו 2,800 בקבוקים. כיום היקב מייצר כ־180,000 בקבוקים. במקום יש גם מרכז מבקרים. באפריל 2023 נבחרה ורד בן סעדון, המשמשת גם כסגנית יו"ר מועצה אזורית שומרון, על ידי שרת התחבורה מירי רגב להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-75 למדינת ישראל. בנימוקי הבחירה נאמר: הכרמים שנטעו אבותינו באדמת השומרון לפני אלפי שנים שבים היום לפרוח בזכות חלוצים כמו ורד בן סעדון. חלוצה, חקלאית, יזמית ואישה מעוררת השראה — "אלו משיאי המשואות ביום העצמאות ה-75" היקב זכה במהלך השנים בעשרות מדליות בתחרויות לאומיות ובינלאומיות, בהם: ב-2007 ניגש היקב לתחרות 'אשכול הזהב' וקיבל מדליית כסף על יין המרלו בציר 2003. ב-2008 שוב ניגש לתחרות 'אשכול הזהב' וקיבל מדליית כסף על יין הבלנד 2005. באותה שנה ניגש גם לתחרות היין TERRA VINO, וזכה בשתי מדליות זהב עבור יין הקברנה סוביניון 2005 ובלנד 2005. בשנת 2009 ניגש ל'אשכול הזהב' וקיבל שלוש מדליות: זהב על מרלו 2005, כסף על הקברנה סובניון 2005, וארד על הבלנד 2006. ב-2014 היין Mountain Peak של יקב טורא זכה בציון 90 במגזין "Wine Spectator" (כתב העת לתרבות היין הנחשב ביותר בארצות הברית). ב-2018 זכה היין מאונטיין פיק 2014, במדליית כסף (90 נקודות) בתחרות היין Decanter. ב-2023 זכה יקב טורא במדליות זהב (יין טורא מאונטיין פיק 2018) וכסף (יין טורא קברנה סוביניון 2018) בתחרות Decanter הבינלאומי. כרמי יקב טורא נהנים מטרואר המתאים לגידול ענבי יין, בשל היותם נטועים על הר בגובה 850 מטר החשוף לרוח המערבית ומאפשר אקלים מועדף לגידול ענבי יין. הערפל השורה על הכרם עד שעות הבוקר המאוחרות ומזג האוויר במקום (16 מעלות בלילות הקיץ עם לחות של 98%, ומינוס 4 מעלות בחורף ולפעמים גם שלגים) בשילוב אדמת הטרה-רוסה הסלעית, מיטיבים עם איכות הענבים. הכרמים הראשונים ניטעו ביישוב ברכה בשנת 1997, כאשר בשלב הראשון נטעו 20 דונם, ובמשך השנים ניטעו כרמים רבים נוספים. כיום יש ליקב טורא 560 דונם כרם יין מהזנים: קברנה סובניון, קברנה פרנק, מרלו, שירז, פטיט ורדו, פינו נואר ושרדונה, סובניון בלאן, גוורצטרמינר וויוניה. בנוסף ליינות, משפחת בן סעדון מייצרת שמן זית בבית הבד. כרמי הזיתים גדלים על גדות נחל שילה באדמת טרה-רוסה סלעית, באקלים קריר. רמת החומציות של השמן היא בדרך כלל עד 0.3%. שמן הזית הוא בלנד של שלושה זנים: פיקואל, ברנע וארבקינה. מדיה וקבצים בנושא יקב טורא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יקב טורא יקב טורא באתר inature מירה איתן, סנהדרינק‏, "זה טירוף": ימי בציר ביקב טורא, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2021 על יקב טורא, באתר סברסים חזקי ברוך, ורד בן סעדון: "מתרגשת על הזכות הגדולה", באתר ערוץ 7, 16 באפריל 2023 חזקי ברוך, כבוד לשומרון: ורד בן סעדון מיקב טורא ברחלים נבחרה להשיא משואה בטקס יום העצמאות בהר הרצל, באתר ערוץ 7, 16 באפריל 2023 יקב טורא - התמדה והשראה - WinesIsrael - יין, אלכוהול, קולינריה, שמן זית וטיולים, באתר WinesIsrael - יין-קולינריה-שמן זית-טיולים-אירועים, ‏2 במאי 2009 באתר על היין. באתר חדשות היין והאלכוהול בישראל. יקב טורא זכה במדליות זהב וכסף בתחרות Decanter הבינלאומי, באתר ערוץ 7, 7 ביוני 2023 מנהל האתר, יקב טורא, באתר תיירות שומרון, ‏7 ביוני 2018
אליס שיל

אליס שיל (באנגלית: Alice Schille‏; 21 באוגוסט 1869 – 6 בנובמבר 1955) הייתה אמנית אקוורל וציירת אמריקאית מקולומבוס, אוהיו. נודעה בזכות ציוריה האימפרסיוניסטיים והפוסט-אימפרסיוניסטיים, שבדרך כלל תיארו סצנות הכוללות שווקים, נשים, ילדים ונופים. יכולתה ללכוד את אופי הנושאים והנופים שלה הביאה לעיתים קרובות לזכייה בפרס בתחרויות אמנות. נודעה גם בזכות הרבגוניות שלה בסגנונות ציור; ההשפעות עליה כללו את המאסטרים ההולנדים הישנים, ג'יימס מקניל ויסלר, הפוביסטים, וציירי קיר מקסיקנים. שיל נולדה ב-21 באוגוסט 1869, לאב פיטר שיל ולאם סופיה גרין. היא נסעה למספר יבשות, כולל צפון ודרום אמריקה, אירופה ואפריקה, כדי לפתח את טכניקות הציור שלה. מסעותיה בין מדינות רבות עודדו אותה לפתח את סגנון האמנות המורכב והרב-תכליתי שלה; השילוב של מסעותיה השתקף בציוריה. היא למדה בבית הספר לאמנות בקולומבוס (קולומבוס קולג' לאמנות ועיצוב) (CCAD) החל משנת 1891, ובבית הספר "ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק" (האגודה האמריקאית לאמנויות יפות) במלגה אצל הצייר האמריקני ויליאם מריט צ'ייס. שם למדה רישום דמות אצל האמן האמריקאי קניון קוקס. בשנת 1894 היא נסעה לאירופה ונשארה שם עד 1900, בשנת 1903 למדה באקדמיית קולרוסי בפריז, לאחר מכן נסעה רבות בארצות הברית, מרוקו, מצרים ומחוצה לה. במשך שנים לימדה בבית הספר לאמנות בקולומבוס, ופרשה ב-1948. אליס שיל זכתה במדליית הזהב בתערוכת צבעי המים השנתית ב-1915 באקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה (PAFA), יחד עם כיבודים רבים אחרים במהלך חייה. באותה שנה היא הציגה ציורים בניו יורק לצד יצירות של הלן ווטסון פלפס, אדלייד דמינג ואמה למפרט קופר. שיל ביקרה בסנטה פה, ניו מקסיקו בפעם הראשונה בקיץ 1919, חזרה בקיץ שלאחר מכן וחזרה שוב ב-1926. היא המשיכה לבקר באופן ספורדי למהלך שנות ה-30. ב-1920 היא הציגה תערוכת יחיד של חמישה עשר ציורי צבעי מים במוזיאון ניו מקסיקו לאמנות. מאוחר יותר באותה שנה, היא הציגה בתערוכת הפייסטה השנתית של אותו מוזיאון. ניתן למצוא את עבודותיה באוספים הקבועים של מוזיאון קנטון לאמנות, מוזיאון קולומבוס לאמנות (CMA), מוזיאון אל פאסו לאמנות (EPMA), מוזיאון אינדיאנפוליס לאמנות (IMA), אוניברסיטת המדינה של אוהיו (OSU), האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה, מועדון האמנות של פילדלפיה ומוזיאוני האמנויות היפות של סן פרנסיסקו (FAMSF). שיל נקברה בבית הקברות גרין לאן, קולומבוס, אוהיו. מדיה וקבצים בנושא אליס שיל בוויקישיתוף Alice Schille, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מוזיאון קולומבוס לאמנות: שיחה על אליס שיל, סרטון באתר יוטיוב, 26 בינואר 2015 (באנגלית) Gerdts, William H. (2001). Alice Schille (1st ed.). New York: Hudson Hills Press. Historic American Artist -- ALICE SCHILLE, web.archive.org, ‏2017-03-04 Schille, Alice, Oxford Art Online (באנגלית) "The French Experience: Alice Schille's Artistic Legacy" Ackerman, Gerald M. (1994). American Orientalists. Paris: ACR. pp. 192–195. Arlington Galleries, Group exhibition of recent paintings by Helen Watson Phelps, alice Schille, Adelaide Deming and Emma Lampert Cooper [electronic resource : pictures of India, Mar. 1-13, 1915], New York : Arlington Galleries, 1915 Lewandowski, Stacia (2011). Light, Landscape and the Creative Quest : Early Artists of Santa Fe. Santa Fe, New Mexico: Salska Arts. pp. 178–179.
אלכסנדר המילטון-גורדון (1859–1939)

לוטננט גנרל סר אלכסנדר המילטון-גורדון KCB (באנגלית: Alexander Hamilton-Gordon;‏ 6 ביולי 1859 - 13 בפברואר 1939) היה גנרל בריטי במהלך מלחמת העולם הראשונה. המילטון-גורדון היה אחד מעשרת ילדיהם של הגנרל סר אלכסנדר המילטון-גורדון, KCB וקרוליין הרשל. סבו מצד אביו היה ג'ורג' המילטון-גורדון, הרוזן הרביעי של אברדין, ראש ממשלת בריטניה מ-1852 עד 1855. סבו מצד אמו היה ג'ון הרשל. המילטון-גורדון למד בווינצ'סטר קולג', ולאחר מכן הצטרף כקצין לרגימנט הארטילריה המלכותי בשנת 1880. שירותו הצבאי הראשון היה במלחמה אנגלו-אפגנית השנייה ב-1880. המילטון-גורדון שירת מאוחר יותר במלחמת הבורים והשתתף בפעולות בליידיסמית', ספיון קופ, ואל קרנץ וטוגלה הייטס. הוא הפך לקצין המודיעין בדרום אפריקה בתחילת 1901. כשחזר לממלכה המאוחדת, הוא הפך לזמן קצר למדריך בבית הספר לתותחנים לפני שמונה לצין אג"ם באלדרשוט באוקטובר 1901. בשנת 1910, הוא קיבל תפקיד כמנהל המבצעים הצבאיים ההודו, שם שירת עד 1914, אז הפך למפקד העליון של פיקוד אלדרשוט. בשנת 1916, הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס התשיעי, עמו לחם בקרב מסין ובקרב השלישי על האן. הוא סיים את תפקידו ב-1918 ופרש מהצבא ב-1920, וב-13 בפברואר 1939 מת והוא בן 80 שנים. ב-1888 הוא נישא לאיזבל ניומארך, ממנה נולדו לו שלושה ילדים. Liddell Hart Centre for Military Archives ThePeerage.com
אלכסנדר המילטון-גורדון (1817–1890)

גנרל סר אלכסנדר המילטון-גורדון KCB (באנגלית: Alexander Hamilton-Gordon;‏ 11 בדצמבר 1817 - 18 במאי 1890), היה חייל סקוטי ופוליטיקאי מטעם המפלגה הליברלית. המילטון-גורדון היה בנו השני של ראש הממשלה ג'ורג' המילטון-גורדון, הרוזן הרביעי של אברדין, מנישואיו השניים להרייט, בתו של ג'ון דאגלס. ארתור המילטון-גורדון, ברון סטנמור הראשון, היה אחיו הצעיר. הוא שירת בצבא הבריטי ונלחם בקרב בלקלווה באוקטובר 1854 במהלך מלחמת קרים. בינואר 1872 הוא מונה למפקד המחוז המזרחי. מלבד הקריירה הצבאית שלו הוא גם היה איש כבוד למלכה ויקטוריה וישב כחבר פרלמנט עבור אברדנשייר מזרח בין 1875 ל-1885. המילטון-גורדון התחתן עם קרוליין אמיליה מרי, בתו של סר ג'ון הרשל, הברונט הראשון, ב-1852. נולדו להם חמישה בנים וארבע בנות. גם בנו הבכור אלכסנדר הפך לחייל מצליח. המילטון-גורדון מת במאי 1890, בגיל 72. ליידי המילטון-גורדון חיה אחריו 19 שנים ומתה בינואר 1909. "George Hamilton-Gordon, 4th Earl of Aberdeen". Undiscovered Scotland. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) Grehan, John; Mace, Martin (2014). British Battles of the Crimean Wars 1854-1856: Despatches from the Front. Pen & Sword Military. ISBN 978-1781593301. "Army Commands" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-21 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Sir Alexander Gordon". Hansard. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Caroline Emilia Mary Herschel". The Peerage.com. נבדק ב-24 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
אלכסנדר המילטון-גורדון

האם התכוונתם ל... אלכסנדר המילטון-גורדון (1817–1890) – גנרל ופוליטיקאי בריטי אלכסנדר המילטון-גורדון (1859–1939) – גנרל בריטי שפיקד על הקורפוס הבריטי ה-9 במהלך מלחמת העולם הראשונה
Amaryllis

Amaryllis (בתרגום לעברית: אמריליס) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. האלבום הוכרז ב-3 בינואר 2012, עם צאת הסינגל "Bully", ויצא לאור ב-27 במרץ. הקליפ לשיר "Unity" יצא ב-12 במרץ. יחד עם האלבום יצא גם ספר אלקטרוני בשם "For Your Sake: Inside the Making of Amaryllis", המתאר את תהליך היצירה של האלבום. האלבום הוקלט באולפני Lightning Sound, אולפני Ocean Way Recording, אולפני No Excuses ואולפני Capitol Studios, והופק על ידי רוב קוואלו, שהפיק גם את אלבומם הקודם, The Sound of Madness. האלבום הופץ בארצות הברית על ידי אטלנטיק רקורדס, וביתר העולם על ידי Roadrunner Records. ברנט סמית, סולן הלהקה, סיפר: במהלך הקלטת האלבום הפך החזון של מהי שיינדאון ולאן היא הולכת לברור לחלוטין. "אמריליס" הוא ההתגשמות של החזון הזה, היצירה המרכזית במהות של שיינדאון. הוא משקף את כל מה שעשינו ולאן אנחנו הולכים. הוא מסר של העצמה, התמדה והשראה שלדעתנו ידברו למעריצים שהיו איתנו מההתחלה, וגם לאלו שמגלים רק עכשיו מי אנחנו ומה הקטע שלנו. השיר "Adrenaline" שימש כנעימה הרשמית של טורניר "Extreme Rules" של ה-WWE בשנת 2012. הסינגל השני, "Unity", יצא ב-15 במאי. הסינגל השלישי מהאלבום, "Enemies", שימש כנעימת הפתיחה של תוכנית הספורט "WWE Raw" מה-25 ביולי 2016 ועד ל-22 בינואר 2018. באוקטובר 2014 הכריז איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על האלבום כאלבום זהב, לאחר שבארצות הברית נמכרו ממנו חצי מיליון עותקים. השירים נכתבו על ידי ברנט סמית ודייב באסט, למעט במקרים שבהם צוין אחרת. שיר נוסף בשם "The Underground" לא יצא מעולם, אף על פי שחברי הלהקה ניגנו קטע ממנו בראיון לקראת צאת האלבום. בשנת 2020 הודיעה הלהקה שהשיר "Atlas Falls" שהוקלט עבור האלבום אך מעולם לא יצא, יצא בעסקת חבילה יחד עם חולצת טי המבוססת עליו, שניהם יחד בעלות של 50 דולר, כשכל ההכנסות ייתרמו למען המלחמה במגפת הקורונה. שיינדאון ברנט סמית – סולן זק מאיירס – גיטרה, קולות רקע ברי קרץ' – תופים, קולות רקע בשיר "Adrenaline" אריק בס – בס, קולות רקע, הפקה נוספת מידע על האלבום Amaryllis באתר MusicBrainz מידע על האלבום Amaryllis באתר AllMusic האלבום Amaryllis באתר Discogs האלבום Amaryllis באתר ספוטיפיי "Amaryllis by Shinedown". Metacritic. Heaney, Gregory. "Amaryllis Review". Allmusic.com. Erickson, Anne. "Shinedown, 'Amaryllis' – Album Review". Loudwire.com. נבדק ב-28 במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה) ציון הוסר בינתיים Weckmann, Matthias. "2012 Review on Shinedown's "Amaryllis" – METAL HAMMER". Metal Hammer. Dodderidge, Tim. "Shinedown: Amaryllis | Mind Equals Blown". Mindequalsblown.net.ציון הוסר מאז פרסום הביקורת Kubaschk, Peter. "Shinedown / Amaryllis – Review". Powermetal.de. Catucci, Nick. "Amaryllis | Album Reviews | Rolling Stone". Rolling Stone. SowingSeason. ""Amaryllis" Review | Sputnikmusic". Sputnikmusic. "Shinedown Announce New Album: 'Amaryllis' Will Hit Stores in March". Noisecreep. 3 בינואר 2012. נבדק ב-4 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "SHINEDOWN: 'Unity' Video Released". Blabbermouth.net. 12 במרץ 2012. אורכב מ-המקור ב-14 במרץ 2012. נבדק ב-14 במרץ 2012. {{cite web}}: (עזרה) "New RAW theme". Twitter. נבדק ב-26 ביולי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Never officially released song - "The Underground" "SHINEDOWN Releases Never-Before-Heard Song From 'Amaryllis' Sessions, 'Atlas Falls'". Blabbermouth.net. 23 במרץ 2020. נבדק ב-20 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
דיוויזיית המילואים ה-36 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-36 (בגרמנית: 36. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועדה להוות יחידת גיבוי לדיוויזיה ה-36. כמפקדה הראשון מונה קורט קרוגר, והיחידות בה היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הדיוויזיה נערכה בחזית המזרחית כחלק מקורפוס המילואים ה-1 במסגרת הארמייה השמינית בפיקוד מקסימיליאן פון פריטוויץ. ב-20 באוגוסט 1914 לחמה הדיוויזיה באגף הימני של הארמייה השמינית מול צבא האימפריה הרוסית בקרב גומבינן במסגרת החזית המזרחית. בהמשך היא לחמה בקרב טננברג, ובנובמבר 1914 היא לחמה כחלק מהארמייה התשיעית במהלך הקרב על הוויסלה. הדיוויזיה השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב, ולאחר מכן נותרה עד ספטמבר 1916 באזור הבלטי. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה לגליציה, ובמאי 1917 היא הועברה לחזית המערבית. באביב 1918 השתתפה הדיוויזיה בקרב איפר הרביעי, ולאחר מכן לחמה נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, ועם סיום המלחמה פורקה הדיוויזיה. קורט קרוגר (2 באוגוסט 1914 – 27 בדצמבר 1916) ארנד פון לייפציג (28 בדצמבר 1916 – 28 בינואר 1918) פרנץ פון רנצאו (29 בינואר 1918 - 21 בינואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
Atlas Falls

"Atlas Falls" (בעברית: אטלס ייפול) הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. השיר הוקלט במקור עבור האלבום "Amaryllis" שיצא בשנת 2012, אך לא נכנס לאלבום בסופו של דבר ויצא לאור לראשונה רק בשנת 2020 במסגרת מאמץ של הלהקה לגייס כספים לטובת המלחמה במגפת הקורונה. בהמשך יצא הסינגל למכירה באופן רגיל, מבלי שיהיה משויך לאלבום כלשהו, ובחודש אוגוסט באותה שנה הגיע לפסגת מצעד הרוק המיינסטרימי של המגזין בילבורד והפך בכך לסינגל ה-16 של הלהקה שמגיע למקום הראשון, הישג חסר תקדים לאמן מאז שהמצעד נוצר בשנת 1981. השיר נכתב והוקלט עבור אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Amaryllis" משנת 2012. האלבום אמנם לא עבר את הסינון הסופי של השירים שנכנסו לאלבום, אך הסולן ברנט סמית ציין שתמיד ציפה שהשיר יצא בשלב מסוים, וציין שהשיר היה לו חשוב מאוד. הלהקה החליטה להוציא את השיר ב-24 במרץ 2020 כחלק מתוכנית לגיוס כספים במטרה לתמוך במאמצים למלחמה נגד מגפת הקורונה. הלהקה הכריזה שמבחינתה המיזם הוכתר בהצלחה, לאחר שמכירות השיר, שנמכר במארז עם חולצת טי, גייסו למעלה מ-300,000 דולר תוך חודשיים. ב-22 במאי הוציאה הלהקה את השיר לציבור הרחב לרכישה וסטרימינג כסינגל רשמי שלא משויך לאלבום (עד אז השיר היה זמין רק למי שרכשו אותו במסגרת מבצע גיוס התרומות). נוסף על כך, יצא גם וידאו קליפ שילווה את השיר. בחודש אוגוסט 2020 הגיע השיר לראש מצעד שירי הרוק המיינסטרימי של מגזין "בילבורד". השיר היה ה-16 של שיינדאון שהגיע לראש המצעד, מה שהפך את שיינדאון ללהקה שהכניסה את מספר הסינגלים הגדול ביותר לראש המצעד בכ-40 שנות קיומו. עד אז הייתה הלהקה במקום הראשון יחד עם להקת ת'רי דייז גרייס. פרייזר לורי מהמגזין "Classic Rock" כתב עבור האתר "Louder Sound" שמדובר בשיר רוק מרומם. כריס דוויל מ-"Stereogum" תיאר אותו כ"מעורר השראה" וכ"בלדת רוק עם קצוות אלקטרוניים של תקופת מגפת הקורונה, שנושאת מסר של עמידה אל מול מצב קשה". אף על פי שהשיר נכתב זמן רב לפני המגפה, החליטה הלהקה לשחרר אותו מאחר שסברה שהמסר המרומם שלו הוא כזה שאפשר להתחבר אליו, וכזה שהם רוצים לחלוק ולהעביר במהלך המגפה. ברנט סמית – שירה זק מאיירס – גיטרה אריק בס – בס ברי קרץ' – תופים סרטון השיר "Atlas Falls" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Atlas Falls" באתר ספוטיפיי "Help Support Healthcare Workers With New Shinedown Song + T-Shirt". Loudwire. "Shinedown premieres video for "Atlas Falls" charity single - Music News - ABC News Radio". abcnewsradioonline.com. "Shinedown Raise Over $300,000 with New Single, "Atlas Falls"". MetalSucks. 24 במאי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Shinedown Release New Single Atlas Falls". Kerrang!. "Shinedown Breaks Record for Most Mainstream Rock Songs No. 1s With 'Atlas Falls'". Billboard. 17 באוגוסט 2020. {{cite web}}: (עזרה) Lewry, Fraser (במאי 2020). "Shinedown launch video for uplifting single Atlas Falls". Classic Rock Magazine. {{cite web}}: (עזרה) "Are Shinedown America's Most Popular Rock Band?". 29 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה) ČNS IFPI" (in Czech). Hitparáda – Radio Top 100 Oficiální. IFPI Czech Republic Change the chart to CZ – RADIO – TOP 100 and insert 202041 into search Shinedown Chart History (Mainstream Rock), Billboard Shinedown Chart History (Rock Airplay), Billboard Shinedown Chart History (Hot Rock & Alternative Songs), Billboard 2020 YEAR-END CHARTS - Rock Airplay Songs, Billboard 2020 YEAR-END CHARTS - Hot Rock & Alternative Songs, Billboard
ימיקאני צ'סטר

ימיקאני צ'סטר (נולד ב-20 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת הקיצוני בנבחרת מלאווי. ב-6 בספטמבר 2015, צ'סטר ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מלאווי בתיקו 2–2 מול נבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. ימיקאני צ'סטר, באתר Transfermarkt ימיקאני צ'סטר, באתר Soccerway ימיקאני צ'סטר, באתר National Football Teams ימיקאני צ'סטר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.