יחסי גרמניה–תאילנד

יחסי גרמניה–תאילנד הם יחסי החוץ בין גרמניה לבין תאילנד. היחסים בין המדינות החלו בשנת 1858, כאשר ערי ההנזה המבורג, ליבק וברמן חתמו על הסכם הסחר הראשון עם ממלכת סיאם, באמצעות נציגם בסינגפור, יוהנס מוייר. במקביל מונה תאודור צ'ס לקונסול בבנגקוק. השגריר הראשון של מדינה גרמנית, פרידריך צו אולנבורג מממלכת פרוסיה, הגיע לבנגקוק רק בשנת 1861 וסיכם חוזה ידידות עם סיאם בשנת 1862. הצד התאילנדי לא הצליח למצוא מועמד מתאים לתפקיד שגריר בגרמניה, ולכן המלך מונגקוט (ראמה הרביעי) ביקש מג'ון באולינג לשמש כשגריר של סיאם. הדיפלומט הסיאמי הראשון שנשלח לגרמניה היה הנסיך פריסדנג צ'ומסאי (1881). בשנת 2008 נחגגו 150 שנה למערכת היחסים בלשכת המסחר הגרמנית-תאילנדית באירוע מרכזי בנוכחות שר החוץ פרנק ולטר שטיינמאייר. במאה ה-19 חברות גרמניות השפיעו רבות על החיים הכלכליים של סיאם, ונטלו חלק בתחומים חשובים של פיתוח התשתיות של המדינה: הקמת רשת הטלגרף, פיתוח של נמלים ורכבות ובניית מסילות ברזל. בשנת 1897 המלך צ'ולונגונגקורן (ראמה החמישי) ערך ביקור באירופה וביקר גם בגרמניה. אולם לאחר מלחמת העולם הראשונה, כל רכוש הגרמני בתאילנד הוחרם בפקודת המלך ויג'יראוודה (ראמה השישי). בפברואר 2008 משלחת מהבונדסטאג הגרמני (הקבוצה ליחסי ידידות עם אסיה) בליווי שר הכלכלה מיכאל גלוס ומשלחת כלכלית הגיעו לביקור בבנגקוק. ב-5 ו-6 ביוני 2008, שר החוץ של תאילנד, נופדון פטאמה, היה בברלין לשיחות עם מקבילו הגרמני. בספטמבר 2008, נשיא הסנאט, פרובוסוק בונדט קיים שיחות בברלין. הסימפוזיון הגרמני-תאילנדי נערך בבנגקוק בין התאריכים 8 עד 11 בנובמבר 2008, שהעניק תובנה לגבי הטכנולוגיה הגרמנית. כמו כן הוצגו מוצרים גרמניים לאיכות חיים וגרמניה הוצגה כמיקום תיירותי. הנציבות הכלכלית הגרמנית-תאילנדית נפגשה בברלין ב-8 במאי 2009 כדי להיערך להרחבת המשך היחסים הכלכליים בין המדינות. שר החוץ הגרמני ביקר בתאילנד באפריל 2012, וראש הממשלה יינגלאק צ'ינוואט ביקרה בברלין ביולי אותה שנה. שר הכלכלה והטכנולוגיה הגרמני ערך ביקורים רשמיים בספטמבר 2012 ושר האוצר הגרמני ביקר בבנגקוק באוקטובר אותה שנה. בשנת 2012 חגגו גרמניה ותאילנד 150 שנה ליחסים דיפלומטיים. ב-23 באפריל 2016, ארגנה האגודה הגרמנית-תאילנדית את הסימפוזיון "תפקידה של תאילנד באסיה" בהמבורג, בנוכחות נונגנוט פשתאראטנה, שגרירת תאילנד בגרמניה. קיימות יותר מ-400 חברות גרמניות הפועלות בתאילנד, כולל חברות קטנות ובינוניות. הן פעילות במיוחד בפרויקטים תשתיתיים, בתעשייה הכימית והרכב, כמו גם בטכנולוגיה סביבתית ובענף האנרגיה. כתוצאה מהמשבר הפיננסי העולמי והמצב הבלתי יציב הגובר במדינה, ההשקעות של חברות גרמניות בתאילנד פחתו בשנת 2008: 50 מיליון אירו הושקעו ב-30 השקעות חדשות, לעומת 145 מיליון אירו עבור 29 פרויקטים בשנת 2007. לעומת זאת, קשרי הסחר בין המדינות עלו לסכום כולל של 5.91 מיליארד אירו בשנת 2008. היצוא לתאילנד הסתכם ב-2.52 מיליארד אירו (עלייה של 3.9%) והיבוא מתאילנד ל-3.39 מיליארד אירו (עלייה של 6.0%). עם זאת, הסחר צנח באופן בולט לקראת סוף 2008. על פי המידע האחרון של משרד החוץ הפדרלי, סך היבוא והיצוא השתפר בשנת 2015. בשנת 2015 ייצאו חברות גרמניות סחורות בשווי של כ-4.05 מיליארד אירו לתאילנד וייבאו בסביבות 5.05 מיליארד אירו. היקף הסחר הדו-צדדי בשנת 2015 היה סביב 9.1 מיליארד אירו. גרמניה היא שותפת הסחר החשובה ביותר של תאילנד מבין מדינות האיחוד האירופי. היקף הסחר הדו-צדדי הסתכם בשנת 2009 ב-5.05 מיליארד אירו, ירידה של 14.8% בהשוואה לתקופה המקבילה בשנת 2008. חברות גרמניות ייצאו סחורות בשווי של כמיליארד אירו לתאילנד במחצית הראשונה של 2009 וייבאו סחורות בשווי של בערך 1.4 מיליארד אירו. מוצרי הייצוא העיקריים הם שירותים פיננסיים, מכונות, מכוניות ומוצרים כימיים. מהצד הגרמני יובאו במיוחד מוצרים משרדיים, טקסטיל, מוצרי חשמל ואלקטרוניקה, תכשיטים ואוכל. חברות גרמניות מיוצגות באופן קבוע בכל ירידי המסחר החשובים במדינה; זה תקף גם לחברות תאילנדיות הפעילות במיוחד בתחום המזון, הטכנולוגיה הרפואית, הנדסת מכונות, תקשורת ומידע וטכנולוגיית תיירות. הסכם התעופה הדו-צדדי שקיים מאז 1965 מעודכן בהתאם לחוק האירופי. הסכם לקידום והגנת השקעות נכנס לתוקף באוקטובר 2004. כמו כן נערך משא ומתן על תקנה חדשה בנושא הסכם המיסוי הכפול בין גרמניה לתאילנד. גרמניה מחזיקה בתאילנד שגרירות בבנגקוק ו-3 קונסוליות בצ'אנג מאי, פאטאיה ופוקט. מאידך, תאילנד מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-4 קונסוליות באסן, פרנקפורט, המבורג ושטוטגרט. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–תאילנד בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות