laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורנשטיין

אורנשטיין הוא שם משפחה יהודי-אשכנזי שמקורו בשם העברי אהרן. קיים גם בהיגוי האנגלי אורנסטיין ובצורות ארנשטיין, הורנשטיין, גורנשטיין ואהרנשטיין. השם "הורנשטיין" (Hornstein) הוא שם משפחה גרמני נפוץ. האם התכוונתם ל... אישים איתן אורנשטיין – נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב הנרי אורנשטיין – ניצול השואה, ממציא צעצועים נודע, מראשוני מפתחי צעצועי ה"רובוטריקים", ושחקן פוקר מפורסם מניו ג'רזי יהודית אורנשטיין – רקדנית, כוריאוגרפית ומורה למחול ישראלית ילידת אוסטריה, בתו של האדריכל יעקב אורנשטיין יעקב אורנשטיין – שמו המקורי של קובי אור, עיתונאי, פובליציסט ומשורר יעקב אורנשטיין – עיתונאי עברי, ממייסדי "ברית הבריונים", חבר האצ"ל, והלח"י יעקב משולם אורנשטיין – רב ופוסק מגליציה, אוקראינה יעקב אורנשטיין – אדריכל ומהנדס ביישוב, מראשוני האדריכלים בסגנון הבינלאומי בתל אביב. יצחק אביגדור אורנשטיין – רב הכותל הראשון, ממגיני וחללי הרובע היהודי ליאונרד אורנשטיין – פיזיקאי הולנדי, ידוע גם בזכות משוואת זרניקה - אורנשטיין אחר בתי אורנשטיין – שכונה חרדית בירושלים. אורנסטיין לאונרד אורנסטיין – פיזיקאי הולנדי, ידוע גם בזכות משוואת זרניקה-אורנשטיין לאו אורנסטיין – מלחין ופסנתרן אמריקאי יליד אוקראינה רוברט אורנסטיין – פסיכולוג אמריקאי אהרנשטיין אלברט אהרנשטיין הורנשטיין יאשה הורנשטיין – מנצח יהודי יליד אוקראינה גורנשטיין אלי גורנשטיין – שחקן, זמר, במאי ומדבב ישראלי ארנשטיין איינשטיין (פירושונים)
סלמנדרה (מיתולוגיה)

סלמנדרה מופיעה במיתולוגיות השונות כבעל חיים בעל תכונות הקשורות באש. משמעות המילה בפרסית היא "בתוך אש". הסלמנדרה מופיעה במיתולוגיה היוונית והרומית ואף נזכרת בתלמוד. אגדות שונות נקשרו בסלמנדרה בימי קדם. פליניוס כותב עליה באנציקלופדיה שלו, תולדות הטבע: סלמנדרות מופיעות אך ורק אחרי גשמים עזים ולעולם אינן נראות במזג־אוויר יבש. היא דומה בצורתה ללטאה מנומרת־כוכבים. גופה קר כקרח והיא מכבה את האש אשר תגע בה. כמה בעלי־חיים ארסיים הופכים את טבעם באכלם בעלי־חיים אשר ארס בהם. הנה, למשל, האוכל בהרי פאמפיליה או קיליקיה מבשר חזיר שאכל סלמנדרה, סופו למות בשל ארס הסלמנדרה אשר עבר לגוף החזיר. — תולדות הטבע, 10, 67; 86, 11, 53, 116 המקורות היהודיים קיבלו את האגדות בדבר הקשר בין הסלמנדרה לאש; לפי אחד מהם היא נוצרת מבעירה במשך שבע שנים, ולפי אחר היא נוצרת מבעירה של עצי הדס על ידי כישוף. בנוסף מיוחסת לה הגנה מפני אש באמצעות סיכה בדמהּ. במקורות היווניים מתוארת הסלמנדרה כלטאה יורקת-אש או מוקפת בלהבות. בחפיסת קלפי הטארוט ריידר-וייט, מופיע מוטיב הסלמנדרה בקלפים "מלך המטות" ו"נסיך המטות" מסדרת המטות המייצגים, בהתאמה, את מזל טלה ואת מזל קשת, שני מזלות מקבוצת מזלות האש. הסופר יחיאל די-נור קרא לספר הראשון שכתב לאחר שחרורו מאושוויץ "סלמנדרה". שם המשפחה המעוברת שבחר לעצמו - "דינור", קשור אף הוא באש, בדומה לסלמנדרה. בסרט "לשבור את הקרח 2" מופיעה סלמנדרה ממין זכר בשם ברוני, המייצגת את רוח האש בסרט. שמואל ספראי, ספרות החכמים נתן סליפקין, Sacred Monsters (פרק 13: "The Secret of the Salamander") מדיה וקבצים בנושא סלמנדרה בוויקישיתוף ד"ר מאיר בר-אילן, יצורים דמיוניים באגדה היהודית העתיקה, אתר "דעת". מקור: מחניים, סיוון, ה'תשנ"ד סלמנדרה באתר פורטל הדף היומי מקורותיו של התלמוד בנוגע לסלמנדרה, שם היא נכתבת "סלמנדרא", אינם ברורים, וכנראה הוא שאב מהמיתולוגיות האחרות. מקור: שמואל ספראי. שבע השנים הן תנאי שמופיע ברש"י (על מסכת חגיגה, ראו להלן) שמתבסס, כנראה, על מדרש תנחומא המובא להלן, אך בתלמוד עצמו שבע השנים אינן מופיעות. רש"י במסכת חולין, ראו להלן. תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף כ"ז, עמוד א'; וכן על פי תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ג, עמוד ב', שם מסופר על חזקיהו המלך שהיה חסין-אש כי אימו סכה אותו בסלמנדרא. גידי גלבוע, קורס טארוט שלם, אסטרולוג, 1995 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרידריך ראנקה

פרידריך ראנקה (בגרמנית: Friedrich Ranke) היה חוקר תרבות ופולקלור גרמני. נולד ב-1882 כאחד משלושת בניו של התאולוג ליאופולד פרידריך ראנקה בעיר ליבק בגרמניה. בשנים 1902–1907 ,עם סיום לימודיו בבית הספר היסודי בעירו, למד פילוסופיה אנגלית, גרמנית, ונורדית באוניברסיטאות של גטינגן, מינכן, וברלין. את הדוקטורט קיבל באוניברסיטה של ברלין והתמחה במחקר בלשני ותרבותי של סיפורי העם הגרמניים. בשנת 1912 התמנה למרצה באוניברסיטת גטינגן, וכיהן כפרופסור לבלשנות גרמנית עד 1921 שבה עבר לאוניברסיטת קניגסברג. בשנת 1930 התמנה למשרה דומה באוניברסיטת ורוצלאב, אך בשנת 1938 נאלץ לפרוש מתפקידו עקב הלשנה של אחד מעמיתיו כי הוא מחזיק בדעות "לא אריות". ראנקה עבר ללמד בלשנות גרמנית באוניברסיטת בזל, שם חי עד יום מותו בשנת 1950. ראנקה התעניין במיוחד בחקר סיפורי העלילה העממים –גרמאניים. במחקריו ניסה לגבש את מהותה של הנפש הגרמנית כפי שמשתקפת בפולקלור העממי. מעשיות טריסטן ואיזולדה, שירת הניבלונגים, ואגדות נורדיות אחרות מתקופת ימי הביניים שימשו כבסיס העיקרי למחקריו. ראנקה ניתח את העלילות וטען כי גיבוריהן אינם בלתי מוסריים, אלא פועלים על פי צווי גורלם ולהגשמת מטרתם בהווה, ללא שיקולי עולם הבא כמקובל באמונה הנוצרית. מדיה וקבצים בנושא פרידריך ראנקה בוויקישיתוף
הצהרת העצמאות של הסייברספייס

"הצהרת העצמאות של הסייברספייס" (באנגלית: "A Declaration of the Independence of Cyberspace") היא מסמך שפרסם המשורר והפעיל הפוליטי האמריקני ג'ון פרי בארלו ב־8 בפברואר 1996. ההצהרה, אחד המסמכים הראשונים שעסקו באופן ישיר ביחסי הגומלין בין ממשלות באשר הן לרשת האינטרנט, זכתה לתהודה רבה וצוטטה במאמרים משפטיים ומקצועיים וביותר מ-40,000 אתרי אינטרנט. בארלו, פעיל פוליטי ותיק ואחד מכותבי השירים של להקת הגרייטפול דד, נמנה עם מייסדי קרן החזית האלקטרונית, עמותה ללא מטרת רווח ששמה לה למטרה להגן על חופש הפרט באינטרנט. לפני פרסום ההצהרה כתב רבות על האינטרנט כתופעה חברתית ומשפטית, ונודע במיוחד במאמר 'כלכלת הרעיונות' שהתפרסם במגזין Wired וכלל מספר רעיונות ששולבו מאוחר יותר בהצהרה. ההצהרה התפרסמה בתגובה ל'חוק הטלקומוניקציה של 1996', שכלל סדרה של שינויים רגולטוריים בתחום התקשורת והאינטרנט, ועבר בקונגרס באותה שנה. במסגרת הרפורמה ניסו רשויות החוק בארצות הברית להגביל את חופש המידע באינטרנט. ההצהרה כוללת 16 פסקאות קצרות, ונפתחת במילים: ממשלות העולם התעשייתי, ענקיות הבשר והפלדה, באתי מן הסייברספייס, משכנה החדש של הרוח. בשם העתיד, אני קורא לכן, נציגות העבר, להניח לנו. אינכן רצויות בקרבנו. אין לכן ריבונות במקומות בהם אנו מתכנסים... ההצהרה שוללת את זכותן של ממשלות באשר הן, ובפרט ממשלת ארצות הברית, לחוקק חוקים המגבילים את חירויות הפרט באינטרנט. היא קובעת שבאינטרנט לא נהנית ממשלת ארצות הברית מהסכמת הנשלטים, כי הרשת נמשכת מעבר לגבולות המדינה, ולכן אין הממשל רשאי להחיל על הרשת את חוקי ארצות הברית. בארלו מציע כי במקום לכפוף את עצמה לחוקים חיצוניים, על האינטרנט להתנהל בהתאם לאמנות חברתיות שיתפתחו במרחב הקיברנטי על בסיס עיקרון ואהבת לרעך כמוך. סגנון הכתיבה מזכיר את הצהרת העצמאות של ארצות הברית, ומשתמש בפרפרזות על ציטוטים מתוך הכרזת העצמאות בפסקאות האחרונות. אף כי מוקד ההצהרה הוא ההתנגדות ל'חוק הטלקומוניקציה', המוזכר בה במפורש, היא מאשימה גם מדינות נוספות, ובהן איטליה, גרמניה וסין, בדיכוי זכויות הפרט באינטרנט. לאחר פרסומה צוטטה ההצהרה באתרי אינטרנט רבים; תשעה חודשים לאחר פרסומה הועתקה ההצהרה בלמעלה מ־40,000 אתרים. במסגרת ניסיון ליישם את עקרונות ההצהרה, יזם בית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו־קנט תוכנית של 'שופטים וירטואליים', שהיו אמורים ליישב מחלוקות מקוונות. בהמשך צוטטה ההצהרה במאמרים משפטיים וסוציולוגיים העוסקים באינטרנט. התגובות מחוץ לאינטרנט היו נלהבות פחות, ולארי אירבינג, סגן שר המסחר האמריקני, ציין כי הסרת המגבלות על האינטרנט תאט את קצב הפריחה הכלכלית שהרשת עשויה הייתה לספק ליצרנים ולצרכנים. ב־2004 הסתייג אף בארלו עצמו מהאופטימיות המובעת בהצהרה, ואמר כי "כולנו מתבגרים ולומדים מהניסיון". המרחב הקיברנטי נייטרליות רשת ריבונות במרחב המקוון הצהרה על חירות האינטרנט הצהרת העצמאות של הסייברספייס (באנגלית) Yang, Catherine (1996-05-06). "Law Creeps Onto the Lawless Net". BusinessWeek (3474): 58–64. Frezza, Bill (1996-11-01). "Can Public Network Computing Save Democracy". Network Computing: 35.
סאעקה

סאעקה (בפרסית: صاعقه; בעברית: חזיז ורעם) הוא מטוס קרב סילוני חד-מושבי מתוצרת איראן. המטוס מבוסס, ככל הנראה, על ה-F-5 האמריקני, אך חלק ממאפייניו החיצוניים דומים דווקא לאלה של ה-F-18. טיסת הניסוי הראשונה של המטוס נערכה ביולי 2004. על פי פרסומים איראניים, המטוס הוכנס לשירות מבצעי ב-6 בספטמבר 2006 כאשר ביצע משימות הפצצה במסגרת תרגיל צבאי של צבא איראן. המטוס נחשף לציבור במצעד צבאי שנערך ב-22 בספטמבר 2007. מעט מאוד ידוע על מפרטי המטוס. מפקד חיל האוויר האיראני, בריגדיר גנרל אחמד מיגאני, ציין כי המטוס נושא מערכות טילים ומכ"ם מתקדמות. בפרסום איראני נאמר כי למטוס טווח של 3,000 קילומטרים. מדיה וקבצים בנושא סאעקה בוויקישיתוף New Iranian-made warplane revealed
אזרח'ש

אזרח'ש (בפרסית: آذرخش; בעברית: ברק) הוא מטוס הקרב הראשון מתוצרת איראן. באפריל 1997 הכריז הבריגדיר גנרל האיראני ארסטה, סגן ראש המטה הכללי של צבא איראן, כי ארצו הצליחה לתכנן, לבנות ולבחון מטוס קרב ראשון. ב-17 במאי 2007 אמר מפקד חיל האוויר האיראני כי האזרח'ש הגיע לשלב של ייצור סדרתי. ב-6 באוגוסט 2007 הודיע גם שר ההגנה האיראני כי האזרח'ש נכנס לשלב של הייצור אך הוסיף כי ייצור המוני "יחל בעתיד". גורמים מערביים סבורים כי המטוס מבוסס במידה רבה על הנדסה הפוכה של מטוסי קרב אמריקניים שנמכרו לאיראן בתקופה השאה: F-4, F-14 ובמיוחד F-5. מפרטי המטוס ויכולותיו לא פורסמו באופן רשמי. מדיה וקבצים בנושא אזרח'ש בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלמנדרה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סלמנדרות – על-משפחה בסדרת בעלי זנב סלמנדריים (Salamandridae) - משפחה הכוללת כ-55 מינים וכ-15 סוגים בקירוב; קטני גוף, מפרישים רעלים ובעלי צבעי אזהרה סלמנדרה (Salamandra) - סוג במשפחת הסלמנדריים סלמנדרה מצויה – מין סלמנדרה הקיים בישראל, נקרא בעבר סלמנדרה כתומה. סלמנדרות ענקיות (Cryptobranchidae) - משפחת דו-חיים שבה המינים הגדולים ביותר על פני כדור הארץ כיום סלמנדרת ענק (Andrias) - סוג במשפחת הסלמנדרות הענקיות סלמנדרת ענק יפנית (Andrias japonicus) - מין בסוג סלמנדרת ענק; הדו-חי הגדול ביותר בעולם בתרבות: סלמנדרה (מיתולוגיה) – יצור המופיע במיתולוגיה היהודית, היוונית והרומית, בעלת תכונות אמפיביות או כאלה הקשורות באש סלמנדרה (ספר) – הספר הראשון שכתב הסופר יחיאל די-נור לאחר שניצל ממחנה ההשמדה אושוויץ המלחמה בסלמנדרות – ספר שכתב הסופר הצ'כי קארל צ'אפק
עץ משחק

בתורת המשחקים הקומבינטורית, עץ משחק הוא גרף מכוון שצמתיו הם מצבים של משחק וקשתותיו הם מהלכים במשחק. עץ המשחק השלם של משחק הוא עץ ששורשו מהווה את המצב ההתחלתי של המשחק, ומכיל את כל המהלכים האפשריים. התרשים משמאל מציג את שני השלבים הראשונים, או השכבות הראשונות של המשחק איקס עיגול, כאשר אין מחשיבים מצבים של לוח המשחק שהם מהווים השתקפות או סיבוב (של הלוח) של מצבים אחרים. מכאן שלשחקן הפותח יש שלוש אפשרויות משחק: במרכז, בפינה, או במרכז צלע. לשחקן השני יש שתי אפשרויות תגובה אם השחקן הפותח שיחק במרכז, ואחרת עומדות בפניו חמש אפשרויות שונות, וכך הלאה. מספר העלים בעץ משחק הוא כמספר הדרכים השונות שהמשחק יכול להיות משוחק. לדוגמה, לעץ המשחק של איקס עיגול 26830 עלים. עצי משחק חשובים בבינה מלאכותית כיוון שהם מאפשרים לבחור את המהלך האפשרי הטוב ביותר, על ידי חיפוש בעץ המשחק בעזרת אלגוריתם מינימקס ונגזרותיו. עץ המשחק של איקס עיגול קל מאוד לחיפוש, אך עצי משחק שלמים למשחקים גדולים ומתוחכמים יותר כמו שחמט גדולים מכדי לבצע בהם חיפוש. במקום זאת, אלגוריתם של תוכנית מחשב למשחק שחמט מבצעת חיפוש בעץ משחק חלקי, תת-גרף מהגרף המלא: בדרך כלל מדובר במספר שלבים, החל מנקודת המשחק הנוכחית, שניתן לבצע בהם חיפוש במסגרת הזמן המותר. פרט למקרים מיוחדים ונדירים, העמקת החיפוש בעץ (בדיקה של יותר שלבים קדימה) משפרת את הסיכוי לבחור את המהלך הטוב ביותר. לעיתים קרובות, תוכנית מחשב שמאפשרת לשחקן לבחור את רמת המחשב מממשת את הרמות השונות כעומק החיפוש בעץ. משחק חלש של המחשב ממומש על ידי הסתכלות קצרה קדימה בעץ המשחק, בעוד שמשחק טוב של המחשב ממומש על ידי הסתכלות ארוכת טווח בעץ המשחק. בעזרת עץ משחק מלא, ניתן לפתור משחק. כלומר למצוא רצף מהלכים של השחקן הראשון או השני, שיבטיחו לו ניצחון או תוצאת תיקו. ניתן לתאר את האלגוריתם בצורה רקורסיבית כך: צבע את השכבה האחרונה של העץ כך שכל הצמתים המתארים ניצחון לשחקן הראשון יצבעו בצבע אחד, כל הצמתים המתארים ניצחון לשחקן השני יצבעו בצבע אחר, וכל תוצאות התיקו יצבעו בצבע שלישי. עבור שכבה אחת מעלה. לכל צומת בשכבה, אם קיים לצומת בן שנצבע בצבע של המתמודד שאין זה תורו כעת - צבע את הצומת באותו צבע (של המתמודד הנגדי). אם כל הבנים של הצומת הם בצבע של השחקן שכעת תורו - צבע בצבע זה גם את הצומת הנוכחי. אחרת (אין בנים בצבע של המתמודד הנגדי, אך לפחות צומת אחד צבוע תיקו) - צבע בצבע תיקו. חזור על שלב 2 עד שכל הצמתים בעץ צבועים. הצבע של שורש העץ יקבע את אופי המשחק (ראו משפט צרמלו). השרטוט מציג עץ משחק שכל צמתיו נצבעו לפי האלגוריתם המתואר. בדרך כלל ניתן למצוא פתרון למשחק תוך חקירה רק על חלק מעץ המשחק, כיוון שבמשחקים רבים אין צורך לחקור מהלכים כשיש מהלכים טובים מהם עבור אותו שחקן. במילים אחרות, לעיתים ברור כי מהלכים מסוימים לא יובילו לסיום טוב ולכן אין צורך לחקור אותם לעומק - ובכך לחסוך זמן ריצה יקר. כל תת-עץ משחק שנעשה בו שימוש לפתור משחק נקרא עץ החלטות, וגודל עץ ההחלטה ומבנהו משמש למדידת סיבוכיות המשחק. Game Trees, הרצאה מתוך קורס באוני' קרנגי מלון
דגל הרפובליקה העממית של סין

המונח "דגל סין" מפנה לכאן. לערך העוסק בדגל הרפובליקה הסינית, ראו דגל הרפובליקה הסינית. דגל הרפובליקה העממית של סין, הידוע גם בתור "הדגל האדום בעל חמשת הכוכבים" (בסינית: 五星红旗), הוא הדגל הלאומי של הרפובליקה העממית של סין. הדגל המודרני הסיני הראשון אומץ בתקופת שושלת מינג, שאומץ ב-1867 כדגל משולש, והוחלף ב-1889 בדגל מרובע. הדגל, שכונה 'דגל הדרקון הצהוב', כלל דרקון כחול על רקע צהוב, ועיגול אדום בפינתו השמאלית העליונה. בשנת 1912 הופלה שושלת צ'ינג במהפכת שינהאי, והוקמה הרפובליקה הסינית. הדגל הראשון שהונף על ידי הרפובליקה היה דגל בן חמש קווי צבע אדום-צהוב-כחול-לבן-שחור. ב-1925 הקימה מפלגת הקוומינטנג, שהוקמה ב-1912 בהנהגתו של סון יאט-סן, ממשלה מתחרה בגואנגג'ואו. הממשלה חדשה הניפה דגל אדום בו נקבע בפינה השמאלית סמל המפלגה - שמש לבנה על רקע כחול. הדגל בוסס על דגל המפלגה, בו נמצא הכוכב ומסגרתו במרכז הדגל. הדגל המקורי עוצב ב-1895. ב-1928 איחד צ'יאנג קאי שק, מנהיג הקוומינטנג, את הרפובליקה הסינית במערכה שזכתה לשם המשלחת הצפונית, ודגל הקוומינטנג הפך לדגל הרפובליקה הסינית. ב-1927 התפלגה המפלגה הקומוניסטית של סין מהקוומינטנג, ואימצה דגל רשמי ראשון, אשר שימש כדגל הסובייט של שאנגחאי ופוג'יין. ב-1931 הקים מאו דזה-דונג את הרפובליקה הסובייטית הסינית, שאימצה דגל אדום שעליו סמל קומוניסטי. ב-1949, הביסה המפלגה הקומוניסטית של סין את הקוומינטנג במלחמת האזרחים, והקימה את הרפובליקה העממית של סין. המדינה החדשה אימצה כדגל לאומי את הדגל האדום, עליו הוטבעו ארבעה כוכבים. דגל הרפובליקה העממית של סין עוצב על ידי צ'נג ליאנסונג, כלכלן סיני במקצועו ומעצב גרפי חובב. הדגל נבחר מתוך כ-3,000 עיצובים שונים אשר הוגשו לראשי המפלגה הקומוניסטית במסגרת תחרות עיצוב דגלים לרפובליקה החדשה בחודש יולי 1949. מאו דזה-דונג הניף את הדגל בהצגתו הפומבית הראשונה בכיכר טיין-אן-מן שבבייג'ינג. עיצוב הדגל כולל חלק מהסמלים המובהקים של הקומוניזם: צבעו אדום, והאובייקטים שעליו מופיעים בצהוב בוהק. הכוכב הגדול שבדגל מסמל את שלטון המפלגה הקומוניסטית של סין. לארבעת הכוכבים הקטנים אשר מקיפים את הכוכב הגדול מעולם לא ניתן הסבר רשמי. אחת ההצעות לפשרם של הכוכבים טוענת כי הם מייצגים את כלל אנשי הרפובליקה. דעה אחרת גורסת כי הם מייצגים את ארבעת המעמדות העיקריים בסין: מעמד הפועלים, מעמד האיכרים, מעמד הבורגנים הזעירים והקפיטליסטים הפטריוטיים. לפי דעה רווחת נוספת הכוכב הגדול מסמל את הסינים בני ההאן בעוד ארבעת הכוכבים הקטנים מסמלים את ארבעת המיעוטים אשר הוכרו בתחילת המאה ה-20 בסין: הטיבטים, המנצ'ורים, המונגולים והאויגורים. אולם כיום מוכרים בסין 55 מיעוטים שונים אשר לכולם מעמד שווה במדינה. העיצוב המוצע לדגל עבר מספר שינויים לפני שהגיע לגרסתו הסופית ב-27 בספטמבר 1949. הגרסה המקורית הכילה את סמל הפטיש והמגל הקומוניסטי על גבי הכוכב הגדול. גרסה נוספת כללה מספר פסים צהובים אופקיים אשר סימלו את גזע ההאן לפי הצעה אחת ואת הנהר הצהוב לפי אחרת. עיצובים אלו נזנחו כדי לקבל דגל פשוט יותר. הדגל מכיל את הריכוז השני הגבוה ביותר של הצבע האדום (אחרי דגל מרוקו) – 97.6% ממנו צבועים באדום. סמל הרפובליקה העממית של סין המנון הרפובליקה העממית של סין דגל הרפובליקה הסינית הדגל האדום דגל הסובייט של שאנגחאי ופוג'יין דגל הרפובליקה הסובייטית הסינית (1931-1934) דגל הרפובליקה העממית של פוג'יין דגל האימפריה הסינית (1915–1916) דגל הונג קונג דגל מקאו מדיה וקבצים בנושא דגל הרפובליקה העממית של סין בוויקישיתוף דגל הרפובליקה העממית של סין, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל הרפובליקה העממית של סין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אריאנוס

אריאנוס (יוונית: Ἀρριανός; ‏86–160 לספירה) היה היסטוריון, מפקד צבא ופילוסוף יווני בימי האימפריה הרומית. לוקיוס פלביוס אריאנוס נולד בעיר החוף ניקומדיה (כיום איזמיט שבטורקיה) שהייתה בירת הפרובינקיה הרומאית ביתיניה. החל ב-108 למד פילוסופיה בניקופוליס שבאפירוס, שם היה תלמידו של הפילוסוף אפיקטטוס מן האסכולה הסטואית. הוא כתב שני ספרים בפילוסופיה: "השיחות של אפיקטטוס" (אנ'), המבוסס על רשימות שעשה בשיעוריו של אפיקטטוס, ו"המדריך של אפיקטטוס" (אנ'), המסכם את עקרונות התורה הסטואית של אפיקטטוס. ספרים אלה מהווים את המקור החשוב ביותר שיש בידינו על תורת אפיקטטוס. בשנים 111–114 שימש כיועץ למושל הפרובינקיה הרומאית של אכאיה. אין אנו יודעים בוודאות מה עשה אחרי כן, אך יש סבורים כי שירת בגאליה, בגבולות האימפריה הרומית על נהר הדנובה, בפרובינקיה היספניה בייטיקה ובפרתיה (כיום באיראן). הוא נבחר לקונסול (129–130), וב-131 התמנה למושל קפדוקיה (כיום בטורקיה) ולמפקד הלגיונות הרומאיים בגבולות ארמניה. ב-135 עמד בהצלחה נגד פלישת האלאנים. בתקופה זו כתב מספר חיבורים על אודות טקטיקה צבאית. ב-138 אחרי מות פטרונו, הקיסר אדריאנוס, אריאנוס עזב את קפדוקיה. אריאנוס נבחר לארכון של אתונה (145–146) ושם הקדיש את זמנו לכתיבת היסטוריה. שנת מותו של אריאנוס אינה ידועה בוודאות, אך מניחים כי מת בשנת 160, בתקופת שלטונו של מרקוס אורליוס. אריאנוס כתב ביוונית אטית (אחד הניבים של יוונית עתיקה). ספרו "אינדיקה" מתאר את מסע הצי של אלכסנדר הגדול מהודו אל המפרץ הפרסי בפיקודו של נארכוס. אך יצירתו החשובה ביותר היא "אנבסיס", שבה הוא מתאר את מסעו של אלכסנדר הגדול לכיבוש האימפריה הפרסית. ביצירה זו עשה שימוש במקורות שמהם לא שרד דבר, ובהם בעיקר כתביו של תלמי הראשון. "אנבסיס" הוא המקור החשוב ביותר על אלכסנדר הגדול הנמצא בידינו. אריאנוס כתב חיבור גדול שלא שרד בשם "פרתיקה", ב-17 ספרים, מתוכו נשארו רק מספר קטעים בביבליותקה של פוטיוס, בלקסיקונים של סודא ושל סטפנוס מביזנטיון, ובחיבוריו של לידוס. החלק הגדול של החיבור התרכז במלחמותיו של טראיאנוס במזרח, אירועים שהתרחשו בזמנו של אריאנוס, אולם הוא לא לקח בהם חלק. לחלק הזה קדם תיאור של עלייתה של המדינה הפרתית, ההיסטוריה שלה עד זמנו של טראיאנוס והאירועים שהובילו למלחמה. המקור העיקרי למסע המלחמה שלו במזרח, ספר 68 ב"היסטוריה רומאית" של דיו קסיוס, מסתמך על ה"פרתיקה" של אריאנוס, אולם חלק זה בחיבורו של דיו קסיוס נשמר רק בתקציר של קסיפילינוס. בסודא מצוטט משפט מתוך "פרתיקה", המספר על נחישותו של טראיאנוס (לאור מרד התפוצות) "להשמיד לחלוטין" את האומה היהודית, "ואם לא, לפחות למחוץ אותה ולעצור את הרשעות היהירה שלה". על פי סטפנוס מביזנטיון, אריאנוס הזכיר בספר ה-11 של הפרתיקה את העיר נהרדעא: "עיר בסוריה בקרבת הפרת". מדיה וקבצים בנושא אריאנוס בוויקישיתוף אריאנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אריאנוס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אריאנוס, דף שער בספרייה הלאומית אריאנוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) הגיית השם ביוונית: אריאנוס, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה). (Arrian in: Simon Hornblower and Antony Spawforth (editors), The Oxford Classical Dictionary. Oxford University Press, 2003 (revised third edition Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1980, Vol. II, C. Arrian, p. 150 Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, C. Arrian, p. 152 Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II, C. Arrian, p. 155
I Remember Tommy

I Remember Tommy הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן השלושים של סינטרה והשלישי שיצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום הוא אלבום מחווה למוביל הרכב הביג בנד הידוע טומי דורסי. שיתוף הפעולה עם דורסי סלל לסינטרה את הדרך בתחילת דרכו ושיתוף הפעולה ביניהם הניב כמה מהלהיטים הגדולים של אותה התקופה. המעבד המוזיקלי סיי אוליבר, שגם הוא שיתף פעולה עם דורסי בתחילת דרכו, ארגן את האלבום המכיל כמה שירים שהיו חלק מהרפרטואר של סינטרה ודורסי בהופעותיהם. השירים שונו במקצת כדי להתאים יותר למקצב המודרני. פרנק סינטרה - קולות סיי אוליבר - עיבוד מוזיקלי, ניצוח מידע על האלבום I Remember Tommy באתר MusicBrainz מידע על האלבום I Remember Tommy באתר AllMusic האלבום I Remember Tommy באתר Discogs
אונס (פירושונים)

אונס הוא פעולה הנעשית בניגוד לרצון החופשי. האם התכוונתם ל... אונס – יחסי מין שלא בהסכמה, המהווים עבירת מין אונס נערה (הלכה) – דינו של האונס אישה לפי ההלכה אונס גברים – קיום יחסי מין שלא בהסכמה כשהקורבן הוא גבר אונס פרספונה – פסל של האמן האיטלקי ג'ובאני לורנצו ברניני אונס (הלכה) – יחסה של ההלכה היהודית למעשים שנעשים בניגוד לרצון אנוסים – יהודים שבימי הביניים הוכרחו להמיר את דתם לנצרות בספרד, פורטוגל ואמריקה הדרומית נחיתת חירום ("נחיתת אונס") – נחיתה לא מתוכננת של כלי טיס אישים אוּנַס (אנ') – אחד מפרעוני מצרים, קבור בפירמידה של אונס האיקה קמרלינג אונס (Onnes;‏ 1853–1926) – פיזיקאי הולנדי, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1913
מוחמד השישי, מלך מרוקו

מוחמד השישי (בערבית: محمد السادس; נולד ב-21 באוגוסט 1963) הוא מלך מרוקו הנוכחי, מ-23 ביולי 1999. מוחמד נולד ב-21 באוגוסט 1963 בעיר רבאט בירת מרוקו, בן למלך מרוקו חסן השני. הוא קיבל חינוך דתי ושמרני בבית הספר המלכותי. סיים את לימודי התיכון בשנת 1981, ובשנת 1985 סיים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת רבאט. בשנת 1988 השלים לימודים מתקדמים במדע המדינה ובמשפט ציבורי. בשנת 1988 נשלח לבריסל, והתמחה אצל נשיא הנציבות האירופית (הרשות המבצעת של האיחוד האירופי). בשנת 1993 קיבל דוקטורט במשפטים מאוניברסיטת ניס הצרפתית. ביולי 1994 קודם לדרגת מייג'ור-גנרל בצבא המרוקני. הוא דובר ערבית, אנגלית, ספרדית וצרפתית. מוחמד השישי הוא מלך מכוח המונרכיה החוקתית הנהוגה במרוקו. הוא הומלך ב-23 ביולי 1999 בעקבות מות אביו, המלך חסן השני. המלך ה-22 בשושלת העלאווית המולכת במרוקו משנת 1666. נחשב למנהיג מודרני ופתוח למערב. מלכי מרוקו הקודמים השאירו לצאצאיהם את האפשרות להכניס שינויים מודרניים בחוקה של המונרכיה החוקתית הנהוגה במרוקו. כבר בנאום ההכתרה שלו, ששודר בטלוויזיה, הבטיח להילחם בעוני ובשחיתות, ולשפר את המצב הכלכלי ואת מצב זכויות האדם במרוקו. בפברואר 2004 נכנסה לתוקף תקנה חדשה הנותנת לנשים אפשרויות רחבות להשתלב בשלטון. כצעד של רצון טוב ושינוי במדיניות, הקים ועדה שתבדוק את זכויות האדם ותלונות של תושבים שנפגעו בעת שלטון אביו חסן השני כאשר שר הפנים דריס בסרי (אנ') היה יד ימינו והאיש החזק של המלך. כשלושה חודשים אחרי שעלה לשלטון, ב-9 בנובמבר 1999, בעקבות תלונות רבות של תושבים שנפגעו מהשלטון ומהשירותים החשאיים, פירק את הגוף שהיה ממונה על חקירות פנימיות בראשותו של בסרי, והדיח אותו מתפקידו, אותו מילא מ-1979. השינוי הזה התקבל על ידי העם כצעד חשוב לכיוון הדמוקרטיה. בעקבות השינויים, בספטמבר 2000, התיר המלך בצו מיוחד את שובו של היהודי-המרוקאי אברהם צרפתי שהוגלה לצרפת. ב-21 במרץ 2002, מוחמד השישי נשא לאשה את סלמה בנאני שנקראה עם נישואיה הנסיכה לאלה סלמא, (נולדה ב-1978), מהנדסת מחשבים במקצועה. בנם הראשון ויורש העצר, הנסיך מולאי חסן, נולד ב-8 במאי 2003. בתם, הנסיכה לאלה חדיג'ה, נולדה ב-28 בפברואר 2007. ב-2018 התגרשו מוחמד השישי וסלמה. מדיה וקבצים בנושא מוחמד השישי, מלך מרוקו בוויקישיתוף ז'אן-פייר טוקואה, לה מונד, רבאט, מי באמת מנהל את הממלכה המרוקאית?, באתר הארץ, 24 ביולי 2009 מושיט יד לישראל: הכירו את מלך מרוקו, באתר ynet, 10 בדצמבר 2020 בלוגים, מרוקו של 2020: המלך עשיר, המדינה ענייה, באתר TheMarker‏, 13 בדצמבר 2020 שמעון איפרגן, אליסה שודייב, ‏תשע התעלומות של מוחמד השישי, באתר ‏מאקו‏, 13 בינואר 2021 מוחמד השישי, מלך מרוקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מוחמד ה-6, (1963-), מלך מרוקו, דף שער בספרייה הלאומית