laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליבונית

לִיבוֹנִית (līvõ kēļ נקראת גם ליווית) היא שפה נכחדת ממשפחת השפות האוראליות אשר דוברה בפי העם הליבוני, כיום נמצא בצפון-מערב לטביה. לשפה דמיון רב לאסטונית. הליבונית נחלקת לשני ניבים, הניב המערבי המכונה 'ניב יושבי החוץ', והניב המזרחי המכונה 'ניב הדייגים'. השפה מתועדת במילון של קטונן, ומתוכה כ-3000 מילים הן מתוך הלשון הלטבית. מילים ליבוניות נרשמו על ידי שלצר ב-1771. הטקסט הרצוף הקדום ביותר בליבונית הוא תרגום האוונגליון של מתי מ-1863, בין שתי מלחמות העולם הופיעו בליבונית כמה תרגומים, לוחות שנה, וחיבורים אחרים, ביניהם: קובץ שירים של קארל סטאלטה, ספר מקראות של פ. דאמברג, וכתב עת בשם Livli שיצא בהלסינקי. דובר הליבונית האחרון, ברמת שפת-אם, נפטר ב-2007. קיימים עוד כמה עשרות דוברי ליבונית ברמת שפה שנייה בלטביה. משנת 2005 ניתן ללמוד ליבונית באוניברסיטת לטביה, כחלק מן הניסיון להחיות את השפה. דוברי ליבונית הוכרו בלטביה כמיעוט אתני. אותיות השפה רומזות בעיקר על אותיות הלטבית והאסטונית: Aa, Āā, Ää, Ǟǟ, Bb, Dd, Ḑḑ, Ee, Ēē, Ff, Gg, Hh, Ii, Īī, Jj, Kk, Ll, Ļļ, Mm, Nn, Ņņ, Oo, Ōō, Ȯȯ, Ȱȱ, Õõ, Ȭȭ, Pp, Rr, Ŗŗ, Ss, Šš, Tt, Țț, Uu, Ūū, Vv, Zz, Žž מדיה וקבצים בנושא ליבונית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מועצת המחקר הרפואי

מועצת המחקר הרפואי (באנגלית: The Medical Research Council, בראשי תיבות: MRC) היא ארגון למחקר רפואי הפועל בממלכה המאוחדת. הארגון הוא אחד משבע מועצות מחקר הפועלות בממלכה המאוחדת במסגרת הממלכה המאוחדת מחקר וחדשנות (אנ') שהיא ארגון סמך עצמאי התלוי במימון של המחלקה לעסקים, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית (אנ'). בראש המועצה עומדת ועדה בת 14 חברים, המתכנסת אחת לחודשיים. בניהול השוטף עוסק מנכ"ל המועצה. משנת 2007 מנכ"ל המועצה הוא לשק בוריסייביץ' (אנ'). המועצה מממנת מרכזי מחקר: שלושה מכוני מחקר (בקיימברידג', במיל היל ובהמרסמית'), ו-35 יחידות קטנות יותר ברחבי הממלכה המאוחדת, וכן יחידות מחקר בגמביה ובאוגנדה. המועצה למחקר רפואי הוקמה בשנת 1913, בשם "הוועדה למחקר רפואי" (Medical Research Committee), לשם הקצאת כספים למחקר רפואי בהתאם לחוק הביטוח הלאומי משנת 1911. בשנת 1920 שונה שמו של הארגון לשמו הנוכחי. הגילוי, בשנת 1918, ששפעת נגרמת על ידי נגיף. תיאור של מוליכות עצבית ושל המוליך העצבי אצטילכולין, מחקר שהביא להענקת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1936 להנרי דייל ולאוטו לוי. פיתוח הפניצילין על ידי אלכסנדר פלמינג, הווארד פלורי וארנסט בוריס חיין, שזיכה אותם בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1945 גילוי הקשר בין סרטן הריאות לעישון, המחקר פורסם בשנת 1956 גילוי מבנה ה-DNA על ידי פרנסיס קריק, ג'יימס ווטסון, מוריס וילקינס ורוזלינד פרנקלין, שזיכה את שלושת הראשונים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1962. פיתוח דימות תהודה מגנטית, שזיכה את מפתחיו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2003. פיתוח נוגדנים חד-שבטיים על ידי ז'ורז' קלר וסזר מילשטיין, שזיכה אותם בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1984. מחקרים רחבי היקף בשנות ה-70' וה-80' המראים שאספירין יכול להקטין את הסיכון למחלות לב פרסום הגנום של Caenorhabditis elegans, האורגניזם הראשון שמופה, בשנת 1998 בסך הכול, 32 מדענים הקשורים במועצת המחקר הרפואי זכו בפרס נובל. מדיה וקבצים בנושא מועצת המחקר הרפואי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועצת המחקר הרפואי (באנגלית) מועצת המחקר הרפואי, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
לטגליה

לטגליה (בלטבית: Latgale ובלטגלית: Latgola) הוא השם לאזור אשר נחשב בעבר לארץ וגם למחוז בלטביה ומהווה את רוב שטחה המזרחי. בלטלגיה התיישב העם הלטגלי בעל השפה הלטגלית (Latgalīšu) אשר קרובה ללטבית ולליטאית, אך יותר ללטבית ומהווה את אחת מהשפות הבלטיות העתיקות יותר. העם הלטגלי נשא במנהגיו ובדרכיו דמיון רב לזה של הלטבים וכיום הם מהווים את בסיס התרבות הלטבית שמהווה בעצמה את בסיס התרבות הבלטית. כיום ניתן למצוא עדויות רבות ללטגלים – יישובים רבים במזרח לטביה, מערב רוסיה ובצפון ליטא על הגבול עם לטביה מגדירים עצמם כישובים לטגליים בהם מדוברת השפה הלטגלית. העם הלטגלי מהווה כיום אחוז גבוה באוכלוסיית לטביה, אף על פי שבמקורות רשמיים הם מוגדרים כלטבים, והוא מתקרב ל-200,000 נפשות. "השמדת יהודים בלטביה 1941-1945; סדרת הרצאות" מנחם ברכהן, 2008. מדיה וקבצים בנושא לטגליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לטגליה לטגליה (לטביה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לטגלית

לטגלית (Latgalīšu volūda) היא שפה ממשפחת השפות הבלטיות המדוברת באזור לטגליה שבמזרח לטביה. השפה דומה מאוד ללטבית ומהווה אחת מבסיסיה. מדיה וקבצים בנושא לטגלית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות ובנושא לטביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul

Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul (בתרגום חופשי מאנגלית: שלם ולא יאומן: המילון למוזיקת נשמה של אוטיס רדינג) הוא אלבומו החמישי במספר של זמר מוזיקת הנשמה האמריקאי אוטיס רדינג וכמו כן אלבום הסטודיו האחרון שהשלים לפני מותו. מבקר המוזיקה ג'ון לנדאו תיאר את האלבום כ"אלבום הטוב ביותר שיצא מממפיס ונכון להיום הדוגמה הטובה ביותר למוזיקת נשמה מודרנית". בשנת 2003 האלבום דורג על ידי המגזין רולינג סטון במקום ה-251 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. סגנון האלבום נע בין מוזיקת הנשמה הדרומית, המשלבת בלוז עם שירת גוספל ושמה דגש על הקצב ועד מוזיקת הנשמה מממפיס, טנסי (Memphis Soul), שאוטיס רדינג הוא אחד מחלוציה, אשר מהווה את השורשים למוזיקת הפאנק הקצבית. באלבום גם מספר בלדות נשמה בעלות מקצב איטי כדוגמת Tennessee Waltz ו- My Lover's Prayer. "Fa-Fa-Fa-Fa-Fa (Sad Song)" (סטיב קרופר, אוטיס רדינג) "I'm Sick Y'all" (קרופר, דייוויד פורטר, רדינג) "Tennessee Waltz" (פי ווי קינג, רד סטיוארט) "Sweet Lorene" (אייזיק הייז, אלברטיס בל, רדינג) "Try a Little Tenderness" (ג'ימי קמפבל, רג'ינלד קונלי, הארי מ. וודס) "Day Tripper" (ג'ון לנון, פול מקרטני) כל השירים נכתבו על ידי אוטיס רדינג אלא אם כן צוין אחרת. "My Lover's Prayer" "She Put the Hurt on Me" "Ton of Joy" "You're Still My Baby" (צ'אק וויליס) "Hawg for You" "Love Have Mercy" (הייז, פורטר) אוטיס רדינג – שירה וקולות ג'ו ארנולד – סקסופון טנור סטיב קרופר – גיטרה דונלד "דאק" דאן – גיטרה בס אייזיק הייז – קלידים אל ג'קסון ג'וניור – תופים ויין ג'קסון – חצוצרה בוקר טי. ג'ונס – גיטרה בס, קלידים, ויברפון אנדרו לאב – סקסופון טנור פלויד ניומן – סקסופון בריטון מידע על האלבום Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul באתר MusicBrainz מידע על האלבום Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul באתר AllMusic האלבום Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul באתר Discogs האלבום Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul באתר ספוטיפיי
פרפה

פרפה (מצרפתית: Parfait, שפירושו "מושלם"), או "פרפיי" בספרי המגדנאות, הוא סוג של קינוח קפוא העשוי משכבות של מרכיבים שונים. בשנת 1894, המילה "פרפה" יוחסה לקינוח כשלעצמו. המונח הצרפתי "פרפה" מתייחס לקינוח קפוא המיוצר מסירופ סוכר, ביצים ושמנת. באיטליה סוג דסרט זה ידוע בשם סמיפרדו. פרפה אמריקאי מכינים בדרך כלל משכבות קצפת או גלידה או קינוח עם ג'לטין ועם מרכיבים אחרים כגון גרנולה, אגוזים, יוגורטים, סירופים, ליקרים, פירות טריים, או ציפוי מוקצף. הפרפה מוגש בדרך כלל בכוס מבריקה וגבוהה שנראית מרשימה לעין. המונח המסורתי "פרפה" מתייחס לקינוח הדומה לגלידה, כמו גלידת "סאנדיי" אמריקאית. כיום, המונח "פרפה יוגורט" הופך לפופולרי על ידי קמעונאים מומחים בארצות הברית. הוא כולל שכבות של פירות, יוגורט גרנולה או דגנים אחרים. נהוג לאכול את הקינוח בדרך כלל לארוחת בוקר או בתור חטיף. מדיה וקבצים בנושא פרפה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברד (מאכל)

ברד (הידוע באזורים שונים בעולם בשם "מי קרח") הוא קינוח מתוק קר עשוי סירופ מרוכז קפוא למחצה, או קרח כתוש בתוספת תרכיז בטעמים שונים. מיוצר בתהליך שונה מזה שבו מיוצרת גלידת סורבה וגם טעמו שונה ממנה. הברד גס מהסורבה ולא תמיד נחשב לגלידה. בניגוד לברד בארצות הברית (Snow Cone), הברד בישראל עשוי ממיץ קפוא, ולא מקרח קפוא שעליו ישנם חומרי טעם וצבע, ושמו של סוג הברד הזה נקרא Slushie. הברד מיוצר על ידי ערבוב החומרים והכנסתם לתוך המקפיא, על ידי כתישת קרח וערבובו לאחר כתישתו עם חומרי טעם, או הכנסתו למכשיר מיוחד המקפיא ומערבב אותו בו זמנית כך שלא יקפא לגמרי. טעמים נפוצים כוללים: פטל, ענבים, דובדבן, לימון ועוד. בטורקיה נהוג לשתות ברד של תה בתוספת סילאן. בניגוד לגלידות, הברד לא מוגש בגביע ופל. הוא מוגש לרוב בכוס חד פעמית בתוספת קשית, כפית או שני כלים אלה גם יחד. שלוקים ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון דלטון

ג'וֹן דָלטוֹן (באנגלית: John Dalton;‏ 6 בספטמבר 1766 – 27 ביולי 1844) היה כימאי, פיזיקאי, מורה ומטאורולוג אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו החלוצית על פיתוח התאוריה האטומית המודרנית ובזכות מחקרו על עיוורון צבעים (המכונה לעיתים דלטוניזם, על שמו). ג'ון דלטון נולד ב-6 בספטמבר 1766, למשפחה קווייקרית ענייה בעיירה קטנה במחוז קאמבריה, שבצפון-מערב אנגליה. בשנת 1793 עבר דלטון למנצ'סטר ושם החל ללמד מתמטיקה ופילוסופיה בקולג' החדש (כיום "האריס מנצ'סטר קולג'"). בשנת 1794 הציג את עבודתו החשובה בנושא עיוורון צבעים (בעיה שממנה סבל בעצמו), ובזכות עבודה חשובה זו, במקומות רבים נקרא עיוורון הצבעים בשם דלטוניזם. בשנת 1800 מונה למזכיר של החברה לפילוסופיה וספרות של מנצ'סטר ובשנה שלאחריה, הוא הציג בעל פה סדרה של מאמרים חשובים על גזים מעורבים, על הלחץ של קיטור ושל אדים אחרים בטמפרטורות שונות (הן בריק והן באוויר), על אידוי, על התרחבות תרמית של גזים ועוד. דלטון פרסם כמה מאמרים על נושאים דומים הכוללים בתוכם את החוק שלו על לחצים חלקיים, הידוע כיום בשם: חוק דלטון. החשובים במאמריו ומחקריו של ג'ון דלטון קשורים לתאוריה האטומית בכימיה, שאי אפשר להזכירה ללא שמו של דלטון. בשנת 1817 מונה דלטון לנשיא החברה לספרות ופילוסופיה של מנצ'סטר וכיהן בתפקיד זה עד למותו. במהלך חייו של ג'ון דלטון הוא לימד תלמידים רבים, והמפורסם שבהם הוא ג'יימס פרסקוט ג'ול. יחידות מידה על שם אישים חוק דלטון ג'יימס פרסקוט ג'ול התורה האטומית מדיה וקבצים בנושא ג'ון דלטון בוויקישיתוף "קצת על ג'ון דלטון", באתר מכון ויצמן למדע לביא ביגמן, עיוור הצבעים שגילה את האטום, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 6 בספטמבר 2016 ג'ון דלטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון דלטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנציקלופדיית ynet באינטרנט, ג'ון דלטון
בצק שוקולד

בצק שוקולד (באנגלית קרוי Chocolate Clay; "חימר שוקולד") הוא בצק מיוחד ללא קמח העשוי מתערובת של שוקולד מומס בשילוב עם גלוקוזה מומסת, כגון סוכר תירס, והוא משמש בעיקר לקישוט של עוגות או דברי קונדיטוריה. בדומה לבצק סוכר, הוא משמש לרוב לפיסול במזון, אם כי העבודה איתו נחשבת לפשוטה יותר, ונקיה יותר. מאידך הוא מתקשה מהר יותר. בצק שוקולד אינו נמס לעולם ויכול להחזיק מעמד שנים רבות. כדי להמיסו מחדש ליצירת צורות חדשות לקישוט צריך לחממו במכונת שוקולד בטמפרטורה של עד 25 מעלות צלזיוס או על אש נמוכה מאוד. ניתן לייצר בצק שוקולד משוקולד מריר, חלב או שוקולד לבן. המריר הוא המתאים ביותר לפיסול, כיוון שהוא נהיה הכי קשיח, בעוד שבשוקולד חלב ולבן משתמשים לרוב כדי לצפות עוגות, או לקישוטים עדינים. בצק סוכר מרציפן מותק של קופסה, מגזין את ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאון פואו

לאון פואו הבן (באנגלית: .Leon Powe, Jr; נולד ב-22 בינואר 1984 באוקלנד, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד. גובהו 2.03 מטרים. בבית הספר התיכון למד פואו לצד מרשואן לינץ', רץ אחורי בליגת ה-NFL, ונבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. לאחר מכן שיחק עבור אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ונבחר על ידי הדנוור נאגטס במקום ה-49 ב-דראפט ה-NBA לשנת 2006 והועבר מיד לבוסטון סלטיקס. בעונת הרוקי שלו, שיחק 63 משחקים בהם קלע 4.2 נקודות והוריד 3.4 ריבאונדים. בעונה שלאחר מכן שדרג את ממוצעיו ל-7.9 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק וסייע לבוסטון לזכות באליפות ה-NBA. בעונתו השלישית ב-NBA, קלע 7.7 נקודות והוריד 4.9 ריבאונדים, אך קבוצתו הודחה כבר ברבע גמר הפלייאוף. ב-12 באוגוסט 2009 חתם פואו על חוזה לשנתיים בקליבלנד קאבלירס. ב-24 בפברואר 2011 שוחרר פואו מהקאבלירס, וב-5 במרץ חתם בממפיס גריזליס לשאריתה של עונת 2010/2011. בקיץ של 2012 שיחק במדי אתלטיקוס דה סן חרמן מהליגה בפוארטו ריקו ופרש ממשחק פעיל. לאון פואו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בחזרה לעתיד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בחזרה לעתיד (זיכיון) – זיכיון מדיה המבוסס על טרילוגיית סרטי מדע בדיוני קומיים משנות השמונים, בהפקתו של סטיבן ספילברג ובבימויו של רוברט זמקיס בחזרה לעתיד – הסרט הראשון בטרילוגיה, משנת 1985 בחזרה לעתיד 2 – הסרט השני בטרילוגיה, משנת 1989 בחזרה לעתיד 3 – הסרט השלישי בטרילוגיה, משנת 1990 בחזרה לעתיד (סדרת אנימציה) – סדרת אנימציה שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1991 עד 1992, המבוססת על טרילוגיית הסרטים בחזרה לעתיד: המשחק – משחק וידאו משנת 2010 בחזרה לעתיד (מחזמר) – מחזמר משנת 2020
קשקש

קשקש הוא ציפוי קשיח הגדל על עורם של בעלי חיים ומספק להם הגנה. לקשקשים אבולוציה מתכנסת והם משתנים עם שינויים במבנה ובתפקיד. אצל פרפרים ועשים מסדרת הפרפראים הם משמשים לצביעת משטח הכנף. הקשקשים נחשבים בדרך כלל כחלק ממערכת הכסות. קיימים מספר סוגים של קשקשים לפי צורת בעל החיים וסיווגו בהם קשקשי דגים, קשקשי זוחלים וקשקשים של פרוקי רגליים. לזוחלים רבים יש קשקשים. ברוב המינים מדובר בקשקשים קרניים, אך במספר סוגים, כגון התנינאים, הקשקשים הם אוסטאודרמים העשויים מעצם ומצופים בקרטין. לקשקשי הדגים חיבור בצד אחד לגוף הדג ובצד השני הם חופשיים ומונחים על קשקש אחר או על גוף הדג. מוכרים מספר סוגים של קשקשי דגים: קשקשת קיקלואידית – קשקשים שהצד החופשי שלהם הוא ישר כמו אצל האלתית, השמק והמלוח קשקשת קטנואידית – קשקשים שהשפה החופשית שלהם מחוספסת כמסרק, לדוגמה במולעט ובמקרל קשקשים רומבואידות או גנואידות – קשקשים קשות המצופות בשכבת חומר דומה לאמייל ערך מורחב – שטירל#השטירל בהלכה בתורה נקבע כי מותרים באכילה רק דגים בעלי סנפיר וקשקשת. כפי שכתוב: "אֶת זֶה תֹּאכְלוּ מִכֹּל אֲשֶׁר בַּמָּיִם, כֹּל אֲשֶׁר לוֹ סְנַפִּיר וְקַשְׂקֶשֶׂת בַּמַּיִם בַּיַּמִּים וּבַנְּחָלִים אֹתָם תֹּאכֵלוּ. וְכֹל אֲשֶׁר אֵין לוֹ סְנַפִּיר וְקַשְׂקֶשֶׂת בַּיַּמִּים וּבַנְּחָלִים מִכֹּל שֶׁרֶץ הַמַּיִם וּמִכֹּל נֶפֶשׁ הַחַיָּה אֲשֶׁר בַּמָּיִם, שֶׁקֶץ הֵם לָכֶם. וְשֶׁקֶץ יִהְיוּ לָכֶם, מִבְּשָׂרָם לֹא תֹאכֵלוּ וְאֶת נִבְלָתָם תְּשַׁקֵּצוּ" (ויקרא פרק יא, פסוקים ט–יא). חז"ל קבעו כלל: "כל שיש לו קשקשת, יש לו סנפיר". ולכן ברמה העקרונית הימצאותם של קשקשים מהווה סימן כשרות מובהק, ואין צורך לחפש את הסנפירים. ומספיק שיהיה לדג סנפיר אחד וקשקש אחד כדי שיוגדר ככשר אך אמרו חכמים שצריך לבדוק טוב שהקשקש היה מחובר לגופו ולא מדובר בקשקש שנשר מדג אחר ונדבק בו מדיה וקבצים בנושא קשקש בוויקישיתוף הרב אליעזר מלמד, סימני כשרות בדגים, בפניני הלכה. פרופ' ישראל רבינוביץ, חקירה במהות דג האשטוריאן, בתוך: המאור, שנה ה גיליון ג, כסלו תשי"ד. עמ' 3–10, באתר היברובוקס מסכת נידה, דף נ"א, ב' מסכת חולין דף נט עמוד א; שולחן ערוך, פ"ג, א
בישול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בישול – פעולת הכנת המזון לאכילה; במשמעות היום-יומית בפרט: הרתחה – בישול המזון בנוזל רותח. בישול (בירה) – תהליך ייצור משקאות אלכוהוליים המשלב התססה של עמילנים בישול (כדורגל) – בכדורגל, מסירה לשחקן לטובת הבקעת שער אסיסט – בכדורסל, מסירה לשחקן לטובת קליעת סל מלאכת מבשל – אחת מל"ט אבות מלאכה האסורות בשבת
DAS

Direct-Attached Storage) DAS) הוא מונח המתייחס למערכת אחסון נתונים המחוברת ישירות לשרת או לתחנת עבודה, ללא תיווך של רשת נתונים. מונח זה משמש בעיקר להבחנה בין התקנים כאלו לבין SAN ו־NAS שבהם המחשב מחובר להתקן הנתונים דרך רשת. מערכת DAS הטיפוסית מורכבת מהתקני אחסון נתונים (למשל מספר כוננים קשיחים) המחוברים ישירות למחשב. בין שתי נקודות אלה אין התקן רשת (כמו רכזת, מתג או נתב), וזהו המאפיין העיקרי של DAS. הפרוטוקולים העיקריים בהם משתמשים ב־DAS הם ATA, SATA, SCSI, SAS, ו-Fibre Channel. מערכות אלו בדרך כלל מהווים תשתית ל-HCI. רוב הפונקציות של מערכת אחסון מודרנית לא תלויות האם האחסון מחובר ישירות לשרתים (DAS), או באמצעות רשת (SAN ו־NAS). ניתן לשתף התקן DAS בין מחשבים מרובים (ברמה הפיזית), רק אם הוא מספק יציאות רבות, המאפשרות גישה ישירה מקבילה ובדרך זו הוא יכול להיות שמיש עבור אשכולות. למעשה, רוב התקני אחסון של SAN או NAS ניתנים לשימוש בקלות כהתקני DAS - כל מה שצריך זה לנתק את היציאות שלהם מרשת הנתונים ולחבר אחת או יותר מהיציאות ישירות למחשב (עם חיבור ישיר בודד). אפשרות שונה לשיתוף מידע היא להשתמש במחשב אליו מחובר ההתקן בתור שרת קבצים ובכך לאפשר למחשבים מרוחקים לכתוב על ההתקן. התקני DAS מתקדמים יותר, כמו אלו של SAN ו־NAS, יכולים להציע עיצוב עמיד לתקלות בתחומים רבים: יתירות בקר, יתירות קירור, ודפוסי אחסון יתירים המכונים RAID. חלק ממערכות DAS מספקות יכולת RAID פנימית בבקר מערך דיסקים המאפשר עיבוד בלתי תלוי בשרת ובכך מקטינים את העומס עליו. התקני DAS ללא תכונות כאלה (כלומר כאלו בהם השרתים עצמם אחראים על היתירות ותכונות מתקדמות אחרות) מכונים JBOD ‏ (Just a Bunch Of Disks). התקן DAS יכול, כמו SAN או NAS, לאפשר הרחבת קיבולת האחסון, תוך שמירה על רוחב פס נתונים גבוה וקצב גישה גבוה ויש התקנים כאלו התומכים אף בהחלפה חמה (כלומר החלפה של דיסק שכשל בלי לכבות את המחשב או אף להוריד את התוכנה המשתמשת בדיסק). טכנולוגית DAS יוצרת "איי מידע" וזאת בשל חוסר היכולת לשתף מידע או משאבים בשימוש עם שרתים אחרים. הן NAS והן SAN הן ארכיטקטורות המנסות לפתור את הבעיה הזאת, אולם הן מציגות כמה בעיות חדשות כמו העלות הראשונית הגבוהה, קושי בניהול, צורך במערכת אבטחה לוגית (ולא רק פיזית כמו ב־DAS) עבור הגישה לנתונים ומאבק על משאבים בין הלקוחות השונים.
טירת הציד גליניקה

טירת הציד גליניקה (בגרמנית: Jagdschloss Glienicke, "יאגדשלוס גליניקה") היא טירת ציידים הממוקמת בפרבר ואנזה שליד ברלין, בקרבת גשר גליניקה. הטירה הוכרזה כאתר מורשת עולמית ביחד עם מספר אתרים בערים פוטסדאם וברלין. הטירה נבנתה בין השנים 1682–1683, בסגנון הבארוק הצרפתי, בתכנונו של האדריכל ההולנדי דיסארט (Charles Philippe Dieussart) עבור פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בתחילה נעשה בה שימוש כבית חולים צבאי. בשנת 1763 מסר פרידריך השני, מלך פרוסיה, את הטירה לאדם בשם יצחק לוי יואל, תעשיין, אשר עשה בה שימוש כמפעל לשטיחים וטפטים. בשנת 1827 הועברה הטירה לבעלותו של וילהלם פון טורק, עורך דין ומחנך, אשר הפך אותה לבית יתומים. בשנת 1859 החל קרל, נסיך פרוסיה בשיפוץ המבנה בסגנון נאו-בארוק למטרת שימוש על ידי בנו פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. בשנת 1889 הורחב שוב המבנה המרכזי בתכנונו של האדריכל וההיסטוריון אלברט גאייר, ונוסף לו מגדל. בשנת 1939 עברה הטירה לחזקתה של העיר ברלין, ולאחר מכן נעשה בה שימוש על ידי הצבא הסובייטי, והיא שימשה אף כהוסטל לנוער, ושימושים מזדמנים שונים. בשנים 1963–1964 נערך בטירה שיפוץ נוסף בתכנון האדריכל מקס טאוט. והיא המשיכה לשמש כאכסניה למיזמים ציבוריים שונים. בשנת 2003 עקב אי תקינות מערכות החשמל וכיבוי האש, פרצה שרפה גדולה וגרמה לנזקים חמורים. בשנת 2005 הוחל בשיפוץ המבנה והסתיים בשנת 2012. עלויות השיפוץ, הכוללות את שימור המבנה כמקובל בגרמניה, הסתכמו בכ-400,000 €. מדיה וקבצים בנושא טירת הציד גליניקה בוויקישיתוף מידע על טירת גלינקה (אתר בגרמנית) מידע תיירותי על טירת גלינקה (אתר באנגלית)
יקבפילס

יֵקַבְּפִּילְס (בלטבית: Jēkabpils, בגרמנית: Jakobstadt – יאקובשטאדט, בפולנית: Jakubowo – יאקובובו, או Jakubów – יאקובוב) היא העיר התשיעית בגודלה בלטביה. העיר הוקמה בשנת 1670 כעיר קטנה בחלקה המזרחי של לטביה הידועה בכינויה לטגליה. בעיר עובר נהר הדאוגבה. תחילה העיר נשלטה בידי הדוכסות הליבונית אך הוחזרה על ידי הלטגלים לשליטתם. עד השלטון הסובייטי, יקבפילס הייתה שתי ערים נפרדות שכל אחת שכנה בגדה אחרת של נהר הדאוגבה – יקבפילס וקרוסטפילס (Krustpils, בגרמנית: Kreutzburg – קרויצבורג). יקבפילס ההיסטורית שכנה בגדה הדרומית של נהר הדאוגבה, בסלוניה (אנ'), ואילו קרוסטפילס ההיסטורית שכנה בגדתו הצפונית, בלטגליה. שתי הערים אוחדו ב-1962, במהלך השלטון הסובייטי, תחת השם יקבפילס, אך הן שומרות על אופיין האזורי הייחודי. בתקופת לטביה העצמאית, באמצע שנות השלושים של המאה העשרים, ישבו ביקבפילס כ-800 יהודים. בימי השלטון הסובייטי (1941-1940) נסגרו מוסדות הציבור היהודיים והולאמו העסקים הפרטיים. ב-29 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את יקבפילס, וריכזו את יהודיה בגטו, תוך העסקתם בעבודות כפייה קשות ומשפילות. בספטמבר 1941 נרצחו יהודי הגטו בארבעה בורות ירי ביער סמוך. מדיה וקבצים בנושא יקבפילס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יקבפילס "יקבפילס", באתר JewishGen (באנגלית) ייקבפילס (Jekabpils), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו'), יקבפילס, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1006), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקרן הלאומית למדע

האם התכוונתם ל... הקרן הלאומית למדע (ארצות הברית) הקרן הלאומית למדע (ישראל) הקרן הלאומית למדעי הרוח
תחנת הרכבת בת ים – קוממיות

תחנת הרכבת בת ים – קוממיות היא תחנת רכבת במסילת תל אביב – פלשת. אמנם התחנה נקראת בת ים - קוממיות, אך היא נמצאת בתחומה השיפוטי של חולון, על מחלף קוממיות אשר מקשר בין שתי הערים לנתיבי איילון. התחנה משרתת את תושבי האזור הדרומי של חולון, הכולל את שכונות קריית בן-גוריון, קריית רבין, ג'סי כהן, וקריית מיכה בחולון, וכן את תושבי האזור הדרום-מזרחי של בת ים בו נמצאת שכונת רמת הנשיא. בסמוך לתחנה שנחנכה ב-25 בספטמבר 2011, הוקם חניון המשרת מכוניות נוסעים וכלי רכב דו-גלגליים. בתחנה זו הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס. אולם הנוסעים נבנה בתוואי הכביש העירוני. בתחנה ישנה מסילת רכבת כפולה בין נתיבי איילון, כאשר לכל מסילה יש רציף צד. זוהי תחנה ביניים בקו אשקלון - הרצליה. קו זה משרת את התחנות: אשקלון, אשדוד – עד הלום, יבנה – מערב, ראשון לציון – משה דיין, בת ים – קוממיות, בת ים – יוספטל, חולון – וולפסון, צומת חולון, תל אביב – ההגנה, תל אביב – השלום, תל אביב – סבידור מרכז, תל אביב – אוניברסיטה, בני ברק – רמת החייל, פתח תקווה – קריית אריה, פתח תקווה – סגולה, ראש העין – צפון, כפר סבא – נורדאו, הוד השרון – סוקולוב, רעננה – דרום, רעננה – מערב והרצליה. בשעות השיא עוצרות בתחנה שלוש רכבות בשעה בכל כיוון, כאשר שתיים מגיעות עד לאשקלון ואחת לראשון לציון משה דיין. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון. מקרא סימנים: ♿ - אוטובוס עירוני נגיש ⬅️⁩ - קו חד כיווני 🌙 - קו לילה תחבורה בבת ים גשר התנאים פרטי התחנה, באתר רכבת ישראל מיכאל יעקובסון: חשיפת תחנות קו הרכבת החדש, 11 ביולי 2011, Xnet נועם דביר, סיבוב אדריכלי בתחנות החדשות בקו ת"א - ראשל"צ, באתר הארץ, 12 בינואר 2012 נסיעת המבחן של הרכבת החשמלית בטבעת השרון, בעמוד הפייסבוק של שבתשתיות, 19 בנובמבר 2021
קרן האלפים

קרן האלפים (בגרמנית שווייצרית: Alphorn) היא כלי נשיפה מסורתי, אופייני לאזורים הכפריים בהרי האלפים בכלל ובשווייץ בפרט. הקרן עשויה לרוב מעץ אך נמנית עם משפחת כלי הנשיפה ממתכת בשל אופן הפקת הצליל. אורכה כמה מטרים, וכמו כלי נשיפה טבעיים אחרים מ"מתכת", ניתן לנגן בה מנעד מוגבל למדי של צלילים. הקרן מפיקה באופן מובחן חלק מסדרת צלילים עיליים, ולא סולם דיאטוני (מושווה) או סולם כרומטי. לרוב לא מנגנים בכלי זה ככלי יחיד אלא בקבוצות. הכלי הומצא במהלך המאה ה-14, ושימש בתחילה כאמצעי להעברת מסרים. עיקר השימוש בכלי היה לשם אזהרה מפני סכנות או לקריאת התושבים לתפילה בכנסייה. קולה החזק וההד שעורר בעמקים הגיע למרחקים גדולים. בהמשך הפכה הקרן גם לכלי מוזיקלי, ונכתבו עבורה מספר יצירות ותפקידים כחלק מתזמורות, בין השאר על ידי מוצרט האב. מדיה וקבצים בנושא קרן האלפים בוויקישיתוף קרן האלפים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נגינה בביצוע של ליסה סטול ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוקט

טוקט (בטורקית: Tokat) היא עיר בצפון טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה שבמחוז הים השחור. לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 206,621 בני אדם. העיר מתועדת עוד בראשית תקופתה של האימפריה הביזנטית, ונודעה בשם דוקיה (Dokia). במקורות ערביים ופרסיים נקראה דוקאט (Dokat). מהמאה ה-11 האזור היה נתון בעימותים בלתי פוסקים בין הסלג'וקים לבין הביזנטים. לאחר קרב מנזיקרט בתאריך 26 באוגוסט שנת 1071, בו נוצח הצבא הביזנטי, על ידי כוחותיו של המצביא הסלג'וקי אלפ ארסלאן, נסוגו הכוחות הביזנטיים לעיר, שם התארגנו מחדש והצטרפו לקיסר רומנוס הרביעי, אשר שוחרר משביו. טוקט עברה לחזקת האימפריה העות'מאנית בתקופת מהמט השני. העיר מרוחקת 318 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אנקרה. העיר מפורסמת במבצר העות'מאני בן 28 המגדלים, שהוקם על גבעה הצופה על העיר. בעיר שוכן מבנה מדרסת גק, שהוקם בשנת 1270 והוסב למוזיאון, וכן נבנתה בשנת 1992 אוניברסיטה על-שם עות'מאן נורי פאשא (Osman Nuri Paşa), גיבור המלחמה העות'מאנית רוסית 1877–1878, אשר נולד בעיר. מדיה וקבצים בנושא טוקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוקט (בטורקית) טוקט, ברשת החברתית פייסבוק טוקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טוקט, ברשת החברתית אינסטגרם טוקט, סרטונים בערוץ היוטיוב טוקט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בטורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
GeForce 200

מאיצי הגרפיקה מסדרת הGEFORCE 200 שייכים לדור ה-10 בסדרת המאיצים הגרפיים GEFORCE של חברת NVIDIA. מאיצי הגרפיקה בסדרה זו מכילים את טכנולוגית 'Unified shader model', בדומה לסדרות 9 ו-8 של GEFORCE. ה-GEFORCE GTX 260 ו-280 מבוססים על אותה ליבת מעבד, דגם 260 הוא בעצם דגם 280 שחלק מיכולותיו מנוטרלות. בתאריך 12 באוקטובר 2009 השיקה NVIDIA את המאיצים מדגמים G210 ו-GT220 שעד כה היו זמינים רק בגרסת OEM. מדיה וקבצים בנושא GeForce 200 בוויקישיתוף GeForce GTX 280, NVIDIA. GeForce GTX 260, NVIDIA. אוסף ביקורות באנגלית על GTX 260 וGTX 280 GeForce GT 220, באתר חברת GeForce פרטים בוויקיפדיה האנגלית (אנ') "The GeForce GT 220M is a relabeled GeForce 9600M GT for OEM laptop sellers". notebookcheck.net. notebookcheck.net. 2009-12-02. נבדק ב-2009-12-02.