מסכת סוטה

מַסֶּכֶת סוֹטָה (או שׂוֹטָה) היא המסכת החמישית בסדר נשים, שהוא הסדר השלישי במשנה. בתלמוד הירושלמי מסכת זו היא האחרונה מסדר נשים. המסכת עוסקת בדיני הסוטה והשקייתה, בדינים שנאמרו ביום בו סילקו את שומר בית המדרש ובדינים הנאמרים בכל לשון והנאמרים בלשון הקודש דווקא. במסכת זו תשעה פרקים ובתלמוד הבבלי יש במסכת זו 49 דפים. בקרב חסידי חב"ד נהוג ללמוד מסכת זו בימי ספירת העומר, דף אחד ביום (החל מהיום השני לעומר). ערך מורחב – סוטה (הלכה) עיקר המסכת עוסקת בדיני סוטה. סוטה היא אישה שבעלה חושד בה כי בגדה בו עם גבר מסוים. התהליך מתחיל בקינוי וסתירה. ה'קינוי' הוא התראה שהתרה בה בעלה לבל תיסתר עם גבר זה, ותנאי ה'סתירה' מתקיים על סמך עדות או טענה שנסתרה עם אותו הגבר למשך זמן מסוים, אך לא ידוע כי בגדה בפועל. דיני הסוטה הבסיסיים מפורטים בתורה, בספר במדבר פרק ה'. עיקר הדין הוא כזה: כיוון שאין שני עדים הדרושים להוכחת הבגידה, עורכים לה בדיקה מיוחדת. משקים אותה "מים מרים מאררים", שהם "מים קדושים", קומץ עפר מהמקדש ודיו של מחיקת מגילה מיוחדת שכתובים בה מספר פסוקים מפרשת הסוטה שבספר במדבר. אם האישה לא בגדה, נאמר בתורה, שהיא תקבל שכר רב ותזכה להרות, אך אם בגדה, ירכה נופלת ובטנה מתנפחת. על פי הדין אין חובה על האישה לשתות את המים, אך אם היא מסרבת, עליה להתגרש מבעלה מבלי שתקבל את הכסף הנקוב בכתובה שלה. לפני שבעלה דורש לבדוק אותה כסוטה, עליו להיות נקי מכל עוון. הגמרא מציינת כי מיקומה של המסכת אחרי מסכת נזיר הוא על בסיס ברייתא שבה אומר רבי: "למה נסמכה פרשת נזיר שבתורה לפרשת סוטה? לומר לך שכל הרואה סוטה בקלקולה יזיר עצמו מן היין". על קביעה זו מקשה הגמרא שבתורה ממוקמת פרשת סוטה לפני פרשת נזיר, וכי למה לא הוקדמה המסכת לפני מסכת נזיר? ועונה שמכיוון שבמסכת כתובות בפרק המדיר, נשנו הלכות נדרים, עבר עורך המשנה להלכות נדרים במסכת נדרים, ומהם להלכות נזירות שדומים לנדרים במהותם. הרמב"ם מציין גם בהקדמתו למשנה כי על המסכת היה להימצא אחרי מסכת גיטין "שעניינה מעניין הגירושין, שהסוטה כשתזנה – יש לכוף האיש והאשה על הגירושין". המקנא לאשתו (תשע משניות ) - דיני קינוי וסתירה, העלאת הסוטה לבית המקדש, אגדות בדבר "במידה שאדם מודד, בה מודדין לו". היה מביא (שש משניות) - דיני מנחת הסוטה, כתיבת המגילה, שבועת הסוטה. היה נוטל (שמונה משניות) - הקרבת מנחת הסוטה, השקאת הסוטה, מחיית המגילה ובדיקת המים את הסוטה. במשנה ו' חוזרת המסכת למנחת הסוטה ועוסקת בין השאר בהבדלים בין כהן לכהנת ומתוך דיון זה מפרטת הבדלים שבין איש לאישה בכלל. ארוסה ושומרת יבם (חמש משניות) - דיני הסוטה בארוסה ושומרת יבם ונשים שאינן שותות או נוטלות את כתובתן, אשת כהן וקינוי בית דין. כשם שהמים בודקין אותה (חמש משניות) - בדיקת המים את האיש, משניות המתחילות בביטוי "בו ביום" . מי שקינא לאשתו (ארבע משניות) חזרה לדיני עדות בסוטה. אלו נאמרין בכל לשון (שמונה משניות) - החל מפרק זה ועד סוף המסכת עוסקות המשניות בדברים הטעונים אמירה שיש מהן שנאמרים בכל לשון ויש שנאמרים אלא בלשון הקודש (דוגמת דברי כהן משוח מלחמה שיפורטו בפרק ח' ופרשת עגלה ערופה שתפורט בפרק ט'). יש הסבורים כי עניינים אלו הובאו במסכת על מנת ללמד שפרשת סוטה נאמרת בכל לשון. משוח מלחמה (שבע משניות) - דברי כהן משוח מלחמה ודיני מלחמה שונים. עגלה ערופה (חמש עשרה משניות) - ביאור פרטי הדינים של פרשת עגלה ערופה. בסך הכל יש במסכת 67 משניות. ששת הפרקים הראשונים עוסקים בדיני סוטה (כלומר אישה הנחשדת בזנות תחת בעלה). הפרק השביעי דן בהלכות בהם יש לומר נוסח מסוים (כמו פרשת סוטה), ובשאלה האם הנוסח צריך להיאמר דווקא בלשון הקודש או מותר לאומרו בכל לשון. הפרק השמיני דן בהלכות מלחמה והתשיעי בהלכות עגלה ערופה. הפרק הראשון דן בגדרים הבסיסיים של סוטה ובסופו דיון על שמשון ופירוש על חלקים מסיפור יציאת מצרים. הפרק השני והשלישי דנים בהלכות סוטה וכיצד דין סוטה מתבצע בפועל הפרק הרביעי דן במצבים מיוחדים בדיני סוטה הפרק החמישי דן ביסודות הלכות טומאה וטהרה ובסופו דיון על תחום שבת, שירת הים ואיוב. הפרק השישי (הפרק הקצר ביותר בתלמוד הבבלי) - מדבר על דיני עדות בסוטה. הפרק השביעי דן בהלכות לשון הקודש ומעט הלכות תפילה הפרק השמיני דן בהלכות מלחמה (מלחמת רשות ומלחמת מצווה) הפרק התשיעי דן בהלכות עגלה ערופה ובסופו דן בעקבתא דמשיחא. שיטה מקובצת - לרבי בצלאל אשכנזי (ליקוטי מפרשים ראשונים נכתב רק על פרק ראשון ושני במסכת) באר שבע - לרבי יששכר בר איילנבורג קרן אורה - לרבי יצחק מינקובסקי מקרלין מנחת קנאות - לרבי מאיר אריק תורת הקנאות - לרבי משה בצלאל לוריא פירושי הגרי"ז - לרבי יצחק זאב סולובייצ'יק (פירוש על מסכת סוטה בשיטת בריסק) מנחה חריבה - לרב פנחס עפשטיין ישי רוזן-צבי, הטקס שלא היה - מקדש, מדרש ומגדר במסכת סוטה, הוצאת מאגנס, 2008. משנה, מסכת סוטה, באתר ויקיטקסט תוספתא, מסכת סוטה, באתר ויקיטקסט תלמוד בבלי, מסכת סוטה, באתר ויקיטקסט תלמוד ירושלמי, מסכת סוטה, באתר ויקיטקסט מידע על מסכת סוטה בקטלוג הספרייה הלאומית תלמוד בבלי, מסכת סוטה, במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית כתב יד, מסכת נזיר, תלמוד בבלי, מוסקבה, מאה 18, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית כתב יד חלקי, מסכת סוטה, תלמוד ירושלמי, גטינגן, תאריך לא ידוע, בפרויקט "כתיב" באתר הספרייה הלאומית לקט באורי אגדות ממסכת סוטה, באתר מכון הלכה ברורה ובירור הלכה שורש הקינוי, הסוגיות שבפתיחת מסכת סוטה בתלמוד הבבלי, מאת הרב דב ברקוביץ', באתר מט"ח מתיקות שנעלמה, משניות הסיום של מסכת סוטה, מאת הרב דב ברקוביץ', באתר מט"ח בנוסח המשנה שבפירוש המשנה לרמב"ם לפי כתב היד המקורי. ספר היום יום פתגם לז' אייר תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף ב', עמוד א' פרשת סוטה מופיעה בספר במדבר, פרק ה', פסוק י"א ועד סוף הפרק ופרשת נזיר מיד אחריה. מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה. כל מקום שנאמר במשנה "בו ביום", פירושו: ביום שמינו את רבי אלעזר בן עזריה לנשיא בישיבה ביבנה, שכל זמן שהיה רבן גמליאל נשיא, היה מכריז ואומר: "כל תלמיד חכם שאין תוכו כברו, אל ייכנס לבית המדרש", וכשנתמנה רבי אלעזר בן עזריה לנשיא, ניתנה רשות לכל התלמידים להיכנס לבית המדרש, ומתוך שרבו התלמידים, רב החידוד והפלפול, ולא הייתה הלכה תלויה בספק בבית המדרש.