laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אסטוניה באירוויזיון 2021

אסטוניה השתתפה באירוויזיון 2021 עם השיר "The Lucky One", שבוצע על ידי הזמר האסטוני אוקו סוביסטה. אסטוניה בחרה את השיר באמצעות קדם בשם "Eesti Laul 2021". הקדם כלל שני חצאי גמר ב-18 וב-20 בפברואר 2021 וגמר ב-6 במרץ 2021.‏ בשלבי חצאי הגמר השתתפו 12 שירים ומחציתם עלו לשלב הגמר. שיטת הניקוד בחצאי הגמר חולקה לשניים: בסיבוב הראשון עלו לגמר ארבעה שירים. הניקוד נקבע על ידי שילוב של הצבעות השופטים והקהל ביחס שווה של 50/50. בסיבוב השני עלו לגמר שני שירים שלא צלחו את הסיבוב הקודם. בסיבוב זה הניקוד נקבע על פי הצבעות הקהל בלבד. גם שיטת הניקוד בגמר חולקה לשני סיבובים: בסיבוב הראשון עלו שלושה שירים מתוך 12. הניקוד נקבע על ידי שילוב של הצבעות השופטים והקהל ביחס שווה של 50/50. הסיבוב השני כלל הצבעת קהל בלבד, שבעקבותיה הוכרז השיר הזוכה מבין שלושת השירים שעלו בשלב הקודם. ב-1 בספטמבר 2020, רשות השידור האסטונית הכריזה על פתיחת ההרשמה לקדם האסטוני, שנמשכה עד 6 בנובמבר 2020. על פי חוקי הקדם, כל אמן זכאי לשלוח עד חמישה שירים בן אם הוא אזרח אסטוניה, ובין אם לא. רשות השידור האסטונית גבתה סכום של 25 אירו על שליחת שיר באסטונית לקדם, ו-75 אירו על שליחת שיר בשפה זרה. 156 הגשות התקבלו עד המועד האחרון. אוקו סוביסטה, שזכה בקדם האסטוני לאירוויזיון 2020, השתתף אוטומטית בשלב חצי הגמר, כפיצוי על ביטול התחרות באותה שנה. ב-11 וב-12 בנובמבר הוכרזו כל שאר האמנים שעלו לשלבי חצאי הגמר. בין האמנים שעלו לשלב הבא ניתן למצוא את איבו ליננה ומריה-ליס אילוס שייצגו את אסטוניה באירוויזיון 1996, קויט טומה אשר ייצג את אסטוניה ב-1998 וב-2017 ואת יורי פוטסמן שייצג את אסטוניה ב-2016. חצי גמר 1 חצי גמר 2 הגמר ב-20 במאי 2021, סוביסטה ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות וכשל להעפיל לגמר, לאחר שהגיע למקום ה-13 עם 58 נקודות. <Jumawan, Tim (11 בנובמבר 2020). "156 songs submitted for Eesti Laul 2021". escXtra. {{cite web}}: (עזרה) Gallagher, Robyn (12 בנובמבר 2020). "Estonia: All Eesti Laul 2021 shows to be held in Tallinn, ERR undecided if grand final will have live audience". {{cite web}}: (עזרה) Walpole, Natalie (1 בספטמבר 2020). "ERR opens submission window for Eesti Laul 2021". escXtra. {{cite web}}: (עזרה) Jumawan, Tim (11 בנובמבר 2020). "156 songs submitted for Eesti Laul 2021". escXtra. {{cite web}}: (עזרה)Jumawan, Tim (11 November 2020). "156 songs submitted for Eesti Laul 2021". escXtra. Kaldoja, Kerttu (12 בנובמבר 2020). "Õhtul selguvad kõik Eesti Laul 2021 poolinalistid". ERR (באסטונית). {{cite web}}: (עזרה)
ג'יימי בלקלי

ג'יימי אלכסנדר בלקלי (באנגלית: Jamie Blackley; נולד ב-8 ביולי 1991) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי. בלקלי נולד בדאגלס, האי מאן, וגדל בלונדון, אנגליה, עם אביו מרטין, אמו מרינה ואחותו הגדולה הולי-אנה. הופעתו הראשונה הייתה בהפקת התיאטרון בלונדון של המחזה "האביב מתעורר". לבלקלי היה תפקיד קטן בסרט הרפתקאות האקשן "שלגייה והצייד" משנת 2012, אך כמה מתפקידיו הקולנועיים הבולטים כוללים את מארק במותחן משנת Uwantme2killhim?" 2013", במותחן "הרשות החמישית" גם הוא משנת 2013, ובדרמה הרומנטית "אם אשאר" משנת 2014. הוא גילם את פרדי המילטון ב"The Halcyon". במאי 2021 לוהק בלקלי לתפקיד בסדרת הטלוויזיה להיות אליזבת. מדיה וקבצים בנושא ג'יימי בלקלי בוויקישיתוף ג'יימי בלקלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יימי בלקלי, ברשת החברתית אינסטגרם ג'יימי בלקלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'יימי בלקלי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'יימי בלקלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Five Minutes with: Jamie Blackley - SPLASH". Chicago Sun-Times. 25 באוגוסט 2014. אורכב מ-המקור ב-20 בספטמבר 2015. נבדק ב-11 ביולי 2015. {{cite news}}: (עזרה) "Blackley Jamie Profile". iBaller. אורכב מ-המקור ב-6 באוקטובר 2014. נבדק ב-9 אפר' 2014. {{cite news}}: (עזרה) http://www.radiotimes.com/tv-programme/e/fhkj2y/the-halcyon--02012017 Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏2 באפריל 2021 "Vinyl - in cinemas 15th March 2013". My Reviewer. נבדק ב-10 אפר' 2014. {{cite news}}: (עזרה) Jones, Brandon (20 אוג' 2012). "'Thor' Star Chris Hemsworth Featured In 'Snow White And Huntsman' Poster". The Desk of Brian. אורכב מ-המקור ב-13 באפריל 2014. נבדק ב-10 אפר' 2014. {{cite news}}: (עזרה) Miller, Lucy (18 ספט' 2013). "Interview: Jamie Blackley". The National Student. נבדק ב-9 באפריל 2014. {{cite news}}: (עזרה) Ehrenkaufer, Lexxie (5 ספט' 2013). "Jamie Blackley joins Chloë Moretz in 'If I Stay' movie adaptation". Hypable. אורכב מ-המקור ב-13 באפריל 2014. נבדק ב-9 באפריל 2014. {{cite news}}: (עזרה) Rooney, David (15 במאי 2015). "'Irrational Man': Cannes Review". The Hollywood Reporter. נבדק ב-19 במאי 2015. {{cite news}}: (עזרה) Graham, Alison. "The Borgias series 3.7 Lucrezia's Gambit". Radio Times. נבדק ב-9 באפריל 2014. {{cite news}}: (עזרה) "REVIEW: Spring Awakening – Lyric, Hammersmith". Gari Davies. 18 בפברואר 2009. נבדק ב-9 אפר' 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Cast Announced for World Premiere of Backbeat". Citizens Theatre. נבדק ב-9 אפר' 2014. {{cite news}}: (עזרה)
ניסאן 300C

ניסאן 300C (באנגלית: Nissan 300C) היא מכונית סלון, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב היפנית ניסאן בין השנים 1984–1987 ביפן. תצורות: מכונית סלון (4 דלתות), מכונית סטיישן (5 דלתות). 5 נוסעים (7 נוסעים בדגם סטיישן). מנוע בנזין קדמי: V6 צילינדרים, 3.0 ליטר, תוצרת "ניסאן" סדרה "Nissan VG engine" (אנ') סוג מנוע "VG30S". פלטפורמה: "Nissan Y30". תאוצה בין 0–100 היא 10.2 שניות (דגם 4 דלתות סלון, מנוע 2,960 סמ"ק המפיק 155 כ"ס). "ניסאן 300C" "ניסאן 300C", שנת 1985 "ניסאן 300C" - סטיישן "ניסאן 300C" - סטיישן "ניסאן 300C" - סטיישן "ניסאן 300C" - סטיישן ניסאן מדיה וקבצים בנושא ניסאן 300C בוויקישיתוף ניסאן 300C, סרטון באתר יוטיוב "ניסאן 300C" דגם סלון, שנת 1985 automobile-catalog.com/car/1985 "ניסאן 300C" topworldauto.com/cars/nissan/nissan-300c
וולן

וֶולֶן חברת הנדסה (באנגלית: Whelen Engineering Company) היא תאגיד אמריקאי, המתכנן ומייצר ציוד אזהרה אודיו וויזואלי לתעשיות רכב, תעופה ולתעשיית ההודעות ההמוניות ברחבי העולם. וולן, שנוסדה בשנת 1952, הפכה לספקית של נורות אזהרה, תאורה לבנה, סירנות ובקרים. מוצרי וולן מתוכננים, מיוצרים ומורכבים בשני מתקנים מרכזיים, בצ'סטר ובצ'ארלסטאון ניו המפשייר. וולן מחולקת לארבע חטיבות, ויש לה חברה בת בשם Whelen Motorsports. ארבע חטיבות החברה הן: חטיבת הרכב – מספק סרגלי תאורה, פנסי תאורה, ערכות פלטה, תיבות צפירה ומערכות אזהרה ציבוריות אחרות להתקנה ברכבים או בתוך הרכב, צפירות מסתובבות ומערכות התראה לסטודנטים עם יכולת שידור קול. החטיבה התעשייתית – מספקת חומרת התרעה ציבורית לקהל לקוחות בפורום מפעלים תעשייתיים. אגף התעופה – מספק ציוד התרעה במיוחד לשימוש בתאורה מכוונת של מטוסים או שדות תעופה ועוד. חטיבת מוצרי ההודעות ההמוניות – מספק חומרה להודעה המונית, כגון צפירות רב כיווניות (צפירות "פשיטת אוויר"), צפירות מסתובבות ומערכות התראה לסטודנטים עם יכולת שידור קול. Whelen Hornet היא מערכת אזעקה אלקטרונית. היא הוצגה בשנת 1995. המערכת מכילה רמקול יחיד של 400 וואט. היא מערכת האזעקה הקטנה ביותר של וולן המיועדת לשטח פתוח. הצפירה יכולה להשמיע שישה אותות, בדיוק כמו רוב הצפירות האחרות המיוצרות על ידי וולן, אולם יכולותיה אינן מגיעות לרמת סדרת הסירנות WPS-2900 ו-WPS-4000. וולן ייצרה גם את ה-WPS-3016. בעבר צופרי החברה מסדרת WPS 2700 ו-WPS 2800 יובאו לישראל והותקנו לאחר מלחמת המפרץ כדי לספק כיסויי התרעה במקומות שבהם הצופרים הפניאומטיים לא נשמעו היטב לרבות במושבים וקיבוצים. מדיה וקבצים בנושא וולן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של וולן Homepage Whelen Engineering Automotive Division Whelen Engineering Company Inc. - Mass Notification Home Page Whelen Engineering Company Inc. - Industrial - Products Whelen Engineering Aviation Division Whelen Engineering Company Inc. - Mass Notification Home Page Whelen Hornet ⁨חברות אמריקניות מתווכחות וצופרי אזעקה שהזמינה ישראל מעלים אבק⁩ | ⁨מעריב⁩ | 20 ספטמבר 1991 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
נירקרץ'

נירקרץ' (בהונגרית: Nyírkércs) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בנירקרץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 849 ובשנת 2020 רק 787 תושבים. יהודים חיו בנירקרץ' בתקופות זמן שונות, רבים מתושבי הכפר נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא נירקרץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נירקרץ' נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי נירקרץ' שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אריאל דומבסל

אריאל דומבסל (בצרפתית: Arielle Dombasle; נולדה ב-27 באפריל 1953) היא שחקנית וזמרת צרפתייה ממוצא אמריקאי. דומבסל נולדה בהרטפורד, קונטיקט. לאחר מות אמה ב-1964 היא עברה למקסיקו עם סביה מצד אמה, היא למדה בקונסרבטוריון בפריז ולאחר מכן החלה בפיתוח קריירת משחק במדינה, ב-1978 שיחקה בדרמה התקופתית "Perceval le Gallois" בבימויו של אריק רוהמר, שנה לאחר מכן הופיעה בסרט "טס" של רומן פולנסקי. בשנים 1983–1984 שיחקה את "מקסין" במיני-סדרה הטלוויזיונית "תחרה", על פי ספרה של שירלי קונרן. בשנת 1993 שיחק דומבסל בסרט הדרמה המקסיקני "Miroslava" לצדו של דמיאן ביצ'יר. בשנת 1994 שיחקה בסרט "אינדיאני בעיר". ב-2000 גילמה את אשתו של לואי השני, נסיך דה קונדה בסרט "Vatel". ב-2001 שיחקה בסרט "Les âmes fortes" היצא על פי ספרו של ז'אן ז'יונו. ב-2004 גילמה את אליזבת, נסיכת בוואריה בסרט טלוויזיה. ב-2008 שיחקה בסרט ביוגרפי על חייה של פרנסואז סאגאן. ב-2010 שיחקה בסרט "ורדים בתשלומים" של עמוס גיתאי, המבוסס על ספר מאת אלזה טריולה. כזמרת הוציאה את הסינגל הראשון שלה "Paris m'a séduit" ב-1980 ואת אלבומה הראשון "Liberta" ב-2000. היא הייתה מספר פעמים שופטת בתחרות מיס צרפת. ב-1993 נישאה בשנית לברנאר-אנרי לוי. היא צמחונית ופעלה עבור הארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים. מדיה וקבצים בנושא אריאל דומבסל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריאל דומבסל (בצרפתית) אריאל דומבסל, ברשת החברתית פייסבוק אריאל דומבסל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריאל דומבסל, ברשת החברתית אינסטגרם אריאל דומבסל, סרטונים בערוץ היוטיוב אריאל דומבסל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר AllMovie (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר Metacritic (באנגלית) אריאל דומבסל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אריאל דומבסל, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר ספוטיפיי אריאל דומבסל, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר Last.fm (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר דיזר אריאל דומבסל, באתר Yandex.Music (ברוסית) אריאל דומבסל, באתר Discogs (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר Songkick (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר SecondHandSongs אריאל דומבסל, באתר בילבורד (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר טיידל (באנגלית) אריאל דומבסל, באתר אמזון מיוזיק
רוז מרי ברטון

רוז מרי ברטון (באנגלית: Rose Mary Barton‏: 21 באפריל 1856 – 1929) הייתה אמנית אנגלו-אירית. ציירת מים שציירה נוף, סצינות רחוב, גנים, דיוקנאות ילדים ואיורים של נוף העיר של בריטניה ואירלנד. רוז ברטון נולדה בדבלין בשנת 1856. אביה היה עורך דין מרוצ'סטאון, מחוז טיפררי, ומשפחת אמה הייתה ממחוז גאלווי. היא חונכה באופן פרטי והייתה ליברלית בענייני חברה. תחומי העניין שלה כללו רכיבה על סוסים. היא החלה להציג את ציורי צבעי המים הרחבים שלה עם אגודת צבעי המים של אירלנד (WCSI) בשנת 1872. רוז ואחותה אמילי ביקרו בבריסל בשנת 1875, הם קיבלו שכר לימוד לציור ורישום וציור אומנות אצל האמן הצרפתי, אנרי ז'רבק. שם יחד עם חברתה הקרובה מילדרד אן באטלר היא החלה ללמוד ציור דמויות. בשנת 1879 הצטרפה לקבוצה המקומית של החברה לאמנות יפה. לאחר מכן התאמנה בסטודיו לאמנות של פול ג'ייקוב נפטל בלונדון. רוז כמו באטלר, למדה אצל נפטל. בשנת 1882 הציגה את תמונתה על חיה שנצודה, באקדמיה המלכותית להיברניאן (RHA). בשנת 1884 הציגה באקדמיה המלכותית (RA). מאוחר יותר היא הציגה בגלריה היפנית, בגלריית דאדלי ובגלריית גרוסוונור בלונדון. בשנת 1893 היא הפכה לחברה מקורבת בחברת הציירים בצבעי מים, וזכתה לחברות מלאה בשנת 1911. צבעי המים ונופי העיירה של ברטון התפרסמו היטב גם בדבלין וגם בלונדון. היא תרמה את איוריה לספרים משתי הערים, כולל "דבלין הציורית, העתיקה והחדשה" מאת פרנסיס פארמר, וספרה על לונדון. תמונת רחוב הייד פארק, 1893 נייטברידג' תזמורת צועדת מדיה וקבצים בנושא רוז מרי ברטון בוויקישיתוף Dictionary of Irish Biography - Cambridge University Press, dib.cambridge.org Marcus B. Huish, British Water-Colour Art, Read Books, 2008-10, ISBN 978-1-4437-6842-9. (באנגלית) "Catalog 2008"
לילך שובל

לילך שובל (נולדה ב-12 בספטמבר 1986) היא עיתונאית ישראלית. משמשת ככתבת לענייני צבא וביטחון בעיתון ישראל היום מאז הקמתו. שובל נולדה בירושלים ולמדה בתיכון שליד האוניברסיטה. עם גיוסה לצה"ל שרתה ככתבת בעיתון "במחנה" וסיקרה את זרוע היבשה. לאחר כשנה בשירות, הייתה לאישה הראשונה בעיתון הצבאי שמונתה לכתבת צבאית וחברה בתא הכתבים הצבאיים, ובמהלך תפקידה סיקרה את תוכנית ההתנתקות ואת מלחמת לבנון השנייה. בתום שירותה הצבאי מונתה לכתבת באתר האינטרנט ynet, וסיקרה את משרד החוץ וירושלים. עם הקמת ישראל היום בשנת 2007 הצטרפה לעיתון ככתבת לענייני צבא וביטחון, ונמנתה עם מייסדיו. שובל משמשת ככתבת ופרשנית ונמנית עם צוות הכותבים במוספים "ישראל השבוע" ו"שישבת". במסגרת תפקידה סיקרה את כל מבצעי צה"ל בשנים האחרונות, וביניהם מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן. שובל הייתה הראשונה שחשפה את האירוע בו נפצע לוחם יחידת מגלן עילי חיות ואת התנהלותו של ראש אכ"א לשעבר, מוטי אלמוז. בשנת 2021 חשפה דו"ח פנימי של הצבא המצביע על עלייה במספר ההטרדות המיניות בצה"ל. ביוני 2021 חשפה שיחה בין תא"ל עופר וינטר לבין ידידו, חבר הכנסת נפתלי בנט, שהתקיימה ללא אישור ולא דיווח, וזאת בניגוד להוראות האוסרות על קשר ישיר בין משרתים לנבחרי ציבור. בעקבות החשיפה נרשמה לתא"ל וינטר נזיפה מהרמטכ"ל, רא"ל אביב כוכבי. בספטמבר 2022 חשפה כי מפקד יחידת אגוז, סא"ל אפרים תהילה, שיקר בתחקיר צבאי באשר להפעלת לבנת חבלה באימון בצפון הארץ. בעקבות הפרסום החליט הרמטכ"ל להדיחו מצה"ל. מאוקטובר 2023, בעקבות מלחמת חרבות ברזל, משמשת כפאנליסטית ב"חדשות הבוקר" בקשת 12. בעלת תואר ראשון במשפטים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון מטעם אוניברסיטת תל אביב. שובל נשואה, אם לשניים ומתגוררת בצפון ישראל. מדיה וקבצים בנושא לילך שובל בוויקישיתוף לילך שובל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ישראל היום, צוות הכותבים באתר ישראל היום לילך שובל, בגלל ה"מסורת" ביחידה: חייל במגלן קפץ מרכב על שיח ושבר את צווארו, באתר ישראל היום, 5 באוגוסט 2018 לילך שובל, איומים, צרחות והעלבות: תלונות נגד אלוף מוטי אלמוז, באתר ישראל היום, 8 בפברואר 2019 לילך שובל, זינוק של 24% בדיווחי פגיעות מיניות בצה"ל, באתר ישראל היום, 15 בפברואר 2021 לילך שובל, בעקבות הפרסום ב"ישראל היום": תא"ל וינטר ננזף על ידי הרמטכ"ל כי שוחח עם בנט, באתר ישראל היום, 9 ביוני 2021 לילך שובל, "השטח נשרף": השקר והטיוח של מפקד יחידת אגוז, באתר ישראל היום, 7 בספטמבר 2022 לילך שובל, הרמטכ"ל החליט: מפקד אגוז לשעבר יודח מצה"ל, באתר ישראל היום, 2 באוקטובר 2022
מילדרד אן באטלר

מילדרד אן באטלר (באנגלית: Mildred Anne Butler‏: 11 בינואר 1858 - 11 באוקטובר 1941) הייתה אמנית אירית, שעבדה בצבעי מים ושמן בנושאי נוף, ז'אנר ובעלי חיים. מילדרד אן נולדה בשנת 1858 בקילמוררי, ליד תומסטאון והייתה בתו הצעירה של קפטן הנרי באטלר, נכדו של אדמונד באטלר, ויסקונט מונטגרט ה-11. הידע על חייה ושיטות עבודתה של באטלר מבוסס כמעט לחלוטין על ציוריה עצמם ועל יומניה, שנשמרו במשך רוב השנים בין 1892 ל-1938. אביה, הנרי באטלר, היה אמן חובב שהעדיף נושאים מהטבע שנתקל בהם במסעותיו, בפרט צמחים ובעלי חיים אקזוטיים. באטלר בילתה את מרבית חייה בבית המשפחה בקילמוררי ובנסיעות תכופות לאנגליה וליבשת. היא המשיכה לצייר עד שנות השלושים של המאה העשרים, אז הפסיקה לצייר בגלל דלקת פרקים ונפטרה בשנת 1941, בת 83. אביה עודד אותה לצייר בצעירותה, אך הכשרתה האמנותית החלה בלונדון בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 עם צבעי המים אצל פול ג'ייקוב נפטל, שאותו בחרה בזכות הבנתה בצבעי מים. באטלר כמו חברתה רוז מרי ברטון, שלמדה גם היא אצל נפטל, לא פעלה לפי בחירת הנוף שלו, במקום זאת היא התמסרה לציור בקר, ציפורים וגני פרחים. היא המשיכה את לימודיה בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר אצל ויליאם פרנק קלדרון(אנ') שהתמחה בציור בעלי חיים ובהמשך פתח בית ספר לציור בעלי חיים. בבית הספר של פרנק קלדרון היא למדה את נושא הפרות, ועבודה זו נבחרה לתצוגה באקדמיה המלכותית. בסוף שנות העשרים לחייה, ביקרה באטלר ביקורים שנתיים ביבשת עד לפרוץ המלחמה. היא נסעה לצרפת, בלגיה, שווייץ ואיטליה. בפריז למדה רישום, רישום דמויות. בעת ששהתה בפריז היא נקשרה לאסכולת ניולין והמשיכה לבלות את הקיץ של 1894 ו-1895 בניולין בקורנוול. ניולין באותה תקופה היה המרכז לקבוצת אמנים שהתעניינה בנושאים רחבים, ורבים מהם למדו בעבר בצרפת. היא צורפה לבית הספר בניולין, ולסטודיו של נורמן גרסטין לצד בני דורם כמו וולטר אוסבורן וסר ג'ון לאוורי. באטלר הציגה ללא הרף לאורך הקריירה שלה והוכיחה את עצמה כאשת עסקים מצליחה המסוגלת לשווק את צבעי המים שלה בהצלחה עם פטרונים כמו לואי הרביעי, הדוכס הגדול של הסן. היא הייתה חברה באגודת האמניות. היא הייתה אחת מתשעת האקדמאים הראשונים שנבחרו על ידי האקדמיה לאומנויות באולסטר בשנת 1930. היא קיבלה חברות מלאה בחברה המלכותית לצבעי מים בשנת 1937, לאחר שהייתה חברת עמית מאז 1896. באטלר ציירה בשמן ובצבעי מים נושאי נוף, ז'אנר ובעלי חיים. מגוון עבודותיה נשלט על ידי נושא הטבע ונושאיה שיקפו סצינות ביתיות סביב ביתה בקילמוררי. ביתה של באטלר היווה מקור השראה עצום לאורך חייה, גינתו וסביבתה, סיפקו נושאים לרבים מציוריה, שכללו לעיתים קרובות את הגנים שמסביב, המרעה וטבע. היא השיגה הצלחה בחייה והציגה בגלריות מרכזיות באירלנד ובאנגליה. מדיה וקבצים בנושא מילדרד אן באטלר בוויקישיתוף Dublin City Gallery The Hugh Lane free admission, www.hughlane.ie Mildred Anne Butler, Irish Landscape Artist: Biography, Watercolours, www.visual-arts-cork.com "Mildred Anne BUTLER 1858–1941"
גולן מלול

גולן מלול (נולד ב-27 באוקטובר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת השוער, וכיום הוא מאמן שוערים. מלול מזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי פתח תקווה, בה שיחק במצטבר כ-10 עונות. גולן מלול נולד בעפולה לאב יליד מרוקו ואם ילדית תוניסיה. הוא גדל במחלקת הנוער של מכבי עפולה, ובמקביל לשירותו הצבאי נרכש על ידי מכבי חיפה, שם היה שוערו המחליף של בוני גינצבורג. עונה לאחר מכן עבר להפועל פתח תקווה, שם היה שוערו המחליף של רפי כהן. לאחר מכן עבר לבית"ר ירושלים, שם שיחק בתור שוערה הראשי של הקבוצה, תחת המאמן זאביק זלצר. בעונה זו נשרה הקבוצה לליגת המשנה. לאחר מכן הצטרף מלול למכבי יבנה, שעלתה לליגת העל באותה העונה. ב-1992 עבר מלול למכבי פתח תקווה, שם שיחק כעשור רצוף, והיה אחד מהשחקנים הבולטים והיציבים שלה לאורך שנות ה-90. לאחר מכן שיחק מלול במכבי יפו ובית"ר עפולה. הוא פרש מכדורגל ב-2008, לאחר מכן חזר מפרישה ב-2012 ושיחק עד 2013 במכבי נצרת עילית מליגה ג', לאחר מכן פרש סופית מכדורגל פעיל רשמי. לאחר פרישתו ממשחק פעיל התנתק מלול לזמן מה מעולם הכדורגל חזר בתשובה, ועבד בחברת תנובה, לאחר מכן החל לאמן שוב בקבוצות בוגרים ונוער של הפועל נצרת עילית, הפועל מגדל העמק ועירוני טבריה, כמאמן שוערים ומאמן שוערים לקבוצות הנוער. כיום מלול בין היתר מאמן שוערים אישי. מלול גרוש והוא אב לשני ילדים מנישואיו. לאחר שהתגרש נולד לו בן נוסף. בנו, אלמוג מלול, שוער כדורגל גם הוא, ושיחק במספר קבוצות בליגת המשנה ובכלל זה במכבי קביליו יפו. אחיו של מלול, יגאל, נהרג בתאונת דרכים בשנת 1996, בזמן שירותו הצבאי. גולן מלול, ברשת החברתית פייסבוק גולן מלול, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל גולן מלול, באתר Transfermarkt גולן מלול, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר – תולדות בית"ר ירושלים, פרק אחרון סטטיסטיקה, רשימת שחקני בית"ר ירושלים בכל הזמנים, גולן מלול עם 69 הופעות, עמוד 268, הוצאת Media41LTD מגזין פתיחת עונה של עיתון חדשות, 5 באוקטובר 1990, בית"ר ירושלים, תאריך הלידה של גולן מלול 27.10.69 אשר גולדברג‏, "רדפתי אחרי ארמלי עם נשק, הוא ברח לרכב", באתר וואלה, 18 באוגוסט 2023 בגיל 37 גולן מלול הולך ברגל למשחקים ועובד במשמרות, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2006 בגיל 42: גולן מלול עושה קאמבק, באתר וואלה, 22 בנובמבר 2012 הקאמבק של גולן מלול במדי מכבי נצרת עילית, באתר בלינקר, ‏22 בנובמבר 2012
Ain't No Sunshine

"Ain't No Sunshine" (מילולית: אין אור שמש) הוא סינגל מאת הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, שהופיע לראשונה כרצועה הפותחת באלבום הבכורה שלו, "Just as I Am" משנת 1971. זהו אחד מהשירים המצליחים שהוציא וית'רס במהלך הקריירה המוזיקלית שלו, והפך לקלאסיקה בז'אנר הנשמה. השיר הוקלט בעיר ממפיס, טנסי, בהפקתו של בוקר טי. ג'ונס ובאמצעות המפיק המוזיקלי טרי מנניג. השיר מנוגן בסולם לה מינור פנטטוני. השיר הופץ כסינגל בשנת 1971, והיה ללהיט פורץ דרך עבור וית'רס שהיה אז רק בתחילת דרכו כמוזיקאי, והגיע למקום השישי במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ולמקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, הוא דורג על ידי מגזין בילבורד במקום ה-23 ברשימת 100 השירים הפופולריים ביותר בארצות הברית לשנת 1971. השיר מופיע כחלק מהפסקול המקורי לסרטים "כשהיינו מלכים" (1997) ו"נוטינג היל" (1999), כמו גם בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "סיפור פשע אמריקאי". בבית השלישי של השיר, וית'רס חוזר על התיבות "I know" עשרים ושש פעמים. במקור, הוא תכנן לכתוב מילים נוספות במקום החזרות הללו, אך קיבל עצה ממוזיקאים אחרים להותיר את החזרות כפי שהן. לשיר נעשתה גם גרסת כיסוי בידיי מייקל ג'קסון בשנת 1972, אז היה רק כבן 14 בלבד. גרסה זו הגיעה למקום ה-8 במצעד האלבומים הבריטי. מידע על היצירה "Ain't No Sunshine" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Ain't No Sunshine" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Ain't No Sunshine" באתר SecondHandSongs קן סטפנסון, What to Listen for in Rock: A Stylistic Analysis, עמ' 89. ISBN 978-0-300-09239-4 Inc Nielsen Business Media, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 1971-12-25. (באנגלית) Top 100 Hits of 1971/Top 100 Songs of 1971, www.musicoutfitters.com Michael Jackson | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) Kent, David (1993). Australian Chart Book 1970-1992. St Ives, N.S.W.: Australian Chart Book. ISBN 0-646-11917-6. "Official Scottish Singles Sales Chart Top 100". Official Charts Company. Retrieved April 11, 2020. "IRMA – Irish Charts". Irish Recorded Music Association. Retrieved April 11, 2020. "Cash Box YE Pop Singles - 1971". Tropicalglen.com AIN'T NO SUNSHINE '88 BILL WITHERS Billboard. Nielsen Business Media, Inc. 1971-12-25. p. 15. Retrieved 2016-10-03. another day paul mccartney. Ain't No Sunshine Bill Withers - Billboard "Item Display - RPM - Library and Archives Canada". 2012-03-30. היטליסט: מצעד המוזיקה של ישראל mako, באתר hitlist.mako.co.il, ‏2024-03-25
מכון הזיכרון הלאומי

מכון הזיכרון הלאומי (בסלובקית: Ústav pamäti národa) הוא מוסד ציבורי סלובקי, המחזיק ברישומי המשטרה של משטרי מדינת סלובקיה הפשיסטית ומשטר הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית ששלטו בסלובקיה במאה ה-20. המכון מקדם מחקר על תקופות אלה בהיסטוריה של סלובקיה ומחנך את הציבור הרחב לגבי היסטוריה זו. הוא מפרסם כתב עת בשם "Pamäť národa: (הזיכרון הלאומי), שעורכו הוא רוברט לץ. מייסד המכון היה יאן לנגוש (אנ'), ששימש מנהל עד מותו בתאונת דרכים בשנת 2006. אשת מדע המדינה ילנה סובוטיץ' טענה כי לאחר מותו של לנגוש, "המטרה העיקרית של המכון הפכה לדה-לגיטימציה של המשטר הקומוניסטי של סלובקיה, שהושגה בכך שהמכון הזכיר משטר זה בכפיפה אחת עם הפשיזם, תוך שהוא טוען כי הדיקטטורה הקומוניסטית הייתה, למעשה, גרועה יותר." Nedelsky, Nadya (2016). ""The Struggle for the Memory of the Nation": Post-Communist Slovakia and its World War II Past". Human Rights Quarterly. 38 (4): 969–992. doi:10.1353/hrq.2016.0053. אתר האינטרנט הרשמי של מכון הזיכרון הלאומי (בסלובקית) "Nation's Memory Institute evicted". The Slovak Spectator (באנגלית). נבדק ב-14 בנובמבר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Mission" (באנגלית). נבדק ב-14 בנובמבר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Časopis Pamäť národa". Ústav pamäti národa (בסלובקית). נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Subotić, Jelena (2019). Yellow Star, Red Star: Holocaust Remembrance After Communism (באנגלית). Cornell University Press. p. 210. ISBN 978-1-5017-4240-8. ערך זה הוא קצרמר בנושא סלובקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמות ציבורית

דמות ציבורית, או אישיות ציבורית (באנגלית: Public figure) הוא מונח משפטי במשפט האירופי והאמריקאי, המיושם לרוב בהקשר של לשון הרע, הוצאת דיבה, ופגיעה בפרטיות. דמות ציבורית (כגון פוליטיקאים, ידוענים, אושיות רשת, ואנשי עסקים מובילים, בעלי סטטוס חברתי ופוזיציה חברתית (אנ') בתחום מסוים, השפעה מהותית, ואשר ממוקדים לרוב באינטרסים הציבוריים של החברה) אינו יכול לבסס תביעה משפטית על טענות מדיקות מזיקות שגויות, אלא אם כן קיימת הוכחה שהכותב או המו"ל פעל בזדון (התעלמות ביודעין מהאמת). נטל ההוכחה גבוה יותר במקרים של דמויות ציבוריות. ההגדרה של המונח משתנה בהתאם למערכת המשפטית. אישיות חשובה מאוד ידוען Ferrari, Anne (2016-08-10). "Using Celebrities in Abnormal Psychology as Teaching Tools to Decrease Stigma and Increase Help Seeking". Teaching of Psychology (באנגלית). 43 (4): 329–333. doi:10.1177/0098628316662765. Shiffrin, Steven H. (2006). The First Amendment. St. Paul, MN: Thomson/ West. pp. 58–60. ISBN 978-0-314-16256-4. ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרקו אילסו

מרקו אילסו (בדנית: Marco Ilsø;‏ נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה דני. אילסו נולד בקופנהגן, דנמרק, בנם של אלזה אילסו לארסן ופין אילסו, הם שניהם ספורטאים ידועים בדנמרק. פין אילסו היה שחקן כדורגל מקצועי במועדון B.93 קופנהגן, ואלזה לארסן שיחקה כדוריד בקבוצת הנוער הלאומית הדנית. לאילסו יש שני אחים גדולים, ניק וקן. קן אילסו הוא שחקן כדורגל מקצועי מאז 2005. הוא משחק בנבחרת הלאומית, ושיחק עבור המועדונים הגרמנים פורטונה דיסלדורף ובוכום, ומאז 2018 הוא משחק עבור המועדון האוסטרלי "אדלייד יונייטד". מרקו אילסו עצמו שיחק בב.ק. פרידהן כשהיה ילד. מרקו אילסו משחק בקולנוע ובטלוויזיה משנת 2008. הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" בשנת 2016 בתפקיד הויטסרק, בנו של מלך הוויקינגים רגנאר לודברוק. משנת 2018 הוא משחק במיני סדרת הטלוויזיה "לוחם" בהפקת נטפליקס. מדיה וקבצים בנושא מרקו אילסו בוויקישיתוף מרקו אילסו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרקו אילסו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)