המועצה המחוקקת הפלסטינית

המועצה המחוקקת הפלסטינית (בערבית: المجلس التشريعي الفلسطيني; תעתיק מדויק: אלמג'לס אלתשריעי אלפלסטיני) הוא בית המחוקקים של הרשות הפלסטינית. במועצה המחוקקת יש 132 מושבים, שנבחרים ב-16 מחוזות בחירה ביהודה ושומרון ורצעות עזה. שיטת הבחירות למועצה המחוקקת היא שיטה מעורבת בה חצי מהמועצה נבחר בבחירות אזוריות והחצי השני בבחירות יחסיות. בבחירות הראשונות למועצה ב-1996 נבחרו למועצה 88 מושבים בשיטה האזורית. המועצה הפסיקה להתקיים הלכה למעשה ולא התכנסה מ-2007, לאחר העימות בין חמאס לפת"ח בעזה. בבחירות 1996 התמודדו הרשימות השונות על 88 מושבים. חלוקת המושבים הייתה כדלקמן: פת"ח: 68 מושבים (47 רשמיים, 21 לא רשמיים, מסווגים כ"עצמאים"). חילוניים לא משויכים מפלגתית: 12 מושבים. אסלאמיסטים לא משויכים מפלגתית: 7 מושבים. האיחוד הדמוקרטי פלסטיני (FIDA): מושב אחד. מאז 7 באוקטובר 2003 הפך יו"ר המועצה המחוקקת אחמד קריע לראש ממשלת הרשות הפלסטינית. ביוני 2005 חוקקה המועצה המחוקקת חוק שהגדיל את מספר המושבים מ-88 ל-132, וקבע כי חצי מהמושבים יבחרו בבחירות יחסיות והחצי השני בבחירות אזוריות (כפי שהיה לפני כן). ב-25 בינואר 2006 נערכו שוב בחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית. הפעם השתתף החמאס בבחירות. בבחירות אלו זכה החמאס ברוב סוחף של 42.9% מהקולות שהתבטא ב-76 מושבים במועצה (כ-58% מסך המושבים), הפת"ח ב-43 (כ-33% מסך המושבים) ומספר רשימות עצמאיות נוספות זכו במספר בודד של מושבים. האיחוד האירופי שלח משלחת של 260 משקיפים ברשות חברת הפרלמנט הבלגית ורוניק דה קייזר לפקח על תקינות הבחירות. המשקיפים אישרו שהבחירות התנהלו בצורה תקינה. חלוקת המושבים הייתה כדלקמן (בסוגריים - החלוקה בין מושבים בבחירות היחסיות והאזוריות ואחוז הקולות בבחירות היחסיות): השינוי והרפורמה (חמאס): 76 מושבים (30/46, 42.9%) פת"ח: 43 מושבים (27/16, 39.8%) החזית העממית: 3 מושבים (3/0, 4.1%) האלטרנטיבה (קואליציה של החזית הדמוקרטית, מפלגת העם, FIDA ועצמאים): 2 מושבים (2/0, 2.8%) פלסטין העצמאית (מוסטפא ברגותי ועצמאים): 2 מושבים (2/0, 2.6%) הדרך השלישית (סלאם פיאד, חנאן עשראווי ואחרים): 2 מושבים (2/0, 2.3%) עצמאים: 4 מושבים (4/0) בדצמבר 2018 קבע בית המשפט החוקתי של הרשות הפלסטינית כי המועצה התפזרה וקרא לקיום בחירות חדשות. מחצית מחברי המועצה המחוקקת (שישים ושישה מושבים) נבחרים בבחירות אזוריות, על פי חלוקת נפות הרשות הפלסטינית כדלקמן: נפת אל-קודס: שישה מושבים (מתוכם שניים שמורים לנוצרים) נפת טובאס: מושב אחד נפת טולכרם: 3 מושבים נפת קלקיליה: 2 מושבים נפת סלפית: מושב אחד נפת שכם: שישה מושבים נפת יריחו: מושב אחד נפת רמאללה ואל-בירה: חמישה מושבים (אחד שמור לנוצרים) נפת ג'נין: ארבעה מושבים נפת בית לחם: ארבעה מושבים (שניים שמורים לנוצרים) נפת חברון: תשעה מושבים נפת צפון עזה: חמישה מושבים נפת עזה: שמונה מושבים (אחד שמור לנוצרים) נפת דיר אל בלח: שלושה מושבים נפת ח'אן יונס: חמישה מושבים נפת רפיח: שלושה מושבים סך הכול 66 מושבים (שישה שמורים לנוצרים). אתר האינטרנט הרשמי של המועצה המחוקקת הפלסטינית (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של המועצה המחוקקת הפלסטינית (בערבית) המועצה המחוקקת הפלסטינית, ברשת החברתית פייסבוק דוויק אמור היה להיות יושב ראש הרשות הפלסטינית בפועל, מאחר שבאופן רשמי הסתיימה כהונתו של מחמוד עבאס, נציג הפת"ח, בשנת 2009. תמר מרכוס, ‏מסמך רקע בנושא: בחירות ברשות הפלסטינית, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, ד' בתמוז תשס"ד, 23 ביוני 2004 Eeckelaert, Rouba Al-Fattal., Transatlantic trends in democracy promotion : electorial assistance in the Palestinian territories, Farnham: Ashgate Pub, 2013, עמ' 98 Kaya, Taylan Özgür., The Middle East peace process and the EU : foreign policy and security strategy in international politics, London: I.B.Tauris, 2012, עמ' 142 חברי המועצה המחוקקת שנבחרו בשנת 1996, 2006, באתר MiddleEastReference.org 2022 Municipal Election in West Bank/Gaza (עמ' 12), The Carter Center Why was the Palestinian Legislative Council dismantled?, Al-Monitor, ‏28 בדצמבר 2018