laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
א-לי-מות

אַ-לִּי-מוּת הוא אלבום הסולו השמיני של היוצר והזמר הישראלי שלום חנוך, שיצא בינואר 1995. האלבום הופק מוזיקלית על ידי משה לוי, ומנגנים בו מרבית חברי להקת איזבו. שם האלבום ותוכנו מתכתבים עם המצב הביטחוני ששרר בישראל בתקופה זו. עם זאת, הקהל הישראלי ועורכי תחנות הרדיו די התעלמו מהאלבום, והוא לא זכה להצלחה מסחרית גדולה. השירים הבולטים באלבום הם שיר הנושא, "במכונית החדשה של אבא", "אל תוותר" ובעיקר "לאט לאט", שהיה לשיר המושמע ביותר מתוך האלבום. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך.  שלום חנוך: שירה, קולות, גיטרות, עיבודים משה לוי: קלידים, פסנתר, המונד, בס ("לאט לאט", "במכונית החדשה של אבא", "טורפת עירומה"), קולות, עיבודים תמיר מוסקט - תופים, כלי הקשה רן שם טוב - גיטרות רוני פיטרסון - גיטרות ("המצב קשה", "במכונית החדשה של אבא", "טורפת עירומה") ירון לוי - גיטרות ("טורפת עירומה") ניר גרף - בס קרני פוסטל - צ'לו ("קולות בערפל", "א-לי-מות") קובי נעים - תכנות כלי הקשה גיל תורן, עמי איילי, יעקב מורנו - הקלטות סיימון ויינשטוק - מיקסים לואי להב, טלי כץ - מאסטרינג רבקה'לה מונדלק, סיון פולק - ניהול הפקה דוד טרטקובר - עיצוב עטיפה אלכס ליבק - צילום עטיפה מירי בן יוסף - יח"צ מיכאל תפוח, שמוליק בורנשטיין, אתי אנטה, זאב אולמן - הפקה ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רזינה

האם התכוונתם ל... ארקולנו – בעבר נקראה "רזינה" רזינה (מולדובה) – עיר במולדובה ראיון רזינה – ראיון במולדובה
מחוזות ליכטנשטיין

מבחינה מנהלית מחולקת ליכטנשטיין ל-11 מחוזות, שבמרביתם נכלל יישוב בודד. מדיה וקבצים בנושא מחוזות ליכטנשטיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוזות ליכטנשטיין (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלברט ריירה

אלברט ריירה אורטגה (בספרדית: Albert Riera Ortega; נולד ב-15 באפריל 1982 במנקור, מיורקה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי וכיום מאמן את קבוצת בורדו מליג שתיים בצרפת ריירה החל את הקריירה שלו במיורקה, וזכה עימה בגביע המלך הספרדי בשנת 2003, כאשר פתח בקביעות בהרכב הקבוצה. במשך שלוש עונותיו במועדון כמקצוען הוא שיחק 46 פעמים בליגת העל הספרדית, והבקיע שש פעמים מעמדת הקיצוני. בקיץ 2003 עבר ריירה לז'ירונדן דה בורדו, והיה חלק קבוע בהרכב הקבוצה במשך שתי עונות. הוא ערך למעלה מ-50 הופעות במסגרת ליגת העל הצרפתית עבור המועדון הצרפתי, וכבש ארבעה שערים. ריירה חזר לספרד בשנת 2005, כאשר חתם בקבוצת אספניול. במהלך עונתו הראשונה באספניול הוא שיחק בשמונה משחקי ליגה בלבד, מה שהוביל בינואר 2006 למעברו למנצ'סטר סיטי, אך גם שם לא הצליח לבסס את מעמדו בקבוצה, וחזר לאספניול לפני פתיחתה של עונת 2006/07. במהלך אותה עונה, אספניול העפילה עד לגמר גביע אופ"א. היא הפסידה במשחק הגמר לסביליה בדו-קרב בעיטות עונשין, אף על פי שריירה כבש במהלך המשחק. ריירה כבש ארבעה שערים והציג יכולת גבוהה מאוד בעונה זו, שסייעה לקבוצתו להצליח. במהלך שתי תקופותיו באספניול, כולל זו שלפני ההשאלה למנצ'סטר סיטי, הוא ערך 72 הופעות וכבש שמונה שערים. בקיץ 2008 חתם ריירה על חוזה לארבע שנים בליברפול, לאחר ספקולציות רבות, ב-1 בספטמבר 2008, תמורת 8 מיליון ליש"ט. הוא הבקיע את שערו הראשון עבור ליברפול בניצחון 2-3 על ויגאן את'לטיק ב-18 באוקטובר 2008, והבקיע את שערו הראשון בקריירה בליגת האלופות בניצחון ליברפול 1-3 על פ.ס.וו. איינדהובן ב-9 בדצמבר 2008. הוא כבש שלושה שערי ליגה בעונת 2008/09 עבור קבוצתו, שסיימה במקום השני בפרמייר ליג. ביולי 2011 חתם באולימפיאקוס היוונית שם שיחק עונה אחת. בספטמבר 2011 חתם בגלאטסראיי הטורקית. במרץ 2014 חתם בווטפורד האנגלית עד לסוף העונה. בנובמבר 2014 חתם באודינזה אך לא שותף באף משחק בקבוצה. ב-5 במרץ 2015 חזר לקבוצת נעוריו וחתם במיורקה. ב-14 בספטמבר 2015 חתם בזאברץ' הסלובנית. ב-22 בינואר 2016 חתם בקופר, אך במדיה שיחק רק משחק אחד ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל. לריירה 16 הופעות במדי הנבחרת הלאומית של ספרד, בהן כבש ארבעה שערים. בהופעת הבכורה שלו בנבחרת, ב-13 באוקטובר 2007, הוא הבקיע שער במשחק מול דנמרק, בניצחון 1-3 במסגרת משחקי מוקדמות יורו 2008. עם זאת, ריירה לא לקח חלק בזכייתה של נבחרת ספרד ביורו 2008 באוסטריה ושווייץ. הוא זומן מחדש לסגל באוקטובר 2008 למשחקי מוקדמות מונדיאל 2010, במקום דייגו קאפל שנעדר בשל פציעה. הוא שיחק עם נבחרת ספרד גם בגביע הקונפדרציות 2009, וזכה עמה במקום השלישי. מדיה וקבצים בנושא אלברט ריירה בוויקישיתוף אלברט ריירה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלברט ריירה, באתר Transfermarkt אלברט ריירה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלברט ריירה, באתר Soccerway אלברט ריירה, באתר BDFutbol אלברט ריירה, באתר WorldFootball.net אלברט ריירה, באתר National Football Teams אלברט ריירה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt דף השחקן באתר הרשמי של ליברפול
מודל שלושת המעגלים

מודל שלושת המעגלים הוא מודל רלוונטי לגישות מחקר שונות ולמודלים שונים העוסקים בתרבות ארגונית. מודל זה מציג את יחסי הגומלין בין התרבות הניהולית, תרבות מקום העבודה והתרבות הסובבת. תרבות ניהולית היא ערכי ההנהלה, הנורמות והפרקטיקות שנקבעו על ידי ההנהלה והסממנים הארגוניים. תרבות מקום העבודה היא נורמות ההתנהגות והעבודה מנקודת מבטם של העובדים. התרבות הסובבת היא הערכים והנורמות המקומיים המאפיינים תרבות לאומית, דתית וכו'. התרשים מציג חפיפה חלקית בין שלושת המעגלים. יש לזכור כי מצב זה הוא דינאמי ונקבע מחדש בכל מקרה ומקרה. המודל אינו מודל שטחים ואיננו מכוון לתאר יחסים מספריים מסוימים. מטרתו היא להציג את המושגים באופן סכמאטי. המעגל הראשון מתאר את התרבות הניהולית, שבמקרים רבים נתפשת כתרבות הארגונית. התחום החופף בין מעגלים 1 ו-2 מציין אזור של "קבלה" ומסירות בעיני ההנהלה. המעגל השני מאפשר גם את קיומן של תרבויות משנה, הסותרות את התרבות הניהולית. המעגל השלישי מייצג את התרבות הסובבת. הערכים, הנורמות ותהליכי החיברות המאפיינים תרבות זו, יכולים להשפיע על קבלה או דחייה של התרבות הניהולית. מודל שלושת המעגלים מתקשר לכמה תאוריות מוכרות בסוציולוגיה ארגונית: תאוריית התלות טוענת, כי ארגונים מתפתחים בסביבות מוסדיות ותרבותיות שונות ומושפעים מהן, ולכן ישאפו למקסם את ההתאמה בינם לבין סביבתם כדרך להגברת יעילותם. תיאורית התלות התרבותית (Lincoln & Kallenberg, 1990), תצפה למצוא כי לאורך זמן תתפתח התאמה בין הנורמות והערכים של הארגון, לנורמות ולערכים של התרבות הסובבת. תרבות ארגונית, אביעד רז, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה 2004 Emotions At work, Aviad E. Raz, Harvard University Press 2002
יהודית תמש

יהודית תמש (בהונגרית: Temes Judit; בשמה הקודם טואידר-Tuider‏ 10 באוקטובר 1930 – 11 באוגוסט 2013) הייתה שחיינית יהודייה-הונגרייה, אלופה אולימפית (הלסינקי 1952) ושיאנית עולם. תמש נולדה בשופרון. היא התאמנה בהדרכתו של אימרה שארושי (במקור שוורץ) ובלה רייקי. לראשונה היא השתתפה באולימפיאדת לונדון (1948) במשחה ל-100 מטר חופשי. בשלב המוקדמות תמש קבעה בתוצאה של 1:08.3 דקות, שמיקם אותה במקום השביעי (תוצאה שהייתה מספיקה למקום חמישי בגמר). בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה פחות טובה, 1:09.7 דקות ולא הצליחה להעלות למשחה הגמר ודורגה רק במקום ה-15 הכללי. במסגרת רביעיית השליחות 4x100 מטר חופשי היא השתתפה כשחיינית שלישית. הקבוצה שחתה זמן של 4:44.8 דקות וסיימה במקום החמישי. באולימפיאדת הלסינקי זכתה תמש במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.6 דקות, אחרי בת ארצה קטלין סוקה (1:06.3 דקות) והאני טרמולן מהולנד (1:06.5 דקות). שתי שחייניות נוספות קבעו זמן זהה לתמש (ג'ואן הריסון מדרום אפריקה וג'ודי אלדרסון מארצות הברית) אך לפי הדירוג הן סיימו אחריה. בשלב המוקדמות קבעה תמש שיא אולימפי חדש של 1:05.5 דקות. במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי תמש וחברותיה (האחיות אילונה נובק ואווה נובק ז'ראר וכן קטלין סוקה) זכו במדליית זהב בצורה משכנעת בשיא עולם חדש של 4:24.4 דקות, לפני הולנד (4:29.0 דקות) וארצות הברית (4:30.1 דקות). באליפות אירופה שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 1954 זכתה תמש במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:30.6 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.7 דקות, אחרי בת ארצה סוקה (1:05.8 דקות). באולימפיאדת מלבורן קבוצת השליחות של הונגריה יחד עם תמש לא הצליחה לשחזר את ההישג הגדול מהאולימפיאדה הקודמת וסיימה בגמר במקום השביעי בלבד בתוצאה של 4:31.1 דקות. בשלב המוקדמות הן שחו מהר יותר בזמן של 4:28.1 דקות, זמן שהציב אותן במקום החמישי. נוסף לכך, היא שחתה 100 מטר גב בתוצאה של 1:17.6 דקות וסיימה במקום ה-21. תמש סיימה את לימודי הרפואה שלה מאוניברסיטת בודפשט בשנת 1955. היא עבדה כפתולוגית במכון לחקר הסרטן. בשנת 1994 עמדה בראש המחלקה הפתולוגית של בית חולים סנט אליזבת. תמש נפטרה ב-11 באוגוסט 2013 בבודפשט. במהלך הקריירה שלה זכתה תמש ב-29 תוארי אליפות הונגריה, מהם 12 אישיים. בהלך הקריירה סייעה תמש לנבחרת השליחות מהונגריה לקבוע 3 שיאי עולם חדשים. תמש קבעה 7 שיאי הונגריה אישיים. ב-2016 התקבלה תמש כחברה בהיכל התהילה של הספורט היהודי. התפתחות שיאי העולם ב-4x100 מטר חופשי (ויקיפדיה האנגלית) מדיה וקבצים בנושא יהודית תמש בוויקישיתוף יהודית תמש, באתר olympedia.org
שלמה פלץ

שלמה פלץ (נולד ב-6 במרץ 1949) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי לשעבר. נודע בעיקר כחלוץ קבוצת מכבי רמת עמידר. פלץ נולד בהיידנהיים שבגרמניה, ועלה לארץ עם משפחתו באונייה "נגבה" במאי 1949. כבר בצעירותו שיחק בכדורגל. בין השנים 1978-1965 שיחק כחלוץ במכבי רמת עמידר. בשנים 1975-76 שיחק במדי הקבוצה כשעלתה לליגה הלאומית בכדורגל, בעת שזו הייתה הליגה הבכירה. בשנים אלו שיחק גם כחלוץ בנבחרת הנערים ואחר-כך בנבחרת הנוער של ישראל. במהלך הופעותיו בנבחרת השתתף בטורנירים רבים בעולם, בהם טורנירים בטהראן, שאנגחאי, בנגקוק, הונג קונג וסיאול. לאחר פרישתו ממשחק פעיל, סיים קורס מאמנים במכון וינגייט. בשנת 1982 אימן את הפועל גבעת שמואל במשך שלוש שנים, ובשנתו הראשונה שם כמאמן עלה עם הקבוצה לליגה גבוהה יותר. בשנת 1985 אימן את מכבי השקמה. ב-1986 פרש מאימון, ופתח עסק בתחום אביזרי רכב. שלמה פלץ נשוי ולו שלושה ילדים. שלמה פלץ - כתבות סרוקות מעיתונים(הקישור אינו פעיל) שלמה פלץ - תמונתו על קלף משחק(הקישור אינו פעיל) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים ובנושא מאמני כדורגל ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גמירה

האם התכוונתם ל... ביטוי סלנג: שפיכה אורגזמה גומר (פירושונים)
בורסה

האם התכוונתם ל... מסחר בורסה לניירות ערך הבורסה לניירות ערך בתל אביב (TASE) הבורסה לניירות ערך בניו יורק (NYSE) הבורסה לניירות ערך בסאו פאולו (Bovespa) הבורסה לניירות ערך בטוקיו (TSE) הבורסה לניירות ערך בלונדון (LSE) הבורסה לניירות ערך בפרנקפורט (FWB) בורסת הנאסד"ק (NASDAQ) בורסה איטליאנה בורסת סחורות בורסת היהלומים הישראלית בורסת הסחורות של שיקגו מתחם הבורסה – מתחם עסקי ברמת גן הקרוי על שם בורסת היהלומים הישראלית הממוקמת בו אחר בורסה (עיר) – עיר בטורקיה בורסה (bursa) – אמתחת, מבנה אנטומי
יום הדגל הלאומי של קנדה

יום הדגל הלאומי של קנדה (להבדיל מיום קנדה) נחוג בקנדה בכל שנה ב-15 בפברואר. בתאריך זה בשנת 1965 חנך המושל הכללי של קנדה, ז'ורז' ואניה, את דגל קנדה המוכר כיום. היום נחגג בקנדה על ידי הנפת הדגל, טקסים ציבוריים ושיעורים בבתי הספר על ההיסטוריה של קנדה והדגל שלה. בשנת 2005, כאשר מלאו 40 שנה לדגל, נערכו חגיגות גדולות. היום אינו מוגדר כחג לאומי, למרות שהפרלמנט הקנדי דן באפשרות זו. דגל קנדה הנוכחי החליף את הנס האדום שהונף, בגרסאות שונות, משנת 1868. הדגל הנוכחי, אושר על ידי בית הנבחרים של קנדה ב-15 בדצמבר 1964 ואושרר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, המשמשת גם כמלכת קנדה. יום הדגל נוסד בהחלטת דבר המלך במועצה של המושל הכללי של קנדה, לפי יוזמתו של ראש ממשלת קנדה בשנת 1996. קנדים רבים חשים כי יש צורך להפוך את יום הדגל ליום שבתון, כיוון שיש פרק זמן ארוך בין תחילת השנה ליום שישי הטוב (למעט במניטובה, אונטריו, ססקצואן ואלברטה, בהן מתקיים יום משפחה) וב-2007 הוגשה הצעת חוק להפיכת יום הדגל ליום שבתון. מדיה וקבצים בנושא יום הדגל הלאומי של קנדה בוויקישיתוף יום הדגל הלאומי של קנדה באתר למורשת קנדה (באנגלית) Department of Canadian Heritage: The National Flag of Canada Department of Canadian Heritage: Birth of the Canadian flag
אביה

האם התכוונתם ל... אישים בתנ"ך: אביה – אשת חצרון בן פרץ משמרת אביה – אחת מכ"ד משמרות כהונה אֲבִיָּה (אֲבִיָּם) – ממלכי יהודה אֲבִיָּה בן שמואל – בנו של שמואל הנביא אֲבִיָּה בן ירבעם – בנו של ירבעם בן נבט מלך ישראל פירושים אחרים: אביה (אי) (Euboea) - אי ביוון אביה (יחידה אזורית) (אנ') מפרץ אביה – מפרץ במרכז יוון בין האי אביה ליבשת (לחצו לצפייה במפה ); מהווה זרוע של הים האגאי הקיץ של אביה – ספר אוטוביוגרפי פרי עטה של גילה אלמגור וסרט קולנוע ישראלי באותו השם אביה (מדינה) – אחת ממדינות ניגריה, השוכנת בדרום-מזרח הפדרציה אביהו אישים ששמם הפרטי הוא אביה
וולנד

וולנד (Woland במקור הגרמני) הוא שם גרמני לשטן, המופיע במספר גרסאות ישנות של אגדת פאוסט, תחת השמות Valand, Woland, Faland, ו-Wieland. ביצירתו "פאוסט" מתייחס גתה פעם אחת לשטן כאל "Junker Woland". כשהוא מתבסס על כינוי נדיר זה של השטן, קרא הסופר הרוסי מיכאיל בולגקוב לאחד מגיבורי ספרו האמן ומרגריטה "וולנד". בספר הזה וולנד הוא השטן המבקר במוסקבה של תחילת המאה ה-20 עם פמלייתו, כשהוא מתחזה לקוסם. התרגום הראשון של הספר לעברית נקרא, בהתאם לכך, "השטן במוסקבה". בספר מתחוללת דרמה גדולה סביב השם, כיוון שאיוואן (דמות מרכזית בסיפור) לא מצליח להיזכר בשם זה שהיה כתוב על כרטיס הביקור של הזר שפגש. אחת הסיבות שבגללן בחר בולגאקוב את השם הזה היא להראות את בורותם של האנשים שלא מכירים את משמעות השם וולנד, ולא מצליחים להבין שלא מדובר באדם תמים אם הוא בחר בשם זה. השם הוא רמז מטרים לדמותו של השטן. בנוסף לשם זה, לרוב השמות ברומן ישנה משמעות מיתולוגית מסוימת: רוב השמות לקוחים ממיתולוגיות שונות או מהתנ"ך (אפילו האמן נקרא "פאוסט" באחת הגרסאות של הסיפור). בהמות ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה קליש

שלמה קליש (נולד ב-18 בפברואר 1952) הוא מנכ"ל ומייסד קבוצת "ג'רוזלם גלובל ונצ'רס", מבכירי תעשיית ההיי-טק בישראל. קליש נולד בחיפה להורים ניצולי השואה. אביו היה פועל בניין ואחר כך פתח מכולת בשכונת קריית אליהו. בשנת 1970 התגייס לצה"ל והצטרף לקורס טיס, ובשנת 1972 הוא הוסמך כטייס סקייהוק. בעת מלחמת יום הכיפורים שירת בבסיס תל נוף. בעת גיחת הפצצה ברמת הגולן נפגע מטוסו מטיל כתף, אך הוא השלים את ההפצצה וחזר לנחיתת חירום בבסיס רמת דוד. בשנת 1975 השתחרר מצה"ל. קליש למד מתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. אחר כך המשיך ללימודי מוסמך בניהול ודוקטורט בחקר ביצועים ב-MIT. בשנת 1981 החל ללמד באוניברסיטת רוצ'סטר ונתמנה לפרופסור. בקיץ 1984 שב לישראל, לפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב. במקביל עסק בייעוץ לחברות היי-טק. בשלב זה של חייו החל בתהליך של חזרה בתשובה, שלו סייע מפגש עם ידיד נעורים, מוטי קרפל, ובשנת 1989 החל לחבוש כיפה. מאוחר יותר נהפך לחסיד חב"ד. בשנת 1994 הקים חברת השקעות בשם "ג'רוזלם גלובל", ובשנת 1999 הקים קרן הון סיכון בשם "ג'רוזלם גלובל ונצ'רס". ההשקעה הראשונה של הקרן, שזכתה להצלחה רבה, הייתה בחברת גלילאו, בראשות אביגדור וילנץ, חברת אלקטרוניקה שמרכזה בגליל. חברות נוספות שבהן השקיע באמצעות ג'רוזלם גלובל ונצ'רס הן "קריאו", QXL שנמכרה ב-1.9 מיליארד דולר, מלאנוקס, סייפן סמיקונדקטור ואחרות. לתקופה מסוימת סגנו היה מייקל אייזנברג. בשנת 1999 הקים את "יזם.קום", חברת השקעות לתחום האינטרנט, אולם עם התפוצצות בועת האינטרנט נמכרה החברה לחממת השקעות אמריקאית יו אס טכנולוג'יס. הוא חבר בדירקטוריונים של רבות מהחברות שבהן שותפה ג'רוזלם גלובל ונצ'רס. בשנת 2007 דורג קליש במקום ה-39 ברשימת בעלי "מגע הזהב של מידאס" של "פורבס". כאשר בין הישראלים הוא מופיע שם במקום הראשון. קליש פעיל במועצות מנהלים של עמותות אחדות, חבר במועצה הציבורית של המכון החרדי למחקרי מדיניות ובחבר הנאמנים של מוסדות לימוד אחדים: בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים, הטכניון, אוניברסיטת בר-אילן. הוא תומך בפעילות חב"ד ברחבי העולם, ומשמש יו"ר אגודת הידידים של איגוד בתי חב"ד בהודו ומוסדות חנוך לנער, וחבר הנהלת מטה משיח. עדי גרסיאל, השנים הרעות כבר מאחורינו - בגליון השבוע, באתר ערוץ 7, 28 באוגוסט 2003 ענת ג'ורג'י, האקזיט הענק של מלאנוקס: "זה כמו אוקינוס מלא בכרישים, הגדולים טורפים את הקטנים", באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2019 ג'רוזלם גלובל ונצ'רס - Jerusalem Global Ventures P.S. Manfredi, Dr.Shlomo Kalish more than just giving under Caesar Shlomo Kalish Ph.D. , BusinessWeek גיא גרימלנד, שלושה מנהלי קרנות הון סיכון ישראלים ברשימת בעלי "מגע הזהב של מידאס" של "פורבס", באתר TheMarker‏, 28 בינואר 2007 "מועצה ציבורית · המכון החרדי למחקרי מדיניות". המכון החרדי למחקרי מדיניות. נבדק ב-2018-10-14.
יעקב ורדי

יעקב אלול ורדי (נולד ב-30 במאי 1937) הוא פרופסור לרפואה המומחה לנוירולוגיה ונוירופסיכיאטריה, מנהל מחלקת נוירולוגיה בדימוס במספר בתי חולים בהם בית החולים שערי צדק, ובמאי קולנוע. ורדי נולד ברומניה ושרד את השואה. כילד עלה ארצה ונקלט בקיבוץ אפיקים, בגיל התיכון נאלץ ורדי לנטוש את הקיבוץ, לאחר שנמנע ממנו להגשים את שאיפתו להתקבל ללימודים גבוהים. הוא השתלם ברפואה אצל פרופ' משה רחמילביץ', התמחה בנוירולוגיה בבית החולים איכילוב, בנוירופסיכיאטריה בבית החולים האוניברסיטאי של אילינוי בשיקגו וברפואת השינה בבית החולים האוניברסיטאי בבזל. לאחר מכן שב לישראל וכיהן כמנהל מחלקת נוירולוגיה במספר בתי חולים בהם בית החולים שערי צדק. מלבד עיסוקו ברפואה, ורדי התנסה בתחומים נוספים כמו בימוי סרטים והוראתו, כתיבה ספרותית וכתיבת שירה. הוא מתגורר ביישוב אלעזר שבגוש עציון ובבעלותו גם חווה חקלאית ב"הר השחור" שבמושבה מגדל. יעקב ורדי נשוי לנילי, פסנתרנית, ואב לשני בנים ובת. בשנת 1981 חזרו הוא ואשתו בתשובה. ראיון עם יעקב ורדי בתוכנית בגלל הרוח בערוץ מאיר בטלוויזיה יעקב ורדי (1937-), דף שער בספרייה הלאומית ראו צוות ההוראה, באתר בית הספר "מעלה". ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל אימפריולי

ג'יימס מייקל אימפריולי (באנגלית: James Michael Imperioli, נולד ב-26 במרץ 1966) הוא שחקן, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי ממוצא איטלקי, זוכה פרס אמי ומועמד לפרס גלובוס הזהב. אימפריולי שיחק בתפקיד משני בסרטו המצליח והמפורסם של מרטין סקורסזה מ-1990 "החבר'ה הטובים", בדרמה הרומנטית משנת 1991 "קדחת הג'ונגל" שביים ספייק לי, ובדרמת הפשע משנת 1992, "אבות ובנים" לצד ג'ף גולדבלום. בשנת 1993 שיחק בסרט הרומנטי "ג'ואי בריקר" לצד ג'ינה גרשון. בשנת 1995 שיחק בסרטו של ספייק לי "קלוקרס" בתפקיד הבלש ג'ו ג'ו, ובסרט הדרמה "שום דבר מתוק" בתפקיד ראשי לצד מירה סורבינו. אימפריולי קיבל את מירב פרסומו ב-1999 כאשר לוהק לתפקיד של כריסטופר מולטיסאנטי, קרוב משפחה של טוני סופרנו (ג'יימס גנדולפיני) בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס", בה שיחק בתפקיד ראשי בכל 6 עונות הסדרה. ב-2000 הופיע לצד וסלי סנייפס בסרט "מעשי היעלמות" ששודר ב-HBO. הוא גם הופיע בסדרת הדרמה הפופולרית של NBC "חוק וסדר". בעונת הטלוויזיה 2008/09 הוא שיחק את ריי קארלינג בסדרה האמריקאית "חיים על המאדים". בשנת 2009 ביים את סרטו הראשון "הרוחות הרעבות", סרט דרמה בהשתתפותם של אמורי כהן וסטיב שיריפה. בשנת 2013 הופיע שוב בסרט של הבמאי ספייק לי "שבעה צעדים", ובסרט "הקריאה" בכיכובה של האלי ברי. בשנת 2014 שיחק במותחן "הכתבנית" לצד קייטי קסידי. שיחק גם בסרט הביוגרפיה המקסיקני "קנטינפלס" המביא את סיפורו של כוכב הקומדיה בכל הזמנים של מקסיקו, קנטינפלס. בשנת 2017 שיחק בסדרת הטלוויזיה "לוציפר" כמלאך אוריאל, אחיו של כוכב הסדרה - לוציפר (טום אליס). בשנת 2018 שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית של ABC "אלכס בע"מ" שיצר וכיכב בה זאק בראף. שיחק גם במיני-סדרה "הבריחה מדנמורה" שביים בן סטילר. בשנת 2019 שיחק לצדו של ניקולס קייג' בסרט "ראשוני". ב-13 במרץ 2019 הוכרז שאימפריולי ישחק בסדרת הטלוויזיה "אספן העצמות: לינקולן" ברשת NBC, בתור בלש במשטרת ניו יורק ריק סליטו. בשנת 2020 החל להנחות פודקאסט בשם "Talking Sopranos" יחד עם חברו לסדרה סטיב שיריפה, שבו משוחחים השניים על תקופת הצילומים של הסופרנוס ומנתחים את פרקי הסדרה. ב-2022 העלו השניים מופע יחד עם וינסנט פסטורה (פוסי מהסופרנסו) שהוצג על במות ברחבי ארצות הברית בו הם משוחחים על הסדרה. בשנת 2020 שיחק בסרטה הראשון של רג'ינה קינג כבמאית "לילה אחד במיאמי" בדמותו של מאמן האגרוף אנג'לו דאנדי. בשנת 2022 לוהק לאחת הדמויות הראשיות בעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הלוטוס הלבן" מבית רשת HBO. באותה שנה החל לשחק בסדרת הטלוויזיה הקומית "This Fool" ברשת הולו; בסדרה הוא מגלם את פיין. באחת מתוכניות האירוח האמריקאיות הוא אמר שהוא נבחן 400 פעמים עד שהשיג את התפקיד הראשון שלו. בשנת 1995 הוא התחתן עם ויקטוריה צ'לובוסקי ולהם שלושה ילדים. הוא גר בסנטה ברברה שבמדינת קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא מייקל אימפריולי בוויקישיתוף מייקל אימפריולי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל אימפריולי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מייקל אימפריולי, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל אימפריולי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מייקל אימפריולי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מייקל אימפריולי, באתר MusicBrainz (באנגלית) Petski, Denise (13 במרץ 2019). "Michael Imperioli To Star In 'Lincoln', NBC Pilot Based On 'The Bone Collector' Books". Deadline Hollywood. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) אתר הפודקאסט "Talking Sopranos" ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המכללה המלכותית הצבאית של קנדה

המכללה המלכותית הצבאית של קנדה (באנגלית: Royal Military College of Canada; בראשי תיבות: RMC; בצרפתית: Collège militaire royal du Canada; בראשי תיבות: CMR) היא אקדמיה צבאית של הכוחות המזוינים של קנדה. המכללה הוקמה מכורח חוק של הפרלמנט של קנדה משנת 1874 למטרת הקניית חינוך אקדמי לקציני כל אגפי הכוחות המזוינים של קנדה, והוקמה ב-1 ביוני 1876 בחצי האי פרדריק פוינט אשר בקינגסטון, אונטריו. זוהי כיום מכללה צבאית פדרלית המוסמכת להעניק לבוגריה תואר אקדמי. צוערי המכללה עוברים הכשרה במה שמכונה "ארבעת העמודים": אקדמיה, קצונה, אתלטיקה ודו-לשוניות. כל הסטודנטים לתואר ראשון נדרשים להשלים את תוכנית הליבה, שנועדה לספק חינוך ליברלי מאוזן, מדעי וצבאי. תוכנית הליבה מורכבת מכלכלה, פסיכולוגיה, מתמטיקה, אנגלית, חשבון אינפיניטסימלי, היסטוריה צבאית של קנדה, כימיה, היסטוריה של קנדה, פיזיקה ואזרחות. המכללה המלכותית הצבאית של קנדה מציעה 19 תוכניות לימוד לתואר ראשון במדעי החברה ומדעי הרוח, מדעים והנדסה. בנוסף המכללה מציעה 34 תוכניות לתארים מתקדמים, כולל 14 תוכניות לתוארי דוקטורט. מסלולי הלימוד מתקיימים במחלקות של שלוש פקולטות: הפקולטה למדעי החברה והרוח, הפקולטה להנדסה והפקולטה למדעים. מדיה וקבצים בנושא המכללה המלכותית הצבאית של קנדה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכללה המלכותית הצבאית של קנדה ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אביטן

האם התכוונתם ל... יעקב אביטן – חבר הכנסת מטעם סיעת ש"ס שירית אביטן כהן – עיתונאית ישראלית חיים אביטן – ראש עיריית חדרה משנת 2005 עד לשנת 2013 נסים אביטן – כדורגלן עבר וכיום מאמן כדורגל הרצל אביטן – עבריין ורוצח, שנחשב לאחד מהנועזים ומהמסוכנים בעולם הפשע הישראלי עדי אביטן – אחד משלושת חיילי צה"ל שנחטפו בהר דב בחודש אוקטובר 2000 שלום אביטן – כדורגלן עבר, גדול מבקיעי השערים של הפועל באר שבע בכל הזמנים שלום אביטן (סנסאי) – מאמן קראטה ישראלי שרית אביטן – זמרת ישראלית
אבידן

האם התכוונתם ל... אֲבִידָן בֶּן גִּדְעֹנִי – היה נשיא שבט בנימין בתקופת דור המדבר אביבה אבידן – זמרת ישראלית ים-תיכונית אסף אבידן – זמר ישראלי, מדבב ובמאי דיבוב של סרטים מצוירים אסף אבידן והמוג'וס – להקת רוק דוד אבידן – משורר, צייר, איש-קולנוע, פובליציסט ומחזאי ישראלי יאיר אבידן – כלכלן ישראלי המכהן כמפקח על הבנקים יהודה אבידן – פוליטיקאי, מנכ"ל המשרד לשירותי דת, ולשעבר פרשן רדיו קול חי שמעון אבידן (קוך) – מפקד חטיבת גבעתי בימי מלחמת העצמאות ורד אבידן – שחקנית ישראלית וחברה בהרכב הווקה פיפל אמנון אבידן – כדורסלן עבר ישראלי ומנהל עבר במכבי תל אביב ברוריה אבידן-בריר – עיתונאית, סופרת ושחקנית ישראלית נדיב אבידן – היה מחבר תשבצי היגיון אריה אבידן-וייס – היה טניסאי ישראלי שירי ארטשטיין-אבידן – פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב
שמעוני

האם התכוונתם ל... אישים: אבנר שמעוני – פיזיקאי ופילוסוף של המדע אורנה שמעוני – פעילה חברתית ישראלית אליהו שמעוני – ראש המועצה של הוד השרון בשנים 1983–1989 איתמר שמעוני – ראש עיריית אשקלון בשנים 2013–2017 גדעון שמעוני – פרופסור אמריטוס במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית דוד שמעוני – משורר סופר ומתרגם עברי, מראשוני המשוררים הידועים ביישוב יובל שמעוני – סופר ישראלי יעקב שמעוני – מראשוני משרד החוץ יעקב "קובי" שמעוני – ראפר ומוזיקאי ישראלי הידוע יותר בכינוי סאבלימינל יצחק (צחי) שמעוני – מבכירי שדרני הרדיו ומגישי הטלוויזיה; התפרסם בעיקר כעורך ומנחה של תוכניות בידור חביב שמעוני – איש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם המערך בכנסת השמינית לייב שמעוני – סופר יידי, מראשי פועלי ציון שמאל צבי שמעוני – פיזיקאי ובולאי ישראלי מאיר שמעוני – מנכ"ל משרד החינוך אחר: ילקוט שמעוני – לקט מדרשים קדומים על התנ"ך שמעון (פירושונים) בן שמעון
בן שמעון

האם התכוונתם ל... שם פטרונימי אלעזר בן שמעון – מראשי הקנאים בתקופת המרד הגדול רבי אלעזר ברבי שמעון – תנא בדור החמישי, בתקופתו של רבי יהודה הנשיא. בנו של רבי שמעון בר יוחאי מאיר בן שמעון המעילי – רב בפרובאנס בתקופת הראשונים מנחם בן שמעון – מדקדק ופרשן מקרא בימי הביניים מסבלה בן שמעון – אחד מפרנסי עין גדי בתקופת מרד בר כוכבא יואל בן שמעון – סופר ומאייר יהודי בן המאה ה-15 שפעל בגרמניה ובצפון איטליה שלמה בן שמעון – סופר וכרוניקן של יהדות אשכנז בימי הביניים שלמה בן שמעון דוראן – רב באלג'יר בתקופת הראשונים שם משפחה אהרון בן שמעון – רבה של העיר צפת וראש ישיבת "מרן הבית יוסף", מייסד וראש ישיבת עץ חיים באלג'יר, רבה של הקהילה הספרדית בהונגריה והרב הראשי של בוכרה אמיל בן שמעון – במאי ותסריטאי ישראלי אמיר בן שמעון – כדורגלן ישראלי אסף בן שמעון – שחקן ומטפל בפסיכודרמה ישראלי דוד בן שמעון (כינויו: הרדב"ש, הצוף דב"ש) – רב ומחנך; ממייסדי ועד עדת המערבים בירושלים ומיוזמי יציאת היהודים המערביים מחוץ לחומות ירושלים דנה בן-שמעון – עיתונאית ישראלית לירון בן שמעון – זמרת, מוזיקאית ומלחינה ישראלית מירו בן שמעון – מאמן כדורגל ישראלי מנצור בן שמעון – רב ומקובל ישראלי מסעוד בן שמעון – רב ישראלי מסעוד חי בן שמעון – רב במצרים רועי בן שמעון – כדורגלן ישראלי רן בן שמעון – כדורגלן עבר ומאמן כדורגל בהווה רפאל אהרן בן שמעון – בנו של דוד בן שמעון. הרב הראשי של מצרים בשנים 1891-1921 שלמה בן שמעון (דיין) – רב ודיין ישראלי יוסף בן יהודה אבן שמעון – פילוסוף ותלמידו של הרמב"ם שמעון (פירושונים) שמעוני בן סימון