laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אין בעל הנס מכיר בנסו

אין בעל הנס מכיר בנסו הוא ביטוי עברי, שמקורו בתלמוד. משמעותו המקורית היא שהאדם אינו מודע לנסים שה' עושה איתו. מקור הביטוי בדברי רבי אלעזר, שלמד מלשון הפסוק: בָּרוּךְ ה'... עֹשֵׂה נִפְלָאוֹת לְבַדּוֹ, משמע שהוא לבדו יודע על קיומם של הנפלאות, ומכאן הסיק רבי אלעזר: ”אפילו בעל הנס אינו מכיר בנסו.” התלמוד קושר את דברי רבי אלעזר לדברי רב יוסף. רב יוסף מביא מעשה הממחיש את ראייתו החלקית של האדם, שלפעמים רק אחרי זמן רב מגלה האדם שדברים שגרמו לו צער נעשו לטובתו: ”במה הכתוב מדבר? בשני בני אדם שיצאו לסחורה, ישב לו קוץ לאחד מהן (ולא יכול לצאת), התחיל מחרף ומגדף. לימים שמע שטבעה ספינתו של חבירו בים, התחיל מודה ומשבח.” הראשונים קושרים את הרעיון שבביטוי זה למושג ההשגחה, שמרביתה נעשית על ידי נסים נסתרים. כך כותב רבנו בחיי: ”וזהו ענין יעוד התורה בברכות וקללות, שאין לך כל יחיד ויחיד בישראל שלא יארעו לו בכל יום נסים נסתרים והוא אינו יודע, וכן דרשו רז"ל: אין בעל הנס מכיר בנסו. שהנסים הנסתרים הם עם האדם בכל יום...” לפי הרמב"ם ההשגחה האלוקית בדרך השכר והעונש פועלת בשיטה זו: "כי טביעת הספינה בכל מי שבה... וכריעת התקרה על מי שהיה בבית, אם היה זה במקרה המוחלט, הרי אין כניסת אותם האנשים לאותה הספינה וישיבת האחרים בבית במקרה לפי השקפתנו אלא בחפץ אלוקי כפי הראוי במשפטו...". במכתב בנושא קריאה לציבור לה' על היחלשות נגיף הקורונה בישראל כותבים הרב גרשון אדלשטיין והרב חיים קניבסקי: ”ובוודאי מוכרח בעל הנס להכיר בניסו.” הרב אהרן איזנטל, אין בעל הנס מכיר בניסו תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ל"א, עמוד א' ספר תהלים, פרק ע"ב, פסוק י"ח הביטוי ודברי רבי אלעזר מופיעים גם במדרש תהילים קלו, בפסיקתא זוטרתא פרשת חוקת, ובילקוט שמעוני ישעיהו תיז. פירוש רש"י לתלמוד רבינו בחיי שמות פרשת כי תשא פרק ל פסוק יב מורה הנבוכים, חלק ג פרק יז בתרגום הרב יוסף קאפח. גדולי ישראל: "להודות על הסרת נגע הקורונה", באתר המחדש.
כריסטופר קאודוול

כריסטופר קאודוול (באנגלית: Christopher Caudwell;‏ 1907 - 12 בפברואר 1937), הוא כינויו של כריסטופר סנג'ין ספריג, פילוסוף ומרקסיסט אנגלי. קאודוול נולד בלונדון למשפחה דלת אמצעים, והחל לעבוד לפרנסתו בגיל 15 כעיתונאי. במסגרת עבודתו השלים את השכלתו בכוחות עצמו, בקריאה מרובה בתחומים רבים ושונים כספרות, סוציולוגיה, פילוסופיה ופיזיקה. הוא הצליח להתפרנס מכתיבתו, ואף צבר מוניטין כסופר מתח לרוב תחת שמות בדויים. ב-1934 גילה את המרקסיזם, והדבר הביא לפריחה אינטלקטואלית, ולשטף של כתיבה בנושאים שונים. תוך חודשים ספורים כתב את ספרו הראשון "אשליה ומציאות", וניסה לפרסמו בשם הבדוי "כריסטופר קאודוול" שהיה שם משפחתה של אמו, וזאת, לדבריו, על מנת שלא לפגום במוניטין שיצאו לו כסופר מתח. עד מותו לא הצליח לפרסם את כתביו הפילוסופיים, ואלו נערכו ויצאו לאור רק לאחר מותו. בשנים ספורות הצליח ליצור ולכתוב בכמות שמעטים מצליחים לכתוב כל חייהם. בדצמבר 1936 יצא להילחם במלחמת האזרחים בספרד, והצטרף לבריגדות הבינלאומיות. בפברואר 1937 נהרג בקרב חרמה. בכתביו ניסה קאודוול ליצור חיבור בין צורות המחשבה הבסיסיות ובין המציאות הכלכלית המכתיבה אותן לטענתו. כך למשל, בספרו "המשבר בפיזיקה" הראה כיצד, לדעתו, התאוריות הפיזיקליות החדשניות משקפות את המציאות הכלכלית של התקופה והמקום בהן נוצרו. קאודוול היה חלק מקבוצת פילוסופים מרקסיסטים בריטים, בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים, עליה נמנו אף דמויות כפילוסופים מוריס קורנפורת וג'ון לואיס וכן הגנטיקאי ג'ון הלדיין. אתר העוסק בחייו ובמשנתו של קאודוול כריסטופר קאודוול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כריסטופר קודוול, דף שער בספרייה הלאומית
האדונית והרוכל (סרט)

האדונית והרוכל הוא סרט טלוויזיה משנת 1989, המבוסס על סיפורו של ש"י עגנון הנושא את אותו השם. את הסרט ביים חיים גיל וכיכבו בו לאורה ריבלין ושלמה תרשיש. יוסף הוא רוכל יהודי המהלך ביער, במטרה למכור חפצים אותם הוא נושא על גבו. הוא מגיע לביתה של לני, אדונית נוצרייה שקונה ממנו סכין ציידים, אך מסרבת לתת לו מחסה ומגרשת אותו. כשסערה פורצת והוא מוצא עצמו בלב יער הוא חוזר לבית האדונית כדי לבקש שוב מחסה, והאדונית נענית לו ונותנת לו לישון ברפת. בבוקר מגלה האדונית כי יש חור בגג ביתה ומציעה לרוכל שיתקן את הגג ובתמורה היא תאפשר לו להישאר יום נוסף בביתה. בימים שלאחר מכן הוא ממשיך לבצע עבודות ותיקונים בביתה, עד שהופך לבן בית. לאט לאט נוצר קשר בין האדונית והרוכל, קשר שהופך לקשר רומנטי. תוך כדי הקשר הרוכל עובר מהרפת למחסן, לחדר בבית ולבסוף למיטת האדונית. עם חיזוק הקשר הרומנטי והתשוקה שבין הסוחר לאדונית, הסוחר מפסיק את עבודותיו בבית ונשאר כבן זוג לאדונית ללא מחויבות. לאחר זמן מה שהאדונית והרוכל בקשר, הרוכל מוצא את עצמו כלא יודע דבר על עברה של האדונית ועל כך שהיא איננה אוכלת, והוא שואל אותה על כך. היא עונה לו לאחר מה כי היו לה שישה בעלים שונים ושאכלה כל אחד מהם ושהיא אוכלת רק בשר ודם אדם. הרוכל המבולבל והלא מבין אם האדונית צחקה או דיברה ברצינות מחליט להתעלם ולהמשיך בקשר עם האדונית למרות הדאגות והסיוטים שפוקדים את חלומו. לאחר כמה חלומות וסיוטים הוא מחליט כי יעזוב עם שחר את בית האדונית וימשיך לדרכו. לפניי עוזבו חש חרטה על הזנחת עבודת ה' מצידו ויוצא ליער להתפלל ולומר קריאת שמע. כשחוזר הסוחר מהיער אל בית האדונית, הוא מוצא אותה שרועה על מיטתה לצד הסכין שמכר לה בתחילת הסרט ומתבוססת בדמה, כשהיא רואה אותו מגיע היא אוזרת כוחות ומנסה לנשוך אותו בצווארו כדי לאוכלו. מזה אנו מבינים את אי אוכלה במשך כל הסיפור ואת תשוקתה לבשר אדם. האדונית איננה מצליחה לטרוף את הרוכל ומתה בידיו. לאחר מכן יוצא הרוכל וקובר אותה באדמת ביתה, לוקח את חפציו וממשיך במסעו ביער. "האדונית והרוכל", באתר אידיבי האדונית והרוכל, הסרט המלא בערוץ יוטיוב של כאן 11 האדונית והרוכל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
העיטור האוסטרי למדע ואמנות

העיטור האוסטרי למדע ואמנות (בגרמנית: Österreichisches Ehrenzeichen für Wissenschaft und Kunst) הוא עיטור מטעם המדינה של הרפובליקה של אוסטריה ומהווה חלק ממערכת הכיבודים של מדינה זו. "העיטור האוסטרי למדע ואמנות" נוסד על ידי המועצה הלאומית של אוסטריה כהוקרה על הישגים מדעיים או אמנותיים באמצעות חוק פדרלי ממאי 1955 (כתב העת החוק הפדרלי מס '96/1955, כפי שתוקן BGBl I מס' 128/2001). במקביל, הקימה המועצה הלאומית גם את "צלב הכבוד האוסטרי למדע ואמנות", המוענק כ"צלב של כבוד, מחלקה ראשונה "(גרמנית: Ehrenkreuz 1. Klasse) ו"צלב של כבוד" (גרמנית: Ehrenkreuz). אף על פי שהם לא נחשבים טכנית כמעמדות נמוכים יותר של העיטור למדע ואמנות, צלבים אלו קשורים אליו בכל זאת. מספר המקבלים של עיטור המדע והאמנות מוגבל לכל היותר ל־72 אנשים חיים בכל פעם (36 מקבלים עיטור למדע ו-36 לאומנויות). בכל אחת משתי הקבוצות הללו יש 18 אזרחים אוסטרים ו-18 אזרחים זרים. אין מגבלה על מספר המקבלים. אין מגבלה על מספר המקבלים. מדיה וקבצים בנושא העיטור האוסטרי למדע ואמנות בוויקישיתוף Decoration of Honour, Federal President of the Republic of Austria Photos of the Medal "Bundespraesident.at: Decorations of Honour". Bundespraesident.at.
אנורתוזיט

אנורתוזיט הוא סלע יסוד פלוטוני מאפי המורכב כולו, או כמעט כולו מפלגיוקלז. בדרך כלל צבעו בהיר, שקוף ונוטה לכסוף. הוא מצוי בסביבה קראטונית מתקופת הארכאיקון וכן מופיע בצורת מחדרים מגמטיים בתקופת הפרוטרוזואיקון. כמו כן ניתן למצוא אנורתוזיט בצורת קסנוליתים, בתוך סלעים געשיים. האנורתוזיט מצוי בפלוטונים עתיקים בעלי מאפיינים אולטרה-מאפיים, בצד סלעים אולטרה-מאפיים אחרים כמו הגברו והגרנודיוריט, אבל לעיתים נדירות הוא מהווה את הסלע העיקרי בפלוטון. את שם הסלע קבע הכימאי האמריקאי תומאס סטררי האנט, על שם המינרל אנורתיט, שהוא פלגיוקלז בעל תכולת סידן מרבית. סלעי אנורתוזיט מאפיינים את התקופות העתיקות ביותר של היווצרות כדור הארץ. גיל הסלעים נע בין 3.75 ל-1.7 מיליארד שנים. סלעי אנורתוזיט נמצאו גם על ידי אסטרונאוטים על הירח. בגלל גילו המופלג של הסלע, הוא מתאפיין בגבישים ענקיים שמגיעים לגודל סנטימטרים שלמים, וזאת בגלל העובדה שתהליך הגיבוש של המינרלים בסלע (שהם בדרך כלל אנדסין) התבצע בטמפרטורות גבוהות מאוד ובאופן איטי ביותר. מטבע הדברים, סוגי הפלגיוקלז הם המינרלים הבהירים הדומיננטיים בסלע, אבל לעיתים מופיעים בו מינרלים אולטרה-מאפיים כהים כמו דיופסיד או פורסטריט, גם הם בגבישים גדולים מאוד, והם יוצרים עליו לפעמים כתמים אדמדמים או אפורים. למרות נדירותו היחסית של האנורתוזיט, הוא נכרה באופן מסחרי באותם מקומות בהם הוא מופיע בכמויות גדולות כמו באי דיסקו (אנ') במערב גרינלנד. את האנורתוזיט טוחנים לסיבים ומשתמשים בהם לייצור פיברגלס אקולוגי, כיוון שהשימוש בסיבי אנורתוזיט פוגע פחות באיכות הסביבה מאשר ייצור סיבי זכוכית. האנותרוזיט הגרינלנדי גם נחשב כמקור לאלומיניום, אלא שטענה זו מסתמכת על ההרכב הספציפי של האנורתוזיט בגרינלנד, וסלעים בעלי תכולת מילנוקריטים גבוהה, עשויים להכיל אלומיניום בריכוז נמוך יותר. מדיה וקבצים בנושא אנורתוזיט בוויקישיתוף אנורתוזיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) White Mountain Anorthosite Project Christian Knudsen, Anorthosites in Greenland: A possible raw material for aluminium?, ‏26.01.2012
זלקינד הורוויץ

זלקינד הורוויץ (1751–1812) היה פעיל פוליטי, חבר תנועת ההשכלה, עיתונאי וסופר יהודי יליד פולין. לקח חלק בדיונים הפוליטיים בתקופת המהפכה הצרפתית. כאיש צעיר עזב הורוויץ את כפר הולדתו ליד לובלין והיגר לברלין, ולאחר מכן למץ בצרפת. ב-1774 הגיע לפריז. עד שנת 1788 התפרסם בבירה, לאחר שקיבל עם שני זוכים נוספים את פרס האקדמיה של מץ למאמר הטוב ביותר אודות שיפור התנאים ליהודים בצרפת. חיבורו אפולגיאת היהודים ("Apologie des Juifs") שפורסם באפריל 1789 זכה לביקורות ארוכות ומשבחות, ומילא תפקיד חשוב במסגור הדיון על הענקת שוויון זכויות ליהודים. "Apologie des juifs", ענה על שאלת האקדמיה המלכותית לאמנויות ומדעים בעיר מץ: "האם יש דרכים להפוך יהודים למאושרים יותר ויעילים יותר בצרפת?". תמצית מתוך הדיסרטציה של זלקינד הורוויץ: איך לעשות כדי שהיהודים יהיהו שמחים ויעילים יותר? הנה איך: להפסיק להפוך אותם לאומללים וחסרי תועלת, על ידי הענקת, או ליתר דיוק על ידי החזרת, זכותם לאזרחות, שנמנעה מהם כנגד כל החוקים האלוהיים והאנושיים ונגד האינטרסים של כולם, כאדם שבעליצות לב יקטע איבר מגופו באפולגיאת היהודים דורש הורוויץ את הענקת מלוא הזכויות לאזרחים יהודים, כולל בעלות על קרקעות, חופש תעסוקתי וחינוך. עם זאת, כתומך באידיאלים של הנאורות, הוא גם מבקר את הכוח שיש למנהיגים היהודים בקהילה ודורש "איסור מוחלט לרבנים ולמנהיגים לתבוע כל סמכות על חברי קהילת המאמינים מחוץ לענייני בית הכנסת". אוגוסט 1788 - הורוויץ עם קלוד אנטואן טיירי (Claude Antoine Thiery) והכומר גרגואר (Abbé Grégoire), זכו בתחרות האקדמיה המלכותית של מץ מרץ 1789 - פרסום אפולגיאת היהודים מאי 1789 - הורוויץ מונה למזכיר-מתורגמן של ספריית המלך ספטמבר 1789 העיתון- Le Journal de Paris מציג סקירה ארוכה על אפולגיאת היהודים אוקטובר 1789 - הורוויץ תורם רבע משכרו נטו למהפכה הצרפתית פברואר 1790 - קומונת פריז מאמצת פה אחד החלטה המבקשת מהאסיפה הלאומית להכיר ביהודים כאזרחים יוני 1790 - הורוויץ מופיע בפני האספה הלאומית כחלק מ"משלחת זרים" אוקטובר 1792 - הורוויץ מפוטר מתפקידו בספרייה הלאומית עם 11 אחרים ינואר 1793 - הורוויץ מצהיר בפומבי שהוא נגד הוצאתו להורג של המלך דצמבר 1793 - ינואר 1794 - הורוויץ מופיע בפני הוועדה המהפכנית של מדור ראוניון אפריל 1794 - הורוויץ מבקש מסנט-ג'וסט (Saint-Just) "הסבר" על הצו האוסר על זרים להתגורר בפריז או בנמלים. YIVO | Hourwitz, Zalkind, yivoencyclopedia.org Encyclopaedia Judaica, 2007, Vol 9, p. 569, Michael Berenbaum and Fred Skolnik Zalkind Hourwitz, "Apologie des Juifs", éditions Syllepse 2002, également cité dans Birnbaum, op. cit. Frances Malino, "Un Juif rebelle dans la Révolution, la vie de Zalkind Hourwitz", éditions Berg International 2000, également Birnbaum, op. cit. זלקינד הורוויץ מופיע ברומן מאת דניאל גולדנברג (Daniel Goldenberg), "היהודי במהפכה" (Calmann-Lévy, 2009) הורוויץ הוא אחת הדמויות הראשיות, יחד עם הכומר גרגואר (l'Abbé Grégoire), ברומן של אן וילמין סישרמן (Anne Villemin Sicherman) "l'Abbé Grégoire s'en mêle", שפורסם בשנת 2019 באוסף "les grands Détectives " למוציא לאור 10/18 עוזי אלידע, ״זלקינד הורביץ ועיתונות המהפכה הצרפתית״, קשר, מס׳ 5, מאי 1989, עמ׳ 54-60.
ברונה ווה

ברונה ווה (באנגלית: Bronagh Waugh; נולדה ב-6 באוקטובר 1982) היא שחקנית צפון אירית. ווה נולדה בקולריין שבצפון אירלנד. היא ידועה מהופעתה בתפקיד שריל בריידי באופרת הסבון "הוליאוקס" של ערוץ 4. היא הופיעה במופע השנתי "T4 On The Beach". ב-2010 הייתה ווה מועמדת לפרס הסבון הבריטי בקטגוריות השחקנית החדשה הטובה ביותר, השחקנית הטובה ביותר וההופעה הקומית הטובה ביותר. עוד הייתה מועמדת לשני פרסי הטלוויזיה הלאומית על תפקידה בדמות שריל. אביה של ווה הוא קנדי, ולה יש אזרחות קנדית. ווה תמכה בנישואים של בני-זוג מאותו המין בצפון אירלנד. מדיה וקבצים בנושא ברונה ווה בוויקישיתוף ברונה ווה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברונה ווה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Sheer cheek paid off for Bronagh Waugh on the Soap Awards red carpet". Liverpool Daily Post. נבדק ב-13 ביולי 2010. {{cite news}}: (עזרה) Nissim, Mayer (2010-01-05). "National Television Awards 2010: The Nominees". Digital Spy (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-05-14. "Bronagh Waugh wants your NTA vote!". Digital Spy. 14 בינואר 2010. נבדק ב-13 ביולי 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Bronagh Waugh on her mum coming out as gay and meeting dad for first time aged 23". Belfast Telegraph (באנגלית בריטית). ISSN 0307-1235. נבדק ב-14 במאי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "'I was 23 when I first met my Canadian dad ...it was very emotional but it was amazing and I try to see him now at least once a year'". Belfast Telegraph (באנגלית בריטית). ISSN 0307-1235. נבדק ב-2019-05-14.
טורקיז

טורקיז (Turquoise) הוא מינרל אשר צבעו אטום בין כחול לירוק (ראו טורקיז (צבע)). נוסחתו היא Cu(Al.Fe3+)6(PO4)4(OH)8 . 4H2O הטורקיז נחשב לאבן חן. אבני הטורקיז מוכרות מימי קדם והן שובצו בפסלונים כבר בתקופת מצרים העתיקה. אנשי שבט הנאוואחו, מילידי אמריקה, ביטאו הערכה רבה לאבן זו, שסימלה עבורם אושר, בריאות ומזל, והם שיבצו אותה בתכשיטים רבים שיצרו. הטורקיז יובא לאירופה בעיקר ממרכז אסיה, וכך קיבל את שמו הצרפתי "טורקיז", שמשמעו "טורקי". בהשאלה משמש המושג "טורקיז" לשמו של צבע שגוונו כשל המינרל. בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הטורקיז הוא אבן ההולדת התחליפית של החודשים נובמבר ודצמבר. כמו כן הטורקיז נחשבת לאבן המסמלת את מדינת ניו מקסיקו שבארצות הברית. קיימת אמונה שלטורקיז יכולת להגן מפני "עין רעה". אמונה זו נפוצה בעיקר בקרב ארצות האסלאם וחלק מן היהודים. מכון המקדש סובר שזו היא אבן הנופך שבאבני החושן. אבן החן טורקיז טורקיז topic/turquoise טורקיז, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טורקיז באתר www.mindat.org History of Navajo Turquoise Jewelry למה צובעים משקופים ודלתות בים התיכון בכחול וטורקיז?, באתר eureka.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משחק החיים (אוטומט תאי)

מִשְחַק הַחַיִים (באנגלית: Conway's Game of Life) הוא משחק מסוג אוטומטים תאיים בסביבת מור שהומצא ב-1970 על ידי המתמטיקאי הבריטי ג'ון הורטון קונוויי. המשחק מתנהל על רשת משבצות, וכל משבצת היא באחד משני המצבים "חי" או "מת". בתחילת המשחק השחקן בוחר אילו משבצות לצבוע, ולאחר מכן המשחק מתנהל בעצמו (לכן הוא נחשב גם משחק לאפס שחקנים). המשבצות נקראות "תאים" משום שההתנהגות שלהן מזכירה תאים ביולוגיים שנולדים, חיים ומתים לפי כללים מסוימים, התלויים רק במצבם ובמצב השכנים הקרובים אליהם. כל משבצת מוקפת ב-8 משבצות, לכן לכל תא יכולים להיות עד 8 שכנים. המשחק מתנהל לפי הכללים הבאים, לכל תא מסתכלים על השכנים שלו בדור הנוכחי: אם הוא חי, ויש לו שכן אחד או שאין לו שכנים כלל, הוא מת מבדידות. אם יש לו יותר משלושה שכנים, הוא מת מצפיפות. אם הוא מת, ויש לו בדיוק שלושה שכנים, הוא הופך להיות חי ("נולד"). אחרת (שני שכנים, או שלושה שכנים והוא חי) מצבו לא משתנה. בנוסף יש לספק מצב התחלה כלשהו. על פי כללים פשוטים אלה משתנה סידור התאים על הרשת מדור לדור, ומתוך פיזור אקראי של תאים נוצרים מבנים מורכבים ואוכלוסיות מאורגנות. המשחק העסיק רבות חוקרי בינה מלאכותית. באוניברסיטאות רבות הוא משמש תרגיל תכנות לסטודנטים בקורסי תכנות בסיסיים, בקורסי מבוא למדעי המחשב ובקורסים על תכנות מקבילי, משום שהמימוש שלו פשוט ועם זאת יש לעשות שימוש במושגים בסיסיים של תכנות מחשבים, כגון מערכים דו-ממדיים ולולאות. במשחק מתפתחות צורות שונות, שקיבלו שמות כמו "טבע דומם" שלא משתנה מדור לדור, "מתנדים" שמשתנים בצורה מחזורית כל מספר דורות, "גלשנים" ששטים במרחב, "אקדחים" יורי גלשנים, ו"רכבות קיטור". התבניות המיוחדות הראשונות התגלו על ידי קונוויי בלי עזרת מחשב, ואלה היו תבניות קטנות סטטיות או מחזוריות. אחת הצורות שקונווי חקר בשלב הזה מורכבת מחמש משבצות ונקראת R-פנטומינו, ולפי הניסויים שלו נראה שהאוכלוסייה שמתפתחת מצורה זו ממשיכה להשתנות ואינה מתייצבת. אחר כך התברר בעזרת מחשב שהאוכלוסייה מתייצבת אחרי 1103 מחזורים עם 116 תאים, ועד אז יורה גלשנים. כך גם התגלה לראשונה דבר קיומם של הגלשנים. קונוויי ניחש ששום אוכלוסייה התחלתית אינה גדלה עד אינסוף. בפרסום הראשון על המשחק בסיינטיפיק אמריקן הוא הציע פרס של 50 דולר לאדם הראשון שיפריך את הניחוש לפני סוף 1970. בנובמבר אותה שנה זכתה בפרס קבוצה מ-MIT שגילתה את אקדח הגלשנים הראשון, Gosper glider gun. צורה זו יורה גלשן כל 15 דורות. מאוחר יותר התגלו צורות נוספות שמתייצבות רק אחרי מחזורים רבים, והן מכונות "מתושלחים". die-hards - "המתעקשים עד הסוף" - הוא כינוי למתושלחים שאחרי מחזורים רבים לא רק מתייצבים, אלא נכחדים. איאן סטיוארט, תיבת האוצרות המתמטיים של פרופסור סטיוארט, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2012, הפרק "משחק החיים", עמ' 255–261. מדיה וקבצים בנושא משחק החיים בוויקישיתוף יוסי ומיכל אלרן, המתמטיקה של ה-"חיים" יישומון של משחק החיים משחק החיים, באתר MathWorld (באנגלית) Martin Gardner, MATHEMATICAL GAMES - The fantastic combinations of John Conway's new solitaire game "life", Scientific American, Vol. 223, No. 4, October 1970, pp. 120-123, in JSTOR Life Lexicon (archived), Extensive Life Lexicon with many patterns Game of Life News LifeWiki Conway Life forums Catagolue, an online database of objects in Conway's Game of Life and similar cellular automata Cellular Automata FAQ – Conway's Game of Life For platform .net, mono – Game of Life A JavaScript implementation of the Game of Life
כלל אצבע

כלל אצבע הוא כלל שאינו מתיימר להיות מדויק לחלוטין או מהימן בכל מקרה. במרבית המקרים כללי אצבע הם פשוטים וקל ללמדם וליישמם. העיקרון העומד מאחורי כלל אצבע דומה להיוריסטיקה. מקור הביטוי הוא כנראה תרגום מאנגלית או שפה אירופית אחרת (rule of thumb). בעבר נהגו לאמוד אורכים ומידות שונים באמצעות אגודל, ולאחר מכן להקיש ממדידה זו על דברים אחרים – לדוגמה מדידת גודל כף הרגל של ילד ולפיה אומדן גובהו כבוגר, או מדידה של הצוואר על ידי חייטים ואומדן המבנה הנדרש לכותונת על פי מדידה זו. מקור אפשרי נוסף לביטוי נעוץ במנהג להרטיב את האגודל, להזקירו ברוח וכך להעריך את כיוונה. אחת הסברות היא שמקור הביטוי בכלל מהמשפט המקובל בשיטת המשפט האנגלי, מתקופת המלך צ'ארלס השני, אשר התיר לבעל להכות את אשתו במוט שעוביו לא עולה על אגודלו. מדידה על פי האגודל מופיע במשנה ובתלמוד במקומות רבים, ו'אצבע' היא מידה עתיקה כפי שמידת הסנטימטר משמשת כיום. בירושלמי, מסכת מגילה (פרק א הלכה ט דף יב.), לדוגמה, כתוב בהקשר של כתיבת מגילה והמרחקים הנדרשים בין האותיות והשורות: "בין תיבה לתיבה: מלוא האות. בין אות לאות: כל שהוא. בין שורה לשורה מלוא גודל", כלומר: בין מילה למילה צריך להיות רווח של אות. בין האותיות צריך להיות רווח כלשהו, ואילו בין שורה לשורה צריך רווח של אגודל. חישוב על גב מעטפה הוכחה בנפנופי ידיים ססיל אדמס, התייחסות למקור אפשרי לביטוי המקורי, The straight dope Rule of Thumb, באתר World Wide Words מקורו של הביטוי "כלל אצבע" בשפה האנגלית Henry Ansgar Kelly (September 1994). "Rule of Thumb and the Folklaw of the Husband's Stick". Journal of Legal Education. 44 (3): 341–365.
הר מקינטוש (האי רוס)

הר מקינטוש (באנגלית: Mount McIntosh) הוא הר נישא בחלק המערבי של רכס ההרים גבעות קייל, באי רוס, שבאנטארקטיקה. הר מקינטוש הוא הגבוה בהרי רכס גבעות קייל - גובהו של הר מקינטוש 2,600 מטרים מעל פני הים; הר מקינטוש הוא ההר ה-632 בגובהו באנטארקטיקה. ההר ממוקם בקצה הצפון - מערבי של קרחון טיילת לופטי; 3 קילומטרים ממזרח לפסגת הר הטרור. ההר בולט למרחוק מאחר שעל המדרון הצפוני שלו יש רצועות אלכסוניות של סלעים ושל קרח. שמו של ההר ניתן לו בשנת 2000 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הוועדה התבססה בבחירת השם על הצעתו של פיליפ ר. קייל (Philip R. Kyle). קייל הציע לקרוא להר על שמו של הגאולוג ויליאם סי. מקינטוש (William C. McIntosh), מהמכון לכרייה וטכנולוגיה של ניו מקסיקו. מקינטוש עבד רבות באנטארקטיקה במסגרת התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית. מקינטוש תמך במחקרים של קייל שנערכו בהר ארבוס. מקינטוש ביקר בהר ארבוס בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1977–1978, ו-15 פעמים לאחר מכן, עד שנת 1999. הר מקינטוש באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר מקינטוש באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר מקינטוש באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
הר מקינטוש

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה הר מקינטוש (האי רוס) – הר באי רוס, שבאנטארקטיקה הר מקינטוש (ארץ ויקטוריה) – הר בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה ניו זילנד הר מקינטוש (אוטגו) – הר במחוז קווינזטאון-לייקס בחבל אוטגו שבאי הדרומי של ניו זילנד הר מקינטוש (החוף המערבי) – הר במחוז ווסטלנד בחבל החוף המערבי שבאי הדרומי של ניו זילנד אוסטרליה הר מקינטוש (קווינסלנד) – הר בפלך קוק, במדינת קווינסלנד, שבאנטארקטיקה
הר מקינטוש (ארץ ויקטוריה)

הר מקינטוש (באנגלית: Mount Mackintosh) הוא הר בהרי הנסיך אלברט, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. ההר הוא הפסגה הצפונית ביותר בהרי הנסיך אלברט (המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים). ההר מתנשא מעל רכס סקינר, והוא ממוקם 3.7 קילומטרים דרומית-מערבית להר פנטון. ההר ממוקם ממערב להר בקסטר, ומזרח לקרחון ריווס. גובהו של ההר 2,300 מטרים מעל פני הים; הר מקינטוש הוא ההר ה-1,104 בגובהו באנטארקטיקה. רכס ההרי הנסיך אלברט התגלה על ידי סר ג'יימס קלארק רוס ב-17 בפברואר 1841, אולם הם לא נחקרו ונסקרו עד שנת 1900 (העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה). בשנת 1900 הגיעו לרכס הרי הנסיך אלברט קרטוגרפים בריטים. הרי הנסיך אלברט נסקרו ומופו ביסודיות על ידי חוקרים מארצות הברית ומניו זילנד בשנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20. הר מקינטוש מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), בפיקודו של ארנסט שקלטון, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1910. הר מקינטוש נקרא על שמו של אניאס מקינטוש, יליד סקוטלנד שפיקד על קבוצת ים רוס שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית בפיקודו של ארנסט שקלטון, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909. מקינטוש היה סגן רב החובל של האונייה "נמרוד" אשר הובילה את משלחת נמרוד. מקינטוש נעלם ב־8 במאי 1916 עת שהלך על הקרח המכסה את מצר מקמרדו, בין האט פוינט לכף אוונס. • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 233 • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 193 הר מקינטוש באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר מקינטוש באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר מקינטוש באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר מקינטוש באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר מקינטוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הר מקינטוש באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי בערך הר מקינטוש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע גאוגרפי הרי אנטארקטיקה לפי גובהם מידע היסטורי על חקר רכס הרי הנסיך אלברט
עשרימון משוכלל

עֶשְׂרִימוֹן משוכלל (נקרא גם אִיקוֹסָהֶדְרוֹן רגולרי; מאנגלית: Icosahedron), הוא פאון משוכלל בעל עשרים פאות, אשר כל אחת מהן היא משולש שווה-צלעות, כלומר, משולש שכל צלעותיו שוות זו לזו וכל זוויותיו שוות זו לזו. לאיקוסהדרון 12 קודקודים, 30 מקצועות ו-20 פאות. העשרימון הוא אחד מחמשת הפאונים המשוכללים. בדרך כלל נקרא סתם עשרימון או איקוסהדרון. שטח הפנים   A {\displaystyle \ A} והנפח   V {\displaystyle \ V} של עשרימון שצלעו באורך   a {\displaystyle \ a} הם A = 5 3 a 2 {\displaystyle A=5{\sqrt {3}}a^{2}} ו- V = 5 12 ( 3 + 5 ) a 3 {\displaystyle V={\begin{matrix}{5 \over 12}\end{matrix}}(3+{\sqrt {5}})a^{3}} , בהתאמה. הפאון הדואלי לעשרימון המשוכלל, כלומר, הפאון שמתקבל אם מחברים את המרכז של כל פאה אל מרכזי הפאות הסמוכות לה, הוא התריסרון המשוכלל. חבורת האוטומורפיזמים של העשרימון המשוכלל איזומורפית לחבורת התמורות הזוגיות   A 5 {\displaystyle \ A_{5}} , הקרויה בשל כך גם "חבורת העשרימון". זוהי החבורה הפשוטה הקטנה ביותר, והיא אחת מחבורות המשולש הסופיות, עם ההצגה   ⟨ x , y , z | x 2 = y 3 = z 5 = x y z = 1 ⟩ {\displaystyle \ \langle x,y,z|x^{2}=y^{3}=z^{5}=xyz=1\rangle } . את היוצרים x , y , z {\displaystyle x,y,z} של חבורת העשרימון ניתן לזהות עם פעולות סיבוב מסוימות: x מייצג סיבוב בזווית 180 מעלות ביחס לציר העובר דרך אמצע צלע מסוימת, y מייצג סיבוב בזווית 120 מעלות ביחס לציר העובר דרך מרכז פאה מסוימת, ו-z מייצג סיבוב בזווית 72 מעלות ביחס לציר העובר דרך קודקוד מסוים. כדי לקיים את שלושת הקשרים הראשונים בהצגה של חבורת העשרימון מספיק לבחור פאה, צלע וקודקוד באופן שרירותי, אולם הקשר הרביעי x y z = 1 {\displaystyle xyz=1} מתקיים רק אם הקודקוד (אליו מתייחס היוצר z) הוא חלק מהצלע (אליה מתייחס היוצר x) והצלע היא חלק מהפאה (אליה מתייחס היוצר y), וחישוב מתאים בעזרת קווטרניונים מאשר זאת. צורת העשרימון המשוכלל נמצאת גם בטבע. למשל, לרבים מהנגיפים יש קפסיד (מבנה המורכב מחלבונים המקיף את המטען הגנטי הנגיפי) בצורה זו. קפסיד כזה בנוי מעשרים או יותר תת-יחידות זהות, המיוצרות כל אחת בנפרד, והוא מאפשר מזעור פי עשרים של הגן המקודד לחלבון הקפסיד. היחידות היוצרות את הפאות הן בצורת משושה, בעוד הקודקודים בנויים מחלבונים מחומשים (שהרי כל קודקוד מאגד 5 משולשים). העשרימון ידוע בקהילת משחקי התפקידים כ-ק20 בעברית או D20 באנגלית - קובייה בת 20 פאות. זוהי אחת הקוביות השימושיות במשחקי תפקידים דוגמת מבוכים ודרקונים (היא משמשת בעיקר במצבי קרב לבדיקה האם הדמות הצליחה לפגוע באויבה), וישנן אף שיטות משחק המשתמשות רק בקובייה זו, הנקראות "שיטות ק20". כיפה גאודזית עשרימון משוכלל, באתר MathWorld (באנגלית)