דוד אוחנה

דוד אוחנה (נולד ב-1952) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס במסלול ללימודי מדינת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. אוחנה נולד ב-1952 בעיר אוג'דה שבמרוקו. בגיל ארבע הוא עלה עם הוריו לישראל ומשפחתו התיישבה בקריית גת, בגל העולים הראשון שיישב את העיר. את שירותו בצה"ל עשה בסיירת אגוז ובהיותו בסיירת לחם במלחמת יום כיפור. ב-1977 החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים ולמד שם היסטוריה ומדעי המדינה. בתקופתו הסטודנטיאלית הוא גם עבד כעיתונאי במקומון "כל העיר" והיה עורך המוסף הספרותי של שבועון הסטודנטים "פי האתון". בבחירות לכנסת ב-1984 הוצב במקום השני ברשימתו של לובה אליאב אולם הרשימה לא עברה את אחוז החסימה. בתחילת דרכו האקדמית שימש כחוקר במכון ון ליר. ב-2001 הוא מונה לפרופסור-חבר באוניברסיטת בן-גוריון בנגב והחל לעבוד במכון בן-גוריון לחקר ישראל, הציונות ומורשת בן-גוריון שבקמפוס שדה בוקר. בנובמבר 2005 הגישו חמש נשים ממכון בן-גוריון תלונה לאוניברסיטת בן-גוריון, שבה טענו כי פרופסור אוחנה הטריד אותן מינית. בית הדין המשמעתי של האוניברסיטה קיבל את הכחשותיו של אוחנה וקבע שלא הייתה הטרדה מינית. בית הדין לערעורים של האוניברסיטה זיכה אותו מאשמת הטרדה מינית, אך הרשיעו בהתנהגות בלתי הולמת וגזר עליו השעיה ונזיפה פומבית. בשנת 2005 מונה אוחנה לשמש כמנהל אירועי שנת בן-גוריון במכון בשדה בוקר. בתוקף תפקידו היה אחראי על ארגון עשרות כנסים באוניברסיטה. ב־2010 מונה לפרופסור מן המניין. אוחנה נשוי ואב לשלושה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה המרכזית שיש ערך על פרופסור היא פועלו באקדמיה, ועל זה לא נכתב כמעט דבר. אוחנה חיבר מספר ספרים, ערך וכתב הקדמות לעוד כעשרה ספרים ופרסם עשרות מאמרים ומחקרים, העוסקים, בין השאר, בהיסטוריה, ציונות, זהות לאומית אצל אינטלקטואלים ופוליטיקה. רוב ספריו שייכים לתחום ההיסטוריה והמחשבה הפוליטית. עבודת הדוקטורט שלו, שנעשתה בהדרכת פרופסור יהושע אריאלי ופרופסור שאול פרידלנדר, עוסקת בפנומנולוגיה של התודעה הפוליטית ונקראת "מניהיליזם לטוטליטריזם". עיקרה בחינת הסינדרום הניהיליסטי-טוטליטרי באספקלריה של תולדות הרעיונות וההיסטוריה הפוליטית של אירופה בשליש הראשון של המאה העשרים. מחקריו של אוחנה עוסקים בין השאר בזהותה הים תיכונית של מדינת ישראל, היסטוריה אינטלקטואלית של אירופה ולימודי מדינת ישראל. אוחנה טוען ש"המתנחלים הם אנטי ציונים שזנחו את הציונות הדתית הקלאסית" וכי "ההתנגדות לכיבוש חייבת להפוך לסדר היום הציוני". הוא מבהיר: "יש לי סימפטיה לרעיון של חבלי ארץ היסטוריים, ואינני מתנכר לשורשים הלאומיים המצויים בבית אל ולא ביפו. לא זה העניין. העניין הוא הברֵרה בין מימוש כל הזכויות ההיסטוריות שמחירו הוא שעבוד או גירוש עם אחר: ובין מימוש כמה מהזכויות ההיסטוריות המאפשרות סיכוי מסוים לפשרה לאומית. אוחנה יצא כנגד מה שהוא מכנה ניכוס זכרו של יצחק רבין על ידי מחנה השמאל וכתב ש"מן הראוי שתוכן המיתוס של רבין יעבור ממימד השלום, העושה סקטורליזציה של הזיכרון ומפחית את יכולתנו כאזרחים להפיק לקח ראוי מן הרצח, למימד רחב יותר – מימד הדמוקרטיה". לשיטתו, כפי שהוצגה ב-2018 בכנס במכון ון ליר, כמעט כל תפיסות העולם המוכרות הן למעשה מיתוסים, ותפקידו של המתבונן, החוקר הביקורתי הוא לדון בדברים באופן "רציונליסטי". מדבריו אבל משתמע שהאפשרות הזו מוגבלת, וכי אפילו הוא בחר לייצר מיתוס, את זה של ז'קלין כהנוב, שהסבירה מצידה כי "מזרח ומערב" הם מיתוסים. מסדר הניהיליסטים: לידתה של תרבות פוליטית באירופה 1870-1930, מוסד ביאליק, 1993. הישראלים האחרונים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998. הומניסט בשמש: קאמי וההשראה הים-תיכונית, כרמל, 2000. התשוקה הפרומתאית: השורשים האינטלקטואליים של המאה העשרים מרוסו עד פוקו, מוסד ביאליק, 2000. משיחיות וממלכתיות: בן-גוריון והאינטלקטואלים בין חזון מדיני לתאולוגיה פוליטית, אוניברסיטת בן-גוריון, 2003. חרון האינטלקטואלים: רדיקליות פוליטית וביקורת חברתית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005. לא כנענים, לא צלבנים - מקורות המיתולוגיה הישראלית, כתר ספרים, 2008. המיתוס של ניובה: אתיקה ואלימות במיתוסים בני זמננו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010. הכבול, העקוד והצלוב: אלבר קאמי וגבולות האלימות, כרמל, 2013. זרתוסטרא בירושלים: פרידריך ניטשה והמודרניות היהודית, הוצאת מוסד ביאליק, 2016. על ארץ אבנים: 1967: מקומו של המקום הישראלי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017. הסדר המיתי של המודרניות, הוצאת כרמל, 2017. חבלי מולדת: הישראליות בין חבלי לידה לחבלי משיח, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2019 כבלי משיח - מסות ומסעות, הוצאת כרמל, 2019. הלבנטינית - ז'קלין כהנוב: ביוגרפיה אינטלקטואלית, הוצאת כרמל, 2022. גם כנענים גם צלבנים - מסותיי בארץ-ישראל, הוצאת כרמל, 2022. הרליגיוזי הכופר: גרשם שלום והתאולוגיות הפוליטיות, הוצאת מוסד ביאליק, 2023 עיצובה של הזהות הישראלית, פרנק קאס, לונדון, 1995 מיתוס וזיכרון, הקיבוץ המאוחד, 1996. יעקב טלמון, חידת ההווה ועורמת ההיסטוריה, מוסד ביאליק, 2000 לקרוא את אלבר ממי, פריז, ז'נבה, בריסל, 2002 יהושע אריאלי, היסטוריה ומטה-היסטוריה, מוסד ביאליק, 2003 ז'קלין כהנוב בין שני עולמות, מסות ופרקי התבוננות, כתר, 2005 מיכאל פייגה, על דעת המקום: מחוזות זיכרון ישראליים, הוצאת מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2017 רשימת הפרסומים של דוד אוחנה, בקטלוג הספרייה הלאומית מאמרי דוד אוחנה, באתר "הארץ" עימות רעיוני עם דוד אוחנה האם צלבנים אנחנו? מול גלובליזציה וקפיטליזם דורסני והיכן האש, פרומתאוס? אריאל הורוביץ, אני ציוני מרובע, מקור ראשון, מוסף "שבת", 5 ביוני 2016 מכתביו גרוסמן והכנענים, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2014 ארבע הלוויות, זהות אחת, באתר הארץ, 28 בינואר 2014 100 שנה להולדתו של אלבר || מורשתו של האדם המורד, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2013 דת הלאום || על החיבור של התאולוגי והפוליטי, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2013 דוד אוחנה, עודד היילברונר, ישראל על סף פשיזם. האם הוא כן יעבור (?), באתר הארץ, 13 ביוני 2024 דוד אוחנה (1952-), דף שער בספרייה הלאומית תמרה טראובמן, יש לו פה מלוכלך, אבל מטריד מינית הוא לא, באתר הארץ, 28 ביוני 2006 תמרה טראובמן, 5 נשים התלוננו, אך פרופ' אוחנה נוקה מחשד שהטריד מינית, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2007 תמרה טראובמן, הפרופ' דוד אוחנה הורשע בהתנהגות שאינה הולמת, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2007 דוד אוחנה, איזהו נביא, באתר הארץ, 3 במאי 2010 דוד אוחנה, מדינת ישראל או ארץ ישראל?, באתר ynet, 23 באפריל 2010 דוד אוחנה, מיתוס רבין, באתר ynet, 2 בנובמבר 2000 פרופ' דוד אוחנה, הסדר המיתי של המודרניות | ערב ספר |, באתר יוטיוב, ‏28.1.2018 אריאל פלדשטיין, משיח לא בא, הציונות לא מצלצלת, באתר הארץ, 6 ביוני 2004 יאיר שלג, עברים, כנענים, או סתם ים-תיכוניים?, באתר הארץ, 26 במאי 2008 משה סלוחובסקי, השתיקה הרועמת של אלבר קאמי, באתר הארץ, 7 בינואר 2014 אלעד נבו, כך השפיע ניטשה על ששה הוגים יהודים, באתר הארץ, 13 ביולי 2016 אבנר שפירא, שלושה ספרים על המורשת הסמורה מאימה ומדם של הכיבוש הישראלי בשטחים, באתר הארץ, 5 ביוני 2017 משה אידל, טעותו של מקס ובר, באתר הארץ, 3 באוקטובר 2018 יורם בילו, דוד אוחנה ממשיך לדבוק בדעתו שהסכנה המשיחית היא האיום הקיומי הגדול ביותר על הישראליות, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2022