laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל באק

הרב ישראל באק (לפעמים Bak וגם Back) (בהונגרית: Bak Izrael; ואגאויהיי, 6 בינואר 1840 – בודפשט, 15 בינואר 1894) היה רב הונגרי, חוקר יהדות, בלשן ולשונאי. ישראל באק היה בן שנה וחצי כשהוריו עברו לעיר סגד בדרום הונגריה. שם ובמאקו למד בבית ספר ובמאקו למד בישיבה של הרב הראשי (של מאקו) המפורסם שלמה אולמן. לאחר מכן נסע לפשט ולמד מסחר, אך לא רק המשיך בלימודי העברית, אלא למד גם ספרות גרמנית וצרפתית. בשנת 1857 התקבל לבית הספר להכשרת מורים הקתולי בסגד ואחר כך נסע לפראג. שם המשיך ללמוד וקיבל סמיכה לרבנות. בשנת 1860 הרב הראשי של סגד, לאופולד לעף, שכר אותו כמורה לדת בבתי הספר היהודיים. בהמשך עבד במשרה זהה בגיור ובסובוטיצה, ואחר כך שוב בסגד, בפץ' ולבסוף מ-1869 בפשט. ממנו נובע הנהגת טקס הבת מצווה לבנות. באק לבדו העניק הוראת דת במספר בתי ספר תיכוניים, בתי ספר צבאיים, בתי כלא, במכון לעיוורים ובמרכז הלאומי להכשרת נשים. דקדוק הונגרי-עברי (1865 ו-1868) דאס ישראל (ספר תאולוגי ללימוד דת לגימנסיות יהודיות ולבתי ספר תיכוניים ראשיים) לזכר הדור הבא (1888) בנוסף כתב כמה ספרי לימוד לדת לבנות. לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. 1929. ישראל באק יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים 1891–1914. ישראל בק במאגר הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
תחנת דלובוי צנטר (קו הטבעת הגדול)

תחנת דלובוי צנטר (ברוסית: Деловой центр) היא תחנה סגורה זמנית של הרכבת התחתית של מוסקבה שהתמקמה על קו הטבעת הגדול. התחנה קשורה במעבר עם תחנת "דלובוי צנטר" של קו סולנצבסקאיה, ותחנת "ויסטבוצ'נאיה" של קו פיליובסקאיה. תחנת דלובוי צנטר נפתחה ב-26 בפברואר, והיא ממוקמת בליבת מוסקבה סיטי שברובע פרסננסקי. הרציפים של תחנת ויסטבוצ'נאיה ושתי התחנות דלובוי צנטר הוקמו במבנים במהלך הקמת ליבת מוסקבה סיטי בשנים 2004 - 2005. התחנה סגורה מ-22 ביוני 2024 עד 2026 לצורך שילוב בקו רובליובו-ארכנגלסקויה (אנ') שנמצא בבנייה. מדיה וקבצים בנושא תחנת דלובוי צנטר בוויקישיתוף https://stroi.mos.ru/metro/station/12 https://www.interfax.ru/moscow/967577 ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוקסנה סלחמטייבה

אוקסנה אולגובנה סלחמטייבה (ברוסית: Оксана Селехметьева; נולדה ב-13 בינואר 2003) היא טניסאית רוסייה. דירוג WTA הגבוה ביותר שלה היה מקום 668 ב-24 ביוני 2019. היא זכתה באליפות ארצות הברית הפתוחה 2019 בקטגוריית זוגות נערות (לצד קמילה ברטונה מלטביה) והגיעה לגמר טורניר הזוגות של ווימבלדון 2019. וניצחה בגמר אליפות צרפת הפתוחה 2021 בתחרות זוגות לנערות (לצד אלכס אאלה מפיליפינים). בשנת 2020 היא לראשונה ניצחה בתחרות דירוג WTA כאשר ניצחה בתחרות זוגות נשים. בפברואר 2021 היא לראשונה ניצחה בתחרות לנשים בסבב דירוג WTA. באותה שנה היא ניצחה במספר תחרויות לזוגות נשים כולל תחרות באיים הקנריים עבורה זכתה בפרס של 60 אלף $ ביחד עם אלינה אוונסיאן. בתחרויות גראנד סלאם סלחמטייבה הצליחה להגיע לסיבוב הראשון באליפות צרפת הפתוחה בשנת 2022 ואליפות אוסטרליה הפתוחה בשנת 2023. מדיה וקבצים בנושא אוקסנה סלחמטייבה בוויקישיתוף אוקסנה סלחמטייבה, ברשת החברתית אינסטגרם אוקסנה סלחמטייבה, באתר olympedia.org אוקסנה סלחמטייבה, באתר ה-WTA אוקסנה סלחמטייבה, באתר ה-ITF אוקסנה סלחמטייבה באתר WTA "Raleigh teen tennis player Abigail Forbes wins at Wimbledon". ABC11 Raleigh-Durham. 15 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה) Русский акцент Roland Garros: Селехметьева в четвертьфинале,‏ vesti.ru ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דהומיי הצרפתית

דהומיי הצרפתית הייתה מושבה צרפתית וחלק מאפריקה המערבית הצרפתית בשנים 1894 עד 1958. לאחר מלחמת העולם השנייה, עם הקמת הרפובליקה הצרפתית הרביעית בשנת 1947, הפכה דהומיי לחלק מהאיחוד הצרפתי עם אוטונומיה מוגברת. ב-11 בדצמבר 1958 הוקמה הרפובליקה הצרפתית החמישית והאיחוד הצרפתי הפך לקהילה הצרפתית. המושבה הפכה לרפובליקה של דהומיי בשלטון עצמי בתוך הקהילה, וכעבור שנתיים ב-1 באוגוסט 1960 היא קיבלה עצמאות מלאה (ובשנת 1975 שינתה את שמה לבנין). במהלך המאה ה-13, תושבי יורובה הילידים באזור ניז'ר המערבי נשלטו על ידי קבוצה של ראשי שבטים, אך במהלך המאה ה-17 שליט יחיד המכונה 'האובה' תפס שליטה והקים את ממלכת דהומיי. תחת השושלת שהקים אווארה הגדול, המפורסם ביותר מבין האובות, שטח דהומיי התרחב וכיסה אזור בין הדלתא של נהר ניז'ר לבין מה שהיא כיום העיר הניגרית לאגוס. האובות הביאו שפע גדול ומדינה מאורגנת ביותר לבנין. הם גם הקימו יחסים טובים וסחר עבדים נרחב עם הפורטוגזים והולנדים שהגיעו מהמאה ה-15 ואילך. דעיכת האובות החלה במאה ה-18 כאשר החלה סדרת מאבקי כוח פנימיים שנמשכה עד המאה ה-19. ההשתלטות והקולוניזציה של צרפת על ממלכת דהומיי החלו בשנת 1872. מלחמת צרפת-דהומיי הראשונה בשנת 1890 החלישה אותה עוד יותר. מלחמת צרפת-דהומיי השנייה הביאה לכך שהממלכה הפכה לפרוטקטורט צרפתי בשנת 1894. צו מ-22 ביוני 1894 יצר את מושבת דהומיי, שאמורה הייתה להשתלב באפריקה המערבית הצרפתית בשנת 1904. תחת הצרפתים הוקם נמל בקוטונו ונסללו מסילות ברזל. מתקני בית הספר הורחבו על ידי משלחות רומיות קתוליות. בשנת 1946 נהפכה דהומיי לטריטוריה מעבר לים עם פרלמנט משלה ונציגות באספה הלאומית הצרפתית. ב-4 בדצמבר 1958 היא הפכה לרפובליקה של דהומיי, שלטון עצמי באיחוד הצרפתי. ב-1 באוגוסט 1960 קיבלה רפובליקת דהומיי עצמאות מלאה מצרפת. הנשיא הראשון של הרפובליקה היה אובר מאגה, שהיה ראש הממשלה במהלך השנה שהמדינה הייתה טריטוריה מעבר לים תחת שלטון צרפת. מדיה וקבצים בנושא דהומיי הצרפתית בוויקישיתוף Mills, Ian (2017-09-13). "French Colonies - Benin (formerly Dahomey)". www.discoverfrance.net. נבדק ב-2017-09-13. "HISTORY OF THE REPUBLIC OF BENIN". www.historyworld.net. נבדק ב-2017-09-13. "French Colonial Conquest of Dahomey in 1892 | HistoryNet". www.historynet.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-09-13. "The History of the Kingdom of Dahomey - Black History Month 2017". Black History Month 2017 (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-09-13. kästle, klaus. "History of Benin (formerly Dahomey)". www.nationsonline.org (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-09-13.
יחסי בנין – הממלכה המאוחדת

יחסי בנין–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין בנין והממלכה המאוחדת. במהלך המאה ה-17 החלו סוחרים בריטים לפקוד את חוף העבדים, אשר נכלל בשטחי בנין של ימינו, משם קנו עבדים אשר הובלו לברזיל ולארצות הברית, כחלק מסחר העבדים האטלנטי. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1962, זמן קצר לאחר שבנין קיבלה את עצמאותה מצרפת. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם. בריטניה מחזיקה בבנין באמצעות שגרירותה באקרה, גאנה. בנין אינה מיוצגת בבריטניה לא באמצעות דרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בנין – הממלכה המאוחדת בוויקישיתוף היחסים עם בנין באתר משרד החוץ הבריטי ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באטורליגט

באטורליגט (בהונגרית: Bátorliget) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך לגבול הרומני. בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית באטורליגט קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-825 תושבים בשנת 1990 עד 685 תושבים בשנת 2020. בשנת 1950 אוחד באטורליגט עם הכפרים אפורהאזה (Aporháza) וגיירגיליגט (Györgyliget) לכפר בשם אפורליגט, ובשנת 1975 שונה שמו לבאטורליגט. מרבית תושבי הכפר פנסיונרים. ובכל זאת יש בכפר גן ילדים, בית ספר יסודי, ספרייה, בית תרבות ומוזיאון. מדיה וקבצים בנושא באטורליגט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של באטורליגט נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
עורב הכף

עורב הכף (באנגלית: Cape crow או black crow) הוא מין בסוג עורב. אורכו 48–50 ס"מ, מעט גדול מעורב הנבלות, הוא שחור כמעט לגמרי למעט ברק סגול בנוצות ראשו. רגליו כנפיו וזנבו ארוכות באופן יחסי, והמקור ארוך ודק אשר נראה כי נועד לגישוש בתוך האדמה כדי לאתר חסרי חוליות. עורב הכף הוא בעל נוצות ראש בגוון סגול-נחושת ונוצות גרון ארוכות. מין זה מופיע בשני אזורים גדולים נפרדים של היבשת אפריקה. אזור אחד מתחיל מהכף בצד הדרומי של אפריקה עד דרום אנגולה ומעבר לחוף המזרחי של מוזמביק. האזור השני הוא בחלק גדול מדרום סודאן, אתיופיה, טנזניה וקניה במרכז מזרח אפריקה. האוכלוסייה היותר צפונית בממוצע מעט קטנה יותר מהדרומית. מין זה מאכלס שטחי עשב פתוח, אדמת בּוּר (אדמה בלתי מעובדת), שטחים חקלאיים עם מעט עצים או יערות בסביבה לקינון. נראה שהוא משגשג במיוחד באזורים חקלאיים. הוא אוכל דגנים וזרעים אחרים, חסרי חוליות שהוא מוצא על ידי חפירה עם מקורו באמצעות דקירות חזקות כלפי האדמה. הוא פותח גרעיני תירס לפני שהם בשלים לגמרי, בצלים ושורשים של צמחים מסוימים, צפרדעים וזוחלים קטנים, פירות ופירות יער. בנוסף יכול לאכול גם ביצים ואפרוחים של ציפורים המקננות בקרקע וידוע שהוא הורג ציפורים עד משקל של 450 גרם (במיוחד ציפורים מקומיות). הוא הופך גללי יונקים על מנת למצוא חרקים. מקנן תמיד על עצים, בדרך כלל קרוב לצמרת. הוא ידוע כמקנן בשיחים אבל בתדירות נמוכה יותר. ישנן בדרך כלל בין 3–4 ביצים שדוגרים עליהן במשך 18–19, והפרחון נמשך בסביבות 38 ימים. בדרך כלל שורדים רק שלושה אפרוחים. הקול מתואר כ-"krrah.....krrah.....krrah" או "kah-kah-kah" מהיר יותר. ישנן עדויות כי הוא נוהג להשתמש במימיקה (הבעת רגשות ומחשבות) קולית. מדיה וקבצים בנושא עורב הכף בוויקישיתוף עורב הכף, באתר ITIS (באנגלית) עורב הכף, באתר NCBI (באנגלית) עורב הכף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עורב הכף, באתר GBIF (באנגלית) עורב הכף באטלס הציפורים הדרום אפריקאיות(באנגלית) עורב הכף באתר הרשימה האדומה של IUCN
הטבח בבית המשפט אויסקירכן

הטבח בבית המשפט אויסקירכן היה אירוע רצח המוני שהתרחש בבית המשפט המחוזי באויסקירכן, גרמניה, ב-9 במרץ 1994. מבצע הטבח, ארווין מיקולזסיק, התפרץ לבית המשפט חמוש באקדח ובפצצה לאחר שערעורו נדחה והחל לירות לכל עבר, רוצח שישה אנשים ופוצע שמונה אחרים. ארווין מיקולזסיק נולד ב-1954 בגרמניה ועבד כטכנאי מערכות הסקה וחימום. מעט מאוד ידוע על מאורעות חייו לפני הטבח; היה אספן נעלי נשים, ציוד צבאי וכלי נשק. ב-1991 פוטר מעבודתו כנהג אוטובוס בשל "מצבי רוח בלתי נשלטים" ובמרץ 1993 דיווח אחיו למשטרה כי ארווין מהווה סכנה לעצמו ולסובבים אותו וכי יש לנקוט בצעדים חמורים כדי לשלול ממנו את רישיון הנשק שלו. הוא אף שהה במוסדות פסיכיאטרים שונים פעמים רבות. מספר ניסיונות נעשו כדי לקחת ממנו את אוסף נשקיו, אולם עורך דינו הצליח לדחותם. התובע דיטר אירספילד אמר על מיקולזסיק כי "הוא סבל מבעיות פסיכולוגיות קשות, וישנן אפילו ראיות לסטיות מיניות", אולם סירב להרחיב מעבר לכך. ב-9 במרץ 1994, הגיע מיקולזסיק לבית המשפט באויסקירכן לדיון בערעורו. מספר חודשים קודם לכן נשפט בגין תקיפת בת זוגו, ורה למסיק, לאחר שהתלוננה כי הכה אותה משסירבה לשכב איתו, והוטל עליו קנס בסך 7,000 מארקים. לאחר שהופיע בבית המשפט לבוש במעיל עור ובנעלי גומי כשהוא עוטה מחרוזת שיני שום לצווארו, גילה שערעורו נדחה ויצא החוצה בסערה. כעבור מספר דקות שב מיקולזסיק פנימה כשהוא אוחז באקדח מסוג קולט M1911 ונושא בתיק הגב שלו פצצה מאולתרת מתוצרת ביתית. במסדרון בית המשפט ירה למוות בבת זוגו לשעבר, למסיק, ובשתי חברותיה, ובעוד שני עוברי אורח. לאחר מכן נכנס לחדר בית המשפט וירה למוות באלכסנדר שפר, השופט שדחה את ערעורו. כשאזלה התחמושת התאבד מיקולזסיק באמצעות הפעלת הפצצה שבתיקו, אשר קרעה את גופו לחתיכות והעיפה אותו מהחלון. סך הכל נהרגו כשישה אנשים בהתקפה מלבד מיקולזסיק ונפצעו שמונה נוספים. פיטר קורת' ורה למסיק אגנס מולר פיטר פרוב מריאן רובסם אלכסנדר שפר סרט דוקומנטרי בשם "יום הדין - הרוצח מאויסקירכן" אשר בוים בידי פיטר קגלביק ופורסם ב-1994 מבוסס על המקרה. בסרט מככב כריסטוף ואלץ כמיקולזסיק. Brother warned police about courtroom killer, Toledo Blade (March 11, 1994) Something bad happened, Spiegel Politics (1994) The reasons for the dispute, Online Focus (1994) Seven dead, General Anzeiger (1994) Rampage in the district court, Kolner Stadt Anzeiger (03/08/2009) Der Amokläufer von Euskirchenת Archived 2012-09-04; at archive.today, Kölner Stadt-Anzeiger (March 9, 2010)
לאונור אנדרדה

לאונור מרגרידה קואלו אנדרדה (בפורטוגזית: Leonor Andrade; נולדה ב-13 בספטמבר 1994), ידועה בשם הבמה שלה אלה נור, היא זמרת ושחקנית פורטוגזית. באירוויזיון 2015, ייצגה את פורטוגל עם השיר "Há um mar que nos separa". בשנת 2014, השתתפה אנדרדה בעונה השנייה של "The Voice פורטוגל". טנדרדה הודחה בפרק 13. לאחר שידור התוכנית, הצטרפה אנדרדה למצבת השחקנים של הטלנובלה הפורטוגזית "Água de Mar", שם גילמה את ג'ואנה לוז. ב-19 בפברואר 2015, הוכרזה אנדרדה על ידי רשות השידור הפורטוגזית כאחת משנים עשר המשתתפים בקדם הלאומי לאירוויזיון 2015. ב-7 במרץ, זכתה בקדם ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון. ב-21 במאי, בערב חצי הגמר השני של התחרות, הגיעה אנדרדה למקום ה-14 עם 19 נקודות, ולא העפילה לגמר. 2016: Setembro מדיה וקבצים בנושא לאונור אנדרדה בוויקישיתוף לאונור אנדרדה, ברשת החברתית פייסבוק לאונור אנדרדה, ברשת החברתית אינסטגרם לאונור אנדרדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאונור אנדרדה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לאונור אנדרדה, באתר ספוטיפיי לאונור אנדרדה, באתר AllMusic (באנגלית) לאונור אנדרדה, באתר MusicBrainz (באנגלית) לאונור אנדרדה, באתר דיזר לאונור אנדרדה, באתר Discogs (באנגלית) לאונור אנדרדה, באתר Genius "About Leonor Andrade". EBU. אורכב מ-המקור ב-19 במרץ 2015. נבדק ב-19 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) "The Voice Portugal - Leonor Andrade". RTP. אורכב מ-המקור ב-28 בפברואר 2015. נבדק ב-8 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Concorrentes de "The Voice Portugal" juntam-se ao elenco de "Água de Mar"". SAPO (בפורטוגזית). אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2015. נבדק ב-8 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) Victor M. Escudero (19 בפברואר 2015). "Meet the participants of Portugal". European Broadcasting Union. נבדק ב-8 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) Victor M. Escudero. "Leonor Andrade to represent Portugal in Vienna". European Broadcasting Union. נבדק ב-8 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה) Granger, Anthony (7 במרץ 2015). "Portugal: Leonor Andrade has won". eurovoix.com. Eurovoix. נבדק ב-8 במרץ 2015. {{cite web}}: (עזרה)
אנטונין באראק

אנטונין באראק (מבוטא "בַּארַאק"; בצ'כית: Antonín Barák; נולד ב-3 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בעמדת הקשר בפיורנטינה ובנבחרת צ'כיה. התחיל את הקריירה שלו בצ'כיה, ומאז שיחק בכמה מועדונים באיטליה, שם הוא משחק כיום. באראק, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פריבראם. ב-1 ביוני 2013, באראק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1–1 נגד סלובן ליברץ. בקיץ 2014, באראק הושאל לוולאשים. ב-11 באוקטובר 2014, באראק הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד טרינץ. ב-30 בדצמבר 2015, באראק חתם לשלוש וחצי שנים בסלביה פראג, עמה זכה באליפות בעונת 2016/17. ב-31 בינואר 2017, באראק חתם באודינזה מהסרייה א' תמורת 3 מיליון אירו, אך הוא הצטרף אליה בסיום העונה. ב-29 בינואר 2020, באראק הושאל ללצ'ה עד לסיום העונה. ב-17 בספטמבר 2020, באראק הושאל להלאס ורונה עד לסיום העונה. ב-26 באוגוסט 2022 באראק הושאל פיורנטינה עד לסיום העונה. ב-15 בנובמבר 2016, באראק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כיה בתיקו 1–1 נגד דנמרק, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. ב-26 במרץ 2017, באראק הבקיע צמד בניצחון 0–6 נגד סן מרינו. באראק, נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2020. נכלל בסגל נבחרת צ'כיה לטורניר יורו 2024. סלביה פראג ליגת העל הצ'כית: 2016/17 מדיה וקבצים בנושא אנטונין באראק בוויקישיתוף אנטונין באראק, ברשת החברתית אינסטגרם אנטונין באראק, באתר Transfermarkt אנטונין באראק, באתר Soccerway אנטונין באראק, באתר WorldFootball.net אנטונין באראק, באתר National Football Teams אנטונין באראק, באתר FootballDatabase.eu Nominace reprezentace na přípravný kemp před EURO 2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הצ'כית, 28 במאי 2024 (בצ'כית)
קווין אמבאבו

קווין אמבאבו (בצרפתית: Kevin Mbabu; נולד ב-19 באפריל 1995) הוא כדורגלן שווייצרי, המשחק בעמדת המגן הימני באאוגסבורג הגרמנית בהשאלה מפולהאם. אמבאבו, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סרבט ז'נבה. ב-26 בספטמבר 2012, אמבאבו ערך את משחקו היחיד בקבוצה, בהפסד 0–1 ללוזאן. ב-31 בינואר 2013, אמבאבו חתם בניוקאסל יונייטד והצטרף לקבוצת הנוער של המועדון. ב-26 בספטמבר 2015, אמבאבו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד צ'לסי. ב-10 בינואר 2016, נעדר מהמגרשים למשך כשלושה וחצי חודשים עקב פציעה בירך. ב-23 באוגוסט 2016, אמבאבו חתם ביאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית. ב-2 באוקטובר, אמבאבו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד סנט גאלן. ב-26 באוקטובר, אמבאבו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–5 נגד גראסהופרס ציריך במסגרת הגביע השווייצרי. ב-3 בנובמבר, הורחק בהפסד 0–1 לאפואל ניקוסיה במסגרת הליגה האירופית. בסיום העונה, חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון. ב-25 באפריל 2019, אמבאבו חתם לארבע שנים בוולפסבורג מהבונדסליגה. ב-27 ביולי 2022 חתם בפולהאם מהפרמייר ליג. ב-13 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בתיקו 0-0 נגד וולברהמפטון וונדררס. ב-14 בפברואר 2023 הושאל לסרבט ז'נבה עד לסיום העונה. ב-1 בספטמבר 2023 אמבאבו הושאל לאאוגסבורג מהבונדסליגה. לאמבאבו, ניתנה האפשרות לייצג 3 מדינות: צרפת, שווייץ והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. בצעירותו, אמבאבו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של שווייץ. במאי 2018, זומן לראשונה לסגל הרחב של הנבחרת הבוגרת לקראת מונדיאל 2018, אך לא נכלל בסגל הסופי של הנבחרת. ב-8 בספטמבר 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–6 נגד איסלנד. יאנג בויז ברן ליגת העל השווייצרית: 2017/2018, 2018/2019 אישיים הכדורגלן השווייצרי של השנה: 2018 מדיה וקבצים בנושא קווין אמבאבו בוויקישיתוף קווין אמבאבו, באתר Transfermarkt קווין אמבאבו, באתר Soccerway קווין אמבאבו, באתר BDFutbol קווין אמבאבו, באתר WorldFootball.net קווין אמבאבו, באתר National Football Teams קווין אמבאבו, באתר FootballDatabase.eu קווין אמבאבו, באתר ESPN
וולטה עילית הצרפתית

וולטה עילית הצרפתית הייתה מושבה צרפתית וחלק מאפריקה המערבית הצרפתית שהוקמה ב-1 במרץ 1919, משטחים שהיו חלק מהמושבות סנגל עילית וניז'ר וחוף השנהב. המושבה פורקה ב-5 בספטמבר 1932, כאשר חלקים ממנה נוהלו על ידי חוף השנהב, סודאן הצרפתית ומושבת ניז'ר. לאחר מלחמת העולם השנייה, ב-4 בספטמבר 1947, הוקמה מחדש המושבה כחלק מהאיחוד הצרפתי, בגבולותיה הקודמים. ב-11 בדצמבר 1958 הוקמה הרפובליקה של וולטה עילית כשלטון עצמי בתוך הקהילה הצרפתית, וכעבור שנתיים ב-5 באוגוסט 1960 היא קיבלה עצמאות מלאה. ב-4 באוגוסט 1984 שונה השם לבורקינה פאסו. השם וולטה עילית מציין שהמדינה מכילה את החלק העליון של נהר הוולטה. הנהר מחולק לשלושה חלקים, הנקראים הוולטה השחור, הוולטה הלבן והוולטה האדום. עד סוף המאה ה-19, ההיסטוריה של וולטה עילית נשלטה על ידי האימפריה מוסי / ממלכת מוסי, אשר מקובל כי המיקום הנוכחי שלהם היה בצפון גאנה של ימינו. במשך מאות שנים היה האיכר המוסי גם חקלאי וגם חייל, ואנשי המוסד הצליחו להגן על אמונותיהם הדתיות ועל המבנה החברתי מפני ניסיונות בכוח להמיר אותם לאסלאם על ידי מוסלמים מצפון מערב. כשהגיעו הצרפתים ותבעו את האזור בשנת 1896, הסתיימה ההתנגדות של מוסי עם כיבוש בירתם בוואגאדוגו. בשנת 1919, מחוזות מסוימים מסנגל עילית וניז'ר אוחדו למושבה נפרדת בשם וולטה עילית בפדרציה אפריקה המערבית הצרפתית. בשנת 1932 התפרקה המושבה החדשה; היא הוקמה מחדש בשנת 1937 כחטיבה מנהלית בשם החוף העליון. לאחר מלחמת העולם השנייה חידשו בני המוסי את הלחץ למעמד טריטוריאלי נפרד וב-4 בספטמבר 1947, וולטה עילית הפכה שוב למושבה במערב אפריקה הצרפתית בפני עצמה. תיקון בארגון השטחים הצרפתיים שמעבר לים החל עם העברת חוק היסוד (Loi Cadre) מיום 23 ביולי 1956. בעקבות פעולה זו נעשו צעדים של ארגון מחדש שאושרו על ידי הפרלמנט הצרפתי בתחילת 1957 והבטיחו מידה רבה של שלטון עצמי לשטחים בודדים. וולטה עילית הפכה לרפובליקה אוטונומית בקהילה הצרפתית ב-11 בדצמבר 1958. וולטה עילית השיגה עצמאות ב-5 באוגוסט 1960. הנשיא הראשון, מוריס יאמאוגו, היה מנהיג האיחוד הדמוקרטי הוולטאי (UDV). חוקה משנת 1960 קבעה בחירות על ידי זכות בחירה כללית של נשיא ופרלמנט לאומי לתקופות של חמש שנים; עם זאת, זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון, יאמאוגו אסר על כל המפלגות הפוליטיות למעט UDV. מדיה וקבצים בנושא וולטה עילית הצרפתית בוויקישיתוף Discoverfrance.net
יואכים אנדרסן

יואכים כריסטיאן אנדרסן (בדנית: Joachim Christian Andersen; נולד ב-31 במאי 1996) הוא כדורגלן דני, המשחק בעמדת הבלם בפולהאם ובנבחרת דנמרק. אנדרסן התחיל לשחק כדורגל כאשר הצטרף בגיל 4 לגרבה פוטבול, ממנה עבר לפ.צ. קופנהגן ולאחר מכן במיטיולן. באוגוסט 2013, אנדרסן הצטרף לאקדמיה לכדורגל של טוונטה ששילמה תמורת כ-650 אלף אירו. ב-8 בנובמבר 2013, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי טוונטה. ב-7 במרץ 2015, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד וילם II. שבוע לאחר מכן, חתם על חוזה עד לשנת 2018. ב-22 במרץ, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד חרונינגן. ב-26 באוגוסט 2017, אנדרסן חתם על חוזה בסמפדוריה מהסרייה א'. ב-25 בפברואר 2018, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אודינזה. ב-8 בנובמבר 2018, חתם על חוזה חדש בקבוצה עד לשנת 2022. ב-12 ביולי 2019, אנדרסן חתם על חוזה לחמש שנים באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית תמורת כ-30 מיליון אירו ובכך הפך לכדורגלן הדני היקר בהיסטוריה וכך גם לכדורגלן היקר בתולדות המועדון. ב-2 באוקטובר 2019, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק במסגרת ליגת האלופות נגד ר.ב. לייפציג. ב-11 בנובמבר, הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 1–3 נגד בנפיקה ליסבון. ב-5 באוקטובר 2020, אנדרסן הושאל לפולהאם עד לסיום העונה. ב-19 בדצמבר 2020, אנדרסן הורחק בתיקו 1–1 נגד ניוקאסל יונייטד. ב-19 במרץ 2021, אנדרסן הבקיע את שערו הראשון בפולהאם בהפסד 1–2 ללידס יונייטד. ב-28 ביולי 2021 הודיעה קריסטל פאלאס על החתמתו של אנדרסן בחוזה לחמש שנים בסכום של 17.5 מיליון יורו. ב-17 באוגוסט 2022 כבש שער בכורה בקבוצה, בהפסד 2–4 למנצ'סטר סיטי. ב-23 באוגוסט 2024 חזר אנדרסן לפולהאם וחתם על חוזה לחמש שנים. בצעירותו, אנדרסן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק. ב-15 באוקטובר 2019, אנדרסן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–4 נגד לוקסמבורג. אנדרסן, נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020. נכלל בסגל נבחרת דנמרק לטורניר יורו 2024. מדיה וקבצים בנושא יואכים אנדרסן בוויקישיתוף יואכים אנדרסן, באתר Transfermarkt יואכים אנדרסן, באתר Soccerway יואכים אנדרסן, באתר BDFutbol יואכים אנדרסן, באתר WorldFootball.net יואכים אנדרסן, באתר National Football Teams יואכים אנדרסן, באתר FootballDatabase.eu Hjulmand har udtaget truppen til EM באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הדנית, 30 במאי 2024 (בדנית)
יחסי בורקינה פאסו – צרפת

יחסי בורקינה פאסו–צרפת הם יחסי החוץ בין בורקינה פאסו וצרפת. בשנת 1896 הביסו הצרפתים את ממלכת ואגאדוגו, והפכו אותה למדינת חסות צרפתית. בשנת 1898 היה רוב האזור שנקרא כיום בורקינה פאסו תחת כיבוש צרפתי. הצרפתים כינו את האזור בשם וולטה עילית, על שם הנהר וולטה שזרם בו, ושילבו אותו לתוך מערב אפריקה הצרפתית כחלק מהמושבה הצרפתית חוף השנהב. בשנת 1919 הוכרזה וולטה עילית כמושבה בפני עצמה, אך היא פורקה ב-5 בספטמבר 1932 ושטחה חולק בין המושבות חוף השנהב, מאלי וניז'ר. המושבה נוסדה מחדש ב-4 בספטמבר 1947 בגבולותיה בעת פירוקה. ב-11 בדצמבר 1958 חתם יו"ר המועצה המחוקקת של המושבה, מוריס יאמאוגו, על כניסתה לקונסיי דה ל'אנטאנט (מועצת מדינות ההסכמה, יחד עם חוף השנהב, דהומיי, וניז'ר) והמושבה קיבלה שלטון ריבוני מידי הצרפתים במסגרת הישות וולטה עילית. שנתיים לאחר מכן, באוגוסט 1960 זכתה עצמאות מלאה. נשיא צרפת, עמנואל מקרון, ביקר בבורקינה פאסו בתאריכים 27–29 בנובמבר 2018. נשיא בורקינה פאסו, רוק מארק כריסטיאן קאבורה, התקבל בביקור רשמי בפריז ב-14 באפריל 2017. את ביקורו הראשון בצרפת ערך באפריל 2016. כמו כן נסע לפריז בדצמבר 2016 לוועידת השותפים שאורגנה על ידי ארצו והבנק העולמי. השר לאירופה וענייני חוץ, מר ז'אן-איב לה דריאן, ביקר בוואגאדוגו ב-16 במרץ וב-19 באוקטובר 2018. שר החוץ של בורקינה פאסו, אלפא בארי, ביקר בפריז לוועידת ההגנה על ילדים מפני המלחמה ב-21 בפברואר 2017, במהלכה גם נפגש עם ז'אן-מארק ארו. באוגוסט 2023, בורקינה פאסו שמה קץ לאמנת כפל מס עם צרפת. צרפת היא הספקית השנייה בגודלה של בורקינה פאסו. בבורקינה פאסו פועלות כ-40 חברות בנות צרפתיות, המוערכות בכ-3,000 משרות ישירות. בסך הכול ישנן בערך 100 חברות בת או אינטרסים צרפתיים בבורקינה פאסו (השקעות ו/או הנהלה). מלאי ההשקעות הזרות הצרפתיות הישירות עמד על 193.5 מיליון אירו בשנת 2015. זה כיסה את התעשייה, הבנקים, הביטוח והבנייה (סוגיה-סאטום וקבוצת בויגוס). אורנג' נוכחת בבורקינה פאסו בעקבות רכישתה של Airtel. במהלך ועידת התורמים שהתקיימה בפריז בדצמבר 2016, אישרה צרפת את מקומה כשותפה המובילה עם 461 מיליון אירו לתקופת 2016–2020, ממוצע של 92 מיליון אירו בשנה. בורקינה פאסו היא אחת מ-17 מדינות המועדפות לסיוע בפיתוח מצרפת. בבורקינה פאסו מתמקדים בפיתוח בר קיימא, פיתוח אנושי, חקלאות וביטחון תזונתי, ממשל ושיתוף פעולה תרבותי. בורקינה פאסו מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז. צרפת מחזיקה בבורקינה פאסו שגרירות בוואגאדוגו. מדיה וקבצים בנושא יחסי בורקינה פאסו – צרפת בוויקישיתוף יחסי בורקינה פאסו–צרפת באתר משרד החוץ הצרפתי יחסי בורקינה פאסו–צרפת באתר משרד החוץ הצרפתי Ouagadougou dénonce la convention fiscale de non double imposition avec la France, RFI, ‏2023-08-09 (בצרפתית) שגרירות בורקינה פאסו בצרפת שגרירות צרפת בבורקינה פאסו