laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מה עושות האיילות (שיר)

"מה עושות האיילות" הוא שיר מאת לאה גולדברג. השיר מופיע בספרה הנושא את שם השיר, בהוצאת ספרית פועלים, ב-1949. הספר אויר על ידי המאייר והצייר אריה נבון. השיר הופיע לראשונה בשבועון "דבר לילדים" בנובמבר 1941. השיר מתאר לילה בגן החיות של תל אביב בו חולמות האיילות שהן מנצחות את הפילות במשחק גולות, ואיילת השחר מעירה אותן מחלומן המתוק. את השיר כתבה גולדברג בשנת 1941. גדעון טיקוצקי, חוקר הספרות ועורך הספר "לאה גולדברג: כל שירי הילדים", שיצא לאור בשנת 2022, כתב בהקדמה לשיר כי גולדברג הושפעה מכתבי האתנוגרף הרוסי מיכאיל פרישווין. פרישווין חקר איילים נקודים באזור מנצ'וריה. גולדברג תרגמה לעברית את ספרו "חברבור חיית היער". ייתכן שהושפעה מכתבות העיתונאית, המשוררת והסופרת מירי דור. דור, זוֹאוֹלוגית בהכשרתה האקדמית, פרסמה את כתבותיה בשבועון "דבר לילדים". לדעת אייל שמיר, בחירת החיות המופיעות בשיר הייתה מודעת. הכוס והתן הן חיות טרף, ולכן הוצמדו בשיר יחדיו. גם הופעתם של הארנב והשפן הייתה בחירה מושכלת, לדעת שמיר, וזאת בשל הבלבול בין שתי החיות. בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20 השיר היה מוכר בלחנו של אריה לבנון, לחן שהתאים לאופיו כשיר ערש, ואשר הוקלט בין השאר על ידי שולה חן (1971). לאחר פירוק להקת "כוורת" חבר יוני רכטר, אז בן 24, לאריק איינשטיין, והפיק לו את אלבומו "האהבה פנים רבות לה", שיצא בשנת 1976. שיתוף הפעולה ביניהם התחיל כשאיינשטיין פנה לרכטר, שאותו הכיר מ"כוורת", שם התרשם מנגינתו. במקור התכוונו רכטר ואיינשטיין ליצור אלבום שירי ילדים בעיבודיו של רכטר, אך שיתוף הפעולה ביניהם התפתח לאלבום למבוגרים, שרכטר הלחין, עיבד והפיק מוזיקלית. רכטר הביא להקלטות את חבריו מ"כוורת" - אלון אולארצ'יק (בס) יצחק קלפטר (גיטרות) ומאיר פניגשטיין (תופים), ובין הלהיטים הבולטים באלבום נשארו רק שני שירי ילדים, והם נכתבו על ידי לאה גולדברג – "מה עושות האיילות", "גמד קטן", ו''דג הזהב''. שלושת השירים הם שריד לכוונה המקורית ליצור אלבום שירי ילדים. השיר מופיע גם באלבומו של איינשטיין "ילדים", שיצא אף הוא בשנת 1976. בשנת 1979 הופיע השיר באלבומם המשותף של רכטר ויהודית רביץ, באופן קבוע וחד פעמי. אייל שמיר, על מה חולמות האיילות ביחד עם לאה גולדברג? - פרופ. זיוה שמיר, באתר מחקרים בספרות עברית, ‏2023-05-25 אריק איינשטיין - מה עושות האיילות, סרטון בערוץ "אריק איינשטיין I פונוקול", באתר יוטיוב (אורך: 02:57) יוני רכטר ויהודית רביץ - באופן קבוע וחד פעמי - מה עושות האיילות, סרטון בערוץ "יוני רכטר", באתר יוטיוב (אורך: 02:30) אפשר לראות שבמעבר מהנוסח הראשון, שנדפס ב'דבר לילדים', אל הנוסח ה'קנוני', שנדפס בספר, הכניסה גולדברג שני שינויים קטנים., האיילות בזמר העברי (א): 'מה עושות האַיָּלוֹת?', בבלוג "עונג שבת", 19 בספטמבר 2014 אייל שמיר, על מה חולמות האיילות ביחד עם לאה גולדברג? - פרופ' זיוה שמיר, באתר מחקרים בספרות עברית, ‏2023-05-25 מה עושות האיילות, באתר Youtube. אלבומים | יוני רכטר, באתר Yoni Rechter יואב קוטנר, בימים ההם בזמן הזה, באתר ישראל היום, 25 במרץ 2012
ג'רג' צ'אקאן

ג'רג' צ'אקאן (במקור גרינוולד, בהונגרית: Csákány György;‏ קלוז', 26 ביוני 1920 – 20 בספטמבר 2003) היה דוקטור לרפואה (MD), פרופסור ברדיולוגיה, פרופסור באוניברסיטה. כתב לפחות שבעה ספרים מדעיים שיצאו לאור וכתב עשרות מאמרים שפורסמו. ג'רג' גרינוולד נולד במשפחה יהודית כבנם של דז'ה גרינוולד (1893–1963), רופא, ושל ז'ופיה שימון (1897–1973). השלים את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פאזמאן פטר (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל תואר ברפואה עקב מלחמת העולם השנייה רק בינואר 1947. הוא החל את הקריירה שלו בבית החולים סנט יאנוש, ובין 1955 לבין 1958 עבד במחלקת הרנטגן של בית החולים אישטוואן. בין השנים 1955–1977 עמד בראש מחלקת הרנטגן של המכון הלאומי לקרדיולוגיה, ובנוסף, בין 1972 לבין 1976, היה סגן מנהל ולאחר מכן מנכ"ל המכון הלאומי לפיזיקת קרינה (ORSI). בשנת 1978 הפך לראש המחלקה לרדיולוגיה ומנהל המרפאה הרדיולוגית של המכון להכשרה רפואית ולאחר מכן של האוניברסיטה להכשרה רפואית. הוא פרש ב-1989. נשאר חבר כבוד באגודת הרדיולוגים ההונגרית (1994). ב-1941 נישא לבמאית הסרטים המדובבים מרתה שטיינר (לאחר מכן מרתה צ'אקאן). נולדו להם שני ילדים מהנישואים. (מתיאש ג'רג' צ'אקאן, רופא נשים-מיילד, 1946–2022) וז'וז'ה צ'אקאן עורכת סרטי קולנוע (1949) אשתו של במאי הקולנוע מיקלוש יאנצ'ו. בדיקת רנטגן של מחזור הדם הקטן Medicina Könyvkiadó, 1963 אבחון רנטגן של הריאות, ORSI 1985 ג'רג' צ'אקאן-ינה פוראי: אבחון רדיולוגי I. ג'רג' צ'אקאן-ינה פוראי: אבחון רדיולוגי II. ג'רג' צ'אקאן-ינה פוראי: Clinical X-ray Diagnostics (1977), מהדורה שנייה (1984) תחת קרנטינה (רומן המיקרוביולוגיה), הוצאת פרנץ מורה, 1958 אינדיקציות רציונליות לבדיקות רנטגן 2022. (סדרת הספרייה של הרופאים המתמחים), Medicina ד"ר ג'רג' צ'אקאן הלך לעולמו 2003-1920 לזכרו של פרופסור ג'רג' צ'אקאן - רדיולוגיה הונגרית 2993 ספריו באתר bookline
מלח אלומיניום בסיסי

אלומיניום בסיסי (באנגלית: Basic aluminium) הוא שמן של קבוצות פונקציונליות המורכבות מאלומיניום עם קבוצת הידרוקסיל אחת או שתיים מחוברות. דיהידרוקסי אלומיניום (Dihydroxyaluminium, Al(OH)2) הוא חד ערכי (סוג של קשר ולנטי, קשר כימי, ראו Valence (אנ')), בדומה לקשר קוולנטי או קשר יוני, ומוכר בתרכובות אלה: דיהידרוקסיאלומיניום אצטט 2AlCH3CO2(HO), הידוע גם כמונואצטט אלומיניום, מונואצטט אלומיניום בסיסי, אצטט אלומיניום דו-בסיסי דיהידרוקסיאלומיניום נתרן קרבונט אלוגלוטמול (Aloglutamol) tris(hydroxymethyl)aminomethanegluconate dihydroxyaluminate אלומיניום מונוסטיאראט קרפט (Carafate) סוקרלפט (Sucralfate) הידרוקסיאלומיניום (Hydroxyaluminium, Al(OH)), הידוע גם בשם אלומיניום מונו-בסיסי או אלומיניום בסיסי, הוא דו ערכי (divalent) ומוכר בתרכובות אלה: הידרוקסיאלומיניום דיאצטט, HOAl(CH3CO2)2, הידוע גם בשם אלומיניום דיאצטט, אלומיניום דיאצטט בסיסי, אלומיניום אצטט בסיסי, אצטט אלומיניום מונו-בסיסי. אלומיניום, Al, הוא טריוולנטי. אלומיניום טריאצטט, Al(CH 3 CO2)3, הוא מולקולה שלמה ללא קבוצות הידרוקסיות כלשהן, ולכן היא אינה תרכובת "אלומיניום בסיסית". אלומיניום הידרוקסיד, Al(OH)3, אלומיניום עם שלוש קבוצות הידרוקסיות מחוברות, הוא מולקולה שלמה, ולכן היא אינה תרכובת "אלומיניום בסיסית". אלומיניום אצטט הוא שם לשלושה מלחים במצב מוצק: דיהידרוקסיאלומיניום אלומיניום אצטט, הידרוקסיאלומיניום דיאצטט ואלומיניום טריאצטט, Al(CH3CO2)3. בתמיסה מימית, אלומיניום טריאצטט עובר הידרוליזה ויוצר תערובת של השניים האחרים, כך שניתן להתייחס לכל התמיסות של שלושתם בפשטות כ"אלומיניום אצטט", שכן הסוגים מתקיימים במקביל וממירים עצמם זה לזה בשיווי משקל כימי. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מלח אלומיניום בסיסי".
ראנגנוולד נסטוס

ראנגנוולד אנדרסון נסטוס (באנגלית: Ragnvald Anderson Nestos;‏ 12 באפריל 1877 – 15 ביולי 1942) היה פוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הצפונית ה-13 בשנים 1921–1925. ראנגנוולד נסטוס נולד בעיר ווס (אנ') שבנורווגיה, כאחד מעשרת ילדיהם של אנדרס ר. נסטוס והרבורג סאווה. בגיל 16, כשעדיין לא שלט בשפה האנגלית, הוא הגיע לארצות הברית כדי לחיות עם דודתו ודודו בבקסטון שבדקוטה הצפונית. הוא החל ללמוד בבית ספר בבקסטון ולמד בו בין עבודות שונות במחנה חוטבים. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1897, עבר נסטוס בחינות הסמכה להוראה ולימד בבית ספר כפרי. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת המדינה מייוויל, קולג' למורים, ובמקביל עסק בחוואות במחוז פירס. ב-1904 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דקוטה הצפונית ועבר לעיר מיינוט, שם הוא עסק בעריכת דין בשותפות עם סי. א. ג'ונסון. נסטוס היה חבר איגוד המצביעים העצמאיים והתמודד על משרותיו הפוליטיות מטעם המפלגה הרפובליקנית. בשנים 1911–1912 הוא היה חבר בית הנבחרים של דקוטה הצפונית. בשנים 1913–1916 הוא היה תובע מדינתי במחוז וורד. ב-1916 הוא התמודד בבחירות המקדימות של הרפובליקנים על מושב בסנאט של ארצות הברית מטעם דקוטה הצפונית. ב-1921 התמודד נסטוס בבחירות החזרה (Recall election) שנועדו להדיח את המושל המכהן לין פרייז'ר. הוא ניצח בבחירות ונבחר כמושל דקוטה הצפונית, הראשון שנבחר באופן זה בכל מדינות ארצות הברית. תקופת כהונתו של פרייז'ר כמושל הייתה נגועה במחלוקות, ותנועה שורשית החלה להפעיל לחצים לעריכת בחירות החזרה. בבחירות אלו הודחו גם שני חברים של נציבות התעשייה המדינתית. הייתה זו תקופה של מחלוקות בין הליגה הבלתי-מפלגתית, שתמכה בתיעוש בבעלות המדינה, לבין איגוד המצביעים העצמאיים, שהתנגד לבעלות המדינה על מפעלי תעשייה. נסטוס פעל נמרצות להצלחתם של מייזמים חדשים בבעלות המדינה, ממגורת הדגנים המדינתית ובנק דקוטה הצפונית. הוא גם ניהל מערכה נגד אנאלפביתיות. במהלך תקופת כהונתו, התאימה דקוטה הצפונית את עצמה למערכת רישום הלידות והפטירות הלאומית, ולראשונה כיהן בה במשרה מלאה אחראי על מערכת הבריאות. ב-1922 הוא התמודד בבחירות לתקופת כהונה שנייה כמושל ונבחר. נסטוס לא היה נשוי. ב-1942 הוא זכה להכרה בזכות פועלו לצופים הבנים של ארצות הברית וקיבל מהם את "פרס בופאלו הכסף". הוא היה פעיל בכנסייה הלותרנית הנורווגית של אמריקה. ראנגנוולד נסטוס נפטר במיינוט ב-15 ביולי 1942 כתוצאה משבץ מוחי. הוא נטמן בבית הקברות רוזהיל שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1178-1179. ראנגנוולד נסטוס באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ראנגנוולד נסטוס באתר The Political Graveyard (באנגלית) ראנגנוולד נסטוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) List of Silver Buffalo recipients
הקפטאן הכחול

הקַפְטָאן הכחול (בערבית: أزرق القفطان) הוא סרט דרמה הומוסקסואלי בשפה המרוקאית שיצא לאור בשנת 2022, בבימויה של מרים טוזאני על פי תסריט מאת נביל עיוש. הסרט מתאר את יחסיהם של מינה (לובנה אזאבל) ובעלה ההומו חלים (סאלח בכרי) שחי בארון ומנהלים חנות לקפטאנים (אנ') בעיר העתיקה של סלא, מרוקו, ובחור צעיר העובד בחנות כשולייה. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל קאן 2022 ושם זכה בפרס FIPRESCI בחלקו. הסרט ייצג את מרוקו בפרס האוסקר לשנת 2023 בקטגוריית סרט עלילתי בינלאומי, אך לא נכנס לחמשת הגדולים. באוקטובר 2022 השתתף הסרט בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ה-38 ובפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בתל אביב. לאורך כל הסרט נרקם הקפטאן הכחול, מבד מרהיב במיוחד ושזור ברקמה ובכפתורים של זהב, כסוג של אומנות אירוטית. הסרט מספר על חאלים (סלאח בכרי), חייט-אומן של שמלות קפטאן שחי ועובד עם אשתו מינה (לובנה אזאבל) החולה במחלה קשה. לזוג אין ילדים. בשל עומס העבודה נאלצים בני הזוג לשכור עובד שיעזור לחאלים וילמד ממנו את המלאכה. מינה מביאה את יוסף (איוב מיסיואי), גבר צעיר, עדין ויפה ומיד נוצר חיבור בין שני הגברים מעבר להערכה המקצועית. חאלים מקיים בחמאם יחסי מין עם גברים מאחורי גבה של אשתו, אך היא יודעת ומעלימה עין. לאורך מרבית הסרט קיים בין מינה ליוסף מתח רב. היא מנסה לערער את אמינותו בכך שמאשימה אותו בגניבה של בד יקר שנעלם. למרות שהיא מגלה שהבד נמסר בטעות למוכר הבדים ולא נגנב היא איננה מבקשת את סליחתו של יוסף. מצבה הבריאותי של מינה הולך ומחמיר והיא לא חוזרת לעבוד בחנות. חאלים עוזב את החנות על מנת לטפל במסירות באשתו האהובה שסופה קרב. יוסף מתגלה כידיד נפש אמיתי של הזוג ותומך הן בחאלים והן במינה עד למותה. ימים לפני מותה היא מצליחה לבקש את סליחתו של יוסף. לקראת סיום הסרט אנו מתוודאים לסרטן השד שהיא לקתה בו. סצנת הסיום בסרט מתארת את חאלים שמסיר את התכריכים הלבנים מגופה של אשתו, בניגוד למסורת הדתית ומלביש אותה בקפטאן הכחול המרהיב שרקם, הראוי רק לה, וכך נשארים לבדם חאלים ויוסף לשאת את גופה מביתה אל בית הקברות. פסטיבל הקולנוע הגאה בלונדון, הממלכה המאוחדת (2022) פסטיבל הקולנוע ורוצלב, פולין (2022) פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו, קנדה (2022) פסטיבל קרלובי וארי, צ'כיה (2022) אתר האינטרנט הרשמי של הקפטאן הכחול (באנגלית) "הקפטאן הכחול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקפטאן הכחול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקפטאן הכחול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) יעל שנקר, ״הכפתן הכחול״: מלא עוצמה וחיים - ובו זמנית כואב עד אין קץ, באתר פורטפוליו, 26 באפריל 2024 Jack Dunn, ‘Red, White & Royal Blue,’ ‘The Last of Us’ and ‘Heartstopper’ Win Top Prizes at New York GLAAD Media Awards, Variety, ‏2024-05-12 (באנגלית אמריקאית)
דימיטר מיכאילוב

ד"ר דימיטר מיכאילוב (בבולגרית: Димитър Михайлов, נולד ב-10 באוגוסט 1961, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא דיפלומט בולגרי המכהן מ-2019 כשגריר בולגריה בירדן. בין השנים 2013–2018 כיהן כשגריר בולגריה בישראל. מיכאילוב נולד בסופיה בירת בולגריה. ב-1988 רכש תואר מוסמך אוניברסיטה בספרות ערבית באוניברסיטת דמשק וב-2004 השלים דוקטורט במזרחנות באוניברסיטת סופיה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהיסטוריה של ראשית האסלאם. ב-1992 הצטרף לשירות החוץ הבולגרי. הוא הועסק במגוון תפקידים בשגרירויות בולגריה בלוב, בכווית, ובוושינגטון די. סי. בארצות הברית. בין השנים 2011–2012 כיהן כשגריר בולגריה בסוריה, בין השנים 2013–2018 כיהן כשגריר בולגריה בישראל, ומ-2019 מכהן כשגריר בולגריה בירדן. מיכאילוב שולט בעברית, בערבית, ברוסית ובאנגלית בנוסף לבולגרית. כתב מונוגרפיות ומאמרים רבים העוסקים במזרח התיכון. הוא נשוי ואב לשתי בנות. מדיה וקבצים בנושא דימיטר מיכאילוב בוויקישיתוף דימיטר מיכאילוב, Fragile Nation, Shattered Land: The Modern History of Syria, באתר academia.edu (באנגלית) שלושה "מיטקו" בבת ים, באתר "כולנו בולגרים" Ambassador Dimitar Mihaylov, Spoke at a Joint Meeting of Three Rotary Clubs, באתר rc-si.org (באנגלית). President Peres receives the credentials of five new ambassadors to Israel, באתר משרד החוץ הישראלי (באנגלית). דימיטר מיכאילוב, באתר משרד החוץ של בולגריה (באנגלית).
ארתור סורלי

ארתור גוסטב סורלי (באנגלית: Arthur Gustave Sorlie;‏ 26 באפריל 1874 – 28 באוגוסט 1928) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל דקוטה הצפונית ה-14 מ-1925 ועד מותו. ארתור סורלי נולד בעיר אלברט לי שבמינסוטה, כבנם של איוור ג'ייקובסון סורלי ושל מארן אולין אולסן, שניהם מהגרים מנורווגיה. ב-1893 הוא סיים את לימודיו באקדמיית לותר שבעיר הולדתו. הוא עבד בבנק וניהל חנות כלבו בבקסטון שבדקוטה הצפונית. ב-1903 פתח סורלי מפעל לייצור לחם וקרקרים בגרנד פורקס. הוא היה לאיש עסקים מצליח, והחזיק בבעלותו עסק למכירת מכוניות ותחנות דלק. לפוליטיקה הוא נכנס כאשר נבחר למועצת העיר גרנד פורקס, בה הוא כיהן שתי תקופות כהונה. בבחירות למשרת מושל דקוטה הצפונית של 1924 הביס סורלי את המושל המכהן ראנגנוולד נסטוס לאחר מערכת בחירות קשה, שבה עלו האשמות שסורלי היה אוהד של הקו קלוקס קלאן. בניסיון לְהָזֵם שמועה זו, פרסם בכיר הקלאן, הלסי אמברוז, מכתב בו הוא הצהיר שסורלי לא היה קשור לפעילות הקלאן בגרנד פורקס, אם כי יש חוקרים הטוענים שמכתב זה סתר את האמת. באותה תקופה התחולל בדקוטה הצפונית מאבק בין הליגה הבלתי-מפלגתית (Nonpartisan League) לבין איגוד המצביעים העצמאיים (Independent Voters Association). חברי הליגה הבלתי-מפלגתית, בעיקר אנשי המגזר הכפרי, התנגדו במרירות לאינטרסים של העסקים הגדולים. הם העדיפו את קיומם של מיזמים בבעלות המדינה, כמו ממגורת הדגנים המדינתית ובנק דקוטה הצפונית. איגוד המצביעים העצמאיים התנגד לכך, והחשיב את מצע הליגה כרדיקלי וסוציאליסטי. כאשר סורלי, שנתמך על ידי הליגה הבלתי מפלגתית, החליף את מועמד איגוד המצביעים העצמאיים, המושל נסטוס, שבה הליגה לשלוט במדינה. אף על פי כן, סורלי לא זכה לתמיכה מלאה של הליגה. היו כאלו, כולל סגן המושל שלו, וולטר מדוק, שהתנגדו לסורלי בשל היותו איש עסקים שמרן. במהלך מושב בית המחוקקים המדינתי של 1927, זממו יריביו הפוליטיים של סורלי להביכו על ידי חקירת ממגורת הדגנים המדינתית, והסרת שליטת המושל בה בשל ניהול בלתי תקין לכאורה. ב-1900 נשא סורלי לאישה את ג'ני אודגרד, ולשניים נולדו שלושה ילדים. לאחר מות רעייתו ב-1918, נישא סורלי בשנית לגרייס הילבו, ויחד איתה הוא הביא לעולם שלושה ילדים נוספים. ארתור סורלי נפטר בביסמרק, בירת דקוטה הצפונית, ב-28 באוגוסט 1928, בעת כהונתו כמושל, בגיל 54. ארונו הוצב ברוטונדה של הקפיטול של דקוטה הצפונית, והוא נטמן בבית הקברות ממוריאל פארק שבגרנד פורקס. על שמו קרוי גשר סורלי (Sorlie Memorial Bridge), החוצה את הנהר האדום (אנ') בגרנד פורקס. הגשר הוכנס ב-1999 אל המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 3, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1179. מדיה וקבצים בנושא ארתור סורלי בוויקישיתוף ארתור סורלי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ארתור סורלי באתר The Political Graveyard (באנגלית) ארתור סורלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Former Gov. Sorlie likely was Klan sympathizer, scholars say, Grand Forks Herald, March 03, 2013. North Dakota Governors - Arthur G. Sorlie (State Historical Society of North Dakota) Mark Hufstetler (December 10, 1996). "NRHP Inventory-Nomination: Sorlie Memorial Bridge / Red River Bridge ; 32GF279". National Park Service.
Family Matters (שיר)

"Family Matters" הוא שיר של הראפר הקנדי דרייק, שיצא לאור ב-3 במאי 2024. זהו שיר דיס המהווה תגובה לשירים שונים, שבמרכזם "Euphoria" של קנדריק לאמאר. דרייק מכוון גם לראפרים פיוצ'ר, מטרו בומין, ריק רוס, דה ויקנד ואייסאפ רוקי. ב-19 באפריל 2024, לאחר שהודלף ברחבי האינטרנט, הוציא דרייק את "Push Ups", שיר דיס המהווה, במרכזו, תגובה לשיר -"Like That" של פיוצ'ר, מטרו בומין וקנדריק לאמאר, מתוך אלבומם המשותף של השניים הראשונים, We Don't Trust You. קרוב לשבועיים לאחר מכן, לאמאר הגיב בדיס משלו בשם "Euphoria", ואף פרסם באינסטגרם ימים ספורים לאחר מכן שיר נוסף, "6:16 in LA", במטרה לזרז את תגובתו של דרייק, אשר הוציא את "Family Matters" פחות מיממה לאחר מכן, בליווי וידאו קליפ. בשיר, דרייק טוען כי אחד מילדיו של לאמאר שייך ביולוגית למנהלו האישי דייב פרי, וכי לאמאר מתעלל במשפחתו. בנוסף ללאמאר, דרייק פונה כנגד אמנים נוספים שהוציאו שירי דיס נגדו, בהם פיוצ'ר ומטרו בומין, שכללו באלבומיהם שירים הכוללים שורות המכוונות כלפי דרייק בביצוע דה ויקנד ואייסאפ רוקי, שגם אליהם מתייחס דרייק בשיר, וכן לריק רוס, שהוציא את הדיס "Champagne Moments" על דרייק. כ-20 דקות בלבד לאחר צאתו של השיר, הגיב קנדריק לאמאר בשיר דיס משלו בשם "Meet the Grahams", המאשים את דרייק, בין היתר, בסחר במין ובנטישת ילדה אותה מסתיר מהציבור. מידע על היצירה "Family Matters" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Family Matters" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Family Matters" באתר Genius סרטון השיר "Family Matters" באתר יוטיוב Saponara, Michael (2024-04-12). "Here's Why Fans Believe A$AP Rocky & The Weeknd Dissed Drake on Future & Metro Boomin's 'We Still Don't Trust You'". Billboard (באנגלית). נבדק ב-2024-05-04.{{cite journal}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) Grant, Shawn (2024-04-12). "The Weeknd Disses Drake: 'I Thank God That I Never Signed My Life Away'". The Source (באנגלית). נבדק ב-2024-05-04. Partridge, Ken (2024-05-04). "Drake Responds Promptly To Kendrick Lamar With New Diss Track "Family Matters"". Genius (באנגלית). נבדק ב-2024-05-04. Savage, Mark (4 במאי 2024). "Drake and Kendrick Lamar get personal on simultaneously released diss tracks". BBC. נבדק ב-5 במאי 2024. {{cite web}}: (עזרה)
גמונדן (מחוז)

גמונדן (בגרמנית: Gmunden) הוא מחוז בדרום מערב אוסטריה עילית. אוכלוסייתו מונה 99,640 תושבים (נכון ל 2004) והוא משתרע על שטח של 1432.6 קמ"ר. שכניו הם: במזרח קירכדורף אן דר קרמס, בצפון מחוז ולס, במערב פקלברוק, בדרום מזרח מדינת שטיריה ובדרום מערב מדינת זלצבורג. בירתו היא גמונדן. באד אישל גמונדן מדיה וקבצים בנושא גמונדן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גמונדן (בגרמנית)
נשים בתקופה הוויקטוריאנית

מעמדן של נשים בתקופה הוויקטוריאנית עמד בסתירה מוחלטת אל מול העושר והכח המדיני ממנו נהנתה האימפריה הבריטית במהלך המאה ה-19, אשר מכונה התקופה הוויקטוריאנית על שם המלכה ויקטוריה ששלטה בממלכה באותן שנים. לנשים לא ניתנה זכות הבחירה או הזכות לעסוק במסחר, ואם נישאו, נשללו מהן גם הזכות לצבור רכוש משלהן או לנהל כספים, והן נחשבו במעמד נחות לבעל וברשותו. יחד עם זאת, התקופה הוויקטוריאנית מאופיינת בשינויים חברתיים ופוליטיים שהחלו לאחר המהפכה התעשייתית שהובילה נשים רבות לצאת לעבוד. רעיונות פמיניסטים שונים התפשטו בקרב נשים משכילות בנות המעמד הבינוני, חוקים מפלים בוטלו וחוקים שנועדנו להעניק הגנה לנשים חוקקו. בנוסף, התנועה למען זכות בחירה לנשים שהחלה את דרכה באמצע המאה ה-19 החלה לצבור תאוצה ורשמה לעצמה הישגים. באמצע המאה ה-19 שלטה באנגליה תפישה רעיונות המבוססת על אידאולוגיה פטריאכלית ודתית ביסודה, אשר ראתה בנשים חלשות מבחינה פיזית אך נעלות במבחינה מוסרית, ביחס לגבר. "תאורית הספרות הנפרדות" קראה להפרדה הלכה למעשה בין המינים על מנת ליצור היררכיה חברתית וכלכלית. היא עשתה זאת דרך הקצאת תפקידים מגדריים שונים ומוגדרים מראש, ובאמצעות הגבלת המרחב בו נשים היו רשאיות להיות. לנשים הוויקטוריאניות היה תפקיד מצומצם שנסוב סביב הספרה הפרטית, דהיינו המרחב המשפחתי והבייתי. התפקיד כלל הולדה, חינוך הילדים, הכנת ארוחות ושמירה על בית נקי ומסודר. היה עליהן להימנע מהמרחב הציבורי שכלל השכלה, עיסוק בפוליטיקה וממשל, עבודה בתשלום או מסחר. גברים היו אחראים על פרנסת המשפחה והיו רשאים לנוע במרחב הציבורי בחופשיות. מדיה וקבצים בנושא נשים בתקופה הוויקטוריאנית בוויקישיתוף צבי טריגר, הספרה הפרטית, באתר מפתח, ‏2020 Ashlyn K. Kuersten, Women and the Law: Leaders, Cases, and Documents, Bloomsbury Academic, 2003, עמ' 16–17 Robyn Ryle, Questioning Gender: A Sociological Exploration, Thousand Oaks, Calif: SAGE Publications, 2012, עמ' 342–343
אמיר גנאח

אמיר חיים גנאח (נולד ב-9 ביולי 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל באר שבע. גנאח התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל באר שבע אליה הצטרף בגיל 12. בדצמבר 2022 חתם לחמש שנים בקבוצה הבוגרת. ב-15 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-0 למכבי תל אביב. עונה לאחר מכן, גנאח הפך לשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת. ב-26 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בפנדל בניצחון 0-4 נגד הפועל חיפה. גנאח הבקיע גם את השערים היחידים במשחקים נגד הפועל ירושלים ומ.ס. אשדוד. גנאח שחקן בסגל של הנבחרת הצעירה. אמיר גנאח, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אמיר גנאח, באתר Transfermarkt אמיר גנאח, באתר Soccerway אמיר גנאח, באתר FootballDatabase.eu ליאב נחמני, "עוד לא הראה 60%": אמיר גנאח הוא העתיד של הפועל באר שבע, באתר ישראל היום, 26 בינואר 2024 יום הולדת שמח לאמיר גנאח, בעמוד הפייסבוק של הפועל באר שבע, 9 ביולי 2023 אמיר גנאח חתם בהפועל באר שבע לחמש שנים, באתר ONE‏, 22 בדצמבר 2022
Type (יוניקס)

type במערכת ההפעלה Unix ומערכות הפעלה דמויות יוניקס היא פקודה המציגה כיצד ארגומנט שהיא מקבלת היה מתפרש כפקודה. במידת הצורך, type מציגה את הנתיב של הפקודה שהיא קיבלה כפרמטר. סוגי פקודות אפשריים כפרמטר הם: פקודת shell מובנת פונקציה alias מילת מפתח במקרה של כישלון (למשל אם לא ניתן למצוא את הפרמטר) הפקודה מחזירה ערך חזרה שאינו אפס. $ type test test is a shell builtin $ type cp cp is /bin/cp $ type unknown unknown not found $ type type type is a shell builtin פקודת type הייתה פקודה מובנת עבור מעטפת Bourne שהוצגה בשנת 1984, אך עד היום היא חלק ממעטפות רבות אחרות תואמות POSIX כגון Bash. עם זאת, type אינה חלק מהתקן של POSIX, שכולל פקודה המתנהגת באופן דומה: command -V name ב- KornShell, הפקודה whence מספקת פונקציונליות דומה. הפקודה זמינה גם עבור Windows כחלק מהחבילה UnxUtils שכוללת כלי עזר נפוצים בסגנון GNU Unix. "traditional Bourne shell family / history and development". www.in-ulm.de. נבדק ב-2018-10-07. Siever, Ellen (27 ביולי 2005). Linux in a Nutshell. Nutshell handbooks. O'Reilly Media, Inc. (פורסם ב-2005). p. 695. ISBN 9780596009304. נבדק ב-2016-07-05. whence [...] Korn shell only. Show whether each command is a Unix command, a built-in command, a defined shell function, or an alias. {{cite book}}: (עזרה) Native Win32 ports of some GNU utilities