איגרת יעקב

איגרת יעקב היא איגרת המהווה את אחד מספרי הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. האיגרת נכתבה על ידי "יעקב, משרת האל וישוע המשיח האלוהי" ומשויכת ליעקב הצדיק, אחיו של ישוע. התמה המרכזית של האיגרת היא ניצחון הסבלנות בזמן ניסיונות ומפני פיתויים. האיגרת מגנה חטאים שונים וקוראת לנוצרים להמתין בסבלנות לביאתו השנייה של ישוע. מבוא (א', 1); אמונה וחוכמה (א', 2–8); עוני ועושר (א', 9–11); ניסיון ופיתוי (א', 12–18); שמיעת דבר האל הקודש וציות לו (א', 19–27); אזהרה מפני קיום חלקי של דבר האל (ב', 1–13); אמונה ועבודה האל (ב', 14–26); דברי הקודש (ג', 1–12); חכמת האל (ג', 13–18); ידידות עם העולם (ד', 1–10); שיפוט אח (חבר קהילה) (ד', 11–12); אזהרה מפני גאוותנות (ד', 13–17); אזהרה לעשירים (ה', 1–6); סבלנות ותפילה (ה', 7–20). האיגרת הייתה ממוענת לקהילות נוצרים ממוצא יהודי ("לשְׁנֵים־עָשָׂר הַשְּׁבָטִים שֶׁבַּגּוֹלָה") מטרת כותב האיגרת היא לקבוע את אורח החיים הנוצרי בקהילות אלה, להזהיר מפני פורמליזם וטקסים חיצוניים, ואמירה כי האל מעדיף אמונה אמיתית וטהורה על פנטיות. בסיום האיגרת דורש כותבה מהקהילות להמתין בסבלנות מפני רדיפות ולחכות לביאתו השנייה של ישוע. דוקטרינת משיחת החולה מופיעה לראשונה באיגרת זו: איש מכם כי-יחלה יקרא את-זקני הקהלה ויתפללו בעדו ויסוכהו שמן בשם ה': ותפלת האמונה תושיע את-החולה ו-ה' יקימנו ואשר חטא יסלח לו — פרק ה', פסוקים 14–15 בפרקים א וה' של האיגרת יש התייחסות לאידיאל העוני (הקרוב בהשקפתו לאידיאל של כת האביונים) יִתְהַלֵּל הָאָח הַדַּל בְּרוֹמְמוּתוֹ, וְהֶעָשִׁיר שֶׁיִּתְהַלֵּל בְּשִׁפְלוֹ, כִּי כְּצִיץ חָצִיר הוּא יַחֲלֹף. הֵן בַּעֲלוֹת הַשֶּׁמֶשׁ הַלּוֹהֶטֶת יִיבַשׁ הֶחָצִיר וְיִפֹּל צִיצוֹ וְיֹאבַד חֵן מַרְאֵהוּ; כֵּן גַּם הֶעָשִׁיר יִבֹּל בַּהֲלִיכוֹתָיו — פרק א', פסוקים 9–11 הוֹי הָעֲשִׁירִים, בְּכוּ וְהֵילִילוּ עַל הַצָּרוֹת הַבָּאוֹת עֲלֵיכֶם. עָשְׁרְכֶם נִרְקַב, וּבִגְדֵיכֶם הָיוּ לְמַאֲכַל עָשׁ. זְהַבְכֶם וְכַסְפְּכֶם נֶחְלְדוּ, וַחֲלוּדָתָם תִּהְיֶה לְעֵדוּת נֶגְדְּכֶם וְתֹאכַל אֶת בְּשַׂרְכֶם כְּמוֹ אֵשׁ. אוֹצָר אֲצַרְתֶּם לְאַחֲרִית הַיָּמִים! הִנֵּה זוֹעֵק שְׂכַר הַפּוֹעֲלִים קוֹצְרֵי שְׂדוֹתֵיכֶם אֲשֶׁר הֲלִינוֹתֶם אוֹתוֹ, וְצַעֲקַת הַקּוֹצְרִים בָּאָה בְּאָזְנֵי ה' צְבָאוֹת. חֲיִיתֶם בָּאָרֶץ חַיֵּי תַּעֲנוּגוֹת וְהוֹלְלוּת; סְעַדְתֶּם אֶת לִבְּכֶם כְּמוֹ בְּיוֹם זֶבַח. הִרְשַׁעְתֶּם וַהֲרַגְתֶּם אֶת הַצַּדִּיק וְהוּא אֵינוֹ קָם עֲלֵיכֶם. — פרק ה', פסוקים 1–6 בראשית האיגרת מצוין כי מחברה הוא "יעקב, משרת האל ומשרת ישוע המשיח". החל מאמצע המאה השלישית מזוהה יעקב הצדיק, אחיו של ישוע ככותבה של האיגרת. ז'אן קלווין הציע כי כותב האיגרת היה השליח יעקב בן חלפי המכונה יעקב הקטן. מלומדים נוצרים אחרים משייכים את האיגרת ליעקב בן זבדי, אחיו של יוחנן כותב הבשורה. מרבית החוקרים המודרניים סבורים כי האיגרת נכתבה בשלהי המאה הראשונה או ראשית המאה השנייה, לאחר מועד פטירתם של כל הכותבים המוזכרים לעיל. מניתוח היוונית של האיגרת עולה כי לא נכתבה על ידי יהודי שהתגורר בירושלים, אלא ככל הנראה על ידי יהודי שהתנצר והתגורר ברחבי הגולה מחוץ לארץ ישראל. האיגרת מוזכרת כחלק מהברית החדשה על ידי אוריגנס מאלכסנדריה וכן על ידי אירנאיוס וקלמנט מאלכסנדריה ואוסביוס. האיגרת מוזכרת בין 27 ספרי הברית החדשה על ידי אתאנאסיוס מאלכסנדריה, ואושרה כחלק מספרי הקודש בוועידות שנערכו במאה הרביעית, אולם קודם לוועידות אלה היו ספקות בכנסייה בדבר שיוך האיגרת לספרי הקודש – ככל הנראה לאור העובדה שנכתבה על ידי יהודי נוצרי ועבור יהודים נוצריים, ולכן לא נפוצה כמו איגרות פאולוס בקרב הקהילות הנוצריות של הגויים שהתנצרו. מדיה וקבצים בנושא איגרת יעקב בוויקישיתוף האיגרת בעברית – תרגום פרנץ דליטש נוסח האיגרת מבוא לאיגרת איגרת יעקב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)