laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חוף זבולון (הרצליה)

חוף זבולון בהרצליה הידוע גם בשם חוף צופי ים הוא חוף ים הנמצא בהרצליה, בין בניין "הצוק" ל"מלון דניאל", למרגלות "גן גלסברג". מקור שמו בסניף צופי ים הרצליה, הפועל בחוף, שהוא המשך ישיר לפעילות סניף של אגודת יורדי ים זבולון שהוקם בחוף בשנת 1939. בשנים 1937–1938 החליטה הנרייטה דיאמונד, נשיאת אגודת יורדי ים זבולון, להרחיב את פעילות האגודה לאורך החוף הישראלי. דיאמונט יחד עם מפקד האגודה ומייסדה המהנדס עמנואל טובים ועסקנים נוספים עברו בנקודות חופיות שונות בארץ, העבירו הרצאות בנושא ים, הראו תמונות של פעילות זבולון ופגשו את ראשי היישובים. בשנת 1938 נבחר שמעון זאב לוין, שהיה אחד מהמתיישבים הראשונים בהרצליה, ליושב ראש מועצת המושבה הרצליה. לוין, יחד עם אגודת יורדי הים זבולון החליטו על הקמת סניף הרצליה, הסניף הראשון שיוקם צפונית לתל אביב. ביום רביעי, 22 בנובמבר 1939 התאספו בחוף למעלה מ-700 בני אדם, והתקיים טקס הנחת אבן הפינה של המבנה שעתיד לשמש את האגודה. בטקס נשא שמעון זאב לוין את הדברים הבאים: "משנה עונג הוא לי לקבל בזה היום את פני כל האורחים במושבתנו, בו מלאו 15 שנים לעליתנו לקרקע. בימים ההם לא חשבנו כלל על כיבוש הים, מטרתנו היחידה הייתה לנצל את מקורות העבודה והפרנסה, הניתנים על ידי החקלאות והתעשייה, כיום— לאתר 15 שנה אנו חוזרים לכבוש את ימה של הרצליה, שבו אנו רואים מפתח להתפתחותנו ומקור כלכלה חדש במושבתנו. זכורה לי היטב ברכתו של המנוח מ. דיזנגוף ליובל העשור של הרצליה, כי תל אביב צפונה והרצליה דרומה תפגשנה בקרוב התפתחותן והתקדמות. הנני שמח להודיע כי תושבי הרצליה תורמים את הסירה הראשונה שתקרא על שם המושבת "הרצליה". ויהי רצון ש"זבולון" לחוף ים הרצליה ישכון ויהיה לחוף אניות עד צידון." בחוף הוקם מבנה בטון מוארך, עם דלת לכיוון הים וללא רצפה יצוקה. מול המבנה, בים, הוקם מזח עץ ששימש לגרירת הסירות לים (ניתן לראות עד היום את שרידי המזח מתחת למים). ייתכן ששימשה את המועדון סירה בשם "הרצליה" (על פי דבריו של ש.ז לוין). מבנה הבטון שימש גם את ארגון ההגנה לתצפית, איתות, ואחסון סירות שיעזרו למעפילים לרדת לחוף. לאחר שהמבנה נהרס נמצא תחתיו שרידי סליק. מספרים שהמועדון החזיק מעמד שנה וננטש בעקבות מיעוט השתתפות ילדים. עמוס גוטהרץ, שאביו היה אחד משבעת המתיישבים הראשונים בהרצליה מספר על הפלגה הראשונה שלו שהייתה גם האחרונה, בסירת המועדון. הוא סיפר על גלי החוף הגבוהים ועל הקשיים בהתמודדות עם הים. בשנות החמישים הפעילות בסניף תפסה תאוצה הודות לקבוצת נערות ונערים שיצאו לקורס גדנ"ע ים באילת. במשך השנים הסניף הפך למועדון ימי עירוני שהתפתח, ובשנות השבעים הפך לשבט צופי ים. מבנה הבטון נהרס בינואר 1968, לאחר שסערה חזקה פקדה את החוף, אחרי הסערה המועדון עבר לגבעת הכורכר, ונבנה מחדש בעזרת עיריית הרצליה ותרומות שהגיעו. כיום פועל בחוף שבט צופי ים הרצליה, שמהווה מועדון חינוכי, ערכי ואתגרי לילדים הרצליה. בחוף מוצבת סוכת מציל והוא נחשב "חוף מוכרז", פועלת בו תחנת עזרה ראשונה ובחודשי הקיץ פועלות בחוף מספר קייטנות גלישה. בית הספר הימי זבולון בית זבולון מדיה וקבצים בנושא חוף זבולון בוויקישיתוף הנחת אבן פינה לתחנת סירות זבולון בהרצליה, יומני כרמל, דצמבר 1939 https://www.facebook.com/yamdakkar1/?fref=ts - דף הפייסבוק של צופי ים הרצליה, ממשיכי הדרך של סניף אגודת זבולון
יחסי ישראל – סיירה לאון

בין מדינת ישראל והרפובליקה של סיירה לאון מתקיימים יחסים דיפלומטיים החל משנת 1961. לשתי המדינות אין שגרירויות, אולם שגרירות ישראל בסנגל אמונה גם על סיירה לאון. את סיירה לאון מייצג בישראל הקונסול הכללי ואיש התקשורת הישראלי דוד בן בסט. פול הירשזון, שגריר ישראל בגינאה משמש כשגריר לא תושב בסיירה לאון. היחסים כוננו לראשונה בשנת 1961 לאחר שסיירה לאון קיבלה את עצמאותה מבריטניה. היחסים חודשו בשנת 1992. עוד בשנות ה-50 בוצע סחר ביהלומים בין ישראל וסיירה לאון בבורסת היהלומים הישראלית, וגם כיום סיירה לאון היא יבואנית יהלומים מרכזית של ישראל. ישראל מסייעת במספר תחומים לסיירה לאון, זאת מאחר שהיא מהמדינות הנחשלות בעולם. ישראל תרמה מכונת דיאליזה לבית חולים בסיירה לאון. מכונת דיאליזה זו היא היחידה בסיירה לאון והיא אמורה לשרת בערך 6 מיליון אנשים. בשנת 2000, בעיצומה של מלחמת האזרחים בסיירה לאון דיווח העיתון וול סטריט ג'ורנל כי ישראל העבירה באחרונה לממשלת סיירה-ליאון נשק, כולל מטוסים, אמצעי אימון ותחמושת, במטרה לסייע לה במלחמתה נגד המורדים. באוגוסט 2023 הכריז נשיא סיירה לאון, ג’וליוס מאדה ביו, על כוונתו לפתוח את שגרירות סיירה לאון בירושלים. בינואר 2017 ערך נשיא סיירה לאון ארנסט באי קורומה ביקור רשמי בן חמישה ימים בישראל. הוא לווה בפמליית שרי החוץ, החקלאות, התקשורת והאנרגיה של סיירה לאון. במהלך ביקורו נועד עם ראש ממשלת ישראל ושר החוץ בנימין נתניהו והשניים דנו על העזרות ההומינטריות שישראל מעניקה לסיירה לאון ועל שיתוף הפעולה בין שתי המדינות. במהלך הביקור נועד קורומה גם עם נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין ועם שר החקלאות ופיתוח הכפר אורי אריאל. במהלך הביקור הזמין קורומה את נתניהו לביקור בסיירה לאון. הנשיא קורומה ערך ביקור בבורסת היהלומים והתארח אצל נשיא בורסת היהלומים הישראלית, יורם דבש, וחברי הנהלת הבורסה. ישראל מעניקה מלגות לסטודנטים מסיירה לאון כחלק מתוכנית לפיתוח ושיתוף פעולה בינלאומי של סיירה לאון. לישראל וסיירה לאון הסכמים בנושאי חקלאות ופיתוח קהילתי. יחסי אפריקה–ישראל מדיה וקבצים בנושא יחסי ישראל – סיירה לאון בוויקישיתוף מה חיפש נשיא סיירה לאון בארץ? הישראלים דיברו על הי-טק והאפריקאים על יהלומים, באתר יחב"ל על הזמן "לגעת ביהלום" של סיירה לאון, באתר יהלומים אתמר אייכנר, המתנה של ישראל לסיירה ליאון: מכונת דיאליזה ראשונה במדינה, באתר ynet, 19 בדצמבר 2016 מאת דרור מרום ורונן לב, ‏"וול-סטריט ג'ורנל": ישראל העבירה נשק לסיירה-ליאון, באתר גלובס, 15 במאי 2000 עוד נציגות דיפלומטית בבירה: סיירה לאון תקים שגרירות בירושלים ראש הממשלה נתניהו בפגישה עם נשיא סיירה לאון, באתר משרד החוץ נשיא סיירה לאון ערך ביקור בבורסת היהלומים
יחסי גרמניה – סן מרינו

יחסי גרמניה-סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. היחסים בין השתיים כוננו ב-1 באוקטובר 1995. שגרירות גרמניה ברומא שבאיטליה אמונה גם על סן מרינו ולגרמניה קונסוליית כבוד במילאנו, האמונה על סן מרינו בלבד. לסן מרינו אין שגרירות בגרמניה והשגרירות בבריסל שבבלגיה אמונה גם על גרמניה, אך יש לה קונסוליית כבוד בגרמניה, בעיר מינכן. שתי המדינות הן רפובליקות ופעמים רבות יש להן אינטרסים משותפים הקשורים בזכויות האדם. סן מרינו, בניגוד לגרמניה, לא חברה באיחוד האירופי ולא באזור הכלכלי האירופי. עם זאת, סן מרינו וגרמניה משתמשות שתיהן באירו כהילך החוקי במדינתן, ושתיהן חברות באיחוד המכס של האזור האירופי. סן מרינו ייצאה לגרמניה בשנת 2012 סחורות בשווי 7.5 מיליון אירו וייבאה ממנה סחורות בשווי 31.5 מיליון אירו. בין גרמניה לסן מרינו נחתם הסכם מניעת כפל מס בשנת 2011. לא דרושה ויזה כדי לעבור בין שתי המדינות. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה-סן מרינו בוויקישיתוף Overview of visa requirements/exemptions for entry into the Federal Republic of Germany
עונת 2008/2009 בלה ליגה

עונת 2008/2009 הייתה העונה ה-78 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-30 באוגוסט 2008 והסתיימה ב-31 במאי 2009. הליגה כללה 20 קבוצות. שלוש הקבוצות האחרונות ירדו לליגת משנה בסוף העונה. על ניצחון במשחק ליגה מוענקות שלוש נקודות. מליגת המשנה עלו נומנסיה, מאלגה וספורטינג חיחון. ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם ה-19 בתולדות המועדון. היא זכתה בהסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון על אתלטיק בילבאו בסיכום מפגש כפול - 1:2, 0:3. נומנסיה, ריאל בטיס ורקראטיבו ולבה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. "פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק: דייגו פורלאן (אורוגוואי אורוגוואי), אתלטיקו מדריד, שכבש 32 שערים. בנוסף לכך זכה פורלאן גם בנעל הזהב האירופית. "פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק: ויקטור ואלדס (ספרד ספרד), ברצלונה, שספג 31 שערים ב-35 משחקים. פרס דון בלון הוענק על ידי העיתון דון בלון: הספרדי המצטיין: אנדרס אינייסטה (ספרד ספרד) הזר המצטיין: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה) מאמן העונה: ז'וזפ גוארדיולה (ספרד ספרד) "פרס סארה" לכדורגלן ספרדי שכבש מספר מרבי של שערים במהלך העונה הוענק: דויד וייה (ספרד ספרד), ולנסיה, שכבש 28 שערים. פרסי LFP הוענקו בפעם הראשונה: השחקן המצטיין: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה) השוער המצטיין: איקר קסיאס (ספרד ספרד) הבלם המצטיין: דניאל אלבס (ברזיל ברזיל) הקשר המצטיין: צ'אבי (ספרד ספרד) אנדרס אינייסטה (ספרד ספרד) החלוץ המצטיין: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה) המאמן המצטיין: ז'וזפ גוארדיולה (ספרד ספרד) מדיה וקבצים בנושא עונת 2008/2009 בלה ליגה בוויקישיתוף נתונים מפורטים מאתר rsssf נתונים מפורטים מאתר bdfutbol
פיאט 1500 (1935)

פיאט 1500 הוא דגם של מכונית סלון שיוצרה בין השנים 1935–1950 על ידי חברת פיאט. מדגם זה יוצרו כ-46,000 יחידות בשלוש תצורות: 4 דלתות, 2 דלתות וספורט-קבריולה. לפיאט 1500 שישה דגמים: 1500A 1500B (משנת 1940) 1500C 1500D (משנת 1948) 1500E (משנת 1949), (אורך הרכב הוגדל ב-30 מילימטרים). פיאט 1500 שווקה בארץ ישראל המנדטורית על ידי "סוכנות ארץ ישראל בע"מ". בסוף 1935 נעו בארץ כ־5,000 כלי רכב תוצרת פיאט, שכללו את הפיאט 508 באלילה, פיאט 1500 ומשנת 1936 גם את הפיאט 500 טופולינו. בשנת 1937 נוספה הפיאט 1100. סוכנות ארץ ישראל בע"מ המשיכה בפעילותה עד 1939. בשנת 1946 מונתה "סוכנות מכוניות לים התיכון" כיבואנית פיאט לישראל ולמזרח התיכון. פיאט 1500, שנת 1936 חזית הפיאט 1500 ברצ'טה פיאט 1500 פיאט 1500 דגם D, ברצ'טה (גג נפתח) פיאט 1500 ברצ'טה שנת 1937 (באנגלית) פיאט 1500 1935-1939 (נתונים טכניים) אוטואבולושן (אנגלית) פיאט בברצ'טה 1500 ספורט שנת 1937 (2:27 דקות), יו-טיוב פיאט 1500 (0:35), יו-טיוב פיאט 1500 קבריולה 1935–1939 (1:00), יו-טיוב פיאט 1500 (אנגלית), זוכרפבריק 24 מדיה וקבצים בנושא פיאט 1500 בוויקישיתוף פיאט 1100 אתר נוסטלגיה ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תומאס פארטי

תומאס טיה פארטי (באנגלית: Thomas Teye Partey; נולד ב-13 ביוני 1993), או בשמו המקוצר תומאס, הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי בארסנל ובנבחרת גאנה. פארטי שיחק בילדותו בקבוצת הכדורגל של עיר הולדתו, אודמסה קרובו. בשנת 2011 חתם על חוזה עם אתלטיקו מדריד ושנה לאחר מכן עבר לקבוצת המילואים. ב-10 במרץ 2013 פארטי זומן לסגל של הקבוצה הבוגרת במשחק נגד ריאל סוסיאדד, בו לא שותף. ב-12 ביולי פארטי הושאל למיורקה מליגת המשנה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-18 באוגוסט בהפסד המוחץ 0–4 לסבאדל. את שער הבכורה שלו הקבוצה כבש חודש מאוחר יותר בתיקו שתיים נגד הרקולס. את העונה סיים עם 37 הופעות ו-5 שערים, מה שהשאיר את קבוצתו בליגה, שתי נקודות בלבד מעל הקו האדום. בחלון ההעברות של שנת 2014 הושאל לאלמריה. את הבכורה שלו ערך ב-23 באוגוסט בתיקו 1-1 נגד אספניול. שער הבכורה הגיע ב-11 באפריל 2015 בניצחון 0–3 על גרנדה. בעונת 2015/16 חזר מההשאלה לאתלטיקו מדריד ואת הבכורה שלו ערך כמחליף של לוסיאנו וייטו בניצחון הבית 0–1 על אספניול. ב-2 בינואר 2016 הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון כבש בניצחון 0–1 נגד לבאנטה. ב-25 במאי פארטי נכנס כמחליף של קוקה בדקה ה-116 של ההארכה במסגרת גמר ליגת האלופות 2016 נגד ריאל מדריד, גמר שאותו הפסידה הקבוצה בתום דו-קרב בעיטות עונשין. ב-5 באוקטובר 2020 עבר לארסנל מהפרמייר ליג וחתם על חוזה ארוך טווח. ב-17 באוקטובר 2020 ערך הופעת בכורה בהפסד של ארסנל 0–1 למנצ'סטר סיטי. ב-22 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על אסטון וילה. בחודש מאי 2016 פארטי זומן לראשונה לנבחרת גאנה על ידי המאמן אברהם גרנט במשחק נגד מאוריציוס במסגרת קמפיין מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. את הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך ב-5 ביוני כמחליפו של פרנק אצ'ימפונג ב-11 הדקות האחרונות בניצחון החוץ 0–2. נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022. קבוצתיים סגנית מחזיקת ליגת האלופות (1): 2015/16 אליפות הליגה האירופית (1): 2017/2018 הסופר קאפ האירופי (1): 2018 אישיים נבחרת השנה של ה-CAF ‏(1): 2018 שחקן השנה בגאנה (2): 2018, 2019 מדיה וקבצים בנושא תומאס פארטי בוויקישיתוף תומאס פארטי, ברשת החברתית פייסבוק תומאס פארטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תומאס פארטי, ברשת החברתית אינסטגרם תומאס פארטי, באתר Transfermarkt תומאס פארטי, באתר Soccerway תומאס פארטי, באתר BDFutbol תומאס פארטי, באתר WorldFootball.net תומאס פארטי, באתר National Football Teams תומאס פארטי, באתר FootballDatabase.eu תומאס פארטי, באתר ESPN ברוך הבא לארסנל, תומאס פארטי Otto Addo announces squad for World Cup finals באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הגנאית, 14 בנובמבר 2022 (באנגלית)
דידייה אובונו

דידייה ז'נבייה אובונו אבנג (בצרפתית: Didier Janvier Ovono Ebang; נולד ב-23 בינואר 1983 בפורט-גנטיל, גבון) הוא כדורגלן גבונזי המשחק בעמדת השוער בסומיר ושיחק בעבר גם בנבחרת גבון. ב-2007 הצטרף לקבוצה הגאורגית, דינמו טביליסי ובאותה עונה זכה עימם באליפות. לאחר שהיה בקבוצה כשנתיים הצטרף לקבוצה הצרפתית לה מאן לשלוש וחצי שנים עד קיץ 2012. כיום הוא השוער הבכיר של אוסטנד, אשר משחקת בליגה הבלגית. בקיץ 2017 חתם בפריז. אובונו שיחק כשוער הראשון של נבחרת גבון בגביע אפריקה לאומות 2010 בניצחון נבחרתו 0–1 על קמרון. במאי 2017 הודיע על פרישה מהנבחרת. קבוצתיים אליפות גאורגיה (1): 2007/2008 מדיה וקבצים בנושא דידייה אובונו בוויקישיתוף דידייה אובונו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דידייה אובונו, באתר Transfermarkt דידייה אובונו, באתר Soccerway דידייה אובונו, באתר National Football Teams דידייה אובונו, באתר FootballDatabase.eu הפרופיל של אובונו באתר הרשמי של פריז אובונו מפגין יכולת אדירה בשער מול קמרון במשחק הפתיחה של גביע אפריקה לאומות
היסטוריה פופולרית

היסטוריה פופולרית היא סוגה רחבה בתוך ההיסטוריוגרפיה שאינה מוגדרת בבהירות. היסטוריה פופולרית נכתבת תוך שימוש בגישה פופולרית, מכוונת לקהל קוראים רחב ולעיתים מדגישה נראטיב, אישיות מסוימת או מידע רכילותי תוך ויתור על ניתוח מחקרי של הפרטים. במונח נעשה שימוש בהנגדה להיסטוריה שנכתבת בצורה אקדמית מקצועית, שהיא לרוב יותר ממוקדת וטכנית, ובשל כך גם פחות נגישה עבור הקורא הממוצע. לכמה היסטוריונים פופולריים אין השתייכות אקדמית בעוד אחרים הם אקדמאים או אקדמאים לשעבר. רבים עבדו כעיתונאים, ולחלקם תואר אקדמי כלשהו בהיסטוריה. היסטוריונים פופולריים שונים הפכו לסופרים רבי-מכר. מחברים רבים של "היסטוריות רשמיות" או "ביוגרפיות מאושרות" יזוהו כהיסטוריונים פופולריים המשרתים את האינטרסים של מוסדות או אושיות ציבוריות. מדע פופולרי Wilentz, Sean, America Made Easy: David McCullough, John Adams, and the Decline of Popular History, The New Republic, 2 July 2001. Lepore, Jill, "Historians Who Love Too Much: Reflections on Microhistory and Biography", Journal of American History, 88, June 2001, pp. 129-144. Pfitzer, Gregory M. (2008), Popular History and the Literary Marketplace, 1840-1920, University of Massachusetts Press. "The Public Historian - A Conversation with Jill Lepore". Humanities Magazine. בספטמבר–באוקטובר 2009. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרחון גולד

קרחון גולד (באנגלית: Gould Glacier) הוא קרחון באורך 19.2 ק"מ, הממוקם על החוף המזרחי של ארץ גרהאם, אנטארקטיקה, וזורם דרום-מערבה אל תוך מפרצון מיל, ממערב לקרחון אסגארד. הקרחון נסקר ונמדד לראשונה על ידי סקר החסות של איי פוקלנד בשנים 1946–1947, ונקרא "קרחון גולד המזרחי". יחד עם "קרחון גולד המערבי" נאמר עליו בדו"ח, כי הוא ממלא מגרעת רוחבית על פני ארץ גרהאם, אבל סקר מאוחר יותר בשנת 1957 הראה, שהשניים אינם נמצאים בקו אחד מבחינה טופוגרפית. השם קרחון גולד, על שם רופרט ט. גולד, היסטוריון קוטב וקרטוגרף בריטי, מתייחס עכשיו רק רק לקרחון זה, והקרחון המערבי נקרא עכשיו קרחון ארסקין. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנטארקטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויכולו

וַיְכֻלּוּ היא פסקה קצרה בחומש בראשית בסיום פרשת בריאת העולם, בה מתוארת סיום הבריאה בשבת, וקביעתה למנוחה על ידי אלוהים. פסקת ויכולו משמשת כחלק אינטגרלי מהקידוש בליל שבת וכן כחלק מתפילת ליל שבת. מצוות קידוש השבת בדברים מחייבת את אזכור השבת באמירה. חז"ל מציינים את פרשת ויכולו כהחלת חובה זו. הפרשה נאמרת באופן אישי ובלחש באמצע תפילת העמידה של תפילת ערבית של שבת. מלבד אמירת הפרשה בתפילת העמידה, תיקנו לחזור ולומר אותה בקול ובציבור מיד לאחר תפילת העמידה. אף אמירת ויכולו שאחר התפילה יש לאומרה בעמידה משום שאמירה זו נחשבת כעדות על בריאת העולם, ועדות נאמרת בעמידה. על פי דימוי זה לעדות, יש מהפוסקים שהוסיפו עוד וכתבו שאין לאומרה אלא בשנים, שאין עדות ביחיד. התלמוד במסכת שבת כותב: אמר רב המנונא כל המתפלל בערב שבת ואומר ויכולו - מעלה עליו הכתוב כאילו נעשה שותף להקדוש ברוך הוא במעשה בראשית, עוד נכתב שם: אמר רב חסדא אמר מר עוקבא כל המתפלל בערב שבת ואומר ויכולו, שני מלאכי השרת המלוין לו לאדם מניחין ידיהן על ראשו ואומרים לו: "וסר עונך וחטאתך תכפר". ב"שיר ליל שבת" שכתב יהודה עמיחי מופיעות המילים "אבי התפלל ויכולו הארץ וכל צבאם", וביצעו אותו אתי אנקרי, חוה אלברשטיין, נורית גלרון, קרני פוסטל, וכן להקת הבחורים מאפיקים על פי הלחן של משה וילנסקי. מצוות קידוש השבת בדברים קידוש יום השבת הערך "אמירת 'ויכולו' בערב שבת", באתר ויקיסוגיה במנהג איטליה המקורי, חסר פסקה זו באמצע התפילה, ונאמרת רק אחרי התפילה. ועיין במחזור קמחא דאבישונא, בולוניא ש"א, עמ' 51 שמאריך לתרץ מנהג זה. גרסת כמה ראשונים בתלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד ב'. שולחן ערוך, אורח חיים, סימן רס"ח, סעיף ז'. ט"ז, אורח חיים, סימן רס"ח, סעיף קטן ה'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד ב' מילים לשיר שיר ליל שבת - יהודה עמיחי, באתר שירונט אתי אנקרי - שיר ליל שבת, נבדק ב-2021-08-06 שיר ליל שבת (התבואי אלי הלילה) - חוה אלברשטיין, נבדק ב-2021-08-06 נורית גלרון - שיר ליל שבת, נבדק ב-2021-08-06 קרני פוסטל - שיר ליל שבת, נבדק ב-2021-08-06
יחסי יוון–מלטה

יחסי יוון–מלטה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין רפובליקת מלטה. השגרירות היוונית בוולטה נפתחה בשנת 2004, לפני שנה זו שגרירות יוון ברומא הייתה אמונה גם על מלטה. למלטה יש שגרירות באתונה ושתי קונסוליות כבוד בפיראוס ובסלוניקי. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובאיחוד מדינות הים התיכון. בשנת 2014 סך הייצוא היווני למלטה היה 211 מיליון דולר אמריקאי וכלל בעיקר נפט מזוקק, שנאים, ודם בעלי חיים. באותה השנה סך הייצוא המלטזי ליוון עמד על 49.2 מיליון דולר אמריקאי וכלל גם הוא בעיקרו נפט מזוקק. ראש ממשלת יוון קוסטס סימיטיס ביקר בוולטה ב-24-25 במאי 2001. נשיא מלטה גואידו דה מרקו ביקר ביוון ב-11-13 בספטמבר 2002. ראש ממשלת יוון קוסטס קרמנליס ביקר בוולטה ב-9-11 באוקטובר 2008, בביקור נפגש ראש הממשלה עם נשיא מלטה דאז אדוארד פנק אדאמי ועם ראש ממשלת מלטה דאז לורנס גונצי. הסכם בדבר שיתוף פעולה מסחרי (1976) הסכם בדבר שיתוף פעולה מדעי (1976) הסכם בדבר שיתוף פעולה תרבותי (1976) הסכם זכויות כלכליות, תעשייתי ושיתוף פעולה טכני (1980) הסכם בדבר תובלה אווירית (1999) הסכם בדבר פעולה בנושא הגנה אזרחית (2001) הסכם בדבר שיתוף פעולה משטרתי (2001) הסכם מניעת כפלי מס (2004) לאחר תרומת ממשלת יוון בשנת 1992, ב-26 בינואר 1997 נחנך פארק יווני במלטה במעמד שר החוץ היווני דאז. מדיה וקבצים בנושא יחסי יוון–מלטה בוויקישיתוף Greek Ministry of Foreign Affairs about the relation with Malta Maltese Ministry of Foreign Affairs: directions of Maltese representations in Greece What does Greece export to Malta? (2014) What does Malta export to Greece? (2014)
נאופלפה דונלדטראמפי

נאופלפה דונלדטראמפי (שם מדעי: Neopalpa donaldtrumpi) הוא מין של עש מהמשפחה Gelechiidae שהתגלה בשנת 2016, ותואר למדע לראשונה בתחילת שנת 2017. מגלה העש, האנטומולוג הקנדי וזריק נזארי (Vazrick Nazari), בחר לקרוא לעש על שמו של נשיא ארצות הברית ה-45 דונלד טראמפ, עקב הדמיון בין ראשו של העש לתסרוקת האופיינית לנשיא. נזארי גילה את העש תוך בחינת דגימות עשים באוסף של המוזיאון לאנטומולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס, וכשראה את העש הבין שמדובר במין שטרם מוכר למדע. האנטמולוג גם ציין שהוא מקווה שמתן השם יביא מודעות ציבורית מוגברת למיני בעלי חיים זעירים ונדירים. הכנפיים הקדמיות של העש בצבע חום חולי עם כתם חום כהה בחצי העליון של הכנף, והן בעלות מספר נקודות בהירות; בחצי התחתון של הכנף שולט צבע צהבהב מלבד הקצוות שבעלות צבע חום אוכרה. הכנפיים האחוריות הן מצויצות בכבדות וצבען לבנבן. הראש של העש מתאפיין בקשקשים ושערות חלקות בצבע צהבהב קרמי המזכירים בלורית גדולה שהעניקה למין את שמו. אורך הגוף של הזכרים 4.6-3.0 מילימטרים, ושל הנקבות 4.3 מילימטרים. למין יש עיניים שחורות גדולות. עש זה מצוי בכיסים קטנים בדרום-מערב ארצות הברית (קליפורניה) וצפון מערב מקסיקו (באחה קליפורניה), והוא התגלה על מקורות אור מלאכותיים בשנת 2016. הוא מאכלס מרחבי חולות יבשים במדבר סונורה. למין טווח מצומצם יחסית המוקף בטווח התפוצה הנרחב של המין הנפוץ יותר נאופלפה נאונאטה הנמצא אף הוא באותו סוג ומאכלס את מרבית קליפורניה ובאחה קליפורניה יחד עם סונורה ואריזונה. ניתוח DNA חשף שההבדל בין שני המינים באחוזים הוא 5.1-4.9% בערך. מבחינה חיצונית, המינים די דומים, להוציא את הראש הבהיר של נאופלפה דונלדטראמפי שאינו משולב בכתמים שחרחרים וחומים, כמו גם מחושים קדמיים קטנים יותר שפונים לאחור והבדלים נוספים. המין הוא פעיל לילה כרוב העשים, ומלבד זאת פרטים נוספים אודות אורח החיים של המין אינם זמינים כעת. על פי וזריק נזארי שגילה את המין, יש צורך במאמצי שימור מיידיים בבית הגידול השברירי של המין, והוא מעריך שהמין בסכנת הכחדה. מדיה וקבצים בנושא נאופלפה דונלדטראמפי בוויקישיתוף נאופלפה דונלדטראמפי, באתר NCBI (באנגלית) נאופלפה דונלדטראמפי, באתר GBIF (באנגלית) הנתונים המלאים של האנטומולוג וזריק נזארי אודות נאופלפה דונלדטראמפי (כולל תמונות) באתר ZooKeys. צפריר רינת, לא רק בגלל הבלורית: מין חדש של עש נקרא על שם טראמפ, באתר הארץ, 18 בינואר 2017
דוד סופר

דוד (דודי) סופר (נולד ב-13 באוגוסט 1976) הוא מוזיקאי, מנצח, מעבד ופסנתרן ישראלי. דוד סופר התחיל את לימודי הפסנתר בגיל שמונה בקונסרבטוריון העירוני גבעתיים אצל אנה דורטרוט. לאחר שירותו הצבאי, המשיך את לימודי הפסנתר אצל רינה ולדמן והופיע כפסנתרן ג'אז ולאחר תקופה לא ארוכה כסולן בתוכניות קלאסיות. את לימודי התזמור והקומפוזיציה הרחיב באופן פרטי אצל רפי קדישזון ובמקביל למד נגינה בקונטרבס אצל אלי מגן שהיה נגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. את לימודי הניצוח סיים בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה אצל יואב תלמי, אי-אן שו, רונן בורשבסקי וואג פפיאן. הוא לקח חלק פעיל בכיתות אמן אצל פרופסור נעם שריף ואצל זובין מהטה. משנת 2021 דוד מנהל מרכז המוזיקה- הקונסרבטוריון העירוני הרצליה. סופר מכהן כמנצח הראשי והמנהל המוזיקלי של תזמורת השרון - הרצליה, התזמורת הסימפונית הבין-דורית - הוד השרון, התזמורת הסימפונית של הטכניון ותזמורת כלי הנשיפה של הטכניון. כמו כן, הוא משמש כמנהל האמנותי של תוכנית "צלילים שלובים" של התזמורת הסימפונית חיפה, תוכנית קונצרטים לבני נוער הפעילה כל אזור הצפון במסגרת פעילות סל תרבות ארצי. סופר הוא גם מנהל מוזיקלי ומנצח על תוכנית "אלחאן" עם "תזמורת הגליל" - התזמורת הקאמרית הערבית יהודית מנצרת, וכמו כן מנצח ומשתף פעולה עם מגוון תזמורות ביניהן, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, תזמורת סימפונט רעננה והתזמורת הסימפונית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה. בנוסף מקדיש חלק ניכר מעבודתו לחינוך ועבודה עם נוער - ריכז את מגמת המוזיקה בבית הספר רעות לאמנויות ניהל מוזיקלית וניצח על התזמורת הסימפונית הייצוגית של בית הספר, ניצח על התזמורת הייצוגית של "מרכז חינוך ליאו באק" בחיפה ובעבר שימש כמנצח מקהלת תיכון "אוהל שם" ברמת גן. במסגרת תפקידיו יוצא דוד מדי שנה כראש משלחת לסיורי קונצרטים בחו"ל. סופר כתב מוזיקה למחול – שיתוף פעולה עם הכוריאוגרפית דנה רוטנברג, מוזיקה לתוכניות ילדים יחד עם ד"ר עידית סולקין והקים את תזמורת ה"דיבנד" וה"סימפוג'אז" איתן הופיע ברחבי הארץ. החל משנת 2024 הוא המנהל המוזיקלי והמנצח של התזמורת הסימפונית בבית הספר הארצי לאמנויות ע"ש תלמה ילין. דוד סופר, ברשת החברתית פייסבוק דוד סופר, סרטונים בערוץ היוטיוב
נתיבים (כתב עת)

נתיבים: כתב עת ליצירה ועיון הוא רבעון אינטרנטי, שמטרתו לשמש במה ליצירות אמנות בוגרות, בפרט בתחום השירה, בעידן המתמקד ב"שירה צעירה", שמרבית כותביה צעירים. מטרת כתב העת לשמש במה ליצירה שהיא נטולת גבולות ומשוכות של גיל: יצירה בשלה, חכמה, מתוחכמת ולא מתחכמת. כתב העת משמש במה לשירה, פרוזה, מאמרים ולקריאה פרשנית ביצירות. בכתב העת נדונים שירים של משוררים ונערך ניתוח מעמיק יותר של ספרי שירה חדשים. כדי לעודד שיח בין סוגי אמנות שונים, כתב העת משמש קורת גג לפרוזה, וליצירות אמנות אחרות ביניהן יצירה ווקאלית ושירים מולחנים. יצוין כי בעקבות "נתיבים" ניסו כתבי עת מקוונים נוספים להוסיף פרשנות לשירים חדשים שפורסמו בהם. כתב העת נוסד בשנת 2013, ומאז הוא עלה לאור בקביעות, בדרך כלל אחת לשלושה חודשים. נעמה ארז - פרסמה שישה ספרי שירה וספר ילדים. בשנות ה־70 וה־80 פרסמה שירים במוספים הספרותיים "משא" ו"על המשמר", וסיפורי ילדים ב"דבר לילדים", בשנים האחרונות פרסמה שירים וסיפורים בכתב העת "עיתון 77", שירים ב"מטען", "מאזנים" ו"שבילים" וכן בכתבי עת מקוונים בהם נתיבים, ובאתרי אינטרנט שונים. שמעון רוזנברג - פרסם שלושה ספרי שירה. בשנות ה־70 המאוחרות וראשית שנות ה־80 פרסם חמישה סיפורי מדע בדיוני בכתב העת "פנטסיה 2000", ומאז 2007 - שירים בכתבי העת "מטעם", "מטען", "נכון", "עיתון 77", "משיב הרוח", "מאזנים", "שבילים", "לכל הרוחות", ובכתבי עת מקוונים, בהם "נתיבים". כמו כן פרסם ביקורות ספרותיות ב"עיתון 77" ובכתב העת נתיבים. אתר כתב העת נתיבים עמוד הפייסבוק של נתיבים
בלאיינה דינסאמו

בלאיינה דינסאמו (נולד ב-28 ביוני 1965) הוא אתלט אתיופי לשעבר, אשר רץ למרחקים ארוכים והתמחה בריצת המרתון. הוא החזיק בשיא העולם בריצת מרתון לאורך 10 שנים, בין השנים 1988–1998. ב-1996 ייצג דינסאמו את מולדתו אתיופיה באולימפיאדת אטלנטה. דינסאמו נולד בעיירה דיראמו אפאררה, שבמחוז סידאמו. הוא החזיק בשיא העולם לריצת מרתון לאורך עשור (1988–1998). זהו הרצף השלישי באורכו ללא שבירת השיא מאז תחילתם של המשחקים האולימפיים ב-1896. השיא נקבע בזמן של 2:06:50 במהלך מרתון רוטרדם בהולנד בשנת 1988. בליינה שבר את שיא העולם של קרלוס לופז הפורטוגלי בהפרש של 32 שניות. שיאו של דינסאמו נשבר לבסוף על ידי רונאלדו דה קוסטה הברזילאי במרתון ברלין ב-1998. בלאיינה דינסאמו התחרה פעם אחת בלבד במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת אטלנטה (1996), אך לא הצליח לסיים את ריצת המרתון בעקבות פציעה. נכון לשנת 2009, בלאיינה חי באזור קיימברידג' שבמסאצ'וסטס, והוא אינו מתחרה יותר בתחרויות בין-לאומיות. בלאיינה דינסאמו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי בלאיינה דינסאמו, באתר olympedia.org בלאיינה דינסאמו, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית שבירת שיא העולם על ידי דינסאמו, בריצת המרתון, מרתון רוטרדם, סרטון באתר יוטיוב דינסאמו - הישגים וביוגרפיה(הקישור אינו פעיל)