ליל העשרים

"ליל העשרים" הוא מחזה מאת יהושע סובול, שנכתב בתחילת שנות ה-70 על פי יומני חברי קבוצת ביתניה עילית של השומר הצעיר, במהלך עבודה משותפת עם שחקני תיאטרון חיפה בבימוי נולה צ'לטון. המחזה מתרחש בתקופת העלייה השלישית, שבה עלו לארץ ישראל כ-35,000 עולים חדשים, רבים מהם בוגרי תנועות נוער אשר חיפשו בארץ מקום להגשמת חלומותיהם. בוגרי תנועת השומר הצעיר, שבהם עוסק המחזה, הושפעו רבות מרעיונות החיבור של האדם לטבע, ממשנתו של א.ד. גורדון, גוסטב לנדאוור ומרוחן של תנועות הנוער הגרמניות. העלילה מבוססת ברובה על הקובץ "קהליתנו", שאת חלקו כתבו אנשי ביתניה עילית, חלוצי העלייה השלישית, זמן קצר לאחר שנסתיימה עבודתם במקום ולאחר שהצטרפו לקבוצת גדוד שומריה, שעסקה בסלילת כביש חיפה-ג'דה. הקובץ נערך על ידי נתן ביסטריצקי ויצא לאור ב-1922 על ידי "קיבוץ א' של השומר הצעיר - כביש חיפה ג'דה" - אנשי ביתניה עילית, שחברו לקיבוץ ב'- אנשי גדוד שומריה. מאוחר יותר באותה השנה הקימו חברים משתי הקבוצות, בצוותא, את קיבוץ בית אלפא. סיפור המחזה מתאר את המתרחש בקבוצת ביתניה עילית, המונהגת בידי מאיר יערי. המחזה מגולל את השאלות המוסריות, הקשיים והלבטים איתם נתקלים החלוצים ערב עלייתם לקרקע עלילת המחזה עוסקת בלילה האחרון של הקבוצה בביתניה, בה הם מקיימים שיחת-קבוצה סוערת. חברי הקבוצה חושפים איש איש את נפשו, ובעצם מתארים את התנגשותן של האידיאות המופשטות במציאות הארץ-ישראלית דאז. יהושע סובול בוחר לשקף את דעותיהן של הדמויות כדי להראות את הדעות הרווחות אז בקרב מגשימי הציונות, אולם בעשותו כן, הוא חושף את הקוראים לוויכוח אידיאליסטי-רוחני, של דמותו של החלוץ בארץ ישראל, הקשיים העומדים לפניו ונכונותו להתמודד איתם. הדמויות במחזה מבוססות בחלקן על אנשים אמיתיים שחיו בקבוצה. לפי דברי יהושוע סובול בריאיון עם אלי אשד, דמותו של משה במחזה מבוססת על מאיר יערי, ואילו דמותו של אפרים, על דוד הורוביץ. שיפרה היא אנדה יערי, לימים אשתו של מאיר יערי. נחמה עזבה את הארץ לטובת גדוד העבודה ברוסיה אחרי ביתניה, ומרים גם היא מבוססת על דמות אמיתית שסובול איננו חושף. נפתלי הוא דמות בדיונית, וגם עקיבא ככל הנראה איננו מבוסס על דמות מסוימת. בשנת 1976 המחזה הועלה לראשונה על ידי שחקני תיאטרון חיפה, בבימוייה של נולה צ'לטון. בשנת 1990 הועלה המחזה בתיאטרון הבימה, בבימוייה של אופירה הניג. בשנת 2008 עלה המחזה בבית הספר למשחק של סופי מוסקוביץ' לכבוד חגיגות 60 השנה למדינת ישראל. בשנת 2016 הועלה המחזה פעם נוספת בתיאטרון חיפה, כשבפעם זאת, העיבוד והבימוי נעשו בידי נועה רבן. המחזה עובד לסרט טלוויזיה בבימוי אנטואן סאלח שהוקרן לראשונה בטלוויזיה הישראלית ב-1 במאי 1979. מלבד זאת, המחזה מועלה לעיתים בתיאטרוני חובבים ותיאטרוני פרינג' ישראלים, כגון בתיאטרון הטכניון (בשנת 2004). במערכון "קבוצת חלוצים" של החמישייה הקאמרית משנות ה-90, מלגלגים על הקומונות בתקופת העלייה השנייה והשלישית, ועל השיח הקבוצתי הפולשני והחושפני של הדמויות במחזה. אוריאל זוהר, ליל העשרים, מחזה קולקטיבי ואינטימי, לאור משנתו של א.ד. גורדון, כתב העת "עלי-שיח" מס' 35, 1993, עמ' 117-131 שולה קשת "ליל העשרים" באתר "ארכיון התיאטרון הישראלי" ליל העשרים באתר שוונג חוה נובק, "ליל העשרים" בחיפה, דבר, 23 בינואר 1976 יהודית ליבנה, הלילה שממנו אין חזרה, דבר, 29 בינואר 1976 עדית זרטל, אחרי בכורה | פרשת ביתניה כמחזה מרתק, דבר, 11 בפברואר 1976 עדית זרטל, העבר חושף את צפורניו, דבר, טורים 2–3, 27 בפברואר 1976 ליל העשרים, העיבוד הטלוויזיוני, סרטון באתר יוטיוב, בערוץ ה-YouTube הרשמי של רשות השידור יש החושבים כי "מנסורין" - הנקודה אותה מתעתדת הקבוצה ליישב - היא אדמת "נוריס" עליה יושב קיבוץ בית אלפא, ולחלופין נקודה דמיונית, ולא היא. ביתניה עילית, שמקומה היה היכן שממוקם בשנות האלפיים קיבוץ אלומות, ישבה על אותו הרכס לצד חורבות יישוב קדום יותר - ח'רבת אל מנסורה (Kh. El Mansurah). ל ח'רבת אל מנסורה רשמו בתיבת החיפוש: "אנדרטת ביתניה עלית" ונווטו למפת ה-PEF באמצעות הלשונית שמצד ימין. הח'רבה נמצאת דרומית לאנדרטה. אלי אשד, השורדים של "ליל העשרים", באתר "רשימות" חוה נובק, "ליל העשרים" בחיפה, דבר, 23 בינואר 1976 שוש אביגל, תיאטרון/ זה לא עובד יותר - "ליל העשרים" מאת יהודע סובול ב"הבימה", חדשות, 19 בספטמבר 1990 מערכת אתר הבמה, ליל העשרים (סופי מוסקוביץ'), באתר הבמה מיכאל הנדלזלץ, ההצגה שחושפת את האירוטיקה של החלוצים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2016 עיבוד טלויזיוני למחזהו של יהושע סובול "ליל העשרים" – כאן 11 לשעבר רשות השידור, תוכנית טלוויזיה באתר יוטיוב