laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
TV 2 Sport (נורווגיה)

TV 2 Sportkanalen היה ערוץ טלוויזיה נורווגי בתשלום ששידר ספורט (שידורי הערוץ התפרשו על פני 5 אפיקים שונים, בשם TV 2 Sport מ-1 עד 5). שידורי הערוץ כוללים כדורגל ובו גם שידורי הפרמייר ליג. כיום זוהי רשת ערוצי טלוויזיה המורכבת מ-TV 2 Sport 1 ו-TV 2 Sport 2. הערוץ הושק ב-24 במרץ 2007 בשידורי Canal Digital, Get AS, Lyse Energi ו-BKK. בסתיו אותה שנה הושקו שידורי הערוץ גם ב-RiksTV. החל מ-22 במרץ 2009 הערוץ זמין גם בפלטפורמת הלוויין של Viasat. בשנת 2012 הערוץ החל לשדר 24 שעות ביממה ובשנת 2013 ב-HD. בשנת 2018 הוחלט להפסיק את שידורי הערוץ, והוא הוחלף בערוצים TV 2 Sport 1 וכן TV 2 Sport 2 שמשדרים תוכני ספורט. פרמייר ליג ליגת העל השוודית גביע נורווגיה ליגת ההוקי השוודית (באמצעות CMore) ליגת האלופות בכדוריד ליגת האלופות בכדוריד נשים טור דה פראנס אתר האינטרנט הרשמי של TV 2 Sport TV 2 Sport, ברשת החברתית פייסבוק TV 2 Sport, ברשת החברתית אקס (טוויטר) TV 2 Sport, סרטונים בערוץ היוטיוב Market shares Norweigian TV channels, media norway
מגדל צדק

האם התכוונתם ל... גן לאומי מגדל אפק – גן לאומי מדרום לראש העין. מחצבות מגדל צדק – מחצבות באזור הכפר הערבי מג'דל יאבא שהיו מוקד לחיכוך בתקופת המרד הערבי הגדול ובמלחמת העצמאות. מג'דל יאבא – נקרא גם "מגדל צדק" - כפר ערבי שהיה עד למלחמת העצמאות מדרום לראש העין. מגדל אפק – ישוב יהודי מתקופת בית שני
TV 2 Zebra

TV 2 Zebra הוא ערוץ טלוויזיה נורווגי המשדר תוכניות בידור, תוכניות אינטראקטיביות וספורט בשידור חי, כשהתוכן המשודר בערוץ מיועד בעיקר לצופים גברים. הערוץ החל לשדר תחת השם TV 2 Xtra ב-24 בינואר 2004, אבל קודם לכן הוא נקרא TV 2 פלוס, וכך הוא נקרא רשמית עד היום. הערוץ מחזיק בזכויות השידור על ליגת העל הנורווגית, והוא משדר משחק בשידור חי מדי שבוע. בנוסף ניתן לצפות במשחקים נוספים דרך TV 2 Sport. בשנת 2020 עמד שיעור הצפייה בערוץ על 1.6%. שידור סרטים שידור כמה הפקות מקור נורווגיות רכישת סדרות בידור מחוץ לנורווגיה מטרה מזהב תוכנית הגברים אמיצה מדיה וקבצים בנושא TV 2 Zebra בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TV 2 Zebra Market shares Norweigian TV channels, media norway
הרכבת

האם התכוונתם ל... הרכבת (סרט, 1964) – סרט מלחמה אמריקאי הרכבת (סרט, 1970) – סרט מתח הודי הרכבת (סרט, 1973) – סרט מלחמה צרפתי-איטלקי הרכבת (סרט, 2007) – סרט מתח הודי הרכבת (סרט, 2011) – סרט מתח הודי HaRakevet – רבעון (כתב עת) על רכבות במזרח התיכון
מכתוב

האם התכוונתם ל... מכתוב (סרט) – סרט ישראלי משנת 2017 מכתוב (סדרת ספרים) – סדרת ספרים אקדמית של מכון ון ליר בירושלים
שומרי השבת

האם התכוונתם ל... שמירת שבת שמירת שבת בנצרות
רייצ'ל מוריסון

רייצ'ל מוריסון (באנגלית: Rachel Morrison; נולדה ב-27 באפריל 1978) היא צלמת קולנוע ובמאית אמריקאית. מוריסון נולדה וגדלה בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. היא סיימה תואר ראשון בקולנוע וצילום מאוניברסיטת ניו יורק. ב-2006 סיימה לימודי תואר שני (MFA) בצילום קולנוע במכון הסרטים האמריקאי. ב-2006 הייתה מועמדת לפרס אמי לצילום דוקומנטרי על עבודתה בסרט התיעודי "Rikers High" אודות בית ספר תיכון בתוך תחומי בית הסוהר רייקרז. ב-2013 זכתה בפרס קודאק לחזון על הישגים יוצאי דופן בצילום ושיתוף פעולה עם נשים נוספות בתעשייה. ב-2015 הייתה מועמדת לפרס אמי על צילום הסרט "?What Happened, Miss Simone". סרט הקולנוע העלילתי הארוך בו שימשה צלמת ראשית היה "Sound of My Voice", של הקולנוע זאל באטמנגלי מ-2011. ב-2013 צילמה את הסרט "תחנת פרוטוויל" של הבמאי ראיין קוגלר. היא שיתפה פעולה עם קוגלר גם בסרט "הפנתר השחור". ב-2018 הייתה לאישה הראשונה שמועמדת לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, על עבודתה בסרט הקולנוע "פרחים בבוץ". כבמאית ביימה פרקים בסדרות הטלוויזיה קוונטיקו, פשע אמריקאי, Hightown, תוכנית הבוקר, "סיפור פשע אמריקאי: מוניקה לוינסקי" ו"תוצרת בית" (אנ'). מוריסון נשואה לבת זוגה ואם לבן ובת. הוליווד הילס - סדרת טלוויזיה, 17 פרקים, 2008–2009 Sound of My Voice - סרט קולנוע, 2011 תחנת פרוטוויל - סרט קולנוע, 2013 עוגה - סרט קולנוע, 2014 ?What Happened, Miss Simone - סרט טלוויזיה, 2015 פרחים בבוץ - סרט קולנוע, 2017 הפנתר השחור - סרט קולנוע, 2018 סיברג- סרט קולנוע, 2019 תוצרת בית (אנ') (2020) - סדרת טלוויזיה מדיה וקבצים בנושא רייצ'ל מוריסון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רייצ'ל מוריסון רייצ'ל מוריסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רייצ'ל מוריסון, ברשת החברתית אינסטגרם רייצ'ל מוריסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רייצ'ל מוריסון, באתר AllMovie (באנגלית) רייצ'ל מוריסון, באתר Box Office Mojo (באנגלית) רייצ'ל מוריסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Behind the Lens: Rachel Morrison Receives Kodak Vision Award, ‏creativecow.net Rachel Morrison Becomes First Woman Nominated for a Cinematography Oscar, הוליווד ריפורטר, 23 בינואר 2018
ג'ון יאנג, ברון ליסגר

ג'ון יאנג, ברון ליסגר הראשון (באנגלית: John Young, 1st Baron Lisgar; ‏ 31 באוגוסט 1807 – 6 באוקטובר 1876) היה דיפלומט ופוליטיקאי בריטי. הוא כיהן כהמושל הכללי של קנדה, השני מאז איחוד קנדה, בין השנים 1869 – 1872, כמושל ניו סאות' ויילס ה-12 בין השנים 1861 – 1867 וכמזכיר הראשי של אירלנד בין השנים 1853 – 1855. יאנג נולד למשפחה אנגלו-אירית בעיר בומבי שבהודו הבריטית. הוא היה בנו הבכור של סר ויליאם יאנג שכיהן כמנהל חברת הודו המזרחית הבריטית. הוא התחנך באיטון קולג' ולמד בקורפוס קריסטי קולג' שבאוקספורד. הוא סיים את לימודיו ב-1829 והוסמך כעורך דין ב-1834. ב-1835 הוא נשא לאישה את אדלייד אנאבלה טוויט דלטון. ב-1831 הוא נבחר לפרלמנט הבריטי ובמשך 24 שנים הוא כיהן כחבר בית הנבחרים הבריטי כנציג מחוז הבחירה של קאוואן. ב-1841 מונה יאנג לתפקיד הלורד של האוצר בממשלתו של סר רוברט פיל, ב-1844 כמזכיר האוצר ובין השנים 1852 – 1855 שימש כמזכיר הראשי של אירלנד. ב-1855 הוא מונה להנציב העליון בארצות הברית של האיים היוניים. בעקבות הדלפת המזכרים הסודיים שלו שעל פיהם על האיים להפוך למושבה בריטית הוא הוחזר לבריטניה ב-1859. ב-1860 מונה יאנג לתפקיד מושל ניו סאות' ויילס ומיד עם תחילת כהונתו הוא התמודד עם משבר שנבע מניסיונו של מזכיר הקרקעות של המושבה, ג'ון רוברטסון, להניע מהלך חקיקה רדיקלי בנושא הקרקעות. לחקיקה זו הובעה התנגדות חזקה של רוב חברי המועצה המחוקקת של ניו סאות' ויילס. יאנג נעתר לבקשתו של ראש ממשלת המושבה, צ'ארלס קאופר, למנות למועצה 21 חברים חדשים כדי שהחקיקה תעבור. אף על פי כן, התפטרו מהמועצה מספר חברים כדי שלא יתקיים קוורום, וכך נדחתה ההצבעה. בסופו של דבר עברה החקיקה. שאר תקופת כהונתו של יאנג כמושל המושבה לא התאפיין באירועים מיוחדים. ב-1868 מונה יאנג לתפקיד המושל הכללי של קנדה וב-2 בפברואר 1869 הוא הושבע לתפקיד במקום המושל הכללי הראשון, צ'ארלס סטנלי מונק. עם סיום כהונתו ב-1872 הוא שב לאירלנד. ב-26 באוקטובר 1870 הוענק לו תואר אצולה, ברון ליסגר. ג'ון יאנג מת ב-6 באוקטובר 1876 באחוזתו שליד בייליבורו שבמחוז קאוואן, שבאירלנד. אף על פי שרעייתו נישאה פעמיים לאחר מותו, הם קבורים יחדיו בכנסייה המקומית. מדיה וקבצים בנושא ג'ון יאנג, ברון ליסגר בוויקישיתוף Ward, John M. Ward (1967). "Young, Sir John (Baron Lisgar) (1807–1876)". Australian Dictionary of Biography. Canberra: Australian National University. Retrieved 1 February 2010. Website of the Governor General of Canada
רודסטר

רוּדְּסְטֶר או סְפַּיידֶּר היא מכונית דו-מושבית פתוחה עם דגש על מראה או אופי ספורטיבי. במקור המונח היה התיאור האמריקאי למכונית ללא הגנה ממזג האוויר, עם השנים הוא התפשט בעולם והתרחב לכל רכב קבריולה דו מושבי. רודסטר הוא גם סגנון של מכוניות מרוץ באליפויות שבארצות הברית, כולל אינדיאנפוליס 500 בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. במאה התשע עשרה המילה "רודסטר" התייחסה לסוס המתאים לרכיבה. עד סוף המאה התרחבה ההגדרה גם לאופניים ותלת אופנים. מקור המונח "רודסטר" ביחס לכלי רכב הוא בארצות הברית. לפני מלחמת העולם השנייה, המונח המקביל באנגלית בריטית היה טוּרְר דּוּ־מוֹשָׁבִי (אנ'). בשנות ה-70 של המאה ה-20, המונח "רודסטר" הוחל על מכוניות קבריולה דו-מושביות בעלות מראה או אופי ספורטיבי. בשנת 1916 איגוד מהנדסי הרכב האמריקאי (אנ') הגדיר את הרודסטר כ"מכונית פתוחה עם שניים או שלושה מושבים" אך הוסיף כי ייתכן שיהיו לה מושבים נוספים מסוג רַאמְבֶּל (אנ'). מושב הנהג ומושב הנוסע לרוב הוצבו יותר מאחור מאשר במכוניות טורינג. למכוניות הרודסטר המוקדמות היה רק גוף בסיסי ללא דלתות, שמשות, או הגנות אחרות מפני מזג האוויר. החל משנות ה-20 של המאה ה-20 הן החלו להידמות למכוניות הטורינג עם דלתות, שמשות, גגות מתקפלים ווילונות צדדיים. החל מתקופה זו מושבי ראמבל במכוניות רודסטר קופלו לתוך גוף הרכב כשלא היו בשימוש. גופי רודסטר הוצעו על מכוניות מכל הגדלים והמחירים, החל ממכוניות בייצור סדרתי כמו פורד T ואוסטין 7, מכוניות ספורט כמו Eniak Antique ועד למכוניות יקרות במיוחד כמו הקדילאק V-16, הדויסנברג מודל J ואפילו הבוגאטי רויאל. מדיה וקבצים בנושא רודסטר בוויקישיתוף מולי גומא, ‏"כוח סוס" ו"זווית גלגול" הם סינית בשבילכם? הנה מדריך מושגים, באתר ‏מאקו‏, 20 בינואר 2012 רודסטר, באתר ynet
לאורה דאלמאייר

לאורה דאלמאייר (בגרמנית: Laura Dahlmeier נולדה ב-22 באוגוסט 1993) היא ביאתלטית גרמנייה. דאלמאייר זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית ארד באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018), היא זכתה ב-15 מדליות באליפויות העולם מהן 7 מזהב ובעלת 35 זכיות בתחרויות גביע העולם. דאלמאייר נולדה בגרמיש-פרטנקירכן. היא החלה לעסוק בספורט בגיל שבע וחילקה את זמנה בין סקי אלפיני לביאתלון עד שהחליטה להתרכז בביאתלון. בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער שהתקיים ב-2011 בליברץ זכתה בשלוש מדליות זהב. ב-2013 זכתה בשלוש מדליות זהב ובמדליית כסף באליפות העולם לנוער שהתקיימה באוסטריה. היא נכללה בסגל נבחרת גרמניה לאולימפיאדת סוצ'י (2014), היא סיימה במקום ה-13 בתחרות המרוץ ל-15 ק"מ, במקום ה-43 בספרינט 7.5 ק"מ, במקום ה-27 במרדף 10 ק"מ ובמקום העשירי במרוץ 4x6 ק"מ שליחים. באליפות העולם שהתקיימה בקונטיניואיטי ב-2015 זכתה במדליית זהב עם נבחרת השליחים ובמדליית כסף במרדף 10 ק"מ. באליפות העולם ב-2016 שהתקיימה באוסלו השיגה מדליית זהב במרדף 10 ק"מ, מדליית כסף בזינוק המוני 12.5 ק"מ ושלוש מדליות ארד, בספרינט, מרוץ אישי ועם נבחרת השליחים. באליפות העולם 2017 זכתה בחמש מדליות זהב, יותר מכל ביאתלטית אחרת בתולדות האליפות, בתחרות היחידה שלא ניצחה, הספרינט, סיימה שנייה. באותה שנה זכתה בגביע העולמי בביאתלון. באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה במדליות זהב במרדף 10 ק"מ ובספרינט, זכתה במדליית ארד במרוץ אישי 15 ק"מ, סיימה במקום הרביעי עם נבחרת הנשים-גברים הגרמנית (לאחר שכבר סיפקה לקבוצה יתרון של 30 שניות במקום הראשון בחלק שלה במרוץ), עם נבחרת השליחות סיימה במקום השמיני ובתחרות זינוק המוני סיימה במקום ה-16. באליפות העולם 2019 זכתה בשתי מדליות ארד, בספרינט 7.5 ק"מ ובמרדף 10 ק"מ. במאי 2019 הודיעה על פרישתה. מדיה וקבצים בנושא לאורה דאלמאייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאורה דאלמאייר לאורה דאלמאייר, ברשת החברתית פייסבוק לאורה דאלמאייר, ברשת החברתית אינסטגרם לאורה דאלמאייר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי לאורה דאלמאייר, באתר olympedia.org לאורה דאלמאייר באתר התאחדות הסקי הבינלאומית לאורה דאלמאייר באתר אולימפיאדת פיונגצ'אנג
אוניברסיטת דנובה התחתונה

אוניברסיטת דנובה התחתונה (ברומנית: Universitatea Dunărea de Jos) היא מוסד להשכלה גבוהה השוכן בעיר גאלאץ, ברומניה. האוניברסיטה נוסדה בסתיו 1948, כשהוקמה הפקולטה להשבחת קרקע. בשנים 1951, 1955 ו-1959 נוספו פקולטות בתחומי החקלאות, הפוליטכניקה והפדגוגיה. עד 1990 אוניברסיטת גאלאץ הכינה מהנדסים בשישה תחומים שלמדינה היה עניין בהם והייתה יחידה בתחומים אלה ברומניה. בצו מ-1974 צורפו לאוניברסיטה המכון הפדגוגי והמכון הפוליטכני ושמה שונה ל"אוניברסיטת דנובה התחתונה". כעת פועלות במסגרת האוניברסיטה 16 פקולטות שונות. הפקולטה לחינוך גופני וספורט מיוחדת במינה משום שיש בה מסלול ללימודי שחמט והכנת מדריכים ומחנכים בתחום השחמט. מדיה וקבצים בנושא אוניברסיטת דנובה התחתונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוניברסיטת דנובה התחתונה אוניברסיטת דנובה התחתונה, ברשת החברתית פייסבוק אוניברסיטת דנובה התחתונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוניברסיטת דנובה התחתונה, ברשת החברתית אינסטגרם אוניברסיטת דנובה התחתונה, סרטונים בערוץ היוטיוב Facultatea de Educație Fizică și Sport din cadrul Universității ”Dunărea de Jos” din Galați are disciplina șah în planul de învățământ ! (ברומנית)
ג'ולייט ריילנס

ג'ולייט ריילנס (באנגלית: Juliet Rylance; נולדה ב-26 ביולי 1979) היא שחקנית ומפיקה אנגלייה, הידועה מהופעתה בסרט הדרמה "יום וליל". ריילנס נולדה בשם ג'ולייט ואן קמפן בהמרסמית' שבלונדון, למלחינה קלייר ואן קמפן והאדריכל כריס ואן קמפן. אחותה הצעירה נטשה הייתה יוצרת קולנוע. הוריה התגרשו כשהייתה בת שבע, ואמה התחתנה אחר כך עם השחקן מארק ריילנס. היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. תפקידה הגדול הראשון של ריילנס אחרי שסיימה את הלימודים ב-RADA היה בדמות מדיאה במחזה "אמבטיה. מיטה. פארק" מאת ניל לביוט בתיאטרון יוניון בלונדון. בהמשך שיחקה בתפקיד פרדיטה במחזה "אגדת חורף", ובתפקיד קרסידה ב"טרוילוס וקרסידה" בתיאטרון שייקספיר גלוב. היא גילמה את הסופרת מרי סידני במחזה "I Am Shakespeare" שכתב אביה החורג מארק ריילנס וביים מתיו וורקוס בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר ובסיור הופעות. באותה שנה יחד עם דייוויד סטורזקר ותמרה הארווי הקימה חברת הפקה משלה בשם "Theater of Memory". היא כיכבה בהפקות של החברה במחזות "רומיאו ויוליה" ו"אמבטיה. מיטה. פארק" בתפקיד יוליה ומדיאה בהתאמה. ב-2009 גילמה ריילנס את דזדמונה במחזה "אותלו" בתיאטרון בעיר ניו יורק. על הופעתה הייתה מועמדת לפרס לוסיל לורטל. אחר כך הופיעה בפרויקט של סם מנדס, מיזם משותף של האקדמיה למוזיקה בברוקלין ותיאטרון אולד ויק בלונדון. היא שיחקה בתפקידי רוזלינד ומירנדה לצדו של בעלה שגילם את אולנדו ואריאל בהתאמה. ב-2010 זכתה ריילנס בפרס אובי על הופעתה בתפקיד רוזלינד. ב-2012 כיכבה ריילנד בסרט האימה "רוח זדונית". ב-2013 שיחקה והפיקה את הסרט "Days and Nights" המבוסס על המחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב. בעלה כתב וביים את הסרט. מ-2014 עד 2015 שיחקה ריילנס בדרמה הרפואית "הניק" של רשת סינמקס. ב-2017 הופיעה ריילנס בסדרה "מקמאפיה בתפקיד רבקה, ארוסתו של אלכס גודמן (ג'יימס נורטון). ב-2008 התחתנה ריילנד עם השחקן כריסטיאן קמרגו בבניין העירייה של ניו יורק. השניים הכירו כשעבדו עם אביה החורג מארק ריילנס בתיאטרון שייקספיר גלוב. מדיה וקבצים בנושא ג'ולייט ריילנס בוויקישיתוף ג'ולייט ריילנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ולייט ריילנס, ברשת החברתית אינסטגרם ג'ולייט ריילנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Matthew Gurewitsch (12 בינואר 2010). "A Bridge of Two: In the Wings with Christian Camargo and Juliet Rylance, Matthew Gurewitsch, Jan. 12, 2010". Beyondcriticism.com. נבדק ב-26 במאי 2010. {{cite web}}: (עזרה) Jeffries, Stuart (29 בדצמבר 2018). "Juliet Rylance on playing a moll in McMafia: 'The Russians taught us how to kiss'". The Guardian. נבדק ב-2 בינואר 2018. {{cite news}}: (עזרה) Richard Anthony Baker (1 באוגוסט 2012). "Nataasha van Kampen". The Stage. {{cite news}}: (עזרה) Matthew Gurewitsch (10 בינואר 2010). "A Threesome: Husband, Wife, Shakespeare". הניו יורק טיימס. {{cite news}}: (עזרה) Charles Spencer, ‏Chilling glimpses of nastiness, The Telegraph, 12 January 2007 Lucille Lortel Awards; Lucille Lortel Foundation; Off-Broadway database. "Lucille Lortel Awards 2009". Lortel.org. אורכב מ-המקור ב-19 בינואר 2011. נבדק ב-26 במאי 2010. {{cite web}}: (עזרה) "2009-2010 Off-Broaway Season Winners". The Village Voice. 18 במאי 2010. {{cite web}}: (עזרה) Jeff Sneider (10 באפריל 2012). "'Seagull' takes flight with starry ensemble". Variety. נבדק ב-26 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Further casting announced for epic new BBC One drama McMafia". BBC. 15 בנובמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה)
יחסי קומורו – קוריאה הצפונית

יחסי קומורו–קוריאה הצפונית הם מערכת היחסים הנוכחית וההיסטורית בין האיחוד של איי קומורו לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה. אף אחת משתי המדינות לא שומרת שגרירות אחת אצל השנייה אך בעבר היה לקוריאה הצפונית שגריר במורוני. היחסים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית כוננו זמן קצר לאחר שקומורו קיבלה את עצמאותה מצרפת ב-6 ביולי 1975. ב-13 בנובמבר באותה שנה הפכה קומורו לחברה ה-143 באו"ם. זה היה בתקופת שלטונו של הנסיך סעיד מוחמד ג'עפר, שהחליף את הנשיא אחמד עבדאללה בהפיכה רק חודשים קודם לכן. הוא עצמו הוחלף בינואר 1976 על ידי עלי סולה, סוציאליסט אסלאמי מהפכן ואנטי קולוניאליסטי. סולה, נוסף על ביצוע רפורמות רדיקליות, הקים קשרים הדוקים עם מדינות רבות בזמן המלחמה הקרה, ונהג לסייע לתנועות מהפכניות. בין אלו הייתה קוריאה הצפונית, אשר הקימה שגרירות בקומורו בתוך שנה. ב-18 בינואר 1977 הציג השגריר הראשון ג'וניונג את כתב האמנתו לסגן הנשיא מוחמד חסן עלי, וביקר אצל הנשיא סולה. המנהיג המאואיסטי, שקיבל תמיכה מהמשמרות האדומים ומצבא טנזניה בראשות ג'וליוס נייררה, קיבל גם סיוע מהצפון קוריאנים. ב-15 במרץ 1978, נתן שגריר קוריאה הצפונית מתנה מקים-איל סונג לנשיא סולה, שבמהלכו הביעה קומורו את תמיכתה המלאה ואת הסולידריות האיתנה עם מאבקו של העם הקוריאני כדי להשיג איחוד קוריאני עצמאי ושליו. רק חודשיים לאחר האירוע הזה סולה נהרג בהפיכה של שכירי חרב צרפתיים, אשר שמו על כיסאו כנשיא קומורו את הנשיא לשעבר אחמד עבדאללה. שלטונו של עבדאללה היה אנטי-קומוניסטי מובהק, וב-3 בדצמבר 1983 הפכה קומורו למדינה האפריקנית היחידה שניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם קוריאה הצפונית, כאשר ב-9 באוקטובר אותה שנה ניסו הצפון-קוריאנים לרצוח את ראש הצבא הדרום קוריאני צ'ון-דו-האן במהלך ביקור בבורמה. בשאר תקופת כהונתו שמר עבדאללה על קשרים קרובים עם קוריאה הדרומית, כמו בביקור בסיאול ב-1987. היחסים התחדשו בשנות התשעים, עם סיום ממשלת עבדאללה ב-1989, והחליפו שורה ארוכה של משטרים לא יציבים. מדיה וקבצים בנושא יחסי קומורו – קוריאה הצפונית בוויקישיתוף
יחסי אנגולה–פורטוגל

יחסי אנגולה–פורטוגל הם היחסים הכלכליים, הפוליטיים והדיפלומטיים בין רפובליקת אנגולה לרפובליקה הפורטוגלית. היחסים בין המדינות נבעו מהיותה של אנגולה מושבה פורטוגלית במשך 400 שנה. נכון לשנת 2018, מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים בין אנגולה לפורטוגל. בשנת 1483, התיישבו לראשונה מתיישבים פורטוגזים באנגולה. בכך החלה תקופת שלטונה של האימפריה הפורטוגזית באנגולה. בניגוד למגמת הדה-קולוניזציה ששררה בעולם לאחר מלחמת העולם השנייה, סירבה פורטוגל בהנהגתו של אנטוניו סלזר לסגת מאנגולה, ואף עודדה הגירה שבמסגרתה היגרו 350,000 מהגרים מפורטוגל לאנגולה. התושבים המקומיים באנגולה לא ראו בעין יפה את מעשיו של סלזר; הם הקימו מיליציות מקומיות אשר לחמו במלחמת העצמאות של אנגולה נגד השלטון הפורטוגלי. בין המיליציות שלחמו במלחמה היו MPLA, שהייתה בעלת אידאולוגיה קומוניסטית ונתמכה על ידי ברית המועצות; FNLA, שהחזיקה בדעה אנטי-קומוניסטית ונתמכה על ידי ארצות הברית; ו-UNITA. בסופו של דבר, התאפשר לאנגולה להכריז על עצמאות מפורטוגל לאחר שבשנת 1974 חלה מהפכת הציפורנים, בה נפל המשטר הרודני בפורטוגל. אנגולה הכריזה על עצמאותה בשנת 1975. לאחר קבלת העצמאות של אנגולה, החלה מלחמת האזרחים באנגולה, שהייתה מלחמה עקובה מדם בה נלחמו מיליציית MLPA השלטת ומיליציית UNITA. מיליציית FNLA איבדה מכוחה ועברה לתמוך במיליציית UNITA. פורטוגל נטתה לתמוך בשלטון ה-MLPA באנגולה. היא הכירה הכרה דיפלומטית באנגולה ב-22 בדצמבר 1976 וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים ב-10 במרץ 1977. אנגולה ניתקה את יחסיה הדיפלומטיים עם פורטוגל ב-19 במאי, אך עד מהרה הם חודשו לאחר פגישה בין שרי החוץ של שתי המדינות בכף ורדה ב-3 בספטמבר. ב-13 בנובמבר 1978 העבירה UNITA מסר מפריז, שלפיו תקפו 20,000 חיילים מפורטוגל, קובה, גרמניה המזרחית ודרום זאיר את כוחותיהם. בראשית המאה העשרים ואחת, ניכרת ההשפעה הכלכלית של אנגולה בפורטוגל, שבאה לידי ביטוי ברכישות של חברות דלק, תקשורת ובנקים על ידי אנשי עסקים אנגוליים. ב-17 בנובמבר 2011, סיכמה ממשלת פורטוגל על קבלת הלוואה מאנגולה, עקב המשבר הכלכלי שפקד את פורטוגל אז. לאנגולה יש שגרירות רשמית בליסבון, בירת פורטוגל. כמו כן, לאנגולה יש שלוש קונסוליות בפורטוגל, בערים קוימברה, פארו ופורטו. לפורטוגל יש שגרירות רשמית בלואנדה, בירת אנגולה. כמו כן, לפורטוגל יש קונסוליה אחת באנגולה, בעיר בנגואלה. מדיה וקבצים בנושא יחסי אנגולה–פורטוגל בוויקישיתוף אדם רוטברד, הקולוניאליזם ההפוך של פורטוגל, באתר הארץ, 1 במאי 2014 Portugal indebted to Angola after economic reversal of fortune, Guardian, 4 ביוני 2014 (באנגלית) Embassy of Angola in Lisbon, Portugal, אתר העוסק בשגרירויות ברחבי העולם Embassy of Portugal in Luanda, Angola, אתר העוסק בשגרירויות ברחבי העולם
רעידת האדמה בוואחאקה (2018)

ב-16 בפברואר 2018 בשעה 23:39:42 (לפי זמן אוניברסלי מתואם) אירעה רעידת אדמה בסיירה מדרה דל סור שבמדינת ואחאקה, מקסיקו בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. מקור רעידת האדמה (Hypocenter) (אנ') היה בעומק של כ-24.6 קילומטרים. לא דווח על הרוגים, למעט שני הרוגים במהלך התרסקות מסוק צבאי, שסקר את מוקדי רעידת האדמה. בתים ובתי עסק רבים בבירה ובדרום המדינה נותרו ללא חשמל. אתר האינטרנט הרשמי של רעידת האדמה בוואחאקה https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5117504,00.html https://earthquake.usgs.gov/earthquakes/eventpage/us2000d3km#executive רויטרס‏, מיליון בתים ללא חשמל: רעידת אדמה עזה הכתה את מקסיקו, באתר וואלה, 17 בפברואר 2018
החלטה 726 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 726 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב-6 בינואר 1992 על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות כהמשך להחלטות 607 (1988), 608 (1988), 636 (1989), 641 (1989) ו-694 (1991) של המועצה, בעקבות גירושם של כ-12 פלסטינים החשודים בטרור פלסטיני מהשטחים שנכבשו על ידי ישראל במלחמת ששת הימים. המועצה גינתה את הגירושים המפרים את אמנת ז'נבה הרביעית המתייחסת להגנה על אזרחים בעת מלחמה. נוסף על כך, ההחלטה הביעה צער על הפעולה וחזרה על כך שישראל תימנע מלגרש עוד פלסטינים ותבטיח את החזרתם הבטוחה והמיידית של המגורשים. ישראל לא עמדה בהחלטה, והמשיכה לגרש פלסטינים החשודים בטרור למדינות ערב השכנות. ארצות הברית הצביעה בעד ולא הטילה וטו על החלטה זו, שהתקבלה בתקופת האינתיפאדה הראשונה וכהונת ממשלת שמיר, וכחודשיים לאחר ועידת מדריד, ובמהלך כהונתו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש, שעם ממשלו היו לשמיר יחסים מתוחים. הסכסוך הישראלי-ערבי הסכסוך הישראלי-פלסטיני נוסח ההחלטה Payne, Richard J. (1995). The clash with distant cultures: values, interests, and force in American foreign policy. SUNY Press. p. 152. ISBN 978-0-7914-2648-7.
ישי ורדי

ישי ורדי (נולד בשנת 1959) הוא שחיין עבר ישראלי וחבר נבחרת ישראל בשחייה. ורדי גדל בקיבוץ בית קמה והתאמן בקבוצת השחייה של הקיבוץ, בהדרכתו של אברי גביש. באליפות אסיה בשחייה לנוער שנערכה במנילה הפיליפינים בסוף יוני 1974 זכה ורדי במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:07.6 דקות. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-200 מטר חופשי (2:17.2 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי (4:40.4 דקות) בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו במאי 1975 סיים ורדי במקום שביעי במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 18:32.0 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:40.6 דקות. באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר 1975 זכה ורדי ב-4 מדליות אישיות, 2 כסף, ו-2 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:29.6 דקות, אחרי נדב בטשא מהפועל גוש זבולון שהשווה את השיא הישראלי בתוצאה של 4:22.9 דקות ולפני דן ברנר ממכבי חיפה (4:36.7 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 17:52.6 דקות, אחרי נדב בטשא שקבע שיא ישראלי חדש של 17:23.4 דקות ולפני ארז לוי (18:24.0 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:25.4 דקות, אחרי דב ניסמן מהפעול העמקים (2:16.8 דקות) ורון קרמן ממכבי חיפה (2:21.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:12.6 דקות, אחרי דב ניסמן (4:52.0 דקות) ורון קרמן (5:07.3 דקות). באליפות ישראל בשחייה באוקטובר 1976 זכה ורדי במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:15.0 דקות, אחרי רון קרמן (5:03.4 דקות) ויורם כוכבי ממכבי תל אביב (5:07.1 דקות). כ-40 ספורטאים יקבלו מענקים מ"קרן וולפסון", דבר, 8 באפריל 1975 יעקב פתאל, שיאים נוספים במכון וינגייט, דבר, 24 באוגוסט 1975 אורי ירון, 7 שיאים באליפות הנוער בשחייה, מעריב, 24 באוגוסט 1975 ר. אריה, בקיבוץ בי קמה קוצרים שיאי שחייה, מעריב, 28 באוגוסט 1975 שמונה מדליות - כסף וארד לשחייני ישראל במנילה, דבר, 30 ביוני 1974 13 מדליות לשחייני הנוער באליפות אסיה, מעריב, 1 ביולי 1974 אתמול בכינוס, דבר, 5 במאי 1975 שלשום בכינוס, דבר, 4 במאי 1975 יעקב פתאל, בנות המין החלש נתנו את הטון באליפות השחיה, דבר, 21 בספטמבר 1975 יעקב פתאל, שיא נוסף לאסנת ארליך ב-200 מ' חתירה - 2:19,1 ד', דבר, 22 בספטמבר 1975 יעקב פתאל, שלושה שיאים נוספים בסיום אליפות השחיה, דבר, 23 בספטמבר 1975 ניר שמיר גמל לדן ברנר ב-200 מ' חתירה -2:02.9 ד', דבר, 11 באוקטובר 1976
כישרון (מבוכים ודרקונים)

כישרון, במשחק התפקידים מבוכים ודרקונים, מעניק לדמות מסוימת יכולות מיוחדות חדשות, או לחלופין משפר את יכולותיה. לדוגמה קיים כישרון אשר משפר את יוזמת הדמות, וכך מאפשר לה לפעול בקרבות בשלב מוקדם יותר ביחס לשאר משתתפי הקרב (יוזמה משופרת). בניגוד למיומנויות, כישרונות לא ניתן לקנות בנקודות, אלא הדמות מקבלת כישרון מולד בעת יצירתה, וכן כישרון נוסף כל דרגה שלישית לאחר מכן. לוחם ואשף מקבלים כישרונות נוספים. בן-אדם מקבל כישרון נוסף עם היווצרו. לכישרונות רבים ישנן דרישות מוקדמות, כגון רמת זריזות מסוימת או כישרון אחר. יש כישרונות מסוימים כדוגמת הכישרון "בלשן", המאפשר לך לקרוא, לכתוב ולדבר בשלוש שפות לבחירתך. כל פעם שבוחרים בכישרון הזה, לומדים שלוש שפות חדשות.