laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בריגדת מהפיכת 1920

בריגדת מהפיכת 1920 (ערבית: كتائب ثورة العشرين) היא מיליציה סונית בעיראק, הכוללת חברים מצבא עיראק המפורק מתקופת סדאם חוסיין. המיליציה השתמשה בהתקני חבלה מאולתרים והתקפות חמושות נגד כוחות ארצות הברית בעיראק. המיליציה מגדירה את מטרתה לכונן עיראק עצמאית ומשוחררת על בסיס איסלאמי. הקבוצה פעילה מערבית לבירת עיראק בגדד באזורים אבו גרייב, חאן דארי, ופלוג'ה, ובמחוזות דיאלא נינווה ואל-אנבר. שם המיליציה מתייחס למהפיכה כנגד השלטון הבריטי בעיראק, שפרצה בשנת 1920; המיליציה מהווה את הזרוע הצבאית של תנועת ההתנגדות האיסלאמית. סמל הקבוצה הוא מפת עיראק כשהקוראן בחלקה העליון ועליו הסיסמה "לחם בהם, ואללה יענה אותם תחת ידך". במרכז הסמל יש צורת רובה AK-47 כשדגל עיראק עליו. בין הדגל לרובה יש כיתוב "תנועת ההתנגדות האיסלאמית" ובגדול יותר "בריגדת מהפיכת 1920" לדברי דובר צבא ארצות הברית קבוצות מקומיות לאומניות בעיראק, פועלות יחד עם צבא ארצות הברית. הארגון באמתר האינטרנט שלו טען כי אינו פועל יחד עם ארצות הברית, וכי מדובר בשקר. הדבר נאמר בהקשר למבצע הצבאי שבוצע על ידי ארצות הברית במחוז דיאלא נגד אל-קאעידה. המיליציה מאשימה את חברי חמאס עיראק, המכיל חברים ממיליצית הבריגדה שעזבו אותו לפני המבצע בדיאלא. ראש ממשלת עיראק נורי אל-מאלכי הביע חשש כי קבוצות מקומיות חמושות מהוות אופוזיציה בהתהוות, ואמר כי קבוצות אלו צריכות להיות תחת הנהגת הצבא או המשטרה. http://www.atimes.com/atimes/Middle_East/GA21Ak03.html "Kidnappings keep Iraq pot boiling" Washington Post. 25 August 2007. Retrieved 29 August 2007 http://www.mcclatchydc.com/iraq/story/17302.html "Offensives elsewhere, but Baghdad remains deadliest for U.S. troops"
פארק טדי

פארק טדי הוא פארק עירוני בירושלים המוקדש לזכרו של ראש עיריית ירושלים לשעבר משנת 1965-1993, טדי קולק. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בראשית שנות ה-2000 החליטה עיריית ירושלים על בניית פארק על שם טדי קולק. העבודות על הפארק ארכו זמן רב בשל התנגדויות מצד תושבי כפר דוד וסוחרי חוצות היוצר. כפשרה לא נבנו בפארק חנויות ואמפיתיאטרון שהיוו את עיקר ההתנגדות. במהלך העבודות להקמת הפארק נמצאו במקום שרידים ארכאולוגיים ושרידים משכונת ג'ורת אל-ענב מתקופת היציאה מן החומות ששולבו בתוך הפארק. הקרן לירושלים, בהובלתו של משה פוגל גייסו את המשאבים לטובת הפרויקט, מה שאיפשר את מימושו על אף הקשיים הרבים שנתקלו בהם במהלך הדרך. הפארק נפתח לציבור ב-2 במאי 2013. הפארק ממוקם בחלקו הצפוני של גיא בן הינום בין חומות העיר במזרח, מתחם חוצות היוצר בדרום, שדרות ממילא בצפון וכפר דוד במערב. שטח הפארק הוא כשבעה דונם והוא מתחבר לפארקים הקיימים באזור ובתוכם סובב חומות ירושלים. האלמנט הבולט בו הוא מזרקה גדולה. המזרקה תוכננה על ידי חברת JML מברצלונה והיא כוללת 256 זרנוקי מים וכ-1,500 גופי תאורה. בכל שעתיים עגולות מתקיים מופע של המזרקה למשך כעשרים דקות ופעמיים ביום, בשעות הערב המאוחרות, מתנהל מופע ארוך יותר המשלב גם תאורה ומוזיקה. לאורך השבילים בפארק קיימים קירות אבן המספרים על תחנות בחייו של קולק. אלמנטים נוספים הקיימים בפארק הם: שעון שמש בתכנון מתי גרינברג, ותעלת מים מדורגת. מדיה וקבצים בנושא פארק טדי בוויקישיתוף קשת רוזנבלום, פארק טדי החדש: לירושלמים או לתיירים?, באתר הארץ, 2 במאי 2013 עירית רוזנבלום, המזרקה הגדולה בישראל תופעל בפארק טדי בירושלים, באתר מגפון, 30 באפריל 2013
EcoMotion

אקומושן (באנגלית: EcoMotion) הוא ארגון ללא מטרות רווח שמטרתו פעילות יזמית רב-תחומית בתחום התחבורה החכמה ולמצב את ישראל כסביבת פיתוח וניסוי אטרקטיבית בתחום. הארגון הוקם בשנת 2012 והוא יוזמה משותפת של משרד התחחבורה, משרד הכלכלה והמכון הישראלי לחדשנות. מתכונת הפעילות בארגון מתכונת הפעילות היא -open innovation, בה אנשי טכנולוגיה חולקים ידע ומשתפים פעולה על אף שעסקית הם לעיתים מתחרים זה בזה. הארגון מקיים מתקיימים אירועי חדשנות אחת לחודש-חודשיים בהם יזמים נחשפים לטכנולוגיות חדשות, מובילי שוק ומשקיעים, עוברים סדנאות וחולקים בידע. בנוסף, החל מ-2013, הארגון מקיים כנס מרכזי שנתי, הכולל הרצאות ותערוכה. האירוע נקרא בעבר "EcoMotion Week", ושינה את שמו ל-"EcoMotion Assembly." משתתפי האירועים, בהם הארגון רואה חברי קהילה, מגיעים מארגונים השונים מתחום התחבורה החכמה, בכלל זה מהאקדמיה, מהתעשייה בישראל ובעולם ומגופים ללא מטרות רווח. תחומי העיסוק של חברי הקהילה כוללים בין השאר התייעלות אנרגטית, הנעה היברידית (משולבת) וחשמלית, מערכות אנרגיה (אחסון, אספקה, העברה), מקורות והתקני אגירת אנרגיה מבוססים אלקטרוכימיה כגון: תאי דלק, סוללות וכדומה, בטיחות בדרכים, מערכות הנעה עצמאית וניווט חכם. אתר האינטרנט הרשמי של EcoMotion EcoMotion, ברשת החברתית פייסבוק EcoMotion, סרטונים בערוץ היוטיוב קארטיוב: https://archive.today/20131017162300/www.cartube.co.il/tech-green/98-tech-green-cat/2669*מפגש-יזמים-וממציאים-בתחום-פתרונות-תחבורה-חכמים.html אוטו: http://www.auto.co.il/כתבות-1374-מגזין-ודעות.aspx נעם וינד, ‏הכירו את הביכורים המוטוריים של ישראל, באתר ‏מאקו‏, 15 במאי 2013 קארספורום -http://www.carsforum.co.il/cars/*מגזין-רכב/1170/חדשות/כנס-EcoMotion-2013-לפתרונות-תחבורה-חכמים וויל: http://wheel.co.il/פרויקט-ecomotion-יוצא-לדרך-בישראל/ אוטוספורט: http://www.autosport.co.il/magazin/44875/סיכום-כנס-ecomotion-לשנת-2013/ גלובס‏, צפו: רכבת אויר שתגיע מתל אביב לחולון ב-3 דקות, באתר וואלה, 9 במאי 2013 דניאל שמיל, ביום חמישי: כנס ראשון לעמותת יוזמות בתחום התחבורה החכמה, באתר TheMarker‏, 7 במאי 2013 אירוע EcoMotion הראשון למציאת פתרונות תנועה חכמה, באתר גלובס, 30 באפריל 2013 גלובס באנגלית - http://www.globes.co.il/serveen/globes/docview.asp?did=1000842832&fid=1725 קובי ליאני‏, ישראל תפתח תחבורה חכמה לעולם?, באתר וואלה, 2 במאי 2013 ynet, EcoMotion - אם יש לכם רעיון לרכב מהפכני, באתר ynet, 3 במאי 2013 כתבת וידאו מגלובס - http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000842976 תומר הדר, די זד מערכות הישראלית תמכור קטנועים חשמליים לאוסטרליה, באתר כלכליסט, 9 במאי 2013 תומר הדר, אביב צידון: אנחנו מפתחים מכונית חשמלית עם רנו, באתר כלכליסט, 9 במאי 2013 צינור לילה, ערוץ 10 - https://web.archive.org/web/20160303172015/http://net.nana10.co.il/Article/?ArticleID=976511 תשתיות: http://www.tashtiot.co.il/2013/04/29/רכב-חשמלי-47/ אקולוגיה וסביבה: https://web.archive.org/web/20131019044433/http://www.isees.org.il/events.aspx?mytabsmenu=3 http://mfa.gov.il/mfa/innovativeisrael/sciencetech/pages/ecomotion-10-september-20130910-6532.aspx דניאל שמיל, כך תיראה התחבורה בעתיד: רכב מתקפל ומנוע נייד לאופניים, באתר TheMarker‏, 21 באוגוסט 2013
מורסה של אחורי הלוע

מורסה של אחורי הלוע (בלועזית: אַבְצֶס רֶטרוֹפָרינְגיאלי) היא מורסה הממוקמת ברקמה הנמצאת בגב הלוע, אחורית לחלל הפרינגיאלי, ונפוצה בעיקר בקרב ילדים. קשה לזהות מורסות של אחורי הלוע בבדיקה פיזיקלית בלבד, מכיוון שהם מופיעים בעיקר ברקמות עמוקות. מחלה זו נדירה יחסית ולכן היא לרוב לא מופיע בראש האבחנות המוקדמות הניתנות לילדים הסובלים מקישיון עורף, אי-שקט, קושי בבליעה וסימפטומים נוספים. אבחנה מוקדמת היא המפתח לטיפול, בעוד שעיכוב באבחון ובמתן הטיפול עלול להוביל למוות. החלל הפראפרינגיאלי מקושר לחלל הרטרופרינגיאלי, לכן זיהום הנמצא בחלל הרטרופרינגיאלי יכול להתקדם מטה מאחורי הוושט ולהגיע לבינה (מדיאסטינום). מורסה של אחורי הלוע יכולה להופיע גם אצל מבוגרים בכל גיל. מורסה של אחורי הלוע יכולה לגרום לחסימה של דרכי האוויר ולספסיס - שניהם מצבים מסכני חיים. הקושי בזיהוי מוקדם גורם פעמים רבות להתפתחות המחלה עד כדי חנק ומוות. הסימפטומים יכולים לכלול קשיון עורף, כאב בצוואר בעת מישוש (יכול להופיע גם בקדמת הצוואר ובאזור הגרגרת), אי שקט, קושי בבליעה, חום, סטרידור, ריור, שיעול נבחני או בלוטות לימפה נפוחות בצוואר. כל שילוב של הסימפטומים האלו צריך להעלות חשד למורסה של אחורי הלוע. מורסה של אחורי הלוע נגרמת לרוב מזיהום חיידקי שמקורו בחלל האף, בחגורה הלימפטית על שם ולדייר, בסינוסים, באדנואיד, או באוזן התיכונה. כל זיהום בדרכי האוויר העליונות יכול להוות גורם. מורסה של אחורי הלוע יכולה גם להיגרם כתוצאה מזיהום ישיר עקב פגיעה חודרת מגוף זר. היא יכול להיות קשור לתחלואה אצל ילדים קטנים שלא שומרים על היגיינת שיניים נאותה. CT היא הבדיקה הדפיניטיבית לאבחון מורסה של אחורי הלוע. צילום רנטגן של הצוואר מראה ב-80% מהמקרים נפיחות של החלל הרטרופרינגיאלי. אם הנפיחות של החלל הרטרופרינגיאלי גדולה ביותר מחצי מגודל חוליה C2, היא יכולה להעיד על מורסה של אחורי הלוע. הטיפול במורסה של אחורי הלוע דורש לרוב התערבות כירורגית. ניתוח שקדים לעיתים הכרחי כדי להגיע למורסה לצורך ניקוז, והתוצאה של הליך זה היא לרוב חיובית. הניתוח אצל מטופלים מבוגרים מתבצע לעיתים בהרדמה לא כללית, מכוון שישנו חשש שהמורסה תיקרע בעת ביצוע אינטובציה למטופל ומוגלה תישאף לריאות. במקרים מסובכים, תתבצע טרכיאוטומיה דחופה כדי להימנע מחסימה של דרכי האוויר העליונות כתוצאה מבצקת בצוואר. מינון גבוה של אנטיביוטיקה ניתן למטופלים דרך הוריד כדי להשתלט על הזיהום ולהקטין את גודל המורסה לפני הניתוח. מורסה של אחורי הלוע כרונית היא לרוב משנית לשחפת והטיפול הדרוש לחולה הוא נגד שחפת בהקדם האפשרי. מדיה וקבצים בנושא מורסה של אחורי הלוע בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
פסל-ים

"פסל-ים" הוא פסל מאת הפסל הישראלי יחיאל שמי המוצב על חוף הים באכזיב. גובהו חמישה מטרים. הפסל "פסל-ים" הוקם כאנדרטה לציון ההעפלה לארץ ישראל. חומר הגלם של האנדרטה הגיע מגרוטאות ברזל של אוניות מעפילים שנמשו בנמל חיפה, משרידי הספינות "פאטריה" ו"אקסודוס". הקמת האנדרטה, בתרומתו של אדם פרטי, השתלבה בפיתוח תיירותי כולל של חוף אכזיב, שהסתיים ביולי 1969. האנדרטה עוצבה כשלושה משטחי בטון יצוק, המהווים מעין כן לאסמבלאז' של חלקי ברזל. שמי הדגיש בתיאורו את הפסל את היותו חלק מן הנוף ואת הצורך של הצופה להתבונן בו מכמה נקודות מבט שונות. ב־2022–2023 האנדרטה הוסרה לשמונה חודשים לשם שיפוץ, תחזוקה ושימור. מדיה וקבצים בנושא פסל-ים בוויקישיתוף ע. הראובני, אנדרטת המעפילים בחוף הים, מעריב, 26 במרץ 1968 דוד דוהר, 80 אלף ל"י הושקעו בפיתוח חוף הים באכזיב שנפתח השבוע, מעריב, 15 ביולי 1969 האנדרטה המיתולוגית 'פסל ים" אכזיב הוחזרה למקומה, באתר בלינקר, ‏31 במרץ 2023
מיכאיל בויארסקי

מיכאיל סרגייביץ' בויארסקי (ברוסית: Михаил Сергеевич Боярский; ב-26 בדצמבר 1949) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה וזמר רוסי וסובייטי. בשנת 1990 הוענק לו תואר אמן העם של רוסיה הסובייטית. מיכאיל בויארסקי נולד בלנינגרד (כיום סנקט פטרבורג) ב-26 בדצמבר 1949, למשפחה של שחקני תיאטרון, סרגיי בויארסקי ויקטרינה מלנטייבה. סבו אלכסנדר בויארסקי היה כומר. בויארסקי למד במכון הממלכתי הלנינגרדי לתיאטרון, מוזיקה וקולנוע ובקונסרבטוריון העירוני. הוא השלים לימודיו ב-1972 והחל בקריירה כשחקן תיאטרון והתפרסם בזכות משחקו במחזמר של גנאדי גלדקוב, "טרובדור וחבריו". הוא התפרסם במיוחד לאחר 1978 כשגילם את דמותו של ד'ארטניאן בסרט "ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים" ושב וגילם אותו גם בשלושה סרטי המשך. בשנת 1974 התגייס לצבא ברית המועצות ושירת כמתופף בלהקה המוזיקלית של גדוד הארטילריה והרובאים הנפרד ה-41, בכפר צ'ורנאיה שבמחוז המשנה וסוולוז'בק במחוז לנינגרד. מאז השתתף בהפקות קולנוע וטלוויזיה רבות והשתתף גם בתוכניות בידור שונות. לצד אנסטסיה זבורוטניוק השתתף בתוכנית "שני כוכבים" והגיע לגמר. משנת 1986 נחשב לשחקן הבית של תיאטרון לנסובייט בסנקט פטרבורג. הוא נשוי ללריסה לופיאן (ילידת 1953) ויש לו ממנה בן: סרגיי בויארסקי, חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ובת: יליזבטה בויארסקיה (ילידת 1985), שחקנית קולנוע וטלוויזיה ידועה, הנשואה לשחקן אחר, מקסים מאטבייב (יליד 1982), להם יש בן: אנדריי מאטבייב. בויארסקי אוהד מושבע של מועדון הכדורגל זניט סנקט פטרבורג. הוא גם מעשן כבד וידוע כתומך נלהב בזכויות המעשנים והוא חבר באגודה להגנה על זכויות המעשנים. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל בויארסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיכאיל בויארסקי מיכאיל בויארסקי, ביישום טלגרם מיכאיל בויארסקי, ברשת החברתית אינסטגרם מיכאיל בויארסקי, ברשת החברתית VK מיכאיל בויארסקי, סרטונים בערוץ היוטיוב מיכאיל בויארסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיכאיל בויארסקי, באתר AllMovie (באנגלית) מיכאיל בויארסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מיכאיל בויארסקי, באתר Last.fm (באנגלית) מיכאיל בויארסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) מיכאיל בויארסקי, באתר Yandex.Music (ברוסית) מיכאיל בויארסקי, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלווין והצ'יפמאנקס 3

אלווין והצ'יפמאנקס 3 (באנגלית: Alvin and the Chipmunks: Chipwrecked) הוא סרט קומדיה משנת 2011 של פוקס המאה ה-20 המשלב אנימציה ממוחשבת עם לייב אקשן. הסרט בוים על ידי מייק מיטשל. הסרט מבוסס על המותג הצ'יפמאנקס. זהו סרט המשך לאלווין והצ'יפמאנקס ואלווין והצ'יפמאנקס 2. דייב סוויל, הצ'יפמאנקס והצ'יפטס מפליגים בתוך ספינת תענוגות אל תחרות "פרס המוזיקה הבינלאומי", בעקבות מספר התרחשויות שנעשה על ידיהם הם נתקלים בגלשן רוח שמעיף אותם אל עבר יער טרופי שומם, ביער הם פגשו את שוכנת היער זואי אשר הביאה את הצ'יפמאנקס והצ'יפטס לבית העץ שלה. בינתיים דייב סוויל איחד כוחות עם איאן אשר עבד בספינה בתחפושת שקנאי וחיפש את הצ'יפמאנקס והצ'יפטס ברחבי הג'ונגל. בסוף דייב מצא את ששת הסנאים והם הפליגו אל תחרות "פרס המוזיקה הבינלאומי" יחד עם זואי ואיאן. ג'סטין לונג - אלווין מתיו גריי גובלר - סיימון ג'סי מקרטני - תיאדור כריסטינה אפלגייט - בריטני אנה פאריס - ג'נט איימי פולר - אלינור ג'ייסון לי - דייוויד סוויל דייוויד קרוס - איאן הוק ג'ני סלייט - זואי מדיה וקבצים בנושא אלווין והצ'יפמאנקס 3 בוויקישיתוף "אלווין והצ'יפמאנקס 3", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אלווין והצ'יפמאנקס 3", באתר נטפליקס "אלווין והצ'יפמאנקס 3", באתר AllMovie (באנגלית) "אלווין והצ'יפמאנקס 3", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אלווין והצ'יפמאנקס 3", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אלווין והצ'יפמאנקס 3", באתר Metacritic (באנגלית) "אלווין והצ'יפמאנקס 3", באתר אידיבי "אלווין והצ'יפמאנקס 3", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "אלווין והצ'יפמאנקס 3", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
איליין פייג'

איליין פייג' (באנגלית: Elaine Paige; נולדה ב-5 במרץ 1948) היא זמרת ושחקנית אנגלייה המוכרת בזכות עבודתה במחזות זמר. היא גדלה בבארנט, צפון לונדון, ולמדה בבית ספר איידה פוסטר לאומנויות הבמה. הופעתה המקצועית הראשונה על במת התיאטרון התרחשה בשנת 1964, כשהייתה בת 16. הופעתה ב-1968 במחזמר "שיער" היא שסימנה את תחילת הקריירה שלה בווסט אנד. ב-1978, לאחר שהשתתפה במספר הפקות נוספות, נבחרה פייג' לגלם את דמותה של אווה פרון בהפקה הראשונה של המחזמר "אוויטה". הופעתה בתפקיד זה חשפה אותה לקהל הרחב, והביאה לזכייתה בפרס אוליבייה להופעת השנה במחזמר. לאחר מכן, היא הייתה הראשונה לגלם את דמותה של גריזבלה במחזמר "קאטס", מתוכו זכה השיר "Memory", בביצועה, להיכנס לעשיריה הראשונה במצעד הפזמונים הבריטי. ב-1985, יצא לאור השיר "I Know Him So Well", שיתוף פעולה של פייג' עם ברברה דיקסון מתוך המחזמר "Chess", שמחזיק עד היום בתואר השיר הנמכר ביותר בביצוע זוג נשים. היא השתתפה במחזמר זה בהפקתו המקורית, ובתפקיד ראשי בגרסה למחזמר "Anything Goes", אותה היא הפיקה יחד עם הפזמונאי טים רייס. ב-1996 הופיעה פייג' לראשונה בתיאטרון ברודוויי, בתפקיד נורמה דזמונד, הדמות הראשית במחזמר "שדרות סאנסט". היא זכתה בשבחי הביקורות, והמשיכה לתפקיד ב"המלך ואני" ב-2000. כעבור שש שנים חזרה פייג' לבמות הווסט אנד בהפקה "The Drowsy Chaperone". כמו כן, היא גילמה מספר תפקידים בטלוויזיה. בנוסף לחמש מועמדויות בפרסי אוליבייה, זכתה פייג' בפרסים רבים על תפקידיה בתיאטרון וכונתה "ֿהגברת הראשונה של המחזמר בבריטניה" הודות לכישוריה ולאריכות הימים של הקריירה שלה. היא הוציאה לאור 22 אלבומי סולו, מתוכם שמונה הגיעו למעמד אלבום זהב וארבעה אחרים למעמד מולטי-פלטינה. פייג' מופיעה גם בשבעה אלבומי הפקה, ושרה בהופעות ברחבי העולם. החל מ-2004 היא מארחת תוכנית רדיו עצמאית ב-BBC Radio 2. מדיה וקבצים בנושא איליין פייג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איליין פייג' איליין פייג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איליין פייג', באתר AllMovie (באנגלית) איליין פייג', באתר ספוטיפיי איליין פייג', באתר AllMusic (באנגלית) איליין פייג', באתר MusicBrainz (באנגלית) איליין פייג', באתר דיזר איליין פייג', באתר Discogs (באנגלית) איליין פייג', באתר Songkick (באנגלית) איליין פייג', באתר בילבורד (באנגלית)
אלסקה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גאוגרפיה: אלסקה – מדינה בארצות הברית חצי האי אלסקה – חצי אי הנמתח לאורך כ-800 ק"מ מדרום מערב ליבשת אלסקה בכיוון האיים האלאוטיים ומפריד את מפרץ בריסטול (זרוע של ים ברינג) מהאוקיינוס השקט (לחצו לצפייה במפה ) מפרץ אלסקה – מפרץ באוקיינוס השקט (לחצו לצפייה במפה ) אחר: זרם אלסקה – זרם ים חם בחלק הצפון מזרחי של האוקיינוס השקט אלסקה (ספר) – רומן היסטורי שנכתב על ידי הסופר האמריקאי ג'יימס מיצ'נר ופורסם ב-1988 אלסקה אפויה – קינוח עשוי גלידה המוגשת חמה במעטפת בצק או עוגה אלסקה (מעיל) – מעיל חורף אנוראק או פארקה (לחצו לצפייה ) אלסקה (סרט) – סרטו של יצחק צפל ישורון אלסקה – דראג קווין, זוכת המרוץ לדראג: אולסטארס
דוידי פרל

דוִידִי פרל (נולד ב-1967) הוא פוליטיקאי ישראלי, ראש המועצה האזורית גוש עציון בשנים 2012–2016. דוידי נולד לרב גדעון פרל, רב היישוב אלון שבות, שהיה בגרעין המשפחות הראשוני שעלה לאלון-שבות בשנת 1971 ומאז הוא מתגורר ביישוב. דוידי בוגר תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות ותואר שני במנהל עסקים מטעם בית הספר הגבוה לטכנולוגיה – מכון לב בירושלים. בשנת 1998 שימש למשך שנה כעוזרו האישי של ח"כ חנן פורת. בהמשך מילא שורה של תפקידים ניהוליים בהם: סמנכ"ל מוסדות ישיבת "מקור חיים" בכפר עציון, מנכ"ל ישיבת ההסדר בתקוע, סמזכ"ל וגזבר של תנועת "בני עקיבא העולמית" וכמנכ"ל ישיבת "נתיב מאיר". במקביל כיהן בהתנדבות במספר מוסדות וגופים בגוש עציון. בשנת 1998 נבחר לכהן כיו"ר ועד היישוב אלון-שבות, וכחבר במליאת המועצה האזורית, תפקידים אותם מילא במשך כחמש שנים. בין השנים 2004 ל-2007 יצאו דוידי ומשפחתו לשליחות במלבורן, אוסטרליה מטעם הסוכנות היהודית ובני עקיבא. בראשית שנת 2012 נבחר לראש המועצה האזורית גוש עציון והחזיק גם בתיקי החינוך והרווחה במועצה. נוסף על תפקידו שימש גם כיו"ר הדירקטוריון של החברה לפיתוח גוש עציון (בע"מ) וכיו"ר מתנ"ס גוש עציון. פרל כיהן כחבר הנהלת מועצת יש"ע וחבר מרכז ליכוד ומתוקף תפקידו כראש רשות שימש כחבר במרכז המועצות האזוריות. ב-14 בספטמבר 2016 פורסם בחדשות 10 שצעירה התלוננה נגדו בפני פורום תקנה על תקיפה מינית. לאחר איומים של עורך דינה של הצעירה כי יפרסם את תלונתה שילם לה פרל בהסכם פשרה מאות אלפי ש"ח, והתחייב שלא להתמודד לראשות המועצה בבחירות הבאות. פרל הכחיש את ההאשמות ואמר ששילם על מנת למנוע פרסום השמצות. ב-28 באוקטובר 2016 הודיע פרל על החלטתו לפרוש מתפקידו כראש המועצה לאחר אישור התקציב, החלטה שהוציא לפועל ב-19 בדצמבר.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא דוידי פרל בוויקישיתוף רועי שרון חשף כי מדובר בעורך הדין גלעד קורינאלדי, ראו: אלכסנדר כץ, קללות? איומים? רועי שרון לא מוכן לוותר על סיקור השטחים, באתר אייס, 24 בנובמבר 2016 רועי שרון, חשיפה: ראש מועצת גוש עציון, ההטרדה המינית ודמי השתיקה, באתר nana10‏, 14 בספטמבר 2016 משה מאירסדורף, ‏בלעדי לכיפה: התייחסות ראשונה של דוידי פרל להאשמות נגדו, באתר כיפה, 16 בספטמבר 2016 אריה יואל, ‏דוידי פרל מכחיש רשמית: "לא תקפתי מעולם שום אשה", באתר "סרוגים", 20 בספטמבר 2016 אלישע בן קימון, על רקע טענות שהטריד מינית: ראש מועצת גוש עציון התפטר, באתר ynet, 28 באוקטובר 2016
גיחזי (פסל)

"גֵּיחֲזִי" הוא פסל מאת הפסל הישראלי יחיאל שמי. הפסל שייך ליצירתו המוקדמת של שמי, בה הושפע מן האמנות הכנענית. הפסל אבד בשנת 1948, לאחר פינוי בית הערבה, שבו היה שמי חבר. הפסל "גיחזי" מציג דימוי של גבר האוחז מעין מטה. שמו של הפסל מזהה אותו כגיחזי, נערו של הנביא אלישע. תווי הפנים של ראש הדמות חדים ומזכירים פיסול של המזרח הקרוב, כדוגמת האמנות המסופוטמית והמצרית. במקום לתאר את כל גוף הדמות בחר שמי לתאר את כתפיה של הדמות וראשה על גבי מעין מעוין או מצולע, המשמש גם מעין "כן" לפסל. מצידו האחד של המתומן בולטות שתי כפות ידיים האוחזות במטה מסוגנן המתחבר אל ראשה של הדמות. לצד השפעת האמנות הארכאית מעיד סגנון הפיסול של הדמות גם על ההשפעה המכרעת של האמנות הכנענית הארצישראלית בכללה ויצירתו של יצחק דנציגר בפרט על יצירתו המוקדמת של שמי. גדעון עפרת אף שיער כי הפסל נוצר מאותה אבן שממנה נוצר "נמרוד" (1939) של דנציגר. ראו: גדעון עפרת, "הבן האובד של נמרוד", הארץ, 16 בפברואר 1996
סן לואיס פוטוסי

סן לואיס פוטוסי (בספרדית: San Luis Potosí ידועה גם בראשי התיבות של שמה SLP או סן לואיס בלבד) היא העיר הגדולה במדינת סן לואיס פוטוסי שבמקסיקו, ומשתמשת גם כבירתה. יחד עם העיירות הסמוכות, בהן העיר סולדד דה גרסיאנו סאנצ'ס, מדורגת המטרופולין של סן לואיס במקום העשירי בגודלו במקסיקו. סן לואיס הוקמה בתחילה כעיר כורים. העיר קרויה על שם מלך צרפת לואי התשיעי, שהוא הקדוש המגן של העיר. השם "פוטוסי" הוא על שם העיר פוטוסי שבבוליביה, עיר מכרות שהוקמה כארבעים שנה לפני סן לואיס. כיום העיר היא אחת ממרכזי התעשייה העיקריים במרכז המדינה, משקיעים זרים רבים בוחרים להשקיע בעיר הודות למיקומה האסטרטגי במרכז מקסיקו. סן לואיס נחשבת ליעד תיירותי מרכזי, בעיר העתיקה נמצאים מבנים הבנויים בסגנונות אמנותיים שונים, המהווים דוגמה לאדריכלות הקולוניאלית במקסיקו. בשנת 2010 הכריז אונסק"ו על העיר העתיקה כאתר מורשת עולמית כחלק מהדרך המלכותית קמינו ריאל דה טיירה אדנטרו. לסן לואיס פוטוסי ארבע עשרה ערים תאומות: ארצות הברית טלסה, אוקלהומה, ארצות הברית ארצות הברית פיקו ריברה, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית סנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית ארצות הברית פאר, טקסס, ארצות הברית ספרד אלמדן, קסטיליה-לה מנצ'ה, ספרד ספרד סנטנדר, קנטבריה, ספרד ספרד סנט חואן דה לס אבדסס, קטלוניה, ספרד בוליביה פוטוסי, בוליביה מקסיקו גוודלחרה, חליסקו, מקסיקו מקסיקו אגואסקליינטס, אגואסקליינטס, מקסיקו מקסיקו גואדלופה, סקטקס, מקסיקו מקסיקו סקטקס, סקטקס, מקסיקו מקסיקו ספוטלאן אל גרנדה, חליסקו, מקסיקו סלובניה אידריה, סלובניה מדיה וקבצים בנושא סן לואיס פוטוסי בוויקישיתוף סן לואיס פוטוסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנדרטת ההתגברות

"מצבת ההתגברות" או "אב ובנו" הוא פסל מאת הפסל הישראלי יחיאל שמי. גובהו 300 ס"מ, רוחבו 110 ס"מ ועומקו 80 ס"מ. הפסל נוצר כאנדרטה למותו של מאיר הסמן, חבר קיבוץ חוקוק, שטבע בשנת 1951 בעת שעבד על פריצת דרך אל הקיבוץ. הפסל עשוי משני גושי בזלת שנאספו באזור הקיבוץ והובאו אל הסטודיו של האמן בקיבוץ כברי. העבודה על הפסל נמשכה כשבעה חודשים. לאחר מכן הוצב הפסל בכביש המוביל אל חוקוק. ראש דמות הבן נגנבה בתחילת שנות ה-2000. שמי התנגד לשחזור האנדרטה, אולם למרות התנגדות זאת שוחזר הפסל על ידי יובל לופן בשנת 2011. הפסל מציג דמות של גבר הנושא על כתפו דמות של ילד. שמי תיאר בשנות החמישים את הפסל: נושא האנדרטה הוא דמות גבר העומד איתן בצעד רחב, כשהוא מגביה-מניף ילד היושב לו על כתף אחת. רגל אחת של הילד מוחזקת מלפנים על ידי דמות הגבר, בשעה שידו השניה של הגבר תומכת בכתף הילד למעלה. פני הגבר מופנים לחזית, ופני הילד מורמים מעט כלפי מעלה. [...] שתי הדמויות מנצלות את כל מימדי האבן החיצוניים, וגוש גדול הקשור עם הבסיס הרחב וכן עם הדמות העומדת ישאר כמעט בצורתו הטבעית. — עלון קבוצת החוגים כברי סגנון הפיסול של הפסל מושפע מן הפיסול "הכנעני". הדבר מתבטא בכבדות ובמסיביות של הדמויות, בתווי הפנים המודגשים, המזכירים פיסול ארכאי, ובנושא ההירואי של האנדרטה, המעצימה ערך של הקרבה אישית. מיכאל סגן כהן מצא בפסל זה את השפעתו של הפסל האנגלי הנרי מור. מבט על חלקה האחורי של היצירה לוח המונח למרגלות העבודה פרט מ. דוכס, הכביש והפסל, מעריב, 9 בפברואר 1954 קרני עם-עד, הפסל של יחיאל שמי ז"ל שוחזר למרות התנגדותו (אורכב 17.09.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר Mynet,‏ 26 בדצמבר 2011 ראו: סגן כהן, מיכאל, יחיאל שמי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, עמ' 20-21. מצוטט בתוך: סגן כהן, מיכאל, יחיאל שמי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, עמ' 20 ראו: סגן כהן, מיכאל, יחיאל שמי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, עמ' 20.
חנוך זונדל בן יוסף

הרב חנוך זונדל (-ו' בכסלו תר"כ, 1859) מחכמי פולין. עסק בתחום מדרשי האגדה וביאורי התפילה, מחבר הספרים "עץ יוסף" ו"ענף יוסף" ו"יד יוסף". נולד לרב יוסף ולחיה. התגורר בביאליסטוק בה שימש כדרשן וכן מסר שיעורים ב"חברת מדרש" במדרשי חז"ל. אין ידועים פרטים רבים עליו, אך בפנקס ביאליסטוק כותב עליו אברהם שמואל הירשברג שזקני ביאליסטוק מסרו לו שהוא היה נחשב לצדיק ו"בעל מדרגה". חיבר פירושים על מספר מדרשים כמו מדרש רבה, מדרש תנחומא, אגדת בראשית, עין יעקב וסדר עולם. פירושיו נחלקו לשניים, ביאור קצר בשם עץ יוסף וביאור מרחיב עם חידושים בשם ענף יוסף. את הפירושים הוא קרא על שם אביו רבי יוסף. ספריו מהווים ליקוט של פירושים קודמים (כמו "יפה תואר" של רבי שמואל יפה אשכנזי או על הנ"ך - פירושי הראשונים) כמו גם חידושים עצמיים. בנוסף חיבר פירושים באותה מתכונת על סידור התפילה. פירושים אלו הודפסו בספר "אוצר התפילות". על ספריו המלצות מרבי יוסף שאול נתנזון, רבי שמואל אביגדור תוספאה, רבי אריה לייב קצנלבויגן ועוד. עקב הקשיים שהערים השלטון הרוסי על הדפסת ספרי קודש, נאלצו רבים להדפיס את ספריהם ברחבי גרמניה, בקניגסברג, שטטין, יוהניסבורג (גר') (בה נוסד הדפוס בשנת תר"י), ליק ועוד. ספרים אלו לעיתים מצויות, הודפסו ללא ציון שנת ההדפסה או מיקום ההדפסה, כדי לא לעורר תהיות בשלטונות הרוסיים. על מדרש תנחומא - וילנה-הורודנה תקצ"ג (1833) על מדרש רבה חמש מגילות - ורשה תרכ"ג (1883). על סדר עולם - וילנה 1845 אגדת בראשית - ורשה תרל"ו על פסיקתא דרב כהנא על מדרש תהילים על מדרש פטירת משה רבינו על מדרש שמואל - שצ'צ'ין תר"כ (1860) נבחר מפנינים על מדרש רבה על התורה, חלק א' ורשה תר"ב (1842) חלק ב' ורשה תר"ל (1870) על העין יעקב ומדרשי הירושלמי - וילנה תרמ"ג (1883) "ענף עץ אבות" על מסכת אבות, ורשה תרנ"ב. מהדורה שנייה ירושלים תש"כ. על סדר עולם רבה, וילנה תר"ד פירושיו על הסידור, הודפס באוצר התפילות, דפוס ראם משיב נפש על הגדה של פסח - ניתן למצוא כאן פירוש על ילקוט שמעוני (כתב יד) פירוש על הרא"ש בברכות ושבת (כתב יד) "פורת יוסף" - על הנ"ך (כתב יד). כתב היד שרד אצל קרוב משפחתו הרב יהודה לייב קליינרמן, והוא יצא לאור בשנת תש"ל בירושלים על ידי בנו הרב שמואל קליינרמן בהוצאת לוין-אפשטיין. "מצהלות חתנים", חיבור מקיף על ענייני אירוסין ונישואים. יצא לאור ביוהנסבורג בסביבות שנת תרט"ו בעילום שם. מהדורה שנייה ניו יורק תשנ"ב. עולת החודש- על קידוש החודש, תרי"ט (1859) כמו כן חיבר מספר קונטרסי מספד: אבל כבד - הספד על רבי יצחק אייזיק חבר ורבי מאיר הורוביץ רבה של בריינסק (יוהנסבורג תרי"ג). קול נהי - הספד על הרב יעקב מאיר בורשטין "דער יאלאווקער צדיק" הו אריאל - הספד על רבה של בריסק, הרב אריה לייב קצנלבויגן (וילנה תקצ"ח) זיכרון לנפש חיה- מזכרת לאמו, דרשה על שכר לימוד התורה מספד תמרורים- על פעשא, אשתו של איטשע זבלודובסקי, הגביר מביאליסטוק חנוך זונדל בן יוסף בספר ביאליסטוק עמ' 203 (243 בדפי האתר). חנוך זונדל בן יוסף באנציקלופדיה היהודית. חנוך זונדל בן יוסף (נפטר 1859), דף שער בספרייה הלאומית על פי פנקס ביאליסטוק. ראו באוצר החכמה. ראו עליו כאן.