laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הפרעה בתשוקה המינית

הפרעה בתשוקה המינית או הפרעה ביצר המיני (מכונה לעיתים גם קרירות מינית) היא הפרעה בתפקוד המיני המתבטאת בהיעדר תשוקה מינית או בתשוקה מינית נמוכה, המתרחשת לאורך זמן ואינה קשורה בהפרעה נפשית או גופנית אחרת. הפגיעה בתשוקה המינית מתבטאת גם בהיעדר פנטזיות מיניות. ספר האבחנות DSM-V, שפורסם במאי 2013, כבר אינו כולל בתוכו את ההפרעה בתשוקה המינית. בתחילה, ההפרעה נכללה במדריך ההפרעות הפסיכיאטרי DSM רק החל מ-1980. לפני כן, במהדורות המוקדמות יותר של המדריך הפסיכיאטרי, נכללו בתחום המיני רק שתי הפרעות - קרירות מינית לנשים, ואימפוטנציה לגברים. ב-1970 פורסם ספרם של מאסטרס וג'ונסון, בו תוארו סוגים נוספים של הפרעות בתחום המיני, ובעקבותיו התפתח תחום הטיפול המיני. היעדר תשוקה מינית תוארה לראשונה תחת שם זה רק ב-1977, בנפרד על ידי הלן זינגר קפלן והרולד ליף, וב-1978 כתבו שניהם יחדיו לאגודה האמריקנית לפסיכיאטריה הצעה לכלול את ההפרעה במהדורה השלישית של DSM, ‏DSM-III. ההפרעה נכללה לראשונה במהדורה זו, שיצאה ב-1980, אז נקראה בשם "הפרעת עכבה בתשוקה המינית" (Inhibited Sexual Desire Disorder). השם השתנה לשם הנוכחי במהדורה הבאה של המדריך, DSM-III-R ‏(1987). ההפרעה נחלקת למספר סוגים. היא יכולה להיות כללית (היעדר כללי של תשוקה מינית) או מצבית (קיום תשוקה מינית כללית אך היעדר תשוקה במצבים מסוימים או כלפי בני זוג מסוימים). היא יכולה להיות נרכשת (מתחילה לאחר תקופה מסוימת בה לא הייתה הפרעה כלשהי בתשוקה המינית) או לאורך זמן רב (האדם מאז ומתמיד חש היעדר תשוקה מינית או תשוקה נמוכה). ההפרעה מאובחנת על ידי פסיכולוגים או פסיכיאטרים מומחים בתחום, תוך לקיחה בחשבון של גיל האדם, מצבו הרפואי, ההקשר הסביבתי ומאורעות החיים שלו, וכן מידת המצוקה והפגיעה בתפקוד שהאדם חש בשל קושי זה. הטיפול בהפרעה עשוי להיות באמצעות טיפול מיני, שכולל לרוב את שני בני הזוג. במהלך הטיפול נערך בירור האם מקור ההפרעה הוא ביולוגי - אז ניתן טיפול רפואי בהתאם; פסיכולוגי - אז ניתן טיפול פסיכולוגי מותאם; או קשור ביחסים בין בני הזוג - אז ניתן טיפול זוגי-מיני. בדומה למספר הפרעות אחרות, עצם האבחנה של היעדר תשוקה מינית כהפרעה המקוטלגת ב-DSM, ספגה ביקורת על ידי חוגים המתנגדים למדיקליזציה של המיניות ולניסיונה של הפסיכיאטריה להגדיר מהי התנהגות מינית נורמטיבית ומה אינה כזו. אחרים טוענים כי התופעה היא מאפיין של א-מיניות, ולפיכך אינה בעייתית, ופועלים להגברת הלגיטימיות שלה בחברה. אילנה שטוטלנד, המלחמה הקרה: יש נשים שסובלות מסקס, באתר nrg‏, 14 במרץ 2010 אילנה מסר, חוסר חשק מיני אצל נשים - הטיפול הרב תחומי, באתר ynet, 4 באוקטובר 2004 הפרעות בתפקוד המיני - שלב התשוקה המינית, בלקסיקון הפסיכולוגי "בטיפולנט" Hypoactive Sexual Desire Disorder Hypoactive Sexual Desire Disorder and the Asexual Community: a history (אורכב 05.10.2011 בארכיון Wayback Machine) science/hyposexuality הפרעה בתשוקה המינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
עמונית

עמונית היא ניב כנעני נכחד אשר דובר על ידי בני עמון. יש הרואים בעמונית ניב עברי. קשה לזהות את מאפיינה הייחודיים של הניב העמוני בקרב הניבים הכנעניים האחרים (מואבית, יהודית, ישראלית, פיניקית וכו') מיעוט העדויות, אך ניתן למצוא את אוצר המלים העמוני כמעט במלואו בלשון המקרא. האזור בו דיברו את השפה הוא ארץ בני עמון, בין נחל ארנון לנחל יבוק, ובמיוחד אזור רבת עמון, בירת העמונים. השרידים הארכאולוגיים העיקרים לשפה הם הכתובות העמוניות, ובמיוחד כתובת מצודת רבת עמון מאמצע המאה ה-9 לפנה"ס, בקבוק ארד עם כתובת מלכותית מסוף המאה ה-7 לפנה"ס, אוסטרקונים שונים, מנהליים בעיקרם (כגון מחשבון, תל אל־מזאר וכלח), וחותמים. כתובות עמוניות כתובת מצודת רבת עמון כתובת בקבוק תל סיראן שפות כנעניות Gary A. Rendsburg, The Ammonite Phoneme /Ṯ/, Bulletin of the American Schools of Oriental Research, 1988, עמ' 73–79 doi: 10.2307/1356953 Matthieu Richelle, Revisiting the Ammonite Ostraca, Maarav 22, 2018, עמ' 45–77 doi: 10.1086/MAR201822106 M. O'Connor, The Ammonite Onomasticon: Semantic Problems, Andrews University Seminary Studies (AUSS) 25, 1987, עמ' 51–64 שפה עמונית, דף שער בספרייה הלאומית שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, מוסד ביאליק, 1992, עמ' ו' Kent P. Jackson, The Ammonite Language of the Iron Age, Brill, 1983, עמ' 108–109 שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 349–350 שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 354 שמואל אחיטוב, הכתב והמכתב, מוסד ביאליק, 2012, עמ' 360–372 Kent P. Jackson, The Ammonite Language of the Iron Age, Brill, 1983, עמ' 69 ערך זה הוא קצרמר בנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוג השברים הקלאסי

בתורת החוגים, חוג השברים הקלאסי של חוג R {\displaystyle R} הוא הרחבה שבה כל איבר רגולרי של החוג המקורי הוא הפיך. חוג השברים הקלאסי קיים אם ורק אם החוג מקיים את תנאי אורה על איברים רגולריים. חוג השברים הקלאסי, כשהוא קיים, מוכל בחוג השברים המקסימלי. הבנייה הקלאסית של שדה המספרים הרציונליים כשדה השברים של חוג המספרים השלמים מדגימה תופעה כללית בתורת החוגים הקומוטטיביים: כל תחום שלמות אפשר לשכן בשדה. כלומר, תחום שלמות אפשר להרחיב לחוג שאינו גדול מדי (כל איבר שלו הוא מנה של איברים מן התחום) ואינו קטן מדי (לכל איבר שלו יש בחוג הפכי). חוג השברים הקלאסי נועד להרחיב את התופעה הזו לחוגים לא קומוטטיביים. חוג השברים הקלאסי (הימני) של חוג R {\displaystyle R} הוא הרחבה   R ⊆ Q {\displaystyle \ R\subseteq Q} המקיימת שני תנאים: כל איבר רגולרי (היינו, שאינו מחלק אפס) של R {\displaystyle R} הוא הפיך ב- Q {\displaystyle Q} ; וכל איבר של Q {\displaystyle Q} הוא מהצורה   a b − 1 {\displaystyle \ ab^{-1}} כאשר   a , b ∈ R {\displaystyle \ a,b\in R} ו- b {\displaystyle b} רגולרי. אם חוג השברים הקלאסי קיים, אז הוא יחיד עד כדי איזומורפיזם. חוג השברים הקלאסי קיים אם ורק אם R {\displaystyle R} מקיים את תנאי אורה (ביחס לאוסף האיברים הרגולריים): לכל a , b {\displaystyle a,b} כך ש- b {\displaystyle b} רגולרי, קיים איבר רגולרי y {\displaystyle y} כך ש-   0 ≠ a y ∈ b R {\displaystyle \ 0\neq ay\in bR} . לדוגמה, כל חוג ראשוני נתרי (ימני) וכל חוג ראשוני בעל זהויות מקיימים את התנאי, ולכן יש להם חוג שברים קלאסי. הדרך הנקיה ביותר לבנות את חוג השברים הקלאסי היא כאוסף המחלקות של זוגות סדורים   ( f , U ) {\displaystyle \ (f,U)} כאשר U {\displaystyle U} אידיאל ימני רגולרי (היינו, כזה המכיל איבר רגולרי), ו-   f : U → R {\displaystyle \ f:U\rightarrow R} העתקה של מודולים ימניים, עם יחס השקילות המזהה   ( f , U ) , ( f ′ , U ′ ) {\displaystyle \ (f,U),(f',U')} אם יש אידיאל המכיל איבר רגולרי בחיתוך   U ∩ U ′ {\displaystyle \ U\cap U'} שעליו מתלכדות הפונקציות   f , f ′ {\displaystyle \ f,f'} . החיבור מוגדר לפי   [ f , U ] [ f ′ , U ′ ] = [ f + f ′ , U ∩ U ′ ] {\displaystyle \ [f,U][f',U']=[f+f',U\cap U']} , והכפל לפי   [ f , U ] [ f ′ , U ′ ] = [ f f ′ , f ′ − 1 U ] {\displaystyle \ [f,U][f',U']=[ff',f'^{-1}U]} (כדי שהחיתוך של אידיאלים רגולריים יהיה רגולרי יש להניח את תנאי אור). בניה זו אפשר להכליל, על ידי החלפת אוסף האידיאלים הרגולריים באוספים אחרים, וכך למשל אפשר לבנות את חוג השברים המקסימלי. לוקליזציה (תורת החוגים) תנאי אור
ספר הזכרונות של מומינאבא

ספר הזכרונות של מומינאבא (בשוודית: Muminpappans memoarer) הוא ספר שנכתב על ידי הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון אשר פורסם לראשונה בשנת 1950 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זהו הספר הרביעי בסדרת ספרי המומינים. הספר תורגם לעברית על ידי תמר שלמון ויצא לראשונה לאור בשנת 1968 בהוצאת זמורה ביתן. בשנת 2023 יצא הספר שנית לאור בעברית בתרגומה של דנה כספי. בתחילת ספר הזכרונות, מספר מומינאבא כיצד נמצא נטוש בסל בפתח בית יתומים. בהמשך הוא מרחיב על התקופה בה גדל בבית היתומים וכיצד מנהלת בית היתומים סירבה לענות לשאלות הרבות שהיו לו. מנהלת בית היתומים הקפדנית רצתה שכל הילדים יעשו בדיוק מה שהיא אמרה מבלי לשאול דבר, מה שהקשה מאוד על מומינאבא (שהיה סקרן מאוד בנעוריו). בשל כך, מומינאבא מחליט לבסוף כי עליו לגלות את העולם בעצמו ולכן הוא משאיר מכתב פרידה ובורח מהמוסד. בהמשך הוא פוגש בחבריו החדשים שילוו אותו בהרפתקאותיו: אריקסון, ממציא דגול הממעיט לדבר; פאדלר, אחיינו של אריקסון, אספן נלהב של כפתורים ופריטים קטנים אחרים (בעתיד יהיה אביו של סניף); ויוסטוס, נווד עצלן המתעב שלטים ואנשי חוק (בעתיד אביו של סנופקין). יחד הם בונים ספינה בשם "שירת הים". לקראת השקת הספינה הם מגלים שהיא תקועה באדמה, וכדי לפתור זאת הם משכנעים יצור ענק (הידוע בשם אדוארד) לרחוץ בנהר ובכך להוביל את הזרם לכיוון הספינה ולשחררה אל תוך המים. לאחר מכן הם יוצאים למסע באמצעות הספינה. לאחר הרפתקאות מרובות (הכוללות את הצלתה של המיולינית מידי הגרוק והתקלות בסופה בלב ים), הם מגיעים לארץ רחוקה, שם הם פוגשים במשפחת מימבל. בתה של מימבל מתיידדת עימם וביחד הם הולכים למסיבת יום ההולדת ה-100 של המלך בה כולם זוכים בפרסים (שם פוגש יוסטוס את מימבל האֵם, לעתיד אימו של סנופקין). מומינאבא וחבריו מחליטים להקים קהילה חדשה על האי, אולם שלוותם מופרת על ידי רוח רפאים ששם לו למטרה לרדוף אותם. לבסוף הם מצליחים להתיידד עם רוח הרפאים וחוזרים לחיות בשלווה. אריקסון בונה ספינה אמפיבית עבור המלך. בהפלגת הבכורה הספינה מותקפת על ידי מפלצת ים, אך מומינאבא וחבריו ניצלים לאחר שאדוארד מופיע לפתע ודורך על המפלצת בטעות. לקראת סוף הסיפור פאדלר מתחתן עם פאזי, ומומינאבא מתאר איך פגש את מומינאמא (לאחר שהציל אותה מטביעה בים). מימבל מאי הקטנה הספר זכה לשני עיבודים טלוויזיוניים לאורך השנים: 8 פרקים מתוך סדרת אנימציית סטופ מושן פולנית בשם "Opowiadania Muminków" (פרקים 28–35) 3 פרקים מתוך סדרת האנימציה היפנית "המומינים" (הפרקים 59, 63 ו-68). מדיה וקבצים בנושא ספר הזכרונות של מומינאבא בוויקישיתוף ספר הזכרונות של מומינאבא, באתר OCLC (באנגלית) עופרה רודנר, "זיכרונותיו של מומינאבא": טובה ינסון חושפת את שורשי משפחת המומינים, באתר הארץ, 8 בפברואר 2023
יהושע דייטש

הרב יהושע סג"ל דייטש (ה'תר"ע, 1910 - ד' בתמוז ה'תש"ן, 27 ביוני 1990) היה רב בהונגריה וברומניה ולאחר עלייתו ארצה רב בשכונת קטמון בירושלים. נולד באימפריה האוסטרו-הונגרית, בנו של הרב חיים יהודה סג"ל דייטש, אב"ד מאקווא. למד בישיבת חוסט אצל הרב יוסף צבי דושינסקי ובישיבת קראלי אצל רבי יואל טייטלבוים. היה נוסע לחצרות אדמו"רים רבות, אך בעיקר לחסידות בעלז ולרבי ישעיה מקרסטיר. נישא לגיצא ראכיל בתו של הרב דוד שפרבר, אב"ד בראשוב. לאחר נישואיו התגורר בבראשוב וכיהן כ"רב הצעיר" של העיר. התמנה לאב"ד וואשארהעלי (כיום טרגו מורש) שבהונגריה. בשנת 1949 עלה לישראל עם חותנו והתיישב בירושלים. כיהן כראש הישיבה הראשון של חסידות בעלז. במשך שנים רבות כיהן כרב בית הכנסת "הכללי" בשכונת קטמון בירושלים והיה מזקני רבני הונגריה בישראל. עמד בראש מפעל "מעיין החוכמה", שעסק בהוצאת ספריהם של מחברים בני זמננו. עסק בהוצאת ספרי אביו "רוח חיים" ו"באר יהודה" והוסיף להם חידושים והערות משלו. בין פרסומיו: אוסף של מאמרי רבנים שנהרגו בשואה. אחיו, הרב יעקב שמריה דייטש, כיהן כרבה של קהילת חוג חת"ם סופר בפתח תקווה. בנו הרב משה, חתנו של רבי יעקב הלברשטאם מטשאקאווא. פתח בית כנסת בלונדון בשם "שאץ" וכונה האדמו"ר משאץ קטמון (חמיו של חמיו היה רבי שלום משאץ). כיום בנו הרב סיני יחזקאל שרגא מנהל את בית הכנסת בתו שיינדל, הייתה נשואה למשה טוביה גרינצוויג, גבאו של האדמו"ר מבעלז הקודם ומחנכו של האדמו"ר הנוכחי מבעלז. ונישאה בשנית (בשנת ה'תש"ס) לרבי משה יהושע הגר האדמו"ר מויז'ניץ בתו זיסל לאה, הייתה נשואה לרב אלתר אליהו רובינשטיין, לימים רבה של אנטוורפן, ולאחר פטירתו נישאה לרב חיים אורי פריינד, דיין בעדה החרדית. בתו פעסל - אשת הרב שלמה פולק, רב היישוב בית חלקיה, תלמיד החזון איש בתו רבקה - אשת הרב יוסף דב פישר, רב הקהילה החסידית ברחובות בתו מרים רחל - אשת הרב ישראל פרידמן מברוקלין. הגדה של פסח עם ביאור קול ישועה, ברוקלין, תשמ"ט בית הלחמי – על מסכת אבות, ירושלים, תשנ"ב בית הלחמי - על בראשית, שמות ומגילת אסתר, ירושלים, תשמ"ה בית הלחמי - על ויקרא, במדבר ודברים, ברוקלין, תשמ"ח זמירות לשבת קודש, עם פירוש שערי ישועה, לונדון, תשנ"ב בית הלחמי - על המועדים וזמני השנה, ברוקלין, תשנ"א בית הלחמי - על הש"ס, יצא לאחר פטירתו ספר פליטה הנשארת - ממחברי וסופרי תל תלפיות, לפי סדר מערכת א-ב ... חידושי הלכות והערות שונות, ירושלים, תש"ל-תשל"א (בעריכתו) יהושע בן חיים יהודה דייטש (1910-1990), דף שער בספרייה הלאומית
אתלטיקה באולימפיאדת אתונה (1906)

אולימפיאדת אתונה (1906) נערכה באתונה, יוון. תחרויות האתלטיקה נערכו בין 25 באפריל לבין 1 במאי 1906. נערכו 21 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו, בהשתתפות 233 משתתפים מ-20 מדינות. מרטין שרידן (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-5 מדליות מהן 2 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף. פול פילגרים (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-2 מדליות זהב, וריי יורי (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה ב-2 מדליות זהב. אריק למינג (שוודיה שוודיה) שזכה ב-3 מדליות, מהן מדליית זהב אחת ושתי מדליות ארד. נוסף לכך, הוא זכה במדליית ארד במשיכת חבל. מאיר פרינסטיין היהודי (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק. בילי שרינג מקנדה מנצח בריצת המרתון ריצת 110 מטר משוכות ניקולאוס גאורגנטס זורק דיסקוס בסגנון עתיק ניקולאוס גאורגנטס מנצח בזריקת אבן מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת אתונה בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת אתונה (1906), באתר סימוכין ספורט אולימפי
אפרים פישל סלומון

אפרים פישל סלומון (1849 – 1924) היה ראש קבוצת המתיישבים ביסוד המעלה שעלו לארץ ישראל בימי העלייה הראשונה. נולד בהסק (סמוך לבריסק) למשפחה חסידית, למד בחדר ובישיבות בפולין ונודע כלמדן וכתלמיד חכם. נשא לאשה את חוה בת יצחק סנדר קדישווייץ ולזוג נולדו חמישה בנים. כיוון שלא רצה שבניו יתגייסו לצבא הצאר החליט לעלות לארץ ישראל. בשנת 1883 הגיע לאודסה ונפגש עם יהודה לייב פינסקר. יחד עם לייב רובין ממזריטש ו-22 משכילים יהודיים ממזריטש ומבריסק, מחברי "חובבי ציון" שהתרכזו באודסה, ייסד את "חברת נחלת שדה וכרם" ששמה לה למטרה להתיישב התיישבות חקלאית בארץ ישראל. סלומון ורובין, כשליחי התנועה, עלו לארץ ישראל וביום ט"ו באב תרמ"ג רכשו את אדמת השבט הבדואי א־זביד מידי משפחת עבו מצפת; על השטח, בן 2,500 דונם, שילמו 5,000 רובל. לאחר רכישת הקרקע הצטרפו עוד שבע משפחות מהגרעין המייסד והחלו לעבד את אדמת המושבה, שנקראה בתחילה "מי מרום". סלומון בחר למקום את השם "יסוד המעלה" לפי הפסוק ”כִּי בְּאֶחָד לַחֹדֶשׁ הָרִאשׁוֹן הוּא יְסֻד הַמַּעֲלָה מִבָּבֶל” (עזרא ז ט). בשל היעדר רישיונות בניה נאלצו המתיישבים להקים לעצמם אוהלים וסוכות למגורים וסבלו מרעב וממלריה שהכתה במקום שהיה רווי ביצות. במהלך השנים היה למנהיג המתיישבים ומנע את התפוררות המושבה שכרעה תחת נטל המלריה, התאבדות חברים, יבולים דלים והתנכלויות שלטוניות. ב-1900 עמדה המושבה בפני פשיטת רגל ויק"א התכוונה לחסל אותה, אך בהשתדלות המתיישבים וסלומון בראשם, הושגה פשרה. ב-1903 השתתף סלומון כנציג המושבה בכנסייה הארצישראלית הראשונה (והיחידה) בזכרון יעקב. בב' בכסלו תרס"ה (1904) נהרג במושבה אביו, ישראל יעקב סלומון, בן 86, על ידי גנבי לילה. שנת השמיטה ב-1910 הגיעה לאחר שנתיים של בצורת, שנה נוספת של יבול דל פירושה היה גזירת כליה על המושבה. הקהילה המקומית התפלגה בעקבות המחלוקת האם לשמור שמיטה לחומרה או לנהוג היתר מכירה בקרקע ולהמשיך ולעבד אותה (מחלוקת שעברה בקו השבר בין "חסידים" ומתנגדים בקרב המתיישבים). ויכוח רבני על אפשרות היתר מכירה התחולל בחצר ביתו של סלומון, שהנהיג את הקו המחייב היתר מכירה על מנת לקיים את המושבה. הרב קוק רבן של יפו וירושלים, התיר את המכירה, ורידב"ז, רבה של צפת, שלל. הוויכוח הוכרע לבסוף לפי שיטתו של הרב יצחק אלחנן ספקטור וסלומון היה מראשוני המתיישבים שחרשו בשנת שמיטה בארץ ישראל.[דרושה הבהרה] מרדכי אליאב (עורך), ספר העלייה הראשונה, כרך ב, עמ' 421. לגליל העליון, תל אביב: המרכז לנוער של ההסתדרות העובדים בא"י, תרצ"ה (ספריית המרכז לנער, חוברת יד). דוד תדהר (עורך), "פישל סלומון", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1861 סיפורו של פישל סולומון, באתר הצימר השוכן בביתו המשוחזר דוד בן-גוריון, מדינת ישראל המחודשת, תל אביב: עם עובד, תשכ"ט 1969, עמ' 42. שאול אביגור, יצחק בן-צבי, אלעזר גלילי ואחרים (עורכים); בן-ציון דינור (עורך ראשי), ספר תולדות ההגנה, כרך א, 2: "מהתגוננות להגנה", תל אביב: הספרייה הציונית, תשי"ז 1956, עמ' 685. משה דוד שוב, 'מחלוקת לשם שמיים', בתוך מרדכי אליאב (עורך), ספר העלייה הראשונה כרך ב, עמ' 311.
חגיז

האם התכוונתם ל... יחיאל חגיז – פזמונאי עברי שמואל חאגיז דרשן ורב בפאס ובפירנצה ישראל יעקב חגיז – רב במרוקו משה חגיז – מחכמי ירושלים, בנו של ישראל יעקב
עידן (מושב)

עידן (עִדָּן) הוא המושב הצפוני ביותר בערבה התיכונה השייך למועצה אזורית הערבה התיכונה. המושב ממוקם כשעה ורבע מבאר שבע ושעה ארבעים וחמש דקות מאילת. הכניסה ליישוב נמצאת כ-6 ק"מ מזרחית לצומת עיר אובות שעל כביש 90. המושב ממוקם מעל אפיקו של נחל ערבה ומוקף בבתרונות שכמעט ולא מתפתחת בהם צמחייה בגלל ריכוזי המלחים והגבס, למעט אפיקי הנחלים ששם יש אדמת סחף. המושב הוקם בשנת 1980 על ידי עולים מקנדה, בריטניה וארצות הברית. שם המושב נלקח מנחל עידן, שאפיקו ממערב ליישוב. מקור שם הנחל הוא דמיון לשמו הערבי – ואדי אום אל-עידן. עם השנים, החלו החלוצים עוזבים את היישוב, וכיום נשארה משפחה בודדת מהגרעין המקורי. במהלך שני העשורים האחרונים המושב קלט משפחות חדשות וכיום היישוב מונה כ־80 משפחות שרובן מתפרנסות מחקלאות באחד או יותר מענפי החקלאות הבאים: ירקות, מטעים, פרחים ובעלי חיים. תודות לקרבתו של המושב לים המלח, נהנים החקלאים מאקלים אידיאלי לגידולים כמעט כל החורף. אולם, בשל המשקעים המקומיים המועטים, החקלאות מבוססת על אספקת מים מקומית הנשאבים מקידוחים ומתפיסת מי שיטפונות. ענף תעסוקה נוסף ומתפתח הוא תיירות: ביישוב צימרים ומוצעות אטרקציות חקלאיות למבקרים. בשל קרבתו של המושב לכביש 90 ולים המלח הוא מהווה בסיס לטיולי כוכב באזור הערבה ונחליו, ים המלח, הנגב ואילת. ביישוב צרכניה, ספריה מקומית, בית כנסת, מגרש כדורגל, מגרש טניס, מגרש כדורסל, סקייט פארק, בריכת שחייה, גן שעשועים ומרפאה. ביישוב קיימת מערכת חינוכית עד גן חובה. החל מכתה א' הילדים נוסעים לבתי הספר האזוריים בספיר: בית ספר יסודי שיטים ותיכון שיטים דרכא. במושב פועלת תנועת הנוער התנועה החדשה. מדיה וקבצים בנושא עידן בוויקישיתוף עידן, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור עידן באתר המועצה האזורית ערבה תיכונה מושב עידן באתר מידעפון אילת אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ילקוט הפרסומים 2633 (עמ' 1825), ‏10 ביוני, 1980 ילקוט הפרסומים 605 (עמ' 1160), ‏12 ביוני, 1958
ג'נסן אטווד

ג'נסן אטווד (באנגלית: Jensen Atwood; נולד ב-25 באוגוסט 1976) הוא שחקן אמריקאי. אטווד גדל בדרום לוס אנג'לס. יש לו שתי אחיות קטנות ושני אחים גדולים. הוא למד משחק ב"California State University, Long Beach" בלוס אנג'לס. בשנת 2005 הוא גילם את מושא אהבתה של השחקנית זוכת האוסקר האלי ברי בסרט שהפיקה אופרה וינפרי לרשת ABC, "עיניהם הביטו באלוהים" המבוסס על הרומן האותו שם. בסרט הוא שיחק גם לצד מועמדת האוסקר רובי די. בנוסף, הוא ידוע בשל תפקידו כווייד רובינסון בסדרת הטלוויזיה "תיבת נח". תיבת נח היא סדרת הטלוויזיה הראשונה שהציגה גברים שחורים הומוסקסואליים בתפקידים הראשיים. בראיונות שהעניק, טען אטווד כי גילום וייד היה התפקיד המאתגר ביותר שביצע. אטווד הופיע בקליפי מוזיקה רבים, בין היתר בשיר "Soldier" של דסטיניז צ'יילד, "Hands Tied" של טוני ברקסטון, בקליפים של אשנטי וביונסה נואלס, "Superwoman" של ליל מו, "I Wish I Wasn't" של הת'ר הדלי ו"You Don't Have To Cry" של שנטה מור וקני לטימור. הוא עשה קולות רקע באחד מאלבומיו של טייריס גיבסון. הוא הופיע על שערי המגזינים Krave Magazine‏, Bleu Magazine וBallroom Rockstar Magazine. הוא דגמן לרשתות "Coors Light",‏ "KFC"‏, "K-Swiss" ו"AT&T". אטווד דיבר בעבר נגד הומופוביה בקהילה האפרו-אמריקאית בטענה שצריך שוויון. הוא תומך בזכויות הלהט"ב. "המבוקשים של מאליבו" (2003) "עיניהם הביטו באלוהים" (2005) "תיבת נח" (2005–2006) "תיבת נוח: להקפיץ את הכלה" (2008) מדיה וקבצים בנושא ג'נסן אטווד בוויקישיתוף ג'נסן אטווד, ברשת החברתית אינסטגרם ג'נסן אטווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אנג'ליקה ברידג'ס

אנג'ליקה ברידג'ס (באנגלית: Angelica Bridges; נולדה ב-20 בנובמבר 1973) היא שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית. בנובמבר 2001, בעת שהייתה בת 27, הופיעה על שער המגזין פלייבוי בעירום. ברידג'ס היא סולנית להקת "Strawberry Blonde"[דרוש מקור]. היא הנחתה ושרה במופע החשפנות "Fantasy" שהציג בלאס וגאס[דרוש מקור]. מדיה וקבצים בנושא אנג'ליקה ברידג'ס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנג'ליקה ברידג'ס (באנגלית) אנג'ליקה ברידג'ס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנג'ליקה ברידג'ס, ברשת החברתית אינסטגרם אנג'ליקה ברידג'ס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנג'ליקה ברידג'ס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמירה מורג, אין עליה: אנג'ליקה ברידג'ס, באתר ynet, 9 באפריל 2003 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
X-44

הלוקהיד מרטין X-44 (באנגלית: Lockheed Martin X-44) המכונה גם MANTA (ראשי תיבות של: Multi-Axis No-Tail Aircraft) היה עיצוב מוצע למטוס של חברת לוקהיד מרטין שנבחן על ידי נאס"א וחיל האוויר האמריקאי. המטוס יועד לבחון את האפשרות לבניית מטוס בעל יכולות טיסה מלאות ללא מייצבי זנב (אנכיים או אופקיים). היכולת להפנות את האף מעלה או מטה הייתה מושגת באמצעות הנעה וקטורית. עיצובו הכללי של המטוס התבסס על ה-F-22 ראפטור אך עם כנף דלתא וללא כנפי זנב. ה-X-44 תוכנן על מנת לבחון את האפשרות לבניית מטוס בעל יכולת שליטה המבוססת על הנעה וקטורית בלבד. חתך המכ"ם של המטוס הוקטן משמעותית בגלל הסרת הכנפיים והמייצבים האחוריים, שאת מקומם ימלאו מנועים בעלי יכולת הנעה וקטורית. עיצוב ה-X-44 היה מבוסס על ה-F-22, אך עם כנף דלתא מלאה וללא הכנפיים האחוריות. אם היה המטוס נבנה והופך למבצעי יכולת נשיאת הנשק שלו הייתה גדולה מזו של ה-F-22 בגלל כנף הדלתא הגדולה שלו. ה-X-44 תוכנן כך שיצמצם בבעיות המכניות, יגביר את יעילות הדלק ויהיה זריז יותר. המימון לפרויקט ה-X-44 בוטל בשנת 2000. F-22 ראפטור מטוסי ה-X מדיה וקבצים בנושא X-44 בוויקישיתוף "American X-Vehicles: An Inventory, X-1 to X-50" http://web.archive.org/web/20071015155601/http://nasaexplores.com/show2_articlea.php?id=03-065
צוקים

צוּקִים הוא יישוב קהילתי ישראלי במועצה האזורית הערבה התיכונה ממערב לכביש 90, בין המושבים צופר ופארן. היישוב נמצא 104 ק"מ צפונית לאילת. היישוב הוא כפר אמנים, והוא הוקם בשנת 2004 על ידי תושבים ממרכז הארץ, במקום בו שכנה היאחזות הנח"ל צופר החל משנת 1968 ועד לאמצע שנות השבעים. בעבר נקרא המקום מחנה בִּלְדַּד (כשם בלדד השוחי, אחד משלושת רעי איוב בסיפור המקראי) ועדיין ניתן למצוא שם זה במפות. רעיון הקמת יישוב קהילתי ראשון בערבה ניזום על ידי גרעין של אנשים ממרכז הארץ שחפצו לעשות שינוי מהותי באורח חייהם תוך שילוב בשינויים בתחום עיסוקיהם. בסיס הרעיון היה הקמת יישוב קהילתי בסמוך למיזמי תיירות מדבריים, אותם הקימו חלק מתושבי צוקים הראשונים באופן עצמאי ותוך שמירה על האופי המדברי הייחודי של האזור. הקמתה של צוקים תוכננה ב-3 שלבים ובסך הכל לכ-155 יחידות דיור. בינואר 2019 התגוררו בצוקים כ-90 משפחות בשלב א' ושלב ב' של צוקים. תושבי צוקים מתפרנסים מתיירות, חינוך, אומנות ומקצועות חופשיים כמו גם תחומי עיסוק הקשורים לחקלאות ולמועצה המקומית. ביישוב יש שני גני ילדים, שאחד מהם הוא גן ילדים רב גילאי בו החינוך הוא אנתרופוסופי. כמו כן כ-70 בני נוער של צוקים משתתפים בפעילות של תנועת נוער אשר שייכת לתנועת התנועה החדשה. סביב צוקים הוקמו 7 מתחמי לינה מדברית, החל מבקתות הבנויות מבוץ ועד לסוויטות מפוארות. "סרטים בערבה - פסטיבל קולנוע בינלאומי" הוא אירוע קולנוע מדברי בינלאומי תחת כיפת השמיים שמתקיים בצוקים מדי שנה. מחנה בלדד הנטוש הפך לכפר אמנים ובו סדנאות לקרמיקה, ציור, פיסול, עבודות עץ ותכשיטים. במקום חנות טבע ובית קליה לקפה. כפר האומנים פתוח בימי שישי ובחול המועד, כמו גם בזמן פסטיבל הסרטים. מדיה וקבצים בנושא צוקים בוויקישיתוף צוקים, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור צוקים באתר המועצה האזורית ערבה תיכונה דנה כהן, החזון של בן-גוריון מתגשם ביישוב צוקים שבערבה, באתר nrg‏, 7 ביוני 2012 יעל לרנר, ביקור רגוע ביישוב צוקים, באתר ישראל היום, 4 בינואר 2013 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך ומטח, 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Sixteen Going on Seventeen

Sixteen Going on Seventeen (תרגום חופשי לעברית: בת שש-עשרה, עוד מעט שבע-עשרה) הוא שיר שנכתב והולחן ב-1959 על ידי הצוות רוג'רס והמרשטיין למחזמר צלילי המוסיקה. השיר מספר על ליזל, דמות במחזמר, שעודנה בת 16. בגיל זה תהיות רבות ושאלות לא פתורות, ועל כן מציע לה רולף, הדוור של משפחת פון טראפ, שהוא גדול מליזל בשנה, להדריך אותה בגיל המבלבל. בהמשך הסיפור, עם זאת, יהפכו השניים לאויבים. בסרט "צלילי המוסיקה" משנת 1965, רולף וליזל שרים את השיר במבנה גזיבו. מאז הפך אותו גזיבו, הנמצא בזלצבורג, לאתר תיירותי. בנוסף, בקטע נוסף בסרט שרות דמויותיהן של מריה פון טראפ וליזל את השיר לאחר חזרתם של הזוג פון טראפ מירח הדבש שלהם. מידע על היצירה "Sixteen Going on Seventeen" באתר מיוזיק בריינז
למך

האם התכוונתם ל... למך בן מתושלח – דמות מקראית הנזכרת בבראשית ה, מצאצאי שת ואבי נח למך בן מתושאל – דמות מקראית הנזכרת בבראשית ד, מצאצאי קין שירת למך – השירה הראשונה במקרא ומן השירות העתיקות ביותר בשפה העברית. למך (משחק קלפים) – משחק קלפים למך - כינוי בפולקלור היהודי לשלומיאל או שלימזל. יש המקשרים את מקור הכינוי ללמך בן מתושאל. למך (דמות מ"נקמת הסבל") - דמות בסיפור נקמת הסבל מלך