צמות (סרט)

צמות הוא סרט דרמה ישראלי, שהופק במסגרת הטלוויזיה החינוכית בשנת 1989. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי, שהתרחש במהלך סוף שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50 בעיראק. בסרט מגוללים קורותיה של הרצליה צמח (לוקיי), אסירת ציון לשעבר, החל מהצטרפותה למחתרת היהודית שפעלה בעיר ארביל, דרך מעצרה ומאסרה, ושחרורה מהמאסר. הסרט הוסרט ובוים על ידי יצחק חלוצי, והופק על ידי עזריאל גמליאל. האתרים, שבהם צולם הסרט, הותאמו מבחינת התפאורה לרוח התקופה והמקומות שאותם הסרט מייצג. סועאד, נערה יהודיה בת 14 מהעיר ארביל שבכורדיסטן העיראקית, מגלה, כי במרתף בית הוריה מתנהלת פעילות ציונית על ידי מספר יהודים. לאחר שהוכיחה להם את ידיעותיה בקריאת עברית ותרבות ציונית, הם מסכימים לצרפה לשורותיהם, מעניקים לה שם עברי (הרצליה), ומוזהרת לבל תחשוף אותם ופעילותם. ביום מסוים סועאד חוזרת במהרה לביתה, לאחר שהותרעה על הגעת שוטרים לביתה לצורך חיפוש במרתף הבית. בהגיעה לבית, סועאד ממהרת ללבוש ז'קט, אשר באחד מכיסיו מונחת פיסת עיתון בעברית. לבישת הז'קט מעוררת את חשדו של קצין המשטרה, ולאחר מאבק עם סועאד הוא מוצא את פיסת העיתון. סועאד נלקחת למעצר, לא לפני שאביה ואחד משכניה המוסלמים מנסים למנוע זאת. לאחר שהייתה במעצר, סועאד מלוּוה ברכבת לבגדד על ידי שוטר ואִימה, על-מנת שתיחקר במטה הבולשת העיראקית, המכונה בסרט כ-CID. בחקירתה - סועאד אינה מוסרת דבר על מכריה ופעילותם, ונשפטת לריצוי מאסר בפועל. שהייתה של סועאד בכלא הנשים מוצגת במקביל למרד של האסירות עקב תנאיהן, אשר מתבטא בשביתת רעב. כמו כן, מתבררת נוקשותה של מנהלת בית הסוהר כלפי האסירות, ובמיוחד כלפי מונירה, האסירה הקומוניסטית אשר הגתה את המרד, וסועאד. על-מנת לשבור את רוחה של סועאד, ולאחר שעמדה בניסיונות הכפייה להאכילה, מצווה מנהלת הכלא על הסוהר לגזוז את צמותיה של סועאד אל מול פניהן של יתר האסירות. גם לאחר זאת, לא הסכימה סועאד לשבור את שביתת הרעב, וכאקט של מחאה אף שרה שיר בשפה הכורדית. בהמשך לכך, מונירה מפונה מתאה שבכלא לצורך חקירה לכאורה ב-CID. יום לפני שחרורה המיועד - סועאד מואשמת בכך שנשלחו אליה מכתבים מיהודים בארץ ישראל, וצפויה למשפט נוסף שתוצאתו עשויה להיות מוות. לפי הטענה, שולחי המכתבים הוברחו מעיראק בניגוד לחוק, והמכתבים נתפסו ברשותם של מבריחים, הצפויים לגזר דין מוות. סועאד מתעקשת, שאינה מכירה את שמות שולחי המכתבים, וכי אין לה קשר עם ההברחות. בניסיון להפלילה, נחקר חכם ניסן, רבה של קהילת ארביל, אשר טוען שאינו מכיר אישית את שולחי המכתבים וגם לא את סועאד. בזמן שהצטוו להיפגש, חכם ניסן צועק ואף סוטר לסועאד עקב ההאשמות נגדה, אך לוחש לה כי כל קהילת היהודים בארביל תומכת בה. בהמשך, חכם ניסן משחד את החוקר בבקשה שיידחה את משפטה הצפוי. זמן מסוים לאחר מכן, מתקבלת הוראה מהשלטון העיראקי, על-כך שכל היהודים בשטחה מורשים לעזוב את עיראק. ביום שחרורה - סועאד מקבלת ממנהלת הכלא את צמותיה שנגזזו, ונפרדת מהסוהר. סועאד נפגשת עם אביה המבשר לה שהם עתידים לעזוב את עיראק, ושלא נותרו יהודים בארביל. בין השחקנים המופיעים בסרט ניתן למנות את השחקנים הבאים: "צמות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "צמות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "צמות", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית לוקיי הרצליה, עדויות מעיראק, אתר האינטרנט "המיליון שנשכח". לוקיי (צמח) הרצליה (רגינה), תנועת המחתרת הציונית - חלוצית, אתר מרכז מורשת יהדות בבל. צמות – הסרט המלא, הערוץ הרשמי של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר האינטרנט יו-טיוב. הרצליה לוקיי בראיון בתוכנית ערב חדש, עם נטע סובול, אתר האינטרנט יו-טיוב הרצליה לוקיי בראיון בתוכנית "זה הזמן", אתר האינטרנט יו-טיוב יובל מלחי, הילדה שרצתה להיות ציונית, באתר "קטעים בהיסטוריה", 23 ביוני 2016