laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולריה (זמרת)

ולריה (ברוסית: Валерия) הוא שם הבמה של אלה יוריבנה פרפילובה (ברוסית: Алла Юрьевна Перфилова; נולדה ב-17 באפריל 1968 באטקרסק), זמרת ודוגמנית אופנה רוסייה. ולריה, שזכתה בתארים "האמן העממי של רוסיה" (2013) ו"האמן העממי של הרפובליקה המולדבית הפרידנסטרובית" (2016), זכתה גם בפרסים רבים, כולל גרמופון הזהב (13), "שיר השנה" (13), Muz-TV (ארבעה: "המבצעת הטובה ביותר" ב-2004, 2010 ו-2015, "הווידאו הטוב ביותר", 2014), ופרסי המוזיקה של MTV רוסיה (שניים, "הביצוע הטוב ביותר", 2004, "השיר הטוב ביותר", 2005). היא חברה במועצה לתרבות ואמנות תחת נשיא הפדרציה הרוסית מאז 2012. 1992: Pobud' so Mnoi 1992: The Taiga Symphony 1995: Anna 1997: Familia. Chast' 1 2000: Perviy Internet Albom 2001: Glaza Tsveta Neba 2003: Strana Lyubvi 2006: Nezhnost' Moya 2008: Nepodkontrolno 2010: Vo Mne Moya Lubov' 2013: Po serpantinu 2016: Okeany 2017: K Solntsu אתר האינטרנט הרשמי של ולריה (ברוסית) מדיה וקבצים בנושא ולריה בוויקישיתוף ולריה, ברשת החברתית פייסבוק ולריה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ולריה, ביישום טלגרם ולריה, ברשת החברתית אינסטגרם ולריה, ברשת החברתית טיקטוק ולריה, ברשת החברתית VK ולריה, סרטונים בערוץ היוטיוב ולריה, באתר פליקר ולריה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ולריה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ולריה, באתר ספוטיפיי ולריה, באתר Last.fm (באנגלית) ולריה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ולריה, באתר דיזר ולריה, באתר Yandex.Music (ברוסית) ולריה, באתר Discogs (באנגלית) ולריה, באתר Songkick (באנגלית) Valeriya: Russia's greatest export (after gas and oil), The Independent, ‏2008-06-27 (באנגלית) Главная страница, Валерия - Официальный сайт (ברוסית)
קקדואיים

קקדואיים (שם מדעי: Cacatuidae) היא על-משפחה וגם משפחה בסדרת התוכאים ובה כ-21 מינים. תפוצתם של הקקדואיים היא באינדונזיה ובאוסטרליה. גודל הפרטים משתנה מסוג לסוג. אורכו של המין נימפית מצויצת הוא כ-31 סנטימטרים ואורכו של קקדו הדקלים הוא כ-67 סנטימטרים. הוא משמש גם לנוי וכחיית מחמד. תת-משפחה נימפיות (Nymphicinae). סוג ומין יחיד נימפית מצויצת (Nymphicus hollandicus) תת-משפחה Calyptorhynchinae סוג קקדו שחור (Calyptorhynchus)(אנ') קקדו שחור אדום-זנב (Calyptorhynchus banksii) קקדו שחור מבריק (Calyptorhynchus lathami)(אנ') קקדו שחור צהוב-זנב (Calyptorhynchus funereus)(אנ') קקדו שחור קצר-זנב (Calyptorhynchus latirostris)(אנ') קקדו שחור לבן-זנב (Calyptorhynchus baudinii)(אנ') תת-משפחה Cacatuinae שבט Microglossini סוג ומין יחיד קקדו דקלים (Probosciger aterrimus) שבט Cacatuini: סוג ומין יחיד קקדו גאנג גאנג (Callocephalon fimbriatum) סוג ומין יחיד קקדו ורדרד (Eolophus roseicapillus) סוג ומין יחיד קקדו לבן ציצית (Lophochroa leadbeateri) סוג קקדו (Cacatua) קקדו אמברלה (Cacatua alba) קקדו דוקופס (Cacatua ducorpsii) קקדו צהוב ציצית (Cacatua galerita) קקדו גופין (Cacatua goffini) קקדו רד וונטד (Cacatua haematuropygia) קקדו מולוקי (Cacatua moluccensis) קקדו אמסברלה (Cacatua ophthalmica) Cacatua pastinator קקדו ערום-עין (Cacatua sanguinea) קקדו צהוב ציצית קטן (Cacatua sulphurea) כולל 4 תת-מינים Cacatua sulphurea abbotti Cacatua sulphurea citrinocristata Cacatua sulphurea parvula Cacatua sulphurea sulphurea קקדו קורלה ארוך מקור (Cacatua tenuirostris) קקדו שחור קצר זנב קקדו צהוב ציצית קקדו גאנג גאנג קקדו דקלים קקדו לבן ציצית קקדו גאלה מדיה וקבצים בנושא קקדואיים בוויקישיתוף קקדו, באתר תוכיאדה (בעברית) קקדואיים, באתר NCBI (באנגלית) קקדואיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קקדואיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קקדואיים, באתר GBIF (באנגלית) קקדואיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מקור השם במאלאית / אינדונזית KAKAKTUA, KAKATUA, משמעותו: KAKAK "אח בוגר", TUA "זקן" ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאשה גרדייבה

סאשה מיכאילובנה אנטונובה (ברוסית: Саша Михайловна Антонова; נולד ב-5 בפברואר 1979), המוכרת יותר בשם הבמה שלה סאשה גרדייבה, היא זמרת אמריקאית ילידת רוסיה, כותבת שירים, מפיקה ואמנות הבמה. המוזיקה שלה היא שילוב של דאנס-פופ עם השפעות של אלקטרוניקה. היא החלה את הקריירה המקצועית שלה בגיל 16, וזכתה להכרה בסצנת המוזיקה האירופית, ב-MTV ובתעשיית המוזיקה הרוסית. סאשה עשתה מעבר לזירת המוזיקה האמריקאית, ומשכה תשומת לב בעיתונות כשהשתתפה בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-54. גרדייבה פגשה את המפיק האמריקאי טריקי סטיוארט וזמן קצר לאחר מכן הוציאה את הסינגל הראשון שלה בארצות הברית "Wanted". הוא נכתב בשיתוף עם ג'סטין טרנטר מההרכב המוזיקלי Semi Precious Weapons והופק על ידי סטיוארט והמפיק הנוורגי אקסידנט. היא זכתה להכרה בסצנת הדאנס של מועדוני הלילה בארצות הברית וכונתה על ידי מגזין Hot Spot ו-Gay Pride כ"אחד האמנים המבטיחים ביותר בסצנת המוזיקה המרכזית בארצות הברית". 2003: Sasha 2005: Pozovi Lyubya 2016: Tin Foil מדיה וקבצים בנושא סאשה גרדייבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאשה גרדייבה (באנגלית) סאשה גרדייבה, ברשת החברתית פייסבוק סאשה גרדייבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סאשה גרדייבה, ברשת החברתית אינסטגרם סאשה גרדייבה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סאשה גרדייבה, באתר MusicBrainz (באנגלית) סאשה גרדייבה, באתר בילבורד (באנגלית) Loading..., sashagradiva.com SASHA GRADIVA - WANTED (HQ) [+ LYRICS], נבדק ב-2022-10-01
מארי אוסמונד

אוליב מארי אוסמונד (באנגלית: Olive Marie Osmond; נולדה ב-13 באוקטובר 1959) היא זמרת, שחקנית, סופרת, פילנתרופית, מנחת אירוח וחברה בהרכב המוזיקלי האמריקאי האוסמונדס (אנ'). אף על פי שמעולם לא הייתה חלק מההרכב המוזיקלי של משפחתה, היא זכתה להצלחה כאמנית מוזיקת קאנטרי ופופ ומארחת תוכנית שונות בטלוויזיה בשנות ה-70 וה-80. השיר הידוע ביותר שלה הוא עיבוד מחודש לבלדת הפופ הקאנטרי "Paper Roses". מ-1976 עד 1979, היא ואחיה הזמר דוני אוסמונד הנחו את תוכנית הטלוויזיה דוני ומארי. אלבום הבכורה שלה, Paper Roses, משנת 1973 הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי, והנפיק את הלהיט הבין-לאומי "Paper Roses", שהצליח להגיע למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי ומצעד השירים העכשוויים למבוגרים. כמו כן, הצליח להגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הבילבורד הוט 100. Paper Roses (1973) In My Little Corner of the World (1974) Who's Sorry Now (1975) This is the Way That I Feel (1977) There's No Stopping Your Heart (1985) I Only Wanted You (1986) All in Love (1988) Steppin' Stone (1989) I Can Do This (2010) Music Is Medicine (2016) Unexpected (2021) מדיה וקבצים בנושא מארי אוסמונד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארי אוסמונד (באנגלית) מארי אוסמונד, ברשת החברתית פייסבוק מארי אוסמונד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארי אוסמונד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מארי אוסמונד, באתר ספוטיפיי מארי אוסמונד, באתר AllMusic (באנגלית) מארי אוסמונד, באתר MusicBrainz (באנגלית) מארי אוסמונד, באתר Yandex.Music (ברוסית) מארי אוסמונד, באתר Discogs (באנגלית) מארי אוסמונד, באתר Songkick (באנגלית) מארי אוסמונד, באתר Genius מארי אוסמונד, באתר בילבורד (באנגלית) Marie Osmond, Marie Osmond (באנגלית אמריקאית) Marie Osmond, Billboard (באנגלית אמריקאית)
ילנה קרלאושה

ילנה קרלאושה (בסרבית קירילית: Јелена Карлеуша; נולדה ב-17 באוגוסט 1978) היא זמרת ואשת תקשורת סרבית. היא נולדה וגדלה בבלגרד, וזכתה להצלחה עם יציאת אלבום הבכורה שלה Ogledalce ב-1995 ולאחר מכן הוציאה חמישה אלבומים נוספים שזכו להצלחה. היא החלה כזמרת ששיריה אופיינו בסוגות מוזיקליות כדוגמת טורבו-פולק, ובהמשך שילבה אלמנטים של מוזיקת פופ ככל שהקריירה שלה התקדמה. בשנת 2002, היא זכתה להצלחה נוספת בזכות שיתוף פעולה עם חברת התקליטים היוונית Heaven מיוזיק ב-Samo za tvoje oči. אלבומיה הבאים, Magija (2005) ו-JK Revolution ‏(2008), שיצאו בהוצאת סיטי רקורדס, כללו שירים פופולריים כמו: "Slatka mala",‏ "Upravo ostavljena" ו-"Tihi ubica". במאי 2010, קרלאושה ערכה קונצרט באצטדיון בלגרד, בשם All About Diva Show ("הכול אודות מופע הדיווה"). אלבומה העשירי Diva ‏(2012) זכה להצלחה המסחרית הגדולה ביותר של קרלאושה והנפיק להיטים כמו "Insomnia" ו-"Krimi rad". אחריו, אירע הקונצרט Viva La Diva Show באש, בלגרד ביוני 2013. בין 2015 ל-2022, היא שימשה כשופטת ומדריכה בתחרות השירה הפופולרית בטלוויזיה Zvezde Granda ‏(2015–2021). היא מוכרת כאחת האמניות הפופולריות ביותר בסרביה. קרלאושה היא האישה הפופולרית ביותר והאדם השני הנעקב ביותר בסרביה באינסטגרם. בנוסף לקריירה המוזיקלית שלה, השקפותיה הבוטות של קרלאושה, הופעתה מעוררת המחלוקת והחיים האישיים, זכו גם לסיקור תקשורתי משמעותי והיו נושא למחלוקות במרוצת השנים. Ogledalce (1995) Ženite se momci (1996) Veštice, vile (1997) Jelena (1998) Gili, gili (1999) Za svoje godine (2001) Samo za tvoje oči (2002) Magija (2005) JK Revolution (2008) Diva (2012) מדיה וקבצים בנושא ילנה קרלאושה בוויקישיתוף ילנה קרלאושה, ברשת החברתית פייסבוק ילנה קרלאושה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ילנה קרלאושה, ברשת החברתית אינסטגרם ילנה קרלאושה, ברשת החברתית טיקטוק ילנה קרלאושה, סרטונים בערוץ היוטיוב ילנה קרלאושה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ילנה קרלאושה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ילנה קרלאושה, באתר ספוטיפיי ילנה קרלאושה, באתר Last.fm (באנגלית) ילנה קרלאושה, באתר AllMusic (באנגלית) ילנה קרלאושה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ילנה קרלאושה, באתר דיזר ילנה קרלאושה, באתר Yandex.Music (ברוסית) ילנה קרלאושה, באתר Discogs (באנגלית) ילנה קרלאושה, באתר Genius ילנה קרלאושה, באתר טיידל (באנגלית) Tracara.com, Tracara.com, Jelena Karleuša: folk ili pop, pitanje je sad?, tracara.com, ‏2011-02-08 (ב־) Jelena Karleuša - Jelena Karleuša (באנגלית), נבדק ב-2022-10-01 Zvezde Granda, נבדק ב-2022-10-01 Đoković i Karleuša: Poznati sa najviše pratilaca u Srbiji, NOVA portal, ‏2020-10-13 (ב־) Marketing agencija ApaOne, Jelena Karleusa - Biografija, www.kudaveceras.rs (ב־)
נבו זיו

נבו זיו (21 בדצמבר 1978 – 10 בנובמבר 2021) היה מחזאי, סופר, עיתונאי ועורך ב"ידיעות אחרונות". נבו נולד ב-1978 וגדל בנתניה. שירת בצבא בדובר צה"ל, ולאחר השחרור עבד כפרסומאי. בשנת 2010 הצטרף ל"ידיעות אחרונות". היה עיתונאי רב גוני והתבטא בראיונות, בכתבות ובתחקירים מרתקים שפורסמו במוסף "7 לילות", ומאוחר יותר גם במוסף "7 ימים", ובמוסף לשבת. בנוסף היה גם למשך כשנתיים בצוות העריכה של "7 ימים". הכי הייתי רוצה להיות, אותו כתב עם יונתן יבין, הוצאת עם עובד, תשס"ג / 2002, איורים: נעמה פלג סבא מסתיר הכל עם הגב, הוצאת ידיעות אחרונות, ספטמבר 2017, איורים: שחר קובר אריה בן נעים ה-14, הוצאת משכל (ידיעות אחרונות), מאי 2019, איורים: שחר קובר המחזה "קב"ן" נכתב בהשראת מבצע צוק איתן ועלה בתיאטרון הבימה באוגוסט 2021 הצגת הילדים "אופוריה" בשני המחזות עבד עם רעייתו, הבמאית דפנה זילברג. 2019 פרס דבורה עומר על ספר הילדים "סבא מסתיר הכל עם הגב" דצמבר 2021 כחודש לאחר מותו הועלתה ההצגה קב"ן שהוקדשה לזכרו נישא לדפנה זילברג ולהם 2 ילדים. נפטר ממחלת הסרטן ב-10 בנובמבר 2021 ונקבר למחרת בבית העלמין בנתניה. "סדנאות הבית עם אשכול נבו ואורית גידלי" נבו זיו במאגר VIAF. רז שכניק ויואב בירנברג, עיתונאי "ידיעות אחרונות" נבו זיו הלך לעולמו בגיל 43, באתר ynet, 11 בנובמבר 2021 עם עובד - הכי הייתי רוצה להיות / יונתן יבין, באתר www.am-oved.co.il נבו זיו, באתר www.e-vrit.co.il חגית גינזבורג, העיתונאי והמחזאי נבו זיו מת בגיל 43, באתר הארץ, 12 בנובמבר 2021 ישראל מחוברת - תיאטרון חיפה: אופוריה | מחזמר לכל המשפחה: ילד נרגש עובר עם משפחתו ל"אופוריה", העיר השמחה בעולם, "עיר בה השמש תמיד זורחת והגשם נעים כמו מקלחת". לאט לאט הוא מגלה את החוקים... | By מרכז ענב לתרבות | Facebook, באתר www.facebook.com פרס דבורה עומר - Hebrew Wikipedia, באתר Wikipedia - WikiDeck יואב בירנברג, "ההצגה היא כמו עוד ילד שלנו, שנבו לא יראה אותו גדל", באתר ynet, 10 בדצמבר 2021 לפני כמה שנים ביקשנו... - סדנאות הבית - אשכול נבו ואורית גידלי, באתר www.facebook.com
Me Porto Bonito

Me Porto Bonito (בעברית: אתנהג יפה) הוא סינגל של הראפר הפוארטו ריקני באד באני והזמר הפוארטו ריקני צ'נצ'ו קורליאונה, מתוך אלבום האולפן החמישי של באד באני, Un Verano Sin Ti. השיר יצא לאור ב-20 ביוני 2022, כסינגל החמישי מתוך האלבום, לאחר "Callaíta",‏ "Moscow Mule",‏ "Tití Me Preguntó" ו-"Después de la Playa". השיר נכתב על ידי באד באני וצ'נצ'ו קורליאונה והופק על ידי MAG, סובלו NEO, לה פסיינסיה ולנקס. השיר הגיע בשיאו למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100 וזכה ללמעלה מ-600 מיליון השמעות בספוטיפיי חודשים בודדים לאחר צאתו. במהלך ראיון עם צ'נטה ידרך, באני הסביר כי השיר הוקלט מיד לאחר שהשתתף בנשף המט גאלה בניו יורק. בנוסף, הוא ציין שהגיע לאולפן בתלבושת ותספורת זהות לאירוע. על החיבור עם צ'נצ'ו קורליאונה הוא אמר: "כשעשיתי את השיר הזה, לא היה לי בראש מישהו שהוא לא הוא. אם זה לא היה איתו, לא הייתי מוציא את השיר". מילות השיר כוללות שני קריינים שנמשכו לאישה ששכנעו אותה לפרסם סלפי כדי להדגים עד כמה היא סקסית. כמו כן, שני הגברים התחייבו להתנהג יפה לאישה אם יתבקשו לעשות זאת. במגזין הבילבורד, דורג השיר כשיתוף הפעולה השני הטוב ביותר באלבום, שכן באד באני "עובר מהטוורקינג המודרני שלו לקצב מסיבות דה מרקזינה מהאסכולה הישנה שמושכת מעריצים כרצועה האהובה עליהם ביותר בזכות המילים הסופר-מלהיבים שלה על היותו יפה ובטוח". בנוסף, השורה "Tú no ere' bebecita, tú ere' bebesota" הפכה לטרנד כסאונד באפליקציית טיקטוק. "Here Are the English Lyrics to Bad Bunny & Chencho's No. 1 Hit 'Me Porto Bonito'". Billboard. 25 במאי 2022. נבדק ב-23 ביוני 2022. {{cite news}}: (עזרה) "Bad Bunny and Chencho Corleone - Me Porto Bonito". Genius. 6 במאי 2022. נבדק ב-23 ביוני 2022. {{cite news}}: (עזרה) "Every Collaboration on Bad Bunny's 'Un Verano Sin Ti' Ranked: Critics' Picks". Billboard. 23 במאי 2022. נבדק ב-4 ביוני 2022. {{cite news}}: (עזרה) Hot 100 Songs, בילבורד, ‏2022 Billboard Global 200, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Billboard Global Excl. U.S., Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
קייל שמיד

קייל שמיד (באנגלית: Kyle Schmid; נולד ב-3 באוגוסט 1984) הוא שחקן קנדי. שמיד נולד במיסיסוגה, אונטריו, קנדה. הוא שיחק בקבוצת הכדורגל "ארין מילס", ולמד בבית הספר התיכון פורט קרדיט (אנ') בעיר הולדתו. את תפקידו הראשון קיבל בשנת 1996, בהיותו בן 12 גילם ילד חולה בסרט "Virus". שמיד ידוע אולי בעיקר בזכות תפקידו בכיכובו בתור הערפד בן ה-470 הנרי פיצרוי בסדרת הדרמה העל טבעית של "Blood Ties", ובתפקידו החוזר כצאצא של ערפד בסדרת הטלוויזיה "Being Human" הוא גם כיכב בתור רוברט מורהאוס בסדרת הדרמה "Copper". הוא הופיע בכמה סרטים בהם "היסטוריה של אלימות", "אחוות הג'ינס" ו"גבר מי שמטפלת", כולם משנת 2005. הוא גילם את מושא האהבה של דמותה של רייבן סימון, בסרט "The Cheetah Girls" משנת 2003, של ערוץ דיסני. באוקטובר 2018,פורסם כי שמיד לוהק לתפקיד הראשי של מוזס במיני סדרת המדע הבדיוני של נטפליקס "אי-מציאות". המיני-סדרה הוקרנה לראשונה ב-12 בספטמבר 2019. בינואר 2021, שמיד לוהק לתפקיד בסדרת הדרמה "Big Sky". באותה שנה שיחק בסרט "The Last Victim". במאי 2021 החל לצאת עם השחקנית האמריקאית קייטי לוץ. השניים התארסו ב-6 במאי 2022. הם התחתנו במהלך שנת 2023 בטקס שנערך בקולומביה. באפריל 2024 חשפו השניים כי הם מצפים לילד ראשון. מדיה וקבצים בנושא קייל שמיד בוויקישיתוף קייל שמיד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קייל שמיד, באתר AllMovie (באנגלית) קייל שמיד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "THE SIX: Kyle Schmid makes his pix!". 24 Hours Toronto (בCanadian English). נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Exclusive Interview: COPPER star Kyle Schmid on Robert Morehouse". Assignment X (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "GCE Exclusive: Interview with Kyle Schmid - The GCE". The GCE. 13 בינואר 2014. נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Derek From "The Cheetah Girls" Has The World's Most Beautiful Beard". BuzzFeed (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (4 באוקטובר 2018). "'The I-Land': Kyle Schmid Cast In Netflix Sci-Fi Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Ramos, Dino-Ray (20 באוגוסט 2019). "'The I-Land' Teaser: Netflix Sets Release Date For Kate Bosworth Sci-Fi Series With Fyre Fest Flair". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 באוגוסט 2019. {{cite web}}: (עזרה) Andreeva, Nellie (25 בינואר 2021). "'Big Sky': Ted Levine Joins ABC Drama As Series Regular, Kyle Schmid To Recur". Deadline Hollywood. נבדק ב-7 במאי 2021. {{cite web}}: (עזרה) The Last Victim trailer: Ali Larter, Ron Perlman neo-Western thriller comes to theatres and VOD in May, JoBlo, ‏4 במרץ 2022 "CAITY LOTZ on Instagram: "I've never been more sure of anything in my life. 💕"". "Kyle schmid on Instagram: "The sun rises and sets with you. The moon and the stars have never shone so brightly. You are the love of my life."".
בית מאפה

בית מאפה (בצרפתית: pâtisserie) הוא סוג של מאפייה איטלקית, צרפתית או בלגית המתמחה במאפים ומתוקים, כמו גם כינוי לפריטי מזון כאלה. במדינות מסוימות, הולנד, גרמניה וצרפת, על פי חוק, רק מאפיות המעסיקות שף קונדיטור מורשות להתהדר בתואר 'פטיסרי'. באיטליה, צרפת ובלגיה, pâtissier הוא שף קונדיטור שסיים תהליך הכשרה ארוך, לעיתים קרובות בשיתוף עם מאפיות, ובסיומו בחינה בכתב. קונדיטוריות הם חזיון נפרץ בעיירות באיטליה, צרפת ובלגיה. ניתן לקנות עוגות ומאכלים מתוקים אחרים בקונדיטוריה. מדיה וקבצים בנושא בית מאפה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי דרום סודאן – סין

יחסי דרום סודאן–סין הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של דרום סודאן. סין הכירה בעצמאותה של דרום סודאן ב-9 ביולי 2011. סין החלה בחילופי ידידות עם דרום סודאן בשנות ה-70, כאשר סין שלחה צוותים רפואיים ומומחים חקלאיים לספק סיוע לאנשים שם. בינואר 2005 הייתה סין אחת העדות להסכם השלום המקיף שנחתם בין צפון ודרום סודאן, שסיים את מלחמת האזרחים בת 38 השנים והכריז על הקמת הממשלה האוטונומית של דרום סודאן. בהמשך, סין החלה בחילופי ידידות רשמיים עם דרום סודאן ושיתוף הפעולה הדו-צדדי בתחומים שונים גדל בהדרגה. בפברואר 2007, נשיא סין חו ג'ינטאו ערך את ביקורו הראשון בסודאן ונפגש בח'רטום עם סגן הנשיא הראשון סאלווה קיר מאיארדיט שהיה גם נשיא הממשלה האוטונומית הדרומית. לאחר מכן קיר ביקר בסין פעמיים במרץ 2005 וביולי 2007. בספטמבר 2008 פתחה סין את הקונסוליה הכללית בג'ובה. בפברואר 2011 הודיעה ממשלת סין על הכרה בתוצאות משאל העם בדרום סודאן וסין הייתה אחת המדינות הראשונות בעולם שהכירו בתוצאות. ב-9 ביולי 2011, כאשר הוקמה הרפובליקה של דרום סודאן, הוזמן שר השיכון והפיתוח העירוני-כפרי של סין, ג'יאנג וישין, כשליח מיוחד של חו להשתתף בחגיגות העצמאות. בשם ממשלת סין, חתם ג'יאנג על ההודעה המשותפת על כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות עם שר החוץ של דרום סודאן, דנג אלאור קול, כלומר ביום הקמת דרום סודאן, סין כוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם המדינה החדשה והפכה לאחת המדינות הראשונות שיצרו איתה קשר כזה. ממשלת דרום סודאן מציינת בהודעה המשותפת שיש רק סין אחת בעולם, ממשלת הרפובליקה העממית של סין היא הממשלה הלגיטימית היחידה שמייצגת את סין וטאיוואן היא חלק מסין. באותו יום, שגריר סין בדרום סודאן פתח את השגרירות. בין ה-23 ל-26 באפריל 2012, נשיא דרום סודאן קיר ערך ביקור ממלכתי בסין בהזמנתו של חו. במהלך הביקור, חו קיים שיחות עם קיר, מנהיגים סינים אחרים, כולל יו"ר הוועדה המתמדת של הקונגרס העממי הלאומי וו בנגגו וסגן ראש הממשלה, חבר הוועדה המתמדת של הלשכה המדינית של הוועד המרכזי של ה-CPC, לי קצ'יאנג נפגשו גם הם עם קיר. ביוני 2020, דרום סודאן הייתה אחת מ-53 מדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם. עד 2011, היו כחמישה פרויקטים רשמיים של מימון פיתוח סיניים שזוהו בדרום סודאן לפי דיווחים שונים בתקשורת. פרויקטים אלו נעים בין סיוע בבניית בית חולים בבנטיו בשנת 2011, ועד למענק של 200 מיליון CNY לפרויקטים של חקלאות, חינוך, בריאות ואספקת מים בדרום סודאן. "China recognizes independence of South Sudan-Politics-chinadaily.com.cn". www.chinadaily.com.cn. "Political Exchanges". Lawler, Dave (2 ביולי 2020). "The 53 countries supporting China's crackdown on Hong Kong". Axios (באנגלית). נבדק ב-3 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development. Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection.
בת-שבע שריף

בת-שבע שריף (28 ביוני 1937 – 14 ביולי 2009) הייתה משוררת ישראלית. שריף נולדה בתל אביב. בוגרת בית החינוך, הגימנסיה העברית "הרצליה" והפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית. לימדה ספרות בבתי ספר, ואחר כך שימשה כמפקחת ללימודי הספרות במשרד החינוך. במהלך חייה פרסמה 18 ספרי שירה. שריף יזמה את "פרויקט שריף" שנקרא על שמה, בו הוקמה מסגרת העשרה ותרבות לעיירות פיתוח ושכונות מצוקה, שכללה ערבים ספרותיים עם סופרים ישראלים ביישובים אלו, ועוד. שריף הייתה חברה בהנהלת אגודת הסופרים העבריים, באקדמיה העולמית לספרות, במועצה לתרבות ואמנות, במועצת האגודה למען החייל, במועצת העיתונות, ובוועד רשות השידור. שריף הייתה המשוררת הישראלית הראשונה שספריה תורגמו לסינית. שריף הייתה אחותו של המוזיקאי נעם שריף. נישאה למרדוך סגל, ממגיני יד מרדכי, ולהם שני ילדים. נפטרה בגיל 72 בביתה בירושלים. עיריית תל אביב קבעה לוחית הנצחה בכניסה לבית בו גדלה עם אחיה נעם, ברחוב העבודה 28. "שירים" (הוצאת אופיר, תשכ"א) "לא כל הנחלים" (הוצאת אופיר, תשכ"ח 1968) "ביצוע שירי אהבה" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ב 1972) "מלות כיבושין" ( הקיבוץ המאוחד, תשל"ה 1974) "אדם ביקר" (הקיבוץ המאוחד, תשל"ט 1978) "אקח מועד" (הקיבוץ המאוחד, תשמ"א 1981) "אפר כלחם" (תשמ"ג 1982) "החובה והזכות" (הדר, 1986) "אנשים ישנים" ( ענבר-אופיר, תשס"ב 2002) "אדם הוא הנפש" ( סקורפיו 88, תשס"ד 2003) "מדבר אחים" (א.ע.א., תשס"ד 2004) "בין זמן הכנרת לזמן ירושלים" (א.ע.א., תשס"ו, 2006) "נכתב השנה" (א.ע.א., 2008) "שיחות" (א.ע.א., 2009) "שירים נבחרים" (מוסד ביאליק, תשע"ג, 2013) מדיה וקבצים בנושא בת-שבע שריף בוויקישיתוף בת-שבע שריף, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" ynet, המשוררת בת שבע שריף הלכה לעולמה, באתר ynet, 14 ביולי 2009 בת-שבע שריף, באתר MusicBrainz (באנגלית) בת-שבע שריף, דף שער בספרייה הלאומית בת-שבע שריף, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
אלכסנדר לפין

אלכסנדר פאבלוביץ' לפין (ברוסית: Алекса́ндр Па́влович Ла́пин; נולד ב-1 בינואר 1964 בקאזאן, טטרסטן) הוא קצין בכוחות היבשה הרוסיים, שירת שנים רבות בחיל השריון הרוסי ושימש כמפקד המחוז הצבאי המרכזי מאז 22 בנובמבר 2017 עד 3 בנובמבר 2022. מילא תפקיד מפתח במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה כשפיקד על המתקפה על מזרח אוקראינה ועל כיבוש העיר לסיצ'אנסק. עם זאת, גם נזקפת לחובתו האחריות לנסיגת הכוחות הרוסיים מהעיר לימאן שבמחוז דונייצק. מינואר 2023 משמש כראש המטה הראשי של כוחות היבשה הרוסיים - סגן ראשון של מפקד כוחות היבשה הרוסיים. קודם לכן שימש כסגן מטה במחוז הצבאי המערבי ופיקד על הכוחות הרוסיים בסוריה. הוא נולד ב-1 בינואר 1964 במשפחת פועלים. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, למד במכון לטכנולוגיה כימית של קאזאן (1981–1982). בשנים 1982 עד 1984 שירת בצבא הסובייטי בכוחות ההגנה האווירית. לאחר השירות הצבאי, הוא נכנס לבית הספר הגבוה לפיקוד שריון בקאזאן, אותו סיים ב-1988. הוא שירת כמפקד כיתת טנקים ופלוגת שריון במחוז הצבאי הלנינגרדי ובכוחות חיל הנחתים של הצי הצפוני. בשנת 1997 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית לכוחות שריון על שם מלינובסקי. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה שירת בארמייה המשולבת 58 כמפקד גדוד שריון. משנת 1999 היה ראש מטה גדוד הרובאים הממונע הנפרד 429 של חטיבת הרובאים הממונעים ה-19. משנת 2001 עד 2003 היה ראש מטה גדוד משמר הרובאים הממונע ה-20. בשנת 2009 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה מונה לסגן מפקד ארמייה 58. מאפריל 2012 עד יולי 2014 היה מפקד צבא המשמר ה-20. ב-2014 מונה לסגן ראשון למפקד המחוז הצבאי המזרחי, עד 2017, אז מונה לראש המטה של הכוחות הרוסיים בסוריה, בימי המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה ובמקומו לרא המחוז מונה אלכסנדר ז'וראבליוב. ב-22 בנובמבר 2017, ולדימיר פוטין מינה אותו למפקד הכוחות של המחוז הצבאי המרכזי. מאוקטובר 2018 עד ינואר 2019 שימש שוב כמפקד הכוחות הרוסיים בסוריה. בשנת 2020 סיים את לימודיו בפקולטה להסבה והשתלמויות לקצינים בכירים באקדמיה הצבאית של המטה הכללי. מה שסלל את דרכו למילוי תפקיד מרכזי בפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, כאשר שימש כמפקד המחוז הצבאי המרכזי. הוא הוביל את המתקפה על סומי וצ'רניגוב. ב-24 ביוני 2022 הודיע משרד ההגנה הרוסי כי הכוחות, שבפיקודו של לפין, השתתפו בלחימה באזור העיר ליסיצ'נסק, ולאחר השלמת כיבוש העיר ב-4 ביולי 2022, העניק ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה, לליפין את התואר גיבור הפדרציה הרוסית. ב-1 באוקטובר 2022, ראש רפובליקת צ'צ'ניה רמזן קדירוב האשים את לפין בנסיגת החיילים הרוסים מהעיר לימאן, לאחר שכותרו על ידי כוחות אוקראיניים. קדירוב הפנה אצבע מאשימה כלפי הקצין הרוסי ואמר כי היה מוריד את הקצין בדרגה בשל אחריותו לכשלונות הצבאיים של רוסיה, והוסיף שראשי המטה הכללי הרוסי מחפים עליו. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר לפין בוויקישיתוף Война Сто двадцать первый день. Онлайн «Медузы», Meduza (ברוסית) https://www.vesti.ru/article/2969123 Кадыров не стал молчать о произошедшем в Красном Лимане]‏, vesti.ru