תיקון ליל שבועות

תִּקּוּן לֵיל שָׁבוּעוֹת הוא סדר לימוד המיועד לליל חג השבועות, הכולל התחלות וסיומים של פרקי התורה ועל שמו נקרא גם לימוד התורה המסורתי בליל חג השבועות הנמשך כל הלילה. על פי המסורת, התורה ניתנה לעם ישראל בבוקר חג השבועות והלימוד הוא ההכנה ליום מתן התורה. מקור המנהג בספר הזוהר שהופץ לרבים במאה השלוש עשרה ומאז נפוץ המנהג ברוב קהילות ישראל. השם תיקון ליל שבועות הגיע מספר הזוהר, שם מופיעה המילה הארמית "תיקון", שפירושה בעברית הוא "קישוט". הכוונה היא שהאנשים שאומרים את ה"תיקון" הם השושבינים המקשטים את הכלה-התורה, במהלך הלילה, לקראת כניסתה לחופה למחרת בבוקר, בעת קריאת עשרת הדיברות. יש המסבירים את שמו של המנהג מלשון הַתְקָנָה - התכוננות לקבלת התורה שהיהודי אמור להרגיש כל שנה מחדש ביום בו ניתנה התורה. טעם נוסף שניתן לכינוי 'תיקון' הוא שלימוד התורה בלילה שלפני מתן תורה מתקן את חטאם של בני ישראל אשר על פי האגדה במדרש שיר השירים רבה ישנו עד מאוחר ביום מתן תורה, במקום לצפות בכיליון עיניים והקב"ה נאלץ להעיר אותם בקולות וברקים. ארבעה טעמים מובאים על פי הפרדס: פשט - שיר השירים רבה א, יב: עם ישראל ישן כל הלילה ולא ציפה ער כל הלילה לקראת מתן תורה. משה היה צריך להוציאם מהבתים ("ויוצא משה את העם לקראת האלהים'" (שמות, י"ט, י"ז)). רמז - שלוש הרגלים כנגד שלושה אבות. שבועות כנגד יעקב שמידתו תפארת, (אברהם חסד (פסח), יצחק גבורה (סוכות), מידת החסד מגיעה ללא התערבות מצד הנברא, כפי שבפסח עם ישראל ברח ממצרים וניסי המכות וקריעת ים סוף נעשו ללא יגיעת העם, מידת הגבורה מסמלת את התגברות פעולת הנברא ללא עניין מצד הבורא, סימן לכך הוא הישיבה בסוכה שכאשר האור משפיע התחתון יכול להתגבר ולא לקבלו, ומצד התפארת יש התערבות מצד הבורא יחד עם יגיעה מצד הנברא ומכאן שהייתה נדרשת יגיעה מצד העם להכנה וציפייה לקבלת התורה בלילה שלפני מתן תורה וכמובן נתינת התורה היא המשלימה מצד הבורא.[דרוש מקור] דרש - על פי המדרש, עם ישראל אמר "נעשה ונשמע" על תורה שבכתב, אולם תורה שבעל פה הוא קיבל מבחירה. כדי להראות את החיבה לתורה שבעל פה, אנו מראים את רצוננו ללמוד תורה שבעל פה בלילה, שהוא הזמן היותר מתוקן ללימוד תושב"ע. סוד - בטרמינולוגיה הקבלית, הלימוד הוא קישוט ה"כלה" (השכינה) בכ"ד מיני קישוטים (כ"ד ספרי התנ"ך) לקראת הזיווג השלם עם ה"חתן" (הקב"ה) למחרת בזמן קריאת עשרת הדיברות (עניין זה מובא גם בסוף התיקון עצמו בקטע המצוטט מתוך האדרא רבא). המקור הראשון לתיקון הוא ספר הזוהר. מקור דומה נמצא אצל רבי משה די לאון בכתב יד, והובא על ידי רבי משה כלץ בהגהותיו לספר המוסר. בתחילתו, תיקון ליל שבועות היה נפוץ במיוחד בחוגים שלמדו זוהר, ולאורך ימי הביניים ובתקופה שלאחריהם, הפך המנהג נפוץ והתקבע במסורת. על פי סדר האריז"ל בפרי עץ חיים (יסודו בזוהר בראשית ח ע"א): יהי רצון: אומרים יהי רצון, בו מבקשים שכל הכוונות שבתיקון שאין הקורא יודע יעלו לרצון, כאילו כיוון וכן מבקשים שהתיקון ישפיע על הקורא לתקן את מידותיו ולטהרו. תנ"ך: מכל פרשה ג' פסוקים ראשונים ואחרונים (ואם יש פרשה פתוחה או פרשה סתומה באורך של כחמישה פסוקים, קוראים אותה שלא להפסיק מאמצע עניין). אם יש עניין מיוחד בעל קשר לחג השבועות, קוראים את כל העניין (בריאת העולם, יציאת מצרים, עשרת הדיברות, קורבנות החג ועוד). לכל ספר וספר יש כוונה מיוחדת של סדר שונה של שם אדנות. יש לקרוא את התנ"ך על פי טעמי המקרא. משנה: קוראים משנה ראשונה ואחרונה מכל מסכת. סדר המסכתות בתיקון שונה מהסדר המקובל (יש הנוהגים שלא ללמוד משנה בליל שבועות). ספר יצירה: קוראים משנה ראשונה ואחרונה. זוהר: קוראים קטע מהזוהר בפרשת אמור המדבר על התכוננות הכלה (התורה) לחופתה (למתן תורה). תרי"ג מצוות: קוראים תרי"ג מצוות לפי ספר החינוך (בכל פרשה ופרשה קודם מונים את מצוות עשה ואז לא תעשה). לפי קריאת תרי"ג מצוות אומרים תפילה מיוחדת על המצוות שבזמן בניין בית המקדש ועל המצוות שבזמן הזה. אדרא רבא קדישא: קוראים קטע מתחילת האדרא רבא, העוסק בהכנה לגילוי הסודות על ידי רבי שמעון וחבריו. שיר השירים: קוראים את מגילת שיר השירים בסוף התיקון, לקראת הבוקר. יהי רצון: אומרים יהי רצון נוסף בגמר התיקון, העוסק בלימוד התורה, צער הלומד ותיקון האדם. שטר תנאים, שטר אירוסין וכתובה: יש הנוהגים לקרוא את הקטעים הנ"ל שכתבו רבי ישראל נג'ארה ורבי לוי יצחק מברדיצ'ב על הקשר בין עם ישראל לה'. לאחר כל חלק (תורה, נביאים, כתובים, כל אחד מסדרי המשנה, ספר יצירה, זוהר, תרי"ג מצוות ושיר השירים) אומרים קדיש - סה"כ 13 קדישים. סדר לימוד זה מקורו בקהילות הספרדיות. יחד עם התפשטות הקבלה מבית מדרשו של האר"י הוא התפשט גם אל קהילות אשכנזיות, בעיקר החסידיות. כיום נהוג בקהילות אשכנזיות רבות (בעיקר ליטאיות או מחוגי הציונות הדתית) לימוד חופשי או שיעורים על ידי רבנים. בכמה קהילות ספרדיות נהוג שרבנים מוסרים שיעורים בנוסף לאמירת סדר תיקון ליל שבועות. בשנים האחרונות צבר המנהג פופולריות רבה והחל להתפשט גם אל מחוץ לציבור הדתי כחלק ממגמת ההתחדשות היהודית, עד שנהפך לאחד מסימני ההיכר של החג לצד המנהג לאכול מאכלי חלב. כך ניתן למצוא ערבי תיקון ליל שבועות בבתי כנסת בהם מועברים הרצאות בנושאים מגוונים, לצד רשויות מקומיות ומוסדות תרבות המקיימים מפגשים ולימודים משותפים בליווי שירים והצגות תיאטרליות. כמו כן מתקיימים מפגשים חברתיים וערבי נגינה במהלך השבוע שלפני החג. בירושלים, שבה המספר הרב ביותר של ערבי תיקון, נוהרים משתתפים רבים בסיום הלימוד לתפילת ותיקין בכותל. החיד"א נהג לומר התיקון בעמידה. יש הנוהגים לומר במניין (בעיקר בקהילות ספרד). יש להיזהר מלשוח שיחת חולין בלילה. מי שלא השלים את לימוד התיקון בלילה ישלים ביום חג השבועות. יש נוהגים לומר תיקון גם בלילה השני (יום טוב שני של גלויות) - כף החיים תצ"ד, ס"ק י. אצל הנוהגים לומר את התיקון עצמו - נשים אינן אומרות את התיקון. יש נוהגים לטבול לפני עלות השחר. בנימין שלמה המבורגר, תיקון ליל שבועות, בתוך: שרשי מנהג אשכנז - ג, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים) משה חלמיש, 'תיקון ליל שבועות', מחקרי חג, ה (תשנ"ד), עמ' 62–78. מאיר בר-אילן, תיקון ליל שבועות, התהוות ותקדימים, מחקרי חג, ח (תשנ"ז), עמ' 28–48 מור אלטשולר, תיקון ליל שבועות במסורת הקבלה, הארץ, ה' בסיוון תשס"ז. ירון בן עמי, תיקון ליל שבועות הראשון, כיכר העיר - הבלוגיה של אתר תרבות.il רחל אליאור, חג שבועות הנעלם, בבלוג של לאה מזור איתמר גרינולד, כל מה שרציתם לדעת על תיקון ליל שבועות, באתר הארץ, 12 ביוני 2016 מאמרים בנושא תיקון ליל שבועות, באתר ספריית אסיף ע"פ ד"ר מור אלטשולר על אף שהמנהג מוזכר בזוהר, הוא הופץ רק במאה ה-16 על ידי ר' יוסף קארו ורבי שלמה אלקבץ. ראו למשל מפה של תיקוני ליל שבועות בירושלים בשנת תשע"ד כן פוסק ר' יוסף חיים בשו"ת רב פעלים חלק א', סוד ישרים סימן ט' הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.