AIM-9 סיידוויינדר

AIM-9 סיידוויינדר (באנגלית: AIM-9 Sidewinder) הוא טיל אוויר-אוויר מונחה תת-אדום לטווח קצר הנישא על ידי מטוסי קרב ונחשב לטיל היעיל הראשון מסוג זה. הטיל הוא מתוצרת ארצות הברית ופותח ברובו על ידי ויליאם ב. מקלין. הסיידוויינדר נמצא בשימוש עד היום, בגרסאות שונות, בחילות אוויר רבים – כולל חיל האוויר הישראלי, שבו הוא כונה בגרסאות שונות "דקר", "לולב" ו"מחט" והשיג הפלות רבות, ושימש גם כבסיס למערכת טילי קרקע-אוויר MIM-72 צ'פרל. הטיל עשוי גוף גלילי, בעל ראש הנחיה, ראש קרב, מקטע בקרה, ורקטת הנעה. ההנחיה מבוצעת בעזרת שני זוגות כנפוני ניהוג קדמיים, וארבעה משטחי זנב המיועדים לייצוב, שבקצותיהם מורכבים גלגלי שיניים בעלי תנועה חופשית סביב ציר, שעוזרים בייצוב הטיל על פי עקרון אינרציית הגירוסקופ (סיבוב סביב ציר אחד יתנגד לתנועה סיבובית על ציר מנוגד; או – מה שזז קדימה או אחורה לא יזוז לצדדים). גלגלי השיניים (Rollerons) האלה היו מונעים למהירות סיבוב גבוהה מאוד על ידי זרימת האוויר ובכך מנעו מהטיל להסתובב סביב צירו. גלגלי השיניים הוכנסו בגרסה B (ראה להלן). ראש ההנחיה הוא שואף חום תת-אדום, ומיועד להתביית באמצעות חיישנים מיוחדים על צינורות הפליטה החמים של המטרה (מטוס אויב) ולהתפוצץ בקרבתם או בתוכם. AIM-9A: דגם טרום-יצור AIM-9B: דגם היצור הראשון, בחיל האוויר הישראלי כונה "ברקן". AIM-9C: הגרסה היחידה שהיא אינה הנחיית IR, אלא הנחיית מכ"ם חצי אקטיבית AIM-9D "דלתא" (שיפור שבא מדרישה של הצי האמריקאי): גרסה זו מבוססת גרסה B. לגרסה זו נוסף קירור חנקן לראש הביות ושופרו יכולות התמרון והביות. בחיל האוויר הישראלי כונה "דקר". AIM-9E "אקו" (חיל האוויר האמריקאי): כנפיי קנארד קדמיות מוגדלות, ראש ביות אווירודינמי ומנוע רקטי משופר. בחיל האוויר הישראלי כונה "הדרן". AIM-9G "גולף" (הצי האמריקאי): פיתוח של דגמי B/D. תכנון חדש של כנפי הקנארד הקדמיות, המשפר את יכולות התמרון. הרחבת מצבי רכישת המטרה ומעטפת טיסה משופרת. בחיל האוויר הישראלי כונה "גובלן" AIM-9H (הצי האמריקאי): פיתוח של דגם G. אלקטרוניקת מצב מוצק (הכוונה מוליכים למחצה ולא שפופרות ואקום) ששיפרה את האמינות של הטיל (במיוחד בסביבת נושאת מטוסים-המעוט והמעצורים הכניסו זעזועים וגרמו נזק למערכות הטיל). AIM-9J (חיל האוויר האמריקאי): שדרוג של דגם E, בעל רכיבים אלקטרונים עמידים יותר, הגדלת זמן הטיסה ל-40 שניות, ושיפור לכנפי הקנארד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ארגנטינה ארגנטינה – בשימוש מטוסי A-4 סקייהוק אוסטרליה אוסטרליה – יוחלפו על ידי האיריס-טי אוקראינה אוקראינה - נתרמו על ידי קנדה וארצות הברית כחלק מהסיוע כנגד הפלישה הרוסית לאוקראינה בלגיה בלגיה בחריין בחריין – דגמי AIM-9P מותאמים למטוסי F-5E Tiger II, ודגמי AIM-9L למטוסי ה-F-16C ברזיל ברזיל – מוחלפים על ידי טיל Mectron MAA-1 Piranha קנדה קנדה צ'ילה צ'ילה צ'כיה צ'כיה דנמרק דנמרק מצרים מצרים אתיופיה אתיופיה פינלנד פינלנד יוון יוון – יוחלפו על ידי האיריס-טי הונגריה הונגריה – בשימוש מטוסי JAS-39 גריפן אינדונזיה אינדונזיה – בשימוש מטוסי נורת'רופ F-5 ,F-16 ו-Hawk 209 איראן איראן ישראל ישראל (נקרא "לולב", "ברקן" ו"דקר" בדגמיו השונים) איטליה איטליה – יוחלפו על ידי האיריס-טי יפן יפן ירדן ירדן כווית כווית מלזיה מלזיה מרוקו מרוקו הולנד הולנד נורווגיה נורווגיה – יוחלפו על ידי האיריס-טי פקיסטן פקיסטן הפיליפינים הפיליפינים פולין פולין – דגם AIM-9X פורטוגל פורטוגל ערב הסעודית ערב הסעודית סינגפור סינגפור קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית שוודיה שוודיה – נקראים "Robot 24" ו-"Robot 74". יוחלפו על ידי האיריס-טי שווייץ שווייץ הרפובליקה העממית של סין סין תאילנד תאילנד – בשימוש מטוסי JAS-39 גריפן, F-16 ו-נורת'רופ F-5 טורקיה טורקיה ארצות הברית ארצות הברית ונצואלה ונצואלה – דגם AIM-9B במטוסי VF-5 ומיראז' 50. דגם AIM-9L במטוסי F-16A/B אוסטריה אוסטריה בריטניה בריטניה גרמניה גרמניה (הוחלפו על ידי האיריס-טי) דרום אפריקה דרום אפריקה זימבבואה זימבבואה ניו זילנד ניו זילנד מקסיקו מקסיקו ספרד ספרד (הוחלפו על ידי האיריס-טי) אתר האינטרנט הרשמי של AIM-9 סיידוויינדר (באנגלית) ניצן סדן, קליעי הקסם: כך שינה טיל הסיידוויינדר את הלוחמה האווירית, באתר כלכליסט, 25 ביולי 2020 סיידוויינדר - הנשק ששינה את קרב האוויר, סרטון באתר יוטיוב, 11 במאי 2021 (באנגלית) דני שלום, "רוח רפאים מעל קהיר", כרך ב', עמוד 685 מהשחק לנשר-רגרסיה טכנולוגית והצלחה צבאית - מרקיע שחקים, ‏2020-12-30