laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרדכי הלוי

הרב מרדכי הלוי (נפטר תקס"ז - 1807), הידוע בכינוי הרב המלי"ץ, היה שד"ר, דיין ופוסק בירושלים. תקופה קצרה שימש במשרת הראשון לציון. נולד בירושלים. יש המייחסים אותו כבנו של הרב אהרן הלוי, מחכמי ישיבת בית אל בירושלים וידידו של החיד"א. לפי השערה זאת עליו מספר החיד"א בספרו מעגל טוב שנפגש עמו בתוניס בשנת תקל"ג, ”והוא (רבי מרדכי) היה מכירני מירושלים, אבל אני הנחתיו נער, וזה שנים שהלך לאיזמיר, ושלחוהו שליח בשביל קהלות אזמיר שנשרפו, והיה שם כמה חודשים, והיה לו שם גדול שהוא חכם וזכרן, והיה יודע לשונם ומצא חן.” היה בשליחות ירושלים באיטליה בשנים תקנ"ג-תקנ"ה, לא ידוע להיכן הגיע בתקנ"ו. אברהם יערי משער שבדרכו חזרה לארץ ישראל עבר דרך ארצות שבשליטת האימפריה העות'מאנית. היה חתנו של הראשון לציון הרב משה מרדכי מיוחס בעל "שער המים", וישב בבית דינו יחד עם הרב אפרים נבון נכדו של בעל "מחנה אפרים". כבר בתקופה זו התפרסם כאחד מגדולי הדיינים בירושלים והוא חתום על פסקים, כרוזים והסכמות רבות יחד עם שאר גדולי העיר. תשובותיו מתקופה זו מופיעות בספרי חכמי דורו, כמו שמחת יום טוב (למהרי"ט אלגאזי), חקרי לב ועוד. אחר פטירת חותנו בשנת תקס"ו התמנה למלא את מקומו כראב"ד ירושלים וכראשון לציון במשך כשנה. יחד עמו ישבו בבית הדין הרב חזקיה יצחק מזרחי שרעבי (אביו של הרב רפאל אברהם שלום מזרחי שרעבי), הרב יעקב קוראל, הרב רפאל מיוחס, הרב אברהם אשכנזי, הרב שלמה משה סוזין והרב יעקב משה עייאש. זמן קצר לאחר מכן ברח לקושטא מסיבה לא ברורה, ושם נפטר בשנת תקס"ז. הספידו חברו הרב רפאל יוסף חזן ונדפס בספרו מערכי לב. אחריו מונה לתפקיד הראב"ד והראשון לציון הרב יעקב משה עייאש. רבי מרדכי הלוי עסק רבות בהדפסת ספרי ראשונים שלא ראו אור. הוא הוציא לאור מכתבי יד ספרי חידושים רבים, וביניהם: ספר אשי ה' של הרמב"ן (נדפס בתקנ"ד), חידושי הריטב"א על מסכת נדרים, ספר בית הבחירה למאירי על מספר מסכתות (תקנ"ה), ועוד. את הכתבים הוא מצא בספריות או השיג מאנשים פרטיים. לחלק מהספרים הוא הוסיף הגהות והערות אותם כינה בשם מאמר מרדכי. כן חיבר ספר על השולחן ערוך הקרוי אף הוא "מאמר מרדכי". בין ההסכמות שנתן לחיבורים תורניים נמנים גם הספרים: "יד רמה" (תק"ן), "דין אמת" (תקס"א), "מראה האופנים" ו-"מזבח כפרה" (תקס"ו). בספר תולדות גדולי איטליה מספר עליו הרב חננאל ניפי: זכיתי להכירו כשבא בערי איטליא בשליחות עיה"ק ירושלים ת"ו, ומצאתיו רב מובהק מאוד בתלמוד ופוסקים, כמאן דמנח ליה בכיסתיה, ועל ידו נדפסו תורתן של ראשונים, וגם הוא חכם כולל כתב חבור גדול נקרא "מאמר מרדכי". אריה ליב פרומקין הרב מרדכי הלוי, תולדות חכמי ירושלים, באתר HebrewBooks רבי מרדכי הלוי, מכתב מ, לרב חיים עמרם, בתוך: אוצר גנזים, באתר היברובוקס רבי מרדכי הלוי זלה"ה, הערות על שולחן ערוך אבן העזר, בתוך: קובץ בית אהרן וישראל, תשרי-חשוון תשנ"ז, באתר היברובוקס אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ' 562. מקור
מיובטרכיים

מיובטרכיים (שם מדעי: Myobatrachidae) היא משפחה של דו-חיים מסדרת חסרי זנב החיים באוסטרליה ובגינאה החדשה. צפרדעים אלה בגודלי של מ-1.5 ס"מ עד ל-12 ס"מ, אצל ה-Mixophyes iteratus, שהיא הגדולה בצפרדעי אוסטרליה. כל המינים חיים על פני האדמה או במים, אך לא בין העצים. מינים רבים בסוג בולעים את צאצאיהם בפיהם, כדי לשמור עליהם ומשחררים אותם רק כשהשטח בטוח. אחרים עוטפים אותם בשק לצידי גופם וחלקם נשכבים על הראשנים כדי שלא ייטרפו. הם ניזונים מחרקים ומיצורים קטנים דומים, אותם הם תופסים עם לשונם הדביקה והנשלפת. משפחה מיובטרכיים (Brachycephalidae) סוג ומין יחיד Adelotus brevis סוג Heleioporus סוג Lechriodus סוג Limnodynastes סוג Neobatrachus סוג חפרית אוסטרלית (Notaden) סוג Opisthodon סוג Philoria סוג ומין יחיד Arenophryne rotunda סוג ומין יחיד צפרדע הכיס (Assa darlingtoni) סוג Crinia סוג Geocrinia סוג ומין יחיד Metacrinia nichollsi סוג Mixophyes סוג ומין יחיד קרפדה צבית (Myobatrachus gouldii) סוג ומין יחיד Paracrinia haswelli סוג Pseudophryne סוג ומין יחיד Spicospina flammocaerulea סוג Taudactylus סוג Uperoleia סוג Rheobatrachus - נכחד. שייך לתת-משפחת Rheobatrachinae ולעיתים למשפחה עצמאית "רהובטרכיים" (Rheobatrachidae). מדיה וקבצים בנושא מיובטרכיים בוויקישיתוף מיובטרכיים, באתר ITIS (באנגלית) מיובטרכיים, באתר NCBI (באנגלית) מיובטרכיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מיובטרכיים, באתר GBIF (באנגלית) מיובטרכיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קונבאייר F-102 דלתא דאגר

הקונבאייר F-102 דלתא דאגר (באנגלית: Convair F-102 Delta Dagger) היה מטוס יירוט סילוני על-קולי, חלק ממטוסי סדרת המאה מתוצרת חברת קונבאייר ששירת בחיל האוויר האמריקאי בין השנים 1956 ל-1976. המטוס שימש כמגשר בין מטוסי יירוט מהדור הראשון לדור השני והיה למטוס הראשון שתוכנן קודם כל כמערכת נשק, כאשר המערכת העיקרית והראשונה שתוכננה היא מערכת בקרת ירי, והמשנית היא מערכת המנוע וגוף המטוס. המטוס ראה שירות מצומצם בפיקוד ההגנה האווירית כמיירט ראשי וכן במלחמת וייטנאם ועבר לשירות המשמר האווירי הלאומי באמצע שנות ה-60 המוקדמות. כמו כן יוּצא המטוס ליוון ולטורקיה בשנות ה-60 המאוחרות ופרש משירותם בשנת 1979. קונבאייר F-106 דלתא דארט - המטוס פותח על בסיס ה-F-102 דלתא דאגר סדרת המאה מדיה וקבצים בנושא קונבאייר F-102 דלתא דאגר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
SS7

שיטת איתות מספר 7 (אנגלית: SIGNALING SYSTEM 7, בקיצור: SS7) הוא פרוטוקול מודרני לתקשורת בין מרכזיות סיפרתיות המאפשר לנצל בצורה יעילה את מערכת התמסורת, להשביח את טיב השירות ולהרחיב את מגוון התכונות והשירותים ומאפשר שירותי והסכמי נדידה בין ארצות שונות. זהו הפרוטוקול השולט כיום כליל בליבת הרשת של עולם הטלפוניה. ייחודה של השיטה הוא ההפרדה המוחלטת של פס התדרים המשמש לאיתות מהפס להעברת המידע, דהיינו הקול של המשוחחים בטלפון (שיטה הקרויה CSS). פיתוחן של טכנולוגיות חדשות, כגון ISDN והרשת הנבונה (IN) מיושם אף הוא בשיטת איתות זו. רוב עולם הטלפוניה, לרבות עולם הסלולר, מתנהל לפי פרוטוקול ה-SS7. אמינותו גבוהה מאוד. בין פרוטקולי ה-SS7 מצויים ה-ISUP שמעביר הודעות איתות על שיחה בין שני מתגים וה-TCAP שמעביר מידע בין מסדי נתונים ברשת. למשל, אם אדם מנהל שיחה עם חברו, בעל טלפון סלולרי, הודעות על השיחה עצמה יועברו ב-ISUP (מתי היא התחילה, מאיזה מספרים, מתי התחיל הצלצול, מתי אחד הצדדים ניתק וכו'). תקשורת בין מסדי הנתונים הסלולריים (לאיזה מספר טלפון משויך מכשיר סלולרי, היכן נמצא מכשיר היעד) עוברת על ה-TCAP. בטרם ה-SS7 היו פרוטוקולים שהעבירו איתות עם קול על אותו פס. כתוצאה מכך ניתן היה, על ידי פברוק צלילים, לזייף הודעות איתות על השיחה (למשל, שהשיחה היא שיחת חינם). דבר זה אינו אפשרי ב-SS7. רשתות טלפוניה שליבת הרשת שלהן מיושנת ואינה SS7 קיימות כיום רק בעולם השלישי. סרטון המסביר על חולשות במערכת SS7
תון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תון – עיר בקנטון ברן שבשווייץ אגם תון – אגם בשווייץ אישים: אולף תון – כדורגלן עבר גרמני ג'ון ת'ון – פוליטיקאי אמריקאי טון
ברוס היזן

ברוס היזן (באנגלית: Bruce Charles Heezen;‏ 11 באפריל 1923 – 21 ביוני 1977) היה גאולוג אמריקאי, שעבד יחד עם האוקיינוגרפית מארי ת'ארפ באוניברסיטת קולומביה כדי למפות את הרכס המרכז-אטלנטי בשנות החמישים. היזן נולד בוינטון, איווה. בגיל 6 עבר עם הוריו לעיר מוסקטין באיווה, שם סיים בית ספר תיכון בשנת 1942. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת איווה בשנת 1947. בשנת 1952 קיבל תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ותואר דוקטור בשנת 1957. במהלך שנות החמישים היזן שיתף פעולה עם מארי ת'ארפ באוניברסיטת קולומביה. בתחילה, הם עסקו באיתור מטוסים שהופלו במלחמת העולם השנייה בעזרת תצלומי אוויר. בהמשך, החלו למפות את הטופוגרפיה של קרקעית האוקיינוס. אחת התגליות החשובות של היזן ות'ארפ היה הרכס המרכז-אטלנטי, המשתרע מדרום לצפון האוקיינוס. רכס זה, התברר כחלק מתוך מערכת עולמית של רכסים תת-ימיים שנוצרו מתוך התקרבות של לוחות טקטוניים. גילוי זה הוביל לאישוש תאוריית נדידת היבשות. היזן ות'ארפ פרסמו את המפה הפיזית הראשונה של האוקיינוס האטלנטי בשנת 1957. עבודתם הושלמה בשנת 1977, כאשר פרסמו את המפה של קרקעית האוקיינוס כולו בשנת 1977, בשיתוף פעולה עם צייר הנוף האוסטרי היינריך ברנן. היזן נפטר מהתקף לב בשנת 1977 במהלך שיוט מחקר של הרכס המרכז-אטלנטי ליד איסלנד. מדיה וקבצים בנושא ברוס היזן בוויקישיתוף
מורשת (יישוב קהילתי)

מוֹרֶשֶׁת הוא יישוב קהילתי דתי-לאומי בגליל התחתון בתחומי המועצה האזורית משגב המשתייך ליישובי האיחוד החקלאי, בסמוך לצומת הכבישים 784 ו-781, ולכפר כאוכב אבו אל-היג'א. נכון לשנת 2020 מתגוררות ביישוב כ-350 משפחות. ראשיתה של מורשת בגרעין של "התנועה להפצת התורה" שביקש להתיישב בגליל באמצע שנות ה-70. מכיוון שלא רצו בשיוך מפלגתי הם התאגדו דרך האיחוד החקלאי. בינואר 1979 נטען שבגרעין כ-120 משפחות. תוכנית היישוב התבססה על מוסדות חינוך ותעשייה. במרץ 1980 צוטט ישראל קניג, הממונה על מחוז הצפון במשרד הפנים שבגרעין 90 משפחות ושמקימים עבורם 30 אשקוביות. היישוב קיבל חיזוק מגרעין של דתיים לאומיים תושבי הצפון אשר חיפש מקום להתיישב בגליל במרחק נסיעה סביר מחיפה. בשנת 1991 התיישב הגרעין בחוות יבור (מחנה יקיר) וחי שם באופן זמני עד המעבר למקום הקבע הנוכחי בשנת 1996. היישוב הוקם במסגרת תוכנית המצפים ל"ייהוד הגליל", בסיועה של תנועת ההתיישבות אמנה. באתר הסמוך ליישוב הקבע התגוררו מאז ראשית שנות השמונים גרעין של כעשרות משפחות דתיות (שמכונה היום "מורשת הישנה"). רק שלוש משפחות מהגרעין המקורי עדיין מתגוררות ב"מורשת הישנה". ביישוב מערכת חינוך דתית הכוללת מעונות, גנים ומרכז אזורי הכולל בית ספר יסודי. בגילאי תיכון לומדים רוב תלמידי היישוב במוסדות חינוך דתיים באזור: בקריית מוצקין, טבריה, מירון, שדה יעקב, בקריית שמואל, עכו, מגדל העמק, כרמיאל ומעלות ביישוב פועל סניף בני עקיבא וכן סניף תנועת עוז לילדים. ביולי 2022 זכתה רויטל וולך תלמידת אולפנת הרב בהר"ן בגדרה, שמתגוררת ביישוב, במדליית הזהב באולימפיאדת הפיזיקה הבין-לאומית. וולך התמודדה מול 370 משתתפים מ־74 מדינות. כמו כן זכתה גם בתואר "המנצחת המוחלטת" (Absolute Female Winner), כלומר "התלמידה המצטיינת בעולם בפיזיקה". בשנת 2013 נסתיימה הקמתו של מתחם בתי הכנסת ביישוב, ונערך טקס לחנוכת בתי הכנסת בהשתתפות הרב הראשי לישראל שלמה עמאר. בתי הכנסת מהווים מרכז תורני לכלל יישובי האזור, עקב העובדה שמורשת הוא היישוב הדתי היחיד במועצה האזורית משגב. בית הכנסת המרכזי, המהווה את בית הכנסת הגדול ביותר במתחם, מכיל מאות מקומות ישיבה. כחלק מהמתחם הוקמה פינת הנצחה לבתי הכנסת שפונו בפינוי גוש קטיף, שעוצבה על ידי האומן אהרן שבו. "מצפה הנוער" - הוקם על ידי נוער היישוב. "מצפה גבריאל" - הוקם לזכר הבחור גבריאל שירן, תושב היישוב שנהרג בתאונת דרכים בכביש מתחת למצפה. "מצפה מיכאל" - הוקם על ידי משפחת שלומוביץ לזכר אחיו של אב המשפחה, המצפה ממוקם בכניסה ליישוב והוא המצפה הראשון שהוקם ביישוב. מורשת(הקישור אינו פעיל) - אתר הבית מורשת באתר המועצה האזורית משגב "מורשת" בגליל-נט מורשת באתר הרשות לפיתוח הגליל אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מאיר הראובני, אם לא נתוקצב באפריל - אעזוב עם המשפחה בסוף שנת הלימודים, מעריב, 2 במרץ 1979 האיחוד החקלאי מיישב גרעינים של צעירים דתיים, דבר, 18 ביולי 1979 יוסף פריאל, התעוררות ביישוב הגליל, דבר, 16 בינואר 1979 ברוך מאירי, הממונה על מחוז הצפון: יישוב הגליל במצב בלימה, מעריב, 30 במרץ 1980 דינה חלוץ, זכתה במדליית זהב באולימפיאדת הנוער בפיזיקה: "הוריי הם המודל", באתר ynet, 27 ביולי 2022
קלוד

האם התכוונתם ל... קלוד (הר געש) – הר געש באי ג'אווה שבאינדונזיה קלוד, דוכס גיז – איש צבא צרפתי ומייסד בית גיז אלבר קלוד – דוקטור לרפואה וחוקר תאים קלוד (מודל שפה) – מודל שפה של חברת אנתרופיק אישים ששמם הפרטי הוא קלוד אישים ששמם הפרטי הוא ז'אן-קלוד
טניס באולימפיאדת סנט לואיס (1904)

אולימפיאדת 1904 נערכה בסנט לואיס, ארצות הברית. תחרויות הטניס נערכו בין ה-29 באוגוסט ל-5 בספטמבר. נערכו תחרויות הגברים וזוגות גברים. בתחרות השתתפו 36 טניסאים מ-2 מדינות: ארצות הברית ארצות הברית (35) הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית (1) כל המדליות הוענקו לטניסאי ארצות הברית. בתחרות השתתפו 27 טניסאים מ-2 מדינות. הטניסאים שהפסידו במשחק חצי הגמר זכו במדליית ארד. בתחרויות השתתפו 15 זוגות. במשחק הגמר בילס רייט ואדגר לאונרד (ארצות הברית ארצות הברית) נפגשו עם הזוג האמריקאי הנוסף רוברט לירוי ואלפונזו בל (ארצות הברית ארצות הברית) וניצחו אותם ב-2 מערכות. במקום השלישי זכו שני זוגות אמריקאים. מדיה וקבצים בנושא טניס באולימפיאדת סנט לואיס בוויקישיתוף תוצאות באתר האולימפי תיאור התחרות
Windows ME

חלונות מילניום או חלונות ME (קיצור של Millennium Edition - מהדורת המילניום, המילה Me נהגית או כמילה אחת Me, או כשתי אותיות M-E, נקראת בקיצור גם ME לבד) היא מערכת הפעלה גרפית של מיקרוסופט, אשר הוחל בפיתוחה ביוני 2000, והפצתה החלה בספטמבר 2000. היא הייתה מערכת ההפעלה האחרונה בסדרת ה-Windows 9x. למערכת נוספו כלים לשחזור המערכת במקרה תקלה, אשפים חדשים ושיפורי ממשק המשתמש, אך ריבוי הבאגים והתקלות שהיו בה השניאו אותה בעיני רבים. מערכת זאת הייתה יציבה פחות מקודמתה והיו כאלה שכינו אותה "Mistake Edition".‏ Windows ME היא מערכת Windows האחרונה של חברת מיקרוסופט שנבנתה על בסיס DOS. חלונות ME הייתה היורשת של חלונות 98 SE, ויועדה במיוחד למחשבים של משתמשים ביתיים. היא כללה את התוכנות: אינטרנט אקספלורר 5.5, Windows Media Player גרסה 7 לצפייה ושמיעת מדיה, ואת Windows Movie Maker המאפשרת עריכת וידאו בסיסית ואשר הותאמה במיוחד לשימוש ביתי. מיקרוסופט עדכנה גם את הממשק הגרפי, את תכונות המעטפת, וכמה עדכונים ל-Windows Explorer שהופיעו בחלונות 2000, אשר הופצה 7 חודשים מוקדם יותר כמערכת הפעלה המתאימה לעסקים. המערכת איפשרה לעדכן את אינטרנט אקספלורר לגרסה 6 ‏ SP1 אבל לא SP2‏(SV1) או לאינטרנט אקספלורר 7, אאוטלוק אקספרס, 6 ‏ SP1, ו-Windows Media Player ‏9. NET Framework. נתמכה החל מגרסה 2.0, אבל גרסאות 2.0‏ SP1,‏ 3.x, ומעלה לא נתמכו. Office XP הייתה הגרסה האחרונה של Microsoft Office שנתמכה על ידי ME. חלונות ME היא המשך של מודל חלונות 9x, אבל עם גישה מוגבלת למצב אמיתי (real mode), של MS-DOS, מתוך מטרה לצמצם את זמן אתחול המערכת. זו הייתה אחת התכונות הפחות פופולריות של המערכת משום שתוכניות אשר נדרשו למצב זה, לא עבדו תחת המערכת. גישה למצב זה התאפשרה רק באמצעות אתחול מתקליטון או שינוי והתאמת המערכת באופן לא רשמי כדי שתאפשר זאת. כיום בקרב רבים מערכת ההפעלה נחשבת, ביחד עם Windows Vista, למערכת ההפעלה הגרועה ביותר שיצאה מבית מיקרוסופט, ולאחד המוצרים הכושלים ביותר בעולם ההיי-טק. מדיה וקבצים בנושא Windows ME בוויקישיתוף GUIdebook – גלריית תמונות מהממשק משתמש הגרפי של המערכת Interview with Nicolas Coudière, Chief Product Manager: Microsoft Windows Millennium Edition Windows ME home page: דף הבית הרשמי של המערכת בארכיוני רשת Windows 9x Member Projects: The Windows 9x Member Projects Preston Gralla, The worst version of Windows ever released, Computerworld, ‏2020-09-18 (באנגלית) The 25 Worst Tech Products of All Time, PCWorld (באנגלית אמריקאית)
אנטואן דיומא

אנטואן דיומא (בצרפתית: Antoine Dumas‏, 15 באוקטובר 1909 – 7 ביוני 1969) היה כומר קתולי וחסיד אומות העולם מצרפת. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. אנטואן דיומא נולד בשנת 1909 בסנט אטיין למשפחת רוקח. בשנת 1934 הוא הוסמך לכומר. בשנת 1941 התמנה אנטואן דיומא לתפקיד הכומר של קהילת הכפר דואזייה (Doizieux) (צר'), כ-40 ק"מ מדרום לליון. ביולי 1942, לאחר המצוד אחר יהודי פריז, נמלטה משפחת בידרמן היהודיה לפרברי ליון ולה שלושה ילדים מגיל שמונה עד 12. ההורים פנו לארגון האוז"ה בבקשה למצוא בית לילדיהם. מאוקטובר 1942 ועד אוקטובר 1944, עת שוחרר האזור מידי גרמניה הנאצית על ידי בעלות הברית, שהו שלושת ילדי המשפחה בביתו של דיומא בכפר דואזיו. דיומא סיפק את כל צורכיהם והבטיח את ביטחונם. במהלך אותו פרק זמן שהו בביתו של דיומא ילדים ממשפחות של מהגרים יהודים, וזאת למשך תקופות קצרות. חלק מילדים אלה היו במקור מהולנד, פולין וגרמניה, ורבים מהם הועברו אף הם מאזור פריז אל כפרו של דיומא, על ידי ארגונים הומניטריים ודתיים נוצריים, בהם מנזר של מסדר האחיות ציון בפריז. רבים מתושבי הכפר דואזיו ידעו על פעולותיו של דיומא, תמכו בו ובהמשך אף חיקו אותו. בתחילה סיפקו מזון לילדים ולאחר מכן אף פתחו את בתיהם בפני ילדים יהודיים נרדפים. בין הפעילים להצלת יהודים באזור, היו רבים שעשו זאת בהשראתו של דיומא. נזירים במנזר הפרנציסקני הסמוך לכפר הסתירו אף הם ילדים יהודים. בנוסף לכך, בעלי חוות רבים בסביבת הכפר הסתירו ילדים יהודים, בין היתר בהשפעתו של דיומא. בכפר דואזיו ובסביבתו לא היו הלשנות לגורמי משטר וישי או לגסטפו הגרמני. בסך הכל ניצלו בכפר זה בתקופת השואה כמאה יהודים, רובם ילדים. מתוך ניצולים אלה, כ-30 ניצלו על ידי דיומא. בתום המלחמה נותרו בביתו של דיומא מספר ילדים יהודים שהוריהם גורשו למחנות ההשמדה והם-עצמם הוסתרו בביתו. לאחר מספר חודשים נמסרו ילדים אלה לארגוני רווחה יהודיים. דיומא היה הכומר של הכפר סן ז'וסט עד מותו ב-1969. לאחר המלחמה הקימו היהודים שניצלו בכפר זה אנדרטת הוקרה לדיומא וליתר תושבי הכפר, בה נכתב: à la plus belle des Filles d’Israël en reconnaissance pour la protection accordée à ses correligionaires dans cette Paroisse au cours des années de persécution juive par les Nazis. Années 1941-1944 — פעילותו של אנטואן דיומא להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם (באנגלית) ("לבנות ישראל הנאוות, בהוקרה לשותפיהן לאמונה בקהילה זו, על ההגנה שהעניקו בתקופת רדיפות היהודים על ידי הנאצים, בין השנים 1944-1941") רבים מהניצולים נותרו בקשר עם הכומר דיומא בביקורים בכפרו ובהתכתבות עמו עד מותו. ב-1991 הכיר יד ושם באנטואן דיומא בתור חסיד אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא אנטואן דיומא בוויקישיתוף פעילותו של אנטואן דיומא, באתר יד ושם (באנגלית) ביוגרפיה על דיומא, באתר המוקדש לחסידי אומות העולם מצרפת (בצרפתית) היהודים התייחסו לנוצרים, מציליהם, כאל אחיהם - אחים לאמונה באל. ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פתיחת איגוף

פתיחת איגוף היא פתיחת אב היפרמודרנית בשחמט שבה הלבן תוקף את המרכז מאחד או מ-2 האגפים עם כלים במקום לאכלסו ישירות עם רגלים. פתיחות אלה נפוצות מאוד ו-1. פ-ו3 או 1. ג4 (פתיחת איגוף) פופולריות לא פחות מ-1. ה4 (משחק פתוח) או 1. ד4 (משחק סגור). 1. ב3 - פתיחת לארסן או פתיחת פיאנקטו המלכה. 1. ג4 - פתיחה אנגלית. 1. פ-ו3 - פתיחת צוקרטורט. 1. פ-ו3 ד5 2. ג4 - פתיחת רטי. 1. ו4 - פתיחת בירד. 1. ז3 - פתיחת בנקו או פתיחת פיאנקטו המלך. תורת הפתיחות בשחמט אנציקלופדיית פתיחות שחמט טוני קוסטן, ריצ'רד פליסר, ג'יימס ויגוס, נשק מסוכן: פתיחות איגוף, הוצאת שחמט לכל אדם (אנ'), 2008 דייוויד הופר (אנ') וקן ויילד (אנ'), מדריך אוקספורד לשחמט (אנ'), הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1992 ניק דה פיירמיאן, פתיחות שחמט מודרניות, רנדום האוס, מהדורה חמש עשרה, 2008
איתמר אורבך

הרב איתמר אורבך (נולד ב-1955, ה'תשט"ו) הוא ר"מ בישיבת מרכז הרב. במשך 28 שנה (ה'תשנ"ה–ה'תשפ"ג) שימש כרב היישוב חשמונאים שבבנימין. גדל בלוד ולמד ב'תיכון לוד' שבעיר. בצעירותו נקשר לרבה של העיר הרב נתן אורטנר. בצבא שימש כחובש קרבי במשך שלוש שנים. לאחר מכן החל ללמוד בישיבת מרכז הרב, שם למד במשך 11 שנה אצל רבותיו הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. בתקופה זו עמד בקשר עם הרב נתן צבי פרידמן. במשך שנתיים כיהן כר"מ בישיבת ירושלים לצעירים, ולאחר מכן נקרא לשמש כר"מ בישיבת בית אל, שם לימד 12 שנה. בשנת ה'תשנ"ז נקרא על ידי רבו הרב שפירא לשמש כר"מ בישיבת מרכז הרב, ומאז הוא משמש כר"מ של שיעור ב', ומעביר שיעורים נוספים במחשבת ישראל ובתנ"ך. במשך 28 שנה (ה'תשנ"ה–ה'תשפ"ג) שימש כרב היישוב חשמונאים שבבנימין. מרבני תנועת קוממיות, ובעבר בעל טור קבוע בעלון התנועה. העביר שיעורים במכללת אורות ישראל ובמכללת מורשת יעקב ברחובות. היה ממייסדי הגרעין התורני הגדול בישראל בעיר רמלה ועמד בראשו בחודשיו הראשונים. הוסמך לרבנות ולדיינות בי"ד באלול תשמ"ו על ידי הרב אברהם שפירא וכך כתב: "הנה כבוד ידידי יקירי הרה"ג המובהק איש חמודות מוהר"ר איתמר אורבך שליט"א מכירני בו הרבה שנים שהסתופף בבית מדרשנו הישיבה הק' מרכז הרב פה עיה"ק וכעת הוא מחשובי הר"מים שבישיבה לצעירים שע"י הישיבה ושקד הרבה על תלמודו ומצא כדי מדתו בבקיאות ובחריפות ועלה הרבה במעלות התורה והיראה ודעת ה'... ואמינא ליה יורה יורה ידין ידין".[דרוש מקור] נשוי לניצה. לזוג עשרה ילדים. בנו הרב רפאל אורבך הוא מראשי הכולל דיינות בישיבת הכותל. בנו נפתלי נשוי לרחל, בתה של ח"כ אורית סטרוק. חתנו אורי קירשנבום הוא בכיר בארגון חוננו. לאחר שסיים את תפקידו ברבנות היישוב חשמונאים, עבר לתקופה קצרה ליישוב נריה, ולאחר מכן לשכונת קריית משה בירושלים, בקרבת מקום לישיבת מרכז הרב. בתקופת תוכנית ההתנתקות הצטרף לקוראים לסרב פקודה יחד עם רבו הרב אברהם אלקנה שפירא וראה בסירוב ערך תורני ויחד עם זה וכחלק מזה ערך לאומי ודמוקרטי, שהאדם הן כאדם והן כבעל עקרונות אינו טפל למדינה אלא חלק ממנה ואף נטל חלק פעיל במאבק נגד פינוי היישובים. הרב אורבך הצטרף לעשרות רבנים שמחו על מעצרו של הרב יצחק שפירא, ראש ישיבת עוד יוסף חי. קיימו וקבלו – שיחות על חג הפורים, מכון מים חיים, תשע"ח. יונתי תמתי – ביאור על ספר יונה, מכון מים חיים, התשפ"ג . מדיה וקבצים בנושא איתמר אורבך בוויקישיתוף שישה שיעורים של הרב איתמר אורבך באתר ישיבה מאמריו באתר רמבי"ש מהותה של חזקת קרקעות, מאמר מתוך כתב העת של ישיבת מרכז הרב 'ניצני ארץ' רשימת מאמרים מתוך אתר ישיבת מרכז הרב דבריו בכנס להחלת ריבונות בארץ ישראל, סרטון באתר יוטיוב ותיקין בכותל: תפילה, שירה וארבעה מינים, באתר ערוץ 7, 3 באוקטובר 2007 ירושלים חוגגת 49 שנים לשחרורה, באתר ערוץ 7, 4 ביוני 2016 ציטוט פסק ההלכה ממנו לגבי חזרת יולדת בשבת, מתוך שו"ת ארץ חמדה הרב איתמר אורבך, אזכרה למרן הרב קוק זצ"ל, ג' אלול תשע"ז, שיעור וידאו הרב איתמר אורבך - כתבות, באתר ערוץ 7 גיל קלנר, ‏הגרעין התורני ברמלה חוגג עשור, באתר "סרוגים", 30 בדצמבר 2013 רבנים נוספים הצטרפו לקריאת הרב שפירא, באתר ערוץ 7, 24 באוקטובר 2004 אורי גליקמן, אלפים חיברו את רצועת עזה לכותל, באתר nrg‏, 25 ביולי 2004 מתוך אתר ישראלי פטריוטי
פרוש גולדיאן

פרוש גולדיאן (שם מדעי: Erythrura gouldiae) היא ציפור שיר צבעונית אנדמית לאוסטרליה. הציפור נפוצה בקרב מגדלים וכחיית מחמד. בטבע מסתמנת ירידה באוכלסיית המין הזה. למרות שמו הוא קרוב יותר למשפחת האסטרילדיים, קרובה רחוקה של הפרושיים. שמו של העוף ניתן לו על שמה של אשתו של ג'ון גולד, חוקר פרושים. שני הזוויגים בעלי צבעים ססגוניים עם סימונים שחורים, ירוקים, צהובים ואדומים. צבע הנקבות חלש יותר מהזכר. אחד מההבדלים הגדולים בין המינים הוא צבע החזה הכהה יותר של הזכר ונוצות הזנב הדקות והארוכות. בחודשי חייו הראשונים לגולדיאן צבע זית, את צבעיו המרהיבים יקבל עם החלפת הנוצות. אורכו של פינק גולדיאן בדרך כלל בין 130 ל-140 מילימטרים. ראשיהם יכולים להיות אדומים, שחורים או כתומים. באמצעות רבייה סלקטיבית פותחו מוטציות בהן צבעי החזה והגוף שונים מסגול וירוק. תפוצת המין היא בצפון אוסטרליה. מדיה וקבצים בנושא פרוש גולדיאן בוויקישיתוף פרוש גולדיאן, באתר ITIS (באנגלית) פרוש גולדיאן, באתר NCBI (באנגלית) פרוש גולדיאן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פרוש גולדיאן, באתר GBIF (באנגלית) פינק גולדיאן באתר הרשימה האדומה של IUCN זכר ונקבה זכר בעל ראש אדום. נטורה ארטיס מגיסטרה, הולנד ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
המפלגה הפרוגרסיבית (מושבת הכף)

המפלגה הפרוגרסיבית (באנגלית: Progressive Party) הייתה מפלגה פוליטית ימנית אנגלית במושבת הכף הבריטית בין השנים 1898 ו-1910. החל משנת 1900 ועד לשנת 1908, החזיקה המפלגה בשלטון על המושבה. בשנת 1886 עלה גורדון ספריג לשלטון במושבת הכף, וזכה בראשות הממשלה (לאחר שהספיק לכהן כראש ממשלה גם תקופה קצרה בסוף שנות ה-70). במהלך 12 השנים הבאות כיהן ספריג כראש ממשלה לסירוגין עם ססיל רודס, אימפריאליסט בריטי ידוע שם. שניהם הנהיגו במושבה מדיניות פרו בריטית מובהקת, אשר גובתה על ידי ציבור המצביעים במושבה והשלטון הבריטי בלונדון. בבחירות אשר נערכו במשובת הכף בשנת 1898 הובס גורדון ספריג ואיבד את השלטון לטובת ויליאם שרינר, אשר הנהיג מדיניות לעומתית יותר כלפי בריטניה. עקב כך, ומתוך שורות האופוזיציה לראש הממשלה שרינר, בשנות ה-90 המאוחרות של המאה הקימו גורדון ספריג וססיל רודס (ואליהם הצטרף גם אלפרד מילנר) את המפלגה הפרוגרסיבית, אשר נועדה להוות התאגדות פוליטית שתחזיר את השלטון במושבה למצבו הקודם. המפלגה העמידה מצע אשר דגל בהעמקת האימפריאליזם הבריטי באפריקה בכלל ובדרום אפריקה בפרט. רובם הגדול של מצביעי המפלגה היה ממוצא אנגלי, בדומה לזהות מייסדי ומנהיגי המפלגה. בשנת 1900, כשנתיים לאחר הקמת המפלגה, היא זכתה בשלטון לאחר שהעמידה את גורדון ספריג כמועמדה לראשות הממשלה. ספריג, אשר הייתה זאת תקופת כהונתו השלישית כראש ממשלת מושבת הכף, כיהן בתפקיד כארבע שנים עד לשנת 1904, ולאחריהם זכה בבחירות מועמד המפלגה ליאנדר ג'יימסון אשר כיהן אף הוא כארבע שנים. בשנת 1908, המפלגה הובסה בבחירות ובמקומה עלה לשלטון ג'ון מרימאן, מועמד המפלגה הדרום אפריקאית, יריבתה הראשית של המפלגה הפרוגרסיבית באותן השנים. בעת שהותם באופוזיציה, ועל רקע ניצני הקמתו של איחוד דרום אפריקה, אנשי הפלגה אשר נותרו בה לאחר ההפסד החלו מנסים לייסד שיתופי פעולה עם גופים פוליטיים שונים במושבות אחרות בדרום אפריקה. עד שנת 1910, ערב הקמתו של האיחוד, הם הקימו יחד עם המפלגה הפרוגרסיבית ממושבת טרנסוואל והמפלגה החוקתית ממושבת נהר האורנג' את המפלגה היוניוניסטית. ססיל רודס אלפרד מילנר המפלגה היוניוניסטית המפלגה הדרום אפריקאית (מושבת הכף)
אצבעות הקוף

אצבעות הקוף (באנגלית: The Monkey's Finger) הוא סיפור מדע בדיוני קצר, שנכתב על ידי אייזק אסימוב בשנת 1953. הסיפור תורגם לעברית בקובץ כתבי אייזק אסימוב כרך 4. מרמי טלין הוא סופר מדע בדיוני, ולמואל הוסקינס הוא העורך שלו. לשניים יש ויכוח לגבי אחד הסיפורים של מרמי: הוסקינס רוצה לבצע בו שינוי, ולהכניס סצנה של הסברים באמצע האקשן. מרמי מתנגד לשינוי בסיפור שלו. על מנת להכריע את המחלוקת, מציע מרמי לפנות לידיד שלו, מדען בשם ארדנט טורגסון, שביצע ניסוי, במהלכו הפך את מוחו של קוף למחשב, המסוגל לחשב יצירה שלמה מכמה משפטים. הקוף, רולו שמו, מחשב את הסגנון והתוכן של היצירה, וכך יודע לכתוב את כולה מכמה משפטים, לעיתים תוך תיקון של החומר המקורי, כך שהיצירה הכוללת תהיה טובה יותר. מרמי מספר לקוף את הסיפור שלו, ועוצר בנקודת המחלוקת, כדי לתת לקוף להמשיך. לצערו ולשמחתו של הוסקינס, הקוף ממשיך את היצירה בהתאם לתיקון שהציע העורך. עם זאת, מרמי מצביע על העובדה שהקוף, שהוא רק מכונה, נצמד לכללים ספרותיים, ואילו סופר טוב צריך לדעת מתי לשבור את הכללים. לראיה הוא מביא את העובדה שהקוף תיקן את מילותיו של שייקספיר. הוא גורם להוסקינס להיכנע, בכך שמסביר לו שאם יכריע כי הקוף מסוגל לערוך סיפורים כמו שצריך, העבודה שלו תהפוך למיותרת. הוסקינס נכנע ומסכים לפרסם את הסיפור כמו שכתב אותו מרמי.