laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פסטיבל יערות מנשה

פסטיבל יערות מנשה הוא אירוע אמנותי רב משתתפים, המתקיים מדי שנה בחודשי האביב במרחב הביוספרי רמת מנשה. מדובר באחד מאירועי המוזיקה העצמאית הגדולים בישראל. ראשיתו של הפסטיבל ביוזמה מקומית של תושבי מועצה אזורית מגידו, שבשנת 2009 החליטו לקיים אירוע תרבות אזורי ביער, אליו יוזמנו תושבי האזור, כמו גם אורחים מבחוץ. האירוע התקיים במשך יומיים, ובשנים שלאחר מכן הורחב לשלושה ימים. עם השנים גדל הפסטיבל בהתמדה, ונכון לשנת 2016 עוברים בו כ-10,000 איש מדי שנה. רוב אורחי הפסטיבל לנים בשטח, מה שמהווה את אחד מאתרי הקמפינג הגדולים בישראל. בתשע השנים הראשונות לקיומו נערך הפסטיבל ביער הקיבוצים. החל מהפסטיבל ה-6 בשנת 2014, השדה הסמוך לפסטיבל כבר לא הספיק לחנית הרכבים הפרטיים - והוקם חניון סמוך לכביש, ממנו הוסעו המבקרים באוטובוסים ומיניבוסים ("שאטלים") לאתר הפסטיבל. ב-2018 - שנתו העשירית - הועבר מקום הפסטיבל מעט מזרחה, ליער מגידו, כך שהתאפשרה נגישות נוחה מכיוון צומת מגידו ללא צורך בהסעות. הדבר כנראה נבע מעיכובים ממושכים בשנה הקודמת, שגרם להמתנה בתורים של מעל שעה בכניסה לפסטיבל. החל משנת 2021,הפסטיבל מותג מחדש בשם סנטרל פארק מגידו, ונמשך ארבעה לילות. הפסטיבל מגדיר את עצמו כאירוע רב-תחומי, על אף שרוב המופעים בו הם של הרכבי מוזיקת אינדי (בדומה לפסטיבל אינדינגב הדומה לו). בפסטיבל מקפידים לשתף גם מופעי מחול, תיאטרון, קרקס, מופעי חוצות, שירה וסדנאות שונות. החל משנת 2016 נוסדה מתוך הפסטיבל יוזמת "חיבורים במרחב", שמשלבת אמנות אדמה (אמנות מחומרים טבעיים בלבד) עם מפגש ודיאלוג רב-תרבותי. 2009 - רמי פורטיס, גבע אלון, "החלטורה", לא דובים, יסמין גודר 2010 - ערן צור, התקווה 6, דודו זכאי, להקת מחול ליאת דרור וניר בן גל 2011 - ג'ירפות, רוקפור, קרולינה, עלמה זהר 2012 - אסף אבידן, מרסדס בנד, תומר יוסף, סיסטם עאלי, סאן טיילור 2013 - הדג נחש, הבילויים, אטליז, Tiny Fingers + Maria Kong 2014 - שלמה גרוניך עם אבי ליבוביץ' והאורקסטרה שלו, TheAngelcy, הקולקטיב + שלומי שבן, תמר אפק, עמיר לב, מרסדס בנד + מופע הארנבות של ד"ר קספר, סאן טיילור 2015 - אינפקציה, רד בנד, איפה הילד, פאנקנשטיין + פורטרט, גבע אלון, לוסיל קרו, גל דה פז 2016 - יהודה עדר, התפוחים, תמר אייזנמן, היהודים, Big Vicious & נינט, A-WA, להקת מחול אורלי פורטל, סדריק ברנסייד (ארצות הברית), עומאר פרי (ג'מאייקה), צליל דנין 2017 - אביתר בנאי, אורפנד לנד, אלון עדר, ורטיגו, יעל דקלבאום ואנסמבל תפילת האמהות, La Chiva Gantiva (בלגיה), Buttering Trio מארחים את אסתר רדא, Anna RF מארחים את ליאורה יצחק, עדי-קשת כהן 2018 - אהוד בנאי (30 שנה ל"פליטים"), רמי פורטיס, טונה, להקת מחול פרסקו, "סולידריות" - מופע מיוחד לפסטיבל בהשתתפות סיסטם עאלי, שאנן סטריט, עלמה זהר, לונא אבו נסאר, לוסיל קרו, גל דה פז, לירון עמרם. בג'אם הרגאיי של מיכאל אבגיל התארחו בהפתעה אברהם טל ולהקת התקווה 6 2019 - אסף אמדורסקי, עומר לוז, אביגיל קובארי, גיל בר הדס, פלורה, מירב הלינגר, אלה רונן, שי צברי, גל דה פז, ספיר וולך אינדינגב אתר האינטרנט הרשמי של פסטיבל יערות מנשה בן שלו, פסטיבל יערות מנשה: מסע חיפוש אחר הופעה מעניינת, באתר הארץ, 2 ביוני 2018 שי להב, בלי פוזה: יערות מנשה הוא מגנט לאנשים שפשוט אוהבים מוזיקה, באתר ynet, 2 ביוני 2019 נגה משל, ‏להעביר סופ"ש פסטורלי בטבע, באתר ‏מאקו‏, 30 במאי 2018 מאי ברנר, פסטיבל יערות מנשה התגבר על המכשולים, באתר הארץ, 21 במאי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארמיית המשמר המשוריינת השלישית

ארמיית המשמר המשוריינת השלישית (ברוסית: 3-я гвардейская танковая армия) הייתה ארמיית שריון של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. הארמייה המשיכה לפעול לאחר המלחמה, עד שפורקה ב-1979. הארמייה הוקמה במאי 1943 על בסיס הארמייה ה-57, וכמפקדה מונה פאבל ריבאלקו אשר המשיך לפקד עליה עד סוף המלחמה. במהלך יוני 1943 הארמייה הגיעה לתקן הנדרש (228 טנקים מדגם T-34 ו-147 טנקים מדגם T-70). באותה שנה הארמייה לחמה במהלך שחרור אוקראינה, וקרב דנייפר. בספטמבר 1944 לחמה הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ולאחר מכן בקרב על שלזיה. באפריל 1945 היא לחמה במהלך הקרב על ברלין, ולאחר מכן השתתפה בכיבוש דרזדן ובקרב על פראג. לאחר המלחמה נכללה הארמייה כחלק מכוחות ברית ורשה. היא הוצבה בגרמניה המזרחית כחלק ממפקדת הכוחות הסובייטיים בגרמניה, וב-1953 השתתפה בדיכוי המרד המזרח-גרמני. ב-1969 הועברה הארמייה לאסיה ובסיסה היה בעיר אלמטי. היא פורקה בהמשך אותה שנה, ועל בסיס המטה שלה הוקם המחוז הצבאי מרכז אסיה. ארמיית המשמר המשוריינת השלישית (ברוסית) ארמיית המשמר המשוריינת השלישית (ברוסית) ארמיית המשמר המשוריינת השלישית (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיוויזיית הפאנצר הראשונה (בונדסוור)

דיוויזיית הפאנצר הראשונה (בגרמנית: 1. Panzerdivision או בקיצור 1. PzDiv) היא דיוויזיית שריון של הבונדסוור הממוקמת באולדנבורג. הדיוויזיה הוקמה ב-1 ביולי 1956 - יום כינונו הרשמי של הבונדסוור. זו הייתה לפיכך הדיוויזיה הראשונה של הצבא הגרמני החדש. באותה תקופה היא הייתה דיוויזיית חי"ר ונקראה דיוויזיית הגרנדיר הראשונה. ב-1959 שולבו בה כלים משוריינים והיא הוסבה להיות דיוויזיית פאנצרגרנדיר. היא הייתה הראשונה לקלוט טנקים מדגם לאופרד 1. ב-1981 היא עברה הסבה לדיוויזיית שריון מלאה, ושמה שונה לדיוויזיית הפאנצר הראשונה. הדיוויזיה צוידה בטנקי לאופרד 2, וכללה גם גדוד ארטילריה וגדוד נ"מ. במהלך המלחמה הקרה היא נכללה במסגרת כוחות נאט"ו, והוצבה בקבוצת הארמיות הצפונית כחלק מהקורפוס הראשון. ב-1994, לאחר איחוד גרמניה מחדש, הועברה הדיוויזיה לסקסוניה התחתונה ושולבה בה יחידות שקודם היו חקל של דיוויזיית הפאנצר השלישית. ב-1995 היא נכללה במסגרת הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי, והיא חלק ממנו עד היום (נכון ל-2017). מפקדת הדיוויזיה נדדה מספר פעמים, וכיום היא נמצאת באולדנבורג. הדיוויזיה כוללת שלוש בריגדות, המהוות יחד 18,000 חיילים. מפקד הדיוויזיה הנוכחי הוא גנרל-מיור מרקוס לאודינטל. חיילים מהדיוויזיה השתתפו במלחמות יוגוסלביה ובמלחמת אפגניסטן, וכיום מוצבים חיילים ממנה במשימות שמירת שלום ברחבי העולם. כמו כן חיילי הדיוויזיה השתתפו במספר פעולות סיוע בעקבות אסונות טבע. למשל השיטפונות בהמבורג ב-1962, השריפות בצפון גרמניה בשנות ה-70 והשיטפונות באירופה ב-2002. בשנת 2013 ביחידה שולבו חלק מיחידות של דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-13 שפורקה. ב-2016 חגגו חיילי הדיוויזיה 60 לייסודה של היחידה, ובטקס נכח בין היתר ראש עיריית אולדנבורג. חטיבת השריון קלה התשיעית (Panzerlehrbrigade 9) - מינסטר חטיבת השריון ה-21 (Panzerbrigade 21) - אוגוסטדורף חטיבת הפאנצרגרנדיר ה-41 (Panzergrenadierbrigade 41) - נויברנדנבורג החטיבה הממוכנת ה-43 (43 Gemechaniseerde Brigade) - הוולטה חטיבת הארטילריה ה-325 (Artillerielehrbataillon 325) - מינסטר חטיבת הסיוע המבצעי הראשונה (Unterstützungsbataillon Einsatz 1) - אולדנבורג חטיבת ההנדסה הכבדה ה-901 (Schweres Pionierbataillon 901) - הוולברג פלוגת פיקוד וקשר של הדיוויזיה מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית הפאנצר הראשונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיוויזיית הפאנצר הראשונה (בגרמנית) דיוויזיית הפאנצר הראשונה באתר הבונדסוור (בגרמנית)
ביירון ליכטנברג

ביירון קורט ליכטנברג (באנגלית: Byron Kurt Lichtenberg‏; נולד ב-19 בפברואר 1948) הוא מהנדס וטייס קרב אמריקאי. ליכטנברג הוא דוקטור למדעים (.Sc. D). ליכטנברג השתתף בשתי משימות מעבורות החלל של NASA כמומחה מטען. בשנת 1983, הוא ואולף מרבולד היו הראשונים שטסו לחלל לא כטייסי חלל במשימה STS-9. בשנת 1992 השתתף ליכטנברג במשימה STS-45. ליכטנברג נולד ב-19 בפברואר 1948 בעיירה סטראודסברג שבפנסילבניה, ארצות הברית. בשנת 1969, סיים ליכטנברג את לימודיו באוניברסיטת בראון שם השיג את התואר בוגר אוניברסיטה בהנדסת אווירונאוטיקה. לאחר סיום הלימודים ליכטנברג התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית וסיים קורס טיס. הבמהלך שירותו ליכטנברג הטיס את המקדונל דאגלס F-4 פנטום, הF-100 סופר סייבר וה-A-10 ת'נדרבולט II. ליכטנברג הטיס 238 משימות קרביות במהלך מלחמת וייטנאם ובזכותם קיבל את צלב התעופה המצוינת פעמיים, את מדליית האוויר 10 פעמים ועוד מספר עיטורים. לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1973 שירת ליכטנברג כטייס בחברת התעופה סאות'ווסט איירליינס. לאחר מכן, בשנת 1975 השיג ליכטנברג את התואר מוסמך אוניברסיטה בהנדסת מכונות מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 1979 השיג ליכטנברג את התואר דוקטור להנדסה ביו-רפואית גם כן מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בנוסף, לליכטנברג יש גם תואר דוקטור לשם כבוד מוסטמינסטר קולג' שבפנסילבניה. ליכטנברג נשוי עם חמישה ילדים, מתוכם שתי בנות מאומצות. משנת 1978 ו-1984 ליכטנברג היה חוקר מטעם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שהיה אחראי על הניסויים בספייסלאב 1, D-1‏, SLS-1 ו-SLS-2. ליכטנברג הוא המקים של מערכות מטען בע"מ, חברה שסיפקה חומרה וציוד בשביל מספר ניסויים שנערכו במעבורות חלל ותחנת החלל הבינלאומית. החברה הייתה הגורם המסחרי הראשון שערך ניסויים על תחנת החלל מיר, כאשר ערכו בה ניסויים של גדילת קריסטלי חלבון בשנות התשעים של המאה ה-20. כעת הוא הנשיא של חברת כוח כבידה אפסי. ערך מורחב – STS-9 ליכטנברג היא טייס החלל הראשון ששימש כמומחה מטען. המשימה הראשונה בה השתתף כטייס חלל מטעם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס הייתה משימה STS-9 שנערכה בשנת 1983. במשימה, שארכה עשרה ימים, הצליחו טייסי החלל לבצע 72 ניסויים מדעיים בתחומי האסטרונומיה, פיזיקה אטמוספירית ופיזיקת פלזמה שעליהם פיקחו מומחי המטען, ליכטנברג ואולף מרבולד. המשימה הראתה שאפשר לערוך מחקר מתקדם בחלל בעזרת ספייסלאב. ערך מורחב – STS-45 משימת מעבורת החלל השנייה בה השתתף ליכטנברג הייתה משימה STS-45 שנערכה בשנת 1992. במשימה הזו, כמו במשימה הקודמת, שימש ליכטנברג מומחה מטען, הפעם ביחד עם ד"ר דירק פרימאוט מבלגיה. במשימה, שארכה 9 ימים, נערכו 12 ניסויים בתחומי כימיה אטמוספירית, קרינה סולרית, פיזיקת פלזמה ואסטרונומיה בתחום העל-סגול. פרסים בהם זכה ליכטנברג: מדליית נאס"א לטיסה בחלל (ליכטנברג זכה במדליה פעמיים) הדיפלומה על שם קומארוב צלב התעופה המצוינת (ליכטנברג זכה בצלב פעמיים) מדליית האוויר (ליכטנברג זכה במדליה זו 10 פעמים) מדיה וקבצים בנושא ביירון ליכטנברג בוויקישיתוף ביירון ליכטנברג באתר נאס"א (באנגלית) בירון ליכטנברג באתר spacefacts (באנגלית)
משרד החוץ של אוקראינה

משרד החוץ של אוקראינה (באוקראינית: Міністерство закордонних справ України) הוא משרד ממשלתי באוקראינה האחראי לניהול המדיניות הממשלתית בתחום יחסי החוץ וקשריה עם מדינות זרות וארגונים בינלאומיים. מאז ספטמבר 2024 שר החוץ הנוכחי הוא אנדריי סיביגה. בראש המשרד עומד שר, הממונה לתפקיד ומפוטר על ידי נשיא אוקראינה. השר כפוף ישירות לנשיא. יחסי החוץ של אוקראינה יחסי אוקראינה–ישראל יחסי ברית המועצות–ישראל מדיה וקבצים בנושא משרד החוץ של אוקראינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד החוץ של אוקראינה (באוקראינית) משרד החוץ של אוקראינה, ברשת החברתית פייסבוק משרד החוץ של אוקראינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד החוץ של אוקראינה, ברשת החברתית אינסטגרם «Iсторiя та традицiї зовнiшньополiтичної служби України» באתר משרד החוץ האוקראיני (באוקראינית) Огрызко, Владимир. Бывший министр иностранных дел Украины. // lenta.ru מה-4 עד 18 בדצמבר מילא במקביל גם את תפקיד יו"ר הפרלמנט Первый заместитель главы МИД поедет послом к британской королеве. // tsn.ua
עונת 1935/1936 בפוטבול ליג

עונת 1935/1936 הייתה העונה ה-43 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-31 באוגוסט 1935 והסתיימה ב-2 במאי 1936. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. ברנטפורד ובולטון וונדררס היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. סנדרלנד זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו אסטון וילה ובלקברן רוברס. קבוצות אלו היו היחידות מ"קבוצות המייסדות" שאף פעם לא ירדו לליגת משנה. במקומן לליגה הבכירה עלו מנצ'סטר יונייטד וצ'רלטון את'לטיק (בפעם הראשונה בתולדות המועדון). ויליאם ריצ'רדסון מווסט ברומיץ' אלביון כבש 39 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
אנסטסיה היל

אנסטסיה היל (באנגלית: Anastasia Hille; נולדה ב-28 בנובמבר 1965) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה. היל נולדה בלונדון. היא למדה בבית הספר למשחק "Drama Centre London" וב-1995 זכתה בפרס איאן צ'ארלסון במקום השני (למקום הראשון הגיע טובי סטיבנס ולמקום השלישי הגיע ג'וד לאו). היא הייתה מועמדת פעמיים לפרס אוליבייה בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר. ב-2011 הייתה מועמדת לפרס על הופעתה במחזה "אלוף הבונים" שהוצג בתיאטרון אלמיידה, וב-2013 על המחזה "The Effect" בתיאטרון הלאומי קוטסלו. בטלוויזיה שיחקה היל בפרק "The Sweetest Thing" בסדרה "קוואנה QC" משנת 1995, בסדרה "משפט ועונש" (1997), גילמה את קרול לומברד בסרט "RKO 281" (מ-2000), השתתפה במיני-סדרה "משפחת קאזאלט" (2001), ובסרט "Three Act Tragedy", בסדרה "פוארו" לפי ספר של אגאתה כריסטי (2012). ב-2012 הייתה היל מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה במיני-סדרה "הפחד". בקולנוע הופיעה בסרטים "התהום" (2001), "The Abandoned" (מ-2006) וב"שלגייה והצייד" (2012). אנסטסיה היל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנסטסיה היל, באתר AllMovie (באנגלית) אנסטסיה היל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנסטסיה היל, באתר Discogs (באנגלית) Dido, Queen of Carthage, National Theatre, London, UK. Paul Taylor, Macbeth, Barbican Centre, London, The Independent, 29 March 2010. "Gemma Arterton, Stephen Dillane, Anastasia Hille, et al. Set for Almeida Theatre's The Master Builder". נבדק ב-21 בספטמבר 2010. {{cite web}}: (עזרה) Barbican Theatre, Hamlet directed by Lyndsey Turner
עונת 1936/1937 בפוטבול ליג

עונת 1936/1937 הייתה העונה ה-45 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-29 באוגוסט 1936 והסתיימה ב-1 במאי 1937. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות. הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. מנצ'סטר יונייטד וצ'רלטון את'לטיק (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977. מנצ'סטר סיטי זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסוף העונה לליגת משנה ירדו מנצ'סטר יונייטד וונסדיי. במקומן לליגה הבכירה עלו לסטר סיטי ובלקפול. פרדי סטיל מסטוק סיטי כבש 33 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מפורטים מאתר rsssf
רנו Type EK

רנו Type EK היא מכונית סלון מהודרת, דו מושבית, אשר יוצרה על ידי חברת רנו הצרפתית בין השנים 1913–1917. בנוסף לדגם הסלון, דגמי הרנו Type EK נבנו בתצורות קופה וקבריולה. 1914 1914 1925 מדיה וקבצים בנושא רנו Type EK בוויקישיתוף רנו Type EK - תמונות רנו Type EK zorgblogauto.canalblog רנו Type EK encyclautomobile.fr/fr/encyclauto/automobile/renault/renault-type-ek רנו Type EKles-renault-d-avant-guerre ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רנו Type AX

רנו Type AX (בצרפתית: Renault Type AX) היא מכונית משפחתית, דו מושבית, מהודרת, מסוג טורפדו, מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1908–1913. בנוסף לדגם הסלון, דגמי "רנו Type EI" נבנו בתצורות: קופה, קבריולה, לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) וואן. דגם הרנו Type AX היה פופולרי בפריז, לונדון וקהיר בקרב נהגי המוניות. בדגם הורכבו בלמי תוף. רנו Type AX, שנת 1909 רנו Type AX, קבריולט, שנת 1908 - מבט לתא הנהג רנו Type AX, טורפדו, שנת 1909 רנו Type AX, שנת 1910 רנו Type EK, שנת 1909 רנו Type AX רנו Type AX שנת 1909 רנו Type AX שנת 1909 מדיה וקבצים בנושא רנו Type AX בוויקישיתוף סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים
זורו (פירושונים)

זורו (Zorro, הגייה מדויקת בספרדית: סורו) היא מילה בספרדית שפירושה שועל. האם התכוונתם ל... זורו – דמות בדיונית של אציל וסייף, פרי עטו של סופר הספרות הזולה ג'ונסטון מקולי זורו (סדרת טלוויזיה) – סדרת דרמה-אקשן-הרפתקאות אמריקאית, אשר שודרה במקור בין השנים 1990 ל-1993 המסכה של זורו – סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 1998 זורו המדהים – סרט מונפש משנת 2002 הלוקח חלק בסדרת הסרטים "DIC Movie Toons" האגדה של זורו – סרט המשך לסרט "המסכה של זורו", משנת 2005 זורו (סדרת אנימציה) – סדרת אנימציה אמריקאית שעלתה לראשונה לשידור בשנת 2006 זורו: החרב והוורד – טלנובלה מקסיקנית שהופקה בשנת 2007 "זורו" - שם הקוד שהעניק ארגון ה-FBI למרטין לותר קינג
לידסיכתיס

לידסיכתיס (שם מדעי: Leedsichthys) הוא סוג דג ענק נכחד השייך לקבוצת תמים-גרמיים שבמחלקת מקריני סנפיר, שחיה באוקיינוסים של תקופת היורה ונכחדה בעידן המזוזואיקון. המין היחיד המוכר מסוג זה, L. problematicus, הוא דג גרם הגדול ביותר הידוע למדע, עם אורך משוער של עד 22 מטרים (72 רגל) ומשקל של 22–30 טונות. ייתכן שהוא גם גדול הדגים שחיו מעולם, אך המגלודון מגיע לגודל רב יותר, ע"פ כמה מדענים. המאובנים של דג זה אינם מלאים, ולכן לא ניתן לדעת את אורכו המדויק. האפיתט problematicus (בעייתי) מצביע על הקושי לזהות את שברי המאובנים. הדג נקרא על שמו של אלפרד ניקולסון לידס, שגילה אותו לפני 1886 ליד פטרבורו שבאנגליה. הוא סינן מיני פלנקטון מהמים באמצעות מערכת זיז הזים (אנ') המצויה בקשתות הזימים (אנ') שמסננת את הפנקטון בעזרת לוחות עצם עדינות. מדיה וקבצים בנושא לידסיכתיס בוויקישיתוף לידסיכתיס, באתר GBIF (באנגלית) For more on the Star Pit dig of 2002-2003 look here and also here where the dig was featured in the BBC-Open University series Fossil Detectives. Darren Naish, Article on Leedsichthys Profile of Leedsichthys problematicus from the BBC series Sea Monsters "Biggest Fish Ever Found" Unearthed in U.K. National Geographic News. Published October 1, 2003 Article on the latest discovery of a Leedsichthys problematicus fossil, estimated 22 meters long Article on Leedsichthys from BBC news
ארגוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יוון: ארגוס – פוליס יוונית בצפון-מזרח חצי האי פלופונסוס, וכן עיר מודרנית באותו מיקום ביוון המודרנית ארגוס (מיתולוגיה) – במיתולוגיה היוונית, דמות ענק בעל מאה עיניים, ששימש כמשרתה של הרה מיני בעלי חיים: ארגוס גדול – מין של פסיון גדול ארגוס מצויץ – מין נוסף של פסיון גדול כוח ארגוס – מין של זוחל מסוג כוח אחר: ארגוס (תותב רשתי) – תותב רשתי המשמש לשיפור הראייה לחולי רטיניטיס פיגמנטוזה ארגוס פילץ' – שרת בית הספר הוגוורטס בסדרת ספרי הארי פוטר ארגוס אבטחת סייבר – חברה ישראלית להגנת סייבר לכלי רכב
רנו Type EU

רנו Type EU (בצרפתית: Renault Type EU) היא מכונית סלון מהודרת, דו מושבית, מסוג טורפדו מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1917–1921. בנוסף לדגם הסלון, דגמי ה"רנו Type EU" נבנו בתצורות: לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו), וקבריולה. רנו Type EU, טורפדו, שנת 1919 רנו Type EU רנו Type EU, שנת 1919 רנו Type EU רנו Type EU שנת 1916 מדיה וקבצים בנושא רנו Type EU בוויקישיתוף סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים
חלף (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חלף – קונפדרציה של מספר שבטים בחצי האי ערב בתקופה הטרום אסלאמית חלף – סכין שחיטה תל חלף – אתר ארכאולוגי בצפון-מזרח סוריה תרבות חלף – תרבות ארכאולוגית שהתקיימה בצפון מסופוטמיה חלפי כלף
פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן

פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן (באנגלית: United States Forces Japan ובקיצור USFJ) הוא פיקוד משולב של הזרועות השונות בכוחות המזוינים של ארצות הברית המשתייך לפיקוד האוקיינוס השקט. משימת הפיקוד היא היערכות להגנה על יפן ומילוי משימות נוספות בהוראת פיקוד האוקיינוס השקט. מפקד הפיקוד הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל המשמש גם מפקד חיל האוויר החמישי של ארצות הברית. מפקדת הפיקוד ממוקמת בבסיס חיל האוויר יוקוטה, כ-28 מיל צפונית-מערבית לטוקיו. הפיקוד הוקם ב-1 ביולי 1957 ומפקדתו התמקמה בבסיס האוויר פוצ'ו במטרופולין טוקיו. משימת הפיקוד הוסדרה בעקבות הסכם שיתוף הפעולה הביטחוני בין ארצות הברית ליפן שנחתם ב-19 בינואר 1960, וההסכם הסדרת מעמד הכוחות האמריקאיים ביפן שנחתם באותו ביום, בהתאם להסכמים אלו נקבע כי באחריות מפקד הפיקוד לתכנן תוכניות להגנה על יפן ובשעת הצורך יפעיל את הכוחות האמריקאיים למימוש תוכניות אלו. במהלך שנות השישים והשבעים הועברו בסיסים רבים של הכוחות האמריקאיים ליפן, כמו כן התמודדה ארצות הברית עם מחאה בקרב חלקים מהציבור היפני על המשך נוכחותה הצבאית במדינה. ב-1972 בוצעו שינויים בהסכם עם יפן, כולל החזרת השליטה באוקינאווה ליפן. שינויים אלו הביאו להגדלת אזור האחריות של הפיקוד. ב-1974 עבר מטה הפיקוד למשכנו הנוכחי בבסיס חיל האוויר יוקוטה. בפיקוד משרתים כ-52,000 חיילים, 8,000 אזרחים המועסקים על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית וכן 25,000 עובדים יפנים. הכוחות פרוסים ב-85 מתקנים ברחבי יפן. יחידות הפיקוד המרכזיות: צבא ארצות הברית - מפקדת כוחות צבא ארצות הברית ביפן ושלוחת הקורפוס הראשון חיל האוויר של ארצות הברית - חיל האוויר החמישי של ארצות הברית צי ארצות הברית - מפקדת כוחות הצי ביפן ויחידות מהצי השביעי של ארצות הברית חיל הנחתים של ארצות הברית - כוח המשלוח השלישי של חיל הנחתים ויחידת המתקנים של חיל הנחתים באזור האוקיינוס השקט מדיה וקבצים בנושא פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן (באנגלית) פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן, ברשת החברתית פייסבוק פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיקוד כוחות ארצות הברית ביפן, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר כוחות ארצות הברית ביפן
פאבל פונדלין

פאבל גריגורוביץ' פונדלין (ברוסית: Па́вел Григо́рьевич Понеде́лин; 4 במרץ 1893 - 25 באוגוסט 1950) היה גנרל מיור בצבא האדום אשר פיקד על הארמייה ה-12 במהלך מלחמת העולם השנייה. נפל בשבי הגרמני, וכשחזר לאחר המלחמה לברית המועצות הוצא להורג. פונדלין נולד ב-4 במרץ 1893 בכפר במחוז איוואנובו שבאימפריה הרוסית, כבן הרביעי במשפחת איכרים בת שבעה ילדים. מבין כל משפחתו הוא היה היחיד שקיבל חינוך, וגם בהמשך חייו הוא נודע כאדם משכיל מאוד. ב-1914 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, ועד 1915 למד בבית ספר צבאי במוסקבה. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית, וב-1918 התגייס לצבא האדום. הוא לחם במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה כנגד הצבא הלבן וכנגד כוחותיו של נסטור מאכנו. במהלך המלחמה הוא נפצע, מונה למפקד גדוד ולאחר מכן למפקד בריגדה. ב-1920 הוא לחם במלחמה הפולנית-סובייטית, ועל חלקו בה עוטר בשני עיטורי הדגל האדום. הוא למד באקדמיה הצבאית פרונזה אותה סיים ב-1926, ועד 1930 שימש כראש מטה הדיוויזיה ה-31. ב-1930 הוצב כמדריך באקדמיה הצבאית פרונזה, ובאפריל 1933 מונה למפקד הדיוויזיה ה-95. במרץ 1934 הוא מונה למפקד בית הספר הצבאי בלנינגרד. ב-1937 נעצר במסגרת הטיהורים הגדולים, אולם שוחרר כבר ב-1938. במאי של אותה שנה הוא מונה לראש מטה הקורפוס הראשון, וב-17 בדצמבר 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-139 ולחם עמה במלחמת החורף נגד פינלנד. ב-4 ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-9 ביולי של אותה שנה מונה לראש מטה המחוז הצבאי לנינגרד. ב-11 במרץ 1941 הוא מונה למפקד הארמייה ה-12. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פתיחת המתקפה הגרמנית ביוני 1941, נכללה הארמייה של פונדלין במסגרת החזית הדרום מערבית. הארמייה נסוגה באוקראינה, וביולי כותרה בעיר אומן בידי הגרמנים במסגרת קרב אומן. פונדלין עצמו לחם באומץ רב, אולם ב-7 באוגוסט הוא נפל בשבי הגרמני בנסיבות לא ברורות לחלוטין. יחד עמו נפל בשבי הגנרל ניקולאי קירילוב. הגרמנים השתמשו בגנרלים השבויים לצורכי תעמולה, צילמו אותם לצד קצינים גרמניים והפיצו את התמונות ביחידות הסובייטיות במטרה להציג אותם כעריקים ולא כשבויים. ב-16 באוגוסט דן בית משפט צבאי סובייטי את פונדלין להורג שלא בפניו. אשתו נינה ואביו גריגורי נעצרו גם כן. הגרמנים ניסו לשכנע אותו באמצעות אנדריי ולאסוב לפקד על צבא השחרור הרוסי, אולם פונדלין סרב. ב-29 באפריל 1945 שוחרר פונדלין מהשבי בידי כוחות של צבא ארצות הברית, וב-3 במאי של אותה שנה הוחזר לרוסיה. ב-30 בדצמבר הוא נעצר ברוסיה, נכלא בכלא לפורטובו, ונשפט על כך ש"לא הראה את הנחישות הנדרשת כדי לנצח", וכן הואשם במסירת מידע לגרמנים. במשך ארבע שנים לא היה שינוי במצבו. ככל הנראה הוא פשוט נשכח, וייתכן שהיה שורד עד לאחר מותו של סטלין וחוזר לצבא. אולם בתחילת 1950 הוא החליט להזכיר לסטלין את קיומו, ושלח לו מכתב ובו בקשה לשקול את עניינו מחדש. על פי עדויות מסוימות, כשסטלין קיבל את המכתב הוא הכריז בתדהמה "מה פונדלין עוד חי?", והורה להוציא אותו להורג. הוא נורה ב-25 באוגוסט של אותה שנה, בגיל 57. ב-1956 טוהר שמו והוא זוכה מכל אשמה. פאבל פונדלין באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית) שאלות ותשובות על פונדלין (ברוסית) אתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה הוא היה בן נאמן של המולדת (ברוסית) אנדרו רוברטס, סערת המלחמה: היסטוריה חדשה של מלחמת העולם השנייה, הוצאת דביר, עמ' 197. מיכאל הרסגור, ואהוד פוקס, רגעים היסטוריים ורגעים היסטריים, הוצאת דביר, עמ' 217.