laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תערוכת בייבילנד

תערוכת בייבילנד היא יריד שנתי המיועד "להורים ולהורים שבדרך".. היריד מתקיים בגני התערוכה משנת 2007. היריד כולל מאות דוכני מכירת מוצרים לתינוקות ומוצרי טיפוח לאם, לצד חנות סופר פארם, ג'ימבורי והפעלות לפעוטות. מגן דוד אדום מפעיל בתערוכה דוכן מיוחד להנחיית הורים למניעת תמותת תינוקות. לצד מכירת מוצרים, מוצגים בתערוכה פיתוחים כגון: מצלמת רכב ייחודית, עגלול מתקפל ומכשיר מנענע עגלות. על המציגים נמנים: סופר פארם, מטרנה, H&O, סימילק, יוניליוור ישראל, CHICCO, האגיס, BABY,S, ד"ר פישר, AVENT, פמפרס, טבע, הוצאת מטר, פינוק, אוצר המלך, בלנאום, כצט, דנטלון, דוורון, גאוני, Naaman, הנסיך הקטן, MAM, ליימן שליסל, פרינוק, JOIE, חטיפטף, ספאטון, אופק, טיפטיפות, טיפול לי ו"תא לחיים". אתר האינטרנט הרשמי של תערוכת בייבילנד תערוכת בייבילנד, ברשת החברתית פייסבוק תערוכת בייבילנד, סרטון באתר יוטיוב ניר צדוק, "ילדים זה שמחה, וגם חגיגת קניות מתמשכת: תערוכה ב-50 גוונים של ורוד", באתר הארץ, 29 בנובמבר 2019 האתר הרשמי של "האגיס" אתר 'מרכז אקספו - תל אביב'
לורה סלייד ויגינס

לורה סלייד ויגינס (באנגלית: Laura Slade Wiggins; נולדה ב-8 באוגוסט 1988) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. מוכרת בעיקר עקב משחקה כקארן ג'קסון בסדרת הטלוויזיה האמריקאית חסרי בושה. ויגינס נולדה בעיר את'נס שבג'ורג'יה למארק, עורך דין, ולקאת'י. יש לה אח אחד. תפקידה הראשון על המסך היה בשנת 2006, כששיחקה בתפקיד שולי בסרט הטלוויזיה "לא כמו כל אחד אחר". הופעתה הראשונה הבולטת בטלוויזיה הייתה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "חסרי בושה" של רשת שואוטיים, בה שיחקה בשנים 2011–2013, במהלך 30 פרקים. בשנים 2010–2014 שיחקה כאורחת בסדרת הטלוויזיה "CSI". בשנים 2013–2014 שיחקה ב-5 פרקים של סדרת הטלוויזיה "אנשי המחר". בשנים 2010–2017 שיחקה בתפקיד קטנים בסדרות הטלוויזיה האמריקאיות "מרפאה פרטית", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "שיקגו PD" ועוד. בשנת 2019 שיחקה בתפקידים ראשיים בסרטים "ננסי דרו והמדרגות הנסתרות" ו"Stand!". ב-23 ביוני 2018 נישאה לפעלולן קייל וויישר. מדיה וקבצים בנושא לורה סלייד ויגינס בוויקישיתוף לורה סלייד ויגינס, ברשת החברתית אינסטגרם לורה סלייד ויגינס, ברשת החברתית טיקטוק לורה סלייד ויגינס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לורה סלייד ויגינס, באתר AllMovie (באנגלית) לורה סלייד ויגינס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Mark Wiggins". wnc-law.com. אורכב מ-המקור ב-2017-11-07. נבדק ב-18 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "My brother is the one with the Mohawk! He's the reason I #keepitreal #HappySiblingsDay". Twitter. 10 באפריל 2016. נבדק ב-5 בינואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Wagner, Curt (8 בינואר 2012). "Shameful 'Shameless' audition won Laura Wiggins her role". Red Eye Chicago. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Dudak, Cory (25 בפברואר 2015). "We're 'Shameless' With Our Love for Laura Wiggins". CraveOnline.com. אורכב מ-המקור ב-2018-03-12. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Baker, Cory (12 בדצמבר 2013). "The Tomorrow People Mid-season Finale Review: To the Other Side". TV.com. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Star Scoop, The (27 בפברואר 2011). "Laura Wiggins Interview: Everybody was kind of terrified of Shameless!". The Star Scoop. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Law and Order Special Victims Unit". TVGuide.com. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) McNary, Dave (22 בספטמבר 2016). "The Ring' Threequel Delayed for the Third Time by Paramount". Variety. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Briese, Nicole (20 ביולי 2018). "Pics! 'Shameless' Star Laura Slade Wiggins Reveals Wedding Album". usmagzine. נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דו"ח גרויאנובסקי

דו"ח גרויאנובסקי הוא דין וחשבון של עד ראייה למעשי הרצח במחנה ההשמדה חלמנו. הדו"ח נכתב בשנת 1942 על ידי יהודי-פולני שברח מהמחנה, שלמה בר וינר (הידוע גם כ"שלאמק ביילר"), בשם הבדוי "יעקב גרויאנובסקי". שלמה בר וינר הצליח להגיע מחלמנו לגטו ורשה ומסר מידע מפורט על ניסיונו בן השבוע בזונדרקומנדו במחנה ההשמדה לקבוצת "עונג שבת" בגטו ורשה, בראשות ההיסטוריון עמנואל רינגלבלום. וינר תיאר את הליך ההשמדה במחנה, כיצד נרצחו אנשים במשאיות גז, כיצד גופותיהם הורדו מהמשאיות על ידי יחידת הזונדרקומנדו, כיצד נוקו החלקים הפנימיים של הטנדרים לאחר הורדת הגופות וכיצד נקברו הגופות בקברי אחים גדולים. וינר כתב: לא היה עלינו לחכות זמן רב לפני שהמשאית הבאה הגיעה עם קרבנות חדשים. המשאית הייתה בנויה באופן מיוחד. היא נראתה כמו משאית רגילה, בצבע אפור, עם שתי דלתות אחוריות שנסגרו באופן הרמטי. הקירות הפנימיים היו עשויים מפלדה. לא היו מושבים. התקרה הייתה מכוסה בסורגי עץ, כמו במקלחות ציבוריות, עם שטיחוני קש. בין תא הנהג לבין החלק האחורי [האטום] היו שני חורי הצצה. עם פנס אפשר היה להשקיף דרך החורים ולראות אם הקורבנות כבר מתו. תחת סריגי העץ היו צינורות בעובי 15 ס"מ בערך, שהגיעו מתא הנהג. לצינורות אלה היו פתחים קטנים מהם זרם גז. הגנרטור של הגז היה בתא הנהג, בו ישב הנהג כל הזמן. הוא לבש מדים של יחידות גולגולות המוות של האס-אס, והיה כבן ארבעים. היו שתי משאיות כאלה. כשהמשאיות הגיעו, היה עלינו לעמוד במרחק של כחמישה מטר מהחפירה. ראש יחידת האס-אס היה קצין אס-אס בדרגה גבוהה, סדיסט מוחלט ורוצח. הוא ציווה ששמונה אנשים יפתחו את דלתות המשאית. ריח הגז שבו נתקלנו היה מהמם. — יום רביעי, 7 בינואר 1942. וינר תיאר גם את הטיפול האכזרי באסירי הזונדרקומנדו, שהושארו בחיים כדי להיפטר מהגוויות, וכן את בריחתו מהמחנה. אנשי קבוצת עונג שבת העתיקו את הדו"ח לפולנית ולגרמנית; הם שלחו את הגרסה בפולנית למדינת המחתרת הפולנית. ההעתק הגרמני נועד לעם הגרמני, בתקווה שזה יעורר את חמלתם של גרמנים כלפי היהודים, אך זה כנראה לא הגיע לידיים גרמניות. לאחר מכן נמלט וינר לזמושץ', שם כתב לגטו ורשה על קיומו של מחנה המוות בבלז'ץ. ימים ספורים לאחר מכן, בסוף אפריל 1942, נעצר וינר, גורש לבלז'ץ ונרצח בתאי הגז שם. אסיר אחר שנמלט מחלמנו, מרדכי פודכלבניק, שרד את השואה ובשנת 1961 העיד במשפט אייכמן בירושלים. קרקובסקי שמואל, כפר נידח באירופה: חלמנו (קולמהוף) מחנה ההשמדה הנאצי הראשון, ירושלים: יד ושם, 2001, עמ' 56-63. "Szlamek Bajler". DeathCamps.org. 2014. נבדק ב-2014-03-04. Patricia Heberer, Children During the Holocaust (Google Books) Jon E. Lewis, Voices from the Holocaust page 248, Google Books. Heath, Alan. "Chelmno Waldlager". Youtube.com. דף על עדותו של וינר באתר על מחנות ההשמדה (באנגלית) Łucja Pawlicka-Nowak, Chelmno Witnesses Speak, Koło. Wiesenthal Center (אורכב 11.10.2007 בארכיון Wayback Machine) "Grojanowski Report, Yad Vashem" (PDF). נבדק ב-2014-03-04. "Chelmno, Yad Vashem" (PDF). נבדק ב-2014-03-04. Ringelblum archive, Warsaw Gilbert, Martin. The Holocaust – The Jewish Tragedy, William Collins Sons & Co. Limited, London, 1986 "Yad Vashem "Diaries", footnote 12" (PDF). נבדק ב-2014-03-04. According to the Grojanowski Report is available at the Jewish Historical Institute in Warsaw (copy in YVA, JM/2713), and it was also translated into Hebrew by Elisheva Shaul, "Taking of Testimony from the Forced Undertaker Jakob Grojanowski, Izbice-Kolo-Chelmno," Yalkut Moreshet 35 (April 1983), pp. 101-122.
נערת השלג

נערת השלג: מעשיית אביב או סנגורוצ'קה (ברוסית: Снегурочка: Весенняя сказка) היא אופרה מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב לפי מחזה מאת אלכסנדר ניקולאייביץ' אוסטרובסקי (שנכתב לפי הפולקלור והמיתולוגיה הסלאבית). הצגת הבכורה של האופרה התקיימה ב-29 בינואר 1882 בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג והפכה ליצירה אהודה ופופולרית מאוד ברוסיה, והיצירה האהובה ביותר על מחברהּ. בנוסף חיבר רימסקי-קורסקוב סוויטה תזמורתית המבוססת על נעימות האופרה. הדמויות ביצירה מתחלקות לשלוש קבוצות. כוחות הטבע ויצורים מיתולוגיים (סבא כפור, אביב ושר היער); בני אדם (קופאבה, מיזגיר) ויצורים שהם בין לבין (נערת השלג, לֶל, ברנדיי). המלחין מבדיל בין שלוש הקבוצות באמצעים מוזיקליים. לכל דמות יש לייטמוטיב, כאשר הלייטמוטיבים של חברים באותה קבוצה קרובים זה לזה. מקהלת הכפריים מאופיינת באמצעות לחנים עממיים ושימוש בכלי נגינה עממיים. הזמן: פרה-היסטוריה המקום: ברנדינה, מדינה אגדית המקום: על גבעה אדומה, ליד יריד מסחרי ובירתו של הצאר ברנדיי. נערת השלג, בת ה-15, מעוניינת לחיות יחד עם אנשי הכפר הסמוך. אמה, יפהפיית האביב וסבה, סבא כפור, נעתרים לבקשתה ומוכנים להסכים שהכפריים בוביל באקולה ואשתו בובילחה יאמצו אותה. בנוסף, היא מתוודעת לקול השירה המכשף של לל ומוזהרת מפניו. האריות המרכזיות במערכה הן שני שירי הרועים של לֶל. המקום: בארמונו של הצאר ברנדיי. קובאבה מתלוננת בפני הצאר על מיזגיר. הצאר מחליט לגרש את מיזגיר ליער. להתרחשות מפריעה כניסתה של נערת השלג היפהפייה. הצאר שואל אותה את מי היא אוהבת והיא משיבה "אף לא אחד". הצאר מכריז כי מי שיחזר בהצלחה אחר נערת השלג ישא אותה לאשה ואף יזכה בגמול מלכותי. נערות החצר מציעות את לֶל כמועמד לזכות בידה, אך מיזגיר נשבע כי הוא יזכה בנערת השלג. הצאר מסכים לתחרות ואנשי החצר שרים שירי הלל.‏ כניסתו של הצאר היא מן הקטעים המוזיקליים האהובים באופרה. המקום: בקרחת יער. באותו ערב. האנשים משתעשעים במוזיקה והופעות להטוטנים ("ריקוד הליצנים/ להטוטנים", ריקוד ססגוני בעל מאפיינים עממיים). הצאר מזמין את לל לבחור נערה. על-אף שנערת השלג נוכחת במקום, בוחר לל בקופאבה ויוצא עמה. נערת השלג תוהה מדוע לל עזב אותה. מיזגיר מופיע ומנסה לזכות באהבתה. היא נבהלת ממנו ונסה אל היער. שר היער משכנע את מיזגיר לעקוב אחריה. לל וקופאלבה רוקדים וחוגגים את אהבתם ההדדית ביער. נערת השלג רואה את אושרם ומייחלת שגם היא תוכל להתאהב. גם במערכה זו, האריה המרכזית היא שיר של לל. המקום: העמק של ירילו (Ярило), אל הפריחה והאביב במיתולוגיה הסלאבית. שחר היום הבא. נערת השלג קוראת לאמה, יפהפיית האביב והיא באה אליה מן האגם מלווה במקהלת פרחי האביב. היא מעניקה לה פרחים, מזהירה אותה להתרחק מאור השמש העולה ושבה ונעלמת באגם. לפתע מופיע מיזגיר, עוד לפני שהספיקה נערת השלג לשוב ולהסתתר ביער המוצל. נערת השלג מתוודה על אהבתה אליו. מיד מופיעים האנשים וחוגגים את חג ירילו (חג המסלניצה). מיזגיר מציג את נערת השלג ככלתו. כאשר היא מצהירה על אהבתה, מופיעה קרן שמש ונערת השלג מתפוגגת ונמסה לתדהמת האנשים. הכוח לאהוב המס אותה וגרם לאובדנה. מיזגיר מוכה היגון משליך עצמו לאגם. הצאר מנחם את האנשים - זה היה סופו של החורף הארוך בן 15 השנה שנח על הארץ. בתגובה פוצחים האנשים בהמנון לירילו, שהוא הגראנד פינאלה של האופרה. מדיה וקבצים בנושא נערת השלג בוויקישיתוף מידע על האופרה The Snow Maiden: reinventing a Russian folk opera for modern Britain, הגארדיאן גירסת האנימציה, סרטון באתר יוטיוב (ברוסית) הזמר בהופעת הבכורה היה פיודור סטרווינסקי, אביו של איגור סטרווינסקי הדמות יכולה להיות מגולמת על ידי גבר או אשה
הקרב על מידוויי (סרט, 2019)

הקרב על מידוויי (באנגלית: Midway) הוא סרט מלחמה, מתח ופעולה אמריקאי משנת 2019 אודות קרב מידוויי, בכיכובם של אד סקריין, וודי הרלסון, ארון אקהרט, לוק אוונס, פטריק וילסון, ניק ג'ונאס, מנדי מור, דארן כריס' ג'ייק מנלי ודניס קווייד. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. העלילה המתוארת כאן היא רק ההקדמה. אין בכלל תיאור הקרב. בבוקר 7 בדצמבר 1941, לאחר הטעיות מכוונות של ממשלת יפן מול ארצות הברית, תקפו היפנים את נמל הצי האמריקני בפרל הארבור. לאחר התקיפה מונה צ'סטר נימיץ (וודי הרלסון) למפקד של צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית, בדרגת אדמירל. קצין המודיעין שלו, קומנדר אדווין לייטון (פטריק וילסון), אשר הזהיר גם את קודמו בתפקיד מפני האפשרות שהיפנים יתקפו את פרל הארבור, מזהיר אותו מפני מתקפת פתע נוספת, הפעם על בסיס הצי האמריקני באטול מידוויי. במקביל, בכוח נושאות המטוסים שתחת פיקודו של אדמירל ויליאם הולסי (דניס קווייד), הובילו מפקד הטייסת קומנדר וייד מקלאסקי (לוק אוונס) וסגנו, ריצ'רד "דיק" בסט (אד סקריין), את אנשיהם למשימות הפצצה על יעדים של הצבא היפני במסגרת קרב ים האלמוגים. במקביל מוביל קולונל ג'יימס (ג'ימי) דוליטל (ארון אקהרט) טייסת מפציצים אשר המריאה מנושאת המטוסים למשימה מיוחדת - הפצצת טוקיו. בהמשך, לאחר שלייטון ואנשיו זיהו מבעוד מועד את כוונת הצי היפני לתקוף את מידוויי, יוצא כוח נושאות המטוסים, בפיקוד אדמירל ריימונד ספרואנס (ג'ייק וובר), לארוב לכוח היפני ולהשמידו. אתר האינטרנט הרשמי של הקרב על מידוויי (באנגלית) הקרב על מידוויי, ברשת החברתית פייסבוק הקרב על מידוויי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "הקרב על מידוויי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקרב על מידוויי", באתר AllMovie (באנגלית) "הקרב על מידוויי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקרב על מידוויי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הקרב על מידוויי", באתר Metacritic (באנגלית) "הקרב על מידוויי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביקורות נתנאל שלומוביץ, "הקרב על מידווי": במאי "היום השלישי" החליף חייזרים ביפנים, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2019. יואב לוסטיג, ‏מלחמת קיום: שני סרטים הפוכים, בעיתון מקור ראשון, 13 בנובמבר 2019 נתנאל שלומוביץ, "הקרב על מידווי": במאי "היום השלישי" החליף חייזרים ביפנים, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2019.
מרי פיטרס

האם התכוונתם ל... מרי פיטרס – אשת ציבור אמריקאית, שכיהנה כמזכירת התחבורה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש בשנים 2006–2009. מרי פיטרס – אתלטית בריטית בעבר. היא אלופה אולימפית ושיאנית העולם בקרב חמש.
אדרון דק

אִדְרוֹן דק (שם מדעי: Atherina boyeri) הוא מין של דג השייך למשפחת האדרוניים החי בים התיכון. אדרון דק מגיע לאורך של 5–20 סנטימטרים והוא בעל מבנה גוף דק שלו בין 7 ל־9 קוצים בסנפיר הגב הראשון. הדג ניזון בעיקר מפלנקטון וכמו שאר האדרוניים משמש לדג מאכל. תפוצתו במזרח האוקיינוס האטלנטי סמוך לחופי פורטוגל ואיטליה, בים התיכון, בים השחור. בים הכספי קיימת אוכלוסייה מבודדת שנחשבת לתת מין של המין בשם Atherina boyeri caspia. מין זה גדל במים במגוון רמות מליחות שונות, החל ממים מתוקים ועד ללגונות עם מים מלוחים. דג זה תואר על ידי החוקר אנטוין ריסו ב-1810. מדיה וקבצים בנושא אדרון דק בוויקישיתוף אדרון דק, באתר ITIS (באנגלית) אדרון דק, באתר NCBI (באנגלית) אדרון דק, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אדרון דק, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אדרון דק, באתר FishBase (באנגלית) אדרון דק, באתר GBIF (באנגלית) אדרון דק באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חורבת רחבה

חורבת רחבה היא אתר ארכאולוגי בהר הנגב, כקילומטר מדרום לדימונה. האתר נסקר על ידי ג' קירק בין השנים 1937 ו-1938, אז נקרא האתר אום אל-טין. ב-1955 סקר את האתר הארכאולוג האמריקאי-יהודי נלסון גליק וב-1965 נסקר האתר על ידי חוליית הסקר של רודולף כהן, שקיים חפירת הצלה באתר בשנת 1974. באתר נמצאו שרידי מצודה, שהיא חלק ממצודות הנגב שנבנו לדעת חוקרים על ידי ממלכת ישראל המאוחדת במהלך תקופת הברזל. קוטר המצודה האליפטית נע בין 60 ל-75 מטרים. עובי הקירות 60 ס"מ וגובהם נשתמר לחצי מטר. חומת המצודה היא חומת סוגרים המורכבת משני קירות מקבילים המחולקים לחדרים, מהם נחשפו שמונה. גודל החדרים אינו אחיד ובתוכם נמצאו כלים משני סוגים: כלי חרס עשויים באבניים האופייניים למאה ה-10 לפנה"ס וכלי חרס גסים עשויים ביד, האופייניים לנגב. מספר החדרים כמו מיקום השער של המצודה לא נמצאו ועל גבי חלק חורבת המצודה נבנה מבנה בתקופה הרומית או בתקופה הביזנטית. לא נמצאו שרידי יישוב בסביבת המצודה. רודולוף כהן, "המצודות הישראליות בהר הנגב", קדמוניות, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, חוברת 46–47, 1979, עמ' 40–41
אופון (סוג)

אופון (שם מדעי: Upeneus) הוא סוג דג ממשפחת המוליתיים החי באוקיינוס האטלנטי ובאזור האינדו פסיפי. בסוג זה 37 מינים. המינים בסוג זה מגיעים לאורך 30 סנטימטרים וצבעם צהבהב-אדמדם והם בעלי פסים כהים על סנפירי הגב והזנב. תזונתם כוללת בעיקר דגים אחרים וחסרי חוליות. מינים ידועים מסוג זה כוללים את אופון רקקי, אופון חום-פס ואופון זהוב-קו. מדיה וקבצים בנושא אופון בוויקישיתוף אופון, באתר ITIS (באנגלית) אופון, באתר NCBI (באנגלית) אופון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אופון, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגדל 120

מגדל 120 הוא גורד שחקים עתידי, המתוכנן להיבנות במתחם הבורסה ברמת גן. הבניין צפוי להתנשא לגובה של כ-520 מטרים שיתחלקו בין 120 קומות, מה שעשוי להפוך אותו לבניין הגבוה בישראל, ולבין המגדלים הגבוהים בעולם. שמו של המגדל נגזר ממספר הקומות שהוא צפוי להכיל, תוך קריצה לברכה הרווחת: "עד מאה ועשרים". התוכנית הנוכחית, שאושרה בוועדה המקומית לתכנון ובנייה רמת גן בשנת 2019, כוללת בנוסף למגדל שני מגדלים נוספים, בני 88 ו-77 קומות, בעלות כוללת של 5 מיליארד שקלים. על התוכנית מופקד האדריכל אבנר ישר ממשרד ישר אדריכלים. גורדי השחקים יוקמו כחלק מהתוכנית להרחבת מתחם הבורסה ליהלומים. ראש עיריית רמת גן, כרמל שאמה הכהן, החליט עם כניסתו לתפקידו להרחיב את התוכנית ולהקים שלושה מגדלים חדשים: מגדל בן 120 קומות, מגדל בן 88 קומות ומגדל בן 77 קומות. בקומה האחרונה של הבניין מתוכננות לקום תצפית, מסעדה ומתחם לאירועים מיוחדים. התוכנית מיועדת לחבר בין תחנת הרכבת סבידור מרכז לבין "הקו האדום" של הרכבת הקלה, מה שיביא להפיכת המרחב שבין תחנת הרכבת, ציר ז'בוטינסקי ושדרות אבא הלל סילבר למתחם עסקים מודרני רציף אחד. בניין זה צפוי להיות הראשון בארץ שיעבור בגובהו את רף חצי הקילומטר, הוא צפוי להיות יותר מכפול בגובהו ממגדל עזריאלי בשרונה, הגבוה ביותר בישראל כיום, ובערך פי ארבעה מגורד השחקים הראשון בישראל, שנשא בתואר במשך כ-34 שנים, מגדל שלום מאיר. מגדל 120 באתר של חברת ישר אדריכלים עופר פטרסבורג, חצי ק"מ לגובה: אושר המגדל הגבוה בישראל, באתר ynet, 7 באפריל 2019 חצי ק"מ לגובה: אושר המגדל הגבוה בישראל, באתר ynet, 7 באפריל 2019 ב-5 מיליארד: הושקו המגדלים היקרים והגבוהים בישראל, באתר ביזנעס, ‏3 באוקטובר 2019 (ארכיון) משה כהן, ‏120 קומות: רמת גן אישרה את הקמת המגדל הגבוה בישראל, באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2019
דינמוטרור

דינמוטרור (שם מדעי: Dynamoterror) הוא סוג דינוזאור טורף בן למשפחת הטירנוזאוריים, אשר התגלה בשנת 2018. המאובנים שלו התגלו בניו מקסיקו, ארצות הברית ושוויכו לתקופת הקרטיקון לפני 78 מיליון שנים מהיום. משמעות שמו היא: "dynamis" - "חזק", "terror" - טרוריסט, כלומר: "טרוריסט חזק". סוג זה הכיל מין בודד - Dynamoterror dynastes, שפירושו: "שליט". הדינוזאור שהגיע לאורך ממוצע של 9 מטרים, התגלה בתצורת מנפי (אנ') שבצפון-מערב ניו מקסיקו משרידים של גולגולת, עצמות חוליות וצלעות וכמהמעצמות הבוהנות. לצידו התגלו מאובנים של הנודוזאור אינביקטארקס (Invictarx), תנינאים כמו הברכיצ'יימפסה והדיינוסוכוס הענקי ושרידים של דינוזאור צרטופסי חסר שם. מאובניו מצויים כיום במוזיאון להיסטוריה של הטבע שבסולט לייק סיטי, יוטה. לצד הליתרונקס הדינמוטרור הוא כנראה העתיק שבבני משפחת הטירנוזאוריים. הוא חי לחופי הים הפנימי המערבי וכנראה ניזון מטרף גדול כמו דינוזאורים צמחוניים או מנבלות והיה אולי מאבות הטירנוזאורים המאוחרים יותר. מדיה וקבצים בנושא דינמוטרור בוויקישיתוף דינמוטרור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
אופון זהוב-קו

אופון זהוב-קו (שם מדעי: Upeneus moluccensis) הוא דג ממשפחת המוליתיים החי בים התיכון אליו הגיע בהגירה לספסית, וכן באזור האינדו-פסיפי- מהים האדום לקלדוניה החדשה, מצפון ליפן ומדרום לצפון אוסטרליה. אורכו של אופון זהוב-קו 28 ס"מ והוא בעל גב ורוד-אדום, סנפירי גב צהובים, גוף מוארך וקו זהוב, שהעניק לו את שמו. אופון זהוב-קו ניזון בעיקר מדגים קטנים יותר וחסרי חוליות כמו סרטנים וחסילונים והוא נפוץ בעומק 10–80 מטר. דג זה מהווה דג מאכל. מין זה תואר על ידי החוקר פיטר בליקר ב-1855. מדיה וקבצים בנושא אופון זהוב-קו בוויקישיתוף אופון זהוב-קו, באתר ITIS (באנגלית) אופון זהוב-קו, באתר NCBI (באנגלית) אופון זהוב-קו, באתר FishBase (באנגלית) אופון זהוב-קו, באתר GBIF (באנגלית) אופון זהוב-קו באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עין קדיס

עין קדיס הוא מעיין ואתר ארכאולוגי מדרום לקדש ברנע שבצפון סיני, סמוך לגבול עם מדינת ישראל. האתר נסקר לראשונה על ידי יוחנן אהרוני. הארכאולוג רודולף כהן ערך באתר חפירה בשנת 1976, כאשר חצי האי היה תחת שלטון ישראל. באתר מצויה מצודה הנמצאת על גבעה שטוחה. צורתה אליפטית וקוטרה כ-50 מטרים. חומת המצודה היא חומת סוגרים המורכבת משני קירות מקבילים כאשר המרחב שבינם מחולק באמצעות קירות רוחב לחדרים, כאשר למצודה זו 20 חדרים, מהם נחשפו חמישה בחפירות. בחפירות נחשף גם שער המצודה. עובי הקירות של המצודה כ-60 ס"מ והם נשתמרו לגבוה מרבי של 1.7 מטרים. בשער המצודה מצויים שני חדרי משמר קטנים. באתר נמצאו כלים משני סוגים: כלי חרס שנעשו באבניים האופייניים למאה ה-10 לפנה"ס וכלים גסים שהוכנו ביד האופייניים לנגב. מצפון-מערב לגבעה עליה יושבת המצודה נמצאו שרידיו של יישוב קטן. מדיה וקבצים בנושא עין קדיס בוויקישיתוף רודולוף כהן, "המצודות הישראליות בהר הנגב", קדמוניות, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, חוברת 46–47, 1979, עמ' 40
מריה ריטה

מריה ריטה (בפורטוגזית: Maria Rita; נולדה ב-9 בספטמבר 1977) היא זמרת ברזילאית. נולדה בסאו פאולו בשם מריה ריטה קמרגו מריאנו (Maria Rita Camargo Mariano), בתם של הפסנתרן והמעבד סזאר קמרגו מריאנו והזמרת הברזילאית המנוחה אליס רז'ינה, ואחותם של המוזיקאי פדרו מריאנו ומפיק המוזיקה ז'ואו מרסלו בוסקולי. היא נקראה על שם חברת המשפחה וזמרת הרוק הברזילאית ריטה לי. היא למדה באוניברסיטת ניו יורק ועבדה כעיתונאית במגזין למתבגרים. מריה ריטה החלה לשיר בצורה מקצועית בגיל 24, אף על פי שרצתה לשיר מאז שהייתה בת 14. האלבום הראשון שלה, "Maria Rita", השיק את הקריירה שלה. השיר הראשון מתוכו, "A festa" (המסיבה), נכתב על ידי מילטון נסקימנטו, שהקריירה שלו קודמה על ידי אמה של מריה ריטה, אליס רז'ינה, כשהחלה לשיר את שיריו לקהל הברזילאי. האלבום הגיע לפלטינה, והביא את מריה ריטה להכרה בינלאומית. היא פיתחה את הסגנון הקולי הייחודי שלה, בהשפעת זמרי הג'אז אלה פיצג'רלד ונאט קינג קול והזמר והמלחין הברזילאי דז'וואן . באלבומה "Redescobrir" משנת 2013 היא ביצעה והקליטה שירים שאמה המנוחה שרה, וביניהם את השיר "Aguas de marco", שמוכר בישראל בזכות הגרסה העברית שלו. היא זכתה בפרס גראמי הלטיני בשנת 2004 בקטגוריות: האמנית החדשה הטובה ביותר בתחום הכללי, השיר הטוב בפורטוגזית ("A festa") ואלבום ה- MPB (מוזיקה פופולרית ברזילאית) הטוב ביותר לאותה השנה, עבור אלבום הבכורה שלה "Maria Rita". האלבום השני שלה "Segundo" העניק לה בשנת 2006 שני פרסי גראמי לטיניים נוספים - אלבום ה- MPB הטוב ביותר והשיר הברזילאי הטוב ביותר עבור "Caminho das Águas", שכתב Rodrigo Maranhão . מריה ריטה הייתה מועמדת לפרס של ה - BBC Radio 3 Awards for World Music בשנת 2008 בקטגוריה של אמנים מהיבשת האמריקאית. (Maria Rita (2003 (Segundo (2005 (Samba Meu (2007 (Elo (2011 (Redescobrir (2012 (Coraçao a batucar (2014 (2018) Amor e Música מדיה וקבצים בנושא מריה ריטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מריה ריטה (בפורטוגזית) מריה ריטה, ברשת החברתית פייסבוק מריה ריטה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מריה ריטה, ברשת החברתית אינסטגרם מריה ריטה, סרטונים בערוץ היוטיוב מריה ריטה, באתר פליקר מריה ריטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מריה ריטה, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מריה ריטה, באתר ספוטיפיי מריה ריטה, באתר Last.fm (באנגלית) מריה ריטה, באתר AllMusic (באנגלית) מריה ריטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) מריה ריטה, באתר דיזר מריה ריטה, באתר Yandex.Music (ברוסית) מריה ריטה, באתר Discogs (באנגלית) מריה ריטה, באתר Songkick (באנגלית) מריה ריטה, באתר בילבורד (באנגלית) מריה ריטה, באתר Allmusic מריה ריטה, באתר Discogs מריה ריטה, באתר MusicBrainz מריה ריטה, באתר Last.fm Maria Rita's musical journey comes full circle, Los Angeles Times, ‏2014-02-14 (באנגלית) Clique Music - 2003 - Baú da Maria Rita, sites.google.com Brazilian Singer Comes Out From Her Mother's Shadow, Honors Her Legacy, NPR.org (באנגלית) Brazil's Maria Rita Gets Two Grammys at Madison Square Garden, brazzil, ‏0001-11-30 (באנגלית) BBC - Awards for World Music 2008, www.bbc.co.uk
אופון חום-פס

אופון חום-פס (שם מדעי: Upeneus pori) הוא דג ממשפחת המוליתיים החי בים סוף וחדר גם לים התיכון. אורכו של דג זה מגיע ל-25 סנטימטרים והוא בעל גוף מוארך שצבעו אפרפר או אדום-חום. גב כהה ופס חום, שהעניק לו את שמו. דג זה ניזון בעיקר מדגים אחרים ומחסרי חוליות קטנים, כגון תולעים וסרטנאים. דג זה תואר ב-1989. השם המדעי של דג זה קרוי על שמו של פרופסור דב פור. מדיה וקבצים בנושא אופון חום-פס בוויקישיתוף אופון חום-פס, באתר ITIS (באנגלית) אופון חום-פס, באתר NCBI (באנגלית) אופון חום-פס, באתר FishBase (באנגלית) אופון חום-פס, באתר GBIF (באנגלית) אופון חום-פס באתר הרשימה האדומה של IUCN M. L. Geraci, D. Scannella, F. Falsone, F. Colloca, S. Vitale, P. Rizzo, F. Di Maio, G. Milisenda & F. Fiorentino, Preliminary study on the biological traits of the Por’s goatfish Upeneus pori (Chordata: Actinopterygii) off the southern coast of Lampedusa Island (Central Mediterranean) (עמ' 85), The European Zoological Journal, ‏4 ביוני 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברכיצרטופס

ברכיצרטופס (שם מדעי: Brachyceratops; מילולית: "פרצוף מקורנן קצר") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת הצרטופסיים המוטל כיום בספק. הוא סווג ב-1914 בידי החוקר האמריקאי צ'ארלס ו' גילמור. המאובנים התגלו בשמורת אינדיאנים של שבט הבלאקפוט בתצורות שתי התרופות (אנ') שבמונטנה. רוב הפרטים שנמצאו היו פרטים צעירים ונראה שהעצמות התערבבו ביניהם. אורך הפרטים הגיע למטר וחצי בלבד, קצר מאוד ביחס לבני משפחת הצרטופסיים הגדולים, דבר שנתן לסוג את שמו. הברכיצרטופס במראהו דמה לצנטרוזאורוס והיה בעל קרן עבה ונמוכה על אפו וללא קרניים מעל המצח. העטרה הייתה שבורה וקטנה אך ייתכן שזה בגלל הפרטים הצעירים שהתגלו. בעבר חשבו שסוג זה הוא אותו הסוג של המונוקלוניוס שבוטל. כיום מעריכים שהמאובנים של "ברכיצרטופס" הם למעשה פרט צעיר של רובאוזאורוס, אך מאחר שמאובני הברכיצרטופס חלקיים מאוד ובאים מפרט צעיר שלא פיתח עדיין מאפייני עטרה וקרניים הוא לא נחשב כטקסון תקף. מדיה וקבצים בנושא ברכיצרטופס בוויקישיתוף ברכיצרטופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברכיצרטופס, באתר GBIF (באנגלית)
אופון רקקי

אופון רקקי (שם מדעי: Upeneus vittatus) הוא מין של דג גרם ממשפחת המוליתיים החי בים סוף והאזור האינדו-פסיפי מים סוף לאיי האוקיינוס השקט כמו מיקרונזיה, הוואי, איי מרקיז, איי החברה, קלדוניה החדשה ויפן וכן חי גם בים התיכון אליו חדר בהגירה הלספסית. אופון רקקי מגיע לאורך 30 סנטימטרים והוא בעל קווים אדומים אחדים ו-3 פסים כהים על סנפיר הגב השני. אופון רקקי ניזון בעיקר מדגים אחרים וחסרי חוליות קטנים כמו תולעים וסרטנאים. מדיה וקבצים בנושא אופון רקקי בוויקישיתוף אופון רקקי, באתר ITIS (באנגלית) אופון רקקי, באתר NCBI (באנגלית) אופון רקקי, באתר FishBase (באנגלית) אופון רקקי, באתר GBIF (באנגלית) אופון רקקי באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.