laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יהודה לייב גפן

הרב יהודה אריה לייב גפן (אויסאיבאל; ה'תר"ע - כ"ו בשבט ה'תשי"ז) היה רב בקהילות יהודיות בפולין, רבה של כפר אתא וראש ישיבת יחל ישראל, עסקן בולט בתנועת פועלי אגודת ישראל. נולד בטרנוב לטוביה גרינבוים, חסיד דז'יקוב, ולקילא בת אליקים גצל אויסאיבל. למד אצל רבי מאיר אריק, ומאוחר יותר אצל רבי מאיר שפירא בישיבת חכמי לובלין. בשנת תרצ"ג נישא לבילא גיטל, בת לחסיד באבוב. בשנת תרצ"ו החל לכהן כאב"ד ליפסק, ומשנת תרצ"ט כיהן בעיר המחוז דרילדז (אילזא). עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939 ברח לאזור הכיבוש הסובייטי, והוגלה לסיביר. בשנת תש"ו שב לפולין, הוזמן לרבנות לובלין אך סירב להשתקע שם. הוא המשיך לגרמניה, וכיהן שם כרבם של מחנות הפליטים באולם וכחבר נשיאות אגודת הרבנים בגרמניה. בשנת תש"ט עלה לישראל והתיישב בחיפה. הוא הקים יחד עם האדמו"ר רבי ברוך הגר מסרט-ויז'ניץ את ישיבת יח"ל ישראל, כשבשם הישיבה מרומזת ישיבת חכמי לובלין, בה למד, לצד שמו של רבי ישראל הגר מוויז'ניץ. הוא ניהל את הישיבה בשנותיה הראשונות וגם עמד בראשה. בא' באדר תשי"ג (פברואר 1953) החל לכהן כרבה של כפר אתא, על מקומו של רבי בנימין מנדלזון שעבר לקוממיות. היה פעיל בתנועת פועלי אגודת ישראל, השתתף בישיבותיה וכתב מאמרים ב"שערים". בכ"ו בשבט תשי"ז, השתתף ונאם בכינוס פא"י בעניין עליית יהודי הונגריה לאחר המרד, באמצע נאומו התמוטט ונפטר. נקבר בקרית אתא. עסקני המקום הכריזו כי מי שיזכה להינשא לבתו של רבם המנוח, מלכה, ימלא את מקומו. בחודש ניסן של אותה שנה התארסה מלכה עם שמואל שולזינגר, תלמיד ישיבת פוניבז'. הוא החל לכהן כרב המקום, בהמלצת הרב מטשעבין, ששלח מכתב מיוחד לרגל הכתרתו. בעת מינויו היה בן 22 בלבד. ערך חלק מחידושי רבו, רבי מאיר שפירא מלובלין, שהודפסו בקובץ רבי מאיר שפירא ח"ב. השאיר גם חידושים משלו על סדר קדשים. כותבים: הרב קלמן כהנא, יעקב כ"ץ, דוד הלחמי, ישראל אידלמן, הרה"ג ר' י. ל. גפן זצ"ל, רבה של כפר אתא, באתר ⁨⁨שערים⁩⁩ הרב יהודה גפן הוכתר ברוב עם – כרבה של כפר-אתא, שערים, 19 בפברואר 1953 המכתב נדפס בישורון תשס"ה כרך טז עמ' 125. ישראל אידלמן, לבחירת הרב שולזינגר כרבה של כפר אתא, שערים, 8 במאי 1958, עמ' 3; ברכה לרגל מינויו מהרבנים יהודה, שלמה ומשה ראם, שם, 26 במאי 1958, עמ' 4
סליק אלדמע

סליק אלדמע היה סליק מרכזי של ארגון ההגנה, שנבנה בביתו של אברהם אלדמע בשכונת בורוכוב שבגבעתיים. הסליק הוגדר כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ובתמיכת עיריית גבעתיים. ב-1923 החל ארגון ההגנה להקים סליקים מרכזיים לאחסון הנשק שנרכש עבור הארגון. על פי הוראות פיקוד הארגון תוכננה הקמת 4 סליקים שכאלו כשהמרכזי ביניהם תוכנן להיבנות בשכונת בורוכוב בגבעתיים (שאר שלושת הסליקים המרכזיים תוכננו בקבוצת גבע, קבוצת כנרת, וקיבוץ איילת השחר). עקב פעילותו של אברהם אלדמע בהגנה נבחר ביתו להוות כיסוי לבניית הסליק. לקבלת תקצוב לפרויקט זה פנו ראשי הארגון לראשי ההנהלה הציונית (ביניהם לחיים ויצמן ולפרדריק קיש) ולאחר משא ומתן מתמשך קיבלו 400 לירות (100 לירות לכל אחד מסליקים). אברהם אלדמע (מראשוני המצטרפים להגנה) היה בין מייסדי שכונת בורוכוב בגבעתיים והקים בה את ביתו ב-1922. ב-1923 נבחר הבית לחפירת סליק. לצורך כך הוקם בחצר הבית צריף עץ ששימש למכבסה והיווה כיסוי להסוואת החפירה. מטעמי סודיות הפרויקט הוביל את הפרויקט שאול אביגור ועסקו בו מספר מצומצם של אנשים מהפיקוד של ההגנה וביניהם יהודה שרת, יוסף הכט ואברהם איכר שעבדו בשעות הלילה. עם סיום החפירה נוצקו קירות הסליק ותקרתו מבטון, מכסה עץ סגר על פתחו (שהוחלף בהמשך במכסה מתכת) וחול כיסה את הפתח. סולם הונח מהפתח לקרקעית הסליק ששטחו היה 3 מ"ר. עם סיום בניית הסליק מונו שניים מתושבי השכונה כמחסנאים לטיפול בנשק שהגיע למקום. כינויו המחתרתי של הסליק היה "טזרוב". בגלל איטום לא מספיק של הקירות וחוסר אוורור מספק, נצטברה לחות בסליק באופן שסיכן את הנשק המאוחסן ולכן הופסק השימוש בו. ב-1938 הורה גולומב לשפר את מצבו של הסליק כדי לחזירו לשימוש. לשם כך הוחדרו לסליק 2 צנורות אוורור (ליניקה ולסניקה) כשצנור אחד הותקן כברז כיבוי והצנור השני הוסווה כשובך יונים. בשיאו הכיל הסליק כ-300 רובים, מספר מכונות ירייה (בעיקר מסוג שוורצלוזה), תת-מקלעים מסוגים שונים, אקדחים, מרגמות ותחמושת רבה. עם הקמת המדינה נמסר כל הנשק לרשות צה"ל ורק אז נחשף הסליק. עם צאתו לגמלאות, החל רן אלדמע, בנו של אברהם אלדמע, לפעול לשימור המקום והפיכתו לאתר מורשת, בתמיכתם של עיריית גבעתיים והמועצה לשימור אתרים. ד"ר רפי קיטרון, ארץ ישראל הנסתרת, הוצאת אריאל, 2010, עמוד 106–107 מדיה וקבצים בנושא סליק אלדמע בוויקישיתוף גבעתיים באתר "ארגון ההגנה" שלט: גבעתיים - אתרי מורשת בישראל - סליק אלדמע ובית אלדמע באתר Israelsigns סליק אלדמע (הסליק הראשון של ההגנה בארץ ישראל) באתר "גבעתיים" סליק היונים באתר של גילי שולץ שלמה שבא, אלדמע - האיש ששמח ושימח, דבר, 6 ביוני 1963 "סליק" הנשק הראשון של ההגנה - בגבעתיים, דבר, 6 במאי 1966 צבי אבני, אם השכונות, מעריב, 25 במאי 1990 שובך זה ניתן כמתנת בר מצווה לבנו של אברהם רן אלדמע
All Wrapped Up

All Wrapped Up הוא מיני אלבום בנושא חג המולד בן שבעה שירים ובו אמנים המיוצגים בחברת הוליווד רקורדס שרים גרסאות משלהם לשירי החג. הוא יצא לאור ב-4 בנובמבר 2008. "All Wrapped Up Holiday CD – Only at Target". Amazon. נבדק ב-2009-01-27.
All Wrapped Up Vol. 2

All Wrapped Up Vol. 2 הוא מיני-אלבום בנושא חג המולד בן שבעה שירים ובו אמנים המיוצגים על ידי הוליווד רקורדס שרים גרסאות משלהם לשירי החג. הוא יצא לאור ב-30 באוקטובר 2009. האלבום All Wrapped Up Vol. 2 באתר ספוטיפיי All Wrapped Up: Volume 2, נבדק ב-2020-11-04
יחסי וייטנאם–ספרד

יחסי וייטנאם–ספרד הם היחסים הרשמיים בין ספרד לבין וייטנאם. בעוד ששתי המדינות ניהלו מגעים ראשונים במאה ה-16 עם התפשטות הישועים הקתוליים מספרד לווייטנאם, הקשר הרשמי הראשון שלהם בין שתיים נוצר רק במאה ה-19 כאשר המלכה איזבלה השנייה הצטרפה לנפוליאון השלישי קיסר צרפת והתערבה יחד נגד וייטנאם בעקבות רדיפות אנטי קתוליות במדינה בשנת 1858. זה היה הסימן הראשון ליחסים ספרדיים–וייטנאמים מודרניים, למרות שספרד לא השתתפה במשימה נוספת לאחר מערכת קוצ'ינצ'ינה. ספרד מילאה תפקיד קטן במלחמת וייטנאם כאשר פרנסיסקו פרנקו, הדיקטטור האנטי-קומוניסטי של ספרד, הסכים לסייע לארצות הברית ולדרום וייטנאם על ידי פריסת קבוצה רפואית ולחימה חשאית לאורך כל הסכסוך. במכתב לנשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון אמר פרנקו על הו צ'י מין כי "עלינו לתת לו קרדיט על היותו פטריוט שאינו יכול להיות אדיש להשמדת מדינתו", והוסיף כי "הוא יכול, ללא ספק, להיות האיש של השעה הדרושה לווייטנאם". לאחר המלחמה ומותו של פרנקו כוננו היחסים בין ספרד לווייטנאם, אך נותקו לאחר מלחמת קמבודיה–וייטנאם בגלל תמיכת ספרד בסנקציות נגד וייטנאם והחזרת שגריר ספרד מווייטנאם. היחסים בין המדינות נותרו קרים עד שנות ה-90, כאשר וייטנאם נרמלה את היחסים עם מספר מדינות כולל ספרד באשר להשפעה של תהליך הדוי מוי (אנ') ונפילת ברית המועצות. מאז תום המלחמה הקרה שתי המדינות פיתחו יחסים קרובים יחסית, כולל שיתוף פעולה כלכלי ופוליטי. ספרד היא גם אחת התורמות הכלכליות הגדולות ביותר לווייטנאם באיחוד האירופי. התרחבות השפה והתרבויות הספרדית הגיעה גם לווייטנאם, כמו שירים בשפה הספרדית ולה ליגה, שלעיתים קרובות משכו אליה תומכים וייטנאמים גדולים כאחד. ספרד מחזיקה בווייטנאם שגרירות בהאנוי. וייטנאם מחזיקה בספרד שגרירות במדריד. מדיה וקבצים בנושא יחסי וייטנאם–ספרד בוויקישיתוף Cortada, James W. (2008). "Spain and the French Invasion of Cochinchina". Australian Journal of Politics & History. 20 (3): 335–345. doi:10.1111/j.1467-8497.1974.tb01122.x. Marín, Paloma (2012-04-09). "Spain's secret support for US in Vietnam". El País. https://history.state.gov/historicaldocuments/frus1964-68v12/d184 "Vietnam and Spain: Not an ephemeral relationship". 2017-05-31. "Vietnam bets on increasing its economic relations with Spain". 2015-09-18. Ficha de Vietnam Oficina de Información Diplomática. Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Sección: Cooperación. Wilson, Bill (2018-09-23). "Spain's la Liga sets global goals". BBC News.
Santa Claus Is Comin' to Town

"Santa Claus Is Comin' to Town" (בעברית: "סנטה קלאוס בא העירה") הוא שיר חג המולד, שנכתב על ידי ג. פרד קוטס והייבן גילספי. הגרסה המוקדמת ביותר שהוקלטה לשיר הייתה של הארי רז'ר ולהקתו ב-24 באוקטובר 1934. לאחר מכן השיר בוצע בתוכנית הרדיו של אדי קנטור בנובמבר 1934. גרסה זו הפכה ללהיט מיידי עם הזמנות ל-500,000 עותקים של תווי השיר ויותר מ-30,000 תקליטים שנמכרו תוך 24 שעות. הגרסה של בלובירד רקורדס בביצוע ג'ורג' הול ותזמורתו (קולו של סוני סקיילר) הייתה פופולרית מאוד בשנת 1934 והגיעה למצעדים השונים בשנה זו. השיר הוקלט על ידי למעלה מ-200 אמנים. הגרסה המפורסמת ביותר היא של מריה קארי, אך עוד ביצועים שניתן למצוא הם של בינג קרוסבי והאחיות אנדרוז, ניל דיימונד, ברוס ספרינגסטין, פרנק סינטרה, ביל אוונס, The Temptations, מייקל בובלה, מיילי סיירוס וחמישיית הג'קסונים. השיר הוא שיר חג מולד מסורתי ובוצע על ידי אמנים רבים: הגרסה המוקדמת המוקלטת ביותר של השיר הייתה של הבנג'יסט הארי רז'ר ולהקתו ב-24 באוקטובר 1934. ב-26 בספטמבר 1935 הוקלט השיר על ידי טומי דורסי ותזמורתו. בשנת 1962 בוצע השיר על ידי ארבע העונות והגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100. בשנת 1963 כלל פיל ספקטור גרסה לשיר באלבומו A Christmas Gift for You from Phil Spector בביצוע דה קריסטלס. בשנת 1970 חמישיית הג'קסונים כללה את השיר באלבום המצליח שלהם, Jackson 5 Christmas Album. הקרפנטרז הוציאו את השיר לאור כסינגל בשנת 1974. גרסת רוק מאת ברוס ספרינגסטין הוקלטה בשידור חי בניו יורק ב-12 בדצמבר 1975. בשנת 1990 כללה מריה קארי גרסה של השיר באלבום Merry Christmas. אנדי ויליאמס ביצע את השיר באלבומו I Still Believe in Santa Claus, שיצא לאור ב-1 באוקטובר 1990. בשנת 2006 לואיס מיגל הקליט את השיר בספרדית בשם "Santa Claus Llegó a La Ciudad" עבור אלבום חג המולד שלו Navidades. בשנת 2008 מכללה גרסה אותה ביצעה מיילי סיירוס באלבום חג המולד All Wrapped Up. גרסתו של הזמר הקנדי מייקל בובלה יצאה לאור ב-24 באוקטובר 2011, ונכללה באלבום חג המולד שלו, Christmas. הגרסה שלו זכתה להצלחה רבה, בהיותה גרסת הכיסוי המושמעת ביותר של השיר בספוטיפיי, עם למעלה מ-104 מיליון השמעות, נכון לחודש ינואר 2019. בשנת 2014 הקליטה להקת פנטטוניקס גרסת א-קפלה של השיר שנכללה באלבומם That's Christmas to Me. מידע על היצירה "Santa Claus Is Comin' to Town" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Santa Claus Is Comin' to Town" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"Santa Claus Is Comin' to Town" באתר SecondHandSongs Navidades - Luis Miguel | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-11-04
לשכת הדואר (רוסיה)

פריקאז הדואר או לשכת הדואר (ברוסית: Ямско́й прика́з) היה גוף ממשלתי מרכזי שפעל ברוסיה שלפני תקופת פיוטר מהמאה ה-16 עד תחילת המאה ה-18, שהיה אחראי על תנועת הדואר והעברה סדירה של מכתבים. הגוף הוזכר לראשונה במקורות כתובים בשנת 1516. הלשכה הוקמה בשנת 1516, תחת הנסיך הגדול מוסקבה וסילי איוואנוביץ' (1505–1533), והיה קשור בשיפור ניהול המדינה. הגוף היה אחראי על העגלונים, פיקח על משלוח דברי דואר וכספים. בראשו עמד בדרך כלל בויאר, והיו גם אצילי הדומה הבויארית ושני פקידים. באמצע המאה ה-16 הגוף היה אחראי על ארגון ותחזוקת האוצר, כמו גם גביית כספים (משנת 1613) ומיסים אחרים (בשנות ה-70 – שנות ה-80 של המאה ה-17). בשנת 1681, כל ענייני הדואר הועברו לאחריות. בשנת 1711 פורק סופית. עם זאת בשנת 1720 הוחזרה פעילות הלשכה ובשנת 1722 מונה המנהל הדואר הכללי. ב-8 ביולי 1723 בוצע ארגון מחדש ובהמשך פעילותו הועברה לאחריות משרד הפנים ומחלקת הדואר שלו. Семенов О.В. Центральное ямское ведомство Московского государства: проблема формирования (XV – XVI вв.) // Известия Уральского федерального университета. Серия 2. Гуманитарные науки. – 2018. – № 2 (175). – С. 111 – 121. מדיה וקבצים בנושא לשכת הדואר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד הדואר והטלגרף (רוסיה)

משרד הדואר והטלגרף של האימפריה הרוסית (ברוסית: Министе́рство почт и телегра́фов Росси́йской импе́рии) היה המוסד הממלכתי המרכזי באימפריה הרוסית, שניהל את הדואר והטלגרף. הוא התקיים בשנים 1865–1881 (עם הפסקה). המשרד המרכזי היה ממוקם בסנקט פטרבורג, ברחוב פוצ'טאמסקאיה, 7, בבניין ארמון הקנצלר בזבורודקו. המשרד הוקם ב-15 (27) יוני 1865 על ידי הפרדת מחלקת הדואר ומחלקת הטלגרף של משרד הפנים ב-9 (21) במרץ 1868. המשרד פורק ושוב הפך לחלק ממשרד הפנים כמחלקת הדואר והטלגרף. ב-6 (18) באוגוסט 1880 המשרד הוקם מחדש והורכב ממחלקת דואר, מחלקת טלגרף, לשכות ומועצת המשרד (ובה מנהלים וסגני מנהלי מחלקות). ב-16 (28) במרץ 1881 המשרד פורק ושוב הוכפף למשרד הפנים כמחלקה, אך ב-22 (3 ביוני) 1884 הוקם מתוכו המינהל הראשי לדואר וטלגרף. המשרד הוקם שוב ב-5 במאי 1917 (הפעם כמשרד הדואר והטלגרף של ממשלת רוסיה) וב-25 אוקטובר על בסיסו, הוקם הקומיסריון העממי לדואר וטלגרף. במהלך קיומו של המשרד עמדו בראשו: איוואן טולסטוי (1865–1867), אלכסנדר טימאשב (1867–1868), לב מאקוב (1880–1881). מאז 11 בספטמבר 1872 שוכן בבניין המשרד, מוזיאון הטלגרף, בשנים 1884–1919 נקרא מוזיאון הדואר והטלגרף, מאז 1924 - מוזיאון התקשורת העממית ומאז 1945, נקרא בשם מוזיאון התקשורת המרכזי. דואר רוסיה לשכת הדואר (רוסיה) המשרד לפיתוח דיגיטלי, תקשורת ותקשורת ההמונים של רוסיה מדיה וקבצים בנושא משרד הדואר והטלגרף בוויקישיתוף Лосич Н. И. "Дворец канцлера Безбородко". О музее. Государственное учреждение Центральный музей связи имени А. С. Попова. אורכב מ-המקור ב-2012-02-25. נבדק ב-2010-03-16.
Don't Waste Your Wishes

Don't Waste Your Wishes הוא אלבום חג המולד של הלהקה האמריקאית הקילרס, ואלבום האוסף השלישי שלה. האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2016 דרך חברת התקליטים איילנד רקורדס. האלבום מכיל את 11 שירי חג המולד שהוציאה הלהקה בכל שנה בין השנים 2006 ו-2016, כאשר בכל שנה הוציאה הלהקה את השיר השנתי כסינגל בסמוך ל-1 בדצמבר, בו חל יום האיידס העולמי. כל הרווחים ממכירות האלבום נתרמו ל-Product Red. מידע על האלבום Don't Waste Your Wishes באתר MusicBrainz האלבום Don't Waste Your Wishes באתר Discogs האלבום Don't Waste Your Wishes באתר אפל מיוזיק Althea Legaspi, Althea Legaspi, The Killers to Release New Christmas Charity Album, Rolling Stone, ‏2016-11-18 (באנגלית) Official Album Downloads Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) The Killers, בילבורד
המינהל הראשי לדואר וטלגרף

המינהל הראשי לדואר וטלגרף (ברוסית: Гла́вное управле́ние почт и телегра́фов) היה הגוף הממלכתי ברוסיה שלפני המהפכה, שניהל את מערך הדואר משנת 1884 עד 1917 ועסק בארגון פעילות שירות הדואר והטלגרף. ארגון בעל שם דומה (מינהל הדואר הראשי) היה קיים גם בשנים 1830–1865. המחלקה הוקמה ב-22 במאי 1884 במסגרת משרד הפנים של האימפריה הרוסית כתוצאה ממיזוג למחלקה אחת של מחלקות הדואר והטלגרף. הארגון מחדש של המחלקה בוצע במטרה להוזיל את עלויות אחזקת משרדי הדואר והטלגרף. ניקולאי אלכסנדרוביץ' בזאק, לשעבר מנהל מחלקת הטלגרף, הפך לראש המינהל. מחלקת הדואר הייתה כפופה לשר הפנים, שבסמכותו היה: להקים, לסגור ולהעביר מקטגוריה אחת למקומות דואר אחרים; לפתור את בעיית זרימת הדואר; לקבוע את מספר עובדי הדואר הנמוכים ומשכורתם; לבצע שינויים בעסקאות, מיסים, סניפי דואר, כמו גם למזג סניפי דואר וטלגרף מקומיים. על פי החוק ב-28 במאי 1885 הוקמו 35 מחוזות דואר וטלגרף בקטגוריה הראשונה והשנייה לניהול יחידות הדואר והטלגרף ברמה המקומית. רק סניפי הדואר של סנקט פטרסבורג, מוסקבה, ורשה ואודסה היו בסמכותו הישירה של המינהל הראשי. בפטרבורג ובמוסקבה נותרו סניפי דואר, מנוהלים על ידי מנהלי דואר. זכויותיהם וחובותיהם של מי ששלטו במחלקת הדואר במחוזות הועברו לראשי המחוזות, למעט ניהול ישיר בלבד של עסקי הדואר בסניפי הדואר המחוזיים והיו בעלי סמכויות פיקוח. לצורך קבלת והעברת תכתובות הוקמו סניפי דואר וטלגרף בערים ובאזורים מיושבים אחרים. בשנת 1890 אוחדה מחלקת הדואר של דוכסות פינלנד הגדולה עם מחלקת הדואר של אימפריה הרוסית ולשר הפנים ניתנה הזכות להכניס בפינלנד את התקנות על מחלקת הדואר התקפות באימפריה. מאז מונה מנהל הדואר הפיני על ידי הממשל הקיסרי על פי הצעתו של המושל הכללי, בהתבסס על הסכמת שר הפנים. מינויים לתפקידים אחרים במחלקת הדואר הפינית נעשו על בסיס זה, אך פקידים שנקבעו על ידי הסנאט הפיני נבחרו בהסכמה עם ראש מינהל הדואר והטלגרף. בשנת 1903, באימפריה הרוסית (כולל פינלנד), היו 5,988 סניפי דואר וטלגרף מקומיים, לרבות: סנפי דואר וטלגרף – 2,711, סניפי דואר בלבד – 3277. ב-1 בינואר 1905 המינהל העסיק 7004219070000000000♠21,907 עובדים ופעלו 3,227 משרדי טלגרף. בשנת 1912 היו: 46 משרדים טריטוריאליים 12 מחלקות להובלת דואר ברכבת שתי מנהלי דואר (של משרדי דואר) בפטרבורג ובמוסקבה 29 מחוזות דואר וטלגרף שני מרכזי טלגרף עירוניים מחוז טלגרף אחד (בפינלנד). לאחר מהפכת פברואר, ב-5 במאי 1917, הופרד המינהל ממשרד הפנים והפך למשרד עצמאי של דואר וטלגרף, תחילה כמשרד הדואר והטלגרף ואז בשם הקומיסריון העממי לדואר וטלגרף. האנשים הבאים כיהנו כראשי המינהל הראשי: ניקולאי בזאק (1884–1895) ניקולאי פטרוב (1895–1903) יבגני אנדרייבסקי (1903) פיוטר ניקולאייביץ' דורנובו (1904–1905) מיכטיל סוואסטיאנוב (1905–1913) ולדימיר פוחוויסנב (1913–1917) משרד הדואר והטלגרף (רוסיה) לשכת הדואר (רוסיה) דואר רוסיה מדיה וקבצים בנושא המינהל הראשי לדואר וטלגרף בוויקישיתוף Любарская Т. Г. "Министерство внутренних дел". Энциклопедия «П. А. Столыпин». Фонд изучения наследия П. А. Столыпина. נבדק ב-2010-05-15. Левченко М. Календарь почтовых дат // Почта России. — 2004. — № 9. Зиноватный, Павел. "Россия при Временном правительстве (2 марта — 25 октября 1917 г.)". История информационной политики в России. Фонд развития информационной политики. אורכב מ-המקור ב-2013-04-24. נבדק ב-2010-05-15.
יחסי סינגפור–ספרד

יחסי סינגפור–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין סינגפור לספרד. ספרד וסינגפור כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 באפריל 1968. שגרירות ספרד בסינגפור קיימת מאז 2003. בעבר התנהלו יחסים דיפלומטיים באמצעות השגרירות באינדונזיה. המשרד המסחרי הוקם בשנת 1986. בשנת 1999 הוקם משרד תיירות אזורי. היחסים הדו-צדדיים מתמקדים בטיפוח חילופי דברים בכל הרמות במטרה לחזק את הנוכחות הספרדית בסינגפור ולעורר עניין רב יותר על ספרד בסינגפור. יחד עם תוכנית טיולים וביקורים רשמיים וחתימה על הסכמים דו-צדדיים, היעדים העדיפים הם להשיג נוכחות כלכלית גדולה יותר בספרד, נראות רבה יותר של השפה והתרבות הספרדית ופתיחת שגרירות סינגפור במדריד. עד 2007 יוצגה סינגפור בספרד באמצעות שגרירותה בפריז. באותה שנה הוחלט למנות את השגריר בארי דסקר, דיקן האוניברסיטה הטכנולוגית נאניאנג ומנהל המכון למחקרי אסטרטגיה והגנה, לשגריר בספרד עם מגורים בסינגפור. השגריר דקר הציג תעודות בינואר 2014. ה-FDI של סינגפור בספרד הופחת במהלך השנים 2002 (60 מיליון אירו), 2008 (35 מיליון אירו) ו-2014 (111 מיליון אירו). בשנת 2013 חלה עלייה בזרימת ההשקעות ביחס לשנים האחרונות והגיעה לשווי של 21.10 מיליון אירו. סינגפור נמצאת במקום ה-42 של עמדת ההשקעות של ספרד בעולם עם סך של 726 מיליון אירו של מלאי השקעות, 0.19% מהסך הכללי (2012). סינגפור ממוקמת במקום ה-78 כמשקיעה בספרד, 0.01% מה-IDE (נתוני 2012). בשל רמת ההתפתחות הכלכלית הגבוהה בסינגפור אין שום שיתוף פעולה בפיתוח ספרדי. סינגפור מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת ובנוסף מחזיקה שתי קונסוליות כבוד בברצלונה ובמדריד. ספרד מחזיקה שגרירות בסינגפור. Ficha de Singapur Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Diplomatic relations. Ficha de Singapur Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Economic relations. Ficha de Singapur Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Cooperation. Embassy of Singapore in Paris "List of foreign consulates in Spain" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-04-02. נבדק ב-2019-08-23. Ficha de Singapur Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Spanish Representation Data.
ארגון המדינות האיברו-אמריקניות

ארגון המדינות האיבריות-אמריקאיות (בספרדית: Organización de Estados Iberoamericanos, בפורטוגזית: Organização dos Estados Ibero-americanos; בקיצור OEI), רשמית: "ארגון המדינות האיברי-אמריקאיות לחינוך, מדע ותרבות", הוא ארגון בין-לאומי המורכב מ-23 מדינות חברות באירופה; יבשת אמריקה; וכן מדינה אחת באפריקה. החברות מורכבת מכל המדינות הריבוניות של איברו-אמריקה וחצי האי האיברי, כמו גם מגינאה המשוונית. כל החברים הם מדינות דוברות פורטוגזית וספרדית, בנוסף לאנדורה, שהיא דוברת בעיקר קטלאנית, אם כי הארגון אינו כולל את כל המדינות האיבריפוניות בעולם. הארגון נוסד בשנת 1949 כסוכנות בין-לאומית, משרד החינוך של אמריקה הלטינית, כתוצאה מהקונגרס הראשון לחינוך אמריקה הלטינית במדריד. בשנת 1954 התקיים הקונגרס השני בקיטו, שם הוחלט כי יהפוך לארגון בין-ממשלתי של מדינות ריבוניות. ב-15 במרץ 1957, בקונגרס החינוך השלישי בסנטו דומינגו, החלים החוקים הראשונים של הארגון לתוקף עד 1985. בשנת 1979 התכנס הקונגרס הרביעי במדריד, ובשנת 1983 התקיים הקונגרס החמישי בלימה. במאי 1985 התקיימה בוגוטה ישיבה יוצאת דופן של הקונגרס, שם הוחלט לשנות את שם ה-OEI לשמו הנוכחי (שמירה על ראשי התיבות והרחבת יעדיה); קונגרס החינוך של אמריקה הלטינית הפך לאספה הכללית. בישיבת מועצת ההנחיה בדצמבר 1985 בפנמה הסכימו חבריה לתקנון הנוכחי של ה-OEI, והחליפו את הטקסט משנת 1957 ואישרו את תקנות הארגון. מאז הפסגה האיברית-אמריקאית בשנת 1991 בגואדלחרה מקסיקו, ה-OEI קידם כנסים של שרי החינוך וביצוע התוכניות החינוכיות, המדעיות והתרבותיות שהוקצו לה. אורוגוואי אורוגוואי אל סלוודור אל סלוודור אנדורה אנדורה אקוודור אקוודור ארגנטינה ארגנטינה בוליביה בוליביה ברזיל ברזיל גואטמלה גואטמלה גינאה המשוונית גינאה המשוונית הונדורס הונדורס הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית ונצואלה ונצואלה מקסיקו מקסיקו ניקרגואה ניקרגואה ספרד ספרד פרגוואי פרגוואי פנמה פנמה פורטוגל פורטוגל פוארטו ריקו פוארטו ריקו (טריטוריה של ארצות הברית) פרו פרו צ'ילה צ'ילה קובה קובה קולומביה קולומביה קוסטה ריקה קוסטה ריקה איברו-אמריקה אמריקה הלטינית מדיה וקבצים בנושא ארגון המדינות האיברו-אמריקניות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארגון המדינות האיברו-אמריקניות (בפורטוגזית) אתר האינטרנט הרשמי של ארגון המדינות האיברו-אמריקניות (בספרדית) ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, ברשת החברתית פייסבוק ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, ברשת החברתית אינסטגרם Annette Froehlich, Diego Alonso Amante Soria, Ewerton De Marchi, Space Supporting Latin America: Latin America's Emerging Space Middle Powers, Springer Nature, 2020-04-16, ISBN 978-3-030-38520-0. (באנגלית) עמ' 17
קארן פיסטוריוס

קארן פיסטוריוס (באנגלית: Caren Pistorius; נולדה ב-30 בספטמבר 1990) היא שחקנית ניו זילנדית ילידת דרום אפריקה, הידועה בזכות גילום רוז בסרט משנת 2015, "לאט במערב" לצד מייקל פסבנדר. פיסטוריוס נולדה ברסטנבורג, דרום אפריקה. עברה עם הוריה ושלושה אחיה הגדולים לאוקלנד, ניו זילנד כשהיא הייתה בת 12, שם החלה לשחק בהפקות בית הספר בו למדה. לאחר מכן היא למדה לתואר ראשון באוניברסיטת אוקלנד לטכנולוגיה (אנ') שם למדה אמנות ועיצוב עם התמחות באנימציה ואיור. מדיה וקבצים בנושא קארן פיסטוריוס בוויקישיתוף קארן פיסטוריוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קארן פיסטוריוס, באתר AllMovie (באנגלית) קארן פיסטוריוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Lesley Coffin (22 במאי 2015). "The Mary Sue Interview: New Zealand Actress Caren Pistorius". The Mary Sue. אורכב מ-המקור ב-10 ביולי 2015. נבדק ב-2015-07-09. {{cite web}}: (עזרה) Chandra, Jessica (2013-06-20). "Who's That Girl? Get to Know Offspring and Magazine Wars Star Caren Pistorius". POPSUGAR Celebrity Australia. אורכב מ-המקור ב-10 ביולי 2015. נבדק ב-2015-07-09. {{cite web}}: (עזרה) Jenny Hendrix (ביוני 2015). "How Caren Pistorius Won the West". Interview Magazine. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2015. נבדק ב-2015-07-09. {{cite web}}: (עזרה)
דיימלר מג'סטיק

דיימלר מג'סטיק (באנגלית: Daimler Majestic) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב The Daimler Company Limited (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1958 – 1962 בבריטניה. יוצרו 1,490 יחידות. דגמים: DF316/7 ,DF318/9. דגם "דיימלר מג'סטיק" היה מאופיין במרכב בעל קווים עגולים וייחודיים. דגם "דיימלר מג'סטיק" הורכב משלדת מונוקוק. 4 דלתות. 5 נוסעים. מנוע בנזין, הנעה אחורית. מנוע ברזל יצוק. מאייד כפול "S.U" מסוג "HD6". סוג דלק: בנזין המסופק על ידי משאבה מכנית AC. מסנן שמן: זרימה מלאה של "Tecalemit" עם עוקף בטיחותי. מערכת קירור מים: משאבה ומאוורר, נשלטים באמצעות תרמוסטט. הגה כוח. בלמים: 4 בלמי דיסק. חללי הפנים הורכבו לפי סגנון מכוניות דיימלר הקלאסיים ביותר, שכלל שימוש נרחב בעור וכמה חידושים של התקופה כמו התא האחורי המפריד, מצית הסיגריה האחורי, ושימוש נרחב בתאורה: אורות קריאה, כולל לנוסעים מאחור ואור לתא המטען. מחיר היחידה בשנת 1958 בבריטניה עמד על 2,495 לירה שטרלינג לרבות מיסוי של 832 לירה שטרלינג. תאוצה בין 0–97 היא 14.2 שניות (מנוע 3,794 סמ"ק). דיימלר 22 דיימלר פריליין דיימלר SP250 דיימלר 250 מדיה וקבצים בנושא דיימלר מג'סטיק בוויקישיתוף "דיימלר מג'סטיק", מנוע 4,561 סמ"ק classiccars4sale.net/classic-car-review "דיימלר מג'סטיק", "דיימלר מג'סטיק מייג'ור web.archive.org/web/20121121124324 Smith, Brian E. (1972). The Daimler Tradition. Isleworth, UK: Transport Bookman. ISBN 0851840043 Lord Montagu and David Burgess-Wise Daimler Century ; Stephens, 1995 ISBN 1-85260-494-8