laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דב פרוסק

דב (בולק) פרוסק (3 ביולי 1910 - 1 בספטמבר 1995) היה שחקן ומאמן בהפועל תל אביב, ומייסדן של מחלקות הכדורסל והכדורעף בקבוצה. פרוסק נולד בפולין. לאורך חייו שימש בתפקידים רבים באיגוד הכדורסל וכן כרכז צוות ההקמה מטעם מועצת הפועלים של אולם אוסישקין. בין האולמות שהיה שותף בהקמתם נמנה אולם אוסישקין המפורסם על גדות הירקון. ב-1935 הגיע לווארשה שליח מישראל מטעם הפועל, ברוך בג (לימים מנהל מכון וינגייט), כדי למצוא ולהביא ארצה מאמן ומארגן למשחקי כדור בהפועל, וביניהם כדורעף. בג איתר בפולין שחקן יהודי מצטיין, דב פרוסק, והחתים אותו לתפקיד מאמן ראשי של הפועל בישראל למשך שנתיים. בתוך חודש עלה פרוסק לארץ ישראל, והחל בפעילות הספורטיבית אליה גויס, כשהוא מתפרנס כפועל כבישים. כשהגיע ארצה כבר היו מספר קבוצות כדורעף פעילות. הוא ארגן קורס למאמנים ולשופטים, ופרסם חומר על חוקי המשחק (שנקרא אז 'כדור מעופף'), ועל טקטיקה של הגנה והתקפה. בשנת 1939 היה ממארגני אליפות הפועל הראשונה בכדורעף. פרוסק שהיה אף לשחקן מקצועני בראשית ימי הכדורסל בישראל. פרוסק בעלייתו ארצה הספיק לפרסם מספר ספרים בנושאי ספורט. בין כתביו ניתן למצוא את הספרים: כדורעף: חוקים, אימון, טכניקה וטקסיסי-משחק התקנת מגרשי כדורסל וכדורעף בלוויית רישומים רבים, וסרטוטים להמחשת ההתקנה. 36 עמ'. אחרי הסיבוב הראשון בליגה העירונית לכדור-סל, דבר, 27 בנובמבר 1938 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אקזיט

האם התכוונתם ל... אקזיט (עסקים) – יציאה של בעלי חברה מפעילות בחברה שהקימו, באמצעות מכירתה אקזיט (תוכנית טלוויזיה) – תוכנית נוער יומית ישראלית ששודרה בשנים 2006-2003
קולט מרשאן

קולט מרשאן (בצרפתית: Colette Marchand; ‏29 באפריל 1925 – 5 ביוני 2015) הייתה בלרינה ושחקנית צרפתייה. מרשאן הייתה הצרפתייה השנייה בהיסטוריה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר, בקטגוריית פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1953 על תפקידה בסרט "מולן רוז'". מרשאן נולדה בפריז, צרפת והחלה את הקריירה שלה על בימות התיאטרון בצרפת ובברודוויי. היא הופיעה לראשונה בהוליווד בשנת 1952 בדרמה של ג'ון יוסטון בסרט "מולן רוז'" בתפקיד זונת הרחוב מרי שארלט. הופעה זו זיכתה את מרשאן בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המבטיחה ביותר ובמועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס באפט"א. מרשאן הייתה לשחקנית הצרפתייה השנייה לאחר קלודט קולבר שהייתה מועמדת לפרס אוסקר. נפטרה בצרפת ב-5 ביוני 2015, בגיל 90. קולט מרשאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קולט מרשאן, באתר AllMovie (באנגלית) קולט מרשאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קולט מרשאן, באתר Discogs (באנגלית) קולט מרשאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Colette Marchand, memim.com
רמת הקוטב

רמת הקוטב או הרמה האנטארקטית הוא אזור רחב-ידיים במרכז אנטארקטיקה, המכסה שטח בקוטר של מעל 1,000 ק"מ וכולל את מחוז הקוטב הדרומי ואת התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט. גובה הרמה הזו הוא בממוצע 3,000 מטרים. רמה זו נצפתה לראשונה בשנת 1903, במסעה של משלחת דיסקברי לאנטארקטיקה, בהנהגת רוברט פלקון סקוט. ארנסט שקלטון היה הראשון שחצה חלקים מרמה זו בשנת 1909, כחלק ממשלחת נמרוד בפיקודו. המשלחת פנתה אחור עקב תנאי מזג אוויר קשים במרחק 97 מייל ימי מן הקוטב הדרומי. שקלטון כינה את הרמה הזו "רמת המלך אדוארד השביעי" לכבוד מלכה של הממלכה המאוחדת. שנתיים לאחר מכן, החליט חוקר הארצות הנורווגי רואלד אמונדסן לתת לה את השם "רמת הוקון השביעי", על שמו הוקון השביעי, מלך נורווגיה שעלה לכס המלוכה זמן קצר קודם לכן, כאשר משלחת הקוטב הדרומי של אמונדסן הייתה בדרכה חזרה מן הקוטב הדרומי, הראשונה להגיע אליו, בדצמבר 1911. התצפית והצילום הראשון מן האוויר של רמת הקוטב נעשו ב-1929 ממטוס פורד טרימוטור, שנשא ארבעה אנשים בטיסה הראשונה אל הקוטב הדרומי וחזרה אל חוף הים. הטייס הראשי בטיסה זו היה ברנט באלכן, יליד נורווגיה, והנווט והמארגן הראשי של משלחת זו היה ריצ'רד בירד מווירג'יניה, קצין בצי ארצות הברית. שני החברים הנוספים בצוות המטוס היו טייס המשנה והצלם. הגבהים הנישאים של רמת הקוטב, בשילוב עם קווי הרוחב הגבוהים שלה ועם אורכם הקיצוני של חורפיה נטולי השמש, מביאים לכך, שהטמפרטורות כאן הן הנמוכות ביותר עלי אדמות רוב השנים (בהשוואה למרכז סיביר בחצי הכדור הצפוני). הרוחות המקפיאות, הנושבות כמעט ללא הפסקה על פני רמת הקוטב, בעיקר בחורף, גורמות לכך שהתנאים מחוץ למחסה עוינים מאוד לחיים. עקב כך אין למעשה שום חיים בטבע, ולו ברמה המיקרוסקופית. ברמת הקוטב אין פינגווינים, משום שאין להם מה לאכול שם. מעט מאוד עופות, אם בכלל, מתעופפים מעל רמת הקוטב, ואלה שמגיעים לשם, נסחפו בסערות כבירות ובדרך כלל מוצאים את מותם, בקפיאה או בצמא. אין חיות יבשה ברמה האנטארקטית, מלבד בני אדם וחיות המעבדה שלהם. כל חיים מיקרוסקופיים שעשויים להימצא ברמת הקוטב יהיו מיקרואורגניזמים מתים או גוועים, שהרוח נשאה לשם, או ש"תפסו טרמפ" על כלי רכב אנושיים או מטוסים, שם הובאו על גבי מצרכי מזון, או מיקרואורגניזמים החיים בדרכי העיכול או במחזור הדם של בני אדם, חיות המעבדה או חיות המחמד שלהם. התחנה האנטארקטית אמונדסן-סקוט הקוטב הבלתי-נגיש (תחנת מחקר אנטארקטי) רואלד אמונדסן אינטרנשיונל ביזנס טיימס, "המקום הקר ביותר עלי אדמות רמות מזרח אנטארקטיקה "האינדיפנדנט", מדידות הטמפרטורה הנמוכות ביותר עלי אדמות ברמות מזרח אנטארקטיקה, אוגוסט 2010 אינטרנשיונל ביזנס טיימס, "המקום הקר ביותר עלי אדמות, רמות מזרח-אנטארקטיקה
מרטין סילבה

מרטין אנדרס סילבה לייטס (בספרדית: Martín Andrés Silva Leites; נולד ב-25 במרץ 1983) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת השוער בליברטד ובנבחרת אורוגוואי. סילבה התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועי בקבוצת דפנסור ספורטינג האורוגוואית, קבוצת הנוער בה גדל. הוא שיחק בקבוצה הבוגרת של דפנסור בין השנים 2002 עד 2011. במדי דפנסור רשם 176 הופעות ליגה. באוגוסט 2011 חתם סילבה באולימפיה הפרגוואית. בדצמבר 2013 עזב את אולימפיה וחתם בואסקו דה גאמה מברזיל. סילבה הופיע בנבחרות אורוגוואי הצעירות, נבחרת אורוגוואי עד גיל 17 ונבחרת אורוגוואי עד גיל 20 בין השנים 2000 ו-2002. סילבה הופיע לראשונה במדי נבחרת אורוגוואי הבוגרת ב-12 באוגוסט 2009, במשחק ידידות נגד אלג'יריה. בנוסף, הוא נכלל בסגל של אורוגוואי למונדיאל 2010, קופה אמריקה 2011, גביע הקונפדרציות 2013 ומונדיאל 2014. הוא הופיע בניצחון נבחרתו 0-8 את טהיטי בגביע הקונפדרציות 2013, ובצמד המשחקים מול ירדן בפלייאוף בין-יבשתי של מוקדמות מונדיאל 2014. דפנסור ספורטינג אליפות אורוגוואי: 2007/2008 אולימפיה ליגת העל הפרגוואית: 2011 (קלאוסורה), 2011 (תחרות אבסולוטית) ואסקו דה גאמה אליפות ריו דה ז'ניירו: 2015, 2016 נבחרת אורוגוואי קופה אמריקה: 2011 מדיה וקבצים בנושא מרטין סילבה בוויקישיתוף מרטין סילבה, באתר Transfermarkt מרטין סילבה, באתר Soccerway מרטין סילבה, באתר National Football Teams מרטין סילבה, באתר FootballDatabase.eu מרטין סילבה, באתר ESPN
ג'ין הייגן

ג'ין הייגן (באנגלית: Jean Hagen;‏ 3 באוגוסט 1923 - 29 באוגוסט 1977) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1952 על הופעתה בתור לינה למונט בסרט "שיר אשיר בגשם". הייגן נולדה בשיקגו בשם ג'ין שירלי ורהייגן. בתם של מרי, אמריקאית וכריסטיאן ורהייגן, שהיגר לארצות הברית מהולנד. הייגן גדלה בעיר אלקהארט שבאינדיאנה ולמדה באוניברסיטת נורת'ווסטורן. היא עבדה כמורה לדרמה לפני שערכה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי בשנת 1946 במחזה של ליליאן הלמן "Another Part of the Forest". היא שימשה בתחילת דרכה גם כממלאת מקומה של הכוכבת ג'ודי הולידיי בהצגה "רק אתמול נולדה". הייגן שיחקה את תפקידה הראשון בשנת 1949 בקומדיה של ג'ורג' קיוקור "צלע האדם", בסרט היא הופיעה בתפקיד משני בתור הבחורה באריל קייגן. הייגן פרצה לתודעת הקהל בשנה שלאחר מכן לאחר שהפגינה יכולות משחק מרשימות במותחן הפשע של ג'ון יוסטון "ג'ונגל האספלט". הופעתה בסרט בתור דול קונובן אהובתו של הפושע דיקס הנדלי (סטרלינג היידן) זכתה לשבחים ממרבית מבקרי הקולנוע. באותה השנה השתתפה גם בסרט הפשע של אנטוני מאן "רחוב צדדי". הייגן הצליחה למתג עצמה ככוכבת קולנוע בשנת 1952 עם הופעה בלתי נשכחת בתפקיד השחקנית לינה למונט בקומדיה המוזיקלית "שיר אשיר בגשם" בעבורה הועמדה הייגן ל פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. הייגן הופיעה בסרט לצידו של כוכב הקולנוע ובמאי הסרט ג'ין קלי. לאחר שהצליחה בקריירה הקצרה שלה ככוכבת קולנוע פנתה הייגן בשנת 1953 לתחום המשחק בטלוויזיה ולוהקה לסיטקום "Make Room for Daddy" של רשת ABC. הייגן הועמדה ל-3 פרס אמי על תפקידה בתור מרגרט ויליאמס אם המשפחה לצידו דני תומאס הכוכב הראשי ומיוצרי הסדרה. הייגן בחרה לעזוב את הסדרה לאחר 3 שנים לאחר חוסר שביעות רצון מקצועי. הייגן לא הצליחה לחזור מאז למעמד על קולנועי והשתתפה בסרט המשפחה של וולט דיסני "לאלף את אבא" ובדרמות "הסכין הגדולה של רוברט אולדריץ' ו"קארביין ויליאמס" לצידו של ג'יימס סטיוארט. ב-1957 השתתפה בסרט פגישת מחזור לצידם של בטי האטון ודיינה אנדרוז. הייגן הצליחה לחזור במעט לקדמת הבמה בשנותיה האחרונות עם הופעה בדרמה הביוגרפית "זריחה בקמפובלו" בתפקיד מרגריט ליהאנד מזכירתו של הנשיא פרנקלין רוזוולט (ראלף בלאמי). את הופעותייה האחרונות עשתה הייגן בסרט האסונות הבדיוני "פיקניק בשעת אפס" לצידו ובבימויו של ריי מילאנד ובמותחן של פאול הנרייד "מצלצל מת". הייגן הייתה אם לשני ילדים ממערכת נישואיה לשחקן טום סיידל, איתו התחתנה בשנת 1947. הייגן סבלה במהלך חייה הפרטיים מאלימות קשה מצידו של סיידל והיא התגרשה ממנו בשנת 1965. הייגן נפטרה ממחלת סרטן הוושט בביתה שבלוס אנג'לס ב-29 באוגוסט 1977 כשהיא בת 54. היא נקברה ב"בית העלמין צ'אפל אוף פיינס" שבלוס אנג'לס ועל שמה הונצח כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. צלע האדם (1949) ג'ונגל האספלט (1950) רחוב צדדי (1950) שיר אשיר בגשם (1952) קארביין ויליאמס (1952) מאהבים לטיניים (1953) הסכין הגדולה (1955) פגישת מחזור (1957) לאלף את אבא (1959) זריחה בקמפובלו (1960) פאניקה בשנת אפס (1962) מצלצל מת (1964) מדיה וקבצים בנושא ג'ין הייגן בוויקישיתוף ג'ין הייגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ין הייגן, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ין הייגן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ין הייגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ין הייגן, באתר MusicBrainz (באנגלית) "שיר אשיר בגשם: היהלום של המיוזיקלס": פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת ג'ין הייגן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הכתום והירוק

הכתום והירוק או הבלבול הגדול (באנגלית: The Orange and the Green, The Biggest Mix-Up) הוא שיר עם אירי המתאר את קורותיו של אדם ממוצא מעורב אירי קתולי ואירי פרוטסטנטי. בכך הוא מתאר באופן הומוריסטי את המתח העדתי באירלנד בין "הירוקים"- הקתולים תומכי איחוד האי האירי כרפובליקה עצמאית ו"הכתומים"- הפרוטסטנטים התומכים בשמירת צפון אירלנד (אלסטר) כחלק מן הממלכה המאוחדת. השיר נכתב על ידי אנתוני מרפי בליברפול- עיר בעלת אוכלוסייה אירית גדולה בשנות השישים של המאה העשרים הן מן העדה הקתולית והן מן הפרוטסטנטית. למרות שהעיר לא חוותה אלימות עדתית נרחבת בשנות ה"צרות" בעיר הורגש מתח רב, כך לדוגמה בשנת 1958 ניסקל הארכיבישוף הקתולי על ידי המון פרוטסטנטי זועם. לחן השיר נלקח מאריה אירית עתיקה שאחד השירים שנכתבו לה הוא שיר עם אירי קתולי "לבישת הירוק" בן המאה ה-19 המציין את מרד האירי משנת 1798. כתום - צבעו של בית אורנג'- בית המלוכה של המלך ויליאם השלישי מאנגליה- המלך שכבש את אירלנד בשנת 1690 ובכך הכניס לאירלנד את המיעוט הפרוטסטנטי. ירוק - מייצג את המסורת הגאלית הקלטית של אירלנד, עוד מימי הקונפדרציה האירית (1642-1652). בימי המרד מסוף המאה ה-18 הכריזה "חברת האירים המאוחדים ארגון קתולי על הירוק כעל צבעם הרשמי. פט - כינוי לקדוש האירי סנט פטריק שהביא לאירלנד את הנצרות הקתולית. אלסטר - מחוזות צפון אירלנד המצויים תחת שלטון בריטי כיוון שרוב אוכלוסייתם פרוטסטנטית. מחוז קורק - מחוז בדרום אירלנד שהיה מוקד להתנגדות קתולית לשלטון הבריטי באירלנד. הנבל - הנבל הקלטי הוא סמל לשלטון אירי עצמי, מופיע על שלטי גיבורים ודגלים אירים קתולים. המסדר הכתום - ארגון אירי פרוטסטנטי שנוסד בימי המרידות של סוף המאה ה-18. המסדר ידוע בצעדות הפרובוקטיביות שהוא מקיים בכל 12 ביולי לציון הקרב על הבויין. החליל הכתום - שיר פרוטסטנטי הומוריסטי לכבודו של חליל שהשתייך לחלילן פרוטסטנטי שעבר לקתוליות, אך למרות "בגידתו" של החלילן סירב החליל לנגן מנגינות קתוליות ובכך נישרף באוטו דה פה על ידי כמרים קתולים. גיבורי הבויין - שיר המציין את ניצחונו של וילאים השלישי כנגד המלך הקתולי ג'יימס השני בקרב על בויין. להקת The Irish rover, הכתום והירוק, youtube
QGIS

QGIS (בעבר: Quantum GIS) היא תוכנה לניהול מערכת מידע גאוגרפי, חופשית ומופצת תחת רישיון קוד פתוח, שמתאימה למגוון של מערכות הפעלה. היא מאפשרת צפייה, עריכה וניתוח של מידע מרחבי. בדומה למערכות GIS אחרות, QGIS מאפשרת ליצור מפות עם מספר רב של שכבות, וברשתות קואורדינטות היטל שונות. ניתן להרכיב מפות בפורמטים שונים, ולשימושים שונים. אפשר להוסיף שכבות רסטר וגם שכבות וקטור. השכבות הווקטוריות יהיו שמורות, כמקובל, כנקודות, קווים או פוליגונים. QGIS תומך גם הסוגים שונים של שכבות הרסטריות, וכן בהמרת רסטרים לרשת קואורדינטות אחרת. QGIS משתלבת יפה עם חבילות קוד פתוח אחרות בתחום מערכות המידע הגאוגרפיות כגון PostGIS,GRASS,Mapserver על מנת להוסיף פונקציות מתקדמות. כמו כן האוסף של תוספים (plugins) שנכתבים בשפת Python או C++ מרחיב באופן משמעותי אל היכולות של QGIS. יש תוספים למציאת מיקום של כתובת (geocode), עיבודים מרחביים שונים, ממשקים עם בסיסי הנתונים המרחביים: PostGIS, Spatialite, MySQL ואפשרויות רבות לעבוד עם שרתי מפות אינטרנטיות כגון OpenLayers, Leaflet, Mapserver. מבין הפורמטים הווקטוריים QGIS תומך קודם כל בבסיס נתונים מרחביים כמו PostGIS, Spatialite, וגם Personal GeoDatabase של חברת ESRI. בנוסף יש כמובן תמיכה למלאה ל- shapefile, Mapinfo, KML, וגם dxf. יש גם תמיכה בפורמטים רבים של שכבות רסטר באמצעות הספרייה GDAL. כתוכה חופשית שמשוחרר תחת הרישון GNU GPL, ניתן לקבל את כל קוד המקור של התוכנה, לשנות, לתקן, ולשפר תוך הוספת יכולות נוספות. למשל לאחרונה נוספו שתי תוכנות נוספות על בסיס ליבת הקוד של QGIS: הדפדפן QGIS Browser ושרת המפות האינטרנטית QGIS Server. וכאמור האוסף ההולך וגדל של תוספים מרחבי מאוד את הפונקציונליות של התוכנה. אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בהולנדית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בפרסית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בפינית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (באינדונזית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (באיטלקית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בפולנית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בפורטוגזית ברזילאית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בפורטוגזית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (ברומנית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בטורקית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (באוקראינית) אתר האינטרנט הרשמי של QGIS (בשפות מרובות) מדיה וקבצים בנושא QGIS בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של QGIS QGIS, ברשת החברתית פייסבוק QGIS, ברשת החברתית אקס (טוויטר) QGIS, הבלוג הרשמי The QGIS Podcast QGIS - Map Showcase (Flickr) QGIS - Screenshots (Flickr)
פרס ראש הממשלה ליצירה ספרותית ביידיש

פרס ראש הממשלה ליצירה ספרותית ביידיש (ביידיש: פרייז פון ראש הממשלה פאר ליטערארישער שאפונג אין יידיש) הוא פרס ספרותי ישראלי ליצירה ביידיש שחולק החל בשנת 1973. הפרס נקבע בשנת תשל"ג-1973 כפרס שנתי על ידי ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר ביוזמת הוועד לתרבות יהודית בישראל (קאָמיטעט פאר יִידישער קולטור אין ישראל; ועד לתרבות יידיש), וחולק לראשונה באותה שנה. חברי ועדת השיפוט הראשונה היו הסופרים דב סדן, אברהם סוצקבר ויודל מארק, ובשנתו השנייה של הפרס – סוצקבר, סדן וב"י מיכלי. 1973 – עלי שכטמן, "על הרומן "ערב" ושאר יצירותיו. 1974 – משה יונגמן. 1976 – אברהם סוצקבר. 1978 – יוסף פפירניקוב, על מפעל חייו. 1983 – הירש אושרוביץ'. 1988 – אברהם קרפינוביץ'. יצחק קורן, יהודים על פרשת דרכים: מסות ומאמרים, תל אביב: אבוקה, 1979, עמ' 246 (קורן, חבר הכנסת, כיהן כיו"ר הוועד לתרבות יהודית. ראש-הממשלה ייסדה פרס לספרות יידיש, דבר, 19 באפריל 1973. מאזנים, 39 (1974), 149. ישראל כהן, "ברכה לאחות הצעירה" [דברי ברכה שנאמרו בבית שלום עליכם בטקס חלוקת פרס ראש הממשלה ליצירה ספרותית ביידיש, ביום 30.4.1974], מעל במות, 1982, עמ' 300. ננעל כנס היידיש; א. סוצקבר קיבל פרס ראה"מ, מעריב, 27 באוגוסט 1976. פפירניקוב – חתן הפרס לספרות יידיש, דבר, 3 באוגוסט 1978. הירש אושרוביץ חתן הפרס לספרות יידיש, דבר, 21 בדצמבר 1983.
פינק פלויד (אסטרואיד)

פינק פלויד (שם מלא: 19367 פינק פלויד; באנגלית: 19367 Pink Floyd) הוא אסטרואיד שנקרא על שם להקת הרוק המתקדם פינק פלויד. האסטרואיד התגלה ב-3 בדצמבר 1997. ישנו מידע מועט בלבד בנוגע למידותיו הפיזיות של האסטרואיד. קוטרו בלתי ידוע, ומוערך בכ-3 עד 6 ק"מ. הבהירות המקסימלית של האסטרואיד מוערכת בכ-1/14958 מהבהירות הקלושה ביותר שבה ניתן לראות אובייקטים בעין האדם. שם האסטרואיד הוא חריג, מאחר שהוא מורכב משתי מילים ("Pink Floyd" במקום "pinkfloyd", כיאה לאסטרואידים), למרות שגם האסטרואיד הקרוי על שם הרולינג סטונס מורכב משתי מילים. דיאגרמת מסלול האסטרואיד. "Minor Planet List". IAU: Minor Planet Center. אורכב מ-המקור ב-2014-05-29. נבדק ב-2014-05-29.
אבל ארננדס

אבל מתיאס ארננדס פלאטרו (בספרדית: Abel Mathías Hernández Platero; נולד ב-8 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת החלוץ באתלטיקו סן לואיס. ארננדס התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועי בגיל 16 בלבד, בקבוצת סנטרל אספניול מליגת העל האורוגוואית. ב-2 עונות בקבוצה כבש 9 שערים ב-27 משחקים. לאחר שביסס את עצמו בסנטרל אספניול והיה לאחר השחקנים החשובים בקבוצה, חתם ארננדס בפניארול, מצמרת הליגה האורוגוואית. לאחר חצי עונה בלבד במדי פניארול, ב-2 בפברואר 2009 ארננדס חתם בפלרמו מהסרייה א'. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי פאלרמו ב-15 במרץ, כחודש לאחר חתימתו בקבוצה, כאשר נכנס כמחליף לאדינסון קבאני בדקות האחרונות של ניצחון פאלרמו 2–5 על לצ'ה. ב-1 בספטמבר 2014 חתם בהאל סיטי. ב-1 באוגוסט 2018 חתם בצסק"א מוסקבה הרוסית, אך עזב כעבור שנה. ב-28 ביולי 2019 חתם באל-אהלי. ב-28 באוגוסט 2020 חתם באינטרנסיונל. בשנת 2009 שיחק ארננדס באליפות העולם עד גיל 20, כאשר הגיעה אורוגוואי לשלב שמינית הגמר, שם הפסידה 1–3 לברזיל. בנוסף, ארננדס שיחק בנבחרת אורוגוואי עד גיל 20 באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 2009, כאשר אורוגוואי סיימה במקום ה-3. ארננדס סיים כאחד מארבעת מלכי השערים של הטורניר, כאשר כבש 5 שערים. ב-27 ביולי 2010 זומן ארננדס לראשונה לסגל נבחרת אורוגוואי הבוגרת, לקראת משחק ידידות נגד אנגולה. במשחק, שנערך ב-11 באוגוסט כבש ארננדס את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של אורוגוואי. ארננדס נכלל בסגל אורוגוואי לקופה אמריקה 2011, בו זכתה הנבחרת. הוא גם זומן לסגל אורוגוואי הצעירה לאולימפיאדת לונדון. הוא זומן גם לסגל אורוגוואי לגביע הקונפדרציות 2013, שם כבש רביעייה בניצחון 0–8 על טהיטי. ארננדס הפך לשחקן הרביעי בהיסטוריה של גביע הקונפדרציות שכובש ארבעה שערים במשחק אחד. בנוסף, ארננדס זומן גם לסגל אורוגוואי למונדיאל 2014, ושותף במשחקים נגד קוסטה ריקה ונגד קולומביה. קופה אמריקה: 2011 אליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20: מלך השערים מדיה וקבצים בנושא אבל ארננדס בוויקישיתוף אבל ארננדס, באתר Transfermarkt אבל ארננדס, באתר Soccerway אבל ארננדס, באתר BDFutbol אבל ארננדס, באתר WorldFootball.net אבל ארננדס, באתר National Football Teams אבל ארננדס, באתר FootballDatabase.eu סטטיסטיקות באתר הרשמי של פאלרמו
דין בארו

דין אוליבר בארו (באנגלית: Dean Oliver Barrow; נולד ב-2 במרץ 1951) הוא פוליטיקאי בליזי, שכיהן כראש ממשלת בליז בשנים 2009–2020. הוא כיהן גם כמנהיג המפלגה הדמוקרטית המאוחדת בבליז (UDP). בארו הוא במקצועו הוא עורך דין. הוא למד בשנות ה-70 באוניברסיטת איי הודו המערבית בבליז ובג'מייקה, ובשנות ה-80 סיים תואר ראשון במשפטים ותואר שני ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת מיאמי בארצות הברית. הוא החל את הקריירה המשפטית ב-1973 במשרד עורכי דין של דודו, הפך לשותף במשרד, אחר כך התקדם ופתח משרד משלו, ובהדרגה הפך לאחד מעורכי הדין הידועים בבליז, שהופיע במספר משפטים חשובים. בשנים 1993–1998 כיהן כשר החוץ וממלא מקום ראש הממשלה. מ-1998 הפך למנהיג האופוזיציה, עד לניצחונה של מפלגתו, UDP, בבחירות של פברואר 2008 ומונה לכראש ממשלת בליז במקום סעיד מוסא. הוא נבחר לכהונה שנייה בבחירות של 7 במרץ 2012. לבארו ארבעה ילדים. הבכור הוא הראפר "שיין" (Shyne), שנולד מחוץ לנישואין. בנו ובתו הבאים נולדו מאשתו הראשונה, עורכת הדין לואיס יאנג. ב-2009 נישא בארו בשנית, לחברתו קים סימפליס, ולהם בת אחת. מדיה וקבצים בנושא דין בארו בוויקישיתוף Belize elects first black leader, ousts incumbent, 2008, Reuters ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אמריקה המרכזית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שור קרב ספרדי

שור קרב ספרדי (בספרדית: Toro Bravo, toro de lidia, toro lidiado, ganado bravo, Touro de Lide) הוא זן של בקר הגדל בעיקר בחצי האי האיברי. מקורו של שור הקרב היה ברבייה חופשית בדרום ספרד, פורטוגל ואמריקה הלטינית. באזורים אלה נפוצה תרבות מלחמות השוורים, ולצורך הקרבות נבחרו פרים זכרים שגילו תכונות של כוח ותוקפנות. למרות המחלוקת הקיימת בין החוקרים באשר למקורותיו הזואולוגים של שור הקרב, הרי שמחקרים בזני בקר מוצאים בשור הקרב עקבות גנטיים של שור הבר מחצי האי האיברי אשר שימשו לקרבות ראווה גם בתקופת האימפריה הרומית. המחקר הגנטי המודרני מצא כי המאגר הגנטי של הזן הוא עתיק יומין ומשותף בחלקו גם עם זני בקר שמוצאם באפריקה וייתכן כי הגיעו לחצי האי האיברי מאזור המגרב בתקופת הכיבוש המורי. התכונות התוקפניות של הזן טופחו לאורך הדורות על ידי המגדלים בתהליך של ברירה מלאכותית, לצורך שימוש במלחמות השוורים שהיו מקובלות בתרבות האזור. עם הכיבושים הספרדיים באמריקה הלטינית הועברו גם לשם שוורים מהזן אשר אפשר למתיישבים האירופאים לקיים ולתחזק את תרבות מולדתם. התכונה העיקרית המאפיינת כאמור את שור הקרב היא התנהגות תוקפנית. התנהגות זו מתחזקת בתנאים של הסגר ובידוד. צבע הפרווה האופייני הוא שחור או חום כהה. שור הקרב הספרדי מגיע לבגרות בקצב איטי יותר מן המקובל בזני בקר לבשר וזאת מכיוון שאילו אינם מגודלים לצורך העלאת המשקל אלא ליצירת מראה שרירי ואתלטי. מבנה הגוף של השור מדגיש את חלקו השרירי הקדמי ובמיוחד באזור הצוואר והכתפיים אשר מקנים לו עוצמה וכוח רב בתנועת הנגיחה של הקרניים. הקרניים ארוכות לעומת זנים אחרים של בקר ומאפיינות הן זכרים והן נקבות. הן יוצאות משני צידי המצח, וצורתן האופיינית היא צמיחה קדימה במקביל לקו הגו והכתפיים, ולאחר כמחצין אורכן הן מתעקלות בכיוון מעלה. משקל שור בוגר נע בין 500 ל-700 ק"ג. השוורים הם בעלי ראייה דיכרומטית ואינם מבחינים בצבעים, כלומר האמונה הרווחת שעל פיה הבד האדום המתנפנף מול עיני השור בזירה גורמת לו לעצבנות היא חסרת בסיס וקשורה בעיקר לפן הטיקסי של הקרב. שור הקרב מגודל בחוות מתמחות בתנאים טבעיים. העגל גדל בחברת אימו עד גיל שנה בערך. לאחר מכן מופרדים הזכרים והנקבות ומועברים לגידול ממותג. בגיל שנתיים מועברים העגלים לתהליך בחינה. הזכרים נבחנים לבדיקת ההתאמה לצורכי הרבעה או קרבות, ואלו שנפסלו מועברים לשחיטה לבשר. בחינת ההתאמה לשימוש כשור קרב הוא תגובה תוקפנית כלפי סוס בזירה. בשלב זה של חייהם הם אינם נפגשים עם בני אדם בזירה או ביחידות. לאחר מכן הם מתאמנים לשימוש בקרניים לצורך חיזוק השרירים ולהפגנת דומיננטיות כלפי שוורים אחרים. הנקבות נבחנות להתאמתן לרבייה. אלו שנמצאו מתאימות, עוברות גם הן תהליך אימון הכולל קרבות, על בסיס האמונה כי תכונת האומץ של השור מועברת אליו מאימו. הנקבות משמשות לצורכי הרבעה כל עוד הדבר אפשרי ולאחר מכן מועברות לשחיטה. השוורים הצעירים לאחר גיל שלוש כבר מתאימים להשתתף בקרבות. הטובים שבהם מגיעים לקרבות זירה מול מטאדורים בגיל ארבע. המשקל המינימלי לשור קרב בזירה מקצוענית הוא 410 ק"ג, ועל מנת להשתתף בקרב בדרגה הגבוהה ביותר נדרש משקל מינימלי של 460 ק"ג. לעיתים רחוקות יחוסו על חייו של שור קרב עקב התנהגות מופתית שלו בזירה. הדבר דורש את תמיכת הקהל והמטדור, ונחשב להבעת כבוד גדול כלפיו. במקרה כזה יחזור השור בר המזל לחיות את חייו בחווה ויעשה שימוש אינטנסיבי בזרעו לצורכי הרבעה. בתנאים כאלה אורך חייו יכול להגיע לכ-20 עד 25 שנים. מדיה וקבצים בנושא שור קרב ספרדי בוויקישיתוף
סן חואן (ניקרגואה)

הנהר סן חואן (בספרדית: Río San Juan) בניקרגואה, הוא נהר באורך 192 קילומטרים הזורם מאגם ניקרגואה אל הים הקריבי. הנהר משמש בחלקו כגבול טבעי בין ניקרגואה וקוסטה ריקה. מסלולה של תעלת ניקרגואה מתוכנן לעבור בנתיב הנהר. על-פי הסכם שנחתם בין קוסטה-ריקה וניקרגואה בשנת 1858, ניקרגואה בלבד רשאית להשתמש במי הנהר, ולקוסטה-ריקה רשות להשתמש בקטעים מסוימים בו כנתיב מסחר ושיט. קודם לכריית תעלת פנמה שימש הנהר כנתיב שיט חשוב בקו מהאוקיינוס האטלנטי אל האוקיינוס השקט. עם פרוץ הבהלה לזהב, כשאלפי אנשים מכל רחבי העולם נהרו לקליפורניה, הפעיל קורנליוס ואנדרבילט קו אוניות קיטור במעלה הנהר, לתוך האגם ומשם קו דיליז'נס שהסיע נוסעים אל חוף האוקיינוס השקט. בנהר חיה אוכלוסיית כריש שורי, שמקורה בים הקריבי. הכרישים אף נכנסים לתוככי האגם, כשהם שטים במעלה הזרם, כדגי הסלמון. "השמורה הביוספרית ריו סן חואן" הוכרה בידי ארגון אונסק"ו בשנת 2003. מדיה וקבצים בנושא סן חואן בוויקישיתוף סן חואן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)