מטאל אירלאן

מטאל אירלאן (בצרפתית: Métal hurlant. בתרגום מילולי: "מתכת צורחת") היה מגזין ואנתולוגיית קומיקס, שפורסם בצרפת וכלל סדרות קומיקס בסגנון מדע בדיוני, פנטזיה ואימה. כתב העת נוצר בדצמבר 1974 על ידי אמני הקומיקס ז'אן ז'ירו (הידוע יותר בכינויו "מוביוס") ופיליפ דרויל יחד עם העיתונאי-סופר ז'אן פייר דיוננט והמנהל הפיננסי ברנרד פרקס. הארבעה נודעו כקבוצה בשם "Les Humanoïdes Associés", שהיה בהמשך לשמה של הוצאת הספרים שניהלו, עמה הוציאו לאור את גליונות המגזין. לאחר הצלחתו הרבה בצרפת, הוא תורגם והופץ בארצות הברית על ידי המגזין ההומוריסטי "National Lampoon" תחת הכותרת 'Heavy Metal'. במקביל פורסם בגרמניה בשם 'Schwermetall'. את המגזין ייסד לראשונה ז'אן-פייר דיוננט, מבקר קומיקס ותסריטאי צעיר שעבד קודם לכן במגזין הצרפתי "פילוט", ורצה ליצור מגזין קומיקס המוקדש למדע בדיוני, בניגוד לפילוט שעסק בקומיקס מערבונים וקומיקס ריאליסטי. בנוסף, מערכת פילוט התייחסה לאמנים בצורה כפויית טובה, ובמהלך אירועי מאי 1968 רבים מהאמנים בעיתון התפטרו במחאה. לכן, בדצמבר 1974, הקים יחד עם חבריו פיליפ דרואיל וז'אן ז'ירו את חברת הספרים החדשה Les Humanoïdes associés, בשיתוף עם איש העסקים ברנרד פרקס. כחלק מההוצאה החדשה של הרביעייה, הם הקימו יחדיו מגזין שבו יוכלו לפרסם מדע בדיוני, ביקורות קומיקס, סקירות מדע בדיוני "ועוד הרבה דברים נוספים". בינואר 1975 פורסם הגיליון הראשון של "Métal hurlant", ובו הרביעייה (למעט פרקס) פרסמו עמודים ראשונים מתוך חוברות קומיקס שיצרו וירוצו לאורך כל הגליונות: Arzach מאת ז'ירו, Gail מאת דיוננט ועוד. בנוסף, גם האמנים ריצ'רד קורבן וז'אן קלוד גל פרסמו קומיקס בגיליון זה. בהמשך הפכו דיוננט, ז'ירו ודרואיל לאמנים הקבועים במגזין, בעוד שכמות האמנים האוחרים עלתה בהתאם לפופולריות העיתון. משום שסיפורים שפורסמו במגזין היו לעיתים אלימים, מיניים, מפחידים או בעלי שפה גסה, הוטל איסור על קטינים לרכוש את המגזין. רק בינואר 1978 האיסור הותר. בין השנים 1975 ל-1978 התארחו במגזין אמנים מפורסמים רבים, אמנים צעירים ומבטיחים ואף אמנים זרים. הרעיון של כתב העת לבחון את גבולות ז'אנר המדע הבדיוני תפס תאוצה וסיפורים יותר ויותר סוריאליסטים, מותחים וייחודיים הופיעו וקיבלו בו מקום. בנוסף, החלו מוזיקאים שונים להתעניין במגזין ומהר מאוד צוותו לגליונות גם תקליטים של להקות שונות מצרפת, אשר שיריהן סבבו סביב נושא המדע הבדיוני. במהרה הפכה סצנת הרוק הצרפתית להיות קשורה למגזין, ולחלופין המגזין הפך למזוהה עם מוזיקת הרוק. עם השנים צבר העיתון פופולריות, ובהתאם הסגנונות שלו השתנו. המנהל בפועל, דיוננט, הצהיר על כוונתו להרחיב ולפרסם סיפורים בסגנונות רבים ושונים, אך המדע הבדיוני והפנטזיה נשארו תמיד הסגנונות הדומיננטיים במגזין. החל מגיליון 7 החלו העיתונים לצאת באופן דו-חודשי, והחל מגיליון 9 החלו להתפרסם באופן חודשי. על פי הסברה הרווחת, המגזין הגיע לארצות הברית בשנת 1975 כאשר נתקל עורך מגזין ההומור האמריקאי "National Lampoon" בכמה גליונות בעת שהיה באירופה, והביא אותם עמו לארצות הברית. הגליונות התגלגלו אל עורכים נוספים בעיתון ולבסוף, בשנה שלאחר מכן, מייסד כתב העת, לאונרד מוגל, שכנע את ארבעת בעלי Les Humanoïdes associés למכור לו את הזכויות עבור כתב העת. גרסה אחרת טוענת כי היה זה הסופר קלוד מוליטרני שהראה למוגל את הגיליון הראשון בשנת 1976, וכי מי ששכנע אותו לקנות את המגזין היה בכלל דיוננט. כך או כך, המהדורה האנגלית הראשונה יצאה באפריל 1977 בשם "Heavy Metal". לאחר שהיו הזכויות שייכות להוצאה האמריקאית, נזנחו אט אט התרגומים לקומיקס הצרפתי לטובת אמנים אמריקאים לדאבונם של רבעיית המייסדים, שלא הייתה להם שום השפעה על המהדורה האנגלית. עם זאת, המשיכו הבעלים הצרפתים ובראשם דיוננט למכור את זכויות העיתון להוצאות במדינות שונות שיתרגמו ויפיצו את המגזין: מהדורה גרמנית הופיעה לראשונה בשנת 1980, ספרד ואיטליה בשנת 1981, הולנד בשנת 1982, ודנמרק ושוודיה בשנת 1984. בשנים הבאות הצטרפו לרבעיית המייסדים אנשי תרבות נוספים להנהלת העיתון, בהם אף הקולנוען אלחנדרו חודורובסקי ידידו הקרוב של ז'ירו. עם שנות השמונים חברי ההנהלה החלו לזנוח את העיתון בזה אחר זה: דרויל עזב בשנת 1981 (אם כי חזר מאוחר יותר) ופרקס, ז'ירו, דיוננט וחודורובסקי עזבו זה אחר זה במהלך שנת 1985. דיוננט היה האחרון לעזוב, אך כבר לפני כן היה מעורב הרבה פחות בשל העומס שהיה לו בעבודתו בטלוויזיה הצרפתית. ביולי 2002 החליטו המייסדים לבצע איחוד למגזין, ויצרו את גיליון 134 בהוצאה המחודשת של "Les Humanoïdes associés". העיתון החדש היה שונה מהגרסה המקורית שלו: גליונות המגזין פורסמו בחנויות ספרים ברחבי העולם ותורגמו למספר שפות, כאשר חברת העל שמנהלת את הפרויקט היא בכלל הוצאת פבריס ג'יגר שיושבת בלוס אנג'לס. מטרת המגזין המחודש היה לקדם יוזמות של מחברים צעירים מכל העולם, ובנוסף לקדם את ההוצאה. כל גיליון מורכב ממספר סיפורי קומיקס מקוריים בני כמה עמודים, שלעיתים יש להם קשר לסדרות שפורסמו בכתב העת או במקומות חיצוניים. הוא פורסם באופן דו-חודשי, המתפרסם במדינות רבות בעולם בגרסאות בצרפתית, אנגלית, ספרדית ופורטוגזית. גיליון 145 שיצא בספטמבר 2004 הוא האחרון שהופץ בחנויות ספרים. במאי 2006 פורסמה המהדורה האחרונה של כתב העת בגיליון מיוחד בן מאה עמודים. לאחר מכן הודיעה ההוצאה על הפסקת העיתון לצמיתות. באוקטובר 2011 הוכרז כי סדרת טלוויזיה לייב אקשן המבוססת על מטאל אירלאן שכותרתה Métal Hurlant Chronicles, תופק בצרפת ובריטניה. הסדרה מונה 12 פרקים של חצי שעה ונמשכה שתי עונות. בסדרה כיכבו בין היתר רוטגר האוור, סקוט אדקינס, מייקל ג'יי וייט, קרל איי לנדלר, ג'ו פליניגן, דייוויד בל, מאט מולינס וג'יימס מרסטרס. בארצות הברית הסדרה שודרה בערוץ Syfy ב-14 באפריל 2014. במאי 2020 הודיע וינסנט ברניאר (צר') על חידוש המגזין בשנת 2021, אך הפעם ללא ז'ירו, שנפטר בשנת 2012. מדיה וקבצים בנושא מטאל אירלאן בוויקישיתוף Elsa Keslassy, Elsa Keslassy, Syfy Acquires French Skein “Metal Hurlant” (EXCLUSIVE), Variety, ‏2014-02-25 (באנגלית אמריקאית) Wikiwix's cache, archive.wikiwix.com Patrick Gaumer, Larousse de la BD, Larousse, 2004, עמ' 543, ISBN 978-2-03-505416-6. (בצרפתית) Heavy Metal Magazine Fan Page - About - History, www.heavymetalmagazinefanpage.com. מאורכב Gilles Poussin, Christian Marmonnier, Métal hurlant, 1975-1987: la machine à rêver, Denoël graphic, ((2005, עמ' 296, ISBN 978-2-207-25503-2. (בצרפתית) (Gilles Poussin, Christian Marmonnier (2005, עמ' 9-10 (Patrick Gaumer (2004, עמ' 544 Garth Franklin, Cast Announced For "Metal Hurlant" TV Series, Dark Horizons, ‏2011-10-03 (באנגלית אמריקאית) Surprise : Métal Hurlant revient en 2021, ActuaBD (בצרפתית)