laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גאורגיוס אורפנידיס

גאורגיוס אורפנידיס (ביוונית: Γεώργιος Ορφανίδης‏; 1861–1942) היה קלע יווני, שהשתתף באולימפיאדת אתונה הראשונה ב-1896, בחמישה מקצים: בירי חופשי מרובה, זכה אורפנידיס במקום הראשון עם 1,583 נקודות. הוא החמיץ רק שלוש יריות מתוך 40, וסיים בפער של 271 נקודות מהמקום השני. בתחרות הירי המהיר מאקדח ממרחק 25 מטרים סיים אורפנידיס במקום השני עם 249 נקודות, אחרי היווני, יואניס פראנגודיס. בירי ברובה צבאי למרחק של למעלה מ-200 מטר, סיים אורפנידיס במקום החמישי עם 1,698 נקודות. בירי באקדח צבאי ממרחק של 25 מטר, מקומו של אורפנידיס לא ידוע. בירי חופשי באקדח, סיים אורפנידיס במקום האחרון. מדיה וקבצים בנושא גאורגיוס אורפנידיס בוויקישיתוף גאורגיוס אורפנידיס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי גאורגיוס אורפנידיס, באתר olympedia.org ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא יוונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
870

שנת 870 היא השנה ה-70 במאה ה-9. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הדנים פולשים לבריטניה וכובשים את מזרח אנגליה ערבים מסיציליה כובשים את מלטה הקמתה של ארכיבישופיות נפרדת לבולגריה המהדי על פי האמונה השיעית, חי עד היום בהסתר. 18 ביולי – מוחמד אל-מהדי, אימאם שיעי נחשב למשיח בזרם העיקרי באסלאם השיעי (נעלם ב-874) 23 בנובמבר – אלכסנדר השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית (נפטר ב-913) 1 בספטמבר – מוחמד אל-בוח'ארי, חוקר אסלאמי פרסי (נולד ב-810) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 870‎ נפטרים ב-870‎ מדיה וקבצים בנושא 870 בוויקישיתוף
ג'ורג' רוברטסון

ג'ורג' סטיוארט רוברטסון (25 במאי 1872 – 29 בינואר 1967) היה אתלט וטניסאי בריטי, שהשתתף באולימפיאדת אתונה (1896). בתחרות האתלטיקה של אולימפיאדת אתונה 1896, השתתף רוברטסון בזריקת דיסקוס, וסיים במקום הרביעי עם זריקה למרחק של 25.20 מטר. בטורניר הטניס ליחידים, הפסיד רוברטסון כבר בסיבוב הראשון ליווני, קונסטנטינוס פאספטיס. בטורניר הזוגות, חבר רוברטסון לאוסטרלי, אדווין פלאק, ויחד הגיעו עד לחצי הגמר. בחצי הגמר, הם הפסידו לדיוניסיוס קסדאגליס ולדמטריוס פטרוקוקינוס, והסתפקו במדליית הארד. ג'ורג' רוברטסון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי ג'ורג' רוברטסון, באתר olympedia.org ג'ורג' רוברטסון, באתר ה-ITF ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גורדון בראון

ג'יימס גורדון בראון (באנגלית: James Gordon Brown; נולד ב־20 בפברואר 1951) הוא מדינאי בריטי-סקוטי שכיהן כראש ממשלת בריטניה בשנים 2007 עד 2010, ולפני כן שימש כשר האוצר של בריטניה בממשלתו של טוני בלייר מ-1997. בראון גדל בגיפנוק(אנ'), סקוטלנד שבבריטניה. אביו היה כומר בכנסייה הסקוטית, וגם בראון עצמו הוא נוצרי-פרסביטריאני אדוק. בבית הספר התיכון הצטיין בלימודיו והחל ללמוד באוניברסיטת אדינבורו בגיל 16. בהיותו סטודנט נפצע בעת משחק רוגבי והתעוור בעינו השמאלית (היפרדות רשתית). מאוחר יותר התלונן בראון על בעיות ראייה גם בעינו הימנית, ובעקבות זאת עבר ניתוח ניסיוני שבו הצילו את עינו הימנית. הוא למד היסטוריה ועוד לפני שסיים את חוק לימודיו נבחר לרקטור האוניברסיטה וליושב ראש חבר הנאמנים שלה. לאחר מכן הרצה באוניברסיטה ובמכון הטכנולוגי של גלאזגו, ועבד כעיתונאי בטלוויזיה הסקוטית. ניסיונו הראשון להיבחר לפרלמנט, ב-1979, לא הוכתר בהצלחה. ארבע שנים לאחר מכן נבחר כנציג מחוז דאנפרמליין-מזרח מטעם מפלגת הלייבור הבריטית. בשנותיו באופוזיציה הרבה לעסוק בענייני כלכלה ומסחר. ב-1994 סירב להתמודד מול טוני בלייר על הנהגת המפלגה. על פי דיווחי העיתונות הבריטית בשנים שלאחר מכן, כרתו השנים ביניהם ברית לאחר מותו של מנהיג המפלגה ג'ון סמית', אשר במסגרתה הבטיח בלייר לבראון את תיק האוצר, ואף את ראשות הממשלה לאחר זמן קצוב. ב־27 ביוני 2007 החליף את בלייר בתפקיד ראש הממשלה. במאי 2010 כשלה המפלגה בבחירות, וכתוצאה מכך התפטר בראון מתפקידו כראש ממשלת בריטניה וכמנהיג המפלגה. בראון שימש כשר האוצר בממשלת הצללים עד עליית הלייבור לשלטון ב-1997. מאז ועד 2007, שימש כשר אוצר ותקופת כהונתו הייתה הארוכה ביותר מאז נכנס לתוקפו החוק הבריטי משנת 1832 המסדיר את כהונת שר האוצר במתכונתו הנוכחית. כשר אוצר העניק בראון עצמאות לבנק המרכזי בקביעת מדיניות מוניטרית. בתקופתו כשר אוצר ירד שיעור האבטלה בממלכה והושגו שיעורי צמיחה גבוהים ביחס לארצות האיחוד האירופי האחרות. ב-3 באוגוסט 2000 נשא לאישה את שרה מקאולי. לזוג נולדו שני בנים ובת, אולם בתם ג'ניפר ג'יין מתה כתינוקת בת-שבוע, לאחר שנולדה בטרם עת. ילדם השלישי ג'יימס פרייזר אובחן כלוקה בסיסטיק פיברוזיס. גורדון בראון באתר הרשמי של האוצר הבריטי ביוגרפיה של גורדון בראון מכתביו התקווה של בריטניה, באתר TheMarker‏, 7 ביולי 2019 גורדון בראון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גורדון בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גורדון בראון, ברשת החברתית Goodreads Mackenzie, Suzie (25 בספטמבר 2004). "Will he? Won't he?". The Guardian. Guardian Media Group. נבדק ב-1 במרץ 2008. {{cite news}}: (עזרה) Revealed: Brown and Blair's pact, the Guardian, ‏2003-06-06 (באנגלית) בראון החליף את בלייר בראשות הלייבור, באתר וואלה, 24 ביוני 2007 יוסי ניסן, ‏ראש ממשלת בריטניה גורדון בראון מתפטר מראשות מפלגתו, באתר גלובס, 10 במאי 2010 ראש ממשלת בריטניה גורדון בראון הודיע על התפטרותו, באתר ynet, 11 במאי 2010
תאודור לשטיצקי

תאודור לֶשֶטִיצְקִי (בפולנית: Teodor Leszetycki;‏ 22 ביוני 1830 - 14 בנובמבר 1915) היה פסנתרן, מורה ומלחין פולני. הוא נולד בלנצוט, (בימים ההם חלק מן האימפריה האוסטרו הונגרית). מגיל צעיר הוכר לשטיצקי כילד פלא, ואחרי שלמד בווינה אצל קארל צ'רני וסימון זכטר היה למורה בגיל ארבע-עשרה; בגיל שמונה-עשרה כבר היה וירטואוז ידוע-שם בחוגי המוזיקה של וינה. במקביל להופעותיו כפסנתרן, נעשה למורה רב השפעה, תחילה בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, שייסד יחד עם אנטון רובינשטיין, ובהמשך בווינה. עם תלמידיו נמנים רבים מן הפסנתרנים המפורסמים ביותר בזמנם, כמו איגנצי ין פדרבסקי, ארטור שנאבל, אלכסנדר בריילובסקי, אוסיפ גברילוביץ', מרק המבורג, אלי ניי, סוורין אייזנברג, מייצ'יסלב הורשובסקי ועוד רבים אחרים. לשטיצקי היה גם מלחין, שחיבר יותר משבעים יצירות לפסנתר, שתי אופרות, שירים אחדים וקונצ'רטו לפסנתר בפרק אחד. הוא נישא ארבע פעמים, בפעם השנייה לתלמידתו אנה יסיפובה (1851 – 1914). ב-18 בפברואר 1906 הקליט שנים-עשר תפקידי פסנתר בשביל חברת ולטה-מיניון, ביניהן שבעה מחיבוריו הוא. לשטיצקי מת בשנת 1915 בדרזדן, גרמניה. מדיה וקבצים בנושא תאודור לשטיצקי בוויקישיתוף תאודור לשטיצקי, באתר ספוטיפיי תאודור לשטיצקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) תאודור לשטיצקי, באתר Discogs (באנגלית) תאודור לשטיצקי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תאודור לשטיצקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היסטון

היסטון (באנגלית: Histone) הוא חלבון בעל מטען חיובי שמעורב באריזת ה-DNA. חומצות האמינו המרכזיות הבונות את ההיסטון הן ליזין וארגינין. ההיסטונים, להם צורת כדור, נקשרים לקבוצת הזרחה של ה-DNA. ישנם חמישה סוגים של חלבונים היסטוניים: 4 קבוצות קושרות את ה-DNA ויוצרות תבניות, ואילו הקבוצה האחרונה (H1) מקשרת בין התבניות. ההיסטונים אחראיים לאריזה היוצאת דופן בצפיפותה של ה-DNA בכרומוזומים. בזכות הליפוף הסבוך של ה-DNA סביב ההיסטונים יכולה מולקולת DNA, אשר אורכה המתוח כ-1.8 מטר, להידחס לתוך גרעין התא, שאורכו נמדד בננומטרים. היסטונים קיימים בתאים איקריוטיים בלבד. מערך ה-DNA הארוז סביב ההיסטונים קרוי כרומטין. בתאים פרוקריוטיים (חיידקים) אין צורך בהיסטונים, שכן ה-DNA מעגלי ואינו ארוז בכרומוזומים. לאחרונה נתגלו היסטונים בכמה חיידקים קדומים, דבר שלתקוות החוקרים יעזור בהתחקות אחר השורשים האבולוציוניים של חיידקים מיוחדים אלו. בנוסף לאריזת ה-DNA, ההיסטונים מעורבים בבקרה על התבטאות גנים. גנים פעילים במיוחד, שמשועתקים בתדירות גבוהה, ארוזים בצורה רופפת יותר סביב ההיסטונים; כמות ההיסטונים בהם פחותה אף היא. גנים פעילים פחות ארוזים בחוזקה סביב היסטונים רבים. תופעה זו נתגלתה רק בשנות ה-90 של המאה ה-20. את ההיסטונים גילה הביולוג הגרמני אלברכט קוסל בשנת 1884. ב-1910 קיבל על כך את פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. נוקלאוזום קוד היסטונים היסטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תסמונת פראדר וילי

תסמונת פראדר וילי (Prader Willi syndrome או PWS), המוכרת גם בשם "תסמונת הרעב הקטלני", היא הפרעה גנטית המתבטאת במוגבלות שכלית התפתחותית או לקויות למידה, התבגרות מינית לא שלמה, בעיות בהתנהגות, טונוס שרירי נמוך ותאווה בלתי נשלטת לאוכל, אשר יחד עם מטבוליזם נמוך גורמת להשמנת יתר חמורה שעלולה להוביל למוות. ההפרעה פוגעת באחד מ-14 אלף ילודים, בשכיחות דומה בקרב בנים ובנות ובקרב כל עמי העולם. התסמונת תוארה לראשונה בשנת 1956 על ידי צוות רופאים שווייצרים, שעקבו במשך שנים מספר אחר התפתחות תינוקות היפוטוניים. התסמונת, ב-70% מהמקרים, היא תולדה של פגם גנטי בשל מחיקות נרחבות במיקום q11-13 בכרומוזום מספר 15 מהמקור האבהי, בעוד שהכרומוזום האמהי מושתק על ידי תהליך של החתמה גנומית. החוסר הכפול שנוצר, בעקבות המוטציה בכרומוזום האבהי והשיתוק של המקור האמהי, גורמים לתסמונת. במקרים נדירים ביותר הסיבה היא חסימה כימית של אזור מסוים בכרומוזום. 30% הנותרים, הם תוצאת של דיזומיה חד הורית - הורשה של כרומוזום מסוים ממקור אבהי או אמהי בלבד, ובתסמונת - ממקור אמהי בלבד. המצב ההפוך - מחיקות נרחבות בכרומוזום מהמקור האמהי וחסימה של המקור האבהי על ידי החתמה גנומית, גורמות לתסמונת אנגלמן. התסמונת קרויה על שמם של שניים מחמשת החוקרים השווייצרים שתיארו אותה לראשונה ב-1956, אנדרה פראדר והיינריך וילי. חלק מחולי פראדר-ווילי מפתחים הפרעות נשימה בשינה כמו דום נשימה חסימתי בשינה. הפרעות אלה נגרמות מהשמנה, עקמת, שגשוג יתר של השקדים ורפיון שרירים. פקקת ורידים. בצקות ברגליים. יותר מ-25% מהחולים מפתחים סוכרת מסוג 2. עיכוב התפתחותי בגיל הרך בישיבה, זחילה, הליכה ומילים ראשונות. דווחו על מקרים של בעיות עיניים, שיניים ורוק. אף על פי שעדיין לא נמצא הגן האחראי למחלה, ביותר מ-99% מהמקרים ניתן לאבחן מולקולרית. כ-5%-2% מהמקרים של תסמונת פראדר-ווילי נגרמים בעקבות פגם בתהליך ההחתמה וברוב המקרים התקלה היא כבר בתהליך יצירת הזרע ואינה גנטית. ניוון אדיפוסוגאניטאלי עמותת תסמונת פראדר-וילי הישראלית ד"ר איתי גל, בת 1.5, בת 3 ובן 5 - שוקלים מעל 100 ק"ג, באתר ynet, 19 באפריל 2015 Mayim Bialik - Prader-Willi Syndrome Associaition - סרטון הסבר של מים ביאליק על תסמונת פראדר וילי (באנגלית) תסמונת פראדר וילי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סנוט

סנוט (Snot), הייתה להקת נו-מטאל שפעלה בקליפורניה באמצע שנות ה-90. הלהקה התפרקה לאחר מותו של סולן הלהקה, ליין סטרייט בתאונת דרכים בדצמבר 1998. ללהקה יצאו שלושה אלבומים. Get Some, יצא בשנת 1997 והיה אלבום הסטודיו היחיד של הלהקה עם סטרייט כסולן. לאחר התפרקות ההרכב בשנת 1998 יצאו לסנוט עוד שני אלבומים: Strait Up, יצא בנובמבר 2000 וכולל שירים במבוצעים על ידי חברי הלהקה, כאשר את מקומו של סטרייט על המיקרופון תופסים סולנים מלהקות נו-מטאל ופ'אנק מטאל אחרות. בקיץ 2002 יצא אלבום הופעה של הלהקה. מדיה וקבצים בנושא סנוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנוט סנוט, ברשת החברתית פייסבוק סנוט, סרטונים בערוץ היוטיוב סנוט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) סנוט, באתר ספוטיפיי סנוט, באתר Last.fm (באנגלית) סנוט, באתר AllMusic (באנגלית) סנוט, באתר MusicBrainz (באנגלית) סנוט, באתר דיזר סנוט, באתר Yandex.Music (ברוסית) סנוט, באתר Discogs (באנגלית) סנוט, באתר Songkick (באנגלית) סנוט, באתר בילבורד (באנגלית) הידיעה על מותו של סטרייט באתר MTV
תסמונת אנגלמן

תסמונת אנג'למן (Angelman Syndrome או AS) היא תסמונת גנטית הפוגעת באחד מתוך 15 אלף עד 30 אלף ילדים. המאובחנים בתסמונת סובלים מליקויים התפתחותיים, מוגבלות שכלית, מראה חיצוני אופייני ובעיות התנהגותיות שונות. בדרך כלל, מזוהה התסמונת בחודשים הראשונים לחיי הילוד אך לעיתים גם בגיל מאוחר יותר. התסמונת נקראת על שם הארי אנג'למן שזיהה אותה. נושאי התסמונת עשויים לסבול מתסמינים שונים, להלן: מוגבלות שכלית התפתחותית. מנח גוף המזכיר מריונטה (ומכאן שם נפוץ נוסף לתסמונת, Happy Puppet Syndrome- תסמונת הבובה השמחה). ליקויים בדיבור וקשיים ברכישת שפה. בעיות בשיווי המשקל. רעידות בגפיים. היפראקטיביות. הפרעות שינה. פרכוסים. התפתחות איטית בתקופת הילדות. חוסר יכולת ללכת. אילמות. עיוורון מלא. המאובחנים בתסמונת יתאפיינו במראה חיצוני אשר בא לידי ביטוי בפה ומצח רחבים, וצבע עור בהיר. למוטציה הגנטית קיימות ארבע וריאציות, ולאור כך, חולקו הלוקים בתסמונת לארבע קבוצות גנטיות, כמפורט להלן: המוטציה השכיחה ביותר, המופיעה ב-70% מהמקרים, היא מוטציה בבסיס הגנטי האחראי להופעת התסמונת, כרומוזום מספר 15. במקטע כרומוזומי זה, המקטע הגנטי מהאם פגום בעוד המקטע הגנטי מהאב מושתק. מוטציה נוספת, בה לוקים כ-5% מבעלי התסמונת, היא מוטציה המונעת את פעולתו של החלבון אוביקוויטין. חלבון זה אחראי על פירוק של חלבונים בגוף, כחלק מהפעילות התאית הנורמלית. מוטציה נדירה יותר מתרחשת כאשר הילד יורש שני עותקים של כרומוזום מספר 15 מהאב, ללא עותק מהאם. מוטציה נדירה נוספת, מתבטאת בהחתמה גנטית פגומה, כאשר העותק האמהי מוחתם באופן זהה לעותק האבהי, וכך נוצר מצב בו אין ביטוי לאף אחד מן הגנים. התסמונת ההפוכה מבחינת המנגנון הגנטי היא תסמונת פראדר וילי. מדיה וקבצים בנושא תסמונת אנגלמן בוויקישיתוף העמותה הישראלית לתסמונת אנגלמן Angelman Syndrome Foundation Angelman Israel - אתר ארגון משפחות אנג'למן בישראל הכולל הסברים על המחלה תסמונת אנג'למן ערך זה הוא קצרמר בנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מושל (ארצות הברית)

מושל (באנגלית: Governor) בארצות הברית הוא ראש הרשות המבצעת של מדינה בפדרציה האמריקאית. בראש הפדרציה עומד נשיא שהוא ראש הרשות המבצעת של הממשל הפדרלי. בראש כל אחת מחמישים המדינות המרכיבות את הפדרציה עומד מושל, שהוא ראש הרשות המבצעת באותה מדינה. המושל, שאינו כפוף לרשויות הפדרליות, הוא המנהל הפוליטי והטקסי של המדינה. למושל תפקידים נוספים, כגון: הפיקוד העליון על המשמר הלאומי של המדינה, זכות וטו על חוקי המדינה, והיכולת לחון אסירים של המדינה. הגדרת התפקיד והסמכויות של המושל משתנות ממדינה למדינה, אך ברוב המדינות למשרת המושל השפעה רבה. את כוחו של המושל מאזנת הרשות המחוקקת העצמאית באותה מדינה. עם זאת, בניגוד לנשיא ארצות הברית, הממנה את חברי הקבינט כבכל משטר נשיאותי קונבנציונלי, בעלי תפקידים כגון התובע הכללי, מזכיר המדינה והגזבר עומדים לבחירה עצמאית בנפרד מהמושל, כך שייתכן מצב בו מושל המדינה מגיע ממפלגה אחת בעוד שהתובע הכללי שלה שייך למפלגה שנייה. לשיטה זו, בה חברי הממשלה עומדים לבחירה בנפרד מראשה, אין אח ורע באף רשות ממשלתית אחרת שמחוץ לגבולות ארצות הברית עצמה, אך החונטה הצבאית בתאילנד שקלה את הרעיון בזמן הרכבת הממשלה התאילנדית בשנת 2014. בכל המדינות המושל נבחר בבחירות ישירות. תקופת כהונה של מושל נמשכת ארבע שנים, פרט למדינות ורמונט וניו המפשייר בהן תקופת כהונתו של המושל נמשכת שנתיים בלבד, ולא מוגבלת במספרה. ברוב המדינות, דוגמת פלורידה וקליפורניה, מוגבלת כהונתו של המושל לשתי קדנציות בלבד. במדינת וירג'יניה מוגבלת כהונת המושל לקדנציה אחת בלבד. במדינות כגון ויסקונסין וניו יורק אין הגבלה על מספר הקדנציות של המושל. מספר רב של נשיאי ארצות הברית שימשו כמושלי מדינות קודם לכן, בהם הנשיאים פרנקלין דלאנו רוזוולט שכיהן כמושל ניו יורק בטרם נבחר לנשיא, ג'ימי קרטר שכיהן כמושל ג'ורג'יה טרם היבחרו, רונלד רייגן שכיהן כמושל קליפורניה, ביל קלינטון אשר שירת כמושל ארקנסו, וג'ורג' ווקר בוש אשר כיהן כמושל טקסס. 37 נשים כיהנו עד שנת 2015 כמושלות בארצות הברית, כולל שתי נשים שכיהנו כמושל בפועל, אך לא נבחרו בבחירות. ב-4 בנובמבר 1924 נבחרו לראשונה שתי נשים בשתי מדינות שונות למשרת המושל, נלי טיילו רוס במדינת ויומינג, ומרים א. פרגוסון בטקסס. רוס הושבעה לתפקיד ב-5 בינואר 1925, וכך זכתה להיות האישה הראשונה בתפקיד זה בהיסטוריה של ארצות הברית. כשבועיים לאחר מכן הושבעה לתפקידה פרגוסון. במדינת אריזונה כיהנו, נכון לשנת 2015, ארבע נשים בתפקיד, המספר הרב ביותר מבין המדינות בארצות הברית. שרה פיילין, שכיהנה כמושלת אלסקה, הייתה גם מועמדת המפלגה הרפובליקנית לתפקיד סגנית הנשיא בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2008. גם בוושינגטון הבירה ובפוארטו ריקו נבחרו בעבר נשים לעמוד בראש הרשות המבצעת. בנוסף ל-50 המדינות, טריטוריות נוספות שייכות לארצות הברית. מושלי טריטוריות אלו הם: אלכסיס דה טוקוויל, הדמוקרטיה באמריקה, ירושלים, מוסד ביאליק, 1970 (תרגום מצרפתית De la démocratie en Amérique, 1840) מדיה וקבצים בנושא מושל בוויקישיתוף
קאנה (צמח)

קאנה הוא סוג במערכה בעלי פרחים. זהו סוג יחיד במשפחה Cannaceae, ובו 19 מינים. הקאנה הוא פרח טרופי, בעל עלווה בשרנית וגדולה ופריחה משמעותית ועזה בצבעים רבים. למרות היותו ממקור טרופי מינים שונים הסתגלו היטב למקומות שונים בעולם. גם בישראל הקאנה פורחת הודות ללחות הגבוהה. הפריחה נמשכת חודשים ארוכים, ובעיקר מסוף האביב ועד הסתיו. גובה הצמח הממוצע הוא כ-70 ס"מ, ומבנהו עשבוני. בעולם סוגים שונים של קאנות בצבעים מגוונים, החל מוורוד, צהוב, אדום כתום וכו' כאשר צמח הקאנה מתייבש בסוף, הוא מותיר אחריו שקים שמכילים זרעים שחורים בעל מעטפת קשה. לא די בזריעה בלבד כדי להרבותם, מומלץ לשייף מעט עד ליצירת "חור" קטן במעטפת שיאפשר כניסתם מים לזרע, ולשתול. הקאנה אוהבת הרבה מים ושמש. קאנה, באתר ITIS (באנגלית) קאנה, באתר NCBI (באנגלית) קאנה, באתר Tropicos (באנגלית) קאנה, באתר GBIF (באנגלית) קאנה, באתר IPNI (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מגן (אזור)

מגן (בערבית : مجان, תעתיק מדויק: מג'אן) הוא שמו השומרי הקדום של אזור גאוגרפי בעומאן. חוקרים אחדים מזהים את האזור עם כל שטחה של עומאן, אף על פי שאזורים רבים בעומאן של היום היו עצמאיים שהשתייכו למדינות אחרות, כגון אזור ט'ופאר שהיה שייך לתימן. השם מגן מורכב משתי מילים בשומרית: המילה מא שפירושה ספינה והמילה גאן שפירושה השלד. משמעות השם, אם כן, היא שלדה של הספינה. האזור נקרא כך כי היה מפורסם בתעשיית הספינות עוד בזמנים קדומים, במיוחד בנמלים הקרובים לג'בל אח'דר שבו היו עצים עמידים בפני מים ששימשו לתעשייה זו, ולכן נודע האזור כיצואן ספינות עיקרי באזור מסופוטמיה והמפרץ הפרסי. בנוסף לייצוא הספינות ייבאו תושבי שומר ובחרין את סלעי הדיוריט מאזור מגן, והשתמשו בהם ליצור כלי משקל שונים שהיו חיוניים לתנועת המסחר שהייתה רווחת באזור. כמו כן סיפק אזור מגן את מתכת הנחושת לשומר. בנחושת, שלפני 10,000 שנה הייתה יעילה ונוחה יותר לשימוש ממתכות אחרות, עשו אז שימוש נרחב בארם נהריים, ליצירת כלים. האזור נודע גם בתעשיית הלבונה שבה השתמשו למטרות כישוף ופולחן במקדשים. בשנים האחרונות התגלו באזור מגן, ליד ראש גינז, חלקים מספינות עתיקות שנבנו לפני 5,000 שנים. כמו כן נתגלו מבנים עתיקים מאותה תקופה, ששימשו בין היתר ליצירת ספינות. דילמון סבא
התזמורת הפילהרמונית של ורשה

התזמורת הפילהרמונית של ורשה (Warsaw National Philharmonic Orchestra, בפולנית: Orkiestra Filharmonii Narodowej w Warszawie) ממוסדות המוזיקה הראשונים במעלה בפולין. הפילהרמונית של ורשה נוסדה בשנת 1901 ביוזמתה של קבוצת אצילים ואנשי כספים פולנים, וכמובן, מוזיקאים. בין 1901 לפרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939, כללה רשימת הווירטואוזים, המנצחים והמלחינים שהופיעו דרך קבע ברפרטואר התזמורת את גריג, הונגר, לאונקוואלו, פרוקופייב, רחמנינוב, ראוול, סן-סאנס, ריכרד שטראוס ואיגור סטרווינסקי. בין שאר המאורות הגדולים שניגנו עם התזמורת היו הפסנתרנים רובינשטיין ופדרבסקי, הכנרים יאשה חפץ וסרסטה, והצ'לן קזאלס. הפילהרמונית מארחת את תחרות הפסנתר הבינלאומית על שם שופן מאז ראשיתה בשנת 1927 וכן הופיעה בחנוכת תחרות הכינור הבינלאומית על שם וייניאבסקי (1935) והפסטיבל האוניברסלי לאמנות פולנית (1937). מלחמת העולם השנייה קטעה את פעילות הפילהרמונית וגזלה מן התזמורת חלק ניכר ממעמדה הקודם בחיי המוזיקה של אירופה. התזמורת איבדה מחצית מחבריה במלחמה, יחד עם ביתה האלגנטי, שנבנה בסוף המאה ה-19 על פי דגם האופרה של פריז. התזמורת חידשה אמנם את פעילותה הסדירה כבר בעונת 1947-48, אך רק בשנת 1955 נבנה לבסוף ביתה החדש, בסגנון מודרני. עם חנוכת הבניין ב-21 בפברואר, הוכרזה הפילהרמונית כתזמורת הלאומית של פולין. המנצח ויטולד רוביצקי היה אחראי להתחדשות ההרכב ולמתן עדיפות למוזיקה פולנית ישנה וחדישה גם יחד, מגמה שמצאה ביטוי ביצירות שופן, גורצקי ולוטוסלבסקי. זאת בלי להזניח את שליטתה ברפרטואר העולמי. בפולין משתתפת התזמורת בפסטיבל הסתיו הבינלאומי למוזיקה בת זמננו בוורשה ומלווה את המבצעים בשלב הגמר של תחרות שופן הבינלאומית מדי שנה, ומחוץ לגבולות פולין היא מסיירת בחמש היבשות וזוכה לשבחי המבקרים. אמיל מלינארסקי (1901 - 1905) זיגמונט נוסקובסקי (1906 - 1908) הנריק מלצר (1908 - 1909) גז'גוז' פיטלברג (1909 - 1911) זדז'יסלאב בירנבאום, (1911 - 1914) רומן חוינאצקי (1918 - 1938) יוזף אוז'ימינסקי (1938 - 1939) אולגיירד סטראשינס (1945 - 1946) אנדז'יי פאנופניק (1946 - 1947) יאן מאקלאקייביץ' (1947 - 1948) ויטולד רודז'ינסקי (1948 - 1949) ולדיסלב רצ'קובסקי (1949 - 1950) ויטולד רוביצקי (1950-1955, 1958-1977) בוהדן וודישקו (1955 - 1958) קז'ימייז' קורד (1977 - 2001), נכון להיום, מנהל כבוד אנטוני ויט (2002 - ) אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הפילהרמונית של ורשה (ביוונית) התזמורת הפילהרמונית של ורשה, ברשת החברתית פייסבוק התזמורת הפילהרמונית של ורשה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התזמורת הפילהרמונית של ורשה, ברשת החברתית אינסטגרם התזמורת הפילהרמונית של ורשה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של ורשה, באתר ספוטיפיי התזמורת הפילהרמונית של ורשה, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של ורשה, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של ורשה, באתר Discogs (באנגלית) האתר הרשמי של התזמורת, בפולנית ובאנגלית
שברייה

שברייה (בערבית: شبرية) היא כלי חיתוך, סכין ערבי. הלהב והנדן של השברייה מעוקלים על פי רוב בקציהם. השברייה נועדה לשמש גם כפגיון, כלומר - כנשק. השברייה המסורתית עשויה בעבודת יד, נחשבת לעיתים למשפחתית ומוטבע עליה סמל המשפחה. במקרים לא שכיחים עשויים ידית השברייה ונדנהּ כסף ומעוטרים מלאכת צורף; יש שאף נעשה שימוש במעט זהב. שבריות מסוג זה מוערכות על ידי אספנים. יש סוברים ששמה של השברייה קשור במונח "שיבר" (شِبْر) המציין את המרחק בין הזרת לאגודל בכף יד פרושה, בדומה (אם כי לא לגמרי) ל"טפח" שבמידות ובמשקלות התורניים. מדיה וקבצים בנושא שברייה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאביו גרוסו

פאביו גרוסו (באיטלקית: Fabio Grosso, נולד ב-28 בנובמבר 1977) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בנבחרת איטליה, עמה זכה במונדיאל 2006. כיום הוא מאמן. עבר לפרוג'ה מהסרייה א' ביולי 2001, ובעונתו הראשונה שיחק 24 משחקי ליגה וכבש שער אחד. בעונתו השנייה בקבוצה שמר על מקומו בהרכב, שיחק 30 משחקים וכבש ארבעה שערים. ובעונתו השלישית שיחק רק 12 משחקים בטרם נמכר לפלרמו. בינואר 2004, במהלך חלון ההעברות, עבר לפאלרמו, מהליגה השנייה באיטליה. בשארית העונה הופיע 21 פעמים במדי הקבוצה, כבש שער אחד והעפיל עם הקבוצה לליגה הבכירה. עונתה הראשונה של הקבוצה בסרייה א' הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר הקבוצה סיימה את העונה במקום השישי, וזכתה בכרטיס לגביע אופ"א. באותה העונה גרוסו שיחק ב-36 משחקים וכבש שער אחד. את עונת 2005/2006 סיימה פאלרמו במקום השמיני. גרוסו היה אחד מארבעה שחקני פאלרמו שקיבלו ממרצ'לו ליפי זימון לנבחרת איטליה אשר זכתה במונדיאל 2006. לאחר הטורניר המוצלח נמכר גרוסו לאינטר מילאנו. גרוסו הצטרף לאינטר מילאנו תמורת 5.5 מיליון אירו ב-6 ביוני 2006, אך לא הצליח לתפוס את מקומו בהרכב הקבוצה, ושיחק בעיקר כמחליף. הוא שותף ב-23 משחקי ליגה באותה העונה וכבש שני שערים. בעקבות העונה המאכזבת, נמכר גרוסו לאולימפיק ליון בקיץ 2007 לאחר עונה אחת בלבד באינטר מילאנו. ביולי 2007 חתם גרוסו על חוזה לארבע שנים באולימפיק ליון. עונתו הראשונה בקבוצה הייתה מוצלחת והוא הפך לשחקן הרכב משמעותי הן בליגת האלופות והן בליגה הצרפתית. בעונתו השנייה בקבוצה שיחק רק 22 משחקים בליגה עקב פציעה. לאחר שנתיים בצרפת חזר גרוסו בקיץ 2009 לאיטליה כאשר יובנטוס שילמה תמורתו 2 מיליון אירו. גרוסו הפך לשחקן הרכב באופן מיידי, וכבש את שער הבכורה שלו ב-28 בנובמבר במשחק נגד אודינזה. בעונתו הראשונה ביובנטוס שיחק 28 משחקים וכבש שני שערים. גרוסו היה חלק מסגל נבחרת איטליה אשר זכתה במונדיאל בגרמניה ב-2006. בשלב שמינית הגמר בהתמודדות נגד אוסטרליה גרוסו ספק-הוכשל ברחבה על ידי לוקאס ניל בתוספת הזמן. פרנצ'סקו טוטי כבש את הפנדל אשר העלה את איטליה לשלב הבא בניצחון 0–1. את שערו הראשון בנבחרת כבש ב-4 ביולי 2006, בהתמודדות מול גרמניה בחצי גמר המונדיאל, בדקה ה-119'. בגמר הטורניר, כבש גרוסו את הפנדל האחרון בדו-קרב בעיטות העונשין מול צרפת אשר העניק לאיטליה את גביע העולם. בפתיחת עונת 2013/2014, הודיעה יובנטוס כי גרוסו יצטרף לסגל האימון של מערכת הנוער של מועדון. ב-11 במרץ 2014, בעקבות סדרת תוצאות חלשה, קיבל גרוסו את משרת האימון הראשונה שלו, מאמן קבוצת הנוער "פרימוורה" (עד גיל 19) של יובנטוס, המועדון במדיו פרש ממשחק פעיל. ב-13 ביוני 2017, לאחר כשנתיים וחצי כמאמן הנוער של יובנטוס ולקראת עונת 2017/2018, התמנה גרוסו לתפקיד מאמן בארי. ב-23 במרץ 2021, מונה למאמן פרוסינונה. אינטר מילאנו אליפות איטליה: 2006/2007 הסופר קאפ האיטלקי: 2006 אולימפיק ליון אליפות צרפת: 2007/2008 הגביע הצרפתי: 2007/2008 הסופר קאפ הצרפתי: 2007 יובנטוס אליפות איטליה: 2011/2012 נבחרת איטליה גביע העולם: 2006 מדיה וקבצים בנושא פאביו גרוסו בוויקישיתוף פאביו גרוסו, באתר Transfermarkt פאביו גרוסו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פאביו גרוסו, באתר Soccerway פאביו גרוסו, באתר BDFutbol פאביו גרוסו, באתר WorldFootball.net פאביו גרוסו, באתר National Football Teams פאביו גרוסו, באתר FootballDatabase.eu פאביו גרוסו, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt