הוועדה למלחמה בעוני בישראל

הוועדה למלחמה בעוני בישראל או ועדת אלאלוף היא ועדה שהקים שר הרווחה מאיר כהן בשנת 2013 לשם המלצה על דרכים להתמודדות עם העוני והגברת שוויון ההזדמנויות בישראל. בראש הוועדה עמד אלי אלאלוף. במכתב המינוי של אלי אלאלוף לראשות הוועדה הטיל שר הרווחה מאיר כהן על הוועדה להמליץ לממשלה על דרכי פעולה "למאבק כולל בעוני", להרחבת שוויון ההזדמנויות לכלל תושבי ישראל ולהציע פעולות אופרטיביות לטיפול באוכלוסיית הפונים לשירותי הרווחה. הוועדה הציבה לעצמה את המטרה לגבש תוכנית לצמצום היקף העוני וחומרתו (עומק העוני) עד לרמה המקובלת במדינות ה־OECD בתוך 10 שנים על פי הקריטריונים: שיעור המשפחות החיות בעוני שיעור הילדים החיים בעוני עומק העוני הוועדה כללה מליאה בת 50 חברים ובהם אנשי אקדמיה, נציגי עמותות ונציגים של משרדי ממשלה והשלטון המקומי. בנוסף פעלו במסגרת הוועדה 5 וועדות משנהשבראשות כל אחת עמד חבר במליאת הוועדה: כלכלה ותעסוקה בראשות ניצה קסיר, מנהלת יחידת שוק העבודה ויחידת מדיניות הרווחה, מחקר מבנק ישראל פרט, משפחה וקהילה בראשות פרופ' ג'וני גל, דיקן בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית דיור בראשות חיים פיאלקוף ואמילי סילברמן מהאוניברסיטה העברית חינוך בראשות פרופ' אודרי אדי-רקח מאוניברסיטת תל אביב בריאות בראשות פרופ' ורדה סוסקולני מאוניברסיטת בר-אילן כמו כן הוקם "צוות מתכלל" שהורכב מנציגות של חברי המליאה ויושבי ראש של וועדות המשנה וכן צוות פניות ציבור. הוועדה הגדירה "אבני דרך" למימוש הייעדים של צמצום העוני על פי דו"ח הוועדה השגת היעד של הורדת שיעור העוני בישראל למקובל במדינות ה־OECD בתוך 10 שנים מחייב יישום ההמלצות בתוך 3-5 שנים והתחלת המימוש התקציבי כבר בשנת 2015. כדי לתרגם את ההמלצות לתוכניות עבודה במשרדי הממשלה ותיאום בניהם הוצע כי משרד ראש הממשלה ירכז מהלך תרגום כזה בשיתוף משרדי הממשלה הרלוונטיים, המוסד לביטוח לאומי ומרכז השלטון המקומי זאת במקביל ליישום ההמלצות אנשים הזכאים לתמיכה ואינם מקבלים אותה בשל "נטל בירוקרטי", חוסר ידיעה על הזכויות והשירותים, ריבוי גופים המטפלים בעניים וחוסר התחשבות מצד הגורמים המטפלים במאפיינים הייחודיים של אוכלוסיית הנזקקים לשירותיהם. הנטל הבירוקרטי יוצר ניכור ומחייב את הנזקק להשקיע משאבים וזמן רב במיצוי זכויותיו. הוועדה המליצה, בהתאם, לפשט את התהליכים במערכות הרווחה, לבצע "התאמה תרבותית" של השירותים, לסייע אישית במיצוי הזכויות והקמה של 110 "מרכזי מיצוי זכויות" שתפקידם: ריכוז מידע על זכויותיהם של אנשים החיים בעוני ריכוז מידע לגבי מענים כולל אלו מענים ברמה המקומיתוהקהילתית ובאמצעות ארגוני החברה האזרחית ליווי הפונה למימוש הזכויות. ריכוז מידע עבור עובדים סוציאליים העלות הכוללת של המלצות וועדת פרט, משפחה וקהילה, בראשות ג'וני גל, עמדו על 3-2.5 מיליארד שקלים בשנה. המחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות הן התשתית לטיפול בעוני, והמלצות "ועדת המשנה לפרט, משפחה וקהילה" ממוקדות בשיפור יעילותן. הוועדה מצאה כי ההפחתה בשיעורי הקצבאות במסגרת התוכנית הכלכלית בשנים 2003-2002 ”הגיעה עד כדי פגיעה ממשית במטרה הראשונה של התכנית -סיפוק המשאבים הנחוצים לקיום רמת חיים סבירה”. בהתאם, המליצה הוועדה על הגדלת רמת הקצבה הבסיסית (קצבאות הבטחת הכנסה וקצבת ילדים) כך שתעמוד על 67% מקו העוני והגדלת סף ההכנסה מעבודה שאינה פוגעת בזכות לקצבה מלאה על 85% מקו העוני עבור המשפחה. עלות המלצה זו כ-1.2 מיליארד שקלים בשנה. מהמלצה זו הסתייג יו"ר הוועדה בשיתוף נציגי משרד ראש הממשלה, משרד האוצר, משרד הכלכלה ובנק ישראל בנימוק שהגדלת הקצבאות תביא ליצירת מלכודת עוני. הוועדה המליצה להעלות את קצבת הבטחת ההכנסה לקשישים ושאירים כך שהכנסתם תהיה מעל קו העוני (תוספת של כ-200 שקלים לקצבה). ההמלצה נוגעת לאוכלוסייה של 188,000 קשישים ועלותה הוערכה ב-600 מיליון שקלים בשנה הוועדה בראשות חיים פיאלקוף ואמילי סילברמן, ציינה כי ”סך ההוצאה על דיור של אנשים החיים בעוני, אשר מתגוררים בשכירות באזור המרכז, מגיע לכ 61% מהכנסתם בממוצע, נטל דיור עצום”. הוועדה ביקרה את מדיניות הדיור של הממשלה ובפרט את ירידת מלאי הדירות הציבוריות ואת שיעור הסיוע בשכר דירה. הוועדה המליצה להרחיב את הגדרות הזכאות לדיור ציבורי ולסיוע בשכר דירה ולעדכן את הגדרת "חסר דירה" המזכה בסיוע שנקבעה בשנת 1971. הוועדה המליצה ”לקבוע כיעד אסטרטגי ארוך טווח שדיור ציבורי יהווה לפחות 5% מכלל מלאי הדיור במשק” וציינה כי אחוז זה עדיין נמוך ביחס למקובל במדינות ה־OECD. הוועדה המליצה על תוספת של 700-1,000 דירות ציבוריות בשנה במשך 15 שנים, 15-20% מגידול זה יופנה לבתי אבות לחסרי דיור קשישים. הומלץ על מגוון דרכי רכישה שימנעו ריכוז עוני למשל ייעוד ארבעה אחוזים מכלל יחידות הדיור שייבנו במסגרת כל מכרזי קרקע לטובת דיור ציבורי. הוועדה ציינה כי מאות דירות ציבוריות משמשות כמשרדים או עומדות לרשות עמותות, בתי כנסת ומוסדות אחרים. הומלץ לשלב את רשימות הזכאים של משרד העלייה והקליטה ומשרד הבינוי והשיכון ולהתאים את גודל הדירה המוצעת לגודל המשפחה. עלות ההצעות לשיקום הדיור הציבורי - כ-450 מיליון שקלים בשנה. כהשלמה לדיור ציבורי בבעלות המדינה המליצה הוועדה על פתרון של שכירות ארוכת טווח (10 שנים) במימון כמעט מלא של המדינה כך שיינתן ביטחון בדיור לזכאי דיור ציבורי באזור מגוריהם הומלץ על העלאת התקצוב לאחזקת דירה בדיור הציבורי מ-750 שקל לשנה ל-1,500 שקלים בשנה. עלות ההמלצה, הנוגעת ל-70,000 דירות ציבוריות הוערכה ב-53 מיליון שקלים בשנה. הוצע להפעיל פרויקט לשיקום פיזי - תשתיות והשקעה במרחב הציבורי וכן השקעה חברתית, חינוכית ותעסוקתית בשכונות מצוקה. התקציב הנדרש להרצת "פיילוט" ב-10 שכונות - 225 מיליון שקלים ב-3 שנות הניסיון. הוועדה בראשות ניצה (קלינר) קסיר, התמקדה בהעלאת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ושיעור התעסוקה. ההמלצות נועדו להשגת 2 יעדים שילוב בתעסוקה של כלל ראשי משק הבית במשפחות תוך הגדלת כדאיות ההשתתפות בשוק העבודה והסרת החסמים המונעים הצטרפות לתעסוקה . הגדלת ההשתכרות בקרב עובדים עניים: העלאת אחוז המשרה, קידום מקצועי ואכיפת חוקי המגן. כדי למנוע פגיעה של משבר בשוק ההון על חוסכים לפנסיה המליצה הוועדה על הקטנת הסיכון בהתאם לגיל החוסך באמצעות הקצאה עולה עם הגיל של 'אג"ח ממשלתיות מיועדות' הנושאות ריבית ריאלית של 4.86 אחוז בשנה וביטול דמי הניהול הנגבים על נתח האג"ח המיועדות שאינו מצריך ניהול. ההמלצות של הוועדה בתחום החינוך, בראשות פרופ` אודרי אדי-רקח, מבוססות על ההנחה כי השכלה היא הגורם החשוב ביותר לניעות חברתית ועל הממצא כי ישראל מובילה בקרב מדינות ה-OECD בפערים הלימודיים שבין עשירים לעניים. משרד החינוך מקצה משאבים לטיפוח מוסדות חינוך באזורי מצוקה (על פי חלוקה ל"אשכולות חברתיים כלכליים" אך היעדר שקיפות מקשה על הערכת תוכניות אלו. הגברת השקיפות היא, בהתאם, המלצה מרכזית של הוועדה ”השקיפות הנמוכה של נתוני מערכת החינוך מקשה על ניתוח וקבלת תמונת מצב מהימנה .. על המשרד לפרסם מדי שנה דוח רשמי מפורט אודות הקצאת המשאבים לאוכלוסיות השונות במערכת החינוך עם התייחסות להבדלים סוציו כלכליים”. ההמלצות כוללות תקצוב דיפרנציאלי לחיזוק רשויות מקומיות חלשות, הכשרה מקצועית למורים וגננות לחיזוק המודעות והקניית ידע וכלים לאיתור תלמידים המתקשים עקב בעיות כלכליות בבית וטיפול בבעיות אלו. וכן פעולות לצמצום הנשירה (הגלויה והסמויה) של תלמידים עניים ויישום יום לימודים ארוך. הוועדה, בראשות ורדה סוסקולני, קבעה כי ירידת בחלקו של המימון הציבורי בהוצאה לבריאות מכ-70% ל 60% (לעומת שיעור מימון ציבורי של 75% ברוב מדינות ה־OECD) במהלך 20 השנים שקדמו להקמת הוועדה והעלייה המקבילה במימון הפרטי של מערכת הבריאות תרמה להחמרת ממדי העוני בפרט בקרב קשישים. דו"ח של מרכז אדוה מבקר כמה מהמלצות וועדת אלאלוף המשקפות את תפיסת העולם הכלכלית - חברתית של הממשלה ובנק ישראל שתרמו להחמרה במצב העוני חידוש תכנית ויסקונסין, על אף שבפועל הפכה למודל להשפלת עניים; הרחבת מס הכנסה שלילי, על אף שהבעיה האמיתית היא רמות השכר הנמוכות במשק; צמצום מספר מקבלי הקצבאות על ידי החמרת מבחני התעסוקה לזכאות להבטחת הכנסה, על אף ששוק העבודה אינו מייצר מספיק משרות המאפשרות קיום בכבוד; הקטנת מספר העובדים הזרים כמרשם פלא להגדלת שיעורי התעסוקה, על אף שאלה המעסיקים אותם אינם מוכנים להציע לישראלים שכר ותנאים ראויים. — על דו"ח הוועדה למלחמה בעוני בישראל – "ועדת אלאלוף", שלמה סבירסקי ונוגה דגן-בוזגלו באוקטובר 2014 הודיע שר הרווחה, מאיר כהן כי התקצוב ליישום המלצות הוועדה ב-2015 יעמוד על 1.7 מיליארד שקל כ-42% בלבד מהתקציב השנתי עליו המליצה הוועדה. רוב התקציב הזה מקורו במשאבים קיימים במשרדי הממשלה ולא בתוספת תקציב ממשרד האוצר חבר בוועדה מתח ביקורת על אי יישום רוב ההמלצות. המלצות שיושמו היו הקלות לביצוע ולא ההמלצות המשמעותיות ביותר שהיו מחלצות רבים מעוני: רוב ההמלצות בתחום הרווחה לא יושמו בתקציב 2015 ובהם ההמלצות להגדלת קצבת הבטחת הכנסה, הגדלת תקציבי החרום והקטנת העומס על העובדים הסוציאליים. בתחום הדיור הוקצבו פחות מ–5% מתקציב ההמלצות בתחום הדיור הציבורי. לא יושמה ההמלצה להגדלת מלאי הדירות הציבוריות, והסיוע בשכירות ארוכת טווח. ההמלצה להגדלת הסיוע בשכר דירה יושמה ב־60 מיליון שקלים לעומת 950 מיליון על פי המלצת הוועדה. בתחום התעסוקה לא תוקצבה התוספת עליה המליצה הוועדה במס הכנסה שלילי ולא יושמה התוכנית להחלפת עובדים זרים בישראלים בתחום הבריאות לא הוקצו כל תקציב ב-2015 ליישום המלצות הוועדה בנובמבר 2016 פרסם מרכז טאוב דו"ח על יישום ההמלצות שנתיים וחצי לאחר פרסומן. המחקר העלה כי ההקצבות בפועל למימוש ההמלצות היו 1.9 מיליארד שקלים בשנה מתוך 7.4 מיליארד הנדרשים לכך. הפער נובע מאי יישום ההמלצה בדבר הגדלת קצבת הבטחת הכנסה ומהקצאה נמוכה מהנדרש ליישום המלצות אחרות כדוגמת הגדלת מענק עבודה ושיקום הדיור הציבורי מיקי פלד, הוועדה למלחמה על ישראל, באתר כלכליסט, 9 במאי 2014 נתן שקרצ'י, הפתרון למלחמה בעוני יבוא מהרחובות, ולא מוועדות, באתר "שיחה מקומית", 6 ביוני 2014 שלמה סבירסקי ונוגה דגן-בוזגלו, עוני אינו תוצאה של קצבאות נמוכות, אלא של שכר נמוך, באתר "העוקץ", 26 ביוני 2014 יריב מוהר, אין הזנחות חינם, באתר "העוקץ", 24 ביוני 2014 אודות הוועדה, אתר הוועדה למלחמה בעוני מליאת הוועדה, באתר הוועדה למלחמה בעוני וועדות משנה באתר הוועדה למלחמה בעוני דוח הוועדה למלחמה בעוני, "מטרות ויעדים" עמוד 5 דוח הוועדה למלחמה בעוני, לוחות זמנים עמוד 9 דוח הוועדה למלחמה בעוני, להמלצות רוחב עמוד 13 דוח הוועדה למלחמה בעוניעמוד 26 דוח הוועדה למלחמה בעוניעמוד 23 דוח הוועדה למלחמה בעוניעמוד 25 דוח הוועדה למלחמה בעוניעמוד 27 דוח הוועדה למלחמה בעוניעמוד 44 מרכז אדוה ליאור דטל, שר הרווחה: מסקנות ועדת העוני יתוקצבו ב-2015 ב-1.7 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 6 באוקטובר 2014 ליאור דטל, חבר בוועדת אלאלוף: "דו"ח העוני לא מיושם. זו עבודה בעיניים", באתר TheMarker‏, 12 באוקטובר 2014 בסכום עליו הצהיר שר הרווחה כלול תקצוב של קייטנות בחופש הגדול בעלות 130 מיליון ש'-פעולה שלא נכללת בהמלצות הוועדה עומרי אפרים, [www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4882293,00.html דוח: "הממשלה אימצה רק חצי מהמלצות דוח העוני"], באתר Ynet, ‏22/11/2016