laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פונטיאק פיירבירד

פונטיאק פיירבירד (באנגלית: Pontiac Firebird) היא מכונית ספורט בתצורה קופה שהוגדרה כמכונית פוני מתוצרת חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1967–2002 בארצות הברית דגמי "פיירבירד" אשר הורכבו בהם מנועי 8V צילינדרים הוגדרו כ"מכונית שרירים". ה"פונטיאק פיירבירד" הופיעה לראשונה בשנת 1967 כמענה להצלחתה של הפורד מוסטנג תוצרת פורד ותוך זמן קצר כיכבה בטבלאות המכירות. בין השנים 1967–1992 שווקו 2,635,204 יחידות. דור ראשון – יוצר בין השנים 1967–1969 בתצורות: 2 דלתות קופה, 2 דלתות קבריולה, יוצרו 277,380 יחידות דור שני – יוצר בין השנים בתצורה 1970–1981 בתצורה 2 דלתות קופה, יוצרו 1,178,416 יחידות דור שלישי – יוצר בין השנים 1982–1992 בתצורה 2 דלתות קופה, יוצרו 1,179,408 יחידות דור רביעי – יוצר בין השנים 1992–2002 בתצורות: 2 דלתות ליפטבק-קופה, 2 דלתות קבריולה "פונטיאק פיירבירד טראנס אם" (Pontiac Firebird Trans Am) בגרסת "מכונית שרירים" (יוצרה בין השנים 1969–2002) "פונטיאק פיירבירד", דור ראשון, שנת 1969 – קבריולה "פונטיאק פיירבירד", דור ראשון "פונטיאק פיירבירד", דור ראשון – קבריולה "פונטיאק פיירבירד", דור ראשון "פונטיאק פיירבירד", דור שני "פונטיאק פיירבירד", דור שני "פונטיאק פיירבירד", שנת 1991 "פונטיאק פיירבירד", דור שלישי, שנת 1988 "פונטיאק פיירבירד", דור רביעי "פונטיאק פיירבירד", דור רביעי – קבריולה "פונטיאק פיירבירד טראנס אם", דור רביעי "פונטיאק פיירבירד טראנס אם", דור רביעי פונטיאק פונטיאק סולטיס פונטיאק פיירו מדיה וקבצים בנושא פונטיאק פיירבירד בוויקישיתוף פונטיאק פיירבירד, סרטון באתר יוטיוב היסטוריה פונטיאק פיירבירד 1967 firstgenfirebird.org/1967-info/1967-pontiac-firebird-history "פונטיאק פיירבירד", ספרינט, שנת 1967 carfolio.com/specifications/models/car "פונטיאק פיירבירד", שנת 1967 oldride.com/library/1967_pontiac_firebird "פונטיאק פיירבירד" מכונית שרירים 1969-1967 היסטוריה musclecarclub.com/musclecars/pontiac-firebird/pontiac-firebird "פונטיאק פיירבירד" שנת 1974 oldride.com/library/1974_pontiac_firebird "פונטיאק פיירבירד", שנת 1990 thirdgen.org/1990-pontiac-firebird "פונטיאק פיירבירד" 1994-1993 auto.howstuffworks.com/1993-1994-pontiac-firebird "פונטיאק פיירבירד טראנס אם" שנת 1981 טורבו oldcarmemories.com/1980-1981-pontiac-trans-turbo
ברוך לאנר

ברוך לאנר (באנגלית: Baruch Lanner; נולד ב-20 באוקטובר 1949) הוא רב אורתודוקסי אמריקאי, שהורשע בהתעללות מינית בילדים. לאנר עבד כמנהל בית ספר תיכון ישיבת הילל באושיין, ניו ג'רזי (אנ') ובהמשך היה נציג מטעם איחוד האורתודוקסים (OU) בוועידת נוער בתי הכנסת הארצית (אנ'). בשנת 2000 פורסם תחקיר בעיתון הקהילתי ג'ואיש ויק, ממנו עלה לאנר התעלל והטריד מינית ילדים במשך עשרות שנים. לאנר התפטר יום למחרת הפרסום. התחקיר, בשם "תמימות גנובה" ("Stolen Innocence"), זכה מאוחר יותר בפרס עבור "עיתונות ראויה לשבח". כתוצאה מפרסום התחקיר, איחוד האורתודוקסים (OU) הקים ועדת חקירה בראשותו של הנשיא רי'צארד ג'ואל (אנ'). עלות הוועדה הייתה מעל מיליון דולר, היא ראיינה מעל 140 איש ולבסוף פרסמה דו"ח שהתפרס על פני 330 עמודים המגולל את מסכת ההתעללות וההטרדות של לאנר. בדו"ח פורסם כי החל משנת 1970, התעלל לאנר פיזית ונפשית בעשרות בני נוער, בנים ובנות, ובין היתר נגע בחלקם באזורים מוצנעים. כן הדו"ח כלל ביקורת על סגן נשיא איחוד האורתודוקסים, הרב רפאל באטלר על כך שלא שלא עשה די לברר תלונות שהוגשו. לאחר פרסום הדו"ח התפטר באטלר מתפקידו. בשנת 2002 הורשע לאנר בהתעללות מינית בשתי נערות מתבגרות שלמדו בבית הספר הדתי בו ניהל ונידון לשבע שנות מאסר. בשנת 2005 ביטל בית המשפט לערעורים את אחד מסעיפי האישום. בשנת 2001 פורסם דו"ח נוסף של איחוד האורתודוקסים ממנו עלו ליקויים קשים בהתנהלות של האיחוד בפרשה וכי התעלם מתלונות על לאנר במשך עשרות שנים. המקרה תואר בתקשורת האורתודוקסית האמריקאית כ"קו פרשת המים לאופן שבו הקהילה מטפלת בהתעללות מינית". בשנת 2003 הרבנים מרדכי ויליג, יוסף בלאו (אנ') ואהרון לוין אשר חקרו תלונות קודמות נגד לאנר בשנת 1989, התנצלו בפני הקורבנות על כך שלא פעלו לעצור את ההתעללות. ב-10 בינואר 2008 שוחרר לאנר מהכלא. ב-5 ביולי 2022, פורסם בגרסה האנגלית של ״הארץ״ ובעיתונים נוספים כולל ״ישראל היום״, שלאנר קיבל ויזה A-5, המקנה לו שהייה זמנית בארץ. אושרה עלייתה של אשתו השנייה, אבל בקשתו של לאנר נדחתה בגלל עברו הפלילי. פרופיל באתר jewishcommunitywatch רונלד סמות'רס, Rabbi Convicted of Sexual Abuse Is Freed on Bail Pending Appeal, הניו יורק טיימס, 12 באוקטובר 2002 רוזנבלט גארי, Stolen Innocence: RABBI BARUCH LANNER, the charismatic magnet of NCSY, was revered in the Orthodox Union youth group, despite longtime reports of abuse of teens, ג'ואיש ויק, 23 ביוני 2000 אנדרו ג'ייקובס, "Orthodox Group Details Accusations That New Jersey Rabbi Abused Teenagers,‏ הניו יורק טיימס, 27 בדצמבר 2000 גארי רוזנלבט, Lanner To Be Released From Jail Next Week, ג'ואיש ויק, 9 בינואר 2008 "Israel Grants Residency Status to Rabbi Convicted of Child Sex Abuse". Haaretz (באנגלית). נבדק ב-2022-07-10. רב מניו ג'רזי שהורשע בתקיפה מינית - קיבל ויזת מגורים זמנית בישראל | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il
ויליאם סידני מאונט

ויליאם סידני מאונט (באנגלית: William Sidney Mount ;‏26 בספטמבר 1807 - 19 בנובמבר 1868) היה צייר אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות ציורי הז'אנר שלו, אם כי הוא גם צייר נופים ודיוקנאות. הוא היה בתקופת אסכולת נהר ההדסון. ויליאם מאונט נולד ב Setauket, לונג איילנד, ניו יורק, ב־26 בנובמבר 1807 לג'וליה אן הוקינס ותומאס שפרד מאונט, בעלה. הוא למד באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק, ובשנת 1832 הפך לאקדמאי מלא. הוא נפטר כמו אחיו ממחלת הכולרה ב Setauket ב -19 בנובמבר 1868. אף על פי שהחל כצייר אירועים היסטוריים, מאונט עבר לציור סצינות מחיי היומיום. בנוסף לציור, ויליאם סידני מאונט היה נגן ומלחין מוכשר למוזיקה לכינור. הבית והסטודיו שלו, בית ויליאם סידני מאונט, הוא נקודת ציון היסטורית לאומית. אחד מבתי הספר היסודיים המקומיים במחוז נקרא על שמו, וכך גם בית הספר היסודי בפארק רגו, קווינס. על שמו נקרא בניין מגורים הממוקם ברוט קוואד בקמפוס אוניברסיטת סטוני ברוק. הוא עבד הרבה עם אחיו, שפרד אלונזו מאונט (1804–1868), שגם הוא היה אמן, הידוע בעיקר כצייר פורטרטים, הפך לאקדמאי לאומי בשנת 1842. אחייניתו אוולינה מאונט הייתה גם אמנית הקשורה לאסכולת נהר ההדסון, היא קיבלה חלק מההכשרה שלה מויליאם וידוע שהיא העתיקה את ציוריו מדי פעם. מדיה וקבצים בנושא ויליאם סידני מאונט בוויקישיתוף ויליאם סידני מאונט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויליאם סידני מאונט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The Long Island Museum – of American Art, History & Carriages, longislandmuseum.org Chisholm, Hugh, ed, Mount, William Sidney, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 18 William Sidney Mount and his circle : an exhibition of paintings and drawings by William Sidney Mount, with a group of works by his friends and contemporaries, January 31, 1945, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
יחסי ספרד – קוריאה הצפונית

יחסי ספרד–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין ספרד וקוריאה הצפונית. קוריאה הצפונית פתחה שגרירות בספרד בשנת 2014, אם כי הוא לא מתנהל בעניינים קונסולריים שכן אין כיום אזרחים צפון קוריאנים בספרד. לספרד אין שגרירות בצפון קוריאה, אך שגרירותה בדרום קוריאה פועלת בנושאים הקשורים לאזרחים ספרדים שמתכוונים לנסוע לצפון קוריאה. בנוסף, משרד החוץ הספרדי ממליץ על רישום בשגרירות בסיאול, בהינתן האפשרות שהיחסים בין שתי הקוריאות, שכבר כעת עדינים, עשויים להחמיר בכל עת. לכן ספרד רואה בכל שטח צפון קוריאה אזור סיכון לאזרחים ספרדים הנוסעים למדינה זו. כל הנושאים הקונסולריים הספרדיים בשטח צפון קוריאה מבוצעים על ידי השגרירות השוודית בפיונגיאנג, במסגרת הסכם דו צדדי שוודי-ספרדי. ב־15 בדצמבר 2000 נתנה מועצת השרים אור ירוק לכינון יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה. ספרד מנהלת רשמית את היחסים הדיפלומטיים עם פיונגיאנג מאז 7 בפברואר 2001. היחסים נותבו מאז 2006 תחת הסמכה מרובה מצד שגרירות ספרד בסיאול ושגרירות צפון קוריאה בפריז. צפון קוריאה פתחה שגרירות משלה במדריד באוקטובר 2013. ספרד תמכה והשתתפה בתוכנית הסיוע ההומניטרי לצפון קוריאה שפותחה על ידי האיחוד האירופי. בספטמבר 2007 היא גם תרמה להקל על הנזקים שנגרמו על ידי השיטפונות שהרסו את המדינה באוגוסט. הממשלה חתמה על הסכם עם הצלב האדום הספרדי להפניית סיוע באמצעות סוכנות זו שתעבוד ישירות עם הצלב האדום הצפון קוריאני ובפיקוחו של הצלב האדום הבינלאומי. ב־11 בדצמבר 2001 ערך סגן שר החוץ, פאר נאם סאן, ביקור רשמי בספרד. סגן שר החוץ, קונג סוק-ונג, ביקר במדריד (25 באוקטובר 2013) במסגרת הפתיחה הרשמית של שגרירות תושב וקיים פגישות עם מזכיר המדינה לענייני חוץ בצפון אמריקה, אסיה והאוקיינוס השקט. ב-19 בספטמבר 2017 דיווח שר החוץ הספרדי, אלפונסו דסטיס כי ספרד מתכוונת לגרש את שגריר צפון קוריאה בספרד, קים היוק צ'ול בגלל שיגור טילים לעבר יפן על ידי צפון קוריאה. אלחנדרו קאו דה בנוס דה לס אי פרס (בקוריאנית: 알레한드로 까오 대 베 노스; טרגונה, ספרד, 1974) הוא פוליטיקאי ועיתונאי ספרדי, המוכר בעיקר בזכות היותו נציג התרבותי המערבי הראשון של קוריאה הצפונית ביחסים עם המערב, כך יש לו מקום של כבוד בצפון קוריאה. הוא נשיא התאחדות הידידות הקוריאנית (KFA) וממלא מקום קבוע של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה מאז 1990. הוא ציר כבוד מיוחד של אותה מדינה וציר מיוחד של הוועדה ליחסי תרבות עם מדינות זרות. בצפון קוריאה הוא ידוע בשם 조선일 ‏Choseon-il ('קוריאה היא אחת'). הוא מתגורר בספרד, שם הוא מבצע פונקציות ייצוג עבור צפון קוריאה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ספרד – קוריאה הצפונית בוויקישיתוף [1] La oculta embajada de Corea del Norte en Madrid, El Confidencial Digital,February 5, 2014. Travel recommendation for North Korea. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Ficha de Corea del norte Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Data of the Spanish Representation. Ficha de Corea del norte Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Diplomatic relations. Spain expels North Korean ambassador over missile and nuke program https://www.usatoday.com/story/news/world/2017/09/19/spain-expels-north-korean-ambassador/680077001/ USA Today https://web.archive.org/web/20141018173622/http://alejandrocaodebenos.com/cgi-bin/weblog_basic/index.php?p=4 The North Korean advance lives in Tarragona
שפרד אלונזו מאונט

שפרד אלונזו מאונט (באנגלית: Shepard Alonzo Mount;‏ 17 ביולי 1804 - 18 בספטמבר 1868) היה צייר אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות דיוקנאותיו, אם כי עבד בכמה ז'אנרים. הוא היה אחיו הגדול של הצייר המפורסם והמוזיקאי, ויליאם סידני מאונט. לאחר מותו המוקדם של אביו בשנת 1814, המשפחה עברה לסטוני ברוק. שם לימד אותו ג'יימס ברוסטר, יצרני כרכרות בניו הייבן. בשנת 1827 הלך אחר החברה שעברה לניו יורק והצטרף לאחיו ויליאם והנרי, אשר למדו להיות ציירים. עד מהרה החליט ללכת בעקבותיהם ובילה שנתיים באקדמיה הלאומית לעיצוב, לאחר מכן החל להשתתף בתערוכות שם. הוא וויליאם פתחו סטודיו בשנת 1829 והוא הפך לחבר באקדמיה בשנת 1833. האולפן לא הצליח והם עברו להתגורר באתונה, פנסילבניה, אם כי שפרד חזר לניו יורק זמן לא רב אחר כך. שם למד ציור דיוקן עם הנרי אינמן. בשנת 1837 התחתן עם אליזבת המסטד אליוט, בתו של צייר הפורטרטים צ'ארלס לורינג אליוט. בשנת 1841 התיישב מאונט עם משפחתו בסטוני ברוק. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לאקדמאי באקדמיה הלאומית. הוא העדיף לצייר נופים, אך המשיך כצייר פורטרטים כדי לפרנס את משפחתו. בתחילת שנות השישים של המאה ה-19, חייו השקטים יחסית קיבלו תפנית שלילית כאשר בתו הבכורה, רות, נפטרה משחפת. ובנו ויליאם, שגר במיסיסיפי, גויס לצבא הקונפדרציה. לאחר שנלכד ונכלא כמרגל, גייס מאונט את עזרתם של פרנסיס ביקנל קרפנטר ויליאם קלן בראיינט לעתירה לנשיא לינקולן לשחרורו. מאמץ זה הצליח בשנת 1864. שפרד נפטר מכולרה בספטמבר 1868. אחיו ויליאם נפטר גם הוא מכולרה, חודש לאחר מכן ובנו, ויליאם, נפטר מדלקת ריאות חודש לאחר מכן. את עבודותיו ניתן לראות במוזיאון האמנות של דלאוור, במוזיאון המטרופוליטן, במכון דטרויט לאמנויות, בחברה ההיסטורית של ניו יורק ובבית הלבן. מדיה וקבצים בנושא שפרד אלונזו מאונט בוויקישיתוף Shepard Alonzo Mount (1804-1868), Victorian Art History, www.avictorian.com Shepard Alonzo Mount, www.oxfordgallery.com William Shepard Mount, geni_family_tree
הקיסרות הווייטנאמית

הקיסרות הווייטנאמית (בווייטנאמית: Đế quốc Việt) הייתה מדינה בובה של האימפריה היפנית ובת ברית לכוחות הציר בשלהי מלחמת העולם השנייה והורכבה מחלקים ששתייכו לפני כן להודו-סין הצרפתית. הקיסרות הווייטנאמית התקיימה בין 11 במרץ ועד 23 באוגוסט 1945. המדינה נשלטה כמונרכיה אבסולוטית, וקיסרה, באו דאי (Bảo Đại), היה למעשה כפוף אל הממשלה בטוקיו. מלבד הקיסר, שירת טראן טרונג-קים (Trần Trọng Kim) כראש ממשלה. הקיסרות נפלה עקב כניעת יפן וסיום מלחמת העולם השנייה. שבורים נפשית על ידי הכניעה, נציגי הצבא היפני והסגל האזרחי בווייטנאם היו מפוצלים בסוגיית יחסם למתרחש. צ'אן צ'ונג קים ניסה להשתלט על המצב, אך הוא נכשל. ב-21 באוגוסט, יפן הכריזה רשמית על הפסקת אש, והקיסר באו דאי התפטר ב-25 באוגוסט 1945. האימפריה הווייטנאמית חדלה מלהתקיים. ב-2 בספטמבר 1945, בשם הממשלה הזמנית, הכריז הו צ'י מין, בעצרת של 500 אלף איש בהאנוי, על הכרזת העצמאות, שסימנה את לידתה של הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם. צרפת, שלא הייתה מוכנה להשלים עם אובדן המושבות שלה, שלחה חיילים להודו-סין, ואנשי וייטנאם החלו במלחמת עצמאות מהשלטון הצרפתי במה שנודע כמלחמת הודו-סין הראשונה. מדיה וקבצים בנושא הקיסרות הווייטנאמית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא וייטנאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Xylø

Xylø הוא כינויה של הזמרת-יוצרת האמריקאית פייג' דידי. Xylø היה הרכב מוזיקלי שהורכב מדאדי ואחיה צ'ייס. בשנת 2018 עזב צ'ייס את ההרכב ויצא לקריירת סולו. פייג' דידי היא נכדתו של מתופף הג'אז ג'ו פורקארו, ואחייניתו של שלושה חברים מההרכב טוטו. 2022: Unamerican Beauty 2016: America 2016: America (The Remixes) 2019: Pretty Sad 2019: Yes & No 2020: The Ganglands of My Heart 2020: Outsiders Club 2020: The Instrumentals מדיה וקבצים בנושא Xylø בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Xylø Xylø, ברשת החברתית פייסבוק Xylø, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Xylø, ברשת החברתית אינסטגרם Xylø, ברשת החברתית טיקטוק Xylø, סרטונים בערוץ היוטיוב Xylø, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) Xylø, באתר ספוטיפיי Xylø, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) Xylø, באתר AllMusic (באנגלית) Xylø, באתר MusicBrainz (באנגלית) Xylø, באתר Discogs (באנגלית) Xylø, באתר Songkick (באנגלית) Joe Porcaro: American drummer (born: 1930), peoplepill
יחסי פקיסטן–צ'ילה

יחסי פקיסטן–צ'ילה הם יחסי החוץ בין פקיסטן לבין צ'ילה. היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 2008, כאשר פקיסטן פתחה שגרירות בצ'ילה. מאז שנת 2010 צ'ילה לא קיימה שגרירות באסלאמאבאד, אף על פי שהיא הביעה עניין לפתוח בה. פקיסטן גם היא סגרה לאחרונה את שגרירותה בסנטיאגו דה צ'ילה. על פי סקר השירות העולמי משנת 2013, רק 19% מהצ'יליאנים שנשאלו רואים את השפעת פקיסטן באופן חיובי, כאשר 46% הביעו דעה שלילית. בשנים 2006–2007 הסתכם הסחר בין שתי המדינות בשווי של 69 מיליון דולר, כאשר היצוא הפקיסטני לצ'ילה הסתכם בשווי 66 מיליון דולר. חברת הכרייה הצ'יליאנית LUKSIC הראתה עניין בהשקעות חדשות בפקיסטן. נציגי LUKSIC התקבלו על ידי מזכיר פקיסטן, מחלקת סינד ופיתוח פחם של סינד. על פי הדיווח בסנטיאגו טיימס, ההשקעה של קבוצת LUKSIC בפקיסטן יכולה להסתכם ב-700 מיליון דולר. החברה הצ'ילאנית אנטופגסטה מינרלים, כחלק מקונסורציום רב לאומי יחד עם חברת התיליאן נחושת צ'ילה, קאסרי בוגסי, מקנדה, תשקיע עד 4 מיליארד דולר בחקר ופיתוח שדה Rekodiq בפקיסטן. עם זאת, היא צופה שההשקעה הראשונית תהיה 200 מיליון דולר. באוקטובר 2010, שר החוץ הצ'יליאני פרננדו שמידט אריצטיה ביקר באסלאמבאד, וכן קיים שיחות עם שר החוץ סלמאן בשיר. במהלך הדיון גילו שני הצדדים עניין בחתימת הסכם סחר חופשי בין המדינות. הקהילה הפקיסטנית בצ'ילה התרכזה בעיקר בצפון המדינה. כמעט 200 פקיסטנים חיים בצ'ילה, וראש עיריית איקיקה התייחס לקהילה הפקיסטנית שם כ"מופת". בשנת 2010 האשימו הרשויות בצ'ילה סטודנט פקיסטני כי היה לו עקבות חומר נפץ בשגרירות ארצות הברית בסנטיאגו, אולם האישומים הושמטו וחאן לא נמצא אשם על ידי הרשויות. האומה הצ'יליאנית הביעה הזדהות מוחלטת עם התלמיד התמים. כמות התמיכה העצומה ניכרה גם דרך הסיקור התקשורתי הנרחב של המקרה. הסטודנט הפקיסטני הוזמן לתוכניות הטלוויזיה והרדיו המרכזיות להתייחס לאירוע. פוליטיקאים צ'יליאנים בולטים וחברי הסנאט הצ'יליאני הזמינו את הסטודנט הפקיסטני לקונגרס הצ'יליאני כדי להביע את תמיכתם. קונסול הכבוד הצ'יליאני באסלאמאבאד קטלינה אלינדה הגן באופן אישי על הסטודנט הפקיסטני מוחמד סייף-אור-רחמן חאן בבית משפט בצ'ילה בסנטיאגו. עיריית לאס קונדס דה סנטיאגו דה צ'ילה פרסמה רשמית את הסכמתה ב-22 באוקטובר 2010 להקמת "כיכר פקיסטן" בסנטיאגו על בסיסים הדדיים ללא השלכות כספיות. הרשות לפיתוח ההון איסלאמאבאד (CDA) הקצתה בעבר מקום ל"כיכר צ'ילה" בצומת הכביש המהיר המזרחי F-10 עם חיאן-אי-עקבל. בסנטיאגו יש גם רחוב בשם פקיסטן.
ולאדס דרמה

ולאדס דרמה (בליטאית: Vladas Drėma;‏ 10 בדצמבר 1910, ריגה – 4 בינואר 1995, וילנה) היה צייר וחוקר אמנות ליטאי. ולאדס דרמה נולד למשפחת איכרים ליטאים שעברה לריגה במטרה לשפר את המצב הכלכלי. הוא התייתם מהוריו בגיל צעיר ועבר לקרובי משפחה שהתגוררו בתחומי פולין. בהמלצת הכומר המקומי, נשלח ללימודי ציור בוילנה (באותה תקופה בתחומי פולין). לאחר סיום הלימודים דרמה החל לימודי אמנות באוניברסיטה בעיר וילנה וסיים אותה שנת 1936. הוא היה בין מקימי קבוצת ציירים שכללה ציירים ליטאים, פולנים ויהודים שפעלו בעיר. במקביל הוא היה מלמד ציור בבתי הספר. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 דרמה אייר מספר ספרים שיצאו לאור בווילנה לרבות ספר שירה של אלבינאס ז'וקאוסקאס. בשנים 1937–1938 ולאדס דרמה עבר השתלמות בוורשה. באותה תקופה ולאדס דרמה צייר טבע דומם וגם הדפסי נחושת של העיר העתיקה של וילנה. במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר וילנה הייתה תחת כיבוש הנאצי, דרמה עבר במוזיאון ואסף חומר היסטורי על תולדות הדפוס בליטא. הכוונה הייתה לפרסם את הספר לקראת 500 שנות דפוס בליטא בשנת 1947. בתקופת ליטא הסובייטית דרמה היה עובד במוזיאון והיה מלמד באקדמיה לאמנות ואוניברסיטת וילנה. בשנת 1992 הוענק לולאדס דרמה "פרס ליטא" בתחום תרבות ואנמות. יצירות של דרמה נכללים באוסף של מספר מוזיאונים בליטא ופולין. קורות חיים ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי ספרד – קוריאה הדרומית

יחסי ספרד–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין ספרד לקוריאה הדרומית. ספרד מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול. מאידך, קוריאה הדרומית מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליה כללית בלאס פאלמאס דה גראן קנריה. לשתי המדינות מערכת יחסים טובה וידידותית. היחסים הדיפלומטיים בין ספרד לרפובליקה של קוריאה כוננו במרץ 1950. בשנת 2010 נחגגו 60 שנה לכינון יחסים דיפלומטיים. מאז ביקורם של משפחת המלוכה באוקטובר 1996 ושל נשיא הממשלה, חוסה מריה אסנאר, באוקטובר 2000, הביאה להתעצמות הקשרים. ביקור המדינה בספרד על ידי הנשיא מו-היון, בפברואר 2007, סייע לבסס את היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות, ואיפשר חתימה על הסכמים חשובים כמו מזכר ההבנה של הדיאלוג הפוליטי או ההצהרה המשותפת. שר החוץ והשיתוף, מיגל מורטינוס, ביקר בקוריאה ב-25 במרץ 2009. במהלך ביקורם נחתם הסכם סיוע שיפוטי בעניינים פליליים והסכם להגנה על מידע צבאי מסווג. ספרד וקוריאה הדרומית הראו את עצמן כמדינות עם התנהגות, ביחס לתחום ההשפעה שלהן, מעל הממוצע. הגידול ביחסי הסחר מתרחש באופן לא אחיד, מכיוון שחוסר האיזון המסחרי עולה בהתמדה לטובת קוריאה. גירעון הסחר של ספרד עם קוריאה הסתכם בשנת 1997 ב-460 מיליון אירו, ואילו בשנת 2005 עמד על 2,569 מיליון אירו. חלק מהתפתחות זו נובע מהגידול ביצוא הקוריאני מאז 1998, כדרך להתאושש ממשבר 1997, מאז אותה שנה הכלכלה הקוריאנית הייתה תלויה בשווקים זרים לצמיחה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ספרד – קוריאה הדרומית בוויקישיתוף http://esp.mofa.go.kr/worldlanguage/europe/esp/main/ http://www.exteriores.gob.es/Documents/FichasPais/Coreadelsur_FICHA%20PAIS.pdf Office of Diplomatic Information of the Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. [1] Bilateral Economic Relations between Spain and Korea, Elcano Royal Institute, Álvaro Hidalgo Vega.
יחסי הודו–ספרד

יחסי הודו–ספרד הם יחסי החוץ בין הודו לספרד. היחסים בין הודו לספרד חמים מאז כינון הדמוקרטיה בספרד בשנת 1978. היחסים הדיפלומטיים בין הודו לספרד כוננו בשנת 1956 עם פתיחת השגרירות הספרדית בניו דלהי. מהראג'ה סוואי מן סינג השני, המהראג'ה מג'איפור, מונה בשנת 1965 לשגריר הודו הראשון בספרד. בשנת 1992 ביקר בספרד ראש הממשלה פ"ו נרסימהה ראו ובשנת 2017 ראש הממשלה נרנדרה מודי. היחסים בין הודו לספרד היו לבביים מאז כינון היחסים הדיפלומטיים ב-1956. משלחת הודית נפתחה במדריד בשנת 1958. השגריר הראשון של הודו מונה בשנת 1965. ספרד היא שותפת הסחר השביעית בגודלה בהודו מבין מדינות האיחוד האירופי. הסחר הבילטרלי בשנים 18–2017 עמד על 5.66 מיליארד דולר (מחלקת המסחר), ורשם צמיחה של 4.91% לעומת התקופה המקבילה לפני שנה. היצוא מהודו צמח ב-16.65% ועמד על 3.99 מיליארד דולר ואילו היבוא התכווץ ב-15.51% ועמד על 1.66 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של הודו לספרד הוא טקסטיל, כימיקלים אורגניים, ברזל ופלדה, פירות ים, מכוניות ועור. היבוא העיקרי של הודו הוא מכשירים מכניים, מכונות חשמל, כימיקלים, דלקים מפלסטיק ומינרלים. ספרד היא המשקיעה ה-15 בגודלה בהודו עם מניות FDI מצטברות של 2.76 מיליארד דולר (אפריל 2000 - יוני 2018). בהודו יש כמעט 200 חברות ספרדיות בעיקר בענפי התעשיות המתכות, אנרגיה מתחדשת, רכב, קרמיקה ותשתיות בעיקר בכבישים מהירים, קווי הולכה, מנהרות ותחנות מטרו. מהראשטרה, טמיל נאדו, גוג'אראט, אנדרה פרדש וקרנטקה הם היעדים העיקריים להשקעות ספרדיות בהודו. ההשקעה ההודית בספרד עמדה על כ-900 מיליון דולר. בספרד יש כמעט 40 חברות הודיות בעיקר בתחום שירותי תוכנה ו-IT, תרופות, כימיקלים ולוגיסטיקה. הודו היא בין שלושת המשקיעים המובילים בספרד ברחבי העולם ובין 5 המובילים מבין מדינות אסיה. הודו וספרד מקיימות תוכנית משותפת משותפת לשיתוף פעולה ב-S&T, שנחתמה בשנת 2009. ישיבת ועדת היגוי למדע, טכנולוגיה וחדשנות נערכה בספטמבר 2017 במדריד, כפי שהודגשה בהצהרה המשותפת במהלך ביקורו של ראש הממשלה בספרד. ישנם פרויקטים מו"פ משותפים המונעים על ידי חדשנות במגזרים כמו ביו-חיישנים, חומרי הדברה ביולוגית, ביו כלכלה, בזבוז לאנרגיה, בריאות אלקטרונית ואלקטרוניקה גמישה. במהלך ביקורו של ראש הממשלה נחתם גם משרד החוץ לשיתוף פעולה בהשתלות איברים. הודו משתתפת באופן קבוע בירידים וסחר בינלאומיים מרכזיים בספרד. FITUR (תיירות), הקונגרס העולמי הנייד (טלקום), CPhI ברחבי העולם (פרמצבטיקה) והקונגרס העולמי של Smart City Expo (ערים חכמות). כפי שהוסכם בהצהרה המשותפת שפורסמה במהלך ביקור ראש הממשלה, פורום ספרד הודו השני אורגן במשותף על ידי CII וקרן מועצת הודו בספרד במדריד בנובמבר 2017, בה השתתפו למעלה מ -200 חברות. במהלך 2017 ארגנה השגרירות, בשיתוף עם לשכותיהן של אגודות המסחר והתעשייה המקומיות, כ-40 אירועים מסחריים לקידום סחר וקידום השקעות ולהצגת יוזמות הדגל של הממשלה. אירועים אלה התמקדו במגזרים מרכזיים כמו תשתיות, אנרגיות חידוש, עיבוד מזון, מכוניות, הגנה, IT, ערים חכמות, תיירות, מגזר מזון חקלאי, חדשנות וגסטרונומיה. מדיה וקבצים בנושא יחסי הודו–ספרד בוויקישיתוף "Indo-Spain Relations". אורכב מ-המקור ב-2018-09-25. נבדק ב-2015-05-14. "India, Spain call for zero tolerance on terrorism". New Indian Express. נבדק ב-31 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "India Spain Bilateral trade" (PDF).
השמש הלבנה של המדבר

השמש הלבנה של המדבר (ברוסית: Белое солнце пустыни) הוא סרט סובייטי משנת 1970 בבימויו של ולדימיר מוטיל. האקשן, הקומדיה, המוזיקה והדרמה, כמו גם ציטוטים בלתי נשכחים, הפכו אותו למוצלח מאוד בקופות הסובייטיות. שיר הנושא של הסרט הפך ללהיט. חייל מהצבא האדום בשם סוחוב נלחם במלחמת האזרחים הרוסית במשך שנים רבות. כשם שהוא עומד לחזור הביתה לאשתו, סוחוב נבחר לשמור ולהגן על הרמון של מנהיג גרילה (עבדולה). עבדולה מבוקש על ידי הצבא האדום והשאיר את הרמון מאחור מכיוון שהנשים הפריעו לו. משימתו של סוחוב מתגלה כקשה יותר משדמיין. מדיה וקבצים בנושא השמש הלבנה של המדבר בוויקישיתוף "השמש הלבנה של המדבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השמש הלבנה של המדבר", באתר נטפליקס "השמש הלבנה של המדבר", באתר AllMovie (באנגלית) "השמש הלבנה של המדבר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "השמש הלבנה של המדבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://www.dailysabah.com/cinema/2018/02/27/the-russian-mans-burden-in-70s-soviet-film-white-sun-of-the-desert
פונטיאק פיניקס

פונטיאק פיניקס (באנגלית : Pontiac Phoenix) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת חטיבת הרכב האמריקאית פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1984–1976. הדור השני מדגם "פונטיאק פיניקס" הוגדר כ-מכונית קומפקטית (אורך הדגם קטן בכ-52 ס"מ מדגם הדור הראשון). יוצר בין השנים 1976–1979 (שנת מודל 1977) יוצרו 122,555 יחידות 4 דלתות - סדאן 3 דלתות - האצ'בק 2 דלתות - קופה 5 נוסעים מנוע הנעה אחורית תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.6 שניות (דגם 4 דלתות סדאן, מנוע 3.8 ליטר המשודך לתיבת הילוכים ידנית 3 מהירויות) יוצר בין השנים 1984–1979 (שנת מודל 1980) יוצרו 405,000 יחידות 5 דלתות - הצ'בק 2 דלתות - קופה 5 נוסעים "פונטיאק פיניקס", שנת 1977 "פונטיאק פיניקס", שנת 1978 - קופה "פונטיאק פיניקס", 4 דלתות סדאן, שנת 1978 "פונטיאק פיניקס", דלתות סדאן "פונטיאק פיניקס", 2 דלתות קופה, שנת 1978 "פונטיאק פיניקס" "פונטיאק פיניקס" "פונטיאק פיניקס", שנת 1980 "פונטיאק פיניקס" פונטיאק ג'נרל מוטורס פונטיאק אקזקיוטיב פונטיאק סאן-פייאר פונטיאק סולטיס פונטיאק לה מאנס פונטיאק בונוויל פונטיאק טמפסט מדיה וקבצים בנושא פונטיאק פיניקס בוויקישיתוף פונטיאק פיניקס, סרטון באתר יוטיוב פונטיאק פיניקס, סרטון באתר יוטיוב "פונטיאק פיניקס", שנת 1978 conceptcarz.com/z21071/pontiac-phoenix "פונטיאק פיניקס" סדאן, שנת 1978 - מפרט automobile-catalog.com/make/pontiac/phoenix "פונטיאק פיניקס" curbsideclassic.com/curbside-classics-american/curbside-classic-1980-1984-pontiac-phoenix-a-short-and-feeble-second-life "פונטיאק פיניקס" דגם "SJ/SE", בין השנים 1984-1982,מכוניות השרירים הראשונות בעלות הנעה קדמית oldcarmemories.com/1982-1984-pontiac-phoenix-sjse-pontiacs-first-front-wheel-drive-muscle-car "פונטיאק פיניקס", קופה שנת 1980 - מפרט automobile-catalog.com/car/1980/40370/pontiac_phoenix_coupe