laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משרד הבריאות, העבודה והרווחה (יפן)

משרד הבריאות, העבודה והרווחה (ביפנית: 厚生労働省, תעתיק: קוֹסֶיי-רוֹדוֹ-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן. המשרד נוצר כתוצאה ממיזוג בין משרד הבריאות והרווחה לבין משרד העבודה ב-6 בינואר 2001, במסגרת הרפורמות ליעול מוסדות הממשלה. תפקידו של המשרד הוא לתכנן וליישם מערכות ומבנים חברתיים שיסייעו לאזרחים לאורך כל ימי חייהם, והוא אחראי על תחומים רבים החל מביטוח בריאות, דרך תעסוקה וכלה בסיוע בטיפול בילדים. המשרד אף אמון על פיקוח פיזור הרעלים של התעשייה ושל החקלאות, פיקוח על מוצרי מזון ותרופות, קביעת תקנים רפואיים בתחום המזון והתרופות ועוד. העומד בראש המשרד הוא שר הבריאות, העבודה והרווחה, חבר בדיאט של יפן, ונכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלאת נוריהיסה טמורה תפקיד זה. מדיה וקבצים בנושא משרד הבריאות, העבודה והרווחה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד הבריאות, העבודה והרווחה (ביפנית) משרד הבריאות, העבודה והרווחה, ברשת החברתית פייסבוק משרד הבריאות, העבודה והרווחה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד הבריאות, העבודה והרווחה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד הבריאות, העבודה והרווחה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד החקלאות, היערנות והדיג (יפן)

משרד החקלאות, היערנות והדיג (ביפנית: 農林水産省, תעתיק: נוֹרין-סוּאיסאן-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן האחראי על פיקוח החקלאות, על היערנות ועל תעשיית הדיג. תפקידו העיקרי הוא קביעת תקנים לייצור מזון, פיקוח על שווקים והשבחת ופיתוח קרקעות. המשרד נוסד ב-1881 בשם "משרד החקלאות והמסחר". ב-1925 עברו סמכויות המסחר למשרד המסחר, והמשרד קיבל את השם "משרד החקלאות והיערנות". בשנים 1945-1943 נסגר משרד המסחר בעקבות הלאמת כל התעשייה היפנית למען המאמץ המלחמתי, וחלק מסמכויותיו חזרו למשרד החקלאות והיערנות, שלתקופה קצרה קיבל שוב את שמו הישן. ב-1978 קיבל המשרד את שמו הנוכחי על מנת לייצג נכונה את תפקידו בהבטחת מזון בטיחותי לתושבי יפן, והגנה על היצרנים ועל הפועלים של תעשיות המזון. נכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלא יושימאסה היאשי תפקיד זה. מדיה וקבצים בנושא משרד החקלאות, היערנות והדיג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד החקלאות, היערנות והדיג (ביפנית) משרד החקלאות, היערנות והדיג, ברשת החברתית פייסבוק משרד החקלאות, היערנות והדיג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד החקלאות, היערנות והדיג, ברשת החברתית אינסטגרם משרד החקלאות, היערנות והדיג, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר משרד החקלאות, היערנות והדיג (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה (יפן)

משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה (ביפנית: 経済産業省, תעתיק: קֶייזאי-סָנְגיוֹ-שוֹ), או בשמו המקוצר METI, הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן. המשרד נוסד ב-2001 בעקבות רפורמות הייעול בממשלה, במהלכן נטמעו מספר סוכנויות כלכליות ממשרדים אחרים ב"משרד לסחר בינלאומי ותעשייה." למשרד סמכויות רבות בנושא מדיניות הסחר הבינלאומי של יפן, בנושאי אנרגיה ובנושאי כלכליים אחרים. בעבר ספג המשרד ביקורת מצד גורמים כלכליים במערב, שטענו שהמשרד מונע תחרות הוגנת בשוקי המדינה, ומפלה לטובת היצרנים המקומיים. מדיה וקבצים בנושא משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה (ביפנית) משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה, ברשת החברתית אינסטגרם משרד הכלכלה, המסחר והתעשייה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מישל אזנוויסיוס

מישל אזנוויסיוס (בצרפתית: Michel Hazanavicius; בהיגוי צרפתי: מישל אזנביסיוס, ‏נולד ב־29 במרץ 1967) הוא במאי, מפיק ותסריטאי יהודי-צרפתי, הידוע בעיקר בשל סרטו "הארטיסט", זוכה פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר לשנת 2011 ושעליו גם זכה בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ובפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר. אזנוויסיוס נולד למשפחה יהודית אשר מוצאה בליטא. סבו וסבתו התיישבו בצרפת בשנות ה-20. לפני שהחל לביים סרטים עבד בטלוויזיה, תחילה בערוץ Canal+, כבמאי פרסומות, בין היתר עבור חברת ריבוק. אזנוויסיוס ניהל מערכת יחסים עם הבמאית וירג'יניה לויסון, עמה יש לו שני ילדים. הוא נשוי כעת לשחקנית ברניס בז'ו, ששיחקה במספר מסרטיו ובהם "הארטיסט". לזוג שני ילדים. 1999: "Mes amis" 2006: סוכן חשאי 117: קהיר, קן המרגלים (OSS 117 : Le Caire, nid d'espions) 2009: סוכן חשאי 117: אבוד בריו (OSS 117 : Rio ne répond plus) 2011: הארטיסט 2012: אמנות הבגידה (Les Infidèles) 2014: החיפוש 2017: יוצא מן הכלל 2022: קאט! (אנ') מדיה וקבצים בנושא מישל אזנוויסיוס בוויקישיתוף מישל אזנוויסיוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מישל אזנוויסיוס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מישל אזנוויסיוס, באתר AllMovie (באנגלית) מישל אזנוויסיוס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מישל אזנוויסיוס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) מישל אזנוויסיוס, באתר Metacritic (באנגלית) מישל אזנוויסיוס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבנר שביט‏, הארטיסט: ריאיון עם הבמאי זוכה האוסקר מישל הזנוויצ'וס על סרטו החדש "החיפוש", באתר וואלה, 7 במאי 2015 נירית אנדרמן, במאי "הארטיסט" בא לעשות צחוק מז'אן לוק גודאר, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2017 sprague, Mike (May 3, 2021). ONE CUT OF THE DEAD Remake Now Shooting!. dread Central. Retrieved May 4, 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטפנו לורנציני

סטפנו לורנציני (באיטלקית: Stefano Lorenzini; נולד בסביבות 1652 בפירנצה, איטליה) היה רופא וחוקר ימי. לורנציני למד רפואה בפיזה וכירורגיה בבית חולים בפירנצה. בין מוריו היו פרנצ'סקו רדי, ניקולאוס סטנו ומשכילים בולטים אחרים. הוא חש תיעוב כלפי קוזימו השלישי דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, לאחר שכלא אותו ואת אחיו לורנצו לורנציני, מתמטיקאי ידוע. עבודתו "תצפיות על כרישים" (Osservazioni intorno alle torpedini) שפורסמה בפירנצה ב-1678, הציגה מחקרים יוצאי דופן בעומקם על פיזיולוגיה ואנטומיה של בעלי חיים, שהתבססו על נקודת מבט חדשה על מכניזם וחלקיקים שיושמה מאוחר יותר במחקרים על יצורים חיים. הוא התפרסם בזכות גילוי מה שקרוי היום אמפולות לורנציני, אברי חישה מיוחדים שיש לדגים מחוייצי זימים (כרישים וחתולי ים), הממוקמים בקדמת הראש ויוצרים רשת תעלות מלאות ג'ל. "Stefano Lorenzini Firenze 1652ca - ?" (באיטלקית). Ministero dell'Università e della Ricerca Scientifica e Tecnologica. נבדק ב-2 בינואר 2012. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות (יפן)

משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות (ביפנית: 国土交通省, תעתיק: קוֹקוּדוֹ-קוֹצוּ-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן. המשרד נוסד כחלק מתהליך הרפורמות לייעול הממשלה שנערכו ב-2001, והוא תוצר של מיזוג משרד התחבורה, משרד הבינוי, הסוכנות לפיתוח הוקאידו והסוכנות הלאומית לקרקעות. המשרד אחראי על שליש מהחוקים והפקודות בחוק היפני והוא אחד המשרדים הגדולים ביותר בממשלה, מבחינת מספר עובדים. תחת סמכות המשרד נמצאים משמר החופים, השירות המטאורולוגי וסוכנות התיירות המרכזית של יפן. מטרות המשרד הן לפתח ולשמר את שטחי המדינה, תוך פיתוח תשתיות נרחבות, יישום המדיניות בתחבורה, קידום השירות המטאורולוגי ושמירה על בטיחות בנתיבי שיט. החל ב-2008 אחראי המשרד גם על תכנון ויישום מדיניות התיירות של המדינה. נכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלא אקיהירו מוטה את תפקיד שר הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות. מדיה וקבצים בנושא משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות (ביפנית) משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר משרד הקרקעות, התשתיות, התחבורה והתיירות (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סול אינוויקטוס

סול אינוויקטוס (בלטינית: Sol Invictus - השמש הבלתי מנוצח) היה אל השמש הרשמי של האימפריה הרומית לאחר שהקיסר אורליאנוס הוסיף את פולחנו לצד הדת הקיימת ב-274. החוקרים חלוקים בדעתם אם האל הוא חידוש של אל השמש הרומאי סול (אנ') שנעבד בימי הרפובליקה (אך היה אל שולי יחסית לגלגולו המאוחר), אימוץ של האל ההודו-איראני מיתרה, או של האל האמסאי אלאגבאלוס שאת פולחנו ניסה הקיסר אלאגבאלוס לאמץ שנים קודם. אורליאנוס בנה בשדה מרס מקדש לכבודו של האל ויזם משחקים על שמו שנקראו ludi solis. פולחן האל נמשך גם לאחר מותו של אורליאנוס וקיסרים רבים אחריו השתמשו בדמותו וטבעו את דמותו על מטבעותיהם, עד למותו של קונסטנטינוס, אז התקבלה הנצרות כדת הרשמית. דווקא קונסטנטינוס עצמו הרבה להשתמש בדמות האל. הוא הציג את עצמו כשולט בחסותו של סול אינוויקטוס, ועיטר את קשת קונסטנטינוס בשלוש דמויות נושאות נס עם דמות האל. כמו כן, נבנה שער הניצחון בזווית כזאת לפסל הענקי של סול אינוויקטוס שמחוץ לקולוסיאום, כך שהפסל יוצר רקע דומיננטי לקשת. קונסטנטינוס גם קבע את יום ראשון, שנחשב ליומו של אל השמש, כיום המנוחה הרשמי של האימפריה הרומית. גם לאחר מותו של קונסטנטינוס המשיך פולחנו בצורה לא רשמית והתופעה הייתה רחבה עד כדי כך שאוגוסטינוס ראה צורך להטיף כנגדה. קיימות דעות שחג המולד נחגג ב-25 בדצמבר בהשפעתו של חג סול אינוויקטוס שהיה ביום ההיפוך החורפי - שחל בסביבות ה-21 בדצמבר. סול אינוויקטוס מתואר בדרך כלל כחובש כתר מוקף קרניים המייצגות את קרני השמש. כתר דומה נראה לעיתים חבוש לראשי קיסרים וייתכן שמשמעות הדבר היא האלהתו של הקיסר. בדומה להליוס, אל השמש במיתולוגיה היוונית, נראה לעיתים גם סול אינוויקטוס רוכב על קוודריגה (מרכבה הרתומה לארבעה סוסים). סאטורנליה מדיה וקבצים בנושא סול אינוויקטוס בוויקישיתוף Sol Invictus LacusCurtius • Mithraism: an essay by David Fingrut CATHOLIC ENCYCLOPEDIA: Christmas
לייז' באסקט

לייז' באסקט (בצרפתית: Liège Basket) היא קבוצת כדורסל בלגית מהעיר לייז' במחוז ולוניה, המתמודדת בליגת העל הבלגית. המועדון נוסד בשנת 1967. בשנת 2000 ביצעה הקבוצה איחוד עם קבוצת "פלרון" . בעונות 2003/04, 2009/10, הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת ספירו שרלרואה. הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז שנת 2001. בין היתר השתתפה ב: גביע קוראץ', גביע ספורטה והיורוצ'לנג'. הקבוצה מארחת בהיכל קאנטרי הול את'יאס, הנקרא גם "קאנטרי הול סארט טילמן", ומכיל 5,600 מקומות ישיבה. הליגה הבלגית: מקום שני: 2004, 2010 חצי גמר: 2006 הגביע הבלגי: זכייה (1): 2004 הסופרקאפ הבלגי: זכייה (1) 2009 מדיה וקבצים בנושא לייז' באסקט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לייז' באסקט
המשרד לאיכות הסביבה (יפן)

המשרד לאיכות הסביבה (ביפנית: 環境省, תעתיק: קָנְקיוֹ-שוֹ) הוא אחד ממשרדי ממשלת יפן, והוא נוסד כחלק מתהליך הרפורמות לייעול הממשלה שנערכו ב-2001. המשרד אמון על שמירה על הסביבה הטבעית ביפן, ותפקידו הוא קביעה ויישום מדיניות בנושאי פסולת ומיחזור, זיהום אוויר, איכות המים והקרקעות במדינה ושמירה על הטבע ועל הפארקים הלאומיים. השר לאיכות הסביבה הוא חבר בדיאט של יפן, ונכון ל-17 באוגוסט 2015 ממלאת יושיו מוצ'יזוקי תפקיד זה. מדיה וקבצים בנושא המשרד לאיכות הסביבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המשרד לאיכות הסביבה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של המשרד לאיכות הסביבה (באנגלית) המשרד לאיכות הסביבה, ברשת החברתית פייסבוק המשרד לאיכות הסביבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המשרד לאיכות הסביבה, ברשת החברתית אינסטגרם המשרד לאיכות הסביבה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד ההגנה (יפן)

משרד ההגנה (ביפנית: 防衛省, תעתיק: בּוֹאֶיי-שוֹ) הוא המשרד הגדול ביותר בממשלת יפן, מכיוון שהוא כולל גם את כוחות ההגנה העצמית של יפן. לפי החוקה נתון משרד ההגנה תחת סמכות אזרחית. המשרד נוסד ב-1 ביולי 1954, תחת השם "סוכנות ההגנה של יפן", וקיבל את שמו הנוכחי ב-9 בינואר 2007. בניין משרד ההגנה שוכן ברובע שינג'וקו שבטוקיו, במקום בו עמדו בעבר האקדמיה הצבאית של איצ'יגאיה, שנבנתה ב-1874, המפקדה הכללי של הצבא הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה, והמפקדה של כוחות ההגנה היבשתיים לאחריה. שר ההגנה הוא חבר בדיאט של יפן. משרד ההגנה פועל לקידום המטרות הבאות: סיוע לפעילות האומות המאוחדות וחתירה להשגת שלום עולמי שמירה על יציבות חיי אזרחי המדינה, עידוד פטריוטיות, ותוך כך ביסוס הביטחון הלאומי בניית יכולות הגנתיות, בהתאם לנסיבות הבינלאומיות והפנימיות טיפול בתוקפנות חיצונית בהתאם להסכמים עם ארצות הברית יישום מדיניות הגנתית בלבד הימנעות מהפכה למעצמה צבאית יישום מדיניות שלושת הלַאווים (יפן לא תחזיק, לא תייצר ולא תרשה הכנסת נשק גרעיני לשטחה) הגנה על הסמכות האזרחית. מדיה וקבצים בנושא משרד ההגנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של משרד ההגנה (באנגלית) משרד ההגנה, ברשת החברתית פייסבוק משרד ההגנה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) משרד ההגנה, ברשת החברתית אינסטגרם ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוועדה הלאומית לביטחון הציבור

הוועדה הלאומית לביטחון הציבור (ביפנית: 国家公安委員会, תעתיק: קוֹקה קוֹאָן איאינְקאי) היא חלק מממשלת יפן. בראש הוועדה יושב שר הממונה על חמשת חברי הוועדה, אותם בוחר ראש הממשלה, בהסכמת שני הבתים של הדיאט של יפן. הוועדה פועלת באופן נפרד מהממשלה, אך היושב ראש שלה אחראי על תאום פעולותיה מול ראש הממשלה. מטרת הוועדה היא הבטחת נייטרליות המשטרה על ידי הפרדת הכוח מהלחץ הפוליטי, והבטחת ניהולה התקין של המשטרה. הוועדה אף אחראית על סוכנות המשטרה הלאומית, ובסמכותה למנות ולפטר קציני משטרה בכירים לרבות ראש מחלקת משטרת המטרופולין של טוקיו. מדיה וקבצים בנושא הוועדה הלאומית לביטחון הציבור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוועדה הלאומית לביטחון הציבור (ביפנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוכנות המשטרה הלאומית (יפן)

סוכנות המשטרה הלאומית (ביפנית: 警察庁, תעתיק: קֶייסָצוּ-שוֹ, בראשי תיבות: NPA) היא סוכנות ממשלתית הפועלת תחת הוועדה הלאומית לביטחון הציבור, כחלק מזרועות ממשלת יפן, ומשמשת מרכז התיאום של משטרת יפן. בניגוד למקבילתה האמריקאית, ה-FBI, אין לסוכנות המשטרה הלאומית שוטרים משלה, זאת מכיוון שתפקידה הוא לקבוע את התקנים ואת המדיניות של כוחות השיטור, אף על פי שבעיתות חירום או אסונות טבע רשאית הסוכנות לקבל את הפיקוד הישיר על כוחות המשטרה המקומיים. מדיה וקבצים בנושא סוכנות המשטרה הלאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות המשטרה הלאומית (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של סוכנות המשטרה הלאומית (באנגלית) סוכנות המשטרה הלאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סוכנות המשטרה הלאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תוצרת הארץ (אלבום)

תוצרת הארץ הוא אלבום האולפן ה-23 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף עם המוזיקאי שם-טוב לוי. האלבום יצא לאור בשנת 1985 בחברת NMC. באותה השנה הפיקה הטלוויזיה החינוכית תוכנית רוויו הכוללת את רוב שירי האלבום. בתוכנית זו השתתפו איינשטיין, לוי, חלק מצוות הנגנים ומוני מושונוב. זהו שיתוף הפעולה השלישי של איינשטיין ושם-טוב לוי, לאחר ששיתפו פעולה באלבומים "ילדים" ו"פסק זמן". האלבום מורכב ברובו משירים שכתב נתן אלתרמן, רובם בלחנים של לוי. שני לחנים לא נכתבו במיוחד עבור האלבום, והם גרסאות הכיסוי של איינשטיין לשירים "באר בשדה" ו"אליפלט". השיר "מאחורי השער" הולחן קודם על ידי אבנר קנר, ואיינשטיין שר את הלחן הזה באלבום "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ג'". בין השירים הבולטים באלבום: "תוצרת הארץ", "משקפיים ורודות", "אליפלט" ו"אהבה חופשית". אלבום זה הופק על ידי דליה און פריזנד. מילות השירים נכתבו על ידי נתן אלתרמן, המוזיקה לשירים הולחנה על ידי שם טוב לוי (למעט היכן שמצוין אחרת).  אריק איינשטיין: שירה שם טוב לוי: פסנתר, חליל, קולות, הפקה מוזיקלית משה לוי: סינטיסייזר, אקורדיון מאיר ישראל: תופים גיל דור: גיטרות מיכה מיכאלי: גיטרה בס ירוסלב יעקובוביץ': סקסופון טנור פטר ורטהיימר: סקסופון אלט, קלרינט איתמר ארגוב: חצוצרה יוסי רוזנברג: טרומבון מוני מושונוב: קולות רקע מיכאל תפוח: מפיק עודד פנחסי: מפיק תוצרת הארץ (התקליט), באתר הספריה הלאומית מאחורי השער, באתר פרויקט בן יהודה
הוועדה לסחר הוגן

הוועדה לסחר הוגן (ביפנית: 公正取引委員会, תעתיק: קוֹסֶיי טוֹריהיקי איאינְקאי) היא ועדה בממשלת יפן, האחראית על אכיפת החוק למניעת מונופול. ב-2004 ביקשה הוועדה מחברת מיקרוסופט לשנות את אחד הסעיפים בהסכם שלה עם עסקים מכיוון שלטענתה הדבר פגע בפעילותם של עסקים יפניים שניסו להוציא רישיון לשימוש בMicrosoft Windows. מדיה וקבצים בנושא הוועדה לסחר הוגן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הוועדה לסחר הוגן (ביפנית) הוועדה לסחר הוגן, ברשת החברתית פייסבוק הוועדה לסחר הוגן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבנה יביל

מבנה יביל, המכונה בישראל גם קרוואן, קרווילה ומגורון, ולעיתים בשם המטעה בית נייד, הוא מבנה קל הנבנה במפעל (בנייה טרומית), ולאחר מכן מובל לאתר היעד ומחובר לתשתית. מבנים יבילים משמשים לרוב למגורים. מבנים יבילים משונעים בדרך כלל בגרירה או בהעמסה. הם בדרך כלל ממוקמים במקום קבוע ונותרים שם למשך חיי המבנה. עם זאת ניתן לניידם שוב אם הדבר נדרש, ואם מצבם מבחינת תחזוקה ותשתיות מאפשר זאת. שני הדגמים העיקריים של בתים ניידים הם רוחב־יחיד ורוחב־כפול. קיים גם רוחב־משולש אך הוא נדיר יותר. את הבית הנייד ברוחב־יחיד ניתן לגרור כיחידה אחת למקומו, בעוד שהדגמים האחרים נגררים למקומם בשתיים או בשלוש יחידות נפרדות. שימוש נפוץ במבנים ניידים בישראל הוא כפתרון מגורים זמני לקהילה, במסגרתו מועברים מבנים יבילים למקום מסוים ליצירת אתר קרוואנים. מבנה יביל למגורים ברוחב כפול מכונה בישראל "קרווילה", מצירוף המילים "קרוואן" ו-"וילה". ביישובים רבים מתגוררים התושבים במבנים יבילים עד לקבלת היתרי בנייה, ומשהתקבלו עוברים התושבים לבתי קבע. מעונוע – כלי רכב גדול בו ניתן לגור, ומשמש על פי רוב לטיולים. בישראל מכונה אף הוא "קרוואן" ולעיתים "אוטו-קרוואן" תנועת הבתים הקטנים – תנועה חברתית הדוגלת במחיה בבתים קטני ממדים. רבים מהם מתוכננים מראש כך שלא יחרגו מהמידות החוקיות המתירות לניידם בכבישי מדינות המערב, והם אמנם מתניידים (אך לא בקלות ובתדירות שמעונוע מאפשר) סירת מגורים – סירה המשמשת בעיקר למגורים מדיה וקבצים בנושא מבנה יביל בוויקישיתוף קרווילות לעשירים בלבד - הגאות בשוק הנדל"ן האמריקאי הפכה גם את חניוני הקרוואנים ללהיט, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2005. National Manufactured Housing Institute בתים ניידים - מידע ותוצאות מחקרים אקדמיים "יביל" פירושו "ניתן להובלה" זהו תרגום מ-Mobile Home באנגלית, אך בפועל לא מדובר בבית נייד, שכן בזמן שהוא נייד הוא אינו בית אלא מבנה, ומשעה שהפך לבית (כלומר חובר לתשתיות, רוהט ואוכלס) כבר אינו נייד, זאת להבדיל ממעונוע, למשל. המונח מטעה עד כי יש המשתמשים בו בהתכוונם למעונוע. יָבִיל, באתר האקדמיה ללשון העברית
מנגו (חברת תעופה)

מנגו (באנגלית: Mango) היא חברת תעופה זולה דרום אפריקאית המפעילה שרותי טיסות פנים בדרום אפריקה. החברה פועלת מנמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו והיא חברת בת של סאות' אפריקן איירווייז. מנגו החלה למכור כרטיסי טיסה ב-30 באוקטובר 2006, וטיסתה הראשונה המריאה ב-15 בנובמבר 2006. החברה מנסה להתחרות בנתח השוק של קולולה. מנגו טסה ל-8 יעדים ברחבי דרום אפריקה, כאשר הקו העיקרי הוא בין קייפטאון ליוהנסבורג. חברת התעופה הצטרפה לברית סטאר אליינס כשותפה מקשרת ברבעון השלישי של 2016 והיא מציעה לחברי SAA Voyager את היכולת לממש מיילים בעזרתה. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מדיה וקבצים בנושא מנגו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנגו (באנגלית) FlightSite, About Mango פרטי צי המטוסים של מנגו, באתר airfleets.net (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי

מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי (באנגלית: Geostationary transfer orbit), הנקרא בקיצור GTO, הוא מסלול הוהמן המשמש להגעה למסלול גאוסטציונרי (GEO), בדרך כלל ממסלול לווייני נמוך. זהו מסלול אליפטי מאוד, בעל אפוגיאה של 35,700 ק"מ, גובה מסלול ה-GEO, כאשר הפריגיאה יכולה להיות בכל גובה מחוץ לאטמוספירה, אך היא בדרך כלל לא יותר ממספר בודד של מאות ק"מ, כדי שניתן יהיה להשתמש במשגר חסכוני ככל הניתן. נטיית מסלול ה-GTO היא הזווית שבין מישור המסלול ומישור קו המשווה של כדור הארץ. הנטייה נקבעת לפי קו הרוחב של אתר השיגור ואזימוט (כיוון) השיגור. על נטיית וחריגת המסלול להגיע לאפס כדי להשיג מסלול GEO. אם רק חריגת המסלול מגיעה ל-0, התוצאה היא מסלול גאוסינכרוני. מפני שהדלתא-V הדרוש לשינוי המישור יחסי למהירות המיידית, הנטייה והחריגה משונים בדרך כלל יחד, בתמרון יחיד באפוגיאה, אז המהירות היא הנמוכה ביותר. הדלתא-V הדרוש לשינוי הנטייה במעלה או במורד צומת המסלול מחושב כך: : Δ V = 2 V sin ⁡ Δ i 2 {\displaystyle \Delta V=2V\sin {\frac {\Delta i}{2}}} למסלול GTO טיפוסי, עם חצי ציר הראשי בגובה 24,582 ק"מ, המהירות בפריגיאה היא 9.88 ק"מ לשנייה ובאפוגיאה 1.64 ק"מ לשנייה, ולכן ביצוע שינוי הנטייה באפוגיאה הוא זול מאוד יחסית. בפועל, שינוי הנטייה בא יחד עם הכניסה למסלול הגאוסטציונרי (הפעלת מנוע רכב החלל), ולכן יש צורך בדלתא-V נוסף. אפילו באפוגיאה, הדלק הנדרש להביא את נטיית המסלול לאפס, עלולה להיות משמעותית, ולכן לאתרי שיגור הקרובים לקו המשווה יתרון על אתרי שיגור וקוי רוחב אחרים. למרכז החלל קנדי, הנמצא 28.5° צפונית לקו המשווה, למרכז החלל הגיאני, הנמצא 5° צפונית לקו, ול-Sea Launch, המשגרת מהים, ממש על קו המשווה, יתרון משמעותי אם כן על פני אתרי שיגור רבים, בעיקר על פני אתרי שיגור רוסיים, הנמצאים בקוי רוחב גבוהים מאוד יחסית. משגרי לוויינים וחלליות בדרך כלל מגיעים למסלול GTO ישירות, אך רכב חלל הנמצא במסלול LEO יכול להיכנס למסלול GTO על ידי הפעלת מנועיו כך שמהירותו תגדל. תהליך זה בוצע כאשר שוגרו לוויינים וגשושיות מעל גבי מעבורות החלל האמריקאיות. לוויינים וגשושיות אלו נשאו עימם מנוע שהופעל כשהגיע רכב החלל לפריגיאה, וכאשר מעבורת החלל התרחקה למרחק ביטחון. אף על פי שלמשגרים רבים ישנה היכולת לשאת מטענים היישר למסלול GEO, רובם משמשים לשיגור מטענים למסלול GTO, אז המשגרים נפרדים מרכב החלל. לאחר מכן מנוהלים התמרונים ממרכז הבקרה מכדור הארץ, או באופן אוטומטי על ידי החללית. המסע בן חמש השעות אל האפוגיאה הראשונה, עלול להיות ארוך יותר מאורך חיי הסוללה של המשגר, והתמרון מבוצע לפעמים באפוגיאה מאוחרת יותר. האנרגיה הסולארית הניתנת לשימוש בחלל, תומכת בחללית לאחר היפרדותה מהמשגר. מלבד זאת, משגרים רבים משוגרים כיום עם מספר לוויינים קטנים נוספים, מלבד למטען הראשי, זאת כדי לצמצם עלויות, ושימוש במשגר בצורה זו מפשט את המשימה כאשר המטענים מיועדים למסלולים שונים. בגלל השימוש במשגרים בצור זה, מקובל לציין את מסת המטען (ללא מנוע ההאצה) אותו יכול המשגר לשאת למסלול LEO (משם רכב החלל ימשיך במסלול GTO אל עבר GEO) בנפרד, תחת ההגדרה "כמות המטען למסלול GTO". מסלול קוטבי מסלול לווייני בינוני מסלול הוהמן
כרם עצמונה

כרם עצמונה היה מאחז ישראלי בדרום גוש קטיף, שפונה בעת ביצוע תוכנית ההתנתקות בשנת 2005. המאחז הוקם בשנת 2000, והוא קישר ברצף טריטוריאלי את מורג לשאר גוש קטיף. במאחז חיו 21 משפחות, שהיו 50 תושבים. בין היישובים מורג ובני עצמון, בתוך גוש קטיף, השתרעו כמה אלפי דונם של קרקע לא מנוצלת, שעד עשור קודם לכן הייתה כרם של בני עצמון הקרובה. בקיץ ה'תש"ס (שנת 2000) החליטו ילדי הדור השני של היישוב לקיים קייטנה על הרמה עליה יוקם בהמשך המאחז, שנמצאת שישים מטר מעל פני הים. כמה חודשים לאחר מכן, בחודשי הסתיו, לפני ראש השנה ולפני פרעות אוקטובר 2000, החליטו שתי משפחות לעבור למקום ולגור בקרוואן. בהקמת המאחז נוצר רצף טריטוריאלי בין מורג, שהייתה עד אז ליישוב מבודד, לשאר גוש קטיף. כרם עצמונה נוסדה רשמית בחגיגה במקום בט"ו בשבט ה'תשס"א, 2001, במהלך האינתיפאדה השנייה, בסמוך ליישוב עצמונה, בגוש קטיף. באביב שלאחר מכן החליטו משפחות נוספות לעבור למקום והתגוררו בקרוואנים נוספים שהותקנו בו, ובמהלך אותה שנה השתקע במקום גרעין של חמש משפחות. בשנת 2003 היו במקום 24 תושבים, על פי נתוני מועצת יש"ע[דרוש מקור]. בתחילה, קיבל המאחז תמיכה כספית ולוגיסטית הגיעה מבני עצמון, אך בהדרגה, ובעזרת אברכים מישיבת תורת החיים, הפכו התושבים במאחז לעצמאיים ולקחו שליטה מנהלית על אותה שכונה, שכבר הפכה ליישוב בפני עצמו, וקיבלה ייצוג במועצה האזורית חוף עזה, כאשר באופן פורמלי נחשב המאחז לשכונה של עצמונה. לצד בתי המגורים נבנו בית כנסת, מקווה לגברים וגן שעשועים. למאחז היו תוכניות להוספת משתלה שכבר הסתיימו, כאשר עד מועד הפינוי הייתה בפיתוח תוכנית אב להרחבת המאחז לצד בניית דיור קבע. במאחז חיו 21 משפחות, שמנו יחד כ-50 תושבים, והקהילה בו הייתה לצעירה ביותר בחבל עזה. אופי היישוב היה דתי. ערך מורחב – תוכנית ההתנתקות בצהריי 17 באוגוסט 2005, יום רביעי, הגיעו למאחז כ-700 חיילים ושוטרים למאחז, בעת ביצוע תוכנית ההתנתקות, שבמסגרתה פונו כל היישובים הישראלים מחבל עזה. המאחז נחשב לאגוז קשה לפינוי, ונציגיו ניסו להידבר עם מפקד הכוח, נצ"מ אבשלום פלד, והציעו לו שהיישוב יתפנה מרצון ביום ראשון, 21 באוגוסט. הצעת נציגי המאחז נדחתה, ותושביו פונו בכוח, כשחלקם תלו על עצמם טלאי צהוב לאות מחאה ויצאו עם ידיים מורמות כשבויי מלחמה. במהלך פינוי המשפחות מביתם אף הושלכו ביצים והושמעו קריאות גנאי כנגד הכוחות המפנים. הפינוי הושלם בתוך כשעה וחצי. הריסת הקרוואנים ומבנים אחרים במאחז החלה ביממה שלמחרת, ובוצעה על ידי כוחות אגף הבינוי של משרד הביטחון מבאר שבע, שעבדו על ההרס במקביל לחברות פרטיות, מול עיניהם של התושבים שבאו לפקח על אריזת חפציהם. חמש עשרה מהמשפחות שחיו במאחז עברו להתגורר ביד בנימין, בסמוך לישיבת תורת החיים. שש המשפחות הנוספות עברו להתנחלות יצהר. גלריית תמונות משטרת ישראל מפינוי המאחז והיישוב מורג הסמוך כרם עצמונה, באתר מרכז קטיף אורי גליקמן, כאן ביתי - עצמונה, באתר nrg, ‏9 באוגוסט 2005 כרם עצמונה, באתר מועצת יש"ע אטילה שומפלבי, קריאות גנאי לעבר המפנים בכרם עצמונה: אתם יהודים נאצים, באתר ynet, ‏17 באוגוסט 2005 בכרם עצמונה השליכו ביצים על הכוחות, באתר הארץ, ‏רות סיני וניר חסון מירי חסון, דחפורים הרסו את בתי כרם עצמונה, באתר ynet, ‏19 באוגוסט 2005 אמיר בוחבוט, החל הרס הבתים בכרם עצמונה, באתר nrg, ‏19 באוגוסט 2005
נוזקות בלינוקס

נוזקות בלינוקס כוללות וירוסים, סוסים טרויאנים, תולעים, וסוגי תוכנות מזיקות נוספות, המשפיעות על מערכות ההפעלה ממשפחת לינוקס. לינוקס, יוניקס, ומערכות דמויות יוניקס. מספר הנוזקות הידועות ללינוקס נמצא בעליה מתמדת, זאת כתוצאה משתי סיבות מרכזיות: האבטחה של מערכת ההפעלה חלונות ושל מנועי EDR ואנטי-וירוס המיועדים עבורה והאטרקטיביות היחסית של לינוקס שבה פחות נהוג להתקין מערכות הגנה. עלייה איטית של מנועי אבטחה בלינוקס המגלים נוזקות חדשות שלא היו מוכרות קודם לכן. במערכות ההפעלה ממשפחת לינוקס ובמערכות דמויות יוניקס, מיושמת לרוב גישת שני משתמשים. משמעות הדבר היא כי ניתן לגשת למחשב כמשתמש רגיל - מצב בו לא ניתן לערוך שינוי קריטי בקובצי המערכת, ולעומתו - ניתן לגשת בגישת מנהל (root) באמצעות סיסמה - מצב בו ניתן לשנות קובצי מערכת. ברירת המחדל של מערכות הפעלה אלו היא גישת משתמש רגיל, בשל כך נוזקה שהופעלה בהרשאת משתמש שאינו root, תוכל להזיק אך ורק לקובצי המשתמש אך לא לקבצים הקריטיים לליבת מערכת ההפעלה. מצב זה מונע אף את התבססות הווירוס במערכת ומכאן את הפצתו אל מערכות אחרות. Linux.Wifatch Linux.Darlloz Remaiten Exaramel מבחן האבטחה: לינוקס מול Windows באתר ynet ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.