Plectrumelectrum

Plectrumelectrum (מבוטא: פְּלֵקטרוּם אֶלֶקטרוּם) הוא אלבום האולפן ה־36 של המוזיקאי האמריקאי פרינס, והראשון (והיחיד) בשיתוף להקת הליווי שלו, 3rdeyegirl (אנ'). הוא יצא לאור ב־26 בספטמבר 2014 על ידי NPG Records (אנ') ברישיון הפצה בלעדי לוורנר רקורדס (אנ'). פרינס הוציא לאור בו זמנית את "Plectrumelectrum" ואת "Art Official Age". שם האלבום מתייחס לכך שהמוזיקה שבו מבוססת על גיטרות חשמליות: "Plectrum" בתרגום לעברית הוא מפרט (במקרה זה: של גיטרה). "Electrum", בהקשר זה, מתבסס על המילה האנגלית "Electricity" (בעברית: חשמל. שוּנה לצורך חריזה), ומתייחס לגיטרה החשמלית. ‏"3rdeyegirl", להקת הליווי של פרינס, ליוותה אותו מאז שהקים אותה בסוף 2012, עד מותו ב־2016. היא הורכבה מהמתופפת האמריקאית חנה וולטון־פורד (אנ'), הגיטריסטית הקנדית דונה גרנטיס (אנ') והבסיסטית הדנית אידה קריסטן נילסן (אנ'). לפחות שתיים מבין חברות הלהקה הוזמנו לאודישנים לאחר שפרינס צפה בסרטוני יוטיוב שלהן. הגיטריסטית דונה גרנטיס סיפרה שהן גילו לראשונה על השם של הלהקה בהופעה בתוכניתו של ג'ימי פאלון: היה הרבה מסתורין סביב השם. הבנות ואני לא היינו בטוחות אם אנחנו ‏"3rdEyeGirl", או פרינס הוא ‏"3rdEyeGirl", או שזו יצירת אמנות או מה קורה. זה לא היה עד התוכנית של ג'ימי פאלון, שהוא אמר "גבירותי ורבותי, ‏'3rdEyeGirl'", שידענו. כשירדנו מהבמה, כולנו הסתכלנו אחת על השנייה והתחבקנו והיינו כאילו, אנחנו ‏"3rdEyeGirl"! — ריאיון עם הגיטריסטית דונה גרנטיס חברות הלהקה השתתפו בכמה מהופעות סיבוב ההופעות ‏"Hit and Run" (בעברית: "פגע וברח"), שנקרא כך משום ההתרעות הקצרות ביותר – לעיתים של יום אחד – להופעות. ההתרעות הועברו בין המעריצים בטוויטר. לעיתים גם חברות הלהקה למדו באותו אמצעי על הופעות שבהן היו צריכות להשתתף: ניגנו בכמה הופעות של "Hit and Run" באירופה שהיו בהתרעה סופר קצרה. למעשה גילינו על כמה מהן בטוויטר מהמעריצים ואמרנו בסדר, יש לנו הופעה מחר — ריאיון עם הגיטריסטית דונה גרנטיס פרינס כתב את השירים, אך נתן לחברות הלהקה חופש יחסי בנגינה. עד שהגיעו לשלב השירה הן לא ידעו שאלבום מתוכנן לצאת. בהופעות פרינס שינה את רשימת השירים בהתרעות קצרות וברמזים, וחברות הלהקה היו צריכות להיות דרוכות לשינויים המהירים. האלבום (יחד עם Art Official Age) ציין את חזרתו של פרינס לעבודה עם "Warner Records" לאחר הסכסוך ביניהם בשנות ה־90. הצדדים הגיעו להסכם שפרינס יקבל את הזכויות על המאסטרים של להיטיו הגדולים שיצאו דרך החברה, תמורת הסכמתו להוציא לאור מהדורת דלוקס של "Purple Rain". ההסכם אמנם כלל את קבלת הזכויות של פרינס על המאסטרים שלו, אך המשיך להבטיח ל"וורנר רקורדס" הפצה בלעדית בכל הנפקה עתידית של האלבומים. למרות התקפתו על האינטרנט בעת הקידום של אלבומו הקודם 20Ten (אז אמר ש"האינטרנט גמור" ושלא יעבוד עם "אייטונס") שינה פרינס את דעתו והתיר הורדה של האלבום (גם דרך "אייטונס"). האלבום תואר על ידי פרינס כ"אלבום להקה קלאסי". רנדל רוברטס מ"לוס אנג'לס טיימס" תיאר את האלבום כאלבום רוק, הכולל מילים ואפקטים של סאונד עם "מוזרות אצילית" ו"חוש הומור" אופייניים לפרינס. אביגיל קובינגטון מ־‏"The A.V. Club" ‏(אנ') כתבה שהוא "נוקט בגישה בלתי־שטותית לפאנק", וש"במרביתו הוא מנגן ליד החופים הרדודים של המים העצומים של הרוק". ג'ון דולן מ"רולינג סטון" תיאר את האלבום כסדרה של "קטעי רוק פאנק (אנ') ניסיוניים מחקריים‏". האלבום נכנס בהשקתו למקום השמיני במצעד בילבורד 200, תוך שהוא מוכר 26,000 עותקים במשך השבוע הראשון. בשבוע השני צנח האלבום למקום ה־47 במצעד, תוך שהוא מוכר 7000 עותקים – סך הכל כ־33,000 עותקים בשבועיים הראשונים להשקתו. עם יציאתו לאור, קיבל ‏"Plectrumelectrum" ביקורות חיוביות באופן כללי ממבקרי המוזיקה. במדד מטקריטיק, קיבל האלבום ציון ממוצע משוקלל של 61, בהתבסס על 20 ביקורות. מבקר "AllMusic", סטיבן תומאס ארלוויין, מציין את העובדה שבאלבום לא רק פרינס שר כמוביל בשירים, אלא גם בנות ההרכב, וטוען שהדבר "הולם את סגנון הקרנבל של האלבום הווירטואוזי מפעם לפעם, כשהוא גולש משירי רוק סמיכים לשירים איטיים – לפני שהוא מחזיר את עצמו לחיים בסדרה של דיסטורשנים". ארלוויין מתייחס גם לאלבום שיצא במקביל, ‏ "Art Official Age" וכותב שיש "הבחנה ברורה" ביניהם בכך שב־‏"Plectrumelectrum" יש "אלסטיות למקצבים שמנוגדת לדיוק של הביטים (של ‏ "Art Official Age")". הוא טוען ש"אם תיקחו מהאלבום את ההסתמכות על הגיטרות הרוקיסטיות שלו, הוא יונק מאותם מקורות של מוזיקת נשמה איטית חלקה, פופ וראפ מוגזם שמרגיש שהוא במתכוון מנתק את עצמו מההיפ הופ". ארלוויין מסכם בכך ש"יותר מכל, האלבום מרגיש כאילו הוא שייך ליקום פרטי קטן משלו, שחוגג לא רק את הצלילים האהובים על פרינס, אלא גם את הסטיות והשיגעונות שלו", וש"גם אם אותם שיגעונות לא מרגישים מוזרים או מקפיצים כבעבר... זה עדיין די מלהיב לשמוע את פרינס מתנצח עם שותפים ראויים, כפי שהוא עושה לאורך כל האלבום". מבקרת ‏"The A.V. Club", אביגיל קובינגטון, מתארת את האלבום כ"חכם אבל לא מבריק, שניתן להקשיב לו, אבל בסופו של דבר ניתן לשכוח אותו" – אם כי ישנם גם "רגעים מבריקים" באלבום, כדוגמת התיפוף "המהפנט" של האנה ולטון־פורד ב־‏"whitecaps", כמו גם זִמרתה ב־‏"Stopthistrain". כל השירים נכתבו על ידי פרינס למעט "Plectrumelectrum", שנכתב על ידי הגיטריסטית דונה גרנטיס (אנ') ועובד על ידי פרינס. הערה כל שמות השירים מסוגננים באותיות רישיות בלבד. פרינס – כל הביצועים הקוליים והכליים, למעט היכן שצוין חנה וולטון־פורד (אנ') – תופים, זִמרה מובילה ב־‏"Aintturninround", ‏"Whitecaps" ו־‏"Stopthistrain", זמרה ב־‏"Pretzelbodylogic", זִמרת רקע ב־‏"Fixurlifeup", ‏"Boytrouble", ‏"Wow", ‏"Tictactoe", ‏"Funknroll" ו־‏"Anotherlove" אידה נילסן (אנ') – בס, זמרה ב־‏"Pretzelbodylogic", זמרת רקע ב־‏"Whitecaps", ‏"Wow", ‏"Funknroll" ו־‏"Anotherlove" דונה גרנטיס (אנ') – גיטרה, זמרה ב־‏"Pretzelbodylogic", זמרת רקע ב־‏"Whitecaps", ‏"Wow", ‏"Funknroll" ו־‏"Anotherlove" ליזו – ראפ ב־‏"Boytrouble" סופיה ארטיס – ראפ ב־‏"Boytrouble" ג'ושוע וולטון – זִמרת רקע ב־‏"Stopthistrain" פרינס – מפיק ומעבד (קרדיטים לפרינס ול־3rdeyegirl) ‏Ben Mühlethaler – טכנאי קול, מיקס ‏ג'יימי לואיס – טכנאי קול, מיקס ‏כריס ג'יימס – טכנאי קול, מיקס ‏ג'ושוע וולטון – טכנאי קול, מיקס NPG (אנ') – מאסטרינג מדיסון דאב – צלם, ארט דיירקטור ג'ס דרקסלר – צלם, ארט דיירקטור Art Official Age מידע על האלבום Plectrumelectrum באתר MusicBrainz מידע על האלבום Plectrumelectrum באתר AllMusic האלבום Plectrumelectrum באתר Discogs האתר הרשמי (באתר ארכיון האינטרנט) סוגת פיוז'ן המשלבת אלמנטים של פאנק ורוק. חברת בת של וורנר מיוזיק גרופ (אין לבלבל עם האחים וורנר). עם חפיפה עם להקת הליווי הקודמת שלו, ‏"New Power Generation" (אנ'), שחברות "3rdeyegirl" שולבו בתוכה כנגניות, והחלו להופיע עם פרינס כהרכב החל מ־2013. תאריכי יציאה לאור של האלבום, באתר princevault.com, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 ג'ס דנהאם, פרינס מוציא את ‏"Plectrumelectrum" ואת ‏"Art Official Age" באותו יום, באתר האינדפנדנט, ‏26 באוגוסט 2014, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 קורי גרו, פרינס מגביר פאנק וסול בשני אלבומים חדשים הסתיו הזה, באתר רולינג סטון, ‏25 באוגוסט 2014, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 פרינס: צפו בווידאו החדש ל־‏"Marz", באתר הגרדיאן, ‏19 בינואר 2015, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 דריל סטרדן, ריאיון עם הגיטריסטית דונה גרנטיס, באתר טורונטו סאן (אנ'), ‏31 באוקטובר 2014, בדיקה אחרונה 10 באוגוסט 2020 ג'ורג' ורגה, הלהקה החדשה של פרינס מדברת פרינס, באתר סן דייגו יוניון-טריביון(אנ'), ‏1 במאי 2013, בדיקה אחרונה 10 באוגוסט 2020 פול סינקלייר, מהדורת דלוקס של "גשם סגול", באתר superdeluxeedition.com, ‏18 באפריל 2014, בדיקה אחרונה 10 באוגוסט 2020 דף הבית של האתר הרשמי של האלבום, באתר ארכיון האינטרנט, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 רנדל רוברטס, פרינס מקסים ומבלבל עם הוצאה לאור של שני אלבומים חדשים, באתר לוס אנג'לס טיימס, ‏29 בספטמבר 2014, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 אביגיל קובינגטון, פרינס שם קץ לתקופה הלא אחידה באיכותה שלו אחת ולתמיד, באתר The A.V. Club, ‏1 באוקטובר 2014, ‏בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 ג'ון דולן, ביקורת אלבום, באתר רולינג סטון, ‏7 באוקטובר 2014, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 סטיבן תומאס ארלוויין, ביקורת ‏"AllMusic", באתר AllMusic, ‏בדיקה אחרונה 5 באוגוסט 2020 גרג קוט, ביקורת "שיקגו טריביון", באתר שיקגו טריביון, ‏29 בספטמבר 2014, בדיקה אחרונה 5 באוגוסט 2020 Neil Mccormick, ‏Prince & 3rdEyeGirl, Plectrumelectrum, first review: 'a whiff of Hendrix', The Telegraph, 26 September 2014 אלקסיס פטרידיס, ביקורת ‏"הגרדיאן", באתר הגרדיאן, ‏29 בספטמבר 2014, בדיקה אחרונה 5 באוגוסט 2020 סטפן מ. דיוזנר, ביקורת ‏"פיצ'פורק", באתר פיצ'פורק, ‏3 באוקטובר 2014, בדיקה אחרונה 5 באוגוסט 2020 קייל אנדרסון, ביקורת "אנטרטיינמנט ויקלי", באתר אנטרטיינמנט ויקלי, ‏1 באוקטובר 2014, בדיקה אחרונה 5 באוגוסט 2020 מכירות אלבומי היפ הופ: פרינס, כריס בראון, צ'יילדיש גמבינו, באתר HipHopDX(אנ'), ‏8 באוקטובר 2014, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 מכירות אלבומי היפ הופ: קיישה קול, צ'יילדיש גמבינו, טינשה, פלייניג לוטוס, באתר hipHopDX (אנ'), ‏15 באוקטובר 2014, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 ציון 61 במטקריטיק, באתר מטקריטיק, בדיקה אחרונה 4 באוגוסט 2020 המצעד הגרמני, באתר offiziellecharts.de, בדיקה אחרונה 21 באוגוסט 2020 המצעד האוסטרלי, באתר australian-charts.com, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הבלגי – פלנדריה (בהולנדית), באתר ultratop.be, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הבלגי – ולוניה (בצרפתית), באתר ultratop.be, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הדני, באתר danishcharts.dk, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד ההולנדי (בהולנדית), באתר dutchcharts.nl, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הצרפתי, באתר lescharts.com, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד ההונגרי (בהונגרית), באתר slagerlistak.hu, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד האיטלקי (באיטלקית), באתר italiancharts.com, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הניו זילנדי, באתר charts.nz, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הנורווגי, באתר norwegiancharts.com, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הסקוטי, באתר OCC, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד השווייצרי, באתר swisscharts.com, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 המצעד הבריטי, באתר OCC, בדיקה אחרונה 7 באוגוסט 2020 היסטוריית פרינס במצעד בילבורד 200, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021 היסטוריית פרינס במצעד אלבומי הרוק, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021