laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדרטת החייל האלמוני (סופיה)

אנדרטת החייל האלמוני בסופיה (בבולגרית: Паметник на Незнайния воин) היא אנדרטה במרכז סופיה, בירת בולגריה. האנדרטה ממוקמת בסמוך לכנסיית סופיה הקדושה ולקדרלת אלכסנדר נבסקי. האנדרטה מנציחה את החיילים הבולגרים שנפלו במלחמות להגנת מדינתם. האנדרטה כוללת אש תמיד הממוקמת על במה, ופסל אריה הניצב בסמוך לה. במקום מתקיימים טקסים רבים, בין היתר טקסים בהשתתפות נשיא בולגריה ונציגי מדינות זרות. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל אנדריי ניקולוב ונפתחה ב-22 בספטמבר 1981, יום השנה ה-1300 ליסוד המדינה הבולגרית. בשנת 1918 נבחרה ועדה לצורך הקמת האנדרטה. ארבע שנים מאוחר יותר החלה לגייס כספים לצורך הקמתה, אך לא הצליחה במשימתה. בשנת 1926 החליטה ועדה בראשות שר המלחמה, הגנרל איבן וולקוב, להפקיד את הקמת האנדרטה בידי ניקולוב. ובחרה את מיקומה - בצד הדרומי של כנסיית סנט סופיה. הוחלט שהאנדרטה תהיה הקבר הסמלי של כל החיילים הבולגרים הידועים והבלתי ידועים שאיבדו את חייהם במאבקים לשחרור, איחודה והגנתה של בולגריה. הסרת הלוט מעל האנדרטה התרחשה בשנת 1941. האנדרטה כללה אריה עשוי ברונזה כסמל לאומה הבולגרית. בסיס האנדרטה היה סרקופג מגרניט בעל תבליט ברונזה עם שני צלבי מתכת והכיתוב "לכל אלה שמסרו נפשם למען ארצם - תהילת עולם!" הסרקופג היה מוקף בתבליטים משני הצדדים: מצד אחד הייתה ערבה בוכייה, סמל הצער ומצד שני - שתי נשים כפופות לסבלן. במהלך התקפות ההפצצה של בעלות הברית על סופיה היא ניזוקה קשות. דבר לא נותר במקום למעט פסל האריה. לאחר ההפיכה הקומוניסטית ב-9 בספטמבר 1944 הוחלט להסיר את האנדרטה, ופסל האריה הוזז מהמקום והוצב מול הכניסה לבית המלוכה לשעבר בעיר וארנה. לאחר מכן האריה נעלם באופן מסתורי ורק בשנת 1975 הוא נמצא אך לא הושב למקומו. בשנת 1980 הוחלט כי יש לשפץ את המקום והאנדרטה נחנכה מחדש בשנת 1981. על מצבת החייל האלמוני קיים כיתוב, חלק מתוך שיר מאת הסופר והמשורר הלאומי איוואן ואזוב: БЪЛГАРИЙО, ЗА ТЕБЕ ТЕ УМРЯХА, ЕДНА БЕ ТИ ДОСТОЙНА ЗАРАД ТЯХ И ТЕ ЗА ТЕБ ДОСТОЙНИ, МАЙКО, БЯХА! בתרגום לעברית: בולגריה, הם מתו בשבילך רק אחד היה ראוי לך בגללם והם היו ראויים לך, אמא! מספר מחלוקות התעוררו בנוגע לאנדרטה לחייל האלמוני: לדעת מספר מתנגדים, אין הצדקה לקיום האנדרטה, מכיוון שלכל חייל שמסר את נפשו למען בולגריה - יש שם, ולכן הצגת החייל כ"חייל אלמוני" הופך אותו למעשה לחסר ייחוד ובלתי זכיר. גם פסל האריה זכה לביקורת. האריה הוא הסמל הלאומי של בולגריה, אך התנוחה בה הוא מפוסל, תנוחת רביצה-שכיבה מעידה על כניעה וחולשה, בניגוד לתנוחה זקופה יותר שמעידה על עוצמה. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת החייל האלמוני בוויקישיתוף Dmitry Medvedev lays a wreath at the Monument to the Unknown Soldier in Sofia Sofia City Hall Guards Unknown Soldier Monument from Vandals, novinite.com Monument to the Unknown Soldier, IPA CBC Bulgaria-Serbia Programme Bozhidar Yanev, The long and intricate history of the Monument to the Unknown Soldier, ‏26/9/2016 Monumental Negligence – or, how Bulgarian artists fight against monumental amnesia The Unknown Warrior Monument, Bulgaria Guides Morten Stige, The lion in Romanesque art, meaning or decoration?
אני סבתא שלך

"אני סבתא שלךָ" הוא מחזה קומדיה ישראלי מאת איתי סונטג בכיכובה של רבקה מיכאלי ובבימויו של רועי שגב. המחזה הוצג לראשונה בשנת 2022 בתיאטרון הקאמרי. אוֹדליה (רבקה מיכאלי), היא פנסיונרית נוקשה וצינית המסרבת לחתום על פרויקט "פינוי ובינוי" בבניין בו היא גרה בכדי לא להרוס את חדרו של בנה המנוח. התמונה משתנה כאשר היא מוצאת בחדר בנה טופס מבנק הזרע, היא מבינה שאיפה שהוא בעולם, נמצא הנכד שלה.. אוֹדליה ושתי חברות הנפש שלה, דבורה וחיה, רוקמות עסקה עם יוני, אחראי הפרויקט: הוא יעזור להן למצוא את הנכד ובתמורה, אוֹדליה תחתום. כך, יוצאים המעורבים למסע שמטרתו היא למצוא את הילד לו היא תוכל להגיד "אני סבתא שלך". המחזה נכתב על ידי סונטג לאחר מות אמו, שלא זכתה להיות סבתא. בספטמבר 2022, המחזה הוצג לראשונה במסגרת פסטיבל "פותחים במה בבית ליסין" להקראת מחזות מקוריים. בקריאה המבוימת השתתפו השחקנים תיקי דיין, גילת אנקורי, אורנה רוטברג, תום חגי, רוברט הניג ויעל בר שביט. בנובמבר 2022, עלה המחזמר בתיאטרון הקאמרי. ההצגה הונגשה בספרייה המרכזית לעיוורים ולבעלי לקויות קריאה. רבקה מיכאלי - אוֹדליה (אוֹדי) שפיגל גילת אנקורי - דבורה רוזנבלום אסתי קוסוביצקי - חיה ברמן תום אבני / ערן מור - יוני גל שלמה וישינסקי - פרופסור אלי שור אוסנת בן יהודה / מורן ארביב – מיכל / שירלי רום מחזה: איתי סונטג בימוי: רועי שגב תפאורה: ניב מנור תלבושות: אביה בש מוזיקה: איתמר גרוס תאורה: זיו וולושין דרמטורגיה: גור קורן ע' במאי: קארין סיגל ההצגה זכתה לביקורות חיוביות ותשבחות ממבקרי תיאטרון וקהל הצופים, ונכון לספטמבר 2023, היא הועלתה מעל ל-100 פעמים בתיאטרון הקאמרי ובהיכלי התרבות ברחבי הארץ. דף ההצגה באתר הקאמרי תוכנית ההצגה תוכניה אני סבתא שלך, באתר www.cameri.co.il דף ההצגה באתר הקאמרי, באתר cameri.co.il חלוץ, דינה (2023-01-09). "בגיל 84 רבקה מיכאלי מצטלמת לראשונה לשער "לאשה" ועונה לשאלות של בינה מלאכותית". Ynet. נבדק ב-2023-09-26. "סיכמנו שכל אחת תספיד את השנייה": רבקה מיכאלי, אסתי קוסוביצקי וגילת אנקורי מככבות בהצגה חדשה, באתר ynet, ‏2022-11-17 תום אבני: "לירז חתכה קולרבי דק דק, וזה שבה את ליבי", באתר mako, ‏2022-12-22 "אני סבתא שלך": השחקן שלמה וישינסקי מדבר על הקשר הכואב להצגה החדשה, באתר www.maariv.co.il "אני סבתא שלך": גריאטריה זה כאן וזה צעיר יותר ממה שדמיינתם, באתר www.maariv.co.il דפנה הראל כפיר, "אני סבתא שלך" עם רבקה מיכאלי. קומדיה קלילה של הקאמרי. ביקורת, באתר פואנטה, ‏2022-12-07
פילדלפיה (פרגוואי)

פילדלפיה (בספרדית: Filadelfia) היא בירת מחוז בוקרון בצפון־מערב פרגוואי. אוכלוסיית העיר מונה קרוב ל־20,000 תושבים, נכון לשנת 2021. העיר הוקמה רשמית ב־17 באוגוסט 1931 על ידי קבוצה של כ־1,570 רוסים שברחו שנה קודם לכן מברית המועצות והתיישבו באזור, חלקם התמקמו בכפרים בסביבה וחלקם הקימו את העיר עצמה. לאחר שהוחלט על הקמת העיר כמרכז אזורי, גובשה תוכנית לבניית העיר העתידית: תצורה של רחובות שתי וערב, עם 1,050 מגרשים בשטח של 0.75 דונם כל אחד. קו החזית של מלחמת הצ'אקו בשנים 1932–1935 היה סמוך לפילדלפיה, אך העיר עצמה לא הושפעה מהמלחמה. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר כמה גרמנים, והם גורשו לאחר שהביעו את תמיכתם בגרמניה הנאצית. עם השנים התפתחה העיר לצורך שימוש עיקרי של רעיית בקר. בשנת 1977 הורחבה העיר. שמו של הרחוב הראשי בה נקרא על שם פאול פון הינדנבורג, המדינאי הגרמני, משום שערך קבלת פנים אדיבה לפליטים רוסים שבאו להתגורר בעיר. עם השנים התפתחו בעיר תשתיות כמו קווי טלפון, נגישות למים וכבישים סלולים. נכון לשנת 2021, בעיר מתגוררים 19,927 תושבים. בשנת 1932 התגוררו בה 4 משפחות. 5 שנים לאחר מכן התגוררו בה 104 תושבים. בשנת 1947 היו בה 469 תושבים ובשנת 1957 מנתה העיר 704 תושבים. פילדלפיה ממוקמת בצפון־מערב פרגוואי, בגובה 138 מטרים מעל פני הים. היא מרוחקת כ־180 קילומטרים מפרובינציית פורמוסה בארגנטינה, כ־210 קילומטרים ממדינת מאטו גרוסו דו סול בברזיל וכ־260 קילומטרים ממחוז טאריחה בבוליביה. הבירה אסונסיון נמצאת כ־410 קילומטרים מדרום־מזרח. האקלים בפילדלפיה הוא אקלים צחיח למחצה (BSh לפי שיטת קפן). הטמפרטורות בעיר גבוהות – כמעט במשך כל השנה טמפרטורת המקסימום עולה אל מעל ל־30 מעלות צלזיוס וטמפרטורת המינימום נעה בסביבות ה־20 מעלות צלזיוס. לפעמים הטמפרטורות עולות אל מעל ל־40 מעלות צלזיוס. במקרים נדירים הטמפרטורה בה יורדת אל מתחת ל־5 מעלות צלזיוס, ואירעו מקרים בהם היא ירדה אל מתחת לאפס. בשנה ממוצעת יורדים כ־1,000 מילימטרים של משקעים; החודשים יוני–אוגוסט יבשים כמעט לחלוטין. העיר מחוברת לרשת הכבישים הלאומית. כ־10 קילומטרים מדרום לה עובר כביש ראש מאסונסיון הבירה למעבר גבול עם בוליביה. במערב העיר נמצא מסלול טיסה לא סלול. אתר האינטרנט הרשמי של פילדלפיה מדיה וקבצים בנושא פילדלפיה בוויקישיתוף "CLIMA FILADELFIA (PARAGUAY)". Climate-Data (בספרדית). נבדק ב-2023-09-26.
מיקשה בראון

מיקשה בראון, לאחר שינוי שמו רק ב-1946 ל-באן-Bán (בהונגרית: Braun Miksa;‏ רמטה, 1 באפריל 1894 – בודפשט, 14 בינואר 1954) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא פנימי. מהרופאים הפנימיים הידועים והמצטיינים בהונגריה, חבר קבוע במשך עשרות שנים של "כתב העת הרפואי של בודפשט" בו הופיעו גם פרסומיו. מאמריו התפרסמו תדיר גם בכתבי עת רפואיים נוספים, מתמחים שונים, ועסקו במחלות קיבה, מעיים ומרה שהיו בתחום התמחותו וכן בשאלות מומחים הקשורות להפרשות פנימיות. מיקשה בראון נולד במשפחה יהודית כבנם של מור בראון ורוזה רוט. הוא השלים את לימודיו ברפואה באוניברסיטאות בקולוז'וואר, בווינה ובבודפשט, והוסמך כדוקטור לרפואה ב-1917. בראון היה תחילה רופא מתמחה בבית חולים ציבורי ולאחר מכן עוזר הוראה ומרצה במחלקה הפנימית של מרפאת אפוני של האוניברסיטה. בשל יהדותו הוא פוטר ולא הועסק ברפואה הציבורית לאחר 1940 והפעיל קליניקה פרטית למחייתו. הוא שרד את השואה. במשך שנים רבות היה חלק מהמערכת הקבוע של כתב העת המקצועי הרפואי החשוב של בודפשט (Budapesti Orvosi Újság) ופרסם מאמרים במגזינים רבים נוספים בנושאים הקשורים למחלות קיבה, מעיים ומרה שהיו בתחום התמחותו ומחקריו, כמו כן כתב ספר על הגבלת הילודה. לאחר מלחמת העולם השנייה שינה את שם משפחתו לבאן. מותו נגרם על ידי טרשת העורקים הכליליים. אשתו הראשונה הייתה ארז'בט ויידה-שוומר (1890–1933), לה נישא ב-11 בינואר 1919 בבודפשט. עד בנישואים היה הרופא היהודי ז'יגמונד סרב. לאחר שהתאלמן, נשא את קלרה גרוס (1894–1978) בעיר מישקולץ ב-29 בנובמבר 1936. ילדיו הם קטלין ואריקה. מיקשה בראון הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. לטיפול במחלות דלקתיות של דרכי המרה. (רפואה, 1926, 26) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הזפרותי פטפי) Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002) לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001 ספרו "הגבלת הילודה" באתר darabanth "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi állami halotti akv. 58/1954. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-12. "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 26/1919. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-12. Az Est, 1936. december 10. (27. évfolyam, 282. szám) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיקשה בראון".
לנשום במים

לנשום במים הוא אלבומו הרביעי של ג'נגו, אשר יצא בשנת 2002. המיוחד באלבום זה הוא שלראשונה עמיר רוסיאנו נפרד מחבריו ללהקה ומקליט את האלבום לגמרי לבדו, כשהוא שר ומנגן בכל הכלים - גיטרות, בס, תופים. האלבום הוקלט באולפני פאסט מיוזיק על ידי שותפו להקמת הלייבל, אמיר שור, ובו תשעה שירים. תברח מכאן (3:39) משהו זר (3:50) חלום (3:54) בין האנשים (3:26) שבוע נשאר (3:25) מה את רואה (5:08) איש עם גוף קר (2:29) לנשום במים (5:27) מתבזבז (4:34) מידע על האלבום לנשום במים באתר MusicBrainz ערך זה הוא קצרמר בנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
I Remember Everything

"I Remember Everything" הוא שיר של הזמר האמריקאי זאק בריאן בהשתתפות אמנית הקאנטרי האמריקאית קייסי מאסגרייבס. זו הרצועה האחד-עשר באלבום האולפן הרביעי שלו, Zach Bryan, שיצא לאור ב-25 באוגוסט 2023. הוא נשלח לרדיו אירפליי באיטליה ב-8 בספטמבר, כסינגל המוביל מתוך האלבום. השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשירם הראשון גם של בריאן וגם של מאסגרייבס שהגיע למקום הראשון במצעד. בזמן שסיים את השיר, בריאן שיתף את שמו ותצוגה מקדימה קצרה שלו ב-14 ביוני 2023. הבלבול הראשוני של בריאן לגבי שם השיר נוצר בעקבות בלדה של ג'ון פריין באותו השם. בלבול זה הוביל את בריאן להסביר שהוא רצה לשנות את שם השיר בהתחלה, אבל בסופו של דבר ויתר על ההחלטה מאחר שהשינוי, לטענתו, לא "ישב כמו שצריך". הוא השמיע ביצוע אקוסטי לרצועה באינסטגרם שלו ב-25 ביולי. Trust, Gary (5 בספטמבר 2023). "Zach Bryan & Kacey Musgraves' 'I Remember Everything' Debuts at No. 1 on Billboard Hot 100". Billboard. נבדק ב-5 בספטמבר 2023. {{cite journal}}: (עזרה) Mower, Maxim (14 ביוני 2023). "Zach Bryan shares new unreleased song 'I Remember Everything'". Holler. נבדק ב-28 באוגוסט 2023. {{cite web}}: (עזרה) Young, Casey (25 ביולי 2023). "Zach Bryan Teases New Song "I Remember Everything," And I Really Hope It Makes The Next Album". Whiskeyriff. נבדק ב-28 באוגוסט 2023. {{cite web}}: (עזרה) Rolling Stone, The 100 Best Songs of 2023, Rolling Stone, ‏2023-12-01 (באנגלית אמריקאית) The 100 Best Songs of 2023: Staff Picks, בילבורד, ‏2023-12-07 (באנגלית אמריקאית) Singel 2023 uke 38, topplista.no Official Singles Chart Top 100, חברת המצעדים הרשמית, ‏10 בנובמבר 2023 Hot Rock & Alternative Songs, בילבורד, ‏11 בנובמבר 2023 (באנגלית אמריקאית) Hot 100 Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Streaming Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Digital Song Sales, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Hot Country Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Country Digital Song Sales, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Hot Rock & Alternative Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Hot Rock Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Rock Digital Song Sales, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) Rock Streaming Songs, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית) ARIA Top 50 Singles Chart, ARIA, ‏5 באוגוסט 2023 (באנגלית) NZ Top 40 Singles Chart, מצעד המוזיקה הרשמי של ניו זילנד, ‏12 באוגוסט 2024
קוניה בויס-קלארק

קוניה כרוניקלס בויס-קלארק (באנגלית: Coniah Chronicles Boyce-Clarke; נולד ב-1 במרץ 2003 באנגליה) הוא כדורגלן ג'מייקני-אנגלי המשחק בעמדת השוער בקבוצת רדינג מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ ובנבחרת ג'מייקה. בויס קלארק גדל במחלקת הנוער של רדינג. הוא הושאל לקבוצות סנט אולבנס סיטי וולינג יונייטד מהנשיונל ליג דרום. ב-8 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו ברדינג, בהפסד 2-0 להאדרספילד טאון במסגרת המחזור ה-46 בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לעונת 2022/2023. בויס-קלארק זומן לסגל נבחרת ג'מייקה לקראת טורניר גביע הזהב 2023. ב-2 ביולי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 5-0 על נבחרת סנט קיטס ונוויס במסגרת שלב הבתים של הטורניר. נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לטורניר קופה אמריקה 2024. קוניה בויס-קלארק, באתר Transfermarkt קוניה בויס-קלארק, באתר Soccerway קוניה בויס-קלארק, באתר FootballDatabase.eu GOALKEEPER IN ON LOAN באתר הרשמי של סנט אולבנס סיטי, 19 בנובמבר 2021 (באנגלית) Goalkeeper Coniah Boyce-Clarke has today joined @wellingunited on a loan spell until the end of the 2021–22 season בחשבון הטוויטר הרשמי של רדינג, 18 במרץ 2022 (באנגלית) Bailey included in Reggae Boyz squad for Copa America באתר Jamaica Observer, ‏ 12 ביוני 2024 (באנגלית)
יניסייסק

יניסייסק (ברוסית: Енисейск) היא עיירה במחוז קרסנויארסק בסיביר, מרכז רוסיה. העיירה הוקמה בשנת 1619 כעיירה הראשונה על נהר היניסיי. היא מילאה תפקיד חשוב בקולוניזציה הרוסית של אזור מזרח סיביר במאות ה־17 וה־18, זאת עקב מיקומה בנתיבי הנהר הסיבירי (אנ'). חשיבותה פחתה לאחר סלילתם של כבישים מהירים באזורים דרומיים יותר, בדגש על קרסנויארסק, בירת החבל המנהלי. החלק העתיק של העיירה מוגדר על ידי ממשלת רוסיה כאתר מורשת עולמית. האקלים ביניסייסק הוא אקלים תת־ארקטי (Dfc לפי שיטת קפן). עונת החורף בעיירה ארוכה וקרה מאוד, והקיץ קצר וחמים. בעונה הקרה, טמפרטורת המקסימום כמעט ולא עולה מעל ל־0 מעלות צלזיוס, וטמפרטורת המינימום לעיתים יורדת אף מתחת ל־20 מעלות צלזיוס מתחת לאפס. בעונה החמה, טמפרטורת המקסימום עולה אף מעל ל־20 מעלות צלזיוס (והיו מקרים בהם תועדו מעל ל־30 מעלות צלזיוס), ואילו טמפרטורת המינימום לרוב נעה בסביבות 10 מעלות צלזיוס. בשנה ממוצעת יורדים 470.6 מילימטרים של משקעים, כאשר כ־40%–45% מהם יורדים בצורת שלג. יניסייסק מחוברת לקרסנויארסק באמצעות כביש R-409 שעובר במקביל לנהר היניסיי, שגם הוא מקשר בין העיירה לקרסנויארסק. אורך הדרך הוא כ־330 קילומטרים. מצפון־מערב לעיירה ממוקם נמל התעופה יניסייסק (אנ'), שלו מסלול טיסה באורך 2,190 מטרים. יש לו שימוש מועט בימינו, אך בעבר נעו בו כמה אלפי אנשים בשנה. אתר האינטרנט הרשמי של יניסייסק מדיה וקבצים בנושא יניסייסק בוויקישיתוף https://rosstat.gov.ru/storage/mediabank/tab-5_VPN-2020.xlsx "General Information" (ברוסית). נבדק ב-21 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Yeniseysk, Russia". Climatebase.ru. נבדק ב-22 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
תנגיז אבולדזה

תֶנְגִיז אָבּוּלַדְזֶה (בגאורגית: თენგიზ აბულაძე, תעתיק לטיני: Tengiz Abuladze‏; 31 בינואר 1924 – 6 במרץ 1994) היה במאי קולנוע ותסריטאי גאורגי סובייטי שזכה בתואר האמן הלאומי של ברית המועצות (אנ'). אבולדזה נולד בעיר כותאיסי שבגאורגיה. בשנים 1943–1946 למד לימודי בימאות תיאטרון בתיאטרון שותא רוסתוולי בטביליסי. יחד עם חברו רוואז צ'חיידזה, פנה ללימודי קולנוע ב-VGIK – המוסד ללימודי אמנות הקולנוע (סינמטוגרפיה) במוסקבה, ומוריו היו סרגיי יוטקביץ' ומיכאיל רום. הם סיימו את לימודיהם ב-1952, וסרט הדיפלומה שלהם היה על מלחין גאורגי בשם דימיטרי ארקישווילי. בשנת 1953 הצטרף לסטודיו סרטי גאורגיה כבמאי. עד 1958 ביים סרטים דוקומנטריים, ואז החל לביים גם סרטים עלילתיים. בשנת 1980 זכה לפרס מהשלטון הסובייטי. כמו כן, זכה גם בפרס שותא רוסתוולי היוקרתי. הוא נפטר בטביליסי בשנת 1994, בגיל 70. העבודה המוערכת ביותר שלו, הידועה במערב, היא טרילוגיית הסרטים: "התחננות", "עץ המשאלות" ו"חרטה". האחרון הותר לפרסום בעידן הפוסט-גלאסנוסט והיה אחד מהסרטים השנויים במחלוקת. הוא מתאר פורטרט אלגורי של עיירה קטנה תחת שלטון רודני (בסגנון סטלין או היטלר). הסרט זכה להצלחה עצומה ברוסיה הסובייטית. בין הסרטים שביים: "צ'בני סאסאחלה" (1953), בעברית: "הארמון שלנו" – סרט דוקומנטרי בשחור לבן. "קרטולי צקביס סחמציפו אנסמבלי" (1954), בעברית: "הבלט הלאומי הגאורגי" – דוקומנטרי. "דימיטרי ארקישווילי" (1955) – סרט דוקומנטרי בשחור לבן על חייו של מלחין בשם זה. "מגדנס לורג'ה" (1955), בעברית: "החמור של מגדנה" – סרט דרמה בשחור לבן. במאי יחד עם רוואז צ'חיידזה על פי הנובלה של אקתרינה גבשווילי. מתאר את חיי היומיום בגאורגיה, סיפור פשוט על קבוצת ילדים שאומצו על ידי חמור, כחול עיניים, אבוד של סוחר פחם, ואחר כך הולך לבית המשפט כשהוא רוצה אותו חזרה. הסרט זוכה לפרס מיוחד לסרטים קצרים בקאן. "סחביסי שבילבי" (1958), בעברית: "ילדים של מישהו אחר" – רומן דרמטי בשחור לבן. "מה בביה, איליקו דא אילריוני" (1963), בעברית: "אני סבתא, איליקו ואילריוני" – קומדיה רומנטית בשחור לבן. "סבנור טושורי צ'אנאחדבי" (1965), בעברית: "מבט על סוואנתי ותושתי". "ודרבה" (1967), בעברית: "התחננות". "סמקאולי סאטרפוסטיבס" (1972) – דרמה לפי הנובלה של אבו בקיר. "מוזיאומי גיאציס כבש" (1972), בעברית: "למרגלות המוזאון" – סרט טלוויזיה על המוזיאון הפתוח דגסטן. "נטווריס חה" (1976), בעברית: "עץ המשאלות" – משל פילוסופי שכותרת המשנה שלו היא "סרט מחיי כפר גאורגי לפני המהפכה". אנשים הזויים המאכלסים את היישוב בתחילת המאה: אחד מחפש יום ולילה אחר דג זהב, השני מעריץ את העתיד, השלישי את העבר, הרביעי את חלומותיו. עד שמגיעה למקום מאריטה היפהפייה ומערערת את האיזון. "מונאנייבה" (1987), בעברית: "חרטה" – דרמה פוליטית (סאטירה). הוקרן בטלוויזיה הישראלית מספר פעמים. "קצי מוראט" (1989), בעברית: "האיש מוראט". תנגיז אבולדזה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תנגיז אבולדזה, באתר AllMovie (באנגלית) תנגיז אבולדזה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תנגיז אבולדזה, באתר www.mymovies.it (באיטלקית) תנגיז אבולדזה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אמין עדלי

אמין עדלי (בערבית: أمين عدلي, בצרפתית: Amine Adli; נולד ב-10 במאי 2000 בבזייה שבצרפת) הוא כדורגלן מרוקאי-צרפתי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת באייר לברקוזן מהבונדסליגה ובנבחרת מרוקו. עדלי גדל במחלקת הנוער של טולוז. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הצרפתית. הוא ערך 39 הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ליגת העל הצרפתית וליגת המשנה הצרפתית, בהן הבקיע שמונה שערים. ב-26 באוגוסט 2021 חתם עדלי על חוזה לחמש שנים בבאייר לברקוזן מהבונדסליגה. עדלי היה חלק מסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר. ב-12 בספטמבר 2023 ערך עדלי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו, בניצחון 1-0 על נבחרת בורקינה פאסו במשחק ידידות. ב-17 באוקטובר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת ליבריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023. נכלל בסגל נבחרת מרוקו לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. באייר לברקוזן בונדסליגה (1): 2023/24 הגביע הגרמני (1): 2023/24 אישיים שחקן העונה בליגת המשנה בצרפת (1): 2020/21 חלק מנבחרת העונה בליגת המשנה בצרפת (1): 2020/21 מדיה וקבצים בנושא אמין עדלי בוויקישיתוף אמין עדלי, ברשת החברתית אינסטגרם אמין עדלי, באתר Transfermarkt אמין עדלי, באתר Soccerway אמין עדלי, באתר BDFutbol אמין עדלי, באתר WorldFootball.net אמין עדלי, באתר National Football Teams אמין עדלי, באתר FootballDatabase.eu אמין עדלי, באתר ESPN TOP TALENT AMINE ADLI SIGNS FROM TOULOUSE באתר הרשמי של באייר לברקוזן, 26 באוגוסט 2021 (באנגלית) CAN Côte d'Ivoire 2023 : le coach Hoalid dévoile sa liste finale (27 joueurs) באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל המרוקאית המלכותית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יישובי חורשים

יישובי חורשים מהווים גוש התיישבות בתוך תחומי גוש דן המורחב, על גבול שרון-שומרון. מיקומם בין כביש 6 לגדר ההפרדה והם נמצאים משני צידי הקו הירוק. הגוש נתחם מדרום על ידי כפר ברא וכפר קאסם, ומצפון על ידי הקו הירוק וכביש 55. מקור שמו הוא באחד היישובים בו, חורשים. יישובי הגוש, מצפון לדרום: מתן, ירחיב, נירית, חורשים ואורנית. לעיתים הגדרת הגוש איננה מתייחסת לאורנית. במרכז הגוש נמצאים יער חורשים ונחל קנה. מבחינה תחבורתית, אורנית מופרדת משאר הגוש בצורה כמעט מוחלטת על ידי נחל קנה וחלקו הדרומי של יער חורשים, ובמקום זאת היא מקושרת לרשת התחבורה הארצית דרך כביש 5442 למחלף שער שומרון. שאר חלקי הגוש מחוברים אחד לשני על ידי הכבישים 5232 ו-5235. היציאה מהגוש מתאפשרת רק מערבה, ורק על ידי כביש 5233 מחורשים לכביש 444. כביש זה עובר על גשרים מעל לכבישים 6 ו-531 בדרכו לכביש 444, ולא מאפשר מעבר אליהם. ההפרדה הכמעט מוחלטת של הגוש משאר מערכת הכבישים הארצית יוצרת מצב שבו, לדוגמה, נסיעה מהיישוב מתן לכביש 6, אשר מרחקם זה מזה קטן מקילומטר בקו אווירי, אורכת 10 קילומטר ועוברת בשני מחלפים: מחלף חורשים (שלמרות שמו הוא כלל לא מחובר לגוש) ומחלף ג'לג'וליה. בעקבות בעיות התחבורתיות באזור, קיים שאטל בין יישובי חורשים לתחנת הרכבת ראש העין – צפון. הגוש מייצר חוצץ טריטוריאלי בין כפר קאסם וכפר ברא, המהוות את הקצה הדרומי של המשולש, לבין שאר המשולש ולאזורים ערביים בשומרון. בנוסף, הגוש חוצץ בין העיירה ג'לג'וליה לאותם אזורים ערביים, המרוחקים רק כקילומטר וחצי ביניהם. בכך, הגוש מונע קשר ישיר בין יישובים ערביים משני צידי הקו הירוק, ומונע בפועל צירוף של יישובי המשולש למדינה פלסטינית, במידה ותקום. שיטת הפרדה זו, הפועלת לכל אורך המשולש, נוצרה לראשונה בבניית יישובי הכוכבים, ופועלת בין היתר גם בגוש שקד. בהצעות לסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני, כלל גוש חורשים, כולל אורנית, נכלל מאז ומתמיד בתחומים שיישארו בשטחי ישראל, למרות גודלו הקטן יחסית. מדיה וקבצים בנושא יישובי חורשים בוויקישיתוף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. חדש! שאטל מישובי גוש חורשים - לרכבת ראש העין צפון, באתר נירית, ‏2 באוקטובר 2022
לי ארשמבו

לי ארשמבו (בשם מלא באנגלית: Lee Joseph "Bru" Archambault; נולד ב-25 באוגוסט 1960 באוק פארק, אילינוי) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. לי ארשמבו נולד בעיירה אוק פארק שבאילינוי. הוא סיים לימודי בית הספר ולמד הנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ממנה קיבל תואר ראשון בשנת 1982 ותואר שני בשנת 1984. לאחר סיום הלימודים ארשמבו התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית. בשנת 1986 הוא סיים קורס טיס והוצב בבסיס החיל כטייס "F-111 ארדוורק". הוא השתתף במשימות מבצעיות של מלחמת המפרץ כטייס "לוקהיד F-117 נייטהוק". בשנת 1995 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי. בשנת 1998 ארשמבו נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא ביצע מספר משימות בצוות הקרקע. ביוני 2007 ארשמבו השתתף במשימת STS-117 של מעבורת החלל קולומביה כטייס (פרדריק סטרקו היה מפקד הצוות). מטרת המשימה הייתה להרחיב תחנת החלל הבין-לאומית, להחליף חלק מהצוות ולהביא לצוות אספקה חדשה. בשנת 2009 הוא טס בפעם השנייה על סיפון מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-119 כמפקד צוות. מטרת המשימה הייתה להביא אל תחנת החלל הבין-לאומית את קורה S6 ועליה מערך סולרי. בכך הושלמה בניית הקורה הראשית של התחנה. כמו כן בוצע החלפה חלקית של הצוות והועברה אספקה חדשה. ארשמבו עזב את נאס"א בשנת 2013 והשתלב בתאגיד סיירה נבדה. הוא השתלב בפרויקט "דרים צ'ייסר". מדיה וקבצים בנושא לי ארשמבו בוויקישיתוף ביוגרפיה