laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אתלטיקה באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)

אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) נערכה במקסיקו סיטי, מקסיקו. תחרויות האתלטיקה נערכו בין 13 ל-20 באוקטובר 1968. נערכו 36 תחרויות באתלטיקה במשחקים אלו (12 לנשים ו-24 לגברים), בהשתתפות 1,027 משתתפים (243 נשים ו-784 גברים) מ-92 מדינות. במהלך המשחקים נשברו 15 שיאי עולם ו-11 שיאים אולימפיים. ואיומיה טיוס (ארצות הברית ארצות הברית) שזכתה בשתי מדליות זהב והגנה על תוארה בריצה היוקרתית ביותר ל-100 מטר. אירנה שווינסקה יהודיה (פולין פולין) שזכתה בשתי מדליות, זהב וארד. בריצת 200 מטר היא קבעה שיא עולם חדש. ג'ים היינס (ארצות הברית ארצות הברית) ולי אוונס (ארצות הברית ארצות הברית), זכו כל אחד בשתי מדליות זהב. היינס קבע בריצת 100 מטר שיא עולם חדש של 9.95 שניות, והיה לאצן הראשון שרץ בפחות מ-10 שניות. שיא זה החזיק מעמד 15 שנים. אוונס קבע בריצת 400 מטר שיא עולם חדש של 43.86 שניות. שיא זה החזיק מעמד 20 שנים. טומי סמית' (ארצות הברית ארצות הברית) זכה במדליית זהב בריצת 200 בשיא עולם חדש של 19.83 שניות, והיה לאצן הראשון שרץ בפחות מ-20 שניות. בטקס חלוקת המדליות התעוררה סערה, כאשר הוא וזוכה מדליית הארד, ג'ון קרלוס הצדיעו את "הצדעת הכוח השחור" בזמן נגינת ההמנון האמריקני, כשהם לובשים כפפות וצעיפים שחורים ויחפים מנעליים. פיטר נורמן מאוסטרליה, זוכה מדליית הכסף, הצטרף למחאתם כשענד תג של "הפרויקט האולימפי לזכויות אדם". קיפצ'וגה קיינו (קניה קניה) (מדליית זהב ומדליית כסף), נפתלי טמו (קניה קניה) (מדליית זהב ומדליית ארד) ועמוס ביווט (קניה קניה) ומאמו וולדה (אתיופיה אתיופיה) (מדליית זהב ומדליית כסף), ניצחו בריצת 1500 מטר, ריצת 10000 מטר, ריצת 3000 מטר מכשולים וריצת מרתון בהתאמה, וסימנו את ראשית הדומיננטיות של האתלטים המזרח-אפריקאים בריצות הבינוניות והארוכות. נבחרת השליחים של ארצות הברית (ארצות הברית) בריצת 4x400 מטר קבעה שיא עולם חדש של 2:56.16 דקות, שהחזיק מעמד 24 שנים. ולדימיר גולובניצ'י (ברית המועצות ברית המועצות) זכה במדליית זהב שנייה בהליכה ל-20 ק"מ. בוב בימון (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית זהב בשיא העולם בקפיצה לרוחק בלא פחות מ-55 ס"מ, והעמידו על 8.90 מטר. שיא זה החזיק מעמד 23 שנים. אל ארטר (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית הזהב הרביעית שלו בזריקת דיסקוס והיה לאתלט הראשון בהיסטוריה שזוכה בתואר האולימפי ארבע פעמים ברציפות. דיק פוסברי (ארצות הברית ארצות הברית) שזכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בסגנון חדש, כאשר קפץ עם הגב לכיוון הרף. שיטה זו, הקרויה על שמו "סגנון פוסברי", אומצה עד מהרה בידי קופצים נוספים, וכיום זו הדרך המקובלת בקפיצה לגובה. בתחרויות הקפיצה המשולשת נשבר שיא העולם חמש פעמים בידי שלושה קופצים שונים, עד שויקטור סנייב (ברית המועצות ברית המועצות) העמידו על 17.39 מטר. הייתה זו מדליית הזהב הראשונה שלו מתוך 4 מדליות, 3 מהן זהב. מוחמד גמודי מתוניסיה מנצח בריצת 5000 מטר, באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) בקרב 10, חלוקת המדליות נעשתה לפי שיטת ניקוד משנת 1962. התוצאות בסוגריים זהו עדכון הניקוד משנת 1985. מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת מקסיקו סיטי בוויקישיתוף אתלטיקה באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), באתר Sports Reference (באנגלית) סרטון יוטיוב, ריצת 100 מטר גמר לגברים מאולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968 סרטון יוטיוב, ריצת 200 מטר גמר לגברים מאולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968 סרטון יוטיוב, ריצת 1500 מטר גמר לגברים מאולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968
מכשיר פיננסי

בתחום החשבונאות ושוק ההון, מכשיר פיננסי הוא כינוי כולל לחוזים כספיים שמטרתם השגת מימון למנפיק והשגת תשואה לרוכש. לדוגמה, מניה המונפקת על ידי חברה יוצרת תזרים מזומנים נכנס, ורוכש המניה זוכה לתשלומי דיבידנד. המונח מוגדר בתקן חשבונאות בינלאומי 32 כחוזה היוצר נכס פיננסי בישות אחת והתחייבות פיננסית או מכשיר הוני בישות אחרת. כל מונח בפני עצמו, נכס פיננסי, התחייבות פיננסית ומכשיר הוני, מוגדרים אף הם בתקן. נזילות: היכולת למכור או לקנות את המכשיר במהירות ובקלות. תשואה: הרווח הפוטנציאלי מההשקעה. סיכון: מידת אי-הוודאות לגבי התשואה העתידית. מועד פירעון: הזמן עד שהמכשיר מגיע לבשלות או מסתיים. איגרת חוב איגרת חוב להמרה מניה כתב אופציה שטר חוב קרן נאמנות תעודת סל אופציה חוזה עתידי חוזה החלף (סוואפ) תעודות סל, אופציות, וחוזים עתידיים עשויים להיות צמודים למדד פיננסי כגון מדד תל אביב 35. בארץ מכשירים פיננסיים נסחרים בהבורסה לניירות ערך בתל אביב, ואופציות וחוזים עתידיים בשוק המעו"ף. מכשיר פיננסי מורכב הוא מכשיר פיננסי הכולל שני מרכיבים: מרכיב הוני ומרכיב התחייבותי. דוגמה למכשיר מעין זה הוא אג"ח להמרה (איגרות חוב שניתן להמירה למניה של הישות המנפיקה), בתנאים מסוימים. אם התנאים מתקיימים, הישות המנפיקה נדרשת לחשב את מרכיב ההתחייבות על בסיס איגרת חוב דומה ללא מרכיב ההמרה. המרכיב ההוני (המייצג את אופציית ההמרה) הוא ערך שייר. חישוב זה יבוא לידי ביטוי בספרי החברה המנפיקה, ואילו בספרי החברה הרוכשת יוצג נכס אחד כרגיל. רפי אלדור, אופציות, חוזים עתידיים וניהול סיכונים, שוק מעו"ף מדריך IAS 39: מכשירים פיננסיים באתר פיננסיתא מכשירים פיננסיים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדה יצחק

שְׂדֵה יִצְחָק הוא מושב במזרח השרון, דרומית-מזרחית לחדרה השייך למועצה אזורית מנשה. המושב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מפולין, פרס ותימן על אדמות שלפני-כן ישב עליהם קיבוץ להבות חביבה ששינה את מיקומו ועבר כ-3 ק"מ מזרחה. שמו של המושב ניתן לו על שמו של יצחק שדה, שהיה מייסד הפלמ"ח ומפקדו הראשון. מדיה וקבצים בנושא שדה יצחק בוויקישיתוף אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 שדה יצחק, באתר מועצה אזורית מנשה ילקוט הפרסומים 489 (עמ' 1254), ‏31 ביולי, 1956 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ון לוביץ

ג'ונתן מייקל לוביץ (באנגלית: Jonathan Michael Lovitz; נולד ב-21 ביולי 1957) הוא קומיקאי, שחקן וזמר יהודי-אמריקאי. הוא התפרסם לראשונה כחבר צוות בתוכנית סאטרדיי נייט לייב בין השנים 1985–1990. לוביץ נולד בלוס אנג'לס. אביו היה רופא מצליח ורופא המשפחה של משפחת ג'קסון המפורסמת. למד תיאטרון באוניברסיטת קליפורניה באירוויין ולאחר למד עם טוני באר ב-"Film Actors Workshop". הצטרף לקבוצת "The Groundlings" שם התחבר עם שותפו לעתיד ב-SNL פיל הארטמן. לוביץ היה חבר צוות בסאטרדיי נייט לייב בין 1985 ל-1990. מאוחר יותר, בראיון שקיים לרגל יציאת הספר "Live From New York: An Uncensored History of Saturday Night Live", אמר שתקופה זו היא המיוחדת ביותר בקריירה שלו. הוא היה מועמד לפרס אמי בשנתיים הראשונות שלו ב-"SNL". לוביץ תרם את קולו למספר רב של סרטים מצוירים וסדרות כמדבב. בסדרה "The Critic" שיחק את Jay Sherman בקולו הרגיל. ב"משפחת סימפסון" דיבב את ארטי זיף (דמות שיצאה לפרום עם מארג' סימפסון), וכשבע דמויות נוספות. הוא דיבב את דמות מכשיר הרדיו בסרט הטוסטר הקטן והאמיץ, ואף בוידאו קליפ שקידם משחק הווידאו "Banjo-Kazooie". לוביץ שר בדואט עם רובי ויליאמס בתקליטו מ-2001 :Swing When You're Winning", בשיר "Well, Did You Evah". הוא שיחק במופע של ניל סיימון "The Dinner Party" בברודוויי. הוא שר בקרנגי הול שלוש פעמים, ושר את ההמנון האמריקאי באצטדיון הדוג'רס ובאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. ב-10 באוקטובר 2001 שר לוביץ דואט עם רובי ויליאמס את השיר "Well, Did You Evah!" באלברט הול בלונדון. השיר מופיע באלבום Swing When You're Winning. בסוף שנות ה-90 היה לוביץ "האיש שכתב את דפי זהב", בסדרת פרסומות עבור תעשיית דפי הזהב האמריקאית. ב-2006 דיברר את מסע הפרסום של רשת המסעדות סאבוויי. ב-1984 החל לוביץ בהופעות סטנד-אפ. ב-8 בנובמבר 2007 פתח ג'ון לוביץ את המועדון שלו "The Jon Lovitz Comedy Club at Aubergine" ברובע פנסי הגז (סן דייגו). בין המופיעים היו דייוויד ספייד, דניס מילר, קווין נילון, נורם מקדונלד, דיינה קארווי ועוד. סניף נוסף של המועדון נמצא ב"סיטי ווק" באולפני יוניברסל. במועדון מוקלטים מספר פודקאסטים של קווין סמית', ג'ניפר שוולבך, ראלף ג'רמן וג'ייסון מיוז רובם משתתפים בסדרת הסרטים ג'יי ובוב השקט. מדיה וקבצים בנושא ג'ון לוביץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון לוביץ ג'ון לוביץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון לוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון לוביץ, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון לוביץ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון לוביץ, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון לוביץ, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון לוביץ, באתר Songkick (באנגלית) ג'ון לוביץ, באתר בילבורד (באנגלית) http://www.filmactorsworkshop.com http://www.adbroad.com/2010_09_01_archive.html http://www.tv.com/shows/saturday-night-live/forums/jon-lovitz-subway-spokesman-455-233291 http://thejonlovitzcomedyclub.com
דפנה

האם התכוונתם ל... דפנה (מיתולוגיה) – נימפה במיתולוגיה היוונית דפנה (קיבוץ) – קיבוץ באצבע הגליל דפנה (יישוב במצרים העתיקה) – יישוב במצרים העתיקה, מזוהה עם תחפנחס המקראית אליה הגיע הנביא ירמיהו דפנה (צמחים) – סוג צמחים ממשפחת המתנניים ער אציל – עץ המכונה "דפנה", על שם הנימפה דפנה ודודידו – סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים בסיס דפנה – בסיס של חיל הים הישראלי בימת ברדוויל דפני אישים ששמם הפרטי הוא דפנה
מולד (כתב עת)

מולד הוא כתב עת מדיני וספרותי ישראלי שיצא לאור בשנים 1948–1986. בשנים 1967-1948 כתב העת יצא לאור כירחון בחסות מפא"י, בעריכתו של אפרים ברוידא. בשנת 1967 הפך כתב העת לבלתי תלוי, בהוצאת "מפעלי מולד". כדי להבדילו מגרסתו הקודמת, הוא נקרא "מולד, סדרה חדשה". כתב העת לא הופיע בשנים תשל"ז-תשל"ט, ונסגר בשנת 1986. גיליונות מולד, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה מולד, באתר של תנועת העבודה הישראלית מאמרים מכתב העת "מולד", באתר מט"ח ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פוסט-דיסקו

פוסט-דיסקו (באנגלית: Post-disco) הוא ז'אנר מוזיקלי ומונח המתאר תוצאות בהיסטוריה של המוזיקה הפופולרית בסביבות השנים 1979–1986, שהתחיל בתגובה חסרת תקדים נגד מוזיקת דיסקו בארצות הברית, שהובילה לתסיסה אזרחית ולהתפרעות בשיקגו המכונה "ליל ההריסה של הדיסקו" (אנ') ב-12 ביולי 1979, ומסתיים בהופעת המיינסטרים של מוזיקת הגל החדש בשנת 1980. בשנים אלו הדיסקו הפגין דמות אלקטרונית יותר ויותר ששימשה עד מהרה קפיצה אל הגל החדש, אולד-סקול היפ הופ, יורודיסקו, ויורש על ידי מוזיקת מועדונים מחתרתית בשם Hi-NRG, שהייתה המשכו הישיר. המונח פוסט-דיסקו מתייחס לסגנונות בתקופתו, כגון בוגי, סינת'-פאנק ואלקטרו-פאנק. סגנונות מוזיקליים נוספים שהופיעו בעידן הפוסט-דיסקו כוללים את הדאנס-פופ והאיטלו דיסקו, והובילו לפיתוח מוזיקת הדאנס האלטרנטיבי, מוזיקת האוס ומוזיקת טכנו. אוולין שמפניה המלך - (1982) אהבה בוא למטה מדונה - (1983) Madonna (אלבום) מייקל ג'קסון - (1982) Thriller Kashif לארי לוואן Indeep מדיה וקבצים בנושא פוסט-דיסקו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דולפיני נהרות

דולפיני נהרות, היא קבוצה שאינה מונופילטית הכוללת ארבע משפחות של דולפינים שחיים בנהרות מים מתוקים ובשפכי נהרות. דולפיני הנהרות חיים באסיה ובדרום אמריקה. כדולפינים, הם שייכים לתת-סדרת לווייתני השיניים. רוב המינים חיים בנהרות במים מתוקים והמין דולפין לה פלטה, חי בשפכי נהרות (מים מלוחים) ובסביבה ימית הקרובה לחוף. צבעם של דולפיני הנהרות משתנה - יש ביניהם לבנים, ורודים, צהובים, חומים, אפורים ושחורים. הגדולים שבהם עשוי להגיע לאורך של 2.4 מטרים, אף שרוב הפרטים קטנים יותר. החוטם שלהם ארוך יותר משל מקביליהם הימיים, עיניהם קטנות יותר, וראייתם טובה פחות. הסיבה העיקרית לכך היא שהם חיים במים עכורים, ולכן תפקיד הראייה בחייהם משני. תזונתם מתבססת על דגים, כיתר הדולפינים. בימינו מצויים בקבוצה זו ארבע משפחות ובהם שבעה מינים: איניים (Iniidae) - בה המינים דולפין האמזונאס, דולפין נהרות בוליביאני ודולפין נהרות ארגואיי. נהרתניים (Platanistidae) - בה המינים נהרתן הגאנגס ונהרתן האינדוס. פונטופוריים (Pontoporiidae) - בה המין היחידי פרנסיסקנה לה פלטה. ליפוטיים (Lipotidae) - בה המין היחיד דולפין נהרות סיני, שכנראה נכחד ב-2006. מיון בני הקבוצה משפחה נהרתניים (Platanistidae) משפחה Allodelphinidae - נכחדה משפחה Squalodelphinidae - נכחדה. בה המקרוסקואלודלפיס משפחה Squalodontidae - נכחדה משפחה Waipatiidae - נכחדה על-משפחה Inioidea משפחה איניים (Iniidae) משפחה פונטופוריים (Pontoporiidae) משפחה ליפוטיים (Lipotidae) שאלת המונופילטיות של דולפיני הנהרות נידונה ארוכות. אף שקיימים מאפיינים מורפולוגיים מבחינים רבים, קיים דמיון כללי רב בין כל המינים. לכן, ההשערה הראשונית הייתה כי אכן מדובר בקבוצה מונופילטית. עם זאת, מאוחר יותר הוצע כי הדמיון בין המינים מקורו באבולוציה מתכנסת, ואכן - לפי מחקרים מולקולריים נראה כי כך המקרה. בעוד בימינו חיים מרבית המינים בקבוצה רק במים מתוקים, בעבר היו מינים שהיו ימיים יותר בדומה לדולפינים הרגילים, כגון הסקואלודון. על המונופילטיות של הקבוצה יוגב ישראלי, בעומק האמזונס: התגלה מין לא מוכר של דולפין נהרות ענק, באתר ynet, 31 במרץ 2024 דולפיני נהרות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תגובה קורטיקלית

תגובה קורטיקלית זוהי תגובה המתרחשת בזמן הפריה כאשר תא זרע מתאחד עם קרום התא של תא ביצה, ויוצר שינוי של מעטפת ה-zona pellucida, מעטפת המקיפה את תא הביצה ומונעת כניסת זרעים נוספים לתא. התגובה הקורטיקלית היא למעשה האקסוציטוזה של השלפוחיות הקורטיקליות (cortical granules). כאשר התא מופרה, משתחרר סידן מאתרי אחסון הסידן בתא הביצה, הגורם לעלייה בריכוזי הסידן בתא. הסידן משמש כאות להתחלת תהליך הפרשת תכולת השלפוחיות לחלל החוץ תאי. האיחוי של השלפוחיות עם מעטפת התא מתחיל ליד האזור דרכו נכנס תא הזרע, ובהמשך כשהסידן מגיע לכל התא, משתחרר זרם של שלפוחיות קורטיקליות, הגורם לכך שתאים נוספים לא יוכלו להיכנס אל תוך התא. התכולה של השלפוחיות הקורטיקליות עצמן שונה ממין למין. באתר ביולוגיה מולקולרית של התא (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Heap

האם התכוונתם ל... ערימה – מבנה נתונים Heap – אזור בזיכרון של תהליך שבו נמצאים משתנים ואובייקטים שהוקצו דינמית
מערכת ניהול חבילות

מערכת ניהול חבילות (מכונה גם מנהל חבילות) היא תוכנה המאפשרת לבצע אוטומטית התקנת והסרת חבילות תוכנה, וכן עדכונן והגדרתן. מנהל החבילות מהווה יתרון בעת התקנת תוכנה בשל טיפולו בתחומי תאימות התוכנה לפלטפורמה עליה היא מותקנת, גרסתה, ומניעת בעיות נוספות. המערכת מתכתבת על-פי-רוב עם בסיס נתונים תוכנתי העשוי להכיל מאות ואף אלפי חבילות תוכנה. המערכת קיימת לרוב במערכות הפעלה מבוססות לינוקס או דמויות יוניקס (כגון הומברו ב-macOS) ומהווה חלק אינטגרלי מהן. המערכת קיימת בדרך-כלל במערכות הפעלה התומכות כברירת מחדל בתפעול המחשב בצורה זו, ללא התקנה עצמאית של תוכנות, אך חלקן אינו חיוני ורק תורם לנוחות המשתמש. מנהלי חבילות נפוצים בסביבת יוניקס: מנהל החבילות pkgsrc, או בקיצור pkg. מנהל חבילות זה נפוץ בעיקר בהפצות BSD, דוגמת NetBSD/FreeBSD, אך נפוץ גם בסולאריס ובמקינטוש. מערכת APT לניהול חבילות deb בהפצת הלינוקס דביאן ונגזרותיה (אובונטו, לינוקס מינט וכדומה). מנהל החבילות YUM שמאוחר יותר הוחלף ב-DNF לניהול חבילות RPM בהפצת הלינוקס פדורה וב-Red Hat. pacman, מנהל החבילות של ארץ' לינוקס ושל מנג'רו לינוקס. Portage, מנהל החבילות של ג'נטו לינוקס. Zypper, מנהל החבילות של הפצת הלינוקס openSUSE לניהול חבילות RPM. Snap, מערכת אריזה ופריסה של חבילות תוכנה שפותחה על ידי קנוניקל. "חנויות האפליקציות" השונות (Mac App Store, Google Play ו-Microsoft Store). מרכז התוכנה של אובונטו מדיה וקבצים בנושא מערכת ניהול חבילות בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חבילה (תוכנה)

חבילה במערכת ניהול חבילות, ובפרט בכאלו הקיימות בהפצות לינוקס, היא יחידת מידע היכולה להיות מותקנת או מוסרת במחשב. חבילה עשויה לכלול קבצים שונים, ובהם תמונות, גופנים, משחקים, תוכנות ועוד. בנוסף קיימת בכל חבילה יחידת מטא-נתונים הכוללת את תיאור תוכן החבילה גרסתה ותאימותיה. מרכז ניהול החבילות מתקין את התוכנה תוך כדי התייחסות למטה המידע המופיע בה. ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
RapidShare

RapidShare (בעברית: רפידשר) היה שירות מקוון המספק שירותי העלאות ואחסון קבצים מסוגים שונים במהירות גבוהה. השירות איפשר לאחסן קבצים דיגיטליים בשרתי החברה בחינם או בתשלום, לצורך גיבוי או על מנת לאפשר הפצה של קבצים דיגיטליים למשתמשים אחרים באינטרנט. השירות נוצר במקור על ידי המתכנת הגרמני כריסטיאן שמידט. השירות הופעל על ידי החברה השווייצרית "RapidShare AG" אשר נוסדה בשנת 2006 ופעלה בצ'אם שבשווייץ. שרתי החברה הכילו (נכון לשנת 2012) קיבולת של כ-10 פטהבייט (פטהבייט = 10 15 {\displaystyle 10^{15}} בתים = מיליון ג'יגהבייט). רפידשר היה אחד משירותי אירוח הקבצים הראשונים באינטרנט (סוג שירות המכונה "One-click hosting") והיה, לפני סגירתו, אחד מהאתרים הגדולים מסוגו בעולם. על אף שהשירות היה זמין בחינם עם מגבלות שונות, הייתה גם האפשרות לרכישת מנויי פרימיום באתר, שהיה מקור ההכנסה העיקרי של בעלי האתר, אשר איפשר למנויים בתשלום להוריד קבצים מבלי לחכות שההורדות יהפכו זמינות, והסיר הגבלות שונות אחרות. במהלך שנת 2014, לאחר תביעות שספג השירות, מייסדו החליט לשקול את סגירת האתר. רוב העובדים פוטרו. ב-31 במרץ 2015, נסגר השירות.
בית יהושע

בֵּית יְהוֹשֻׁעַ הוא מושב במחוז המרכז, השוכן במישור החוף ממזרח לנתניה, השייך למועצה אזורית חוף השרון. המושב ממוקם כשכפר נטר מצפונו, ליד קיבוץ תל יצחק מדרומו, היישוב אבן יהודה במזרח, מושב אודים במערב והעיר נתניה במערב הצפוני. היישוב הוקם ב-17 באוגוסט 1938 על ידי חברי תנועת הנוער "עקיבא" כקיבוץ במסגרת חומה ומגדל על שטח של 1,250 דונם שרכשה קרן קיימת לישראל. את תוכנית המתאר של היישוב הכין האדריכל ריכרד קאופמן. היישוב הוקם בסמוך לתל יצחק, שנוסד חודשיים קודם, וכפר נטר שהוקם שנה אחר כך, מתוך רצון לייצור רצף התיישבות באזור. היישוב נקרא על שמו של יהושע טהון שהיה פעיל ציוני בחברת "הכשרת היישוב". חברי הקיבוץ החלו לעבד את הקרקעות במקום עוד לפני הקמת היישוב עצמו בתחילת 1938. בשנה הראשונה לאחר הקמתו גרו חברי הקיבוץ באוהלים שהוקפו בחומה שנבנתה סביב נקודת ההתיישבות. עד שנת 1941, נבנו 7 מבני קבע וחדר אוכל ששימש גם כבית כנסת, ובקיבוץ גרו 80 איש. באפריל 1949 החליטו חברי הקיבוץ להופך למושב שיתופי. במאי 1953 נחנכה תחנת הרכבת בית יהושע. בתחנה עוצרת רכבת בינעירונית וגם הרכבת הפרברית בקו בנימינה - רחובות - אשקלון המשמשת גם את תושבי דרום העיר נתניה ואת תושבי המושבים וקיבוצים באזור. בשנת 1954 החל ניקוז ביצת נחל פולג שהשתרעה מדרום ליישוב. ביישוב נמצא בית הספר "ויצמן", המשמש כבית ספר יסודי לילדי אודים, בית יהושע, כפר נטר, שפיים ותל יצחק. ביישוב הוקמה אנדרטה, בתכנונו של יהודה יהב, לזכר תנועת הנוער עקיבא. מדיה וקבצים בנושא בית יהושע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית יהושע בית יהושע באתר המועצה האזורית חוף השרון בית יהושע (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 הקמת <<בית־יהושע>>, הארץ, 18 באוגוסט 1938 המשך - הקמת "בית יהושע", הארץ, 18 באוגוסט 1938 העלייה ל"בית יהושע", הצופה, 18 באוגוסט 1938 ד"ר י שורצברט, *תל־יצחק" ו"בית יהושע", הַבֹּקֶר, 26 באוגוסט 1938 ישוב על שם יהושע טהון, דבר, 5 בינואר 1938 בית יהושע, דבר, 22 במאי 1941 קבוצת בית יהושע הופכת למושב שתופי, חרות, 17 באפריל 1949 היום חנוכת רכבת הנוסעים החופית, דבר, 14 במאי 1953 הרברט פרידן, ייבוש החולה בזעיר אנפין, מעריב, 12 בדצמבר 1954
אנטרוס

אנטרוס (בלטינית: Anterus; נפטר ב-3 בינואר 236) היה האפיפיור התשעה עשר. תקופת כהונתו נמשכה 40 ימים, בין 21 בנובמבר 235 ל-3 בינואר 236. הוא עלה לכס האפיפיורות אחרי גירושם של היפוליטוס מרומא והאפיפיור הקודם פונטיאנוס למכרות בסרדיניה. במקור הגיע מאזור קלבריה, וככל-הנראה בעל שורשים יווניים. כמו כן, שמו מלמד כי כנראה היה עבד משוחרר. על פי "ליבר פונטיפיקליס" (ספר האפיפיורים) מת אנטרוס מות קדושים כמרטיר מפני שליקט את מעשי המרטירים והפקידם בארכיוני הכנסייה ברומא. עם זאת, רוב החוקרים אינם משוכנעים כי כך היה, משום שתקופת רישום הדברים מאוחרת בהרבה להתרחשותם. הספולכרה בה נקבר אחרי מותו התגלתה בשנת 1854 על ידי דה רוסי, ונמצאו בה שרידי כתובת ביוונית שנחרטה על לוח מלבני מוארך ששימש לסגירת הקבר. הכתובת מעידה על היותה של השפה היוונית רווחת בשימוש בכנסייה הרומית בתקופה זו. מדיה וקבצים בנושא אנטרוס בוויקישיתוף אנטרוס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנטרוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Catholic Encyclopedia (1913)/Pope St. Anterus
סמל סימן מסחרי רשום

הסמל ® הוא סמל סימן מסחרי רשום. זהו סימן כתב המסמן סימן מסחרי רשום, בניגוד לסמל סימן מסחרי (™). הסימן המופיע לאחר שמו של מותג, מסומן באות הלטינית R המשמשת קיצור למילה האנגלית Registered - ונכתב בכתב עילי (®) או בכתב תחתי (®). כמעט תמיד, כאשר לצד הסימן המסחרי מופיע הסמל ™, הסמל מציין שכבר הוגשה לרשויות בקשה לרישום הסימן המסחרי, תהליך שאורך כשנתיים עד לאישורו. כל עוד לא נקבע אחרת על ידי הרשות המאשרת (דהיינו רישום הסימן המסחרי אושר / לא אושר), יש להתייחס לסימן מסחרי עם הסמל ™ כאל סימן מסחרי עם הסמל ® (סימן מסחרי רשום). מידע מפורט ניתן לקרוא בפקודת סימני מסחר (נוסח חדש) תשל"ב 1972 באתר משרד התמ"ס (משרד הכלכלה). בקשה לרישום סימן מסחרי בישראל ניתנת להגשה למחלקת סימני המסחר / רשות הפטנטים / משרד המשפטים. להקלדת הסימן במחשב במערכת הפעלה חלונות: Alt+0174. פקודת סימני מסחר (נוסח חדש) תשל"ב-1972, באתר משרד הכלכלה של מדינת ישראל אודות סימני מסחר, באתר משרד המשפטים של מדינת ישראל -> רשות הפטנטים קוד Alt נומרי (Alt code) בוויקיפדיה האנגלית ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה זונדר

משה זונדר (נולד ב-16 בנובמבר 1965) הוא כתב צבאי, סופר ותסריטאי ישראלי. משה זונדר נולד בשנת 1965 לאב שעבד כרואה חשבון ולאם עקרת בית, ניצולת שואה. גדל בחולון. כעיתונאי עבד בחדשות, בעיתון תל אביב ובמעריב. בשנת 1993 כתב עם אמיר בן-דוד את התסריט לסרט "זהר", על פי סיפור חייו של זהר ארגוב, הסרט היה לאחד הסרטים הישראלים המצליחים בשנות התשעים. זונדר ובן-דוד כתבו יחדיו גם את התסריט לסרט "צומת וולקן". בהמשך היה מכותבי התסריט לסדרה "האלופה". כן כתב את התסריט לסרט האח של דריקס, על פי סיפור קצר מאת אמנון דנקנר, וביחד עם רנן שור, גיא מאירסון וניר ברגמן כתב את התסריט לסרט הבודדים. ב-2001 כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה "שרמן בחורף" המבוסס על ספר של אמנון דנקנר. בשנת 2000 פרסם ספר עיון על סיירת מטכ"ל, ובו פירוט על מבצעים שערכה, ובהם מבצע יונתן, חטיפת מטוס סבנה ומבצע אביב נעורים, וכן ביוגרפיות של מפקדיה. הספר זכה בשנת 2001 בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. כמו כן כתב בשנת 2011 רומן בשם "חי צומח דומם". בשנת 2012 יצר, יחד עם התסריטאי עמי אמיר, את סדרת המשטרה "המיוחדת" בכיכובו של ששון גבאי. זונדר היה התסריטאי הראשי של העונה הראשונה של הסדרה פאודה שעלתה לשידור בפברואר 2015 ונמכרה לנטפליקס כהפקת מקור. זונדר הוא יוצר ותסריטאי הסדרה "טהרן", שעלתה לשידור בתאגיד השידור כאן ב-11 ביוני 2020. הסדרה נמכרה טרם שידורה לחברת אפל טי.וי., בעסקה שמחירה מוערך ב־30 מיליון דולר. "טהרן" זכתה בפרס אמי הבין־לאומי לשנת 2021 בטקס שנערך בניו יורק. במאי 2022 שודרה עונתה השנייה. ב-4 בפברואר 2021 שודר בערוץ 12 סרט הדוקודרמה "סוכנת בלב ביירות", שזונדר יצר וכתב את תסריטו. משה זונדר, "סיירת מטכ"ל", כתר ספרים, 2000. מדיה וקבצים בנושא משה זונדר בוויקישיתוף משה זונדר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית משה זונדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) משה זונדר, דף שער בספרייה הלאומית מידע על זונדר, משה, 1965- בקטלוג הספרייה הלאומית דף ספרו "סיירת מטכ"ל" באתר סימניה דף ספרו "חי צומח דומם" באתר טקסט אתר הסדרה שיצר "המיוחדת" ברשת איתי שטרן, אין טובים ואין רעים | הסרט "סבנה" קורא תיגר על סיפור הגבורה של סיירת מטכ"ל, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2015 הילו גלזר, מתחת לאף: שיחה עם יוצרי סדרת המשטרה "המיוחדת", באתר nrg‏, 26 בינואר 2012 מיה סלע, "חי צומח דומם" מאת משה זונדר | אש הולכת עמו, באתר הארץ, 28 בינואר 2011 אריק גלסנר, על "חי, צומח, דומם", של משה זונדר, הוצאת "כתר", פורסם במוסף לספרות של "מעריב" במרץ 2011 משה זונדר, היו לי פעם נעורים, באתר ynet, 7 בפברואר 2011 איתי שטרן, תסריטאי "טהרן", משה זונדר: "אנחנו מציגים פנים אחרות ויפות של איראן", באתר הארץ, 27 ביוני 2020 מלגות ופרסים קרן בר לב, "המיוחדת": יחידת המשטרה לענייני דרמה מצויינת, באתר הארץ, 27 בינואר 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמיר

עָמִיר הוא קיבוץ באצבע הגליל בצפון עמק החולה, מזרחית לעיר קריית שמונה. הוא שייך לתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר שהיא חלק מהתנועה הקיבוצית ונמצא בתחום השיפוט של מועצה אזורית הגליל העליון. בקיבוץ משנת 2023 פועלת המכינה הקדם צבאית מכינת גליל עליון גרעין היישוב היה מורכב מעולים, חברי השומר הצעיר מפולין וליטא, קבוצת החלוצים מליטא התיישבה בסוף 1932 ב"מגרש הקיבוצים" בנתניה, ונקראה "קיבוץ השומר הצעיר הליטאי המקביל ב", השם הארוך הוחלף לטובת השם "משמר הוואדי" על שם הוואדי הסמוך, ב-1934 התאחדו חברי הקבוצה עם קבוצה שהגיעה מפולין והם עברו ל"מגרש הקיבוצים" בחדרה תוך שינוי שם הקבוצה ל"עמיר". היישוב הוקם ביום 29 באוקטובר 1939, האחרון במתכונת יישובי חומה ומגדל, על שטח הכפר הערבי ח'יאם אל-וליד (כיום קיבוץ להבות הבשן) שנקנו מהאמיר פאעור הבעלים של האדמה, זו גם הסיבה שערביי הסביבה חשבו שהשם עמיר הוא לכבודו של האמיר. למרות אזהרות של פרופ' ישראל יעקב קליגלר מפני המלריה בנקודת ההתיישבות, עלה היישוב על הקרקע שהיה על שפת ביצת החולה. כמעט כל חברי הקיבוץ חלו במלריה ובגלל מיקום טופוגרפי בעייתי, כבר בחורף הראשון עלו מי החולה והציפו את הקיבוץ, וגם בשנים שלאחר מכן סבל היישוב בכל חורף משיטפונות כתוצאה מהגשמים ומזרימת הנחלים היורדים מן הגולן. לכן הועבר הקיבוץ בשנת 1942 למיקומו הנוכחי על אדמות שנקנו מהכפר הערבי א-דווארה, על גדת נהר הירדן ורק אז התאחדו חברי הקיבוץ עם האימהות והילדים שהיו עד אז בכפר גלעדי. בסמוך לקיבוץ הוקם שביל עמי החולש על נהר הירדן, הזורם מדרום לקיבוץ. בקיבוץ הענפים הבאים: חקלאות: גידולי שדה, לול, מדגה, מטעי אבוקדו ואפרסמון. תעשייה: מפעל 'עמיר נייר' אשר מייצר חיתולים. המפעל נקלע לקשיים ונמכר לבעלות פרטית אך עדיין פועל בתחומי הקיבוץ. לקיבוץ מפעל בתחום הדפסות המשי אשר עדיין בבעלותו. בית הספר הדמוקרטי עינות ירדן מדיה וקבצים בנושא עמיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של עמיר עמיר, באתר הרשות לפיתוח הגליל מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית והיסטורית על חדר האוכל בקיבוץ באתר 'חלון אחורי', 14 ביוני 2015 עמיר (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 כל מקום ואתר מדריך שלם להכרת הארץ, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא 1980 עמ' 377