laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יאיר יצחקי

יאיר יצחקי (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס של משטרת ישראל. יצחקי נולד ברמת גן וגדל בגבעתיים, בצה"ל שירת כקצין חימוש בגדוד שריון בחצי האי סיני (1971–1976). התגייס למשטרה ב-1976 ושירת במרחב דן. את קורס קציני המשטרה סיים בהצטיינות ושירת כמפקד יחידת סיור במרחב דן. בהמשך שירת כמפקד מחלקת סיור בתחנת הרצליה וב-1979 מונה למפקד תחנת הרצליה כשהוא בדרגת רב פקד בלבד. לאחר קורס פיקוד ומטה של המשטרה הוטל עליו ב-1983 להקים את תחנת שכונות במחוז תל אביב. ב-1985 עבר למטה הארצי לשמש כעוזר המפכ"ל. ב-1988 מונה למפקד מרחב דן וב-1990 קודם לדרגת תת-ניצב (אז הצעיר בתולדות המשטרה) ולמפקד בית הספר הארצי לשוטרים. ב-1993 קודם לדרגת ניצב ולמפקד אגף כח אדם של המשטרה ונשיא חברת קרנות השוטרים, ב-1996 התמנה למפקד מחוז דרום וב-1997 מונה למפקד מחוז ירושלים. בתפקידו זה הזהיר מפני עלייתו של אריאל שרון להר הבית בשנת 2000, במהומות שפרצו באזור, נפצע יצחקי בראשו מאבן ואיבד את ההכרה. ב-2001 סיים את שירותו ופנה למגזר העסקי. יצחקי מונה בשנת 2001 ליו"ר חברת "פזגז" ולתפקידים שונים בחברת "סולל בונה", בהם מנכ"ל חברת הבת "מעוז" לייבוא עובדים זרים (2002–2003) וסמנכ"ל משאבי אנוש ומינהל של הקבוצה (2003–2005). לאחר מכן מונה לסמנכ"ל הבנק הבינלאומי וראש אגף משאבי אנוש של הבנק. בשנת 2008 הוא מכהן בבנק בתפקיד סמנכ"ל לענייני לוגיסטיקה, רכש, ביטחון, בינוי ונכסים. נשוי ואב לשלושה. יצחקי למד שנת משפטים וקרימינולוגיה באוניברסיטת תל אביב (1983) ולו תואר ראשון בקרימינולוגיה וסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן (1984), ותואר שני במדעי המדינה וההיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה (1993). מדיה וקבצים בנושא יאיר יצחקי בוויקישיתוף
אינפנטה איזבלה מקסטיליה

אינפנטה איזבלה מקסטיליה (בספרדית: Infanta Isabella de Castilla, ובאנגלית: Infanta Isabella of Castile; ‏ 1355 לערך - 23 בדצמבר 1392) הייתה בתם של פדרו, מלך קסטיליה ושל מריה דה פאדייה, ואחותה הצעירה של אינפנטה קונסטנסה מקסטיליה, דוכסית לנקסטר. בשל נישואיה לאדמונד מלאנגלי, דוכס יורק, נשאה איזבלה את התואר דוכסית יורק. איזבלה נולדה בשנת 1355 לערך. בשנת 1372, בין ה-1 במרץ וה-30 באפריל נישאה איזבלה לאדמונד מלאנגלי, דוכס יורק, בנו הרביעי של המלך אדוארד השלישי. החתונה נערכה בואלינגפורד שבאנגליה. לבני הזוג נולדו שלושה ילדים: אדוארד מנוריץ', דוכס יורק (1373 - 25 באוקטובר 1415, נהרג בקרב אז'נקור); קונסטנס מיורק (1374 - 29 בנובמבר 1416), נישאה לתומסה לה דספנסר, ואמה של איזבל לה דספנסר, רוזנת ווסטר ווורוויק; ריצ'רד מקוניסבורג, רוזן קיימברידג' (1375 - 5 באוגוסט 1415). בשנת 1378 הוענק לאיזבלה תואר ליידי של מסדר הבירית. איזבלה נפטרה ב-23 בדצמבר 1392 ונקברה ב-14 בינואר 1393 בבית האחוזה המלכותי בקינגס לאנגלי בהרטפורדשייר שבאנגליה. מדיה וקבצים בנושא אינפנטה איזבלה מקסטיליה בוויקישיתוף אינפנטה איזבלה מקסטיליה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
לאנגלי (וירג'יניה)

המונח "לאנגלי" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו לאנגלי (פירושונים). לאנגלי (באנגלית: Langley) היא יישוב בלתי מוכרז בסמוך לעיירה מקלין, במחוז פיירפקס במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. העיירה היא פרוור של העיר וושינגטון די. סי. בירת ארצות הברית. היישוב ידוע בשל היותו משכן מפקדת ה-CIA (ארגון הביון של ארצות הברית), ובשל כך מכונה לעיתים מפקדת ה-CIA בכינוי "לאנגלי". בנוסף ביישוב ממוקמת הנהלת רשות הדרכים המהירות הפדרלית של ארצות הברית (Federal Highway Administration). ביישוב ממוקמת החווה הקולוניאלית קלוד מור המנוהלת על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. העיר היוותה בסיס לספרי מתח רבים הקשורים לביון בארצות הברית. כמו כן בעיר ממוקמת עלילת סדרת ההנפשה "אבא אמריקאי". מדיה וקבצים בנושא לאנגלי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לאנגלי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אתרים לאנגלי – ישוב במדינת וירג'יניה שבארצות הברית בו ממוקמת מפקדת ה-CIA כינוי לארגון ה-CIA - סוכנות הביון של ארצות הברית קינגס לאנגלי – ישוב בהרטפורדשייר שבאנגליה ארמון קינגס לאנגלי – ארמון מלכי אנגליה בתקופת בית פלנטג'נט, הממוקם בקינגס לאנגלי אישים אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק – דוכס יורק הראשון מייקל לאנגלי – קצין בחיל הנחתים של ארצות הברית
ויקימילון

ויקימילון (באנגלית: Wiktionary) הוא מיזם מקוון רב־לשוני ובין־לאומי המנוהל על ידי קרן ויקימדיה. מטרתו היא יצירת מילון חופשי, שיתופי, מהימן ופתוח (מבוססי ויקי) אשר יכיל את כל המילים מכל שפות העולם. כיום, הוא זמין בכ־183 שפות ומכיל מילים מכ־3,800 שפות שונות. המהדורה הראשונה של המילון (המהדורה האנגלית) החלה את דרכה ב-12 בדצמבר 2002, ואילו המהדורה העברית הושקה ב-29 ביוני 2004. המהדורה העברית, אחות לוויקיפדיה העברית, נפתחה ב־1 במאי 2004. ב־29 ביוני 2004 נפתח העמוד הראשי, ב־21 ביולי 2004 נכתב הערך הראשון. הערכים הראשונים שנכתבו הם: "אוליגרך", "מלון", "מטוס", "ברק" ו"כדור רגל". נכון לשנת 2020 יש בוויקימילון העברי יותר מ־20,000 ערכים. חוץ מערכי מילים ויקימילון העברי מכיל ערכי ראשי תיבות, ניבים, ביטויים ופתגמים, דפי שורשים ונספחים. ויקימילון העברי משמש כיום כמילון עברי־עברי בעיקרו והוא כולל בעיקר דפי ערכים בעברית. בוויקימילון (בניגוד לנהוג בוויקיפדיה) דף אינו שווה ערך, ומספר ערכים יכולים להופיע בדף אחד (על פי אופן כתיבתם בצורתם המנוקדת). הערכים מופיעים בצורת היסוד שלהם, בכתיב חסר (כמקובל במילון עברי). כאשר הכתיב המלא נפוץ יותר ישנה, הפניה משם הערך המלא לערך המילוני. כל ערך במילון משתייך לקטגוריות על פי שורש, משקל, תחום דעת, משלב, עגה, מקורות אטימולוגיים, מורפולוגיה וכו'. ובערכים ישנם קישורים פנימיים לערכים נוספים. לערכים בוויקימילון יש מבנה קבוע שנועד להכיל מידע רב תוך שמירה על סדר ותמציתיות, ולהקל על העורכים והקוראים. מבנה הערך כולל כותרת הערך מנוקדת, ההגדרות והמשפטים המדגימים, טבלת ניתוח דקדוקי (הכוללת כתיב מלא, הגייה חלק דיבר, מין דקדוקי, שורש, דרך תצורה ונטיות), סעיפי קישורים פנימיים (בהם: צירופים, נגזרות, מילים נרדפות, ניגודים, ו"ראו גם"), סעיף תרגום וסעיפי השלמה ומידע כללי בהם גיזרון (אטימולוגיה), מידע נוסף, קישורים חיצוניים, סימוכין והערות שוליים. (סעיפים אלו נותנים לקורא יריעה רחבה יותר, שאינה מצויה לרוב במילונים אחרים). כל ערך בוויקימילון משויך לקטגוריות על פי שורש, משקל, תחום דעת, משלב, עגה, מקורות אטימולוגיים, מורפולוגיה וכו'. מילוג אתר האינטרנט הרשמי של ויקימילון (בשפות מרובות) המהדורה העברית של ויקימילון (עמוד ראי) על־אודות ויקימילון ויקימילון:המדריך המלא לקורא פורטל ויקימילון בכל השפות ויקימילון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רשימת ויקימילונים בשפות שונות, באתר meta.wikimedia.org (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.
אנטיוכוס מאשקלון

אנטיוכוס מאשקלון (ביוונית: Άντίοχος ὁ Ἀσκαλώνιος;‏ 130–68 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני. אנטיוכוס נולד באשקלון, שהייתה בתקופה זו עיר הלניסטית, והיה תלמידו של פילון מלאריסה מן האקדמיה האפלטונית באתונה. בשנת 88 לפנה"ס עזב את העיר ועקר לרומא יחד עם מורהו, עקב מלחמות מיתרידטס השישי, ושם היה מורה של קיקרו ושל לוקיוס ליקיניוס לוקולוס, שלחם נגד מיתרידטס. אנטיוכוס ניהל בתי ספר לפילוסופיה גם בסוריה ובאלכסנדריה. בשנת 84 לפנה"ס שב לאתונה כדי להמשיך את לימודי האקדמיה האפלטונית, שמבניה נהרסו בידי סולה בשנת 86 לפנה"ס, ולימד בגימנסיון תלמי שבעיר. משערים כי מת בסוריה. מטרתו העיקרית של אנטיוכוס מאשקלון הייתה לבחון את הידע שלנו ואת יכולתנו להגיע אל חקר האמת. הוא רצה להחיות מחדש את תורת האקדמיה הישנה מייסודו של אפלטון. בניגוד לפילוסופים שנמנו על זרם הספקנות, הוא גרס כי יש בכוחה של הנפש האנושית להבחין בין כזב לבין אמת, או בשפת הפילוסופים, בין עצמים הנתפסים באמצעות החושים לבין מושגים מופשטים שאינם תלויים בעולם החושים. הוא חשב כי המוח האנושי מכיל קנה מידה שלפיו ניתן להבחין בין הנכון לבין השגוי. הוא ראה את עצמו כפילוסוף שאינו נמנה עם זרם פילוסופי כלשהו, וניסה לגשר בין תורת האסכולה הסטואית לבין תורת האידאות של אפלטון. הוא טען כי האידאות אינן טרנסצנדנטיות אלא שוכנות באדם עצמו שתבונתו היא חלק של התבונה האלוהית. אנטיוכוס מאשקלון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טיפוס הרים

טיפוס הרים או אלפיניזם הוא ספורט או תחביב. מטפסי הרים ידועים גם כאלפיניסטים. מטפסי הרים יכולים לטפס על משטחים סלעיים או מכוסי קרח או שלג. הסוג הפשוט של טיפוס הרים הוא ההליכה בין הגבעות או טיפוס על סלעים. קיומן של פסגות מהווה אתגר עבור מטפסי ההרים והם ניסו לטפס עליהן. ההיסטוריה המודרנית של טיפוס ההרים מתחילה עם כיבוש פסגת ההר מון בלאן באוגוסט 1786. פסגת מטרהורן נכבשה ב-1865 ובהמשך נכבשו כל פסגות הרי האלפים. כיבושי הפסגות נמשכו בהרים שמחוץ ליבשת אירופה וב-1953, נכבשה פסגת אוורסט, הגבוה בהרים על פני כדור הארץ. כיום מטפסים רבים, בעיקר באלפים, משתמשים במצנח רחיפה על מנת לרדת מפסגת ההר. מזג האוויר בהרים משתנה במהירות ולכן קיימות סכנות מצד הטבע כמו, קור, קרח, גשם וערפל. בפסגות ההרים הגבוהים יש קרח ושלג בכל ימות השנה וגם קרחונים או נחלי קרח. טיפוס ההרים בארץ ישראל החל בשנות ה-30 של המאה ה-20, עת הוקם מועדון המטפסים הישראלי. בשנים האחרונות[דרושה הבהרה] ספורט הטיפוס צובר תאוצה ונכון להיום[דרושה הבהרה], כ-7000 מטפסים יוצאים לטפס בטבע לפחות אחת לשבוע, על פי נתוני מועדון המטפסים. חברי נבחרת ישראל בטיפוס מתחרים בתדירות קבועה בתחרויות בינלאומיות והגיעו למספר הישגי פודיום בתחרויות שונות באירופה. בישראל ישנו מגוון גדול של מצוקים טבעיים המתאימים לטיפוס ספורטיבי בכל הרמות. עונת הטיפוס בארץ היא בין החודשים אוקטובר - מאי, עובדה ההופכת את ישראל ליעד טיפוס אטרקטיבי לחודשי החורף. בקיץ טיפוס ההרים מומלץ פחות בשל החום הכבד האופף את כל חלקי הארץ בעונה זו. בין אתרי הטיפוס הפופולריים בישראל ניתן למנות את מצוק תמנע, מצוק גיתה, מצוק עין פרת, מצוק זנוח ומצוק שילת. מדיה וקבצים בנושא טיפוס הרים בוויקישיתוף מאמרים בנושאי טיפוס הקטגוריה "טיפוס הרים" באנציקלופדיית הטיפוס טיפוס הרים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבה פרסומית, ‏יורם קראוס – המדריך המלא למטפסי הרים מתחילים, באתר ‏מאקו‏, 9 בפברואר 2021 טיפוס הרים, דף שער בספרייה הלאומית המילה נגזרה מהרי האלפים אנקת צוקים: מדריך למטפס המתחיל, באתר ynet, 11 במאי 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פילון מלאריסה

פילון מלאריסה (יוונית: Φίλων;‏ 159 לפנה"ס - 84 לפנה"ס לערך) היה פילוסוף יווני. פילון נולד בעיר לאריסה (כיום במחוז תסליה ביוון). אחרי שלמד בעיר מולדתו, עקר לאתונה ושם היה תלמידו של קליטומאכוס שעמד בראש האקדמיה האפלטונית. ב-110, אחרי מות קליטומאכוס, ירש פילון מלאריסה את מקומו כראש האקדמיה. ב-88 בתחילת מלחמות מיתרידטס, עזב פילון את אתונה יחד עם תלמידו אנטיוכוס מאשקלון וקבע את מושבו ברומא, שם לימד רטוריקה ופילוסופיה. הוא קיבץ סביבו תלמידים רבים שהמפורסם שבהם היה קיקרו. פילון מלאריסה מת ברומא, ואחרי מותו תלמידו אנטיוכוס מאשקלון, שבינתיים פתח בית ספר לפילוסופיה באלכסנדריה, שב לאתונה כדי לחדש את הלימודים באקדמיה שמבניה נהרסו עד היסוד בידי לוקיוס קורנליוס סולה ב-86. מכל כתביו של פילון מלאריסה לא שרד דבר. אנו יודעים על אודותיהם באמצעות נומניוס מאפאמיה, סקסטוס אמפיריקוס וקיקרו. הוא נמנה עם זרם הספקנות באקדמיה האפלטונית שהחל עם ארקסילאוס באקדמיה התיכונה ונמשך עם קרנאדס וקליטומאכוס באקדמיה השלישית (או החדשה). הוא הכיר בכך כי החושים מטעים אותנו, אך סבר כי יש בכוחנו להבין את טבעם של כל הדברים באמצעות תבונתנו. לא ברור אם התכוון בכך לתורת האידאות של אפלטון.
אלכסנדרוס ציוליס

אלכסנדרוס ציוליס (ביוונית: Αλέξανδρος Τζιόλης; נולד ב-13 בפברואר 1985 בקטריני שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אל פייחה ובנבחרת יוון. ציוליס החל את הקריירה שלו בנוער של קבוצת אפולון ליטוקורו, שם שיחק עד 2002. פאניוניוס שלחה סקאוט לעקוב אחר ציוליס ולאחר שהרשים, עבר לקבוצה. בפאניוניוס שיחק 3 עונות, הופיע 61 פעמים והבקיע שלושה שערים. ב-2005 רכשה פנאתינאיקוס את ציוליס עבור 650,000 €. בפנאתינייקוס שיחק כבלם לצידו של לוקאס וינטרה. בינואר 2009 הושאל לורדר ברמן. ציוליס הושאל לברמן תמורת 1.6 מיליון יורו והוא השתכר 300,000 יורו לחודש למשך חצי שנה. הוא שיחק עם הקבוצה בעונת 2008/2009 בגביע אופ"א, וב-20 במאי 2009 שותף במהלך משחק הגמר מול שחטאר דונצק כשעלה כמחליף בדקה ה-103, לאחר ששחטאר הבקיעה את השער השני. בסיום המשחק הפסידה ברמן 2-1. ציוליס שותף גם בניצחון ורדר ברמן 0-1 מול באייר לברקוזן בגמר הגביע הגרמני וזה התואר הראשון בו זכה. בשנת 2010 עבר לקבוצת סיינה והושאל לקבוצת ראסינג סנטנדר. בשנת 2012 חתם בקבוצת מונקו והושאל לקבוצת אפואל ניקוסיה, בה שיחק ברוב משחקי הליגה וזכה עמה באליפות. בשנת 2013 עבר לקבוצת פאוק סלוניקי והושאל לקבוצת קייסריספור מטורקיה. ב-30 בינואר 2017 חתם בהארט אוף מידלות'יאן הסקוטית. ב-4 באוגוסט 2017 חתם באל פאייחה מליגת העל הסעודית. אחרי שרשם 12 הופעות בנבחרת הצעירה עלה לנבחרת הבוגרת ואת הופעתו הראשונה ביצע ב-21 בינואר 2006. ביורו 2008 שיחק משחק אחד בו הפסידה יוון 2-1 מול ספרד ולא עלתה משלב הבתים. במונדיאל 2010 פתח בכל משחקי הנבחרת ששוב לא עלתה משלב הבתים. לאחר מכן החליט מאמן הנבחרת, פרננדו סנטוש להדיח אותו והוא לא נכלל בסגל למשחקי יורו 2012. בעקבות הופעותיו הטובות במשחקי פאוק סלוניקי וקייסריספור, הוא הוחזר לסגל הנבחרת שהגיעה לשלב שמינית הגמר. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרוס ציוליס בוויקישיתוף אלכסנדרוס ציוליס, באתר Transfermarkt אלכסנדרוס ציוליס, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלכסנדרוס ציוליס, באתר Soccerway אלכסנדרוס ציוליס, באתר BDFutbol אלכסנדרוס ציוליס, באתר WorldFootball.net אלכסנדרוס ציוליס, באתר National Football Teams אלכסנדרוס ציוליס, באתר FootballDatabase.eu Telegraph Sport, ‏Greece World Cup 2014 squad, The Telegraph, 2 June 2014
סוניק הקיפוד (סדרת טלוויזיה)

סוניק הקיפוד (באנגלית: Adventures of Sonic the Hedgehog; באופן מילולי: "הרפתקאותיו של סוניק הקיפוד") היא סדרת הנפשה בת 65 פרקים, המבוססת במקור על סדרת משחקי הווידאו בעלת אותו השם. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה אמריקאי-צרפתי ושודרה במקור בארצות הברית בסינדיקציה בין השנים 1993 ו-1996. בישראל שודרה הסדרה לראשונה ב-1995 בדיבוב לעברית בערוץ הילדים. עלילת הסדרה מתרחשת בכוכב לכת בדיוני בשם מוביוס, ומתמקדת בהרפתקאותיהם של סוניק הקיפוד ושל חברו הטוב מיילס "טיילס" פראוור, היוצאים להגן על מוביוס מפני ד"ר רובוטניק המרושע המנסה להשתלט על הכוכב יחד עם חבורת הרובוטים שלו. הסדרה מציגה את "סוניק" באופן הומוריסטי ומכילה בעיקר הומור סלפסטיק. כמו כן, הסדרה נועדה לקהל צעיר והכילה בכל פרק מוסר השכל, לאחר שהדמויות התמודדו עם בעיות שונות. סוניק הקיפוד (אנגלית: ג'ליל וייט, עברית: דן קיזלר) - קיפוד כחול דמוי אדם המסוגל לנוע במהירות על-קולית. סוניק מתגורר בכוכב מוביוס. חובב מושבע של נקניקיות עם רוטב צ'ילי. מיילס "טיילס" פראוור (בדיבוב: זנבות) (אנגלית: כריסטופר סטיבן ולץ', עברית: אסתי ברעד פורים) - שועל צעיר דמוי אדם בעל שני זנבות. מיילס משמש לאורך הסדרה כעוזר וכמכונאי האישי של סוניק. מסוגל לעוף במשך זמן מוגבל באמצעות שני זנבותיו בהם הוא משתמש כמדחף. מיילס ננטש על ידי הוריו בילדותו ולימים אומץ על ידי סוניק. מיילס נאיבי למדי מחמת גילו הצעיר. ד"ר אייבו רובוטניק (אנגלית: לונג ג'ון בולדרי, עברית: יורם יוספסברג) - מדען מטורף וערמומי המשמש כנבל העיקרי בסדרה ומנסה להשתלט על כוכב מוביוס. ד"ר רובוטניק מתמחה במיוחד בתחום הרובוטיקה כאשר לאורך הסדרה הוא יוצר מערך מרשים למדי של רובוטים ומכונות העומדים לרשותו. סקראץ' (בדיבוב: כרבולת) (אנגלית: פיל הייס, עברית: גיורא קנת) וגראונדר (בדיבוב: כדורת) (אנגלית: גרי צ'וק, עברית: אלון נוימן) - צמד רובוטים מגושמים שנוצרו על ידי רובוטניק במטרה ללכוד את סוניק. קוקונאטס (אנגלית: איאן ג'יימס קורלט, עברית: אבי חדש) - קוף רובוטי קטן המשמש כעובד הניקיון של רובוטניק. מנסה בעקביות ללכוד את סוניק על מנת לזכות בהערכתו של רובוטניק. הסדרה הופקה על ידי חברת DIC Entertainment, שהפיקה בסך הכל 65 פרקים. עלילת הסדרה עקבה באופן רופף אחרי עלילת סדרת המשחקים. עם זאת, כשהסדרה עלתה לשידור, סדרת משחקי "סוניק" עדיין הייתה חדשה יחסית והעלילה והדמויות במשחקים באותה העת לא היו מפותחות עדיין - אי לכך נאלצו יוצרי סדרת הטלוויזיה במקרים רבים לפתח בעצמם את התוכן מבלי להסתמך על המקור. בהמשך חדלה חברת DIC Entertainment מלהפיק פרקים חדשים של הסדרה, ובמקום זאת יצרה סדרת הנפשה נוספת ואפלה יותר לזיכיון בשם "סוניק". "סוניק הקיפוד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סוניק הקיפוד", באתר Metacritic (באנגלית) "סוניק הקיפוד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בפיילוט דובב על ידי ג'ים קאמינגס
יוסף זינגר

יוסף זינגֶר (24 באוגוסט 1923 – 12 בנובמבר 2009) היה פרופסור לאווירונאוטיקה ונשיא הטכניון. חתן פרס ישראל בתחום ההנדסה והטכנולוגיה לשנת 2000. זינגר נולד בווינה בירת אוסטריה למשפחה ציונית ממוצא פולני. בשנת 1933 עלו לארץ ישראל והוא החל, עם אחיו מיכאל, בלימודים בבית הספר הריאלי. בנעוריו היה פעיל בגדנ"ע ובארגון "ההגנה", תחת פיקודו של חיים לסקוב. בשנת 1941 היה בין הראשונים בארץ בעלי רישיון טיס, אותו קיבל לצד לימודי הנדסה אווירונאוטית שערך בהתכתבות עם האגודה המלכותית הבריטית לתעופה. בשלהי מלחמת העולם השנייה גויס לשורות הצבא הבריטי והועסק כמכונאי מטוסים במצרים. לאחר שחרורו, בשנת 1946, החל בלימודי הנדסת מטוסים באוניברסיטת לונדון וסיימם בהצטיינות. בשנת 1949 שב למדינת ישראל והצטרף לחיל האוויר. בחיל האוויר עסק בהסבת כלי התעופה של החיל למטוסי קרב והיה ממקימי מחלקת ההנדסה של החיל, מטעמו נשלח ללימודי תואר שני בהנדסה אווירונאוטית במכון הפוליטכני בניו יורק (1952–1953). בתום שש שנות שירות שוחרר בדרגת רב-סרן, אך לאורך השנים נותר יועץ לחיל האוויר, חיל הים ורפא"ל. בשנת 1957 השלים דוקטורט בהנדסה אווירונאוטית במכון הפוליטכני, בהנחיית פרופ' ניקולס הוף. משנת 1955 היה חבר סגל במחלקה להנדסה אווירונאוטית של הטכניון ובשנת 1961 הוענקה לו דרגת פרופסור חבר. שימש פעמיים בתפקיד דקאן הפקולטה (1958–1960, 1965–1967). מראשית עבודתו במחלקה הופקד על תחום מבנה מטוסים. בראשותו הוקמה המעבדה לקריסת מבנים דקי דופן, בה נערכים ניסויים בעלי שם עולמי לבחינת תאוריות בתחום. מחקריו נגעו להתנהגות טילים, מטוסים, צוללות ומיכון כבד. מחקריו זכו למימון חיל האוויר האמריקני והיוו חלק ממערך הניסוי שקדם לתוכנית החלל אפולו וייצור טיל סאטורן 5. בשנים 1971–1973 שימש זינגר ראש חטיבת ההנדסה וסמנכ"ל התעשייה האווירית, בתקופה שבה נערכה התעשייה לייצור מטוסי "ערבה", "ווסטווינד" ו"כפיר". בשנים 1982–1986 שימש נשיא הטכניון. לאחר מכן מונה ליו"ר דירקטוריון התעשייה האווירית (1986–1987). בין תפקידיו הציבוריים האחרים לאורך השנים היה חבר הוועדה המייעצת של המדען הראשי במשרד הביטחון (1968–1976), חבר המועצה להשכלה גבוהה (1975–1981) וחבר הוועדה לבדיקת תשתיות החלל במשרד המדע. בשנים 1970, 1971 ו-1979 היה חבר ועדת פרס ביטחון ישראל. בשנים 1982 ו-1986 שימש נשיא המועצה הבינלאומית של מדעי התעופה ובשנת 1951 היה ממייסדי האגודה הישראלית לתעופה. זינגר הוזמן כפרופסור אורח ועמית מחקר לאוניברסיטת סטנפורד, המכון הטכנולוגי של קליפורניה, אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת לונדון. כן הוא הוכר כחבר האקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה (1978), חבר האקדמיה הלאומית של ארצות הברית להנדסה (1981) וחבר זר באקדמיה הלאומית של צרפת לתעופה ולחלל (1984). בשנת 2000 הוענק לזינגר פרס ישראל בתחום ההנדסה והטכנולוגיה. זינגר היה דודנו של איש התיאטרון והקולנוע והצייר הנאיבי יהושע ברנדשטטר. על שמו כיכר בכרמל מרכזי בחיפה. הערך "יוסף זינגר" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 159, 2018, חיפה. פרופ' יוסף זינגר, באתר פרס ישראל אהרון לפידות, ‏לחשוב מעבר ללביא, בטאון חיל האוויר 131, דצמבר 1982, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר הטכניון, הלך לעולמו פרופסור יוסף זינגר, לשעבר נשיא הטכניון, באתר הידען, 16 בנובמבר 2009 תקוה וינשטוק, גם בגיל 73 אפשר להתחיל...: מפיק הסרטים יהושע ברנדשטטר בחר לו בשנות זקנתו עיסוק חדש: הציור, מעריב, 19 בדצמבר 1963.
סנטינל 5

סנטינל 5 (Sentinel 5) הוא מטע"ד לחישה מרחוק של כדור הארץ, המפותח כחלק ממיזם GMES האירופי. המטעד יחובר ללוויין למחקר מטאורולוגי המטעד יחובר ללוויין מסדרה מטאוסאט של ארגון EUMETSAT. הוא יוצב בחלל במסלול גיאוסטציונרי, בשונה מלווייני סנטינל 1, 2 ו-3, המתוכננים לפעול בגובה נמוך מעל כדור הארץ. יעודו העיקרי של הלוויין - מעקב אחר אטמוספירת כדור הארץ, באמצעות חיישן מולטי ספקטראלי. נכון לספטמבר 2009, תצורת המטע"ד טרם הוגדרה סופית. סנטינל 1 סנטינל 2 סנטינל 3 סנטינל 4 מדיה וקבצים בנושא סנטינל 5 בוויקישיתוף מידע טכני על המטע"ד
עיר מיליון

עיר מיליון היא עיר בת מיליון תושבים ומעלה. האם התכוונתם ל... מטרופולין – גוש עירוני גדול-ממדים המורכב מעיר אם ורצף יישובים סמוכים הערים הגדולות בעולם – מידע אודות ערים ומטרופולינים בני מיליוני תושבים
רוקו אוקיץ'

רוקו-לני אוקיץ' (Roko-Leni Ukic; נולד ב-5 בדצמבר 1984) הוא כדורסלן קרואטי, המשחק בקבוצת שארקס דאנטיב מליגת העל הצרפתית ובנבחרת קרואטיה. אוקיץ' משחק לרוב בעמדת הרכז, אך יכול לתפקד גם כקלע. בעבר אוקיץ' שיחק גם בליגת ה-NBA. אוקיץ' נולד וגדל בספליט שבקרואטיה, והחל את הקריירה שלו במועדון הכדורסל המקומי, ק.ק ספליט, בשנת 1992. הוא שיחק במדי קבוצת הקדטים של המועדון, וזכה עמה פעמיים באליפות קרואטיה לקדטים. בשנת 2000 ערך אוקיץ' את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ספליט, בהיותו בן 16. הוא שיחק בספליט במשך חמש עונות בהן היה מהשחקנים הבכירים בקבוצה, והשיג ממוצעים של 18.5 נקודות ו-4.3 אסיסטים ב-35.2 דקות למשחק. הוא זכה עם הקבוצה בגביע הקרואטי ב-2004 ונבחר פעמיים למשחק האולסטאר הקרואטי. בדראפט ה-NBA של 2005 נבחר אוקיץ' במקום ה-41 על ידי טורונטו ראפטורס. מאחר שלא רצה להיות שחקן ספסל ב-NBA ולקבל דקות משחק מועטות, החליט אוקיץ' לעבור לטאו ויטוריה מהליגה הספרדית בעונת 2005/2006. הוא זכה עם טאו בגביע המלך הספרדי והעפיל עמה לסדרת גמר הפלייאוף של הליגה הספרדית, שם הפסידה הקבוצה לאוניקאחה מלאגה. במדי טאו הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ביורוליג. לאחר עונה אחת בטאו, עבר אוקיץ' בעונת 2006/2007 לברצלונה, שבה פתח בקביעות בחמישייה בעמדת הרכז. הוא סייע לברצלונה לזכות בגביע המלך בעונה זו, וכן רשם העפלה שנייה ברציפות לסדרת הגמר בליגה, שהסתיים בהפסד לריאל מדריד. ביורוליג הוא קלע בעונה זו 5.1 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2007/2008 הוא שיחק בלוטומטיקה רומא האיטלקית תחת מאמנו בנבחרת קרואטיה, יסמין רפשה. ביולי 2008 החליטה טורונטו ראפטורס לממש את האופציה על אוקיץ', והחתימה אותו על חוזה. בעונת הרוקי שלו ב-NBA שותף אוקיץ' ב-72 משחקים, ושימש כרכז מחליף לחברו לשעבר בוויטוריה, חוסה קלדרון. ממוצעיו בעונה זו עמדו על 4.2 נקודות ו-2.1 אסיסטים ב-12.4 דקות למשחק, ואת שיא הקריירה שלו הוא קבע כאשר קלע 22 נקודות במשחק מול סן אנטוניו ספרס בפברואר 2009. לאחר אותה עונה הועבר אוקיץ' בטרייד למילווקי באקס, יחד עם קרלוס דלפינו. בצעירותו שיחק אוקיץ' בנבחרת הנוער של קרואטיה. הוא זכה עמה במדליית זהב באליפות אירופה לנוער ב-2002, והשתתף באליפות העולם לנוער ב-2003. אוקיץ' שיחק לראשונה עבור הנבחרת הלאומית של קרואטיה באליפות אירופה בשנת 2005. במשחקים הראשונים בטורניר הוא מיעט מאוד לשחק, אך במשחקים האחרונים, שהיו חסרי חשיבות עבור קרואטיה, הוא קיבל דקות משחק רבות יותר וקלע נקודות רבות עבור קבוצתו. הוא סיים את הטורניר עם ממוצעים של 7.2 נקודות ו-1.7 אסיסטים למשחק. אוקיץ' השתתף עם נבחרת קרואטיה גם באליפות אירופה ב-2007. הפעם היה אוקיץ' שחקן קבוע וחשוב יותר בסגל הנבחרת, וסייע לה להעפיל לרבע גמר האליפות ולסיים אותה במקום השישי, שהקנה לה השתתפות בטורניר הקדם-אולימפי. הוא השיג באליפות אירופה זו ממוצעים של 6.4 נקודות ו-1.9 אסיסטים, ב-16.7 דקות למשחק. באליפות אירופה 2009, הפעם כשחקן חמישייה קבוע, הוא סיים עמה שוב במקום השישי ובכך העפיל עמה לאליפות העולם. רוקו אוקיץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית)
קלאווה

קלאווה (Claves, "מקלות קובניים") הוא כלי הקשה נפוץ במוזיקה קובנית ובמוזיקה של פוארטו ריקו. הכלי הוא כלי הקשה אידיופוני פשוט המורכב משני מקלות באורך של 20 - 30 סנטימטר עשויים עץ קשה חלק או מחורץ. הנגן מקיש במקלות זה בזה ומשמיע קולות נקישה קצובים. השימוש בכלי נפוץ במקצבי הסון, הרומבה והסלסה. הנגן מחזיק מקל אחד באופן אופקי ומקיש עליו עם המקל השני אותו הוא אוחז בידו השנייה. המלחין סטיב רייך כתב יצירה לכלי ( Music for Pieces of Wood ) והוא מופיע גם ב"פתיחה קובנית" מאת ג'ורג' גרשווין. מדיה וקבצים בנושא קלאווה בוויקישיתוף קלאווה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
CP/M

CP/M (ראשי תיבות באנגלית: Control Program/Monitor) היא מערכת הפעלה בסיסית אשר שימשה כתשתית התוכנה במיקרו מחשבים עד להופעתו של המחשב האישי ה-IBM PC אשר התבסס על מערכת הפעלה אחרת, MS-DOS. מערכת CP/M פותחה ב-1973 על ידי גארי קילדל ושווקה על ידי חברת דיגיטל ריסרצ' (Digital Research) שהייתה בבעלותו. מערכת ההפעלה CP/M הייתה מערכת קלה וקומפקטית שיועדה לעבודה על פלטפורמות שונות ובדרך כלל מבוססות מיקרו מעבדים של 8 סיביות. המערכת הייתה מבוססת על BIOS באופן שאיפשר לה לספק שירותי API לצרכני תוכנה במחשבים שונים ללא תלות בחומרה ספציפית; ארכיטקטורה זו תרמה לתפוצתה הרחבה של CP/M במגוון רחב של מחשבים קטנים ואישיים במרוצת שנות השבעים. מערכת ההפעלה CP/M הייתה בעלת ארכיטקטורה בסיסית למדי אשר איפשרה פעולה בו זמנית של משימה אחת בלבד. CP/M חסרה את המערכות התומכות לריבוי משימות ושיתוף זמנים (Time Sharing). בבסיסה של המערכת הייתה סדרה של פונקציות שירות אשר הפניה אליהן נעשתה דרך כתובת ייחודית בזיכרון והפרמטרים הנחוצים הועברו ברגיסטרים. חלק מפונקציות השירות שימשו לניהול קבצים על גבי תקליטונים, חלקן לניהול התקנים בסיסיים במחשב (כמו מדפסת) וחלקן היו פונקציות תיווך ישירות ל-BIOS של המחשב. עם הופעתו של המחשב האישי של IBM, המבוסס על מערכת ההפעלה DOS של מיקרוסופט, גוועה לאיטה מערכת CP/M. מדיה וקבצים בנושא CP/M בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של CP/M