laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיוניק ירוואן

מועדון הכדורגל פיוניק ירוואן (ארמנית: Ֆուտբոլային Ակումբ Փյունիկ) הוא מועדון כדורגל מהעיר ירוואן, בירת ארמניה. המועדון נוסד בשם הומנטמן ירוואן עם הקמת ליגת העל הארמנית בשנת 1992. בעונה הראשונה של הליגה זכה המועדון באליפות משותפת עם קבוצת שיראק. בעונת 1995/1996 שינתה הקבוצה את שמה לפיוניק ירוואן וזכתה באליפות השנייה שלה. בעונת 1996/1997 זכתה באליפות שנייה ברציפות ושלישית בסך הכל. למרות ההצלחה המקצועית בשנים אלו, המועדון נקלע לאחריהן לבעיות כלכליות. בעונות 1999 ו-2000 עוד שיחקה הקבוצה תחת השם קיליקיה אך לאחר מכן נסגרה. בעונת 2001 הקבוצה הוקמה מחדש על בסיס מועדון ארמניקום ירוואן שעלה לליגה הראשונה ושינה את שמו לפיוניק ירוואן. המעדון נחשב על ידי התאחדות הכדורגל הארמנית לממשיך דרכו של המועדון המקורי. באותה עונה זכה המועדון באליפות שפתחה רצף של 10 אליפויות רצופות (מ-2001 עד 2010). הקבוצה הופיעה לראשונה באירופה בליגת האלופות בעונת 1997/1998. בשלב ההעפלה הראשון נפגשה הקבוצה עם MTK בודפשט והפסידה בשני משחקי הגומלין ולכן לא עלתה לשלב הבא. הפעם הבאה בה השתתפה הקבוצה במפעל אירופי כלשהו היה בליגת האלופות בעונת 2002/2003, הקבוצה נפגשה בשלב ההעפלה הראשון עם טמפרה יונייטד הפינית וניצחה בשני משחקי הגומלין בתוצאות 0:4 ו־0:2. בשלב ההעפלה השני פגשה הקבוצה את דינמו קייב וסיימה משחק אחד בהפסד 4:0 ומשחק שני בתיקו 2:2 אך לא העפילה לשלב ההעפלה השלישי בגלל הפרש שערים עדיף לדינמו קייב. הקבוצה הופיעה שנה לאחר מכן, בליגת האלופות בעונת 2003/2004 כאשר בשלב ההעפלה הראשון נפגשה עם קיי. אר. רייקיאוויק האיסלנדית וסיימה את המשחק הראשון בניצחון 0:1 ואת המשחק השני בתיקו 1:1 ועלתה בגלל הפרש שערים עדיף. בשלב ההעפלה השני נפגשה עם צסק"א סופיה והפסידה בשני המשחקים ולכן לא עלתה לשלב ההעפלה השלישי. בעונת 2004/2005 השתתפה הקבוצה עוד פעם בליגת האלופות. בשלב ההעפלה הראשון נפגשה עם אף. קיי. פודבה המקדונית וניצחה אותה במשחק הראשון בתוצאה 1:3 ואת המשחק השני סיימה בתיקו 1:1 ולכן עלתה לשלב הבא בגלל הפרש שערים עדיף. בשלב ההעפלה השני נפגשה עם קבוצת שחטר דונצק והפסידה בשני משחקי הגומלין ולכן לא העפילה לשלב ההעפלה השלישי. הקבוצה השתתפה בליגת האלופות גם בעונת 2005/2006, אז נפגשה כבר בשלב ההעפלה הראשון עם קבוצת פ.צ. האקה, עימה סיימה במשחק הראשון בהפסד 1:0 ובמשחק השני סיימו הקבוצות בתיקו 2:2 אך האקה עלתה שלב בגלל הפרש נקודות. בעונת 2012/2013 שיחקה בפעם הראשונה בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון הפסידה לקבוצת זטה והודחה מהטורניר. בעונת 2013/2014 שיחקה בפעם השנייה בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות הראשון ניצחה את קבוצת טטקס טטובו. בסיבוב המוקדמות השני הפסידה לקבוצת ז'לגיריס וילנה והודחה מהטורניר. ליגת העל הארמנית: אליפות (16): 1992, 1996, 1997, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2015, 2022, 2024 גביע הארמני: זכייה (8): 1996, 2002, 2004, 2009, 2010, 2013, 2014, 2015 הסופר-קאפ הארמני: זכייה (8): 1998, 2002, 2004, 2005, 2007, 2008, 2010, 2011 זורה הובאניסיאן המלט מחיטאריאן ארטבזד קרמיאן אדגר מנוצ'ריאן עמנואל אמבולה הנריך מחיתריאן מדיה וקבצים בנושא פיוניק ירוואן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיוניק ירוואן פיוניק ירוואן, ברשת החברתית פייסבוק פיוניק ירוואן, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
גבריאל ביטאר

גבריאל ביטאר (בערבית: غبريال بيطار; נולד ב-23 באוגוסט 1998) הוא כדורגלן לבנוני-קנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ונקובר מליגת העל הקנדית. ביטאר נולד באוטווה בירת קנדה למשפחה שהיגרה מביירות, לבנון. ביטאר התחיל לשחק כדורגל בגיל 4 בקבוצות כדורגל מקומיות בעירו. בהמשך הצטרף לאקדמית הכדורגל של אוטווה אינטרנשיונלס ולאחר מכן לאוטווה פיורי. בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת קרלטון בעיר ושיחק בקבוצת הכדורגל של האוניברסיטה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 16 שערים והיה מלך שערי הליגה. נוסף על כך נבחר לרוקי השנה. שיחק בקבוצה עד עונת 2021 ובכל עונה נכלל בנבחרי העונה. בשנת 2018 נבחר במקום ראשון בדראפט הקנדי על ידי קבלרי. ב-24 באפריל 2019 חתם בקבוצה וב-16 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. באוגוסט 2019 חזר לאוניברסיטת קרלסטון. בשנת 2020 חתם באוטווה סאות' יונייטד מליגת העל של קוויבק. ב-4 ביולי 2021 חתם באל-אנצאר מליגת העל הלבנונית על מנת לעזור לה בגביע העלית הלבנוני. ב-12 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד אחא אהלי עלי בה כבש צמד. למרות שהרשים בקבוצה, ביטאר החליט שלא לחתום בקבוצה בגלל המשבר הכלכלי בלבנון. ב-28 במרץ 2022 חזר לקנדה וחתם באדמונטון. ב-27 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 לקבלרי, קבוצתו הקודמת. בינואר 2023 חתם בוונקובר. בספטמבר 2015 הצטרף למחנה האימונים של נבחרת הנוער של קנדה. בדצמבר 2022 זומן לסגל נבחרת לבנון לקראת משחק ידידות נגד איחוד האמירויות הערביות. ב-30 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1-0 לאיחוד האמירויות. נכלל בסגל נבחרת לבנון בטורניר גביע אסיה 2023. אישיים מלך שערי גביע העלית הלבנוני: 2021 גבריאל ביטאר, באתר Transfermarkt גבריאל ביטאר, באתר Soccerway גבריאל ביטאר, באתר WorldFootball.net גבריאל ביטאר, באתר National Football Teams גבריאל ביטאר, באתר FootballDatabase.eu منتخب لبنان يعلن تشكيلته إلى كأس آسيا באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הלבנונית, 30 בדצמבר 2023 (בערבית)
סטיוארט פרקוף

סטיוארט פרקוף (באנגלית: Stuart Z. Perkoff;‏ 1934–1974) הוא משורר יהודי-אמריקאי. סטיוארט פרקוף היה מהמשוררים הבולטים של התחייה השירית בארצות הברית, בשנות השישים, המכונה גם "תחיית דור הביט". פעילותו הספרותית התרחשה בעיקרה בשנות החמשים והששים בעיר ווניס, קליפורניה. הוא היה ידידם של יוצרים ידועים כגון צ'ארלס בוקובסקי, אלן גינזבורג, ריצ'רד בראוטיגן, לורנס פרלינגטי, ג'ק קרואק ואחרים. סטיוארט פרקוף היה קריין מצוין ולפי עדויות של בני הדור נשפי הקריאה שלו היו מרתקים. סטיוארט פרקוף שאף להגיע למיצוי החוויות של החיים והאמנות, בין היתר על ידי שימוש בסמים ובאמצעים מעוררים אחרים. נראה שאיבד עצמו לדעת, לאחר שצרך מנות יתר של הסם הרואין. סטיוארט פרקוף פרסם כעשרה כרכי שירה, מהם שיצאו לאחר מותו המוקדם. שירים בודדים שלו תורגמו לעברית בידי עודד פלד, גיורא לשם, משה דור ואחרים. אתר אמריקאי על יצירותיו של פרקוף
תאסוס (מיתולוגיה)

תאסוס (ביוונית: Θάσος) היה נסיך פיניקי במיתולוגיה היוונית והאפונים של האי תאסוס. תאסוס מוזכר במיתולוגיה בהקשר של סיפור חטיפת אירופה, שלרוב נחשבת אחותו. ההיסטוריון היווני הקדום הרודוטוס סיפר שתאסוס הפיניקי ואנשיו הפיניקים, שייסדו את האי שכיום נושא את שמו בהפליגם בחיפוש אחר אירופה חמישה דורות לפני הרקלס בן אמפיטריאון, הקימו בו מקדש למלקרת־הרקלס, וכן גילו בו מכרות זהב נפלאים בין איינירה (יוו') לקוינירה (יוו'), מול סמותרקה (אנ'). גם הגאוגרף היווני פאוסניאס הזכיר שאנשי האי תאסוס הם פיניקים שהפליגו מצור ומפיניקיה כולה עם תאסוס בן אגנור מלך צור החיפוש אחרי אירופה, והם זכרו שבעבר עבדו את הרקלס הצורי (מלקרת), ורק כשנכללו בין היוונים אימצו את פולחן הרקלס בן אמפיטריאון. בסיכום של הסופר הביזנטי פוטיוס לסיפורים שכתב המיתוגרף היווני קונון, נמצא אחד המספר על איך האי תאסוס קיבל את שמו מתאסוס הפיניקי אחי קדמוס, שנשלח על־ידי מלך הפיניקים לחפש אחר אירופה, כי קדמוס השאירו שם, בנותנו לו חלק מצבאו. בסיפור אחר מסופר שפויניקס שלח את בניו, ביניהם קדמוס, לחפש אחר בתו אירופה שנעלמה (אם כך, קדמוס בן פויניקס הוא אחי אירופה, וכך גם תאסוס אחיו). הגאוגרף היווני פסאודו־סקימנוס (אנ') סיפר שאת האי תאסוס יישבו בתחילה ברברים, אחריהם פיניקים שחצו מאסיה עם קדמוס ותאסוס – ממנו קיבל האי את שמו. המיתוגרף פסאודו־אפולודורוס תיאר את שושלת בית אגנור, ולעיתים מביא מסורות שונות למוצא אותו אדם (כמו לאירופה ולסרפדון). הוא סיפר שלאחר שהגיע אגנור בן פוסידון לפיניקיה הוא התחתן עם טלפסה, והוליד בת – אירופה, ושלושה בנים – קדמוס, פויניקס וקיליקס; לאחר שחטף זאוס את אירופה לכרתים, אביה אגנור שלח את בניו לחפשה, באמרו להם לא לחזור עד שימצאוה. הם יצאו עם אמם, טלפסה, ותאסוס בן פוסידון – ואפולודורוס מזכיר שלפי פרקידס הוא בנו של קיליקס, לחפש אחריה. אך לאחר חיפוש חרוץ בו לא מצאו את אירופה, הם ויתרו על המחשבה לחזור לביתם והשתכנו במקומות שונים: פויניקס בפיניקיה, קיליקס בקיליקיה, קדמוס וטלפסה השתכנו בתראקיה ובדומה להם תאסוס ייסד עיר על שמו באי מול תראקיה והתיישב בה. הרודוטוס, היסטוריות, 2.44 (ראו במקור היווני ובתרגום לעברית); בצור היה מקדש להרקלס המכונה תאסי (כלומר איש האי תאסוס) הרודוטוס, היסטוריות, 6.47 (ראו במקור היווני ובתרגום עברי) פאוסניאס, תיאורה של יוון, 5.25.12–5.25.13 (ראו במקור היווני ובתרגום לאנגלית) קונון (פוטיוס), סיפורים, 37 (ראו במקור עם תרגום ובתרגום לאנגלית) קונון (פוטיוס), סיפורים, 32 (ראו במקור עם תרגום ובתרגום לאנגלית) פסאודו־סקימנוס (אנ'), פריודוס לניקומדס, 645 פסאודו־אפולודורוס, ביבליותקה, 3.1.1–3.1.2 היו כמה כותבים קלאסיים בשם זה (אנ') ואפולודורוס לא ציין איזה מהם אמר זאת.
היינריך טרטנר

היינריך "היינץ" טרטנר (בגרמנית: Heinrich "Heinz" Trettner;‏ 19 בספטמבר 1907 – 18 בספטמבר 2006) היה גנרל גרמני אשר שירת בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה ופיקד על דיוויזיית הצנחנים ה-4. לאחר המלחמה התגייס לבונדסוור ואף שימש כמפקח הכללי שלו (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1964–1966. טרטנר נולד במינדן ב-19 בספטמבר 1907. הוא היה בנו של לודוויג טרטנר - קצין בצבא הפרוסי. הוא למד בגימנסיה בדיסלדורף, וב-1925 התגייס לרייכסווהר והוצב ברגימנט הפרשים ה-18. ב-1929 הוא הועלה לדרגת לויטננט. טרטנר רצה להפוך לטייס קרבי, אולם על פי הסכם ורסאי נאסר על רפובליקת ויימאר להחזיק חיל אוויר. אי לכך, ב-1932 הוא פרש מהצבא ועבר קורס טיסה בבית ספר אזרחי בבראונשווייג. במסגרת הסכם סודי בין גרמניה לברית המועצות, נשלח טרטנר להכשרה כטייס קרבי בברית המועצות, ובסיס הסודי של הרייכסווהר בליפסטיק. ב-1 במאי 1933 הוא חזר לרייכסווהר והצטרף לחיל האוויר הסודי שלו. בהדרגה הפך חיל האוויר הגרמני לגלוי ורשמי, וטרטנר שובץ ביחידות קרביות סדירות. ב-1936 הצטרף טרטנר ללגיון הקונדור ונשלח להשתתף במלחמת האזרחים הספרדית. ב-15 בספטמבר 1937 הוא מונה למפקד טייסת המפציצים ה-1 של הלגיון. עם סיום המלחמה הוא חזר לגרמניה, וב-1 ביולי 1938 מונה לקצין מטה בדיוויזיית האווירית ה-7. ב-1 באוגוסט 1937 הוא הועלה לדרגת מאיור. בתחילת מלחמת העולם השנייה, תכנן טרטנר את השתלטות הצנחנים הגרמנים על מבצרי הולנד, ועל כך עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 בדצמבר 1940 הוא הועבר למטה הקורפוס האווירי ה-11 והשתתף בתכנון מבצע מרקיורי. ב-1 באוקטובר 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 בדצמבר של אותה שנה הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-11. ב-1 במרץ 1943 הוא הועלה לדרגת אוברסט. באוקטובר של אותה שנה הוא הקים את דיוויזיית הצנחנים ה-4 ופיקד עליה עד סיום המלחמה. טרטנר פיקד על אנשיו בקרב אנציו, ולאחר מכן הדיוויזיה שלו הייתה הדיוויזיה הגרמנית האחרונה שפינתה את רומא ב-4 ביוני 1944. בעקבות כך, נוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו. ב-1 ביולי של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. בחורף 1944–1945 לחמה הדיוויזיה בקו הגותי, ולאחר מכן לחמה הדיוויזיה כנגד מתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה ברימיני ובבולוניה, וב-2 במאי 1945 נכנעה יחד עם שאר כוחות קבוצת ארמיות C. טרטנר נתפס בידי צבא ארצות הברית ליד מודנה, וביולי 1946 הועבר לצבא הבריטי. הוא הוחזק בשבי הבריטי עד אפריל 1948. לאחר שחרורו, הוא החל לעבוד בתחום הזכוכית ולאחר מכן בתחום הטקסטיל. במקביל, הוא השלים תואר בכלכלה באוניברסיטת בון. ב-2 בנובמבר 1956 הוא הצטרף לבונדסוור כיועץ. הוא קיבל אוטומטית דרגת גנרל-מיור, ומונה לראש מחלקת הלוגיסטיקה של נאט"ו. בפברואר 1960 הוא הועבר לשמש כמפקד הקורפוס ה-1. ב-14 באוקטובר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-1 בינואר 1964 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקח הכללי של הבונדסוור (מקביל לרמטכ"ל). בעקבות מינויו לתפקיד, גרמניה המזרחית פתחה נגדו במסע הכפשות, ואף הפיצה ספר המתאר פשעי מלחמה שביצע, כביכול, במהלך המלחמה. ב-1 באוגוסט 1966 הוציא שר ההגנה קאי-אובה פון האסל צו המתיר לחיילי הבונדסוור להצטרף לאיגודים מקצועיים. טרטנר התפטר מתפקידו במחאה על כך שהצעד נעשה ללא התייעצות עם מנהיגות הצבא. טרטנר נפטר ב-18 בספטמבר 2006, יום אחד לפני יום הולדתו ה-99. הוא היה הגנרל החי האחרון של הוורמאכט. מדיה וקבצים בנושא היינריך טרטנר בוויקישיתוף היינריך טרטנר בספרייה הלאומית הגרמנית היינריך טרטנר בארכיון הבונדסוור
אהבה ממבט ראשון (שיר של אריק איינשטיין)

"אהבה ממבט ראשון" הוא שיר של הזמר הישראלי אריק איינשטיין. השיר נכתב על ידי אריק איינשטיין, הולחן על ידי המוזיקאי שם טוב לוי ויצא לאור בשנת 1996 כחלק מאלבום האולפן ה-31 של איינשטיין, "לאן פרחו הפרפרים". השיר נכתב על ידי אריק איינשטיין, הולחן על ידי המוזיקאי שם טוב לוי ויצא לאור בשנת 1996 כחלק מאלבום האולפן ה-31 של איינשטיין, "לאן פרחו הפרפרים". ב-27 במרץ 2016 יצא לאור קאבר לשיר בביצוע הפזמונאית דנה לפידות ובהפקת דן ציפורי. ב-6 באוגוסט 2017 יצא לאור קאבר לשיר שבוצע על ידי הזמר ליאור מיארה ועובד והופק בידי הזמר איציק שמלי. לביצוע יצא קליפ בבימוי יוסי פורטל. ב-8 באוגוסט 2017 יצא קאבר לשיר שבוצע בידי הזמר הראל מויאל, וב-6 בספטמבר 2022 יצא קאבר שבוצע, עובד והופק בידי הזמר-יוצר עידן עמדי. אריק איינשטיין ושם טוב לוי - אהבה ממבט ראשון, סרטון בערוץ "מוזיקה ישראלית", באתר יוטיוב (אורך: 03:21) מילות השיר באתר שירונט אהבה ממבט ראשון. [דף שיר], באתר הספרייה הלאומית לאן פרחו הפרפרים, באתר MOOMA דנה לפידות | אהבה ממבט ראשון, סרטון בערוץ "דנה לפידות הערוץ הרשמי", באתר יוטיוב (אורך: 03:40) ליאור מיארה- אהבה ממבט ראשון -Lior Miara, סרטון בערוץ "LiorMiaraOfficial", באתר יוטיוב (אורך: 03:50) ליאור מיארה -אהבה ממבט ראשון -Lior Miara, סרטון בערוץ "LiorMiaraOfficial", באתר יוטיוב (אורך: 03:48) הראל מויאל - אהבה ממבט ראשון Harel Moyal, סרטון בערוץ "הראל מויאל - Harel Moyal", באתר יוטיוב (אורך: 03:35) עידן עמדי - אהבה ממבט ראשון | Idan Amedi, סרטון בערוץ "עידן עמדי Idan Amedi", באתר יוטיוב (אורך: 02:25)
צ'ארלס דוהיג

צ'ארלס דוהיג (באנגלית: Charles Duhigg, נולד ב-1974) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר לעיתונות בקטגוריית הפרשנות ב-2013. בעבר היה בעל טור ועורך בכיר בעיתון הניו יורק טיימס וכיום משמש כעיתונאי במגזין הניו יורקר. הוא מחברם של שני ספרי עיון. ספרו הראשון, "כוחו של הרגל" עוסק במדע של יצירת הרגלים. ספרו השני, "חכמים יותר מהירים יותר טובים יותר" עוסק במדע הפרודוקטיביות. ספרו הראשון של דוהיג "כוחו של הרגל" (The Power of Habit) התפרסם בשפה האנגלית ב-2012 ופורסם בתרגום לעברית ב-2013 על ידי הוצאת כנרת זמורה דביר. הספר שהה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס 62 שבועות. ספרו השני, "חכמים יותר מהירים יותר טובים יותר" התפרסם ב-2016. הספר עוסק בשיטות להעלאת פרודוקטיביות אישית ופרודוקטיביות ארגונית. כך למשל מתאר דוהיג שיטה להעלאת המוטיבציה האישית באמצעות הצגת מספר דרכי פעולה אפשריות ומתן אפשרות בחירה במקום מתן הוראה אחת שאינה מאפשרת לעובדים מרחב תמרון. דוהיג הוא יליד מדינת ניו-מקסיקו שבארצות הברית, בעל תואר בהיסטוריה מאוניברסיטת ייל ותואר במינהל עסקים מאוניברסיטת הרווארד. הוא החל להתעניין בפן המחקרי של פרודוקטיביות לאחר שחש כי הוא מתקשה לעמוד ביעדי המשימות והפרויקטים שלו ותהה מדוע הוא בפרט ובני אדם בכלל מתקשים לעמוד ביעדים שהציבו לעצמם. צ'ארלס דוהיג, חכמים יותר מהירים יותר טובים יותר, כנרת זמורה דביר, 2017 צ'ארלס דוהיג, כוחו של הרגל, כנרת זמורה דביר, 2013 כשאנשים התחילו לשמור על כושר גופני באופן קבוע, גם אם רק פעם בשבוע, הם התחילו לשנות גם דפוסים אחרים בחייהם. לעיתים קרובות לא במודע. — כוחו של הרגל, פרק 4 עמוד 129 בתרגום לעברית (2013) מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס דוהיג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ארלס דוהיג (באנגלית) צ'ארלס דוהיג, ברשת החברתית פייסבוק צ'ארלס דוהיג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ארלס דוהיג, ברשת החברתית LinkedIn צ'ארלס דוהיג, ברשת החברתית Goodreads Build a Better To-Do List, קדימון בשפה האנגלית לספר "חזקים יותר, מהירים יותר, חכמים יותר", קדימון בערוץ "Random House", באתר יוטיוב (אורך: 3:23) אתר הניו יורק טיימס אתר הבית של צ'ארלס דוהיג ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "צ'ארלס דוהיג".
יחסי אינדונזיה–בלארוס

יחסי אינדונזיה–בלארוס הם היחסים הבילטרליים בין אינדונזיה לבלארוס. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-18 ביוני 1993. במאי 2000 ביקרה משלחת מבלארוס באינדונזיה בראשות סגן ראש ממשלת בלארוס. באוגוסט 2011 החלה פעילותה של שגרירות בלארוס באינדונזיה. מאז ספטמבר 2017 שגריר בלארוס באינדונזיה הוא ולרי קולסניק, ושגריר אינדונזיה בבלארוס הוא חוסה אנטוניו מוראטו טבארס. מדיה וקבצים בנושא יחסי אינדונזיה–בלארוס בוויקישיתוף Bilateral Relations with the Republic of Indonesia - Embassy of the Republic of Belarus in the Republic of Indonesia, indonesia.mfa.gov.by
GOES

GOES (באנגלית: Geostationary Operational Environmental Satellite (GOES), היא סדרת לווייני מזג אוויר שפותחה בארצות הברית. היא מופעלת על ידי מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי. לוויינים מספקים מידע לחיזוי מזג אוויר, מעקב אחרי תופעות אקלים חריגות וחקר בתחום מטאורולוגיה. המידע מועבר לקנדה באופן שותף. תכנון ובניית הלוויינים מבוצע בפיקוח של נאס"א. כל הלוויינים פועלים במסלול גאוסטציונרי. בשנת 1974 ו-1975 שוגרו לוויינים SMS-1 ו-SMS-2 לבדיקת טכנולוגיות לקבלת מידע לחיזוי מזג אוויר. לאור הצלחת הניסוי הוחלט להתחיל בשיגורי סדרת לוויינים. הלוויין הראשון GOES-1 שוגר באוקטובר 1975. הוא היה זהה לווייני SMS וגם הוא נבנה בפילקו-פורד. הלוויין היה במשקל של 631 ק"ג. בהמשך נחתם חוזה עם יוז איירקראפט לבניית 5 לוויינים חדשים. לווייני הדור השלישי של המערכת נבנו ב- Space Systems/Loral ושיגורם החל במחצית השנייה של שנות ה-90 של המאה ה-20. בשנת 2016 החל שיגור של הדור הרביעי שנבנה ביוז איירקראפט. לוויינים אלו מתוכניים לפעילות במשך 15 שנים. משקל הלוויינים גדל למעל ל-5000 ק"ג והיקף הציוד המותקן גדל בהתאם. עלות זוג לוויינים מדור זה הוא כ-7.7 מיליארד $. נכון לשנת 2023 4 לוויינים הנמצאים במסלול ומוכנים לפעולה. הלוויינים מעבירים מידע ב-L band למרכז בקרה באי וולופס שבוירג'יניה. משם המידע מועבר ללקוחות המערכת. על הלוויינים מותקנים מכשירי מדידה שונים שמאפשרים העברת מידע בהתאם לדרישת הלקוחות. לוויינים פעילים מסוגלים להעביר מידע שותף על אמריקה, האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי. העברת מידע עדכני ושותף חשוב במיוחד בתקופת התפתחות סופות טרופיות. כל השיגורים בוצעו מנמל החלל קייפ קנוורל. מדיה וקבצים בנושא GOES בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של GOES תיאור השיגורים https://www.gao.gov/assets/gao-09-323.pdf
אבודים ביונקרס

אבודים ביונקרס (באנגלית: Lost in Yonkers) הוא מחזה דרמטי-קומי מאת המחזאי היהודי-אמריקאי ניל סיימון. המחזה זכה בפרס פוליצר לדרמה ב-1991, עובד לסרט קולנוע והופק גם על-ידי תיאטראות בישראל. לאחר מות אשתו נקלע אדי לחובות ונאלץ לעבוד כסוכן מכירות נוסע. הוא שולח את שני בניו, ג'יי וארטי, לגור עם סבתם, איתה גם מתגוררת דודתם, בלה הסובלת מפיגור שכלי קל. האחים מתקשים להסתגל לתנאי המשמעת של סבתם, המנהלת חנות ממתקים, והם מנסים להשיג כסף בכדי לאפשר לאביהם לחזור לביתם. את בית סבתם פוקדים גם דודם לואי, המעורב בפשע, ודודתם גרט, המתקשה בדיבור. המחזה, שבוים על-ידי ג'ין סאקס, הוצג לראשונה בוינסטון-סיילם בקרוליינה הצפונית ב-31 בדצמבר 1990. בפברואר 1991 המחזה עבר לתיאטרון ריצ'רד רוג'רס בברודוויי. לאחר 11 הצגות הרצה המחזה הועלה 780 פעמים עד שירד בינואר 1993. מרסדס רוהל גילמה את בלה, קווין ספייסי גילם את אדי, איירין וורת' גילמה את הסבתא, מרק בלום גילם את אדי, דני ג'רארד גילם את ארטי, לורן קליין גילמה את גרט וג'יימי מארש גילם את ג'יי. המחזה זכה בפרס פוליצר לדרמה. בנוסף לכך זכה המחזה גם בפרס טוני וגם בפרס Drama Desk בארבע קטגוריות: פרס המחזה הטוב ביותר, פרס השחקנית הראשית עבור מרסדס רוהל, פרס שחקנית המשנה עבור איירין וורת' ופרס שחקן המשנה עבור קווין ספייסי. בנוסף לכך היה המחזה מועמד לפרס Drama Desk עבור עיצוב התלבושות וג'ין סאקס היה מועמד לפרס טוני עבור בימוי. סרט קולנוע המבוסס על המחזה, שבוים על-ידי מרת'ה קולידג', יצא לאקרנים במאי 1993. מרסדס רוהל ואיירין וורת' המשיכו לגלם את בלה ואת הסבתא. ריצ'רד דרייפוס ודייוויד סטראתיירן גם כן משחקים בסרט. המחזה הופק לראשונה בישראל ב-1991 על-ידי תיאטרון הקאמרי, בתרגומו של דן אלמגור ובבימויו של מייקל מונטל. השתתפו בהצגה: אורנה פורת, עידית טפרסון, יונתן צ'רצ'י, אהובה יובל, יהויכין פרידלנדר, מיכאל הנגבי, לביא נוישטין, אדם נוישטין, דוד תירוש ויניב אדלמן. תיאטרון בית ליסין העלה את המחזה ב-2004 בתרגומו של שמוליק לוי ובבימויו של רוני פינקוביץ'. השתתפו בהצגה: זהרירה חריפאי, שרית וינו-אלעד, יורם טולדנו, אלי אליוביץ', גלית הרשקוביץ, ירדן אורון, ליאור חן, גיא צ'צ'קס ודביר מזי"א. המחזה הופק על-ידי תיאטרון באר שבע ב-2016 בבימויו של מיכה לבניסון. השתתפו בהצגה: אודי בן דוד, אדם שנל, יואב סעדיאן רוזנברג, ניר פרץ, ליאת גורן, שירי גדני, אורן כהן ואדוה אדני. שירי גדני הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2016. סרטון של ההצגה, סרטון בערוץ "תיאטרון באר שבע", באתר יוטיוב (אורך: 01:45:02) Lost in Yonkers, Internet Broadway Database 1991 Pulitzer Prizes, The Pulitzer Prizes Nominees and recipients 1991 awards, ‏Drama Desk Winners / 1991, Tony Awards הגר רם, שיעור בהישרדות, חדשות, 1 בנובמבר 1991 אבודים ביונקרס, באתר תיאטרון בית ליסין דוד רוזנטל‏, "אבודים ביונקרס" של תיאטרון באר שבע עושה כבוד לקלאסיקה עילאית, באתר וואלה, 2 בפברואר 2017 מיכאל הנדלזלץ, המחזה ששווה להעלותו רק בשביל שחקנית כמו ליאת גורן, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2016 יעל געתון‏, טקס פרסי התיאטרון: הצגת השנה – "אישה בורחת מבשורה", באתר וואלה, 19 במאי 2017
פיזר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פיזר – כפר בהונגריה לואי פיזר – כימאי אמריקאי מרי פיטרס פיזר – כימאית אמריקאית ננסי פזר – פוליטיקאית גרמנייה פייזר פיזרו
ז'וליין סלסטן

ז'וליין אלבר מארק סלסטן (בצרפתית: Julien Albert Marc Célestine; נולד ב-24 ביולי 2004 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם. סלסטן גדל במחלקות הנוער של ראשה, גרנובל, בסטיה, בזייה, טולוז ושרלרואה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות מולנבק וויזה מהליגה הבולגרית השלישית. ב-31 בינואר 2020 חתם סלסטן בוולמיירה מליגת העל הלטבית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-2 בינואר 2021 חתם סלסטן ברוגז מליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-12 ביולי 2022 חתם בלאון מליגת העל המקסיקנית. הוא ערך ארבע הופעות ליגה במדי המועדון, וב-26 באפריל 2023 שוחרר מהמועדון. ז'וליין סלסטן, באתר Transfermarkt ז'וליין סלסטן, באתר Soccerway ז'וליין סלסטן, באתר FootballDatabase.eu Football : Julien Célestine, défenseur central, débarque à Rodez באתר centrepresseaveyron, ‏ 2 בינואר 2021 (בצרפתית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ז'וליין סלסטן".
אוסטלסהיים

אוסטלסהיים היא עיר במחוז קאלב (Calw) בבאדן-וירטמברג בגרמניה. אוסטלהיים שוכנת בגבול היער השחור, מוגנת ממזג אוויר גרוע, מוקפת בגבעות ויערות. הנוף סביב העיר נשמר ברובו במראה טבעי, עם רצועות טבע רבות, גדרות אבן ומרעה לכבשים. כרבע משטח ההר בן 923 ההקטרים הוא יער. אוסטלהיים גובלת בערים אלטהנגשטט (Althengstett), זימוצהיים (Simmozheim), וייל דר שטאט (Weil der Stadt), גראפנאו (Grafenau) וגכינגן (Gechingen). עיריית אוסטלסהיים כוללת את הכפר אוסטלסהיים ואת האזור זגמילה (Sägemühle). המקום נוסד כנראה על ידי אלמאנים במאה ה-4. בשנת 1357 הועברה העיר יחד עם בולינגן לרוזנות וירטמברג. כחלק מהמדינה וירטמברג-הוהנצולרן עברה העיר ב-1952 למדינת באדן-וירטמברג שזה עתה נוסדה. עצמאותה של עיריית אוסטלסהיים נשמרה גם לאחר הארגון האזורי מחדש ב-1975. באפריל 2023 נבחר ריאן אלשבל (Ryyan Alshebl), פליט סורי, לראשות העיר. בעיר אין כביש פדרלי. הכביש הלאומי B 295 (שטוטגרט - קאלב) נמצא שלושה קילומטרים צפונית לאוסטלסהיים בזימוצהיים (Simmozheim). הכביש המהיר הקרוב ביותר הוא בבלינגן-הולב (Böblingen-Hulb), כביש 81 (Bundesautobahn A81), כ-12 קילומטרים דרום-מזרחית לאוסטלסהיים. באוסטלסהיים עוברת רכבת היער השחור (Württemberg) שעוברת בשטוטגרט, בווייל דר שטאט (Weil der Stadt) ובקאלב. העיר נותקה עקב השבתת הקטע בין וייל דר שטאט לקאלב ב-1988. הובלת נוסעים הושבתה ב-1983. תחנת הרכבת הקרובה ביותר ממוקמת כעת כשלושה קילומטרים משם, בווייל דר שטאט. משם יש אוטובוסים סדירים מאוסטלסהיים לקאלב. חידוש קו הרכבת נמצא בתכנון. אוסטלסהיים שואבת את מי השתייה שלה מעמותת היער השחור (Zweckverband Schwarzwald), אליה היא שייכת מאז 1976. מ-1972 יש חוזה אספקת מים עם העמותה. גוטליב וילהלם הופמן (1771–1846), נוטריון וראש עיר, מייסד אחוות וירטמברג בקורנטל ובווילהלמסדורף מדיה וקבצים בנושא אוסטלסהיים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסטלסהיים Das Land Baden-Württemberg. Geflüchteter wird Rathauschef: Ryyan Alshebl aus Syrien ist Bürgermeister von Ostelsheim, SWR, 3 April 2023. Karl Walz, Dagmar Kraus: 100 Jahre Trinkwasser. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוסטלסהיים".
נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 20

נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 20 מייצגת את ברזיל בתחרויות כדורגל לנבחרות נוער ומנוהלת על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית (CBF). הקבוצה זכתה באליפות אמריקה הדרומית לנוער 12 פעמים (שיא), והיא השנייה הכי מצליחה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20, לאחר שזכתה בתחרות חמש פעמים. שחקנים בולטים שהחלו את דרכם בנבחרת הצעירה והמשיכו לנבחרת הבוגרת כוללים, בין היתר, את רונאלדיניו, קאקה, ריבאלדו, רומאריו, רוברטו קרלוס, קלאודיו טפארל, בבטו, דידה, ניימאר, דני אלבס, מאייקון, אדריאנו, ז'וליו בפטיסטה, ג'ובאני אלבר, לאונרדו, מרסלו, דוד לואיז, ויליאן, ז'ו ולוקאס מורה. מדיה וקבצים בנושא נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 20 בוויקישיתוף
תיירי אמברוז

תיירי וינסטון ז'ורדן אמברוז (בצרפתית: Thierry Winston Jordan Ambrose; נולד ב-28 במרץ 1997 בסנס שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-גוואדלופי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוסטנדה מליגת העל הבלגית ובנבחרת גוואדלופ. אמברוז גדל במחלקות הנוער של אוסר ומנצ'סטר סיטי, ושיחק בקבוצות הבוגרות של מנצ'סטר סיטי, נאק ברדה, לאנס ומץ. ב-24 ביולי 2021 חתם באוסטנדה מליגת העל הבלגית. ב-23 במרץ 2022 ערך אמברוז את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גוואדלופ, בהפסד 2-0 לנבחרת כף ורדה במשחק ידידות. ב-26 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 4-3 לנבחרת מרטיניק במשחק ידידות. מדיה וקבצים בנושא תיירי אמברוז בוויקישיתוף תיירי אמברוז, ברשת החברתית פייסבוק תיירי אמברוז, ברשת החברתית אינסטגרם תיירי אמברוז, באתר Transfermarkt תיירי אמברוז, באתר Soccerway תיירי אמברוז, באתר WorldFootball.net תיירי אמברוז, באתר FootballDatabase.eu