פרנסיס קליין

פרנסיס קליין (באנגלית: Francis Cleyn או Francesco Cleyn או Franz Klein‏; בערך 1582 – 1658) היה צייר ומעצב שטיחי קיר יליד גרמניה שחי ועבד באנגליה. פרנסיס קליין נולד ברוסטוק בגרמניה, ובעודו נער הציג יכולות גבוהות כשהוא עבד בשירות כריסטיאן הרביעי מדנמרק. במהלך תקופה זו הוא צייר, בשנת 1611, דיוקן חצי אורך של כריסטיאן, הנמצא כעת בגלריה של קופנהגן, וביצע עבודות קישוט בטירה של רוזנבורג ובמקומות אחרים. כאן פגש את סר רוברט אנסטרותר, אז השגריר מאנגליה לחצר המלכות של דנמרק. הוא נשלח לאיטליה ללמוד ונשאר שם ארבע שנים, ולמד ברומא ובוונציה. בוונציה הוא הוצג בפני סר הנרי ווטון, אז שגריר אנגליה ברפובליקה. לאחר שחזר לדנמרק, המשיך לאנגליה עם מכתבי המלצה מאת אנסטרותר ווטון לצ'ארלס, נסיך ויילס. הוא התקבל בחום על ידי ג'יימס הראשון, שראה בו את האיש שרצה עבור עבודות השטיחים של מורטלייק, בית האריגה החדש שהקים סר פרנסיס קריין בלונדון. צ'ארלס היה נחוש להשיג את שירותיו של קליין והוא כתב באופן אישי למלך דנמרק, וביקש שיאפשר לו לעבור לאנגליה. קליין, נאלץ לחזור לדנמרק כדי לסיים עבודה כלשהי עבור המלך. הבקשה נענתה על ידי מלך דנמרק, וקליין חזר לאנגליה ונכנס לשירותו של הנסיך צ'ארלס, והועסק מיד במורטלייק. עם עלייתו של צ'ארלס הראשון לכס המלוכה בשנת 1625, הוא תיגמל את קליין בכך שהעניק לו קצבה לכל החיים בסך 100 ליש"ט לשנה. הוא גם בנה עבורו בית מגורים בסמוך לבית המלאכה לשטיחים. כאן התיישב קליין עם משפחתו ופיקח על העתקת הציורים ועיצב את המסגרות בהן היו השטיחים. צ'ארלס שלח חמישה מתוך שבע תמונות המקוריים של רפאל ממעשי השליחים, שרכש באותה העת, כדי להעתיקם לשטיחי קיר בהנחייתו של קליין. עותקים אלה נוצרו על ידי בניו של קליין, פרנסיס וג'ון, והם עובדו לשטיח קיר במורטלייק. הפקות אלה ואחרות של מפעל מורטלייק זכו בהערכה גבוהה, במיוחד בצרפת. קליין הועסק בעיקר על ידי האצולה כדי לקשט את אחוזותיהם. דוגמאות מעבודותיו נראות בבית סומרסט, בית קארו, פרסון גרין, ארמון האנוורת', ארמון ווימבלדון, סטון פארק, נורת'אמפטונשייר, טירת בולסובר, וחדר הזהב בבית הולנד, לונדון. בזמן מלחמת האזרחים האנגלית נפגע השגשוג של קליין, והוא הועסק בעיקר בתחריטים ועיצוב איורים לספרים. בשנת 1632 הוא כבר סיפק את האיורים למהדורה של סנדיס "מטמורפוזות של אובידיוס", מהדורה שפורסמה בפריז בשנת 1637. הוא עיצב את האיורים, למהדורות הקלאסיקה שפרסם ג'ון אוגילבי, כגון: ורגיליוס (מהדורה אנגלית 1654, ומהדורה לטינית 1658) והומרוס (1660). עיצובים שלו נחקקו על ידי פייר לומברט, ויליאם פיית'ורן ואחרים, והעריצו אותם עד כדי כך שלמלך צרפת הועתקו העיצובים עבור וירג'יליוס במהדורה מיוחדת משלו. קליין חרט ועיצב ספרים שונים באותם ימים. ישנם תחריטים נוספים בחדר הדפוס במוזיאון הבריטי, המיוחסים בסבירות רבה לקליין. אף ששמר על ביתו במורטלייק, הוא התגורר זמן מה בקובנט גארדן. קליין נפטר בלונדון בשנת 1658 בגיל מתקדם. עם מותו השאיר קליין שלושה בנים, פרנסיס, ג'ון וצ'ארלס; ושלוש בנות, שרה, מגדלנה ופנלופה. פרנסיס קליין הצעיר נולד בשנת 1625, ונקבר בקובנט גרדן ב־21 באוקטובר 1650. עם אחיו ג'ון הוא הלך בעקבות אביו, ושניהם זכו למוניטין כשרטטים וציירים מינאטורות. קשה להבדיל בין עבודתם לזו של אביהם. סדרת רישומים של רפאל נמצאת בארמון קנזינגטון. הם נושאים את התאריכים 1640–1646. חלקם חתומים על ידי ג'ון קליין. נראה כי פנלופה קליין הייתה גם ציירת מיניאטורית, ויוחסו לה שתי מיניאטורות של ססיל, לורד רוז (1677), ודורותיאה, בתו של ריצ'רד קרומוול (1668), חתומים בראשי התיבות "פ.ק.". משחקים עם נמר בית ספר לבנים האירוסין ההטבלה של ישו שטיח קיר מברטיסלבה שטיח קיר מברטיסלבה שטיח קיר מברטיסלבה מדיה וקבצים בנושא פרנסיס קליין בוויקישיתוף פרנסיס קליין, באתר Discogs (באנגלית) Hefford, Wendy (2004). "Francis Clein". Oxford Online Dictionary of National Biography Cust, Lionel Henry (1887). "Clein, Francis". In Stephen, Leslie (ed.). Dictionary of National Biography. 11. London: Smith, Elder & Co. pp. 26–27.