ליליאן וולד

ליליאן וולד (באנגלית: Lillian Wald; נולדה ב-10 במרץ 1867). אחות ופעילה הומניטרית יהודייה אמריקאית. מייסדת בית ההתיישבות “הבית רחוב הנרי”, שבמסגרתו ניהלה צוות של עשרות אחיות שהעניקו טיפול לקהילות מהגרים עניות; לבסוף הפך המקום למרכז קהילתי שבתוכו שירות ביקור האחיות של ניו יורק, מערכת הסיעוד הציבורית הראשונה בעולם. וולד נולדה באוהיו למשפחת רופאים גרמנית-יהודיתבסינסינטי, אוהיו. אבא שלה היה סוחר אופטי; דודה, הנרי וולד, MD, היה מנתח מאומן באוניברסיטת וינה שהחל שושלת רפואית בעיר ניו יורק באוניברסיטת קולומביה בשנות השמונים של המאה העשרים. בשנת 1878 עברה עם משפחתה לרוצ'סטר, ניו יורק. היא פנתה למכללת ואסר בגיל 16, אך בית הספר חשב שהיא צעירה מדי. בשנת 1889 למדה בבית הספר לאחיות בבית החולים בניו יורק. היא סיימה את לימודיה בבית הספר לאחיות בבית החולים בניו יורק בשנת 1891, ואז למדה קורסים במכללה לרפואה של האישה. וולד טבעה את המונח 'אחות לבריאות הציבור', כדי לתאר את צורת הסיעוד החדשה שפיתחה כדי לסייע לעניים. רעיונותיה הובילו את מועצת הבריאות בניו יורק לפתח מערכת סיעוד ציבורית ראשונה בעולם. וולד הציעה תוכנית ביטוח בריאות לאומית וסייעה בהקמת בית הספר לאחיות באוניברסיטת קולומביה. היא לחצה על מועצת החינוך בעיר ניו יורק להרחיב את ההזדמנויות החינוכיות לילדים עם לקויות גופניות ולמידה, להעסיק אחיות בבית הספר וליצור תוכניות לארוחת צהריים בבית הספר. וולד הייתה כוח מרכזי במסעות הרפורמה החברתית ובריאות הציבור, והיא הייתה צלבנית בינלאומית למען זכויות אדם. היא פעלה לביטול עבודת ילדים וסייעה בהקמת לשכת הילדים הפדרלית. היא דגלה למען זכויות אזרח, זכות בחירה לנשים ושלום. וולד כתבה שני ספרים המתייחסים לעבודות הבריאות בקהילה שלה, הבית ברחוב הנרי (1911) וחלונות ברחוב הנרי (1934). בנוסף וולד הקימה את יישוב רחוב הנרי. הארגון משך את תשומת ליבו של הפילנתרופ היהודי הבולט ג'ייקוב שיף, שסיפק לוולד כספים כדי לסייע ביעילות רבה יותר ל"יהודים הרוסים העניים "שאת טיפולם העניקה. בשנת 1906 היו לוולד 27 אחיות בצוות, והיא הצליחה למשוך תמיכה כספית רחבה יותר מגויים כמו אליזבת מילבנק אנדרסון . בשנת 1913 הצוות גדל ל 92 איש. ההתיישבות ברחוב הנרי התפתחה בסופו של דבר כשירות האחיות המבקר בניו יורק . חזונה של וולד לבית רחוב הנרי הזכיר את תפיסתם של בתי ההתיישבות השונים שקמו בארצות הברית, אולם נבע ממניעים אחרים. וולד האמינה שכל תושבי ניו יורק זכאים לטיפול רפואי שווה והוגן ללא קשר למצבם החברתי, מעמד סוציו-אקונומי, גזע, מין או גיל. היא טענה שלכולם תהיה גישה לטיפול בבית. בית ההתיישבות ברחוב הנרי, כמו בתי התיישבות נוספים, הציע שיעורי אנגלית למהגרים המזרח אירופאים, העניק שירותי בנק חיסכון וסיפק הכשרה מקצועית, הרצאות ציבוריות, ספרייה ומועדונים ופעילויות שונות. וולד יצרה את אחד מגרשי המשחקים הראשונים של העיר ניו יורק, בחצר האחורית הקטנה של בית היישוב, ועזרה בהקמת ליגת הפנאי החיצונית, שדחפה לארגן מתקני שעשועים ציבוריים ופארקים. בשנת 1909 הציעה וולד להשתמש ביישוב רחוב הנרי לוועידת הכושי הלאומית, שהפכה למפגש המכונן של האגודה הלאומית לקידום אנשים צבעוניים (NAACP). בית ההתיישבות ברחוב הנרי מציע כרגע: דיור - ארבעה מקלטים חסרי בית, כולל אחד לניצולי אלימות במשפחה, ודיור קבוע תומך עבור אנשים חסרי בית לשעבר עם בעיות נפשיות. תוכניות נוער - מעונות יום, שירותי צהרונים, תוכניות הכנה למכללות, תעסוקת נוער, שיעורי GED, תוכניות ספורט ובילוי, תוכנית למניעת HIV של עמיתים ומחנה יום קיץ. מרכז לפיתוח כוח אדם - הדרכת עבודה והשמה, שירותי כוח אדם בהתאמה אישית. שירותי בריאות - מרפאות לטיפול נפשי וראשוני המורשות על ידי המדינה, ייעוץ פסיכולוגי, תוכנית טיפול המשך יום, מרכז הורים, שירותי משפחה עם HIV ושירותי משק בית. מרכז לאמנויות אברונס - המרכז לאמנויות אברונס ממוקם ברחוב גרנד 466, ומציע הוראת אומנויות (מחול, מוזיקה, אמנות חזותית ותיאטרון) במחירים נוחים לילדים ומבוגרים ומציע הופעות בשלושה תיאטראות, כולל בית המשחקים (1915 לערך). יש בו גם תערוכות אמנות חזותית, מקומות עבודה של אמנים במגורים, תוכנית אומנויות בחינוך ושני מחנות קיץ (אומנות ואדריכלות). רחוב הנרי ניו יורק אחות קהילה Perry, E. I. (2008). Lillian Wald: A Biography. American Studies, 49(3), 288-289. Brody, Seymour. Jewish Heroes & Heroines of America: 150 True Stories of American Jewish Heroism. Floriday: Lifetime Books, Inc., 1996. Feld, M. N. (2012). Lillian Wald: a biography. UNC Press Books. Cody, W. K. (2003). Nursing theory as a guide to practice. Nursing Science Quarterly, 16(3), 225-231. Duffus, Robert Luther. Lillian Wald, Neighbor and Crusader. New York: The Macmillan Company, 1938. Wald, L. D. (1989). Lillian D. Wald, progressive activist. Feminist Press at CUNY. Wagenknecht, Edward. Daughters of the Covenant: Portraits of Six Jewish Women. Amherst: University of Massachusetts Press, 1983. Wald, Lillian Wald, Lillian, 21 January 2011, Social Welfare History Project מדיה וקבצים בנושא ליליאן וולד בוויקישיתוף כתבה על ליליאן וולד. (באנגלית) זיכרונותיה של ליליאן וולד משנת 1915, ה 'הולט וחברה. (טקסט מלא מ- Google Books.) (באנגלית) מכללת קהילה סנטה פה (באנגלית) ליליאן וולד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ליליאן וולד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Marjorie N. Feld, Lillian D. Wald, Jewish Women's Archive, ‏Retrieved 8 March 2018. (באנגלית) Howard, Hilary (2019-08-23). "The Mystery of This Dusty Book, Signed by Amelia Earhart and Eleanor Roosevelt". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-04-13. Lillian D. Wald biography(הקישור אינו פעיל, December 2017), National Women's History Museum website and newsletter. Retrieved February 20, 2010 Biography: Lillian Wald, National Women's History Museum website and newsletter. (באנגלית) Lillian Wald, Jewish Women's Archive (באנגלית) Lillian Wald, National Women's History Museum (באנגלית) "Elizabeth Milbank Anderson". New York Times. 25 במאי 1916. p. 16. {{cite news}}: (עזרה) Elizabeth Fee and Liping Bu (ביולי 2010). "The Origins of Public Health Nursing: The Henry Street Visiting Nurse Service". American Journal of Public Health. 100 (7): 1206–1207. doi:10.2105/AJPH.2009.186049. PMC 2882394. PMID 20466947. {{cite journal}}: (עזרה) Letter from Lillian Wald to Lee Frankel May 9, 1913. Wald-4. Lillian Wald Papers. Linda Lear Special Collections and Archives, Connecticut College. Henry Street Settlement | settlement house complex, New York City, New York, United States, Encyclopedia Britannica (באנגלית)