laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ועידת קוויבק (1943)

ועידת קוויבק (נודעה לימים גם בשם ועידת קוויבק הראשונה) הייתה מפגש של מנהיגים של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה, שנערכה בעיר קוויבק שבקנדה מה-17 ועד 24 באוגוסט 1943. משתתפיה היו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל וראש ממשלת קנדה ויליאם ליון מקנזי קינג. הוועידה נערכה במצודת קוויבק ובטירת פרונטנאק. שם הקוד שלה היה קוודרנט (Quadrant). משתתפי הוועידה הסכימו לפתוח בדיונים על תכנון הפלישה לצרפת הכבושה. כמו כן נערכו שיחות בנוגע לצבירת הכוחות האמריקניים בבריטניה לקראת הפלישה ובנוגע להגברת מתקפת ההפצצות על גרמניה. בנוגע לים התיכון (זירה שלצ'רצ'יל היה עניין רב בה) הוסכם לרכז כוח רב יותר על מנת להוציא את איטליה מברית מדינות הציר ולכבוש אותה ואת האי קורסיקה. לעומת זאת הוסכם להגביל את פעילות בעלות הברית בבלקן להעברת אספקה לכוחות המחתרת הפועלים שם. בנוגע למלחמה מול יפן הוסכם כי יש להגביר את הפעילות המלחמתית נגדה על מנת לכלות את משאביה, לנתק את נתיבי התחבורה שלה ולכבוש בסיסים קדמיים, שמהם ניתן יהיה לתקוף את איי הבית של יפן. תוכן ההחלטות האסטרטגיות שנתקבלו בוועידה הועבר לידיעת מנהיגי ברית המועצות וסין. בוועידה התקיימו שיחות בנוגע לשיפור התיאום בין ארצות הברית, בריטניה וקנדה בנוגע לפיתוח נשק גרעיני. רוזוולט וצ'רצ'יל חתמו בוועידה על הסכם קוויבק בין מדינותיהם בנוגע לשימוש באנרגיה גרעינית. בנוסף גינו המנהיגים את מעשי הזוועה שביצעו הגרמנים בפולין, ופרסמו הצהרה משותפת בנוגע לארץ ישראל שתחת שלטון המנדט, במטרה להביא לרגיעה באי השקט שם. ועידת קוויבק (1944) ועידת קוויבק הראשונה באתר האוספים הדיגיטליים של אוניברסיטת ויסקונסין סרט מוועידת קוויבק הראשונה באתר מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט ועידת קוויבק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בוב סאפ

רוברט מלקום סאפ (באנגלית: Robert Malcolm Sapp; נולד ב-22 בספטמבר 1973) הוא קיקבוקסר, לוחם אומנות משולבת, מתאבק, שחקן קולנוע ושחקן פוטבול אמריקני. רוב קריירת הלחימה של סאפ התרחשה ביפן, שם הופיע בפרסומות, תוכניות טלוויזיה ואפילו אלבום מוזיקה שנקרא זמן סאפ. ב-2005 הופיע סאפ בחידוש לסרט הקולנוע משנת 1974 משחק מכור. ב-2008 שיחק בסרט "Player 5150" לצד סקוט איסטווד. מדיה וקבצים בנושא בוב סאפ בוויקישיתוף בוב סאפ, ברשת החברתית פייסבוק בוב סאפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בוב סאפ, באתר Online World of Wrestling בוב סאפ, באתר שרדוג בוב סאפ, באתר טאפולוגי בוב סאפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בוב סאפ, באתר AllMovie (באנגלית) בוב סאפ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיז'רמו וילאס

גיז'רמו אפולינריו וילאס (בספרדית: Guillermo Apolinario Vilas; נולד ב-17 באוגוסט 1952 במאר דל פלאטה שבפרובינציית בואנוס איירס) הוא טניסאי עבר ארגנטינאי, שבשיאו דורג במקום הראשון בדירוג העולמי. וילאס הוא הטניסאי הארגנטינאי הראשון שזכה בטורניר מסוג גראנד סלאם. וילאס החל בקריירה מקצוענית בשנת 1969, כאשר היה בן 17. וילאס התמחה בעיקר על מגרשי החימר, אבל שיחק היטב גם במגרשים קשים, דשא ושטיח. זכה בארבעה תוארי גראנד סלאם: רולאן גרוס ובאליפות ארצות הברית הפתוחה ב-1977 (שניהם שוחקו על מגרש החימר) ופעמיים באליפות אוסטרליה הפתוחה ב-1978 וב-1979 (מגרש דשא). בשנת 1974 הוא אף זכה באליפות סבב המאסטרס העולמי. והוא גם זכה ב־5 תוארי מאסטרס בין השנים (1975-80). השנה המוצלחת בקריירה הייתה ב-1977 כאשר זכה בשניים מתוך ארבעת טורנירי הגראנד סלאם ו-16 מתוך 31 טורנירי הסבב העולמי לגברים שבהם השתתף, אשר מדובר בשיא זכיות לשנה בסבב. בנוסף באותה שנה הוא ניצח ב-145 משחקים מול 15 הפסדים בלבד (בסבב העולמי 15–130, שיא ניצחונות לעונה). וילאס נבחר שלוש פעמים לספורטאי השנה בארגנטינה (פרס "אולימפיית זהב"): ב-1974, ב-1975 וב-1977. הכי הרבה תארים בעונה אחת, 16 תארים (1977) מספר הניצחונות הגבוה ביותר בעונה אחת, 134 ניצחונות (1977) רצף הניצחונות הארוך בהיסטוריה, 46 ניצחונות (1977) הכי הרבה התארים על מגרשי החימר, 49 תארים מקום שמיני בכמות תוארי היחידים בקריירה, 62 תארים מקום רביעי במספר הניצחונות בקריירה, 928 ניצחונות מקום שני במספר הניצחונות ברצף על מגרשי חימר (שני לרפאל נדאל), 53 ניצחונות ברצף הוביל את נבחרת ארגנטינה לגמר הראשון שלהם בגביע דייוויס (הפסידו לנבחרת האמריקאית) שיאן ההופעות בנבחרת הארגנטינאית בגביע דייוויס עם 81 הופעות במאזן של 57 ניצחונות מול 24 הפסדים וילאס פרש מהסבב המקצועני בשנת 1989, אך המשיך לשחק בטורנירי צ'אלנג'ר עד 1992. הוא נבחר להיכל התהילה של הטניס בשנת 1991. מדיה וקבצים בנושא גיז'רמו וילאס בוויקישיתוף גיז'רמו וילאס, באתר ה-ATP גיז'רמו וילאס, באתר ה-ITF גיז'רמו וילאס, באתר גביע דייוויס גיז'רמו וילאס, באתר היכל התהילה של הטניס
ארדש

האם התכוונתם ל... ארדש (מחוז) – מחוז בצרפת ארמנד ארדש – מלחין ומבקר מוזיקה יהודי-הונגרי פאול ארדש – מתמטיקאי הונגרי מספר ארדש – ראו בערך פאול ארדש פטר ארדש (אמרגן) – עורך דין, מנהל ואמרגן של מוזיקת הפופ ההונגרית בעידן יאנוש קאדאר פטר ארדש (כלכלן) – כלכלן יהודי-הונגרי, פרופסור וחבר האקדמיה ההונגרית למדעים רנה ארדש – סופרת, משוררת יהודייה-הונגרייה
גייב ניואל

גייב לוגאן ניואל (באנגלית: Gabe Logan Newell; נולד ב-3 בנובמבר 1962) הוא איש עסקים אמריקאי, אשר ייסד ומכהן כנשיא חברת הפיתוח וההפצה Valve. בשנת 1980 החל ללמוד באוניברסיטת הרווארד ופרש בשנת 1983. לאחר פרישתו עבד 13 שנים בחברת מיקרוסופט, והשתתף בצוות הפיתוח של מערכת ההפעלה Windows בגרסאותיה הראשונות ‏Windows 1.01, ‏1.02 ו-1.03. בשנת 1996 פרש ניואל ממיקרוסופט, במטרה לעבוד על המשחק Quake. במקביל תכנן ניואל את הקמת Valve יחד עם חברו מייק הרינגטון, איתו עבד בתקופתו במיקרוסופט. ניואל והרינגטון הצליחו לממן את חברת Valve בזכות המשחק Half-Life אותו פיתחה החברה ואשר זכה להצלחה. ב-2004, במהלך פיתוח המשחק Half-Life 2, כאשר Valve כבר נחשבה לחברה מבוססת, ניואל השקיע את זמנו בפיתוח "סטים". בשנת 2007 הודיע כי אין בכוונתו להמשיך ולפתח משחקים לפלייסטיישן 3 זאת לטענתו מכיוון ש-"זה בזבוז זמן של כולם". מאוחר יותר, בשנת 2010 עמד ניואל על הבמה של חברת סוני, המייצרת את הקונסולה, חזר בו מדבריו על הפלייסטיישן 3, והודיע כי המשחק פורטל 2 יצא גם לפלייסטיישן 3. בשנת 2011 הבין ניואל כי נדרש חידוש משמעותי למשחק Counter-Strike מכיוון שבגרסאות השונות השינוי העיקרי היא רק בגרפיקה, והודיע כי הוא מתכוון לעבוד על משחק Counter-Strike שונה באופן מהותי בשם "Counter-Strike: Global Offensive" אשר יכלול בין היתר מפות חדשות, מצבי משחק חדשים, דמויות חדשות וכלי נשק חדשים. אחרי שנה של פיתוח יצא המשחק לשיווק ב-21 באוגוסט 2012. כמו כן, היה ניואל שותף לפיתוח המשחק Team Fortress 2, אשר זכה אף הוא להצלחה ולפופולריות רבה בקרב משתמשי סטים ברחבי העולם. גייב נשוי לליסה ואב לשני בנים. הונו מוערך בכ-4.1 מיליארד דולר (נכון ל-2017). הוא תורם של המפלגה הדמוקרטית. מדיה וקבצים בנושא גייב ניואל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Valve גייב ניואל, ברשת החברתית LinkedIn John Walker, RPS Exclusive: Gabe Newell Interview, Rock, Paper, Shotgun, November 21st, 2007 Tom Bramwell, Valve's Gabe Newell - On Orange Box, Steam, Wii controls, next-gen., Eurogamer.net, 29 באוגוסט 2007 Andrea Peterson, Gabe Newell on what makes Valve tick, The Washington Post, January 3, 2014 Gabe Newell calls PS3 'waste of everybody's time', באתר engadget.com (באנגלית) "Forbes: The World's Billionaires - Gabe Newell". 27 באפריל 2014. {{cite news}}: (עזרה) "Campaign Finance - Money, Political Finance, Campaign Contributions". campaignmoney.com. נבדק ב-2014-02-26.
גשר הרכבת הטורקי על נחל האלה

גשר הרכבת הטורקי בנחל האלה הוא גשר רכבת הבנוי מאבן מסותתת ועובר מעל נחל האלה בשתי קשתות רחבות. הוא נבנה בשנת 1917 על ידי מהנדסים גרמניים עבור הצבא העות'מאני, ושימש את הרכבת הצבאית שנעה על המסילה המזרחית מתינה (כפר מנחם) לבית חאנון (שליד עזה) בזמן המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה כדי לשלוח כוחות לחזית המלחמה מול הבריטים. הגשר הוא מהשרידים האחרונים של מתקני המסילה המזרחית של הרכבת העות'מאנית בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. הגשר נמצא צפונית לעיר קריית מלאכי, בסמוך לאזור התעשייה המקומי ודרומית לכפר אחים ולשרידי הכפר קסטינה. הוא עובר מעל נחל האלה הזורם מהרי יהודה וחוצה את עמק האלה. סיומו של הנחל בחיבורו לנחל לכיש ומשם נשפך לים. כיום לא נותר זכר למסילת הברזל שעברה במקום בשל פיתוח האזור הדרומי לגשר בעת הקמת אזור התעשייה של קריית מלאכי. במקום מתוכנן להקמה פארק רכיבת אופניים, ספסלים ופינת פנאי. הגשר בעל שתי קשתות אבן. לבני הגשר עשויות מאבני גיר שאינן אופייניות לסוג הסלעים בסביבת הגשר, לפיכך ניתן להבין כי האבנים נחצבו במקום מרוחק והובלו עד למיקום הגשר לשם בנייתו. אופן בניית הגשר בוצע בחפזון, זאת משום השימוש בחומרי גלם זולים של פסי הרכבת והתשתית הפרוסה לאורך הקו. נראה כי הגשר נבנה ללא כל חיזוקי מתכת, מה שסייע לתארך אותו לתקופה העות'מאנית, בה לא היה נהוג לבצע חיזוקים באמצעות מוטות ברזל בתוך מבנה הגשר. כיום כמעט ואין חלקים נוספים שלמים שמזוהים עם קו הרכבת הצבאית הטורקית למעט גשר הרכבת הטורקי על נחל באר שבע שהיה חלק מאותה מסילה שעברה דרך באר שבע. במרוצת השנים פוצצו קשתותיה מספר פעמים על ידי הבריטים על מנת למנוע תנועת כוחות עליו. כמו כן שרידים למסילת הברזל עצמה, לא נמצאו משום שלאחר שפורקה השתמשו בחלקיה כחומרי גלם לייצור מחדש. הגישה למקום אפשרית דרך כביש 3 לפני קריית מלאכי בחציית נחל האלה, כ-200 מטר מזרחית לגשר, או דרך כפר אחים, דרך השכונה החדשה בסוף השביל מול הפרדסים. אפשרי גם כמסלול מחניית בית העלמין. הקשת הצפונית בגשר יסודות בסיס הגשר הדופן המזרחית וחיזוקי הצד הדופן המערבית ומבט כללי גשר הרכבת הטורקי על נחל בארותיים גשר הרכבת הטורקי על נחל באר שבע מדיה וקבצים בנושא גשר הרכבת הטורקי על נחל האלה בוויקישיתוף יש רכבת בקרית מלאכי ? (גשר הרכבת הטורקי) 9.4.2012 באתר היסטוריה על המפה
I'll Never Fall in Love Again

"I'll Never Fall in Love Again" (בישראל התפרסם בשם: "לעולם לא אתאהב שנית") הוא שיר פופולרי שכתבו ב-1968 צמד היוצרים האמריקאים, האל דייוויד וברט בכרך. השיר זכה לביצועים רבים שהידועים שבהם הם של הזמרות, בובי ג'נטרי (Bobbie Gentry) ודיון וורוויק. השיר נכתב על ידי דייוויד (מילים) ובכרך (לחן) עבור המחזמר Promises, Promises (בעברית: הבטחות, הבטחות) שהוא עיבוד של המחזאי ניל סיימון לסרטו של הבמאי בילי ויילדר, "הדירה" (1960). בהפקה הראשונה של המחזמר, שעלתה בהצלחה רבה על בימות ברודוויי בשנים 1968–1972 הושר השיר כדואט של שני גיבורי המחזמר, צ'אק (ג'רי אורבך) ופראן (ג'יל א'והרה). המחזמר עוסק בצ'אק, צעיר העובד בחברת ביטוח גדולה ומנסה להתקדם בחברה על ידי השאלת דירתו למפגשי אהבים של מנהליו ובפראן, צעירה העובדת בחברה ומתפתה לרומן עם מנהלו הבכיר של צ'אק. לאחר שהיא מתאכזבת מיחסו של המאהב היא לומדת להכיר את צ'אק ובדואט הם מתנים, איש באוזני רעותו, את צרות האהבה. השיר הוקלט לראשונה על ידי זמרי אולפן ויצא ב-1969 כסינגל תחת שמו של ברט בכרך אך זכה לדרוג נמוך בלבד במצעד הבילבורד. "I'll Never Fall In Love Again" הפך ללהיט בביצועה של בובי ג'נטרי כשהגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי, ושהה שם שבוע אחד, באוקטובר 1969. בינואר 1970 הגיע השיר למקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד המוזיקה הקלה (Easy Listening (Billboard chart)) בביצועה של דיון וורוויק. השיר עוסק בצרות שמביאה האהבה על המתאהבים: אכזבה, מחלות (דלקת ריאות), שקרים, כאב וצער. ולכן, מסיים המשורר, "לפחות עד מחר, לעולם לא אתאהב שוב". למרות הנימה הפסימית של מילות השיר, השיר הוא קצבי ביחס לרוב שיריהם של בכרך ודייוויד וההתייחסות ההומוריסטית לצרות האהבה נותנת לשיר נופך אופטימי. השיר זכה לגרסאות כיסוי של אמנים רבים ובהם: אלביס פרסלי הרב אלפרט (Herb Alpert) צ'ט אטקינס שירלי באסי דיקון בלו (Deacon Blue) (מקום שני במצעד הבריטי ובמצעד האירי) הקרפנטרס אלוויס קוסטלו וברט בכרך ביצעו את השיר בהופעת רחוב בסרט אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי (1999). אלה פיצג'רלד בובי ג'נטרי (מקום ראשון במצעד הבריטי ב-1969) אמילו האריס (Emmylou Harris) (1969) אייזק הייז (1971) רונאן קיטינג (Ronan Keating) (2011) אן מארי (Anne Murray) לייזה מינלי ג'וני מאטיס ריצ'רד מרקס (Richard Marx) דאסטי ספרינגפילד טוק טוק טוק דיון וורוויק (1970) הזמרת הישראלית, עדנה גורן, ביצעה גרסה עברית לשיר, "לעולם לא אתאהב", בתקליטה שהוקדש לשירי ברט בכרך ויצא לאור ב-1974. אולם גרסה זו לא זכתה להצלחה משמעותית בישראל. מידע על היצירה "I'll Never Fall in Love Again" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"I'll Never Fall in Love Again" באתר SecondHandSongs פרטים אודות השיר, אתר Songfacts (באנגלית) בובי ג'נטרי לא תתאהב שנית, מעריב, 23 באוקטובר 1969 טלילה בן זכאי, אורות הבמה - ומה מאחריהם?, מעריב, 27 בספטמבר 1970 נראה שההתייחסות בשיר לדלקת ריאות הוכנסה בעקבות מחלתו והחלמתו של המלחין בכרך בדלקת ריאות ממש לפני כתיבת השיר. Dionne Warwick I'll Never Fall in Love Again, אתר allmusic "עדנה גורן - שרה משירי ברט בכרך ואחרים", אתר "סטריאו ומונו"
M56

M56 (מ-Messier 56; נקרא גם NGC 6779) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נבל, הנמצא במרחק של כ-32,900 שנות אור ממערכת השמש ומכיל לפחות 100,000 כוכבים. הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-23 בינואר 1779 בעת שצפה בשביט שעבר בסמוך, ותואר על ידיו בקטלוג מסיה כערפילית עמומה וחסרת כוכבים. בשנת 1807 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר כוכבים וציין שכוכביו עמומים וצפופים יותר בכיוון המרכז ובשנת 1828 ציין ג'ון הרשל שלמרות שהכוכבים צפופים יותר במרכז הצביר, אין לו ליבה (שבה הכוכבים צפופים עד שלא ניתן להפריד אותם זה מזה). בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 8.27 כך שקשה להבחין בו באמצעות משקפת ונחוץ טלסקופ כדי להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 13. הצביר נמצא על הקו המחבר את אלביראו עם גמא בנבל, כ-3.75 מעלות מצפון-מערב לאלביראו וכ-4.5 מעלות מדרום מזרח לגמא בנבל. M55 נמצא במרחק של כ-32,900 שנות אור ממערכת השמש ומעט פחות מכך ממרכז הגלקסיה. קוטרו של הצביר כ-85 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-8.8 דקות קשת - פחות משליש קוטרו של הירח המלא, אך בעין ניתן לראות רק כשליש מקוטרו ורק באמצעות צילום ארוך חשיפה ניתן להבחין במלוא גודלו. מסתו של הצביר מוערכת בכ-230,000 מסות שמש ועוצמת ההארה שלו היא של כ-75,000 שמשות. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F5 ועד היום התגלו בצביר רק כ-12 כוכבים משתנים. המתכתיות של הצביר נמוכה ביותר - כאחוז אחד מהמתכתיות של השמש, דבר המרמז על גילו המוערך בכ-13 מיליארד שנים. הצביר מתקרב למערכת השמש במהירות של כ-145 ק"מ בשנייה. מדיה וקבצים בנושא M56 בוויקישיתוף M56 בקטלוג מסיה באתר SEDS. M56, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים SEDS: CATALOG OF PARAMETERS FOR MESSIER'S GLOBULAR CLUSTERS J. Boyles, D. R. Lorimer, P. J. Turk, R. Mnatsakanov, R. S. Lynch, S. M. Ransom, P. C. Freire, & K. Belczynski: YOUNG RADIO PULSARS IN GALACTIC GLOBULAR CLUSTERS (2011), p. 11 Charles A. Cardona III: Star Clusters: A Pocket Field Guide, p. 168
מגדל המים בבארי

מגדל המים של קיבוץ בארי שוכן במקום בו הוקמה לראשונה בארי (נאחביר) בעת הקמת 11 הנקודות, כ-3 קילומטרים צפון-מערבית לשטח הקיבוץ כיום. המגדל הוקם בשנת 1947 על ידי חברת סולל בונה, גובהו של המגדל הוא 11 מטרים וקוטרו 7 מטרים, ומכיל כ-250 מ"ק מים. הוא שימש לאגירת מים לאנשי הקיבוץ לשתיה ולחקלאות וכעמדת התצפית והשמירה של הקיבוץ. במלחמת העצמאות שימש כעמדת לחימה מול הצבא המצרי שהטיל מצור על הקיבוץ. עם מעבר הקיבוץ למיקומו החדש (כשלושה קילומטרים דרום מזרחית לשטח הקיבוץ הישן) ננטש המגדל. בשנת 2011 הוכרז כמבנה לשימור. מדיה וקבצים בנושא מגדל המים בבארי בוויקישיתוף מגדל המים בבארי באתר "היסטוריה על המפה" ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוקוזונה (מתאבק)

רודני אגאטופו אנואי (באנגלית: Rodney Agatupu Anoaʻi;‏ 2 באוקטובר 1966 - 23 באוקטובר 2000) היה מתאבק מקצועי בליגת ה-WWF. שם הבמה המוכר ביותר שלו היה יוקוזונה, שהיא הדרגה הגבוהה ביותר שאליה יוכל להגיע לוחם סומו יפני, על אף שהוא מעולם לא לחם בליגות של סומו. למרות מוצאו הפולינזי, יוקוזונה הוצג כמתאבק סומו מיפן. היה לו מנהל בשם מר פוג'י. פוג'י ליווה אותו לזירה ונשא עמו דלי מלח, כמנהג הסומואים לפזר מלח בזירה, ואת דגל יפן. דמותו של רודני הייתה "רעה", ולעיתים קרובות הוא ניצח ברמאות לאחר שמנהלו, מר פוג'י, ניצל רגעים בהם דעתו של השופט הייתה מוסחת, השליך את המלח מהדלי לעיניו של היריב, ורודני היה מצמיד את היריב לספירת ה-3 ומנצח בקרב. רודני התאבק נגד מיטב הכוכבים בתקופה, כדוגמת האנדרטייקר, האלק הוגאן, שון מייקלס, ברט הארט, לקס לוגר ועוד. בזירת ה-WWF הוא זכה להצלחה רבה, היה אלוף ליגת ה-WWF פעמיים, זכה פעמיים באליפות הצמדים יחד עם המתאבק אואן הארט, וניצח בקרב הרויאל ראמבל המסורתי בשנת 1993. יוקוזונה היה המתאבק הכי כבד בהיסטוריית ה-WWE, במשקל 260 קילוגרם (570 ליברות). רודני נפטר ב-23 באוקטובר 2000 מבצקת ריאות. בשנת 2012, יוקוזונה נכנס להיכל התהילה של ה-WWE. מדיה וקבצים בנושא יוקוזונה בוויקישיתוף יוקוזונה, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית יוקוזונה, באתר Online World of Wrestling ״כמו סומו״ - סיפורו של רודני אנואי בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי יוקוזונה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תאודור לוקס פיינינגר

תאודור לוקס פיינינגר (באנגלית: Theodore Lux Feininger;‏ מוכר גם כ-T. Lux Feininger, ‏11 ביוני 1910 – 7 ביולי 2011) היה צלם וצייר יהודי אמריקאי ממוצא גרמני. פיינינגר נולד בברלין. אביו היה הצייר ליונל פיינינגר (1871–1956), יליד ארצות הברית שחי באירופה. אחיו הוא הצלם אנדראס פיינינגר (1906–1999). בגיל 16 נרשם לבית הספר באוהאוס שאביו נמנה עם מייסדיו, למד ציור וניגן בתזמורת הג'אז של בית הספר. פיינינגר צילם את חיי היום-יום בבית הספר בסגנון צילומי חדשני, ומכר תצלומים לפרסום באמצעות סוכנות Dephot בברלין. ב-1929 השתתף בתערוכת הצילום Film und Foto בשטוטגרט. תצלומיו מאותה תקופה הוצגו ב-2001 בתערוכה הקבוצתית "רוקדים על הגג - צילום והבאוהאוס" במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. החל בשנת 1930 התמקד פיינינגר בציור. בשנים הראשונות חתם בשם "תאודור לוקס" כדי לא לקבל יחס מיוחד בגלל אביו המפורסם. באותה תקופה הרבה לצייר נופים ימיים וספינות מפרש. הוא חי שלוש שנים בפריז, היגר לארצות הברית ב-1936, וב-1937 הציג תערוכת יחיד ראשונה בניו יורק. מאוחר יותר צייר דיוקנאות עצמיים בהשפעת אוטו דיקס, וסדרת תמונות של קטרי רכבת. מתחילת שנות ה-60 צייר בסגנון מופשט למחצה, שהושפע מציוריהם של אביו ושל וסילי קנדינסקי. בתקופת מלחמת העולם השנייה שרת פיינינגר בצי האמריקני כאיש מודיעין. כאשר חזר לעסוק בצילום, באמצע שנות ה-40, צילם נופים עירוניים של ניו יורק, ספינות, רכבות ומשאיות. תצלומים אלה לא נועדו לפרסום, ובשנות ה-50 הפסיק לצלם. פיינינגר עסק גם בהוראה. תחילה לימד בשרה לורנס קולג' בברונקסויל, ניו יורק, ובהמשך השתקע בקיימברידג' שבמסצ'וסטס, ולימד במוזיאון פוג של אוניברסיטת הרווארד. מ-1962 עד פרישתו ב-1975 לימד בבית הספר שליד המוזיאון לאמנות בבוסטון (SMFA) . פיינינגר התאלמן מאשתו הראשונה. ב-1954 נישא לפטרישה רנדל, שנפטרה ב-1999. מנישואים אלה נולדו שלושה בנים. הוא נפטר ב-2011, בגיל 101. T. Lux Feininger, Zwei Welten: Mein Kunstlerleben zwischen Bauhaus und Amerika, (2006) ‏ Father and son at the Bauhaus, מאת ת. לוקס פיינינגר, The Christian Science Monitor, ‏ 12 בספטמבר 1983 ‏ Old pictures, מאת ת. לוקס פיינינגר, The Christian Science Monitor, ‏ 15 באוגוסט 1984 ריאיון עם לוקס פיינינגר, ארכיון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית. מראיין רוברט בראון, 1987–1988 ‏ T. Lux Feininger, Photographer and Painter, Dies at 101, הניו יורק טיימס, 13 ביולי 2011 ‏T. Lux Feininger, 101; an artist whose career spanned oceans and media, מאת בראיין מרקארד, הבוסטון גלוב, 18 ביולי 2011 התערוכה ‏ Dancing on the Roof - Photography and the Bauhaus 1923–1929 באתר מוזיאון המטרופוליטן לאמנות תצלום הנושא מאת תאודור לוקס פיינינגר מאמר על התערוכה מאת מרק קוסטבי ‏ T. Lux Feininger: Meer-Romantik und Segel-Sehnsucht, באתר המהדורה הגרמנית של ווג, נובמבר 2011
רוברט קר (ספורטאי)

רוברט "בובי" קר (באנגלית: Robert "Bobby" Kerr;‏ 9 ביוני 1882 - 12 במאי 1963) היה אתלט קנדי-אירי, אלוף אולימפי בריצת 200 מטר. קר נולד באניסקילן, מחוז פרמנה שבצפון אירלנד. בגיל 5 משפחתו היגרה לקנדה והתיישבה בהמילטון, אונטריו. הוא עבד ככבאי ובזמנו החופשי התאמן בריצה. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) לא הצליח קר לעלות לשלב הגמר בשלוש הריצות בהן השתתף וסיים במקום שביעי בריצת 60 מטר, במקום שמיני בריצת 100 מטר ובמקום חמישי בריצת 200 מטר. בשנת 1908 נסע קר לבריטניה וזכה באליפות בריטניה באתלטיקה בריצות ל-100 ול-200 יארד והוכיח שהוא מוכן היטב לאולימפיאדה. באולימפיאדת לונדון (1908) זכה קר להיות האתלט המועדף על המארחים, מאחר שנחשב לאתלט המייצג את האימפריה הבריטית. במשחקים עצמם זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.6 שניות, לפני רוברט קלוגן (22.6 שניות) ונייט קרטמל (22.7 שניות) שניהם מארצות הברית. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 22.2 שניות. ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, אחרי רג'י ווקר מדרום אפריקה שקבע שיא אולימפי חדש של 10.8 שניות וג'יימס רקטור מארצות הברית (10.9 שניות). במלחמת העולם הראשונה שימש קר כקצין במספר גדודים במסגרת חיל המשלוח הקנדי. לאחר שפרש מספורט תחרותי שימש קר כמאמן אתלטיקה ומאמן קבוצות כדורגל בהמילטון, עיר מגוריו. הוא חבר בוועד האולימפי הקנדי וכן היה מעורב בארגון משחקי חבר העמים הבריטי הראשונים שנערכו בהמילטון בשנת 1930. בשנת 1963 נפטר קר בעיר מגוריו ועל שמו קרוי אחד מהפארקים העירוניים. ריצת 100 מטר: 10.9 שניות (1908) ריצת 200 מטר: 21.5 שניות (1908) רוברט קר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי רוברט קר, באתר olympedia.org
שמואל וודניצקי

ישראל שמואל ווֹדניצקי (בכתיב יידי: וואָדניצקי; בפולנית: Szmul Wodnicki;‏ 1895 – 2 בינואר 1980) היה צייר ישראלי נאיבי ממוצא פולני. צייר סיפורים מזיכרונות חיי עיירתו קוזמיר. ישראל שמואל וודניצקי נולד ב-1895 בעיירה קוצק שבפולין הרוסית, במשפחה זעיר-בורגנית. בילדותו עבר לעיירה הציורית קז'ימייז' דולני שעל נהר ויסלה (בפי היהודים: קוזמיר דלובלין) שליד לובלין, עיירת נופש לאמני פולין, ושם גדל. אביו, יחיאל לייב, התפרנס מהובלת רפסודות-עץ לדנציג. וודניצקי קיבל חינוך יהודי מסורתי ב"חדר" ובישיבה. כבר בראשית נעוריו, כשלמד בבית המדרש, החל לצייר. לאחר נישואיו פתח סנדלרייה. במקביל לעבודתו, המשיך לצייר. צייר תמונות נוף ודמויות. זכה להערכה מצד אמנים מובילים בפולין, והצטרף לאגודת האמנים היהודים בוורשה. השתתף בתערוכות ואף הציג תערוכת יחיד בלובלין ובקרקוב. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל עם אשתו ושלושת ילדיהם. התפרנס כצבע וסייד, ולבסוף עבד כקבלן עצמאי. התגורר ברחוב יהודה המכבי 49 בתל אביב. הוא הביא עמו את ציוריו, המשיך לצייר בשעות הפנאי וזכה להערכה. בארץ הצטרף לאגודת הציירים והפסלים. מ-1936 השתתף בתערוכות בארץ. ב-1942 הציג בתערוכה הכללית של אגודת הציירים והפסלים בבית "הבימה", וזכה בפרס עידוד שליד פרס דיזנגוף של עיריית תל אביב. ב-1943 השתתף בתערוכת אמנים ארץ-ישראלים ביוהנסבורג. ב-1945 הציג תערוכת יחיד. בסוף שנות ה-50 נטש את הצבעות והתמסר לציור, ובמקום תמונות הנוף והדמויות שצייר עד אז, הקדיש עצמו לציור זיכרונות עיירתו – "את סימטאותיה ובתיה, את ההר, את השוק, את הכנסייה, את רועת-האווזים, את בית-המדרש ואת גיבורי העיירה: הרב והרבי, השוחט ושואב-המים, בעלי-בתים ופשוטי-עם, תלמידי-חכמים והדיוטות... את בני העיירה והנוסעים לשוק הגדול, עוברים על-פני הכנסייה והצלב ויורקים, את היהודים היוצאים בראש-השנה לתשליך על חוף הנחל ואת עגלת-הרבי הבאה לעיירה ויהודים יוצאים לקראתה". ציוריו הציגו סיפורים; על גבי כל תמונה כתב ביידיש סיפור קצר המבאר את הסצנה המוצגת. רשם וצייר בצבעי שמן, באקוורל, בגואש ובדיו. השתתף בתערוכות בשנים 1963, 1964 ו-1965. בשנת 1970 הציג בתערוכת ציור נאיבי במוזיאון תל אביב לאמנות. רפרודוקציות של יצירותיו נדפסו בעיתוני הארץ "גזית" (1949) ו"דבר השבוע" (1950) ובאלבומים. וודניצקי היה אב לשלושה (בת, יונה בן-חיים, ושני בנים, אברהם ושלום וודניצקי) וסב לשישה נכדים ולנינים. נפטר בינואר 1980. נקבר בבית העלמין קריית שאול. אשתו גיטל (טובה) נפטרה שנה אחריו, ונקברה לצדו. אבו פנינה, 'ישראל שמואל וודניצקי', בתוך: דוד שטוקפיש (עורך), פנקס קוזמיר: ספר יזכור קהילת קוזמיר דלובלין, תל אביב: ארגוני יוצאי קוזמיר במדינת ישראל ובתפוצות, 1970, עמ' 340–341. (הספר סרוק באתר ספריית העיר ניו יורק) גבריאל וויַיסמאַן, 'שמואל וואָדניצקי', בספרו: ישראל-קינסטלער: עסייען, תל אביב: פריינד; ארויסגעגעבן מיט דער הילף פון קרן תל אביב לספרות ולאמנות, תשל"ט 1979, עמ' 84–87. (ביידיש) (הספר סרוק בארכיון האינטרנט) שמואל וודניצקי, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל עמיל, פֿארשטעלוּנג פוּנ'ם מאלער-שוּסטער ישראל שמוּאל וואדניצקי, היינט, 28 ביוני 1931 (ביידיש) הציור שמעבר לפינה, דבר, 9 באוגוסט 1974 אישור פרסי האמנות, דבר, 20 באפריל 1942. הציור שמעבר לפינה, דבר, 9 באוגוסט 1974. שלמה שבא, הנאיבים, דבר, 13 בנובמבר 1970. שמואל וודניצקי באתר חברה קדישא ת"א–יפו