laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ספר השנה ליהודי אמריקה

ספר השנה ליהודי אמריקה (באנגלית: The American Hebrew Year Book,‏ Sefer Hashana) היה אלמנך וכתב עת שמאמריו התפרסמו בעברית ובאנגלית. חלק בו היה ספרותי, ובו התפרסמו יצירות; חלק אחר היה מדעי במדעי היהדות; וחלק שלישי בתולדות יהדות ארצות הברית. ראה אור בניו יורק בהוצאת ההסתדרות העברית באמריקה בשנים תרצ"א–תש"ט (1931–1949) בעריכת מנחם ריבולוב וצבי שארפשטיין. בכתב העת השתתפו, בין השאר, המשוררים והסופרים: שאול טשרניחובסקי, זלמן שניאור, ישראל אפרת, הלל בבלי, שלמה הלל'ס, אהרן צייטלין, גבריאל פרייל ואברהם צבי הלוי; החוקרים ניסן טורוב, אברהם רגלסון, דב ויינריב, דניאל פרסקי, יעקב קאבקוב, סאלו בארון, שמעון ברנשטיין, נחום גלצר, אברהם שלום יהודה, אברהם יהושע השל, יעקב לישצ'נסקי, וראובן ליף. מ. ר., בקורת ובבליוגרפיה: מספרותנו מעבר לאוקינוס, דואר היום, 14 באוגוסט 1931 י. פוגרבינסקי, ספר השנה ליהודי אמריקה, חרות, 8 ביולי 1949 ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איטליה (כתב עת)

איטליה הוא כתב עת מדעי לחקר תרבותם וספרותם של יהודי איטליה. רואה אור באוניברסיטה העברית בירושלים מאז תשל"ז 1977. בכתב העת פורסמו מחקריהם של חוקרים רבים מתחומי מדעי היהדות והתחומים המשיקים להם, ובהם: אפרים חמיאל, רפאל בנימין פוזן, מיכאל ראובני, יונה דוד, מיכאל ריז'יק, דן אלמגור, דניאל לסקר, רוני ויינשטיין, ישראל מ' תא-שמע, אברהם דוד, עפרה תירוש-בקר, אריאל רטהאוז, עזרא פליישר, חנא שמרוק, משה אידל, אביעזר רביצקי, אברהם מלמד, דוד רודרמן, קולט סיראט, וראובן בונפיל. אתר האינטרנט הרשמי של איטליה ערך זה הוא קצרמר בנושא תולדות עם ישראל ובנושא כתבי עת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דווייט סטונס

דווייט אדווין סטונס (באנגלית: Dwight Edwin Stones; נולד ב-6 בדצמבר 1953) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר. הוא בעל שתי מדליות ארד משתי אולימפיאדות (מינכן 1972 ומונטריאול 1976) ושיאן עולם בקפיצה לגובה. לאחר שפרש מספורט תחרותי משמש סטונס כפרשן ספורט בטלוויזיה. סטונס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. באולימפיאדת מינכן (1972) זכה סטונס במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר, אחרי יורי טרמאק מברית המועצות (2.23 מטר) ושטפן יונגה ממזרח גרמניה (2.21 מטר). בתחרות בינלאומית בין הנבחרות הלאומיות של שווייץ, מערב גרמניה וארצות הברית שנערכה במינכן, גרמניה ב-11 ביולי 1973 קבע סטונס בניסיון השלישי בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.30 מטר שיפור של 1 ס"מ (2.29 מטר) לשיא העולם בן השנתיים של בן ארצו פט מצדורף והיה לקופץ הראשון שקבע שיא עולם בקפיצת פוסברי. חודשיים לפני המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בפילדלפיה ב-5 ביוני 1976 שיפר סטונס את שיאו העולמי ב-1 ס"מ והעמידו על 2.31 מטר והוכיח שהוא מוכן לאולימפיאדה. אלא שבאולימפיאדת מונטריאול (1976) הוא זכה רק במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר, אחרי יאצק ושולה מפולין (2.25 מטר) וגרג ג'וי קנדה (2.23 מטר), לאחר שלא הצליח להתמודד עם תנאי מזג האוויר וירידת הגשם על המסלול. ארבעה ימים לאחר תחרות הגמר במשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בפילדלפיה ב-4 באוגוסט הוא שיפר את שיאו העולמי בשלישית והעמידו על 2.32 מטר. בתחרות גביע העולם של IAAF שנערכה בדיסלדורף, גרמניה 1977 זכה סטונס במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.27 מטר, אחרי רולף ביילשמידט ממזרח גרמניה (2.30 מטר) ולפני יאצק ושולה (2.24 מטר). באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים סטונס במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר (כמו הזוכה במדליית הארד). במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) הוא סיים ראשון בתחרות הקפיצה לגובה בשיא אמריקאי חדש של 2.34 מטר. במשחקים עצמם הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 2.31 מטר. קפיצה לגובה: 2.34 מטר (1984) בסך הכל קבע סטונס 3 שיאי עולם חדשים בקפיצה לגובה. בסך הכל זכה סטונס ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית בקפיצה לגובה וב-3 תוארי אליפות ארצות הברית באולם בקפיצה לגובה. סטונס דורג ראשון בעולם במשך 4 שנים ברציפות 1976-1973, דורג שני בעולם בשנת 1977, שלישי בעולם בשנים 1972, 1978 ו-1982 וחמישי בעולם בשנת 1984. בשנת 1998 נבחר סטונס להיכל התהילה של ארצות הברית באתלטיקה. מדיה וקבצים בנושא דווייט סטונס בוויקישיתוף דווייט סטונס, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דווייט סטונס, באתר olympedia.org דווייט סטונס, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית דווייט סטונס, באתר Track and Field (גברים)
נגרולמוד

נגרולמוד היא בירת פלאו שבאוקיינוס השקט. העיר ממוקמת במדינת מלקאוק שבקבוצת האיים פלאו. נגרולמוד היא הבירה הקטנה ביותר במדינות הריבוניות שבעולם, ושטחה של העיר הוא 0.45229133 קמ"ר. העיר הפכה לבירה ב-7 באוקטובר 2006; בירתה הקודמת של פלאו הייתה קורור, הממוקמת 20 קילומטרים דרומית לה. היא הוכרזה כבירה לאחר סיום בניית קומפלקס מבני הממשל ובניין הקפיטול בעיר, בעלות של 45 מיליון דולר אמריקני. מדיה וקבצים בנושא נגרולמוד בוויקישיתוף Pride in Palau for new Capitol, The Honolulu Advertiser ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברניס מרלו

ברניס לים מרלו (בצרפתית: Bérénice Lim Marlohe ; נולדה ב-19 במאי 1979) היא שחקנית צרפתייה, שזכתה לפרסום בזכות הופעתה בתפקיד נערת בונד, סוורין, בסרט "סקייפול". מרלו נולדה בפריז, צרפת לדוקטור ממוצא סיני-קמבודי ולמורה צרפתייה. בצעירותה שאפה מרלו לקריירה מוזיקלית ולמדה מוזיקה במשך עשור בקונסרבטואר של פריז. כאשר החלה דרכה כשחקנית התבלטה בעיקר בסדרות טלוויזיה צרפתיות. בשנת 2012 זכתה מרלו בתפקיד נערת בונד באודישן שערכה לסרטו המצליח של סם מנדס "סקייפול", ה-23 ב"סדרת סרטי ג'יימס בונד". בסרט הופיעה בתפקיד סוורין בת זוגו הצרפתייה של הנבל הראשי ראול סילבה (חאווייר ברדם). בשנת 2015 שיחקה בדרמה הרומנטית "5 עד 7" לצד אנטון ילצ'ין. שיחקה גם במיני-סדרה האמריקאית "אוצרות שלפני המוות" בתור ביאטריס. בשנת 2017 שיחק מרלו בסרטו של טרנס מאליק "משיר לשיר". בהמשך השנה שיחקה בסרט המדע-בדיוני האמריקאי "אסירי מלחמה" לצד השחקנים לי פייס וג'ייסון פלמינג. מדיה וקבצים בנושא ברניס מרלו בוויקישיתוף ברניס מרלו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברניס מרלו, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ברניס מרלו, באתר AllMovie (באנגלית) ברניס מרלו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
דרור מורה

דרור מורה (נולד ב-4 בנובמבר 1961) הוא במאי, צלם ומפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי. סרטו התיעודי שומרי הסף מביא ראיונות עם שישה מראשי השב"כ, בו הם מספרים על אופן פעולתו ומביעים את דעתם על הסכסוך הישראלי-פלסטיני. הסרט נכלל בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט התיעודי. נולד בירושלים בשם דרור מועלם. הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. החל את דרכו כצלם קולנוע וטלוויזיה. החל מראשית העשור הראשון של המאה ה-21 החל לביים ולהפיק סרטי תעודה. דרור מורה, "שומרי הסף", הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב, 2014. מדיה וקבצים בנושא דרור מורה בוויקישיתוף דרור מורה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דרור מורה, באתר AllMovie (באנגלית) דרור מורה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דרור מורה, דף שער בספרייה הלאומית דרור מורה באתר אישים דרור מורה באתר אידיבי נירית אנדרמן, בראיון על סרטו "שומרי הסף", באתר הארץ, 7 בינואר 2013 נועה שנהב, "להגיד לך שאני לא מפחד? אני מת מפחד", באתר nana10‏, 12 במאי 2009 ראיון מצולם עם דרור מורה בוועידת עיתונאים בפסטיבל הסרטים של ניו יורק, אודות סרטו "שומרי הסף", 25 דקות (בשפה האנגלית) דרור מורה, בריאיון עם ראש השב"כ לשעבר יובל דיסקין, באתר ynet, 5 בינואר 2013 סמואל ברק, ריאיון עם הבמאי דרור מורה + מאמר וקטעים מהסרט "שומרי הסף", באתר CNN‏, 28 בינואר 2013 (בשפה האנגלית) "שרון", סרטו של דרור מורה, באתר במרום אמיר בוגן, "שומרי הסף מזיק לממשלה, לא למדינה", באתר ynet, 17 במרץ 2013 איילת שני, דרור מורה: " נתניהו הוא הסכנה הגדולה ביותר לקיומה של מדינת ישראל", באתר הארץ, 3 בספטמבר 2015 יהודה נוריאל, מעבר לסף, באתר ynet, 28 באפריל 2016 איתי שטרן, יוצר "שומרי הסף" יעשה הכל כדי שסדרתו הגנוזה על רצח רוז פיזם תצא לאור, באתר הארץ, 17 ביולי 2016 אוסקר 2012: היסטוריה. שני סרטים תיעודיים ישראליים מועמדים לאוסקר
Rock Around the Clock

"Rock Around the Clock" (בתרגום חופשי לעברית: רוק מסביב לשעון) הוא שיר רוק אנד רול שנכתב על ידי מקס פרידמן וג'יימס מאיירס בשנת 1952. הביצוע המוכר ביותר והמצליח ביותר של השיר בוצע על ידי להקת Bill Haley & His Comets בשנת 1954. השיר הגיע בשיא למקום הראשון במצעד הבריטי ובמצעד האמריקני. את הצלחת השיר יש לזקוף לשיבוצו בסרט זרע הפורענות של הבמאי ריצ'רד ברוקס ב-1955. על אף שזהו איננו שיר הרוק אנד רול הראשון בהיסטוריה, הביצוע של היילי הפך פופולרי במיוחד בקרב בני הנוער בעולם המערבי במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20, היה לשיר הרוק אנד רול הראשון שהגיע לפסגת המצעד האמריקני ונחשב לאחד השירים הראשונים שסייעו בפופולריזציה של ז'אנר הרוק אנד רול בתרבות המיינסטרים ברחבי העולם. בשנת 2003 דורג השיר במקום ה-158 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין המוזיקה רולינג סטון. בנוסף, השיר נחשב לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים שכן, לאורך השנים נמכרו מעל ל-25 מיליון עותקים של הסינגל. השיר היה נעימת הפתיחה של העונה הראשונה ושל העונה השנייה של הסיטקום האמריקני "ימים מאושרים". הביצוע המקורי של היילי שולב בפסקול הסרט "אמריקן גרפיטי" (1973) והיה השיר הפותח של הצד הראשון באלבום הכפול של פסקול הסרט, "41 Original Hits from the Soundtrack of American Graffiti" (אנ') שהיה לאלבום פלטינה משולש. השיר מושמע באחת מתחנות הרדיו במשחק המחשב "Mafia II" ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הבולטות שבהן בוצעו בין היתר על ידי מיי וסט, הארי נילסון והסקס פיסטולס. מידע על היצירה "Rock Around the Clock" באתר מיוזיק בריינז עמוד השיר באתר songfacts.com (באנגלית) להקת Bill Haley & His Comets מבצעים את השיר בהופעה טלוויזיונית משנת 1955, סרטון באתר יוטיוב 'Rock Around The Clock' : NPR
גולדבאום

גולדבאום, גולדבוים או גולדבום (יידיש: גאָלדבוים, גרמנית: Goldbaum) הוא שם משפחה יהודי אשכנזי שמקורו מגרמנית או מיידיש, פירושו עץ זהוב או עץ זהב. האם התכוונתם ל... דוד גולדבאום – פוליטיקאי יהודי-מקסיקני מיכאל גולדבאום – היה גבאי בבית הכנסת המרכזי בסנקט פטרבורג ולאחר מכן בטביליסי. סבו של זוראב ז'ווניה, שהיה ראש ממשלת גאורגיה משנת 2004 ועד מותו ויושב ראש הפרלמנט של גאורגיה בשנים 2003–2004. פטר גולדבאום – מפיק סרטים, הפיק את הסרט Helden (מגרמנית: גיבורים). יומק גולדבום – רב, כתב פרשנוית שהופיעו במספר ספרים כגון "אוצרות גדולי ישראל" בהוצאת מכון "תהלה". יואב גולדבוים – נהג מרוצים, השתתף באליפות אירופה למרוצי מכוניות שהתקיימה בגנק שבבלגיה (2008). משולם זלמן גולדבוים – (כינוי: משה גולדבוים; 1836־1915, נולד בלבוב נפטר בפראג) היה סופר, משורר, כתב, מורה. מספריו: "ספר השירים" (1909) ו-"ידידיה האיסי בן שמעון בן שטח" (1873). נורית גוברין כתבה עליו ביוגרפיה בשם: "משולם זלמן גולדבוים: ביוגרפיה של משורר שנשכח". גולדבלום גולד באום
קונדליני

קוּנדַליני (בסנסקריט: कुण्डलिनी,‏ kuṇḍalinī; בטמילית: குண்டலினி/வாலை; בתאילנדית: กุณฺฑลิน) הוא מונח שלו שני פירושים: אנרגיה נפשית (פראנה) המתרוממת מאזור הצ'אקרה התחתונה לכיוון הצ'אקרה העליונה; והנתיב שבו עוברת אותה אנרגיה נפשית. פירושו המילולי של המילה "קונדליני" הוא פיתול. בתורת היוגה מגדירים את הקונדליני ככוח נפשי כמוס שמצוי באזור האגן. חלק מתרגילי היוגה נועדו לחלץ את הקונדליני ממצבו הכלוא ולשחרר אותו, באופן שיפעל על כל מערכות הגוף והנפש. במסורת הבודהיסטית ישנה חשיבות להתרוממות ספונטנית של הקונדליני ממקומו באגן לכיוון חלקו העליון של גוף האדם. הבודהיסטים רואים בהתרוממות הספונטנית הזו קפיצה לרמת תודעה גבוהה יותר. קפיצות כאלו מכונות בשם סאטורי. בתורות העידן החדש, עליית הקונדליני מסמלת התקדמות מדורגת בסולם של התפתחות נפשית. הימצאותו של הקונדליני בצ'אקרה התחתונה מסמלת אורגניזם שמודע רק לעצם העובדה שהוא קיים. התרוממות הקונדליני לצ'אקרה השנייה, שמגדירה את הדחף המיני, מעידה על מודעות הנשלטת על ידי הצורך להתרבות. התרוממות הקונדליני לצ'אקרה השלישית, שממונה על הרגשות, מגדירה מודעות מפותחת יותר המכירה בקיומן של מודעויות אחרות ומסוגלת לפתח רגשות אליהן. התרוממות הקונדליני לצ'אקרה הרביעית מעידה על מודעות המסוגלת להצטרף ולשתף פעולה עם ישויות אחרות לצרכים יצירתיים ואסתטיים. הפעילות הרוחנית של הצ'אקרות הגבוהות (החמישית, השישית והשביעית) היא מורכבת יותר, ולכן לא פשוט להסביר את המשמעות של התרוממות הקונדליני עד לצ'אקרות האלו. ניתן בקירוב להגיד, שכיוון שתכונת הצ'אקרה השישית היא "ראיית האמת", אזי התרוממות הקונדליני לצ'אקרה זו, מעידה על דרגה רוחנית המקורבת לנבואה. במסגרת מסורות מדיטציה מסוימות, ובמיוחד בעשור הראשון לאחר פטירתו של אושו, התפתחה תרבות מדיטציונית שנוגעת לענייני צמדים, ובמיוחד לפראנה של קונדליני. כך, למשל, "צוותה" מדיטציית הקונדליני לראיית האור והנולד ("קונדליני ואור"), או לזרמי הידע והתובנה ("קונדליני ובוקי"). בספרות היוגה והמדיטציה ישנו עיסוק אינטנסיבי בהתרוממות הקונדליני, או כפי שהיא מכונה לעיתים "התעוררות" הקונדליני. אחת האסכולות הראשיות טוענת שהתרוממות הקונדליני צריכה להיות ספונטנית וטבעית והיא מין אירוע נפשי פתאומי שדומה, או לעיתים אף זהה להארה. מדיה וקבצים בנושא קונדליני בוויקישיתוף קונדליני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קונדליני, דף שער בספרייה הלאומית
שעה טובה (תוכנית טלוויזיה)

שעה טובה הייתה תוכנית ראיונות ובידור דו שבועית בערוץ הראשון ששודרה בין ספטמבר 1979 עד יולי 1984 וצולמה בפני קהל. מפיק התוכנית היה אהרון גולדפינגר, ותחילה הנחה אותה מני פאר עד דצמבר 1982. אחר כך במשך קרוב לשנה התחלפו מספר מנחים, בהם דניאל פאר, אמנון ברזילי, אודטה דנין (לימים אודטה שוורץ), ואבי אתגר - שהנחה במשך מספר תוכניות עד לתוכנית סיום העונה ב-8 ביולי 1983, שבה אירח את נתן יונתן, שלמה ארצי, מייק בורשטיין, יוסי בנאי ועוד. החל מאוקטובר 1983 הנחה אותה מאיר שלו, שבתקופתו עלו טענות מצד ימין על כיוון יותר שמאלני בתוכנית, מה שהוביל בין היתר להורדת התוכנית ביולי 1984. בתוכנית שולבו לצד הראיונות קטעי בידור ושירה של אומנים שונים. בתוכנית הזו החל שלמה ניצן את הפינה הסאטירית שלו ("נו..."), שנכללה בהמשך גם בתוכנית "סיבה למסיבה", ממשיכתה של תוכנית זו. מלבד אנשי ציבור ישראלים, בין האורחים שהתראיינו בתוכנית נמנו גם מספר מפורסמים מהעולם בעת ביקורם בישראל, בהם הבמאי פרנסואה טריפו (1980), וולטר מתאו וג'ק למון בראיון משותף (1982), ברוק שילדס (1983) וצ'אן קנסטה (1983). בשיר "שירים פשוטים" מאת שלמה גרוניך מופיע הבית: כולם רואים שעה טובה ומוחאים כפיים אך השעה היא די רעה תראו איך שאני נראה. טלי זלינגר, שעה של נחת, דבר, 7 בספטמבר 1979 אהרון פאפו, הקרב על הטלוויזיה, מעריב, 10 בינואר 1984 יעל פז-מלמד, רשת שידור - שעה לא טובה למאיר שלו, מעריב, 6 ביולי 1984 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוח הביניים

מוח הביניים או הדיאנצפלון (TA: Diencephalon) הוא חלק ממערכת העצבים הממוקם במוח הקדמי, יחד עם המוח הגדול. שמו של מוח הביניים נגזר מהמיקום שלו. זאת משום שהוא נמצא בין ההמיספירות של המוח הגדול לבין המוח האמצעי. מוח הביניים כולל שלושה חלקים עיקריים: תלמוס - התלמוס מקושר לקליפת המוח ומחבר בינה לבין אזורים תת-קורטיקליים. הוא קולט ומעבד את מרבית המידע התחושתי והתנועתי שמגיע אל קליפת המוח. התלמוס כולל את גרעין הברך הצדי LGN. היפותלמוס - נמצא מתחת לתלמוס. הוא מעורב בתהליכים הקשורים להומאוסטזיס ובשפעול של תגובות פיזיולוגיות ולוקח חלק בפעולת כמו אכילה, שתייה, רבייה ותגובות למצבי לחץ. ההיפותלמוס שולט בבלוטת יותרת המוח שמחוברת אליו. אפיתלמוס - מחבר בין המערכת הלימבית לאזורים נוספים במח. כולל את ההבנולה, בלוטת האצטרובל וסיבי הולכה (Posterior commissure). מעורב בהפרשת מלטונין ועיבוד ובקרה של רגשות ותנועות. אמנזיה גזע המוח מדיה וקבצים בנושא מוח הביניים בוויקישיתוף רמי רחמימוב (2004). מהפכת המוח: תקשורת, מחלות נפש וסמים. רעננה: מכון ון ליר בירושלים הקיבוץ המאוחד. Mai, J. K., & Paxinos, G. (Eds.). (2012). The human nervous system. Academic Press. V. S. Ramachandran, ed. (2012) Encyclopedia of Human Behavior, 2nd ed. Academic Press. ישי-קרין, נ. (2005). דיסלקסיה, רכיבה על סוסים והצרבלום. מתוך אתר פסיכולוגיה עברית. Calkins, Susan D. (Ed); Bell, Martha Ann (Ed), (2010). Child development at the intersection of emotion and cognition. Human brain development. Washington, DC, US: American Psychological Association. ערך זה הוא קצרמר בנושא אנטומיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלאופטרה השלישית

קלאופטרה השלישית (ביוונית: Κλεοπάτρα;‏ 161 לפנה"ס - 101 לפנה"ס) הייתה מלכת מצרים בין השנים 142 לפנה"ס - 101 לפנה"ס. השם קלאופטרה פירושו ביוונית "תהילת האב". קלאופטרה השלישית כונתה בשם "קלאופטרה אאורגטיס" בכתובות המתייחסות לה ולבעלה תלמי השמיני, או לבנה הצעיר תלמי העשירי; וכן כונתה בשם "קלאופטרה פילמטור סוטירה" בכתובות המתייחסות לה ולבנה הבכור תלמי התשיעי. סטרבו כינה אותה "קלאופטרה קוקה". קלאופטרה השלישית הייתה בתם של מלכי מצרים תלמי השישי וקלאופטרה השנייה. דודה של קלאופטרה, תלמי השמיני מלך על מצרים לצד הוריה בין השנים 170 לפנה"ס - 164 לפנה"ס. בשנת 164 לפנה"ס גירש ממצרים את הוריה, אולם אולץ לוותר על כיסאו זמן קצר לאחר מכן. הוריה של קלאופטרה השלישית שבו למלוך ומלכו על מצרים עד שנת 145 לפנה"ס. בתקופת כהונה שנייה זו נולדה קלאופטרה השלישית, בשנת 161 לפנה"ס. לקלאופטרה השלישית היוו שלושה אחים - תלמי אאופטור, קלאופטרה תאה וברניקה. לאחר מות אביה, תלמי השישי, דודה, תלמי השמיני שב למלוך על מצרים, ונשא לאישה את אמהּ של קלאופטרה השלישית בשנת 145 לפנה"ס. בשנת 142 לפנה"ס נשא תלמי השמיני את קלאופטרה השלישית לאישה. בשנת 131 לפנה"ס מרדה קלאופטרה השנייה (האם) נגד שלטון תלמי השמיני, וקלאופטרה השלישית נמלטה לקפריסין יחד עם בעלה. הם שבו לאלכסנדריה בשנת 127 לפנה"ס, ובשנת 124 לפנה"ס שבו לשלוט במצרים לצד אמהּ. לאחר מות תלמי השמיני בשנת 116 לפנה"ס, שלטה קלאופטרה השלישית לצד אמהּ ולצד בנה תלמי התשיעי. בשנת 107 לפנה"ס גירשה קלאופטרה השלישית את תלמי התשיעי מאלכסנדריה, והעניקה את כיסאו לאחיו הצעיר - תלמי העשירי. כאשר תלמי התשיעי מושל קפריסין, פלש לארץ ישראל בשנת 103 וניסה לכבוש את עכו, וערים אחרות כמו ציפורי ושיחין, שלחה קלאופטרה השלישית, כוח צבאי בראשות שני מצביאים יהודיים לסייע לאלכסנדר ינאי, וגם בשל החשש שבנה ירחיב את שלטונו על חשבונה. לאחר שהביסה אותו, היה נראה שהיא נמלכה בדעתה להעביר את ארץ ישראל לתחום שלטונה. בסופו של דבר השכנוע של מצביאה היהודי, וגם הקשיים הצבאיים והמדיניים שהיו עלולים להתעורר בכיבוש זה, שכנעו אותה לוותר על כך. האם שלטה לצד בנה שש שנים נוספות, עד שתלמי העשירי הורה על רציחתה של קלאופטרה השלישית, בשנת 101 לפנה"ס. לקלאופטרה השלישית ולתלמי השמיני היו חמישה ילדים: תלמי התשיעי - נולד בשנת 142 לפנה"ס; טריפאנה - נולדה בשנת 141 לפנה"ס ונישאה לאנטיוכוס השמיני מלך סוריה בשנת 124 לפנה"ס; תלמי העשירי - נולד בשנת 140 לפנ"ס לערך; קלאופטרה הרביעית - נולדה בשנת 138 לפנה"ס לערך; קלאופטרה סלנה הראשונה - נולדה בשנת 135 לפנה"ס לערך, נישאה לאחיה תלמי התשיעי ולאחר מכן לאחיה תלמי העשירי. מדיה וקבצים בנושא קלאופטרה השלישית בוויקישיתוף Ptolemy VIII Soter II and Ptolemy IX Alexander I, "The House of Ptolemy " by E. R. Bevan קורות חיים וכינויים
ערביה טרה

ערביה טרה או טרה ערביה היא אזור בצפון כוכב הלכת מאדים באזור רביע ערביה של מאדים. שטחו של האזור כ-6,000 קמ"ר והוא מאופיין במכתשים רבים. האזור מישורי ומשופע, כאשר חלקו המזרחי והדרומי גבוהים בכ-4,000 מטרים מחלקו הצפון מערבי. האזור גובל, בצפונו, שפלות הצפוניות של מאדים. האזור נקרא בשם זה בשנת 1979 בהתבסס על מפה מעשה ידי ג'ובאני סקיאפארלי משנת 1877. סקיאפארלי קרא לאזור על שם חצי האי ערב. מכתש טיקונרבב- כפי שצולם על ידי החללית מארס גלובל סרוויור (MGS). מכתש קסיני מדיה וקבצים בנושא ערביה טרה בוויקישיתוף MIT, אזורי מאדים באתר MIT, באתר MIT, ‏15.6.19 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תלמי התשיעי

תלמי התשיעי המכונה תלמי סוטר או תלמי סוטר לתירוס (ביוונית: Πτολεμαῖος Σωτήρ Λάθυρος;‏ 142 לפנה"ס לערך - דצמבר 81 לפנה"ס לערך) היה שליט מצרים העתיקה בתקופה ההלניסטית. תלמי התשיעי היה מלך מצרים במשך שלוש תקופות - 116 לפנה"ס - 110 לפנה"ס; 109 לפנה"ס - 107 לפנה"ס; 88 לפנה"ס - 81 לפנה"ס. תלמי התשיעי היה בנם של שליטי מצרים תלמי השמיני וקלאופטרה השלישית. בשנת 116 לפנה"ס, לאחר מות אביו, בחרה אותו אימו למלוך לצידה על מצרים. קלאופטרה נאלצה לבחור בו בשל לחץ ציבורי רב מקרב תושבי אלכסנדריה. בשנת 118/119 בהיותו נסיך נשא לאישה את אחותו קלאופטרה הרביעית, ייתכן ומנישואים אלה נולד להם בן אחד תלמי השנים עשר (שאולי היה בנו של תלמי התשיעי מפילגש לא ידועה). לאחר מכן נשא לאישה את אחותו קלאופטרה סלנה, ונולדה להם בת אחת ברניקי השלישית. לאחר שניסה לרצוח את אימו, בספטמבר או אוקטובר בשנת 107 לפנה"ס, הדיחה אותו קלאופטרה השלישית, והמליכה במקומו את בנה הצעיר, תלמי העשירי. בעקבות זאת, תלמי התשיעי נמלט או גורש לקפריסין בשנת 105 לפנה"ס. בשנת 103 לפנה"ס הוא פלש לארץ ישראל ונחת בחוף שקמונה, לאחר שאלכסנדר ינאי צר על עכו וניסה לכובשה, וחלק מאנשי עכו קראו לו לעזרה. אלכסנדר ינאי יצא לקראתו והם כרתו ברית שבה ינאי יוכל לכבוש את כל שפלת החוף, בתמורה לתמיכה בתלמי במסעו לכיבוש מצרים. ינאי גם שילם לו 400 כיכרות כסף. אך לאחר שתלמי שמע שינאי ניהל במקביל משא ומתן עם אמו קלאופטרה השלישית, הוא פרץ לגליל ופעל בעיקר באזור בקעת בית נטופה: כבש את שיחין, וניסה לכבוש את ציפורי אך נכשל, ופנה לעבר הירדן ונע דרומה, כנראה כדי להגיע למצרים באיגוף. ליד העיר צפון חיכה לו ינאי ושם התנהל הקרב המכריע שבו הפסיד ינאי תבוסה מוחצת. לאחר תבוסה זו קרא ינאי לעזרתה של קלאופטרה שהגיעה לארץ וגירשה את תלמי בחזרה לקפריסין. תלמי העשירי הודח בשנת 88 לפנה"ס על ידי תושבי אלכסנדריה לאחר שבזז את קברו של אלכסנדר הגדול ותלמי התשיעי חזר להיות השליט. לאחר מותו של תלמי התשיעי, עלתה לשלטון בתו ברניקי השלישית, שנאלצה להינשא לבנה החורג אלכסנדר - לימים תלמי האחד עשר. תלמי האחד עשר רצח את ברניקי 19 ימים לאחר עלייתו לשלטון. קורות חיים קורות חייו מתוך הספר "בית תלמאי" מאת אדווין ביוון משנת 1923. קורות חייו של תלמי התשיעי מתוך ספרו של מאהלון סמית' תלמי התשיעי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ויינשטיין

ויינשטיין (בגרמנית: Weinstein. בארצות דוברות אנגלית נהגה ויינסטין) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ופירושו אבן יין (מלח קשה-תמס). האם התכוונתם ל... אהוד וינשטיין – פרופסור להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב ויזם היי-טק אמנון ויינשטיין – בונה כינורות ישראלי אסתי וינשטיין – צעירה ישראלית חסידת גור יוצאת בשאלה ששמה קץ לחייה אריאל וינשטיין – חבר הכנסת בוריס ויינשטיין – קצין יהודי בצבא האדום, גיבור ברית המועצות ברוך ויינשטיין – פעיל ציוני בתקופת היישוב וראשית שנות המדינה בוריס ויינשטיין (מדען) – קריסטלוגרף סובייטי-יהודי גארי קספרוב (ויינשטיין) - שחמטאי רוסי בדרגת רב אמן בינלאומי, אלוף העולם בשחמט גל וינשטיין – פסל ואמן ישראלי ג'ק ויינסטין – קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית הארווי ויינסטין – מפיק סרטים הוליוודי יהודי-אמריקאי ועבריין מין מורשע וורן ויינשטיין – קבלן ודירקטור יהודי-אמריקאי שנחטף בפקיסטן ונהרג בשוגג בידי הצבא האמריקאי חצקל איש כסית – בעל בית הקפה "כסית" בתל אביב, שמו המקורי יחזקאל ויינשטיין יהודה וינשטיין – משפטן ישראלי, היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין (סייף) – ספורטאי אולימפי ישראלי וטייס קרב בחיל האוויר ישי וינשטיין – פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן ישראל ויינשטיין – ממייסדי תל אביב ליאופולד ויינשטיין – איש עסקים ואספן אמנות יהודי־אוסטרי מוריס ויינסטיין (ג'ק וסטון) (אנ') – שחקן יהודי-אמריקאי נחום ויינשטיין – ממייסדי תל אביב, מוהל ושוחט ענת גת – שם העט של ענת ויינשטיין-ברקוביץ, סופרת, עיתונאית ותסריטאית ישראלית קלייר ויינסטין – שחיינית יהודיה-אמריקנית שיינדל ויינשטיין (שו"ש) - סופרת חרדית, עורכת מוסף הנשים של עיתון "המודיע" שלמה ויינשטיין - שמו המקורי של שלמה גזית, אלוף בצה"ל, כיהן בין היתר כראש אמ"ן, הנשיא השלישי של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומנכ"ל הסוכנות היהודית שלמה ויינשטיין – מחנך, משורר, מתרגם ושוחר זמר, איש העלייה הראשונה [1]
תלמי העשירי

תלמי העשירי המכונה גם תלמי אלכסנדר (ביוונית: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος - "פטולומיוס אלכסנדרוס"; 140 לפנה"ס לערך - 88 לפנה"ס) היה שליט מצרים העתיקה בתקופה ההלניסטית במשך שתי תקופות - בין השנים 110 לפנה"ס - 109 לפנה"ס, ובין השנים 107 לפנה"ס ועד שנת 88 לפנה"ס. תלמי העשירי היה בנם של שליטי מצרים תלמי השמיני וקלאופטרה השלישית. בשנת 116 לפנה"ס הוכרז כמושל קפריסין, ובשנת 114 לפנה"ס הוכרז כמלך קפריסין. לאחר מות אביו שלטו על מצרים אימו, קלאופטרה השלישית, ואחיו, תלמי התשיעי. בשנת 110 לפנה"ס הדיחה קלאופטרה את אחיו והמליכה אותו תחתיו כשליט לצידה. בשנת 109 לפנה"ס הודח על ידי אחיו, תלמי התשיעי. בשנת 107 לפנה"ס, שב למלוך לצד אימו. בשנת 101 לפנה"ס רצח את אימו, ושלט במצרים עד שנת 88 לפנה"ס לצד רעייתו/אחייניתו ברניקי השלישית. בשנת 88 לפנה"ס, בשל מחסור כספי, בזז תלמי העשירי את קברו של אלכסנדר הגדול, והתיך את אוצרותיו של אלכסנדר וארונו העשוי זהב על מנת לטבוע מטבעות. הדבר עורר מחאה ציבורית שהביאה להדחתו. הוא נפטר בעת שניסה לכבוש את קפריסין שנה לאחר מכן במאי 88 לפנה"ס. לאחר גירושו של תלמי העשירי שב אחיו למלוך, ולאחר מות אחיו שבה לשלטון רעייתו של תלמי העשירי, ברניקי השלישית. תלמי העשירי היה נשוי לאחותו קלאופטרה סלנה ומנשואים אלה נולד בנו תלמי האחד עשר, ולאחר מכן היה נשוי לברניקי השלישית, ייתכן ומנשואים אלה נולדה קלאופטרה החמישית קורות חיים קורות חיים ומקורות על חייו תלמי העשירי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)