laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דניאל מלדיני

דניאל מלדיני (באיטלקית: Daniel Maldini; נולד ב-11 באוקטובר 2001) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי והקיצוני במונצה. מלדיני נולד במילאנו שבאיטליה, והוא בנם השני של כדורגלן העבר פאולו מלדיני ושל הדוגמנית הוונצואלית אדריאנה פוסה. גם אביו וגם סבו (צ'זארה מלדיני) שימשו כקפטנים של מועדון הכדורגל מילאן, וכשעלה לקבוצת הבוגרים הפך דניאל לדור השלישי שמשחק במועדון. גם אחיו הבכור, כריסטיאן, שיחק בקבוצות הנוער של מילאן, אך לא בקבוצה הבוגרת. מלדיני החל לשחק בקבוצת הנוער של מילאן בשנת 2010, ובעונת 2016/2017 זכה עם הקבוצה עד גיל 16 של המועדון באליפות. בתחילה הוא שיחק בתפקידים הגנתיים, כמו אביו וסבו, אך לאחר מכן הוסב לעמדות התקפיות יותר. ב-2 בפברואר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, כשעלה כמחליף בדקה ה-93 במשחק הליגה נגד הלאס ורונה. ב-15 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשעלה כמחליף בדקה ה-83 בהפסד 2–3 לליברפול. ב-25 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הקבוצה במשחק הליגה נגד ספציה, ואף כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון קבוצתו 2–1. ב-29 ביולי 2022 הושאל לעונה אחת לספציה. ב-5 בנובמבר 2022 כבש שער הבכורה שלו בקבוצה נגד קבוצת האם שלו מילאן. ב-10 במרץ 2023 כבש את שער הניצחון בניצחון הראשון בהיסטוריה של ספציה על אינטר. ב-10 ביולי 2023 הושאל מלדיני לאמפולי לעונה אחת. ב-10 בינואר 2024 הושאל למונצה עד לסוף העונה, ב-9 במרץ 2024 כבש את שער הניצחון בניצחון 2-3 על גנואה, מחזור לאחר מכן כבש את שער הניצחון נגד קליארי, בסוף העונה חתם במונצה בהעברה קבועה. מילאן אליפות איטליה: 2021/2022 דניאל מלדיני, ברשת החברתית אינסטגרם דניאל מלדיני, באתר Transfermarkt דניאל מלדיני, באתר Soccerway דניאל מלדיני, באתר BDFutbol דניאל מלדיני, באתר WorldFootball.net דניאל מלדיני, באתר FootballDatabase.eu דניאל מלדיני, באתר ESPN Speroni, Enrica (14 באוקטובר 2005). "«Vi racconto i miei Maldini»" [«I will tell you about my Maldinis»]. La Gazzetta dello Sport (באיטלקית). נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Daniel Maldini". Football Talent Scout. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "AC Milan 1-1 Hellas Verona". BBC Sport. 2 בפברואר 2020. נבדק ב-4 בפברואר 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Liverpool comeback sinks Milan in epic". BBC Sport (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-09-15. Official | Daniel Maldini is a new Spezia player, Spezia Calcio - Sito ufficiale
לודש

לודש (בהונגרית: Ludas) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בלודש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1941 היו בכפר 1,116 תושבים, בשנת 1990 היה מספר התושבים 798 ובשנת 2023 רק 694 תושבים. האזור היה מיושב כבר מתקופת הברונזה המאוחרת והיה מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1464. יהודים חיו בלודש במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא לודש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לודש (בהונגרית) לודש, ברשת החברתית פייסבוק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי לודש שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
אגודת היוצרים, המלחינים והמעבדים המוזיקליים

אגודת היוצרים, המלחינים והמעבדים המוזיקליים (בצרפתית: Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique או בשם המקוצר SACEM) הוא ארגון מקצועי ללא מטרת רווח צרפתי לניהול זכויות של יוצרים, מלחינים ומעבדים מוזיקליים צרפתים ובינלאומיים. הארגון נוסד בשנת 1851 כישות ללא מטרת רווח בבעלות והנהלת חבריה במודל של קואופרטיב. המלחינים ארנסט בורגט, ויקטור פאריזוט ופול הנריון הצליחו בשנת 1847 לגבות תשלום עבור יצירותיהם שהושמעו בבית הקפה המוביל בפריז באותה תקופה, Les Ambassadeurs. בתי המשפט בצרפת הכירו בזכויות לגיטימיות אלה שהתבססו על חוקי המהפכה. ההתאחדות הזמנית של יוצרים, מלחינים ומוציאים לאור של מוזיקה נוסדה רשמית בשנת 1850, ושנה לאחר מכן הפך האיגוד המקצועי לחברה (חברה אזרחית בהגדרתה) של יוצרים, מלחינים ומוציאים לאור שחילקו את התמלוגים שנגבו בין חבריהם, וכך נעשה עד היום. SACEM מנתה 350 חברים כאשר נוסדה בשנות ה-50 של המאה ה-20, אשר נחלקו למחברים, מלחינים ומוציאים לאור של מוזיקה. תקופה זו עמדה בסימן תחילת המהפכה העירונית, צמיחת המטרופולינים והתקדמות וריבוי הופעות בבתי קפה. נכון לשנת 2021, מונה האיגוד 182,520 חברים. מדי שנה נרשמות למעלה ממיליון יצירות ב-SACEM. מאז שנת 2006 ומדי שנה נערך טקס שנתי להענקת פרסים עבור תרומה יוצאת דופן בכתיבת שירים, הלחנה והוצאה לאור של מוזיקה. פרס Grands Prix Sacem מוענק לאחר הצבעת מועצת המנהלים של האיגוד לסופרים, מחברים, מלחינים ומוציאים לאור של מוזיקה החברים בארגון. אתר האינטרנט הרשמי של אגודת היוצרים, המלחינים והמעבדים המוזיקליים (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של אגודת היוצרים, המלחינים והמעבדים המוזיקליים (באנגלית) אגודת היוצרים, המלחינים והמעבדים המוזיקליים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Presentation - SACEM". Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Gilbert, Charles (10 ביוני 1999). "Le lourd passé de la Sacem". L'Express (בצרפתית). נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Vaslin, Jacques-Marie (28 בספטמבר 2009). "Ernest Bourget, défenseur du droit d'auteur, par Jacques-Marie Vaslin". Le Monde (בצרפתית). נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite news}}: (עזרה) "Presentation - SACEM". Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique. נבדק ב-25 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "History - SACEM". Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Grands Prix Sacem 2018 - SACEM". Société des auteurs, compositeurs et éditeurs de musique. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Le palmarès des Grands Prix 2019 de la Sacem dévoilé". Le Figaro (בצרפתית). 4 בנובמבר 2019. נבדק ב-9 בנובמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
מרקז

מרקז (בהונגרית: Markaz) הוא כפר במחוז הווש שבצפון-מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם במרקז מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,820 ובשנת 2023 רק 1,699 תושבים. האזור היה מיושב כבר מהמאה ה-14 והיה מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1332. רוב תושבי הכפר עוסקים בגידול גפנים וייצור יין. יהודים חיו במרקז במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא מרקז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרקז נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי מרקז שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
פיקוד הכוח המשותף בברונסום

פיקוד הכוח המשותף בברונסום (באנגלית: Allied Joint Force Command Brunssum) הידוע גם בראשי התיבות JFCBS, הוא פיקוד מרחבי של ברית נאט"ו אשר מטהו ממוקם בעיר ברונסום שבהולנד. הפיקוד הוקם ב-1953, אולם עבר גלגולים רבים לנוכח האתגרים המשתנים שהוצבו למול נאט"ו. גלגולו הנוכחי של הפיקוד הוקם ב-2004. ב-1950 מונה דווייט אייזנהאואר למפקד העליון של כוחות נאט"ו באירופה. כדי לפשט את היררכיית הפיקוד בגזרה, חילק אייזנהאואר את כל הכוחות באירופה לשלושה פיקודים נפרדים: אוויר, ים ויבשה. כל פיקוד היה אחראי על כל הכוחות בכל רחבי אירופה, והיה כפוף לפיקוד העליון בלבד. ב-20 באוגוסט 1953 החליט יורשו של אייזנהאואר, מת'יו רידג'וויי לפצל את הכוחות באירופה לפי אזורים ולא לפי זרועות. אחד מהפיקודים שהוקמו היה מטה בעלות הברית במרכז אירופה (AFCENT). בסיסו הראשון היה בפונטבלו שבצרפת ומפקדו הראשון היה אלפונס ז'ואן. המטה נותר בפונטבלו עד 1967, ובהתאם לכך היה באופן מסורתי תחת פיקוד צרפתי. ב-1967 הועבר המטה לעיר ברונסום שבהולנד והוצב תחת פיקוד גרמני. הפיקוד נמצא מאז באופן קבוע תחת פיקוד גרמני, למעט תקופה קצרה בין 2001–2004 אז היה תחת פיקוד בריטי, ובין 2016–2018 אז היה תחת פיקוד איטלקי. ב-2000 הוחלט לאחד את מטה מרכז אירופה עם כוחות בעלות הברית בצפון אירופה. ב-2004 פוצלו המטות מחדש, ומטה מרכז אירופה הפך לפיקוד הכוח המשותף בברונסום. מפקדו הנוכחי הוא יורג פולמר, גנרל-לויטננט בבונדסוור. סגן המפקד הוא סטיוארט סקייטס מצבא בריטניה, וראש המטה הוא הובר דה ריוור דה מאני מצבא צרפת. מדיה וקבצים בנושא פיקוד הכוח המשותף בברונסום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיקוד הכוח המשותף בברונסום (באנגלית) פיקוד הכוח המשותף בברונסום, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
רונית פלוטניק

רונית פלוטניק (נפטרה ב-24 בספטמבר 2021) הייתה דוקטור לפסיכולוגיה חינוכית והתפתחותית מדריכה, מרצה בסמינר הקיבוצים ומחברת ספרים בתחום הטיפול בילדים, בתחומי לקויות למידה, הפרעות קשב וריכוז והורות לתאומים. פלוטניק נולדה וגדלה בקיבוץ משמר השרון. למדה לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב, לאחר מכן המשיכה ללימודי תואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים שם גם עשתה את לימודי הדוקטורט. פלוטניק הייתה היועצת החינוכית של מחלקת החינוך בתנועה הקיבוצית במשך כ-20 שנה. הייתה ממקדמות המודל הפסיכו-פדגוגי-התפתחותי-אקולוגי-מערכתי בעיקר במערכת החינוך הקיבוצית הישראלית. כמו כן עסקה בהכשרת מנהלי חינוך בסמינר הקיבוצים וכן בייעוץ ברשת הטיפול "ת.ל.מ" ובמכוני טיפול נוספים. פלוטניק הנחתה סדנאות להורים, טיפלה בילדים והדריכה הורים בקליניקה הפרטית. פלוטניק הייתה אם לשלושה, בהם בן ובת תאומים. בנה יהל נהרג בתאונה בגיל 8. "לגדול אחרת – עולמם הרגשי והחברתי של ילדים בעלי לקויות למידה קשב וריכוז", הוצאת יסוד, 2008. (פרק המבוא באתר פסיכולוגיה עברית). (יצא גם באנגלית ב-2012, "Growing Up differently"). "ספר הגן: תוכנית פסיכופדגוגית-אקולוגית על פי שלבי ההתפתחות של הילד וההורה מלידה עד שש, ברוח החינוך הקיבוצי", עם מירה אשל. הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007 "שנינו ביחד – וכל אחד לחוד ספר הדרכה להורי תאומים בגיל הרך", הוצאת יסוד, 2003 "סטפה: האשה מאחורי קורצ'אק (1886–1942)", עם שמעון זקס. הוצאת פפירוס, 1986 רונית פלוטניק, הקול ההורי: הורות לילדים עם לקויות למידה והפרעות קשב וריכוז, הרצאה מצולמת מיום העיון "לראות את הילד מבעד למסך ה-ADHD", מכללת ספיר, 5 באפריל 2019. באתר "בטיפולנט" רונית פלוטניק, "שנינו ביחד וכל אחד לחוד": תאומים והורות לתאומים. 2012. באתר פסיכולוגיה עברית רונית פלוטניק, משפחה בהפרעת קשב. 2013. באתר פסיכולוגיה עברית מתוות דרך בחינוך הקיבוצי, לזכרה של רונית פלוטניק, 6 באוקטובר 2021, באתר הזמן הירוק אשת החינוך, ד"ר רונית פלוטניק, הלכה לעולמה, 30 בספטמבר 2021, באתר התנועה הקיבוצית רונית פלוטניק (נפטר 2021), דף שער בספרייה הלאומית רענן בן צור, ילד בן 8 נתקל בדלת זכוכית ומת, באתר ynet, 20 בספטמבר 2000
סמסונג גיר

סמסונג גיר (באנגלית: Samsung Gear) הם סדרת שעונים חכמים ואוזניות המיוצרים בידי סמסונג אלקטרוניקה, מאז 2013. המכשיר הראשון בסדרה הוא סמסונג גלקסי גיר, שעל הקשתו הוכרז במהלך 2013. מאז פברואר 2019 מייצרת סמסונג את הסדרה תחת המותג "סמסונג גלקסי". סמסונג שלחה לייצור כ-31 מיליון מכשירים בשנת 2019, בנוסף על 7.4 מיליון אוזניות אלחוטיות. מדיה וקבצים בנושא סמסונג גיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמסונג גיר Samsung unveils Galaxy Gear smartwatch with 1.63-inch AMOLED touchscreen, built-in camera, 70 apps, Engadget (באנגלית אמריקאית) Shipments of Wearable Devices Reach 118.9 Million Units in the Fourth Quarter and 336.5 Million for 2019, According to IDC, IDC: The premier global market intelligence company Samsung's true wireless headphone sales in 2019 couldn't compete with Apple, Android Central, ‏2020-01-15
חיל האוויר המלכותי גרמניה

חיל האוויר המלכותי גרמניה (באנגלית: Royal Air Force Germany (RAFG)) היה פיקוד מרחבי של חיל האוויר הבריטי אשר איגד את כל כוחות האוויר הבריטיים אשר הוצבו בגרמניה, בתחילה כחלק מכוחות הכיבוש לאחר מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן כחלק מכוחות ההגנה של נאט"ו שהוצבו באזור במלחמה הקרה. החל מסיום מלחמת העולם השנייה, הוצבו בגרמניה כוחות של חיל האוויר הבריטי. בתחילה ככוח כיבוש, ובהמשך, עם התעצמות האיום הסובייטי, ככוח הגנה במסגרת נאט"ו. כוחות אלו נשלטו בתחילה בצורה ישירה בידי פיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי, אולם בהדרגה הועברו יותר ויותר טייסות בריטיות לבסיסי חיל האוויר בגרמניה, וב-1959 הוחלט לאחד אותן תחת פיקוד מרחבי אחד שייקרא "חיל האוויר המלכותי גרמניה". מפקד החיל שימש במקביל גם כמפקד חיל האוויר הטקטי השני של בעלות הברית. שתי היחידות הוכפפו לקבוצת הארמיות הצפונית של נאט"ו. תחת פיקודו של חיל האוויר המלכותי גרמניה נמצאו שישה שדות תעופה בגרמניה עצמה, ובנוסף על כך שתי טייסות נוספות שחנו בבריטניה והיו מצוידות בנשק גרעיני טקטי. לאחר נפילת ברית המועצות והפסקת האיום הסובייטי על המערב, צומצמו בהדרגה כוחות חיל האוויר הבריטי בבריטניה. ב-1993 הוחלט לפרק את חיל האוויר גרמניה, והכוחות הנותרים של חיל האוויר הבריטי בגרמניה אוחדו תחת להק 2. ב-1996 פורק להק 2, והכוחות בגרמניה הועברו תחת פיקוד להק 1. מדיה וקבצים בנושא חיל האוויר המלכותי גרמניה בוויקישיתוף Official web page listing current RAF stations RAF Winterberg website Sir David Lee, The RAF in Gemany 1945-78
Long Ago and Far Away

Long Ago and Far Away (בעברית: "מזמן ורחוק") הוא האלבום השישי של הזמר האמריקאי טוני בנט. את האלבום הוציאה חברת התקליטים קולומביה רקורדס לאור, בשנת 1958, לאחר שהוקלט בחודש אפריל אותה השנה. מידע על האלבום Long Ago and Far Away באתר MusicBrainz מידע על האלבום Long Ago and Far Away באתר AllMusic Tony Bennett – Long Ago and Far Away
Strike Up the Band

Strike Up the Band הוא האלבום השמיני של הזמר האמריקאי טוני בנט, יחד עם תזמורת קאונט באסי. את האלבום הוציאה חברת התקליטים רולט רקורדס לאור, בשנת 1959, לאחר שהוקלט בחודש ינואר אותה השנה. תחילה יצא האלבום לאור בשם Basie Swings, Bennett Sings, וכלל מספר גרסאות כיסוי שונות לסטנדרטי ג'אז מוכרים. מידע על האלבום Strike Up the Band באתר MusicBrainz מידע על האלבום Strike Up the Band באתר AllMusic האלבום Strike Up the Band באתר Discogs Billboard May 4, 1959
ארתור האנט

ארתור תומאס האנט (באנגלית: Arthur Thomas Hannett; 17 בפברואר 1884 – 18 במרץ 1966) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלה השביעי של מדינת ניו מקסיקו. האנט נולד ב-17 בפברואר 1884, בעיר ליונס שבמדינת ניו יורק, לוויליאם ומרי מקארתי. עם סיום תקופת התיכון, החל ללמוד באוניברסיטת סירקיוז, עד שנת 1910. בשנה העוקבת עבר לגאלופ שבניו מקסיקו, שם עסק בעריכת דין. במרוצת השנים מונה לעורך הדין הראשי של העיר, ואף כיהן כראש עירייתה במשך ארבע שנים. ב-13 באוגוסט 1913 נישא האנט ללואיז ווסטפאל, בתם של ויליאם ואסטלה. בשנת 1920 ניהל את משלחת ניו מקסיקו לכנס הדמוקרטי הלאומי בסן פרנסיסקו. לאחר שכיהן כחבר בוועדת הכבישים הממלכתית כשנתיים, נבחר האנט לתפקיד מושל המדינה. הוא כיהן בתפקיד זה שנתיים. במרוצת כהונתו נסלל כביש 66, שהקל על תחבורת האזור. בנוסף לניו מקסיקו, שירת הכביש את קליפורניה, אריזונה, טקסס, אוקלהומה, קנזס, מיזורי ואילינוי. הוא נפטר ב-18 במרץ 1966, בעיר אלבקרקי. ארתור האנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) New Mexico Route 66, New Mexico mother road, old Route 66
אורניינבורג

אורניינבורג (בגרמנית: Oranienburg) היא עיר במדינת ברנדנבורג שבגרמניה, על גדת הנהר האוול (Havel), כ-35 ק"מ מצפון למרכז ברלין. העיר מונה כ-44 אלף תושבים, והיא מהווה מעין פרבר צפוני של העיר ברלין. באורניינבורג פעל מחנה הריכוז הראשון בגרמניה הנאצית - מחנה הריכוז אורניינבורג, ובהמשך הוקם בה מחנה הריכוז הידוע לשמצה זקסנהאוזן. העיר נוסדה במאה ה-12 תחת השם בצוב (Bötzow), ונזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1216. במרץ 1933, שבועות אחדים לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, נפתח מחנה ריכוז מאולתר בעיר, לאחר שכוחות אס אה השתלטו על מפעל נטוש והשתמשו בו לכליאת מתנגדים פוליטיים. מחנה זה מילא תפקיד חשוב בתקופה הראשונה של התבססות המשטר הנאצי בברלין באמצעים של טרור, רדיפת האופוזיציה והעלמתה. מתנגדים פוליטיים שהצליחו להימלט מגרמניה לגלות הפיצו ידיעות על הזוועות המתחוללות במחנה אורניינבורג, ומכונת התעמולה הנאצית גויסה להזמתם. לאחר חיסולו המעשי של האס אה בליל הסכינים הארוכות עבר מחנה אורניינבורג לידי האס אס, שהחליט על סגירתו ב-13 ביולי 1934. כעבור שנתיים, ב-1936, הקים האס אס תחתיו מחנה חדש, מודרני, מתוכנן בקפידה, שמוקם ברובע זקסנהאוזן שבפאתי העיר ולא במרכזה, ונודע בשם מחנה ריכוז זקסנהאוזן (KZ Sachsenhausen). העיר אורניינבורג עצמה נודעה כ"עיר האס אס", בה התגוררו רבים מבכירי הארגון עם משפחותיהם, ובה מוקמו חלק ממתקניהם ומטותיהם, בצד מחנה זקסנהאוזן. באפריל 1945 נפלה אורניינבורג לידי הצבא האדום, עם התקרבותו לשערי ברלין. העיר נשארה באזור ההשפעה הסובייטי של מזרח גרמניה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה ועל פני שנות המלחמה הקרה, על לנפילת חומת ברלין (1989) ואיחוד גרמניה (1990). לפני מלחמת העולם השנייה הייתה באורניינבורג קהילה יהודית. בית הכנסת העירוני נהרס בהפצצה אמריקאית לקראת סוף המלחמה. צלנדורף (אורניינבורג) מדיה וקבצים בנושא אורניינבורג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורניינבורג (בגרמנית) אורניינבורג (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית
בית ערוסי

בית ערוסי הוא בית לשימור ברחוב רש"י (בעבר נקרא רחוב טלסה Talasa) מספר 1 באשקלון. בית ערוסי הוא מן הבתים המקוריים האחרונים, בתקופה שלפני קום המדינה, ששרדו באשקלון. הבית מייצג נאמנה את האדריכלות, אורחות החיים והפולקלור של התקופות ההיסטוריות. הבית הוכרז לשימור על-ידי עיריית אשקלון. בית ערוסי הוא אחרון הבתים המקוריים של שכונת ח'ראת אל מדהון העות'מאנית, על שם בני חמולת אל-מדהון שהתגוררו בה, בתוך העיירה הערבית אל־מג'דל. בשכונה זו התיישבו בבתים הערביים שננטשו במלחמת העצמאות, בראשית שנות החמישים של המאה העשרים, עולים מקרב יהודי תימן. הבית הוא בית חצר ערבי טיפוסי שהמרחבים הבנויים בו ערוכים סביב חצר מרכזית גדולה ובה התבצעו רוב פעולות היום-יום. ייחודו הוא בכך שנשתמרו בו התכנית המקורית של המבנים, כולל מתקנים וכלי עבודה, ורוב האמצעים והטכנולוגיות המקוריות והמסורתיות ששימשו את הדיירים הערביים. כמו הבית הערבי המסורתי במרחב הכפרי, הוקף המבנה בחומת אבן גבוהה, עם שער כניסה בצד המערבי. השער בנוי אבני כורכר מסותתות ומסוגננות ולתוכו נקבעה דלת עץ בעלת שתי כנפיים. מן השער נפתחת חצר רחבת ידיים שבחלקה הדרומי (מימין) נבנה בית המגורים ובו 3 חדרים ומרפסת מקורה בחזית, מחברת את כל החדרים. כמו רוב בתיה של מג'דל, גם כאן בית המגורים נבנה בקומה אחת בלבד ובאופן צנוע יחסית. כמו גם בתים אחרים במג'דל, האתר נבנה באבן כורכר מקומית, בשילוב פריטי אבן קדומים שנאספו מתל אשקלון. בחלק המערבי של החצר, מצפון לשער הכניסה, נבנה האגף המשקי, חדר גדול ובו בית בד, טחנת קמח וטאבון. בחצר הבית אותרו מספר מתקני כתישה, שעובדו מתוך פריטי אבן ושיש קדומים. בלב החצר נחפר חלל תת-קרקעי ששימש את דיירי הבית לדורותיהם לצורכי אחסון ואיסום. בימי המלחמות שעברו על המדינה שימש מרחב זה כמקלט. הבית מועמד לשימור. משפחת ערוסי הצעירה, בת 3 נפשות (אביגדור לוי הבכור היה אז בן השנתיים), עלתה מתימן בסוף שנת 1948 ושוכנה בבית נטוש במגדל (כיום ברח' הרצל). כבר למחרת היא פונתה משם והועברה לבית נטוש אחר, הוא בית ערוסי. אב המשפחה, שבתימן היה חייט וסוחר, השתלב בעבודה במע"ץ בסלילת כבישים ולימים עבר לחברת "יובל גד". הוא נפטר בשנת 1993 והוא בן 83 .האם ללווה נשקת לשנת המאה לה, עדיין התגוררה במקום בשנת 2011. במשך כל השנים, השכילו בני המשפחה לזהות את ייעודם, שימושם ויתרונם של הממצאים ההיסטוריים בבית, לעשות בהם שימוש ולשמרם למען הדורות הבאים. שלט הסבר של המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל טאבון בחצר הכניסה לבית ערוסי עץ התאנה מקרה את כל החצר הפנימית ד"ר אבי ששון, בית המגורים המסורתי במגדל המנדטורית - בהדגמה על בית ערוסי, בתוך "ששון 2011, אשקלון - כעיר היסטורית - שימור, פיתוח ותיירות", עמודים 37 עד 40 ששון א, תשס"ב, התפתחות נוף אשקלון וסביבתה בשלהי התקופה העות'מאנית א. ששון, עורך ראשי, אשקלון – כלת הדרום, הוצאת ארץ, תל אביב, 2002 ,עמ' 87–122 . ששון א, אשקלון - סקר ערכי מורשת, הקרן לחקר מישור החוף, אשקלון תשס"ח, 2008 מדיה וקבצים בנושא בית ערוסי בוויקישיתוף איציק כץ, בית ערוסי והמסגד הקטן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:37) פרוטוקול 1 - וועדה לשימור אתרים מתאריך 20/2/23, באתר עיריית אשקלון רשימת האתרים לשימור – להכרזה סטטוטורית - עדכון רשימת האתרים לשימור, אושר בישיבת ועדת השימור 20.11.25, באתר עיריית אשקלון
פנו אלטיו

פנו אלטיו (בפינית: Panu Aaltio;‏ נולד ב-29 בינואר 1982, נורמיירבי, פינלנד) הוא מלחין פיני המתמחה במוזיקה לסרטים. אלטיו נולד ב-1982 בעיירה נורמיירבי. לאחר סיום לימודי בית הספר הוא למד מוזיקה באקדמיית סיבליוס בהלסינקי ובהמשך למד בתוכנית "מוזיקה וסרטי קולנוע וטלוויזיה" באוניברסיטת דרום קליפורניה. בהמשך הוא עבד בתחום התמחותו בלוס אנג'לס. עם חזרתו לפינלנד אלטיו החל לעסוק בכתיבת מוזיקה לסרטים, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו. אלטיו כתב מוזיקה לטרילוגיה של סרטי טבע. על עבודה זו הוא קיבל פרס בינלאומי של איגוד מבקרי מוזיקה לקולנוע. בנוסף לכך, הסרט השני בסדרה Tale of a Lake קיבל "פרס יוּסי" (אנ') של הקולנוע הפיני עבור המוזיקה. בשנת 2008 הוא לראשונה כתב מוזיקה לסרט באורך מלא, ועל עבודה זו הוא היה מועמד לקבלת "פרס יוסי". בשנת 2015 הוא סיים עבודה על בלט Moomin and the Comet שהועלה על במת תיאטרון האופרה בהלסינקי. The Home of Dark Butterflies‏, 2008 סאונה, 2008 Hella W‏, 2011 Body of Water‏, 2011 Tale of a Forest‏, 2012 I Won't Come Back‏, 2014 Moomins on the Riviera‏, 2014 The Island of Secrets‏, 2014 The Find‏, 2015 Tale of a Lake‏, 2016 Lake Bodom‏, 2016 Rolli and the Secret of All Time‏, 2016 95‏, 2017 הדרך הנצחית, 2017 Super Furball)‏, 2018 Nature Symphony‏, 2019 Ladies of Steel‏, 2020 Peruna‏, 2020 Finders of the Lost Yacht‏, 2021 Tale of the Sleeping Giants‏, 2021 אתר האינטרנט הרשמי של פנו אלטיו פנו אלטיו, ברשת החברתית פייסבוק פנו אלטיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פנו אלטיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פנו אלטיו, באתר MusicBrainz (באנגלית) פנו אלטיו, באתר Discogs (באנגלית)
גרונוולד

גרונוולד (בגרמנית: Grunewald) היא שכונה אמידה ברובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף, במערב ברלין. בשכונה יערות ואגמים רבים, הידוע בהם הוא יער גרונוולד. בין דייריה המפורסמים של השכונה ולטר בנימין, אינגבורג בכמן, דיטריך בונהופר, אלזה לסקר-שילר (תקופה מסוימת), גרהרט האופטמן, מקס ריינהרט, מקס פלאנק וולטר רתנאו. פרסומו העיקרי של המקום נובע מהיותו תחנתם האחרונה של רוב יהודי ברלין. מתחנת הרכבת גרונוולד הובלו 55,000 מיהודי ברלין (מתוך 75,000 יהודי העיר) אל מותם בזמן מלחמת העולם השנייה. בשנת 1941 נמסר ליהודי ברלין כי במסגרת מדיניות הממשלה, על פי חוק, הם מועברים למחנות עבודה במזרח. הם קיבלו כרטיס נסיעה ברכבת בכיוון אחד, ונצטוו להתייצב בתחנת הרכבת גרונוולד, ברלין, במועד שנקבע עבורם, מצוידים במזוודה אחת. הובהר כי מי שלא יציית להוראות העזיבה צפוי לעונש מוות. כאזרחים שומרי חוק צייתו רובם ככולם להוראות אלה, מבלי שיכלו לדעת כי רובם לא ישובו עוד. בשנת 1998 הוקמה בתחנת הרכבת גרונוולד שבשכונה אנדרטה לזכרם, האנדרטה של רציף 17. האנדרטה מורכבת מלוחות פלדה המונחים על הרציף. על כל לוח חקוק תאריך, מספר היהודים שנשלחו מגרונוולד באותו משלוח והיעד. היהודים בגרמניה הנאצית מדיה וקבצים בנושא גרונוולד בוויקישיתוף
לסלו

האם התכוונתם ל... לסלו השלישי, מלך הונגריה לסלו הרביעי, מלך הונגריה לסלו החמישי, מלך הונגריה לסלאו
אקסל הני

אקסל הני (בנורווגית: Aksel Hennie; נולד ב-29 באוקטובר 1975) הוא שחקן קולנוע, במאי ותסריטאי נורווגי. על עבודתו בקולנוע הוא זכה במספר פרסי "אמנדה" של הקולנוע בנורווגי. אקסל הני נולד בשנת 1975 בפרבר של אוסלו. בצעירותו הוא עסק בגרפיטי ועל כך אף נעצר. לאחר ארבעה ניסיונות הוא בסופו של דבר התקבל ללימודים באקדמיה לאומית למשחק. הוא סיים את הלימודים בשנת 2001 והחל לשחק בתיאטרון. בשנת 2003 הני שיחק לראשונה בסרט "Buddy" שביים מורטן טילדום. על השתתפותו בסרט Jonny Vang הוא זכה בפרס בפסטיבל לקולנוע בבריסל. בשנת 2005 זכה לראשונה ב"פרס אמנדה". בשנת 2005 על בימוי של הסרט "Uno" הוא זכה בפרס אמנדה נוסף. סרט זה דכה בפרסים נוספים בפסטיבלים לקולנוע בקייב ובסן חוזה. בשנת 2008 אקסל הני שיחק בסרט "מקס מאנוס" בו שיחק תפקיד ראשי של גיבור מלחמות נורווגיה. בשנת 2011 הוא שיחק בסרט המותחן והפעולה "ציידי הראשים" בבימויו של מורטן טילדום, שזכה במספר פרסים לרבות פרס אמנדה. בשנת 2014 הני שיחק בסרט הפעולה האמריקאי "הרקולס" שביים ברט ראטנר ובכיכובו של דוויין ג'ונסון. בשנת 2015 גילם את ד"ר אלכס ווגל בסרט ההוליוודי "האיש שנולד מחדש" שביים אלחנדרו גונסלס איניאריטו והיה מועמד ל-12 פרסי אוסקר וזכה בשלושה. שיחק באותה שנה בסרט הפעולה האמריקאי "Last Knights" לצדם של מורגן פרימן וקלייב אוון. בשנת 2020 שיחק אקסל בסדרת הטלוויזיה השוודית "חומה לבנה". באותה שנה השתתף במותחן הפעולה האמריקאי "התנגשות בלתי נמנעת" בכיכובו של ז'אן רנו. בשנת 2021 כיכבה לצד נומי ראפאס בקומדיית האימה "הטיול" של הבמאי טומי וירקולה. מדיה וקבצים בנושא אקסל הני בוויקישיתוף אקסל הני, ברשת החברתית אינסטגרם אקסל הני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אקסל הני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אקסל הני, באתר AllMovie (באנגלית) אקסל הני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אקסל הני, באתר MusicBrainz (באנגלית)
עמותת בוגרי ממר"ם

עמותת בוגרי ממר"ם היא עמותה של יוצאי יחידת ממר"ם והיחידות המסונפות אליה. העמותה מונה למעלה מ-6,400 חברים ומובילה פרויקטי יזמות ותוכניות ייחודיות לבוגרי ממר״ם אשר שירתו בכלל היחידות הטכנולוגיות של צה״ל. העמותה הוקמה בשנת 2007 על ידי קבוצה של בוגרי ממר"ם. יו"ר העמותה הוא אל״מ (מיל׳) יצחק מלאך, מפקד ממר"ם לשעבר. יו"ר הוועד המנהל הוא סא״ל (מיל׳) יוסי מלמד, בוגר יחידת בסמ"ח. בין היתר העמותה מפיקה משנת 2019 פודקאסט שבועי בשם MamraMic כשבכל פרק מתראיין בוגר ממר״ם בולט בתעשייה. בין המרואיינים ניתן למצוא את מפקד יחידת לוט"ם, מפקדי ממר״ם האחרונים ויזמים מובילים בוגרי ממר״ם בין היתר את מתי סימן המייסד של צ׳קמרקס, אלון כהן המייסד של סייברארק, עמרי מנדלביץ ממייסדי Dynamic Yield ועוד רבים. בשנת 2020 השיקה העמותה את תוכנית היזמות הראשונה בישראל שמיועדת ל-CTOs ולא ל-CEOs בשם Mamram For Founders. התוכנית הייחודית בת חמישה חודשים ומלווה קבוצה של כ-15 מנהלי פיתוח וטכנולוגיות בסטארטאפים בשלבים ראשונים עד ל-Round A. בשנת 2020–2021 פתחה העמותה גם תוכנית היזמות הכירורגית שלה - Mamram Space והריצה שני מחזורים שלה במטרה לחזק מיזמים בשלבי פרה-סיד שמייסדיהם הם בוגרי ובוגרות ממר״ם. כל מחזור נמשך שלושה חודשים ובמהלכו הופגשו היזמים עם אנשי קשר, מנטורים, חברות של בוגרי ממר״ם בארץ ובעולם במטרה לפתוח דלתות, להרחיב את הרשתות וכמובן לגייס כסף לשלבים הבאים של המיזמים. בספטמבר 2023 קיימה העמותה כנס של בוגרי ממר"ם לדורותיהם. עמותת בוגרי ממר"ם, ברשת החברתית פייסבוק עמותת בוגרי ממר"ם, ברשת החברתית LinkedIn עמותת בוגרי ממר"ם, באתר "גיידסטאר ישראל" יוסי מלמד, ‏בוגרי ממר"ם? הגיע הזמן שכולם ידעו את זה!, באתר "אנשים ומחשבים", 17 ביולי 2022 הפודקאסט של עמותת בוגרי ממר״ם תוכנית היזמות Mamram For Founders Mamram Space | Supporting Pre-Seed Startups, Mamram Space (באנגלית) יהודה קונפורטס, ‏ממר"ם – יחידה שסייעה להפוך את ישראל לאומת הסטארט-אפ, באתר "אנשים ומחשבים", 4 בספטמבר 2023