laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוקדמות גביע אפריקה לאומות 1998

ערך זה מפרט את שלבי המוקדמות של גביע אפריקה לאומות 1998. בורקינה פאסו, מארחת טורניר הגמר, ודרום אפריקה, זוכת הטורניר הקודם, העפילו באופן אוטומטי ללא משחקי מוקדמות. בסיבוב הטרום מוקדמות התחרו מספר נבחרות על מנת להעפיל למוקדמות הטורניר. מאוריציוס העפילה לשלב המוקדמות. טוגו העפילה לשלב המוקדמות. נמיביה העפילה לשלב המוקדמות. בנין העפילה לשלב המוקדמות. אתיופיה העפילה לשלב המוקדמות. הרפובליקה המרכז-אפריקאית העפילה לשלב המוקדמות כאשר שיחקה משחק אחד, כיוון שבורונדי פרשה מהטורניר במהלך המשחק הראשון שהתקיים. על הנבחרות הבאות נאסר להשתתף בטורניר, כיוון שפרשו במהלך מוקדמות גביע אפריקה לאומות 1996. ניגריה פרשה במהלך הטורניר הסופי של גביע אפריקה לאומות 1996. ניגריה גמביה גינאה ביסאו לסוטו מדגסקר ניז'ר הנבחרות הבאות מסיבות שונות לא נכנסו לטורניר. צ'אד ג'יבוטי לוב (1977-2011) לוב רואנדה (1962-2001) רואנדה סומליה סווזילנד כף ורדה הערה: סודאן פרשה מהתחרות ב-17 בינואר 1997 בגלל התסיסה במזרח המדינה. בסיום משחקי בית א', גאנה ואנגולה עלו לטורניר הגמר. בסיום משחקי בית ב', חוף השנהב ואלג'יריה עלו לטורניר הגמר. בסיום משחקי בית ג', מרוקו ומצרים עלו לטורניר הגמר. הערה: הרפובליקה המרכז-אפריקאית נפסלה ב-30 בינואר 1997, לאחר שהממשלה מנעה מהנבחרת לשחק נגד סיירה לאון ב-25 בינואר 1997. הערה: סיירה לאון פרשה שני משחקים לפני תום טורניר המוקדמות. בסיום משחקי בית ד', תוניסיה וגינאה עלו לטורניר הגמר. בסיום משחקי בית ה', קמרון ונמיביה עלו לטורניר הגמר. הערה: לאחר שלושת המשחקים הראשונים שלה, זאיר שינתה את שמה לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בסיום משחקי בית ו', טוגו והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו עלו לטורניר הגמר. בסיום משחקי בית ז', זמביה ומוזמביק עלו לטורניר הגמר. סיקור מוקדמות גביע אפריקה לאומות 1998
WUSA

איגוד הכדורגל האמריקאי לנשים (באנגלית: Women's United Soccer Association או בקיצור WUSA) הייתה ליגת כדורגל נשים אמריקאית שפעלה במשך שלוש עונות בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. הליגה הייתה ליגת הנשים הראשונה בעולם שבה כל השחקניות היו מקצועניות וקיבלו שכר על עבודתן. הליגה נוסדה בפברואר 2000, כאשר העונה הראשונה נפתחה באפריל 2001, בהשתתפות שמונה קבוצות. ב-15 בספטמבר 2003, מעט אחרי סיום העונה השלישית, התפרקה הליגה עקב חובות כספיים של מאה מיליון דולר. ב-10 ביולי 1999, זכתה נבחרת הנשים של ארצות הברית בגביע העולמי. כתוצאה מהזכייה, החלה התעניינות הולכת וגוברת בכדורגל הנשים בארצות הברית. עשרים משחקניות הנבחרת כשביניהן מיה האם, מישל אקרס, קריסטין לילי וטיפני מילברט, רצו לנצל את ההזדמנות והחליטו על הקמת ליגת כדורגל מקצוענית שתפעל במדינתן. בעזרתו של ג'ון הנדריקס, בעליו של ערוץ דיסקברי, הם גייסו כספים ותומכים, ובשנת 2001 יצאה הליגה לדרך כששמונה קבוצות משחקות בה. עם הקמתה, הצטרפו לליגה כל כוכבות הכדורגל העולמי כשבראשן ניתן היה למצוא את בירגיט פרינץ, צ'רמיין הופר, הומארה סאווה, סון ון והאגה רייסה. ב-15 בספטמבר 2003, לאחר שלוש שנות פעילות, פורקה הליגה בעקבות קשיים כלכליים קשים. כבר בסוף העונה הראשונה, בזבזו ראשי הליגה 40 מיליון דולר שהיו אמורים להספיק עד לסוף העונה החמישית. אף על פי שהשחקניות הסכימו לקצץ כ-30 אחוז משכרן, המצב לא השתפר והליגה לא יכלה להמשיך להתקיים. בנוסף לבעיות הכספיות, שידורי הליגה בטלוויזיה לא משכו רייטינג והקהל לא הגיע למגרשים. עם התפרקות הליגה, הפכו ליגות המשנה האמריקאיות (הדבליו-ליג והפרמייר ליג האמריקאית) למבוקשות, והרבה מאוד שחקניות של ה-WUSA עזבו לליגות אלו. רק שש שנים לאחר מכן, עם הקמתה של ה-WPS, חזרה להיות ליגת כדורגל נשים מקצוענית בארצות הברית. גביע המייסדות (על שמן של 20 הכדורגלניות שהקימו את הליגה) הוא התואר בו זוכה הקבוצה שמנצחת בפלייאוף הליגה. מחזיקת הגביע נחשבת כאלופת הליגה. מדיה וקבצים בנושא WUSA בוויקישיתוף ‏ Confident, yes, but can new league survive?, באתר sportsbusinessdaily‏, 2 במרץ 2009 ‏ Hamm's imprint made on new women's soccer league, באתר USA Today‏, 18 בינואר 2008
קריפטומריה

קְרִיפְּטוֹמֶרְיָה (שם מדעי: Cryptomeria) היא סוג עץ מחטני ממשפחת הברושיים. הסוג כולל מין אחד, קריפטומריה יפנית (Cryptomeria japonica), והוא אנדמי ליפן, שם הוא ידוע בשם סוּגִי (ביפנית: スギ). בעבר נודע העץ בשם "ארז יפני", אולם הוא אינו קשור לסוג זה. קריפטומריה ניטעת באופן נרחב ביערות ביפן, בסין ובאיים האזוריים, וכן משמשת לנוי באזורים ממוזגים אחרים, לרבות באירופה, באמריקה הצפונית ובמזרח הרי ההימלאיה בנפאל ובהודו. צורת נוי פופולרית היא זן התרבות "אלגנס", הידוע בעלוותו הצעירה, שאינה הופכת לבוגרת בגיל שנה. ישנן גם צורות בונסאי לעץ. העץ המעובד מקריפטומריה הוא ריחני, בצבע אדמדם־ורוד, בעל משקל נמוך אך חזק, חסין למים ועמיד לריקבון. הוא משמש ביפן לכל סוגי הבנייה, לרבות חיפוי פנים. קריפטומריה היא עץ ירוק עד גדול, המגיע לגובה של כ־70 מטרים ולקוטר גזע של 4 מטרים, עם קליפה בצבע אדום-חום שמתקלפת ויוצרת פסים אנכיים. העלים הם דמויי־מחטים באורך של 0.5–1 ס"מ ומסודרים בספירלה, והאצטרובלים כדוריים בקוטר של 1–2 ס"מ עם 20–40 קשקשים. היא דומה במראה שלה לסקוויה ענקית, ונבדלת ממנה בעליה הארוכים, באצטרובליה הקטנים ובקליפתה הקשה. קריפטומריה משמשת מזון לזחליהם של מספר עשים בסוג Endoclita. היא גורם מרכזי ביפן לקדחת השחת. עצי קריפטומריה, לעיתים בני מאות שנים, מקשטים מקדשים ביפן. מסופר על דאימיו שהיה עני מכדי לתרום טורו בעת הלווייתו של השוגון טוקוגאווה איאיאסו במקדש טושוגו בניקו, ולכן ביקש לשתול שדרה של עצי סוגי על מנת שמבקרים במקדש ייהנו בעתיד מצל מפני השמש הקופחת. הצעתו של הדאימיו העני התקבלה, והשדרה, שקיימת עד היום נמתחת על פני 65 ק"מ. הקריפטומריה הובאה למדינת סיקים ולמחוז דרג'ילינג שבהודו על ידי הבריטים במאה ה־19 כעץ נוי וכחומר גלם לקופסאות תה ושם נפוצה. שמה באזורים אלה הוא "דְהוּפִּי", והיא משמשת לבניין בשל משקלה הנמוך. קריפטומריה גדלה במשך שנים רבות באופן תרבותי גם בסין, עד כי לעיתים היא נחשבת לתת־מין – Cryptomeria japonica sinensis – או אף למין נפרד – Cryptomeria fortunei. עם זאת, אין הבדלים גדולים במאפיינים בין הקריפטומריה הגדלה בסין לזו היפנית, ואין הוכחה חד־משמעית כי קריפטומריה אכן גדלה באופן טבעי בסין. ניסיונות לאקלם קריפטומריה בישראל בתקופת המנדט הבריטי לא צלחו. ביפן פותחה שיטה לגיזום עצים אלו בשם "דאיסוגי". מדיה וקבצים בנושא קריפטומריה בוויקישיתוף קריפטומריה, באתר ITIS (באנגלית) קריפטומריה, באתר NCBI (באנגלית) קריפטומריה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קריפטומריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קריפטומריה, באתר Tropicos (באנגלית) קריפטומריה, באתר GBIF (באנגלית) קריפטומריה, באתר The Plant List (באנגלית) קריפטומריה, באתר IPNI (באנגלית) קריפטומריה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קריפטומריה באתר הרשימה האדומה של IUCN Rajesh Rai, Is Cryptomeria japonica an environmental panic or blessing for the Darjeeling hills?, Darjeeling Times.com, February 13, 2010. גדעון ביגר ונילי ליפשיץ, הניסיונות לאקלום עצים אקזוטיים בארץ־ישראל בתקופת השלטון הבריטי, קתדרה 85, יד יצחק בן צבי, תשרי תשנ"ח, 123–164.
אוסקר דה לה רנטה

אוסקר אריסטידס רנטה פיאו (בספרדית: Óscar Arístides Renta Fiallo), מוכר כאוסקר דה לה רנטה (Oscar de la Renta; ‏22 ביולי 1932 ברפובליקה הדומיניקנית – 20 באוקטובר 2014) היה מעצב אופנה דומיניקני, ואחד ממעצבי האופנה הגדולים בעולם במחצית השנייה של המאה ה-20 ובראשית המאה ה-21. דה לה רנטה הוכשר על ידי כריסטובל בלנסיאגה ב-1957, ועבד אצל כריסטיאן דיור החל מ-1959. זכה לפריצתו הגדולה כשהפך לאחד מהחייטים שהלבישו את ג'קלין קנדי, אשתו של ג'ון קנדי, נשיא ארצות הברית ה-35. בית האופנה בעיצובו מלביש עד היום כוכבות ונשים ממשפחות מלוכה. דה לה רנטה היה ידוע בעיצוביו המרשימים לאירועי השטיח האדום וללבוש הערב, אך התמחה גם בשמלות כלה, נעליים, בושם על שמו ("אוסקר") ועוד. ב-20 באוקטובר 2014 מת בביתו שבקונטיקט, ארצות הברית, לאחר שנאבק בשמונה השנים האחרונות של חייו במחלת הסרטן. מדיה וקבצים בנושא אוסקר דה לה רנטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסקר דה לה רנטה (באנגלית) אוסקר דה לה רנטה, באתר ווג רוני ודנאי‏, מעצב העל אוסקר דה לה רנטה הלך לעולמו, באתר וואלה, 21 באוקטובר 2014 רוני ודנאי‏, והאוסקר הולך: השמלות הבלתי נשכחות של אוסקר דה לה רנטה, באתר וואלה, 21 באוקטובר 2014 סהר שלושחר אטואן, אוסקר דה לה רנטה: מותו של מלך הנשף, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2014 אוסקר דה לה רנטה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אוסקר דה לה רנטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוסקר דה לה רנטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אוסקר דה לה רנטה, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יאמביו

יאמביו (באנגלית: Yambio; בערבית: يامبيو) היא העיר המרכזית בנפת יאמביו ובירת מחוז אקווטוריה המערבית, אחד מעשרת המחוזות שבדרום סודאן. העיר יאמביו נמצאת בנפת יאמביו במחוז אקווטוריה המערבית שבדרום סודאן, בסמוך לגבול הבינלאומי עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. העיר מרוחקת כ-445 ק"מ מערבית מהעיר הגדולה במדינה ובירתה, ג'ובה. הקואורדינטות של העיר הם: 4° 33' 54.00"N, 28° 22' 30.00"E והגובה הממוצע מעל פני הים הוא 650 מטר. יאמביו היא העיר המרכזית בנפת יאמביו ובירת מחוז אקווטוריה המערבית, אחד מעשרת מחוזות דרום סודאן. בעקבות הכרזת העצמאות של דרום סודאן ב-9 ביולי 2011, העניינים שדורשים טיפול דחוף בעיר הם: התיישבות מחודשת של סודאנים חוזרים, במיוחד מסודאן אך גם ממקומות נוספים. שיפור הביטחון כנגד מורדים בוזזים מאוגנדה הידועים בשם "צבא ההתנגדות של האל". לדאוג למזון בהווה ובעתיד לתושבי העיר. גידול האוכלוסייה בעיר: דרך עפר הפונה צפונה מובילה לכפר קטן הנקרא רי רנג'ו (Ri Rangu). דרך נוספת מובילה לעיר יאי (Yei), באקווטוריה התיכונה, ונמצאת דרומית מזרחית ליאמביו. הדרכים הראשיות שמובילות לעיר הן: הדרך הראשית שעוברת בתוך העיר A44 ומובילה מערבה לנזרה (Nzara) ולאזו (Ezo) בסמוך לגבול עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית. הדרך הראשית A44 מתמזגת עם במזרח עם A43 המחברת בין עיר הבירה, ג'ובה, בצד הדרומי לרומבק, בירת מדינת האגמים, שבבחר אל-ע'זאל מצפון. ביאמביו פועל גם נמל התעופה יאמביו, שדה תעופה אזרחי שמשרת את העיר. שדה התעופה יאמביו מדיה וקבצים בנושא יאמביו בוויקישיתוף Map Showing Yambio And Juba With Distance Marker Elevation At Yambio Airport Is 2,129 Feet Above Sea Level Immediate Concerns In Yambio In 2011 Location of Yambio Airport
אברהם אביגדור לנדא

רבי אברהם אביגדור נחום לנדא (י"א בשבט ה'תרע"ז, 3 בפברואר 1917 - ט"ז באלול ה'תשס"א, 4 בספטמבר 2001) היה האדמו"ר מסטריקוב. נולד בפולין, לרויזא ביילא ורבי יעקב יצחק דן לנדא האדמו"ר מסטריקוב . בהיותו בן 13 נכנס ללמוד בישיבת חכמי לובלין. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט לווילנה, בה שהה מספר חודשים בחברת הרב יצחק זאב סולובייצ'יק מבריסק. בשנת ה'תש"א (1941) עלה לארץ ישראל. הוריו וכן רבים מבני משפחתו נספו בשואה. בשנת ה'תש"ו (1946) נישא לחיה הדסה וידיסלבסקי, בת הרב מאיר וידיסלבסקי, מצאצאי החידושי הרי"מ, מייסד ומנהל מוסדות בית יעקב בחיפה. במשך תקופה התגורר בשכונת שערי חסד והיה מתלמידיו הקרובים של הרב מבריסק. כמו כן היה מקורב לרב דב בריש ווידנפלד, שהתגורר בסמיכות לביתו. בשנת ה'תש"ח (1948) הוכתר על ידי זקני חסידות סטריקוב כממשיך השושלת. הוא קבע את ביתו ואת מרכז החסידות בתל אביב. לימים הוקם גם בית מדרש בבני ברק. מוסדות אלו הצטרפו לבית המדרש הוותיק של החסידות בירושלים, שייסד האדמו"ר הזקן מסטריקוב בעת ביקורו בארץ ישראל. כמו כן שמר על קשר חם עם חסידות חב"ד והשתתף בחגיגת יום הולדת לרבי מליובאוויטש בכפר חב"ד חתנו הבכור הרב משה שטרן שימש כראש ישיבת חב"ד בלוד. במשך כל שנות כהונתו התרחק מגינוני אדמו"רות. בשנת ה'תשמ"ו (1986) עבר להתגורר בבני ברק והעביר אליה את מרכז החסידות. בשנת ה'תש"ן (1990) הקים את ישיבת "קול יעקב סטריקוב", על שמו של אביו. בראשות הישיבה עמדו חתניו: הרב משה שמואל שטרן - בנו של הרב יצחק יהודה שטרן אב"ד ביליץ, הרב ישעיהו פרנקל-תאומים - רב בית המדרש קרקא בבני ברק, והרב דוד ברנדר - בנו של רבי שלום ברנדר, שהיה ראש ישיבת בעלז במשך שנים רבות. בשנת ה'תשנ"ב (1992) נבנה בית כנסת חדש בירושלים, וכרבו הוכתר נכדו הבכור רבי יעקב דן שטרן. נפטר בט"ז באלול ה'תשס"א, ונקבר בהר המנוחות. הותיר אחריו שלוש בנות. מכיוון שלא הותיר צוואה מפורשת בדבר ממלא מקומו, נחלקו חסידיו לגבי זהות הממשיך בהנהגת החסידות. רוב החסידים הכתירו לאדמו"ר את חתנו הצעיר רבי דוד ברנדר, וחלק הכתירו את נכדו רבי יעקב דן שטרן המנהיג את חצרו בירושלים. זאב בלוי, נחשפה התמונה: האדמו"ר מסטריקוב זצ"ל בהתוועדות יום הולדת לכ"ק האדמו"ר מליובאוויטש, באתר JDN, ‏2023-04-02 אברהם אביגדור לנדא באתר GRAVEZ
פמפילוס

פּמפילוס הקדוש מקיסריה (ביוונית: Πάμφιλος; המחצית השנייה של המאה ה-3 – 16 בפברואר 309), היה בישוף קיסריה, מגדולי פרשני המקרא הנוצריים בימיו. ייסד את הספרייה הנוצרית שבעיר, הוביל את בית הספר התאולוגי ונחשב לאחד מאבות הכנסייה. פמפילוס היה חברו ומורו של אוסביוס מקיסריה שכתב עליו חיבור שאבד ואיזכר אותו בספרים אחרים שכתב. בשל חברותם כונה אוסביוס גם בשם "אוסביוס פמפילי", כלומר "אוסביוס חברו של פמפילוס". על פי הספר "על המרטירים של פלשתינה" (de martyribus palaestinae), פמפילוס נולד בערך בשנת 250 למשפחה עשירה ומכובדת בביירות. יש גרסה הטוענת שחילק את כל רכושו לעניים אולם סברה זו עומדת בסתירה עם העובדה שתמך בספרייה של קיסריה ובחוקרים שעבדו בה. על פי הפטריארך פוטיוס הראשון בחיבורו "ביבליותקה", למד פומפילוס בבית הספר התאולוגי של אלכסנדריה אצל פיאריוס (אנ'), מחסידיו של אוריגנוס. לאחר מכן התיישב בקיסריה והפך לכומר בכנסיית העיר. לפי אוסוביוס, פמפילוס נאסר ב-307 כשלא הסכים להקריב קרבן לקיסר הרומי ואחרי שנתיים בכלא הוצא להורג. פמפילוס נחשב לקדוש על ידי הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית המזרחית. יום חגו נחגג ב -16 בפברואר וב-1 ביוני. Eusebius von Caesarea, Märtyrer von Palästina N. Wilson: Photius, The Bibliotheca; Gerald Duckworth, London 1994; ISBN 0-7156-2612-4. מדיה וקבצים בנושא פמפילוס בוויקישיתוף The Persecution of Diocletian St. Pamphilus of Cæsarea באנציקלופדיה הקתולית הגיית השם ביוונית: פ֫מפילוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה הראשונה).
תאוריית הגדיל הנצחי

תאוריית "הגדיל הנצחי" (אנגלית: Immortal DNA strand hypothesis) היא ההשערה כי במהלך חלוקת תא גזע, בה נוצר תא גזע חדש ותא ממוין, מועברים גדילי ה-DNA הזקנים יותר לתא הגזע. בצורה זו משמר תא הגזע את גדילי ה-DNA הראשוניים מראשית חייו של היצור, שיש בהם כמות קטנה יותר של מוטציות העלולות לגרום לנזקים כגון סרטן. שיבוט טלומר ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדה התעופה יאמביו

שדה התעופה יאמביו (באנגלית: Yambio Airport) הוא שדה תעופה המשרת את העיר יאמביו שבדרום סודאן. שדה התעופה יאמביו נמצא בנפת יאמביו במחוז אקווטוריה המערבית שבדרום סודאן, בסמוך לגבול עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו והרפובליקה המרכז-אפריקאית. שדה התעופה ממוקם בצפון מזרח העיר בסמוך למרכז העסקים הראשי של העיר ובמרחק 355 ק"מ (מרחק אווירי) משדה התעופה ג'ובה, הגדול ביותר במדינה. הקואורדינטות של השדה הן: 4° 34' 12.00"N, 28° 25' 320.02"E והוא נמצא בגובה 724 מטר מעל פני הים. בשדה התעופה מסלול המראה ונחיתה יחיד לא סלול שאורכו אינו ידוע, נכון לשנת 2012. שדה התעופה יאמביו הוא שדה תעופה אזרחי המשרת את העיר יאמביו והסביבה. לשדה התעופה אין לוח זמנים מסודר. יאמביו אקווטוריה המערבית אקווטוריה מיקום שדה התעופה יאמביו בגוגל מפות Nautical Distance Between Juba And Yambio With Map Elevation At Yambio Airport Is 2,375 Feet Above Sea Level
דוד לוין

האם התכוונתם ל... דוד לוין (מחנך) – מחנך עברי ברוסיה ובישראל, מראשי "תרבות", מורה בגימנסיה הרצליה, מנהל בית המדרש למורים ולגננות לוינסקי, יו"ר ונשיא הסתדרות המורים דוד לוין (במאי) – במאי תיאטרון ומשורר ישראלי, המנהל האמנותי של תיאטרון "הבימה" בשנים 1978–1985; אחיו של חנוך לוין דוד לוין (מתמטיקאי) – פרופסור אמריטוס למתמטיקה שימושית, אוניברסיטת תל אביב מרדכי דוד לוין – ראש ישיבת עץ חיים בירושלים, ומחבר סדרת ספרי "דרכי דוד" על הש"ס דייוויד לוין – מאייר וקריקטוריסט יהודי-אמריקאי
ציפור אש

האם התכוונתם ל... ציפור האש – יצירת בלט משנת 1910. Firebird – מסד נתונים יחסי בקוד פתוח.
כריש שורי

כריש שורי (שם מדעי: Carcharhinus leucas; מכונה גם כריש זמבזי) הוא כריש ממשפחת הכרישיים הנפוץ בעיקר בימים ובאוקיינוסים חמימים, לרוב באזור קו המשווה. בניגוד לרוב הכרישים כריש זה מסוגל להעביר את חייו מהים למים מתוקים, עמוקים מספיק (אנ'). שמו בעברית הוא תרגום של שמו העממי באנגלית: "Bull Shark". השם האנגלי ניתן לו כי הוא תוקפני כמו פר זכר זועם. זהו מין הכריש הגדול ביותר בסוג כריש. נקבות הכריש השורי גדולות במעט מהזכרים. אורכם הממוצע מגיע ל-2.4 מטר ומשקלם ל-130 ק"ג. הזכרים מגיעים לאורך ממוצע של 2.25 מטר ולמשקל ממוצע של 95 ק"ג. הכריש הגדול ביותר שנמדד הגיע לאורך של 3.5 מטרים (11 רגל) ולמשקל 315 קילוגרם (694 ליברות), אך ייתכן שקיימים פרטים גדולים יותר. כרישים אלה בעלי חוטם רחב, סנפיר גב גבוה וזנב חזק איתו הם נעים במהירות. צבעם אפור ולעיתים כחול והבטן בהירה. על פי בדיקות שנערכו, לכריש השורי יש את עוצמת הנשיכה החזקה ביותר יחסית למשקלם בקרב הכרישים. באופן יחסי היא חזקה גם יותר מזה של עמלץ לבן ועוצמתה היא 5,914 ניוטון (1,330 ליברות-כוח). הכריש נמצא במים בעומק 150 מטר אך לרוב הוא מצוי עד לעומק 30 מטרים, סביב מימי החופים הטרופיים, לרוב במים עכורים. הכריש נמצא גם בנהר האמזונאס והוא מסוגל לחיות תקופות קצרות גם במים מליחים ומים מתוקים, אך חייב לחזור למי-ים אחת לתקופה. הוא גם תועד בדיווחים מהימנים ברמה משתנה בנהר בריזביין שבקווינסלנד, הגנגס והבראהמאפוטרה ובאגם ניקרגואה וכן בחידקל, במיסיסיפי, נהר אוהיו, נהר פוטומק ועוד. מין זה הוא צייד יחיד אך לעיתים שני כרישים או יותר יחברו כדי לתפוס טרף יחדיו. הכריש משתמש בנשיכתו החזקה כדי לקרוע פיסות מבשר הטרף, מה שגם יכול לגרום לטירוף אכילה, עקב ריח הדם במים. הוא ניזון כמעט מכל בעלי החיים אותם הוא מצליח להשיג כמו חסרי חוליות, דגים ויונקים ימיים ואינו מהסס לטרוף דגי סחוס אחרים או כרישים קטנים ממנו ואף את בני מינו. באופן כללי הוא איננו בוחל באף מקור בשר כולל מפגרים. לכריש אין הרבה טורפים למעט האורקה, עמלץ לבן וכריש טיגרי. במקרים מסוימים כרישים בחופי אוסטרליה נטרפו בידי תנין הים ובדרום אפריקה בידי תנין היאור, אך אלו מקרים נדירים. כריש זה נחשב לכריש מסוכן ותוקפני לבני האדם, שלישי בקטלניותו לאדם לאחר העמלץ הלבן והכריש הטיגרי. הימצאותו בקרבת החופים גורמת להיתקלויות רבות עם האדם ומאחר שהוא טריטוריאלי ותוקפני מאוד הוא עלול לגרום לנזק רב. נוסף על כך, טירוף החושים שלו לריח של דם במים, גורם לו לתקוף בפראות. עקב עוצמת הנשיכה המרסקת והמטלטלת שלו, לרוב המתקפות מסתיימות בפציעה קשה או במוות. הכריש גם שוכן במים עכורים, בהם קשה לראות אותו בזמן. מתקפות של כרישים נרשמו לאורך חופים רבים בעולם מניו ג'רזי וחופים רבים בפלורידה ובברזיל עד לנמלים בסידני. גם מתקפות רוחצים בנהר הגנגס מיוחסות אליו, אך לרוב המתקפות מתרחשות בים. על מתקפות כריש זה (בתקיפות הכרישים בניו ג'רזי) יצא הספר מלתעות של פיטר בנצ'לי, אשר בהמשך התפתח לסרט האימה בעל אותו שם. מדיה וקבצים בנושא כריש שורי בוויקישיתוף כריש שורי, באתר ITIS (באנגלית) כריש שורי, באתר NCBI (באנגלית) כריש שורי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כריש שורי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) כריש שורי, באתר FishBase (באנגלית) כריש שורי, באתר GBIF (באנגלית) כריש שורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בעת שיצורים ימיים נכחדים בגלל התחממות המים, הכריש השורי משגשג, באתר הארץ, 20 במרץ 2024 כריש שורי באתר הרשימה האדומה של IUCN תיעוד נדיר וקשה לצפייה: תנין יאור ענק בלע בשלמותו כריש שנתפס על ידי הדייג, באתר וואלה, 29 במרץ 2021.
ריימונד רייף

רויאל ריימונד רייף (באנגלית: Royal Raymond Rife;‏ 16 במאי 1888 - 5 באוגוסט 1971) היה ממציא וחוקר אמריקאי שהמצאותיו נחשבות פסאודו-רפואיות. בשנת 1930 רייף טען כי באמצעות מיקרוסקופ אופטי מיוחד שבנה, הוא הצליח לצפות בחיידקים, שהיו קטנים מכדי לצפות בהם באמצעים הטכנולוגיים שהיו קיימים באותה תקופה. לדבריו, אלומת הקרניים מהמכשיר שלו יכולים להחליש או להרוס פתוגנים באמצעות תהודה אנרגטית שהורסת את המרכיבים הכימיים שלהם. בשנות ה-50 מומחים רפואיים פקפקו בטענותיו של רייף מאחר שהן לא שוכפלו באופן עצמאי. מנגד, רייף האשים את הדחייה המדעית של טענותיו בקנוניה של המחלקה לבריאות הציבור באיגוד הרפואה האמריקאי (AMA) וגורמים אחרים של "הרפואה המאורגנת", אשר התנגדו באופן נחרץ למכשירים שלו. התעניינות בטכנולוגיה של רייף חודשה בחוגי רפואה אלטרנטיבית בעקבות פרסום הספר "תרופה לסרטן שעובדת" שראה אור בשנת 1987, בו נטען כי רייף הצליח לרפא סרטן, אבל כל העבודה שלו דוכאה על ידי קשירת קשר חזק על ידי איגוד הרפואה האמריקאי. לאחר פרסום הספר, שווק מגוון רחב של מכשירים הנושאים את שמו, לריפוי מחלות שונות כמו סרטן ואיידס. ניתוח של המגזין "אלקטרוניקה אוסטרליה" מצא כי מכשיר רייף טיפוסי כלל סוללה 9 וולט, חיווט, טיימר ושני צינורות נחושת קצרים. כיום, מומחים מהזרם המרכזי עדיין רואים במכשירי רייף פסבדו-רפואה והם מסווגים כהתקני רדיוניקס. בניגוד לארצות הברית בה עד שנות ה-80 חל איסור מוחלט להשתמש בטכנולוגיה של רייף, מדינות אחרות אימצו את הטכנולוגיה ומומחים גרמנים קידמו אותה בשנות ה-70 ובהמשך בשנות ה-90 מומחים רוסים שיפרו אותה. מדיה וקבצים בנושא ריימונד רייף בוויקישיתוף ארגון רייף, פרסומים הקשורים לדוקטור רייף בשנים 1930–1971 מחקר רייף, אתר המקדם את טענותיו של רייף טרפיה אלקטרונית, באתר החברה האמריקנית לסרטן מכשירי רייף, באתר המועצה הלאומית נגד הונאות רפואיות
צנזורה באיראן

הצנזורה באיראן היא הגבלת או מניעת הפצה, הצגה והוצאה לאור של מידע, ברפובליקה האיסלאמית של איראן. רוב הסמכויות בעניין והצנזורה בפועל, מיושמות על ידי המשטר האיראני. גוף הצנזורה העיקרי הוא המשרד להכוונה איסלמית. התכנים המצונזרים כוללים לעיתים קרובות נושאים הקשורים למעמד האישה, חופש הדיבור, דמוקרטיה, פורנוגרפיה, מקורות מידע אמינים, מקורות דתיים שונים, יחסי איראן-ארצות הברית, תוכנית הגרעין, דת ואנשי דת באיראן. הצנזורה קפדנית ומתבצעת אף בחומרים המיועדים לקהל-יעד שולי יחסית. המדיות בהם מתבצעת הצנזורה הם על-פי רוב, טלוויזיה, מידע מודפס, רדיו, סרטים, מוזיאונים, גלריות, תערוכות, ורשת. איראנים המנסים לגשת אל רוב בסיסי הנתונים ומנועי החיפוש ברשת, נתקלים בהודעה "המידע המבוקש אסור". רוב המידע המותר עובר ביקורת של המשרד לתרבות והכוונה איסלאמית. עבירות צנזורה מטופלות על ידי בית המשפט של המהפיכה האיסלאמית. ארגון עיתונאים ללא גבולות מדרג את רמת הצנזורה באיראן כ"רצינית מאוד" הדירוג הגבוה ביותר בסולם חמש דרגות הצנזורה, של הארגון. צנזורת האינטרנט במדינה מוגדרת אף-היא כהדוקה ביותר, על ידי מיזם OpenNet Initiative. מדיה באיראן תעמולה באיראן תקשורת באיראן סינון תכנים באינטרנט באיראן מדיה וקבצים בנושא צנזורה באיראן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקלר (פיזיקה)

בפיזיקה, סְקָלָר הוא גודל פיזיקלי חד־ממדי, כלומר כזה שניתן לתארו על ידי מספר ממשי יחיד. לסקלר אין כיוון, אלא גודל בלבד. דוגמאות לסקלרים הן למשל זמן, אנרגיה, מסה, נפח, צפיפות, טמפרטורה. סקלר (בניגוד לווקטור) אינו משתנה תחת סיבובים. לגדלים סקלריים יש חשיבות רבה בפיזיקה, כיוון שמדידה שלהם במערכות צירים שונות, תתן אותה תוצאה. ניתן להתייחס לסקלרים כמקרה פרטי של טנזור שדרגתו 0 כיוון שלא נדרשים אינדקסים כדי לתארו. טנזורים מדרגות גבוהות יותר, כמו וקטור (דרגה 1), או תבנית ביליניארית (כלומר, מטריצה; דרגה 2), מושפעים מסיבוב הקואורדינטות ומסתובבים יחד איתן. למשל: מהירות (velocity) ותאוצה הן וקטורים, ואורכו של וקטור הוא סקלר. לעומת זאת, ההיטל של וקטור על אחד הצירים איננו סקלר, למרות היותו מספר בודד, כיוון שהוא משתנה עם סיבוב הקואורדינטות. באופן כללי יותר, סקלר הוא גודל פיזיקלי שאינו משתנה תחת טרנספורציות מחבורת טרנספורמציות כלשהי. לדוגמה: סקלר רגיל אינו משתנה תחת טרנספורמציות סיבוב (חבורת הסיבובים). באנליזה טנזורית, סקלר הוא גודל ממימד 1 שנשאר אותו הדבר כאשר משנים קואורדינטות. כך למשל, הגודל r 2 = r → ⋅ r → {\displaystyle r^{2}={\vec {r}}\cdot {\vec {r}}} הוא סקלר, כאשר r → {\displaystyle {\vec {r}}} הוא וקטור ההעתק, והנקודה מסמנת מכפלה סקלרית. עובדה זו נבעת מכך שהגודל r2 הוא ריבוע אורכו של וקטור ההעתק, גודל שאינו תלוי במערכת הצירים. סקלר לורנץ הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציית לורנץ (חבורת לורנץ/פואנקרה). סקלר כללי הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציה כללית כלשהי (לדוגמה, מהירות האור או d x μ d x μ {\displaystyle dx^{\mu }dx_{\mu }} ). אנרגיה היא סקלר רגיל – היא אינה משתנה כאשר מסובבים את המערכת; אך היא אינה סקלר לורנץ – היא משתנה במעבר למערכת יחוס אחרת. לעומת זאת מסה, מטען חשמלי או ספין של חלקיק הם סקלר לורנץ. פסאודו סקלר הוא גודל שאינו משתנה תחת טרנספורמציית סיבוב אבל מחליף סימן תחת שיקוף. לדוגמה, המכפלה E → ⋅ B → {\displaystyle {\vec {E}}\cdot {\vec {B}}} בין השדה המגנטי לשדה החשמלי (משום שהשדה החשמלי הוא וקטור בעוד שהשדה המגנטי הוא פסאודו וקטור). דוגמה נוספת היא   S → ⋅ L → {\displaystyle \ {\vec {S}}\cdot {\vec {L}}} כאשר L → = r → × p → {\displaystyle {\vec {L}}={\vec {r}}\times {\vec {p}}} הוא תנע זוויתי ו S → {\displaystyle {\vec {S}}} הוא ספין. סקלר, לפירושים נוספים של המושג בהקשרים אחרים. סקלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית המשפט של המהפכה האסלאמית

בית המשפט של המהפכה האסלאמית (בפרסית: دادگاه‌های انقلاب اسلامی) הוא בית משפט מיוחד ברפובליקה האסלאמית של איראן המיועד לשפוט חשודים בעיקר בניסיונות פגיעה במשטר האסלאמי. פגיעה שכזו עשויה להתבצע באמצעות אלימות, הפצת דיבה, הפצת חומרים אסורים, וניסיונות להפלת המשטר. בית המשפט החל בפעילותו מיד לאחר המהפיכה האיראנית בשנת 1979 וממשיך בפעילותו גם כיום. עבירות הנוגעות לביטחון הפנים והחוץ של המדינה. הוצאת דיבה נגד איראן ומנהיגיה. קשירת קשר נגד המשטר. נשיאת נשק בלתי חוקי ושימוש בטרור נגד הרפובליקה האסלאמית. עיסוק בריגול עיסוק בהברחת סמים ופריטים נרקוטיים. משרד המשפטים האיראני מדיה וקבצים בנושא בית המשפט של המהפכה האסלאמית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן ובנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רדיו פרדא

רדיו פרדא (בפרסית: رادیو فردا) הוא הענף האיראני של רדיו אירופה החופשית. הרדיו משדר 24 שעות ביממה בשפה הפרסית, מתחנתו הממוקמת בפראג בירת צ'כיה. הרדיו החל לפעול בדצמבר 2002, ומשדר תכנים בנושאי תרבות, פוליטיקה, חברה, וחדשות, בדגש על נושאים איראניים. השם פרדא משמעותו בפרסית "מחר". שידורי הרדיו נחסמו פעמים רבות על ידי הרשויות האיראניות במשך זמן פעילותו, ואף בוצעו מעצרים כנגד אישים הקשורים לרדיו. פעילות הרדיו ממומנת ככל רדיו אירופה החופשית על ידי הקונגרס האמריקאי. קול ישראל בפרסית מדיה וקבצים בנושא רדיו פרדא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רדיו פרדא (בפרסית) אתר האינטרנט הרשמי של רדיו פרדא רדיו פרדא, ברשת החברתית פייסבוק רדיו פרדא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רדיו פרדא, ברשת החברתית אינסטגרם רדיו פרדא, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.