laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יורם חכם

יורם חכם (14 באפריל 1955, כ"ב בניסן תשט"ו‏ - 11 ביוני 2008, ח' בסיוון תשס"ח) היה עורך דין פלילי ישראלי, שייצג בין היתר עבריינים בולטים של הפשיעה המאורגנת בישראל, בהם אסי אבוטבול, ושנרצח לאחר שני סכסוכים מתוקשרים שהובילו לקרע עמוק ביניהם. חכם נולד בשנת 1955 וגדל בשכונת רמת יוסף שבבת ים. בצה"ל שימש כקצין בדרגת סגן-משנה בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. הוא לחם במלחמת יום הכיפורים בקרב החווה הסינית. אירוע זה, לטענת קרוביו, היה מכונן בחייו של חכם והוביל אותו ללמוד משפטים ולעסוק במקצוע זה לכל חייו. לאחר שסיים את שירותו בצה"ל התכוון ללמוד עריכת דין, אך התנאים היו לרעתו - הוא לא השלים תעודת בגרות ולא היה לו די כסף לשכר לימוד. בסופו של דבר עבד כנהג מונית תוך כדי שלמד לימודים אקדמיים, וסיים את חוק לימודיו במשפטים. את צעדו הראשון כעורך דין פלילי עשה כאשר התלווה לסניגור הפלילי דוד יפתח לפגישה עם העבריין הרצל אביטן בבית הסוהר איילון. בפגישה זו הבין שיש לו כימיה טובה עם עבריינים ופושעים והחל לייצג אנשים מסוג זה. שנתיים לאחר מכן עזב את המשרד של יפתח ופתח משרד עורכי דין קטן משלו בשנת 1987. הוא קיבל כלקוח את יוסי הררי, ממנהיגי כנופיית רמת עמידר. כמה חודשים אחדים לאחר מכן התלקח קרב כנופיות בין כנופייתו של הררי לבין כנופיית פרדס כץ והררי הועמד לדין. זו הייתה הפעם הראשונה שבה חכם עמד במרכז תשומת הלב במשפט פלילי והוא הוביל לזיכויו של הררי מההאשמות המיוחסות לו, ובזכות זאת צבר מוניטין רב כעורך דין פלילי. עד מהרה החל לייצג פושעים בולטים, בהם חייליו של זאב רוזנשטיין, משפחת חרירי ואריק אלפרון. בחודש אפריל 2008 החל לייצג את העבריין אסי אבוטבול. בין אבוטבול לחכם נוצר משבר אמון. אבוטבול הורשע בהפעלה וניהול של ארגון פשיעה ונדון למאסר. ב-11 ביוני 2008 נרצח חכם בפיצוץ מטען חבלה שהוטמן מתחת למושב במכוניתו. הוא נקבר בבית העלמין ירקון. עד לשנת 2017 לא נמצא קצה חוט בנוגע לרצח, אך ב-25 במאי 2017 שמו של אבוטבול נקשר ברצח. ב-29 באוגוסט 2017 הוגש נגד אבוטבול כתב אישום בגין הזמנת רצח עו"ד חכם. חכם התחתן בשנות העשרים המוקדמות לחייו עם עדינה חכם, אחת מחברותיו לכיתה בבית הספר היסודי. נסלי ברדה, ‏מלכודת לפרקליט, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2016 נסלי ברדה, ‏מלכודת לפרקליט - חלק שני, באתר ‏מאקו‏, 31 במרץ 2016 אבי אשכנזי‏, הקוסקוס אצל אבוטבול ואשת האוליגרך: כך התגלגל תיק הרצח של יורם חכם, באתר וואלה, 24 במאי 2017 אלון חכמון, ‏חקירת רצח עורך הדין יורם חכם: המשטרה בוחנת הקלטות ממשפט של אסי אבוטבול, באתר מעריב אונליין, 27 באפריל 2017 אילה חסון, מלכודת לפרקליט: מסע בעקבות תיק הרצח של עו"ד יורם חכם, באתר nana10‏, 27 במאי 2017 עודד שלום, מאיר תורג'מן, נתפס על חכם, באתר "ידיעות אחרונות", 20 בספטמבר 2017 דורון הרמן, דקה אחר דקה: כך חוסל פרקליטו של העבריין אסי אבוטבול, באתר חדשות 13, 25 באוקטובר 2019 אתר "Billiongraves" מלכודת לפרקליט, באתר mako משרד עורכי-דין יורם חכם, באתר דין - עורכי דין ומידע משפטי בישראל מיכל שפירא, העבריין אסי אבוטבול הורשע בניהול ארגון פשיעה, באתר nrg‏, 4 ביוני 2017 אבי כהן, פיגוע פלילי: עו"ד יורם חכם נרצח בפיצוץ בת"א, באתר ynet, 11 ביוני 2008 תומר ולמר, מאות ליוו את עו"ד יורם חכם בדרכו האחרונה, באתר nrg‏, 12 ביוני 2008 אלי סניור ורענן בן צור בסון, אסי אבוטבול הוא העבריין החשוד ברצח עו"ד יורם חכם, באתר ynet, 25 במאי 2017 חן מענית, ‏אישום נגד אסי אבוטבול בגין רצח עו"ד יורם חכם וארתור רוזן, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2017
רובינגר

האם התכוונתם ל... אמי רובינגר – מאייר וסופר ילדים דוד רובינגר – צלם עיתונות ישראלי
ג'וליאן קוק

ג'וליאן אהרון קוק (באנגלית: Julian Aaron Cook;‏ 7 באוקטובר 1916 - 19 ביוני 1990) היה קולונל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-504, הדיוויזיה המוטסת ה-82 במלחמת העולם השנייה. קוק נולד וגדל בעיירה מאונט הולי, שבורמונט. בשנת 1940 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והוסמך כקצין בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית. בשנת 1942 התנדב לכוחות המוטסים ושובץ ברגימנט הרגלים המוצנח ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 וצנח בסיציליה, בסלרנו ואנציו. בשל האבדות הכבדות שספג הרגימנט לא השתתפו אנשיו, ובהם קוק, בפלישה לנורמנדי. זמן קצר בטרם מבצע מארקט גארדן מונה קוק למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט ה-504, והוביל את אנשיו בצניחה ובלחימה בהולנד. במהלך המבצע (19 ו-20 בספטמבר 1944) ניסו כוחות החלוץ של הקורפוס ה-30 (מדיוויזיית המשמר המשוריינת) בסיוע יחידות מהדיוויזיה המוטסת ה-82 להשתלט על הקצה הדרומי של גשר ניימכן, אך נהדפו שוב ושוב על ידי המגינים הגרמניים. קוק הוביל את הגדוד בצליחת סער באור היום של נהר הוואל ובקרב לכיבוש הקצה הצפוני של הגשר. הגרמנים נסוגו מניימכן וכוחות בעלות הברית תפסו את הגשר (שאורכו היה כ-200 מטר) ללא פגע בשעות הערב של 20 בספטמבר. על האופן שבו פיקד על גדודו בקרב הוענק לשקוק צלב השירות המצוין. בהמשך פיקד על הגדוד במהלך המערכה בארדנים. לאחר המלחמה הועלה לדרגת קולונל ושירת כקצין קישור לכוחות צבא צרפת במלחמת הודו-סין הראשונה. דמותו של קוק הופיעה בסרט גשר אחד רחוק מדי וגולמה על ידי השחקן האמריקאי רוברט רדפורד. קורנליוס ראיין, "גשר אחד רחוק מדי", הוצאת זמורה ביתן ומודן, 1979. ג'יימס גבין, קדימה לברלין: עלילות קרב של מפקד צנחנים אמריקני במלחמת העולם השנייה, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1981. ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972. מדיה וקבצים בנושא ג'וליאן קוק בוויקישיתוף קורנליוס ראיין, "גשר אחד רחוק מדי", הוצאת זמורה ביתן ומודן, 1979, עמודים 297-328. מקס הייסטינגס, ארמגדון: הקרב על גרמניה 1944-1945, הוצאת דביר, 2007, עמודים 93-94. ג'יימס גבין, "קדימה לברלין: עלילות קרב של מפקד צנחנים אמריקני במלחמת העולם השנייה", תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1981, עמודים 203-213.
ראובן טאקר

ראובן הנרי טאקר ה-3 (באנגלית: Reuben Henry Tucker III; ‏ 29 בינואר 1911 – 6 בינואר 1970) היה מייג'ור גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד הרגימנט ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 במלחמת העולם השנייה. טאקר נולד וגדל בעיירה אנסוניה, שבקונטיקט. בשנת 1935 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והוסמך כקצין בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית. בהמשך התנדב לכוחות המוטסים ושובץ בגדוד הצנחנים ה-504 שבהמשך הפך לרגימנט הרגלים המוצנח ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. טאקר מונה תחילה לקצין האג"ם של הרגימנט ובשנת 1942 ומנה למפקד מפקד הרגימנט ה-504 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 ופיקד עליו בסיציליה, בסלרנו ואנציו בהן ביצעו הוא ואנשיו צניחות קרביות. בשל האבידות הכבדות שספג הרגימנט לא השתתפו אנשיו, ובהם קוק, בפלישה לנורמנדי. טאקר פיקד על הרגימנט במהלך מבצע מארקט גארדן במהלכו צנחו אנשיו בהולנד. במהלך המבצע (19 ו-20 בספטמבר 1944) ניסו כוחות החלוץ של הקורפוס ה-30 (מדיוויזיית המשמר המשוריינת) בסיוע יחידות מהדיוויזיה המוטסת ה-82 להשתלט על הקצה הדרומי של גשר ניימכן, אך נהדפו שוב ושוב על ידי המגינים הגרמניים. מפקד הגדוד ה-3 ברגימנט, ג'וליאן קוק, הוביל את הגדוד בצליחת סער באור היום של נהר הוואל ובקרב לכיבוש הקצה הצפוני של הגשר. הגרמנים נסוגו מניימכן וכוחות בעלות הברית תפסו את הגשר (שאורכו היה כ-200 מטר) ללא פגע בשעות הערב של 20 בספטמבר. בהמשך פיקד על הרגימנט במהלך המערכה בארדנים. לאחר המלחמה שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד ובין היתר שימש כעוזר מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101 והועלה לדרגת מייג'ור גנרל. קורנליוס ראיין, "גשר אחד רחוק מדי", הוצאת זמורה ביתן ומודן, 1979. ג'יימס גאווין, קדימה לברלין: עלילות קרב של מפקד צנחנים אמריקני במלחמת העולם השנייה, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1981. ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972. מדיה וקבצים בנושא ראובן טאקר בוויקישיתוף ג'יימס גבין, "קדימה לברלין: עלילות קרב של מפקד צנחנים אמריקני במלחמת העולם השנייה", תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1981, עמודים 92-94. קורנליוס ראיין, "גשר אחד רחוק מדי", הוצאת זמורה ביתן ומודן, 1979, עמודים 297-328. ג'יימס גבין, "קדימה לברלין: עלילות קרב של מפקד צנחנים אמריקני במלחמת העולם השנייה", תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1981, עמודים 203-213. אנטוני ביוור, "ההימור האחרון של היטלר: המתקפה בארדנים 1944", הוצאת ידיעות ספרים, 2017, עמודים 204-205.
Move Your Body

Move Your Body (בעברית: הזז את הגוף שלך) הוא שיר מאת הזמרת וכותבת השירים האוסטרלית סיה. השיר יצא לאור ב-6 בינואר 2017, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה הנקרא, "This Is Acting". השיר שימש כשיר רקע בפרסומת לרכב הנקרא, "לקסוס אל סי 500". לשיר יצאו שלוש גרסאות שונות עיקריות: גרסת האלבום - 4:07, גרסה רגילה שלא נשלחה אל הרדיו אך נכללה בכל זאת באלבום. מיקס הסינגל - 4:12, שלו יצא הווידאו קליפ בשילוב המילים של השיר והוא הגרסה שנשלחה אל הרדיו. רמיקס של אלן ווקר - 3:37, רמיקס מצליח של ווקר אשר צבר כמות צפיות רבות בערוצה של הזמרת, ובמהרה הפך לאחד מהרמיקסים המוכרים ביותר של הזמרת ושל ווקר. השיר נכתב במקור עבור שאקירה, אך זו דחתה אותו. סיה ציינה דבר רמיזה על השיר בריאיון לרולינוג סטון בשנת 2015, באומרה: "אחד מהם הוא שיר ששאקירה דחתה, ותבינו למה אני מתכוונת כשתשמעו אותו. אתם תדעו שזה היה השיר ששאקירה דחתה אותו, והיא הייתה צריכה לשיר אותו בגלל שאני נשמעת בו כמו שאקירה". השיר קיבל מספר ביקורות חלוקות. אלכס מקקאון-לוי מהאתר "The A.V. Club" כתב: "Move Your Body, הוא ניסיונה של סיה ליצור להיט של רחבות ריקודים. אך השיר סובל מחוסר ייחודיות. זה להיט מוחלט בתור להיט מועדונים, אך זה מרגיש קצת צפוי ומשעמם." קארל וילסון ממגזין בילבורד כינה את השיר "מדהים", בעוד שלינדזי זולנדז מניו יורק סבורה שהשיר "הוא השיר המגוחך ביותר ב-"This Is Acting". קיית'י לנדולי מאתר "Idolator" ציינה כי השיר "עושה ניסיון אמיץ להאיר קצת את הדברים". במגזין הגרדיאן, צוין כי השיר מתאים יותר לאנשים שאוהבים פופ סוער במיוחד. לשיר יצא ווידאו קליפ בשילוב עם המילים של השיר, והוא הועלה לערוץ ה-Vevo של סיה ב-12 בינואר 2017. עלילת הווידאו קליפ מתקיימת בסטודיו לצילום בקניון באמריקה בשנת 1987 וכולל בתוכו ילדה קופצנית ועליזה (המגולמת על ידי ליליאנה קטצ'מן), והוריה הנמצאים בצילום תמונה זוהרת עד שהילדה בורחת מהחדר ומוצאת פאה בלונדינית ושחורה (סימן ההיכר של סיה) ומודדת אותה. לאחר מכן היא מתפרצת לחדרי צילום אחרים בריקוד ונכללת בתמונות של זרים שונים עד שהוריה גוררים אותה הרחק, אך הזרים מזמינים אותה לרקוד ולהצטלם איתה שוב ואמה מבינה שהמצב לגיטימי ומרשה לה ללכת אליהם. השנה של הווידאו קליפ בעלת חשיבות כיוון שהזמרת ניסתה "לחזור אל העבר", ניתן לראות זאת גם בווידאו קליפ לסינגל השני מן האלבום הנקרא, "Cheap Thrills" ובווידאו קליפ הזה ניתן לראות את הצילום העתיק משנים קודמות והתצוגה שלו על מסך טלוויזיה בשחור לבן ומעוגל פינות. מידע על השיר "Move Your Body" באתר AllMusic סרטון השיר "Move Your Body" באתר יוטיוב
אוטו הראשון, דוכס בוואריה

אוטו הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Otto I, Herzog von Bayern;‏ 1117–11 ביולי 1183), היה דוכס בוואריה בין השנים 1180–1183. אוטו נולד בשנת 1117 בקלהיים, לאוטו הרביעי, רוזן ויטלסבאך ולהייליקה מפטנדורף-לנגנפלד, בתם של פרידריך השלישי, רוזן פטנדורף-לנגנפלד והייליקה משוואביה. אוטו היה אחד האבירים הטובים של פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף מנע תבוסה של פרידריך על יד ורונה בשנת 1155. בשנת 1156 מת אביו, ואוטו מונה במקומו לרוזן הפלטינט של בוואריה תחת שלטונו של היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה. בשנת 1157 גבר הסכסוך בין פרידריך לאפיפיור אדריאנוס הרביעי, ולאחר מותו של אדריאנוס הרביעי, מינה פרידריך את אוטאביו דה מונטצ'לי כאנטי-אפיפיור לאלכסנדר השלישי, ואוטו תמך בוויקטור הרביעי. בשנת 1180 הדיח פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה משלטונו, ומסר את דוכסות בוואריה לאוטו. אולם חלק גדול מהאצילים לא תמך בשלטונו של אוטו, ואף סירבו להשתתף במליאת האצולה ברגנסבורג. אולם את מרקיזות שטיריה הפריד פרידריך מבוואריה, ונתן לאוטוקאר הרביעי משטיריה את התואר דוכס. בשנת 1182 קנה אוטו את ארמון דכאו מאלמנתו של קונרד השני, דוכס מראניה ודכאו, בעד לסכום גדול מאוד שנתן לה במזומן. בשנת 1183 ליווה אוטו את פרידריך הראשון לחתום על שלום קונסטנץ עם הליגה הלומברדית, אולם מת במפתיע ב-11 ביולי בפולנדורף, ובנו לודוויג הראשון, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו. בשל היותו קטין, הועמד לודוויג תחת חסותם של דודו קונרד מוויטלסבאך ופרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם עד מהרה תפסה אמו אגנס מלון את העוצרות, ושלטה בדוכסות עד הגיעו לבגרות בשנת 1189. בשנת 1169 התחתן אוטו עם אגנס מלון, בתם של לודוויג הראשון, רוזן לון ואגנס ממץ, ממנה נולדו לו 11 ילדים: אוטו מוויטלסבאך (1169–1181) אולריך מוויטלסבאך (לא ידוע) אגנס מוויטלסבאך (לא ידוע) סופיה מוויטלסבאך (1170–1238), התחתנה עם הרמן הראשון, רוזן תורינגיה הייליקה מוויטלסבאך (1171 - לא ידוע), התחתנה עם דיטריך, רוזן ואסרבורג אגנס מוויטלסבאך (1172–1200), התחתנה עם היינריך, רוזן פליין ריכרדיס מוויטלסבאך (1173–1231), התחתנה עם אוטו הראשון, רוזן חלרה לודוויג הראשון, דוכס בוואריה (1173–1231) הייליקה מוויטלסבאך (1176 - לא ידוע), התחתנה עם אדלברט השלישי, רוזן דילינגן אליזבת מוויטלסבאך (1178 - לא ידוע), התחתנה עם ברטולד השני, רוזן ווהבורג מכטילד מוויטלסבאך (1180–1231), התחתנה עם ראפוטו השני, רוזן אורטנבורג מדיה וקבצים בנושא אוטו הראשון, דוכס בוואריה בוויקישיתוף
Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death)

Holy Wood (In the Shadow of the Valley of Death) - "עץ (או זיקפה) קדוש (בגיא צלמוות)" - הוא אלבום של להקת המטאל מרילין מנסון. האלבום יצא ב-2000 והיה הראשון של מנסון לאחר אירוע הטבח בתיכון קולומביין שחלק מהתקשורת האשים בו את מנסון. האלבום עוסק בנשק, במוות ובחלקן של התקשורת ושל הוליווד בהפצת האלימות. השיר The Love Song עוסק באמצעות מטפורה בחוסר השליטה של ההורים על הילדים, כשהאב הוא הזרוע, האם היא האקדח והילד הוא הכדור. מתוך השיר Lamb of God שעוסק בצורה שבה המוות מוצג בידי התקשורת: אם אתה מת כשאף אחד אינו צופה בך, אז הרייטינג שלך צונח ואתה נשכח. אם הם יהרגו אותך מעל מסך הטלוויזיה, אתה קדוש מעונה ושה האלוהים. מתוך השיר The Nobodies שלכל הדעות עוסק ישירות בטבח בקולומביין: אנחנו הכלומניקים, רוצים להיות אנשים חשובים. כשנהיה מתים, הם יידעו בדיוק מי אנחנו. מספר ילדים מתו יום אחד, האכלנו את המכונות ואז התפללנו, הקאנו הלוך ושוב באמונה עגמומית, הייתם צריכים לראות את הרייטינג באותו יום. הלהיטים מתוך האלבום הם The Fight Song ,Disposable Teens ו-The Nobodies. האלבום הצליח פחות מקודמיו והגיע למקום ה-13 ברשימת האלבומים הנמכרים בארצות הברית. כל השירים נכתבו על ידי מרילין מנסון. המיספור בספרות הרומיות במקור. A: In the Shadow I Godeatgod II The Love Song III The Fight Song IV Disposable Teens D: The Androgyne (V Target Audience (Narcissus Narcosis 'VI 'President Dead VII In the Shadow of the Valley of Death VIII Cruci-Fiction in Space IX A Place in the Dirt A: Of Red Earth X The Nobodies XI The Death Song XII Lamb of God XIII Born Again XIV Burning Flag M: The Fallen XV Coma Black a) Eden Eye b) The Apple of Discord XVI Valentine's Day XVII The Fall of Adam XVIII King Kill 33° (XIX Count to Six and Die (The Vacuum of Infinite Space Encompassing XX The Nobodies (גרסה אקוסטית שצורפה לאלבום באזורים מסוימים) מידע על האלבום Holy Wood באתר MusicBrainz מידע על האלבום Holy Wood באתר AllMusic האלבום Holy Wood באתר Discogs האלבום Holy Wood באתר ספוטיפיי
לאופולד, דוכס בוואריה

לאופולד, דוכס בוואריה (בגרמנית: Leopold. von Bayern; ‏1112–18 באוקטובר 1141), היה שליט אוסטריה בין השנים 1136–1141 ודוכס בוואריה בין השנים 1139–1141. לאופולד נולד בשנת 1108, ללאופולד השלישי, מרקיז אוסטריה ולאגנס מווייבלינגן, בתם של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וברטה מסבויה. בשנת 1136 מת אביו לאופולד השלישי, מרקיז אוסטריה, ולאופולד עלה לשלטון במקומו. בשנת 1137 הגיע לאופולד להסכם עם בישוף פסאו, ולפיו הבישוף יקבל את כנסיית פטרוס הקדוש בווינה, בעוד לאופולד יקבל שטחים נרחבים של הבישוף מחוץ לעיר, למעט שטח שעליו נבנתה מאוחר יותר קתדרלת סטפנוס הקדוש. בשנת 1139 הדיח קונראד השלישי, מלך גרמניה את היינריך העשירי, דוכס בוואריה, כחלק מהמאבק בין בית הוהנשטאופן לבית ולף, ומסר ללאופולד את דוכסות בוואריה. ב-18 באוקטובר 1141 מת לאופולד במפתיע בנידראלטייך, ואחיו היינריך ירש את נחלותיו. מדיה וקבצים בנושא לאופולד, דוכס בוואריה בוויקישיתוף
מוסדות יקירי ירושלים

מוסדות יקירי ירושלים הם אגד של מוסדות לימוד חרדים ספרדים. הכוללים: גני ילדים, 2 תלמודי תורה, 4 ישיבות ו-2 מסגרות כולל אברכים. מרכז המוסדות נמצא בירושלים וסניפים קיימים בבית שמש ובנתיבות ובקריית גת. במוסדות לומדים אלפי תלמידים. מייסדם הוא הרב יהודה כהן. בשנת ה'תשמ"ג (1983) יסד הרב כהן את הישיבה הקטנה יקירי ירושלים, ואת תלמוד התורה. בסביבות שנת ה'תשנ"ו, נוסדה הישיבה הגדולה ישיבת באר התלמוד. הישיבה עברה מספר תחנות, ברחוב תחכמוני וברחוב ר' יוסף קארו בירושלים. כיום שוכנות שתי הישיבות באותו מבנה, ברחוב מלכי ישראל בשכונת מקור ברוך. לצד הבניין נבנו מבנים המשמשים את הישיבות והתלמוד תורה. הרב כהן עומד בראשות הישיבה הקטנה ומכהן כנשיא המוסדות. בעבר עמד גם בראשות הישיבה הגדולה. כיום עומד בראשה בנו הרב חנוך, המשמש גם כראש ישיבה בישיבת "אהל יוסף". עם השנים פרשו הר"מים הוותיקים, ובמקומם מונו צעירים, בהם הרבנים מנחם אביטן, ומשה הראל. המשגיח הוא הרב אליהו אהרן. נכון ל-2018, לומדים בישיבה הגדולה כ-450 בחורים, בישיבה הקטנה כ-200 ובתלמוד התורה כ-600 ילדים. סניף של תלמוד התורה והישיבה קטנה הוקם בבית שמש. תלמוד התורה הוא בפיקוח החינוך העצמאי. סניף של הישיבה גדולה "באר התלמוד" בנתיבות נפתח באלול ה'תשע"ו. הרב חנוך כהן מוסר במקום שיעור כללי אחת לשבוע. הרב דנין - רב הקהילה החרדית לספרדים בנתיבות משמש נשיא לישיבה ומוסר שיעור כללי בימי שני, בישיבה זו יש כ-200 תלמידים. סניף של הישיבה הגדולה "באר התלמוד" בעיר קריית גת מכונה גם בשם "כנסת אליהו", ועומד גם בראשותו של הרב ליאור אנקונינה ומוסר שיעור כללי בימי שלישי בצהרים, הרב חנוך כהן מוסר במקום שיעור כללי בסוגיות עיון אחת לשבוע, סניף זה נפתח באלול תשפ"א על ידי קבוצת בחורים מהישיבה בירושלים ומהישיבה בנתיבות. הרב יהודה כהן, נשיא המוסדות הרב חנוך כהן, ראש הישיבה הגדולה בירושלים, נתיבות, קריית גת הרב יוסף כהן מנכ"ל הישיבה הרב דוד סויסה משגיח הישיבה הקטנה הרב מנשה שוע - משגיח רוחני[דרושה הבהרה] הרב אליהו אהרון - משגיח הישיבה הגדולה הרב ראובן שרבאני לימד בישיבה עד לפטירתו בשנת ה'תשע"ח ממחלת הסרטן הרב ישראל אלבז הרב מתתיהו פנחס הכהן פריד לימד בישיבה עד למעברו לישיבת תורת שלמה רחובות הרב יצחק מאיר גורא הרב ישראל דורון הרב אליהו טהרני מחנך ש"א 3093, באתר עולם התורה מוסדות יקירי ירושלים, באתר "גיידסטאר ישראל" ישיבות באר התלמוד, ויקירי ירושלים - סרטי תדמית על הישיבה, באתר YouTube שמעון ליברטי, כי מציון: מסע היסטורי בין הישיבות הירושלמיות המיתולוגיות, י"ז בניסן ה'תשע"ז, 13.04.2017, באתר כל הזמן משה ויסברג, רבותינו שבדרום: "יקירי ירושלים" תפתח סניף חדש בנתיבות, באתר בחדרי חרדים, 24 באוגוסט 2016 משה ויסברג, הגאון רבי ראובן שרבאני זצ"ל מראשי ישיבת 'יקירי ירושלים', באתר בחדרי חרדים, 29 באפריל 2017
דקר ענקי

דַּקָּר עֲנָק או דקר ענקי (שם מדעי: Epinephelus lanceolatus) הוא מין דג גדול ביותר והמין הגדול ביותר במשפחת הדקריים וגם הדג הגדול ביותר המצוי בשוניות אלמוגים. הדקר מצוי בטבע בימים הטרופיים של האזור האינדו פסיפי, למעט בתוך המפרץ הפרסי. אורכו של הדקר הענקי עולה על 4.26 מטרים (14.0 רגל) ומשקלו מגיע ל-600 קילוגרם (1,300 ליברות), אך הגודל הנפוץ הוא אורך של 2.7 מטר ומשקל של 400 ק"ג. הצעירים בעלי קשקשים זהובים-שחורים וסנפירים כתומים זהובים הבולטים על רקע האלמוגים. הזכרים אפורים או כחולים כמעט לגמרי. הפיות שלהם ענקיים ויכולים להיפער לרווחה. הסנפירים והזנב קטנים. חלק מהדקרים נולדים כזכרים אך הופכים בהמשך לנקבות. בשל גודלם הם טורפים עצומים היכולים לטרוף כמעט כל יצור המצוי בשונית, בעיקר דגי גרם אחרים אך גם כרישים או צבי ים קטנים. דגים אלה מבוקשים לעיתים באקווריומים שונים ברחבי העולם. הם גם ניצודים למאכל ובשל כך ירד מספרם בטבע באופן ניכר וכיום נמצא מצב השימור שלהם בקטגוריית "פגיע". מדיה וקבצים בנושא דקר ענקי בוויקישיתוף דקר ענקי, באתר ITIS (באנגלית) דקר ענקי, באתר NCBI (באנגלית) דקר ענקי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דקר ענקי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דקר ענקי, באתר FishBase (באנגלית) דקר ענקי, באתר GBIF (באנגלית) דקר ענקי באתר הרשימה האדומה של IUCN
אוטו השלישי, דוכס בוואריה

אוטו השלישי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Otto III. von Bayern; 11 בפברואר 1261–9 בנובמבר 1312), היה דוכס בוואריה התחתונה ממות אביו ב-1290 ועד למותו, ובנוסף היה מלך הונגריה בין השנים 1305–1308. אוטו נולד ב-11 בפברואר 1261 בבורגהאוזן, להיינריך השלושה עשר, דוכס בוואריה ואליזבת מהונגריה, דוכסית בוואריה, בתם של בלה הרביעי, מלך הונגריה ומריה לסקרינה. בשנת 1290 מת אביו היינריך השלושה עשר, דוכס בוואריה, ואוטו ואחיו לודוויג השלישי, דוכס בוואריה ושטפן הראשון, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. אוטו ניסה להחזיר לבוואריה את דוכסות שטיריה שנלקחה ממנה בשנת 1180. כמו כן תמך אוטו באדולף, מלך גרמניה נגד בית הבסבורג, ואף לחם עמו בקרב גלהיים שבו נהרג אדולף. בשנת 1301 הוצע לאוטו כתר הונגריה כנכדו של בלה הרביעי, מלך הונגריה, אולם רק בשנת 1305 הוא עלה לשלטון. באוגוסט 1305 ויתר מתנגדו וצלאב השלישי, מלך בוהמיה על תביעתו לכתר הונגריה, ובנובמבר אותה שנה הגיע אוטו לבודה, לאחר שחצה את אוסטריה שהייתה שייכת לבית הבסבורג כשהוא מחופש לסוחר. ב-6 בדצמבר אותה שנה הוכתר אוטו בסקשפהרוואר, ונטל לעצמו את השם בלה החמישי, מלך הונגריה. אולם אוטו לא הצליח לשמר את שלטונו, ובשנת 1306 כבש שארל מאנז'ו את אסטרגום, טירת ספיש, זבולן וכמה מבצרים אחרים בחלקים הצפוניים של הממלכה, ובשנה הבאה הוא כבש גם את בודה. ביוני 1307 ביקר אוטו את לסלו השלישי קאן, הוויווד של טרנסילבניה, אולם הלה כלא אותו, והדיאט ההונגרי בחר בשארל מאנז'ו למלך, אך חלק מהאצילים החזקים במדינה התעלמו גם ממנו. בשנת 1308 ויתר אוטו על הכתר ההונגרי, ושארל מאנז'ו תפס את השלטון. מעורבותו של אוטו בהונגריה החלישה את מעמדו בבוואריה, וגרמה לו לבעיות כלכליות. בשנת 1310 לחם אוטו נגד בית הבסבורג, וכתוצאה מכך נהרסה העיר בורגהאוזן. ב-9 בנובמבר 1312 מת אוטו השלישי בלנדסהוט, ובנו היינריך החמישה עשר, דוכס בוואריה ירש את נחלתו. בשנת 1333 מת היינריך החמישה עשר, ובשנת 1340 איחד לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את כל דוכסות בוואריה תחתיו. בשנת 1279 התחתן אוטו עם קתרינה מהבסבורג, בתם של רודולף הראשון, מלך גרמניה וגרטרוד מהוהנבורג, ממנה נולדו לו בשנת 1280 שני בנים תאומים היינריך מוויטלסבאך ורודולף מוויטלסבאך שמתו באותה שנה. ב-18 במאי 1309 התחתן אוטו עם אגנס מגלוגאו, בתם של הנריק השלישי, דוכס גלוגאו ומתילדה מבראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו שני ילדים: אגנס מוויטלסבאך (1310–1360) היינריך החמישה עשר, דוכס בוואריה (1312–1333) מדיה וקבצים בנושא אוטו השלישי, דוכס בוואריה בוויקישיתוף אוטו השלישי, דוכס בוואריה (בגרמנית)
באטמן (סרט, 1966)

באטמן או באטמן: הסרט (באנגלית: Batman או Batman: The Movie) הוא סרט קולנוע אמריקאי של פוקס המאה ה-20 משנת 1966, אשר מבוסס על סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם. בסרט מככבים אדם וסט כבאטמן וברט וורד כרובין, לצד רוב חברי צוות שחקני הסדרה, למעט לי מריוותר בתור אשת החתול. הסרט הוקרן בקולנוע ב-30 ביולי 1966, חודשיים לאחר שידור הפרק האחרון של העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה. זהו סרט הקולנוע הראשון באורך מלא שמבוסס על דמותו של באטמן שנוצרה על ידי DC קומיקס. סרטי באטמן באטמן מדיה וקבצים בנושא באטמן בוויקישיתוף "באטמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "באטמן", באתר נטפליקס "באטמן", באתר AllMovie (באנגלית) "באטמן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "באטמן", באתר Metacritic (באנגלית) "באטמן", באתר אידיבי "באטמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים אמריקאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התזמורת הפילהרמונית של לואיזיאנה

התזמורת הפילהרמונית של לואיזיאנה (באנגלית: Louisiana Philharmonic Orchestra) מגישה עונת קונצרטים מלאה של 36 שבועות בשנה, בתוכנית הכוללת מוזיקה קלאסית, מוזיקה קלאסית קלה, קונצרטים לכל המשפחה וכן תוכניות חינוכיות במבט לקהילה, זאת בנוסף לאירועים מיוחדים. חברי הפילהרמונית של לואיזיאנה יושבים דרך קבע בניו אורלינס. תזמורת לואיזיאנה היא התזמורת הסימפונית המקצועית הוותיקה ביותר, הפועלת בניהול ובשיתוף פעולה של הנגנים בארצות הברית. המנהל המוזיקלי של הפילהרמונית של לואיזיאנה הוא קרלוס מיגל פריאטו. הפילהרמונית של לואיזיאנה, המכונה LPO, נוסדה בספטמבר 1991 על ידי נגנים מקודמתה, התזמורת הסימפונית של ניו אורלינס. המנהל המוזיקלי הראשון שלה היה קלאוספטר זייבל (2011-1936). זייבל פרש מתפקידו בשנת 2005. עבודתו עם התזמורת זכתה לשבחים רבים בהספדים שנכתבו במותו בהמבורג, גרמניה, ב-8 בינואר 2011. באוגוסט 2005 אילץ הוריקן קתרינה את נגני תזמורת להתפנות, כשאולם הקונצרטים שלהם, "תיאטרון אורפיאום" בניו אורלינס, הוצף. נגני התזמורת החלו להופיע באולמות ובאתרים שונים בשנת 2006. אחד האתרים האלה היה פאלמר פארק. תיאטרון אורפיאום נפתח מחדש בשנת 2015. האירוע הראשון התקיים ב-17 בספטמבר 2015 וכלל קונצרט של הפילהרמונית של לואיזיאנה, שנועדה להיות הדיירת העיקרית בתיאטרון. מדיה וקבצים בנושא התזמורת הפילהרמונית של לואיזיאנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הפילהרמונית של לואיזיאנה (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של לואיזיאנה, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של לואיזיאנה, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של לואיזיאנה, באתר Discogs (באנגלית) Orpheum Theater, New Orleans האתר של תיאטרון אורפיאום, ניו אורלינס Uniquely New Orleans - The Classical Tradition and Jazz on YouTube המסורת הקלאסית והג'אז, סרטון באתר יוטיוב http://www.playbillarts.com/events/event_detail/10196.html תאודור מאנה, טיימס פיקאיון, "קלאוספטר זייבל, המנהל המוזיקלי הראשון של תזמורת לואיזיאנה, הלך לעולמו" 10 בינואר 2011 "המאסטרו: מנצחה לשעבר של תזמורת לואיזיאנה, קלאוס פטר זייבל, ייזכר בכישרונו, המיקוד שלו ואהבתו לעיר" דניאל ווקין, הניו יורק טיימס "הרבה ידיים עוזרות הושטו לנגני תזמורת לואיזיאנה" 6 בספטמבר 2005 נולה.קום טיימס-פיקאיון, תזמורת לואיזיאנה תפתח את עונת 2015–2016 בתיאטרון אורפיאום המחודש בניו אורלינס ב-17 בספטמבר. 2 בפברואר 2015 2024 GRAMMY Nominations: See The Full Winners & Nominees List | GRAMMY.com, grammy.com