מומתאז מהאל

מומתאז מהאל (באנגלית: Mumtaz Mahal; ‏27 באפריל 1593 - 17 ביוני 1631) הייתה נצר למשפחת אצולה פרסית, הייתה נשואה לקיסר ההודי שאה ג'האן וקיבלה את התואר מלכה רעיה. לאחר מותה נבנה לזכרה המאוזוליאום הידוע ה"טאג' מהאל", המוכר והמסמל כיום כמצבת זיכרון "האהבה הנצחית". מומתאז מהאל נולדה בשם ארג'ומנד באנו בגום (באנגלית: Arjumand Banu Begum), בשנת 1593, בעיר אגרה, שבהודו. אביה אבו חסן אסף ח'אן היה "וזיר גדול" - ראש הממשלה בתקופת שלטונו של הקיסר, שאה ג'האן. אמה של מומתז מהאל הייתה דיוואנג'י בגום, אשר הייתה בתו של האציל הפרסי "חוואג'ה ג'יאן א-דין קזבין". משפחתה של מומתז מהאל הגיעה להודו בשנת 1577, כאשר סבה נתבקש לשרת את הקיסר ההודי "אכבר". אביה של מומתז מהאל היה אח של הקיסרית נור ג'האן, שהייתה נשואה לשאה ג'האן לימים חמתה של מומתז מהאל. מומתאז מהאל הייתה מלומדת, תרבותית ומוכשרת. מומתאז מהאל הייתה בעלת שליטה טובה בשפה הערבית ובשפה הפרסית. היא יכלה לחבר שירים ומכתבים. תוארה כאישה חמה, צנועה, ישרה, ישירה, אך גם ביישנית. מומתאז הייתה מוכרת בקרב האצולה של האימפריה המוגולית כיוון שהקיסר ג'האנגיר הסכים לנישואיה עם בנו טרם נפגשו. מומתאז מהאל התארסה ב־30 בינואר 1607, בגיל 14, לקיסר "שאה ג'האן" בן ה-15. הם נישאו בסוף חודש אפריל ב-1612. לאחר נישואיהם הוענק לה את התואר הנעלה "מומתאז מהאל" שמשמעותו "הנעלה בארמון", וזאת לאור אישיותה ויופייה הנעלים. נישואיה לקיסר שאה ג'האן היום טרם הכתרתו. נישואיה לקיסר "שאה ג'האן" לא היו נישואים פוליטיים. לאור אהבתו הגדולה של הקיסר אליה, תיארו ההיסטוריונים את הנישואים כמונוגמיים לכאורה. הקיסר נישא נישואים נוספים לנשים אחרות, תחת נישואים פוליטיים. עדות לאהבתו העזה אליה ניתן לראות ממספר מקורות שתיעדו את ההיסטוריה ההודית. אנשי רוח מהתקופה הללו ושבחו את יופייה, החן שלה והחמלה שבה, ביצירות רבות שנכתבו בעודה בחיים. מומתאז מהאל הפכה במהרה לבת לוויה קבועה ואשת סודו של הקיסר שאה ג'האן, הצטרפה לכל למסעותיו הפוליטיים והצבאיים. מומתז מהאל תמכה במרד נגד ג'יהאנגיר ונור ג'האן. במהלך נישואיה ילדה ארבעה עשר ילדים, שמונה בנים ושש בנות, מחצית מילדיה מתו בגיל צעיר. מומתאז מהאל נפטרה בעת לידת בתם האחרונה. עם הכתרתו הכריז הקיסר, השאה ג'האן על מומתאז כקיסרית הראשית של האימפריה, היא קיבלה את התואר "מליכה ג'האן" ו"מליכה אוז זמאני" שמשמעותם באותה העת הייתה "קיסרית העולם". תקופת כהונתה הייתה קצרה אך משמעותית. הקיסר העניק לה מותרות רבות, יותר מכל קיסרית אחרת שהייתה לפניה. מגוריהם ב"קאס מהאל" עוטרו בזהב טהור, אבני חן ומזרקות מי ורדים היוו סמל לכך. מומתאז מהאל תוקצבה על ידי הקיסר בסכום כספי הגבוה ביותר מכל נשות הקיסר, בסך של 10 רופים בשנה. היא הייתה מייעצת לעיתים קרובות לקיסר בעניינים אישים ומדיניים, היוותה לו אשת סוד והתערבותה שינתה, לא פעם, את החלטותיו המכריעות של הקיסר. לרוב סנגרה לטובת העני וחסר הכל. הקיסר בטח בה בלב שלם והייתה מיופת כוחו ויכלה להשתמש בחותם המלכותי. למומתאז מהאל לא היו שאיפות פוליטיות, להבדיל מנור ג'האן שקדמה לה במעמדה. מומתאז מהאל נתנה חסות למשוררים והמלומדים. מומתז מהאל חיבבה במיוחד את המשורר "ואסידהרה מישרה". מומתאז מימנה פנסיות ותרומות לבנותיהם של מלומדים עניים ותאולוגים. מומתאז מהאל הקדישה את זמנה לאדריכלות נוף, הגן זאהרה הוא אחד היצירות שהיו תחת חסותה. מומתאז נפטרה מדמם שלאחר לידה. מומתאז מהאל ליוותה את הקיסר במסע כיבושיו, ובעת לידת ילדה הארבע עשרה אשר נמשכה כ-30 שעות, שבסופה נפטרה, בעיר בוהנפור, ב־17 ביוני 1631. גופתה נקברה זמנית ב"זאינה באד", גן על שפת נהר טפטי. לאחר מותה שקע הקיסר בשכול רב והתאבל במשך כשנה. לאחר מותה חולק הונה בין ג'האנארה בגום ביתה הבכורה ושאר ילדיה. גופתה הועברה בדצמבר 1631 בארון קבורה מזהב לאגרה ונשמרה בבניין ליד גדת נהר יאמונה. בתחילת שנת 1632 הורה השאה ג'האן על תכנון ובנייה של המאוזוליאום המפואר וגן הקבורה שיחליף את הבניין בו נשמרה גופתה עד סיום הבניה. תקופת הבניה נמשכה כ־22 שנים וכיום המאוזוליאום מוכר בשם "טאג' מהאל". לאחר מות השאה ג'האן, בנו אורנגזב, קבר אותו ליד קברה של מומתאז במרכז הטאג' מהאל. מדיה וקבצים בנושא מומתאז מהאל בוויקישיתוף האתר הרשמי של ממשלת הודו בנוגע מומתאז מהאל (באנגלית) מומתאז מהאל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מומתאז מהאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Welcome To Official WebSite of Taj Mahal-U.P.Tourism, www.tajmahal.gov.in (ארכיון) Anant Kumar, Monument of Love or Symbol of Maternal Death: The Story Behind the Taj Mahal, Case Reports in Women's Health 1-2, 2014-01-01, עמ' 4–7 doi: 10.1016/j.crwh.2014.07.001 Renuka neth, Notable Mughal and Hindu women in the 16th and 17th centuries A.D., Inter-India Publ doi: 9788121002417 Wayne E. Begley, The Myth of the Taj Mahal and a New Theory of Its Symbolic Meaning, The Art Bulletin 61, 1979-03, עמ' 7 doi: 10.2307/3049862