laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קייג'

כריס פאלקו (באנגלית: Chris Palko) הידוע גם בשם הבמה קייג' (Cage), הוא ראפר אמריקאי. נולד בוורזבורג, גרמניה, להורים אמריקאים, בתקופה בה אביו שירת כשוטר צבאי באחד מבסיסי צבא ארצות הברית בגרמניה. כשהיה בן ארבע הואשם אביו בשימוש וסחר בהרואין, והמשפחה הוחזרה לניו יורק. האב נהג להזריק סמים לבנו, ונעצר לאחר שאיים על משפחתו ברובה ציד. ההורים התגרשו, ואימו של פאלקו נישאה פעמיים. בנעוריו נשר פאלקו מבית הספר התיכון והחל להשתמש בסמים קלים וקשים. הוא נשלח לגור עם דודו בבסיס צבאי גרמני, אך הוכה על ידו והוחזר לביתו כעבור שנה. נעצר מספר פעמים על החזקת סמים ותקריות אלימות. בבית המשפט נקבע כי הוא לוקה בנפשו, והוא נשלח לבית חולים פסיכיאטרי, בו שהה שנה וחצי. פאלקו נבחר לטיפול ניסיוני בתרופה חדשה, אך האבחנה שניתנה לו הייתה שגויה, והוא ניסה להתאבד מספר פעמים, בתלייה ובנטילת מנת יתר של תרופות. כששוחרר מבית החולים בגיל 18, החל לפתח קריירת ראפ. הוא שכר מנהל וכינה עצמו תחילה בשם הבמה "אלכס", כהזדהות עם הדמות מהסרט "תפוז מכני". בשנת 1997 הוציא את הסינגל "Radio Head/Agent Orange", שכלל דגימות מן הסרט "התפוז המכני" וזכה להצלחה. זמן קצר לאחר מכן הוציא הראפר הנודע אמינם את אלבומו "The Slim Shady EP"; פאלקו טען שאמינם העתיק את סגנונו ואת מילות שיריו. אמינם הכחיש זאת והגיב בשירו "רול מודל" (Role Model), בו טען "I Bought Cage's Tape, Opened It, And Dubbed Over It". שלוש שנים לאחר מכן, ב-2002, קייג' השיב לו בשירו "Crowd Killa", בו שר "Suicidal Faliure Like Shady's Ex-Wife" (הוא השווה בין ניסיונות ההתאבדות הכושלים שלו ושל גרושתו של אמינם). קייג' המשיך לכתוב כנגד אמינם, בשיריו "And So Kiddies", "Illest 4 Leter Word", ו-"Bitch Lady". בשנת 2002 הוציא קייג' את האלבום "Movies For The Blind", שזכה להצלחה. השיר הידוע באלבום הוא "In Stony Lodge", שמספר על חוויותיו של פאלקו בבית החולים הפסיכיאטרי בו אושפז. ב-2003 הקים קייג' את ההרכב "The Weatherman" עם עוד מספר ראפרים, והוציא את האי-פי "Weatherproof". ב-2005 הוציא דיסק כפול בשם "Hell's Winter", בסגנון ראפ פרוגרסיבי. ב-2009 יצא אלבומו "Depart from Me", בסגנון ראפ-רוק. קייג' מתגורר כיום בברוקלין שבניו יורק. אתר האינטרנט הרשמי של קייג' קייג', ברשת החברתית פייסבוק קייג', ברשת החברתית אקס (טוויטר) קייג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קייג', באתר ספוטיפיי קייג', באתר סאונדקלאוד (באנגלית) קייג', באתר AllMusic (באנגלית) קייג', באתר MusicBrainz (באנגלית) קייג', באתר Discogs (באנגלית) קייג', באתר בנדקמפ קייג', באתר בילבורד (באנגלית)
מחוזות סורינאם

מבחינה מנהלית מחולקת סורינאם ל-10 מחוזות, שהם מחולקים לנפות. החלוקה הראשונה של המדינה בוצע על ידי ההולנדים בשנת 1834. החלוקה הנוכחית גובשה בשנת 1980. מדיה וקבצים בנושא מחוזות סורינאם בוויקישיתוף
דגל באדן

דגל באדן מציג שילוב של פסים בצבעי צהוב ואדום, צבעיה ההרלדיים של המדינה הגרמנית ההיסטורית באדן. ביקולור בצבעי אדום-צהוב ששמש כדגלה של הדוכסות הגדולה של באדן (1806 - 1918) בשנת 1871 ובשנת 1891 שונה לתצורת טריבנד צהוב-אדום-צהוב. בעקבות שקיעתה של המונרכיה בגרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה, המשיך הדגל להיות דגלה של רפובליקת באדן עד לעליית המפלגה הנאצית לשלטון בשנת 1933 וביטולם של כל הסמלים הלאומיים הגרמניים. לאחר מלחמת העולם השנייה חצייה הדרומי של באדן נכלל באזור הכיבוש הצרפתי ונקרא בשם דרום באדן, ודגל באדן ההיסטורי נקבע כדגלה ושימש אותה עד לפירוקה של המדינה ואיחודה אל תוך המדינה המודרנית באדן-וירטמברג בשנת 1952. מדיה וקבצים בנושא דגל באדן בוויקישיתוף הדוכסות הגדולה של באדן (1806 - 1918), באתר דגלי העולם (באנגלית) הרפובליקה של באדן (1919 - 1935), באתר דגלי העולם (באנגלית) באדן הדרומית (1947 - 1952), באתר דגלי העולם (באנגלית) באדן-וירטמברג באתר אנציקלופדיה קולומביה
אליהו בריסקר

אליהו בריסקר (4 בנובמבר 1881 – 11 בספטמבר 1966) היה ממייסדי תל אביב ורמת גן. בריסקר נולד ב-1881 בעיירה קוסטיוקוביץ' שבפלך מוהילב ברוסיה הלבנה (אז חלק מהאימפריה הרוסית) ליהודה בן ישראל בריסקר ולפסיה בת אליהו מלקוביץ. בנעוריו למד בחדר, והוריו קיוו שיהיה לרב. בסופו של דבר היה בריסקר לפעיל בתנועה הציונית, במיוחד לאחר שהמשפחה עברה להומל, והיה בין מייסדי "צעירי ציון". ב-1904 עלה לארץ ישראל במסגרת העלייה השנייה, עבד כחקלאי במושבות יהודה והיה בין מייסדי תנועת "הפועל הצעיר". אחיו, בנימין, שעלה עמו, פתח מספרה ברחוב בוסטרוס ביפו (רחוב רזיאל של ימינו). ב-1905 הצטרפו לאחים בריסקר יתר בני משפחתם. ב-1906 מת בנימין, ואליהו בריסקר לקח על עצמו את ניהול המספרה. בתוך זמן קצר הפכה המספרה למרכז חברתי-תרבותי ליהודי יפו. בריסקר גם הפעיל בה בית דואר ממנו יצאו מכתבים וחבילות לעולים החדשים שבמושבות. בשנת 1909 חבר לאריה זילבר, חבר אגודת "אחוזת בית", לרכישת מגרש עליו בנו בית משותף, בשדרות רוטשילד 15, ובכך היה לאחד הבודדים מתושביה הראשונים של תל אביב שלא היה חבר ב"אחוזת בית". לבקשת מורים ותלמידים בגימנסיה הרצליה, העביר את המספרה לשכונה החדשה, אשר הייתה למספרה הראשונה בתל אביב. גם במספרה זו הפעיל בית דואר. במהלך מלחמת העולם הראשונה החזיק בריסקר בתעודת זהות מזויפת על שם נפתלי הבר. תעודה זו אפשרה לו לנוע ברחבי הארץ בזמן גירוש תל אביב, והוא העביר ידיעות בין תל אביב, עין גנים, זכרון יעקב ושפיה, שבהּ שוכנה באופן זמני גימנסיה הרצליה. בנוסף לעבודתו במספרה, פתח בביתו חנות למוצרים מתוצרת הארץ, במטרה לעודד את התעשייה והחקלאות העברית. בהמשך הקים גם בית חרושת לחוטים בפלורנטין. ב-1924 היה בין מארגני תערוכה בנווה צדק, שהייתה לימים ל"יריד המזרח". כן רכש קרקעות בשכונת אחוזה שבחיפה ובעיר גנים, היא רמת גן. ב-1935 עברה משפחת בריסקר לרמת גן, ועמהּ עבר גם בית החרושת לחוטים. בריסקר סייע בהקמת מועדון לקשישים בעיר, והרצה בו על תולדות תל אביב ועל התנ"ך. בשנת 1963 העניק לו נשיא המדינה זלמן שזר אות הוקרה על פועלו. ב-1966 הלך לעולמו, ונטמן בבית הקברות טרומפלדור, לצדם של הוריו, רעייתו ואחיו. בית אליהו בריסקר בשדרות רוטשילד 15 בתל אביב, בית דו קומתי עם גג רעפים מודעה בדבר פתיחת החנות למוצרים מתוצרת הארץ מזכר מטעם המחלקה למסחר ותעשייה של ההנהלה הציונית, הקורא ל"בעלי התוצרת" למכור את מוצריהם באמצעות חנותו של בריסקר נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב', הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 274-275 חנה ואליהו בריסקר, שדרות רוטשילד 15, באתר משפחות מייסדי תל אביב י. פפר, אחד מן הראשונים, הַבֹּקֶר, 21 בנובמבר 1958 אבי אשר, לזכר נעדרים - אליהו בריסקר, דבר, 17 באוקטובר 1966 אליהו בריסקר ז"ל, מעריב, 13 בספטמבר 1966 אליהו בריסקר, דבר, 13 בספטמבר 1966
MTBF

MTBF (ראשי תיבות של "Mean time between failures", בעברית "זמן ממוצע בין תקלות", או זמב"ת), הוא אורך הזמן הממוצע שעובר בין סיום או פתרון לתקלה או כישלון מסוימים לבין תקלה או כישלון אחרים, במערכת או ברכיב מסוים של מערכת. מדד זה מבטא אמינות מערכת (אנ). MTBF הוא מדד חשוב בבחירה בין מספר מוצרים קיימים, בהערכת ביצועים של מוצר מסוים, ובפיתוח של מוצרים חדשים. הנדסת אמינות הוא התחום בהנדסה, אשר עוסק בחישובים והערכות של MTBF, ולרוב הם מבוצעים באמצעות תוכנות לחיזוי אמינות, הפועלות לפי שיטות ותקנים שונים (כגון MIL-HDBK-217, Telcordia, Siemens Norm, FIDES). ערך MTBF שכזה נקרא MTBF חזוי, מוערך, או מחושב. עם זאת, חיזוי ה-MTBF אינו מחליף מדידות מדויקות, וכאשר מוצר מסוים כבר קיים ופעיל, ניתן לקבל את ערך ה-MTBF על פי איסוף נתוני הפעילות של המוצר, וחישוב של MTBF מדוד. ישנם מספר מושגים הקרובים ל-MTBF, והם שואפים לבטא בצורה מדויקת יותר את אופן פעילות הרכיב או המערכת, במצבים תקינים ובמצבי תקלה. הסיבה לכך, היא שמערכות רבות מכילות רכיבים שאינם קריטיים לפעולתן, וכשל ברכיבים אלו, אינו גורר כשל במערכת כולה. לדוגמה, קלקול במקלט רדיו אשר נמצא בכלי רכב, אמנם משפיע על ה-MTBF של הרכב כולו, אבל אינו מונע את השימוש הבטוח ברכב. מדד הדומה ל-MTBF אך משקף את המרכיבים הקריטיים של מערכת מסוימת - הוא ה- MTBCF (ראשי תיבות של "mean time between critical failures"). עקב הגדרתו של ה-MTBF בתור מדד לזמן בין תקלות, ישנה מעין הנחה סמויה, שאחרי התקלה יבוצע תיקון, והמערכת תשוב לפעול (עד התקלה הבאה). עם זאת, לעיתים יש שימוש ברכיבים או מערכות חד-פעמיים, אשר בעת תקלה הם מוחלפים באחרים. במצבים כאלו, נהוג להשתמש ב-MTTF (ראשי תיבות של "Mean time to failure"), המייצג את אורך הזמן הממוצע עד לתקלה (ולמעשה את אורך החיים של מוצר חד-פעמי). FRACAS מחשבון קצב תקלות - תומך ב־MIL-217,‏ TELCORDIA ועוד 20 שיטות חיזוי אמינות
החלפה חמה

החלפה חמה (מאנגלית "Hot Swap" או "Hot Plugging") היא החלפה של רכיבים בתוך מערכת מסוימת, בזמן שהמערכת פועלת, וללא הפרעה משמעותית לפעולות המערכת שלא תלויות ברכיב המוחלף. דוגמה מוכרת ליכולת להחלפה חמה היא חיבור וניתוק אמצעי USB ממחשב - מבלי לבצע אתחול למחשב כולו. החלפה חמה שימושית במיוחד כאשר יש צורך לבצע שינויים בתצורת המערכת - בזמן שהיא פועלת ומבלי להפריע לשאר פעולתה. הסיבות לכך יכולות להיות: צורך בפעולת תחזוקה, תיקון או הרחבה במערכת פועלת הימנעות מתהליכי הכיבוי וההדלקה של המערכת (אשר במערכות מורכבות יכולים להיות ארוכים ומסובכים) עיסוק במערכות אשר חיוני שיפעלו ללא הפסקה - ולא ניתן לכבותן מערכת עם יכולת החלפה חמה, יכולה להיות מתוכננת מראש עם יכולת לשמר את פעולתה גם בזמן החלפה חמה, בין אם באמצעות יתירות של רכיבים או העברת תפקודים לרכיבים אחרים. לדוגמה, מערכי RAID מאפשרים החלפה חמה של דיסק קשיח שהתקלקל, והכנסה של כונן חדש במקומו - וזאת מבלי להפריע לפעולת המחשב. הכונן החדש יתחיל להיות חלק מה-RAID בצורה אוטומטית, או על פי פקודה של המפעיל. דוגמה נוספת היא מערכות שיש להן ספקי כוח מודולריים הניתנים להחלפה חמה. במערכות אלו, ניתן לנתק את אחד מספקי הכוח ולהחליפו בספק אחר, ובזמן ההחלפה המערכת תפעל באמצעות ספק כוח אחר, אשר מספק את כל צורכי המערכת. כאמור, מערכות עם יכולת החלפה חמה, צריכות להיות מתוכננות לכך מראש, ולתמוך בכל השלבים של ההוצאה וההכנסה של הרכיב המוחלף, ואין הכרח שהמערכת תתמוך ביכולת החלפה חמה לכלל מרכיביה.
ס.ע.ר

ס.ע.ר (באנגלית: Salanter Akiba Riverdale ובקיצור S.A.R) הוא בית ספר פרטי יהודי-אורותודקסי-מודרני שממוקם בשכונת ריברדייל ברובע הברונקס שבניו יורק, ארצות הברית. ס.ע.ר מחולק לבית ספר יסודי הכולל את כיתות א' עד ח' ולבית ספר התיכון, בו נכללות כיתות ט' עד יב'. בית ספר התיכון של ס.ע.ר הוקם בשנת 2003, מכיל כ-400 תלמידים, כ-70 מורים והוא מעורב (בנים ובנות לומדים יחד). התלמידים באים ממשפחות המזוהות עם זרם האורתודוקסים המודרניים (Modern Orthodox) אשר גרים בניו יורק, בניו ג'רזי ובקונטיקט. בית הספר מנוהל על ידי הרב נפתלי הרצשטרק שהגה והוציא לפועל את רעיון הקמת בית הספר. בנוסף, על צוות ההנהלה נמנים הרב ג'ון קרול (סגן המנהל) והגברת ננסי לריא. תוכנית הלימודים בבית הספר מורכבת מלימודי יהדות לצד לימודים כלליים. לימודי היהדות כוללים: גמרא, תנ"ך, הלכה ומחשבת ישראל, זאת לצד לימוד השפה העברית. הלימודים הכלליים כוללים: מתמטיקה, מדעים, אנגלית, היסטוריה, מוזיקה ושפה זרה. בית הספר חורת על דגלו את הקשר לישראל ומחנך את תלמידיו לחיזוק וטיוב הקשר בינם לבין ארץ ישראל. ס.ע.ר בנוי בסגנון אדריכלי ייחודי. מבנה בית הספר עשוי חלונות רבים הן כלפי חוץ והן בפנים. זוהי חלק מהגישה החינוכית הדוגלת בשקיפות כלפי הנעשה בתוך בית הספר ובהסרת החומות בין כל נוכחי בית הספר - תלמידים ומורים כאחד. כך יוצא למשל שהתלמידים אינם לומדים בכיתות סגורות אלא למעשה מדובר בחדרים שפתוחים לרווחה מצד אחד. בית הספר מחנך את תלמידיו לאהבת ארץ ישראל וחיזוק הקשר לארץ. למעלה מ-90 אחוזים ממסיימי כיתה י"ב מגיעים לישראל לשנה למסגרות שונות: ישיבות, מדרשות, התנדבויות ועוד. תלמידי ס.ע.ר נוטלים חלק פעיל בכינוסי תמיכה בישראל דוגמת: כינוס איפא"ק, הפגנות תמיכה במדיניות ישראל ועוד. בנוסף, מקפידים התלמידים לומר בכל בוקר את התפילה לחיילי צה"ל. כחלק מהזיקה שבין בית הספר לישראל, מכיל בית הספר בית מדרש הפועל מטעם ארגון תורה מציון בשיתוף עם בני עקיבא עולמי, הסוכנות היהודית וישיבה אוניברסיטה בית המדרש המורכב מרב לצד בחורות ובחורים ישראלים. תפקידם הוא להעביר חומרי יהדות שונים ובנוסף להעביר לתלמידים פעילויות ציוניות ועדכונים על הנעשה בארץ ישראל. בית הספר שם דגש מיוחד גם על תכנים שאינם קשורים באופן ישיר לתוכנית הלימודים. במסגרת זאת, מפעיל בית הספר חוגים ומועדונים רבים אליהם זכאי כל תלמיד להצטרף. להלן חלק מן הנושאים בהם עוסקים החוגים: ירחון בית ספרי, מתמטיקה, GAAC ‏ (Global Awareness and Action Committee's), דרמה, כתיבה יוצרת, ספרים, להקה, תרבות הדיון (Debating) קולנוע, פוליטיקה, השקעות, ישראל, בישול, צילום, אומנות ועוד. בדרך זו, חותר בית הספר לפתח יכולות וכישורים אלו אצל התלמידים. בנוסף, תחום הספורט מפותח מאוד בס.ע.ר ורבים מן התלמידים משתייכים לקבוצות הספורט השונות של בית הספר. לס.ע.ר ישנם קבוצות ספורט בסוגי הספורט הבאים: כדורגל, כדורסל, טניס, בייסבול, כדורעף, באולינג, סופטבול. כל קבוצות הספורט מתחרות בליגה המורכבת ממספר בתי ספר יהודיים הממוקמים במרחב המטרופולין של ניו יורק. קבוצות הספורט של ס.ע.ר זכו באליפויות הבאות: קבוצת הכדורסל הבנים בשנת 2005-2006. קבוצת הכדורגל בנות בשנת 2007. קבוצת הכדורסל בנים בשנת 2008. קבוצת הכדורגל בנות בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא ס.ע.ר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ס.ע.ר (באנגלית) (באנגלית) ס.ע.ר, ברשת החברתית פייסבוק צביקה קליין, ניו יורק: גם תלמידות יניחו תפילין בבית הספר, באתר nrg‏, 22 בינואר 2014 על ההחלטה להתיר הנחת תפילין ותגובת הרב צבי שכטר (בלוג)
3DO

חברת 3DO, הייתה חברת פיתוח משחקי וידאו אשר נוסדה בשנת 1991 על ידי טריפ הוקינס (אחד ממקימי חברת Electronic Arts) תחת השם SMSG LTD. תחילה הייתה החברה חברת חומרה שמטרתה ליצור קונסולה של הדור הבא. למרות הפוטנציאל, נחלה קונסולת 3DO היקרה כישלון גדול, וכאשר הוציאה סוני את קונסולת הפלייסטיישן שלה בשנת 1994 אבדה כל תקווה שהייתה לקונסולת ה-3DO. כתוצאה מכך הוחלט בחברה לצאת משוק החומרה ולהתרכז בפיתוח משחקים. משחקיה המוכרים הם סדרת Myst, סדרת Might and Magic (ו-Heroes of Might and Magic), סדרת Army Men וסדרת High Heat Baseball שרובם זכו להצלחה רבה. לאחר שנים של קשיים כלכליים, הצהירה החברה על הליך פירוק בסוף מאי 2003. אתר האינטרנט הרשמי של 3DO (באנגלית) 3DO, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים ובנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בריכת הקשתות

בריכת הקשתות היא בריכה תת-קרקעית לאגירת מים השוכנת בצפון העיר רמלה ואשר נחפרה בתקופתו של הארון א-רשיד (763–809), הח'ליף החמישי מבית עבאס. הבריכה היא חלק ממאגרי המים שנבנו בתקופת בית עבאס, והיא נודעה גם בשמות "בריכת העיזים", "בריכת הבת הכופרת" ו"בריכת הלנה". השם בריכת הקשתות הוענק לראשונה בשנת 1961, עם פתיחת האתר לביקורי תיירים. כיום האתר מהווה מוקד תיירות כאשר ניתן בתשלום לשכור סירה ולשוט במאגר. מבנה הבריכה הושלם בשנת 789, וזאת על-פי כתובת בערבית שנמצאת בכניסה אליה: "בשם אללה הרחמן והרחום... זה מה שנעשה בפקודתו של דינאר, סוכן אמיר המאמינים יאריך אללה את שלטונו. המלאכה נעשתה בידי עבד א... בד'ו אל-חיג'ה 172 [להיג'רה]" הבריכה היא המבנה היחידי בארץ ישראל שניתן לשייכו באופן וודאי לתקופה העבאסית. שטח הבריכה הוא כחצי דונם, וגובה תקרתה כתשעה מטרים. עומקה מגיע למטר בודד ונפחה הוא כ-5,700 מ"ק (בדומה לשלושת מאגרי המים שליד המסגד הלבן בעיר, שנפחם ביחד עומד על כ-6,000 מ"ק). הבריכה הוארה בעזרת פתחים בתקרתה, ששימשו גם להורדת דליי מים לשאיבה. הגג נתמך על ידי שלושה טורי עמודים. בכל טור חמישה עמודים, ובין כל זוג עמודים ישנה קשת תומכת. מבנה הבריכה מהווה תקדים ראשון לשימוש בקשת המחודדת, ודגם זה אומץ לימים בידי הצלבנים, נדד עימם לאירופה והתפתח, לקראת סוף המאה ה-12, לקשת הגותית. הבריכה נבנתה באיכות גבוהה ונשתמרה על אף רעידות האדמה הרבות שפקדו את רמלה, שחלקן אף החריב אותה. כיום אוגרת הבריכה מי הגשמים, אך בעבר ניזונה ממי מעיינות מסביבות תל גזר שהובאו אליה באמצעות אמת מים. האמה נתגלתה במהלך חפירות וסלילת כביש 6. הבריכה הופיעה בסצנה מהסרט "חסמבה ונערי ההפקר". היא נחשבת לאטרקציה תיירותית, וניתן לשוט בסירות בתוך המאגר. המקום שופץ ונפתח מחדש בקיץ 2009. הבריכה כיום (2024) סגורה לרגל שיפוצים ונבנה בה מרכז מבקרים חדש. בריכת הקשתות על שם הקשתות והקמרונות המרשימות שתומכים בתקרת המבנה. "בריכת העיזים" או ביר אל עזיזה (ענזייה). השם "בריכת הבת הכופרת" (ברכת אל-בינת אל-כפר) מבוסס על אגדה אודות אשה נדיבה שחפרה את הבריכה עבור תושבי העיר הצמאים, ועם השלמתה אמרה לאללה כי הוא לא נתן מים לעיר בעוד שהיא עשתה כן. לשמע דברי הכפירה התגעשו מי הבריכה והטביעוה. בריכת הלנה הקדושה על-שמה של פלוויה יוליה הלנה, אימו של הקיסר הרומי קונסטנטינוס, שהתיר את הנצרות (אשר נאסרה לפניו) והתחיל את התהליך שבסופו הפכה לדת הרשמית של האימפריה הרומית. דגם של בריכת הקשתות במוזיאון רמלה ירבאטאן בריכת הסטרותיון Ron Toueg and Yael D. Arnon, Ramla, The Pool of the Arches: New Evidence for the Water Inlet into the Pool, 'Atiqot, 93 (התשע"ט / 2018), pp. 125–162, in JSTOR מדיה וקבצים בנושא בריכת הקשתות בוויקישיתוף בריכת הקשתות, באתר עיריית רמלה בריכת הקשתות רמלה, באתר למטייל בריכת הקשתות ברמלה, אתר נלך רון טואג, טבע הדברים, בריכת הקשתות ברמלה: סוד מוחלט בהחלט, מתוך טבע הדברים, פברואר 2010; באתר ynet‏, 24 בפברואר 2010 מהי בריכת הקשתות ברמלה?, באתר אנציקלופדית אאוריקה
דגלון חרטום

דגלון החרטום (באנגלית: Jack) הוא דגל ימי אשר מונף על חרטומה של הספינה. לרוב הדגלון הוא גרסה של דגל הלאום, או אלמנטים מתוכו, אשר מונפת על ידי ספינות מלחמה. דגלון החרטום מונף בדרך כלל, כאשר הספינה אינה מפליגה, עוגנת, מרותקת לרציף או כאשר הספינה מקושטת לאירוע טקסי. הדגלון מונף על תורן המיועד לכך. בחלק מציי המלחמה משמש הדגל הלאומי כדגלון החרטום, לרוב כאשר יש לצי גרסה ימית לדגל הלאום, כדוגמת דגל חיל הים הישראלי או הנסים הבריטיים. כאשר הדגל הלאומי משמש גם כדגל הימי, קיימת גרסה לדגל המשמשת כדגלון חרטום. סימני יום
הפרדס

הפרדס היה ירחון רבני-תורני שנוסד בוורשה בשנת 1913 על ידי הרב שמואל אהרן הלוי פרדס. בשנת 1925 עבר העיתון לארצות הברית, שם יצא לאור בשיקגו. מאוחר יותר החל הרב שמחה עלברג לערוך את הירחון. הירחון שימש כביטאון של אגודת הרבנים האורתודוקסים. בעיתון פורסמו מאמרים תורניים מפרי עטם של רבנים בני התקופה וכתבי יד שטרם ראו אור. בצד זה מפורסמים בעיתון חדשות ודיונים של רבנים בארצות הברית. קישורים לגליונות "הפרדס" באתר HebrewBooks ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ברנהרד קריגר

ברנהרד קריגר (Bernhard Krüger) ‏ (26 בנובמבר 1904 – 1989) היה קצין אס אס בדרגת שטורמבאנפיהרר (המקבילה לדרגת מיור בוורמכט), אשר במהלך מלחמת העולם השנייה היה אחראי על מבצע ברנהרד להצפת בריטניה בשטרי כסף מזויפים בסכום כולל של מיליוני לירות שטרלינג לשם ערעור כלכלת בריטניה. מבצע ברנהרד היה פרי יוזמת האס אס וביצועו הוטל על ברנהרד קריגר ונשא את שמו. קריגר היה כבר בעל ניסיון כזייפן בשורות האס אס. הוא הדפיס בולי דואר בריטיים שהוכנסו בהם סמלים יהודיים וסובייטיים, בניסיון לערער את אמונתם של הבריטים בצדקת מלחמתם ולהראות להם שמלחמתה של בריטניה הייתה למען היהודים וברית המועצות. כאן הייתה טמונה תעמולה אנטישמית ואנטי סובייטית, כאילו בריטניה פועלת למען כוחות האופל (מבחינת הנאצים), היהדות הבינלאומית והבולשביקים. את הבולים זייף קריגר באמצעות אסירים מעמי אירופה הכבושה, לרבות יהודים. שטרי הכסף המזויפים הודפסו, במסגרת מבצע ברנהרד, במחנה הריכוז זקסנהאוזן, ששכן 25 ק"מ מצפון מזרח לברלין. קריגר הרכיב צוות של 142 אנשים, חלקם מבין אסירי המחנה, שהיה להם ידע וניסיון בדפוס, רבים מהם יהודים, ובאמצעותם זייף שטרות בערכים של 5, 10, 20 ו-50 לירות שטרלינג. בשנת 1945, כשכוחות בעלות הברית התקרבו למחנה זקסנהאוזן, הועבר צוות הזייפנים למחנה הריכוז באוסטריה. לקראת התבוסה הסופית במאי 1945, תכננו הנאצים לרצוח את אנשי הצוות, אך כוחות בעלות הברית הקדימו אותם וכל אנשי הצוות שוחררו ב-5 במאי 1945 על ידי הצבא האמריקאי. ברנהרד קריגר נתפס בתום המלחמה על ידי הצרפתים, שהעסיקו אותו בזיוף מסמכים עבור השרות החשאי הצרפתי. בשנת 1950 הועמד קריגר לדין בפני בית דין מערב גרמני לדה-נאציפיקציה (בית דין שנועד לקבוע אם אנשי רשות גרמניים היו מעורבים מרצון בפשעי הנאצים) וזוכה, לאחר שהוצגו בפני בית הדין תצהירים של אחדים מהאסירים מצוות הזייפנים שנותרו בחיים, בהם העידו כי הציל את חייהם. לאחר מכן הועסק קריגר בחברה שייצרה בעת המלחמה את הנייר עליו זויפו הכספים במבצע ברנהרד. קריגר מת בשנת 1989. בשנת 2007 הופק באוסטריה הסרט "הזייפנים", (Die Faelscher). הסרט עוסק במבצע ברנהרד ומתבסס על זכרונותיו של אחד האסירים שנאלצו להשתתף במבצע. בסרט מופיעה דמותו של קצין האס אס שטורמבאנפיהרר הרצוג, האחראי על המבצע, שהוא בן דמותו של ברנהרד קריגר. הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 2007, בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. מדיה וקבצים בנושא ברנהרד קריגר בוויקישיתוף תמונתו של ברנהרד קריגר באתר על הלוחמה הפסיכולוגית
דלתא בקפאוס

δ (דלתא) בקפאוס (בלטינית δ Cephei) הוא כוכב משתנה בקבוצת הכוכבים קפאוס, שנתן את שמו למשפחה של כוכבים משתנים בעלי תכונות דומות – משתנים קפאידים. כוכבים אלו הם מתאפיינים בזמן מחזור מדויק מאוד, שמקיים קשר הדוק עם עוצמת ההארה שלהם. באופן זה, על ידי מדידת זמן המחזור והבהירות הנראית שלהם, ניתן לדעת במדויק את המרחק אליהם, ומכאן חשיבותם. היותו של δ בקפאוס כוכב משתנה התגלתה בשנת 1784 על ידי האסטרונום ג'ון גודריק. למעשה זהו המשתנה הקפאידי השני שהתגלה (אחרי η בנשר שהשתנותו זוהתה מוקדם יותר באותה שנה) והוא גם המשתנה הקפאידי הקרוב ביותר לכדור הארץ אחרי פולאריס (שהשתנותו קטנה וזוהתה רק במאה ה-19). δ בקפאוס הוא למעשה כוכב זוגי במרחק של כ-891 שנות אור, המורכב מעל-ענק צהוב ומכוכב הסדרה הראשית כחול עמום יותר המקיפים זה את זה במרחק של לפחות 12,000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כחצי מיליון שנים. δ בקפאוס A הוא על-ענק צהוב עם מסה של כ-5 מסות שמש ורדיוס של כ-40 פעמים רדיוס השמש, שסיים להתיך מימן בליבתו וכעת הוא מתיך הליום לחמצן ולפחמן. שכבות ההליום של הכוכב עוברות תהליך מחזורי של יינון, הגורם לבליעה מוגברת של קרינה ולהתפשטות שכבות ההליום ואז חזרתן למצב נייטרלי תוך הפיכתן שוב לשקופות יותר והתכווצותן, וחוזר חלילה. כתוצאה מהשינויים האלו, טמפרטורת פני השטח של δ בקפאוס A משתנה בין 5,500 ל-6,800 קלווין וסיווגו הספקטרלי משתנה מ-F5 ל-G2. עוצמת ההארה משתנה בין פי 1,100 לפי 2,500 מהשמש (בממוצע פי 2,000). מחזור השינוי אורך 5 ימים 8 שעות 47 דקות ו-32 שניות. δ בקפאוס B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B7 V, עם מסה של כ-4 מסות שמש. עוצמת ההארה שלו היא פי 500 משל השמש, כך שהוא פולט רק כרבע מהקרינה של δ בקפאוס A. סביר שבתוך עשרות מיליוני שנים יכלה גם δ בקפאוס B את המימן שבליבתו ויעבור תהליך דומה לזה של δ בקפאוס A. מדיה וקבצים בנושא דלתא בקפאוס בוויקישיתוף δ בקפאוס באתר של ג'ים קלר(הקישור אינו פעיל) דלתא בקפאוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דלתא בקפאוס, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
אדה ניקודמו

אדה ניקודמו (באנגלית: Ada Nicodemou; ביוונית: Άντα Νικοδήμου; נולדה ב-14 במאי 1977) היא שחקנית אוסטרלית ממוצא קפריסאי. ניקודמו נולדה בלרנקה והיגרה עם משפחתה לסידני ב-1987. קריירת המשחק שלה החלה כבר ב-1991, כשלוהקה לסדרת הטלוויזיה "Police Rescue", בה שיחקה במשך ארבע שנים. ב-1993 נבחנה לתפקיד באופרת הסבון "קרוב רחוק", אך לא התקבלה. ב-1994 קיבלה תפקיד בסדרת הטלוויזיה "תיכון הלבבות השבורים". היא הייתה אמורה להשתתף בתוכנית במשך 12 שבועות בלבד, אך יוצרי הסדרה החליטו לפתח את הדמות אותה גילמה, והיא המשיכה לגלמה במשך שלוש שנים. לאחר הפסקה לשם לימודי תיירות, שבה למרקעים ב-1998, כשגילמה את דמותה של פיונה מוטסון בסדרת הנעורים "ברייקרס" (אנ'). הבכורה הקולנועית שלה הייתה ב-1999, כשגילמה תפקיד קטן בסרט "מטריקס". בשנת 2000 החלה לגלם את דמותה של ליאה פאטרסון בסדרה "קרוב רחוק", תפקיד אותו היא מגלמת גם כיום (2009). תפקידה בסדרה הקנה לה שלוש מועמדויות לפרס לוגי האוסטרלי בקטגוריית האישיות הטלוויזיונית הפופולרית ביותר בטלוויזיה האוסטרלית (2001, 2002 ו-2006) ושתי מועמדויות בקטגוריית שחקנית הדרמה הפופולרית ביותר (2002 ו-2006). בשנת 2005 השתתפה ניקודמו בגרסה האוסטרלית ל"רוקדים עם כוכבים", וזכתה במקום ראשון עם הרקדן אריק יגודקין. ניקודמו נשואה לכריס קסיפוליטאס משנת 2007. ב-22 באוגוסט 2012 נולד בנם. ב-2015 הזוג נפרד. מדיה וקבצים בנושא אדה ניקודמו בוויקישיתוף אדה ניקודמו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדה ניקודמו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדה ניקודמו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
תיכון עירוני י"ד

תיכון עירוני י"ד (תיכון עירוני י"ד על שם יוסף בורשטיין) הוא בית ספר על-יסודי בתל אביב שנוסד בשנת 1969, במקום בית הספר היסודי "דן". בית הספר ממוקם ברחוב אבן ספיר בשכונת שיכון דן ומשרת את תלמידי צפון מזרח העיר. עירוני י"ד הוא בית ספר שש-שנתי לתלמידי כתות ז'–י"ב, הוא מחולק לחטיבת ביניים וחטיבה עליונה, שתי החטיבות מהוות בית-ספר על-יסודי אחד בהנהלה אחת. בית הספר מפעיל את תוכנית "מזהות אישית לזהות חברתית" במסגרתה משלחות תלמידים מבית הספר נוסעות לביקורים הדדיים בלוס אנג'לס, ברלין וברול. בית הספר מפעיל כיתה מיוחדת לבעלי לקויות למידה ומסלול מואץ ללימודי מחשבים בו נבחנים תלמידי כיתות י' בבחינת הבגרות במחשבים בהיקף של 5 יחידות לימוד. בשנת 2011 הוקמה לראשונה כיתת מסד נחשון. מנהלי בית הספר בעבר היו: אורי גרוסמן (עד שנת 1980), חמדה קריזלר (1980–1985), דוד לבון (1985–2011), והראל גוטשטיין (2011–2017). כיום מכהנת בתפקיד יעל איילון. נכון לשנת 2021 מונה בית-הספר כ-1,380 תלמידים. אחוז המתגייסים לצה"ל מבית הספר הוא מהגבוהים בתל אביב. בשנת 2008 דובר על למעלה מ-95% מכלל תלמידי בית הספר - האחוז הגבוה בעיר. בדצמבר 2023, נערכה הפגנה של תלמידי בית הספר בעקבות פוסט תמיכה בסבל העזתים שפרסמה המנהלת, יעל איילון, בזמן מלחמת חרבות ברזל, שבו תמונה של ההרס ברצועת עזה עם הכיתוב "לא מראים לנו את ההשלכות של פעולות צה"ל בעזה, אבל אנחנו חייבים לדעת מה נעשה בשמנו". בעקבות הדברים הושעתה המנהלת, אך ב-3 בינואר קיבלו הורי התלמידים הודעה מהעירייה שהמנהלת תשוב לתפקידה, ובבית הספר התנהלו הפגנות תלמידים נגד חזרתה עוד באותו יום. רשימת בוגרי בית הספר אתר האינטרנט הרשמי של תיכון עירוני י"ד "עירוני י"ד מוביל את אחוזי הגיוס בתל אביב עם 98.1% מתגייסים בקרב הבנים" מתוך כתבתה של גלי גינת, זמן תל-אביב, תיכון לאומנויות ההשתמטות, באתר nrg‏, 7 בפברואר 2008 תמר טרבלסי-חדד, יעל צ'כנובר, מהומה בהפגנה נגד מנהלת תיכון בת"א שיצאה נגד ההרס בעזה: תלמיד טוען שהותקף, באתר ynet, 27 בדצמבר 2023