laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משתנה מציין

בהסתברות, משתנה מציין, או משתנה אינדיקטור, הוא משתנה מקרי שמציין האם מאורע מסוים התרחש. כאשר המאורע התרחש, הערך שלו הוא   1 {\displaystyle \ 1} , וכאשר המאורע לא התרחש ערכו   0 {\displaystyle \ 0} . כך, נקבל כי ההתפלגות של   X {\displaystyle \ X} , משתנה מציין למאורע   A {\displaystyle \ A} , היא   P ( X = x ) = { P ( A ) x = 1 1 − P ( A ) x = 0 {\displaystyle \ P(X=x)=\left\{{\begin{array}{lc}P(A)&x=1\\1-P(A)&x=0\end{array}}\right.} . מכך נובע כי התוחלת של   X {\displaystyle \ X} היא   E [ X ] = P ( A ) ⋅ 1 + ( 1 − P ( A ) ) ⋅ 0 = P ( A ) {\displaystyle \ E[X]=P(A)\cdot 1+(1-P(A))\cdot 0=P(A)} . המשתנה המציין שימושי למשל כאשר מעוניינים לחשב תוחלת או שונות של משתנה מקרי שניתן לבטאו כסכום של משתנים מציינים. ואז ניתן להיעזר בליניאריות התוחלת ולהגיע לתוחלת משתנה זה, אם ידועה ההסתברות להתרחשות המאורעות שהמשתנים המציינים מייצגים. חישוב תוחלת על ידי אינדיקטורים:   E [ X ] = E [ ∑ i = 1 n X i ] = ∑ i = 1 n E [ X i ] {\displaystyle \ E[X]=E[\sum _{i=1}^{n}X_{i}]=\sum _{i=1}^{n}E[X_{i}]} חישוב שונות על ידי אינדיקטורים:   V [ X ] = V [ ∑ i = 1 n X i ] = ∑ i = 1 n V [ X i ] + 2 ⋅ ∑ i < j C O V ( X i , X j ) {\displaystyle \ V[X]=V[\sum _{i=1}^{n}X_{i}]=\sum _{i=1}^{n}V[X_{i}]+2\cdot \sum _{i<j}COV(X_{i},X_{j})} התוחלת של כל אינדיקטור שווה לסיכוי שהוא יהיה שווה 1, כלומר:   E [ X i ] = P ( X i = 1 ) {\displaystyle \ E[X_{i}]=P(X_{i}=1)} . הוכחה: נביט בפונקציית ההסתברות השולית של X המוגדרת כ-P(X): אז לפי הגדרת תוחלת:   E [ X ] = 0 ⋅ P ( X = 0 ) + 1 ⋅ P ( X = 1 ) = P ( X = 1 ) {\displaystyle \ E[X]=0\cdot P(X=0)+1\cdot P(X=1)=P(X=1)} השונות של כל אינדיקטור שווה לסיכוי שהוא יהיה שווה 1 כפול הסיכוי שהוא יהיה שווה אפס, כלומר:   V [ X i ] = P ( X i = 1 ) ⋅ P ( X i = 0 ) {\displaystyle \ V[X_{i}]=P(X_{i}=1)\cdot P(X_{i}=0)} השונות המשותפת של 2 אינדיקטורים שווה לסיכוי שכל אחד מהם יהיה שווה אחד, פחות מכפלת ההסתברויות שכל אינדיקטור שווה 1, כלומר: C O V ( X i , X j ) = P ( X i = 1 , X j = 1 ) − P ( X i = 1 ) P ( X j = 1 ) {\displaystyle COV(X_{i},X_{j})=P(X_{i}=1,X_{j}=1)-P(X_{i}=1)P(X_{j}=1)} להלן דוגמה לפתרון בעיה באמצעות משתנים מציינים. מוצגת הבעיה הבאה: פקיד רשלן צריך לשלוח   n {\displaystyle \ n} מכתבים ל-   n {\displaystyle \ n} יעדים. ברשותו של הפקיד   n {\displaystyle \ n} מעטפות ועליהן כתובים היעדים, כשכל מעטפה מתאימה ליעד אחד בדיוק. הפקיד מחלק את המכתבים למעטפות בצורה מקרית, כאשר ההתפלגות של המעטפה הנבחרת בכל שלב היא אחידה. יהא   X {\displaystyle \ X} מספר המעטפות שהגיעו ליעד. מה התוחלת של   X {\displaystyle \ X} ? כאמור, נוח לפתור בעיה זאת באמצעות משתנים מציינים. נסמן   X i {\displaystyle \ X_{i}} בתור המשתנה המציין המתאים למאורע שמכתב   i {\displaystyle \ i} הגיע ליעד. מאחר שההתפלגות אחידה, לכל מכתב ההסתברות שהוא הגיע ליעד היא 1 n {\displaystyle {\frac {1}{n}}} . נשים לב כי   X = ∑ i = 1 n X i {\displaystyle \ X=\sum _{i=1}^{n}X_{i}} , לפיכך לפי ליניאריות התוחלת   E [ X ] = ∑ i = 1 n E [ X i ] = ∑ i = 1 n 1 n = 1 n ⋅ n = 1 {\displaystyle \ E[X]=\sum _{i=1}^{n}E[X_{i}]=\sum _{i=1}^{n}{\frac {1}{n}}={\frac {1}{n}}\cdot n=1} .
שיר חייל

"שיר חייל" (מוכר גם במילותיו הראשונות: "אני שומע שוב") הוא שיר מאת סרן נמרוד גאון, שנהרג במלחמת יום הכיפורים. השיר התפרסם לאחר מותו כאשר הולחן ובוצע על ידי שלמה ארצי. השיר נכלל באלבומו של ארצי משנת 1979, "דרכים" בעיבוד מוזיקלי של יאיר שרגאי. נמרוד גאון נולד ב-1951 בקיבוץ גבולות שבנגב. בגיל עשר עבר עם משפחתו לאשקלון, ובהמשך התחנך במחזור הראשון של הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד גימנסיה הרצליה בתל אביב. התגייס באוגוסט 1969 לחיל השריון, עבר את מסלול ההכשרה לאיש צוות, מפקד טנק קורס קציני שריון, וקורס מפקדי פלוגות. בשנים 1972 - 1973 שירת בסיני בגדוד 46, חטיבה 401, כמפקד פלוגה ג' ("הבחורים") ולאחר מכן כמפקד פלוגת הצמ"פ. בספטמבר 1973 עבר לבית הספר לשריון (חטיבה 460) ושירת כמפקד פלוגה ח' קמ"ט (קורס מפקדי טנקים) מגח בגדוד 198. עם פרוץ מלחמת יום כיפור הועברה הפלוגה לגדוד 196 תחת המג״ד עמרם מצנע. ביומה הראשון של המלחמה בלם הגדוד את המצרים במתחם "ציונה" (בין מתחמי "חמוטל" ו"מכשיר"), בגזרה המרכזית של התעלה, ועבר להיות תחת פיקוד חטיבה 14. ביומה השני של מלחמת יום הכיפורים, י"א בתשרי תשל"ד (7 באוקטובר 1973), נהרג גאון בקרב שהתחולל באזור מתחם "נוזל", סמוך לגדות תעלת סואץ והוא בן 22. בשירותו הגיע לדרגת סגן ולאחר מותו הועלה לדרגת סרן. על תפקודו בקרב קיבל נמרוד ציון לשבח ממפקד האוגדה. לאחר מותו, ביום הזיכרון לחללי צה"ל תשל"ד, שודרה בגלי צה"ל תוכנית לזכרו בשם "חיי אדם", שערך והגיש אהוד גרף. בשנת תשל"ה הוציאה משפחתו ספר לזכרו ובו דברי חברים על דמותו, מכתבים, זיכרונות, שירים שכתב ותצלומים. שם הספר, כשם משפט מאחד משיריו, היה "אני חייל ואל תבכי ילדה" – משפט הלקוח משיר-מכתב שכתב לחברתו, עמליה. הוריו שלחו את שיריו לזמר הנערץ עליו, שלמה ארצי, וכעבור כמה שנים, כשנתבקש ארצי לבצע עבור גלי צה"ל שיר ליום הזיכרון, הוא בחר להלחין את השיר, שנקרא "שיר חייל". השיר נכתב כמכתב לחברה, שבו מתואר החייל כאדם על עולמו התרבותי, הכולל האזנה למוזיקה כמו השיר "בלוז ישן על בובי מק'גי" מאת ג'ניס ג'ופלין ונגינת רביעייה קאמרית, סיפורים של צ'כוב ועוד. האדם, שהמלחמה והחיילות אינן מתכונות אופיו, מרגיש בצבא כ"מחופש" לחייל, "כפוּת בכתונת משוגעים" והוא בודד ומתגעגע. השיר עלה לראשונה על הדפוס בספר הזיכרון שהוציאה משפחתו. שם השיר שהופיע שם הוא "ואל תבכי לי ילדה". השיר היה ללהיט וזכה להשמעות רבות מאז ועד היום, הן ביום הזיכרון והן בימות השנה, וארצי שר אותו ברבות מהופעותיו. בשנת תש"ם הגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. שתי אצבעות מצידון (שיר) מידע על היצירה "שיר חייל" באתר מיוזיק בריינז "שיר חייל" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "שיר חייל" באתר שירונט דף השיר באתר אקו"ם קורות החיים של שיר חייל, באתר "יזכור" של משרד הביטחון דף הצל"ש של נמרוד גאון, באתר הגבורה דוד ארליך, אדם מחופש לחייל, דבר, 16 בספטמבר 1983 ציון נאנוס, ‏שלמה ארצי נפגש עם האהובה מ"שיר חייל", באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2013 מתן צורי ורז שכניק, הלכה לעולמה אמו של כותב "שיר חייל", באתר ynet, 10 ביולי 2018 קורות החיים של נמרוד גאון, באתר "יזכור" של משרד הביטחון נמרוד גאון, באתר "בהשקט ובבטחה". צל"ש מפקד האוגדה לסרן נמרוד גאון, באתר הגבורה ספרים חדשים | ספרי זיכרון, דבר, 21 בפברואר 1975. ציון נאנוס, ‏שלמה ארצי נפגש עם האהובה מ"שיר חייל", באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2013. צבי בן-דור בנית, אבישי בן חיים בין הצ'כוב לשימדורה, באתר "העוקץ", 26 ביולי 2020 נמרוד - ספר הזיכרון, עמ' 6, הוצאת המשפחה.
מלכי אראגון

רשימת מלכי אראגון כוללת את שליטי ממלכת אראגון, כיום אזור בצפון-מזרח ספרד. הממלכה כללה את שטח הקהילה האוטונומית אראגון של ספרד של ימינו. מלכי אראגון מבית ברצלונה מלכו גם על נסיכות קטלוניה, ממלכת ולנסיה, ממלכת מיורקה, ממלכת סיציליה, ממלכת סרדיניה וקורסיקה ושטחים בדרום צרפת של ימינו, ובכללם העיר מונפלייה. מדינה נרחבת זו היא כתר אראגון, בניגוד ל"ממלכת אראגון" שכוללת רק את הממלכה. לאחר מותו של סנצ'ו השלישי, מלך נווארה, ירש בנו רמירו את מחוז אראגון, והפך אותו למדינה עצמאית. בתקופת מלחמת האזרחים הקטלונית (1462–1472) טענו שלושה אישים לכתר אראגון במקומו של חואן השני: חואנה הראשונה הייתה השליטה האחרונה לבית טרסטמארה. לאחר נישואיה לפליפה הראשון, מלך קסטיליה, עברה אראגון לידי בית הבסבורג. בגלל טענות בעלה ובניה של חואנה כי היא אינה יציבה בנפשה, בנה קרלוס שלט למעשה על אראגון ביחד איתה. עם פרוץ מלחמת הקוצרים ומלחמת הירושה הספרדית, נותרה אראגון נאמנה לפליפה הרביעי, ועברה לידי בית בורבון ב-1707, במהלך מלחמת הירושה הספרדית, פורק כתר אראגון. חלק ממלכי ספרד עדיין השתמשו בתואר הרשמי "מלך אראגון" לאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא מלכי אראגון בוויקישיתוף
נחל מעפילים

נחל מעפילים, לשעבר נַחַל נָחָשׁ (בערבית: ואדי אבו אלחיה) הוא נחל אכזב הזורם במורדות המזרחיים של הר הכרמל בחלק הכרמל הגבוה ועובר ב"פארק אשדות יגור" שהוא חלק מפארק הכרמל. הנחל זורם צפונית-מערבית לנחל יגור לכוון עמק זבולון. בדרכו עובר הנחל בקיבוץ יגור. בדומה ליתר נחלי הכרמל הזורמים מזרחה לקו פרשת המים של ההר, הנחל קצר בעל גדות תלולות ובעל אופי קניוני. בנחל עובר שביל ישראל בעת חצותו את הכרמל. מקורו של הנחל בשני יובלים רדודים העוברים בזרימתם דרגשי סלע ומדרגות היוצרים מפלונים. לאחר התחברותם מעמיק ערוץ הנחל והופך קניוני תוך התחתרות בשכבת סלע דולומיט קשה הנקרא "דולומיט יגור". בחלק הקניוני גובה המפלים מגיע עד שמונה מטרים. על הצלע הדרום מזרחית של הנחל עובר שביל מתפתל הבנוי בחלקו, שנפרץ על ידי הבריטים כחלק מפעולתם לטיפוח שמורות טבע. הם פרצו שבילים ועסקו בייעור. שביל זה נקרא בעבר השביל המנדטורי. הוא שימש את לוחמי הפלמ"ח בעת פריצת מחנה עתלית כחלק ממסלול המילוט של המעפילים לקיבוץ יגור. לציון האירוע החליטה ועדת השמות הממשלתית לשנות את שמו של הנחל ל"נחל מעפילים". המעפילים הסתתרו בקיבוץ, ואילו הקיבוצניקים מצידם החביאו את תעודות הזהות שלהם. ההנחיה הייתה גם לתושבי הקיבוץ וגם למעפילים שאם הבריטים יבקשו מהם להזדהות הם יענו שהם " יהודים מארץ ישראל". לזכר מאורע זה רשם יורם טהרלב בן קיבוץ יגור את השיר צל ומי באר. בצלע הצפונית מערבית מתנשאים מצוקים הנקראים "מצוקי הכתר", מצוקים אלה עשויים דולומיט קשה. השם ניתן למצוקים על ידי חברי קיבוץ יגור. המצוקים מתחלקים ל"מצוק הכתר העליון" גובה המצוק כשלושה מטרים. במצוק יש שתי מערות. המערה הגדולה היא בעלת רחבה לפניה ויש לה פתח נסתר הפונה לכוון מערב. במערה שלושה חללים אליפטיים. החלל המרכזי אורכו 9.5 מטרים ורוחבו חמישה מטרים. ברחבה שלפני המערה נמצאים שני כוכים בעומק שני מטרים. באזור המערה נמצאו חרסים מהתקופה ההלניסטית והתקופה הרומית. ממערב למערה זו מצויה מערה נוספת קטנה יותר. צפון-מזרחית לשם נמצא "מצוק הכתר התחתון". מצוק זה מחולק לשלושה מפלסים. גובה כל מפלס בין 20–25 מטר. במפלס האמצעי מצויות ארבע מערות. באחת המערות שוכנים עטלפי פירות ועטלפי חרקים. העצים השולטים בנחל ובגדותיו הם אלון מצוי, אלה ארצישראלית ובר זית. אליהם מתלווים לבנה רפואי, ער אציל, אשחר, כליל החורש וקטלב. גובה העצים בתוך האפיק מגיע עד שבעה מטר. מעל הנחל בשלוחה הדרומית ליד השביל המנדטורי נמצא בולען המכונה הוטת ג'ין. זו מערה אנכית צרה ועמוקה, שעולה ממנה אוויר חם. במורד הנחל על הגדה הצפונית מעל מחצבה קטנה נטושה, נמצאים שרידי שלושה מבנים הבנויים אבני גוויל. באתר נמצאו חרסים מהתקופה ההלניסטית. באחד החדרים נמצאו שרידי כלים מהמאה ה-17. ההשערה היא שבמקום זה התגוררה בעבר משפחת ווהאב הדרוזית שמתגוררת כיום בעספיא. באזור הנחל נמצאו טרסות נטועות עצי זית. מקום זה מוזכר כמגורי המשפחה בספרו של הגרף פון-מולינן שביקר בכרמל בסוף המאה ה-19. מנחם מרקוס, הר הכרמל - סקר נוף ומסלולי טיול, הוצאת רשות שמורות הטבע, 1997, עמ' 58–59 מדיה וקבצים בנושא נחל מעפילים בוויקישיתוף שבילי אשדות יגור: בין יגור לנשר ונחל מעפילים באתר "טבע ונופים בישראל" כולל מפת מסלול מפורטת אורי דביר, ‏פיתולים, צוקים והרבה ירוק בנחל מעפילים (נחש) בכרמל, "טבע הדברים" (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט) תיאור מסלול מעודכן של נחל מעפילים. רשימת שמות מאת ועדת השמות הממשלתית, ילקוט הפרסומים, עמוד 1502 צל ומי באר, באתר האינטרנט של יורם טהר לב מדריך ישראל החדש כרך 5: הכרמל וחופו ורמות מנשה, בעריכה סלמאן אבו רוכן ויעקב שורר, הוצאת משרד הביטחון 2001 עמ' 163
מכסה הגרון

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה מכסה הגרון או כיסוי הגרון או אפיגלוטיס (ביוונית: Epiglottis; "מעל הגרון") הוא רקמת סחוס דקה וגמישה המכוסה קרום רירי, שנמצאת מאחורי שורש הלשון ומחוברת לשאר מבני הגרון באמצעות רצועות שריר. מכסה הגרון סוגר את המעבר מחלל הלוע והפה אל קנה הנשימה בזמן הבליעה, ובכך מונע שאיפת מזון (אספירציה). כמו כן, מכסה הגרון משמש גם בסיס חיתוך עבור העיצורים הכיסוי-גרוניים. ערך מורחב – דלקת מכסה הגרון ישנם חיידקים המסוגלים לגרום לדלקת (epiglottitis) בקרום הרירי של מכסה הגרון, במיוחד אצל ילדים. למרות שמצב זה יחסית קל לטיפול, הוא נחשב למקרה חירום רפואי כי בהיעדר טיפול מכסה הגרון יכול להתנפח, לחסום את קנה הנשימה ולגרום לחנק. מצב זה נדיר במדינות המפותחות הנותנות חיסון כנגד החיידק Haemophilus influenzae, שהוא אחד מהחיידקים השכיחים הגורמים לדלקת זו. גם פגיעה פיזית או כוויות בחלל הפה עלולות לגרום להתנפחות מכסה הגרון ולהידרדרות למצב מסוכן. מדיה וקבצים בנושא מכסה הגרון בוויקישיתוף כִּסּוּי הַגָּרוֹן במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
טבול יום

טבול יום הוא כינוי, בהלכות טומאה, לאדם שנטמא וטבל, אך עדיין לא הסתיים היום בו טבל. דרגת טומאתו היא שני לטומאה. מסכת טבול יום מסדר טהרות, עוסקת בדיניו של טבול יום. טבול יום הוא אדם שהיה טמא בטומאה של אב הטומאה או ראשון לטומאה, וטבל במקווה טהרה, אך עדיין לא הסתיים היום בו טבל. במונח התלמודי זה נקרא "טעון הערב שמש". תהליך הטהרה מסתיים רק עם סיומו של היום בשקיעת השמש וכניסת הערב. דין זה נלמד מהפסוק בספר ויקרא, פרק כ"ב, פסוק ז': ”וּבָא הַשֶּׁמֶשׁ וְטָהֵר וְאַחַר יֹאכַל מִן הַקֳּדָשִׁים כִּי לַחְמוֹ הוּא”. טבול יום מטמא תרומה ועושה אותה שלישי לטומאה ומטמא קדשים ועושה אותם רביעי לטומאה. במצב זה של טומאה קלה, רשאי הוא לאכול מעשר שני, אך לא תרומה. בסוף היום - תהליך טהרתו נשלם, ואם הוא כהן יהיה מותר לו גם לאכול תרומה. לגבי רוב הטמאים, סוף היום משלים לגמרי את טהרתם, והם רשאים גם לאכול קודש. ברם, לגבי כמה מן הטמאים (זב, זבה, יולדת ומצורע). קבעה התורה שעליהם להביא קרבן להשלמת טהרתם. עד הבאת קרבנם הם מוגדרים כמחוסר כיפורים, ואסורים לאכול קרבן או להיכנס לבית המקדש. לטבול יום דינים מיוחדים: בעוד שטומאת משקין "עושה תחילה", כלומר שהיא תמיד תהיה ראשון לטומאה בין אם המשקים נגעו באב הטומאה ובין אם נגעו בראשון לטומאה, הרי שמשקין שנגע בהם הטבול יום הם כמו כל שאר הטומאות - דרגה אחת פחות מהדבר המטמא. טבול יום חייב כרת על ביאת מקדש והמקור לכך הוא בפרשת תזריע - ”ואל המקדש לא תבא”, פסוק העוסק באשה ה"יושבת על דם טוהר" שדינה כטבול יום. אמנם, לטבול יום מותר להיכנס עד עזרת נשים (לא כולל), דהיינו עד החיל (כולל). מדיה וקבצים בנושא טבול יום בוויקישיתוף הערך "טבול יום", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה פירוש המשניות להרמב"ם, במשנה, מסכת טבול יום, פרק ד', משנה א'. משנה מסכת נגעים פרק יד משנה ג טבול יום פרק ב' משנה א'. משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות ביאת מקדש, פרק ג', הלכה י"ד. משנה תורה לרמב"ם, ספר עבודה, הלכות בית הבחירה, פרק ז', הלכה י"ז. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
FOB

FOB (מאנגלית ר"ת: Free on Board; "שחרור על הסיפון") הוא מונח מתחום השילוח הימי או המסחר הבינלאומי שפירושו שהמוכר דואג להעברת הסחורה אל הספינה שתוביל את הסחורה אל הקונה, ויישא בכל ההוצאות של ההובלה והמיסוי, עד שהסחורה מאוחסנת בספינה. הקונה בעסקת FOB, צריך לשחרר את הסחורה מהמכס בנמל היעד, ולטפל בהובלתה מהנמל אל המיקום שיבחר. כללי השילוח הימי לא מגדירים באיזה שלב מועברת הבעלות, וכן אינם מגדירים מי אחראי לביטוח הסחורה בין הנמלים. כשמדובר בשילוח בין מדינות, היתרון שבעסקאות FOB הוא שכל צד בעסקה מטפל במיסוי ובשינוע בתוך מדינתו.
טוליה צבי

טוּליה צבי (Tullia Zevi;‏ 2 בפברואר 1919, מילאנו – 22 בינואר 2011, רומא) הייתה עיתונאית וסופרת איטלקייה יהודייה, פעילה מרכזית בקהילה היהודית באיטליה, שהוגדרה כ"עמוד התווך" של הקהילה. מ-1983 עד 1998 כיהנה כנשיאת איחוד הקהילות היהודיות של איטליה. נולדה במשפחה יהודית אמידה. אביה, ג'וזפה קלבי (Calabi), היה עורך דין נודע ואנטי-פאשיסט מושבע. למדה פילוסופיה באוניברסיטת מילאנו וכן בקונסרבטוריון. כאשר קיבלה איטליה הפשיסטית ב-1938 את חוקי הגזע, שכללו אפליה בוטה כנגד היהודים, שהתה צבי עם משפחתה בחופשה בשווייץ. בעקבות המצב הפוליטי, נדדה המשפחה תחילה לז'נבה ומשם עברה לפריז, שם המשיכה צבי את לימודיה בסורבון. בקיץ 1939 היגרה המשפחה לארצות הברית על סיפון ה"איל-דה-פראנס", שיצאה מלה האבר. צבי המשיכה את לימודיה בבית הספר ג'וליארד ובקולג' רדקליף, ובמקביל, כמו בעת שהותה בפריז, הוסיפה לנגן בנבל למחייתה. בתקופה זו הכירה את פרנק סינטרה ואת ליאונרד ברנשטיין, כאשר ניגנה תחת שרביטו. בניו יורק התחברה צבי לחוגים אנטי-פאשיסטיים, ועשתה את הצעדים הראשונים בקריירה העיתונאית שלה, בין היתר במסגרת ארגון "Giustizia e Libertà" ("צדק וחירות") ובכתב העת "Italy against Fascism", שערכה, ובתוכנית רדיו ששידרה ב-NBC, שכוונה לפרטיזנים האיטלקים. בארצות הברית הכירה את הארכיטקט ומבקר האמנות היהודי-איטלקי ברונו צבי (1918–2000), ונישאה לו ב-26 בדצמבר 1940 בניו יורק. ביולי 1946, לאחר תום המלחמה, שבה לאיטליה עם בעלה. דיווחה כקורספונדנטית ממשפטי נירנברג. במשך יותר מ-30 שנה – מ-1960 עד 1993 – עבדה צבי ככתבת שטח עבור עיתון "מעריב". בשנות פעילותה דיווחה בין השאר ממשפט אייכמן בירושלים. כמו כן, עבדה ככתבת עבור השבועון "The Jewish Chronicle", עיתון יהדות בריטניה. משנת 1978 כיהנה כסגנית נשיא איחוד הקהילות היהודיות של איטליה (Unione delle comunità ebraiche italiane,‏ UCEI). כעבור חמש שנים, ב-1983, התמנתה לנשיאת האיחוד – האישה הראשונה שבתפקיד – והחזיקה במשרה זו עד 1998. בשנת 1987 חתמה על האמנה המבססת את היחסים בין ממשלת איטליה והאיחוד. ב-1992 הכתיר אותה נשיא איטליה אוסקר לואיג'י סקאלפרו בתואר אבירת הצלב המפואר (Cavaliere di Gran Croce), הדרגה השנייה במסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה. ב-1998 נבחרה כחברה בוועדה משרד החינוך לבין-תרבותיות וכחברה הנציבות האיטלקית של אונסק"ו. באותה שנה הייתה גם לחברה בוועדה הלאומית לביו-אתיקה, עד 2006. ב-2007 פרסמה את הביוגרפיה שלה, תחת הכותרת " Ti racconto la mia storia. Dialogo tra nonna e nipote sull’ebraismo" ("אספר לכם את סיפורי. דיאלוג בין סבתא ונכד על היהדות"), שכתבה עם נכדתה נתניה צבי. טוליה צבי נפטרה ברומא ב-22 בינואר 2011, בגיל 91. מדיה וקבצים בנושא טוליה צבי בוויקישיתוף סוכנויות הידיעות, נפטרה טוליה צבי, מראשי יהדות איטליה, באתר nrg‏, 22 בינואר 2011 יעל נידם-אורבייטו, טוליה צבי, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) Tulia Zevi, pillar of Italian Jewish community, dies, Jerusalem Post, Januart 22, 2011 (באנגלית) Jennifer Lipman, 'Extraordinary' Tullia Zevi mourned , The Jewish Chronicle, January 24, 2011 (באנגלית) Tullia Zevi, historic Italian Jewish leader, dead, Reuters, January 22, 2011 (באנגלית) Tullia Calabi Zevi, La mia autobiografia politica (באיטלקית) Addio a Tullia Zevi voce dell'ebraismo italiano, La Repubblica, 22 gennaio 2011 (באיטלקית)
סיום (שחמט)

בשחמט, סיום הוא השלב השלישי והאחרון במשחק. הסיום מאופיין במספר מועט של כלים על הלוח. שלב הסיום מתחיל בסוף שלב המציעה ונגמר עם סיום המשחק. אין גבול ברור בין השלבים, אולם בדרך כלל המעבר ביניהם מתבצע בהחלפה של כלים רבים. בשלב הסיום המלך, שעד עכשיו הסתתר, יוצא בדרך כלל מ"מקום מחבואו" ונוטל חלק פעיל בקרב. בדרך כלל נותרים על הלוח בעיקר רגלים, והשחקן מנסה להכתיר אותם למלכה. צורת הקרב תלויה בדרך כלל בכלים האחרים שנותרו על הלוח, ומשום כך הסיום מכונה על פיהם: "סיום רגלים" (אם לא נותרו כלים כלל חוץ מהרגלים), סיום צריחים, וכו'. הסיום נחשב לשלב קשה הדורש דיוק רב. סיומים חוזרים על עצמם פעמים רבות, לכן שחקנים לומדים עמדות סיום נפוצות. הסיום פופולרי בבעיות שחמט (מכונה גם "אטיוד") בדרך כלל המשימה היא לנצח בעמדה הנראית כתיקו, או לכפות תיקו בעמדה הנראית כעמדת הפסד. ערך מורחב – מט ערך מורחב – סיומים אלמנטריים "סיומים אלמנטרים" הם סיומים שבהם אחד מהצדדים נותר עם מלך בלבד. לצד השני יכולה להיות מלכה, צריח, שני רצים, רץ ופרש או שלושה פרשים. בכל אחד מהמקרים הללו ניתן להנחית מט לצד השני. [כשיש רק 2 פרשים, ניתן טכנית לבצע מט, אך לא ניתן לכפות את היריב לכך] ערך מורחב – סיומי רגלים (שחמט) בסיומים שבהם נשארים רק רגלים על הלוח, המלך בדרך כלל הופך להיות הכלי הפעיל ביותר. כל שחקן מנסה להכות את רגלֵי היריב ולתמוך ברגלים שלו. נשק חזק במיוחד הוא "רגלי עובר"- רגלי שכל הדרך שלו "פתוחה" בלי רגלים בדרך. אם יש לאחד מהצדדים רגלים עוברים בשני צדדי הלוח, כמעט בלתי אפשרי לעצור אותם. במקרה שכל הרגלים "חסומים" על ידי רגלי מהצד השני, הגורם העיקרי שעשוי להביא לניצחון הוא חדירה של המלך לשורת היריב והכאה של אחד מהרגלים שלו. פעמים רבות ניתן לעשות זאת בעזרת שימוש בכפאי. סיומי פרשים דומים לסיומי רגלים בגלל חוסר כלים בעלי טווח-ארוך על הלוח. לפרשים קשה בדרך כלל ללכוד את הרגלים וצריך לבצע תמרונים מסובכים לשם כך. מאידך, הם יעילים בחסימת רגלים עוברים. ערך מורחב – סיומי רצים שוני צבע בסיומי רצים יש חשיבות מרובה לשאלה האם הרצים שווי צבע (על אותו צבע משבצת) או שוני צבע. בעוד שבסיומים עם רצים שווי צבע יש לצד בעל היתרון סיכויים טובים לנצח, הרי שבסיומים עם רצים שוני צבע יש סיכויים גבוהים לתיקו. בדוגמה משמאל, אף על פי שלשחור יתרון שני רגלים, הוא אינו יכול לנצח, כי המלך השחור קשור לשמירה על הרגלי ז4 וניסיון קידום 1...ו3 יביא ל-2.ר:ו3 ז:ו3 מ:ו3 ותיקו. בסיומי רצים שווי צבע מתקיים "חוק הזהב": יש להציב את הרגלים שלך על צבע נגדי של משבצת מצבע המשבצת של הרצים. ככה הם לא יחסמו את הרץ שלך ואי אפשר יהיה להכות אותם על ידי הרץ הנגדי, ובנוסף אם יש מולו רגלי בצבע הנגדי, הוא יהיה מוכרח להתייצב על משבצת בצבע המשבצת של הרצים ולהפר את חוק הזהב. סיומי צריחים הם הנפוצים ביותר משום שהם לא מוחלפים בדרך כלל עד לסיום. בסיומים כאלה גורם מכריע הוא איומי שח על המלך. אפשר בעזרתם ללכוד רגלים וכן לגרום לתיקו בעזרת שח-תמיד. סיומי מלכות הם נדירים, כי המלכות מוחלפות בדרך כלל בין המציעה לסיום. סיומי מלכות נחשבים לקשים מאוד, ודרוש בהם דיוק רב. לעיתים לא נשארים בסוף המשחק כלל רגלים, במקרים כאלה המטרה של כל צד אינה להכתיר רגלי אלא להנחית מט עם הכלים המעטים שנותרו לו. במקרה של שוויון חומרי הדבר כמעט תמיד איננו אפשרי. אם לאחד הצדדים יש יתרון, הוא יכול לנצח אך הדבר קשה.
1992 בארצות הברית

בשנת 1992 ציינה ארצות הברית 216 שנה להיווסדה. הנשיא: ג'ורג' הרברט ווקר בוש (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: דן קווייל (המפלגה הרפובליקנית) יו"ר בית הנבחרים: טום פולי (המפלגה הדמוקרטית) מנהיג הרוב בסנאט: ג'ורג' מיטשל (המפלגה הדמוקרטית) הקונגרס: הקונגרס ה-102 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 26 בינואר – נשיא רוסיה בוריס ילצין מצהיר כי רוסיה תחדל לכוון נשק גרעיני לכיוון ערים בארצות הברית. 10 בפברואר – המתאגרף מייק טייסון מורשע באונס. 5 באפריל – 700,000 איש משתתפים בהפגנה הגדולה ביותר בוושינגטון בעד הזכות להפלות. 29 באפריל – מהומות פורצות בלוס אנג'לס בעקבות זיכוי ארבעה שוטרים מאשמת הכאת האזרח השחור רודני קינג. 22 במאי – ג'וני קרסון, אשר הנחה את תוכנית האירוח המרכזית של רשת NBC – הטונייט שואו במשך 30 שנים, פורש מתפקידו. רשת NBC בוחרת בג'יי לנו כמחליפו אף על פי שהבטיחה את התפקיד לדייוויד לטרמן. 29 ביוני בית המשפט העליון של ארצות הברית נותן את החלטתו בהורות מתוכננת נגד קייסי, המסייג את פסק דין רו נגד וייד אך אינו מבטלו. 24-28 באוגוסט – ההוריקן אנדרו פוגע בדרום פלורידה. 3 באוקטובר – לאחר שביצעה א-קפלה לשיר "War" של בוב מארלי בתוכנית סטרדיי נייט לייב כמחאה על ניצול מיני בכנסייה הקתולית, ללא ידיעת מפיקי התוכנית הזמרת האירית שינייד או'קונור שלפה בשידור חי תמונה של האפיפיור יוחנן פאולוס השני, אמרה "הילחמו באויב האמיתי" וקרעה אותה כשהיא משליכה את הקרעים אל עבר המצלמה. 3 בנובמבר – ביל קלינטון מנצח במערכת הבחירות הנשיאותיות ה-52 של ארצות הברית. 3 בדצמבר – מועצת הביטחון של האו"ם מקבלת את החלטה 794, המאפשרת שליחת כוחות בינלאומיים בראשות ארצות הברית לסומליה. 4 בדצמבר – כוחות צבא אמריקנים נוחתים בסומליה. 24-28 באוגוסט: ההוריקן אנדרו פוגע בדרום פלורידה 3 בנובמבר: ביל קלינטון מנצח במערכת הבחירות הנשיאותיות ה-52 של ארצות הברית 19 בינואר – מק מילר, ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי-יהודי (נפטר ב-2018) 11 בפברואר – טיילור לאוטנר, שחקן אמריקאי 10 במרץ – אמילי אוסמנט, שחקנית וזמרת אמריקאית 24 באפריל – ג'ו קירי, שחקן אמריקאי ומוזיקאי אמריקאי 26 ביוני – ג'נט מקארדי, שחקנית אמריקאית 22 ביולי – סלינה גומז, זמרת אמריקאית 4 באוגוסט – דילן וקול ספראוס, שחקנים תאומים אמריקאיים 20 באוגוסט – דמי לובאטו, שחקנית וזמרת אמריקאית 16 בספטמבר – ניק ג'ונאס, זמר וגיטריסט מלהקת האחים ג'ונאס 11 באוקטובר – קארדי בי, פזמונאית וראפרית אמריקאית 12 באוקטובר – ג'וש האצ'רסון, שחקן אמריקני 18 בנובמבר – נייתן קרס, שחקן ומדבב אמריקאי 23 בנובמבר – מיילי סיירוס, שחקנית וזמרת אמריקאית 1 בינואר – גרייס הופר, מתכנתת, מחלוצי המחשוב (נולדה ב-1906) 6 באפריל – אייזק אסימוב, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נולד ב-1920) 12 באוגוסט – ג'ון קייג', מלחין אמריקאי (נולד ב-1912) 5 בספטמבר – פריץ לייבר, סופר מדע בדיוני ופנטסיה אמריקאי (נולד ב-1910) 12 בספטמבר – אנתוני פרקינס, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1932) 22 בנובמבר – סטרלינג הולוויי, שחקן אמריקאי (נולד ב-1905) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תל אביב-יפו סייברס

תל אביב-יפו סייברס (Sabres; מאנגלית: "חרבות") הייתה קבוצת פוטבול ישראלית מהעיר תל אביב-יפו ששיחקה בליגת הפוטבול הישראלית. בעונתה הראשונה בליגה (2007/2008) סיימה הקבוצה את החלק הסדיר של העונה במקום הרביעי והאחרון במאזן 1-7, אך לאחר שניצחה את קבוצת תל אביב פיונירס במשחקי הפלייאוף זכתה במקום השלישי. בעונה שלאחר מכן, 2008/2009, סיימה הקבוצה במקום האחרון במאזן 1-7 פעם נוספת ולא העפילה לפלייאוף בעקבות הגדלת מספר הקבוצות בליגה. עונת 2009/2010 סיימה הקבוצה במאזן 9-1 העפילה לגמר וזכתה בתואר הראשון של הקבוצה. בעונה שלאחר מכן, 2010/2011, שובצה לבית הצפוני וסיימה אותו עם מאזן של 8-2. גם בעונה זו העפילה הקבוצה לגמר הפלייאוף, אך הפעם הפסידה 30 - 32 למורדי יהודה. בעונת 2011/2012 סיימה הקבוצה במאזן 9-1 העפילה לגמר וזכתה בתואר בפעם השנייה. בעונת 2013/2012 סיימה הקבוצה במאזן 10-0 בעונתה הטובה ביותר העפילה לגמר וזכתה בפעם השלישית בישראבול. בעונת 2013\2014 התפוצץ המשחק בין הקבוצה למורדי יהודה אשר הביאה להרחקת הקבוצה מהליגה לעונה, אך לאחר שכל שחקניה עזבו התפרקה הקבוצה. זכיות בישראבול: 3 (2010,2012,2013) הופעות בפלייאוף: 4 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.