laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחדד

מְחַדֵּד הוא כלי המשמש לחידוד עפרונות על מנת להביאם לצורה הנוחה לכתיבה. במחדד מותקן להב פלדה שמסיר מקצה העפרון שכבה דקה של עץ וגרפיט בפעולת גילוף תוך כדי סיבוב של העפרון בתוך המחדד או במחדדים מסוימים סיבוב הלהב סביב העפרון. חידוד עפרונות בוצע עד למאה ה-19 בעיקר באמצעות גילוף ידני בעזרת סכין. שיטה זו רווחת עד היום בנוגע לחידוד עפרונות נגרים בשל גודלם וצורתם. במהלך המאה ה-20 נרשמו פטנטים במדינות שונות למחדדים והם הפכו בהדרגה לכלי זמין וזול. קיימים סוגי מחדדים שונים: מחדד רגיל – מכניסים את העיפרון ומסובבים אותו באופן ידני עד שהוא נעשה חד. מחדד פח – מחדד עם מכל פסולת שאליו מתרוקנים השבבים. מחדד שולחני – מכשיר המקובע לשולחן ומכיל בתוכו מחדד וגם תופסן לעיפרון, כך שהחידוד בו מתבצע על ידי סיבוב של ידית חיצונית, שגורמת לסיבוב הלהב סביב העיפרון הנייח. מחדד חשמלי – עם הכנסת העיפרון הלהב מסתובב באופן אוטומטי עד לחידודו המלא. יתרון שני האחרונים הוא בחיסכון של סיבוב העיפרון (בחשמלי יותר ובשולחני פחות), וכן בדיוק של חוד העיפרון. רוב המחדדים עשויים ממתכת אך חלקם עשוי מפלסטיק. עם ההתפתחות בתחום מכשירי הכתיבה עלתה הפופולריות של העיפרון המכני, שחוסך את הצורך בשימוש במחדד. מחדד באתר "השפה-העברית"
קוהרנטיות

האם התכוונתם ל... קוהרנטיות (פיזיקה) – תכונה של גלים. קוהרנטיות (בלשנות) – מונח בבלשנות שמתאר טקסט בנוי היטב. עקביות (לוגיקה) (גם: קונסיסטנטיות) — מונח בלוגיקה ובמתמטיקה המתאר מערכת נטולת סתירות.
פרנסואה רבלה

המונח "רבלה" מפנה לכאן. לערך העוסק בעיר המקראית, ראו רבלה (ארץ חמת). פרנסואה רבלה (בצרפתית: François Rabelais‏; 1494 – 9 באפריל 1553) היה סופר, כומר, רופא ומשפטן, הומניסט ורפורמטור בכל עניין שבו נגע עטו. חי בימיהם של פרנסואה הראשון ואנרי השני, מלכי צרפת בתקופת הרנסאנס הצרפתי, בשינון, אנדר ולואר, צרפת. בזכות יצירתו המפורסמת, "גרגנטואה ופנטגרואל", סיפור קורותיה של משפחת הענקים הזללנים והשתיינים ומלחמתם בכוחות השחור והאופל של הסכולסטיקה הימי-ביניימית ובכנסייה הקתולית, נחשב רבלה לשייקספיר של הצרפתים. רבלה נולד בשינון, צרפת, כבנו של עורך דין. הוא למד אצל נזירים ובעצמו היה בתחילה נזיר מתלמד במסדר הפרנציסקנים. נודע לראש המנזר שרבלה מחזיק כתבים ביוונית, מה שהיה אסור אז, ורבלה גורש. הוא נדד ממנזר למנזר, מאוחר יותר שהה בפונטניי-לה-קומט, שם למד יוונית ולטינית, מדע, פילולוגיה ומשפטים. כבר אז היה מפורסם ומוכר בקרב ההומניסטים בני דורו. המסדר התנגד לכיוון לימודיו, ורבלה ביקש מהאפיפיור קלמנס השביעי לעבור למסדר הבנדיקטינים במלזייס, שם הוא התקבל בחום רב יותר. מאוחר יותר הוא עזב את המנזר על מנת ללמוד משפטים באוניברסיטה של פואטייה ולאחר מכן עבר ללמוד רפואה באוניברסיטה של מונפלייה, שם לאחר ביצוע ניתוח שלאחר המוות בגופתו של תלוי, הוסמך כרופא. ב-1532 עבר לליון, אחד מהמרכזים האינטלקטואליים של צרפת, וקיבל משרה בבית החולים בליון. הוא גם ערך חיבורים בלטינית עבור המדפיס סבסטיאן גריפיוס. כרופא בבית חולים המשכורת הייתה זעומה, והוא עסק בזמנו הפנוי בכתיבת פמפלטים הומוריסטיים שהיו ביקורתיים כלפי הסמכות הממוסדת והדגישו את תמיכתו בחירות אישית. החיבורים המהפכניים שלו, אף על פי שהיו סאטיריים, הראו כי הוא הבין היטב את האירועים החברתיים והפוליטיים שאירעו בחצי הראשון של המאה ה-16. כשהוא כותב תחת שם עט, פרסם ב-1532 את ספרו הראשון, "פנטגרואל", שיהיה גם הראשון בסדרת ה"גרגנטואה" שלו. בספרו, רבלה שר את שבחי היינות בעיר מוצאו, שינון, בתיאורים בסגנון של "אכול ושתה כי מחר נמות". למרות הפופולריות הרבה של "פנטגרואל", גם הספר הזה וגם הספר שאחריו נאסרו לקריאה על ידי האקדמאיים בסורבון בשל הרעיונות הלא-אורתודוקסיים המופיעים בהם. גם הכנסייה הקתולית אסרה את הספרים בשל יחסו ההומוריסטי למנהגים דתיים מסוימים. גם ספרו השלישי, שפורסם תחת שמו שלו, נאסר. עם תמיכתה של משפחת די-בלה החשובה, רבלה קיבל את אישורו של המלך פרנסואה הראשון להמשיך ולפרסם את כתביו. לאחר מותו של המלך הזעיפו אליו פנים באליטה האקדמית, והצרפתים הפסיקו את המכירות של ספרו הרביעי. לאחר מכן נסע רבלה לעיתים קרובות לרומא יחד עם הקרדינל ז'אן די-בלה, וחי זמן מה בטורינו עם אחיו של די-בלה, גיום. רבלה העביר כנראה חלק מזמנו בסתר, כשהוא מאוים בניסיונות לסמנו ככופר. רק ההגנה של די-בלה הצילה אותו לאחר האיסור של ספרו על ידי הסורבון. מאוחר יותר לימד רבלה רפואה במונטפלייר ב-1537 וב-1538. ב-1547 התמנה לכומר בסט. כריסטוף דה ג'מב, משם הוא פרש לפני מותו בפריז ב-1553. הוא כתב צוואה מפורסמת בת שורה אחת: "אין לי דבר, אני חייב הרבה, ואת השאר אני מותיר לעניים". פרנסואה רבלה, ברשת החברתית Goodreads אריאנה מלמד, האיש שלא המציא דבר, באתר ynet, 6 בפברואר 2003 גרגנטואה ופנטגרואל ב"פרויקט גוטנבורג" פרנסואה רבלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי פרנסואה רבלה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) פרנסואה רבלה (1494-1553), דף שער בספרייה הלאומית שעה היסטורית, פרק 110: הצחוק המפורר את העולם הישן והחשוך - על הסופר הצרפתי פרנסואה רבלה
קומניה

קומניה הוא שמה של ארץ הקומנים. הקומנים חיו בימי הביניים במרחבי הערבה שבין הונגריה במערב ובין קזחסטן ודרום סיביר במזרח. מחוזות הקומנים בין הנהרות דון ודניסטר כונו קומניה הלבנה והמערב שכלל את מולדובה ואת מזרחה של ולאכיה, זכה לכינוי קומניה השחורה, ומכאן התגלגל שמה לולאכיה השחורה. מחוזות קומניים סמוך לנהר טיסה וליד העיר דברצן נקראו קומניה הגדולה וקומניה הקטנה. קומנים פצ'נגים מדיה וקבצים בנושא קומניה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיטת זילברמן

שיטת זילברמן היא שיטה לימודית בתלמודי תורה, הקרויה על שם מייסדה, הרב יצחק שלמה זילברמן. השיטה מבוססת על הבנה בסיסית ושינון רב של התנ"ך והמשנה, בעוד ההעמקה ולימוד הגמרא נדחים לגיל מבוגר יותר. סדר לימודים זה שונה מהמקובל ברוב מוסדות החינוך הדתיים, בהם אין מקובל ללמוד את כל התנ"ך ואת כל המשנה, ולימוד המקרא והתלמוד בעיון מתחיל בגיל צעיר. השיטה מבוססת על הנאמר בפרק ה' במסכת אבות: "בן חמש שנים למקרא, בן עשר למשנה, בן חמש עשרה לתלמוד"; וכן על דברי התלמוד הבבלי "ליגמר איניש והדר ליסבר" (ילמד אדם תחילה את הדברים ואחר כך את סברותיהם). על פי השיטה, הילדים מתחילים בכיתה א' בלימוד התנ"ך עם טעמי המקרא. לאחר שמסיימים ללמוד את התנ"ך כולו סמוך לגיל עשר, מתחילים ללמוד ששה סדרי משנה. רק לאחר מכן, קרוב לגיל חמש עשרה, מתחילים ללמוד תלמוד. בתלמודי התורה לפי שיטת זילברמן לומדים בכל ימי השנה, לרבות שבתות וחגים (במספר שעות מצומצם יותר, ועל פי רוב לא בגדר חובה), למעט ביום תשעה באב, שבו אסור ללמוד תורה. הדרכה זו מבוססת על דברי ריש לקיש: "אין מבטלין תינוקות של בית רבן אפילו לבניין בית המקדש", ועל פסק הרמב"ם. תחילת השיטה בתלמוד תורה אדרת אליהו שייסד הרב זילברמן בעיר העתיקה בירושלים בתחילת שנות השמונים (על שם הגאון מווילנה, שבו ראה הרב זילברמן את מורה דרכו). הוא הקים מוסד זה בעקבות כמה ניסיונות שלא צלחו להנחיל את שיטתו בתלמודי תורה קיימים, דוגמת "הדר ציון" ו"קמניץ" שהיה ממייסדיהם. את השיטה מפיצים לאחר פטירתו בניו, הרב יום טוב זילברמן והרב אליהו זילברמן. בציבור החרדי לאומי ישנם כעשרים תלמודי תורה המבוססים על השיטה, מקצתם מופעלים על ידי רשת "מישרים". גם בציבור החרדי, השמרן יותר, ישנם כמה מוסדות. תלמודי תורה המלמדים לפי השיטה קיימים באשדוד, בית אל, בית שאן, ביתר עילית, בני ברק, הודיות, חברון, טבריה, יד בנימין, יצהר, מודיעין עילית, מצפה יריחו, נהריה, נוף אילון, נריה, עפולה, קריית ארבע, קריית מלאכי, אור הגנוז וצפת, קריית משה בירושלים, קריית עקרון, רכסים, רמת בית שמש ורמת גן, וגם מחוץ לישראל: במונטריאול, לייקווד ודרום אפריקה. השיטה עוררה התנגדות בקרב קהילות שמרניות[דרוש מקור: מי ולמה?], אך גובתה על ידי כמה רבנים, בהם הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן, שאף עמד בנשיאות מספר תלמודי תורה המלמדים לפי השיטה, בבני ברק ובביתר עילית. הרב זילברמן כתב שגם הרב יעקב ישראל קניבסקי תמך בשיטה ועודדו להפיצה. שיטת זכרו בחזרה למקורות - מאתר ערוץ 7 בתאריך 1 בינואר 2001, בארכיון האינטרנט אתר תלמוד תורה "אדרת אליהו" בעיר העתיקה בירושלים אתר עמותת מישרים, המפעילה רשת תלמודי תורה בשיטת "זילברמן", הפועלים במסגרת החינוך הממלכתי-דתי. מנדי גרוזמן, הזילברמנים, מקור ראשון, מוסף "שבת", 1 בינואר 2016 הרב אליקים גרינברג (ראש ישיבה בפיוטרקוב), סדר הלמוד שלנו ותקוניו - הצעה לשיטת לימוד דומה, ביטאון דגלנו (פולין), כסלו-טבת תרפ"ט (עמודים 3-6), באתר היברובוקס תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ס"ג, עמוד א'. תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ט, עמוד ב' משנה תורה, ספר המדע, הלכות תלמוד תורה פרק ב הלכה ב. רשימת מוסדות המופעלים על ידי רשת "מישרים", באתר העמותה.(הקישור אינו פעיל, 3.5.2020) אודות תלמוד תורה עציון, קריית מלאכי.(הקישור אינו פעיל, 3.5.2020) מכתבו של הרב יצחק שלמה זילברמן הובא ב"פנת יקרת" ירושלים תשע"ב
פיטר דייוויסון

פיטר דייוויסון (באנגלית: Peter Davison; נולד ב-13 באפריל 1951) הוא שחקן אנגלי, ידוע בעיקר בזכות תפקידו כטריסטן פרנון בסדרת הטלוויזיה "כל היצורים גדולים כקטנים" לפי ספרו של ג'יימס הריוט ובתפקיד הדוקטור החמישי בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". פיטר דייוויסון נולד בלונדון בשם פיטר מופט. הוא בחר בשם הבמה דייוויסון כי השם פיטר מופט היה שמם של שחקן אחר ובמאי שעבד אחר כך בהפקות רבות יחד עם דייוויסון. אביו היה מהנדס חשמל ומוצאו היה מגיאנה. דייוויסון למד בבית ספר לביטוי ולדרמה (Central School of Speech and Drama), והופיע בהצגות ובתפקידים קטנים בטלוויזיה. פריצת הדרך שלו הייתה בשנת 1978, אז הופיע בתפקיד טריסטן פרנון בסדרת הטלוויזיה "כל היצורים גדולים כקטנים" והפך למוכר בכל בית באנגליה. באותה שנה התחתן עם השחקנית האמריקאית סנדרה דיקנסון, ממנה התגרש ב-1994. דייוויסון ודיקנסון הופיעו יחד בפרק בסדרת הטלוויזיה "אנשי המחר" ויחד גם ביצעו את שיר הנושא של תוכנית הטלוויזיה לילדים "Button Moon" ששודרה בשנות השמונים. הוא שיחק בגרסה טלוויזיונית של "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה", כמו כן הופיע בקומדיות מצבים בריטיות אחדות ובתפקידים דרמטיים. ב-1981 חתם דייוויסון על חוזה לשחק בתפקיד הדוקטור החמישי בסדרה "דוקטור הו" למשך שלוש שנים. הוא החליף את טום בייקר והיה בן שלושים, השחקן הצעיר ביותר שגילם את הדוקטור עד אז. על אף שהמפיקים החשיבו כהצלחה ליהוק שחקן אופי ברמתו, הוא לא חידש את החוזה לתקופה נוספת כיוון שחשש להיות מזוהה עם תפקיד יחיד. הוא גילם את תפקיד הדוקטור גם בתוכנית צדקה מיוחדת בשנת 1993, בפרק מיוחד של הסדרה המחודשת בשנת 2007, ובמחזות אודיו שהופקו על פי הסדרה. בתו של פיטר, ג'ורג'יה, גילמה בדוקטור הו המחודש את בתו של הדוקטור והופיעה בפרק אחד. ב-1986 שיחק דייוויסון בסדרה פופולרית נוספת, "A Very Peculiar Practice" שכתב אנדרו דייוויס בתפקיד ד"ר סטיבן דייקר. הוא חזר וגילם את אותו תפקיד בסדרת המשך של הדרמה-הקומית הסוריאליסטית "A Very Polish Practice". דייוויסון הופיע בתפקיד הראשי בסדרה "קמפיון", המבוססת על סדרת ספרים מז'אנר "מי עשה זאת" של הסופרת מרג'רי אלינגהם. בתחילת שנות התשעים הוא נעלם בהדרגה מהמסכים, פרט להופעות אורח אחדות בתוכניות טלוויזיה. בשנת 2000 חזר להופיע בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "At Home with the Braithwaites". במהלך שנות התשעים השתתף דייוויסון בתוכניות רדיו אחדות ובסדרת דרמה קומית של רדיו-4 של ה-BBC. עוד שיחק בסדרות טלוויזיה כגון " Hope And Glory", "The Last Detective" ו"אי של שפיות" ("Distant Shores") של רשת ITV. ב-2006 הופיע בסדרה " The Complete Guide to Parenting" בה שיחק בתפקיד פרופ' ג'ורג' האנטלי. לדייוויסון בת אחת מנישואיו לסנדרה דיקנסון, ג'ורג'יה מופט, אשר שיחקה את בתו של הדוקטור העשירי, ג'ני, בסדרה דוקטור הו, והתחתנה עם דייוויד טננט - ששיחק את הדוקטור העשירי. נכדו, בנה של מופט הוא השחקן טיי טננט. כמו כן יש לו שני ילדים מאשתו הנוכחית, אליזבת מורטון, לואי דייוויסון וג'ואל ג'יימס דייוויסון. ב-2013 כתב והשתתף בפרק פארודיה על הספיישל 50- The Five(ish) Doctors Reboot לצד קולין בייקר וסילבסטר מק'קוי. מדיה וקבצים בנושא פיטר דייוויסון בוויקישיתוף פיטר דייוויסון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פיטר דייוויסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר דייוויסון, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר דייוויסון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פיטר דייוויסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פיטר דייוויסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) פיטר דייוויסון, באתר Discogs (באנגלית)
אימות תוכנה

אימות תוכנה הוא תחום במדעי המחשב העוסק בהוכחה שתוכנה מסוימת נכונה (כלומר מבצעת בדיוק את מה שהוגדר במפרט שלה) או בעלת תכונות מסוימות. מרבית העוסקים בפיתוח תוכנה בודקים את התוכנה ולא מאמתים אותה. הבדיקה נעשית באמצעות בחירת מקרים ספציפיים ובדיקה שהתוכנה מתנהגת כנדרש במקרים אלו. שיטה זו כרוכה בעבודה רבה ורמת האמינות של תוכנה הנבדקת כך נמוכה יחסית, משום שאין ביטחון כיצד תתנהג התוכנה במקרים שלא נבדקו. לעומת זאת, כאשר מוכיחים את אמינות התוכנה, ידוע מכך שהיא תתנהג נכון בכל המקרים. ישנן שתי שיטות עיקריות לאימות תוכנה. הראשונה היא שיטת בדיקות מודל - תהליך האימות מתבצע על מודל מתמטי המתאר את מערכת התוכנה, תוך הוכחת נכונות של תכונות הנדרשות על בסיס המודל הזה, תוך ניתוח המצבים והמעברים ביניהם. על מנת להצליח בשיטה הזאת, המודל חייב להיות סופי (בעל מספר סופי של מצבים). השיטה הזאת מאוד מוגבלת מהבחינה המעשית, בגלל בעיית התפוצצות מצבים שמאפיינת מערכות מעשיות רבות. השיטה השנייה היא שיטת ההוכחה - בשיטה הזאת מתארים תכונות מסוימות של התכונה בתחשיב פסוקים לוגי (בעזרת לוגיקה טמפורלית, כדוגמת *CTL), ומוכיחים שהתוכנה (יותר נכון המודל שלה) מספקת את התכונות הנדרשות, בעזרת כלים מתמטיים אוטומטיים או אוטומטיים למחצה (Theorem Provers). גם השיטה הזאת מוגבלת בגלל בעיית התפוצצות מצבים, זאת למרות שניתן לבטא בעזרת תחשיב לוגי גם תכונות עבור מודלים אינסופיים. שיטות של אימות תוכנה משמשות גם לאימות מעגלים לוגיים הכלולים ברכיבי חומרה, שם בעיית התפוצצות המצבים חריפה פחות. כל מעגל לוגי כזה הוא למעשה סוג של תוכנית מחשב שכן הוא מקבל קלט ומוציא פלט בהתאם. ישנן שתי בעיות עיקריות באימות תוכנה. המעשית שבהן היא שאימות תוכנה דורש מיומנות רבה ורקע מתמטי ברמה גבוהה מהמקובל. הבעיה החמורה יותר היא שלא ניתן להוכיח קיום או שלילה של תכונה כלשהי על כל תוכנית שרירותית. דוגמה לכך היא ההוכחה כי אי אפשר לפתח תוכנית שיכולה לוודא האם תוכנית כלשהי תעצור כאשר תקבל קלט מסוים (בעיה זו ידועה כבעיית העצירה). משפט רייס מוכיח כי לא ניתן לכתוב תוכנית שתוכל להכריע לגבי כל תוכנית שהיא האם היא מקיימת תכונה לא טריוויאלית (תכונה שלא כל תוכנית בהכרח מקיימת) כלשהי. למרות שמגבלה תאורטית זו נראית חמורה עדיין אימות תוכנה תורם רבות מבחינה מעשית. למשל, לגבי תכונות מסוימות ניתן לבצע בדיקה שאומנם עשויה לעיתים לטעות ולומר על תוכנית תקינה שהיא אינה תקינה, אך לעולם אינה אומרת על תוכנית שאינה תקינה שהיא תקינה. גישה כזאת נקראת "שמרנית", ודוגמה אליה היא מערכות טיפוסים של שפות תכנות, המוכיחות היעדר שגיאות טיפוסים. אמיר פנואלי ממכון ויצמן למדע היה למומחה ברמה בינלאומית בתחום זה ואף זכה על מחקריו בתחום בפרס טיורינג, הפרס החשוב ביותר במדעי המחשב, על מחקרו ופיתוחיו בתחום הלוגיקה הטמפורלית. מונחים בתוכנה הבטחת איכות תוכנה בדיקות תוכנה
קומנים

הקומנים (בהונגרית: kun; בטורקית: kuman; ברוסית: Половцы) היו עם אסיאתי טורקי, מקבוצת הקיפצ'ק. במאה ה-9 הקומנים שכנו ליד הנהרות אורל ווולגה, מאחורי קרובי משפחתם, הפצ'נגים. לאחר שהפצ'נגים נעו בסוף המאה לכיוון הדניסטר והרי הקרפטים, תפסו הקומנים את מקומם בין הדון ובין הדניפר. הקומנים היו מפולגים למספר שבטים גדולים, בהם האוזיים, הברודניקים, הברלדניקים והברדניקים. במחצית השנייה של המאה ה-11 עברו הפצ'נגים את הדנובה והקומנים השתלטו בשנת 1057 על ארץ הפצ'נגים שבין הדנייסטר ובין הרי הקרפטים כששארית הפצ'נגים נבלעת בתוכם. הקומנים פשטו גם על טרנסילבניה, אך עיקר כוחם נשאר בין הדון ובין הדניפר, מקום שכונה באותה תקופה בשם קומניה הלבנה. בתקופה זו היו מאבקי כח ומלחמות רבות בין הקומנים לבין רוס של קייב. לחץ האימפריה המונגולית, לאחר הקרב על נהר קלקה בשנת 1223, אילץ אותם לעבור מערבה. בין השנים 1239–1240 מספרים גדולים של קומנים התיישבו מערבה לדניפר, עד הדנובה, במחוזות שנקראו אז קומניה השחורה. המלך הקומני האחרון, קותן (Cuthen), נלחם במונגולים ואף ניצח בשני קרבות, אך בפעם השלישית הותקף במפתיע ונאלץ להימלט ולבקש מקלט אצל בלה הרביעי, מלך הונגריה. המלך ההונגרי קיבל את המלך הקומני ואת אציליו, שבאו עם המוני סוסים והקצה להם אזור התיישבות בפוסטה. ההונגרים שסבלו קשה מהפלישה המונגולית לאירופה, האשימו את הקומנים שעשו יד אחת נגדם עם המונגולים והרגו את מלכם. כתוצאה מכך התקוממו הקומנים והתאחדו עם המונגולים. חלק מהקומנים עברו את הדנובה אל בולגריה וחלק אחר נשאר בפוסטה. עד המאה ה-18 עוד היו דוברי קומנית בפוסטה. הקומנים התבוללו בתוך האוכלוסייה הרומנית וההונגרית בקרבה חיו ופסקו להתקיים כעם, אך השאירו את חותמם בשמות של מקומות ושל אישים. ברומניה ובהונגריה יש שמות גאוגרפיים רבים המזכירים את הקומנים (למשל האגם קומנה ברומניה, העיר קישקונפלד'האזה בהונגריה) והעיר קומאנובו במקדוניה. משפחות רומניות רבות וגם דמויות מפורסמות בתולדות רומניה נשאו שמות ממוצא קומני. כך למשל שושלת באסאראב (זו שעל שמה קרויה בסרביה) ויש משערים שהיו לה גם שורשים קומנים. שם הלאום "קומני" מופיע אולי ככינוי, אולי כתזכורת למוצא, בשמות משפחה ברומניה (קוֹמאן, למשל בשם של ד"ר קומאן, שהיה שגריר רומניה בישראל, וד"ר אלכס קומן, או יותר נדיר, "קומנצ'י" כמו בשם של המתעמלת המפורסמת נדיה קומנץ') ובהונגריה (שם המשפחה "קוּן" שמובנו "קומני", שם שמאוחר יותר אומץ גם על ידי יהודים רבים במקום "כהן"). לטענת היסטוריונים טורקים, קיפצ'קים אף התגוררו באזורים הדרומיים של גאורגיה וארמניה (המכונים על ידי היסטוריונים טורקים דרום קיפצ'קיה) ואולצו להתנצר. קומניה פצ'נגים Istoria Românilor (ההיסטוריה של הרומנים) מאת קונסטנטין ק. ג'ורסקו, 2003, כרך ראשון, עמודים 243–250. מדיה וקבצים בנושא קומנים בוויקישיתוף ולרי סטויאנוב – אנתרופונימים קומאנים בבולגריה במאה ה-15 קומנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 116 (ברומנית)
מרדכי אלגרבלי

מרדכי אלגרבלי (נולד ב-14 ביולי 1944) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם התנועה הדמוקרטית לשינוי בכנסת התשיעית. מרדכי אלגרבלי נולד במקנס שבמרוקו, למד בתלמוד תורה ובסמינר למורים של כל ישראל חברים ליד קזבלנקה. בשנת 1964 עלה לישראל עם משפחתו, שהתגוררה בשכונת שמואל הנביא. בעל תואר ראשון ושני במתמטיקה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית. היה מראשי תנועת "עודד" וכיהן כיו"ר שלה משנת 1969 והתנדב לסייע לבתי הספר בשכונת מגוריו, עיר גנים. שימש סגן מנהל מחלקת התכנון במשרד החינוך בשנים 1971–1977. אלגרבלי הצטרף לתנועה הדמוקרטית לשינוי יחד עם אנשי תנועת עודד, ומונה לראש ועדת חברה ורווחה של התנועה. הוא נבחר למקום ה-15 ברשימת התנועה, ונבחר לכנסת התשיעית מטעמה. עם התפרקותה הצטרף לתנועה הדמוקרטית, וכעבור מספר חודשים, בסוף 1979, פרש ממנה והקים סיעת יחיד. אלגרבלי היה פעיל מאוד בנושאי חינוך בכנסת. בעקבות פרישתו מהתנועה הדמוקרטית נותר ללא סיעה וסירב להצעתו של חיים קורפו שהליכוד יתמוך בבקשתו להכרה בסיעה עצמאית תמורת תמיכתו בקואליציה. מקומו בוועדת החינוך נמסר לחבר אחר בתנועה הדמוקרטית. ביולי 1980 פעל להקמת מפלגה עדתית יחד עם הפנתרים השחורים בישראל בראשות סעדיה מרציאנו ותנועת האוהלים של ימין סוויסה, אך חבריו בתנועת עודד טרפדו את המהלך. לקראת הבחירות לכנסת העשירית הקים עם מרציאנו את מפלגת האיחוד. בבחירות לכנסת העשירית לא הצליחה מפלגת האיחוד לעבור את אחוז החסימה ובכך הסתיימה הקריירה הפוליטית של אלגרבלי. אלגרבלי מכהן כיו"ר מועצת המנהלים של קבוצת רקח תעשיות פרמצבטיות. נשוי ואב לארבעה ילדים, בהם סגן אודי-יהודה אלגרבלי, שנפל בלבנון ביולי 1994 במהלך שירותו הצבאי כקצין קשר. אחיו הוא חבר בית הדין הרבני הגדול, הרב ציון אלגרבלי. מרדכי אלגרבלי, באתר הכנסת מרדכי אלגרבלי, באתר כנסת פתוחה יאיר קוטלר, חבר כנסת מרדכי אלגרבלי: מאבק על כסא, מעריב, 6 ביולי 1979 אבינועם בר יוסף, הר געש בשכונת שמואל הנביא, מעריב, 21 בנובמבר 1986 שפי גבאי, עודד - למלחמה בעוני, דבר, 30 בספטמבר 1971 ישראל כהן, מתנדבים לעזרת נוער במצוקה, דבר, 16 ביולי 1973 ידין - יו"ר התנועה הדמוקראטית לשינוי, דבר, 9 בדצמבר 1976 שלמה גינוסר, אריתמטיקה של ועדות הכנסת, דבר, 17 בדצמבר 1979 קואליציה פחות אחד, מעריב, 30 בינואר 1980 ראו למשל: ח"כ א. ידלין: לא להעמיד סימן שאלה על הרפורמה, דבר, 18 באוקטובר 1977 נשקלת חקיקה שתחייב רישום, דבר, 30 בנובמבר 1977 אהרן גבע, מה מעיק על המורות מעמישב?, דבר, 3 בינואר 1978 הלימודים בבית שאן הושבתו, מעריב, 15 ביוני 1980 יהושע ביצור, הליכוד העניק למרציאנו מעמד, מעריב, 12 בנובמבר 1980 יהושע ביצור, אלגרבלי התחנן בכנסת, מעריב, 10 בינואר 1980 אבי בטלהיים, תנועה חדשה מוקמת ע"י חה"כ אלגרבי ומרציאנו, מעריב, 16 ביולי 1980 אפע"ל זה יהיה שמה של תנועת אלגרבלי מרציאנו, מעריב, 21 ביולי 1980 אבי בטלהיים, מחלוקת חריפה בתנועות עודד ואוהלים, מעריב, 17 ביולי 1980 אבי בטלהיים, מועצת עודד החליטה להפסיק המו"מ, מעריב, 28 ביולי 1980 שתי רשימות עדתיות חדשות לכנסת, דבר, 14 במאי 1981
יחיא נחום

הרב יחיא נחום (הכפר שגאדרה שבתימן, ה'תרל"ב (1872) – תל אביב, י"ג באדר א' ה'תשכ"ב (פברואר 1962) מונה על ידי הרב יחיא יצחק הלוי למפקח על השוחטים ועל הרבנים בתימן. לאחר עלייתו לארץ ישראל נתמנה לרב שכונת "כרם התימנים". נולד בכפר שגאדרה שבתימן, צפונית-מערבית לבירת תימן צנעא. הרב נחום למד והוסמך להוראה אצל הרב עואץ' מידעי. התפרנס כסוחר בדים ולשם כך היה מגיע ליישובים רבים, בעיקר לעיר צנעא שם היה לומד תורה עם חכמי העיר. הרב נחום היה מבאי בית מדרשו של הרב הראשי יחיא יצחק הלוי וזה, אחר שעמד על גדלותו בתורה, מינהו למפקח מטעם בית הדין, שתפקידו לבדוק את כל רבני הקהילות בתימן בהלכות גיטין, קידושין ושחיטה ובתפקיד זה שימש שנים רבות. הרב נחום ניחן בקול ערב ונחשב למומחה בשירה ובפיוט (קהילתו שגאדרה, הייתה ידועה בלחנים מיוחדים ובבעלי קולות ערבים במיוחד), עד כדי כך שבצנעא הבירה רבו עליו מתפללי בתי הכנסת השונים. הרב נחום סייע בידי הרב הראשי להילחם בדרדעים – שהתנגדו לספר הזוהר ולקבלה, שנוסדו בתחילת המאה ה-20 בצנעא על ידי הדיין הרב יחיא קאפח. הרב נחום היה בין המסכימים על הספר "אמונת ה'" (ספר פולמוסי כנגד ספרו נגד הקבלה של הרב יחיא קאפח "מלחמות ה'"). הרב נחום פעל רבות להצלת יתומים יהודים מידי השלטונות שביקשו לאסלם אותם בכפייה, הוא אף הושלך לכלא מספר פעמים על פעילות זו ועונה קשות. בסביבות שנת 1935 הוא נאסר שוב על ידי מושל העיר כוחלאן ורק לאחר מאמצים מרובים שהופעלו על מלך תימן, האימאם יחיא חמיד אלדין, הוא שוחרר. בעקבות כך, החליט לברוח מתימן ובדרך רגלית ארוכה ומסוכנת עלה לארץ ישראל אף על פי שמשפחתו נשארה בתימן. הרב נחום התיישב בתל אביב בשכונת כרם התימנים והקדיש חלק מביתו לחסרי בית ועסק רבות בגמילות חסדים. הראשון לציון, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, מינה אותו לרב שכונת כרם התימנים ולמפקח על הכשרות בתל אביב. לפני מינויו, התכתב עם הרב עוזיאל בהלכות שחיטה וטריפות וחלק עליו בתוקף. כשסבר הרב עוזיאל שאין להכשיר שום סירכא בכבשים ועיזים תמה עליו הרב נחום במכתבו בזו הלשון: "יסלח נא כבוד תורתו לציין לנו באיזה מקום כתב מרן דין סרכות בכבשים שהוא חלוק מבהמה גסה?". הרב נחום שימש כמגיד שיעור בישיבת אוהל תורה בתל אביב עד למותו. בניו היו תלמידי חכמים ידועים ובפרט הרב יוסף נחום ששימש בתפקיד שליח בי"ד צנעא לאחר בריחת אביו מתימן. אהרן גימאני, ‏הרב יחיא נחום ועלייתו לארץ, הציונות כ"ג, 2001, עמ' 141–160 הרב יחיא נחום ז"ל — למנוחות, הצופה, 19 בפברואר 1962
סינגולריות

סינגולריות היא תהליך, נקודה בזמן או גבול דמיוני שבהם הגידול (או הקיטון) הכמותי הופך לאיכות חדשה ושונה, שלכאורה איננה נגזרת מתוך סך כל הפרטים שייצרו אותה. האם התכוונתם ל... סינגולריות כבידתית – בפיזיקה, נקודה במרחב בה צפיפות החומר אינסופית סינגולריות (מתמטיקה) – במתמטיקה, נקודה שבה פונקציה או משוואה דיפרנציאלית איננה מוגדרת היטב סינגולריות טכנולוגית – תאוריה על עתיד ההתפתחות האנושית Singularity – אלבום של היוצר הבריטי פיטר האמיל אוניברסיטת הסינגולריות – מוסד אקדמי בקליפורניה, ארצות הברית "Singularity (שיר)" (אנ') – שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS, בביצוע V.
התנועה הדמוקרטית

התנועה הדמוקרטית הייתה סיעה שכיהנה במהלך הכנסת התשיעית. הסיעה נוצרה ב-14 בספטמבר 1978 מתוך התנועה הדמוקרטית לשינוי עקב הפילוג בה, שגרר גם את הקמת התנועה לשינוי ויוזמה וסיעת היחיד יעד. סיעת ד"ש הייתה חברה בממשלה בטרם הפילוג, והתנועה הדמוקרטית נשארה בה אף לאחריו, כשיגאל ידין ממשיך לשמש כסגן ראש הממשלה, ושמואל תמיר כשר המשפטים, זאת בניגוד לתנועה לשינוי ויוזמה שפרשה מהקואליציה, ומאיר עמית שהיה חבר בה התפטר מתפקידו כשר התחבורה ושר התקשורת. ואולם, שלא כמו שינוי שהצליחה לשרוד עוד שנים רבות לאחר מכן, החיבור הארעי בין החברים בד"ש שגרם להתפרקותה המשיך להכות אף במפלגת הבת שלה, ולאורך כהונת הכנסת הוסיפה התנועה הדמוקרטית להתפצל, עד שלבסוף התפרקה לחלוטין עוד לפני הבחירות לכנסת העשירית. למרות התפרקות התנועה המשיך ידין לכהן כסגן ראש הממשלה עד לסוף כהונת הממשלה השמונה עשרה, זאת בניגוד לתמיר שפרש מתפקידו כשר משפטים ב-5 באוגוסט 1980. אתר האינטרנט הרשמי של התנועה הדמוקרטית סיעת התנועה הדמוקרטית בכנסת התשיעית, באתר הכנסת
גוגל רידר

גוגל רידר (באנגלית: Google Reader) הוא יישום רשת לקריאת RSS ו-Atom שהופץ על ידי חברת גוגל בין אוקטובר 2005 ליולי 2013. ליישום ניתן היה לגשת באמצעות דפדפנים. ממשק העריכה של גוגל רידר דומה ל- Gmail. ב-13 במרץ 2013 נתנה google התראה על סגירת השירות מ-1 ביולי 2013 בשל ירידה בכמות המשתמשים. ניתן היה להירשם לעדכונים דרך אפשרות החיפוש של גוגל רידר או על ידי הזנת הכתובת של עדכון ה-RSS או Atom. מאמרים חדשים מופיעים בצד שמאל של החלון וניתן לסדר אותם לפי תאריך או מידת שייכות. ארגון הפריטים נעשה בעזרת תגיות. ניתן לסמן פריטים מועדפים בכוכב לשם גישה מהירה בעתיד. בתאריך 4 במאי 2006 גוגל הוסיפה תכונה חדשה שמאפשרת הצגת עדכונים מגוגל רידר בדף הבית המותאם אישית של גוגל (IGoogle), בו גולשים יכולים לדפדף בין העדכונים החדשים וללחוץ עליהם כדי לקבל תיאור מורחב. על מנת לעשות שימוש בשירות נדרשה כניסה לחשבון גוגל. בנוסף, השירות דרש את אחד מהדפדפנים הבאים בשביל לעבוד: גוגל כרום פיירפוקס מגרסה 1.0 ומעלה מוזילה מגרסה 1.7 ומעלה אופרה מגרסה 9.0 ומעלה ספארי מגרסה 1.3 ומעלה נטסקייפ מגרסה 7.2 ומעלה אינטרנט אקספלורר מגרסה 6 ומעלה המתחרים העיקריים שלו ברשת הם My Yahoo!, Newsgator, Rojo ו-Bloglines. מדיה וקבצים בנושא גוגל רידר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גוגל רידר דפים בגוגל: Google Reader Official Google Reader Blog גוגל רידר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גוגל רידר, הבלוג הרשמי ביקורות: Google Reader review מאת Outer Court Google Reader printable Cheat Sheet for Shortcuts A second spring of cleaning ,‏ 13 במרץ 2013