laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עיר שוק

עיר שוק או זכויות שוק הוא מונח משפטי שמקורו בימי הביניים באירופה, אשר הוענק למקומות יישוב בעלי הזכות לארח ולקיים שוק. ערי השוק היו נבדלות ממקומות יישוב אחרים כמו כפר או עיר בכך שמקום יישוב שהוכר כעיר שוק המשיך להחזיק בתואר ובזכויות הנלוות אליו גם אם בתחומו לא מתקיים שוק בפועל. בדרך כלל לערים אלו היה מקום קבוע עבור שוק או "מבני שוק". משמעות ההכרזה על יישוב כעיר שוק קשור בעיקר בהיבט החוקי של המסחר המתקיים בו, ואשר בא לידי ביטוי בעיקר בהטבות כלכליות המוענקות לתושביו כמו למשל מונופול על מכירת מוצר מסוים. ערי שוק שימשו כנקודת מסחר ואספקה של חומרי גלם ומוצרים מוגמרים לכל האזור בסביבתן. ערי שוק היו ממוקמות בדרך כלל באזורים המיושבים בדלילות שבהם הערים הגדולות היו מרוחקות מדי לתנועה עבור הכפריים שוכני האזור. במאות ה-13 וה-14 שכנו ערי השוק בדרך כלל בקרבת טירות או מבצרים אשר שימשו לכן כמקור הגנה מפני מעשי אלימות, ואיפשרו את התנהלותו של מסחר חופשי והוגן, ובתמורה שימשו כמקור אספקה זמין גם לאנשי הטירה. במספר יישובים השתמרה גם בשמם המודרני המורשת ההיסטורית שלהם כעיר שוק כגון: שוק דרייטון ושוק הרבורו (Market Drayton‏, Market Harborough) באנגליה, צ'יפינג נורטון וצ'יפינג סודברי (Chipping Norton Chipping Sodbury), גם הם באנגליה, כאשר Chipping מבוסס על הפועל הסקסוני "לקנות". בגרמניה ניתן למצוא את העיירות מארקט ברלוצהיים ומארקט-ברגל (Markt Berolzheim, Marktbergel) שהמילה שוק היא חלק משמן. המילה "שוק, יריד" ממוצא סלאבי trg נכנסה לשמות ערים כמו טרגובישטה בבולגריה וברומניה, טרגו מורש, טרגו ניאמץ - ברומניה, או טורקו בפינלנד. ערי שוק היו נפוצות במתארי פעילות שונים בכל רחבי העולם, ובארצות העולם השלישי מתקיימות במתכונת דומה גם כיום בהשפעת קשיי הנגישות והתחבורה באזורים מרוחקים. Britnell, R., "Markets and Fairs in Britain Before 1216 Berkeley, CA, University of California Press, 1992 Dyer, C., Everyday Life in Medieval England, London, Hambledon and London, 1994, pp 283–303 Braudel, F. and Reynold, S., The Wheels of Commerce: Civilization and Capitalism, 15th to 18th Century, Berkeley, CA, University of California Press, 1992 Dyer, C., "Market Towns and the Countryside in Late Medieval England," Canadian Journal of History, Vol. 31, No. 1, 1996 Nicholas, D.M., The Growth of the Medieval City: From Late Antiquity to the Early Fourteenth Century, Oxon, Routledge, 2014, p. 182 מדיה וקבצים בנושא עיר שוק בוויקישיתוף https://www.sodburytowncouncil.gov.uk/the-community/history-heritage/history/
טריטונים

טריטונים (שם מדעי: Pleurodelinae) היא תת-משפחה ממשפחת הסלמנדריים השייכת לסדרת בעלי זנב. הטריטונים נחשבים למימיים יותר מהסלמנדרות, אך לא כולם חיים במים. הם בעלי גבשושיות על עורם ובחלק מהמינים ישנה אפילו רעמת קוצים לאורך הגוף. הטריטונים הם דו-חיים המטילים ביצים במים, הופכים לראשנים החיים במים ומפתחים ריאות ומסוגלים לתפקד ביבשה רק בבגרותם. עם זאת רובם מקבלים חלק ניכר מאספקת החמצן דרך העור. חלקם חיים רק בתוך המים, אחרים חיים בקרבתם וכמה מינים חיים בסביבות לחות, גם הרחק מהמים, אבל חוזרים למים לצורך רבייה. הם חיים בטבע באמריקה הצפונית, אירופה ואסיה. כמה מינים רעילים ביותר וחלקם יכולים להרוג אפילו אדם בוגר, כמו הטריטון גס-העור (Taricha granulosa). מינים אחרים בעלי רצועות קוצים המוסיפים על המגננה. בישראל מצוי מין אחד של טריטון - טריטון הפסים. תת-משפחת טריטונים (Pleurodelinae) סוג ומין יחיד סלמנדרה זהובה (Chioglossa lusitanica) סוג Cynops סוג Echinotriton סוג Euproctus סוג Hypselotriton סוג ומין יחיד טריטון אלפיני (Ichthyosaura alpestris) סוג Lissotriton סוג Notophthalmus סוג Neurergus סוג Pachytriton סוג Paramesotriton סוג Pleurodeles - בו טריטון איברי סוג Taricha סוג טריטון (Triturus) סוג Tylototriton מדיה וקבצים בנושא טריטונים בוויקישיתוף טריטונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טריאדובטרצ'וס

טריאדובטרצ'וס (שם מדעי: Triadobatrachus) הוא סוג דו-חי קדום שהיה מאבותיהם של הצפרדעים והקרפדות. זהו המאובן הקרוב ביותר לסדרת חסרי הזנב והוא חי לפני 250 מיליון שנה, בתקופת הטריאס התחתון במדגסקר המודרנית. מאובניו נתגלו לראשונה במדגסקר ב-1930. הטריאדובטרצ'וס, שאורכו הגיע ל-10 ס"מ, הכיל גם מאפיינים שאין לצפרדעים המודרניות, כמו 14 חוליות, לעומת 5-6 אצל הצפרדעים המודרניות וכן היה בעל גולגולת מחורצת מעט ועם נחיריים עבים, המזכירים יותר סלמנדרות. הרגליים האחוריות שלו החלו בהתפתחות לקראת קפיצה, אך הוא יכל רק לבעוט איתן. זנבו היה קצר ביותר וכמעט נעלם והוא התחיל את חייו כראשן במים, ובהמשך פיתח ריאות וחי ביבשה. בני סוג זה הפכו לדו-חיים הראשונים, בהמשך, בקרבה לסוג הנכחד פרוסאלירוס ולבני משפחת העגולשוניים הקדומים מסוג Callobatrachus. מדיה וקבצים בנושא טריאדובטרצ'וס בוויקישיתוף טריאדובטרצ'וס, באתר GBIF (באנגלית)
אלנה אקסלרוד

אלנה אקסלרוד (ברוסית: ‏Елена Аксельрод‏Ⓘ‏; נולדה ב-1932) היא משוררת ומתרגמת רוסיה. אקסלרוד הייתה חברה באיגוד הסופרים של ברית המועצות (Союз писателей СССР / Union of Soviet Writers) החל משנת 1968. אקסלרוד, ילידת מינסק, היא בתם של הצייר מאיר אקסלרוד ושל הסופרת רבקה רובין. היא אחייניתו של המשורר היהודי שכתב ביידיש, זליג אקסלרוד. היא סיימה את לימודיה בפקולטה לספרות של "מגפי" (МГПИ) בשנת 1954. בשנת 1955 החלה את עבודתה כמתרגמת וב-1961 החלה לכתוב ספרי ילדים. היא הוציאה 8 ספרי שירה, ספרי ילדים, ספרי אלבומים על אביה וספרי זיכרונות (כמו "Двор на Баррикадной"). היא גם תרגמה שירה ופרוזה מיידיש, עברית, גרמנית, אנגלית, נורווגית, דנית, רומנית ושפות נוספות. בברית המועצות, אסקסלוד התפרסמה בעיקר כמשוררת ילדים ומתרגמת, אך מדי פעם בפעם התקבלו גם בקשות לתרגומים של משוררים "למבוגרים". החל מ-1991, היא מתגוררת במעלה אדומים שבישראל. היא מפרסמת רבות גם בארצות הברית וברוסיה. היא הייתה מועמדת לפרס של איגוד הסופרים דוברי הרוסית הישראלים בקטגוריית הספר הפואטי הטוב ביותר של שנת 1995 בשפה הרוסית. כמו כן, היא גם הייתה חברה בארגון הסופרים הבינלאומי. בשנת 2008, היא הוציאה במוסקבה ספר המכיל זיכרונות ומכתבים. בנה של אלנה הוא הצייר מיכאיל יאכילביץ'(Яхилевич, Михаил Фритиофович). Елена Аксельрод. Ванька-Встанька и Санька-Спанька. — М.: Детский мир, 1961. Елена Аксельрод. Про луну и про дома. — М.: Детский мир, 1962. Елена Аксельрод. Где лучше. — М.: Детский мир, 1962 Елена Аксельрод. На улице Витринной. — М.: Сов. Россия, 1963. Елена Аксельрод. Кто проснулся раньше всех. — М., Детский мир, 1963 Елена Аксельрод. Зима играет в прятки. — Детгиз, 1963 Елена Аксельрод. Гуляла Вьюга по Москве, илл. И.Кабакова. — М.: Детская литература, 1965. Елена Аксельрод. Беспокойный паровоз. — М.: Малыш, 1967. — 32 с. — 150 000 экз. Елена Аксельрод. Куда спешили колеса. — М.: Детская литература, 1967. — 16 с. Елена Аксельрод. Зима играет в прятки. — М.: Детская литература, 1971 Елена Аксельрод. Кто проснулся раньше всех. — М.: Детская литература, 1983. Елена Аксельрод. Подсолнух. — М.: Малыш, 1984. Елена Аксельрод. В море мылся великан. — М.: Самокат, 2012. — 80 с. — ISBN 978-5-91759-133-9. «Окно на север», М., Советский писатель, 1976 «Лодка на снегу», М., Советский писатель, 1986 Стихи. — Иерусалим-СПб, 1992. «В другом окне». Иерусалим, 1994 Лирика. — Иерусалим: Звезда, 1997. Стена в пустыне. — Иерусалим, 2000. Избранное. — СПб: Звезда, 2002. Меж двух пожаров: Стихи разных лет. — М.: Время, 2010. — ISBN 978-5-9691-0563-8. Аминов М.-З. Помнишь ли ты? М., 1975, пер. с лакского Чокану А. Нить Ариадны. Кишинев, 1975, пер. с молдавского Дарие П. Первая песнь. Кишинев, 1976, пер. с молдавского Телеукэ В. Портреты во времени. М., 1976, пер. с молдавского Багандов Г.Б. Козленок. М., 1979, пер. с даргинского Чуяко Д. Зоркий глаз у маяка. М., 1986, пер. с адыгейского Багандов Г.-Б. Сказка о волшебном роднике. М., 1987, пер. с даргинского Чуяко Д. Новый мяч. - М., 1987, пер. с адынейского Бухбиндер И. Тебе, мой друг. М., 1980 пер. с еврейского
ז'והאן מיקו

ז'והאן סדריק מיקו (בצרפתית: Johan Cédric Micoud; נולד ב-24 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק מרבית הקריירה כקשר התקפי. בתור שחקן בעל רגל שמאל שולטת, מיקו נחשב לאחד הקשרים הטובין ביותר ששולטים בשטחים ללא-כדור על המגרש. במהלך 16 שנות הקריירה המקצוענית שלו, שיחק ז'והאן בצרפת, איטליה וגרמניה. מיקו ייצג גם את נבחרת צרפת, עמה זכה גם ביורו 2000. מיקו נולד בעיר קאן, וגדל במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית AS קאן. אחרי שהתקדם לקבוצה הבוגרת, מיקו קיבל את תפקיד עושה המשחק של קבוצתו לאחר מכירתו של זינדין זידאן לבורדו. הוא סייע רבות לקבוצתו להעפיל לליגת המשנה הצרפתית בכדורגל בשנת 1993, ואף להעפיל בעונה שלאחר מכן לגביע אופ"א. ב-1996, כמו זידאן, מיקו הצטרף לשורות בורדו. שנתיים לאחר מכן, בעונת 1998–1999, הוא לקח חלק משמעותי מאוד בזכייתה של בורדו בליגת העל הצרפתית, וגם עזר לה להעפיל בעונה שבעקבותיה לשלב הבתים השני במסגרת ליגת האלופות. בקיץ 2000, מיקו עזב את צרפת לאיטליה, לאחר שחתם במדי פארמה, בשורותיה שיחק במשך שנתיים ואף זכה בגביע האיטלקי לעונת 2001–2002. לאחר עונה זו, מיקו עבר לגרמניה, עת חתם במדי ורדר ברמן. בגרמניה, מיקו זכה להצלחה קבוצתית מרובה במהלך ארבע השנים בהן שיחק שם, כאשר השיא היה זכייה בדאבל הגרמני ב-2004. במהלך העונה הזו, כבש 10 שערים שהיוו שיא כיבושים משותף עבור קשר בתחרות, יחד עם קשרה של באייר לברקוזן ברנד שניידר. ביוני 2006, בגיל 32, שב מיקו לצרפת, והצטרף מחדש לבורדו. כבר במשחק החזרה שלו, כבש את השער היחיד והמנצח במשחק הליגה מול לוריאן. במהרה חזר להיות שחקן המפתח במועדונו החדש-ישן, וזכה עם קבוצתו בגביע הליגה הצרפתית ב-2007. על אף שבעונה שלאחר מכן, בורדו המשיכה להוות חלק מצמרת הליגה הצרפתית, ב-10 במאי 2008, מאמנו דאז לורן בלאן, הכריז שחוזהו של מיקו בקבוצה לא יחודש, ולכן פרש ממשחק פעיל. אף על פי שזומן רבות במהלך הקריירה לסגל הנבחרת הצרפתית, מיקו לא הצליח לקנות לעצמו מקום מהותי בהרכב, עקב ששיחק בעמדה זהה לזו של זינאדין זידאן. לאחר האליפות המרשימה שזכה יחד עם בורדו, מיקו זכה בזימון בכורה לנבחרת, כאשר ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 באוגוסט 1999, במהלך משחק ידידות מול צפון אירלנד. הוא היה חלק מסגל הנבחרת הצרפתית לטורניר הגמר של יורו 2000, אך שותף רק במשחק אחד מתוך השישה של נבחרתו בטורניר, במשחק חסר חשיבות מול הולנד בשלב הבתים. הוא נכלל גם בסגל נבחרת צרפת למונדיאל 2002. מיקו שיחק סך הכל 17 משחקים עבור מולדתו, וכבש שער אחד בלבד. ליגת העל הצרפתית: 1998-99 גביע הליגה הצרפתית: 2007 הגביע האיטלקי: 2001-02 בונדסליגה: 2003-04 הגביע הגרמני: 2003-04 יורו 2000: 2000 מדיה וקבצים בנושא ז'והאן מיקו בוויקישיתוף ז'והאן מיקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ז'והאן מיקו, באתר Transfermarkt ז'והאן מיקו, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ז'והאן מיקו, באתר Soccerway ז'והאן מיקו, באתר BDFutbol ז'והאן מיקו, באתר WorldFootball.net ז'והאן מיקו, באתר National Football Teams ז'והאן מיקו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
גליזה 105

גליזה 105 (Gliese 105, נקרא גם 268 G בלווייתן) היא מערכת כוכבים בעלת שלושה כוכבים בקבוצת הכוכבים לווייתן. המערכת קרובה יחסית לשמש ונמצאת במרחק של 24 שנות אור ממנה, אך אפילו הכוכב הבהיר ביותר במערכת הוא כה עמום ואי אפשר לראותו ללא אמצעי עזר מכדור הארץ. נכון לעכשיו (2016) לא התגלה אף כוכב לכת במערכת כוכבים זו. אחד החברים במערכת, B, נמצא בתנועה עצמית משותפת עם A במערכת, וממוקם במרחק של 1,200 יחידות אסטרונומיות ממנו. הכוכב השלישי, C, קרוב הרבה יותר ל A ונמצא במרחק של 24 יחידות אסטרונומיות ממנו. שני הכוכבים (A ו-C) מקיפים את מרכז מסתם המשותפת כל 61 שנים. הכוכב C הוא זעיר יחסית ונמנה עם הכוכבים בעלי מסה נמוכה המספיקה בקושי על מנת לקיים היתוך גרעיני. מדיה וקבצים בנושא גליזה 105 בוויקישיתוף VizieR: LHS 15, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979) VizieR: LHS 16, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרחיו ריקו

סרחיו ריקו גונסאלס (בספרדית: Sergio Rico González ; נולד ב-1 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ספרדי המשחק במיורקה, בהשאלה מפריז סן-ז'רמן בעמדת השוער. ריקו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של סביליה. לאחר שעבר את גיל הנוער הצטרף לקבוצת המילואים וב-1 ביולי 2013 חתם על חוזה לשנתיים בקבוצה הבוגרת. לאחר פציעתם של בטו ומריאנו ברבוסה השוערים הראשונים של הקבוצה, ב-14 בספטמבר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסביליה בניצחון 0–2 נגד חטאפה. כעבור ארבעה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית נגד פיינורד רוטרדם גם בו ריקו לא ספג וקבוצתו ניצחה 0–2. בדצמבר של אותה שנה הפך ריקו לשוער הראשון של הקבוצה ובאותו חודש גם האריך את חוזהו עד 2017. הוא סיים את עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת עם 37 הופעות 11 מתוכן בליגה האירופית בו גם זכה סביליה. ריקו פתח במשחק הגמר בו גברה סביליה 2–3 על דניפרו דניפרופטרובסק. עונה לאחר מכן נותר על הספסל בגמר הליגה האירופית בו גברה סביליה 1–3 על ליברפול. ב-9 באוגוסט 2018 הושאל ריקו לפולהאם מהפרמייר ליג לעונה אחת. ב-27 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 0–3 לבורנמות'. ב-1 בספטמבר 2019 הושאל לפריז סן-ז'רמן לעונה אחת. ב-21 בינואר 2022 הושאל למיורקה לחצי עונה. ב-26 במאי 2015 זומן לראשונה ריקו לסגל נבחרת ספרד. ב-1 ביוני 2016 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת כשעלה כמחליף בניצחון 1–6 על קוריאה הדרומית. ריקו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016 כשוער השלישי של הנבחרת. ב-28 במאי 2023 נפל מסוס ואושפז ומצבו הוגדר קשה. סביליה הליגה האירופית: 2014/2015, 2015/2016 אליפות צרפת: 2019/2020, 2022/2023 הגביע הצרפתי: 2019/2020, 2020/2021 הסופר קאפ הצרפתי: 2020, 2022 גביע הליגה הצרפתי: 2019/2020 מדיה וקבצים בנושא סרחיו ריקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סרחיו ריקו סרחיו ריקו, ברשת החברתית אינסטגרם סרחיו ריקו, באתר Transfermarkt סרחיו ריקו, באתר Soccerway סרחיו ריקו, באתר BDFutbol סרחיו ריקו, באתר WorldFootball.net סרחיו ריקו, באתר National Football Teams סרחיו ריקו, באתר FootballDatabase.eu סרחיו ריקו, באתר ESPN סרחיו ריקו מאושפז במצב קשה עם פגיעת ראש, באתר ‏מאקו‏, 28 במאי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ספרדי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Bringet dem Herrn Ehre seines Namens, רי"ב 148

Bringet dem Herrn Ehre seines Namens (בעברית: הבו לה' כבוד שמו), רי"ב 148, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-17 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-19 בספטמבר 1723. באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי. במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות. קנטטה זו הייתה השבע-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג. בשבוע הקודם הלחין את הקנטטה רי"ב 95. ב-1884 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 30 של פרסומיה. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל האפסים ומהבשורה על-פי לוקאס בהם מתואר כיצד ריפא ישו אדם בשבת ואת הוויכוח שהיה לו עם הפרושים. הלברית עוסקת בתשוקה להתאחד עם האל ובכבוד השבת. החלק הראשון הוא פסוק מספר תהילים כ"ט. את שאר הטקסט חיבר כריסטיאן פרידריך הנריצי שהוציא אותו לאור ב-1725 בספר מזמורים. החלק השלישי מתחיל גם הוא בציטוט מספר תהילים מ"ב: "כְּאַיָּל תַּעֲרֹג עַל אֲפִיקֵי מָיִם כֵּן נַפְשִׁי תַעֲרֹג אֵלֶיךָ אֱלֹהִים". הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שלושה אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה חלקים: מקהלה: Bringet dem Herrn Ehre seines Namens (הבו לה' כבוד שמו) אריה לטנור: Ich eile, die Lehren (אני בחפזון, אאזינה) רצ'יטטיב לאלט: So wie der Hirsch nach frischem Wasser schreit (כאיל תערוג על אפיקי מים) אריה לאלט: Mund und Herze steht dir offen (פה ולב פתוחים בפניך) רצ'יטטיב לטנור: Bleib auch, mein Gott, in mir (אבל, אלהי, נשאר איתי) כורל: Amen zu aller Stund (אמן בכל שעה) היצירה הוקלטה במלואה 10 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1983), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). מידע על היצירה "Bringet dem Herrn Ehre seines Namens, רי"ב 148" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Bringet dem Herrn Ehre seines Namens, רי"ב 148" באתר AllMusic פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן על קנטטות באך, עמוד 6 רשימת פרסומי באך באתר IMSLP לוקס, י"ד, 1-11 ספר תהלים, פרק כ"ט, פסוק ב' ספר תהלים, פרק מ"ב, פסוק ב' רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
נכנס אחרון יוצא ראשון

נכנס אחרון יוצא ראשון (בראשי תיבות: נאי"ר; באנגלית: LIFO) הוא מונח המשמש בתחום מדעי המחשב, בתחום החשבונאות ובתחום יחסי העבודה. ערך מורחב – מחסנית (מבנה נתונים) בתחום מדעי המחשב ותורת התורים, נאי"ר מתייחס לצורה שבה פריטי מידע מאוחסנים בבסיס נתונים ולצורת הטיפול בפריטי מידע אלו. פריט מידע אשר הוכנס אחרון למסד נתונים הוא הראשון שיצא ממנו. דוגמה למנגנון הפועל בצורה זו היא מחסנית (stack) של כלי נשק, בה הכדור האחרון שהוכנס למחסנית, הוא גם הכדור הראשון שנורה מכלי הנשק. מחסנית היא גם שמו של המונח המתאר מנגנון זה. דוגמה נוספת להמחשת דרך הפעולה של נאי"ר היא מעלית צפופה. לאחר שהמעלית מגיעה ליעדה, הראשונים לצאת ממנה הם האחרונים שנכנסו אליה קודם לכן. בתחום החשבונאות, נאי"ר היא שיטה חשבונאית לספירת המלאי ולקביעת ערכו. על פי שיטה זו, החברה רושמת בספריה את היחידות האחרונות שנרכשו כיחידות הראשונות שנמכרו. הואיל ומחירים עולים באופן כללי עם הזמן, שיטה זו רושמת קודם את המכירות של המלאי היקר ביותר ועל ידי כך מקטינה את היטלי המס. אולם, שיטה זו מבטאת רק לעיתים נדירות את ההיבט המסחרי כיום (מקרה שבו תבואה מוספת ומוצאת מראש הערימה הוא לרוב מקרה מבודד) ולכן הוצאה מחוץ לחוק תחת עקרונות חשבונאיים מקובלים בבריטניה והוועדה לתקנים בינלאומיים בחשבונאות. ניתן להשתמש באומדן נאי"ר במסגרת עקרונות חשבונאיים מקובלים בארצות הברית ואכן ישנן חברות המשתמשות בשיטה זו כדי לחסוך בהוצאות מיסים. שיטת נאי"ר Lifo נוטה לדחות את ההכרה ברווח נקי לתקופות מאוחרות יותר, דבר הגורם לחיסכון זמני בהוצאות מיסים ולתזרים מזומנים גבוה יותר. עקב כך, על חברות לקבל אישור מיוחד מרשות מס ההכנסה של ארצות הברית על ידי מילוי טופס 970. למרות היתרון בדחיית מיסים, ניהול מלאי בשיטת נאי"ר יכולה להוביל למצב שבו כאשר קיים מחסור במלאי חדש, המלאי הישן יותר נמכר. אם המחירים עלו, באמצעות אינפלציה לדוגמה, אזי למלאי הישן יהיה מחיר עלות נמוך יותר, ומכירתו תגרור הכרה ברווח נקי גבוה יותר ותשלום של מיסים גבוהים יותר. התוצאה היא ביטול יתרון דחיית המיסים, יתרון אשר עודד מלכתחילה את השימוש בשיטת ניהול מלאי זו. קיימות חברות שלהם מלאי רב וישן במחיר עלות נמוך מאוד. עבור חברות אלו, מכירה של המלאי הישן תביא לידם רווח נקי גדול במיוחד אך גם תשלומי מיסים גבוהים מאוד. מסיבה זו מס ההכנסה בישראל מחייב שימוש בשתי שיטות בלבד - נכנס ראשון יוצא ראשון (FIFO) וממוצע משוקלל. כאשר מתעורר צורך בפיטורי צמצום במקומות עבודה מאורגנים, דרישה מקובלת של ארגון העובדים היא שהפיטורים ייעשו בשיטת "נכנס אחרון יוצא ראשון", כלומר שקודם כל יפוטרו העובדים החדשים, ורק לאחר מכן תגיע חרב הפיטורים אל העובדים הוותיקים. רש"י בפירושו לפרשת מכירת הבכורה בספר בראשית מתאר שלידת עשיו לפני יעקב נובעת מעקרון נאי"ר: יעקב נוצר מטיפה ראשונה ועשו מן השנייה. צא ולמד משפופרת שפיה קצרה, תן לה שתי אבנים זו אחר זו, הנכנסת ראשונה תצא אחרונה והנכנסת אחרונה תצא ראשונה, נמצא עשו הנוצר באחרונה יצא ראשונה ויעקב שנוצר ראשונה יצא אחרון — רש"י, בראשית פרק כה פסוק כו נכנס ראשון יוצא ראשון (נרי"ר)
הלינה בירנבאום

הלינה בירנבאום (נולדה ב-15 בספטמבר 1929, ורשה, פולין) היא סופרת, מתרגמת ומשוררת ישראלית. ניצולת השואה שעוסקת בתיעוד זיכרונותיה. הלינה בירנבאום נולדה בשנת 1929, בת הזקונים של פולה ויעקב גרינשטיין, אחותם של חילק ומארק. כשהייתה בת עשר נכבשה פולין על ידי הנאצים, והיא ומשפחתה הועברו לגטו ורשה. מספר האסירה שקועקע על ידה הוא 48693. הלינה בירנבאום הועברה למיידנק במאי 1943. לאחר מכן ביולי של שנה זו הגיעה הלינה למחנה אושוויץ יחד עם שלוחה של נשים יהודיות ממחנה מיידנק. בדצמבר 1944 נפצעה בכתפה מירי זקיף. בבית החולים התאהבה באח יהודי. לאחר המלחמה נסעה לחפש אותו אך הוא מת מטיפוס. ב-18 בינואר 1945 הועברה הלינה מאושוויץ למחנה ראוונסבריק שבגרמניה, ובפברואר של שנה זו הועברה לנוישטאדט גלבה. ביוני 1945 לאחר ששוחררה מהמחנה על ידי הצבא הרוסי התחילה ללמוד בבית ספר תיכון בלימודי ערב. בשנת 1947 עלתה הלינה לארץ ישראל יחד עם קבוצה של "השומר הצעיר". כשהגיעה לארץ התיישבה בקיבוץ. בשנת 1950 התחתנה עם חיים, ניצול השואה. שניהם היו חברי מק"י. בשנת 1986 חזרה בפעם הראשונה לפולין עם קבוצה של ישראלים וביקרה במחנות, ובעקבות הביקור החלה לתעד את זכרונותיה ואת עברה. בשנת 1988 סיפרה את סיפור חייה בסרט בגלל המלחמה ההיא. באוקטובר 2015 קיבלה הלינה בירנבאום את אות הכבוד של ורשה בשל תרומתה לתיעוד גטו ורשה. לדבריה של הלינה, אף על פי שעלתה לארץ היא עדיין מבקרת בפולין ומשתתפת בתוכניות חינוכיות רבות. הלינה פועלת בצורה נמרצת למען שיפור יחסי גומלין בין פולין וישראל וכמו כן עם גרמניה. מתגוררת בהרצליה ולה שני בנים. בנה, יעקב גלעד כתב עליה את שיר הנושא של אלבומו של יהודה פוליקר, "אפר ואבק". בנוסף בירנבאום כתבה את השיר "פרחים ברוח" באותו אלבום. בשנת 2019 הצטרף גלעד בפעם הראשונה לנסיעה של אמו לפולין אמו לרגל השקת ביוגרפיה שלה שיצאה לאור בפולנית, ותועד בסרט התיעודי "לאן את נוסעת". הסרט גם חושף כי בעוד שבירנבאום זוכה לכבוד ופופולריות רבה בפולין, בישראל פועלה איננו זוכה להערכה והיא כמעט ואינה מוכרת, היות שהדרך שבה סיפרה את סיפורה ובמיוחד העובדה שכללו עדויות על יהודים ששיתפו פעולה עם הנאצים לא תאמו הנראטיב הממסדי. ספרים בעברית החיים כתקוה, הוצאה עצמית 1983 (זיכרונות מהשנים 1939–1945) חזרה לארץ האבות, הוצאה עצמית 2015 (זכרונות מהשנים 1945–1983) ניגון פנימי, טרקלין 1985 (שירה) אשר קראתי למתים, טרקלין 1987, הוצאה עצמית 2017 (תרגום שירי ולדיסלב שלנגל) שירים לפני ומתוך המבול, ספרית מעריב 1990 (תרגום קובץ שירים שנכתבו בזמן השואה ונמצאו אחריה) בחסות הלילה, הורמן-הוצאה עצמית 2006 (הביאה לדפוס את סיפור השרדותם בשואה של חבריה, סוניה ואברהן הורמן) חיי התחילו מן הסוף, הוצאה עצמית 2019 (שירה) הלינה בירנבאום, ברשת החברתית פייסבוק הלינה בירנבאום, ברשת החברתית Goodreads רונן טל, אפר ואבק, ואהבה, באתר "ידיעות אחרונות", 12 ביוני 2019 אילנה שטוטלנד, ‏"היה לי סיפוק גדול שיכולתי לדבר מהלב שלי, מהדם שלי, באתר מעריב אונליין, 11 ביולי 2021 נירית אנדרמן, יעקב גלעד ואמו יצאו למסע במחנות. הוא התרסק, ואז עשה מזה סרט, באתר הארץ, 17 באפריל 2023 Dorot memorial line - הלינה בירנבאום (ארכיון) ורשה הוקירה את הלינה בירנבאום, באתר השטעטל הווירטואלי, 13 באוקטובר 2015. בן שלו, יעקב גלעד חוגג יום הולדת 70, באתר הארץ, 4 במרץ 2021 נעמה רק‏, זה סרט מרגש על הקשר בין יעקב גלעד לאמו, אך הסיפור המרתק מתחבא בתוכו, באתר וואלה, 18 באפריל 2023
זאק מקמאת'

זאקרי מייקל "זאק" מקמאת' (באנגלית: Zachary Michael "Zac" MacMath; נולד ב-7 באוגוסט 1991) הוא שחקן אמריקאי-יהודי שמשחק בעמדת השוער בקבוצת ריאל מונרכס בליגת ה-MLS. מקמאת' נולד בסיינט פיטרסברג, פלורידה, ארצות הברית. אמו היא יהודייה, אביו הוא נוצרי-קתולי, והוא מגדיר עצמו גם כיהודי. הוא אף חגג בר מצווה בבית הכנסת הרפורמי "בית אל" שבעיר הולדתו. מקמאת' החל את הקריירה בקבוצת פילדלפיה יוניון, אשר בחרה בו במקום החמישי של דראפט ה-MLS לשנת 2011. מקמאת' היה בעברו שוער בנבחרת הנערים עד גיל 17 ובנבחרת ארצות הברית עד גיל 20. הוא זומן גם לסגל הנבחרת האולימפית עד גיל 23, אך לאימונים מקדימים בלבד. הוא שיחק במכביה ה-18 בישראל, עם הקבוצה האמריקאית, בשנת 2009. מדיה וקבצים בנושא זאק מקמאת' בוויקישיתוף זאק מקמאת', באתר Transfermarkt זאק מקמאת', באתר Soccerway זאק מקמאת', באתר WorldFootball.net זאק מקמאת', באתר FootballDatabase.eu זאק מקמאת', באתר ESPN פרופיל השחקן באתר ליגת ה-MLS ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זאק מקמאת'".
כדורסל באולימפיאדת לונדון (2012)

אולימפיאדת 2012 נערכה בלונדון, בריטניה. תחרויות הכדורסל נערכו בין ה-28 ביולי ל-12 באוגוסט. זו הייתה תחרות כדורסל ה-17 במשחקים האולימפיים. בתחרות גברים השתתפו 144 ספורטאים ב-12 נבחרות ובתחרות הנשים השתתפו 143 כדורסלניות ב-12 נבחרות. המשחקים נערכו בארנה לכדורסל O2 ארנה. כמו באולימפיאדה הקודמת ארצות הברית זכתה בתחרות הגברים ותחרות הנשים. מדיה וקבצים בנושא כדורסל באולימפיאדת 2012 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כדורסל באולימפיאדת לונדון תיאור התחרות(הקישור אינו פעיל) תוצאות באתר פיב"א - גברים תוצאות באתר של פיב"א - נשים
ברדפורד דילמן

ברדפורד דילמן (באנגלית: Bradford Dillman; ‏14 באפריל 1930 – 16 בינואר 2018) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. דילמן נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה. הוא למד ספרות אנגלית באוניברסיטת ייל. בשנים 1951–1953 שירת כקצין בחיל הנחתים והשתחרר בדרגת לוטננט ראשון. לאחר שחרורו למד משחק באולפן השחקנים. הופעת הבכורה שלו בברודוויי הייתה בהצגה מסע ארוך אל תוך הלילה של יוג'ין או'ניל עליה זכה בפרס התיאטרון לשחקנים מתחילים ב-1956. הצלחתו בתיאטרון הביאה את חברת פוקס המאה ה-20 להחתים אותו על חוזה. הסרט הראשון שלו היה "חיוך מסוים" ב-1958 ולאחר מכן הופיע בסרטים רבים שהמפורסם ביניהם הוא כפייה לפי ספרו של מאיר לוין ביחד עם דין סטוקוול ואורסון ולס. שלושתם זכו בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-1959. הוא השתתף גם בסדרות טלוויזיה רבות כמו: איירונסייד, משימה בלתי אפשרית, קולומבו, המופע של מרי טיילר מור ועוד. חיוך מסוים - 1958 כפייה - 1959 סדק במראה - 1960 פרנציסקוס מאסיזי - 1961 גשר רמאגן - 1969 הבריחה מכוכב הקופים - 1971 כך היינו - 1973 פיראניה - 1978 לב הצדק (1993) - סרט טלוויזיה מדיה וקבצים בנושא ברדפורד דילמן בוויקישיתוף ברדפורד דילמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברדפורד דילמן, באתר AllMovie (באנגלית) ברדפורד דילמן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ברדפורד דילמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)