laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קומפקט פלאש

‏CompactFlash (ר"ת: CF) הוא כרטיס אחסון מידע שפותח על ידי חברת Sandisk בשנת 1994‏ עבור התקנים אלקטרונים ניידים. הכרטיס משתמש בזיכרון הבזק המצוי בתבנית בגודל תקני. כרטיס זה היה ההתקן הראשון של זיכרון הבזק אשר נבנה סביב זיכרון ההבזק מבוסס NOR של אינטל. זיכרון הבזק כזה הוא בעל צפיפות קטנה יותר ממערכות מודרניות המבוססות על NAND. ממשק הכרטיס זהה לממשק ה-PCMCIA-ATA. כלומר, בהתקנים בו הוא משולב הוא מוצג כאילו היה דיסק קשיח בגודל קבוע כלשהו. רוחב החיבור הוא כ-42 מילימטר ואורכו 3.3 מילימטר עבור כרטיס מסוג CF I ו-5 מילימטר עבור כרטיס מסוג CF II. הזיכרון אינו נדיף ונמצא במצב מוצק, דבר התורם לאמינותו. הכרטיסים פועלים במתח 3.3 או 5 וולט, ויכולים להיות מועברים בין מערכות. כרטיסי CF מסוגלים להתמודד עם שינויים קיצוניים בטמפרטורה וגרסאות תעשייתיות של כרטיסי CF יכולות לתפקד בטווח של -45 עד 85 מעלות צלזיוס. מכשירים רבים משתמשים ב-CF - מחשבי כף יד, ועזרי PDA אחרים. כמו כן, הם משמשים כזיכרון למצלמות דיגיטליות. פרט לכך, יש להם שימושים רבים אחרים, כולל אחסון והעברת מידע בין מחשבים. בעת קביעת תקני Compact Flash, אפילו כוננים קשיחים היו לרוב קטנים מ-4 ג'יגה-בית, ולכן מגבלות תקן ה-ATA נחשבו קבילים. מאז, נערכו מספר שינויים במערכת ה-ATA של הכוננים הקשיחים כדי לטפל במדיה ההולכת וגדלה (בקיבולת), וכיום אפילו כרטיסי זיכרון הבזק הצליחו להגיע לקצה גבול תקן ה-ATA הישן. מסיבה זו נוצר תקן CF חדש, ה-CF+ (או CF 2.0) הכולל שני שינויים עיקריים: הגדלת המהירות ל-16 מגה-בית לשנייה, וקיבולת מקסימלית של 137 ג'יגה-בית. מכיוון שממשק הכרטיס זהה לממש ה-PCMCIA התקני קלט/פלט וממשק שונים משתמשים בפורמט זה על מנת להתחבר למחשב. Secure Digital MultiMediaCard xD-Picture Card איגוד CompactFlash כתבה על כרטיסי זיכרון - מאת ניר נוסבאום http://www.digiprintuk.com/information.php?info_id=11 Digiprint Uk
מזכיר המדינה של ארצות הברית

המונח "מזכיר המדינה" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו מזכיר המדינה (פירושונים). מזכיר המדינה (באנגלית: Secretary of State) הוא תוארו של הממונה על מדיניות החוץ של ארצות הברית, העומד בראש מחלקת המדינה. מחלקת המדינה היא אחת משלוש המחלקות המקוריות של ממשלת ארצות הברית, יחד עם מחלקת האוצר ומחלקת המלחמה. מזכיר המדינה נקרא במקור "המזכיר לענייני חוץ", אך ב-15 בספטמבר 1789 נוספו לו תפקידים גם בענייני הפנים של ארצות הברית, ועל כן שונה שם התפקיד והמשרד. כיום, פרט לניהול ענייני החוץ, אחראי מזכיר המדינה על שמירת החותם של ארצות הברית, על שמירת כללי הטקס בבית הלבן, תשובות לפניות הציבור, על מינוי, התקשרות והנחיה של צירים וקונסולים של ארצות הברית ועל ניהול משא ומתן עם מדינות אחרות. מזכיר המדינה הוא הרביעי בשרשרת הירושה של נשיאות ארצות הברית, אחרי סגן הנשיא, יושב ראש בית הנבחרים והנשיא הזמני של הסנאט. כפועל יוצא מכך, מזכיר המדינה הוא למעשה השר הבכיר ביותר בממשלתו של נשיא ארצות הברית, להוציא את סגן הנשיא, אשר אינו מכהן בתפקיד שר. במשך שנים נחשב תפקיד מזכיר המדינה למעין "קרש קפיצה" לנשיאות, אולם בהמשך עבר "תואר" זה לסגנות הנשיא. על מזכירי מדינה שנבחרו לנשיאי ארצות הברית נמנים תומאס ג'פרסון, ג'יימס מדיסון, ג'יימס מונרו, ג'ון קווינסי אדמס, מרטין ואן ביורן וג'יימס ביוקנן. האישה הראשונה שכיהנה כמזכירת המדינה היא מדליין אולברייט, ששירתה בתפקיד מ-1997 עד 2001. אנתוני בלינקן הוא מזכיר המדינה של ארצות הברית הנוכחי. אתר האינטרנט הרשמי של מזכיר המדינה של ארצות הברית (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מזכיר המדינה של ארצות הברית אתר מחלקת המדינה של ארצות הברית
Native Instruments

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] Native Instruments (בעברית: נייטיב אינסטורמנטס) היא חברה גרמנית המפתחת, מייצרת ומספקת תוכנות וחומרה למוזיקה והפקה מוזיקלית, עיצוב סאונד ותקלוט (Djing). מטה החברה ממוקם בברלין, עם משרדים נוספים בלוס אנג'לס, טוקיו, לונדון, פריז ושנזן. החברה נוסדה בשנת 1999 בברלין, גרמניה, שם עדיין ממוקם המטה שלה. המייסדים סטפן שמיט ווולקר הינץ החלו להשתמש בשם Native Instruments בשנת 1996, כאשר פיתחו את Generator, חבילת תוכנת סינת'ים מודולרית (שלימים תהווה את היסודות למוצר המתמשך שלהם, Reaktor). לאחר שחרור תוכנת ה-Generator, החברה התרחבה וכללה את ברנד רוגנדורף (לימים מייסד Ableton) ודניאל האבר, שלימים הפך למנכ"ל. ב-1999, Native Instruments הגדילה את מספר העובדים שלה ועברה לבניין הנוכחי שלה ברובע קרויצברג בברלין. בשנת 2000, החברה החלה ליצור מוצרים עבור קהילת ה-DJ, החל מהגרסה הראשונה של תוכנת ה-Traktor שלהם. בשנת 2002, הם החלו לפתח ולכלול מוצרי תוכנה, למשל Kontakt ו- Battery. בספטמבר 2004 החלה החברה בשיתוף פעולה עם חברת ייצור החומרה של DJ Stanton Magnetics ועם חנות המוזיקה המקוונת Beatport. בשנת 2004 יצאה גם תוכנת האמולציה של מגבר הגיטרה והאפקטים, Guitar Rig. בשנת 2006, Native Instruments חולקה מחדש ל-3 חטיבות: כלים, DJ וגיטרה. במרץ 2017, Native Instruments רכשה את הסטארט-אפ MetaPop. בינואר 2021 דווח שחברת השקעות פרטית פרנסיסקו פרטנרס רכשה את הרוב בחברה. באפריל 2022, Native instruments הפך לזמן קצר לחברת ומותג בת של Soundwide, חברת אם שנוצרה משיתוף פעולה של Francisco Partners ו-EMH Partners. בינואר 2023, Soundwide פיטרה 8% מכוח העבודה שלה, תוך ציון "תנאי שוק מאתגרים" כסיבה. ביוני של אותה שנה, השם Soundwide הוחלף במיתוג של Native Instruments. Reaktor: תוכנת מוזיקה מודולרית. נועם גינגולד פיתח כלים נוספים ליצירת מוזיקה שניתן להשתמש בהם כממשק של תוכנה זו. Kontakt: תוכנת סמפל עם תמיכה למשתמש המתכנת את כליו הווירטואליים בעצמו. Guitar Rig: תוכנה מודולרית המדמה מגבר גיטרות ופדל אפקטים. סינתיסייזרים ממוחשבים (לדוגמה: massive) המכילים שלל פריסטים וסאונדים שונים. Traktor: תוכנת די ג'יי פופולרית. Komplete: סדרת חבילות פלאגינים הכוללת שלוש חבילות, כל חבילה עם כמות שונה של כלים. Maschine: מכשיר מבוסס חומרה ותוכנה. עליו מתופפים מקצבים, מנגנים אקורדים ותווים וכותבים תפקידים לכלים. Komplete Kontrol: מקלדת שליטה עם מספרי קלידים משתנים העובדת על תוכנת Maschine ועל שלל תוכנות יצירה אחרות (כגון: FL Studio, אבלטון ועוד.). Traktor Kontrol: קונטרולרים לדי ג'יי מבוססי תוכנת הדי ג'יי טרקטור. מדיה וקבצים בנושא Native Instruments בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Native Instruments (באנגלית, בגרמנית, ביפנית, בצרפתית, בספרדית ובסינית) Native Instruments, ברשת החברתית פייסבוק Native Instruments, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Native Instruments, ברשת החברתית אינסטגרם Native Instruments, סרטונים בערוץ היוטיוב צ'רי הו, Native Instruments Raises $59 Million From EMH Partners, בילבורד, 20 באוקטובר 2017 Native Instruments GmbH - Company Profile and News, Bloomberg.com (באנגלית)
נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד

נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד היא הנבחרת לאומית של קוריאה הדרומית. הנבחרת זכתה במקום השני באולימפיאדה הביתי בשנת 1988 היא הנבחרת החזקה באסיה עם 9 זכיות באליפות היבשת. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום ה-11 אתר האינטרנט הרשמי של נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד דף באתר של איגוד כדוריד הדרום קיראיני דף באתר איגוד הכדוריד העולמי https://www.ihf.info/member-federations/republic-of-korea/121 דירוג של האיגוד העולמי השתתפה נבחרת שכוללת שחקנים מקוריאה הדרומית וקוריאה הצפונית
I Want You to Know

I Want You to Know (בעברית: אני רוצה שתדע) הוא שיר של הדיג'יי הרוסי-גרמני זד, שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית סלינה גומז. השיר יצא לאור ב-23 בפברואר 2015, כסינגל הראשון מתוך האלבום, True Colors, של זד. "I Want You to Know" נכתב על ידי זד, ראיין טדר וקיידרו והופק על ידי הראשון גם כן. השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-14 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי אנטון זסלבסקי, ראיין טדר וקווין ניקולס דרו המכונה "קיידרו", והופק על ידי זסלבסקי גם כן. "I Want You to Know" בדומה לשאר שירי האלבום, הוא שיר בסגנון ה-EDM המכיל גם את סגנון האלקטרו האוס. ג'ייסון ליפשוטז מבילבורד כתב שגומז "סוף סוף הוציאה להיט משלה" כאשר השתתפה בשיר. מבקרי מוזיקה ציינו כי "הוא "I Want You to Know" הוא "דוגמה ללהיט אלקטרו האוס ו-EDM". הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של זד ב-10 במרץ 2015, חודש לאחר שיצא כסינגל. הקליפ בוים וצולם על ידי ברנט בונקורסו, ונערך על ידי אנתוני צ'ירקו. הוא מציג את גומז הולכת למועדון לילה ורוקדת. זד מופיע כהולוגרמה. סצנות הדיסקו מתחלפות לסצנות, שבהן זד וגומז מוארים יחדיו באורות הסטרוב. על פי זד, "קליפ השיר הוא בסגנון שנות ה-70, והוא מציג את השניים בתוך מועדון לילה עם תאורה בצבע אדום לאורכו". מידע על היצירה "I Want You to Know" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"I Want You to Know" באתר SecondHandSongs Zedd: True Colors Album Review | Pitchfork, pitchfork.com (באנגלית) Zedd (Ft. Selena Gomez) – I Want You to Know, נבדק ב-2022-06-01 "Zedd Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-07-14. Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) I Want You to Know - Zedd | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Jason Lipshutz, Jason Lipshutz, Zedd Gives Selena Gomez The Perfect Muse on ‘I Want You To Know’: Listen, Billboard, ‏2015-02-23 (באנגלית אמריקאית) "Zedd Gives Selena Gomez The Perfect Muse on 'I Want You To Know': Listen". Billboard. נבדק ב-2018-07-14. Selena Gomez & Zedd Release “I Want You To Know”: Listen, idolator, ‏2015-02-23 ZEDDVEVO (2015-03-10), Zedd - I Want You To Know ft. Selena Gomez, נבדק ב-2018-07-14 "WATCH IT: Zedd "I Want You To Know" (brent bonacorso, dir.)". VideoStatic (באנגלית). נבדק ב-2018-07-14. Collaboration Factory, collaborationfactory.com Home - Anthony Chirco, Anthony Chirco (באנגלית) Zedd - I Want You To Know ft. Selena Gomez (Official Music Video), נבדק ב-2022-06-01 "Behind The Scenes: Selena Gomez & Zedd's 'I Want You To Know'". filmibeat.com (באנגלית). 2015-03-20. נבדק ב-2018-07-14. Wave 2 Nominees! | Teen Choice on Fox, ‏2016-04-11 "2015 Latin American Music Award Winners: The Complete List!". E! Online (באנגלית אמריקאית). 2015-10-08. נבדק ב-2018-07-14. ARIA Australian Top 50 Singles Chart| Australia's Official Top 50 Songs - ARIA Charts, ‏2015-04-18 FIMI - Certificazioni - FIMI, www.fimi.it (באיטלקית) "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-14. "Ask Billboard: Selena Gomez's Career Album & Song Sales". Billboard. נבדק ב-2018-07-14. "ifpi.dk | Musikselskaber 2017". IFPI.dk (בדנית). נבדק ב-2018-07-14. I Want You to Know - Silver - BPI Sverigetopplistan - Sveriges Officiella Topplista, www.sverigetopplistan.se (ב־) radioairplay (ארכיון) web.archive.org itunes.apple.com itunes.apple.com
מוריס פרנקנהויס

מוריס (משה) פרנקנהויס (Maurice Frankenhuis;‏ 24 בפברואר 1894, גרמניה – 22 בספטמבר 1969, ארצות הברית) היה איש עסקים יהודי-הולנדי שנודע כאספן מוביל של כרזות ומדליות מתקופת מלחמת העולם הראשונה. מוריס פרנקנהויס נולד בגרמניה למשפחה יהודית-הולנדית וגדל בהולנד מינקותו. אחרי לימודים באנגליה חזר להולנד והשתקע בעיר אנסחדה. בצד עסקיו התמקד באיסוף מדליות וכרזות שהופקו לרוב במלחמת העולם הראשונה, בעיקר באלה שמקורן בגרמניה. ב-1919 פרסם קטלוג של מדליות ושלטים משנות המלחמה שהיווה במשך שנים מדריך מרכזי לאספנים. חלק מאוספו העניק למוזיאון הבריטי, ככל הנראה בתמורה לאשרת שהייה בבריטניה שאפשרה את המשך עסקי הכותנה של משפחתו. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ביקש מקלט מדיני שם והציע להעניק את מיטב אוספו למוזיאון הבריטי, אך הרשויות דחו את בקשתו. פרנקנהויס ומשפחתו, שמצאו מחבוא בהאג למשך קרוב לשנתיים, הוסגרו לידי הנאצים ונכלאו במחנות הריכוז וסטרבורק וטרזיינשטט, אך הצליחו לשרוד. ב-1948 השתקעו בארצות הברית. חלק ניכר מאוספיו של פרנקנהויס נשמר והובא לאמריקה. פרנקנהויס נמנה עם מייסדי האגודה הנומיסמטית האמריקאית-ישראלית (אנ') והיה חבר הנהלתהּ. הוא נודע בפעילותו להנצחת זכר השואה. ב-1967 הופקה ביוזמתו מדליה מיוחדת לזכר השואה. נכדיו תרמו את יתרת אוסף הכרזות שלו, כ-4,800 במספר, לספריית אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, וב-2014 נערכה תצוגה שלהן. פרנקנהויס ביקר בישראל באורח תדיר מאז עצמאותה. ב-1961 תרם את אוסף המדליות שלו למוזיאון הארץ, וב-1964 הוצגה בו תערוכת "חמש שנות הכיבוש הנאצי באירופה כמסופר במדליות הזיכרון מאוסף פרנקנהויס". ב-2014, במלאת מאה שנים לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, נפתחה תערוכה מיוחדת של "מטבעות המלחמה" מאוספו בביתן קדמן למטבעות במוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב. David Hill, "Maurice Frankenhuis Built a Collection to Rememeber", American Numismatic Society (ANS) Magazine, Vol. 16, Fall 2017, (Issue 3), pp. 41–49 (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא מוריס פרנקנהויס בוויקישיתוף דוד תדהר (עורך), "משה (מאוריס) פרנקנהויז", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יד (1965), עמ' 4489 ססיליה מאיר, "מדליות המלחמה: מדליות מלחמת העולם הראשונה מאוסף מוריס פרנקנהויס" באתר מוזיאון ארץ ישראל, 2014 אתר אוסף פרנקנהויס (באנגלית) קטלוג המדליות של פרנקנהויס (1918); המהדורה האנגלית (הקטלוג פורסם בהולנדית ותורגם לצרפתית ולאנגלית) על מ' פרנקנהויס באתר המוזיאון הבריטי (באנגלית) שמו הפרטי מופיע בכתיבים מעט שונים בתקופות שנים שונות: ( - Moritz (1894–1900), Mauritz (1900–1954), Maurice (1954 מדליית השואה של פרנקנהויס תרומת כרזות מאוסף פרנקנהויס European Home Front in WWI: Posters from the Frankenhuis Collection "אוסף מדאליונים ענקי - למוזיאון הארץ", מעריב, 10 במאי 1961 מדליות מלחמת העולם הראשונה מאוסף פרנקנהויס במוזיאון ארץ ישראל, ביתן קדמן למטבעות ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מוריס פרנקנהויס".
דייוויד רוס (שחקן)

דייוויד רוס (באנגלית: David Ross; נולד ב-19 בינואר 1945) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. רוס נולד בבלקברן שבלנקשייר. תפקידיו הידועים ביותר הם בדמות קרייטן ואחר כך בדמות Talkie Toaster בסדרת המדע בדיוני "ננס אדום", אלגין ספארוהוק בסיטקום של ה-BBC "הדשא ירוק יותר", ומר סדלי בעיבוד של ה-BBC לרומן "יריד ההבלים" מאת ויליאם מייקפיס תאקרי משנת 1998. עוד שיחק בתפקיד מר שרווין בסרט "בזיל", בעל סוכנות הימורים רמאי בסדרת הטלוויזיה "Goodnight Sweetheart". הוא גילם את בזיל טיילר, נהג מונית ודוור טוב לב בסדרת הדרמה הקומית של ג'ון סאליבן "רוג'ר רוג'ר", ושיחק בתפקיד דונלד מוס בסדרת הדרמה "Boys from the Blackstuff" של אלן בליסדייל. ב-1991 הופיע רוס בסדרה נוספת של בליסדייל " G.B.H." רוס שיחק בתפקיד אורח בפרק בסדרה "דוק מרטין", וב-2010 הופיע בסדרה הקומית הוותיקה "בערוב ימי היין". בתיאטרון כיכב רוס במחזה "Having a Ball". ההצגה זכתה להצלחה בבריטניה אבל נחלה כישלון בקופות באוסטרליה שם הועלתה על ידי ג'ון מק'קלום. במחזה כיכבו לצדו ג'קי ויבר ומגי דנס. ב-2015 הופיע רוס במותחן הפשע "Monochrome". ב-2017 חזר לגלם את Talkie Toaster בפרק "Mechocracy" בעונה ה-12 של הסדרה "ננס אדום". דייוויד רוס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דייוויד רוס, באתר MusicBrainz (באנגלית) דייוויד רוס, באתר Songkick (באנגלית) Mr Flibble Talks To... David Ross – Features – Red Dwarf
מרילין (סרט, 2018)

מרילין (באנגלית: Marilyn) הוא סרט דרמה ארגנטינאי משנת 2018 בבימויו של מרטין רודריגז רדונדו, המבוסס על הסיפור האמיתי של מרילין (מרסלו ברנסקוני). הסרט הוקרן במסגרת "פנורמה" של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-68.‏ מרקוס (וולטר רודריגז) הוא נער בן 18 שגר עם אחיו הגדול והוריו, קרלוס (ג'רמן די סילבה) ואולגה (קטלינה סאבדרה), בחוות בקר שכורה. מרקוס גונב בגדי נשים שונים, ומגיע אל קרנבל מקומי כשהוא לבוש כמרילין, האלטר אגו הנשי שלו. שם הוא רוקד עם בנו של חוואי מקומי, שמזהה את מרילין ומרגיש נבוך. כאשר מרקוס עוזב את הקרנבל בדרכו הביתה, הוא נעצר על ידי בנו של החוואי אשר אונס אותו. מרילין מגיעה הביתה למחרת בבוקר, ואולגה זועמת על התנהגותו של בנה והיא שורפת את כל בגדי הנשים שהוא החביא בחדרו. אחרי מותו הפתאומי של קרלוס, אבי המשפחה, יתר בני המשפחה נאלצים לעזוב את החווה ולעבור לשכונה עירונית חדשה. בעודם מבקרים באתר הבנייה, מרקוס פוגש בבחור צעיר העובד בחנות מקומית ומערכת יחסים נרקמת בין השניים. כאשר אולגה מגלה על הקשר ביניהם, היא לוקחת ממרקוס את הטלפון הנייד שלו. למחרת, בשעת בוקר מוקדמת, מרקוס מתעורר ויורה למוות באמו ובאחיו. וולטר רודריגז - מרקוס קטלינה סאבדרה - אולגה ג'רמן די סילבה - קרלוס "מרילין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מרילין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מרילין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Programme for Berlinale Panorama 2018 Complete: What's Your Poison?". Berlinale. 25 בינואר 2018. נבדק ב-29 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
גלויות מלונדון

גלויות מלונדון (באנגלית: Postcards from London) הוא סרט דרמה להט"בי בריטי, בבימויו של סטיב מקלין. סרט זה הוא סרט המשך של סרטו של מקלין משנת 1994, גלויות מאמריקה (באנגלית: Postcards from America), המבוסס על עבודתו של הצייר דייוויד ווינארוויץ'. ג'ים (האריס דיקינסון), הוא נער צעיר מאסקס הכפרית הבורח אל לונדון האורבנית, שם הוא מוצא את עצמו בחברת צוות של נערי ליווי הומוסקסואליים הפעילים בקרב החברה הגבוהה של סוהו. הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה - תל אביב, ישראל - 10 ביוני 2018‏ Outfest, לוס אנג'לס, ארצות הברית - אוקטובר 2018‏ עוד הוקרן הסרט בפסטיבלי סרטים בלונדון, מלבורן, מיאמי, טורינו, ציריך, סן פרנסיסקו ומינכן. אתר האינטרנט הרשמי של גלויות מלונדון "גלויות מלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גלויות מלונדון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גלויות מלונדון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Gay drama Postcards From London will close LGBTQ film event BFI Flare". נבדק ב-2018-06-10. "Postcards from London". נבדק ב-2018-06-14. "The 'Beach Rats' star plays a teenager who gets mixed up in the world of male escorts". attitude.co.uk. נבדק ב-2018-06-10. "Postcards from London". TLVFest. נבדק ב-2018-06-10. "2018 Outfest Los Angeles LGBTQ Film Festival Announces Complete Lineup". 2018-06-12. נבדק ב-2018-06-14. Ide, Wendy. "'Postcards From London': BFI Flare Review". נבדק ב-2018-06-10. "Postcards from London". אורכב מ-המקור ב-2018-07-14. נבדק ב-2018-06-10. Lewis, David (2018-06-06). "A day of fun at the Frameline film festival". San Francisco Chronicle. נבדק ב-2018-06-10. "Postcards from London". Filmfest München. אורכב מ-המקור ב-2018-06-17. נבדק ב-2018-07-02.
מרילין

האם התכוונתם ל... מרילין (סרט, 1953) מרילין (סרט, 1963) מרילין (סרט, 2011) מרילין (סרט, 2018)
דייוויד רוס

האם התכוונתם ל... דייוויד רוס, לורד אנקרוויל (אנ') – עורך דין סקוטי (1727–1805) ויליאם דייוויד רוס – פילוסוף סקוטי דייב רוס (אנ') – מנחה תוכנית רדיו אמריקאי (נולד 1952) דייוויד רוס (שחקן) – שחקן בריטי (נולד ב-1945) דייוויד רוס (פוטבול) (אנ') – מאמן פוטבול אמריקאי (נולד ב-1959) דייוויד רוס (בייסבול) (אנ') – שחקן בייסבול אמריקאי (נולד ב-1977) דייוויד רוס (איש עסקים) (אנ') – איש עסקים אנגלי (נולד ב-1965) דייוויד רוס (כדורגלן) (אנ') – כדורגלן סקוטי (נולד ב-1951)
Sat.1

Sat.1 הוא ערוץ טלוויזיה גרמני פרטי הנמצא בבעלות חברת ProSiebenSat.1 Media. הערוץ החל לשדר ב-1 בינואר 1984, ובכך היה לערוץ הפרטי הראשון בגרמניה. יום לאחר תחילת שידוריו עלה לשידור גם הערוץ הפרטי RTL. שידורי הערוץ החלו בינואר 1984 כמיזם של כמה בתי הוצאה לאור שונים, ושנה לאחר שהחל לשדר שונה שמו ל-Sat.1. בתחילת שידוריו הוא נקלט רק בקרב כ-1,200 משקי בית באזור העיר לודוויגסהאפן שהיו מחוברים לטלוויזיה בכבלים. בתחילה שידר הערוץ תוכניות ישנות, סדרות אמריקאיות ושעשועונים (השעשועון הפופולרי ביותר ששידר הערוץ הוא הגרסה הגרמנית לגלגל המזל). מאוחר יותר הערוץ החל לשדר סדרות מקור וסרטים. לצד שידורי הערוץ, קיימים עוד כמה ערוצי טלוויזיה המופעלים על ידו ונקלטים תמורת תשלום. בין ערוצים אלו ניתן למצוא ערוץ קומדיה, דרמה ועוד. ב-1 בינואר 1984 עלה הערוץ לאוויר, והפך לערוץ הפרטי הראשון בגרמניה. הערוץ החל לשדר ב-9:58 בבוקר עם המשפט: "גבירותיי ורבותיי, ברגע זה אתם עדים להשקת ערוץ הטלוויזיה הפרטי הראשון ברפובליקה הפדרלית של גרמניה". בתחילה הערוץ נקלט רק בקרב כ-1,200 משקי בית, אך בהמשך הורחבה קליטתו. באמצע 1993 החל הערוץ לשדר במשך 24 שעות ביממה. בשנת 1992 הערוץ רכש את זכויות השידור של הבונדסליגה. הערוץ שידר את הליגה עד שנת 2003. ב-1995, תחת הסיסמה "שעה מלאה, תוכנית מלאה", דחה הערוץ את תחילת שידורי הפריים טיים לשעה 20:00, במטרה לעקוף את ערוץ ARD, שהיה הערוץ המוביל בגרמניה באותה עת. לאחר שנתוני המדרוג (רייטינג) ירדו משמעותית, בשנת 1997 שב הערוץ למתכונת השידורים הישנה. ב-10 בנובמבר 2001 זכה הערוץ לרייטינג השיא שלו, של 14.02 מיליון צופים ו-55.1% נתח שוק כששידר את משחק הכדורגל בין אוקראינה לגרמניה כחלק ממוקדמות מונדיאל 2002. שנת 1988 הייתה השנה היחידה עד כה בה עקף הערוץ את RTL, ובשנת 1994 הגיע הערוץ לשיאו, עם 14.9% אחוזי רייטינג לאורך כל השנה, בעיקר בזכות שידורי משחקי הכדורגל מהבונדסליגה. ביחס לערוצים אחרים, תופס הערוץ בדרך כלל את המקום הרביעי, ורק בשנים 1988 ו-1995 הגיע הערוץ למקום השלישי. עם זאת, מאז שנת 2009, לאחר תקופה קצרה בה היה הערוץ במגמת עלייה, נמצא הערוץ בירידה מתמדת בנתוני הרייטינג, כשבשנת 2017 הגיע הערוץ לשפל מאז שנת 1989, עם 6.7%. כמו כן, הגיל הממוצע של צופי הערוץ הוא 51 (נכון לשנת 2016). הערוץ ביצע את השידור הראשון שלו בחדות גבוהה ב-29 בנובמבר 2004 עם שידור מיני-סדרה. שידור זה נועד לבחון את טיב השידורים לקראת שידורים נוספים בחדות גבוהה. עד שנת 2008 ביצע הערוץ עוד כמה שידורים כאלו. מאז 31 בינואר 2010 משדר הערוץ גרסת HD מוצפנת לשידוריו, באמצעות השידורים הלווייניים, וניתן לקלוט אותה באמצעות שירותי הטלוויזיה הרב-ערוצית השונים בגרמניה. מאז 20 בפברואר 1996 הערוץ מפעיל גם זרוע אינטרנטית. בספטמבר 1996 השיק הערוץ את אתר האינטרנט הרשמי שלו, וכמה שנים לאחר מכן הוא השיק את אתר Sat.1 Online שהפך לספק תוכן שמכיל מידע אודות תוכניות, כמו גם אודות סגנון חיים, ספורט, מדריכים, בידור ומכוניות. ב-12 במרץ 2008 השיק הערוץ שירות המאפשר למשתמש לדרג את תוכניות הערוץ. 3sat ARD ארטה מדיה וקבצים בנושא Sat.1 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Sat.1 (בגרמנית) Sat.1, ברשת החברתית פייסבוק Sat.1, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Sat.1, סרטונים בערוץ היוטיוב ניקו ג'ורן, ProSiebenSat.1 מציג שידורים חינמיים באינטרנט, באתר heise online, ‏11 במרץ 2008 (בגרמנית)
ריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018)

תחרויות הריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס (2018) התקיימו בפארק הספורט של רוקה בין ה-7 באוקטובר ל-11 באוקטובר 2018. זוהי הופעת הבכורה של תחרויות בענף הריקוד באולימפיאדת הנוער בסגנון ברייקדאנס. התחרויות הורכבו מטורניר נערים וטורניר נערות שבכל אחד מהם השתתפו 12 רקדנים, ותחרות מעורבת בהשתתפות כל הרקדנים. ההעפלה לתחרויות היא אישית והמכסה ניתנת לספורטאי ולא לוועד האולימפי המקומי. הספורטאים המשתתפים בתחרויות נדרשים לציית להוראות האמנה האולימפית במלואם, כולל חוק 41 המחייב את הספורטאים להיות בעלי אזרחות של המדינה אותה הם מייצגים. בנוסף, כל חברי הנבחרת נדרשים להיות בני 15 עד 17, בזמן המשחקים (תאריך הלידה בין ה-1 בינואר 2000 ל-31 בדצמבר 2002). כל ועד אולימפי מקומי מורשה לשלוח עד 2 רקדנים, רקדן לכל מגדר. אם העפילו יותר מרקדן לכל מגדר, הוועד האולימפי המקומי הוא בעל הסמכות להחליט מי יהיה הרקדן אשר ישתתף במשחקים. הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה הבינלאומית לריקוד סיכמו כי בכל טורניר ישתתפו 12 רקדנים. מכסה בודדת, לכל טורניר, ניתנה למדינה המארחת, ארגנטינה. 5 מכסות לכל טורניר חולקו לחמשת המקומות הראשונים באליפות העולם לנוער בברייקדאנס שנערכה בקווסאקי, יפן. 4 מכסות נוספות לכל טורניר יחולקו לרקדן או רקדנית עם הדירוג הגבוה ביותר שהיבשת אותה הם מייצגים לא קיבלה ייצוג עד כה בהתאם לחלוקה הבאה: אפריקה, אמריקה, אסיה, אירופה ואוקיאניה. אם לא יהיה צורך לבצע הקצאה של כל המכסות. המכסות יחולקו מחדש למדורגים הבאים בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס. 2 מכסות לכל טורניר יחולקו בהקצאה עולמית. אם מדינה תבחר לוותר על ההקצאה שלה היא תועבר למדינה הבאה המדורגת בתור באליפות העולם לנוער בברייקדאנס. כל הזמנים הם לפי הזמן המקומי (UTC-3) מדיה וקבצים בנושא ריקוד באולימפיאדת הנוער בואנוס איירס בוויקישיתוף הוועד האולימפי הבינלאומי והפדרציה הבינלאומית לריקוד (20 באפריל 2017). "Qualification System – Youth Olympic Games Buenos Aires 2018 - Breaking" (PDF) (באנגלית). נבדק ב-14 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) הפדרציה הבינלאומית לריקוד. "Here are the results of the World Championship!". אורכב מ-המקור ב-2018-06-30. נבדק ב-14 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)