laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קרחון הלשון מרינר

קרחון הלשון מרינר או לשון הקרח מרינר (באנגלית: Mariner Glacier Tongue; מילולית: קרחון הלשון יורד הים) הוא קרחון לשון באזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה. קרחון הלשון מרינר הוא לשון קרח בקצהו של קרחון מרינר (קרחון מארינר הוא קרחון עצום שאורכו 100 קילומטרים). הקרחון מרינר נשפך למפרץ לידי ניונס שנפתח אל ים רוס, ובשפך קרחון מרינר הוא בולט לעבר המפרץ והופך לקרחון הלשון מרינר, בסמוך ממערב ללשון הקרח בורכגרווינק. קרחון הלשון מרינר וחלקו התחתון של קרחון מרינר התגלו מהאוויר בדצמבר 1958 על ידי קפטן ג'ון קאדוואלדר (John Cadwalader), מצי ארצות הברית, ועל ידי שני משתתפים במשלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1958–1959), במהלך טיסות סיור שיצאו משוברות הקרח מאוניית צי ארצות הברית גליישר (USS Glacier), ואניית צי ארצות הברית סטטן איילנד (USCGC Staten Island), אשר עגנו ליד הקצה הדרומי של האי קולמן. מטרת טיסות הסיור - למצוא אתר להנחית את חברי משלחת הסקר. שמו של קרחון הלשון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי. קרחון הלשון מרינר נקרא על שם קרחון מרינר, ממנו הוא יוצא. קרחון מרינר נקרא לזכרם של יורדי הים אשר סייעו לחקר אנטארקטיקה. קרחון הלשון מרינר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון הלשון מרינר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד קרחון הלשון מרינר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון הלשון מרינר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון הלשון מרינר מפת אזור קרחון מרינר מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון הלשון מרינר לאתרים סמוכים ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי על לשון הקרח מרינר מידע גאוגרפי והיסטורי על קרחון מרינר
לוכד רוח

לוכד רוח (נקרא גם: מגדל רוח) הוא אלמנט אדריכלי מסורתי עתיק, המשמש ליצירת אוורור טבעי וקירור פסיבי במבנים שונים באזורים מדבריים או חמים. לוכדי רוח מגיעים בעיצובים שונים: חד-כיווני, דו-כיווני ורב-כיווני. לוכדי רוח נמצאים בשימוש נרחב בצפון אפריקה, במדינות מערב אסיה וסביב המפרץ הפרסי. אלמנט זה היה קיים במשך 3,000 השנים האחרונות עד להמצאות החשמל והמזגן במאה ה-19. במחצית השנייה של המאה ה-20 נעשו מספר ניסיונות של אדריכלים להקים מבנים מודרניים בהם משולב לוכד רוח כדי להגביר את האוורור ולהקטין את צריכת מיזוג האוויר והחשמל. באופן כללי עלות הבנייה של בניין מאוורר עם לוכד רוח היא פחותה משל בניין דומה עם מערכות חימום, אוורור, ומיזוג אוויר קונבנציונליות. גם עלויות האחזקה נמוכות מביניינים עם מזגנים ומאווררים. לוכדי רוח הם אף שקטים וממשיכים לתפקד גם כאשר אספקת החשמל נפסקת (עניין חשוב במיוחד במקומות בהם כוח הרשת אינו אמין ויקר, כמו הודו וקליפורניה). החל מתחילת המאה ה-21 נעשים ניסיונות דומים לשלב מבנים אקולוגיים ביחד עם לוכד רוח. לוכדי רוח מתוכננים לרוב לפי תנאי מזג האוויר המקומיים ומיקרו אקלים היות שלא כל הטכניקות יעילות בכל מקום. יאחצ'ל אדריכלות איראנית מדיה וקבצים בנושא לוכד רוח בוויקישיתוף Parham Kheirkhah Sangdeh and Nazanin Nasrollahi, Windcatchers and their applications in contemporary architecture Jomehzadeh, F., Nejat, P., Calautit, J.K. et a, [https://eprints.whiterose.ac.uk/112557/3/A%252520review%252520on%252520windcatcher%252520for%252520passive%252520cooling%252520and%252520natural%252520ventilation%252520in%252520buildings%20%281%29.pdf A review on windcatcher for passive cooling and natural ventilation in buildings]
קרחון מרינר

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון מרינר (אנטארקטיקה) – הוא קרחון גדול באזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה קרחון הלשון מרינר – קרחון לשון היוצא מקרחון מרינר ונשפך אל מפרץ לידי ניונס באזור חוף בורכגרווינק, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה קנדה קרחון מרינר (קולומביה הבריטית) – קרחון בשטח הפארק הלאומי סטראת'קונה בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה
אנדרטת גדוד 17 בחרמון

אנדרטת גדוד 17 בחרמון היא אנדרטה לחללי גדוד 17 (גדוד אריות הגולן) של חטיבת גולני שנהרגו בחרמון במהלך מלחמת יום הכיפורים. האנדרטה הוצבה בקרבת הכניסה לאתר החרמון, לזכר 19 חללי הגדוד שנהרגו בשני הקרבות שניהלה החטיבה במלחמה לכיבוש מוצב החרמון מידי הצבא הסורי. האנדרטה היא סלע בגובה של כחמישה מטר, שהובא מהגלבוע והוצב על כן בטון על גבי גבעה. מדרגות מעפילות מתחתית הגבעה אל הסלע. על פני הסלע מסותתת תבנית כף יד. כל אחד מפרקיה הוא כיתוב זיכרון לאחד מהנופלים, המציינת את שמו, דרגתו וישוב מגוריו. לידן נחצב הכיתוב "בהבקיעם אל השיא לעקור אויב נפלו בנים. טל נעורים על ראשם וטל חרמון" מאת המשורר יצחק שלו. משמאל מופיע שם הגדוד ומימין סמלו. האנדרטה הוקמה ביוזמת הוריו של זהר בן ברק, אחד הנופלים. היא עוצבה על ידי הפסל מרדכי כפרי ונחנכה בשנת 1975. בקרבת האנדרטה ניצבת אנדרטה ל-80 נופלים של החטיבה בקרבות על מוצב החרמון. מדיה וקבצים בנושא אנדרטת גדוד 17 בחרמון בוויקישיתוף האנדרטה באתר יזכור
אלי אלון (רופא)

אלי אלון (נולד ב-19 ביוני 1945, ח' בתמוז ה'תש"ה) הוא רופא מרדים, פרופסור קליני ומרצה באוניברסיטת ציריך. תחום המחקר וההתמחות של פרופסור אלון הוא הרדמה מיילדותית (אפידורלית), שיכוך כאבים בשליטת המטופל, הרדמה מקומית ושיכוך כאב כרוני. אלון נולד בשם אלי לינקר בתל אביב לציטה לינקר (חברת הכנסת השמינית ויקירת העיר תל אביב-יפו לשנת 1991 ולמשה לינקר (דוקטור לרפואה). למד בתיכון עירוני א', ולאחר לימודי הרפואה שירת כרופא צבאי. סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת מילאנו (אנ') בשנת 1972, והשלים את התמחותו כרופא מרדים באוניברסיטת מילאנו ובבית החולים האוניברסיטאי של ציריך (אנ'). לאחר מכן שימש עמית מחקר קליני באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בהמשך הקריירה מילא כמה תפקידים בכירים במערכת הרפואה המרדימה של שווייץ. ובין השאר שימש ראש מחלקת ההרדמה בבית החולים המחוזי של לוגאנו, הקים את בית הספר לאחיות מרדימות בלוגאנו, ושימש הנשיא הראשון של אגודת הרופאים המרדימים של קנטון טיצ'ינו. פרופסור אלון אף היה חלוץ בתחום ההרדמה המיילדותית, וניהל את מחלקת ההרדמה המיילדותית בבית החולים האוניברסיטאי של ציריך. בשנת 1991 התמנה אלון למנהל המרפאה הבין-תחומית לכאב בציריך וליועץ של בית החולים האוניברסיטאי של ציריך לניהול כאב. בשנת 1993 התמנה למרצה בכיר, ובשנת 2000 לפרופסור באוניברסיטת ציריך. בשנים 1996–2011 שימש חבר הנהלת האגודה השווייצרית ללימודי כאב (גר') (ובתוכן בשנים 2005–2008 שימש נשיא האגודה). באגודה הוא עדיין מלמד את הקורס השנתי המתקדם לשיכוך כאבים. בשנים 2008–2014 שימש חבר הנהלת הפדרציה האירופית לכאב (אנ'). אלון שימש עורך של כתב העת האירופי לכאב, של כתב העת הרשמי של פדרציית הכאב האירופית, המשמש לפרסומים מדעיים, של כתב העת השווייצרי לרפואה מרדימה (Acta Anaesthesiologica Helvetica), של מגזין הפיקוח הבין-לאומי על הרדמה מקומית (International Monitor of Regional Anesthesia), של כתב העת "הרדמה מיילדותית" (Obstetric Anesthesia Digest) ושל כתב העת "כאב" (Der Schmerz). פרופסור אלון מתגורר בציריך עם אשתו, אב לבן ולבת. חבר כבוד באגודה השווייצרית ללימודי כאב (גר')‏ – 2011. פרס קרן מרגריט אגנר לכאב (גר')‏ – 2015. נכון ל-2020, פרופסור אלון פרסם 10 ספרים ותיעודי הליכים רפואיים ו-55 מאמרים מדעיים. כמו כן, כתב פרופסור אלון 58 פרקים לספרים אחרים. להלן מבחר מפרסומיו: הרדמה ושיכוך כאבים במיילדות (בגרמנית) ISBN 3-456-82779-2 היבטים מעשיים של טיפול בכאב מסת"ב 88-7922-099-3 הרצאות במהלך הקונגרס השנתי המשותף מסת"ב 88-7922-015-2 כאב כרוני: טיפול פרמקולוגי והתערבותי (https://www.schmerzkonsilium.ch/bibliographie.html) היבטים קליניים של טיפול בכאב (https://www.schmerzkonsilium.ch/bibliographie.html) טיפול מוצלח בחולי כאב (https://www.schmerzkonsilium.ch/bibliographie.html) ספרות מאת פרופסור אלי אלון ועליו, בקטלוג הספרייה הלאומית הגרמנית סימפוזיון פרידה מפרופסור אלי אלון, באתר האגודה השווייצרית לכאב היבטים חברתיים של כאב כרוני (באנגלית) הפדרציה האירופית לכאב כרוני (באנגלית) חברת-הכנסת ציטה לינקר באתר הכנסת.
הסליק ברמת יוחנן

הסליק ברמת יוחנן היה הסליק המרכזי של קיבוץ רמת יוחנן. נבנה ב-1941 מתחת למחסן בגדי החורף ושימש לאחסון נשק עד ובמהלך מלחמת העצמאות. הסליק נפתח רק לאחר מלחמת ששת הימים ומהווה אתר תיירות וחלק משביל המורשת של הקיבוץ. עם סיום מלחמת העולם הראשונה החל היישוב בארץ לאגור נשק לא חוקי (קנוי וגנוב) בסליקים ישוביים רבים (חלקם הגדול מאולתר) מתוך הבנה שהשלטון הבריטי לא ייתן תמיד מענה ביטחוני. מגמה זו התחזקה ב-1925 כשארגון ההגנה הוקם והחל לבנות סליקים מרכזיים ברחבי הארץ. גם בקיבוץ רמת יוחנן, שהוקם ב-1932, החל תהליך התקנה והטמנה של סליקים קטנים אולם ב-1941 הוחלט על הקמת סליק מרכזי בשיתוף ארגון "ההגנה". המקום שנבחר לבניית הסליק המרכזי היה מחסן בגדי החורף של הקיבוץ. היה זה מבנה בריטי בעל גג מקושת בו אוחסנו, במהלך הקיץ, שמיכות ובגדי חורף. תחילה הוקם המבנה מעל הקרקע אז החלו מספר חברי קיבוץ, לחפור באחת מפינות המבנה. בסיום החפירה נוצקו קירות הסליק ותקרתו כשצינור אוורור הותקן בדופן הסליק. גודל הסליק היה 3.6 מטר על 2.7 מטר וגובהו כ-2.3 מטר. הירידה לסליק נעשתה דרך פיר ובו סולם. בפתח הפיר הותקנה דלת מתוחכמת שבסיבוב בורג ברצפה הייתה הדלת הכבדה יורדת כ-20 ס"מ ואחר כך ממשיכה לנוע הצידה כ-60 ס"מ עד חשיפת הפתח. לאחר סיום בניית הסליק (ב-1942 או 1943) החלו חברי הקיבוץ וארגון "ההגנה" לאחסן במקום נשק. למזלם של חברי הקיבוץ לא ערך הצבא הבריטי חיפוש במשק במהלך השבת השחורה ב-1946. בהמשך שימש הנשק שבסליק בקרבות מלחמת העצמאות ובסיום המלחמה הוחזר חלקו לסליק ולא נמסר לצה"ל. בניגוד לסליקים אחרים, שרק בודדים ידעו עליהם, במקרה של הסליק ברמת יוחנן ידעו רבים מחברי הקיבוץ על הסליק שמתחת למחסן הבגדים אולם הסוד היה איך נכנסים אליו. בין המובילים במאמצים לחשיפת הסליק היה גם קובי ריכטר שאביו קלמן ריכטר היה בין בוני הסליק. בערך ב-1963 רמז קלמן שיש לחפש בורג ברצפת המחסן. בעזרת רמז זה יצרו המחפשים מפתח והצליחו להפעיל את המנגנון של המכסה, לפתוח את הסליק ולהגיע לנשק. על אף הגילוי הוחלט להשאיר את הנשק בסליק מתוך תחושה שהסכנה הביטחונית טרם חלפה. רק לאחר מלחמת ששת הימים הרגישו חברי המשק שהסכנה חלפה והסכימו במשק למסור את הנשק לצה"ל והוא הועבר למוזיאון חיל האוויר בחצרים. ב-2001 שופץ הסליק וחלק מהנשק שהיה בו הוחזר לצורך תצוגה ובנוסף נפתחה אליו גישה דרך גרם מדרגות חיצוני. במקביל הפך המחסן העליון למוזיאון המציג פריטים מההיסטוריה של הקיבוץ. ב-2011 שיחזרו חברי המשק את מנגנון הפתיחה המקורי שסגר על הפיר דבר שמאפשר הדגמה של פתיחתו. לאחר חפירת הסליק המרכזי המדובר נחפר בקיבוץ סליק נוסף גדול יותר. סליק זה נתגלה בשנות ה-90 במהלך בניית שכונת מגורים ולאחר בדיקתו כוסה ובתים נבנו מעליו. ד"ר רפי קיטרון, ארץ ישראל הנסתרת - סיפורם של הסליקים ותולדותיהם, הוצאת אריאל, 2010, עמודים 159–160 מדיה וקבצים בנושא הסליק ברמת יוחנן בוויקישיתוף מגזין הוידאו של רמת יוחנן- הסליק, סרטון באתר יוטיוב, 9 בנובמבר 2009 מגזין וידאו רמת יוחנן- הפתח של הסליק, סרטון באתר יוטיוב, 15 בפברואר 2011 סליק רמת יוחנן, סרטון באתר יוטיוב, 8 במאי 2016 הסליק בקיבוץ רמת יוחנן, סרטון באתר יוטיוב, 23 במאי 2016, קריין משה גרטל שביל מורשת רמת יוחנן, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל למשל מתחת לרצפת המזכירות, במוסך, ברפת ועוד שמות חברי הקיבוץ המעורבים בהקמת הסליק היו: קלמן ריכטר, שלמה יזרעאלי, רפאל באוואר, חנן שמלץ, מנדל רייזנר, יצחק בלנק, יצחק כתר ובנימין זוסמן בסליק נמנו כ-200 רובים, מספר מרגמות, מקלעים, אלפי כדורי רובה, רימונים ופגזי מרגמה
כפר סבא הירוקה

כפר סבא הירוקה או השכונה הירוקה היא השכונה הגדולה בכפר סבא, אשר תוכננה להוות תחליף ירוק (משמע, מופחת זיהום) לנוף העירוני האופייני. השכונה מורכבת ברובה מבניינים בעלי 5–17 קומות אשר מופרדים זה מזה על ידי שבילי הליכה, שבילי אופניים וגינות ציבוריות. לשכונה הירוקה פארק, קניון ובתי ספר הייחודיים לה. השכונה נבנתה במשך כמה שנים כפרויקט של עיריית כפר סבא, כאשר אוכלסה לראשונה בשנת 2012. הבנייה המודרנית, הגינות המטופחות והדרכים הבטוחות גם עבור ילדים צעירים משכו לאזור משפחות צעירות עם ילדים. בשנת 2017 היא הייתה השכונה המאוכלסת ביותר בכפר סבא, כאשר התגוררו בה 12,000 תושבים. השכונה היא הראשונה שהוכרה על ידי משרד הפנים כשכונה ירוקה. השכונה, הגדולה בשכונות כפר סבא ששטחה מעט פחות מקילומטר רבוע, מורכבת משני חלקים, כ"ס 160 וכ"ס 180. השכונה בנויה בצורה המיועדת לחסוך במים, לעודד הליכה רגלית במקום נסיעה ברכב, לנצל אנרגיה מתחדשת, ולעודד מחזור של חומרים שונים. השכונה נבנתה כך שבין קבוצות הבתים מגשרים שבילים וגינות ירוקות, כמו גם שבילי אופניים ופארקים. מספר הכבישים בשכונה מצומצם, ובנוי לטובת הולכי הרגל שעוברים בקלות מעל הכבישים באמצעות גשרים שונים. זהו החלק הקרוב יותר למרכז העיר, והדומה יותר מבחינה עירונית. הוא מכיל שבילי אופניים, גינות ציבוריות רבות ושבילי הליכה, לצד בניינים נמוכים בסגנון אדריכלי מודרני. בשכונה שני בתי ספר יסודיים: הירוק ע״ש שמעון פרס ורחל המשוררת. בנוסף בסוף שנת 2020 נפתחה חטיבה חדשה ליד בית הספר רחל המשוררת. השכונה גובלת בצפון בכ"ס 180 (שדרות מנחם בגין), במזרח בשכונת סביוני הכפר (רח' משה סנה), בדרום בשכונת ותיקים (רח' השומר, הגנה) ובמערב בכביש 4 וברעננה. זהו החלק הגדול והמרכזי יותר של השכונה. הוא מכיל שני בתי ספר יסודיים: שי עגנון ולאה גולדברג. בשכונה קניון כפר סבא הירוקה, הגדול בקניוני העיר. הקניון הוא גם ביתו של מגדל בגובה 17 קומות – הוא המבנה הגבוה ביותר בכפר סבא, ובו משרדים ומתחמי קניות. כ"ס 180 מנותק יותר משאר העיר, ובנוי צפונית מכל שאר אזורי המגורים בכפר סבא, כמין שלוחה של העיר בתוך רעננה. לכן, כ"ס 180, בניגוד למקבילתה שנמצאת בין הבתים הפרטיים של כפר סבא הישנה, גובלת בדרום בכ״ס 160 (שדרות מנחם בגין) ובשכונת שיכון עליה, במערב בכביש 4 וברעננה ובשאר הכיוונים מוקפת בשטחים של מועצה אזורית דרום השרון. בנקודת התפר בין כ"ס 180, כ"ס 160 ורעננה שוכן מחלף כפר סבא רעננה צפון על כביש 4. לחלק זה של השכונה קיים פארק משלו, שנקרא גן מנשה. מבט אל הקומות הגבוהות בקניון כפר סבא הירוקה הקניון מבפנים, מאופיין בחללים פתוחים הקניון מבחוץ עשרה מי יודע? 10 דברים שלא ידעתם על שכונות בכפר סבא (וממש תתפלאו לדעת), באתר mynetkfarsaba, ‏2017-08-10 מטופחת ומתאימה למשפחות: כפר סבא הירוקה, באתר ynet, 9 ביולי 2017 כפר סבא הירוקה שכונה חדשה בכפר סבא, המדריך המלא למעבר דירה של סוגרים הכל לדירה, באתר www.sogrimdira.co.il כפר סבא הירוקה – החזון, עיריית כפר סבא כפר סבא, באתר במערכת GIS לרשויות מקומיות, ועדות לתכנון ובניה, תאגידי מים וביוב, וגופים פרטיים
שיט'ס קריק

שיט'ס קריק (באנגלית: Schitt's Creek) היא קומדיית מצבים קנדית, שנוצרה על ידי דן לוי ואביו, יוג'ין לוי, ושודרה בין השנים 2015 ל-2020. הסדרה כללה 80 פרקים ב-6 עונות. בישראל, מינואר 2022 הסדרה כולה ניתנת לצפייה (ש.ח.) ב-yes VOD. משפחת רוז - ג'וני (יוג'ין לוי), אשתו מוירה (קתרין אוהרה), וילדיהם המפונקים דייוויד (דן לוי) ואלכסיס (אנני מרפי (אנ')) - מאבדת את כל הונה לאחר שהמנהל העסקי שלהם מעל בכספיהם. הם נאלצים לבנות את חייהם מחדש עם הנכס היחיד שנותר להם: עיירה קטנה בשם שיט'ס קריק, שג'וני קנה עבור דייוויד במתנה כבדיחה ליום הולדתו בשנת 1991. המשפחה עוברת להתגורר בעיירה, בשני חדרים במוטל מוזנח. כשהמשפחה מסתגלת לחייהם החדשים, ההרגלים שלהם מתנגשים עם תושבי העיירה. אניס אסמר בתפקיד אמיר קפלן, בלוגר נסיעות ואהובה לשעבר של סטיבי ג'סמין גלז'ו בתפקיד איוון, אופה המספק את המוטל עם מאפים ויקטור גרבר בתפקיד קליפטון ספרקס, כוכב טלוויזיה ועמיתה של מוירה טד ויטול בתפקיד קלינט ברואר, אביו של פטריק מרילין בלפונטיין בתפקיד גוון קארי, אשתו של בוב סטיב לונד בתפקיד ג'ייק, בן הזוג סטיבי ודייוויד שיוצא איתם באותו זמן רובין דיוק בתפקיד ונדי קורץ, בעלת חנות שמלות ומעסיקתו לשעבר של דייוויד ריזואן מאנג'י בתפקיד ריי בוטאני, סוכן הנדל"ן היחיד בעיר וחבר מועצת העיר לשעבר, כולל מגוון עסקים אחרים מדיה וקבצים בנושא שיט'ס קריק בוויקישיתוף שיט'ס קריק, ברשת החברתית פייסבוק שיט'ס קריק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שיט'ס קריק, ברשת החברתית אינסטגרם שיט'ס קריק, סרטונים בערוץ היוטיוב "שיט'ס קריק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שיט'ס קריק", באתר נטפליקס "שיט'ס קריק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שיט'ס קריק", באתר Metacritic (באנגלית) "שיט'ס קריק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
יחסי הרשות הפלסטינית – יפן

יחסי הרשות הפלסטינית–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרשות הלאומית הפלסטינית לבין יפן. יפן לא מכירה ברשות הפלסטינית כמדינה, אף על פי שמתקיימים מגעים לא רשמיים בין הרשות הפלסטינית לבין יפן. יפן תומכת בפתרון שתי המדינות. לאחר חתימת הסכמי אוסלו, יפן התחייבה לסייע לרשות הפלסטינית במטרה ליצור סביבה חיובית להשגת תום הסכסוך הישראלי-פלסטיני. יפן מסייעת לרשות הפלסטינית ולרצועת עזה בעיקר בתחום הכלכלה ופיתוח התשתיות. במסגרת תמיכתה של יפן בפתרון שתי המדינות, יפן קדמה בשיתוף פעולה עם הרשות הפלסטינית, ישראל וירדן את יוזמת "המסדרון לשלום ולשגשוג". מטרת היוזמה היא לבסס מודל עסקי באמצעות יצירת מקומות עבודה נוספים ברשות הפלסטינית והשקעות יפניות באזור. בשנת 2019, שוויו של הייצוא היפני לרשות הפלסטינית עמד על 466 מיליון ין, וכלל בעיקר ציוד רפואי וחלקי רכב. באותה השנה, שוויו של הייצוא הפלסטיני ליפן עמד על 51 מיליון ין, וכלל בעיקר שמן זית וסבון. בשנת 1977, הארגון לשחרור פלסטין פתח נציגות רשמית בטוקיו, ובשנת 1995, הנציגות נסגרה. בשנת 1998, יפן פתחה משרד ייצוג בעזה, ובשנת 2003, משרד הייצוג הפלסטיני נפתח מחדש בטוקיו. בשנת 2007, משרד הייצוג היפני עבר לבירת הרשות הפלטינית, רמאללה. מדיה וקבצים בנושא יחסי הרשות הפלסטינית – יפן בוויקישיתוף יחסי הרשות הפלסטינית–יפן, באתר משרד החוץ היפני עמדת השלום של יפן בסכסוך הישראלי-פלסטיני, באתר משרד החוץ היפני Representative Office of Palestine in Tokyo, Japan, אתר משרד הייצוג הפלסטיני ביפן Representative office of Japan to Palestine, אתר משרד הייצוג היפני ברשות הפלסטינית
יחסי מאוריציוס–ספרד

יחסי מאוריציוס–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת מאוריציוס לבין ממלכת ספרד. ספרד ומאוריציוס מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-30 במאי 1979. על אף שמאוריציוס לא נמצאת בעדיפותה של תוכנית הפיתוח של ספרד באפריקה, ספרד משתתפת באופן פעיל בשיתופי הפעולה בין האיחוד האירופי לבין מאוריציוס. מאוריציוס אינה מיוצגת בספרד הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מאוריציוס האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על ספרד. ספרד אינה מיוצגת במאוריציוס הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ספרד האמינה את שגרירותה שבפרטוריה, בירת דרום אפריקה הסמוכה, על מאוריציוס. Ficha de Mauricio EMBASSY OF THE REPUBLIC OF MAURITIUS IN FRANCE, אתר השגרירות Embassy of Spain in Sudáfrica, אתר השגרירות
יחסי גרמניה–מאוריציוס

יחסי גרמניה–מאוריציוס הם היחסים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין רפובליקת מאוריציוס. היחסים בין המדינות הם ידידותיים. קיים שיתוף פעולה מהימן בין גרמניה למאוריציוס בגופים בינלאומיים. גרמניה נהנית מתדמית חיובית מאוד במאוריציוס, כאשר כל מיני מוצרים גרמניים (במיוחד מכוניות לטווח בינוני ומעלה) זוכים להערכה רבה. התקשורת במדינה מדווחת על אירועים מרכזיים בגרמניה, כולל ספורט. קיים פוטנציאל לשיפור ביחסי הסחר בין גרמניה למאוריציוס. בשנת 2018, גרמניה ייצאה סחורות בשווי 131.23 מיליון אירו למאוריציוס, לעומת 122.50 מיליון אירו בשנת 2017. באותה תקופה ייבאה גרמניה סחורות בשווי של כ-54 מיליון אירו ממאוריציוס, לעומת 64.74 מיליון אירו בשנת 2017. היבוא העיקרי של גרמניה ממאוריציוס הם בגדים, מוצרי מזון ומזון לבעלי חיים. הייצוא העיקרי של גרמניה למאוריציוס הוא כלי רכב וחלקי רכב, מכונות, מוצרים כימיים, משקאות וציוד לעיבוד נתונים. בשנת 2018 דורגה מאוריציוס במקום ה-121 בקרב ספקי היבוא הגרמני ובמקום ה-114 בקרב מקבלי היצוא הגרמני מתוך 239 שותפות סחר בסך הכל. הסכם התחבורה האווירית עם מאוריציוס נדון מחדש בינואר 2016 כתגובה לביקוש התיירותי ההולך וגובר. בשנת 2016, מספר התיירים מגרמניה עלה ב-37.9 אחוזים בהשוואה לשנה הקודמת לסביבות 103,000. מאז מספר התיירים הגרמנים עלה ללא הרף (2017: 118,900, 2018: 132,800). הסכם קידום השקעות היה בתוקף מאז 1973. הגרסה המתוקנת של הסכם המיסוי הכפול מ-1981 נחתמה באוקטובר 2011 ונכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2013. העניין בשפה הגרמנית הולך וגדל, לא מעט בגלל מעורבות עסקית גרמנית, במיוחד בתחומי השקעה ישירה ותיירות. גרמנית נלמדת כיום בבית ספר לתיירות וארבעה בתי ספר לדקדוק במאוריציוס, אך היא עדיין אינה חלק בלתי נפרד מתוכניות הלימודים. שירות החליפין האקדמי הגרמני מעניק מענקים לחילופי סטודנטים ומחקר בשני הכיוונים. בשנת 2017 קיבלו 14 מאוריטים ו-6 גרמנים מימון. לפי אונסק"ו, 7,165 מאוריטים למדו בחו"ל בשנת 2017, רובם בבריטניה, צרפת ואוסטרליה. שיתוף הפעולה לפיתוח הופסק בגלל רמת הפיתוח הגבוהה במאוריציוס. גרמניה מיוצגת במאוריציוס באמצעות שגרירותה באנטננריבו, מדגסקר, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בפור לואי. מאוריציוס מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-4 קונסוליות כבוד בהמבורג, דיסלדורף, שטוטגרט ומינכן. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–מאוריציוס בוויקישיתוף יחסי גרמניה–מאוריציוס, באתר משרד החוץ הגרמני יחסי גרמניה–מאוריציוס, באתר משרד החוץ הגרמני
דארין ברוקס

דארין לי ברוקס (באנגלית: Darin Lee Brooks; נולד ב-27 במאי 1984) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות תפקידיו באופרות הסבון "ימי חיינו", "בלו מאונטיין סטייט", ו"היפים והאמיצים". ברוקס נולד וגדל בהונולולו, הוואי. המשפחה עברה לפריסקו, טקסס בשנת כאשר היה בן שש, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון פריסקו בשנת 2002. הוא ממוצא פולני. ברוקס החל את קריירת המשחק שלו בזמן לימודיו בבית הספר התיכון. שם הוא שיחק את הנסיך בהפקת המחזה "אל תוך היער"". מאוחר יותר הוא נרשם לשיעורי משחק, והחל לדגמן ועבד כניצב בסרטים. כשברוקס עבר ללוס אנג'לס כד להתמקד במשחק, הוא התקשר מיד לקאתי הנדרסון סוכנת ליהוק שגילתה אותו. הוא עבר שיעורי משחק באולפני איוונה צ'בוק, וקיבל סוכן. שנתיים לאחר המעבר, הוא גילם את מקס בריידי באופרת הסבון "ימי חיינו". על תפקיד זה זכה בפרס אמי. מאוחר יותר שיחק בתפקיד אלכס מורן בסדרת הטלוויזיה "בלו מאונטיין סטייט". בשנת 2010 שיחק ברוקס בתפקיד בלייק אוונס בסדרת הרשת "Miss Behave" . ביוני 2013 החל ברוקס לגלם את וויאט ספנסר באופרת הסבון "היפים והאמיצים". בשנת 2010 החל לצאת עם השחקנית הקנדית קלי קרוגר. בפברואר 2014 הם החלו להתנדב בארגון בשם "Aid Still Required". ב-21 במרץ 2016 הוא וקרוגר התחתנו. באפריל 2019 פורסם שהוא וקרוגר מצפים לילדם הראשון. בתם, אוורלי ג'ולי ברוקס נולדה ב־22 בספטמבר 2019. באוגוסט 2021, פורסם כי ברוקס וקרוגר מצפים לילדם השני. מדיה וקבצים בנושא דארין ברוקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דארין ברוקס (באנגלית) דארין ברוקס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דארין ברוקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דארין ברוקס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) Di Lauro, Janet. "Catching up with Darin Brooks". About.com. נבדק ב-25 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) Parziale, Dan (6 בפברואר 2014). "Tag Archives: Darin Brooks". Aidstillrequired.org. נבדק ב-25 ביוני 2014. {{cite web}}: (עזרה) Stone, Natalie (15 באפריל 2019). "Kelly Kruger Expecting First Child with Husband Darin Brooks 'After About a Year of Trying'". People. United States: Time Inc. אורכב מ-המקור ב-15 באפריל 2019. נבדק ב-15 באפריל 2019. {{cite web}}: (עזרה) Boucher, Ashley (26 בספטמבר 2019). "Darin Brooks and Kelly Kruger Welcome Daughter Everleigh Jolie: 'We Can't Believe She's Finally Here'". People. United States: Time Inc. אורכב מ-המקור ב-26 בספטמבר 2019. נבדק ב-26 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
סנטקיראיסבדיה

סנטקיראיסבדיה (בהונגרית: Szentkirályszabadja) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. בסנטקיראיסבדיה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. בכפר קיים בית קברות יהודי ישן בית הקברות בסנטקיראיסבדיה. מדיה וקבצים בנושא סנטקיראיסבדיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנטקיראיסבדיה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוטוואז'ון

טוטוואז'ון (בהונגרית: Tótvázsony, בגרמנית: Totwaschon) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. בטוטוואז'ון חיו יהודים בתקופות זמן שונות. מדיה וקבצים בנושא טוטוואז'ון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוטוואז'ון (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לגרימס נגרס

לגרימס נגרס (דמעות שחורות - Lágrimas Negras) הוא אלבום משנת 2003 של המלחין והמעבד הקובני בבו ואלדס וזמר הפלמנקו הספרדי-צועני דייגו אל סיגאלה, שהפך לרב מכר בינלאומי. האלבום כולל שילוב של מקצבים וקולות פלמנקו קובניים. הוא הופק על ידי המלחין, המפיק והגיטריסט הספרדי חאבייר לימון והמפיק פרננדו טרובה, והופץ על ידי Calle 54 Records ו-BMG Music Spain. האלבום זכה בפרס גראמי הלטיני בשנת 2004 בקטגוריית "האלבום הטרופי המסורתי הטוב ביותר". הבמאי הספרדי זוכה האוסקר פרננדו טראובה ליווה את האלבום בסרט. ליבת האלבום הוקלטה בתוך כמה ימים בלבד. מוזיקה קובנית מידע על האלבום לגרימס נגרס באתר MusicBrainz מידע על האלבום לגרימס נגרס באתר AllMusic האלבום לגרימס נגרס באתר Discogs האלבום לגרימס נגרס באתר ספוטיפיי האלבום לגרימס נגרס באתר דיזר הנדלמן, איתמר (2006-07-10). "הסרטן מאנדלוסיה ישיר לנו סולו". Globes. נבדק ב-2020-12-03. Diego el Cigala obtiene la nacionalidad dominicana 2014-03-06 (בספרדית) Schudel, Matt (2013-03-23). "Bebo Valdes dies; Cuban pianist and composer". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2020-12-03. פלמנקו מספרד, לטינו ממקסיקו וסמבה מברזיל, באתר הארץ, 12 ביולי 2006 שתי דמעות Dos Lagrimas, באתר יוסמיוסיק Bebo Valdés, another music “grande” gone. It may sound clichéd, but they really don’t make them like they used to. By The Right Track Mar 23, 2013 1:27AM [1] Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2004-05-29. (באנגלית) עמ' 36 Kun, Josh (2004-09-07). "Defending the Ancient Heartbeat of Flamenco (Published 2004)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-12-04. Jon Lusk, BBC - Music - Review of Bebo and Cigala - Lagrimas Negras, www.bbc.co.uk (באנגלית בריטית)