laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דמיטרי זאוודסקי

דמיטרי אלכסנדרוביץ' זאוודסקי (בבלארוסית: Дзмітрый Аляксандравіч Завадскі; ‏28 באוגוסט 1972, מינסק – 7 ביולי 2000) היה עיתונאי וצלם בלארוסי-רוסי. בשנים 1994—1996, שימש כצלם של הערוץ הראשון של הטלוויזיה הבלארוסית. מאז 1997 עבד כצלם עבור רשת ORT הרוסית בבלארוס. מנובמבר 1999 ועד מאי 2000 הוא עבד תחת חוזה בצ'צ'ניה כצלם עבור מרכז העיתונות של משרד הפנים הרוסי בצ'צ'ניה. ביולי 2000 נעלם בדרכו לנמל התעופה במינסק. ההערכה היא כי נרצח על ידי השירותים החשאיים של בלארוס, בשל חומרי צילום. דמיטרי אלכסנדרוביץ זאוודסקי נולד ב-28 באוגוסט 1972 במינסק. הוא נחטף ב-7 ביולי 2000, כאשר נסע לנמל התעופה מינסק ברכב רשמי של הטלוויזיה הרוסית לפגוש את עמיתו פאבל שרמט. מאוחר יותר התגלתה מכוניתו בנמל התעופה, אך זאוודסקי לא נמצא. בספטמבר 2002 הצהירה האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה כי היא "מודאגת ברצינות מחוסר ההתקדמות בנושא" והקימה ועדת משנה לחקירה שתחקור את המקרה של פוליטיקאים "נעדרים" בבלארוס, תוך שהיא כוללת גם את מקרה היעלמותו של זאוודסקי וקושרת אותו להיעלמותם של אישים כויקטור גונצ'ר, יורי זכרנקו, אנטול קראסוסקי ומקרה מותו המסתורי של גנאדי קרפיינקו. במרץ 2002 גזר בית המשפט העליון של בלארוס שני חיילים לשעבר במשרד הפנים של בלארוס - ולרי איגנטוביץ' ודמיטרי מליק - בגין חטיפת דמיטרי זאוודסקי ל-10 שנות מאסר. לא בעת החקירה, ולא בבית המשפט, מליק ואיגנוביץ' לא הודו באשמת חטיפתו של זאוודסקי. בסעיף אחר של התיק הפלילי נידונו איגנטוביץ' ומאליק למאסר עולם בגין רצח חמישה אנשים נוספים. על פי גרסת התובע, אחד המורשעים, ולרי איגנטוביץ', היה מניע לבצע את הפשע. על פי החשד, הוא זעם על כך שהצלם זאוודסקי צילם אותו. את חפירה עם עקבות מדמו של זאוודסקי התגלתה במכוניתו. לטענת פאבל שרמט, החוקרים מודעים לאשמים ונסיבות מותו של זאוודסקי. שרמט עצמו גילה את הדברים זמן קצר לאחר האירוע, אך לא חשף פרטים כדי לחסוך זאת מקרוביו של דמיטרי. תשעה חודשים לאחר שהצלם נעלם במשפט בפרשת איגנטוביץ', שרמט מסר לראשונה עדות. הוא דיבר על איך דמיטרי מת כמה שעות לאחר החטיפה, איך עונה, עמוד השדרה שלו נשבר ואז מת. שרמט מאמין כי מאחורי רצח זאוודסקי ישנם חברים בקבוצה שהייתה אחראית להיעלמות פוליטיקאים באופוזיציה (זכרנקו, גונצ'ר, קראסוסקי) וביצוע פקודות פליליות אחרות של ההנהגה בבלארוס. לטענת שרמט, יש לחפש פושעים בסביבתו של המפקד לשעבר סא"ל דמיטרי פאבלצ'נקו, ראש הכוחות המיוחדים של משטרת בלארוס. לטענת שרמט, אנשים אלו ביצעו משימות מיוחדות בצ'צ'ניה, שזאוודסקי יכול היה ללמוד עליהם במהלך נסיעותיו ונסיבות אלה הפכו למניע לפשע. המקורות למידע שבפני שרמט לא דווחו בפומבי. גופתו של העיתונאי לא נמצאה. ב-27 בנובמבר 2003, בית המשפט במחוז פרונזה במינסק אימץ החלטה (לבקשת אשתו סבטלנה זוואדסקאיה) להכריז על דמיטרי זוואדסקי כמת. יורי זכרנקו ויקטור גונצ'ר קרן דמיטרי זאוודסקי דמיטרי זאוודסקי. (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר NEWSru.com דמיטרי זאוודסקי, בביצוע "כנופיה". סרט אודות יחידות המוות הבלארוסיות, סרטון באתר יוטיוב - 2015, Belsat דמיטרי זאוודסקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Belarus: Report 2003". Amnesty International. אורכב מ-המקור ב-2003-07-04. "Прокуратура Белоруссии вновь открыла "дело Завадского" и планирует довести его до конца". NEWSru.com. 2005-06-23. נבדק ב-2020-03-08. "Где Дмитрий Завадский?". Народная Воля. 2008-06-20. אורכב מ-המקור ב-2012-05-15. נבדק ב-2020-03-08. Welcome to CJES.ORG (ארכיון) Дмитрий Завадский: десять лет без правосудия (אורכב 20.07.2019 בארכיון Wayback Machine) // naviny.by, 07.07.2010
דמיטרי פאבליצ'נקו

דמיטרי ואלרייביץ' פאבליצ'נקו (בבלארוסית: Дзмі́трый Валер’евіч Паўлічэ́нка; יליד 1966, ויטבסק, בלארוס הסובייטית) הוא איש צבא בלארוסי בכיר, שימש כראש היחידה לתגובה מהירה של משטרת בלארוס (המקבילה הבלארוסית של SOBR). פאבליצ'נקו למד בפנימיה צבאית ולאחר מכן בבית הספר לקצינים במינסק, אותו סיים ב-1987. שירת בצבא האדום עד להתפרקות ברית המועצות. לאחר כינון בלארוס העצמאית עבר לשרת במשרד לביטחון פנים של רפובליקת בלארוס. במרץ 2009 שוחרר משירות צבאי בשל מחלה. בפברואר 2004 דיווח כריסטוס פורגורידס מוועדת המשפט וזכויות אדם של מועצת אירופה על חששות שמראים כי פאבליצ'נקו, יחד עם "בכירים במדינה", היו מעורבים בהתנקשות במספר אנשים, כולל פוליטיקאים בכירים. הוא הצהיר כי מפקד המשטרה הפלילית של בלארוס, גנרל ניקולאי לפטיק, בפתק בכתב-יד מ-21 בנובמבר 2000, האשים את פאבליצ'נקו בהתנקשות בחייו של יורי זכרנקו, שר הפנים לשעבר שנעלם ב-7 במאי 1999. לטענת לפטיק זכרנקו נרצח באמצעות אקדח PB, המשמש בדרך כלל לביצוע עונש מוות בכלא מספר 1. זאת בהוראת שר הפנים, סיוואקוב. הוא גם הצהיר חשדות כי פאבליצ'נקו היה מעורב בהיעלמותם של ויקטור גונצ'ר, סגן נשיא הפרלמנט של בלארוס ואיש העסקים אנטול קראסוסקי ב-16 בספטמבר 1999. פאבליצ'נקו נעצר ב-22 בנובמבר 2000 ועל פי דיווחיו של פורוגורידס, צו המאסר קובע כי (ציטוט): חומרי החקירה מכילים נתונים מהימנים המאשרים כי דמיטרי ואלרייביץ' פאבליצ'נקו הוא המארגן וראש גוף פלילי העוסק בחטיפה ובחיסול אנשים. במיוחד הקבוצה הפלילית בראשות ד.ו. פאבליצ'נקו היהית מעורבת בחיסולו של ג. ו. סמילוב, מנהיג RNE, ארגון אזורי בלתי רשום בבלארוס וכן ברצח אנשים אחרים. בהתחשב בעובדה שד.ו. פאבליצ'נקו וקבוצתו הפלילית עשויים לבצע פשעים נוספים של אלימות מסוימת, [...], החליטו [להחיל מעצר מונע למשך 30 יום]. — ראש הקג"ב הבלארוסי, ולדימיר מאצ'ביץ' בעוד שהצו מציין כי המעצר יימשך למשך 30 יום, בפועל פאבליצ'נקו שוחרר מספר ימים לאחר מכן, בין אם ב-23 בנובמבר (על פי התובע הכללי ויקטור שיימן, שהפך לתובע הכללי ב-27 בנובמבר) או ב-27 בנובמבר (לפי דבריו של אלוף-משנה אולג אלאקייב, ראש כלא 1, שלימים יקבל מקלט מדיני בגרמניה). כריסטוס פורגורידס קובע כי עורך דינם של משפחת זכרנקו, וולצ'ק, הצהיר שהנשיא אלכסנדר לוקשנקו הורה באופן אישי לשחרר את פאבליצ'נקו מהכלא. ראש הק.ד.ב ופקידים בכירים אחרים בבלארוס פוטרו ונעצרו. הוא גם קובע כי שר החקלאות, לאונוב, אמר לו באופן אישי שלוקשנקו "מתח ביקורת קשה על הק.ד.ב. שעצר את פאבליוצ'נקו" בטלוויזיה. לוקשנקו פיטר גם הוא את ראש הק.ד.ב וכמה גורמים בכירים אחרים בבלארוס על מעצרו של פאבליוצ'נקו וניסיונות לחקור את מעשי הרצח. הגנרל לפטיק שהוזכר לעיל נאלץ לפרוש ולצאת לפנסיה בגיל 54. המועצה המנהלת של האיגוד הבין-פרלמנטרי הביעה את דאגתה מהאשמות אלה ופאליוצ'נקו כפוף לסנקציות פיננסיות בינלאומיות ביחד עם כמה בכירים ופוליטיקאים אחרים בבלארוס. Pourgourides, Christos; Committee on Legal Affairs; Human Rights; Council of Europe (בפברואר 2004). "Disappeared persons in Belarus". Council of Europe. אורכב מ-המקור ב-2009-02-21. נבדק ב-2007-09-18. {{cite web}}: (עזרה) "CASE No BLS/05 - VICTOR GONCHAR: Resolution adopted by the Governing Council at its 176th session (Manila, 8th April 2005)". Inter-Parliamentary Union. 2005-04-08. נבדק ב-2007-09-17. "Consolidated List of Financial Sanctions Targets in the UK". Bank of England. 2006-10-25. אורכב מ-המקור ב-2007-07-12. נבדק ב-2007-09-17.
רמת דביסי

רמת דביסי (באנגלית: Debussy Heights) הוא רכס הרים בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. הרמה ממוקמת ממזרח להדום הקרח מוצרט. שיא גובהה של הרמה - 1,300 מטרים מעל פני הים (בפסגת ראוול). הרמה התגלתה ומופתה לראשונה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948. הרמה צולמה על ידי לוויני לנדסט של ארצות הברית בפברואר 1975. שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הרמה נקראת על שמו של המלחין הצרפתי קלוד דביסי; וזאת בדומה לאתרים נוספים באזור שנקראו על שמות של מלחינים. רמת סאטון רמת פלאנט רמת גנימד • Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide רמת דביסי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רמת דביסי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור רמת דביסי מחשבון מרחקים - המרחק מרמת דביסי לאתרים סמוכים מזג אוויר נוכחי מעודכן ברכס דביסי תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רכס דביסי גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי לפי מקור אחר המיפוי בוצע בפברואר 1959 מידע היסטורי מקור השם של אתרים סמוכים
ברברה בארט

ברברה מקונל בארט (באנגלית: Barbara McConnell Barrett; נולדה ב-26 בדצמבר 1950) היא אשת עסקים, פוליטיקאית ודיפלומטית אמריקאית, שכיהנה כמזכירתה ה-25 של מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית. טרם מינויה לתפקיד בידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בשלהי 2019, הייתה בארט חברה בדירקטוריונים אחדים של ארגונים וחברות ושגרירת ארצות הברית בפינלנד במשך כחצי שנה. בארט נולדה במחוז אינדיאנה שבפנסילבניה בימים האחרונים של שנת 1950. היא גדלה במערב פנסילבניה ועברה לאריזונה לשם לימודיה האקדמיים. בקמפוס של אוניברסיטת המדינה של אריזונה בטמפה השלימה בארט לימודי תואר ראשון במדעי הרוח, תואר שני במנהל עסקים בינלאומי ותואר JD במשפטים. כמו כן, היא זכתה לתואר דוקטור לשם כבוד ממספר אוניברסיטאות ומוסדות להשכלה גבוהה כגון אוניברסיטת קרוליינה הדרומית ואוניברסיטת פינלנדיה. בארט הייתה יושבת הראש המייסדת של חברת "ואלי בנק אוף אריזונה" ושותפה במשרד עורכי דין גדול בפיניקס. בטרם מלאו לה שלושים אביבים, הפסיקה לנהל שתי חברות גלובליות מסוג Fortune 500. בעבר הייתה יושבת ראש "תאגיד אירוספייס", וחבר במועצות המנהלים של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, מכון ראנד, המעבדה להנעה סילונית, סמית'סוניאן, ריית'יאון, מאיו קליניק, והאגודה לאמריקאים מצטיינים ע"ש הוריאטו אלג'ר. ב-1994 התמודדה למועמדות המפלגה הרפובליקנית לתפקיד מושל מדינת אריזונה. בבחירות המקדימות ניצבה בפני המושל המכהן פייף סימינגטון, ולא הצליחה לזכות במועמדות המפלגה. אז הייתה האישה הראשונה להתמודד לתפקיד זה. בשנת 2003 הודיע הנשיא ג'ורג' ווקר בוש כי בכוונתו למנות את בארט לתפקיד מזכירת חיל האוויר במקומו של ג'יימס רוש, שהועמד לתפקיד מזכיר הצבא של ארצות הברית. עם זאת, כאשר הסנאט דחה את מינויו, שב רוש לתפקידו במחלקת האוויר, ולכן מינויה של בארט לא קרם עור וגידים. בארט כיהנה גם כסגנית מנהל רשות התעופה הפדרלית. מחודש מאי 2008 עד ינואר 2009 שירתה בארט תחת הנשיא בוש כשגרירת ארצות הברית בהלסינקי. בנוסף, בארט הייתה יועצת בכירה למשלחת ארצות הברית באומות המאוחדות. היא חברה במועצה ליחסי חוץ ועמיתה בקרן המנהיגות הגלובלית, במועדון מדריד ובפורום הכלכלי העולמי. היא כיהנה כיו"ר הקבוצה להעצמת נשים כלכלית במחלקת המדינה של ארצות הברית, בוועד לסחר חוץ של מזכיר מחלקת המסחר האמריקאית. ב-16 באוקטובר 2019 אושר מינויה של בארט למזכירת חיל האוויר של ארצות הברית בסנאט. אל התפקיד הושבעה כעבור יומיים. בארט כיהנה בתפקידה עד לתום נשיאותו של טראמפ ב-20 בינואר 2021. מדיה וקבצים בנושא ברברה בארט בוויקישיתוף ביוגרפיה רשמית, באתר מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית) רונלד ג'. הנסן ואיבון וינגט סנצ'ז, Trump to nominate Barbara Barrett for Secretary of U.S. Air Force, replacing Heather Wilson, באתר USA Today‏, 21 במאי 2019 (באנגלית) רייצ'ל לינגאנג, Barbara Barrett: Pilot, presidential adviser, ambassador. Now, she could lead the U.S. Air Force for Trump, באתר Az Central‏, 21 במאי 2019 (באנגלית) לוליטה בלדור, Trump nominates aerospace executive for Air Force secretary, באתר AP‏, 22 במאי 2019 (באנגלית) קרלו מונוז, Trump nominates Barbara Barrett to be Air Force secretary, באתר וושינגטון טיימס, 21 במאי 2019 (באנגלית) קת'רין ווטסון, Trump taps Barbara Barrett to be next Air Force secretary, באתר CBS News‏, 21 במאי 2019 (באנגלית) רבקה קהיל, Senate confirms Trump's Air Force secretary pick, באתר The Hill‏, 16 באוקטובר 2019 (באנגלית) סטיבן לוסי, The Air Force has a new secretary; Barbara Barrett sworn in, באתר אייר פורס טיימס, 18 באוקטובר 2019 (באנגלית)
Everybody (שיר של טאנל פדאר ודייב בנטון)

"Everybody" (בעברית: "כולם") הוא השיר הזוכה באירוויזיון 2001, שבוצע באנגלית על ידי טאנל פדאר, דייב בנטון ו-2XL, שייצגו את אסטוניה. השיר הופיע במקום ה-20 בסדר ההופעה על הבמה, אחרי "Wer Liebe lebt", של גרמניה, שבוצע על ידי מישל. ולפני "Another Summer Night" של מלטה, שבוצע על ידי פבריציו פניליו. בסיום ההצבעה, השיר קיבל 198 נקודות, והגיע למקום הראשון מבין 23 השירים. אסטוניה הייתה המדינה הראשונה של ברית המועצות לשעבר שזכתה בתחרות, והשנייה והשלישית גם הגיעו אחריה זמן קצר לאחר מכן. טאנל העניק בעבר קולות רקע לשיר של אסטוניה באירוויזיון 2000, Once in a Lifetime, שבוצע על ידי אדה-אינס אטי, חברתו דאז. טאנל ודייב נתמכו על ידי להקת ליווי של ארבעה – 2XL, שכללה את לורי פיהלאפ, קאידו פולדמה, סרגיי מורגון ואינדרק סום. אחרי הזכייה בתחרות ב-2001, אירחה אסטוניה את אירוויזיון 2002 בעיר הבירה טאלין, שם בוצע השיר "Runaway", על ידי נציגתה באותה שנה, הזמרת סהלין. מבחינה לירית, השיר הוא פשוט הזמנה למסיבה, כשהצמד שר ש"כל לילה הוא ליל שישי". השיר התפרסם משתי סיבות עיקריות. הראשונה שבהם היא שבנטון הוא המתמודד הוותיק ביותר שזכה בפרס הגדול. השנייה היא שהוא המתמודד השחור הראשון שעשה זאת. מריה-ליס אילוס הקליטה גרסת כיסוי לשיר. מידע על היצירה "Everybody" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Everybody" באתר AllMusic
להקת שירו

להקת שירו הייתה להקה ישראלית שייצגה את ישראל באירוויזיון 1993 שהתקיים במילסטריט, אירלנד. הם ביצעו את השיר "שירו", וסיימו במקום ה-24 עם סך של 4 נקודות, המקום הכי נמוך אליו הגיעה ישראל בגמר האירוויזיון. הקבוצה כללה את שרה'לה שרון (סולנית), בני נדלר, ורדה זמיר, גיא ברכה, יוליה פרייטור ורחלי חיים. להקת שירו, באתר MusicBrainz (באנגלית) להקת שירו, באתר Discogs (באנגלית) להקת שירו, באתר Genius מידע ותמונות מהלהקה (באנגלית) עשר שאלות, באתר ynet, 9 במאי 2001 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעות פינלנדיה

גבעות פינלנדיה (באנגלית: Finlandia Foothills) הם מסיב סלעי (רכס גבעות) בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. אורכו של הרכס 19 קילומטרים; רוחבו של הרכס 6 קילומטרים. גובהו של הרכס 1,130 מטרים מעל פני הים. הרכס ממוקם ממערב לקרחון סיבליוס; ובסמוך ממערב לנונאטאקי גאודה; צפונית להדום הקרח הנדל וממערב לויצ'ז קלדרון. הרכס התגלה ומופתה לראשונה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948. שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הרכס נקרא על שמה של הפואמה הסימפונית פינלנדיה מאת המלחין הפיני ז'אן סיבליוס; וזאת בדומה לאתרים נוספים באזור שנקראו על שמות של מלחינים. גם קרחון סיבליוס הסמוך נקרא על שמו של המלחין. • MCCARRON, J., & MILLAR, I. (1997), The age and stratigraphy of fore-arc magmatism on Alexander Island, Antarctica, Geological Magazine, 134(4), 507-522. doi:10.1017/S0016756897007437 גבעות פינלנדיה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית גבעות פינלנדיה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גבעות פינלנדיה באתר mindat מחשבון מרחקים - המרחק מגבעות פינלנדיה לאתרים סמוכים מפת אזור גבעות פינלנדיה זמני זריחת/שקיעת שמש/ירח בגבעות פינלנדיה מזג אוויר נוכחי עדכני בגבעות פינלנדיה תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור גבעות פינלנדיה סטטיסטיקות מזג אוויר עבור גבעות פינלנדיה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי מקור השם של אתרים סמוכים קרחון סיבליוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
ויצ'ז קלדרון (אנטארקטיקה)

ויצ'ז קלדרון או ויצ'ז קולדרון (באנגלית: Witches Cauldron ;מילולית: קדרת המכשפות) היא אגן עמוק מלא קרח, בצידו המערבי של רכס דאגלס, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. העמק ממוקם בסמוך ממערב להר אגברט. האגן התגלה לראשונה מהאוויר ומופה לראשונה באופן גס המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1937. האגן מופה במדויק לראשונה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948. האגן צולם על ידי לוויני לנדסט של ארצות הברית בינואר 1974. שמו של האגן ניתן לו על ידי אנשי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם. השם הוא שם תיאורי - העמק נראה כמו קדרה. ויצ'ז קלדרון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית ויצ'ז קלדרון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה ויצ'ז קלדרון באתר mindat גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית עמק מעגלי מידע היסטורי וגאוגרפי מידע היסטורי לפי מקור אחר המיפוי בוצע בשנת 1959
בוב מרטין

בוב מרטין (בגרמנית: Bob Martin;‏ 7 ביוני 1922 – 13 בינואר 1998), נולד בשם ליאו הפ, היה זמר אוסטרי, שהיה המשתתף הראשון שייצג את אוסטריה בתחרות האירוויזיון בשנת 1957. האוסטרי הראשון אשר הופיע על בימת האירוויזיון היה פרדי קווין אשר ייצג את גרמניה באירוויזיון 1956. מרטין, שר בגרמנית "Wohin, kleines Pony?‎" (בעברית: "לאן, פוני קטן?"), והגיע למקום האחרון מתוך 10 מדינות. הוא קיבל 3 נקודות בסך הכול – נקודה אחת מהולנד ו-2 נקודות מהממלכה המאוחדת. הוא היה פופולרי במיוחד בדרום אוסטריה. בוב מרטין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בוב מרטין, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בוב מרטין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בוב מרטין, באתר ספוטיפיי בוב מרטין, באתר AllMusic (באנגלית) בוב מרטין, באתר MusicBrainz (באנגלית) בוב מרטין, באתר דיזר בוב מרטין, באתר Yandex.Music (ברוסית) בוב מרטין, באתר Discogs (באנגלית) בוב מרטין, באתר Genius בוב מרטין, באתר SecondHandSongs בוב מרטין, באתר טיידל (באנגלית) הוברט ברגמן: "Ich will nur singen ...": Österreichs Song-Contest-Pionier Leo Heppe alias Bob Martin (1922–1998) – הביוגרפיה החודשית באתר הבית של המילון הביוגרפי האוסטרי (מאי 2015) מידע על השיר Wohin, Kleines Pony?‎ (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויצ'ז קלדרון

האם התכוונתם ל... ויצ'ז קלדרון (אנטארקטיקה) – עמק באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה לוע הר געש כבוי באי ויזארד באגם קרייטר לייק במחוז קלאמת במדינת אורגון שבארצות הברית אגן בבסיס הר דווילס תמב (אנ') ("אגודל השטן") על גבול אלסקה-קולומביה הבריטית
They Can't Stop the Spring

They Can't Stop the Spring (בעברית: הם לא יכולים לעצור את האביב) הוא שיר של הלהקה האירית דרוויש. ב-16 בפברואר 2007, בתוכנית "The Late Late Show", הוא נבחר כשיר האירי באירוויזיון 2007 בהלסינקי. הוא נכתב על ידי ג'ון ווטרס וטומי מורן. השיר העפיל ישירות לגמר האירוויזיון (בגלל המיקום העשירי של אירלנד באירוויזיון 2006), אך הגיע אחרון בגמר וקיבל חמש נקודות בלבד מאלבניה (חבר השופטים המסייע). סרטון השיר "They Can't Stop the Spring" באתר יוטיוב Serbia wins 2007 contest Eurovision.tv
מוחמד חיידר

מוחמד חיידר (בערבית: مُحَمَّد حيدر), המכונה גם אבו עלי חיידר, הוא פוליטיקאי לבנוני, ובכיר בארגון חזבאללה. בין השנים 2005–2009 הוא כיהן כחבר פרלמנט לבנוני מטעם מפלגת חזבאללה. חיידר נחשב למקורב למזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה ולאחד מבכירי הארגון. הוא אחראי על לוחמי חזבאללה בסוריה ועל ההיבט הצבאי-ביטחוני בכל דרום לבנון. לדברי האתר הלבנוני "נידא אל-ווטן", נחשב חיידר לאחד מבכיריו הצבאיים של ארגון הטרור, לאחר חיסולם של עימאד מורנייה ב-2008 ושל מוסטפא בדר א-דין ב-2016. ב-25 באוגוסט 2019 פורסם בכלי התקשורת הלבנונית כי שני רחפנים ישראליים התרסקו בדרום ביירות ברובע הדאחייה שבשליטת הארגון. עיתון "נידא אל-ווטן" כתב כי ישראל התכוונה להתנקש בחייו של חיידר. יאסר עוקבי, ‏דיווח: התקיפה בביירות - נגד מתקן לאחסון רכיבים לדיוק טילים, באתר מעריב אונליין, 27 באוגוסט 2019 קצין נהרג בפעולת קומנדו בבעל בק, באתר ynet, 19 באוגוסט 2006 גבי שניידר, דיווח: חיזבאללה מתכנן תגובה "מחושבת" – כדי להימנע ממלחמה, באתר הידברות, ‏27 באוגוסט 2019 חיזבאללה: שני רחפנים ישראליים התרסקו בדרום ביירות, באתר ynet, 25 באוגוסט 2019
Net als toen

Net als toen (בעברית: ממש כמו אז) היה השיר המנצח באירוויזיון 1957. הוא בוצע בהולנדית על ידי הזמרת קורי ברוקן. השיר זכה במקום הראשון עם 31 נקודות. הייתה זו הזכייה הראשונה של הולנד בתחרות האירוויזיון. השיר הוא שאנסון קלאסי, ובו הזמרת פונה לבעלה ושואלת אותו אם הוא זוכר את ימיהם הראשונים כזוג. מילות השיר מצביעות על כך שהרומנטיקה יצאה מהנישואים, למרות שלא תמיד זה היה כך. ברוקן הקליטה את השיר גם בצרפתית וגרמנית, בשמות "Tout comme avant" (בצרפתית) ו"Damals war alles so schön" (בגרמנית). האתר הרשמי של תחרות הזמר של האירוויזיון, היסטוריה לפי שנה, 1957 מידע מפורט ומילים לשיר, באתר Diggiloo Thrush הולנד באירוויזיון Eurovision 1957 Results: Voting & Points, EurovisionWorld
יחסי סין–קנדה

יחסי סין–קנדה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין לבין קנדה. שיתוף הפעולה הקנדי-סיני התקיים הרבה לפני שכוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות בשנת 1970. קנדה משתפת פעולה כיום עם הרפובליקה העממית של סין בתחומים רבים, כולל סחר, בריאות, חינוך ותרבות. מחלקות ממשלתיות קנדיות רבות התקשרו בתזכיר הבנות עם עמיתיהן הסיניים ומקיימות גם ישיבות קבועות ברמות שונות. בקנדה חיים יותר מ-1.3 מיליון אנשים ממוצא סיני. בשנת 2014, יותר מ-110,000 סטודנטים סינים למדו במוסדות חינוך בקנדה, והשפה הסינית היא השפה השלישית בשכיחותה בקנדה לאחר אנגלית וצרפתית. סין היא שותפת הסחר השנייה בגודלה בקנדה אחרי ארצות הברית. בשנת 2009 המסחר הדו-צדדי הסתכם בסכום של 50.8 מיליארד דולר, והראה ירידה של 4.3% בהשוואה לרמות של 2008. בשנת 2009, יצוא הסחורה הקנדי לסין הסתכם ב-11.2 מיליארד דולר, עלייה של 6.6% לעומת 2008, מה שהפך את שוק הייצוא של סין לשלישי בגודלו בקנדה. סין היא המקור השני בגודלו של סחורות מיובאות. בשנת 2009 ההשקעה הישירה הקנדית בכלכלה הסינית הסתכמה ב-3.3 מיליארד דולר, המהווים פחות מ-1% מסך ההשקעות הישירות הזרות במדינה. השקעה ישירה של סין בכלכלת קנדה היוותה פחות מ-2% מכלל ה-FDI במדינה זו, בעוד שנרשמה צמיחה בהשקעות: מ-928 מיליון דולר בשנת 2005 לכמעט 8.9 מיליארד דולר בשנת 2009. קנדה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג ו-3 קונסוליות בצ'ונגצ'ינג, גואנגג'ואו ושנגחאי. מאידך, סין מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה ו-5 קונסוליות בקלגרי, מונטריאול, טורונטו וונקובר. מדיה וקבצים בנושא יחסי סין–קנדה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
סקרלט קאלימאקי

סקרלט קאלימאקי (ברומנית: Scarlat Callimachi;‏ 1773 - 24 בדצמבר 1821) היה שליט בכמה תקופות בנסיכות מולדובה ובנסיכות ולאכיה, היה בנו של אלכסנדרו קאלימאקי, פרסם את קוד קאלימאקי. סקרלט קאלימאקי שלט על נסיכות מולדובה שלוש פעמים, לראשונה שלושה ימים בלבד באוגוסט 1806, פעם שנייה מ-4 באוגוסט 1807 עד 13 ביוני 1810, פעם שלישית מ-17 בספטמבר 1812 עד יוני 1819 ובנוסף לכך שלט על נסיכות ולאכיה מפברואר עד יוני 1821. קאלימאקי התמנה לשליט נסיכות מולדובה ב-24 באוגוסט 1806 כתוצאה מלחצים צרפתיים, כעבור יומיים נכנס לבירת הנסיכות, ליאשי ולמחרת הודיעו לו על הדחתו. הוא מאוכזב ופגוע ושב לקונסטנטינופול. באוגוסט 1807 הוא מתמנה פעם נוספת לשליט נסיכות מולדובה, כהונה שלא הצליח לממש. הוא הגיע לרוסה, שם שהה, לפי דיווחים צרפתיים, מ-4 בנובמבר 1807 ועד 29 באוגוסט 1808. ב-1810 הוא היה בראזגרד, ליד מפקד חיל המצב העות'מאני ויחד איתו נפל בשבי הצבא הרוסי עד 15 ביוני. קאלימאקי התמנה בפעם השלישית לשליט נסיכות מולדובה ב-8 בספטמבר 1812 והפעם מימש את שלטון לתקופה של כמעט שבע שנים. קאלימאקי נחשב לשליט מתון ונבון שפעל לארגון מחודש של נסיכות מולדובה לאחר שעל פי הסכם בוקרשט (1812) חלק גדול משטח הנסיכות סופח לאימפריה הרוסית. קאלימאקי פטר את הבויארים ומשרתיהם מתשלום מיסים. הוא פעל להכנסת גידול תפוחי האדמה לנסיכות מולדובה וטיפח מוסדות תרבות. ב-1817 פורסם ביוונית קובץ החוקים הקרוי "קוד קאלימאקי", קובץ החוקים הכתוב הראשון של נסיכות מולדובה. לאחר שנתקל בקשיים, ביקש ב-1818 את ביטול שלטונו, אך קיבל תשובה שלילית. באביב 1819, על רקע תלונות נגד בויארים מסוימים ועל רקע המגפה ביאשי היו מהומות שדוכאו תוך שימוש בנשק חם. שלטונו בוולאכיה לא מומש בגלל המהפכה של טודור ולדימירסקו וכנראה הורעל לאחר שנחשד באהדה למהפכת פיליקי אטריה. מדיה וקבצים בנושא סקרלט קאלימאקי בוויקישיתוף Istoria celei mai scurte domnii din Moldova. Să fii durat chiar trei zile? (ברומנית) Scarlat Callimachi (ברומנית) Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, כרך III, עמוד 247 (ברומנית) Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, כרך III, עמוד 248 (ברומנית) Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, כרך III, עמוד 242 (ברומנית)
דודג' דה לוקס

דודג' דֶּה לוּקְס, (באנגלית : Dodge Deluxe) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1949–1946 ב-ארצות הברית ובין השנים 1950–1942 ב-קנדה. 6 מושבים מנוע קדמי / מנוע בנזין מנוע הנעה אחורית מנוע קירור מים 2 דלתות - סדאן 4 דלתות -סדאן 2 דלתות - קופה "D24" - יוצר בין השנים 1946–1948 "D19" - יוצר בין השנים 1940–1942 "D22" - יוצר בין השנים 1940–1942 "D31/D32/D35/D36" - יוצרו בין השנים 1950-1949 "דודג' דה לוקס", שנת 1949 "דודג' דה לוקס" דגם "D24", שנת 1948 "דודג' דה לוקס" דגם "D25 Special", שנת 1948 "דודג' דה לוקס" דגם "D25 Special", שנת 1948 "דודג' דה לוקס" - קופה, שנת 1947 "דודג' דה לוקס" - קופה, שנת 1948 "דודג' דה לוקס" דגם "Special" - קופה, שנת 1949 "דודג' דה לוקס" בשרות צבא ארצות הברית "דודג' דה לוקס" דגם "Special", שנת 1949 - מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים "דודג' דה לוקס", בתצורת 4 דלתות סדאן, שנת 1950 דודג' דודג' D24 קסטום פלימות' דה לוקס מדיה וקבצים בנושא דודג' דה לוקס בוויקישיתוף דודג' דה לוקס, סרטון באתר יוטיוב דודג' דה לוקס, סרטון באתר יוטיוב John Gunnell, Standard Catalog of American Cars 1946–1975, Revised 4th Edition, pages 327 to 329 John Gunnell (Hrsg.): Standard Catalog of American Cars 1946–1975. Krause Publications, Iola 2002, ISBN 0-87349-461-X. [Beverly R. Kimes, Henry A. Clark: Standard Catalog of American Cars 1805–1942. Krause Publications, Iola 1985, ISBN 0-87341-045-9. "דודג' דה לוקס", 4 דלתות סדאן, שנת 1947 silverstonemotorcars.com/vehicles/509/1947-dodge-deluxe "דודג' דה לוקס" car.info/en-se/dodge/deluxe