יהודה ליבס

יהודה ליבס (נולד ב-1947) הוא פרופסור למחשבת ישראל העוסק בחקר הקבלה והמיסטיקה היהודית. חתן פרס א.מ.ת לחקר ההגות היהודית וחתן פרס ישראל לחקר מחשבת ישראל. חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. יהודה ליבס נולד בשנת 1947 בירושלים ליוסף ומרים ליבס. בשנים 1960 – 1965 למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה והיה תלמידו של יעקב מאיר (ליבס כתב עליו את המאמר "אש ידידותית" לאחר שנהרג במהלך הקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים). הוא שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים (1965­ - 1967) ונפצע במהלך שירות מילואים (1969). בשנת 1967 החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, בחוגים לשון עברית ופילוסופיה יהודית וקבלה. כתב דוקטורט בהנחיית גרשם שלום בנושא "פרקים במילון ספר הזהר" (1976). בשנת 1971 הצטרף לסגל האקדמי של האוניברסיטה העברית, לחוג למחשבת ישראל, ובשנים 1988 – 1991 היה ראש החוג. בשנת 1977 הצטרף ליישוב עפרה, עם גרעין התיישבות שילה, והתגורר שם מספר חודשים. באביב 1993 הרצה באוניברסיטת שיקגו, ומונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. ב-1999 עמד בראש הקבוצה הבינלאומית לחקר הזוהר במכון ללימודים מתקדמים בירושלים. החל בשנת 2004 החל לכהן כפרופסור בקתדרה לקבלה על שם גרשם שלום, ומשנת 2008 הוא פרופסור אמריטוס. מחקריו עוסקים בספר הזוהר, בספר יצירה, בקבלת האר"י, בשבתאות ובנושאים נוספים במחשבת ישראל. לאחר מות אביו, המתרגם יוסף גרהרד ליבס, החל ליבס לעסוק גם בתרגום שירה יוונית קלאסית. את תרגומו לשיר של הסיודוס, הפותח את האפוס "תאוגוניה", הקדיש לזכר אביו שתרגם לעברית יצירות מהספרות הקלאסית. לכבוד יום הולדתו ה-65 יצא לאור הספר "וזאת ליהודה – קובץ מאמרים המוקדש לחברנו, פרופ' יהודה ליבס", בעריכת מארן ניהוף, רונית מרוז ויהונתן גארב. ביוני 2019, התקבל כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, בתחום מדעי הרוח. בתשע"ז זכה בפרס ישראל בתחום חקר מחשבת ישראל, בנימוקי השופטים נכתב כי ליבס הוא "חוקר מבריק ומוביל בחקר הספרות המיסטית היהודית לדורותיה. מחקריו מתאפיינים ברגישות פילולוגית יוצאת דופן. בין חידושיו הרבים בולטת הארת תפקידיהם של המיתוס והמשיחיות ככוחות מניעים בתרבות היהודית מאז המקרא ועד היום". עמדותיו הפוליטיות של ליבס ימניות. הוא תומך במפעל ההתנחלויות ואף התגורר מספר חודשים בהתנחלות עפרה בראשית ימיה. בכנס שנערך בירושלים ב-27 בפברואר 2007 הציג ליבס בגילוי לב את עמדתו הפוליטית: הזדהות בסיסית עם מדינת ישראל וצבא הגנה לישראל היוותה יסוד קבוע ועמוק באישיותי והשקפותיי מילדותי ועד לא מזמן. לא נעלמו ממני אומנם ליקויים ועוולות, אך ברקע תמיד נוכחת הייתה האמונה, קצת ברוח הרב קוק, בתיקון שהולך ומתממש, בנקודה היהודית החבויה אצל הציבור בכללו, בסולידאריות ובאחווה, בגבורה ובמידת הביטחון, מלרע ומלעיל, שסופן לצאת בשלמות אל הפועל ולהבטיח סוף סוף את חיי העם היהודי ושלומו, את אחיזתו באדמתו ואהבתו אליה, את תרבותו, מורשתו ודתו, ואת הכבוד הראוי לו מצד עצמו ומצד הגויים, הקרובים והרחוקים. כל זה נופץ באחת ביום עשרה באב תשס"ה, כשראיתי בבעתה בטלוויזיה את טורי החיילים הצועדים בסך להרוס את יישובי גוש קטיף, רצועת עזה וצפון השומרון, להסגירם לידי האויב, תוך הסכמה או אדישות של רוב הציבור. שברו את הכלים ויותר לא משחקים. הבנתי שאיכשהו גם אני מגורש מביתי ושהאמנתי במה שלא היה קיים, והרב קוק רימה אותי". בראיון שנתן אחרי כמה שנים למוסף "שבת" בעיתון מקור ראשון הסביר את דבריו: חשוב לי לדייק כאן. כשאמרתי שהרב קוק רימה אותי, הניסוח כמובן שאוב משורה של ביאליק, 'הכוכבים רימו אותי'. אבל אם אתה חושב על זה, הכוכבים לא באמת רימו את ביאליק. הכוכב הוא כוכב בשמים, הוא לא מרמה אף אחד. הוא מרמה רק את מי שמייחס לו דברים מסוימים. מי שאשם הוא האסטרולוג שרוצה לנבא את גורלו על פי הכוכב; הכוכב עצמו לא אשם. בהתאם לכך, גם הרב קוק לא ממש רימה אותי, כי השאלה היא איך אתה מסתכל על הרב קוק... לא הוא רימה אותי, אלא צורת מחשבה מסוימת שאני תליתי בו. מה ששבר אותי בהתנתקות היה לראות את הציבור הישראלי שמאפשר את הדבר הזה, ואת החיילים שצועדים בסך, שורות שורות. לא הצלחתי לתפוס כיצד דבר כזה אפשרי. אין ספק שזה יצר אצלי שבר, אבל אני ממשיך לחיות. אני לא תומך בנתניהו, כי אני לא תומך בשתי מדינות לשני עמים, והצבעתי לבית היהודי. אבל באופן כללי, נתניהו נראה לי מנהיג טוב למדינת ישראל. מההתנתקות נשאר אצלי בעיקר מין רשימו, צלקת כזו, שמכאיבה לי מחדש מפעם לפעם. למשל, כשמפנים את עמונה ב-2021 השעה את עצמו מפעילות באקדמיה למדעים בעקבות מינוי של דוד הראל לנשיא האקדמיה, ב-2023 הביע תמיכה ברפורמה המשפטית בישראל. לאורך השנים פרסם יהודה ליבס כ-243 מאמרים, שרובם שולבו בספריו, בנוסף חיבר 13 ספרים וערך כ-6 ספרים. פרקים במילון ספר הזוהר, פרסומי המדרשה ללימודים מתקדמים, הפקולטה למדעי הרוח, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשמ"ב, הספר הוא עובדת הדוקטורט שנכתב בהדרכת גרשום שלום. חוברת הדרכה ביבליוגרפית בקבלה (יחד עם משה אידל), הוצאת אקדמון, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשל"ט. חטאו של אלישע: ארבעה שנכנסו לפרדס וטבעה של המיסטיקה התלמודית, הוצאת אקדמון, מהדורה ראשונה - תשמ"ו, מהדורה שנייה - תש"ן. סוד האמונה השבתאית: קובץ מאמרים, 1995 גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר" תורת היצירה של ספר יצירה, 2000 עלילות אלוהים: המיתוס היהודי, מסות ומחקרים; הוצאת כרמל, 2009. לקריאה הספר המלא ב"פסיק, הספרייה הדיגיטלית" (זמין לסטודנטים וחוקרים). פולחן השחר: יחס הזוהר לעבודה זרה, ירושלים: כרמל, 2011 מנמוסיני: תרגומי שירה עתיקה, ירושלים: כרמל, 2011. לצבי ולגאון: משבתי צבי אל הגאון מווילנא, תל אביב: אדרא, 2017. איג'ידיוס ויטרבנסיס, תרגום מבוא ועריכה, הוצאת כרמל, ירושלים תשע"ג. ספר גן המלך, פירושי הזוהר לר' נפתלי הרץ בכרך, יחד עם יונתן מ' בן הראש, הוצאת מאגנס, תשפ"ג. גרשם שלום, מחקרי שבתאות, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשנ"ב. אפרים גוטליב, הקבלה בסוף המאה הי"ג, הוצאת אקדמון, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשכ"ט. מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, כרך ד ירושלים תשמ"ה, כרך י ירושלים תשנ"ב. אריאלה דים, זאת הפעם, עשר נשים מתוך התנ"ך, הוצאת ראובן מס, ירושלים תשמ"ו. הסיפור הזוהרי יחד עם יונתן בן-הראש ומלילה הלנר-אשד, הוצאת מכון בן-צבי, ירושלים תשע"ז. ספר הזיכרון למאיר בניהו, יחד עם מספר עורכים, הוצאת כרמן, ירושלים תשע"ט. 1997 – פרס ביאליק 1999 – פרס גרשם שלום לחקר הקבלה 2006 – פרס א.מ.ת "על תרומתו הבולטת לחקר המיסטיקה היהודית לדורותיה ולחקר השבתאות, על מחקריו המקוריים בחקר ספרות הזוהר אשר נוגעים בדיסציפלינות שונות ועל עבודתו המדעית במגוון רחב של נושאים בתחום מחשבת ישראל מתקופות שונות" 2017 – פרס ישראל לחקר מחשבת ישראל יהודה ליבס מתגורר בירושלים. הוא נישא בשנת 1970 לאסתר (לבית צווייג), ולזוג שלושה ילדים. חתנו מענדי קאהן, הוא מנכ"ל עמותת יונג יידיש. אחותו, תמר ליבס הייתה חוקרת תקשורת. יהודה ליבס, "תורת היצירה של ספר יצירה", (תשס"א), ביקורת מאת סיריל אסלנוב, "תרביץ" ע"א, תשס"ב 2002 "על אברהם והמצרים": חיבור יווני-הלניסטי או יהודי-הלניסטי, ביקורת על ספרו של ליבס, מאת בצלאל בר-כוכבא, "תרביץ" ע', תשס"א 2001 מדיה וקבצים בנושא יהודה ליבס בוויקישיתוף כרטיס אישי וקורות חיים, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים יהודה ליבס, באתר האוניברסיטה העברית בירושלים. כולל מבחר מאמרים של ליבס העוסקים בספרות הזוהרית, בקבלת האר"י ובקבלה המאוחרת, ועוד. פרופ' יהודה ליבס, באתר פרס ישראל כיוונים חדשים בחקר הקבלה, פעמים 50, חורף תשנ"ב, עמ' 150–170 קבלת פרס א.מ.ת אבי כצמן ודוד אוחנה, ברית המילה והתיקון הנורא, כותרת ראשית, 22 בפברואר 1984 חגי דגן, עלילות אלוהים: המיתוס היהודי, מסות ומחקרים, יהודה ליבס, באתר הארץ, 18 בפברואר 2009 דליה קרפל, דמותו של פרופ' יהודה ליבס: חוקר קבלה שנוי במחלוקת ודתי ציוני, באתר הארץ, 13 במרץ 2009 מאיר בר-אילן, ספר האסטרולוגיה העברי הראשון, קתרסיס 10 (תשס"ט), עמ' 126–155. מור אלטשולר, אלוהים בגלימה רקומה של הלנה, על עלילות אלוהים ליהודה ליבס, באתר הארץ, 2 באפריל 2009 יהודה ליבס, הפה עוד אומר: אוריאנה, מקור ראשון, מוסף "שבת", 26 במאי 2011, גיליון 720 אריאל הורוביץ, לאהוב מבלי להיבלע, מקור ראשון, מוסף "שבת", 19 בפברואר 2017 רשימת המאמרים של יהודה ליבס באתר רמב"י יהודה ליבס (1947-), דף שער בספרייה הלאומית מידע על יהודה ליבס בקטלוג הספרייה הלאומית קורות החיים של יעקב מאיר, באתר "יזכור" של משרד הביטחון "אש ידידותית" - המאמר באתר של ליבס איגרת, ביטאון האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, גיליון 42, דצמבר 2020 שלמה פיוטרקובסקי, פרס ישראל יוענק לפרופ' יהודה ליבס, באתר ערוץ 7, 5 בפברואר 2017; פרופ' יהודה ליבס –  חתן פרס ישראל בתחום חקר מחשבת ישראל, באתר "סרוגים", 5 בפברואר 2017 יהודה ליבס, עפר עפר לא תתגאה לאהוב מבלי להיבלע | אריאל הורוביץ, באתר מוסף "שבת" - לתורה, הגות ספרות ואמנות, ‏2017-02-19 ד"ר אורי כהן, דוד הראל, תתפטר!, באתר ישראל היום, 24 ביוני 2021 אביחי חבר, 100 פרופסורים מצטרפים לעצומה בעד הרפורמה המשפטית, באתר בחדרי חרדים, 10 במרץ 2023 יהודה ליבס באתר האוניברסיטה העברית