laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי פקיסטן–קניה

יחסי פקיסטן–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין פקיסטן לקניה. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי. היחסים בין פקיסטן לקניה כוננו לראשונה מבחינה היסטורית בשנות ה-60, כאשר פקיסטן הביעה את תמיכתה בקניה בקבלת עצמאות מהשלטון הבריטי. בשנת 2004 התקיימה ישיבת ועדת השרים המשותפת של פקיסטן–קניה בניירובי, מתוך כוונה להגביר את הסחר והיחסים הכלכליים הדו-צדדיים. בפורום הצהיר שר החוץ של קניה כי "קניה מעריכה את ידידותה עם פקיסטן" וכי "קניה מבטאת את הרצון להעמיק את הקשרים הכלכליים והמסחריים בין שתי המדינות". הנציב העליון של קניה, מישי מואטשאהו, פנה גם לאנשי עסקים פקיסטניים כי "הם צריכים לראות בקניה מדינה אטרקטיבית להשקיע בה, מכיוון שקניה היא שער עבור משקיעים פקיסטנים להיכנס לשוק הגדול של 38 מדינות אפריקאיות, ללא גישה אל הים, לקניה שיש לה נמל ימי בינלאומי מומבסה". עוד אמר כי "קניה תתמוך באופן מלא במשקיעים פקיסטנים בבחינת אזורי ההשקעה הפוטנציאליים בקניה. לדבריה, קניה הקימה את המתקן 'חלון חד פעמי' למשקיעים זרים כדי להקל עליהם ולהקל עליהם תהליכים עסקיים." בתגובה, בירך שר המסחר של פקיסטן את מטרותיה של קניה לחזק את קשריה עם פקיסטן והדגיש עוד יותר את הצורך בהחלפת מידע, משלחות עסקיות והשתתפות קבועה בירידי הסחר של זה. הוא גם ציין ששתי המדינות צריכות להוריד את המכס ואת המכשולים להרחבת הסחר. מבחינה זו הוא קיווה ששתי המדינות יוכלו להתקדם במשא ומתן על הסכם תעריף מועדף (PTA). לפחות 2,000 פקיסטנים מתגוררים בקניה. בתחומי מחלוקת אחרים פקיסטן חולקת על טענת קניה בנוגע לאזור השנוי במחלוקת בעימות הגבול הסודאני. אך מכיוון שדרום סודאן קיבלה עצמאות בשנת 2011 שינתה אסלאמאבאד את עמדתה ותמכה במקום זאת בקניה ודחתה את טענותיה של ג'ובה. פקיסטן מציעה קורסים ותוכניות הכשרה שונות לקניה בקורסים דיפלומטיים ברמות שונות, קורס בנקאות מרכזית בינלאומית, קורס בנקאות מסחרית בינלאומית והדרכת שירותי דואר. פקיסטן העניקה בעבר סיוע לסיוע לקניה בשנים 2006 ו-2011. קניה סיפקה גם סיוע לפקיסטן במהלך השיטפונות ב-2010. בשנת 2012 ייצאה קניה סחורות בשווי 256 מיליארד שילינג קנייתי (2.8 מיליארד דולר) לפקיסטן. הייצוא העיקרי לפקיסטן מקניה הוא: קפה, תה, ציוד תעשייתי, דלק וציוד תחבורה. מזון ומשקאות מהווים 45% מערכי הייצוא הכוללים לפקיסטן. הייצוא העיקרי מפקיסטן לקניה הוא אורז. פקיסטן היא יעד שותף הייצוא השני בגודלו עבור מוצרי קניה לאחר איחוד האמירויות הערביות באסיה. עם זאת, בשנת 2012, פקיסטן הייתה יעד הייצוא המוביל של סחורות קניה באסיה. קניה מחזיקה בפקיסטן נציבות עליונה באסלאמאבאד. פקיסטן מחזיקה בקניה נציבות עליונה בניירובי. מדיה וקבצים בנושא יחסי פקיסטן–קניה בוויקישיתוף "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-06-14. נבדק ב-2009-07-12. {{cite web}}: (עזרה) http://www.thenews.com.pk/daily_detail.asp?id=156211 PAKISTAN-KENYA BILATERAL RELATIONS. Retrieved on 20 January 2015. Pakistan emerges Kenya's key exports destination. Retrieved on 20 January 2015. "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2015-05-03. נבדק ב-2015-05-28. {{cite web}}: (עזרה). Ministry of Foreign Affairs and International Trade. Retrieved on 20 January 2015.
יחסי הפיליפינים–קניה

יחסי הפיליפינים–קניה הם היחסים הבילטרליים בין קניה לבין הפיליפינים. קניה והפיליפינים כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה בשנת 1967. בשנת 1975, הפיליפינים פתחה שגרירות בניירובי. בשנת 2010 חתמו שתי המדינות על הסכם לחיזוק שיתוף הפעולה הפוליטי, הכלכלי, המדעי, הטכני, החברתי והתרבותי בין שתי המדינות. על פי הערכות, כ-300 קנייתים חיים בפיליפינים. בשנת 2013 ייצאה קניה סחורות בשווי 463.38 מיליון שילינג קנייתי (5.07 מיליון דולר) לפיליפינים. הפיליפינים ייצאו סחורות בשווי 660.56 מיליון שילינג קנייתי (7.23 מיליון דולר) באותה שנה. הייצוא העיקרי של קניה לפיליפינים היה: סיבי טקסטיל צמחיים, סיבי יוטה וטקסטיל אחרים, מלחים מתכתיים ופרוקסיסלטים, ירקות (טריים, מקוררים, קפואים), ציוד ביתי ממתכת בסיסית, סבון, תכשירי ניקוי וליטוש; זרעי שמן ופירות שמן; חוטים מיוחדים, בדי טקסטיל מיוחדים. הייצוא העיקרי של הפיליפינים לקניה היה: מכונות חשמל, דגים, קוסמטיקה, מכונות וציוד לתעשייה, מכונות דפוס וכריכת ספרים; דגנים, מכונות עיבוד נתונים אוטומטיות וציוד תקשורת. הפיליפינים מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי. קניה מיוצגת בפיליפינים באמצעות הנציבות העליונה שלה בקואלה לומפור, מלזיה. "Kenya – Philippines Relations". Consulate of Kenya Manila, Philippines. Consulate of Kenya in Manila. נבדק ב-23 במרץ 2017. {{cite web}}: (עזרה) Kenya – Philippines Relations. Retrieved January 20, 2015. Kenya – Philippines Trade Information. Retrieved January 20, 2015.
יחסי קוריאה הצפונית – קניה

יחסי קוריאה הצפונית–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין קוריאה הצפונית לקניה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 במאי 1975. דעותיה של קניה בנוגע לתוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית נמשכות בקווי ההחלטה שהתקבלה, הקובעת כי לקוריאה הצפונית יש את הזכות לפתח משאבי אנרגיה גרעינית, אך פיתוח אנרגיה גרעינית צריכה להיות באמצעי שלום. ההחלטה סוכמה בספטמבר 2006 על ידי כל 118 חברי המדינות הבלתי מזדהות. שר החוץ מוזס ווטנגולה הביע לחלוטין את דעותיהם בטקס קבלת אמנות השגרירות הצפון קוריאנית בקניה. שקוריאה הצפונית תוכל להשתמש באנרגיה גרעינית כל עוד כל מה שהופק שימש בשלום. ווטנגולה הביע את פתיחותה של קניה בשיתוף פעולה עם קוריאה הצפונית במספר חזיתות. באשר לאנרגיה גרעינית, קניה שמחפשת לפתח אנרגיה גרעינית כמקור כוח אמרה כי היא מחפשת כלפי מדינות אחרות להעברת טכנולוגיה. כשנשאל, ווטנגולה הצהיר ישירות כי לקניה יש יחסים טובים עם מדינות עם תוכניות מפותחות יותר וכי קוריאה הצפונית אינה המדינה הגרעינית היחידה ולכן אין לכך הרבה טעם. בשנות ה-90 ידוע כי אזרחי קוריאה הצפונית כולל דיפלומטים היו מעורבים בהברחת סחורות ומוצרים מזויפים לקניה. באפריל 2015, קנייתי שהתכוון לנסוע לפיונגצ'אנג שבקוריאה הדרומית עלה בטעות לטיסה לפיונגיאנג שבקוריאה הצפונית, שם נעצר על כניסתו למדינה ללא המסמכים הנדרשים. הקנייתי, דניאל סאפית, עוכב למספר שעות אך בהמשך הורשה לעזוב את קוריאה הצפונית לאחר שהודה בעבירה על חוקים ושילם קנס בסך 500 דולר על היותו במדינה ללא ויזה. בסופו של דבר הוא עלה על הטיסה הנכונה לפיונגצ'אנג שם נקבע לו להשתתף בוועידת המגוון הביולוגי של האו"ם. קוריאה הצפונית מיוצגת בקניה באמצעות שגרירותה בקמפלה, אוגנדה. על פי ה-Daily Nation, העיתון המוביל בקניה, גורמים רשמיים בקוריאה הצפונית ביקרו בניירובי פעמיים מתוך כוונה לפתוח נציגות קבועה בניירובי. הפקידים ביקרו בניירובי בנובמבר 2014 ובמרץ 2015. על פי העיתון, האו"ם לחץ על ממשלת קניה לדחות את בקשת קוריאה הצפונית להקים נציגות קבועה בניירובי. מזכירת החוץ של קניה, קארנג'ה קיביצ'ו, הגיבה ואמרה כי קוריאה הצפונית מעולם לא הגישה בקשה להקים נציגות בניירובי. מדיה וקבצים בנושא יחסי קוריאה הצפונית – קניה בוויקישיתוף DPRK Diplomatic Relations, Kenya. Retrieved on 16 May 2015. Kenya-DPRK relations reestablished. Retrieved on 16 May 2015. North Korea's External Economic Relations. Retrieved on 16 May 2015. Kenyan headed for South Korea accidentally traveled to North Korea. Retrieved on 16 May 2015. Kenya rejects Korea request for embassy. Retrieved on 18 May 2015.
מוחמד באיו

מוחמד באיו (בצרפתית: Mohamed Bayo; נולד ב-4 ביוני 1998) הוא כדורגלן צרפתי גינאי המשחק בעמדת החלוץ בליל שבליגת העל הצרפתית ובנבחרת גינאה. ב-1 בינואר 2019 הושאל מקלרמון פוט לדנקרקה מהליגה השנייה בצרפת עד סוף העונה. ב-25 ביוני 2019 האריכה דנקרקה השאלתו בעונה נוספת. ב-1 ביולי 2020 חזר באיו לקלרמון, איתה סיים במקום השני בליגה הצרפתית השנייה ועלה איתה לליגת העל הצרפתית בפעם הראשונה בתולדותיה, כשהוא מבקיע 22 שערים ומבשל שבעה במהלך העונה. את עונת 2021/22 בליג 1 הוא התחיל עם שלושה שערים בשלושת המשחקים הראשונים. באוקטובר 2021, מוחמד באיו נלקח למעצר משטרתי בצרפת לאחר שביצע תאונת פגע וברח. באיו נולד בצרפת למשפחה ממוצא גינאי ובחר לייצג את נבחרת גינאה. הוא הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת במוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021, בניצחון על מאלי ב-24 במרץ 2021. נכלל בסגל נבחרת גינאה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא מוחמד באיו בוויקישיתוף מוחמד באיו, באתר Transfermarkt מוחמד באיו, באתר Soccerway מוחמד באיו, באתר BDFutbol מוחמד באיו, באתר WorldFootball.net מוחמד באיו, באתר National Football Teams מוחמד באיו, באתר FootballDatabase.eu Mohamed Bayo arrive en prêt à Dunkerque !, USL Dunkerque, ‏2019-01-21 (בצרפתית) Dunkerque prolonge le prêt de Mohamed Bayo, LA VDN, ‏2019-06-25 (בצרפתית) Centre France, Football - Clermont Foot : Mohamed Bayo qualifié avec la Guinée à la CAN 2022, www.lamontagne.fr, ‏2021-03-24 Liste des 25 pour la CAN 2023 בחשבון הטוויטר הרשמי של פדרציית הכדורגל הגינאית, 23 בדצמבר 2023 (בצרפתית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קופה אמריקה 1919

טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1919 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1919) נערך בברזיל והיה הטורניר השלישי של הקופה אמריקה. נבחרת ברזיל זכתה לראשונה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את מחזיקת הגביע אורוגוואי. הטורניר כולו נערך באצטדיון דס לאראנז'ירס בריו דה ז'ניירו בן 20,000 המושבים. הטורניר נערך במאי 1919. לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ואורוגוואי. ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה. משחק הגמר היה למשחק הארוך ביותר בהיסטוריית הטורניר. לאחר שבסיום 90 הדקות התוצאה הייתה 0–0 שני הקפטנים והשופט הסכימו על הארכה שאורך חצאה הוא חצי שעה, בסך הכל 150 דקות במשחק הכולל. ארתור פרידנרייך כבש בדקה ה-122' את שער הניצחון. 4 שערים ברזיל ארתור פרידנרייך ברזיל נקו 3 שערים ארגנטינה אדווין קלארקה ארגנטינה קרלוס איזגירה אורוגוואי הקטור סקארונה 2 שערים אורוגוואי איסבלינו גראדין מדיה וקבצים בנושא קופה אמריקה 1919 בוויקישיתוף נתונים על קופה אמריקה 1919 קופה אמריקה 1919 בארכיון RSSSF
גאולה בן אליעזר

גאולה בן אליעזר (11 בספטמבר 1918 – 1998) הייתה מחנכת ישראלית ובתו הבכורה של דוד בן-גוריון, ראש ממשלת ישראל הראשון. נולדה לפולה ולדוד בן-גוריון בעת שהותם בעיר ניו יורק. עלתה לארץ עם אמה ב-15 בנובמבר 1919, רק אז ראה אותה לראשונה אביה, שהשתחרר מעט לאחר מכן מהצבא הבריטי. בהיותה כבת 19, נישאה לעמנואל בן אליעזר, יליד 1915, בנו של הסופר והעיתונאי משה בן אליעזר. נולדו להם שלושה ילדים: הבנים יריב (נולד ב-1940) ומשה ("מושי", נולד ב-1948), לימים בעלי תואר דוקטור בתקשורת, והבת אורית (לימים אורית עציוני, נולדה בערך ב-1950), ציירת ועובדת משרד החינוך. המשפחה התגוררה בשכונת צהלה בתל אביב. בן אליעזר למדה הוראה ועבדה כמורה וכמחנכת בבית הספר היסודי בית החינוך ליד גן מאיר ולאחר מכן בצהלה במשך עשרות שנים. עם תלמידיה נמנה מי שהפך לימים לנשיא המדינה, יצחק הרצוג. בפתיחת שנת הלימודים ה'תשפ"ב, אמר הנשיא הרצוג בדבריו לתלמידים ולמחנכים: ”לפני 55 שנה הלכתי לכיתה א'. למורה שלי קראו גאולה. גאולה בן אליעזר, שהייתה בתו הבכורה של דוד בן גוריון, ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל ומי שהכריז על עצמאותה. אבא שלי עבד עם דוד בן גוריון, אבל זה לא שינה למורה גאולה. עבורה הייתי תלמיד שלה, אחד מעשרות תלמידים. המורה גאולה לימדה אותנו אהבת האדם ואהבת הארץ, סקרנות וצניעות. היא זו שהטמיעה בי את אהבתי הגדולה לקריאת ספרים. היא דיברה בטון רם וקשוח, אבל ידעה לומר דברים עדינים ורכים מאוד. הערצנו את המורה גאולה ושמרתי איתה על קשר עד יום מותה. זה מה שנקרא "מורה לחיים".” בשנת 1969 ניסתה בן אליעזר לפנות לחיים הציבוריים והתמודדה למועצת העיר תל אביב במקום השלישי ברשימת רפ"י, אך לא נבחרה. בשלב מאוחר יותר הייתה חברה בתנועת תל"ם של משה דיין. בשנת 1991, בתוכנית שהנחה יהורם גאון וששודרה ביום העצמאות ה-43 בערוץ 2 הניסיוני, התארחה בן אליעזר לשיחה פתוחה על אביה ועל החיים בצלו. לדבריה, חייו של בן-גוריון היו קודש לבניין הארץ והמדינה, בעוד חיי המשפחה נדחקו הצידה. היא מספרת כי בעוד חבריה וחברותיה היו יוצאים לטיולים עם משפחותיהם בסופי השבוע, בן-גוריון האב לא הקדיש פנאי לבילויים מסוג זה, ואף לא לארוחות משפחתיות, שלטענתה לא נערכו מעולם בהרכב מלא. כמו כן היא מתארת כי בן-גוריון לא היה מעורב בחיי ילדיו ובלימודיהם. בראיונות נוספים ציינה בן אליעזר: "אני לא זוכרת את קיומו הרצוף בבית, מה עשה או איך התנהג איתנו. העובדה שאני הבת של בן-גוריון לא עזרה לי מעולם, להפך, הקניטו אותי ודרשו ממני יותר ממה שדרשו מהאחרים". לצד אלה, העריכה בדיעבד את פועלו של אביה ואף ראתה בו נביא, שחזה בין היתר את הסכמי השלום עם מדינות ערב ואת העלייה הגדולה מברית המועצות. גאולה בן אליעזר נפטרה בשנת 1998 , והובאה למנוחות בבית העלמין מורשה . בעלה עמנואל, שהיה גמלאי של משרד הביטחון, האריך ימים ונפטר ביולי 2008. מדיה וקבצים בנושא גאולה בן אליעזר בוויקישיתוף רונית ורדי, המנוע השקט של בוז'י // פרופיל: יצחק הרצוג, באתר מגזין ליברל, ‏14 ביוני 2014 יצחק הרצוג, ילדי ישראל, אהבת האדם היא הבסיס, באתר ynet, 1 בספטמבר 2021 בתו של ב.ג. - לבחירות, באתר מעריב, ‏27 באוקטובר 1969 עמנואל רוזן, בת גוריון, באתר מעריב, ‏23 במאי 1986 גאולה בן אליעזר בראיון ליהורם גאון - יום העצמאות 1991, באתר יוטיוב ליאה לוין, בית דוד, באתר רוטר (פורסם במקור בידיעות ירושלים), ‏19 באפריל 2010
בוסנגואה

בוסנגואה היא בירת אוהם, אחת מ-14 המחוזות של הרפובליקה המרכז-אפריקאית. העיר מונה 36,478 תושבים (מפקד האוכלוסין של 2003). היא ממוקמת 303 ק"מ (189 מייל) מצפון לבירת המדינה, בנגי. נהר האוהאם עובר דרך בוסנגואה וממשיך דרך מספר מפלים ממזרח לעיר, לפני שהוא פונה צפונה כדי להצטרף לנהר צ'ארי בצ'אד. המנדג'יה, הקבוצה האתנית השלישית במספר האוכלוסייה ברפובליקה המרכז אפריקאית, מרוכזת בבוסנגואה. יחד עם שבט ה-Baya, קבוצה קרובה, המנדג'יה חשובים מבחינה היסטורית להתנגדותם לפלישה של מעצמות מוסלמיות שונות מצפון. מ-1901 עד 1905 בוסנגואה והסביבה מרדו נגד הרשויות הקולוניאליות הצרפתיות. בוסנגואה הפכה למרכז פעילות מיסיונרית פרוטסטנטית במהלך שנות העשרים. בשנת 1959, העיר הייתה מקום מושבו של המחוז האפוסטולי של בוסנגואה. ביוני 1980 העיר הייתה זירת העימותים בין המשטרה לחקלאים סביב מדיניות המזון הממשלתית. בשנה שלאחר מכן, נקראו כוחות צרפתים לדכא את ההתפרעויות לאחר הבחירות. בעיר נמצא נמל תעופה מקומי קטן שמשרת מטוסים קלים. המוצרים החקלאיים העיקריים הם כותנה וקפה. בבוסנגואה יש אקלים סוואנה טרופי. במרץ 2013, השתלטו המורדים של ברית סלקה על העיר, כחלק ממלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז-אפריקאית. המורדים רצו להפיל את ממשלתו של נשיא הרפובליקה המרכז אפריקאית פרנסואה בוזיזה. בינואר 2014, תוארה בוסנגואה כעיר רפאים: "ריקה באופן מוזר ... ללא אנשים, רק בתים חרוכים וחלונות ראווה, גוש אחר גוש של דירות נטולות גג מושחרות, בנק נטוש, תחנת דלק מופשטת ממסגרות המתכת של מבנה שלה. משאבות, ובית עירייה מרוקן". האוכלוסייה, שמנתה פעם 50,000, ברחה בעיקר מהעיר כדי להימלט מאלימות קהילתית בין מוסלמים לנוצרים בעקבות מלחמת האזרחים. האוכלוסייה חיה בשני מחנות נפרדים - אחד למוסלמים ואחד לנוצרים. באפריל 2014, הותקפו כוחות צ'אדים שליוו שיירה של 540 התושבים המוסלמים האחרונים בעיירה בוסנגואה שבצפון מערב לגורה, צ'אד, על ידי מיליציה מקומית כשעברו בבוגילה. שלושה בני אדם נפצעו. ב־24 בפברואר 2021 כבשו כוחות הממשלה את בוסנגואה. מדיה וקבצים בנושא בוסנגואה בוויקישיתוף Étude méthodologique pour l'utilisation des données climatologiques de l'Afrique tropicale for sunshine hours Normales et records pour la période 2000-2016 à Bossangoa Nossiter, Adam (19 בינואר 2014). "Central African Town Is Left Charred, Empty and Hopeless Amid Violence". הניו יורק טיימס. {{cite news}}: (עזרה) "BOGUILA: Thousands flee gun battle as Chad withdraws from CAR". Voxafrica. 2014-04-16. אורכב מ-המקור ב-2014-04-29. נבדק ב-2014-04-29. "CAR gov't captures ex-President Bozize's stronghold, PM says". 24 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
מחטיים

מחטיים (שם מדעי: Pinales; בעבר: Coniferales) היא סדרה של צמחים וסקולריים חשופי זרע השייכת למחלקת המחטניים. מחקרים מולקולריים רבים מראים כי המחטיים הם קבוצה פרפילטית ביחס לגנטאים. משפחת אראוקריים (Araucariaceae) משפחת ספלוטיים (Cephalotaxaceae) משפחת ברושיים (Cupressaceae) משפחת אורניים (Pinaceae) משפחת פודוקרפיים (Podocarpaceae) משפחת סקידופיטיים (Sciadopityaceae) משפחת טקסיים (Taxaceae) מדיה וקבצים בנושא מחטיים בוויקישיתוף מחטיים, באתר ITIS (באנגלית) מחטיים, באתר NCBI (באנגלית) מחטיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מחטיים, באתר Tropicos (באנגלית) מחטיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טוז'ר

טוז'ר (בהונגרית: Tuzsér) הוא כפר על גדות נהר הטיסה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טוז'ר קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 693 תושבים ובשנת 2020 רק 802 תושבים. הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13. יהודים התיישבו בטוז'ר במחצית הראשונה של המאה ה-18. רובם היו סוחרים ובעלי משקים קטנים. משנת 1885 הייתה הקהילה מסופחת לקהילת מאנדוק. במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה, בראשית אפריל רוכזו יהודי טוז'ר בכמה בתים, ואחר כך הובלו לגטו קישווארדה. בסוף מאי שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. כמה גברים מהכפר יהודים הצליחו להסתתר אצל ידידים נוצריים. אחרי המלחמה לא חזרו יהודים לחיות בטוז'ר. מדיה וקבצים בנושא טוז'ר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוז'ר נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי טוז'ר שנרצחו בשואה פקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
בפעם הראשונה (סרט, 1959)

בפעם הראשונה (באנגלית: For the First Time; באיטלקית: Come prima) הוא סרט מוזיקלי בהפקה אמריקאית - איטלקית ומערב גרמנית משנת 1959 בבימויו של רודולף מאטה, עם מריו לנצה ויוהנה פון קוציאן בתפקידים הראשיים. זה סרטו האחרון של לנצה, הוא מת שישה שבועות לאחר שהסרט יצא לאקרנים. אלבום פסקול הסרט היה מועמד לפרס גראמי. הסרט צולם בבית האופרה של רומא, בקפרי, זלצבורג ובברלין. העלילה היא על זמר אופרה שמתאהב בבחורה חירשת. לנצה שר קטעים מהאופרות הליצנים, אותלו ואאידה וכן שירים כמו 'O sole mio. השיר המרכזי הוא "Come prima" שחובר בשנת 1950 באיטלקית ולנצה שר אותו בתרגום לאנגלית ("For the First Time") ומכאן שם הסרט. טוני קוסטה (מריו לנצה) הוא זמר אופרה מפורסם. הוא עושה צרות לאמרגנו טאבורי (קורט קסנר). קהל רב ממתין לפתיחת המופע של האופרה וטוני מרחם על אלה שנשארו בחוץ ושר לה בגשם שוטף את "לה דונה מובילה" מתוך ריגולטו. הקהל עוזב את האולם תוך קריאות בגנותו ורק ידידתו הרוזנת גלוריה (ז'ה ז'ה גאבור) מדברת בשבחו. טוני רוצה להימלט מהשערוריה ומחליט לנסוע לקפרי באופן סמוי (אינקוגניטו) אך בטיילו באי המקסים מזהים אותו צעירים ומבקשים ממנו לשיר והא שר את "Come prima" באנגלית. טוני שם לב שאחת הצעירות לא שמה לב לשירתו ומסתבר שהיא חרשת. הוא מתאהב בה ממבט ראשון ומסתבר לו ששמה קריסטה (יוהנה פון קוסיאן) וכי במלחמה נפלה פצצה על ביתם והיא שרדה יחידה אך התחרשה. היא מתגוררת בווילה של דודה פרופ' ברוקנר (ולטר רילה). היא מזמינה את טוני לחתונה של חברתה והוא שר שם את "'O sole mio". טוניו מחליט לחזור ברצינות למסע הופעות כדי לגייס כסף לניתוח שיחזיר לקריסטה את השמיעה. הוא מופיע בהצלחה בסטוקהולם, לונדון, וינה, ברלין ועוד. הכירורג פרופ' בסרט (וולטר רילה) מהסס בקשר לניתוח אך קריסטה לוחצת כי ללא שמיעה אינה רוצה להתחתן. הניתוח מצליח אך בלונדון הם הולכים בגשם וקריסטה מצטננת ושמיעתה נחלשת שוב. טוניו מטביע את צערו בשתייה ובהשתוללות במועדון חברים בקפרי. כולם נעצרים לפני משפט אך חבריו האיטלקים אומרים שטוני אינו אשם וגם גלוריה מלמדת עליו זכות. טוניו משוחרר והשמיעה של קריסטה חוזרת. הוא מרוצה מכך ומהעובדה שיש לו חברים שמגינים עליו וחוגג בהופעה של אאידה כשקריסטה השומעת, צופה בו. "בפעם הראשונה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בפעם הראשונה", באתר AllMovie (באנגלית) "בפעם הראשונה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בפעם הראשונה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון ל"בפעם הראשונה", באתר יוטיוב בפעם הראשונה, באתר TCM מריו לנצה שר "בפעם הראשונה", באתר יוטיוב מריו לנצה שר "O Sole Mio" ב"בפעם הראשונה", באתר יוטיוב מריו לנצה שר שיר בירה בגרמנית ושיר קוטף האננס, באתר יוטיוב ז'ה ז'ה גאבור ומריו לנצה ב"בפעם הראשונה", באתר יוטיוב מריו לנצה שר "Vesti La Giubba" מתוך "בפעם הראשונה", באתר יוטיוב מריו לנצה במערכה האחרונה של אותלו ב"בפעם הראשונה", באתר יוטיוב מריו לנצה שר ב"אאידה" בסצנת הסיום של "בפעם הראשונה", באתר יוטיוב
אלסי וייטאקר מרטינז

אלסי וייטאקר מרטינז (באנגלית:Elsie Whitaker Martinez ‏; 1 במרץ 1890 - 31 בינואר 1984) הייתה ידועה ביופייה בנעוריה ובגיל מבוגר. היא הייתה המוזה של סופרים ואמנים מפורסמים ומקורבת לרוב האנשים בקהילה הבוהמיינית של צפון קליפורניה. אלסי וייטאקר נולדה ב־1 במרץ 1890 במניטובה, קנדה, בתו של הסופר וכתב המלחמה הרמן וייטאקר. היא ומשפחתה עברו לפיידמונט, קליפורניה בשנת 1902. וייטאקר פגשה את הצייר חבייר מרטינז במסעדה בסן פרנסיסקו. הוא מצא בה נושא מושלם, ושרטט אותה והתחיל את סדרת הציורים והרישומים אלסי שלו. לאחר רעידת האדמה של 1906 עבר מרטינז לפיידמונט. חודשים לאחר מכן, הוא הציע נישואים לוייטאקר בת ה-18, שכבר הבטיחה להינשא לפחות לארבעה גברים נוספים, שהיו חברים של אביה. כשבחרה במרטינז אמרה, "החלטתי לבחור את מי שייתן לי את החיים המעניינים ביותר." מרטינז, בן 37, היה צעיר רק בשנתיים מאביה של אלסי. בני הזוג נישאו באוקטובר 1907. לחבייר מרטינז ואלסי וייטאקר מרטינז נולדה בת ב -13 באוגוסט 1913, מיקאלה מרטינז (1913–1989) היא הפכה לאמנית ידועה. בשנת 1944 נישאה לאמן ראלף דוקאס ושינתה את שמה למיקלה מרטינז דוקאס. בשנים 1962 ו-1963, אלסי התראיינה בהרחבה לתיעוד בע"פ כחלק מסדרה על ההיסטוריה האמנותית והתרבותית של מפרץ סן פרנסיסקו. הראיון נערך לבקשתו של ג'יימס די הארט, פרופסור לאנגלית, ששימש כיועץ. היא עברה לסן פרנסיסקו בשנת 1981, לאחר שהתגוררה שנים רבות בכרמל. היא מתה ב -31 בינואר 1984 בסן פרנסיסקו לאחר מחלה קצרה. היא הייתה בת 93. היא קבורה בבית הקברות סן קרלוס במונטריי, קליפורניה. מדיה וקבצים בנושא אלסי וייטאקר מרטינז בוויקישיתוף Mrs. Elsie Martinez Dies at 93, Obituary". Monterey Peninsula Herald. February 3, 1984. p. 4. Piedmont Community Calendar 1997. Historical information about Piedmont written by Ann Swift. Printed 1996 by the City of Piedmont. Micaela Martinez DuCasse - Biography, www.askart.com San Francisco Bay Area Writers and Artists, Elsie Whitaker Martinez, oac.cdlib.org
אוקרושקה

אוקרושקה (ברוסית: окро́шка) הוא מרק רוסי על בסיס יוגורט, עם ביצים וירקות. אוקרושקה הקלאסי עשוי בדרך כלל מירקות טריים, תפוחי אדמה מבושלים, ביצים קשות, בשר, ויש המוסיפים קוואס. כמו כן, נהוג להוסיף למרק שמנת חמוצה. יש המחליפי את הקוואס במים מינרליים. האוקרושקה תמיד מוגש קר, ולעיתים אף מוסיפים לו קוביות קרח על מנת לשמור על הטמפרטורה הקרה שלו במזג אוויר חם. מדיה וקבצים בנושא אוקרושקה בוויקישיתוף ליאורה חוברה, צונן ומרענן - אוֹקְרוֹשקַה: מרק רוסי על בסיס יוגורט, עם ביצים וצנוניות, באתר Xnet‏, 28 במאי 2019 גליה 1956, אוקרושקה על קוואס - מתכון קלאסי ו-9 אפשרויות להכנת מרק קר, באתר iw.womanexpertus.com, ‏2018-11-16 Val Snow, Okroshka על קפיר: טעם קיץ אמיתי. וִידֵאוֹ, באתר Healthy Food Near Me, ‏2021-08-06 AnydayGuide, Okroshka Day in Russia / May 30, 2021, AnydayGuide (באנגלית בריטית) Serve a portion definition and meaning | Collins English Dictionary, www.collinsdictionary.com (באנגלית)
יחסי איראן–קוסובו

יחסי איראן–קוסובו הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן לבין רפובליקת קוסובו. כיום בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ואיראן אינה מכירה בקוסובו כמדינה עצמאית ורואה בה כחלק משטחה של סרביה. ב-13 במרץ 2008 הודיע נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד, כי איראן, לאחר שבחנה את הנושאים והתנאים של האזור, החליטה שלא להכיר בעצמאותה של קוסובו. בתחילת מרץ 2008 אמר גולאמרסה אנסארי, שגריר איראן ברוסיה, כי "לשאלה זו יש היבטים חשובים מאוד. בכנות, האו"ם חילק את אחד מחבריו לשני חלקים, אם כי סעיף 1244 מאשר את שלמותה הטריטוריאלית של סרביה. זהו אירוע מוזר מאוד. אנו חושבים שמדינות מסוימות מנסות להחליש ארגונים בינלאומיים. כיום איראן בוחנת את שאלת עתידה של קוסובו. איראן... מביעה את דאגתה מהיחלשות הארגונים הבינלאומיים". בספטמבר 2011 ביקר סגן שר החוץ של איראן, מוחמד אקונדזאדה, בסרביה במהלך פגישת מועצת ה-NAM השנתית שהתקיימה בבלגרד באותה שנה, והצהיר כי איראן אינה מכירה בקוסובו כמדינה ריבונית. באפריל 2012, במהלך ביקור בבלגרד, אמר סגן שר החוץ האיראני, ראמין מהמנפרסט, כי איראן תדבק בהחלטתה לא להכיר בעצמאותה של קוסובו. יחסי החוץ של איראן יחסי איראן–סרביה RTS – Nesvrstani ponovo u Beogradu (Serbian) Iran ne priznaje Kosovo, Kurir, 7 September 2011. Tehran will not recognize Kosovo, International Radio Serbia, 11 April 2012
יחסי מונגוליה–פקיסטן

יחסי מונגוליה–פקיסטן הם יחסי החוץ בין מונגוליה לפקיסטן. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 ביולי 1962. ב-5 בנובמבר 2018 התקיימה באסלאמאבאד בין שרי החוץ של שתי המדינות במהלכה הם הסכימו לקיים שותפות בתחומים, כגון פוליטיקה, כלכלה, מסחר, תרבות, חינוך, תיירות וחקלאות. פקיסטן מיוצגת במונגוליה באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין. מונגוליה אינה מיוצגת בפקיסטן לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה. מדיה וקבצים בנושא יחסי מונגוליה–פקיסטן בוויקישיתוף כינון יחסים דיפלומטיים באתר משרד החוץ המונגולי פגישת ייעוץ ראשונה של מונגוליה ופקיסטן שהתקיימה באסלאמאבאד באתר montsame‏, 6 בנובמבר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.