laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוהנס פטר

יוהנס פטר (בגרמנית: Johannes Vetter; נולד ב-26 במרץ 1993) הוא אתלט גרמני, אלוף העולם (לונדון 2017), בעל התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה בהטלת כידון (97.76 מטר), המדרגת אותו במקום השני בכל הזמנים אחרי יאן ז'לזני מצ'כיה. פטר נולד וגדל בדרזדן שבגרמניה. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בסוף אוגוסט 2015 סיים פטר במקום שביעי בהטלת כידון בתוצאה של 83.79 מטר. באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם בתחילת יולי 2016 הוא סיים במקום 16 בהטלת כידון בתוצאה של 79.98 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 85.32 מטר, שישה סנטימטר פחות מקשורן וולקוט מטרינידד וטובגו שזכה במדליית הארד. בתחרות שנערכה בדוחה במאי 2017 קבע בהטלת כידון שיא אישי חדש של 89.68 מטר ובהמשך באותה שנה זכה באליפות גרמניה בשיא אליפות חדש של 89.35 מטר. בתחרות שנערכה בלוצרן שבשווייץ ב-11 ביולי אותה שנה הוא קבע בהטלת כידון שיא גרמני חדש של 94.44 מטר, לפני בן ארצו תומאס רולר (89.45 מטר), שיפור של כמעט חמישה מטרים לשיאו ותוצאה המדרגת אותו במקום השני בכל הזמנים לאחר יאן ז'לזני מצ'כיה. באותה תחרות הוא קבע ארבע פעמים תוצאה מעבר ל-90 מטר. באליפות העולם שנערכה בלונדון בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 89.89 מטר, לפני יקוב ודלייך (89.73 מטר) ופטר פרידריך (88.32 מטר), שניהם מצ'כיה. בעקבות הישגיו הוכתר כאתלט השנה באירופה. בתחרות שנערכה בלייריה, פורטוגל ב-1 במרץ 2018 הוא קבע בהטלת כידון תוצאה של 92.70 מטר. באליפות אירופה שנערכה בתחילת אוגוסט הוא סיים במקום חמישי בהטלת כידון בתוצאה של 83.27 מטר. באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בתחילת אוקטובר 2019 הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 85.37 מטר, אחרי אנדרסון פטרס מגרנדה (86.89 מטר) ומגנוס קירט מאסטוניה (86.21 מטר). בתחרות שנערכה בחוז'וב, פולין ב-6 בספטמבר 2020 קבע פטר בהטלת כידון שיא לאומי חדש של 97.76 מטר, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים. באולימפיאדת טוקיו (2020) סיים תשיעי בהטלת כידון בתוצאה של 82.52 מטר. הטלת כידון: 97.76 מטר (2020), שיא גרמניה מדיה וקבצים בנושא יוהנס פטר בוויקישיתוף יוהנס פטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוהנס פטר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי יוהנס פטר, באתר olympedia.org יוהנס פטר, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית יוהנס פטר, באתר ליגת היהלום
אליהו יעקב נסים

הרב אליהו יעקב נסים (1804–1869) היה שד"ר ירושלמי וחבר בית הדין של העדה הספרדית בעיר. נולד בסלוניקי שביוון בשנת 1804 לרב יעקב נסים וריינא נסים. שורשי המשפחה בחבל קאסטילייה שבספרד עת עוד היו נקראים משפחת 'בנדיטו-ברוך' ממגורשי ספרד. עלה לישראל בשנת 1832 (ה'תקצ"ב), ונישא לרבקה. בין השנים 1856–1859 יצא כשד"ר לערי המערב הפנימי בצפון אפריקה מטעם כוללות הספרדים בירושלים, ובשנת 1863 יצא בשנית לשליחות בצפון אפריקה מטעם כוללות חברון. שימש כדיין של עדת הספרדים בעיר העתיקה בירושלים. מקום מושבו כדיין היה בית הכנסת ק"ק (קהל קדוש) גדול - בית הכנסת יוחנן בן זכאי - שבארבעת בתי הכנסת הספרדיים בעיר העתיקה. בשנת 1856 חתום על תעודות ההקמה של בית ספר למל בעיר העתיקה. נשא לאשה את רבקה ונולדו להם ארבעה ילדים: הרב שמואל נסים, ריינה, רחל, וחיים נסים. הלך לעולמו ב-2 ביוני 1869 (כ"ג בסיוון ה'תרכ"ט). הוספד על ידי הרב רחמים שאלתיאל יעקב ניניו בפרשת שלח לך בשבוע הפטירה. נקבר בהר הזיתים לצד אשתו רבקה בחלקת בוראק של הספרדים. Rabbi Eliyahu Nissim, באתר Geni משה דוד גאון, "אליהו ב"ר יעקב נסים", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 470, באתר היברובוקס קבר אליהו יעקב נסים באתר של הר הזיתים ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל נסים

הרב שמואל נסים (1840–1916) היה אב בית הדין של העדה הספרדית בירושלים, מרבני העדה וממייסדי ומנהלי בית החולים משגב לדך. נולד בירושלים בשנת 1840 (ה'תר"א) לרבקה ולרב אליהו יעקב נסים. בשנת 1897 נבחר לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית בירושלים. בהמשך שימש כחבר בית הדין של העדה בירושלים, ובשנת 1900 (ה'תר"ס) מונה לשמש כאב בית הדין. תחתיו שימשו כחברי בית הדין הרב שלום הדאיה, הרב אברהם גאגין והרב אברהם ביג'אג'ו. שימש כגבאי בית החולים "משגב לדך" בירושלים, ונמנה עם מנהליו ומייסדיו בשנת ה'תר"ם לצד הרב מרדכי ישראל והרב גבריאל שבתי. כן שימש במשך כ-28 שנים כגבאי צדקה של עניי כוללות הספרדים בירושלים. בשנת 1906 נבחר שוב לשמש כחבר בוועד העדה הספרדית לצד הרב נחמן בטיטו, הרב חיים משה אלישר והרב יעקב מאיר. בשנת זו, כשנפטר החכם באשי האחרון, הרב יעקב שאול אלישר, ספד לו הרב שמואל נסים ליד מיטתו ביציאה מבית הרב בדרך ההלוויה להר הזיתים. הרב שמואל התבקש לאחר מותו ברכה למלא את מקומו אך לא רצה, ובשנת 1907 מונה הרב אליהו משה פאניזיל לראשון לציון. כן ספד לרב חיים חזקיהו מדיני בבית הכנסת אשר בחצר משגב לדך. במשך כ-40 שנה עבד ברבנות הדתית ושימש את מוסדות הקהילה של העדה הספרדית, במיוחד התבלט בחלוקת מזון לעניי העיר ירושלים, שימש כמנהל וראש ועד קופת התמחוי, והיה ממונה על כשרות המצות של העדה הספרדית. הלך לעולמו ב-1 ביולי 1916 (ל' סיוון ה'תרע"ו) ונקבר בחלקת בוראק של הספרדים בהר הזיתים. הספידו אותו בביתו הרב אברהם ביג'אג'ו, ליד ביתו הראשון לציון הרב אליהו משה פאניז'יל, וכן הרב אברהם רומאנו. הרב שמואל נסים השאיר אחריו חיבור ספר דרושים בכתב יד, וחלק מחידושיו הודפסו ב'המאסף' בעריכת הרב בן ציון אברהם קואינקה, ובמספר ספרים נוספים של רבני התקופה. נישא ללאה, ויחד נולדו להם שני בנים: הרב יעקב חי בכור נסים, ואליהו נסים. מאוחר יותר נישא לתמר, ונולדו להם שני ילדים נוספים: משה נסים, ומרדכי נסים. משה דוד גאון, "שמואל ב"ר אליהו נסים", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 471, באתר היברובוקס הרה"ג שמואל נסים ז"ל, החרות, 3 ביולי 1916 Rabbi Shmuel Nissim, באתר Geni כרטיס הקבר של שמואל נסים, באתר הר הזיתים הודעה רשמית בדבר הבחירות לועד הספרדים, השקפה, 27 באוגוסט 1897 קול קורא לעזרה, מחזיקי הדת, 4 במאי 1906 ההכנות לבחירת חכם באשי חדש, השקפה, 1 באוגוסט 1906 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יעקב חי בכור נסים

הרב יעקב חי בכור נסים (1854 – ג' בניסן ה'תש"ח, 12 באפריל 1948) היה חבר ועד העדה הספרדית בירושלים וגבאי כוללות העדה בעיר, ממייסדי בית הכנסת הספרדי הגדול בשכונת ימין משה. נולד בירושלים בשנת 1854 (ה'תרי"ד) כבן בכור ללאה ולרב שמואל נסים. הכינוי "בכור" נוסף לשמו בשל היותו בכור. בצעירותו למד בבית המדרש דורש ציון, ובהמשך בישיבת תפארת ירושלים. שימש כגבאי כוללות הספרדים בירושלים, וחבר וועד העניים והוועד הכללי של העדה, ונמנה עם מייסדי בית הכנסת הספרדי הגדול בשכונת מגוריו - ימין משה. בבית הכנסת שימש כגבאי בשנותיו הראשונות, ובהמשך כחזן. שימש כיושב ראש וועד שכונת ימין משה, וניהל חנות לממכר עיתונים וספרים ברחוב היהודים בעיר, והוציא לאור ספר ששמו 'בן-גוריון' בלאדינו "Libro de Bin Gurion". נישא לג'אמילה, ויחד נולדו להם: משה בר-נסים (לימים עוזרו של אליעזר בן-יהודה בהחייאת השפה העברית), יצחק חי נסים, ארמנדו נסים, אלברטו נסים, אברהם נסים, חוזה (יוסף) נסים, ויקטוריה (נסים) טוקטלי, פרלה (נסים) מזרחי. כמו כן היה נשוי לרחל קלדרון, ולחנה קרוואני. היה מאחרוני המפונים משכונת ימין משה עקב הפגזות והירי של הצבא הירדני על השכונה. מסופר כי אפילו אחד המטחים של היריות של הצבא הירדני בזמן תפילה בבית הכנסת שייסד, לא גרם לו לזוז קמעה כי היה בעת התפילה, בעוד שאר מתפללי בית הכנסת השתטחו על הרצפה מחמת צליפות הכדורים. בכור נסים המשיך את התפילה ולא נע או זע ממקומט עד אשר סיים את התפילה עד תומה... הלך לעולמו ב-12 באפריל 1948 (ג' בניסן ה'תש"ח) ונקבר בבית הקברות סנהדריה שבירושלים. משה דוד גאון, "יעקב חי המכונה בכור נסים", יהודי המזרח בארץ ישראל ח"ב, ירושלים, תרצ"ח, עמ' 470, באתר היברובוקס Yakov Hai Bechor Nissim, באתר Geni נדב שרגאי, ארבעים שנה של מחאה חברתית, באתר הארץ, 3 באפריל 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרסי רוג'רס

דרסי ד. רוג'רס ג'וניור (באנגלית: .Darsie D. Rogers, Jr) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כסגן ראש סוכנות הפחתת האיום שבמחלקת ההגנה (אנ'). רוג'רס התגייס ב-1988, שירת כקצין בגדוד התמיכה ה-24 של דיוויזיית החי"ר ה-24 ולחם עמו במלחמת המפרץ. לאחר שהוכשר כקצין בכוחות המיוחדים, שירת כקצין בגדוד השלישי של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, והשתתף עמו במאמצי הסיוע לפליטים הכורדים מצפון עיראק. פיקד פלוגה ושימש קצין האג"ם של הגדוד שנטל חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. בשנים 2000–2002 שימש קצין מבצעים במחלקת המבצעים המיוחדים של אגף המבצעים במטות המשולבים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד וקצין אג"ם של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, עמה נלחם במלחמת עיראק. ביולי 2003 מונה למפקד הגדוד השלישי בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית שהוצבה בעיראק. לאחר שנתיים בתפקיד עבר לשרת במטה פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא. בנובמבר 2007 מונה למפקד קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית ולמפקד הכוח המשותף למבצעים מיוחדים שפעל באזור מפרץ הפרסי. ביולי 2009 מונה לעוזר מיוחד למפקד פיקוד צפון של ארצות הברית. באוגוסט 2010 מונה למפקד הכוח המשותף למבצעים מיוחדים של כוחות ארצות הברית בעיראק והשתתף עמו ב"מבצע שחר חדש". בפברואר 2012 מונה לסגן מפקד דיוויזיית החי"ר הרביעית והועלה לדרגת בריגדיר גנרל. במרץ 2013 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא. במאי 2014 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים הראשון, פיקוד חדש שהוקם במטרה לאגד יחידות מהכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. באוקטובר 2015 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד המבצעים המיוחדים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. באוגוסט 2018 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן ראש סוכנות הפחתת האיום שבמחלקת ההגנה (אנ'). רוג'רס בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת אובורן, תואר שני מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה A&M, ותואר שני מאוניברסיטת חיל האוויר. מדיה וקבצים בנושא דרסי רוג'רס בוויקישיתוף ביוגרפיה Special Operations Command Central welcomes new commander, אתר צבא ארצות הברית, 29 באוקטובר 2015 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דרסי רוג'רס".
קונסטנטינוס לאיפיס

קונסטנטינוס לאיפיס (ביוונית: Κωνσταντίνος Λαΐφης; נולד ב-19 במאי 1993) הוא כדורגלן קפריסאי המשחק באפואל ניקוסיה בעמדת הבלם ולעיתים גם כמגן שמאלי וכקשר. לאיפיס התחיל את הקריירה שלו באנוסיס נאון פראלימני. בגיל 16 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של נוטינגהאם פורסט. בינואר 2012 חזר לקפריסין כאשר חתם באנורתוסיס פמגוסטה. לאיפיס ערך את הופעת הבכורה שלו בפמגוסטה בניצחון 0–3 נגד אפופ קיניראס במסגרת הגביע הקפריסאי. בקיץ 2013 לאיפיס הושאל לאלקי לרנקה ובינואר 2014 חזר לפמגוסטה. ביוני 2016 חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית, אך כעבור זמן קצר הושאל לסטנדרד לייז' הבלגית לשנתיים עם אופציית רכישה. ב-13 באוגוסט 2024 חזר לקפריסין וחתם באפואל ניקוסיה. לאיפיס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קפריסין בניצחון 0–5 נגד אנדורה במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-13 בנובמבר 2016 לאיפיס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד גיברלטר במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. קונסטנטינוס לאיפיס, באתר Transfermarkt קונסטנטינוס לאיפיס, באתר Soccerway קונסטנטינוס לאיפיס, באתר WorldFootball.net קונסטנטינוס לאיפיס, באתר National Football Teams קונסטנטינוס לאיפיס, באתר FootballDatabase.eu
1924 בקולנוע

ערך מורחב – 1924 מרקוס לואו, כעלי בתי קולנוע לואוס, רוכש את סרטי מטרו, אולפני סמואל גולדווין ואולפני לואי ב. מאייר ויוצר את חברת MGM. העיר ללא יהודים – סרט אוסטרי תאוות בצע – סרט בבימויו של אריך פון שטרוהיים   פיטר פן – בכיכובה של בטי ברונסון אגדת יסטה ברלנג (אנ') בבימויו של מוריץ סטילר ובהופעת הבכורה של גרטה גרבו באסטר קיטון (1917–1941) לורל והארדי (1921–1943) Our Gang ‏(1922–1944) 1923 בקולנוע 1924 1925 בקולנוע שנים בקולנוע סרט קולנוע מדיה וקבצים בנושא 1924 בקולנוע בוויקישיתוף "FILM WORLD". The West Australian. Perth: National Library of Australia. 19 באוקטובר 1934. p. 2. נבדק ב-19 באפריל 2014. {{cite news}}: (עזרה) Quigley Publishing Company "The All Time Best Sellers", International Motion Picture Almanac 1937-38 (1938) p 942 accessed 19 April 2014 "WHICH CINEMA FILMS HAVE EARNED THE MOST MONEY SINCE 1914?". The Argus (Melbourne, Vic. : 1848 - 1956). Melbourne, Vic.: National Library of Australia. 4 במרץ 1944. p. 3 Supplement: The Argus Weekend magazine. נבדק ב-6 באוגוסט 2012. {{cite news}}: (עזרה)
יחסי גינאה–ישראל

יחסי גינאה-ישראל הם היחסים הדיפלומטיים בין גינאה לישראל. לישראל היו יחסים דיפלומטיים גם עם גינאה הצרפתית עד 1958, כשהפכה לעצמאית.. בשנת 1958 ישראל הכירה גם בגינאה העצמאית. ב-1967 גינאה ניתקה את היחסים עם ישראל. לאחר 49 שנים, חודשו היחסים בין המדינות ביולי 2016. ב-2014 ישראל העבירה ציוד של אלקטרוניקה וחומרי גלם בסך של 4,130,000$, כשגינאה העבירה בעיקר יהלומים בסך של 6,950,000$. ב-2015 ישראל לא ייבאה יהלומים מגינאה והובילה את היבוא לכ-23,000$. הייצוא הישראלי לגינאה הסתכם ב-3,660,000$ באותה שנה. מדיה וקבצים בנושא יחסי גינאה–ישראל בוויקישיתוף Zeff, Michael (20 ביולי 2016). "Israel and Guinea announce diplomatic relations". Ynetnews. נבדק ב-21 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) ישראל - גינאה הצרפתית, הארץ, 3 בנובמבר 1958 Ahren, Raphael (20 ביולי 2016). "After 49 years, Israel renews diplomatic ties with Guinea". Times of Israel. נבדק ב-21 ביולי 2016. {{cite news}}: (עזרה) איתמר אייכנר, אחרי נתק של 49 שנה: חודשו היחסים עם גינאה, באתר ynet, 20 ביולי 2016 "What does Israel export to Guinea? (2014)". The Observatory of Economic Complexity. 2014. אורכב מ-המקור ב-2020-06-05. נבדק ב-3 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "What does Guinea export to Israel? (2014)". The Observatory of Economic Complexity. 2014. אורכב מ-המקור ב-2017-02-10. נבדק ב-3 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "What does Guinea export to Israel? (2015)". The Observatory of Economic Complexity. 2015. אורכב מ-המקור ב-2020-06-05. נבדק ב-3 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) "What does Israel export to Guinea? (2015)". The Observatory of Economic Complexity. 2015. אורכב מ-המקור ב-2020-06-05. נבדק ב-3 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה)
מוסט

האם התכוונתם ל... מדיה מוסט – חברת החזקות בתחום התקשורת שהתקיימה בשנים 1997—2001 מוסט (צ'כיה) – עיר בצ'כיה מחוז משנה מוסט – מחוז משנה בצ'כיה מסטי – עיר בבלארוס ששמה היידי הוא מוסט מוסטי ויילקיה – עיירה באוקראינה שאחד משמותיה היידים הוא מוסט מוסט (זואולוגיה) סאנסקי מוסט – עיר ורשות מקומית בצפון הפדרציה של בוסניה והרצגובינה קוזנצקי מוסט – הוא אחד הרחובות העתיקים במוסקבה אישים דון מוסט – שחקן יהודי אמריקאי יוהאן מוסט – אנרכיסט ונואם גרמני-אמריקאי קטגוריהשמות משפחה גרמניים
אוסטי נד לבם (מחוז)

מחוז אוסטי נד לבם או מחוז אוסטצקי (בצ'כית: Ústecký kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, הממוקם בחלקה הצפון-מערבי של בוהמיה ההיסטורית. המחוז נקרא על שם בירתו אוסטי נד לבם. מחוז אוסטי נד לבם, מחולק לשבעה מחוזות משנה (אוקרס, Okres): מחוז משנה דצ'ין (אנ') מחוז משנה חומוטוב (אנ') מחוז משנה ליטומריצה (אנ') מחוז משנה לואוני (אנ') מחוז משנה מוסט (אנ') מחוז משנה טפליצה (אנ') מחוז משנה אוסטי נד לבם (אנ') מאז 1 בינואר 2003 מחולק המחוז מבחינה מנהלית גם ל-16 עיריות בעלות שטח שיפוט מורחב. מדיה וקבצים בנושא אוסטי נד לבם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוסטי נד לבם (בצ'כית) אתר הממשל של מחוז אוסטי נד לבם (בצ'כית) אוסטי נד לבם, ברשת החברתית פייסבוק אוסטי נד לבם, ברשת החברתית LinkedIn אוסטי נד לבם, סרטונים בערוץ היוטיוב
ליברץ (מחוז)

מחוז ליברץ או מחוז ליברצקי (בצ'כית: Liberecký kraj) הוא אחד מ-13 מחוזות של הרפובליקה הצ'כית, הממוקם בצפונה של בוהמיה ההיסטורית. המחוז נקרא על שם בירתו ליברץ. מחוז אוסטי נד לבם, מחולק לארבעה מחוזות משנה (אוקרס, Okres): מחוז משנה צ'סקה ליפה (אנ') מחוז משנה יבלונץ נד ניסואו (אנ') מחוז משנה ליברץ (אנ') מחוז משנה סמילי (אנ') ברמה הנמוכה יותר של החלוקה המנהלית של הרפובליקה הצ'כית, מצויות הקהילות (obcí), מעין מועצות אזוריות. במחוז ליברץ ישנן 215 קהילות כאלו: 65 במחוז משנה סמילי, 59 במחוז משנה יבלונץ נד ליסו, 57 במחוז משנה צסקה ליפה ו-34 במחוז משנה ליברץ. מדיה וקבצים בנושא ליברץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליברץ (בצ'כית) אתר הממשל של מחוז ליברץ (בצ'כית) ליברץ, ברשת החברתית פייסבוק ליברץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ליברץ, ברשת החברתית אינסטגרם ליברץ, ברשת החברתית LinkedIn ליברץ, סרטונים בערוץ היוטיוב
חדשות הלילה

חדשות הלילה היא מהדורת חדשות אשר מסכמת את חדשות היום בהנחיית עקיבא נוביק. אשר משודרת בערוץ כאן 11. התוכנית משודרת בימי חול בשעות 22:30–23:00. בין היתר, משודר בסוף התוכנית יומן האירועים הצפויים ליום שלמחרת. המהדורה שודרה לראשונה ב-21 במאי 2017, בתחילת השבוע השני של שידורי התאגיד, לאחר שבשבוע הראשון שודרו מבזקים בלבד. התוכנית שודרה במתכונת מצומצמת של רבע שעה במשך שבועיים, והמתכונת המלאה החלה ב-4 ביוני. רומי נוימרק הגישה את התוכנית מיום תחילת שידוריה עד לעזיבה שלה ב-29 ביוני 2022 עקב יציאתה לחופשת לימודים ורילוקיישן לקיימברידג' (מסצ'וסטס). אתר האינטרנט הרשמי של חדשות הלילה דווקא בתקופה הזו שהחדשות דוחקות ומנכרות - באתי להזכיר פעם ביום שהתמונה תמיד הרבה יותר גדולה מזו שאפשר להציג בתוכנית בטלוויזיה", באתר Twitter ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחום תא-שמע

נחום תא-שמע (נולד ב-22 ביוני 1953) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק כקשר בקבוצות הפועל ירושלים, הפועל חיפה ובית"ר ירושלים, וכן בנבחרת ישראל. עמדתו במגרש ברוב חייו הייתה עמדת הקשר האחורי והוא הצטיין בבעיטותיו החזקות ובכושרו הרב. רוב חייו שיחק תא-שמע בהפועל ירושלים, בה הוא נחשב עד היום לאחד מסמליה הבולטים. היה שותף לזכייתה ההיסטורית בגביע המדינה בשנת 1973, ואף כבש את אחד משני השערים במשחק. כשחקן הפועל ירושלים רשם נחום תא-שמע שתי הופעות בינלאומיות במדי נבחרת ישראל, הראשונה נגד ארצות הברית ב-1973 והשנייה נגד יוון שש שנים מאוחר יותר. העברתו של נחום תא-שמע ליריבה העירונית בית"ר עוררה מחלוקות וריבים בין אוהדי הקבוצות ומנהליה. על אף ההדים שעוררה, העברתו לא נחשבה למוצלחת, ותא-שמע סבל מפציעות חוזרות ונשנות שהשביתו אותו מפעילות (קרע במיניסקוס). לאחר פרישתו מכדורגל, אימן תא-שמע בין היתר את מכבי עירוני אשדוד בעונת 1986/1987. וכן קבוצות נוער וכיום הוא מתגורר בירושלים ומאמן את קבוצת הנוער של הפועל קטמון ירושלים. נחום תא-שמע, אשר מכונה על ידי אוהדי הפועל ירושלים בשם "מספר 5 האגדי", בעט את בעיטת הפתיחה במשחק השני של קבוצת הפועל קטמון ירושלים, ומונה כחבר בהנהלת הקבוצה על תקן "שחקן עבר בהפועל ירושלים" כיום נחום משמש כסקאוט וכיועץ לסוכנות שחקני הכדורגל TFM. בנו בני תא-שמע הוא סוכן שחקני כדורגל. מדיה וקבצים בנושא נחום תא-שמע בוויקישיתוף נחום תא-שמע, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל נחום תא-שמע, באתר Transfermarkt נחום תא-שמע, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Sale el Sol (שיר)

Sale el Sol (באנגלית: The Sun Comes Out, ובעברית: השמש זורחת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה התשיעי, Sale el Sol. השיר יצא לאור ב-4 בינואר 2011, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 במצעד המקסיקני, ה-8 במצעד הספרדי, וה-10 במצעד השירים הלטיניים. השיר נכתב והופק על ידי שאקירה ולואיס פרננדו אוצ'ואה. השיר הוא בשפה הספרדית, והוא בסגנון רוק אלטרנטיבי. השיר נבחר להיות שיר הנושא מן האלבום, והשם שלו הוא כשמו של האלבום. במאי הוידאו קליפ של השיר היה ז'אומה דה לאיגואנה. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של שאקירה ב-8 בפברואר 2011. תחילה, ניתן לראות את שאקירה כשהיא שרה למיקרופון ומאחוריה נמצאת להקה, אשר מנגנת בתופים וגיטרות. בסמוך למאורע מתחיל לרדת שלג. בין לבין ניתן לראות את שאקירה כשהיא בורחת מבית דמוי מבוך. נכון לאוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-120 מיליון צפיות, והוא הקליפ ה-26 של שאקירה אשר עשה זאת. בשיאו הצליח השיר להיכנס אל המקום ה-1 במצעד המקסיקני. סרטון השיר "Sale el Sol" באתר יוטיוב RadioNotas, ‏2011-02-19 Wayback Machine, ‏2013-06-21 Shakira, Billboard Pareles, Jon (2010-10-14). "Shakira Conquers New Arenas on 'Sale el Sol'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-11-12. "Sale El Sol". Rolling Stone. נבדק ב-2017-11-12. shakiraVEVO (2011-02-08), Shakira - Sale El Sol (Official Video), נבדק ב-2017-11-12 YouTube Stats of Shakira - Sale El Sol (Official Video), kworb.net Shakira YouTube Statistics and History, kworb.net "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-03-16. Certificados Musicales Amprofon, www.facebook.com Wayback Machine, ‏2013-06-21 Shakira: Receipts, ATRL (באנגלית)
שמשי-אדד השני

שמשי-אדד השני היה מלכה ה-57 של אשור לפי רשימת המלכים האשורית. הוא שלט באשור בשנים 1585-1580 לפנה"ס. שלטונו נגמר בתחילת התקופה האפלה של אשור, תקופה שבה נכתבו מעט מאוד תעודות ביחס לשנים קודמות.
The One (שיר של שאקירה)

The One (בעברית: האחד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה החמישי, Laundry Service. השיר יצא לאור ב-12 ביוני 2002, כסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום. השיר יצא כסינגל באירופה בלבד, ולא פורסם בארצות הברית. אפיק רקורדס תכננו להוציא את השיר גם בארצות הברית, אך בשל הצלחתו המועטה של "Objection (Tango)", הוחלט לבסוף כי השיר לא יצא שם כסינגל. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-17 במצעד שבשווייץ, ה-5 במצעד שבפורטוגל, וה-15 במצעד שבצרפת. השיר נכתב על ידי גלן בלארד ושאקירה, והוא הופק על ידי שאקירה גם כן. השיר נכתב על האהבה הבודדת של שאקירה, ועל הבעתה ותודתה על האהבה שניתנה לה. אף על פי שהשיר הפך לחביב על הקהל, הצלחתו במצעדי הפזמונים הייתה פושרת. שאקירה כמעט ולא ביצעה את השיר בהופעות, פרט לכמה מופעים שנכללו בסיבוב ההופעות השלישי שלה, "Tour of the Mongoose". היא ביצעה את השיר מספר מועט של פעמים בסמוך ליציאתו כסינגל. לשיר יצאה גרסה שנכללה באלבום Laundry Service, וגרסה שנייה אשר נכללה בוידאו קליפ שלו, ובנוסף לכך, הייתה זו שנשלחה לרדיו. סינגל מקסי "The One" (המיקס של גלן רדיו) – 3:47 "The One" (גרסת האלבום) – 3:43 "Whenever, Wherever" (הרמיקס של חמאד בל) – 3:48 "(Te Aviso, Te Anuncio (Tango" (רמיקס הטנגו של גיגי ד'אגוסטינו) – 6:10 סינגל-משופר "The One" (המיקס של גלן) "(Objection (Tango" (גרסתו של אפרו פאנק) "Objection (Tango)" (המאש של פרילאנס הלרייזר) "The One" (וידאו קליפ) הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר לא הועלה לערוצה של שאקירה, אך בכל זאת הועלה ליוטיוב, ולא צבר צפיות מרובות. בקליפ ניתן לראות את שאקירה, כשהיא הולכת בעיר, ולגופה ז'קט בצבע אדום. צבעו של הז'קט משקף את האהבה ששוררת בין כל הזוגות שמופעים מסביב לשאקירה, ומציג אותה כבודדה. בשנת 2020, החליט הצוות של שאקירה לעלות את הקליפ לערוץ היוטיוב שלה, תוך שהעלה גם את הקליפים של "Hay Amores",‏ "No Creo" ו-"Objection (Tango)". בהמשך לכך, ניתן לראותה כשהיא הולכת וגשם פוצח מעליה, ובכל זאת, היא מקווה כי היא תמצא את האהבה שלה גם כן. בעוד היא הולכת בגשם, היא רואה זוג קשישים, אם עם הילד שלה, ושני שוטרים שעוצרים גבר. המסר שעובר מהקליפ הוא שאותו הגבר זקוק לה, והוא בעצם "האחד שלה". אך שאקירה, מעדיפה לוותר על ההזדמנות, ונשארת בודדה. בשנת 2016, הועלתה לערוצה של הזמרת הופעה שבה היא שרה את השיר. הופעת השיר הועלה לערוצה של שאקירה, יחד עם שאר ההופעות מאלבום ההופעה השני שלה, Live & off the Record. השיר זכה להצלחה פושרת במצעדים, ובשיאו הגיע אל המקום ה-17 במצעד שבשווייץ. מידע על השיר "The One" באתר AllMusic סרטון השיר "The One" באתר יוטיוב Shakira - The One, Discogs (באנגלית) Steffen Hung, Shakira - The One - swisscharts.com, www.swisscharts.com Portugal Top 20, Top40-Charts.com Steffen Hung, lescharts.com - Les charts français, www.lescharts.com The One - Shakira | Song Info | AllMusic, AllMusic Steffen Hung, spanishcharts.com - Shakira - The One, spanishcharts.com Shakira Average Setlists of tour: Tour of the Mongoose | setlist.fm, www.setlist.fm summerpop132 (2012-08-09), The One - Shakira (Lyrics), נבדק ב-2018-01-26 The One - Shakira HD (באנגלית), נבדק ב-2018-01-26 Shakira YouTube Statistics and History, kworb.net shakiraVEVO (2016-09-23), Shakira - The One (from Live & Off the Record), נבדק ב-2018-01-26 shakiraVEVO, YouTube
יוהאן רמסטט

יוהאן אולוף רמסטט (בשוודית: Johan Olof Ramstedt;‏ 7 בנובמבר 1852 – 15 במרץ 1935) היה ראש ממשלת שוודיה מאפריל ועד אוגוסט 1905. יוהאן רמסטט נולד בסטוקהולם כבנם של יצרן הבגדים ריינהולנד רמסטט ושל רעייתו, סופיה הגסטרום. הוא למד באוניברסיטת אופסלה, שם קיבל ב-1873 תואר בלימודי ממשל ולאחר מכן הוא עבד בבית המשפט לערעורים בסטוקהולם. ב-1878 נשא רמסטט לאישה את הנריקה שרלוטה טורן. באותה שנה הוא מונה להיות שופט מתלמד, ב-1880 הוא היה לשופט בפועל, ב-1882 לשופט חבר וב-1884 הוא מונה להיות שופט מן המניין. ב-1876 מונה רמסטט להיות נוטריון ממשלתי של הבית התחתון של הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) ובין השנים 1877–1882 הוא שימש כנוטריון של הבית העליון. ב-1892 הוא עבר לעבוד במשרד המשפטים, ב-1896 הוא קודם לתפקיד מנהל משרד המשפטים וב-1898 הוא מונה להיות היועץ המשפטי של בית המשפט העליון של שוודיה. ב-1902 פנה ראש הממשלה הנבחר, אריק גוסטב בוסטרם, לרמסטט שיכהן כשר בממשלתו. רמסטט שירת כשר החוץ בממשלת בוסטרם. ב-1905 התפטר בוסטרם מתפקידו על רקע משבר האיחוד השוודי-נורווגי ורמסטט מונה להיות ראש הממשלה במקומו. משימתו המידית הייתה לפתור את משבר האיחוד. יחד עם נסיך הכתר גוסטב, תוכננה תוכנית שתאפשר לנורווגים לצאת מן האיחוד, וזאת בתנאי שפרישת נורווגיה תתבצע ללא מעורבותו של הפרלמנט הנורווגי. אף על פי כן, התוכנית לא יצאה מעולם לפועל, שכן הפרלמנט הנורווגי פירק את האיחוד ב-7 ביוני אותה שנה. ממשלת רמסטט הגישה לפרלמנט השוודי הצעה שייפה את כוחה של הממשלה לשאת ולתת עם הנורווגים על תנאי פירוק האיחוד. ועדה סודית בראשותו של חבר הבית העליון מן המפלגה הפרוטקציוניסטית, כריסטיאן לונדברג, דחתה את הצעת הממשלה ובעקבות כך התפטר רמסטט מתפקידו יחד עם כל חברי ממשלתו, דבר שלא אירע מאז 1809. לאחר התפטרותו מונה רמסטט מחדש על ידי לונדברג לתפקיד היועץ המשפטי וב-1909 הוא מונה לתפקיד החדש של היועץ המשפטי לממשלה בבית המשפט המנהלי העליון שנוסד אז. ב-1912 מונה רמסטט להיות המושל הכללי של מחוז סטוקהולם על ידי ראש הממשלה דאז קרל סטף. ב-1920 פרש יוהאן רמסטט וחי חיי שלווה עד למותו ב-1935. מדיה וקבצים בנושא יוהאן רמסטט בוויקישיתוף Johan O Ramstedt - Svenskt Biografiskt Lexikon - Riksarkivet (בשוודית) יוהאן רמסטט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)