laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Recovery (שיר)

Recovery (בעברית: התאוששות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר, מתוך אלבום האוסף השני שלו, Journals. השיר יצא לאור ב-28 באוקטובר 2013, על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס, RBMG וסקולבוי רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האוסף. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-41 במצעד הבילבורד הוט 100. את השיר כתבו ג'סטין ביבר, דומיניק ירדן, ג'יימס גינוס, ג'ייסון בויד, קרייג דייוויד ומארק היל והוא הופק על ידי האודיבלים. האודיו הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב ב-27 באוקטובר 2013, ונכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הורדה דיגיטלית 3:02 - "Recovery" מידע על היצירה "Recovery" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Recovery" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Recovery" באתר יוטיוב Journals, נבדק ב-2019-12-21 Songfacts, Recovery by Justin Bieber - Songfacts, www.songfacts.com (באנגלית) Jason Lipshutz (28 באוקטובר 2013). "Justin Bieber Makes Full 'Recovery' On Music Mondays Track". Billboard. נבדק ב-1 בנובמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה) Justin Bieber, Billboard Journals - Justin Bieber | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Justin Bieber - Recovery (Official Audio), נבדק ב-2019-12-21 iTunes, Apple (באנגלית)
מגדל HHHR

מגדל HHHR (ידוע גם בשם המגדל הכחול) הוא גורד שחקים בדובאי, איחוד האמירויות הערביות. במגדל 72 קומות וגובהו 317 מטר. בניית המגדל החלה בשנת 2006 והסתיימה בשנת 2010. המגדל משמש בעיקר לצורכי מגורים אך חלק קטן ממנו משמש לצורכי מסחר. מגדל HHHR הוא מגדל המגורים החמישי בגובהו בדובאי והשביעי בגובהו בעולם. הבניין נבנה על ידי מיזם משותף בין Al Ahmadiah Contracting ו Trading Co מאיחוד האמירויות הערביות ו Hip Hing Construction מהונג קונג. מדיה וקבצים בנושא מגדל HHHR בוויקישיתוף
Confident (שיר של ג'סטין ביבר)

Confident (בעברית: בטוח) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר, מתוך אלבום האוסף השני שלו, Journals. השיר יצא לאור ב-9 בדצמבר 2013, על ידי חברות התקליטים איילנד רקורדס, RBMG וסקולבוי רקורדס, כסינגל העשירי והאחרון מתוך אלבום האוסף. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-41 במצעד הבילבורד הוט 100. את השיר כתבו והפיקו פזמונאים ומוזיקאים רבים, כשהבולטים ביותר מביניהם הם צ'אנסלור בנט, ג'סטין ביבר, קנת קובי וסאונדז. האודיו הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב ב-8 בדצמבר 2013, ונכון לאוגוסט 2021, מונה הצפיות שלו עומד על 304 מיליון צפיות. בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. הורדה דיגיטלית 4:08 - "Confident" הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם ב-18 בדצמבר 2013, בוים על ידי קולין טילי, ופורסם בערוץ היוטיוב של ביבר ב-24 בינואר 2014. כבר בדצמבר 2013, פרסם ביבר ברשתות החברתיות כמה תמונות והצצות מסט הצילומים. בקליפ, מנסה ביבר לפתות אישה צעירה, אותה מגלמת קיילין רוסו, בתחנת דלק, לשווא. אף על פי שאותה האישה בהחלט בעניין שלו, היא אומרת שהוא צריך "לנסות להרשים אותה יותר" כדי שתרצה אותו. לבסוף, ביבר שואל אותה האם היא מוכנה לתת לו את מספר הטלפון שלה והיא במפתיע נענית בחיוב להצעה ונותנת לו את מבוקשו. מידע על היצירה "Confident" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Confident" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Confident" באתר יוטיוב Journals, נבדק ב-2019-12-21 Review: Justin Bieber, 'Journals' - chicagotribune.com, archive.is, ‏2013-12-24 Justin Bieber's Journals aims for maturity: Album review | The Star, thestar.com (באנגלית) Justin Bieber Chart History, Billboard Confident - Justin Bieber | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Justin Bieber - Confident ft. Chance The Rapper (Audio), נבדק ב-2019-12-21 iTunes, Apple (באנגלית) "IN PRODUCTION: Justin Bieber f/ Chance The Rapper"Confident" (Colin Tilley, dir.)". VideoStatic (באנגלית). נבדק ב-2017-10-20. "Justin Bieber Delays 'Journals'". Rap-Up (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-10-20. "Justin Bieber's 'Confident' Video: Sneak A Peek". MTV News (באנגלית). נבדק ב-2017-10-20. Longeretta, Emily (2014-01-30). "Justin Bieber Looks Sexy In 'Confident' Music Video — Watch". Hollywood Life (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-10-20. Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
שברולט פארקווד

שברולט פארקווד (באנגלית: Chevrolet Parkwood) היא מכונית סטיישן אשר יוצרה על ידי חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית בין השנים 1959–1961. דור ראשון (1959 - 1960) דור שני (1961) שברולט פארקווד, שנת 1960 (דור שני) שברולט פארקווד שנת 1960 שברולט פארקווד, שנת 1960 (סטיישן) שברולט פארקווד, שנת 1959 (דור ראשון) שברולט Yeoman שברולט קינגסווד מדיה וקבצים בנושא שברולט פארקווד בוויקישיתוף שברולט פארקווד (2:58 דקות), יו-טיוב שברולט פארקווד (9:29 דקות), יו-טיוב שברולט פארקווד (5:02 דקות), יו-טיוב שברולט פארקווד - תמונה - מבט לתוך הרכב (plan59) שברולט -סטיישן 1958 Directory Index: Chevrolet/1958_Chevrolet/1958_Chevrolet_Wagons". שברולט Parkwood Most Popular Cars from the 1960's: Top 100 שברולט Parkwood http://www.oldride.com/library/1959_chevrolet_brookwood.html
כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים

כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים (בגרמנית: Christian Karl Reinhard von Leiningen-Dagsburg-Falkenburg-Heidesheim‏, 17 ביולי 1695 - 17 בנובמבר 1766), היה רוזן גרמני ואב קדמון של מרי מטק. כריסטיאן קרל ריינהרד נולד במילהיים ב-17 ביולי 1695, ליוהאן, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג וליוהנה מגדלנה מהנאו-ליכטנברג, בתם של יוהאן ריינהרד השני, רוזן הנאו-ליכטנברג ואנה מגדלנה, רוזנת פפאלץ-בירקנפלד-בישויילר. בשנת 1698 מת אביו יוהאן, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג, וכריסטיאן קרל ריינהרד, אולם בשל היותו קטין מונה יוהאן ארנולד קילמן לעוצר במקומו, ובשנת 1701 נטל יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ את חסותו עליו. בשל מלחמת הירושה הספרדית עבר כריסטיאן קרל ריינהרד עם משפחתו להיידסהיים, וקבע שם את מושבו. ב-17 בנובמבר 1766 מת כריסטיאן קרל ריינהרד בהיידסהיים, ובתו מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג ירשה את תאריו. ב-27 בנובמבר 1726 התחתן כריסטיאן קרל ריינהרד עם קתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים, בתם של גאורג לודוויג, רוזן זולמס-רדלהיים ואסנהיים ושרלוטה זיבילה, רוזנת אהלפלדט, ממנה נולדו לו 6 ילדים: יוהאן קרל לודוויג, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג (1727–1734) מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג (1729–1818), התחתנה עם גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטדט פוליקסנה וילהלמינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג (1730–1800), התחתנה עם לודוויג אמיך, נסיך ליינינגן סופיה שרלוטה פרנציסקה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג (1731–1781) אלכסנדרינה, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג (1732–1809), התחתנה עם היינריך האחד עשר, נסיך רויס-גרייץ קרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג (1734–1810), התחתנה עם קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים בוויקישיתוף
התרבות הכבארית

אתרי התרבות הכבארית בארץ ישראל   מערת ספונים מערת רקפת מערת היונים עין גב I תל רקית מערת כבארה התרבות הכבארית היא תרבות פרהיסטורית שהתקיימה בלבנט, ובכלל זה בארץ ישראל, בתחילת התקופה האפיפלאוליתית בין השנים 23,000 ועד 18,000 לפני זמננו. שם התרבות ניתן לה על שם מערת כבארה השוכנת בדרום מערב כרמל, סמוך לרמת הנדיב. הארכאולוגים הבחינו שבשכבה C בממצא חומרי הקדום לתרבות הנאטופית ונתנו לו את השם התרבות הכבארית. הכלים המאפיינים את התרבות הם כלי צור מיקרוליתיים בעלי צלע ארוכה, משובררת, וחודי כבארה, וכן במכתשים וכלי כתישה שנחשפו לראשונה במכלול כלי היומיום. עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפרהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב, ירושלים, הוצאת אריאל, 2008. מדיה וקבצים בנושא התרבות הכבארית בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לארי קוסטלו

לורנס רונלד "לארי" קוסטלו (באנגלית: Lawrence Ronald "Larry" Costello;‏ 2 ביולי 1931 – 13 בדצמבר 2001) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1954–1968, ואימן בה בין 1968–1980. זכה באליפות ה-NBA הן כשחקן בשנת 1967, והן כמאמן בשנת 1971. לאורך קריירת המשחק ב-NBA רשם ממוצעים של 12.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-4.6 אסיסטים למשחק. קוסטלו נולד וגדל בכפר מינואה, הסמוך לסירקיוז שבמדינת ניו יורק. בין השנים 1951–1954 למד באוניברסיטת ניאגרה, ובשלוש עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.0 נקודות בממוצע למשחק. קוסטלו נבחר על ידי פילדלפיה ווריורס בבחירה ה-12 של דראפט ה-NBA לשנת 1954. בשתי עונותיו הראשונות ב-NBA שימש כמחליף בקבוצה שהובלה על ידי פול אריזין וניל ג'ונסטון, וקלע כ-7.3 נקודות בממוצע למשחק. לקראת עונת 1957/1958 נשלח לסירקיוז נשיונלס (אשר הפכה בהמשך ל"פילדלפיה 76'"), שם קיבל את תפקיד הרכז הפותח תחת המאמן פול סימור. בכל 8 העונות הבאות הוביל את הקבוצה לשלב הפלייאוף, כשרשם ממוצעים של 13.7 נקודות, 4.1 ריבאונדים ו-5.0 אסיסטים למשחק. בתקופה זו השתתף שש פעמים במשחק האולסטאר, ובעונת 1961 אף נבחר לחמישייה השנייה של העונה. בעונות 1963 ו-1965 הוביל את שחקני הליגה באחוזי קליעה מקו העונשין, כשקלע ב-88.1% ו-87.7%, בהתאמה. בשנת 1965 עבר לשחק בקבוצת וילקס-בארה ברונס מליגת ה-EPBL, במדיה שיחק במשך עונה אחת. בעונת 1966/1967 חזר קוסטלו לפילדלפיה, וזכה עמה באליפות ה-NBA לאחר שגברה על סן פרנסיסקו ווריורס בסדרת הגמר. קוסטלו עצמו תפקד באותה עונה כשחקן ספסל, בקבוצה שהובלה על ידי וילט צ'מברלין, האל גריר, בילי קנינגהם וצ'ט ווקר. בעונה העוקבת הודחה פילדלפיה בשלב גמר המזרח, ובסיומה פרש קוסטלו ממשחק, בגיל 36. מיד עם פרישתו ממשחק החל קוסטלו את קריירת האימון שלו, כאשר מונה למאמנה הראשון של קבוצת מילווקי באקס. בעונת הבכורה של הבאקס ב-NBA‏, 1968/1969, ניצחה הקבוצה 27 משחקים בלבד (32.9%), אך בעונה הבאה הצטרף אליה כוכב המכללות לו אלסינדור (לימים "כרים עבדול-ג'באר") אשר הפך את מילווקי לאחת הקבוצות המובילות בליגה. בעונת 1970/1971 הוסיפו הבאקס את הרכז המנוסה אוסקר רוברטסון, ובעזרתו סיימה מילווקי את העונה עם המאזן הטוב בליגה (66–16) וזכתה בתואר האליפות הראשון שלה. בשלוש העונות הבאות המשיכו הבאקס של קוסטלו להפגין דומיננטיות, ובעונת 1973/1974 העפילו בשנית לגמר ה-NBA, אך הפסידו לבוסטון סלטיקס בתוצאה 3–4. בסיום אותה עונה פרש רוברטסון ממשחק, ושנה לאחר מכן עבר עבדול-ג'באר ללוס אנג'לס לייקרס, מה שהותיר את מילווקי כקבוצה בינונית ונטולת ציפיות. קוסטלו פוטר מאימון הקבוצה במהלך עונת 1976/1977, לאחר יותר מ-8 שנים בתפקיד. לקראת עונת 1978/1979 מונה למאמן שיקגו בולס, אך פוטר מתפקידו לאחר פתיחת עונה של 20 ניצחונות ו-36 הפסדים. בעונת 1979/1980 אימן את קבוצת "מילווקי דוז" (Milwaukee Does) מ"ליגת כדורסל הנשים המקצועית" (Women's Professional Basketball League). משרת האימון האחרונה של קוסטלו הייתה בקבוצת הכדורסל של מכללת יוטיקה, אותה אימן עד שנת 1987. ב-13 בדצמבר 2001 נפטר קוסטלו ממחלת הסרטן. ב-2022 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל כתורם לכדורסל. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA סטטיסטיקות האימון ב-NBA, באתר Basketball-Reference סטטיסטיקות הקריירה של קוסטלו כשחקן ב-NBA, באתר Basketball-Reference סטטיסטיקות המכללות של קוסטלו, באתר Sports-Reference רשימת הנבחרים בדראפט ה-NBA‏ 1954, באתר Basketball-Reference ההודעה על פטירתו של קוסטלו, באתר הרשמי של מילווקי באקס
שברולט CMP-15

שברולט CMP-15 (באנגלית: 15-Chevrolet CMP) היא משאית לשירות צבאי, מתוך סדרה שהייתה קרויה "Canadian Military Pattern (CMP) truck" אשר נבנתה בקנדה על ידי חטיבת שברולט, באמצעות יחידת "Chevrolet division of General Motors of Canada Ltd" בקונצרן ג'נרל מוטורס בין השנים 1940–1945, בתקופת מלחמת העולם השנייה, לשימוש הצבא הבריטי. בייצור משאיות ה-"CMP" בתקופת מלחמת העולם השנייה השתתפו בנוסף לחטיבת שברולט בקונצרן ג'נרל מוטורס, חברת פורד וחטיבת דודג' בחברת קרייזלר. שלושת החברות בנו כ-500,000 יחידות. חלק מהמשאיות "שברולט CMP-15" נבנו כרכב משוריין, חלק ניכר מהמשאיות היו בעלות הנעה כפולה 4x4. משוריין פרפר ששירת את לוחמי מלחמת העצמאות נבנה על מרכבים של משאיות פורד ושברולט במעמס של 1.5 טון מסוג שברולט CMP-15. בתקופת מלחמת העולם השנייה, שלדות של דגמי "שברולט CMP-15" הורכבו בכמויות לא גדולות בבריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה (2,600), הודו (9,500) ומצרים. Chevrolet C15 – הנעה 4x2 Chevrolet C15 – הנעה 4x4 שלטונות המנדט הבריטי בארץ ישראל השתמשו בדגמי "שברולט CMP-15", בעיקר לצורכי הצבא הבריטי. המערכה בצפון אפריקה פלישת בעלות הברית לסיציליה הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה המערכה על בורמה המערכה בפיליפינים (1941–1942) החזית המערבית במלחמת העולם השנייה פלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה אינדונזיה צרפת מלחמת הודו-סין הראשונה משורייני הפרפר נבנו על בסיס של כלי-רכב צבאיים לשעבר ששמשו את הצבא הבריטי וכן גופים אזרחים בארץ כמו חברת מקורות, הקרן הקיימת וכדומה. הם נבנו בעיקר על מרכבים של משאיות פורד ושברולט במעמס של 1.5 טון מסוג שברולט CMP-15 ו-CWT-15. כלי רכב אלה אף על פי שיוצרו על ידי מפעלים שונים, ניבנו לפי מפרט צבאי בריטי אחיד שנקרא Canadian Millitary Pattern או בקיצור: CMP. (בארץ כונו המשאיות הללו "בולדוג" בשל חרטומם הפחוס). משאיות שברולט CMP-15, של הצבא הבריטי (צולם ב-תוניסיה בשנת 1943) משאיות שברולט CMP-15, של הצבא הבריטי (צולם ב-בורמה בשנת 1944) משאיות שברולט CMP-15, של הצבא הבריטי (צולם ב-צפון אפריקה בשנת 1942) משאית שברולט CMP-15, (משמאל) של הצבא הבריטי (צולם ב-נורמנדי בשנת 1944) (ראו הפלישה לנורמנדי) שברולט CMP-15, שנת 1943 שברולט CMP-15, שנת 1942 שברולט CMP-15 שברולט CMP-15 שברולט CMP-15 שברולט CMP-15 שנת 1942 משוריין פרפר מדיה וקבצים בנושא שברולט CMP-15 בוויקישיתוף שברולט CMP-15 (0:58), יו-טיוב שברולט CMP-15 (1:01), יו-טיוב שברולט CMP-15 - תמונות (guideautoweb) שברולט CMP-15 CMP Truck - 6th Airborne Armoured Reconnaissance ראו ערך אנגלי בשם: Canadian Millitary Pattern Truck
גסאן עבאס

גסאן עבאס (בערבית: غسان عباس, תעתיק מדויק: ע'סאן עבאס, נולד ב-1 ביוני 1957) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ערבי-ישראלי. עבאס נולד ב-1957 באום אל-פחם. למד משחק באוניברסיטת תל אביב. הוא השתתף בהצגות רבות, בין היתר בתיאטרון חיפה, תיאטרון הבימה, התיאטרון הקאמרי, התיאטרון העממי, תיאטרון בית ליסין והמרכז התיאטרוני בנווה צדק, ובנוסף - כתב וביים את ההצגות: "מצבים", ו"החתונה". ב-1986 השתתף בסרט "נאדיה" בתפקיד מורה. ב-1988 שיחק בפסטיבל עכו בהצגת היחיד "אלוהים, תציל אותי ממולדתי" שכתב דניאל הורוביץ אודות המשורר העיראקי הגולה, מודאפר א-נוואר. ב-1981 פסלה המועצה לביקורת סרטים ומחזות את המחזה "משהד", שכתב במשותף עם עוואודה ראתב, ועוסק בהפקעת קרקעות במגזר הערבי. באותה שנה העלה הצגת יחיד בשם "לא נעים". ב-1982 נאסרה העלאת הצגתו "הביצה". לטענתו של עבאס מדובר בגרסה ערבית להצגה "לא נעים". עבאס השתתף בסדרת הטלוויזיה "המסעדה הגדולה" (בתפקיד המלצר עבדו), בסדרה "תמונות יפואיות" וכן בסרטי קולנוע רבים. מאז 2001 הוא מכהן כמנכ"ל תיאטרון דיוואן אל לאג'ון שבואדי עארה. ב-1998 השתתף בסרטו של עמוס גיתאי, "יום יום". ב-1991 נטל חלק בסרט "גמר גביע" לצד משה איבגי ומוחמד בכרי. ב-2010 השתתף בסרט הקומי "חצי טון ברונזה" ששודר ב-HOT V.O.D לצד שלמה בראבא, מיכאל הנגבי ושמיל בן ארי. מאז 2007 מופיע עבאס בחלק מהצגות תיאטרון "הבימה". ב-2009 זכתה הצגת היחיד שלו, "הרצל אמר", בתחרות בפסטיבל מסרחיד בעכו. את המחזה כתב איאד אל-ברגותי וביים מוניר בכרי. ב-2012 גילם את הרופא עז א-דין אבו אל-עייש בהצגת היחיד "לא אשנא", שנכתבה על פי ספרו של ד"ר אבו אל-עייש על חייו, ועל הטרגדיה שפקדה אותו כששלוש מבנותיו נהרגו במהלך מבצע עופרת יצוקה מפגיעת שני פגזי טנק של צה"ל בחימוש שהוסתר בביתו בג'בליה. ב-2014 סירב עבאס לקוד קידה בפני ראש עיריית אשקלון, איתמר שמעוני, בסיום ההצגה "החייל האמיץ שוויק" מאחר ששמעוני הורה להפסיק עבודתם של ערבים ישראלים בעירו. ב-2015 שיחק בסרטו של אלעד קידן, "היורד למעלה". ב-2017 השתתף בסרטו הדוקומנטרי של שלומי אלדר "ארץ זרה". בשנת 2018 הוא לקח חלק בעונה ה-4 של הסדרה שנות ה-80 בה גילם את ד"ר אדוארד מנצור, רופא שיניים ערבי מחליסה. באותה השנה החל לשחק בתיאטרון בית ליסין במחזה "אוסלו". גסאן עבאס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית גסאן עבאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גסאן עבאס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי גסאן עבאס, באתר ספר הקולנוע הישראלי גסאן עבאס, בארכיון הבימה קורות חיים, באתר דיוואן אל לאג'ון זיו רביב, "היהודים והערבים? שני טיפשים באותו חדר", באתר ynet, 20 במאי 2010 יניב קובוביץ, השחקן גסאן עבאס סירב לקוד קידה בפני ראש העיר אשקלון, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2014 מיה אשרי, "אני מביט בקהל וחושב: מי יירה בי עכשיו?", באתר הארץ, 17 בדצמבר 2018 שרית פוקס, מלך זועם בדיזנגוף, מעריב, 9 בינואר 1981 טל פרי, ‏חושך לגרש: סיפורו המצמרר של ד"ר אבו-אלעייש מובא בהצגה "לא תשנא", באתר גלובס, 16 באוקטובר 2012 סמדר פלד, ‏קרבות בימה: סיפורו של ד"ר אבו אל עייש עולה כמחזה, באתר ‏מאקו‏, 19 באוקטובר 2012 ת"א (באר-שבע) 40777-12-10 עזבון המנוחה ביסאן אבו אלעיש ז"ל ואחרים נ' מדינת ישראל - משרד הביטחון, ניתן ב-27 בנובמבר 2018 (באתר "נבו"). יניב קובוביץ, השחקן גסאן עבאס סירב לקוד קידה בפני ראש העיר אשקלון, באתר הארץ, 25 בנובמבר 2014
התרבות האחמרית

התרבות האחמרית היא תרבות פרהיסטורית של ציידים-לקטים, שהתקיימה בתקופה הפלאוליתית העליונה, מ-45,000 שנים לפני זמננו לערך, ועד לכ-25,000 שנים לפני זמננו. אתרי התרבות נפוצים בדרום הלבנט – ישראל, ירדן וסוריה, והיא מתאפיינת בחודי אל-וואד, בלהבים ובלהבונים משובררים ומחודדים וכן במגרדים ובנקרים. ההומינידים המשויכים לתרבות זו הם האדם המודרני (הומו ספיינס). התרבות הוגדרה לראשונה בעקבות החפירות באתר ערק אל-אחמר שבצפון מדבר יהודה, ומכאן שמה. שתי התרבויות המשפיעות במזרח התיכון בתקופה הפלאוליתית העליונה היו "התרבות האוריניאקית הלבנטינית" לאורך חופי הצד המזרחי של הים התיכון ו"התרבות האחמרית הקדומה" שהייתה הנפוצה ברחבי הלבנט. בין שתי התרבויות אובחנה שונות מהותית – הראשונה מזוהה עם חדירה של מסורות ומנהגים מאירופה והאחרונה מזוהה כהתפתחות מקומית. הבדלים משמעותיים קיימים גם בתרבות החומרית, ובעיקר בין התעשיות הליתיות יחד עם זאת שתי התרבויות מכילות תעשיות עצם וחרוזי צדפים, אם כי התעשייה האוריניאקית נחשבת למפותחת ומורכבת מבין השתיים. מדיה וקבצים בנושא התרבות האחמרית בוויקישיתוף יוגב ישראלי, טכנולוגיה עתיקה: להבי האבן של התרבות האחמרית באזורינו, באתר ynet, 10 בינואר 2023 תעשיות ליתיות (ביוונית: "ליתוס" = אבן) הן תעשיות בהן בוצע שימוש נרחב באבנים למטרות ציד, עיבוד עורות, יצירת כלי נשק והבערת אש. מעין שמר, התקופה הפליאוליתית העליונה במחסה הסלע נחל רחף שבמדבר יהודה: עדות להשפעות בין תרבותיות או להתפתחות מקומית?, באתר אוניברסיטת בן-גוריון ורשות העתיקות, ‏12 באפריל 2022 התקופות הארכיאולוגיות של ארץ ישראל, באתר רשות העתיקות ערך זה הוא קצרמר בנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מושג שסתום

מושג שסתום הוא מושג בתחום המשפט, המופיע בחקיקה, שלגביו הותיר המחוקק כר נרחב לפרשנות פסיקתית. שסתום הוא התקן, אשר משמש לפתיחת מעבר, לסגירת מעבר או לוויסות. מושגי השסתום מאפשרים גמישות פסיקתית והתאמת הפסיקה בהתאם לשינויים החברתיים המתרחשים במהלך הזמן. זאת, באופן משלים לחקיקת משנה, שם נתן המחוקק לרשות המבצעת אמצעים להתערב בהתאמתו של החוק למקום ולזמן. הביקורת על שימוש יתר במושגי שסתום היא שהם גורמים, למעשה, לחוסר ודאות משפטי, ולמעשה הפרשנות הניתנת למונחים אינה בהכרח הפרשנות החברתית המקובלת אלא פרשנות המונחית על ידי עולם הערכים של השופט המכריע באותו דיון קונקרטי. לעיתים מחליט המחוקק לצמצם את אי הוודאות שיוצר מושג שסתום, ומעניק לו הגדרה בחקיקה. כך, למשל, המושג "תושב ישראל", שלו חשיבות ניכרת בפקודת מס הכנסה ובחוק הביטוח הלאומי, הופיע בחוקים אלה ללא כל הגדרה, ומשמעותו נוצרה בפסיקה בלבד. בתחילת 2003 שינה המחוקק את טעמו, ותיקן שני חוקים אלה כך שנוספו בהם כללים מפורטים יותר לבחינת היותו של אדם תושב ישראל. דוגמאות בולטות למושגי שסתום: סבירות - המונח מקובל במספר ענפי משפט. כך, למשל, במשפט המנהלי. החוק לא יכול לקבוע הנחיות מפורשות לכל מקרה ומקרה שרשות ציבורית צריכה לקבל לגביו החלטות, אך החלטותיה צריכות להיות במתחם הסבירות. בענפים אחרים של המשפט, כמו דיני הנזיקין או העונשין קבועים מונחים כמו "זמן סביר" או "האדם הסביר" (או, לעיתים, "אדם מן היישוב"). הגדרת עוולת הרשלנות בפקודת הנזיקין נפתחת במילים "עשה אדם מעשה שאדם סביר ונבון לא היה עושה באותן נסיבות". עקרון תום הלב - אדם הפועל בתום לב עושה זאת מתוך הנחה שהוא אינו פוגע באדם אחר. המונח מקובל בעיקר בדיני החוזים, אך גם בדיני הנזיקין והקניין. תקנת הציבור (הדוקטרינה המקבילה בדין זר היא Public policy) - מונח המופיע במגוון חוקים ומוכר על ידי בית המשפט כמונח שסתום למניעת ביצוע הסכמים כשהתוצאה של אכיפת ההסכם אינה ראויה. בין השאר מופיע המונח בסעיף 30 לחוק החוזים (חלק כללי), הקובע כי חוזה שנוגד את תקנת הציבור בטל, בסעיף 24(9) לחוק הבוררות הקובע שניתן לבטל פסק בורר אם הוא נוגד את תקנת הציבור ובסעיף 2ב(א)(8) לחוק ההסגרה, בו ניתן לו משמעות החופפת את רעיון ההגנה מן הצדק. גבריאלה שלו, "סוס הפרא – לאן או מה אירע לתקנת הציבור?", קריית המשפט ב, 2002. אהרן ברק, שופט בחברה דמוקרטית, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, כתר הוצאה לאור, נבו הוצאה לאור, 2004, הפרק "מושגי השסתום", עמ' 248–261. רע"א 10487/07 עמידר החברה הלאומית לשיכון בישראל בע"מ נ' זוהר חי ע"פ 740/09 שמשון שובייב נ' מדינת ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפונסו טיירה

אפונסו טיירה (בפורטוגזית: Afonso Taira; נולד ב-17 ביוני 1992) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר באל-ח'ולוד. טיירה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אינטרנסיונל אלמקיל, ממנה עבר לאשטוריל ובגיל 14 הצטרף לאקדמיה של ספורטינג ליסבון. בשנת 2011 חתם לשלוש שנים בקורדובה מהליגה הספרדית השנייה. בעונת 2012/2013 טיירה הושאל לאתלטיקו CP בה שיחק שנתיים. ב-8 ביוני 2014 חתם לארבע שנים באשטוריל בה שיחק בצעירותו. ב-24 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד ריו אבה. ב-24 ביולי 2017 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-21 באוגוסט 2018 חתם טיירה על חוזה לשנתיים בבית"ר ירושלים, וב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בהפסד 4-1 למכבי פתח תקווה. בתאריך 24 בספטמבר הבקיע שער בניצחון הביתי באצטדיון טדי מול בני סכנין 2-3. ב-2 בספטמבר 2019 עזב טיירה את בית"ר ירושלים וחתם בקבוצת הרמנשטאדט מליגת העל הרומנית. ב-5 באוגוסט 2020 חזר טיירה לפורטוגל וחתם בבלננסש סאד לשנתיים. בקיץ 2021 טיירה חתם בקאסה פיה. אפונסו טיירה, באתר Transfermarkt אפונסו טיירה, באתר Soccerway אפונסו טיירה, באתר FootballDatabase.eu שלום אלבז, ‏אפונסו טיירה חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה, באתר ONE‏, 24 ביולי 2017 אור בוקר, מאור בוזגלו, ערן לוי ואפונסו טיירה חתמו בבית"ר ירושלים, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2018 גיא בן זיו, ‏אפונסו טיירה שוחרר מבית"ר, עזב לרומניה, באתר ONE‏, 2 בספטמבר 2019 העברות בעולם - 5.8: אלכסיס סאנצ'ס שוחרר בחינם לאינטר, "טר שטגן סיכם בברצלונה לחמש שנים", באתר וואלה, 5 באוגוסט 2020 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אפונסו טיירה".
דורותיאה וילהלמינה מסקסוניה-צייץ

דורותיאה וילהלמינה מסקסוניה-צייץ (בגרמנית: Dorothea Wilhelmine von Sachsen-Zeitz;‏ 20 במרץ 1691 – 17 במרץ 1743), הייתה אשתו של וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל. דורותיאה וילהלמינה נולדה ב-20 במרץ 1691 בבאד אלסטר, למוריץ וילהלם, דוכס סקסוניה-צייץ ולמריה אמליה מברנדנבורג, בתם של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג וסופיה דורותיאה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. אחיה של דורותיאה וילהלמינה מתו כולם בצעירותם, ומשום כך לאחר מות אביה בשנת 1718 היא נשארה האחרונה מבית סקסוניה-צייץ. ב-27 בספטמבר 1717 התחתנה דורותיאה וילהלמינה עם וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל, ממנו נולדו לה 3 ילדים. קרוליין, מלכת בריטניה אמרה לאליזבת שרלוט, דוכסית אורליאן, כי דורותיאה וילהלמינה היא מכוערת עם ראש מוזר. בשנת 1725 חלתה דורותיאה וילהלמינה במחלת נפש, ומאז שוב לא נראתה בציבור. עד מהרה החל בעלה להסתובב עם ברברה כריסטינה פון ברנהולד, וב-17 במרץ 1743 מתה דורותיאה וילהלמינה בקאסל. ב-27 בספטמבר 1717 התחתנה דורותיאה וילהלמינה עם וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל, ממנו נולדו לה 3 ילדים: קרל (21 באוגוסט 1718 - 17 באוקטובר 1719) פרידריך (14 באוגוסט 1720 – 31 באוקטובר 1785) מריה אמליה (7 ביולי 1721 - 19 בנובמבר 1744) מדיה וקבצים בנושא דורותיאה וילהלמינה מסקסוניה-צייץ בוויקישיתוף דורותיאה וילהלמינה מסקסוניה-צייץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אבי טרמין

אבי טרמין (נולד ב-12 בנובמבר 1960) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה ישראלי. טרמין שירת בצה"ל בלהקה צבאית. לאחר שהשתחרר מהצבא למד טרמין משחק באוניברסיטת תל אביב. הוא בוגר החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטה זו. טרמין השתתף בשלושה פסטיבלי עכו. לאורך השנים שיחק בהצגות במספר תיאטראות בישראל, בהם: תיאטרון החאן (בתפקיד חנן בהצגה "הדיבוק"), תיאטרון הבימה (בתפקיד ראשי בהצגה "אהבתו הראשונה של המורה לטבע", ובתפקיד המלך בום-דרום בהצגה "המלך מתיא הראשון"), ותיאטרון באר שבע (בהצגה "אדונן של שתי המשרתות" בתפקיד דוטורה). מ-1988 משחק טרמין בהצגות בתיאטרון הקאמרי, ובהן: "אמא קוראז'", "הגולם", "ריצ'רד השלישי", "תיקון חצות", "מבקר המדינה", "חפץ", "קרום", "אשכבה", "עוץ לי גוץ לי", "קויאר ועדשים", "עיר הנפט", "השמים הם הגבול", "נתניה", "מותו של סוכן", "המלך ליר", "ינטל", "כנר על הגג", "האב", "זהב טורקי", "אנה", "השיבה", "כימים אחדים", "תחושת בטן". בשנת 1991 התארח טרמין בתוכנית הילדים "מסיבת גן" בתור סופר. בין השנים 1994-1997 גילם את דמותו של ציון ("ג'חנון") בקומדיית המצבים הישראלית "איצ'ה". ב-1997 גילם את ברני, הדינוזאור הגדול והסגול שאוהב ילדים, בתוכנית "החברים של ברני". בשנת 1999 השתתף כשחקן אורח בסדרת הטלוויזיה הישראלית "20 פלוס". טרמין השתתף בסדרת הטלוויזיה "מבקר המדינה" בתפקיד "שרשור"; בסדרה "זומזום" ב-Yes הטלוויזיה בלוויין (2006) בתפקיד "חמו"; ובסדרה המצליחה "עספור" (2010) בתפקיד "ממן". אבי טרמין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אבי טרמין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אבי טרמין, באתר התיאטרון הקאמרי