laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אורי פסו

אורי פסו (נולד ב-8 בינואר 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בעירוני בית דגן. פסו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל ירושלים, ובעונת 2006/2007 שותף ב-20 משחקים בליגה הלאומית במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הארצית, הליגה השלישית דאז. בעונה שלאחר מכן ערך 22 הופעות בליגה הארצית וסייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית. ב-29 במאי 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–2 על מכבי עירוני קריית אתא במחזור האחרון של עונת 2008/2009. ב-7 באוגוסט 2009 הושאל פסו לבית"ר שמשון תל אביב, ובעונת 2009/2010 ערך במדיה 16 הופעות בליגה הלאומית וכבש שער אחד. בעונה שלאחר מכן חזר להפועל ירושלים, לאחר שירדה לליגה א', וסייע לה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית. בתום עונת 2011/2012 עזב את המועדון. ב-24 באוגוסט 2012 חתם פסו בקבוצת איה נאפה, העולה החדשה לליגת העל הקפריסאית. פסו ערך שבע הופעות ליגה במדי הקבוצה, אשר ירדה בתום העונה לליגת המשנה. ב-18 ביוני 2013 חזר פסו לישראל וחתם בהפועל פתח תקווה. ב-8 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–0 על הפועל קטמון ירושלים. בסך הכל בעונת 2013/2014 ערך 35 הופעות בליגה הלאומית וכבש ארבעה שערים, ובסופה העפיל עם הקבוצה לליגת העל. ב-13 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–4 להפועל רעננה. ב-7 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 2–3 לעירוני קריית שמונה. בסך הכל בעונת 2014/2015 כבש פסו שער אחד ב-31 הופעות, ובסופה ירד עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. לקראת עונת 2015/2016 חתם לשלוש שנים נוספות במועדון, ומונה לקפטן הקבוצה. ב-1 בפברואר 2017 הושאל פסו להפועל קטמון ירושלים, וב-5 במאי 2017 כבש צמד בניצחון 6–1 על מכבי אחי נצרת. ב-3 באוגוסט 2017 חתם באופן קבוע בקבוצה, ובעונת 2017/2018 ערך 24 הופעות בליגה הלאומית. ב-15 ביוני 2018 חתם פסו בהפועל ראשון לציון. ב-25 ביוני 2019 פסו חתם במכבי יבנה. ב-14 בדצמבר 2020, פסו חתם בצעירי טייבה. באוגוסט 2021, פסו חזר לקדנציה שנייה במכבי יבנה. פסו הוא בנו של יוסי פסו, מי שהיה במשך שנים רבות מנהל הפועל ירושלים. אמו של אורי נפטרה ב-2018. פסו למד בקריה האקדמית אונו לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט. אורי פסו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אורי פסו, באתר Transfermarkt אורי פסו, באתר Soccerway אורי פסו, באתר FootballDatabase.eu בעז גורן, ‏פסו חתם באיה נאפה: צעד מכריע וחשוב עבורי, באתר ONE‏, 26 באוגוסט 2012 ynet ספורט, אורי פסו חתם בהפועל פתח תקווה, באתר ynet, 18 ביוני 2013 רועי זריהן, ‏פסו חתם בהפועל פ"ת ל-3 שנים, ישמש כקפטן, באתר ערוץ הספורט, 26 ביוני 2015 מאדום לכתום: אורי פסו חתם בהפועל ראשון לציון, באתר ONE‏, 15 ביוני 2018 מיכאל וייסרמן, אורי פסו חתם בצעירי טייבה, באתר דאבל פס, 14 בדצמבר 2020 נועם שרפלר, "אם קטמון לא תעלה ליגה, זה יהיה כישלון גדול", כל העיר, 27.12.18
סולי צמח

שלמה "סולי" צמח (נולד ב-5 ביוני 1981) הוא שחקן כדורגל ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל עירוני גדרה מליגה ב' דרום ב'. צמח החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה, וב-24 בנובמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2–0 על הפועל צפרירים חולון. את אותה עונה סיים עם 9 הופעות בקבוצה הבוגרת. בעונת 2002/2003 הפך צמח לשחקן הרכב, וב-24 במאי 2003 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד מכבי נתניה. ב-26 ביוני 2009 עזב את מכבי פתח תקווה לאחר ששיחק במדיה תשע עונות בליגת העל, והושאל לעירוני קריית שמונה ששיחקה אז בליגה הלאומית, עמה העפיל בחזרה של הקבוצה לליגת העל. ב-12 באוגוסט 2010 חתם צמח בהפועל רמת השרון, אך במדיה ערך רק חמש הופעות בליגה הלאומית, וב-7 בדצמבר 2010 חתם במכבי יפו מליגה א'. בתום העונה העפיל עם הקבוצה לפלייאוף העלייה לליגה הלאומית, אך היא הפסידה להכח עמידר רמת גן ונשארה בליגה א'. בקיץ 2011 חזר לליגה הלאומית כאשר חתם בהפועל הרצליה, אך בסיום העונה ירד עמה לליגה א'. את עונת 2012/2013 התחיל בבית"ר כפר סבא ובנובמבר של אותה עונה חזר למכבי יפו. בקיץ 2013 שוחרר צמח סופית ממכבי פתח תקווה וחתם על חוזה חדש במכבי יפו. בקיץ 2014 חתם במ.ס. שיכון המזרח, העולה החדשה לליגה א'. בקיץ 2015 הצטרף להפועל מחנה יהודה, גם היא מליגה א'. בינואר 2017 חתם בהפועל בקעת הירדן מליגה א'. בתום העונה עבר חזר לקדנציה שנייה בבית"ר כפר סבא. ביוני 2018 חתם בהפועל מחנה יהודה, עמה ירד בתום העונה לליגה ב'. ב-18 ביוני 2019 חתם צמח בקבוצת שמשון בני טייבה, אך במדיה ערך רק הופעה אחת בגביע המדינה, ובספטמבר 2019 עבר למכבי עמישב פתח תקווה מליגה ב'. בדצמבר 2020 צמח חתם בבית"ר פתח תקווה. בדצמבר 2021 הצטרף לספורטינג תל אביב. בדצמבר 2022 הצטרף להפועל עירוני גדרה. סולי צמח, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל סולי צמח, באתר Transfermarkt סולי צמח, באתר Soccerway סולי צמח, באתר FootballDatabase.eu עמית גולדשטיין‏, סולי צמח חתם לעונה אחת בקרית שמונה, באתר וואלה, 26 ביוני 2009 איציק יצחקי‏, סולי צמח הושאל לרמת השרון, באתר וואלה, 12 באוגוסט 2010 אופירה אסייג, ‏הנשמה של סולי: צמח ישחק במכבי קביליו יפו, באתר ONE‏, 7 בדצמבר 2010 מיכאל וייסרמן, סולי צמח חתם בהפועל טייבה, באתר דאבל פס, 18 ביוני 2019
ריקסדאג

הריקסדאג (בשוודית: Riksdagen או Sveriges riksdag) הוא בית הנבחרים של ממלכת שוודיה, המהווה את הרשות המחוקקת. בריקסדאג ישנם 349 מושבים (Riksdagsledamöter), שנבחרים לכהונה בת 4 שנים בבחירות הכלליות, שנערכות אחת ל-4 שנים ביום ראשון השני של חודש ספטמבר. הממשלה השוודית, בדומה לממשל הישראלי, צריכה לקבל את אמונו של הריקסדאג, ופועלת מסמכותו. הריקסדאג ממוקם על האי הֶלְגֵאָנְדְסְהוֹלְמֵן (אנ') שבמרכז עיר-הבירה השוודית סטוקהולם. הבחירות האחרונות לריקסדאג נערכו ב-11 בספטמבר 2022. הבחירות הבאות מיועדות ל-13 בספטמבר 2026. משמעות המילה השוודית riksdag או riksdagen (ה-en בסוף המילה מקביל ל-ה' הידיעה בעברית) היא "פרלמנט" באופן כללי, אך לרוב היא משמשת בעיקר עבור בית-המחוקקים השוודי באופן ספציפי. בנוסף לפרלמנט השוודי, היא משמשת גם לפרלמנט של פינלנד (Finlands riksdag) ושל אסטוניה (Riigikogu), כמו גם לפרלמנט הישן של גרמניה (Reichstag) ושל דנמרק (Rigsdagen). באופן מסורתי, מצוין האזכור הראשון לריקסדאג בהתכנסות של אנשי האצולה השוודים בעיר ארבוגה (אנ') בשנת 1435. הארגון הבלתי-פורמלי הנ"ל שונה על ידי המלך גוסטב ואסה בשנת 1527 (לאחר מלחמת העצמאות השוודית), כאשר הוא הוסיף נציגים של כל אחד מארבעת המעמדות השוודים: האצולה, הכמורה, הבורגנים (בעלי רכוש, סוחרים וכו') והאיכרים (בעלי האדמות, באנגלית: yeomanry). בשנת 1865 הוחלט לחלק את הפרלמנט לשני בתים. בשנת 1971 נוסד הפרלמנט כפי שהוא מוכר לנו כיום. מדיה וקבצים בנושא ריקסדאג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ריקסדאג (באנגלית ובשוודית) ריקסדאג, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריקסדאג, ברשת החברתית אינסטגרם ריקסדאג, ברשת החברתית LinkedIn ריקסדאג, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא רשויות מחוקקות ובנושא שוודיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפענח בינארי

באלקטרוניקה ספרתית, מפענח בינארי (באנגלית: Decoder) הוא רכיב חומרה לוגי שממיר מספר בינארי לפלט מתאים, כגון הפעלת יציאה שזה מספרה (לדוגמה, אם הקלט 101, היציאה הפעילה תהיה יציאה מס' 5). שימושים נפוצים במפענח הם בתצוגת שבעה מקטעים ובמערכות זיכרון אלקטרוניות. במפענח עם n {\displaystyle n} כניסות יהיו עד 2 n {\displaystyle 2^{n}} יציאות. כאשר למפענח עם n {\displaystyle n} כניסות יש פחות מ- 2 n {\displaystyle 2^{n}} יציאות, בהכרח יש לפחות שני מצבי קלט שונים שנותנים אותו פלט. המשמעות של היציאה הפעילה משתנה בין שני הסוגים העיקריים של המפענחים. ברוב המפענחים, המשמעות היא שהיציאה הנבחרת ערכה 1 וכל שאר היציאות ערכן 0 והסוג השני הוא ההפך, כל היציאות ערכן 1 והיציאה הנבחרת ערכה 0. מפענח בינארי מיושם כמעגל משולב עצמאי או כחלק ממעגל משולב מורכב יותר. דוגמאות: מפענח 3 ל-8 מקבל כקלט 3 ביטים המייצגים מספר בינארי, ומפעיל אחת מ-8 יציאות המתאימה למספר זה. באופן דומה מפענח 4 ל-16 מקבל כקלט 4 ביטים המייצגים מספר בינארי, ומפעיל אחת מ-16 יציאות המתאימה למספר זה. מפענח בינארי לעשרוני מקבל כקלט 4 ביטים המייצגים ספרה עשרונית בקידוד בינארי, ומפעיל אחת מעשר יציאות המייצגות את הספרות 0–9 שמתאימות לקלט. מרבב ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רמי דיצני

רמי דיצני (1950 - 15 ביולי 2012) היה משורר ישראלי. דיצני היה מהנדס אלקטרוניקה, בוגר בית הספר לקולנוע בלונדון ומדריך תיירים מוסמך. הוא פרסם שירים בעיתונים ובכתבי עת. נפטר ב-15 ביולי 2012 לאחר מחלה ממושכת. שירתו כוללת סוגים שונים וקשת רחבה של נושאים: שירי ילדים, שירי אהבה ליריים וגם שירי מחאה בוטים. בשירתו ניכר שילוב בין היסוד הסיפורי ובין כתיבה לירית רגישה. על שירת המחאה של דיצני כתב המבקר חנן חבר: "הוא פרץ באלימות פיוטית, בהופכו את הדוחה, הצורם, המזעזע, ואפילו את המגעיל - לכלים לשוניים שיריים בעלי ייחוד". רמי דיצני זכה בפרסים ספרותיים רבים: פרס קרן תל אביב, פרס ירושלים לשירה על שם אורי צבי גרינברג, פרס אקו"ם וחתן פרס היצירה לסופרים ומשוררים ע"ש לוי אשכול לשנת תשנ"ה. שיריו תורגמו לשפות זרות, כולל ערבית, אנגלית, צרפתית, פולנית, רוסית, סרבו-קרואטית וספרדית. בשנת 2013 חולק לראשונה פרס רמי דיצני, למשוררים בתחילת דרכם. משירי מדור נכות רוח (ירושלים: דומינו, תשמ"ד 1984). מה לא אמרו על רמי (ירושלים: כתר, 1987) <איורים: אבנר כץ>. הידד לדודות!: שיר-דודים לילדים ולילדות (ירושלים: כתר, 1987) <איורים: סימה לוין>. אהבה רק אהבה (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1987). פירכוס: שירי אהבים קשים (תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ט 1998). ארץ החול: שירים (תל אביב: תג-הוצאה לאור: סדרת הליקון, 1998). ארץ זבה: שירים, 1982–2000 (תל אביב: ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2003). הפואטיקה של הדוחה, קווי אפיון לשירתו של רמי דיצני, מאת תמר וולף-מונזון, נדפס בצפון, ז', 2004. מהי שירה מדויקת?, עקבותיה של נורמה בבקורת ובשירה, קריאה בפואמה של רמי דיצני, "ים אוהב כמו אשה אוהבת כמו ים", מאת אבידב ליפסקר, נדפס בעלי-שיח, 26, 1989. רמי דיצני, דף שער בספרייה הלאומית רמי דיצני, בלקסיקון הספרות העברית החדשה רמי דיצני, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רמי דיצני, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רמי דיצני, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) על הספר "ארץ זבה" רמי דיצני קורא משיריו, סרטון באתר יוטיוב הבלוג של רמי דיצני באתר "בננות" יגאל סרנה מזכיר את השיר "תפילה לאוהבים" של רמי דיצני יחזקאל נפשי, להטוטן של מילים: יחזקאל נפשי מספיד את רמי דיצני, באתר nrg‏, 16 ביולי 2012 ברוך תור-רז, קסמו של שביל החלב, באתר הארץ, 24 ביולי 2012 עמר שוורץ, הזיגוג הדק, באתר הארץ, 18 ביולי 2012 דרור בורשטיין, רשימה וזיכרון על רמי דיצני ז"ל, 19 ביולי 2012 גלעד מאירי, הדי-ג'יי של השירה, מוסף שבת של מקור ראשון, 17 באוגוסט 2012 מיה סלע, פרס חדש בפסטיבל "שער" לשירה, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2013
מיכאיל רוסטובצף

מיכאיל איוואנוביץ' רוסטובצף (ברוסית: Михаи́л Ива́нович Росто́вцев; ‏10 בנובמבר 1870 - 20 באוקטובר 1952) היה היסטוריון רוסי-אמריקאי של העת העתיקה. נשיא האגודה ההיסטורית האמריקאית וחבר "האקדמיה הרוסית למדעים". נולד בז'יטומיר שבאוקראינה (אז האימפריה הרוסית) כבנו של מורה ללטינית, למד באוניברסיטאות של קייב וסנקט פטרבורג. שימש כמרצה ללטינית באוניברסיטת סנקט פטרבורג בין השנים 1898–1918. לאחר המהפכה הרוסית נמלט לשוודיה, ולאחר מכן לבריטניה, ובשנת 1920 הגיע לארצות הברית. הוא לימד היסטוריה עתיקה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון עד שנת 1925, אז עבר לאוניברסיטת ייל שם פיקח על חפירות ארכאולוגיות שמומנו בידי האוניברסיטה. הוא היה הארכאולוג שפיקח על גילוי העיר "דורה אירופוס" בסוריה. בשנת 1932 גילה רוסטובצף במקום בית כנסת עם פרסקאות, הנחשב לגילוי הארכאולוגי המעניין והחשוב ביותר בחפירות העיר. הוא פרש מתפקידו באוניברסיטה בשנת 1944 הוא המשיך להתגורר בניו הייבן עד מותו בשנת 1952 יצירתו החשובה ביותר הנה "The Social and Economic History of the Roman Empire" ("היסטוריה חברתית וכלכלית של האימפריה הרומית") מ-1925, בשני כרכים. בספר מסכם המחבר את ההיסטוריה של הקיסרות הרומית מבחינה חברתית וכלכלית, ומסביר את הסיבות שגרמו בסוף לקריסתה. הוא אינו מהסס להשתמש בחיבורו בביטויים שהיו מוכרים לו מניסיונו האישי, כגון "בורגנות", "פרולטריון" ו-"קפיטליזם". מה שעורר ביקורת רבה כלפי הספר. בשנת 1941, כתב סדרה משלימה בשם "The Social and Economic History of the Hellenistic World" ("היסטוריה חברתית וכלכלית של העולם ההלניסטי") בשלושה כרכים. בהקדמת החיבור הוא כותב כי "הגבלתי את מחקרי לנושאים כלכליים וחברתיים לא משום שאני חושב תופעות אלו לחשובות יותר... אני מטפל בנושאים כלכליים מטעמים אישיים גרידא. אני פשוט מתמצא בהם יותר טוב". רשימת ספרים נוספים שלו (בתרגום לאנגלית): Iranians and Greeks in South Russia. Oxford: Clarendon Press, 1922. A large estate in Egypt in the third century B.C. A study in economic history. Madison: University of Wisconsin, 1922. Skythien und der Bosporus. 1925. The Social and Economic History of the Roman Empire. 1926. (Revised edition in German 1931, and further revised edition in Italian 1933) (Second edition, revised by P.M. Fraser, Oxford, 1957) A History of the Ancient World: Volume I The Orient and Greece. Oxford: Clarendon Press, 1926. A History of the Ancient World: Volume II Rome. Oxford: Clarendon Press, 1927. Mystic Italy. New York: Henry Holt, 1927. (Brown University, the Colver lectures series) Dura-Europos and Its Art. 1938. The Social and Economic History of the Hellenistic World. Oxford: Clarendon Press, 1941. (2nd edition 1953) מדיה וקבצים בנושא מיכאיל רוסטובצף בוויקישיתוף מיכאיל רוסטובצף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיכאל איבנוביץ' רוסטובצב (1870-1952), דף שער בספרייה הלאומית מיכאיל רוסטובצף, באתר "Find a Grave" (באנגלית) צבי יעבץ, וזאב רובינזון, מרידות עבדים ברומי, אוניברסיטת תל אביב, הקיבוץ המאוחד, 1983. עמ' 76. צבי יעבץ, אז ועתה שנאת ישראל בימי קדם, הוצאת דביר, עמ' 9.
Carrie & Lowell

Carrie & Lowell הוא אלבום האולפן השביעי של המוזיקאי האמריקאי סופיאן סטיבנס. האלבום יצא לאור ב-31 במרץ 2015 דרך חברת התקליטים של סטיבנס, Asthmatic Kitty. האלבום נקרא על שם קרי, אימו של סטיבנס, שנפטרה בשנת 2012, ואביו החורג, לואל. בשירי האלבום ניתן לשמוע את האבל של סטיבנס על מות אמו, שעזבה את המשפחה כשסטיבנס היה צעיר, כפי שמציין בשיר "Should Have Known Better". אמו הייתה אלכוהוליסטית וסבלה מדיכאון ומסכיזופרניה, והם נפגשו רק לעיתים רחוקות, כשביקר באורגון, שם התגוררה לאחר שהתחתנה עם לואל. האלבום זכה לביקורות נלהבות עם הוצאתו. ב-Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע של 90 מתוך 100, בהסתמך על 40 ביקורות. מייקל האן מהגרדיאן נתן לאלבום חמישה כוכבים מתוך חמישה, ואמר כי "Carrie & Lowell הוא תענוג מכל בחינה, ללא ספק הוא אחד מאלבומי השנה". ברנדון סטוסיי כתב בביקורתו באתר פיצ'פורק כי "האלבום החדש של סופיאן סטיבנס, Carrie & Lowell, הוא הטוב ביותר שלו", ונתן לאלבום ציון של 9.3 מתוך 10. מבקר המוזיקה והיוטיובר אנתוני פנטנו נתן לאלבום ציון של 7/10. כל השירים נכתבו והולחנו על ידי סופיאן סטיבנס.  אתר האינטרנט הרשמי של Carrie & Lowell מידע על האלבום Carrie & Lowell באתר MusicBrainz מידע על האלבום Carrie & Lowell באתר AllMusic האלבום Carrie & Lowell באתר Discogs שרון מולדאבי, ‏סופיאן סטיבנס: "האלבום הזה אינו פרויקט אמנותי שלי. אלה הם חיי", באתר גלובס, 6 באפריל 2015 יואב בריל, האלבום החדש של סופיאן סטיבנס מלהטט בין מציאות לבין המצאה, באתר Time Out, ב-19 באפריל 2015 קליה מור, ‏אמו של סופיאן סטיבנס נטשה אותו, והוא הגיב באלבום קורע לב, באתר ‏מאקו‏ Carrie & Lowell באתר Metacritic Sufjan Stevens: Carrie & Lowell review – a delight in every way, and an album of the year, פורסם באתר הגרדיאן ב-26 במרץ 2015 Sufjan Stevens - Carrie & Lowell, פורסם באתר פיצ'פורק ב-30 במרץ 2015 מידע על Carrie & Lowell, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Carrie & Lowell, באתר המצעד הגרמני מידע על Carrie & Lowell, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Carrie & Lowell, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Carrie & Lowell, באתר המצעד השוודי
אויגן דירינג

אויגן קארל דירינג (בגרמנית: Eugen Karl Dühring; ‏12 בינואר 1833 - 21 בספטמבר 1921) היה פילוסוף וכלכלן גרמני אנטישמי. דירינג נולד בברלין בירת פרוסיה (לימים גרמניה), כבנו של פקיד. למד משפטים בברלין ועבד כעורך דין עד שנת 1859, אז התעוור לחלוטין בשל מחלה שסבל ממנה כבר בגיל צעיר. הוא הפסיק לעבוד כעורך דין, ולמרות נכותו הרחיב את השכלתו במדעי הרוח (ספרות, פילוסופיה, אתיקה, כלכלה). בשנת 1864 קיבל משרת הוראה באוניברסיטת הומבולדט, אולם פוטר בשנת 1877 בשל עימותים חוזרים ונשנים עם הפרופסורים האחרים. מאז התפרנס מכתיבת ספרים עד מותו בשנת 1921. בכתביו מדגיש דירינג את חשיבות המציאות, ודוחה בבוז את המיסטיקה והדת, וכן תוקף את הקומוניזם. גישתו האופטימית היוותה מרכיב מרכזי ב"מחלוקת הפסימיזם". אחד מחיבוריו הבולטים של דירינג הוא "Die Judenfrage als Racen-, Sitten- und Culturfrage. Mit einer weltgeschichtlichen Antwort" ("שאלת היהודים כשאלה של גזע, של מוסר ושל תרבות. בליווי תשובה היסטורית עולמית"), שהתפרסם בשנת 1881. בספר זה תוקף דירינג את היהודים בקיצוניות, וטוען ש"נחיתותם" כביכול מתבטאת בהבדלות קיצונית ובצרות אופקים, ואין ביכולתם להועיל לתרבות ולמדע. דירינג טען גם כי היהודים מסַכּנים את העמים שבתוכם הם יושבים, וכדי לצמצם את השפעתם על חיי המדינה והחברה יש לשלול מהם את הזכויות שהוענקו להם במסגרת האמנציפציה, להגביל את השתלבות היהודים במשרות ממשלתיות ולאסור עליהם נישואי תערובת. דירינג תוקף בספרו את קרל מרקס וכותב: ”באותה ממלכה יהודית הקוראת לעצמה קומוניסטית עתידים בני העם הנבחר להיות מנהלי האוצרות המשותפים של האומות ולהשגיח על זהבן, כספן ולבושן, כדרכם למן מפעלם הסוציאלי הראשון במצרים”. דירינג קיבל השראה מארנסט רנן שטען בספרו "היסטוריה כללית משווה של השפות השמיות" טענות דומות כלפי הערבים. דירינג ציטט מספר פעמים את רנן בספרו, אולם רנן הזועם שלח לו מכתב, ובו טען שהתכוון רק לערבים ולא ליהודים. פרידריך אנגלס כתב נגד רעיונותיו של דירינג את חיבורו המפורסם "אנטי-דירינג". פרידריך ניטשה כתב בחריפות נגד תפיסת המוסר והאנטישמיות של דירינג, כביטוי לרנסנטימנט, בספרו "לגנאלוגיה של המוסר". בנימין זאב הרצל, אשר בהיותו בן 22 קרא את ספרו של דירינג, הזדעזע, וכתב ביומנו:”לדאבון לבב הוא כתוב היטב כל־כך... בגרמנית מצוינת... כשדירינג, במוח מאומן וחודר כל־כך, ובהשכלה אוניברסלית עמוקה, מסוגל לכתוב דברים כאלה – למה עלינו לצפות מן האספסוף הנבער?”. ספריו של דירינג השפיעו רבות על אנטישמים מאוחרים יותר וביניהם אדולף היטלר, שכתב בעצמו את ההקדמה למהדורת 1940 של הספר.[דרוש מקור] אויגן דירינג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Beiser, Frederick C. (2016). "The Pessimism Controversy, 1870–1890". Weltschmerz: Pessimism in German Philosophy, 1860–1900. Oxford: Oxford University Press. doi:10.1093/acprof:oso/9780198768715.001.0001. ISBN 9780198768715. שמואל אטינגר, האנטישמיות בעת החדשה, עמ' 14; בתוך: גיא מירון (עורך), האנטישמיות במאה ה-19: מקראה, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 16. צבי יעבץ, אז ועתה שנאת ישראל בימי קדם, הוצאת דביר, עמ' 13. פרידריך אנגלס, אנטי-דיהרינג (הפיכת המדע בידי מר אויגן דיהרינג), תרגום: יצחק מן, ספרית פועלים, 1959. פרידריך ניטשה, לגניאולוגיה של המוסר, עמ' 331 עמוס אילון, הרצל, עמ' 73.
פרמניון

פרמניון (ביוונית: Παρμενίων‏, 400 - 330 לפנה"ס) היה מצביא מוקדוני, ששירת את המלך פיליפוס השני ואחר כך את בנו אלכסנדר הגדול. פרמניון, בנו של פילוטאס, היה אריסטוקרט ממשפחה מיוחסת. במהלך שירותו תחת פיליפוס השני קיבל פיקוד יחידות שונות, ביניהן על צבאות גדולים. הוא הביס את האילירים בשנת 356 לפנה"ס ובשנת 346 היה חלק ממשלחת דיפלומטית לאתונה שנועדה לכרות חוזה שלום בינה לבין מוקדון. ב-336 נשלח עם צבא בן 10,000 איש לאסיה הקטנה להכין את הפלישה של פיליפוס לממלכת פרס שאלכסנדר הגדול הוציאה אל הפועל אחרי רצח פיליפוס על ידי מתנקש. במהלך מסע המלחמה בפרס פיקד בהצלחה על אגף שמאל בקרבות גרניקוס, איסוס וגאוגמלה. ב-330 הוצא להורג בפקודת אלכסנדר הגדול בגלל מעורבות בנו, פילוטאס, בקשר נגד אלכסנדר. האחרון לא האמין שהאב לא ידע על העניין, ולפי המסורת שהייתה מקובלת בזמנו במוקדון הורה להוציאו להורג. ערך אודות פרמניון באנציקלופדיה איראניקה (באנגלית) פרמניון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קפלר-452b

קפלר-452b (באנגלית: Kepler-452b) הוא כוכב לכת חוץ-שמשי הסובב סביב כוכב מסוג G קפלר-452. הוא התגלה על ידי טלסקופ החלל קפלר והתגלית פורסמה על ידי נאס"א ב-23 ביולי 2015. הוא היה כוכב הלכת הקטן ביותר באזור ישיב מבין אלה שאותרו עד אז וייתכן שתנאיו הפיזיים מתאימים לקיום חיים. הרדיוס של קפלר-452b הוא 1.5 רדיוסי כדור הארץ. הכוכב שלו, אותו הוא מקיף ב-385 יום, גדול ב-10% מהשמש ומרוחק ממערכת השמש 1,400 שנות אור והוא נמצא בקבוצת הכוכבים ברבור שבגלקסיית שביל החלב. גילו של הכוכב הוא 6.5 מיליארד שנים, 2 מיליארד שנים יותר מאשר גילה של השמש. לא ידוע האם קפלר-452b בעל קרקע מוצקה כמו כדור הארץ או שמא הוא ענק גזים קטן, אך נכון ל־2016 מדעני נאס"א מעריכים כי כנראה כוכב הלכת בעל קרקע מוצקה, דבר המחזק את ההשערה כי קיים הסיכוי לגלות עליו חיים. קפלר-452b מקבל 10% יותר אנרגיית שמש מאשר כדור הארץ. דיאגרמה של מסלול ההקפה של קפלר-452b במערכת קפלר-452, בהשוואה למערכת השמש הפנימית ומערכת קפלר-186. האזור הישיב בקפלר-452 גדול מעט מזה של מערכת השמש הדמיה המשווה את כדור הארץ (משמאל) לקפלר-452b, שהיקפו גדול בכ-60% מכדור הארץ השוואה של כוכבים קטנים שנמצאו על ידי קפלר באזור הישיב של הכוכבים המארחים שלהם השוואה של קפלר-452b וכוכבי לכת דומים עם כדור הארץ מדיה וקבצים בנושא קפלר-452b בוויקישיתוף אסור לפספס‏, רוצים לגור בכדור הארץ 2.0? ישראלים מוכרים שטח על הכוכב החדש - וואלה חדשות, באתר וואלה, 23 באוגוסט 2016 נאס"א - משימת קפלר ד"ר יגאל פת-אל, קפלר 452b: התנאים בכוכב הלכת עשויים לאפשר חיים, באתר ynet, 23 ביולי 2015 עידו אפרתי, נאס"א: איתרנו את כוכב הלכת הדומה ביותר לכדור הארץ, באתר הארץ, 23 ביולי 2015 חיפוש חייזרים וגילוי 'קפלר 452b' – הם האנושות במיטבה, מאת אורן נהרי, במגזין ואתר ליברל, 10 באוגוסט 2015 קפלר-452b, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קפלר-452b, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים Michele Johnson, NASA’s Kepler Mission Discovers Bigger, Older Cousin to Earth, NASA, ‏2015-07-23
יוסי לוי (איש תקשורת)

יוסי לוי (נולד ב-1960) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, אשר שימש כיועץ התקשורת של ראש הממשלה בנימין נתניהו. לוי הוא יליד ירושלים, דור רביעי בעיר מצד אמו, שלחמה בפלמ"ח. אביו עלה לארץ ישראל מעיראק בשנת 1932. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים והתקבל לפלוגת העורב בחטיבת הצנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ושימש כסמל מחלקה ומפקד צוות. שירת במילואים כמפקד צוות ביחידה מיוחדת במשך כ-30 שנה, ולחם במלחמת לבנון הראשונה והשנייה. לאחר מלחמת לבנון השנייה היה לוי חלק מהגרעין הקשה של מחאת המילואימניקים, שקראו להתפטרותם של ראש הממשלה אהוד אולמרט, שר הביטחון פרץ והרמטכ"ל חלוץ. את הקריירה המקצועית החל לוי כעיתונאי במקומון "כל העיר". לאחר מכן עבד ככתב ב"מעריב" במשך קרוב ל-20 שנה. שימש, בין היתר, ככתב לענייני משטרה, ככתב הצבאי, ככתב לענייני משפט, ובמקביל כמנהל מערכת העיתון בירושלים. הוא קיבל הצעה לעבור ל"ידיעות אחרונות", אך ארבעה ימים לפני מועד כניסת החוזה לתוקף, ביטל העיתון את ההתקשרות. לוי תבע את העיתון וזכה ברבע מיליון שקל. לאחר מכן שימש כיועץ תקשורת של שר המדע, התרבות והספורט, אופיר פינס, ושל השר לנושאים אסטרטגיים, אביגדור ליברמן. בשנים 2008–2010 שימש כיועץ התקשורת של בנימין נתניהו. הוא התמנה לעוזר בכיר ליו"ר האופוזיציה נתניהו בעת שהליכוד מנה 12 מנדטים. לוי מילא תפקיד מרכזי לצד נתניהו בבחירות לכנסת בפברואר 2009, בסופן זכה הליכוד ב-27 מנדטים ונתניהו שב לראשות ממשלת ישראל לאחר עשור שנים. בתחילת 2010 פרש ועבר לייעוץ אסטרטגי ותקשורתי באופן פרטי. בינואר 2013 שימש כמנהל התקשורת וההסברה של אריה דרעי ותנועת ש"ס. בנובמבר אותה שנה עמד בראש מערך הדוברות וההסברה במטה משה ליאון, שהתמודד על ראשות עיריית ירושלים מול ניר ברקת. מאז 2015 מפרסם לוי, מפעם לפעם, מאמרי דעה באתר "וואלה! NEWS" ובעיתון "הארץ". ב-2022 יצא לאור ספרו "רק ביבי". מאמרי יוסי לוי, באתר "הארץ" חן שליטא, ‏"ש"ס שותפים מאוד נאמנים לרה"מ. הם ייכנסו לקואליציה", באתר גלובס, 24 בפברואר 2013 רותם שטרקמן, "אחרי נתניהו יהיה פה כאוס מוחלט": האיש שהיה קרוב לרה"מ חושף את הסודות והשיטות, באתר TheMarker‏, 28 ביוני 2019 יוסי לוי, בוגי יעלון מנווט - הכיוון: לישכת הרמטכ"ל, מעריב מסוף שבת, ‏ 22.12.1995, עמוד 3, כפי שהועלה באתר "פרש" חיים ביאור, "ידיעות" יפצה את יועץ התקשורת של נתניהו לשעבר ברבע מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 31 בינואר 2013 אורי בלאו, הבוסית, באתר הארץ, 4 באפריל 2007 מזל מועלם, יועץ תקשורת חדש ליו"ר הליכוד נתניהו, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2008 נתן ליפסון ומזל מועלם, זעזוע נוסף בלשכת נתניהו: יועץ התקשורת, אופיר אקוניס, עוזב, באתר הארץ, 15 ביוני 2008 ג'וב חדש ליועץ של נתניהו, באתר הארץ, 15 במרץ 2010 אבי בר-אלי, חשיפת TheMarker מי שילמה 400 אלף שקל ליועץ לשעבר של נתניהו וליברמן, ומה עושה היועץ של כחלון ברכבת הקלה, באתר הארץ, 31 במרץ 2015 חגי עמית, שוקי שדה, האדישות ניצחה - "אנשים מגיעים לקלפי בלי לדעת בכלל מה קורה בעיר", באתר TheMarker‏, 25 באוקטובר 2013
הלוח הגנוז

הלוח הגנוז (בערבית: اللوح المحفوظ), לפי האמונה המוסלמית והדרוזית, הוא משטח כתיבה שנשמר אצל אללה ומלאכיו. הוא נקרא גם הספר השמיימי, ועל פי האמונה המוסלמית ממנו נלקחו כל ספרי הקודש: התורה, הברית החדשה והקוראן, שהוא הספר המשלים והמושלם. על פי כתבי קודש המוסלמיים, מתארים אותו כפיסת עץ גדולה, מלאה תוכן הכתוב בכל השפות. הלוח מתאר הרבה אירועים חשובים בעולם הערבי, ומתאר בפרטים כל אחד מן הנביאים באסלאם. המוסלמים והדרוזים מתפללים באחת התפילות ומבקשים מאללה לשמור על הלוח טוב מפני מי שהם מאמינים שהוא האויב הכי גדול של האסלאם - "אל קריאידה" - שהוא, בהקבלה לשאר הדתות, השטן. כמו כן, אומרים גם כי הלוח, שאף אחד לא ראה, היה עשוי בעצם מאש, אך אללה שרצה שהלוח ישמר והפך אותו ללוח אבן ואז לעץ, כך שיהיה קל להעבירו ממקום למקום. הלוח מאוד חשוב לאנשי דת האסלאם, והמוסלמים לעיתים שומרים "תמונה" שלו במקום קרוב ללבם. כיום אין תמונה של הלוח, אך יש אנשים רבים אשר יצרו מעין צורת מרובע עליה כתוב: "אשמור עלייך בליבי, גם כי לא אנשום". ערך זה הוא קצרמר בנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הקל

הקל (Haeckel; Heckel) הוא שם משפחה ממקור גרמני. האם התכוונתם ל... אריך הקל – צייר ואמן הדפסים גרמני ארנסט הקל – ביולוג, חוקר טבע, פילוסוף, רופא, פרופסור לזואולוגיה ולמורפולוגיה ואמן גרמני ולדמר הקל – היסטוריון קנדי של העת העתיקה קל הקלה