laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סלץ (בלארוס)

סלץ (בבלארוסית: Сялец, ברוסית: Селец, בפולנית: Sielec) הוא כפר במחוז ברסט שבמערב בלארוס, מזרחית לפרוז'ני ובסמוך לנהר יסולדה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. הכפר נזכר לראשונה בסוף המאה ה-14, ובסוף המאה ה-15 הוקמה בו כנסייה. בהמשך הוענק הכפר כמתנה לבני משפחת רדזיוויל. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית. בשנת 1921, בעקבות הסכם ריגה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. קהילה יהודית מתועדת בכפר מראשית המאה ה-17, ובתחילה היו בני הקהילה כפופים לקהילת בריסק. במהלך המאה ה-17 נערכו ביישוב מספר כינוסים מטעם ועד ארבע הארצות. הכפר ידוע בעיקר בשל היוולדו של הגאון מווילנה במקום. בסוף המאה ה-19 עזבו את היישוב רבים מיהודיו, והגירה זו התגברה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בין מלחמות העולם נותרו בכפר כ-250 יהודים. ב-23 ביוני 1941, יום לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת אות מזהה, החרמת רכוש, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות בעובדים. ב-25 במאי 1942 גורשו כל יהודי היישוב לגטו ברזה קרטוסקה, וממנו שולחו ב-15 ביולי 1942 לאתר ההרג ברונה גורה. יהודים מעטים שעוד הושארו בגטו זה נרצחו ביום 15 באוקטובר 1942. מדיה וקבצים בנושא סלץ בוויקישיתוף סלץ באתר מרכז מורשת יהדות פולין "שלץ (בלארוס)", באתר השטעטל הווירטואלי
אדולפו דה לה ורטה

פליפה אדולפו דה לה ורטה מארקור (בספרדית: Felipe Adolfo de la Huerta Marcor, נהגה: [aˈðolfo ðelaˈwerta]; ‏26 במאי 1881 - 9 ביולי 1955) היה פוליטיקאי מקסיקני, נשיאה ה-38 של מקסיקו, שכיהן כנשיא זמני במשך חצי שנה, מראשית יוני עד סוף נובמבר 1920. עם תום השלב הראשון של המהפכה המקסיקנית, הדחת הקאודיו פורפיריו דיאס, נקלעו המהפכנים לקושי מהותי בארגון הממשל מחדש לשביעות רצון כל הזרמים. במהלך המרד, הייתה המטרה המאחדת של הגורמים השונים, הדחת הרודן מתפקידו. אך עם השגת מטרה זו פרץ מאבק ממושך בין הליברלים, הרדיקלים והאחרים, שנמשך קרוב ל-20 שנה ונחשב לחלק מהמהפכה המקסיקנית, אף על פי שניתן להחשיבו כמלחמת אזרחים לכל דבר. עשור לאחר פרוץ המהפכה, ארבעת מחולליה כבר לא היו בין החיים: פרנסיסקו מדרו נרצח ב-1913 תוך כדי כהונתו כנשיא, אמיליאנו ספאטה נרצח ב-1919, ונוסטיאנו קאראנסה נרצח ב-1920 ופנצ'ו וייה ב-1923. כולם נרצחו בידי מתנקשים מתוך המחנה המהפכני. לאחר רצח קאראנסה, הוכרזו בחירות לנשיאות, ובחצי השנה שבין 1 ביוני ל-30 בנובמבר 1920, כיהן בנשיאות המדינה, אדולפו לה ורטה, שכיהן עד אז כמושל סונורה ומונה לתפקידו הזמני בידי הקונגרס. בבחירות עלה לשלטון אלווארו אוברגון. דה לה ורטה יזם מרד נגד אוברגון ב-1923 לאחר שהאחרון סימן כיורשו את פלוטארקו אליאס קאייס. הוא הצליח לצרף אליו גורמים קתולים, שמרנים, וקציני צבא רבים; שחששו, כל מגזר משיקוליו, מתוכניותיו העתידיות של אוברגון. אך אוברגון מחץ את ההתקוממות שכונתה לימים "מרד דה לה ורטה" (ספ'), ואילץ את דה לה ורטה לגלות מהמדינה. בראשית מרץ 1924 נמלט דה לה ורטה ללוס אנג'לס, בעקבות בריחתו קרסו מעוזי המורדים האחרונים והמפלגה בראשות אוברגון וקאייס שבה להטיל את מרותה על כל חלקי המדינה. אדולפו ואשתו קלרה דה לה ורטה סבלו בלוס אנג'לס ממצוקה כלכלית. לאחר 11 שנות גלות, שבו בני המשפחה ב-1935 לאדמת מקסיקו, לאחר עלייתו לשלטון של לאסרו קארדנאס. הוא גם כיהן בתפקיד ציבורי תחת ממשלות מנואל אבילה קמאצ'ו ומיגל אלמאן ולדס. אדולפו דה לה ורטה נפטר בנסיבות טבעיות ב-9 ביולי 1955 במקסיקו סיטי. מדיה וקבצים בנושא אדולפו דה לה ורטה בוויקישיתוף ביוגרפיה של ורטה אדולפו דה לה ורטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נשיא חדש במקסיקו, דואר היום, 17 במאי 1920
ברווז מנומש

ברווז מנומש (שם מדעי: Stictonetta naevosa) הוא מין של ברווז אוסטרלי ממשפחת הברווזיים המהווה מין יחיד בסוגו ובתת-המשפחה שלו. הוא בעל נקודות שחורות על כל גופו ומכאן קיבל את שמו. אורכו של הברווז 55-50 ס"מ והוא בעל מקור אדום אצל הזכר וחום עד שחור אצל הנקבה ובעל ראש גדול ושחור. הגוף בצבע אפור עם נקודות לבנות לאורך כל הגוף, מה שמזכיר מעט נמשים. הצוואר ארוך והרגליים אפורות. ברווז זה נוטה לעוף בגובה נמוך ולכופף את ראשו, מה שגורם לו להיראות כבעל גיבנת. שויך בתחילה לתת-משפחת ברווזים מצויים, אך עתה משויך לקבוצה נפרדת בתת-משפחה עצמאית. הוא התפתח לפני שאר הברווזים ביבשת העתיקה גונדוונה לפני ששאר הברווזים הגיעו לשם. ברווזים אלה משכשכים את מזונם על פני המים ושולים בעזרת המקור דברים אכילים כמו צמחי מים או יצורים קטנים. הם שוכנים בביצות, עדיף שופעות צמחייה ואגמים אוסטרליים אך בעונת הרבייה ובתקופות יובש ינועו לעבר ים פתוחים. באגן מארי-דרלינג ובאגם אייר שהמים שם מתייבשים לעיתים קרובות, הברווזים נוהגים לעוף עד לחופים ומתקבצים שם בהמונים. הם די פגיעים לרובים עקב ההתקהלות וכן עקב מנהגם לעוף בגובה נמוך. דבר זה גורם להם להיטרף גם על ידי עופות דורסים, תנינים ונחשים. הברווזים לא נמצאים בסכנה אך מספרם נמצא בירידה עקב ציד (אף שהוא מוגן) ומהתייבשות ביצות בהם הוא חי. מדיה וקבצים בנושא ברווז מנומש בוויקישיתוף ברווז מנומש, באתר ITIS (באנגלית) ברווז מנומש, באתר NCBI (באנגלית) ברווז מנומש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז מנומש, באתר GBIF (באנגלית) animal/Stictonettini ברווז מנומש, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ברווז מנומש (אורכב 03.04.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר Birdsinbackyards ברווז מנומש באתר הרשימה האדומה של IUCN
ברווז הארטלוב

ברווז הארטלוב (שם מדעי: Pteronetta hartlaubii) הוא עוף מים ממשפחת הברווזיים החי באפריקה שמדרום לסהרה. הוא קרוי על שם החוקר הגרמני גוסטב הארטלוב (1814-1900) ומהווה מין יחידי בסוגו. צבעו של ברווז זה חום-ערמוני והצוואר, הראש והמקור שחורים. בקדמת המקור ישנה בליטה לבנה וקצה המקור לבן גם הוא. אורכו 56–58 ס"מ ומשקלו עד 800 גרם. בעבר ברווז זה נכלל בתת-משפחת Cairininae שבוטלה, והיום הוא משויך לתת-משפחת ברווזים מצויים. עם זאת הוא שונה ממיני הברווזים המוכרים כמו הברכייה. המין הקרוב ביותר אליו הוא אווז כחול-כנפיים שחי באתיופיה. ברווז זה משתכשך במים ומחפש מזון על ידי ניעור של המקור במים. הוא חי באפריקה המערבית באזורים טרופיים מגינאה עד סיירה לאון, מזרחה עד ניגריה ודרום סודאן ודרומה עד גבון, רפובליקת קונגו והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. הברווז חי בביצות, בנהרות וביערות ואפילו בביצות מנגרובים. הוא חי ביחידות ומחפש חרקי מים, צמח מים וזרעים על פני המים או ביבשה. ברווז זה מצוי במספרים גדולים באזורי מחייתו ומצב השימור שלו הוא ללא חשש. מדיה וקבצים בנושא ברווז הארטלוב בוויקישיתוף ברווז הארטלוב, באתר ITIS (באנגלית) ברווז הארטלוב, באתר NCBI (באנגלית) ברווז הארטלוב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז הארטלוב, באתר GBIF (באנגלית) ברווז הארטלוב באתר הרשימה האדומה של IUCN ברווז הארטלוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
ברווז טבעתי

ברווז טבעתי (שם מדעי: Callonetta leucophrys) הוא מין של ברווז החי בדרום אמריקה ומהווה מין יחיד בסוגו. אורכו של הברווז הטבעתי 35–38 ס"מ ומשקלו 190–360 גרם. לזכרים גוף אפור בהיר ומקור כחול ועל עורפם פס שחור עם רקע לבן, המזכיר צורת טבעת, שנתן למין את שמו. החזה צהבהב, הכנפיים אדמוניות, וחומות בקצותיהן. הרגליים ורודות והזנב שחור. קולות ברווז זה שקטים ומזכירים מעט קולות חתול. הנקבות לעומת הזכרים חומות בהירות כשקצה הראש כהה והמקור אפור. ברווזים אלה נחשבים לחלק מתת-משפחת ברווזים מצויים אם כי יכול להיות שהם קרובים לקבוצתה של הטדורנה. הם קרובי משפחה של ברווז הרעמה וברווז פינץ' האוסטרלים. הם נפוצים בארגנטינה ופרגוואי וכן בבוליביה, ברזיל ואורוגוואי. הם חיים ביערות גשם מימיים, בביצות ובקרחות יער וכן בבריכות מבודדות. ברווזים אלה אינם מחליפים את צבע הנוצות במשך השנה. נקבת הברווז Museum specimen מדיה וקבצים בנושא ברווז טבעתי בוויקישיתוף ברווז טבעתי, באתר ITIS (באנגלית) ברווז טבעתי, באתר NCBI (באנגלית) ברווז טבעתי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ברווז טבעתי, באתר GBIF (באנגלית) ברווז טבעתי באתר planetofbirds ברווז טבעתי באתר הרשימה האדומה של IUCN
נחל אדמי

נַחַל אֲדָמִי הוא נחל אכזב בגליל התחתון, שראשיתו במושב שדה אילן, ברום של כ-200 מטרים מעל פני הים, וסופו בנחל יבנאל שבבקעת יבנאל, אשר יוצר ערוץ קניוני באפיקו. שמו של הנחל נגזר משם העיר המקראית והתלמודית אֲדָמִי - דמין, אשר מזוהה עם תל אדמי ועם חורבת דמין הסמוכים לערוץ הנחל (ח'רבת א-דאמיה). אפיק הנחל בחלקו הקניוני הוא בזלתי, וכולל מספר מעיינות. שטח הנחל והרכס שמדרום לו הוכרז כשמורת טבע בשם "רכס אדמי". מסלול סיור בנחל אדמי באתר "טיולי" מסלול סיור בנחל אדמי באתר "מסלולים" שמורת רכס אדמי באתר inature ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוליאן באומגרטלינגר

יוליאן באומגרטלינגר (בגרמנית: Julian Baumgartlinger, נולד ב-2 בינואר 1988 בזלצבורג שבאוסטריה) הוא כדורגלן עבר אוסטרי, ששיחק בעמדת הקשר. לבאומגרטלינגר 84 הופעות במדי נבחרת אוסטריה. את ילדותו העביר בעיירת השוק האוסטרית מאטסי, והחל לשחק כדורגל במועדון הכדורגל המקומי "USC מאטסי" כבר בגיל חמש. בשנת 2001, הוא עזב את אוסטריה והצטרף למחלקת הנוער של מועדון הכדורגל גרמני מינכן 1860. אחרי שעבר בכל מחלקות הנוער של המועדון ממינכן, הוא קודם לסגל הבכיר של הקבוצה ב-2007. אחרי ששותף ב-13 משחקים בלבד בשתי עונותיו הראשונות בגרמניה, מרביתם כמחליף, הוא חזר למולדתו ממנה נעדר שמונה שנים, וחתם בקבוצת אוסטריה וינה. באומגרטלינגר שיחק שם שנתיים, הפך לשחקן הרכב קבוע, וגם קיבל זימון לנבחרת האוסטרית. ב-2011 הוא עבר למועדון הכדורגל מיינץ 05 תמורת סכום המוערך ב-1.1 מיליון אירו. במאי 2016 חתם בבאייר לברקוזן לארבע שנים. ב-16 באוגוסט 2022 חתם לעונה אחת באאוגסבורג. ביולי 2023 הודיע באומגרטלינגר על פרישה ממשחק פעיל. מדיה וקבצים בנושא יוליאן באומגרטלינגר בוויקישיתוף יוליאן באומגרטלינגר, באתר Transfermarkt יוליאן באומגרטלינגר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יוליאן באומגרטלינגר, באתר Soccerway יוליאן באומגרטלינגר, באתר WorldFootball.net יוליאן באומגרטלינגר, באתר National Football Teams יוליאן באומגרטלינגר, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיבן מקריי

סטיבן מקריי (באנגלית: Steven McRae; נולד ב-1985) הוא רקדן בלט אוסטרלי, ורקדן ראשי בבלט המלכותי בלונדון. מקריי נולד וגדל בסידני, בן לנהג מרוצים. הוא החל לרקוד בגיל שבע, לאחר שצפה באחותו הגדולה בזמן שיעורי מחול. בנוסף לבלט, למד מקריי לרקוד גם סטפס. בשנת 2003 זכה מקריי במלגת לימודים בתחרות הבלט לצעירים Prix de Lausanne בשווייץ, והחל ללמוד בבית הספר המלכותי לבלט. מקריי סיים את לימודיו בשנת 2004. הוא קודם לדרגת ארטיסט ראשון בשנת 2005, לרקדן סולן בשנת 2006, סולן ראשון בשנת 2008 ולרקדן ראשי בשנת 2009. העיתון הבריטי הגרדיאן כינה את מקריי "פרד אסטר של ימינו". בשנת 2014 הוא צוין כ"אוסטרלי הצעיר המצליח ביותר בממלכה המאוחדת" לשנה זו, על עבודתו עם הבלט המלכותי. בשנת 2011 יצר את דמות הכובען המטורף בבלט הרפתקאות אליס בארץ הפלאות (אנ') של כריסטופר וולדון בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, ובשנת 2014 יצר את דמות "הנסיך פלוריזל" בבלט של וולדון "אגדת חורף". מקריי נשוי לרקדנית אליזבת הרוד ואב לשלושה, אודרי בלובל (2014) ,פרדריק צ'ארלס (2016) ורופרט ג'ורג' (2019). מקריי משחק בסרט המחזמר קאטס, שיצא לאקרנים בדצמבר 2019. סטיבן מקריי, ברשת החברתית אינסטגרם סטיבן מקריי, בבסיס הנתונים IMDb סטיבן מקריי, באתר הבלט המלכותי בלונדון סטיבן מקריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מקס קרמר

ד"ר מקס קרמר (בגרמנית: Max Kramer;‏ 8 בספטמבר 1903 – יוני 1986) היה מדען גרמני שעבד עבור תאגיד הפלדה והחימוש הגרמני Ruhrstahl AG. הוא היה אחראי על תכנון ובניית פצצת ה-Fritz X ועל תכנון טיל ה-X-4 (בשנים 1943–1945) ונגזרתו ה-X-7 (לשימוש נגד טנקים). מקס אוטו קרמר נולד בקלן, גרמניה. הוא קיבל תואר בהנדסת אלקטרוניקה ב-1926, וקיבל דוקטורט באווירונאוטיקה ב-1931. כבר בשנות ה-30 המאוחרות, הוא היה אוטוריטה מובילה בתחום האווירודינמיקה, ועבד במכון הגרמני לאווירונאוטיקה בברלין. נזקפים לזכותו פטנטים רבים בנוגע למטוסים ולתעופה, למשל ההצגה של מדפים לנחיתה (landing flaps). ההתמחות שלו הייתה במידול זרימות אוויר מורכבות, במיוחד אלו הקשורות לדינמיקה של זרימה למינרית. לקרמר היה מגוון רחב של תחומי עניין ועבודתו שילבה אוטומובילים, פצצות דואות, טילים אקוסטיים, וציפויים תת-מימיים. הוא ידוע במיוחד בשל הפיתוח של פצצת ה-Fritz X, פצצה דואה נשלטת מרחוק אשר צלילתה ניתנת להתאמה. בפצצה זו נעשה שימוש מספר פעמים ב-1943 ו-1944, והשיגה מספר הצלחות לפני שהעליונות האווירית ואמצעי הלוחמה האלקטרונית של בעלות הברית הפכו אותה ללא אפקטיבית. קרמר המשיך לפתח את התכנון הבסיסי של פצצת ה-X-1 (ה-Fritz X ) במהלך המלחמה. כיוון אחד של מחקר היה להגביר את היכולת של הנשק הזה לחדור את השריון הכבד של ספינות מערכה כגון הבריטית המלך ג'ורג' החמישי והאמריקנית צפון קרוליינה. הוריאנטים X-2 ו-X-3 השיגו זאת באמצעות השגת מהירויות צלילה גבוהות יותר בתחום העבר קולי מבלי לאבד יציבות כיוונית. תוכנית הפיתוח השאפתנית ביותר של קרמר במהלך המלחמה הייתה פרויקט טילי ה-X-4 וה-X-7. בשניהם לא נעשה שימוש מבצעי במהלך המלחמה, אך העיצוב, המבנה והעקרונות שבבסיסם התניעו מחקר רב על פיתוח טילי אוויר אוויר וטילים נגד טנקים בשנים הראשונות שלאחר המלחמה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. Fritz X
יוז'ף אנטל

יוז'ף אנטל הבן (בהונגרית: Antall József‏; 8 באפריל 1932 - 12 בדצמבר 1993) היה היסטוריון ופוליטיקאי הונגרי, ראש הממשלה הראשון שנבחר בבחירות דמוקרטיות בהונגריה לאחר נפילת הקומוניזם ושינוי שיטת הממשל במדינה לדמוקרטיה פרלמנטרית. מנהיג מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF) (אנ') בשנים 1989–1993. אנטל נולד בבודפשט. אביו, יוז'ף אנטל, היה פוליטיקאי וחסיד אומות העולם, שמונה לאחר מלחמת העולם השנייה לתפקידי שר השיקום ויושב ראש הצלב האדום ההונגרי, והיה ממייסדי מפלגת הירקנים והחקלאים העצמאיים (אנ') בהונגריה. אנטל ניצח בבחירות פנימיות לראשות מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF) (אנ'), שנערכו ב-21 באוקטובר 1989. בכך הפך למועמד המפלגה לראשות הממשלה. המפלגה זכתה לניצחון גורף עם 164 מושבים בפרלמנט ההונגרי. ב-23 במאי הציג את ממשלתו ובכך היה לראש הממשלה הראשון מאז 1948 שלא היה קומוניסט. הוא ליווה את מעברה של הונגריה לכלכלת שוק והרפורמות שנלוו למעבר זה. המעבר חשף את מצבה הכלכלי הרעוע של המדינה, האבטלה קפצה מ-0% ל-14% וקצב האינפלציה השנתי עמד על 23-35%. רמת החיים של רבים מהתושבים הייתה נמוכה מאוד, והפערים החברתיים גדלו. השחיתות פשתה והפכה נרחבת וגלויה יותר מבעבר, שיעור הפשיעה גדל במיוחד בערים הגדולות ורמת הביטחון האישי התדרדרה. בקיץ 1990 תמכו אנטל ומפלגתו בהכנסת תכנים של חינוך דתי קתולי לתוכנית הלימודים הלאומית, הרעיון הוביל לסכסוך בתוך הקואליציה שלו מאחר שיותר מרבע מכלל האוכלוסייה ההונגרית אינם קתולים. הרכב הממשלה שלו ידע זעזועים לאורך הקדנציה. אנטל אובחן כחולה בלימפומת הודג'קין בקיץ 1990, בתקופה האחרונה לכהונתו הוחלף אנטל בממלא מקומו, שר הפנים פיטר בורוש (אנ'). הוא נפטר ממחלתו ב-12 בדצמבר 1993. מדיה וקבצים בנושא יוז'ף אנטל בוויקישיתוף ביוגרפיה של יוז'ף אנטל הבן, מתוך האנציקלופדיה המקוונת "אנקרטה" (באנגלית) יוז'ף אנטל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוז'ף אנטל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נחל נוב

נַחַל נוֹב (בערבית: ואדי חאמרה – נחל האדמה האדומה וואדי ג'יבין – נחל שני הבורות) הוא נחל אכזב בדרום רמת הגולן, שראשיתו בתל סאקי, וסופו בנחל רוקד, הנשפך לירמוך. שמו של הנחל נגזר משמה של העיר הקדומה נוב שבתחום סוסיתא (מוזכרת בכתובת רחוב), המזוהה עם ח'רבת נאב הסמוכה, שלידה הוקם המושב נוב. הנחל מנקז את אזור תל סאקי - רמת מגשימים - חספין - וחלק מנוב. תחילה הוא נע בכיוון דרום-מערב בתוואי שטוח. בסמוך למעבר כביש 98 משנה הנחל את כיוונו לדרום. על תוואי הנחל הוקם מאגר חיתל, האוגם את מי הנחל ומשמש כמאגר מים לצרכים חקלאיים. בהמשך יוצר ערוץ קניוני בזלתי, הכולל מספר מפלים. חלקו הקניוני של הנחל נמצא בשטחה של מדינת ישראל, אך מעבר לגדר המערכת הצבאית, ואין גישה חופשית לחלק זה. לצורך סיוע במילוי מאגר חיתל, ששטחו גדול אך שטח אגן הניקוז שלו קטן, נחפרה תעלה קצרה המאפשרת העברת עודפי מים מקצהו הדרום-מזרחי של מאגר בני ישראל (האוגם את נחל אל על) דרך נחל נוב למאגר חיתל. בפתח התעלה שער המאפשר את פתיחתה וסגירתה, והיא פועלת בכח הגרביטציה רק כאשר מאגר בני ישראל קרוב למילוי. נקודת החיבור של הנחל לרוקאד קרויה בערבית "באב אלהוא" (שער הרוח). מדריך ישראל החדש, החרמון, הגולן ועמק החולה, עורך: ספי בן-יוסף, הוצאת ידיעות אחרונות 2001, כרך 2, עמ' 173. נחל נוב, באתר רשות ניקוז ונחלים כינרת
רופרט פנפאד'ר

רופרט פנפאד'ר (אנגלית: Rupert Pennefather; ‏נולד ב־7 במאי 1981) הוא רקדן בלט בריטי, רקדן ראשי לשעבר בלהקת "הבלט המלכותי". פנפאד'ר הצטרף ללהקה בשנת 1999 וקודם לדרגת רקדן ראשי לצד זוגתו ל-פה דה דה הבלרינה לורן קות'ברטסון ביוני 2008, לנוכח הצלחתם הרבה בביצוע הבלט "רומיאו ויוליה" בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. פנפאד'ר עזב את הלהקה באוגוסט 2015. הוא צבר שבחים רבים בקריירה שלו למרות מספר כישלונות, בין השאר אי הערכה שנתית בבית הספר המלכותי לבלט, בגיל 12, והתבקש לעזוב את בית הספר לחינוך לאמנויות בטרינג בגיל 15. פנפאד'ר המשיך את אימוניו בעיר הולדתו מיידנהד בהוראת חברת הבלט המלכותי לשעבר ג'ולי רוז, ובזכות עקשנותו התקבל ללהקת הבלט המלכותי בשנת 1999. פנפאד'ר נפצע בגיד בהיותו רקדן סולן בשנת 2002 והושבת למשך 18 חודשים. לאחר החלמה מלאה בשנת 2004 הוא נבחר לתפקיד ראשי בתור "פריז" בבלט "רומיאו ויוליה" על ידי הבלרינה סילבי גיים, ובתור "אמינטה" בבלט "סילביה" על ידי מוניקה מייסון, שאף הוכח כפריצת דרך בקריירה שלו. לפנפאד'ר פוטנציאל להיכנס לקאנון רקדני הבלט הבריטיים הגדולים לצידם של טובים וחשובים כמו אנתוני דוול, דייוויד וול ו-ג'ונתן קואופ, לאור העובדה שזוגתו לפה דה דה, לורן קות'ברטסון, אף היא ילידת בריטניה. התקשורת הבריטית אף מניחה שהם אנתוני דוול ואנטיונט סיבלי הבאים, או כדבריו של קואופ: "הם מאוד מסונכרנים אחד עם השנייה... אני די מתרגש מזה". מדיה וקבצים בנושא רופרט פנפאד'ר בוויקישיתוף רופרט פנפאד'ר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מחול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יישום דף יחיד

יישום דף יחיד (באנגלית: Single Page Application או בקיצור, SPA) הוא יישום רשת בטכניקה שמטרתה לתת חוויית משתמש מהירה וזורמת ויותר מיישום רשת שגרתי. ביישום דף יחיד כל הקוד הדרוש – HTML,‏ CSS,‏ JavaScript – מגיע אל הדפדפן בטעינת דף אחת, ומשאבים נוספים נטענים בצורה דינמית, בדרך כלל כתגובה לפעולות המשתמש. דף האינטרנט לא מבצע טעינה מחדש בשום שלב, אולם כתובת האינטרנט עשויה להשתנות מעט, על מנת לתת למשתמש הבנה יותר טובה של הניווט בדף. העמוד לא נטען מחדש במהלך התהליך, ולא מעביר שליטה לדף אחר, אם כי ניתן להשתמש בתכונת ה location hash ( המחזירה את חלק "העוגן" ב-URL, או בשמה השני Fragment ) או ה-HTML5 HISTORY API על מנת לספק את הפרספציה והניווט של דפים לוגיים באפליקציה. React אנגולר "The single Page Interface Manifesto" Location hash Property, www.w3schools.com ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נחל כבול

נַחַל כָּבוּל הוא נחל אכזב בגליל המערבי הדרומי, אשר ראשיתו בסמוך ליישוב מנוף, ברום של כ-300 מטרים מעל פני הים, עובר בתוך בית קברות בכפר כאבול ובו גם ציון קברו של הנביא מיכה וסופו בחיבור לנחל חילזון, ליד קיבוץ יסעור שבצפון עמק זבולון. שם הנחל הוא כשמה של העיר מתקופת המקרא, הבית השני והתלמוד כָּבוּל, אשר נזכרת במגוון מקורות באזור זה, ושמה השתמר בשם הכפר כאבול, דרכו עובר הנחל באפיק תלול. מראי מקום, לטייל עם המקורות בצפון הארץ, עורכים: חנה ודוד עמית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2008, עמ' 140-136. ציון קבר הנביא מיכה בעמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il אביב בעמק עכו, בין שדות, מטעים, כרמים ונחלים, באתר עמירם במשעולי ישראל, ‏2019-05-05 ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקולה (עיירה)

סקולה (באוקראינית: Ско́ле; בפולנית: Skole; ביידיש: סקאָלע או: סקאָליע) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה, שמונצחת בשם המשפחה "סקולסקי". סקולה נוסדה במאה ה-11, ובמאה ה-12 שימשה כתחנת מעבר מרכזית מאזור גליציה להונגריה. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיירה בשל פשיטות הקוזקים. בחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1702. מהמחצית השנייה של המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובתקופה זו עלה ארצה הרב יהודה סקולר, שנמנה עם החסידים הראשונים בעיר. בסוף המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, והוקמו בה חוגים ציוניים ראשונים. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 3,099 יהודים. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיירה, ואף הוקם בה קיבוץ הכשרה. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה. עם כיבוש אזור העיירה בידי הסובייטים בסוף ספטמבר 1939, נאסרה בה הפעילות הציבורית היהודית, והולאמו עסקי היהודים ביישוב. בשנים אלה נמנו ביישוב 2,670 יהודים, כשליש מתושביו. בתחילת יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה חיילי הצבא ההונגרי, ובזמן זה החלו האיכרים האוקראינים לפרוע ביהודי העיירה. עם העברת השלטון בעיירה לידי הגרמנים בתחילת אוגוסט 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת תשלום סכום כופר גבוה, תוך רצח ראש היודנרט בשל אי עמידה מלאה בכך, וחובת התייצבות לעבודות כפייה מגיל 14, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח בעובדים. זאת, כאשר ביום אחד בלבד בדצמבר 1941 הוצאו להורג עשרים עובדים שנמצאו "בלתי כשירים". ב-2 עד 4 בספטמבר 1942 פשטו על העיירה שוטרים גרמנים ואוקראינים, וריכזו את יהודיה באלימות במקום כינוס, בו הוחזקו ללא מזון ושתייה, תוך רצח כ-100 קשישים וחולים. ממקום הכינוס נלקחו היהודים לתחנת הרכבת, והוסעו לסטרי, ממנה שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. כ-900 יהודים שנותרו בעיירה לאחר האקציה המשיכו לעסוק בעבודות כפייה, עד שהועברו רובם כעבור כחודש גם הם לסטרי, כאשר כמה יהודים שניסו להימלט נורו במקום. בשלב זה נותרו בעיירה שני מחנות עבודה בהם הוחזקו כ-200 יהודים. עד אוגוסט 1943 נרצחו כל יושבי מחנות אלו. בד בבד ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד מקיף אחר יהודים מסתתרים מהעיירה ביערות הסביבה, במהלכו יהודים רבים נתפסו ונרצחו. לאחר שחרור העיירה בידי הצבא האדום באוגוסט 1944, שבו אליה כ-20 יהודים, אך אלו עזבו אותה במהרה לאור איומים ברצח מצד האוכלוסייה האוקראינית. יהודי אחד ששב להשתקע בעיירה נרצח בה זמן קצר לאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא סקולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סקולה סקולה באתר מרכז מורשת יהדות פולין "סקולה", באתר השטעטל הווירטואלי "סקולה (עיירה)", באתר JewishGen (באנגלית)
Brothers in Arms (סדרת משחקים)

Brothers in Arms (בתרגום חופשי מאנגלית: "אחים לנשק"), הוא סדרת משחקים המתרחשים בתקופת מלחמת העולם השנייה, הם ברובם משחקי משחק ירי בגוף ראשון, יש בסדרה זו 11 משחקים. העלילה במשחקים מתרחשת על רקע שחרור אירופה. משחק זה שוחרר בעיקר למערכות ההפעלה Microsoft Windows ו-OS X, אך גם לפלאפונים וקונסולות שונות. פותח על המנוע הגרפי Unreal Engine 2, זה היה המשחק הראשון של חברת Gearbox Software אחרי שורה ארוכה של פיתוח הרחבות למשחקים אחרים, כמו Half-Life לדוגמה. המשחק קיבל ביקורות חיוביות. המשחק השני בסדרה, שוחרר כ-7 חודשים לאחר שחרור המשחק הראשון בסדרה, כמו המשחק הראשון, גם הוא קיבל ביקורות חיוביות, אך לפלייסטיישן 2 קצת פחות. ערך מורחב – Brothers in Arms: D-Day משחק פעולה מגוף ראשון ששוחרר רק ל-Playstation Portable. ערך מורחב – Brothers in Arms DS משחק פעולה מגוף ראשון ששוחרר רק ל-נינטנדו DS. ערך מורחב – Brothers in Arms: Art of War משחק פעולה מגוף ראשון ששוחרר רק ל-טלפון הסלולרי. ערך מורחב – Brothers in Arms משחק פעולה מגוף ראשון ששוחרר רק ל-טלפון הסלולרי. ערך מורחב – Brothers in Arms: Hell's Highway המשחק השביעי בסדרה, פותח על המנוע הגרפי Unreal Engine 3, שוחרר לפלטפורמות הפלייסטיישן 3, Xbox 360 וה-Microsoft Windows. ערך מורחב – Brothers in Arms: Double Time המשחק השמיני בסדרה, פותח על המנוע הגרפי Unreal Engine 2 ושוחרר לפלטפורמות ה-Wii וה-OS X. המשחק הראשון בסדרה שפותח לטלפונים החכמים, הופץ על ידי Gameloft ולא על ידי Ubisoft. פותח גם לטלפונים החכמים, שוחרר הפעם גם למערכת ההפעלה Android ולא רק ל-iOS. המשחק השלישי בסדרה שפותח לטלפונים החכמים, שוחרר למערכות ההפעלה Android, iOS ול-Windows Phone. המשחק Furious 4 היה אמור להיות חלק מסדרת המשחקים, אך לאחר ביקורת נוקשה מצד מעריצי המשחק, הוא בוטל ב-16 ביולי 2015. לאחר ביטול Furious 4, החברה Gearbox Software הציגה המשך חדש לסדרת המשחקים, יחד עם סדרות המשחקים Borderlands ו-Duke Nukem. Gearbox Software Gameloft אתר המשחק
וילבור סקוביל

וילבור לינקולן סקוביל (באנגלית: Wilbur Lincoln Scoville; ‏ 22 בינואר 1865 - 10 במרץ 1942) היה רוקח וכימאי אמריקאי שהתפרסם בזכות סולם סקוביל לחריפות אותו המציא בשנת 1912. וילבור ערך ניסויים על עצמו בפלפלים חריפים. סקוביל היה גם רוקח, מדען מחקר ומחבר ראוי לציון. ספרו "אמנות ההרכבה" ראה אור בשנת 1895 ושימש במשך כמעט 70 שנה כתייחסות סופית לפרמקולוגיה. הוא גם חיבר יצירה פחות מוכרת בשם תמציות ובושמים. כמה מעבודות אחרות שלו בתחום שלו זיכו אותו בפרסים של איגוד התרופות האמריקאי. ב-22 בינואר 2016 ציינה גוגל את יום הולדתו של סקוביל באמצעות שרבוט גוגל. מדיה וקבצים בנושא וילבור סקוביל בוויקישיתוף Who is Wilbur Scoville?, http://scovilleheatscale.com הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון יום הולדתו ה-151 של וילבור סקוביל, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איקוסנואיד

אֵיקוֹסַנוֹאִיד (באנגלית: Eicosanoid) הוא מונח בביוכימיה המתאר מולקולות מתקשרות שנוצרות על ידי חימצון של חומצות שומן עם כ-20 פחמנים. הן משמשות לשליטה על תהליכים רבים בגוף ובעיקר בגדילה, במהלך ואחרי פעילות גופנית, בעת זיהום או התחסנות לאחר ספיגה של חומר רעיל ופתוגנים וכשליח במערכת העצבית המרכזית. רבים מהאיקוסנואידים מסווגים הורמונים. רשת השליטה הנשענת איקוסנואידים היא מהמערכות המורכבות בגוף האדם. איקוסנואידים מופקים מ ω-3 (אומגה 3) ומ ω-6 (אומגה 6). ככלל, איקוסנואידים של ω-6 הם מעודדי דלקות; שלא כמו איקוסנואידי ω-3. הכמות והאיזון של שומנים אלו בגוף האדם ישפיעו על הפונקציות הנשלטות על ידי איקוסנואידים, עם השלכות על מחלות קרדיווסקולרית, טריגליצרידים, לחץ דם ודלקות מפרקים. מדיה וקבצים בנושא איקוסנואיד בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.