laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טבח ליל כל הקדושים

טבח ליל כל הקדושים (באנגלית: Halloween Massacre) הוא הכינוי לארגון מחדש שעשה נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד, ובמסגרתו הדיח אנשים מתפקידים רבים בעקבות פרשת ווטרגייט. השינויים נערכו ב-4 בנובמבר 1975, והם היו: הנרי קיסינג'ר, היועץ לביטחון לאומי, הוחלף בברנט סקוקרופט. קיסינג'ר נשאר מזכיר המדינה. ויליאם קולבי, ראש ה-CIA, הוחלף על ידי ג'ורג' הרברט ווקר בוש. (לימים נשיא המדינה) קולבי קיבל הצעה להתמנות לנציג הקבוע של ארצות הברית בנאט"ו, אך הוא סירב. ג'יימס ר' שלזינגר, מזכיר ההגנה של ארצות הברית, הוחלף בראש סגל הבית הלבן דונלד רמספלד. סגנו ובן חסותו של רמספלד, דיק צ'ייני (מי שיכהן מאוחר יותר כסגן נשיא ארצות הברית) מונה לראש סגל הבית הלבן. בהמשך הוחלף גם מזכיר המסחר של ארצות הברית. עקב לחץ של המפלגה הרפובליקנית, הכריז גם סגנו של פורד, נלסון רוקפלר, שלא יתמודד לקדנציה שנייה תחת פורד בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1976. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סזר מילשטיין

סזר מילשטיין (בספרדית: César Milstein;‏ 8 באוקטובר 1927, באיה בלנקה, ארגנטינה – 24 במרץ 2002, קיימברידג', אנגליה) היה ביוכימאי ארגנטינאי-בריטי ממוצא יהודי, שעסק במחקר של נוגדנים. הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1984 יחד עם נילס ק. ג'רן וז'ורז' קלר על פיתוח טכניקת היברידומה (אנ') ליצור נוגדנים חד-שבטיים. מילשטיין נולד בבאיה בלנקה שבארגנטינה, שני מבין שלושה אחים. אביו לזרו מילשטיין, היה יהודי שהיגר מאוקראינה בשנת 1913. אמו, מקסימה ופניארסקי, הייתה מורה. בגיל 13 הושפע מאוד מהספר "ציידי החיידקים" מאת פאול דה קריף, שכלל ביוגרפיות של ביולוגים כלואי פסטר ורוברט קוך. בגיל 25 קיבל תואר ראשון בכימיה מאוניברסיטת בואנוס איירס, ובשנת 1956 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה זו, ומדליה מהחברה הביוכימית של ארגנטינה על מחקריו בקינטיקה אנזימטית של האנזים אלדהיד דהידרוגנז. עבד כחוקר בקיימברידג' וקיבל גם אזרחות בריטית. ב-1958 הצטרף למחלקה לביוכימיה באוניברסיטת קיימברידג', למחקר לתואר דוקטור על האנזים פוספוגלוקומוטאז, בהנחייתו של מלקולם דיקסון (אנ'). בתקופה זו שיתף פעולה עם פרדריק סנגר והצטרף לקבוצתו לאחר תקופה קצרה של מינוי מטעם מועצת המחקר הרפואי. בשנת 1961 חזר לארגנטינה, אך כעבור שנה חזר לאנגליה, בעקבות ההפיכה הצבאית בארגנטינה בשנת 1962. עיקר קריירת המחקר של מילשטיין הוקדש לחקר המבנה של נוגדנים והמנגנון שיוצר את המגוון שלהם. במסגרת זו עבד בשנת 1975 עם ז'ורז' קלר, פוסט-דוקטורנט במעבדתו, על פיתוח טכניקת היברידומה (אנ') ליצירת נוגדנים חד-שבטיים, מחקר שבשנת 1984 זיכה את השניים, יחד עם נילס ק. ג'רן בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. תגלית זו הובילה להרחבה ניכרת של הניצול של נוגדנים במדע וברפואה. בשנת 1953 נישא לסיליה פרילטנסקי. הוא נפטר בקיימברידג' ב-24 במרץ 2002, כתוצאה ממחלת לב ממנה סבל שנים רבות. בשנת 1975 נבחר לעמית של החברה המלכותית. בשנת 1980 הוענק לו פרס לואיזה גרוס הורביץ מטעם אוניברסיטת קולומביה. באותה שנה קיבל גם את פרס וולף ברפואה, יחד עם ליאו זקס וג'יימס לירמון גוואנס, "על תרומתם למידע הקיים על הפעולה התקינה והפגומה של תאי הגוף באמצעות מחקריהם על התפקיד החיסוני של תאי הלימפה, פיתוח של נוגדנים סגוליים והארת המנגנונים השולטים על הבקרה ועל ההשתנות של תאים נורמליים וסרטניים". בשנת 1984 הוענק לו פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה. בשנת 1987 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה הלאומית של הדרום (אנ') בבאיה בלנקה. בשנת 1989 הוענקה לו מדליית קופלי. בשנת 1993 הוענק לו אות קונקס מטעם קרן קונקס, מאותות ההוקרה החשובים ביותר בארגנטינה. בשנת 1995 נבחר לחבר במסדר עמיתי הכבוד. בשנת 2005 הוציא הדואר הארגנטינאי בול דואר לכבודו. מדיה וקבצים בנושא סזר מילשטיין בוויקישיתוף סזר מילשטיין, באתר פרס נובל (באנגלית) סזר מילשטיין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סזר מילשטיין, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות סזר מילשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סיזר מילשטיין, באתר פרס וולף
רפובליקת קולומביה הגדולה

קולומביה הגדולה (בספרדית: "Gran Colombia") הייתה מדינה שהתקיימה לזמן קצר בין השנים 1819–1830 באזור דרום אמריקה והורכבה משטחים שכיום ידועים כמדינות קולומביה, ונצואלה, אקוודור ופנמה. קודם לעצמאותה היה שטח הרפובליקה חלק ממלכות המשנה של גרנדה החדשה. שמה הרשמי של הרפובליקה היה "רפובליקת קולומביה" (בספרדית: República de Colombia), התוספת "הגדולה" לא היה בשימוש בהתכתבויות והיא נוספה בתקופה מאוחרת יותר על ידי היסטוריונים כדי להבדיל אותה מרפובליקת קולומביה של ימינו, מכאן שמעולם לא הייתה מדינה בשם "קולומביה הגדולה". השם "קולומביה" מקורו בשם של מגלה הארצות כריסטופר קולומבוס. השם הומר לקולומביה על ידי המהפכן פרנסיסקו דה מירנדה כך שיתאים לעולם החדש, במיוחד לכל הטריטוריות והקולוניות האמריקאיות שהיו תחת שלטונם של הספרדים והפורטוגזים. המשחרר הדרום אמריקאי סימון בוליבר ומהפכנים אחרים מ"הרפובליקה ראשונה של ונצואלה" השתמשו בשם הזה כדי לציין את כל אמריקה הספרדית עד ההכרזה על הרפובליקה בשנת 1819. ההכרזה על הקמת "רפובליקת קולומביה הגדולה" התבצעה בקונגרס אנגוסטורה בשנת 1819. תחילה הקונגרס הרהר בהקמת רפובליקה פדרלית המורכבת משלוש מחלקות שלכל אחת עיר בירה משלה: מחלקת קונדינמרקה (במרכז) שבירתה בוגוטה. מחלקת ונצואלה (במזרח) שבירתה קראקס. מחלקת קיטו (במערב) שבירתה קיטו. באותה שנה לא כל המחוזות היו חופשיים. טיוטת החוקה של רפובליקה החדשה הוכנה בשנת 1821 בקונגרס קוקטה ובה נקבע כי הבירה תהיה בבוגוטה. מידה רבה של ריכוזיות נוצרה בבירה החדשה וזאת כיוון שרבים האמינו כי הדבר נחוץ לצורך ניהול טוב יותר נוכח המאמץ המלחמתי ההולך וקרב. חלוקה טריטוריאלית חדשה נוצרה כאשר שלוש המחלקות התחלקו למחוזות משנה. סימון בוליבר נבחר לנשיא הרפובליקה ופרנסיסקו דה פאולה סנטנדר שימש כסגן הנשיא. בשנים הראשונות לקיומה הרפובליקה הצעירה עזרה למחוזות אחרים שעדיין נלחמו מול ספרד וניסו לזכות בעצמאות. פנמה צורפה לפדרציה בשנת 1821, וכך גם שאר המחוזות של קיטו ושל ונצואלה. שחרור פרו בא מאוחר יותר בשנת 1824 בעזרתה של קולומביה הגדולה. ככל שהמלחמה מול ספרד התקרבה לסיומה החלו לעלות על פני השטח שאיפות בדלניות של האזורים השונים. הפרלמנט קרא לשינויים בחלוקה הפוליטית (במקביל לוויכוחים כלכליים ומסחריים), כתוצאה מהעימותים הפנימיים בין האזורים הובילו הדברים לשינויים אזוריים ופשרות שונות. השינויים מעולם לא השביעו את רצונם של האנשים והפרלמנט לא גובש, מה שגרם לחוסר יציבות במבנה המדינות. בוליבר חלם על איחוד דרום אמריקה אך לא יכל להשיג זאת במהלך המאבק לעצמאות. קולומביה הגדולה הייתה המהלך הראשון שלו ליצירת מדינה אחת לכל היבשת. ואולם, פוליטיקאים אחרים ומנהיגים מקומיים התנגדו לרעיונותיו, ובוליבר המאוכזב התפטר מהפרויקט בשנת 1828 ומהנשיאות בשנת 1830. הרפובליקה התפרקה סופית במהלך 1830, למרות מאמציו של הגנרל רפאל ארדנטה בבוגוטה, עקב הסכסוכים הפנימיים בין האזורים השונים אשר הוגברו לאחר התפטרותו של בוליבר. התפוררות קולומביה הגדולה אפיינו את כישלון חלומו של בוליבר. המחוזות שנוצרו לאחר ההתפוררות כללו את: קולומביה אקוודור ונצואלה פנמה כשהפדרציה של קולומביה הגדולה התפוררה ב-1830 מחלקת קונדינמרקה (כמו שהוקמה באנגוסטורה) הפכה למדינה חדשה - "רפובליקת גרנדה החדשה". בשנת 1863 שינתה גרנדה החדשה את שמה ל"ארצות הברית של קולומביה", ובשנת 1886 היא אימצה את שמה הנוכחי "רפובליקת קולומביה". מדיה וקבצים בנושא רפובליקת קולומביה הגדולה בוויקישיתוף רפובליקת קולומביה הגדולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
OpenStack

OpenStack הוא פרויקט "תשתית כשירות" - (Infrastructure as a Service (IaaS - למחשוב ענן. חברות Rackspace Cloud ונאס"א התחילו את הפרויקט בשנת 2010 ועד סוף שנת 2012 הצטרפו כ-150 חברות שונות למיזם. הפרויקט מפותח כקוד פתוח חופשי לשימוש תחת רישיון אפאצ'י. הוא תומך במערכות הפעלה רבות אך עיקר הפיתוח נעשה תחת מערכת ההפעלה לינוקס ועבורה. בחודש יולי 2010, Rackspace Hosting ונאס"א במשותף השיקו יוזמה חדשה בקוד פתוח למחשוב ענן בשם "OpenStack". מטרת הפרויקט היא לאפשר לכל ארגון ליצור ולהציע שירותי מחשוב ענן הפועלים על חומרה סטנדרטית. שחרור הגרסה הרשמי לקהילת הקוד הפתוח, בשם קוד "אוסטין", היה כעבור 4 חודשים תוך כוונה לשחרר עדכונים שוטפים של תוכנה כל מספר חודשים. ל-OpenStack יש ארכיטקטורה מודולרית הכוללת את הרכיבים הבאים: מחשוב (שם קוד נובה\Nova) - ‏OpenStack Compute אחסון אובייקטים (שם קוד סוויפט\Swift) - ‏OpenStack Object Storage שירות אימאג'ים (שם קוד גלאנס\Glance) - ‏OpenStack Image Service זהות (שם קוד קיסטון\Keystone) - ‏OpenStack Identity לוח המחוונים (שם קוד הוריזון\Horizon) - ‏OpenStack Dashboard רשתות (שם קוד קוונטום\Quantum) - ‏OpenStack Networking אחסון בלוקים (שם קוד סינדר\Cinder) - ‏OpenStack Block Storage רכיבים שיתווספו למהדורה הבאה: שיטות מדידה (שם קוד סילומטר\Ceilometer) - ‏Metering תזמון ענן בסיסי והגדרת שירותים (שם קוד היט\Heat) - ‏Basic Cloud Orchestration & Service Definition oVirt (תוכנה חופשית לניהול וירטואליציה בקוד פתוח) Xen מדיה וקבצים בנושא OpenStack בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של OpenStack OpenStack, ברשת החברתית אקס (טוויטר) OpenStack, הבלוג הרשמי openstack building a free massively scalable cloud computing platform, בביצוע Soren Hansen, סרטון באתר יוטיוב http://www.openstack.org/foundation/companies http://www.openstack.org/software/roadmap ההיסטוריה של OpenStack עמ' 6-8 ‏OpenStack: The Open Source Cloud Operating System BexarReleaseSchedule CactusReleaseSchedule DiabloReleaseSchedule EssexReleaseSchedule FolsomReleaseSchedule Grizzly Press Release OpenStack Roadmap http://www.openstack.org/software/roadmap
חאן אל-סולטאן

חאן אל-סולטאן הוא החאן השוכן ברובע המוסלמי, בדיוק במרכזה של העיר העתיקה בירושלים. החאן נמצא בקצה הצפוני של סמטה מקורה, היוצאת מרחוב השלשלת צפונה, סמוך ממזרח לרחוב שוק הצורפים. בגג הסמטה המוליכה אל חצר החאן קבועים פתחים לאוורור ולתאורה, ומי גשם החודרים דרכם מתועלים אל בורות מים. בשער הסמטה הייתה דלת רחבה שאפשרה מעבר בהמות משא, וניתן היה לסוגרה ולבודד את החאן מהרחוב. בסמטה וסביב רחבת החאן ניצבים מבנים בני שתי קומות - בראשונה חדרים גדולים לבהמות ולסחורה, ובשנייה חדרים קטנים יותר עם מרפסות, ששימשו כאכסניה לסוחרים. המבנה הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-14 בידי ברקוק, ראשון הסולטאנים הממלוכים משושלת הבורג'ית, תוך שימוש במבנים צלבנים קודמים. הבנייה הצלבנית נכרת בכרכובים אופייניים התומכים במרפסות. הסוחרים הורשו לבצע מסחר בחצר החאן, ורק בה. מוג'יר א-דין כתב כי הכנסות החאן השנתיות, בסך ארבע מאות דינר (סכום ניכר) מאספקת לינה ושירותים, היו קודש לאחזקת מסגד אל-אקצא. במאה ה-18 שופץ החאן וכתובת במקום מעידה על כך. שיפוצים נוספים במקום נערכו בידי המחלקה הטכנית של הווקף בסוף שנות השמונים של המאה ה-20, ולאחרונה על ידי עיריית ירושלים. מדיה וקבצים בנושא חאן אל-סולטאן בוויקישיתוף החאן באתר העיר העתיקה המקום האתר All about Jerusalem
מיגל דה לה מדריד

מיגל דה לה מדריד אורטאדו (בספרדית: Miguel de la Madrid Hurtado;‏ 12 בדצמבר 1934 – 1 באפריל 2012) היה כלכלן, עורך דין ופוליטיקאי מקסיקני שכיהן כנשיא מקסיקו בין השנים 1982–1988. מיגל דה לה מדריד למד משפטים באוניברטיטת הרווארד. לאחר שסיים את לימודיו הוא החל לעבוד בבנק המרכזי של מקסיקו. בין השנים 1970–1972 הועסק בחברת הנפט פמקס. לאחר מכן מילא תפקידים בממשלו של לואיס אצ'ווריה אלברס. בשנת 1976 מונה לשר התקציב והתכנון בממשלתו של חוסה לופס פורטייו. הוא נבחר לנשיא מקסיקו בשנת 1982. עם כניסתו לתפקיד סבלה מקסיקו מבעיות כלכליות קשות ומאינפלציה גבוהה, והוא נאלץ לבצע צעדי צנע. הוא וממשלתו הואשמו בשחיתויות, באוזלת יד ובסירוב לסיוע בינלאומי בעת רעידת האדמה הקשה שהתחוללה במדינה בשנת 1985. מיגל דה לה מדריד נולד בקולימה, מדינת קולימה, מקסיקו, בשנת 1934. אביו היה עורך דין מפורסם שנרצח כאשר היה בן שנתיים בלבד וסבו היה מושל מדינת קולימה. מיגל דה לה מדריד קיבל תואר במשפטים מהאוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (UNAM) במקסיקו סיטי בשנת 1957 ותואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד בקיימברידג' (מסצ'וסטס), ארצות הברית, בשנת 1965. הוא עבד בבנק הלאומי לסחר חוץ ובבנק הלאומי של מקסיקו, ועד 1968 לימד משפטים באוניברסיטה הלאומית האוטונומית. מיגל דה לה מדריד היה חבר במפלגת השלטון המקסיקנית, המפלגה המוסדית המהפכנית (Partido Revolucionario Institucional; PRI), משנת 1963, דה לה מדריד נכנס לראשונה לשירות הממשלתי במשרד האוצר בשנת 1965. בין השנים 1970–1972 עבד בחברת זיקוק הנפט וייצואו הממלכתית (Petróleos Mexicanos ;Pemex) אשר הייתה מקושרת לממשל, אך הוא חזר לשירות ממשלתי לאחר מכן, ונכנס למספר תפקידים בירוקרטיים כלכליים עד שהפך לשר התכנון והתקציב תחת נשיא מקסיקו המכהן; חוסה לופס פורטייו (1976–1982). מיגל דה לה מדריד היה המתכנן העיקרי של תוכנית פיתוח כלכלית בהשראת ההכנסות מגילויים חדשים עצומים של נפט מקסיקני. כאשר סיים את כהונתו, קבע הנשיא פורטייו את מיגל דה לה מדריד ליורשו בנשיאות בתוך המועמד של מפלגת ה-PRI למשרה. שמרן פוליטי וידיד הקהילה העסקית, דה לה מדריד קידם, בתחילת כהונתו כנשיא, דרישה למאבק נגד השחיתות השלטונית, בתעשיות הממשלתיות ובאיגודי עובדים. הוא המשיך לנהל מדיניות חוץ שמשקפת את הרוח הרווחת של מקסיקו עצמאית אשר הייתה מקושרת יותר בבחינה גלובלית. הממשל שלו התאפיין במשבר כלכלי, אולם את בסיסיו הניחו קודמיו. אינפלציה גבוהה וחוב זר גובר גרמו לסדרה של צעדי צנע הכוללים ביטול של יותר מ-50,000 משרות פדרליות והקפאת שכרם של עובדים רבים במשרות שונות ברחבי המדינה. מיגל דה לה מדריד קבע, לקראת סיום כהונתו כנשיא, את קרלוס סלינס להיות ליורשו כאשר מינה אותו למועמד המפלגה לנשיאות בבחירות 1988. דה לה מדריד המשיך להיות מעורב במהלך הממשל המקסיקני עד לנפילת שלטון ה-PRI בשנת 2000 ולאחר מכן הפך לאזרח פרטי ופרסם סדרת ספרים על פעילותו הפוליטית ועל המערכות הפוליטיות במקסיקו. ב-1 באפריל 2012, מיגל דה לה מדריד נפטר מדלקת ריאות בבית החולים הספרדי במקסיקו סיטי. למחרת הוקדשה לו מחווה ממלכתית בארמון הלאומי הנשיאותי בבירה. בין הנוכחים היה הנשיא לשעבר קרלוס סלינס. מדיה וקבצים בנושא מיגל דה לה מדריד בוויקישיתוף מיגל דה לה מדריד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הזיכרון הפוליטי של מקסיקו - ביוגרפיות - מיגל דה לה מדריד (בספרדית) מיגל דה לה מדריד (בספרדית) מיגל דה לה מדריד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זאנוני

זאנוני (סיפור רוזנקרויצרי) (באנגלית: Zanoni) הוא רומן אנגלי מאת הסופר הבריטי אדוארד בולוור-ליטון שהופיע בשנת 1842. זהו סיפור אהבה וחניכה רוחנית. הסיפור מתחיל בעיר נאפולי, בה שוכן זאנוני. אליה מגיעים צעירים בריטיים על מנת לממש את אמנות הציור והמוזיקה. אחד מהם הוא הצייר גלינדון, המתאהב בשחקנית התיאטרון ויולה. במהלך התאהבות זו פוגש את המורה הרוחני שלו. תחילה הוא מתעמת עמו ולאט לאט במהלך הסיפור, זוכה להתגלויותיו ברמות רוחניות וארציות שלא הכיר קודם. גלינדון עובר לאחר מכן ללמוד אצל מז'נור המורה הרוחני המדעי, בעל החזות הנוקשה, מתוך רצון לרכוש ידע רוחי. הוא מתקדם לאט מדי, בתהליך החניכה של האגודה הרוחית. לאחר מכן מגיע ללונדון ושם בונה את חייו מחדש. פוגש שוב את ויולה כעבור מספר שנים, ומצליח לשכנע אותה לצאת עמו למסע מפרך. בפריז, הוא מתמודד על חייו מול רובספייר, וזוכה לפתע לתמיכה בלתי צפויה. במקביל אנו עדים להתמודדות עזה של זאנוני בין שאיפותיו המנוגדות לארציות ולרוחניות. בין אהבתו לבני האדם ואהבתו לאלוהים. במהלך התחבטויותיו אלה הוא נועד לא פעם עם ידידו המורה מז'נור, שאיננו מביע כל תמיכה בהחלטתו של זאנוני, להפך. זאנוני - דמות המורה האנושי, שהתגבר על המוות, חברו הטוב של מז'נור, שניהם נותרו חברי האגודה המסתורית של הרוזנקרויצרים ולכן יש ביניהם אחוות ידידים עד לרגע המכריע. זאנוני מתמודד עם עצמו, עם אויביו ועם כוחות האופל. מז'נור - דמות המורה המושלם, ללא דופי, המסוגל להעביר ניסיונות חניכות לכל מי שיתקבל לתנועה הרעיונית והאידיאלית של מסדר צלב הוורד שהוא אחד משרידיה באיטליה ובעולם. אדם נצחי, שהתגבר על המוות. גלינדון - איש צעיר, בשנות ה-20 לחייו. צייר מוכשר המחפש את גורלו האמנותי והאישי באיטליה. פוגש את זאנוני והמפגש הזה, במקביל להתאהבותו בשחקנית ויולה, משנה את חייו. ויולה - צעירה בשנות ה-20 לחייה, יופייה נדיר. שחקנית תיאטרון מוכשרת ביותר. אביה היה מוזיקאי מקורי ויוצא דופן. מחזריה רבים. יש חשש לחייה מאחד מהמחזרים. זאנוני מנסה להגן עליה בצורות שונות. אך יהיה עליו להקריב משהו כדי להצילה. את המסר הזה הוא מקבל מדמות שחורה, אפלה ומפחידה עד להחריד. ז'אן ניקוט - צייר צרפתי, מנסה להיאבק נגד זאנוני. ממחזריה של ויולה. חוזר לפריז ומשתתף במהפכה הצרפתית. הנסיך די______ - אחד ממחזריה של ויולה. דמותו בגובה בינוני ומעלה, נוטה מעט לבשרנות. מגיע להסכמה עם זאנוני באשר לויולה, אך איננו מקיים את הבטחתו, והאיום על חייו בעינו עומד. מסקארי - משרתו של הנסיך די______ רובספייר אתר "פרסומי חוכמה עתיקים" (Ancient wisdom publications), מאמר הנקרא "זאנוני הוא אחד הסיפורים האיזוטרים הבדיוניים האהובים עלי ביותר, מאת בולוור ליטון" (Zanoni is of my favorite esoterioc fiction from Bulwer Lytton), [2]. על הספר 'זאנוני' באתר הוצאת סיפורי אמת-של-הלב [1] אתר "ספר החיים – הבלוג של אייזיק לובלסקי", שם נאמר: "'זאנוני' (Zanoni), הזין כמה מהאתוסים המכוננים של הניו-אייג' המודרני" מאמר מתאריך 14.08.2010
בית"ר רמת גן

בית"ר רמת גן הייתה קבוצת כדורסל ששיחקה בעברה בליגה הראשונה למשך שתי עונות. לאחר ירידתה לליגה השנייה התאחדה הקבוצה עם מכבי רמת גן לקבוצה עירונית אחת - עירוני רמת גן. בית"ר רמת גן העבירה את מרבית שנותיה בליגות הנמוכות. בשנת 1988 נשרה הקבוצה לליגה ג', הליגה הנמוכה בישראל. שנה לאחר שירדה לליגה ג' החלה הקבוצה לעלות במעלה הליגות. בשנת 1989 שבה הקבוצה לליגה ב' אחרי שנה אחת של היעדרות. בשנת 1990 העפילה הקבוצה לליגה א', ובחלוף עונה נוספת העפילה לליגה ארצית, ובכך רשמה הקבוצה עלייה של שלוש ליגות בשלוש שנים. במשך שלוש השנים הללו לא נוצחה הקבוצה באף משחק ליגה, כשלזכותה מאזן של 66 ניצחונות מול 0 הפסדים. בשנת 1992 רשמה הקבוצה עליית ליגה נוספת אל הליגה הלאומית. ב-1993 רשמה הקבוצה הישג מרשים, כאשר העפילה לליגת העל, ובכך רשמה עלייה של 5 ליגות ב-5 שנים, מליגה ג' עד לליגת העל. במחזור האחרון של הליגה הלאומית נפגשה הקבוצה עם מכבי ירושלים למשחק שבו המנצחת מעפילה לליגת העל ובית"ר רמת גן ניצחה בהארכה בהפרש של נקודה. מאמן הקבוצה באותה תקופה היה מאיר קמינסקי, היושב ראש היה המזרחן, עוזי רבי, המנהלת אדמיניסטרטיבית הייתה סמדר דורון ומנהל הקבוצה היה יורם נאג'י שאת אותו ההישג של עליית ליגה שנה אחר שנה עשה נאג'י כמה שנים קודם לכן גם עם קבוצת מ.מ גבעת שמואל. את עונתה הראשונה בליגת העל סיימה במקום העשירי, מתוך 14 קבוצות. ללא מבחני ירידה לליגת המשנה (מקומות 11 ו12). את הקבוצה הובילו בעונה זו, הרכז, גלעד כץ, יואל כהן, מילטון ואגנר, אמיר בינו והסנטר, אדי פיליפס, שהיה אחד מהמובילים בליגה ברשימת בעלי ממוצע הריבאונדים למשחק. בעונה זו רשמה הקבוצה גם ניצחונות על קבוצות צמרת כמו הפועל תל אביב, הפועל חולון ומכבי ראשון לציון. באותה עונה, ב-19 בספטמבר 1993, נערך לראשונה דרבי עירוני עם מכבי רמת גן. לאחר שנשארה הקבוצה בליגת העל החליטה עיריית רמת גן לאחד את מכבי רמת גן ובית"ר רמת גן לקבוצה עירונית אחת. בית"ר רמת גן לא הגיעה עם העירייה להבנות לגבי האיחוד וכתוצאה מכך החליטה עיריית רמת גן לא לתקצב את בית"ר רמת גן כלל, כשמנגד מכבי רמת גן זכתה לתקציב גבוה במיוחד. כתוצאה מכך ובהחלטה נדירה של יורם נאג'י הופיעה בית"ר רמת גן למשחקיה בעונתה השנייה בליגת העל עם הרכב של שחקני נוער, רובם תלמידי תיכון וסרטים שחורים על הגופיות לאות מחאה כנגד ההחלטה של עיריית רמת גן והקבוצה הובסה בכל משחקיה. הפסדי הקבוצה היו חסרי תקדים, כולל תבוסות בהפרש של מעל למאה נקודות להפועל תל אביב ולמכבי תל אביב, וממוצע הפסדים בהפרש של 70 נקודות למשחק. הקבוצה נשרה חזרה לליגה השנייה בתום 2 עונות. לאחר שנשרה לליגה השנייה התאחדה הקבוצה עם מכבי רמת גן לקבוצה אחת - עירוני רמת גן. במקביל לאיחוד העבירה בית"ר רמת גן את פעילות הקבוצה הזאת לרמלה, וקבוצת בית"ר רמת גן (שלולא האיחוד הייתה משחקת בליגה הלאומית) נקראה בית"ר רמת גן/רמלה, ושיחקה שנתיים בליגה הלאומית. לאחר שנתיים היא נשרה לליגה הארצית והקבוצה התפרקה סופית. עונת 1993/94, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל אלכס טייכמן, שיעור למתחילים, חדשות, 20 בספטמבר 1993 עונת 1994/95, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
תום אינס

תומאס כריסטופר "תום" אינס (באנגלית: Thomas Christopher "Tom" Ince; נולד ב-30 בינואר 1992 בסטוקפורט) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר בווטפורד. אביו הוא קפטן נבחרת אנגליה לשעבר, פול אינס. אינס חתם בליברפול כשחקן נוער בשנת 2008, והצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת בתחילת עונת 2010/2011. ב-29 ביולי 2010, הוא נכלל בסגל בפעם הראשונה, במשחק מוקדמות הליגה האירופית נגד רבוטניצ'קי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 בספטמבר 2010, כשעלה מהספסל בדקה ה106 במשחק של ליברפול נגד נורת'המפטון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הליגה האנגלית. ב-1 בנובמבר 2010, הצטרף לאביו בנוטס קאונטי כשחתם לחוזה השאלה קצר בקבוצה עד ינואר 2011. הוא ערך את הבכורה שלו בקבוצה ב-6 בנובמבר 2010 בניצחון 0–2 על גהטסד בגביע האנגלי. ב-11 בדצמבר 2010 הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון הקבוצה בליגה על מילטון קינז דונס בתוצאה 0–2. ב-3 באוגוסט 2011, אינס חתם על חוזה לשנתיים בבלקפול. הופעת הבכורה של אינס הייתה במסגרת גביע הליגה האנגלית נגד שפילד ונסדיי ב-11 באוגוסט 2012. ב-18 באוקטובר באותה שנה, כבש אינס את שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-31 בינואר 2014 אינס הושאל לקריסטל פאלאס עד סוף העונה. ב-7 ביולי 2014 חתם בהאל סיטי לשנתיים. ב-30 באוקטובר הושאל לנוטינגהאם פורסט לחודשיים. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לדרבי קאונטי מהצ'מפיונשיפ. ב-7 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בה כבש צמד בניצחון 1–4 על בולטון וונדררס, בתקופת ההשאלה הבקיע 11 שערים, אך לא הצליח להעפיל לפרמייר ליג עם הקבוצה. ב-3 ביולי 2015 חתם באופן קבוע בדרבי עבור 4.75 מיליון יורו, והפך לשחקן היקר ביותר בתולדות המועדון. ב-4 ביולי 2017 חתם בהאדרספילד טאון העולה לפרמייר ליג לשנתיים. ב-12 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–3 על קריסטל פאלאס. ב-26 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 1-1 נגד סטוק סיטי. ב-24 ביולי 2018 חתם אינס לשנתיים בסטוק סיטי מהצ'מפיונשיפ. ב-5 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 1–3 ללידס יונייטד. ב-29 בספטמבר כבש את שערו הראשון בתיקו 2-2 נגד רות'רהאם יונייטד. ב-1 בפברואר 2021 הושאל ללוטון טאון עד לסוף העונה. מדיה וקבצים בנושא תום אינס בוויקישיתוף תום אינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תום אינס, באתר Transfermarkt תום אינס, באתר Soccerway תום אינס, באתר BDFutbol תום אינס, באתר WorldFootball.net תום אינס, באתר FootballDatabase.eu העמוד הרשמי של תום אינס באתר ה-FA
שאול חנא קוק

שאול חנא הכהן קוּק (כ"ז בטבת ה'תרל"ט, ינואר 1879, גריבה, לטביה – ה' באב ה'תשט"ו, 24 ביולי 1955, תל אביב, ישראל) היה איש עסקים ופעיל ציבור בתל אביב, וחוקר במדעי היהדות. נולד לרב שלמה זלמן הכהן קוק ב-1879 בגריבה (לטב'). למד בישיבות ואצל אחיו הגדול, הרב אברהם יצחק קוק. בעקבות עליית אחיו הרב ליפו בקיץ ה'תרס"ד, עלה גם הוא ליפו בתשרי ה'תרס"ה. באדר א' באותה שנה נשא לאישה את לאה סלוצקין. כל ימיו עסק במסחר ביפו ובתל אביב. בפעילותו הציבורית היה חבר ועד הקהילה של תל אביב. לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרף לתנועת המזרחי והיה פעיל בולט בתנועה. שימש בתפקידים שונים בתנועה - בוועד החינוך, בפיקוח על בתי הספר של התנועה, בבנק המזרחי, וכן ניהל את לשכת העלייה של התנועה. ערך את התקנות הראשונות של תנועת הפועל המזרחי, והשתתף ביסוד אגודת תורה וישיבת תל אביב ובית המלאכה ליד תלמוד תורה שערי תורה בנווה צדק. היה ממייסדי אגודת ההתיישבות "בית וגן", שיסדה את העיר בת ים. כן היה חבר ועדת פרס הרב קוק של עיריית תל אביב. הרבה לעסוק בתורה ובחכמת ישראל, ופרסם מאות מאמרים בקבצים שונים. מאמריו מקיפים תחומים רבים במדעי היהדות – משנה ותלמוד, ספרות הגאונים והראשונים, פיוט ושירה, הלכה, מנהג היסטוריה ועוד. אשתו לאה קוק הייתה פעילת ציבור. ילדיהם: דבורה (נולדה בה'תרס"ו) שנישאה לאברהם פרידמן בשנת ה'תרפ"ט, רפאל נחום (נולד בערב ראש השנה שנת ה'תרס"ט) שנישא לחנה פרנק בה'תרצ"ד ואריה (נולד בה'תרע"ג) שנישא למרים לוי בה'תרצ"ט. שאול חנא קוק נפטר בקיץ 1955 בביתו שבתל אביב. הובא למנוחות בבית הקברות הישן בתל אביב. וועד מיוחד שהוקם לאחר פטירתו הוציא לאור את כתביו בשני כרכים - עיונים ומחקרים, מוסד הרב קוק, ה'תשי"ט-ה'תשכ"ג. "שאול חנא קוק", בתוך: אנציקלופדיה של הציונות הדתית, ירושלים: מוסד הרב קוק, 1983, כרך ה. הרב משה צבי נריה, "אחי הרב, שאול-חנה הכהן קוק", בתוך ליקוטי הראי"ה, כרך ג, ירושלים ה'תשע"ה, עמ' 256-263 (בעמ' 261-263 נדפס מאמרו של הרב יהודה ליב מימון, "חבר וידיד", אף הוא על דמותו של שאול חנא קוק). דוד תדהר (עורך), "שאול חנא הכהן קוק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 345 צבי מאיר רבינוביץ, ר' שאול חנה קוק (במלאת לו שבעים שנה), הצופה, 22 באפריל 1949, עמ' 4-5 (חלק 1, חלק 2) הרב שאול חנא קוק, דבר, 25 ביולי 1955, עמ' 12 ד"ר משה עמנואלי, יזכור: אחרי מיטתו של רבי שאול חנא קוק זצ"ל, הבוקר, 31 ביולי 1955, עמ' 2 א., ר' שאול חנה קוק ז"ל, דבר, 19 באוגוסט 1955, עמ' 6 מ. ב., יזכור: רבי שאול חנה קוק, הבוקר, 23 באוגוסט 1955, עמ' 3 ד"ר דוד מרגלית, שאול חנא קוק ז"ל (חמש שנים לפטירתו), הצופה, 29 ביולי 1960, עמ' 7 הרב א. מאירי, עיונים ומחקרים מאת ש. ח. קוק (על הכרך הראשון), שערים, 4 בספטמבר 1959, עמ' 2 שמחה רז-רקובר, עיונים ומחקרים ביהדות (על הכרך השני של עיונים ומחקרים), הצופה, 14 ביוני 1963, עמ' 6 ד"ר דוד מרגלית, זיכרון להולכים: ר' שאול חנה קוק (עשור למותו), הצופה, 19 באוגוסט 1965, עמ' 3 שאול חנא קוק (1874-1955), דף שער בספרייה הלאומית ארכיון אוסף מכתבים אל שאול חנא קוק., בספרייה הלאומית אברהם בויאר, פרס הרב קוק וערכו: נאום הפתיחה בטקס החלוקה ה-11 של הפרס, הצופה, 2 בספטמבר 1955, עמ' 2 דוד תדהר (עורך), "לאה קוק", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 99. תעודת הנישואין באתר ארכיון המדינה על פי רשימה אוטוביוגרפית מאת הרב שאול חנא שפורסמה ב בלוג עם הספר. שאול חנא קוק באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
עבר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... עבר – מה שהיה עבר (דמות מקראית) עבר הירדן – כינויו של אזור ממזרח לנהר הירדן עבר הקווקז – אזור באירואסיה הוצאת עבר – הוצאה לאור יהודית שפעלה בוורשה לפני מלחמת העולם השנייה עברי אבר