laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
2020 באפגניסטן

אירועים בשנת 2020 באפגניסטן. נשיא: אשרף גאני אחמדזאי יושב ראש הבית העליון של הפרלמנט: פאזל האדי מוסלמייר יושב ראש הבית התחתון של הפרלמנט: אבדול ראוף איברהימי 27 בינואר – תאונה אווירית במהלכה התרסק מטוס של חיל האוויר של ארצות הברית 29 בינואר – במהלך פלישה של כוחות הממשלה על מעוז טליבאן שוחררו 62 בני ארובה. 15 בפברואר – בשיחות בין ארצות הברית לטליבאן סוכם על הקטנת אלימות והקטנת כוח ארצות הברית במדינה מ-18 אלף ל-12 אלף. 18 בפברואר – אשרף גאני אחמדזאי הוכרז באופן רשמי כמנצח של בחירות שנערכו בשנת 2019. 24 בפברואר – דיווח ראשון על חולה קורונה באפגניסטן. 22 במרץ – דיווח ראשון על פטירת חולה קורונה באפגניסטן. 23 במאי – הכרזה על הפסקת אש ל-3 ימים. 2 באוגוסט – מתקפת טליבאן על כלא במזרח המדינה. לאחר הקרב התברר שכ-25 אסירים נמלטו מהמקום. דצמבר – מספר מאומתים בקורונה הגיע ל-50 אלף מהם כשליש בבירת קאבול. מדיה וקבצים בנושא 2020 באפגניסטן בוויקישיתוף
ברברה קראפט

מריה ברברה קראפט (בגרמנית: Maria Barbara Krafft;‏ 1 באפריל 1764 – 28 בספטמבר 1825) הייתה ציירת אוסטרית, שזכורה בזכות דיוקנו המשוחזר של וולפגנג אמדאוס מוצרט. היא נולדה באיגלאו (בצ'כיה), שם עבד באותה תקופה אביה, צייר החצר הקיסרי האוסטרי יוהאן נפומוק שטיינר. היא למדה ציור אצל אביה וליוותה אותו לווינה, שם הציגה את הציור הראשון שלה בשנת 1786 באקדמיה לאמנויות יפות. בשנת 1789 נישאה לרוקח הווינאי יוזף קראפט. בנם יוהאן נפומוק קראפט, יליד 1792 הפך לימים לצייר ולליטוגרף. במשך תקופות שונות בין השנים 1794 ו-1803 עבדה קראפט ונסעה לבדה למקומות שונים כולל זלצבורג ופראג, והשיגה הצלחה הולכת וגוברת בעיקר כציירת פורטרטים, אך גם הפיקה יצירות ז'אנריות ודתיות. בשנת 1804 היא נפרדה מבעלה והתיישבה בזלצבורג, שם התגוררה עד 1821. בארבע השנים האחרונות לחייה, היא הייתה הציירת העירונית שהתמנה בבמברג, שם ציירה 145 ציורים. היא נפטרה בגיל 61. ברברה קראפט ציירה בסגנון קלסי ורגיש. האמנית הייתה אחת מציירות הדיוקנאות המבוקשות והעסוקות ביותר בזמנה. בארבע השנים האחרונות בבמברג בלבד, היא יצרה 145 דיוקנאות. בשל ריבוי התמונות שלה, הביצוע המוקפד לא בוצע בכולן. הידוע ביותר הוא דיוקנו של וולפגנג אמדאוס מוצרט, אותו עשתה בשנת 1819, 28 שנה לאחר מותו של מוצרט, על פי מידע מאחותו של מוצרט, מריה אנה, ובהתבסס בבירור על 'הציור המשפחתי הגדול'. ציורה של קראפט הוא אחד הדיוקנאות הנפוצים ביותר של מוצרט. ברברה קראפט לא רק יצרה דיוקנאות, אלא גם מזכרות וייצוגי ז'אנר שמראים את השפעתו של הציור ההולנדי. מדיה וקבצים בנושא ברברה קראפט בוויקישיתוף ברברה קראפט, באתר MusicBrainz (באנגלית) ברברה קראפט, באתר Discogs (באנגלית) "Krafft, Barbara (Maria)" Germaine Greer, The Obstacle Race: The Fortunes of Women Painters and Their Work, I. B. Tauris, 2001-06-02, ISBN 978-1-86064-677-5. (באנגלית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ברברה קראפט".
פרנץ רליך

פרנץ רליך (בגרמנית: Franz Rellich;‏ 14 בספטמבר 1906 – 25 בספטמבר 1955) היה מתמטיקאי גרמני. פרנץ רליך נולד בדרום טירול שאז הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1924 החל את לימודיו באוניברסיטת גראץ והמשיך באוניברסיטת גטינגן בה סיים את התואר. בשנת 1933 הוא התחיל ללמד בגטינגן, אבל פוטר לאחר שנה עקב יחסיו הקרובים עם ריצ'רד קוראנט ועמדותיו נגד שלטון הנאצי. פרנץ רליך המשיך ללמד בדרזדן ובשנת 1942 מונה לפרופסור. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה חזר לאוניברסיטת גטינגן. מירב מחקריו של רליך התרכזו בתחום הפיזיקה המתמטית ובתרומה חשובה לתורת ההפרעות והיה בין המפתחים של משפט רליך-קונדרשוב. מדיה וקבצים בנושא פרנץ רליך בוויקישיתוף פרנץ רליך, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פרנץ רליך, באתר MacTutor (באנגלית)
מטרופולין מוסקבה

מטרופולין מוסקבה הוא אחד מהמטרופולינים הגדולים בעולם, והגדול ביותר ברוסיה, ובשטחו מתגוררים יותר מ-17 מיליון תושבים. על פי הערכות השירות הפדרלי לסטטיסטיקה ממלכתית, האוכלוסייה הכוללת במוסקבה ובמחוז מוסקבה היא 20,349,638 נפש (2021). בשנת 2020 מטרופולין מוסקבה דורג במקום ה-15 בעולם מבחינת אוכלוסייה - 17 מיליון ו-125 אלף איש. מטרופולין מוסקבה הוא הגדול ביותר באירופה, והוא פי שלושה גדול יותר ממטרופולין סנקט פטרבורג הבא אחריו. בשנת 2025 אוכלוסיית מטרופולין מוסקבה עשויה להגיעה עד 21 מיליון איש.[דרוש מקור] מטרופולין מוסקבה בקנה מידה צר כולל ערים הסמוכות ישירות לגבול עם מוסקבה. זוהי מה שנקרא החגורה הקרובה של ערי הלוויין. בגישה הקלאסית, מטרופולין מוסקבה היא בעלת שתי חגורות פרבריות. בקנה מידה רחב, מחוז מוסקבה כולל את מוסקבה ואת מחוז מוסקבה (אזור הבירה) עם חגורה שלישית. החגורה הפרברית הראשונה (הקרוב), על פי גלושקובה, כוללת ערי לוויין של מוסקבה הממוקמות במרחק של 10-15 ק"מ מכביש הטבעת של מוסקבה: חימקי, דולגופרודני, מיטישצ'י, קורוליוב, בלאשיחה, ראוטוב, ליוברטסי, וידנויה, אודינצובו, קרסנוגורסק, זלנוגרד (רשמית חלק ממוסקבה). למושג חגורת הפרברים הקרובה מתייחס המושג LPZP (רו') (חגורת מגן יער פארק מוסקבה, שיחד עם העיירות והערים הנמצאות בשטחה, היוותה רשמית חלק ממוסקבה בין השנים 1960 ל-1961). הערים קורוליוב (קלינינגרד) וז'לזנודורוז'ני לא נכללו ב-LPZP של מוסקבה. על פי קריטריונים אלו, ניתן לפרט את רשימת הערים בחגורה הקרובה וכוללת את הערים הבאות: אודינצובו קרסנוגורסק חימקי דולגופרודני לובניה מיטישצ'י קורוליוב בלאשיחה ראוטוב ליוברטסי (אנ') קוטלניקי (אנ') דזרז'ינסקי (אנ') ליטקרינו (אנ') וידנויה (אנ') כמו גם יישובים בסגנון עירוני והתנחלויות כפריות המקיפות ישירות את מוסקבה ומחוז מוסקבה. http://www.demographia.com/db-worldua.pdf ערך זה הוא קצרמר בנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן ויקטור קרמר

יוהאן ויקטור קרמר (בגרמנית: Johann Victor Krämer‏; 23 באוגוסט 1861 – 6 במאי 1949) היה צייר וצלם אוסטרי, שפעל בדרך כלל בז'אנר האוריינטליסטי. הוא היה חבר מייסד בזצסיון הווינאי, וקיבל פרסים רבים במהלך חייו. קרמר נולד ב-23 באוגוסט 1861 באדמסטאל. היה בנו של אלווין קרמר, מהנדס מכונות מדרזדן, שהועסק במפעל באדמסטאל שהיה שייך ליוהאן השני, נסיך ליכטנשטיין. הוא קיבל מלגה מהנסיך, שנשאר פטרונו ולמד בבית הספר לאמנויות יישומיות בווינה בין השנים 1878–1881. גוסטב קלימט ופרנץ מאטש היו בין חבריו לכיתה. בהמשך הוא למד בבית הספר הכללי לציור (Allgemeine Malerschule) של האקדמיה לאמנויות יפות בווינה בין השנים 1881–1883, ולאחר מכן בין השנים 1883–1888, הוא היה תלמידו של הצייר ההיסטורי והאורינטליסט האוסטרי ליאופולד קרל מילר בבית הספר המיוחד לציור היסטורי. קרמר קיבל את "פרס רומא" בשנת 1888 על תיאורו את "משפטו של פאריס", וזכה במלגת הנסיעות הנלווית לפרס. הוא ביקר בפריז, לונדון, מדריד, טנג'יר ובאיטליה בין השנים 1888–1890. הוא עבר לסטודיו בווינה בשנת 1891, אותו שמר עד מותו, ובשנת 1892 הצטרף למועדון של האמנים החזותיים. הוא הקדיש זמן כמורה אמנות למשפחתו של התעשיין קרל ויטגנשטיין. הוא הצטרף לקונסטלרהאוס בווינה בשנת 1893, והיה חבר מייסד בזצסיון הוונאי, בשנת 1897. עבודותיו הוצגו בתערוכה השנייה של הזצסיון. בחסותה של לאופולדין ויטגנשטיין, בשנים 1898–1900 הוא היה בנסיעות במצרים ובארץ ישראל והגיע עד אבו סימבל ובעלבק. במצלמת קודאק הוא צילם צילומים רבים, שהם חלק מאוספי מוזיאון אלברטינה. בשנת 1901 התערוכה ה-11 של הזצסיון הורכבה כולה מיצירותיו, כולל תחילתו של מסע התיעוד למצרים ולארץ ישראל. גם בשנת 1901 הוצגו מספר מיצירותיו במגזין של הזצסיון – "ור סקרום". הוא המשיך להציג בתערוכות, כולל במינכן, ברלין, פראג (1902), גראץ (1904) ולינץ (1910). בגיל 49 נישא לאמילי פרנצסקה בוהלינגר בווינה ב-1 בינואר 1911 ונולדה להם הבת מריה והבנים הנס וגוסטב. קרמר נותר פעיל גם בזקנתו, אך הוא לא נשאר באוונגרד, במיוחד לאחר שנת 1900. הוא הציג נושאים דתיים נוספים בעבודתו ככל שהתבגר. לאחר שהצטרף לקונסטלרהאוס בשנת 1939 הציג שם בתערוכה קולקטיבית בשנת 1941 בגיל 80. הוא נפטר בווינה ב-6 במאי 1949 והשאיר אחריו אוסף גדול של עבודות, כולל ציורים בשמן, צבעי מים, גואש ופסטל, כמו כן רישומים ותצלומים רבים והתכתבויות רבות. הוא נהנה ממוניטין משמעותי בראשית חייו, אך בהדרגה פרסומו נמוג עד שנעלם. מאז 1980, גובר העניין בציור האוריינטליסטי של המאה ה-19 ובחייו וביצירתו. מדיה וקבצים בנושא יוהאן ויקטור קרמר בוויקישיתוף Schöny (1969). "Krämer, Johann Victor". Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (in German). 4. pp. 185–186. Elisabeth Mariel-Seeböck, Johann Victor Krämers Fotografien einer Studienreise in den Orient der Jahre 1898 bis 1900, 2013 Photograph of J.V. Kramer ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוהאן ויקטור קרמר".
בוריס מוישזון

בוריס הרשביץ' מוישזון (26 באוקטובר 1937, אודסה – 25 באוגוסט 1993, לאוניה (אנ'), ניו ג'רזי, ארצות הברית) היה מתמטיקאי-אלגבריסט ציוני סובייטי, ישראלי ואמריקאי. נולד ב־26 באוקטובר 1937 באודסה. סיים את לימודיו באוניברסיטה ממשלתית של הרפובליקה הטג'יקית בעיר דושנבה בשנת 1959. התקבל לתואר מתקדם במכון למתמטיקה שימושית במוסקבה וסיים את עבודת התזה שלו לתואר המועמד למדעים פיזיקליים ומתמטיים (המקביל לתואר דוקטור בישראל) בשנת 1962. בין השנים 1964 עד 1967 לימד מתמטיקה כמרצה בכיר במכון הפדגוגי באורחובו-זואבו. בשלב זה, התעניין במחקריו בתחום הגאומטריה האלגברית והמנחה שלו היה איגור שפרביץ'. בשנת 1967 סיים את עבודת הדוקטורט שלו לתואר דוקטור למדעים פיזיקליים ומתמטיים (המקביל לתואר פוסט-דוקטורנט בישראל) באוניברסיטת מוסקבה, ולאחר מכן הפך לעמית מחקר בכיר במכון הכלכלי והמתמטיקה המרכזי של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. קיבל פרס מטעם האגודה של מוסקבה למתמטיקה בשנת 1967 על עבודותיו באלגברה. בתחילת שנות השבעים, מוישזון הפך לאחד ה"סירובניקים" שנלחמו על הזכות לעזוב את ברית המועצות באופן חופשי. בסוף 1972 קיבלו מוישזון ומשפחתו אישור הגירה לישראל והוא הפך לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1977 הוזמן לארצות הברית כפרופסור אורח לעבודה באוניברסיטת יוטה ובאותה שנה הפך לפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קולומביה, שם עבד במשך 16 שנים. התגורר בניו יורק, ואז בלאוניה שבניו ג'רזי. מחבר עבודות בתחום הגאומטריה האלגברית ותורת המספרים. נפטר ב־25 באוגוסט 1993 בבית החולים Holy Name Medical Center (אנ') בטינק שבניו ג'רזי, ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. בוריס מוישזון, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פרסומים, באתר mathnet.ru (ברוסית) Boris Moishezon, Mathematician, 55, The Columbia University Record 19:1, 3 בספטמבר 1995 (באנגלית) В. М. Бухштабер, С. П. Новиков. Борис Гершевич Мойшезон (некролог), УМН, 50:3(303) (1995), 147–148 (ברוסית) Мойшезон Б. Г., О человеческом мышлении и компьютерных идолах, Время и мы 86, Нью-Йорк-Иерусалим-Париж, 1985, עמ' 81—90Мойшезон Б. Г., О человеческом мышлении и компьютерных идолах, Время и мы 86, Нью-Йорк-Иерусалим-Париж, 1985, עמ' 81—90 (ברוסית) Львов А. Л. "Александрийский многочлен" (PDF). odessitclub.org. נבדק ב-2013-08-06. מראה מקום לקבר באתר בית הקברות
המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל

"המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל" היה ברית בין מפא"י לבין אחדות העבודה - פועלי ציון, שהוקמה לקראת הבחירות לכנסת השישית, על פי הסכם שנחתם בחיפה ב-19 במאי 1965. מטרות המערך היו ציוניות וסוציאליסטיות ובמיוחד להביא ל"אחדות שלמה של תנועות הפועלים" ולהדוף את "הסכנה מצד כוחות עוינים לתנועת הפועלים ... עם הקמת הגוש הימני הקיצוני, בו כרוכים יחד אינטרס התעשרות וניצול הזולת ... עם השאיפה ההרפתקנית לשבור כוחה של תנועת הפועלים ..." (מתוך "דבר המערך לאחדות פועלי ישראל"). חתימת ההסכם, שבא גם כדי לשמור על תנועת הפועלים כנגד גח"ל, האיצה את פרישת רפ"י ממפא"י. בבחירות זכתה רשימה המערך ל-45 מנדטים לעומת 42 חברי כנסת שהיו לשתי המפלגות עם פיזור הכנסת החמישית. הקמת הגוש הפרלמנטרי המשותף הייתה פועל יוצא של מספר גורמים: היחלשות מפלגות הפועלים הציוניות בכל הזירות וירידה עקבית במספר המנדטים. קווים אידאולוגים משותפים. מאמר שפרסם ב-1963 יצחק בן-אהרן עם הכותרת "עוז לתמורה בטרם פורענות" וקרא לאיחוד כל מפלגות הפועלים מסיבות שונות כשהמרכזית בהן היא הצגת מצע אחיד לציבור שבעקבותיו יוכל הציבור להכריע האם הוא תומך ברשימה או לאו, על מנת שלא ייווצר תסכול בדעת הקהל לאחר הוויתורים של כל מפלגות הפועלים במשאים ומתנים הקואליציוניים בינן לבין עצמן. ב-21 בינואר 1968, אחרי מלחמת ששת הימים התאחדו מפא"י, אחדות העבודה - פועלי ציון (מפלגות המערך הראשון) ורפ"י למפלגה אחת - מפלגת העבודה. מדיה וקבצים בנושא המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל בוויקישיתוף סיעת המערך בכנסת השישית, באתר הכנסת - עד 23 בינואר 1968 סיעת המערך בכנסת השישית, באתר הכנסת - החל מ-28 בינואר 1968 מגילות היסוד של מפא"י, המערך לאחדות פועלי ארץ ישראל, מפלגת העבודה, והמערך בין מפלגת העבודה ומפ"ם באתר ארכיון מפלגת העבודה
למה זה נגמר

"למה זה נגמר" הוא סינגל של הזמרים הישראלים דודו אהרון ועדן מאירי, אשר יצא לאור ב-2 בפברואר 2021. השיר הוא הדואט השני של אהרון ומאירי, לאחר הלהיט "בחלומות שלנו", שיצא שנה לפני וזכה להצלחה. את השיר כתבו דודו אהרון, נועם חורב ותמיר צור ללחן פרסי של הזמר האירני מוחסן יגנה (אנ'). בראיון משותף לישראל היום של אהרון ומאירי על הדואט השני שלהם, סיפר אהרון על רקע הפקת השיר: "אחרי ההצלחה של 'בחלומות שלנו' שלחתי לעדן את השיר החדש בביצוע שלי בלבד, אמרתי לו 'תקשיב, ולך תקליט באולפן של תמיר צור', המפיק המוזיקלי. הוא ענה 'מה נפלת עלי עכשיו? אני עמוס, אני בבאר שבע'... אמרתי לו שאיך שהוא מסיים שם הוא רץ להקליט, כי זה הדואט הבא שלנו. הוא שמע את השיר ואמר 'זה לגמרי הדואט הבא שלנו'". על החיבור בינו לבין אהרון אמר מאירי: "אני מרגיש שדודו הוא האח הגדול שלי, אין אגו ויותר מדי דיבורים וויכוחים כאלה ואחרים על הפרטים הקטנים, יש זרימה מטורפת", ומצד אהרון נאמר כי "אני פה יותר מעשור בקריירה המוזיקלית שלי ועשיתי דואטים, אבל החיבור הזה הוא משהו אחר, יש פה סינרגיה מדהימה". דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת חיובית ותיאר אותו כ"בלדה רומנטית קליטה, קלילה וקיטשית שתופסת את האוזן למן השמיעה הראשונה, לא מעט הודות לשילוב הקולות בין השניים והכימיה הבוקעת משניהם, כשסביר להניח שהשיר יתעלה על להיטם הראשון כי לפחות לטעמי הוא הרבה יותר טוב". השיר הגיע לראשונה למקום העשירי במצעד השבועי של מדיה פורסט, וצבר כ-75 השמעות בתחנות הרדיו בישראל באותו השבוע. שבועיים לאחר מכן, הגיע למקום הראשון, עם 151 השמעות. הווידאו קליפ של השיר הועלה לערוצו של אהרון ביוטיוב בסמוך לצאתו של הסינגל ובוים על ידי עמית ימין. תוך כשבוע, הצליח השיר לצבור למעלה ממיליון צפיות. סרטון השיר "למה זה נגמר" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית אחרי הלהיט המשותף: דודו אהרון ועדן מאירי חוזרים עם שיר חדש, באתר וואלה, 2 בפברואר 2021 מערכת mako מוזיקה, ‏סיבוב שני: עדן מאירי ודודו אהרון מרגשים עם "למה זה נגמר?", באתר ‏מאקו‏, 2 בפברואר 2021 מאיה כהן, עדן מאירי: "דודו אהרון הוא גיבור ילדות שלי", באתר ישראל היום, 3 בפברואר 2021 דודי פטימר, ‏סערת הקרדיט של דודו אהרון, זקני השבט ובוחבוט מאכזבים, באתר מעריב אונליין, 4 בפברואר 2021 המצעד השבועי, שבוע 06, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל המצעד השבועי, שבוע 09, 2021, באתר מדיה פורסט ישראל דודו אהרון ועדן מאירי - למה זה נגמר | (Prod by Tamir Zur), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 0:06)
יבוס

האם התכוונתם ל... העיר יבוס - עיר קדומה ששכנה במקום בו נמצאת כיום ירושלים, עד לימי המלך דוד שכבש את העיר; ראו: עיר דוד יבוסים – שבט כנעני שהתגורר בסביבת ירושלים בעת הטרום-תנ"כית (האלף השני לפנה"ס)
עוסמן גרובה

דסטיני עוסמן גרובה אלארי (בספרדית: Destiny Usman Garuba Alari; נולד ב-9 במרץ 2002 במדריד שבספרד) הוא כדורסלן ספרדי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג. גרובה, בן להורים ממוצא ניגרי שעברו למדריד, בירת ספרד, הצטרף בשנת 2013 למחלקת הנוער של קבוצת הכדורסל ריאל מדריד כבר בגיל 14 זכה בטורניר הנוער של גביע המלך הספרדי עליו חזר בשנה שלאחר מכן שבנוסף זכה בתאר השחקן המצטיין של הטורניר. בשנת 2018 הוביל את קבוצת הנוער לזכייתה הראשונה אליפות היורוליג לנוער, בטורניר המוקדמות נבחר לחמישית הטורניר אף על פי שהיה השחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של הטורניר הישג עליו חזר גם בטורניר הגמר שנערך בבלגרד. בעונת 2019/2020 הפך גרובה לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד. בגיל 17 שנים, שישה חודשים ו-19 ימים רשם דאבל דאבל עם 13 נקודות ו-10 ריבאונדים ובכך שבר את שיאו של לוקה דונצ'יץ' בחודש אוקטובר של אותה שנה ערך את הופעת שלו ביורוליג במשחק בו קלע 12 נקודות במשחק ההפסד מול באיירן מינכן בגרמניה. גרובה ערך את הופעת הבכורה של בנבחרת עד גיל 16 באליפות אירופה שנערכה בפולין הוא הוביל את הנבחרת לזכייה במדליית הזהב. ונבחר לשחקן המצטיין של הטורניר והיה לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה שזוכה להישג זה לאחר שרשם טריפל דאבל במשחק הגמר. ב-29 ביולי 2021, גרובה נבחר בבחירה ה-23 על ידי היוסטון רוקטס בדראפט ה-NBA ‏2021. ב-20 באוגוסט 2024, שב גרובה לקדנציה שנייה בריאל מדריד לאחר שחתם על חוזה עד סוף עונת 2027 . מדיה וקבצים בנושא עוסמן גרובה בוויקישיתוף עוסמן גרובה, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) דף השחקן, באתר הרשמי של ריאל מדריד בכדורסל ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
All Falls Down

האם התכוונתם ל... All Falls Down (שיר של קניה וסט) — שיר של קניה ווסט משנת 2004 All Falls Down (שיר של אלן ווקר) – שיר של אלן ווקר משנת 2017
לולה (עיר)

לולה (בפורטוגזית: Loulé) היא העיר הגדולה ביותר באלגארבה שבחוף הדרומי של פורטוגל. העיר ידועה בזכות חופי הים הרבים שבה, המרינה הרחבה ובעיקר בזכות אקלים חמים וקל. העיר נמצאת במרחק של כ-36 ק"מ מהעיר טבירה, כ-110 ק"מ מהעיר ולבה כשהיא מערבית לנהר הגוודיאנה וכ-522 ק"מ מהעיר פורטו. לולה היא אחד ממרכזי התיירות הפופולריים באלגארבה, נחשבת למרכז גאולוגי ופלאונטולוגי וניתן בה לראות מבנים רבים מהמאה ה-18 לצד חופי ים מרהיבים. כלכלת העיר מבוססת בעיקר על מרכזי מסחר ותיירות, אחת לשנה בסוף כל קיץ נערך בעיר פסטיבל הלילה הלבן בו כולם מתכנסים במרכז העיר ומתכנסים בהופעות חיות. בעיר ניתן למצוא מגוון אתרי תיירות מהמהפכה האיסלמית: כנסיית סנט קלמנס (São Clemente) - הכנסייה העתיקה ביותר בעיר שנבנה תחילה כמסגד. טירת לולה (Castelo de Loulé) - טירה מפוארת שנבנתה במאה ה-2 ולה היסטוריה ארוכת שנים. שרידי סרו דה וילה (Cerro da Vila) - שרידים של היישוב הרומי העתיק. בניין השוק - מבנה מרשים בו נמצאים הנחשב לשוק המרכזי של העיר. בעיר מתגוררים כ-70 אלף תושבים והיא מחולקת ל-9 רבעים: Almancil Alte Ameixial Boliqueime Quarteira Querença, Tôr e Benafim Salir São Clemente São Sebastião מדיה וקבצים בנושא לולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לולה (בפורטוגזית)
טריי תומפקינס

הווארד סמואל "טריי" תומפקינס השלישי (באנגלית: Howard Samuel "Trey" Thompkins III; נולד ב-29 במאי 1990 בלונג איילנד, שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד. בזמן לימודיו של תומפקינס בבית הספר תיכון ווסלין בפיצ'טריי קורנר, בג'ורג'יה. במהלך לימודיו התקבל תומפקינס לאקדמית הכדורסל אוהק הייל (Oak Hill) את עונתו הראשונה סיים בממוצעים גבוהים שהשתפרו בשנה שלאחר מכן וקבוצת זכתה בטורניר הארצי של ה-AAU לקבוצות עד גיל 16. בחודש מאי 2007 התקבל לקבוצת המכללות של אוניברסיטת ג'ורג'יה מליגת ה-NCAA. תומפקינס נרשם לדראפט ה-NBA ונבחר בסיבוב השני במקום ה-37 על ידי קבוצת לוס אנג'לס קליפרס, בעונתו הראשונה רשם ממוצע של 2.4 נקודות וריבאונד אחד ב24 משחקים בהם שותף. בקיץ 2012 במהלך ליגת הקיץ של ה-NBA סבל משבר בברכו השמאלית פציעה שהשביתה אותו מכל פעילות למשך שנתיים. ולכן הקליפרס נאלצו לוותר עליו ושחררו אותו רשמית במרץ 2013. בתאריך ה-4 באוגוסט 2014 תומפקינס חתם על חוזה לעונה אחת בקבוצה הרוסית ניז'ני נובגורוד. ב-6 בנובמבר רשם את הדאבל דאבל הראשון שלו ביורוליג מול אנאדולו אפס הטורקית שרשם 14 נקודות לצד 10 ריבאונדים, אותו שבר במשחק מול דינמו סאסארי האיטלקית עם 13 נקודות לצד 15 ריבאונדים שסייעו לקבוצתו לסיים במקום הרביעי בבית במוקדם ולרשום ההעפלה לשלב הטופ-16. במשחק הראשון בשלב הטופ-16 מול אוניקאחה מאלגה ספרדית רשם שיא עונתי אישי של 27 נקודות ו-13 ריבאונדים. בליגה המקומית, הליגת הVTB הודחה קבוצתו בשלב חצי בגמר מול צסק"א מוסקבה אף על פי שרשם עונה מוצלחת מבחינה אישית. ב-26 באוגוסט 2015 חתם תומפקינס לשלוש עונות בקבוצה הספרדית, ריאל מדריד. ובתאריך 16 ביולי 2016 החליטו בריאל מדריד להאריך לתומפקינס את החוזה בשנתיים נוספות. ב-20 במאי 2018 זכה עם ריאל מדריד בתואר אליפות היורליג. ב-6 ביולי 2018 הוארך חוזהו בשנתיים נוספות. ב-12 במרץ 2020 אובחן כחולה בנגיף הקורונה. ב-9 ביוני האריך את חוזהו פעם נוספת בשלוש עונות. מדיה וקבצים בנושא טריי תומפקינס בוויקישיתוף טריי תומפקינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טריי תומפקינס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) "Clippers waive forward Trey Thompkins". InsideHoops. נבדק ב-15 באוקטובר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "Official Announcement: Trey Thompkins". realmadrid.com. 26 באוגוסט 2015. {{cite news}}: (עזרה) [www.realmadrid.com/en/news/2018/07/official-announcement-trey-thompkin-trey-thompkins "Official Announcement: Trey Thompkins"]. realmadrid.com. 6 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה); Check |url= value (עזרה) "Spain: Trey Thompkins tests positive for coronavirus". realmadrid.com. 17 במרץ 2020. {{cite news}}: (עזרה) "Real Madrid extend Trey Thompkins until 2022". Sportando. 9 ביוני 2020. נבדק ב-9 ביוני 2020. {{cite web}}: (עזרה)
רחל ירושלמי רוזן

רחל ירושלמי רוזן (נולדה ב-1962) היא פרופסור מן המניין במחלקה להנדסה כימית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ירושלמי רוזן גדלה ברחובות. למדה לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים במחלקה לכימיה ובשנת 1985 הוענק לה התואר הראשון. היא השלימה לימודי תואר שני (1987) ודוקטורט (1994) במכון ויצמן למדע בתחום פיזיקת פולימרים. את מחקר הבתר-דוקטורט ביצעה גם כן במכון ויצמן משנת 1994-1995 בתחום של שכבות דקות (אנ') והרטבת פני שטח (אנ'), ובשנת 1996 באוניברסיטת מינסוטה בתחום הדבקת פולימרים. היא הצטרפה למחלקה להנדסה כימית בשנת 1997 כמרצה, בשנת 1998 קודמה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2010 הוענקה לה דרגת פרופסור מן המניין. בין השנים 2004–2005 הייתה פרופסור אורח באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה בקנברה במחלקה למתמטיקה שימושית (אנ'), ובין השנים 2012–2013 באוניברסיטה הטכנית של איינדהובן, הולנד. היא יושבת ראש הקתדרה על שם סטנלי ד. וניקי וקסברג לחומרים מתקדמים (אנ') באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ירושלמי רוזן עומדת בראש קבוצת מחקר שמבצעת מחקרים ניסויים של התנהגות הפאזות והתכונות של נוזלים ומוצקים עם דגש מיוחד על נאנו-מבנים ומולקולות בעלות כושר התארגנות עצמית. הן מתעניינות בביטויים של התנהגות סינרגטית והיעדר חיבוריות, ועוסקות בשאלות יסוד תוך התחשבות באתגרי הדרישות הטכנולוגיות וסוקרות כיוונים טכנולוגיים הולמים. מחקריה מקודמים תוך שיתוף פעולה בין-תחומי עם קבוצות ניסיוניות ותאורטיות נוספות. עומדים לרשותה במחקריה טכניקות מגוונות, כולל מיקרוסקופיה אופטית (אינטרפרנציה/סנן אינטרפרנציה והתאבכות), מיקרוסקופיה אלקטרונית (TEM, cryo-TEM, SEM, IKC), אליפסומטריה (אנ') SAXS ואנליזה תרמית (אנ') (DSC, TGA). מדיה וקבצים בנושא רחל ירושלמי רוזן בוויקישיתוף רחל ירושלמי רוזן, באתר ResearchGate רחל ירושלמי רוזן, באתר גוגל סקולר רחל ירושלמי רוזן, באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב "חומרים מתקדמים הם חומרים המשולבים ביישומים המתקדמים של טכנולוגיות ההיי-טק. מחומרים אלו מיצרים רכיבים ומערכות הפועלים בסביבה טכנולוגית מתקדמת: מחשבים, ציוד אלקטרוני, מערכות סיבים אופטיים, מערכות ורכיבים בתחום התעופה והחלל ועוד. התחום כולל פיתוח חומרים ותהליכים חדשים, שיפור תכונותיהם של חומרים ותהליכים קיימים, הרצה פיתוח ושיפור תהליכים מורכבים בתעשיית ההיי טק" (מתוך "וואלה לימודים"). להרחבה נוספת ראו באתר כימיקלים לישראל - ICL. אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המחלקה להנדסה כימית, Rachel Yerushalmi – Rozen, The Stanley D. and Nikki Waxberg Chair in Advanced Materials. Rachel Yerushalmi – Rozen: Research Projects, Ben-Gurion University ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רחל ירושלמי רוזן".
לידיה רבינוביץ'-קמפנר

לידיה רבינוביץ'-קמפנר (22 באוגוסט 1871 – 3 באוגוסט 1935) הייתה בקטריולוגית ורופאה ילידת האימפריה הרוסית, ידועה במחקריה בנושא שחפת ובריאות הציבור. היא הייתה האישה השנייה ששקיבלה תואר פרופסור בפרוסיה. לידיה רבינוביץ נולדה בקובנה שבאימפריה הרוסית (בתחומי ליטא של ימינו). היא התחנכה בגימנסיה לבנות של עירה, למדה באופן פרטי לטינית ויוונית ובהמשך למדה מדעי הטבע באוניברסיטאות ציריך וברן, שם סיימה את הדוקטורט. לאחר סיום הלימודים נסעה לברלין, שם המליץ לה פרופסור רוברט קוך להמשיך בלימודי הבקטריולוגיה שלה במכון רוברט קוך. היא הפכה לאישה השנייה בפרוסיה המועסקת כפרופסור, והראשונה בברלין. בשנת 1895 נסעה לפילדלפיה, שם מונתה למרצה ובהמשך לפרופסור במכללה לרפואת נשים בפנסילבניה, שם הקימה מכון בקטריולוגי, אם כי עדיין המשיכה בלימודיה מדי קיץ אצל פרופסור קוך בברלין. בשנת 1896 העבירה לפני הקונגרס הבינלאומי לנשים בברלין הרצאה על חקר הרפואה על ידי נשים במדינות שונות. בקונגרס המדענים שהתקיים בוורוצלב בשנת 1904 היא ניהלה את נושא ההיגיינה והבקטריולוגיה. בשנת 1898 התחתנה עם ד"ר וולטר קמפנר (1869–1920) מברלין, ושבה להתגורר בעיר. בנם, וולטר קמפנר (ג'וניור) (1903–1997) הפך גם הוא לרופא. הוא היה ידוע בתזונת האורז שלו. בנם הנוסף היה המשפטן רוברט קמפנר, אחד מהתובעים במשפטי נירנברג (1899–1993). בת, נדיה קמפנר, נפטרה משחפת בשנת 1932. רבינוביץ-קמפנר נפטרה בשנת 1935 בברלין, בגיל 63, מסיבות שלא פורסמו. מדיה וקבצים בנושא לידיה רבינוביץ'-קמפנר בוויקישיתוף ארכיון אוסף לידיה קמפנר-רבינוביץ, בספרייה הלאומית Mary R. S. Creese; Thomas M. Creese (2004). Ladies in the Laboratory 2. Scarecrow Press. pp. 129–138. ISBN 978-0-8108-4979-2.