קרנארבון

קרנַארבוֹן (בוולשית: Caernarfon) היא עיירה מלכותית וקהילה, בירת מחוז גוויניד' בצפון-מערב ויילס. שם העיירה מקורו בשם הוולשי הקדום למקום; "y gaer yn Arfon", 'המבצר מעבר לארץ המון' כאשר מון היה השם הוולשי העתיק לאנגלסי. השם מתייחס למבצר רומאי סגונטיום ששכן במקום ובאותו משקל האזור כולו נקרא ארפון ('הארץ מעבר למון') שעל שמו גם נפת ארבון. החל מהכיבוש האנגלי של האזור בשנת 1282, העיר קרנארבון שימשה מרכז שלטון חשוב כאשר היא הייתה בירת מחוז קרנארבונשייר ההיסטורי ומשנת 1974 היא משמשת בירת מחוז גוויניד'. בתקופה שקדמה לשלטון הרומי בבריטניה, אזור זה היה מזוהה עם לב שטחם של שבט האורדוביקים הקלטי. עם הכיבוש הרומי של צפון ויילס בשנת 78 לספירה, נבנה במקום קסטרום (מבצר רומי) בשם סגונטיום שהיה מוקד הכוח העיקרי של שלטון האימפריה באזור ונועד להכיל כ-1,000 לוחמים. המבצר חובר על ידי דרך רומית חדשה למרכז הרומי בצ'סטר, שמו נובע ככל הנראה משם שפך נהר הסיונט שלצידו הוא נבנה. לאחר שהרומאים עזבו את בריטניה, אזור צפון-מערב ויילס החל לסבול מפלישת קבוצות מאירלנד שגרמו לחוסר יציבות באזור. כתגובה לכך הגיע לאזור קונד'ה, שמלך בממלכה פיקטית במרכז סקוטלנד, וביסס את ממלכת גוויניד'. ייתכן ובתקופה זו היישוב בקרנארבון המשיך להתקיים על בסיס העיירה הרומית שנבנתה במקום ואזור זה נחשב למרכז הממלכה, כאשר ארמון הממלכה שכן מספר קילומטרים משם לאורך החוף הצפון-מערבי של ויילס ובהמשך עבר לאברפראו באנגלסי (מספר קילומטרים צפונית לקרנארבון). בשנת 1282 נפלה ממלכת גוויניד' ונסיכות ויילס שירשה אותה לאחר מספר שנים של מערכות כנגד ממלכת אנגליה. עם הכיבוש האנגלי, אדוארד הראשון, מלך אנגליה הפך את העיר קרנארבון לבירת השלטון האנגלי בצפון ויילס והקים במקום את טירת קרנארבון שהפכה למרכז הצבאי והשלטוני של האזור. בשנת 1284 חולקה ויילס למחוזות ניהוליים בעלי אופי ושם אנגלי, קרנארבון הפכה לבירת מחוז קרנארבונשייר (שתאם לחלק נכבד ממלכת גוויניד' ההיסטורית). בשנת 1911 הפכה קרנארבון למוקד המזוהה עם התואר נסיך ויילס, תואר מלוכה בריטי, כאשר המלכות לנסיכות ויילס התבצעו מאז בטירה עצמה. בשנת 1963 העניקה המלכה אליזבת השנייה את התואר "עיירה מלכותית" לקרנארבון, היא כיום היישוב המלכותי היחיד בוויילס ואחד ממספר בודד של יישובים כאלה ברחבי הממלכה המאוחדת כולה. בשנת 1974, בהתאם לחוק השלטון המקומי של 1972, בוטל מחוז קרנארבונשייר (בדומה לשאר מחוזות ה-'שייר' בוויילס) ואת שטחו ירש מחוז גוויניד', כאשר קרנארבון המשיכה לשמש כבירת מחוז. קרנארבון ממוקמת בגדה הדרומית של מצר מנאי כ-4 ק"מ מזרחית לפתח המצר הדרום-מערבי, בצמוד לשפך נהר הסיונט (אפון סיונט). בפתחו השני של מצר מנאי, כ-14 ק"מ מצפון-מזרח ממוקמת העיר בנגור, העיירה פורת'מדוג ממוקמת כ-31 ק"מ מדרום. לכיוון פנים ויילס, ל'אנבריס ממוקמת כ-13 ק"מ דרום-מזרחית לקרנארפון ומעט לאחר מכן נמצאת הפסגה הגבוהה ביותר של הר סנודון וחלקה המערבי של שמורת סנודוניה. את העיירה חוצה כביש ה-A487 אשר מחבר אותה לבנגור ויורד גם דרומה לכיוון פורת'מדוג. כביש ה-A4086 יוצא ממנה לכיוון מזרח אל תוך שמורת סנודוניה ול'אנבריס וכביש ה-A4085 נכנס לשמורה בנתיב דרומי יותר ומתחבר עם בד'גלרט. בעבר העיירה הכילה תחנת רכבת אשר שימשה לתנועה לאורך צפון ויילס וחיברה אותה לרשת הרכבות של בריטניה, בנוסף קרנארבון הייתה עיירת נמל חשובה בעיקר לתעשיית הלווחה בוויילס. כ-7.2 ק"מ מדרום לקרנארבון נמצא נמל תעופה המשמש כמוזיאון תעופה ולטיסות תיירות ופנאי. טירת קרנארבון - טירה אשר נבנתה על ידי אדוארד הראשון בשנת 1282 וממוקמת בין שפך הסיונטי וחופי מצר מנאי. סגונטיום - מבצר רומי עתיק אשר הריסותיו שוכנות בתוך העיירה. העיר העתיקה של קרנארבון כוללת מספר בתים היסטוריים, אזור זה ממוקם בתוך חומות העיר אשר מתחברות לטירה בפינה המערבית. אתר האינטרנט הרשמי של קרנארבון אתר תיירות המוקדש לעיירה. קרנארבון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)