laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג

אדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג (בגרמנית: Prinzessin Adelheid zu Hohenlohe-Langenburg;‏ 20 ביולי 1835 - 25 בינואר 1900), הייתה אשתו של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ואמה של אוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. אדלהייד נולדה ב-20 ביולי 1835 בלנגנבורג (אנ'), לארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ולפאודורה, נסיכת ליינינגן, בתם של אמיך קרל, נסיך ליינינגן וויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד. בשנת 1852 זמן קצר לאחר שנפוליאון השלישי הוכתר כקיסר צרפת, הוא ביקש את ידה של אדלהייד, שהייתה אחייניתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובכך לקדם ברית בין צרפת לבריטניה. ויקטוריה ובעלה אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה לא התלהבו מהרעיון, ובשל כך סירבו הוריה להצעה. ב-11 בספטמבר 1856 התחתנה אדלהייד עם פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ממנו נולדו לה 7 ילדים. בתחילה התגוררו בני הזוג באחוזת דולציג בפרוסיה, אולם לאחר מותו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק עברה המשפחה לקיל, בעקבות טענתו של בעלה פרידריך לדוכסות שלזוויג-הולשטיין. לאחר מלחמת שלזוויג השנייה סופחו הדוכסויות לפרוסיה, והמשפחה חזרה לאחוזת דולציג. בשנים שלאחר מכן התגוררו בני המשפחה לסירוגין באחוזת דולציג, גותה ואחוזת המשפחה בפרימקנאו. בשנת 1880 מת בעלה פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ובשנת 1881 התחתנה בתה אוגוסטה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג עם וילהלם, נסיך פרוסיה. לאחר נישואי בתה עברה אדלהייד להתגורר בדרזדן, שם העסיקה את עצמה בעיקר בציור ובמוזיקה. בשנת 1888 הוכתרו בתה וחתנה לקיסרי גרמניה, וב-25 בינואר 1900 מתה מריה אדלהייד בביתה בדרזדן. ב-11 בספטמבר 1856 התחתנה אדלהייד עם פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, ממנו נולדו לה 7 ילדים: פרידריך, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1857–1858) אוגוסטה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1858–1921), התחתנה עם וילהלם השני, קיסר גרמניה קרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1860–1932), התחתנה עם פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין גרהרד, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1862) ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין (1863–1921) לואיזה סופיה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1866–1952), התחתנה עם פרידריך לאופולד, נסיך פרוסיה פאודורה אדלהייד, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (1874–1910) מדיה וקבצים בנושא אדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג בוויקישיתוף
צציליה, נסיכת באדן

צציליה אוגוסטה, נסיכת באדן (גרמנית Prinzessin Cäcilie Auguste von Baden‏, 20 בספטמבר 1839 - 12 באפריל 1891), הייתה בתו של לאופולד, הדוכס הגדול של באדן, ואשתו של מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. צציליה נולדה בקרלסרוהה ב-20 בספטמבר 1839, ללאופולד, הדוכס הגדול של באדן ולסופיה, נסיכת שוודיה, בתו של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה. במהלך מהפכות אביב העמים ברחו בני המשפחה לקובלנץ, ורק לאחר שוך המהומות חזרו לקרלסרוהה. בשנת 1852 מת אביה לאופולד, הדוכס הגדול של באדן, ואחיה לודוויג השני, הדוכס הגדול של באדן עלה לשלטון במקומו. ב-28 באוגוסט 1857 התחתנה צציליה עם מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בנו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, והמירה את דתה לדת האורתודוקסית תוך שהיא מקבלת את השם אולגה פיודורובנה. נישואי הזוג היו מאושרים עם הרבה אהבה, ונולדו להם 7 ילדים. צציליה שהייתה בעלת אישיות חזקה יותר מבעלה, גידלה את ילדיהם ביד ברזל ודאגה לחינוכם. בשנת 1860 ביקרו צציליה ומיכאיל בבריטניה, והשאירו רושם טוב על ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. בשנת 1862 מונה בעלה מיכאיל לנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, ובני המשפחה עברו להתגורר בטביליסי שבקווקז. צציליה השתתפה בטקסים השונים כאשת הנציב העליון, ובנוסף דאגה להקמת בתי חולים ובתי ספר לנשים. לאחר ההתנקשות באלכסנדר השני, קיסר רוסיה, מונה בעלה מיכאיל ליו"ר המועצה הקיסרית, ובני המשפחה חזרו לסנקט פטרבורג לצמיתות. אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה לא אהב את צציליה, ובכלל לשונה החדה ודרכה לרכל על הסביבה לא הקנו לה אהדה בחצר. עם בנה הבכור ניקולאי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה היה לצציליה קשר חם, אולם כלפי שאר ילדיה הייתה קרה ומתנשאת, ואף כינתה את בנה השני מיכאיל מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, שלא היה כל כך מוכשר, שוטה ואכזבה בשבילה. בשנת 1891 התחתן בנה מיכאיל מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה בנישואים מורגנטיים עם סופיה פון מרנברג, ובתגובה סולק מהצבא וגורש מרוסיה. כאשר שמעה על כך צציליה היא חלתה מאוד, ובעצת הרופאים יצאה לאחוזתה בחצי האי קרים על מנת להתחזק. ב-9 באפריל כאשר עברה הרכבת על יד חרקוב, חטפה צציליה התקף לב. כעבור 3 ימים מתה צציליה, ללא שבעלה וילדיה נמצאים ליד מיטתה, ונקברה בקתדרלת פטרופבלובסקיה. ב-28 באוגוסט 1857 התחתנה צציליה עם מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בנו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, ממנו נולדו לה 7 ילדים: ניקולאי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1859–1919) אנסטסיה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (1860–1922), התחתנה עם פרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין מיכאיל מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1861–1929) גאורגי מיכאילוביץ, הנסיך הגדול של רוסיה (1863–1919) אלכסנדר מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1866–1933) סרגיי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1869–1918) אלכסיי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (1875–1895) מדיה וקבצים בנושא צציליה, נסיכת באדן בוויקישיתוף צציליה, נסיכת באדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנורתיט

אנורתיט (מיוונית "לא ישר", בהתייחסות לגבישים המשופעים שלו) הוא מינרל סיליקטי. האנורתיט, מינרל נדיר יחסית, הוא סוג של פְּלַגְיוֹקְלז (מיוונית "שבירה נטויה", סוג של פצלת השדה). הפלגיוקלז הוא שורת מינרלים איזומורפית, כלומר שורה של תרכובות אנלוגיות בהרכבן, מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה), המתחילה באלביט ומסתיימת באנורתיט. בשורת בואן מצוי האנורתיט כמינרל הראשון מבין סדרת המינרלים של הפלגיוקלז המתגבש מתוך מגמה מתקררת, ולכן הוא מצוי בסלעים המתגבשים ראשונים, כלומר הסלעים הבסיסיים כדוגמת הגברו והבזלת. מקומות בהם מוצאים את האנורתיט הם, לדוגמה, מחוז לייק בקליפורניה והר סומה באיטליה. האנורתיט שייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי. כלומר, הוא בנוי מרשת תלת־ממדית של ארבעה טטרהדרונים בדומה לקוורץ, אלא שבשניים מהטטרהדרונים מוחלף הצורן הארבע־ערכי באלומיניום שהוא תלת־ערכי, ולכן נוסף לסריג פיצוי חשמלי בדמות קטיון סידן דו־ערכי. סלעי אנורתוזיט המצויים בהר הלבן במערב גרינלנד מכילים אחוז גבוה של אנורטיט ולכן נחשבים לחומר גלם מצוין להפקת אלומיניום. מדיה וקבצים בנושא אנורתיט בוויקישיתוף אנורתיט באתר webmineral אנורתיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מנצ'סטר ארנדייל

מנצ'סטר ארנדייל (באנגלית: Manchester Arndale) הוא מרכז קניות גדול במנצ'סטר שבאנגליה. מרכז הקניות השלישי בגודלו באירופה ואחד ממרכזי הקניות הגדולים ביותר בממלכה המאוחדת. המרכז נבנה בשלבים בין 1972 ל-1979, ועבר שדרוג לאחר הפיגוע במנצ'סטר ב-1996. שטח הרצפה הקמעונאי של המרכז עומד על 140,000 מ"ר ומבקרים בו כ-41 מיליון אנשים מדי שנה. מדיה וקבצים בנושא מנצ'סטר ארנדייל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנצ'סטר ארנדייל Arndale, ארנדייל, הוא המונח שבו נוהגים להשתמש לתיאור מספר מרכזי קניות בבריטניה.
סווזי קורץ

סווזי קורץ (באנגלית: Swoosie Kurtz; נולדה ב-6 בספטמבר 1944) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, אשר זכתה בפרס אמי לשחקנית ראשית בסדרת קומדיה (1990) מתוך עשר מועמדויות ובשני פרסי טוני מתוך חמש מועמדויות. קורץ נולדה בעיר אומהה שבנברסקה שבארצות הברית; בתם של מרגרט "מרגו" (לבית רוג'רס), מחברת, וקולונל חיל האוויר של ארצות הברית פרנק קורץ (אנ'), שהיה גם קופץ למים אולימפי. היא סיימה תואר בדרמה באוניברסיטת דרום קליפורניה. בנוסף היא למדה באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה בגיל שבע עשרה בתוכנית "המופע של דונה ריד" (אנ') עם דונה ריד. היא הופיעה בין היתר בקולנוע בסרטים "יחסים מסוכנים", "ההפך" "שקרן שקרן" ו"נשוי בהפתעה". מ-1991 ועד 1996 שיחקה בסדרת הדרמה "אחיות" בתפקיד אלכס, האחות הבכורה. היא שיחקה תפקידי אורח בסדרות רבות וביניהם ב-1998 במיני-סדרת הטלוויזיה "עוד סיפורי סן פרנסיסקו", שמבוססת על סדרת הספרים מאת ארמיסטד מופין. ב-2009 הופיעה בסדרה "עקרות בית נואשות" כמורה לאומנות העובדת עם סוזן, ובאותה שנה בסדרה "ריטה רוק" בתפקיד אימה של ריטה (ניקול סאליבן). בשנת 2009 השתתפה בסרט הביוגרפי "אנגלי בניו יורק", המתעד את שנותיו של הסופר האנגלי והגיי אייקון קוונטין קריספ בניו יורק. ב-2017 החלה לשחק בסיטקום "תוכנית אבא" ברשת CBS, כתור בוורלי בארנס, אימו של אדם (מאט לה-בלאנק). בשנת 2018 שיחקה את טיפני מק'אנה בסדרת הטלוויזיה "הספר המסוכן לבנים", אשר מבוססת על ספר באותו שם, ושודרה ברשת פריים וידאו. בשנת 2021 החלה לשחק בסדרה הקומית של רשת פוקס; "Call Me Kat", את דמותה של שיילה, אימה של קייט (מים ביאליק). בשנות ה-60 הייתה בזוגיות עם האמן ג'ושוע וייט. קורץ מעולם לא נישאה, ולא נולדו לה ילדים. סווזי קורץ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סווזי קורץ, באתר AllMovie (באנגלית) סווזי קורץ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סווזי קורץ במסד הנתונים IBDB (באנגלית) סווזי קורץ, ב-IOBDB סווזי קורץ, באתר מסד הנתונים של TCM Camilleri, Ricky (29 באפריל 2014). "HuffPost Live". HuffPost Live. AOL. נבדק ב-10 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלו אייר

בלו אייר (באנגלית: Blue Air) הייתה חברת תעופה זולה שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה בבוקרשט. ב-15 שנות פעילותה הטיסה בלו אייר מעל 30 מיליון נוסעים ללמעלה ממאה יעדים. בשנת 2016 הפכה החברה להיות לחברת התעופה הרומנית הגדולה ביותר עם כ-3.6 מיליון נוסעים. החברה הוקמה בשנת 2004 ומפעילה טיסות פנימיות ובינלאומיות. לחברה שישה בסיסים מבצעיים בבוקרשט, בקאו, קלוז'-נפוקה, יאשי, טורינו ולרנקה. בשנת 2022 השעתה את כל טיסותיה עד להודעה חדשה. במרץ 2023, הגישה בלו אייר בקשה לחדלות פירעון. החברה הפעילה מנמל התעופה בן-גוריון ארבע טיסות שבועיות לנמל התעופה הבינלאומי בוקרשט אנרי קואנדה. צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2021: מדיה וקבצים בנושא בלו אייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלו אייר בלו אייר, ברשת החברתית פייסבוק בלו אייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בלו אייר, ברשת החברתית אינסטגרם בלו אייר, סרטונים בערוץ היוטיוב Blue Air, eraa.org Irina Marica, Romanian airline Blue Air enters insolvency, Romania Insider, ‏22 במרץ 2023 (באנגלית) פרטי צי המטוסים של בלו אייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
יוהנס ראו

יוהנס ראו (בגרמנית: Johannes Rau;‏ 16 בינואר 1931 - 27 בינואר 2006) היה פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית, כיהן כנשיא גרמניה. בנו של מטיף, עבד כעיתונאי ובפרסום פרוטסטנטי. בשנת 1952 הצטרף למפלגת העם הגרמנית החדשה, ארגון פציפיסט נוצרי שמאלי. בשנת 1957 עבר למפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SPD). ראו שימש כראש עיריית וופרטל, עיר מולדתו, ולאחר מכן (בשנים 1998-1978) כראש ממשלת נורדריין-וסטפאליה. בשנים 1999–2004 כיהן כנשיא גרמניה. בזמן כהונתו כנשיא קידם נושאים של צדק חברתי וכן היה ידיד מובהק לישראל והיה הנשיא הגרמני הראשון שנאם בפני הכנסת. הנאום כלל התנצלות על רדיפות הנאצים את העם היהודי. ראו הקים את מלגת יוהנס ראו, לאירוח תלמידים מישראל אצל משפחות גרמניות ברחבי גרמניה למשך שמונה ימים. לאחר מכן מטיילים התלמידים ברחבי ברלין במשך חמישה ימים עם מארחיהם. נפטר בברלין בגיל 75. מדיה וקבצים בנושא יוהנס ראו בוויקישיתוף יוהנס ראו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יוהנס ראו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) יוהנס ראו, באתר MusicBrainz (באנגלית) יוהנס ראו, באתר Discogs (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, [https://www.britannica.com/biography/Johannes-Rau Johannes Rau president of Germany], ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA שגרירות גרמניה בישראל, אתר המלגה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שונית פרג'י

שונית חמד-פרג'י (נולדה ב-8 בינואר 1987) היא דוגמנית ישראלית. נבחרה לנערת ישראל (מקום שני בתחרות מלכת היופי) לשנת 2008, ועל כן ייצגה את ישראל במיס יוניברס (מיס תבל) 2008. שונית פרג'י נולדה וגדלה בקריית טבעון, ללילי בעלת מכון לחיטוב הגוף, ולעמי מדריך ימאות. היא השתתפה בתחרות מלכת היופי 2008 ושם זכתה בתואר נערת ישראל (המקום השני), כחביבת הקהל. לאחר מכן היא נסעה לייצג את ישראל בתחרות מיס יוניברס (מיס תבל) 2008, שנערכה באותה שנה בווייטנאם. היא השתתפה בתצוגות אופנה ובקמפיינים של מותגים ישראלים כגון "גולברי", "הוניגמן", "קרייזי ליין" ,"פמינה" ו"בוניטה דה מאס", וגם דגמנה בשבוע האופנה בפריז. בנוסף הובילה את הקמפיין לשעוני "עדי", וכיכבה על השער של מוסף הנשים של ידיעות אחרונות "זמנים מודרניים". ב-2011 הופיעה במגזין בגדי הים של "בלייזר". ב-2011 התמודדה בתוכנית המציאות "הישרדות איי קמרינס" בערוץ 10, והייתה למודחת ה-14. בשנת 2012 התארסה לכדורגלן תומר חמד. ב-19 ביוני 2013 השניים נישאו באירוע מצומצם עקב פציעתו של חמד כחודש לפני כן. לשניים יש חמש בנות. שונית פרג'י, ברשת החברתית אינסטגרם שונית פרג'י, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שונית פרג'י, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שונית פרג'י, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הילה מירו, בואו ללוות את נערת ישראל בהכנות למיס יוניברס, באתר ynet, 13 ביולי 2008 נעמה נחושתאי, "אחרי 'הישרדות' יצאתי לרחוב בביקיני". שונית פרג'י, באתר ynet, 19 באפריל 2011 סמדר שיר, "שונית, תמיד רציתי רק אותך. סיפרתי לך על בנות אחרות כדי שתקנאי", באתר "ידיעות אחרונות", 26 ביוני 2018 הדס בשן, ‏"אם תומר יקום בלילה לילדות, הוא לא ישחק טוב. זה על המצפון שלי", באתר ‏מאקו‏, 5 ביולי 2018 טל גלעדי, נדב צנציפר, חמד של חיים, באתר "ידיעות אחרונות", 19 בפברואר 2021 דליה בן ארי, שונית פרג'י חמד: "אנחנו משתדלים שהלידות יהיו בפגרה של הליגה", באתר את, 16 ביוני 2022 סמדר שיר, "ככל שהשהות שלנו בלונדון התארכה, הרגשתי שישראל היא המקום הכי בטוח ליהודים", באתר ynet, 16 במאי 2024 אלקנה שור, זה כל השונית: ראיון עם שונית פרג'י, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2012 שי ארזואן, שונית פרג'י ותומר חמד התחתנו, באתר ynet, 20 ביוני 2013 תומר ושונית חמד הפכו הורים לארבעה: וזה השם שבחרו לבתם הטרייה, באתר MSN
רוסטלקום

רוסטלקום (ברוסית: Ростелеком) היא חברת תקשורת רוסית המספקת שירותי טלפון ואינטרנט. החברה הוקמה ב-1993 כחברה ממשלתית האחראית על שירותי התקשורת במדינה, שהופרדו ממשרד התקשורת שבמסגרתו הוענקו שירותים אלה עד להקמת החברה ב-23 בספטמבר 1993. זו אחת מהחברות הגדולות ברוסיה ונסחרת בבורסת מוסקבה, בורסת לונדון ובבורסת פרנקפורט. לחברה למעלה ממאה מיליון מנויים. החברה נוטלת חלק בפרויקטים ממשלתיים בתחום התקשורת האלקטרונית והיא מפתחת את מיזם הממשל האלקטרוני (לרבות פורטל השירותים הממשלתיים) ואת מערכת המחשוב של הבחירות לפרלמנט ולנשיאות. החברה מחזיקה ברשת התקשורת הגדולה במדינה ואורכו מגיעה לכ-500 אלף קילומטרים. מטה החברה במוסקבה ולה גם משרד משני בסנקט פטרבורג. שרותי טלפוניה מקומית ובינעירונית. לרוסטלקום תשתית טלפוניה הגדולה ברוסיה, עם מרכזיות הפרוסות בכל רחבי המדינה. שרותי רט"ן חיבור פס רחב לאינטרנט באמצעות הטכנולוגיות ADSL, ו-VDSL שירותי ספק אינטרנט רשתות IP/VPN אבטחת רשתות תקשורת שירותי תקשורת בינלאומית באמצעות כבלים תת-ימיים שרותי תמסורת RT Mobile Tele2 רוסיה רוסטלקום NSS רוסטלקום ארמניה "מירנדה מדיה" SkyLink BaikalVestCom BIT GSM Volgograd GSM Tambov DalSvyaz GSM Utel RTKomm.ru sputnik.ru BashTel מדיה וקבצים בנושא רוסטלקום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוסטלקום (ברוסית) רוסטלקום, ברשת החברתית פייסבוק רוסטלקום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוסטלקום, ביישום טלגרם רוסטלקום, ברשת החברתית אינסטגרם רוסטלקום, ברשת החברתית VK רוסטלקום, סרטונים בערוץ היוטיוב רוסטלקום, באתר פליקר Residential Broadband Statistics // Advanced Communications & Media «Ростелеком» в цифрах и фактах Распоряжение Правительства РФ от 26.08.2009 г. № 1231-р Распоряжение Правительства РФ от 22.02.2012 г. № 238-р «Ростелеком» подготовился к выборам // ТАСС-Телеком, 02.12.2011 Вебконтроль: О проекте Распоряжение Правительства РФ от 21.03.2011 г. № 453-р «Ростелеком» стал питерским // Sotovik.Ru, 26.06.2006
לינדן אשבי

קלרנס לינדן גארנט אשבי השלישי (באנגלית: Clarence Linden Garnett Ashby III; נולד ב-23 במאי 1960) הוא שחקן אמריקאי. נולד באטלנטיק ביץ' (אנ') שבפלורידה, בנם של אלינור ושל קלרנס לינדן גארנט אשבי הבן. לאחר סיום לימודי התיכון למד בפורט לואיס קולג' (אנ') בדוראנגו (אנ') שבקולורדו, אבל פרש לפני קבלת התואר על מנת להפוך לשחקן. למד משחק בנייבורהוד פלייהאוס (אנ'). ב-1983 קיבל את תפקידו הראשון באופרת הסבון "אהבות" בתפקיד של קרטיס הלדן. הוא התפרסם ב-1995 משום שגילם בסרט "מורטל קומבט" את דמותו של ג'וני קייג', שהיא אחת מהדמויות הראשיות בסרט. ב-1997 הוא החל לשחק בסדרה "מלרוז פלייס" כד"ר ברט קופר, רופא מנתח המנהל רומן עם קימברלי. בשנת 1998 שיחק בסרט הטלוויזיוני של NBC "האגם" לצד סוזנה תומפסון והיילי ג'ואל אוסמנט. בשנת 2005 שיחק במותחן האירוטי "משולש פראי 3: יהלומים בלתי מלוטשים" לצד דיינה מייר. בשנת 2008 שיחק תפקיד קטן באופרת הסבון "ימי חיינו" ובאותה שנה שיחק בסרט האימה "ליל הבכורה". בשנת 2010 שיחק בסרט הטלוויזיה "אסירה בת 17" בכיכובה של ניקול אנדרסון.בשנת 2011 החל לשחק בסדרת הנוער "זאב צעיר" בתפקיד השריף נוח סטילינסקי ובאותה שנה בסרט הנעורים "ילדות רעות 2", המהווה סרט המשך ל-"ילדות רעות" מ-2004. ב-2019 החל לשחק בסדרת הדרמה "סוחבות" בנטפליקס. בשנת 2022 שיחק בקומדיה הרומנטית "לבבות הארגמן"; סרט מקורי של שירות הסטרימינג נטפליקס. הוא נשוי לשחקנית סוזן וולטרס ולזוג שתי בנות. מדיה וקבצים בנושא לינדן אשבי בוויקישיתוף לינדן אשבי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לינדן אשבי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לינדן אשבי, באתר AllMovie (באנגלית) לינדן אשבי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שויתי (ישראל שמעון שיין)

"שויתי" הוא ציור שיצר הרב ישראל שמעון שיין בירושלים במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. הוא מהווה דוגמה לציור ה"שויתי" המסורתי וגם להתפתחות המוקדמת של הדפוס העברי בירושלים. הלוח נוצר במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 על ידי הרב ישראל שמעון שיין, כעיטור המשלב טכניקות אמנותיות שונות. כתובת בתחתית העבודה מעידה כי עבודה זו נעשתה כמזכרת "מעיר הקודש ירושלים". מרבית הטקסט צויר ביד בידי האמן, חלקו נצבע בזהב. אולם, מספר עיטורים נעשו בטכניקות הדפס שונות. העיטורים המופיעים בפינות המסגרת העיטורית, כמו גם במקומות נוספים בעבודה, נוצרו כתוצאה מהטבעה של חותמת מרובעת ובה דגם צמחי. בנוסף, בעבודה מופיעים שלושה תיאורים של אתרי הקודש בעיר - הכותל המערבי והר הבית (באמצע), קבר רחל (משמאל) ו-"העיר הק[דושה] ציון וקבר בני דוד" (מימין). תיאורים אלו נעשו מלוח הדפס שנדפס בטכניקה של דפוס בלט והודבקו על העבודה. ראו: פישר, יונה, אמנות ואומנות בארץ-ישראל במאה הי"ט, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1979, עמ' 51-49
בית הכנסת באירקוטסק

בית הכנסת באירקוטסק הוא בית הכנסת העתיק ביותר ברוסיה, השוכן ברחוב קרל ליבקנכט באירקוטסק. בית הכנסת הראשון במקום נבנה ב-1879 על ידי הסוחרים והקנטוניסטים שגרו בעיר. הוא התחיל לפעול באפריל 1879, אך נשרף כבר ביוני אותה שנה. במקום נבנה הבניין הנוכחי ובית הכנסת החל לפעול בשנת 1882. בשנת 1931 נלקח הבניין מהקהילה ולא תפקד כבית כנסת. בשנת 1947 הקומה השנייה הוחזרה ליהודים, אך לא התקיימו תפילות במקום עד לשנת 1981. בבניין נאפו מצות ליהודי העיר. בשנות ה-90 של המאה ה-20 חודשה פעילות דתית בבניין בהיקף מלא. לפני בניית בית הכנסת, היו בעיר ארבעה בתי כנסת קטנים, שהיו מחולקים שתי קבוצות קבוצת הקנטוניסטים וקבוצת הסוחרים.[דרושה הבהרה]. הסוחרים והקנטוניסטים רצו לבנות בית כנסת גדול יותר, אך לסוחרים לא הייתה קרקע ואילו הקנטוניסטים התקשו להשיג מימון לבנייה. ב-1879 הסתיימה בניית בית הכנסת החדש אך הבניין נשרף תוך זמן קצר. בניית בניין חדש הסתיימה בשנת 1882. בהתאם להחלטת מוסדות השלטון המקומי מ-4 במאי 1932 הבניין נלקח מהקהילה היהודית והוחזר חלקית לאחר כ15 עשר שנים. בקומה הראשונה היו חנויות והקומה השנייה הוחזרה לקהילה. אחרי נפילת ברית המועצות בית הכנסת הוחזר כולו. ב-27 ביולי (ט' באב) 2004 פרצה בבניין שרפה נוספת, ששרפה כמעט את כולו. ספריית הקודש שנמצאה בבניין נשרפה כמעט כולה, ונקברה בבית הקברות היהודי בעיר. מיד אחרי השרפה החלו יהודי הקהילה במסע גיוס תרומות ושיפוצים, עד שב-2008 נפתח בית הכנסת. בזמן שיפוץ בית הכנסת נמצאו תרשימים של מקווה שהיה בצדו של הבניין. לאחר חפירות נמצא בור המקווה מכוסה. מספר שנים לאחר מכן שופץ המקווה ונפתח מחדש. באחד מהדוחות שנשלחו לאדמו״ר הריי״צ על מצב המקוואות ברוסיה הוזכר המקווה של אירקוטסק. בנין בית הכנסת הוא בן 3 קומות. קומה ראשונה - בו נמצא חדר כניסה ועמדת השומר, לוח מודעות, קופת צדקה ושני לוחות גדולים עליהם רשומה היסטורית הקהילה ברוסית ובאנגלית. בהמשך הקומה המקווה שהתגלה בזמן השיפוצים. מצד שמאל חדר האוכל ומול הדלת עץ החיים. בהמשך הקומה נמצא האולם תפילה לגברים עזרת הנשים נגישה מהקומה השנייה. מצד ימין בקצה האולם תצוגה של פריטים היסטוריים של הקהילה. קומה שנייה - בקומה זו פועלים משרדי הקהילה, חברה קדישא, משרד הסוכנות היהודית, מועדון לגיל הזהב, כיתת לימוד וספרייה יהודית. קומה שלישית - באוקטובר 2018 נפתח בקומה השלישית "מרכז לצעירים" (ברוחם). מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת באירקוטסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית הכנסת באירקוטסק אתר הקהילה באירקוטסק חגגו את חנוכת בית הכנסת ששוקם ושוחזר, באתר חב"ד החגיגות באירקוטסק נמשכות: הוכנס ספר-תורה נוסף, באתר חב"ד
Try Everything

Try Everything (בעברית: נסה הכל) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, עבור אולפני ההקלטות של וולט דיסני, כחלק מפסקול הסרט "זוטרופוליס". השיר יצא לאור ב-15 בפברואר 2016, כסינגל הראשון והיחיד מתוך הפסקול. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-63 במצעד הבילבורד הוט 100, הראשון במצעד הלבנוני, והתשיעי במצעד שבוולוניה. השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-59, בקטוגריית - "השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, לטלוויזיה או למדיה ויזואלית אחרת", אך הפסיד ל-"Can't Stop the Feeling!", של ג'סטין טימברלייק. השיר נכתב על ידי סיה פרלר, טור הרמנסן ומיקל אריקסן, והופק על ידי סטארגייט. שאקירה הודיעה ברשתות החברתיות, כי היא זו שתבצע את השיר מתוך פסקול הסרט "זוטרופוליס" ובסמוך לכך פרסמה גם את עטיפתו של הסינגל. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון הדאנס-פופ. הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר שילב בתוכו קטעים מתוך הסרט והציג את שאקירה כשהיא באולפן הקלטות, שרה את השיר ורוקדת לצליליו. בין היתר, הציג הקליפ את דמות הצביה אותה דיבבה שאקירה בסרט "זוטרופוליס". נכון לנובמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-680 מיליון צפיות. השיר זכה להצלחה רבה כאשר נכנס למצעדים רבים, ואף הגיע למקום הראשון במצעד הלבנוני. מידע על היצירה "Try Everything" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Try Everything" באתר יוטיוב "SINGLE REVIEW: Shakira – Try Everything". ThomasBleach (באנגלית אמריקאית). 2016-01-10. נבדק ב-2017-11-30. "Shakira Chart History". Billboard. נבדק ב-2017-11-30. WebCite query result, www.webcitation.org (באנגלית) Shakira - Try Everything, ultratop.be Nominees And Winners | GRAMMY.com, ‏2012-02-01 Try Everything - Shakira | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic Instagram post by Shakira • Jan 7, 2016 at 7:24pm UTC, Instagram (באנגלית) Try Everything by Shakira, נבדק ב-2018-07-24 shakiraVEVO (2016-03-03), Shakira - Try Everything (Official Video), נבדק ב-2018-07-10 shakiraVEVO (2016-03-03), Shakira - Try Everything (Official Video), נבדק ב-2017-11-30 "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-02-20. איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי 국내 대표 음악 차트 가온차트!, www.gaonchart.co.kr
אלטיס

אלטיס אירופה (Altice) הוא שמה של חברת תקשורת וכבלים שמרכזה בהולנד ופועלת גם בצרפת ונמצאת בבעלות איש העסקים פטריק דרהי. זוהי חברה רב-לאומית הנחשבת לחברת התקשורת השנייה בגודלה בצרפת אחרי אורנג' ופועלת תחת קבוצת התקשורת אלטיס (Altice Media Group). אלטיס היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת Euronext. אלטיס רכשה מספר חברות תקשורת בצרפת בשנים 2002-2007, תוך מיזוגן תחת המותג Numericable. בנובמבר 2013 הודיעה חברת אורנג' כי היא מכרה את אורנג' דומיניקנה לאלטיס תמורת 1.4 מיליארד דולר. במרץ 2014 רכשה אלטיס את חברת SFR, חברת שירותי הטלפון הסלולרי והאינטרנט השנייה בגודלה בצרפת אחרי Vivendi. בנובמבר 2014 אושרה רכישת חברת Virgin Mobile צרפת תמורת 325 מיליון אירו. במאי 2015 רכשה אלטיס 70% ממניות חברת Suddenlink, שלפי הערכות היא חברת הכבלים השביעית בגודלה בארצות הברית, תמורת 9.1 מיליארד דולר. ביוני 2015 רכשה אלטיס את פורטוגל טלקום ומכרה את קוביסאו לאייפקס צרפת. ב-17 בספטמבר 2015 הוכרז כי אלטיס תרכוש את Cablevision, ספקית כבלים בניו יורק, תמורת 17.7 מיליארד דולר, כולל החוב שלה. במאי 2017 חשפה אלטיס לוגו חדש ואת הסיסמה: "ביחד ללא גבולות", והודיעה שהיא תאחד את כל החזקותיה תחת המותג הייחודי "אלטיס" עד אמצע 2018. Portugal Telecom Altice USA SFR MEO Sapo Suddenlink Communications HOT. HOT net HOT mobile Tricom מדיה וקבצים בנושא אלטיס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלטיס (באנגלית) אלטיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "French regulator approves Numericable-Virgin deal". Reuters. 2014-11-27. נבדק ב-2018-02-03. "Time Warner Cable Said to Get Takeover Approach From Altice". Bloomberg.com (באנגלית). 2015-05-20. נבדק ב-2018-02-03. "Altice finalises acquisition of Portugal Telecom". Business Insider (באנגלית). נבדק ב-2018-02-03. אלטיס מסכימה לקנות Cablevision תמורת 10 מיליארד דולר, באתר וול סטריט ג'ורנל "European cable firm Altice to buy Cablevision for $17.7 billion". CNET (באנגלית). 2015-09-17. נבדק ב-2018-02-03. "Altice Unveils Unified Global Brand, Strategy". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2018-02-03. Altice Unveils New Global Brand, Logo | Multichannel, www.multichannel.com (באנגלית) אביב גוטר, מיתוג מחדש: HOT תחליף את שמה לאלטיס - כמו החברה האם, באתר כלכליסט, 23 במאי 2017.