רוברט האוסמן

רוברט האוסמן (בגרמנית: Robert Hausman;‏ 13 באוגוסט 1852 – 18 בינואר 1909) היה צ'לן, מורה למוזיקה ומלחין גרמני אשר ידוע בשל היותו נגן הצ'לו של רביעיית יואכים החל משנת 1879. הוא גם הציג לראשונה יצירות מאת יוהנס ברהמס (כגון: הקונצ'רטו הכפול). רוברט האוסמן נולד ברוטלברוד, הארץ, בסקסוניה-אנהלט של ימינו, בגרמניה. רוברט האוסמן היה הצעיר מבין חמישה ילדים. סבו, יוהאן פרידריך לודוויג האוסמן (1782–1859) היה מינרלוג מפורסם ופרופסור באוניברסיטת גטינגן במשך 48 שנים, ואביו, פרידריך לודולף (1880–1810), למד גם מינרלוגיה והיה מעורב גם בכרייה בהרי הרץ העשירים במינירלים. בשנת 1843 התחתן פרידריך עם לואיס בניגהאוס (1822–1901). פסנתרנית מוכשרת, טיפחה מוזיקה הכי הרבה במשפחת האוסמן המוזיקלית. משפחת האוסמן מילאה תפקיד בולט בחיים האזרחיים והתרבותיים של העיר הנובר מאז המאה ה-18. על פי זיכרונות, ילדיהם של פרידריך ולואיז היו נרדמים לצלילים המגיעים מחדר המוזיקה, שם אמם הייתה מנגנת סונטות של בטהובן ושרה את שוברט ושומאן. לואיז הייתה קרובה במיוחד לרוברט, ויצרה איתו מוזיקה עד סוף חייה. דודו הגדול של האוסמן, ברנהרד (1784–1873) היה אספן אמנות חשוב וכנר חובב שזכרונותיו משנת Erinnerungen aus dem 80 jährigen Leben eines hannoverschen Burgers Hannover) 1873) מספקים תיאור מפורט של פעילויותיו הרבות בתקופה העמוסה בתולדות הנובר. האוסמן נכנס לגימנסיה בברונסוויק בגיל שמונה בשנת 1861. שם לימודי הצ'לו שלו התקיימו בהדרכתו של תיאודור מולר (1802–1875), הצ'לן של רביעיית מולר, אחת מרביעיות המיתרים המקצועיות הראשונות בגרמניה. כשהיה בן 13, רוברט ניגן עם יואכים בפעם הראשונה. עם אמו בפסנתר הם ניגנו את הפרק השני של שלישיית הפסנתר E-Flat של שוברט. יואכים הכיר את משפחת האוסמן משנותיו כמנהל מוזיקלי בהנובר. בשנת 1869 הוא היה אחד התלמידים הראשונים של Hochschule für Musik בברלין, שם למד אצל אחיינו של מולר, וילהלם מולר, בהדרכתו הכללית של הכנר יוזף יואכים. יואכים הציג אותו בפני הצ'לן הגדול והמורה האיטלקי קרלו אלפרדו פיאטי (1822–1901), שלימד אותו בלונדון בשנת 1871 וגם באחוזתו בקדנאביה שעל אגם קומו, איטליה. לאחר מכן, הצטרף לרביעיית המיתרים של הרוזן הוכברג בשלזיה בשנים 1871 עד 1876, כאשר מונה למורה לצ'לו בהוכשול בברלין. האוסמן הפך למדריך ראשי מרגע פרישתו של וילהלם מולר (שהיה המורה לפני כן) בשנת 1879, ומונה לפרופסור בשנת 1884. רביעיית הוכברג קיבלה בנוסף תמיכה נדירה של פטרון. הרוזן בולקו פון הוכברג (1843–1926) היה אציל עם תשוקה למוזיקה. הוא הלחין בשם העט "ח. פרנץ" ובסופו של דבר השתלט על תפקידו החזק של הגנרל אינטנדנט של Königlichen Preussischer Hoftheater בין השנים 1886–1903. משנת 1871 עד 1876 "רביעיית הוכברג" שלו העבירה הופעות ברחבי צפון גרמניה ובמשך כמה חודשים בכל שנה, באופן בלעדי עבור הרוזן בשלוס רוהנשטוק ביי סטריגאו בשלזיה. אך עוד לפני שצבר ניסיון זה ביצירת מוזיקה קאמרית, האוסמן ערך את הופעת הבכורה שלו בברלין בגיל 18, כשהוא מנגן בצ'לו שני בסקטת B-Brahms יחד עם רביעיית יואכים. בשנת 1870. זה היה אירוע חשוב, שכן זה היה הקטע הראשון של ברהמס שנבחר על ידי יואכים שהופיע בברלין. ברהמס ביקר את ביקורו הראשון בשנת 1868 ורק החל להתפרסם בעיר. הקשר המשמעותי של האוסמן עם ברהמס היה בשנת 1883 כאשר ניגנו יחד. בשנת 1894, התחתן האוסמן עם הלן פון מייבאך, בתו של שר המסחר הפרוסי אלברט פון מייבאך. נולדו להם שני ילדים: לואיז, (נולדה ב-1895) ופרידריך גאורג (נפטר 1900), הם הפכו גם הם למוזיקאים. רוברט האוסמן נפטר בווינה בינואר 1909, בן 56, לאחר שניגן רסיטל של סונטות הצ'לו של לודוויג ואן בטהובן עם מארי באומייר בגראץ בערב הקודם. יצירות רבות נכתבו בעבור רוברט האוסמן שינגן אותן: קול נדרי מאת מקס ברוך קונצ'רטו לצ'לו בדו מינור מאת צ'ארלס ויליירס סטנפורד הקונצ'רטו הכפול מאת ברהמס רוברט האוסמן החליף את תפקידו של וילהלם מולר והיה חבר ברביעיית יואכים משנת 1879 עד 1907 יחד עם יוזף יואכים, עימנואל וירט, היינריך דה אהנה (שנפטר בשנת 1892 והוחלף על ידי קארל האליר). האוסמן ניגן בצ'לו משובח של סטרדיוואריוס משנת 1724, הידוע עד היום בשם "האוסמן" סטראד. הוא רכש אותו מבנו של דודו הגדול, וירטואוז הצ'לו והמומחה למוזיקה קאמרית ג'ורג' האוסמן. המאסטר הרוסי אדמונד קורץ היה מאוחר יותר בבעלותו – הוא היה הצ'לן הראשי של ההתזמורת הסימפונית של שיקגו בין השנים 1936–1944. הצ'לו של האוסמן נמכר לאחרונה תמורת 4.5 מיליון דולר, ובעליו הנוכחי אינו ידוע. אופ. 113 מאת רוברט שומאן מדיה וקבצים בנושא רוברט האוסמן בוויקישיתוף רוברט האוסמן, באתר MusicBrainz (באנגלית) There's Always Room for Cello!, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 30:10) רוברט האוסמן (1852–1909) מדגיש את הצ'לו אופ. 113 מאת שומאן.