קלמנס ונצל פון מטרניך

הנסיך קלמנס ונצל לותאר פון מטרניך (בגרמנית: Klemens Wenzel Lothar von Metternich 15 במאי 1773 – 11 ביוני 1859)‏, מוכר גם בשם הנסיך (פירסט) קלמנס מטרניך, היה פוליטיקאי אוסטרי ודיפלומט. הוא נחשב לדיפלומט החשוב בתקופתו, כיהן כשר החוץ של האימפריה האוסטרית מ-1809 והיה קנצלר החל מ-1821. מטרניך היה המדינאי המוביל בתקופה הראשונה של "הקונצרט האירופי הראשון" - שיתוף פעולה החל מ-1815, בין מעצמות אירופה כדי למנוע מלחמות בין המעצמות, וכדי לשמור על סדר יום שמרני ומלוכני, תוך דיכוי כוחות דמוקרטיים, ליברלים או רדיקלים. בין היתר הוביל להתקנת תקנות קרלסבאד, להטלת צנזורה על סטודנטים ומרצים ליברליים באוניברסיטאות ועל עיתונים. ב-1848 נאלץ מטרניך להתפטר עקב אביב העמים. הנסיך נולד ב-15 במאי בשנת 1773 בקובלנץ לבית מטרניך, הוריו היו הרוזן פרנץ גאורג קארל פון מטרניך והרוזנת מריה ביאטריקס גרפין פון קגנק. היו לו שלושה אחים. בתקופה זו אביו של מטרניך היה שגריר אוסטריה בבתי המשפט של שלושת האלקטורים הריניים. חינוכו של מטרניך נוהל על ידי אמו, שהושפעה מאוד מקרבתם לצרפת, ולכן מטרניך דיבר צרפתית טוב יותר מאשר גרמנית. בילדותו הוא נסע לביקורים רשמיים עם אביו, ובהשגחתו של המורה הפרוטסטנטי ג'ון פרדריק סיימון, הוא חונך במקצועות אקדמיים, בשחייה וברכיבה על סוסים. בקיץ 1788 החל מטרניך בלימודי משפטים באוניברסיטת שטרסבורג. בהיותו סטודנט התאכסן במשך זמן מה אצל הנסיך מקסימיליאן מצוויבריקן, מלך בוואריה לעתיד. בשנת 1806 מונה מטרניך לשגריר אוסטריה בצרפת. הוא פיתח קשרים עם דה טלראן (שר החוץ הצרפתי), ועם השליח הרוסי. משימתו החשובה ביותר של מטרניך הייתה לדאוג להרגעת היחסים עם צרפת. במסגרתה, הוא שידך את מארי לואיז, בתו של פרנץ השני, קיסר אוסטריה, לנפוליאון בונפרטה כדי שתהיה לו לאישה. לאחר מכן, אוסטריה נכנסה לקואליציה האנטי-צרפתית השישית ומטרניך היה ממנסחי חוזה פריז והסכם הכניעה שהגלה את נפוליאון. לאחר מכן הוא הנהיג את המשלחת האוסטרית אל קונגרס וינה שחילק את אירופה בין המעצמות לאחר מלחמות נפולאון. באוקטובר 1813 מונה מטרניך לנסיך. הוא יצר מאזן כוחות שנאכף בקונגרסים בינלאומיים במשך עשור, וחתם על ברית עם רוסיה ופרוסיה. תקופתו נחשבה לשיא הדיפלומטיה האוסטרית. מ-1821 עד 1848 כיהן כקאנצלר, תחת פרנץ השני ובנו, פרדיננד הראשון. לאחר גלות קצרה עד 1851, הוא חזר אל וינה כדי לייעץ לאחיינו של פרדיננד, פרנץ יוזף. מטרניך מונה לקנצלר בשנת 1821, אך נאלץ להתפטר ב-1848 עקב אביב העמים. כמנהיג מחנה השמרנים, מטרניך היה נחוש לשמור על מאזן הכוחות באירופה, בעיקר באמצעות בלימת האימפריאליזם הרוסי והשאיפה הרוסית להתפשט אל מרכז אירופה ואל האימפריה העות'מאנית. הוא התנגד נחרצות לליברליזם וחיסל מרידות לאומיות בצפון איטליה האוסטרית ובמדינות הגרמניות, שאיימו על שלמות האימפריה בתוך האימפריה. הוא השתמש במדיניות שכללה צנזורה חזקה על העיתונות וברשת מרגלים. במסגרת המלחמה בליברליזם, הוביל להתקנת תקנות קרלסבאד, נגד סטודנטים ומרצים ליברליים באוניברסיטאות. מתנגדיו טענו שהוא כפה ערכים שמרניים בשם האצולה. אחרי התפטרותו, יצא למסע עם אשתו מלאני וחלק מילדיהם, וב-1851 חזר לאוסטריה. נפטר ב-11 ביוני 1859. מדיניותו של מטרניך, הידועה בכינויה "שיטת מטרניך", זכתה לשבחים ולביקורות. שיטה זו שימרה את ההגמוניה של אצולה מול הבורגנות ופרולטריון; את ההגמוניה של השלטון המונרכי מול ליברלים, דמוקרטים, סוציאליסטים ולאומנים; ואת ההגמוניה של בעלי אדמות מול סוחרים ובעלי מקצועות חופשיים. שיטת מטרניך הייתה מבוססת על קיום מרכז כוח באוסטריה – בית הבסבורג, והכפפת כל הגרורות באמצעות שלטון רופף של נסיכים ואצילים שונים בעלי קשר לשושלת ההבסבורגית. מדיה וקבצים בנושא קלמנס ונצל פון מטרניך בוויקישיתוף קלמנס ונצל פון מטרניך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קלמנס לותר ונצל פון מטרניך-וינבורג, דף שער בספרייה הלאומית קלמנס פון מטרניך, ויקיפדיה האנגלית.