laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארהרד שמידט (אדמירל)

ארהרד שמידט (בגרמנית: Ehrhard Schmidt;‏ 18 במאי 1863 – 18 ביולי 1946) היה אדמירל של הצי הקיסרי הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה. שמידט נולד ב-18 במאי 1863 באופנבך על המיין, ובגיל 15 הצטרף לצי ושירת במגוון תפקידים בים וביבשה. ביניהם היו תפקידים במשימות, כמפקד ובהכשרת צוערים. רצונו להיות מפקד ספינה התקבל ב-1901 כאשר קיבל את הפיקוד על הסיירת המשוריינת פרינץ אדלברט. הוא החזיק בתפקיד זה עד 1907. בשנים 1908 עד 1910 פיקד על אוניית המערכה הסן מסדרת בראונשווייג ולאחר מכן הועלה לדרגת קונטר-אדמירל כדי לפקד על השייטת השנייה של הצי הימי. מאוחר יותר היה מפקד הארטילריה הימית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה, הוא היה מפקד השייטת הרביעית, שהורכבה מספינות ישנות מסדרת ויטלסבאך. במהלך קרב יוטלנד פיקד שמידט על השייטת הראשונה והשתמש בה כחלוץ כדי לפרוץ את הקווים הבריטיים בלילה. ב-1917 הוא הוביל את מבצע אלביון, כוח משימה מיוחד לכיבוש האיים של הים הבלטי סארמאה והיומאה מול חופי אסטוניה. על הישגיו הוענק לו עיטור פור לה מריט. לבקשתו, הוא פרש ב-1918 בדרגת אדמירל, ובעקבות המלחמה הגדולה, הוא, כמו רבים מחבריו לשעבר בגיל דומה, לא הצטרף לרייכסמרינה. הוא נשאר נאמן לרוח הצי הקיסרי. מלבד מועמדותו כיו"ר כבוד של אגודת הצי של מינכן ("Marineverein München"), הוא מונה למנהיג הכבוד של הגאו של בוואריה. שמידט מת ב-18 ביולי 1946 באשאו על האין. מדיה וקבצים בנושא ארהרד שמידט בוויקישיתוף
דיוויזיית התחלופה הרביעית (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית התחלופה הרביעית (בגרמנית: 4. Ersatz-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית, במלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הוקמה עם גיוס הצבא הגרמני באוגוסט 1914. הדיוויזיה פורקה ב-1919, במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה. דיוויזיית התחלופה ה-4 לחמה בתחילה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. היא נלחמה במערכה על הגבולות, לחמה בלורן ונגד קו ההגנה הצרפתי מננסי לאפינאל. בסוף ספטמבר 1914 הועברה הדיוויזיה מלורן לבלגיה, שם השתתפה במצור על אנטוורפן. לאחר נפילת אנטוורפן, כבשה הדיוויזיה את העיר והשתתפה בקרבות המשך בפלנדריה הבלגית. היא נלחמה בקרב על האיזר ולאחר מכן נכנסה לקו על האיזר עד נובמבר 1916. במהלך תקופה זו לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני באפריל/מאי 1915 ובקרב על הסום באוקטובר 1916. היא החזיקה בתעלות באזור הסום מדצמבר 1916 עד פברואר 1917. לאחר לחימה לפני קו זיגפריד הגרמני, הדיוויזיה השתתפה בקרב אראס. בסוף מאי 1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית. ביולי היא התנגדה להתקפת קרנסקי הרוסית, ולאחר מכן השתתפה בלחימה בהמשך במזרח גליציה. בדצמבר 1917 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית. היא לחמה בתעלות בפלנדריה ובארטואה עד אפריל 1918, אז נלחמה בקרב ארמנטייר, חלק מקרב הליס, הידוע גם בתור מתקפת ליס הגרמנית או קרב איפר הרביעי. הדיוויזיה נלחמה מאוחר יותר בקרב השני על המארן. המודיעין של בעלות הברית ראה בדיוויזיה דיוויזיה טובה למדי ב-1917, אך דירג אותה בדרגה שלישית ב-1918, וציין כי היא לא הבליטה את עצמה בקרבות 1918. אלברט פון ורדר (2 באוגוסט 1914–22 בנובמבר 1917) לאו פון שטוקן (23 בנובמבר 1917–31 בינואר 1918) פרידריך ברונסארט פון שלנדורף (1 בפברואר 1918–27 בינואר 1919) Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114. מסוף המאה ה-19, הצבא הפרוסי היה למעשה הצבא הגרמני, שכן בתקופת האיחוד הגרמני (1866–1871), מדינות הקיסרות הגרמנית התקשרו עם פרוסיה במוסכמות לגבי צבאותיהן. רק צבא בוואריה נותר אוטונומי לחלוטין ונכנס תחת שליטה פרוסיה רק בתקופת מלחמה. 4. Ersatz-Division (Chronik 1914/1918) Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 96-98.
לואי קונו

לואי נפוליאון אז'ן ז'וזף קונו (בצרפתית: Louis Napoléon Eugène Joseph Conneau;‏ 9 בינואר 1856 – 29 בינואר 1930) היה גנרל צרפתי שסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית סן-סיר כחלק מהכיתה של 1874–1876. לואי קונו נולד ב-9 בינואר 1856 בפריז, והיה בנו של ד"ר אנרי קונו, חברו הטוב של נפוליאון השלישי, שסייע לקיסר לעתיד להימלט מכלאו באם ושימש כרופא לנפוליאון השלישי ולאשתו כשהיו קיסר וקיסרית. קונו, שנקרא על שמם של בני משפחת בונפרטה, שמותיו הפרטיים היו של אחיו של הקיסר ושל אז'ן דה בוארנה, נולד וגדל בארמון טווילרי עם הנסיך הקיסרי, שהיה חבר טוב שלו והיה צעיר ממנו בחודשיים בלבד. לאחר נפילת האימפריה השנייה, השניים למדו יחד באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'. הם נשארו חברים עד מותו של הנסיך ב-1879, כשהם חולקים שבועה אוקסיטנית: Passavant le meillor ("מקבלים רק את הטובים ביותר"). בשנים 1874–1876 השתתף קונו, ללא הנסיך, באקדמיה הצבאית של סנט סיר, סיים את לימודיו כלוטננט משנה בצבא והצטרף לרגימנט הדרקונים ה-23. ב-30 ביוני 1900, קונו התחתן עם אדל מרגריט פורייה. נולדו להם שלושה ילדים. בתחילת מלחמת העולם הראשונה החזיק קונו בדרגת ז'נרל דה דיוויזיה ופיקד על דיוויזיית הפרשים ה-10, שנעה מיד מזרחה ללינוויל. באוקטובר 1914 מונה קונו למפקד קורפוס הפרשים ה-1, תפקיד בו החזיק עד 1917. הקורפוס השתתף במבצעים סביב סארבור, ולאחר שהנסיגה הגדולה הסתיימה והמתקפה החלה, מילא תפקיד חשוב בקרב הראשון על המארן, ותמך בארמייה החמישית במהלך פעולות סביב ברי-או-באק, פונטברט וסיסון. במהלך המרוץ אל הים, קונו פיקד על קורפוסי הפרשים ה-1 וה-2, שכלל יחידות צרפתיות ובריטיות. מעולם לא פעלה יחידת פרשים כה גדולה תחת פיקוד אחד. זה נודע בשם קורפוס הפרשים של קונו. במלחמת החפירות שבאה בעקבות הקרב על המארן, הקורפוס של קונו תמך לפעמים בארמייה אחת, לפעמים בארמייה אחרת, ולפעמים פעל באופן עצמאי עם דיוויזיות חי"ר צמודות. ב-1918, לאחר שהגיע למגבלת הגיל לפיקוד פעיל, הפך קונו לחלק מהמילואים ופיקד, ב-Châlons-sur-Marne, על האזור השישי בשיא ההפגזות הגרמניות. קונו מת ב-29 בינואר 1930 בשאוויל ונקבר בבית הקברות של מונמארטר. מדיה וקבצים בנושא לואי קונו בוויקישיתוף Filon, Augustin (1913). Memoirs of the Prince Imperial (1856–1879) from the French of Augustin Filon. London: W. Heinemann. pp. 21–55, 242. hdl:2027/uc2.ark:/13960/t4fn15x3g. OCLC 560514759. Duval, Michel (2017). Be bop & Loola (בצרפתית). Publishroom. ISBN 979-102360415-3.
ארהרד שמידט (מתמטיקאי)

ארהרד שמידט (בגרמנית: Erhard Schmidt;‏ 13 בינואר 1876 – 6 בדצמבר 1959) היה מתמטיקאי גרמני בלטי שעבודתו השפיעה באופן משמעותי על כיוון המתמטיקה במאה העשרים. שמידט נולד בטרטו במחוז ליבוניה (כיום אסטוניה). המנחה שלו היה דויד הילברט והוא זכה לתואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן ב-1905. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בשם "Entwickelung willkürlicher Funktionen nach Systemen vorgeschriebener" והיא הייתה עבודה על משוואות אינטגרליות. יחד עם דויד הילברט הוא תרם תרומות חשובות לאנליזה פונקציונלית. ארנסט צרמלו העניק קרדיט לשיחות עם שמידט על הרעיון והשיטה להוכחה הקלאסית שלו משנת 1904 למשפט הסדר הטוב מ"אקסיומת הבחירה", שהפכה לחלק בלתי נפרד מתורת הקבוצות המודרנית. לאחר המלחמה, ב-1948, ייסד שמידט והיה לעורך הראשי הראשון של כתב העת "Mathematische Nachrichten". במהלך מלחמת העולם השנייה שמידט כיהן בתפקידי סמכות באוניברסיטת ברלין ונאלץ לבצע החלטות נאציות שונות נגד היהודים - עבודה שהוא כנראה לא עשה טוב, שכן הוא ספג ביקורת בשלב מסוים על כך שלא הבין את "שאלת היהודים". בחגיגת יום הולדתו ה-75 של שמידט בשנת 1951, דיבר מתמטיקאי יהודי בולט, הנס פרוידנטל, ששרד את שנות הנאצים, על הקשיים שעמם התמודד שמידט באותה תקופה ללא ביקורת. עם זאת, הוא היה שמרן ולאומן, והגן על היטלר לאחר ליל הבדולח, ואמר לישי שור כי "נניח שעלינו להילחם במלחמה כדי לחמש את גרמניה מחדש, להתאחד עם אוסטריה, לשחרר את חבל הסאר ואת החלק הגרמני של צ'כוסלובקיה. מלחמה כזו הייתה עולה לנו חצי מיליון צעירים. אבל כולם היו מעריצים את המנהיג המנצח שלנו. כעת, היטלר הקריב חצי מיליון יהודים והשיג דברים גדולים עבור גרמניה. אני מקווה שיום אחד תקבל פיצוי אבל אני עדיין אסיר תודה להיטלר". מדיה וקבצים בנושא ארהרד שמידט בוויקישיתוף ארהרד שמידט, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ארהרד שמידט, באתר MacTutor (באנגלית) Zermelo 1904, pp. 514, 516. Sanford L. Segal, Mathematicians Under the Nazis, Princeton University Press 2003, Page 358.
כוח אנטרופי

בפיזיקה, כוח אנטרופי הפועל במערכת הוא תופעה מתהווה (emergent phenomenon) הנוצרת כתוצאה מנטייתה הסטטיסטית של המערכת כולה להגדיל את האנטרופיה שלה, במקום כתוצאה מכוח ספציפי הפועל בסקלה האטומית. בצבר הקנוני, הכוח האנטרופי F {\displaystyle \mathbf {F} } המקושר למצב מקרוסקופי מסוים { X } {\displaystyle \{\mathbf {X} \}} הוא: F ( X 0 ) = T ∇ X S ( X ) | X 0 , {\displaystyle \mathbf {F} (\mathbf {X} _{0})=T\nabla _{\mathbf {X} }S(\mathbf {X} )|_{\mathbf {X} _{0}},} כאשר T {\displaystyle T} היא הטמפרטורה, S ( X ) {\displaystyle S(\mathbf {X} )} היא האנטרופיה המקושרת למצב המקרוסקופי X {\displaystyle \mathbf {X} } (דרך נוסחת האנטרופיה של בולצמן), ו- X 0 {\displaystyle \mathbf {X} _{0}} הוא המצב המקרוסקופי הנוכחי. האנרגיה הפנימית של גז אידיאלי תלויה רק בטמפרטורה שלו, ולא בנפח של כלי הקיבול התוחם אותו, כך שזהו לא אפקט אנרגטי שנוטה להגדיל את נפח כלי הקיבול כמו שלחץ גז עושה. פירוש הדבר שללחץ של גז אידיאלי יש מקור אנטרופי. מהו מקורו של כוח אנטרופי כזה? התשובה הכללית ביותר היא שההשפעה של הפלקטואציות התרמיות נוטה להביא מערכת תרמודינמית למצב מקרוסקופי התואם למספר מקסימלי של מצבים מיקרוסקופיים הנותנים אותו מצב מקרוסקופי. במילים אחרות, הפלקטואציות התרמיות נוטות להביא מערכת למצב המקרוסקופי בעל האנטרופיה המרבית בו היא יכולה להימצא. במקרה של גז אידיאלי, ככל שהגז מגדיל את נפחו מספר המצבים הזמינים לאטומי הגז במרחב הפאזה גדל, כך שהאנטרופיה גדלה. הגישה האנטרופית לתנועה בראונית הוצעה לראשונה על ידי R. M. Neumann. ניומן גזר את הכוח האנטרופי הפועל על חלקיק המבצע תנועה בראונית תלת-ממדית בעזרת משוואת בולצמן, ותיאר את הכוח הזה כ"כוח מניע דיפוזי" או "כוח רדיאלי". במאמרו, שלוש מערכות מובאות כדוגמה למערכות בהן מופיע כוח כזה: מערכת אלקטרוסטטית של מלח מותך. מתח פנים. אלסטיות של גומי. ערך מורחב – שרשרת פולימר אידיאלית דוגמה סטנדרטית לכוח אנטרופי היא האלסטיות של מולקולת פולימר בעלת אופן קיפול חופשי. בעבור שרשרת אידיאלית, מקסום האנטרופיה שלו פירושה הקטנת המרחק בין שני הקצוות החופשיים שלה. זה נובע מכך שלכל אחד מהמונומרים המרכיבים את הפולימר כיוון אקראי ובלתי תלוי במצב המונומרים האחרים, כך שבגבול של מולקולות ארוכות עולה שלפי משפט הגבול המרכזי המרחק בין הקצוות החופשיים מתפלג נורמלית עם שכיח אפס; בדומה, ככל שהמרחק בין הקצוות גדל כך המולקולה בעצם "מיושרת" יותר (כיווני המונומרים "מתואמים" יותר אחד ביחס לשני), מספר המצבים המיקרוסקופיים הזמינים קטן, והמצב המקרוסקופי כולו הוא בעל הסתברות קטנה יותר. כתוצאה מכך, כוח שנוטה להקריס את השרשרת פועל דרך השרשרת בין שני קצוותיה החופשיים. כוח אנטרופי זה פרופורציונלי למרחק בין הקצוות. לכוח האנטרופי של שרשרת פולימר יש מקור מכני ברור והוא ניתן לחישוב באמצעות דינמיקה לגראנז'ית מאולצת. בפולימרים ביולוגיים, נדמה שקיימת זיקה טבעית בין כוח אנטרופי לתפקיד. לדוגמה, מקטעים פוליפפטידים לא מסודרים – בהקשר של אזורים מקופלים של אותה שרשרת פוליפפטידית – הודגמו במחקרים כמייצרים כוח אנטרופי שלו חשיבות תפקודית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. דוגמה אחרת לכוח אנטרופי עולה במסגרת האפקט ההידרופובי. בטמפרטורת החדר, הוא נובע בחלקו מאובדן האנטרופיה של הרשת התלת-ממדית של מולקולות מים כאשר הן באות במגע עם חומרים מומסים. תנועת חלקיק קשור James T. Waters, Harold D. Kim, Force distribution in a semiflexible loop, National Library of Medicin, ‏18 April 2016
ארהרד שמידט

האם התכוונתם ל... ארהרד שמידט (אדמירל) (1863–1946) – היה אדמירל גרמני במלחמת העולם הראשונה ארהרד שמידט (מתמטיקאי) (1876–1959) – היה מתמטיקאי גרמני בלטי שעבודתו השפיעה באופן משמעותי על כיוון המתמטיקה במאה העשרים
אינדיה טודיי

אינדיה טודיי (באנגלית: India Today, מילולית: הודו היום) הוא מגזין חדשות שבועי הודי בשפה האנגלית. אינדיה טודיי הוא המגזין הנפוץ ביותר בהודו, עם קהל קוראים של קרוב ל-8 מיליון. אינדיה טודיי הוקמה ב-1975 על ידי וידיה וילס פורי (Vidya Vilas Purie), כשבתו מדהו טרהן (Madhu Trehan) משמשת כעורך ראשי ובנו ארון פורי כמוציא לאור. כיום אינדיה טודיי מתפרסם גם בהינדי, טמילית, מלאיאלם וטלוגו. בשנת 2014 השיק המגזין אתר דעות מקוון בשם DailyO. ב-22 במאי 2015 השיק המגזין את ערוץ החדשות אינדיה טודיי. באוקטובר 2017 העביר ארון פורי את השליטה בקבוצת אינדיאה טודיי לבתו קאלי פורי. אתר האינטרנט הרשמי של אינדיה טודיי (באנגלית) אינדיה טודיי, ברשת החברתית פייסבוק אינדיה טודיי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אינדיה טודיי, ברשת החברתית אינסטגרם "IRS 2017: India Today most-read magazine in the country, Business Today No.1 among business magazines". Business Today. 10 בפברואר 2018. ארכיון מ-20 ביולי 2019. נבדק ב-2019-07-20. {{cite web}}: (עזרה) The Far East and Australasia 2003. Psychology Press. 2002. p. 490. ISBN 978-1-85743-133-9. ארכיון מ-29 ביוני 2023. נבדק ב-2 ביוני 2016. {{cite book}}: (עזרה) Bhandare, Namita. "70's: The decade of innocence" (אורכב 17.08.2012 בארכיון Wayback Machine). "India's Top 50 Influentials". Daily News and Analysis (DNA). 1 בינואר 2009. ארכיון מ-8 ביולי 2018. נבדק ב-7 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה) Vivek Pai (15 בספטמבר 2014). "India Today Group launches Medium clone DailyO". Medianama. ארכיון מ-27 במרץ 2019. נבדק ב-27 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) "At India Today, Anchors Can Spread Fake News While Editor is Sacked For Speaking Out". thewire.in. נבדק ב-2023-08-08. Ray, Shantanu Ray (18 באוקטובר 2017). "Aroon Purie hands over reins of India Today to daughter Kallie; appoints her as group vice-chairperson". First Post. ארכיון מ-25 ביוני 2018. נבדק ב-5 בדצמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה)
גביע העולם בכדורגל נשים 2027

גביע העולם בכדורגל נשים 2027 (באנגלית: 2023 FIFA Women's World Cup) מתוכנן להיות המהדורה העשירית של גביע העולם בכדורגל לנשים, והאליפות הבינלאומית הרביעית בכדורגל לנשים בה מתמודדות נבחרות מכל האיגודים החברים בפיפ"א. הטורניר יכלול 32 נבחרות, כולל זו של המדינה המארחת, לאחר שפיפ"א הודיעה על הרחבת הטורניר ביולי 2019. ספרד מגיעה לטורניר בתור האלופה, לאחר שזכתה בתואר הראשון שלה ב-2023. במאי 2024 הוכרז שהטורניר ייערך בברזיל. ב-23 במרץ 2023, השיקה פיפ"א את תהליך הגשת ההצעות לגביע העולם לנשים 2027. האירועים המרכזיים כוללים: 21 באפריל 2023: האגודות החברות הגישו את הבעת העניין שלהן לארח את גביע העולם בכדורגל לנשים 2027 19 במאי 2023: האגודות החברות אישרו את האינטרס שלהן להציע מועמדות לאירוח גביע העולם לנשים על ידי הגשת הסכם ההצעה 8 בדצמבר 2023: האגודות החברות יגישו את הצעותיהן לפיפ"א פברואר 2024: פיפ"א תארגן ביקורי בדיקה באתר במדינות המציעות לארח מאי: פרסום דו"ח הערכת ההצעות של פיפ"א רבעון השני של 2024: ייעוד הצעות על ידי מועצת פיפ"א 17 במאי 2024: נקקבע כי ברזיל תהיה המדינה שתארח את גביע העולם לנשים 2027 על ידי קונגרס פיפ"א ארבע הצעות אושרו על ידי פיפ"א ב-24 באפריל 2023 שהביעו את התעניינותן באירוח גביע העולם בכדורגל לנשים ב-2027: בלגיה בלגיה, הולנד הולנד, גרמניה גרמניה דרום אפריקה דרום אפריקה ברזיל ברזיל מקסיקו מקסיקו, ארצות הברית ארצות הברית ב-8 בדצמבר 2023 נסגרה רשימת המועמדויות שהוגשה לפיפ"א, נותרו 3 הצעות לאחר שב-24 בנובמבר הוסרה ההצעה מדרום אפריקה שמעדיפה לגבש הצעת אירוח לגביע העולם בכדורגל נשים הבא ב-2031. 32 הנבחרות, שעלו לטורניר הגמר, חולקו ל-8 בתים בני 4 נבחרות כל אחד, כאשר כל נבחרת תשחק 3 משחקים. שתי הראשונות מכל בית ימשיכו לשלב הנוקאאוט, בו יתחרו 16 נבחרות, ומכאן ימשיכו הנבחרות בשיטת נוקאאוט – המפסיד יוצא. אתר הצעות בלגיה-הולנד-גרמניה אתר האינטרנט הרשמי של פיפ"א גביע העולם לנשים FIFA Council unanimously approves expanded 32-team field for FIFA Women’s World Cup, FIFA, ‏31 ביולי 2019 FIFA starts bidding process for FIFA Women’s World Cup 2027™, FIFA, ‏23 במרץ 2023 FIFA receives expressions of interest to host FIFA Women’s World Cup 2027™, FIFA, ‏24 באפריל 2023
אולגה קרמונה

אולגה קרמונה גרסיה (בספרדית: Olga Carmona García; נולדה ב-12 ביוני 2000) היא כדורגלנית ספרדייה המשחקת כמגנה שמאלית בריאל מדריד מליגת העל הספרדית בכדורגל נשים ובנבחרת ספרד. קרמונה, שנולדה בסביליה, אנדלוסיה, החלה לשחק כדורגל בגיל שש במועדון סביליה אסטה. בשנת 2007 עברה לקבוצת הנוער של סביליה (אנ'), שם שיחקה תשע שנים. בעונת 2016/17 עלתה קרמונה לקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה השנייה (אנ') וסייעה לה לעלות לליגה הבכירה. בעונתה המקצוענית הראשונה, 2018/19, כבשה קרמונה חמישה שערים ב-25 משחקים כשסביליה סיימה במקום ה-12. על אף שסביליה סיימה באמצע הטבלה היא העפילה לחצאי גמר גביע המלכה הספרדית (אנ') ב-2018/19 ו-2019/20, בהם הפסידה לריאל סוסיאדד וברצלונה בהתאמה, שזכו לבסוף בתואר. בקיץ 2020 חתמה קרמונה בקבוצת כדורגל הנשים החדשה של ריאל מדריד. קרמונה זכתה עם נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 19 באליפות אירופה 2018 לאחר ניצחון 1–0 על גרמניה בגמר. היא כבשה ארבעה שערים בעשרה משחקים במוקדמות ובטורניר הגמר, ונכנסה לנבחרת הטורניר. שנה לאחר מכן היא שוב הגיעה עם ספרד לגמר אליפות אירופה, בו הפסידה 1–3 לצרפת לאחר הארכה. ב-13 באפריל 2021 ערכה קרמונה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד מקסיקו. ב-19 בפברואר כבשה את שער הבכורה שלה בנבחרת בהפסד 1–3 לאוסטרליה. ב-20 באוגוסט 2023 כבשה קרמונה את שער הניצחון בגמר גביע העולם 2023 מול אנגליה וסייעה לספרד לזכות במונדיאל הנשים הראשון שלה. בעקבות השער הושוותה קרמונה לקשר ברצלונה ונבחרת הגברים של ספרד, אנדרס אינייסטה, שכבש את שער הניצחון בגמר מונדיאל 2010 מול הולנד. לאחר המשחק התבשרה קרמונה על מותו של אביה. ספרד עד גיל 19 אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19: 2018 נבחרת ספרד הבוגרת גביע העולם בכדורגל נשים: 2023 מדיה וקבצים בנושא אולגה קרמונה בוויקישיתוף אולגה קרמונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אולגה קרמונה, באתר Soccerdonna (בגרמנית) אולגה קרמונה, באתר Soccerway אולגה קרמונה, באתר WorldFootball.net אולגה קרמונה, באתר FootballDatabase.eu אולגה קרמונה, באתר ESPN "Olga Carmona: el futuro del Sevilla femenino" [אולגה קרמונה: העתיד של סביליה נשים]. אס (בספרדית). 14 בדצמבר 2019. נבדק ב-2023-08-20. {{cite web}}: (עזרה) "La perla sevillana Olga Carmona fichará por el Real Madrid" [הפנינה הסביליאנית אולגה קרמונה תחתום בריאל מדריד]. אס (בספרדית). 30 ביוני 2020. נבדק ב-2023-08-20. {{cite web}}: (עזרה) בפעם הראשונה: ספרד אלופת העולם לנשים, באתר ערוץ הספורט, 20 באוגוסט 2023 היסטוריה באדום: ספרד זכתה לראשונה במונדיאל, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2023 אורי בן-נון, לראשונה בתולדותיה: נבחרת ספרד זכתה במונדיאל הנשים, באתר ynet, 20 באוגוסט 2023 בפעם הראשונה אי פעם: נבחרת ספרד אלופת העולם בכדורגל נשים, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2023 "קרמונה עשתה אינייסטה": ספרד בטירוף מוחלט, באתר ONE‏, 20 באוגוסט 2023 Olga Carmona emula a Iniesta: gol, MVP y dedicatoria en la final de un Mundial, מארקה, [אולגה קרמונה מחקה את אינייסטה: שער, MVP ומסירות בגמר המונדיאל], ‏20 באוגוסט 2023 (בספרדית) ‏מצמרר: כובשת שער הניצחון בגמר המונדיאל התבשרה אחריו על מות אביה, באתר ספורט1, 21 באוגוסט 2023
המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן

המרכז לסיוע הוליסטי למתמודדים עם מחלת הסרטן ע"ש יורי שטרן הוא עמותה ישראלית הפועלת על בסיס התנדבותי ומטרתה לחזק, להקל ולתמוך באנשים המתמודדים עם מחלת הסרטן באמצעות מתן טיפולי רפואה אינטגרטיבית לחולים אונקולוגיים וסיוע להם ולבני משפחותיהם. העמותה הוקמה ב־2007 ומפעילה מרכזי פעילות בירושלים ובהרצליה. העמותה הוקמה בשנת 2007 ומנציחה את חבר הכנסת יורי שטרן, שנפטר ממחלת הסרטן, על ידי אשתו, לנה שטרן, בני משפחתה וחבריהם הקרובים. העמותה החלה את פעילותה במתן מענה[דרושה הבהרה] לחולים במחלקה האונקולוגית במרכז הרפואי שערי צדק בירושלים מתוך תפיסה כי הטיפולים ברפואה המשלימה תורמים לאיכות החיים של מתמודדים בכל שלבי מחלת הסרטן, מפחיתים את תופעות הלוואי הרבות, גורמים להורדת רמת המתח הפיזי והנפשי ובכך משפרים את סיכויי ההבראה שלהם. בשנת 2009 הקימה העמותה את 'הקליניקה הקהילתית' בבית יורי שטרן בירושלים לטיפולים משלימים: דיקור סיני; טיפולי מגע – שיאצו, רפלקסולוגיה, עיסוי, קרניוסקרל, טוינה;טיפולים רגשיים, קבוצות תמיכה, יוגה, מקהלה; ופעילות קהילתית. בשנת 2022 החלה העמותה בהפעלת קליניקה קהילתית נוספת, 'ליד הים', הפועלת בקניון ארנה בהרצליה. מודל העבודה של העמותה מבוסס על מטפלים מוסמכים (בעלי תעודה) מתחומים שונים ברפואה המשלימה ומכשירה אותם בהשתלמות של 60 שעות לעבודה טיפולית בשדה האונקולוגי ולמתן טיפולים פליאטיביים. על-פי נתוני העמותה, היא מעניקה כ-12,000 טיפולים מדי שנה ובפעילותה לוקחים כ-160 מטפלים מתחומים שונים בכל שנה. המרכז משתתף[דרושה הבהרה] במחקר איכותני של השפעת טיפולי רפואה משלימה על איכות החיים של מטופלים של פרופסור נח סמואלס מהמרכז הרפואי שערי צדק. העמותה זכתה במספר אותות הערכה ובהם, פרס 'אנשי השנה' של ערוץ 9 בקטגוריית 'תרומה לקהילה' (2016) 'מגן שר הבריאות למתנדבים וארגונים מצטיינים הפועלים במערכת הבריאות' (2017) ופרס החברה הישראלית לרפואה משלימה. מייסדת העמותה ויושבת הראש שלה, לנה שטרן, זכתה בחודש ספטמבר 2023 בעיטור נשיא מדינת ישראל על "תרומתה הייחודית למדינת ישראל". אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן, ברשת החברתית פייסבוק המרכז לסיוע הוליסטי ע"ש יורי שטרן, באתר כל זכות שרון יונתן, לזכרו של יורי שטרן ז"ל: מרכז מיוחד מעניק טיפולים משלימים בעלות סמלית למתמודדים עם סרטן, באתר צומת השרון הרצליה, ‏10 בפברואר 2023 אלינור פבריקר, תכירו את המתנדבת הירושלמית שמשכיחה את הכאב של חולי הסרטן, באתר mynet‏ ירושלים, 29 במרץ 2021 לנה שטרן ומירית דוארי, עמודים 85–86, באתר העמותה לקידום הסיעוד האונקולוגי בישראל מרכז לסיוע הוליסטי על שם יורי שטרן זכה בפרס טקס אנשי השנה 2016 של ערוץ 9, באתר e-Med – ערוץ החדשות הרפואיות של ישראל, ‏19 ביוני 2016 איתמר אייכנר, חוה אלברשטיין, כרמלה מנשה ויועץ מלך מרוקו: אלו מקבלי "עיטור הנשיא" לרגל שנת ה-75 לעצמאות ישראל, באתר ynet, 2 ביולי 2023
אלכסיי אריומין

אלכסיי אריומין (ברוסית: Алексе́й Ерё́мин; ‏ 17 במרץ 1919 - 11 ביוני 1998) היה צייר ריאליסטי סובייטי רוסי, אמן העם של הפדרציה הרוסית. הוא היה חבר באיגוד האמנים של סנט פטרסבורג, ונחשב לאחד מנציגי אסכולת הציור של לנינגרד, ציוריו מוקדשים לעמים ולטבע של צפון קרליה. אלכסיי גריגורייביץ' אריומין נולד ב-17 במרץ 1919 בכפר וליקאיה גובה, הממוקם על חוף אגם אונגה בצפון קרליה. בשנת 1930 אלכסיי אריומין הגיע ללנינגרד. בשנים 1935–1939 למד בבית הספר המשני לאמנות בחסות האקדמיה הכל-רוסית לאמנויות. ב-1939 גויס לצבא האדום. כטנקיסט והשתתף במלחמה נגד גרמניה הנאצית ובעלות בריתה. הוא נפצע וקיבל אותות כבוד. לאחר סיום המלחמה בשנת 1945, אלכסיי אריומין נכנס לקורס הראשון של המחלקה לציור במכון לציור, פיסול ואדריכלות בלנינגרד על שם איליה רפין, שם למד עם בוריס פוגל, סמיון אבוגוב, אלכסנדר דבלר ואלכסנדר זייצב. בשנת 1947, הוא התחתן עם האומנית אירינה מיכאלובנה בלדינה, שסיימה את המכון לאמנויות בסנט פטרבורג אחרי המלחמה. בשנת 1951 סיים אלכסיי אריומין את לימודיו במכון לנינגרד לציור, פיסול ואדריכלות בסטודיו של בוריס איוגנסון, יחד עם ניקולאי בסקאקוב, מיכאיל קנייב, מאיה קופיצבה, אנטולי לויטין, ארסני סמיונוב, מיכאיל טרופנוב ואמנים נוספים. עבודת הסיום שלו הייתה ציור ז'אנר "לנין בצייד בסיביר" מאז 1939 אלכסיי אריומין השתתף בתערוכות אמנות. הוא צייר ציורים ז'אנרים והיסטוריים, פורטרטים, נופים, רישומים מהחיים. הוא התפרסם בעיקר בזכות ציוריו שהוקדשו לעמים ולטבע של צפון קרלייה. מאז 1951 הוא היה חבר באיגוד האמנים של לנינגרד, וזכה בתוארי הכבוד של הפדרציה הרוסית (1978). אלכסיי גריגורייביץ' אריומין מת ב-11 ביוני 1998 בסנט פטרסבורג בשנת השמונים לחייו. ציוריו שוכנים במוזיאון הרוסי הממלכתי, גלריית טרטיאקוב הממלכתית, במוזיאונים לאמנות ובאוספים פרטיים ברוסיה, יפן, אנגליה, פינלנד ומדינות אחרות. מדיה וקבצים בנושא אלכסיי אריומין בוויקישיתוף Directory of Members of the Union of Artists of USSR. Volume 1.- Moscow: Soviet artist, 1979. p.363. Sergei V. Ivanov. Unknown Socialist Realism. The Leningrad School.- Saint Petersburg: NP-Print Edition, 2007. pp.9, 15, 18, 20, 21, 27, 29, 30, 195, 271, 360, 384, 388, 390, 392-395, 397-402, 404-407, 411, 413-424. Anniversary Directory graduates of Saint Petersburg State Academic Institute of Painting, Sculpture, and Architecture named after Ilya Repin, Russian Academy of Arts. 1915–2005. Saint Petersburg: Pervotsvet Publishing House, 2007. p.64. "Ленинградский художник Еремин Алексей Григорьевич". Socialist Realism. Kiev club of collectors. Golenky Georgy. Alexei Eriomin. Leningrad, Khudozhnik RSFSR, 1985.
תקן ביקורת 250

תקן ביקורת 250 – התייחסות להוראות חוק ורגולציה במסגרת ביקורת של דוחות כספיים הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל ועוסק בנושא של הוראות חוק ורגולציה בעת עריכת הדוחות הכספיים של גוף מבוקר. בהתאם לכך, התקן קובע כי על רואה החשבון המבקר לבחון ולבדוק את קיומם של חוקים ורגולציות העלולים להשפיע על הדוחות הכספיים של החברה המבוקרת, ומכאן לבדוק את טיב והיקף ההשפעה. התקן מתייחס לכך שהאחראי העיקרי לציות לחוקים ותקנות היא החברה עצמה ומוסדותיה (ביניהם הדירקטוריון וההנהלה הבכירה), אך על רואה החשבון לבחון את מערכת הציות של החברה ולנסות לזהות חולשות ואפשרויות לאי הצגה מהותית בדוחות הכספיים. התקן כמו כן מציין שעל רואה החשבון להתייעץ עם מומחים בתחום (כגון עורכי דין) ולתעד את עבודתו בצורה מסודרת. התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן. התקן מבוסס על תקן ביקורת 123 (שפורסם בשנת 2017). כמו כן, תקן זה מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 250 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל. תקן ביקורת 250, באתר לשכת רואי החשבון תקן ביקורת 123, באתר לשכת רואי החשבון תקן ISA 250 באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.