laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלכסנדר נסמיאנוב

אלכסנדר נסמיאנוב (ברוסית: Александр Николаевич Несмеянов;‏ 9 בספטמבר 1899 – 17 ביוני 1980) היה כימאי סובייטי ונמנה עם הכימאים הסובייטים הבולטים שלמדו באוניברסיטת מוסקבה בהנחייתו של ניקולאי זלינסקי. במשך 10 שנים הוא כיהן בתפקיד נשיא של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. על תרומתו המדעית והציבורית נסמיאנוב קיבל פרס סטלין, פרס לנין, 7 פעמים עיטור לנין, פעמיים תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ועיטורים נוספים. אלכסנדר נסמיאנוב נולד במוסקבה למשפחת מורה. אביו סיים אוניברסיטת מוסקבה בהצטיינות. הוא הוסמך למשפטים, אך החליט להיות מורה באחד הכפרים. בהמשך הוא היה מנהל בית יתומים במוסקבה. בשנת 1917 אלכסנדר נסמיאנוב סיים בהצטיינות את לימודיו בגימנזיה פרטית והחל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה. למרות התנאים הקשים של מלחמת האזרחים ברוסיה, הנער התמיד בלימודים. בשנת 1922, לאחר סיום הלימודים הוא המשיך באוניברסיטה ללימודים מתקדמים ובמקביל החל במתן הרצאות לסטודנטים. במשך שנים נסמיאנוב התקדם ובשנת 1935 מונה לפרופסור לכימיה. בשנת 1938 הוא עזב את האוניברסיטה והחל לעבוד במכון למחקר כימי של האקדמיה למדעים. בשנים 1939-1954 נסמאינוב היה מנהל מכון לכימיה אורגנית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1939 הוא נבחר לחבר בהתכתבו ובשנת 1944 לחבר מלא באקדמיה. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה נסמיאנוב חזר לאוניברסיטה ובשנת 1945 מונה לראש פקולטה לכימיה. בשנת 1948 הוא מונה לרקטור של האוניברסיטה וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1951. בתקופה זו הוחלט על תחילת בנייה של הקמפוס החדש ובניין ראשי חדש. עם סיום הבנייה, הבניין הראשי של האוניברסיטה הפך לסמל של האוניברסיטה ולאחד מסמלי העיד מוסקבה. בעקבות בניית הקמפוס החדש מספר סטודנטים באוניברסיטה גדל והורחב בסיס המדעי תוך פתיחת מעבדות חדשות והרחבת תחומי מחקר ולימודים בהתאם. בשנת 1951 נסמיאנוב עזב את האוניברסיטה ובמשך עשור היה נשיא האקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1954 הוא הקים מכון חדש למחקר כימי ועמד בראשו עד יום מותו בשמשך 26 שנים. לאחר מותו המכון נקרא על שמו. החל משנת 1991 האקדמיה הרוסית למדעים מעניקה פרס על שם נסמיאנוב עבור מחקרים בתחום כימיה. במכון גדלו מדענים רבים. מארק וולפין שכמדען גדל במכון ניהל אותו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20. המחקרים העיקריים של נסמיאנוב התרכזו בתחום כימיה אורגנומתכתית. הוא גם המשיך את המחקרים של אלכסנדר בוטלרוב. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר נסמיאנוב בוויקישיתוף קורות חיים(הקישור אינו פעיל) אלכסנדר נסמיאנוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אנתוני ואנדן בורה

אנתוני ואנדן בורה (בהולנדית: Anthony Vanden Borre; נולד ב-27 באוקטובר 1987 בליקאסי שבזאיר) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני. ואנדן בורה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אנדרלכט, וערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון כשהוא בן 16 וחצי בלבד. ואנדן בורה חתם באותו החודש על חוזה עד לשנת 2007. ב-21 בספטמבר 2005 הוא הבקיע את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 1-5 נגד רואסלארה. מאחר שהציג יכולת טובה מספר מועדונים באירופה הביעו עניין בשחקן, אך בסופו של דבר בעונת 2005/2006 הוא האריך את חוזהו עם אנדרלכט עד 2010. ב-8 במרץ 2007 סוכמה העברתו של השחקן לפיורנטינה האיטלקית עבור 3.5 מיליון אירו ל-4 שנים, וב-1 ביוני 2007 עבר לפיורנטינה. ואנדן בורה ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-7 באוקטובר 2007 נגד יובנטוס. ב-19 בינואר הושאל ואנדן בורה לגנואה, כחלק מעסקת העברתו של פאפא וואיגו שעשה את המעבר ההפוך. ב-8 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף בהפסד 2-0 ליובנטוס. לאחר ששיחק בגנואה, התעקש להישאר בקבוצה וביוני 2008 הודיע המועדון שרכש את מלוא הזכויות של השחקן. בעונה המלאה הראשונה שלו בגנואה, ואנדן בורה ערך 25 הופעות. ב-13 באוגוסט 2009 הושאל ואנדן בורה לפורטסמות' האנגלית עד לסיום העונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-19 באוגוסט 2009 נגד ברמינגהאם סיטי. ב-22 בספטמבר 2009 הבקיע את השער הראשון שלו במועדון, בניצחון 1-3 נגד קרלייל יונייטד במסגרת גביע הפוטבול ליג. ב-6 בפברואר 2010 הבקיע שער עצמי בהפסד 5-0 נגד מנצ'סטר יונייטד. ואנדן בורה לא הצליח לעזור למועדון שבסיום העונה ירד לליגת המשנה ולאחר מכן עזב את המועדון. בקיץ 2010 חזר ואנדן בורה לבלגיה כאשר חתם בגנק תמורת 350,000 אירו. למרות זאת ההסכם יצא לפועל רק בינואר 2011. ב-22 בינואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-3 נגד קורטרייק, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-78. בסיום העונה זכה עם המועדון באליפות. עונה לאחר מכן עזר לקבוצה לעלות לשלב הבתים של ליגת האלופות, ובסיום העונה עזב את המועדון לאחר סיום חוזהו. בשנת 2013 חזר ואנדן בורה לאנדרלכט, כאשר חתם עד לסיום העונה. ב-16 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה המחודשת שלו בתיקו 1-1 נגד גנט. ב-9 ביולי 2016 הושאל למונפלייה. ב-10 בינואר 2017 הודיע ואנדן בורה על פרישה ממשחק פעיל בגיל 29. ב-2 במרץ 2017 הודיע על חזרה לכדורגל וחתם במזמבה מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. ואנדן בורה, אשר מחזיק באזרחות קונגולזית ובלגית, בחר לשחק בנבחרת בלגיה. ב-28 באפריל 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-2 נגד טורקיה. ב-4 ביוני 2005 פתח לראשונה בהרכב הנבחרת, בתיקו 0-0 נגד סרביה ומונטנגרו. ואנדן בורה השתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2007 ובאולימפיאדת בייג'ינג בשנת 2008. בשנת 2011 הודיע על פרישה מהנבחרת, אך חזר מהפרישה לאחר שנתיים מחוץ לזירה הבינלאומית ועזר לנבחרת להעפיל למונדיאל 2014. מדיה וקבצים בנושא אנתוני ואנדן בורה בוויקישיתוף אנתוני ואנדן בורה, באתר Transfermarkt אנתוני ואנדן בורה, באתר Soccerway אנתוני ואנדן בורה, באתר BDFutbol אנתוני ואנדן בורה, באתר WorldFootball.net אנתוני ואנדן בורה, באתר National Football Teams אנתוני ואנדן בורה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר ההתאחדות לכדורגל בבלגיה מיכאל יוכין‏, ואנדן בור: אנתוני ואנדן בורה פרש מבלי למצות אלפית מהפוטנציאל, באתר וואלה, 12 בינואר 2017
ליאם ווקר

ליאם ווקר (נולד ב-13 באפריל 1988 בגיברלטר) הוא כדורגלן גיברלטרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת לינקולן ובנבחרת גיברלטר. ווקר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אלגרייס מהליגה הרביעית בספרד בשנת 2006. עד שנת 2010 עבר ווקר בין קבוצות רבות אך מיעט לשחק, ובינואר 2011 הצטרף לסן רוקה, ובמשחקו הראשון כבש את שער הבכורה שלו כאשר היה רק 6 דקות על המגרש. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה החמישית, אך בעונת 2011/2012 הפך לשחקן מרכזי בקבוצה ועם 8 שערים ב-28 הופעות באותה עונה סייע לה לחזור לליגה הרביעית. ביולי 2012 זומן ווקר למחנה האימונים של פורטסמות' מהליגה השלישית באנגליה, וב-16 באוגוסט חתם על חוזה לחודש אחד. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו, במשחק חוץ נגד קולצ'סטר יונייטד. ווקר פתח בשני המשחקים שלאחר מכן, ולאחר מכן ירד לספסל. ב-2 בפברואר 2013 ווקר הבקיע את שער הליגה הראשון שלו, במשחק נגד סקאנת'ורפ יונייטד. ביולי 2013 חזר לסן רוקה. ב-9 בינואר 2014 הגיע ווקר לישראל כאשר זומן למבחנים בבני יהודה תל אביב, וב-21 בינואר חתם רשמית במועדון. במשחקו הראשון בליגת העל כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-2 על הפועל רעננה. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית ועזב את ישראל. ב-16 בספטמבר 2014 חתם בלינקולן רד אימפס הגיברלטרית. לאחר שתי עונות במדי הקבוצה, בה כבש 24 שערי ליגה ב-43 הופעות, עבר לקבוצת יורופה. ב-25 ביולי 2017 חתם בנוטס קאונטי מהפוטבול ליג השנייה. לפני הצטרפותה לאופ"א, ווקר היה השחקן המקצועי היחיד בנבחרת גיברלטר ורשם במדיה 11 הופעות, בהן כבש 5 שערים. ב-24 במאי 2013 הצטרפה הנבחרת לאופ"א, וב-19 בנובמבר 2013 השתתף ווקר במשחק הרשמי הראשון של הנבחרת, שהסתיים בתיקו 0-0 מול סלובקיה. ב-7 בספטמבר 2014 השתתף במשחקה הראשון של הנבחרת בטורניר רשמי, שהסתיים בהפסד 7-0 לפולין במסגרת מוקדמות יורו 2016. ווקר היה לכובש השער הראשון של גיברלטר במסגרת רשמית של פיפ"א. ב-6 בספטמבר 2016 כבש ווקר לרשתה של יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, וקבע שוויון 1-1 בדרך להפסדה של גיברלטר 4-1 בסיום. מדיה וקבצים בנושא ליאם ווקר בוויקישיתוף ליאם ווקר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ליאם ווקר, באתר Transfermarkt ליאם ווקר, באתר Soccerway ליאם ווקר, באתר BDFutbol ליאם ווקר, באתר WorldFootball.net ליאם ווקר, באתר National Football Teams ליאם ווקר, באתר FootballDatabase.eu עירד צפריר, ליאם ווקר: ״אני לא חושב שאנחנו הכי חלשים באירופה״, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2014 רועי זריהן, ‏עוד רכש לאבוקסיס: ווקר סיכם בבני יהודה, באתר ערוץ הספורט, 9 בינואר 2014 רועי זריהן, ‏רשמית: ווקר חתם בבני יהודה לשנתיים וחצי, באתר ערוץ הספורט, 21 בינואר 2014
יחסי גרין

יחסי גרין הם יחסי שקילות בסיסיים המוגדרים בחבורה למחצה, ומארגנים את המבנה שלה סביב תת-החבורות המקסימליות. את היחסים הגדיר סנדי גרין (אנ') (1926-2014). תהי S {\displaystyle S} חבורה למחצה, ויהי S 1 {\displaystyle S^{1}} המונואיד המתקבל מצירוף איבר יחידה ל- S {\displaystyle S} . יחסי גרין הם חמישה יחסי שקילות המוגדרים על S {\displaystyle S} : a J b {\displaystyle aJb} אם a , b {\displaystyle a,b} יוצרים את אותו אידיאל דו-צדדי, כלומר S 1 a S 1 = S 1 b S 1 {\displaystyle S^{1}aS^{1}=S^{1}bS^{1}} . a L b {\displaystyle aLb} אם a , b {\displaystyle a,b} יוצרים את אותו אידיאל שמאלי, כלומר S 1 a = S 1 b {\displaystyle S^{1}a=S^{1}b} . a R b {\displaystyle aRb} אם a , b {\displaystyle a,b} יוצרים את אותו אידיאל ימני, כלומר a S 1 = b S 1 {\displaystyle aS^{1}=bS^{1}} . a H b {\displaystyle aHb} אם a L b {\displaystyle aLb} וגם a R b {\displaystyle aRb} . יחס D {\displaystyle D} הוא יחס השקילות הקטן ביותר שמכיל את היחסים R , L {\displaystyle R,L} . נאמר "מחלקת- J {\displaystyle J} " במקום "מחלקת שקילות לפי J {\displaystyle J} ", וכדומה. היחס H {\displaystyle H} הוא העדין ביותר: כל מחלקת- J {\displaystyle J} היא איחוד של מחלקות D {\displaystyle D} . כל מחלקת D {\displaystyle D} היא איחוד של מחלקות- L {\displaystyle L} ואיחוד של מחלקות- R {\displaystyle R} , וכל אחת מאלו היא איחוד של מחלקות- H {\displaystyle H} . בין מחלקות- J {\displaystyle J} מוגדר יחס סדר ( [ a ] < [ b ] {\displaystyle [a]<[b]} אם S 1 a S 1 {\displaystyle S^{1}aS^{1}} מוכל ב- S 1 b S 1 {\displaystyle S^{1}bS^{1}} ). מתקיים D = L ∘ R = R ∘ L {\displaystyle D=L\circ R=R\circ L} . תכונה זו מאפשרת פירוק של כל מחלקת- D {\displaystyle D} ל"תבנית ביצים", כך ששני איברים נמצאים באותה שורה אם הם שקולים- R {\displaystyle R} , באותה עמודה אם הם שקולים- L {\displaystyle L} , ובאותה תיבה אם הם שקולים- H {\displaystyle H} . איבר a {\displaystyle a} הוא רגולרי אם קיים b {\displaystyle b} כך ש- a b a = a {\displaystyle aba=a} ו- b a b = b {\displaystyle bab=b} ; במקרה זה b {\displaystyle b} הוא הפכי של a {\displaystyle a} (למעשה, מספיק לדרוש קיום b {\displaystyle b} כך ש a b a = a {\displaystyle aba=a} כדי להבטיח ש a {\displaystyle a} רגולרי, מפני ש b ′ = b a b {\displaystyle b^{\prime }=bab} יהיה הופכי מתאים). אם מחלקת- D {\displaystyle D} מכילה איבר רגולרי, אז כל האיברים במחלקה הם רגולריים, וכל ההפכיים שלהם שייכים לאותה מחלקה. תת-החבורות המקסימליות של S {\displaystyle S} הן מחלקות- H {\displaystyle H} הכוללות אידמפוטנט. אם שתי תת-חבורות מקסימליות נמצאות באותה מחלקת- D {\displaystyle D} , אז הן איזומורפיות; מחלקת- D {\displaystyle D} מכילה תת-חבורה מקסימלית אם ורק אם היא רגולרית. אם S {\displaystyle S} סופית אז מתקיים D = J {\displaystyle D=J} . במקרה זה יש התאמה חד-חד-ערכית ועל בין ההצגות האי-פריקות של S {\displaystyle S} , לבין הזוגות ( J , f ) {\displaystyle (J,f)} כאשר J {\displaystyle J} היא מחלקת- J {\displaystyle J} רגולרית ו- f {\displaystyle f} היא הצגה אי-פריקה של תת-החבורה המקסימלית המוכלת בה (שהיא יחידה עד כדי איזומורפיזם).
משטרת נהלל

משטרת נהלל הייתה תחנת משטרה שהוקמה על ידי הבריטים, בקרבת נהלל, על מנת להגן על יישובי הסביבה ועל התנועה בכביש חיפה נצרת. התחנה שוקמה על ידי המועצה לשימור אתרים ומשמשת מרכז מבקרים למורשת השוטר והנוטר העברי בארץ ישראל. המקום הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך. משטרת נהלל הוקמה על ידי הבריטים ב-1936 עם תחילת המרד הערבי הגדול כדי להגן על יישובי האזור. המבנה הוקם בסמוך לנהלל, על כביש 75 בין חיפה לנצרת שהיווה ציר אסטרטגי. התחנה תוכננה על ידי האדריכל הבריטי אוסטין הריסון ונבנתה על ידי סולל בונה. בראשיתה נבנתה התחנה ללא מיגון בחומה היקפית אך ב-1939 היא בוצרה, נוספו שתי מצדיות ונבנתה חומת מגן. ב-1939 מונה סרג'נט יצחק שבילי (שווילי) למפקד התחנה (בעקבות לחץ המוסדות היהודיים על השלטונות הבריטים). שבילי שירת בתחנה תקופה ארוכה והוערך מאוד על ידי ערביי הסביבה. בתחנה שירתו שוטרים יהודים וערבים, יחידת רוכבי סוסים ויחידה רכובה על טנדרים. בנוסף לפעילות החוקית של התחנה, שנתמכה על ידי הבריטים, התקיימה במקום פעילות ביטחונית בלתי חוקית של ארגון ההגנה בתמיכת שוטרי התחנה היהודים ויצחק שבילי בראשם. במהלך מלחמת העצמאות שימשה התחנה כמתקן מעצר וחקירה לשבויים. לאחר המלחמה הפך צה"ל את התחנה למחנה צבאי והוסיף מספר מבנים. ב-1960 ננטש המקום ועמד בשממונו שנים רבות. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 עקב מחאת תושבים נגד הכוונה להרוס את המבנה ההיסטורי וביוזמת המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל שוקמה התחנה, והוקם בה מרכז מבקרים למורשת השוטר והנוטר העברי בארץ-ישראל. בנו של יצחק שבילי, רמי שבילי, תרם חפצים אישיים של אביו למוזיאון והאדריכל פרדי כהנא ביצע את תכנון עבודת חידוש המתחם. החלקים האחרים של המבנה הם בשימוש משטרת התנועה הארצית. מדיה וקבצים בנושא משטרת נהלל בוויקישיתוף משטרת נהלל (אורכב 19.04.2014 בארכיון Wayback Machine), אתר המועצה לשימור אתרים משטרת נהלל, אתר עמותת התיירות בעמק איריס הרפז, טיול בעמק: להתגנב למשטרה, להתלבש כמו פעם, באתר ynet, 7 בינואר 2011 נדב מן, כוח סוס: יח' הפרשים העבריים בימי המנדט, באתר ynet, 11 באוקטובר 2013 משטרת נהלל, אתר ערוץ 7 משטרת נהלל בפייסבוק משטרת נהלל באתר צופית יומן משטרת נהלל משנות ה-40 באתר ארכיון המדינה מדריך לאתרי מורשת - אתרי ביקור ומוזיאונים היסטוריים, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 2019, עמ' 59 היה השוטר היהודי הראשון שמונה למפקד משטרה בריטית ב-1940 הצטרפה אליו משפחתו וגרה איתו בתחנה ערביי הסביבה כינוהו "אבו חדאר", כלומר האבא של אליהו ע"ש בנו 75 קומוניסטים ערבים הושמו במחנה שבויים בעתלית, קול העם, 15 בנובמבר 1948
צבי רטרט

צבי רטרט (13 בנובמבר 1929 - 6 במרץ 2014) היה עסקן ספורט ישראלי יו"ר איגוד השחייה בישראל. רטרט שימש שנים רבות חבר ועדת המאסטרס בשחייה ב-LEN‏ (Ligue Européenne de Natation) וזכה בשנת 2012 ב"סיכת הזהב", שהיא העיטור הגבוה ביותר של איגוד השחייה האירופאי ושימש חבר בוועדת המסטרס העולמית בשחייה וכיהן בתפקיד סגן יו"ר הוועדה. רטרט, שנבחר בשנת 1978 באופן מפתיע לתפקיד יו"ר וועדת השחייה מטעם ההתאחדות לספורט בישראל, וחבר נשיאות ההתאחדות, תפקיד אותו מילא בהתנדבות; היה אלמוני עד אז, ועבד כמנהל סופרמרקט בסביון. בתפקידו זה הוא כיהן עד פברואר 1986. הוא הוביל את ישראל, שהורחקה בשנות ה-70 ממוסדות הספורט באסיה, אל המסגרת האירופאית, אליה היא שייכת גם במאה ה-21. בשנת 1995 הוא הביא את קונגרס איגוד השחייה האירופאי (LEN - Ligue Européenne de Natation) לישראל ופעל להבאת אירועים בינלאומיים רבים נוספים לישראל. עם הקמת איגוד השחייה בשנת 1996 נבחר כחבר הנהלה ומונה אחראי על הנושאים הבינלאומיים. הודעה על פטירתו של צבי רטרט באתר isa.one ברוך דגון, זינוק מטאורי מאלמוניות מלאה לנשיאות המוסד ולוועדת השחייה, דבר, 26 במרץ 1978
טיגריס דרום-סין

טיגריס דרום-סין (שם מדעי: Panthera tigris amoyensis) הוא תת-מין נדיר ביותר של טיגריס. בתי גידולו היו מחוזות פוג'יין, גואנגדונג, חונאן, ג'יאנגשי אשר בדרום סין. תת-מין זה מסווג בסכנת הכחדה חמורה ונראה שרוב הפרטים שבטבע נכחדו. בסוף 1990, עוד ניתן היה להבחין בטבע בכמות סבירה של פרטים. הצפיפות הנמוכה הביאה לפיצול תאי הגידול ובכך להכחדה של לא מעט מבתי הגידול המבודדים. זאת, ולחצי אדם אחרים הביאו לכך שנותרו בטבע עתה לכל היותר 40 פרטים. מרבית בני תת-המין נמצאים היום בתוכנית שימור במספר גני חיות ושמורות טבע בסין וגם בדרום אפריקה, אף שאין במדינה טיגריסים טבעיים. לטיגריס דרום סין יש פרווה ארוכה המכסה את גופו, ארוכה משל הטיגריס הבנגלי אך קצרה יותר משל הטיגריס הסיבירי. גופו קטן יחסית, אורך זכר ממוצע נע בין 2.45 לבין 2.65 מטרים. זכרים גדולים יכולים להגיע גם לאורך של 2.75 מטרים. משקלו הוא 170 ק״ג. טיגריס דרום-סין, באתר ITIS (באנגלית) טיגריס דרום-סין, באתר NCBI (באנגלית) טיגריס דרום-סין, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טיגריס דרום-סין, באתר GBIF (באנגלית) טיגריס דרום-סין באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סלי מזור

זלמן "סלי" מזור (10 בינואר 1931 - 17 בפברואר 2004) היה עסקן ספורט ישראלי ויו"ר איגוד השחייה בישראל. בשנת 1993 זכה מזור בעיטור מכבי ישראל. מזור בנם של אסתר ואברהם, למד רפואת שיניים בשווייץ. אל השחייה הוא הגיע בעקבות שכנתו, רבקה, ששחתה בקבוצת השחייה ברית מכבים עתיד שברבות הימים הפכה לרעייתו. בשנת 1969 הוא נבחר לוועד סניף תל אביב יפו והסביבה של ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל. הוא היה חבר בהנהלת אגודת השחייה ברית מכבים עתיד ובהמשך שימש בתפקיד יו"ר האגודה משנת 1975. עם כניסתו לתפקיד הוא איחד בין אגודת ברית מכבים עתיד לבין מכבי תל אביב והאגודה נקראה בשם מכבים עתיד תל אביב. במשך שנים רבות היה חבר בוועדת השחייה ובפברואר 1986 נבחר לתפקיד יו"ר איגוד השחייה, תפקיד אותו מילא בהתנדבות עד לשנת 1992. הוא פרש מתפקידו זה בשל מחלה. בעת כהונתו בשנת 1989 נכנסה ישראל כחברה רשמית לאיגוד השחייה האירופאי (LEN - Ligue Européenne de Natation) ולראשונה השתתפה נבחרת ישראל באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשנת 1991. בשנת 1993 זכה מזור בעיטור מכבי ישראל במכביה ה-14. לסלי ורבקה מזור נולדו שלושה בנים, רמי, (שנהרג בהיותו בן 19 ב-19 במרץ 1978 בטיול בנחל דרגה), דני ואילן. הספד על ד"ר סלי מזור מאת דוד סיבור (סוכו) באתר isa.one‏ 22 בפברואר 2004 התשיעית של ואגו, מעריב, 19 ביולי 1977 דף הנצחה של סלי זלמן מזור באתר נשמה תנועת מכבי ישראל בציבור, דבר, 21 בפברואר 1969 עסקן השחיה הוותיק, ד"ר זלמן (סלי) מזור, מעריב, 15 בינואר 1986
חוזה עמר

האם התכוונתם ל... תנאי עומר – חוקים שונים לגבי התושבים היהודים והנוצרים, בני החסות, אשר היו תחת שלטונה של האימפריה המוסלמית חוזה עומר – חוזה הכניעה של ירושלים לכובשים המוסלמים שנערך בין הח'ליפה המוסלמי עמר בן אלח'טאב לבין פטריארך ירושלים סופרוניוס
פיני פלד

פנחס "פיני" פלד (1940 – אוגוסט 2011) היה מנהל חברות וארגונים מגוונים של התנועה הקיבוצית, עסקן ספורט ישראלי ויו"ר איגוד השחייה בישראל. פלד עבר לקיבוץ עין כרמל כילד חוץ בהיותו בן 11. הוא שרת בצה"ל בסיירת שקד ובתום שירותו הצבאי התנדב במסגרת שנת שירות בקיבוץ כיסופים שבנגב. שם הכיר את זיוה, רעייתו וביחד חזרו להתגורר בקיבוצו. הוא שימש בתפקיד מזכיר הקיבוץ, מרכז משק ומנהל מפעל קל-קר עין כרמל. הוא פעל במשך שנים רבות בארגון משקי התק"ם וביסס קשרי מסחר עם טורקיה. הוא מילא מספר תפקידים ציבוריים, חבר הנהלת הפועל, יו"ר איגוד השחייה בישראל בשנים 1992, לאחר שהחליף בתפקיד את ד"ר סלי מזור ועד נובמבר 2000 וחבר הנהלת ארגון ותיקי הפועל. פלד שימש בתפקיד מנהל התזמורת הקאמרית הקיבוצית מנובמבר 2006 ונאלץ להתמודד עם גירעון כבד. הוא הוביל לפתרון שהתבסס על שותפות בין עיריית נתניה ובין התנועה הקיבוצית בבעלות על התזמורת. במקביל שימש בתפקיד מנכ"ל ברית התנועה הקיבוצית, האחראית לגופים התרבותיים והאמנותיים של התנועה. לפיני וזיוה פלד נולדו, שלושה ילדים. פלד נפטר בשנת 2011 ממחלת הסרטן בהיותו בן 70, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עין כרמל. שובל גבע, נפטר פיני פלד מקיבוץ עין כרמל, באתר mynet‏ קיבוץ, 24 באוגוסט 2011, הספד של עדנה סולודר נחמן גלבוע, פיני פלד באתר הזמן הירוק‏ 25 באוגוסט 2011 לזכרו של פיני פלד, תמונות באתר "שקדניק" האתר של סיירת שקד 424 אסף מדיני, יו"ר איגוד השחייה: "אין תוצאות בלי כסף", באתר ynet, 15 בנובמבר 2000 מנכ"ל חדש לתזמורת הקאמרית הקיבוצית באתר הבמה 13 בנובמבר 2006
מדרשת אביב

מדרשת אביב היא מדרשה תורנית לנשים. המדרשה הוקמה בשכונת נחלת יצחק בתל אביב בשנת תשנ"ז (1996) בשיתוף עם מכללת תלפיות. במדרשה זו לומדים אמונה, תנ"ך, חסידות והלכה. המדרשה מלמדת לאור תורת הרב קוק. ראש המדרשה הוא הרב יאיר בן שטרית. נשיא המדרשה הוא הרב יעקב אריאל, רבה הראשי של העיר רמת-גן. ראש המדרשה הוא הרב יאיר בן שטרית. בין המלמדים והמלמדות: הרב משה מערבי, הרב מוטי דיאמנט והרבנית רוחלה סמינובסקי. בנוסף למסלולי "תורה לשמה" מגוונים שקיימים במדרשה, מקיימת מדרשת אביב מספר תוכניות לשיתוף פעולה וקירוב לבבות בין דתיים וחילוניים וכן מספר מפעלי חסד בעיר תל אביב. המדרשה מפעילה אתר אינטרנט ייחודי לנשים וצעירות שבמרכזו עומדת מערכת שיעורים מקוונת הכוללת מאות שיעורי וידאו, אודיו וטקסט. מדרשת אביב באתר תלפיות ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קוקה (1992)

חורחה רסורציון מרודיו (בספרדית: Jorge Resurrección Merodio,‏ נולד ב-8 בינואר 1992; מדריד) הידוע כקוקה הוא כדורגלן ספרדי המשחק באתלטיקו מדריד ובנבחרת ספרד בעמדת הקשר. קוקה יכול לשחק הן כקשר מרכזי והן כקשר צד, בשני צדי המגרש, והוא ידוע בשל יכולת המסירה הטובה שלו, הרמותיו המדויקות וקריאת המשחק הטובה שלו. קוקה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד אליה הצטרף בגיל 8. ב-19 בספטמבר 2009 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2–5 לברצלונה. ב-26 בפברואר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד סביליה. בעונתו הראשונה כשחקן הקבוצה הראשונה של המועדון שיחק 17 משחקים וסיים עם הקבוצה במקום ה-7 שמוביל לליגה האירופית. בעונת 2011/2012 הפך לשחקן הרכב קבוע, כאשר שיחק ב-25 משחקים ליגה וב-13 נוספים בליגה האירופית. באותה עונה אף זכה עם המועדון בתואר, כאשר קוקה נכנס כמחליף בתוספת הזמן של משחק הגמר. בעונת 2012/2013 פתח קוקה ב-38 משחקים מתוך 48 בהם שותף. קוקה היה חלק משמעותי בזכייתה של אתלטיקו מדריד באליפות ספרד בשנת 2013/14 כאשר הוא כבש 6 שערים ובישל 14. באותה עונה הוא גם היה חלק מהגעתה של אתלטיקו לגמר ליגת האלופות שם הפסידה 1–4 לריאל מדריד. קוקה השתתף עם הנבחרת האולימפית של ספרד באולימפיאדת לונדון שנערכה בשנת 2012, הוא שיחק בכל שלושת המשחקים שנערכו אך לא סייע לנבחרת לעבור את שלב הבתים. ביוני 2013 השתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 והיה אחד השחקנים החשובים בדרך לזכייה בטורניר. ב-14 באוגוסט 2013, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד אקוודור אותו ניצחה ספרד 0–2. נכלל בסגל נבחרת ספרד לטורניר מונדיאל 2022. אתלטיקו מדריד אליפות ספרד - 2013/2014, 2020/2021 גביע המלך הספרדי - 2012/2013 הסופר קאפ הספרדי - 2014 הליגה האירופית - 2011/2012, 2017/2018 הסופרקאפ האירופי - 2012 ליגת האלופות - סגנית אלופה 2013/2014 2015/2016 אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 גביע העולם בכדורגל עד גיל 17 - מקום שלישי 2009 מדיה וקבצים בנושא קוקה בוויקישיתוף קוקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קוקה, באתר Transfermarkt קוקה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) קוקה, באתר Soccerway קוקה, באתר BDFutbol קוקה, באתר WorldFootball.net קוקה, באתר National Football Teams קוקה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר הרשמי של אתלטיקו מדריד OFICIAL Lista de convocados para la Copa Mundial de Fútbol de la FIFA Catar 2022 באתר פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, 11 בנובמבר 2022 (בספרדית)
אורית לביא-נשיאל

אורית לביא-נשיאל (נולדה ב-11 בינואר 1968) היא עיתונאית ואשת טלוויזיה ישראלית שעבדה כמגישת חדשות בערוץ הראשון ובערוץ הכנסת. אורית היא בתם של יוכבד פרנץ ויעקב לביא (לוי במקור), צאצאית של הרב ישראל דב לוי שעלה במחצית הראשונה של המאה ה-19 לטבריה. את דרכה הטלוויזיונית החלה כמגישת חדשות בערוץ הראשון. בין השנים 1997–2001 הגישה את מגזין החדשות "יומן" בימי שישי. בשנת 2003 החלה להגיש את התוכנית "מבט שני". בשנת 2003 פורסם כי אורית לביא-נשיאל נבחרה לתפקיד המגישה הראשית של ערוץ החדשות שאמור היה לקום באותם ימים, אולם לבסוף בעקבות מאבקים משפטיים הערוץ לא עלה לאוויר. בשנת 2004 עם עלייתו של ערוץ הכנסת הצטרפה לסגל הערוץ והחלה להגיש את מהדורת החדשות המרכזית בערוץ ובהמשך הוחלפה בדפנה ליאל ועברה להגיש את מגזין הצהריים "אולפן פתוח". במשך השנים הנחתה גם את התוכניות "קו פתוח", "לקראת מליאה", "ועדת האורחים", ו"זה ראיון!" בערוץ. נשואה לעיתונאי רון נשיאל, עורך חדשות בקול ישראל. אורית לביא-נשיאל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אורית לביא-נשיאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית חדשות 2, ‏שרון גל למגישה: "עוכרת ישראל", באתר ‏מאקו‏, 2 ביוני 2015 רוני קורן-דינר, התוכנית "מבט שני" חוזרת לערוץ 1 בהגשת אורית לביא-נשיאל, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2003 המגישה הראשית של ערוץ החדשות: אורית לביא-נשיאל, באתר וואלה, 20 באוקטובר 2002 זוהר ישראל, אורית לביא-נשיאל עוברת לערוץ הכנסת, באתר ynet, 28 באפריל 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דויד ילינק

דויד ילינק (נולד ב-7 בספטמבר 1990) הוא כדורסלן צ'כי המשחק בעמדת הרכז. משחק כיום בקבוצת הכדורסל מורבנק אנדורה מליגת העל הספרדית בכדורסל. גובהו 1.96 מטרים. דויד ילינק נולד למשפחת כדורסלן צ'כי יוזף ילינק. ילינק החל את דרכו ככדורסלן בקבוצת BBK Ives Brno מהרפובליקה הצ'כית. במהלך עונת 2006–2007 עבר לקבוצה הספרדית חובנטוד בדאלונה. בקיץ 2012 עבר לקבוצה הטורקית אולין אדירנה, אך בינואר 2013 עזב אותה וחזר לספרד, שם החל לשחק בקבוצה קאחה לבורל ויטוריה מליגת העל הספרדית והיורוליג. בקיץ 2014 עבר לשחק בקבוצה הרוסית קרסניה קריליה סמרה, ולאחר חצי שנה עזב לקבוצה הטורקית אושק ספורטיף. בקיץ 2015 עבר לקבוצה הפולנית ק.ק. וולוצ'לווק (KK Włocławek), ולאחר שנה חזר לספרד והחל לשחק במורנבק אנדורה. דויד ילינק היה חבר הנבחרת צ'כיה לנוער בגילאים שונים. במסגרת הנבחרת הבוגרת הוא שיחק ביורובסקט 2013 ויורובסקט 2015. מדיה וקבצים בנושא דויד ילינק בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פארק תעשיות משגב

פארק תעשיות משגב, המוכר גם בשם "תְּרַדְּיוֹן", הוא אזור תעשייה השוכן בשטח מועצה אזורית משגב בגליל המערבי, בין היישובים יובלים, רקפת וסכנין. בפארק כ-110 חברות וכ-2,700 מועסקים. מרבית העסקים הם מפעלי תעשייה קלאסית וחברות לשירותים עסקיים. בפארק חברות מובילות מתחומי עיסוק שונים ובהם ביונד ביולוג'יקס, "חממת טרנדליינס", "תדביק", "תפרון", "הלן דורון" ו"באבקום" ומועסקים בו עובדים מהמגזר היהודי והערבי. שטח הפארק הכולל הוא 884 דונם. מתוכם 420 דונם ברוטו לתעשייה ו-216 דונם של שצ"פ (שטח ציבורי פתוח). שטח כולל של מגרשי התעשייה ששווקו ונבנו עד היום הוא כ-200 דונם, ובתוכם כ-124,000 מ"ר של מבנים. בתחום הפארק ישנן גם חלקות פרטיות, שיעודן חקלאי (כ-60 דונם). הפארק מנוהל על ידי מנהלה אשר נותנת שירותים לחברות הפועלות בפארק, כמו גם עוסקת בשיווק מגרשים פנויים. לפארק תקנון ייחודי, השם דגש על דרישות מחמירות לאיכות הסביבה. הפארק מטופח מאוד וזכה בחמשת כוכבי היופי של המועצה לישראל יפה. הפארק קרוי על שמו של חנינא בן תרדיון מעשרת הרוגי מלכות. מדיה וקבצים בנושא פארק תעשיות משגב בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פארק תעשיות משגב אודות המקום