laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פנאזופירידין

פנאזופירידין (באנגלית Phenazopyridine) היא תרופה המשמשת כמשכך כאבים, לשם הקלה על תסמינים הנגרמים על ידי גירוי בדרכי השתן, כאב, צריבה ותחושת דחיפות בצורך מתן שתן. תסמינים אלו נגרמים עקב סיבות שונות כמו דלקת, ניתוח, או פרוצדורה רפואית ונזק בדרכי השתן. התרופה אינה מטפלת בגורם לתסמינים אלו, אך ביכולתה להקל עליהם במקביל לטיפול בגורם. פנאזופירידינים סונתזו לראשונה בשנת 1914 ואומצו לראשונה על ידי US pharmacopeia בשנת 1928. בישראל, נדרש מרשם רופא על מנת לקבל את התרופה. פנאזופירידין הוא משכך כאבים מקומי של דרכי השתן. תרופה זו מקלה על תסמינים של גירוי, כאב, צריבה ותחושת דחיפות עקב דלקת בדרכי השתן (UTI), ניתוחים או פרוצדורות רפואיות, או עקב נזק שנגרם לרקמה. במקרה של דלקת בדרכי השתן ומתן אנטיביוטיקה, אין ליטול את התרופה מעל 1-2 ימים, כיוון שהיא עלולה למסך על תסמיני הדלקת. צורת מתן ומינון תרופתי: 100-200 מ"ג, דרך הפה (PO), שלוש פעמים ביום. יש להקפיד ליטול את התרופה לאחר ארוחה, לשם הורדת הסיכון לתופעות לוואי הקשורות למערכת העיכול. התוויות נגד: חולים עם אי ספיקת כבד חולים עם אי ספיקת כליות חולים בעלי G6PD- בעלי סיכון גבוה יותר לפתח אנמיה המוליטית ומטהמוגלובינמיה. מנגנון הפעולה של פנאזופירידין אינו ידוע לחלוטין. ישנם מחקרים המציעים כי התרופה גורמת לאפקט מקומי של שיכוך כאבים בשכבת הריר המרפדת את דרכי השתן. התרופה עושה זאת באמצעות עיכוב תעלות נתרן תלויות מתח ותתכן גם מעורבות של סיבי תאי עצב מקבוצה A. לאחר מתן פומי, התרופה עוברת תהליך ספיגה מהיר במערכת העיכול ומגיעה לריכוזה המקסימלי בדם תוך 2-3 שעות (Tmax). האזור המדויק במערכת העיכול בו היא עוברת ספיגה אינו ידוע. רוב המטבוליזם של התרופה מתרחש בכבד. פינוי התרופה לאחר מתן פומי, מתרחש דרך הכליות והשתן. בקירוב, 41-65% מהמנה של התרופה מופרשים בשתן בצורתם המקורית. תופעות לוואי של פנאזופירידין כוללות (מהשכיח לנדיר): כאבי ראש, סחרחורות, קלקול קיבה, שתן אדום-חום. תופעות לוואי חמורות: הצהבה של העור/העיניים, שינוי בכמות השתן, שתן דמי או סימנים אחרים של בעיות בכליות, הקאות, חום, צמרמורות, עייפות, קוצר נשימה, דופק מהיר, פרכוסים. תגובה אלרגית חמורה הכוללת פריחה, גירוד/נפיחות בעיקר של הפנים, הלשון והגרון, סחרחורת חמורה, קשיי נשימה. קטגוריית הריון - B, תרופה העוברת את השלייה. תרופה זו לא הראתה סיכון במחקרים שנעשו בבעלי חיים, אך אין מחקרים זמינים בבני אדם. קטגוריית הנקה - לא ידוע האם התרופה עוברת בחלב האם לעובר. הפגיעה המשוערת בתינוק היונק נמוכה. לפנאזופירידין קיימת אינטראקציה עם Prilocaine - תרופה המשמשת לאלחוש מקומי, לרוב בשימוש בטיפולי שיניים. כאשר שתי התרופות נצרכות ביחד, עולה הסיכון לפיתוח תופעת לוואי מטהמוגלובינמיה. לכן, יש להיוועץ עם רופא לגבי שילוב שתי התרופות ולהיות במעקב. Azo-Standard Baridium Nefrecil Phenazodine Prodium Pyridate Pyridium Sedural Uricalm Uristat Uropyrine Urodine Urogesic מדיה וקבצים בנושא פנאזופירידין בוויקישיתוף הערך "סדורל - Sedural", באתר "ויקיתרופות" Azo Standard, Pyridium (phenazopyridine) dosing, indications, interactions, adverse effects, and more, reference.medscape.com Phenazopyridine: MedlinePlus Drug Information, medlineplus.gov (באנגלית) john H. eastham, Preeti Patel, Phenazopyridine, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2024 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מארס 6

מארס 6 (ברוסית:Марс-6) הייתה גשושית לא מאוישת, שהייתה חלק מתוכנית מארס הסובייטית, תוכנית שנמשכה בין השנים 1960 עד 1973 ומטרתה הייתה לחקור את כוכב הלכת מאדים. "מארס 6" שוגרה במקביל לשיגור גשושיות מארס 4, מארס 5 ו-מארס 7. גשושיות "מארס 6" ו-"מארס 7" היו אמורות לנחות על מאדים וגשושיות "מארס 4" ו-"מארס 5" להיות לווייני כוכב לכת. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 81 בקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם פרוטון K. הקשר עם הגשושית בוצע ממרכז התקשרות בחצי האי קרים. הגשושית כללה יחידת מדחפים, פאנל סולארי, ציוד מדעי, ציוד בקרה ותקשורת ויחידת נחיתה כיחידה נפרדת. מאסה של יחידת נחיתה הייתה 844 ק"ג מהם 19 ק"ג של ציוד מדעי. במהלך טיסה ליעד הועברו נתוני מדידות ממכשירים שהותקנו על החללית. בוצעו עדכוני מסלול. לאחר טיסה של חודש התרחשה תקלה בציוד תקשורת והיה קושי בהעברת פקודות. כל פקודה הייתה מועברת פעמיים-שלוש. לאחר הגעה ליעד יחידת נחיתה הופרדה והחלה ירידה לקרקעית מאדים. תהליך זה לקח קצת מעל ל-5 דקות. בזמן זה היו מועברים נתונים על תאוצה, שינויי טמפרטורה ולחץ אטמוספירי. התקבלה הודעה על תחילת פעילות של מדחף לנחיתה רכה. זה היה סימן אחרון לפעילות הגשושית. אזור נחיתה מתוכנן היה ב"ים אריטראי" בחצי הדרומי של מאדים. בשנת 2014 החלו חיפושיי מקום הנחיתה בעזרת איבוד צילומים שהתקבלו מ־MRO. בשנת 2018 התקבל מקום נחיתה המשוער. מדיה וקבצים בנושא מארס 6 בוויקישיתוף נתונים מאתר היצרן תיאור המשימה
בית הכנסת הקטן באוסייק

בית הכנסת הקטן באוסייק (בקרואטית: Mala Sinagoga u Osijek) היה בית כנסת אשכנזי, שפעל בעיר אוסייק במזרח קרואטיה בין השנים 1903–1941. המבנה שרד את מלחמת העולם השנייה, ב-1970 נמכר והוסב לכנסייה פנטקוסטליסטית. ערכים מורחבים – הקהילה היהודית באוסייק ראשוני היהודים הורשו להתיישב באוסייק באמצע המאה ה-18 ובעיר התחתונה התיישבו 11 משפחות יהודיות. קהילה מאורגנת אשכנזית קמה במקום ב-1849, עת התגוררו באוסייק 160 משפחות יהודיות. הקהילה נחלקה לשני קהלים. בעיר העילית התגורר הקהל הגדול יותר ובעיר התחתית קהל קטן יותר. ב-1850 הוקם בית עלמין יהודי בעיר העילית וב-1860 הוקם בית עלמין בעיר התחתית. ב-1856 הוקם בית ספר יסודי יהודי וב-1869 נחנך בית הכנסת המרכזי בעיר העילית. בשלהי המאה ה-19 כיהן ארמנד קמינקא כרב הראשי ליהודי אוסייק ולאחריו כיהן ד"ר שמעון אונגר שכיהן מ-1901 ולמשך 36 שנים כרב הראשי של הקהילה. מינויו של הרב אונגר שהשתייך לזרם הנאולוגי נחשב ניצחון לגישה הליברלית בניהול חיי הקהילה. המבנה תוכנן על ידי האדריכל וילהם קרל הופבאוור בדומה למבנה בית הכנסת הגדול, וניצב במנח מערב-מזרח. המבנה שכן ברחוב מרכזי בעיר התחתית של אוסייק, בנייתו החלה ב-1902 והסתיימה שנה מאוחר יותר. חזית הבניין נחלקת לשלושה נדבכים, כניסה מרכזית ומשני צידיה שני מגדלים. הכניסה למבנה קמורה ומעליה ויטראז' מעוגל. מעל דלת הכנסייה הוצב מגן דוד. שני המגדלים צמדים למבואה, בכל אחד מהם גרם מדרגות המוביל לעזרת הנשים אשר שכנה בקומה השנייה, ולעליית הגג שהיוותה למעשה את הקומה השלישית במבנה. ראשי המגדלים עוטרו בכיפות כסופות דמויות בצל, ועוטרו בראשם במגן דוד. פנים המבנה נחלק לשלושה חלקים. המבואה, אולם התפילה המרכזי, והבמה וארון הקודש. האולם המרכזי הוא חלל עץ גדול, מקומר לצורת חבית. עד למלחמת העולם הראשונה השפה המדוברת בקרב בני הקהילה ובכלל זה שפת התפילה בבית הכנסת הייתה הגרמנית. לאחר המלחמה וכינון ממלכת יוגוסלביה הפכה בהדרגה הסרבו-קרואטית לשפה הדומיננטית. עם הפלישה ליוגוסלביה, ב-10 באפריל 1941 נכנסו לעיר כוחות הוורמאכט בלווי אנשי אוסטאשה. בסיוע פולקסדויטשה החלו ברדיפות, ביזה ומאסרים בקרב בני הקהילה. תכולת בית הכנסת נבזזה. קהילת אוסייק חרבה בשואה. לאחר המלחמה שבו שרידי הקהילה וניסו לחדש את הפעילות הקהילתית. המבנה שרד את המלחמה, וב-1970 נמכר והוסב לכנסייה פנטקוסטליסטית. נכון ל-2023 היה המבנה במצב טוב, וניתן היה לאתר סממנים לשימושו הקודם, כגון תבליטים של עשרת הדברות ומספר מגיני דוד. בית הכנסת הגדול באוסייק הקהילה היהודית באוסייק, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 28–31. Carl Bethke, "Keine gemeinsame Sprache?", LIT Verlag, Münster, Deutschland ,2013, pp 68, 87, 89, 193, באתר גוגל ספרים, מסת"ב 9783643117540, (בגרמנית). בית הכנסת "הקטן" בעיר התחתית (1999), באתר "המרכז לאמנות יהודית". מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמודים 161–162.
מארס 7

מארס 7 (ברוסית:Марс-7) הייתה גשושית לא מאוישת, שהייתה חלק מתוכנית מארס הסובייטית, תוכנית שנמשכה בין השנים 1960 עד 1973 ומטרתה הייתה לחקור את כוכב הלכת מאדים. "מארס 7" שוגרה במקביל לשיגור גשושיות מארס 4, מארס 5 ו-מארס 6. גשושיות "מארס 6" ו-"מארס 7" היו אמורות לנחות על מאדים וגשושיות "מארס 4" ו-"מארס 5" להיות לווייני כוכב לכת. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 81 בקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם פרוטון K. הקשר עם הגשושית בוצע ממרכז התקשרות בחצי האי קרים. הגשושית כללה יחידת מדחפים, פאנל סולארי, ציוד מדעי, ציוד בקרה ותקשורת ויחידת נחיתה כיחידה נפרדת. מאסה של יחידת נחיתה הייתה 844 ק"ג מהם 19 ק"ג של ציוד מדעי. במהלך טיסה ליעד הועברו נתוני מדידות ממכשירים שהותקנו על החללית. בוצעו עדכוני מסלול. לאחר טיסה של חודש התרחשה תקלה בציוד תקשורת והיה קושי בהעברת פקודות. כל פקודה הייתה מועברת פעמיים-שלוש. לאחר הגעה ליעד יחידת נחיתה הופרדה. עקב טעות בהעברת פקודה יחידת נחיתה עברה במרחק של כ-1,400 ק"מ ממאדים. נתונים מאתר היצרן תיאור המשימה
פארק ליובלינו

פארק ליובלינו (ברוסית: Люблинский парк) הוא פארק הממוקם בנפות ליובלינו וטקסטילשצ'יקי במחוז הדרום-מזרחי של מוסקבה. הפארק הוא חלק ממתחם הפנאי קוזמינקי-ליובלינו (רו'). ממוקם סביב בריכת לובלינו (רו') על נהר צ'וריליחה (רו'). הפארק מורכב משני חלקים, המופרדים על ידי רחוב קרסנודונסקאיה. מצפון מזרח הוא גובל בפארק יער קוזמינסקי (רו') (הגבול עובר בערך לאורך גשר המטרו וולז'סקי של קו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה). הפארק הוקם בסוף המאה ה-18 - תחילת המאה ה-19. אז זה היה פארק נוף באחוזתו של הרוזן ניקולאי אלכסייביץ' דוראסוב (רו'). הפארק פתוח לקהל הרחב 24 שעות ביממה (הכניסה חופשית). בשטח הפארק יש יציאות מתחנת המטרו וולז'סקאיה. מדיה וקבצים בנושא פארק ליובלינו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון אחוזת ליובלינו Люблинский парк, Куда сходить в Москве (ברוסית)
Godmode

Godmode (בעברית: מצב אלוהים) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת המטאל אלטרנטיבי האמריקאית In This Moment. הוא יצא לאור ב-27 באוקטובר 2023, בהוצאת חברת התקליטים BMG רייטס מנג'מנט. זהו האלבום הראשון של הלהקה שלא הופק על ידי קווין צ'ורקו מאז Beautiful Tragedy (2007). האלבום הגיע למקום השמיני במצעד אלבומי הרוק & המטאל הבריטי. ב-28 בינואר 2023, הוכרז שהלהקה נכנסת לאולפן כדי להתחיל בהקלטות אלבום האולפן השמיני הקרוב שלה. מריה ברינק הצהירה באינסטגרם שלה, ”ההקלטה של האלבום החדש של ITM עומדת להתחיל [...] אנחנו לא יכולים לחכות שכולכם תשמעו מה אנחנו מעלים באוב”. ב-23 במרץ הוציאה הלהקה את השיר "I Would Die for You". השיר נכלל בפסקול John Wick: Chapter 4 של סרט הפעולה האמריקאי "ג'ון וויק 4" (2023). מידע על האלבום Godmode באתר MusicBrainz GODMODE, 2023-10-27, נבדק ב-2024-03-02 Beautiful Tragedy - In This Moment | Album | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-03-02 "Official Rock & Metal Albums Chart Top 40". Blabbermouth, IN THIS MOMENT Is Preparing To Record Eighth Studio Album, BLABBERMOUTH.NET, ‏2023-01-29 (באנגלית) Dan Alleva, IN THIS MOMENT Recording Their First Album Since 2020, Metal Injection, ‏2023-01-31 (באנגלית אמריקאית) Blabbermouth, New IN THIS MOMENT Song 'I Would Die For You' Featured On 'John Wick: Chapter 4 - Original Motion Picture Soundtrack', BLABBERMOUTH.NET, ‏2023-03-23 (באנגלית) Hear IN THIS MOMENT's new 'JOHN WICK' song "I Would Die for You", Revolver, ‏2023-03-23 (באנגלית)
חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה

חוק הגנת זכויות אמנים במוזיקה (או חוק איה כורם), התשע"ז - 2017 הוא חוק שהתקבל בכנסת ה-20, ומטרתו לשמור על זכויות ואינטרסים של אמנים בתעשיית המוזיקה בישראל. החוק נודע בשם "חוק איה כורם" על שם הזמרת, המלחינה והפזמונאית הישראלית איה כורם, שיזמה ועמדה בראש המאבק המתמשך למען זכויות אמנים ויחס הוגן בתעשיית המוזיקה. החוק הוצג על ידי חבר הכנסת דב חנין, והוגש במקור על ידי חבר הכנסת עמרם מצנע. הוא זכה לתמיכה פה אחד בכנסת, כאשר 47 חברים הצביעו בעד, ללא מתנגדים או נמנעים. היוזמה מאחורי החקיקה היא הזמרת איה כורם, שמצאה עצמה כבולה לחוזה דרקוני ללא אפשרויות יציאה. בתוך כך התברר כי רבים מחבריה לתעשייה נמצאים באותו מצב – כבולים לחוזים ארוכים ומגבילים, לעיתים קרובות ללא הגנות משפטיות נאותות או סעד. עקב כך יזמה איה כורם ניסוח הצעה לחוק ושכנעה חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה לתמוך בהליך החקיקה, על אף התנגדות תחילה של משרד המשפטים, שראה בכך פגיעה בדיני החוזים. המאבק לשינוי החל בשנת 2005 על ידי כורם. חוזה הפקה שהיא חתמה עליו בגיל 22 למשך 18 שנה העניק לחברה שליטה בלעדית בענייניה האמנותיים והעסקיים. המאבק המשפטי שהחלה בו, שהגיע לשיאו בערעור לבית המשפט העליון, הוביל ליוזמת החוק להכרה בזכויות האמנים ובסופו של דבר להעברת החוק. הליכי החקיקה היו ממושכים, ונדונו בוועדת החינוך והתרבות של הכנסת. החוק הונח על שולחן הכנסת לראשונה בשנת 2014 ואושר לבסוף ב-2017. מטרתו הנה ליצור תנאים הוגנים לאמנים תוך קידום החיוניות והצמיחה של תעשיית המוזיקה הישראלית. החוק קובע מגבלות על משך ההתקשרויות הבלעדיות בין אמנים לחברות תקליטים: שבע שנים לחוזה רגיל וחמש שנים לחוזה היקף המכונה בדרך כלל ״חוזה 360״, הכולל זכויות ניהול, פרסום והפקה. מגבלה זו אינה חלה על הוראות בהסכם או על התקשרויות הנוגעות לבעלות או לזכות אחרת בזכות היוצרים או בזכויות המבצעים של האמן. בתום תקופת ההתקשרות רשאים הצדדים להחליט להאריך את החוזה ביניהם מתוך יחסי אמון. להעברת חוק איה כורם הייתה השפעה משמעותית על תעשיית המוזיקה הישראלית. היא שינתה את מאזן הכוחות בין האמנים לחברות התקליטים ועוררה הדים ודיונים נרחבים. החוק אפשר לאמנים אוטונומיה רחבה יותר בעבודתם האמנותית. הוא נועד לקדם הוגנות, שקיפות ואחריות בהסכמים חוזיים, העצמת אמנים וטיפוח נוף שוויוני יותר של תעשיית המוזיקה. חוק הגנה על זכויות אמנים במוסיקה, התשע״ז–2017, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק הגנה על זכויות אמנים במוזיקה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת נוסח החוק - פרסום ברשומות קישור הליך החקיקה בכנסת יהונתן ליס, אושר "חוק איה כורם" למניעת חוזים משעבדים למוזיקאים, באתר הארץ, 13 בפברואר 2017 נועה הרשקוביץ‏, נדחתה תביעתה של איה כורם נגד עננה, באתר וואלה, 16 באוקטובר 2013 שגיא בן נון‏, החוק להגנה על זכויות מוזיקאים עבר בקריאה ראשונה, באתר וואלה, 9 בדצמבר 2014
מולי קודרי

מולי קודרי (באנגלית: Molly Caudery; נולדה ב-17 במרץ 2000) היא אתלטית בריטית, אלופת עולם באולם (גלאזגו 2024), זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2024) וסגנית אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (ברמינגהאם 2022) בקפיצה במוט. קודרי נולדה בטרורו שבאנגליה. באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי בגרוסטו שבאיטליה זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.35 מטר, אחרי ליסה גונארסון משוודיה (4.40 מטר) ולפני וילמה מורטו מפינלנד (4.15 מטר). באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיימה במקום 24 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.20 מטר. באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי בטאלין שבאסטוניה זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטר. באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום 25 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.20 מטר. במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוגוסט בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטר, אחרי נינה קנדי מאוסטרליה (4.60 מטר) ולפני אימוג'ן אייריס מניו זילנד (4.45 מטר). באליפות אירופה שנערכה מאוחר יותר באותו חודש במינכן שבגרמניה סיימה במקום שביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 4.55 מטר. באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום חמישי בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 4.75 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו שבממלכה המאוחדת במרץ 2024 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4.80 מטר, לפני אלייזה מקרטני מניו זילנד (4.80 מטר) וקייטי מון מארצות הברית (4.75 מטר). באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בתוצאה של 4.73 מטר, אחרי אנגליקה מוזר משווייץ שקבעה שיא לאומי חדש של 4.78 מטר, וקטרינה סטפנידי מיוון (4.73 מטר). קפיצה במוט: 4.75 מטר (2023) קפיצה במוט: 4.86 מטר (2024) מדיה וקבצים בנושא מולי קודרי בוויקישיתוף מולי קודרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מולי קודרי, ברשת החברתית אינסטגרם מולי קודרי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
קארי מקלאוד

קארי מקלאוד (באנגלית: Carey McLeod; נולד ב-14 באפריל 1998) הוא אתלט ג'מייקני, זוכה מדליית ארד באליפות עולם באולם (גלאזגו 2024) בקפיצה לרוחק. מקלאוד למד באוניברסיטת קינגסטון בג'מייקה, לפני שעבר לאוניברסיטת טנסי. באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיים במקום 21 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.75 מטר, ובמקום 24 בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.01 מטר. באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.27 מטר. באליפות העולם באולם שנערכה בגלאזגו, הממלכה המאוחדת במרץ זכה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.21 מטר, אחרי מילטיאדיס טנטוגלו מיוון ומתיה פורלאני מאיטליה (8.22 מטר). קפיצה לרוחק: 8.34 מטר (2021) קפיצה משולשת: 16.40 מטר (2021) קפיצה לרוחק: 8.40 מטר (2023) קפיצה משולשת: 17.17 מטר (2021) מדיה וקבצים בנושא קארי מקלאוד בוויקישיתוף קארי מקלאוד, באתר olympedia.org קארי מקלאוד, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
מריאנו גרסיה

מריאנו גרסיה גרסיה (בספרדית: Mariano García García; נולד ב-25 בספטמבר 1997) הוא אתלט ספרדי, אלוף עולם באולם (בלגרד 2022) ואלוף אירופה (מינכן 2022) בריצת 800 מטר. גרסיה נולד בפואנטה אלאמו דה מורסיה שבספרד. באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת סיים במקום רביעי בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:47.58 דקות. באליפות העולם שנערכה בספטמבר בדוחה שבקטר סיים במקום 38 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:49.08 דקות. באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בטורון שבפולין סיים במקום שישי בשלב חצי הגמר בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.63 דקות, ולא העפיל לגמר. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.20 דקות, לפני נואה קיבט מקניה (1:46.35 דקות) וברייס הופל מארצות הברית (1:46.51 דקות). באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיים במקום 19 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.70 דקות. באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:44.85 דקות, לפני ג'ייק וייטמן מהממלכה המאוחדת (1:44.91 דקות) ומארק אינגליש מאירלנד (1:45.19 דקות). ריצת 800 מטר: 1:44.85 דקות (2022) ריצת 800 מטר: 1:45.12 דקות (2022), שיא ספרד מדיה וקבצים בנושא מריאנו גרסיה בוויקישיתוף מריאנו גרסיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית
נחל סנאים

נחל סנאים (בערבית: وادي أطيرة; ואדי א-ת'ע'רה; "נחל המדרון") הוא נחל קצר הנמצא על הר סנאים, הממוקם בשמורת נחל הבניאס ברמת הגולן שבישראל. אורך הנחל כ-4 קילומטרים. ניתן להגיע לנחל סנאים מנחל שיאון באזור מורד נחל, או מדרום להר כחל. הנחל מתחיל בשיפוע מתון אך מתרחב לאחר 800 מטרים. בנחל גודלים עצי אלון התולע, אלון מצוי, אלה ארצישראלית, אגס סורי, שזיף הדב ולבנה רפואי. מקור שמו של נחל סנאים מגיע מהעובדה שבנחל מסתובבים סנאים זהובים, אשר בישראל נחשבים לפחות נפוצים. מדריך ישראל החדש כרך 2, עמ' 175 יעקבסון, יותם (2011-07-14). "לחרמון בקיץ". Globes. נבדק ב-2024-03-02.
אדולף, נסיך הוהנלוהה-אינגלפינגן

אדולף קרל פרידריך לודוויג פרינץ (29 בינואר 1797 - 24 באפריל 1873) היה אציל, חייל ופוליטקאי פרוסי. הוא כיהן לזמן קצר כראש ממשלת פרוסיה ב-1862, הוא הוחלף על ידי אוטו פון ביסמרק. ב-19 באפריל 1819, הוא נישא לנסיכה לואיז מהוהנלוה-לנגנבורג (1799–1881), בתו של הנסיך קרל לודוויג מהוהנלוה-לנגנבורג ואמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארות. נולדו להם 4 ילדים. מדיה וקבצים בנושא אדולף, נסיך הוהנלוהה-אינגלפינגן בוויקישיתוף
בית הקברות הצבאי והאנדרטה האמריקניים אואז-אן

בית הקברות הצבאי והאנדרטה האמריקניים אואז-אן (באנגלית: Oise-Aisne American Cemetery and Memorial) הם בית קברות ואנדרטה הממוקמים בצפון-מזרח צרפת. בבית הקברות נקברו חיילים אמריקנים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה - 6,012 במספר. האנדרטה שבאתר מנציחה 241 חללים שמקום קבורתם לא נודע, אשר נפלו באותו אזור. בבית הקברות מצויה גם חלקה לא מסומנת ובה קברי כמאה חיילים אמריקניים שהוצאו להורג במלחמת העולם השנייה בעוון פשעים שונים. בשטח שסביב אתר בית הקברות ניטשו במלחמת העולם הראשונה קרבות עזים בין כוחות גרמניים ואמריקניים בחודשים יולי עד ספטמבר 1918. באתר זה נפתח באוגוסט 1918 בית קברות ארעי, אשר בשנת 1921 הוחלט להופכו לקבוע, אחד משמונה שכמותו באירופה. הועברו אליו לקבורה חללים מבתי קברות ארעיים אחרים, שבני משפחתם ביקשו כי ייקברו באירופה ולא יוחזרו לארצות הברית. בית הקברות והאנדרטה תוכננו על ידי משרד האדריכלים קראם ופרגוסון (Cram & Ferguson). אדריכל הנוף היה ג'ורג' גיבס (George Gibbs). הם נחנכו במתכונתם הסופית ב-30 במאי 1937. הם נבנו ומתוחזקים על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב. מדרום לאתר שוכנים בית הקברות והאנדרטה האמריקניים אן-מארן (אנ') ואנדרטת שאטו-תיארי האמריקנית (אנ'). מתחם בית הקברות שוכן כ-35 קילומטר ממערב לעיר ריימס וכ-90 קילומטר מצפון מזרח לפריז, בירת צרפת. שמו ניתן לו בשל קרבתו לנהרות אואז ואן. זהו מתחם מלבני, משופע בצמחייה, המשתרע מצפון לדרום על פני שטח של כ-148 דונם. כביש חולף לרוחב המתחם בחלקו הדרומי. מצפון לכביש משתרע שטח הקבורה, שצורתו כריבוע ובקצהו הצפוני ניצבת האנדרטה. מדרום לכביש ממוקם מרכז המבקרים של האתר. שטח הקבורה הנטוע דשא מכיל ארבע חלקות, ששבילים מצטלבים מפרידים ביניהן. לצידי השבילים נטועים עצים וערוגות פרחים. בצומת השבילים משתרעת כיכר עגולה שבה ניצב תורן הדגל האמריקני. בחלקות ניצבות 6,012 מצבות שיש, שרובן הן צלבים נוצריים ו-100 מהן הן מצבות מגן דוד הניצבות על קברי חללים יהודים. רוב החללים שנקברו באתר נפלו בקרבות שניטשו באזור שסביבו בקיץ 1918. 597 מהם הם אלמונים. תשעה זוגות של אחים קבורים בבית הקברות זה לצד זה. האנדרטה היא מבנה בצורת חצי מעגל בסגנון רומנסקי, המצופה אבן חול ורודה ובו חמש שלישיות של קשתות, המכילות עשרה עמודים כפולים. על העמודים נרשמו שמות עשר הדיוויזיות האמריקניות שלחמו באותו אזור. תבליטי דמויות מעטרים את המבנה. מול מרכז המבנה מוצבת אבן זיכרון דמויות מזבח. בשני קצות המעגל ניצבים ביתנים רבועים ובהם בית תפילה וחדר מפות. על גבי קירות חדר התפילה חרותים שמות 241 הנעדרים, שמקום קבורתם לא נודע. בחדר המפות מוצגות מפות של הלחימה שהתחוללה באזור הסמוך לאתר. בחלקו הדרומי של מתחם בית הקברות מצויה חלקת קבורה חמישית שאיננה מסומנת ואינה מופיעה במפת האתר. דגל איננו מתנופף מעליה. נקברו בה במקור 96 חיילים אמריקאים, שהוצאו להורג בזירה האירופית במלחמת העולם השנייה. כולם למעט אחד הוצאו להורג בעוון רצח או אונס. הם הועברו לקבורה במקום זה ב-1949. על קבריהם אין ניצבות מצבות ורק לוחיות מתכת קטנות ממוספרות מסמנות אותם. גופות שני חיילים שהיו קבורים בחלקה הוחזרו לארצות הברית ב-1987 וב-1990. החלקה מכונה גם כחלקת המשוחררים מהצבא בחוסר כבוד. מדיה וקבצים בנושא בית הקברות הצבאי והאנדרטה האמריקניים אואז-אן בוויקישיתוף בית הקברות, באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב עלון אודות בית הקברות סרטון על בית הקברות והאנדרטה בערוץ הוועדה האמריקנית למצבות קרב באתר YouTube טוראי אדי סלוביק הוצא להורג בעוון עריקה.
לייב וייסברג

הרב ד"ר לייב (אריה) וייסברג (בקרואטית: Leib Arjeh Weissberg;‏ 9 בינואר 1893 פרוביז'נה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 1942, יאסנובאץ, המדינה העצמאית של קרואטיה) היה הרב הראשי של סלבונסקי ברוד אשר בממלכת יוגוסלביה עד לתקופת השואה. נרצח במחנה ההשמדה יאסנובאץ. לייב וייסברג נולד בעיירה פרוביז'נה השוכנת בשטחי אוקראינה המודרנית, כבכורם של הרב אהרן וייסברג ולחיה לבית רינגל. בהמשך נולדו להורים עוד 4 אחים ואחיות. לייב וייסברג סיים את בית המדרש לרבנים בווינה ובמהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 מונה לרב הראשי של סלבונסקי ברוד אשר מנתה בעת ההיא כ-650 נפשות. בהגיעו לעיר דיבר גרמנית ויידיש בלבד, אך תוך זמן קצר למד ודיבר סרבו-קרואטית. היה נשוי לד"ר אדלה לבית טאובס, ולזוג נולדו שני ילדים שמואל (1933) וסעדיה (1936). הרב ורעייתו אדלה עסקו בפעילות ציבורית בקהילה. הוא עסק בהוראת דת לילדים, ורעייתו הייתה פעילה מרכזית בסניף ויצו שבעיר, וכן שימשה ממלאת מקום של הרב במן שיעורי דת. ב-1941, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים. בית הכנסת הוצת וחולל, וב-1944 נהרס בהפצצות של בעלות הברית. ב-1942 גורשו וייסברג ושני בניו למחנה ההשמדה יאסנובאץ ונרצחו. אשתו אדלה נרצחה בהמשך בסטארה גראדישקה. אחותו מינה נספתה במחנה ההשמדה בלז'ץ. ב-1994 נקבעה לוחית זיכרון במקום בו עמד בית הכנסת, המנציחה את הקהילה ואת הרב וייסברג. הרב לייב וייסברג, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 240–241. לייב וייסברג, דפי עדות, באתר יד ושם.
שגרירי זיכרון בגוף ראשון

שגרירי זיכרון בגוף ראשון היא עמותה ישראלית להנצחת זכר השואה שהחלה כמיזם חברתי. המיזם נוסד בשנת 2011 בשם "בגוף ראשון", ושמו שונה לאחר שהפך לעמותה. מקים העמותה הוא בנו של שורד שואה, והוא שם לעצמו מטרה להכשיר אנשים שיספרו את סיפורם של שורדי השואה ושל חסידי אומות העולם לדורות הבאים. קורסי ההכשרה מתקיימים בשיתוף עם הרשויות המקומיות ובסבסודן החלקי, וכן בשיתוף עם ארגונים ועם חברות גדולות בישראל. המיזם מכשיר צוותים שמטרתם לספר סיפורים של ניצולי שואה, בגוף ראשון, בצורה שאמורה לגרום לקהל להתחבר לסיפור, בדומה לחיבור שנוצר כאשר ניצולי השואה מספרים אותו. מטרתו היא לשמר את זכר השואה גם בעתיד, כאשר לא יישארו עוד ניצולי שואה חיים. צוות ההכשרה כולל שחקנים, עורכים וסופרים. מטרת השחקנים ללמד לגלם את הדמות בצורה אותנטית, ומטרת הסופרים והעורכים להקפיד על הנרטיב הסיפורי ולמקד בעיקר. בהדרכת הקורס משתתפים אסתי זקהיים, תומר שרון, שרון אלכסנדר וענת עצמון. תקופת ההכשרה אורכת עשרה מפגשים, ובכל קבוצה משתתפים כעשרים אנשים. עד כה הוכשרו 735 שגרירי זיכרון מרחבי ישראל. בוגרי ההכשרה מתנדבים לספר את הסיפור בטקסים עירוניים, בקהילה, בבתי הספר ובמפגשי זיכרון בסלון. אתר האינטרנט הרשמי של שגרירי זיכרון בגוף ראשון בגוף ראשון, ב"גיידסטאר ישראל" אודות העמותה עמוד הפייסבוק של העמותה עמוד האינסטגרם של העמותה ערוץ היוטיוב של העמותה ריאיון עם מייסד העמותה "גיליתי דרך ייחודית ואפקטיבית לשמר את זיכרון השואה", באתר מעריב אונליין, 27 בינואר 2022 מירית גולן, שגרירי השואה: "מי יספר את הסיפור של השורדים?", באתר mynet‏ כפר סבא, 2 במאי 2024 בגוף ראשון, באתר camp.mini-sites.net בגוף ראשון (ע"ר) | גיידסטאר - אתר התאגידים של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il "גיליתי דרך ייחודית ואפקטיבית לשמר את זיכרון השואה", באתר www.maariv.co.il, ‏2022-01-27 שגרירי השואה: "מי יספר את הסיפור של השורדים?", באתר mynetkfarsaba, ‏2024-05-02 שגרירי זיכרון בגוף ראשון ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שגרירי זיכרון בגוף ראשון".
היסטוריה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... היסטוריה היסטוריה של כדור הארץ ההיסטוריה האנושית היסטוריה עולמית ערוץ ההיסטוריה – ערוץ טלוויזיה אמריקאי היסטוריה (כתב עת) – כתב עת מדעי בנושא היסטוריה כללית