הצבע ארגמן (ספר)

הצבע ארגמן (באנגלית: The Color Purple) הוא רומן של הסופרת אליס ווקר משנת 1982. הספר זכה בפרס פוליצר לסיפורת, ובפרס הספר הלאומי. הוא עובד לסרט בשם זהה בכיכובה של וופי גולדברג. הספר כתוב כרומן מכתבים. הוא מתרחש ברובו באזורים כפריים של מדינת ג'ורג'יה בשנות ה-30, ומתייחס לסוגיות בחייהם של שחורים בדרום ארצות הברית, לרבות מעמדם החברתי הנמוך, דיכוי כלכלי, וגזענות. הספר נמצא ברשימת מאה הספרים הכלולים ביותר ברשימות ספרים אסורים בבתי ספר בארצות הברית, הנערכת על ידי האגודה האמריקאית לספרנות, בגלל שפה בוטה בתיאורי אלימות. סילי, מספרת וגיבורת הסיפור, היא נערה שחורה בת 14, עניה וחסרת השכלה, המתגוררת באזור נידח בג'ורג'יה. סילי מתחילה לכתוב מכתבים לאלוהים, כי אביה, אלפונסו, מכה ואונס אותה. אלפונסו כבר הכניס את סילי להריון פעם, והיא ילדה בת, אותה אביה כנראה הרג וקבר ביער. סילי יולדת תינוק שני, אשר גם אותו אלפונסו לוקח. אמה של סילי נופלת חולה על משכבה, ומתה. אלפונסו מביא הביתה אישה חדשה, אך ממשיך להתעלל בסילי. סילי ואחותה הקטנה, נטי - ילדה נבונה ויפה - לומדות כי גבר הידוע רק כ"מר ___" רוצה להתחתן עם נטי. למר ___ יש מאהבת בשם שוג אייברי, זמרת ברים חושנית. סילי מוקסמת ממנה, ומרבה להסתכל על תמונתה. אלפונסו לא מרשה לנטי להתחתן עם מר ___, אך מציע לו את סילי "המכוערת" במקום. מר ___ לבסוף מסכים, וסילי נאלצת להתחיל בחיים חדשים של נישואים נטולי אהבה או שמחה. נטי בורחת מבית אביה, ומוצאת מחסה בביתה של סילי, שם מר ___, שעדיין חושק בנטי, רודף אותה ומטריד אותה מינית. נטי נסה משם, וכשסילי לא שומעת ממנה יותר, היא מניחה שהיא כבר לא בחיים. אחותו של מר ___, קייט, מרחמת על סילי, ומייעצת לה להשיב מלחמה מולו, במקום להיכנע להתעללות מצידו. הרפו, בנו של מר ___, מתאהב בנערה חיננית וגדולת ממדים, סופיה. שוג אייברי מגיעה העירה כדי להופיע, אך לסילי אין רשות ללכת להופעה. סופיה נכנסת להריון, והיא והרפו נישאים. סילי משתאה אל מול ההתנגדות של סופיה אל מול כל ניסיון של הרפו או מר ___ להתייחס אליה כנחותה. למרות ניסיונות חוזרים ונשנים של הרפו להכות אותה עד כדי כניעה נכשלים, כיוון שהיא חזקה ממנו מבחינה פיזית. שוג נהיית חולה, ומר ___ לוקח אותה לביתו. בהתחלה, שוג מבזה את סילי, אך השתיים נהיות חברות לאחר שסילי סועדת את שוג בעת מחלתה. סילי מפתחת רגשות כלפי שוג, ומרגישה משיכה מינית אליה. על סופיה נמאסים מאמציו של הרפו להכניע אותה, והיא עוזבת את הבית יחד עם ילדיה. כעבור מספר חודשים, הרפו פותח בר ושוג מופיעה שם כל ערב. סילי ממשיכה להרגיש מבולבלת בשל רגשותיה כלפי שוג. גם לאחר שהחלימה, שוג מחליטה להישאר בביתו של מר ___, כי היא גילתה שהוא מכה את סילי כשהיא לא שם. היחסים בין שוג וסילי נהיים יותר ויותר אינטימיים, ושוג מתחילה לשאול את סילי שאלות על סקס. סופיה מגיעה לביקור, ורבה עם חברתו החדשה של הרפו, סקוויק. יום אחד כאשר היא מסתובבת במרכז העיירה, אשת ראש העיר מציעה לסופיה שאחת מבנותיה תבוא לעבוד אצלה כמנקה, וסופיה עונה לה בסירוב תקיף. ראש העיר סוטר לה בגין חוצפתה, והיא מרביצה לו חזרה, ונשלחת לבית הסוהר. סקוויק מנסה להביא לשחרורה אך מעלה קש. סופיה נשפטת, ונגזר עליה לעבוד כמשרתת בביתו של ראש העיר למשך 12 שנה. שוג, שבינתיים יצאה לסיבוב הופעות, חוזרת עם בעלה החדש, גריידי. כשהיא וסילי נפגשות שוב, מתפתחת ביניהן מערכת יחסים מינית, והשתיים מרבות לישון ביחד. שוג שואלת את סילי על אחותה, נטי, וסילי מספרת לה שהיא מאמינה שנטי מתה, כיוון שהיא הבטיחה לכתוב לה, ומעולם לא כתבה. שוג מגלה לסילי שהיא ראתה את מר ___ מחביא מכתבים מסתוריים אשר הגיעו בדואר. שוג מצליחה למצוא את אחד המכתבים, והן רואות שהוא אכן מנטי. הן ממשיכות לחפש, ומוצאות עשרות מכתבים שנטי שלחה לסילי במהלך השנים. סילי, שרגשותיה עולים על גדותיהם, קוראת את המכתבים לפי הסדר, ותוהה לעצמה כיצד תמנע מלרצוח את מר ___. על פי המכתבים, נטי חברה לזוג מיסיונרים, סמואל וקורין, ונסעה עמם לאפריקה כדי להפיץ את תורת הנצרות. לזוג שני ילדים מאומצים, אוליבייה ואדם. קורין מציינת לנטי כמה הילדים דומים לה, ותוהה אם יש לנטי ולסמואל עבר משותף. כשחשדותיה גוברים, היא מנסה להגביל את מעורבותה של נטי בענייני משפחתה. לימים, נמאסים על נטי חיי המיסיונריות, אך היא נשארת עם הזוג כי בריאותה של קורין התדרדרה קשות. היא מבקשת מסמואל שיספר לה באילו נסיבות הוא אימץ את שני הילדים, וכשהוא מספר לה, היא מבינה כי אלו ילדיה של סילי. היא גם מגלה כי אלפונסו הוא לא אביהן הביולוגי, אלא רק אביהן החורג, והוא סיפר להן שהוא אביהן כי רצה לרשת את הבית והאדמה אשר היו שייכים לאמן. אביהן האמיתי נרצח בלינץ' על ידי לבנים אשר התרעמו על הצלחת בית העסק שלו. נטי מספרת לקורין וסמואל שהיא הדודה הביולוגית של הילדים. קורין מסרבת להאמין לה, בתחילה, אך לפני מותה מקבלת את האמת. סילי מעמתת את אלפונסו עם הסיפור, והוא מודה במעשיו. ערב אחד, סילי משחררת סוף-סוף את זעמה המצטבר, ומתריסה במר ___ על כל ההתעללות שהערים עליה במהלך השנים. שוג מודיעה שהיא וסילי עוזבות, ועוברות לטנסי. סקוויק מחליטה להצטרף אליהן. בטנסי, סילי מתחילה לעבוד בתור תופרת ומעצבת בגדים, ומפתחת עסק. כשהיא חוזרת לביקור בג'ורג'יה, היא לומדת שמר ___ שינה את דרכיו, ושאלפונסו נפטר, ושהרכוש שלו עבר לבעלותה. היא מחליטה לחזור הביתה. בינתיים, נטי וסמואל נישאים, ומתכוננים לחזור לארצות הברית. לפני חזרתם, אדם מתחתן עם טאשי, אפריקאית צעירה, שעוברת - על פי המסורת המקומית - השחתת איבר המין הנשי כואבת וצילוק פנים. מתוך סולידריות איתה, אדם עובר צילוק דומה. סילי ומר ___ משלימים, ומגלים שהם באמת נהנים אחת מחברת השני. עכשיו, כשהיא עצמאית כלכלית, רגשית, ורוחנית, סילי כבר לא מוטרדת מהרומנים ששוג מנהלת מדי פעם עם גברים צעירים יותר. סופיה נישאת בפעם השנייה, ואילו הרפו עובד אצל סילי בחנות. נטי חוזרת לארצות הברית יחד עם סמואל והילדים. סילי מתרגשת מהמפגש עם אחותה, ומציינת כי למרות ששתיהן התבגרו במהלך יותר משלושים שנות פרידה, היא לעולם לא הרגישה צעירה יותר. סילי: סילי היא הדמות הראשית, והיא חוותה דיכוי בידי גברים כל חייה. היא נאנסה על ידי אביה החורג, וילדה שני ילדים אשר נלקחו ממנה, כל זאת בעודה נערה. אביה מוסר אותה בנישואים למר ___, שלא באמת רצה אותה, אלא את אחותה, ונוסף מנהל רומן רב-שנים עם זמרת בלוז בשם שוג. שוג עוברת לגור עם סילי ומר ___, מה שמוביל למערכת יחסים מינית בין סילי לשוג. לשוג השפעה גדולה על סילי, וזו מאמצת את השקפות עולמה, אשר במהלך הזמן מובילים אותה לחיים עצמאיים. שוג לא רק גורמת לסילי להתנגד לאופן שמר ___ מתייחס אליה, אלא גם להבין שהיא לא מחויבת לנורמות התנהגותיות שהדת והחברה כופות תחת השם "חטא", ושזה לא סותר אמונה באלוהים או חיים רוחניים. שוג היא דמות מרכזית בכל ההתפתחויות בחייה של סילי, החל משחרורה ממר ___, עבור בהקמת העסק המצליח שלה, וכלה בגילוי עברה והמצאות בני משפחתה בחיים. נטי: נטי היא אחותה הצעירה של סילי, ונחשבת ליפה בין השתיים. מר ___ רצה את נטי, לא את סילי, וכשנטי ברחה מאביה האלים ובאה לשהות בביתם של סילי ומר ___, היא ספגה הטרדות מיניות מידיו, ונאלצה לברוח גם משם. נטי מבטיחה לסילי שתכתוב לה מכתבים, אך כשאלה לא מגיעים, סילי מאמינה שנטי כבר לא בחיים. למעשה, נטי פגשה סוג מיסיונרים, ונסעה עמם לאפריקה. קורין, האישה המיסיונרית, רואה דמיון בין ילדיה המאומצים לבין נטי, וחושדת שהם פרי יחסים קודמים בין נטי ובעלה. נטי, לעומת זאת, מבינה כי אולי אלה ילדיה הגנובים של סילי. נטי כותבת לסילי מכתבים תכופים, בהם היא מתארת כיצד גם באפריקה, כאשר אין הבדלים גזעניים באוכלוסייה, ישנם עדיין דיכויים מגדריים שנשים סובלות מהם קשות. לאחר מותה של קארין, נטי נישאת לסמואל, האלמן, ומביאה את משפחתה חזרה לג'ורג'יה כדי לפגוש שוב את אחותה ולהפגישה עם ילדיה, אחרי יותר מ-30 שנה. שוג אייברי: שוג היא זמרת בלוז שהיא גם המאהבת של מר ___. היא מתיידדת עם סילי, ומלמדת אותה להיות אישה עצמאית ואסרטיבית. היא הופכת לדמות מרכזית בחייה של סילי, ולימים השתיים מפתחות מערכת יחסים מינית ורומנטית הנמשכת כל חייהן, גם כאשר שוג לפעמים נעלמת לעיתים לסיבובי הופעות, או מנהלת רומנים עם גברים צעירים. שוג היא זו שמובילה את סילי לגלות את האמת על ילדיה, ולהשתחרר ממר ___. מר ___: שמו אלברט, אך במהלך הספר הוא ידוע תמיד כמר ___. הוא אלמן, ולו שלושה ילדים, והוא מחפש אישה שתטפל בהם ובביתו. הוא מבקש את ידה של נטי, אך מסתפק בסילי, ה"מכוערת". הוא מתעלל בסילי, כמו שאביה התעלל בה לפניו, ומכיוון שכך התנהלו כל חייה, היא אינה מבינה שייתכן אחרת. גם ילדיו מתייחסים אליה באופן שלילי, מכיוון שהיא אינה אמם הביולוגית, וכי הם רואים את דוגמת אביהם. כשמר ___ מביא הביתה את המאהבת שלו, שוג אייברי, סילי סועדת אותה במחלתה, ונוצרת קרבה גדולה ביניהן. בגלל השפעתה של שוג, מר ___ גם לומד להתייחס לסילי יותר טוב, ולבסוף אפילו משנה דרכיו לגמרי. 1985 - עיבוד קולנועי בהפקתו של סטיבן ספילברג, ובהשתתפותם של וופי גולדברג, דני גלובר ואופרה וינפרי. הסרט היה מועמד ל-11 פרסי אוסקר, אך לא זכה באף קטגוריה. 2005 - מחזמר ברודוויי שהתבסס על הסרט. המפיקים היו הארווי ויינשטיין, קווינסי ג'ונס, סקוט סנדרס ואופרה וינפרי, שגם הייתה משקיעה בפרויקט. המחזמר זכה בחמישה פרסי Outer Critics Circle לשנת 2006, וגם היה מועמד ל-11 פרסי טוני, אך הזכייה היחידה הייתה לשחקנית הטובה ביותר. 2008 - עיבוד לרדיו בעשרה פרקים בני 15 דקות, ב-BBC. ההפקה זכתה בפרס הדרמה המצטיינת של אקדמיית הרדיו של סוני. הספר יצא לאור בתרגום לעברית בשנת 1984, בהוצאת לדורי. היום, הוא עדיין זמין כ-e-book מהוצאה זו. ב-2012 תוכננה הוצאה מחודשת של הספר בהוצאת ידיעות ספרים, אשר פנו למחברת לקנות את הזכויות. ווקר סירבה לאפשר את ההוצאה כי לדבריה מדינת ישראל "אשמה באפרטהייד ורדיפה של העם הפלסטיני, גם בישראל וגם בשטחים הכבושים." ריאיון עם אליס ווקר לכבוד יום השנה ה-30 לצאת הספר: "גזענות, אלימות כלפי נשים, הם נושאים גלובליים" (באנגלית) הצבע ארגמן, באתר OCLC (באנגלית) הצבע ארגמן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מיה סלע, אליס ווקר אסרה לתרגם את ספרה "הצבע ארגמן" בטענה שישראל מדינת אפרטהייד, באתר הארץ, 20 ביוני 2012.