laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'יימס לין

ג'יימס תומאס לין (באנגלית: James Thomas Lynn;‏ 27 בפברואר 1927 – 6 בדצמבר 2010) היה איש הקבינט של ארצות הברית ופקיד ממשל אמריקאי. הוא כיהן כמזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית משנת 1973 עד 1975 וכמנהל משרד הניהול והתקציב משנת 1975 ועד 1977. לין נולד בקליבלנד שבמדינת אוהיו ב-27 בפברואר 1927, לפרידריך רוברט לין ולדורותי אסטל לין (לבית פטרסן). ב-1948 הוא סיים את חוק לימודיו בכבוד רב ביותר באוניברסיטת ווסטרן ריזרב (כיום "קייס ווסטרן ריזרב"), ובשנת 1951 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד. בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד היה לין העורך של כתב העת המשפטי של הרווארד. לין נישא לג'ואן מילר ב-5 ביוני 1954. היו להם שתי בנות ובן אחד. הוא עבד עבור משרד עורכי הדין ג'ונס דיי, משרד עורכי הדין הגדול ביותר בקליבלנד, הפך לשותף בחברה ב-1960 ועבד שם עד 1969, עת התמנה ליועץ המשפטי של מחלקת המסחר של ארצות הברית. ב-1971 הוא התמנה לתת מזכיר המסחר. הנשיא ריצ'רד ניקסון מינה את לין לתפקיד מזכיר השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית, מיום 2 בפברואר 1973 ועד 5 בפברואר 1975. הנשיא ג'רלד פורד, מחליפו של ניקסון, מינה אותו למנהל משרד הניהול והתקציב מיום 10 בפברואר 1975 עד ה-20 בינואר 1977. לין הצטרף למועצת המנהלים של חברת אטנה בשנות ה-70 של המאה ה-20 ושימש כיושב ראש ונשיאה שלה במהלך שנות ה-80. בשנים 1978–1988 היה לין ראש "מועצת העיר הפדרלית", מוסד ללא כוונת רווח החותר לפיתוח כלכלי בוושינגטון הבירה ושמשפיע רבות על הקונגרס של ארצות הברית. לין היה גם היועץ המשפטי של הוועדה הרפובליקנית הלאומית בשנת 1979 ונשיא קרן ג'יימס ס. בריידי הנשיאותית בתחילת שנות ה-80. בשנות ה-90 שימש לין כחבר במועצת המנהלים של מספר חברות, ביניהן חברת פייזר. כמו כן, לין היה עמית כבוד של מכון ברוקינגס. הוא נפטר משבץ מוחי בביתו בבת'סדה שבמרילנד, ב-6 בדצמבר 2010. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס לין בוויקישיתוף ג'יימס לין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) James Thomas Lynn, באתר NNDB Lynton, Stephen J. (September 26, 1978). "Former OMB Chief Is Named Federal City Council Head". The Washington Post. p. B3; Eisen, Jack (October 8, 1983). "Federal City Council Change". The Washington Post. p. B2 ג'אד מאוואד, James T. Lynn, Budget Director in Ford Administration, Dies at 83, באתר הניו יורק טיימס, 10 בדצמבר 2010
בועז בן משה

בועז בן משה (נולד ב-13 באוגוסט 1962) הוא מוזיקאי, מרצה, מורה למוזיקה, מלחין וגיטריסט ישראלי. בן משה נולד ב-13 באוגוסט 1962 בתל אביב לשחקנית עדנה פלידל ולמוזיקאי רפי בן משה. למד בבית הספר היסודי "יהודה המכבי". בן משה השתלם בצעירותו בנגינה בפסנתר אצל וולטר אופהויזר ושוש רייזמן; ובנגינה בגיטרה ככלי הנגינה המרכזי שלו אצל אגון קרטן, יוסי ירושלמי וגיל דור. בן משה כיהן כדקאן הפקולטה למוזיקה הרב-תחומית באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובוגר אוניברסיטת פנסילבניה. בין מוריו ניתן לציין את ריצ'רד וורניק, מרק קופיטמן, צבי אבני וג'ורג' קראמב. בועז הלחין מספר רב של יצירות להרכבים שונים. רוב יצירותיו האחרונות הוזמנו ובוצעו בידי מיטב התזמורות וגופי הביצוע בארץ: התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הערבית-יהודית של נוער מוסיקלי בישראל והתזמורת הקאמרית של חיל החינוך והנוער. בנוסף ליצירותיו הקונצרטנטיות, הוא מרבה לעבד ולהקליט מוזיקה קלה וג'אז. כמו כן יצירותיו בוצעו בפסטיבלים ובאירועים שונים: פסטיבל מספרי סיפורים, פסטיבל ישראל, פסטיבל צלילים במדבר ופסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון. בועז זכה בפרסים רבים, ביניהם פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים (2003), פרס מוזיקה ליטורגית (1993), פרס הלן וויס (1994), פרס בתחרות של מקהלת אמדיאוס, טורונטו (1993) ופרס ראשון בתחרות GTM בלוס אנג'לס. בועז בן משה שימש כמנהל האמנותי של חג המוזיקה הישראלית בין השנים 2012–2017. בעבר לימד בחוג למוזיקה באוניברסיטת חיפה והיה סגן מנהל לעניינים אקדמיים בבית הספר "רימון" לג'אז ומוזיקה בת זמננו. מדיה וקבצים בנושא בועז בן משה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בועז בן משה בועז בן משה, ברשת החברתית פייסבוק מתוך עמוד הפייסבוק של בועז בן משה בעז בן משה, באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
אלייז'ה מנאנגוי

אלייז'ה מוטונויי מנאנגוי (באנגלית: Elijah Motonei Manangoi; נולד ב-5 בינואר 1993) הוא אתלט קנייתי. אלוף העולם (לונדון 2017) וסגן-אלוף עולם (בייג'ינג 2015) בריצת 1500 מטר. מנאנגוי נולד בנארוק שבמערב קניה, אחד מבין חמישה אחים. אחיו הצעיר ג'ורג מנאנגוי הוא אלוף העולם עד גיל 18 בריצת 1500 מטר לשנת 2017. מנאנגוי הוא התחרה בריצת 400 מטר וקבע תוצאה של 46.5 שניות ב-2013. ב-2014 החליט לעבור להתחרות בריצות בינוניות. במשחקי חבר העמים 2014 סיים במקום ה-12 בריצת 1500 מטר. ב-2015 זכה באליפות קניה. באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בבייג'ינג זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר לאחר המנצח אסבל קיפרופ בתוצאה של 3:34.63 דקות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) פרש בשלב חצי הגמר. בתחרות ליגת היהלום במונקו ביולי 2017 שיפר את שיאו האישי כשקבע תוצאה של 3:28.80 דקות. תוצאה זו דירגה אותו תשיעי בכל הזמנים. באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית זהב בתוצאה של 3:33.61 דקות. בתחרות ליגת היהלום שנערכה באוגוסט 2018 בברמינגהאם שיפר את שיאו האישי בריצת 800 מטר לתוצאה של 1:44.15 דקות. באותו החודש זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר באליפות אפריקה באתלטיקה בשיא אליפות של 3:35.20 דקות. אצטדיון: ריצת 800 מטר - 1:44.15 דקות, אוגוסט 2018 ריצת 1500 מטר - 3:28.80 דקות, יולי 2017 ריצת מייל - 3:49.08 דקות, מאי 2017 אולם: ריצת 1000 מטר - 2:17.09 דקות, פברואר 2017 ריצת 1500 מטר - 3:37.62 דקות, פברואר 2017 מדיה וקבצים בנושא אלייז'ה מנאנגוי בוויקישיתוף אלייז'ה מנאנגוי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלייז'ה מנאנגוי, באתר olympedia.org אלייז'ה מנאנגוי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אלייז'ה מנאנגוי, באתר ליגת היהלום אלייז'ה מנאנגוי, באתר Track and Field (גברים) אלייז'ה מנאנגוי באתר all-athletics.com Eugene: More Gold than Ever in Pre Classic's Bowerman Mile, אתר ליגת היהלום, 9 במאי 2016 מנאגוי באתר המשחקים
ציאנוגן

ציאנוגן (Cyanogen) הוא התרכובת הכימית עם הנוסחה ( CN ) 2 {\displaystyle {\ce {(CN)2}}} . נוסחת המבנה שלו היא: N ≡ C − C ≡ N {\displaystyle {\ce {N{\equiv }C-C{\equiv }N}}} זהו גז רעיל, חסר צבע, עם ריח חריף. גז זה מגיב עם מתכות אלקליות כגון אשלגן ויוצר מלחים ציאניים. בהתרכבותו עם מימן הוא יוצר את החומצה הפרוסית. בהתרכבו עם ברום ייווצר ציאנוגן ברומיד. ציאניד ציאנוגן ברומיד חומצה פרוסית מדיה וקבצים בנושא ציאנוגן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות ברזיל בכדורגל 1998

אליפות ברזיל בכדורגל 1998 הייתה הפעם ה-42 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-25 ביולי 1998 והסתיימו ב-23 בדצמבר 1998. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. אמריקה פוטבול קלוב ופונטה פרטה היו הקבוצות שהעפילה מליגת משנה. בשלב ראשון נערכו 23 מחזורים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. 8 קבוצות העפילו להמשך התחרות. בהמשך הקבוצות התמודדו במשחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. לאור ריבוי המקרים בהם מפגש כפול לא העניק יתרון לאף קבוצה, העונה הוחלט שכל מפגש בשלבי הגמר יכלול שלוש משחקים. הקבוצה עם תוצאה טובה יותר בשלב הבתים שיחקה פעממים במגרשה הביתי. במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו. קורינתיאנס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השנייה בתולדות המועדון. בסיום העונה אמריקה מיניירו, גויאס, ברגנטינו ואמריקה (נאטאל) ירדו לליגת משנה. לקראת העונה החדשה לליגה הבכירה עלו גאמה ובוטפוגו (סאו פאולו). ויאולה, שחקנה של סנטוס כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. אדילסון שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
מסיושי סאן

מסיושי סאן (ביפנית: 孫 正義, בקוריאנית: 손정의 "סון ג'אונג אוּוִי"; נולד ב-11 באוגוסט 1957) הוא יזם טכנולוגיה, משקיע ונדבן קוריאני-יפני מיליארדר. הוא המייסד, יו"ר ומנכ"ל של הקונצרן היפני סופטבנק, מנכ"ל של סופטבנק מובייל, והיו"ר הנוכחי של תאגיד ספרינט. בנוסף ברשותו קבוצת בייסבול יפנית מקצוענית בשם סופטבנק הוקס. דורג כאחד מעשירי תבל, בפברואר 2021 הוערך הונו על ידי פורבס בכ-47.7 מיליארד דולר. מדיה וקבצים בנושא מסיושי סאן בוויקישיתוף מסיושי סאן, ברשת החברתית פייסבוק מסיושי סאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מסיושי סאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הגר רבט, האיש העשיר ביפן בדרך לקנות את כל העולם, באתר כלכליסט, 4 באוקטובר 2017 קתרינה ברוקר, ‏לאיש החזק של עמק הסיליקון קוראים מסאיושי סון והוא רוצה להמר ב-100 מיליארד דולר על העתיד, באתר גלובס, 1 במרץ 2019 הפרופיל של מסיושי סאן, באתר פורבס ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי דרום אפריקה – הודו

יחסי דרום אפריקה–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת דרום אפריקה לבין הרפובליקה של הודו. היחסים בין שתי המדינות צומחים בהתמדה מאז תום תקופת משטר האפרטהייד בדרום אפריקה בשנת 1994. לשתי המדינות קשרים אסטרטגיים, תרבותיים וכלכליים קרובים. שתיהן מושבות בריטיות לשעבר וחברות בחבר העמים הבריטי. לשתי המדינות שותפות נרחבת בנושא האנרגיה. בשנת 2010 הודו ייבאה 1.4 מיליון טון פחם מדרום אפריקה, מה שהפך אותה לצרכן הגדול ביותר של פחם מהמדינה. בדרום אפריקה יש קהילה גדולה של הודים. מוהנדס קרמצ'נד גנדי (הידוע יותר כ"מהטמה גנדי") החל את הקריירה הפוליטית-משפטית שלו בדרום אפריקה, במטרה לשפר את חיי ההודים שחיו במדינה. ההודים תרמו למאבק הקונגרס הלאומי האפריקני נגד משטר האפרטהייד. ממשלת הודו הייתה מבקרת חריפה של ממשלת דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד, וסירבה לקיים עמה קשרים דיפלומטיים. שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים לאחר סיום משטר האפרטהייד ב-1994. שתי המדינות מקדמות קשרים ספורטיביים, בעיקר בנושא הקריקט, ונבחרות שתי המדינות מתארחות מדי פעם במדינה אחרת ומתחרים. הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות גדל מ-3 מיליון דולר בשנים 1992–1993 ל-4 מיליארד דולר בשנים 2005–2006, ושתי הממשלות התמקדו במסחר הדו-צדדי ההולך וגדל עד ל-12 מיליארד דולר עד שנת 2010. מטילי זהב מהווים שליש מהייבוא של הודו מדרום אפריקה. לשתי המדינות שיתוף פעולה צבאי, סחר בנשק ותרגילים צבאיים משותפים. מדיה וקבצים בנושא יחסי דרום אפריקה – הודו בוויקישיתוף India, China take 50 pct of S.Africa Feb coal, רויטרס, ‏10-03-2010 מארק דמט, דרום אפריקה מחבקת את 'דודה' הודו, באתר BBC, ‏14-09-2006 סודהא רמאצ'נדרן, India pushes people power in Africa, אסיה טיימס, ‏13-07-2007 India, South Africa discuss enhanced defence synergy, The Economic Times, ‏10-09-2007
שועל-מעופף

שועל-מעופף (שם מדעי: Pteropus), המכונה גם עטלף השועל המעופף, הוא סוג של עטלפים ממשפחת עטלפי הפירות המכונים בשם זה עקב פניהם דמויי השועל. בסוג זה מינים רבים. אלו מהעטלפים הגדולים ביותר בעולם ומוטת כנפיהם יכולה לעלות על מטר. משקלם מגיע ל-170 גרם עד 1.5 ק"ג, כשהגדול ביותר הוא המין שועל-מעופף ענק (Pteropus vampyrus) - אחד מהגדולים שבעטלפים, עם מוטת כנפיים של 1.7 מטר (170 סנטימטר). עטלפים אלה בעלי חוטם מוארך, עיניים בולטות זהובות, אוזניים קטנות, ועורף צבוע בזהוב או חום. הם נתלים הפוכים על ענפים במשך היום ויוצאים לחפש מזון בלילות. הם מתקהלים סביב יערות טרופיים, ביצות מיוערות או מטעים, וניזונים רק מפירות ומצוף. תפוצתם היא ממזרח אפריקה ואיי האוקיינוס ההודי, להודו, דרום-מזרח אסיה, גינאה החדשה ואוסטרליה ובכמה מאיי האוקיינוס השקט. Pteropus alecto Pteropus caniceps Pteropus argentatus Pteropus chrysoproctus Pteropus cognatus Pteropus fundatus Pteropus rayneri Pteropus rennelli שועל-מעופף ממושקף (Pteropus conspicillatus) Pteropus ocularis Pteropus aruensis Pteropus keyensis Pteropus livingstonii Pteropus melanopogon Pteropus loochoensis שועל-מעופף מריאנה (Pteropus mariannus) Pteropus pelewensis Pteropus ualanus Pteropus yapensis Pteropus melanotus Pteropus lombocensis שועל-מעופף קרוליין (Pteropus molossinus) שועל-מעופף רודריג (Pteropus rodricensis) Pteropus neohibernicus שועל-מעופף אלדברה (Pteropus aldabrensis) Pteropus niger שועל מעופף מדגסקרי (Pteropus rufus) שועל-מעופף סיישל (Pteropus seychellensis) Pteropus voeltzkowi שועל-מעופף ביסמרק (Pteropus capistratus) Pteropus personatus Pteropus temminckii Pteropus macrotis Pteropus pohlei שועל-מעופף אפור-ראש (Pteropus poliocephalus) Pteropus insularis Pteropus nitendiensis Pteropus pilosus - נכחד Pteropus pselaphon Pteropus tokudae - נכחד שועל-מעופף פסיפי (Pteropus tonganus) Pteropus tuberculatus - ייתכן שנכחד Pteropus vetulus Pteropus anetianus Pteropus samoensis Pteropus gilliardorum Pteropus mahaganus שועל-מעופף אדום קטן (Pteropus scapulatus) Pteropus woodfordi Pteropus admiralitatum Pteropus brunneus - נכחד Pteropus dasymallus Pteropus faunulus Pteropus griseus Pteropus howensis Pteropus hypomelanus Pteropus ornatus Pteropus pumilus Pteropus speciosus Pteropus subniger - נכחד שועל-מעופף הודי (Pteropus giganteus) Pteropus intermedius שועל-מעופף ליילי (Pteropus lylei) שועל-מעופף ענק (Pteropus vampyrus) Pteropus allenorum - נכחד Pteropus coxi - נכחד מדיה וקבצים בנושא שועל-מעופף בוויקישיתוף שועל-מעופף, באתר ITIS (באנגלית) שועל-מעופף, באתר NCBI (באנגלית) שועל-מעופף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שועל-מעופף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שועל-מעופף, באתר GBIF (באנגלית) שועל-מעופף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גויאס (כדורגל)

גויאס (פורטוגזית: Goiás Esporte Clube) הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר גויאניה שבברזיל. המועדון משחק בסרייה ב' שהיא הליגה השנייה בברזיל. המועדון הוקם בשנת 1943 ושיחק באליפות גויאס. במהלך השנים הוא זכה 27 פעמים באליפות גויאס. בשנת 1973 הוא לראשונה העפיל לליגה הבכירה בברזיל. במרוצת השנים הקבוצה ירדה מספר פעמים לסרייה ב', אך הייתה חוזרת תוך מספר עונות לליגה הבכירה. בשנת 1990 הקבוצה זכתה במקום השני בגביע ברזיל. בשנת 2005 הוא הגיע למקום השלישי בליגה הבכירה. ברזיל ז'וסואה ברזיל גראפיטה ברזיל וליטון ברזיל דוגלאס פריירה מדיה וקבצים בנושא גויאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גויאס (בפורטוגזית) גויאס, ברשת החברתית פייסבוק גויאס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גויאס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עכבר חגבים

עכבר חגבים (שם מדעי: Onychomys) הוא סוג של מכרסם מדברי הניזון בעיקר מחרקים ועקרבים ארסיים. למרות השם הוא איננו עכבר אמיתי, ולא שייך למשפחת העכבריים אלא למשפחת האוגריים. אורך עכברי החגבים 9–13 סנטימטרים, והם בעלי פרווה אפורה עד זהובה, ראשם גדול ואוזניהם ורודות, הם בעלי כפות גדולות ושיניים חדות, והם יכולים לקפץ מהר יותר מעכברים רגילים. עכברים אלה גם יודעים לעמוד על שתי רגליים ולצעוק בחוזקה כדי להזהיר יריבים המתקרבים לטריטוריה שלהם. הם אוכלים פרוקי-רגליים שונים כמו חגבים, חיפושיות, טרנטולות, נדלים ועקרבים, כולל המין הקטלני עקרב צהוב אריזוני. העכברים חסינים לארס העקרבים, אך עקרבים גדולים יכולים להילחם בהם עם הצבתות עד שהם יעזבו. בנוסף הם יטרפו עכברים קטנים מהם או יצורי מדבר אחרים. תפוצת מכרסמים אלה היא מקנדה ועד מקסיקו בבתי גידול יבשים כמו ערבות, פרריה ומדבריות של קקטוסים. עכבר חגבים מירן (Onychomys arenicola) עכבר חגבים צפוני (Onychomys leucogaster) עכבר חגבים דרומי (Onychomys torridus) מדיה וקבצים בנושא עכבר חגבים בוויקישיתוף עכבר חגבים, באתר ITIS (באנגלית) עכבר חגבים, באתר NCBI (באנגלית) עכבר חגבים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) עכבר חגבים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) עכבר חגבים, באתר GBIF (באנגלית) עכבר חגבים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אליפות ברזיל בכדורגל 1999

אליפות ברזיל בכדורגל 1999 הייתה הפעם ה-43 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-24 ביוני 1999 והסתיימו ב-22 בדצמבר 1999. בתחרות השתתפו 22 קבוצות. גאמה ובוטפוגו (סאו פאולו) היו הקבוצות שהעפילה מליגת משנה. בשלב ראשון נערכו 21 מחזורים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. 8 קבוצות העפילו להמשך התחרות. בהמשך הקבוצות התמודדו במשחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. כמו בעונה הקודמת מפגשים בשלבי הגמר כללו שלוש משחקים. הקבוצה עם תוצאה טובה יותר בשלב הבתים שיחקה פעמיים במגרשה הביתי. במהלך שלב הבתים של האליפות עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו. קורינתיאנס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה שלישית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות. בשנת 1999 הוחלט שקביעת היורדות תתבצע על סמך שקלול תוצאות בעונת 1999 ו-1998. כל הקבוצות המשתתפות הסכימו עם הנושא. בסיום העונה, בהתאם לתוצאות קבוצת גאמה הייתה אמורה להישאר בליגה גם לעונת שנת 2000. אומנם, במהלך האליפות סאו פאולו שיתפה במשחקיה שחקן שלא היה לו זכות לשחק עבור הקבוצה. לאחר ביטול תוצאות של משחקים אלו וחישוב מחדש התברר שגאמה צריכה לרדת ליגה. מנהלי הקבוצה לא הסכימו עם הקביעה ופנו לבית משפט. כתוצאה מהעדר החלטות בבית המשפט לא היה ניתן להתחיל אליפות ברזיל בכדורגל 2000 במועד וכתוצאה מכך, נערכה תחרות במתכונת אחרת. ג'ולרמה, שחקנה של אתלטיקו מיניירו כבש 28 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות. מרסליניו קריאוקה שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה. נתונים מאתר rsssf נתונים מאתר futpedia
אוגרי העולם החדש

אוגרי העולם החדש (שם מדעי: Sigmodontinae) היא תת-משפחה במשפחת האוגריים של מכרסמים החיים באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. מכרסמים אלה דומים לחולדות או עכברים עגלגלים ובעלי ראשים גדולים עם אוזניים ורודות גדולות, עיניים גדולות וכפות גדולות. אורכם 6–30 סנטימטרים ומשקלם 7–140 גרם. הם מותאמים לטיפוס על עצים ופעילים בלילות. חלק מהמינים הסתגלו לאזורים מימיים והם בעלי זנב ארוך וכפות גדולות ומשוטות העוזרות להם לשחות. מינים אלו מצויים באמריקה המרכזית ולאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה הגיעו גם לאמריקה הדרומית, שם רובם חיים היום. הם אוכלי זרעים, אוכלי כל וחלקם טורפים חסרי חוליות קטנים או אף דגים. אוגר יער הררי מדיה וקבצים בנושא אוגרי העולם החדש בוויקישיתוף אוגרי העולם החדש, באתר ITIS (באנגלית) אוגרי העולם החדש, באתר NCBI (באנגלית) אוגרי העולם החדש, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אוגרי העולם החדש, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
יצחק די לאטיש

יצחק די לאטיש (de Lattes) הוא שמם של מספר אישים. האם התכוונתם ל... יצחק בן יהודה די לאטיש – מן הראשונים, עמד בקשרי מכתבים עם הרשב"א יצחק בן יעקב די לאטיש – נכדו של רבי יצחק בן יהודה, מחבר הכרוניקה "שערי ציון" יצחק בן עמנואל די לאטיש – רב איטלקי בן המאה ה-16, הורה על הדפסת הזוהר
מקבץ דיור

מקבץ דיור (בישראל מוכר גם בשם בית גיל הזהב) הוא נכס המשמש כמרכז מגורים מסובסד לאוכלוסיות הזכאיות לכך על פי הגדרות הגוף המסבסד. במדינת ישראל הזכאות למגורים במקבצי דיור נקבעת על ידי משרד הקליטה ומשרד השיכון, וכוללת בעיקר עולים חדשים וקשישים מחוסרי אמצעים שאינם סיעודיים. מקבצי הדיור הם חלק מהדיור הציבורי ונמצאים באחריות משותפת של משרד הקליטה והעלייה ומשרד הבינוי והשיכון. בשנת 2016 פעלו בישראל 116 מקבצי דיור באחריות משהב"ש ובהם 11,688 יחידות דיור, ובאחריות משרד הקליטה כ-11,000 יח"ד. בשנת 2008 הייתה ההוצאה על מקבצי דיור ומרכזי קליטה של משרד הקליטה בלבד כ-371 מיליון ש"ח, ששיעורם כ-30% מתקציב משרד הקליטה לאותה שנה. בשנת 2011 הסתכמה ההוצאה של משרד הקליטה על מקבצי דיור בכ-778 מיליון ש"ח, 412 מיליון ש"ח מתוכם יועדו להשלמת שכר דירה לנזקקים, ו-366 מיליון ש"ח יועדו למקבצי דיור ואתרי קליטה לעולים. מספר יחידות הדיור במקבצי דיור עולה מדי שנה ומקבצי דיור מתוכננים ונבנים על בסיס קבוע כחלק מענף הבניה בישראל. בממוצע כוללים מקבצי הדיור 50–100 דירות. מקבצי דיור גדולים מגיעים גם עד 350 דירות. שליש מהדירות במקבצים הן דירות שני חדרים בשטח כ-40 מ"ר המיועדות לזוגות, ושני שלישים דירות חדר או חדר וחצי בשטח כ-25 מ"ר המיועדות ליחידים. בנוסף, בכל מקבץ קיימת דירת 3 חדרים בשטח כ-70 מ"ר המיועדת לאם הבית. מקבצי הדיור כוללים שטחים ציבוריים, חלקם במסגרת מרחבים מוגנים, הכוללים מועדון, חדרי חוגים, ספרייה ומשרד. בחלק ממקבצי הדיור גם גינות ומדשאות. לכל מקבץ דיור צוות הכולל אם בית, כונן, עובד סוציאלי, איש תחזוקה, רכז חברתי, מטפל בקשישים וגנן. מקבצי הדיור בישראל מתופעלים על ידי חברות ממשלתיות ופרטיות. בין החברות המתפעלות מקבצי דיור: אריאל - המרכז לקיום וחקר הגיל השלישי עמיגור עמידר פרזות שחק שלו ובניו שקמונה איילון חברה לביטוח אמות לחברה המתפעלת מקבץ דיור הסכם מול המשרד הרלוונטי. ההסכם קובע את הסכום אותו ישלם המשרד בגין כל יחידת דיור. על פי משרד המשפטים התשואה הראויה למפעילים היא 8% לשנה, אולם בפועל במקרים רבים מושגת אף תשואה גבוהה יותר. באופן כללי, זכאים לגור במקבצי דיור עולים חדשים עד 15 שנה מעלייתם לישראל וקשישים. ברוב המקרים הזכאים הם מחוסרי אמצעים ומקבלים קיצבת זיקנה והשלמת הכנסה. מסמך רקע לדיון בנושא מקבצי דיור, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 2002 צח בן-יהודה, מקבצי דיור מוגן מוזל לקשישים, באתר הכנסת, ‏30 במרץ 2016. אלי ברדנשטיין, דוח המבקר: ליקויים בשכירת מרכזי קליטה, באתר nrg‏, 6 במאי 2009. מיכה לינדנשטראוס, דוח שנתי 59ב לשנת 2008, באתר מבקר המדינה, ‏מאי 2009. בסיס תקציב המשרד לקליטת העלייה 2011, באתר משרד העלייה והקליטה. עופר אשטוקר, בתיכנון: מקבץ דיור לקשישים ועולים בן 11 קומות יוקם ברובע ח', באתר אשדודנט, ‏23 במרץ 2017. יניב אוחנה, החלה בניית מקבץ הדיור לעולים, באתר עיריית ראשון לציון, ‏5 באוגוסט 2013 (ארכיון). שרת הקליטה חונכת מקבץ דיור חדש בלוד, באתר ישראל ביתנו, ‏10 בספטמבר 2012(הקישור אינו פעיל). עמידר, מקבצי דיור: יחידות דיור לאוכלוסיית הקשישים העצמאים, באתר עמידר. זהר שלפמן, מקבצי דיור לעולים, באתר משרד המשפטים, ‏2008. שומת מקרקעין מקיפה מקבץ דיור, חלק מחלקות 7–10 ו-41 בגוש 17789, ‏26 במרץ 2015. רנית נחום-הלוי, כך מנצלים היזמים את מקבצי הדיור כדי לגבות מאות מיליוני ש', באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2013. משרד העלייה והקליטה, נוהל זכאות והקצאת דיור ציבורי לעולים, באתר משרד העלייה והקליטה, ‏1 בינואר 2009.
כביש 574

כביש 574 הוא כביש אורך אזורי בצפון-מזרח השרון. הכביש מתחיל בזמר, עובר בבאקה אל-גרבייה ונגמר בצומת משמר הגבול במפגש עם כביש 65. אורכו של הכביש הוא 15.2 ק"מ. מדרום לזמר, בשטחי הרשות הפלסטינית, קיים תוואי כביש נוסף שהיווה חלק מכביש 574. תוואי כביש זה מתחיל בעזון וחוצה את טולכרם. אורכו 28 ק"מ.
קברנון מהנדס

קברנון מהנדס המכונה לעיתים גם קרנון מהנדס (שם מדעי: Pholidichthys) הוא סוג של דגים ימיים שהוא הסוג היחיד במשפחה קברנונים מהנדסים (Pholidichthyidae). בסוג זה שני מינים בלבד. למרות שמם אין להם כל קשר לקברנוניים או לקרנוניים אלא לקבוצת דמויי-אצטגנון, בה הצלופחוליים והאצטגנוניים. אורכם של דגים אלה 60 ס"מ והם בעלי פסים צהובים לאורך גופם השחור. הראשים גדולים ובעלי שפתיים גדולות והפנים מזכירות מעט פני קברנון. הם כמעט חסרי סנפירים למעט הסנפיר הגבי הארוך. הצעירים שונים מאוד מהבוגרים ונראים כדגים קטנים מפוספסים בשחור לבן ובעלי שפתיים גדולות הניזונים מפלנקטון. כדי להתגונן מטורפים הם מתקבצים יחדיו וגם מזכירים במראה את השפמיתיים הארסיים החיים באותם אזורים. דגים אלה חיים בשוניות אלמוגים במערב האוקיינוס השקט. הצעירים חיים במחילות אותם בונים הבוגרים שאינם יוצאים כמעט החוצה. מקור תזונתם של הבוגרים אינו ידוע, אך ייתכן שהוא מבוסס על צאצאיהם. משפחה קברנונים מהנדסים (Pholidichthyidae) סוג קברנון מהנדס (Pholidichthys) מין Pholidichthys anguis מין קברנון מהנדס לאוקוטניה (Pholidichthys leucotaenia) מדיה וקבצים בנושא קברנון מהנדס בוויקישיתוף קברנון מהנדס, באתר ITIS (באנגלית) קברנון מהנדס, באתר NCBI (באנגלית) קברנון מהנדס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קברנון מהנדס, באתר GBIF (באנגלית)
זיקית קצרת-קרן

זיקית קצרת-קרן (שם מדעי: Calumma brevicorne) היא מין של זיקית החיה במדגסקר והיא בעלת עטרה גדולה ומגושמת המזכירה ברדס של כומר, מה שנתן לה את שמה. אורכה של הזיקית 70–90 מ"מ ולעיתים עד 350 מ"מ. היא בעלת גוף ירוק בהיר עם עיניים גדולות מתגלגלות וחוטם קטן. ה"קרן" שלה מגיעה רק לאורך 2 מ"מ. הפה גדול ובתוכו לשון ארוכה היכולה לנוע במהירות קדימה לעבר טרפה. הזנב יכול להתלפף על ענפים ואף להיתלות לזמן קצר. זיקית זו מותאמת לחיים על העצים והענפים של יערות מזרח מדגסקר. היא יכולה להסוות את עצמה במהירות הן מטורפים והן מטרפה הכולל חרקים שונים כמו חגבים ופרפרים. בלילות הזיקית פעילה פחות ונחה בין הענפים ומשנה את צבעה. אין סכנה לזיקית אך חלק מביציה נאכלות על ידי חולדה שחורה שחדרה למדגסקר. Calumma brevicorne brevicorne Calumma brevicorne tsarafidyi זיקית אמבר מדיה וקבצים בנושא זיקית קצרת-קרן בוויקישיתוף זיקית קצרת-קרן, באתר ITIS (באנגלית) זיקית קצרת-קרן, באתר NCBI (באנגלית) זיקית קצרת-קרן, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זיקית קצרת-קרן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקית קצרת-קרן, באתר GBIF (באנגלית) זיקית קצרת-קרן באתר הרשימה האדומה של IUCN
קרפדת רוריימה

קרפדת רוריימה (שם מדעי: Oreophrynella quelchii) היא מין קרפדה ממשפחת הקרפדיים הנפוצה באמריקה הדרומית האנדמית להר רוריימה שבוונצואלה, ברזיל וגיאנה. קרפדה זו היא קרובת משפחתה של קרפדת המפל החיה באותם אזורים. אורכה רק 20 מ"מ והיא בעלת גוף שחור אך הגרון והבטן צהובים. על גופה גבשושיות והיא בעלת ראש עגול ואצבעות רגליים חזקות וגדולות במיוחד. היא אינה יכולה כמעט לקפוץ. הקרפדה חיה ביערות לחים על הר רוריימה ועל הרי טפואי נוספים. לעיתים היא חיה גם בין הסלעים אך אינה חיה במים כלל אלא בין הענפים. היא נמלטת מטורפים כמו נחשים על ידי קיצה למטה. אוראופרינלה מקונלי - קרפדה דומה מאותו אזור מדיה וקבצים בנושא קרפדת רוריימה בוויקישיתוף קרפדת רוריימה, באתר ITIS (באנגלית) קרפדת רוריימה, באתר NCBI (באנגלית) קרפדת רוריימה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קרפדת רוריימה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) קרפדת רוריימה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרפדת רוריימה, באתר GBIF (באנגלית) קרפדת רוריימה באתר הרשימה האדומה של IUCN