קיטל

קיטל ("גלימה" ביידיש) או "סַרְגֶנֶס" (ביידיש מערבית) היא גלימה לבנה שלובשים יהודים אשכנזים דתיים במועדים מיוחדים, בליל הסדר ובימים נוראים. לפי דעה אחת הקיטל מסמל ניקיון מן החטא כמו המלאכים. לפי סברה שנייה הקיטל נועד לעורר את האדם אל התשובה, משום שהקיטל מזכיר לו את יום המיתה בהיותו דומה לתכריכי המת. אכן יש שנהגו ללבוש קיטל התפור מכל עבריו ללא כפתורים ועיטורים, בדומה לתכריכים. טעם נוסף הוא שהקיטל נועד למשוך חסד ורחמים על האדם, שכן הצבע הלבן קשור למידת החסד. לבישת הקיטל מוזכר בפירוש המפה של הרמ"א על השולחן ערוך לגבי יום הכיפורים. בקהילות מסוימות לובשים קיטל ביום הכיפורים בלבד כעיקר המנהג, אך בקהילות רבות מתקשר מנהג לבישת הקיטל לכלל הימים הנוראים ועל כן לובשים אותו גם בראש השנה; כך הוא המנהג בעיקר בקהילות "אשכנז המערבי" (מערב אירופה), ובמיעוט מקהילות מזרח אירופה (בהן חסידויות מסוימות). אולם רוב החסידים וקהילות אשכנז המזרחיים נוהגים שמלבד בעלי התפילה, בעל התוקע והמקריא (ולעיתים גם הכוהנים), הלובשים קיטל גם בראש השנה, כלל הציבור אינו לובש קיטל בראש השנה אלא ביום כיפור בלבד. יש קהילות מסוימות, בעיקר מחסידי פולין (כגון גור), שאף ביום כיפור אינם לובשים קיטל. יש הנוהגים גם כי שליח הציבור לובש קיטל במהלך תפילות הושענא רבה, משום שיום זה נחשב ליום החיתום האחרון של ימי הדין. בחסידויות ירושלמיות וכן בחסידות סלונים נוהגים כולם ללבוש קיטל בהושענא רבה. יש מנהגים נוספים בהם שליח הציבור לובש קיטל גם במהלך תפילת מוסף של שמיני עצרת, בו נאמרים פיוטי הגשם, ובמהלך תפילת מוסף של יום-טוב ראשון של פסח, כאשר נאמרת תפילת טל. בנוסף, רבים נוהגים ללבוש קיטל במהלך ליל הסדר. יש סברה שאומרת כי הדבר נעשה כדי להבטיח שלא יהיה שום פירור של חמץ על הבגד, מה שמתאים רק לקיטל אותו נוהגים ללבוש ביום הכיפורים שהוא יום צום. על-פי מנהגים רבים, האדם לובש את הקיטל לראשונה בהיותו חתן, מתחת לחופה. צבעו הלבן מסמל טהרה ואיחוד עם הכלה שגם צבע בגדיה לבן. הסבר נפוץ אחר גורס שהדבר בא לרמז על כך שביום הנישואין נמחלים כל עוונותיו של האדם, בדומה לימים הנוראים. כן מובא הטעם להזכיר לחתן את יום המיתה. המנהג ללבוש בגדים לבנים בחתונה מוזכר כבר אצל הרב אהרון הכהן מלוניל בספר אורחות חיים. מנהג חב"ד ללבוש קיטל אחת בשנה בלבד, ביום הכיפורים או תחת החופה. לפיכך חתן הלובש קיטל ביום חופתו, אינו לובשו שוב ביום הכיפורים שלאחריו. בקהילות אשכנז המערבי גם נוהגים שאינו לובש קיטל בשנה הראשונה של הנישואין, אבל מאחר שלא נוהגים ללבוש קיטל בחתונה, צריכים לומר שזה בגלל טעם אחר. הקיטל של הליטאים עשוי מבד רגיל, בדומה לחלוק רופאים. החסידים הירושלמים לובשים כתונת פסים לבנה וחלק מחסידי סלונים לובשים קפוטה חלקה בצבע לבן. נהוג שעד גיל 20 לא לובשים קיטל בימים הנוראים מכיוון שעד גיל 20 אין בית דין של מעלה מענישים, ובהרבה קהילות נוהגים שרק מי שנשוי לובש קיטל. מדיה וקבצים בנושא קיטל בוויקישיתוף יהודית קגן, השמלה הלבנה שלי: למה לובשים לבן ביום כיפור?, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 8 באוקטובר 2024 שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תר"י, סעיף ד' כן נהג הרבי מליובאוויטש (מקור: הערות התמימים ואנ"ש מוריסטאון תשנ"ד גיליון ט"ו (תשיז) עמ' 17 אברהם לעוויזאהן, ספר מקורי מנהגים: הנהוגים בבני ישראל, הן מנהג טעות או איזה הנהגה טובה, עמוד 118 כן הוא מנהג חב"ד. ספר המנהגים חב"ד, מנהגי יום הכיפורים, עמוד 56. אך גם ברוב קהילות אלה, לובשים קיטל בראש השנה רק בתפילות שחרית ומוסף, אבל לא במנחה וערבית, לעומת יום כיפור שלובשים בכל התפילות. ראש השנה, ממנהגי החסידים, אתר דעת אֲשֶׁר בַּנַחַל חֵלֶק עד, היכל הקודש ברסלב אהרן הכהן מלוניל, אורחות חיים-חלק שני, ברלין תרס"ב, הלכות קידושין, סי' כא, באתר היברובוקס ספר המנהגים חב"ד, מנהגי יום הכיפורים ובמנהגי נישואין. מנהגי ישורון, נוא יארק תרמ"ח, עמ' 22 ישראל דוד הארפענעס, מקדש ישראל - ימים נוראים, סימן רע"ג, אלול תשס"ד