laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לוקיוס אלבינוס

לוקיוס אלבינוס (? - 69) היה נציב יהודה מטעם הקיסרות הרומית בין השנים 62 עד 64 לספירת הנוצרים. אלבינוס נשלח על ידי הקיסר נירון ליהודה עם מותו של הנציב הרומי פורקיוס פסטוס ב-62. בתקופתו גברו העושק, הניצול וגביית המסים המיוחדים שביהודה. יוסף בן מתתיהו מתאר כמי ש"לא הלך בדרכיו (של קודמו) ולא נבצר ממנו כל דבר נבלה, ונקל היה בעיניו לנהוג את משרתו בזדון ולמלא אוצרותיו כסף-המיסים, לגזול מכל איש את רכושו וגם להכביד על כל העם את עול המיסים, כי עוד מלאו לבו לקרוא דרור לאסורים אשר נתפשו במעשי שוד, בקחתו כופר מקרוביהם" (יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים, ספר ב' יד). למצב בעייתי זה תרמה העובדה שבלב האימפריה הרומית, במרכז השליטה ברומא, גברו השחיתויות, האינטריגות הפוליטיות ותפקוד לקוי של הסנאט. במצב כזה ניצלו הנציבים ביהודה, ובעיקר על רקע העובדה, שמידת הפיקוח על מעשיהם ודרכם הייתה רופפת, אם בכלל, כדי להתעשר על חשבון המקומיים, ולהציג, בעת הצורך, את היהודים כגורם מרדני, שאין להתייחס ברצינות לטענותיו (כגון אלה שהתגבשו כנגד הנציבים). המריבות וההתנגשויות הפנימיות בירושלים הפכו לדבר שבשיגרה, בעיקר בלטו בקנאותם ובטירוף התנהגותם ה"סיקריים", שלעיתים היו פושטים על כפרים שלמים ובוזזים את רכושם. מריבות, שגלשו לפסים אלימים, נרשמו גם בקרב משפחות הכהונה הגדולה והאצולה הצדוקית, וזאת על רקע העובדה שאגריפס השני, היה מרבה להחליף את הכהנים הגדולים. המצב בירושלים התדרדר עד כדי כך, שהכוהנים הגדולים ומשפחות האצולה שכרו כנופיות אלימות כדי לפגוע ובעם ולשלוט בירושלים. גורמים מרדניים ומשפחות הכהונה הגדולה בירושלים שיחדו את אלבינוס כדי שיאפשר להם לפעול באלימות בראש חוצות באין מפריע. המצב הביטחוני הבעייתי הגיע לידי כך ש"כל איש נבל אסף לו גדוד והתייצב בראשו כראש שודדים או כמושל עריץ ונושאי כליו עזרו לו לעשוק את האזרחים השקטים ... ועריצים (יהודים) רבים רדו בזדון וזרע החורבן העתיד נשלך אל האדמה" (יוסף בן מתתיהו שם). כישלונו של אלבינוס בנציבותו גרמו לשנאה רבה בקרב היהודים כנגדו, כמו שיוספוס מראה בכתביו ואף בימיו החל להתנבא נביא בשם ישוע בן חנניה, אשר ניבא על חורבן ירושלים, אולי כי נואש מדרך תפקודו של אלבינוס ותפקודה של ירושלים בכלל. ההיסטוריון פרופ' ישראל אלדד סובר שהדיונים של התנאים במרכז ההגדה הנאמרת בליל הסדר רומזים לוויכוחים המחתרתיים האם לתמוך במרד בר כוכבא או לא (לבסוף הוכרע שכן). אחד הקטעים המרכזיים בפרק זה הוא: צא ולמד מה ביקש לבן הארמי לעשות ליעקב לפי אלדד, אין מדובר בלבן הארמי המקראי אלא ברמז לאלבינוס הרומאי. תומכי המרד טענו שתוכניתה של רומא לייסד עיר אלילית על חורבות ירושלים (איליה קפיטולינה) היא השלמת התוכנית של אלבינוס ושל רומא כולה לחסל את היהדות.[דרוש מקור][מפני ש...] לאחר שירותו ביהודה מונה על ידי נירון לנציב של מאוריטניה של קיסריה, לאחר מותו של נירון העביר את נאמנותו לקיסר החדש גלבה שמינה אותו גם לנציב של מאוריטניה של טינגיס כך ששלט על כל מאוריטניה. לאחר רציחתו של גלבה העביר את נאמנותו לקיסר החדש אותו, עם פרוץ מלחמת האזרחים בין אותו לויטליוס ניסה לפלוש דרך מיצר גיברלטר להיספניה בייטיקה שהייתה תחת שליטתו של ויטליוס, קלוויוס רופוס מושל היספניה בייטיקה שלח שליחים מחיל המצב שהיה מוצב בפרובינקיה למאוריטניה לערער את נאמנותם של המאורים, כמו כן הפיצו את השמועה שאלבינוס מתכוון לקרוע את הפרובינקיה משלטון רומי ולעשותה ממלכה עצמאית ברשותו. לבסוף נרצח אלבינוס על ידי תומכי ויטליוס. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
This Is Sinatra Volume 2

This Is Sinatra Volume 2 הוא אלבום אותו הוציא הזמר האמריקני פרנק סינטרה בשנת 1958. זהו אלבום האוסף השני של הזמר ומכיל בתוכו שירים שהופיעו בסינגלים ובהקלטות בי-סייד, את האלבום ארגן נלסון רידל, שעבד עם סינטרה על כמה מאלבומי העבר שלו, אלבום זה הוא המשכו של האלבום המצליח, This Is Sinatra!. אלבום האוסף מכיל שבעה שירים חדשים שהוקלטו בשנת 1957 והם: "I Believe," "Everybody Loves Somebody," "It's the Same Old Dream," "Time After Time," "You'll Always Be the One I Love," "If You Are But a Dream," ו "Put Your Dreams Away". סינטרה הקליט את השירים האלה בשנות ה-40 ומכיוון שכולם עסקו בחלומות, קיימת האפשרות כי הם היו מיועדים לאלבום נושא שמעולם לא הגיע לכדי סיום. מזה שנים ארוכות שהאלבום אינו מופץ, והוא מופיע על תקליטור רק באוסף The Capitol Years המכיל מארז של 21 תקליטורים. האלבום הגיע למקום השמיני במצעד המכירות האמריקאי ולמקום השלישי במצעד המכירות הבריטי. Hey! Jealous Lover Everybody Loves Somebody Something Wonderful Happens In Summer Half as Lovely You're Cheatin' Yourself You'll Always Be The One I Love You Forgot All the Words How Little We Know Time After Time Crazy Love Wait for Me If You Are But a Dream So Long, My Love It's the Same Old Dream I Believe Put Your Dreams Away פרנק סינטרה - קולות נלסון רידל - מארגן, מנצח מידע על האלבום This Is Sinatra Volume 2 באתר MusicBrainz מידע על האלבום This Is Sinatra Volume 2 באתר AllMusic האלבום This Is Sinatra Volume 2 באתר Discogs
פונשל

פוּנשָל (בפורטוגזית: Funchal) היא העיר הראשית באיי מדיירה של פורטוגל. היא משמשת גם כבירת מחוז מדיירה והיא העיר הגדולה במחוז, עם אוכלוסייה של 111,892 תושבים. יחד עם הישויות העירוניות הסמוכות לה - קמרה דה לובוס, סנטה קרוס, מנישו וריביירה בראבה, גרים באזור פונשל 150,000 תושבים. היא נחשבת לעיר הפורטוגלית המאוכלסת ביותר מחוץ ליבשת אירופה בה נמצאת פורטוגל. פונשל ממוקמת במקום ייחודי על האי: "אמפיתיאטרון" טבעי מקיף את העיר, עם מדרונות קלים בתחילת נמל העיר שמתנשאים לגובה של 1,200 מטר. סביבת העיר מציבה לה מקלט טבעי והיא שמשכה את המתיישבים הראשונים להתמקם באזור. פונשל עיר קוסמופוליטית ונופה העירוני נודע בזכות הפארקים הרבים שנמצאים בשטחה. בעיר ישנם הרבה מלונות, כולל מלונות מהדרגה הגבוהה ביותר. פונשל היא בירת מחוז מדיירה במשך יותר מחמש מאות שנים, ושמה נגזר כנראה בגלל שבסביבתה ישנו שפע של גידולי שומר (פונשו בפורטוגזית). העיר נוסדה על ידי ז'ואו גונסלווש זארקו בשנת 1421, וקיבלה את התואר "עיר" בשנת 1508 על ידי מנואל הראשון, מלך פורטוגל. בתחילת המאה ה-15, מגלה הארצות הפורטוגלי אנטוניו פרננדש היה שליטה של העיר. במהלך המאה ה-16 פונשל נחשבה ליעד עצירה חשוב בין האינדים לעולם החדש. היא שימשה גם בתור שער הכניסה לסוכר ויין למדיירה. נמלה של העיר פונשל הוא הנמל העמוס והעסוק ביותר באי מדיירה. נמל התעופה כריסטיאנו רונאלדו שנקרא גם נמל התעופה פונשל, ממוקם במזרח העיר. ב-23 ביולי 2016 שונה השם הרשמי מ-"נמל התעופה מדיירה", לשמו של כוכב הכדורגל יליד העיר כריסטיאנו רונאלדו. גיברלטר גיברלטר, גיברלטר ג'רזי סנט הלייר, ג'רזי ארצות הברית הונולולו, הוואי, ארצות הברית ארצות הברית אוקלנד, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית ניו בדפורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית ישראל הרצליה, ישראל שווייץ לוצרן, שווייץ גרמניה לייכלינגן (אנ'), גרמניה דרום אפריקה קייפטאון, דרום אפריקה ברזיל סנטוס, סאו פאולו, ברזיל אוסטרליה מאריקוויל (אנ'), ניו סאות' ויילס, אוסטרליה אתר האינטרנט הרשמי של פונשל פונשל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פורטוגל ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחת ג'ונבלאט

משפחת ג'ונבלאט (לעיתים ג'ומבלאט; בערבית: جنبلاط או جمبلاط; תעתיק מדויק: ג'נבלאט או ג'מבלאט; במקור מכורדית: ג'אנבולאד, Janboulad) היא משפחה דרוזית רבת השפעה שהתיישבה בהרי הלבנון בסביבות המאות ה-15 וה-16, כתוצאה מרדיפות השלטון העותמ'אני. לטענת וליד ג'ונבלאט, משפחתו מקורבת למשפחת ג'אנבולאד (Janboulad) הכורדית, שאחד מבניה היה ג'אנבולאד איבן קאסם אל-קירדי אל-קאיסרי, אשר נודע בכינוי איבן ערבו (1530–1580), מושל חלב. על פי המסורת, משפחת ג'ונבלאט היא מנהיגת הקייסים הערבים שלחמו נגד הימנים הדרוזים בקרב המר בעין דרעא ב-1711. בלבנון הייתה משפחת ג'ונבלאט בראש מפלגה דרוזית במקביל למפלגתה של משפחת ארסלאן הדרוזית. בן המשפחה כמאל ג'ונבלאט היה דמות פוליטית, תרבותית ופילוסופית בולטת במזרח התיכון. הוא חוסל בשנת 1977, כנראה בידי סוכנים סורים, בהרי הלבנון. מספרים שעל קיר חדר השינה שלו היו תלויות תמונות של ישו ושל מהטמה גנדי. הוא היה דמות מרדנית ולמרות השתייכותו למשפחה אריסטוקרטית, העדיף חיים פשוטים ודחה את חיי העושר שמנהיגים פוליטיים אחרים אימצו לעצמם באותה תקופה. כמאל ג'ונבלאט היה משכיל מאוד ובייחוד התעניין בפילוסופיה של המזרח הרחוק. הוא כתב ספרים רבים, בנושאים מגוונים החל מפילוסופיה ורוחניות, מיקרוביולוגיה ועוד. עדויות מספרות כי הוא ערך מדיטציות לעיתים קרובות. אביו של כמאל, פואד ג'ונבלאט, נרצח גם כן, ב-6 באוגוסט 1921. ארמון המשפחה קיים בכפר אל-מוח'תארה בשוף, מאז המאה ה-18. בנו של כמאל, וליד ג'ונבלאט ירש את מקומו כמנהיג הדרוזים בלבנון. בשנת 2023 הוא העביר את התפקיד לבנו, תיימור ג'ונבלאט ישנן דמויות חשובות רבות במשפחה, שמילאו תפקידים מרכזיים בהיסטוריה של לבנון. נזירה ג'ונבלאט, אמו של כמאל, מילאה תפקיד חשוב בהישרדות השושלת, בתקופה בה היה זה קשה לנשים למלא תפקיד פוליטי. לפני כן, השייח' בשיר ג'ונבלאט נרצח, בתקופה של עימותים עם באשיר השני. בנוסף, חאלד ג'ונבלאט, בן דוד רחוק של וליד ג'ונבלאט, החזיק בתפקיד שר האוצר והיה פוליטיקאי בולט בלבנון במשך שנים רבות עד למותו בשנת 1993. מבני המשפחה: וליד ג'ונבלאט כמאל ג'ונבלאט פואד ג'ונבלאט חאלד ג'ונבלאט נזירה ג'ונבלאט- אשתו ומחליפתו בתפקיד של הקאימקאם פואד ג'ונבלאט בעלה. השיח' בשיר ג'ונבלאט עלי באשא ג'ונבלאט חטאר ג'ונבלאט סעיד ג'ונבלאט אייל זיסר, פניה של סוריה: חברה, משטר ומדינה, הקיבוץ המאוחד, 2003, עמ' 129, מסת"ב 978-965-02-0203-3 ימי הדמים בלבנון, דבר, 29 בנובמבר 1936 ערך זה הוא קצרמר בנושא לבנון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ונבלאט

ג'ונבלאט (בערבית: جنبلاط, תעתיק מדויק: גֻ'נבלאט, ובשפות מסוימות נהגה: ג'ומבלאט) הוא שם משפחה ערבי. האם התכוונתם ל... משפחת ג'ונבלאט – משפחה דרוזית-לבנונית רבת השפעה וליד ג'ונבלאט כמאל ג'ונבלאט פואד ג'ונבלאט חאלד ג'ונבלאט נזירה ג'ונבלאט בשיר ג'ונבלאט עלי באשא ג'ונבלאט חטאר ג'ונבלאט סעיד ג'ונבלאט תיימור ג'ונבלאט – מנהיג המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית, בנו של וליד ג'ונבלאט
סולם גוטמן

סולם גוטמן הוא מדד לעריכת שאלונים שפותח על ידי פרופ' אליהו גוטמן. המדד מאפשר לחוקרים ליצור שאלונים שבהם המדרג של השאלות הוא קשור, כלומר הסכמה לסעיף מסוים מעידה על הסכמה לסעיף קודם בשאלון או יכולת לבצע פעולות או שאלות יותר פשוטות. יתרונו הוא בכך שהציון המסכם של כל נבדק מבטא באופן מדויק את דפוס התגובות שלו, כך שניתן להסיק את פרופיל התגובות על סמך הציון המסכם. שימוש נפוץ של סולם גוטמן הוא במבחנים שבהם מתחילים מרמת קושי מסוימת אשר מעידה כי הפותר את המבחן יכול לפתור מבחן ברמה יותר פשוטה אם הפותר הצליח לענות על השאלות במבחן נכונה (לדוגמה במבחן שבו יש חיבור של מספרים תלת ספרתיים לא יהיה צורך להוסיף ערכים דו ספרתיים כי ההנחה לפי סולם גוטמן היא שהפותר יוכל לפתור את השאלות עם הערכים הדו ספרתיים).
פואד ג'ונבלאט

פואד ג'ונבלאט (בערבית: فواد جنبلاط‏; 1885 - 6 באוגוסט 1921) היה מנהיג דרוזי משושלת ג'ונבלאט והקאימקאם של מחוז הרי השוף בלבנון בתקופה העות'מאנית ובתחילת תקופת השלטון הצרפתי בלבנון. פואד היה אביו של כמאל ג'ונבלאט וסבו של וליד ג'ונבלאט המנהיג הדרוזי הנוכחי. ג'ונבלאט נרצח ב-6 באוגוסט 1921 בוואדי עינבאל על ידי שכיב והאב, אחד מיריביו הפוליטיים. מחליפתו בתפקיד הייתה נזירה אשתו, ששימרה את שליטת השושלת עד שבגר בנה כמאל ג'ונבלאט. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לורטו

לורטו (באיטלקית: Loreto) היא עיר בנפת אנקונה במחוז מארקה שבאיטליה. לורטו חבה את קיומה לבזיליקת הבית הקדוש בה שמור, לפי המסורת, בית המגורים של הבתולה ויוסף הקדוש בנצרת, ואשר בו נולדה, ובה ניתנה לה הבשורה. הבזיליקה והבית שבה היא אחד מאתרי העלייה לרגל החשובים באיטליה. לפי המסורת הפופולרית, הבית הקדוש הוא הבית בנצרת בו נולדה וגדלה מריה, אם ישו, בו ניתנה לה הבשורה, ובו חייתה לאחר לידתו של ישו ולאחר שנצלב וקם לתחייה. בשנת 1291 כאשר הממלוכים השלימו את כיבוש ארץ ישראל ובא הקץ על ממלכת ירושלים, נשקפה לבית סכנת הריסה. לכן, ב-10 במאי 1291, הוא הועבר על ידי מלאכים מנצרת ולאחר שחנה משך שלוש וחצי שנים על גבעת טרסט ברייקה שבקרואטיה, הגיע בלילה שבין ה-9 ל-10 בדצמבר 1294 אל תוך יער של עצי ער אציל (דפנה), במקום בו נצבת כיום לורטו. שמה של העיירה, לורטו, בא מהמילה הלטינית Laurus, שמו של עץ הדפנה. הבזיליקה הוקמה על הגבעה בלורטו בין 1469 ל-1587, כמבנה מבוצר, והעיר התפתחה סביבה החל בשנת 1480. במקום הוקמו בתיהם של האומנים והפועלים שעסקו בהקמת הבזיליקה, וכן בית חולים ששימש את עולי הרגל. ממערב לבזיליקה הוקמו שני ארמונות - הארמון האפוסטולי שבנייתו החלה ב-1498 והארמון האילירי שנבנה החל בשנת 1580, ושימש כמנזר ישועי. רובע הבזיליקה שאורכו כ-500 מטר ורוחבו המרבי הוא 150 מטר, הוקף בחומה בשנת 1518 וזו חוזקה בארבעה מגדלים מבוצרים בסביבות שנת 1600. העיר החדשה התפתחה מדרום וממזרח לרובע זה על מורדות הגבעה. ב-12 בדצמבר 1920 הוכרזה "גבירתנו מלורטו" כקדושה פטרונית של הטייסים, וכתוצאה מכך הוקם בית הספר של חיל האוויר האיטלקי (Scuola Perfezionamento Sottufficiali dell'Aeronautica Militare) בעיר. במקום שוכן גם מוזיאון של החייל. לורטו היא עיר וקומונה במחוז מארקה שבאיטליה שטחה של לורטו הוא 17.69 קמ"ר. היא נמצאת במרחק של כ-3.5 ק"מ מחופי הים האדריאטי, שוכנת על גבעה מתונה בגובה מרבי של 127 מטרים מעל פני הים ומשקיפה על האזור הכפרי שמסביב. הקומונה סמוכה לרקנאטי, פורטו רקנאטי וקסטלפידרדו. בשנת 2008 התגוררו בעיר 12,270 תושבים. להלן נתוני התפתחות האוכלוסייה מאז שנת 1861: גרמניה אלטטינג, גרמניה פולין צ'נסטוחובה, פולין פורטוגל פאטימה, פורטוגל ישראל נצרת, ישראל קרואטיה רייקה, קרואטיה מדיה וקבצים בנושא לורטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לורטו אתר Pro Loco Felix Civitas Lauretana לורטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מקור: ISTAT.
פסטרנק

פַּסְטֶרְנָק (נכתב לעיתים: פסתרנק. ברוסית: Пастернак) הוא שם משפחה שפירושו "גזר לבן". האם התכוונתם ל... אביטל פסטרנק – שחקנית וזמרת ישראלית אנה פסטרנק – ציירת ישראלית בוריס פסטרנק – סופר ומשורר יהודי-רוסי; בנם של הצייר לאוניד פסטרנק והפסנתרנית רוזה קאופמן ולוול פסטרנק – חוקר מוזיקה יהודי המתמחה בעיקר בחקר מוזיקה חסידית לאון פסטרנק – משורר וסטיריקן יהודי-פולני; קרוב משפחתם של הצייר לאוניד פסטרנק ובנו הסופר-המשורר בוריס פסטרנק לאוניד פסטרנק – צייר אימפרסיוניסטי רוסי-יהודי; אביו של הסופר בוריס פסטרנק ובעלה של הפסנתרנית רוזה קאופמן. משה פסטרנק – שמו המקורי של משה בר-תקווה, מבכירי ההגנה, ממקימי צה"ל וקצין שריון ראשי
אינטגרציה (ספרות)

אִינְטֶגְרַצְיָה בספרות היא הניסיון להעניק הסבר לבעיות המופיעות בטקסט, החל מסתירות פנימיות ועד להבדלים בין הערכים המשתקפים בטקסט לערכים של הקורא. במאמרה Interart narrative: (un)reliability and ekphrasis, טוענת תמר יעקבי כי ישנם חמישה סוגים של אינטגרציה אליהם יכול הקורא לפנות: המכניזם הגנטי (מגנזיס) – מסביר בעיה טקסטואלית במונחים של מייצרי הטקסט וכותביו, החל מאי תשומת לב של המחבר ועד לטעות דפוס. כך, למשל, בספר שמואל א', פרק יג', מופיע הפסוק "בן שנה שאול במלכו". מאחר שאין זה סביר להניח ששאול אכן היה רק בן שנה כאשר מלך על ישראל (והנחה זו מתנגשת גם בהשתלשלות האירועים המתוארת בפרקים הקודמים), הקורא יכול לפנות לאינטגרציה הגנטית, ולהסביר את הבעיה בטקסט כנובעת מהשמטה של מילה במהלך העתקתו. המכניזם הז'אנרי – הקורא מסביר סתירות טקסטואליות על ידי ייחוסן לסוגה ספרותית. דוגמה לכך היא הקומדיה, שבה באופן מסורתי מגיע הגיבור בסופו של דבר לאושר, לעיתים על אף שהוצבו בפניו קשיים בלתי אפשריים במהלך העלילה. גם בפרודיה ניתן לראות דוגמה, כאשר אלמנטים "גבוהים" בטקסט מופיעים לצד אלמנטים "נמוכים", באופן שלא תמיד מתקבל על הדעת מבחינת הסיבתיות הפנימית של היצירה. הקורא מבחין בדיסוננס, מזהה את טקסט המקור, ומסביר את הבעיות הטקסטואליות כנובעות מעצם מהותו של הז'אנר הפארודי. המכניזם האקזיסטנציאלי - מייחס את חוסר ההתאמות לנורמות של העולם הבדוי. בין אם מדובר במודל מציאות קודם (כבמדע בדיוני) ובין אם מדובר במודל מציאות השייך ליצירה הספציפית (כב"גלגול" של פרנץ קפקא). כלומר, דבר הנראה כבלתי אפשרי בעולם שלנו, אפשרי במונחי העולם המיוצג. המכניזם הפונקציונלי - מטיל סדר על סטיות טקסטואליות במונחי המטרות שסטיות אלו משרתות. המטרות האסתטיות, התמטיות והרטוריות של הטקסט יכולות לשמש כקווים מנחים ליצירת היגיון בטקסט. הבעיות בטקסט יכולות לשמש גם כדי להצביע על כמה ממטרות הטקסט. במקרה זה הקורא מסביר תופעות בטקסט על ידי תפיסתו כשדר, ומנסה להסביר את הסתירות באמצעות כוונות המחבר. המכניזם הפרספקטיבי - המוזרויות בטקסט (ובעולם המיוצג באמצעות הטקסט) מוסברות על ידי ייחוסן למתווך בין העולם המיוצג לבין הקורא – הדובר. כך, למשל, יכול הקורא להחליט שהניגוד החריף בין עמדותיו של הדובר לבין עמדות הקורא, יכול להיות מוסבר באמצעות היפותזה של דובר בלתי מהימן - דובר שחלק מהנורמות שלו מנוגדות לנורמות של המחבר המובלע. ההחלטה באיזה מכניזם אינטגרטיבי יש לנמק אלמנטים בטקסט תלויה במשתנים רבים, ומשתנה מטקסט לטקסט. פעמים רבות אין ניתן לדעת בוודאות כיצד יש לבצע את האינטגרציה של האלמנטים בטקסט, והדבר עלול להיות הגורם למספר טעויות ומחלוקות פרשניות. במקרה שבספר שמואל, שבו נכתב כי שאול המלך היה "בן שנה במלכו" ניתן לנמק את הבעיה הטקסטואלית במונחים גנטים, ולטעון כי בתהליך העתקת המקרא נשמטה מילה. אולם ניתן גם לנסות ולנמק זאת באופן פונקציונלי, ולטעון, למשל, ששאול מלך כבן שנה, כלומר - היה תמים כבן שנה. ההחלטה באיזה מכניזם יש לנמק את הבעיה בטקסט נובעת, בין השאר, ממעמדו של הטקסט (מעמד אלוהי, מעמד של טקסט רגיל, וכדומה). במקרה זה, תפיסה של הטקסט המקראי כנובע ממקור אלוהי, שאינו שוגה, מניחה כי לא ניתן מראש לפנות להסבר הגנטי, ויש, לפיכך, לנמק את הבעיה הטקסטואלית במונחים פונקציונליסטים. תורת הספרות הנמקה (ספרות)
לה ריוחה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... לה ריוחה – קהילה אוטונומית בצפון ספרד לה ריוחה (ארגנטינה) – עיר בצפון-מערב ארגנטינה לה ריוחה (פרובינציה) – פרובינציה בצפון-מערב ארגנטינה, שבירתה היא העיר לה ריוחה
Frank Sinatra Sings for Only the Lonely

Frank Sinatra Sings for Only the Lonely הוא אלבום של הזמר האמריקני פרנק סינטרה, שיצא לאור בחודש ספטמבר 1958, על ידי חברת ההקלטות קפיטול. זהו אלבום האולפן ה-18 של סינטרה וה-11 בחברת קפיטול. האלבום מורכב מאוסף בלדות מלנכוליות העוסקות בעצב ובדידות. בזמן ההקלטות היה סינטרה מצוי בשיאם של הליכי הגירושין מהשחקנית האמריקנית אווה גרדנר ועוד לפני סיום ההקלטות הם הגיעו אל סופם. המארגן של האלבום, נלסון רידל, שזמן קצר קודם לכן איבד את אמו ובתו, העיר על אירועים אלה, "אם אני יכול לחבר אירועים כאלה למוזיקה...אולי Only the Lonely הוא התוצאה". סינטרה תכנן להקליט את האלבום יחד עם המארגן ג'ורדון ג'קינס, איתו עבד על האלבום, Where Are You?, אלבום הבלדות האחרון שהוציא, אך מכיוון שלא היה פנוי בזמן ההקלטות, בחר סינטרה לחזור ולעבוד עם נלסון רידל, איתו עבד בעבר על כמה אלבומים. שלושה שירים עליהם ניצח רידל והיו אמורים להיות שלושת הקטעים הראשונים שלו לא נכנסו בסופו של דבר אל האלבום והקטעים החילופיים היו בניצוחו של פליקס סלטקין, לאחר שרידל יצא לסיבוב הופעות עם נט קינג קול. עטיפת האלבום מציגה את פורטרט פניו של פרנק סינטרה כליצן, את העטיפה צייר ניקולס וולופה. האלבום, Only the Lonely, הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של הבילבורד ושהה בפסגה במשך חמישה שבועות, בסך הכל שהה האלבום במצעד במשך 120 שבועות והגיע לאלבום זהב ב 21 ביוני 1962, כמעט ארבע שנים לאחר צאתו. מגזין המוזיקה הבריטי Q מגזין דרג את האלבום במקום הראשון במצעד 15 האלבומים שהיו לאבני דרך של כל הזמנים. בשנת 1987 יצא האלבום בגרסת על גבי תקליטור ואליו התווספו שני שירים כבונוס. פרנק סינטרה קיבל חמש מועמדויות לפרס הגראמי לשנת 1959, אלבום נוסף שלו Come Fly with Me, שיצא בשנת 1958 היה מועמד גם כן. בין הקטגוריות הן פרס גראמי לאלבום השנה. לבסוף, זכה Frank Sinatra Sings for Only the Lonely רק בפרס העטיפה הטובה ביותר בטקס היוקרתי. Only the Lonely Angel EyesEres What's New? It's a Lonesome Old Town Willow Weep for Me Good-Bye Blues in the Night Guess I'll Hang My Tears Out to Dry Ebb Tide Spring is Here Gone with the Wind One for My Baby פרנק סינטרה - קולות נלסון רידל - מארגן פליקס סלטקין - מנצח בילי מילר - פסנתר גאס בינובה - סקסופון אלט מידע על האלבום Frank Sinatra Sings for Only the Lonely באתר MusicBrainz מידע על האלבום Frank Sinatra Sings for Only the Lonely באתר AllMusic האלבום Frank Sinatra Sings for Only the Lonely באתר Discogs האלבום Frank Sinatra Sings for Only the Lonely באתר ספוטיפיי
פסיכולוגיה אנליטית

פסיכולוגיה אנליטית או פסיכולוגיה יונגיאנית הוא זרם בפסיכולוגיה המבוסס על הגותו של קרל גוסטב יונג והורחב על ידי תלמידיו וממשיכי דרכו. יונג, שהיה תלמידו של זיגמונד פרויד, לא הסכים עם חלק מהתאוריה הפסיכואנליטית של מורו. בשנת 1912 פרסם יונג את "הפסיכולוגיה של הלא מודע", שבו הוא פירש בצורה שונה מזו של פרויד את הפסיכואנליזה. פרסום זה גרם לקרע עם פרויד, ולפיתוח גישה עצמאית למחצה, השואבת עדיין את עקרונותיה מגישתו של פרויד. הפסיכולוגיה האנליטית עושה שימוש נרחב במושגים ארכיטיפ ולא מודע קולקטיבי. יונג קיבל את גישת מודל הנפש הפרוידיאני המדברת על הלא-מודע האישי וטען כי פרט ללא מודע האישי קיים אצל בני האדם גם לא-מודע קולקטיבי שהוא הרובד הלא-מודע המשותף לכל בני האדם. הלא-מודע הקולקטיבי של יונג כולל ארכיטיפים שהם צורות או סמלים הקיימים, לכאורה, אצל כל בני האדם בכל התרבויות. הלא-מודע הקולקטיבי הוא המבנה בעל ההשפעה הרבה ביותר על האישיות, הוא כולל את כל אוצר החוויות שהצטברו במשך דורי דורות של קיום הגזע האנושי, ונשארו כעקבות זיכרון במוח האדם. עקבות זיכרון אלה מהעבר הקדום עוברים בתורשה, והם מושרשים באדם כנטיות מולדות להגיב או להתנהג בצורה מסוימת, בהתאם לתרבות ולמורשת שבהן נולד. הבדל בולט משמעותי בין הפסיכולוגיה האנליטית של יונג לבין גישתו של פרויד, מתבטא במשקל שניתן לאנרגיה האנושית – יונג הפחית בחשיבותם של גורמים כגון חלומות ותסביך אדיפוס, לעומת פרויד, וטען כי קיימים גורמים משמעותיים אחרים בלא-מודע של האדם, כגון מיתוסים וארכיטיפים המשותפים לכלל התרבויות האנושיות ושייכים ללא מודע קולקטיבי. הבדל נוסף בין הגישות קשור בתאוריה לגבי ההתפתחות האנושית – יונג ראה את ההתפתחות כתהליך רציף ומתמשך, לעומת פרויד שדיבר על שלבים שמגיעים לסיום עם תום גיל ההתבגרות. ק.ג. יונג, פסיכולוגיה אנליטית וחינוך, הוצאת דביר, 1992, תרגום נטה בלוך ק.ג. יונג, הפסיכולוגיה של הלא מודע, הוצאת דביר, תל אביב 1975, תרגום חיים איזק מדיה וקבצים בנושא פסיכולוגיה אנליטית בוויקישיתוף , בלקסיקון הפסיכולוגי "בטיפולנט" מאמרים באתר פסיכולוגיה אנליטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פסיכולוגיה יונגינית, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלפלו

מלפלו (Malpelo) הוא אי באוקיינוס השקט, 362 ק"מ דרומית לפנמה ו-378 ק"מ מערבית לקולומביה. שטחו של האי 1.2 קמ"ר. מבחינה מנהלית הוא משויך למחוז ואיה דל קאוקה הקולומביאני. האי אינו מיושב, אך ב-1986 הוקם בו בסיס של חיל הים הקולומביאני. הוא מפורסם בשל מגוון בעלי החיים הימיים המצויים סביבו, במיוחד כרישים. ב-1995 הכריזה ממשלת קולומביה על האי כעל שמורת חי וצומח, ב-2002 הכריז עליו איגוד השימור העולמי כ"אזור ימי רגיש במיוחד", ובשנת 2006 הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. אורכו של האי 1,643 מטר ורוחבו 727 מטר. שטחו 1.2 קמ"ר וגובהו המרבי 360 מטר. הוא עשוי סלע חשוף, ושלוש פסגות מתנשאות בו בתלילות, הגבוהה שבהן סרו דה לה מונה, שגובהה 360 מטר. עומק הים סביבו מגיע לכדי 4,000 מטר. מסביב לאי מבצבצים 11 איונים סלעיים: בצפון ארבעה איונים המכונים "לוס מוסקטרוס": אתוס, פורתוס, ארמיס ודארטניאן; במזרח האיונים וגמאר ולה טורטה; בדרום חמישה איונים, שלושה מהם מכונים על שם מלכי ישראל, סאול (שאול) דוד וסלומון (שלמה), והשניים האחרים נקראים לה גרינגה ואסקובה. האי נוצר כתוצאה מטקטוניקת הלוחות, בהיותו בתפר שבין לוח נסקה ללוח קוקוס, לפני 17 עד 20 מיליון שנה, והוא גדל מאז בעקביות. הסלעים מהם עשוי האי הם דקיט, טרכיט, בזלת ואנדזיט. האי ממוקם כ-4 מעלות צפונית לקו המשווה, באזור הטרופי, והאקלים בו טרופי ולח. הלחות הרבה השוררת בו גורמת לערפילים האופפים אותו לעיתים קרובות. במשך רוב ימות השנה יורדים בו משקעים רבים, למעט בעונה היבשה, בין דצמבר למרץ. על אף שהאי נראה כסלע חשוף, הוא אינו צחיח לחלוטין, וגדלים בו, הגם שבדלילות, חזזיות, טחבי עלים ושרכים. על האי חיים ארבעה מיני בעלי חיים אנדמיים: סרטני יבשה מהמין Gecarcinus malpilensis, אנוליס אגאסי (Anolis agassizi), קמטן ממין Diploglossus millepunctatus וגקו (מין שממית). כ-80 אלף עופות ימיים מקננים במלפלו, ובהם סולת המסכה, סולת נסקה, סולה אדומת-רגל, פרגטה הדורה, שחף צוחק, שחף לבה, עופות הנודי ושחף זנב-סנונית. העופות המקננים מאפשרים היווצרות גואנו, אם כי בכמות מועטה יחסית לאיים אחרים באוקיינוס השקט, שכן עקב המבנה הטופוגרפי של האי, הגשמים שוטפים אותו בנקל. עולם החי הימי כולל 17 מיני אלמוגים, 130 מיני רכיכות, 267 מיני סרטנאים ו-395 מיני דגים, בהם ארבעה מינים אנדמיים. אוכלוסיית הדגים מזינה מספר רב של כרישים, ובהם כריש לווייתני, פטישן כד-חרטום, כריש משי וכריש-שן אימתני. מדיה וקבצים בנושא מלפלו בוויקישיתוף מידע על האי (בספרדית)
אמת אחת ולא שתיים

האם התכוונתם ל... "אמת אחת ולא שתיים" - שיר מאת אורי צבי גרינברג "אמת אחת ולא שתיים" - אוטוביוגרפיה מאת מנחם מלצקי (1995) "אמת אחת ולא שתיים" - אוטוביוגרפיה מאת יעקב חרותי (2008)
ERIC

ERIC (ראשי תיבות של "Education Resources Information Center" - בעברית, "מרכז מקורות מידע על חינוך") הוא שמו של מאגר מידע ביבליוגרפי, העוסק בתחום מדעי החינוך. המאגר מכיל רישום ביבליוגרפי של 1.2 מיליון פרסומים, מאמרים מדעיים בעלי ביקורת עמיתים, חסרי ביקורת עמיתים, ספרים, נירות עמדה, סיכומי כינוסים מדעיים ופרסומים אחרים בתחום החינוך שפורסמו החל משנת 1966 בשפה האנגלית. המאגר הממומן על ידי מחלקת החינוך של ארצות הברית, מאפשר לגולשים גם להציע חומר להוספה אל מאגר המידע. לאחר שנת 2004, ירדה איכות סינון החומר המוכנס למאגר, בשל קיצוצים בתקציב הפעלתו. אתר האינטרנט הרשמי של ERIC (באנגלית) ERIC, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.