laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עצמות מסרק קצרות

עצמות מסרק קצרות (ידוע בכינויו באנגלית: Brachymetatarsia) הוא מום הקיים בעצמות המסרק של כף הרגל, המתאפיין בכך שאצבע אחת או יותר מאחת מאצבעות כף הרגל קצרה באופן חריג ביחס לשאר האצבעות. מום זה יכול להיגרם עקב פגם מולד או שהוא עשוי להיות מום נרכש. ברוב המקרים המום נמצא באצבע הרביעית מהבוהן. במקרה שהמום הוא בבוהן עצמה, המצב ידוע בשם "תסמונת מורטון". הטיפול במום זה נעשה על ידי מספר ניתוחים שונים. הגורמים המולדים למום כוללים את תסמונת אורשקוג-סקוט, עצם מנוונת תורשתית, תזונה לא נכונה של האמא במהלך ההריון ותסמונת אפרט. באם המום איננו מולד, הוא יכול להיגרם על ידי טראומה, אם כי המנגנון המדויק ללקות בבעיה אינו ידוע. ישנן כמה דרכי טיפול לבעיית עצמות מסרק קצרות. לדוגמה, המטופלים יכולים לשפר את נוחות כף הרגל על ידי נעילת נעליים רחבות יותר או ללבוש ריפוד סביב אצבעות כף הרגל ובכך להקל מפני לחצים המופעלים במקום. ניתוח הוא גם אופציה נפוצה, שבדרך כלל נעשית באם הכאב ואי הנוחות במקום המום לא ניתנים לטיפול באופנים אחרים, או מסיבות של יופי ואסתטיקה של כפות הרגליים. לאחר הניתוח, בדרך כלל המטופל הולך בעזרת קביים או קטנוע כדי לשמור על הרגל במשך זמן ההחלמה מהניתוח, שבדרך כלל לוקח שלושה חודשים. לאחר תקופה זו, נהוג לנעול נעליים אורתופדיות עד לסיום הבראת המקום באופן סופי. מום עצמות מסרק קצרות נפוץ יותר בקרב נשים מאשר בקרב גברים. מדיה וקבצים בנושא עצמות מסרק קצרות בוויקישיתוף Schimizzi, Aimee; Brage, Michael (בספטמבר 2004). "Brachymetatarsia". Foot and Ankle Clinics. Elsevier BV. 9 (3): 555–570. doi:10.1016/j.fcl.2004.05.002. ISSN 1083-7515. PMID 15324790. {{cite journal}}: (עזרה) http://www.healthcommunities.com הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אליפות העולם בשחמט 1995 (קלאסי)

אליפות העולם בשחמט 1995 הייתה תחרות שאורגנה על ידי איגוד השחמטאים המקצועיים. בשלב הסופי אלוף העולם, גארי קספרוב, ניצח את וישוואנתן אנאנד בדו-קרב. בשנת 1993 גארי קספרוב היה אמור להתמודד עם מנצח תחרות המועמדים, אך לקראת דו-קרב זה התברר שקיימת אי-הסכמה בין השחמטאים לבין פיד"ה. כתוצאה מכך, קספרוב ומנצח תחרות המועמדים, נייג'ל שורט פרשו מפיד"ה וארגנו דו-קרב בחסות "איגוד השחמטאים המקצוענים". בדו-קרב זה ניצח גארי קספרוב. איגוד השחמטאים הצליח לארגן תחרות על תואר אלוף העולם במתכונת דומה לזו של פיד"ה. בדצמבר 1993 בחרונינגן התקיימה תחרות מקדימה בהשתתפות 54 שחמטאים. נייג'ל שורט ו-7 מנצחי התחרות המשיכו בשיטת פלייאוף. למנצח הייתה זכות להתמודד על התואר מול גארי קספרוב. הדו-קרב היה אמור להמשך לא יותר מ-20 משחקים. אם הוא היה מסתיים בתיקו, גארי קספרוב היה ממשיך בכהונה. שלב רבע הגמר התקיים במהלך יוני 1994 בניו יורק, חצי הגמר התקיים בספטמבר 1994 בלינרס ודו-קרב הגמר התקיים במרץ 1995 בלאס פאלמאס דה גראן קנריה. הדו-קרב נערך בניו יורק. הוא היה במתכונת של 20 משחקים והסתיים לאחר המשחק מס' 18. גארי קספרוב ניצח בהפרש משמעותי וטען שממשיך להיות אלוף העולם בשחמט. משחקי הדו-קרב, באתר צ'סגיימס (באנגלית)
אליפות אירופה בפארא הוקי קרח

אליפות אירופה בפארא הוקי קרח (באנגלית: Ice Sledge Hockey European Championships) הוא אליפות אירופה בענף פארא הוקי קרח ומהווה גם לטורניר המוקדמות לקראת אליפות העולם והמשחקים הפאראלימפיים. אליפות אירופה הראשונה התקיימה ב-2005. אליפות העולם בהוקי קרח History of Czech sledge hockey, Official site of the 2009 IPC Ice Sledge Hockey World Championships ערך זה הוא קצרמר בנושא הוקי קרח. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אליפות אירופה בפארא הוקי קרח".
Living on My Own

"Living on My Own" הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי פרדי מרקיורי ונכלל במקור באלבום הסולו הראשון שלו, Mr. Bad Guy. השיר יצא כסינגל בספטמבר 1985 וזכה להצלחה בינונית. בשנת 1993, שנתיים לאחר מות מרקורי, יצא לאור רמיקס לשיר שזכה להצלחה גדולה. בשנת 1985 הוציא פרדי מרקיורי את אלבומו הסולו הראשון שלו. השיר Living on My Own הגיע למקום ה-50 במצעד הפזמונים הבריטי. בשנת 1993, שנתיים לאחר מותו של מרקורי, יצא השיר בגרסת רמיקס וזכה להצלחה עולמית. גרסת 1993 הגיעה למקום הראשון בבריטניה ובמדינות אחרות באירופה, והייתה לשיר הראשון שהוביל את מרקורי למקום הראשון, במסגרת קריירת הסולו שלו. הקליפ לשיר בגרסה מ-1985 ומ-1993 מכיל קטעי וידאו ממסיבת יום הולדתו ה-39 של מרקורי, שנערכה במינכן. אתר האינטרנט הרשמי של Living on My Own מידע על היצירה "Living on My Own" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Living on My Own" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Living on My Own" באתר Discogs סרטון השיר "Living on My Own" באתר יוטיוב Living on My Own by Freddie Mercury - Track Info | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2023-12-31 Ewing, Tom (27 באפריל 2012). "Freddie Mercury – "Living On My Own"". Freaky Trigger. נבדק ב-6 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה)
משה קשטן

משה קשטן (15 באוגוסט 1930 - 9 במרץ 2018) היה עיתונאי ושדרן ספורט ישראלי. נמנה עם המייסדים של תוכנית הספורט "שירים ושערים" ב-1970. הגיש את התוכנית עם עמי פזטל, שימש רכז המערכת שלה ומעמודי התווך שלה במשך שנים רבות. נודע בידע הרב שלו בתחום הספורט ובמיוחד בנושא הסטטיסטיקה וניחן בזיכרון יוצא הדופן. משה קשטן נולד בתל אביב. בצעירותו היה חובב כדורגל, ואוהד מושבע של קבוצת הכדורגל בית"ר תל אביב. הוא עבד כעיתנאי בתחום הספורט בעיתונים חדשות הספורט, דבר, על המשמר, ידיעות אחרונות ומעריב. במקביל עבד ברדיו, ושימש כהיסטוריון של קול ישראל. בתוכנית "שירים ושערים", ששודרה ברשת ב', היו לו מגוון תפקידים. בתחילת הדרך היה שדרן לצד עמי פזטל. באותה תקופה לא היו קווי שידור במגרשים, היה מקבל הודעות על שערים שנכבשו, והיה מכניס פתק לאולפן השידור, כדי שמידע זה ישודר בתוכנית. הוא היה האחראי לאיסוף וריכוז כל התוצאות והטבלאות של כל הליגות הנמוכות, ולשם כך הפעיל מערך של אנשי קשר לאסוף את כל התוצאות מכל המגרשים. בנוסף היה אחראי למסור את תוצאות הטוטו. ב-1991 כתב קשטן את הספר "לוניה דבורין - 60 שנות כדורגל" אודות תולדות חייו של לוניה דבורין. נפטר בכ״ב באדר תשע״ח 9 במרץ 2018 בגיל 87. היה נשוי לשושנה ואב לשני בנים. מעריב אונליין, ‏איש 'שירים ושערים', משה קשטן, הלך לעולמו בגיל 87, באתר מעריב אונליין, 9 במרץ 2018 דוד בן-שימול, השדר והעיתונאי משה קשטן הלך לעולמו, באתר ynet, 9 במרץ 2018 משה קשטן הלך לעולמו בגיל 87, באתר וואלה, 9 במרץ 2018 לימור סימון, אמרתם משה קשטן, אמרתם "שירים ושערים", באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 25 בנובמבר 2012 הספר "60 שנות כדורגל לוניה דבורין", באתר "סימניה"
אגד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אגד – חברת תחבורה ציבורית ישראלית אגד מדבק (פלסטר) – תחבושת המשמשת לחבישת פציעות מזעריות שאינן מצריכות חבישה מלאה יחידות צבאיות: אגד ארטילרי – סוג של יחידה בחיל תותחנים, מקבילה לחטיבה בחיל השריון אגד הנדסי – סוג של יחידה בחיל ההנדסה הקרבית של צה"ל אגד קרב משולב (נקרא גם "צוות קרב חטיבתי" או צק"ח) – צוות קרב משולב המורכב ממספר חטיבות וגדודים אגד ערים – אזור עירוני המורכב ממספר ערים או יישובים שהתמזגו פיזית לשטח בנוי רציף אגד לשונות (Sprachbund) – קבוצה של שפות שנדמו זו לזו במאפיינים מסוימים בשל קרבה גאוגרפית אגד וקטורי (Vector Bundle) – מבנה מתמטי המתאים לכל נקודה על יריעה "סיב" בדמות מרחב וקטורי אגד סיבי (Fiber Bundle) – הכללה של אגד וקטורי אגד (מתמטיקה) (Bundle) – הכללה של אגד סיבי אגד (עיר) – עיר בצרפת (Agde) אגד (קבוצה אמנותית) – קבוצה של אמנים ישראלים מודרניים בסוף שנות העשרים של המאה ה-20
TV3 (Viasat)

TV3 הוא מותג המשמש את ערוצי הדגל של Viasat, המשודרים בסקנדינביה, המדינות הבלטיות, הונגריה ופינלנד. ערוץ הטלוויזיה הראשון תחת השם TV3 הושק בערב השנה האזרחית ב-31 בדצמבר 1987, ושבר את מונופול שידורי הטלוויזיה בסקנדינביה. TV3 משדר ב-6 ערוצים נפרדים במדינות שונות ברחבי אירופה, ובכל אחד חלק מהשידורים מוקדשים לתוכן מקומי ותיעודי המופק בשפות שונות. כל הערוצים משודרים ממערב דרייטון בממלכה המאוחדת. פירוש הדבר כי Viasat יכולה לעקוף את כללי הפיקוח המחמירים החלים במדינות סקנדינביה בנוגע לפרסומות, ובמיוחד בפרסומות לילדים, ובעצירת תוכניות לטובת הפסקות פרסומות ('ברייקים'). בתחילה, היה ערוץ כלל סקנדינבי אחד, אך ערוצים נפרדים לדנמרק ונורווגיה הושקו במהרה, כך שכיום קיים ערוץ TV3 לכל מדינה. במהלך שנות ה-90 TV3 התרחבה לכדי שידור גרסאות גם במדינות הבלטיות. למרות שקיימים ערוצים שאינם נקראים TV3, הם כולם דומים מבחינת המודל שלהם. TV3 שוודיה TV3 נורווגיה TV3 דנמרק TV3 אסטוניה TV3 ליטא TV3 אסטוניה TV3 לטביה TV3 סלובניה Viasat 3 הונגריה TV6 שוודיה TV6 נורווגיה TV3 Puls TV3 - דנמרק TV3 - אסטוניה TV3 - לטביה TV3 - ליטא TV3 - נורווגיה TV3 - שוודיה Viasat 3 - הונגריה
אנדרס מנואל לופס אוברדור

אנדרס מנואל לופס אוברדור (בספרדית: Andrés Manuel López Obrador, נודע גם בכינוי AMLO; נולד ב-13 בנובמבר 1953) הוא נשיא מקסיקו. אוברדור עומד בראש מפלגת השמאל מורנה (אנ'), וכיהן כראש עיריית מקסיקו סיטי בשנים 2000–2005. אוברדור נולד בכפר טפיטיטאן (Tepetitán) שבמועצה האזורית מקוספאנה במדינת טבסקו. את דרכו הפוליטית החל ב-1976 כתומך בקמפיין של המשורר קרלוס פייסר בהתמודדותו לנציג מדינת טבסקו בסנאט של מקסיקו. ב-1977 מונה לראש המכון העממי של טבסקו ופעל למען זכויות בני המאיה במדינה. ב-1984 עבר למקסיקו סיטי ועבד בסוכנות ממשלתית. ב-1988 הצטרף למפלגת המהפכה הדמוקרטית וב-1994 היה מועמד מטעמה לתפקיד מושל טבסקו אך לא נבחר. בשנים 1996–1999 עמד בראש המפלגה שבתקופתו הייתה לשנייה בגודלה בבית הנבחרים של מקסיקו ומועמדיה זכו בבחירות לתפקידי מושל מדינת סקטקס, מושל מדינת טלקסקלה ומושל מדינת באחה קליפורניה. ב-2000 נבחר לראש המחוז הפדרלי וראש עיריית מקסיקו סיטי ונכנס לתפקידו בדצמבר באותה שנה. הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2005. בבחירות הכלליות ב-2006 עמד בראש מפלגת המהפכה הדמוקרטית והפסיד לראש מפלגת הפעולה הלאומית פליפה קלדרון בפער זעום של פחות מ-1%. אוברדור ערער על תוצאות הבחירות בטענה לזיופים ואי סדרים, אך אלו אושרו בבית המשפט וקלדרון הושבע לנשיא מקסיקו. אוברדור סירב לקבל את התוצאות, תומכיו ניסו למנוע באלימות את השבעת קלדרון והכריזו על אוברדור כנשיא הלגיטימי, והוא הקים ממשלת צללים בראשותו. בבחירות ב-2012 התמודד בשנית לנשיאות והפסיד לאנריקה פניה נייטו לאחר שזכה ב-31.59% מהקולות לעומת 38.21% לפניה נייטו. גם הפעם סירב אוברדור להכיר בתוצאות וטען כי נפלו אי סדרים בהליך ההצבעה. בבחירות לנשיאות ב-2018 עמד אוברדור בראש קואליציית מפלגות השמאל. הוא זכה בסיבוב הראשון בכ-53% מקולות המצביעים ונכנס לתפקידו בתחילת דצמבר 2018. במהלך נשיאותו פירק את המשטרה הפדרלית והקים תחתיה את המשמר הלאומי במטרה להילחם בפשיעה. בשנת 2022 בוצע ביוזמתו משאל עם בו האזרחים נשאלו אם יש להם אמון בו והם נותנים לו מנדט להמשיך בתפקיד עד תום כהונתו, ב-2024. הוא זכה ביותר מ-90% מהקולות והצביעו 18.2-17%, פחות מהרף אשר היה מחייב חוקית את הנשיא. מדיה וקבצים בנושא אנדרס מנואל לופס אוברדור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרס מנואל לופס אוברדור (בספרדית) אנדרס מנואל לופס אוברדור, ברשת החברתית פייסבוק אנדרס מנואל לופס אוברדור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדרס מנואל לופס אוברדור, ביישום טלגרם אנדרס מנואל לופס אוברדור, ברשת החברתית אינסטגרם אנדרס מנואל לופס אוברדור, סרטונים בערוץ היוטיוב אנדרס מנואל לופס אוברדור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתר האינטרנט של אנדרס מנואל לופס אוברדור אי-פי, קלדרון הושבע לנשיאות מקסיקו, באתר nrg‏, 1 בדצמבר 2006 סוכנויות הידיעות, מקסיקו: המפסיד לא מכיר בנשיא הנבחר, באתר nrg‏, 31 באוגוסט 2012 רעידת אדמה פוליטית: הכירו את "טראמפ של מקסיקו", באתר ynet, 2 ביולי 2018 משאל עם במקסיקו: הנשיא שואל את הציבור – "מגיע לי להמשיך?", באתר ynet, 10 באפריל 2022 מקסיקו: הנשיא זכה בתמיכת המצביעים במשאל העם להמשך כהונתו, באתר ynet, 11 באפריל 2022
Just Dance: Disney Party

Just Dance: Disney Party (בעברית: רק לרקוד: מסיבת דיסני) הוא משחק וידאו ריקוד המיוצר ומשווק על ידי חברת יוביסופט כחלק מסדרת המשחקים "Just Dance". שם הסדרה מבוסס על השיר של ליידי גאגא, בעל אותו השם - "Just Dance". זו היא מהדורה מיוחדת שמאגדת בתוכה שירים שיצאו תחת דיסני, והם מבוצעים על ידי שחקני סדרות וסרטי דיסני, וזמרי דיסני כגון; דמי לובאטו (קאמפ רוק), סלינה גומז (המכשפים מוויברלי פלייס), מיילי סיירוס (האנה מונטנה), וכולי. ב-23 באוקטובר 2012, יצא המשחק באירופה, ובאותו יום יצא גם באמריקה. על פי כמה ביקורות נאמר על המשחק כי הוא מזכיר את Just Dance Kids 2, שיצא במהדורה מיוחדת לילדים בשנת 2011. בדומה לשאר משחקי הסדרה, המשתמש צריך לבחור שיר, שחקן ורמת קושי, ולאחר מכן לרקוד לפי הכוריאוגרפיה שמופיעה על ידי הדמויות שבמסך. מטרת המשחק היא לעשות את אותן תנועות המופיעות על המסך, ולקבל מספר כוכבי זהב. המשחק מותאם לשתי פלטפורמות שונות, האחת ויי והשנייה אקס בוקס 360. במשחק נכללים 25 שירים: "Watch Demi Lovato Relive the Moment She Fell in Love With Joe Jonas on 'Camp Rock'". Billboard. נבדק ב-2018-03-09. Elizabeth, De. "A "Wizards of Waverly Place" MOVIE Might Happen". Teen Vogue (באנגלית). נבדק ב-2018-03-09. Hannah Montana, נבדק ב-2018-03-09 Just Dance Kids 2, Metacritic Just Dance 2016 - Song List & Game Info | Ubisoft®, just-dance.ubisoft.com Just Dance: Disney Party, Metacritic
מוריס ג' טובין

מוריס ג'וזף טובין (באנגלית: Maurice Joseph Tobin;‏ 22 במאי 1901 – 19 ביולי 1953) היה פוליטיקאי אמריקאי מן המפלגה הדמוקרטית, אשר שימש כראש עיריית בוסטון, מושל מסצ'וסטס וכמזכיר העבודה של ארצות הברית תחת ממשלו של הנשיא הארי טרומן. היה ידוע בשל עמדותיו הדמוקרטיות והליברליות ובשל תמיכתו בתוכנית הניו דיל ובאיגודים המקצועיים. מוריס ג' טובין נולד בבוסטון שבמסצ'וסטס בשנת 1901 כבכור מבין ארבעה ילדים במשפחה קתולית מאוד. למד בבוסטון קולג'. בשנת 1927, כאשר היה טובין בן 25, נבחר לכהן בבית הנבחרים של מסצ'וסטס, שם פעל עד שנת 1929. ב-19 בנובמבר התחתן טובין ונולדו לו שלושה ילדים. בשנים 1931–1937 כיהן טובין בוועדת החינוך של עיריית בוסטון. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לראשות העירייה. בזמן תקופתו של ראש עירייה, טובין נאבק באפליה בתחום התעסוקה על בסיס גזע, מוצא לאומי ודת. בתקופת כהונתו של טובין התרחשה השרפה במועדון קוקונט גרוב אשר גרמה למותם של מאות בני אדם. בשנת 1945 נבחר לשמש כמושל מדינת מסצ'וסטס לאחר שניצח בבחירות את המועמד הרפובליקאי. כהונתו הקצרה של טובין (שארכה שנתיים בלבד) התאפיינה במתיחות רבה בין טובין בעל העמדות הליברליות (במיוחד תמיכה באיגודי העובדים ובזכויותיהם) לבין הקונגרס של המדינה, אשר היה בעל רוב רפובליקני. בשנת 1946 הפסיד בבחירות וסיים את כהונתו. לאחר סיום כהונתו כמושל, המשיך טובין בפוליטיקה הדמוקרטית. בתחילה היה פעיל מאוד כנגד חידוש מועמדותו של הארי טרומן בבחירות 1948. עם זאת, הוא התמנה לאחר הבחירות לתפקיד מזכיר העבודה. הוא נשאר בתפקיד לאורך כל ממשלו של טרומן. הישגיו המרכזיים היו הגדלת שכר המינימום וחקיקת חוקים כנגד העסקת ילדים. בשביתה גדולה שהתקיימה בתעשיית הפלדה בשנת 1952 תמך טובין באופן מוחלט באיגודי העובדים והצדיק את עצם השביתה. בתקופה זו גינה בחריפות את הסנאטור הרפובליקני ג'וזף מקארתי. כחצי שנה לאחר סיום תפקידו, ב-19 ביולי 1953 נפטר טובין כתוצאה מהתקף לב בגיל 52. הוא קבור בברוקליין שבמסצ'וסטס. מדיה וקבצים בנושא מוריס ג' טובין בוויקישיתוף מוריס ג' טובין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קווין זגרס

קווין ג'וזף זגרס (באנגלית; Kevin Joseph Zegers, נולד ב-19 בספטמבר 1984) הוא שחקן ודוגמן קנדי. התפרסם בילדותו בשל תפקידו בתור ג'וש פראם בסדרת סרטי "שחקן על ארבע" (1997–2002), ומאוחר יותר בשל הופעתו בתור טובי אוסבורן בסרט זוכה הפרסים "טראנסאמריקה" (2005). הוא שיחק גם בסרטים "שחר המתים" (2004), "יצאת גבר" (אנ') (2006), "מועדון הקריאה של ג'יין אוסטן" (2007), "קפואים" (אנ') (2010), "בני הנפילים: עיר של עצמות" (2013). בטלוויזיה, הוא ידוע בשל תפקידו בתור דמיאן דלגארד בסדרת הנעורים "אחת שיודעת" (2009–2011) ובזכות הופעתו בתור ברנדון אקר בסדרה "הטירון: סוכנת חדשה" (2022). זגרס נולד בעיר וודסטוק (אנ'), אונטריו, קנדה, בנם של מארי-אלן (לבית ולדמן), מורה, וג'ים זגרס, עובד מחצבה. יש לו שתי אחיות, קריסטה וקייטי. (האחרונה היא גם שחקנית; היא הופיעה איתו בסרטו של ג'ון קרפנטר, "בלוע הטירוף"). הוא ממוצא הולנדי; כל הסבים והסבתות שלו נולדו בהולנד. הוא למד בבית הספר התיכון הקתולי סנט מרי (אנ') בעיר מולדתו. זגרס הוא פעיל ספורטיבי, במיוחד בכדורסל, הוקי קרח וגולף. הוא שיחק בקבוצת הכדורסל המפורסמת של הוליווד נייטס, וגייס כסף לבתי ספר מקומיים בלוס אנג'לס. הופעתו הראשונה של זגרס הייתה בגיל שש, בפרסומת לטלוויזיה. בשנת 1994 הוא דיבב בסדרת האנימציה המבוססת על הסרט "לשחרר את ווילי" ובאותה שנה דיבב את דמותו של מיקי ראמון בסדרת ההנפשה "אוטובוס הקסמים". בשנת 1997 התחיל לשחק בסדרת הסרטים "שחקן על ארבע" בתפקיד ג'וש פראם. משנת 2009 עד ל-2011 גילם את דמותו של דמיאן דאלגארד בעונות 3 ו-4 של סדרת הנעורים "אחת שיודעת". בשנת 2013 שיחק בסרט הפנטזיה "בני הנפילים: עיר של עצמות" לצידם של לילי קולינס ורוברט שיהאן. בשנת 2017 שיחק במותחן "טיסה 112". בשנת 2018 החל לגלם את מלווין בעונה הרביעית של "אימת המתים המהלכים". בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "הטירון: סוכנת חדשה" בכיכובה של ניסי נאש, בתור הסוכן המיוחד ברנדון אקר, סוכן FBI שהיה בעברו שחקן טלוויזיה בסדרה ערפד-שוטר. באוגוסט 2013 נישא לסוכנת האומנים ג'יימי פילד. לזוג נולדו זוג תאומות באוגוסט 2015. מדיה וקבצים בנושא קווין זגרס בוויקישיתוף קווין זגרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קווין זגרס, ברשת החברתית אינסטגרם קווין זגרס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קווין זגרס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קווין זגרס, באתר AllMovie (באנגלית) קווין זגרס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Petski, Denise (5 בדצמבר 2017). "'Fear The Walking Dead': Kevin Zegers Digs Up Role In Season 4". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Rebel Drama From Grey's Boss, Starring Katey Sagal, Gets Series Order at ABC". TVLine.com. נבדק ב-18 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (23 בספטמבר 2020). "Kevin Zegers & Sam Palladio Join Katey Sagal In Erin Brockovich-Inspired ABC Drama 'Rebel'". Deadline Hollywood. נבדק ב-9 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
אגתה ברברה

אגתה ברברה (במלטית: Agatha Barbara, נולדה ב-11 במרץ 1923 ונפטרה ב-4 בפברואר 2002) הייתה פוליטיקאית מלטזית, אשר שימשה כנשיאת מלטה בשנים 1982–1987, שרה וחברת הפרלמנט של מלטה. ברברה היא האישה הראשונה אשר החזיקה בתפקיד זה, והאישה שכיהנה הכי הרבה זמן בפרלמנט הלאומי (35 שנה). אגתה ברברה נולדה בדרום מלטה. אביה עבד עבור הצי המלכותי הבריטי ושכרו היה נמוך מאוד. כתוצאה מכך, גדלו ברברה ושמונת אחיה בעוני רב. אגתה הייתה הילדה השנייה, והבת הבכורה. למרות העוני, למדה בחינוך ציבורי, אך מלחמת העולם השנייה מנעה ממנה את לימודי הקולג'. בזמן המלחמה, עבדה במטבחי חיל האוויר המלכותי. לאחר המלחמה היא עבדה כמורה בבית ספר, והצטרפה למפלגת העבודה. בתקופת פעילותה הפוליטית, הקימה ברברה את תא הנשים המפלגתי. עם הענקת זכות הבחירה לנשים במלטה בשנת 1947, נבחרה להיות האישה המלטית הראשונה שכיהנה בפרלמנט מבין 40 חברים. היא ניצחה בכעשר מערכות בחירות רצופות, ובכך כיהנה בפרלמנט במשך כ-35 שנה, עד היבחרה לנשיאת מלטה בשנת 1982. היא נודעה כרפורמטורית כלכלית וחברתית. היא כיהנה כשרת החינוך בשנים 1955–1958 ובשנים 1971–1974. בשנים 1974–1976 כיהנה כשרת העבודה, התרבות והרווחה. כל תפקידים אלו היו בממשלותיו של ראש ממשלת מלטה דום מינטוף. עד שנות ה-90 הייתה ברברה האישה היחידה בתולדות מלטה אשר כיהנה כשרה. כשרת חינוך, ברברה פעלה למען חינוך חובה חינם לכל ילדי מלטה (כולל בית ספר תיכון), הכשרה ויצירת מערכות חינוך נגישות יותר עבור נכים, הגדלת החינוך המקצועי והנגשת לימודי המדעים לתלמידים ותלמידות כאחד. כשרת העבודה, היא פעלה לצמצום האבטלה ושיפור שכר העובדים ותנאי עבודתם. היא חוקקה חוק על שכר שווה בין נשים וגברים, תשלום חופשת לידה ויצירת מערכת של 40 שעות עבודה בשבוע. היא גם הקימה מספר מוזיאונים לאומיים ופעלה לשימור אתרי מורשת. במהלך שנים אלו שימשה לתקופות קצרות כסגניתו של ראש הממשלה מינטוף. בשנת 1981 נבחרה ברברה לתפקיד נשיאת מלטה. היא נכנסה בגיל 59 לתפקיד, והייתה האישה הראשונה בתפקיד זה. אמנם תפקידו של נשיא מלטה הוא בעיקר סמלי, אך ברברה פעלה רבות לפתירת משברים חוקתיים במדינה. בשנת 1987 סיימה את תפקידה כנשיאה, ועזבה את הפוליטיקה. בתקופה זו החל דיוקנה להתנוסס על שטרות כסף במלטה. בשנת 2002 ברברה נפטרה. היא מעולם לא נישאה. מדיה וקבצים בנושא אגתה ברברה בוויקישיתוף אגתה ברברה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
עבדאללה אלהררי

עבדאללה בן מחמד בן יוסף בן עבדאללה בן ג'אמע א-שיבי אלעבדרי אלהררי (בערבית: عبد الله بن محمَّد بن يوسف بن عبد الله بن جامع الشَّيبي العبدري الهرري;‏ 1906-2008) היה חכם דת מוסלמי ממוצא אתיופי, אשר נודע בשל מומחיותו בתחום החדית' והפיקה. העביר את מירב שנותיו בלבנון, שם עסק בהוראה. ייסד את אלאחבאש (בערבית: الأحباش). אל-הררי נולד בשנת 1906, בהרר שבאתיופיה. בשנת 1983, פרץ אל התודעה הציבורית כאשר יסד את ארגון הצדקה האסלאמי "אלאחבאש", בביירות, לבנון. ארגון "אלאחבאש" צמח והפך לכדי תנועה סופית של ממש, אשר עסקה בעיקר בפעילויות צדקה, ובהוראת והכרת האסלאם לציבור הרחב. מפני שעיקר הפעילות של התנועה הייתה בלבנון, ומפני שהתנועה הפכה לפופולרית מאוד, קיבלה התנועה את התואר הלא רשמי של "הקול הסופי הלבונני". אל-הררי היה חבר במסדר סופי, מה שמכונה "טריקה". על פי מקורות רשמיים, היה אל-הררי חבר בטריקה הנודעת ששמה קאדריה, והיה פעיל בסניפיה שבירושלים, דמשק, וביירות. אחד ההישגים הבולטים של אלהררי, היה שהוא קיבל רישיון רשמי מהסניף הלבנוני של אוניברסיטת אל-אזהר. בהשקפותיו ודעותיו, נודע אלהררי כאדם מתון ורציונלי, אשר מזוהה, כמו רוב המוסלמים ברחבי העולם, עם האשעריה. ב-2 בספטמבר 2008, נפטר עבדאללה אלהררי מסיבות טבעיות, בגיל 102. כלאם אבו אל-חסן אל-אשערי אתר האינטרנט הרשמי של עבדאללה אלהררי אתר האינטרנט הרשמי של עבדאללה אלהררי אתר האינטרנט הרשמי של עבדאללה אלהררי אתר האינטרנט הרשמי של עבדאללה אלהררי אתר האינטרנט הרשמי של עבדאללה אלהררי Muslims in Poland and Eastern Europe : widening the European discourse on Islam, Warsawa: University of Warsaw, Faculty of Oriental Studies, 2011 Seddon, David., A political and economic dictionary of the Middle East, 1st ed, London: Europa Publications, 2004 A Sufi response to political islamism: Al-ahbash of Lebanon, ddc.aub.edu.lb (ארכיון) Michele L. Kjorlien, Peace Monitor: 16 May-15 August 1999, Journal of Palestine Studies 29, 1999-10-01, עמ' 106–119 doi: 10.2307/2676445 Mustafa Kabha, Haggai Erlich, Al-Ahbash and Wahhabiyya: Interpretations of Islam, International Journal of Middle East Studies 38, 2006, עמ' 519–538
חרוטן קוני

חֲרוּטָן קוֹנִי (שם מדעי: Pyrgomorpha conica) הוא חרק ממשפחת החגביים, הנפוץ בין בני סוגו בארץ ישראל. תכונה אופיינית למשפחה היא בלוטת ריח עורית המצויה על גב הבטן ומפרישה חומר דוחה (טיפוסי לכל מין) אשר בסוגים אחדים נחשב רעיל (למשל: אצל כושן ארסי Poekilocerus bufonius). בישראל מוכרים שישה סוגים הכוללים מין אחד בכל סוג. מדיה וקבצים בנושא חרוטן קוני בוויקישיתוף חרוטן קוני, באתר NCBI (באנגלית) חרוטן קוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חרוטן קוני, באתר GBIF (באנגלית) חרוטן קוני, באתר ״חרקים״ אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 – "חרקים", בעריכת יהושע קוגלר, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 92
רוז פרנסין רוגומבה

רוז פרנסין רוגומבה (בצרפתית: Rose Francine Rogombé;‏ 20 בספטמבר 1942 – 10 באפריל 2015) הייתה פוליטיקאית גבונית אשר שימשה כנשיאת גבון בפועל מיוני ועד אוקטובר 2009. היא התמנתה לתפקיד לאחר מותו של הנשיא עומר בונגו, מתוקף היותה נשיאת הסנאט של גבון. רוגומבה הייתה עורכת דין במקצועה, וחברה במפלגה הדמוקרטית של גבון (PDG). הייתה האישה השליטה הראשונה בהיסטוריה של גאבון. לאחר הנשיאות הזמנית שלה, חזרה לתפקידה כנשיאת הסנאט. רוגומבה נולדה באפריקה המשוונית הצרפתית, האזור שכיום מהווה את מזרח גבון בשנת 1942. היא למדה בצרפת והחלה לעבוד כשופטת בגבון. בשנות ה-80 היא עבדה כמזכירה ממשלתית בכירה לקידום זכויות האדם וזכויות נשים. בתחילת שנות ה-90 עזבה את הפוליטיקה לעולם המשפט וכיהנה כסגנית נשיא בית הדין הפלילי המיוחד. בשנת 2007 סיימה לימודי תאולוגיה. בינואר 2009 נבחרה לסנאט. רוגומבה נבחרה לנשיאת הסנאט ב-16 בפברואר 2009, לאחר שקיבלה את תמיכתם של 90 מתוך 99 סנטורים שהצביעו. למרות הרוב המוחלט בקרב חברי הסנאט, בחירתה הפתיעה רבים בהנהגת ה-PDG, והיא זכתה לכינוי "גברת הברזל". עם מותו של נשיא גבון עומר בונגו ב-8 ביוני, התמנתה רוגומבה לנשיאה זמנית. השבעתה התקיימה ב-10 ביוני בנוכחות חברי בית המשפט החוקתי, הממשלה, הסנאט, האספה הלאומית ודיפלומטים זרים. בשל היותה של רוגומבה נשיאה זמנית בלבד, לא ניתן לה הכוח לפזר את האספה הלאומית או לקרוא למשאל עם. בית המשאל החוקתי (אשר מינה את רוגומבה לתפקיד) דרש ממנה לקיים בחירות חדשות לנשיאות בתוך 30 עד 45 ימים. בסופו של דבר, הבחירות התקיימו ב-30 באוגוסט ובהן ניצח עלי בונגו. הוא הושבע כנשיא ב-16 באוקטובר ובימים שלאחר מכן רוגומבה חזרה לתפקידה בסנאט. ב-27 בפברואר 2015 הפסידה בבחירות על המשך כהונתה כיו"ר הסנאט. רוגומבה נפטרה ב-10 באפריל 2015 בבית חולים בפריז, שם אושפזה בימים שלפני כן. גבון: יו"ר הסנאט הושבעה לנשיאות; בחירות תוך חודש וחצי, באתר ynet
Music Bank

Music Bank הוא מארז תקליטורים של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס שיצא בשנת 1999, וכולל מעל 3.5 שעות של להיטים ושירים נדירים של הלהקה. מוקדם יותר באותה שנה יצא האוסף Nothing Safe - The Best Of The Box שכולל שירים מתוך Music Bank. השירים Get Born Again ו-Died הוקלטו במיוחד עבור המארז והם השירים האחרונים שהקליטה הלהקה עם ליין סטאלי. Music Bank יצא גם בגרסת DVD בת 94 דקות בשם Music Bank - The Videos שכללה וידאו קליפים וסרטונים המתעדים את חברי הלהקה ששולבו ביניהם. Music Bank Multimedia CD4 The Journey (משחק מחשב) Get Born Again (וידאו קליפ) Jar of Flies (תוספות) כולל את הווידאו-קליפים הבאים: We Die Young (גרסה מוקדמת) We Die Young Man in the Box Sea of Sorrow Would? Them Bones Angry Chair Rooster (גרסה מלאה) What the Hell Have I Down in a Hole No Excuses I Stay Away Grind Heaven Beside You Again Over Now (MTV Unplugged :מתוך) Get Born Again מדיה וקבצים בנושא Music Bank בוויקישיתוף מידע על האלבום Music Bank באתר MusicBrainz