laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שתיקות הארמון

שתיקות הארמון (בערבית תוניסאית: صمت القصور) הוא סרט דרמה תוניסאי-צרפתי משנת 1994 שביימה, כתבה וערכה מופידה טלאטלי, והפיקו אחמד באהא וריצ'רד מגניאן. הסרט מספר על נערה מתבגרת בשם עליה, שבעקבות שחרורה של תוניס מהשלטון הצרפתי היא משתחררת מארמון בו שירתה. הסרט הופץ לראשונה בקנדה ב-4 בספטמבר 1994, ולאחר כמה ימים, ב-7 בספטמבר, הופץ בצרפת. בישראל הסרט הוקרן בסינמטק ירושלים ובסינמטק תל אביב. שפות הסרט הן ערבית וצרפתית, ואורכו כ-127 דקות. מופידה טלאטלי סיפרה שהיא כתבה את הסרט בתגובה למחלתה החמורה והפתאומית של אמה, ושלאחר שהיא הכינה אותו היא הבינה שהיא לא ידעה הרבה על חייה של אמה. הסרט היה מועמד וזכה במספר פרסים. הסרט מספר על עליה, בתם של משרתת בארמון ה"ביי" (מושל תוניסיה) ושל אחד מגברי הארמון. עליה היא נערה מתבגרת המתחקה בזיכרונותיה אחר זהותה וזהות אביה המסתורי. הסרט מתמקד בהתבגרותה של עליה המשתחררת בסופו של דבר משלטון הארמון ושתיקותיו, על רקע שחרורה של תוניס מהשלטון הצרפתי. הסרט משרטט ברגישות וצבעוניות רבה את עולמן של הנשים המשרתות בארמונות העשירים, מצד אחד הוא מראה את חולשתן וניצולן, ומצד שני הוא מראה את ההווי, המוזיקה והצבע בחיי היום יום של הארמון. אמל חדילי – חדיג'ה נג'יה אורגי – חלתי חדא הנד סברי – עליה פאטימה בן סיידן – מרודיה זהירה בן עמאר – חביבה הסרט הופץ לראשונה בקנדה ב-4 בספטמבר 1994, בצרפת ב-7 בספטמבר 1994 ובארצות הברית ב-30 בספטמבר 1994. בישראל הסרט שודר בסינמטק ירושלים ובסינמטק תל אביב. הסרט זכה לביקורת חיובית מפסטיבל הסרטים של ניו יורק שהתקיים בשנת 1994. מבקר העיתון "New York Times", קארין ג'יימס, תיאר את הסרט כ"סיפור אוניברסלי של גיל העמידה עם טוויסט פמיניסטי". לאחר השחרור הרחב של הסרט בשנת 1996, אתר "L.A. Times" שיבח את הסרט ואמר שהסרט "אכזרי ומרכז". בשנת 2011, הסופר פול סדרה, כתב מאמר המתאר את הרלוונטיות של הסרט כיום בעולם הערבי. הסרט זכה במספר פרסים: מצלמת הזהב של פסטיבל הקולנוע בקאן, קערת הזהב של פסטיבל הסרטים קרתגו, פרס מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ופרס מפסטיבל הסרטים של איסטנבול. "שתיקות הארמון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שתיקות הארמון", באתר AllMovie (באנגלית) "שתיקות הארמון", באתר אידיבי "שתיקות הארמון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שתיקות הארמון, באתר סינמטק ירושלים קרין ג'יימס, FILM FESTIVAL REVIEW; A Daughter Revisits Her Mother's Oppression, באתר "New York Times", ב-30 בספטמבר 1994 Movie Review : 'Silences' Speaks of Women's Struggles, נכתב על ידי KEVIN THOMAS, באתר "L.A. Times", ב-22 במרץ 1996 Films for the Classroom: Silences of the Palace, נכתב על ידי פול סדרה, ב-2 בנובמבר 2011
נילס הולגרסון (סדרת טלוויזיה, 2017)

נילס הולגרסון (באנגלית: 2017 Nils Holgersson) היא סדרת אנימציה ממוחשבת המבוססת על הספר והעל האנימה באותו שם. נילס, ילד שובב, מצטרף יחד עם חברו מולי אווז הבית, אל להקת אווזי הבר לאחר שננס מכושף הקטין אותו. נילס הולגרסון - ילד שובב שהפך לקטן על ידי אטנור כעונש על תעלוליו. מולי - אווז הבית של נילס אתנור - ננס מכשף אשר הפך את נילס לקטן כעונש וגם כדי ללמד אותו לקח על תעלוליו. דאפי - אווזת בר שמולי מאוהב בה. המפקדת אקה - מנהיגת אווזי הבר הקשוחה. אינגריד - אווזה עדינה ויפה. צילי - האווזה שאוהבת לשיר. גורגו - עיט שחושב שהוא אווז. לינה - נכדתו של אתנור בעלת חליל קסם מרפא. שושו - שועל מרושע אשר רוצה לטרוף את נילס ואווזי הבר. האלף השחור - ננס דמו גובלין, הנבל הראשי בסדרה. קרובאק - העורב הטיפש של האלף השחור. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ז'יגה הירשלר

ז'יגה הירשלר (בסרבו-קרואטית: Žiga Hirschler;‏ 21 במרץ 1894, וליקה טרנוביטיצה(אנ'), סמוך לביילובאר, האימפריה האוסטרו-הונגרית – נובמבר 1941, מחנה ההשמדה יאסנובאץ, המדינה העצמאית של קרואטיה) היה מלחין, פסנתרן, מבקר אמנות ועיתונאי יהודי אשר פעל בממלכת יוגוסלביה ונודע בליקוט, תיעוד והפצה של מוזיקה יהודית עממית. ז'יגה הירשלר נולד בכפר וליקה טרנוביטיצה, השוכן סמוך לביילובאר. ב-1917 סיים את האקדמיה למוזיקה של אוניברסיטת זאגרב. עבודתו של הירשלר נחלקה לשני תחומים. מוזיקה קלאסית ומוזיקה יהודית. הוא הלחין 44 יצירות מוזיקליות ובכללן 3 אופרות, 5 אופרטות, מוזיקה לתיאטרון, וקונצ'רטים לתזמורת. רבות מיצירותיו אבדו במהלך השואה וניתן ללמוד עליהן מכתבות בעיתונות התקופה, המציינים שיצירותיו נוגנו בפלזן, אוסייק, ליובליאנה וזאגרב וזכו להצלחה. כמו כן נוגנו יצירותיו באופן תדיר ברדיו זאגרב וברדיו בלגרד. יצירותיו שילבו מוטיבים עממיים קרואטיים לצד עיבודים מודרניים, זכו לאהדה בקרב הקהל הרחב ולביקורת בקרב מבקרי המוזיקה על היותם "מסחריים". ב-1938 הופיע עם מבחר מיצירותיו בפסטיבל המוזיקה שנערך בבריסל. הירשלר ליקט, תיעד, עיבד והקליט מוזיקה עממית יהודית. מעבודתו זו נותר אוסף של 60 שירים ביידיש ובעברית אותם עיבד והקליט כאשר הוא מנגן על פסנתר. במקביל, היה מבקר מוזיקה וכתב 850 מאמרים בתחומי יצירתו בעיתונות היוגוסלבית. קיים תיעוד על שמונה ספרי מוזיקה שערך ופרסם, אך הם אבדו בשואה. באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית לממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור קרואטיה נמסר לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה, ומיד הוחל ברדיפת יהודים ושילוחם למחנות ריכוז ומהם למחנות ההשמדה. מוזיקאים ועיתונאים מזאגרב ניסו לפעול מול שלטונות האוסטאשה למניעת מעצרו של הירשלר, ולהשיג לו אשרת מעבר לאזור הכיבוש האיטלקי. ב-21 בספטמבר 1941 כתב הירשלר את מכתבו האחרון מדירתו בזאגרב. הוא נעצר וגורש למחנה ההשמדה יאסנובאץ, ושם הוצא להורג ככל הנראה במהלך נובמבר 1941. Židovske narodne pjesme, אוסף של 60 שירים ביידיש ובעברית בעיבוד מוזיקלי וליווי בנגינת פסנתר על ידי ז'יגה הירשלר, באתר ויקיסורס הקהילה היהודית בזאגרב, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 134. ז'יגה הירשלר - ביוגרפיה, באתר zbl.lzmk.hr (בקרואטית). Tamara Jurkić Sviben,‏ ז'יגה הירשלר - ביוגרפיה, באתר musiques-regenerees.fr (באנגלית) ו(בצרפתית)
המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה

המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה (Kokuritsu Kokusai Bijutsukan ביפנית: 国立国際美術館) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בעיר אוסקה. המוזיאון הלאומי לאמנות, אוסקה הוא מבנה תת-קרקעי הממוקם באי נאקאנושימה, בין נהר דז'ימה לנהר טוסאבורי, כ-10 דקות מערבית לתחנת אוסאבאשי המרכזית . הבניין המקורי של המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה נבנה עבור תערוכת "אקספו 70'", שהתקיימה באוסקה בשנת 1970. המבנה תוכנן כמוזיאון זמני לאמנות שליווה את התערוכה. בשנת 1977 הוסב הבניין למוזיאון קבוע, שנפתח ב-15 באוקטובר 1977. באותה עת היה זה המוזיאון הלאומי הרביעי לאמנות ביפן. בתחילה הוצגו במוזיאון בעיקר יצירות מן האוסף של המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו. בשנת 1978 נתרם למוזיאון אוסף בן 828 יצירות על ידי מאוספו של קייצי הושי Kaichi Ohashi בשנת 2011 מנה האוסף כ-6,000 פריטים הכוללים ציורים, פסלים, הדפסים ועבודות במדיה נוספות. בינואר 2004 נסגר המוזיאון באופן זמני ונהרס המבנה עקב הזדקנותו וכן בשל מגבלות שטח. אזור המוזיאון הישן שנהרס הפך לחניון, בזמן שהמוצגים הועברו למיקומו המרכזי והנוכחי בנקאנושימה שנפתח בנובמבר 2004. במקומו נפתח בניין חדש שתוכנן על ידי סזאר פלי וחברי קבוצתו ביפן César Pelli & Associates Japan. מבנה המוזיאון הוא דוגמה לאמנותו של האדריכל המודרני הארגנטינאי. המבנה העיצובי הנראה כלפי חוץ מייצג קנים מנופפים ברוח. הכניסה, האודיטוריום, המסעדה וחנות המוזיאון ממוקמים ממש מתחת לפני הקרקע, עם תערוכות ומתקני אחסון בשתי הקומות הבאות מתחת. תערוכות אוסף מתקיימות בעיקר במפלס מרתף 2, כאשר במפלס מרתף 3 מתקיימות תערוכות מיוחדות. המוזיאון מציג תערוכות מתחלפות לצד תצוגות מאוסף המוזיאון. במוזיאון מוצגות יצירות של פול סזאן, מקס ארנסט, פבלו פיקאסו ויצירות בתחום של מיצב של צ'יהרו שיוטה מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה (ביפנית, באנגלית, בסינית מפושטת ובקוריאנית) המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון הלאומי לאמנות של אוסקה, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Complete Best

Complete Best (בעברית: השלם הטוב ביותר) הוא אלבום אוסף של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-27 בפברואר 2008 ביפן, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט יפן. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-3 במצעד האלבומים היפני, שם הגיע למעמד זהב. האלבום יצא לאור מספר ימים לפני סדרת הופעות של סלין דיון ביפן כחלק מסיבוב ההופעות "Taking Chances World Tour". בין היתר, כולל אלבום האוסף את השיר "To Love You More" אשר היה לימים ללהיט הכי גדול של דיון במדינה. השיר שהה 4 שבועות במקום הראשון במצעד השירים היפניים, ואף מכר למעלה ממיליון וחצי עותקים. בנוסף, הוא גם כלל את השירים "The Power of the Dream" ו-"Be the Man" אשר זכו להצלחה ביפן. בנוסף לכך, אלבום האוסף כולל את השיר "A World to Believe In". שיר חדש אשר נכתב במיוחד לאלבום ובו מתארחת הזמרת היפנית האנגלייה יונה איטו. השיר שוחרר כסינגל מתוך אלבום האוסף בינואר 2008, והגיע למקום ה-8 ביפן. זו הייתה הפעם הראשונה מאז שנת 1999 שדיון הצליחה להיכנס למצעד היפני. במקביל, השיר יצא גם כסינגל השלישי מתוך אלבומה Taking Chances, אשר יצא כמה חודשים קודם לכן. גם הגרסה אשר נכללה באלבום האוסף הזה, הייתה ללא הזמרת יונה איטו וגרסה זו יצאה כסינגל מחוץ ליפן. ב-22 ביולי 2009 יצאה גרסה נוספת של האלבום תחת הפורמט Blu-spec CD, גם גרסה זו שוחררה ביפן בלבד. מידע על האלבום Complete Best באתר MusicBrainz האלבום Complete Best באתר Discogs Sony Music, Sony Music Entertainment (באנגלית) セリーヌ・ディオンのCDアルバムランキング │オリコン芸能人事典-ORICON STYLE, ‏2014-10-26 Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2009-04-04. (באנגלית) caitlinrb (2010-07-17), Celine Dion-A World To Believe In With Lyrics, נבדק ב-2018-10-02 Divas Vevo (2016-05-22), Céline Dion - A World To Believe In (Music Video), נבדק ב-2018-10-02 一般社団法人 日本レコード協会, www.riaj.or.jp Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2009-04-04. (באנגלית)
האחות

"האחות" (באנגלית: The Nurse) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי קצר אותו ביים והפיק ג'וליאן טרי, לפי תסריט שכתב אלכסנדר אנדרסון. הסרט הקצר נכלל ביקום הקולנועי של לזמן את הרוע, ועלילתו עוסקת באחות-שֵׁדה. שתי השחקניות בסרט הקצר הן אריה וולטרס והאנה פלאצי. הסרט פורסם ב-16 באוגוסט 2017 והיה לאחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו במסגרת תחרות "יצירת האנאבל שלי". הסרט מתחיל בסצנה חשוכה, בה מתגלגלת לעבר חדרה של אמילי (אריה וולטרס) עגלת בית חולים. אמילי מתעוררת בבהלה וקוראת לאחות שמתגלה כאחות-שֵׁדה (מעין ספין אוף לנזירה-שֵׁדה), אך לא זוכה למענה. בעקבות כך, אוחזת אמילי בעמוד האינפוזיה אליו היא חוברה ובכוס המים שהונחה ליד מיטתה במטרה ללכת ולמלא אותה, אף על פי שאינה רואה דבר. בהמשך, היא מגיעה למסדרון בית החולים, שם היא שומעת רעשים מרתיעים, שגורמים לה להפיל את כוס המים ולרוץ לעבר חדרה במטרה לחפש את לחצן המצוקה שלה. לאחר שלחצה עליו, מגיעה האחות, שמיד מרגיעה אותה ומורידה לה את התחבושות. כאשר אמילי מביטה בפניה של האחות, היא נחרדת לגלות שאלו פניה של האחות-שֵׁדה. הסרט מסתיים כאשר האחות מביטה באמילי וזו זועקת לעזרה וצורחת באימה, בתקווה שמישהו יישמע אותה. אריה וולטרס – אמילי חנה פלאצי – אחות-שֵׁדה הסרט הקצר הועמד בתחרות "יצירת האנאבל שלי" ופרק זמן ליציאתו, במאי הסרט "אנאבל: הבריאה" דייוויד פ. סנדברג, הודיע שהוא אחד מחמשת הסרטים הקצרים שזכו. "האחות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האחות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "The Nurse could be the next Conjuring spin-off". Digital Spy (באנגלית). 2017-08-18. נבדק ב-2018-09-30. "Watch: The Nurse, The Winner of The Conjuring Universe Short Film Contest". /Film (באנגלית אמריקאית). 2017-08-17. נבדק ב-2018-09-30. Meet 'The Nurse' in Scary Short That Just Won 'Conjuring' Universe Contest - Bloody Disgusting, bloody-disgusting.com (באנגלית) Julian Terry (2017-08-16), The Nurse - Annabelle Creation Contest Winner, נבדק ב-2018-09-30 Winner Revealed in My Annabelle Creation Video Contest; David Sandberg Responds to Criticisms - Dread Central, www.dreadcentral.com (באנגלית) moviepilot (ארכיון) "Watch The Conjuring Short Film 'The Nurse'". ScreenRant (באנגלית אמריקאית). 2017-08-17. נבדק ב-2018-09-30. "Conjuring Short The Nurse Will Creep You Out". MovieWeb (באנגלית אמריקאית). 2017-08-17. נבדק ב-2018-09-30.
מייקל טרוטון

מייקל טרוטון (באנגלית: Michael Troughton; נולד ב-2 במרץ 1955) הוא שחקן, סופר ומורה אנגלי. הוא בנו של השחקן פטריק טרוטון (שידוע מתפקידו בדמות הדוקטור השני בסדרה "דוקטור הו" משנות השישים של המאה העשרים), ואחיו הצעיר של השחקן דייוויד טרוטון. טרוטון נולד בהמפסטד שבלונדון. הוא הופיע בתפקידים רבים בסרטי קולנוע, בטלוויזיה ובתיאטרון. תפקידיו הידועים ביותר הם בדמות מליש בסדרה "Minder", ובדמות סר פירס פלטצ'ר-דרביש בסדרה "פוליטיקאי קטן שלי" ששודרה מ-1987 עד 1992. טרוטון כיכב בעונה הראשונה של הסיטקום "Backs to the Land". עוד שיחק בתפקיד דרק האלידיי בפרק "Out of Bounds" בסדרה "טגארט", בתפקיד פסיכולוג בעונה הרביעית של הסדרה "רגליים קרות", ובדמות מר מרמגן בסרט "אניגמה". ב-2002 לקח טרוטון הפסקה ממשחק כדי לטפל באשתו הנכה, ולמד לתואר במדעים באוניברסיטה הפתוחה. אחר כך היה מורה לפיזיקה בבית הספר סר ג'ון לימן בבקלס במשך שנתיים, ובהמשך היה ראש מחלקת הדרמה בבית ספר וודברידג'. ב-2009 הפסיק ללמד והפך למטפל במשרה מלאה. ב-2011 הוציא לאור ביוגרפיה של אביו פטריק טרוטון בהוצאת הירסט פבלישינג. ב-2013 חזר לשחק, והופיע בסדרה "Breathless" של ITV. הוא הקליט תסכיתי דרמה עבור חברת Big Finish, ובשנת 2022 הקליט תסכית שבו גילם את התפקיד של אביו כדוקטור השני. ב-2014 הופיע טרוטון בפרק ספיישל חג המולד בשם "חג מולד אחרון" של הסדרה "דוקטור הו" בתפקיד פרופסור אלברט. ב-1981 התחתן טרוטון עם קרוליין מ. מרסטון. לבני הזוג נולדו בן בשם מתיו ובת בשם סאלי. ה-1988 עברה המשחה מלונדון לסאפוק. קרוליין חלתה בטרשת נפוצה ונפטרה בקיץ 2012. אתר האינטרנט הרשמי של מייקל טרוטון מייקל טרוטון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל טרוטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל טרוטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) "Former Dalek Finds Himself Perfectly Cast in School Role". Let's Talk, Suffolk. Aidan Semmens. בפברואר 2006. אורכב מ-המקור ב-29 באוקטובר 2013. נבדק ב-2013-10-28. {{cite news}}: (עזרה) "Doctor Who 'son' to star in special". Press Association. 19 בספטמבר 2014. נבדק ב-20 בספטמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה)
פילוסטרטוס מלמנוס

פילוסטרטוס מלמנוס (ביוונית: Φιλόστρατος ὁ Λήμνιος;‏ 190–230 לספירה לערך); ידוע גם בשם פילוסטרטוס הזקן כדי להבדילו מנכדו, פילוסטרטוס הצעיר, שהיה גם הוא מלמנוס; היה סופיסט (אנ') בתקופת האימפריה הרומית. הוא היה ככל הנראה אחיינו של הסופיסט פילוסטרטוס מאתונה, ונזקפים לזכותו שני ספרים שבעבר יוחסו לדודו. "תמונות" (ביוונית: אֵייקוֹנֶס) הוא לכאורה תיאור של 64 ציורים בגלריה נאפוליטנית. גתה, ולקר (אנ'), ברון (אנ'), ברטרנד (E. Bertrand), הלביג (אנ') ואחרים, טענו כי התיאורים הללו הם אכן של יצירות אמנות קיימות, היינה (אנ') ופרידריכס דוחים זאת. בכל מקרה, תיאורים אלה מעניינים, באשר הם מראים את האופן שבו אמנים מהעת העתיקה השתמשו בנושאים מיתולוגיים ואחרים, והם כתובים עם ידע אמנותי בשפה אטרקטיבית. פילוסטרטוס הצעיר חיבר סדרה שנייה של "תמונות" ובהקדמה לחיבורו הודה לפילוסטרטוס הזקן על חיבור הסדרה הראשונה, וכך בסופו של דבר היא יוחסה לו במקום לפילוסטרטוס מאתונה, כפי שיוחסה לו קודם לכן. "הרויקוס" ("על גיבורים") הוא חיבור מקיף על גיבורי מלחמת טרויה. הוא כתוב בצורה של שיחה בין כורם תראקי על חוף הדרדנלים לבין סוחר פיניקי השואב את הידע שלו מהגיבור פרוטיסלאוס (אנ'). פלמדס מהולל על חשבונו של אודיסאוס, והומרוס מותקף על חוסר הגינותו כלפיו. נטען גם כי פילוסטרטוס מתאר כאן סדרת ציורים הרואים בארמונה של הקיסרית יוליה דומנה. מדיה וקבצים בנושא פילוסטרטוס מלמנוס בוויקישיתוף פילוסטרטוס מלמנוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו

המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו (ביפנית: 京都国立近代美術館) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בעיר קיוטו שביפן. המוזיאון הוקם נפתח ב-1 במרץ 1963 בבניין ששימש קודם לכן כאולם עירוני לתערוכות מסחר ותעשייה. ב-1 ביוני 1967 זכה המוזיאון למעמד לאומי. בשנת 1984 נהרס מבנה המוזיאון ובמקומו הוקם מבנה חדש, שנפתח ב-26 באוקטובר 1986. מרבית שטחו של המוזיאון מוקדש לתערוכות מתחלפות. וחלק נוסף מוקדש לתצוגה מתחלפת מאוסף המוזיאון. אוסף המוזיאון כולל אמנות יפנית מן המאה ה-20 לצד אמנות מערבית במדיה שונות כגון ציור, פיסול, צילום, קדרות ועוד. באוסף המוזיאון עבודות של אמנים מערביים ידועי שם כגון מארק שאגאל, מקס ארנסט, דייוויד הוקני, וסילי קנדינסקי ואחרים. בנוסף, מתמקד המוזיאון באיסוף אמנים מאזור העיר קיוטו. מדיה וקבצים בנושא המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו (ביפנית) המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו, ברשת החברתית פייסבוק המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו, ברשת החברתית אינסטגרם המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיאונים ובנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פילה (פולין)

פילה (בפולנית: Piła; בגרמנית: Schneidemühl, שניידמיל) היא עיר בפרובינציית פולין גדול בצפון מערב פולין. היא בירת מחוז פילה ומהווה גמינה עירונית במחוז. משמעות המילה פילה (Piła) היא מסור, העיר נקראת כך מכיוון שהיו בה חוטבי עצים רבים. העיר חולקת את שמה עם עוד יישובים רבים בפולין שנקראים כך. בתקופת השלטון הגרמני היא נקראה שניידמיל (Schneidemühl), שם שמשמעו מנסרת עצים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. פילה הייתה בתחילה כפר דייגים קטן. במאה ה-13, לאחר סיום הפלישות של האימפריה המונגולית, גרמנים רבים הגיעו לאזור והתיישבו בעיר. הגירתם פחתה בתקופת שלטונו של המלך קז'ימייז' הרביעי, לאחר שהביס את המסדר הטבטוני במלחמת שלוש עשרה השנים (1454–1466) וכבש את בסיסו של המסדר באותה תקופה – טירת מאלבורק. ב-4 במרץ 1513, המלך זיגמונט הראשון, בעידודם של יהודים רבים שהיגרו מבוהמיה, גרמניה וחצי האי האיברי, העניק לפילה זכויות של עיר. במהלך המלחמה הוקם בסמוך לעיר מחנה של אזרחים שבויי מלחמה. העיר שוחררה ב-14 בפברואר 1945, לאחר שבועיים של לחימה קשה בין הצבא הפולני והצבא האדום, לבין כוחות הנאצים. במהלך המלחמה, נהרסו כ-75% מהעיר וכ-90% מהעיר העתיקה. מאז הקמתה, אוכלוסיית העיר גדלה כל הזמן, למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה (1939–1948), שבה ירדה אוכלוסיית העיר מ-45,000 תושבים ל-10,000 תושבים בלבד. העיר התאוששה במהרה מהמלחמה, ואוכלוסייתה הגיעה לכ-35,000 איש בשנת 1960. משנת 2001, בעיר יש מגמת הגירה שלילית. להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: לא ניתן להציג את הגרף באופן זמני – ההרחבה Graph להצגת תרשימים מושבתת כרגע. ערך מורחב – יהדות פולין האזכור הראשון של קהילה יהודית מאורגנת בעיר הוא משנת 1563, אז היו שלושה בתים של יהודים ובית כנסת אחד. בשנת 1773, היו בעיר 30 סוחרים, כולם היו יהודים, והם סחרו בבדים, בצמר, במשי, ועוד. הקהילה היהודית בעיר גדלה והגיעה לשיאה כשמנתה 965 איש בשנת 1850, שהיוו אז כרבע מאוכלוסיית העיר. בתקופת מלחמת העולם השנייה, יהודי העיר נשלחו ממנה למחנות עבודה. בליל הבדולח, נהרסו חנויות ובתים רבים של יהודים. 35 מהם נעצרו ונשלחו למחנה עבודה. בעיר ישנן שתי תחנות רכבת שמהן יש שירות רכבות לוורשה, לפוזנן, ולעוד אזורים בפולין. בנוסף לכך, בסמוך לעיר עוברים הכבישים הראשיים 10 ו-11, שמספקים גישה נוחה ליוצאים מהעיר ולנכנסים אליה. בסמוך לעיר ישנו שדה תעופה אזרחי. העיר שוכנת בגובה ממוצע של 60 מטרים מעל פני הים בין הגבהים 50–134 מטרים מעל פני הים. את העיר חוצה נהר גוודה (אנ') ויש בשטחה כמה אגמים. מפעל לייצור מוצרי תאורה של פיליפס בית דפוס של החברה Quad/Graphics (אנ') צרפת שאטלרו, צרפת (מ־1994) רוסיה קרונשטאדט, רוסיה גרמניה שוורין, גרמניה איטליה אימולה, אמיליה-רומאניה, איטליה מדיה וקבצים בנושא פילה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פילה "פילה (פולין)", באתר JewishGen (באנגלית) "פילה", באתר השטעטל הווירטואלי פילה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פילה (פולין), דף שער בספרייה הלאומית היסטוריה של יהדות פילה, באתר השטעטל הווירטואלי (באנגלית) דמוגרפיה של יהדות פילה, באתר השטעטל הווירטואלי (בפולנית)
פילוסטרטוס הצעיר

פילוסטרטוס הצעיר (ביוונית: Φιλόστρατος ὁ Νεώτερος; פרח במאה ה-3 לספירה); ידוע גם בכינוי פילוסטרטוס מלמנוס; היה סופיסט (אנ') בתקופת האימפריה הרומית. הוא היה מחבר הסדרה השנייה של "תמונות" (ביוונית: "אייקונס"), שלא שרדה בשלמותה. בהקדמה הוא משבח את אבי אמו, שכתב את הסדרה הראשונה; זהו ככל הנראה הסופר הידוע יותר בכינוי פילוסטרטוס מלמנוס, שבעצמו היה חתנו של הסופיסט המפורסם פילוסטרטוס מאתונה. תאריך חיבורו של החיבור הזה, היחיד שידוע מאת המחבר הזה, נע בין השנים 250–300 לספירה. אם התאריך המוקדם יותר הוא הנכון, פילוסטרטוס זה יכול בהחלט להיות אותו אדם שכיהן כארכון של אתונה בשנת 255 לספירה.
פילוסטרטוס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פילוסטרטוס (בן ורוס) – סופיסט, אביו של פלאביוס פילוסטרטוס. לוקיוס פלאביוס פילוסטרטוס "האתונאי" (170–247 לספירה) - סופיסט יווני באימפריה הרומית. פילוסטרטוס מלמנוס (190–230 לספירה לערך) - חתנו וכנראה גם אחיינו של פלאביוס פילוסטרטוס. כנראה מחבר הסדרה הראשונה של "תמונות" (ביוונית: "אייקונס"). פילוסטרטוס הצעיר (המאה ה-3) - נכדו של פילוסטרטוס מלמנוס; מחבר הסדרה השנייה של "תמונות".
מיון בסיס

מיון בסיס (Radix sort) הוא אלגוריתם מיון של מספרים המסתמך על כך שמספר הספרות בייצוג המספרים חסום על ידי קבוע. (למשל: מספר הספרות בייצוג המספר 1234567 הוא 7). ניתן לממש מיון בסיס כמיון יציב, כלומר מיון ששומר על הסדר הפנימי בין שני ערכים זהים. מיון הבסיס מתבצע בדרך כלל בזמן ריצה של   O ( n ⋅ k ) {\displaystyle \ O(n\cdot k)} , כאשר n הוא גודל הקלט ו-k הוא מספר הספרות המקסימלי בכל מספר. הדוגמה הבאה מתייחסת למספרים המיוצגים בבסיס 10, כך שכל ספרה קטנה מ-10. ניתן להכליל זאת בקלות לבסיס d כלשהו: מיון כל המספרים בקבוצה ל־10 קבוצות, על פי ספרת האחדות שלהם. מיון יציב (מספרים בעלי אותו ערך יישארו באותו סדר גם לאחר המיון) של כל המספרים מהקבוצות שהתקבלו שוב, ל־10 קבוצות, על פי ספרת העשרות של כל מספר, תוך כדי שמירה על סדר המספרים בתוך כל קבוצה, לפי המיון של השלב הקודם. המשך מיון המספרים על פי הספרה החשובה יותר (מאות, ואז אלפים, ואז עשרות אלפים וכן הלאה), תוך שמירת סדר המספרים בכל קבוצה לפי המיון של השלב הקודם לשלב הנוכחי. נביט ברשימה הלא ממוינת הבאה: 170, 45, 75, 90, 802, 2, 24, 66 נמיין את הרשימה לפי הספרה הכי פחות משמעותית, ספרת האחדות: 170, 90, 802, 2, 24, 45, 75, 66 כדאי לשים לב ש-802 בא לפני 2, מכיוון ש-802 הופיע לפני 2 ברשימה המקורית. אותו דבר קורה גם עבור הזוגות 170, 90 ו-45, 75. נמיין את הרשימה לפי הספרה הבאה, ספרת העשרות: 802, 2, 24, 45, 66, 170, 75, 90 שימו לב ששוב 802 בא לפני 2 מכיוון ש-802 בא לפני 2 ברשימה הקודמת. לבסוף, נמיין את הרשימה לפי הספרה המשמעותית ביותר: 2, 24, 45, 66, 75, 90, 170, 802 חשוב להבין שכל אחד מהצעדים המופיעים מעלה מצריכים רק מעבר אחד על הנתונים, מכיוון שכל פריט יכול להיות ממוקם בסל הנכון מבלי להיות מושווה עם פריטים אחרים. עקרונית, זמן הריצה של האלגוריתם הוא   O ( k ⋅ ( n + d ) ) {\displaystyle \ O(k\cdot (n+d))} , כאשר n הוא כמות המספרים בקלט, k הוא מספר הספרות המקסימלי בכל מספר ו-d הוא הבסיס בו המספרים נתונים. עם זאת, לרוב המספרים נתונים בבסיס ידוע, כך שלכל בסיס שהוא מתקיים   d = O ( 1 ) {\displaystyle \ d=O(1)} ולכן זמן הריצה יהיה   O ( n ⋅ k ) {\displaystyle \ O(n\cdot k)} . אם גודל הקלט, כלומר מספר המספרים שיש למיין, הוא בסדר גודל גדול מזה של מספר הספרות (או: k זניח ביחס ל-n), כלומר   k = o ( n ) {\displaystyle \ k=o(n)} , זמן הריצה יהיה   O ( k ⋅ n ) = O ( 2 n ) = O ( n ) {\displaystyle \ O(k\cdot n)=O(2n)=O(n)} , כאשר זמן הריצה המינימלי למיון   n {\displaystyle \ n} מספרים ללא הנחות ידועות על היחס בין גודל הקלט למספר הספרות המקסימלי כלשהן הוא   O ( n log ⁡ ( n ) ) {\displaystyle \ O(n\log(n))} . חשוב לשים לב שלא בכל המקרים   O ( n ⋅ k ) < O ( n ⋅ log ⁡ ( n ) ) {\displaystyle \ O(n\cdot k)<O(n\cdot \log(n))} , והדבר תלוי ביחס שבין גודל הקלט למספר הספרות בכל מספר (לדוגמה, שני מספרים בעלי 10 ספרות עשרוניות ימוינו מהר יותר במיון מיזוג מאשר במיון בסיס). מיון מנייה מיון סלים מדיה וקבצים בנושא מיון בסיס בוויקישיתוף סרטון אנימציה של מיון בסיס, סרטון באתר יוטיוב מיון בסיס בQueue מיון בסיס, באתר MathWorld (באנגלית) מיון בסיס (Radix), באתר מחברת "מבני נתונים ואלגוריתמים" (ויקיספר)