laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלגברה אפינית

באלגברה מופשטת, אלגברה אפינית היא אלגברה, הנוצרת סופית מעל חוג הבסיס שלה. בדרך כלל המונח מתייחס לאלגברות (נוצרות סופית) מעל שדה, אך כמה תכונות חשובות נשארות בתוקף גם כאשר חוג הבסיס הוא חוג קומוטטיבי נתרי. אלגברה R {\displaystyle R} מעל החוג C {\displaystyle C} היא אלגברה אפינית אם קיימים a 1 , a 2 , . . . , a n ∈ R {\displaystyle a_{1},a_{2},...,a_{n}\in R} כך ש- R = C [ a 1 , a 2 , . . . , a n ] {\displaystyle R=C[a_{1},a_{2},...,a_{n}]} , כאשר C [ a 1 , a 2 , . . . , a n ] {\displaystyle C[a_{1},a_{2},...,a_{n}]} הוא החוג של כל הפולינומים ביוצרים a 1 , a 2 , . . . , a n {\displaystyle a_{1},a_{2},...,a_{n}} עם מקדמים ב- C {\displaystyle C} . על-פי הגדרה זו, אלגברה אפינית היא אלגברת מנה של אלגברת פולינומים בכמה משתנים מעל חוג הבסיס. משפט הנורמליזציה של נתר, אותו הוכיחה אמי נתר, קובע שכל אלגברה אפינית A {\displaystyle A} (מעל שדה) היא מודול סופי מעל חוג פולינומים במספר משתנים מעל שדה הבסיס; מספר המשתנים שווה למספר המקסימלי של איברים בלתי תלויים אלגברית ב- A {\displaystyle A} , הקרוי דרגת הטרנסצנדנטיות של A {\displaystyle A} . כמודול סופי, A {\displaystyle A} היא הרחבה שלמה של חוג הפולינומים, ולכן יש להם אותו ממד קרול. לפיכך, ממד קרול של אלגברה אפינית שווה לדרגת הטרנסצנדנטיות שלה. משפט: אם L {\displaystyle \mathbb {L} } הוא שדה אפיני מעל שדה F {\displaystyle \mathbb {F} } , אז הוא אלגברי מעל F {\displaystyle \mathbb {F} } . למת ארטין-טייט: אם L {\displaystyle L} אלגברה אפינית מעל שדה F {\displaystyle F} , ו- F ⊂ K ⊂ L {\displaystyle F\subset {K}\subset {L}} כך ש- K {\displaystyle K} שדה, ו- [ L : K ] < ∞ {\displaystyle [L:K]<\infty } אז K {\displaystyle K} אפיני מעל F {\displaystyle F} . ללמה זו גרסאות רבות אחרות. למשל, אם R , S {\displaystyle R,S} הן C {\displaystyle C} -אלגברות, כאשר C {\displaystyle C} חוג נתרי קומוטטיבי; R {\displaystyle R} הוא חוג המוכל במרכז של חוג S {\displaystyle S} שהוא מודול סופי מעל R {\displaystyle R} , ו- S {\displaystyle S} אפינית מעל C {\displaystyle C} , אז גם R {\displaystyle R} אפיני מעל C {\displaystyle C} . אם R {\displaystyle R} היא אלגברה אפינית מעל החוג C {\displaystyle C} ו- A {\displaystyle A} אידיאל ב- R {\displaystyle R} אז R / A {\displaystyle R/A} אפיני מעל C / ( C ∩ A ) {\displaystyle C/(C\cap {A})} . תהי T {\displaystyle T} אלגברה אפינית מעל החוג C {\displaystyle C} , ו- L {\displaystyle L} אידיאל שמאלי נוצר סופית של T {\displaystyle T} , אז R = ( C + L T L T ) {\displaystyle R={\begin{pmatrix}C+L&T\\L&T\\\end{pmatrix}}} הוא אפיני מעל C ∗ 1 {\displaystyle C*1} , ו- Z ( R ) ⊆ C + L {\displaystyle Z(R)\subseteq C+L} . Louis H.Rowen. Ring Theory, Volume 1, Academic Press, San Diego Louis H.Rowen. Graduate Algebra:Commutative view, Volume 73, American Mathematical Society,Providence.
ג'מינידים

מטר הג'מינידים הוא מטר מטאורים חזק אשר מתרחש באמצע חודש דצמבר (בדרך כלל בימים ה-7 עד ה-17 של החודש ושיאו ביום ה-13). מטר הג'מינידים מתרחש כאשר כדור הארץ חולף דרך שובל האבק שמותיר אחריו האסטרואיד 3200 פאת'ון (Phaethon) המקיף את השמש כל 1.4 שנות ארץ. מטר הג'מינידים מתחזק כל שנה, ובשנים האחרונות נראים בין 120 ל-160 מטאורים בשעה. מטר הג'מינידים נחשב למטר שנראה באופן הטוב ביותר בשנה, אחריו הפרסאידים. שמו של המטר "ג'מינידים" נובע מכך שנקודת ההקרנה (radiant) של מטר זה נמצאת בקבוצת הכוכבים "תאומים" (באנגלית: ג'מיניי Gemini). מדיה וקבצים בנושא ג'מינידים בוויקישיתוף אילנה קוריאל, שוכבים על הגב, צופים במטאורים: "זה מרגש", באתר ynet, 13 בדצמבר 2012 מאמר על מטר הג'מנידים באתר הנשיונל ג'יאוגרפיק. "IMO Meteor Shower Calendar 2012: Geminids (GEM)". International Meteor Organization. נבדק ב-2012-12-13. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טעות דפוס

טעות דפוס היא טעות הנוצרת בעת הכנתו של טקסט לדפוס. בניגוד לשגיאת כתיב, הנובעת מחוסר שליטה של הכותב בכללי הכתיב, ומביאה להחלפה של אות בדומה לה, טעות דפוס נובעת מתקלה בתפעול האמצעי המשמש לסידור האותיות בדפוס, בעיקר בחירת אות שגויה במקלדת (בדרך כלל אות סמוכה לאות הנכונה), אך גם שיבוש בבחירת הגופן, שיבוש סדר המילים במהלך הסידור לדפוס וכדומה. למניעת הופעתן של טעויות דפוס בטקסט המודפס משמשת ההגהה, אך גם זו אינה מושלמת. מארק טוויין אמר על כך: "הישמר והיזהר כאשר אתה מעלעל בספר העוסק בנושאי בריאות - אתה עלול למות מטעות דפוס". עד למעבר לסדר דפוס ממוחשב, מלאכת סידור הטקסט לדפוס נעשתה על ידי בעל מקצוע נפרד, סדר, שהשתמש במכונות מיוחדות למטרה זו, כגון מכונת ליינוטייפ. את עבודתו עשה הסדר על-פי טקסט בכתב יד או שנוצר במכונת כתיבה. האחריות לקיומן של טעויות הדפוס נפלה לפיכך על הסדר, שמשום מה נהוג היה לכנותו בקרב דוברי עברית דווקא ביידיש, "הבחור הזעצער". בעבודה בסדר דפוס ממוחשב, סידור הטקסט נעשה ישירות מקובץ המקור שסיפק יוצרו של הטקסט, קובץ שנוצר באמצעות מעבד תמלילים. האחריות ליצירתן של טעויות דפוס עברה לפיכך בעיקר אל יוצרי המקור של הטקסט. לרשותם של כל המעורבים בהכנה לדפוס עומדים כלים ממוחשבים לבדיקת איות, המתריעים על רבות משגיאות הדפוס. בעידן הממוחשב טעויות דפוס נובעות בעיקר מבעיות בהקלדה. טעויות רווחות הן הקלדה שגויה של אות סמוכה לאות הרצויה במקלדת שהוקלדה בטעות, והקלדה בשִׂיכּוּל אותיות, כאשר אות אחת מתחלפת עם רעותה בשל הקלדה בשתי ידיים. ישנן סטטיסטיקות לגבי מספר טעויות ההקלדה האמורות ליפול אצל קלדנים מיומנים, וזו אחת מהדרכים ללמוד את מיומנותם, בנוסף למספר התווים שהם מקלידים בשעה. לעיתים מצורפת לספר רשימת תיקוני טעויות (אראטה), המנחה את הקורא בעניין טעויות (חלקן טעויות דפוס) שראוי לתקן קודם קריאת הספר. בסרט ברזיל טעות דפוס גורמת להוצאתו להורג של אדם חף מפשע ומניעה את גלגלי העלילה. בכך מותח הסרט ביקורת חברתית כנגד הסתמכות יתרה על בירוקרטיה. הסיפור הקצר תיקקון מאת אתגר קרת פותח במילים אלה: "אני חושב שמשהו אצלי במחשב נדפקק. כנראה שזה אפילו לא המחשב, שזה סתם המקקלדת." טעות העתקה סדר (דפוס) התנ"ך המרושע - הוא "תנ"ך הנואפים", הנחשב לטעות הדפוס הידועה בהיסטוריה. ננה אריאל, טעות הדפוס הנודעת ביותר בספרות העברית, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2020 "פרסום מידע תעופתי פנים ארצי" בהוצאת הממונה על התקינה במנהל התעופה האזרחית, עדכון מס' 4, 1 במאי 1997
הרי סנטה קטלינה

הרי סנטה קטלינה (באנגלית: Santa Catalina Mountains) הם רכס הרים צפונית לעיר טוסון שבמדינת אריזונה, ארצות הברית. ההר הגבוה מביניהם הוא הר למון בגובה של 2,791 מטר מעל פני הים שנודע גם בזכות אטרקציית הסקי. השם לרכס ניתן בשנת 1697 על ידי כומר איטלקי בשם אאוסביו קינו על שם קטלינה הקדושה בדת הנוצרית. רכס ההרים מהווה אטרקציה תיירותית גדולה בזכות פעילויות פנאי רבות המתקיימות בהם ואתרים מיוחדים כמו קניון סבינו בו יש בריכות ונהרות רבים הזורמים מפסגותיו של הר למון אשר בו יורד שלג. הרכס הוא חלק מאיי השמיים המדרייניים, איי שמיים בצפון-מערב מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא הרי סנטה קטלינה בוויקישיתוף באנגלית Madrean sky islands הם 40 הרים בארצות הברית ובמקסיקו המהווים מובלעות של האזור האקולוגי "יערות האלון והאורן המדרייניים" (Madrean pine-oak woodlands) הקרויים על שם רכס ההרים סיירה מדרה אוקסידנטל במקסיקו. ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מבצע כיתור

מבצע כיתור הוא מבצע שנערך במלחמת העצמאות, על ידי גדוד 52 של חטיבת גבעתי, ב-4 במאי 1948. במהלך המבצע נכבש השטח שליד המושבות מזכרת בתיה וגדרה, ובין היתר נכבשו שני כפרים שחלשו על דרכים חיוניות ליישוב היהודי: עאקיר שבה עברה הדרך החדשה לירושלים, וקאטרה, ששלטה על הדרך לנגב. המבצע היה חלק ממבצע רחב יותר, מבצע ברק. בסיום הקרב התברר שמרבית תושבי הכפר עאקיר ברחו. במהלך המבצע לא נהרגו לוחמים ישראליים, אך נפצעו שניים. נכבש הכפר הפורע עקיר, דבר, 5 במאי 1948 נכבש כפר ערבי ליד גדרה, מעריב, 6 במאי 1948 כפר קטרה טוהר ופורק מנשקו, על המשמר, 7 במאי 1948 עאקר | מפת אתרי מלחמת העצמאות ערך זה הוא קצרמר בנושא מבצעי צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד דה ויניי

אלפרד ויקטור דה ויניי (בצרפתית: Alfred Victor de Vigny;‏ 27 במרץ 1797 – 17 בספטמבר 1863) היה משורר, סופר ומחזאי צרפתי. אלפרד דה ויניי נולד למשפחת אצולה בעיר לוש שבעמק הנהר לואר בצרפת. אמו שהייתה אישה בעלת אופי חזק, קיבלה את השראתה מז'אן-ז'אק רוסו, ולקחה על עצמה לדאוג לחינוכו של בנה. אביו היה חייל ותיק מתקופת מלחמת שבע השנים. אלפרד דה ויניי התגייס בשנת 1815 לחיל המשמר של לואי השמונה עשר ושירת בו עד להתפטרותו בשנת 1828. הוא נמשך ללמודי הספרות, התנ"ך וההיסטוריה, ובאותה שנה החל לכתוב שירה. ב־1820 פרסם את הפואמה הראשונה שלו, וב־1822 את קובץ שיריו הראשון. בשנת 1823 נתמנה לקצין ונשלח למלחמה בספרד (קרב טרוקדרו). הוא הרבה לקחת חופשות מן הצבא וב־1824 פרסם את הפואמה "אלוה". ב־1825 נישא ללידיה בונבורי, אישה ממוצא אנגלי. נישואיו לא היו מוצלחים, ואשתו מעולם לא למדה לדבר צרפתית שוטפת. ב־1826 פרסם את לקט השירים "פואמות עתיקות ומודרניות", ובאותה שנה פרסם את הנובלה ההיסטורית "סנק מארס" שבה תיאר את המאורעות שקדמו למותו הקרדינל רישלייה. ב־1827, כאשר להקת תיאטרון אנגלית ביקרה בפריז, עסק דה ויניי בתרגום של המחזה "רומיאו ויוליה" לצרפתית. הוא היה מרוצה מהתפטרותו של המלך שארל העשירי כתוצאה מהפכת יולי 1830. ב־1831 הועלה על הבמה מחזהו הראשון "המרשאל ד'אנקר", דרמה היסטורית המתארת את המאורעות שקדמו לעלייתו של לואי השלושה עשר על כס המלוכה. הוא הרבה ללכת לתיאטרון ושם פגש בשחקנית מארי דורבאל שהפכה למאהבתו. ב־1832 פרסם את הנובלה הפילוסופית "סטלו" שבה בחן את הקשר שבין השירה לבין החברה, והגיע למסקנה שעל המשורר להתרחק מן החברה. ב־1835 הועלה הבמה מחזהו "שאטרטון", שבו מאהבתו שיחקה בתפקיד ראשי. באותה שנה הופיע ספרו "עבדות וגדולה בצבא" שבו תיאר את מצבו של החייל. אחרי מות אמו בשנת 1838, פרש דה ויניי לאחוזה המשפחתית ליד העיר אנגולם, שם כתב אחדות מן הפואמות הגדולות שלו, ובהן "מותו של זאב" ו "ביתו של רועה". ב־1845 נבחר לאקדמיה הצרפתית. ספר שיריו "גורל האדם" שהופיע אחרי מותו (1867) מסכם את גישתו הפילוסופית לחיים. הוא לקה בסרטן הקיבה, אך נשא בכבוד את סבלותיו ואמר: "כאשר אתה מהרהר בערכו של אדם עלי אדמות ובמשמעותם של חייו, השלווה בלבד היא גדולה; כל השאר הוא חולשה." אלפרד דה ויניי נפטר בפריז ב-1863, ונקבר לצד אשתו בבית הקברות של מונמארטר. יומנו של משורר, מצרפתית: דמיאן חזן, הוצאת דחק, סדרת דרש - כתבי מופת בפואטיקה ואסתטיקה, 2024. אלפרד דה ויניי – מתוך 'יומנו של משורר' (מצרפתית: ליאורה בינג־היידקר), בתוך 'דחק', כרך יג', 2021. אלפרד דה ויניי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אלפרד דה ויניי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אלפרד דה ויניי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלפרד דה ויני (1797-1863), דף שער בספרייה הלאומית אלפרד דה ויניי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלפרד דה ויניי, באתר Discogs (באנגלית)
מבצע השמד

מבצע השמד היה מבצע צבאי במלחמת העצמאות של גדוד 53 מחטיבת גבעתי ב-30 במרץ 1948. מטרת המבצע הייתה פגיעה בתחבורה הערבית בכביש החוף הדרומי בין יבנה לאיסדוד ולתקיפת יחידת 'צבא ההצלה' הערבי ביבנא. הכוחות יצאו מקיבוץ יבנה בליל 30 במרץ 1948, וחלקם מוקמו על גבעות ממערב לבשית למנוע התערבות של תגבורות מכפר זה (בתחילת מלחמת העצמאות שהו בבשית לוחמים עיראקים שאימנו את צעירי הכפר וארגנו את השמירה בו). המבצע לא עלה יפה - המארב נתגלה על ידי הערבים שהפסיקו מיד את התחבורה בכביש. לשמע היריות הוחשה תגבורת של 150 לוחמים מבשית להתקיף את כוחות גבעתי. כוח אחד כמעט כותר אך הצליח לסגת לקיבוץ יבנה לאחר שנפלו שלושה לוחמים חברי קיבוץ גבעת ברנר. שני הרוגים נשארו בשטח והוחזרו למחרת על ידי המשטרה הבריטית. גופה אחת הייתה ערופת ראש וניכרו עליה סימני התעללות של ערביי בשית. במבצע נהרגו כ-30 ערבים מקומיים, אך לא מתנדבים מ'צבא ההצלה' אשר בהם התכוונה הפעולה לפגוע. מבצע "השמד", באתר חטיבת גבעתי ערך זה הוא קצרמר בנושא מבצעי צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בזיליקת קלוטילדה הקדושה

בזיליקת קלוטילדה הקדושה (בצרפתית: Basilique Ste-Clotilde; על שם קלוטילדה, אשתו של המלך הפרנקי כלוביס הראשון) היא כנסייה בפריז, הממוקמת בסן ז'רמן דה פרה שבגדה השמאלית. הכנסייה בנויה בסגנון נאו-גותי, וידועה בזכות צמד צריחיה המחודדים והמרשימים. חשיבותה היא בהיותה מראשונות הכנסיות החדשות שנבנו בצרפת בסגנון נאו-גותי. בניית הבזיליקה החלה באספת מועצת העירייה של פריז ב-1827. היא תוכננו בידי האדריכל פרנץ כריסטיאן גאו (Gau) מקלן, בסגנון נאו-גותי. העבודות החלו ב-1846, אך גאו מת ב-1853, והעבודות המשיכו תחת תאודור באלו (Théodore Ballu, שגם מזוהה עם תכנונו-מחדש של בית עיריית פריז), ונשלמו ב-1857. הכנסייה נפתחה ב-30 בנובמבר 1857 בידי הקרדינל מורלו. ב-1896 הכריז עליה האפיפיור לאו השלישי כ"בזיליקה מינורית". הכנסייה ידועה בזכות העוגב שהיה מפואר בזמנו. העוגב המקורי נבנה בידי אריסטיד קאבייה-קול אך מאוחר יותר נבנה מחדש כך שלא ניתן לזהות עוד את התכנון המקורי. בין המלחינים המפורסמים שנמנו על משרת נגני העוגב (Organiste Titulaire) היו סזר פרנק בשנים 1857-1890, שארל טורנמיר (Charles Tournemire) בשנים 1898-1939 וז'אן לנגלואה בשנים 1945-1987. ז'אק טאדיי הוא נגן העוגב מאז 1987. החזית המערבית הספינה הראשית פסלים חלון רוזטה בסגנון גותי קורן פנים הכנסייה, HDR בית המקהלה, HDR מדיה וקבצים בנושא בזיליקת קלוטילדה הקדושה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בזיליקת קלוטילדה הקדושה מידע על הכנסייה תמונות של הכנסייה תמונות של חוץ הכנסייה ערך זה הוא קצרמר בנושא כנסיות ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עובד

המונח "שכיר" מפנה לכאן. לערך העוסק באופרת רוק ישראלית, ראו שכיר (אופרת רוק). עובד הוא מי שעושה דבר מה עבור אדם, ארגון או אנשים אחרים ומקבל בעבור כך תשלום. ניתן לחלק את העובדים לשני סוגים עיקריים: עובד שכיר – העובד עבור מעביד תמורת משכורת. בין עובד למעבידו מתקיימים יחסי עובד-מעביד. זכויותיו וחובותיו של העובד נקבעים בחוזה העבודה האישי שבינו לבין מעבידו, ובמקורות נוספים: דיני העבודה, צווי הרחבה, הסכמים קיבוציים ועוד. עובד עצמאי – אדם העובד עבור אחר (או אחרים) מבלי שיתקיימו ביניהם יחסי עובד-מעביד. את העבודה למען אחר ניתן לעשות במגוון דרכים: כעובד שכיר, כעובד עצמאי, בהתנדבות, כחבר באגודה שיתופית ועוד, אך בימינו עבודה כעובד שכיר היא הדרך הנפוצה לעשות זאת, אם כי קיימים גם עובדים עצמאיים רבים. היותו של אדם בסטטוס של עובד שכיר מקנה לו את ההגנה של דיני העבודה (שחלים בדרך כלל רק על שכירים, ולא על עצמאים, מתנדבים, וכו'). התייחסות לעובד קיימת גם בחוקים אחרים: אחדים מחוקי המיסים כוללים כללי מיסוי מיוחדים לעובדים. בראשם פקודת מס הכנסה, שסעיף 2(2) בה מטיל חיוב במס על הכנסת עבודה. חוק הביטוח הלאומי חל על כל תושבי ישראל, אך יש בו התייחסות נרחבת לעובדים, הן בצד החובות (חובתו של המעביד לשלם דמי ביטוח לאומי בעד עובדיו השכירים) והן בצד הזכויות (באחדים מענפי הביטוח, כגון ביטוח אבטלה). אף שלמושג "עובד" חשיבות מהותית בהקשרים אלה, הוא אינו מוגדר בחקיקה, וגבולותיו נקבעו בפסקי דין רבים של בית הדין לעבודה. בין השאר נקבע בפסקי דין אלה כי חייל בשירות קבע אינו בגדר עובד, וגם אסיר המועסק בבית סוהר אינו עובד. עבודתו של העובד נעשית למען מעבידו, במקום עבודתו או במקום שאליו נשלח על ידי מעבידו. במצב השגרתי, לעובד מעביד יחיד, אך יש גם הקשורים ביחסי עובד-מעביד עם מעבידים אחדים, באותו מקצוע או במקצועות שונים. העובד משתלב במקום עבודתו ופועל להגשמת מטרותיו של מקום העבודה, בהתאם להנחיות מנהליו. תרומתו של העובד מתבטאת בהקדשת זמנו למעביד. תשומות אחרות שנדרשות, כגון כלי עבודה וחומרי גלם, מסופקות על ידי המעביד. הטעם העיקרי להבחנה בין עובד שכיר שחלים עליו דיני העבודה המגינים, לבין עצמאי אשר אינו זוכה להגנתם, הוא טעם חברתי-כלכלי: הרצון להגן על עובדים מוחלשים מפני ניצול. אחד המבחנים המבדילים בין עובד שכיר לבין עובד עצמאי הוא קיום פיקוח של מספק העבודה על עבודת העובד ועל אופן ביצועה. היו מקרים בהם היה חוזה בין העובד לבין נותן העבודה, בהם הוגדר העובד כ"קבלן עצמאי", אולם בית המשפט קבע כי דין אותו "קבלן עצמאי" כדין עובד שכיר ונותן העבודה חייב בכל החובות של מעביד כלפי עובד זה. להתפתחות ההלכה בתחום יחסי עובד מעביד: בנימין בראון, "הלנת שכר בפסיקת החפץ חיים - לקראת מודרניזציה של דיני העבודה ההלכתיים?" גיא דוידוב, ‏מיהו עובד: מבחני הסף, משפטים ‏נ"ד ביטוח לאומי, זכויות עובדים, הסבר ראו לעניין זה ולעניין עובדים חזקים ועשירים בפסק דינו של בית הדין הארצי לעבודה שניתן בע"ע 55425-09-11, מיכאל גוטמן - שיכון ובינוי אחזקות בע"מ; ביום 5.9.2017; ראה בעיקר בסעיף 43 לפסק הדין.
מבצע יובל

מבצע יוֹבֵל הוא שמו של מבצע במלחמת העצמאות של חטיבת אלכסנדרוני ב-9 במאי 1948 בכפר קרע בפתח המערבי של ואדי עארה. ב-6 במאי 1948 כבשו הערבים את חירבת אל ראס, מעל משמר העמק ותקפו את משמר העמק. מטרת המבצע הייתה למשוך את הכוחות התוקפים על ידי התקפת הסחה על כפר קרע ועל חירבת ואדי עארה החולשת על הפתח המערבי של נחל עירון. בהתקפה השתתפו פלוגה מגדוד 31, פלוגה מגדוד 32 ופלוגה מגדוד 34 שכללה מחלקת משוריינים. ההתקפה החלה בשעה 05.00 בהתקפה על כפר קרע. הכוח התוקף מגדוד 31 הצליח לחדור לכפר מכיוון דרום-מערב ולכבוש את חלקו המערבי התחתון. אך עד מהרה משכה ההתקפה כוחות גדולים של צבא ההצלה מגדודי 'ירמוק' ו'קדסיה' ולוחמים מקומיים מכל כפרי הסביבה. מטה חטיבת אלכסנדרוני שהוקם במושב עין עירון קיבל דו"חות מהתצפיות על תגבורות ערביות המגיעות לאזור הקרב בכלי רכב שונים ובאוטובוסים. המחלקה המשוריינת התקדמה על הכביש בתוך הואדי אך עד מהרה התברר שהמשוריינים חדירים לנשק קל ובגלל ריבוי הנפגעים בתוך המשוריינים הם נסוגו לעין עירון. פלוגה מגדוד 32 כבשה את חירבת קרע מדרום לכביש אבל לאחר שהמשוריינים נסוגו החלו הערבים להסיט את ההתקפה לעברם והיה חשש שהם יעברו את הכביש ויחסמו את נסיגתם. פלוגת המשוריינים חזרה לאחר שהוחלפו מקלעי השוורצלוזה הפגומים שלהם ובחיפוייה נסוגה הפלוגה. לאחר שהתברר שההתקפה השיגה את מטרת ההסחה נתן מפקד החטיבה דן אבן הוראה לסגת. הפלוגה מגדוד 31 נסוגה לאחר שפוצצה את בתי הכפר, כ-30 במספר, שנכבשו על ידה. בתחקיר שבויים התברר שהערבים חשבו שבדעת היהודים להשתלט על כל ואדי עארה וכוחות גדולים נשלחו לשם מגזרת משמר העמק. לחטיבת אלכסנדרוני היו במהלך הלחימה 10 הרוגים ופצועים רבים. בעיתון הארץ של יום ההתקפה נמסר על 7 אנשי הגנה שנהרגו וכ-20 ערבים הרוגים. דן אבן, שנות שירות, הוצאת מלוא, 1973 על המבצע באתר חטיבת אלכסנדרוני ההגנה מטהרת את וואדי ערה, הארץ, 9 במאי 1948
פלך כותאיסי

פלך כותאיסי או גוברניית כותאיסי (בגאורגית: ქუთაისის გუბერნია, ברוסית: Кутаисская губерния) הייתה גוברניה (אנ') - מחוז היסטורי של האימפריה הרוסית בדרום-מערב הקווקז לאורך חופיו המזרחיים של הים השחור, שבירתה כותאיסי. הפלך היה תחת שליטת מלכות המשנה של הקווקז בראשות נציב עליון. הפלך נוסד בדצמבר 1846 כאחד משני הפלכים שחילקו את גאורגיה לשני חלקים למעשה, פלך טביליסי במזרח גאורגיה, ופלך אימרתי במערב גאורגיה, וחולק לתתי-מחוזות בשם אוייזד ואוקרוג (אנ'): אוייזד כותאיסי (רו') (כותאיסי) אוייזד אוזורגתי (אנ') (כיום נפת אוזורגתי) אוייזד לצ'חומי (רו') (לצ'חומי) אוייזד רצ'ה (רו') (רצ'ה) אוייזד סנקי (רו') (כיום נפת סנקי) אוייזד שורפני (רו') (כיום נפת זסטפוני ונפת חרגאולי) אוייזד זוגדידי (רו') (כיום נפת זוגדידי) אוקרוג סוחומי אוקרוג בטומי - נוצר בשנת 1878 לאחר הסכם ברלין (אנ') אוקרוג ארטווין (רו') - נוצר בשנת 1878 לאחר הסכם ברלין (אנ') בשנת 1848 נכלל בתחום הפלך מועצה אזורית סמורזאק'אנו (אוקרוג באבחזיה). בזמן מלחמת קרים (1853-1856) הפך הממשל בפלך לממשל סמי-צבאי. באוגוסט 1856 נוסדה גנרל-גוברניית כותאיסי (General gubernatoro), ממשל צבאי בראשות גנרל. בשנת 1867 נכלל אזור נסיכות אודישי (אנ') בסמגרלו (המזרות של סמגרלו, זוגדידי ולצ'חומי), באופן רשמי, בפלך כותאיסי. ומצד שני הועברה המזרה של אחלציחה לפלך טביליסי. בשנת 1883 הוספו לשטחי הפלך, לזמן קצר, מועצה אזורית בתומי, אוקרוג סוחומי ומועצה אזורית ארטווין, עד לשנת 1903. מועצות אזוריות אלה, בשטח של 6,109 קמ"ר, יצרו את אובלסט בתומי. בשנת 1917 בוטל פלך כותאיסי. שטח הפלך היה 25,942 ורסטה ריבועית (верста) ואוכלוסייתו מנתה ב-1897 1,058,241 נפשות מתוכם 62,000 אוכלוסייה עירונית. ענפי החקלאות העיקריים בפלך היו תירס וענבים. 314 מפעלים (1900), 8.5 מיליון רובל. אורך מסילת הברזל היה 379 ורסטה. מושלים צבאיים (אנ'): מדיה וקבצים בנושא פלך כותאיסי בוויקישיתוף ורסטה - (верста) יחידת אורך רוסית השווה ל-1066 מטר בתקופת האימפריה הרוסית, שאינה בשימוש עוד מושל צבאי (Военный губернатор) היה הדרג הגבוה ביותר מבחינה מנהלית וצבאית, בפלך או באובלסט. הוא היה גם היה גם מפקד כוחות הצבא של האימפריה הרוסית באזורו.
שגיא בשן

שגיא בשן (9 בספטמבר 1964 – 28 באוגוסט 2021) היה יועץ תקשורת ישראלי וכתב בערוץ 2. בשן נולד וגדל בקיבוץ נירים. למד בתיכון האזורי מעלה הבשור. לאחר שחרורו מצה"ל, בו שירת כקצין בחיל השריון, למד תקשורת במכללה האקדמית ספיר. הוא החל לעסוק בתקשורת באזור הדרום, ומ-1992 שימש ככתב במהדורת החדשות של הטלוויזיה בכבלים בבאר שבע. ב-1995 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 2, כעורך וידאו. בשנת 1999 מונה לכתב הערוץ בדרום. במסגרת תפקידו, סיקר בשן את פינוי נצרים במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות. כתבות ידועות נוספות של בשן עסקו בחיילי פלחה"ן גבעתי, ששישה מחבריהם נהרגו באסון הנגמ"שים בשכונת זייתון בעזה, כאשר היה חלק מהפעילות וליווה אותם בתור כתב ערוץ 2, וכן בארבע בנות תושבות אלי סיני, לפני הפינוי במסגרת תוכנית ההתנתקות ובמהלך הפינוי. במקביל לעבודתו, שימש בשן כמרצה בחוג לתקשורת במכללה האקדמית ספיר. ביוני 2010 פרש מחברת החדשות, והקים משרד יחסי ציבור בשם בשן-ברקוביץ אסטרטגיה. בנובמבר 2010 מונה למנהל תקשורת והסברה בחברת כי"ל דשנים. בשנת 2013 מונה למנהל המדיה והדיגיטל בתאגיד "כימיקלים לישראל". בשנת 2017 הקים את "בשן תקשורת שיווקית". בשן היה פעיל בעמותת בית קובי ועזר ללוחמי גבעתי גם לאחר סיום תפקידו בערוץ 2. ב-2007 סבל מהשמנת יתר ומשקלו נאמד ב-190 ק"ג. ב-2015, לאחר שחלה במחלת הסרטן, משקלו ירד. את התמודדותו עם מחלת הסרטן תיעד בסרט דוקומנטרי בשם "מיסטר T". למרות מחלתו, המשיך בעבודה ככל שהיה יכול ואף עזר בניהול ההתמודדות הפוליטית של גדי ירקוני, שגם הוא בן קיבוץ נירים. בשן הנחה תוכנית שבועית בשם "בשורות טובות" ברדיו דרום וכן הגיש את פינת הבישול בתוכנית "גומרים הולכים" ברדיו תל אביב. נפטר ממחלתו ב-28 באוגוסט 2021, כשבועיים בטרם מלאו לו 57. בשן היה גרוש פעמיים ואב לארבעה. הוא התגורר בבאר שבע ובמיתר. מדיה וקבצים בנושא שגיא בשן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שגיא בשן שגיא בשן, באתר יוטיוב איתי שטרן, העיתונאי שגיא בשן, לשעבר כתב חדשות 2 בדרום, מת בגיל 56, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2021 מנחם הורוביץ, ‏שגיא בשן ז"ל: הכתב שהפך לצוות שידור של איש אחד, באתר ‏מאקו‏, 29 באוגוסט 2021 מאחורי הקלעים: הצצה ליום העבודה של שגיא בשן, באתר יוטיוב חדשות שישי על אסון הנגמשים 11.5.2004 מבצע פרשי הפלדה., באתר יוטיוב אמילי גרינצוויג‏, שגיא בשן פורש מחדשות 2, באתר וואלה, 17 ביוני 2010 אודות בית קובי, באתר בית קובי גומרים הולכים., באתר 102FM כתב חדשות 2 לשעבר שגיא בשן הלך לעולמו בגיל 56, באתר ‏מאקו‏, 28 באוגוסט 2021
מחוז בתומי

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: חסר רצף כרונולוגי. מחוז בתומי או אובלסט בתומי (בגאורגית: ბათუმის ოლქი, בַּתוּמיס אוֹלכּה, ברוסית: Батумская область, בתומסקאיה אובלסט) הוא אובלסט במלכות המשנה של הקווקז, שהורכב ממועצה אזורית בתומי ומועצה אזורית ארטווין בשנת 1883,[דרושה הבהרה] והיה שייך, עד לשנת 1903 לפלך כותאיסי. בראש המחוז עמד מושל צבאי. שטח המחוז היה 6,109 ורסטה ריבועית (кв. верста ). ואוכלוסייתו מנתה כ-142,000 איש. מחוז בתומי הוקם מחדש ב-1903. מדיה וקבצים בנושא מחוז בתומי בוויקישיתוף ורסטה ריבועית - (кв. верста) יחידת מידה רוסית לשטח בתקופת האימפריה הרוסית שאינה בשימוש עוד, שווה 1.1381 ק"מ ריבועי ערך זה הוא קצרמר בנושא האימפריה הרוסית ובנושא גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי פטהי אוקיאר

אלי פטהי אוקיאר (טורקית Ali Fethi Okyar; ‏29 באפריל 1880 – 7 במאי 1943) היה איש צבא, מדינאי ודיפלומט טורקי, כיהן כראש ממשלת טורקיה השני. אוקיאר שנולד בפרילפ אשר במקדוניה העות'מאנית היה בוגר האקדמיה הצבאית באיסטנבול ושירת בצבא העות'מאני. ב-1909 כיהן כנספח הצבאי בפריז. הוא השתתף בפעולות צבאיות באלבניה, במלחמת טורקיה-איטליה ב-1911 ובמלחמת הבלקן הראשונה. ב-1913 היה בין עובדי הסגל הדיפלומטי הטורקי בבולגריה. לאחר מלחמת העולם הראשונה היה בין גולי מלטה ושב לטורקיה ב-30 במאי 1921. אוקיאר הצטרף לתנועה הלאומית הטורקית, וכיהן כיושב ראש האספה הלאומית הגדולה של טורקיה בין 14 באוגוסט 1923 ל-27 באוקטובר 1923. לאחר הכרזת העצמאות של טורקיה שימש כראש ממשלתה השני, למשך זמן קצר מ-22 בנובמבר 1924 ועד 3 במרץ 1925. לאחר מכן מונה לשגריר טורקיה בפריז. ב-1930 פנה מוסטפא כמאל אל אוקיאר בבקשה להקים מפלגת אופוזיציה למפלגת העם הרפובליקאית, וזאת במטרה לבסס מערכת שלטון רב-מפלגתי במדינה. התנאי היחיד שהציב מוסטפא כמאל לאוקיאר היה שעקרון הפרדת הדת והמדינה חייב להישמר. אוקיאר הקים את המפלגה הרפובליקנית החופשית (Serbest Cumhuriyet Fırkası) ב-12 באוגוסט 1930, אך בתוך שלושה חודשים בלבד התגברו בה קולות המתנגדים לרפורמות אטאטורק, ואוקיאר שחשש לגורלה פיזר את המפלגה ביוזמתו שלו ב-17 בנובמבר 1930. ב-1934 מונה אוקיאר לשגריר טורקיה בלונדון וב-4 בינואר 1939 נבחר שוב כחבר האספה הלאומית הטורקית. הוא כיהן כשר המשפטים עד 12 במרץ 1941, וכשנתיים לאחר מכן הוא מת באיסטנבול. מדיה וקבצים בנושא אלי פטהי אוקיאר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר משרד הביטחון הלאומי הטורקי אלי פטהי אוקיאר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ג'וליאן שווינגר

ג'וליאן סימור שווינגר (באנגלית: Julian Seymour Schwinger‏; 12 בפברואר 1918 – 6 ביולי 1994) היה פיזיקאי אמריקאי-יהודי. חתן פרס נובל בפיזיקה לשנת 1965 (ביחד עם ריצ'רד פיינמן ושינאיצ'ירו טומונאגה). שווינגר נולד בניו יורק להורים יהודים אורתודוקסים שהיגרו מפולין. למד בקולג' עירוני. סיים אוניברסיטת קולומביה בשנת 1936 ועשה את הדוקטורט בהנחיית איזידור אייזק רבי. עבד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ביחד עם רוברט אופנהיימר. בזמן מלחמת העולם השנייה עבד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס על פיתוח מכ"ם. עבר למחקרים בתחום מכניקת הקוונטים. בשנים 1945–1974 לימד באוניברסיטת הרווארד. באותה תקופה הציע שיטת רנורמליזציה למחקרים בתחום האטום. בשנת 1965 קיבל פרס נובל על עבודה בסיסית באלקטרודינמיקה קוונטית בעלת מסקנות פורצות דרך לפיזיקה של חלקיקים אלמנטריים יחד עם ריצ'רד פיינמן ושינאיצ'ירו טומונאגה. היה מנחה למספר דוקטורנטים, ביניהם ארבעה חתני פרס נובל. בשנת 1972 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. החל משנת 1989 עבד בתחום היתוך קר. מדיה וקבצים בנושא ג'וליאן שווינגר בוויקישיתוף ג'וליאן שווינגר, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'וליאן שווינגר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'וליאן שווינגר, באתר MacTutor (באנגלית) ג'וליאן שווינגר ג’וליאן שווינגר, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. fundamental work in quantum electrodynamics, with deep-ploughing consequences for the physics of elementary particles הספרייה היהודית ג'וליאן שווינגר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'וליאן שווינגר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.