איטלו זבבו

אִיטַלוֹ זְבֶבוֹ (Italo Svevo, שם שפירושו "איטלקי-שוואבי") הוא שם העט של אהרון אֶטורֶה שְׁמִיץ (Aron Ettore Schmitz;‏ 19 בדצמבר 1861 – 13 בספטמבר 1928), סופר איטלקי ממוצא יהודי. זבבו נולד כאטורה שמיץ לפרנץ שמיץ, איש עסקים יהודי ולמרים פליצ'יה (אלגרה) מורביה, גם היא ממשפחה יהודית מקומית, במשפחה בת שלושה בנים, בעיר טריאסטה (אז באימפריה האוסטרית). אביו קיווה שבניו ימשיכו בקריירה עסקית ועל כן שלח אותם (אטורה היה אז בן 12) לפנימיה בגרמניה, על מנת שילמדו את השפה הגרמנית. ב-1878 שב מגרמניה ויצא לפירנצה על מנת לשפר את ידיעותיו באיטלקית. שמיץ נכנס לעסקים מגיל צעיר, אבל אהבת הספרות לא הניחה לו כל חייו. היכרותו עם ג'יימס ג'ויס עם בואו של זה לטריאסטה השפיעה מאוד על כתיבתו. ג'ויס, ששימש כמורו לאנגלית, עודד אותו לכתוב, קרא את יצירותיו והתרשם, ואף עזר לו לפרסמן. זבבו מצדו העשיר את ידיעותיו של ג'ויס בכל הנוגע ליהדות ולעברית. קיימת טענה מבוססת שג'ויס הכניס קווים מדמותו של זבבו-שמיץ לדמותו של לאופולד בלום, אחד מגיבורי ספרו "יוליסס". זבבו נחשב לסופר מודרניסט ומקורי. את הרומן הראשון שלו, "חיים" (Una vita), פרסם בשנת 1890. בשנת 1898 יצא לאור הרומן "גבר מזדקן", או "זקנה" (Senilità), שהביקורת התעלמה ממנו. לאחר שנים רבות זכה "זקנה" להצלחה: הוא תורגם מאיטלקית ללשונות רבות ואף הוסרט בהצלחה רבה, בכיכובה של קלאודיה קרדינלה. זבבו נישא לבת דודתו, ליביה ונציאני, שהייתה קתולית, והתנצר בעקבות נישואיו. בשנת 1899 הצטרף למפעל של חותנו, ובו עבד עד סוף ימיו. בשנת 1923, לאחר 25 שנות שתיקה ספרותית, יצא לאור "תודעתו של זנו" (La coscienza di Zeno), רומן הנחשב לאבן דרך בספרות האיטלקית המודרנית. בספטמבר 1928 נפצע זבבו בתאונת דרכים, ונפטר כעבור ימים ספורים. משנת 2001 מחולק בהמבורג פרס שנתי על שמו בסך של 15,000 יורו. זבבו פרסם באיטלקית כעשרים כרכים של סיפורת, מחזאות ופרוזה נסיונית. לעברית תורגם רק חלק קטן, אבל חשוב, מיצירתו. (ספריו בעברית פורסמו תחת השם "איטלו סבבו".) גבר מזדקן, תורגם מאנגלית בידי שושנה חן זהבי, עם עובד, 1969. תורגם מאיטלקית בידי אריאל רטהאוז ופורסם בשם "זקנה", כרמל, 2006. תודעתו של זנו, תרגמו מאיטלקית והוסיפו אחרית דבר והערות גאיו שילוני ואריאל רטהאוז, ירושלים: כרמל, ירושלים, 1988. מסע סנטימנטלי קצר, תרגם מאיטלקית והוסיף אחרית דבר אריאל רטהאוז, הוצאת כרמל, 2009. הסיפור של הזקן הטוב והנערה היפה, תרגם מאיטלקית יונתן פיין, הוצאת תשע נשמות, 2019 רצח ברחוב בלפוג'ו, תרגמה מאטלקית מונה גודאר, הוצאת תשע נשמות, 2021 אריאל רטהאוז, "זִקנה קפצה על אֶמיליו ברֶנטאני", סוף דבר לספר זִקנה, הוצאת כרמל, 2006. א. ב יפה, איטלו סבבו, אנחנו והלשון, מאמר ביקורת על ספרו תודעתו של זנו, על המשמר, כ"ד בחשון, 4.11.88 הנרי אונגר, בין הגדרות סותרות, מאמר ביקורת כנ'ל, ידיעות אחרונות, 7 ימים, י"ז בחשון, תשמ"ט, 28.10.88. יורם ברונובסקי, הסיגריות האחרונות הן הטעימות ביותר, כנ'ל, הארץ, י"ז בחשון, תשמ"ט, 28.10.88. מרדכי אבישי, בחיפוש אחר האני האבוד, כנ'ל, מעריב, ספרות, ט' בכסלו, תשמ"ט, 18.11.88. גאיו שילוני, סבבו: דיוקנו של האמן כצלם-הנפש, כנ'ל, מאזנים: ירחון לספרות ,30 (1): 40-47, 1969. על הספר "זקנה", באתר e-mago אמוץ גלעדי, ממילנו לטרייסטה, דרך מאדים, על הנובלה "מסע סנטימנטלי קצר", באתר הארץ, 12 בפברואר 2010 משה גלעד, עד הסיגריה האחרונה: בעקבות הסופר איטאלו סבבו, באתר הארץ, 19 בדצמבר 2011 אריק גלסנר, המלצה קצרה על רומן גדול, באתר מבקר חופשי, 14 בינואר 2013 איטלו זבבו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איטלו סבבו (1861-1928), דף שער בספרייה הלאומית איטלו זבבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איטלו זבבו, באתר AllMovie (באנגלית) איטלו זבבו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איטלו זבבו, באתר Discogs (באנגלית) בעברית נהוג לתעתק את שם משפחתו "סבבו", אך כתיב זה אינו משקף את ההגייה הנכונה של שמו. רות אלמוג, לחגוג את יומו של ליאופולד בלום נעים ונוח הרבה יותר מאשר לצלוח את הספר שבלום הוא גיבורו, באתר הארץ, 10 ביוני 2004 ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.