הנרי סולט (אגיפטולוג)

הנרי סולט (באנגלית: Henry Salt;‏ 14 ביוני 1780 – 30 באוקטובר 1827) היה אמן אנגלי, נוסע, אספן עתיקות, דיפלומט ואגיפטולוג. סולט, בנו של תומאס סולט שהיה רופא ואליס לבית באט, נולד בליצ'פילד ב-14 ביוני 1780. הוא היה הצעיר מבין שמונה ילדים ולמד בבית הספר בליצ'פילד, ולאחר מכן בברמינגהם, שם אחיו ג'ון באט סולט לימד. הוא גילה עניין מוקדם בציור פורטרטים. בהיותו בליצ'פילד למד אצל אמן צבעי מים, ג'ון גלובר, ובשנת 1789 נסע ללונדון שם למד לראשונה אצל ג'וזף פארינגטון ואחר כך אצל ג'ון הופנר. לאחר זמן מה, הוא ויתר על ציור פורטרטים, לאחר שלא הצליח לבנות מוניטין. סולט מצא תפקיד אצל האציל האנגלי ג'ורג' אנסלי, (George Annesley) ויסקונט ולנטיה (אנ') והיה מזכירו ובן לווייתו בנסיעותיו. הם התחילו בסיור במזרח ביוני 1802 בהפלגה על הספינה של חברת הודו המזרחית הבריטית "Minerva" להודו דרך מושבת הכף. סולט חקר את כף התקווה הטובה, הודו ואת אזור הים האדום. במהלך המסעות הללו סולט גם שרטט את האתרים והמחזות שבהם נתקלו. ציוריו של סולט מהנסיעה שימשו לספר המסעות של אנסלי להודו שפורסם ב-1809. הרישומים המקוריים נשמרו אצל אנסלי, כמו גם לוחות הנחושת לאחר מותו של סולט. הפורמט והסגנון של הלוחות דומים לעבודתם של תומאס דניאל ואחיינו ויליאם דניאל, "נוף המזרח" (1795–1808). בשנת 1805 אנסלי שלח את סולט למסע לתוך אתיופיה כדי לפתוח קשרי מסחר בשם האנגלים. בשובו לאנגליה בסתיו 1806 עבר דרך מצרים שם פגש את שליט מצרים מוחמד עלי). סולט חזר לאתיופיה ב-1809 בשליחות ממשלתית לפיתוח קשרים מסחריים ויחסים דיפלומטיים עם הקיסר האתיופי אגוואלה ציון. עם הגעתו לא הצליח להיפגש עם המלך עקב אי שקט במדינה, ולכן במקום זאת הוא התארח אצל חבר. במהלך מיזם זה סולט לקח על עצמו את המשימה הנוספת של אימות ותיקון המידע על האזור שדווח על ידי הנוסע הסקוטי ג'יימס ברוס שנים רבות קודם לכן. סולט חזר לאנגליה בשנת 1811 עם דגימות רבות של צמחים ובעלי חיים. הבולט ביותר היה זן של דיק-דיק שלא היה ידוע בעבר לתושבי אנגליה. הוא המשיך בכתיבה ופרסם ב-1814 את "מסע לחבש בשנים 1809 ו-1810 בהוטראת ממשלת בריטניה" שעסק בתרבות, גאוגרפיה, מנהגים וטופוגרפיה של אתיופיה. סולט גם פרסם אוסף של רישומים מסנט הלנה, הכף, הודו, ציילון, חבש ומצרים. בזכות ספרו ופרטי מסעי התגלית שלו, סולט קנה לעצמו שם. כאשר נפתחה קונסוליה במצרים ב-1815, הוא מונה ב-1816 לתפקיד הקונסול הכללי של בריטניה בהמלצת מעבידו לשעבר, ג'ורג' אנסלי. לאחר שהתמקם בקהיר, החל למלא את משימתו לאסוף ולרכוש עתיקות וחפצים עבור המוזיאון הבריטי. הוא שכר לשם כך את המהנדס ג'ובאני בלזוני שביצע את עבודות השינוע של העתיקות כבדות המשקל, בהן פסל רעמסס השני שנלקח מהרעמסאום בתבאי ושבמעלה הנילוס והובל ללונדון. יחסיו הטובים עם שליט מצרים, מוחמד עלי, הקלו עליו במיזמי גילוי עתיקות ותפיסתן. סולט הצליח לטפח יחסים טובים בין הממשל הבריטי למוחמד עלי, וכאיש ביניים ניהל משא ומתן על עסקאות הנוגעות לסחר וזכויות טריטוריאליות וקנה לו את חיבתו של השליט. סולט גם מימן את החפירות של תבאי ואבו סימבל, וביצע מחקר ארכאולוגי משמעותי בפירמידות של גיזה והספינקס הגדול. ז'אן-פרנסואה שמפוליון שיבח אותו על יכולתו לפענח הירוגליפים. ב-1825 פרסם סולט, על חשבונו, חיבור על מערכת ההירוגליפים של יאנג ושמפוליון; עם כמה תגליות נוספות, שבאמצעותן ניתן ליישם אותה כדי לפענח את שמות המלכים הקדומים של מצרים ואתיופיה. הנרי סולט מת במצרים ב-30 באוקטובר 1827 והוא בן 47. הוא נקבר באלכסנדריה שם הוצב כקונסול כללי. ציוריו, ניירותיו וחפצים שאסף נותרו ברשות המוזיאון הבריטי. בשנת 1849, כשני עשורים לאחר מותו, נקרא הצמח סלטיה (Saltia), מין יחיד בסוגו השייך למשפחת הירבוזיים ונפוץ בחצי האי ערב, לכבודו של הנרי סולט. מדיה וקבצים בנושא הנרי סולט בוויקישיתוף Manley, Deborah; Rée, Peta (2001). Henry Salt: Artist, Traveller, Diplomat, Egyptologist. London: Libri. ISBN 978-1-901965-04-9. OCLC 48506350. Goldschmidt, Arthur (2000). Biographical Dictionary of Modern Egypt. Boulder, CO: Lynne Rienner Publishers. p. 180 Wroth, Warwick William (1897). "Salt, Henry". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. Vol. 50. London: Smith, Elder & Co. Manlee, Deborah (23 September 2004). "Henry Salt". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. Halls, J (1834). Life and Correspondence of Henry Salt. New Burlington Street, London: Richard Bentley. Bosworth, C. E. (1974). "Henry Salt, Consul in Egypt 1816-1827 and Pioneer Egyptologist" (PDF). Bulletin of the John Rylands Library. 57: 69–91. Bierbrier, Morris L. (2012). Who was Who in Egyptology. London: Egypt Exploration Society. p. 484 אגיפטולוגיה