כריסטוף פול

כריסטוף פול (בגרמנית: Christoph Voll;‏ 27 באפריל 1897 – 16 ביוני 1939) היה פסל וגרפיקאי גרמני הקשור לאקספרסיוניזם. הוא היה חבר בקבוצת האוונגרד הפעילה מבחינה פוליטית של אמני דרזדן. כריסטוף פול נולד במינכן באפריל 1897, כבן של הפסל רומן פול והציירת אוגוסטה פליסיטאס. אביו נפטר זמן קצר לאחר לידת בנו, ואמו החליטה לעזוב אותו ואת אחיותיו לתקופות ממושכות בבית יתומים שנוהל על ידי נזירות. ילדותו מאופיינת בסמכותן הקשה והקרה של האחיות, ודמות אם שאיננה, אלה השפיעו עמוק על פול. הדבר ניכר בעיקר ביצירותיו המוקדמות, הרואות בנזירות וביתמות נושאים שחוזרים על עצמם. נראה שגם ילדותו עוררה בו מידה רבה של זעם חברתי. לדברי פול עצמו, הוא כבר החל להתבטא באופן אמנותי בבית היתומים, שם היה מצייר ציורים ואפילו פסלים קטנים מלחם מיובש. בשנת 1911 עברה אמו של פול ממינכן לדרזדן לאחר שנישאה שנית. כאן זכה פול לחניכות אצל הפסל אלברט סטארק, ממנו למד את הטכניקות הפיסול הבסיסיות. בשנת 1915 הצטרף לצבא, ושירת ארבע שנים בלחימה במלחמת העולם הראשונה בחזית הצרפתית והרוסית. הוא זכה בצלב הברזל ובהמשך הפיק כמה עבודות על נושאי מלחמה. פול מעולם לא דיבר בפומבי על חוויות המלחמה שלו, אך נשאר פציפיסט נלהב עד סוף חייו. לאחר המלחמה חזר פול לדרזדן והשתלב בהדרגה בסביבה האמנותית הדינמית של דרזדן. בשנת 1920, הצטרף לקבוצה יצירתית של אינטלקטואלים ואמנים שנפגשו לעצב מחדש את סדרי העולם בדרך אוטופית של סוציאליזם. הקבוצה כללה אמנים מודרניים בולטים כמו אוטו דיקס, קונרד פליקסמולר, הוגו זידר, לזאר סגל, אוטו שוברט וג'לה פרסטר. במסגרת התערוכות של קבוצה זו מכר פול את יצירותיו הגדולות הראשונות וקיבל הזמנות עבודה חשובות. אוסקר קוקושקה היה חבר כבוד בקבוצה, אך מעולם לא הציג איתם בפועל. בין תלמידיו של קוקושקה הייתה ציירת דנית צעירה, ארנה סורנסן. היא ופול התאהבו והתחתנו במאי 1922. הדבר הביא לתקופה של פריון אמנותי ורוגע רגשי בחייו של פול, שילוב שאותו ייחס להשפעתה החיובית של אשתו. פול הוכר כאמן גרמני חשוב, ובשנת 1924 זכה בתואר פרופסור לאמנות פלסטית בסארברוקן. זו הייתה תקופה חשובה בקריירה ובחייו האישיים. אזור של העיר השתייך לחבל הסאר מהמחוזות העניים שבגרמניה, והתגוררה בה בעיקר אוכלוסיית מהמעמד הפועלים. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה עבר האזור למנדט צרפתי במסגרת הסכמי ורסאי. מעמד זה טיפח מספר אידאולוגיות פוליטיות אינטנסיביות, כולל קבוצה שתמכה בעצמאות החבל מצרפת וגרמניה. במשך תקופה מסוימת נראה כי פול הזדהה עם הרעיון הזה אף שמעולם לא הביע זאת באופן חד משמעי. מבחינה אמנותית, פול אולי תפס את סארברוקן כתחנה בקריירה שלו, אבל בהחלט לא כשיא. הוא המשיך לעבוד בעץ - במיוחד אלון - והיה מורה ומדריך מסור. מעט ידוע על חייו האישיים בתקופה זו. המעגל החברתי שלו כלל את הצייר אוסקר טרפה, אותו הכיר משנותיו בדרזדן, ומבקר האמנות ארתור בינץ, שאותו פיסל בשנים 1925. במעגל החברתי שלו נכלל גם הצייר האפרו-אמריקאי ויליאם הנרי ג'ונסון, אותו פגשו הוא ואשתו ארנה קראק בשנת 1928. במהלך שהותו בסארברוקן, פול זכה להכרה הולכת וגוברת כאמן. בשנת 1926 השתתף ביריד האמנות הבינלאומי של דרזדן עם שלושה פסלי עץ. עבודתו זכתה להד חיובי באליטה האמנותית, ותערוכות גדולות אחרות נערכו בעקבותיה. החשובה שבניהם הייתה תערוכת יחיד בגלריה בברלין בשנת 1927. כחלק מגל ההצלחה, מונה פול לפרופסור לפיסול בקרלסרוהה, בשנת 1928. שם פול עבד עם עמיתיו כדי לנסח וליצור סגנון חדש, והאקדמיה הפכה למוקד מרכזי של הריאליזם באירופה. אבל בסוף שנות העשרים אזור באדן הפך למרכז נאציזם ואלימות. כאשר עלו הנאצים לשלטון בשנת 1933, רבים מעמיתיו של פול פוטרו מתפקידם. בעוד פול הוכרז "כקומוניסט", נחקר והיה מושא לביקורת אידאולוגית חריפה. אבל הוא ניצל מגל הרדיפה הראשוני, והותר לו לשמור על מעמדו ולהמשיך בעבודתו. בתקופה זו, הוא התרחק מכמה מוטיבים מסורתיים שלו, והחל להתמסר לתיאור הגוף הנשי, ובפרט מורכבות תנועתו. בין יצירות המופת שלו מתקופה זו ניתן למצוא יצירות אבן מרכזיות. בשנת 1937 פנו הנאצים גם נגד פול. פסלו "שוונגר" היה אחד מתוך יותר מ -17,000 יצירות שהנאצים החרימו. הם יצרו תערוכה של האמנות המנוונת כהגדרתם. דרכה הם רצו למכור יצירות אמנות אלה לאספנים ומוסדות זרים. לפני סוף 1937, כמה מעבודותיו של פול הוקעו כיצירות מנוונות בפרסומים הנאציים. פול הודח הלכה למעשה מהאקדמיה בקרלסרוהה, כאשר חוזהו לא הוארך. לאחר פיטוריו בשנת 1937, פול הושפע מהסביבה הפוליטית הקשה, והתעמולה שהופעלה נגדו. במהלך השנתיים הבאות הוא ניסה להתמסר לעבודתו, אך היה רחוק מלהיות פרודוקטיבי כמו בתקופתו בסארברוקן ובקרלסרוהה. הוא חלה - ככל הנראה בסרטן המעי. ביוני 1939 פול מת בגיל 42. עד אז אשתו ארנה, ובתו ברחו לדנמרק, ולכן גופתו נלקחה לאוקסבי, בחוף המערבי של דנמרק, שם הוא נקבר. כנראה אחד ממכריו הוותיקים של פול, היה הצייר הנורווגי אדוורד מונק, סייע להציל את רוב עבודותו. פול ביקר את מונק בנורווגיה בשנת 1925, ושני האמנים התיידדו. לאחר מכן הביע מונק הערצה לעבודתו של הפסל. במהלך שנות השלושים, מונק הביע שוב ושוב עניין בארגון תערוכת יחיד מיצירותיו של פול בגלריה הלאומית באוסלו, אך עם העוצמה הגוברת של גרמניה, הדבר נהיה יותר קשה. הלחצים הפוליטיים על אוסלו הובילו לנטישת הפרויקט, אך באותה העת, הגיע לדנמרק קרון רכבת ובו היו עבודותיו של פול. במשך כל המלחמה, העבודות של פול היו מאוחסנות במרתפי כריסטיאנסבורג (הפרלמנט הדני) בקופנהגן, וב -1948 הוצגה באותו מקום תערוכה רשמית של האוסף. במהלך שנות החמישים, אלמנתו ארנה פול החזירה בהדרגה חלק ניכר מהאוסף לקרלסרוהה, כי שם היו אפשרויות טובות יותר לשימור. כמה מפסלי האבן הגדולים שלו הוצבו בחללים ציבוריים כגון הגן הבוטני. בין השנים 1960–1964 אורגנה תערוכת זיכרון פדרלית של פול, שנדדה בין מוזיאונים ברחבי גרמניה. מדיה וקבצים בנושא כריסטוף פול בוויקישיתוף Kassay-Friedländer, Anne-Marie (1994). Der Bildhauer Christoph Voll 1897–1939. Worms am Rhein: Wernersche Verlagsgesellschaft. p. 10 Kassay-Friedländer, Anne-Marie (1994). Der Bildhauer Christoph Voll 1897–1939. Worms am Rhein: Wernersche Verlagsgesellschaft. pp. 60–67. Homecoming: The Art and Life of William H. Johnson Tatsachen gegen Paragraphen! Wann endlich kommt der Kulturbolschewist Voll zum verdienten Ruhestand?". Der SA-Mann: 9. 10 July 1936. "Wiederentdeckte Künstler: Christoph Voll", bernsau.wordpress.com Kassay-Friedländer, Anne-Marie (1994). Der Bildhauer Christoph Voll 1897–1939. Worms am Rhein: Wernersche Verlagsgesellschaft. p. 30