laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
משתלה

מִשְׁתָּלָה היא מקום לגידול צמחים אשר מנותק מהקרקע, החל מהזרעים או רבייה וגטטיבית הכוללת יחורים, תרבית רקמות, הברכה, פיצול שורש ועד למצב של פרח, שיח או עץ המיועד לשתילה במקום אחר. ישנן משתלות המתמחות בסוגים שונים של צמחים, פרחים, צמחי תבלין, עצי נוי או עצי פרי, וישנן משתלות המוכרות את כל סוגי הצומח השונים. ברוב המשתלות ניתן לקנות אף אביזרי נוי (אבנים, סלעים חיפויים שונים, עציצים וכדומה) לגינות, וכן ברבות מהמשתלות ישנם שירותי גינון או ייעוץ לגננות. לכל משתלה יש בדרך כלל אגרונום העוקב אחרי שתילת הצמחים השונים וגידולם הראוי. ישנן משתלות שאינן מגדלות בעצמן את הצמחים, אלא משווקות לצרכן צמחים שונים ופרחים אשר מיובאים או נקנים על ידם במשתלות האם. וישנן משתלות המבצעות את כל תהליך הגידול בעצמן. משתלות רבות מתמחות בסוג מסוים בלבד של צמחים, כגון ייחורים לגפן או לעצי הדר, או פרחים לייצוא בלבד, כשבדרך כלל במשתלות אלו ישנו מעקב מחמיר על הזנים השונים שלא יתערבו בזנים אחרים כדי לשמור על ייחודיות הצמח. המשתלות מתמחות גם בהדברת המזיקים השונים המזיקים לצמח. משתלה טובה היא משתלה שבנויה עם חלוקה למינים השונים של הצומח, ומשרה אווירה נקייה ומטופחת לאורחיה, ושיש בה הדרכה אישית לצרכן הפרטי על סוגי הצומח השונים, הזמן המתאים לשתילת כל צמח, צורכי התאורה והשמש לכל צמח, וצריכת המים הספציפית הדרושה. בדרך כלל, המשתלות עצמן אינן מגדלות את הסחורה שלהן כשהיא מוכנה, אלא מוכרות את הסחורה לחקלאים אשר עובדים בשטח. אופן הגידול במשתלה: הגידול של הצמחים במשתלה מתבצע בתוך מגשים לרוב עשויים קלקר. גידול השתילים מתחיל במכונת זריעה מיוחדת אשר עוברים בה מגשים והיא מכניסה לתוך התאים את הזרעים הרצויים ובו זמנית מכסה אותם בכבול, לאחר מכן המגשים עוברים לחדר נביטה שבו הזרעים מתחילים לבצבץ לאחר כמה ימים. יש לציין שלכל גידול זמן שהות שונה בחדרי הנביטה. לאחר כמה ימים מוציאים את המגשים ופורשים אותם בתוך חממות גידול אשר מנותקות מהקרקע. לאחר הזריעה, חדרי נביטה, פרישה בחממות, הטיפול עובר לאגרונום אשר עוקב אחרי הגידולים ונותן הוראות על מתן מים, דשן, ריסוס וכדומה. המשתלות השכיחות בישראל הן משתלות של גידולי ירקות, משתלת שפר בכפר ביאליק היא המשתלה הגדולה ביותר ישראל. כחלק מתהליך ייצור עצי הפרי, נדרשת הרכבה על מנת להשביח את התוצר, ההלכה אוסרת להרכיב מין על שאינו מינו (כלאיים). לבית המדרש להלכה בהתיישבות יש משתלה תחת פיקוחו. כמו כן, פיקוח על מנין שנות הערלה, באופנים מסוימים, יאפשר שתילה ללא מנין חדש. בגוש קטיף שהיה ידוע בתור מוקד חקלאי מרכזי בישראל, כל המשתלות היו בעלי זיקה לדת, עם בעלים שומרי שבת ופתרונות ששימשו את עובדי המשתלה (כך למשל המשתלה בעצמונה שהקפידה מאוד ואף שיתפה פעולה עם המכון לתורה וארץ הסמוך). עד ביצוע תוכנית ההתנתקות הייתה משתלת עצמונה השנייה בגודלה. משתלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) משתלות (גננות (צמחים)), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרתון קזבגי

מרתון קאזבגי היה תחרות ריצת מרתון שנערכה בגאורגיה (נפת קאזבגי) ועוברת בהרי הקווקז בצפון המדינה. תחרות המרתון הייתה יוזמה של גולן לובנוב מישראל והתקיימה פעם בשנה, בחודש ספטמבר בשנים 2010-2016. המסלול מתחיל ומסתיים בעיר קאזבגי היושבת למרגלות הר קזבק על הדרך הצבאית ההיסטורית. תחרות הריצה כוללת 3 מקצים: מרתון, חצי מרתון ומרוץ 8 ק"מ. התחרות אורגנה על ידי חברות מסחריות, משרד התיירות ואיגוד האתלטיקה הגאורגים. ויועד לרצים מכל העולם. איגוד האתלטיקה של גאורגיה חילק פרסים כספיים לרצי האיגוד. זהו מרתון ההרים הראשון שהתקיים בגאורגיה בפרט ובהרי הקווקז בכלל. הזינוק לתחרות הוא בעיר סטפנצמינדה. המסלול כולל ריצה חצי קילומטר צפונה ופונה דרומה על הגשר העובר מעל נהר טרגי. המשך ריצה דרומה לאורך הרכס עד לכפר סיאוני. בכנסיית הכפר פונים צפונה אל עמק סנו ואל הכפר סנו. רצים בחזרה אל סטפנצמינדה וממשיכים אל 8 הק"מ האחרונים - טיפוס אל כנסיית השילוש הקדוש-גרגטי. נקודת הסיום היא נקודת ההתחלה – קזבגי. רוב רובו של המסלול עובר בדרכי עפר ורק חלקו הקטן עובר על גבי כביש. המרתון הוא יוזמה של גולן לובנוב מישראל והפרויקט הושק בחודש פברואר 2010. ב-4 בספטמבר 2010 התקיימה תחרות המרתון הראשונה ובה השתתפו כ-150 רצים מכל העולם. ב-10 בספטמבר 2011 התקיימה תחרות המרתון השנייה ובה השתתפו כ-300 רצים. במרתון קזבגי השני השתתפו שגרירי אנגליה ושווייץ בגאורגיה. המרתון התקיים מדי שנה עד המרתון השביעי והאחרון בשנת 2016, במסגרתו השתתפו 456 משתתפים. מאז לא התקיים מרתון נוסף עקב קושי במימון המרתון. האזור שבו נערך המרתון נקודת הזינוק של המירוץ המירוץ המירוץ המירוץ זוכים הר קזבק כנסיית השילוש הקדוש גרגטי אתר האינטרנט הרשמי של מרתון קזבגי
הרץ (חברה)

הרץ (באנגלית: Hertz Global Holdings) הוא תאגיד אמריקאי בינלאומי להשכרת רכב הפועל ביותר מ-145 מדינות ברחבי העולם. הרץ היא חברת ההשכרה הגדולה והוותיקה בעולם, עם למעלה מ-8,500 סניפים ב 145 מדינות. לחברה כ-30 מיליון הזמנות בשנה וצי של כ-3.5 מיליון כלי רכב.[דרוש מקור] בשנת 1918 נוסדה החברה על ידי וולטר ג'ייקובס ברחוב צדדי בשיקגו, עם צי של רכבי פורד. ב-1923 כחמש שנים לאחר שהחברה הוקמה היא נמכרה לג'ון. ד. הרץ, איש עסקים יהודי אמריקאי שמשפחתו היגרה לארצות הברית מהונגריה. הרץ שינה את שמה של החברה ל-"Hertz Drive-Ur-Self System". ב-1943 נמכרה החברה לג'נרל מוטורס, ובשנת 1953 שונה השם ל-"The Hertz Corporation". כיום החברה היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסה ומוחזקת על ידי "הרץ גלובל אחזקות". במאי 2020, בעקבות משבר הקורונה, הגישה החברה בקשה לפשיטת רגל בארצות הברית. באפריל 2021 נמלצה מהליך פשיטת רגל לאחר שמספר קרנות השקעה הסכימו להשקיע בחברה כחמישה מיליארד דולר לכיסוי חלק מחובותיה, חמשה מיליארד דולר נוספים נמחקו בהסכמת מחזיקי האג"ח, בעלי המניות של החברה קיבלו 3 אחוז בלבד בחברה החדשה. באוקטובר 2021 הזמינה החברה 100 אלף רכבים חשמליים מתוצרת טסלה בעסקה בשווי 4.4 מיליארד דולר. החברה מיוצגת בישראל על ידי קשר רנט א קאר. אוויס מדיה וקבצים בנושא הרץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרץ (באנגלית) (באנגלית) הרץ, ברשת החברתית פייסבוק הרץ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הרץ, ברשת החברתית אינסטגרם הרץ, ברשת החברתית LinkedIn הרץ, סרטונים בערוץ היוטיוב אריק שצקר, דייוויד וולש, בלומברג ביזנסוויק, איך מ–100 אלף טסלות, חוכמולוגים מוול סטריט וטום בריידי אחד יצא כישלון?, באתר TheMarker‏, 21 במאי 2024 שירות גלובס‏, בגלל הקורונה: ענקית השכרת הרכב הרץ הגישה בקשה לפשיטת רגל, באתר וואלה, 23 במאי 2020 Hertz: Car rental firm files for US bankruptcy protection, BBC, 23 May, 2020 חדשות חוץ, טסלה שברה שיא: הזמנת ענק מהרץ - בכ-4.4 מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 25 באוקטובר 2021
מייק אימן

מיכיאל גודפריד "מייק" אימן (בהולנדית: Michiel Godfried "Mike" Eman; נולד ב-1 בספטמבר 1961) היה ראש הממשלה של האי ההולנדי שבים הקריבי, ארובה, מטעם המפלגה השמרנית AVP והיהודי השני בתפקיד זה. כיהן כראש הממשלה שמונה שנים (30 באוקטובר 2009 - 17 בנובמבר 2017). אימן נולד בארובה, אי הולנדי, שהוא כיום חלק מהפדרציה הקרויה ממלכת ארצות השפלה ובה חברות בנוסף לארובה גם הולנד, קוראסאו וסן מרטן. כ-120 אלף תושבים גרים באי זה והוא חלק מהאנטילים הקטנים שבים הקריבי, סמוך לחופי ונצואלה. הוריו של אימן היו אלברט אימן ("שון"), נוצרי פרוטסטנטי ובלאנש (לבית הרצוג), יהודיה. אימן הוא הילד הצעיר ביותר, השביעי במשפחה. אחיו, השני במשפחה, הני אימן היה ראש ממשלתה הראשון של הטריטוריה וכיהן בתפקיד זה החל מ-1 בינואר 1986, יום קבלת האוטונומיה לאי, לסירוגין, במשך כעשר שנים סך הכל, עד 2001. גם אביהם היה פוליטיקאי ידוע בארובה ואף סבם לפני כן. אימן למד באוניברסיטת קוראסאו (אוניברסיטת האנטילים ההולנדים) וסיים בה תואר ראשון במשפטים ב-1992. בשנים 1992 - 2001 עבד בארובה כעו"ד ונוטריון. בספטמבר 2001 הוא נבחר לפרלמנט הארובי מטעם המפלגה הנוצרית דמוקרטית שמרנית, הקרויה "המפלגה העממית של ארובה" Arubaanse Volkspartij - AVP, אותה ייסד סבו הני אימן (1888–1957), ב-1942 ובראשה עמד עד 2001 אחיו הני. באותה שנה הובסה ה-AVP בבחירות והני אימן הוחלף בראשות ממשלת ארובה על ידי נלסון אודובר ופרש מהחיים הפוליטיים. אימן החל בקריירה הפוליטית שלו אם כן, כחלק מהאופוזיציה הפרלמנטרית. ב-2003 הוא נבחר לראשות ה-AVP. בבחירות 2005 הפסידה המפלגה למפלגתו של אודובר, אף כי הגבירה את כוחה בפרלמנט. אודובר כיהן כראש ממשלת ארובה במשך כשמונה שנים ואז ניצח אותו אימן בבחירות 2009 והחל לכהן בתפקיד עד נובמבר 2017. ניצחונו של אימן נבע במידה רבה מהמחלוקת שהתגלעה בין ממשלת ארובה בראשות אודובר לבין חברת "ואלרו", בעלת בית הזיקוק המהווה המעסיק הגדול ביותר באי, בנוגע למיסים שתשלם ואלרו. אימן הבטיח לפתור את המחלוקת ואכן עמד בהבטחתו זו בתוך ארבעה חודשים מיום הבחירות. גם אחיו של אימן, הני אימן ניצח בשעתו בבחירות ב-1985 והקים את האוטונומיה בארובה, על רקע דומה - סגירת בית הזיקוק הגדול באי באותה שנה. איי הודו המערבית יהדות ארובה מדיה וקבצים בנושא מייק אימן בוויקישיתוף האתר הרשמי של ה-AVP האתר הרשמי של ממשלת ארובה האתר של מייק אימן, בשפת פאפיאמנטו, השפה הנפוצה בארובה נכון לנובמבר 2011, לפי האתר "ארובה אונליין" על נלסון אודובר, ב"מילון של פוליטיקה עכשווית באמריקה התיכונה" הדיווח על הבחירות בארובה ב-25 בספטמבר 2009, ב"טיוואן ניוז" רויטרס, 21 בינואר 2010
הבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי

הבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי (באיטלקית: Basilica Papale di San Francesco, בלטינית: Basilica Sancti Francisci Assisiensis) היא כנסייה קתולית, אתר מורשת עולמית ומטה המסדר הפרנציסקני. הכנסייה נמצאת באסיזי, עיר במחוז אומבריה שבאיטליה. הכנסייה מהווה מוקד משיכה למיליוני מבקרים מדי שנה: צליינים ותיירים. הכנסייה מוקדשת לפרנציסקוס מייסד המסדר הפרציסקני, שנולד באסיזי ב-1182 ורבות מפעולותיו היו בה, ובה גם נפטר ב-1226. בשנת 1228, בעקבות הכרתו כקדוש, הוחל בבניית הכנסייה לכבודו. הבנייה הסתיימה ב-1253. קברו של פרנציסקוס נמצא בכנסייה. בנוסף למשמעותה הדתית, יש לכנסיית פרנציסקוס הקדוש חשיבות ארכיטקטונית ואמנותית. בנימוקים לבחירתה כאתר מורשת עולמית נאמר: "הבזיליקה היא דוגמה בולטת לסוג של מבנה שהשפיע משמעותית על התפתחות הארכיטקטורה והאמנות הפלסטית בעולם". פנים הבזיליקה מעוטר ברובו בפרסקאות מעשה ידיהם של גדולי היוצרים של תקופת הפרוטו-רנסאנס: צ'ימבואה, ג'וטו, פייטרו לורצטי וסימונה מרטיני. יש משערים שגם פייטרו קווליני. מדיה וקבצים בנושא הבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי הפרסקאות של ג'וטו בבזיליקה העליונה (אנגלית ואיטלקית) ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סקרמנטו (נהר)

נהר סקרמנטו (באנגלית: Sacramento River) הוא מקור מים חשוב לצפון קליפורניה ומרכז קליפורניה שבארצות הברית. סקרמנטו הוא הנהר הארוך בקליפורניה, מקורו בהרי קלאמת והוא זורם לאורך 640 קילומטרים עד למפרץ סן פרנסיסקו שעל האוקיינוס השקט. אגן הניקוז של הנהר משתרע על 71,432 קילומטרים מרובעים בדרום אורגון ובחלקה הצפוני של מדינת קליפורניה, ברובו באזור שבין רכסי החוף ובין סיירה נבדה, אזור אשר מכונה גם עמק סקרמנטו. קו פרשת המים הנרחב שלו מגיע אף למישורים הגעשיים בדרום קליפורניה ובחלקו הקטן גם לדרום אורגון. הנהר הוא אמצעי שינוע חשוב עוד מתקופת ראשוני התושבים באזור, אשר חיו לפני כ-12,000 שנים. מאות שבטים שחלקו תרבות ומסורת אכלסו את עמק סקרמנטו עד לבואם של ראשוני המתיישבים האירופים שראו את הנהר. אחד מאותם ראשוני המתיישבים היה גבריאל מוראגה (Gabriel Moraga) שכינה את הנהר בשם הספרדי Rio de los Sacramentos ("נהר הסקרמנטים"), שם שעבר לאנגלית בשמו הנוכחי: סקרמנטו. מימי הנהר בעבר שרצו בדגים, וביצורי מים אחרים, בעיקר אחד ממיני האלתית הדרומיים ביותר באמריקה הצפונית. הילידים המקומיים של עמק סקרמנטו ניזונו ממשאבים נרחבים שסיפק להם הנהר, מה שגרם לעמק סקרמנטו להיות הצפוף ביותר מבחינת אוכלוסין בקרב האינדיאנים. במאה ה-19 השתנה עמק סקרמנטו כאשר נתגלו מרבצי זהב בסיירה נבדה, מה שהוביל לגל מהגרים מהמזרח. פיתוח חקלאי מואץ וכריית מחצבים בסיירה נבדה וברכסי החוף גרמו לזיהום כרוני של נהר סקרמנטו, ולהכחדת מינים רבים. עד לסוף המאה ה-19 נוסדו ערים רבות לגדות הנהר כמו סקרמנטו ורדינג. החל משנות החמישים של המאה ה-20 פותח מיזם העמק המרכזי, מיזם גדול של בקרת שיטפונות, הפקת אנרגיה הידרואלקטרית ותשתית העברת מים. סכרים רבים חוסמים כיום את זרימת הנהר וכמעט את כל אפיקיו המשמעותיים. מימי הסקרמנטו נשאבים בקנה מידה עצום לטובת השקיה וכיום משרתים את צורכי ההשקיה של כמעט כל דרום ומרכז קליפורניה. בעוד שהנהר מספק את תצרוכת המים של חצי מאוכלוסיית קליפורניה ותומך באחד מהאזורים החקלאיים היצרניים ביותר בארצות הברית, שינויים אלו גרמו להיעלמות אזורי הבר לאורך הנהר ופגעו קשות בדגה המקומית. מדיה וקבצים בנושא סקרמנטו בוויקישיתוף סקרמנטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הני אימן

יאן הנדריק אלברט "הֶני" אימן (בהולנדית: Jan Hendrik Albert "Henny" Eman; נולד ב-20 במרץ 1948) הוא פוליטיקאי יהודי, שכיהן פעמיים כראש הממשלה של ארובה, אי הולנדי בים הקריבי. היה ראש הממשלה הראשון של האי (1 בינואר 1986 - 9 בפברואר 1989), וכיהן שוב בתפקיד זה, מ-29 ביולי 1994 עד 30 באוקטובר 2001, סך הכל מעל עשר שנים. אימן נולד בארובה, אי הולנדי, שהוא כיום חלק מהפדרציה הקרויה ממלכת ארצות השפלה ובה חברות בנוסף לארובה גם הולנד, קוראסאו וסן מרטן. כ-120 אלף תושבים גרים באי זה והוא חלק מהאנטילים הקטנים שבים הקריבי, סמוך לחופי ונצואלה. הוריו של אימן היו אלברט אימן ("שון"), נוצרי פרוטסטנטי ובלאנש (לבית הרצוג), יהודיה. הני הוא הילד השני מתוך שבעה במשפחה. אחיו הצעיר מייק אימן היה ראש ממשלתה השלישי (חמישי אם סופרים בנפרד כהונות לסירוגין) של הטריטוריה (כיהן בתפקיד זה שמונה שנים: 30 באוקטובר 2009 - 17 בנובמבר 2017). גם אביהם היה פוליטיקאי ידוע בארובה ואף סבם לפני כן. אימן למד בבית ספר תיכון בהולנד ולאחר מכן בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ליידן, האוניברסיטה הוותיקה ביותר בהולנד, שם סיים את לימודיו ב-1978. בינואר 1979 חזר לארובה והצטרף למפלגה הנוצרית דמוקרטית שמרנית, הקרויה "המפלגה העממית של ארובה" (Arubaanse Volkspartij - AVP), אותה ייסד סבו (הֶני אימן, 1888-1957), ב-1942, ובראשה גם עמד בשעתו אביו. באותה עת היה למפלגה זו מושב אחד בלבד (מתוך 21) בפרלמנט של ארובה. האי נחשב אז לאחד ממחוזותיה של הולנד, כחלק בלתי נפרד ממנה; ה-AVP, הן בתקופת הסב אימן, הן בתקופת האב, ועד ימי הנכד, הייתה המפלגה האופוזיציונית, שדגלה באוטונומיה, ואף בעצמאות מלאה מהמדינה האם. בבחירות 1979 התחזקה המפלגה, כשקיבלה 4 מושבים, ואימן הפך חבר הפרלמנט של ארובה וגם חבר הפרלמנט של האנטילים הקטנים. ב-1981 הוא נבחר לראשות המפלגה. בעקבות סגירת בית הזיקוק של אקסון מוביל בארובה, מקום העבודה הגדול באי, ב-1985, זכתה ה-AVP ברוב הקולות בבחירות ואימן נבחר לראשות ממשלת המחוז. פעולתו הראשונה, מיד עם היבחרו, הייתה הפיכת המחוז לאוטונומי, החל מה-1 בינואר 1986, כפי שהתחייב בפני בוחריו לעשות. הוא כיהן כראש ממשלת ארובה מיום הפיכתה לאוטונומיה (1 בינואר 1986) עד 9 בפברואר 1989, עת הוחלף על ידי מנהיג האופוזיציה של ארובה, נלסון אודובר, שניצח בבחירות. אודובר כיהן כראש ממשלת ארובה במשך כחמש שנים ואז ניצח אותו אימן שוב בבחירות 1994 וחזר לכהן בתפקיד במשך כשבע שנים נוספות, עד 2001. אימן הפסיד בבחירות 2001 לאודובר ובעקבות זאת פרש מהחיים הפוליטיים. כשנתיים אחר כך נבחר אחיו מייק אימן לעמוד בראשות המפלגה, ניצח את אודובר בבחירות 2009 וכיהן כראש ממשלת האי עד שנת 2017. איי הודו המערבית יהדות ארובה מדיה וקבצים בנושא הני אימן בוויקישיתוף האתר הרשמי של ה-AVP האתר הרשמי של ממשלת ארובה נכון לנובמבר 2011, לפי האתר "ארובה אונליין" על הֶני אימן, ב"מילון של פוליטיקה עכשווית באמריקה התיכונה" על נלסון אודובר, ב"מילון של פוליטיקה עכשווית באמריקה התיכונה"
תקליטור אתחול

תקליטור אתחול ידוע בשם לייב-סידי (באנגלית: Live-cd גם live-disc ו-live-DVD) הוא תקליטור CD-ROM, או DVD, המכיל מערכת הפעלה הניתנת לאתחול בצורה ישירה ממנו. הייחודיות של תקליטור האתחול הוא ביכולתו להריץ על המחשב מערכת הפעלה שלמה ומודרנית ללא צורך באמצעי אחסון רגיל כדיסק קשיח, אלא כל הנדרש הוא כונן תקליטורים. ניתן לאתחל בצורה זו גם באמצעות החסן נייד כשהחיבור למחשב יבוצע דרך כניסת USB. ברוב המקרים לא ניתן לשמור שינויים על מערכת הפעלה שכזו ובכל אתחול ישובו כל השינויים למצבם הראשוני. קיימים מספר שימושים מרכזיים לתקליטורי אתחול: מערכות הפעלה שונות מציעות ללקוחותיהם לבחון את תוצרתם באמצעות שימוש מקדים בתקליטורים, הדבר מקל על הלקוח משום שאינו צריך להתקין בצורה מלאה את מערכת ההפעלה. קיימים תקליטורי אתחול המכילים תוכנות המשמשות לתיקון בעיות במחשב, לעיתים קרובות בעיות אתחול המונעות גישה אל המחשב. תקליטור האתחול מהווה דרך עוקפת לטיפול בבעיה. דוגמה לתקליטור שכזה הוא HBCD. Windows Preinstallation Environment Windows To Go קנופיקס BackTrack Hiren's BootCD Tails ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רשימת מדינות על-פי אחוזי אוריינות

זוהי רשימה של מדינות לפי שיעור ידיעת קרוא וכתוב (אוריינות), כפי שנכללות בתוכנית הפיתוח של האומות המאוחדות (UNDP). נתוני הדו"ח הם תערובת של נתונים אשר נאספו על ידי מכון אונסק"ו לסטטיסטיקה וכמו כן דיווחים של ה-UNDP. אוריינות בית-ספרית חוק לימוד חובה מבחן פיז"ה אחוז האוריינות לפי המינים: גברים – 88.9%; נשים – 79.2% (ההבדל הוא כ-9.7%) אחוז האוריינות לפי המינים: גברים – 98.4%; נשים – 99.4% (ההבדל הוא כ--1.0%) אחוז האוריינות לפי המינים: גברים – 79.3%; נשים – 63.7% (ההבדל הוא כ-15.6%) UIS, Education, data.uis.unesco.org (ארכיון) The World Factbook, www.cia.gov UIS, Education, data.uis.unesco.org (ארכיון) Bangladesh Education for All כמה אנאלפביתים יש בישראל?, באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2014 "Non-member States". United Nations. נבדק ב-12 בנובמבר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
לייזר אודם

לייזר אודם (באנגלית: Ruby laser; מכונה גם לייזר רובי) הוא לייזר מטיפוס לייזר מצב-מוצק, בו משמש גביש אודם סינתטי כתווך הגברה. הלייזר הראשון שנבנה ב-1960 על ידי תיאודור מיימן התבסס על אודם סינתטי כתווך מגביר. כדי ליצור מהוד, הגביש לוטש בקצותיו, צופה במראת כסף (צד אחד מראה מחזירה לחלוטין ובצד השני החזרה חלקית) ונשאב על ידי מנורת הבזק (מנורת קסנון). הלייזר הפיק פולסים שמשכם מילישניות באורך גל 694.3nm - אדום עמוק. בשנת 1967 אושר למיימן פטנט על המצאתו. לייזר אודם שימש ברפואה פלסטית להסרת קעקועים. הקרינה המופקת הייתה יעילה בסילוק קעקועים שצבעם שחור, כחול כהה וסגול, אך אינו יעיל בהסרת קעקועים שצבעם אדום. כיום משתמשים למטרה זו בלייזרים אחרים (אלכסנדריט וניאודימיום יא"ג). מדיה וקבצים בנושא לייזר אודם בוויקישיתוף US patent #3353115A: Ruby laser systems Eric F. Bernstein; Laser treatment of tattoos; Clinics in Dermatology (2006) 24, 43–55 ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאוורמט

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] פאוורמט (PowerMat) היא חברה ישראלית המייצרת טכנולוגיה לטעינה אלחוטית ומשווקת מטענים אלחוטיים. החברה הוקמה בשנת 2006 על ידי רן פוליאקין (מנכ"ל), יואב חפר, ד"ר אמיר בן שלום ודב הרשברג. הייתה ממוקמת בתחילה בקריית התקשורת נווה אילן, אחר כך עברה לפארק אזורים בפתח תקווה. החברה נבחרה למקום הראשון בדירוג הסטארט אפים הישראליים של כלכליסט ב-2011 בספטמבר 2011 חתמה פאוורמט על הסכם עם פרוקטר אנד גמבל להשקת מיזם משותף לפיתוח הטענה אלחוטית והפצתה בעולם, תחת מותג דורסל. לאחר הצלחה ראשונית של החברה, השוק נכבש על ידי טכנולוגיה מתחרה - סטנדרט הטעינה Qi. ב-2018 הודיעה החברה כי היא מצטרפת ל-תאגיד החשמל האלחוטי (Wireless Power Consortium), המקדם את Qi בתור סטנדרט הטעינה האוניברסלי, ובכך עברה לתמוך בסטנדרט זה ב-2021 הודיעה החברה על סבב גיוס במסגרתו גייסה כ-25 מיליון דולר, בהובלת חברת פוקסקון. פאוורמט ייצרה משטחים אשר מאפשרים לטעון מכשירים ניידים באמצעות השראה אלקטרומגנטית: הנחת מכשיר על המשטח מאפשרת לו להיטען ללא כבלים. סליל במשדר מחולל שדה אלקטרומגנטי שמתורגם לאנרגיה חשמלית וזו נקלטת במקלט עם סליל נגדי. המקלט מצויד במדבקת RFID אשר מזהה את המכשיר שמונח על משטח ההטענה ומטעין אותו. הליך הזיהוי הוא פטנט רשום של פאוורמט. על פי החברה, אובדן האנרגיה בתהליך הוא אפסי וזהה ביעילותו להטענה רגילה בכבלים. אתר האינטרנט הרשמי של פאוורמט (באנגלית) עומרי לוי, Powermat מציגה: סוללות הטענה אלחוטיות, באתר ynet, 18 בפברואר 2010 חגי עמית, אנרגיות רעות | במקום לכבוש את העולם עם מוצר מהפכני, פאוורמט הישראלית כובשת את בתי המשפט, באתר TheMarker‏, 20 בנובמבר 2015 אסף גלעד, 1. PowerMat - משחררים את העולם מכבלים, באתר כלכליסט, 9 במאי 2011 אסף גלעד, פרסום ראשון: "קופסת הפלא" של פאוורמט ודורסל תטעין כל מכשיר המופעל על ידי סוללות, באתר כלכליסט, 19 בדצמבר 2011 Thuy Ong, Qi reigns as the standard for wireless charging after Powermat joins WPC, The Verge, ‏2018-01-08 (באנגלית) יניב אביטל, יצרנית האייפון משקיעה ב-Powermat הישראלית | גיקטיים, באתר גיקטיים | חדשות, עדכונים וכתבות על טכנולוגיה, אינטרנט וסטארטאפים., ‏2021-12-15 עומר כביר, סוללת את הדרך: פאוורמט הישראלית תשתף פעולה עם דורסל, באתר כלכליסט, 14 בספטמבר 2011 גיא גרימלנד , אורי ברקוביץ', ה"מודו" הבא: מטען ללא כבלים, באתר TheMarker‏, 13 בינואר 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Jingo

Jingo הוא הספר העשרים ואחד בסדרת ספרי "עולם הדיסק" של טרי פראצ'ט והרביעי בסדרת ספרי משמר העיר, תת-סדרה בתוך סדרת הספרים הגדולה. הספר ראה אור ב-1997. הוא נכתב בהשראת הסכסוך (האמיתי) על האי פרדיננדיה. הספר מספר על מתיחות שמתעוררת בין העיר אנק מורפורק לקלאטץ' אודות אי קטן בשם לשף (Leshp) שעלה על פני המים בים המעגל וששתי המדינות טוענות לבעלות עליו. כתוצאה מהטענות הללו המתיחות המדינית בין אנק מורפורק לקלאטץ' עולה ושתי המדינות עומדות על סף מלחמה, בניסיון לפתור את המשבר בדרכים דיפלומטיות קלאטץ' שולחת לאנק מורפורק את הנסיך קופורא. קלאטץ' הוא שמה של יבשת מדברית ענקית וכן של המדינה הגדולה ביותר בה. הממלכה של קלאטץ' היא השתקפותה של האימפריה העות'מאנית והשבטים הערבים של עולמינו, בעבר חלקה הייתה בשליטת האימפריה של אנק מורפורק. על אף שאנשי אנק מורפורק חושבים אותם לפראיים פרימיטיבים ללא כל חוזק צבאי ומתייחסים אל תושביה באופן גזעני, אנשי הממלכה מתגלים כבעלי תרבות עשירה וטכנולוגיה מתקדמת ביותר. בעת קבלת הפנים נעשה ניסיון התנקשות בנסיך, שניצל ממוות רק תודות לאנשי המשמר, שמשאיר אותו פצוע קשה. עתה המצב הדיפלומטי מחמיר, בחקירה ההתנקשות מפקד המשמר ווימס מוצא את גופת האחראי, מתנקש בן אנק מורפורק, ומוצא גם עדויות לכך שההתנקשות הוזמנה על ידי הקלאטצ'ים אולם העדויות הללו נראות לו מזויפות והוא ממשיך בחקירתו כדי לחשוף את האמת. בינתיים אנק מורפורק נכנסת לפסיכוזה מלחמתית כהשתקפות לרגשות העממיים בעולמנו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, מכיוון שלעיר אין צבא קבע כבר זמן רב האצילים מקימים גדודי מתנדבים שבני אנק מורפורק נוהרים אליהם. האמונה הרווחת היא שהמלחמה עם קלאטץ' תגמר במהירות מכיוון שהקלאטצ'ים יינגפו בסימן הראשון לצבא האנק מורפורקי. האציל האבלוק וטינרי מודח ובמקומו עולה לשלטון לורד ראסט שמצטיין בהיותו בור בענייני צבא ופוליטיקאי כושל. וויימס שהודח מתפקידו כמפקד המשמר מחליט להקים גדוד מתנדבים משלו, זכות שהוא זכאי לה כבעלת תואר אבירות, כל חברי המשמר מתגייסים לגדוד החדש הם יוצאים לקלאטץ' להמשך החקירה ולהציל את הסמלת אנגואה שנחטפה בשעה שרחרחה (פשוטו כמשמעו) על הספינה של הקלאטצ'ים. בעקבות יציאתו של ויימס גם ראסט מחליט לצאת עם כל הצבא (למרות אי מוכנותו) לקלאטץ'. ויימס מצליח להגיע להסכמה עם שבטי המדבר ויחד עם אחמד 71 שעות, שוטר מקומי מטעם שליט הממלכה הנסיך קאדרם, הוא מגלה שמי שבאמת זמם את ההתנקשות בנסיך היה אחיו קאדרם מכיוון שהוא חשב שמותו יהיה קזוס בלי מוצלח יותר למלחמה מאשר השליטה באי קטן ונידח שאיש לא שמע עליו ושבאמצעות המלחמה הוא יצליח לכפות את שלטונו ולאחד את כל העמים השונות בקלאטץ' תחת שלטונו. בשעה שהצבא האנק מורפורקי עשה את דרכו לקלאטץ', האציל ביחד עם סמל קולון ורב"ט נובס, עושים את דרכם לקלאטץ' בעזרת המכשיר לשייט באופן בטוח מתחת למים, אחת מהמצאותיו של ליאונרד דה-קווירם (מדען גאון המקביל ללאונרדו דה וינצ'י של עולמנו) הוא מצליח להגיע אל הנסיך ומוסר לו כתב כניעה של העיר אנק מורפורק, הנסיך מקבל את כניעת העיר ומוסכם שטקס הכניעה יערך לשף. בני אנק מורפרק חוזרים הביתה. בעיר האציל נעצר ומובא למשפט בעוון בגידה, בשעה שהוא נשפט מתבררת תוכניתו - הוא ירד עם המכשיר לשייט באופן בטוח מתחת למים מתחת לאי לשף וגרם לו לשקוע שוב מתחת למים וכך גזל את ההישג הדיפלומטי מידיו של הנסיך וחילץ את צבא העיר בשלום מקלאטץ'. הוא משוחרר וחוזר לתפקידו כשליט העיר, מעשהו הבא הוא הענקת התואר דוכס לווימס.
פיטר פארלי

פיטר ג'ון פארלי (נולד ב-17 בדצמבר 1956) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק וסופר אמריקאי, אחיו של בובי פארלי. האחים פארלי מפורסמים בעיקר בגין הפקת ובימוי סרטי קומדיה רומנטית העושים שימוש ב"הומור בתי שימוש", כגון: "טיפשים בלי הפסקה", "אני, עצמי ואיירין" ו"משתגעים על מרי". בשנת 2018 יצא הסרט "הספר הירוק", אותו ביים והיה שותף לכתיבת התסריט. הסרט זכה לשבחים ומספר פרסים, בהם פרסי אוסקר לפארלי עצמו בקטגוריית הסרט הטוב ביותר (כמפיק) והתסריט המקורי הטוב ביותר. בשנת 2021, יצר, כתב, הפיק וביים עם אחיו - בובי פארלי את סדרת הקומדיה "The Now" שעלתה בבכורה ב-10 בדצמבר 2021 בשירות הסטרימינג The Roku Channel (לשעבר קוויבי). בשנת 2023 ביים והפיק את הסדרה "המזל של האנק" עבור רשת AMC; הסדרה, קומדיה שחורה בכיכובו של בוב אודנקירק מתמקדת בפרופסור האנק, יו"ר המחלקה לאנגלית בקולג' בפנסילבניה שנכנס למשבר אמצע החיים. רווקים לשבוע אשת החלומות אהבה מליגה אחרת תקועים לנצח הפנטזיה של הל אוסמוזיס ג'ונס אני, עצמי ואיירין משתגעים על מרי משחקים בלי הפסקה טיפשים בלי הפסקה הספר הירוק (2018) Ricky Stanicky‏ (2024) The Greatest Beer Run Ever‏ (TBA) רווקים לשבוע אשת החלומות תקועים לנצח הפנטזיה של הל אני, עצמי ואיירין ללא השגחה משתגעים על מרי טיפשים בלי הפסקה הספר הירוק (2018) ריקי סטאניקי (2024) Kinda Pregnant‏ (TBA) The Greatest Beer Run Ever‏ (TBA) רווקים לשבוע מאותגרים תקועים לנצח הפנטזיה של הל אוסמוזיס ג'ונס נכון שזה לא נכון? אני, עצמי ואיירין ללא השגחה משתגעים על מרי הספר הירוק Kinda Pregnant‏ (TBA) The Greatest Beer Run Ever‏ (TBA) מדיה וקבצים בנושא פיטר פארלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטר פארלי פיטר פארלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר פארלי, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי פיטר פארלי, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר פארלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אבנר שביט‏, הדרך הארוכה מ"משתגעים על מרי" לאוסקר: השם החם של עונת הפרסים מדבר, באתר וואלה, 24 בינואר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.