הלמנד (מחוז)

הלמנד (בפשטו/דארי: هلمند) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. אוכלוסיית המחוז מונה בערך 1,442,500 איש, רובם ממוקמים בצפון ההררי והמבוסס לחקלאות לעומת דרום המחוז המדברי. בעבר היה המחוז מחובר עם מחוז קנדהאר עד אשר חולק במהלך המאה ה-20. כיום הבירה של הלמנד, לשכר גאה, מונה כמעט 300,000 איש וממוקמת על גבי נהר הלמנד. המחוז הוא מבין המחוזות החשובים ביותר של אפגניסטן מבחינת מסחר וייצור ופיתוח חקלאי. הלמנד הוא המחוז הגדול ביותר באפגניסטן, עם שטח כולל של 58,584 קמ"ר. הוא בין המחוזות הפוריים ביותר באפגניסטן. נהר הלמנד הזורם מהינדו-כוש אל בלוצ'יסטן זורם ברחבי המחוז ומערכת תעלות מאורגנת יחסית בחלק מהנפות מביאה להשקיה של שטחים חקלאיים. האקלים של המחוז מתאים גם לגידול מגוון רחב של יבולים, כולל האופיום שתורם רבות למימון הטליבאן. בנוסף למס החקלאי, מכרה השיש בנפת חנשין בהלמנד מהווה מקור כספי נוסף עבור ארגוני מורדים וטרור. מורדים החמושים אוספים מיליארדי רופי פקיסטניים מחפירת השיש הבלתי חוקית והברחתם לפקיסטן. חייטוללה חייט מונה למושל הלמנד ביוני 2015. בעבר היה מושל של כמה מחוזות אזוריים. הוא בעל תארים מרובים ועבד עם ארגונים נגד טרור של האו"ם. המושל מצד הטליבאן נהרג בהפצצה אווירית בשנת 2016, טענה שהטליבאן מכחיש. המחוז נודע בייצור האופיום הרב שלו. 41% מכלל האופיום העולמי מיוצר בהלמנד, יותר מכלל תפוקת הייצור של מיאנמר והתעשייה החקלאית פורחת מבחינה יחסית למחוזות אחרים. מבחינה חקלאית ישנה גם תעשייה של גידולי טבק, סלק סוכר, כותנה, שומשום, חיטה, מש, תירס, בוטנים, חמנית, בצל, תפוח אדמה, עגבנייה, כרובית, אגוזים, משמש, ענבים, מלון ועוד. חשיבותו הכלכלית הפכה את המחוז לאחד מהחשובים ביותר במדינה ומכאן שגם לארגוני טרור כגון הטליבאן. עקב המאבק נגד ארגוני הטרור אחוז משקי הבית עם מי שתייה נקיים ירד מ-28% בשנת 2005 ל-3% בשנת 2011. לעומת זאת אחוז הלידות בהשתתפות מלווה מיומן עלה מ-2% בשנת 2005 ל-3% בשנת 2011. שיעור האוריינות הכללי (מגיל 6+) עלה מ-5% בשנת 2005 ל-12% בשנת 2011. שיעור ההרשמה הכללית לבתי ספר (בגילאי 6–13 שנים) ירד מ-6% בשנת 2005 ל-4% בשנת 2011. ערך מורחב – מלחמת אפגניסטן (2001–2014) יותר מתמיד מאז פלישת ארצות הברית בראש הקואליציה של לאמירות האסלאמית של אפגניסטן בשנת 2001, מחוז הלמנד עמד במרכז תחיית הטליבאן והתקוממותם ברחבי אפגניסטן. לפני סיום משימת הלחימה של נאט"ו בשנת 2014, למעלה מ-20,000 חיילים מארצות הברית וממדינות נאט"ו אחרות הוצבו לצד כוחות ההגנה והביטחון הלאומיים של אפגניסטן (ANDSF) בהלמנד, אך לא הצליחו לסכל את תחייתו של הטליבאן בכך שזכו לתמיכתם של האנשים. יתר על כן, מאמציהם עלו מיליארדי דולרים יחד עם דמם של אלפי חיילים אפגנים ובינלאומיים כאחד. מאז ש-ANDSF לקחה על עצמה את האחריות הביטחונית על אפגניסטן בדצמבר 2014, המצב הביטחוני בהלמנד התדרדר עוד יותר. למרות פריסתם של יותר מ-30,000 חיילי ANDSF בהלמנד עם קרוב ל-1,000 כוחות אמריקאים המספקים אימונים, ייעוץ וסיוע – הטליבאן טוענים לשליטה בכמעט כל אחד-עשר מחוזות בהלמנד, כשדגליהם הלבנים מתנוססים אפילו בחלקים מבירת המחוז לשכאר גאה. ברווחיהם האחרונים סבלו אנשי הטליבאן יותר פגיעות מאשר ה-ANDSF, מכיוון שכוחות הממשלה היו בעמדות הגנה המצוידות בכלי נשק כבדים יחסית וביותר כוחות צבאיים כמו גם כוחות משטרה. מפקד המשטרה המקומית האפגנית (ALP) בנפת מרג'ה, חאג'י גולה מולא מלנג, טען: ”בכל פעם שמורדי הטליבאן תקפו את מחסומינו, הם יצאו באבדות הגדולים פי שלושה בהשוואה אלינו מכיוון שמחסומינו נמצאים בעמדות דומיננטיות.” כמו כן, מפקד הטליבאן בנפת מרג'ה אמר לעיתונאי מקומי: ”אנו משתמשים במורדים רבים כדי להתעמת עם ה-ANDSF בהלמנד, אם נשתמש באותו מספר של מורדים באזורים (אחרים) באפגניסטן, נוכל לעלות על כמה פרובינציות.” מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז הלמנד ואוכלוסייתן. בגראן – 129,947 דישו – 29,005 גרמסיר – 107,153 כג'כי – 119,023 ח'אן-נשין – 17,333 לשכר גאה – 201,546 מג'רה – לא ידוע מוסא קלעה – 138,896 נאד עלי – 235,590 גרישק – 166,827 נאווה-י בארגזאי – 300,000 נאווזאד – 108,258 סנגין – 66,901 ואשיר – 31,476 לשכר גאה מלחמת אפגניסטן (2001–2014) מדיה וקבצים בנושא הלמנד בוויקישיתוף 5 Reasons Why Helmand Matters to the Taliban - The Diplomat הלמנד - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים US strikes taliban in afghanistans helmand province