laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיליפ נואל-בייקר

פיליפ ג'ון נואל-בייקר (באנגלית: Philip John Noel-Baker, או הברון נואל בייקר; 1 בנובמבר 1889 – 8 באוקטובר 1982) היה פוליטיקאי, דיפלומט ואקדמאי בריטי. זכה בפרס נובל לשלום לשנת 1959 על פעילותו כחבר בפרלמנט של בריטניה שפעל להשגת שלום ושיתוף פעולה בינלאומי. מלבד זאת, בייקר היה גם אתלט מחונן, אשר זכה במדליית כסף בריצת 1,500 מטר באולימפיאדת אנטוורפן בשנת 1920. בייקר הוא האדם היחידי שזכה גם במדליה אולימפית וגם בפרס נובל לשלום. פיליפ נואל-בייקר נולד כפיליפ בייקר. אביו, קווייקר ממוצא קנדי, היגר לאנגליה והקים בית חרושת מצליח, ובנוסף לכך היה חבר גם במועצת מחוז לונדון ובבית הנבחרים הבריטי. נואל-בייקר עצמו למד בתיכון ביורק ואחר כך בקינגס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. לאחר סיום לימודיו במכללה פרצה מלחמת העולם הראשונה, במהלכה פיקד על יחידת אמבולנסים שפעלה בצרפת (1914–1915), ואחר כך באיטליה (1915–1918). במהלך הקריירה שלו כאתלט חובבן השתתף נואל-בייקר בשתי אולימפיאדות: באולימפיאדת סטוקהולם ובאולימפיאדת אנטוורפן. הישג השיא שלו בקריירה היה זכייה במדליית כסף בה בריצת 1500 מטר באולימפיאדת אנטוורפן בשנת 1920. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה, השתתף נואל-בייקר בתהליך הקמת חבר הלאומים, כששימש עוזרו של לורד רוברט ססיל, ממקימי הארגון. באותו זמן הוא התמנה לפרופסור למשפט בינלאומי, תחילה באוניברסיטת לונדון, ואחר כך באוניברסיטת ייל. הקריירה הפוליטית שלו כחבר במפלגת הלייבור החלה ב-1924 כאשר התמודד מטעמה ללא הצלחה בבחירות למושב מחוז הנדסוורת' ברמינגהאם (Birmingham Handsworth). במאי 1929 נבחר לנציג מחוז קובנטרי בבית הנבחרים שבו היה חבר עד 1970 (למעט בשנים 1931–1936; בתקופה 1936–1950 מטעם מחוז דרבי, ואילו בתקופה 1950–1970 מטעם מחוז דרום דרבי). בשנות הארבעים היה מנציגי בריטניה באו"ם ועזר לנסח את מגילת האו"ם וחוקים נוספים שלו. הוא שימש במספר תפקידים זוטרים בממשלתו של קלמנט אטלי. ב-1959 הוא זכה בפרס נובל לשלום, ובריאיון לעיתון הניו יורק טיימס לאחר הזכייה בפרס אמר: ”מלחמה היא דבר מתועב ומטונף, אשר הרס ציוויליזציה אחר ציוויליזציה - זוהי תמצית האמונה שלי”. בשנת 1970 נואל-בייקר הפך ללורד לימי חייו כברון נואל-בייקר מדרבי. במהלך כל הקריירה הפוליטית שלו פעל בייקר למען עזרה לפליטי מלחמה, בקרה על ייצור נשק ופירוק נשק. בין היתר הוא פעל למען פירוק נשק גרעיני והתנגד להמשך בניית נשק גרעיני. בנוסף הוא כתב ספרים רבים על הנושא, שאחד המפורסמים ביניהם – "מרוץ החימוש: תוכנית עולמית לפרוק מנשק" (The Arms Race: A Programme for World Disarmament) – יצא לאור ב-1958. על פעילותו ארוכת השנים נגד התחמשות זכה נואל-בייקר בפרס נובל לשלום בשנת 1959. בשנת 1915 התחתן פיליפ בייקר עם איירין נואל, אחות במקצועה. בנם היחיד, פרנסיס נואל-בייקר, הפך גם הוא לחבר פרלמנט ועבד יחד עם אביו בבית הנבחרים הבריטי. נואל-בייקר עצמו מת ב-1982 בגיל 92 וקבור כיום לצד אשתו במערב סאסקס. מדיה וקבצים בנושא פיליפ נואל-בייקר בוויקישיתוף פיליפ נואל-בייקר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי פיליפ נואל-בייקר, באתר olympedia.org פיליפ נואל-בייקר, באתר פרס נובל (באנגלית) פיליפ נואל-בייקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נבחר בבחירות הביניים ביולי 1936 אחרי התפטרותו של חבר פרלמנט ג'.ה. תומאס (אנ'). ההיסטוריה של הנשק הגרעיני והפעולות לפירוקו באתר פרסי נובל
סייברכונדריה

סייברכונדריה היא מונח שמתאר את התנהגותם של אנשים המשתמשים באינטרנט באופן אובססיבי כדי לאסוף מידע בריאותי או רפואי בשביל עצמם, או אנשים להם הם דואגים. איש המזוהה עם התנהגות סייברכונדרית נקרא סייברכונדר. סייברכונדריה היא הלחם בסיסים של סייבר - והיפוכונדריה. סייברכונדריה היא הפרעה נפשית שבאמצעותה האדם מאמין באופן מופרך שיש לו מחלה אחת או יותר המבוססת על עדויות חלשות, מעורפלות או דמיוניות לגמרי. הסייברכונדריה מאופיינת בצריכה אינטנסיבית של תכנים אשר באה על חשבון פעילויות חשובות אחרות ואפילו תפקוד הכרחי והתגברות החרדה בעקבות החשיפה אליהם. קשה להבחין האם קריאת המידע היא זו שהחלה את החרדה או שהייתה חרדה מקדימה אשר הקריאה הגבירה אותה, אך בעת האבחון והמשגת הסייברכונדריה ברור כי קיים מעגל שמחזק את עצמו: קיימת חרדה אשר מובילה את המטופל לחפש מידע באינטרנט ומידע זה מגביר את החרדה וכן הלאה. לטפל או למנוע את הסייברכונדריה יש לנקוט בשתי גישות מרכזיות. הראשונה מערכתית, לפיה יש לנסות ולשנות את אופן הצגת התוצאות במנועי החיפוש כאשר מדובר בנושאי הבריאות. הכוונה היא שיעלו אתרים בהם המידע אמין ומבוסס ושבראש התוצאות יעלה מידע המתאר את ההסבר הסביר והמרגיע ולא החריג והמסוכן שמושך יותר צפיות ולכן מדורג כיום גבוה. בנוסף, יש לדאוג כי לקהל המחפש מידע בריאותי יהיו מאמרים אמינים, מקצועיים ועדכניים הכתובים בשפה הברורה לכל אדם ויענו על הצרכים האינפורמטיביים והפסיכולוגים של המטופלים. הגישה השנייה, היא טיפולית פרטנית בה יש לראות את התנהגות הסייברכונדריה כחלק מחרדת הבריאות. את הזרקור על התופעה הרימה חברת האריס אינטראקטיב בשנת 2007, שבדקה את היקף הגלישה לאתרי רפואה ובריאות בארצות הברית ומצאה עלייה של 37% במספר הגולשים לאתרים אלה בין השנים 2007-2004. אותם מחפשי מידע רפואי, 160 מיליון אמריקאים, מהווים על-פי הסקר 84% מהמבוגרים הגולשים, ולפי הסקר הם חיפשו מידע רפואי 5.7 פעמים בחודש בממוצע. רבים מהם נעזרו באינטרנט לפני שניגשו להתייעצות עם רופא. כשנה לאחר מכן פרסמה יחידת המחקר של מיקרוסופט דוח שכותרתו "משחקים את תפקיד הרופא ברשת", ובו הקביעה כי חיפוש מידע רפואי באינטרנט מעורר חרדות בקרב גולשים וגורם להם להאמין שהם סובלים ממחלות נדירות. "מיליוני גולשים לא מודעים לעובדה שהסבירות שגידול במוח ייצור כאב ראש טיפוסי היא דווקא נמוכה", ציינו החוקרים בדוח. "הסלמה מהסוג הזה בפרשנות מוטעית של סימפטומים מובילה לחרדה שאיננה במקומה, לבזבוז זמן ולביקורים יקרים אצל מומחים לכאבי ראש". בישראל נערך סקר ב-2009, במימון המכון הלאומי לחקר מדיניות הבריאות והמרכז האקדמי רופין, ולפי תוצאותיו כשליש מגולשי האינטרנט עושים זאת לצורכי בריאות. ב-2010 פורסם מחקר נוסף, של אוניברסיטת חיפה ומכבי שירותי בריאות, שלפיו 65% מהגולשים ברשת מהבית עושים זאת כדי לחפש מידע רפואי עבור בן משפחה ו-62% מהמשתמשים מחפשים מידע רפואי עבור עצמם. נשים, על-פי הסקר, מחפשות יותר מידע רפואי ברשת, ו-10% מהמשתמשים באתרי המידע הרפואי אף החליפו רופא בעקבות המידע שאליו נחשפו. חיפוש יעיל ברשת: להצליב מקורות מידע ולא לפחד מאנגלית, באתר הארץ, 8 בינואר 2008 דינה פלר, היפוכונדריה משוכללת: הכירו את ה'סייברכונדריה', באתר כיכר שבת, פברואר 2013 היפוכונדריה דיגיטלית סכנת השימוש באינטרנט לאבחון עצמי / פסיכולוגיה קלינית, באתר פסיכולוגיה, פילוסופיה וחשיבה על החיים. ערן ברקוביץ, סייברכונדריה, באתר כמוני, ‏5/7/2015 האם אתם חולים בסייברכונדריה?, באתר גלובס, 22 באפריל 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריה ים יפני

אריה ים יפני (שם מדעי: Zalophus japonicus) הוא מין מסוג אריה ים מצוי. ככל הנראה, אריה הים היפני נכחד בסביבות שנות ה-50. עד ל-2003 נחשב מין זה לתת-מין של אריה ים קליפורני, וכונה בהתאם: Zalophus californianus japonicus ("אריה קליפורני יפני"). בהמשך סווג כמין נפרד. כמה טקסונומים עדיין מחשיבים אותו בתור תת-מין של אריה הים הקליפורני. הם היו נפוצים בים יפן, במיוחד באזורי החוף של הארכיפלג היפני וחצי האי הקוריאני. הם הזדווגו לרוב על חופים חוליים שהיו רחבי ידיים ושטוחים, אך גם על אזורים סלעיים. כיום ניתן לראות פוחלצים ביפן, במוזיאון הטבע הלאומי שבליידן. בנוסף, בבעלות המוזיאון הבריטי פרווה וארבע גולגולות. צבעו של זכר אריה הים היפני היה אפור כהה, אורכו נע בין 2.3 ל-2.5 מטרים ומשקלו היה בין 450 ל-560 ק"ג. פרטי מין זה היו גדולים יותר מאלה הנמנים עם מין אריה הים הקליפורני. נקבות המין היו קטנות מן הזכרים באופן משמעותי: אורכן היה 1.64 מטר בלבד, וצבען היה בהיר יותר. מדיה וקבצים בנושא אריה ים יפני בוויקישיתוף אריה ים יפני, באתר ITIS (באנגלית) אריה ים יפני, באתר NCBI (באנגלית) אריה ים יפני, באתר GBIF (באנגלית) אריה ים יפני באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוני אנדרסון

סוני אנדרסון דה סילבה נילמאר (בפורטוגזית: Sonny Anderson da Silva Nilmar; נולד ב-19 בספטמבר 1970 בגויאס שבברזיל), הידוע בשם סוני אנדרסון הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ. אנדרסון שיחק, בין היתר, במדי אולימפיק מרסיי, מונקו, ברצלונה ואולימפיק ליון. בליון היה אנדרסון אחד מהגורמים המרכזיים להצלחת הקבוצה ואף הפך לאהוב האוהדים. במדי נבחרת ברזיל שיחק בשבעה משחקים, בהם הבקיע שער בודד. הוא זומן לסגל הנבחרת לגביע הקונפדרציות 2001. אנדרסון החל את הקריירה שלו בוואסקו דה גאמה. ב-1994 עבר לראשונה לצרפת ושיחק במשך עונה אחת במדי מארסיי, שבה הבקיע 16 שערים. לאחר ששיחק גם במונקו, בשורותיה זכה בתואר מלך השערים של הליגה הצרפתית עבר אנדרסון לברצלונה. הוא שיחק שתי עונות בברצלונה שבהן כבש 16 שערי ליגה ב-44 משחקים. במסגרות האירופיות שיחק ב-11 משחקים וכבש חמישה שערים. ב-1999 עבר אנדרסון לליון. בליון שיחק במשך 4 שנים. הוא כבש 71 שערים ב-110 משחקים. בליון זכה פעמיים בתואר מלך השערים, בשנים 2000 ו-2001. בעונת 2003/2004 שיחק בוויאריאל, ולאחריה עבר לשחק בא-ריאן שבקטר. הוא טען שמעברו לקטר נועד לעזור לו לשלם את עלויות הגירושין שלו מאשתו. הוא חתם בקבוצה על חוזה לשנתיים, שבהן הרוויח 2.5 מיליון אירו. בתום החוזה עבר לאל-ג'פארה, וב-2006 פרש סופית ממשחק כדורגל. לרגל פרישתו נערך משחק הוקרה על ידי ליון באצטדיונה הביתי. במשחק, כבש אנדרסון שלושער. לאחר פרישתו החל לשמש כמאמן החלוצים בליון. בשנת 2011 מונה למאמן קבוצת נשאטל גזמאקס השווייצרית, אך פוטר לאחר שני משחקים. אנדרסון היה מלך שערי ליגת העל השווייצרית ב-1993, הליגה הצרפתית ב-1996, ב-2000 וב-2001 ובליגת העל הקטרית ב-2005. בנוסף, זכה במספר תארים קבוצתיים: אליפות הליגה הצרפתית: ב-1997 עם מונקו, ב-2002 וב-2003 עם ליון הסופרקאפ הצרפתי: ב-2002 עם ליון גביע הליגה הצרפתית: ב-2001 עם ליון אליפות ברזיל: ב-1989 עם ואסקו דה גאמה אליפות שווייץ עם סרבט ז'נבה אליפות לה ליגה: ב-1998 וב-1999 עם ברצלונה גביע המלך: ב-1998 עם ברצלונה מדיה וקבצים בנושא סוני אנדרסון בוויקישיתוף סוני אנדרסון, באתר Transfermarkt סוני אנדרסון, באתר Soccerway סוני אנדרסון, באתר BDFutbol סוני אנדרסון, באתר WorldFootball.net סוני אנדרסון, באתר National Football Teams סוני אנדרסון, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Jubile-Sonny (בצרפתית) מיקי שגיא, סוני אנדרסון: "עזבתי לקאטאר כדי לשלם לאישתי", באתר nrg‏, 20 באוקטובר 2004
גליקוזאמינוגליקן

גליקוזאמינוגליקן (באנגלית: Glycosaminoglycan, בראשי תיבות: GAG) או מוקופוליסכריד הוא רב-סוכר הבנוי מיחידת דו-סוכר החוזרת על עצמה מספר רב של פעמים. משפחה זו של פחמימות חיונית לחייהם של חוליתנים ומגון בעלי חיים אחרים. ל-GAG תפקיד מרכזי ברקמות חיבור. קשר קוולנטי בין GAG לחלבון יצור פרוטאוגליקן. הפארין הוא דוגמה ל-GAG המשמש כנוגד קרישה. חומצה הילארונית הפארין ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיאה נודיה

גיאָה נוֹדיָה (בגאורגית: გია ნოდია) או גיאורגי נודיה (נולד ב-4 בספטמבר 1954, רוסיה) הוא חוקר מדע המדינה גאורגי ושר החינוך והמדעים של גאורגיה מה-1 בינואר 2008. נודיה סיים את לימודיו בחוג לפילוסופיה ופסיכולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בשנת 1976 ומשנת 1980 ועד 2001 הוא עבד במכון לפילוסופיה של האקדמיה הגאורגית למדעים. משנת 1992 הוא עומד בראש צוות החשיבה של המוסד הטביליסאי, המכון הקווקזי לשלום, דמוקרטיה ופיתוח. לאחר הרכבת הממשלה הגאורגית מחדש בינואר 2008, הוא מונה לתפקיד שר החינוך והמדעים. במסגרת השינויים שבוצעו בצמרת הממשלה בעקבות התבוסה הגאורגית במלחמה נגד רוסיה, באוגוסט 2008, פוטר נודיה, ב-15 בדצמבר, מתפקידו יחד עם שר ההגנה דוד קזרשווילי ושרת החוץ אקה טקשלאשווילי. מחליפו בתפקיד יהיה שר המשפטים של גאורגיה, ניקה גוורמיה ‏. מדיה וקבצים בנושא גיאה נודיה בוויקישיתוף גיאורגי נודיה(הקישור אינו פעיל), באתר הרשמי של ממשלת גאורגיה, (באנגלית) גאורגיה: שרי החוץ וההגנה פוטרו, באתר ynet, 5 בדצמבר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נייתן אקרמן

נייתן ווֹרד אקרמן (באנגלית: Nathan Ward Ackerman;‏ 22 בנובמבר 1908 – 12 ביוני 1971) היה פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי יהודי-אמריקאי, מחלוצי גישת הטיפול המשפחתי. אקרמן נולד בבסרביה, אז באימפריה הרוסית, לרוקח דוד אקרמן ואשתו ברטה, לבית גרינברג. המשפחה היגרה לניו יורק כשהיה בן 4. הוא סיים את תואר הדוקטורט ברפואה באוניברסיטת קולומביה ב-1933. אקרמן עבד כמתמחה בבית החולים מונטיפיורי בניו יורק, ובהמשך הצטרף לצוות הפסיכיאטרים בקליניקת מנינגר בטופיקה שבקנזס. ב-1937 קיבל את תפקיד הפסיכיאטר הראשי בקליניקת ההדרכה מנינגר לילדים, ובמקביל עבד כפסיכיאטר ראשי במוסדות יהודיים בניו יורק, במרכזי מחקר, ובמהלך מלחמת העולם השנייה גם כפסיכיאטר בצלב האדום. בשנות ה-40 לימד כפרופסור לפסיכיאטריה באוניברסיטת קולומביה, וכן כמרצה אורח באוניברסיטאות אחרות בארצות הברית. בנוסף לעיסוקו המרכזי בגישות טיפוליות, התעניין אקרמן גם בשורשי האנטישמיות, וכתב ב-1950 עם מרי יהודה את הספר "אנטישמיות והפרעה רגשית, פרשנות פסיכואנליטית", בו ניתח את התופעה והציע פתרונות אפשריים. אקרמן נישא ב-1937 לגוונדולין היל, ונולדו להם שתי בנות. בשנות ה-30 החל אקרמן להתעניין בטיפול משפחתי, תפיסה טיפולית חדשה שצמחה בארצות הברית באותם ימים, ובאופן בו ניתן לשלב אותה בטיפול פסיכואנליטי קלאסי. ב-1938 פרסם מאמר ראשון בנושא זה, "אחדות המשפחה", ובהמשך פרסם עשרות מאמרים נוספים, ביניהם "אבחון משפחתי: גישה לילד טרום-בית-ספר", "פסיכודינמיקות של חיי משפחה", "טיפול משפחתי: רעיונות ושיטות", "טיפול במשפחה הבעייתית", ועוד. הוא אף ייסד מאוחר יותר, ב-1962, את כתב העת הראשון והמוביל עד היום בתחום, "Family Process" (תהליך משפחתי), בשיתוף עם דון ג'קסון. ב-1957 פתח אקרמן את אחת הקליניקות הראשונות לטיפול משפחתי, "הקליניקה לבריאות נפשית משפחתית" של שירותי המשפחה היהודיים בניו יורק. ב-1960 ייסד גם את "מכון המשפחה", שנקרא אחרי מותו "מכון אקרמן". המכון נחשב עד היום לאחד המובילים בעולם בטיפול משפחתי ובהכשרת סטודנטים לעיסוק בתחום זה. אקרמן כיהן במספר תפקידים מרכזיים בתחום הפסיכיאטריה בארצות הברית, ביניהם נשיא האגודה לרפואה פסיכואנליטית (בשנים 1957-1959), חבר באקדמיה לפסיכיאטריה של הילד, בחברה האמריקאית לפסיכופתולוגיה, באקדמיה לרפואה בניו יורק, ועוד. נייתן אקרמן באנציקלופדיה של הפסיכולוגיה נייתן אקרמן באתר של Allyn and Bacon/Longman publishing מכון אקרמן נייתן אקרמן באנציקלופדיה של הפסיכולוגיה.
ניסאן סאני

ניסאן סאני (Nissan Sunny) היא מכונית משפחתית בינונית מבית היצרן "ניסאן מוטורס". הרכב יוצר לראשונה ב-1966 תחת השם דטסון 1000. למרות הפסקת ייצור הרכב ביפן ב-2004, נמשך ייצורו לשווקים האמריקנים והאפריקנים. בארצות הברית, נודעו הדגמים האחרונים בשם ניסאן סנטרה. במקסיקו, ידוע הרכב בשם ניסאן צורו.[1] מבחינת גודל, ניסאן סאני נמצאת בין דגמי הסופר-מיני ניסאן מרץ' (מיקרה) לבין דגמי הבלוברד. הדגמים האחרונים של הסאני גדולים יותר מהדגמים הראשונים שלה, ואף ניתן להחשיב אותם לדגמים קומפקטיים. הדגמים המוקדמים נחשבים סאב-קומפקטיים. רוב דגמי הסאני משתמשים במנועי ניסאן A. לישראל הגיעה הסאני מסדרה N14 בסוף שנת 1992 (שנת המודל 1993), הדגמים המקבילים שהובאו לארץ נקראו ביפן ניסאן פולסאר שהופצו באירופה ובישראל תחת השם סאני או גם ניסאן אלמרה. המכוניות הראשונות שהגיעו היו משנת הדגם 1993, תיבת הילוכים ידנית, מנוע GA16 בנפח 1597 סמ"ק המצויד במאייד כפול המבוקר חשמלית, ורמות גימור LX ו-SLX. עוד באותה שנה סופקו דגמים עם תיבת הילוכים אוטומטית ומערכת הזרקת דלק במקום המאייד הכפול. The Datsun 1200 Encyclopedia - מתמקד על סדרת B110 Series, אך כולל מידע גם על כל דגמי הסאני עם הנעה אחורית ניסאן סאני באתר Imcdb ראו בערך באנגלית Nissan Pulsar N14 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי רכב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דה-אינדיבידואציה

דה-אינדיבידואציה (באנגלית Deindividuation) הוא מושג מתחום הפסיכולוגיה החברתית, המתאר מצב בו האינדיבידואל (פרט) בקבוצה חברתית חש שהוא מאבד את זהותו האישית ומתמזג עם זהות הקבוצה. המושג נטבע בראשונה על ידי לאון פסטינגר ושותפיו והורחב על ידי פיליפ זימברדו. הם הציעו שישנם מצבים מסוימים שמתרחשים בקבוצות ויכולים לגרום ליחיד בקבוצה לחוש שהוא איבד את זהותו האישית והתמזג באופן אנונימי עם הקבוצה. מצב פסיכולוגי זה, מביא בדרך כלל להפחתת העכבות והמעצורים, ועלול לגרום לביצוע התנהגויות אימפולסיביות או הרסניות. מצב זה מתעורר במיוחד בתנאים כגון שקיימת מלכתחילה אנונימיות, כשיש מצב של עוררות גבוהה, אחדות קבוצתית גבוהה או התמקדות באירועים חיצוניים. תנאים אלו מביאים כנראה למצב של מודעות עצמית מופחתת וכך לדה-אינדיבידואציה. התנהגות זו עשויה להוביל לתוצאות שליליות. קיימת סברה כי דה אינדיבידואציה עשויה להוביל גם לתוצאות חיוביות, אם כי עד כה לא נבחן אמפירית מימדה 'החיובי' של התופעה. הפרדה-אינדיבידואציה, דף שער בספרייה הלאומית Tim Adams, How the internet created an age of rage, The Guardian, ‏24 Jul 2011
שלישון

שלישון הוא שם לשעבר של תור בעידן הקנוזואיקון. משך תקופתו: 63.25 מיליוני שנים, מלפני 65 מיליוני שנים עד לפני 1.75 מיליוני שנים. השלישון אינו מוכר יותר כיחידת זמן רשמית על ידי גוף התקינה לנושא, הוועדה הבינלאומית לסטרטיגרפיה (International Commission on Stratigraphy). בשלישון נמצאות שתי יחידות זמן ("תת-תור" ביחס למסגרת של תור שלישון). יחידת הזמן הראשונה-המוקדמת היא פלאוגן, והיחידה השנייה-המאוחרת נאוגן, שלאחריה הסתיים השלישון והחל תור רביעון. יחידת הפלאוגן מתחלקת לתקופות פלאוקן, אאוקן ואוליגוקן, ויחידת הנאוגן מתחלקת לתקופות מיוקן ופליוקן, מהמוקדם למאוחר. בשלישון החלו היונקים והעופות להתפרש על בתי גידול ונוצרו צורות חיים שונות, לאחר שהתפתחותם הוגבלה בגלל הזוחלים גדולי הממדים. לוח הזמנים הגאולוגי שלישון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פליאונטולוגיה - שלישון, דף שער בספרייה הלאומית K. M. Cohen; S. Finney; P. L. Gibbard (בינואר 2013). "International Chronostratigraphic Chart" (PDF). International Commission on Stratigraphy. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מערכת הביוב של לונדון

מערכת הביוב של לונדון עד המאה ה-19 הייתה נהר התמזה, שכל שפכי העיר זרמו אליו. לאחר "הסירחון הגדול של לונדון" בשנת 1858 החליט הפרלמנט הבריטי לפתור את בעיית הביוב של לונדון על ידי הקמת מערכת ביוב מודרנית. הפרלמנט מינה את המהנדס סר ג'וזף בזלגט כאחראי על הקמת מערכת הביוב. בזלגט תכנן מערכת ביוב מסועפת, המעבירה את הביוב של העיר לונדון במורד הנהר, ושופכת אותו בנקודה רחוקה מהעיר. לצורך הקמת מערכת ביוב זו, הוקמו לאורך גדות התמזה רציפים (embankments), שתחתיהם נבנתה מערכת איסוף הביוב (עד אותה עת כל הביוב זרם ישירות לנהר). הקמת רציפים אלה אפשרה הקמת דרכים לאורך הנהר, ופתרה את בעיות פקקי התנועה של אותה עת. כמו כן נבנו גנים ציבוריים על רציפים אלה. במאה ה-20 בוצעו עבודות שיפור למערכת הביוב על מנת להפחית את הזיהום של שפך התמזה ושל הים הצפוני. עלילת ספרו של ניל גיימן "לעולם-לא-עולם" מתרחשת ברובה בתוך מערכת הביוב של לונדון. ערך זה הוא קצרמר בנושא הנדסה ובנושא לונדון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לותי כובליה

וָחטַנג (לוֹתי) כּוֹבָּלִיָה (בגאורגית: ვახტანგ (ლოთი) ქობალია; נולד ב-1950) היה קולונל גאורגי בדימוס, שהיה מעורב במלחמת האזרחים של גאורגיה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, שבה עמד בראש המיליציה הראשית של תומכי זוויאד גמסחורדיה, הזוויאדיסטים. פירוש הכינוי של כובליה, שהיה במקור נהג משאית, "לותי" הוא "שתיין". כובליה עמד בראש הגדוד של המשמר הלאומי הגאורגי שהיה מוצב בזוגדידי. באותה תקופה פתחו קבוצות אופוזיציה חמושות בהפיכה כנגד הנשיא גמסחורדיה בדצמבר 1991. לאחר נפילתו של גמסחורדיה, בינואר 1992, הוביל כובליה מרד כנגד הנשיא החדש, שנתמנה ממרץ של אותה שנה, אדוארד שוורדנדזה, במחוז הולדתו של הנשיא המודח גמסחורדיה, סמגרלו. במהלך מלחמת אבחזיה, בשנת 1993, הצטרף הכוח בראשותו של כובליה לכוחות ההנהגה הגאורגית ונלחם כנגד הבדלנים האבחזים ובעלי בריתם מרוסיה עד לנקודה מסוימת. כשתבוסת כוחות הממשלה הייתה קרובה חזר גמסחורדיה לסמגרלו כדי להשיב את כוחו מהבסיס בזוגדידי. עם חזרתו של גמסחורדיה לסמגרלו ב-24 בספטמבר 1993 התקבצו הזוויאדיסטים בזוגדידי ובהנהגתו של כובליה החלו להשתלט על ערי מערב גאורגיה. כובליה פירקו את הכוחות הנסוגים מאבחזיה מנשקם. הם חסמו כבישים ראשיים במערב גאורגיה. ב-2 באוקטובר של אותה שנה, כבשו את עיר הנמל פותי, והתקדמו כשבועיים לאחר מכן מזרחה לכיוון כותאיסי שם נעצרו על ידי כוחות מחדריוני בראשות ג'אבא יוסליאני. בסופו של דבר, בסוף 1993, הובסו גמסחורדיה ותומכיו. כובליה נעצר על ידי קצינים גאורגים ואוקראינים בקייב ביולי 1994. בשנת 1996, לאחר משפט שנמשך כשנה בבית המשפט העליון של גאורגיה ונמצא אשם בבגידה, שוד והוצאתם להורג של חמישה חיילים שנתפסו על ידו וכן של כתב הטלוויזיה, דוד בולקוודזה, במהלך פעולות האיבה של אוקטובר 1993. הוא נשפט לעונש מוות, ששונה, בשנת 1997, למאסר עולם (20 שנה). כובליה הכחיש את ההאשמות נגדו והאשים את ממשלתו של שוורדנדזה כי בדו את ההאשמות נגדו. בשנת 2004, עם בחירתו של מיכאיל סאקשווילי, זכה כובליה לחנינה ושוחרר מהכלא כחלק ממדיניות הפיוס בגאורגיה. שחרורו מהכלא לווה במחאה ממשפחת בולקוודזה (הכתב שכובליה הורשע בהריגתו). באוקטובר 2009, הצטרף כובליה למפלגת האופוזיציה, "התנועה לגאורגיה הוגנת", בראשות ראש הממשלה לשעבר, זוראב נור'אידלי. המשפט של לותי כובליה, (בגאורגית)
יריד רנסאנס

יריד רנסאנס או פסטיבל רנסאנס הוא יריד אשר נערך בחוץ בחודשי הקיץ בסופי השבוע, בעיקר בארצות הברית. היריד מכיל אטרקציות שונות, בדרנים מחופשים, מתקני שעשועים, הצגות תיאטרון, אומנות ומלאכות יד למכירה, דוכני מזון – כולם באווירת תקופת ימי הביניים. כל הבדרנים ביריד לבושים בבגדי תקופת ימי הביניים. ירידי הרנסאנס מעודדים גם את המבקרים להגיע ליריד מחופשים בבגדי ימי הביניים או בתחפושות מעולם הפנטזיה. חלק מהירידים אף מציעים מתחם למחנאות לטובת המבקרים אשר מעוניינים להישאר יותר מיום אחד. לעיתים רבות ירידים מסוימים בוחרים להתמקד בתקופה היסטורית מסוימת, לרוב תקופת המלכות של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. ירידים אחרים בוחרים להתמקד בתקופה מוקדמת מעט יותר כגון תקופת המלכות של הנרי השמיני, מלך אנגליה או בתקופת ימי הביניים במדינות אחרות כגון צרפת. חלק מהירידים אף מתמקדים בתקופות מוקדמות יותר – כגון תקופת הויקינגים או תקופות מאוחרות יותר כגון שודדי הים של המאה ה-18. מדיה וקבצים בנושא יריד רנסאנס בוויקישיתוף
המרכז לאתיקה בירושלים

המרכז לאתיקה בירושלים הוא מוסד ציבורי שמטרתו טיפוח וקידום אתיקה ציבורית, ארגונית, מקצועית ואישית. המרכז הוקם בשנת 1997 על ידי הקרן לירושלים והוא ממוקם במשכנות שאננים בירושלים. המרכז עוסק בתחומי האתיקה של ארגונים ציבוריים, דתות, חינוך, כוחות הביטחון, מחשוב, משפט, איכות הסביבה, עסקים, פסיכולוגיה, מדע ותקשורת. במסגרת המרכז מתקיימים כנסים, ימי עיון, השתלמויות, סמינרים וקורסים לבעלי מקצוע ולארגונים וכן פעילויות פתוחות לקהל הרחב. במרכז פועלת ספריית המרכז לאתיקה ע"ש אריך ברוסט המרכזת בתוכה חומר רב בנושא אתיקה ארגונית, מקצועית ופילוסופית. למרכז לאתיקה מועצה אקדמית שבראשה עומד שופט בית המשפט העליון בדימוס פרופ' יצחק זמיר. "מבואות לאתיקה א'", 2009 "עיונים באתיקה 1", 2009 "אתיקה בעסקים: הלכה למעשה- מדריך יישומי לגיבוש והטמעה של קוד אתי בארגון", 2009 "מוסר ועסקים - מקבילים נפגשים", 2011 "קרוב מדי לקצה - סיפורה של השחיתות הישראלית", 2012 אתר האינטרנט הרשמי של המרכז לאתיקה בירושלים המרכז לאתיקה בירושלים, ברשת החברתית פייסבוק המרכז לאתיקה בירושלים, סרטונים בערוץ היוטיוב המרכז לאתיקה בירושלים, משכנות שאננים המרכז הישראלי לאתיקה
חזיית זכר

חזיית זכר (שגם ידועה כחזיית דחיסה או אפודת גינקומסטיה) היא חזייה הנלבשת על ידי גברים. קיימות שתי קטגוריות עיקריות של גברים הלובשים את החזייה: גברים החשים מבוכה כי חזם גדול או נפוח מהממוצע ולובשים חזיית זכר כדי להסתיר ולדחוס אותו (מקרים בהם זכרים סובלים ממחלת הגינקומסטיה). גברים שלובשים את החזייה מסיבות ספורטיביות של פיתוח שרירים ומסה. בקומדיית המצבים סיינפלד, קרמר ממציא חזיית זכר בשביל פרנק קוסטנזה ומכנה אותה bro. קוסטנזה ביקש לשווק את ההמצאה אך התעקש לקרוא לה manssiere על משקל המילה חזייה באנגלית - brassiere. עומר ברק, גבר, חזיית תחרה כבר קנית? חנות לבני הגברים שכבשה את הרשת, באתר Xnet‏, 14 במאי 2015 מסתבר שגבר אמיתי לובש חזיית תחרה ותחתוני מלמלה, באתר וואלה, 18 במאי 2015 Cox, Therese Smith. (August 1, 2000) Charleston Daily Mail Men who develop breasts more numerous than people realize. Section: News; Page 1D. What’s The 'Sports Bra' Looking Thing Male Soccer Players Wear?, The18 "A Sports Bra for Men? YES!!". bigbustsupport.com. נבדק ב-30 באפריל 2017. {{cite web}}: (עזרה) Timmons, Heather (29 במאי 2014). "It's not a man bra—it's a wearable technology optimization device". Quartz. נבדק ב-30 באפריל 2017. {{cite news}}: (עזרה)
שבר (הנדסה)

שבר (fracture) הוא הפרדה מקומית של חומר לשני חלקים או יותר, תחת הפעלת מאמץ. המילה באופן שגרתי מיוחדת לשברים בעצמות או לשברים בגבישים או חומרים גבישיים, כמו מתכות ואבני חן. לעיתים, בחומרים גבישיים, גבישים יכולים להישבר ללא הפרדת הגוף לשני חלקים. בתלות בחומר הנשבר, שבר מפחית את החוזק (ברוב החומרים) או מעכב מעבר אור בחומר. הבנה מעמיקה של תהליך יצירת השבר ניתן לקבל מתוך למידת תורת מכניקת השבר. שבר פריך - בסוג זה של שבר, לא ניתן לראות דפורמציה פלסטית לפני התרחשות השבר. בגבישים פריכים, השבר יכול להתרחש רק על ידי ביקוע שנוצר כתוצאה ממאמץ הפועל בכיוון נורמלי למישורי הגביש. במבנים אמורפיים, לעומת זאת, חוסר המבנה הגבישי גורם לשברים בכל הכיוונים, כאשר השברים ממשיכים בכיוון נורמלי ללחץ המופעל. בתמונת השבר במוט האלומיניום, ניתן לראות בצבעים הבהירים שבר פריך, ובצבעים הכהים שבר שנוצר מהתעייפות החומר. שבר משיך - בשבר משיך, מתרחשת דפורמציה פלסטית רבה לפני השבירה. מתכות משיכות רבות יכולות להחזיק מעמד בדפורמציה מאוד גדולה, של 50-100% מעוות, לפני שמתרחש שבר. המעוות שבו מתרחש השבר תלוי ברמת הניקיון של המתכת. בטמפרטורת החדר, ברזל טהור יכול לעבור דפורמציה של עד 100% מעוות לפני שישבר, לעומת פלדות (המכילות ברזל ופחמן), אשר נשברות כבר ב-3% מעוות. בגלל ששבר משיך כולל דפורמציה פלסטית רבה, צורת ההתנהגות של השבר שונה מאוד מזו של שבר פריך. חלק מהאנרגיה הנובעת מריכוז המאמצים בנקודות השבר הופכת לדפורמציה פלסטית לפני שהסדק מתחיל להתקדם. השלבים העיקריים של שבר משיך הם יצירת צוואר (necking), אשר גורם לריכוז המאמצים באזור שבו שטח החתך קטן יותר, יצירת חללים (void formation), יצירת סדקים, התקדמות סדקים, וכישלון (שבר). השלבים הללו בדרך כלל גורמים לתוצאה בה לאחר השבירה ניתן לראות חלק אחד קמור והשני קעור בפני השטח של השבר (cup and cone). ישנן שלוש אפשריות להפעלת המאמצים שיגרמו לשבר: מצב פתיחה: מאמץ נורמלי למישור הסדק מצב החלקה: מאמץ גזירה פועל במקביל למישור הסדק ומאונך לחזית הסדק מצב קריעה: מאמץ גזירה פועל במקביל למישור הסדק ומקביל לחזית הסדק מכניקת השבר הנדסת חומרים חקר פני שבר מדיה וקבצים בנושא שבר בוויקישיתוף שבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מכניקת שבר, דף שער בספרייה הלאומית