laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרדוקס גרוסמן-שטיגליץ

פרדוקס גרוסמן-שטיגליץ הוא פרדוקס שהועלה על ידי סטנפורד ג' גרוסמן ויוסף שטיגליץ, בפרסום משותף שלהם בכתב העת American Economic Review בשנת 1980, שמשמעותו ששוק יעיל באופן מושלם הוא בלתי אפשרי, מאחר שאם המחירים היו משקפים באופן מושלם את המידע הקיים, לא היה שום רווח מאיסוף מידע ושיקופו במחירים, ובמצב כזה מסחר בשוק ההון היה מתמעט, עד שהשוק היה קורס לבסוף. נוסחת השוק היעיל הרציונלי, מכירה בכך שהמשקיעים לא יישאו באופן רציונלי בהוצאות של איסוף מידע אלא אם הם מצפים שיתוגמלו בתשואות גבוהות יותר בהשוואה לחלופה החופשית של קבלת מחיר השוק. המסקנה היא שמשקיעים פאסיביים המשקיעים במדד, נהנים מפירות עבודתם של המשקיעים האקטיביים שעובדים בניתוח ערכם של המניות או משלמים למנהלי השקעות שיעשו זאת עבורם. לכן, אם השווקים היו יעילים באופן מושלם - המשקיעים האקטיביים היו מכירים בכך, ולפי דפוס פעולה רציונלי מפסיקים את ניתוח מחירי המניות ושיקוף המידע החדש. חוקרים הציעו מודלים שונים המתמודדים עם הפרדוקס ומציעים מודלים של שווקים יעילים המציעים מידה קלה של תגמול לתמחור של מידע חדש, ובכך מיישבים את הפרדוקס. Grossman, Sanford J.; Stiglitz, Joseph E. (June 1980). "On the Impossibility of Informationally Efficient Markets" (PDF). American Economic Review. 70 (3): 393–408. RR #48 - Market Efficiency, Grossman-Stiglitz Paradox, and the Home Ownership, נבדק ב-2023-09-19 Alessandro Fiori Maccioni, "THE RISK NEUTRAL VALUATION PARADOX", University of Sassari, CRENoS and DEIR Hui Ou-Yang, Weili Wu, "Informationally Efficient Markets in Grossman and Stiglitz (1980)",
וילהלמס פורוויטיס

וילהלמס פורוויטיס באנגלית: Vilhelms Purvītis ‏ (3 במרץ 1872 - 14 בינואר 1945) היה צייר נוף ומחנך שייסד את האקדמיה הלטבית לאמנות והיה רקטור שלה בין השנים 1919 ל-1934. פורוויטיס התחיל כצייר ריאליסטי, פנה לאימפרסיוניזם, ולאחר מכן הושפע מסזאן ואדוארד מונק. הוא נחשב לאחד מגדולי הציירים הלטבים במחצית הראשונה של המאה ה-20. נופיו מלאים בפרטים מקומיים והטבע הלטבי מתואר באווירה הנאו-רומנטית. במהלך חייו הפיק יותר מאלף ציורים ורישומים ורבים מהם מעולם לא הוצגו כי העדיף לאסוף אותם בדירתו. וילהלמס פורוויטיס נולד בזאובה פאריש, במחוז ליבוניה, לטביה, במשפחה של טוחן. הוא למד בבית ספר קהילתי מקומי עד שמשפחתו עברה למחוז ויטבסק. עד 1888 למד פורוויטיס בבית ספר עירוני בדריסה (כיום בבלארוס). כאן הבחינו לראשונה בכישורי הציור שלו. הם חזרו ללטביה ופורוויטס עבד במפעל של אביו בקהילת סמילטנה במשך שנתיים. בשנת 1890 החל פורוויטיס ללמוד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג, רוסיה בין השנים 1890–1897, בעיקר אצל ארכיפ קוינג'י, וסיים את לימודיו וזכה במדליית הזהב הגדולה. בזמן שהותו שם למד ציורים של מאסטרים הולנדים ותיקים והתיידד עם שני ציירים לטבים אחרים - יאניס רוזנטלס ויוהאן ולטר קוראו. בשנת 1898 יצאו פורוויטיס, רוזנטלס וואלטר למסע לימודי ברחבי אירופה, וציוריו הוצגו בברלין, מינכן, פריז וליון וזכו לשבחים רבים. ב-1899 חזר לריגה והחל לתת שיעורים פרטיים בציור. ב-1902 נסע לשפיצברגן שבנורווגיה כדי ללמוד את ציור השלג. לאחר המהפכה של 1905 נסע לטאלין שם עבד כמורה לציור. בשנת 1909 חזר פורוויטיס לריגה והפך למנהל בית ספר לאמנות בעיר ריגה. לאחר שהחלה מלחמת העולם הראשונה בשנת 1915, בית הספר לאמנות בעיר ריגה פונה לסנט פטרסבורג שם הוא נסגר בשנת 1916. לאחר המהפכות הרוסיות של 1917 נסע פורוויטיס לנורווגיה כדי לשפר את בריאותו וערך את תערוכת היחיד הראשונה שלו באוסלו. בשנת 1918 חזר פורוויטיס לריגה הכבושה בידי הגרמנים. ב-1919 הוא הפך למנהל מוזיאון לאמנות בעיר ריגה וגם היה ממייסדי האקדמיה לאמנות של לטביה ונבחר לרקטור הראשון שלה. כמנהיג הסדנה לציור נוף באקדמיה הלטבית לאמנות בשנים 1921 עד 1944, של אמנויות חזותיות במחלקה לאדריכלות באוניברסיטת לטביה מ-1919 עד 1940, ומנהל בית הספר לאמנות העיר ריגה מ-1909 עד 1915. בתקופת הרפובליקה של לטביה ארגן פורוויטיס תערוכות רבות של אמנות לטבית באירופה. לאחר הכיבוש הסובייטי של לטביה ב-1940 פוטר פורוויטס מתפקיד כמנהל המוזיאון אך המשיך לעבוד באקדמיה לאמנות. ב-1942 נערכה התערוכה האחרונה שלו בריגה. בשנת 1944 איבד פורוויטיס את כל חפציו ורבות מיצירותיו כאשר ביתו ובית המלאכה שלו נהרסו במהלך קרב ילגבה בקיץ 1944. פורוויטיס נמלט לגרמניה וילהלמס פורוויטיס מת ב-14 בינואר 1945 בבאד נאהיים. בשנת 1994 הוא נטמן מחדש בריגה. מדיה וקבצים בנושא וילהלמס פורוויטיס בוויקישיתוף Apinis, Pēteris (2006). A Hundred Great Latvians. Riga: Nacionālais apgāds. p. 64 Roderich von Engelhardt: Wilhelm Purwit. Ein lettischer Künstler. In: Heimatstimmen. Ein baltisches Jahrbuch. Band 5, Kluge, Reval / Hartmann, Leipzig 1912, S. 184–200. Tatjana Kačalova: Vilhelms Purvītis. Liesma, Riga 1971 (lettisch).
יפה כלבנה

האם התכוונתם ל... יפה כלבנה (אלבום) - אלבומו החמישי של אביתר בנאי יפה כלבנה (שיר) – שיר מתוך האלבום
האבות המייסדים

המונח אבות מייסדים משמש לתיאור קבוצת אישים רבת-עוצמה שהתאגדה כדי להקים מוסד מסוים - בדרך כלל מוסד פוליטי - והתוותה את האידאולוגיה שלו. המונח שגור בהקשרו המכובד להיסטוריה לאומית. יש המתנגדים לשימוש במונח זה, משום שהוא נוטה להכתיב דעות קדומות באשר לאישיות מסוימת או לקבוצה, ולכן מעוות את ההשקפה האובייקטיבית כלפיהן בראי ההיסטוריה. מונחים חלופיים, כגון "יוצרים" או "מטביעים", עשוי איפוא להדגיש בעיקר את המסגרת או את הבסיס שהוכן על ידי האישיות או הקבוצה, וזאת לרבות ציון נשים כפעילות בעשייה. כמו כן, קיימת גם האפשרות שהמונחים הללו ייצגו עמדה נייטרלית כלפי האישים או הקבוצה, בכך שתועלה השאלה: מי יכול להיות "אב מייסד". על כן, ההתייחסות של המונח בהקשרו לשושלת משפחתית, למשל, יכולה להיות מסובכת. למשל, סביר להניח כי אזרח ארצות הברית ייחס את "האבות המייסדים" למדינתו מאשר לקנדה ויקשר באמצעותה את ההיסטוריה שלה.[דרושה הבהרה] בסוציולוגיה מציינים את האופטימיות והפסימיות אצל האבות המייסדים בנסיבות "תפיסת העתיד" שלהם: תפיסת העתיד הפסימית (כפי שנתפסה על ידי אמיל דורקהיים) מתארת כי היסודות שנבנו נעקרים ותחתיהם לא נבנים חדשים. המוסדות הופכים ממוסדות המעניקים כללים למופשטים יותר, ללא התחשבות בשינויים חברתיים. שינויים אלו נוצרים בעקבות מודרניזציה הבאה לידי ביטוי בגידול האינדיבידואליזם ובהשתחררות ממחשבה מסורתית. תפיסת העתיד האופטימית (כפי שנתפסה על ידי קרל מרקס, גאורג זימל ומקס ובר), מצביעה על התקדמות של החברה לכיוון מהפכה (מהפן הדיאלקטי), וכאן המודרניזציה והקפיטליזם הם חלק מהתפתחות אבולוציונית הנובעת מדרך חשיבה רציונלית, אשר תוביל לביסוס המוסדות ולחברה תקינה. ארצות הברית: האבות המייסדים של ארצות הברית הם האישים שהשתתפו בביסוסה של ארצות הברית כמדינה והיו גורמי מפתח בחתימה על הכרזת העצמאות האמריקנית וכמו כן, היו מיוצריה של חוקת ארצות הברית. אוסטרליה (או "קהילת אוסטרליה"): מנהיגיה של התנועה הפדרלית האוסטרלית משנת 1890 נחשבו לאבות המייסדים של המדינה. קנדה: חלוצי תהליך אחדותה של קנדה ב-1 ביולי 1867 מנו 36 צירים, ובהם: ג'ון אלכסנדר מקדונלד ("אבי האומה"), אלכסנדר טילוש, ז'ורז'-אטיין קרטייה וג'ון רוס. האיחוד האירופי: רובר שומאן, ז'אן מונה, אלצ'ידה דה גספרי, קונראד אדנאואר, פול-אנרי ספאק ואלטירו ספינלי נמנו עם הוגי הרעיון והמייסדים. הרפובליקה האיטלקית: ג'וזפה גריבלדי, שנחשב לאבי האומה האיטלקית, ייסד עם ויטוריו אמנואלה השני, הרוזן קאבור וג'וזפה מציני את התנועה האיטלקית לאיחוד איטליה. דרום אמריקה: חוסה דה סן מרטין, סימון בוליבר, פרנסיסקו דה פאולה סנטנדר, חוסה אנטוניו פאאס, פרנסיסקו דה מירנדה וגנרל רפאל אורדנטה נחשבים לאבות המייסדים של המדינות הצפוניות של דרום אמריקה (ארגנטינה, ונצואלה, קולומביה, פרו, אקוודור, בוליביה). אבי האומה
קרלו רפאלי

קרלו משהשווילי רפאלי (נולד ב-22 בפברואר 1954) הוא אתלט ישראלי בעבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בקפיצה במוט (1973 ו-1977). הישראלי הראשון שקפץ מעל 4 מטר. משהשווילי עלה לישראל מגאורגיה, ברית המועצות בתחילת 1972. הוא התאמן בקבוצת הפועל העמקים בהדרכתו של אמנון גור. באליפות ישראל שנערכה ביוני 1972 זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.10 מטר, אחרי חנוך צור מאליצור שדה אליהו (3.10 מטר). בתחרות ניצח סטיב הארדיסון מארצות הברית (4.70 מטר) לפני וורן וילקי מארצות הברית (4.25 מטר). באליפות ישראל שנערכה ביוני 1973 זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 3.76 מטר, שיפור ב-4 ס"מ לשיא הוותיק בן 11 השנים של יצחק לוי מהפועל כפר סבא שסיים שני (3.25 מטר) וחנוך צור (2.80 מטר). שבועיים לאחר מכן, במסרת תחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכה ביולי זכה במדליית ארד בקפיצה במוט ביחד עם סטיב גרינברג מארצות הברית בשיא ישראלי חדש של 4.00 מטר, אחרי קאן קרינג מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 4.45 מטר ואלון טרטאור מצרפת (4.20 מטר). במסגרת תחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל העשירי שנערך בתחילת מאי 1975 קבע בקפיצה במוט שיא ישראלי חדש של 4.10 מטר. באליפות ישראל שנערכה ביוני 1977 זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.00 מטר. הוא היה הקופץ היחיד בתחרות. בתחרות שנערכה באוברהאוזן, גרמניה ב-13 באוגוסט 1978 זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 4.40 מטר. שיא זה החזיק מעמד כ-13 שנים ונשבר על ידי ואדים אלברשטיין (4.45 מטר). בהמשך החל לאמן אתלטיקה. בין האתלטים הבולטים שאימן נמנים: גדעון יבלונקה, אסף מלכה, עומרי הרוש, רם מור, טל מור, גל קדמון, שני לנדן, גל ארד ועוד. יצחק בן חורין, וישניצר מתקרב למינימום, מעריב, 11 ביולי 1972 גם חנה שזיפי נכשלה בהשגת המינימום למינכן, דבר, 11 ביולי 1972 יעקב פתאל, עולה חדש שיפר את השיא במוט שנקבע לפני 11 שנים, דבר, 1 ביולי 1973 יורם רייס, שיאי המכביה החדשים בא"ק לא חיפו על הרמה הירודה, דבר, 16 ביולי 1973 אורות (רמה) וצללים (ארגון) לעיני זרקורים, דבר, 7 במאי 1975 אהרון להב, שני שיאים בפתיחת אליפות ישראל בא"ק, דבר, 19 ביוני 1977 ואדים אלברשטיין, עולה חדש, קבע שיא בקפיצה במוט, מעריב, 11 ביוני 1991
בית המשפט החוקתי של ירדן

בית המשפט החוקתי של ירדן (בערבית: المحكمـة الدستوريـة) הוא בית משפט לחוקה של הממלכה ההאשמית הירדנית. בחוקת ירדן שנתנה ב-1952 הוקמה מועצה עליונה, בעלת זכות לביקורת שיפוטית. הגוף כלל את יושב ראש הסנאט הירדני וכמה מחבריו, לצד שופטים בכירים. למועצה נועדו לפנות חברי הסנאט הירדני והקבינט המלכותי במקרה של צורך בפרשנות חוקתית. למרות סמכותה הרשמית, המועצה לא הייתה פעילה במיוחד, והוציאה רק ארבעים וחמש פסיקות בחמישים ושמונה שנות קיומה. במקביל יכלו בתי משפט רגילים להימנע משימוש בחוק הסותר את החוקה בלא שתהא להם הסמכות להורות על ביטולו. ב-1998 פסק בית המשפט העליון של ירדן כי בכוחו לבחון את חוקיותם של חוקים והתאמתם לחוקה הירדנית, גם ללא פניית הממשלה הירדנית. באוקטובר 2011 תוקנה חוקת ירדן ונקבעה בה הקמת בית משפט לחוקה עבור הממלכה. באוקטובר 2012 הושבעו חברי בית בית המשפט החוקתי הראשונים, ובית המשפט החל לפעול. בעת הקמת בית המשפט מונו לו מנשיא ושמונה שופטים נוספים, ונקבע בחוקה כי בכל שנתיים ימונו שלושה שופטים חדשים לבית המשפט, שיחליפו שלושה מהשופטים המכהנים. השופטים ממונים בצו הניתן על ידי מלך ירדן לכהונה לא ניתנת להארכה בת שש שנים. על שופט להיות אזרח ירדני, שהגיע לגיל 50, ועליו להיות חבר בבית המשפט לערעורים בעמאן או בבית המשפט העליון של ירדן, או פרופסור למשפטים, או עורך דין פרטי במשך חמש עשרה שנה. ניתן להדיח שופט בבית המשפט החוקתי בצו מלכותי הניתן לבקשת ששה מחברי בית המשפט במקרה שבטלו אחד מהתנאים הדרושים למינוי. לסנאט, בית הנבחרים ולקבינט המלכותי קיימת הזכות לעתור ישירות לבית המשפט החוקתי בסוגיות חוקתיות. אזרחים יכולים לפנות לבקש מבית המשפט לערעורים לפנות לבית המשפט החוקתי לערער על חוקיותם של חוקים ששימשו בתי משפט לקבלת הכרעה בענייניהם, ואם בית המשפט מקבל את העתירה הם יכולים לפנות לבית המשפט החוקתי. בגלל כללים אלו, קמות התיקים שהופיעו בפני בית המשפט נמוכים למדי: עד ל-2023 נדונו בבית המשפט רק 61 מקרים, ממוצע של כשש תיקים בשנה. אתר האינטרנט הרשמי של בית המשפט החוקתי של ירדן פארוק סבר אל-שיבלי, מוחמד אל-חלילה ונתן ברון, Judicial Review and the Jordanian Constitutional Court: False Start or Slow Start?, ברייל, אוגוסט 2023 (באנגלית) Definition of the Court, בית המשפט החוקתי של ירדן (באנגלית) Arab Royal Houses Seek Affordable Medicines, המכון למחקרי ביטחון לאומי ירדן: המלך ייסד בית משפט חוקתי כחלק מהרפורמות, באתר וואלה!, ‏2012-10-07 זיאד עידאת ולאיטה נסראווין, The Oonstitutional Court of Jorden: Evaluating 10 Years of Service & Future Expectatuons, דצמבר 2021 (באנגלית)
שועלי

האם התכוונתם ל... ג'וני שועלי – מוזיקאי ישראלי דריה שועלי – היא סופרת ישראלית רות שועלי – מוזיקאית ישראלית שועל שאולי
Let Me Hold You (Turn Me On)

"Let Me Hold You (Turn Me On)" הוא סינגל של הצמד המוזיקלי האמריקאי צ'יט קודס והתקליטן ההולנדי דנטה קליין (אנ'). השיר יצא ב-13 באפריל 2016 בהוצאת חברת התקליטים ספינין' רקורדס. בשיר יש דגימה מהשיר "Turn Me On" (אנ') של קווין ליטל (אנ'). נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-8 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-436 מיליון פעמים בספוטיפיי. מידע על הסינגל "Let Me Hold You (Turn Me On)" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Let Me Hold You (Turn Me On)" באתר Discogs מילות השיר "Let Me Hold You (Turn Me On)" באתר Genius סרטון השיר "Let Me Hold You (Turn Me On)" באתר יוטיוב מידע על השיר "Let Me Hold You (Turn Me On)" באתר ספוטיפיי Cheat Codes & Dante Klein - Let Me Hold You (Turn Me On) [Official Music Video], ארכיון מ-2023-08-28, נבדק ב-2023-09-19 Let Me Hold You (Turn Me On), 2016-04-13, ארכיון מ-2023-03-06, נבדק ב-2023-09-19
Everybody (Backstreet's Back)

"Everybody (Backstreet's Back)" הוא סינגל של להקת הבנים האמריקאית בקסטריט בויז. השיר יצא ב-30 ביוני 1997 בהוצאת חברת התקליטים ג'ייב רקורדס. השיר מופיע כסינגל המוביל של אלבום האולפן הבין-לאומי השני של הלהקה, Backstreet's Back, וכסינגל הרביעי של אלבום האוסף הראשון שלהם, Backstreet Boys. הווידאו קליפ של הסינגל בוים על ידי ג'וזף קאהן. השיר נכתב והופק על ידי דניז פופ (אנ') ומקס מרטין. נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-479 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-431 מיליון פעמים בספוטיפיי. מידע על היצירה "Everybody (Backstreet's Back)" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Everybody (Backstreet's Back)" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Everybody (Backstreet's Back)" באתר Discogs סרטון השיר "Everybody (Backstreet's Back)" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Everybody (Backstreet's Back)" באתר ספוטיפיי Backstreet Boys - Everybody (Backstreet's Back) (Official HD Video), ארכיון מ-2023-09-05, נבדק ב-2023-09-19 Everybody (Backstreet's Back) - Radio Edit, 1997-08-12, ארכיון מ-2023-09-03, נבדק ב-2023-09-19 Singh, Olivia. "The top boy band song from the year you were born". Insider. ארכיון מ-11 במאי 2023. נבדק ב-27 ביולי 2020. {{cite web}}: (עזרה) "1998 Video Music Awards". MTV.com. אורכב מ-המקור ב-19 בספטמבר 2007. נבדק ב-11 במאי 2023. {{cite web}}: (עזרה) Note: Scroll down to Best Dance Video and tap/click on "View all nominees" to see nomination.
אינטגרציה גזעית

אִינְטֶגְרַצְיָה גִּזְעִית (או דֶסֶגְרֶגַצְיָה) הוא גישה לפיה מונעים סגרגציה (הפרדה גזעית) בקרב גזעים שונים באותה המדינה על ידי מתן זכויות שוות והזדמנויות שוות, וגם אפליה מתקנת. המונח מתייחס בעיקר לדסגרגציה בארצות הברית. המאבק לאינטגרציה גזעית הוא מרכיב חשוב במאבק האפרו-אמריקאים לשיווי זכויות. צעד בולט להחלתה של אינטגרציה גזעית בארצות הברית היה החלטתו התקדימית של בית המשפט העליון של ארצות הברית, שניתנה בשנת 1954 בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך, ובה נקבע כי ההפרדה הגזעית שהייתה נהוגה עד אז בבתי ספר נוגדת את החוקה האמריקאית ולפיכך אינה חוקית. ההחלטה נתקלה בהתנגדות עזה של מושל מדינת ארקנסו, התנגדות שגרמה להתערבות של כוח צבאי פדרלי כדי לאכוף את מימוש ההחלטה (אירוע הידוע כמשבר ליטל רוק). בדצמבר 1955 עמד מרטין לותר קינג בראש חרם על התחבורה הציבורית במונטגומרי שבאלבמה, שמטרתו הפסקת ההפרדה בין שחורים ללבנים באוטובוסים; החרם נמשך כשנה, ובסופו של דבר החליט בית המשפט העליון להוציא מחוץ לחוק את האפליה בתחבורה הציבורית. אינטגרציה (חינוך) גזענות התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית משבר ליטל רוק ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית המשפט העליון של ירדן

בית המשפט העליון של ירדן (בערבית: محكمة التمييــــــــز) הוא בית משפט עליון של הממלכה ההאשמית הירדנית. בית המשפט הוא משמש כערכאה עליונה לערעורים וכבית דין גבוה לצדק. בעת הקמת אמירות עבר הירדן ב-1921 מינה עבדאללה הראשון, מלך ירדן את מוחמד אל-ח'דר אל-שנקתי לשופט ראשי במערכת המשפט, שהתבסס כולה על הדין השרעי. בהמשך פוצלו מערכות המשפט החילוניות ובית הדין השרעי הוגבל לשיפוט בענייני מעמד אישי בלבד. בחוקת ירדן מ-1952 נקבע מדרג בן ארבעה ערכאות: בתי משפט שלום, בתי משפט מחוזיים, בתי משפט לערעורים (בירושלים ובעמאן) ובית המשפט העליון. בעקבות כיבוש יהודה ושומרון בידי ישראל במלחמת ששת הימים ב-1967, ניתק הקשר בין מערכת המשפט שממערב לירדן למערכת המשפט הירדנית, ובית המשפט לא שימש יותר כערכאה עליונה על בתי המשפט שביהודה ושומרון. ב-1998 פסק בית המשפט כי בכוחו לבחון את חוקיותם של חוקים והתאמתם לחוקה הירדנית, גם ללא פניית הממשלה הירדנית. למרות שהפסיקה כובדה בידי ממשלת ירדן, העימות גרם להתפטרות נשיא בית המשפט פארוק אל-חלאני. כאשר חוקק החוק מחדש על ידי הפרלמנט של ירדן, והגיע שוב לערכאות, חזר בית המשפט העליון מפסיקתו וקבע כי אין בכוחו לדון בחוקיותם של חוקים. באוקטובר 2012 הוקם בית המשפט החוקתי של ירדן, ונקבע כי אזרחים יוכלו לפנות אליו כערעור על חוקיותם של חוקים המשמשים במשפטם אם יקבעו שופטי בית המשפט העליון כי יש מקום לטענתם בדבר אי-חוקיות. ב-2022 בוטל הצורך באישור שופטי בית המשפט העליון, ונקבע כי די בהסכמת שופטי הערכאה הדנה בתיק. בית המשפט העליון של ירדן מקבל עתירות על פסיקות בתי המשפט לערעורים (קיימים חמישה: בעמאן, מעאן ואירביד, לצד שני בתי משפט מיוחדים לערעורים בנושאי מכס ומס הכנסה), והוא הערכאה השיפוטית העליונה במערכת המשפט הרגילה. למרות זאת, בית המשפט אינו מוסמך לדון בערעורים על פסיקת בית המשפט הפלילי הגדול ובית המשפט לביטחון המדינה. בבית המשפט כהנו ב-2008 24 שופטים לבית המשפט יש סמכויות לשבת כבית דין גבוה לצדק. אתר האינטרנט הרשמי של המועצה משפטית הירדנית (בערבית) دائرة قاضي القضاة, משרד המשפטים הירדני (בערבית) שמעון שטרית, ‏זכויות האזרח במשפט הירדני, משפטים פארוק סבר אל-שיבלי, מוחמד אל-חלילה ונתן ברון, Judicial Review and the Jordanian Constitutional Court: False Start or Slow Start?, ברייל, אוגוסט 2023 (באנגלית) זאהה אל-מאג'לי ועומר קודורה, The Independence and Impartiality of the Judiciary - Jordan, euro - mediterranean human rights network
סטארסטיילרס

סטארסטיילרס (באנגלית: Starstylers) הוא פרויקט מוזיקת יורודאנס הולנדי. הפרויקט מורכב מדי ג'יי NLSiO (נילס ואן זנדט), הזמרצ דורין דרייסנס מגמרט ורובין דרוסט. הסינגל הראשון של סטארסטיילרס, עם הזמרת המקורית של מישי, מישל למנס, היה "Keep On Moving". הוא פורסם ב-2005 והפך ללהיט באירופה. הוא כולל דגימה מלחן השיר "Ecuador", שבוצע במקור על ידי שלישיית סאש!, והיה פופולרי ב-1997. ב-2006, "Keep On Moving" נכלל ב-100 המובילים והגיע למקום ה-14 תוך שבועיים. השיר דורג בעשיריות הפותחות במספר מדינות באירופה, כולל פולין, בולגריה, קפריסין וטורקיה. הוא פורסם בארצות הברית ובממלכה המאוחדת במהלך קיץ 2006, והוצג בטריילר של הסרט "מהיר ועצבני 3". הסינגל השני של הפרויקט, "Higher", פורסם ב-31 ביולי 2006. הזמרת דורין דרייסנס לוקחת חלק גם בלהקת הרוק בוסטון טי פארטי, והיא אחראית על קולות הליווי של דג'מבו. 2005: "Keep On Moving" 2006: "Higher" 2008: "Won’t You" (בהשתתפות NG) 2010: "Your Love" סטארסטיילרס, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטארסטיילרס, באתר Discogs (באנגלית) Starstylers, The Eurodance Encyclopaedia Keep on Moving (feat. Michy) (FNP remix) (באנגלית), נבדק ב-2023-09-19 "Chartbase | listehistorik for Starstylers - Keep On Moving 2010", www.chartbase.dk Hit des clubs 15/05/2006, Pure Charts, ‏2006-03-17 (באנגלית אמריקאית) - PulsRadio - PulsRadio.Com, Pulsradio (באנגלית) Starstylers, Top50songs.org "Roy en Dorien. Black Wings goes another way.2012"
A Mortal's Tear

A Mortal's Tear (בעברית: "דמעה של בן תמותה") הוא אלבום הבכורה של זמרת המטאל הישראלית אינפי סנואו. הוא יצא לאור באופן עצמאי ב-28 ביוני 2015. כלולים בו 13 רצועות וביניהם פתיח אינסטרומנטלי. כולן נכתבו והולחנו על ידי סנואו, למעט "Goddess Machine" ו-"Sojourn at the Astrals", שהולחנו על ידי עומרי להב. באלבום השתתפו שני זמרים נוספים: יוחאי דוידוף ויותם אבני. A Mortal's Tear, אתר Brutal Resonance A Mortal's Tear באתר Metal Temple "מחפשים את המעבר" – A Mortal's Tear, אתר shoutermusic
פרידריך לאופהיימר

פרידריך אליאס "פריץ" לאופהיימר (בגרמנית: Friedrich Elias "Fritz" Laupheimer; נולד ב-26 ביולי 1890 בבאד בוכאו; מת ב--17 בינואר 1965 בירושלים) היה כלכלן ורב גרמני. בין השנים 1932 עד 1939 היה רב מחוז בבאד אמס. אביו היה הרב יונאס לאופהיימר. הוא למד משפטים בהיידלברג וסיים את לימודיו ב-1913 עם עבודת גמר. לאחר מכן עבד ככלכלן בבנק. בשנים 1928–1931 למד בבית המדרש לרבנים בברסלאו. לימודיו הקודמים ופעילותו המקצועית קיצרו את לימודי התאולוגיה משבע השנים הרגילות לשלוש שנים. לאחר לימודיו הגיע לבאד אמס, שם קיבל את משרת רב המחוז האורתודוקסי באס אמס-ויילבורג מלייזר ויינגרטן. הוא היה חבר בתנועת המזרחי, בנציגות הארצית של יהודי גרמניה ובאגודת רבני גרמניה. בליל הבדולח הוכה ועבר התעללות. ב-1939 נכלא למחנה הריכוז דכאו. הוא חתם על הסכמת יציאה לעצמו ולמשפחתו - אשתו לוטה (נולדה ב -1902, בתה הצעירה של הנרייט פירת), וילדיו רפאל, חנניה ומרים - והם עזבו כשיעדם היה ארץ ישראל. העזיבה התרחשה מיד לאחר שחרורו מדכאו. המשפחה הגיעה לארץ ישראל דרך הולנד וצרפת. בשנים 1940 עד 1961 היה לאופהיימר ראש בית האבות הכללי בירושלים. Der strafrechtliche Schutz gegen geschlechtliche Infektion; 1913, Diss., Heidelberg, Berlin, 1913. Auch veröffentlicht in der Bibliothek für soziale Medizin, Hygiene und Medizinstatistik und Grenzgebiete von Volkswirtschaft, Medizin und Technik, Band 9, Berlin, 1914. Die außerpentateuchischen Quellen der Sabbatgesetze, einschließlich der Apokryphen und Pseudoepigraphen, verglichen mit der Halacha, JJLG 22, 1931/32, Seiten 161 bis 212. Grabrede für Eva Putziger, gehalten am 6. September 1935 in Frankfurt a.M., Archiv des Jüdischen Museums Frankfurt/M. CJA Berlin, 1, 75 C Ra 1 No. 18, fol.205. Joseph Walk (Hrsg.): Kurzbiographien zur Geschichte der Juden 1918–1945. Hrsg. vom Leo Baeck Institute, Jerusalem. Saur, München 1988, [[:de:Special:BookSources/3598104774|ISBN 3-598-10477-4]], S. 217. Kisch, Breslauer Seminar, S. 425. PK Hessen, S. 377ff. Julius Carlebach, Michael Brocke (Hrsg.): Die Rabbiner im Deutschen Reich 1871–1945. (= Biographisches Handbuch der Rabbiner 2). K. G. Saur, München 2009, ISBN 978-3-598-24874-0, Artikel 2334, Seite 366 Bad Ems (Rhein-Lahn-Kreis): Jüdische Geschichte / Synagoge, Alemannia Judaica Waltraud Becker-Hammerstein, Werner Becker: Julius Israel Nassau, Juden in einer ländlichen Kleinstadt im 19. und 20. Jahrhundert. Bock, Bad Honnef 2002, ISBN 3-87066-857-1 Vortrag von Monika Graulich am 23. November 2011 im Rahmen der Veranstaltungen des Geschichtsvereins, Bad Ems, zum Lebenswerk von Henriette Fürth Abkürzungen und Akronyme, s. Diskussion ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרידריך לאופהיימר".
אדמוניות יתר (אריתריזם)

אדמוניות יתר או אריתריזם או אריתרוכרואיזם מתייחסים לפיגמנטציה אדמדמה יוצאת דופן של שיער, עור, נוצות או קליפת ביצה של בעל חיים. הגורמים לאריתריזם כוללים: מוטציות גנטיות הגורמות להיעדר פיגמנט תקין ו/או ייצור מוגזם של אחרים. דיאטה, כמו בדבורים הניזונות מ"סירופ תירס אדום בוהק" המשמש בייצור דובדבן מסוכר. אריתריזם אצל חרגוליים נצפה מדי פעם. הצביעה עשויה להיות הסוואה שעוזרת לחלק מבני המין לשרוד על צמחים אדומים. קיימת גם הסכמה שהמוטציה האריתרית היא למעשה תכונה גנטית דומיננטית בקרב מיני חרגוליים, אם כי היא חסרת ערך, בשל הצבע הירוק המוחלט של רוב העלווה. מכאן, שרוב החרגוליים הוורודים או בעלי צבע אחר אינם שורדים לבגרות, וזה מסביר את נדירותם. אריתריזם בנמרים הוא נדיר, אך מחקר אחד דיווח כי שניים מתוך עשרים ושמונה נמרים שנראו במלכודות מצלמות בשמורת טבע בדרום אפריקה היו אריתריסטיים, והמחברים מצאו תיעוד של חמישה נמרי "תות" נוספים מהאזור. אריתריזם בחרגוליים Dariusz Bukaciński and Monika Bukacińska (1997), "Production of Erythristic Eggs by the Black-Headed Gull in Poland", Wilson Bull., Wilson Ornithological Society, 109 (1): 177–182, JSTOR 4163790 Helen Hays and Kenneth C. Parkes (1993), "Erythristic Eggs in the Common Tern", J. Field Ornithol., Association of Field Ornithologists, 64 (3): 341–345, JSTOR 4513830 Pirie, Tara J.; Thomas, Rebecca L.; Fellowes, Mark D. E. (2016-05-20). "Erythristic leopards Panthera pardus in South Africa". Bothalia (באנגלית). 46 (1): 5. doi:10.4102/abc.v46i1.2034. ISSN 2311-9284. "Ultra-rare 'strawberry' leopards discovered in South Africa (Photos)". Earth Touch News Network (באנגלית). נבדק ב-2020-02-29. מדיה וקבצים בנושא אדמוניות יתר בוויקישיתוף תעלומת הדבורים האדומות של רד הוק, הניו יורק טיימס, 30 בנובמבר 2010 חרגול ורוד נדיר שהתגלה בצפון אילינוי, שיקגו טריביון, 10 באוגוסט 2011 עוד דוגמה נחמדה לאריתריזם: חגב, 28 באוגוסט 2009 אריתריזם: חרגול בניו זילנד, רוד מוריס, 2010 Pink Animal Amazingness (אורכב 23.12.2008 בארכיון Wayback Machine), פאולה קשטן, lemondrop.com, 18 בדצמבר 2008