laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פעם שלישית גלידה

פעם שלישית גלידה הוא ניב עברי ישראלי נפוץ. קיימים חילוקי דעות באשר לצורת השימוש הנכונה בניב וכיום מקובלות שתי צורות שימוש בו. הביטוי נאמר כאשר אדם פוגש את חברו יותר מפעמיים בפרק זמן קצר ושלא כהרגלו. כאשר מתרחשת הפגישה המקרית הראשונית הרי שמדובר בדבר נורמלי וסביר. כאשר תוך זמן קצר מתבצעת פגישה שנייה על פי צורת השימוש הראשונה נהוג לומר "בפעם הבאה נשב לאכול גלידה" ברוח הפתגם המקורי. על פי צורת השימוש השנייה נהוג כעת לומר את המשפט "פעם שלישית גלידה" לאות הכנה לעתיד לבוא. על פי צורת השימוש הראשונה בפגישה השלישית שמתרחשת תוך זמן קצר נהוג לומר את המשפט המקורי. מקור הניב איננו ברור לגמרי. יש המשערים שהגיע מניב גרמני דומה: "nächstes Mal gibst du mir einen aus", שפירושו: בפעם הבאה תצטרך לקנות לי משקה. הניב הגרמני שונה - ראשית, אין בו התייחסות אל "הפעם השלישית", ושנית, מי שאומר את המשפט אמור לקבל משקה על חשבון חברו, ואילו בניב העברי לא אומרים מי יקנה את הגלידה. המפרשים את הניב העברי ככזה שיש לאומרו בפגישה השנייה או השלישית מוסיפים שוני נוסף. ניב דומה ברוח הניב הגרמני מצוי בשפה ההולנדית. טענה נפוצה ולא מבוססת בעניין מקור הביטוי הרווחת ברשת האינטרנט, היא שמקור הביטוי בביטוי קרוב באנגלית - "If I see you next time I'll scream" (בתרגום לעברית: "אם אראה אותך בפעם הבאה, אצעק"), והמילים "I scream" (אצעק) הפכו ל-"Ice-cream" (גלידה) בשל דמיון בצליל. אלא שגם בביטוי זה לא מופיעה "הפעם השלישית", וגרוע מכך, מדד גוגל מעלה שכלל לא קיים ביטוי כזה בשפה האנגלית. בתאוריה דומה תומך הלשונאי רוביק רוזנטל: "המקור הקרוב ביותר ל"פעם שלישית גלידה" הוא ביטוי באנגלית שמופיע בכמה גרסאות. באנגלית הבריטית נאמר לאחר שתי פגישות או נסיונות שלא עלו יפה: ‏Third time lucky‎ בפעם השלישית יתמזל מזלנו. הגרסה האמריקנית לביטוי היא Third time's a charm בפעם השלישית יתרחש קסם. מאיפה צצה אם כן הגלידה במקום הקסם והמזל? ייתכן בהחלט שכאן השפיע ביטוי שכן מצוי באנגלית: If I see you next time I'll scream. המשחק הלשוני הזה גם שימש בעבר בבריטניה כגימיק בסיסמה לגלידה, נוסח: "I scream: Ice cream!". — רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית 24/12/2004 ג'ינקס כלל השלושה בכתיבה
אברהם אביגדורוב

אברהם אביגדורוב (בומצ'יק) (2 ביולי 1929 – 4 בספטמבר 2012) היה לוחם בפלמ"ח ובצה"ל. בעל אות גיבור ישראל על מעשה גבורה יוצא דופן תוך סיכון חיים שגילה בקרב במלחמת העצמאות. אביגדורוב נולד וגדל במושבה מצפה שליד טבריה, לרחל וגד אביגדורוב, מאנשי "השומר". בגיל 7 התייתם מאביו, שנהרג במאורעות תרצ"ו. אביגדורוב למד חקלאות בבית הספר מקוה ישראל, ולימים עבד במשך מספר שנים במחלקה להגנת הצומח במשרד החקלאות. ערך מורחב – תקיפת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין ביולי 1947 סיים את לימודיו, התגייס לפלמ"ח ושירת בחטיבת יפתח. הוא היה בהכשרה המגויסת ברמת יוחנן כשהגיעו ידיעות על שיירה ערבית עמוסת נשק היוצאת מביירות לכיוון חיפה, ב-17 במרץ 1948. הוא יצא יחד עם כוח פלמ"ח לכיוון קריית מוצקין על מנת לעצור את השיירה. עם בוא השיירה למקום המארב הצליח אברהם אביגדורוב להשתלט על שני מקלעי ברן של הערבים, עד שאירעה התפוצצות עזה שפצעה אותו אנושות. הכוחות שהיו בטוחים על פי מצבו שהוא נהרג העבירו אותו לחדר המתים, ורק במקרה זיהה פלוני כי אביגדורוב לא נהרג. לאחר שלושה שבועות פקח אביגדורוב את עיניו ושמע מחבריו שהפעולה הצליחה והשיירה הערבית נבלמה ולא הגיעה ליעדה. חייל נוסף, עמנואל לנדאו, נהרג בקרב זה. נימוקי צה"ל לקבלת אות גיבור ישראל: ביום האירוע בקרית מוצקין, נמנה טוראי אברהם אביגדורוב עם היחידה שהסתערה על שיירת מכוניות של האויב, עמוסות נשק ותחמושת. הוא קפץ על הכביש אל מול השיירה ובירייה מהמותן בתת-המקלע שלו, חיסל שני מקלעי "ברן" של האויב בטווח-מגע. בכך חרץ את גורל הקרב לטובתנו אך הוא עצמו נפצע בפעולה זו בהתפוצצות. — נימוקי צה"ל לקבלת אות גיבור ישראל על מעשה זה הוענק לאביגדורוב 'אות גיבור ישראל' בטקס שנערך ב-17 ביולי 1949 יחד עם 11 גיבורי ישראל נוספים ממלחמת העצמאות (אשר ארבעה מתוכם נהרגו במלחמה). לאחר שהכנסת הסדירה את נושא העיטורים בחוק בשנת 1970, התקיים באפריל 1973 טקס בו הוענקו עיטורי הגבורה בתצורתם הנוכחית, לכל הלוחמים גיבורי ישראל עד לאותה תקופה. ביום העצמאות ב-1968 וכן ב-1973, היה בין מדליקי המשואות בהר הרצל. הלך לעולמו בספטמבר 2012. מדיה וקבצים בנושא אברהם אביגדורוב בוויקישיתוף קורות החיים של אברהם אביגדורוב, באתר "יזכור" של משרד הביטחון אברהם אביגדורוב, באתר הגבורה עיטור הגבורה שהוענק לאברהם אביגדורוב, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל בועז פיילר, מת גיבור ישראל בומצ'יק: "תמיד הסתכל קדימה", באתר ynet, 4 בספטמבר 2012 אברהם אביגדורוב, באתר הפלמ"ח משואות בהר הרצל במלאת 20 למדינה, למרחב, 3 במאי 1968 טקס הדלקת המשואות בסימן גיבורי מלחמת השחרור במלאת 25 שנה למדינת ישראל, באתר כאן ארכיון, 1 במאי 1973
טורון פאלוסאורה

טורון פאלוסאורה (בפינית: Turun Palloseura‏ ובקיצור TPS) הוא מועדון כדורגל פיני, המשחק בעיר טורקו שבפינלנד. המועדון משחק בליגה הפינית השנייה. הקבוצה נוסדה ב-1922 ועד שנת 1929 לא הייתה ליגה בפינלנד והתקיימו משחקי גביע. הקבוצה זכתה באליפות הראשונה שלה בשנת 1928 במסגרת משחקי גביע. בשנת 1930 הוקמה ליגת העל הפינית והקבוצה שיחקה בליגה הראשונה משנת 1930 ועד שנת 1934. בשנת 1934 ירדה מהליגה הראשונה לליגה השנייה ואחרי עונה אחת בליגה השנייה, חזרה לליגה הראשונה. הקבוצה שיחקה בליגה הראשונה משנת 1936 ועד לשנת 1952. בתקופה זו זכתה ב 3 אליפויות. בשנת 1952 ירדה לליגה השנייה. בשנת 1955 הגיעה לרבע גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פאלו לירוט. בשנת 1956 עלתה לליגה הראשונה ושיחקה בליגה הראשונה עד שנת 1963. בשנת 1963 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת לאהדן רייפס. הקבוצה שיחקה בליגה השנייה משנת 1964 עד שנת 1966. בשנת 1964 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת לאהדן רייפס. בשנת 1965 הגיעה בפעם הראשונה לגמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת אבו IFK. הקבוצה שיחקה בליגה הראשונה משנת 1966 ועד שנת 2000. בתקופה זו זכתה ב 4 אליפויות. בשנת 1976 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת הלסינגין פאלוסאורה. בשנת 1979 הגיעה בפעם השנייה לגמר הגביע והפסידה לקבוצת פ.צ. איבס. בשנים 1980, 1981 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצות KTP וה.י.ק. הלסינקי בהתאמה. בשנת 1991 זכתה בגביע הפיני בפעם הראשונה ובשנת 1994 זכתה בגביע הפיני בפעם השנייה. בשנים 1996, 1997 הגיעה לגמר הגביע והפסידה לקבוצות ה.י.ק. הלסינקי ופ.צ. האקה בהתאמה. בשנים 1998, 1999 הגיעה לשמינית גמר ולרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת ה.י.ק. הלסינקי. בשנת 2000 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת ריפס ריהימאקי. בעונה זו ירדה לליגה השנייה. בשנת 2001 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת פ.צ. האקה. אחרי 2 עונות חזרה לליגה הראשונה. הקבוצה שיחקה ברציפות בליגת העל הפינית משנת 2003 ועד שנת 2014. בשנת 2005 הגיעה לגמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פ.צ. האקה. בשנת 2006 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת קוקולן פאלו וייקוט. בשנת 2008 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פ.צ. האקה ולגמר גביע הליגה הפינית והפסידה לקבוצת אינטר טורקו. בשנת 2009 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת פ.צ. הונקה ולחצי גמר גביע הליגה הפינית והפסידה לקבוצת טמפרה יונייטד. בשנת 2010 זכתה בגביע הפיני בפעם השלישית. בשנת 2011 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת פ.צ. לאהטי. בשנת 2012 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת קופס וזכתה בפעם היחידה בגביע הליגה הפינית. בשנת 2013 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת מרייהאמן ולחצי גמר גביע הליגה הפינית והפסידה לקבוצת יובסקילה. בשנת 2014 הגיעה לשמינית גמר הגביע הפיני והפסידה לקבוצת יובסקילה. בסוף העונה ירדה לליגה השנייה. בשנת 2018 הקבוצה חזרה לליגה העליונה, אך בשנת 2020 חזרה לליגה השנייה. אליפות פינלנד: (8) (1928, 1939, 1941, 1949, 1968, 1971, 1972, 1975) הגביע הפיני: (3) (1991, 1994, 2010) גביע הליגה הפינית: (1) (2012) ליגת האלופות: שמינית גמר (1): 1976/1977 גביע אופ"א: שמינית גמר (1): 1988/1989 פינלנד מיקה אריטאלו שוודיה מרקו ראיאמאקי מדיה וקבצים בנושא טורון פאלוסאורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טורון פאלוסאורה (בפינית) טורון פאלוסאורה, ברשת החברתית פייסבוק טורון פאלוסאורה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טורון פאלוסאורה, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu
מדיניות הרבעים

"מדיניות הרבעים" היא שיטה לייצוג "הולם" של קבוצות בעלות זהות שונה בפמיניזם בישראל. השיטה פותחה על ידי ויקי שירן בשנות התשעים במטרה לאפשר ביטוי לכל קבוצת זהות: נשים אשכנזיות, מזרחיות, פלסטיניות ולסביות. מדיניות הרבעים (מכונה לעיתים "שיטת הרבעים" או "עקרון הרבעים") גובשה בשנות ה-90 וראשיתה בתביעתן של פמיניסטיות מזרחיות לייצוג הולם אל מול ייצוג-היתר של נשים אשכנזיות בתנועה הפמיניסטית. רעיון זה מיוחס לויקי שירן. בכנס הפמיניסטי שהתקיים בשנת 1992 הוחלט כי התנועה הפמיניסטית תפעל לפי מדיניות השלישים, כלומר תבטיח ייצוג שוויוני לנשים אשכנזיות, מזרחיות ופלסטיניות. ב-1993 התקיים כנס נוסף בו תבעו פעילות לסביות להיות מיוצגות אף הן, ושמה של השיטה שונה ל"מדיניות הרבעים". עקרון הייצוג מתייחס להכללתן של נשים מקבוצות אלו בכל רמות העשייה: מנהיגות, דוברות ומשתתפות. בדומה לדרישה לייצוג לנשים, המטרה היא ליצור חלוקת כוח מאוזנת יותר בין נשים ממגזרים שונים ולאפשר מקום לקולות שונים. הבטחת ייצוג נפרד לנשים לסביות, עלולה לגרום לייצוג-יתר לנשים אשכנזיות, בעוד שנשים לסביות מזרחיות ולסביות פלסטיניות מיוצגות פחות. המדיניות לא מבטיחה את ייצוגן של קבוצות מיעוט נוספות, כגון: עולות, קשישות, צעירות, דתיות, עניות, טרנסג'נדריות. הייצוג הסימטרי נתפס לעיתים כמלאכותי ועלול להיעשות באופן סמלי בלבד. הייצוג הסימטרי מתקיים בתוך מציאות שאינה סימטרית ובכך מטשטש את פערי הכוח הקיימים. נשים מקבוצות מיעוט מבקשות לזכות בהכרה בזכות עצמן ושלא על בסיס הזהות שלהן. על אף הביקורת, מדיניות הרבעים נותרה עקרון מנחה בתרבות הארגונית של מספר ארגונים פמיניסטיים בישראל כגון: כגון אשה לאשה - מרכז פמיניסטי חיפה, קואליציית נשים לשלום וקול האשה, וכן באירועים משותפים כגון כנסים פמיניסטיים. אברמוביץ, דורית. (2009). ארגונים פמיניסטיים יהודים ויהודים-פלסטינים בישראל. תל אביב: קרן היינריך בל. סלביה פוגל-ביזאוי: הנשמע קולן? חנה ספרן: בין אקדמיה לקהילה פמיניסטית: לימודי נשים בישראל פרופ' סמדר לביא: ויקי שירן ו"האשכנזים מהבונקר" אסתר עילם: העידן שמעבר לשיטת הרבעים צפי סער, הכנס הפמיניסטי: מרוץ שליחות, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2008 אסתם עילם, שם אסתם עילם, שם צפי סער, שם
חואן פבלו קולינאס

חואן פבלו קולינאס פרראס (בספרדית: Juan Pablo Colinas Ferreras; נולד ב-2 בספטמבר 1978), הידוע בשם חואן פבלו, הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער, וכיום מאמן שוערים במכבי תל אביב. חואן פבלו נולד בלאון שבקסטיליה ולאון בספרד והחל את הקריירה בקבוצה המקומית קולטורל לאונסה. בשנת 2000 חתם בדפורטיבו אלבס ועד לשנת 2002 שימש כשוער קבוצת המילואים של המועדון, אז עבר לקבוצה הבכירה שם שימש כשוער משנה ועד לשנת 2005 רשם 15 הופעות בקבוצה. בשנת 2005 עבר לנומנסיה, ששיחקה אז בליגה הראשונה בה שיחק שתי עונות בהן רשם 70 הופעות. בעונת 2007/2008 עבר לטנריפה אך בסיומה חזר לעונה נוספת בנומנסיה. במחזור הראשון של עונת 2008/2009, התארחה ברצלונה באצטדיון "הציפורים הקטנות" של נומנסיה כשפפ גוארדיולה עורך את הופעתו הראשונה כמאמן הקבוצה. הוא נטל חלק במשחק וקבוצתו השיגה ניצחון היסטורי 1-0 על האלופה לעתיד. בשנת 2009 עבר לשחק בספורטינג חיחון תמורת 600 אלף אירו. בעונת 2010/2011 הגיעה קבוצתו למשחק חוץ מול ריאל מדריד באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, משחק בו שמר על שער נקי והוביל את קבוצתו לניצחון סנסציוני 1-0. בסיום המשחק אמר עליו מאמן ריאל ז'וזה מוריניו: "השוער שלהם היה פשוט מדהים הערב. הוא נתן הופעה שאני לא זוכר כבר זמן רב, אם לא השוער שלהם ברור שהיינו מנצחים". חואן פבלו שיחק במועדון ארבע עונות, כששלוש הראשונות בליגה הראשונה והאחרונה, 2012/2013, בליגה השנייה. ביולי 2013 הגיע לישראל וחתם במכבי תל אביב. ב-17 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בניצחון החוץ על גיור במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. הוא היה שותף בהעפלת מכבי תל אביב לליגה האירופית והגעתה לשלבי הנוקאאוט. בתום עונת 2013/2014 זכה עם הקבוצה באליפות, ובעונה שלאחר מכן הודח עם הקבוצה ממוקדמות המפעלים האירופאים אך בליגה זכה עמה בטרבל: אליפות נוספת, גביע המדינה (לאחר ניצחון 6-2 במשחק הגמר על הפועל באר שבע) וגביע הטוטו. בתחילת עונת 2015/2016 העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר שהדיחה את פ.צ. בזל, אך ב-29 באוגוסט 2015 החתימה הקבוצה את השוער הסרבי פרדרג ראיקוביץ', והוא שוחרר מהמועדון. ב-12 בינואר 2016 חזר לקדנציה שלישית בנומנסיה, ובמדיה ערך ארבע הופעות עד תום העונה. ב-1 בספטמבר 2016 הודיע על פרישה ממשחק פעיל. בפברואר 2017 חזר מפרישתו וחתם בא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית, עמה זכה בגביע הקפריסאי. בסיום עונת 2017/2018 פרש סופית. ב-30 בינואר 2023 מונה למאמן השוערים במכבי תל אביב. מכבי תל אביב אליפות: 2013/2014, 2014/2015 גביע המדינה: 2014/2015 גביע הטוטו: 2014/2015 א.א.ק. לרנקה הגביע הקפריסאי: 2017/2018 חואן פבלו קולינאס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל חואן פבלו קולינאס, באתר Transfermarkt חואן פבלו קולינאס, באתר Soccerway חואן פבלו קולינאס, באתר BDFutbol חואן פבלו קולינאס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt "חואן פאבלו קולינאס", באתר מכביפדיה עמוד השחקן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל רז אמיר, ‏השוער שהרס את השיא של מוריניו בא למכבי, באתר ONE‏, 10 ביולי 2013 חואן פאבלו קולינאס סיכם לשנה, באתר מכבי תל אביב, 10 ביולי 2013 עירד צפריר, סגור לי ת'פינה | חואן פאבלו: "חשבתי שמקומי במכבי מובטח", באתר הארץ, 1 בספטמבר 2015 יניב טוכמן‏, סגר מעגל: חואן פאבלו חזר למכבי תל אביב בתור מאמן השוערים, באתר וואלה, 30 בינואר 2023
פיטר הינווד

פיטר הינווד (באנגלית: Peter Hinwood; נולד ב-17 במאי 1946) הוא שחקן אנגלי, המוכר בשל גילום דמותו של רוקי בסרט הפולחן "מופע הקולנוע של רוקי" (1975). הינווד עבד גם כצלם וכמודל מקצועי כאשר קידם את קריירת המשחק שלו. ב-1975 גילם את דמותו הבריאה, המשומנת, השרירית והאילמת של רוקי, בסרט פולחן אימה קלאסי, "מופע הקולנוע של רוקי". קול השירה של רוקי דובב בשלב הפוסט-פרודקשן על ידי הזמר האוסטרלי טרוור ווייט. וייט והינווד רואיינו על כך על ידי סקוט מייקלס, בספרו משנת 2002 -‏ "Rocky Horror: From Concept to Cult". דמות "היצירה" של ד"ר של פרנק נ' פורטר היה התפקיד המשמעותי ביותר בקריירת המשחק הקצרה של הינווד. הינווד גילם בעבר את האל הרמס היווני ב"הרפתקאותיו של יוליסס", מיני סדרה בטלוויזיה בריטית, בשנות ה-1960 המאוחרות. הוא הופיע בסרט אימה אחר לפני רוקי, בדמותו של גאי במקאברה "טאם לין" של רודי מק'דאוול. אחרי "רוקי" הופיע בדרמה הרומית ההיסטורית "סבסטיאן" של פול המפריס ודרק ג'רמן. כיום, הינווד הוא סוחר עתיקות בלונדון. בשנת 2000 אמר למגזין People שהיו שלוש סיבות לכך שבחר שלא להמשיך לחלוב את התהילה מ"מופע הקולנוע של רוקי": "אחת, אני לא יכול לשחק. שתיים, אני מתכווץ במבוכה בכל פעם שאני רואה את עצמי בסרט. שלוש, אני מתענג על חיים שקטים, שלווים". הינווד גם גילה כי בשנת 1994 מצא את מכנסי הזהב שלבש בסרט, ומכר אותם באמצעות בית מכירות בכ-1,000 דולר; כיום הם חלק מאוסף מזכרות ברשת המסעדות הארד-רוק קפה, הם היו מוצגים לזמן מה בסניף של הרשת במירטל ביץ' בדרום קרוליינה, וכיום ניתן לראות אותם בסניף באורלנדו. פיטר הינווד, ברשת החברתית אינסטגרם פיטר הינווד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פיטר הינווד, באתר AllMovie (באנגלית) פיטר הינווד, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) פיטר הינווד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Lovatt-Smith, Lisa (1997). London Living, p. 100. Whitney Library of Design, an imprint of Watson-Guptill Publications, New York. ISBN 0-8230-836-4. "Let's Do the Time Warp Again". People. 9 באוקטובר 2000. נבדק ב-19 באוקטובר 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Item 008633 Peter Hinwood - The Rocky Horror Picture Show - Rocky's gold shorts". נבדק ב-28 בינואר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
ראובן אליעז

ראובן אליעז (6 בינואר 1941 – 13 באוקטובר 1973, י"ח בתשרי תשל"ד). היה מפקד סיירת גולני, מפקד גדוד 51 וסגן מפקד חטיבת גולני. בעל עיטור המופת. נהרג במהלך מלחמת יום הכיפורים. אליעז נולד ברומניה בשנת 1941, ובשנת 1951 עלתה משפחתו לישראל. הוא גדל בתל אביב ובקיבוץ מעין צבי. עם גיוסו לצה"ל, ב-1959, שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס שימש מפקד מחלקה בגדוד 17 (אריות הגולן). בהמשך שימש מפקד פלוגה. בשנת 1965 שימש סגן מפקד קורס מ"כים של גולני, ומדריך בבית הספר לקצינים. בשנת 1966 מונה למפקד סיירת גולני ופיקד עליה במלחמת ששת הימים, בין היתר בקרב תל פאחר. על פועלו בקרב הוענק לו עיטור המופת. יצא לסינגפור בשליחות צה"ל ושהה שם עם משפחתו כשנתיים. עם שובו השתלם במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ולאחר מכן שימש כסמג"ד בגולני. בשנת 1971 מונה למפקד גדוד 51 של חטיבת גולני. לאחר מכן נתמנה לסגנו של מפקד חטיבת גולני, אמיר דרורי. כסגן מפקד החטיבה פיקד, במסגרת מבצע קלחת 4, על כוח "גדעון", שכלל שתי פלוגות חי"ר ושתי מחלקות טנקים, אשר יצא מאזור מנרה ונע צפון-מערב לכיוון נחל סלוקי. הכוח לחם בכפרים אל-עדיסה, קנטרה, ע'נדוריה ובנחל סלוקי. בלחימתו השמיד הכוח בפיקוד אליעז מספר כלי רכב ושריוניות של צבא לבנון וכן הרג כעשרים מחבלים. אליעז שימש כסגן מפקד החטיבה גם בפרוץ מלחמת יום הכיפורים ולקח חלק בקרבות ההגנה והבלימה נגד צבא סוריה ובהבקעה לשטח סוריה. שבוע לאחר פרוץ הקרבות נהרג בעלות רכבו על מוקש בצפון המובלעת ממזרח לכפר חדר, לאחר שפיקד על פעולת חילוץ של כוחות מגדוד 51 שלחמו בקומנדו הסורי בכפר בית ג'ן. אליעז נטמן בחלקה הצבאית של בית הקברות בכפר ויתקין. הותיר אחריו אישה ושני ילדים. אביחי בקר, אינדיאנים על גבעה 16 - פלוגה בקרב החרמון, הוצאת משרד הביטחון, 2003. אלישיב שמשי, אליהם נשואות העיניים - על מפקדי חטיבות בשדה הקרב, הוצאת משרד הביטחון, 2006, עמודים 109-139. משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013, עמ' 119-115, 137-132, 187, 219. משה גבעתי, המערכה בחרמון - הקרבות ברכסי החרמון במלחמת יום הכיפורים ולאחריה, הוצאת מערכות ומודן, תשע"ה-2015, עמ' 172, 177, 209,220, 240. אילן כפיר, "הקרב על החרמון", הוצאת דביר, 2013. יעקב אורלנד, יום תל פאחר - בלאדה עם ואריאציות על נושאים קיומיים, הוצאת מערכות - משרד הביטחון, 1976, עמ' 66-73. קורות החיים של ראובן אליעז, באתר "יזכור" של משרד הביטחון סרן ראובן אליעז, באתר הגבורה, מתוך אתר הגבורה. עיטור המופת שהוענק לסרן אליעז ראובן ז"ל, באתר "בעוז רוחם" של אגף כוח האדם בצה"ל. עמית נבון, גולני היה חייב לכבוש את החרמון, באתר nrg‏, 2 באוקטובר 2011. אריק בשן, אחים לנשק, באתר הקיבוצים, ‏ 19 באפריל 2007 כתבי nrg מעריב, עץ השכול: הפנים והשמות של נופלי גולני, באתר nrg‏, 18 באפריל 2010. משה גבעתי, המלחמה שלי (אורכב 24.05.2014 בארכיון Wayback Machine), מערכות, גיליון 391, ‏ אוקטובר 2003. רובקה (ראובן) אליעז (1966-1967), באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני. מאיר שלו, "בחזרה לסיירת גולני", במחנה, 1988. לי-טל תייר, ששה ימים וזיכרון, ביטאון ביבשה גיליון 2, יוני 2007. סרן ראובן אליעז, באתר הגבורה. מבצעים בלבנון 1969-1972, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני. אורי שמחוני, יחס ישיר בין כמות הצל"שים וגודל התקלה, באתר nrg‏, 24 באפריל 2001. עמית נבון, גולני היה חייב לכבוש את החרמון, באתר nrg‏, 2 באוקטובר 2011.
כותר (ספרייה דיגיטלית)

כותר - הספרייה המקוונת של ישראל היא ספרייה מקוונת, למנויים, של ספרי עיון בעברית. האתר הוא פרי פיתוח של המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט"ח) בשיתוף עם מו"לים ישראלים. ספריית כותר מציעה מאות ספרים דיגיטליים ועיון מקוון במגוון רחב של נושאים מתחום מדעי הרוח והחברה, משפט, מדעי הטבע ומדעים מדויקים ועוד. המו"לים השותפים במיזם כוללים כ-100 הוצאות ספרים אקדמיות, ציבוריות ופרטיות. הספרייה החלה לפעול בינואר 2006. האתר מעמיד לרשות תלמידים, סטודנטים, מורים, מרצים וכל דורש מרכז משאבים מקוון, שאוצר בתוכו חלק ממקורות המידע שפורסמו בשנים האחרונות בשפה העברית. האתר מציע את שירותיו למנויים פרטיים ולמוסדות (אוניברסיטאות ולמכללות, ספריות ציבוריות, לבתי ספר וכו'). חלק מהספרים הנמצאים בספרייה זמינים לקהל הרחב ללא צורך ברכישת מנוי. ספריית כותר מציעה נגישות מקוונת למגוון גדול של מקורות מידע. הספרייה מאפשרת עיון מקוון במבחר של מעל 3,000 כותרים (נכון למרץ 2018) של ספרי עיון ומידע והיא נמצאת בהתרחבות מתמדת. פונקציות באתר: איתור מידע מהיר - מתאפשר שיטוט נוח בין אלפי עמודי תוכן, חיפוש ופריסת תוצאות מהירה. חיפוש פירושי מילים וביטויים בוויקיפדיה, רב מילים ובגוגל. הפיכת הספר לעותק אישי מוער ומודגש - כלים המאפשרים סימון קטעים חשובים (קו תחתי, מרקר), הוספת פתקיות לשם רישום הערות ושמירתן על פני העמודים הרצויים, כולל יצירת קישורים לאתרי אינטרנט אחרים. העתקה - אפשר להעתיק קטעי מידע נבחרים מתוך עמוד נצפה (טקסטים, תרשימים ותמונות) למסמכי Word וליישומים דיגיטליים אחרים. פונקציות נוספות כגון הדפסה, הגדלה והקטנת העמוד ועוד. אתר האינטרנט הרשמי של כותר
הפשיטה על מוצב החרוט

הפשיטה על מוצב החרוט היא פשיטה של כוחות צה"ל שהתרחשה ב-25 באוקטובר 1968, במהלך מלחמת ההתשה בבקעת הירדן. מטרות המבצע היו הריסת מוצב החרוט, אשר נקרא כך על שום מבנה בצורה זו שהיה בשטחו, של הצבא הירדני, בירדן ממנו יצאו תקיפות מחבלים תדירות כנגד על קיבוצי אשדות יעקב וכנגד סיורי צה"ל שלאורך הירמוך. נוסף על כך סייעו חיילי המוצב למחבלים במתן מודיעין, מחסה וסיוע. במבצע השתתפו לוחמי סיירת גולני, פלוגת טנקים מחטיבה 7 ולוחמי שייטת 13. על סיירת גולני ובראשה מפקדה, סרן אורי שגיא, הוטלה המשימה להשתלט על מוצב החרוט ולפוצצו. על לוחמי חטיבה 7 הוטל לחפות על הסיירת באש טנקים. הפשיטה נערכה בלילה כדי לשמור על יתרון ההפתעה לכוח הפושט. לאחר שכוחות הסיירת, בפיקוד שגיא, צלחו את נהר הירמוך, באמצעות סירות גומי אותן השיטו לוחמי שייטת 13, והתמקמו בעמדות המתנה, נשלח סיור צה"ל למטרת גירוי המחבלים לפתיחה באש. לאחר שהמחבלים החלו לירות לעבר הסיור הוא נסוג ואילו כוח סיירת גולני נע דרך מטע בננות שבשטח ירדן, עבר בזחילה את תעלת הע'ור דרך מעברים תת-קרקעיים, כדי שלא להתגלות לעיני חיילי מוצב החרוט. בעת שיצאו הלוחמים מן המעברים שמתחת לתעלה, הבחינו במחבלים הנמלטים. כוח הסיירת ירה לעברם ופתח במרדף אולם הם חמקו. דומה כי כמה מן המחבלים נפצעו בחילופי האש, משום שבסריקה נמצאו כתמי דם. כוחות הצבא הירדני פתחו באש ארטילרית ואף ירו פצצות תאורה כדי לנסות ולזהות את הכוח התוקף. במקביל לתנועת לוחמי הסיירת לעבר המוצב פתחו לוחמי חטיבה 7 באש טנקים לעבר היעדים, אולם האש הייתה לא מדויקת. כוח הסיירת התפצל לשני כוחות, אשר תקפו במקביל, כשהם נסמכים על כוח חיפוי מן הסיירת, שמוקם בטרם ההסתערות, ופתח באש מקלעים על היעדים. בעוד כוח אחד כבש את המוצב הקטן הסמוך, הוביל אורי שגיא את עיקר הכוח בלחימה לכיבוש מוצב החרוט. כוחות הסיירת הטמינו מטעני חבלה במוצב הקטן ובמוצב החרוט ופוצצו אותם. מן האש שירו החיילים הירדניים נפצעו ארבעה חיילים ובהם סגן רוני שרון, מפקד צוות בסיירת, אשר נפצע קשה ומאוחר יותר מת מפצעיו. הכוח נסוג תחת אש נק"ל וארטילריה לעבר נהר הירמוך, צלח אותו על גבי סירות הגומי, ושב לשטח ישראל. מוצב החרוט ומוצב קטן הסמוך אליו הושמדו. מספר חיילים ירדניים נהרגו ומספר מחבלים נפצעו. אבדות צה"ל במבצע היו חייל אחד הרוג ושלושה חיילים פצועים. אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998, עמודים 116–118. זאב דרורי, אש בקווים: מלחמת ההתשה בחזית המזרחית 1970-1967, הוצאת מודן, 2012, עמ' 169. אלישיב שמשי, "ממני תראו וכן תעשו", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2016, עמודים 171–182. מבצעים בגזרת ירדן 1969, באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני. אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998, עמוד 22. אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998, עמוד 116. גל פרל, "אם האנשים אינם מאחורינו, אנחנו ניכשל", הבלוג על הכוונת, ‏ 7 בדצמבר 2012. אבי צור, "היינו קרובים להסכם עם סוריה הרבה יותר ממה שהציבור יודע", ריאיון עם האלוף אורי שגיא, "ביטאון הלוחם", ‏ אפריל 2010 - גיליון 222, כפי שהועלה באתר "תנועה לשלום ישראל-סוריה", אורי שגיא: "רגע קשה במיוחד היה ב־69', כשהייתי מפקד סיירת גולני. פשטנו על מוצב ירדני שממנו יצאו פיגועים לעבר עמק בית שאן ועמק הירדן. פעולה קשה, היו לנו נפגעים. ביצענו את המשימה, אבל היה קרב קשה. איבדתי שם מפקד צוות מצטיין, קצין מקיבוץ גבת בשם רוני שרון". אורי שגיא, "אורות בערפל". תל אביב, ידיעות ספרים, 1998, עמוד 117.
מכון פוליס

פוליס – המכון ללשונות ולמדעי הרוח בירושלים הוא מלכ"ר אקדמי שמטרתו הפצת השפות העתיקות והשמיות. המכון ממוקם בשכונת מוסררה, על יד העיר העתיקה בירושלים. קורסי שפות מטעם פוליס אורגנו לראשונה בשנת 2008, כאשר כריסטוף ריקו, מרצה ליוונית שחתר ללמד את השפות העתיקות כשפות מודרניות, החליט לפתוח קורס קיץ ביוונית באוניברסיטת סנטה-קרוצ'ה (אנ') ברומא. מאז, קורסים אינטנסיביים בעברית מקראית, יוונית עתיקה ולטינית מתקיימים כל קיץ באוניברסיטה זו. בעקבות קורסי הקיץ ברומא, ייסד ריקו את מכון פוליס בירושלים, בעזרת כמה עמיתים. המכון החל להציע קורסים בערבית פלסטינית ועברית מודרנית לצד קורסים בשפות עתיקות. בד בבד החל המכון לארגן שיעורים ביוונית ולטינית בפלורידה, כחלק משיתוף פעולה עם אוניברסיטת אווה מריה (אנ'), בלימה וברבאט. בשנת 2013 הודיע המכון על פתיחת תוכנית דו-שנתית בפילולוגיה עתיקה. הצוות האקדמי מורכב ממרצים מהארץ, מאירופה ומארצות הברית. המכון מבקש ללמד שפות עתיקות באופן שבו נפוץ ללמד שפות מודרניות. כל השפות נלמדות באפיפה טוטאלית (אנ'): השפה היחידה בשימוש בשיעור היא השפה הנלמדת. האפיפה הטוטאלית מקבלת חיזוקים משיטות פדגוגיות אחרות כמו ה-Storytelling וה-Total Physical Response ועוד (אנ'), המשחזרות את התנאים בהם תינוק לומד את שפת אמו. המכון מציע קורסים במשך השנה במגוון שפות מודרניות ועתיקות כמו עברית (מקראית ומודרנית), יוונית עתיקה, סורית קלאסית, לטינית וערבית (ספרותית ומדוברת). בנוסף, המכון מציע שיעורי קיץ ברחבי העולם, בשיתוף עם אוניברסיטאות ומוסדות אחרות: רומא (אוניברסיטת סנטה-קרוצ'ה), קנטקי (ארצות הברית), לימה (אוניברסיטת פיורה (אנ')) ורבאט. החל מ-2013, המכון מציע תוכנית דו-שנתית בפילולוגיה עתיקה. מטרת התוכנית היא להקנות את הכלים הלשוניים הדרושים להבנת הטקסטים המקוריים של התנ"ך והספרות היוונית-רומית העתיקה. התוכנית מורכבת מקורסי שפה אינטנסיביים, בלשנות, פלאוגרפיה, היסטוריה ופילולוגיה. המכון גם מציע תוכנית דו-שנתית בשפות של המזרח התיכון, תוכנית דו-שנתית ברכישת יוונית עתיקה כשפה חייה (כולל הבנה, דיבור, קריאה וכתיבה), תוכניות שנתיות וקורסים במגוון נושאים במדעי הרוח. כל שנה, המכון מארגן קונגרס בינלאומי על נושא הקשור למדעי הרוח. לכנסים אלו מוזמנים מומחים של אספקטים שונים של הנושא, במטרה לפתח דיון בינתחומי פורה. שכונת מוסררה, שהייתה בעבר אזור של מתחים חברתיים ואתניים, חווה כרגע תחייה מסוימת: אמנים, אינטלקטואלים, עובדים ומתנדבים בינלאומיים עוברים לשכונה שהפכה לפלורלית ושקטה. מוסדות תרבות כמו בית הספר לאמנות "מוסררה", מוזיאון "על התפר" ופוליס תורמים לתדמית החדשה של השכונה. גם האקדמיה לאמנות בצלאל מתכננת לעבור לשכונה, במגרש הרוסים. המכון קרוב למרכזים אחרים של מחקר מקראי, כמו בית הספר המקראי והארכאולוגי הצרפתי בירושלים והמכון התאולוגי השוודי (אנ'). מדיה וקבצים בנושא מכון פוליס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכון פוליס מכון פוליס, באתר "גיידסטאר ישראל" מכון פוליס, באתר "גיידסטאר ישראל"