laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Tell It to My Heart

"Tell It to My Heart" (בעברית: "ספר את זה לליבי") הוא סינגל שבוצע על ידי הזמרת היהודייה - אמריקאית טיילור דאייני. השיר יצא כסינגל הראשון שלה מאלבומה הראשון בעל אותו השם. הסינגל יצא לאור באוקטובר 1987. הסינגל הוקלט באולפני Cove City Sound שבגלן קוב, לונג איילנד. אביה של דאייני הלווה לה 6,000 דולר ליצירת ההדגמה. Tell It to My Heart היה מה שחשף את דאייני לראשונה ועד מהרה היא נודעה בזכות המוזיקה והריקוד שלה. השיר נכתב על ידי הפזמונאי סת' סווירסקי וארני גולד. סווירסקי כמעט ולא העביר את השיר למוציא לאור לאחר שחשב שהוא לא מספיק טוב. השיר עלה לראשונה בבילבורד הוט 100 במהלך השבוע של 10 באוקטובר 1987, במקום מספר 92, ונכנס לטופ 40 בשבוע של ה-14 בנובמבר 1987. עשרה שבועות לאחר מכן, במהלך השבוע של ה-23 בינואר 1988, הגיע הסינגל למיקום שיא והגיע למקום השביעי. השיר נכח בבילבורד הוט 100 במשך 25 שבועות. במצעד הסינגלים הבריטי, "Tell It To My Heart" הגיע למקום השלישי. הוא דורג כסינגל ה-23 הנמכר ביותר בשנת 1988 בבריטניה. בשנת 1995, "ספר את זה לליבי" עבר רמיקס ויצא לאור מחדש על מנת לקדם את אלבום הלהיטים הגדולים של דאייני (אנ'). גרסה זו טיפסה למקום 23 במצעד הסינגלים בבריטניה . דאייני הייתה מועמדת לפרס גראמי לשיר הפופ הטוב ביותר, לאישה, על ביצועה בסינגל זה בשנת 1988. המפיק ריק ווייק אמר בראיון למגזין "וייב" מ-1994 כי "ספר את זה לליבי" "באמת פוצץ אנשים רָחוֹק". בתגובה לקולה של דאייני אמר "הם חשבו שהיא כמו שחורה או איזושהי אתנית". אף על פי שהוידאו קליפ תוקצב בתקציב נמוך מאוד, הוא הציג את סגנונה האגרסיבי והסקסי של טיילור, והציג אותה כמוקד המרכזי בקליפ יחד עם שני רקדנים ורקדנית נוספת משני הצדדים על רקע לבן. הסרטון דומה מבחינה סגנונית לעטיפה של האלבום,."Tell It to My Heart". מידע על היצירה "Tell It to My Heart" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Tell It to My Heart" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Tell It to My Heart" באתר Discogs סרטון השיר "Tell It to My Heart" באתר יוטיוב
פאל שומודי (משורר)

פאל שומודי, (במקור שטיינר עד 1949, בהונגרית: Somogyi Pál; קאפושוואר, 23 במאי 1894 – קאפושוואר, 17 באוקטובר 1980) היה משורר, סופר יהודי-הונגרי. פאל שומודי נולד במשפחה יהודית כבנם הרביעי של איגנץ שטיינר ובטי קוּנדלר. הוא סיים את שש הכיתות של בית הספר היסודי בשנת 1906 ואז נשלח להתלמד כשוליית רפד. בשנת 1912 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית והיה חבר באיגוד המקצועי. הוא הצטרף לתנועות שמאל במהלך מלחמת העולם הראשונה. ביוני 1915 נפל בשבי בידי כוחות רוסיה הצארית, משם ברח בחזרה להונגריה בדצמבר 1918. בשנת 1919 בזמן הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה קומיסר פוליטי של הצבא האדום (הונגריה) וחבר במועצת הפועלים של עיר הולדתו קאפושוואר. הוא נידון לארבע שנות מאסר לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, אך ביוני 1920 נמלט מהכלא ועבר לוויבודינה. ב-1 במאי 1921 התפרסם ספרו הראשון בעיר פץ', שהייתה אז תחת כיבוש יוגוסלבי. באביב 1933 גורש מיוגוסלביה בשל מעורבותו בעיתונות השמאל. הוא בילה כמה חודשים בווינה, בפראג ובברלין בצורה בלתי חוקית ואז הגיע לברית המועצות בזכות ארגון הסיוע האדום הבינלאומי. בין השנים 1933–1946 התגורר במוסקבה, שם המשיך בקריירת הכתיבה והקים משפחה. הוא חזר להונגריה בשנת 1946 והתיישב בקאפושוואר, שם היה תחילה מנהל קולג' ולאחר מכן ראש מחלקת החינוך של מועצת מחוז שומודי. הוא פרש לגמלאות ממשרתו זו בשנת 1956, אך המשיך לעבוד כעיתונאי וכסופר. בין השנים 1960–1964 ערך את כתב העת "הכתיבה של שומודי" (Somogyi Írás). שיריו הופיעו בעיתוני הונגריה מאז שנות העשרים של המאה העשרים, כמו גם בעיתונים "הקול החדש" (Új Hang) ו"המגל והפטיש" (Sarló és Kalapács) כתבי עת בהונגרית שהופיעו במוסקבה. בין השנים 1924–1932, בת זוגו הייתה אנה קובאץ', פועלת. בשנת 1934 התחתן עם המורה קלרה גרובר במוסקבה, ממנה נולדה בתם ארז'בט שומודי (1936–?). אשתו נפטרה בשנת 1945. בשנת 1962 התחתן עם אנה קובאץ', בת זוגו לשעבר בקאפושוואר. האש מתפשטת (שירים, סיפור קצר, פץ', 1921) אש ארורה מבורכת (שירים, נובי סאד, 1926) אני רוצה לשחק (מחזה במערכה אחת) הפרס (מחזה בשלוש מערכות, נובי סאד, 1929) איש טוב (סיפור קצר, מוסקבה, 1940) הלוואי שתהיה להבה (שירים, קאפושוואר, 1947) עיניים הונגריות תחת השמיים הסובייטים (סיפור קצר, קאפושוואר 1948) בית הספר גדול (רומן, בודפשט, 1953) אש לאורך הקאפוש (רומן קצר, קאפושוואר, 1959) מדורה (סימן חיים, סובוטיצה, 1971) השמיים התבהרו (זיכרונות, סובוטיצה, 1979) מדליית הכבוד "למולדת סוציאליסטית". מדליית הכבוד של העבודה, דרגת זהב (1974) לקסיקון ביוגרפי הונגרי . עורך ראשי. אגנש קניירש. בודפשט, 1994. לקסיקון ספרותי הונגרי. עורך ראשי. בנדק מרסל. בודפשט, 1963-1965. פאל שומודי: מדורה (סובוטיצה, 1971) האחדות המשולשת של הייסורים, התשוקה והאמונה. (27 בינואר 2019) yuhar.hu הוא שר על האש ... (1 בפברואר 1969) "Születési bejegyzése a kaposvári izraelita hitközség születési akv. 41/1894. folyószáma alatt". "Halotti bejegyzése a kaposvári állami halotti akv. 969/1980. folyószáma alatt".
יחסי הולנד–קנדה

יחסי הולנד–קנדה הם יחסי החוץ בין קנדה לבין הולנד. היחסים בין קנדה להולנד התהדקו רק לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, הולנדים רבים היגרו לקנדה. שתי המדינות חברות בנאט"ו. הקשר ההולנדי עם מה שלימים הפך לקנדה החל עם הקמת המושבות ההולנדיות בצפון אמריקה (הולנד החדשה) והסכסוך שלהם עם המושבות הצרפתיות השכנות (צרפת החדשה). במהלך מלחמת הולנד–צרפת כבשה הולנד שטח שכיום הוא שטח קנדי. מאוגוסט 1674 עד אמצע 1675 אזור זה נותר ברשות ההולנדים. בשנת 1675 נכבש האזור על ידי האנגלים. היחסים בין קנדה להולנד התהדקו רק לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. אוטווה הייתה ביתם של הנסיכה יוליאנה וילדיה במהלך מלחמת העולם השנייה, ולכן לעיר יש עדיין קשר מיוחד עם הולנד. בשנת 1945 הארמייה הקנדית הראשונה שחררה את שטחי הולנד, ולחמה בקרבות השונים, כולל במהלך קרב שפך הסכלדה וקרב ארנהם. משלוחי מזון (מבצע מאנה) ניסו להקל על הרעב החמור ביותר שפקד את הולנד. ב-4 במאי 1945 הגרמנים בהולנד נכנעו ללא תנאי ובעלות הברית הצליחו סוף סוף להיכנס למערב הולנד. מדי שנה, בחודש מאי, פסטיבל הצבעונים מתקיים באוטווה ומשפחת המלוכה ההולנדית שולחת לעיר 10,000 נורות צבעונים כמחוות תודה על שיכון בני משפחת המלוכה, כמו גם העזרה הקנדית במהלך שחרור הולנד. קנדה והולנד פועלות בשיתוף פעולה הדוק ברמות זרות רבות. שתי המדינות הן חברות האו"ם, ארגון הסחר העולמי והאינטרפול, בין היתר. שתי המדינות הן המייסדות של נאט"ו והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה. בקנדה חיו 1,035,965 קנדים ממוצא הולנדי בשנת 2006. יותר מ-400,000 אנשים ממוצא הולנדי הם תושבי קבע וב-1996 נולדו בהולנד 124,545 תושבי קנדה, אשר מהווים 0.4% מהאוכלוסייה הקנדית. אחרי סינית ואיטלקית, הולנדית היא השפה הלא-רשמית המדוברת ביותר בקנדה. קנדה מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג. הולנד מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה ושלוש קונסוליות בטורונטו, מונטריאול וונקובר. מדיה וקבצים בנושא יחסי הולנד–קנדה בוויקישיתוף אתר על יחסי מדינות
עמוס לוריא

עמוס לוריא (1 בספטמבר 1946 – 26 ביוני 2021) היה קצין בדרגת אלוף-משנה בצה"ל, שכיהן כמפקד עוצבת מרכבות הברזל. לאחר שחרורו שימש מנכ"ל עיריית רחובות, מנכ"ל עיריית בית שמש ומנכ"ל מגן דוד אדום. לוריא נולד באשדות יעקב, בנם של אהובה ומשה, ממייסדי הקיבוץ. אחיו היה אברהם רותם שהיה קצין בצה"ל בדרגת אלוף. למד בבית ספר מקצועי בעמק הירדן. לוריא התגייס ביולי 1964 לקורס טיס. הוא נשר מהקורס ב-1965 והוצב בחיל השריון. שירת כלוחם בגדוד 79 המחודש בטנקי פטון. במלחמת ששת הימים נפצע ביום הראשון ללחימה בכניסה לרפיח. שירת ביחידת ניסויים של חיל השריון וכקצין מבצעים של גדוד 46 בחטיבה 401. שירת כמפקד פלוגת טנקים בגדוד סיור 189 וכמפקד פלוגה בגדוד 79. במלחמת ההתשה נפצע במאי 1970 באורח קשה מאש ארטילרית וידו הימנית נקטעה. הוא שוחרר רפואית והחל ללמוד באוניברסיטת תל אביב. במלחמת יום הכיפורים התנדב לשירות צבאי, היה בסגל המייסד של גדוד 71, ומונה לקמב"ץ הגדוד. הוא החליף את מפקד הגדוד עמוס כץ לאחר פציעתו בקרבות כיבוש המובלעת הסורית. ב-1975 חזר לשירות הקבע, שימש ראש ענף במפקדת חיל השריון, ובמינוי משנה כמפקד גדוד שריון במילואים. בהמשך מונה למפקד גדוד שריון סדיר, גדוד 195 בחטיבה 401. פיקד על עוצבת מרכבות הברזל במלחמת לבנון הראשונה, ושימש סגן מפקד אוגדה 252. השתחרר ב-1986. היה בוגר מחזור ט' של המכללה לביטחון לאומי ובוגר תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת תל אביב. כיהן כמנכ"ל מגן דוד אדום בשתי קדנציות, הראשונה ב-1986 והשנייה ב-1995. כיהן בדירקטוריון חברת קו צינור אילת אשקלון, כמנכ"ל עיריית בית שמש וכמנכ"ל עיריית רחובות (נובמבר 1999 עד אוקטובר 2001). נפטר ב-26 ביוני 2021. הותיר אחריו את רעייתו, זיוה, ובנו, נדב. בין המור לזור, אוטוביוגרפיה בהוצאה עצמית אלוף-משנה במילואים ונכה צה"ל לא מוכר על ידי צה"ל כלוחם לאחר עשרות שנות שירות, יהיה בסדר, אוגוסט 2019, גלי צה"ל אביגדור קהלני, דרך הלוחם, הוצאת סטימצקי, 1989, עמ' 183 אילן סער, מורשת חטיבה 7 בקרבות רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, אתר צה"ל
האגודה הצמחונית

האם התכוונתם ל... האגודה הצמחונית האמריקאית האגודה הצמחונית של הממלכה המאוחדת (אנ')
שאשקה

שאשקה (בהונגרית: Sáska) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בשאשקה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 295 תושבים, ובשנת 2020 רק 270 תושבים. בשאשקה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. מדיה וקבצים בנושא שאשקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאשקה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רזא סאפיניה

רָזָא סַאפִינְיָה (בפרסית: رضا صفی‌نیا; 1893 – לא ידוע) היה דיפלומט איראני. שירת כשגרירהּ של שושלת פהלווי בממלכת עיראק וכציר שלה בישראל. רזא סאפיניה נולד בשנת 1893 בתבריז, בתקופת השושלת הקאג'ארית. הוא למד עריכת דין ובשנת 1934 מונה לדיפלומט איראני מטעם שושלת פהלווי, בבאקו שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית, שהייתה אז תחת ברית המועצות. מאוחר יותר היה יועץ לענייני איראן במוסקבה. בשנת 1948 מונה ליועץ בבגדאד ולנציג באו"ם בוועדה לאמנה למניעה וענישה של רצח עם. עד מרץ 1950 היה אחראי על יחסי ציבור במשרד החוץ האיראני. ממרץ 1950 עד יולי 1951 עמד בראש הנציגות האיראנית המיוחדת, בין תל אביב וירושלים. ב-6 במרץ 1950, במהלך חופשת הנורוז של המג'לס, כיננה הממשלה האיראנית בטהראן יחסים דיפלומטיים עם ממשלתו של דוד בן-גוריון. ב-15 במרץ 1950, ממשלת איראן הכירה בפועל על הכרתה בממשלת ישראל בכך ששלחה את רזה סאפיניה כנציג מיוחד. ביולי 1951 הידרדרו היחסים הדו-צדדיים בין ישראל לאיראן. השגרירות הכללית האיראנית בתל אביב נסגרה והיה על רזא סאפיניה לשוב מירושלים. החלטה זו הייתה ככל הנראה תוצאה של הבטחת מצרים כי נסיגתה תסייע לאיראן בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ). חברת הנפט האנגלו-פרסית תבעה פיצויים בגין הלאמת תעשיית הנפט האיראנית. מדינות ערב הציעו לתמוך באיראן בסכסוך זה, דבר אשר הוסדר עם יציאתה של איראן מההסכם עם ישראל. יחסים מתחת לשולחן המשיכו דרך שווייץ. Iran Extends De Facto Recognition to Israel, is Second Near East State to Do So Swiss court orders Israel to pay up for Iranian oil
מצר פוקלנד

מצר פוקלנד (באנגלית: Falkland Sound; בספרדית: Estrecho de San Carlos) הוא מצר ים, המפריד בין אי פוקלנד המזרחי לאי פוקלנד המערבי, באיי פוקלנד. כאמור, המצר המפריד בין אי פוקלנד המזרחי לאי פוקלנד המערבי. כיוונו של המיצר דרום-מערב - צפון-מזרח. אורכו של המצר 80 קילומטרים; רוחבו של המצר משתנה בין 2 קילומטרים ל-32 קילומטרים. בתוך המצר נמצאים האי נרוז, האי גרייט, איי טייסן, ואיי סוואן. סלע אדיסטון מצוי בקצה הצפוני של מצר פוקלנד, ואיי ארץ' מצויים בקצה הדרומי של מצר פוקלנד. לחופי המצר נמצאים היישובים: אייקס ביי, ניו הייבן, נמל סן קרלוס, וסן קרלוס - באי פוקלנד המזרחי, והישובים: פורט האוורד, ופוקס ביי באי פוקלנד המזרחי. מספר מפרצים נפתחים למצר פוקלנד: באי פוקלנד המערבי: המפרצים פוקס (Fox Bay), פורט האוורד (Port Howard); באי פוקלנד המזרחי: מפרצון גרנתהאם (Grantham Sound), מפרצון סן קרלוס (San Carlos Water), ומפרצון ראגלס (Ruggles Bay). ג'ון סטרונג גילה את המצר במהלך ההפלגה שערך באזור בין השנים 1689–1691. שמו של המצר ניתן לו על ידי סטרונג בשנת 1690. סטרונג קרא למצר על שמו של אנתוני קארי, הוויקונט החמישי מפוקלנד, ששימש כלורד הראשון של האדמירליות. השם שימש את המצר, ורק מאוחר יותר השם ניתן לארכיפלג כולו, ולשני האיים העיקריים שבו. שמו הספרדי של המצר הוא "מצר סן קרלוס" (Estrecho de San Carlos), והוא קרוי על שם הספינה סן קרלוס, אשר הפליגה דרכו בשנת 1768. שם זה יוצר בלבול שכן מצר אחר באיים נקרא באנגלית "מפרצון סן קרלוס", אליו נשפך נהר סן קרלוס, ולחופו ממוקם נמל סן קרלוס. • United States. Hydrographic Office, East Coast of South America: From the Orinoco River to Cape Virgins, P 389 • Defense Mapping Agency 1983, Sailing Directions (enroute) for the East Coast of South America, P 257 • Patrick Armstrong, Vivian Louis Forbes, The Falkland Islands and Their Adjacent Maritime Area, P 389 • United States. Hydrographic Office, Sailing Directions for South America, Volume 2, P 151 ההיסטוריה של ההתיישבות באיי פוקלנד מצר פוקלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע גאוגרפי ההיסטוריה של גילוי המצר
שיין מקריי

שיין מקריי (באנגלית: Shane McRae; נולד ב-23 ביולי 1977) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא נולד בגיינסוויל, פלורידה. מקריי קיבל תואר שני מאוניברסיטת ניו יורק בשנת 2003. בתיאטרון, מקריי שיחק במחזה Take Me Out שזכה בפרס הטוני. בשנת 2005 הופיע מקריי במחזה "ריצ'רד השלישי" בתפקיד, ריצ'מונד. מקריי דיבב דמויות שונות 'בסרט צ'יקן רובוט של סת' גרין. הוא שיחק בסרט "הקולקטיב" משנת 2008 ושיחק יחד עם קלי אוברטון בקליפ לשיר "מבועת" של קתרין מקפי עם זאקרי לוי. בשנת 2011, הוא הופיע בסרט "העזרה" בתפקיד "ראלי ליפולט". בשנת 2012 היה לו תפקיד בסרט "טרמפ קטן אחד". הוא הופיע גם בסדרת הנעורים אחת שיודעת. בשנת 2014 היה לו תפקיד חוזר בסדרה "המעקב" בתפקיד רוברט. בשנת 2017 הצטרף מקריי לצוות השחקנים הקבוע של סדרת הטלוויזיה בהפקת אולפני אמזון "Sneaky Pete" בתפקיד טיילור. בשנת 2014 הוא שיחק בסרט "עדייו אליס" בכיכובה של ג'וליאן מור. בשנת 2021 שיחק בסרט "לנסקי"; בו גילם את המאפיונר האיטלקי לאקי לוצ'יאנו, ושיחק בסרט המתח "פלישה" של שירות פריים וידאו לצד אוקטביה ספנסר. שיין מקריי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Shane McRae profile, IMDb.com; accessed April 22, 2014. Gonzalez, Sandra (4 בפברואר 2013). "'Chicago Fire' First Look: Severide squares off with (shirtless) Shane McRae". Entertainment Weekly. נבדק ב-22 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Listings – FOLLOWING, THE on FOX". TheFutonCritic. נבדק ב-22 באפריל 2014. {{cite web}}: (עזרה)
ג'ון סטרונג (מגלה ארצות)

ג'ון סטרונג (באנגלית: John Strong) היה פריבטיר, ימאי ומגלה ארצות אנגלי. סטרונג הפליג מלונדון לאמריקה הדרומית בין השנים 1689–1691, במטרה למצוא אוצר באונייה הספרדית הטבועה "Capitana Jesus Maria de la Limpia Concepcion" (אונייה שטבעה בשנת 1654). בשנים אלה הוא היה רב החובל של אוניית הוד מלכותה ולפייר (HMS Welfare). בהפלגה זו גילה את מצר פוקלנד, המפריד בין אי פוקלנד המזרחי ואי פוקלנד המערבי, שבאיי פוקלנד. סטרונג נתן למצר את שמו - וקרא לו על שם אנתוני קארי, הוויקונט החמישי מפוקלנד, ששימש כלורד הראשון של האדמירליות, שהיה אחד מבעלי הספינה ולפייר. השם שימש את המצר, ורק מאוחר יותר השם ניתן לארכיפלג כולו, ולשני האיים העיקריים שבו. לימים נקרא הארכיפלג והאיים בו על שם המצר. ב-27 בינואר 1690 ירד סטרונג וצוותו לחוף איי פוקלנד - האירוע המתועד הקדום ביותר של הגעה לאיים על ידי אירופאים. לאחר מכן הפליגה המשלחת דרך מצר מגלן, אולם סטרונג לא מצא את הספינה הספרדית, ושב לאירלנד. רק בשנת 1997 התגלתה הספינה ובה אוצר בשווי 2.5 מיליארד ליש"ט. • Florence E. Dyer (1927), CAPTAIN JOHN STRONG PRIVATEER AND TREASURE HUNTER, The Mariner's Mirror, 13:2, 145-159, DOI: 10.1080/00253359.1927.106554131 ההיסטוריה של איי פוקלנד באתר ממשלת איי פוקלנד ההיסטוריה של איי פוקלנד באתר משרד התיירות של איי פוקלנד ההיסטוריה של איי פוקלנד באתר הוצאת אוניברסיטת אוקספורד ההיסטוריה של ההתיישבות באיי פוקלנד ההיסטוריה של גילוי איי פוקלנד
Bumper Films

Bumper Films (בעברית: סרטי באמפר) הייתה חברת הפקה בריטית, שהפיקה סדרות טלוויזיה בהנפשת סטופ מושן לילדים. החברה הוקמה בשנת 1982 על ידי איאן פרמפטון וג'ון ווקר, כאשר כל סדרות הטלוויזיה שהפיקה היו בהנפשת סטופ מושן ונועדו לקהל יעד של ילדים. החברה הפיקה כשש סדרות טלוויזיה, בהן "Rocky Hollow", "סמי הכבאי", "יואל החובל", "Gogs", "חוות סוסי הפוני" ו"בית חולים על הגובה". בדצמבר 2001 החברה מכרה את זכויות הסדרה "סמי הכבאי" לחברת "Gullane Entertainment", ולאחר שסיימה בשנת 2002 את הפקת הסדרה "חוות סוסי הפוני" היא נסגרה. במקור סדרות החברה שודרו בין השנים 1982–2002 בערוץ BBC בדיבוב לשפה האנגלית, ובערוץ S4C בדיבוב לשפה הולשית, בה החברה נקראה "Ffilmiau Bumper". בישראל רוב סדרות החברה שודרו בדיבוב עברי בערוץ הופ! ובטלוויזיה החינוכית הישראלית בתחילת שנות האלפיים. "Rocky Hollow" "סמי הכבאי" "יואל החובל" "Gogs" "חוות סוסי הפוני" "בית חולים על הגובה" Bumper Films, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Fireman Sam returns to the BBC, באתר C21Media
יחסי הולנד–סין

יחסי הולנד–סין הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין לממלכת הולנד. היחסים בין המדינות החלו רשמית בנובמבר 1954. במאי 1972 שודרגה המשלחת הדיפלומטית לרמת השגרירות. היחסים בין סין להולנדים החלו לפני הקמתה של הרפובליקה העממית של סין במאה ה-17 וה-18 כאשר סוחרים הולנדים של חברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC) הקימו עמדת מסחר בגואנגג'ואו וגם בחוף המערבי של טאיוואן. בסכסוכים בין סין להולנד שושלת מינג הביסה את חברת הודו המזרחית ההולנדית במלחמה על איי פנגו בין השנים 1622–1624. כוחות שושלת מינג בהנהגת ג'נג ג'ילונג הביסו שוב את ההולנדים בקרב מפרץ ליאולו בשנת 1633, ונאמני מינג בפיקודו של ג'נג צ'נגגונג (קוקסינגה) הביסו את ההולנדים וגירשו אותם מטאיוואן במצור על פורט זילנדיה בשנת 1662. היחסים בין הרפובליקה העממית של סין להולנד החלו בשנת 1954. בשל הסיוע הממשלתי של הולנד שכלל מכירת שתי צוללות לטאיוואן, היחסים הדו-צדדיים הוחלפו במאי 1981 לרמת ממונה על היחסים. ב-1 בפברואר 1984, סין והולנד חידשו את היחסים הדיפלומטיים המלאים כאשר הולנד הסכימה שלא לנהל סחר של כלי נשק הגנתיים עם טאיוואן. יצוא הולנד לסין כולל פטרוכימיה, מכונות, ציוד תחבורה, מזון, טכנולוגיה גבוהה ודלקים מאובנים. הייצוא של סין להולנד כולל מוצרי אלקטרוניקה, מחשבים וצעצועים, צעצועים ובגדים. במרץ 2014 ערך נשיא סין שי ג'ינפינג את הביקור הממלכתי הראשון של סין בהולנד בהיסטוריה. הסחר הדו-צדדי בין שתי המדינות גדל עם השנים. הולנד היא השותפה השלישית בגודלה של סין באיחוד האירופי. היקף המסחר קפץ בשנה שעברה גדל ב-44.3 אחוזים. מדובר ב-4.6 מיליארד אירו בשנת 2009. סין ייצאה 36.7 מיליארד דולר להולנד בשנת 2009. ארגונים הולנדים השקיעו 7.48 מיליארד דולר ל-824 פרויקטים בסין. ביולי 2019 חתמו שגרירי האו"ם מ-22 מדינות, כולל הולנד, על מכתב משותף למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם, הכולל גינוי על התנהלותה של סין כלפי האויגורים, כמו גם התייחסות לא נכונה לקבוצות מיעוט אחרות, בקריאה לממשלת סין לסגור את מחנות החינוך מחדש של שינג'יאנג. מדיה וקבצים בנושא יחסי הולנד–סין בוויקישיתוף "China and the Netherlands". נבדק ב-18 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) Author Yong Liu, (2007), The Dutch East India Company's tea trade with China, 1757–1781, Volume 6 of TANAP monographs on the history of the Asian-European interaction, BRILL, ISBN 90-04-15599-6, ISBN 978-90-04-15599-2, 277 pages, 17–89, 91–117 "China Relations with Europe". נבדק ב-18 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "More goods exported to China, imports from China down". נבדק ב-18 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-18 ביולי 2011. נבדק ב-2010-07-02. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה) "Imports from China rising more slowly". נבדק ב-18 במאי 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Historisch bezoek Xi aan Nederland". NOS (בהולנדית). 22 במרץ 2014. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-18 בינואר 2013. נבדק ב-2013-01-12. {{cite web}}: (עזרה); (עזרה) "Which Countries Are For or Against China's Xinjiang Policies?". The Diplomat. 15 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה) "More than 20 ambassadors condemn China's treatment of Uighurs in Xinjiang". The Guardian. 11 ביולי 2019. {{cite web}}: (עזרה)
Papi Juancho

Papi Juancho הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הקולומביאני מאלומה. האלבום יצא לאור ב-21 באוגוסט 2020, ללא הודעה מוקדמת, דרך חברת התקליטים Sony Music Latin. קדמה לאלבום הוצאתם של הסינגלים "ADMV" ו-"Hawái", שהיה לשיר הראשון בפסגת המצעד בילבורד גלובל ללא ארצות הברית. ביום שחרור האלבום, מאלומה עלה בשידור חי באינסטגרם על מנת לקדם את האלבום, ולענות על שאלות הקהל. מידע על האלבום Papi Juancho באתר MusicBrainz מידע על האלבום Papi Juancho באתר AllMusic האלבום Papi Juancho באתר אפל מיוזיק Cardi B's 'WAP' & Maluma's 'Hawai' Rule Inaugural Billboard Global 200 & Global Excl. U.S. Charts, Billboard (באנגלית) MALUMA on Instagram, www.instagram.com Maluma, Billboard מידע על Papi Juancho, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Papi Juancho, באתר המצעד הספרדי AMPROFON, amprofon.com.mx
רודולף בקמן

רודולף בקמן (בגרמנית: Rudolf Beckmann;‏ אוסנבריק, 20 בפברואר 1910 – ‏סוביבור, 14 באוקטובר 1943) היה איש אס אס גרמני במחנה ההשמדה סוביבור. הוא נדקר למוות במהלך המרד בסוביבור על ידי אסירים. בקמן היה חבר במפלגה הנאצית (חבר 305,721) ובאס אס. גילוי גופתו היה הגורם לפתיחת המרד מוקדם מהמתוכנן. לא ידוע דבר על ראשית חייו. בקמן עבד בתחילה בתוכנית T4 – אותנסיה בה נרצחו בגז נכים ובעלי פיגור שכלי. בעקבות מבצע ריינהרד הוא הועבר למחנה ההשמדה סוביבור, שם עבד בעיקר במחנה השני כאחראי על מיון חפצי הנרצחים בתאי הגזים, שם סודרו הבגדים, והיה אחראי על הטיפול בסוסים. לאחר שהגיעו היהודים לרמפה הם נאלצו להתפשט ולשים את כל בגדיהם ומזוודותיהם בצד. מי שלא יכול היה ללכת נלקח בעגלות. אם זה קרה לאט מדי, בגדיהם נקרעו מגופם בכוח. ואז באה הפקודה להיכנס ל"בית המרחץ" (תא הגז). לפני כן הם נאלצו להעבור בדלפק ובו עמד אס אס אושרשרפורר אלפרד איטנר, שלקח מהם את כל חפצי הערך כמו זהב ותכשיטים אחרים. ברגע שהם נכנסו לתא הגז, דאגו ולטר נובאק והאחים יוזף וולף ופרנץ וולף, שהבגדים המושלכים יובאו לצריפים הסמוכים לצורך אריזה ומיון. בשלב זה הגיע תפקידם של רודולף בקמן ופול גרוט: כל הניירות, המסמכים והחפצים שלא נשלחו לצריף המיון ולא היה בהם צורך היו מוכנסים לשקיות ונשלחים לשריפה. "כל זה היה צריך לקרות בקצב מהיר, כך שניתן יהיה להכניס לתאי הגז את הקבוצה הבאה של היהודים באותה צורה במהירות האפשרית." בנוסף לתפקידים שנזכרו לעיל עבד בקמן גם כמנהל בבית המכונה "יער", בו שכנה הנהלת המחנה. על פי תוכנית המורדים נקבע שיש להרוג שם את בקמן ותומאס שטפל. הוא נהרג בצורה שקטה על ידי חיים אנגל ואסיר נוסף. בנוסף לבקמן חוסלו עשרה שומרים גרמנים אחרים ומספר לא ידוע של שומרי עזר אוקראינים. כשגילה את מותו איש האס אס אריך באואר, שחזר מקניית מצרכים החל לירות בשני יהודים שפרקו את משאיתו. יריות אלו הובילו להחלטה של מפקדי המרד להתחיל בו מוקדם מהמתוכנן. ברברה דיסטל: סוביבור: בתוך: וולפגנג בנץ, ברברה דיסטל: "דר אורט דה טרורס". Geschichte der nationalsozialistischen Konzentrationslager. 8. Bd. בק. מינכן 2008.ISBN 3-406-57237-5 ז'ול שלביס: Vernichtungslager Sobibór. Unrast-Verlag. המבורג / מינסטר 2003.ISBN 3-89771-814-6ISBN 3-89771-814-6 מדיה וקבצים בנושא רודולף בקמן בוויקישיתוף Ernst Klee: Das Kulturlexikon zum Dritten Reich. Wer war was vor und nach 1945. S. Fischer, Frankfurt am Main 2007, ISBN 978-3-10-039326-5, p. 37. Schelvis: Vernichtungslager Sobibór, p. 294 (see Bibliography) Schelvis: Vernichtungslager Sobibór. p. 84 Schelvis: Vernichtungslager Sobibór. p. 82
פרנסס קליבלנד

פרנסס קלרה פולסום קליבלנד פרסטון (באנגלית: Frances Clara Folsom Cleveland Preston;‏ 21 ביולי 1864 – 29 באוקטובר 1947) הייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית מנישואיה לגרובר קליבלנד שהיה נשיא ארצות הברית בין השנים 1886–1889 ובין השנים 1893–1897. פרנסס קליבלנד נולדה בשם פרנסס קלרה פולסום (Frances Clara Folsom) בעיר באפלו במדינת ניו יורק, והייתה בתם הבכורה של אמה הרמון (Emma C. Harmon) ואוסקר פולסום (Oscar Folsom). בתם השנייה נפטרה בינקותה. אביה היה שותף במשרדי עורכי הדין שהיה שייך לגרובר קליבלנד, שהיה חבר המשפחה. גרובר התכתב עם פרנסס בזמן לימודיה במכללת ולס, ונהג לשלוח לה פרחים למכללה. בשנת 1885 ביקרו פרנסס ואימה בבית הלבן בעת כהונתו של הנשיא, ובעקבות ביקור זה, ועל אף הפרש הגילאים של 27 שנים ביניהם, החל בין פרנסס וגרובר רומן שהסתיים בחתונתם, ב-2 ביוני 1886 - החתונה היחידה של נשיא בבית הלבן. לאחר הנישואים הפכה פרנסס לגברת הראשונה של ארצות הברית. האירועים הרבים שארגנה הביאו לה פופולריות רבה. כמו כן היא נהגה להיפגש מספר פעמים בשבוע בשעות אחר הצהריים עם נשים עובדות, במטרה לעודד שוויון זכויות לנשים ועבודת נשים. קליבלנד הייתה הגברת הראשונה הצעירה ביותר בתולדות ארצות הברית. לאחר שגרובר הפסיד בבחירות הנשיאות ב-1888 עברו בני הזוג לעיר ניו יורק שם נולדה בתם רות. לאחר בחירתו המחודשת של גרובר לנשיא שבו בני הזוג לבית הלבן. בתם השנייה אסתר נולדה בבית הלבן בשנת 1893, ובתם השלישית מריאן נולדה בשנת 1895. שני בניהם של בני הזוג נולדו לאחר תום כהונתו השנייה של גרובר קליבלנד, בעת מגוריהם בפרינסטון שבניו ג'רזי. בשנת 1908 נפטר גרובר. בשנת 1913 נישאה פרנסס לתומס פרסטון הבן, פרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטת פרינסטון. פרנסס נפטרה בגיל 84 ונקברה בפרינסטון. Craig Hart, A Genealogy of the Wives of the American Presidents and their First Two Generations of Descent, McFarland & Company, Inc., 2004 (הספר בקטלוג ULI) Annette Dunlap, Frank: the Story of Frances Folsom Cleveland, America's Youngest First Lady, Excelsior Editions, 2009 (הספר בקטלוג ULI) Robert P. Watson, The Presidents' Wives: the Office of the First Lady in U.S. Politics, Lynne Rienner Publishers, 2014 (הספר בקטלוג ULI) Katherine A.S. Sibley, A Companion to First Ladies, Credo Reference, 2017 (הספר בקטלוג ULI) מדיה וקבצים בנושא פרנסס קליבלנד בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר הבית הלבן ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות פרנסס קליבלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרנסס קליבלנד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)