laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ריצ'רד איסטון

ג'ון ריצ'רד איסטון (באנגלית: John Richard Easton;‏ 22 במרץ 1933 – 2 בדצמבר 2019) היה שחקן קנדי. היה מוכר בעיקר מהופעתו בתפקיד בריאן המונד בסדרת הטלוויזיה "האחים" של ה-BBC משנות השבעים של המאה העשרים. איסטון נולד במונטריאול שבקנדה, בנם של מרי לואיז ולאונרד אידל איסטון, מהנדס אזרחי. הוא החל לשחק בתיאטרון לילדים, ובגיל 17 עבר לאוטווה להופיע בתיאטרון רפרטוארי. איסטון שיחק בהפקות תיאטרון אחדות ובסרטי קולנוע. ב-2002 כיכב איסטון בתפקיד הראשי בסדרה תיעודית בת שלושה חלקים של PBS על בנג'מין פרנקלין. בין 2005 ל-2011 הופיע בדמות בנג'מין פרנקלין בסדרה של פרסומות וקטעי וידאו על הבונים החופשיים שהופקו עבור הלשכה הגדולה של מסצ'וסטס A.F. & A.M. ב-18 באוקטובר 2006, כשהופיע במחזה "חוף אוטופיה" מאת טום סטופארד בתיאטרון מרכז לינקולן, לקה בלבו והתמוטט. לבו פסק לפעום, והשחקן אית'ן הוק שהופיע לצדו הבין שנפילתו חמורה ושאל אם יש רופא בקהל, אחד מעובדי הבמה ניסה לבצע החייאה. אמבולנס הוזמן ואיסטון התאושש. הוא טופל לסידור הפרעת הקצב בלבו, וההצגה הועלתה אחרי עיכוב קצר. ב-2008 נכלל שמו של איסטון בהיכל התהילה של התיאטרון האמריקני. נפטר ב-2 בדצמבר 2019. "המלט" – קלאודיוס (1969, תיאטרון ליסאום "The Invention of Love" – אלפרד אדוארד האוסמן בגיל 77 (2001) "Noises Off" – סלסדון מאובריי (2001, התיאטרון המלכותי הלאומי) הנרי הרביעי חלק ראשון וחלק שני – הנרי הרביעי (2003, מרכז לינקולן) "חוף אוטופיה" – אלכסנדר בקונין / לאונטי איבייב / סטניסלב וורצל (2006, מרכז לינקולן) "Elling" – אלפונס (2010, הפקה בברודוויי) Manhunt 2 – כלב שמירה (2007) Grand Theft Auto V – נייג'ל (2013) ריצ'רד איסטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד איסטון, באתר Discogs (באנגלית) ריצ'רד איסטון במסד הנתונים IBDB (באנגלית) "Richard Easton Biography (1933-)". www.filmreference.com. Stuart Miller (21 באפריל 2007). "Sometimes Not Just Curtains Fall Onstage". The New York Times. נבדק ב-2 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) LincolnCenterTheater (16 באפריל 2010). "Richard Easton". YouTube. נבדק ב-2 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "The Coast Is Clear: Stoppard's Utopia Opens on Broadway". Playbill. 27 בנובמבר 2006. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. נבדק ב-2008-04-10. {{cite news}}: (עזרה) "Hamlisch, Lane, Birch, Tunick and Azenberg Among Theater Hall of Fame Inductees". www.playbill.com. אורכב מ-המקור ב-2014-03-10.
אדוארד ספלירס

אדוארד "אד" ג'ון ספלירס (באנגלית: Edward "Ed" John Speleers; נולד ב-7 באפריל 1988) הוא שחקן אנגלי, אשר ידוע בעיקר מתפקידו בסרט "אראגון" (2006) בשל הופעתו בתור ג'יימס "ג'ימי" קנט בסדרה "אחוזת דאונטון" (2014-2012) ובזכות הופעתו בתור סטיבן בונט בסדרה "זרה" (2020-2018). ספלירס נולד בעיר צ'יצ'סטר, מערב סאסקס בדרום-מזרח אנגליה, כבנם השלישי של ג'ון וגיל. הוריו התגרשו בגיל 3 כשאמו עברה לספרד ואביו ללונדון. הוא ממוצא בלגי. יש לו שני אחים למחצה גדולים יותר. עוד בלימודי התיכון באיסטבורן קולג', ספלירס הופיע בהפקות בית ספריות כמו "חלום ליל קיץ" ו"ריצ'רד השלישי". בנוסף למשחק, כתב ספלירס מחזה שהוצג בבית ספרו איסטבורן קולג'. בשנת 2006 קיבל את התפקיד הראשי בסרט "אראגון" שמבוסס על הספר אראגון, מאת כריסטופר פאוליני. על משחקו הועמד לפרס סאטורן לאותה שנה. קודם לכן הוא ניסה להתקבל לסרט "האריה המכשפה וארון הבגדים" בתור פיטר פבנסי אך הפסיד את התפקיד לויליאם מוזלי. לאחר שנתיים שיחק בסדרות טלוויזיה כמו "Echo Beach" ו"Moving Wallpaper". בשנים שלאחר מכן שיחק בכמה סרטים קצרים כמו "Deathless" כג'ון ריי ושיחק בסרט הטלוויזיה "Witchville"‏ (2010) כג'ייסון גרינט. בשנת 2011 שיחק בסרט "A Lonely Place to Die" בתפקיד אד. בשנה שאחריה הצטרף לסדרה הבריטית המצליחה "אחוזת דאונטון" בתור ג'יימס קנט. על תפקידו בסדרה זכה בפרס גילדת שחקני המסך יחד עם שאר חברי הסדרה. בשנת 2014 שיחק בסרט הקומדיה "פלסטיק" בתור סם. בשנת 2015 שיחק במיני-סדרה "וולף הול" בתפקיד אדוארד סימור, דוכס סומרסט. בשנת 2016 שיחק בסרט הפנטזיה "אליס מבעד למראה" בדמותו של ג'יימס הרקורט; הסרט בבימויו של ג'יימס בובין ובהפקתו של טים ברטון והוא מהווה המשכו של הסרט אליס בארץ הפלאות משנת 2010. ב-2017 שיחק בסרט של אנדי סירקיס "לנשום" בתור קולין קמפבל. שנה לאחר מכן, ב-2018 שיחק בסרט האימה "הבית שג'ק בנה" של לארס פון טרייר, בתור אד. באותה שנה הצטרף גם לעונה הרביעית של הסדרה "זרה" בתור סטיבן בונט. בשנת 2023 משחק ספלירס בעונה הרביעית של הסדרה "את"; מותחן פסיכולוגי ודרמת פשע של נטפליקס המבוססת על רומנים מאת קרוליין קפנס אשר פותחה על ידי גרג ברלנטי (אנ') וסרה גמבל (אנ'). במקביל שיחק בתפקיד הראשי של ג'ק קראשר בעונה השלישית והאחרונה של מסע בין כוכבים: פיקארד. לאחר שנה של זוגיות, נישא ספלירס בשנת 2014 לסטייליסטית אסיה מייסי (ילידת 1982) ולהם שני ילדים יחד; בן ושמו ג'וד אשר נולד בינואר 2015 ובת שנולדה ב-2018. המשפחה התגוררה בעבר בלונדון וכיום הם גרים בבריסטול, אנגליה. מדיה וקבצים בנושא אדוארד ספלירס בוויקישיתוף אדוארד ספלירס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדוארד ספלירס, ברשת החברתית אינסטגרם אדוארד ספלירס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדוארד ספלירס, באתר AllMovie (באנגלית) אדוארד ספלירס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אדוארד ספלירס, באתר Metacritic (באנגלית) אדוארד ספלירס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אלברכט הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט

אלברכט הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט (בגרמנית: Albrecht I., Fürst von Anhalt-Zrebst; מת ב-17 באוגוסט 1316) היה נסיך גרמני מבית אסקניה והשליט השני של נסיכות אנהלט-צרבסט מ-1298 עד מותו. אלברכט היה הבן הבכור של זיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט ואשתו קתרינה בירגרסדוטר מביילבו, בתו של העוצר השוודי בירגר יארל ואחותם של ולדמאר, מלך שוודיה ומגנוס השלישי, מלך שוודיה. בשנת 1290 ויתר אביו על תפקידו והפך לנזיר מטיף, ואלברכט ירש את נחלות אביו, הכוללות את הערים של דסאו וקתן. בשנת 1295 אלברכט קבע את מקום מגוריו בטירת קתן. בשנת 1291 הוא השתתף במצור על טירת הארלי נגד היינריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן מבית ולף, יחד עם קונרד, ראש המנזר של ניינבורג ובן דודו ברנהרד השני, נסיך אנהלט-ברנבורג. בשנת 1293 ביטל אלברכט את השימוש בפולביאנית (ונדית) כשפה רשמית בתחומי הנסיכות. בשנת 1307 רכש אלברכט את צרבסט מהענף הברנדנבורגי של בית אסקניה. לאחר הרצח של אלברכט הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג בשנת 1308, הוצע אלברכט על ידי גיסו ולדמאר, מרקיז ברנדנבורג למלך הרומאים, אולם לא הצליח להיבחר לתפקיד. ב-17 באוגוסט 1316 מת אלברכט, ובניו אלברכט וולדמאר ירשו את נחלותיו. אלברכט התחתן עם ליוטגארד מהולשטיין-יצהו, בתו של הרוזן גרהרד, רוזן הולשטיין-יצהו, ממנה היו לו שני בנים: זיגפריד השני (מת ב-1307/1316). היינריך (מת ב-1317). בשנת 1300 התחתן אלברכט בשנית עם אגנס מברנדנבורג-שטנדאל, בתו של קונרד, מרקיז ברנדנבורג-שטנדאל, ממנה היו לו חמישה ילדים: אלברכט השני, נסיך אנהלט-צרבסט (1306–1362). אגנס (מתה ב-1352), התחתנה עם אולריך השני, רוזן לינדאו-רופין. ולדמאר הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט (מת ב-1368). יודית, התחתנה עם אלברכט, רוזן רגנשטיין. מתילדה (מתה ב-1342), התחתנה עם ברנהרד השלישי, נסיך אנהלט-ברנבורג.
היינריך הראשון, נסיך אנהלט

היינריך הראשון, נסיך אנהלט (בגרמנית: Heinrich I., Fürst von Anhalt; ‏1170 – 1252), חבר בית אסקניה, ורוזן אנהלט בין השנים 1212–1218, ולאחר מכן נסיך אנהלט עד מותו. היינריך נולד בשנת 1170, והיה הבן הבכור של ברנהרד, רוזן אנהלט ובריגיטה מדנמרק, בתו של קנוט החמישי, מלך דנמרק. אביו קיבל את דוכסות סקסוניה מהקיסר פרדריק ברברוסה אחרי הדחתו של הדוכס היינריך הארי מבית ולף בשנת 1180. לאחר מותו בשנת 1212, חילקו היינריך ואחיו את הנחלות: היינריך קיבל את נחלות המשפחה סביב באלנשטדט, שם הוא הקים את נסיכות אנהלט, בעוד אחיו הצעיר אלברכט ירש את דוכסות סקסוניה, שכללה את השטחים סביב ויטנברג ובלציג (מאוחר יותר דוכסות סקסוניה-ויטנברג), כמו גם את השטחים באזור לאוונבורג. בתחילה היה היינריך תומך נאמן של בית הוהנשטאופן יורש העצר פרידריך השני, אם כי מאוחר יותר הוא תמך באופן זמני בקיסר אוטו הרביעי מבית ולף, בעקבות סכסוך עם הארכיבישופים של מגדבורג. בשנת 1215, הוא נטל לעצמו את התואר "הנסיך", ולאחר מותו של אוטו בשנת 1218 הוא קיבל את התואר באופן רשמי. משנת 1220 שימש היינריך כאפוטרופוס לבניו של בן דודו אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג, יחד עם הארכיבישוף אלברכט הראשון מקאפרנבורג ואחיו, אלברכט הראשון, דוכס סקסוניה. היינריך תמך בקיסר פרידריך השני, במהלך המרד של בנו היינריך השביעי, מלך סיציליה ומלך גרמניה בשנת 1234, כמו גם במערכותיו באיטליה נגד הליגה הלומברדית, השתתפות במצור על ברשיה בשנת 1238. עם שובו לגרמניה הוא היה מעורב בסכסוך בין ארכיבישוף מגדבורג ווילברנד פון קפרנברג עם בני דודיו האסקניים, מרקיזי ברנדנבורג, שבהם נהרסו אחוזות ניינבורג על ידי חיילי אוטו השלישי, מרקיז ברנדנבורג בשנת 1242. שני הצדדים התפייסו בשנת 1245, בתיווכו של אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, שחיתן את בתו מטילדה, אחיינית של מרקיזי ברנדנבורג, עם בנו הבכור של היינריך, היינריך השני. לפני מותו, בשנת 1245 ציווה היינריך לחלק את נסיכות אנהלט בין בניו: היינריך השני, ירש את אשרסלבן, ברנהרד קיבל את ברנבורג, וזיגפריד ירש את צרבסט, בעוד בניו הצעירים הוסמכו לכמורה, ואכן לאחר מותו של היינריך ב-1252, חולקה הנסיכות בין בניו. צאצאיו שלטו בדוכסות אנהלט עד 1918. בשנת 1211 התחתן היינריך עם אירמגרד מתורינגיה, בתו של הרמן הראשון, רוזן תורינגיה, ממנה היו לו אחד עשר ילדים: היינריך השני, נסיך אנהלט-אשרסלבן (1215–1266) יודית (מתה ב-1277), התחתנה עם ניקולאוס הראשון, הלורד של ורלה סופיה (מתה ב-1272), התחתנה עם אוטו הראשון, דוכס מראניה, ולאחריו התחתנה עם זיגפריד, רוזן רגנשטיין, ולאחריו התחתנה עם אוטו, רוזן האמרסלבן ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג (1218–1287) אלברכט (מת ב-1245) הרמן (מת ב-1289) מגנוס (מת ב-1264) אוטו (מת ב-1246) זיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט (1230–1298) הדוויג (מתה ב-1259), התחתנה עם בולסלאב השני, דוכס שלזיה גרטרוד (מתה ב-1275) מדיה וקבצים בנושא היינריך הראשון, נסיך אנהלט בוויקישיתוף
רציתי

"רציתי" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, לזאת שניצחה (2017). השיר יצא לאור ב-13 ביוני 2017, כסינגל השני מתוך האלבום, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט. השיר הגיע למקום החמישי ברדיו אמצע הדרך, הרביעי בגלגלצ, והשני במדיה פורסט. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי דולב רם ופן חזות. השיר הוא בסגנון הפופ והים-תיכוני, אשר מילותיו עוסקות בכמיהותיה של בן זקן ובדברים אשר הייתה רוצה שיקרו לה, לבן זוגה ולזוגיות שלהם. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. לשיר יצא רמיקס רשמי אותו יצרו יונתן הרלב וגולן מלכה. הרמיקס עלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-9 ביולי 2017, וזכה להצלחה נאה, כאשר מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-300 אלף צפיות. הרמיקס אף הועלה לרשתות הזרמת המדיה בסמוך לצאתו. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-13 ביוני 2017. הקליפ עוסק במערב הפרוע, ובו נראים אנשים לבושים בבגדי בוקרים. לאורכו של הקליפ שרה בן זקן שרה בתוך בר, ואנשים רוקדים לצלילי שירתה נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-22 מיליון צפיות. סרטון השיר "רציתי" באתר יוטיוב צפו: עדן בן זקן חוזרת עם "רציתי", שיר חדש מתוך אלבום חדש, באתר וואלה, 13 ביוני 2017 רדיו 90FM - ארכיון המצעדים, באתר רדיו אמצע הדרך, ‏יוני 2017 (ארכיון) המצעד השבועי 27.07.2017, באתר גלגלצ, ‏יולי 2017 Media Forest, mediaforest.biz, ‏יוני 2017 (ארכיון) עדן בן זקן - הערוץ הרשמי, עדן בן זקן - רציתי, נבדק ב-2018-12-06 רציתי - מילים, באתר xMusic, ‏2017 עדן בן זקן - רציתי, באתר Spotify, ‏יוני 2017 עדן בן זקן - הערוץ הרשמי, עדן בן זקן - רציתי - Yonatan Harlev & Golan Malka (Official Remix), נבדק ב-2018-12-06 רציתי (רמיקס) (באנגלית), נבדק ב-2018-12-06 עדן בן זקן באפל מיוזיק, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
לסיכו

קבוצת לסיכו בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בהקמת תשתיות, זכיינות ותחזוקה בתחומי צנרת, רכבות, אנרגיה ואחרים. לסיכו היא חברה ציבורית בשליטת משפחות לשמן וסידי, ומניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב משנת 2017. החברה הוקמה ב-1969 על ידי שלמה לשמן. בשנות ה-70 הצטרפו לניהול החברה יחיאל לשמן ויהודה לשמן, בניו של שלמה, וגם יצחק סידי. היום בין בעלי השליטה נמצאים גם דור השלישי של המשפחה: איל לשמן (בנו של יחיאל), ראובן לשמן (בנו של יהודה) וערן סידי (בנו של יצחק סידי). בשנות ה-90 החלה לבצע עבודות תשתית עבור רכבת ישראל, בין השאר שדרוג מסילת הירקון בין ראש העין לתל אביב, על מנת לחדש את הפעלת רכבות הנוסעים עליה. לחברה חוזה בלעדי עם חברת נתיבי ישראל לביצוע הנחת מסילות רכבת. א.ל.א תשתיות לאיכות הסביבה - בבעלות לסיכו ואלקו אורמידן לסיכו ייזום לסיכו בניה לסיכו צנרת תהליכית פולדמיר בניין לסיכו ק.ר. (.Lesico Inc) - החברה הוקמה ב-2018 ופועלת בארצות הברית לסיכו טכנולוגיות הנחת מסילות ברזל (מבנה עליון ו-Slab Track) בפרויקטים של חברת נתיבי ישראל להקמת מסילת העמק, מסילת עכו - כרמיאל ומסילת השרון כחלק משותפות סולל בונה, לסיכו ובאנבאו. הקמת מגדל הצנרת להולכת הקיטור בתוך מגדל בתחנת כוח סולארית באשלים. התקנה ותחזוקת טורבינות כח של חברת מיצובישי בתחנת הכוח של או.פי.סי אנרגיה. עבודות במסגרת פרויקט החשמול של רכבת ישראל. אתר האינטרנט הרשמי של לסיכו לסיכו, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב לסיכו, באתר "מאיה" לסיכו, באתר Crunchbase (באנגלית) קבוצת לסיכו בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה. אורן פרוינד, חמישית ב־2017: לסיכו תצא להנפקה בתל אביב אחרי פסח, באתר כלכליסט, 20 במרץ 2017 גיל מוסבי ושירן שגיא , ‏הכספים בצנרת, באתר גלובס, 11 בילני 2017 פזקר: הרכבת שינתה מיכרז ת"א ראש העין משיקולים זרים; נדחתה - בקשתה לצו מניעה, באתר גלובס, 14 ביוני 1999
לומברדיה הגדולה

לומברדיה הגדולה או לנגוברדיה הגדולה (בלטינית: Langobardia maior) היה בתחילת ימי הביניים שם השטח בשליטה לומברדית בצפון איטליה, במישור הפדני ובטוסקנה. היו כלולים בו לומברדיה עצמה, הדוכסויות פריולי וטרנטו וכן טוסקנה שגבלה מדרום עם נחלת פטרוס הקדוש. עיר הבירה הייתה העיר פאביה. אחרי כיבוש ממלכת לומברדיה על ידי קרל הגדול בשנת 774 סופחה לומברדיה הגדולה לאימפריה הקרולינגית. בשנת 568 בהגיעם לפריולי, כבשו הלומברדים מידי הביזנטים את רוב השטח מדרום להרי האלפים, אולם בהתחלה הייתה אחיזתם בלתי אחידה. השטחים בשליטתם חולקו במושגי התקופה לשתי ישויות עיקריות:"לומברדיה הגדולה", בין האלפים לטוסקנה של היום, ו"לומברדיה הקטנה" שכללה את השטחים הדרומיים. בין שתי ישויות אלה עבר הפרוזדור הביזנטי שחיבר את האקסרכיה של רוונה עם רומא, דרך אורבייטו, קיוזי ופרוג'ה. לומברדיה הגדולה הייתה מחולקת לדוכסויות ולנחלות מלכותיות בהנהגת גסטלדים. הדוכסות הלומברדית הראשונה, פריולי, הוקמה על ידי אלבוין ב-569. בעקבותיה קמו בשנים 569–572 דוכסויות של ערים כבושות נוספות: צ'נדה, ויצ'נצה, ורונה, טרנטו, ברגמו, סן ג'וליו, פאביה, טורינו, אסטי, לוקה (טוסקיה). בשנים 574–584 שלטו הדוכסים הלומברדים שליטה בלתי מעורערת ושמרו על אוטונומיה רבה כלפי השלטון המרכזי של המלכים הלומברדים. במאה השביעית בתוך לומברדיה הגדולה התהוו שלושה אזורים נפרדים:נאוסטריה במערב, אוסטריה במזרח וטוסקנה בדרום. אחרי נפילת הממלכה הלומברדית עברה השליטה בלומברדיה הגדולה לידי הפרנקים, אולם המבנה המדיני-מנהלי נשאר במקומו, כשהדוכסים הלומברדים הוחלפו על ידי רוזנים פרנקים. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוריין קלי

לוריין קלי (באנגלית: Lorraine Kelly; נולדה ב-30 בנובמבר 1959) היא עיתונאית, שחקנית, מגישת טלוויזיה ודוגמנית עבר סקוטית. קלי נולדה בגלאזגו שבסקוטלנד. לאחר התיכון היא תכננה ללמוד אנגלית ורוסית באוניברסיטה, אך לאחר מכן ויתרה על כך על מנת להתחיל לעבוד בעיתון המקומי "East Kilbride News". בשנת 1983 הצטרפה לצוות הערוץ של "BBC סקוטלנד", וב-1984 הצטרפה לחברת הטלוויזיה "TV-am" ככתבת בסקוטלנד, היא סיקרה בין היתר את האסון של טיסה 103 של פאן אמריקן. בשנת 1990 החלה לשמש כמנחה של התוכנית "בוקר טוב בריטניה". באירוויזיון 2003 ואירוויזיון 2004 הגישה את תוצאות הניקוד של הממלכה המאוחדת, בכך החליפה את המגיש קולין ברי, שכיהן בתפקיד שנים קודם לכן. ב-2005 ו-2006 הנחתה את "Glenfiddich Spirit of Scotland Awards", טקס אנשי השנה הסקוטי, המוענק לאישים חשובים בסקוטלנד. ב-2007 ו-2009 הנחתה את טקס פרס באפט"א הסקוטי, וב-2014 אף זכתה בפרס על תרומתה לתעשיית הקולנוע וטלוויזיה. היא בעלת טור בעיתון סאן. היא פטרונית של ארגון הצדקה "Worldwide Cancer Research". לוריין קלי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוריין קלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לוריין קלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לוריין קלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) לוריין קלי, באתר Discogs (באנגלית) Our Cancer Research Ambassadors, Worldwide Cancer Research (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סגן הנשיא (סרט)

סגן הנשיא (באנגלית: Vice) הוא סרט אמריקאי ביוגרפי מסוגת קומדיה ודרמה שנכתב ובוים על ידי אדם מקיי ובכיכובם של כריסטיאן בייל כדיק צ'ייני, איימי אדמס, סטיב קארל, סם רוקוול, אליסון פיל וג'סי פלמונס בתפקידים משניים. העלילה מגוללת את עלייתו של צ'ייני ותשוקתו להפוך לסגן הנשיא החזק ביותר בהיסטוריה של אמריקה. זהו סרט הקולנוע השני המתאר את ממשלו של ג'ורג' וו. בוש, אחרי סרטו של אוליבר סטון,W. וזהו שיתוף הפעולה השלישי בין כריסטיאן בייל ואיימי אדמס, אחרי פייטר וחלום אמריקאי הסרט הוכרז בנובמבר 2016, עם מקיי כבמאי. בייל לוהק לגלם את צ'ייני באפריל 2017. הצילומים החלו בספטמבר 2017. סגן הנשיא יצא לאקרנים בארצות הברית ב-25 בדצמבר 2018, בהפצת Annapurna Pictures. הסרט היה מועמד לשישה פרסים בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-76 כולל פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי ופרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע, עם כריסטיאן בייל שזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. הסרט זכה בפרס אוסקר לאיפור ולעיצוב השיער הטובים ביותר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. תקציר במשפט אחד?. הסרט מגולל את עלייתו של דיק צ'ייני והפיכתו מאיש עסקים ממולח לאיש החזק בממשל האמריקאי תחת נשיאותו של ג'ורג' וו. בוש ולסגן הנשיא החזק בתולדות ארצות הברית. כריסטיאן בייל כדיק צ'ייני איימי אדמס כלין צ'ייני סטיב קארל כדונלד רמספלד סם רוקוול כג'ורג' וו. בוש אליסון פיל כמארי צ'ייני ג'סי פלמונס כקורט טיילר פרי כקולין פאוול ליסה גיי המילטון כקונדוליזה רייס אלכסנדר מקניקול כדיק צ'ייני בגיל 17 ברנדון סקלנאר כבובי פרנטיס אלפרד מולינה הופעה קצרה כמלצר מדיה וקבצים בנושא סגן הנשיא בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סגן הנשיא סגן הנשיא, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "סגן הנשיא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סגן הנשיא", באתר נטפליקס "סגן הנשיא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סגן הנשיא", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "סגן הנשיא", באתר Metacritic (באנגלית) "סגן הנשיא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ציפי שמילוביץ, השטן גידל כרס, באתר "ידיעות אחרונות", 8 בינואר 2019 ביקורות נתנאל שלומוביץ, "סגן הנשיא": מוציא לשמאל האמריקאי שם רע, באתר הארץ, 10 בינואר 2019 אבנר שביט‏, קינג צ'ייני: "סגן הנשיא" הוא סרט על פוליטיקה אמריקאית שרלוונטי מאוד לבחירות בישראל, באתר וואלה, 10 בינואר 2019 שמוליק דובדבני, ביקורת סרט - "סגן הנשיא": מהומה רבה על לא דבר, באתר ynet, 11 בינואר 2019 מאיר שניצר, ‏פשוט סרט גרוע: "סגן הנשיא" הוא גס, לא מתוחכם, מתלהם וחסר טעם, באתר מעריב אונליין, 12 בינואר 2019 יאיר רוה, הסרט "סגן הנשיא": מערכון ארוך ורדוד, באתר כלכליסט, 13 בינואר 2019 אור סיגולי, ‏הסרט "סגן הנשיא" נופל עמוק אל מלכודת החיקוי, באתר גלובס, 18 בינואר 2019 "סגן הנשיא" באתר סרט "Christian Bale cast as Dick Cheney in biopic". 12 באפריל 2017. נבדק ב-3 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Dick Cheney Biopic: George W. Bush Actor & More Revealed". Screen Rant. 18 באוגוסט 2017. נבדק ב-3 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Patten, Dominic (22 באוגוסט 2017). "Bill Pullman joins Adam McKay's Dick Cheney movie as a veep himself". Deadline Hollywood. נבדק ב-3 בספטמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Sippell, Margeaux (2018-10-03). "Christian Bale Transforms Into Dick Cheney in 'Vice' First Trailer (Watch)". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-06. אינה טוקר, גלובוס הזהב 2019: "סגן הנשיא" מוביל במספר המועמדויות, באתר ynet, 6 בדצמבר 2018
מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה

מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Karolina von Österreich; ‏8 באפריל 1801 - 22 במאי 1832) הייתה בתו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של פרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה. מריה קרולינה נולדה ב-8 באפריל 1801 בווינה, לפרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולמריה תרזה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה. היא התחנכה בקפדנות, והצטיינה בציור, כפי שניתן לראות ממספר סקיצות, וציורים בעפרונות צבע שנשמרו באוסטריה. בשנת 1804 קיבל אביה את התואר "קיסר אוסטריה", ובשנת 1806 הוא ויתר על התואר "קיסר האימפריה הרומית הקדושה". ב-7 באוקטובר 1819 היא התחתנה עם פרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה, בנם של מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה וקרולינה, נסיכת פארמה, בדרזדן, אולם לא היו להם ילדים. מריה קרולינה הייתה מתוקה ונעימה, אולם היא סבלה מאפילפסיה, וההתקפות היו כל כך תכופות, כך שהיא בקושי הייתה מסוגלת למלא את חובותיה כנסיכת הכתר. הם גם השפיעו לה על קשר הנישואין, ופרידריך אוגוסט לא היה נאמן לה מספר פעמים. מאחת הפרשיות הללו נולד לו בן מחוץ לנישואים, המוזיקאי תאודור אוהלינג. ב-22 במאי 1832 מתה מריה קרולינה בטירת פילניץ בדרזדן, כתוצאה מהתקף אפילפטי. מדיה וקבצים בנושא מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף מריה קרולינה, ארכידוכסית אוסטריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) http://www.bildarchivaustria.at/Pages/ImageDetail.aspx?p_iBildID=13832056 http://www.bildarchivaustria.at/Pages/ImageDetail.aspx?p_iBildID=13832077 Kroll, Frank-Lothar. "Die Herrscher Sachsens: Markgrafen, Kurfürsten, Könige. 1089-1918". München, 2007, p. 241
לומברדיה הקטנה

לומברדיה הקטנה או לנגוברדיה הקטנה (בלטינית: Langobardia Minor) היה השם שניתן בתחילת ימי הביניים לשטח בשליטת הלומברדים במרכזו ודרומו של חצי האי האיטלקי, שהשתייכו בעיקר לדוכסויות ספולטו ובנוונטו. אחרי כיבוש הממלכה הלומברדית על ידי קרל הגדול בשנת 774 לומברדיה הקטנה נותרה בשליטה לומברדית. בשנת 568 בהגיעם לפריולי, כבשו הלומברדים מידי הקיסר הביזנטי יוסטינוס השני את מרבית השטח מדרום להרי האלפים. בהתחלה אחיזתם לא הייתה החידה. השטחים הכבושים חולקו לפי מושגי התקופה לשתי ישויות חשובות: לומברדיה הגדולה - מהאלפים לטוסקנה של ימינו, ולומברדיה הקטנה, שכללה במאה השישית את השטחים הכבושים מדרום לפרוזדור שחיבר את האקסרכיה הביזנטית של רוונה עם רומא וחצה את חבלי מארקה ואחר כך אומבריה דרך הערים אורבייטו, קיוזי ופרוג'ה. בעוד שלומברדיה הגדולה התפצלה לדוכסויות רבות ולנחלות מלכותיות בראשות גסטלדים, לומברדיה הקטנה ידעה לכל אורך שלטון המלכים הלומברדים (774-568) יציבות מנהלית ניכרת, כשהייתה מחולקת רק לשתי דוכסויות: ספולטו ובנוונטו שנוצרו מיד אחרי הגעת הלומברדים בשנות ה-570. הדוכסים הלומברדים הראשונים באזור היו פרואלד הראשון בספולטו וזוטון בבנוונטו. בהתחלה הם השתלטו על האזורים הפנימיים והשאירו לביזנטים את השליטה על החופים. רק יותר מאוחר בימי המלך אגילולף (591-616) התפשטו הלומברדים גם אל החופים והשתלטו על כל החוף האדריאטי בין אוטרנטו למבצר הביזנטי אנקונה, על חופי הים היוני והים הטירני. עם זאת לא צלחה דוכסות בנוונטו לכבוש באופן קבוע את נאפולי, את סלנטו ואת הקצה של קלבריה (מדרום לקוזנצה ולקרוטונה), אף לא את רומא וסביבתה.
מריה אנה, נסיכת בוואריה (1805–1877)

מריה אנה, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Maria Anna von Bayern;‏ 27 בינואר 1805 - 13 בספטמבר 1877) הייתה בתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ואשתו של פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה. מריה אנה נולדה ב-27 בינואר 1805 במינכן, למקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה ולקרולינה מבאדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ואמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט, והייתה התאומה הזהה של סופי, נסיכת בוואריה, אמם של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ומקסימיליאן הראשון, קיסר מקסיקו. ב-24 באפריל 1833 התחתנה מריה אנה בדרזדן עם פרידריך, נסיך הכתר של סקסוניה, אשר אחיו יוהאן, נסיך סקסוניה היה נשוי לאחותה אמליה, אולם לא היו להם ילדים. בשנת 1836 עלה בעלה פרידריך לשלטון, בעקבות מות דודו, אנטון, מלך סקסוניה, מה שהפך אותה למלכה. בשנת 1854 מת בעלה, וב-13 בספטמבר 1877 מתה מריה אנה בדרזדן, בגיל 72. מדיה וקבצים בנושא מריה אנה, נסיכת בוואריה בוויקישיתוף מריה אנה, נסיכת בוואריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט

זיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט (בגרמנית: Siegfried I., Fürst von Anhalt-Köthen;‏ סביב 1230 – 25 במרץ 1298), היה חבר בית אסקניה, והשליט הראשון בנסיכות אנהלט-צרבסט משנת 1252 עד מותו. זיגפריד היה הבן הצעיר של היינריך הראשון, נסיך אנהלט ואירמגרד מתורינגיה, בתו של הרמן הראשון, רוזן תורינגיה. בשנת 1212 מת סבו ברנהרד, רוזן אנהלט, ואביו ירש את רוזנות אנהלט, ובשנת 1218 הועלה למעמד נסיך. בשנת 1247 מת דודו היינריך ראספה, רוזן תורינגיה ללא יורשים, ובעקבות כך התערב זיגפריד במלחמת הירושה התורינגית. במהלך העימות, הנסיך הצעיר כבש את מחוז הפלטינית, אולם ויתר עליו מאוחר יותר לטובת היינריך השלישי, מרקיז מייסן מבית וטין תמורת פיצוי כספי. לאחר מותו של אביו בשנת 1252 חולקה נסיכות אנהלט בין האחים: היינריך השני, ירש את אשרסלבן, ברנהרד קיבל את ברנבורג, וזיגפריד ירש את צרבסט וקתן. בשנת 1273 הוא היה מועמד בבחירות הקיסריות, אולם לבסוף נבחר רודולף מהבסבורג למלך. בשנת 1290 ויתר זיגפריד על שלטונו והפך לנזיר מטיף. כתוצאה מכך, בנו הבכור, הנסיך אלברכט הפך בפועל לשליט בנחלות בקתן וצרבסט, למרות שזיגפריד שמר על תוארו עד מותו ב-25 במרץ 1298. ב-17 באוקטובר 1259 התחתן זיגפריד עם קתרינה בירגרסדוטר מביילבו (קארין), בתו של בירגר יארל אינגבורג אריקסדוטר משוודיה, אחותו של אריק האחד עשר, מלך שוודיה, ממנה היו לו עשרה ילדים: אלברכט הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט (מת ב-1316). היינריך (מת ב-1340/1341). זיגפריד (מת ב-1317). הרמן (מת ב-1328). אגנס. הדוויג (מתה ב-1319). אליזבת. יודית. קונסטנצה. סופיה (מתה ב-1290), התחתנה עם לודוויג מהאקבורן.