איאן מקלן

סר איאן מוריי מקלן (באנגלית: Ian Murray McKellen; נולד ב-25 במאי 1939 בברנלי, לנקשייר) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע אנגלי. מקלן הוא זוכה פרס טוני ופרס גלובוס הזהב ומועמד לשני פרסי אוסקר. עבודתו מתפרשת על יריעה נרחבת, החל ממחזות שייקספיריים ותיאטרון מודרני ועד להשתתפות בסרטי פנטזיה מודרנית ומדע בדיוני. הוא בעיקר ידוע לקהל הרחב בשל משחקו כגנדלף מסרטי "ההוביט" ו"שר הטבעות" וידוע רבות גם בזכות משחקו כמגנטו, אויבם המושבע של האקס-מן בסדרת סרטי "אקס-מן". בנוסף, הוא היה הקריין בגרסה האנגלית של הסדרה התיעודית עמוד האש של רשות השידור הישראלית. מקלן קיבל תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE) בשנת 1979 ואת תואר האבירות קיבל בשנת 1991. הוא הומוסקסואל גלוי התומך בנושא זכויות להט"ב. הופעת הבכורה של מקלן על הבמה הייתה בקובנטרי ב-1961, ובתיאטרון וסט אנד בשנת 1964. בשנת 1966 הופיע בסרטו הראשון, The Bells of Hell Go Ting-A-Ling-A-Ling, אשר לא הושלם. על הסרט הרוויח 4,000 לירות שטרלינג. התפקיד בו התפרסם לראשונה היה אדוארד השני מלך אנגליה, במחזהו של כריסטופר מרלו "אדוארד השני" בשנת 1969. ההפקה הייתה שנויה במחלוקת בשל סצנות העינוי המפורשות בה וההומוסקסואליות הנרמזת ממנה. בשנת 1972 הקים את "חברת השחקנים" עם חברו אדוארד פת'רברידג', תפקיד שהביא לו מוניטין כדובר השחקנים והתיאטרון הבריטי בכלל. בין 1974 ל- 1978 גילם מספר תפקידים בחברת התיאטרון האנגלית Royal Shakespeare, בהם במחזות "רומיאו ויוליה", "מקבת'" ובמחזה "האלכימאי" של בן ג'ונסון, בהפקתו של טרבור נאן. בשנת 1979 כיכב מקלן בברודוויי במחזה "עקומים" (Bent), מחזה על גבר הומוסקסואל במחנות ההשמדה הנאציים. חרף תפקידו במחזה, אשר הביא לידיעת הציבור את רדיפת ההומוסקסואלים בגרמניה הנאצית, מקלן לא "יצא מהארון" בשלב זה. הוא השתתף בשתי הפקות נוספות של המחזה בשנים מאוחרות יותר: בשנת 1990 בהפקה של התיאטרון המלכותי הלאומי, ובשנת 1997 בתפקיד משנה בסרט המבוסס על המחזה. בשנת 1980 גילם את אנטוניו סליירי במחזה "אמדאוס" בברודוויי, עליו קיבל את פרס טוני. בשנת 1982 גילם את וולטר, מבוגר עם פיגור שכלי, במחזה טלוויזיוני בערוץ 4 הבריטי. הופעה זו הקנתה לו קהל מעריצים חדש, אם כי טרם היה מוכר למרבית הציבור האמריקני. בשנת 1994 העלה מקלן הצגת יחיד, "A Knight Out". המופע הצליח מאוד, ורץ עד היום. בשנת 2004 גילם את האלמנה טוונקי במחזה "אלאדין", ובכך הגשים את חלומו לגלם אישה. מקלן התחיל את קריירת הקולנוע שלו בסוף שנות השישים, אך רק בשנות התשעים הפך לשחקן מוכר בתחום, בעקבות הופעתו במספר שוברי קופות בהוליווד. בשנת 1993 השתתף בסרט "קשר בכל מחיר". באותה שנה השתתף במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", המבוססת על ספרו של ארמיסטד מופין, ובסרט "אחרון גיבורי הפעולה" לצדו של ארנולד שוורצנגר. הוא אף גילם תפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "And the Band Played On", המספר על גילוי נגיף האיידס. בשנת 1995 גילם את ריצ'רד השלישי בסרט באותו שם, בו היה שותף גם לכתיבת התסריט ולהפקה. על הופעתו בסרט קיבל שבחים רבים, ואף מועמדות לפרס גלובוס הזהב ופרס באפטא. בשנת 1998 שיחק בסרט "תלמיד מצטיין מדי", ובאותה שנה גילם את דמותו של ג'יימס וייל, במאי הסרטים "פרנקנשטיין" ו"האיש הבלתי נראה", בסרט "אלים ומפלצות". על סרט זה היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. מקלן זכה לשיא פרסומו כאשר גילם תפקידים ראשיים בסרטים שוברי קופות בהוליווד. הוא חזר לעבוד עם בריאן סינגר, במאי "תלמיד מצטיין מדי", בסרטים "אקס-מן", "אקס-מן 2" ו"אקס-מן 3: המפלט האחרון", בהם גילם את דמותו של מגנטו. בזמן צילומי "אקס מן" לוהק לתפקיד גנדלף בשלושת סרטי "שר הטבעות" של פיטר ג'קסון ("שר הטבעות: אחוות הטבעת", "שר הטבעות: שני הצריחים" ו"שר הטבעות: שיבת המלך"). מקלן זכה לשבחים על משחקו בסרטים אלו, ואף היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הסרט "אחוות הטבעת". בשנת 2006 גילם את סר לי טיבינג בסרט "צופן דה וינצ'י", המבוסס על ספרו של דן בראון. ב-2007 כיכב בסרטים "אבק כוכבים" ו"מצפן הזהב". ב-2008 כיכב בסרט הטלוויזיה "המלך ליר", המבוסס על מחזה מאת ויליאם שייקספיר. בשנים 2012–2014 שיחק בטרילוגיית סרטי "ההוביט" של פיטר ג'קסון, בתפקיד הקוסם גנדלף. בשנים 2013–2016 שיחק בסדרה הקומית "מרושעות". 1965: מהומה רבה על לא דבר 1965: Trelawney of the "Wells" 1967: ההבטחה 1969: אדוארד השני 1971: המלט 1972: 'Tis Pity She's a Whore 1974: דוקטור פאוסטוס 1975: המלך ג'ון 1976: רומיאו ויוליה 1976: אגדת חורף 1976-1977: מקבת' 1977: האלכימאי 1977: Every Good Boy Deserves Favour 1978: שלוש אחיות 1979: עקומים 1980: אמדאוס 1984: קוריולנוס 1984: Wild Honey 1985: גן הדובדבנים 1985: The Duchess of Malfi 1985: The Real Inspector Hound 1989: אותלו 1990: ריצ'רד השלישי 1992: הדוד וניה 1997: פיטר פן 1997: אויב העם 1998: Present Laughter 2004: אלאדין 2006: The Cut 2007: המלך ליר 2007: השחף 1985: הרבה ולא כלום 1989: סקנדל 1993: אחרון גיבורי הפעולה 1993: קשר בכל מחיר 1994: הצל 1995: ג'ק ושרה 1995: ריצ'רד השלישי 1997: עקומים 1997: איימי פוסטר והאיש מהים 1998: אלים ומפלצות 1998: תלמיד מצטיין מדי 2000: אקס-מן 2001: שר הטבעות: אחוות הטבעת 2002: שר הטבעות: שני הצריחים 2003: אקס-מן 2 2003: שר הטבעות: שיבת המלך 2005: קרוסלת הקסמים 2006: צופן דה וינצ'י 2006: אקס-מן 3: המפלט האחרון 2006: חיים בזרם 2007: אבק כוכבים 2007: מצפן הזהב 2012: ההוביט: מסע בלתי צפוי 2013: ההוביט: מפלתו של סמאוג 2014: אקס-מן: העתיד שהיה 2014: ההוביט: קרב חמשת הצבאות 2015: מר הולמס 2017: היפה והחיה 2018: הכל אמת 2018: קרקס החיות – דיבוב 2019: השקרן הטוב 2019: קאטס 2023: המבקר (אנ') 1982: סקרלט פימפרנל (אנ') – סרט טלוויזיה 1993: סיפורי סן פרנסיסקו) (אנ') – מיני סדרה 2003: משפחת סימפסון 2009: האסיר) (אנ') – מיני סדרה 2012: דוקטור הו 2015: המלביש – סרט טלוויזיה של BBC Two 2018: איש משפחה 2024: טד – המְסַפֵּר (Narrator) פרס לורנס אוליבייה לשחקן השנה בהפקה מחודשת (1977) פרס לורנס אוליבייה לשחקן השנה בהפקה מחודשת (1984) פרס לורנס אוליבייה לשחקן השנה במחזה חדש (1979) פרס לורנס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בקומדיה (1978) פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע (2003) פרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר (1991) פרס דרמה דסק לשחקן מצטיין במחזה (1981) Empire Icon Award (2010) פרס דרמה דסק להצגת יחיד (1984) פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר (2001) פרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר (2001) פרס סטיבן קולזק של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (1993) פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (1981) פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר (1998) פרס דונוסטיה (2009) פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן הטוב ביותר (1998) פרס אנני לדיבוב הטוב ביותר (2006) פרס בחירת המבקרים לליהוק הטוב ביותר (2003) פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה - סדרה, מיני סדרה או סרט טלוויזיה (1996) פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (1996) פרס מיוחד של אגודת התאטרון של לונדון Knight Bachelor מפקד במסדר האימפריה הבריטית פרס מעגל המבקרים להצטיינות באמנויות מדיה וקבצים בנושא איאן מקלן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איאן מקלן איאן מקלן, ברשת החברתית פייסבוק איאן מקלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איאן מקלן, ברשת החברתית אינסטגרם איאן מקלן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איאן מקלן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי איאן מקלן, באתר AllMovie (באנגלית) איאן מקלן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) איאן מקלן, באתר Box Office Mojo (באנגלית) איאן מקלן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איאן מקלן, באתר MusicBrainz (באנגלית) איאן מקלן, באתר Discogs (באנגלית) אמיר קמינר, איאן מקלן: "שרלוק הולמס לא היה הומו", באתר ynet, 12 באוקטובר 2015 שירית גל, איאן מק'קלן: "ילדים לא מאמינים שגנדלף בא לדבר איתם על סקס", באתר ynet, 1 באפריל 2019 איאן מקלן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)