laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן

פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן (בגרמנית: Großherzog Friedrich II. von Baden;‏ 9 ביולי 1857 – 9 באוגוסט 1928) היה הדוכס הגדול השביעי והאחרון של באדן. פרידריך נולד בקרלסרוהה ב-9 ביולי 1857, לפרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן ולואיזה, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1875 הצטרף פרידריך לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט משמר הגרנדירים ה-109 (באדן ה-1). בנוסף למד פרידריך באוניברסיטאות היידלברג ובון היסטוריה ומשפטים. בשנת 1880 הצטרף פרידריך לצבא הפרוסי, ומונה לקצין ברגימנט המשמר ה-1. ב-20 בספטמבר 1885 התחתן פרידריך עם הילדה, נסיכת נסאו, בתם של אדולף, דוכס נסאו הגולה ואדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, אך לא היו להם ילדים. בשנת 1889 הועלה פרידריך לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-113 (באדן ה-5), ובשנת 1893 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-29. בשנת 1897 הועלה פרידריך לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס ה-8 בפרייבורג. בשנת 1902 פרש פרידריך מהצבא, אך בשנת 1905 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, ששונתה מאוחר יותר לדרגת גנרלפלדמרשל. ב-28 בספטמבר 1907 מת אביו פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. במהלך מלחמת העולם הראשונה לא שירת פרידריך בצבא, עקב מצבו הגופני הרעוע. ב-22 בנובמבר 1918 נאלץ פרידריך לוותר על כסאו, בעקבות התבוסה במלחמה והמהפכה הגרמנית שהתחוללה בעקבותיה. ב-9 באוגוסט 1928 מת פרידריך בבאדנוויילר ללא ילדים. הטוען לתואר הדוכס הגדול של באדן אחריו היה אחיינו מקס פון באדן, שגם שימש כקנצלר גרמניה. מדיה וקבצים בנושא פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן בוויקישיתוף פרידריך השני, הדוכס הגדול מבאדן (בגרמנית)
בלו פרינג'

בלו פרינג' היא להקת רוק אמריקאית יהודית דתית. בלו פרינג' הוקמה בשנת 2003 ופרסמה 3 אלבומים. הלהקה מכרה עד היום (דצמבר 2009) יותר מ-20,000 עותקים של שני האלבומים הראשונים שלה. הלהקה חתומה בלייבל Shemspeed. הלהקה סיירה בדרום אפריקה, אוסטרליה, ישראל, אנגליה, וקנדה. הלהקה מורכבת מארבעה חברים: דב רוזנבלט (גיטריסט, מלחין וזמר) אבי הופמן (מלחין וגיטריסט המוביל) דני זווילנברג (תופים) חיים דנציג (בס) יוני 2003 - "My Awakening" יוני 2005 - "70 פנים"‏ דצמבר 2007 - "The Whole World Lit Up"‏ אתר האינטרנט הרשמי של בלו פרינג' בלו פרינג', באתר MusicBrainz (באנגלית) בלו פרינג', באתר Songkick (באנגלית) Rock Of Ages, Liel Leibovitz, July 29, 2005 The Jewish Week ‏ Jewish Rock is Here y-net news
גלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד

גלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד (באנגלית: The Scottish National Portrait Gallery) היא מוזיאון לאמנות, הנמצא באדינבורו ומתמחה בהצגת דיוקנאות של אנשי סקוטלנד בעלי חשיבות היסטורית או תרבותית. היצירות צוירו הן על ידי אמנים סקוטים והן על ידי אמנים זרים, אולם נושאן של הדיוקנאות הן אך ורק אישים סקוטים. כמו כן המוזיאון מציג את אוסף התמונות הלאומי של סקוטלנד. המוזיאון ממוקם במבנה שתוכנן על ידי האדריכל רוברט רוונד אנדרסון, ונבנה בין השנים 1885–1890 בסגנון אדריכלות התחיה הגותית ובהשראת ארמון הדוג'ה שבוונציה. המוזיאון הוקם בשנת 1889 ביוזמת איל העיתונות ג'ון ריצ'י פינדלי, הבעלים של העיתון "The Scotsman". אוספי המוזיאון כוללים את הדיוקנאות של רוברט ברנס (מעשה ידי אלכסנדר נאסמית'), ג'ון ביירן (דיוקן עצמי), רובי קולטריין (דיוקן מעשה ידי ג'ון ביירן), שון קונרי (מעשה ידי ג'ון בלייני), ג'יימס המילטון, דוכס המילטון (מעשה ידי דניאל מייטנס), דגלס דגלס-המילטון (מעשה ידי אוסקר קוקושקה), אלכס פרגסון (מעשה ידי דייוויד מאך), דייוויד יום (מעשה ידי אלן ראמסיי), וולטר סקוט (מעשי ידי הנרי רייברן), אדם סמית' (מעשה ידי ג'יימס טאסי), טילדה סווינטון (מעשה ידי ג'ון ביירן), וכן מספר דיוקנאות של מרי, מלכת הסקוטים ושל צ'ארלס אדוארד סטיוארט. גלריית הדיוקנאות הלאומית של הממלכה המאוחדת מדיה וקבצים בנושא גלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד
פלרמו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פלרמו – עיר בסיציליה, איטליה פלרמו (נפה) – נפה באיטליה פלרמו (כדורגל) – מועדון כדורגל מן העיר פלרמו גטו פלרמו – אזור מגורי הקהילה היהודית בעיר פלרמו במשך ההיסטוריה פלרמו (בואנוס איירס) – שכונה בבואנוס איירס מרטין פלרמו – כדורגלן ארגנטינאי
לוי יצחק הורוביץ

הרב לוי יצחק הלוי הורוביץ (כ"ז בסיוון ה'תרפ"א, 3 ביולי 1921 - י"ח בכסלו ה'תש"ע, 5 בדצמבר 2009) היה האדמו"ר השני של חסידות בוסטון וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית ולאחר מכן בישראל. נולד בכ"ז בסיון ה'תרפ"א (3 ביולי 1921) לשרה סאשא ולרב פינחס דוד הלוי הורוביץ. בשנת ה'תש"ג (1943) התחתן עם רייכל אונגר. היה פעיל בארצות הברית בנושאים יהודיים ונפגש עם הנשיא ג'ון קנדי ועם פוליטיקאים מקומיים אחרים במסצ'וסטס ובברוקליין בפרט. בבוסטון הקים מספר ארגונים לעזרה קהילתית, ביניהם הארגון רופא. עסק בקירובם של סטודנטים יהודים שלמדו באוניברסיטאות בבוסטון ליהדות וערך להם "שבתונים" שבהם חוו שבת בחצרו. עלה לארץ לאחר מלחמת ששת הימים ורצה להקים קהילה על אדמות שאביו רכש בשכונת שועפאט. בעקבות הצעת עיריית ירושלים החליף אותן בקרקעות בשכונת הר נוף, שם הקים בשנת ה'תשמ"ד קהילה חסידית ואת בית מדרשו שהפך לבית הכנסת מרכזי בשכונה. לאחר עלייתו ארצה נהג לשהות בקיץ בירושלים ובחורף בבוסטון. בשנת ה'תשנ"ט (1999) הוקמה קהילה נוספת בביתר עילית. בשנת ה'תשמ"ט (1989) מונה לחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל. הוא דגל בעמדות ניציות בכל הקשור לנושאי ארץ ישראל, וקולו הכריע בכמה דיונים חשובים לקבלת החלטות ניציות של מועצת גדולי התורה. בתקופת ההכנות לביצוע תוכנית ההתנתקות ביקר בגוש קטיף והביע את מחאתו על ביצוע המהלך. הרב הורוביץ נפטר בי"ח בכסלו ה'תש"ע (5 בדצמבר 2009), שבת פרשת וישלח, ונקבר באותו לילה בבית הקברות בהר הזיתים. אחרי פטירתו מונו שלושת בניו לאדמו"רים: הרב פינחס דוד כיהן בניו יורק, הרב מאיר אלטר בהר נוף, והרב נפתלי יהודה בבוסטון. השלושה מונו ע"פ צוואת אביהם. בנו, רבי פינחס דוד, האדמו"ר מבוסטון חוסט בניו יורק בנו, רבי משה שמעון, האדמו"ר מבוסטון בביתר עילית בנו, רבי יהושע, האדמו"ר מבוסטון במונסי בנו, רבי מאיר אלטר, האדמו"ר מבוסטון בהר נוף בנו, רבי נפתלי יהודה, האדמו"ר מבוסטון בבוסטון בתו, שיינא עלקא, נשואה לרב יוסף פרנקל - האדמו"ר מוויאלפולי בתו, טויבא לאה, נשואה לרב משה חיים גלדציילר - רב קהילת בית שלמה ודיין בית הדין לממונות בהר נוף The Bostoner Rebbetzin Remembers, Rebetzin Raichel Horowitz of Boston Har Nof recalls Jewish life in Poland, America, and Israel, Artscroll, 1996 לוי יצחק בן פינחס דוד הורביץ (1921-2009), דף שער בספרייה הלאומית אביה רבי נפתלי מניימארקט היה חתן של רבי אלתר זאב מסטריזוב, ולאחר השואה נישאה אמה לרבי מאיר לייפר מקליבלנד. כרטיס נפטר, באתר בית הקברות בהר הזיתים
פרוג'ה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פרוג'ה – עיר באיטליה פרוג'ה (נפה) – נפה באיטליה פרוג'ה (כדורגל) – מועדון כדורגל מהעיר פרוג'ה
מחם

מֵחַם (או בכתיב השגוי "מיחם") הוא כלי להרתחת מים בעל קיבול גבוה בהשוואה לקומקום. המחם משמש להרתחת מים לצרכים שונים כגון משקאות חמים, בישול וניקיון. מחמים נמצאים בשימוש הן בבתי עסק והן בבתים פרטיים, ובפרט בקרב אוכלוסייה שומרת שבת, בשל פיקוד שבת המאפשר שמירה על חום המים באופן קבוע ללא הדלקה. השימוש במחם שכיח במיוחד גם בקרב גופים מוסדיים וציבוריים כגון מסעדות, חדרי מורים, חדרי אוכל ומשרדים. המחם עשוי לרוב ממכל פלדת אל-חלד (נירוסטה) או ממתכת אחרת בעלת עמידות גבוהה למים וחלודה. צורת המכל גלילית, ולעיתים קיים בצידו מחוון המראה את גובה המים במחם. גוף חימום מצוי בתחתית המכשיר, ומכוסה לעיתים קרובות במסגרת פלסטיק קשיחה. סנטימטרים ספורים מעל תחתית המחם נמצא ברז המשמש למזיגת המים, גובה הברז מאפשר הצבת כוס מתחתיו. למחמים קיבולת גבוהה, בין שני ליטרים במחמים הקטנים עד ל-60 ליטרים בגדולים. חלק מהמחמים מצוידים בתרמוסטט אשר מווסת פעולה של גוף חימום. מחמים מודרניים כוללים מערכת בקרה ותצוגת טמפרטורה דיגיטלית. עקב נוכחות מים במכשיר ומיקומו בסביבה לחה (כגון מטבח), עלול המחם לסבול מרגישות לתקלות. בכל מחם קיים תרמוסטט אשר ביכולתו להשבית את המכשיר. לרוב ימוקם כפתור התרמוסטט בתחתית המכשיר. התקלה הנפוצה ביותר במחמים היא קפיצת התרמוסטט, אשר ניתנת לתיקון פשוט בעזרת החזרת הזיז הקטן למקומו. לא בכל מחם קיים תרמוסטט בעל זיז פלסטיק. טעות נפוצה נוספת היא הדלקת המחם ללא מים. פעולה זו עלולה לגרום לשריפת גוף החימום של המכשיר, ואף להריסתו. זאת מפני שהמחם בנוי כך שהוא "מזהה" מתי המים רותחים וכך יכול להפסיק את פעולת גוף החימום. ללא מים עלול גוף החימום לשרוף את המחם ולהשביתו כליל. בדגמים בהם אין תרמוסטט בכלל, ההפעלה והפסקת הרתחת המים מתבצעת ידנית על ידי כפתור ההרתחה, מה שמאלץ לאחר מכן, להשתמש בפיקוד השבת, כדי לשמור על חום המים. אם משאירים את כפתור ההרתחה דלוק כאשר המים רותחים, גופי החימום לא יכבו, מה שעלול לגרום להתאדות כל המים ולשריפת גוף החימום. מֵחַם, באתר האקדמיה ללשון העברית
חדר שינה

חדר שינה, או חדר מיטות, הוא חדר המשמש למטרות שינה בשעות הלילה, ולהירגעות בשעות היום. במקרים בהם יש במבנה יותר מחדר שינה אחד, משמש אחד החדרים לחדר השינה הראשי, שהוא לרוב גדול יותר במידותיו, בו לנים ההורים, או הדיירים המכובדים יותר. חדרי שינה יכולים להיות מעוצבים ברמות שונות, יש מהם פשוטים במיוחד ויש מורכבים למדי. ריהוט סטנדרטי אופייני לחדר שינה הוא בדרך כלל מיטה ועליה מזרן, ארון, שידה, ושולחן איפור. בבתים מודרניים נבנים לעיתים קרובות בצמוד לחדר השינה של ההורים גם חדר אמבטיה וחדר ארונות, ומכלול זה נקרא סוויטת הורים או "מאסטר בדרום". אצל אנשים מבוגרים משמש לרוב חדר המיטות גם לחדר בבית בו מקיימים יחסי מין. ברוב התרבויות משמש חדר השינה כחדר האינטימי יותר בבית. עיצובו משתנה מתרבות לתרבות, וקיימים סגנונות שונים בהן ניתן לעצבו. סגנונות העיצוב הנפוצים הם: הסגנון העתיק מבוסס על עיצוב חדרי השינה בארמונות ובבתי אצילים בימי הביניים. מאחר שהיה נהוג בבתי האוכלוסייה האמידה באירופה בימי הביניים, הוא לא היה נפוץ בעבר. סגנון זה מתאים בעיקר לחדרי שינה גדולים, מאחר שהוא כולל פריטי ריהוט עתיקים, שהם לעיתים גדולים יותר מאלה הנבנים כיום. הווילונות המתאימים לחדר בעיצוב זה הם וילונות כבדים ואטומים מבדים קטיפתיים, הנקשרים, בדרך כלל בצדדים, כשמתחתם וילון דק ואוורירי. מיטות גדולות גם מסוג אפריון, על הרצפה משתלבים שטיחים עתיקים, ארוגים בעבודת יד, בצבעים כהים התואמים את הצבעים בחדר. הנברשות ומנורות הקריאה בחדר משלבות לעיתים קרובות זכוכית אטומה וברונזה, והן פריט עיצובי מפוסל בפני עצמו. הסגנון הרומנטי הוא שילוב בין השפעת הסגנון העתיק לסגנון מודרני יותר. זהו הסגנון הנפוץ ביותר, והוא הסגנון בו נהוג לעצב חדרי שינה בבתי מלון, למשל. סגנון זה מתאפיין בצבעים פסטליים רכים, מיטה רחבה, ווילונות שופעים, לרוב שקופים או שקופים בחלקם, ושטיחים בצבעים כהים. מושם דגש על התאורה, שניתן לעמעמה ולהפכה לרומנטית, ועל מנורות קריאה שניתן לעצבן באופנים שונים. בחדר בסגנון הרומנטי היה נהוג בעבר להציב גם שולחן איפור בסמוך לארון הבגדים. למרות שמו, הסגנון הכפרי כיום אינו דומה לחדרי השינה בהם גרו אכרים או חוואים בעבר. אולם נעשה בו שימוש בבדים, בעץ, ובחומרים האמורים להזכיר את הטבע ואת אווירת הכפר. החומר הבסיסי בסגנון זה הוא עץ, הבדים על החלונות מעוצבים בדרך כלל בצבעים עליזים ופרחוניים והפריטים המשלימים יכולים להיות עשויים קש. הקירות שאינם מכוסים בעץ יכולים להיות מכוסים בטפטים, או בצבעים תואמים. רצפת החדר יכולה להיות עשויה מעץ, מצופה בפרקט או בשטיח דק מקיר לקיר. הסגנון המודרני משקף אופנה צעירה ועכשווית, ומעוצב בקווים ישרים ונקיים. בסיס המיטה וגב המיטה בעיצוב המודרני חשופים, בדרך כלל, והחומרים הנפוצים בסגנון זה הם ברזל ועץ מעובד, מלוטש וצבוע. הוילונות הם וילונות גלילה או רפפה אופקיים או אנכיים, הקירות לבנים בוהקים והקישוטים העיקריים הם תמונות מודרניות צבעוניות. המנורות לצד המיטה ובשאר חלקי החדר הן מנורות בעלות קווים ישרים ונקיים המשלבים בעיקר מתכות. בחדרי שינה בעיצוב מודרני מוצבים לעיתים גם מחשב וטלוויזיה. חדר השינה של לינקולן חדר שינה בארל על פי התוכנית הדוקומנטרית "עיצוב חדרי שינה(הקישור אינו פעיל, 29.9.2021)" ששודרה בערוץ "בית ומשפחה" בטלוויזיה הרב-ערוצית בכבלים ובלוויין
קוואצ'ה

האם התכוונתם ל... קוואצ'ה זמבי – המטבע הרשמי של זמביה קוואצ'ה מלאווי – המטבע הרשמי של מלאווי
אווטאר

האם התכוונתם ל... אווטאר (הינדואיזם) (מסנסקריט: अवतार, אַוַטָארַה) – התגשמות האל בהינדואיזם באדם או בחפץ אווטאר (דמות וירטואלית) (בעברית יַצְגָן) – מונח מתחום משחקי המחשב לייצוג דמות וירטואלית אווטאר (שיווק) – מונח מתחום השיווק לייצוג פלח אוכלוסייה אווטאר (איראן) (אנ') - יישוב בקזווין אווטאר (הוצאה לאור) (אנ') - חברת דפוס אמריקאית אווטאר (להקה) (אנ') - להקת הבי מטאל שוודית אווטאר (רומן, 1856) (אנ') - ספר של תאופיל גוטייה אווטאר (סרט, 1916) – סרט אילם אבוד איטלקי זיכיונות אווטאר (זיכיון) (אנ') - זיכיון אמריקאי של סרטי פנטזיה אפית בתלת־ממד אווטאר (סרט) – סרט משנת 2009 אווטאר: דרכם של המים – סיקוול משנת 2022 אווטאר 3 – סיקוול מתוכנן לשנת 2025 (פוסט-פרודקשן) אווטאר 4 (אנ') - סיקוול מתוכנן אווטאר (חיות) – דיירהורס, אנמונואיד, לאונופטריקס ענק, באנשי ההרים ועוד אווטאר: המשחק (אנ') - משחק וידאו משנת 2009 אווטאר: גבולות פנדורה (אנ') - משחק וידאו משנת 2023 אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון) – זיכיון אמריקאי אווטאר: כשף האוויר האחרון (משחק וידאו) (אנ') – משחק וידאו משנת 2006 אווטאר: כשף האוויר האחרון – סדרת אנימציה של ניקלודיאון אווטאר: כשף האוויר האחרון (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה איירבנדר
אמיל צ'וראן

אמיל צ'וראן (ברומנית: Emil Cioran, שמו ידוע תכופות בהיגויו הצרפתי "סיוראן";‏ 8 באפריל 1911 - 20 ביוני 1995) היה פילוסוף וסופר רומני שהיגר לצרפת והתיישב בה. התפרסם בעיקר במסות ובאפוריזמים שלו בשפה הצרפתית הכתובים ברוח פסימית, סקפטית, אנטי-נטליסטית או ניהיליסטית, ונחשב לאחד האמנים הגדולים של הסגנון הספרותי בשפה זו. אמיל צ'וראן נולד ביישוב רשינאר הסמוך לסיביו, שבטרנסילבניה, באותו זמן חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה חלק מרומניה. אביו היה פרוטופופ אורתודוקסי ואימו אתאיסטית, בת לאב שהועלה לדרגת ברון באימפריה ההבסבורגית. לאחר לימודים קלאסיים בבית ספר תיכון בסיביו, החל בגיל 17 לימודי פילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט, שם נמנו בין מוריו טודור ויאנו ונאיה יונסקו. בהיותו בקיא בשפה הגרמנית, התעמק בפילוסופים עמנואל קנט, ארתור שופנהאואר ובמיוחד פרידריך ניטשה, כשהוא קורא אותם בשפה בה כתבו, בגרמנית. כבר בתקופה זו הביע את נטייתו לאגנוסטיות. הוא הושפע מקריאתם של גאורג זימל, לודוויג קלאגס, מרטין היידגר ולב שסטוב, שמיקם את המקרה במרכז מערך ההגות שלו. ב-1935 קיבל מלגה שאיפשרה לו המשך לימודי פילוסופיה בברלין, שם פגש את לודוויג קלאגס ואת ניקולאי הרטמאן. הספר הראשון שכתב אמיל צ'וראן, Pe culmile disperării (על פסגות הייאוש) יצא לאור ברומניה ב-1934 וזכה לפרס הוועדה לציון כישרונות צעירים מתחילים ובפרס הסופרים הרומנים הצעירים. הוא המשיך לכתוב, כשכל שנה מופיע ספר חדש מפרי עטו. בעת שהותו בגרמניה הביע את הערצתו להיטלר והצדיק את ליל הסכינים הארוכות. במאמר בעיתון "ורמיה" (Vremea), מיום 15 ביולי 1934, ציין שבין המדינאים, היטלר זוכה לסימפתיה ולהערכה שלו, יותר מכל האחרים. למרות שלא היה אף פעם חבר במשמר הברזל, בתקופה שבין מלחמות העולם הביע תמיכה בתנועה הלגיונרית וברעיונותיה. בספרו Schimbarea la faţă a României (הטרנספיגורציה של רומניה), שהופיע ב-1936, היו ביטויים אנטישמיים רבים. המהדורה השנייה של הספר, שיצאה ב-1940, נשארה ללא שינויי, אך המהדורה שהופיעה בשנות התשעים צונזרה על ידי צ'וראן עצמו, שניפה ביטויים רבים, משפטים ואף פרק שלם, בטענה שאלה היו טענות יומרניות ואף אוויליות של צעיר נלהב בן 24. הוא שב לרומניה והיה, במהלך שנת הלימודים 1936–1937, מורה לפילוסופיה בבית הספר התיכון Andrei Şaguna (אנדריי שאגונה) בברשוב. ב-1937 קיבל מלגת לימודים בפריז מטעם המכון הצרפתי של בוקרשט, מלגה שהתארכה עד 1944. הוא שב לרומניה לחודשיים בשנת 1940 ומאז היה לתושב קבוע בפריז, זנח את השפה הרומנית ועבר לכתוב בצרפתית. הוא ניהל חיים צנועים והתגורר מכאן ואילך רק ברובע הלטיני ובסורבון. אחרי עליית הקומוניסטים לשלטון ברומניה נאסרו ספריו והוא נשאר בצרפת. הוא ניהל התכתבויות מעניינות עם ידידיו הרבים, מירצ'ה אליאדה, אז'ן יונסקו, פאול צלאן, ברבו פונדויאנו, סמואל בקט והנרי מישו, כמו כן, עם אחיו, אורל, שנשאר ברומניה. יצירתו הראשונה בשפה הצרפתית, Précis de décomposition, קיבלה את פרס ריבארול. לאחר מכן צ'וראן סירב לקבל פרסים שהוענקו ליצירותיו. צ'וראן, הידוע בעולם בעיקר לפי ההיגוי הצרפתי של שמו - סיוראן, הושפע מהפילוסופיה האקזיסטנציאליסטית ובעיקר מהגרסה הרומנית שלה, הטראיריזם (trăirismul), שכללה גם אלמנטים דתיים-נוצרים ומיסטיים. אתר האינטרנט הרשמי של אמיל צ'וראן Valentin Protopopescu, UN ANTISEMIT ATIPIC: EMIL CIORAN (ברומנית) Portrait of the Philosopher as a Young Man (באנגלית) ציטוטים מספרו 'The Trouble With Being Born' אמיל צ'וראן, ברשת החברתית Goodreads אמיל צ'וראן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיל צ'וראן, באתר Discogs (באנגלית)
מרקר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מרקר (מדגש) – טוש שנועד להדגשה על ידי צביעת הרקע של הקטע המודגש TheMarker – עיתון יומי ישראלי בנושאי כלכלה, אתר אינטרנט וירחון כלכלי, כולם מקבוצת הארץ מרקר (רפואה) – סממן באבחון ברפואה אישים: כריס מרקר – סופר, צלם ובמאי קולנוע צרפתי פאול מרקר – מנהיג קומוניסטי גרמני מרק
לסלו לובאס

לסלו לובאס (בהונגרית: Lovász László; נולד ב-9 במרץ 1948 בבודפשט) הוא מתמטיקאי הונגרי, הידוע בעיקר בזכות עבודותיו בקומבינטוריקה, שעליהן קיבל את פרס וולף. כשהיה תלמיד תיכון זכה לובאס במדליית זהב באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית (בשנים 1964, 1965 ו-1966). הוא סיים דוקטורט במתמטיקה בשנת 1970 באקדמיה ההונגרית למדעים, בהנחיית טיבור גאלאי. משנת 1990 שימש לובאס כפרופסור באוניברסיטת ייל והיה חבר במעבדות המחקר של מיקרוסופט עד שנת 2006. כיום הוא ראש המחלקה למתמטיקה באוניברסיטת בודפשט. בשנת 1975, בעבודה משותפת עם המתמטיקאי פול ארדש, הוכיח לובאס את למת המקומיות של לובאס (lovász local lemma), שהוא משפט מרכזי בתורת ההסתברות. בשנת 1978 הוכיח את השערת קנזר בתורת הגרפים באמצעות משפט בורסוק-אולם הטופולוגי. צעד מפתיע זה נחשב לראשיתו של ענף הקומבינטוריקה הטופולוגית. בשנת 1982 זכה בפרס פולקרסון עם עמיתים נוספים. בשנת 2001 זכה בפרס גדל על עבודה משותפת עם קבוצת מדעני מחשב שהובילה לפיתוח משפט ה-PCP. בשנת 2006 זכה בפרס ג'ון פון נוימן. בשנים 2007–2010 שימש לובאס כנשיא האיחוד המתמטי הבינלאומי (IMU). הוא קיבל את פרס בויאי בשנת 2007, ונבחר כחבר בחברה המדעית המלכותית השוודית. הוא זכה גם בחברות כבוד בחברה המתמטית של לונדון. בשנת 2010 זכה בפרס קיוטו על תרומתו למדעי המתמטיקה בתחום אלגוריתמי מיטוב בדידים. בשנת 2012 זכה בשנית בפרס פולקרסון. בשנת 2021 זכה בפרס אבל (יחד עם אבי ויגדרזון). מדיה וקבצים בנושא לסלו לובאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לסלו לובאס (באנגלית) לסלו לובאס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה לסלו לובאס, באתר MacTutor (באנגלית) לסלו לובאס, באתר dblp לסלו לובאס, באתר ResearchGate לסלו לובאס, באתר גוגל סקולר אתר הבית של לובאס גלי וינרב, ‏המתמטיקאים יוצאים ממגדל השן ומחפשים פתרונות פשוטים, באתר גלובס, 20 במאי 2018 הכרזה על הזכייה בפרס קיוטו 2010 מערכת מקור ראשון, ‏ישראלי זכה במקבילה של פרס נובל במתמטיקה, בעיתון מקור ראשון, 17 במרץ 2021
אשרף ארמאן

אֶשרֶף ארמַאַן (בטורקית Eşref Armağan, נולד ב-1953, באיסטנבול) הוא צייר טורקי עיוור מלידה. כילד וכנער לא זכה ארמאן להשכלה או הכשרה פורמלית, אך לימד את עצמו לכתוב ולצייר. הוא מצייר באמצעות שימוש בידיו ואצבעותיו ובמכחולים, לרוב בצבעי שמן. בשלושים וחמש השנים האחרונות יצירתו הגיעה לרמה גבוהה ביותר. ארמאן הציג את עבודותיו בעשרות תערוכות בטורקיה, הולנד, ארצות הברית, איטליה, סין ובצ'כיה. הוא הופיע מספר פעמים בטלוויזיה הטורקית ואף בתוכנית של ה-BBC. בשנת 2009 הוא השתתף בפרסומת של הדגם החדש של חברת המכוניות השוודית וולוו. במהלך הפרסומות הוא מצייר את המכונית (אשר כלל לא מוצגת בצורה ישירה בפרסומת). הציור עצמו מוצע למכירה ברשת Ebay כאשר ההכנסות יתרמו לקרן עולמית למען עיוורים. ארמאן מעיד כי הוא זקוק לדממה מוחלטת כאשר הוא מצייר וכך הוא מרגיש שהוא "נכנס" אל תוך הציור שלו. הציורים הראשונים של ארמאן כילד היו קווים ששרטט בחול, אבל כבר בגיל שש הוא עבר לנייר ועפרון ואחר כך לצבעי שמן, ומאוחר יותר לצבעי אקריליק. לרוב הוא ממשש את מושא ציוריו בשלב הראשון, לאחר מכן הוא יוצר בעזרת חֶרֶט ברייל את קווי המתאר לציור וכאשר הוא מרוצה הוא מתחיל במלאכת הצביעה עצמה. לעיתים הוא מניח גבולות המשמשים כקוי מתאר בעזרת רצועות גבס. הוא מחכה כיומיים לאחר שהוא שם כל צבע, על מנת שהצבע הקודם יתייבש. שיטה זו היא ייחודית לארמאן אשר גם לימד את עצמו לצייר לפי חוקי פרספקטיבה. כדי לצייר דיוקן, הוא משתמש בתצלום, כך צייר, בין השאר, דיוקן של ראש הממשלה והנשיא. הוא מבקש מאדם רואה לעבור בעפרון על קווי המתאר ואז הוא הופך את נייר הצילום, ממשש את הקווים בידו השמאלית ומצייר את מה שלמדו אצבעותיו עם ידו הימנית. בשנת 2004 הוא היה מושא למחקר על יכולות התפיסה האנושית באוניברסיטת טורונטו שבקנדה המחקר נערך על ידי הפסיכולוג ג'ון קנדי. קנדי הניח לפני ארמאן שורה של חפצים: קובייה, חרוט וכדור וביקש ממנו לצייר אותם כמה פעמים, כאילו שבכל פעם הוא רואה את העצמים מזווית שונה - מימין, משמאל, מהצד הנגדי והתבקש לצייר שורה של כוסות המשתרעת עד האופק. קנדי מספר שנשימתו נעתקה לנוכח ציוריו של ארמאן המציגים פרספקטיבה מושלמת, כזאת שגם אנשים רואים היו מתקשים להעביר אל הנייר. הוא שרטט סדרה של רישומים בהם הקוביה נראית בכל פעם מזווית שונה וביטא תפיסת תלת־ממד מפתיעה. ב-2008 חוקרים מאוניברסיטת הרווארד, אלוורו פסקל-ליאוני והישראלי, ד"ר אמיר עמדי סרקו את המוח של ארמאן בשעה שהוא ממלא משימות, סריקה שממפה פעילות חשמלית בחלקיו השונים של המוח. הוטל עליו לצייר עצמים שאותם הוא מדמיין ואחרים שמישש ביום הקודם והעלה בזכרונו. החוקרים רצו לראות האם הקורטקס הוויזואלי, האזור בקליפת המוח שידוע כאחראי על עיבוד מידע חזותי, יכול לשנות יעוד ולטפל במידע שאינו נובע מראיה. כיום ידוע שאצל קוראי ברייל אזורי הראייה במוח הפכו לפעילים במילוי משימות הקשורות בזיכרון מילולי. כאשר ארמאן נזכר במה ש"ראו" אצבעותיו, קורה לו מה שקורה במוחות של אנשים רואים, כשהם נזכרים בדימוי חזותי - הקורטקס הוויזואלי עובד, אומנם ברמה פחותה בהרבה בהשוואה לאדם רואה. אך כשארמאן מתחיל לצייר את מה שנגלה לאצבעותיו, רמת הפעילות בקורטקס הראייה שלו מזנקת מעלה, ממש כפי שזה מתרחש במוח של אדם רואה כאשר עיניו נתקלות במראות חדשים והמידע מעובד במוח. אתר האינטרנט הרשמי של אשרף ארמאן אודות ארמאן Senses special: The art of seeing without sight סרטון הפרסומת של וולוו, סרטון באתר יוטיוב Esref Armagan and perspective in tactile pictures אתר המכירה הפומבית Neural and behavioral correlates of drawing in an early blind painter: A case study
ממפיס בליק

מליק טוסטון קוקס (אנגלית: Malik Thuston Cox; נולד ב-23 ביוני 1978) ידוע יותר בכינויו ממפיס בליק (Memphis Bleek) או בליק הוא ראפר ומפיק מוזיקלי בעל חברת תקליטים גט לואו רקורדס. נכון ל-2024, בליק הוציא ארבעה אלבומים. פירוש שמו של ממפיס הוא: "Making Easy Money Pimping Hoes In Style". בליק הוא חבר ילדות של ג'יי זי. הוא היה אחד האמנים הראשונים לחתום ברוק-א פלה, חברת התקליטים שג'יי זי ייסד. הוא הופיע לראשונה באלבומו הראשון של ג'יי זי, "Reasonable Doubt" שיצא בשנת 1996. באלבום זה ג'יי זי כתב לו את הטקסטים. בשנת 1998 בליק הקים לייבל משלו, "Get Low Records". לאחר הצלחת האלבום "Hard Knock Life" של ג'יי זי קיבלה חברת התקליטים שלו חשיפה, מה שנתן את האפשרות לשחרר את אלבום הבכורה של בליק "Coming of Age". האלבום הצליח מאוד, מכר 118,000 העתקים בשבוע הראשון והגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד. האלבומים הבאים שלו,, "The Understanding" שיצא בשנת 2000 ו-"M.A.D.E." שיצא בשנת 2003 מכרו זהב. בין שני האלבומים עברו שלוש שנים בהן הוא השקיע את מירב זמנו בטיפול באחיו שנפצע קשה לאחר שהתרסק עם אופנוע. האלבום הרביעי שלו, "534" שנקרא על שם מס' הבית בו הוא וג'יי-זי גדלו לא הצליח כמו קודמיו. זה היה האלבום האחרון שלו בחברת התקליטים של ג'יי זי, רוק-א פלה. השניים החליטו שבליק יכול לצאת לעולם החופשי ולא להישאר תחת חסותו של ג'יי זי. זמן קצר לאחר מכן בליק חתם במס אפיל אנטרטיינמנט. האלבום הבא שלו, "The Process" אמור לצאת בשנת 2010. במהלך הקריירה שלו הקליט שירים עם DMX, ג'ה רול, טריק דאדי, מיסי אליוט ואמנים החתומים ברוק-א פלה כמו בני סיגל, פריוואי, קמרון, אמיל, יאנג גאנז ועוד. 1999- Coming of Age 2000- The Understanding 2003- M.A.D.E. 2005- 534 מדיה וקבצים בנושא ממפיס בליק בוויקישיתוף ממפיס בליק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ממפיס בליק, ברשת החברתית אינסטגרם ממפיס בליק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ממפיס בליק, באתר ספוטיפיי ממפיס בליק, באתר AllMusic (באנגלית) ממפיס בליק, באתר MusicBrainz (באנגלית) ממפיס בליק, באתר Yandex.Music (ברוסית) ממפיס בליק, באתר Discogs (באנגלית) ממפיס בליק, באתר Songkick (באנגלית) ממפיס בליק, באתר Genius ממפיס בליק, באתר בילבורד (באנגלית)
פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן

פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן (גרמנית Großherzog Friedrich I. von Baden ‏, 9 בספטמבר 1826 - 28 בספטמבר 1907) היה הדוכס הגדול השישי של באדן ודודו של וילהלם השני, קיסר גרמניה. הוא נודע בתולדות הציונות כאחד מתומכיו של בנימין זאב הרצל. פרידריך נולד בקרלסרוהה ב-9 בספטמבר 1826, והיה בנו השלישי של לאופולד, הדוכס הגדול של באדן והדוכסית הגדולה סופיה, נסיכת שוודיה, בתו של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה. הוא היה ליורש העצר של הדוכסות הגדולה מבאדן לאחר מות אביו ועליית אחיו לודוויג לכתר הדוכסות. בעקבות מחלת הנפש בה לקה אחיו הפך פרידריך לעוצר הדוכסות ובשנת 1856 מונה באופן רשמי לדוכס, עוד לפני מות אחיו בשנת 1858. פרידריך תמך במונרכיה חוקתית ואף הנהיג נישואים אזרחיים בבאדן בעת כהונתו. בשנת 1856 הוא נישא לנסיכה לואיזה מפרוסיה, בתו של יורש העצר דאז לכתר הגרמני וילהלם, נסיך פרוסיה, ואחותו של פרידריך, נסיך פרוסיה. בשנת 1866 הצטרף פרידריך לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, על אף קרבת המשפחה עם ממלכת פרוסיה. לאחר התבוסה האוסטרית, לא נאלצה באדן לשלם פיצויים גבוהים בעקבות קשרי המשפחה של פרידריך עם וילהלם הראשון, מלך פרוסיה. בשנת 1870 הצטרף פרידריך לפרוסיה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ולאחר המלחמה צירף את הדוכסות הגדולה של באדן לאימפריה הגרמנית. קרבתו של פרידריך לקיסר הגרמני, הביאה את מחנך ילדיו, ויליאם הכלר, שהיה ציוני נוצרי, לארגן פגישה בינו לבין חוזה מדינת ישראל בנימין זאב הרצל, במטרה לנסות ולהביא לפגישה בין הרצל לקיסר וילהלם, שאכן התקיימה לבסוף באיסטנבול ובעת מסעו של הקיסר לארץ ישראל ב-1898. תמיכתו של פרידריך ברעיון הציוני גרמה לפגישות אלו להתקיים. פרידריך אף פנה לצאר הרוסי ניקולאי השני בבקשה שיקבל את הרצל לפגישה, אך בקשתו לא התקבלה. ב-28 בספטמבר 1907 מת פרידריך, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן. בשנת 1856 התחתן פרידריך עם לואיזה, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנה נולדו לו 3 ילדים: פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן (1857–1928) ויקטוריה, נסיכת באדן (1862–1930), התחתנה עם גוסטב החמישי, מלך שוודיה. לודוויג, נסיך באדן (1865–1888) מדיה וקבצים בנושא פרידריך הראשון, הדוכס הגדול מבאדן בוויקישיתוף פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)