laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דבש (שיר)

"דבש" הוא שיר שכתב והלחין ינון נאמן, ובוצע לראשונה בפסטיבל הזמר והפזמון תשכ"ו, 1966. כמקובל באותה תקופה, השיר בוצע בפסטיבל פעמיים: בפי צמד הפרברים ובפי חדווה ודוד. השיר נחל הצלחה רבה, אך לא זכה באחד המקומות הראשונים. ינון נאמן עצמו עבד במכוורת של משמר השרון ומשם ההשראה לשיר. זהו שירו היותר מוכר. הביצוע של צמד הפרברים היה בעיבודו של יוסי חורי. הביצוע של חדווה ודוד היה בעיבודו של גיל אלדמע. הביצוע שלהם הוקלט בליווי צ'מבלו, כנראה בידי פרנק פלג. השיר כתוב בשפה גבוהה ולא חד משמעית, ומספר על חוויית מראה הדבש במכוורת ועל טעמו. דְּבַש נִגָּר כְּמֵי נָהָר הָלוּם נִשְׁאָר עוֹבֵר תָּמִים - הדבש במכוורת זורם כנהר, ואדם תם שיראה זאת ישתומם, יישאר המום. תּוֹכוֹ יִסְעַר יִפְעַם נִמְהָר כְּרֶטֶט גַּל בְּתוֹךְ יַמִּים - הדבש הרב שבמכוורת גועש כגל בים. יֵז הַדְּבַשׁ, חוֹמֵר נִגְרָשׁ מִיַּעֲרָה לָאַגָּנִים - הדבש בדרכו מחלות הדבש (יערה) לאגנים הוא סוער (חומר), רוגש (נגרש) ומתיז (יז) מֶתֶק חָשׁ, שֶׁל יוֹם חָדָשׁ כָּל הַלּוֹקֵק בַּעֲדָנִים - כל מי שלוקק בעדנים (בהנאה) חש מתיקות של יום חדש. הריקוד לפי לחן השיר נקרא "מחול הדבש", אותו חיבר מושיקו יצחק הלוי בשנת 1973. מילות השיר, באתר שירונט השיר דבש (צמד הפרברים) באתר יוטיוב השיר דבש (חדווה ודוד) באתר יוטיוב אתר "שפה עברית" מחול הדבש
ואת נווי חטאתי

ואת נווי חטאתי (או בגרסה אחרת איך נווי חטאתי) היא קינה קדומה מהקינות לתשעה באב, הנאמרת במנהגי אשכנז ובנוסח הספרדים, בשינויי נוסח קלים, במסגרת תפילת שחרית של תשעה באב. הקינה מיוחסת לרבינו יחיאל מפריז. הקינה מבוססת על סיפור המובא בגמרא במסכת גיטין בנוגע לבנו ובתו של רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול: אמר רב יהודה אמר רב, מעשה בבנו ובבתו של ר' ישמעאל בן אלישע שנשבו לשני אדונים, לימים נזדווגו שניהם במקום אחד זה אומר יש לי עבד שאין כיופיו בכל העולם, וזה אומר יש לי שפחה שאין בכל העולם כולו כיופיה, אמרו בוא ונשיאם זה לזה ונחלק בוולדות. הכניסום לחדר, זה ישב בקרן זוית זה וזו ישבה בקרן זוית זה, זה אומר אני כהן בן כהנים גדולים אשא שפחה, וזאת אומרת אני כהנת בת כהנים גדולים אנשא לעבד ובכו כל הלילה. כיון שעלה עמוד השחר הכירו זה את זה, ונפלו זה על זה וגעו בבכיה עד שיצאה נשמתן, ועליהן קונן ירמיה (איכה א טז): ”עַל־אֵלֶּה אֲנִי בוֹכִיָּה עֵינִי עֵינִי יֹרְדָה מַּיִם”. — תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ח, עמוד א' ביאור על הקינה מאת הרב אהרון וקסלשטיין הרב משה ליכטנשטיין, ביאור על הקינה, באתר "בית המדרש הווירטואלי" של ישיבת הר עציון אך הוא לא נאמר בנוסח איטליה ובנוסח תימן. רשום בה בכתבי-יד שם המחבר יחיאל, אבל הייחוס לר' יחיאל מפריז אינו ברור. ויש אומרים שחתום בה אותיות אלעזר
יוטונהיים

יוטונהיים (בנורדית עתיקה: Jǫtunheimr) הוא אחד מתשעת העולמות במיתולוגיה הנורדית. יוטונהיים הוא עולם הענקים, או היוטנאר. משמעות השם יוטונהיים בנורדית עתיקה היא "ממלכת/מקום הענקים". הנהר איפינג (Ífingr) מפריד את אסגארד, ממלכת האלים, מיוטונהיים. מסופר גם על מקומות חשובים ביוטונהיים: הבאר של מימיר (Mímisbrunnr), שממוקמת בשורש השני של עץ העולמות יגדראסיל ביוטונהיים, ונשמרת על ידי הענק מימיר. הבאר היא מקור לחוכמתו של מימיר. אודין, שגם רוצה חכמה גדולה, מסייר דרך ממלכת הענקים בשביל להשיג אותה. ת'ירמהיים (Þrymheimr) הוא בית הענק ת'יאצי (Þjazi). ת'יאצי הוא דמות משמעותית במיתולוגיה הנורדית, ומסופר שהוא תעתע בלוקי כדי לחטוף את האלה איד'ון, שמעניקה תפוחי נעורים קסומים לאלים. דבר זה הוביל למותו. אוטגארד (Útgarðar) הוא בירת יוטונהיים, ומשמש כמעוז הענקים. הענק אוטדארד-לוקי שולט במקום. מסופר שהאל ת'ור קרא תיגר עליו, אבל הוא שוטה על ידי הענק התכסיסן הערמומי שנעלם. בנהר וימור הענקית גיאלפ ניסתה להטביע את ת'ור. מדיה וקבצים בנושא יוטונהיים בוויקישיתוף
קרחון זלאטיה

קרחון זלאטיה (באנגלית: Zlatiya Glacier; בבולגרית: ледник Златия) הוא קרחון על האי בראבנט, שבארכיפלג פאלמר, למול חוף חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 6.7 קילומטרים ורוחבו 3 קילומטרים. הקרחון ממוקם מצפון לקרחון רש, וממערב לחלקו העליון של קרחון היפוקרטס. הקרחון מתנקז לכיוון מערב-דרום -מערב החל מאוכף אלוזור. הקרחון זורם בין הר סארנגור ופסגת ולס, ונשפך אל מפרץ דאלמאן צפונית לסלע סידל, ודרומית לנקודת פלמינג. הקרחון מופה על ידי סקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008. הקרחון נקרא על שם הכפרים זלאטיה (Златия) שבצפון-מערב וצפון-מזרח בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) קרחון זלאטיה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון זלאטיה קרחון זלאטיה בגאזט השמות האנטארקטיים הבולגרי מידע גאוגרפי והיסטורי יש שני כפרים בשם זה: האחד במחוז דובריץ', והשני במחוז מונטנה.
סמולטרינג

סמולטרניג (בנורווגית: Smultring; בתרגום מילולי: טבעת-שומן), או בשמה הנוסף היורטטקאק (hjortetakk) היא הגרסה הנורווגית של הסופגנייה. קוטרן של סופגניות אלו קטן. לא נהוג למלא אותן במילוי או לצפותן בציפוי. לרוב מתבלים אותן בהל. לסופגניית סמולטרינג יש צורה של טורוס. בנורווגיה נמכרות הסופגניות בדוכנים ניידים ובחג המולד בדוכנים נייחים. הסמולטרינג הוא מאכל פופולרי בקרב נורווגים החיים מחוץ לארצם, ובפרט בקרב חברי הקהילה הנורווגית במינסוטה, המוסיפים למאכל גביע גלידה מסורתי וריסקרם (פודינג אורז נורווגי). היורטבקלס (Hjortebakkels) הן צורה אחרת של הסופגניות, בהן הבצק נקשר בצורה המזכירה בייגלה. נהוג לתבול ולטגן סופגניות אלה בברנדי. את הסופגניות מטגנים בשומן חם (לא בשמן רגיל) ועל כן יש לנקוט בזהירות יתרה בעת הכנתן. במקרה שהשומן מתחיל להישרף יש מייד לכסות את המחבת או הסיר במכסה כדי לחנוק את האש. לעולם אין לשפוך מים קרים ישירות לתוך המחבת, שכן המים שוקלים יותר מן השומן ועל כן מיד ישקעו לתחתית המחבת וירתחו. במקרה זה, אם התנאים נוחים דיים, אדי המים יכולים לדחוף את השומן השורף החוצה מן הסיר או המחבת וכך להגביר את סכנת השרפה. מדיה וקבצים בנושא סמולטרינג בוויקישיתוף
רוק בבית הספר

האם התכוונתם ל... רוק בבית הספר (סרט) – סרט קולנוע משנת 2003 רוק בבית הספר (פסקול) – פסקול הסרט רוק בבית הספר (מחזמר) – מחזמר משנת 2015 המבוסס על הסרט רוק בבית הספר (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה משנת 2016 המבוססת על הסרט
ארזי הלבנון

האם התכוונתם ל... ארזי הלבנון (קינה) – קינה מן המאה ה–13 הנאמרת בתשעה באב בקהילות אשכנז המזרחי ובחלק מקהילות אשכנז המערבי ארזי הלבנון (ספר) – פירוש על התוספות למסכת נזיר, שנערך על ידי ארז סלע ויצא לאור בתחילת שנות ה-90, ראו ארז סלע#חיבוריו אנציקלופדיה ארזי הלבנון – אנציקלופדיה בעברית המרכזת ערכים על חכמי יהדות ספרד והמזרח, שנערכה על ידי שמעון ואנונו ויצאה לאור בשנת 2006 ארזי הלבנון (מכינה) – מכינה קדם-צבאית ביישוב שילֹה שהוקמה בשנת 2001 ארז הלבנון – מין עץ ארז במשפחת האורניים
פרז'מר

פרז'מר (ברומנית: Prejmer, בהונגרית: Prázsmár; בגרמנית: Tartlau) הוא כפר גדול (קומונה) בחלק הדרום-מזרחי של חבל טרנסילבניה שברומניה, ב"ארץ הברסה" או בגרמנית - בורצנלנד, הנמצא 18 ק"מ צפונית מזרחית לעיר בראשוב. הכפר ידוע בזכות הכנסייה המבוצרת שנמצאת בו. הקומונה פרזמ'ר מורכבת כיום מיישוב מרכזי ובעל אותו שם, פרז'מר, עיירה לשעבר, היישוב לונקה קלניקולוי (פרקשוואגו) - 3 ק"מ מהמרכז, ווהיישוב הקטן סטופיני פרזמ'רולוי (בגרמנית:רוהראו, בהונגרית:מהשקרט) הנמצא 4 ק"מ מהמרכז. הכפר נחצה על ידי הנהר אולט אליו נשפך היובל ראול נגרו ("הנחל השחור" - בהונגרית: פקטיג') מתיישבים דוברי גרמנית הגיעו לראשונה לאזור בסביבות 1150, בהזמנת מלך הונגריה גזה השני. ב-1211 מלך הונגריה אנדראש השני הזמין את אבירי המסדר הטבטוני להתיישב באזור פרז'מר. כדי שיהוו מחסום לפולשים אפשריים מכיוון מעבר ההרים של בוזאו. זו גם הפעם הראשונה שפרז'מר מוזכרת בכתובים. אבירי המסדר הקימו במקום את מבצר טרטלאו עם הכנסייה בשנים 1212– 1213 כחלק מהתיישבותם בארץ הברסה (בורצנלנד). האבירים הטבטוניים סולקו ב-1225 על ידי אותו המלך אנדראש השני ששב ממסע הצלב, ובמקומם באו הנזירים הציסטרציאנים. אז התחילה להתפתח בקרבת המבצר העיירה טרטלאו או פרזמ'ר והיא הפכה ליישוב המזרחי ביותר של הסקסונים הטרנסילבנים. במשך הדורות שלאחר מכן, תוך כדי מלחמות, נכבש הכפר, שהיה מיושב בגרמנים (סקסונים טרנסילבנים) נתינים של ממלכת הונגריה או של נסיכות טרנסילבניה, על ידי פולשים טטרים, הונגרים, עות'מאנים, קוזקים ורומנים מנסיכות מולדובה. המבצר עצמו נכבש רק פעם אחת, בשנת 1611, על ידי נסיך טרנסילבניה גאבור באטורי. רוב התושבים ממוצא גרמני עזבו לגרמניה לאחר מהפיכת 1989. בשנת 1800 חיו בכפר 2300 גרמנים (סקסונים טרנסילבנים) ו-1000 רומנים. במפקד בשנת 2011 מספר הכפר הגדול היה 8,472 תושבים, לעומת 8,316 בשנת 2002. מבחינה אתנית הייתה האוכלוסייה מורכבת בשנת 2011 מ:רומנים (86,74%), צוענים (6,02%) והונגרים (1,82%) וגרמנים (% 0.8). לגבי 4.51% אין מידע על שייכתם האתנית. לפי שייכות דתית - התושבים, נוצרים באמנותם, מתחלקים בין רוב נוצרי-אורתודוקסי (89,06%), רומיים-קתוליים (1,56%), פנטקוסטלים (1,3%) ושדתם אינה ידועה (4,57%) ערך מורחב – הכנסייה המבוצרת של פרז'מר הכנסייה המבוצרת של פרז'מר היא "כנסיית מפלט" (אנ') שבנייתה החלה בתחילת המאה ה-12 על ידי אבירי המסדר הטבטוני ובהמשך על ידי הסקסונים הטרנסילבנים. היא חלק מאתר המורשת העולמית של הכפרים עם הכנסיות המבוצרות בטרנסילבניה. הכנסייה שהייתה במקורה קתולית הפכה ללותרנית בעקבות הרפורמציה הפרוטסטנטית במאה ה-16. הכביש הארצי DN10 עובר ליד פרז'מר. קו רכבת מחבר את פרז'מר עם בראשוב. מדיה וקבצים בנושא פרז'מר בוויקישיתוף שלימים נקראו סקסונים טרנסילבנים. לפי מקור אחר ב-1218.
יחסי רוסיה–תימן

יחסי רוסיה–תימן הם יחסי החוץ שבין רוסיה ותימן. שתי המדינות נהנות מיחסים חמים וידידותיים שראשיתם למעלה ממאה שנה. רוסיה תמכה הן ברפובליקה הערבית של תימן והן ברפובליקה הדמוקרטית העממית של תימן במספר הזדמנויות וכוננה עמם יחסים קרובים. לאחר האיחוד התימני, שתי המדינות מקיימות קשרים הדוקים. היחסים בין רוסיה לתימן החלו לפני יותר משמונים שנה. ממלכת תימן וברית המועצות חתמו על הסכם ידידות ושיתוף פעולה ב-1 בנובמבר 1928. במסגרת האמנה ממשלת ברית המועצות הכירה בעצמאות תימן. ב־1938 החזירה ברית המועצות את כלל אנשיה ממלכת תימן. האמנה חודשה לראשונה בשנת 1939, אך בגלל מלחמת העולם השנייה היחסים נקטעו. בשנת 1955 חתמו תימן וברית המועצות על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי. ב־1956 חודשו היחסים בין המדינות, במהל ביקור של יורש העצר מוחמד אל-בדר במספר מדינות מזרח־אירופאיות. באוקטובר 1962 הפכה ברית המועצות למדינה הראשונה בעולם שהכירה בפובליקה הערבית תימנית, הרפובליקה שהקימו הפרו־נאצריסטים במלחמת האזרחים בצפון תימן. ב-21 במרץ 1964, הרפובליקה הערבית תימנית וברית המועצות חתמו על חוזה ידידות, בנוסף לחיזוק היחסים הכלכליים והצבאיים בין המדינות. ב-3 בדצמבר 1967 הכירה ברית המועצות ברפובליקה הדמוקרטית העממית של תימן ובשנת 1968 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים וצבאיים חזקים. בנוסף לברית המועצות, הרפובליקה העממית הדמוקרטית של תימן כוננה קשרים הדוקים עם הרפובליקה העממית של סין, קובה, גרמניה המזרחית והארגון לשחרור פלסטין. לברית המועצות היו יחסים קרובים וידידותיים עם צפון תימן ודרום תימן. לאחר האיחוד התימני ב-22 במאי 1990 הכירה ברית המועצות ברפובליקה של תימן. לאחר התפרקות ברית המועצות, הרפובליקה של תימן הכירה בפדרציה הרוסית ב-3 בדצמבר 1991. מאז היחסים בין רוסיה לתימן היו קרובים מאוד וידידותיים. נשיא תימן עלי עבדאללה סאלח ביקר במוסקבה במספר הזדמנויות, ונפגש עם נשיאי רוסיה ולדימיר פוטין ודמיטרי מדבדב. תימן מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה בלבד, מאידך, רוסיה מחזיקה בתימן שגרירות בצנעא בלבד. מדיה וקבצים בנושא יחסי רוסיה–תימן בוויקישיתוף Baldry, John (1984). "Soviet Relations with Saudi Arabia and the Yemen 1917-1938". Middle Eastern Studies. 20 (1): 53–80. JSTOR 4282977. אתר על יחסי מדינות
מרקו פופוביץ'

מרקו פופוביץ' (בקרואטית: Marko Popović; נולד ב-12 ביוני 1982) הוא כדורסלן עבר קרואטי, אשר היה פעיל בין השנים 1998–2019. ממוצעיו הכוללים ביורוליג (8 עונות) הם 12.5 נקודות, 2.8 אסיסטים ו-1.7 ריבאונדים למשחק, וממוצעיו ביורוקאפ (7 עונות) הם 14.0 נקודות, 3.9 אסיסטים ו-2.1 ריבאונדים למשחק. פופוביץ' נולד בזאדאר שבקרואטיה, אשר הייתה אז חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. אביו, פטר פופוביץ', שיחק בקבוצות זאדאר ודוברבה זאגרב בין השנים 1976–1997. מרקו החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת הנוער של זאדאר בשנת 1991, ובין השנים 1994–1996 שיחק במועדון ציבונה זאגרב בעת שאביו שיחק בדוברבה. בשנת 1997 חזרה המשפחה לזאדאר, ובעונת 1998/1999 שיחק פופוביץ' לראשונה בקבוצת הבוגרים של מועדון הכדורסל. בעונת 1999/2000 זכה עם הקבוצה בגביע הקרואטי בכדורסל – גביע קרשימיר צ'וסיץ'. בקיץ 2000 עבר פופוביץ' לארצות הברית והחל ללמוד באוניברסיטת דרום איידהו מליגת המכללות השנייה. לאחר עונה אחת בלבד בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה עזב פופוביץ' את לימודיו וחזר לשחק בזאדאר. בעונת 2002/2003 זכה עם זאדאר באליפות הליגה האדריאטית, לאחר שגברה במשחק הגמר על מכבי תל אביב בתוצאה 91–88. במשחק הגמר קלע פופוביץ' 27 נקודות, ובסיומו זכה בתואר ה-MVP של הפיינל פור. בקיץ 2003 עבר לשחק בוולנסיה מליגת העל הספרדית, אך לאחר כחצי עונה חזר לקרואטיה כשחתם על חוזה בציבונה זאגרב. בסיום אותה עונה זכה עם ציבונה באליפות הליגה הקרואטית. לקראת עונת 2005/2006 עבר לאפס פילזן הטורקית, וסייע לה לזכות בגביע הטורקי. בשנים 2006–2008 שיחק עבור ז'לגיריס קובנה, וזכה עמה פעמיים באליפות הליגה הליטאית, פעמיים בגביע הליטאי ופעם אחת באליפות הליגה הבלטית. בשנת 2008 הצטרף לאוניקס קאזאן הרוסית, וסייע לה לזכות בגביע הרוסי לשנת 2009. בעונת 2011 הוביל את קאזאן לזכייתה הראשונה באליפות היורוקאפ, ונבחר ל-MVP של הפיינל פור לאחר שקלע 18 נקודות מול סביליה במשחק הגמר. בשנת 2011 חזר לשחק בז'לגיריס, ובשתי העונות הבאות זכה עמה באליפות הליגה הבלטית, בגביע הליטאי ובשתי אליפויות ליטא. בקיץ 2013 חתם על חוזה בחימקי מוסקבה, במדיה זכה באליפות היורוקאפ בעונת 2014/2015. בין השנים 2015–2019 שיחק עבור פואנלברדה הספרדית. בפברואר 2017 הפך לשיאן הנקודות של ליגת היורוקאפ, אך בהמשך אותה עונה שברו את שיאו בויאן דובלייביץ' ורפא מרטינס. בסיום עונת 2018/2019 פרש פופוביץ' ממשחק, בגיל 36. בשנת 2000 השתתף פופוביץ' באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 כשחקן נבחרת קרואטיה, וזכה עמה במדליית הכסף. במשחק הגמר קלע פופוביץ' 17 מול נבחרת צרפת, אך נבחרתו הפסידה בתוצאה 64–65. באליפות אירופה עד גיל 20 לשנת 2002 הוביל פופוביץ' את כל שחקני הטורניר בממוצעי נקודות (25.0) ואסיסטים (7.1) למשחק, אך קרואטיה סיימה במקום השמיני מתוך 12 נבחרות. בטורניר אליפות אירופה בכדורסל 2003 השתתף לראשונה במשחקי נבחרת קרואטיה הבוגרת, ובהמשך שיחק במדיה באליפויות אירופה 2005, 2007, 2009, 2011 ו-2017, וכן במשחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ובאליפות העולם בכדורסל 2010. מדיה וקבצים בנושא מרקו פופוביץ' בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) סטטיסטיקות הקריירה של פופוביץ', באתר היורוקאפ סיכום המשחק, באתר יורובאסקט קאזאן זוכה באליפות היורוקאפ, באתר הליגה, 17 באפריל 2011 דובלייביץ' הופך לשיאן הנקודות של היורוקאפ, באתר הליגה, 28 במרץ 2017 פופוביץ' מודיע על פרישה ממשחק, באתר eurohoops.net,‏ 13 במאי 2019 סטטיסטיקות המשחק, באתר פיב"א הטורנירים בהם שותף פופוביץ', באתר פיב"א
רגלים כפולים

בשחמט, רגלים כפולים הוא מצב בו שני רגלים מאותו הצבע עומדים על אותו טור. מצב כזה יכול להיווצר רק כאשר רגלי מכה כלי, שנמצא בטור שבו שוכן רגלי מאותו הצבע. בתרשים שמשמאל ניתן לראות כי הרגלים בטורים ב' ו-ה' כפולים. ברוב המקרים, רגלים כפולים נחשב לחולשה, בגלל חוסר יכולתם להגן זה על זה. חוסר יכולת זה מורגש בעיקר לקראת סיום המשחק, ומקשה להשיג פריצת דרך שיכולה ליצור רגלי חופשי (אנ'), שיכול להוות גורם מכריע בשלב זה של המשחק. במקרה של רגלים כפולים מבודדים, חולשה זו רק מחמירה. מספר אסטרטגיות ופתיחות בשחמט מבוססות על הכבדה על היריב עם רגלים כפולים, חולשה אסטרטגית. עם זאת, ישנם מקרים שבהם קבלת רגלים כפולים יכולה להוות יתרון, מכיוון שזו עשויה לפתוח טור לצריח, או מכיוון שהרגלים הכפולים מבצעים פעולה שימושית, כמו הגנה על משבצות חשובות. כמו כן, אם היריב אינו מסוגל לתקוף ביעילות את הרגלים, חולשתם קטנה או אף חסרת משמעות. ישנן גם מספר פתיחות המסכימות לקבל רגלים כפולים כדי לזכות ביתרון אסטרטגי, לדוגמה וריאציית שני הפרשים בהגנת אלכין. ישנם מצבים שונים של רגלים כפולים (ראה תרשים). רגלים כפולים מהווים חיסרון מארבעה שיקולים: חוסר ניידות, הרגלי התחתון חסום מלהתקדם על ידי הרגלי שנמצא מעליו ובשביל לקדם אותו יש להזיז קודם את הרגלי העליון ובכך להפסיד טמפו. חוסר היכולת לתפקד כרגלי רגיל. במרבית המקרים לא ניתן יהיה לבצע החלפת כלים עם הרגלי המקביל של היריב. פגיעוּת גבוהה, הרגלי העליון לא יכול להיות מוגן מתחתיו על ידי צריח. הרגלים הכפולים בטור ב הם במצב הטוב ביותר, מכיוון שהרגלי התחתון מגן על הרגלי שבמשבצת ג1, בנוסף מהווה הגנה טובה מול שני הרגלים המקבילים של היריב. אחריהם הרגלים בטור ו, שמוגנים על ידי המלך ומהווים הגנה יעילה מהרגלים של היריב. הרגלים בטור ח נמצאים במצב הגרוע ביותר מכיוון ששניהם נחסמים על ידי רגלי אחד של היריב, ובכך הרגלי התחתון בעל ערך מועט. ייתכן מצב שבו שלושה רגלים ניצבים באותו הטור (או יותר). התרשים מראה עמדה ממשחקם של לובומיר קבלק - בובי פישר, בשנת 1967. שלושת הרגלים נשארו באותו הטור עד סוף המשחק במהלך ה-28 (תיקו). דוגמאות לעמדות בהן היו ארבעה רגלים באותו הטור ניתן למצוא במשחק אלכסנדר אלכין - ולדימיר ננרוקוב, ב-1907, ובמשחקם של ג'ון ואן דר ויל - ולסטימיל הורט, ב-1981. המקרה הארוך ביותר שארבעה רגלים באותו הטור שרדו היה קוואס - בארט', בלטונברני 1994, שנמשך 23 מהלכים. המשחק הוכרע בתיקו בהסכמה והעמדה הסופית מדגימה את חולשתם של הרגלים הנותרים (ראו תרשים). ריבוע רגלים קוואס - בארט', 1994 שילוש רגלים קבלק - פישר, 1967 Berliner, Hans,, The system : a world champion's approach to chess, 1st ed, [Kensington, London] longest quadrupled pawns
אוסטין מונטגו

אוסטין מונטגו (באנגלית: Austin Montego) היא מכונית משפחתית מתוצרת Austin Motor Company (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1984–1988 על ידי הקוֹנְגְּלוֹמֵרָט הבריטי British Leyland (אנ') (שם מלא: British Leyland Motor Corporation Ltd, ראשי תיבות: BLMC), ובין השנים 1988–1995 על ידי הקונגלומרט Rover Group (אנ') (שם רשמי: The Rover Group Limited). 4 דלתות - סדאן. 5 דלתות - סטיישן. "אוסטין מונטגו" הושק ב-25 באפריל 1984. יוצרו 571,460 יחידות. 4-5 נוסעים (דגם סדאן). מנוע קדמי. סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנוע דיזל. סוג הנעה: הנעה קדמית. קיבולת מכל דלק - 50 ליטר. בין 0-100 קמ"ש היא 14.0 שניות (דגם מנוע 1.3 ליטר). בין 0-100 קמ"ש היא 11.7 שניות (דגם מנוע 1.6 ליטר). בין 0-100 קמ"ש היא 10.2 שניות (דגם מנוע 2.0 ליטר המפיק 103 כ"ס). בין 0-100 קמ"ש היא 9.5 שניות (דגם מנוע 2.0 ליטר המפיק 117 כ"ס). בין 0-100 קמ"ש היא 7.7 שניות (דגם מנוע מגדש טורבו 2.0 ליטר המפיק 152 כ"ס). בין 0-100 קמ"ש היא 13.5 שניות (דגם מנוע טורבו דיזל 2.0 ליטר). "1.3". "1.6". "2.0 EFi MG". "2.0 Turbo MG". "2.0 turbodiesel". "אוסטין מונטגו", שנת 1984 "אוסטין מונטגו" "אוסטין מונטגו" "אוסטין מונטגו", שנת 1986 "אוסטין מונטגו", שנת 1986 "אוסטין מונטגו" - סטיישן "אוסטין מונטגו", שנת 1987 - סטיישן "אוסטין מונטגו", שנת 1987 - סטיישן אוסטין A30 אוסטין A40 פארינה אוסטין 1100 אוסטין ויקטוריה אוסטין מקסי מדיה וקבצים בנושא אוסטין מונטגו בוויקישיתוף אוסטין מונטגו, סרטון באתר יוטיוב "אוסטין מונטגו" - היסטוריה (maestro.org.uk/montego) "אוסטין מונטגו", שנת 1984, 1,300 סמ"ק - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "אוסטין מונטגו", שנת 1985, 2000 סמ"ק - מפרט carfolio.com/specifications/models/car אוסטין רובר מונטגו automoto.it/catalogo/austin-rover/montego/montego--1985-89 "אוסטין מונטגו" 1,300 סמ"ק, שנת 1984 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car "אוסטין מונטגו" 1,600 סמ"ק, שנת 1984 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car היסטוריה ייצור BMC>Rover models between 1959 and 2005 / ראו אוסטין מונטגו web.archive.org/web/20110901103734 "אוסטין מונטגו" 2,000 סמ"ק, טורבו-דיזל, שנת 1988 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
פוקיפארק

פארק הפוקימון 2005 או פוקיפארק היה פארק שעשועים יפני שהתבסס על הזיכיון של פוקימון. הפארק היה פעיל בשני מיקומים בעבר. הפארק הוקם ביפן בשנת 2005, ובטאיוואן בשנת 2006. הפארק היה פתוח לציבור בין ה-18 במרץ 2005 ל-25 בספטמבר 2005, ביפן, וב-23 ביוני 2006, עד 24 בספטמבר 2006, בטאיוואן. כיום הפארק סגור בעקבות נכסים מוגבלים. בטייוואן פתיחת הפארק הייתה במקביל לפרסומו של הסרט השמיני, פוקימון: לוקאריו והמסתורין של מיו. במסגרת פופולריות הסרט, המבקרים בפארק קיבלו מפה מיוחדת, בה ניתן היה להיעזר כדי להגיע לאי העליון ולתפוס את מיו. האטרקציות המרכזיות של הפארק מתמקדות בפוקימונים מהדור השלישי, ובעיקר בפוקימונים האגדיים רייקוואזה, לאטיוס, לאטיאס וג'יראצ'י, למרות שחלקו מוקדש לפיקאצ'ו, סלבי ומיו, המופיעים בלוגו של הפארק. מבין האטרקציות שהוצעו בפארק: ריקוד פוקימון מיני-סיבוב הופעות הספינינג של לוגיה לכידת מיו רכבת קרב שמיים קרועים סיבוב שמח טיול שמיים זרועי כוכבים יער פיקאצ'ו מכוניות מתנגשות - צוות אקווה נגד צוות מאגמה האחים פיקאצ'ו - רכבת הספארי המרהיב ילדים צפים מועדון דאיוסקי מועדון לילה הרפתקאות פוקימון בתלת-מימד הרפתקאות דרכים אזור הספארי הפארק שנפתח ביפן היה חינמי לכניסה, אך האטרקציות שבו היו כרוכות בתשלום. במתחם הפארק מוקמו שתי חנויות "רוקט פוקימון", ובהן נמכרו אביזרים לחובבי פוקימון ופריטים מיוחדים כמו כיסויי ראש של פוקימון, חולצות טריקו, גלויות ומזכרות רשמיות של פוקיפארק. המבקרים שהכניסו את מערכת הנינטנדו DS לפארק, יכלו להוריד לקונסולה משחק ייחודי דרך DS Download Play ששמו PokéPark: Fishing Rally DS.
סמסונג E1200

סמסונג E1200 (בעגה חרדית: סמסונג אברכים) הוא טלפון סלולרי מתוצרת סמסונג. הוא הוצג לראשונה בשנת 2012 בבריטניה. ייצורו הופסק ב-2015 עם הצגתו של יורשו - סמסונג E1202. המכשיר תומך בדור 2, GSM. מכשירים רבים מדגם זה "הוכשרו" על ידי ועדת הרבנים לענייני תקשורת לשמש כטלפון כשר לאחר שהוסרה מהם אפשרות שליחת מסרונים, בעקבות כך ועקב מחירו הזול יחסית, המכשיר הפך לנפוץ מאוד בקרב חרדים בישראל. מדיה וקבצים בנושא סמסונג E1200 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמסונג E1200
דן וסעדיה

דן וסעדיה או דן קישוט וסעדיה פנסא, הוא סרט ילדים ישראלי משנת 1956 בהפקתו ובבימויו של נתן אקסלרוד. העלילה היא על הרפתקאותיהם של שני נערים, דן וסעדיה, תלמידי פנימייה בתקופת מלחמת העצמאות. דן הוא ממוצא אירופי, יש לו הורים דואגים והוא לומד בבית ספר. סעדיה הוא תימני עם פאות, הוריו אינם מוזכרים והוא עובד כל היום לפרנסתו כמצחצח נעליים ברחוב. הסרט צולם ברובו בכפר הנוער הדסים. את המוזיקה חיבר חנן וינטרניץ אבל שיר הנושא של הסרט הוא "עורי ציון" של משה וילנסקי שמופיע בפסקול בביצוע תזמורת, חליל סולו ובשירה. שמשון בר-נוי מופיע באחד התפקידים הראשיים וגם שר ביחד עם תלמידי הדסים את "עורי ציון". בתפקיד אביו של דן מופיע אלימלך רם שהיה אז מפורסם כקריין בקול ישראל וביומני גבע. דן (מוטי דגן) הוא נער תל אביבי חובב חוברות הרפתקאות. הוא מפקדה של יחידת מחץ מסתורית, "הדרקון השחור" שמה, והיא קיימת רק בדמיונותיו הפרועים. סגנו הוא סעדיה התימני (אברהם קאסטרו), ילד תל אביבי המתפרנס מצחצוח נעליים. דן הוא "המפקד" הפותר תעלומות וסעדיה הוא "סגנו" הממלא את פקודותיו ללא עוררין. הם עושים מעשי קונדס שבאחד מהם מתגנב דן לכלוב האריות בגן החיות של תל אביב כדי למצוא "מטמון", אך מסולק משם ונמסר למשטרה משם משחרר אותו אביו (אלימלך רם). בהמלצת המורה מחליטים הוריו של דן לשלוח אותו לפנימיית הדסים בתקווה שישתלב בטבע בחברת ילדים ויוציא ממוחו את דמיונותיו הפרועים. סעדיה מחליט להצטרף אליו ומתגנב למשאית שמסיעה אותם להדסים. מנהל הפנימיה הוא דב (שמשון בר-נוי), גבר נאה וסמכותי. אביבה (שרה בנבנישתי) מתאהבת בו, אך הוא אדיש כלפיה. אחד המדריכים הוא "המשורר" אורי (יאיר ולין) המחבר שירים ומכריח אנשים להאזין להם למרות חוסר סבלנותם. מדריך אחר הוא יורם המאוהב באביבה, אך היא קוראת לו "צוציק" ומאוהבת רק בדב. אביבה מכנה את דן "דן קישוט" ואת חברו "סעדיה פנסא". דב מחליט להשאיר את סעדיה בהדסים וממנה אותו לרועה כבשים. גם בהדסים ממשיכים שניהם בתעלולים ופעם אחת הם עדים להטמנת נשק בסליק. בלילה הם מוציאים מהסליק ארגז רימוני יד, טומנים אותו בקרקע ודן מצייר מפה למציאת המטמון כמו שקרא בספרים קורע אותה ונותן את חצייה לסעדיה. כולם מאזינים למקלט הרדיו לשמוע את החלטת האו"ם ב-29 בנובמבר 1947 וכשההחלטה מתקבלת פורצים כולם בריקודים ושירת "עורי ציון". מצב הביטחון מתערער ומוחלט לפנות מהמקום את כל הילדים והבלתי לוחמים, למרוב בקשותיהם של דן וסעדיה להישאר. הערבים מטילים מצור על הדסים ומתקיפים אותה מכל הצדדים. אביבה שנמצאת כעת כקשרית בעורף מקבלת דיווחים על המצב הקשה. דן מחליט לחזור להדסים ולגלות את ארגז הרימונים לשם כך עליו לחדור בין קווי הערבים. סעדיה מצטרף אליו כמבין ערבית וכן מצטרפת הכלבה "דיצה". מצב המגינים בכי רע, יורם ואורי פצועים ונשקלת נסיגה. דן וסעדיה מצליחים להגיע לארגז הרימונים, לחבר אותם בחבלים שיגרמו לפיצוץ בעת דריכה. הערבים מתחילים בהתקפה אך הם עולים על החוטים. הרימונים מתפוצצים וקוטלים אותם ההתקפה נכשלת ואז מגיע למקום כוח לוחמים ביחד עם דן וסעדיה וכולם משבחים אותם על הצלת המקום. "דן וסעדיה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דן וסעדיה" - הסרט המלא לצפייה באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים דן קישוט וסעדיה פנסא, בספר הקולנוע הישראלי היו סרטים - שנות ה-50 - דן וסעדיה, בערוץ יוטיוב "דן וסעדיה" - סרט חדש של "כרמל", למרחב, 15 באוגוסט 1956 לקריאה נוספת מירי בר-זיו לוי, "כרטיס כניסה לדיבור הצברי: הסרט 'דן וסעדיה' כנקודת מפנה בייצוג הדיבור העברי בקולנוע", כרמלים יב (2016), עמ' 132-101