laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סימן גורלין

ברפואה, סימן גורלין הוא היכולת לגעת בקצה האף עם הלשון. בין שמונה לעשרה אחוזים מהאוכלוסייה הכללית יכולים לבצע מעשה זה, והוא נפוץ הרבה יותר אצל אנשים שסובלים מפגיעה תורשתית ברקמות החיבור, תסמונת אהלרס-דנלוס (הוא קיים בקרב כמחצית מבעלי התסמונת). הסימן יכול להעיד גם על תסמונת מרפן. אף ששמו של הסימן כולל את השם "גורלין", אין לו קשר לתסמונת גורלין (אנ'); שני המונחים קרויים על שמו של רוברט ג' גורלין (אנ'). Oral Manifestations of Ehlers-Danlos Syndrome, J Can Dent Assoc 2001; 67:330-4 Dean M. DeLuke, Syndromes of the Head and Neck, An Issue of Atlas of the Oral & Maxillofacial Surgery Clinics, E-Book, Elsevier Health Sciences, 2014, עמ' 136. (באנגלית) Joshua E. Lane, Dermatology Pearls, Pocket Guide for Cutaneous Medicine and Surgery, Cambridge University Press, 2006, עמ' 161. (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ים בנדה

ים בנדה (באינדונזית: Laut Banda; בפורטוגזית: Mar de Banda) הוא ים שנמצא באיי מאלוקו שבאינדונזיה. במרכז ים בנדה, נמצאים איי בנדה (אנ'). ים בנדה הוא חלק מהאוקיינוס השקט בדרום-מזרח ארכיפלג המלאי, אך למעשה ים הבנדה והאוקיינוס השקט נחסמים על ידי ים האלמאהרה (אנ'), ים סראם (אנ') ומאות איים. החלק הצפוני של הים שוכן באזור האקלים המשווני (אוק'), ואילו החלק הדרומי שוכן בתת-המשווה (אוק')‏. הרוח באזור המשווני משתנה בחלקה הצפוני של הים לאורך כל השנה. האקלים חם ולח מאוד עם רוחות לא יציבות וחלשות. בחלק הצפוני של הים, אמפליטודת טמפרטורת הרוח העונתית היא לרוב פחות מאמפליטודת טמפרטורת היומיום. הלחות מוגזמת, עם גשמים וסופות רעמים שמתרחשות לעיתים קרובות. בחלק הדרומי של הים, הרוחות חזקות בקיץ וטרופיות בחורף. בחלק הדרומי של הים, אמפליטודת טמפרטורת הרוח זניחה לעומת אמפליטודת טמפרטורת הרוח העונתית. בקיץ ובסתיו נוצרים לרוב ציקלונים טרופיים. Ponder, H. W. (1944) In Javanese waters; some sidelights on a few of the countless lovely, little known islands scattered over the Banda sea & some glimpses of their strange & stormy history London, Seeley, Service & Co. ltd. Patrick D. Nunn (1994) Oceanic Islands Oxford, Great Britain, Blackwell Tomascik, Tomas. The Ecology of the Indonesian Seas. Oxford: Oxford University Press, 1998. ISBN 0-19-850186-2. מדיה וקבצים בנושא ים בנדה בוויקישיתוף ים בנדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ים בנדה, באתר ים בנדה (ב־) Banda Sea | sea, Pacific Ocean, Encyclopedia Britannica (באנגלית) Атлас. 7 клас. Географія материків і океанів. / Укладач Скуратович О. Я. — Київ : ДНВП «Картографія», 2008. Физико-географический атлас мира. — Москва : Академия наук СССР и главное управление геодезии и картографии ГГК СССР, 1964. — 298 с. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נקודת שבו

נקודת שבו (באנגלית: Chauveau Point) היא לשון יבשה, בצד הצפוני של מעבר זלוגוש. הנקודה מהווה את הקצה הדרום-מערבי של האי לייז', בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. הנקודה המערבית ביותר באי לייז' מופתה לראשונה על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-בטיסט שארקו בשנת 1904. מאחר שאין נקודה בולטת בחלק המערבי של האי, השם "הועבר" לנקודת הדרומית-מערבית, שאף היא התגלתה על ידי שארקו. הנקודה צולמה מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1956–1957. שארקו קרא לנקודה על שמו של דוקטור שבו (Chauveau) - שעבד במכון המטאורולוגי המרכזי של פריז (Bureau Central Méteorologique). נקודת שבו באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נקודת שבו באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נקודת שבו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי על מיקום הנקודה מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי על גילוי הנקודה ומתן שמה מידע היסטורי על צילום הנקודה
בראשית (שיר)

"בראשית" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל. השיר יצא לאור ב-23 במאי 2018 כסינגל הרביעי מתוך אלבום הסולו השני של רייכל "ואם תבואי אליי", על ידי חברת התקליטים הליקון. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט ואל המקום החמישי במצעד הרשמי של גלגלצ. כמו כן, זכה השיר במקום ה-27 במצעד השנתי של כאן גימל ובמקום ה-30 במצעד השנתי של גלגלצ. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל. השיר הוא בסגנון מוזיקת עולם. השיר נכתב במהלך נסיעותיו של רייכל בעולם בהשראת המפגשים שלו עם אנשים מרחבי הודו ואפריקה. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. יוסי חרסונסקי ביקר את השיר בחיוב תוך שהעניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. הווידאו קליפ הנלווה לשיר, נוצר על ידי אמנית החול אילנה יהב, והועלה לערוץ היוטיוב של עידן רייכל ב-23 במאי 2018, בסמוך לצאת הסינגל. נכון לאוגוסט 2024 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ־6.1 מיליון. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית בראשית (עידן רייכל) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group, 2018, שבוע 22 המצעד השבועי, באתר גלגלצ, ‏19 ביולי 2018 עידן רייכל - בראשית, באתר ‏מאקו‏, 24 במאי 2018 בראשית, נבדק ב-2019-11-17 עידן רייכל, בראשית, באתר יוסמיוסיק, ‏2018-05-24 Idan Raichel - Beresheet (In the Beginning) עידן רייכל - בראשית, נבדק ב-2019-11-17 הארץ, מהפך: עומר אדם כבר לא בפסגה, באתר הארץ, 4 ביוני 2018
Design of a Decade: 1986–1996 (וידאו)

Design of a Decade: 1986–1996 (בעברית: עיצוב של עשור: 1986–1996) הוא אלבום וידאו של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון, אשר יצא לאור ב-10 באוקטובר 1995, על ידי חברת התקליטים איי אנד אם רקורדס. בארצות הברית קיבל אלבום הווידאו את תואר הזהב על מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים במדינה. אלבום הווידאו מכיל וידאו קליפים של ג'נט ג'קסון אשר יצאו בין שנת 1986 לשנת 1996. אלבום הווידאו יצא לאור ביחד עם אלבום האוסף שלה הנושא את אותו השם, Design of a Decade: 1986–1996. שני האלבומים זכו להצלחה. בנוסף לכך, יצא אלבום הווידאו בפורמט VHS ובדצמבר 2001, יצא לאור מחדש בפורמט די וי די בארצות הברית בלבד. "Design of a Decade: 1986–1996", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Janet Jackson - Design Of A Decade 1986 / 1996, Discogs (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Release group “Design of a Decade: 1986/1996” by Janet Jackson - MusicBrainz, musicbrainz.org Janet Jackson - Design Of A Decade 1986 / 1996, Discogs (באנגלית) Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
שמישהו יעצור אותי

"שמישהו יעצור אותי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי והמוזיקאי עדן חסון. השיר יצא לאור ב-24 בדצמבר 2017, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של חסון "שמישהו יעצור אותי", על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music. בסמוך לצאתו נכנס השיר אל המקום השני במצעד הרשמי של גלגלצ. השיר זכה השיר במקום השביעי במצעד השנתי של כאן גימל, במקום הרביעי במצעד השנתי של גלגלצ, במקום ה-13 במצעד העשור של כאן גימל ובמקום הרביעי במצעד העשור של מאקו ורדיו תל אביב. כמו כן, השיר זכה בפרס אקו"ם לשיר השנה לשנת 2018. השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון והופק על ידי חסון ויעקב למאי. השיר הוא שיר בסגנון המוזיקה המזרחית. בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, צבר כ-3 מיליון השמעות והפך לאחד השירים הישראלים המושמעים ביותר בספוטיפיי. הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של חסון ב-24 בדצמבר 2017. נכון לפברואר 2023 מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-55 מיליון צפיות. סרטון השיר "שמישהו יעצור אותי" באתר יוטיוב לדף השיר באתר הספרייה הלאומית פרסי אקו"ם, באתר אקו"ם שמישהו יעצור אותי, נבדק ב-2019-11-17 עדן חסון - שמישהו יעצור אותי | Eden Hason - Shemishehu Yaatzor Oti, נבדק ב-2019-11-17
חדשות שישי

"חדשות שישי" (שבעבר נקראה "השבוע") היא מהדורת חדשות שבועית המשודרת בתאגיד בערוץ כאן 11 ומוגשת על ידי מואב ורדי. המהדורה מסכמת את הכותרות המרכזיות של השבוע. המהדורה משודרת בערבי ימי שישי בשעות 19:56–21:30. בין היתר, משודרות בה כתבות מגזין, פינות טבע וקטעי ארכיון. המהדורה שודרה לראשונה ב-22 בפברואר 2019, כאשר היא מחליפה את מהדורת "חדשות השבוע" ששודרה במשך שנתיים, מתחילת שידורי תאגיד השידור הציבורי. ירון דקל היה המנחה העיקרי של מהדורת "חדשות שישי" מתחילת שידוריה, ושמה הרשמי היה אז "השבוע עם ירון דקל". בשנת 2021 נודע כי דקל מונה לנציג הסוכנות היהודית בקנדה. בעקבות כך, ב-27 באוגוסט הגיש דקל את תוכניתו האחרונה לאחר כשנתיים וחצי בתאגיד. לאחר מכן, במשך שלוש פעמים הגיש את המהדורה יאיר ויינרב - ופעם אחת גילי כהן. החל מ-15 באוקטובר 2021 הגישה את המהדורה גאולה אבן-סער, ובשל כך, שונה שמה של התוכנית ל"השבוע עם גאולה". ב-31 ביולי 2022 הודיעה גאולה אבן-סער על פרישתה מהתפקיד. קודם לכן, הושעתה מהגשת התוכנית בתקופת הבחירות לכנסת העשרים וחמש בעקבות החשש מניגוד עניינים וקרבתה לשר המשפטים דאז, גדעון סער. בנובמבר 2022, הוחלף שם המהדורה ל"חדשות שישי" עם חידוש הפתיחים של המהדורות ובמטרה להתחבר לשם "כאן חדשות". ב-29 במרץ 2023 נבחר מואב ורדי להגיש את המהדורה במקומה של אבן-סער שפרשה מתפקידה. חדשות שישי, באתר כאן 11 חדשות שישי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ירון דקל הודיע שיעזוב את התאגיד בקיץ. מה הג'וב הבא?, באתר אייס, 24 במאי 2021 חוזרת לזירה המרכזית: התפקיד החדש של גאולה אבן-סער, באתר מעריב אונליין, 14 בספטמבר 2021 קיץ ברבנר, ‏"אישה היא לא רק הגבר שהיא נשואה לו": גאולה אבן-סער התפטרה מכאן 11, באתר מעריב אונליין, 31 ביולי 2022 כאן 11 מצאה מחליף לגאולה אבן: מגיש חדש לחדשות שישי, באתר אייס, 29 במרץ 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפרץ פיוטר הגדול

מפרץ פיוטר הגדול הוא מפרץ בחוף הרוסי של ים יפן, מצפון מזרח לקוריאה הצפונית ומצפון מערב ליפן. הוא המפרץ הגדול ביותר בים יפן. המפרץ ממוקם בחוף הדרומי של סובייקט פרימוריה. רוחבו הוא 185 קילומטר, מגבול קוריאה הצפונית-רוסיה בשפך הנהר טומאן במערב ועד כף פובורוטני שבמזרח. המפרץ חודר צפונה אל היבשה למרחק של כ-90 קילומטר. אורך חופי המפרץ הוא כ-1,500 קילומטר. לחופיו שוכנות העיר ולדיווסטוק, בירת פרימוריה, והעיר נאחודקה, העיר השלישית בגודלה בסובייקט זה. חצי האי מוראביוב-אמורסקי וארכיפלג יוג'יני שלדרומו מחלקים את המפרץ לשני מפרצים - מפרץ אמור ממערב ומפרץ אוסורי ממזרח. בין שני המפרצים מחבר מצר הבוספורוס המזרחי, המפריד בין חצי האי מוראביוב אמורסקי ווולדיווסטוק שבדרומו לבין האי רוסקי שמדרום להם. אי זה הוא הגדול באיי ארכיפלג יוג'יני. גשר רוסקי, הגשר המחבר לרוחב המצר בין ולדיווסטוק לבין הארכיפלג, הושלם בשנת 2012. בחופי מפרץ פיוטר הגדול מצויים מפרצים רבים נוספים, וביניהם (ממערב למזרח) פוזייט, זולוטוי רוג, דיומד, לאזורנאיה, סטרלוק, ווסטוק ומפרץ נאחודקה. יכולתם של מפרצים אלו לשמש כנמלים מוגבלת מאוד עקב קפיאת מי הים מתחילת חודש דצמבר ועד מחצית חודש אפריל. בנוסף לאיי ארכיפלג יוג'יני מצויים במפרץ איים רבים נוספים, כולל ארכיפלג רימסקי-קורסקוב והאי פורוגלם שבמערב והאיים אסקולד ופוטיאטין שבמזרח. שטח של כ-630 קילומטר רבוע במפרץ הוכרז כשמורת הטבע הימית שבמזרח הרחוק. במימי המפרץ חיים בין היתר מספר מינים של לווייתנים וכן כלבי ים ואריות ים. עד שנת 1859 נודע המפרץ בשם מפרץ ויקטוריה, אך אז ניתן לו שמו הנוכחי לכבוד הצאר פיוטר הגדול. ב-1860 ייסדה האימפריה הרוסית את היישוב ולדיווסטוק, ובאותה שנה קיבלה לידיה מסין את השטח הידוע כמחוז פרימוריה מכוח הסכם בייג'ינג. ב-1868 פרצה באזור מלחמת המנזה בין רוסיה לסין. מדי שנה נערכת במימי המפרץ סדרת מרוצים ימיים הנקראת גביע מפרץ פיוטר הגדול. בחודש יולי 2013 ערכו צי האוקיינוס השקט של רוסיה וצי הים הצפוני של סין תמרון משותף במפרץ תחת השם Joint Sea 2013. היה זה התמרון הימי הגדול ביותר אי פעם שערך חיל הים של צבא השחרור העממי הסיני עם חיל ים זר. מדיה וקבצים בנושא מפרץ פיוטר הגדול בוויקישיתוף מפרץ פיוטר הגדול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חואו שיינגוואנג

חוֹאוּ שְׂייֵנְגוָאנְג (בסינית: 侯先光; בפין-יין: Hóu Xiānguāng, נולד במרץ 1949 בפנגשיין בג'יאנגסו) הוא פלאונטולוג סיני, שמחקריו היו הגורם לגילוי אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג. הוא למד בבית הספר בשוג'ואו, ואז למד בנאנג'ינג. בשנת 1977 סיים תואר במדעי כדור הארץ ועבד כמרצה באותה המחלקה. לאחר שסיים תואר שני בגאולוגיה ופלאונטולוגיה מהמכון לגאולוגיה ופלאונטולוגיה של האקדמיה הסינית למדעים בנאנג'ינג בשנת 1981, הוא הפך לפרופסור חבר בשנת 1992 ולפרופסור מן המניין בשנת 1994. בשנת 1997 הוא סיים בנוסף דוקטורט באוניברסיטת אופסלה, שוודיה והיה פרופסור לאוניברסיטת יונאן, שם הוא הקים וניהל את המעבדה העיקרית לחקר פלאוביולוגיה של מחוז יונאן (云南省 古生物 研究 重点 实验室). בשנת 1984 הוא גילה את הפאונה של צ'נגג'יאנג במהלך עבודות שדה ממושכות ופיתח שיטות שימור של "מאובנים רכי-גוף". התגלית, יחד עם גילוי פצלי ברג'ס בקנדה, היו בין התגליות המרהיבות ביותר של הפלאונטולוגיה במאה העשרים. הוא זכה בפרס הראשון הלאומי של סין למדע הטבע בשנת 2003, הפרס על התקדמות המדע והטכנולוגיה של קרן הו לונג הו בשנת 2004, הפרס המיוחד למדעי הטבע במחוז יונאן, פרס התחרות המצטיינת למדעי הטכנולוגיה של מחוז יונאן, והיה סגן נשיא האיגוד הבינלאומי לפלאונטולוגיה בין השנים 2006–2010. מין שושנת ים Xianguangia sinica קרוי על שמו. Cambrian fossils of Chengjiang, China. The Chengjiang Fauna. Exceptionally well-preserved animals from 530 million years ago. Arthropods of the Lower Cambrian Chengjiang fauna, southwest China, 1997 (Nanjing Inst. of Geology and Palaeontology, Academia Sinica, Nanjing, China). 侯先光 – ביוגרפיה (בסינית)
יבגני איוואנוב

קפטן יבגני מיכאילוביץ' איוואנוב (ברוסית: Евгений Михайлович Иванов;‏ 11 בינואר 1926 – 17 בינואר 1994), המכונה גם יוג'ין איוואנוב, היה נספח הצי הסובייטי בשגרירות ברית המועצות בלונדון בראשית שנות ה-60 וגם עסק בריגול. הרומן שלו עם כריסטין קילר הביא לכך שאחד ממאהביה, ג'ון פרופיומו, שר המלחמה הבריטי, התפטר מממשלת בריטניה, במה שנודע כפרשת פרופיומו. איוואנוב נולד בפסקוב בשנת 1926, בנו של קצין צבא. הוא הצטרף לצי האדום בשנת 1944. לאחר מכן שירת איבנוב בצי המזרח הרחוק ובצי הים השחור. הוא עבר אימונים ב-GRU (המודיעין הצבאי הסובייטי), לפני שהוצב בלונדון ב-27 במרץ 1960 כעוזר נספח חיל הים הסובייטי. לאיוואנוב התלוותה לבריטניה אשתו מאיה, בתו של אלכסנדר גורקין, יו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות. האנגלית של איוואנוב תוארה כשירה ובני הזוג הרוסים היו פופולריים בחוגים חברתיים ודיפלומטיים בממלכה המאוחדת. איוואנוב התיידד עם האוסטאופת סטיבן וורד לאחר שהוצג בפניו על ידי העורך המנהל של "הדיילי טלגרף" במהלך ארוחת הצהריים במועדון גאריק. בשירות החשאי הבריטי, MI5, ראו באיבנוב עריק פוטנציאלי וביקשו מוורד לנסות לשכנע אותו להעביר את אמונו לבריטניה. איוואנוב היה במסיבת בריכה באחוזת קליבדן כאשר כריסטין קילר פגשה את ג'ון פרופיומו, שר המלחמה הבריטי. הרומן לאחר מכן של קילר עם פרופיומו נמשך בתקופה בה קיימה גם יחסי מין עם איבנוב. זה היה בתקופה שבה המתחים של המלחמה הקרה כבר הוגברו, רגע לפני משבר הטילים בקובה. וורד ואיבנוב אומרים כי הם ביקשו מקילר לחקור את פרופומו מתי יועברו טילי הגרעין האמריקאים למערב גרמניה. כאשר פרשת פרופיומו התפרסמה, השערורייה בה שר המלחמה ניהל רומן עם פילגשו של מרגל סובייטי הביא למספר שינויים מרחיקי לכת. ברמה האישית, מערכת היחסים של איבנוב עם קילר גרמו למאיה לעזוב אותו והיא חזרה למוסקבה; הקרמלין לא הצליח להראות לו הכרה רבה. הדחייה הכפולה באה לידי ביטוי גם בשתייה כבדה של איבנוב. סטיבן וורד התאבד. איוואנוב נקרא חזרה למוסקבה בדצמבר 1962, לפני שפרשת פרויומו הפכה לידיעה ציבורית. עם שובו לברית המועצות המשיך בקריירה הימית שלו, כשהוא נשלח לשרת בצי הים השחור. לא ידוע אם איבנוב המשיך לעבוד עם המודיעין הצבאי אך על פי הדיווחים, הוא זכה במסדר לנין. הוא לא התחתן בשנית. בשנת 1994, איוואנוב נמצא מת בדירתו במוסקבה, גיל 68 היה במותו. חלק מזכרונותיו של איבנוב נכתבו על ידי סופר צללים בספר הזיכרונות "המרגל העירום" שפורסם בשנת 1992. בספר הצהיר איבנוב שהוא הצליח להשיג מודיעין צבאי משמעותי באמצעות גישה לחוגים פוליטיים בריטים. עם זאת הוא טען שהממונים עליו במודיעין הצבאי הרוסי לא היו מודעים ליחסיו עם קילר עד לפרוץ הסיפור בבריטניה, מכיוון שהוא לא ראה צורך לדווח להם על יחסיו הפרטיים. איוואנוב גולם על ידי ירון קראבה בסרט "סקנדל" משנת 1989 ועל ידי איאן קונינגהאם במחזמר הבמה של אנדרו לויד ובר "סטיבן וורד: המחזמר" שנפתח בתיאטרון אלדביץ' ב-19 בדצמבר 2013. פיטר סלרס הציג את איוואנוב בסרט הקומדיה הבריטית Fool Britannia‏ (1963). הוא מוזכר בקצרה בפרק 10 של העונה השנייה בסדרת הטלוויזיה "הכתר". Honeytrap (1987) by Anthony Summers & Stephen Dorril, Coronet Books, ISBN 0340429739. Andrew Muir, A History of Modern Britain. Captain Yevgeny Ivanov, page 7. The Naked Spy, Blake Harbacks Ltd, London 1992. Summers & Dorrill, chapter 7. Summers & Dorrill, chapter 8. Los Angeles Times, 23 January 1994. The Guardian, 11 March 2006. New York Times, 20 January 1994. The Guardian, 11 March 2006. אילן קפרוב‏, "הכתר" עונה 2 פרק 10: הנסיך, המרגל ונערת הליווי, באתר וואלה, 21 בפברואר 2018
יוכבד קפלינסקי

יוכבד "וודה" קפלינסקי (נולדה ב -23 במרץ 1947 בתל אביב) היא מרצה ופרופסור למוזיקה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, בו היא עומדת בראש המחלקה לקדם קולג' (Pre-College). נולדה לזהבה ולפרופסור נח קפלינסקי. קפלינסקי למדה פסנתר בהדרכת אילונה וינצ'ה-קראוס באקדמיה למוזיקה בתל אביב וסיימה תואר ראשון, תואר שני ותואר דוקטור בבית הספר ג'וליארד כסטודנטית של אירווין פרוינדליך (אנ'). היא המשיכה בלימודים אצל דורותי טאובמן (אנ'). קפלינסקי החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כזוכה בתחרות יוהאן סבסטיאן באך הבינלאומית בוושינגטון די.סי. את קריירת ההוראה שלה החלה באוניברסיטת פילדלפיה לאמנויות ולאחר מכן לימדה בבית הספר למוזיקה במנהטן בשנת 1987. בין 1989 ל-1997 לימדה בקונסרבטוריון פּיבּודי בבולטימור. בשנת 1993 היא החלה ללמד בבית הספר ג'וליארד. היא התמנתה ליו"ר המחלקה לפסנתר בשנת 1997. היא שימשה כשופטת בתחרויות בינלאומיות יוקרתיות, כולל תחרות צ'ייקובסקי במוסקבה ותחרות הפסנתר הבינלאומית על שם ואן קליבורן (אנ') בטקסס, שם זכתה תלמידתה ג'ויס יאנג (אנ') במקום השני בשנת 2005. קפלינסקי שימשה חמש פעמים כשופטת בתחרות הבינלאומית לפסנתר על שם ארתור רובינשטיין בתל אביב. במשך שנים רבות הייתה פרופסור לפסנתר בבית הספר למוזיקה באוניברסיטה הנוצרית של טקסס (אנ'), וכן חברה בפקולטה של הפסטיבל ובית הספר למוזיקה של אספן. יוכבד קפלינסקי באתר בית הספר ג'וליארד יוכבד קפלינסקי- BIOGRAPHY, באתר עמותת ארתור רובינשטיין הבינלאומית למוסיקה (באנגלית) Side-by-Side Show with Yoheved Kaplinsky, Felicia He, and Nadia Azzi, יוטיוב, ‏8.11.2013
אחוזת בני אבריקוסוב

אחוזת בני אבריקוסוב (ברוסית: Особняк Абрикосовых), המכונה גם הבית הראשי של אחוזת נ.א. קוסירב-אבריקוסוב היא אחוזה הממוקמת במוסקבה בכתובת: רחוב אוסטוז'נקה, מס' 51/10. האחוזה בת קומה אחת נבנתה בסגנון אמפירי בעלת ארבעה עמודים ונבנתה בשנות 1820. היא נבנתה מחדש בשנת 1873 על פי פרויקט של האדריכל מיכאיל קלימנטייביץ' פוזירבסקי ובשנים 1914–1916 שופצה על פי פרויקט של סרגיי יגורוביץ' צ'רנישוב. האחוזה הייתה שייכת לשושלת הקונדיטורים אבריקוסוב במוסקבה. כיום משמש המבנה את לשכת העיתונות של שירות ביון החוץ (לשכת יחסי ציבור ויחסיו עם תקשורת של שירות שירות הביון של הפדרציה הרוסית). בשנת 2010 הותקן בחזית המבנה לוח זיכרון לזכרו של קים פילבי. תבליט בסיס עם סצנה מהאיליאדה: פריאמוס מתחנן לקבל את גופתו של הקטור מאכילס לוח המוקדש למרגל הסובייטי קים פילבי מראה חזית צד המבנה מדיה וקבצים בנושא אחוזת בני אבריקוסוב בוויקישיתוף Память разведчика Кима Филби увековечена в Москве
רחוב גריזודובובוי (מוסקבה)

רחוב גריזודובובוי (У́лица Гризоду́бовой) הוא רחוב בצפון-מערב מוסקבה במחוז המשנה חורושיובסקי המשתרע ממעבר חורשת ליבנה עד לרחוב מהנדס התעופה סוחוי. הרחוב נקרא בשנת 2004 לכבוד הטייס ואשת הציבור הנודעת, גיבורת ברית המועצות, גיבורת העמל הסוציאליסטי ולנטינה סטפנובנה גריזודובובה. קודם לכן נקרא בשם "המעבר המתוכנן מספר 5485" (Проектируемый проезд № 5485). הרחוב ממוקם במרכז מחוז המשנה חורושבסקי, עובר המעבר המתוכנן מס' 6161 דרך שטח שדה חודינקה מדרום-מערב, אחר כך לצפון-מערב, למעבר חורש הליבנה. מתחם המגורים הגדול גראנד פארק. מטה המודיעין הצבאי הרוסי. תחנת המטרו פולז'אייבסקאיה נמצאת 650 מטר מאמצע הרחוב. קווי אוטובוסים מספר 175, 818 עוברים ברחוב זה. מדיה וקבצים בנושא רחוב גריזודובובוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז המשנה חורושיובסקי
מגה-פאונה כריזמטית

מגה-פאונה כריזמטית (באנגלית: Charismatic megafauna) הוא מונח למיני בעלי חיים גדולים, הבולטים בסביבתם, מעוררים עניין וגוררים חיבה או התנגדות לפגיעה בהם יותר מאשר בעלי חיים אחרים, פשוטים יותר. המונח קשור לשימור טבע שבמהלכו משתמשים במקרים רבים לשמירת טבע במיני מפתח "כריזמטיים" כסמל לשימור של אזור שלם בו הם חיים או לפחות לגדל אותם בשביה להצלה. מונח זה מזכיר את "אפקט במבי", אך אינו חייב לכלול חמידות כלפי המושאים. מינים מושכים כריזמטיים שונים כוללים חיות גדולות שונות ביניהם: פיליים, קרנפיים, לווייתן גדול-סנפיר, קטלן ושאר לווייתנאים, אריה, טיגריס, נמר, ברדלס, גורילה, אורנגאוטן, ג'ירפה, פנדה ענקית, דוב לבן ועוד דוביים, זאב אפור וכלבי ים. מרחיבים את המונח גם לחיות שאינם חלק מה"מגה-פאונה" כמו קונדוריים, עיטם לבן-ראש, רוב הפינגווינים וקואלות. כיום רוב המינים הכריזמטיים מצויים כיום בסכנת הכחדה ברמה זו או אחרת, מאחר שלאורך ההיסטוריה היותם מרשימים עודדה ציד וירייה בהם או שהם פגעו באנשים וכן עקב הקושי שלהם להתמודד עם לחץ אנושי כמו אכלוס יתר. כיום היחס מעודד לשימורם ולהתפעלות מהם, עם יוצאי דופן המחפשים ציד או מתעמתים איתם. פעילות השימור של מינים אלה מתוגברת בהרבה ממינים לא-כריזמטיים. כך ניצלו מספר חיות כמו גורילות או פנדות מכליה מוחלטת, עקב ציד (במקרים רבים נגד החוק) וכריתת יערות בהם הם חיים. מרבית הפעילות סביב מינים אלה נובעת מארגונים חברתיים ולא ממשלתיים, אך לחץ ציבורי יכול לגרור גם ממשלות לעזור בכך. חלק מהמקרים כוללים השבה של בעלי חיים כמו סוס פרז'וואלסקי או ביזון אירופי לאזור חיותם, לאחר שפעילות גרמה לתהודה ציבורית סביבם. מינים אלה יכולים גם לעודד תיירות אקולוגית, שבנוסף לשמירה על הטבע גם עוזרת לכלכלה המקומית ויכולה לתרום עוד יותר לעזרה ממשלתית. בדומה לאפקט במבי, היחס יכול לעודד הפליה של שימור חיות לפי הכריזמה שלהם, בשעה שהמינים הפחות כריזמתיים יכולים להיות גם בסיכון חמור יותר. עם זאת במקרים רבים השימוש במין כריזמטי לדגל על סביבה שלימה, הנאסרת בציד או בכריתת עצים, מועילה בעקיפין גם לחיות קטנות יותר. אפקט במבי - מונח דומה המתאר יצורים חמודים המקבלים יחס מועדף. מין דגל (אנ') תיירות אקולוגית כתבה על מגה-פאונה כריזמטית באתר worldatlas (באנגלית) https://journals.plos.org/plosone/article?id=10.1371/journal.pone.0199149 https://journals.plos.org/plosbiology/article?id=10.1371/journal.pbio.2003997
החוליה החלשה (רוסיה)

החוליה החלשה (Слабое Звено) היא הגרסה הרוסית לתוכנית המשחק The Weakest Link. שתי עונותיה הראשונות שודרו מ-25 בספטמבר 2001 בערוץ הראשון. לאחר מכן שודרו העונות הבאות בערוץ 5 הפטרבורגי בהנחיית ניקולאי פומנקו. עונתה השביעית עלתה בפברואר 2020 בערוץ "מיר", בהנחיית מריה קיסליובה שגם הנחתה את העונות הראשונות. בסוף 2002, מנחי מספר המשחקים המובילים בערוץ החליפו מקומות והנחו תוכניות אחרות, כך מנחת החוליה החלשה, מריה קיסליובה, הנחתה את מהדורת השנה החדשה של מי רוצה להיות מיליונר? ואילו ליאוניד יעקובוביץ' הנחה את החוליה החלשה. הפרק קבע שיא - הזוכה, רומן מדיאנוב, קיבל פרס של 402,000 רובל (מתוך הפרס הגדול של מיליון רובל). אתר האינטרנט הרשמי של החוליה החלשה החוליה החלשה, ביישום טלגרם החוליה החלשה, ברשת החברתית טיקטוק החוליה החלשה, ברשת החברתית VK https://www.youtube.com/watch?v=m78uFRd2RKs
מיר (ערוץ)

מיר (Мир) היא ערוץ שידור בינלאומי המשדר ברוסית. הערוץ נוצר בשנת 1992 על פי הסכם ראשי המדינות של חבר המדינות במטרה להבליט את שיתוף הפעולה הפוליטי, הכלכלי וההומניטרי, ליצור מרחב מידע משותף ולאפשר חילופי מידע בינלאומיים. חברת השידור היא ארגון בינלאומי שמטהו במוסקבה ולו סניפים לאומיים ומשרדי נציגות בתשע מדינות. הערוץ כולל את ערוצי הבת מיר 24, מיר פרימיום, פורטל המשחקים מיר גיימס, תחנת הרדיו מיר ופורטל המידע MIR24. שידור הטלוויזיה מתבצע בארבעה אזורי זמן בשטחן של 23 מדינות. מוטו הערוץ: "ערוץ הבירות הרבות" (2017–2018). מדיה וקבצים בנושא מיר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיר (ברוסית) (ברוסית) מיר, ברשת החברתית פייסבוק מיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיר, ביישום טלגרם מיר, ברשת החברתית אינסטגרם מיר, ברשת החברתית טיקטוק מיר, ברשת החברתית VK פורטל המידע "מיר" "«Мир» предлагает девушкам Осетии стать лицом телеканала".
הגוף החיובי

הגוף החיובי (באנגלית: Body Positivity) היא תנועה חברתית הדוגלת בקידום דימוי גוף חיובי בקרב כלל האנושות. התנועה מבקשת לאתגר את מיתוס היופי ואידיאל הרזון הרווחים בעולם המודרני. בניגוד לתפיסות תרבותיות רווחות אלו, היא מקדמת תפיסה המקבלת כל מבנה גוף, ללא קשר לצורה, למשקל ולמראה. פעילי התנועה מתנגדים לנטייה לשפוט את הגוף על סמך משקל, ומציינים ששיפוט זה מצטרף לרשת של שיפוטים נוספים המתקיימים על בסיס גזע, מיניות, מוגבלות וגורמים נוספים. מתוך כך, התנועה מתחברת לארגונים נוספים המקדמים תפיסה חיובית של גוף ועקרונות של צדק ושוויון. מטרת התנועה להתייחס לסטנדרטיים לא מציאותיים של יופי ולקדם דימוי גוף חיובי בעצמי ובאחרים. זאת, מתוך תפיסה כי היופי מבוסס על הבנייה חברתית, שאין לאפשר לה לפגום בתחושת הביטחון והערך עצמי של הפרט. הרעיון בבסיס תנועת הגוף החיובי מתמצא בתפיסה שאנשים צריכים לאהוב את עצמם באופן מלא תוך קבלה שלמה ומלאה של תכונותיהם הגופניות. שורשיה של התנועה בגל הראשון של הפמיניזם, כאשר קמה תנועת רפורמה לקוד לבוש ויקטוריאני, שהתנגדה ללבוש המגביל נשים באמצעות מחוכים ואמצעים נוספים שהצרו את תנועת הגוף וניסו להתאימו לאידיאל מותניים צרות, שרווח באותה התקופה. נקודת ציון נוספת התרחשה בשנות השישים של המאה הקודמת, כאשר התקיים בסנטרל פארק אירוע שנועד לחבר אנשים שמנים כנגד תופעות של ביוש שמנים. בעידן הנוכחי התנועה צוברת תאוצה באמצעות הרשתות החברתיות והסירוב להיכנע למודל מצומצם ומדיר של יופי. שמנופוביה ביוש אפליה דימוי גוף השמנה השמנת יתר חולנית יופי סטיגמה סטריאוטיפ פמיניזם שמן Ashley Graham body positive movement Tess Holliday Tells Critics ‘Not To Worry About My Fat Ass’ On Cosmo Cover Lizzo Is A Body Positive Style Icon To Watch "Bronskvinnorna". www.vaxjo.se. "Obesity over time". OpenLearn. "Yolanda Art Print". Saatchi Art (באנגלית). נבדק ב-2019-08-12. CWYNAR-HORTA, JESSICA (באוגוסט 2016). "DOCUMENTING FEMININITY: BODY POSITIVITY AND FEMALE EMPOWERMENT ON INSTAGRAM" (PDF). נבדק ב-3 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) Cwynar-Horta, Jessica (2016-12-31). "The Commodification of the Body Positive Movement on Instagram". Stream: Inspiring Critical Thought (באנגלית). 8 (2): 36–56. ISSN 1916-5897. Dalessandro, Alysse. "15 Influencers Define Body Positivity" (באנגלית).