laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פורד פילד

פורד פילד (באנגלית: Ford Field) הוא אצטדיון פוטבול אמריקאי הממוקם, במרכז העיר דטרויט, שבמישיגן. הוא משמש בעיקר כאצטדיון הבית של קבוצת הדטרויט ליונס. בשנת 1975 עברה קבוצת הדטרויט ליונס לאצטדיון ה"Pontiac Silverdome" לאחר שקודם לכן שיחקו באצטדיון טייגר בעיר דטרויט. בשנות ה-90 החלו לבחון בקבוצה אפשרות לחזור לעיר דטרויט ולבנות שם אצטדיון חדש. ב-20 באוגוסט 1996 הודיעה הקבוצה על כוונתם להקים אצטדיון חדש במרכז העיר. ב-5 בנובמבר 1996 אושרה הקמת האצטדיון על ידי משאל עם בקרב תושבי דטרויט. העיצוב של האצטדיון משלב בתוכו מחסן לשעבר של חברת "HUDSON'S" שהוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20 והוסב במהלך השנים למשרדים. מלבד היותו אצטדיון הבית של קבוצת הדטרויט ליונס, האצטדיון משמש גם לתחרויות אגרוף, התאבקות, כדורגל נשים, כדורסל והוקי רולר. לעיתים אף מתקיימים קונצרטים באצטדיון. מדיה וקבצים בנושא פורד פילד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פורד פילד (באנגלית) "Tigers Ballparks". Tigers.com. נבדק ב-22 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Dow, Bill (10 בדצמבר 2010). "The Detroit Lions' Last Game at Tiger Stadium". Detroit Athletic Co. אורכב מ-המקור ב-2019-04-21. נבדק ב-22 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Ford Field, Detroit Lions football stadium". Stadiums of Pro Football. נבדק ב-22 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Muret, Don (6 באוגוסט 2012). "Ford Field one of NFL's most versatile stadiums". SportsBusiness Daily. נבדק ב-22 בדצמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
פרונגולטה

פרונגולטה (שם מדעי: Fereuungulata) היא קבוצת יונקי שליה בני הקבוצה סקרוטיפריה שבלאורסיאתריה, הכוללת את רוב הסדרות בקבוצת הלאורסיאתריה, למעט אוכלי החרקים והעטלפים. היא כוללת בעיקר את היונקים הטורפים, את הפנגולינאים, את הלווייתנים ואת הפרסתנים שחיים בערבות הגדולות. בעבר היו סדרות נוספות שנכחדו. הקבוצה הודרה לראשונה ב-1945 בידי החוקר ג'ורג' גיילורד סימפסון, כשמשמעות השם המדעי הוא: "פריה ופרסתנים (Ungulata)" - שתי הקבוצות הפנימיות המכילות את הקבוצה. הוא קבע את הקבוצה על סמך דמיון פילוגנטי מולקולרי משותף בין חברי הקבוצה. הוא גם שייך לקבוצה זו את השנבובאים ואת בני הקבוצה פיינונגולטה ובה השפנאים, הפילאים והתחשאים שגם הם נחשבים לפרסתנים. מחקרים גנטיים מרחיקים את האחרונים מהקבוצה וקובעים שהם שייכים לקבוצה אחרת - אפרותריה, עם אבות ממוצא אפריקני שהתפתחו בנפרד. קבוצה פריה (Ferae) סדרה טורפים (Carnivora) סדרה פנגולינאים (Pholidota) סדרה קראודונטים (Creodonta) - נכחדה קבוצה Euungulata סדרה קונדילרסים (Condylarthra) - נכחדה סדרה דינוצרטים (Dinocerata) - נכחדה סדרה מזוניכידים (Mesonychia) - נכחדה סדרה מפריטי פרסה (Perissodactyla) קבוצה צטרומיננטיה (Cetruminantia) סדרה מכפילי פרסה (Artiodactyla) סדרה לווייתנאים (Cetacea) קבוצה מרידיונגולטיים (Meridiungulata)? - נכחדה פנדה זנובה ניבתן פנגולין פיליפיני טפיר הרים קרנף סומטרה גואנקו היפופוטם דולפין שחור-סנטר מדיה וקבצים בנושא פרונגולטה בוויקישיתוף
קרחון יומס

קרחון יומס או קרחון יום (באנגלית: Humes Glacier) הוא קרחון הממוקם ברכס הרי אוליפיק בשטח פארק הלאומי אולימפיק, במחוז ג'פרסון, במדינת וושינגטון שבארצות הברית. הקרחון ממוקם 2.25 קילומטרים מדרום-מזרח לפסגה של הר האולימפוס. אורכו של הקרחון 2.01 קילומטרים; ראשיתו בגובה של 1,800 מטרים מעל פני הים, וקצהו התחתון בגובה 1,500 מטרים מעל פני הים. גובהו של מרכז הקרחון 1,657 מטרים מעל פני הים. שמו של הקרחון נתן לו בשנת 1907 על ידי מועדון מטפסי ההרים "Mountaineers climbing club". הקרחון נקרא על שמם של גראנט יומס (Grant Humes) ו-ויל יומס (Will Humes) שהיו מדריכי טיפוס הרים. • Robert Wood, Olympic Mountains Trail Guide: National Park and National Forest, P 292 • Olympic Mountain Rescue (Society), Climber's Guide to the Olympic Mountains, PP 24, 165, 171, 173 • Olympic Mountain Rescue, Olympic Mountains: A Climbing Guide, P 175 • J.L. Riedel, Steve Wilson, William Baccus, Michael Larrabee, T.J. Fudge, Andrew Fountain, Glacier status and contribution to streamflow in the Olympic Mountains, Washington, USA, Journal of Glaciology, Volume 61, Issue 225 2015, pp. 8-16 קרחון יומס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפה טופוגרפית של קרחון יומס קרחון יומס - תצלום הקרחון באתר summitpost תצלומים היסטוריים של קרחון יומס(הקישור אינו פעיל) תצלומי קרחון יומס באתר exploreolympics קרחון יומס באתר mindat מידע גאוגרפי קרחון יומס באתר mindat מקור שמות אתרים במדינת וושינגטון
טטניאנה צורי

טטניאנה צורי (באיטלקית: Tatiana Zorri; נולדה ב-19 באוקטובר 1977) היא כדורגלנית עבר איטלקייה. צורי שימשה כקשרית, והקריירה שלה הייתה בעיקר בקבוצת הנשים A.S.D. AGSM Verona Calcio Femminile בליגה סרייה א' נשים. היא שיחקה גם בACF Torino ASD, בלאציו וב-U.P.C. Tavagnacco. היא שיחקה בנבחרת איטליה בכדורגל נשים במשך 16 שנים לפני שפרשה מכדורגל בינלאומי ב-2010. במהלך תקופה זו התחרתה בגביע העולם בכדורגל נשים ובאליפות אירופה בכדורגל נשים ב1997, 2001, 2005 וב-2009. היא שיחקה 155 משחקים בינלאומיים, והיא השנייה עם הכי הרבה הופעות בינלאומיות, אחרי פטריציה פאניקו. היא פרשה סופית בשנת 2013. טטניאנה צורי, באתר Soccerdonna (בגרמנית) טטניאנה צורי, באתר Soccerway טטניאנה צורי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים איטלקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טטניאנה צורי".
Storyteller

Storyteller (בעברית: מספרת סיפורים) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד. האלבום יצא לאור ב-23 באוקטובר 2015 על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק נאשוויל. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים "Smoke Break",‏ "Heartbeat",‏ "Church Bells",‏ ו-"Dirty Laundry".‏ האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200. בעקבות הצלחת אלבומה הקודם אנדרווד התחילה לעבוד על האלבום עוד בתחילת 2014, אם כי העבודות על האלבום התעכבו בעקבות לידת הילד הראשון שלה ולאחר הפסקה שלקחה אחרי לידת בנה היא חזרה לאולפן שוב בתחילת 2015. בינתיים, בשביל להישאר בעניינים היא הוציאה אלבום אוסף בסוף 2014, Greatest Hits: Decade #1. האלבום קיבל ביקורות חיוביות וזכה להצלחה רבה כבר בצאתו. הוא הגיע בשיאו למקום השני בארצות הברית ובכך הפכה לאמן הקאנטרי היחיד שהצליח להכניס 5 אלבומים ברצף למקום הראשון או השני בארצות הברית. בנוסף, הוא הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי ובכך הפכה לאמן שהצליח להכניס הכי הרבה אלבומים למקום הראשון במצעד זה. כמו כן, האלבום הגיע גם למקום הראשון באוסטרליה ולמקום השלישי בקנדה. נכון לאוקטובר 2016 מכירות האלבום עומדות על מיליון עותקים בארצות הברית ובכך נהיה זכאי למעמד פלטינה במדינה מה שהופך אותו לאלבום השישי שלה להיות זכאי למעמד פלטינה או יותר במדינה. מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים אשר כולם הצליחו להגיע לחמישייה הפותחת במצעד שירי הקאנטרי ובנוסף כולם קיבלו מעמד פלטינה אמריקאי. בנוסף, שניים מתוכם הצליחו להגיע גם למקום הראשון במצעד הקאנטרי הקנדי. אלבום זה היה אלבומה האחרון של אנדרווד עם סוני מיוזיק ואריסטה נאשוויל מאחר שלאחר מכן עברה לקפיטול נאשוויל, חברת הבת של יוניברסל מיוזיק גרופ. מידע על האלבום Storyteller באתר MusicBrainz מידע על האלבום Storyteller באתר AllMusic האלבום Storyteller באתר Discogs האלבום Storyteller באתר יוטיוב Carrie Underwood - Storyteller, Discogs (באנגלית) Carrie Underwood - Smoke Break, Discogs (באנגלית) Carrie Underwood - Heartbeat, Discogs (באנגלית) Carrie Underwood - Church Bells, Discogs (באנגלית) Single Releases : MusicRow – Nashville's Music Industry Publication – News, Songs From Music City, web.archive.org, ‏2014-02-12 Carrie airs "Dirty Laundry", carrieunderwoodofficial.com Carrie Underwood, Billboard Gold & Platinum, RIAA (באנגלית) Roughstock- http://www.roughstock.com, Top 10 Country Albums Chart: April 24, 2016, RoughStock, ‏2017-04-24 Storyteller by Carrie Underwood (בAustralian English), נבדק ב-2020-04-14 Carrie Underwood Reveals Track Listing for Storyteller | Sony Music Nashville, web.archive.org, ‏2015-09-30 Storyteller, 2015-10-23, נבדק ב-2020-04-14
פיינונגולטה

פיינונגולטה (שם מדעי: Paenungulata; משמעות השם: "כמעט בעלי פרסות") היא קבוצת יונקי שליה ממוצא אפרוטרופי השייכת לקבוצה אפרותריה. בתוך קבוצה זו ישנם מספר סדרות בעלות מספר מינים מעטים, לאחר שרובם הגדול נכחד. סדרות אלה כוללות כיום את השפנאים, הפילאים והתחשאים ובעבר כללו גם את סדרת האמבריתופודיים ואת הדסמוסטיליים הימיים. קבוצה זו נפרדה מהאפרואינסקטיפילים (Afroinsectiphilia) בערך לפני 61 מיליון שנה. הם גדולו בהרבה וכיום חיות היבשה הגדולות ביותר - הפילים שייכים אליה, זאת אף על פי שמרבית בני הקבוצה קטנים בהרבה. את הקבוצה מחלקים למיני השפנאים, הקטנים יחסית ובעלי מאפיינים יבשתיים, בעוד שאר הסדרות שחיו כנראה לאורך ים תטיס פיתחו מאפיינים של חיות ימיות והם משויכים לקבוצה נפרדת - טתיתריה (Tethytheria). עם זאת בדיקות מיוגלובין מרמזות על כך שאף לשפנאים היה אב קדמון מימי, מה שאולי מקשר אותם גם לקבוצה זו. סוג Abdounodus - נכחד משפחה אוספאיים (Ocepeiidae) - נכחדה סדרה שפנאים (Hyracoidea) קבוצה טתיתריה (Tethytheria) סדרה פילאים (Proboscidea) סדרה תחשאים (Sirenia) סדרה דסמוסטיליים (Desmostylia) - נכחדה סדרה אמבריתופודיים (Embrithopoda) - נכחדה אוספאיה שפן סלע פיל סוואנה אפריקני תחש נהרות קריבי ארסינואיתריום דסמוסטילוס
דאגלס גרהאם

דאגלס אלכסנדר הנרי גרהאם (באנגלית: Douglas Alexander Henry Graham; 26 במרץ 1893 – 28 בספטמבר 1971) היה גנרל בצבא בריטניה, אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה. גרהאם נולד ב-26 במרץ 1893 בברצ'ין, אנגוס, סקוטלנד, והתחנך באקדמיית גלאזגו ובאוניברסיטת גלאזגו. בשנת 1911 הוא הצטרף לצבא הטריטוריאלי, אולם פרש ממנו כעבור שנה, ובשנת 1913 התגייס כלוטננט משנה לצבא הסדיר, והצטרף לרגימנט הקמרונים, עמו לחם בתחילת מלחמת העולם הראשונה. ב-3 בנובמבר 1914 הוא הועלה לדרגת לוטננט, וב-18 ביוני 1916 הוא הועלה שוב לדרגת קפטן. לאחר שנפצע בקרבות הוא חזר לצרפת ומונה כקצין האג"ם של החטיבה ה-182, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-61 (דרום מידלנד ה-2), ונשאר בתפקיד זה עד ה-7 ביוני 1919. על פעולותיו בקרבות הוא קיבל את עיטורי הצלב הצבאי וצלב המלחמה הצרפתי. לאחר המלחמה מילא גרהאם תפקידי פיקוד ומטה, ואף יצא ללימודים במכללה לפיקוד ומטה בקימברלי. בשנת 1930 הוא הועלה לדרגת מייג'ור, ובשנת 1937 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל, ומונה למפקד גדוד 2, רגימנט הקמרונים, עמו לחם במהלך המרד הערבי הגדול. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח גרהאם עם גדודו לצרפת, אולם באפריל 1940 הוא חזר לבריטניה ומונה למפקד החטיבה ה-27 שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-9 (היילנד). באוגוסט 1940 שונה שם חטיבתו לחטיבה ה-153, בעקבות שינוי שם הדיוויזיה לדיוויזיה ה-51, לאחר שהדיוויזיה המקורית הושמדה בצרפת. לאחר מינויו של דאגלס וימברלי למפקד הדיוויזיה במאי 1941, היה גרהאם הקצין היחיד בדיוויזיה שלא השתייך ליחידות ההיילנדרים, בשל פיקודו המעולה. ב-11 ביוני 1942 קיבל גרהאם כהוקרה על פעולותיו תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית. בקיץ אותה שנה נשלחה הדיוויזיה ה-51 למצרים, ובאוקטובר היא השתתפה בקרב אל עלמיין השני. לאחר מכן הוא לחם עם חטיבתו במהלך המערכה בתוניסיה, ובתחילת מאי 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-56. ב-10 במאי ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות, אולם כעבור 3 ימים נפסקה הלחימה לאחר כניעת כוחות מדינות הציר בתוניסיה, וכוחותיו שבו אלפי חיילים. בשל הנפגעים הרבים שספגה הדיוויזיה היא לא השתתפה בפלישת בעלות הברית לסיציליה, אולם היא השתתפה בפלישת בעלות הברית לאיטליה ובכיבוש נאפולי. ב-10 באוקטובר 1943 נפצע גרהאם כתוצאה מהתהפכות הג'יפ שלו למכתש פגז, ולאחר החלמתו הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-50. על פעולותיו בקרבות הוא קיבל את עיטור לגיון ההצטיינות האמריקני, וקיבל את תואר עמית במסדר האמבט. ב-6 ביוני 1944 נחתו כוחות הדיוויזיה בחוף גולד כחלק מהקורפוס ה-30, ולאחר מכן לחמו בקרבות הקשים בנורמנדי, ובכלל זה הקרב על קן וקרב פאלז. בספטמבר 1944 השתתפו כוחות הדיוויזיה בשחרור בלגיה, ולאחר מכן לחמו במבצע מרקט גארדן. בנובמבר 1944 פוזרו יחידות הדיוויזיה בין הדיוויזיות השונות והדיוויזיה הפכה לדיוויזיית מילואים, ובאוגוסט 1945 נשלחה הדיוויזיה לנורווגיה. בשנת 1947 פרש גרהאם מהצבא, ובשנת 1954 הוא מונה לקולונל הכבוד של רגימנט הקמרונים, תפקיד אותו מילא עד לשנת 1958. ב-28 בספטמבר 1971 מת גרהאם בברצ'ין, אנגוס, סקוטלנד, שבועות ספורים לאחר מותו של בנו השני. קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
טתיתריה

טתיתריה (שם מדעי: Tethytheria) היא קבוצת יונקי שליה ממוצא אפרוטרופי השייכת לקבוצה אפרותריה, ובעלי מספר מאפיינים של יונקים ימיים. מקור השם המדעי הוא מים טתיס (Tethys) הקדום שכיסה את אפריקה בעבר לצד הסיומת "תריה" - שם הקבוצה של היונקים האמיתיים המודרניים. בתוך קבוצה זו ישנם מספר סדרות בעלות קירבה טקסונומית. כיום הקבוצה כוללת רק את סדרת הפילאים ואת התחשאים, אשר יחדיו כוללים רק 8 מינים קיימים. בעבר היו מינים נוספים שנכחדו בנוסף לעוד 2 סדרות: דסמוסטיליים ואמבריתופודיים. לבני הקבוצה יש מספר מאפיינים, אשר מפרידים אותם משאר האפרותריים לרבות אבותיהם השפנאים: יש להם שקע רחב בארובות העיניים, שיניים טוחנות רחבות בעלות 2 כפלים, מבנה חלול ועבה בעצם הרקה העוזר לשמיעה תת-מימית ומאפיינים נוספים. מינים אלה הם צמחוניים ומרביתם גדולי-גוף, בעיקר הפילים. יש המשייכים לקבוצה זו כמה מבני סדרת הקונדילרסים הנכחדת, אף שאין לכך הוכחות ברורות. פילאים (Proboscidea) תחשאים (Sirenia) דסמוסטיליים (Desmostylia) - נכחדה אמבריתופודיים (Embrithopoda) - נכחדה מדיה וקבצים בנושא טתיתריה בוויקישיתוף
Goodies: The Videos & More

Goodies: The Videos & More (בעברית: דברים טובים: הווידאו קליפים & עוד) הוא אלבום הווידאו הראשון של הזמרת-יוצרת האמריקאית סיארה. האלבום יצא לאור ב-12 ביולי 2005 על ידי חברת התקליטים לה-פייס רקורדס. אלבום הווידאו יצא בפורמט של DVD ובנוסף יצא בפורמט של תקליטור. The Videos "Goodies" (בשיתוף פיטי פאבלו) "1, 2 Step" (בשיתוף מיסי אליוט) "Oh" (בשיתוף לודאקריס) Extended Features Behind the Scenes Footage Including Soul Train Awards 2005 The Making of "1, 2 Step" (BET's Access Granted) The Making of "Oh" (MTV2's Making the Video) Exclusive Dance Rehearsal Footage Commentary by Ciara on Her Videos Ciara teaching "1, 2 Step" Alternate Footage from "Oh" with Lyrics Multi-Angle Footage of "Goodies" Bonus CD Features "1, 2 Step" [Don Candiani Reggaeton Mix] "Oh" [DJ Volume "South Beach" Remix] "Crazy" "Represent Me" "Goodies: The Videos & More", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Goodies: The Videos & More, Discogs (באנגלית) Ciara (2) - Goodies: The Videos & More, Discogs (באנגלית)
הלילה השנים עשר (סרט, 1970)

הלילה השנים עשר (באנגלית: Twelfth Night) הוא סרט טלוויזיה בריטי עיבוד למחזה "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר. את הסרט ביים ג'ון סישל, והוא שודר במסגרת סדרת התוכניות Sunday Night Theatre של רשת ITV. טומי סטיל – פסטה רלף ריצ'רדסון – סר טובי ולץ' אלק גינס – מלווליו ג'ואן פלורייט – ויולה / סבסטיאן גארי ריימונד – אורסינו אדריאן קורי – אוליביה ג'ון מופאט – סר אנדרו אגיצ'יק "הלילה השנים עשר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Ghosts of Twelfth Night past The Guardian 11 July 1970: 8. A YARD OF SUN Gareth Lloyd Evans. The Guardian 13 July 1970: 8. "Twelfth Night (1970)". BFI. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זרוע (פסח)

זרוע היא חתיכת בשר המונחת בקערת ליל הסדר, לזכר קורבן פסח. יש הנוהגים לקחת צלי של זרוע מבשר כבש או מבשר בקר או כנף עוף, או גרגרת של בשר עוף. את הזרוע צולים לפני החג, ויש הפוסקים שצריכים לבשל אותה לפני הצליה. הזרוע משמשת רק כתזכורת וזכר לקורבן פסח שהיו מקריבים בבית המקדש, סיבה נוספת לזרוע כי היא מסמלת גם את "הזרוע הנטויה" המוזכרת בסיפור יציאת מצרים. לפי חלק מהספרדים ורוב האשכנזים אין אוכלים את בשר הזרוע הצלוי בליל פסח. אך יש מנהג אצל חלק מהספרדים (כורדיסטן, תימן, טריפולי, חאלב, מנהג ארץ ישראל) לאכול את הזרוע צלויה אפילו בליל פסח., לפי מנהגי יהדות לוב, שורפים את הזרוע בשריפת חמץ בערב חג הפסח. במשנה בפסחים כתוב: הביאו לפניו מצה וחזרת וחרוסת ושני תבשילין, אף על פי שאין חרוסת מצוה — משנה, מסכת פסחים, פרק י', משנה ג' הגמרא במסכת פסחים בתלמוד בבלי והתלמוד ירושלמי דנים חכמים בשאלה מהם אותם שני תבשילים הנזכרים במשנה. שני התבשילים שאנו אוכלים היום הם בשר לזכר קורבן פסח וביצה לזכר קורבן חגיגה. מאי שני תבשילין? אמר רב הונא: סילקא וארוזא. רבא הוה מיהדר אסילקא וארוזא הואיל ונפיק מפומיה דרב הונא. אמר רב אשי: שמע מינה דרב הונא לית דחייש להא דרבי יוחנן בן נורי. דתניא רבי יוחנן בן נורי אומר: אורז מין דגן הוא וחייבין על חימוצו כרת ואדם יוצא בו ידי חובתו בפסח. חזקיה אמר: אפילו דג וביצה שעליו. רב יוסף אמר: צריך שני מיני בשר – אחד זכר לפסח ואחד זכר לחגיגה. רבינא אמר: אפילו גרמא ובישולא. — תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף קי"ד, עמוד ב' מדוע שמים זרוע וביצה על הקערה בליל הסדר?, מכון שכטר [משנה ברורה, אורח חיים סימן תעג] ארץ חיים (סתהון) סימן תעו ס"ק א; שו"ת יחוה דעת חלק ג סימן כז; שולחן ערוך המקוצר חלק ג עמ' מט; הרב שבתאי בן חיים, השבח לאל עמ' 102; דעות אלו נסקרו בהרחבה במאמר הבא: אכילת זרוע צלי בליל פסח/ שלו שבתאי.
עלה נישא ברוח

עלה נישא ברוח הוא שיר של הפרויקט של עידן רייכל בשיתוף הזמרת הישראלית שושנה דמארי מתוך האלבום "ממעמקים", שיצא לאור בשנת 2005. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי עידן רייכל, בדומה לשאר שירי האלבום. שיר זה הוא אחד משני השירים שהקליטה שושנה דמארי לאלבום "ממעמקים", לצד השיר "האר את עיניו", וזאת לאחר שנים רבות בהן לא הקליטה שירים. בעיבוד השיר השתתף אסף דר, שגם מנגן בו בצ'לו. הנגינה הנשמעת כרביעיית מיתרים היא למעשה נגינה של דר לבדו, שהוקלט מספר פעמים. ב-2009 ביצע חובי סטאר את השיר במסגרת העונה השביעית של כוכב נולד. ב-2011 ביצעה רוני גינוסר את השיר באלבומה "כיוונים". ב-2016 ביצעה ג'וזי כץ את השיר במסגרת אלבום מחווה לשושנה דמארי במלאת עשור למותה. ב-2018 ביצע עידן רייכל את השיר במסגרת מופע לזכרו של הסופר עמוס עוז. סרטון השיר "עלה נישא ברוח" באתר יוטיוב מילות השיר "עלה נישא ברוח" באתר שירונט עלה נישא ברוח, באתר אקו"ם לדף השיר באתר הספרייה הלאומית שירלי מושיוף, שיעור בחיבור, באתר ynet, 21 בינואר 2005 על פי דבריו של רייכל בתוכנית הרדיו "כל ההתחלות" ברשת ג', 24 בפברואר 2009 חובי סטאר "עלה נישא ברוח" - mako, נבדק ב-2020-04-13 רוני גינוסר | חיוכים, באתר דיסק סנטר ג'וזי כץ - עלה נישא ברוח | מתוך המחווה לשושנה דמארי | "לשיר איתה" במלאת עשור למותה, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:45) עידן רייכל - "עלה נישא ברוח", סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:44)
סוזאנה ואזום-ראינר

סוזאנה ואזום-ראינר (בגרמנית: Susanne Wasum-Rainer; נולדה ב-31 ביולי 1956) היא דיפלומטית ומשפטנית גרמנייה, ששימשה כשגרירת גרמניה בישראל, בצרפת ובאיטליה. ואזום-ראינר נולדה בעיר מיינץ. היא למדה משפטים באוניברסיטה שם וכן באוניברסיטאות פסאו (Passau) ומינכן. בשנת 1983 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת פסאו בתחום משפט הים. לאחר שתי שנות מחקר במכון הגרמני לעניינים בינלאומיים וביטחון החלה בהכשרה לעבודה במסגרת השירות הדיפלומטי של גרמניה. לאחר השלמת הכשרתה ב-1987 שירתה ואזום-ראינר במטה משרד החוץ בבון ובשגרירות גרמניה במרוקו. לאחר עבודה נוספת במטה משרד החוץ שירתה בשגרירות ארצה בישראל (1991–1993). לאחר מכן שירתה במשלחת גרמניה למוסדות האו"ם בז'נבה עד 1997. בהמשך הקריירה מילאה תפקידים נוספים במטה משרד החוץ. משנת 2009 ועד 2012 הייתה ראש המחלקה המשפטית של משרד החוץ ויועצת למשפט בינלאומי לממשלה הפדרלית. בשנים 2012–2015 כיהנה ואזום-ראינר כשגרירת גרמניה בצרפת. לאחר מכן ועד 2018 כיהנה כשגרירה באיטליה ובסן מרינו. בספטמבר 2018 החלה לכהן כשגרירת גרמניה בישראל, תפקיד אותו סיימה בסוף יוני 2022. בכל שלוש הכהונות היא הייתה האישה הראשונה בתפקיד. ערכה (ביחד עם שני שותפים) את הספר Arctic Science, International Law and Climate Change: Legal Aspects of Marine Science in the Arctic Ocean ‏(2012). ואזום-ראינר דוברת גרמנית, אנגלית, איטלקית ועברית. היא אלמנה ואם לבת ומקיימת אורח חיים צמחוני. מדיה וקבצים בנושא סוזאנה ואזום-ראינר בוויקישיתוף ריאיון עם ואסום-ריינר, 2012 (בגרמנית) הודיה כריש-חזוני, ‏שגרירת גרמניה בישראל לא תתגעגע לטראמפ: "התייחס אלינו כאויב", בעיתון מקור ראשון, 15 בנובמבר 2020 מרדכי חיימוביץ, ‏שגרירת גרמניה בישראל: "אי אפשר יהיה לכבות את האהבה שיש בלבי לארץ הזאת", באתר מעריב אונליין, 6 במרץ 2021 "Seibert wird neuer Botschafter in Israel" (בגרמנית). Der Tagesspiegel. 2022-07-12. נבדק ב-2022-07-12.
יואנס צצס

יואנס צצס (ביוונית: Ἰωάννης Τζέτζης;‏ 1110 – 1180 לערך) היה משורר ומדקדק ביזנטי, שידוע כי חי בקונסטנטינופול במאה ה-12. בעבודתו הוא שימר מידע רב-ערך רב מהספרות היוונית העתיקה. צצס היה יווני מצד אביו ואיברי (גאורגי) בחלקו מצד אמו. צצס מציין בחיבוריו כי סבתו הייתה קרובת משפחה של הנסיכה מריה מאלניה מבית מהמלוכה הגאורגי בגרטיוני, שהגיעה איתה לקונסטנטינופול ולימים הפכה לאשתו השנייה של קונסטנטינוס קרולריוס (אנ'), אחיינו של הפטריארך של קונסטנטינופול מיכאל קרולריוס. הוא עבד תקופה מסוימת כמזכירו של מושל מחוז, ובהמשך החל להתפרנס מהוראה וכתיבה. הוא תואר כשחצן, נראה כי התרעם על כל ניסיון ליריבות, ותקף באלימות את חבריו המדקדקים. תוצרתו הספרותית היא עצומה, אולם כוללת אי-דיוקים רבים, בעיקר מפני שציטט מזיכרונו, וזאת בשל מחסור בספרים, שלדבריו נאלץ להסתדר בלעדיהם עקב עוניו. עם זאת, הוא היה מלומד, ותרם תרומה גדולה להמשך לימוד הספרות היוונית העתיקה. לחשוב ביותר מבין חיבוריו הרבים נחשב "ספר ההיסטוריות", המכונה בדרך כלל "כיליאדס" (Chiliades, "אלפים") על שום החלוקה השרירותית שנעשתה על ידי העורך הראשון שלו (N. Gerbel, 1546) לספרים שכל אחד מהם מכיל 1000 שורות (הוא למעשה מורכב מ-12,674 שורות של שירה פוליטית (אנ')). זהו אוסף של קבצים ספרותיים, היסטוריים, תאולוגיים ועתיקים, שערכו העיקרי הוא בכך שהוא, במידה מסוימת, מפצה על אובדן החיבורים שהיו נגישים אז לצצס. החיבור כולל ציטוטים של למעלה מ-400 סופרים. לאחר מכן המחבר הוציא מהדורה מתוקנת עם הערות שוליים בפרוזה ובשירה. אוסף של 107 מכתבים המופנים בחלקם לאישים פיקטיביים, ובחלקם לגברים ולנשים הגדולים של זמנו, מכיל כמות ניכרת של פרטים ביוגרפיים. צצס הוסיף לאיליאדה של הומרוס חיבור, "איליאקה", שמתחיל בלידתו של פאריס וממשיך בסיפור עד לשובם של האכאים הביתה ממלחמת טרויה. האיליאקה מחולקת לשלושה חלקים: ב"אנטהומריקה", צצס מפרט את האירועים שהתרחשו לפני האיליאדה של הומרוס. אחרי חיבור זה נכתבה ה"הומריקה", שכיסתה את אירועי האיליאדה, ולאחר מכן ה"פוסטהומריקה", המדווחת על האירועים שהתרחשו בין האיליאדה לאודיסיאה. "האלגוריות ההומריות", בשירה "פוליטית", הוקדשו בתחילה לקיסרית ילידת גרמניה אירנה (אנ') ואחר כך לקונסטנטינוס קוטרצס, הם שני שירים דידקטיים, הראשון מבוסס על האיליאדה והשני על האודיסיאה, בה נפרשים הומרוס והתאולוגיה ההומרית ולאחר מכן הם מוסברים באמצעות שלושה סוגים של אלגוריה: אוהמריסטית (אנ')‏ (πρακτική), אנגוגית (ψυχική) ופיזיקלית (στοιχειακή). צצס גם כתב פירושים על מספר סופרים יוונים, שהחשוב בהם הוא זה המבאר את השיר המעורפל "קסנדרה" או "אלכסנדרה" של המשורר ההלניסטי ליקופרון (אנ'), שבדרך כלל נקרא "על ליקופרון". ניתן לציין גם שיר במשקל יאמבי, על מותו של הקיסר מנואל הראשון קומננוס, הבולט בכך שכל שורה שבו מתחילה במילה האחרונה של השורה שקדמה לה. בין פרשנויותיו המלומדות, שזורות תמונות מחיי היום יום בקונסטנטינופול. יואנס צצס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Ioannis Tzetzae Antehomerica, Homerica et posthomerica (1793) Scolia eis Lycophroon, 1811 Chiliades 1826 Tzetzes Allegoriae Iliadis (1851) Tzetzes, Epistolae (1851) Antehomerica, Homerica, Posthomerica (תרגום לאנגלית) Chiliades (תרגום לאנגלית) John Tzetzes, באתר אנציקלופדיה בריטניקה Tzetzes, John, המהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, בויקיטקסט באנגלית
רוד קלר

מייג'ור גנרל רודני פרדריק לאופולד קלר CBE (באנגלית: Rodney Frederick Leopold Keller;‏ 2 באוקטובר 1900 – 21 ביוני 1954) היה קצין בצבא קנדה במלחמת העולם השנייה, שפיקד על הדיוויזיה הקנדית השלישית, שנחתה בחוף ג'ונו במהלך הפלישה לנורמנדי. רוד קלר נולד בטטברי, אנגליה ב-2 באוקטובר 1900, ונכנס למכללה הצבאית המלכותית בקינגסטון, אונטריו, בשנים האחרונות של מלחמת העולם הראשונה. עם סיום לימודיו הצטרף לרגימנט חיל הרגלים הקנדי של הנסיכה פטרישיה, אחד הרגימנטים של הכוח הקבוע הקנדי. כמו קצינים קנדים מבטיחים רבים אחרים של אותה תקופה, הוא למד במכללה לפיקוד ומטה, קימברלי באנגליה. כאשר קנדה יצאה למלחמה, נשלח רוד קלר מעבר לים כקצין אג"ם של חטיבה. הוא מונה למפקד על רגימנט חיל הרגלים הקנדי של הנסיכה פטרישיה בשנת 1941 ומספר חודשים לאחר מכן מונה למפקד חטיבת הרגלים הקנדית הראשונה. קלר הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, וב-8 בספטמבר 1942 מונה למפקד הדיוויזיה הקנדית השלישית. קלר היה פופולרי בקרב כוחותיו, שהעריכו את נימוסיו ואת שפתו המדוברת; עם זאת, בעיית שתייה וכמה הפרות של אמצעי אבטחה לפני ה-D-Day עלו לו בתמיכה של הקצינים הבכירים. במהלך החודש הראשון של המערכה בנורמנדי צוין כי הוא "קופצני ומתוח נורא". הממונים עליו בקורפוס הבריטי הראשון ובארמייה הבריטית השנייה ראו אותו כלא כשיר לפיקוד על הדיוויזיה, אולם גאי סיימונס, שהיה אמור לפקד על הקורפוס הקנדי השני עם הפעלתו בנורמנדי, דרש לתת לו להמשיך בתפקידו, ואפילו סירב להתפטרות של קלר שהודה בעצמו במתח. במהלך הקרב על קן, קלר טיפל בצורה גרועה במבצע ווינדזור, ושלח חטיבה מחוזקת לבצע פעולה אוגדתית והאציל את התכנון לאחת מחטיבותיו. למרות התלונות המתמשכות מלמעלה ולמטה, סיימונס, והגנרל הארי קריראר, סירבו להקל עליו. הגורל התערב כשנפצע מאש ידידותית ב-8 באוגוסט. מפציצים אמריקאים הפציצו בטעות את מטה החטיבה שלו במהלך מבצע טוטלייז. קלר לא קיבל שום פיקוד צבאי פעיל נוסף. הוא נפטר עשר שנים לאחר מכן, ב-21 ביוני 1954, בעת ביקור בנורמנדי. Reid, Brian No Holding Back. C.P. Stacey, Official History of the Canadian Army in the Second World War Volume II: The Victory Campaign.