laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עלילות סאות'לנד

עלילות סאות'לנד (באנגלית: Southland Tales) הוא סרט מדע בדיוני אשר נכתב ובוים על ידי ריצ'רד קלי. פסקול הסרט הופק על ידי מובי. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2006 ויצא באופן רשמי לאקרנים ב-16 בנובמבר 2007. בעקבות מתקפה גרעינית כנגד ארצות הברית אשר מתרחשת בשנת 2005 בטקסס, נפתחת מלחמת עולם שלישית בה מעורבות ארצות הברית, איראן, עיראק, סוריה, אפגניסטן וקוריאה הצפונית. שלוש שנים לאחר המתקפה הגרעינית הממשלה בארצות הברית השתלטה כמעט על כל חלק במהלך חייהם של התושבים וחופש המידע והפרט נמצאים בסכנה. מנגד קמה תנועה נאו-מרקסיסטית מחתרתית אשר מתכננת להפיל את הממשל הפדרלי באמצעות מהפכה אלימה. על מנת למצוא מענה למחסור החמור בדלק אשר נוצר בעקבות המלחמה, חברה גרמנית פיתחה גנרטור מיוחד אשר מסוגל להפיק אנרגיה חלופית בשם "קארמה נוזלית" באמצעות זרמי האוקיינוס. אף על פי כן, טכנולוגיה זו מאיטה באופן בלתי צפוי את קצב סיבוב כדור הארץ וגורמת להיווצרותם של חורים שחורים במרקם המרחב והזמן ומשפיעה על התנהגותם של בני האדם. עלילת הסרט אשר מתרחשת בלוס אנג'לס מתמקדת במספר תתי עלילות אשר מתמקדות בעיקר בשלוש דמויות עיקריות: בסאנטרוס (דוויין ג'ונסון), מתאגרף לשעבר ושחקן קולנוע מפורסם אשר נתקף באמנזיה. בקריסטה (שרה מישל גלר), כוכבת פורנו לשעבר אשר עובדת על יצירת תוכנית מציאות חדשה. וברולנד טברנר (שון ויליאם סקוט) - קצין במשטרת לוס אנג'לס אשר מנסה לתפוס כפיל שלו אשר פעיל במחתרת הנאו-מרקסיסטית. דוויין ג'ונסון בתפקיד המתאגרף סאנטרוס/ג'ריקו קיין שרה מישל גלר בתפקיד קריסטה נאו שון ויליאם סקוט בתפקיד רולנד/רונלד טברנר מנדי מור בתפקיד מיידלין פרוסט סאנטרוס ג'סטין טימברלייק בתפקיד פיילוט אבילן נורה דאן בתפקיד סינדי פינזיקי ג'ון להרוקט בתפקיד וון סמולהאוס ג'ון לוביץ בתפקיד בארט בוקמן מירנדה ריצ'רדסון בתפקיד נהנה מיי פרוסט וולאס שון בתפקיד הברון פון ווסטפאלן קווין סמית' בתפקיד סיימון טיאורי ווד האריס בתפקיד דיון אלמנט "עלילות סאות'לנד", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עלילות סאות'לנד", באתר AllMovie (באנגלית) "עלילות סאות'לנד", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "עלילות סאות'לנד", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "עלילות סאות'לנד", באתר Metacritic (באנגלית) "עלילות סאות'לנד", באתר אידיבי "עלילות סאות'לנד", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מרי שפירו

מרי אל. שפירו (באנגלית: Mary L. Schapiro; נולדה ב-19 ביוני 1955) היא רגולטורית פיננסית יהודייה-אמריקאית, שכיהנה כיושבת ראש הרשות לניירות ערך של ארצות הברית (SEC) תחת ממשלו של ברק אובמה בשנים 2009-2012. שפירו, כיהנה כבר בתפקידים שונים כרגולטורית תחת כל הנשיאים מאז הנשיא רונלד רייגן. סיימה את קולג' פרנקלין אנד מארשל בפנסילבניה ב-1977. ב-1980 קיבלה תואר דוקטור למשפטים (J.D) מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. שפירו מונתה כבר ב-1988 ליו"ר רשות ניירות הערך, תחת הנשיא רונלד רייגן. הנשיא בוש האב, שב ומינה אותה לתפקיד ב-1989. הנשיא קלינטון מינה אותה כממלאת מקום בפועל של הרשות לני"ע ולאחר מיכן מינה אותה כיו"ר הרשות האמריקנית לפיקוח על חוזים עתידיים (CFTC), ב-1994. ב-1996 היא הצטרפה ל-NASD, האיגוד הלאומי של הברוקרים (כיום FINRA, רשות לפיקוח על התעשייה הפיננסית) והייתה לסגן יושב ראש הארגון ולמנכ"ל. כמנכ"ל NASD, היא פיקחה על איחודו של הארגון עם הרגולטורים של הבורסה לניירות ערך בניו יורק לשם הקמת גוף רגולציות לתעשייה הפיננסית והארגון הפך ל-FINRA. היא גם חברה במועצת המנהלים של חברת האנרגיה והחשמל "דיוק אנרג'י" וכן במועצת המנהלים של חברת המזון "קראפט". בינואר 2008, הנשיא בוש מינה אותה לוועדה המייעצת לנשיא בענייני השכלה פיננסית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מדיה וקבצים בנושא מרי שפירו בוויקישיתוף מרי שפירו באתר FINRA מרי שפירו, פרופיל, פורבס Jewish CEO second on Forbes list of powerful women, JTA
ש"ג

ש"ג (קרי: שִׁין־גִּימֶל; ראשי תיבות של "שומר גדודי", "שוטר גדודי", "שומר גדר" או "שומר גבול") הוא חייל המאבטח את עמדת הכניסה של בסיס צבאי, והאחראי לבדוק את זהות הנכנסים ואת אישורם לכניסה. השם משמש בהשאלה לכינוי של פתח בסיס צבאי בישראל, או של שער כניסה אזרחי שבפתחו מוצב שומר. ש"ג אזרחי דומה לש"ג שבכניסה לבסיס צבאי. השומר בודק את זהותם של הנכנסים אך הוא כפוף לחוקי המשטרה ולא לחוקי הצבא. ניתנת לו הסמכות לדרוש הצגת תעודת זהות ולמנוע כניסה ממסרבי הזדהות. השומר כפוף לרבש"צ או לקב"ט המקום. בצה"ל, תפקיד זה ניתן לחיילים לפי תורנות בבסיס או לחיילים שמקצועם הצבאי הוא מאבטחי מתקנים, תפקיד אותו הם מבצעים לכל אורך השירות הצבאי. בסמכותו של הש"ג לבדוק את הנכנסים אל הבסיס, חיילים וכלי רכב, לאשר או למנוע את כניסתם לפי הנהלים לפיהם הודרך. על פי הנהלים הש"ג מוגדר כמפקד השער, ועל כל העוברים בשער להישמע להוראותיו. בבסיסים קטנים עמדת הש"ג היא עמדת בוטקה קטנה, שבה הוא יכול למצוא מסתור מגשם ומהשמש. בבסיסים גדולים, שבהם ניצבים בשער חיילים אחדים, משמש למטרה זו ביתן שמירה גדול יותר, שבו ממתינים הנכנסים בעת בדיקתם קודם הכניסה. לאחר שווידא את זכות הכניסה, לעיתים על הש"ג לרשום את פרטי הזיהוי של הנכנס או של רכבו. בביתן של הש"ג תלוי פעמים רבות שלט ובו פירוט תעודות הכניסה השונות למחנות צה"ל, על מנת שהש"ג יכיר את התעודות השונות שעשויות להיות מוצגות בפניו. משימה נוספת המוטלת לעיתים על הש"ג היא בדיקת עמידתם של החיילים הנכנסים בכללי משמעת הלבוש הצבאית. בבסיסים שהיציאה מהם מוגבלת, נדרש החייל להציג בפני הש"ג אישור יציאה, קודם שיהיה רשאי לצאת. תסמונת השין גימל הוא מטבע לשון המבטא התחמקות מאחריות. הנטייה היא להאשים את האחריות על המחדלים הפיקודיים על דרגים נמוכים ככל האפשר, תוך הימנעות הדרגים הבכירים מנטילת אחריות. על פי רוח הביטוי, הזוטרים (ה"שין-גימלים") משמשים במקרים אלה כשעירים לעזאזל. לעיתים נעשה שימוש בהשאלה גם כנגד רשויות אחרות. מקורו של הביטוי בליל הגלשונים, בו הואשם רוני אלמוג, חייל פשוט, באסון בו מחבל חמוש חדר למאהל צבאי וירה למוות בחייליו. שומר סף אחריות פיקודית נאום הצ'חצ'חים דניאל לובין, הש"ג עדיין אשם, באתר ynet, 22 בפברואר 2002 ד"ר דנה בלאנדר, דו"ח "השין גימלים" של אסון מירון ומשמעותו לגבי ועדת השבעה באוקטובר, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 07 במרץ 2024 לי אברמוביץ', ‏סערת הקורנפלקס: "בודק מגמתי שמחפש להאשים את הש"ג", באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2016 נועה מילשטיין, ‏תסמונת הש"ג, בעיתון מקור ראשון, 18 ביולי 2019 רוביק רוזנטל, הזירה הלשונית - תסמונת השין גימל לילך שובל, דעה | גם אחרי שלושה עשורים וחצי: תסמונת האשמת הש"ג עדיין כאן, באתר ישראל היום, 27 בנובמבר 2022
פיטר אורסג

פיטר ריצ'רד אורסג (באנגלית: Peter Richard Orszag; נולד ב-16 בדצמבר 1968), הוא כלכלן יהודי-אמריקאי שהיה מנהל משרד התקציבים בקונגרס של ארצות הברית (CBO), וכיהן כראש משרד הניהול והתקציב (OMB) בממשלו של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, מינואר 2009 ועד יולי 2010. לאחר שסיים את פנימיית "פיליפ אקסטר" ב-1987, השלים ב-1991 תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת פרינסטון, זכה למלגת הצטיינות על שם ג'ורג' מרשל בשנים 1991–1992, קיבל תואר שני ב-1992 וכן דוקטורט בכלכלה ב-1997 מבית הספר לכלכלה של לונדון. הכלכלן אלן בליינדר שלימד אותו בפרינסטון, וכן ג'וזף סטיגליץ, שהיו מאוחר יותר לכלכלנים בממשל הנשיא ביל קלינטון, היו החונכים שלו בתחילת דרכו, ולאחר מכן גם מי שהיה למזכיר האוצר בממשל קלינטון, רוברט רובין. אורסג הוא חבר בכיר וסגן מנהל של מכון ברוקינגס לחקר הכלכלה, שם ניהל את "תוכנית המילטון" בשיתוף עם בית הספר למנהל ציבורי של אוניברסיטת ג'ורג'טאון, ואת פרויקט הפרישה של ארגון "פיו צ'ריטבל טראסטס". בשנים 1995–1996 כיהן כיועץ כלכלי בכיר בוועדת הייעוץ הכלכלי של ממשל קלינטון, ובין 1997–1998 כיהן גם כעוזר מיוחד לנשיא קלינטון לענייני מדיניות כלכלית. הוא ייסד חברת ייעוץ בשם "תאגיד סבאג", אשר לאחר מיזוג עם חברה נוספת נקנתה בסופו של דבר על ידי FTI ייעוץ, וכן כיהן כיועץ לחברת ייעוץ למנהלים, "מקינסי אנד קומפני", בנושא קופות חולים בסן פרנסיסקו. בין 2007–2008 עמד אורסג בראש משרד התקציבים בקונגרס, ובמהלך כהונתו מיקד את תשומת הלב למשקל שעתיד להיות להוצאות ביטוח הבריאות בבעיות התזרים של הממשל בטווח הארוך, וכן בבעיות ארוכות הטווח של כלכלת המדינה. הוא נודע כראשון מנושאי תפקיד זה שניהל בלוג משלו. ב-25 בנובמבר 2008, הכריז עליו הנשיא הנבחר, ברק אובמה, כמיועד לעמוד בראש משרד הניהול והתקציב, זרוע הבית הלבן האחראית לתקציב הפדרלי ולפיקוח על יעילותן של התוכניות הפדרליות. לאחר שנה וחצי בתפקידו כראש המשרד, הודיע אורסג על התפטרותו, שנכנסה לתוקף בסוף יולי 2010. בינואר 2011 החל אורסג לכהן כסגן יושב ראש לבנקאות עולמית בחברת סיטיגרופ. אורסג נשוי בשנית למגישת טלוויזיה ואב לארבעה ילדים. תחביביו הם ריצת מרתון ומוזיקת קאנטרי והוא אוהד קבוצת הבייסבול בוסטון רד סוקס. מדיה וקבצים בנושא פיטר אורסג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיטר אורסג פיטר אורסג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
טירת אוגוסטוסבורג וטירת פאלקנלוסט

טירת אוגוסטוסבורג וטירת פאלקנלוסט (בגרמנית: Schlösser Augustusburg und Falkenlust), יחד עם הגנים רחבי הידיים המקיפים אותן, מהוות אתר מורשת עולמית החל משנת 1984 ושוכנות בבריהל, שבחבל הריין, גרמניה. ארמון אוגוסטוסבורג, דוגמה מרהיבה לאדריכלות רוקוקו (Rococo) אשר התפתחה מהברוק (Baroque), שימש כמעונו של קלמנס אוגוסט של בוואריה (1700-1761, Clemens August), הנסיך הבוחר והארכיבישוף של קלן, בן לבית ויטלסבאך. בניית הארמון החלה בשנת 1725 על חורבות טירה מימי הביניים והסתיימה בשנת 1768. האדריכלים יוהאן קונרד (Johann Conrad Schlaun) ופרנסואה דה קוויליס (François de Cuvilliés) יחד עם אומנים כגון בלתסר ניומן (Balthasar Neumann) תרמו לפאר הארמון. טירת פאלקנלוסט, שנבנתה בין השנים 1729 ל-1737 על ידי פרנסואה דה קוויליס (François de Cuvilliés), שוכנת על שפת חורשה מבודדת, במרחק הליכה של כ-2.5 ק"מ מארמון אוגוסטוסבורג. הטירה שימשה כבית ציד עבור קלמנס אוגוסט וחצרניו, והם נהגו להתכנס באולמותיה לאחר ציד אנפות. ב-1730 נבנתה קפלה בסמוך לטירה, מעשה ידיו של פייר לאפורטרי (Pierre Laporterie). שתי הטירות מעוטרות בגנים, אשר עוצבו על ידי דומיניק ג'רארד (Dominique Girard), אך עוצבו מחדש על ידי פטר יוזף לנה (Peter Joseph Lenné) במאה ה-19 והפכו לגן נוף. עד לשנת 1994 שימשה טירת אוגוסטוסבורג כאולם קבלת פנים לאורחיו של נשיא גרמניה. בשנת 1974 הפכה מדינת נורדריין-וסטפאליה (North Rhine-Westphalia) את טירת פאלקנלוסט למוזיאון פתוח לציבור. גם ארמון אוגוסטוסבורג, לאחר תקופה בה שימש כמקום לאירועים ממלכתיים, פתוח כיום לציבור כמוזיאון. מאז שנת 2001 מציעה הנהלת האתר סיורים במקום לתיירים. בקרבת האתר נמצא גם מוזיאון מקס ארנסט, אמן גרמני מהזרם הדאדאיסטי והסוריאליסטי. מדיה וקבצים בנושא טירת אוגוסטוסבורג וטירת פאלקנלוסט בוויקישיתוף אתר האינטרנט של המקום Augustusburg Palace, Schlösser Brühl Hunting Lodge Falkenlust, Schlösser Brühl UNESCO World Heritage Centre, Castles of Augustusburg and Falkenlust at Bruhl, UNESCO World Heritage Centre (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אידה הנדל

אידה הֶנדֶל (באנגלית: Ida Haendel;‏ 15 בדצמבר 1928 – 30 ביוני 2020) הייתה כנרת בריטית-יהודייה, ילידת פולין. הנדל נולדה בדצמבר 1928 בעיירה חלם שבפולין. החלה בהיכרות עם הכינור כבר בגיל שלוש, ובגיל שבע החלה ללמוד אצל מייצ'סלב מיכאלוביץ', תלמידו של ליאופולד אאואר, באקדמיה למוזיקה ע"ש פרדריק שופן בוורשה. בין השנים 1935–1939 למדה הנדל אצל קרל פלש בלונדון, ובהמשך למדה אצל ג'ורג'ה אנסקו. ב-1937 ניגנה לראשונה בבריטניה, בהיכל המלכה (Queen's Hall) תחת שרביטו של הנרי ווד. במהלך מלחמת העולם השנייה ניגנה במפעלים ובעבור חיילים בריטיים ואמריקאיים. בשנת 1946 ניגנה לראשונה בארצות הברית, ובין השנים 1948–1949 הקליטה עם תזמורת פילהרמוניה בניצוחו של רפאל קובליק את הקונצ'רטי לכינור מאת לודוויג ואן בטהובן ומקס ברוך. היא המשיכה להקליט גם בגיל מתקדם ובשנת 2003 הקטליה עם ולנטינה ליסיצה. בשנת 1952 עברה הנדל למונטריאול. ב-1970 הוציאה לאור את האוטוביוגרפיה שלה, Woman with Violin ("אישה עם כינור"). בשנת 1979 עברה למיאמי, שם נפטרה ב-30 ביוני 2020. בשנת 1991 הוענק לה תואר "מפקדת" של מסדר האימפריה הבריטית (CBE), וב-1993 העניק לה הנסיך צ'ארלס תואר דוקטור לשם כבוד מטעם הקולג' המלכותי למוזיקה. הנדל ניגנה על כינור תוצרת אנטוניו סטרדיווארי משנת 1696, וכן על כינור משל ג'וזפה גוארנרי. ביקרה והופיעה בישראל עשרות פעמים, החל משנות ה-50. Ida Haendel, Woman with Violin: an autobiography, London: Gollancz, 1970, ISBN 0-575-00473-8 מדיה וקבצים בנושא אידה הנדל בוויקישיתוף רות רוזנפלדר, אידה הנדל, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) הכנרית אידה הנדל הגיעה, מעריב, 6 בינואר 1950 י. פינקלסטון (לונדון), המיתרים המרירים של אידה הנדל, מעריב, 22 במאי 1970 (עם צאת ספרה האוטוביוגרפי) דרור גרין, הוא פסנתר והיא כינור, באתר ynet, 29 בספטמבר 2000 עם צאת אלבום של אידה הנדל וולדימיר אשכנזי) אורה בינור, הווירטואוזית: מסע נוסטלגי עם אידה הנדל, באתר nrg‏, 3 באוגוסט 2009 ריאיון עם אידה הנדל, יעקב אחימאיר, "רואים עולם" אמיר מנדל, הכנרת אידה הנדל מתה בגיל 91, באתר הארץ, 2 ביולי 2020 אידה הנדל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אידה הנדל, באתר AllMusic (באנגלית) אידה הנדל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אידה הנדל, באתר Discogs (באנגלית) אידה הנדל, באתר Songkick (באנגלית) אידה הנדל (1928-), דף שער בספרייה הלאומית Bayerischer Rundfunk, Zum Tod von Ida Haendel: Warmherzig und würdevoll | BR-Klassik, BR Klassik, ‏1 ביולי 2020 (בגרמנית)
סלבי

האם התכוונתם ל... מארק סלבי – שחקן סנוקר אנגלי ניקולא סלבי – ארכיטקט איטלקי פרנק סלבי – כדורסלן עבר אמריקאי סלאבי
היפרגרף

היפרגרף (אנגלית: Hypergraph) הוא הכללה של גרף, שבה כל קשת היא תת-קבוצה לא ריקה של קודקודים. בעוד שבגרף פשוט קשת בין קודקוד u {\displaystyle u} וקודקוד v {\displaystyle v} מסומנת על ידי הזוג ( u , v ) {\displaystyle (u,v)} , בהיפרגרף כל קשת היא n-יה (או קבוצה, שכן הסדר חסר חשיבות) של הקודקודים אותם היא מחברת, למשל ( u 1 , u 2 , u 3 , … ) {\displaystyle (u_{1},u_{2},u_{3},\ldots )} . באופן פורמלי, היפרגרף בלתי מכוון   G = ( V , E ) {\displaystyle \ G=(V,E)} מוגדר בדומה לגרף בלתי מכוון, כאשר כל קשת   e ∈ E {\displaystyle \ e\in E} היא קבוצה של צומת אחת או יותר מ-   V {\displaystyle \ V} , ומתקיים כי: E ∈ P ( V ) {\displaystyle E\in {\mathcal {P}}(V)} , כלומר: הקבוצה   E {\displaystyle \ E} היא איבר של קבוצת החזקה של הקבוצה   V {\displaystyle \ V} . היפרגרף מכוון מוגדר בדומה לגרף מכוון, כאשר כל קשת   e ∈ E {\displaystyle \ e\in E} מורכבת משתי קבוצות כל אחת בעלת צומת אחד או יותר מ-   V {\displaystyle \ V} , קבוצה של צמתים מהם הקשת יוצאת וקבוצה של צמתים אליהם הקשת נכנסת. היפרגרף נקרא k {\displaystyle k} -היפרגרף אם כל קשת מכילה k {\displaystyle k} צמתים. בפרט, גרף הוא 2 {\displaystyle 2} -היפרגרף. הדרגה d ( v ) {\displaystyle d(v)} של צומת v {\displaystyle v} בהיפרגרף G = ( V , E ) {\displaystyle G=\left(V,E\right)} היא מספר הקשתות בהיפרגרף המכילות את v {\displaystyle v} . סדרת הדרגות של היפרגרף עם n {\displaystyle n} צמתים וסדר v 1 , . . . , v n {\displaystyle v_{1},...,v_{n}} של הצמתים היא הסדרה d ( G ) = ( d ( v 1 ) , . . . , d ( v n ) ) {\displaystyle d(G)=\left(d(v_{1}),...,d(v_{n})\right)} . סדרה נקראת k {\displaystyle k} -גרפית אם היא סדרת הדרגות של איזשהו k {\displaystyle k} -היפרגרף. בעיית ההחלטה האם סדרה נתונה היא k {\displaystyle k} -גרפית פתירה בזמן פולינומי עבור k = 2 {\displaystyle k=2} ( Erdős and Gallai, 1960) אך NP-complete לכל k ≥ 3 {\displaystyle k\geq 3} ( 2018 ,.Deza et al). היפרגרף, באתר MathWorld (באנגלית) היפרגרפים, דף שער בספרייה הלאומית P. Erdős, T. Gallai, Graphs with prescribed degrees of vertices, Mat. Lopak 11, 1960, עמ' 264-274 Antoine Deza, Asaf Levin, Syed M. Meesum, Shmuel Onn, Optimization over Degree Sequences, SIAM Journal on Discrete Mathematics 32, 2018-01, עמ' 2067–2079 doi: 10.1137/17M1134482 ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מולטיגרף

בתורת הגרפים, מולטיגרף (multigraph, גרף מוכלל) הוא הכללה של גרף, שבה כל זוג צמתים יכולים להיות מחוברים על ידי יותר מקשת אחת. באופן פורמלי, מולטיגרף (מכוון או בלתי מכוון) מוגדר בדומה לגרף (מכוון או בלתי מכוון), כאשר   E {\displaystyle \ E} היא מולטי קבוצה שבה האיברים אינם בהכרח ייחודיים (multiset, bag). היפרגרף מולטיגרף, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רצועת קומיקס

רצועת קומיקס היא רצף של ציורים המספר סיפור. רוב רצועות הקומיקס נכתבות ומצוירות על ידי אמני קומיקס או קריקטוריסטים, ורבות מן הרצועות הללו מפורסמות על בסיס קבוע (בדרך כלל על בסיס יומי או שבועי) בעיתונים, במגזינים ובאתרי אינטרנט. פעמים רבות רצועות קומיקס המתפרסמות לאורך זמן מלוקטות ונערכות לספר או לסדרת ספרים. העברת סיפורים באמצעות רצף של תמונות קיים לפחות מאז תקופת מצרים העתיקה. קיימות גם דוגמאות לכך מתקופת ימי הביניים אשר במהלכה הועברו סיפורים באמצעות טקסטיל (ראו שטיח באייה). שימוש בדפוס לצורך העברת סיפורים החל באנגליה במהלך המאה ה-18 ובגרמניה במהלך המאה ה-19. רצועות הקומיקס האמריקניות פיתחו את הפורמט במהלך המאה ה-20. הם היו הראשונים אשר החלו להשתמש בבלוני טקסט ובסמלים טיפוגרפיים מיוחדים לשם ייצוג של קללות. ספרי הקומיקס הראשונים היו אוספים של רצועות קומיקס אשר הודפסו במקור בעיתונים. כפי שהשם מרמז, קטעי הקומיקס הם פעמים רבות קומיים. אף על פי כן, בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 החלו לצאת רצועות קומיקס אשר כללו סיפורי הרפתקאות כגון "באק רוג'רס", "טרזן", "פלאש גורדון" ו"הרפתקאותיו של טינטין" אשר היו רצועות הקומיקס הראשונות בז'אנר זה. קלווין והובס - מתמקדת בהרפתקאותיהם של ילד בן שש בשם קלווין, ובבובת הטיגריס האנרגטית והצינית שלו הובס. פלאש גורדון - מגוללת את הרפתקאותיו של פלאש גורדון וחבריו דייל ארדן וד"ר האנס זרקוב. בעקבות נפילת מטאורים על כדור הארץ, ד"ר זרקוב מאמין שהם מהחלל החיצון ובונה חללית כדי לאתר את מקורם. בשגעונו, הוא חוטף את פלאש ודייל, והשלושה עורכים מסע לכיוון הכוכב מונגו, שם הם מגלים כי המטאורים תוכננו בידי מינג האכזר, השליט הרע של מונגו. גארפילד - מתאר את חייו של חתול בשם גארפילד, המתאפיין בעצלות וברעבתנות יוצאות-דופן. פינאטס - לעיתים נקראת פשוט סנופי על שם אחת הדמויות הראשיות. דילברט - ידוע בתכניו הסאטיריים על סביבת המשרד ועל ההיי-טק. נייט הגדול - עוסקים בנייט רייט, תלמיד כיתה ו', בחבריו ובמוריו. יומנו של חנון - מתאר את עולמו של תלמיד חטיבת ביניים בשם גרג הפלי. FoxTrot - מתמקד בחייהם היומיומיים (אך הלא נורמליים) של משפחת פוקס. קומיקס ספרות זולה (סוגה) מדיה וקבצים בנושא רצועת קומיקס בוויקישיתוף רצועת קומיקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קושניר

קושניר (באוקראינית: Кушнір) הוא שם משפחה שמקורו באוקראינית ומשמעותו פרוון. האם התכוונתם ל... אבי קושניר – בדרן, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי, אביו של יותם קושניר יותם קושניר – שחקן ומדבב ישראלי, בנו של אבי קושניר אורי קושניר – חוקר במכון וולקני אלה קושניר – שחמטאית ישראלית אלכס קושניר – חבר הכנסת מטעם ישראל ביתנו יוסף קושניר – עורך דין ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם דוד קושניר – מחלוצי העלייה השנייה; אביהם של שמעון קושניר ומרדכי שניר שמעון קושניר – סופר ישראלי, בנו של דוד קושניר, אביהם של טוביה קושניר ודוד קושניר ואחיו של מרדכי שניר דוד קושניר – אתלט ישראלי; בנו של שמעון קושניר ואחיו של טוביה קושניר טוביה קושניר – בוטנאי ארץ-ישראלי; בנו של שמעון קושניר ואחיו של דוד קושניר מרדכי שניר (קושניר) – סופר וחוקר העלייה השנייה, מהוגי הדעות של תנועת העבודה; בנו של דוד קושניר ואחיו של שמעון קושניר קושנר
אוליביה

האם התכוונתם ל... אישים: אוליביה (זמרת) – זמרת אמריקאית פרן אוליביה – כדורגלן עבר ספרדי אחר: אוליביה (מותג) – מותג ייצור רטבים השייך לתאגיד תנובה אוליביה החזרזירה – חזירה בדיונית מסדרת ספרים שנכתבה ואוירה על ידי איאן פלקונר אוליביה (סדרת טלוויזיה) – סדרת טלוויזיה מונפשת שמבוססת על הדמות אוליבייה
דרנתה

דרנתה (בהולנדית: ‏Drenthe‏Ⓘ‏) הוא מחוז בהולנד, הממוקם במזרח המדינה. המחוז גובל במזרח עם גרמניה, בצפון עם חרונינגן, בצפון מערב עם פריסלנד ובדרום מערב עם אוברייסל. בירת המחוז היא אסן והעיר הגדולה ביותר במחוז היא העיר אמן (Emmen). במחוז 486,197 תושבים והוא המחוז ה-10 בגודלו מבחינת מספר התושבים בהולנד. שטחו של המחוז עומד על 2,641 קמ"ר, והוא המחוז ה-7 בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 184 איש לקמ"ר, הצפיפות ה-12 בגודלה בהולנד. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-49% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 36% מהתושבים פרוטסטנטים, 10% קתולים, 2% מוסלמים ו-4% מגדירים את עצמם אחרת. האזור היה מאוכלס עוד בתקופת פרהיסטוריה. עדות לכך היא ב-53 דולמנים שפזורים בשטח המחוז ונבנו בסביבות שנת 3500 לפני הספירה. השם Drenthe הוזכר לראשונה בשנת 820. בתחילת המאה ה-11 השטח עבר לשליטת בישוף של אוטרכט. בשנת 1528 הוא עבר לשליטת קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ששילב אותה בארצות השפלה ההבסבורגיות. כאשר בשנת 1581 הוקמה הרפובליקה ההולנדית דרנתה היה חלק ממנה. זמן קצר לפני תחילת מלחמת העולם השנייה הממשל הקים באזור מחנה ליהודי גרמניה. לאחר כיבוש הולנד, נאצים הקימו במתחם מחנה מעבר וסטרבורק. אנה פרנק שהתה במחנה ועזבה אותו עם המשלוח האחרון כ-3 בספטמבר 1944. אלברטוס זפאט שהתגורר עם אשתו באחד הכפרים הציל 20 יהודים ועל כך קיבל הכרה כחסיד אומות העולם. מדיה וקבצים בנושא דרנתה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דרנתה אתר האינטרנט הרשמי של דרנתה דרנתה, ברשת החברתית פייסבוק דרנתה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דרנתה, ברשת החברתית אינסטגרם דרנתה, ברשת החברתית LinkedIn דרנתה, סרטונים בערוץ היוטיוב דרנתה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נאנט (כדורגל)

מועדון הכדורגל נאנט (בצרפתית: Football Club de Nantes Atlantique), ובקיצור נאנט (בצרפתית: FC Nantes), הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר נאנט שנוסד בשנת 1943. הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון דה לה בוז'ואר בנאנט. המועדון זכה בשמונה אליפויות צרפת ובארבעה גביעי צרפת. באירופה, הישגיו הגדולים ביותר היו הגעה לחצי גמר גביע המחזיקות ב-1980 ולחצי גמר ליגת האלופות ב-1996. לצד ההצלחות ידע גם המועדון תקופות פחות טובות. בשנת 2007 ירדה נאנט לליגה הצרפתית השנייה אחרי 44 שנים ברציפות בליגה הראשונה. הקבוצה חזרה כעבור עונה לליגה הראשונה אך שוב ירדה בעונה שאחריה לליגה השנייה ורק בשנת 2013 אחרי 4 עונות רצופות בליגה השנייה חזרה נאנט לליגה הראשונה. המועדון ידוע הודות למחלקת הנוער שלו, שממנה יצאו שחקנים מפורסמים כגון דידייה דשאן, מרסל דסאי, כריסטיאן קארמבו ומיקאל לנדרו. נכון ל-8 בפברואר 2024 אליפויות צרפת (8) 1965, 1966, 1973, 1977, 1980, 1983, 1995, 2001 הגביע הצרפתי (4) 1979, 1999, 2000, 2022 גביע הליגה הצרפתית (1) 1965 הסופר-קאפ הצרפתי (3) 1965, 1999, 2001 מדיה וקבצים בנושא נאנט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאנט (בצרפתית) נאנט, ברשת החברתית פייסבוק נאנט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נאנט, ברשת החברתית אינסטגרם נאנט, ברשת החברתית טיקטוק נאנט, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu FC Nantes, www.fcnantes.com ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל צרפתי ובנושא מועדוני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספרינגפילד (אילינוי)

ספרינגפילד (באנגלית: Springfield) היא עיר הבירה של מדינת אילינוי שבארצות הברית, וכן מושב המחוז של מחוז סאנגמון. העיר נוסדה בשנת 1819 והפכה לבירת מחוז בשנת 1823. שמה המקורי של העיר היה "קלהון", על שמו של סגן נשיא ארצות הברית ג'ון קלהון. ההחלטה על שינוי השם נעשתה בשנת 1832. בשנותיה הראשונות של העיר, הגיעה אליה מהגרים מקנטקי, וירג'יניה וקרוליינה הצפונית. בשנת 1837 הוכרזה העיר כבירת מדינת אילינוי, ובית המחוקקים של המדינה התכנס בה לראשונה בשנת 1839. בשנים אלו העיר התאפיינה בתעשייה נרחבת ובשגשוג כלכלי גדול. הנשיא אברהם לינקולן החל את הקריירה הפוליטית שלו בעיר ובה נמצאת אחוזת הקבר שלו. לינקולן עבר לעיר בשנת 1831, וגר בה למשך מרבית חייו עד לתחילת כהונתו כנשיא ארצות הברית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הייתה ספרינגפילד למקום מרכזי מאוד. גדודים רבים הוכשרו בעיר, והתעשייה העירונית התחזקה מאוד על מנת לתרום למאמץ המלחמתי. בסיום המלחמה (1865), הפכה העיר למקום מרכזי במערכת הרכבות הארצית והתחזקה מאוד גם בזכות החקלאות, הפוליטיקה וכריית הפחם שבה. בשנת 1909 נוסדה בעיר ה-NAACP, קואליציה של שחורים ולבנים נגד גזענות, בעקבות מהומות על רקע גזעי שאירעו בעיר ב-1908. במהומות אלו, אשר פרצו על ידי חשד לאונס נערה לבנה על ידי אדם שחור, נהרגו כמספר אנשים. בשנת 2007, נשיא ארצות הברית ה-44, ברק אובמה הכריז בעיר על התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. בעיר נמצאת הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת דרום אילינוי (Southern Illinois University) וכן אוניברסיטת אילינוי, שבה כ-5,000 סטודנטים. שטחה של העיר 156.2 קמ"ר מתוכם 139.9 קמ"ר שטחי יבשה ו-16.3 קמ"ר שטחי מים (10.46%). נכון לשנת 2010 מתגוררים בעיר 117,000 תושבים. בעיר 48,621 משקי בית ו-27,957 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 796.9 נפשות לקילומטר מרובע. לעיר ספרינגפילד 5 ערים תאומות: איראן אסתאנה אשרפיה (אנ'), איראן אוסטריה פילאך, אוסטריה אירלנד קילרני, אירלנד מקסיקו סן פדרו (אנ'), מקסיקו יפן אשיקגה (אנ'), יפן מדיה וקבצים בנושא ספרינגפילד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ספרינגפילד היסטוריה של הקפיטול ערן סבאג, "חיים של אחרים" על NAACP‏ • 111 שנים של מאבק‏, 12 בפברואר 2020 ספרינגפילד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)