כחול הוא הצבע החם ביותר

כחול הוא הצבע החם ביותר (בצרפתית: La Vie d'Adèle : Chapitres 1 et 2 – "החיים של אדל – פרקים 1 ו-2"), הידוע גם כאדל: פרקים 1 & 2, הוא סרט דרמה רומנטית צרפתי משנת 2013 שבוים על ידי עבד-אללטיף קשיש, בכיכובן של אדל אקסרכופולוס (אנ') ולאה סדו. בשנת 2013 זכה הסרט פה אחד בפסטיבל קאן בפרס דקל הזהב לסרט הטוב ביותר. הסרט מבוסס על רומן גרפי צרפתי משנת 2010 בעל אותו השם, שיצא לאור בצפון אמריקה בשנת 2013. הסרט זכה לשבחי ביקורת והיה מועמד לפרס גלובוס זהב לסרט הזר הטוב ביותר ופרס BAFTA לסרט הטוב ביותר בשפה זרה. ב-2014 זכה בפרס לומייר לסרט הטוב ביותר. אדל (אדל אקסרכופולוס) היא תלמידת תיכון מופנמת. יום אחד, בעת חציית הכביש היא מבחינה בבחורה בעלת שיער כחול ומתאהבת בה מיד. היא מנהלת מערכת יחסים עם בחור מבית ספרה, שכלפיו אין לה רגשות ובסוף מחליטה להיפרד ממנו. לאחר שאדל חולמת חלום ארוטי על הבחורה בה נתקלה ברחוב, ולאחר שאדל מתנשקת עם אחת הבנות מבית ספרה, היא מתחילה להיות מוטרדת לגבי זהותה המינית. אדל יוצאת עם ידיד הומוסקסואל לבר של הומואים. לאחר זמן מה, אדל עוברת אל בר של לסביות, שם היא מבחינה בבחורה עם השיער הכחול, ששמה אמה (לאה סדו), סטודנטית לאמנות שסיימה את לימודיה. אמה ניגשת אליה ומציגה אותה בפני חברותיה כבת דודתה. לאחר מכן, השתיים הופכות לחברות ומתחילות לבלות יותר זמן אחת עם השנייה. החברות של אדל חושדות שהיא לסבית ומתעמתות איתה. אדל ואמה מבלות במוזיאונים ובפיקניקים בפארק. מאוחר יותר הן מקיימות יחסי מין ונהפכות לבנות זוג. בשנים הבאות, אדל ואמה מתגוררות יחדיו, אדל מסיימת את בית הספר ומצטרפת לצוות הוראה בבית ספר יסודי מקומי, ואילו אמה ממשיכה את קריירת הציור שלה. אדל לא מרגישה בנוח בקרב חבריה האינטלקטואלים של אמה. אמה מעודדת את אדל לקדם את כישורי הכתיבה שלה, אך אדל אומרת לה שהיא מרגישה נוח ומאושרת שהיא איתה ושאין לה רצון להיות משהו אחר מאשר האדם שהיא הייתה כשהן נפגשו לראשונה. מורכבויות רגשיות באות לידי ביטוי במערכת היחסים שלהן כאשר אדל מתחילה להרגיש בדידות ובלבול, ומתחילה לשכב עם בחור מהעבודה. כשאמה מגלה זאת היא מתעמתת איתה ומחליטה לסלק אותה בכוח מדירתן, ואדל נשארת שבורת לב ולבדה. הזמן עובר, ולמרות שאדל מוצאת סיפוק בעבודתה כגננת, עצב גדול מתחיל להציף אותה. השתיים נפגשות במסעדה. אדל מספרת לאמה שהיא עדיין רוצה אותה ומאוהבת בה. נראה כי עדיין יש ביניהן משיכה חזקה. הן מתנשקות אך אמה עוצרת את זה ומסבירה שיש לה בת זוג, ליזה, והן מגדלות יחד בת. אמה אמנם סולחת לאדל על בגידתה אך לא אוהבת אותה יותר. אמה מוסיפה שמערכת היחסים שלהן הייתה מיוחדת ושתמיד תהיה לה פינה חמה בלב לאדל. עם עזיבתה של אמה אדל מתמלאת ייאוש. הסרט מסתיים כשאדל הולכת לתערוכת האמנות של אמה. על הקיר תלוי הציור שאמה ציירה את אדל בעירום. אמה לא מקדישה תשומת לב שלה לאדל, וזאת עוזבת בשקט, לאחר שיחה קצרה עם בחור שפגשה בעבר. הבחור מנסה ללכת אחריה אבל הולך בכיוון הלא נכון, ואדל נראית הולכת משם לעתיד מעורפל. מדיה וקבצים בנושא כחול הוא הצבע החם ביותר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כחול הוא הצבע החם ביותר "כחול הוא הצבע החם ביותר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כחול הוא הצבע החם ביותר", באתר נטפליקס "כחול הוא הצבע החם ביותר", באתר AllMovie (באנגלית) "כחול הוא הצבע החם ביותר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כחול הוא הצבע החם ביותר", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "כחול הוא הצבע החם ביותר", באתר Metacritic (באנגלית) "כחול הוא הצבע החם ביותר", באתר אידיבי "כחול הוא הצבע החם ביותר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אורי קליין, למה כולם תוקפים את הבמאי של "כחול הוא הצבע החם ביותר", באתר הארץ, 27 בנובמבר 2013 שמוליק דובדבני, "כחול הוא הצבע החם ביותר": האורך לא נוגע, באתר ynet, 29 בנובמבר 2013 עופר ליברגל "כחול הוא הצבע החם ביותר", סקירה וניתוח משותף, באתר סריטה, 1 בדצמבר 2013 אלינור דורי, אז מה הוא בעצם "כחול הוא"?, באתר "העוקץ", 29 בדצמבר 2013