laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בוגד (ספר)

בוגד הוא מותחן ריגול מאת יונתן דה שליט, שם העט של איש מערכת הביטחון הישראלית. הספר עוסק במרדף אחר סוכן כפול שהצליח להגיע לצמרת המדינית-ביטחונית במדינת ישראל. בטרם יצא לאור נדרש כתב היד לקבל אישור מוועדת השרים למתן היתר לפרסומים ומהצנזורה הצבאית. הספר הוא מותחן בדיוני המסתמך על אירועים דוגמת פרשת יהודה גיל. ועל אישים מעולם הביון דוגמת מרקוס וולף. כן שאב המחבר השראה מספריו של ג'ון לה קארה. בשנת 2018 יצא לאור תרגום הספר לאנגלית תחת השם Traitor. בשנת 2013 ארכיבאית בגמלאות של השטאזי מתוודה בפני הכומר שלה בדרזדן כי השטאזי גייס והפעיל סוכן שהגיע לעמדה בכירה בממשלת ישראל. כינויו של המקור - קוברה. נשיא המדינה מטיל על אהרן לוין, ראש המוסד לשעבר, לגייס צוות ולאתר את ה"חפרפרת". לוין מרכיב צוות בראשות פקודו לשעבר, מיכאל תורג'מן, עורך דין בהווה וקצין איסוף במוסד בעברו. כן כולל הצוות את יערה, אמיר ואמנון אסלן, כולם לוחמי מוסד לשעבר, ואת עדי, קצינת מודיעין במוסד המצויה בחופשת לידה. דף הספר, באתר הוצאת כתר קראו את הפרק הראשון מתוך מותחן הריגול הישראלי "בוגד", באתר וואלה, 7 ביולי 2015 אהרון לפידות, ספרים, באתר ישראל היום, 7 באוגוסט 2015 דוד רוזנטל‏, נשבע לך לא: "בוגד" הוא רומן ריגול מהמעלה הראשונה, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2015 עלית קרפ, "בוגד": סופר מסתורי כותב על סוכנים ומרגלים, באתר הארץ, 26 באוגוסט 2015 רותי זוארץ, ‏עטו של סוכן: האיש המסתורי שעומד מאחורי הספר "בוגד", באתר מעריב אונליין, 16 בספטמבר 2015 שמואל פאוסט, מסתיר את הבוגד: ראיון עם יונתן דה שליט, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2015 רבקה שאול בן-צבי, אנטי מוסדי, מקור ראשון, מוסף "שבת", 14 בספטמבר 2017 דוד רוזנטל‏, נשבע לך לא: "בוגד" הוא רומן ריגול מהמעלה הראשונה, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2015. יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 216. גל פרל פינקל, בוגד משלנו, הבלוג על הכוונת, ‏ 11 באוגוסט 2015. יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 210. יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 114. יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמוד 66. יונתן דה שליט, "בוגד", הוצאת כתר, עמודים 69-78.
הגביע הסלובקי בכדורגל

הגביע הסלובקי (בסלובקית: Slovenský Pohár) הוא מפעל כדורגל סלובקי בשיטת גביע שנוסד בשנת 1993, ומנוהל על ידי התאחדות הכדורגל הסלובקית. זהו טורניר הגביע המרכזי בסלובקיה, ומשתתפות בו כל הקבוצות הרשומות בסלובקיה. המפעל מנוהל ברובו בשיטת נוקאאוט במשחק אחד, למעט חצי הגמר, המנוהל בשיטת בית-חוץ. המנצחת בטורניר זוכה בכרטיס לשלבי המוקדמות של הליגה האירופית. ערך מורחב – הגביע הצ'כוסלובקי שורשיו של הגביע הסלובקי הם בטורניר שהתקיים החל משנת 1961. הזוכה בטורניר נפגשה מול המנצחת בטורניר הגביע הצ'כי בגמר הגביע הצ'כוסלובקי, ממנו העפילה הזוכה לגביע אירופה למחזיקות גביע, תואר בו זכתה סלובן ברטיסלאבה ב-1969. טורניר הגביע במתכונתו הנוכחית נוסד בשנת 1993, עם פירוק צ'כוסלובקיה, והוא מתקיים באופן רצוף החל מעונת 1993/1994. מחזיקת הגביע הראשונה היא סלובן ברטיסלאבה, שגברה בגמר על טטראן פרשוב בתוצאה 2-1. משחק הגמר של הטורניר מתקיים באופן מסורתי באצטדיון נייטרלי. הגביע הסלובקי, בדומה למפעלי גביע אחרים, מנוהל רובו ככולו בשיטת נוק-אאוט במשחק בודד, למעט חצי הגמר המנוהל בשיטת בית-חוץ. במידה והמשחק, או צמד המשחקים, מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. במידה וגם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין. המפעל מתנהל בשיטה הנוכחית החל מעונת 2014/2015, ומשתתפות בו כל קבוצות הכדורגל הרשומות בסלובקיה. המפעל מורכב משמונה סיבובים: קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות ליגת העל הצ'כוסלובקית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות ליגת העל הסלובקית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. אתר האינטרנט הרשמי של הגביע הסלובקי בכדורגל (בסלובקית) האתר הרשמי של הגביע הסלובקי
הגביע הסלובקי

האם התכוונתם ל... הגביע הסלובקי בכדורגל הגביע הסלובקי בכדורסל הגביע הסלובקי בכדוריד
אלפא (אתולוגיה)

זכר אלפא או זכר שליט הוא כינוי באתולוגיה המתייחס לפרט בעל המעמד הגבוה ביותר במבנה החברתי בקבוצה. יכונה לעיתים מנהיג הקבוצה. בהתאם למין קבוצת בעלי החיים, האלפא יכול להיות זכר (שיקרא "זכר אלפא") או נקבה (שתקרא "נקבת אלפא"). ייתכן שבקבוצה אחת יהיו גם זכר אלפא וגם נקבת אלפא, שיכונו "זוג אלפא". הפרטים בקבוצה יראו לרוב סימני כבוד כלפי האלפא. האלפא זוכה להעדפה בגישה לאוכל, בסיכויים להזדווגות ועוד. תפקיד האלפא בקבוצה עשוי לעבור מפרט אחד לאחר. עקב הזדקנות, חולשה, פגיעה, שינויים סביבתיים, מאבקי כוחות, ושינויים חברתיים בקבוצה, יכול לקום פרט אחר בקבוצה (בדרך כלל צעיר יותר) שיאיים לתפוס את מעמדו של האלפא בדירוג החברתי בקבוצה. במקרה זה, יבחר האלפא בשתי אפשרויות: לברוח ולעזוב את הקבוצה (ובכך לאבד את מעמדו כאלפא) או להילחם בפרט המאיים על מקומו. אם יבחר להילחם, תהיה זו מלחמה שתסתיים בסילוק הפרט המאיים מהקבוצה ושמירת מעמדו של האלפא, או מותו של האלפא בידי אותו פרט. דוגמאות לבעלי חיים חברתיים העשויים להכיל פרטי אלפא: כלבים אריות כמה קופים כמו הבבון והלנגור וכמה קופי אדם דוגמת שימפנזה וגורילה סוסים זאבים. בתרבויות ובשפות מסוימות אלפא, ובעיקר "זכר אלפא", עשוי להיות כינוי לאדם אגרסיבי, דומיננטי, בעל מעמד חברתי גבוה. שימוש אפשרי בכינוי יכול להיעשות בעולם העסקים. בסדרה ״זאב צעיר״, ישנה התמקדות רבה במעמד האלפא על פני מעמדם של יתר הזאבים בלהקות. Klaus Immelmann and Colin Beer. A Dictionary of Ethology, Harvard University Press, 1989. ISBN 978-0-674-20506-2 Kate Ludeman and Eddie Erlandson. Alpha male syndrome. Harvard Business Press; 2006. ISBN 978-1-59139-913-1. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רייק (סדרת טלוויזיה)

רייק (באנגלית: Rake) היא סדרת טלוויזיה דרמטית-קומית אוסטרלית בת חמש עונות של שמונה פרקים כל אחת, שעלתה לשידור לראשונה ב-2010 בערוץ הטלוויזיה ABC1. הסדרה, בכיכובו של ריצ'רד רוקסברג, מספרת על קליבר גרין, עורך דין מבריק מסידני בעל נטייה להרס עצמי, שידוע בכך שהוא לוקח על עצמו תיקים "אבודים" של לקוחות אשמים, שאף עורך דין לא מעוניין לייצגם. שם הסדרה באנגלית, Rake, פירושו "מתהולל רודף נשים". בישראל שודרו ארבע עונות של הסדרה ביס, החל מ-2013. כל חמש העונות שודרו בשנת 2021 ברשת נטפליקס. רשת פוקס הפיקה לסדרה גרסה אמריקאית בכיכובו של גרג קיניר, שעלתה לשידור ב-2014. בסדרה שונה שם הגיבור הראשי ל"קיגן דיין". הגרסה האמריקאית שודרה בישראל בשם "הפרקליט", כדי להבדילה מהגרסה האוסטרלית. קליבר גרין (ריצ'רד רוקסבורג) - גיבור הסדרה, עורך דין פלילי, מבריק אך בעל נטייה להרס עצמי. דמותו מבוססת באופן רופף על דמותו של צ'ארלס ווטרסטריט, עורך דין אוסטרלי ידוע. ברני מאהר (ראסל דיקסטרה) - חברו הטוב ביותר של קליבר, עורך דין בעצמו שמשתף פעולה עם קליבר פעמים רבות לאורך הסדרה. סקרלט "רד" אינגלס (דניאל קורמק) - אשתו של ברני, עורכת דין תובעת במקצועה. דייוויד פוטר (מאט דיי) - עורך דין לענייני מיסים, שמשמש כתובע במשפט שמתנהל נגד קליבר. קליבר נוהג לכנותו "הארי-סליחה-דייוויד" פוטר. מליסה "מיסי" פרטרידג' (אדריאן פיקרינג) - סטודנטית למשפטים ולשעבר זונה שקליבר נהג להגיע אליה, והיא נקרעת בינו לבין דייוויד פוטר. ונדי גרין (קרוליין ברזייר) - גרושתו של קליבר, פסיכולוגית במקצועה. פיניגן "פאז" גרין (קיגן ג'וייס) - בנם של קליבר וונדי גרין. ניקול ורגס (קייט בוקס) - מזכירתו של קליבר המתאהבת בברני זמן קצר לפני נישואיה לאחר. בכל פרק בארבע העונות הראשונות של הסדרה מטפל קליבר, בעזרתם של ברני וניקול, בסוגיה משפטית - בדרך כלל חילוץ ממעצר או ממאסר של מי שאשמתו ברורה ונראה כבלתי ניתן לחילוץ. דוגמה מהפרק הראשון בסדרה: כלכלן נודע הואשם ברצח, לאחר שהתברר שהוא קניבל שאכל אדם אחר. קליבר מוכיח שהאדם שנאכל התאבד מרצונו קודם שנאכל, ולכן בוטלה אשמת הרצח. בנוסף למרכיב זה, שבו כל פרק הוא עצמאי, בדרך כלל ללא קשר לפרקים קודמים, מוצגים לאורך הסדרה נושאים נוספים, שבהם יש התפתחות בעלילה: חיי ההוללות של קליבר, המתבטאים בחובות ההימורים שלו ובקשריו המזדמנים עם נשים. חיי האהבה המורכבים של יתר גיבורי הסדרה: ברני, סקרלט, דייוויד, מליסה, ונדי, פיניגן ועוד. הצגה סאטירית של הממשל האוסטרלי (שרים וחברי הפרלמנט). בסוף העונה הרביעית קליבר מודח מלשכת עורכי הדין ונבחר לסנאט האוסטרלי. העונה החמישית שונה מקודמותיה, והיא בעיקר סאטירה על הממשל האוסטרלי, אך גם בה מוצגות משפחתו המורכבת של קליבר וההוללות שלו. מדיה וקבצים בנושא רייק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רייק (באנגלית) "רייק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רייק", באתר נטפליקס "רייק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רייק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הסנאט של אילינוי

הסנאט של אילינוי (באנגלית: Illinois Senate) הוא הבית העליון של האספה הכללית של אילינוי (הבית התחתון הוא בית הנבחרים של אילינוי אשר מכיל 118 נבחרים) המורכב מ-59 סנאטורים, המייצגים מחוזות בחירה שנקבעים לפי אוכלוסייה, הנבחרים לכהונה בת 4 שנים. מחוזות הבחירה משתנים כמידי 10 שנים על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. על פי המפקד האחרון של שנת 2010, כל סנאטור מייצג אוכלוסייה מוערכת המונה כ-217,468 תושבים במדינת אילינוי. הגוף נוצר אחרי ניסוח חוקת המדינה בשנת 1818. הבחירות לסנאט המדינתי באילינוי נערכות מדי שנתיים, במקביל לבחירות לקונגרס של ארצות הברית וליתר בתי המחוקקים במדינות ארצות הברית. הסנאט ממוקם בקפיטול של אילינוי, השוכן בעיר הבירה ספרינגפילד. תפקידי הסנאט הם להעביר הצעות חוק, לאשר את תקציב המדינה, לאשר מינויים של מחלקות המדינה והסוכנויות, וכן לפעול ביחס לשינוי החוקה הפדרלית ולהציע תיקונים חוקתיים עבור המדינה. יש לסנאט גם סמכות לעקוף וטו של המושל באמצעות ברוב של שני שלישים. נכון לשנת 2015, המפלגה הדמוקרטית מחזיקה ברוב המושבים בסנאט. חבר בולט שכיהן בבית מחוקקים זה הוא נשיא ארצות הברית ברק אובמה. מדיה וקבצים בנושא הסנאט של אילינוי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסנאט של אילינוי בית המחוקקים של אילינוי, באתר Project Vote Smart ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תכונת ארכימדס

במתמטיקה, תכונת ארכימדס היא תכונה של מבנה אלגברי סדור, כמו חבורה סדורה או שדה סדור: המבנה מקיים את תכונת ארכימדס אם קבוצת המספרים הטבעיים הנמצאת בו אינה חסומה: לכל איבר x יש מספר טבעי n הגדול ממנו. במילים אחרות, מספר השייך למבנה אינו יכול להיות גדול מכל המספרים הטבעיים - 'גדול עד אינסוף'; בדרך כלל נובע מכך גם שמספר חיובי השייך למבנה אינו יכול להיות 'קטן עד אינסוף'. שדה המקיים תכונה זו נקרא שדה ארכימדי. לדוגמה, השדה הרציונלי והשדה הממשי הם ארכימדיים, בעוד ששדה הפונקציות הרציונליות   R ( x ) {\displaystyle \ \mathbb {R} (x)} , הסדור כך ש-x נעשה אינפיניטסימל, אינו ארכימדי. התכונה קרויה על שם ארכימדס מסירקוזה, שקבע בתור ההנחה החמישית בספרו על הכדור והגליל שניתן להשוות כל שני קטעים ממשיים: אם מניחים עותקים של הקטע הקצר בזה אחר זה, בסופו של דבר אפשר יהיה לעבור את הקטע הארוך. התכונה מופיעה בספר הרביעי מספרי ה"יסודות" של אוקלידס. בניסוח מודרני, זוהי בדיוק תכונת הארכימדיות של השדה הממשי. תכונת ארכימדס מופיעה בהקשר אחר, של הערכות מוחלטות, ושם יש לה מובן שונה (אם כי קרוב ברוחו למובן המוצג כאן). הוכחת ארכימדיות המספרים הטבעיים מדיה וקבצים בנושא תכונת ארכימדס בוויקישיתוף ארכימדס, על הכדור והגליל, הנחה 5 ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחתרת קלפר

מחתרת קלפר (באנגלית: The Culper Ring) הייתה מחתרת ריגול, שאורגנה על ידי המייג'ור האמריקאי בנג'מין טלמדג' על פי הוראותיו של ג'ורג' וושינגטון בקיץ 1778 בתקופת הכיבוש הבריטי בניו יורק, בעיצומה של מלחמת העצמאות של ארצות הברית. השם קלפר ("Culper") הוצע על ידי וושינגטון, שאימץ את השם משם מחוז קלפר במדינת וירג'יניה. שניים מחבריה העיקריים של המחתרת היו אברהם וודהול ורוברט טאונסנד, שהשתמשו בכינויים סמואל קלפר האב וסמואל קלפר הבן, בהתאמה, כזהויות בדויות שלהם. מנהיג המחתרת, בנג'מין טלמדג', אוזכר על ידי חברי המחתרת כ"ג'ון בולטון". משימתה העיקרית של המחתרת הייתה להעביר מסרים לגנרל וושינגטון על פעילויות הצבא הבריטי בעיר ניו יורק, ולספק מידע על הבסיסים הבריטיים. חברי המחתרת פעלו לרוב באזור ניו יורק ולונג איילנד וריגלו גם בקונטיקט. המחתרת החלה לפעול בחשאי החל מאוקטובר 1778 עד לנסיגת הצבא הבריטי מניו יורק בשנת 1783, אך שיא פריחתה היה בשנים 1778–1781. המחתרת סיפקה מידע רב ערך לגנרל וושינגטון על תוכניות הבריטים להוציא לפועל מתקפת פתע על בני הברית החדשים שלו, הכוחות הצרפתיים שתחת פיקודו של הרוזן דה רושאמבו באזור ניופורט שברוד איילנד וחשפה תוכניות רבות של הבריטים כנגד הכוחות האמריקאים. המרגלים של וושינגטון מדיה וקבצים בנושא מחתרת קלפר בוויקישיתוף מחתרת קלפר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי

פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי (באנגלית: Academy of Country Music Awards), הידועים גם כ-פרסי ACM, התקיימו לראשונה בשנת 1966, על מנת להוקיר את ההישגים של תעשיית הקאנטרי בשנה הקודמת. הטקס היה תוכנית פרסי מוזיקת הקאנטרי הראשונה שנערכה על ידי ארגון גדול. הפרס המוענק, פסלון בצורת כובע, נוצר בשנת 1968. הטקס שודר בפעם הראשונה בטלוויזיה בשנת 1972 ברשת ABC. בשנת 1979, חברה האקדמיה לדיק קלארק הפקות בהפקת הטקס. דיק קלארק ואל שוורץ שימשו כמפיקים וג'ין ויד כיהנה כדירקטורית. תחת הדרכתם, התוכנית עברה ל-NBC ולבסוף ל-CBS, שם היא משודרת נכון לשנת 2015. בשנת 2003 עזב טקס הפרסים את לוס אנג'לס ועבר ללאס וגאס עד 2014. האקדמיה אימצה גרסה מודרנית ונקייה יותר של פסלון הפרס. בשנת 2004 שילבה האקדמיה הצבעות מקוונות בנוסף להצבעות של חבריה המקצועיים, מה שהפך את הטקס לטקס הפרסים הטלוויזיוניים הראשון שעושה זאת. הטקס של שנת 2015 התקיים בארלינגטון, טקסס ושבר את שיא גינס למספר הנוכחים הגבוה ביותר בטקס פרסים, עם 70,252 אנשים שהשתתפו בו. הפרסים ניתנים מדי שנה בחודש אפריל או מאי על מנת להוקיר את ההישגים של השנה הקודמת. הפרסים היוקרתיים ביותר הם אמן העשור ובדרן השנה. קטגוריות מרכזיות, נכון לשנת 2015: שיר השנה זמר השנה זמרת השנה ההרכב הווקאלי של השנה הצמד הווקאלי של השנה האמן החדש של השנה אלבום השנה תקליט הסינגל של השנה האירוע הווקאלי של השנה הווידאו של השנה בנוסף, ניתנים פרסים נוספים למנגנים על כלי נגינה שונים, לתחנות רדיו ולשדרנים, למקומות שונים בהם מנגנים מוזיקת קאנטרי ופרסים טכניים. העשור הראשון של המאה ה-21: ג'ורג' סטרייט שנות ה-90 של המאה ה-20: גארת' ברוקס שנות ה-80 של המאה ה-20: אלבמה שנות ה-70 של המאה ה-20: לורטה לין שנות ה-60 של המאה ה-20: מארטי רובינס בנוסף לקטגוריות השנתיות הקבועות, ניתנים מספר פרסים מיוחדים מדי כמה שנים, בהם: הישג מיוחד על שם ג'ין ויד פרס קריסטל מיילסטון פרס בינלאומי על שם ג'ים ריבס פרס החלוץ על שם קליפי סטון פרס הישג קריירה פרס השירה פרס על שם מיי בורן אקסטון פרס הכתר המשולש (באנגלית: Triple-Crown Award) הוא פרס עִלִית שניתן, נכון ל-2015, לשישה אמני קאנטרי בלבד. הפרס המיוחד ניתן לאמן שזכה בשלושת הפרסים: בדרן השנה, אמן השנה והאמן החדש של השנה. הזוכים בפרס הם: מרל האגארד הזמר החדש של השנה: 1965 זמר השנה: 1966 בדרן השנה: 1970 מיקי גילי הזמר החדש של השנה: 1974 זמר השנה: 1976 בדרן השנה: 1976 ברברה מנדרל הזמרת החדשה של השנה: 1971 זמרת השנה: 1978 בדרן השנה: 1980 ברוקס ודן הצמד החדש של השנה: 1991 צמד השנה: 1991 בדרן השנה: 1995 קני צ'סני הזמר החדש של השנה: 1997 זמר השנה: 2002 בדרן השנה: 2004 קארי אנדרווד הזמרת החדשה של השנה: 2005 זמרת השנה: 2006 בדרן השנה: 2008 פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי אתר האינטרנט הרשמי של פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי, ברשת החברתית פייסבוק פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי, ברשת החברתית אינסטגרם פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי באתר ערוץ CMT Kevin Lynch, "Miranda Lambert and Brad Paisley honored as world records tumble at Academy of Country Music Awards", Guinness World Records, ‏20 באפריל 2015
טקס פרסי אופיר לשנת 2015

טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-26 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-21 בספטמבר 2015 באשדוד. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. את רשימת המועמדים הוביל הסרט "המילים הטובות" עם 12 מועמדויות (שלא זכה לבסוף באף קטגוריה), אחריו הסרט "ארץ פצועה" עם 11 מועמדויות. פרס על מפעל חיים הוענק לאלון גרבוז, המנהל היוצא של סינמטק תל אביב. להלן הסרטים אשר זכו בשני פרסים או יותר: סקירת הסרטים המתמודדים על פרסי אופיר 2015 אלכסנדר כץ, יום כיפורים גם לפריים של 'קשת': כ-14% ל'נראה אותך' ו'עומרי גורדון' בערב שני, באתר אייס, 24 בספטמבר 2015
פטיש יושב ראש

פטיש יו"ר או פטיש שופטים (באנגלית: Gavel) הוא פטיש טקסי קטן שבדרך כלל עשוי מעץ, ונועד להטחה על משטח קשיח לרוב עשוי מעץ, על מנת ליצור רעש. נהוג להשתמש בפטיש יו"ר בבתי משפט ובמכירות פומביות על מנת לשמור על הסדר ולמשוך את הקשב של הקהל. על פי המסורת, השתמש סגן נשיא ארצות הברית ג'ון אדמס בפטיש יו"ר על מנת לקרוא לסדר את הפגישה הראשונה של הסנאט האמריקאי בניו יורק בשנת 1789. בשנת 1954, הפטיש המסורתי של הסנאט האמריקאי, אשר היה עשוי שנהב ועוצב בצורת שעון חול, נשבר בעת דיון בהובלת ריצ'רד ניקסון, סגן נשיא ארצות הברית באותו זמן. ב-17 בנובמבר 1954 קיבל הסנאט האמריקאי פטיש יו"ר חלופי וזהה למקור במתנה מסגן נשיא הודו, סרוופלי רדהקרישנן. ב-1717 החלו הבונים החופשיים להשתמש בפטיש יו"ר בישיבותיהם. בכנסת מקבל יושב ראש הכנסת פטיש יו"ר בעת מינויו. פטיש היו"ר מזוהה מאוד עם שופטים ובתי משפט, אך הוא משמש בבתי משפט רק במספר מדינות, ביניהן ארצות הברית ורוסיה. בישראל, צרפת והממלכה המאוחדת לא נהוג להשתמש בו. מדיה וקבצים בנושא פטיש יושב ראש בוויקישיתוף Henry Martyn Robert, Robert's Rules of Order, Da Capo Press, 1876, עמ' 293, ISBN 978-0-306-82020-5 (באנגלית). אי אפשר להוכיח את זה, כיוון שהסנאט האמריקאי לא תיעד את פגישותיו במשך חמש השנים הראשונות שלו. The Senate's New Gavel באתר הסנאט (באנגלית) Knock it on the head, BBC. Judges don't use gavels, ‏ 23 בנובמבר 2009. באתר הגרדיאן (באנגלית).
אמנות סינית

האמנות הסינית היא אחת ממורשות האמנות העשירות ביותר בהיסטוריה העולמית וכוללת תחומים רבים כמו: מטבעות, ארכיטקטורה, ציור בצבעי מים, מניפות, אריגה, קדרות, קליגרפיה. קיימת גם סצנה תוססת של אמנות סינית מודרנית ועכשווית הכוללת גרפיטי וסרטים קולנועיים. הקליגרפיה הסינית נחשבת לצורת האמנות הנשגבת ביותר בסין. נושאי הקליגרפיות הם כתבים קלאסיים ודתיים (קונפוציאניים, דאויסטיים או בודהיסטים) כמו גם שירה ופתגמים. במהלך ההיסטוריה נכתבו סימני הכתב הסיניים במגוון סגנונות וגרסאות, ואלה מתועדים בעשרות אלפי מסמכים היסטוריים, מעצמות ניחוש עתיקות ועד לצווים קיסריים של שושלת צ'ינג. כמו כן, לסין היסטוריה עשירה של כתיבה ספרות קאנונית. העתיק שבהם הוא ספר התמורות. ספרים קלאסיים רבים נכתבו בתקופת המדינות הלוחמות, שהידועים שבהם הם ספר המאמרות לקונפוציוס והדאו דה ג'ינג של לאו דזה. בסין הקיסרית הייתה גם מסורת עתיקה של כתיבת דברי ימי השושלות, מסורת שהחלה בסְה-מָה צְ'יאן, היסטוריון החצר של שושלת האן שבספרו רשומות ההיסטוריון (史記), העלה על הכתב את דברי ימי סין המסורתית מתחילתה ועד למאה הראשונה לפנה"ס. תקופת שושלת טאנג ידעה פריחה של שירה סינית, והמפורסמים שבמשורריה הם דו פו ולי באי. השיא של כתיבת הפרוזה הוא בתקופת שושלות מינג וצ'ינג, אז נכתבו ארבעת הרומנים הקלאסיים הסיניים. פרט לאלה לסין תרבות מסורתית עשירה ומגוונת בתחומי אמנות שונים. חפצי האמנות הקדומים ביותר שנמצאו בסין הם כלי-חרס מהתקופה הנאוליתית שנחשפו בצפון סין. הכלים מעוטרים בעיקר בדוגמאות גאומטריות וצורות חלזוניות. בנוסף, נמצאו בסין כלי הברונזה המיוחסים לתקופת שושלת שאנג (1600-1046 לפנה"ס), כלים אלו שימשו בטקסים שונים והיו מעוטרים בדרקונים, מסכות, צורות גאומטריות ועוד. לקדרות החרסינה היסטוריה של למעלה מאלף שנה וידועה בכל העולם בטיבה ובתחכומה. האופרה הסינית היא צורת אמנות בימתית בת למעלה מאלף שנה, המתאפיינת בתלבושות ססגוניות, בשימוש בכלי נגינה מסורתיים. קיימות מאות צורות לאופרה[דרוש מקור], ולכל צורה הכללים הבימתיים המייחדים אותה. בסין מגוון של כלי נגינה מסורתיים הכוללים מגוון של כלי מיתר, כלי קשת, כלי נשיפה, גונגים, מצילות, ותופים. הציור קיים בסין למעלה מאלפיים שנה והוא דומה בתפישתו ובטכניקות המשמשות אותו לקליגרפיה הסינית. צורות אמנות מסורתיות נוספות שניתן למנות הן ההדפסים, הריקוד והמחול, ואמנות עממית כגון מגזרת נייר. ציור של צ'י באי-שה ציור של מי פו ציור של ליאנג קאי הכתב הסיני אמנות אסיה Clunas, Craig, Art in China (Oxford History of Art), Oxford University Press, 2st Edition, 2009. מסת"ב 978-0199217342 מדיה וקבצים בנושא אמנות סינית בוויקישיתוף אתר מקיף על האותיות והתרבות הסינית 中文.com אמנות סינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמנות סינית, דף שער בספרייה הלאומית -כתיבה מקושטת/אמנותית
יודאופולוניה

יודאופולוניה היא תאוריית קשר אנטישמית הטוענת לתוכנית יהודית עתידית לשליטה יהודית על פולין. שורשי הרעיון נעוצים בספרו של יוליאן אורסין ניימצ'ביץ (אנ') משנת 1858, שלא זכה לעלות בשיח האנטישמי עד תחילת המאה ה-20. טאודור יסקה-חוינסקי (אנ') ציין בספרו משנת 1912 כי היהודים מבקשים: "אם לא תניחו לנו להקים 'מדינה יהודית-פולנית' ואומה של 'אנשים יהודים-פולנים', נחנוק אתכם." המיתוס הוחיה מדי פעם בפעם בהקשר לתוכנית בודנהיימר (הליגה של מזרח אירופה הברית (אנ')). תוכנית אנדיניה – תאוריה דומה הנוגעת לארגנטינה יודאו-קומוניזם תאוריית הקשר על הבונים החופשיים והיהודים Michlic, Joanna Beata (2006). Poland's Threatening Other: The Image of the Jew from 1880 to the Present. University of Nebraska Press. Pp. 48, 55-56. Blobaum, Robert (2005). Anti-Semitism and Its Opponents in Modern Poland. Cornell University Press. p. 61.
IMEI

מזהה בינלאומי של מכשיר נייד או מספר IMEI ‏(באנגלית: International Mobile Station Equipment Identity) הוא מספר, בדרך כלל ייחודי, אשר המשמש לזיהוי של מכשירים מסוג 3GPP ‏(GSM, UMTS, LTE) ומכשירי טלפון ניידים מסוג iDEN ומכשירים נוספים לתקשורת סלולרית גם כן. ברוב מכשירי הטלפון הניידים ניתן להציג את מספר ה-IMEI באמצעות הזנת הקוד #06#* מהחייגן (חיוג). ניתן למצוא את מספר ה-IMEI מודפס על מדבקה בגב המכשיר הסלולרי (אשר נגישה לאחר הסרת הסוללה) וגם, במכשירי סמארטפון מסוימים ניתן להציג את המספר ממסך ההגדרות של המכשיר. מספר ה-IMEI נפוץ בקרב מכשירים סלולריים מסוג GSM בעיקר לזיהוי ומניעה של גנבות באמצעות חסימה מרשתות סלולריות. רשת ה-GSM מנהלת מאגר שמשמש כמסד נתונים עבור חברות סלולר בשוק הבינלאומי לצורך של זיהוי המכשיר וחברות סלולר אשר מקבלות דיווח על מכשיר גנוב יכולות לצרף בקשה להוספת מספר ה-IMEI לרשימה השחורה במסד הנתונים של ה-GSM. מדיה וקבצים בנושא IMEI בוויקישיתוף ישראל וולמן ומאיר תורג'מן, הטלפון נגנב? החברה תחויב להשבית אותו, באתר "ידיעות אחרונות", 11 בינואר 2017
מכסחי השדים: החיים שאחרי

מכסחי השדים: החיים שאחרי (באנגלית: Ghostbusters: Afterlife) הוא הסרט הרביעי בזיכיון "מכסחי השדים". הוא יצא לאקרנים ב-11 בנובמבר 2021. הסרט הוכרז רשמית לראשונה בינואר 2019 ובוים על ידי ג'ייסון רייטמן, בנו של איוון רייטמן, הבמאי של שני סרטי הזיכיון הראשונים. בניגוד ל"מכסחות השדים" שהיה הסרט השלישי בזיכיון אך היה אתחול, "מכסחי השדים: החיים שאחרי" הוא המשך ישיר לשני הסרטים המקוריים. ב-16 בינואר שוחרר ברשת האינטרנט טיזר רשמי ראשון, ובו צוין קיץ 2020 כתאריך השחרור של הסרט. בטיזר מופיעה מכוניתם האיקונית של מכסחי השדים, ה"אקטו-1". ב-30 במרץ, נחשף כי בעקבות התפרצות נגיף קורונה-ווהאן הפצת הסרט נדחתה תחילה ל-5 במרץ 2021 ואז ל־11 בנובמבר 2021 ולבסוף ל-19 בנובמבר 2021 בארצות הברית. לאחר שגורשו מביתיהם, קלי (קארי קון), ושני ילדיה, טרבור (פין וולפהארד) ופיבי (מקנה גרייס), נאלצו לעבור לבית כפר בסאמרוויל, אוקלהומה שהוריש להם סבם המנוח של הילדים, בעיירה ישנם רעידות אדמה ודברים מוזרים אשר נגרמים ממכרה ישן שהיה שייך פעם לאיבו שנדור (ג'יי קיי סימונס). הילדים מגלים על ההיסטוריה של סבם, ד"ר אגון ספינגלר (הארולד ראמיס), עם מכסחי השדים המקוריים, אשר נשכחו מהעולם. כאשר מקרים מוזרים מתרחשים, הילדים, יחד עם משפחתם וחבריהם, מוכרחים לפתור את התעלומה הגדולה שסבם השאיר ומשתמשים בחפצים המקוריים של מכסחי השדים, ונהיים היורשים שלהם כדי להציל את העולם. מדיה וקבצים בנושא מכסחי השדים: החיים שאחרי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכסחי השדים: החיים שאחרי (באנגלית) מכסחי השדים: החיים שאחרי, סרטונים בערוץ היוטיוב "מכסחי השדים: החיים שאחרי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מכסחי השדים: החיים שאחרי", באתר AllMovie (באנגלית) "מכסחי השדים: החיים שאחרי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מכסחי השדים: החיים שאחרי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מכסחי השדים: החיים שאחרי", באתר Metacritic (באנגלית) "מכסחי השדים: החיים שאחרי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הטיזר טריילר הראשון ששוחרר, סרטון באתר יוטיוב, הערוץ הרשמי של מכסחי שדים תומר קמרלינג, ‏לכל השדים, באתר ‏מאקו‏, 25 בנובמבר 2021 ארז דבורה, "מכסחי השדים: החיים שאחרי" - ככה הורסים נוסטלגיה, באתר ynet, 28 בנובמבר 2021 אבנר שביט‏, משמח, לא מכסח: "מכסחי השדים: החיים שאחרי" הוא הסרט הכי חמוד בסביבה, באתר וואלה, 28 בנובמבר 2021 Jason Reitman to Direct Secret ‘Ghostbusters’ Movie, Justin Kroll, variety.com, January 15, 2019 Watch the first teaser for Jason Reitman's secret Ghostbusters movie, Anthony Brenzican, ew.com, January 15, 2019 Galuppo, Mia (30 במרץ 2020). "Sony Delays Release of 'Morbius,' 'Ghostbusters,' More Films Due to Coronavirus". The Hollywood Reporter. ארכיון מ-2020-03-31. נבדק ב-30 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) Marc, Christopher (12 בספטמבר 2019). "Ghostbusters: Afterlife Trailer Reveals The Family Is Indeed Related to Egon Spengler". HN Entertainment.co. ארכיון מ-10 בדצמבר 2019. נבדק ב-12 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Bankhurst, Adam (27 ביולי 2021). "Ghostbusters: Afterlife - The Entire Cast (So Far)". IGN. נבדק ב-27 ביולי 2021. {{cite web}}: (עזרה) Mara Reinstein, Bill Murray Spotted Near Ghostbusters 2020 Set with Dan Aykroyd & Sigourney Weaver, movieweb, September 23, 2019 Mara Reinstein, Annie Potts Confirms Return as Janine in Jason Reitman’s ‘Ghostbusters’ Sequel, slashfilm, June 18, 2019