laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סאו גונסלו

סאו גונסלו (בפורטוגזית: São Gonçalo) היא עיר במדינת ריו דה ז'ניירו שבברזיל. העיר נוסדה ב-22 בספטמבר 1890. העיר ממוקמת במרחק של כ-20 קילומטרים מריו דה ז'ניירו ושוכנת על הצד המזרחי של מפרץ גואנברה. נכון ל-2020, אוכלוסיית העיר נאמדת ב-1,091,737 תושבים ושטחה הוא 249 קמ"ר. העיר נמצאת במקום השלישי במדינת ריו דה ז'ניירו מבחינת מספר תושבים, לאחר בירת המדינה ריו דה ז'ניירו. עד מחציתה השנייה של המאה ה-16 התגוררו בשטחה של העיר אך ורק אינדיאנים, אך במחציתה השנייה של המאה ה-16 כבשו את השטח ספרדים והולנדים. ב-6 באפריל 1579, הוקמה העיר על ידי גונסלו גונלבס. ב-1646, שטחה של העיר היה כ-52 קמ"ר ואוכלוסייתה נאמדה בכ-6000 תושבים וב-26 באוקטובר באותה השנה, עלה מעמדה של העיר מיישוב לקהילה, אך ב-10 במאי 1810 היא חזרה למעמד של יישוב ואוחדה עם העיר ניטרוי. בשנת 1922 שונה מעמדה של סאו גונסלו והיא הוכרזה כעיר, אך ב-1923 בוטלה הכרזה זו. ב-27 בדצמבר 1927, שונה מעמדה של סאו גונסלו, והיא חזרה למעמד של עיר. בראשית המאה ה-19, כלכלתה העיקרית של העיר הייתה מבוססת על חקלאות, ובעיקר על סוכר, פירות, ובעיקר תפוזים, קפה ותבלינים. בשנת 1920, סאו גונסלו הייתה אחת מהערים שייצרו ושיווקו הכי הרבה תפוזים, גויאבות ואננסים. הסמל של העיר אושר והוכרז כסמל הרשמי של העיר ב-10 בספטמבר 1969. נכון ל-2018, יש בסאו גונסלו 407 בתי ספר יסודיים ו-128 בתי ספר תיכון. אחוז הרשומים ללימודים בין הגילאים 6 ל-14, בשנת 2010, עומד בעיר על 96.7. סוג האקלים של העיר הוא טרופי. הטמפרטורות משתנות לאורך השנה ויכולות להיות בקיץ עד ל-C°‏ 40 ובחורף קרוב ל-C°‏ 10−. הטמפרטורות הממוצעות הן בין C°‏ 25 ל-C°‏ 35 בקיץ, ובין C°‏ 14 ל-C°‏ 24 בחורף. על פי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2012, 96.5% מהעיר הם ברזילאים, 2% מפרגוואי, 1% מבוליביה ו0.5% הם סינים. על פי המפקד, אחוז העוני בעיר יורד במהירות: בשנת 2020 עמד אחוז העוני בעיר על 31.5% לעומת 81% בשנת 1990. העיר ממוקמת במקום ה-117 מתוך 246 הערים במדינת גויאס מבחינת תמותת תינוקות, ובמקום ה-2,893 מתוך 5,570 הערים בברזיל. בעיר יש 8 בתי חולים. נכון לשנת 2017, אחוז תמותת התינוקות בעיר עומד על 1.27%. העיר ממוקמת במקום ה-39 מתוך 92 הערים במדינת ריו דה ז'ניירו מבחינת תמותת תינוקות ובמקום ה-2,429 מתוך 5570 הערים בברזיל. מדיה וקבצים בנושא סאו גונסלו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאו גונסלו סאו גונסלו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מידע על העיר, באתר cidades.ibge.gov.br היסטוריה של העיר, באתר האתר הרשמי של סאו גונסלו כלכלה של העיר, באתר האתר הרשמי של סאו גונסלו הסמל וההמנון של העיר, באתר האתר הרשמי של סאו גונסלו
יחסי בולגריה–צ'כיה

יחסי בולגריה-צ'כיה הם יחסי החוץ בין בולגריה לצ'כיה. היחסים הדיפלומטיים בין בולגריה לצ'כוסלובקיה כוננו ב-27 בספטמבר 1920, לאחר אשרור חוזה נוילי. הם נותקו ב-1 ביוני 1939 בעקבות כיבוש צ'כוסלובקיה על ידי גרמניה הנאצית, וחודשו ב-10 באוקטובר 1945 לאחר מלחמת העולם השנייה. היחסים בין המלחמות הושפעו עמוקות מיוגוסלביה, בעלת ברית של צ'כוסלובקיה, אך יריבה של בולגריה. צ'כוסלובקיה נאלצה לאזן בין בולגריה ליוגוסלביה. ההיבט החשוב ביותר ביחסי בולגריה וצ'כוסלובקיה היה סחר. הייצוא הצ'כוסלובקי בין מלחמות העולם לבולגריה נע בין 3% ל-11% מהיבוא הבולגרי. היצוא הצ'כוסלובקי נפגע כתוצאה מתחרות על ידי גרמניה בסוף שנות ה-30, אך לא נפגע כמו צרפת או בריטניה. ב-23 בדצמבר 1992 הכירה בולגריה בצ'כיה וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים ברמה של שגרירויות החל מ-1 בינואר 1993. בולגריה מחזיקה בצ'כיה שגרירות וקונסוליית כבוד בפראג. צ'כיה מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה וקונסוליית כבוד בווארנה. מדיה וקבצים בנושא יחסי בולגריה–צ'כיה בוויקישיתוף שגרירות בולגריה בפראג שגרירות צ'כיה בסופיה
מלחון

מלחוּן (בערבית: الملحون; באנגלית: Malhun) הוא ז'אנר במוזיקה המרוקאית, המורכב משירה אורבנית שהייתה נהוגה בקרב מעמד הפועלים של גילדות אמנים. בתחילה, לפני שהתפשט מתאפיללת לכל חלקי מרוקו, מלחון נוצר במאה ה-15 כיצירה ספרותית טהורה המכונה כיום קסידה או זאז'אל. ז'אנר המל'אבה (Mal'aba) נחשב לצורה הידועה העתיקה ביותר של המלחון, מתקופת השושלת המרינית במאה ה-14. הוא נכתב בשפת הדאריג'ה, ואבן ח'לדון מתאר אותו כאחד מהאפוסים הליריים העיקריים של זרם האמנות שנקרא מל'איבּ. הקסידה של המלחון מבוססת על שני מרכיבים חיוניים - האוברטורות והחלקים שמהם היא מורכבת. מקור הקסידות מהסוג הזה מתוארך למאה ה-16. בתקופת התפתחות המלחון, עבדאלעזיז אל-מגרווי ועבדרחמן אל-מג'דוב (מת ב-1568) התפרסמו בזכות הקוואטרנים המיסטיים שיצרו. במאות ה-18 וה-19 פרחו במרוקו משוררים רבים בפאס, במקנס ובמרקש שהפיצו את יצירותיהם בעזרת המלחון. בעידן המודרני, זוהרה אלפסיה היהודיה הייתה ידועה כ"נסיכת המלחון". Le Malhoun, article de Nature et Culture, auteur Mario Scolas Retour de flamme pour le melhoun להקה המבצעת שיר מלחון, סרטון באתר יוטיוב
יונתן לוי (כדורגלן)

יונתן לוי (נולד ב-2 בינואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת המגן. כתוצר של קבוצות הילדים של הפועל אסי גלבוע ומכבי חיפה, לוי החל את דרכו בקבוצות הנוער של מכבי חיפה. ב-2017 הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ב-13 במאי, בהפסד 1–2 מול הפועל באר שבע בגביע ליגת העל 2016. ב-26 באוגוסט 2018 הושאל להפועל חדרה. הוא הבקיע שער בכורה מול סקציה נס ציונה ב-21 בדצמבר 2018 בניצחון 0–1 בסיבוב השני של גביע המדינה בכדורגל. בפברואר 2019 הושאל להפועל נוף הגליל. ב-9 ביולי 2019 הושאל לסקציה נס ציונה ושם שיחק כמגן שמאלי וכבלם. ב-14 בספטמבר הוא הורחק בפעם הראשונה בקריירה לאחר שספג שני כרטיסים צהובים בדקה ה-89 של ב-1–1 מול הפועל תל אביב. בספטמבר 2020 הושאל לעונה אחת להפועל אכסאל. לאחר תקופת ההשאלה שב למכבי חיפה וביולי 2021 שוחרר מהמועדון. באוקטובר 2021 חתם בהפועל כפר סבא. באוגוסט 2022 חתם בהפועל נוף הגליל. מעודכן ל-17 באוקטובר 2023 יונתן לוי, באתר Transfermarkt יונתן לוי, באתר Soccerway יונתן לוי, באתר FootballDatabase.eu "Israel - Y. Levi - Profile with news, career statistics and history - Soccerway". int.soccerway.com. אופיר סער‏, הפועל חדרה: יונתן לוי הושאל לעונה אחת ממכבי חיפה, באתר וואלה, 26 באוגוסט 2018 "Hapoel Hadera vs. Sektzia Nes Tziona 1 - 0". soccerway.com. יניב טוכמן‏, סקציה נס ציונה: יונתן לוי ממכבי חיפה הושאל לעונה אחת, באתר וואלה, 9 ביולי 2019 "Hapoel Tel Aviv vs. Sektzia Nes Tziona 1 - 1". soccerway.com. "Hapoel Raanana - Hapoel Iksal Amad 1 - 1". sofascore.com.
אייתה

אייתה (באנגלית: Aita) הוא ז'אנר במוזיקה המרוקאית, שמקורו באזורים הכפריים של מרוקו. זהו סגנון מוזיקה בדואי, שפירושו המילולי הוא "קריאה", "בכי" או "קינה". הוא מושר בערבית מרוקאית מדוברת על ידי להקות המורכבות מנגנים וזמרים, וגם מזמרים ורקדניות. מוזיקאית שעוסקת בשירה הזו מכונה שייח'את. מי שמחזיקות בתואר הזה היו בדרך כלל נשים בעלות כוח והשפעה, שביצעו שירים ארוכים בז'אנר האייתה. כז'אנר המבוצע בעיקר במישור האטלנטי שבמרוקו, ומזוהה מאוד עם האזור, בעיר הנמל אספי נערך מדי שנה פסטיבל המוקדש כולו לז'אנר. הזמרת היהודיה זוהרה אלפסיה ביצעה שירים מהז'אנר. להקת Kabareh Cheikhats שפועלת במרוקו החל מ-2016, מורכבת מ-12 גברים המתלבשים כנשים ומבצעת שירי אייתה במטרה לשמר את מסורת השירה של השייח'אתיות המסורתיות. Tom Pollitt, Kabareh Cheikhats: The Moroccan Band Challenging Gender Norms, in InsideArabia, 23 February 2020 AytArt - ערוץ יוטיוב המוקדש למוזיקת האייתה ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גוטפריד לינדאואר

גוטפריד לינדאואר (בגרמנית: Gottfried Lindauer‏; 5 בינואר 1839 - 13 ביוני 1926) היה אמן מבוהמיה וניו זילנד, התפרסם בזכות דיוקנאותיו, כולל רבים מאנשי המאורים. הוא נולד בפלז'ן (פילזן), בוהמיה המערבית, באימפריה האוסטרית (חלק מצ'כיה). משפחתו הייתה גרמנית מאזור הסודטים, ואביו היה גנן. התנסות הציור הראשונה שלו הייתה של צמחים ועצים. משנת 1855 למד לינדאואר באקדמיה לאמנויות יפות בווינה. כדי להגדיל את סיכוייו בשוק, החליט לשנות את שמו מצ'כית לתרגום הגרמני של שמו, "גוטפריד". בסטודיו שלו בפילזן יצר ציורים עם נושאים דתיים וציורי קיר לכנסיות של אוסטריה. ציוריו משכו קהל, ובמיוחד את האנשים החשובים שהיו לעיתים קרובות נושאי ציוריו, כולל הבישוף יישק, מבוהמיה. לאחר שהות בווינה במשך שמונה עשרה חודשים, נסע למוראביה במשך שלוש שנים. כדי להימנע מגיוס לצבא האוסטרו-הונגרי הוא עזב לגרמניה בשנת 1873. משם הפליג לניו זילנד בשנת 1874, והגיע לוולינגטון ב־6 באוגוסט. אנשים מרכזיים מבין המאורים בניו זילנד הזמינו אצלו דיוקנאות, והוא תיעד במדויק את קעקועי הפנים שלהם, לבושם, קישוטיהם וכלי הנשק שלהם. סדרה של דיוקנאות בגודל טבעי של ראשי מאורים ולוחמים שהוצגו על ידי סר וולטר בולר בתערוכה הקולוניאלית וההודית, 1886, היו כולם פרי יצירתו של לינדאואר, שהפך את "המאורי בביתו" לנושא מחקר מיוחד. ציורי המאורים של לינדאואר קשורים, כמו ציורים של אלן פון מיירן ופרנסיס הודג'קינס, לדיוקנאות סימבוליסטיות של נשים רעות עם או בלי ילד. אחד מאלה, היה רקדן צעיר ללא קעקוע פנים, היה נערץ על ידי הנסיך מוויילס, והוא קיבל את הציור. עבודותיו המפורסמות ביותר הן דיוקנאות של הייני היריני, הידועה גם בשם אנה רופן, הנושאת תינוק על גבה. לינדאואר צייר תמונה זו 30 פעמים. לאחר שביקר בארץ מולדתו בשנים 1886–1887, התיישב בוודוויל, ליד וולינגטון, והתחתן זמן קצר לפני כן עם רבקה, בתו של בנימין פרנס פטי. נולדו להם שני בנים, הקטור וויקטור, האחרון היה פיקולוג ומורה. לינדאואר נפטר בשנת 1926 ונקבר בבית העלמין העתיק של ערוץ בוודוויל. מדיה וקבצים בנושא גוטפריד לינדאואר בוויקישיתוף גוטפריד לינדאואר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Philip Mennell, Lindauer, Gottfried, The Dictionary of Australasian Biography The Artist Gottfried Lindauer - Lindauer Online, www.lindaueronline.co.nz New Zealand Ministry for Culture and Heritage Te Manatu Taonga, Lindauer, Gottfried, teara.govt.nz (באנגלית) Explore the Royal Collection Online, www.rct.uk Leonard Bell, Colonial Constructs: European Images of the Maori, 1840-1914, Auckland University Press, 2013-10-01, ISBN 978-1-86940-640-0. (באנגלית)
ﭏ

ﭏ (שם האות: אלף-למד, במסורת יהודי תימן: מעלק פי אלסקף – תלוי בתקרה) היא ליגטורה של האותיות א' ול' באלפבית העברי. השימוש בליגטורה זו נפוץ בכתבים יהודיים מימי הביניים, ובספרים מודפסים החל מתקופת ראשית הדפוס. השימוש העיקרי בליגטורה הוא בשמות הקודש המכילים את הצירוף "אל", כדי להימנע מביזוי השמות וצורך בגניזה. האות נפוצה גם בטקסטים שנכתבו בערבית יהודית, משום ש"אל" היא תחילית היידוע בשפה זו. העיצוב הרגיל של הליגטורה הוא אות א', בהשמטת הרגל השמאלית, ובהוספת ראש הל' בצד שמאל למעלה. אולם, בחלק מכתבי היד מימי הביניים, וכן בכמה גופנים מודרניים, הליגטורה עוצבה כאות א' מלאה, ורק נוסף מעין "קוץ" בראשה השמאלי כדי לסמל את הל'. בדפוסים רבים, שלא הייתה בהם האפשרות להדפיס את הליגטורה כצורתה, השתמשו באות ף הפוכה כדי להדפיס את הליגטורה. בהלכה נקבע כי כתיבת א-ל מחוברים כשרה בכתיבת גט אך אינה כשרה בכתיבת ספר תורה. הפוסקים דנו בדין הכותב אות זו בשבת האם חייב סקילה כדין הכותב שתי אותיות, או שפטור כדין העושה חצי שיעור. שמות הקודש שנכתבו בליגטורה זו אינם טעונים גניזה, אך אין לנהוג בהם בביזיון. בתוכנות אופיס הוספת התו "ﭏ" נעשית על ידי הקלדת קוד יוניקוד FB4F ולאחריו ALT+X, או הקלדת ALT+64335. ﻻ מדיה וקבצים בנושא ﭏ בוויקישיתוף מצפונות יהודי תימן עמוד 73 ראו אלי שטרן נוטריקון 7.17.12 ארבעה טורים, אבן העזר, סימן קכ"ו ובית יוסף שם מעשה הכתב עמוד 103 גנזי הקודש עמוד 91 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דולה ריצ'מונד

דורותי קייט ריצ'מונד (באנגלית: Dorothy Kate Richmond‏; 12 בספטמבר 1861 – 16 באפריל 1935), הידועה בשם דולה ריצ'מונד, הייתה ציירת ניו זילנדית שנודעה בזכות ציורי צבעי מים שלה של צמחים טבעיים ובעלי חיים ונופים פנורמיים. בתם של ג'יימס קרואו ריצ'מונד ומרי סמית', דורותי ריצ'מונד נולדה ב-12 בספטמבר 1861 בפרנל, אוקלנד. היא הייתה השלישית מבין חמישה ילדים וילדותה הצעירה הייתה מעורערת. המשפחה עברה לנלסון בשנת 1862, שם הפך אביה לעורך של עיתון "ניו זילנד כרוניקל ", אך עבר למחוז טראנאקי לאחר מותה הפתאומי של אמה של דורותי בשנת 1865. אביה היה לעיתים קרובות מחוץ לבית והיא נותרה לבד עם אחיה. הם הועברו לקרובים לפני שהמשפחה חזרה לנלסון בסביבות 1869. ריצ'מונד למדה במכללת נשים של מיס בל בנלסון והתעניינותה באמנות עודדה על ידי אביה שהעביר לה את אהבתו לרישום ולציור. היא נלקחה עם שני אחיה הגדולים לאירופה על ידי אביה בשנת 1873 והמשיכה בשיעורי הציור שלה. היא למדה במכללת בדפורד לנשים בלונדון, וכן למדה בבית הספר סלייד לאמנות, שם עבדה בהדרכת אלפונס לגרוס. ביוני 1880 עבודתה זיכתה אותה במלגת סלייד. בתחילת שנות השמונים של המאה ה-19 חזרה לניו זילנד ומונתה למורה לאמנות במכללת נלסון לבנות בשנת 1883. ריצ'מונד הציגה עם האקדמיה לאמנויות היפות של ניו זילנד משנת 1885 ואז נסעה שוב לאירופה והתקדמה והמשיכה ללמוד לצייר. בשנת 1890 היא הפכה לחברת אמנית באקדמיה לאמנויות היפות של ניו זילנד. היא הפכה עצמאית מבחינה כלכלית לאחר מות אביה בשנת 1898 ונסעה שוב לאירופה כדי לצייר. היא הכירה את פרנסיס הודג'קינס בשנת 1901 ונסעה איתה בצרפת ובאיטליה לפני שחזרה לניו זילנד בדצמבר 1903. הודג'קינס תיארה את ריצ'מונד כ"האישה היקרה ביותר עם הפנים וההבעה היפים ביותר. אני קבצנית בת מזל שיש לי אותה כבת לוויה." ריצ'מונד והודג'קינס נותרו שותפות קרובות ושכרו יחד סטודיו ברחוב בואן, ולינגטון, שם לקחו על עצמן גם תלמידים פרטיים. ריצ'מונד המשיכה את הסטודיו לאחר שהודג'קינס חזרה לאירופה בשנת 1906 והמשיכה לפתח את המוניטין שלה כמורה לאמנות. מ-1909 עד 1924 קיימה שיעורים בבית הספר "פיצ'רברט טראס". ריצ'מונד הייתה חברת מועצה באקדמיה לאמנויות היפות של ניו זילנד משנת 1904 וזכתה לחברות חיים בשנת 1928. היא מעולם לא נישאה ומתה בוולינגטון ב-16 באפריל 1935. הר טראנאקי, 1929 אישה עם ילדים, 1905 סגול וברונזה, 1905 הפרה הלבנה, 1905 דרך כפרית, 1906 מפרץ מאניה, איסטבורן, וולינגטון פרחי זיניה, 1921 מדיה וקבצים בנושא דולה ריצ'מונד בוויקישיתוף New Zealand Ministry for Culture and Heritage Te Manatu Taonga, Richmond, Dorothy Kate, teara.govt.nz (באנגלית) "Archived copy", www.fernergalleries.co.nz
ביי דונה

קוריאה זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא ביי. ביי דונה (בקוריאנית: 배두나, תעתיק מדויק: פה דו נה;‏ נולדה ב-11 באוקטובר 1979), היא שחקנית וצלמת דרום קוריאנית. ביי דונה נולדה בסיאול, קוריאה הדרומית למשפחת שחקני תיאטרון. בשנת 2000 היא סיימה לימודי תואר ראשון בחוג לקולנוע מאוניברסיטת קונקוק ומאז החלה לדגמן. בשנת 1999 היא לראשונה שיחקה בסרט, וכבר באותה שנה הוכרזה כשחקנית הפופולרית של ערוץ הטלוויזיה KBS. היא המשיכה בקריירת משחק והשתתפה במספר סרטים. בשנת 2003 היא החליטה לעשות הפסקה, ועסקה בצילומים מקצועיים. בשנת 2005 שיחקה בסרט הדרמה היפני "Linda Linda Linda" והייתה השחקנית הקוריאנית הראשונה ששיחקה תפקיד ראשי בסרט יפני. בשנת 2006 שיחקה בסרט האימה "המארח" של הבמאי הידוע בונג ג'ון-הו. הסרט היה באותה תקופה הסרט הרווחי ביותר בכל הזמנים בדרום-קוריאה, שיא שנשבר לאחר כשלוש שנים. בשנת 2009 שיחקה שוב בסרט יפני, בסרטו של הבמאי הירוקאזו קורה־אדה; "בובה מתנפחת" שהיה לבחירה הרשמית בפסטיבל הקולנוע בקאן. בשנת 2012 שיחקה דונה בסרט המדע-בדיוני של האחיות וצ'אוסקי "ענן אטלס", סרט בהפקה אמריקאית-גרמנית שזכה להצלחה. בשנת 2014 ביי דונה חזרה למולדתה והצטלמה לסרט "A Girl at My Door". הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן ודונה ביי זכתה בפרס השחקנית הטובה עבור משחקה בסרט זה בתחרות סרטים אסיאתי. בשנת 2015 שיחקה שוב בסרטן של האחיות וצ'אוסקי "עלייתה של ג'ופיטר" בתפקיד של ציידת הראשים, ראזו. באותה שנה החלה לשחק את אחת הדמויות הראשיות בסדרה האמריקאית "סנס8"; סדרת מקורית של שירות הסטרימינג נטפליקס, פרי יצירתם של האחיות וצ'אוסקי וג'יי מייקל סטרזינסקי. בשנת 2017 שבה לשחק בעונה השנייה של הסדרה. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה הקוריאנית "יער סודי" בתור האן יאו-ג'ין. הסדרה זכתה לשבחים והוכנסה לרשימת תוכניות הטלוויזיה הטובות ביותר של ניו יורק טיימס לשנת 2017. בשנת 2018 שיחקה בסרט הפשע "מלך הסמים" של הבמאי וו מין הו. בשנת 2019 החלה לככב במותחן התקופתי-פוליטי "ממלכת הזומבים"; הסדרה הקוריאנית הראשונה שעלתה בנטפליקס ששודרה בבכורה ב-25 בינואר. באותה השנה שיחקה גם במיני-סדרת האנתולוגיה המקורית של נטפליקס "פרסונה", המציג ארבעה סיפורים שונים מארבע נקודות מבט. בשנת 2020 כיכבה בסרט הקומדיה הצרפתי "מאהב צרפתי" בדמותה של סו. בשנה זו שבה לשחק בעונתה השנייה של הסדרה "יער סודי", וגם בעונה השנייה של הסדרה "ממלכת הזומבים". בשנת 2021 החלה לשחק בסדרת הדרמה והמתח "ים השלווה" מבית נטפליקס בתפקיד של דוקטור סונג ג'י-אן. בשנת 2022 כיכבה דונה בפעם השנייה בסרטו של הבמאי היפני המוערך הירוקאזו קורה־אדה "ברוקר" בדמותה של סון-ג'ין, בלשית משטרה. בשנת 2023 שיחקה בסרטו של זאק סניידר "ירח המרד" בתור נמסיס, לוחמת בצוות אשר שולטת בלחימת חרבות; הסרט עלה בשירות הזרמת המדיה נטפליקס. בשנת 2024, שיחקה בסרט ההמשך "ירח המרד - חלק שני: המצלקת" (אנ'). אתר האינטרנט הרשמי של ביי דונה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא ביי דונה בוויקישיתוף ביי דונה, ברשת החברתית פייסבוק ביי דונה, ברשת החברתית אינסטגרם ביי דונה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביי דונה, באתר AllMovie (באנגלית) ביי דונה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ביי דונה, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביי דונה, באתר MusicBrainz (באנגלית)
יחסי סודאן–תוניסיה

יחסי סודאן–תוניסיה הם יחסי החוץ הדיפלומטיים, הכלכליים, התרבותיים וההיסטוריים שבין רפובליקת תוניסיה לסודאן. המדינות קיימו יחסים דיפלומטיים החל מהקמת תוניסיה בשנת 1956 ועד שנת 1992. באותה שנה החליטה תוניסיה לפרק את יחסיה עם סודאן בעקבות תמיכתה של האחרונה בפעילים אסלאמיסטים תוניסאים. רק 8 שנים מאוחר יותר, בחודש מאי 2000, כוננו מחדש יחסים דיפלומטיים מלאים בין המדינות, וזאת לאחר שתי פגישות פסגה במצרים ובקובה. שר החוץ הסודאני, מוסטפא אוסמן איסמעיל, הודיע כי תוניסיה הייתה האחרונה בשרשרת של כינון יחסים עם מדינות ערב. בנוסף, הוא טען כי היחסים החדשים יקדמו את שתי המדינות. לאחר בחירות שהתקיימו בשנת 2019 בתוניסיה, בהן ניצח הנשיא קייס סעיד בפעם הראשונה, נפגשו שרי החוץ של תוניסיה וסודאן כדי ליישר קו בנוגע למדיניות החוץ החדשה של הנשיא. שרי החוץ הבהירו כי תוניסיה וסודאן ימשיכו לתמוך זו בזו על בסיס של הבנה וסולידריות. בשנת 2011 הועבר מרכז השוק האפריקאי לח'רטום, בירת סודאן, כדי לפתח את הייצוא התוניסאי למדינה. במסגרת המהלך הגיעו עשרות יזמים ומשקיעים תוניסאים לח'רטום כדי להיחשף להשקעות אופציונליות במדינה. תוניסיה וסודאן חברות בארגון הסחר "COMESA" מאז שנת 1998, יחד עם מספר מדינות צפון אפריקאיות נוספות. בשנת 2017 חתמו תוניסיה וסודאן על אזור סחר חופשי, וראש ממשלת תוניסיה, יוסוף צ'אחד, קרא למשקיעים לנצל את ההקלות כדי ליזום ולפתח השקעות כלכליות בשתי המדינות. סודאן מחזיקה שגרירות בעיר תוניס. תוניסיה מחזיקה שגרירות בעיר ח'רטום. מדיה וקבצים בנושא יחסי סודאן–תוניסיה בוויקישיתוף כתבה על יחסי סודאן–תוניסיה (בצרפתית) United States Congress Senate Committee on Foreign Relations, Sudan Today: Prospects for Peace and Democracy : a Staff Report to the Committee on Foreign Relations, United States Senate, U.S. Government Printing Office, 1998, עמ' 5, ISBN 978-0-16-056191-7. (באנגלית) SUDAN : Relations Are At Their Best with Tunisia - 21/09/2002 - The Indian Ocean Newsletter, Africa Intelligence, ‏2002-09-21 (באנגלית) Khartoum restores relations with Tunisia, The New Humanitarian, ‏2000-05-11 (באנגלית) BGMN, Tunisia’s ambassador to Sudan stresses importance of strengthening relations with Sudan, Tunisian Monitor Online, ‏2019-10-18 (באנגלית אמריקאית) Tunisie - soudan, www.cepex.nat.tn What is COMESA – Common Market for Eastern and Southern Africa (COMESA) (באנגלית אמריקאית) Lahcen Achy, Le commerce intra-régional : l’Afrique du Nord est-elle une exception ?, L’Année du Maghreb, 2007-11-01, עמ' 501–520 doi: 10.4000/anneemaghreb.395 webmanagercenter.com, Talel, Tunisie-Soudan: Les domaines de la coopération bilatérale entre les deux pays, Webmanagercenter, ‏2017-03-24 Ambassade du Soudan à Tunis, tunisie.co (באנגלית) l'Ambassade de Soudan a Tunis, Tunisie, embassy-finder.com l'Ambassade de Tunisie a Khartoum, Soudan, embassy-finder.com
יחסי ארגנטינה–הונגריה

יחסי ארגנטינה–הונגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הארגנטינאית להונגריה. ארגנטינה מארחת את אחת הקהילות ההונגריות הגדולות ביותר מחוץ להונגריה. ישנם כ-30,000 עד 40,000 ארגנטינאים ממוצא הונגרי. שתי המדינות חברות באו"ם. בשנת 1864, ארגנטינה והאימפריה האוסטרו-הונגרית כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1870 חתמו ארגנטינה וממלכת הונגריה על חוזה של ידידות, מסחר וניווט. החל מסוף 1920, אלפי הונגרים היגרו לארגנטינה, והתיישבו בעיקר בבואנוס איירס. משנות העשרים של המאה העשרים הייתה הגירה מתמשכת לארגנטינה מהונגריה ומהאזורים המאוכלסים בהונגרים שאבדו בחוזה טריאנון. בשנת 1923 ארגנטינה הפכה למדינה האמריקאית הלטינית הראשונה שהכירה בעצמאות הונגריה וביוני 1949 לראשונה שהקימה מחדש את היחסים הדיפלומטיים. זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה היגרו לארגנטינה הונגרים רבים ממוצא יהודי. בעקבות מהגרים כלכליים מהונגריה נמלטו מהגרים פוליטיים לארגנטינה כבר בשנות ה-30, אך במיוחד אחרי 1945. בשנת 1992 ביקר שר החוץ ההונגרי, גזה יזזנסקי, בארגנטינה. במרץ 1993 ביקר שר החוץ הארגנטיני, גווידו די טלה, בביקור רשמי בהונגריה. באפריל 1997 ביקר נשיא הונגריה, ארפאד גנץ, בביקור רשמי בארגנטינה והיה לראש ממשלת הונגריה הראשון שעשה זאת. במהלך ביקורו נפגש עם נשיא ארגנטינה קרלוס מנם. באוקטובר 2016 ביקר סגן ראש ממשלת הונגריה, ז'ולט שמיין, בארגנטינה כדי להנציח את הקמתה של הקהילה ההונגרית הראשונה בארגנטינה ולציון 60 שנה למהפכה ההונגרית בשנת 1956. ביקורים רמי דרג מארגנטינה בהונגריה שר החוץ גואידו די טלה (1993) ביקורים רמי דרג מהונגריה בארגנטינה שר המסחר איסטוון סורדי (1967) סגן ראש הממשלה לאג'וס פלווגי (1982) שר החוץ פטר ורס (1986) היו"ר קרולי נמת (1987) שרת החוץ גזה יזזנסקי (1992) שר החוץ לאשלו קובאץ' (1997) הנשיא ארפאד גנץ (1997) שר החוץ פטר בלז (2010) שר החוץ יאנוס מרטוני (2012) שר המדינה לענייני חוץ פטר סיירטו (2013) סגן ראש הממשלה ז'ולט שמיין (2016) שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון אמנת ידידות, מסחר וניווט (1870); הסכם של סחר ושיתוף פעולה פיננסי (1948); הסכם חילופי מידע לשליטה בסחורות ואמצעי תחבורה (1997); הסכם שיתוף פעולה במאבק בתעבורה בלתי חוקית של סחורה (1997); הסכם עזרה הדדית בגביית חובות מכס (1997); הסכם לשיתוף פעולה בחינוך (2013); והסכם לשיתוף פעולה כלכלי (2015). ארגנטינה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט. הונגריה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס. מעון שגרירות ארגנטינה בבודפשט טור ברונטה מארח את שגרירות הונגריה בבואנוס איירס מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–הונגריה בוויקישיתוף János Martonyi’s Meetings with the Hungarians in Argentina Una calle argentina en Viena (in Spanish) El premier de Hungría visita a la Argentina (in Spanish) Hungarian Organizations in Argentina after 1945 (in Hungarian) Hungarian-Latin-American Relations after World War II Inmigración Judía a la Argentina (in Spanish) La Politica Exterior de Argentina 1994/1997 (page 97 - in Spanish) Se firmaron acuerdos bilaterales con Hungría (in Spanish) Aprobación del Acuerdo de Cooperación Económica Bilateral con el Gobierno de Hungría (in Spanish) Embassy of Argentina in Budapest Embassy of Hungary in Buenos Aires
ג'ון פורד פטרסון

ג'ון פורד פטרסון (באנגלית: John Ford Paterson ‏; 1851 – 30 ביוני 1912) היה אמן אוסטרלי יליד סקוטלנד. הוא התמחה בנופים. עוד כנער החל את לימודיו באקדמיה הסקוטית המלכותית באדינבורו והציג את עבודותיו הראשונות זמן קצר לאחר שמלאו לו עשרים. בשנת 1872 הוא עבר עם משפחתו למלבורן, שם שהה שלוש שנים, אך שב לסקוטלנד כשגילה כי הוראת האמנות המקומית אינה עונה על צרכיו לפיתוח נוסף. כשחזר, הוא הגיע לבית הספר של גלאזגו וקיים תערוכות רבות בליברפול ובמנצ'סטר וכן ברחבי סקוטלנד. ככל שהמוניטין שלו הלך וגדל, הוא הצליח להצטרף למועדון יוקרתי בלונדון. בשנת 1884, הוא החליט לחזור לאוסטרליה, למעט ביקור קצר אחד באירופה, יישאר שם למשך שארית חייו. הוא התפרסם באוסטרליה בעיקר כצייר נוף. פיטרסון חידש את ידידותו עם צייר הנוף יליד שווייץ לואי ביבלו, ממייסדי אסכולת היידלברג, ששיטות הציור באוויר הפתוח התאימו לפטרסון. אבל סגנונו הרומנטי עמד בסתירה לגישה האימפרסיוניסטית יותר של אסכולת היידלברג ותערוכותיו עם הקבוצה היו מוצלחות במידה מתונה בלבד. יחד עם כמה אמנים ידועים אחרים, הוא התנתק מהאקדמיה לאמנות הוויקטוריאנית כדי לסייע ביצירת איגוד האמנות האוסטרלי, שהצטרף בסופו של דבר עם ארגונים אחרים כדי להפוך לחברת האמנים הוויקטוריאנית. בשנת 1902 הפך פטרסון לנשיא שלה. באותה שנה הוא מונה לנאמן הספרייה הציבורית, המוזיאונים והגלריה הלאומית של ויקטוריה. במהלך השפל הכלכלית הוא פירנס את עצמו בגידול עופות. אף על פי שהוא היה אהוב ומחוזר הוא מעולם לא התחתן ומת, לפתע, בבית. אחייניתו, אסתר פטרסון, הייתה מאיירת וקריקטוריסטית ואחיינו, לואי אוסון, היה משורר ומחזאי. מדיה וקבצים בנושא ג'ון פורד פטרסון בוויקישיתוף "Paterson, John Ford", gutenberg.net.au Marjorie J. Tipping, Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון פורד פטרסון".