laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
י"א בניסן

י"א בניסן הוא היום האחד עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום האחד עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. י"א בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז" ואף פעם אין בו קריאת התורה. פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"א בניסן היא בחלק מהשנים הפשוטות פרשת צו, בשנים פשוטות מקביעות (הכז, גכה, בשה) פרשת בר המצוה תהיה חול המועד פסח. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה, בשנים מקביעות (בחה, בשז, גכז, זשה) היא חול המועד פסח, בשנים מקביעות (זחג) פרשת בר המצוה תהיה פרשת מצורע, בשנים מקביעות (החא והשג) פרשת בר המצווה תהיה פרשת אחרי מות קורבן פגעיאל בן עכרן נשיא שבט אשר ה'תקנ"ט – מסע נפוליון בארץ ישראל: קרב תבור מסתיים בניצחונו נפוליאון על העות'מאנים ה'תר"ן – נטבע המונח "ציונות" על ידי הוגה הדעות הציוני נתן בירנבוים ה'תרצ"ג – פרסום החוק האנטי-יהודי הראשון בגרמניה הנאצית – הגבלת שיעור הסטודנטים היהודים במוסדות השכלה גבוהה (נומרוס קלאוזוס) וסילוק היהודים משירות המדינה ה'תשמ"ד – בפעולת חילוץ של אוטובוס קו 300 שנחטף יום קודם, נהרגת אחת החטופות ושניים מהחוטפים. שני מחבלים אחרים שהוצאו חיים מהאוטובוס, מוצאים להורג על ידי אנשי השב"כ ה'תשע"ה – השבעת הכנסת העשרים ה'תרכ"ה – רבי אלימלך לאווי (הראשון) מחסידות טאש (נפטר בה'תש"ג) ה'תרס"ב – הרבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השביעי מחב"ד – לובביץ' (נפטר בה'תשנ"ד) ה'תרפ"ד – הרב שלמה מיידנצ'יק, יו"ר אגודת חסידי חב"ד בישראל יו"ר ועד כפר חב"ד. ה'תש"ד – יהודית נאות, חברת הכנסת ושרה בממשלת ישראל (נפטרה בה'תשס"ה) ה'תש"ז – ציפי שביט, שחקנית וזמרת ישראלית ה'תשט"ו – אורי גבריאל, שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי ה'תש"ך – דוד ביטן, חבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד ה'תשכ"ח – איתמר שמעוני, ראש עיריית אשקלון ה'תשל"ה – עדי אשכנזי, שחקנית וקומיקאית ישראלית ה'תש"ם – מיקי זוהר, חבר הכנסת ופוליטיקאי ישראלי ה'תשמ"ו – תום אבני, שחקן ומדבב ישראלי ה'ש"ץ – ר' ישעיה הלוי הורוביץ, השל"ה הקדוש ה'תקצ"ט – רבי שלמה זלמן ליפשיץ, הרב הראשי הראשון של ורשה, מחבר שו"ת 'חמדת שלמה'. (נולד בה'תקכ"ה) ה'תרצ"ב – פטריק גדס, ביולוג ואדריכל סקוטי, תכנן את רחובות העיר תל אביב בראשית דרכה (נולד בה'תרט"ו) ה'תשי"ז – יואל מסטבוים, סופר ישראלי מתל אביב י' בניסן – י"ב בניסן ניסן
י"ב בניסן

י"ב בניסן הוא היום השנים-עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השנים-עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. י"ב בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו". פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"ב בניסן היא בחלק מהשנים הפשוטות פרשת צו, בשנים פשוטות מקביעות (הכז, גכה, בשה) פרשת בר המצוה תהיה חול המועד פסח. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה, בשנים מקביעות (בחה, בשז, גכז, זשה) היא חול המועד פסח, בשנים מקביעות (זחג) פרשת בר המצוה תהיה פרשת מצורע, בשנים מקביעות (החא והשג) פרשת בר המצווה תהיה פרשת אחרי מות קורבן אחירע בן עינן נשיא שבט נפתלי תענית בכורות כאשר יום טוב ראשון של פסח חל ביום ראשון. ג'תי"ד (על פי המקרא והמסורת היהודית) – עזרא יוצא מבבל לעלות לירושלים ה'תש"ט – נוסד פלמחים, קיבוץ השוכן במישור החוף הדרומי, מדרום לראשון לציון, ליד שפך נחל שורק לים התיכון הקיבוץ שייך למועצה האזורית גן רווה ה'תשמ"ז – חוסיין מלך ירדן ושר החוץ הישראלי שמעון פרס חותמים על "הסכם לונדון" ה'תרל"ט – יהושע זאב ברטונוב – שחקן תיאטרון, מוותיקי תיאטרון הבימה, וחתן פרס ישראל לתיאטרון ה'תרמ"ב – הרב משה אביגדור עמיאל, רב, דיין והוגה דעות. מראשי הציונות הדתית והזרם הדתי לאומי. כיהן כרבה הראשי של תל אביב (נפטר ב–י"ד בניסן ה'תש"ו) ה'תרפ"ה – הלגה דן, נערה יהודייה הולנדית, שסיפור ימיה האחרונים תחת השלטון הנאצי, נכתב ביומנה הנקרא ´´יומן הלגה דן´´ (נרצחה ב–ה'תש"ג) ה'תשל"א – שי גולדן, סופר, עיתונאי ואיש טלוויזיה ישראלי ה'תשל"ג – אדריאן ברודי, שחקן קולנוע אמריקאי יהודי, זוכה פרס האוסקר ה'ך' או ה'כ"ד (יום שבת) – רבינו יחיאל מפריז, תלמיד חכם צרפתי בתקופת הראשונים, מבעלי התוספות, אב בית דין, ראש ישיבת "מדרש הגדול דפריש" ומגדולי וחשובי רבני דורו שפעל במאה ה-13 בממלכת צרפת. ה'תקי"א – רבי יהודה מילר, אב"ד דייץ (אנ'), בון ומדינת קלן ומגדולי הפוסקים ביהדות גרמניה בדורו. (נולד בז' בכסלו ה'תכ"א) ה'תקכ"ב – רבי דוד פרנקל, רבה של ברלין, בעל "קרבן העדה" על התלמוד הירושלמי. (נולד בה'תס"ז) ה'תקנ"ד – רבי מנחם מנדל, מגיד מישרים בבאר, מבני חבורתו הראשונים של הבעל שם טוב ה'תרי"ב [דרושה הבהרה] – רבי מרדכי זיסקינד סג"ל לנדא מסטריא, תלמיד השרף רבי אורי מסטרעליסק ה'תרע"ח – הרב יעקב זונדל קרויזר מירושלים, מורו ורבו של הצדיק הירושלמי ר' אריה לוין ה'תשכ"ה – הרב חיים שאול ברוק, ראש ישיבות חב"ד "אחי תמימים" בתל אביב וראשון לציון ורב קהילת חב"ד בראשון לציון ה'תשמ"ז – פרימו לוי, סופר יהודי-איטלקי (נולד ב-ה'תרע"ט) י"א בניסן – י"ג בניסן ניסן
י"ג בניסן

י"ג בניסן הוא היום השלושה עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושה עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. י"ג בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז". פרשת בר המצוה של ילד שנולד י"ג בניסן היא ברוב מהשנים הפשוטות חול המועד פסח ויהיו שידחו את בר המצווה לשבת שאחרי הפסח בה קוראים בשנים פשוטות את פרשת שמיני, בשנים פשוטות מקביעות (השא, זחא) פרשת בר המצוה תהיה פרשת צו. בשנים מעוברות, פרשת בר המצווה תהיה חול המועד פסח ויהיו שידחו את בר המצווה לשבת שאחרי פסח בה קוראים בשנים מעוברות את פרשת אחרי מות או פרשת קדושים, בשנים מקביעות (החא) פרשת בר המצווה תהיה פרשת אחרי מות המן האגגי מפיל פור לקביעת תאריך השמדת היהודים ה'תרמ"ו – נדפס הכרך האחרון של ש"ס וילנא מן התלמוד הבבלי (מסכת נדה) בדפוס האלמנה והאחים ראם ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: כוחות ההגנה משתלטים על חיפה ה'תשכ"א – ישראל בר נעצר בעוון ריגול על מדינת ישראל לטובת ברית המועצות ה'תשנ"ז – היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, ופרקליטת המדינה, עדנה ארבל מפרסמים את מסקנותיהם בעקבות פרשת בר-און חברון וקובעים כי ניתן להעמיד לדין את אריה דרעי ה'תרצ"ח – רבקה מיכאלי, שחקנית, מנחת טלוויזיה, בדרנית, זמרת וקומיקאית ישראלית ה'תש"ה – הרב מאיר מאזוז, ראש ישיבת כסא רחמים בבני ברק ומנהיגה הרוחני של מפלגת יחד (אלי ישי). ה'תש"י – יונה אליאן, שחקנית ישראלית ה'תש"י – יצחק קלפטר, מוזיקאי, זמר, מלחין וגיטריסט ישראלי (נפטר בה'תשפ"ג) ה'תשמ"ב – שלמה קרעי, חבר הכנסת מטעם הליכוד ה'תשמ"ה – דודי סלע, טניסאי ישראלי ה'של"ה – רבי יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך ה'ש"ס (לפי זאב וילנאי ה'שנ"ג) – הרב משה אלשיך תלמידו המובהק של רבי יוסף קארו ה'תרכ"ו – רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), האדמו"ר השלישי של חסידות חב"ד ה'תש"ה – הרב משה אביגדור עמיאל, הרב הראשי לתל אביב (נולד ב-ה'תרמ"ב) י"ב בניסן – י"ד בניסן ניסן
ט"ז בניסן

ט"ז בניסן הוא היום השישה עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השישה עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. ט"ז בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז". תחילת ספירת העומר היום הראשון של חול המועד פסח בארץ ישראל, ויום טוב שני של פסח בחו"ל בזמן שבית המקדש היה קיים – יום הנף, יום שבו הקריבו והניפו מנחת העומר. בזמן שבית המקדש היה קיים הייתה התבואה החדשה מותרת לאחר מכן מיד באכילה, ואילו בזמן הזה התבואה החדשה אסורה בארץ ישראל עד סוף ט"ז בניסן ובחו"ל עד סוף י"ז בניסן ביום זה נוהגים לקיים את סעודת אסתר (תוספת לסעודה הרגילה) לכבוד המשתה שהביא לתליית המן שעל פי דברי חז"ל אירע ביום זה תחיית ישו ה'תרמ"א – פורצים הפוגרומים סופות בנגב בדרום רוסיה ה'תר"ף – מאורעות תר"פ – מתפללים מוסלמים בירושלים קוראים זעקות "טבחו ביהודים" אל עבר הרובע היהודי לאחר שיצאו מתפילותיהם לחגיגות נבי מוסא, ובכך החלו מהומות שנמשכו 4 ימים ה'תשל"ח – הזמר הישראלי יזהר כהן זוכה בתחרות האירוויזיון בשירו "אבניבי" ה'תש"ן – "התרגיל המסריח": שמעון פרס עומד להציג את ממשלתו בפני הכנסת, אבל ברגע האחרון מגלה ששניים מחברי הכנסת של אגודת ישראל לא מתכוונים לתמוך בה ה'תשס"ב – צה"ל פותח במבצע חומת מגן ב'של"א או ב'של"ב – לוי, בנו השלישי של יעקב אבינו, לפי מדרש תדשא וילקוט שמעוני ה'תרפ"ב – פרופ' יהודה פליקס, חוקר הבוטניקה והזואולוגיה במקרא ובתלמוד (נפטר ב-ה'תשס"ו) ב'של"ב – לוי, בנו השלישי של יעקב אבינו. המן בן המדתא האגגי (סדר עולם פרק כ"ט). ה'תל"ג – הרב אברהם ראובן הכהן סופר, מקובל ומחבר הספר ילקוט ראובני ה'תרצ"ו – הרב שלמה זלמן הַבלין, מייסד וראש ישיבת תורת אמת בחברון, ולאחר מכן בירושלים ה'תש"י – קורט וייל, מלחין גרמני יהודי (נולד ב-ה'תר"ס). ה'תש"ס – הרב שמחה זיסל ברוידא, ראש ישיבת חברון וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה (נולד-בה'תרע"ב). ה'תשס"ה – עזר ויצמן, איש צבא, מפקד חיל האוויר, מדינאי ונשיאה השביעי של מדינת ישראל (נולד ה'תרפ"ד). ה'תשס"ה – הרב שלמה וולבה, מגדולי המשגיחים בדור האחרון (נולד ב-ה'תרע"ד). ה'תשע"ח – הרב אביחי רונצקי, הרב הראשי לצה"ל וראש ישיבת איתמר (נולד ב-ה'תשי"ב). ט"ו בניסן – י"ז בניסן ניסן
י"ז בניסן

י"ז בניסן הוא היום השבעה עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השבעה עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. י"ז בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו". היום השני של ספירת העומר היום השני של חול המועד פסח (בחו"ל, היום הראשון) בארץ ישראל החל מליל זה מותר לאכול לחם קלי וכרמל מתבואה חדשה ה'תרע"ה – מוקם גדוד נהגי הפרדות, גדוד מתנדבים יהודים שעזר לבריטניה במהלך מלחמת העולם הראשונה. ה'תשט"ז – לאחר 15 חודשי שבי חוזרים לישראל ארבעת חברי חולית חטיבת גולני שנותרו בחיים לאחר שנפלו בשבי הסורי, בתמורה ל-41 שבויים סוריים. חבר החוליה החמישי, אורי אילן, התאבד בשבי. ה'תשמ"ו – אסון צ'רנוביל: ליבת הכור הגרעיני מותכת וגורמת לפיצוץ שהורס את כיפת הכור ומפזר חומרים רדיואקטיביים במערב ברית המועצות ומדינות שכנות. ה'תשפ"ג – פיגוע הדריסה בפארק צ'ארלס קלור ה'תרס"ב – משה ציפר, פסל ישראלי (נפטר ב-1989) ה'תשי"א – רון רובין, מרצה וחוקר של היסטוריה אמריקנית מודרנית ה'תשכ"ה – גדי טאוב, היסטוריון, סופר ועיתונאי ישראלי ה'תשכ"ו – צביקה הדר, שחקן ומנחה ישראלי ה'תשכ"ז – אקי אבני, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי ה'תשכ"ז – שמחה ברבירו, שחקן ומדבב ישראלי ה'תשל"א – אייל גולן, זמר ישראלי ה'תשל"ז – יוני ארליך, שחקן טניס ישראלי ה'תשמ"ב – עמית סגל, עיתונאי ישראלי והכתב הפוליטי של ערוץ 12 ה'תשס"א – נועה קירל, זמרת ורקדנית ישראלית ה'תרי"ב – הרב יהודה ביבאס, רב בקורפו ומחבר הספר "אנשי חיל". ה'תרמ"ג – רבי ישראל נח שניאורסון, מהרי"ן מניעז'ין, בנו הרביעי של הצמח צדק מליובאוויטש. ה'תרמ"ה – רבי יצחק טברסקי, מייסד חסידות סקווירא (נולד ב-ה'תקע"ב). ה'תשל"ה – רבי משה מרדכי השיל, האדמו"ר השלישי בשושלת קופיטשניץ ה'תשמ"ג – רבי מאיר אבוחצירא, הבבא מאיר, מקובל, בנו הבכור של הבבא סאלי (נולד ב-ה'תרע"ז). ה'תשס"ט – רבי יהודה שפירא, פוסק הלכה וראש כולל חזון איש (נולד ב-ה'תרפ"ד). ה'תש"ף – הרב שמואל חפר, היה יו"ר מכללת בית רבקה בכפר חב"ד ט"ז בניסן – י"ח בניסן ניסן
י"ח בניסן

י"ח בניסן הוא היום השמונה עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השמונה עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. י"ח בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בהז". היום השלישי של ספירת העומר היום השלישי של חול המועד פסח (בחו"ל היום השני) בחו"ל החל מליל זה מותר לאכול לחם קלי וכרמל מתבואה חדשה ה'תרפ"ב – נוסדה תנועת הפועל המזרחי ה'תשס"ב – מחבל מתאבד מתפוצץ במסעדת "מצה" בחיפה והורג 15 אנשים ה'תרפ"ח – לאה רבין, רעייתו של יצחק רבין (נפטרה ה'תשס"א). ה'תרל"ח – הרב לוי יצחק שניאורסון, רב ביקטירנוסלב, אביו של הרב מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד. ה'תשל"ב – אייל ברקוביץ', כדורגלן. ה'תשמ"ו – יונה יגול, חלוץ ציוני. ה'ד' – הרב מאיר הלוי אבולעפיה (הרמ"ה), מחכמי טולדו שבספרד ומחבר הספר יד רמה על תלמוד בבלי (נולד ב-ד'תתק"ל) ה'תרצ"ד – הרב יצחק צבי ריבלין "דרשן הגאולה", רבה של שכונת זיכרון משה בירושלים ה'תשנ"ג – הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, רב, פילוסוף דתי, מראשי תנועת המזרחי, וממנהיגיה הרוחניים של היהדות האורתודוקסית בארצות הברית (נולד ב-ה'תרס"ג). ה'תשנ"ד – יוסף שכטר, איש רוח, הוגה דעות ומחנך (נולד ב-ה'תרס"ב). י"ז בניסן – י"ט בניסן ניסן
חגורה

חגורה, בתחום ההלבשה, היא רצועה עשויה עור או אריג עבה המשמשת להצמדת המכנסיים למותני הלובש. או להצמדת שמלה או חצאית למותני אשה. ניתן להכליל חגורה כפריט לבוש, ורכישתה על פי רוב נעשית בחנויות בגדים. אנשים בכל העולם משתמשים בחגורה הן כפריט שימושי המסייע ללבישת פריטי לבוש הגדולים או רחבים על גופו של הלובש, והן כאביזר אופנה המופיע לעיתים בגרסאות צבעוניות או מסוגננות עם פאייטים או ניטים. בעבר נהגו להשתמש בחגורה למלקות, לרוב כדי להשליט משמעת ולהלקות בה ילדים או משרתים שהתנהגותם הייתה לא ראויה. נוהג זה אינו רווח עוד בעולם המערבי. בלבישת חגורה עם חליפה נהוג להתאים את צבע החגורה לצבע הנעליים. אל קצה אחד של החגורה מחובר אבזם ובקצה השני, בגוף החגורה, מחוררים מספר חורים שאליהם משחילים את הלשונית של האבזם. לעיתים מוחלפים החורים והאבזם במערכת רכיסה שונה, למשל צמדן. בעולם המערבי נהוג להשחיל חגורות גברים נגד כיוון השעון (כך שהאבזם בצד שמאל) וחגורות נשים בכיוון ההפוך. הלולאה המשמשת להשחלת החגורה נקראת תּוֹבָר. נשים נוהגות ללבוש לעיתים גם חגורות מבד או מחוטים מלופפים שנקשרות למותניהן. קיים תיעוד של שימוש בחגורות מאז תקופת הברונזה. במהלך ההיסטוריה היה השימוש בחגורה שכיח יותר אצל גברים, אולם קיימות דוגמאות רבות של שימוש על ידי נשים. בעת החדשה, עם השינוי בגזרת המכנסיים המקובלת והמעבר לקו מכנסיים נמוך יותר, רווח השימוש בחגורות החל משנות ה-20 של המאה ה-20. כיום אנשים רבים חוגרים חגורות למותניהם ובעיקר בלבוש רשמי או כחלק ממדים סדורים - כמו צבא, משטרה ועוד. קיימות חגורות שלהן שימוש מיוחד: חגורה (אמנות לחימה) - אבנט בצבע מסוים המשקף את רמת מיומנותו של הלוחם. חגורת כלים - חגורה שבה לולאות רבות המשמשות לתליית כלי עבודה. חגורה כזו נפוצה אצל טכנאים, חיילים ועובדים טכניים הזקוקים לנגישות גבוהה של כלי עבודתם. חגורת בטיחות - חגורה המרסנת את תזוזת הנוסעים בכלי רכב ומונעת את נפילתם במקרה של תאונת דרכים. חגורה זו נמצאת בכל כלי הרכב התקניים. חגורת צניעות - התקן שמטרתו למנוע קיום יחסי מין. חגורת כסף - מיועדת בעיקר לתיירים בספר מלכים א' כ' יא מצוין שאחאב מלך יהודה אמר לבן הדד מלך ארם: 'אל יתהלל חוגר כמפתח'. דן אלמגור כתב שיר בשם 'הידוק החגורה' השיר הולחן על ידי רוני וייס והתפרסם בביצועו של שמעון ישראלי. דודו פארוק כתב שיר בשם 'חגורה שחורה'. על פי ההלכה, בזמן תפילה מחויבים גברים לחגור חגורה כדי ליצור חלוקה בין הראש והלב של האדם לבין הערווה. ההלכה קובעת כי החובה היא רק בתפילה ואילו בשאר דברים שבקדושה מספיקה חציצה כל שהיא. ההלכה נלמדת מהפסוק "הִכּוֹן לִקְרַאת אֱלֹוהֶיךָ יִשְׂרָאֵל"(עמוס ד, יב). בזמננו שאנשים רבים הולכים ללא חגורה, אין חובה גמורה לחגור לתפילה ומדובר במנהג חסידות בלבד, וזה הטעם שחסידים מהדרים וחוגרים עצמם בחגורה מיוחדת לתפילה (גרטל). למה גברים התחילו לחגור חגורות? How To Pair Belts & Shoes (and Your Metal Accessories), ‏2020-05-17 (באנגלית אמריקאית) עברית מכופתרת, באתר האקדמיה ללשון העברית, 9 בפברואר 2014. הידוק החגורה, באתר שירונט דוד פארוק, מילים לשיר חגורה שחורה, באתר Xmusic הרב אליעזר מלמד, כיפה וחגורה בתפילה, באתר פניני הלכה
י"ט בניסן

י"ט בניסן הוא היום התשעה עשר בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום התשעה עשר בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. י"ט בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו". היום הרביעי של ספירת העומר היום הרביעי של חול המועד פסח (בחו"ל היום השלישי) ה'תרפ"ב – נוסדה העיר גבעתיים ה'ת"ש – הימלר מורה להקים מחנה ריכוז באושוויץ ה'תש"ח – האצ"ל כובש את יפו ה'תשל"ד – גולדה מאיר מתפטרת מראשות הממשלה ה'תשל"ד – פיגוע חבלני בקריית שמונה, שתוצאותיו: 18 הרוגים, בהם שמונה ילדים ושני חיילים ה'תשל"ז – יצחק רבין מודיע על פרישתו מראשות הממשלה וראשות מפלגת העבודה, בעקבות פרשת חשבון הדולרים ה'תשס"ו – השבעת הכנסת השבע עשרה ה'תרס"ח – ישראל ישעיהו-שרעבי, פוליטיקאי ישראלי, יושב ראש הכנסת ושר (נפטר ב-ה'תשל"ט) ה'תרע"ו – יהודי מנוחין, כנר ומנצח אמריקאי יהודי (נפטר ב-ה'תשנ"ט) ה'שע"ד – רבי יהושע פלק כץ, מחבר הפירושים פרישה ודרישה על ארבעה טורים וסמ"ע על השולחן ערוך. ה'תקל"ב – רבי אהרן הגדול מקרלין, מייסד חסידות קרלין (נולד ב-ה'תצ"ו). ה'תקפ"א – הרב פנחס אליהו הורביץ, מחבר ספר הברית השלם (נולד ב-ה'תקכ"ה) ה'תרי"ב – הרב אליעזר ברגמן, איש ירושלים, מייסד כולל הולנד ודויטשלנד (נולד ב-ה'תקנ"ט). ה'תרכ"ו – רבי שמואל אביגדור תוספאה, אב"ד קרלין, מחבר הפירוש "תנא תוספאה" על התוספתא, וספר השו"ת "שאילת שמואל" (נולד ב- ה'תקס"ו) ה'תרס"ג – הרב פנחס אליהו רוטנברג, רב בפילץ שבפולין (נולד ב-ה'תק"פ) ה'תרע"ה – הסופר יצחק לייב פרץ (י.ל. פרץ) (נולד ב-ה'תרי"ב). ה'תר"ף – אהרן שלוש, מראשי העדה הספרדית ביפו וממייסדי נווה צדק, השכונה היהודית הראשונה מחוץ לחומות העיר (נולד בה'ת"ר) ה'תש"ג – נרצח הרב מנחם זמבה, מרבני ורשה וממנהיגי יהדות פולין קודם השואה (נולד ב-ה'תרמ"ג). ה'תש"ט – הרב מאיר בר-אילן, ממנהיגי המזרחי (נולד ב-ה'תר"מ). ה'תשמ"ד – מרסל ינקו, צייר ואדריכל ישראלי (נולד ב-ה'תרנ"ה). ה'תשמ"ח – רבי יעקב יוסף ויס, האדמו"ר השלישי בשושלת ספינקה (נולד ב-ה'תרע"ד) ה'תש"ף – הרב אליהו בקשי דורון, הראשון לציון והרב הראשי לישראל ה'תשפ"ג – הרבנית ברוריה דייוויד, בתו של הרב יצחק הוטנר ואשת חינוך חרדית י"ח בניסן – כ' בניסן ניסן
כ' בניסן

כ' בניסן הוא היום העשרים בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. כ' בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז". היום החמישי של ספירת העומר היום החמישי של חול המועד פסח (בחו"ל היום הרביעי) וערב שביעי של פסח ד'תתק"ז – פרעות ביהודי גרמניה בעת מסע הצלב השני ה'תרמ"ז – ייסוד נווה צדק, השכונה היהודית הראשונה מחוץ לחומות יפו ה'תרס"ט – מתקיימת הגרלת המגרשים באחוזת בית, מאורע שנחשב כיום ההולדת של תל אביב ה'תרפ"ד – מוקמת קבוצת הכדורגל "הפועל חיפה", קבוצת הכדורגל הראשונה להשתייך לאגודת "הפועל" ה'תשס"ב – מבצע חומת מגן: צה"ל כובש את בית לחם, ומטיל מצור על כנסיית המולד בה מתבצרים מחבלים פלסטינים ה'תקנ"ב – חיים מיכל, ביבליוגרף וביבליופיל. (נפטר בה'תר"ו) ה'תרפ"ט – הרב יצחק שלמה זילברמן, רב, מחנך ומייסד "שיטת זילברמן" בלימוד תורה (נפטר בה'תשס"א) ה'תרצ"ח – יהואש הירשברג, מלחין ישראלי ה'תשי"ב – הרב שלום ארוש, רב השייך לחסידות ברסלב ה'תשי"ד – רומן ברונפמן, פוליטיקאי ישראלי ה'תשי"ח – יובל שטייניץ, חבר הכנסת מטעם הליכוד ד'תשצ"ח – רב האי גאון, מאחרוני גאוני בבל (נולד בד'תרצ"ט).[דרוש מקור][מפני ש...] ה'תר"ה – רבי יחזקאל פנט מייסד חסידות דעש וראשון מפיצי החסידות בטרנסילבניה. מכונה "מראה יחזקאל" על שם סדרת חיבוריו (נולד ב-ה'תקמ"ג). ה'תרמ"א – בנג'מין דיזראלי, בריטי ממוצא יהודי, סופר וראש ממשלת בריטניה (נולד ב-ה'תקס"ה). ה'תר"ע – רבי יצחק דובער שניאורסון, האדמו"ר מחב"ד-ליאדי בנו יחידו של רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון, בנו של "הצמח צדק" ה'תשע"ו – יצחק גנירם (אקל'ה), חבר המחתרת היהודית (נולד ב-ה'תש"ה). י"ט בניסן – כ"א בניסן ניסן
כ"א בניסן

כ"א בניסן הוא היום העשרים ואחד בחודש השביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ואחד בחודש הראשון למניין החודשים מניסן. כ"א בניסן לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה". היום השישי של ספירת העומר שביעי של פסח ב'תמ"ח – על פי המסורת, קריעת ים סוף ד'תקנ"ט – אחרי מחלתה הקשה, מופיעה אירינה, קיסרית האימפריה הביזנטית, במצעד ומכתירה עצמה בתואר בזילאוס ה'מ"ג – עקב עלילות דם, נהרגו על קידוש השם 10 יהודים במיינץ ו-26 יהודים בבכרך שבגרמניה. ה'ת"ץ – נחנך בניין בית הכנסת "שארית ישראל", הראשון בניו יורק ה'תרס"ט – הוקם ארגון השומר ה'תש"ם – שני אזרחים ישראלים נרצחים בפיגוע של החזית העממית לשחרור פלסטין בקיבוץ משגב עם ה'תשס"ב – כוחות צה"ל נכנסים למחנה הפליטים ג'נין במסגרת מבצע חומת מגן ה'תש"ה – דניאל כהן-בנדיט ("דני האדום"), מנהיג מרד הסטודנטים במאי 1968, וחבר הפרלמנט האירופי ה'תשי"ט – מזי כהן, זמרת ומוזיקאית ישראלית ה'תשכ"ז – יעל ארד, ג'ודוקא ישראלית ה'תשל"א – רון דרמר, שגריר ישראל בארצות הברית, ושר לנושאים אסטרטגיים ה'תשמ"ח – חנן בן ארי, זמר, מוזיקאי ויוצר ישראלי ה'תק"ם – רבי יוסף חיים בן סאמון רב בפאס ובליבורנו, מחבר הספר "עדות ביהוסף" ה'תקנ"ט – רבי דוד לייקס, מתלמידי הבעל שם טוב, ואב"ד באר ה'תקס"ז – הרב דניאל מהורדנה, מחבר הפירוש "חמודי דניאל" על שולחן ערוך יורה דעה ה'תרפ"ד – רבי ישכר בעריש אייכנשטיין האדמו"ר השישי בשושלת חסידות זידיטשוב ומחבר הספר "מלבוש לשבת ויום טוב" ה'תרצ"ז – נתן בירנבוים, הוגה דעות יהודי אוסטרי, נחשב לטובע המונח "ציונות" ומזכיר תנועת אגודת ישראל (נולד ב-ה'תרכ"ד) ה'תשכ"ט – הרב שמעון ישראל פוזן, רב בשופרון שבהונגריה ור"ם בישיבת סאטמר בוויליאמסבורג ה'תשנ"ד – אהרן רמז, מפקדו השני של חיל האוויר הישראלי וחבר הכנסת (נולד ב-ה'תש"ח) ה'תשע"ה – הרב חיים שאול גריינימן, תלמיד ואחיין החזון איש, מנהיג בולט בחוג חזון איש (נולד ב-ה'תרפ"ו) כ' בניסן – כ"ב בניסן ניסן
יום האיידס העולמי

יום האיידס העולמי מצוין ב־1 בדצמבר מדי שנה ומוקדש להעלאת מודעות העולם למגפת האיידס הנגרמת על ידי התפשטות נגיף האיידס. על פי הערכות, 39.5 מיליון איש בעולם הם נשאי HIV, ו־26 מיליון איש בעולם נפלו עד היום קורבן למחלת האיידס, דבר שהופך מחלה זו לאחת המגפות הקשות בהיסטוריה האנושית. אף על פי שהטיפול במחלה ניתן היום ליותר חולים בעולם וביותר אזורים בעולם, ההערכה היא כי בשנת 2005 לבדה מתו במחלה כ־3.1 מיליון איש (ההערכות נעות בין 2.8 ל־3.6 מיליון), מתוכם למעלה מחצי מיליון ילדים. הרעיון של יום האיידס העולמי נולד בשנת 1988, בפסגה העולמית של שרי בריאות לקידום תוכניות למניעת האיידס. מאז, אימצו את ציון יום האיידס ממשלות, ארגונים בינלאומיים וארגוני צדקה במדינות רבות. החל משנת 1988 ועד לשנת 2004 ארגן את יום האיידס העולמי הארגון UNAIDS (התוכנית המשותפת של האומות המאוחדות על HIV ואיידס) המסונף לאומות המאוחדות ואשר, לאחר התייעצות עם ארגונים אחרים, בחר מדי שנה נושא לציון יום האיידס העולמי. בשנת 2005 העביר ארגון UNAIDS את האחריות על ארגונו של יום האיידס העולמי לארגון העולמי למאבק באיידס (The World AIDS Campaign), שהוא ארגון עצמאי. הנושא שנבחר לציון יום האיידס העולמי החל משנת 2005 ועד לשנת 2010 הוא: "עצרו את האיידס: שמרו את ההבטחה". נושא זה איננו מצוין רק ביום האיידס העולמי אלא בעבודת הארגון במשך השנה כולה. במהלך יום האיידס העולמי מעודד הארגון את הציבור לארבע פעילות: ענידת סרט אדום שיחה עם אחרים על נושא האיידס מחויבות לפעילות חברתית בנושא האיידס תרומות למחלה בישראל מציינים את יום האיידס העולמי ב"חסות" הוועד למלחמה באיידס, על ידי הפצת מידע ומדבקות ברחובות הערים הגדולות, ואף בחלוקת קונדומים במרכזי בילוי. ב-1.12.1988 ציין הוועד למלחמה באיידס, בפעם הראשונה בישראל, את יום האיידס הבינלאומי; במסגרתו הוקמו דוכני הסברה במרכזי הערים תל אביב וירושלים וחולק חומר הסברה לכלל האוכלוסייה. ב־1998 הכריז הוועד למלחמה באיידס לראשונה על קיום שבוע המודעות לאיידס הייחודי למדינת ישראל, הסובב את יום האיידס העולמי, עקב הבורות הרבה וההתכחשות לאפשרויות ההדבקה בנגיף ה־HIV ששררה בקרב הציבור בארץ. פרויקט שמיכת הזיכרון אתר האינטרנט הרשמי של יום האיידס העולמי (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של יום האיידס העולמי (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא יום האיידס העולמי בוויקישיתוף הוועד למלחמה באיידס בישראל אתר ארגון AVERT המציין את יום האיידס ארגון יום האיידס העולמי בבריטניה topic/World-AIDS-Campaign יום האיידס העולמי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דפנה לוי, ראיון עם ד״ר איציק לוי על עבודתו רבת השנים בהוספיס לחולי איידס, בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״, (לרגל יום האיידס) 30 בדצמבר 2022
קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג

קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Karl Alexander, Herzog von Württemberg; ‏24 במאי 1684 - 12 במרץ 1737) היה דוכס וירטמברג מ-1733 עד 1737. קרל אלכסנדר נולד בשטוטגרט ב-24 במאי 1684, והיה בנו הבכור של פרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל ואלאונורה יוליאנה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה מרגרטה, רוזנת אטינגן-אטינגן. בשנת 1698 מת אביו, וקרל אלכסנדר ירש את דוכסות וירטמברג-ויננטל. בשנת 1712 המיר אלכסנדר את דתו מנצרות פרוטסטנטית לקתולית. קרל אלכסנדר הצטרף לצבא האימפריה הרומית הקדושה, ולחם תחת פיקודו של הנסיך אויגן מסבויה במלחמת הירושה הספרדית ובמלחמה נגד הטורקים. בשנת 1719 מונה קרל אלכסנדר למושל הקיסרי של בלגרד, ובשנת 1720 מונה למושל ממלכת סרביה ההבסבורגית. בשנת 1732 הוא פגש את יוזף זיסקינד אופנהיימר הידוע בכינויו "היהודי זיס". בשנת 1733 מת בן דודו אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג, וקרל אלכסנדר עלה לשלטון במקומו. עם עלותו לשלטון מינה קרל אלכסנדר את אופנהיימר ליועצו הכלכלי. מהלכיו הכלכלים של אופנייהמר הצילו את כלכלת וירטמברג שהייתה הרוסה בעקבות מלחמת הירושה הספרדית (1702-1713), אך גררו תגובות קשות הן מהמעמד העליון שכלל את האצילים והבורגנים והן ממעמד הצמיתים והאיכרים, אך אלכסנדר התעקש ושמר על אופנהיימר כיועצו. במשך כל תקופת כהונתו של אופנהיימר הצליח אלכסנדר לצבור לעצמו ולאנשיו כסף רב וחיי פאר ועושר רב, אך גם הצליח לחזק את צבאו. ב-12 במרץ 1737 נפטר אלכסנדר משבץ מוחי פתאומי, ובנו קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג עלה לשלטון במקומו. בתחילת כהונתו של קרל כדוכס וירטמברג היהודים לא הורשו לגור בתחומי וירטמברג, לסחור עם נוצרים ולהתחתן איתם. היהודים המעטים שחיו במדינה נאלצו לחיות בגטו והוטלו עליהם הגבלות קשות. אולם לאחר מינויו של אופנהיימר ליועצו הכלכלי הוסרו מרבית ההגבלות על היהודים. לאחר מותו שבו ההגבלות ונעשו חמורות יותר. ב-1 במאי 1727 התחתן קרל אלכסנדר עם מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס, בתם של אנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ומריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ', ממנה נולדו לו 6 ילדים: קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג (1728–1793) אויגן לודוויג (1729) לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג (1731–1795) פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג (1732–1797) אלכסנדר אויגן (1733–1734) אוגוסטה, דוכסית וירטמברג (1734–1787), התחתנה עם קרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי מדיה וקבצים בנושא קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג בוויקישיתוף קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)