laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יום שישי של מרלבורו

יום השישי של מרלבורו מתייחס ל-2 באפריל 1993, כאשר חברת פיליפ מוריס, יצרנית מותג הסיגריות מרלבורו הודיעה על הורדה של 20% במחיר חפיסת הסיגריות הפופולרית. הורדת המחירים באה על רקע המאבק ביצרניות גנריות של סיגריות שהלכו ונגסו בנתח השוק של פיליפ מוריס. כתוצאה מההודעה קרסה מניית פיליפ מוריס ב-26% וגררה יחד איתה מניות של מותגים רבים אחרים דוגמת קוקה-קולה וחברת היינץ. בסופו של יום מדד S&P 500 הרחב ירד ב-1.98%. כתב העת Fortune הגדיר את היום כיום שבו "האיש של מרלבורו נפל מסוסו", בהתייחס לסמליל המותג המפורסם. המשקיעים ראו בהורדת המחירים של "פיליפ מוריס" כהודאה בכישלון המותג "מרלבורו", כך שחברת "פיליפ מוריס" לא תוכל עוד להצדיק את המחיר הגבוה שהיא גובה עבורו אל מול היצרניות הגנריות המספקות סחורה דומה רק ללא הפרסום והמיתוג וכך מצליחות לחתוך במחיר המוצר לצרכן באופן דרסטי. למעשה המשמעות היא ש"פיליפ מוריס" עוברת להתחרות ראש בראש עם החברות הגנריות ולא מנצלת את יתרונה כתאגיד בעל מותג מבוסס המאפשר לה למכור מוצרים במחיר גבוה משמעותית מאלו של מתחריה. כפי שניסח זאת בוב סטאנוג'ב, מנהל שיווק ארצי של מוצרי צריכה בארנסט אנד יאנג: "אם אחת או שתיים מחברות מוצרי הצריכה המובילות יתחילו להוריד מחירים לתמיד, תהיה מפולת. ברוכים הבאים לדור הערך". הירידה במחירים התקבלה בהפתעה היות שהמותג של "מרלבורו" היה מותג מוכר כבר משנת 1954 ונחשב לאחד מהמובילים מבין המותגים. המשקיעים הסיקו מכך שיכולות הפרסום והשיווק של המותג מוגבלות ולכן גררו את הירידה בקרב כלל חברות המותג המובילות. אולם האירוע הגיע לאחר מספר סימנים מעידים, בין היתר ששנת 1991 הייתה לשנה שבה ההוצאה על פרסום בארצות הברית ירדה באופן החד ביותר זה ארבעה עשורים, והשנה הראשונה שבה נמדדה ירידה מאז שנת 1970. חברות החלו להשקיע בקידום מכירות באמצעות הנחות והפחיתו את ההשקעה שלהן בפרסום. בשנת 1983 היחס בין ההוצאה על פרסום לבין ההוצאה על צורות אחרות של קידום מכירות היה 70% ל-30%, ובשנת 1993 המצב התהפך לחלוטין ו-75% הושקעו בקידום מכירות בדרכים אחרות מפרסום ורק 25% בפרסום. בעתו, יום השישי של מרלבורו נתפש כ"יום מותו של המותג" ויום הופעתו של דור חדש הניחן בעיוורון מותגים, ומייחס משמעות למחירו של המוצר הנרכש ולערכו ולא לתדמית שנבנתה סביבו כמותג ולמחיר הגבוה הנגבה עבורו בשל כך. אולם התקווה לדור צרכני חדש נכזבה עם השנים כאשר מאז כלכלת המותגים רק הלכה והתפתחה בתקציבי פרסום הולכים וגדלים סביב המותגים החדשים-ישנים. Marlboro Friday באתר Investopedia (באנגלית) הבוסטון גלוב, 21 ביולי 1993
נתי אורנן

נתי אורנן (נולד ב-26 בנובמבר 1975 בגבול רמת גן גבעתיים) הוא יוצר בין תחומי, מדריך מדיטציה ושליח. לאחר סיום לימודיו בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין יצר אורנן את הדמות "גוטל בוטל", גיבור הקברט "מופע החיים של גוטל בוטל". בין השנים 2000–2008 העלתה קבוצת "גוטל בוטל" את הקברט במסגרת הפרינג' בתיאטרון תמונע, במועדון הבארבי בתל אביב, במרתף 10 בחיפה, ועוד. הנראטיב של "מופע החיים של גוטל בוטל" הוא סיפור ביוגרפי למחצה המבוסס על עימות בין שתי דמויות, נתי אורנן עצמו, והאלטר אגו שלו, מר גוטל בוטל, דמות שתלטנית ויצרית. המופע הקאלטי צבר קהילת מעריצים שפקדה בקביעות את הופעות הקבוצה, עד שב-2009 יצא לאור סרט עלילתי באורך מלא, "מופע החיים של גוטל בוטל", בבימויו של דניאל סיוון, ובהפקת יריב מוזר, שי אברמוב ואריק ברנשטיין. הסרט, שזכה בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי ובציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה וקולנוע בשיקגו "Glam Rock Award", הוא גם הסרט הישראלי הראשון שהופץ רק דרך האינטרנט. בפסקול הסרט, שזורים גם שירים שהעלתה קבוצת "גוטל בוטל" ב-2003–2004 במסגרת "מופע החיים של מוטי פנאן", אופרת רוק אפוקליפטית אודות ישראל בתחילת האלף השלישי, שהוקלטה בתמיכת משרד התרבות, ויצאה לאור כאלבום ב-1 בינואר 2008. בשנת 2010 עבר אורנן לברלין, שם הקים את קבוצת "התיאטרון העליון" - das Übertheater. הוא הוזמן על ידי "הזירה הבין תחומית" על מנת להציג בפסטיבל "קולה של המילה", והעלה בה את "תישארו בבית", מופע יחיד המשלב תיאטרון דוקומנטרי עם סרטי וידאו שיצר בישראל ובגרמניה. העבודה תורגמה לגרמנית על ידי האמן סטפן הרץ ועלתה בברלין ובדרזדן בשם zuhause bleiben. בשנת 2007 חבר אורנן לשחקנית היוצרת הילה גולן, וביחד העלו בפסטיבל עכו את המופע "גם טריאקי זה כואב". בפסטיבל עכו 2010 השתתף נתי כשחקן יוצר וכמוזיקאי ביצירה "השולחן המשפחתי" בבימויו של דודי מעיין. בשנים 2018/19 השתתף כשחקן-יוצר ומוזיקאי ביצירה "חוני'לה מה יהיה", בבימויו של דודי מעיין ב"מרכז חוני ליצירה מתמדת" בתל אביב. ב-2019/20 שיחק במופע "שפת ים כנרת" בבימויה של שירי ג'ורנו בתיאטרון הידית. בין השנים 2005–2009 שימש אורנן ככתב תרבות בעכבר העיר תל אביב. במהלך 2008 החל לשמש כמאמן בימתי (Performance Trainer), ללהקות ואמנים שונים, ובמקביל הקליט את אלבומו השני, שהוא אלבום הסולו הראשון שלו, "עבודת בית", שיצא לאור באפריל 2009. בין השנים 2010–2012 אימן אמנים גרמנים וישראלים בגרמניה. בשנת 2012 שב לישראל ועבד כמקרין סרטים בסינמטק תל אביב עד שנת 2016. כמו כן הוא עובד עם בעלי צרכים מיוחדים עימם הוא מעלה את יצירותיהם האישיות בפורמט "תיאטרון דוקומנטרי". אי נוחות זמנית, 2004 50 52 ,OFFSIDE, 2005 המלחמה של גיורי, יחד עם טל וגנר, 2006 מופע החיים של גוטל בוטל, ביחד עם טל וגנר וקבוצת גוטל בוטל, 2009 מופע החיים של מוטי פנאן, 2008 עבודת בית / נתי אורנן, 2009 דואר נא / אלבום רשת עם רפי פרח העולם הזה / ep בהפקת גיל סמטנה, 2018 נתי אורנן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית נתי אורנן, באתר בנדקמפ קבוצת גוטל בוטל, האתר הרשמי מופע החיים של גוטל בוטל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
מדחס

האם התכוונתם ל... משאבה – מכונה, המשמשת להעברת נוזל או גז ובאופן עקיף להגברת לחצו או מהירותו. מדחס אוויר – מכשיר שממיר כוח לאנרגיה קינטית על ידי דחיסה של אוויר אותו ניתן לשחרר לפי פקודה.
אבינועם ליבאי

אבינועם ליבאי (17 בספטמבר 1929 - יולי 2012) היה מהנדס ישראלי, פרופסור להנדסה אזרחית וחתן פרס ישראל לחקר ההנדסה. ליבאי נולד בתל אביב בשם אבינועם הרציג והיה בוגר המחזור הראשון של בית החינוך לילדי עובדים. אביו, משה, שימש מנכ"ל קואופרטיב "דן". ליבאי עצמו התגייס בתום לימודיו, בשנת 1947, לנוטרות. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת אלכסנדרוני, ולאחריה למד לימודי הנדסה אזרחית בטכניון (1949 – 1953). את התואר הראשון סיים בהצטיינות יתרה ובסיומו התקבל לעבודה ב"סולל בונה" ולאחר מכן כמהנדס גשרים במע"צ. בשנים 1954 – 1955 היה שותף לתכנון גשר הירקון. בסיומו של פרויקט זה למד ארבע שנים באוניברסיטת פרדו שבאינדיאנה בארצות הברית ללימודי תואר שני ולימודי דוקטורט במדעי ההנדסה. עם הסמכתו הוא הצטרף לסגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס כפרופסור משנה, ובשנת 1961 שב לישראל והחל לעבוד כמהנדס מבני כלי טיס בתעשייה האווירית. בעשר שנות עבודתו במקום היה ליבאי למדען הראשי של חטיבת ההנדסה בתעשייה האווירית ולמהנדס הראשי של התעשייה האווירית. בין הפרויקטים שהושלמו באותן שנים נמנו מטוסי "ערבה", "כפיר" ו"קומודור ג'ט". במהלך שנות עבודתו בתעשייה האווירית היה ליבאי מורה מן החוץ בטכניון. בשנת 1971 הוא הצטרף כחבר הסגל בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל, בדרגת פרופסור מן המניין. חמש שנים שימש ראש מעבדת מבנים, שלוש שנים כדיקן הפקולטה (1974–1975 ובשנית בין 1989–1990) ושלוש שנים היה חבר הוועד המנהל של הטכניון. משנת 1992 הוא בעל הקתדרה למבנים אווירונאוטיים בטכניון. במקביל הוא המשיך בעשייה כיועץ לתעשייה האווירית ולרפאל, והוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטאות הרווארד, וירג'יניה, אוקלהומה ואוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנת 1997 פרש לגמלאות. תחום מחקרו העיקרי של ליבאי, משנת 1961, היה בחקר תורת הקליפות הלא-ליניארית. ספרו בנושא ("התאוריה הלא-ליניארית של קליפות אלסטיות") הוא מיסודות התחום בספרות המקצועית ומאמריו צוטטו בפרסומים מקצועיים רבים. תרומתו העיקרית בתאוריה היא ביסוסה של התורה כענף יסוד במכניקת הרצף. תחומי מחקר אחרים בהם עסק הם תורת הקריסה של קליפות דקות דופן, תורת הדפורמציה ללא עיבור של טבלות, ואופטימיזציה של פנלים. ליבאי היה חבר החברה הישראלית לאווירונאוטיקה ולחלל, החברה הבינלאומית לקליפות ולמבנים דקים, החברה האמריקנית למחקר ולניסוי של עומסים ומאמץ, המכון האמריקני לאווירונאוטיקה וחלל והחברה הישראלית למכניקה. בשנת 2003 הוענק לו פרס ישראל לחקר ההנדסה. בנימוקי השופטים נקבע כי ”ליבאי משתייך לקבוצה קטנה של חוקרים אשר הצליחו לפתח תוך דור אחד את תורת הקליפות ההנדסית לשדה מחקר נרחב במכניקה לא-ליניארית תוך שימוש בכלים מתמטיים מתקדמים. הישגיו המחקריים הייחודיים של פרופ' ליבאי תרמו תרומה מהותית לביסוס תורה זאת המשמשת יסוד להבנת התנהגותם של מבנים דקי-דופן מתוחכמים וחדישים המיושמים בעיקר בכלי טיס וחלל”. נפטר ביולי 2012, בגיל 83. אבינועם ליבאי, באתר ResearchGate קורות חייו באתר הטכניון פרופ' אבינועם ליבאי, באתר פרס ישראל
סנטה קלריטה

סנטה קלריטה (באנגלית: Santa Clarita) היא העיר השלישית בגודלה במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. נכון לשנת 2015 מתגוררים בה 213,231 תושבים. העיר שוכנת על רוב 'עמק סנטה קלריט' כ56 ק"מ ממרכז לוס אנג'לס. סנטה קלריטה הוקמה בשנת 1987 כתוצאה מחיבור של מספר עיירות פרבריות (קניון קאונטי, ניוהול, סאוגס וולנסיה) של לוס אנג'לס לעיר אחת. העיר מדורגת במקום השישי כ"עיר הבטוחה ביותר בארצות הברית עם מעל 100,000 תושבים" על ידי האף.בי.איי, מופיעה גם ברשימת "100 הערים המומלצות למגורים בארצות הברית" על ידי BBC ואחת מ25 הערים המומלצות למגורים על ידי מגזין 'איכות חיים'. העיר היא ביתה של מכללת קליפורניה לאמנות, 'מאסטרס קולג', שהיא מכללה נוצרית למדעים חופשים, ו'קניונס קולג', שהיא מכללה ציבורית. סנטה קלריטה שוכנת על שטח של 123.9 ק"מ רבועים צפונית ללוס אנג'לס. היא נחשבת כחלק מהמטרופולין של לוס אנג'לס, אך אין רצף טריטוריאלי בינה ללוס אנג'לס ולא לפרבריה. מיקומה של העיר בסמוך לשבר סן פרננדו גרם לרעידות אדמה תכופות, והעיקריות שבהן: בשנת 1971 ו-1994, אשר הסבו נזק רב לאזור. סנטה קלריטה מונה כ-178,000 תושבים ויחד עם אזורים מיושבים לא מוכרזים בפאתיה האוכלוסייה מגיעה ל-275,000 תושבים. צפיפות האוכלוסין בה הוא 423.4 תושבים לקילומטר מרובע. 30.3% מתושבי העיר הם מתחת לגיל 18, 8.1% מגיל 18 עד 24, 33.6% מגיל 24 עד 44, 20.8% מגיל 44 עד 64 ו-%7.1 מעל גיל 64. הגיל הממוצע בעיר הוא 33.החלוקה הגזעית בעיר נכון ל-2010 היא: 70.9% לבנים (מתוכם 56.1% לבנים שאינם היספנים), 3.2% שחורים, 0.6% אינדיאנים, 8.5% אסיאתים, 0.2% פולינזים, ו-12% מגזעים אחרים. למעשה 29.5% מכלל האוכלוסייה בעיר הם היספנים או ממוצא לטיני. לפי הערכות של שנת 2007 ההכנסה הממוצעת בשנה של תושבי סנטה קלריטה היא בין 80 ל-90 אלף דולרים. סנטה קלריטה מחזיקה בתואר כעיר עם אחוז המובטלים הנמוך ביותר. קו רכבת של מטרולינק מספק שירות רכבות מהיר מסנטה קלריטה לתחנת יוניון במרכז לוס אנג'לס. ישנן 3 תחנות רכבת בעיר. שירות הרכבות פועל 7 ימים בשבוע. אסונות רבים פקדו את סנטה קלריטה ביניהם שתי רעידות אדמה חזקות בשנים 1971 וב-1994 אשר הסבו נזקים כבדים ושריפות טבע רבות. למעשה, סנטה קלריטה היא העיר שסבלה בהכי הרבה שריפות כתוצאה משרפות מאשר כל עיר אחרת בארצות הברית וזאת בגלל יערות רבים סביבה. בשנים 2001–2008 התרחשו 10 שריפות גדולות שגבו מספר קורבנות רב ואילצו את כוחות הביטחון לפנות חלק מסוים מתושבי העיר עד שיצליחו להשתלט על האש. מאז שהומצא הקולנוע, עמק סנטה קלריטה נחשב כיעד פופולרי לתעשיית הסרטים, בעיקר לצילומים. תעשיית הסרטים של הוליווד החלה להקים סניפים ואולפני צילומים שלה רק בשנות ה-90 של המאה ה-20 כמו 'אולפני צילום סנטה קלריטה', 'גולדן אוק רנץ' של דיסני, 'אולפני מלודי' ועוד. בין הסרטים והסדרות שצולמו באזור ניתן למנות את: המלאכיות של צ'ארלי, הדיוקס קורעים את האזרד, ג'יי ובוב השקט מכים שנית הסדרה והסרט אביר על גלגלים, מלרוז פלייס, מלקולם באמצע, פאוור ריינג'רס ואחי איפה האוטו. חלק מהסרטים והסדרות הללו צולמו כולם בעיר וחלק רק בסצינות מסוימות. אתר האינטרנט הרשמי של סנטה קלריטה (באנגלית) סנטה קלריטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קוקונינג

קוקונינג (באנגלית Cocooning) הוא שמה של תופעה המתארת אנשים המאבדים אמון בחברה הסובבת אותם וכתוצאה מכך נסוגים אל ביתם במטרה להתרחק ככל הניתן מאינטראקציה עם החברה. מקור המילה הוא המילה האנגלית Cocoon שמשמעה מעטפת ההגנה המגנה על חרקים בשלב הגולם. את המונח טבעה בשנות ה-90 פיית' פופקורן, חזאית טרנדים ויועצת שיווק אמריקאית. פופקורן סימנה את הקוקונינג כתופעה בעלת משמעות מסחרית חשובה שתוביל, בין היתר, להגברת השימוש באמצעים אלקטרוניים מהבית לצריכה ולבידור. מאז שפופוקורן טבעה את המונח, המגמה שחזתה המשיכה והתחזקה עשרות מונים עם יצירתו של ה-World Wide Web, טכנולוגיות לבידור ביתי ופיתוחים טכנולוגיים נוספים המרחיבים את היצע השירותים שניתן להפעיל מהבית, כדוגמת אמצעי תקשורת סלולרית ומחשבי כף יד, המאפשרים אפילו עבודה במשרה מלאה מהבית. השילוב בין הקוקונינג המסורתי לבין האינטרנט נקרא קוקונינג מקוון או באנגלית: e-cocooning. אגורפוביה (בעת חוצות) היקיקומורי מאמר על הקוקונינג (באנגלית)
שמואל טאג'יר

שמואל טאג'יר (תג'ר) (10 בינואר 1868 – 13 ביולי 1957) היה ממייסדי תל אביב. טאג'יר נולד בט"ו בטבת תרכ"ח בסופיה שבבולגריה, אז בתחומי האימפריה העות'מאנית, ועלה לארץ ישראל ב-1879 עם הרב הראשי של עירו. אביו, חזקיה, הצטרף שנה אחר כך, והם התגוררו בירושלים. טאג'יר למד בבית הספר אליאנס בעיר. ב-1890 נשא לאשה את סולטאנה בכר ישעיצ'י מהעיר העתיקה, שאביה ישעיה בכר שמואל היה גם הוא יליד סופיה. הזוג הצעיר התגורר בתחילה בעיר העתיקה, ואחר כך עבר לנחלת שבעה וליפו. ב-1909 היו בני הזוג טאג'יר בין המשפחות שנטלו חלק בהגרלת המגרשים של אחוזת בית, בעקבותיה בנו את ביתם בשדרות רוטשילד 3. לבני הזוג נולדו 10 ילדים, שניים מהם מתו בילדותם. בתם הבכורה היא הציירת ציונה תג'ר. בנה של ציונה הוא אברהם כ"ץ-עוז לשעבר חבר כנסת ושר החקלאות וממקימי קיבוץ נחל עוז. נינם של בני הזוג טאג'יר הוא איש העסקים וחבר הכנסת לשעבר אראל מרגלית. טאג'יר עסק עם אחיו יעקב במסחר. הם ייבאו רהיטים מאירופה, ומכרו אותם בחנותם שביפו. בנוסף, היו שותפים בעסק של בורסקאות, במסגרתו רכשו עורות, שלחו אותם לעיבוד בטורקיה, ואת העורות המעובדים מכרו ליצרני נעליים בארץ. טאג'יר עסק גם בפעילות ציבורית, והיה בין מייסדיהם של מספר בתי כנסת בתל אביב וביפו, ובהם בית הכנסת אוהל מועד. נפטר בקיץ 1957, ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק. ביפו נקרא רחוב על שמו ושם אשתו לזכרם. דוד תדהר (עורך), "שמואל תג'יר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 991 שמואל תגר, בית תג'ר (בנק אלרן), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" טאג'יר שמואל וסולטאנה, שדרות רוטשילד 3, באתר משפחות מייסדי תל אביב יובל אזולאי, המריבה ביפו: העירייה דחתה את טקס קריאת הרחוב ע"ש מייסדי ת"א, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרך קונסטיטושן

דרך קונסטיטושן, או, בשמה המלא "דרך קונסטיטושן היל" (באנגלית: Constitution Hill - דרך גבעת הבריאות הטובה) - היא דרך ברובע הסיטי של וסטמינסטר בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. הדרך מקשרת בין המאל בחזית ארמון בקינגהאם לכיכר פינת הייד פארק. מצידה המערבי של הדרך נמצאים גני ארמון בקינגהאם ומצידה המזרחי נמצא גרין פארק. על אף שם הדרך - אין מדובר בגבעה, והדרך היא דרך מישורית. דרך זו נבנתה בשנות ה-20 של המאה ה-19 והיוותה הדרך הרשמית בין קשת ולינגטון - הכניסה הרשמית לארמון שבכיכר פינת הייד פארק לבין הארמון עצמו. מקור שמה של הדרך במנהגו של צ'ארלס השני ללכת מידי בוקר "הליכה בריאותית" לאורך הדרך. במהלך השנים נהגו מלכי הממלכה המאוחדת לעבור לאורך דרך זו בתהלוכות רשמיות. שלושה ניסיונות לרצוח את המלכה ויקטוריה נערכו בעוברה בדרך זו: ניסיונו של אדוארד אוקספורד בשנת 1840; ניסיונו של ג'ון פרנסיס בשנת 1842; וניסיונו של ויליאם האמילטון בשנת 1849. מדיה וקבצים בנושא דרך קונסטיטושן בוויקישיתוף ולא, כפי שסבורים בטעות, "דרך החוקה".
מבול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גשם עז המבול – שיטפון אדיר המופיע בספר בראשית מיתוסים של מבול – סיפורי השמדה והצלה המופיעים במיתולוגיות רבות בעולם המבול (היסטוריה) – כינוי לתקופת הפלישה השוודית ("המבול השוודי") ומלחמות נוספות בפולין בין השנים 1648–1665, שהתלוו בין השאר, בפרעות ביהודים מבול (אלבום) – אלבומה השני של הזמרת קרן פלס מבול (שיר) – סינגל מתוך אלבומה השני של הזמרת קרן פלס Mabool – אלבומה השלישי של להקת אורפנד לנד מבול (סרט) – סרט קולנוע ישראלי משנת 2011 המבול (ספר) – רומן מאת שלום עליכם אל אירועי מהפכת 1905 המבול (סרט) – סרט בבימויו של דארן ארונופסקי, שיצא לאקרנים ב-2014
מוחמד בסיוני

מוחמד בסיוני (בערבית: محمد بسيوني‏; 1937 – 18 בספטמבר 2011) היה איש צבא ודיפלומט מצרי. בסיוני התגייס לצבא מצרים בשנת 1956 ושירת במודיעין הצבאי, שם טיפס בסולם הדרגות עד לדרגת תת-אלוף. בשנת 1973 כיהן כנספח צבאי בשגרירות מצרים שבדמשק ובמסגרת תפקידו תיאם את מועד פתיחת ההתקפה המשותפת של מצרים וסוריה כנגד ישראל. בשנת 1976 מונה לנספח הצבאי המצרי בטהראן. לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים בשנת 1979 והחלפת שגרירים בין המדינות, מונה בסיוני למיופה הכוח בשגרירות המצרית בתל אביב. לאחר שמצרים החזירה את השגריר סעד מורתדא בשנת 1982 כמחאה על פרוץ מלחמת לבנון, הוטל על בסיוני לנהל את השגרירות עד שבשנת 1986 מונה לשגריר החדש בישראל. בסיוני שירת בתפקידו עד שנת 2000, בה הוחזר למצרים כמחאה על פריצת האינתיפדה השנייה. כעבור מספר שנים הודה בסיוני כי במשך שירותו הארוך בישראל ניצל את מעמדו הדיפלומטי לקיום פעילות מודיעינית מצרית בישראל. לאחר חזרתו למצרים מונה לסגן יו"ר הוועדה לקישרי חוץ בשורא. בעקבות החלטת ממשלת שרון על ביצוע ההתנתקות מעזה החליט הנשיא מובארק למנות שוב שגריר ושלח לישראל את מקורבו, הדיפלומט הוותיק והמנוסה מוחמד עאסם איברהים (2005–2008). בתקופת כהונתו כשגריר מצרים בישראל, התלוננה במשטרה רקדנית בטן ישראלית כי בסיוני הטריד אותה מינית וניסה לאנוס אותה בדירה ריקה אליה הזמין אותה באמתלה של הצעת עבודה. בסיוני סירב להיחקר במשטרה וטען לחסינות דיפלומטית, תיק החקירה נגדו נסגר בלחץ משרד החוץ, על אף מחאה של ארגוני נשים. גם התביעה האזרחית שהוגשה נגדו נמחקה עקב חסינותו הדיפלומטית. בסיוני סבל מסוכרת ולחץ דם גבוה, וכן עבר ניתוח מעקפים. הוא מת ב-18 בספטמבר 2011. מדיה וקבצים בנושא מוחמד בסיוני בוויקישיתוף עומר כרמון, מוחמד בסיוני: מרגל ומטריד מינית, באתר מחלקה ראשונה מוחמד בסיוני (1937-2011), דף שער בספרייה הלאומית רועי נחמיאס, מוחמד בסיוני: לא הייתי שגריר, אלא קצין מודיעין, באתר ynet, 13 באוגוסט 2008 רועי נחמיאס, הלך לעולמו מוחמד בסיוני, שגריר מצרים בעבר, באתר ynet, 18 בספטמבר 2011.
שינוי (הלכה)

שינוי (גם 'כלאחר יד') הוא כינוי בהלכה לפעולה הנעשית שלא כדרכה. בחלק מהמצוות, כאשר אדם יעשה את המלאכה או האיסור כדרכם הוא יעבור על איסור מדאורייתא, אך כשיעשה בשינוי הדבר מותר. מכל מקום, חכמים אסרו, בדרך כלל, לעשות מלאכה בשינוי, שמא יבוא לעשות את האיסור כדרכו. בתלמוד נאמר: ”אמר רבי אבהו, אמר רבי יוחנן: כל איסורין שבתורה אין לוקין עליהן אלא דרך אכילתן. למעוטי מאי? אמר רב שימי בר אשי: למעוטי שאם אכל חֵלֶב חי שפטור".” חלב דרכו להיאכל מבושל, האוכלו חי שינה מדרך אכילתו ולכן פטור ואסור רק מדרבנן. דין שינוי קיים אף במצוות עשה, כגון האוכל בליל הסדר מצה המחויה במים לא יצא ידי חובתו. וכן הנוטל ארבעת המינים כאשר לפחות אחד מהם אינו ניטל כדרך גדילתו. מקום נכבד תופס דין שינוי במלאכות שבת. במשנה נאמר: ”המוציא, בין בימינו, בין בשמאלו, בתוך חיקו, או על כתפיו - חייב, שכן משא בני קהת. כלאחר ידו, ברגלו, בפיו, ובמרפקו, באזנו, ובשערו, ובפונדתו ופיה למטה, בין פונדתו לחלוקו, ובשפת חלוקו, במנעלו, בסנדלו - פטור, שלא הוציא כדרך המוציאין"” (משנה, מסכת שבת, פרק י', משנה ג'). חכמים למדו שהעושה מלאכה בשבת חייב דווקא אם עשה באופן של "מלאכת מחשבת", בדומה לאופן עשייתה במשכן, וזהו "משא בני קהת". העושה בשינוי לא עמד בגדרי מלאכת מחשבת, ולפיכך פטור. לדוגמאות שפירטה המשנה יש להוסיף המוציא (ולחלק מהדעות, הוא הדין לשאר אבות מלאכה) על ראשו. כמו כן מלאכה שהדרך לעשותה בכלי ועשאה ביד הרי זה שינוי, וכן להפך. קביעת הדרך המקובלת לעשיית הפעולה היא לפי דרך העולם. יוצאת דופן בגדרי שינוי היא מלאכת הכותב. במשנה, מסכת שבת, פרק י"ב, משנה ג' נאמר: ”הכותב שתי אותיות בין בימינו בין בשמאלו... חייב”, ופירשה אביי בגמרא: "בשולט בשתי ידיו", אולם ימני שכתב בשמאל פטור, וכן להפך. וכן כתב חיי אדם: "ומכל מקום, נראה לי דבין שעשה בימינו או בשמאלו חייב, חוץ מהכותב, דפטור בשמאל". מן הדוגמאות המובאות לעיל ניתן לראות הבדל מהותי בגדרי שינוי בין דיני שבת לשאר דיני התורה: בשאר דיני התורה, כמו איסור חֵלֶב, אכילת מצה וארבעת המינים, ייחשב לשינוי רק שינוי שמצד הנפעל ("חפצא"). בדיני שבת גם שינוי שמצד הפועל ("גברא") ייחשב שינוי. כך כתב רבי אברהם מסוכטשוב בספרו "אגלי טל". במקרים מסוימים עשיית מלאכה בשבת בשינוי הותרה גם מדרבנן. לצורך חולה שאין בו סכנה. מלאכה שנאסרה מדרבנן ובתנאי שיש צורך גדול. במלאכות בורר, טוחן ולש עשיית המלאכה כדרכה היא מרכיב מהותי בגדרי המלאכה. שינוי ניכר עשוי להתיר עשייתה אף מדרבנן. אחיקם קשת, קובץ יסודות וחקירות, תשס"ו: "שלא כדרכו". הרב גדליה פלדר, יסודי ישורון, אוצר הפוסקים, תשל"ו: עמ' 23. הרב משה חיים שלנגר, יסודות הלכות שבת, ישיבת פורת יוסף: עמ' 133. הרב יהושע ישעיה נויבירט, שמירת שבת כהלכתה, מוריה, תשל"ט: פרק י"ח א-ב. הרב יעקב יחזקאל פוזן, קיצור הלכות שבת, פלדהיים, תשנ"ד: פרק ה' ז. מאמרים בנושא שינוי, באתר ספריית אסיף הערך "כלאחר יד", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף כ"ד, עמוד ב'. תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ל"ה, עמוד ב' ורש"י שם תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף מ"ה, עמוד ב'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרנ"א, סעיף ב' חלקת מחוקק אבן העזר קכג, ה תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף צ"ב, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף צ"ד, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שבת, פרק ט', הלכה ח' תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף צ"ב, עמוד ב' "הוצל" תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ב, עמוד ב' הלכות שבת כלל ט', ב. וראה משנה ברורה, סימן ש"מ, סעיף קטן כ"ב פתיחה, הערה ג', ד"ה "וכן מלאכה" שולחן ערוך, אורח חיים, סימן שכ"ח, סעיף י"ז שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ש"ז, סעיף ה'
אלי שרמייסטר

אליעזר (אלי) שרמייסטר (נולד ב-1961) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל שבתפקידו האחרון שירת כקצין החינוך הראשי ואף כיהן כמנכ"ל מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל. שרמייסטר התגייס לצה"ל ב-1979 ועשה את מרבית שירותו במערך הבקרה בחיל האוויר, שימש כבקר יירוט בעת מלחמת לבנון הראשונה, וקצין בקרה ומפקד גף מבצעים בטייסת הדיה בחצרים. ב-1994 מונה למפקד יחידת הבקרה הצפונית בהר מירון, וב-1999 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד מערך הבקרה. בשנת 2002 מונה לראש מחלקת תכנון באגף התכנון (אג"ת) במטה הכללי, ובשנת 2005 מונה לראש מחלקת בקרה ומעקב בלשכת סגן הרמטכ"ל. בשנת 2007 מונה לקצין החינוך הראשי. לאחר כניסת הרב, תא"ל אביחי רונצקי לתפקידו כרב הצבאי הראשי, סוגיית תוכני החינוך והזהות היהודית המוקנים לחיילים עוררה חיכוכים בין אנשי הרבנות הצבאית לאנשי חיל החינוך והנוער ובראשם שרמייסטר. בשנת 2009, במהלך מבצע עופרת יצוקה, ליוו אנשי הרבנות הצבאית, בהוראת הרבצ"ר, תא"ל רונצקי, את הכוחות הלוחמים, העבירו להם הרצאות ושיעורים וכן חילקו דפי מסרים. הדבר יצר חיכוך עם אנשי חיל החינוך והנוער וכן זכה לביקורת תקשורתית נרחבת. הרמטכ"ל דאז, גבי אשכנזי, קיים פגישה עם שרמייסטר ורונצקי כדי להסדיר את חלוקת התפקידים בין שני הגופים האחראים בצה"ל על הקניית תכנים ערכיים וחינוכיים לחיילים וללוחמים. בדצמבר 2011 מונה במקביל לתפקידו למפקד הזמני של גלי צה"ל עד 4 במרץ 2012. ביוני 2013 סיים את תקופת כהונתו. לאחר שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל מדעטק - המוזיאון הלאומי למדע, טכנולוגיה וחלל, וכיהן בו עד ינואר 2020. מחזיק בשלושה תארים שניים: במדע המדינה וביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה, בתואר שני במינהל ציבורי וממשל בבית ספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר), ובתואר שני (MSc) בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון. מתגורר בכפר מונש, נשוי ואב לארבעה. מדיה וקבצים בנושא אלי שרמייסטר בוויקישיתוף עקיבא אלדר, למה הרב הצבאי הראשי מתנגד לתוכנית קצין חינוך ראשי לחינוך יהודי פלורליסטי לחיילי צה"ל, באתר הארץ, 3 ביולי 2009 גילי כהן, דו"ח מבקר המדינה מאבקים על חינוך חיילי צה"ל, באתר הארץ, 1 במאי 2012
סביר

האם התכוונתם ל... אישים: אורי סביר – דיפלומט ופוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת בכנסת ה-15 אילן סביר – בובנאי ושחקן ישראלי אריאלה סביר – מחנכת, מפיצת מקצוע הריתמיקה בישראל ומשוררת שירי ילדים בר סביר – מדבבת ושחקנית ישראלית. אחותה הצעירה של לורן סביר לורן סביר – שחקנית ומדבבת ישראלית. אחותה הגדולה של בר סביר צדוק סביר – זמר הנחשב לחקיין הראשון בישראל שמעון סביר – קצין משטרה ישראלי אחר: האדם הסביר – מושג שסתום המשמש להגדרת נורמות מסוימות ספק סביר – אמת מידה הדרושה להרשעה במשפט פלילי הנהוגה בשיטות משפט רבות, לרבות שיטות המשפט האנגלו-סקסיות והאמריקאית, שלפיה נדרש מן התביעה לשכנע את בית המשפט באשמת הנאשם בהסתברות הקרובה לוודאות 9M119 סביר – טיל נ"ט רוסי סביר – נחל ברוסיה סוויר – שמה הבלארוסי, הרוסי והיידי של העיירה שוויר בבלארוס סבירות סבירסקי סיביר