laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פלאוכרואיזם

פלאוכרואיזם – היא תופעה אופטית שבה נראה כאילו צבעם של גרגירים בסלע משתנה כאשר צופים בהם מזוויות שונות תחת מיקרוסקופ פטרוגרפי. מקור השם מיוונית: πλέων – פלאון (עוד) ו-χρῶμα – כרומה (צבע), כלומר "עוד צבע". פלאוכרואיזם נגרם בשל שבירה כפולה של האור באבן חן או גביש צבעוניים. אור בקיטובים שונים נשבר בזוויות שונות בגביש, ולכן עובר במסלולים שונים בו. מרכיבי קרן האור המפוצלת עוברים בנתיבים שונים באבן ובמהירויות שונות, וכל נתיב בולע את האור במידה שונה. כשהאבן נצפית בזווית מסוימת, ייראה אור שעבר כתוצאה מצירוף מסוים של נתיבים וקיטובים, שבכל אחד מהם נבלעו צבעים אחרים. בזווית אחרת, האור העובר דרך האבן יהיה מורכב מצירוף אחר של נתיבים וקיטובים, כל אחד והצבע המיוחד לו. משום כך כאשר צופים באבן מזוויות שונות יהיה לאור העובר דרך האבן צבעים שונים, ולכן נראה כאילו לאבן יש גוונים שונים. בכמה מסוגי אבני החן קיימת תופעה של שני גוונים והם מכונים דיכרואיסטיים. אחרים מראים שלושה גוונים והם טריכרואיסטיים. נוהגים לחתוך אבני חן ולשבץ אותן כך שיציגו או יסתירו את תופעת הפלאוכרואיזם, תלוי בצבעים ובמידת המשיכה שלהם. פלאוכרואיזם הוא כלי שימושי מאוד במינרלוגיה למטרת זיהוי מינרלים, מכיוון שלעיתים קרובות יש למינרלים, הדומים מאוד זה לזה מכל בחינה אחרים, מערך צבעים פלאוכרואיסטי שונה מאוד. במקרים אלו, מבצעים בדיקה של פרוסת סלע בעובי של כ־0.03 מ"מ הקרויה שקף. השקף מתקבל מניסור הסלע, ליטושו והדבקת הפרוסה על גבי זכוכית. השקף נבדק תחת מיקרוסקופ מיוחד הקרוי מיקרוסקופ פטרוגרפי שבו האור מקוטב. אלכסנדריט - מציגה צבעי ירוק אזמרגד, אדום וצהוב-כתום, ונוטה לשנות את צבעה באור מלאכותי בהשוואה לאור יום. הצבע משתנה מאדום לירוק בשל בליעה חזקה של האור בתחום הצהוב והכחול של הספקטרום. בדרך כלל יש לאלכסנדריט גוון ירוק אזמרגד באור יום וגוון אדום פטל באור מלובן. אנדלוזיט – צהוב, ירוק זית, חום אדמדם עד אדום כהה. קורדיאריט – צהוב, כחול סגול, מלכיט חסר צבע, צהוב, ירקרק טנזניט – סגול, כחול חום או צהוב. שבירה כפולה פלאוכרואיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חסינות דיפלומטית

חסינות דיפלומטית היא ההגנה הניתנת לדיפלומט מפני פגיעה בו על ידי המדינה המארחת אותו. חסינות זו מגינה עליו גם מפני העמדה לדין על עבירה פלילית שביצע. הרעיון הגורס כי הדיפלומט מהווה אישיות שאין לפגוע בה קיים שנים רבות. תפיסה זו התגבשה במהלך השנים, וקיבלה ביטויה במונח חסינות דיפלומטית. הגם שהיו מקרים בהם נרצחו דיפלומטים, התפתח איסור נורמטיבי חמור לפגוע בדיפלומטים, שכן הדבר מהווה מעשה חסר כבוד וחסר תועלת - אין טעם בהריגת השליח הנושא את דבר הריבון. כבר ג'ינגיס חאן והמונגולים נודעו בחשיבות שייחסו לזכויות הדיפלומטים, ובאכזריות שהפגינו כלפי מדינות שהפרו זכויות אלה. באירופה התגבשו הזכויות הדיפלומטיות כבר במאה ה-17, ונפוצו בכל רחבי העולם. הן מוסדו באופן רשמי בקונגרס וינה משנת 1815, באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים משנת 1961, באמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים משנת 1963 ובהחלטת האומות המאוחדות מה-18 באפריל 1951, המגינות על דיפלומטים הממלאים את תפקידם מפני רדיפה משפטית או אחרת מטעם המדינה המארחת. החסינות הדיפלומטית תקפה גם לגבי "השק הדיפלומטי", או התקשורת הפיזית שמקיימת השגרירות הזרה עם מדינת האם. בנוסף, אין לערוך חיפוש במסמכיהם של דיפלומטים המגיעים למדינה האם, וכן נאסר לפשוט על שגרירויות זרות במטרה להחרים רכוש. עם זאת, מקובל לעקוב אחר תקשורת אלקטרונית שמקיימת השגרירות. אם דיפלומט מבצע פשע חמור במהלך שירותו, רשאית המדינה המארחת לגרשו. נהוג לשפוט דיפלומטים מעין אלה עם שובם לארצם. במצבי מלחמה או מתיחות מדינית, נהוג להחזיר את הדיפלומטים מחשש לביטחונם האישי. לעיתים ייתכן כי הדיפלומטים יוחזרו גם אם המדינה המארחת ידידותית, וזאת בשל החשש שמא גורמים עוינים שונים בתוך המדינה ינסו לפגוע בחברי המשלחת. בשני המקרים, נותרת נציגות דיפלומטית זוטרה במדינה, על מנת לנהל את המגעים השוטפים. חסינות ריבונית חסינות דיפלומטית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חסינות דיפלומטית, דף שער בספרייה הלאומית
מתאצמינדה

האם התכוונתם ל... פנתאון מתאצמינדה – נקרופוליס בטביליסי גאורגיה בו קבורים מהאישים הבולטים של גאורגיה מתאצמינדה (הר) – הר בטביליסי שבמדרונותיו נמצאים פנתאון מתאצמינדה וכנסיית מאמאדוויתי ובפיסגתו מגדל שידורי הטלוויזיה של טביליסי מחוז מתאצמינדה (אנ') - מחוז או רובע בטביליסי מתאצמינדה (יין) - יין גאורגי אדום חצי יבש
ראש גדול (ירחון)

ראש גדול הוא ירחון מדע רב-גילאי מקורי ישראלי נטול פרסומות. הירחון שהחל להופיע בינואר 2000 בהביאו חדשות מדע וטכנולוגיה במגוון תחומי העשייה והמחקר המדעיים, למשל: היקום, חקר החלל, מדעי החיים, ננו-טכנולוגיה, אנרגיה, כדור הארץ, עולם הצומח והחי, רובוטיקה, גנטיקה, פיזיקה, סביבה, חידושי רפואה, המצאות ותגליות, מדעי המחשב, ניסויים. גיליונו האחרון יצא לאור כנראה במאי 2017. כתב העת יצא לאור על ידי עמותת ראש גדול לקידום הידע והחינוך המדעי והוא ליווה את מרבית הפרויקטים המדעיים לנוער. העמותה קמה בשנת 2000 במטרה להעלות את מפלס ההתעניינות במדע בציבור ככלל ובנוער בפרט. הפרויקט העיקרי של העמותה הוא הפקת הירחון "ראש גדול". בנוסף לכך, העמותה יוזמת ולוקחת חלק במספר פרויקטים חינוכיים כגון: התקשרות לתחנת החלל הבינלאומית שנערכה בשיתוף פעולה עם אגודת חובבי הרדיו בישראל ובסיוע של נאס"א. במהלך ההתקשרות הפנו תלמידים שאלות לד"ר פגי ויטסון - אסטרונאוטית בתחנה דאז ונענו בזמן אמת. העמותה גם הביאה לארץ את הפרויקט החינוכי של נאס"א – הפיזיקה של הצעצועים, עיבדה אותו לעברית והיא מפעילה אותו בארץ במסגרות שונות. הירחון יוצא לאור בתדירות של כ-10 פעמים בשנה (88 גיליונות נכון ל-2008). כעורכת ראשית שימשה ד"ר זהר גורי (חברת ועד העמותה). תוכני החוברות הם לרוב רב –תחומיים אך מדי פעם לכבוד אירוע מסוים מופק גיליון נושא: לקראת שיגורו של אילן רמון לחלל בשנת 2003 יצא לאור גיליון שהוקדש לנושא חקר החלל. בסוף 2003, לקראת ציון 100 שנות תעופה הוצא גיליון שהוקדש לנושא. בשנת 2006 יזמה העמותה גיליון מיוחד בנושא המוח שהופק בשיתוף פעולה עם המרכז לחקר המוח באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2008, לקראת חגיגות ה-60 הופק גיליון מורחב המצדיע למדע ולטכנולוגיה בישראל. אתר הירחון ראש גדול לפי ארכיון האינטרנט על גורי ראו: אבי בליזובסקי, ‏נפטרה ד"ר זהר גורי, מייסדת ועורכת מגזין המדע לנוער "ראש גדול", באתר "הידען", 3 בספטמבר 2015.
כלבי ציד (קבוצת כוכבים)

כלבי ציד היא קבוצת כוכבים בשמי הצפון באזור דליל בכוכבים סמוך לקוטב הצפוני של שביל החלב. הקבוצה הוגדרה רק במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס והיא מייצגת את כארה ואסטריון - זוג הכלבים של שומר הדובים שסמוך אליה. זוהי קבוצת הכוכבים השלישית המייצגת כלבים (האחרות הן כלב גדול וכלב קטן). בקבוצה נמצאות מספר גלקסיות הניתנות לצפייה בטלסקופ חובבים. α בכלבי ציד, נקרא גם קוֹר קרוֹלי (לטינית: Cor Caroli - לבו של צ'ארלס, השם ניתן על ידי אדמונד היילי לכבודו של מלך אנגליה צ'ארלס השני), הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-110 שנות אור ועם בהירות נראית נראית מדרגה 2.9. בטלסקופ קטן ניתן להבחין שזהו כוכב כפול עם בן זוג קרוב בדרגת בהירות 5. הכוכב הבהיר יותר הוא גם כוכב משתנה, אך השינוי הוא של 0.1 דרגות בלבד ולכן כמעט שאינו מורגש. β בכלבי ציד הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב דומה לשמש ובמרחק של 27 שנות אור בלבד. בשל דמיונו לשמש, היותו כוכב יחיד (בניגוד למערכות הכוללות יותר מכוכב אחד) ומרחקו הקטן יחסית, הוא אחד המועמדים הטובים ביותר לחיפוש אחר חיים מחוץ למערכת השמש. M3 הוא צביר כדורי המכיל כחצי מיליון כוכבים ונמצא במרחק של כ-33900 שנות אור. במשקפת הוא נראה ככתם עמום עם דרגת בהירות 6 ובטלסקופ קטן ככדור של אור. רק טלסקופים גדולים מאפשרים להבחין בכוכבים הבודדים של הצביר. M51 היא גלקסיית המערבולת - גלקסיה ספירלית במרחק של כ-23 מיליון שנות אור ובבהירות מדרגה 9. בטלסקופ חובבים היא נראית ככתם עמום עם שתי נקודות בהירות, אך טלסקופ גדול מאפשר להבחין שלגלקסיה הספירלית צמודה בקצה אחת הזרועות גלקסיה נוספת קטנה יותר. הגלקסיה השנייה היא גלקסיית עדשה או גלקסיה לא-סדורה. גלקסיית המערבולת היא החברה הבהירה ביותר בקבוצת הגלקסיות הקרויה על שמה וכוללת כ-10 גלקסיות נוספות. M63 נקראת גלקסיית החמניה והיא גלקסיה ספירלית השייכת לקבוצת הגלקסיות של M51. גם היא בעלת בהירות מדרגה 9 ונדרש טלסקופ גדול כדי להבחין במבנה הספירלי שלה. M94 היא גלקסיה ספירלית נוספת במרחק של כ-16 מיליון שנות אור, כלומר היא איננה חלק מקבוצת הגלקסיות של M51 אלא חלק מקבוצת גלקסיות קרובה יותר שנקראת על שמה קבוצת M94. מישור הגלקסיה ניצב לקו הראיה אליה, כלומר היא נראית במבט על כעיגול מושלם בבהירות מדרגה 8. ניתן להבחין בה בקלות בטלסקופ חובבים. M106 היא גם כן גלקסיה ספירלית במרחק של כ-23 מיליון שנות אור ובבהירות מדרגה 9. מדיה וקבצים בנושא כלבי ציד בוויקישיתוף כלבי ציד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יגאל פת-אל, המערבולת בכלבי הציד, המרכז הישראלי למידע אסטרונומי
ורבניים

ורבניים (שם מדעי: Verbenaceae) היא משפחת צמחים המקיפה שיחים או עצים, לעיתים שיחים מטפסים לעיתים רחוקות צמחים עשבוניים מסדרת הצינוראים, ובה 32 סוגים וכ-949 מינים המוכרים ביותר ביניהם הם: לואיזה ולנטנה ססגונית. שיח-אברהם מצוי - הסוג הועבר ממשפחת הוורבניים למשפחת השפתניים בשנת 2009. אביצניה ימית - הסוג הועבר ממשפחת הוורבניים למשפחת הקוציציים. Verbenaceae, POWO plants of the World Online. Published on the Internet Verbenaceae, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏2-6-2023 אביצניה ימית, באתר צמחיית ישראל וסביבתה Avicennia marina, POWO plants of the World Online. Published on the Internet מדיה וקבצים בנושא ורבניים בוויקישיתוף ורבניים, באתר ITIS (באנגלית) ורבניים, באתר NCBI (באנגלית) ורבניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ורבניים, באתר Tropicos (באנגלית) ורבניים, באתר GBIF (באנגלית) ורבניים, באתר IPNI (באנגלית) ורבניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מאמר (באנגלית) GRIN -משרד החקלאות של ארצות הברית(הקישור אינו פעיל) (באנגלית)
מורגן לואיס

מורגן לואיס (אנגלית: Morgan Lewis;‏ 16 באוקטובר 1754 – 7 באפריל 1844) היה משפטן וגנרל אמריקני שכיהן כמושל הרביעי של ניו יורק. לואיס נולד בניו יורק. אביו, פרנסיס לואיס, נמנה בין חותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית. בשנת 1773 הוא סיים את לימודיו האקדמיים בניו ג'רזי קולג' והחל בלימודי משפטים. לימודיו הופסקו עם פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית וגיוסו לשורות הצבא. בספטמבר 1776 מונה לואיס למפקד בכיר בחזית הצפון בדרגת קולונל. בשנת 1779 הוא נישא לגרטרוד ליווינגסטון, אחותו של אדוארד ליווינגסטון. בתום המלחמה השלים לואיס את לימודי המשפטים. באותה עת הוא נבחר לבית הנבחרים של מדינת ניו יורק ולסנאט המדינה. מאוחר יותר הוא מונה לתפקיד שר המשפטים של ניו יורק וכיהן כשופט וכנשיא בית המשפט העליון של ניו יורק. בשנת 1804 התמודד למשרת מושל המדינה וניצח את יריבו, סגן נשיא ארצות הברית ארון בר. בשנת 1807 הסתיימה כהונתו לאחר שהפסיד בבחירות לדניאל תומפקינס. במלחמת 1812 חזר לואיס לשירות צבאי ושירת במערב ניו יורק. לאחר מכן הוא מונה למפקד הכוחות הצבאיים בצפון המדינה. פעילותו הציבורית בניו יורק נמשכה שנים רבות, מהן בייסוד אוניברסיטת ניו יורק ובשנים 1832–1835 כנשיא האגודה ההיסטורית של ניו יורק. מורגן לואיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פרנסיס לואיס

פרנסיס לואיס (באנגלית: Francis Lewis;‏ 21 במרץ 1713 – 30 בדצמבר 1803) היה פוליטיקאי אמריקאי ממוצא ולשי, אחד מנציגיה של ניו יורק ומחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית. לואיס נולד בוויילס ובגיל צעיר התייתם מהוריו והועבר לחסות דודו ודודתו. הוא התחנך בסקוטלנד ובבית הספר "וסטמינסטר" באנגליה, ובשנת 1735, לאחר שהתגורר תקופה בלונדון, היגר לארצות הברית והקים בתי מסחר בפילדלפיה ובניו יורק. בארצות הברית התיישב לואיס בקווינס שבניו יורק והחל לעסוק במסחר, ובשנת 1753 החל לספק לבוש ומדים לצבא הבריטי באמריקה. כמו כן הוא החל בפעילות פוליטית ובמהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים שימש עוזרו של הגנרל יו מרסר. לואיס נשבה במהלך הלחימה ונלקח לצרפת. בשובו גברה פעילותו הציבורית והוא נבחר לקונגרס חוק הבולים (1765). באותה עת פרש לואיס מפעילותו העסקית והתיישב בלונג איילנד בניו יורק. בשנים 1775–1779 כיהן כציר מטעם ניו יורק לקונגרס הקונטיננטלי, אשר חבריו חתמו על הכרזת העצמאות של ארצות הברית. בנוסף לכך הוא נבחר לועידת השישים (1775), ולאחר מכן למועצת המדינה הזמנית של ניו יורק (1776–1777). בשנת 1778 נמנה לואיס בין חותמי תקנון הקונפדרציה. בנו, מורגן לואיס, וחתנו, אדוארד ליווינגסטון, כיהנו בתפקידים בכירים בממשל האמריקני. מדיה וקבצים בנושא פרנסיס לואיס בוויקישיתוף קורות חייו במאגר הביוגרפיות של הקונגרס האמריקני פרנסיס לואיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מתאצמינדה (הר)

מתאצמינדָה (בגאורגית: მთაწმინდა) הוא הר ברכס תריאלתי שבמרכז גאורגיה. ההר נמצא על גבולה המערבי של העיר טביליסי ונכלל בתחומי העיר. ההר מתנשא לגובה של 770 מטר מעל פני הים ועל פסגתו מוצב מגדל שידורי הטלוויזיה של טביליסי. על המדרון הפונה לעבר מרכז טביליסי, ממש באמצע המדרון, נמצאים פנתאון מתאצמינדה וכנסיית מאמאדוויתי. בשנת 1905 נבנה לאורך המדרון שפונה למרכז טביליסי, הפוניקולר של טביליסי, שחודש בשנת 2006 בעקבות תרומתו של בדרי פטרקצישווילי. הפוניקולר עובר בכנסיית מאמאדוויתי בדרכו לפסגת ההר. בפסגת ההר נמצא פארק עם מקומות ישיבה. כמו כן נמצא בראש ההר מסעדה המשקיפה על טביליסי. הכנסייה נבנתה במקור במאה ה-9, תקופת שלטון נסיכות איבריה. בשנת 1524 בנו, האחים ניקולוז ודוד גאבאשווילי (გაბაშვილი), מנזר על שם דוד גארג'לי (დავით გარეჯელი), אחד משלוש עשרה האבות האשורים - "מנזר דוד הקדוש". מאז עברו תהפוכות רבות על מנזר ועל טביליסי בכלל. עד לתחילת המאה ה-19 היו מדרונות ההר מכוסים ביערות. בשנת 1817, פולסה דרך עקלקלה שהובילה למנזר. המבנה הנוכחי של הכנסייה נבנה בשנת 1871 על מבנה קטן יותר משנת 1809. בחצר הכנסייה נמצא פנתאון מתאצמינדה. המסעדה על פסגת ההר פנתאון מתאצמינדה וכנסיית מאמאדוויתי כנסיית מאמאדוויתי ודרך הזיגזג המובילה אליה. שנות ה-70 המאה ה-19 קבר גריבוידוב לפני שהועבר לפנתאון מתאצמינדה שנות ה-70 של המאה ה-19 הפוניקולר של טביליסי עם בנייתו בשנת 1905 מ. צ'ורגולאשווילי (1979), "מתאצמינדה", נדפס בטביליסי, בגאורגית פ. י. יוסליאני (1866), "תיאור עתיקות טיפליס" ("Описание древностей Тифлица"), ברוסית ל. מרואשווילי ות. מרידזה (1983), האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית, כרך 6, עמ' 665, גאורגית פארק מתאצמינדה, (באנגלית) תמונות פארק מתאצמינדה(הקישור אינו פעיל), באתר עיריית טביליסי נקודות ציון בטביליסי - הר מתאצמינדה, (באנגלית) כנסיית מאמאדוויתי(הקישור אינו פעיל), באתר הרשמי של טביליסי, (באנגלית)
סוזה

האם התכוונתם ל... ג'ון פיליפ סוזה – מלחין ומנצח אמריקאי לוסיאנה סוזה – זמרת ג'אז ברזילאית מרסלו רבלו דה סוזה – נשיא פורטוגל ארישטידש דה סוזה מנדש – דיפלומט פורטוגזי, חסיד אומות העולם סוזה לינוקס – הפצת לינוקס של חברת נובל קייזר סוזה – דמות מרכזית בסרט הקולנוע החשוד המיידי פאולו סוזה – כדורגלן סוזה (איטליה) – עיר בפיימונטה שבאיטליה סוסה סוז'ה
פודינג שחור

פודינג שחור הוא סוג של נקניקיית דם שמקורה בבריטניה ובאירלנד. הוא מיוצר מדם חזיר, מבשר בקר, משעורה, מלחם מסובין ומשבבי שיבולת שועל. הריכוז הגבוה של הדגנים בפודינג השחור, וכן עשבים שונים דוגמת נענע הכדורים, מבדילים אותו מנקניקיות דם שנאכלות במקומות אחרים בעולם. נקניקיות דם הן הצורה העתיקה ביותר של הנקניקיה. החיות שנשחטות מדממות, ומאחר שלא ניתן לשמר את הדם לפרק זמן ארוך הפיכתו לנקניק היא צורת שימור יעילה. כיום, רוב מנות הפודינג השחור מכילות דם חזיר, אך זה לא תמיד היה המקרה, בעבר המאכל הוכן בעזרת דם כבש או פרה ואף מדמם של דגים. עד למאה ה-19 דם פרה או דם כבש היה המרכיב העיקרי במתכון. מדיה וקבצים בנושא פודינג שחור בוויקישיתוף
פרנצ'סקה סקיאבונה

פרנצ'סקה סקיאבונה (באיטלקית: Francesca Schiavone; נולדה ב-23 ביוני 1980 במילאנו) היא שחקנית טניס מקצוענית מאיטליה. היא זכתה בתואר גראנד סלאם, אליפות צרפת הפתוחה 2010 ושותפה לזכייה של נבחרת איטליה בגביע הפדרציה בשנים 2006, 2009 ו-2010. סקיאבונה זכתה עד כה ב-4 תוארי יחידות (כולם בסבב ה-WTA) וב-8 תוארי זוגות (7 WTA ו-1 ITF). דירוג השיא שלה היה מקום רביעי בעולם (31 בינואר 2011). מדורגת כיום (פברואר 2011) במקום ה-12 בדירוג ה-WTA. הישג השיא של סקיאבונה בקריירה הייתה זכייה בתואר הגרנד סלאם הראשון שלה. הדבר קרה באליפות צרפת הפתוחה לשנת 2010, שם זכתה בתואר לאחר ניצחונות על נה לי (11), קרוליין ווזניאקי (3), ילנה דמנטייבה (5) וסמנתה סטוסור (7) בגמר. ביוני היא העפילה בפעם השנייה ברציפות לשלב הגמר באליפות צרפת הפתוחה, אך הפסידה לנה לי מסין (7 בעולם) בשתי מערכות. סקיאבונה הייתה שותפה לזכייה של נבחרת איטליה בגביע הפדרציה בשנים 2006, 2009 ו-2010. בשנת 2006 גברה הנבחרת האיטלקית על נבחרת בלגיה, וב-2009 ו-2010 ניצחו האיטלקיות את נבחרת ארצות הברית. אתר האינטרנט הרשמי של פרנצ'סקה סקיאבונה פרנצ'סקה סקיאבונה, ברשת החברתית פייסבוק פרנצ'סקה סקיאבונה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרנצ'סקה סקיאבונה, ברשת החברתית אינסטגרם פרנצ'סקה סקיאבונה, באתר olympedia.org פרנצ'סקה סקיאבונה, באתר ה-WTA פרנצ'סקה סקיאבונה, באתר ה-ITF פרנצ'סקה סקיאבונה, באתר גביע הפדרציה פורום המוקדש לפרנצ'סקה סקיאבונה (באנגלית) - לא פעיל ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מר בלופר

מר בלופר (באנגלית: Mr. Bogus) היא סדרת אנימציה אמריקאית המשלבת אנימציה דו-ממדית, יחד עם אנימציית פלסטלינה, ששודרה בין השנים 1996–1997 ובשידורים חוזרים בין השנים 2001–2007 בערוץ הילדים. בערוץ הראשון שודרה גרסת הפלסטלינה בלבד בסוף שנות השמונים, כאשר כמה מקטעי הפלסטלינה שודרו באחד התוכניות של "תופסים ראש". בארצות הברית שודרה הסדרה במקור בשנים 1991–1993 בשנות ה-90. כל פרק נמשך חצי שעה, וכולל שלושה סרטוני אנימציה שנמשכים כשבע דקות. בסוף כל סרטון יש סרטון אנימציה מהסדרה הצרפתית המקורית מפלסטלינה של "בלופר" שנמשך חצי דקה. מר בלופר הוא שדון צהוב קטן שדומה לגרמלין המתגורר בקירות של משפחתו של טומי. רוב הזמן בלופר משתעשע בביתו של טומי, וגורם צרות רבות אשר לבסוף הוא פותר אותן. לפעמים בלופר מבקר בעולמו המוזר הקרוי בשם "בלופר-לנד", שם הוא פוגש את חברו "בלומפר". בלומפר, אוהב ליהנות מהחיים ולהשתעשע הרבה (אף על פי שהוא לא מודע לצרות). בסדרה ניתן למצוא גם דמויות נוספות כדודה בוגונדה הזועמת, ובוגטה. מר בלופר מסוגל לאכול בכמות בלתי-מוגבלת ולא לסבול מכאבים בבטנו כאשר המאכל האהוב עליו ביותר הוא פיצה. לעיתים הוא מוסיף את האותיות מ' י' ו-מ' סופית למילים בגוף רבים (כגון "ציורימים" ו"אנשים רעימים"). הסדרה המקורית בהנפשת פלסטלינה היא סדרה של סרטונים צרפתית / בלגית משנת 1987 אשר נקראה "בלופר" (Bogus) ונעשו במקור להפסקת פרסומות. הסרטונים נוצרו על ידי מייקל דוריקס וגיסלאין הונורה. הסדרה שודרה לראשונה ב-30 באוקטובר 1987 ובשידורים חוזרים מ-2 באוקטובר 1988 עד פברואר 1990. 300 פרקים נוצרו אך 42 מהם עובדו לגרסה ההנפשה המסורתית האמריקאית. בעלילת הסדרה מ-1987, בעל הבית מתעורר עם השעון המעורר שלו, שותה קפה, לוקח את המפתחות ונוסע לעבודתו. אולם כאשר הבית נטוש, מתגורר בו יצור צהוב ומצחיק בשם "בלופר", אשר מתחבא במקום נסתר ומחפש הרפתקאות עם החפצים שנמצאים בבית סביבו. השלומיאליות שלו חוקרת את העולם בחדרים שונים בבית (כמו חדר האמבטיה ועליית הגג) ותמיד מקבל צחוק מקהל הצופים. בשנת גרסה האמריקאית של 1991, קולו של בלופר השתנה לקם קלארק, המדבב שלו בסדרה, ומוזיקת הרקע השתנתה למוזיקת הרקע של פתיח הסדרה. מר בלופר - שדון צהוב קטן ומצחיק שדומה לגרמלין המתגורר בקירות של משפחתו של טומי. טומי - ילד אשר גר בבית, הוא בן האנוש היחיד המסוגל לראות את בלופר בלומפר - בן דודו של בלופר, אוהב ליהנות מהחיים ולהשתעשע הרבה (אף על פי שהוא לא מודע לצרות). דודה בוגונדה - דודתו הזועמת של בלופר. בוגטה - הדודנית של מר בלופר. האבקקים - יצורי אבק שכל הזמן מטרידים את בלופר, הם מתגוררים במיטות, בקירות והיכן שרק ניתן. מולי ועכברי - עכברוש וחפרפר ערמומיים שכל הזמן גונבים מזון ואוצרות מבלופר ומחבריו. בוקסר - שדון ירוק ומרושע שכל הזמן מטריד את בלופר ומנסה לחסלו ואולם נכשל תמיד. "מר בלופר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מר בלופר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מר בלופר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Planète Jeunesse - Bogus
כביש 999

כביש 999, הידוע גם בשם דרך גדעון על שמו של אלוף-משנה גדעון בנדל. נפרץ על ידי הקרן הקיימת לישראל ומפקדת מרחב רמת הגולן של צה"ל ונחנך ב-1 בינואר 1971. הכביש, הצפוני בארץ, בשימוש בלעדי של צה"ל כמעט לכל אורכו. ראשיתו בצומת שיאון ליד היישוב שניר, מקום בו הוא מתפצל מכביש 99 צפונה. לאחר כשני ק"מ מהצומת ניצב מחסום של צה"ל. לאחר המחסום פונה הכביש בכיוון כללי לצפון-מזרח, ומטפס בתלילות על הר דב ומקביל לקו הגבול הבינלאומי עם לבנון (הקו הכחול). הכביש עובר דרך אזור חוות שבעא תוך שהוא חולף במסלולו המפותל דרך חלקה הצפוני של שמורת החרמון. לאורך הכביש שוכנים מוצבי צה"ל המשקיפים על 'פתחלנד', והוא מסתיים לאחר 29 ק"מ במחסום נוסף של צה"ל ברכבל התחתון של הר חרמון, מקום בו הוא נפגש עם כביש 98. בסמוך לכביש נמצא הר הבתרים ובו אתר המזוהה עם מקום מעמד ברית בין הבתרים. מאזור הכביש תצפיות על כל דרום לבנון. עד לנסיגת צה"ל מדרום לבנון בשנת 2000 התאפשרה תנועה אזרחית בכביש בתיאום עם צה"ל, אולם לאחר הנסיגה, משמש הכביש רק לתנועה צבאית מאובטחת. מאחר שכביש זה חשוף לצד הגבול הלבנוני, נפרץ ציר עוקף העולה להר דב בנתיב פנימי יותר, ומתחבר במעלה ההר לכביש הישן. הר דב חוות שבעא טקס חנוכת הכביש, יומני גבע 488, 1971
אן נוויל

אן נוויל (באנגלית: Anne Neville; ‏11 ביוני 1456 - 16 במרץ 1485) הייתה מלכת אנגליה, רעייתו של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה. אן נוויל נולדה ב-11 ביוני 1456 בטירת ווריק, שבמרכז אנגליה, הבת הצעירה מתוך שתיים של ריצ'רד נוויל, הרוזן מווריק ורעייתו אן דה בושמפ. ריצ'רד נוויל היה באותה התקופה בעל האדמות העשיר והמשפיע ביותר בכל ממלכת אנגליה. הוא היה דמות מרכזית במלחמות השושנים והיה אחראי לעלייתו של המלך אדוארד הרביעי לשלטון בשנת 1461. אן בילתה את רוב ילדותה בטירת מידלהאם שבצפון יורקשייר יחד עם אחותה הבכורה, איזבל ושם הכירה את בניו הצעירים של ריצ'רד פלנטג'נט, דוכס יורק, נינו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה, ביניהם בעלה לעתיד, ריצ'רד. כשהייתה בת 14 התארסה אן, במצוות אביה, לאדוארד, נסיך ויילס, בנו ויורשו המיועד של הנרי השישי, מלך אנגליה המודח. למרות שאביה תמך במהלך המלחמה בבית יורק ועזר לאדוארד הרביעי לתפוס את הכתר הוא היה מאוכזב מכך שלא קיבל תמורה מספקת לתמיכתו ולכן עבר לצדם של בית לנקסטר והפך לבן בריתה של מרגרט מאנז'ו, רעייתו של הנרי השישי. מרגרט הסכימה לאירוסי בנה לאן נוויל למרות שפקפקה במניעיו של ריצ'רד נוויל שחיתן לפני כן את בתו הבכורה, איזבל, לאחיו של המלך המכהן, אדוארד הרביעי. אן והנסיך אדוארד התארסו רשמית בטירת אמבואז שבצרפת ונישאו ב-13 בדצמבר 1470 בקתדרלת אנז'ה. לאחר החתונה שלחה המלכה מרגרט את נוויל לאנגליה כדי שיסייע להשיב את בעלה, הנרי השישי, לכס המלוכה. רוזן ווריק הצליח במשימה זו אך נהרג בקרב בארנט (אנ') מספר חודשים לאחר מכן על ידי כוחותיו של אדוארד הרביעי. עם הנרי השישי בשלטון יכלו אן, בעלה יורש העצר וחמותה המלכה לשוב בבטחה לאנגליה. ב-4 במאי 1471 נהרג הנסיך אדוארד בן ה-17 בקרב טיוקסברי (אנ') ואן וחמותה מרגרט נשבו ונלקחו לביתו של ג'ורג' פלנטג'נט, דוכס קלרנס, אחיו של אדוארד הרביעי. דוכס קלרנס, שהיה נשוי לאחותה של אן, איזבל, ושאף לרשת את כל עושרה של משפחת נוויל, החזיק בגיסתו כאסירה. אולם אחיו הצעיר, ריצ'רד, דוכס גלוסטר, שביקש להנשא לאן כדי לקחת לעצמו חצי מהירושה של נוויל, לקח את אן מביתו של אחיו והביא אותה למקלט בכנסייה. דוכס קלרנס הוצא להורג מספר שנים מאוחר יותר באשמת בגידה באחיו המלך. אן וריצ'רד נישאו ב-12 ביולי 1472 במנזר ווסטמינסטר ללא אישור האפיפיור ועברו להתגורר בטירת מידלהאם (אנ'), שם בילו יחד זמן רב בילדותם. ריצ'רד מונה למושל צפון אנגליה על ידי אחיו, המלך אדוארד. לזוג נולד בן אחד, אדוארד, שמת בגיל 11. ב-9 באפריל 1483 מת המלך אדוארד הרביעי וריצ'רד מונה כעוצר בשמו של אחיינו הקטין, אדוארד החמישי. חודש וחצי לאחר מכן הכריז הפרלמנט לבקשתו של ריצ'רד כי אדוארד ואחיו היו ילדים לא חוקיים תחת הטענה שאדוארד הרביעי היה מאורס לאלינור טאלבוט כשנישא לאימם של הנסיכים, אליזבת וודוויל. אדוארד החמישי ואחיו הצעיר, ריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק, נלקחו למצודת לונדון ולא נראו שוב (יש הטוענים כי דודם ריצ'רד ציווה על מותם). ריצ'רד ירש את הכתר כריצ'רד השלישי, מלך אנגליה ואן הוכתרה כמלכת אנגליה. בנם אדוארד קיבל את התואר נסיך ויילס השמור ליורש העצר אולם מת שנה לאחר מכן. אן, שהייתה שבורת לב ממותו של בנה היחיד, אימצה את בנה של אחותה המתה, אדוארד, והמלך ריצ'רד אף הכריז עליו כיורשו. המלכה אן מתה ב-16 במרץ 1485 בארמון ווסטמינסטר בגיל 28. באותה התקופה היו שמועות בממלכה כי לאחר מותו של נסיך ויילס תכנן המלך ריצ'רד להתגרש מאשתו כדי להינשא לאחייניתו, אליזבת מיורק, ולכן הרעיל את אן. אולם אין שום הוכחות לכך והמלכה מתה ככל הנראה ממחלת השחפת. מדיה וקבצים בנושא אן נוויל בוויקישיתוף אן נוויל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אן נוויל באתר www.englishmonarchs.co.uk
תמיס (מיתולוגיה)

תמיס היא אלת הצדק במיתולוגיה היוונית. היא הטיטאנית אשר ייצגה את החוק העליון והסדר, והייתה אף אלת הנבואה ואחראית לאורקלים, בהם האורקל מדלפי. בתפקיד זה הייתה "הקול האלוהי" – תמיסתס, שהציג בפני האנושות את חוקי הצדק והמוסר. תמיס הייתה כלתו של זאוס ויועצת עבורו לענייני החוק העליון והגורל. היא מזוהה לעיתים עם האלה דמטר, וכן ילדיה של תמיס הם בעלי תפקידים זהים לשל פרספונה, בתה של דמטר. היא אף מזוהה עם גאיה ששירתה כ"קול האדמה". האסטרואיד 24 תמיס (אנ') שהתגלה ב-5 באפריל 1853 על ידי אניבאלה דה גאספריס, נקרא על שמה. מדיה וקבצים בנושא תמיס (מיתולוגיה) בוויקישיתוף תמיס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.