laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רקוויאם (סרט 2006)

רקוויאם (גרמנית: Requiem) הוא סרט דרמה גרמניה משנת 2006, אודות מיכאלה קלינגר נערה הסובלת מהפרעות נפשיות. הסרט מתבסס על סיפורה האמיתי של אנליזה מישל, נערה גרמניה קתולית שסבלה מבעיות נפשיות, ואשר מצאה את מותה לאחר אין ספור טיפולים פסיכיאטרים וטקסי גירוש שדים אשר נערכו על ידי נציגי הכנסייה הקתולית באזור מגוריה. סרט זה מציע הסבר רפואי להזיותיה של גיבורת הסרט, אפילפסיה. הדמות הראשית מיכאלה קלינגר האמינה לאורך כל העלילה כי היא רדופת שדים, וכי היא אמורה לצום כדי לכפר על חטאי הכמרים הקתוליים השונים. עם אין ספור טיפולים פסיכיאטריים הגיעו גם טקסי גירוש השדים, טקסים אלה בוצעו לפי בקשת הורי הנערה אשר התייאשו מכל פתרון רפואי, דבר אשר הביא למותה הבלתי נמנע. אתר האינטרנט הרשמי של רקוויאם "רקוויאם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רקוויאם", באתר נטפליקס "רקוויאם", באתר AllMovie (באנגלית) "רקוויאם", באתר Metacritic (באנגלית) "רקוויאם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
משחק מרבה-הרגליים

משחק מרבה הרגליים הוא משחק בצורה רחבה בו משחקים שני שחקנים שבוחרים, כל אחד בתורו, האם לפרוש עם הרווח שנצבר או להעביר את ההחלטה לשחקן השני. התשלומים במשחק מוגדרים באופן כזה (כללי המשחק מפורטים בהמשך), שבכל שלב, כל שחקן ירוויח מעט יותר אם יפרוש מן המשחק מאשר אם ימשיך בו. מאידך, אם יש לשני השחקנים סיבה להניח שגם השחקן השני ימשיך לשחק ולא יפרוש - הרווח של שניהם יגדל בטווח הארוך. ניתוח של נקודות שיווי המשקל במשחק בעזרת אינדוקציה לאחור מעלה כי האסטרטגיה הטובה ביותר עבור השחקן שפותח במשחק היא לפרוש בסיבוב הראשון. במידה והמשחק ממשיך האסטרטגיה זהה - בכל שלב עדיף לשחקן שזהו תורו לפרוש. משחק זה מהווה דוגמה אופיינית לרעיון של שיווי משקל תת-משחקי משוכלל שפותח בשנות ה-60 על ידי ריינהרד זלטן. המשחק הוצג לראשונה על ידי רוברט רוזנטל ב-1981. על אף התוצאות של ניתוח שיווי המשקל במשחק, תוצאות אמפיריות מראות כי ברוב המקרים אנשים אינם נוטים לפעול על פי האסטרטגיה שתוארה לעיל ומבכרים להמשיך ולשחק ולזכות בסכום גדול יותר. תוצאות אלו משמשות לעיתים קרובות כחיזוק לטענה שהתוצאות של תורת המשחקים כושלות בניסיון לתאר סיטואציות מציאותיות. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ט' באב

ט' באב הוא היום התשיעי בחודש האחד עשר בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום התשיעי בחודש החמישי למניין החודשים מניסן. ט' באב לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדו". על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בט' אב היא לרוב פרשת ואתחנן. אבל אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת (שנים מקביעויות בשז, גכז, הכז), אז פרשת בר המצווה היא פרשת דברים. תענית תשעה באב ב'ת"ן – חטא המרגלים במדבר ג'של"ט – חורבן בית המקדש הראשון ג'תת"ל – חורבן בית המקדש השני הקמתה של איליה קפיטולינה במקומה של ירושלים (לפי המסורת היהודית) ג'תתצ"ה – חורבן ביתר וסיום מרד בר כוכבא ה'ן' – אדוארד הראשון, מלך אנגליה, מורה על גירוש כלל היהודים מאנגליה ה'רנ"ב – על פי המסורת, ביום זה הסתיים גירוש ספרד ה'תרפ"ט – פתיחת שרשרת עימותים שהובילה לפרוץ מאורעות תרפ"ט ה'תשס"ה – היום בו הייתה אמורה להתחיל תוכנית ההתנתקות מגוש קטיף. בפועל, ההתנתקות החלה בי' באב, על פי בקשת הרבנות הראשית לישראל. ה'נ' – רבי יהודה בן הרא"ש, בנו וממלא מקומו של הרא"ש, מחבר שו"ת זכרון יהודה ופוסק הלכה. (נפטר בי"ז בתמוז ה'ק"ט) ה'שפ"ו – שבתי צבי, יהודי יליד איזמיר, שנחשב לאחד ממשיחי השקר (נפטר ב-ה'תל"ז) ה'תרמ"ד – רבי יעקב אריה טברסקי, האדמו"ר מטריסק לונדון (נפטר ב-ה'תש"ם) ה'תר"ע – נתן אלתרמן, משורר, מחזאי וכתב (נפטר ב-ה'תש"ל) ה'תרפ"ח – נתיבה בן-יהודה, סופרת, אשת רדיו ומילונאית (נפטרה ב-ה'תשע"א). ה'תרצ"ב – פיטר אייזנמן, אדריכל אמריקאי ה'תשנ"ג – עומר אצילי, כדורגלן ישראלי ה'תקע"ה – רבי יעקב יצחק הורוביץ, "החוזה מלובלין" (נולד ב-ה'תק"ה) ה'תשמ"א – רבי יצחק נסים, הראשון לציון והרב הראשי הספרדי (נולד ב-ה'תרנ"ו) ה'תשס"ח – חיים בנאי, שחקן, שדר רדיו, בדרן ומספר ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ז) ה'תשפ"ג – דוד לייטנר (דוגו), ניצול השואה (נולד ב־1930) ח' באב – י' באב אב
גרגורי ספורלדר

גרגורי ספורלדר (באנגלית: Gregory Sporleder; נולד ב-24 באפריל 1964) הוא שחקן אמריקאי, שמשחק בעיקר אנשי צבא. ספורלדר שיחק בסרטים כמו הפריצה לאלקטרז, בלק הוק דאון ו"איש הרנסאנס". ספורלדר שיחק גם את קלווין נוריס בסדרה של HBO, דם אמיתי. התפקיד המרכזי הראשון של ספורלדר היה בסרט הרומנטי משנת 1989 "...Say Anything" לצידו של ג'ון קיוזק. בשנת 1994, הוא גילם את "בילי" בקליפ לשיר של שריל קרואו "כל מה שאני רוצה לעשות". ספורלדר שיחק בכמה תפקידי משנה בסרטים כגון ליגה משלהן, "רומן אמיתי" ופרקים במרפי בראון ו-NYPD Blue. לאחר מכן ספורלדר קיבל שני תפקידים גדולים יותר בשני שוברי הקופות מ-1996, בתור קפטן פריי בהפריצה לאלקטרז וב"טוויסטר" בתור וילי. באותה שנה שיחק בסרט הטלוויזיה "אנדרסונוויל" לצד ויליאם ה. מייסי, ושודר ברשת השידור TNT. ספורלדר בילה את 15 השנים הבאות לאחר סרטים אלו שוב בתפקידי משנה קטנים בסרטים כמו להיות ג'ון מלקוביץ', בלק הוק דאון, ימ"מ יחידת פריצה, בית מלון לכלבים ושוב בן 17. ספורלדר גילם את תפקידו של קלווין נוריס בדם אמיתי, אביו של קריסטל נוריס. בשנת 2016 השתתף ספורלדר בסרט תיעודי על הצייר ג'ורג' קאלב בינגהאם, בו גילם את בינגהאם בבגרותו. ספורלדר הוא בוגר בית הספר בתיכון יוניברסל סיטי בסנט לואיס, מיזורי ונבחר כרקדן הטוב ביותר בכיתתו. הוא נשוי למייגן. גרגורי ספורלדר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרגורי ספורלדר, באתר AllMovie (באנגלית) גרגורי ספורלדר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) גרגורי ספורלדר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Crystal Norris - True Blood Wiki - Sookie Stackhouse, Bill Compton, Episodes, Seasons, Characters, Locations, and more! Kansas City Filmmakers Give Missouri Painter George Caleb Bingham An Overdue Close-Up, KCUR 89.3 - NPR in Kansas City. Local news, entertainment and podcasts., ‏2016-10-26 (באנגלית) Gregory Sporleder - Biography - IMDb Gregory Sporleder
אסלינגן אם נקר

אסלינגן אם נקר (בגרמנית: Esslingen am Neckar) היא עיר במדינת באדן-וירטמברג שבדרום גרמניה. אסלינגן אם נקר היא עיר הבירה של מחוז אסלינגן וכמו כן העיר הגדולה במחוז. העיר ממוקמת על גדות נהר הנקר. העיר מורכבת מ-24 רבעים. אסלינגן אם נקר ממוקמת במקום צר של נהר הנקר, דרומית מזרחית לשטוטגרט. שטח אסלינגן אם נקר הוא 46,430 דונם מתוכו 1,193 דונם של יער ו-112 דונם של מקורות מים ו 93 דונם הם כרמים. העיר משתרעת לגובה של 230 מטרים עד 498 מטרים. ממצאים ארכאולוגיים קבעו שהעיר אסלינגן אם נקר מיושבת מאז תקופת האבן החדשה. במאה הראשונה לספירה אסלינגן הייתה חלק מהאימפריה הרומית. בשנת 1181, פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לעיר את התואר, "עיר קבע" בזכות "ערי הקיסר החופשיות". בשנת 1246 אסלינגן אם נקר הסתכסכה עם רוזן וירטמברג, אולריך הראשון. בין השנים 1618 עד 1648 החלה מלחמת שלושים השנים ושנים אלו נחשבות לשנים קשות באסלינגן משום שלאחר קרב נורדלינגן (1634) כ - 1,200 פליטים נהרו לעיר וגרמו רעב עקב מספר התושבים שגדל. 1833–1803 אברהד פרידריך הונולד 1833–1848 אברהד קונרד פרידריך הילנד 1848–1873 אמאנד ארהד מרצטלר 1873–1877 רוברט פליישהאוור 1877–1888 פרדריק ניק 1889 - אוגוסט וייט 1889–1892 צ'ארלס שאלר 1892–1929 מקס פון מולברגר 1929–1930 צ'ארלס מאייר 1930–1933 אינגו לנג וון לנג 1933–1945 אלפרד קלייבר 1945 - אמיל מסקה 1945–1948 פריץ לנדסברגר 1948–1966 דיטר רוזר 1966–1989 אברהד קלפטור 1998–1990 אולריך באואר 1998–2021 יורגן זיגר 2021- מתיאס קלופר ישראל גבעתיים, ישראל (מ־1983) הונגריה אגר, הונגריה שוודיה נורשפין, שוודיה פולין פיוטרקוב טריבונלסקי, פולין הודו קוימבטור, הודו הולנד סקידם, הולנד ארצות הברית שיבויגאן, ארצות הברית איטליה אודינה, איטליה ויילס ניית' פורט טלבוט, ויילס מדיה וקבצים בנושא אסלינגן אם נקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסלינגן אם נקר (בגרמנית) אתרה הרשמי של העיר (בגרמנית) פורטל העיר (בגרמנית) אתרה הרשמי של אוניברסיטת העיר (בגרמנית) אסלינגן אם נקר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אסלינגן אם נקאר (גרמניה), דף שער בספרייה הלאומית אסלינגן אם נקר, ברשת החברתית פייסבוק אסלינגן אם נקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אסלינגן אם נקר, ברשת החברתית אינסטגרם אסלינגן אם נקר, סרטונים בערוץ היוטיוב
דורות

דּוֹרוֹת הוא קיבוץ במערב הנגב הצפוני, ליד העיר שדרות, בתחומי המועצה האזורית שער הנגב, לצד כביש 334 היוצא משדרות לכיוון בית קמה. דורות הוא הקיבוץ הראשון בנגב בהיווסדו בשנת 1941. היישוב הוקם בחנוכה, שנת ה'תש"ב (1941) על קרקעות שנרכשו מתושבי הכפר הסמוך הוג' על ידי עולים מגרמניה שהצטרפו אליהם גרעינים מהארץ, מלטביה ומצ'כיה. שמו הוא ראשי תבות של שלושת שמות בני משפחת הוז (דוב, רבקה ותרצה הוז) שנספו, בסוף 1940, בתאונת דרכים בכביש תל אביב חיפה הישן ליד היישוב נורדיה שבשרון. דב הוז היה מהמנהיגים הבולטים של תנועת העבודה וכן פעל רבות בהגנה ובהסתדרות. גרעין הקיבוץ נקרא "הבונה" וישב בחדרה במשך שש שנים. במהלך 1942 נקדחה באר המים, הילדים הגיעו מחדרה, הובא עדר צאן והנגרייה הועברה מחדרה לקיבוץ. בסקר הכפרים משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית דורות ב-230 תושבים. שטחי הקיבוץ השתרעו על פני 4,236 דונמים. באותה שנה תרמה "הדסה" האמריקנית 1250 לא"י להקמת מרפאה משותפת עם הכפר השכן הוג'. ב-1946 פתח קואופרטיב "דרום יהודה" קו אוטובוסים מתל אביב לקיבוץ ולקיבוצים השכנים ניר עם ורוחמה. באותה שנה נחנכה בריכת השחיה בקיבוץ – הראשונה בנגב. חברי הקיבוץ השתתפו בסוף 1946 בעלייה לקרקע של 11 הנקודות. עם פרוץ מלחמת העצמאות התמקמה בסמוך לקיבוץ טייסת הנגב והקיבוץ סבל מהפצצות יומיות של חיל האוויר המצרי. תחילה פונו ילדי קיבוץ בארות יצחק לדורות, ובליל 23 במאי פונו ילדי דורות וילדי היישובים האחרים צפונה לגבעת עלייה שביפו. היישוב השתייך בהקמתו לקיבוץ המאוחד ואחר כך לאיחוד הקיבוצים, לאיחוד הקבוצות והקיבוצים, לתק"מ ולתנועה הקיבוצית. בשנת 1956 חובר היישוב לרשת החשמל הארצית. אוכלוסיית הקיבוץ מורכבת, פרט לחברי הקיבוץ, גם מכ-80 ילדים בני משק, מכ-60 סטודנטים ומתושבים נוספים המתגוררים בשכירות בקיבוץ. בקיבוץ שוכן שלוחת דורות של מכינת מיתרים לכיש. הקיבוץ מתקיים מתעשייה, מחקלאות ומתיירות. בין הגידולים החקלאיים ניתן למצוא גזר, שום, תפוחי אדמה, חיטה, מטעי פקאן, הדרים ורפת. בקיבוץ שני מפעלים: מפעל מגופים לתעשייה וחקלאות, ומפעל למוצרי שום. ספר הילדים "נא לא לדרוך על הדשא" (1969) של הסופר עודד בצר, שהיה אחד מראשוני המתיישבים בקיבוץ דורות, הוא סיפור אוטוביוגרפי במהותו מהווי ימיו הראשונים של הקיבוץ בנגב, כסיפורו של חלוץ צעיר המספר בגוף ראשון על התנחלות אנשי קיבוץ "תל אחווה" (שם בדוי לקיבוץ דורות) בשנת 1942 בגבעה מדברית. הספר מתאר אירועים שונים בחיי הקיבוץ: את העלייה על הקרקע, החריש הראשון, חפירת הבאר, ראשית בניית הבתים, היחסים עם השכנים והפיכת הקיבוץ למשק פורח. גם בספרו הראשון של בצר "ביבר הארגמן" (1956), קובץ סיפורי ילדים, ישנם סיפורים שונים מחיי קיבוץ דורות. מדיה וקבצים בנושא דורות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דורות תולדות דורות באתר מיזם הנגב המערבי והגליל דורות, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור קיבוץ דורות באתר המועצה האזורית שער הנגב מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית מצולמת על חדר האוכל ובית התרבות בקיבוץ דורות, באתר 'חלון אחורי', 27 בפברואר 2016 דורות (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 מפה ומשם - המשקים דורות ורוחמה בדרום חוברו לרשת החשמל, דבר, 24 באוקטובר 1956
Maemo

Maemo היא פלטפורמת תוכנה שפותחה על ידי נוקיה ולאחר מכן לידי הילדון (Hildon), קרן לסמארטפונים וטאבלטים. הפלטפורמה כוללת מערכת ההפעלה וערכת פיתוח תוכנה. Maemo מבוססת בעיקר על קוד פתוח, שפותח על ידי "Maemo Devices" בתוך נוקיה בשיתוף עם פרויקטים רבים לקוד פתוח כמו ליבת לינוקס, GNOME ודביאן. Maemo מבוססת על דביאן גנו/לינוקס ושואבת הרבה מהממשק משתמש גרפי, משלד התוכנה ומספריות מפרויקט GNOME. היא משתמשת במנהל החלונות Matchbox ומסגרת המבוססת על Hildon של GTK כממשק משתמש גרפי ומסגרת יישום. מערכת ההפעלה הזו הייתה בשימוש על הטאבלטים N770, N800 ו-N810 והטלפון החכם N900 של נוקיה. גרסאות המערכת נכון להיום הם: OS2005 OS2006 OS2007 OS2008 Maemo 5 Hacker Editions בספטמבר 2010 הוכרז שמערכת זו תשולב במערכת מיגו שהיא מיזם משותף של נוקיה ואינטל. מדיה וקבצים בנושא Maemo בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Maemo Maemo, הבלוג הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא תוכנה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעה

שִׁמְעָה היא התנחלות בעלת אופי חילוני במתכונת של יישוב קהילתי בדרום הר חברון. היישוב שייך למועצה אזורית הר חברון. היישוב הוקם בסיוע החטיבה להתיישבות ותנועת אמנה. מערבית ובצמידות לשמעה נמצאת ההתנחלות מצפה אשתמוע - התיישבות של יהודים דתיים, המוגדרת באופן רשמי כשכונה של שמעה, אך למעשה מתפקדת באופן עצמאי. היישוב ממוקם כ-30 ק"מ צפונית מזרחית לעיר באר שבע, וכ-20 ק"מ דרומית לעיר חברון. שמעה שוכנת על כביש 60, המכונה דרך האבות, במרחק של 9 ק"מ ממעבר מיתר (מעבר יבשתי אזרחי בין מדינת ישראל לבין הרשות הפלסטינית). שמעה שוכנת בדרום הר חברון בגובה 612 מטרים מעל פני הים. דרום הר חברון הוא החלק הדרומי ביותר מרכס הרי יהודה. הרי יהודה הוא האזור ההררי המשתרע מהר בעל חצור בצפון ועד לבקעת באר שבע בדרום, בין השפלה ממערב ומדבר יהודה במזרח. הרי יהודה מהווים חלק משדרת ההרים המערבית של ארץ ישראל והיוו את לב ממלכת יהודה. ההרים בנויים בעיקר מסלעי גיר ודולומיט. וחלק גדול מהם הוא מדבר - מדבר יהודה. נהוג לחלק את הרי יהודה לשלושה חלקים: בצפון - הרי בית אל ששיאם, הר בעל חצור, מתנשא לגובה 1,016 מטר מעל פני הים; במרכז - הרי ירושלים, האזור הנמוך בהרי יהודה שגובהו כ-918 מטרים בשיאו; ובדרום - הר חברון, ששיאו מגיע לגובה 1,026 מטרים מעל פני הים. היישוב נקרא על שמו של אחיו של דוד המלך, שמעה. כמו כן: סמוכים לשמעה הכפרים סמוע, אס-סמייה וסימיא המרמזים בשמם על מיקום היישוב המקראי אשתמוע. שמעה משמרת את שמו של היישוב היהודי הקדום. עברות מערבית של שמות הכפרים הסמוכים למקום: סמוע, אס-סמייה וסימיא. המילה 'שמעה' מוזכרת מס' פעמים בספר תהילים, בהקשר דומה, בפנייה אל האל שישמע את מצוקת המתפלל: "שמעה תפילתי ה' ושוועתי האזינה, אל דמעתי אל תחרש כי גר אנכי עמך תושב ככל אבותי" (פרק ל"ט, פסוק יג'); "ה' שמעה תפילתי ושוועתי אליך תבוא" (פרק ק"ב, פסוק ב'); "ה' שמעה בקולי תהיינה אוזניך קשובות לקול תחנוני" (פרק ק"ל, פסוק ב'). בשנת 1985, בסמיכות לאשתמוע המקראית, נוסד היישוב כהיאחזות נח"ל בשם 'נטע' שאוזרחה בשם 'שמעה' בשנת 1988. החל משנת 1994, במסגרת הסכמי אוסלו בין מדינת ישראל לבין הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף), שמעה נמצאת בשטח C, ואילו הכפרים הסמוכים סמוע, אס-סמייה וסימיא נמצאים בשליטת הרשות הפלסטינית. נכון לשנת 2007, סמוע מונה כ־20,000 תושבים. נכון לשנת 2020, שמעה מונה כ־800 תושבים. מדיה וקבצים בנושא שמעה בוויקישיתוף שמעה, אתר היישוב שמעה, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור שמעה באתר המועצה האזורית הר-חברון שמעה באתר יש"ע שמעה באתר "אתר הבית" (homee) אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 רשות המעברים, באתר www.maavarim.mod.gov.il רשימת היאחזויות הנח"ל, באתר העמותה להנצחת זכר חללי הנח"ל והמורשת רפאל מן, אושר ישוב חדש בדרום הר חברון, מעריב, 11 ביולי 1988 מרשם האוכלוסין, מדינת ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שרשבסקי

שֶרֶשֶבסקי (בכתיב יידי: שערעשעווסקי; ברוסית: Шерешевский; בפולנית: Szereszewski) הוא שם משפחה יהודי. האם התכוונתם ל... אלי ששר (שרשבסקי) - איש חינוך ישראלי, מייסד אולפנת כפר פינס אליעזר ליבר שרשבסקי – תעשיין ישראלי ד"ר בנימין שרשבסקי – רופא, סופר מדע פופולרי בתקופת התחייה, מחלוצי היישוב העברי בארץ ישראל בנציון שרשבסקי – שופט בית המשפט העליון יהודה אידל שרשבסקי (רא"ש) – ממשכילי וילנה, סופר, חוקר ומורה לתלמוד וספרות רבנית בבית המדרש לרבנים בווילנה לייב שרשבסקי (שערעשעווסקי) – סופר יידי לזר בנימינוביץ' שרשבסקי – משורר ומתרגם סובייטי מיכאל ששר (שרשבסקי) – עיתונאי ומחבר ספרים ישראלי; בנו של ד"ר שמעון שרשבסקי מנחם מנדל שרשבסקי – רבה של קוסובה ד"ר ניקולאי שרשבסקי – רופא אנדוקרינולוג רוסי חשוב סולומון שרשבסקי ("ש") (1886–1958) – עיתונאי ומנמוניסט רוסי סמואל אייזק ג'וזף שרשבסקי (שמואל יצחק יוסף שרשבסקי; Schereschewsky) – יהודי מומר, מיסיונר בסין, הבישוף האנגליקני של שנגחאי, מתרגם התנ"ך לסינית עזרא שרשבסקי (Esra Shereshevsky) – חוקר יהדות ופרופסור באוניברסיטת טמפל פנחס שרשבסקי – רופא ילדים ישראלי צבי הירש הכהן שרשבסקי (שערעשעווסקי) – סופר עברי משכיל (כתב בשם העט "יעבץ ישוע שר עסק") רוברט שרשבסקי – כלכלן, מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, נהרג במלחמת ששת הימים שמואל יצחק שרשבסקי – סופר ומתרגם עברי בתקופת ההשכלה ד"ר שמעון שרשבסקי (1987-1900) – רופא רנטגנולוג, רופא בברלין ומנהל מחלקת הרנטגן בבית החולים "ביקור חולים" בירושלים; מראשי אגודת "איחוד" להתקרבות יהודית־ערבית; אביו של מיכאל ששר
תלם

תֶּלֶם היא התנחלות ויישוב קהילתי בהר חברון מערבית לחברון השייך למועצה אזורית הר חברון. היישוב שוכן מצפון לכביש חוצה יהודה, התנחלות אדורה שוכנת בסמוך. ההתנחלות הוקמה בשנת 1982, כהיאחזות נח"ל ואוזרחה בשנת 1983 כמושב שיתופי. כיום מתגוררות בתלם כ-90 משפחות: 20 חילוניות ו- 70 דתיות, מתוך מטרה ליצירת חיים שיתופיים. בעקבות הצטרפותו של הגרעין הדתי הוקמה במקום ישיבה גבוהה - "נתיבות דרור" על שמו של מח"ט חברון דרור וינברג, במקום לומדים כ-50 תלמידים. בשנת 2024 הוקם סמוך ליישוב מעיין בשם מעין שיר על שם סגן שיר חג'אג' הי"ד שנרצחה בפיגוע בירושלים. ההיסטוריון אוסביוס מקיסריה, בן המאה ה-4, מציין יישוב בשם "תלה" ומתאר אותו בספר השמות כך: "כפר גדול מאוד של יהודים כט"ז מילים מבית גוברין בדרומא". משערים כי מיקומו של זה היה בקרבת היישוב תלם. אחרים טוענים שהיישוב המדובר שכן מצפון מזרח ל"תל חוילפה" - היום קיבוץ להב - 29 ק"מ צפונית מבאר שבע. באתר נחשפו קברים וגלוסקמאות - ארונות קבורה קטנים מאבן. אחד העיטורים שנמצאו היה רוזטה. צבי אילן מצטט חוקרים הסבורים כי הקברים שייכים ל"תלה", המוזכרת על ידי נאוסביוס מקיסריה. הארכאולוג רם גופנא סבור כי משמעות השם הארמי "תלה" הוא "התל" - השם שניתן למקום אחרי שפסק היישוב בתל עצמו. השם "רימון" התלמודית נדד ל"חרבת רמליה" - היום דרומית לקיבוץ להב. וכשקם יישוב נוסף בתקופת התלמוד - נקרא תלה, התל. נחל תלם צבי אילן, 78 טיולים ברחבי ישראל - עם עובד-תרבות וחינוך - 1977 מדיה וקבצים בנושא תלם בוויקישיתוף תלם, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור תלם באתר מועצת יש"ע אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 בריכת שיר | מעיין שיר, באתר ישראל 360 | אתר טיולים וצילום 360 שיר חג'אג', באתר יזכור ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנסטסיוס הראשון

האם התכוונתם ל... אנסטסיוס הראשון (אפיפיור) – אפיפיור, כיהן בערך בין השנים 399–401 אנסטסיוס הראשון (קיסר) – קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 491 - 9 ביולי 518
חוקי טאונסנד

חוקי טאונסנד (Townshend Acts), הם סדרה של מכסים שהוטלו על התושבים של שלוש עשרה המושבות הבריטיות באמריקה על ידי הפרלמנט הבריטי בהובלת שר האוצר הבריטי צ'ארלס טאונסנד ב-1766. טאונסנד פיתח מדיניות כלכלית בהקשר למיסוי על שלוש עשרה המושבות באמריקה. בהתאם למשנתו, יש להטיל על המושבות מיסים רבים ולהוריד את הנטל מכתפי תושבי האי הבריטי. גישה זו נבעה מהעובדה שתושבי המושבות באמריקה שילמו בממוצע רק כשישית מהמיסים ששילם אזרח מקביל באיים הבריטיים עצמם. כשהתחלפו הממשלות ב-1766 מונה טאונסנד לתפקיד שר האוצר ובהמשך חלש גם על תחום המושבות. בתפקידו זה יזם טאונסנד מהלך כלכלי חשוב – הוא הפחית את המיסים שהוטלו על האצולה הכפרית (מעמד ה-gentry) על ידי הוזלת מס הקרקעות ויזם את מערכת של מיסים שכונתה חוקי טאונסנד. טאונסנד יזם מכס חדש על הזכוכית, העופרת, הצבעים, הנייר והתה שיובאו לאמריקה. במילים אחרות הוא ייקר את הסחורות עבור הצרכן האמריקני. כמו כן יזם טאונסנד הקמה של מערכת משופרת שתאכוף את החוקים הללו. כוונתו של טאונסנד הייתה לחפות על הוזלת מיסי הקרקע שיזם קודם לכן ולכסות בעזרת המכסים את הוצאות ההגנה על המושבות, כמו גם את משכורותיהם של הפקידים המלכותיים שהוצבו בהם ועד אותה תקופה קיבלו משכורת מידי המתיישבים עצמם. עד כה, תשלום משכורתם של הפקידים בידי המתיישבים כאשר למעשה הם אלו שצריכים לפקח עליהם העלה חשש סביר לניגוד עניינים. הטלת המיסים לוותה בהקמת מנגנון אכיפה יעיל יותר שפגע בסחר הבלתי חוקי של בני המושבות עם האיים השכנים. האמריקנים זעמו על הטלת המיסים ותגובתם לא איחרה לבוא –בית המחוקקים של מסצ'וסטס פרסם מסמך בניסוחו של סמואל אדמס שקבע שרק לאסיפות הנבחרים האמריקניות יש זכות להטיל מיסים על תושבי המושבות. פרסום המסמך פתח תקופה של התפרעויות אלימות ברחבי המושבות האמריקניות כלפי פקידי המכס וגובי המיסים. במהלך הזמן התפתחו המהומות והפכו לאלימות יותר ויותר – בינואר 1770 הביא החוק לראשונה לשפיכות דמים ב"קרב הגבעה המוזהבת" בניו יורק. ב-3 במרץ בהמשך אותה שנה נורו ונהרגו חמישה אמריקנים מאש בריטית שנורתה עליהם בעת הפגנה, באירועים שנודעו לאחר מכן כ"טבח בוסטון". בדומה למהומות שהיו לאחר חקיקת חוק הבולים ב-1765 גם עתה הטילו המתיישבים האמריקניים חרם כלכלי. הצלחתו של החרם הייתה מינורית יחסית לחרמים קודמים, הן בשל היענות חלקית של הסוחרים האמריקנים והן בשל העובדה שבריטניה מצאה שווקים חדשים למוצריה. עד מרץ 1770 כבר בוטלו כל המיסים פרט למס על התה, חוק התה לא בוטל כדי להוות סוג של חוק הצהרתי שנועד לקבע ולהזכיר לאמריקנים את הזכות הבריטי להטיל עליהם מיסים כראות עיניהם. הקו שהנחה את המחוקק במקרה זה, הוא קו דומה למהלך שהביא לחקיקת החוק ההצהרתי מעט קודם לכן. במבט לאחר, המכסים של טאונסנד נחשבים לטעות היסטורית פאטאלית שכן הם השיגו תשואה עלובה והגבירו את האיבה של מתיישבים כנגד בריטניה – למעשה נטען, כי כתוצאה ממכסיו של טאונסנד נהרגו האנשים הראשונים במלחמת העצמאות האמריקנית. ברברה טוכמן, מצעד האיוולת, ספריית מעריב, 1986, עמ' 139–243. הטקסט המלא של החוק (באנגלית) חוקי טאונסנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טנא עומרים

טנא עומרים (טֶנֶא עֳמָרִים) היא התנחלות ויישוב קהילתי בדרום-מערב הר חברון, מעט צפונית ממיתר, השייך למועצה אזורית הר חברון. אוכלוסיית היישוב כוללת חילונים ודתיים, ומונה כ-230 משפחות. כיום טנא עומרים הוא היישוב הגדול ביותר במועצה האזורית הר חברון במספר בתי האב שבו. היישוב הוקם בשנת 1983 כהיאחזות נח"ל בשם "נח"ל עומרים". החלטת הממשלה על הקמת היאחזות, באה לאחר פיגוע בדאהרייה בו נרצחה תושבת בית שאן, אסתר אוחנה. באפריל 1984 אישרה ועדת ההתיישבות של הממשלה והסוכנות היהודית את הקמת היישוב. היישוב אוזרח במאי 1984 והוצבו בו 8 קרוואנים. בשנת 1986 החלה בניית בתי הקבע. עד שנת 2005 התגוררו ביישוב למעלה ממאה משפחות, רובן חילוניות ומיעוטן דתיות. בשנת 1999 הוקמה בסמוך ליישוב "חוות מור" או חוות "הר המור" על ידי שלמה מור. החווה כיום מאוכלסת על ידי משפחה אחת וכמה עובדים, ועיסוקה העיקרי הוא גידול צאן וסוסים. בשנת 2005, בעקבות תוכנית ההתנתקות, נקלטו ביישוב למעלה מ-20 משפחות מהיישוב מורג שבגוש קטיף ומיישובים נוספים. התושבים המתגוררים ביישוב מכנים אותו "עומרים" אך רושמים את שמו של היישוב במסמכים רשמיים בתור "טנא עומרים". ברישומי המדינה הוא קרוי "טנא", על שמו של מנכ"ל משרד השיכון, דוד טנה. ביישוב בריכת שחייה הפתוחה בקיץ, ומועדון בו מתקיימים חוגים. במקום סניף של תנועת הנוער קדמה וכן סניף של בני עקיבא. ביישוב תינוקייה ופעוטון, וגנים לדתיים ולחילונים בנפרד. במחצבת היישוב נתגלו בחפירת הצלה שרידים מימי בית ראשון (תקופת הברזל ב' ו-ג') וכן מהתקופה ההלניסטית והתקופה הביזנטית. בתקופת הברזל ב' הייתה במקום יחידה חקלאית, וזו ננטשה בתקופת הברזל ג', כנראה בעקבות מסע סנחריב, ובשטחה נבנו רוגמי קבורה. מערת מגורים שהייתה בשימוש בתקופת בית ראשון במקום שומשה מחדש בתקופה ההלניסטית, ונוספו בה רצפות מגורים. בהמשך, בתקופה הביזנטית נעשה שימוש מחודש במערה, ונחצבו במקום גם שתי גתות. מדיה וקבצים בנושא טנא עומרים בוויקישיתוף אתר היישוב טנא עומרים טנא עומרים באתר המועצה טנא, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור טנא (יהודה ושומרון), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 אילן בכר ורפאל מן, אושרה הקמת ישובים חדשים ביו"ש ובנגב, מעריב, 11 באפריל 1984 אורי בינדר, בני באר־שבע איזרחו את "מעלה עומרים", מעריב, 30 במאי 1984 שחר כנץ, אירית יזרסקי (ע), שרידים מתקופת הברזל II עד התקופה הביזנטית במחצבת טנא עומרים, חפירות ותגליות ביהודה ובבנימין, ירושלים: קצין מטה ארכאולוגיה - המנהל האזרחי ביהודה ובשומרון; רשות העתיקות, 2009, עמ' 213-221
טנא

טֶנֶא הוא סל עשוי מענפים המשמש לנשיאת תבואה. המונח ידוע בעיקר מאזכורו במקרא במצוות הבאת ביכורים לבית המקדש. למשל, בספר דברים: ”וְלָקַחְתָּ מֵרֵאשִׁית כָּל פְּרִי הָאֲדָמָה אֲשֶׁר תָּבִיא מֵאַרְצְךָ אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לָךְ וְשַׂמְתָּ בַטֶּנֶא וְהָלַכְתָּ אֶל הַמָּקוֹם אֲשֶׁר יִבְחַר ה' אֱלֹהֶיךָ לְשַׁכֵּן שְׁמוֹ שָׁם” (ספר דברים, פרק כ"ו, פסוק ב'). במדינת ישראל התחדש המנהג לשאת טנא מלא בפירות שנשתבחה בהן הארץ לכבוד חג השבועות, שפותח את עונת הבאת הביכורים. סלינו על כתפינו לקראת חג השבועות באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.