laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לה פטי לארוס

לה פֶּטי לָארוּס (בצרפתית: Le Petit Larousse) הוא מילון אנציקלופדי צרפתי היוצא לאור בהוצאת לארוס. מילון מאת פייר לארוס, שנשא את שמו, יצא לאור לראשונה ב-17 כרכים בשנת 1856. המילון לא זכה להצלחה כלכלית. בשנת 1905 יזם אחיינו של לארוס, ז'וליין הולייה, יחד עם רואה החשבון של ההוצאה, קלוד אוז'ה, את הוצאתו לאור של "לה פטי לארוס" - מילון בכרך אחד שהתבסס על מילונים קודמים של אוז'ה. במילון היו שני חלקים: חלק של אוצר מילים וחלק של שמות עצם פרטיים. המוטו של פייר לארוס, "Je sème à tout vent" ("אפזר לכל רוח"), משתקף בעטיפה של המהדורות השונות של המילון, שעליהן מופיעה דמותה של אישה המפזרת לרוח את ראשו של הפרח שן הארי. מהדורה חדשה של המילון יוצאת לאור מדי קיץ, וכוללת שינויים שנוצרו בשנה החולפת (מילים חדשות, אירועים חשובים, התפתחות טכנולוגית וכו'). במהדורת 2011, למשל, נוספו המושגים "ויקיפדיה" ו"פאשניסטה", והאישים מישל וולבק ופנלופה קרוז. מדי תקופה של 10 עד 15 שנים המילון כולו נבדק מחדש ומותאמות בו ההגדרות (לא תמיד בהצלחה: במהדורת 1906 של המילון נכתב, בהגדרת "יהודי" (juif)‏: "il existe beaucoup de juifs en Pologne" - "קיימים הרבה יהודים בפולין". משפט זה נכלל גם במהדורת 1958, 13 שנים לאחר שכמעט לא נותרו יהודים בפולין). מהדורת "לה פטי לארוס 2007" (שיצאה לאור ב-2006) כוללת 1,918 עמודים, שבהם 150,000 הגדרות ו-5,000 איורים. במשך תקופה ארוכה התעלם המילון מתיקוני האיות של הצרפתית (צר') שאושרו בשנת 1990 על ידי המועצה העליונה לשפה הצרפתית. רק במהדורת 2011 הוצגה במילון רשימת המילים שהושפעו מתיקונים אלה. המילון יוצא לאור ב-12 גרסאות, החל במילון לתלמיד וכלה במילון השלם, וכן גרסת CD-ROM. בשנת 2015 נמכרו גרסאות אלה ב-2.5 מיליון עותקים. למילון פורסמו גם גרסה ספרדית (El Pequeño Larousse Ilustrado) וגרסה איטלקית (Il Piccolo Rizzoli Larousse). דב אלפון, איך נשיא צרפת נתקע שוב עם אוטו שחור, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2016 Dictionnaires de français, באתר של הוצאת לארוס Le Petit Larousse, מהדורת 1906, באתר Internet Archive Fashionista et footeux dans le Larousse, Le Figaro, 08/06/2010 Petit Larousse (1906), בארכיון האינטרנט נעמן כהן, טל"ח פטי לארוס, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2016
יורשי הנקמה

יורשי הנקמה (בספרדית :Heredros de una venganza) היא טלנובלה ארגנטינאית שהופקה על ידי רשת הטלוויזיה Pol-ka בשנים 2011-2012 בכיכובם של לוסיאנו קסטרו, רומינה גיאטני מרסלה קלוסטרבואר. ומרקו אנטוניו קאפוני. הסדרה שודרה בישראל בערוץ ויוה. הסדרה הצליחה מאוד בארץ ובעולם וכמו כן, גם שיר הסדרה "יורשים" בביצועו של דייוויד ביסבל. הסדרה מתרכזת באנשי "וידיסטרה", עיירה קטנה המתרכזת ברובה לגידול ענבים והפקת יין. בעיירה זו קיים יקב יחיד המחזיק את כל הכרמים והעבודות בהם. אנטוניו (לוסיאנו קסטרו) אגרונום, מגיע לעיירה במטרה יחידה: להינשא לאנג'י, ארוסתו (ואחותו של חברו הטוב ביותר רפאל (פדריקו אמאדור) המבקשת להינשא בעיירה שבו נולדה. עיירה, אשר באופן פרדוקסלי, תגרום לרצח שלה באופן מסתורי. עבור כולם, "וידיסטרה" נראית כאזור אידיאלי שבו התושבים מצאו את מקומם בעולם על מנת לחיות ולהתפתח. כזה הוא המקרה של אמיליה (מרסלה קלוסטרבואר), בתה של רג'ינה פיאבה (ליאונור בנדטו), ויורשת אימפריית היין המשפחתית. לעומת זאת, עבור מרסדס (רומינה גאטני) להתגורר בעיירה משמעותו לחיות עם סטיגמה של רוצחת, אשר לאחרונה עזבה את כלא, בעזרתו של מרטין סארטר (דניאל קוזניקה) לאחר מאסר של שמונה שנים בשל רציחת בעלה. אשר בהמשך הסדרה מתגלה כי הייתה חפה מפשע וכי העניינים לא התהלכו כפי שחשבו כולם. אחיה, לוקאס (מרקו אנטוניו קאפוני) יתמוך במרסדס בהכל בעוד שאמו דליסיה (בטיאנה בלום) תתמודד בשקט עם גורלה האומלל שלה ושל ביתה מרסדס. אך, בנוסף, דבר חשוך ואפל מכיל המרתף של היקב הגדול "וידיסטרה". שם קיימת כת בראשות המאסטר הגדול (אלפרדו אלקון) ובהשתתפות האנשים הבולטים ורבי העוצמה שבעיירה: השוטר הממונה ויסנטה רוקה (אנטוניו גרימו), המיליונרית רג'ינה פיאבה (ליאונור בנדטו), ראש העיר אוקטביו קאפוגרקו (רודולפו רני) והשופט סנטוס אוג'ניו פראט (מיגל דדוביץ'). הכת אשר סוגדת לגפן וליין מאמינה בנבואות הנחשפו בידי המאסטר הגדול דרך ספר קדוש. הנבואה החשובה ביותר מנבואות אלה אומרת כי סוף העולם מגיע וכי "וידיסטרה" היא העיירה הנבחרת כדי לשרוד את האסון. עם זאת, כדי שיהיה ניתן לשמור על אדמות אלה, יש צורך להקריב קורבן גדול, למעשה 12 קורבנות לפי סימני הספר. הקורבן הראשון היא אנג'י אשר לאחר מותה אנשי הכת מגלים כי היא אינה הקורבן הנכון ולמעשה מותה היה לשווא. אנטוניו שנשאר אלמן ביום חתונתו כואב מאוד על מותה של אנג'י ונשבע לגלות מי היו רוצחיה ולנקום בהם. כשהוא מתחיל לחקור על המוות הוא מתחיל לגלות את עברה החשוך של העיירה "וידיסטרה" וממשיך לחקור על מנת להוציא את הצדק לאור. יחד עם זאת, ביום חתונתו פוגש אנטוניו לראשונה את מרסדס שלראשונה לאחר שמונה שנים בכלא יצאה לחופשי. עם הזמן, השניים מתאהבים ונאלצים להתמודד עם אוקטביו, ראש העיר אשר מתעב את מרסדס ובכל אותם אנשים המנסים למנוע את אהבתם עם שקרים ומזימות. לוסיאנו קסטרו - אנטוניו רוקה \ ויסנטה קלידל \פואנטס פיאבה רומינה גאטני - מרסדס \מצ'ה \לייבה \ויסנטה מרסלה קלוסטרבואר - אמיליה סן מרקו \ פיאבה בנחמין ויקוניה - בנסיו איצאגה ליאונור בנטידו - רג'ינה פיאבה \קאמפ רודולפו רני - אוקטביו קלידל \קאפוגרסו פדריקו אמאדור - רפאל פוררו \הרסטרט מרקו אנטוניו קאפוני - לוקאס לייבה מרלו בטיאנה בלום - דליסיה רוקה \לייבה אנטוניו גרימו- ויסנטה רוקה דניאל קוזניקה - מרטין סארטר מיגל דדוביץ' - סנטוס אוג'ניו פראט חימנה אקרדי - אמיליה -צ'ינה וילגאס פליפה קולומבו -ברננדו ברלנגה מנואלה פאל - פאולה לזקנו ג'יירמו ארנגו -פדרו קורטז נעמי פרנקל -גרטל וירג'יניה קאופמן - פרידה קראוזה ויקטוריו דלאנזרו - מיגל מורן "יורשי הנקמה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "יורשי הנקמה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
טימבאלו

טימבאלו (איטלקית: Timballo) היא מנה מהמטבח האיטלקי המכילה פסטה אפויה, אורז או תפוחי אדמה וכן תוספות שונות כגון בשר, גבינה, דגים, ירקות או פירות. וריאציה של המנה נקראת טימבאלו אלברוני ("timballo Alberoni") על שם הקרדינל האיטלקי גיולו אלברוני. מנה זו כוללת מקרוני, פטריות, חמאה וגבינה. מקור שם המנה הוא מהמילה הצרפתית לטימפני ("timbale"). באזורים מסוימים באיטליה יש למנה שם אחר, כגון בומבה, טורטינו, סרטו או פסטיצ'יו. הטימבאלו דומה מאוד לפשטידה ובשפת האנגלית הוא מכונה "עוגה". את המאכל מכינים בכלי בצורת כיפה כאשר הביצים והגבינה משמשות כחומר מאגד. במחוז אמיליה-רומאניה, שם נקרא המאכל "בומבה", נהוג להוסיף למנה אורז, גבינה מקומית ופסטה יבשה. במחוז אברוצו בסיס המאכל הוא יריעות קרפ, בעוד שבאזורים אחרים משתמשים ברביולי או בניוקי. בסיציליה נהוג להכין את המאכל עם פסטה וחצילים. בחבלים אחרים באיטליה מוסיפים למנה רוטב פטריות, תבשיל גבינה פיימונטית וכן רוטב בשאמל. טימבלו הופיע באופן בולט בסרט "לילה גדול" משנת 1996, אם כי המנה שם מכונה טימפנו (מונח אזורי או משפחתי). בדצמבר 2020, הוושינגטון פוסט דיווח כי הכנת טימפנו היא מסורת חג המולד בביתו של אנתוני פאוצ'י. לזניה קיש מדיה וקבצים בנושא טימבאלו בוויקישיתוף
ששון אהרוני

ששון אהרוני הוא ספורטאי ספורט נכים ישראלי. השתתף חמש פעמים כנציג ישראל במשחקים הפאראלימפיים. בצעירותו חלה בשיתוק ילדים והחל להתאמן במרכז הספורט לנכים. שנים ארוכות היה אלוף ישראל בסיוף בכיסאות גלגלים ויצא לתחרויות בינלאומיות. במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) התחרה בשתי תחרויות סיף אישיות, באחת זכה במדליית כסף ובשנייה לא העפיל לגמר. נבחרת הגברים בסיף זכתה באולימפיאדה זו במדליית ארד אך הרכב החברים בנבחרת לא נרשם. במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) התחרה בשתי תחרויות סיף, אחת מהן סיים במקום החמישי ובשנייה לא העפיל לגמר. עם נבחרת הכדורסל זכה במדליית כסף. במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) התחרה בסיף ודורג במקום השישי. עם נבחרת כדורסל כיסאות גלגלים היה שותף לזכייה במדליית זהב. במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכה במדליית כסף בתחרות הסיף. במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) התחרה בטניס כיסאות גלגלים והפסיד בחצי הגמר. באותה שנה היה ממקימי ההתאחדות העולמית לטניס כיסאות גלגלים וכיהן בה כסגן נשיא ההתאחדות. ששון היה נשוי בעבר לספורטאית ספורט נכים תקווה אהרוני להם שני ילדים משותפים: בנם, הזמר חן אהרוני וביתם, ליאן. פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים באתר הרשמי של IPC (באנגלית)
פיונה סיסטו

פיונה סיסטו איפולו אמירמיג'ה (בדנית: Pione Sisto Ifolo Emirmija; נולד ב-4 בפברואר 1995 בקמפלה שבאוגנדה) הוא כדורגלן דני-אוגנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת מיידטלנד מליגת העל הדנית ובנבחרת דנמרק. סיסטו נולד בקמפלה שבאוגנדה, ובהיותו בן חודשיים עבר יחד עם הוריו לדנמרק. בשנת 2002 החל לשחק במחלקת הנוער של טיורינג, ובשנת 2010 עבר למחלקת הנוער של מיטיולן מליגת העל הדנית. ב-18 בנובמבר 2012 ערך סיסטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-63 בהפסד 2-1 לפ.צ. קופנהגן במסגרת המחזור ה-17 בליגה. הוא ערך 10 הופעות ליגה בעונת 2012/2013. בעונת 2013/2014 ביסס עצמו סיסטו כשחקן הרכב בקבוצה, כשהוא עורך 27 הופעות ליגה. ב-19 ביולי 2013 הבקיע סיסטו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-27 בניצחון 2-0 על אורהוס במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-2 במרץ 2014 הבקיע צמד שערים בניצחון 5-1 על פ.צ. קופנהגן במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בסך הכל הבקיע סיסטו 6 שערי ליגה בעונה זו. גם בעונת 2014/2015, בה זכתה מיטיולן באליפות דנמרק, המשיך סיסטו להוות שחקן חשוב בקבוצה. הוא ערך 22 הופעות ליגה והבקיע 8 שערים, ביניהם צמדים נגד הוברו ונגד נורסאלנד. זכייתה של מיטיולן באליפות דנמרק הקנתה לה מקום במוקדמות ליגת האלופות לעונת 2015/2016 החל מסיבוב ההעפלה השני. סיסטו לקח חלק בשני משחקי סיבוב ההעפלה השני נגד לינקולן רד אימפס מגיברלטר, אותו צלחה מיטיולן, ובשני משחקי סיבוב ההעפלה השלישי נגד אפואל ניקוסיה מקפריסין, אותו לא צלחה מיטיולן ונשרה לשלב פלייאוף ההעפלה לליגה האירופית לעונת 2015/2016. סיסטו שיחק בשני משחקי פלייאוף ההעפלה נגד סאות'המפטון, אותו צלחה קבוצתו והעפילה לשלב הבתים. ב-17 בספטמבר 2015 ערך סיסטו את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כששיחק 81 דקות בניצחון 1-0 על לגיה ורשה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים. ב-1 באוקטובר 2015 הבקיע סיסטו את שער הבכורה שלו בליגה האירופית, שער בדקה ה-51 בניצחון 3-1 על קלאב ברוז' במסגרת המחזור השני בשלב הבתים. סיסטו הבקיע שער נוסף במפגש השני נגד קלאב ברוז' בשלב הבתים, ושער אחד בכל אחד משני המשחקים נגד מנצ'סטר יונייטד בשלב 32 הגדולות, אותו לא צלחה מיטיולן. במסגרת הליגה, ערך סיסטו 29 הופעות והבקיע ארבעה שערים. בתחילת עונת 2016/2017 ערך סיסטו שתי הופעות ליגה במיטיולן והבקיע צמד בניצחון 4-0 על נורסאלנד במסגרת המחזור השני. ב-31 ביולי 2016 חתם סיסטו בסלטה ויגו מליגת העל הספרדית כמחליף לנוליטו, שעזב למנצ'סטר סיטי. ב-22 באוגוסט ערך סיסטו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 66 דקות והוחלף על ידי ג'ון גווידטי בהפסד 1-0 ללגאנס במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-25 בספטמבר הבקיע סיסטו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 2-0 על אספניול במסגרת המחזור השישי בליגה. ב-5 בספטמבר 2020 חזר סיסטו למיטיולן. ב-4 בספטמבר 2015 ערך סיסטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק, כששיחק במחצית הראשונה בתיקו 1-1 נגד נבחרת אלבניה במסגרת מוקדמות יורו 2016. מיטיולן אליפות דנמרק (1): 2014/2015 מדיה וקבצים בנושא פיונה סיסטו בוויקישיתוף פיונה סיסטו, באתר Transfermarkt פיונה סיסטו, באתר Soccerway פיונה סיסטו, באתר BDFutbol פיונה סיסטו, באתר WorldFootball.net פיונה סיסטו, באתר National Football Teams פיונה סיסטו, באתר FootballDatabase.eu
גז'גוז' קריכוביאק

גז'גוז' קריכוביאק (בפולנית: Grzegorz Krychowiak; נולד ב-29 בינואר 1990 בגריפיצה שבפולין) הוא כדורגלן פולני, המשחק בעמדת הקשר אחורי בקבוצת אנורתוסיס פמגוסטה ובנבחרת פולין. קריכוביאק החל לשחק כדורגל במספר אקדמיות לנוער בכדורגל בפולין. בשנת 2005, בעודו בן, 15, עבר למחלקת הנוער של ארקה גדיניה הפולנית בה שיחק כעונה אחת. בשנת 2006 הצטרף למחלקת הנוער של ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית. בשנת 2008 עלה קריכוביאק לקבוצת הבוגרים של המועדון. בעונתו הקראשונה בקבוצה, שותף הקשר האחורי רק בשני משחקי ליגה. ב-26 בנובמבר 2009 הושאל לסטאד ריימס מהליגה הצרפתית השלישית עד לסוף העונה. באותה העונה עלתה הקבוצה לליגה המשנית בצרפת. לאחר מכן חתם קריכוביאק להשאלה לעונה נוספת בסטאד ריימס וזכה בתואר שחקן העונה של הקבוצה. ב-17 בנובמבר 2011 לאחר שחזר לז'ירונדן דה בורדו הושאל לנאנט עד לסוף העונה. ביוני 2012 חתם השחקן לשלוש שנים בסטאד ריימס שעלתה לליגת העל הצרפתית. סך הכל בכל השנים בסטאד ריימס רשם קריכוביאק 124 הופעות ליגה, וכבש 12 שערי ליגה. ביולי 2014 חתם קריכוביאק בקבוצת הפאר הספרדית סביליה תמורת 4.5 מיליון אירו. ב-12 באוגוסט 2014 ערך השחקן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת הסופר קאפ האירופי בהפסד 0–2 לריאל מדריד. ב-27 במאי 2015 שיחק קריכוביאק בגמר הליגה האירופית וכבש שער בדקה ה-28 בניצחון 2–3 על דניפרו והיה לשחקן הפולני הרביעי שזוכה במפעל. ב-11 באוגוסט 2015 שיחק 120 דקות בהפסד 4–5 לברצלונה בסופר קאפ האירופי, ובתום אותה עונה זכה עם סביליה פעם שנייה בליגה האירופית, לאחר שפתח בהרכב הקבוצה למשחק הגמר בו גברה 1–3 על ליברפול. ב-3 ביולי 2016 חתם קריכוביאק ל-5 שנים בפריז סן-ז'רמן תמורת 30 מיליון אירו. ב-30 באוגוסט 2017 הושאל לעונה אחת לווסט ברומיץ' אלביון. ביולי 2018 הושאל ללוקומוטיב מוסקבה הרוסית ובהמשך חתם בה. ב-2 באוגוסט 2021 חתם לשלוש שנים בקרסנודאר. ב-18 בדצמבר 2008 ערך קריכוביאק את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת פולין במשחק הידידות נגד נבחרת סרביה ב-14 בנובמבר 2014 כבש הקשר האחורי את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–4 על נבחרת גאורגיה במוקדמות יורו 2016. שבוע לאחר מכן כבש את שער הניצחון על נבחרת אירלנד בניצחון 1–2 במוקדמות המפעל. קריכוביאק כבש את פנדל הניצחון, בשמינית גמר יורו 2016 בניצחון 4–5 בפנדלים על נבחרת שווייץ, לאחר שהמשחק עצמו הסתיים ב-1-1. נכלל בסגל נבחרת פולין לטורניר מונדיאל 2022. סביליה הליגה האירופית (2): 2014/2015, 2015/2016 פריז סן-ז'רמן גביע האלופות הצרפתי (1): 2016 הגביע הצרפתי (1): 2016/2017 גביע הליגה הצרפתית (1): 2016/2017 נבחרת העונה בללה ליגה לשנת 2014/2015 נבחרת העונה בליגה האירופית - 2014/2015, 2015/2016 מדיה וקבצים בנושא גז'גוז' קריכוביאק בוויקישיתוף גז'גוז' קריכוביאק, ברשת החברתית פייסבוק גז'גוז' קריכוביאק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גז'גוז' קריכוביאק, ברשת החברתית אינסטגרם גז'גוז' קריכוביאק, ברשת החברתית טיקטוק גז'גוז' קריכוביאק, באתר Transfermarkt גז'גוז' קריכוביאק, באתר Soccerway גז'גוז' קריכוביאק, באתר BDFutbol גז'גוז' קריכוביאק, באתר WorldFootball.net גז'גוז' קריכוביאק, באתר National Football Teams גז'גוז' קריכוביאק, באתר FootballDatabase.eu גז'גוז' קריכוביאק, באתר ESPN Czesław Michniewicz ogłosił kadrę na mundial w Katarze באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפולנית, 10 בנובמבר 2022 (בפולנית)
המורה דרורה לא מפלצת

המורה דרורה לא מפלצת הוא רומן רב-מכר לבני הנעורים מאת הסופר והתסריטאי ינץ לוי. הספר, שהתפרסם בשנת 2014 בהוצאת זמורה ביתן, מבוסס על חוויות מילדותו של המחבר. עלילת הספר מתרחשת בשנות ה-80 של המאה ה-20 ומספרת על מיכאל, תלמיד בית ספר מצטיין, שתקן וצייתן, אבל מאוד לחוץ. מיכאל מוצא את עצמו בוכה פעם אחר פעם בבית ספר מרוב לחץ ומצוקה רגשית. במהלך החופש הגדול הוא מבטיח לעצמו שבשנה הבאה הוא לא יבכה, אלא שבתחילת השנה הוא מגלה שהמורה שלו היא דרורה, "המורה הכי מפחידה מאז ימי הדינוזאורים". דמותה הקומית-טראגית של המורה דרורה קשוחה, נבחנית ונוהגת להטיל מורא על תלמידיה. יש לה קול צרוד וצורמני. היא חסרת סבלנות ורגישות ונוהגת להשפיל את התלמידים. אמנם תחילת השנה נראית מאיימת, אך מיכאל אינו יודע מה צופן בחובו העתיד. בסיפור התבגרות רגיש, מותח ומשעשע, מיכאל עובר תהפוכות מפתיעות, ועלילת הספר נוגעת בהיבטים מרכזיים בחייהם של ילדים ובני נוער - התאהבות, מקובלים ולא מקובלים, לימודים בבית ספר, חברות, יחסי ילדים והורים ועוד. העלילה הריאליסטית בעיקרה נוגעת גם בחוויות יוצאות דופן הכוללות אוצר, בית נטוש ומסתורי, חבורה שיוצאת למבצע חשאי ועוד. אף על פי שהרומן הוא תקופתי הוא אינו כתוב בנימה נוסטלגית. להפך, הקול המספר ברומן - הלוא הוא קולו של מיכאל המבוגר - חוזר ומביט באירוניה ואף בביקורת גלויה על מנהגים ומאפיינים של חיי ילדים ובני נוער בשנות ה-80 בישראל. הספר זכה לביקורות משבחות. הספר היה מועמד בקטגוריית ספר השנה של טקס נבחרי הילדים של ערוץ הילדים לשנת 2016. ריאיון על הספר עם ינץ לוי, חמוטל לוין, טיים אאוט תל אביב. ריאיון עם ינץ לוי על הספר בתוכנית "העולם הבוקר"(הקישור אינו פעיל). פרק ראשון מתוך "המורה דרורה לא מפלצת". עלית קרפ, הגיע הזמן להתגעגע ליחסים החברתיים של שנות ה-80, באתר הארץ, 15 במאי 2014 יותם שווימר, חוזרים לכיתה: ינץ לוי ויניב שמעוני, באתר ynet, 30 במרץ 2014 נוסטלגיה ללא ציפוי דביק ומתוק : הפנקס – כתב עת מקוון לתרבות וספרות לילדים, באתר ha-pinkas.co.il
עונת 1988/1989 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

עונת 1988/1989 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה ה-34 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-6 בספטמבר 1988 ותחרות הסתיימה ב-24 במאי 1989. בתחרות השתתפו 31 קבוצות. בעקבות אסון הייזל אלופת אנגליה לא יכלה להשתתף בתחרות. משחק הגמר נערך בקאמפ נואו, ברצלונה. התחרות הסתיימה בניצחון של מילאן בפעם השלישית בתולדות המועדון. בתחרות השתתפו 32 קבוצות. כל הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר. בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין. המשחק השני הופסק עקב ערפל. הוא הודש למחרת והסתיים בתיקו. לאחר סדרת בעיטות עונשין שהסתיים 3:0 מילאן קודמה לשלב הבא. גמר גביע אירופה לאלופות 1989. אתר האינטרנט הרשמי של עונת 1988/1989 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל (באנגלית) נתונים מאתר אופ"א
לגארד

האם התכוונתם ל... אישים: ז'וסלין לגארד – שחקנית טהיטית כריסטין לגארד – יושבת ראש קרן המטבע הבינלאומית פאול דה לגארד – חוקר מקרא ומזרחן גרמני פסקל מרטינו-לגארד – אתלט צרפתי אחר: רשימת לגארד – רשימת לקוחות HSBC בז'נבה שנחשדו בעבירות מס
אנה סופיה בותה

אנה "אנס" סופיה בותה (באפריקאנס: Anna Sophia Botha; נולדה ב-1941) היא אצנית וקופצת לרוחק לשעבר ומאמנת אתלטיקה קלה בהווה. בותה היא המאמנת של וייד ואן ניקרק, זוכה מדליית הזהב בריצת 400 מטר באולימפיאדת ריו 2016. בותה נולדה בנמיביה בשנת 1941. בצעירותה הייתה אצנית וקופצת לרוחק והתחרתה בתחרויות מקומיות. בותה התחילה לאמן בנמיביה בשנת 1968. האתלטים הראשונים שלה היו ילדיה (בת ובן). בשנות השמונים המאוחרות עברה בותה עם משפחתה לעיר בלומפונטיין בדרום אפריקה, שם קריירת האימון שלה פרחה. בשנת 1990 החלה לאמן באוניברסיטת המדינה החופשית הנמצאת בעיר בלומפונטין, היא הייתה המאמנת הראשית לאתלטיקה קלה. בשנת 2012 וייד ואן ניקרק ביקש מבותה שתאמן אותו, והיא החלה לאמן אותו לאחר אולימפיאדת לונדון, באוקטובר 2012. בותה אחראית לשינוי הכיוון של ניקרק מריצות 200 מטר לריצות 400 מטר. בעזרת אימוניה ניקרק התגבר על פציעותיו ושיפר את תוצאותיו. ההישג הראשון הגדול היה באליפות העולם באתלטיקה בבייג'נג בשנת 2015, שם סיים את ריצת 400 מטר בזמן של 43.48 שניות וזכה במדליית זהב. לאחר מכן באולימפיאדת ריו 2016 סיים ניקרק את ריצת 400 מטר בזמן שיא של 43.03 שניות וזכה במדליית זהב. גישתה האימונית היא שחשוב שהאתלטים ייהנו מאימונים ומנסה למנוע פציעות על ידי 'הקשבה לגוף'. בותה היא סבתא רבה לארבעה נינים ומכונה על ידי מתאמניה ומכריה "טני אנס" (באפריקאנס: Tannie Ans) שמשמעותו דודה אנה. אקאני סימבינה – אצן דרום אפריקאי, סיים מקום חמישי בריצת 100 מטר באולימפיאדת ריו 2016. פרנקי פרדריקס – אצן נמיבי, מחזיק בשיא עולם לריצת 200 מטר ב-19.92 שניות, שיא אשר נקבע באולימפיאדת אטלנטה 1996. תסו מפונאג (Thuso Mpuang) – אצן דרום אפריקאי, זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר באוניברסיאדה בשנת 2011 ומדליית ארד באוניברסיאדה בשנת 2009. תומר גנור, ספר לסבתא: המאמנת הצבעונית של שיאן העולם, באתר ynet, 15 באוגוסט 2016 Crouse, Karen (2016-08-15). "This Great-Grandmother Coaches an Olympic Champion. Now Let Her By". The New York Times. ISSN 0362-4331. שי לב, ‏מוטציה מעולם אחר: הכירו את ווייד ואן ניקרק, באתר ONE‏, 16 באוגוסט 2016 The 74-year-old coach behind Van Niekerk's golden run, CNN, ‏15.8.16 "Meet Tannie Ans Botha - Wayde Van Niekerk's 74-year-old Coach - Runner's World". Runner's World (באנגלית). 2016-08-16. נבדק ב-2016-10-23. "The women behind our Olympians | IOL". נבדק ב-2016-10-23.
עונת 1989/1990 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

עונת 1989/1990 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה ה-35 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-13 בספטמבר 1989 ותחרות הסתיימה ב-23 במאי 1990. בתחרות השתתפו 31 קבוצות. בעקבות אסון הייזל אלופת אנגליה לא יכלה להשתתף בתחרות. משחק הגמר נערך בפראטרסטדיון, וינה. התחרות הסתיימה בניצחון של מילאן בפעם השנייה ברציפות ובפעם הרביעית בתולדות המועדון. נכון לשנת 2016, מאז אף קבוצה לא הצליחה לשחזר הישג זה. בתחרות השתתפו 31 קבוצות. כל הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר. בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין. בזכות שער חוץ גמר גביע אירופה לאלופות 1990. אתר האינטרנט הרשמי של עונת 1989/1990 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל (באנגלית) נתונים מאתר אופ"א
רגנר גרניט

רגנר ארתור גרניט (באנגלית: Ragnar Arthur Granit‏; 30 באוקטובר 1900 – 12 במרץ 1991) היה מדען שוודי-פיני, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1967. גרניט נולד בריהימאקי שבפינלנד, שהייתה שייכת באותה התקופה לאימפריה הרוסית. בשנת 1927 סיים ללמוד רפואה באוניברסיטת הלסינקי. ב-1940, כשפינלנד הותקפה באופן מסיבי על ידי ברית המועצות במהלך מלחמת החורף, עבר גרניט לסטוקהולם שבשוודיה, לאחר שחיפש סביבה שלווה עבור לימודיו. שנה לאחר מכן קיבל גם אזרחות שוודית, שאיפשרה לו להמשיך בעבודתו ולחיות מבלי לדאוג מהמלחמה, שנמשכה עד שנת 1945. אף על פי שכאמור עזב את פינלנד, הוא נשאר נאמן למדינה זו לכל ימי חייו. גרניט היה פרופסור לנוירופיזיולוגיה במכון קרולינסקה מ-1946 ועד לפרישתו בשנת 1967. בשנת פרישתו זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, יחד עם הלדן קפלר הרטליין וג'ורג' ואלד, על תיאור הסוגים השונים של תאים רגישים לאור בעין והדרך שבה אור משפיע עליהם. נפטר בסטוקהולם ב-12 במרץ 1991. מדיה וקבצים בנושא רגנר גרניט בוויקישיתוף רגנר גרניט, באתר פרס נובל (באנגלית) רגנר גרניט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רגנר גרניט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יונתן אמבר

יונתן (יוני) אמבר הוא גיטריסט, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי. מלווה כגיטריסט את אברהם טל, קובי אפללו, דין דין אביב ועוד. הלחין את שירה של מרגלית צנעני "עץ ירוק מפלסטיק". אמבר נולד וגדל ברמת השרון. אביו היה טייס חיל האוויר ומורה בתיכון עירוני ד'. בגיל 13 קיבל את הגיטרה הראשונה מהוריו, והחל ללמוד אצל המורה לגיטרה יזהר שאבי. לאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד ברימון. אחרי שנה, טס לבוסטון ללמוד ב"ברקלי קולג' אוף מיוזיק", לאחר שקיבל מלגת לימודים. ב-2004 סיים תואר ראשון, עם התמחות בהנדסת קול והפקה מוזיקלית, ובמקביל לעבודה כגיטריסט וטכנאי סאונד באולפנים, החל לעבוד על אלבומו הראשון "לנוע". בשנת 2006 חזר לארץ, ומאז מנגן עם כמה מהאמנים המובילים בארץ. בנוסף, הלחין מוזיקה לפרסומות באינטרנט ובטלוויזיה. בימים אלה, במקביל לעבודתו כגיטריסט ומפיק מוזיקלי, עובד על שירים מקוריים. לאמבר אולפן הקלטות בבעלותו ובניהולו, ברמת השרון. בשנת 2009 הלחין, עם חברו ישראל קמחי, את השיר "עץ ירוק מפלסטיק", שכתב אסף אטדגי. השיר, בביצועה של מרגלית צנעני, זכה באותה השנה בתואר השיר המושמע ביותר. באותה השנה כתב עבורה גם את השיר "סרט ישן". בשנת 2005 נישא לעינת, ולהם שלושה ילדים. מתגורר ברמת השרון. יונתן אמבר, ברשת החברתית פייסבוק
חואנפי

חואן פאבלו אניור אקוסטה (בספרדית: Juan Pablo Añor Acosta; נולד ב-24 בינואר 1994 בקראקס שבוונצואלה), הידוע בקיצור כחואנפי, הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פאנטוליקוס מליגת העל היוונית ובנבחרת ונצואלה. חואנפי נולד בקראקס שבוונצואלה. הוא גדל במחלקות הנוער של לויולה ספורט קלוב ושל קראקס המקומיות, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של מאלגה מליגת העל הספרדית. בעונת 2013/2014 שיחק חואנפי במאלגה ב', קבוצת המילואים של מאלגה. ב-29 באוגוסט 2014 ערך חואנפי את הופעת בכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-76 בהפסד 3-0 לוולנסיה במסגרת המחזור השני בליגה. ב-6 בינואר 2015 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-16 בניצחון 2-0 על לבאנטה במסגרת גביע המלך הספרדי. הוא ערך 5 הופעות ליגה בעונת 2014/2015. ב-16 באוקטובר 2016 הורחק חואנפי לראשונה בקריירה, לאחר שספג שני כרטיסים צהובים בתיקו 1-1 נגד דפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור השמיני בליגה. בעונת 2015/2016 זכה חואנפי לדקות משחק מרובות בקבוצה, כשהוא עורך 29 הופעות ליגה. ב-23 בינואר 2016 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו בליגה, שער בדקה ה-32 בהפסד 2-1 לברצלונה במסגרת המחזור ה-21. הוא הבקיע ארבעה שערי ליגה בעונה זו. ב-14 בנובמבר 2014 ערך חואנפי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-58 בהפסד 5-0 לנבחרת צ'ילה במשחק ידידות. חואנפי היה גם חלק מסגל נבחרת ונצואלה לטורניר קופה אמריקה 2016. בשלושת משחקי שלב הבתים הוא לא שותף, ובמשחק רבע הגמר נגד נבחרת ארגנטינה, בו הפסידה נבחרת ונצואלה 4-1, הוא נכנס כמחליף בדקה ה-55. ב-7 בספטמבר 2016 הבקיע חואנפי את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-35 בתיקו 2-2 נגד נבחרת ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. מדיה וקבצים בנושא חואנפי בוויקישיתוף חואנפי, באתר Transfermarkt חואנפי, באתר Soccerway חואנפי, באתר BDFutbol חואנפי, באתר National Football Teams חואנפי, באתר FootballDatabase.eu