laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
חואן אנטוניו סן אפיפניו

חואן אנטוניו סן אפיפניו רואיס (בספרדית: Juan Antonio San Epifanio Ruiz; נולד ב-12 ביוני 1959 בסרגוסה שבארגון) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בברצלונה. הוא זכה עם ברצלונה בתארים רבים, ונחשב לאחד מטובי הסמול פורוורדים בתולדות הכדורסל האירופי. סן אפיפניו, שנודע בפי כל בכינוי אפי, גדל בסרגוסה והחל לשחק במסגרת קבוצת הכדורסל המקומית, הליוס סרגוסה, ב-1973. הקבוצה שיחקה בליגה השלישית בחשיבותה בספרד באותו זמן. עם זאת, הוא שוחרר מהקבוצה כעבור כשנה וב-1974 הלך בעקבותיו של אחיו הגדול, הרניניו, וחתם יחד איתו בברצלונה. הוא שיפר במידה ניכרת את יכולות המשחק שלו במחלקת הנוער של ברצלונה וזומן גם לנבחרת הנוער של ספרד. ב-1977 ערך סן אפיפניו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה. הוא הפך עד מהרה לשחקן המוביל של הקבוצה ובלט בקבוצה המצליחה של שנות ה-80, אשר שברה את השליטה ארוכת-השנים של ריאל מדריד בכדורסל האירופי והספרדי. השחקנים המצטיינים לצידו בברצלונה היו איגנסיו סולוזבל, חואן דה לה קרוז, אודי נוריס ואחרים. במהלך 18 עונותיו בקבוצה היה סן אפיפניו שותף לזכייה בשבע אליפויות ספרד (1981, 1983, 1987–1990 ו-1994), עשר פעמים בגביע המלך הספרדי, פעמיים בגביע ספורטה ובגביע קוראץ' ב-1987. הוא זכה בפרס מר אירופה לכדורסלן האירופי המצטיין של השנה ב-1984. על אף שהעפיל עם ברצלונה שלוש פעמים למשחק הגמר של גביע אירופה לאלופות, בשנים 1984, 1990 ו-1991, הוא לא זכה מעולם בתואר היוקרתי ביותר. סן אפיפניו נבחר על ידי ל'אקיפ לכדורסלן האירופי הטוב ביותר בשנות ה-80. באותה שנה בה שיחק לראשונה בברצלונה החל סן אפיפניו לשחק גם בנבחרת ספרד. הוא מחזיק בשיא ההופעות של הנבחרת בכל הזמנים עם 239 הופעות. הוא זכה עם הנבחרת במדליית כסף באולימפיאדת לוס אנג'לס ב-1984, והצליח עמה גם באליפויות אירופה עם זכייה במדליית הכסף ב-1983 ובמדליית הארד ב-1991. הוא השתתף עם הנבחרת שלוש פעמים באליפות העולם בכדורסל. הוא היה האחרון שנשא את הלפיד האולימפי לקראת אולימפיאדת ברצלונה ב-1992. סן אפיפניו הודיע על פרישתו מכדורסל ב-1995. בפברואר 2008 נבחר סן אפיפניו לאחד מ-50 התורמים הגדולים ביותר ליורוליג בכל הזמנים, לרגל יובל להקמת המפעל. מדיה וקבצים בנושא חואן אנטוניו סן אפיפניו בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) סיכום הקריירה באתר Basketpedya חואן אנטוניו סן אפיפניו - תותחן נאמן, באתר "כדורסלע"
שס"י

האם התכוונתם ל... שמאל סוציאליסטי ישראלי – תנועת שמאל בישראל; התמודדה לכנסת כחלק מהחזית הדמוקרטית לשלום ולשוויון שפת הסימנים הישראלית
אבישר

האם התכוונתם ל... אילן אבישר – חוקר קולנוע ופרופסור ישראלי איתן אבישר – היסטוריון צבאי ואיש צבא ישראלי אריה אבישר – מורה ומחנך ישראלי גילי אבישר – אמן יוצר רב-תחומי ישראלי דוד אבישר – מחנך, איש ציבור ומשורר ישראלי יוסי אבישר – סופר ובמאי קולנוע ישראלי יעקב אבישר – טייס קרב ותובלה בחיל האוויר מולי אבישר – כדורסלן עבר ישראלי מנוחה רדובילצקי-אבישר – הייתה אשת חינוך ארצישראלית עודד אבישר – משורר, פזמונאי ומחזאי ישראלי פנחס אבישר – מאנשי העלייה השנייה רחל אבישר-אבלס – עורכת דין ישראלית ציקי אבישר – ראש עיריית קריית מוצקין
רובר ממולם

רובר ממולם (בצרפתית: Robert de Molesme‏; 1028 לערך – 1111) היה קדוש נוצרי, מאבות המסדר הציסטרציאני בצרפת ואב מנזר. בן אצולה מקומי ממחוז שמפאן בצרפת. נכנס למנזר בגיל 15 ונשאר במנזר עד הפיכותו לראש המנזר. רובר ממולם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אנשי דת נוצרים ובנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאמרסט

סאמרסט (באנגלית: Somerset; מבוטא: /ˈsʌmərsɛt/ או /ˈsʌmərsɪt/) הוא מחוז בדרום-מערב אנגליה. עיירת המחוז היא טונטון, השוכנת בחלקו הדרומי. המחוז הטקסי סאמרסט גובל במחוזות בריסטול וגלוסטרשייר בצפון, וילטשייר במזרח, דורסט בדרום-מזרח, ודבון בדרום-מערב. חלק מגבולו הצפוני שוכן לחוף ערוץ בריסטול ושפך הנהר של הסוורן. הגבול הצפוני המסורתי של המחוז הוא נהר אייבון, אך הגבול המנהלי הוזז דרומה ממנו, לאחר הקמת והרחבת העיר בריסטול, ומאוחר יותר הקמת המחוז אייבון והרשויות היוניטריות שהחליפו אותו. הכביש המהיר M5, החוצה את ברידגווטר וטאונטון, מחבר בין סאמרסט לאזורים העירוניים המרכזיים של אנגליה ומשמש כעורק מרכזי בהבאת מבקרי הקיץ למחוז. סאמרסט הוא מחוז כפרי שנופו מאופיין בגבעות רבות כגון גבעות מנדיפ, גבעות קוואנטוק והפארק הלאומי אקסמור, אך גם במישורים רחבים. בשטח המחוז נמצאו עדויות להתיישבות האדם כבר בתקופה הנאוליתית, וכן עדויות ליישובים מהתקופה הרומית והסקסונית. בתקופה מאוחרת יותר מילא המחוז תפקיד משמעותי בגיבוש כוחו ובעלייתו של המלך אלפרד הגדול, מלחמת האזרחים האנגלית ומרד מונמות'. במהלך שתי המאות הראשונות לכיבוש הסקסוני, סאמרסט היוותה גבול בין הסקסונים והבריטים, אך החל מהמאה ה -7 היווה סאמרסט את החלק המערבי ביותר של ממלכת ויסקס. חקלאות היא אחד ממקורות ההכנסה העיקריים של המחוז. חוות לגידול כבשים ובקר, הכוללות גם ייצור צמר וגבינת הצ'דר הידועה, הן תחום עיסוק מסורתי ומודרני כאחד. בעבר היו במחוז מטעי תפוחים רבים, ולאורך השנים נודע סאמרסט בזכות ייצור הסיידר החזק המקומי. שיעור האבטלה המחוזי נמוך בהשוואה לממוצע הכללי של הממלכה המאוחדת, ומגזרי התעסוקה הגדולים ביותר הם קמעונאות, ייצור, תיירות, ובריאות ועבודה סוציאלית. הריבוי הטבעי של המחוז גבוה בהשוואה לממוצע הלאומי. במערב סאמרסט בשנת 1954 הוקם פארק לאומי אקסמור בשטח של כ-700 קמ"ר (כ-30% מהפארק נמצא בדבון). שטחי הפארק תואמים את שטח יער מלכותי לשעבר ובתוכו ממוקמות מספר עיירות לרבות אקספורד. אתר האינטרנט הרשמי של סאמרסט מועצת המחוז אתר התיירות הרשמי של המחוז BBC סאמרסט סאמרסט במדריך הפתוח סאמרסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Editors of Encyclopaedia Britannica, Somerset. county, England, United Kingdom, ENCYCLOPAEDIA BRITANNICA ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרטת החוף המזרחי

אנדרטת החוף המזרחי (באנגלית: East Coast Memorial) היא אנדרטה בעיר ניו יורק שבארצות הברית. היא הוקמה לזכרם של 4,609 אנשי הצי והצבא של ארצות הברית, שנפלו במי החופים שלה שבאוקיינוס האטלנטי במלחמת העולם השנייה, ומקום קבורתם לא נודע. האנדרטה שוכנת בפארק באטרי שבדרום-מערב האי מנהטן. היא בנויה על גבי כיכר ששטחה כ-1.5 דונם, הגובלת בחופו של האי. חלקה המרכזי של האנדרטה הוא שמונה קירות גרניט, שגובהם 5.80 מטר, הניצבים בשתי שורות של ארבעה בצידה הצפוני ובצידה הדרומי של הכיכר. על גבי הקירות נחרתו שמותיהם של הנעדרים, תוך ציון דרגתם, השיוך החילי ומדינת המוצא שלהם בארצות הברית. בצידה המזרחי (המרוחק מן המים) של הכיכר, על צירה של האנדרטה, במרכז המעבר שבין שתי שורות הקירות, ניצב פסל ברונזה על גבי כן מאבן גרניט שחורה. זהו פסל של עיטם לבן-ראש, האוחז בציפורניו זר עלי דפנה (Laurel) ומניח אותו על פסגתו של גל מי ים – ביטוי למחוות האבל של השלכת זר מעל קבר ימי. צירו של אתר האנדרטה והפסל פונים אל פסל החירות שבאי החירות במפרץ ניו יורק, המצוי כשלושה קילומטר מדרום מערב מן האנדרטה. על גבי פאת הכן של הפסל הפונה אל מרכז הכיכר נחרתה כתובת זו: על גבי הפאה הנגדית של הכן נחרתה הכתובת: האנדרטה תוכננה על ידי משרד האדריכלים גהרון את סלצר (Gehron & Seltzer). פסל העיט נוצר על ידי הפסל אלבינו מנצ'ה (Albino Manca)‏ (1898-1976). האנדרטה נחנכה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי בטקס שנערך ב-23 במאי 1963. לוח זיכרון הקבוע בריצוף בשולי הכיכר, מאחורי כן הפסל, מנציח את חנוכת האנדרטה על ידו. האנדרטה הוקמה על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב. אנדרטה מקבילה, המוקדשת לזכרם של הנעדרים באוקיינוס השקט (אנדרטת החוף המערבי), הוקמה על ידי הוועדה בעיר סן פרנסיסקו. אתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב. תאריך כניסה: 29 באפריל 2010. אתר A View on Cities. (אורכב 09.07.2010 בארכיון Wayback Machine) תאריך כניסה: 29 באפריל 2010. אתר Historical Marker Database. תאריך כניסה: 29 באפריל 2010. אנדרטת הצי - צי הסוחר מדיה וקבצים בנושא אנדרטת החוף המזרחי בוויקישיתוף האנדרטה באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב. האנדרטה באתר מחלקת הפארקים והנופש של עיריית ניו יורק. מספר הנעדרים המופיע כאן הוא המספר הרשמי המצוין באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב. על גבי האנדרטה נרשם מספר נעדרים אחר (ראו בגוף הערך). אפשר שההבדל בין המספרים נובע מעדכון רשומות הנעדרים מאז בניית האנדרטה. הנוסח באנגלית: Into thy hands, O Lord – הוא מן הפסוק " בְּיָדְךָ, אַפְקִיד רוּחִי: פָּדִיתָ אוֹתִי יְהוָה--אֵל אֱמֶת" (תהלים, לא, ו).
משנת המידות

משנת המידות (או משנת מ"ט מידות) הם שני חיבורים יהודיים-עבריים קדומים בעלי שם דומה העוסקים בסוגיות חשבוניות (המאוחר מהשניים עוסק בחישובים גאומטריים), יש המייחסים חיבור אחד לתנא רבי נחמיה, בן המאה ה-2 לספירה, בעוד שאת השני מאחרים לאמצע המאה ה-9 לספירה, ראשית התקופה המוסלמית. ציטוטים מהחיבור הראשון נותרו משוקעים בדברי חכמי היהודים מימי הביניים. במאה ה-19 התגלה מקטע כתב יד של החיבור השני. מאז התגלו עוד שני כתבי יד, המרכיבים יחדיו את החיבור בשלמותו; 49 משניות בשישה פרקים. היסטוריה של האריתמטיקה#האריתמטיקה ביהדות גד בן-עמי צרפתי, מונחי המתמטיקה בספרות המדעית העברית של ימי הביניים. Solomon Gandz, The Mishnat ha-Middot משנת המדות, ‏ברלין תרכ"ד, באתר היברובוקס פרידמן, מאיר, 1831-1908, ברייתא דמלאכת המשכן, ‏וינה תרסח, באתר היברובוקס י' אייזנשטיין, אוצר המדרשים חלק ב', עמ' 293. ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יישוג

יישוּג (או שִׁחוּר; באנגלית: Reaching out או Outreach) הוא מונח טיפולי שמשמעותו "להושיט יד" או "לצאת אל". זוהי פעילות יזומה, הנעשית לעיתים רבות על ידי אנשי מקצוע, כגון פסיכולוגים, עובדים סוציאליים או על ידי מתנדבים; הפעילות מיועדת לשם מיפוי צרכים של פרטים, משפחות או קהילות, וכן על מנת ליצור מוטיבציה או אמון אצל אנשים שאינם פונים עצמם לטיפול, אנשים ללא מוטיבציה או כאלה שאינם מכירים את זכויותיהם. הפעילות עשויה להתבטא בשיחת טלפון, הגעה פיזית לאדם עצמו, וכן פרסום שירות כלשהו או הבאת שירות כלשהו לאדם עצמו. פעולת היישוג אופיינית בין השאר לארגוני רווחה וארגונים ללא מטרות רווח. מודעות חברתית: עובד היישוג משמש לרוב כקולם של לקוחותיו הנמצאים ברחוב. מוטלת עליו האחריות להציג את מצבם כעד ממקור ראשון למקבלי ההחלטות. חינוך חברתי (הנגשת שירותים): על עובד היישוג להיות מומחה בתחומו. עליו להכיר את כל השירותים הנמצאים בקהילה בה הוא עובד ולעזור ללקוחותיו להשתמש בהם. עבודה עם אוכלוסיית קצה: על עובד היישוג לעבוד עם קבוצות האוכלוסייה הקשות ביותר להגעה על ידי גורמי רווחה וטיפול אחרים בקהילה עבודה מלמטה למעלה: עובד היישוג עובד עם היחיד ומלווה אותו ולא מגיע מתוך פתרון כולל של ארגון גג. הוא מתאים את הפתרון לאדם איתו הוא עובד. היכרות תאורטית ומעשית עם זירת העבודה: למידת הרקע ההיסטורי, התרבותי והחברתי של השכונה/אזור ומפגש עם תושבים. נוכחות בשטח ומיפוי הזירה: על העובד להפוך לפנים מוכרות בזירה. זאת הוא יעשה על ידי נוכחות והתבוננות. נוסף על כך, מיפוי אזורים/נקודות יכול להוות עוגן לעבודתו בהמשך. הזדהות כעובד רחוב: בשלב זה העובד יתחיל לעורר את סקרנותם של תושבי המקום וחשוב שיזדהה כעובד רחוב מטעם הגוף שבו הוא עובד. יצירת הקשר: השלב העיקרי והארוך ביותר בעבודה (לעיתים הוא לעולם אינו מסתיים). האמון בין עובד היישוג לתושבי המקום נבנה בהדרגה. בסופו של תהליך יפנו אליו לקבל עזרה. שימור הקשר והתערבות: בשלב זה עובד היישוג כבר רכש את אמון תושבים והוא כבר שחקן לגיטימי במרחב וצריך לספק תמיכה ועזרה לתושבים. ריצ'רד הנרי טיזארד (Richard Henry Tizard) ממכללת צ'רצ'יל שבאוניברסיטת קיימברידג' נחשב לאחד הראשונים שהפעילו את פעולת היישוג, לשם העלאת מספרם של סטודנטים מבתי ספר שלא שלחו את תלמידיהם לקיימברידג'. שיינטוך, ש. (2013). עובדים בשטח: עבודת רחוב ויישוג של עובדים סוציאליים ושל אחרים. ירושלים: משרד הרווחה והשירותים החברתיים. יצחק פרידמן ואורית בנדס-יעקב, עבודת היישוג בשרות לנוער וצעירים במשרד העבודה והרווחה, מכון הנרייטה סאלד, ירושלים, 2003. מדיה וקבצים בנושא יישוג בוויקישיתוף ניידות עלם: שירות יישוג (outreach) לבני נוער במצבי סיכון ומצוקה השוהים ברחוב(הקישור אינו פעיל), באתר משרד העבודה והרווחה שִׁחוּר במילון שימוש כללי (תשס"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית Richard Henry Tizard, Museum of Learning ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חנה קלר

חנה קלר היא משפטנית ישראלית וניצב בדימוס במשטרת ישראל. קלר (במקור אורנשטיין) גדלה בירושלים. בסיום לימודי משפטים הצטרפה ליחידה לייעוץ משפטי של משטרת ישראל בדרגת מפקח משנה. בראשית דרכה הייתה שותפה לעבודת החקיקה שהביאה להקמת בית הדין המשטרתי לערעורים ולהקמת נציבות קבילות שוטרים וסוהרים. עבודתה בייעוץ המשפטי נמשכה 18 שנים, לאחריהן מונתה ליועצת המשפטית של המשרד לביטחון פנים בדרגת ניצב. בתפקיד זה שירתה תחת 6 שרים, החל במשה שחל ולאורך 11 שנים. מתוקף תפקידה השתתפה בשיחות המשא ומתן עם ירדן והרשות הפלסטינית. בשנת 2001 מונתה, נוסף על תפקידה, לנשיאת בית הדין המשטרתי לערעורים. שירותה במשטרה ארך כ-30 שנים. עם פרישתה, בשנת 2005, מונתה לנציבת קבילות שוטרים וסוהרים, ובשנת 2010 הוארכה כהונתה בשנתיים נוספות. בשנת 2008 מונתה גם ליו"ר ועדת הערר מתוקף החוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים. נשואה למיכאל קלר, בנו של הרב אהרן קלר, והם מתגוררים בירושלים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקלין

מקלין (McLean) הוא שם משפחה סקוטי. האם התכוונתם ל... אליסטר מקלין – סופר סקוטי אלכסנדר מקלין (זמר) – זמר אמריקאי אלכסנדר מקלין (רופא) – רופא בריטי ג'ון מקלין – משפטן ופוליטיקאי אמריקני דון מקליין – זמר וכותב שירים אמריקני ויליאם מקלין – אדריכל בריטי, על שמו תוכנית מקלין מקלין (וירג'יניה) – ישוב בצפון מדינת וירג'יניה בארצות הברית מקליין
קת'ולהו

קת'ולהו (Cthulhu) הוא ישות קוסמית המופיעה ביצירתו הבדיונית של סופר האימה ה. פ. לאבקראפט. הופעתה הראשונה של הדמות הייתה בסיפור הקצר "קריאתו של קת'ולהו", שפורסם במגזין "Weird Tales" בשנת 1928. קת'ולהו הוא אחד מהמרכזיים מבין "העתיקים האדירים" במיתוס הלאבקראפטיאני. לא פעם מתייחסים הציטוטים הנוגעים אליו למראהו המבחיל, גודלו המפלצתי, או לאימה העיוורת שהוא מעורר. קת'ולהו נזכר לעיתים בחוגי המדע הבדיוני והפנטזיה כשם נרדף היתולי לזוועה קיצונית או לרשע בלתי נתפש. בהקשרים אלו הוא לרוב מתואר כמעין תמנון ענק, בדומה לקראקן. לאחר הופעת הבכורה שלו ב"קריאתו של קת'ולהו", הוא הופיע במספר תפקידי משנה באחדים מסיפוריו האחרים של לאבקראפט. רפרורים למיתוס בתרבות הפופולרית כוללים את הקטע האינסטרומנטלי של להקת "מטאליקה", "The Call of Ktulu", שהופיע באלבומה "Ride the Lightning" ובאלבום ההופעה "S&M"; הופעה של דמות זו בפרקים האחרונים בעונה ה-14 של הסדרה "סאות'פארק"; בפרק מחווה של הסדרה המצוירת "מכסחי השדים - האמיתיים"; בפתיח של הסדרה "ריק ומורטי", ובפרק של "משפחת סימפסון".. מדיה וקבצים בנושא קת'ולהו בוויקישיתוף קישור לעמוד הפרק ב-IMDb ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריה שור

אריה שור (3 בנובמבר 1912, כ"ג בחשוון ה'תרע"ג - 1977) היה ממפקדי ההגנה וניצב במשטרת ישראל. שור, נולד בירושלים, בנו של מייסד הגימנסיה הריאלית שלמה שור ונכדו של הרב אלתר ריבלין. סיים את לימודיו בגימנסיה העברית ולמד לימודי הנדסה בטכניון. עבד במע"ץ, בהכשרת היישוב (1934-1940) ובקרן קיימת לישראל (1940-1947). בשנת 1929 הצטרף לארגון "ההגנה". בין השנים 1936–1942 היה מפקד הארגון במוצא, קריית ענבים והסביבה. במלחמת העצמאות היה מפקד גדוד 164 בחטיבת עציוני. לקח חלק בכיבוש מרכז העיר ירושלים במבצע קלשון. היה מפקד חבל 5 בעיר, ממרכזה ועד שכונת ימין משה. בתום המלחמה הצטרף למשטרת ישראל. בשנת 1949 מונה למפקד נפת חיפה ובשנת 1950 מונה לסגן מפקד המחוז. שור היה ממייסדי המחלקה לזיהוי פלילי ומשנת 1953 עמד בראשה. בשנת 1963 מונה לראש אגף החקירות. בשנת 1976 פרש לגמלאות. אריה שור, דף שער בספרייה הלאומית
מקארתור

מקארתור (McArthur, MacArthur) הוא שם משפחה סקוטי האם התכוונתם ל... ארתור מקארתור האב – עורך דין ושופט סקוטי-אמריקאי, המושל הרביעי של ויסקונסין ושופט עמית של בית המשפט העליון של מחוז קולומביה ארתור מקארתור הבן – גנרל בצבא ארצות הברית, בנו של ארתור מקארתור האב ארתור מקארתור השלישי – קצין בצי ארצות הברית, בנו של ארתור מקארתור הבן ג'יימס מקארתור – שחקן אמריקאי דאגלס מקארתור – איש צבא ומדינאי אמריקני, בנו של ארתור מקארתור הבן עמיתי מקארתור – תוכנית לעידוד מצוינות צ'ארלס מקארתור – מחזאי ותסריטאי אמריקאי ויליאם מקארתור – אסטרונאוט אמריקאי
ננגה פרבט

ננגה פרבט (באורדו: نانگا پربت, באנגלית: Nanga Parbat) הוא הר בגובה של 8,125 מטר בקצהו המערבי של רכס הרי ההימלאיה, וההר התשיעי בגובהו בעולם. הוא ההר המערבי ביותר מבין ההרים שגובהם מעל 8,000 מטר, והוא שוכן בקשמיר שבפקיסטן, מדרום לנהר האינדוס ולא הרחק מדרום לרכס הקארקוראם. הננגה פרבט הוא הר מרשים ובולט מעל סביבתו. פירוש שמו של ההר הוא "ההר העירום". המפנה הדרומי שלו, "פני רופל" (Rupal Face) נחשב בעיני רבים כפנים ההרריים הגבוהים בעולם: הוא מתרומם כ-4600 מטרים מעל בסיסו. הצד הצפוני שלו, מדרון הרחיוט (Rakhiot Flank), מתרומם מעמק האינדוס ועד לפסגה, מרחק אנכי של 7000 מטרים, על פני מרחק אופקי של 27 קילומטרים בלבד. לאורך ההיסטוריה ניסו רבים לטפס על ההר, והוא גבה קורבנות רבים יחסית לשאר ההרים הגבוהים בעולם: במחצית הראשונה של המאה ה-20, עד שהרמן בול טיפס עליו ב-1953, מתו בו 31 מטפסים. מאז שיעור האבדות בקרב המטפסים על ההר ירד, אם כי הוא עדיין נחשב כהר קשה ביותר לטיפוס. ריינהולד מסנר, שנחשב בעיני רבים מטפס ההרים הגדול של כל הזמנים, יצא ב-1970, יחד עם אחיו גונתר, במסגרת של משלחת אוסטרית-גרמנית, לטפס על הננגה פרבט. שני האחים היו איטיים למדי על ההר. הקור היה קיצוני והם שהו שעות רבות ללא מים ומזון מספיקים, אך הצליחו להגיע לפסגה. גונתר סבל ממחלת גבהים והיה ברור לשניהם שלא יוכל לרדת במסלול שבו עלו, שהיה תלול למדי. לפיכך, הם החליטו לרדת מן הצד השני של ההר, שהוא פחות תלול, אך שוכן בטריטוריה בלתי מוכרת. במהלך הירידה הם נפרדו, כפי הנראה בגלל שריינהולד התקדם מהר מאוד, וגונתר לא עמד בקצב. ריינהולד מסנר סיפר שהוא לא שם לב שאחיו אינו מאחוריו. כשהבחין בכך לבסוף, הוא חזר לחפש אחריו וקרא בשמו. לבסוף הניח שגונתר נספה, ככל הנראה, במפולת שלגים והמשיך לרדת לבדו. ריינהולד מסנר הגיע למחנה הבסיס במצב קשה לאחר יומיים נוספים. הוא איבד שבע מבהונותיו ושלושה מקצות אצבעותיו כתוצאה מכוויות קור. גופתו של גונתר מסנר נמצאה ב-2005 על ידי מטפסים פקיסטנים, על הקרחון שדרכו ניסו לרדת, כפי שטען מסנר. מסנר ספג ביקורת רבה בגין משלחת זו, ורבים טענו שמתוך הקשיחות הבלתי מתפשרת שלו הוא הפקיר את אחיו למות על ההר. אחרים טענו שרצה בתהילה לבדו והתכוון לרשום את ההישג המדהים של סולו על פסגה הימאלאית בגובה של מעל 8,000 מטרים, ולשם כך היה נכון להקריב את אחיו. 14 ההרים הגבוהים מ-8000 מטרים מדיה וקבצים בנושא ננגה פרבט בוויקישיתוף "ננגה פרבט" באנציקלופדיית הטיפוס ננגה פרבט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פפ"ס

פפ"ס (ברוסית: ППС; מבטאים - פֶּ.פֶּ.אֶס) הוא תת מקלע תוצרת ברית המועצות, אשר היה בשימוש של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה. השם הוא ראשי תיבות של "פיסטולט פולמיוט סודייבה" (Пистолет-пулемёт Судаева - "תת מקלע של סודייב"), והוא קרוי על שם מתכננו אלכסיי סודייב. תת מקלע פפ"ס פותח בשנת 1942 על ידי אלכסיי סודייב, מהנדס שעבד במפעלי הנשק "ססטרורצק" בלנינגרד. מטרתו של התמ"ק פפ"ס היה להיות כלי נשק קומפקטי, המסוגל לירות בקצב אש דומה לקצב אש של תמ"ק פפ"ש – התמ"ק התקני של הצבא האדום באותם הימים. פפ"ס יועד לצוותי טנקים, צנחנים ולוחמי יחידות הסיור. כמו כן בשל ממדיו פפ"ס התאים ללוחמה בשטח בנוי יותר מפפ"ש. בנוסף לתכונות אלו פפ"ס היה גם זול יותר בייצור לעומת הפפ"ש - הן מבחינת שעות העבודה והן מבחינת כמויות חומרי גלם ליחידה. אחת הסיבות לחסכון בשעות העבודה בייצור פפ"ס היא העובדה כי הורכב מחלקי מתכת בלבד, אשר יוצרו על ידי מכונות, לעומת פפ"ש, שהכיל גם חלקים מעץ שהצריכו עבודה ידנית. הייצור של פפ"ס החל בנובמבר 1942, היחידות הראשונות סופקו לכוחות שהגנו על לנינגרד. בקיץ 1943 הוכנס לייצור דגם משופר, אשר כונה פפ"ס-43. עד לסיום המלחמה יוצרו כ-500,000 פפ"ס משני הדגמים. לאחר המלחמה הופסק ייצור פפ"ס, אך הוא נשאר בשירות הצבא הסובייטי (בעיקר ביחידות מיוחדות) עד לאמצע שנות ה-60, אז הוחלף ב-AKMS. בשנות ה-40 סופק הפפ"ס גם לחלק מבעלות בריתה (באותם הימים) של ברית המועצות - סין, קוריאה הצפונית ופולין. משמר הגבול הפולני השתמש בתמ"קי פפ"ס עד לאמצע שנות ה-80. כמו כן מכרה ברית המועצות את הרישיון לייצור פפ"ס לכמה מדינות: פינלנד (שם יוצר תחת השם M-44 ), סין (יוצר תחת השם "דגם 54") וספרד (שם יוצר תחת השם DUX-53). לאחר התפרקות ברית המועצות נותרו מלאי גדולים של תמ"ק פפ"ס ברוסיה, אוקראינה ובלארוס. לפי מספר מקורות משטרת בלארוס השתמשה בהם עד לסוף שנות ה-90. במשטרת אוקראינה הם היו בשימוש עד לשנת 2005. במהלך הלחימה במזרח אוקראינה נצפה שימוש בתמ"ק פפ"ס על ידי הבדלנים הפרו-רוסים וגם על ידי יחידות מתנדבים של צבא אוקראינה. תחמושת - 7.62x25 מילימטר משקל (ריק) - 3.04 ק"ג אורך כולל - 615 מילימטר (820 מ"מ עם קת פתוחה) אורך הקנה - 272 מילימטר קצב אש - 700 כדור בדקה הזנה - מחסנית של 35 כדורים טווח מעשי מקסימלי - 200 מטר מהירות לוע - 500 מטר לשנייה מדיה וקבצים בנושא פפ"ס בוויקישיתוף
אלכס איש-שלום

אלכסנדר (אלכס) איש-שלום (1938 – 26 בדצמבר 2017) היה משפטן ישראלי, ניצב בדימוס במשטרת ישראל. בשירותו במשטרה היה ראש מפלג ביחידה הארצית לחקירת פשעים חמורים ולקח חלק בחקירות שנגעו לרשימת ה-11, לרצח עמוס אוריון. בהיותו תת-ניצב היה שותף עם הפרקליטות דורית ביניש ועדנה ארבל באיסוף המידע עבור ועדת כהן. מאוחר יותר היה עוזר לראש אגף החקירות בתקופת כהונתו של עוזי ברגר בראש האגף. ב-1993 שימש ראש אגף החקירות במשטרת ישראל בדרגת ניצב, ובתום שירותו מונה למבקר המשרד לביטחון פנים ויועץ למבקר המדינה לענייני חקירות. בשנת 1998 הוזכר שמו כמועמד למשרת המבקר. במהלך שירותו במשטרת ישראל המשיך איש-שלום בלימודיו האקדמיים וצבר שמונה תארים אקדמיים שונים, בהם דוקטורט במשפטים. בשנת 2003 פרש ממשרד מבקר המדינה. היה מרצה למשפטים וקרימינולוגיה באוניברסיטת חיפה, מכללת בית ברל, מכללת שערי משפט והמכללה האקדמית גליל מערבי. היה נשוי ואב לשני בנים, בהם פרופסור פנחס (פיקי) איש-שלום, ובת. עופר אדרת, קצין המשטרה שחשד כי גנדי סייע לרצח הכפול, באתר הארץ, 4 בינואר 2018 ניצב (גימ.) אלכס איש-שלום ז"ל, ‏26 בדצמבר 2017 צבי לביא, ‏המבקר הבא, באתר גלובס, 17 במאי 2005
מכתש צ'יקשולוב

מכתש צִ'יקְשוּלוּבּ (בספרדית Cráter de Chicxulub) הוא מכתש פגיעה בחצי האי יוקטן שבמקסיקו ובים הקריבי, בקוטר של כ-180 קילומטרים ועומק של כ-1 קילומטר. ממדיו של המכתש הופכים אותו לאחת מתצורות הפגיעה הגדולות ביותר על פני כדור הארץ. מעריכים כי המטאוריט שיצר את המכתש היה בקוטר של לפחות 10 קילומטרים. השם "צ'יקשולוב" הוענק למכתש על שמה של עיירה השוכנת בשטחו. המכתש התגלה על ידי הגיאופיזיקאים אנטוניו קמרגו וגלן פנפילד בשנות ה-70 של המאה ה-20 בזמן שחיפשו נפט ביוקטן. מדענים שיערו על בסיס מאובנים שנמצאו בקרבת המכתש, שהוא נוצר לפני כ-65 מיליון שנה בעקבות פגיעת מטאוריט בכדור הארץ. לפי תאוריית אלווארז היה המטאוריט אחראי להכחדת קרטיקון-שלישון. בהכחדה זו נכחדו כ-50% מן המינים שחיו על פני כדור הארץ באותה תקופה, ויותר מ-80% מכלל היצורים, בהם גם הדינוזאורים. מעריכים כי הגוף שיצר את המכתש שחרר בזמן פגיעתו אנרגיה השקולה ל-100 טרהטון של דינמיט. לשם השוואה, פצצת הצאר, פצצת המימן הגדולה ביותר שפוצצה על ידי האדם, שחררה אנרגיה השקולה ל-50 מגהטון של דינמיט (פי שני מיליון פחות). אפילו ההתפרצות הגעשית האנרגטית ביותר על פני כדור הארץ שחררה אנרגיה השקולה ל-240 גיגהטון של דינמיט, כלומר רק 0.24% מהאנרגיה ששוחררה בצ'יקשולוב. מעריכים כי הפגיעה יצרה גלי מגה-צונאמי מהגדולים בהיסטוריה של כדור הארץ. ענן עצום של אבק רותח, עפר ואדים נפלט מאזור הפגיעה בזמן שהמטאוריט התחפר בקרקע בפחות משנייה. חומר מהמכתש וכן חלקים מהגוף הפוגע שוגרו מחוץ לאטמוספירה על ידי הפיצוץ וחוממו לטמפרטורות עצומות עם כניסתם החוזרת; דבר שגרם ליצירת שרפות ענק ברחבי כדור הארץ. בנוסף, גלי הלם חזקים התפשטו מאזור הפגיעה וגרמו לרעידות אדמה ולהתפרצויות הרי געש. הפליטה של האבק והחלקיקים יכלה לכסות את פני השטח של כל כדור הארץ למשך מספר שנים. כתוצאה מכך, אור השמש לא היה מסוגל להגיע לפני כדור הארץ שהתקררו באופן משמעותי. תהליך הפוטוסינתזה של הצמחים שובש קשות ופגע אנושות בשרשרת המזון. לתאוריה המניחה הכחדה כתוצאה מהתנגשות המטאוריט התעוררה התנגדות בשל קשיים שהיא מעוררת, ובעיקר הקשר בין מכתש צ'יקשולוב לאירוע הכחדה זה. תוצאות קידוח שנערך בחצי האי יוקטן בתחילת המאה ה-21 סותר את הטענה כי המטאוריט שיצר את המכתש אחראי להכחדה המונית. הקידוח מעלה נתונים לפיהם שכבת הכדוריות שנוצרה בעקבות נפילת המטאוריט קודמת לשכבת האירידיום בכ-300 אלף שנה וביניהן מצויים מאובנים מתקופה הקודמת להכחדת קרטיקון-שלישון, כך שמטאוריט זה קדם להכחדה ולא הכיל אירידיום. מכתש פגיעה של מטאוריט מאוחר המכיל אירידיום טרם נמצא. בחודש מרץ 2010 – לאחר ניתוח מקיף של ראיות פלאונטולוגיות, גאוכימיות, גאופיזיות, סדימנטולוגיות ואקלימיות שנאספו במשך 20 שנים – פורסם בכתב העת Science מאמר מסכם של צוות מחקר בינלאומי שמנה 41 מדענים מ-33 מוסדות מחקר. המאמר מציג את מסקנת החוקרים, לפיה פגיעת המטאוריט שיצרה את המכתש גרמה להכחדה ההמונית. בחודש מאי 2010 פורסם באותו כתב עת מקבץ תגובות למאמר, בהן טענו עשרות חוקרים אחרים כי כותבי המאמר התעלמו מעדויות חשובות, והדגישו את תקפותן של תאוריות חלופיות. הכחדת קרטיקון-שלישון מדיה וקבצים בנושא מכתש צ'יקשולוב בוויקישיתוף הדמיית המכתש ב-Google Earth השינויים שחלו במקום שבו פגע האסטרואיד שחיסל את הדינוזאורים, באתר ynet, 20 בנובמבר 2016 יהודה בלו, "דינוזאורים מקננים ומאובנים של דו-חיים" The Chicxulub Asteroid Impact and Mass Extinction at the Cretaceous-Paleogene Boundary Cretaceous Extinctions: Multiple Causes, Cretaceous Extinctions: The Volcanic Hypothesis, Cretaceous Extinctions: Evidence Overlooked