laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות

מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות (באיטלקית: Maria Antonietta di Borbone-Due Sicilie‏; 16 במרץ 1851 – 12 בספטמבר 1938), הייתה נכדתו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ואשתו של הטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות - הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה. מריה אנטונייטה נולדה ב-16 במרץ 1851 בנאפולי, לפרנצ'סקו, רוזן טראפאני ולמריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ומריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות. בשנת 1859 מת פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, ובנו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מכן ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של פרנצ'סקו השני מהשלטון. בעקבות כך ברחו מריה אנטונייטה ומשפחתה לרומא. ב-8 ביוני 1868 התחתנה מריה אנטונייטה עם בן דודה הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה, בנו של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות. בשנת 1886 מת אחי בעלה לואיג'י, רוזן טראני, ומכיוון שהייתה לו רק בת אחת - מריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, הפך בעלה אלפונסו לראשון בתור בסדר הירושה. בשנת 1894 מת אחיו למחצה פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות, ואלפונסו הפך לטוען לכתר ממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1934 מת אלפונסו בקאן בצרפת, ובנם הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה הפך לטוען לכתר של שתי הסיציליות, וב-12 בספטמבר 1938 מתה מריה אנטויינטה בפרייבורג בגרמניה. ב-8 ביוני 1868 התחתנה מריה אנטונייטה עם בן דודה הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה, ממנו נולדו לה 12 ילדים: הנסיך פרננדו פיו, דוכס קלבריה (1869–1960) קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1870–1949) פרנצ'סקו די פאולה, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1873–1876) מריה אימקולאטה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1874–1947), התחתנה עם יוהאן גאורג, נסיך סקסוניה מריה כריסטינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1877–1947), התחתנה עם פטר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה מריה די גראציה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1878–1973), התחתנה עם לואיש, נסיך אורליאן-ברגנסה מריה ג'וזפינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות (1880–1971) גנארו, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1882–1944) הנסיך רניירי, דוכס קסטרו (1883–1973) פיליפו, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1885–1949) פרנצ'סקו ד'אסיזי, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1888–1914) גבריאלה, נסיך בורבון-שתי הסיציליות (1897–1975) מדיה וקבצים בנושא מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות בוויקישיתוף מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אתר הגניאלוגיה המלכותית של פול ת'רוף
רב-חנק האמזונאס

רב-חנק האמזונאס (שם מדעי: Corallus batesii) הוא מין נחש ממשפחת החנקיים ומהסוג בואה עצים המצוי ביערות האמזונאס. הוא דומה מאוד למין רב-חנק אזמרגדי ושניהם שייכים לאותו הסוג. מין זה התגלה ב-2009 וקיבל את שמו של החוקר הנרי בייטס שגילה את החקיינות הבטסיאנית. אורכו יכול להגיע לאורך 1.8 מ' והוא מזכיר מאוד את הרב-חנק האזמרגדי אך בעל רצועות לבנות על גופו ועל שפתיו. הוא ירוק ובעל עיניים גדולות וירוקות שלוכדות אור. הוא פעיל בלילה ומטפס על העצים, שם הוא אורב לטרף הכולל מיני מכרסמים, לטאות, צפרדעים ועופות אותם הוא תופס מהאוויר. הוא נכרך על החיה שתפס עד למותה. הוא מצוי רק בג'ונגלים של אגן האמזונאס בדרום סורינאם, דרום ונצואלה, קולומביה, פרו וברזיל. מדיה וקבצים בנושא רב-חנק האמזונאס בוויקישיתוף רב-חנק האמזונאס, באתר ITIS (באנגלית) רב-חנק האמזונאס, באתר NCBI (באנגלית) רב-חנק האמזונאס, באתר GBIF (באנגלית) רב-חנק האמזונאס באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנקונדה בוליביאנית

אנקונדה בוליביאנית (שם מדעי: Eunectes beniensis) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים הנפוץ במדינת בוליביה שבדרום אמריקה. היא מצויה במימי ביצות ונהרות רדודים טרופיים. אנקונדה זו יכולה להגיע לאורך 4 מטר. בתחילה פרטים שלה נחשבו לסוג של אנקונדה כהה אך בהירה יותר ממנה וכהה יותר מאנקונדה צהובה. היא נחשבה מין כלאיים שלהם אך לבסוף סווגה למין עצמאי אנדמי לבוליביה. כמו שאר האנקונדות היא נפוצה רוב זמנה במים שם היא משריצה ולדות חיים. האנקונדה יכולה לטרוף בעלי חיים קטנים ובינוניים ואפילו טורפים אחרים כמו קיימנים או יגוארים. מדיה וקבצים בנושא אנקונדה בוליביאנית בוויקישיתוף אנקונדה בוליביאנית, באתר ITIS (באנגלית) אנקונדה בוליביאנית, באתר GBIF (באנגלית) אנקונדה בוליביאנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנקונדה כהת נקודות

אנקונדה כהת נקודות (שם מדעי: Eunectes deschauenseei) הוא מין של נחש מהסוג אנקונדה שבמשפחת החנקיים המצויה באמריקה הדרומית. אנקונדה זו נמצאת בטבע בצפון-מזרח ברזיל, גיאנה ובחופי גינאה הצרפתית. היא חצי יבשתית ומבלה את רוב זמנה במי ביצות שמוצפות בעונות מסוימות בשנה. אורכה 1.3-1.9 מ' והיא קטנה יותר משאר מיני הסוג. צבעה כהה וכך גם הנקודות על גופה והיא מזכירה את המין אנקונדה כהה אך קטנה יותר. היא איטית ומצויה בעיקר במים, שם היא אורבת לטרף. האנקונדה משריצה 3-26 ולדות חיים מגופה במים ואורכם בלידה 32-60 ס"מ. אנקונדה זו כמעט ולא נראתה בטבע. לא ידוע מה מצב שימורה. מדיה וקבצים בנושא אנקונדה כהת נקודות בוויקישיתוף אנקונדה כהת נקודות, באתר ITIS (באנגלית) אנקונדה כהת נקודות, באתר NCBI (באנגלית) אנקונדה כהת נקודות, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנקונדה כהת נקודות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנקונדה כהת נקודות, באתר GBIF (באנגלית) אנקונדה כהת נקודות באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי גרנדה–קובה

יחסי גרנדה–קובה הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין הרפובליקה של קובה לבין גרנדה. היחסים עם קובה המהפכנית כוננו לראשונה בשנת 1979 והתנתקו ב-1983 עקב המהפכה בגרנדה. לאחר 10 שנים הפסקה, התמוטטה ממשלת גרנדה המהפכנית והיחסים של קובה וגרנדה חודשו בשנת 1994. בשנת 2008, ממשלת גרנדה הודיעה כי היא מקימה אנדרטה לקובנים שנהרגו בפלישה לגרנדה בשנת 1983. James, Vonnie (2009-01-01). "TIMELINE: GRENADA –CUBA RELATION | The Vonnie James Project". Spicewriter.wordpress.com. אורכב מ-המקור ב-2013-10-29. נבדק ב-2013-10-25. "CUBAN PRESENCE AND ACTIVITIES IN THE THIRD WORLD : A Report Prepared under an Interagency Agreement by the Federal Research Division, Library of Congress". Dtic.mil. נבדק ב-2013-10-25. "Grenada and Cuba celebrate long-standing relationship". GOV.gd. 2010-04-15. אורכב מ-המקור ב-2013-10-29. נבדק ב-2013-10-25.
מארי איזבל, נסיכת אורליאן

מארי איזבל, נסיכת אורליאן (בצרפתית: Louis-Philippe-Albert d'Orléans;‏ 21 בספטמבר 1848 – 23 באפריל 1919), הייתה נכדתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ואשתו של הטוען לכתר צרפת הנסיך פיליפ, רוזן פריז. מארי איזבל נולדה ב-21 בספטמבר 1848 בסביליה, לאנטואן, דוכס מונפנסייה ולהאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות. ב-30 במאי 1864 התחתנה מארי איזבל עם בן דודה הנסיך פיליפ, רוזן פריז, ממנו היו לה 8 ילדים. לאחר מותו של סבה לואי פיליפ, מלך הצרפתים שהודח במהפכת אביב העמים בשנת 1848, נותרו שני טוענים לכתר "מלך צרפת". "אנרי החמישי", ובעלה "פיליפ השביעי". לאחר נפילת הקיסרות השנייה בשנת 1870 הציעה האספה הלאומית את הכתר לאנרי, רוזן שאמבור, ומכיוון שזה היה חסר ילדים, סוכם בין המלוכנים כי כתרו יעבור לאחר מותו אל פיליפ, נציג בית אורליאן, וכך תיפתר המחלוקת בין שני בתי המלוכה המתחרים. אך להפתעת המלוכנים סירב אנרי לקבל את המלוכה אלא אם כן תזנח צרפת את דגל הטריקולור, ותחליפו בדגלה של צרפת שלפני המהפכה. תנאי זה לא התקבל על דעת האספה הלאומית, וסוכם על הקמת הרפובליקה הצרפתית השלישית כרפובליקה זמנית עד למותו של אנרי, שאז יוכל הרוזן מפריז לקבל את המלוכה, מבלי להעלות תנאים מסוג זה. אך לאחר מותו בשנת 1883, הייתה כבר הרפובליקה מבוססת, והעם סירב להחליפה במלוכה. כיום רואים המלוכנים שנותרו בצרפת את צאצאיו של לואי פיליפ, השומרים על התואר "רוזן פריז" כטוענים הלגיטימיים לכתר. מיעוט מקרב המונרכיסטים סבור כי אחד מצאצאי בורבון שנותרו בחיים, אזרח ספרדי בשם דון לואיס אלפונסו דה בורבון, המכונה הדוכס מאנז'ו, הוא הראוי לשאת את התואר "הטוען לכתר". שני הצדדים אף נאבקו בבתי המשפט של הרפובליקה, כאשר לאחרונה טען הרוזן מפריז כי יריבו מבורבון אינו ראוי לשאת את התואר המלכותי "דוכס". בתי המשפט דחו את התביעה. בשנת 1886 נערכה חגיגת הנישואים של בתה אמלי, נסיכת אורליאן עם קרלוש, מלך פורטוגל בפאר רב, ובעקבות כך שוב גורשו פיליפ ומארי איזבל מצרפת. בשנת 1894 מת בעלה פיליפ בבית סטואו בבריטניה, וב-23 באפריל 1919 מתה מארי איזבל בביתה בוילמנריקה דה לה קונדסה בספרד. ב-30 במאי 1864 התחתנה מארי איזבל עם בן דודה הנסיך פיליפ, רוזן פריז, ממנו היו לה 8 ילדים: אמלי, נסיכת אורליאן (1865–1951), התחתנה עם קרלוש, מלך פורטוגל פיליפ, דוכס אורליאן (1869–1926) הלן, נסיכת אורליאן (1871–1951), התחתנה עם אמנואלה פיליברטו, דוכס אאוסטה שארל, נסיך אורליאן (1875) איזבל, נסיכת אורליאן (1878–1961), התחתנה עם הנסיך ז'אן, דוכס גיז ז'אק, נסיך אורליאן (1880–1881) לואיז, נסיכת אורליאן (1882–1958), התחתנה עם קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות פרדינן, דוכס מונפנסייה (1884–1924) מדיה וקבצים בנושא מארי איזבל, נסיכת אורליאן בוויקישיתוף מארי איזבל, נסיכת אורליאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
היפופוטמיים

היפופוטמיים (לעיתים גם בהמותיים; שם מדעי: Hippopotamidae) היא משפחה של יונקים שוכני מים מהסדרה מכפילי פרסה. כיום נותרו במשפחה זו שני מינים, שניהם בסוגים נפרדים. הבדלים בין שני המינים במשפחה גדולים בהשוואה ליונקים אחרים. בעוד ההיפופוטם המצוי יכול להגיע למשקל 1,800 ק"ג, קרובו והקטן יותר - היפו גמדי מגיע למשקל ממוצע של 250 ק"ג. שני המינים מצויים בסכנת הכחדה. בעבר הייתה המשפחה נפוצה באפריקה, מדרום לסהרה ובאזור נהר הנילוס, בארץ ישראל ואף במדגסקר. מאובנים של המשפחה תוארכו מסוף המיוקן לסוף הפליסטוקן ונמצאו באירופה, באסיה ובאפריקה. שני המינים הקיימים חיים רק במקווי מים באפריקה. מבנה הגוף דומה, הם בעלי ראש גדול ממדים וחוטם רחב, גוף מעוגל וחביתי, רגליים קצרות ועבות, הזנבות קצרים ושעירים בקצותיהם. העור עבה וכמעט מחוסר שיער, מורכב משכבת שומן עבה, מפריש חומר ורדרד ושמנוני - "זיעת דם", העוזר הן בהגנה מאור השמש והן כחומר מבודד מים. פיהם רחב ועגול. הנחיריים והעיניים הם בקדמת הגולגולת, כך שאיברים אלו יימצאו מחוץ למים בשעה ששאר הגוף מכוסה מים, הנחיריים נסגרים ונאטמים בעת כניסת הראש למים. הגולגולת גדולה ולעומתה קופסת המוח קטנה. אצבעות הרגליים אינן מחוברות, וכל הארבע מתפקדות ומחזיקות את משקל הגוף, אולם רק הפרק הקדמי של כל אצבע נוגע בקרקע, יתרת הרגל צמודה ברקמת חיבור. האצבעות הצדדיות מפותחות כאלו שבמרכז. הבטן מידלדלת סנטימטרים ספורים מעל הקרקע. בקיבה שלושה חדרים אך היא אינה מעלה גירה. לנקבות שתי פטמות. ההיפופוטם המצוי הוא יצור חברותי החי בעדרים של עד 40 פרטים. הם אמפיביים ושחיינים מעולים, מבלים את רוב שעות היום בתוך המים, ובערב יוצאים לחפש צמחייה מזינה. הם ניזונים אף מצמחייה מימית שאליה הם מגיעים בצלילה. אזורי המחיה המשמשים להם לאגירה וחיפוש מזון, מרוחקים מספר קילומטרים מהמקום בו הם מבלים את שעות היום. במהלך "טיולים" אלו של חיפוש מזון עלולים הבהמות להרוס אדמות מרעה ויבולים רבים. ההיפו הגמדיים חברותיים פחות ונמצאים בעיקר באזורים מיוערים. סוג Trilobophorous - נכחד תת-משפחה Hippopotaminae סוג ארכאופוטם (Archaeopotamus) - נכחד סוג היפו (Choeropsis) סוג הקספרוטודון (Hexaprotodon) - נכחד סוג היפופוטם (Hippopotamus) סוג Saotherium - נכחד תת-משפחה Kenyapotaminae - נכחדה סוג קניהפוטם (Kenyapotamus) סוג Palaeopotamus מדיה וקבצים בנושא היפופוטמיים בוויקישיתוף היפופוטמיים, באתר ITIS (באנגלית) היפופוטמיים, באתר NCBI (באנגלית) היפופוטמיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) היפופוטמיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) היפופוטמיים, באתר GBIF (באנגלית)
אי-שוויון גאוס

בתורת ההסתברות, אי-שוויון גאוס (באנגלית: Gauss's inequality) נותן חסם עליון על ההסתברות שמשתנה מקרי אונימודלי יימצא במרחק מהשכיח שגדול ממרחק נתון כלשהו. יהי X משתנה מקרי אונימודלי עם שכיח m, ותהי τ 2 התוחלת של X − m)2). אז לכל ערך חיובי k, מתקיים: Pr ( ∣ X − m ∣> k ) ≤ { ( 2 τ 3 k ) 2 if  k ≥ 2 τ 3 1 − k τ 3 if  0 ≤ k ≤ 2 τ 3 . {\displaystyle \Pr(\mid X-m\mid >k)\leq {\begin{cases}\left({\frac {2\tau }{3k}}\right)^{2}&{\text{if }}k\geq {\frac {2\tau }{\sqrt {3}}}\\[6pt]1-{\frac {k}{\tau {\sqrt {3}}}}&{\text{if }}0\leq k\leq {\frac {2\tau }{\sqrt {3}}}.\end{cases}}} המשפט הוכח על ידי קרל פרידריך גאוס ב-1823. "Gauss, C. F. (1823). "Theoria Combinationis Observationum Erroribus Minimis Obnoxiae, Pars Prior. אי-שוויון צ'בישב אי-שוויון גאוס, באתר MathWorld (באנגלית)
אנטואן, דוכס מונפנסייה

אנטואן, דוכס מונפנסייה (בצרפתית: Antoine d’Orléans, duc de Montpensier;‏ 31 ביולי 1824 – 4 בפברואר 1890), היה בנו הצעיר של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, וגיסה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד. אנטואן נולד ב-31 ביולי 1824 בשאטו דה ניי, ניי-סיר-סן, ללואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן ולמריה אמליה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה. במהלך מהפכת יולי 1830 הודח שארל העשירי, מלך צרפת, וב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים. בשנת 1842 התגייס אנטואן כלוטננט לרגימנט התותחנים ה-3 בצבא הצרפתי, וב-17 בנובמבר 1843 הועלה לדרגת קפיטן ומונה למפקד סוללה ברגימנט התותחנים ה-7. בשנת 1844 נשלח אנטואן לאלג'יריה שם לחם בביסקרה, ועל כך קיבל מאביו ב-22 ביוני אותה שנה את תואר אביר בלגיון הכבוד. ב-8 באוגוסט אותה שנה הוא מונה למפקד גדוד והועלה לדרגת לוטננט קולונל, ובשנת 1845 הוא נלחם בהצלחה נגד בני שבט הקאבילה. לאחר מכן ערך אנטואן סיור במזרח התיכון, וביקר ביוון, טורקיה ומצרים. ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, אחותה של איזבלה השנייה, מלכת ספרד, ולכבוד נישואיו קיבל את התארים "דוכס מונפנסייה" ואינפנטה של ספרד. בשנת 1848 הודח אביו מהשלטון במהלך מהפכת פברואר, ואנטואן ואשתו ברחו עם שאר המשפחה לבריטניה. לאחר מכן עברו אנטואן ואשתו לספרד והתיישבו בסביליה, ובשנת 1858 מונה אנטואן לקפיטן חנרל של הצבא הספרדי. במהלך המהפכה המהוללת בשנת 1868, תמך אנטואן בחואן פרים נגד המלכה איזבלה. בשנת 1870 הרג אנטואן את האינפנטה אנריקה, דוכס סביליה - אחיו של פרנסיסקו, דוכס קדיס, במהלך דו-קרב, ועל כך ישב במאסר למשך חודש. ב-16 בנובמבר אותה שנה בחר הקורטס ברוב קולות באמדאו, דוכס אאוסטה למלך, ואילו אנטואן קיבל רק 27 קולות, ומשום כך עזב את ספרד. בשנת 1874 חזר אנטואן לספרד, ובשנת 1878 התחתנה בתו מרסדס, נסיכת אורליאן עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, אולם היא מתה כעבור 6 חודשים ללא ילדים. ב-4 בפברואר 1890 מת אנטואן בביתו בסנלוקאר דה בראמדה, ובשנת 1897 מתה אשתו האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה. ב-10 באוקטובר 1846 התחתן אנטואן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, בתם של פרננדו השביעי, מלך ספרד ומריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה היו לו 10 ילדים: מארי איזבל, נסיכת אורליאן (1848–1919), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פריז מארי אמלי, נסיכת אורליאן (1851–1870) מארי כריסטין, נסיכת אורליאן (1852–1879) מארי דה לה ראגל, נסיכת אורליאן (1856–1871) בן מת (1857) פרדיננד, נסיך אורליאן (1859–1873) מרסדס, נסיכת אורליאן (1860–1878), התחתנה עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד פיליפ רמון מארי, נסיך אורליאן (1862–1866) אנטואן, דוכס גליירה (1864–1930) לואי מארי פיליפ אנטואן, נסיך אורליאן (1867–1874) מדיה וקבצים בנושא אנטואן, דוכס מונפנסייה בוויקישיתוף אנטואן, דוכס מונפנסייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
טבח רכניץ

טבח רכניץ (בגרמנית: Massaker von Rechnitz) נערך בלילה שבין 24 ו-25 במרץ 1945 ליד רֶכניץ שבאוסטריה, סמוך לגבול עם הונגריה. בטבח נרצחו ביריות כ-200 עובדי כפייה יהודים הונגרים, על ידי קבוצה של אצילים מקומיים מהחברה הגבוהה וקציני גסטפו שהתאספו למסיבה בטירתה של הרוזנת מרגיט פון בתיאני (Margit von Batthyány (גר')). באותו ערב חגגו הבאים בריקודים ובשתייה. לקראת חצות, חילקה הרוזנת לבאי המסיבה רובים ואקדחים והציעה להם לבוא ולטבוח ביהודים שהמתינו בשדה הקרוב. אותם יהודים, 200 במספר, אולצו לחפור שעות קודם לכן בור ענק. בתום החפירוות, באיומי רובים אולצו להתפשט ולהמתין בלילה הקפוא על שפת בור המוות. בחצות יצאו חוגגי הטירה והלכו לעבר הבור. שם החלו במסע יריות לקול צחוק ושתייה, מעודדים אחד את השני לקלוע באיברים שונים של היהודים, תחרויות המתה ועוד. 200 יהודים נרצחו באותו הלילה, ולאחר מכן חזרו האורחים לטירה והמשיכו לחגוג. שנים לאחר מכן, כשהגיעו שמועות על הטבח הנורא, תושבי המקום עשו כל מאמץ להסתיר את הטבח ולא שיתפו פעולה עם חקירת המשטרה ואף החרימו אותה. עד אחד נרצח ועדים נוספים נעלמו בנסיבות מסתוריות. ישנן עדויות שונות באשר לחומר הראיות. דעה אחת סוברת כי בסוף שנת 1960 נמצאו במקרה 18 מגופות של הקרבנות; הן הוצאו והועברו לבית קברות יהודי בעיר גראץ. לתקופה קצרה המשטרה שבה לחקור את האירוע וניסתה לאסוף ראיות חדשות, אולם לאחר זמן קצר הנושא נשכח לעוד שלושים שנה. נכון ל-2011, מרבית גופותיהם של הנרצחים לא נמצאו. הסיפור נחשף בסרט התיעודי "Totschweigen (A Wall Of Silence)" ("השתקה (קיר השתיקה)") של הבמאים ארן והיינריך, וכן בספרו של דייוויד ליצ'פילד (David R.L. Litchfield) על משפחת תיסן. בנוסף נכתב מחזה בשם "רכניץ - מלאך המוות" (Würgeengel), על ידי אלפרידה ילינק, ובשנת 2011 הוא הועלה בישראל על ידי תיאטרון "קאמרשפיל" ממינכן. הסיפור סופר בהרחבה על ידי העיתונאי סשה בתיאני, אחיין-רבה של הרוזנת מרגיט, בספרו "נשף הדמים של הרוזנת מרגיט" (במקור נקרא הספר Und was hat das mit mir zu tun? – "ואיך זה קשור אליי?"). בשנת 2018 הוקרן בישראל הסרט ״העדות״ בהשראת הטבח הזה. סשה בתיאני, נשף הדמים של הרוזנת מרגיט: מסע אל קורות משפחתי; מגרמנית: ארנו בר, ירושלים ותל אביב: שוקן, תשע"ו 2016.כ גילי איזיקוביץ, בבית של דודתי הרגו 180 יהודים בארוחת ערב, באתר הארץ, 25 ביוני 2016 חבצלת פרבר, המארחת מהגיהינום, מקור ראשון, מוסף "שבת", 31 באוקטובר 2016 עמוד הסרט ״העדות״ באתר IMDb Historians Dispute Journalist's Claims: Mass Murder as Party Entertainment?, Der Spiegel מרב יודילוביץ', המחזה "רכניץ - מלאך המוות" מגיע לישראל, באתר ynet, 26 בינואר 2011
האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה

האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה (בספרדית: Luisa Fernanda de Borbón;‏ 30 בינואר 1832 – 2 בפברואר 1897), הייתה בתו של פרננדו השביעי, מלך ספרד. לואיסה פרננדה נולדה ב-30 בינואר 1832 במדריד, לפרננדו השביעי, מלך ספרד ולאשתו הרביעית מריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד. עד ללידת איזבלה, נסיכת אסטוריאס בשנת 1851, הייתה לואיסה פרננדה יורשת העצר של ממלכת ספרד. ב-10 באוקטובר 1846 התחתנה לואיסה פרננדה עם אנטואן, דוכס מונפנסייה, בנו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ולאחר החתונה התגוררו הזוג בפריז. בשנת 1848 הודח חמיה במהלך מהפכת פברואר, ובני הזוג עברו לבריטניה, ומשם עברו להתגורר בסביליה. בשל רצונו של אנטואן לרשת את כס המלוכה הספרדי, היו היחסים בין בני הזוג למלכה איזבלה קשים מאוד. במהלך המהפכה המהוללת בשנת 1868 תמך אנטואן בהדחת המלכה איזבלה, אולם לא הצליח להיבחר למלך בשנת 1870, ובעקבות כך עזבו בני הזוג את ספרד. בשנת 1874 חזרו בני הזוג לספרד, ובשנת 1878 התחתנה בתם מרסדס, נסיכת אורליאן עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד, אולם היא מתה כעבור 6 חודשים ללא ילדים. בשנת 1890 מת בעלה אנטואן, דוכס מונפנסייה בביתו בסנלוקאר דה בראמדה, וב-2 בפברואר 1897 מתה אשתו לואיסה פרננדה בביתה בסביליה. ב-10 באוקטובר 1846 התחתנה לואיסה פרננדה עם אנטואן, דוכס מונפנסייה, ממנו היו לה 10 ילדים: מארי איזבל, נסיכת אורליאן (1848–1919), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פריז מארי אמלי, נסיכת אורליאן (1851–1870) מארי כריסטין, נסיכת אורליאן (1852–1879) מארי דה לה ראגל, נסיכת אורליאן (1856–1871) בן מת (1857) פרדיננד, נסיך אורליאן (1859–1873) מרסדס, נסיכת אורליאן (1860–1878), התחתנה עם אלפונסו השנים עשר, מלך ספרד פיליפ רמון מארי, נסיך אורליאן (1862–1866) אנטואן, דוכס גליירה (1864–1930) לואי מארי פיליפ אנטואן, נסיך אורליאן (1867–1874) מדיה וקבצים בנושא האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה בוויקישיתוף האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
רכניץ (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רכניץ – עיירה במזרח אוסטריה טבח רכניץ – רצח של כ-200 עובדי כפייה יהודים הונגרים, שנערך בשנת 1945 סמוך לרכניץ שלמה יהודה רכניץ – איש עסקים, פילנתרופ ומלחין חרדי אמריקאי
רוברט טרוחיו

רוברטו אגוסטין מיגל סנטיאגו סמואל טרוחיו וראקרוס (בספרדית: Roberto Agustín Miguel Santiago Samuel Trujillo Veracruz נולד ב-23 באוקטובר 1964 בסנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית), הידוע כרוברט טרוחיו, הוא הבסיסט של להקת המטאל האמריקאית מטאליקה. טרוחיו ניגן בלהקות שונות לפני הצטרפותו למטאליקה ב-2003, ביניהן סואיסיידל טנדנסיז ובלק לייבל סוסייטי, כמו גם עבור זמר המטאל אוזי אוסבורן. הוא ניגן גם עם ג'רי קאנטרל באלבומו השני. במטאליקה הוא החליף את ג'ייסון ניוסטד, שעזב את הלהקה מסיבות אישיות. טרוחיו מעדיף להשתמש באצבעותיו בנגינה על גיטרה בס, בניגוד לקודמו ניוסטד, שהשתמש במפרט, ובדומה לקליף ברטון, שהיה מנגן באמצעות האצבעות. רוברט גם מתמחה בטכניקת הבס סלאפ כמו שהדגים בעבודתו בסואיסיידל טנדנסיז ובמהלך סיבוב ההופעות עם מטאליקה בשנת 2004. מדיה וקבצים בנושא רוברט טרוחיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוברט טרוחיו רוברט טרוחיו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט טרוחיו, באתר AllMusic (באנגלית) רוברט טרוחיו, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט טרוחיו, אמן באתר Encyclopedia Metallum (באנגלית) רוברט טרוחיו, באתר Discogs (באנגלית) רוברט טרוחיו, באתר Songkick (באנגלית)
קלרניתי רבע טון

קלרניתות רבע טון הן עיצובים שונים של קלרנית שנועדה לנגן במרווחים של רבעי טון. בסביבות 1900, ד"ר ריצ'רד ה. שטיין, מוזיקולוג מברלין בנה לראשונה "קלרנית רבע טון" ייעודית, שלא קנתה אהדה ונשכחה במהרה. בכל קלרנית ניתן על ידי אצבוע לנגן רבעי טון, וליישום טכני זה נדרשים במוזיקה מודרנית ומוזיקת עולם. טכניקה זאת פשוטה יחסית ואינה שונה עקרונית מהפקת צליל טונאלית שגרתית, אך משתנה בין כלים בעלי כיוון שונה.  בשנת 1920 אלואיס הבה הזמין "קלרנית רבע טון" מקוהלר החברה של גרזליז. באופן בלתי תלוי כנראה, בונה כלים גרמני נוסף בשם פריץ שולר, עשה ניסיון בבניית "קלרנית רבע טון" אף הוא. הוא יצר פייה אחת שמחוברת לשתי שפופרות, כשחלקו האחד ארוך מהשני. בשיטה זו, למעשה היו שתי קלרניתות המכוונות לרבע טון בנפרד. מערכת מפתחות (קלפות) אחת נשלטת על ידי מפתחות הכיוון של שתי השפופרות. שסתום ייעודי החליף בין החלקים. מוזיקה ל"קלרנית רבע טון" הולחנה על ידי אריק מהדט, אלואיס הבה, ויקטור אולמן, ועל ידי מוזיקאי ג'אז שונים בשלהי המאה ה-20. מלחינים אחרים, כגון בלה בארטוק ופייר בולז, הלחינו יצירות הכוללות רבעי טונים אך לקלרנית רגילה. ההיסטוריה של הקלרנית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מושב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מושב – צורת התיישבות כפרית ייחודית לישראל קטגוריה:מושבים מושב שיתופי מושב עולים תנועת המושבים חטיבת בני המושבים כיסא מושב בטיחות מושב מתקפל מושב (מטוס נוסעים) מושב מפלט מושב אסלה מושב בחיים (Sitz im Leben) תחום המושב מושב (אנ') – להקת רוק יהודית אמריקאית-ישראלית
פרנצ'סקו, רוזן טראפאני

פרנצ'סקו, רוזן טראפאני (באיטלקית: Francesco di Borbone-Due Sicilie; ‏13 באוגוסט 1827 – 24 בספטמבר 1892), היה בנו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות וסבא רבא של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד. פרנצ'סקו נולד ב-13 באוגוסט 1827 בנאפולי, לפרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ולמריה איזבלה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה. בשנת 1830 מת אביו פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ואחיו פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. בצעירותו יועד פרנצ'סקו לקריירה דתית, והוא למד במכללה הישועית ברומא. בשנת 1844 הציע לואי פיליפ, מלך הצרפתים שפרנצ'סקו יתחתן עם אחייניתו איזבלה השנייה, מלכת ספרד, ומשום כך נטש פרנצ'סקו את לימודי הכמורה. בתחילה חשש פרנצ'סקו להתחתן עם איזבלה מחשש שיהא כלי משחק בידי לואי פיליפ, אולם לאחר ישיבה משפחתית בשנת 1845 הוחלט שיציע את מועמדותו, אולם על אף לחצים רבים שהופעלו על איזבלה לטובת החתונה עם פרנצ'סקו, היא החליטה לבסוף בשנת 1846 להתחתן עם בן דודה פרנסיסקו, דוכס קדיס. ב-10 באפריל 1850 התחתן פרנצ'סקו עם אחייניתו מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ומריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות, אולם פרנצ'סקו לא היה אהוד בטוסקנה מפני חששם מבית בורבון. למרות תככים משפחתיים, היה פרנצ'סקו נאמן לאחיו פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות, ולאחר מותו בשנת 1859 מונה פרנצ'סקו למפקד הצבא. במהלך תפקידו הקצר ניסה פרנצ'סקו להגן על הממלכה, אולם לאחר מסע האלף בשנת 1861 הודח אחיינו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות, ופרנצ'סקו יחד עם שאר המשפחה ברחו לרומא. בהמשך עבר פרנצ'סקו עם משפחתו לצרפת, וב-24 בספטמבר 1892 הוא מת בביתו שבפריז. ב-10 באפריל 1850 התחתן פרנצ'סקו עם מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ומריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנה היו לו 6 ילדים: מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות (1851–1938), התחתנה עם הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה לאופולדו, נסיך שתי הסיציליות (1853–1870) מריה תרזה פיה, נסיכת שתי הסיציליות (1855–1856) מריה קרולינה, נסיכת שתי הסיציליות (1856–1941), התחתנה עם אנדז'יי פשמישלאב זמויסקי פרדיננדו, נסיך שתי הסיציליות (1857–1859) מריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות (1858–1873) מדיה וקבצים בנושא פרנצ'סקו, רוזן טראפאני בוויקישיתוף פרנצ'סקו, רוזן טראפאני, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה

מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה (בגרמנית: Maria Isabella von Österreich-Toskana; ‏21 במאי 1834 - 14 ביולי 1901), הייתה בתו של לאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה וסבתא רבתא של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד. מריה איזבלה נולדה ב-21 במאי 1834 בפירנצה, ללאופולד השני, הדוכס הגדול של טוסקנה ולמריה אנטוניה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד. ב-10 באפריל 1850 התחתנה מריה איזבלה עם דודה פרנצ'סקו, רוזן טראפאני, בנו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, אולם פרנצ'סקו לא היה אהוד בטוסקנה מפני חששם מבית בורבון. לאחר מסע האלף בראשות גריבלדי הודח פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות מהשלטון, וממלכת שתי הסיציליות אוחדה עם ממלכת סרדיניה, והוקמה ממלכת איטליה. בעקבות כך ברחו פרנצ'סקו ומריה איזבלה יחד עם שאר המשפחה לרומא, ובהמשך עברו להתגורר בצרפת. בשנת 1892 מת בעלה פרנצ'סקו, רוזן טראפאני בפריז, וב-14 ביולי 1901 מתה מריה איזבלה בביתה בלוצרן שבשווייץ. ב-10 באפריל 1850 התחתנה מריה איזבלה עם פרנצ'סקו, רוזן טראפאני, בנו של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ממנו נולדו לה 6 ילדים: מריה אנטונייטה, נסיכת שתי הסיציליות (1851–1938), התחתנה עם הנסיך אלפונסו, רוזן קזרטה לאופולדו, נסיך שתי הסיציליות (1853–1870) מריה תרזה פיה, נסיכת שתי הסיציליות (1855–1856) מריה קרולינה, נסיכת שתי הסיציליות (1856–1941), התחתנה עם אנדז'יי פשמישלאב זמויסקי פרדיננדו, נסיך שתי הסיציליות (1857–1859) מריה אנונציאטה, נסיכת שתי הסיציליות (1858–1873) מדיה וקבצים בנושא מריה איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה בוויקישיתוף