laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיוויזיית הוואפן הררית אס אס ה-24

דיוויזיית ואפן הררית ה-24 של האס אס "קארסטייגר" (בגרמנית: 24. Waffen-Gebirgs-(Karstjäger-) Division der SS) הייתה דיוויזיה הררית של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה ביוגוסלביה וצפון איטליה, אנשי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה רבים החל מהקמתה ועד ימיה האחרונים ממש של המלחמה. הדיוויזיה הוקמה באוגוסט 1944, כאשר גדודי הגבירגסייגר שלחמו בפרטיזנים באזור הקראס (Karst), הורחבו בהוראתו האישית של היינריך הימלר לגודל של דיוויזיה. על פי תוכניותיו של הימלר, הדיוויזיה הייתה אמורה לכלול בשלב ראשוני 6,600 איש, אשר יחולקו בשני רגימנטים. כינויה הרשמי של הדיוויזיה היה "קארסטייגר", כהלחם של המילים "קארסט", האזור בו פעלה הדיוויזיה, ו"יגר", מונח צבאי גרמני לחיל רגלים קל. לדיוויזיה סופקו כמו כן 14 טנקים איטלקיים מדגם קארו ארמאטו P 40, אשר הוכיחו את עצמם כלא-יעילים, ורק חצי מהם היו שמישים בכל רגע נתון. הדיוויזיה לא יכלה להתקיים לאורך זמן, בשל מחסור חמור בכוח אדם. בספטמבר 1944 עדיין כללה הדיוויזיה פחות מחצי מכמות החיילים שתוכננו להיות בה, ולא ניתן היה להשיג חיילים נוספים. ב-5 בדצמבר הפכה הדיוויזיה לבריגדה ושמה שונה ל"בריגדת ואפן הררית של האס אס". בשלהי שנת 1944 ותחילת שנת 1945 השתתפה הדיוויזיה בפעילויות נגד הפרטיזנים היוגוסלבים שנתמכו בידי הצבא הבריטי. בהמשך הרחיבה הדיוויזיה את תחומי פעילותה גם אל איטליה שעזבה את שורות הציר והצטרפה לבעלות הברית, הדיוויזיה פעלה במחוז ונטו שבצפון איטליה. ב-10 בפברואר 1945 שמה שונה בחזרה לדיוויזיית ואפן הררית ה-24, למרות שהמבנה שלה לא שונה. כדי להיחלץ מכיתור, נסוגה הדיוויזיה חזרה אל האלפים, תוך שהיא מפלסת את דרכה בקרבות מרים, היא המשיכה לנהל קרבות כנגד הבריטים והפרטיזנים באלפים הדרומיים עד שנכנעה ב-9 במאי. אנשי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה עוד בטרם אוחדו גדודי הגבירסייגר לדיוויזיה והמשיכו לבצע אותם עד ימיה האחרונים של המלחמה, פשע המלחמה האחרון שבצעו היה ב 2 במאי 1945 (יום נפילת ברלין) ובו רצחו 51 איש במחוז וונציה ג'וליה באיטליה. אוברשטרומבנפיהרר קרל מרקס (אוגוסט 1944 - דצמבר 1944) שטורמבנפיהרר ורנר האן (דצמבר 1944 - פברואר 1945) אוברפיהרר אדולף ואגנר (פברואר 1945 - מאי 1945) Williamson, Gordon, German Mountain & Ski troops 1939-45, Oxford: Osprey Publishing, 1996. מדיה וקבצים בנושא דיוויזיית הוואפן הררית אס אס ה-24 בוויקישיתוף דיוויזיית ואפן הררית ה-24 של האס אס באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) Waffen Gebirgs Karstjäger Division der SS Karstwehr Bataillon, The Atlas of Nazi and fascist massacres
מחנה הריכוז יאסטרברסקו

מחנה הריכוז יאסטרברסקו היה מחנה ריכוז לילדים סרבים שהובאו לשטחו מרחבי המדינה העצמאית של קרואטיה (NDH), שנשלטה על ידי ממשלת הבובות הקרואטית של איטליה הפשיסטית וגרמניה הנאצית. המחנה הוקם בהוראת משטר האוסטאשה בקרבת העיר יאסטרברסקו (אנ')‏, 37 קילומטרים דרום-מערבה לעיר הבירה זאגרב, ופעל מיום 12 ביולי עד לאוקטובר 1942. את המחנה ניהלו שומרים של האוסטאשה ונזירות קתוליות. הילדים הגיעו למחנה לאחר מסע במחנות מעבר אחרים של המשטר כשהם כחושים וחלשים. 3,336 ילדים עברו בשער המחנה, כאשר בין 449 ל-1,500 מהם מצאו את מותם במחנה כתוצאה ממחלות ומתת-תזונה. צבא השחרור העממי של יוגוסלביה שחרר כ-350 ילדים מהמחנה באוגוסט 1942. באוקטובר 1942, 500 ילדים ששרדו את המחנה נשלחו לבתי יתומים, 1,637 ילדים אומצו על ידי משפחות מזאגרב, מיאסטרברסקו ומכפרים נוספים סביב המחנה, ו-113 הנותרים נשלחו לבוסניה. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה ובנושא קרואטיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה

פרס חזני לחדשנות בשירותי רווחה, על שמו של שר הסעד מיכאל חזני, אשר נפטר בשנת 1975 במהלך כהונתו, ניתן מדי שנה ליחיד או לצוות אשר הצטיינו בעבודתם, ופעלו ללא לאות לשיפור השירותים החברתיים על ידי יזמות, חדשנות, למידה, התנסות ותעוד. הפרס הוא ביטוי להכרת משרד הרווחה והשירותים החברתיים בצורך המתמיד ללמוד וליזום תוך כדי עבודה, להמציא ולפתח פתרונות חדשנים ויצירתיים ולפעול למען שיפור מתמיד של שירותי הרווחה בישראל. ועדת הבחירה כוללת נציגים של משרד הרווחה, המחלקות לשירותים חברתיים, המגזר השלישי ומשרדי ממשלה נוספים. בכל שנה מתמקדים בנושא אחר. בשנת 2016 ניתן הפרס בגין פעולות המבוקשות להקל על מצוקות של אזרחים ותיקים או לקדם את זכויותיהם ומעמדם החברתי.[דרושה הבהרה] בשנת 2015 יוחד הפרס לפעולות המקלות על מצוקות של אנשים ומשפחות על ידי שילובם בתעסוקה וקידום יכולותיהם התעסוקתיות. ועדת הפרס בראשות ניצה (קלינר) קסיר, מנהלת יחידת שוק העבודה ומנהלת יחידת מדיניות רווחה, בנק ישראל, בחרה בשלושה זוכים: הגב' מיכל עוזרי, רכזת תעסוקה והכשרה בקהילה, מנהל השירותים החברתיים - אגף מזרח, עיריית תל אביב יפו; צוות התוכנית להכשרת נשים לתעסוקה, המחלקה לשירותים חברתיים, מועצה מקומית מזכרת בתיה; וצוות התוכנית 'תעסוקה לרווחה' של עמותת 'בעצמי'. בשנת 2014 יוחד הפרס לעוסקים בתחום העוני. ועדת הפרס בראשות פרופ' מיכל קרומר-נבו בחרה בשלושה זוכים: צוות פרויקט "מעגל החיים" מאגף הרווחה בעיריית באר שבע, צוות הפרויקט למניעת ניתוקי מים של מרכז ה"עוצמה" במגדל העמק, וצוות התוכנית האסטרטגית לצמצום העוני בירושלים. "שר הרווחה מאיר כהן הגיש אתמול (יום ג' 21 באוקטובר 2014) את פרס חזני לשנת 2014", הודעה לעיתונות 22 באוקטובר 2014, משרד הרווחה. "אתמול (28.3.16) העניק שר הרווחה והשירותים החברתיים, חיים כץ, את פרס חזני לשנת 2015", הודעה לעיתונות, 28 במרץ 2016, משרד הרווחה. “היום (21.5.17) יעניק שר העבודה והרווחה חיים כץ את פרס חזני לשנת 2016, הודעה לעיתונות, משרד הרווחה. תקנון פרס חזני לשנת 2015, באתר משרד הרווחה משרד הרווחה, זוכי פרס חזני לשנת 2015, באתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, ‏21 במאי 2017 דוברות משרד הרווחה, חולק פרס חזני לשנת 2014, באתר "jokopost.com", ‏22 באוקטובר 2014
דרקוניים

דרקוניים (שם מדעי: Trachinidae) היא משפחת דגים טורפים מסדרת הדקראים החיים על קרקעית הים. במשפחה זו 2 סוגים המחולקים ל-9 מינים. אורכם עד כ- 37 ס"מ והם. צבעם בעיקר חום-צהוב עם מעט פסים. הם בעלי קוצים על גבם המוארך ואצל חלם מהמינים הקוצים ארסיים. בדרך כלל הם נחבאים בחול ורק עיניהם ופיהם המגודלים בולטים ממעלה. הם טורפי מארב כלומר הם ממתינים לטרף (חסילונים או דגים קטנים) שיתקרב למקום מחבואם ואז הם בולע את בתנועת שאיבה מהירה. בניגוד לדגים רבים אחרים הם אינם יכולים לצוף ובעת מנוחה הם שוקעים לקרקעית. הדרקוניים נפוצים בכל חופי האוקיינוס האטלנטי, כולל במערב ים התיכון. מין אחד חי גם במימי האוקיינוס השקט. משפחה דרקוניים (Trachinidae) סוג Trachinus - בו 8 מינים סוג ומין יחיד דרקון צפעי (Echiichthys vipera) סוג Callipterys - נכחד מדיה וקבצים בנושא דרקוניים בוויקישיתוף דרקוניים, באתר ITIS (באנגלית) דרקוניים, באתר NCBI (באנגלית) דרקוניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דרקוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דרקוניים, באתר GBIF (באנגלית) דרקוניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
כריסטינה מרסיליאק

כריסטינה מרסיליאק (בספרדית: Cristina Marsillach; נולדה ב-30 בספטמבר 1963) היא שחקנית ספרדיה. היא נולדה במדריד. אביה היה אדולפו מרסיליאק (אנ'),‏ שחקן, מחזאי ובמאי תיאטרון ספרדי ממוצא קטלוני. אמה, תרזה דל ריו (Teresa del Río), ואחותה הצעירה, בלאנקה מרסיליאק, גם הן שחקניות. כריסטינה מרסיליאק היא המנהלת האמנותית של "האקדמיה למשחק מרסיליאק" (Marsillach Acting Academy) במדריד. סרטה הידוע ביותר הוא סרטו הישראלי של משה מזרחי, "אהבה גנובה" (1986), שבו שיחקה את התפקיד הנשי הראשי לצדו של טום הנקס. בסרט היא מגלמת את דמותה של צעירה יהודיה ממשפחה ספרדית בירושלים, המתאהבת בטייס אמריקני (פרוטסטנטי) מתנדב בצבא הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה (הנקס), אל מול התנגדותה של משפחתה המסורתית. 1983 - Últimas tardes con Teresa 1985 - The Trap (אנ'), בתפקיד מארי הצעירה 1986 - אהבה גנובה, בתפקיד שרה פררה 1987 - Opera (אנ'), בתפקיד בטי 1988 - Days of Inspector Ambrosio (אנ'), בתפקיד סנדרה 1989 - I ragazzi di via Panisperna (אנ'), בתפקיד בת דודו של אטורה מיורנה 1989 - Marrakech Express (אנ'), בתפקיד תרזה 1989 - O Re’ (אנ'), בתפקיד לוצ'יאנה כריסטינה מרסיליאק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטינה מרסיליאק, באתר AllMovie (באנגלית) כריסטינה מרסיליאק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אדולפו מרסיליאק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תרזה דל ריו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלאנקה מרסיליאק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אתר האקדמיה למשחק של כריסטינה מרסיליאק ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמויי-דקר

דמויי-דקר (שם מדעי: Percoidei; בלטינית הסוג Perca + סיומת של דגים לתת סדרה oidei-) היא תת-סדרה של דגי גרם והגדולה שב-18 תת-הסדרות של סדרת הדקראים. היא מכילה מעל 50 משפחות ומעל 100 סוגים. הקבוצה מכילה 3 על-משפחות: Cirrhitoidea ,Percoidea ו-Cepoloidea, בתוכה משפחה אחת - הארכניים (Cepolidae). בני קבוצה זו בעלי גוף בטווח גדלים משתנה ממילימטרים ספורים לכמה מטרים. רבים מהם טורפים גדולים כמו הדקריים והלוטיניים ואחרים אוכלי כל או צמחוניים. דגים רבים מתת-סדרה זו חיים בשוניות אלמוגים ובימים רדודים, אך חלקם גם במצולות הים או אף במים מתוקים. דגים רבים מבני הקבוצה הם דגי מאכל חשובים. תת-סדרה דמויי דקר (Percoidei) על-משפחה Percoidea אקרופומיים (Acropomatidae) אשקופיים (Ambassidae) אפוגוניים (Apogonidae) אריפיים (Arripidae) בדיים (Badidae) Banjosidae Bathyclupeidae ברמיים (Bramidae) כחליים (Caesionidae) פזוניים (Callanthidae) צניניתיים (Carangidae) Caristiidae חמנוניים (Centrarchidae) Centrogenyidae צנטרופומוסיים (Centropomidae) פרפרוניים (Chaetodontidae) רעמתניים (Coryphaenidae) Datnioididae Dichistiidae Dinolestidae Dinopercidae מגלנוניים (Drepaneidae) דבקיים (Echeneidae) מינוניים (Emmelichthyidae) אנופלוסיים (Enoplosidae) אפיגוניים (Epigonidae) שרבביים (Gerreidae) Glaucosomatidae גראמות (Grammatidae) גממיתיים (Haemulidae) Howellidae דגלוניים (Kuhliidae) גבניתיים (Kyphosidae) Lactariidae בסים אסייתים (Lateolabracidae) לטסיים (Latidae) שרבובוניים (Leiognathidae) Leptobramidae שוריים (Lethrinidae) לובוטיים (Lobotidae) לוטיניים (Lutjanidae) רעפנוניים (Malacanthidae) Menidae ירחניים (Monodactylidae) לברקיים (Moronidae) מוליתיים (Mullidae) ננדיים (Nandidae) נמטיסטיים (Nematistiidae) נימיים (Nemipteridae) לסתניים (Opistognathidae) Oplegnathidae Ostracoberycidae Parascorpididae גרזניים (Pempheridae) גבהניים (Pentacerotidae) פרקות ממוזגות (Percichthyidae) פרקיים (Percidae) שחמיים (Plesiopidae) דגי עלה (Polycentridae) פולינמיים (Polynemidae) צינוניים (Polyprionidae) קיסריים (Pomacanthidae) גּוּמְבָּרִיִּים (Pomatomidae) חכליליים (Priacanthidae) Pristolepididae צבעוניים (Pseudochromidae) קובייתיים (Rachycentridae) מסריים (Sciaenidae) סקומברופידיים (Scombropidae) דקריים (Serranidae) סִילָגִיִּים (Sillaginidae) ספרוסיים (Sparidae) Symphysanodontidae טורפניים (Terapontidae) צלפיים (Toxotidae) על-משפחה Cirrhitoidea Aplodactylidae ציילודקטיליים (Cheilodactylidae) דגי הקלפ (Chironemidae) ריסנפיריים (Cirrhitidae) לטריים (Latridae) על-משפחה Cepoloidea ארכניים (Cepolidae) מדיה וקבצים בנושא דמויי-דקר בוויקישיתוף דמויי-דקר, באתר ITIS (באנגלית) דמויי-דקר, באתר NCBI (באנגלית) דמויי-דקר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דמויי-דקר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
בס אסייתי

בס אסייתי (שם מדעי: Lateolabrax) הוא סוג של דגים השייכים לקבוצת דגי הבס ונחשבים לדגי מאכל משובחים. הם שייכים למסדרת הדקראים וקרובים למיני הלברקיים אך שייכים למשפחה עצמאית: בסים אסייתים (Lateolabracidae), וכוללים 2 מינים. אלו דגים גדולים, אוכלי בשר מהירים החיים בעיקר בימים של האוקיינוס השקט. הם בעלי זנב מגודל העוזר להם לנוע במהירות אחרי טרפם ולסתות גדולות לבלוע אותו. טרפם העיקרי הוא דגים אחרים ודיונונים. דגים אלה מועדפים על דייגים רבים, עקב בשרם המשובח. משפחה בסים אסייתים (Lateolabracidae) סוג בס אסייתי (Lateolabrax) מין בס יפני (Lateolabrax japonicus) מין בס שחור-סנפיר (Lateolabrax latus) מדיה וקבצים בנושא בס אסייתי בוויקישיתוף בס אסייתי, באתר ITIS (באנגלית) בס אסייתי, באתר NCBI (באנגלית) בס אסייתי, באתר GBIF (באנגלית)
תחנת אוסטרליץ

תחנת הרכבת פריז - אוסטרליץ (בצרפתית: gare de Paris-Austerlitz, נקראת בקיצור gare d'Austerlitz - תחנת אוסטרליץ, בעבר נקראה תחנת אורלאן - Gare d'Orléans) היא אחת משש תחנות הקצה המסילתיות הגדולות של פריז, בירת צרפת. התחנה ממוקמת בדרום מזרח פריז, על גדתו השמאלית של נהר הסן, ברובע ה-13. ברמה הארצית משרתת התחנה את הקווים המקשרים את פריז למרכז ודרום צרפת, וברמה האזורית - את הרכבות לפרברים הדרומיים של פריז ושל האיל-דה-פראנס. התחנה נוסדה בשנת 1840, ומאז שופצה והורחבה פעמים רבות עד לגודלה הנוכחי. לאחר פתיחת הקו האטלנטי (קו 2) של רכבות ה-TGV, היוצא מתחנת מונפרנס, בשנת 1989, איבדה התחנה את תפקידה כמשרתת הראשית של אזור דרום מערב צרפת. מספר הנוסעים בתחנה בשנה צנח ל-21.3 מיליון בשנה, כמחצית ממספר הנוסעים בתחנת מונפרנס. עם זאת, התחנה שמרה על חשיבותה כנקודת המוצא של השירות לאזורי דרום חבל איל-דה-פראנס ומרכז צרפת. בשנת 2012 החל תהליך של שיפוץ נרחב בתחנה, והוא צפוי להיגמר בשנת 2020. התחנה מחולת לשני חלקים: תחנה קרקעית הכוללת 21 רציפים, ומשרתת את קווי הרכבת הארצית ואת הרכבות לפרברים הרחוקים של פריז. מבנה התחנה רשום באופן חלקי כמונומנט היסטורי. תחנה תת-קרקעית בעלת 4 רציפים ומשמשת את קו C של שירות הרכבות הפרברי RER. את תחנת הרכבת משרתת תחנת מטרו ואוטובוסים בעלת שם זהה, על יד תחנת הרכבת. מדיה וקבצים בנושא תחנת אוסטרליץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחנת אוסטרליץ gare, austerlitz, travaux, modernisation | SNCF, www.sncf.com ערך זה הוא קצרמר בנושא פריז ובנושא תחנות רכבת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כפר חג מולד

כפר חג מולד (באנגלית: Christmas village) הוא קישוט לחג המולד אשר נהוג להציבו מתחת לעץ חג המולד בערב חג המולד. קישוט זה כולל כפר מיניאטורי, המעוצב בדרך כלל בדומה לתיאור של העיר הוויקטוריאנית המתוארת בספרו של צ'ארלס דיקנס "מזמור לחג המולד", וכן נהוג שהבתים בכפר או בעיירה מוארים באורות בדומה לעץ החג. הכפר עשוי בדרך כלל מחרס או פורצלן, ומונח על שטיח לבן המייצג שלג. כפרים אלה מהווים בדרך כלל פרטי אספנות. תיאור כפר חג מולד באתר ה-BBC תיאור כפרי חג מולד
מעבר קוסטרליץ-תולס

מעבר קוסטרליץ-תולס (מעבר KT) או מעבר ברזינסקי-קוסטרלילץ-תולס (מעבר BKT) הוא מעבר פאזה בחומרים דו-ממדיים שניתן למדל באמצעות מודל XY. הוא מבטא מעבר ממצב בו ישנן בחומר מערבולות קוונטיות הבאות בזוגות של מערבולת ואנטי מערבולת (מצב "מסודר", בטמפרטורות נמוכות) למצב שבו המערבולות חופשיות (מצב "מבולגן", מעל הטמפרטורה הקריטית). המעבר קרוי על שם הפיזיקאים העוסקים בפיזיקה של חומר מעובה ואדים ברזינסקי, ג'ון מייקל קוסטרליץ ודייוויד ג'יימס ת'אולס. מעברי BKT ניתן למצוא במערכות דו־ממדיות שניתן למדל על ידי מודל XY לסריגים. לאחרונה, המונח הוחל על מוליכות על בעזרת יצירתם של זוגות קופר בהקבלה לזוגות המערבולות. פרס נובל לפיזיקה לשנת 2016 הוענק בין השאר על מעבר הפאזה לת'אולס, קוסטרליץ ודנקן הולדיין. מודל הXY הוא מודל לסריג וקטורי דו־ממדי בעל סימטריית U ( 1 ) {\displaystyle U(1)} או סימטריה מעגלית. לרוב מערכות כאלו לא עוברות מעבר פאזה רגיל מסדר שני, מפני שהפאזה ה"מסודרת" הצפויה נהרסת בגלל תנודות רוחביות, דהיינו מצבי גולדסטון (ראו בוזון גולדסטון). זהו מקרה ספציפי של מה שנקרא משפט מרמין-וגנר במערכות ספין. המעבר לא מובן מתמטית במלואו, אבל קיומם של שני שלבים במעבר הוכח על ידי מקבראיין וספנסר ב-1977, ועל ידי פרליך וספנסר.
דמויי-מקרל

דמויי-מקרל (שם מדעי: Scombroidei) היא אחת מ-18 התת-סדרות של דקראים המקורבים למשפחת הקולייסיים ולמיני הטונה המקרל למיניהם. הם בעלי גוף מוארך כסוף, זנבות גדולים, ראשים מוארכים מעט ולסתות גדולות וכמעט כולם ניזונים מבשר או מפלנקטון. תת-סדרה דמויי-מקרל (Scombroidei) משפחה אספירניים (Sphyraenidae) משפחה גמפיליים (Gempylidae) משפחה רְצוּעָנִיִּים (Trichiuridae) משפחה קולייסיים (Scombridae) משפחה דגי חרב (Xiphiidae) - בה סוג ומין יחיד: דג-חרב כלל-ימי משפחה מפרשניים (Istiophoridae) Scomberomorus maculatus דג-חרב כלל-ימי ברקודה ענקית Trichiurus lepturus מפרשן לבן שופינון שמנוני מדיה וקבצים בנושא דמויי-מקרל בוויקישיתוף דמויי-מקרל, באתר ITIS (באנגלית) דמויי-מקרל, באתר NCBI (באנגלית) דמויי-מקרל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
מייד אחרי השקיעה

מייד אחרי השקיעה (באנגלית: Just After Sunset) הוא האוסף החמישי של סיפורים קצרים מאת סטיבן קינג. האוסף פורסם בכריכה קשה על ידי סקריבנר ב-11 בנובמבר 2008, וכלל כריכה הולוגרפית. כותרות קודמות לספר שהוזכרו בתקשורת על ידי סטיבן קינג היו "רקטות כיס" ו"מעשים לא טבעיים של תקשורת אנושית". ב-19 בפברואר 2008, גילה האתר הרשמי של המחבר את שנים-עשר הסיפורים אשר מרכיבים את האוסף, וציין את האפשרות כי סיפור בונוס נוסף יתווסף. ב-16 באפריל החתול מהגיהנום (סיפור קצר שפורסם במקור ב-1977 שעד אז לא נכלל באוסף) נוסף לרשימת התוכן. קינג תכנן להתחיל לכתוב רומן חדש, אבל אחרי שהוא התבקש לערוך את "הסיפור הקצר האמריקאי הטוב ביותר 2007", הוא קיבל השראה לכתוב סיפורים קצרים במקום. על פי בקשת קינג, מהדורה מוגבלת יצאה לאור, יחד עם הגרסה הרגילה, הכוללת אוסף DVD של 25 פרקים של סדרת אנימציה אינטרנטית המבוססת על נ, אחד הסיפורים שנאספו בספר זה. (מסודרים לפי סדר הסיפורים) נ. הסיפור נ. מציין את העיירה קאסל רוק, שבה מתרחשים מספר סיפורים של קינג – כולל האזור המת, החצי האפל, ודברים שצריך. הסיפור מזכיר גם את העיירה הבדיונית של צ'סטרס מיל, שבה מתרחשת העלילה של הרומן תחת הכיפה השקופה. גזיר מהעיתון המקומי של צ'סטרס מיל, שעורכו הוא דמות מרכזית ב"תחת הכיפה השקופה", הוא חלק מהעלילה המשותפת. 'אילם' בחלק השני של הסיפור הזה, הדמות הראשית מספרת איך אשתו ומאהבה, קאובוי בוב הלכו עד העיירה דרי ובילו כמה ימים במקום שנקרא הוליווד סלוטס. העיירה דרי, מיין היא זירת ההתרחשות של הרומן של קינג זה משנת 1986 ושל רבים מהרומנים והסיפורים האחרים שלו. מייד אחרי השקיעה, באתר OCLC (באנגלית) קדימון ל"מייד אחרי השקיעה", סרטון באתר יוטיוב פברואר 2008 הספרייה של לילג'ה-ראיון. סטיבן קינג (2008).
דמויי-בתרן

דמויי-בתרן (שם מדעי: Acanthuroidei) הם אחת מ-18 תת-הסדרות של סדרת הדקראים, הגדולה שבסדרות הדגים, ובתת-סדרה זו נמצאת משפחת הבתרניים. מינים אלה חיים בימים רדודים טרופיים באזור האינדו-פסיפי בשוניות אלמוגים ובקרבת החוף. הם דגים מקושטים ויפים וחלקם משמשים כדגי נוי באקווריום. דגים אלה בעלי גוף מעוגל או מוגבה עם סנפירי גב עגלגלים גדולים, לסתות מוארכות אבל קטנות והם אוכלים בעיקר מינים של חסרי חוליות ימיים, ספוגים או אצות ופלנקטון. חלק מהדגים מתקבצים בלהקות גדולות כמו חלק מהבתרניים. אחרים חיים ביחידות או בזוגות בודדים. תת-סדרה דמויי-בתרן (Acanthuroidei) משפחה בתרניים (Acanthuridae) משפחה צלחתניים (Ephippidae) משפחה לובאריים (Luvaridae) משפחה סקטיים (Scatophagidae) משפחה סיכניים (Siganidae) משפחה מורים אליליים (Zanclidae) מורי אלילי Scatophagus argus Siganus magnificus Platax orbicularis לובארוס Acanthurus achilles מדיה וקבצים בנושא דמויי-בתרן בוויקישיתוף דמויי-בתרן, באתר ITIS (באנגלית) דמויי-בתרן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית)
בן פרינחה

ברנארד לוקאס "בן" פרינחה (בהולנדית: Bernard Lucas "Ben" Feringa; נולד ב-18 במאי 1951) הוא כימאי הולנדי בתחום הכימיה האורגנית הסינתטית המומחה בננוטכנולוגיה מולקולרית ובזירוז הומוגני. פרופסור למדעים מולקולריים באוניברסיטת חרונינגן וחבר וראש המועצה של החטיבה המדעית של האקדמיה המלכותית למדעים של הולנד. חתן פרס נובל לכימיה בשנת 2016, יחד עם ז'אן-פייר סובאז' ופרייזר סטודרט, על "עיצוב וסינתזת מכונות מולקולריות". את עבודת הדוקטורט שלו "חמצון א-סימטרי של פנולים. אטרופיזומריה וסיבוב אופטי" חיבר באוניברסיטת חרונינגן בהנחייתו של פרופסור הנס ויינברג בשנת 1978. לאחר תקופה קצרה בה עבד בהולנד ובבריטניה בחברת "של", שב לאוניברסיטת חרונינגן עם מינויו למרצה ב-1984. בשנת 1988 נתמנה לפרופסור מן המניין בעקבות פרישתו של מורו, פרופסור ויינברג. בראשית המחקר שלו התמקד בזירוז הומוגני וחמצון מזורז, ובפרט בסטריאוכימיה כשהוא מניח תרומות משמעותיות בתחום הסינתזה הכיראלית, ובכללו חקר ליגנדים המשמשים בתגובת "הידרוגנציה א-סימטרית" ובתגובת "סיפוח מצומד גרעין" בתרכובות אורגנומתכתיות מגיבות ובהן הריאגנט העוצמתי אורגנוליתיום(אנ'). כמו כן עסק בפוטוכימיה בדגש על כימיה אורגנית. בשנות ה-90 מחקריו בסטראוכימיה הובילו להתקדמות הידע בפוטוכימיה שהתבטא בפיתוחו החלוצי של "מנוע סיבוב מולקולרי חד-כיווני המונע באור", ומאוחר יותר לפיתוח "מכונית מולקולרית" או "ננו-רכב" המונע בפעימות חשמליות. על שמו רשומים יותר מ-30 פטנטים והוא פרסם למעלה מ-650 מחקרים שעברו ביקורת עמיתים. מחקריו מצוטטים למעלה מ-30,000 פעמים. במחקרו ובהוראתו הנחה למעלה מ-100 דוקטורנטים. מדיה וקבצים בנושא בן פרינחה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בן פרינחה (באנגלית) בן פרינחה, באתר פרס נובל (באנגלית) בן פרינחה, באתר גוגל סקולר דר. משה נחמני, ‏פרס נובל לכימיה לשנת 2016 הוענק לשלושה חוקרים על פיתוח הסינתזה של מכונות מולקולאריות, באתר "הידען", 5 באוקטובר 2016 לביא ביגמן, נובל כימיה 2016: המכונות הקטנות בעולם, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 5 באוקטובר 2016 רויטרס, פרס נובל בכימיה יוענק לשלושה חוקרים על פיתוח המכונות הזעירות בעולם, באתר הארץ, 5 באוקטובר 2016 פרס נובל בכימיה למפתחי המכונות הקטנות ביותר בעולם, באתר וואלה, 5 באוקטובר 2016 בן פרינחה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) באתר "פרס נובל" הרשמי Asymmetric oxidation of phenols. Atropisomerism and optical activity, באתר אוניברסיטת חרונינגן Van Den Berg, M.; Minnaard, A. J.; Schudde, E. P.; Van Esch, J.; De Vries; A. H. M.; De Vries, J. G.; Feringa, B. L. (2000)."Highly enantioselective rhodium-catalyzed hydrogenation with monodentate ligands" Journal of the American Chemical Society. 122 (46): 11539–11540. Feringa, Ben L.; Koumura, Nagatoshi; Zijlstra, Robert W. J.; van Delden, Richard A.; Harada, Nobuyuki (1999)."Light-driven monodirectional molecular rotor"Nature. 401 (6749): 152–155. Kudernac, Tibor; Ruangsupapichat, Nopporn; Parschau, Manfred; Maciá, Beatriz; Katsonis, Nathalie; Harutyunyan, Syuzanna R.; Ernst, Karl-Heinz; Feringa, Ben L. (2011). "Electrically driven directional motion of a four-wheeled molecule on a metal surface". Nature. 479 (7372): 208–211.
דמויי-שפתן

דמויי-שפתן[דרוש מקור] (שם מדעי: Labroidei) היא אחת מ-18 התת-סדרות של סדרת הדקראים הגדולה. בקבוצה זו מינים צבעוניים ומרשימים וחלקם משמשים לדגי נוי באקווריומים. הם כוללים דגים בינוניים או קטנים בעלי גוף מעוגל, סנפיר גב מוגבה או מעוגל, זנבות גדולים ופה קצר או נוקשה כמו מקור. מינים הבוצה חיים הן במים מלוחים והן במים מתוקים בכל היבשות, בעיקר באזור הטרופי. חלק מהמינים מצויים בחופים ליד ישראל או במקווי המים המתוקים שלה וחלקם כמו מיני האמנון הם דגי מאכל מבוקשים. דגי הים חיים בעיר בשוניות אלמוגים וביניהם בולטים דג הנקאי המנקים דגים גדולים יותר מפסולת וחיידקים. תת-סדרה דמויי-שפתן (Labroidei) משפחה אמנוניים (Cichlidae) משפחה אמביוטוציים (Embiotocidae) משפחה שפתוניים (Labridae) משפחה אודקיים (Odacidae) משפחה שוניתיים (Pomacentridae) משפחה תוכינונים (Scaridae) מדיה וקבצים בנושא דמויי-שפתן בוויקישיתוף דמויי-שפתן, באתר ITIS (באנגלית) דמויי-שפתן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דמויי-שפתן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
דמויי-אנאבס

דמויי-אנאבס (שם מדעי: Anabantoidei) היא אחת מ-18 התת-סדרות של סדרת הדקראים הגדולה. בתוך קבוצה זו מצויות שלוש משפחות של דגים היכולים לנשום אוויר וחלקם אף לצאת ממים ואפילו לטפס על עצים[דרוש מקור]. הם חיים רק באזור של אפריקה ושל דרום-מזרח אסיה בביצות ונהרות טרופיים. לדגים אלה סנפירים בשרניים או סנפירים ראוותניים כמו לדג הקרב האסייתי המשתמש בזנבו כדי להתחרות בדגים יריבים. הם יכולים לנשום אוויר באיבר מיוחד דמוי ריאה הכולא אוויר בזימיהם. ואולם רק משפחת האנאבסיים יכולה לצאת מן המים. דגים אלה מוחזקים בהרבה מקרים כדגי נוי באקווריומים. תת-סדרה דמויי-אנאבס (Anabantoidei) משפחה גוראמיים (Osphronemidae) משפחה אנאבסיים (Anabantidae) משפחה גוראמים נשקנים (Helostomatidae) מדיה וקבצים בנושא דמויי-אנאבס בוויקישיתוף דמויי-אנאבס, באתר ITIS (באנגלית) דמויי-אנאבס, באתר NCBI (באנגלית) דמויי-אנאבס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דמויי-אנאבס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גוראמי נשקן

גוראמי נשקן (שם מדעי: Helostoma temminckii) הוא מין של דג קטן החי במים מתוקים ברחבי דרום-מזרח אסיה ושייך לסדרת הדקראים ולמשפחה גוראמים נשקנים (Helostomatidae). מין זה הוא היחיד ממיני המשפחה והוא קרוב משפחתם של הגוראמיים המקושטים החיים באותם אזורים. דג זה חביב על מגדלי דגים והוא דג נוי מבוקש. דג זה מגיע לאורך 30 ס"מ בשני הזוויגים ואין הבדלים משמעותיים בין השניים. הוא בעל גוף מעוגל עם קצוות סנפירי הגב, הבטן והזנב בצורת זיזים חדים לבנים. הראש קטן ובעל שפתיים עבות המשורבבות קדימה ומשוות לו מראה מנשק. מאחורי השפתיים ישנם שיניים קטנות. סנפירים החזה קטנים ובשרניים ולדג ישנו מבנה דמוי-ריאה העוזר לו לנשום אוויר מים בהם הוא חי. לגורמי צבע ירקרק עם פסים רוחביים בהירים וסנפירים חומים אך לדגים החיים בג'אווה ישנו גוף ורדרד לבן עם סנפירים לבנים. הגוראמי הוא אוכל-כול הניזון בעזרת השפתיים הגדולות בעיקר מפלנקטון אותו הוא מסנן על ידי הכפלים של השפתיים. כמו כן הוא ניזון מחרקי מים, אצות וצמחייה מימית. הם יכולים לשרבב את השפתיים מבעד לאבנים ולגרד משם אצות. הגורמים משריצים את ביציהם ליד צמחי מים בכפלים בצמח. כך הביצים הפגיעות לא מתפזרות. ואולם שני הזוויגים אינם דואגים לביציהם או לצעירים הבוקעים מהם. מדיה וקבצים בנושא גוראמי נשקן בוויקישיתוף גוראמי נשקן, באתר ITIS (באנגלית) גוראמי נשקן, באתר NCBI (באנגלית) גוראמי נשקן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) גוראמי נשקן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גוראמי נשקן, באתר FishBase (באנגלית) גוראמי נשקן, באתר GBIF (באנגלית) גוראמי נשקן באתר הרשימה האדומה של IUCN
אנאבסיים

אנאבסיים (שם מדעי: Anabantidae) היא משפחה של דקראים החיים במים מתוקים וחלקם יכולים לצאת מן המים ואף לטפס על עצים. מצידי ראשם, ליד פתח הזימים ישנו איבר מיוחד הדומה לריאה ומאפשר לדג להכניס אוויר ולהכיל אותו עד שהוא מתמוסס וככה להישאר למשך זמן ממושך מחוץ למים. חלק מדגי האנאבס חיים בסין, דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה וחלקם חיים באפריקה, בעיקר סביב נהר הקונגו, אך גם באזורים נוספים. הם חיים בביצות, ביצות מנגרובים ונהרות אך לא בימים. לאנאבסים סנפירים בשרניים העוזרים להם לצאת מהמים ויחד עם זנבם הרירי ומכסה הזימים להתקדם ואפילו לטפס על צמחים נמוכים. אורכם מגיע ל-3.5–30 ס"מ והם בעלי ראש ופה גדול ואוכלים יצורים אחרים כמו דגים קטנים או סרטנים. דגי האנאבס, בניגוד לדגים אחרים משגיחים על הביצים והצאצאים שלהם. משפחה אנאבסיים (Anabantidae) סוג Anabas סוג Ctenopoma סוג Microctenopoma סוג Sandelia מדיה וקבצים בנושא אנאבסיים בוויקישיתוף אנאבסיים, באתר ITIS (באנגלית) אנאבסיים, באתר NCBI (באנגלית) אנאבסיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אנאבסיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אנאבסיים, באתר GBIF (באנגלית)