laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מועצה אזורית באר טוביה

מועצה אזורית באר טוביה היא מועצה אזורית במחוז הדרום, ליד הערים קריית מלאכי ואשדוד. המועצה הוקמה בשנת 1950, ובה 23 יישובים. שטח השיפוט שלה הוא 178,000 דונם. בניגוד לתפיסה הרווחת, לא נקראה המועצה על שם המושב באר טוביה, אלא על שם המושבה באותו שם שחרבה. ראש המועצה הראשון, מרדכי גובר, קיבל את ההצעה להנציח את זכר המושבה בשם המועצה האזורית. גבולות המועצה (עם כיוון השעון): בצפון המועצה האזורית חבל יבנה, המועצה האזורית גדרות, גדרה ובני עי"ש, במזרח המועצה האזורית נחל שורק והמועצה האזורית יואב, בדרום המועצה האזורית שפיר ובמערב המועצה האזורית חוף אשקלון, הים התיכון, אשדוד וגן יבנה. העיר קריית מלאכי מהווה מעין מרכז אזורי ליישובי המועצה, אשר בשטחה מקיפה אותה מכל צדדיה – אך ללא שטח העיר עצמה. משרדי המועצה נמצאים באזור התעשייה באר טוביה, סמוך לכביש 3. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית באר טוביה 23,592 תושבים (מקום 103 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎-0.7%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 80.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 13,188 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). באר טוביה היה היישוב העברי הראשון באזור המועצה. ביצרון, כפר ורבורג, קיבוץ חצור וקדמה הוקמו אחריו עד מלחמת העצמאות. סביבם שכנו יישובים ערביים רבים. הגדולים ביניהם היו קסטינה במזרח ואיסדוד במערב. בשטח המועצה הוקם שדה תעופה של הצבא הבריטי. על פי גבולות תוכנית החלוקה של האו"ם הייתה בשטח המועצה נקודת מעבר בין חלקי המדינה היהודית בין חצור ובאר טוביה שהפרידה בין שטחים ערביים ממזרח ומערב. במבצע ברק במסגרת תוכנית ד לקראת הכרזת העצמאות והפלישה הצפויה של מדינות ערב השתלטו כוחות ההגנה על הכפרים שהיו בשטחי המועצה. הערבים עזבו את כפריהם ולא שבו אליהם. הצבא המצרי שפלש לאחר הכרזת העצמאות התקדם עד נחל לכיש ונעצר ליד גשר עד הלום. קרבות קשים נערכו באזור בין חטיבת גבעתי והמצרים, שהפגיזו את גן יבנה וחצור. הצבא המצרי נסוג במהלך מבצע יואב באוקטובר 1948 לאחר שצה"ל עמד לנתק את האגף המערבי של המצרים משאר הכוחות. במקום הכפרים הערביים הוקמו בשנת 1949 תשעה מושבי עולים. המושבים החדשים ביחד עם היישובים הוותיקים היו בסוף 1949 למועצה אזורית זמנית ובשנת 1950 למועצה אזורית קבועה. 12 מושבים נוספים וכפר הנוער כנות הוקמו בשנים 1950–1954. מרדכי גובר (כפר ורבורג) 1950–1954 אברהם הלפון (תלמי יחיאל) 1954–1976 חנן חסיד (ניר בנים) 1976–2004 דרור שור (ביצרון) 2004–2018 קובי אביבי (כפר אחים) 2018–2024 בן כהן (אביגדור) 2024–מכהן אתר האינטרנט הרשמי של מועצה אזורית באר טוביה פרופיל מועצה אזורית באר טוביה נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס באר טוביה (ישראל: מועצה אזורית), דף שער בספרייה הלאומית לטבלת הדירוג המלא. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 פרופיל מועצה אזורית באר טוביה באתר הלמ"ס מ. גרובר, אזור מתהווה, דבר, 3 בינואר 1950
1818 במדע

ערך מורחב – 1818 3 בינואר – הסתרת נוגה על ידי שבתאי. מקרה אחרון של הסתרת כוכב לכת אחד על ידי השני. המקרה הבא צפוי להתרחש ב-22 בנובמבר 2065. חפירות של ג'ובאני בלצוני באזור הפירמידה הגדולה של גיזה ובחלקיה הפנימיים. גילוי המונומנטים הבודהיסטיים בסאנצ'י ג'ון רוס - יוצא למסע חקר בארקטיקה. 3 באוגוסט – משלחת רוסית לחקר האוקיינוס הארקטי בראשות אוטו פון קוצבו חזרה לנמל הבית. המסע החל ב-30 ביוני 1815. גילוי מימן על-חמצני על ידי ז'אן לואי טרנר. אוגוסטן ז'אן פרנל מציג את עבודתו על עקיפת האור. הוכחת קיום כתם פואסון על ידי סימאון דני פואסון. 25 בספטמבר – ביצוע עירוי דם ראשון על ידי רופא בריטי ג'ון בלאנדל. 8 באפריל – אוגוסט וילהלם פון הופמן, כימאי גרמני (נפטר ב-1892) 29 ביוני – אנג'לו סצ'י, אסטרונום איטלקי (נפטר ב-1878) 27 בספטמבר – הרמן קולבה, כימאי גרמני (נפטר ב-1894) 24 בדצמבר – ג'יימס ג'ול, פיזיקאי אנגלי (נפטר ב-1889) 28 ביולי – גספאר מונז', מתמטיקאי צרפתי. (נולד ב-1746) 11 באוגוסט – איוואן קוליבין, ממציא רוסי (נולד ב-1735) 11 ביוני – ויליאם גרגור, גאולוג בריטי (נולד ב-1761) 30 ביוני – אברהם גוטלוב ורנר, גאולוג גרמני (נולד ב-1749) מדיה וקבצים בנושא 1818 במדע בוויקישיתוף
כבוד האדם וחירותו בדרכי ההוצאה לפועל

כבוד האדם וחירותו בדרכי ההוצאה לפועל הוא ספר עיון משפטי-מחקרי מאת השופט פרופ' מנחם אלון (המשנה ה-11 לנשיא בית המשפט העליון), העוסק בדרכי גביית חוב במשפט העברי ובמשפט במדינת ישראל. כותרת המשנה של הספר היא "ערכיה של מדינה יהודית ודמוקרטית". הספר מתבסס על ספרו הראשון של אלון, חירות הפרט בדרכי גביית חוב במשפט העברי שהופיע בהוצאת מאגנס בשנת 1964, ושהיה למעשה עיבוד של עבודת הדוקטורט של אלון בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. אלון מציג בספר את עמדת המשפט העברי בנושא דרכי גביית חוב בשיטה הדוגמטית-היסטורית, בדגש על ההתפתחות והשינויים שחלו במדינת ישראל בעקבות חוק ההוצאה לפועל תשכ"ז (1967) ופסיקת בית המשפט העליון בפסק דין פר"ח 1993 (בג"ץ 5304/92 פר"ח נ. שר המשפטים) בו ישב אלון כשופט. לתפיסתו של אלון עקרונות המשפט העברי ועקרונות חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו (1992) משתלבים לדוגמה המממשת את סעיף המטרה שב'חוק היסוד כבוד האדם וחירותו': "לעגן בחוק יסוד את ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית". אלון טוען כי "מטרתם של הליכי ההוצאה לפועל היא לממש את פסק דינו של בית המשפט על ידי ירידה לנכסי החייב, ולא על ידי ירידה לחייו של החייב". לספר מצורף הנוסח המלא של פסק דין פר"ח ומאמר מקיף של שופט בית המשפט המחוזי דוד בר-אופיר, הדן בפרטי החקיקה החדשה בדרכי ההוצאה לפועל לאור פסק דין. סעיף מטרה 1.א "חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו"
הספק

הספק בפיזיקה הוא כמות העבודה המושקעת או מתקבלת ביחידת זמן. היחידה הבינלאומית למדידת הספק היא ואט (Joule/sec = Watt). הגדרה נוספת: הספק הוא קצב הפיכת אנרגיה מצורה לצורה. ההספק מוגדר על ידי: P ≡ d W d t {\displaystyle P\equiv {\frac {dW}{dt}}} כלומר, הנגזרת של העבודה   W {\displaystyle \ W} לפי הזמן   t {\displaystyle \ t} . העבודה נמדדת ביחידות של אנרגיה   E {\displaystyle \ E} - היכולת לבצע עבודה. הגדרה מקורבת, פשוטה יותר להספק: כמות האנרגיה המחליפה צורה מחולקת במשך הזמן הלוקח לאותה האנרגיה להחליף צורתה. הממדים של ההספק הם ממדי אנרגיה מחולקת בזמן. במערכת היחידות הבינלאומית, ההספק נמדד בוואט, שהוא ג'ול לשנייה. יחידות מקובלות אחרות למדידת הספק הם ארג לשנייה וכוח סוס. כוח סוס אחד שווה לכ־746 ואט. במכניקה, כוח שפועל על גוף מעביר לו הספק של   F → ⋅ v → {\displaystyle \ {\vec {F}}\cdot {\vec {v}}} , כאשר F הוא הכוח ו-v היא מהירות הגוף. במעגלים חשמליים, ההספק שמועבר לרכיב מסוים שווה למכפלת המתח שעל הרכיב בזרם שעובר ברכיב:   P = V I {\displaystyle \ P=VI} ; V מציין מתח, I מציין זרם. הספק משמש למדידת העוצמה של כלי רכב. ככל שהספק המנוע גדול יותר, כך כלי הרכב חזק יותר. הספק המנוע של כלי רכב נמדד בדרך כלל בכוח סוס, יחידה לא תקנית שלה מספר הגדרות שונות. בעשורים האחרונים מתחזק הנוהג להוסיף את ההספק גם ביחידות קילוואט אך כוחות סוס (כ"ס) הן עדיין היחידות הנפוצות ביותר בשימוש בתחום הרכב. הספק של מכונית משפחתית הוא בסביבות ה-100 כ"ס. הספק של אוטובוס עירוני הוא כ-300 כ"ס. הספק של משאית נע בין 300 ל-600 כ"ס. הספק של טנק מערכה מודרני הוא 1500 כ"ס.[דרוש מקור] הספק חשמלי הספק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כוח (מכניקה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון

ועדת קדמי היא ועדה בין-משרדית לבחינת התחרותיות בענף המזון ומוצרי הצריכה. הוועדה הנושאת את שמו של מנכ"ל משרד התעשייה והמסחר שרון קדמי, הוקמה בקיץ 2011 על ידי שרי האוצר והתמ"ת בעקבות "מחאת הקוטג'" במטרה לבחון את רמת התחרותיות בשוק המזון על מקטעיו השונים. לוועדה גם וועדת משנה שעסקה באופן פרטני במשק החלב בישראל. בעקבות המלצת הוועדה חוקק חוק חובת שקיפות מחירים ברשתות קמעונאיות. בנובמבר 2011 הגישה הוועדה מסקנות ביניים לשרי האוצר והתמ"ת לאחר שבחנה את מאפייני שוק המזון ופעלה לאתר כשלי שוק. במסגרת דיוניה נפגשה הוועדה עם גורמים שונים (יצרנים מקומיים, יבואנים, רשתות קמעונאיות ועוד). בין המלצות הביניים של הוועדה: הגבלת צמיחה של קמעונאים שנתח השוק שלהם הגיע ל-25% בשווקים שבהם הם פועלים, הגבלת הפרקטיקה המאפשרת לספקים מתן תמריצים לקמעונאים על מנת למנוע אפליית ספקים קטנים וצעדים שימנעו אפליית ספקים קטנים בשטחי מדף. כמו כן הגישה הוועדה שורה של המלצות ביניים בתחום הצרכנות שמטרתן - חיזוק המודעות הצרכנית. המסקנות הסופיות של הוועדה פורסמו ביולי 2012 לאחר שהוועדה ערכה פגישות ושימועים לגורמים נוספים בענף ולאחר שחברת ייעוץ איתה התקשרה לצורך העניין הגישה גם היא את המלצותיה. דו"ח ועדת קדמי לבדיקת התחרותיות והמחירים בשוק מוצרי המזון והצריכה, באתר Gov.il, ‏18 ביולי 2012. המלצות צוות המשנה לבחינת משק החלב בישראל. טיוטה: ועדת קדמי ממליצה לחייב להבליט מוצרים בפיקוח, באתר גלובס, 21 בפברואר 2012 עדי דברת-מזריץ, המלצות צוות יוקר המחייה: הפחתה של עד 75% במכסים על מזון, באתר TheMarker‏, 29 בינואר 2012 טל ליטמן, המלצות הביניים של ועדת קדמי: יש לפקח על מחירי מוצרים של יצרנים בעלי נתח שוק הגדול מ-50%, באתר כלכליסט, 28 בנובמבר 2011
אנדרטה לחללי חטיבה 679

האנדרטה לחללי חטיבה 679 שוכנת בקרבת הר שיפון שברמת הגולן. היא הוקמה לזכר 98 חללי החטיבה שנהרגו במלחמות ישראל. מרביתם נפלו בקרבות מלחמת יום הכיפורים. ערך מורחב – חטיבה 679 במלחמת יום הכיפורים חטיבה 679 הייתה חטיבת מילואים מצוידת בטנקים מדגם שוט. היא נכנסה לקרב ברמת הגולן בלילה הראשון של מלחמת יום הכיפורים בפיקודו של אלוף-משנה אורי אור. החטיבה מילאה תפקיד מפתח בבלימת הכוחות הסוריים שחדרו אל מרכז רמת הגולן ובהשמדתם. בהמשך המלחמה השתתפה החטיבה בקרבות ההבקעה לסוריה ובלחימת צה"ל במובלעת שהקים בשטח סוריה. החטיבה, שלימים שונה מספרה ל-434, השתתפה גם במלחמת לבנון השנייה, כשהיא מצוידת בטנקי מרכבה. האנדרטה הוקמה בשנת 1974 מדרום להר שיפון, על הגבעה שמעליה פיקד מפקד החטיבה עליה בשלושת ימי המלחמה הראשונים ברמת הגולן. לב האנדרטה הוא צריח של טנק T-54 סורי, המוצב על גבי בימת אבני בזלת. שני קני תותחים המחוברים אליו מופנים אל על בזווית חדה. אל הקנים מחוברים לוחות פלטות בזוקה של טנק שוט (המיועדות להגן על זחלי הטנק), הנראות ככנפי ציפור. אל משטח בימת האבנים צמודים לוחות מתכת שעליהם נרשמו שמות הנופלים, וביניהם מפקד החטיבה לאחר מלחמת יום הכיפורים, עמיר יפה. על הבימה מוצב גם סמל החטיבה ובצידו הכתובת "נעורים וגבורה כפלדה הותירו בסלע כאב". על גבי הצריח נרשמו המלים "נזכור ולא נשכח". לוחות בזלת המוצבים ליד הבימה נושאים שרטוטים המתארים את לחימתה של החטיבה. לצד אתר האנדרטה נפרש יער, אשר ניטע על ידי הקרן הקיימת לישראל לזכר חללי החטיבה. האנדרטה עוצבה על ידי הפסלת נעמי הנריק. מדי שנה מקיימת עמותת החטיבה באתר עצרת זיכרון לנופליה. החלק המרכזי של האנדרטה סמל החטיבה על האנדרטה טנק שוט כחלק מהמתחם מדיה וקבצים בנושא אנדרטה לחללי חטיבה 679 בוויקישיתוף האנדרטה באתר יזכור האנדרטה(הקישור אינו פעיל) באתר עמותת חטיבה 679 מיכאל יעקובסון: סקירה על אנדרטת חללי חטיבה 679 ברמת הגולן באתר 'חלון אחורי', 11.7.13 שלט צנוע להנצחת הפסלת נעמי הנריק ומקימי האנדרטה – הסמח"ט לוי מן וחיילי החימוש של החטיבה, נחנך בטקס הזיכרון השנתי לחללי חטיבה 679 ב-4.10.2018 בתל שיפון.
ואולי לא היו הדברים...

"ואולי לא היו הדברים...", המוכר בשמו המקוצר "ואולי", הוא שיר של רחל המשוררת שנכתב בשנת תרפ"ז 1927. השיר פורסם לראשונה ב"דבר" ב-3 ביוני 1927, ובשנת 1930 נכלל בספר שיריה של רחל, "מנגד". השיר מתאר את הגעגועים העזים שחשה המשוררת לחוות העלמות בסמוך לקבוצת כנרת, לדגניה א' ולַכנרת וסביבתה, שם עבדה כפועלת חקלאית בתקופת העלייה השנייה. מאחר שחלתה, נבצר ממנה לחיות בין חבריה כשותפה מלאה ולכן עזבה, וממקום מגוריה בתל אביב, היא הוזה-חולמת ונזכרת בשנותיה כחלוצה. המשוררת מעלה על נס את ערכי תנועת העבודה: עבודה חקלאית, אהבת ארץ ישראל, וחוויות השמחה וההתבוננות, שזכתה להם בנופי הכנרת. השיר הולחן על ידי יהודה שרת, נעשה אהוד ביישוב ובחברה הישראלית לאחר הקמת המדינה, ושורותיו הראשונה והאחרונה נעשו לביטויים. "ואולי" זכה לביצועים רבים במאה ה-20 וה-21, ובהם אלה של נחמה הנדל, של שלישיית גשר הירקון, של חיים משה, של דודו זר בתוכנית של "מה פתאום" שעסקה בכנרת ושל אריק איינשטיין, שהופיע באלבום ארץ ישראל הישנה והטובה. השורה האחרונה בשיר נבחרה להופיע על השטר בערך 20 ש"ח שהנפיק בנק ישראל בנובמבר 2017. המילים "הוי כנרת שלי" מצוטטות באופן סאטירי בסוף השיר המורה לזמרה (עמוס אטינגר, מאיר הרניק, יונה עטרי), והלחן של שורה זו פותח את השיר טוויסט מולדת (דרורה חבקין, להקת פיקוד המרכז). עם שחר רחל בלובשטיין, ואולי לא היו הדברים..., שירת רחל, תל אביב: דבר, תרצ"ה-1935, עמ' עג. "ואולי לא היו הדברים..." באתר בית לזמר העברי מילות השיר "ואולי לא היו הדברים..." והאזנה לו באתר זמרשת מידע על ואולי לא היו הדברים בקטלוג הספרייה הלאומית אסתר עופרים, ואולי לא היו הדברים..., באתר הספרייה הלאומית (הקישור אינו פעיל) דויד פרץ, ניתוח השיר 'ואולי לא היו הדברים...', באתר "תרבות•il" האוסף מנגד באתר הספרייה הלאומית ואולי, בביצוע אסתר עופרים, הופעה חיה בהיכל התרבות (תל אביב), 1973 רחל, ואולי, דבר, 3 ביוני 1927 - בתחתית הדף מנגד - שירים מאת רחל, דבר, 27 באוקטובר 1930 ביצועי השיר "ואולי", אתר זמרשת ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זו הדרך (שיר)

"זוֹ הַדֶּרֶך" הוא שיר מאת רחל המשוררת, אשר נחתם בסוף קיץ, תרפ"ט 1929. חובר על ידי המשוררת ללא כותרת, ושמו נקבע על ידי המוציאים לאור של שירתה לאחר פטירתה. השיר הוכנס אל מסכת השירים שנהוג לקרוא או לשיר בטקסים חגיגיים בתקופת יישוב ולאחר הקמת המדינה. "זו הדרך" ביטא נאמנה את ערכי תנועת העבודה, כפי שנתפסו בתקופת היישוב: חלוציות, נחישות, עקשנות, שתיקה, געגועים והסתפקות במועט, עד להשגת היעדים: הקמת חברה יהודית עמלנית, שתפנית, חופשית וריבונית בארץ ישראל. השיר המחורז כולל שלושה בתים. כמו בשיריה האחרים, העדיפה המשוררת גם ב"זו הדרך" להשתמש בדימויים ומטפורות מתחום החקלאות האהובה עליה; וכך, היא מדמה את אהבותיה לפרח, ואת חייה, שהנחילו לה אכזבה, לגינה שוממה, שאדמתה "כבדה", שגרגיריה דבוקים זה לזה ללא רווחים המאפשרים אוורור וניקוז ומבלעדיהם לא תיתכן צמיחה. המים המאוזכרים בשיר הם טיפות טל ודמעה המנוגדים כביכול; האחד מסמל את איתני הטבע ואת היופי שבבריאה, והשנייה, מקורה בעין האדם, היא תוצר של העצב והבכי. שני הבתים הראשונים מספרים על החוויה הנפשית הפנימית, ואילו נושאו של הבית השלישי הוא המולת כוחות הנפש בהתנהלות המתמשכת אל היעד הנשגב, התנהלות המכונה "הדרך". כמו באמרתו של יוסף טרומפלדור: טוב למות בעד ארצנו, אין מיצרים למסירות הנדרשת מן החלוץ או החלוצה במאבקם למען תחיית האומה, ובמילותיה של רחל: "אַחֶרֶת אֵינֶנָּה,/ בָּהּ לָלֶכֶת, לָלֶכֶת עַד תֹּם", כאשר התום הוא גם קץ החיים, כמחיר למאבק על היעדים או בדרך הטבע, בעת זקנה ושיבה. הבית השלישי, המתחיל במילים "זו הדרך", הולחן על ידי המוזיקאי אפרים בן-חיים, מגרעין המייסדים של קבוצת קריית ענבים. רחל בלובשטיין, [ששוני הזעיר ... הפרח], שירת רחל, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' קלה. "זו הדרך" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "זו הדרך" והאזנה לו באתר זמרשת ראו: מוקי צור, ביאליק, ברנר ורחל והשפעתם על תודעת תנועת העבודה, עלי-שיח, 25, תשמ"ח, עמ' 171-174. ראו: אפרים בן-חיים, זו הדרך אחרת איננה, זאת ארצנו, ירושלים, 1944, עמ' ,7 באתר הספרייה הלאומית.
יואב בר (שף)

יואב בר (נולד ב-18 במרץ 1971) הוא שף ישראלי. יואב בר נולד באופקים בשם יואב ברביבאי, אח שני במשפחה בת 6 ילדים ממוצא מרוקאי. את ילדותו חילק בין הישיבה הדתית בשדה חמד ובין הפנימייה החילונית נחלת יהודה. בר למד במסלול מסטר שף בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים והשתלם בלימודי גסטרונומיה גבוהים ב- Culinary Institute of America בניו יורק ובקורדון בלו בלונדון. ניסיונו המקצועי נרכש במסעדות ובבתי-מלון ברחבי הארץ, ובין השאר שימש שף מלון פלמירה באילת, שם פגש את מנכל"ית המלון באותה תקופה, שלימים הפכה לאשתו. לזוג כיום 3 ילדים. בשנת 2007 פתח בר ביחד עם חיים עמשלם (כשותף שקט) את המסעדה "מאראבו" בבית עוז על דרך אבא הלל סילבר מול מתחם הבורסה ברמת גן. בשנת 2009 זכתה מסעדת מאראבו בתואר "אלופת המסעדות של ישראל" בתוכנית הטלוויזיה "קרב סכינים" בערוץ 10. המסעדה נסגרה בסוף 2013. בר כותב טור שבועי בנענע10 על חוויותיו וחייו כשף המסעדה. גמר "קרב סכינים" בערוץ 10, 2009 אתר מסעדת מאראבו האתר הרשמי של השף יואב בר פרידה ממסעדת maraboo באתר האישי של יואב בר שף יואב בר סוגר את מאראבו ויוצא לדרך חדשה של אוכל שף מוכן, אתר האוכל אכול ו-Chateau,‏ 27 בדצמבר 2013
אנדוקתקציה

אֶנְדוֹקֶתֶקְצְיָה (באנגלית: Endocathection) הוא מונח בפסיכולוגיה, המתאר הפניית יתר אנרגיה ליבידינלית של אדם (קתקסיס) לפעילותו הפנימית למחשבותיו ולרגשותיו; ניתן להגדיר מונח זה גם כמתאר מצב של נסיגה מהחיים המעשיים והתעסקות בחיים התאורטיים. מונח זה הוא הפכו של המונח אֶקְסוֹקֶתֶקְצְיָה. את המונח אֶנְדוֹקֶתֶקְצְיָה טבע הפסיכולוג האמריקני הנרי אלכסנדר מוריי (1893-1988 Henry Alexander Murray) בספרו "חקירות של אישיות" (Explorations in Personality) שיצא לאור בשנת 1938. Endo: the cathection of thought or emotion for its own sake. A preoccupation with inner activities: feeling fantasies, generalizations, theoretical reflections, artistic conceptions, religious ideas. Withdrawal from practical life. המונח נבנה בשפה האנגלית (התחילית: endo + המילה cathexis > cathection) אך האטימולוגיה של המילה היא מיוונית שבה המשמעות המילולית של השם אֶנְדוֹקֶתֶקְצְיָה (κάθεξις+ ἔνδον) היא אחיזה חיצונית. אקסוקתקציה קתקסיס Henry Alexander Murray,Dan McAdams, Explorations in Personality, New York: Oxford University Press, 1938 (עמ' 148 ועמ' 210) Nevitt Sanford, Self & Society: Social Change And Individual Development, New York 1966 (ראו מהדורת 2009 עמ' 65) Gary R. VandenBos, A.P.A. dictionary of psychology, American Psychological Association, 2007 ראו: * Nevitt Sanford, Self & Society: Social Change And Individual Development, New York 1966 (ראו מהדורת 2009 עמ' 65). Explorations in Personality שם
עין פיק

עין פיק הוא מעיין בדרום רמת הגולן השוכן מתחת לכפר הסורי הנטוש פיק (בערבית: فيق), דרומית לקיבוץ אפיק. שם המעיין והכפר הסורי שמעליו משמרים את שם היישוב היהודי אפקה, ששכן במקום ככל הנראה החל מהמאה ה-8. העיירה אפקה אף שימרה את שמו של היישוב אפק ששכן בתל סורג לא רחוק משם. על שם הכפר פיק נקרא גם מנחת פיק הסמוך, וגם הכפר תאופיק שואב את שמו משמות האתרים באזור. עין פיק למרגלות הכפר פיק ערוץ נחל עין גב מאזור הכפר פיר מפת סימון שבילים: החרמון הגולן ואצבע הגליל מס' 1 מדיה וקבצים בנושא עין פיק בוויקישיתוף תמונות של עין פיק, באתר ארץ המעיינות ספי בן יוסף, עין אפיק: מעיין ביישן בצל גן פרוע, באתר ynet, 13 במאי 2005 יותם יעקבסון, עין פיק ועין אפיק, באתר מסע אחר ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמואל שניאורסון (ניקולייב)

הרב שמואל שניאורסון (תרמ"ח, 1888 – י' בכסלו תש"ד, 7 בדצמבר 1943) היה רב העיר ניקולייב באוקראינה. נולד בעיירה פודוברנקה לזלדה רחל (בת שניאור זלמן חייקין) ורבי ברוך שניאור נכד האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון, ה"צמח צדק" ונקרא על שם דודו רבי שמואל שניאורסון מחב"ד-לובביץ'. בשנת ה'תרס"ט החל לשמש כמלמד תורה תחת רבנות אחיו וכמלמד של בן אחיו מנחם מנדל. בשנת תר"ע עבר להתגורר בניקולייב, ושם נישא בא' באלול תרע"א למרים גיטל ינובסקי אחותה של גיסתו חנה (אנ'), ומונה לרב בית כנסת ולעוזר חתנו ברבנות. בשנת ה'תרע"ז מונה לרב העיר ניקולייב מטעם השלטון לצד חתנו שכיהן כרב מטעם הקהילות. בשנת תר"פ הפסיק לכהן כרב ובשנת תרפ"ד נבחר על ידי הקהילה היהודית לרב העיר תפקיד אותו מילא עד לשנת ת"ש. לאחר פטירת חתנו בשנת תרצ"ג מילא את מקום חמיו כרבה היחידי של העיר. במשך רבנותו נאבק לשימור חיי הדת, במיוחד אפיית מצות כשרות לפסח. במקומות שונים נדפסה חליפת מכתבים בינו לבין אחיו רבי לוי יצחק, בו הם מתארים אחד לשני את תלאותיהם בנידון ומבקשים עצות זה מזה. מכתבים נוספים לבן אחיו - רבי מנחם מנדל שניאורסון, לימים הרבי מחב"ד, נדפסו במקומות שונים. בשנת תרצ"ט (1939) נאסר אחיו רבי לוי יצחק בשל פעולותיו להפצת יהדות, שהיו אסורות על פי חוקי ברית המועצות. ובשנת תש"א (1941) נאסר הוא על ידי השלטונות, אף הוא בעוון הפצת היהדות. ביום ד' תמוז תש"א נפסק דינו לשלוש שנות גלות בטומסק שבסיביר. בחודש אדר א' תש"ג (1943) שוחרר ממאסרו עקב תשישות ואי ספיקת לב. עקב מלחמת העולם השנייה התגורר בנו בעיר טורקמנאבאט (Charjou) שבטורקמניסטן ולשם ברח רבי שמואל אך לא נרפא מתשישותו ונפטר ביום י' בכסלו תש"ד (1943) ונטמן בבית העלמין היהודי בעיר. בנו היחיד מנחם מנדל שניאורסון. אחיו רבי לוי יצחק שניאורסון אביו של רבי מנחם מנדל שניאורסון אחיו שלום שלמה שניאורסון ובתו המשוררת זלדה. נפתלי צבי גוטליב, "תולדות לוי יצחק", בהוצאת קה"ת. כרך ב' עמודים 9–24 קובץ הוספות והשלמות לספרי "תולדות לוי יצחק", בהוצאת קה"ת, אב תשע"ט (קובץ העוסק כולו ברב שמואל ומובא בו תיק החקירות שלו) תיק החקירה של שניאורסון, COL ‏דבורה לאה אלטשולר‏ (Q29348543) ‏יהודה לייב מנוחין‏ (Q88731308) - יש דעות שהוא היה צאצא של לוי יצחק מברדיטשוב. אך לא ידוע כיצד | בנו יצחק אייזיק מנוחין התחתן גם עם משפחת שניאורסון מופיע ב-עץ משפחת שניאורסון ענף זלמנסון קיצור תולדות חב"ד עמוד 97 ועמוד 142 מכונה 'לייב רבש"ס' ‏לוי יצחק שניאורסון (פודוברנקה)‏ (Q83736572) - בנו הראשון של ברוך שלום. ‏מרדכי שניאורסון‏ (Q108597132) בעלה משולם רייך בעלה דן לנדא נפטרה בכסלו תרי"ב (קיצור תולדות חב"ד עמודים 142‏–143 | צילום קבר זלטא) ‏מנחם מנדל שניאורסון מרעפקא‏ (Q93431272) ‏ברוך שניאור שניאורסון‏ (Q83736519) לעץ משפחת אשתו
חלץ

חֶלֶץ הוא מושב במישור החוף הדרומי, הממוקם כשבעה קילומטרים צפונית לשדרות. המושב משתייך למועצה אזורית חוף אשקלון. היישוב הוקם בשנת 1950 כמעברה על ידי עולים מתימן על אדמות הכפר חוליקאת ובסמוך לכפרים כאוכבה ובריר, עליהם התנהלו קרבות קשים במלחמת העצמאות. שמו של המושב נגזר משמו של חלץ הפלטי, שהיה אחד מגיבורי דוד המלך. בנובמבר 1950 ישבו במעברה 92 משפחות שנפגעו קשה מפגעי מזג האוויר, שהפך צריפים וקרע אוהלים. שדה הנפט חלץ, הסמוך ליישוב, היה קידוח הנפט הראשון שהצליח במדינת ישראל. הנפט פרץ מהקידוח ב-1955 והיווה סיבה לחגיגות ולכתיבת שירים במדינה הצעירה. השדה היה שדה הנפט המסחרי היחיד בישראל. הופקו בו כ-100 חביות ביום. כיום השדה מושבת. בשנת 2020 שווקו קרקעות והחלה בניית ההרחבה במושב. במושב התגורר, עד להירצחו, ראש ארגון הפשיעה בני שלמה. מדיה וקבצים בנושא חלץ בוויקישיתוף חלץ באתר מועצה אזורית חוף אשקלון מתן צורי, הגננת מהגן השרוף נפרדה בדמעה מהילדים, באתר ynet, 29 באוקטובר 2013 חלץ, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך, מטח, 2010, עמ' 315 עורך: זאב ענר, כל מקום ואתר: מדריך לכל מקום ואתר בארץ ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000, עמ' 110 עורך: יובל אלעזרי, לקסיקון מפה לארץ ישראל, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, עמ' 187 יד הצבא כבר מורגשת במעברות, דבר, 23 בנובמבר 1950 מרדכי חיימוביץ, הוא הלך בשדות, מוסף סופשבוע של "מעריב", 26.2.2010
אקסוקתקציה

אֶקְסוֹקֶתֶקְצְיָה (וכן אקסו; באנגלית: Exocathection) הוא מונח בפסיכואנליזה המתאר מצב של הטען חיובי (קתקסיס) והפניית האנרגיה ליבידינלית של אדם אל פעילותיו החיצוניות, כמו אל עסקים כלכליים ואל התרחשויות חברתיות או פוליטיות; ניתן להגדיר מונח זה כמתאר מצב של נסיגה מהחיים התאורטיים ונטייה חזקה לעסוק בחיים המעשיים. מונח זה הוא הפכו של המונח אֶנְדוֹקֶתֶקְצְיָה. את המונח אֶקְסוֹקֶתֶקְצְיָה טבע הפסיכולוג האמריקני הנרי מארי (1893-1988 Henry Alexander Murray) בספרו "חקירות של אישיות" (Explorations in Personality) שיצא לאור בשנת 1938. Exocathection: the positive cathection of practical action and co-operative undertakings. A preoccupation with outer events: economic, political, or social occurrences. A strong inclination to participate in the contemporary world of affairs המונח נבנה בשפה האנגלית (התחילית: exo + המילה cathexis > cathection) אך האטימולוגיה של המילה היא מיוונית שבה המשמעות המילולית של השם אֶקְסוֹקֶתֶקְצְיָה (κάθεξις+ ἔξω) היא אחיזה חיצונית. אנדוקתקציה קתקסיס Henry Alexander Murray,Dan McAdams, Explorations in Personality, New York: Oxford University Press, 1938 (עמ' 148 ועמ' 210) Nevitt Sanford, Self & Society: Social Change And Individual Development, New York 1966 (ראו מהדורת 2009 עמ' 180) Gary R. VandenBos, A.P.A. dictionary of psychology, American Psychological Association, 2007 Benjamin B. Wolman, Benjamin B. Wolman, Dictionary of behavioral science, 1989 Ian Stuart-Hamilton, Dictionary of Psychological Testing, Assessment and Treatment, UK 2007 (עמ' 108) ראו: * Nevitt Sanford, Self & Society: Social Change And Individual Development, New York 1966 (ראו מהדורת 2009 עמ' 65). ראו שם: Explorations in Personality
הודיה

הוֹדִיָּה הוא מושב בישראל הנמצא במישור החוף הדרומי, ליד העיר אשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון. היישוב הוקם בשנת 1949 על ידי עולים מהודו. על אדמות הכפר הערבי ג'וליס שפונה מתושביו לאחר כיבושו במלחמת העצמאות על ידי חטיבת גבעתי. במשך הזמן נוצר תהליך של החלפת אוכלוסייה כאשר בסופו המתיישבים ביישוב היו עולים מאיראן, תימן ומרוקו. היישוב נקרא על שם הודו – ארץ מוצאם של מתיישביו הראשונים. הניקוד הוא על פי השם המקראי הוֹדִיָּה – צאצא של כלב בן יפונה. המושב משתייך לתנועת המושבים. מדיה וקבצים בנושא הודיה בוויקישיתוף דף מושב הודיה, באתר המועצה האזורית חוף אשקלון אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 על פי האקדמיה ללשון