laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מספרי נהגים בפורמולה 1

מספרי הנהגים בפורמולה 1 הם מספרים המלווים את הנהג לאורך כל הקריירה שלו באליפות פורמולה 1. ההחלטה על שימוש במספר קבוע החלה בעונת 2014. לאחר שנהג בוחר מספר, שמורה רק לו הזכות לשימוש במספר עד שנתיים לאחר הפרישה. אחרי שנתיים יכולים נהגים חדשים לבחור מחדש את המספר של נהג שפרש, כמספר הקריירה שלהם (לדוגמה: ג'נסון באטן התחרה לאחרונה בעונת 2017 עם המספר "22", דבר שאיפשר ליוקי צונודה לבחור את המספר כשהצטרף לאליפות בשנת 2021). הפדרציה מקצה מספרים זמניים לנהגים שעורכים הופעות בודדות במקצי אימון, או נהגים שמחליפים נהגים חולים או פצועים. הזכות לשימוש במספר "1" שמורה לנהג שזכה באליפות בעונה הקודמת. הראשון שעשה שימוש בזכות זאת היה סבסטיאן פטל שהתחרה עם המספר בעונת 2014. לואיס המילטון, שזכה בשש אליפויות בין השנים 2014–2020, בחר שלא לעשות שימוש בזכות, והמשיך להתחרות עם המספר "44". בעונת 2022 עשה מקס ורסטאפן שימוש במספר "1" לאחר שזכה באליפות בסיום עונת 2021. המספר "17" היה המספר ששימש את ז'ול ביאנקי עד התאונה בה נפצע בגרנד פרי יפן של עונת 2014. לאחר מותו של ביאנקי הודיעה הפדרציה הבין-לאומית לרכב (FIA) על הפרשת המספר משימוש. הרשימה כוללת את כל מספרי הקריירה של הנהגים שנבחרו מאז עונת 2014 ונדורן השתמש במספר 47 כששימש כנהג מחליף בעונת 2016 בשנת 2014 התחרה עם המספר "1" לאחר שזכה באליפות בעונת 2013 בעונת 2014 ויל סטיבנס החליף את מרכוס אריקסון במרוץ סיום העונה והתחרה עם המספר "46" בעונת 2017 החליף את דניאיל קוויט בארבעת המרוצים האחרונים של העונה והתחרה עם המספר "39" בעונת 2022 עבר להתחרות עם המספר "1" לאחר שזכה באליפות הנהגים בסיום העונה הקודמת ג'יובינאצי השתמש במספר 36 כשהחליף את פסקל ורליין בשני מרוצים בעונת 2017 Formula 1 drivers to get permanent numbers from 2014, Autosport, 9 December 2013 Champion Verstappen to run No.1 on Red Bull in 2022 as he reveals congratulations from Wolff and Hamilton, Formula1.com, 14 December 2021 IA to retire car number 17 from the FIA Formula One World Championship, FIA, 20 July 2015 "F1 2014: The reasons behind the numbers". GP Update. GP Update. 8 בפברואר 2014. אורכב מ-המקור ב-27 בספטמבר 2017. נבדק ב-22 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) Tremayne, Sam (9 בדצמבר 2013). "Formula 1 drivers to get permanent numbers from 2014". Motorsport. Motorsport.com. נבדק ב-20 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "2015 F1 driver numbers". Crash.net. Crash.net. 12 בינואר 2015. נבדק ב-20 בפברואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "2021 and 2022 FIA Formula 1 World Championship Entry Lists". fia.com. FIA.com. 7 בדצמבר 2021. נבדק ב-8 בדצמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
דונאט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... דונאט – מין מאפה אישים: אדה דונאט – מלחין יהודי-הונגרי דיולה דונאט (פסל) – פסל יהודי-הונגרי דיולה דונאט (רופא) – רופא יהודי-הונגרי רוברט דונאט – שחקן קולנוע ותיאטרון בריטי
יחסי אוזבקיסטן–איסלנד

יחסי אוזבקיסטן–איסלנד הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת אוזבקיסטן לרפובליקת איסלנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 בספטמבר 1997. ביוני 2022 שוחח שר החוץ האוזבקי עם שגריר איסלנד במוסקבה, האמון גם על היחסים עם אוזבקיסטן. במהלך השיחות נדונו המצב הנוכחי של היחסים הבילטרליים והסיכויים להמשך פיתוח שיתוף הפעולה במישור המדיני, המסחרי, הכלכלי, התרבותי וההומניטרי. הצדדים ציינו את הצורך לחזק את האינטראקציה במסגרת מבנים בינלאומיים, וכן להרחיב את המסגרת המשפטית באמצעות כריתת הסכמים דו-צדדיים חדשים. הצדדים החליפו דעות על כינון שיתוף פעולה בפיתוח חופש התקשורת באוזבקיסטן, וכן על המשך יישום המדיניות של הבטחת שוויון מגדרי, לרבות הגברת הפעילות החברתית-פוליטית של נשים. איסלנד מיוצגת באוזבקיסטן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה. אוזבקיסטן מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה בלונדון, הממלכה המאוחדת. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוזבקיסטן–איסלנד בוויקישיתוף Uzbekistan, Iceland discuss intensifying bilateral cooperation באתר kun.uz‏, 21 ביוני 2022
פייסל

האם התכוונתם ל... פייסל הראשון, מלך עיראק – בנו של חוסיין בן עלי, שהיה לזמן קצר מלך סוריה הגדולה ואחר כך מלכה הראשון של עיראק. פייסל השני, מלך עיראק – מלכה האחרון של עיראק. פייסל, מלך ערב הסעודית – מלכה השלישי של ערב הסעודית. שוק פייסל הגדול – שוק. ג'וינט (עישון) – מכונה גם פייסל.
יחסי בלגיה–ונצואלה

יחסי בלגיה–ונצואלה הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין ונצואלה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1884. בלגיה מייבאת יהלומים מוונצואלה, עם זאת, ממשלת בלגיה מודאגת מהמצב הנוכחי בוונצואלה. לדעתו של שר החוץ הבלגי דידייה ריינדרס, הוא מביע דאגה רבה מזכויות האדם בוונצואלה. בלגיה מחזיקה בוונצואלה נציגות דיפלומטית בקראקס. ונצואלה מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל. Venezuela destaca en Bélgica por cumplir protocolos de producción de diamantes - MippCI באתר minci‏, 23 ביולי 2018 Gobierno de Bélgica expresó su preocupación por crisis en Venezuela באתר el-nacional‏, 23 ביולי 2018
בן ציון ברוק

הרב חיים אליעזר בן ציון ברוק (ה'תרס"ד, 1904 – י"ד בתשרי ה'תשמ"ו, 29 בספטמבר 1985) היה מייסד וראש ישיבת בית יוסף נובהרדוק בירושלים, תלמידו של הסבא מנובהרדוק. ברוק נולד בשנת ה'תרס"ד בעיר רוגצ'וב שבבלארוס, להוריו בנימין ורחל קריינא. הוא החל ללמוד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' ונדד איתה לקרמנצ'וג בעת מלחמת העולם הראשונה, שם בחר לעבור ללמוד בישיבת נובהרדוק. בעת לימודיו בישיבה סייע בפתיחת סניפים נוספים שלה ברחבי ליטא. בתום לימודיו נישא ללאה, בתו של הרב יצחק גולדברג. לאחר נישואיו התגורר בביאליסטוק, ובשנת 1934 עלה לישראל והתמקם בתל אביב, שם הקים סניף של ישיבת נובהרדוק. בשנת 1938 עבר לירושלים, הקים גם בה סניף של ישיבת נובהרדוק ועמד בראש הישיבה, בה הנהיג את שיטת המוסר על פי דרכו של הסבא מנובהרדוק. במהלך מלחמת העצמאות נפצע מאש הלגיון הירדני, והחלים לאחר כארבעה חודשים. לרב ברוק ורעייתו נולדו שלושה בנים ושלוש בנות. ברוק נפטר בערב חג הסוכות, י"ד בתשרי ה'תשמ"ו. לאחר פטירתו נקראו על שמו רחובות בבית שמש ובביתר עילית. אליעזר בנציון ברוק, דף שער בספרייה הלאומית רבי בן ציון ברוק, באתר אישי ישראל, ‏2018-01-28 בית שמש: הראשונה בארץ שמנציחה את זקן רבני מרוקו, באתר JDN, ‏27 באוגוסט 2018
יחסי בלגיה–פולין

יחסי בלגיה–פולין הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין פולין, שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, נאט"ו ובאו"ם. ב-6 במרץ 1919 הכירה ממשלת בלגיה במדינה הפולנית, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. לאחר מלחמת העולם השנייה הכירה ממשלת בלגיה בממשלת האחדות הלאומית הזמנית ביולי 1945 והציעה לכונן יחסים דיפלומטיים. ב-2 באוקטובר 1945 כוננו פולין ובלגיה יחסים דיפלומטיים ברמת הנציגויות. במקביל, הודיעה ממשלת בלגיה לממשלת הרפובליקה של פולין הגולה כי היא חזרה בה מהכרתה וניתקה את היחסים הדיפלומטיים. הקונסוליה של הרפובליקה של פולין בבריסל השיקה את שירותיה באופן רשמי ב-15 באוקטובר 1945, והקונסוליה של הרפובליקה של פולין באנטוורפן ב-17 באוקטובר 1945. נציגויות דיפלומטיות של פולין ובלגיה הועלו לדרגת שגרירויות ב-9 במרץ 1957. ב-13–15 באוקטובר 2015 ביקרו פיליפ, מלך הבלגים ורעייתו המלכה מתילדה בפולין. זה היה ביקור החוץ הרשמי השני של המלך פיליפ מאז עלייתו לכס המלכות. הזוג המלכותי נפגש, בין היתר, עם נשיא הרפובליקה של פולין ועם יושבי ראש הסיים והסנאט. ב-24 בינואר 2018 ביקר ראש ממשלת בלגיה שארל מישל בפולין ונפגש עם ראש הממשלה מתאוש מורבייצקי. השיחות עסקו, בין היתר, בנושאים דו-צדדיים, עתיד האיחוד האירופי ומדיניות המזרח. ב-28 בינואר 2019 ערך השר ג'יי צ'פוטוביץ' ביקור בבלגיה והיה אחד מאורחי הכבוד בפגישת שגרירי בלגיה. השר השתתף גם בחנוכת התערוכה "כנפי שריון" במוזיאון המלכותי של הכוחות המזוינים בבריסל. במהלך אותו אירוע הונצחה דיוויזיית השריון הפולנית ה-1 של הגנרל סטניסלב מצ'ק, אשר בסתיו 1944 שחררה מספר ערים בפלנדריה הבלגית. בשנים האחרונות, זרימת ההון הבלגי לשוק הפולני הואצה בבירור. למעלה מ-700 חברות בעלות הון בלגי רשומות בפולין. בקרב המשקיעים הבלגים המספר הגדול ביותר הוא של מפעלים קטנים ובינוניים. מפעלים אלו משקיעים בעיקר במגזרים הבאים: ביטוח פיננסי, אנרגיה, מזון, חומרי בניין, מכונות חקלאיות ושירותים עירוניים. ב-2018, בלגיה הייתה שוק היצוא ה-13 של פולין בעולם והיבואנית ה-9 בגודלה מבחינת יבוא. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של פולין, שווי הייצוא הפולני לבלגיה בשנת 2018 הסתכם ב-5.15 מיליארד אירו, היבוא מבלגיה הסתכם ב-5.6 מיליון אירו. המאזן השלילי בחילופי הכלכלה של פולין עם בלגיה נותר כמעט ללא שינוי מאז שנות ה-90. מאפיין אופייני לסחר הפולני-בלגי הוא ריכוזו החזק באזור הפלמי. כ-85% מסך המחזור בין פולין לבלגיה מיושם עם פלנדריה, 13% באזור ואלוניה ו-2% עבור אזור בריסל הבירה. בלגיה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה. פולין מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל וקונסוליות כבוד בגנט ולה לובייר. מדיה וקבצים בנושא יחסי בלגיה–פולין בוויקישיתוף יחסי בלגיה–פולין באתר משרד החוץ הפולני
פני ליק

פֶנִי ליק (באנגלית: Penny lick) היו גביעי זכוכית ייחודים אשר שימושו כצורת הגשת גלידה נפוצה בקרב גלידריות עד להופעתו של גביע הגלידה. גביעים מסוג זה היו נפוצים בעיקר בלונדון בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. הכוסות היו מיוצרות בדרך כלל מזכוכית, כאשר הבסיס הוא זכוכית עבה, וצורת הגביע הולכת ומתרחבת כלפי מעלה. מוכרי הגלידה נהגו למכור גביע זה ממולא בגלידה בטעמים שונים ואחרי האכילה היו הקונים מחזירים את הגביע למוכר. התשלום הנהוג על כך היה פני בודד ומכאן שמו של הגביע. לעיתים קרובות הגביעים האלו לא נוקו לאחר שהוגשו ללקוח הבא, דבר אשר הגביר את החשש בקרב הרשויות מהתפשטות מחלות, בעיקר כולרה ושחפת, עד שבשנת 1926 נאסר השימוש בהם ברחבי אנגליה. עם התפשטותו של גביע הגלידה בעשור הראשון של המאה ה-20, פחת השימוש בגביעי הפני ליק עד שפסק לגמרי. Manchester Evening News, Ice to see you, Manchester Evening News, ‏2006-12-27 (באנגלית) Food & Drink - V&A Museum of Childhood, web.archive.org, ‏2009-09-08 Darra Goldstein, The Oxford Companion to Sugar and Sweets, Oxford University Press, 2015, ISBN 978-0-19-931339-6. (באנגלית) James A. Galloway, Great fare of London, The Lancet 355, 2000-01-22, עמ' 323–324 doi: 10.1016/S0140-6736(00)00012-X Jeri Quinzio, Of sugar and snow : a history of ice cream making, Berkeley : University of California Press, 2009, ISBN 978-0-520-24861-8
אייב ארונוביץ

אברהם ("אייב") ארונוביץ (באנגלית: Abraham "Abe" Aronovitz; ‏15 באוקטובר 1898 – 11 ביולי 1960) היה עורך דין ופוליטיקאי יהודי אמריקאי שכיהן כראש עיריית מיאמי בפלורידה (1953–1955). נולד בניו יורק לקייט ודוד ארונוביץ, זוג יהודים רומנים שהיגרו לארצות הברית, ולו חמישה אחים. הוא למד בבית הספר התיכון בפאלם ביץ' (אנ') והשלים את לימודיו באוניברסיטת סטטסון (אנ'). בשנות ה-20 של המאה ה-20 התגורר בג'קסונוויל, שם פתח בקריירה פוליטית אך הפסיד בבחירות למועצת העיר. הוא עבר למיאמי, גם בה התמודד והפסיד בבחירות למועצת העיר ב-1927 ובשנות ה-30 התמנה לתפקיד התובע של מיאמי סיטי. במשך שנים עבד במגזר הפרטי, ורק בראשית שנות ה-50 חזר לפוליטיקה. הוא זכה בבחירות לראשות עיריית מיאמי ב-1952 וכהונתו נמשכה מ-1953 עד 1955. ב-1958 פרש מהפוליטיקה בגלל בעיות בריאות ונסע לחופשה משפחתית ממושכת בקובה, הוא ומשפחתו שהו במלון 'הוואנה הילטון' (כיום מלון 'טריפ הוואנה ליברה' (אנ') בבירת קובה, הוואנה, בעת נפילת הדיקטטורה של פולחנסיו בטיסטה בראשית 1959. ארונוביץ הוא דוד של המשפטן היהודי-אמריקאי סידני ארונוביץ (אנ') ששימש שופט בבית המשפט המחוזי של דרום פלורידה (אנ'). אודות אייב ארונוביץ בעמודו הראשון של המיאמי טיימס, 24 באוקטובר 1953 (באנגלית) Abe Aronovitz, first Jewish mayor, באתר Florida Memory (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי בלגיה–פורטוגל

יחסי בלגיה–פורטוגל הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בלגיה לבין פורטוגל, שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, נאט"ו ובאו"ם. פורטוגל ובלגיה, בשל הקרבה הגאוגרפית היחסית בין שתי המדינות, מקיימות מערכת יחסים ידידותית ומתמשכת, שמקורה בתקופת ימי הביניים, בה היוו אנטוורפן וברוז' נמלים מסחריים חשובים, בהם הקימה פורטוגל עמדות מסחר, אשר מאוחר יותר קיבלה רלוונטיות מסוימת בסחר בסחורות מכל האימפריה הפורטוגזית לשוק האירופי. בתקופת הרנסאנס, חי בפלנדריה ההומניסט הפורטוגלי המפורסם Damião Góis, שהשלים את הכשרתו באוניברסיטת לוון. לאחר עצמאותה של בלגיה חודשו המגעים בין שתי האומות, בדגש על פתיחת הנציגות הפורטוגלית בבריסל ב-1834. ב-16 בנובמבר 1910, בלגיה הכירה במשטר הרפובליקאי החדש בפורטוגל, והייתה אחת המדינות האירופיות הראשונות שעשו זאת. במהלך מלחמת העולם הראשונה, שתי המדינות היו חלק ממדינות ההסכמה, ופורטוגל השתתפה בהגנה על הגבול הצרפתי-בלגי, שהגיעה לשיאה בקרב לה ליס, שהתרחש ברובו בשטח ששייך היום לבלגיה. שתי המדינות נטלו חלק בייסוד נאט"ו בשנת 1949. לאחר המעבר לשלטון הדמוקרטי בפורטוגל, ועם הצטרפותה של פורטוגל לאיחוד האירופי, התחזק הקשר הבילטרלי בין שתי המדינות, שהתאפיין בשיתוף ערכים וביחסי שיתוף הפעולה השזורים באג'נדה הרב-צדדית האירופית והבינלאומית, תוך רישום של כמה גורמים רשמיים. נכון לעכשיו, קיימת קהילה פורטוגזית משמעותית בבלגיה, המורכבת מכ-35,000 איש. על פי ה-INE, בלגיה הייתה הלקוחה ה-8 בגודלה ליצוא סחורות פורטוגלי בשנת 2020, עם נתח של 2.3% בסך הכל, והספקית ה-7 בגודלה (2.9%). במהלך התקופה 2016–2020 נרשמה צמיחה שנתית ממוצעת של 0.9% ביצוא ו-4.2% ביבוא. מאזן הסחורות של סחורות נוטה להיות שלילי לפורטוגל, לאחר שהציג גירעון של 708 מיליון אירו בשנת 2020. קבוצות המוצרים העיקריות שיוצאו מפורטוגל לבלגיה בשנת 2020 היו כלי רכב וכלי תחבורה אחרים, מכונות וציוד, כימיקלים, דלקים מינרליים ופלסטיק וגומי, בעוד שקבוצות המוצרים העיקריות שיוצאו מבלגיה לפורטוגל באותה שנה, היו כלי רכב וכלי תחבורה אחרים, כימיקלים, מכונות ומכשירים, פלסטיק וגומי ומתכות נפוצות. ראויה לציון גם הנוכחות בפורטוגל של לשכת המסחר הפורטוגלית-בלגית-לוקסמבורגית, המוקדשת לקידום היחסים המסחריים בין השווקים הפורטוגזיים, הבלגיים והלוקסמבורגיים. בלגיה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון ו-4 קונסוליות כבוד בפארו, פונשל, פונטה דלגדה ופורטו. פורטוגל מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל ו-3 קונסוליות כבוד בברוז', גנט וליאז'. יחסי בלגיה–פורטוגל באתר משרד החוץ הפורטוגזי
סאליוט 4

סאליוט 4 (ברוסית:Салют-4) הייתה תחנת חלל סובייטית, אשר שוגרה בשנת 1974 כחלק מתוכנית סאליוט. תחנה זאת הייתה הרביעית מסדרת תחנות חלל סאליוט. התחנה פעלה עד לשנת 1977 והייתה מאוישת במשך 92 ימים. תחנת החלל הראשונה הייתה סאליוט 1 (נקרא גם DOS-1) אשר שוגרה על ידי ברית המועצות באפריל 1971. סאליוט 4 היה דגם משופר שפותח בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. מתכונת פאנלים סולארים עברה שדרוג ושטח הפנלים גדל מ-28 מ"ר ל-60 מ"ר. בוצעו שינויים נוספים והיקף ציוד מדעי הוגדל. רכיב המעבר התחבר ישירות לחללית הסויוז והיה בעל היקף של 2 מטרים בחיבור ושלושה בהמשך. הרכיב השני, והראשי, היה בעל היקף של ארבעה מטרים. על פי תמונות ניתן להסיק כי היה ניתן להכניס ברכיב זה שמונה כיסאות גדולים (כאשר שבע מהם בקונסולות עבודה), שבעה לוחות שליטה, ו־20 נקודות חיבור למכשירים שונים. הרכיב המשני היה בעל עמדות שליטה, מערכות סביבה, אספקת חשמל ועוד מכשירי עזר שונים. הרכיב האחרון, אשר היה בלתי מודחס, היה בעל היקף של 2 מטרים והכיל את המנועים ומערכות שליטה שונות. לסאליוט הייתה מערכת גיבוי לחשמל שהורכבה מסוללות כימיות, ומאגרי חמצן ומים נוספים למקרה הצורך. מחוץ לתחנה היו מערכות כפולות של פאנלים עם תאים פוט־וולטאים אשר נראו כמו כנפיים קטנות, מערכת ויסות החום ומערכות שליטה והתמצאות. בתחנת החלל הורכבו מספר מכשירים: טלסקופ 25 ס"מ, ספקטרומטרים, מכשירים למדידת טמפרטורה, טלסקופ לקרני רנטגן וציוד לניסויים בתחום רפואה וטכנולוגיה. התחנה שוגרה ב-26 בדצמבר 1974 על ידי משגר פרוטון K תלת שלבי. מספר שבועות היא פעלה ללא צוות. ב-12 בינואר 1975 לתחנה הגיע צוות ששוגר לחלל בחללית סויוז 17 עם אלכסיי גוברב וגאורגי גרצ'קו. הצוות שהה בתחנת החלל כחודש במהלכה ביצע מספר פרוקיטים מדעים. במאי 1975 לתחנה הגיע צוות של סויוז 18 עם פיוטר קלימוק וויטאלי סבסטיאנוב. הם שהו בה כחודשיים. בנובמבר 1975 לתחנה התחברה חללית לא מאוישת סויוז 20. היא הייתה מחוברת לתחנת החלל במשך 90 ימים, ב-16 בפברואר 1976 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ בהצלחה. בפברואר 1977 הוחלט להוריד את תחנת החלל מהמסלול באופן מבוקר והיא נשרפה באטמוספירה. מדיה וקבצים בנושא סאליוט 4 בוויקישיתוף תיאור תחנת החלל סאליוט 4 תיאור מפורט של מבנה תחנת החלל סאליוט 4 (ברוסית)
יחסי לוקסמבורג–פורטוגל

יחסי לוקסמבורג–פורטוגל הם היחסים הבילטרליים בין לוקסמבורג לבין פורטוגל, שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, נאט"ו ובאו"ם. העצמאות הסופית של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג הושלמה בשנת 1890 כאשר ענף לוקסמבורג של בית נסאו-ויילבורג תפס את השלטון. ב-1891 לוקסמבורג ופורטוגל כוננו יחסים דיפלומטיים ישירים. ב-21 ביוני 1893, התחתן נסיך הכתר וילהלם עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל. עם עלייתו של וילהלם לכס המלכות ב-1905, הפכה מריה אנה לדוכסית הגדולה של לוקסמבורג. במהלך הכיבוש הגרמני של לוקסמבורג במלחמת העולם השנייה הצליחה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג להימלט באמצעות אשרה פורטוגזית שהונפקה על ידי ארישטידש דה סוזה מנדש, קונסול פורטוגל בבורדו, צרפת. בשנות ה-60 של המאה ה-20 החלו עובדים פורטוגזים להגר ללוקסמבורג, שם היו נחוצים בתעשיית הפלדה. מאז, מספר הפורטוגזים בלוקסמבורג גדל בהתמדה. בעוד שהרשות הסטטיסטית של לוקסמבורג STATEC מנתה 5,783 פורטוגלים ב-1970, היו 82,363 ב-2011, כ-16.1% מהאוכלוסייה. בשנת 1965 נחתם הסכם ביטוח לאומי ראשון בין המדינות, וב-1979 הוארך תוקף ההסכם. ב-1988 הוענק לפוליטיקאי מלוקסמבורג ולימים ראש הממשלה ונשיא קבוצת היורו ז'אן קלוד יונקר את הצלב הגדול של מסדר אנריקה הפורטוגלי. ב-13 בספטמבר 2016, במהלך ביקורו של נשיא הפרלמנט הפורטוגלי, אדוארדו פרו רודריגס, בלוקסמבורג, נפתחה במוזיאון הלאומי להיסטוריה ואמנות בבירה תערוכה החוגגת 125 שנים ליחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. בוועידה ה-12 של קהילת המדינות הדוברות פורטוגזית בכף ורדה ב-17 וב-18 ביולי 2018, לוקסמבורג קיבלה מעמד של משקיפה. מאזן הסחר בין שתי המדינות הראה כי בשנת 2016 הסתכם היצוא מפורטוגל ללוקסמבורג ב-567.3 מיליון אירו, שהם 27.2% יותר מאשר ב-2015. לגבי היבוא, מדובר ב-422.1 מיליון אירו, 2.9% יותר מהשנה הקודמת. לכן, הסחר בין שתי המדינות הותיר לפורטוגל מאזן חיובי של 145.2 מיליון אירו. ההשקעה של לוקסמבורג בפורטוגל בתקופה 2012–2016 התפתחה בממוצע שנתי של 111.8%, כאשר ההשקעה השנתית צמחה מדי שנה; בניגוד להשקעה הפורטוגלית בלוקסמבורג, שבאותה תקופה הייתה לה התפתחות שנתית ממוצעת של 73.8%. לוקסמבורג מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון ו-2 קונסוליות כבוד בפארו ובפורטו. פורטוגל מחזיקה בלוקסמבורג שגרירות בלוקסמבורג סיטי. מדיה וקבצים בנושא יחסי לוקסמבורג–פורטוגל בוויקישיתוף יחסי לוקסמבורג–פורטוגל באתר משרד החוץ הפורטוגזי
יחסי ליטא–פורטוגל

יחסי ליטא–פורטוגל הם היחסים הבילטרליים בין ליטא לבין פורטוגל, שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, נאט"ו ובאו"ם. ליטא קיבלה עצמאות לראשונה ב-1918 והתקבלה לחבר הלאומים ב-1921. פורטוגל הכירה ברפובליקה העצמאית של ליטא דה פקטו ובדה יורה בתחילת מאי 1923. לאחר שילובה הכפוי של ליטא בברית המועצות ב-1940, היחסים נקבעו על ידי יחסי ברית המועצות–פורטוגל. במהלך קריסת ברית המועצות, ליטא הכריזה שוב על עצמאותה ב-1990. פורטוגל הכירה בעצמאותה המחודשת של ליטא ב-26 באוגוסט 1991, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 באוקטובר 1991. במהלך ההתקרבות של ליטא לאחר מכן לאיחוד האירופי, שפורטוגל חברה בו מאז 1986, ועם ברית ההגנה המערבית נאט"ו, שפורטוגל ייסדה במשותף ב-1949, התקרבו גם פורטוגל וליטא זו לזו. ב-26 בפברואר 2003 חתמו שתי המדינות על הסכם הדדי למניעת כפל מס והעלמת מס, ולאחר מכן ב-14 באוגוסט 2003 חתמו על הסכם הגנה הדדי על השקעות. ב-2005 פורטוגל פתחה שגרירות משלה בווילנה. ב-18 באפריל 2005 חתמו שתי המדינות על הסכם שיתוף פעולה דו-צדדי בתחום התיירות. במהלך מדיניות הצנע הנוקשה והמקיפה בפורטוגל לאחר משבר האירו, שהכניס את המדינה למשבר כלכלי עמוק מ-2010, פורטוגל סגרה שוב את שגרירותה בליטא ב-2012, שמאז שייכת שוב למחוז המנהלי של שגריר פורטוגל בדנמרק. בשנת 2016, 1,007 חברות פורטוגזיות עסקו במסחר עם ליטא. בשנת 2016 ייבאה ליטא סחורות ושירותים בשווי 49.5 מיליון אירו מפורטוגל. חלק הסחורות עמד על 34.5 מיליון אירו, מתוכם 21.1% טקסטיל, 17.7% מכונות וציוד, 11.1% נייר ותאית, 10.6% מוצרים כימיים-פרמצבטיים, 8.3% פלסטיק וגומי ו-7.3% מוצרי מתכת. נתח השירות של 15 מיליון מגיע ברובו (כמעט 12 מיליון) מההכנסה של תיירים ליטאים בפורטוגל. באותה תקופה, פורטוגל ייבאה סחורות בשווי 68.4 מיליון אירו מליטא. חלק הסחורות הסתכם ב-63.4 מיליון אירו, מתוכם 47.1% פלסטיק וגומי, 15.6% מוצרים חקלאיים, 7.5% מכונות וציוד, 6.3% מכשירים אופטיים ומדויקים, 4.0% מוצרים כימיים-פרמצבטיים ו-4.0% חומרי טקסטיל. ליטא מיוצגת בפורטוגל באמצעות שגרירותה בלונדון, הממלכה המאוחדת, ובנוסף מחזיקה 2 קונסוליות כבוד בוויזאו ובפונטה דלגדה. פורטוגל מיוצגת בליטא באמצעות שגרירותה בקופנהגן, דנמרק, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בווילנה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ליטא–פורטוגל בוויקישיתוף פורטוגל באתר משרד החוץ הליטאי
חצות בחנות צעצועים

חצות בחנות צעצועים (באנגלית: Midnight in a Toy shop) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי, אשר ביים וילפרד ג'קסון והפיקו אולפני וולט דיסני. עכביש שתופס מחסה מסופת שלגים בחנות צעצועים מגלה שהסחורה מתעוררת לחיים כאשר החנות סגורה. Motion Picture Herald (2 במאי 1931): "סרט מסדרת סימפוניות טיפשיות שיש לו את הכישרון של קלילות ושעשוע כללי. עכביש מתערבב מאוד בחנות צעצועים. כל הצעצועים במקום שרים בסולמות שונים כשהעכביש מקלקל את המשחק שלהם. הצעירים צריכים ליהנות מזה מאוד, והמבוגרים יבודרו." הסרט הופץ למדיה ביתית ב-19 בדצמבר 2006 באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'. "חצות בחנות צעצועים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חצות בחנות צעצועים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Shorts". Motion Picture Herald: 44. 2 במאי 1931. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}: (עזרה)
לארה צבייטקו

לארה צבייטקו (בקרואטית: Lara Cvjetko; נולדה ב-1 בספטמבר 2001) היא ג'ודוקא קרואטית, המתחרה בקטגוריית המשקל של עד 70 ק"ג. הישג השיא שלה בקריירה הוא זכייה במדליית כסף באליפות העולם בטשקנט 2022. בגמר הפסידה לבת ארצה ברברה מאטיץ'. לארה צבייטקו, ברשת החברתית פייסבוק לארה צבייטקו, ברשת החברתית אינסטגרם לארה צבייטקו, באתר איגוד הג'ודו העולמי לארה צבייטקו, באתר JudoInside.com
רדופים בוונציה

רדופים בוונציה (באנגלית: A Haunting in Venice) הוא סרט בלשי בבימויו של קנת בראנה, המבוסס על עלילת הספר "תעלומת הרצח במסיבה (אנ')" מאת אגתה כריסטי ומשמש כהמשך לסרטים "רצח באוריינט אקספרס" (2017) ו"מוות על הנילוס" (2022). בסרט שב לככב קנת בראנה בדמותו של הרקול פוארו, ולצדו מככבים ג'יימי דורנן, קייל אלן, קאמי קוטין, טינה פיי, ג'וד היל, קלי ריילי ומישל יאו. הסרט עלה לאקרנים ב-15 בספטמבר 2023. עלילת הסרט מתרחשת בערב ליל כל הקדושים בוונציה שלאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר שנאלץ להשתתף בעל כורחו בסיאנס, על הרקול פוארו, כעת בלש בדימוס, לפתור את תעלומת רציחתה המסתורית של אחת ממשתתפות הסיאנס. קנת בראנה – הרקול פוארו קייל אלן – מקסים ג'ררד קאמי קוטין – אולגה סמינוף ג'יימי דורנן – אביו של ליאופולד פרייר טינה פיי – אריאדנה אוליבר ג'וד היל – ליאופולד פרייר קלי ריילי – רוונה דרייק מישל יאו – ג'ויס ריינולדס אמה ליירד – דזדמונה הולנד עלי חאן – ניקולס הולנד ריקרדו סקמאריקו – ויטלה פורטפוליו במרץ 2022, חשף נשיא אולפני המאה ה-20, סטיב אסבל, כי הושלמה מלאכת כתיבתו של תסריט לסרט שלישי בסדרת "הרקול פוארו" מאת מייקל גרין, וכי קנת בראנה, שביים וכיכב בתפקיד פוארו בשני הסרטים הקודמים, עתיד לשוב לביים ולכבב. בנוסף, חשף אסבל כי עלילתו של הסרט תתבסס על אחד מספריה הפחות מוכרים של אגתה כריסטי בו כיכב פוארו. באוקטובר 2022, אושרה רשמית הפקתו של הסרט, לצד חשיפת צוות השחקנים המלא, בהם ג'יימי דורנן, טינה פיי, ג'וד היל, קלי ריילי ומישל יאו. צילומי הסרט החלו ב-31 באוקטובר 2022, באולפני פיינווד ובעיר ונציה שבאיטליה. הסרט עלה לאקרנים ב-15 בספטמבר 2023. מדיה וקבצים בנושא רדופים בוונציה בוויקישיתוף ישי קיצ'לס, השחקנים טובים, אבל הסרט הזה פשוט לא עובד, באתר ישראל היום, 19 בספטמבר 2023 "רדופים בוונציה": עיבוד קולנועי לאגתה כריסטי שחותם טרילוגיה מחרידה, באתר מעריב, 23 בספטמבר 2023 "רדופים בוונציה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רדופים בוונציה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רדופים בוונציה", באתר Metacritic (באנגלית) "רדופים בוונציה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "רדופים בוונציה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Couch, Aaron (October 11, 2022). "Marvel Shifts Dates for 'Avengers: Secret Wars,' 'Deadpool 3', 'Fantastic Four' and 'Blade'". The Hollywood Reporter. Archived from the original on October 11, 2022. Retrieved October 11, 2022. Kit, Borys (March 3, 2022). "10-Plus Movies a Year for Hulu, 'Avatar' (For Real!), More 'Free Guy': 20th Century Studios President on Company's Future". The Hollywood Reporter. Retrieved 12 October 2022. Massoto, Erick (March 3, 2022). "A Third Hercule Poirot Film Has Been Written, Says 20th Century Studios President". Collider. Retrieved 12 October 2022. Kit, Borys (October 10, 2022). "Jamie Dornan, Tina Fey, Michelle Yeoh, Jude Hill Join Kenneth Branagh in Agatha Christie Mystery A Haunting in Venice". The Hollywood Reporter. Archived from the original on 10 October 2022. Retrieved 12 October 2022. Panaligan, EJ (October 10, 2022). "Kenneth Branagh's Third Hercule Poirot Film A Haunting in Venice Casts Tina Fey, Jamie Dornan, Michelle Yeoh and More". Variety. Retrieved 12 October 2022. San Diego Film Critics, 2023 San Diego Film Critics Society Award Winners, San Diego Film Critics Society, ‏2023-12-19 (באנגלית אמריקאית)
צוקרקנדל

האם התכוונתם ל... אמיל צוקרקנדל (אנטומיסט) – 1849-1910; פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת וינה; בעלה של ברטה צוקרקנדל אמיל צוקרקנדל (ביולוג) – יליד 1922; ביולוג מולקולרי אמריקאי; נכדם של ברטה ואמיל צוקרקנדל ברטה צוקרקנדל – מבקרת אמנות ועיתונאית יהודיה-אוסטרית
מדד תל אביב נדל"ן

מדד תל אביב נדל"ן הוא מדד המייצג את השינוי המצרפי של מחיריהן של מניות, הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, של חברות ציבוריות שעוסקות בנדל"ן ובינוי ועומדות בתנאי הסף של המדד. המדד פורסם לראשונה ב-2 בינואר 2005. עם השקתו הוגבל המדד ל-15 חברות בלבד, וב-9 בפברואר 2017 הורחב לכלל מניות הנדל"ן. משקלן היחסי של המניות במדד מתעדכן מדי יום על פי שווי השוק שלהן בטרם פתיחת יום המסחר. ערך המדד מחושב ומפורסם על ידי הבורסה בזמן המסחר. המדד כולל בתוכו את כל המניות של חברות הנדל"ן אשר נכללות במאגר המניות למדדים. הרכב המדד מתעדכן פעמיים בשנה בתום המסחר ביום חמישי הראשון בחודשים פברואר ואוגוסט. בתי השקעות אחדים מציעים תעודות סל העוקבות אחר מדד זה. מדד תל אביב נדל"ן, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב ת"א-נדל"ן - מוצרים עוקבי מדדים, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.