קפקא על החוף

קפקא על החוף (ביפנית: 海辺のカフカ, מבוטא "אוּמִיבֵּה נוֹ קפוּקא") הוא רומן מסע והתבגרות מאת הסופר היפני הרוקי מורקמי. הספר יצא לאור בעברית בתרגומה של עינת קופר. הרומן משלב שני סיפורי מסע המשיקים זה לזה, ונעים על הגבול שבין מציאות ודמיון. המסע המרכזי הוא של הנער קפקא טאמורה, הבורח מבית אביו ומחפש את אמו שנטשה אותו בילדותו ואת אחותו. במהלך בריחתו, מוצא קפקא מחסה בספרייה פרטית בטקמאצו שבמחוז קאגווה, הנמצא באי שיקוקו. הספרייה, מנוהלת על ידי מיס סאאקי ובה עובד אושימה, שהופך לידידו של קפקא ואיש סודו. המסע השני הוא זה של נאקאטה, זקן פגוע מוח, המתפרנס מקצבת סעד וממציאת חתולים עימם הוא יכול לשוחח. המסע של נאקאטה שמוביל אותו בפעם הראשונה הרחק מביתו בעזרת נהג משאית בשם הושינו, שלוב בזה של קפקא. התעלומה המלווה את הסיפור יחד עם מסעו של נאקאטה בעולם פנטסטי, מאפשרים לקפקא הנער להשלים את מסעו ואת התבגרותו. מורקמי הושפע רבות מן הסופר היהודי-צ'כי פרנץ קפקא ובין היתר גם זכה בפרס פרנץ קפקא. גיבור הספר טאמורה מאמץ את שמו של קפקא בשל חיבתו העזה לכתביו, בעיקר לסיפורו "במושבת העונשין". המילה "קפקא" דומה למילה הצ'כית "קווקא" (Kavka) שפירושה בעברית "קאק", שהוא מין ציפור שיר בסוג עורב שבמשפחת העורביים. בנוסף, בסיפור מסופר כי סאאקי חיברה שיר פופ בשם "קפקא על החוף", אשר זכה הצלחה מסחרית גדולה. "קפקא על החוף" הוא הכינוי שסאאקי נתנה לבן זוגה. בשל כך, יש הרואים קשר בין בן זוגה של סאאקי לדמות המסתורית של "הנער הקרוי עורב". קפקא טאמורה - שמו האמיתי לא נמסר בסיפור לקוראים. לאחר בריחתו מהבית, הוא בחר בשם קפקא כמחווה לפרנץ קפקא. הוא נער בן 15, בן לאב שהוא פסל מפורסם. אימו ואחותו עזבו את המשפחה כשהיה בערך בן 4, ואין לו זיכרון מהן, כל שנותר לו הוא תצלום שלו עם אחותו בחוף הים. לקפקא מתלווה (ספק אלטר אגו ספק נשמתו של בן זוגה של סאאקי) דמות בשם "הנער הקרוי עורב" אשר מדבר איתו ברגעים קריטיים במסעו ולפני צאתו. סאטורו נאקוטה - זקן פגוע מוח. כשהיה ילד הוא תפקיד ברמה אינטליגנטית גבוהה עד שיום אחד, במהלך איסוף פטריות עם תלמידי כיתתו בזמן מלחמת העולם השנייה, הופיע הבזק מסתורי בשמיים שגרם לכל התלמידים להתעלף ולאבד את הכרתם למספר שעות, אך רק נאקוטה נותר חסר הכרה. מכשהתעורר, איבד את זכרונו ויכולת מנטאליות רבות, כשהעיקרית שבהן היא יכולת הקריאה. מאז התאונה, לנאקטה התאפשרה היכולת לדבר עם חתולים והוא טוען שיש לו רק חצי צל. אושימה - טרנסג'נדר בן 21 המזדהה כגבר הומוסקסואל ונמצא במערכת יחסים עם בחור. הוא חולה בהמופיליה ועובד כספרן בספריית קמורה. במהלך הסיפור, הוא הופך לחבר נפש של קפקא טמורה. אושימה הוא הבעלים שותף ביחד עם אחיו, של הר אותו ירשו שניהם מסבם. הושינו - נהג משאית באמצע שנות העשרים לחייו. הוא התחבר לנאקוטה משום שהוא מזכיר לו את סבו המנוח, ובהמשך מתלווה אליו ומסייע לו להצליח במסעו. סאאקי - בעלת ספריית קמורה, היכן שעובד אושימה והיכן שקפקא מוצא מגורים. זמרת לשעבר שכתבה את השיר "קפקא על החוף". ייתכן כי היא אימו של קפקא טמורה. סאקורה - ספרית במקצועה, בחורה צעירה שקפקא פוגש באוטובוס מטוקיו לטקמאצו, אשר מסייעת לו בהמשך. ייתכן כי היא אחותו של קפקא טמורה. ג'וני ווקר - רוצח חתולים אשר מתכנן לבנות חליל עשוי נשמות חתולים. ייתכן כי הוא גם אביו של קפקא באופן מסוים. שמו נלקח ממותג הוויסקי ג'וני ווקר, והוא אף מתואר כמתלבש באופן דומה לדמות המופיעה בלוגו המותג. על אף הדמיון למותג, ייתכן כי הוא רק קונספציה, בדומה לקולונל סנדרס. קולונל סנדרס - קונספציה אשר לוקחת את צורתו של סרסור שנראה כמו הרלנד סנדרס, מקימה של רשת המזון המהיר KFC. גומה - חתולה ג'ינג'ית שהלכה לאיבוד, אשר עבור מציאתה נשכר נאקוטה, על ידי בעליה. אוסוקה - חתול שחור וזקן, אשר נאקוטה מצליח לתקשר עמו בקלות. קוואמרה - חתול שנפגע בראשו לאחר תאונת אופניים. אף על פי שנאקוטה מסוגל לתקשר עמו, הוא מתקשה להבין את משפטיו הסתומים. מימי - חתולה סיאמית אינטליגנטית עימה נאקוטה נהנה לשוחח. קרויה על שם מימי מהאופרה לה בוהם של פוצ'יני, כמו כן היא חובבת אופרות בעצמה. אוקוואה - חתול טאבי. טורו - חתול שחור. בדומה ליצירות אחרות של הארוקי מורקמי, גם הרומן הזה שתייך לסוגת הריאליזם הפנטסטי. לצד תיאורים ריאליסטים ואף לעיתים גרפיים ומיניים, נשזרים בסיפורים אלמנטים פנטסטיים ומיסטיים אך ההתייחסות אליהן היא כאל דבר שבשגרה. הרוקי משלב השפעות וריפרורים ממגוון רחב של מקורות ספרותיים ואמנותים (מערביים ויפניים), פילוסופיה מזרחית (זן בודהיזם ושינטו) ומערבית (בעיקר דטרמיניזם, אסתטיקה ואקזיסטנציאליזם). במקרים רבים הארוקי מאזכר יצירות במפורש, בעיקר כשקפקא טמורה ואושימה חובבי הקריאה מדברים עליהן, לפעמים הוא משתמש במוטיבים מפורסמים ולפעמים שותל אמירות פילוסופיות בפי דמויות מסוימות. בין היצירות הספרותיות המצוטטות בולט המחזה היווני אדיפוס המלך אשר גם משמש כמוטיב מרכזי בעלילה. לקפקא נאמרת נבואה הדומה לנבואה של האורקל של דלפי, לפיה ירצח את אביו וישכב עם אימו. בין הציטוטים הפילוסופים ניתן למנות את הדיאלוג האפלטוני, "המשתה" בהקשר של חיפוש אחר השלם וזהות מינית. אחד מנהגי המשאית אליהם מתלווה נאקוטה תומך בשיחתו במשנתו של הרקליטוס ("הכל זורם"). סיפור בודהיסטי על אחד מתלמידיו של הבודהה, מאוזכר כדי להסביר את טיב היחסים בין הושינו לנקוטה. הקבלה נוספת ליחסיהם בין הושינו לנקוטה מובאת באמצעות "טריו הארכידוכס", אופ. 97 מאת בטהובן, ויחסיו עם רודולף יוהאן יוזף ריינר, לו היא מוקדשת. יצירות מוזיקליות נוספות שמאוזכרות הן My Favorite Things בביצועו של קולטריין, ואלבומים של רדיוהד ופרינס. לצד אלה, נעשה שימוש רב במושגים מהתרבות הפופולרית, כולל אזכור של מותגים גלובליים. מעריצים רבים התקשו להבין את היצירה החידתית. ההוצאה לאור המקורית הציעה לקוראים לכתוב למורקמי שאלות דרך האתר, מורקמי ענה באופן אישי על כולן ואף על שאלות נוספות, כך שלטענתו ענה על מעל ל-1,200 מתוך 8,000 השאלות שנשאלו. ג'ון אפדייק כתב על הספר ביקורת חיובית ותיאר את הספר ככזה שקשה להרפות ממנו מגזין הניו יורק טיימס דירג את הספר בין עשרת הספרים הטובים ביותר לשנת 2005. רות אלמוג, מטר של קואנים, באתר הארץ, 19 ביולי 2007 קפקא על החוף, באתר OCLC (באנגלית) https://www.bookbrowse.com/author_interviews/full/index.cfm?author_number=1103 http://www.newyorker.com/magazine/2005/01/24/subconscious-tunnels The 10 Best Books of 2005