laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גיא ניב

גיא ניב (נולד ב-8 במרץ 1994) הוא רוכב אופני כביש ישראלי; אלוף ישראל במרתון אופני הרים לשנת 2022. ניב הוא נכדו של ראש עיריית קריית ביאליק לשעבר, דני ז'ק. הוא גדל ביישוב עצמון שבמשגב. עד 2017, היה ניב רוכב אופני הרים ואף נטל חלק בקמפיין של איגוד האופניים הישראלי של השגת נקודות בתחרויות בינלאומיות שאיפשרו לרוכב שלומי חיימי את ההשתתפות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). עם זאת, השתתף גם במרוצי כביש במסגרת קבוצת "טים מישגב" במרוצי כביש. בתחילת 2017 עבר לקבוצת רוכבי הרים שהקימה סייקלינג אקדמי כפרויקט צדדי לקבוצת אופני הכביש. באפריל 2017 עבר לקבוצת אופני הכביש של סייקלינג אקדמי, ובספטמבר 2017 צורף לסגל הקבוצה הראשונה. השתתף כחלק מהקבוצה בג'ירו ד'איטליה 2018. הוא וגיא שגיב, חברו לקבוצה, הם הישראלים הראשונים אי פעם שהשתתפו באחד ממרוצי הגרנד טורס. ניב פרש מהג'ירו ד'איטליה ב-2018 בקטע החמישי עקב מחלה. בשנת 2019 סיים את הג'ירו ד'איטליה במקום ה-113 מבין 176 רוכבים שהחלו את המירוץ ו-142 רוכבים שסיימו אותו, ורביעי מבין שמונת חברי קבוצתו. ביוני 2019 ניצח באליפות ישראל במרוץ נגד השעון. ב-19 באוגוסט 2020 פרסמה קבוצת Israel Start-Up Nation שניב נבחר לסגל הקבוצה לטור דה פראנס וגבר על שלושת הישראלים (עומר גולדשטיין, גיא שגיב ואיתמר איינהורן) שהתחרו גם הם על הכרטיס לישראלי בטור. בכך ניב הפך לישראלי הראשון שמזנק למרוץ היוקרתי. ניב סיים את טור דה פראנס 2020 במקום ה-139 מבין 176 רוכבים שהחלו את המירוץ ו-146 רוכבים שסיימו אותו. בטור דה פראנס ביולי 2022 הגיע בטור השני שלו למקום ה-77 בדירוג המצטבר. בשלהי 2022 ניב פרש מתחרויות כספורטאי תחרותי ועבר לאמן באיגוד האופניים בישראל. מדיה וקבצים בנושא גיא ניב בוויקישיתוף גיא ניב, ברשת החברתית אינסטגרם גיא ניב, באתר Cycling Archives גיא ניב, באתר ProCyclingStats גיא ניב, באתר ג'ירו ד'איטליה אביב הברון, 3,535 קילומטר, 23 ימים, 100 קמ"ש בירידות ורוכב ישראלי אחד, באתר "ידיעות אחרונות", 12 ביוני 2019 יאיר קטן ואורן אהרוני, מסלול חייו, באתר "ידיעות אחרונות", 19 באוגוסט 2020 דותן מלאך, ‏שער הגיא: סיפורו של הישראלי הראשון בטור דה פראנס, בעיתון מקור ראשון, 31 באוגוסט 2020 יאיר צוקר, ‏גיא ניב: "חשבתי על הילד שצפה בתמונות הטור במשך השנים, והבנתי שעשיתי את זה", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 25 בספטמבר 2020 פרץ סופר, הקשר הקרייתי לטור דה פראנס: "הזכייה של גיא החזירה אותי 45 שנה אחורה", באתר mynet‏ קריות, 25 בספטמבר 2020 רועי קאפח, סקופ: גיא ניב עובר לכביש, באתר weRide,‏ אפריל 2017 דני אסקרוב, מ-0 ל-500 ב-3 שעות – הסיפור המלא של מרוץ בית גוברין 2014, באתר "בייקפאנל", 8 בפברואר 2014 יניב שור, ג'ירו בישראל – סייקלינג אקדמי – קדמו הרוכבים הישראליים + תגובת הקבוצה, באתר "בייקפאנל", 24 באפריל 2018 אורן אהרוני, גיא ניב זינק חולה - ופרש מהג'ירו ד'איטליה, באתר ynet, 9 במאי 2018 אורן אהרוני, ריצ'רד קרפאס זכה בג'ירו ד'איטליה, באתר ynet, 2 ביוני 2019 גיא ניב ורותם גפינוביץ' הם אלופי ישראל בנגד השעון, באתר "שוונג", 16 ביוני 2019 יעשה היסטוריה: גיא ניב יתחרה בטור דה פראנס, באתר ערוץ הספורט, 19 באוגוסט 2020 גיא ניב חצה את קו הסיום בטור דה פראנס, באתר ONE‏, 20 בספטמבר 2020 אמיר ענבר, בהרים ובכלל: יונאס וינגגור הוכתר לאלוף הטור דה פראנס, באתר הארץ, 24 ביולי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גיא שגיב

גיא שגיב (נולד ב-5 בדצמבר 1994) הוא רוכב אופני כביש ישראלי ב-Israel Start-Up Nation. אלוף ישראל במרוץ אופני כביש (2015, 2016 ו-2019), ואלוף ישראל במרוץ נגד השעון בשנים 2017 ו-2020. ב-2018 השתתף בג'ירו ד'איטליה 2018. הוא וגיא ניב, חברו לקבוצה, הם הישראלים הראשונים אי פעם שהשתתפו באחד ממרוצי הגרנד טורס. שגיב הפך לישראלי הראשון שמסיים מרוץ גראנד טור כאשר סיים במקום ה-141 מתוך 149 רוכבים שהשלימו את מסלול המירוץ שגיב נולד בנאמור בבלגיה בעת שהוריו שהו מספר שנים בבלגיה. כשהיה בן שלוש המשפחה שבה לישראל. תחילה רכב באופני הרים, ובהמשך עבר להתחרות באופני כביש בקבוצת CCC בהדרכת גל צחור ואילן אידלסון. שגיב מתגורר בז'ירונה שבספרד עם אשתו, הרוכבת האולימפית הישראלית עומר שפירא. ביולי 2023 נולדה לזוג בת. מדיה וקבצים בנושא גיא שגיב בוויקישיתוף גיא שגיב, ברשת החברתית פייסבוק גיא שגיב, ברשת החברתית אינסטגרם גיא שגיב, באתר Cycling Archives גיא שגיב באתר ProCyclingStats גיא שגיב, באתר ג'ירו ד'איטליה מחר: המבחן הגדול של סייקלינג אקדמי לפני הג'ירו, באתר ynet, 6 במרץ 2018 שלמה וייס‏, אופניים: הופעה נהדרת לגיא שגיב בטור של טיראנו אדריאטיקו, באתר וואלה, 8 במרץ 2018 ליאור אוחנה, רוכבים על ההצלחה, באתר "ידיעות אחרונות", 6 במאי 2018 מיה איידן, "זיכרון שילווה אותי בכל חיי": הרוכב הישראלי שעשה היסטוריה, באתר nana10‏, 1 ביוני 2018 גיא שגיב, יומן מעמסה, באתר ynet, 1 ביוני 2018 הדס מגן, ‏הרוכב הישראלי שסיים את הג'ירו: "הספורט הקשה בעולם", באתר גלובס, 5 באוקטובר 2018 ארן הרשלג, גיא שגיב ומרים בר-און הם אלופי ישראל ברכיבת אופני כביש, באתר שוונג, 25 ביוני 2016 הישג אדיר: גיא שגיב סיים את הג'ירו ד'איטליה, באתר ONE‏, 27 במאי 2018 אורן אהרוני, ג'ירו ד'איטליה: פרום הוכתר כמנצח, שגיב סיים 141, באתר ynet, 27 במאי 2018 Peter Maurer, Sagiv: “Der Hunger auf Radsport ist in Israel groß“, באתר radsport-news,‏ 11 בדצמבר 2019, (בגרמנית) ארן הרשלג, אליפות זוגית: גיא שגיב ועומר שפירא הם אלופי ישראל באופניים, באתר שוונג, 29 ביוני 2019 הודעת ברכה בפייסבוק של איגוד האופניים בישראל, 27 ביולי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'רמי סילמן

ג'רמי סילמן (באנגלית: Jeremy Silman;‏ 28 באוגוסט 1954 – 21 בספטמבר 2023) היה שחמטאי יהודי-אמריקאי, מאמן ומחבר ספרי שחמט. ג'רמי סילמן נולד בדל ריו, טקסס. הוא התחיל לשחק שחמט בגיל 12. זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה בשנת 1981. בשנת 1988 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 ועד למותו סילמן עסק בעיקר בכתיבת ספרי שחמט ואימון. בסך הכל הוא פרסם 35 ספרים. כמו כן העביר קורס שחמט באינטרנט. הוא היה יועץ לשחמט בצילומי הארי פוטר ואבן החכמים. נפטר ב-21 בספטמבר 2023. אתר האינטרנט הרשמי של ג'רמי סילמן (באנגלית) ג'רמי סילמן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) ג'רמי סילמן, באתר פיד"ה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שוויון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שוויון – מושג במדעי הרוח והחברה שוויון חברתי (אנ') הזכות לשוויון – עיקרון הקובע כי כל אדם זכאי לשוויון בפני החוק ללא תלות ברקע האישי שלו שוויון הזדמנויות – עיקרון הקובע כי כל אדם זכאי להזדמנות שווה למימוש עצמי וכלכלי ללא תלות ברקע האישי שלו שוויון מגדרי שוויון (מתמטיקה) – זהות מוחלטת בין שני עצמים; ראו גם סימן השוויון נקודת השוויון – אקוינוקס, הזמן בשנה שבו חצאי כדור הארץ הדרומי והצפוני מוארים במידה שווה ולפיכך אורך היום ואורך הלילה שווים בהם אי-שוויון שקילות הקבלה
סייבורג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סייבורג – אורגניזם קיברנטי סייבורג (קומיקס) – דמות בדיונית של גיבור-על קיבורגי מחוברות הקומיקס של DC קומיקס סייבורג סופרמן – דמות בדיונית של נבל-על קיבורגי מחוברות הקומיקס סופרמן וגרין לנטרן של DC קומיקס כריס סייבורג בורג (מסע בין כוכבים) סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים
שלישיית בלוויל

שלישיית בלוויל (בצרפתית: Les Triplettes de Belleville), הידוע גם בכינויו "בלוויל רנדוו" (בצרפתית: Belleville Rendez-vous), הוא סרט הנפשה בלגי-צרפתי-קנדי מאת סילוון קומה. את הסרט דיבבו מישל קושטה, ז'אן קלוד דונדה, מישל רובין ומוניק וייגאס. הוא היה מועמד לפרס אוסקר על שיר מקורי, שיר הנושא של הסרט, "Belleville Rendez-Vous" ששר מתיו שדיד, וכן לפרס אוסקר בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס סזאר על הפסקול שלו, ובפרס לומייר ובפרס ג'יני לסרט הטוב ביותר. בתחילת הסרט מוצגת פרודיה מונפשת בסגנון שנות ה-30 של המאה ה-20, המציגה שלישייה של זמרות: ויולט, בלנש ורוז (לפי צבעיו של דגל צרפת: כחול, לבן ואדום). לאחר מכן הסרט מתמקד במאדאם סוזה, אישה מבוגרת המגדלת את נכדה צ'מפיון, שהתייתם בילדותו. כדי לעודד את צ'מפיון לאחר מות הוריו, סוזה מנסה לפתות אותו במתנות (כלב קטן, רכבת צעצוע), אולם מצליחה לשמח אותו רק כאשר היא קונה לו זוג אופניים, אחרי שהיא מגלה את הערצתו לרוכבי אופניים. לאחר שנים של רכיבה ואימונים שנערכים בהדרכתה, צ'מפיון מתחרה בטור דה פרנס. תוך כדי המרוץ הוא ושני רוכבים נוספים נחטפים לעיר הדמיונית בלוויל, הדומה לניו יורק בשנות ה-50 של המאה ה-20, ולה מאפיינים של מונטריאול ושל פריז (אף שמדברים בה רק צרפתית). הסבתא רודפת אחרי האונייה שחטפה את צ'מפיון בסירת דוושות ששכרה, ומגיעה לעיר הזרה. שם היא מאבדת את עקבותיו ונשארת ללא פרוטה. החוטפים הם חברי מאפיה, המהמרים על הרוכבים בתחרויות אופניים שנערכות במרתף של מועדון יין צרפתי. הסבתא פוגשת את שלישיית בלוויל, כעת בזקנתן, ובעזרתן ובעזרת הכלב המשפחתי ברונו מצליחה לחלץ את נכדה רגע לפני שהורגים אותו, ואף להרוג את חברי המאפיה. הסרט הוא סרט סאטירי המתאר את החברה הצרפתית כחברה של גברים עצלנים ופחדנים שבהם שולטות נשים שמנות, ואת החברה האמריקאית כחברה של מאפיונרים גדולים ושל נשים הסובלות מהשמנת יתר. הסרט חסר מלל, למעט תיאורו של הטור דה פרנס ונאום שנושא שארל דה גול ומוקרן באחד הקטעים. הכותב, סילוון קומה, התוודה שהסדרה הקומית האנגלית "המלון של פולטי" השפיעה על עלילת הסרט (דמות המלצר במסעדה שבסרט היא דמותו של בזיל פולטי). כמו כן ניכרת השפעה מצד סרטיו של הבמאי הצרפתי ז'אק טאטי. אתר האינטרנט הרשמי של שלישיית בלוויל (בצרפתית) "שלישיית בלוויל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שלישיית בלוויל", באתר נטפליקס "שלישיית בלוויל", באתר AllMovie (באנגלית) "שלישיית בלוויל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "שלישיית בלוויל", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "שלישיית בלוויל", באתר Metacritic (באנגלית) "שלישיית בלוויל", באתר אידיבי "שלישיית בלוויל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שלישיית בלוויל. קום
דינמו מוסקבה (כדורמים)

דינמו מוסקבה (ברוסית: Ватерпольный клуб "Динамо" Москва) הוא מועדון כדורמים רוסי, הנמנה עם מועדוני הכדורמים המובילים והוותיקים ברוסיה. המועדון מתחרה בליגת העל הרוסית, ליגת הכדורמים הבכירה ברוסיה. המועדון פועל בחסות אגודת הספורט של דינמו. ספונסר הקבוצה הוא קבוצת ההשקעות Renova, בבעלות האוליגרך ויקטור וקסלברג. במהלך שנות קיומה, זכתה הקבוצה ב-20 אליפויות ו-7 גביעי מדינה. הקבוצה זכתה בדאבל שלוש פעמים (1994, 1995, 1996). אליפות ברית המועצות זכייה (11) — 1955, 1957, 1958, 1960, 1961, 1962, 1968, 1969, 1985, 1986, 1987 הגביע הסובייטי זכייה (5) — 1949, 1986, 1988, 1990, 1991 אליפות רוסיה זכייה (9) — 1994, 1995, 1996, 1998, 2000, 2001, 2002, 2018, 2019 הגביע הרוסי זכייה (9) — 1994, 1995, 1996, 1997, 1999, 2016, 2018, 2019, 2020 גביע מחזיקות הגביע זכייה (2) — 1985, 2000 מדיה וקבצים בנושא דינמו מוסקבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועדון הכדורמים דינמו מוסקבה דינמו מוסקבה, ברשת החברתית VK ערוץ הווידאו באתר יוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליפות רוסיה בכדורמים

ליגת העל בכדורמים היא הליגה הבכירה בכדורמים הרוסי. הליגה מנוהלת על ידי פדרציית הכדורמים ברוסיה. הקבוצה שזכתה במירב האליפויות הן בברית המועצות והן ברוסיה היא צסק"א מוסקבה, שזכתה ב-21 אליפויות ברית המועצות. אליפות ברית המועצות בכדורמים הייתה התחרות הלאומית הראשונה בתחום כדורמים בשטחי ברית המועצות ותחילה אורגנה כאליפות בין נבחרות הערים בשנים 1925–1937. החל משנת 1937 נערכת אליפות לאומית בין מועדוני הכדורמים. בשנת 1993 אורגנה מחדש כאליפות רוסיה בכדורמים. ליגה סדירה בת 3 סיבובים: כל קבוצה משחקת נגד כל קבוצה 3 פעמים. ניצחון= 2 נקודות, תיקו= נקודה, הפסד= 0 נקודות. הדירוג נקבע לפי מספר הנקודות. אם יש שוויון במספר הנקודות נקבע הדירוג על פי תוצאת המשחק (או המשחקים) בין הקבוצות. 4 הקבוצות הראשונות נכנסות למשחקי חצי גמר הפלייאוף בסדרות של הטוב מ-3 משחקים, כאשר הראשונה תשחק נגד הרביעית, והשנייה נגד השלישית. הקבוצה שדורגה במקום גבוה יותר מארחת את המשחק הראשון והשלישי. קבוצה שמנצחת ב-2 משחקים זוכה בסדרה. אם שתי הקבוצות מנצחות משחק אחד כל אחת, והמשחק השלישי נגמר בתיקו, יש הארכה. המנצחות עולות מחצי גמר הפלייאוף לגמר בסדרה של הטוב מ-3, והמנצחת בסדרה המתקיימת בבריכה נייטרלית זוכה באליפות. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות רוסיה בכדורמים
צסק"א מוסקבה (כדורמים)

צסק"א מוסקבה הוא מועדון ספורט של אגודת צסק"א מוסקבה בתחום כדורמים שהיה קיים בשנים 1924 - 1999 והיה אחד המוצלחים ביותר באירופה, לאחר שזכה בליגת האלופות, בסופרקאפ ובגביע מחזיקות הגביע. המועדון הוקם בשנת 1924 בחסות משרד ההגנה הסובייטי ולאחר הקמת הליגה הסובייטית הפכה עד מהרה לדומיננטית בה וזכתה במירב תוארי האליפות וזכתה גם במפעלים האירופיים - פעם אחת בליגת האלופות, פעמיים בגביע המחזיקות האירופי ושלוש פעמים בסופרקאפ האירופי. עם התפרקות ברית המועצות נחלשה הקבוצה מאוד ובשנת 1999 פורקה קבוצת הבוגרים שלה אליפות ברית המועצות / אליפות רוסיה זכייה (21) (שיא): 1945, 1946, 1949, 1954, 1964, 1965, 1966, 1970, 1971, 1975, 1976, 1977, 1978, 1980, 1983, 1984, 1988, 1989, 1990, 1991, 1993 הגביע הסובייטי / הגביע הרוסי זכייה (8): 1977, 1980, 1982, 1983, 1984, 1987, 1989, 1993 ליגת האלופות זכייה (1): 1977 גביע מחזיקות גביע זכייה (2): 1981, 1983 הסופרקאפ האירופי  זכייה (3): 1977, 1981, 1983 אתר האינטרנט הרשמי של אגודת צסק"א История ЦСК ВМФ В ЦСКА прошла историческая встреча ветеранов спорта ЦСК ВМФ Светлана Ишмуратова о "Легендах спорта ЦСК ВМФ" Вебсайт ДЮСШ ЦСК ВМФ Счетная палата: «Спортивная деятельность ЦСК ВМФ фактически приватизирована анонимными спонсорами» – СпортМенеджмент.Ру Бюллетень Счетной палаты Российской Федерации — [https://web.archive.org/web/20120708185540/http://www.ach.gov.ru/userfiles/bulletins/03-buleten_doc_files-fl-1832.pdf отчёт ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תזמורת קליבלנד

תזמורת קליבלנד (באנגלית: Cleveland Orchestra) היא אחת התזמורות הגדולות והחשובות בארצות הברית. מקום מושבה הקבוע הוא בקליבלנד, אוהיו. מבין "חמש התזמורות הגדולות" באמריקה, היא נחשבת לאירופאית ביותר. רבים מונים אותה עם הטובות בתזמורות העולם. בין דברי ההוקרה: ינואר 1994: טיים מגזין דירג את תזמורת קליבלנד כ"תזמורת הטובה ביותר בארץ". דצמבר 1994: התזמורת דורגה בין עשר הראשונות ברשימת התזמורות המעולות בעולם בספר יפני בשם "התזמורות". פברואר 2005: הניו יורקר דירג את התזמורת כ"מעולה ביותר באמריקה", אם כי הטיל בספק את יכולתה של תזמורת קליבלנד לשרוד את המאה הבאה. התזמורת נוסדה בשנת 1918 על ידי אדלה פרנטיס יוז, עם ניקולאי סוקולוב כמנצחה הראשי. החל בשלב מוקדם בקיומה, יצאה התזמורת למסעות קונצרטים במזרח ארצות הברית, הופיעה בשידורי רדיו והקליטה אלבומים רבים. מנצחיה הבאים (שהוכתרו בתואר האמריקאי מנהל מוזיקלי) הם ארטור רודז'ינסקי (1933–1943), אריך ליינסדורף (1943 - 1944), גאורג סל (1946–1970), פייר בולז (יועץ מוזיקלי, 1970 - 1972), לורין מאזל (1972 - 1982) וכריסטוף פון דוהנאניי (1984–2002). כיום מחזיק במשרת מנהל מוזיקלי פרנץ ולזר-מסט. נוסף לקטלוג עצום של הקלטות שנוצר עם מנהלי המוזיקה של התזמורת, היו לה גם סדרות הקלטות תחת שרביטיהם של ולדימיר אשכנזי ואוליבר נאסן, כמו גם יצירות ספציפיות במשך השנים עם קורט זנדרלינג, יואל לוי, ריקרדו שאיי, מייקל טילסון תומאס ולואיס ליין. במהלך חודשי הקיץ התזמורת מנגנת במרכז המוזיקה בלוסום במפלי קויאהוגה, אוהיו, חלק מהפארק הלאומי עמק קויאהוגה. בחודשי החורף היא מופיעה בסוורנס הול בקליבלנד. היא גם עומדת בקשרי הופעות ארוכי-ימים עם לוצרן, וינה, ניו יורק ומיאמי ויוצאת מפעם לפעם למסעות מרובי קונצרטים בחוף המערבי מאז שנות ה-60'. הכנר הישראלי דוד רדזינסקי משמש בתפקיד הכנר הראשי של התזמורת החל משנת 2022. מדיה וקבצים בנושא תזמורת קליבלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת קליבלנד (באנגלית) תזמורת קליבלנד, ברשת החברתית פייסבוק תזמורת קליבלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) תזמורת קליבלנד, ברשת החברתית אינסטגרם תזמורת קליבלנד, סרטונים בערוץ היוטיוב תזמורת קליבלנד, באתר ספוטיפיי תזמורת קליבלנד, באתר AllMusic (באנגלית) תזמורת קליבלנד, באתר MusicBrainz (באנגלית) תזמורת קליבלנד, באתר Discogs (באנגלית) תזמורת קליבלנד, באתר Songkick (באנגלית) תזמורת קליבלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
תליית נעליים

תליית נעליים הוא מנהג עירוני. בימינו המושג מתייחס בעיקר לנעליים שנזרקות לעבר כבלי חשמל, קווי טלפון או כל סוג של כבלים מוגבהים. הנעליים מושלכות גם לעבר גדרות או עצים. "תליית נעליים", או כבילת נעליים, הוא המנהג לזרוק נעליים מעלה כששרוכיהן קשורים יחד כך שהם ייתקעו על כבלי חשמל, חוטי טלפון או כל סוג אחר של כבלים גבוהים. ברגע שזוג הנעליים שרוך יחד הן מושלכות מעלה כמו בּוֹלָאס (אנ') (נשק הטלה מן העבר שהוטל לעבר עופות וחיות קטנות). הנוהג לתלות נעליים נפוץ ברחבי אירופה וצפון אמריקה, בערים גדולות וכן ביישובים או כפרים. לרוב, הנעליים שמושלכות לעבר החוטים והכבלים הם נעלי סניקרס. כמו כן נזרקים נעליים מעור ואף מגפיים. לכל אזור יש שוני בסוג הנעליים שמושלכות וגם בגיל של מבצעי המנהג בהתאם למצבם הסוציואקונומי. לפי רוב הסברות, תליית נעליים קשורה לעולם הפשע. הסברה הראשונה גורסת שמדובר במעשה בריוני בו נעליו של קורבן נזרקות כדי שהוא לא יוכל להשיג אותן. סברה אחרת גורסת כי מדובר במתיחה אותה מבצעים אנשים שיכורים. תושבי לוס אנג'לס טענו בעבר שאוסף נעליים התלויות מחוטי טלפון או כבלי חשמל באזורם מסמלים טריטוריה בה נמכרים סמים וחומרים אסורים אחרים, או אזור של התכנסות חברי כנופיה. מנגד ישנן גם דעות אחרות על המנהג שאינן קושרות אותו בונדליזם או בפשיעה. במספר תרבויות, נעליים נתלות או נזרקות לאוויר בתור מחווה לסיום שנת הלימודים או לפני חתונת זוג בתור טקס מעבר. ישנם המחזיקים בדעה כי המנהג לקוח דווקא מהעולם הצבאי, ובו חיילים שסיימו את הכשרתם או תפקידם הצבאי זרקו את נעליהם למקומות גבוהים. בסרט לכשכש בכלב (1997) מתבצעת תליית נעליים בתור מחווה לסמל ויליאם שומאן (שבגילומו של וודי הרלסון). יש גם הסבר פשוט והגיוני יותר לתליית הנעליים: נעליים ישנות, בלויות או שאינן נוחות מושלכות כדי להיפטר מהן. ייתכן גם שהמנהג בא מצורך אנושי לסמן טריטוריה. באזורים מסוימים בעולם, נעליים לכודות על כבלי חשמל או טלפון מסמלות מוות של אדם. נעליים אלה שייכות לאדם שנפטר. לפי אמונה טפלה, נשמתו של האדם תרד מגן עדן עם תחיית המתים ובדרכה מטה תיקח את נעליה הישנות. לפי הסבר חלופי, הנעליים מושלכות מעל או מעבר לבית כדי להגן עליו מרוחות רעות. סברה אחרת אומרת שהנעליים נזרקות לצורך מזל כאשר אדם יוצא לדרך חדשה בחייו ועוזב את אזור מגוריו. "עץ נעליים" הוא עץ (או עמוד חשמל או כל מתקן גבוה העשוי מעץ) שנערמו עליו נעליים. עצי נעליים לרוב יימצאו לצד כבישים ראשיים וייתכן שיהיו עליהם רק נעליים מסוג מסוים (למשל, נעליים צבאיות או נעלי עקב). כיום יש לפחות 76 עצים כאלו ברחבי ארצות הברית, ומספר לא ידוע ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא תליית נעליים בוויקישיתוף סוף לתעלומה הגדולה בהיסטוריה: מה מסמנות הנעליים על חוטי החשמל?, סרטון בערוץ "ynet", באתר יוטיוב (אורך: 06:26) "Why do you see pairs of shoes hanging by the laces from power lines?". The Straight Dope (באנגלית אמריקאית). 1996-08-02. נבדק ב-2018-05-19. Shoe Trees, RoadsideAmerica.com (באנגלית) Search Results - RoadsideAmerica.com, www.roadsideamerica.com (באנגלית)
נפטכימיק ניז'נקאמסק (כדורגל)

נפטכימיק ניז'נקאמסק (ברוסית: Футбольный клуб „Нефтехимик“ Нижнекамск) הוא מועדון כדורגל מקצועני רוסי מהעיר ניז'נקאמסק. נוסד במתכונתו הנוכחית בשנת 1991. מועדון נפטכימיק ניז'נקאמסק נוסד לראשונה בשנות הששים של המאה העשרים בחסות המפעל הכימי של ניז'נקאמסק (שברבות השנים הפך למפעל נפטכימיק ניז'נקאמסק) והתמודד במסגרות חובבניות עד 1990 כשהעפיל לליגה השנייה. ברם, תקופת קיומו באותה תקופה אינה נספרת. המועדון פורק ב-1990 והוקם מחדש ב-1991 והחל להתמודד בליגה הרוסית השלשיית. את הופעת הבכורה בליגה השנייה המועדון סיים במקום התשיעי מתוך 22.עונה לאחר מכן סיימה במקום הראשון והעפילה למחוז מרכז של הליגה השנייה שאוחדה עונה לאחר מכן לליגת המשנה הרוסית שם הייתה עונת 1997/1998 שם ירדה בחזרה לליגה השנייה. עונת 1993 הייתה קשה מאוד בעקבות האיחוד של הליגה, עם זאת המועדון העפיל עד לשלב 16 האחרונות בגביע רוסיה שבו הקבוצה נפגשה עם ספרטק מוסקבה, והפסידה בתוצאה 0:5. הישג השיא של המועדון היה המקום השישי בליגת המשנה הרוסית בעונת 1994 ושיחק בליגה השנייה במשך 3 עונות לפני שירד לליכה השלישית. בעונת 2000 הקבוצה סיימה במקום הראשון עם מאזן נטול הפסדים לחלוטין לאורך כל העונה וחזרה לליגת המשנה. בארבעת השנים הבאות התמודד בליגה השנייה אך לא עבר את המקום ה-11. ב-2004 המועדון נשר שוב לליגה השלישית. ב-2009 המועדון חתם על חוזה שיתוף פעולה עם רובין קאזאן, שבמסגרתו המועדון הפך לקבוצת המילואים של רובין. ב-2011 הקבוצה העפילה חזרה לליגת העל בה התמודדה עד עונת 2013. בעונת 2017 חזרה לליגת המשנה, אך לאחר עונה אחת נשרה חזרה לליגה השלישית. בעונת 2018/2019 העפילה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי ונצמדה לצמרת הטבלה בליגה השנייה ולאחר שתי עונות בליגה השנייה חזרה שוב לליגה הלאומית. הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון נפטכימיק המכיל 3,200 מושבים ונחנך באוגוסט 1978. בשנת 2000 נערך בו שיפוץ ונוספו לו מושבים. כמות שיא של צופים באצטדיון הייתה במשחק נגד וולגה ניז'ני נובגורוד במסגרת הליגה השנייה, שנערך ב-26 באוקטובר 2015, בו נכחו 15,470 צופים, רובם עמדו. בשנת 2019 נסגר לשיפוצים והקבוצה עברה לארח משחקים באצטדיון רובין בסוצגורוד בקאזאן. נפטכימיק ניז'נקאמסק (הוקי קרח) מדיה וקבצים בנושא נפטכימיק ניז'נקאמסק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נפטכימיק ניז'נקאמסק נפטכימיק ניז'נקאמסק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נפטכימיק ניז'נקאמסק, ברשת החברתית אינסטגרם נפטכימיק ניז'נקאמסק, ברשת החברתית VK פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net Соломоново решение // Официальный сайт ФК «Нефтехимик». — 2012. — 5 октября. Вассальные государства Бердыева «Луч-Энергия», «Мордовия», «Сокол», «Спартак-Нальчик» и «Нефтехимик» вылетели из ФНЛ «ТАСС», 20.05.2017
סטארק סנדס

סטארק באנקר סנדס (באנגלית: Stark Bunker Sands; נולד ב-30 בספטמבר 1978) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. הוא מוכר בעיקר מתפקידו בתור הקצין נתנאל פיק במיני-סדרה של HBO, "דור מזוין" (2008) ובשל הופעתו בתור דאש פארקר בסדרה "דו"ח מיוחד" (2015). הוא שיחק גם בין היתר בסרטים "חופשייה לאהבה" (2004), "הנרקוד?" (2004), "כל מה שבחורה רוצה" (2005), בסרט הדרמה של קלינט איסטווד "גיבורי הדגל" (2006), בסרטם של האחים כהן "בתוך לואין דיוויס" (2013) ובסרטו של סטיבן ספילברג "העיתון" (2017) בדמותו של איש העסקים דונלד גרהאם (אנ'). עבור עבודתו בתיאטרון הוא היה מועמד פעמיים לפרס טוני; הוא שיחק בשלל הפקות של ברודוויי ואוף ברודוויי, בין היתר "קינקי בוטס", "בוני וקלייד", "הסערה", "הלילה השנים עשר", "נתן החכם", "אל תיגע בזמיר" ו"& ג'ולייט". סנדס נולד בדאלאס, טקסס. סטארק הוא שם הנעורים של אמו, ובאנקר היה שמו האמצעי של אביו המנוח, כמו גם שם הנעורים של סבתא רבתא שלו מצד אמו. יש לו אח תאום, ג'ייקוב, ואחות גדולה. סנדס למד בבית הספר התיכון היילנד פארק, ומיד לאחר מכן המשיך ללימודי תואר ראשון במשחק מאוניברסיטת דרום קליפורניה, שם סיים את לימודיו ב-2001. ב-2004 שיחק את בנו של ריצ'רד גיר בסרט "הנרקוד?", ובאותה שנה גילם בחור בריטי המשמש כמושא האהבה עבור בתו של נשיא ארצות הברית בסרט "חופשייה לאהבה", ושיחק גם בשלושה פרקים של קומדיית המצבים "הופ ופיית'". ב-2005 שיחק בסרטו של קלינט איסטווד "גיבורי הדגל". ב-2006 שיחק את בנו של ד"ר שון מקנמרה בסדרת הדרמה "ניפ/טאק". ב-2007 היה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה על משחקו במחזה "סיום מסע" בברודוויי. ב-2008 גילם את נתנאל פיק בסדרה הצבאית של HBO "דור מזוין". ב-2009 שיחק במחזה "הלילה השנים עשר" שהועלה תיאטרון דלקורטה שבסנטרל פארק. מ-2010 ועד 2011 שיחק במחזמר המבוסס על האלבום "American Idiot" של להקת גרין דיי. ב-2012 הופיע בתפקיד הראשי במחזמר "קינקי בוטס", על הופעה זו היה מועמד בשנית לפרס טוני וזכה בפרס גראמי. בשנת 2017 חזר סנדס להופיע, יחד עם הצוות המקורי של ההפקה, בהרצה מוגבלת של "קינקי בוטס" בברודוויי. כמו כן הופיע באותה שנה בסרט של סטיבן ספילברג, "העיתון". בשנת 2022 החל לשחק במחזמר "& ג'ולייט" בתור וויליאם שייקספיר. לאחר הופעות פתיחה בקנדה, בנובמבר 2022 המחזמר הגיע לברודוויי. ב-9 ביולי 2011, נשא סנדס לאישה את העיתונאית הבריטית ג'מה קלארק באחוזה מפוארת בקצהו של הפארק הלאומי דארטמור בדרום-מערב אנגליה. הם נפגשו בזמן שסנדס נפש בלונדון. יש להם בן שנולד ב-2015. סטארק סנדס, ברשת החברתית פייסבוק סטארק סנדס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סטארק סנדס, ברשת החברתית אינסטגרם סטארק סנדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטארק סנדס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי סטארק סנדס, באתר AllMovie (באנגלית) סטארק סנדס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סטארק סנדס, באתר ספוטיפיי סטארק סנדס, באתר AllMusic (באנגלית) סטארק סנדס, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטארק סנדס, באתר Discogs (באנגלית) Green, Jesse (2022-11-18). "Review: On Broadway, '& Juliet' (& Britney & Katy & Pink)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2023-03-11.
יעקב זילברמן

יעקב זילברמן (ברוסית: Яков Зильберман;‏ נולד ב-26 במאי 1954 בצלינוגרד אז בברית המועצות, כיום בקזחסטן) הוא שחמטאי סובייטי-ישראלי בדרגת רב אמן. נכון לאפריל 2021, מדורג במקום ה-87 בישראל לפי מד כושר. יעקב זילברמן נולד בצלינוגרד ולאחר מספר שנים עבר לאלמטי. בהיותו בברית המועצות הוא השתתף בתחרויות בתחום המדינה בלבד. בשנת 1989 יעקב זילברמן עלה לישראל. 1992 - מקום שישי 1994 - מקום חמישי 1996 - מקום רביעי 1998 - מקום תשיעי 2006 - מקום רביעי. 1991 - אמן בינלאומי 1998 - רב אמן. בשנת 1992 השתתף זילברמן באולימפיאדת שחמט: יעקב זילברמן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) יעקב זילברמן, באתר פיד"ה (באנגלית) כרטיס השחקן של יעקב זילברמן באתר איגוד השחמט הישראלי Zilberman, Yaacov - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס בוני ציון

פרס בוני ציון של ארגון נפש בנפש ע"ש סילבן אדמס מוענק במטרה להוקיר את הישגיהם של עולים ממדינות דוברות אנגלית ולהביא לידי הציבור את תרומתם יוצאת הדופן למדינת ישראל. הפרס הוקם בשנת 2013 והוא מוענק בכל אחת מהקטגוריות הבאות: תרבות אומנות וספורט, מנהיגות צעירה, מדע ורפואה, הסברה, יזמות עסקית וטכנולוגיה, חינוך, פעילות התנדבותית, מפעל חיים. מדיה וקבצים בנושא פרס בוני ציון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרס בוני ציון האתר הרשמי של פרס בוני ציון, אוחזר 4 במאי 2018 יורי ילון, ואלו הזוכים בפרס "בוני ציון" לשנת 2017, באתר ישראל היום, 16 במאי 2017, אוחזר 4 במאי 2018 פרס "בוני ציון" הוענק בכנסת, באתר ynet, 23 במאי 2016, אוחזר 4 במאי 2018 יורי ילון, ואלו הזוכים בפרס "בוני ציון" לשנת 2017, באתר ישראל היום