laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ון וולש

ג'ון אדוארד וולש (באנגלית: John Edward Walsh; נולד ב-3 בנובמבר 1960) הוא פוליטיקאי ואיש צבא אמריקאי, שכיהן כנציגה של מדינת מונטנה בסנאט של ארצות הברית במשך כשנה מטעם המפלגה הדמוקרטית. טרם מינויו לסנאט היה קולונל במשמר הלאומי של צבא ארצות הברית, השליש הראשי של המשמר הלאומי של מונטנה בדרגת ייצוג של בריגדיר גנרל בשנים 2008–2012, וסגן מושל מונטנה ה-34 בשנים 2013–2014 תחת המושל סטיב בולוק. באוקטובר 2013 הודיע וולש כי יתמודד לסנאט האמריקאי בבחירות שייערכו ב-2014 להחלפת הסנאטור הדמוקרטי המכהן מקס בוקוס. כאשר בוקוס פרש לפני תום כהונתו, מונה וולש לסנאט כממלא מקומו ובבחירות התמודד כסנאטור מכהן. ב-7 באוגוסט 2014 הודיע על פרישתו מהמירוץ, בעקבות המחלוקת שעורר לאחר ידיעות שהתפרסמו בעיתון הניו יורק טיימס, לפיהן גנב חלקים מעבודת מחקר שכתב ב-2007 במכללת המלחמה של הצבא. ההאשמות הובילו לחקירה שבתומה הוחלט לבטל תואר מוסמך האוניברסיטה של וולש בשנת 2014. בפברואר 2016 הצטרף וולש למחלקת החקלאות של ארצות הברית כמנהל משרד הפיתוח החקלאי של מחלקת החקלאות במונטנה. הוא התפטר לאחר תום כהונת ממשל ברק אובמה ב-2017, והחל להתמקצע בתחום מכירות נדל"ן. מדיה וקבצים בנושא ג'ון וולש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון וולש ג'ון וולש, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) מייק דניסון, סקירה ביקורתית מנעה את קידומו של וולש לדרגת גנרל בצבא ארצות הברית, באתר מיזוליאן, 19 בינואר 2014 (באנגלית) מייק ג'. קידסטון, השליש הראשי החל לפקד על המשמר הלאומי של מונטנה, באתר Helena Independent Record‏, 5 בספטמבר 2008 (באנגלית) ארון בלייק, סגן מושל מונטנה ג'ון וולש יתמודד לסנאט האמריקאי, באתר וושינגטון פוסט, 3 באוקטובר 2013 (באנגלית) שון סילבן וארון בלייק, מושל מונטנה מינה את סגנו, ג'ון וולש, לסנאט, באתר וושינגטון פוסט, 7 בפברואר 2014 (באנגלית) צ'ארלס ס. ג'ונסון, וולש פרש מהמירוץ לסנאט, באתר מיזוליאן, 7 באוגוסט 2014 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיה רטונה

קיה רטונה (באנגלית: Kia Retona) הוא SUV, מתוצרת יצרנית הרכב קיה שיוצר בין השנים 1998–2003 בקוריאה הדרומית. דגם ה"קיה רטונה" התבסס על דגם הג'יפ הצבאי "KM131 Jeep" (אנ'). מנוע בנזין מנוע דיזל (מגדש טורבו) הנעה כפולה 4x4 3 דלתות "קיה רטונה" "קיה רטונה" "קיה רטונה" "קיה רטונה" "קיה רטונה" "קיה רטונה" KM131 ג'יפ קיה קיה רטונה - תמונות מדיה וקבצים בנושא קיה רטונה בוויקישיתוף קיה רטונה, סרטון באתר יוטיוב קיה רטונה - היסטוריה ותמונות friendlykia.com/blog/kia-retona-model-history-and-photos קיה רטונה encyklopedia.moto.pl/kia/retona
הבית בקרן פו

הבית בקרן פו (1928) הוא מקבץ הסיפורים השני אודות פו הדב, מאת אלן אלכסנדר מילן ובאיוריו של ארנסט שפארד. הספר בולט בהיותו הספר אשר הציג לעולם את דמותו של נמיר (טיגר. נקרא בתרגומו של אוריאל אופק "נמרור"). שם הספר לקוח מסיפור בו פו הדב וחזרזיר בונים בית לאיה. בסיפור אחר המשחק "כפיסי פו" מומצא. בדומה לספר הראשון, הפרקים בספר מציגים כל סיפור בנפרד, וניתנים לקריאה בנפרד. יוצאי דופן הם פרקים 8 ו-9, כאשר פרק 9 מתחיל בנקודת הסיום של פרק 8, כאשר הדמויות מחפשות אחר בית חדש לינשוף, שביתו התרסק בפרק הקודם. סימנים להתבגרותו של כריסטופר רובין נפרסים לאורך הספר עד לסופו, בו תושבי יער ת"ק הפרסאות עורכים עבורו מסיבת פרידה כאשר הם מגלים כי הוא עומד לעזוב. גם אם זה לא נאמר במפורש, מובן כי הוא עומד להתחיל ללמוד בבית הספר. פו וכריסטופר רובין נפרדים האחד מהשני בפרידה ארוכה ופרטית, בה פו מבטיח כי לא ישכח אותו. שמות הפרקים לפי תרגומו של אהרן אמיר מ-1955: פרק א’ - בו נבנה בית לא-יה בקרן פו פרק ב’ - בו בא נמיר אל היער וסועד פת-שחרית פרק ג’ - בו מארגנים חיפוש, וחזרזיר חוזר ופוגש את הפילנפיל פרק ד’ - בו אתה למד שנמירים אינם מטפסים על עצים פרק ה’ - בו עובר על שפן יום של טרדה, ואנחנו למדים מה כריסטוף רובין עושה בבקרים פרק ו’ - בו פו ממציא משחק חדש וא-יה מצטרף פרק ז’ - בו מאקפצים את נמיר פרק ח’ - בו עושה חזרזיר דבר כביר מאד פרק ט’ - בו א-יה מוצא את הנשיופיה וינשוף עוקר אליה פרק י’ - בו כריסטוף רובין ופו באים אל מקום קסום, ואנחנו עוזבים אותם שם מדיה וקבצים בנושא הבית בקרן פו בוויקישיתוף הבית בקרן פו - פרק ראשון
גאורג בוכמן

גאורג בוכמן (בגרמנית: Georg Bochmann;‏ 18 בספטמבר 1913 – 8 ביולי 1973), קצין בוואפן אס אס בדרגת אוברפיהרר אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה. בתקופה שבה פיקד על דיווזית האס אס ה-17 ביצעו אנשיו פשעי מלחמה רבים בשלב האחרון של המלחמה כנגד אסירי מחנות ריכוז שניסו להימלט מצעדות המוות ואזרחים גרמניים שרצו להיכנע לכוחות בעלות הברית, למרות זאת שוחרר בוכמן לאחר המלחמה ומת שנים רבות לאחר מכן. בוכמן נולד ב-18 בספטמבר 1913 בצשורלאו, ולאחר הצטרפותו לנוער היטלר, הוא הצטרף בשנת 1933 למפלגה הנאצית. ב-1 באפריל 1934 הוא הצטרף ליחידות גולגולת המת, ואף שימש כשומר במחנה הריכוז דכאו, וב-20 באפריל 1936 הועלה לדרגת אונטרשטורמפיהרר, ומונה למפקד פלוגה ביחידת בוואריה העילית. בנובמבר 1939 מונה בוכמן למפקד פלוגה בדיוויזיית האס אס השלישית, והועלה לדרגת אובר-שטורמפיהרר. במהלך המערכה על צרפת לחם בוכמן עם יחידתו באראס, קמברה ודנקרק, וקיבל על פעולותיו את עיטור צלב הברזל דרגה שנייה. במהלך מבצע ברברוסה לחם בוכמן עם יחידתו בגזרה הצפונית, והשתתף בקרבות בלטביה ובאסטוניה, ועוטר בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה. בחורף 1942 לחם בוכמן עם יחידתו במבצע דמיאנסק, ועל כך הועלה ב-20 באפריל 1942 לדרגת שטורמבאנפיהרר, וב-3 במאי הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. זמן קצר לאחר מכן הוא מונה למפקד הגדוד השני ברגימנט האופנוענים "טולה", ובפברואר 1943 פיקד עליו בקרב חרקוב השלישי. ב-17 במאי 1943 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וביולי 1943 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר אס אס ה-3 "טוטנקופף". בספטמבר 1944 הוא פיקד לזמן קצר על רגימנט הפאנצר אס אס ה-9 "הוהנשטאופן" בצרפת. ב-9 בנובמבר 1944 הוא הועלה לדרגת שטנדרטנפיהרר, וב-3 בינואר 1945 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-18, ופיקד עליה במהלך הקרב על שלזיה. על ההישגים של הדיוויזיה הוענק לו ב-26 במרץ 1945 תוספת חרבות לעיטור, והוא הועלה לדרגת אוברפיהרר. ב-26 במרץ 1945 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-17, ופיקד עליה עד סוף המלחמה, וב-8 במאי 1945 הוא נפל בשבי האמריקני. לאחר שחרורו התגורר בוכמן בעיר אופנבך, עד למותו ב-8 ביולי 1973. מדיה וקבצים בנושא גאורג בוכמן בוויקישיתוף גאורג בוכמן באתר lexikon-der-wehrmacht
גלבובו

גלבובו (בבולגרית: Гълъбово) היא עיר במחוז סטארה זאגורה שבבולגריה. העיר נמצאת כ-40 ק"מ מהעיר סטארה זאגורה. בעיר יש גידול אוכלוסייה. בסמוך לעיר נמצאת תחנת כוח גדולה, שמייצרת 670 מגה-ואט. העיר שוכנת בגובה של 83 מטרים מעל פני הים, ובסמוך אליה נמצא אגם. העיר נמצאת בסמוך לגבול עם מחוז חאסקובו. נהר סאזלייקה (אנ') חוצה את העיר ומפריד בין מערב העיר ומזרח העיר. בעיר ישנה תחנת רכבת, שמשרתת את תושבי העיר והסביבה. בסמוך לתחנת הרכבת, ישנו מסוף אוטובוסים גדול. תחנת הכוח מריצה איזטוק מס' 1 (אנ'), נמצאת מצדו השני של האגם, ליד העיירה אוברוחישטה. שהיא חלק מקומפלקס של 3 תחנות כוח ששתיים מהן נמצאות במחוז סטארה זאגורה והשלישית נמצאת במחוז סליבן, בסמוך למחוז סטארה זאגורה. מדיה וקבצים בנושא גלבובו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בולגריה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היינץ לאמרדינג

היינץ לאמרדינג (בגרמנית: Heinz Lammerding,‏ 27 באוגוסט 1905 – 13 בינואר 1971), קצין בוואפן אס אס בדרגת גרופנפיהרר אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה ופושע מלחמה נאצי, הכוחות תחת פיקודו של לאמרדינג ביצעו מספר רב של פשעי מלחמה הן בחזית המזרחית והן בחזית המערבית אך הוא נשפט רק על חלקו בפשעי מלחמה בצרפת. ממשלת גרמניה המערבית סירבה להסגירו לצרפת וכך חמק מעונש. לאמרדינג נולד ב-27 באוגוסט 1905 בדורטמונד, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1931 הוא הצטרף למפלגה הנאצית, ובשנת 1933 הצטרף לאס אה. ב-1 באפריל 1935 הוא הצטרף לאס אס, וב-19 באוקטובר 1939 הוא הועלה לדרגת שטורמבאנפיהרר. במהלך המערכה על צרפת הוא פיקד על גדוד ההנדסה בדיוויזיית האס אס השלישית, ועוטר בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה. בנובמבר 1940 הוא מונה לקצין אג"ם של דיוויזיית האס אס השלישית, עמה לחם במהלך מבצע ברברוסה, וב-1 בספטמבר 1941 הוא הועלה לדרגת אוברשטורמבאנפיהרר. במסגרת תפקידו הורה לאמרדינג על הריסתם של כפרים רבים בברית המועצות, ובסוף אפריל 1943 אף כיהן כמה ימים כמפקד הדיוויזיה. ב-30 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת, וב-24 באפריל אותה שנה קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. לאחר שירות קצר כקצין אג"ם במטהו של אריך פון דם באך-צלבסקי, בסוף 1943 הוא מונה למפקד צוות קרב בדיוויזיית אס אס "דאס רייך" והועלה לדרגת אוברפיהרר, וב-25 בינואר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה. לדברי מקס הייסטינגס הוא התמנה כמפקד דיוויזיה אך ורק בשל היחסים האישיים הקרובים שלו עם היינריך הימלר, ולא בשל יכולותיו הצבאיות. ב-11 באפריל 1944 הוא עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל, וב-20 באפריל הוא הועלה לדרגת בריגדפיהרר. ב-25 ביולי 1944 נפצע לאמרדינג, ולאחר החלמתו הוא חזר לפקד על הדיוויזיה. בינואר 1945 הוא הועלה לדרגת אוברפיהרר, וב-2 בפברואר 1945 הוא מונה לראש מטה קבוצת ארמיות ויסלה. באפריל 1945 הוא מונה למפקד דיוויזיית אס אס ה-38, ובסוף המלחמה נפל בשבי הבריטי. הבריטים סירבו להסגירו לצרפת, שדרשה להעמידו לדין בשל חלקו בטבח אורדור-סור-גלאן ובטבח טול, ולאחר שחרורו הוא התגורר בדיסלדורף, שם ניהל עסק מצליח. בשנת 1953 שפט אותו בית משפט צרפתי בבורדו למוות שלא בפניו, אולם ממשלת גרמניה המערבית סירבה להסגירו. לאחר משפט אייכמן שקלו הצרפתים לשלוח יחידת קומנדו שתחטוף אותו מביתו, אולם עוד קודם שהם הצליחו לבצע את המשימה, מת לאמרדינג ב-13 בינואר 1971 בבאד טלץ כתוצאה מסרטן. מדיה וקבצים בנושא היינץ לאמרדינג בוויקישיתוף עמ 32 פושעי מלחמה נאציים בפני "כס המשפט", באתר מוזיאון הלוחמים והפרטיזנים, ‏תשל"א מקס הייסטינגס, "דאס רייך". צעדת דיוויזיית האס אס ה-2 בצרפת, יוני 1944. לונדון 1981, עמ' 36
חשב (כספים)

חשב (תפקיד שונה מחשב-שכר) הוא תפקיד במחלקת הכספים של ארגון (חברה, עמותה וכו'). תפקידיו העיקריים בארגון הם:  להיות הסמכות המקצועית הבכירה בנושא החשבונאות. לספק להנהלת הארגון מידע פיננסי שיוכל לסייע לו בקבלת החלטות. החשב בדרך כלל כפוף למנהל הכספים או למנכ"ל הארגון.  את תפקיד החשב ממלא בדרך כלל אדם שהוא רואה חשבון בהכשרתו, שכן במסגרת הכשרתם, רוב רואי החשבון צוברים השכלה וניסיון בביקורת דוחות כספיים, וכן נחשפים לתהליכים ולנהלים רבים הקשורים לנושאים פיננסיים בארגונים, ומכאן שהם (לכאורה) יהיו יותר מתאימים לתפקיד שכולל כאמור אחריות על התחומים הנ"ל. עם זאת, אין מגבלה חוקית למנות אדם שאינו רואה חשבון לתפקיד וקיימים ארגונים שממנים לתפקיד כלכלנים, מנהלי חשבונות וכו'.  בישראל לא קיימת לתפקיד החשב הגדרה בחוק (בדומה לתפקיד מנהל כספים שגם לו אין הגדרה בחוק). במרבית הארגונים בישראל התפקיד יכלול (בין היתר) אחריות ופיקוח על הנהלת החשבונות, אחריות על עריכת הדוחות הכספיים כגון: הדוח על המצב הכספי (מאזן) והדוח על הרווח הכולל (דוח רווח והפסד) ואחריות על הבקרה הפנימית בארגון. עם זאת, כל ארגון רשאי לעשות לתפקיד את ההתאמות הרצויות לו ועקב כך תחומי אחריות התפקיד משתנים מארגון לארגון. לדוגמה: בארגון א' החשב אחראי על ביצוע פעולות כגון גיוס כספים וניהול הרכש ולעומת זאת בארגון ב' רק מנהל הכספים יבצע את הפעולות הללו.   בארגונים קטנים ובינוניים בדרך כלל יהיה חשב אחד לכל הארגון אשר יהיה אחראי על כל התחומים הכספיים בחברה ויהיה כפוף ישירות לסמנכ"ל/מנהל הכספים בארגון. בארגונים קטנים רבים המנכ"ל מתפקד גם כמנהל הכספים ולכן בארגונים כאלה החשב יהיה כפוף ישירות למנכ"ל וכן יקבל תחומי אחריות רבים יותר מאשר בארגון שבו יש מנהל כספים נפרד.  בארגונים גדולים, בעלי היקף פעילות רחב ותחומי עיסוק רבים, בדרך כלל מחלקת הכספים תהיה מחולקת למספר תת-מחלקות ולכן יהיו מספר חשבים או עוזרי חשב שיהיו כפופים לחשב הראשי של הארגון. בארגונים כאלה כל חשב של תת-מחלקה יהיה אחראי על תחום אחר לפי החלוקה שמתאימה לארגון. לדוגמה: חברה שמפעילה רשת בתי מלון גדולה יכולה להחליט שהיא ממנה חשב נפרד לכל בית מלון או לכל מספר בתי מלון.  וחברה יצרנית בתחום הרהיטים יכולה להחליט שהיא ממנה חשב נפרד לתחום הריהוט המשרדי וחשב נפרד לתחום הריהוט הביתי. במשרדים ממשלתיים ישנו חשב לכל משרד, כך למשל קיימים "חשב משרד הבריאות", "חשב משרד החוץ" וכן הלאה. כל הוצאה כספית של משרד ממשלתי מחייבת את אישור חשב המשרד, שהוא נציגו של החשב הכללי. דוגמאות לתחומים שאפשר למצוא בדרך כלל תחת אחריות החשב בארגון: פיקוח על הנהלת החשבונות. עריכת הדוחות הכספיים השנתיים כגון הדוח על המצב הכספי (מאזן) והדוח על הרווח הכולל (דוח רווח והפסד). עריכת הדוחות הכספיים הרבעוניים (אם הארגון מבצע דיווחים רבעוניים). עריכת התקציב ובקרה על ה"תכנון מול ביצוע". פיקוח על תהליכי הבקרה הפנימית.  גיול חובות לקוחות ופיקוח על הגבייה. עריכת דוחות תקופתיים לתקופות קצרות כגון: רווח והפסד חודשי, תזרים מזומנים יומי/שבועי/חודשי וכו'. עריכת תחזיות פיננסיות כגון: תזרים מזומנים חודשי חזוי, רווח והפסד שנתי חזוי.  תמחיר תהליכים ומוצרים. פיקוח על תשלומי המיסים ותכנון מס: מס הכנסה, מע"מ, מכס, ביטוח לאומי. פיקוח על עמידת הארגון בדרישות רגולטוריות: דיני מיסים, דיני עבודה, דיני חוזים וכו'. גזבר מבקר פנים ביקורת פנימית מנהל כללי החשב הכללי תפקודו של מערך החשבים חשב מול גזבר ?Controller vs Treasurer: Who Does Your Business Need ההבדל בין חשב לגזבר ?TREASURER VS CONTROLLER: WHAT’S THE DIFFERENCE (אורכב 03.09.2018 בארכיון Wayback Machine)
ג'ון קונסטבל

ג'ון קונסטבל (באנגלית: John Constable; 11 ביוני 1776 – 31 במרץ 1837) היה צייר בריטי. ידוע בעיקר בשל עבודות הנוף שצייר, בהן מופיעים נופים אשר סבבו את מקום מגוריו. "אני חייב לצייר את המקומות הסובבים אותי באופן הטוב ביותר", כתב לידידו ג'ון פישר בשנת 1821, "ציור הוא מילה נרדפת לרגשות". ג'ון קונסטבל נולד באיסט ברגהולט, כפר על גדות הנהר סטור במחוז סאפוק שבאנגליה. אביו היה טוחן וסוחר תבואה מצליח, וג'ון עבד בעסקי אביו אחרי שסיים את לימודיו. אולם, הוא הגיע לידי הכרה שאין לו כל עניין בעסקים, וב-1797 החל ללמוד ציור באקדמיה המלכותית לאמנויות בתמיכתו הכספית של אביו. תערוכת הציורים הראשונה שלו התקיימה ב-1802, ובה הציג את ציורו הנודע "עמק דדהאם". ב-1811 התאהב במריה ביקנל, נערה מקומית שאביה היה פרקליט בעל מהלכים בחוגי בית המלוכה הבריטי. מר ביקנל סירב להשיא את בתו לג'ון קונסטבל עד 1816, כאשר אביו של קונסטבל נפטר והוא זכה בירושה. מריה ילדה לג'ון שבעה ילדים, אך נפטרה ב-1829 כתוצאה משחפת, מאורע שהשאיר את רישומו על הצייר למשך שארית חייו. קונסטבל הושפע במיוחד מציירי הנוף קלוד לורן הצרפתי ויאקוב רויסדאל ההולנדי. אף על פי שמכר באנגליה 20 ציורים בלבד במשך כל ימי חייו, זכו ציוריו להערכה רבה בצרפת, וציורו "עגלת החציר" הוצג בתערוכת הציורים בפריז ב-1824. אחרי שזכה להצלחה בצרפת התקבל בגיל 52 כחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות (היכן שלמד) בלונדון ב-1829 . הצייר הצרפתי דלקרואה ואסכולת הציור של ברביזון בצרפת הלכו בעקבותיו של קונסטבל ויצאו לצייר בחיק הטבע. הציירים האימפרסיוניסטים הצרפתים עשו שימוש בטכניקה של קונסטבל במיוחד במה שנוגע להשפעת שינויי האור בציורי נוף. עמק דדהאם 1802 הסוס הלבן 1819 עגלת החציר 1821 שדה תבואה 1826 ג'ון קונסטבל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון קונסטבל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון קונסטבל (1776-1837), דף שער בספרייה הלאומית ג'ון קונסטבל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון קונסטבל, באתר Discogs (באנגלית) Ronald Parkinson, John Constable: The Man and His Art, London: V&A, 1998, p. 9
ס.ז. סאקאל

ס.ז. סאקאל היה כינויו של אויגן גרו סאקאל (בהונגרית בשמו המקורי:Gärtner Sándor מכינויו: Gerő Jenő או Szőke Szakáll, בודפשט, 2 בפברואר 1884 - לוס אנג'לס, 12 בפברואר 1955), שחקן יהודי-הונגרי אשר הצליח בהוליווד בתפקידי משנה קומיים. ס.ז. סאקאל היה גיסו של לאסלו קרדוש (במאי סרטים). סאקאל נולד בבודפשט, ובתחילת דרכו הבימתית כינה עצמו "סוקה סאקאל" (ובהונגרית Szőke Szakáll) כלומר "זָקָן בלונדיני" ומכאן כינויו "ס.ז.". הוא זכה להצלחה בקומדיות מוזיקליות בתחילת ימי הסרט המדבר הגרמני, אך עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1933 הביאה לעזיבתו: בתחילה לאוסטריה ולאחר מכן להונגריה ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה להוליווד. בהוליווד שיחק לרוב בתפקידי משנה קומיים, שנשענו על מבטאו ההונגרי הבולט, ומראהו הכבד והדובי (הוא זכה לכינוי "Cuddles" מעין "חיבוקי"). סאקאל הופיע בסרטים רבים, ביניהם זכור תפקיד המלצר בסרט "קזבלנקה" (1942) ובסרט עושה הנפלאות (1945) עם דני קיי. ב-1948 שיחק בסרט "רומן בלב ים" לצידה של דוריס דיי, איתה שיחק גם בסרט "תה לשניים" (1950). סרטו האחרון היה "הנסיך הסטודנט (1954)" בשנת 1955 מת מהתקף לב בהוליווד. סאקאל היה נשוי פעמיים. לאחר שהתאלמן בשנת 1918 נישא בשנית בשנת 1920, ונישואים אלו החזיקו מעמד עד מותו. מדיה וקבצים בנושא ס.ז. סאקאל בוויקישיתוף ס.ז. סאקאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ס.ז. סאקאל, באתר AllMovie (באנגלית) ס.ז. סאקאל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ס.ז. סאקאל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ס.ז. סאקאל, באתר MusicBrainz (באנגלית) ס.ז. סאקאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אוברסט-גרופנפיהרר

אוברסט-גרופנפיהרר הייתה (בין השנים 1942–1945) הדרגה הגבוהה ביותר באס אס, למעט דרגתו של היינריך הימלר, שהחזיק בדרגת רייכספיהרר אס אס, והיא מתורגמת כ"מנהיג הקבוצה העליון". אוברסט-גרופנפיהרר נחשבה כדרגה מקבילה לקולונל-גנרל (גנרל-אוברסט) בוורמאכט, אשר הייתה מקבילה לגנרל ארבעה כוכבים, או גנרל ארמייה בכוחות מזוינים אחרים. הדרגה הוצעה לראשונה בתחילת 1942, כדרגה עתידית אפשרית לדרג המפקדים בואפן אס אס, לאלו שיפקדו על דרג קבוצת ארמיות. פיקוד כוחות היבשה של הוורמאכט התנגדו לדרגה זו באס אס, בשל רצונם שדרג זה יהיה אך ורק באחריות הוורמאכט. לבסוף הוקמו רק שתי ארמיות של האס אס (ה-6 וה-11), אך לא הוקמו קבוצות ארמיות של האס אס. באפריל 1942, מכוח סמכותו של אדולף היטלר הוקמה דרגת אוברסט-גרופנפיהרר, והראשון שקיבל דרגה זו, היה גזבר המפלגה הנאצית, פרנץ שוורץ. באותו יום ניתנה גם הדרגה במשטרת הסדר, מה שהפך את קורט דליגה לגנרל-אוברסט במשטרה, והוא היה היחיד מהמשטרה שהועלה לדרגה זו. בשנת 1944 הוענקה הדרגה גם לשני גנרלים מהוואפן אס אס, ודרגתו של זפ דיטריך נחשבה בעלת ותק משנת 1942. הרשימה הסופית של בעלי דרגה זו: פרנץ שוורץ, 20 באפריל 1942 (דרגת כבוד) יוזף דיטריך, 20 באפריל 1942 (גנרל אוברסט של חיל השריון בוואפן אס אס) קורט דליגה, 20 באפריל 1942 (גנרל אוברסט של משטרת הסדר) פאול האוסר, 1 באוגוסט 1944 (גנרל אוברסט בוואפן אס אס) פרנץ שוורץ, החזיק בדרגה זו כדרגת כבוד, ולא החזיק בדרגה מקבילה במשטרה או בוואפן אס אס. בשנת 1944 הציע הימלר להעניק לאלברט שפר דרגת כבוד של אוברסט-גרופנפיהרר. אולם שפר סירב, בשל אי רצונו להיות כפוף להימלר. יורשו של הימלר, קרל האנקה, מעולם לא החזיק בדרגת אוברסט-גרופנפיהרר, אבל הועלה ישירות לדרגת רייכספיהרר אס אס מדרגת אובר-גרופנפיהרר. קרל וולף טען כי קודם לדרגה זו באפריל 1945 על ידי צו אישי של אדולף היטלר, אולם אין לכך כל הוכחה, ומשום כך הוא לא נחשב על ידי ההיסטוריונים לבעל דרגה זו. טלאי הצווארון של אוברסט-גרופנפיהרר כלל שלושה עלי אלונים ושלושה כוכבי כסף, ובנוסף הם נשאו דרגות כתף של גנרל-אוברסט. סמל הדרגה - תג צווארון סמל הדרגה - תג כתף סמל הדרגה - תג שרוול מדיה וקבצים בנושא אוברסט-גרופנפיהרר בוויקישיתוף McNab 2009, p. 30. Haskew 2011, p. 46. Stein 1984, p. 117. Hamilton 1984, p. 341. Dienstaltersliste der Waffen-SS,1 July 1944, #1 SS service record of Josef Dietrich, RG 242 (SS Officer Service Records), National Archives and Records Administration; College Park, MD Inside the Third Reich by Albert Speer
בקבוק ננסן

בקבוק ננסן (בנורווגית: Nansenflaske) הוא מכשיר מדעי לדגימת מים מעומקים שונים, שהומצא על ידי האוקיינוגרף והזואולוג הימי פריטיוף ננסן בשלהי המאה ה-19, או ב-1910. המכשיר עשוי מגליל מתכת, או פלסטיק, פתוח לכניסת המים מכיוון אחד, אותו מורידים למים בעזרת כבל. לאחר שהגיע לעומק הרצוי, מורידים על הכבל משקולת אשר עם פגיעתה בבקבוק היא גורמת להפיכתו ולסגירת מכסה קפיצי הכולא את המים שנאספו בעומק הים. לאחר מכן ומעלים את הבקבוק עם דגימת מים מהעומק הנבחר. ניתן לחבר בקבוקי ננסן בשרשרת לאורך כבל אחד, כך שהם ננעלים בעומקי ים שונים ומאפשרים איסוף מספר דגימות מים בבת-אחת. הבקבוק מצויד בדרך כלל במד חום המודד ורושם את טמפרטורת המים במקום דגימתה. השימוש בבקבוקי ננסן אינו נפוץ עוד במחקר אוקיינוגרפי לאחר שהוחלף על ידי "בקבוק ניסקין" בשנות ה-60 של המאה ה-20. בקבוק ניסקין הוא שיפור של בקבוק ננסן, אשר נרשם כפטנט על ידי הממציא שייל ניסקין (Shale Niskin) במרץ 1966. במקום בקבוק האטום בצידו האחד, בקבוק ניסקין הוא צילינדר הפתוח בשני קצותיו, העשוי בדרך כלל מחומר פלסטי. בכל אחד מן הקצוות מכסה קפיצי. נעילת הבקבוק נעשית באופן דומה לבקבוק ננסן, בעזרת משקולת הנופלת לאורך הכבל אליו קשור הבקבוק ופגיעתה אוטמת את שני קצוות הבקבוק. אף בקבוק זה מצויד בדרך כלל במד חום. בקבוקים מודרניים מצוידים במנגנון הפעלה באמצעות שסתומי לחץ המכוונים להיסגר בעומק מסוים, או באמצעות שלט רחוק. סידור זה מקל על חיבור מספר רב של בקבוקי ניסקין על מתקן מעגלי בודד, המכונה "רוזטה" ואיסוף דגימות מעומקי ים שונים, כך שכל בקבוק נאטם בעומק שונה. בשיטה זו ניתן להציב עד 36 בקבוקים על מתקן דגימה בודד. מדיה וקבצים בנושא בקבוק ננסן בוויקישיתוף סרטון המדגים דגימת מי ים בעזרת בקבוקי ניסקין על רוזטה, סרטון באתר יוטיוב בקבוק ננסן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nansen Bottle. Oceans and Oceanography, The Rosen Publishing Group, 2011. ISBN 1615303340, 9781615303342. pp. 210 Nansen Bottle. Encyclopedia of Marine Science, Infobase Publishing, 2009. ISBN 1438118813, 9781438118819 Matthias Tomczak, Oceanographic instrumentation
אנחנו על המפית

אנחנו על המפית היא תוכנית טלוויזיה תיעודית-קולינרית שהעונה הראשונה שלה שודרה בערוץ כאן 11 מאז 18 ביולי 2018 ועד 22 באוגוסט 2018. את התוכנית מנחה השף הישראלי ברק יחזקאלי. העונה הראשונה שודרה בימי רביעי. עם עליית התוכנית עלתה לשידור גם תוכנית נלווית בשם "ליד המפית", במסגרתה יוצא יחזקאלי לסיור אכילה זריז ברחבי הערים בחו"ל בהן הוא מתארח. ב-7 ביולי 2019 עלתה לשידור העונה השנייה אשר שודרה בימי ראשון. ב-8 בספטמבר 2020 עלתה לשידור העונה השלישית, אשר משודרת בימי שלישי ועוקבת אחר שפים ומסעדות בישראל, והמטבח הישראלי העכשווי. מדי פרק יוצא השף ברק יחזקאלי לפגוש שף ישראלי שהצליח בישראל ומחוצה לה, בודק איתו את סוד ההצלחה, את מחירה ואת השפעת המטבח הישראלי על השפים. "ליד המפית" הוא ספין אוף שבו השפים אשר מארחים את ברק לוקחים אותו לסיור של חמישה מקומות קולינריים בעיר שבה הם מתגוררים. חמשת המקומות מסודרים על פי קטגוריות (הסדר משתנה מפרק לפרק): בוקר בראנץ' ביס בעמידה משהו מתוק אוכל מקומי ארוחה שזוכרים בעונה השלישית הקטגוריות שונו במקצת עבור כל פרק. אתר האינטרנט הרשמי של אנחנו על המפית "אנחנו על המפית", סרטונים בערוץ היוטיוב אנחנו על המפית, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יעקב בר-און, ברק יחזקאלי: "שפים ישראלים מביאים רעננות למטבחים של תפוחי אדמה וכרוב", מעריב, 22 באוגוסט 2018 פלייליסט התוכנית, בערוץ היוטיוב של כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי ביוטיוב קדימון העונה השנייה, בערוץ היוטיוב של כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי ביוטיוב כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי, בראשון | אנחנו על המפית חוזרת בעונה שנייה, טעימה מתמיד 🔪 👨‍🍳, באתר יוטיוב, ‏4 ביולי 2019 אלכסנדר כץ, האח הגדול מובילה את הרייטינג; ערב השקות פושר בכאן 11, באתר אייס, 19 ביולי 2018 אלכסנדר כץ, השקה נאה ל'נינג'ה ישראל' עם 18.7% - שגברה על 'האח הגדול', באתר ice, ‏26/07/18 אלכסנדר כץ, נינג'ה מובילה בפריים - אבל איבדה יחד עם האח הגדול 6 נק', באתר ice, ‏02/08/18 אלכסנדר כץ, האח פתחה פער על נינג'ה; ערב נהדר לחדשות 2 בצל המתיחות, באתר ice, ‏09/08/18 אלכסנדר כץ, מהפך: נינג'ה עקפה את האח הגדול – שאיבדה 3.5 נק' בשבוע, באתר ice, ‏16/08/18 משה בנימין, הנינג'ות ניצחו את האח הגדול: פער של 30% בכמות הצופים, באתר אייס, 23 באוגוסט 2018 אייס - www.ice.co.il, רייטינג פריים:, באתר טוויטר, ‏7 ביולי 2019
אמה לונדס

אמה לונדס (באנגלית: Emma Lowndes; נולדה ב-1975) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד בלה גרגסון בסדרה "קרנפורד", מרי ריברס במיני-סדרה "ג'יין אייר" ומרג'י דרו בדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון". לונדס נולדה וגדלה באירלם שליד מנצ'סטר, ולמדה בבית ספר יסודי אורמסטון. אחר כך למדה אנגלית באוניברסיטת יורק. בשנת 2000 סיימה את לימודי המשחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). לימודיה מומנו בחלקם על ידי קרן סלפורד ספורטס אנד ארטס, שהקימו אלברט פיני והרולד ריילי כדי לסייע לכישרונות צעירים מהעיר. לונדס היא הבכורה במשפחה בת שלושה ילדים של אריק וסוזן לונדס. אחיה הוא הכדורגלן נייתן לונדס, ואחותה קייטי לונדס. בטלוויזיה הופיעה לונדס בסדרות "להעיר את המתים", "Burn It", "החיים שאחרי", "רופאים", "ורה", "עדות אילמת", "בקצב הלב" ו-"Moving On". היא גילמה את מרי ריברס במיני-סדרה "ג'יין אייר", עיבוד של ה-BBC משנת 2006 לרומן באותו שם. בסדרת הדרמה "קרנפורד" שיחקה בתפקיד בלה גרגסון. לונדס הופיעה בסרטי קולנוע וטלוויזיה כגון "הכל או לא כלום" (2002), "This Little Life" (מ-2003), "Mother's Milk" (מ-2011) ו"קיפאון" (2005). ברדיו שיחקה בתסכיתי דרמה כגון "Whitby Pier", ו-"Aperture and Hanging", וגילמה את שרה באדגר בתסכית "The Tomorrow People" משנת 2001. בתיאטרון שיחקה לונדס במחזות "של מי החיים האלה לעזאזל?", "קול קטן", "השחף", "Port", ו-"Cold Meat Party". עוד הופיע בהפקות של "תרז ראקן", "מידה כנגד מידה", "Topless Mum", ו-"Three More Sleepless Nights". החל מ-24 במאי 2017 גילמה את ג'יני פוטר בהפקה של "הארי פוטר והילד המקולל" בתיאטרון פאלאס בלונדון. לונדס מתגוררת בלונדון עם בן זוגה ג'ייסון מרלס ועם בתם. ב-2003 זכתה לונדס בפרס התיאטרון של מנצ'סטר איבנינג ניוז לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי, על הופעתה בהפקות "Port" ו"השחף" בתיאטרון רויאל אקסצ'נג'. על הופעתה במחזה "השחף" הייתה לונדס מועמדת ב-2003 לפרס איאן צ'ארלסון. רייצ'ל במחזה "Port" מאת סיימון סטיבנס. בכורה עולמית בבימויה של מריאן אליוט בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר. לונדס זכתה בפרס MEN על הופעתה (2002) נינה במחזה "השחף" מאת אנטון צ'כוב בבימויו של גרג הרסוב בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר. לונדס זכתה בפרס MEN על הופעתה (2003) ננסי במחזה "Cold Meat Party" מאת בראד פרייזר. בכורה עולמית בבימויו של ברהם מארי בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר. (2003) קול קטן במחזה "עלייתה ונפילתה של קול קטן" מאת ג'ים קרטרייט. בבימויה של שרה פרנקום בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר. (2004) מיי במחזה "The Accrington Pals" מאת פיטר וילן בבימויו של ג'יימס דאקר בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר (2013) אמה לונדס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמה לונדס, באתר AllMovie (באנגלית) אמה לונדס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Talk of the Town: Watch this Face: Emma Lowndes The Independent. Retrieved on 2009-08-18. Longman, Will (30 במרץ 2017). "Who are the new Harry Potter and the Cursed Child cast?". נבדק ב-2017-03-31. {{cite news}}: (עזרה) Donohue, Simon (3 בדצמבר 2003). "Comedy is king at M.E.N. Awards". City Life. נבדק ב-2009-08-18. {{cite web}}: (עזרה)