תעשייה כימית בישראל

תעשייה כימית בישראל מתייחסת למפעלים העוסקים בייצור של חומרים סינתטיים בישראל. התעשייה הכימית בארץ מהווה חלק חשוב ומרכזי בכלכלת המדינה והיא מעמודי התווך של התעשייה הישראלית. תעשייה זו מאגדת פעילות של כ-400 מפעלים המעסיקים כ-30,000 עובדים (כ-10% מסך העובדים בתעשייה הישראלית). התעשייה הכימית אחראית לכ־40% מהיצוא התעשייתי וכ-30% מהפדיון התעשייתי. לתעשייה הכימית הישראלית ייצוג משמעותי במדד תל אביב 35 - מדד הדגל של הבורסה לניירות ערך בתל אביב. כשליש מהחברות המיוצגות במדד זה הן יצרני כימיקלים המהווים חלק מהותי מהתעשייה הכימית הישראלית. התעשייה הכימית נשענת על חומרי גלם מצד אחד ומקורות אנרגיה מצד שני. בעזרת אוצרות הטבע המעטים המצויים בארץ, חומרי גלם המיובאים מחו"ל וכוח אדם מקצועי ומיומן הפכה התעשייה הכימית בארץ, שהתמקדה בעבר הלא רחוק בעיקר בייצור חומרים בסיסיים, לתעשייה שאחוז גבוה מכלל הייצור שלה הם חומרי המשך ומוצרים בעלי ערך מוסף גבוה. התעשייה הכימית בישראל כיום עוסקת במגוון רחב מאוד של תחומים והיא מהמתקדמות, היעילות והמפותחות בעולם. היקף פעילות - 17.1 מיליארד דולר (כ-26% מהפעילות התעשייתית). ייצוא - 11 מיליארד דולר (64% מהייצוא התעשייתי). מועסקים - כ-30,000 איש (כ-10% מהמועסקים בתעשייה). מתקנים - כ־400 מפעלי ייצור כימיים (מתוך 18,000 מפעלי תעשייה). חשיבות עולמית: התעשייה הכימית הישראלית מספקת שליש מתצרוכת הברום העולמית; שישית מתצרוכת האשלג העולמית; מובילה עולמית בייצור תוספי מזון ומעכבי בעירה מבוססי זרחן וברום; מובילה עולמית בייצור של חומרי הגנה על הצמח; תעשיית התרופות הישראלית היא מהגדולות והמובילות בעולם. מוצרים בסיסיים (Commodities), לרוב בעלי ערך מוסף נמוך ומיוצרים בכמויות גדולות. דוגמאות למוצרים בסיסיים המיוצרים בארץ: אשלג – המיוצר במפעלי ים המלח ומשמש בעיקר כדשן או לייצור דשנים אחרים, ברום – המיוצר גם הוא ממי ים המלח, חומצה גופרתית – המיוצרת מגופרית, אוויר ומים ומשמשת לייצור דשנים וחומרים אחרים, חומצה זרחתית – המיוצרת מפוספט וחומצה הידרוכלורית. מוצרים מיוחדים (Specialties), לרוב בעלי ערך מוסף גבוה ומיוצרים בכמויות קטנות יותר. למשל: מעכבי בעירה (לדוגמה: הקסא-ברומו ציקלו דודקאן או בקיצור HBCD), חומרי חיטוי, תוספי תזונה המיוצרים בדרגת ניקיון מיוחדת, תרופות, חומרי נפץ מתוחכמים ועוד. הערה: יש להבדיל בין יצרני מוצרי צריכה מפלסטיק שאינם חלק מהתעשייה הכימית (ראו ערך מורחב: תעשיית הפלסטיק בישראל), לבין, יצרני חומרי פלסטיק שהם חלק מהתעשייה הכימית. ערכים מורחבים – תעשיית התרופות, תעשייה פרמצבטית בישראל הערה: ממ"ג שורק והקמ"ג הם בהגדרתם גופי מחקר, ועיקר תרומתם אינה בהכרח בשוק האזרחי. התעשייה הכימית בישראל מרוכזת ברובה במספר מוקדים גאוגרפים, רובן בדרום או באזורי פריפריה. חלקן הפכו למועצות אזוריות תעשייתיות (כנאות חובב). מפעלי התעשייה הכימית נמצאים לעיתים קרובות בסמיכות זו לזו, וזאת כדי לאפשר סינרגיה מלאה בין המפעלים, כלומר לאפשר שימוש מיטבי במשאבי האנרגיה, בשימוש חוזר של חומרים, בהפקת מוצרי משנה מפסולת של מפעלים אחרים, וכן משיקולים הקשורים לבטיחות והגנת הסביבה או לקרבה לחומרי הגלם ואתרי הייצוא (כגון נמלי הים, ומסילות הברזל). האתרים המרכזיים של התעשייה הכימית בישראל (תעשיות בולטות): מפרץ חיפה - חיפה כימיקלים, דור כימיקלים, דשנים וחומרים כימיים, פרוטרום, תרו תעשייה רוקחית, בתי הזיקוק בחיפה (כרמל אולפינים, גדיב- תעשיות פטרוכימיה, שמנים בסיסיים, פז שמנים ושמן תעשיות) אזור התעשייה אשדוד - פז בית זיקוק אשדוד, מסוף קו צינור אילת-אשקלון (קצא"א) נאות חובב - אדמה פתרונות לחקלאות, כיל נאות חובב, טבע, החברה לשירותי איכות הסביבה, אקוסול ישראל, פריגו API, מטל-טק, קופולק-דרום, מקסימה, כל בו גז, אביב תעשיות מיחזור, גז גל דרום, גז טכנולוגיות או.בי., לוקסמבורג תעשיות, רינקם, דור אקולוגיה, ביוסויל, אלקון סדום (ים המלח) - מפעלי ים המלח, מפעל המגנזיום מישור רותם (מועצה אזורית תמר) - חיפה כימיקלים דרום, רותם אמפרט נגב, פריקלאס ים המלח, מקסימה, נגב מינרלים תעשייתיים התעשייה הכימית הישראלית היא תעשייה עתירת השקעות, עתירת שטחי קרקע, צרכנית לוגיסטיקה גדולה, וכן צרכנית של אנרגיה ומים. זוהי תעשייה מתקדמת ומשוכללת המציבה את ישראל בשורה הראשונה של חדשנות עם המדינות המתקדמות בעולם. מגוון מוצריה המתוחכמים של תעשיית הכימיה מגיע כמעט לכל מדינה בעולם ומקנה לה מוניטין בינלאומי של איכות ואמינות. למרות נתונים אלה חשופה התעשייה הכימית למגבלות ולקשיים שמקשים על המשך גידולה בישראל. עיקר הקשיים הם בתחום ההשקעות, החדשנות הטכנולוגית והשמירה על הסביבה. מאגר כוח אדם מיומן ובעל השכלה גבוהה. יצירתיות, חדשנות וכושר אלתור המאפיינים את העובד הישראלי, וכן הבקיאות במגוון שפות. הסכמים של אי הטלת מכסים עם אירופה ועם ארצות הברית, שמאפשרים ייצוא רווחי לארצות אלו. מרחקים קצרים של לוגיסטיקה בארץ וקרבה לשוקי יעד על ידי הובלה ימית לאירופה, לחוף המזרחי של ארצות הברית והמזרח הרחוק (דרך נמל אילת או, אחר כך, תעלת סואץ). קיום מענקים ממשלתיים לעידוד תעשייה. יעילות גבוהה של המפעלים. מוניטין בינלאומי. מזהמת ופוגעת באיכות תושבי הסביבה - תחלואת סרטן גבוהה באזור מפרץ חיפה. השוק המקומי קטן יחסית ולכן יש תלות גבוהה ביצוא. בירוקרטיה מצד משרדי הממשלה ורשויות התכנון בכל הקשור לתכנון, פיתוח או מתן אישורי הרחבה של מתקנים. נטל רגולטורי בנושאי סביבה ודעת קהל לא אוהדת. מיסוי כבד וארנונה. תלות גבוהה באנרגיה ובחומרי גלם. עלות כוח אדם גבוהה. ירידה בכמות הפונים ללימודי מקצועות הכימיה וההנדסה הכימית בישראל לאורך השנים. מדינה במלחמה. מפעלי התעשייה הכימית משתמשים באוצרות הטבע ובחומרי הגלם המיובאים על מנת לייצר מגוון מוצרים. חלק מהמוצרים הם מוצרים מוגמרים, וחלק משמשים כחומרי ביניים להמשך הייצור התעשייתי משאבי הטבע העיקריים בארץ הם ים המלח ומרבצי הפוספטים בנגב. ים המלח מהווה מקור למספר חומרים, שהחשובים ביניהם הם האשלג, הברום והמגנזיום, ואילו מרבצי הפוספט מהווים מקור לחומר חשוב נוסף – החומצה הזרחתית. חומרי גלם אלו משמשים הן כמוצרים מוגמרים והן כחומרי ביניים, המהווים בסיס למוצרים רבים ומגוונים. חלקם אף משמשים ליישומים ייחודיים ביותר והם מהווים תשתית לתעשייה כימית רבת היקף וענפה ולמוצרים הניתנים לניצול למטרות רבות. ברשימה הבאה מובאים כמה תהליכים ומוצרים שפותחו בארץ כחלק מהמו"פ המקומי: תהליך חיפה - מיצוי נוזל להפקת חומצה זרחתית לבנה (מתגובת סלע פוספט עם חומצה הידרוכלורית) ואשלגן חנקתי (מתגובה של חומצה חנקתית ואשלג). תהליכים אלה נותנים יתרון לחומרי גלם מקומיים ולמוצרים. תהליך אמן - פירוק תרמי ישיר של תמלחות ים המלח לקבלת חומצה הידרוכלורית ומגנזיום חמצני בדרגת ניקיון גבוהה מאוד. פיתוח תהליך המקטין את השימוש בקיטור לטון מוצר ברום. פיתוח מונעי התלקחות וביוצידים על בסיס ברום.  תהליך הגיבוש הקר - פיתוח תהליך לייצור אשלג מהתמלחות - תהליך ייחודי המאפשר חיסכון ניכר באנרגיה. אינטרפרון - תרופה אנטי ויראלית שפותחה בארץ בתהליכים ביוטכנולוגיים.  קופקסון - תרופה ייחודית שפותחה בארץ מהמחקר ועד הייצור, הבדיקות והאישורים במסגרת של טבע.  מוצרים גנריים רפואיים. גדליהו וילבושיביץ מייסד ב-1903 את "החברה לפיתוח תעשיות בארץ ישראל", ובאמצעותה מגייס כספים להקמת מפעלי תעשייה כבדה. עם חזרתו לארץ, בשנת 1912, מקים את בית החרושת הראשון ליציקת ברזל בארץ ישראל. בנוסף מקים יחד עם ליאון שטיין מפעל אשר ייצר ציוד לקידוח ומתקנים לשאיבת מים מבארות. בשנת 1922 הוקמה על חוף הים בעתלית, "חברת המלח בארץ-ישראל" שעסקה בהפקה של מלח לבישול ולתעשייה. בשנת 1923 הוקם מפעל נשר חיפה, שהיה מפעל המלט הראשון בארץ ישראל. המפעל הוקם בהמלצתו של נחום וילבושביץ ובסיועו של המהנדס הונגרי ארפד גוט, בשל הגידול בביקוש למלט. המפעל הוקם בקרבה לנמל חיפה, הרכבת החיג'אזית ומרבצי אבן הגיר המתאימים בכרמל. בשנת 1923 הקים פנחס רוטנברג את "חברת החשמל לפלשתינה". בתחילת שנות ה-30 של המאה העשרים, השיג משה נובומייסקי, מהנדס יהודי מרוסיה, זיכיון ממשלת המנדט הבריטי להקמת "חברת האשלג הארץ ישראלית" לניצל של מי ים המלח להפקה של אשלג וברום. בתחילת שנות ה-40 הסתיימה הקמתם של בתי הזיקוק לנפט במפרץ חיפה, שהוקמו על ידי ממשלת המנדט הבריטי. חיפה נבחרה כנמל מוצא לצינור הנפט בגלל מספר גורמים, בהם: רציפות השלטון הבריטי מעיראק עד חיפה; בחיפה כבר היה תכנון ותשתיות להקמת נמל חדש; מפרץ חיפה התאים לעגינת מכליות נפט, והיו לחופיו שטחים פנויים גדולים; ומסילת רכבת העמק עברה לאורך חלק מהתוואי. עלייה מוגברת לארץ ישראל בשנות ה-50, הביאה לצמיחה מהירה במשק, לצורך במוצרים מול הצורך בתעסוקה לעולים החדשים. הממשלה מימנה הקמה של מפעלים וכן מענקים לפרטים שהקימו מפעלים. למדינה נכנס כסף גם מהשילומים מגרמניה, חלקו ישירות לממשלה וחלקו כתשלום פיצוי לאזרחים נפגעי הנאצים. הרבה מהכסף הושקע בתעשיות פלסטיק, מתכת, כימיה ופרמצבטיקה. ביניהם תמנע (כריית והפקת צמנט נחושת), דשנים וחומרים כימיים לייצור פוספטים, אמוניה לחקלאות והרחבת מפעלי ים המלח לייצור אשלג, מלח (לתעשייה ולבישול) וברום. הדשנים סופקו גם למדינות מחוץ לישראל. כמו כן במסגרת חברת העובדים הוקמה מכתשים לייצור חומרי הדברה. ישראל עדיין נתפסה כמדינה חקלאית והתעשייה הכימית התגייסה לספק את צורכי החקלאות המקומית. וכן ליד בתי הזיקוק הוקמה תעשייה פטרוכימית שמנצלת את התזקיקים לייצור מוצרי המשך בתחום הפלסטיקה והממסים לשימושים תעשייתיים. מלחמת ששת הימים הביאה לפריצת דרך רבת משמעות גם לתעשייה. בתחום תעשיות הנשק והאלקטרוניקה הצבאית החל פיתוח מואץ ותיעוש, שנבעו בין היתר מלקחי האמברגו הצרפתי. התיעוש כלל תעשיית נשק (התעשייה הצבאית), תותחים, טנקים וגם שיפוץ מטוסים וייצור. ההשקעות של גורמים בינלאומיים בארץ גדלו והביאו לגידול בתעשייה שהשוק המקומי נעשה קטן עליה. התעשייה הכימית התרחבה ופנתה לשווקים מחוץ לישראל כדי לאפשר גידול בייצור. משנות ה-70 - תחילתם של תהליכי הפרטה גדולים במשק הישראלי שנעשו לאור עידודן של ממשלות ישראל. בשנים אלו ניתן לראות קפיצה מרשימה בביצועי החברות שהביאו לשגשוגן. לקפיצה זו אחראיים גם השינויים בצריכה העולמית, הניהול הנבון של התעשיות המקומיות והראייה הגלובלית. כלכלת ישראל תעשייה בישראל הנדסה כימית א. הופשטיין, תעשייה כימית בישראל, המחלקה להוראת המדעים מכון ויצמן למדע, 1987 א. וירצבורג, מחצבים בנגב ודרכי ניצולם, ארץ הנגב, משרד הביטחון, 1979 אשל משה, תעשיית חומרי הדברה, המועצה הלאומית למחקר ופיתוח, 1976 מ. רייס, התעשייה הכימית בישראל, לקט מאמרים בכימיה מתוך "מדע" בהוצאת מכון ויצמן למדע נחמיה נאה, כימיה לבתי הספר התיכון - מפעלים כימיים בישראל, המחלקה להוראת המדעים, מכון ויצמן למדע, 1987 מירי קסנר, לא על הדשן לבדו, סיפורו של מפעל חיפה כימיקלים, המחלקה להוראת המדעים מכון ויצמן למדע, 1999 מפעלים כימיים בישראל, כימיה ותעשייה כימית בשירות האדם, המחלקה להוראת המדעים מכון ויצמן למדע(הקישור אינו פעיל) BG Bond - בי ג'י (ישראל) טכנולוגיות בע"מ - יצרנית ומשווקת חומרי בניה BG Paint - מותג הצבע של BG Bond. ד"ר מירי קסנר, כימיה ותעשייה, באתר המחלקה להוראת המדעים – מכון ויצמן למדע תעשיית הכימיה בישראל, משרד הכלכלה והתעשייה מדד ת"א-35, באתר הבורסה לניירות ערך בתל אביב (ארכיון) Raphael Semiat, Emily Frangenberg, Israel’s Chemicals Industry: From the Desert to the Dead Sea, AlChE, ‏2015 ענף הכימיה - כרטיס ביקור, התאחדות התעשיינים בישראל כיל דוח אחריות תאגידית 2015 Company Profile - Adama is one of the world's leading crop protection companies Teva - Top 10 Generic Drug Companies 2010 Pharma in Israel: building a global industry נחמיה נאה, כימיה לבית הספר התיכון - מפעלים כימיים בישראל, המחלקה להוראת המדעים, מכון ויצמן למדע, 1987 דר' שלמה נהרי, התעשייה הכימית בישראל U.S. Geological Survey, Minerals Yearbook - MAGNESIUM, ‏2011 כרמל אוליפינים - דף הבית (ארכיון) אתר כימיה ותעשייה, גדיב - תעשיות פטרוכימיות, המחלקה להוראת המדעים מכון ויצמן למדע(הקישור אינו פעיל) קבוצת בזן - דף הבית פז חברת נפט - דף הבית קבוצת דור - דף הבית נילית - דף הבית פולירם - דף הבית קבוצת פלסטו-קרגל - דף הבית כימיקלים לישראל, דוח אחראיות תאגידית 2011 חיפה כימיקלים - דף הבית אדמה פתרונות לחקלאות - דף הבית לוכסמבורג - דף הבית דשן גת - דף הבית מקור כימיקלים, באתר כימיה ותעשייה, המחלקה להוראת המדעים, מכון ויצמן למדע(הקישור אינו פעיל) החברה לשירותי איכות הסביבה - דף הבית מקסימה - דף הבית מפעלי חמצן וארגון - דף הבית אינרום תעשיות בניה - באתר ביזפורטל טמבור - דף הבית תרמוקיר תעשיות - דף הבית נשר מפעלי מלט ישראליים - דף הבית נגב מינרלים תעשייתיים - דף הבית חברת החשמל - דף הבית פיניציה מפעלי זכוכית שטוחה - דף הבית פניציה מפעלי זכוכית(הקישור אינו פעיל) בי ג'י בונד - דף הבית בי ג'י פיינט - דף הבית טבע - דף הבית (ארכיון) תרו תעשיות רוקחות - דף הבית פריגו - דף הבית דקסל פארמה - אתר הבית כצט - דף הבית ביוליין אר אקס - דף הבית מדיסון פארמה - דף הבית (ארכיון) מעבדות רפא - דף הבית כימאגיס, באתר כימיה ותעשייה, המחלקה להוראת המדעים מכון ויצמן למדע(הקישור אינו פעיל) אומריקס - דף הבית (ארכיון) ביוטכנולוגיה כללית - דף הבית קמהדע - אתר הבית (ארכיון) ד"ר פישר - דף הבית וסקולר ביוג'ניקס - דף הבית ניאופרם - דף הבית פלוריסטם - דף הבית קומפיוג'ן - דף הבית פרוטליקס - דף הבית כימדע כימיקלים עדינים, באתר כימיה ותעשייה, מכון ויצמן למדע(הקישור אינו פעיל) פרוטרום - אתר הבית גלעם - דף הבית מעבדות ים המלח - דף הבית סנו - דף הבית גליל כימיקלים - דף הבית זהר דליה - דף הבית תעשיות חרושת חומרי נפץ (זכרון יעקוב) - באתר מדריך עסקים המרכז למחקר גרעיני שורק - דף הבית הקריה למחקר גרעיני נגב - דף הבית