laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מקסימיליאן מונדט

מקסימיליאן מונדט (בגרמנית: Maximilian Mundt; נולד ב-27 באפריל 1996 בהמבורג, גרמניה) הוא שחקן, צלם ויוצר קולנוע גרמני-הונגרי. מונדט נולד בהמבורג לאם אחות ממזרח גרמניה ולאב מכונאי רכב הונגרי. בשנת 2014 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בונדנוולד (Bondenwald). הופעותיו הראשונות בטלוויזיה היו בסדרות "Notruf Hafenkante",‏ "Die Pfefferkörner",‏ "Großstadtrevier" ו-"Nord bei Nordwest". משנת 2013 הוא חבר קבוצת הנוער בתיאטרון תאליה (אנ') שבהמבורג. מאז 2015 הוא משמש כיועץ דרמטורגי לתיאטרון הצעיר. בשנת 2016, מונדט שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה "Radio Heimat" בבימויו של מתיאס קוטשמן. בשנת 2017 מונדט הופיע בסרט "Tigermilch" של אוטה וילנד. מאז 2019 הוא מגלם את דמותו של מוריץ בסדרת המקור של נטפליקס "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)" (אנ'). בנוסף למשחק, מונדט עוסק בצילום ובקולנוע. לאחר מספר הופעות של יצירותיו בדפוס ובטלוויזיה, הוא זכה בפרס הצילום הגרמני לנוער בשנת 2015. בנוסף, כצלם ובמאי הוא יצר מספר סרטים קצרים, וכן מאז 2016 הוא לומד קולנוע באוניברסיטה לאמנויות בהמבורג. בפברואר 2021, הוא יצא מהארון יחד עם עוד 185 שחקנים ושחקניות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים, קווירים, א-בינאריים וטרנסים (להט"ב), כחלק מיוזמת #actout של מגזין SZ. 2015: פרס הצילום הגרמני לנוער (Deutscher Jugendfotopreis) 2020: פרס רומי (אנ') – השחקן הצעיר הטוב ביותר (עבור "איך למכור סמים באינטרנט (במהירות)") מדיה וקבצים בנושא מקסימיליאן מונדט בוויקישיתוף מקסימיליאן מונדט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) msiregar, Maximilian Mundt: The Real Deal | DA MAN MagazineDA MAN Magazine – Make Your Own Style! | A definitive guide to men's premium fashion and lifestyle, as well as Hollywood celebrities. (באנגלית אמריקאית) Euphoria: las nuevas generaciones piden que te sientes y las escuches | Espectáculos, Los Andes (בספרדית) Amanda Lundgren, The True Story Behind Netflix’s ‘How to Sell Drugs Online (Fast)’ Is Way Darker Than the Show, Cosmopolitan, ‏2019-06-10 (באנגלית אמריקאית) Maximilian Mundt: „Ich war ein bisschen der Merkwürdige“ - B.Z. – Die Stimme Berlins, www.bz-berlin.de, ‏2019-08-04 (ב־) How to sell drugs online (Fast), la serie alemana basada en hechos reales opacada por el éxito de Dark, SinEmbargo MX, ‏2019-07-01 (בספרדית) 185+ Signatories, act-out #ActOut Manifesto in Hebrew, act out ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מקסימיליאן מונדט".
מיצובישי eK קרוס EV

מיצובישי eK קרוס EV (באנגלית: Mitsubishi eK cross EV; ביפנית: 三菱・eKクロスEV) היא מכונית קיי במרכב האצ'בק, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי מיצובישי מוטורס משנת 2022. היא נחשפה במפעל מיצובישי מוטורס ב-20 במאי 2022. היא מיוצרת בשיתוף פעולה של מיצובישי מוטורס וניסאן תחת NMKV, והיא מכונית אחות לניסאן סאקורה שהוצגה יחד איתה במפעל מיצובישי מוטורס ב-20 במאי 2022. היא הגרסה החשמלית למיצובישי eK קרוס. היא בעלת מרכב האצ'בק גבוה מהרגיל, וכוללת את העיצוב המעודכן של דגמי מיצובישי מוטורס וניסאן. היא כוללת מנוע חשמלי קדמי המספק 64 כ"ס ומומנט מרבי של 19.88 קג"מ. המהירות המרבית עומדת על 130 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 20 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 180 ק"מ. מדיה וקבצים בנושא מיצובישי eK קרוס EV בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיצובישי eK קרוס EV (ביפנית) Mitsubishi eK X Looks Like A Cartoon Outlander That Hit A Brick Wall, Motor1.com (באנגלית) News Release | Mitsubishi Motors Corporation, MITSUBISHI MOTORS (באנגלית) Nissan Sakura Debuts As $14,000 Electric Kei Car With 112 Miles Of Range, Motor1.com (באנגלית) 【三菱 eKクロスEV】実質200万円以下で買えるEV、航続180kmで新市場を創出, レスポンス（Response.jp） (ביפנית) 【日産 サクラ】軽自動車の常識を変える!?「軽EV」は日本に電動“花”を咲かせるか, レスポンス（Response.jp） (ביפנית)
אדרון מגוון

אדרון מגוון (שם מדעי: Atherina hepsetus) הוא מין דג בסוג אדרון. האדרון הוא דג מבוקש מאוד באמריקה הדרומית בשל ערכו התזונתי וטעמו העדין. הוא נפוץ מאוד במי החופים הטרופיים והממוזגים וכמו כן הוא גם הצליח להסתגל לתנאים שונים ומגוונים ביותר ואפשר למוצאו בנהרות, אגמים ובריכות. הוא מתרבה ללא קושי במים צלולים כבעכורים ובאגמים גדולים כבריכות קטנות. הפחריי מטיל את הביצים בעומק קטן, והן נצמדות בקלות לצמחייה ולעצמים אחרים מתחת לפני המים כגון אבנים וסלעים באמצעות נימים חזקים אשר על הקרום. לכל ביצה ארבעה עד שישה נימים המשמשים לא רק להצמדת הביצים לגופים אחרים אלא גם לחיבור בין הביצים עצמן, ומשום כך הן מתלכדות לאשכולות כאשר הן נפלטות מן השחלה. לביצים הבשלות קוטר של 1.6 מ"מ בממוצע וצבען צהוב-ירקרק בגוונים שונים. בהטלה הראשונה מטילה הנקבה מ-2,000 עד 3,000 ביצים אם התנאים טובים במיוחד. בגיל ארבע שנים ויותר יכולה נקבה מפותחת להטיל עד 50 אלף ביצים. לפחריי שתי תקופות הטלה: הראשונה והעיקרית חלה בחודשי האביב: ספטמבר-נובמבר. התקופה השנייה קצרה יותר והיא חלה בחודשי הסתיו: מרץ-אפריל. בגיל שנה בערך, מגיעים הדגים לבגרותם המינית, ומתרבים בפעם הראשונה. כאשר התנאים אינם מתאימים במיוחד, נדחית ההתרבות לגיל מאוחר יותר. ההבחנה בין זכרים ונקבות קשה במיוחד ואפשרית רק כאשר מתנפחת בטן הנקבה בשל הביצים. מצב שימור הדג הוא ללא חשש. מדיה וקבצים בנושא אדרון מגוון בוויקישיתוף אדרון מגוון, באתר ITIS (באנגלית) אדרון מגוון, באתר NCBI (באנגלית) אדרון מגוון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אדרון מגוון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אדרון מגוון, באתר FishBase (באנגלית) אדרון מגוון, באתר GBIF (באנגלית) מידע בfishipedia, באתר פישיפדיה (fishipedia) ערך זה הוא קצרמר בנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הגן הדוגמאי

הגן הדוגמאי או הגן לדוגמה היה גן הילדים העירוני הניסויי הראשון, שהוקם בתל אביב כשלוחה של מכללת לוינסקי לחינוך. שמו הרשמי של הגן היה "גן ילדים ו'", והיו שכינו אותו גם "גן שחר" מכיוון ששכן ברחוב השחר 10, על אדמת מגרש שתרם אליהו ספיר, מנהל סניף יפו של בנק אנגלו-פלשתינה. הגן הוקם בשנת 1926 במבנה שהיה צמוד לגמנסיה הרצליה על גבול שכונת אהל משה, ביוזמת המחנך העברי יחיאל הלפרין, שגם ניהל אותו לסירוגין למן הקמתו ועד 1933. את הלימודים בגן ניהלו הגננות תרצה קטינקא, מרים אסף וטובה חסקינה, מראשונות הגננות העבריות בארץ ישראל. שפת הלימוד בגן הייתה עברית, ובמסגרתו יכלו סטודנטים לחינוך להתנסות בשיטות חינוך ולימוד חדשות. הגן סיפק לילדים בגיל גן חובה סביבה עתירת גירויים, שיעורי מוזיקה עם פסנתר שרכש הלפרין בכספו, גינון ועוד. ספרי הילדים והשירים שהיו חלק מתוכניות הלימוד בגן נכתבו על ידי הלפרין בעצמו ולמשימה הוא גייס גם את המשוררים יואל אנגל ומנשה רבינוביץ. הגננות עצמן עברו השתלמויות בנושאי הלימוד והרצאות בשעות הערב בנושאים שונים הקשורים לגיל הרך - חשיבות המשחקים, תזונת ילדים, מחלות ילדות ועוד, ומועצת הגננות הייתה עורכת אספות במבנה הגן. המחנך צבי שרפשטיין ביקר בגן וכתב: נכנסתי לחצר ששביליה היו זרועים צדפי ים. השבילים הבריקו לאור החמה בשלל צבעיהם ועטורים היו פרחים ססגוניים, תאווה לעינים. באתי אל החדרים הנקיים להפליא והתענגתי על מראה הילדים השרים לצלילי הפסנתר — גדולי חינוך בעמנו בשנת 1931 ביקר בגן הלורד רדינג וזכה לקבלת פנים חגיגית שכללה שירה בליווי תזמורת. בשנת 1937 ניסה צוות הגן לגייס תרומות לפעילות הגן באמצעות תערוכה של יצירות של ילדי הגן. בשנת 1945 תרמו ילדי הגן את דמי החנוכה שקיבלו למגבית ההתגייסות. בין הילדים שהתחנכו בגן היו הסופרת נתיבה בן יהודה, בן עמי פכטר מנופלי שיירת יחיעם. המבנה שבו פעל הגן עדיין קיים ועדיין משמש כגן ילדים בשם "גן ילדים ו'", המחולק כיום לגנים "כוכב השחר", "איילת השחר", "טל השחר" ו"השחר העולה". "שיר של יום" על חגיגות ט"ו בשבט בגן הדוגמאי, "הארץ", 2 בפברואר 1932. מט"ח, הרצף הפדגוגי בין הגן העברי לגן הישראלי, באתר kotar.cet.ac.il ילדות של פעם: גני ילדים ביישוב - הארכיון הציוני, באתר www.zionistarchives.org.il גדולי חינוך בעמנו / צבי שרפשטיין - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org ⁨! דמי-חנוכה - להצלה ⁩ | ⁨הארץ⁩ | 3 ינואר 1945 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאך א ברכה

שגיאות פרמטריות בתבנית:אלבום 'סוג: אלבום אולפן' אינו ערך חוקי מאך א ברכה (בתרגום מילולי לעברית: תעשה ברכה) הוא אלבום הסולו השני של הזמר החסידי-אמריקאי שמילי אונגר. האלבום יצא ב-2018 וכולל 13 רצועות. האלבום כולל לחנים מאת הרשי ויינברגר, שמשי ניימן, בערי וועבער, נפתלי שניצלר, פינקי ובר, יונה ליפשיץ ושמילי עצמו. על העיבוד המוזיקלי נפתלי שניצלר, הערשי גינסבערג, שלמה ווכטר, יהודה גלילי, דוד פינק ושלמה זלצמן. באוגוסט 2018 הוציא את הסינגל-קליפ הראשון מהאלבום בשם 'מאך א ברכה'. השיר זכה להצלחה רבה וללמעלה מ7 מיליון צפיות ברשת החברתית יוטיוב. לצורך פרסום האלבום השתמש שמילי באמצעי חריג בשיווק המוזיקה החסידית ותלה שלט חוצות בכניסה לירושלים. לשיר 'מאך א ברכה' יצאו מספר גרסאות כיסוי בהם של הזמרת החרדית ישראלית דבי שוורץ, הזמר גרשי ישראלי. לשיר קל מסתתר בלחן של הרשי ויינברגר יש ביצוע א-קפלה של שמילי יחד עם מקהלת מלכות, קאבר של אשר בוקשפן, וביצוע נוסף של שמילי באלבום ההופעה "ברכה און נחת" יחד עם מקהלת יידיש נחת. שמילי אונגר פינקי ובר מוישי קרויס (ומקהלת הילדים שלו) הרשי רוטנברג דוד פינק וועלוועלי פעלדמאן מקהלת חברים אלי שפריי נפתלי שניצלר מקהלת הילדים שבח של יוסי גליק מקהלת המזמרים חילו פאזען גרשי שוורץ שלמה זלצמן דף האלבום באתר ג'ואיש מיוזיק קובי הר צבי, שמואלי אונגר באלבום חדש: 'מאך א ברכה' • האזינו, באתר בחדרי חרדים, ט' שבט תשע"ח 25/01/2018 מידע על האלבום מאך א ברכה באתר MusicBrainz מאך א ברכה, בביצוע שמילי אונגר, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב (אורך: 5:27) קובי הר צבי, מה עומד מאחורי שלט הפרסום הענק של שמילי אונגר?, באתר בחדרי חרדים, ט"ו שבט תשע"ח 31/01/2018 גילי קורן, רק לנשים:הזמרת החרדית בקליפ חסידי, באתר בחדרי חרדים אליעזר חסיד, לישב בסוכה • גרשי ישראלי בסינגל קליפ חדש, באתר בחדרי חרדים, י"ד תשרי תשפ"ב 20/09/2021 קל מסתתר, בביצוע שמילי אונגר, מקהלת מלכות, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:30) קל מסתתר, בביצוע אשר בוקשפן, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:53) קל מסתתר, בביצוע שמילי אונגר, אידיש נחת, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:299)
היום בו נורה רייגן

היום בו נורה רייגן (באנגלית: The Day Reagan Was Shot) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מסוגת הדרמה משנת 2001 בבימויו של סיירוס נווראסטה. בסרט מככבים ריצ'רד דרייפוס בתפקיד מזכיר המדינה האמריקאי, אלכסנדר הייג וריצ'רד קרנה בתפקיד נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן. הסרט מבוסס באופן רופף על אירועים הקשורים בניסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית רונלד רייגן ב-30 במרץ 1981 על ידי ג'ון הינקלי, ג'וניור. הוא מתאר טירוף תקשורתי, קבינט וסגל הבית הלבן מפולגים עם שליטה מצומצת בהתרחשות ואיום בדיוני של משבר בינלאומי. אגודת עורכי קולנוע אמריקאיים (ACE) זכייה: הסרט הערוך הטוב ביותר לטלוויזיה לא מסחרית (פול סיידור) פרס סטלייט זכייה: השחקן הטוב ביותר - מיני סדרה או סרט טלוויזיה (ריצ'רד דרייפוס) זכייה: סרט הטלוויזיה הטוב ביותר פרס גילדת שחקני המסך מועמדות: הופעה יוצאת מן הכלל של שחקן זכר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (ריצ'רד דרייפוס) "היום בו נורה רייגן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "היום בו נורה רייגן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "היום בו נורה רייגן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
PGP-RTS

PGP-RTS (בסרבית: Produkcija gramofonskih ploča Radio televizije Srbije) היא חברת תקליטים גדולה שבסיסה בבלגרד שבסרביה. היא החברה היורשת של PGP-RTB, שהוקמה ב-1959 בבלגרד, אז בירת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. לאחר התפרקות יוגוסלביה בשנת 1993 שינתה החברה את שמה ל-PGP-RTS. רוב האמנים החתומים בחברה הם מסוגות הפופ, הרוק והפולק. להלן רשימה נבחרת של האמנים: אתר האינטרנט הרשמי של PGP-RTS אתר האינטרנט הרשמי של PGP-RTS PGP-RTS at Discogs PGP-RTB and PGP-RTS history "Шест деценија рада ПГП-а", politika.rs
נקודת ניקיופ

נקודת ניקיופ (באנגלית: Nikyup Point; בבולגרית: нос Никюп) היא לשון יבשה בצדו המזרחי של פתחו של מפרצון אוגנן, בחצי האי טריניטי, בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה. נקודת ניקיופ ממוקמת 12.65 קילומטרים דרומית - דרום מזרחית מנקודת רדיבוש; נקודת ניקיופ ממוקמת 6.3 קילומטרים צפונית - מזרחית מגבעת וליצ'קוב; נקודת ניקיופ ממוקמת 6.76 קילומטרים ממערב לנקודת אלמונד; וכן, נקודת ניקיופ ממוקמת 19.2 קילומטרים דרומית - מערבית מכף קיילמאן. המפרצון מופה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי. הנקודה נקראת על שם הכפר של ניקיופ שבצפון בולגריה. נסיגתו של קרחון אנדרו בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, הגדילה את מפרצון אוגנן, והביאה לכך שאורכה של לשון היבשה נקודת ניקיופ גדל. נקודת ניקיופ. תצלום לוויין באתר קופרניקס
להרוג את רייגן

להרוג את רייגן (באנגלית: Killing Reagan) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מסוגת הדרמה משנת 2016 בבימויו של רוד לוריא. הוא מבוסס על ספר משנת 2015 בעל שם זהה מאת ביל אוריילי ומרטין דוגארד ועוסק באירועים הסובבים את ניסיון ההתנקשות בנשיא רונלד רייגן במרץ 1981. בסרט מככבים טים מת'יסון וסינת'יה ניקסון בתור הזוג רונלד וננסי רייגן. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-16 באוקטובר 2016, בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. הסרט נפתח בעצרת הבחירות של הנשיא המכהן הרץ לכהונה נוספת לנשיאות, ג'ימי קרטר בנאשוויל, טנסי. ויליאם קייסי משמש כמנהל הקמפיין של רונלד רייגן לנשיאות ארצות הברית ב-1980. המתנקש לעתיד של רייגן, ג'ון הינקלי, נראה רוכש את אקדח ה-"רוהם" שישמש אותו להתנקשות. ב-28 באוקטובר 1980, רייגן וקרטר עורכים עימות בחירות בקליבלנד, אוהיו. מאוחר יותר, הינקלי שומע על ההתנקשות בג'ון לנון ומפתח עניין במתנקש בו, מארק דייוויד צ'פמן. לאחר שרונלד רייגן מתאושש מניסיון ההתנקשות, ננסי רייגן שוכרת את האסטרולוגית ג'ואן קוויגלי. טים מת'יסון בתור רונלד רייגן סינת'יה ניקסון בתור ננסי רייגן ג'ף הרלן בתור מייקל דיוור ג'ו קרסט בתור ג'רי פאר ג'ואל מארי בתור אדווין מיס קייל ס. מור בתור ג'ון הינקלי ג'וניור. מייקל ה. קול בתפקיד ג'יימס בריידי ג'וף פירסון בתפקיד ג'יימס בייקר פטריק סנט אספריט בתפקיד אלכסנדר הייג אשלי לקונטה קמפבל בתור מזכירתו של ג'ים בייקר גארי וויקס בתור סטיבן קולו מייק פניבסקי בתור ג'ק הינקלי ליאנדר סולימאן בתור ד"ר ג'ויס מיטשל רבקה טילני בתור ג'ו אן הינקלי קריסטן שו בתור שריל כריס ג'יימס מרטין קלי בתור דונלד ריגן דניאל תומאס מיי בתפקיד דייוויד סטוקמן ג'ייסון וייל בתור דניס מקארתי קנדריק קרוס בתור דני ספריגס קטיה לארה בתור ג'ודי פוסטר ביל וינקלר בתור קספר ויינברגר דסטין לואיס בתפקיד טד גראבר ג'ף רוז בתור ג'ורג' אופר אנתוני קולינס בתור ד"ר פגן אמבר ארווין בתור קייטי קית' הדסון בתור רוקי ג'ון ל. סמית' ג'וניור בתור ג'ימי קרטר דייוויד אלכסנדר בתור ג'ורג' קמיאל בריאן פ. דורקין בתור הבלש אדי מאיירס ג'ים דאגרטי בתור השופט ויליאם היגינס קתרין בארנס בתור קאט טום הילמן בתור ד"ר ג'וזף ג'ורדנו ג'וזף לייסי בתור ריי שדיק כריס הלוזק בתור רוברט וואנקו דייוויד א. מקדונלד בתור טים מקארתי סו קרמין בתור האחות וונדי קניג אנני האמפרי בתור שרה בריידי טריי מקגריף בתפקיד דייוויד סי. פישר דריאן פישר בתור קנט ווד ב-22 בספטמבר 2015, ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ו- Scott Free Productions רכשו זכויות על הספר Killing Reagan מאת ביל אוריילי ומרטין דוגארד. ב-6 במאי 2016, טים מת'יסון וסינת'יה ניקסון הצטרפו לצוות השחקנים כדי לשחק את רונלד רייגן וננסי רייגן. "להרוג את רייגן" קיבל שלוש מועמדויות פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה בטקס הפרסים השביעי דצמבר 2016. "להרוג את רייגן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "להרוג את רייגן", באתר Metacritic (באנגלית) "להרוג את רייגן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Hipes, Patrick (2016-08-02). "'Killing Reagan' Gets October Premiere Date On Nat Geo". Deadline. נבדק ב-2016-10-13. Whitney Friedlander (2015-09-22). "Bill O'Reily's 'Killing Reagan' to Be National Geographic Movie". Variety. נבדק ב-2016-10-13. Lisa de Moraes (2016-05-06). "Tim Matheson, Cynthia Nixon Cast As Ronald & Nancy Reagan In 'Killing Reagan'". Deadline. נבדק ב-2016-10-13. "Critics' Choice Television Awards: HBO Leads 22 Nominations". Indie Wire. 14 בנובמבר 2016. נבדק ב-14 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה)
גן רמז

גן רמז (גן העצמאות), הוא גן בעיר העתיקה של באר שבע, צמוד למסגד הגדול בין הרחובות העצמאות, אסף שמחוני והדסה. שטחו של הגן המלבני הוא כ-7 דונם וחצי. הגן קרוי על שמו של דוד רמז, שר התחבורה הראשון בממשלת ישראל ולימים גם שר החינוך והתרבות. אחד מהגנים הוותיקים בישראל. השטח עליו ניצב כיום הגן שימש בשנת 1917 את בית החולים האוסטרי לחיילים האוסטרים והגרמנים שלחמו לצד הצבא העות'מאני. לאחר כיבוש ביר א סבע, הוא שימש כבית חולים שדה של חיילי אנזא"ק שלחמו בקרב באר שבע. בגן התקיימו במהלך השנים אירועים רבים. בעבר היו בפארק מתקני שעשועים לילדים (נדנדות וכו') שנעלמו עם השנים. ב-1997 נערכה בגן ביאנלה לקרמיקה והוצגו בו פסלי קרמיקה ייחודיים. במהלך העבודות לשיפוץ הגן בשנת 2016 התגלתה באר במרכז הגן, בעומק של 35 מטר שהשתמרה היטב. הבאר כוסתה במעטה זכוכית ומתכת וניתן להביט לעומקה. השיפוץ נעשה בידי חברת "טל בילינסקי אדריכלות ונוף". בשנת 2017 נחנך הגן שוב. במרכז הגן אלמנט מים. בשנת 2021 הוצבו בגן 9 פסלים של אמנים ידועי שם: אחמד כנעאן – "תקומה (הפרש)" (2010), ברזל ברני פינק – ללא כותרת (1987), גרניט אילן אוורבוך – "חיטה בברלין" (1987), עץ אבן ופלדה שלמה זלינגר – "ל"ו צדיקים" (1975), בזלת שלמה זלינגר – "החיים" (1976), בזלת שלמה זלינגר – "האסירה" (1970), בזלת דב הלר – "בוגונוויליה" (1998), ברזל יציקת ברזל ואריחי קרמיקה צבי לחמן – "מול אבי (משחק שחמט)" (1998), ברוזנה ועץ אסף ליפשיץ – "אופניים לרקיע" (שנות ה-90), ברונזה נועם רבינוביץ – "פרח ושני עלים" (1997), ברזל וצבע תעשייתי בדומה לגן העצמאות בתל אביב וגן העצמאות בירושלים, המקום שימש זירת "קרוזינג" למפגשים הומוסקסואלים בבאר שבע, אך כמעט ונעלם מבחינה זו בשנים האחרונות. גן אלנבי גן רמז, באתר visitbr7 גן רמז וסיור בעיר העתיקה בבאר שבע, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 1:03), 4 בינואר 2019 גן רמז ארי קוקה, ‏זה בגנים שלנו: סיפורו של גן העצמאות האבוד, באתר ‏מאקו‏, 12 ביולי 2013 מין מזדמן גייז גן העצמאות באר שבע, באתר gaynews
היישוב היהודי בארץ ישראל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... היישוב היהודי בארץ ישראל מתייחס לרצף ההיסטוריה, העלייה וההתיישבות של יהודים בארץ ישראל לאורך הדורות. היישוב הישן – החברה היהודית הוותיקה בארץ ישראל, אשר צמיחתה התגברה שוב ברבע האחרון של המאה ה-18 ובמשך המאה ה-19 במהלך התקופה העות'מאנית בארץ ישראל. היישוב החדש – מכונה גם בשם היישוב העברי או בקיצור "היישוב". כינוי לישות היהודית שקמה בארץ ישראל החל מהרבע האחרון של המאה ה-19. היישוב היהודי בארץ ישראל בימי מלחמת העולם הראשונה היישוב היהודי בארץ ישראל בימי מלחמת העולם השנייה תולדות עם ישראל בארץ ישראל
פגסו

פגסו (בספרדית: Pegaso) הייתה יצרנית רכב, ספרדית שהוקמה בשנת 1946 ובשנת 1994 נמכרה לאיווקו.החברה בנתה משאיות, טרקטורי, מכוניות משוריינות לצבא ואף מכוניות ספורט. בסך הכל נבנו כ-350 אלף מכוניות. שנת שיא הייתה 1974 כאשר נבנו 26 אלף מכוניות. החברה הייתה חברת בת של חברה ממשלתית Enasa. המשאית הראשון מדגם Pegaso I נבנתה בשנת 1946. בשנת 1947 החל ייצור Pegaso II שהיה מצויד במנוע דיזל בעל 125 כוח סוס. במהלך שנות ה-50 נבנו כ-100 מכוניות ספורט מדגם Z-102. הם היו מתקדמות לתקופה והיו יכולות להגיע למהירות של 249 קמ"ש. בשנת 1954 מנוע דיזל של החברה שודרג ל-140 כוח סוס והוצב במשאית מדגם Pegaso Z-207. משאית זו הייתה מיוצרת עד לשנת 1959. באותה תקופה החברה נכנסה לתחום אוטובוסים וטרוליבוסים. בשנות ה-60 בעקבות פיתוח מואץ של המדינה החברה שגשגה. משאיות שלה היו הקשר היבשתי של ספרד עם מדינות אירופה. מנועים מתוצרת החברה שולבו במכוניות של יצרנים ספרדים אחרים והוצבו ברכבות. דגם הדגל באות התקופה היה משאית סמי-טריילר Pegaso 2011/50. בשנת 1972 החברה החלה לייצר אוטובוס מפרקי. בשנת 1963 לראשונה נבנה משאית לצורכי צבא. הצבא הספרדי רכש יחידות רבות של משאיות מתוצרת החברה. כמו כן הם הוצבו לכבאית. בסוף שנות ה-70 נחתם לאספקת לאספקת משאיות צבאיות למיצרים. במהלך שנות ה-80 התחרות בשוק המשאיות באירופה הייתה קשה. בתחום ייצור טרקטורים החברה נכנסה לשותפות עם חברה בריטית. כמו כן נחתם הסכם על ייצור "מנועי פרקינס" בספרד. בשנת 1986 משאית מתוצרת החברה זכתה בתחרות "ראלי דקר". בשנת 1990 החברה נמכרה ל"איווקו" האיטלקית. בהדרגה הופסק ייצור דגמים מקוריים של פגסו. המשאית האחרונה יצאה מפסי הייצור בשנת 1995. מאז המפעלים עובדים ומייצרים דגמים של איווקו. Pegaso II (1951) Pegaso Troner Pegaso Z-102 Pegaso 3046 4x4 מדיה וקבצים בנושא פגסו בוויקישיתוף היסטוריה של פגסו פגסו בשנות ה-50 תיאור החברה (בספרדית)
סוף הרומן (סרט, 1955)

סוף הרומן (באנגלית: The End of the Affair) הוא סרט רומנטי אמריקאי - בריטי משנת 1955 בשחור לבן בבימויו של אדוארד דמיטריק, עם ואן ג'ונסון, דבורה קר וג'ון מילס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת גרהם גרין (1951). ב-1999 הופק רימייק בכיכובם של רלף פיינס וג'וליאן מור. העלילה מתרחשת בלונדון בתקופת מלחמת העולם השנייה וקצת לאחריה. דברה קר הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הבריטית הטובה ביותר. אדוארד דמיטריק היה מועמד לפרס דקל הזהב. מוריס בנדריקס (ואן ג'ונסון) הוא סופר ועיתונאי ששוחרר משירות צבאי בשל פציעה. במסגרת עבודתו הוא מראיין עובדי ציבור ונפגש עם הנרי מיילס (פיטר קושינג) שמכיר לו את אשתו, שרה (דברה קר). תוך זמן קצר מתחיל רומן אהבה סודי ביניהם. מוריס מוצא חן בעיניה יותר מבעלה היבש והמשעמם. הם מבלים מחוץ לעיר ואחר כך בדירתו של מוריס בלונדון. הוא רוצה לשאתה והיא עדיין קשורה להנרי. באחד הלילות פוגע טיל V-1 בבית של מוריס. דלת הכניסה נופלת עליו והוא נפצע. שרה בטוחה שהוא מת ונודרת לאלוהים שאם יחיה היא תעזוב אותו. מוריס מתאושש אך שרה בורחת משם לכנסייה ומתייעצת עם כומר והם נפרדים לשנה. כעבור שנה נגמרת המלחמה ומוריס נפגש עם הנרי שמספר לו על התנהגות מוזרה של אשתו שנעלמת לעיתים קרובות. מוריס שוכר את שירותיו של החוקר הפרטי אלברט פרקיס (ג'ון מילס). הוא מצליח להשיג את היומן של שרה ובה היא כותבת על הנדר שלה. מוריס עוקב אחרי שרה ברחוב בגשם שוטף ומבקש שתחזור אליו. היא מתלבטת ולבסוף מחליטה לחזור אליו ואורזת את חפציה אלא שבאותו רגע מגיע הנרי ומדבר אל ליבה והיא מחליטה להישאר אתו. היא לוקה בדלקת ריאות קשה ומתה ובזה מסתיים הרומן שלה עם מוריס. "סוף הרומן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סוף הרומן", באתר נטפליקס "סוף הרומן", באתר AllMovie (באנגלית) "סוף הרומן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סוף הרומן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מחווה לואן ג'ונסון ודבורה קר ברומן שמגמר 1955, באתר יוטיוב סוף הרומן 1955, באתר TCM תורגם לעברית בשם "קץ הפרשה" (1960)
לופש

האם התכוונתם ל... אנתוני לופש – כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת השוער הלדר לופש – כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת המגן השמאלי טיאגו לופש – כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת המגן הימני לופס לופז
ארתור קיל

ארתור קיל או מצר ארתור (באנגלית: Arthur Kill - מהולנדית "קיל" הוא תעלת מים או גוף מים) הוא מצר ים גאותי המפריד בין סטטן איילנד שבניו יורק למדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. המצר נקרא גם "מצר סטטן איילנד" (Staten Island Sound). אורכו של המצר כ-16 ק"מ מצפון לדרום והוא מחבר בין מפרץ רריטאן שבדרומו למפרץ ניוארק שבצפונו. בצידו המערבי של המצר, בניו ג'רזי, מצויים בעיקר אזורי תעשייה. מעברו השני, בצד של סטטן איילנד, ישנן בעיקר ביצות מלח. המצר משמש מעבר למכליות בדרכן לנמל ניוארק. הוא מועמק מעת לעת לעומק של 12 מטרים ולרוחב של כ-200 מטרים כדי לשמור על מעבר רחב ועמוק מספיק למכליות. מעל המצר עוברים גשר גות'אלס ומעבר אאוטרברידג' וכן גשר המעלית האנכי ארתור קיל - הגדול מסוגו בעולם. שני איים בלתי-מיושבים שוכנים במצר, האי פרולס והאי מדוז, שניהם חלק מרובע סטטן איילנד שבעיר ניו יורק. ארתור קיל הוא תעלת נהר נטושה, שנחפרה על ידי נהר ההדסון בתקופה שבה, בשל קרח או סלעים, נסתמה יציאת נהר ההדסון אל האוקיינוס האטלנטי באזור מצרי וראזאנו. רוחבו הניכר של מצר ארתור מעיד על כך שהוא היה מעבר ניקוז המים העיקרי של האזור בתקופה מסוימת - אולם לא תקופה ארוכה, מאחר שהמים לא חפרו לעומק הנהר. מדיה וקבצים בנושא ארתור קיל בוויקישיתוף סקר גאולוגי של משרד הפנים של ארצות הברית
חג המולד בגרמניה הנאצית

חגיגות חג המולד בגרמניה הנאצית הותרו, אם כי היו ניסיונות של המשטר להתאים את החג הדתי הנוצרי לאידאולוגיה הנאצית. מוצאו היהודי של ישו הטרידו את ממשלת גרמניה הנאצית. בשל כך, בין 1933 ל-1945 הנאצים פעלו לכך שהחגיגות של החג במדינה יעסקו בעיקר בהיבטים התרבותיים והטרום-נוצריים של החג. עם זאת, החגיגות בכנסיות לא השתנו ואופייהן נותר כמו שהיה לפני עליית הנאצים לשלטון. אידאולוגים נאצים טענו כי המרכיבים הנוצריים של חג המולד התבססו על מסורות גרמניות עתיקות. הם טענו שלערב חג המולד במקור לא היה שום קשר להולדתו של ישו ושהחג ציין בכלל את יום ההיפוך של חודש דצמבר ואת "לידתה מחדש של השמש" וזאת בהתאם לאמונה הנאצית שצלב הקרס היה סמל קדום של השמש וכן שסנטה קלאוס היה המצאה נוצרית מחדש של האל הגרמני אודין. בהתאם, פורסמו כרזות שתיארו את אודין כ"איש חג המולד ויום ההיפוך", בכרזות נראה אודין בעל זקן אפור עבה וחובש כובע חורפי ואף נושא שק מלא במתנות. מרים, אם ישו וישו עצמו תוארו כאם וילד בלונדינים (וזאת בהתאם למודל היופי הנאצי). גם עץ חג המולד וקישוטי חג המולד הוחלפו. כך למשל, הכוכב שנהוג לשים על צמרת העץ הוחלף בצלב קרס או בגלגל השמש הגרמני. בנוסף לכך, נעשה ניסיון להסיר את הקשר בין החג ללידת וביאת ישו ולהחליפו בביאת הפיהרר, אדולף היטלר שכונה באירועי החג "הפיהרר המושיע". גם חלק משירי חג המולד שונו. המילים של השיר "לילה שקט, לילה קדוש" שונו והוסרה מהם כל התייחסות לאלוהים או לדת. גם שירים בהם הוזכר ישו, שונו ותוקנו בהתאם. חלק מהשירים שנכתבו או תוקנו היו פופולריים גם לאחר כניעת גרמניה הנאצית. קטלוגים בחנויות המכילים צעצועים לילדים שהוצעו במהלך תקופת החג כללו חיילי אס אס משוקולד או צעצועים של טנקים, מטוסי קרב ומקלעים. בעוד שרוב הגרמנים אימצו את המיתוג מחדש של הנאצים לחג המולד, היו דיווחים בתקשורת המערבית על קבוצות שכן ניסו לחגוג את החג כמו בימים עברו. אנשי הדת היו בין המתנגדים המרכזיים למיתוג החדש של חג המולד. בעקבות האיסורים הרבים הקשורים לחג שחוקקו על ידי הממשל הנאצי, אנשי הכנסייה הקתולית איימו על כל אישה שהצטרפה לליגת הנשים הנאציונלית-סוציאליסטית (אגף הנשים של המפלגה הנאצית) בנידוי מהכנסייה וכמה נשים דתיות החרימו את אירועי חג המולד שאורגנו על ידי נשים נאציות. רדיפות הכנסייה הקתולית בגרמניה הנאצית מדיה וקבצים בנושא חג המולד בגרמניה הנאצית בוויקישיתוף Paterson, Tony (21 בדצמבר 2009). "How the Nazis stole Christmas". The Independent. London. נבדק ב-21 בדצמבר 2009. {{cite news}}: (עזרה) Perry, Joe (22 בדצמבר 2015). "How the Nazis co-opted Christmas". The Conversation. נבדק ב-25 בדצמבר 2015. {{cite news}}: (עזרה)