laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אז'ן-מלכיור דה ווגואה

מארי-אז'ן-מלכיור, ויקונט דה ווֹגוּאֵה (בצרפתית: Marie-Eugène-Melchior de Vogüé;‏ 25 בפברואר 1848 - 29 במרץ 1910) היה דיפלומט, פוליטיקאי, ארכאולוג וסופר צרפתי. נולד בעיר הצרפתית ניס. לאחר שירות בצבא הצרפתי במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה הצטרף למשרד החוץ של הרפובליקה הצרפתית השלישית ושירת כדיפלומט בטורקיה ומצרים. לאחר פרישתו בשנת 1882, שימש כנציג מחוז ארדש לאספה הלאומית הצרפתית. הוא החל לפרסם את מחקריו המדעיים והתרשמותו מהלבנט בכתב העת הצרפתי "כתבים משני עולמות" (צרפתית: Revue des deux mondes). בשנת 1888 הוא היה לחבר באקדמיה הצרפתית. מדיה וקבצים בנושא אז'ן-מלכיור דה ווגואה בוויקישיתוף כתבי אז'ן-מלכיור דה ווגואה בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אז'ן-מלכיור דה ווגואה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמיל אנלרט

קמיל אנלרט (בצרפתית: Camille Enlart; ‏22 בנובמבר 1862 – 14 בפברואר 1927) היה ארכאולוג והיסטוריון צרפתי שמחקריו התמקדו בתקופת ימי הביניים, הוא נחשב חלוץ במחקר ושיטות תיעוד והרבה להשתמש בצילום שהיה טכנולוגיה צעירה. אנלרט למד רישום וציור בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז ואחרי כן פנה ללימודים בבית הספר הגבוה למדעי ההיסטוריה (École Nationale des Chartes). את לימודיו סיים בשנת 1889 בהגשת תיזה בתחום האדריכלות הרומנסקית. בשנת 1893 הוא החל לעבוד בספרייה של בית הספר לאמנויות היפות ולאחר מכן לימד ארכאולוגיה בבית הספר המסונף ללובר. ב-1903 מונה למנהל מוזיאון המונומנטים הצרפתים (צר') ומילא תפקיד זה יום מותו. בשנת 1910 כובד באות לגיון הכבוד, בשנת 1917 התמנה לעמוד בראש החברה לחקר עתיקות צרפת (Société des antiquaires de France) וב-1925 נבחר לאקדמיה הצרפתית. עניינו באדריכלות הגותית הוביל אותו לארצות הצלבנים במזרח. מחקריו על המבנים הצבאיים והדתיים בממלכת ירושלים (פורסמו בשנים 1925–1928) היוו בסיס לידע המצטבר על אודותיהם. אנלרט נפטר בפריז בשנת 1927. מדיה וקבצים בנושא קמיל אנלרט בוויקישיתוף רשימת הפרסומים של קמיל אנלרט, בקטלוג הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התפקדות

הִתפקדות היא פעולת ההצטרפות למפלגה שבאמצעותה אזרח הופך לחבר מפלגה. לרוב, פעולת ההתפקדות מלווה בתשלום דמי חבר שנתיים. על-פי חוק המפלגות, התשנ"ב-1992 סעיף 20א, "אזרח ישראל שמלאו לו 17 שנים והוא תושב הארץ, המקיים את התנאים שנקבעו בתקנון לחברות במפלגה, רשאי להיות חבר במפלגה, ובלבד שאינו חבר במפלגה אחרת." החוק כולל גם חיילים ואזרחים בשירות המדינה. דמי החבר במספר מפלגות עומדים על סכום של 40–75 ₪ לשנה. על פי חוק, את דמי החבר חייב כל חבר מפלגה לשלם מכיסו. התשלום יכול להתבצע בכרטיס אשראי או בהוראת קבע לחשבון הבנק האישי של החבר. לצורך התפקדות יש להגיש למפלגה בקשה מתאימה. לרוב המפלגות יש טופס התפקדות שאותו יש למלא ולהעביר למפלגה. חלק מהמפלגות מאפשרות לבצע את התהליך באתר האינטרנט של המפלגה. אין חובה על חבר מפלגה להצביע בבחירות לכנסת לרשימה מטעם המפלגה אליה התפקד. עם זאת, ברוב המפלגות נדרש חבר המפלגה להזדהות עם מטרות המפלגה ולהימנע מפעילות שפוגעת בה. חלק מהמפלגות מקיימות בחירות מקדימות (פריימריס), אשר מאפשרות לכל מתפקד להצביע למועמדים המועדפים עליו לראשות המפלגה ולרשימה, שתרוץ בבחירות הכלליות. רוב המפלגות הקטנות מקיימות ועדה מסדרת לבחירת הרשימה, שתרוץ בבחירות הכלליות, דבר שאינו מעודד התפקדות אליהן. קיימת תקופת אכשרה עבור מתפקד חדש, עד שיוכל להשתתף בבחירות הפנימיות במפלגה אליה התפקד. תקופה זו יכולה להמשך בין חצי שנה לשנה וחצי. בישראל, בה שיטת הבחירות הכלליות אינה אישית אלא נעשית לרשימה שנקבעה מראש, אין לבוחר יכולת להשפיע על הרכב הרשימה בה הוא בוחר. התפקדות למפלגה המקיימת פריימריס פתוחים, מאפשרת לאזרח להשפיע על העומד בראשות המפלגה והרכב הרשימה, שרצה לבחירות, בהשקעה מינימלית. המתפקד לא חייב להרגיש הזדהות עם המפלגה אליה התפקד והוא לא חייב להצביע אליה בבחירות הכלליות הגם שמעשה כזה שנוי במחלוקת. ההשפעה הפוליטית של התפקדות משמעותית יותר מההשפעה על בחירה בבחירות הכלליות. לעיתים המתפקד יצטרף למפלגה על מנת לקדם מועמד ספציפי מתוך אינטרס מסוים. קיימות התפקדויות מרוכזות של בעלי אינטרס משותף למפלגה מסוימת בה הם יתמכו בחבר מסוים, אשר יתמוך בקידום האינטרס של המתפקדים. הבחירות לכנסת סיעה פנים מפלגתית אתר קמפיין "בואו נתערב" בהובלת התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל פחות תמורת יותר - חברי מפלגות בישראל, עופר קניג, גדעון רהט, מיכאל פיליפוב ואור טוטנאור, 2014, המכון הישראלי לדמוקרטיה רעות איצקוביץ'-מלכה, ד"ר אסף שפירא, פרופ' עופר קניג, הצטרפות למפלגה בעידן המקוון: התפקדות אישית, שקופה ללא מתווכים, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 17 באפריל 2010
שפות הודו-אריות

שפות הֹדוּ־אַרִיוֹת (हिन्द-आर्य भाषाएँ; גם "הענף ההודי") הן ענף-משנה של ענף השפות ההודו-איראניות במשפחת השפות ההודו-אירופיות, ומדוברות בעיקר בדרום אסיה. מספר דובריהן כיום מוערך בכ-900 מיליון איש. בשנת 2005 נמנו 209 גוני שפות בענף, מהם המניין הגדול ביותר של דוברים כשפת אם הם דוברי השפות ההינדוסטניות - הינדי (השפה השנייה המדוברת ביותר בעולם) ואורדו, ביחד כ-540 מיליון; ולאחריהם בנגלית – כ-260 מיליון. דוברי פנג'אבי מונים כ-100 מיליון, מרטהי כ-90 מיליון, מחצית מזה דוברי גוג'ראטית ואחריהם נפאלית עם כ-40 מיליון. לאורייה 30 מיליון דוברים בקירוב, לסינדית 20 מיליון, סינהלית עם כ-16 מיליונים וסראיקית ואסאמית עם כ-14 מיליון דוברים כל אחת. קבוצת-המשנה ההודו-ארית ניצבת תחת ענף הלשונות ההודו-איראניות לצד שתי קבוצות-המשנה האחרות של ענף זה: השפות האיראניות (המדוברות באיראן ובמרכז אסיה) והנוריסטניות (באפגניסטן). מאחר שבמקרים רבים אין מחיצות ברורות בין השפות ההודו-אריות, קשה לסווגן בנחרצות. יחד עם זאת, ניתן לחלקן באופן הבא: שפות פהריות (Pahari – הררי) נפאלית גהארוולית קומאונית שפות צפון-מערביות פנג'אבית מערבית (ויתר השפות מקבוצת לאהנדה המדוברת בפקיסטן) שפות דארדיות קשמירית (ואחרות) שפות הינדיות (Madhya – מרכזיות) הינדוסטנית: הינדי ואורדו – הניב התקני של הודו שפות מערביות גוג'ראטי ראג'סטני בהיל קהאנדשי רומאני (שפת הצוענים) שפות מזרחיות (Magadhan) בנגלית אורייה אסאמית ביהרית שפות דרומיות מראטהי קונקאני הודית-איים (בסרי לנקה ובמלדיבים) דהיווהי סינהלית חמישה בסיסי חיתוך מהווים תשתית למערכת העיצורים ההודו-ארית הרגילה – וילוניים, חכיים, כפופים, שִנִּיִּים ושִׂפְתִיִּים; בכך זהה המערכת של הלשונות ההודו-אריות לזו של הסנסקריט. העיצורים ה"כפופים" עשויים לכלול גלגול של הלשון לשם השגת כעין 'נסיגה' של המגע עם קצה הלשון. נקודת המגע יכולה להיות מכתשית או בתר-מכתשית, ואיכות הצליל הייחודי המופק נובעת לא אחת מתצורת הלשון יותר מאשר מהמיקום שלה. החיתוכים החכיים הם בעלי תוצר מחוכך ובאופן מסורתי כוללים מפגש חד של הלשון עם החך הקשה, לכדי יצירת צליל המקביל ל-[ʧ] או [cʃ]. מחוץ למעגל המערכת הרגילה – לשפות ולניבים מסוימים חִכּוכיות מכתשית בצליל [ʦ] (במקום חִכית), אם כי כמה מהם משמרים את ה-[ʧ] במצבים מסוימים – לפני תנועות קדמיות (בייחוד /i/), לפני /j/, או במכפל; מכתשיות כבסיס חיתוך נוסף על הקיים מתרחשת במרטהי ובקונקאני (שבהן עירוב ניבים, לצד משתנים אחרים, טורף את הכלל הנזכר לעיל), בניבים מערב-פהריים אחדים (t̪ ->‏ /ʧ/), ובקשמירית. הוספתה של החכיכה ההיפוכית האילמת בכמה מהשפות הדארדיות קובעת את מספר מקומות החיתוך על שיא של שבעה, בשעה שהפְחתה גוזרת הפיכת ʦ ->‏ /s/ – מה שאירע באסאמית, צ'יטאגונית, סינהלית ובמווארי דרומי. השלוֹת נוספות של בסיסי חיתוך מתרחשות בְּאסאמית וברומאני, שבהן כבר אבד הקונטרסט השיני/הכפוף האופייני; ובצ'יטאגונית, שמעליה מרחפת סכנת אובדן מפרקי ההיגוי השפתיים והווילוניים. סנסקריט, השפה העתיקה ביותר במשפחת השפות ההודו-אירופיות, התבלטה בהיותה בעלת חמישה חיתוכי עיצור אפי, בהתאמה עם אלו של הפה; ומקרב השפות והניבים המודרניים שבעה הובחנו כנושאי העזר המשלים של חמש הפונמות האפיות במלואו, כשמתוכן, החכית והווילונית בדרך כלל אינן אלא תוצאה של שמיטת העיצור מצירוף אף+עיצור ([ɲj] ->‏ [ɲ] ו-[ŋɡ] ->‏ [ŋ]) אם כי ישנם גם מקורות אחרים לתופעה. שפות רשמיות בהודו שפות הפאמיר ארים בלשנות מודרנית מדיה וקבצים בנושא שפות הודו-אריות בוויקישיתוף שפות הודו-אריות, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אברהם תרשיש

אברהם תרשיש (5 בספטמבר 1899, א' בתשרי תר"ס – 11 בינואר 1990) היה עיתונאי ופובליציסט ישראלי, מחלוצי העלייה השלישית וגדוד העבודה, ממייסדי הקיבוץ המאוחד ומאנשי אחדות העבודה על גִלגוליה השונים. שימש כעורך "מבפנים", ביטאון הקיבוץ המאוחד, והעיתונים "על המשמר" ו"למרחב", והיה ממייסדי הוצאת הקיבוץ המאוחד. אברהם תרשיש נולד בבוברויסק שברוסיה הלבנה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), לגיטל לבית אוסובסקי ולרב יואל הכהן תרשיש. בעת מלחמת האזרחים ברוסיה נחטף לשירות בצבא הלבן, ובמסגרתו הגיע ליבפטוריה שבחצי האי קרים. הוא ערק מהצבא והצטרף לקבוצת חניכי יוסף טרומפלדור בארגון "החלוץ". הוא נסע דרך איסטנבול לארץ ישראל. והגיע ב-20 באוגוסט 1920. בשנת 1924 נישא ליוכבד בת-רחל, חלוצה, חברת גדוד העבודה, פעילה בתחום החינוך, במועצת הפועלות, בתחום ייצוג הנשים בהתנדבות היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה ובכתיבה בעיתונים "דבר", "דבר הפועלת", "מבפנים" ועוד. בארץ ישראל הצטרף לקבוצת החלוצים סוללי כביש טבריה-צמח. חברי הקבוצה היו גרעין החלוצים אשר גייס יצחק שדה כאשר ייסד את גדוד העבודה בי"א באלול תר"ף 1920. ב-1921, משהושלמה סלילת הכביש, היה תרשיש אחראי על פירוק הפלוגה והציוד. תרשיש היה מראשוני עין חרוד, היישוב שהקימו חברי גדוד העבודה בעמק יזרעאל ליד מבוע מעין חרוד, וכן ממייסדי תל יוסף שהוקמה בסמוך. עד 1923 היה חבר מרכז גדוד העבודה. עם הפילוג בין תומכי "הקומונה הארצית" (אנשי "הגדוד") לבין תומכי "המשק" (אנשי "הקיבוץ"), עבר עם תומכי "הקיבוץ" מתל יוסף לעין חרוד, ולאחר מכן היה פעיל בהקמת הארגון הארצי קיבוץ עין חרוד. בשנת 1927 היה ממייסדי הקיבוץ המאוחד. בשנים 1925–1926 שירת תרשיש את תנועת "החלוץ" בפולין. ב-1936 נשלח עם רעייתו לפולין ולגרמניה כנציגי "החלוץ". תרשיש היה חבר אחדות העבודה, ועם התאחדותה עם הפועל הצעיר ב-1930 היה לחבר במפא"י. ב-1925 השתתף כציר אחדות העבודה בקונגרס הציוני ה-14 בווינה וב-1937 השתתף כציר בקונגרס הציוני ה-20 שהתקיים בציריך. היה חבר סיעה ב' ובשנת 1944 נבחר מטעם התנועה לאחדות העבודה לאספת הנבחרים הרביעית. בשנת 1939 נמנה עם מייסדי הוצאת הקיבוץ המאוחד. בשנים 1943–1945 ערך את "מבפנים". בשנים 1950–1954 היה עורך ב"על המשמר", לאחר שתנועתו, התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון חברה לשומר הצעיר להקמת מפ"ם. כאשר מת סטלין ב-1953, ו"על המשמר" התאבל עליו, כתב תרשיש מאמרים פובליציסטיים שהיללו את סטלין והדפו את הביקורת על שיטותיו הכוחניות. בין 1955 ל-1961 היה עורך "למרחב", ביטאונהּ של אחדות העבודה - פועלי ציון לאחר פרישתה ממפ"ם. בנוסף כתב שורה של מאמרים, בין היתר ב"דבר" וב"הפועל הצעיר" בנושאי הקיבוץ, הסוציאליזם ומקומם של היהדות והמסורת בחיי התרבות בקיבוץ. מ-1961 ואילך היה לעורך ספרותי בהוצאת הקיבוץ המאוחד בתחומי ההיסטוריה, הסוציולוגיה והפילוסופיה, וערך בין השאר את כתבי יצחק טבנקין. בדרכי השליחות: מבחר דברים בשאלות ההסתדרות ותנועת הפועלים (כונס והותקן בידי אברהם תרשיש ואריה פיאלקוב), [תל אביב]: תרבות וחינוך, [1969]. מבט אל פרשיות מן העבר: תשע שיחות, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1989. אברהם תרשיש, באתר תנועת העבודה הישראלית אברהם תרשיש, דף שער בספרייה הלאומית אברהם תרשיש, בלקסיקון הספרות העברית החדשה לפי המצבה על קברו
דורבן

האם התכוונתם ל... ביולוגיה: דורבן (מכרסם) – מכרסם בעל קוצים (ראו גם דורבן מצוי) דורבן (בוטניקה) – איבר בפרח, הבולט מאחורי הכותרת, ובו נמצא הצוף רפואה: בלטת עצם בעקב – ממצא רנטגני בעקב כף הרגל המכונה דורבן מחלת החיתולית הכפית – מצב בו ישנם כאבים בעקב כף הרגל ברקמת החיתולית הכפית (plantar fascia) ציוד צבאי: חץ דורבן – מערכת הגנה אקטיבית תוצרת תע"ש ספייק – טיל נגד טנקים; מכונה בצה"ל "דורבן" דורבן (רכיבת סוסים) (אנ') – התקן למגף הרכיבה לדרבון הסוס דורבן (מתקן חוף) – מתקן חוף לפתרון זמני לארוזיה חופית המנע סחיפת חול דורבנות (אתר אינטרנט) – אתר אינטרנט ישראלי הכולל מילון סלנג עברי דרבן
מלכיור דה ווגואה

השם מלכיור דה ווגואה מתייחס למספר אישים: האם התכוונתם ל... שארל-ז'אן-מלכיור דה ווגואה – בצרפתית: Charles-Jean-Melchior de Vogüé - ארכאולוג ודיפלומט צרפתי. אז'ן-מלכיור דה ווגואה – בצרפתית: Marie-Eugène-Melchior de Vogüé - ארכאולוג, פוליטיקאי ודיפלומט צרפתי, אחיינו של שארל ז'אן.
קלוני (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מנזר קלוני – מנזר צרפתי חשוב קלוני (עיר) – קומונה היושבת במקום בו היה מנזר קלוני מוזיאון קלוני – מוזיאון לאומי על ימי הביניים, השוכן בביתו הפריזאי של אב מנזר קלוני רפורמות קלוני – תנועת התחדשות בנזורה האירופית בימי הביניים שצמחה ממנזר קלוני אחר פרכוס טוני-קלוני (קרוי גם "גרנד מאל") – התקף אפילפטי אנשים ששם משפחתם קלוני אמל קלוני – עורכת דין לבנונית־בריטית ג'ורג' קלוני – שחקן, מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי מישל קלוני – שחקנית אמריקאית ורקדנית בלט רוזמרי קלוני – זמרת קברט, פופ, ג'אז וקאנטרי, ושחקנית אמריקאית
קודקוד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קודקוד – מונח בגאומטריית המישור: נקודה שבה נפגשים שני קווים ישרים ויוצרים זווית ביניהם ראש – קודקוד הוא כינוי לראש וממנו נגזרים חלק מהפירושים האחרים מפקד (תפקיד) – כינוי בצה"ל למפקד בכל דרגה ובכל חיל. קודקוד (מותג) – הוא מותג ישראלי של משחקים וצעצועים קודקוד - בתורת הגרפים: כינוי נוסף למושג צומת (תורת הגרפים)
גריינדקור

גריינדקור (באנגלית: Grindcore) הוא ז'אנר פיוז'ן של הבי מטאל והארדקור פאנק שמקורו באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. הגריינדקור שואב השראה מסגנונות מוזיקליים עם צלילים שוחקים, כגון ת'ראשקור (אנ'), קראסט פאנק, הארדקור פאנק, אקסטרים מטאל (כולל דת' מטאל ות'ראש מטאל), ומוזיקת אינדסטריאל. גריינדקור נחשב לסגנון אינטנסיבי ומלא רעש יותר של הארדקור פאנק, והוא מתאפיין בגיטרות מעוותות בכבדות, מכווננות מטה, שירים קצרים, קצב נגינה מהיר, בלאסט ביטס ושירה המורכבת הן מגראולינג וצעקות והן מצווחות גבוהות. קבוצות מוקדמות כמו נפלם דת' (Napalm Death) מיוחסות להנחת היסודות והמרכיבים לסגנון. הגריינדקור נפוץ ביותר כיום בצפון אמריקה ובאירופה, עם תורמים פופולריים כמו Brutal Truth ו-Nasum. הליריקה ונושאי הכתיבה נעים בין התמקדות עיקרית בדאגות חברתיות ופוליטיות, לנושא הגור והומור שחור. פאוור ויולנס (Power Violence) הוא תת-ז'אנר גולמי ודיסוננטי של הארדקור פאנק. הסגנון קשור קשר הדוק לת'ראשקור ודומה לגריינדקור. בעוד להקות פאוור ויולנס רבות קיבלו השראה מ-Napalm Death ומלהקות גריינדקור מוקדמות אחרות, הם לרוב נמנעים מאלמנטים ברורים של הבי מטאל. דת'גריינד (Deathgrind) הוא מונח המשמש לתיאור להקות שמנגנות פיוז'ן של דת' מטאל וגריינדקור. עם הפופולריות ההולכת וגוברת של גריינדקור בקרב קהילת המטאל, מספר לא קטן של להקות דת' מטאל צוינו כבעלות כמות כבדה של השפעות גריינדקור, ובסופו של דבר הלהקות הללו נקראו "דת'גריינד" (לפעמים נכתב בתור death-grind או death/grind). להקות לדוגמה: Terrorizer,‏ Cattle Decapitation,‏ Exhumed ו-Misery Index. גורגריינד (Goregrind) הוא סגנון של דת'גריינד המאופיין בליריקה שעוסקת בגור, פתולוגיה, מוות, אונס ועינויים. הכתיבה עוסקת רבות בגוף האדם ומכילה ידע רב בנושא זה. השירה בגורגריינד היא נמוכה במיוחד, וקצב הנגינה הוא מהיר. אלמנטים של דת' מטאל ברוטאלי שכיחים. לפעמים, על האלבומים של להקות גורגריינד יוצגו תמונות גור אמיתיות, לרוב גופות של אנשים שמתו בתאונות, טרגדיות או במקרים קיצוניים אחרים. ללהקות גורגריינד יש את הנטייה לא לקחת את עצמן או את הליריקה שלהן יותר מדי ברצינות. להקות לדוגמה: Carcass המוקדמת, General Surgery,‏ Last Days of Humanity ו-The County Medical Examiners. פורנוגריינד (Pornogrind), הידוע גם בתור פורנגריינד (Porngrind) או פורנוגור (Pornogore), הוא סגנון של דת'גריינד ושל גורגריינד המאופיין בליריקה עם דגש כבד על מיניות, כשההתמקדות היא בעיקר בנושאי יחסי מין, פורנוגרפיה, אונס, זנות ואלימות מינית, בשילוב סימפולים מסרטי פורנו. הסיטואציות המתוארות בשירי פורנוגריינד הן לרוב דמיוניות ולא ריאליסטיות. מבחינה מוזיקלית, הסגנון לרוב דומה לגורגריינד, אך מעט איטי יותר, ומשתמש בהרבה גרוב. אלמנטים של דת' מטאל ברוטאלי שכיחים. בדומה ללהקות גורגריינד, ללהקות פורנוגריינד יש את הנטייה לא לקחת את עצמן או את הליריקה שלהן יותר מדי ברצינות. להקות לדוגמה: Cock and Ball Torture,‏ Gut ו-Meat Shits. מדיה וקבצים בנושא גריינדקור בוויקישיתוף ערך על הספר Choosing Death: The Improbable History of Death Metal & Grindcore בויקיפדיה אנגלית Natalie J. Purcell, Death Metal Music: The Passion and Politics of a Subculture, McFarland, 2015-09-17, ISBN 978-0-7864-8406-5. (באנגלית)
פנגיורישטה

פָּנַגְיוּרִישְטֶה (בבולגרית: Панагюрище) היא עיר במערב מרכזה של בולגריה, הרביעית בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז פאזארדז'יק. שוכנת 91 קילומטרים מהבירה סופיה ו-43 קילומטרים מבירת המחוז פאזארדז'יק. שמה נגזר מהמילה היוונית "פאנגיורי", שמשמעה "יריד". ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה באלף ה-3 לפנה"ס. שרידי יישוב מאורגן המצויים בסמיכות לעיר מתוארכים למאה ה-5 לפנה"ס. בשלהי 1949 במהלך עבודות להרחבת מפעל לאריחים המצוי בפאתי העיר, נתגלו כלי זהב מתקופת הממלכה התראקית ובכלל זה מערכת כלי אוכל. מה-8 בדצמבר 1949 מוצג האוסף לציבור ונודע בשם האוצר מפנגיורישטה. במהלך המאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית ובמקום נתגלו שרידי קברים רומים מ-המאה ה-4. בהמשך עבר האזור לחזקת האימפריה הביזנטית וב-821 נכבש על ידי מאלאמיר חאן האימפריה הבולגרית הראשונה. בשלהי המאה ה-14 נכבש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית ולאחר החרבת בירת האימפריה הבולגרית השנייה טרנובו הגיעו פליטים רבים לכפר שבאותה העת נקרא אָסֶנֶוְוצִי והיה סמוך למיקומה של העיר המודרנית. במהלך המאה ה-15 נערך במקום יריד שבועי ובסמוך לכפר אסנווצי התפתח יישוב שהיה גם מרכז מסחרי, מנהלי וצבאי עות'מאני. מקובל לייחס את מועד הקמת היישוב המודרני לתקופה זו. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיירה על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותרה חלק מהמחוז האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג שליט נסיכות בולגריה על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות והעיירה עברה לחזקת בולגריה. באזור העיר מצויים מכרות ומפעלי עיבוד נחושת וכן מפעלי טקסטיל ומזון. בפנגיורישטה תחנת רכבת המצוייה על הקו סופיה – פלובדיב וכן מספר כבישים בין עירוניים. אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה) ובעשור הראשון של המאה ה-21 קטן מספרה ב-8.5%. 49.21% הם גברים ו-50.79% הן נשים. 97.3% מקרב האוכלוסייה הם ממוצא בולגרי, 2.2% הם צוענים ו-0.2% ממוצא טורקי. בפנגיורישטה שורר אקלים ממוזג כאשר ערכי הטמפרטורה הממוצעים נעים ממינוס 1.1oc בינואר ועד 20.6oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 560 מילימטרים. מקדוניה קאוודארצ'י, מקדוניה. יוון קטריני, יוון. צרפת קולמר, צרפת. מדיה וקבצים בנושא פנגיורישטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פנגיורישטה האוצר מפנגיורישטה באתר bgtreasures.eu. "ההיסטוריה של פנגיורישטה", באתר הרשות המקומית (בבולגרית). "פנגיורישטה-סקירה דמוגרפית", באתר הרשות המקומית (בבולגרית). "האקלים בפנגיורישטה", באתר הרשות המקומית (בבולגרית).
כתב סתיו

"כתב סתיו" הוא שיר משירת ימי הביניים של יהדות ספרד. זהו שיר טבע, המציג את הקשר הסימביוטי שבין השמים לארץ. בין השירים הידועים בסוגה זו. ישנה מחלוקת אם מחברו הוא רבי שלמה אבן גבירול או רבי שמואל הנגיד. השיר זכה ללחן של ברי סחרוף ורע מוכיח, שנכלל באלבומם המשותף "אבן גבירול, אדומי השפתות" משנת 2009. השיר נלמד בבתי הספר בישראל ומופיע במבחני הבגרות. כָּתַב סְתָיו בִּדְיוֹ מְטָרָיו וּבִרְבִיבָיו וּבְעֵט בְּרָקָיו הַמְּאִירִים וְכַף עָבָיו מִכְתָּב עֲלֵי גַן מִתְּכֵלֶת וְאַרְגָּמָן לֹא נִתְכְּנוּ כָהֵם לְחֹשֵב בְּמַחְשָׁבָיו לָכֵן בְּעֵת חָמְדָה אֲדָמָה פְּנֵי שַׁחַק רָקְמָה עֲלֵי בַדֵּי עֲרוּגוֹת כְּכוֹכָבָיו המשורר האניש ביצירתו את הסתיו, השמים והאדמה והעניק להם תכונות אנושיות של אהבה, תשוקה ועזרה הדדית. המשורר המשיל את הקשר שבין השמים והאדמה ליחסים שבין גבר ואישה. הוא תיאר את העננים שבשמים ככף יד הכותבת מכתב באמצעות הברקים (עט) והגשם (דיו). בתמורה על מחווה זו (המכתב), משיבה האדמה לסתיו ולשמים פרחים בצורת כוכבי השמים. בעבר היה מקובל לזהות את כותב השיר עם שלמה אבן גבירול. ראשיתה של הנחה זו בהשערה של יעקב נפתלי שמחוני אשר פרסם רשימה של 15 שירים שכנראה יש ליחסם לשלמה אבן גבירול. כאשר חיים נחמן ביאליק ויהושע חנא רבניצקי ההדירו את הדיוואן של אבן גבירול הם כללו שיר זה בספרם ומאז התקבעה המוסכמה לפיה שיר זה נכתב על ידי אבן גבירול. אמנם, לפי החוקר יהונתן ורדי שיר זה נכתב על ידי שמואל הנגיד. מחקרו הסתמך על ממצאי כתבי היד, כמו גם על המשקל הייחודי בו כתוב השיר, משקל שרווח מאוד ביצירת שמואל הנגיד, אולם נעדר כליל משירת אבן גבירול. יהונתן ורדי, "כתב סתיו ושירים אחרים שיוחסו לאבן גבירול בשגגה", תרביץ פ"ג, חוברת ד', תמוז-אלול תשע"ה, עמ' 605–634, באתר Academia.edu המשמעות המקורית של המילה "סתיו" היא עונת החורף י"נ שמחוני, 'רבי שלמה בן גבירול', התקופה יז (תרפ"ג), עמ' 258. יהונתן ורדי, "כתב סתיו ושירים אחרים שיוחסו לאבן גבירול בשגגה", תרביץ פ"ג, חוברת ד', תמוז-אלול תשע"ה, עמ' 616, באתר Academia.edu ורדי, עמ' 617 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עופר ברקוביץ' (מאמן כדורסל)

עופר ברקוביץ' (נולד ב-12 בנובמבר 1965) הוא מאמן כדורסל ישראלי. בתחילת הקריירה שלו, שימש כעוזר מאמן לאפי בירנבוים ופיני גרשון בעירוני רמת גן ולאחר מכן עוזר של בירנבוים בהפועל אילת. בעונת 1994/1995, כשהיה עוזר המאמן של בירנבוים בקבוצת בני הרצליה, זכתה הקבוצה בגביע המדינה. בעונת הכדורסל 1999/2000 אימן לראשונה בבוגרים את עירוני רמת גן והוביל אותה למקום השישי. עונה לאחר מכן אימן את הפועל חולון. בעונת 2001/2002 אימן תקופה קצרה את קבוצת הנשים של אליצור רמלה. בעונת 2002/2003 אימן את "וסט פטרום ארד" (West Petrom Arad) שהייתה אלופת הליגה הרומנית במשך שנתיים ברציפות. וסיים עם הקבוצה במקום השני. לאחר מכן נשאר עד אמצע עונת 2003/2004 ועזב בעקבות משבר כלכלי שאליו נכנסה הקבוצה. חזר לארץ ואימן את מ.כ חיפה, אך בתום עונה זו היא ירדה לליגה השנייה. בעונת 2004/2005 החליף את רן אשר במכבי גבעת שמואל בתחילת העונה והוביל את הקבוצה לרבע גמר הפלייאוף. הוא עזב אותה בקיץ, אבל הוזעק בחזרה במחזור ה-20, כאשר לקבוצה היו שני ניצחונות בלבד. הוא הוביל אותה לתשעה ניצחונות רצופים שזיכו אותו בתואר מאמן העונה של ליגת העל. בעונת 2006/2007 אימן את אליצור אשקלון, אך לא סיים את העונה בתפקיד. בעונת 2007/2008 ובעונת 2008/2009 הציל פעמיים את קבוצת מכבי ראשון לציון מירידה לליגה השנייה. לאחר שלקח שנה של חופשה מאימון, חתם ברקוביץ' באוגוסט 2010 בקבוצת מכבי אשדוד מליגת העל. משמש במקביל (מאז 2005) כמנהל מקצועי בהפועל נס ציונה, בוגרים ונוער. בעונת 2011/2012 זכה ברקוביץ' שוב בתואר מאמן העונה של ליגת העל, לאחר שהוביל את מכבי אשדוד עד לגמר הפיינל פור הישראלי. בעונת 2012/2013 הגיע עם אשדוד עד לגמר גביע ווינר ולחצי גמר גביע המדינה. בסיום העונה עזב והתרכז רק בעבודתו כמנהל מקצועי בנס ציונה. החל מעונת 2013/2014 שימש כמנהל המקצועי של עירוני נס ציונה. באמצע 2015/2016 פוטר מנס ציונה נדב זילברשטיין ובמקומו מונה עופר ברקוביץ'. בדצמבר 2015 השיג את ניצחונו ה-100 בכל הזמנים כמאמן עירוני נס ציונה, 88:94 על הפועל תל אביב, אולם ירד ליגה עם נס ציונה בסוף העונה. בינואר 2019 הוחתם בבני הרצליה ולאחר שני משחקים עזב את התפקיד לאחר שהנהלת הקבוצה סירבה לבקשתו לחזק את הקבוצה. הוא הוחלף על ידי אריק שיבק. בנובמבר 2019 הוחתם ברקוביץ' בעירוני רעננה במקומו של אבנר יאור. באפריל 2021 פוטר מרעננה לאחר שהקבוצה לא נחלה הצלחה והסתבכה במאבקי התחתית. אור שקדי‏, עופר ברקוביץ' מונה למאמן מכבי אשדוד, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2010 אור שקדי‏, "השמש זורחת גם אם לא מאמנים במכבי או ירושלים", באתר וואלה, 21 במאי 2012 אהרלה ויסברג‏, בני הרצליה: עופר ברקוביץ' סיים את דרכו, אריק שיבק מועמד, באתר וואלה, 30 בינואר 2019 כפיר אדר, ‏עופר ברקוביץ' סיכם את תנאיו כמאמן רעננה, באתר ONE‏, 27 בנובמבר 2019 שמואל מוניץ, פוטוצ'ניק פוטר מהרצליה, עופר ברקוביץ' מונה במקומו, באתר ynet, 15 בינואר 2019
נאנסי (כדורגל)

נאנסי (בצרפתית: Association Sportive Nancy-Lorraine) הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר נאנסי שמשחק בליגה הצרפתית השלישית. בשנת 1967 הוקמה אגודת הכדורגל של נאנסי כמחליפתה של מועדון הכדורגל של נאנסי אשר פורק שנתיים קודם לכן. המועדון מחזיק בזכייה אחת בגביע הצרפתי בשנת 1978 לאחר ניצחון 0–1 על ניס משער של מישל פלאטיני. המועדון העפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1978/1979 והגיע לשלב שמינית גמר. המועדון זכה פעם אחת בגביע הליגה הצרפתית בשנת 2006 במשחק שהתקיים בסטאד דה פראנס נגד ניס (2-1), אשר העניק לקבוצה כרטיס לגביע אופ"א. בעונת 2006/2007 המועדון שיחק בגביע אופ"א והגיע לשלב 32 האחרונות שם הפסיד לקבוצת שחטאר דונצק. בסיום עונת 2021/2022 נשרה הקבוצה לליגה השלישית. ארסן ונגר איימה ז'אקה צרפת מישל פלאטיני מרוקו מוסטפא חאג'י אירלנד טוני קסקרינו אוקראינה אלכסנדר זאברוב מדיה וקבצים בנושא נאנסי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נאנסי (בצרפתית) נאנסי, ברשת החברתית פייסבוק נאנסי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נאנסי, ברשת החברתית אינסטגרם נאנסי, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu עמוד הקבוצה באתר הליגת העל הצרפתית