laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צבי עצמון

צבי עצמון (נולד ב-16 בינואר 1948) הוא משורר עברי, עורך, מורה וביולוג ישראלי. עצמון נולד בגבעת שמואל. רכש את השכלתו בבית ספר יסודי בעיר וב"תיכון חדש" בתל אביב. סיים בהצטיינות את לימודיו באוניברסיטה העברית בביוכימיה ופיזיולוגיה והתמחה בנוירוביולוגיה. עצמון משמש כמרצה בכיר למדעי החיים במכללה לחינוך על-שם דוד ילין בירושלים. לימד מספר שנים בבית הספר התיכון למדעים ולאמנויות בירושלים וכן משמש כמורה מן החוץ בהקריה האקדמית אונו. החל לפרסם שירה ב-1979. שימש כעורך כתבי העת למדע פופולרי "מדע" ו"לדעת". ב-1979 נמנה עם עורכי כתב העת "מאזנים" והנחה סדנאות לשירה בבית אריאלה ובבית הסופר על שם חיים הזז. זכה בפרס הרי הרשון מטעם האוניברסיטה העברית, פרס "עתון 77", פרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה, פרס קוגל לשנת 1991, פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים ליצירה (פעמיים), פרס ברנשטיין, ופרס יהודה עמיחי. בשנת 2019 זכה בספר אקו"ם ליצירת שירה בעילום שם, על קובץ שירים פרי עטו שנקרא "ישירים". עצמון משתייך לקבוצה קטנה של משוררים-מדענים. עם קבוצה זו נמנים אבנר טריינין, שלמה וינר, אברהם הוס ואחרים. בתחום המדע הפופולרי חיבר את הספר "גוף הנפש: נפלאות מוח האדם", ספר העוסק במוח האדם. בנוסף, משמש כעורך המדעי של הירחון "גליליאו – כתב עת למדע ולמחשבה", כעורך המגזין "הד החינוך" ומרצה בקורסים מדעיים של משרד החינוך. פרסם מאמרים רבים בתחום המדע ואף זכה בפרס שר המדע. עצמון נשוי לסיגל מושכל-עצמון, אב לשלושה ומתגורר בירושלים. עיצוב פנים: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"א 1981) הכנה לבגרות: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ג 1983) עורף: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1986) תחליף: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד; קרן תל אביב לספרות ולאמנות ע"ש יהושע רבינוביץ, 1989) מעורב ירושלמי ושירים אחרים (תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"א 1990) קורטקסט: שירים (ירושלים: כרמל, תשנ"ג 1993) גופן: שירים (בני ברק: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, תל אביב, 2000) אפקט ולנברג, תהילים קנ"א: שירים ורישומי מילים (תל אביב: אריה ניר, תשס"ו 2006) חלקת: מבחר ושירים חדשים (תל אביב: קשב לשירה, תשע"א 2011) כחול, לא כחול: שירים (תל אביב: קשב לשירה, תשע"ד 2014) פיזיולוגיה כללית: תרגילים ופתרונות - בשיתוף אילת אלמגור (ירושלים: אקדמון, תשל"ח 1977) גוף הנפש: נפלאות מוח האדם (תל אביב: מפה - מיפוי והוצאה לאור, תשס"ג 2003) קובי נסים, "מן האין אל ההבל", ידיעות אחרונות, המוסף לשבת, י"ח בטבת תשנ"א, 4 בינואר 1991, עמ' 23. על: צבי עצמון, מעורב ירושלמי ושירים אחרים (תל אביב : ספרית פועלים, תשנ"א 1990). צבי עצמון, דף שער בספרייה הלאומית צבי עצמון, בלקסיקון הספרות העברית החדשה צבי עצמון, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" צבי עצמון, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" צבי עצמון, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית) ארז שוייצר, דברים שבשירה, הקול האנושי הנבלע בריק, באתר הארץ, 9 בפברואר 2011 נועה לימונה, חמש שאלות לצבי עצמון: על כתיבה והתנגשות, באתר הארץ, 11 במאי 2011 אהוד שישון, "מאחל לעצמי שקט, שקט ושקט": בגובה העיניים עם צבי עצמון, באתר nrg‏, 30 ביוני 2011 צבי עצמון באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית באתר של נילי דגן צבי עצמון, שיר: Me one, first, alone, באתר הארץ, 19 ביולי 2021 צבי עצמון, שירים: זכור; שעת השין; אי־הבנה קוסמית, באתר הארץ, 26 בספטמבר 2021 מרב יודילוביץ', הוכרזו זוכי אקו"ם בתחום הספרות, באתר ynet, 7 בפברואר 2010 מיה סלע, חמוטל בר-יוסף וצבי עצמון הם הזוכים בפרס יהודה עמיחי לשירה לשנת תשע"א, באתר הארץ, 2 במאי 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה יהודה לייב רבינוביץ

רבי משה יהודה לייב רבינוביץ' (נולד בכ"ה בכסלו ה'תש"א, 25 בדצמבר 1940) הוא האדמו"ר הנוכחי של חסידות מונקאטש. נולד בעיר מונקאץ' שהייתה אז תחת שלטון הונגרי. אביו רבי ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ שימש אז כאדמו"ר ממונקאץ' וכרב העיר. אמו חיה פרימה רבקה, הייתה בתו היחידה של רבי חיים אלעזר שפירא, האדמו"ר ממונקאץ'. ברית המילה שלו נערכה ב"זאת חנוכה", והסנדק היה האדמו"ר רבי שלום אליעזר הלברשטאם מרצפרט, בנו של רבי חיים הלברשטאם מצאנז. נקרא על שם סבו זקינו (חמיו של רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא שהיה גם דוד אמו) רבי משה יהודה ליב שפירא מסטריזוב. בשנות השואה גורש לאוקראינה עם אביו, בעל הנתינות הפולנית. לאחר שניצלו מטבח ההמונים שביצעו פורעים אוקראינים במגורשים היהודים בקמניץ-פודולסקי, הצליחו לחזור לבודפשט ולהתאחד עם שאר המשפחה. בבודפשט התחבאו, וב-1944 קיבלו הוריו סרטיפיקט לארץ ישראל ועלו אליה. אמו ההרה ילדה את בנה החמישי עם הגיעם לארץ ישראל, אך היא לקתה בשחפת וב-1945 נפטרה בירושלים. אביו נישא בשנית, נסע לארצות הברית לחסידיו שהזמינוהו, אך מצא "עולם כמנהגו נוהג" והתאכזב. הוא עבר עם משפחתו לסאו פאולו שבברזיל, שם שימש כרב הקהילה היהודית המקומית וחדל לשמש כאדמו"ר, גם בשל דעותיו הציוניות. משה יהודה לייב סבל באותה תקופה ממחלה בעיניו. הוא נשלח על ידי אביו לארצות הברית, שם למד בישיבת טלז בקליבלנד שבאוהיו אצל רבי פסח שטיין ורבי מרדכי גיפטר ובבית מדרש עליון במונסי שבניו יורק. בשנת ה'תשכ"א נישא לנחמה פערל, בתו של הרב אהרן ברנשטיין, ראש ישיבת חיי עולם בירושלים וחבר בד"ץ אגודת ישראל. הרב רבינוביץ הוכתר על ידי שארית הפליטה של חסידי מונקאטש לאדמו"רם, בחיי אביו. לאחר מינויו ניהל יחד עם אחותו יוטא וילמובסקי מאבק נגד אביו בבית המשפט המחוזי בתל אביב על מנת שיעביר אליו רכוש שלטענתו היה שייך לאדמו"רי מונקאטש. הרב רבינוביץ פעל לשיקום החסידות, שמרכזה כיום בשכונת בורו פארק בברוקלין, וייסד מחדש בתי מדרש, ישיבות, בתי חינוך ומוסדות חסד ברחבי העולם. הרב רבינוביץ אב לשני בנים ולבת. בנו, הרב ירוחם פישל, הוא ראש ישיבת "יודעי בינה" של החסידות. אחיו, הרב יצחק יעקב, הוא האדמו"ר מדינוב. שערי אורה מאמרים לחנוכה רשימת שיעורים על מסכתות הש"ס עורו ישנים עולת שבת ה' חלקים על התורה ומועדים דרכי תשובה הלכות נדרים חשבונות (המשך לסדרת הספרים של סבו) מדיה וקבצים בנושא משה יהודה לייב רבינוביץ בוויקישיתוף דוד אסף‏, הרבי ממונקאטש הגיע!, בבלוג "עונג שבת", 2 בינואר 2019 ישראל גרובייס, איש הפלאים ממונקאטש, משפחה, י"ט בטבת ה'תשע"ט רשימת המאמרים של משה יהודה לייב רבינוביץ, באתר רמבי"ש משה יהודה ליב רבינוביץ (1940-), דף שער בספרייה הלאומית האדמו"ר ממונקאטש הרב ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ , באתר המוקדש לתולדותיו. הרבי נפרד מחסידיו ונחת בישראל לביקור היסטורי, באתר בחדרי חרדים, 17 בדצמבר 2018 תביעה על עזבון הבעש"ט, דבר, 25 בנובמבר 1975 החתונה הגדולה בחצר מונקאטש • תיעוד, באתר בחדרי חרדים, 20 בדצמבר 2018
ראס מוחמד

ראס מוחמד (בערבית: رأس محمد, תעתיק: ראס מֻחַמַּד), הוא לשון יבשה במצרים הנמצאת בנקודה הדרומית ביותר של חצי האי סיני וחודרת בכיוון דרום-מזרח, למרחק של כשמונה קילומטרים, אל תוך הים האדום. הקצה הדרומי של הלשון נמצא כ-20 קילומטרים מדרום לשארם א-שייח'. ממערב ללשון נמצא מפרץ סואץ וממזרח לה נמצא מפרץ אילת. באזור נמצאת שונית אלמוגים מן העשירות באזור והוא נחשב אחד מאתרי הצלילה הטובים בעולם. לשון היבשה בשמה היווני-רומי, פוסידון (על שם אל הימים במיתולוגיה היוונית), נזכרת לראשונה בחיבורו של הגאוגרף סטרבון מראשית המאה ה-1. במאה ה-12 היה הגאוגרף מוחמד אל-אדריסי הראשון אשר כינה את המקום בשמו הערבי "ראס אבו מוחמד". למן תחילת המאה ה-16 ועד תחילת המאה ה-20, שלטה האימפריה העות'מאנית בחצי האי סיני. במאבק הכוחות שהתרחש בתחילת המאה ה-20 בין הטורקים ובין האימפריה הבריטית על סיני, הציעו הטורקים לחלק את חצי האי על בסיס קו אל עריש-ראס מוחמד. הצעה זו נדחתה על ידי הבריטים. ב-1956, בעת מבצע קדש, כבשה ישראל את האזור, אך נסוגה ממנו תוך מספר חודשים. ב-1967, במלחמת ששת הימים כבשה ישראל שנית את חצי האי סיני ושהתה באזור עד תחילת 1980. אז שורטט מחדש, במפות ובשטח, קו אל עריש-ראס מוחמד שהיה קו ביניים בנסיגת ישראל לגבול הבינלאומי, כפי שהוסכם בהסכם השלום בין ישראל למצרים. ב-1983 הוכרז האזור כשמורת טבע ימית על ידי הסוכנות לענייני הסביבה של מצרים. גודל השמורה הוא 480 קמ"ר. אופי ואקלים שטח הלשון הוא מדברי. חלקו מישור טרשי המכוסה חול וחלוקים וחלקו גבעות נמוכות. הנקודה הגבוהה באזור מגיעה לגובה של 73 מטר מעל פני הים. בחלקים הצפוניים יותר של השמורה מצויים גם ואדיות ודיונות חול. בחלק מהחופים מצויים ריכוזי צמחיית מנגרובים מסוג Avicennia marina ‏. יותר מ-200 מיני אלמוגים מצויים בשוניות שבאזור. מתוכם, 125 הם אלמוגים רכים. סביב אותן שוניות ניתן למצוא יותר מ-1,000 מיני דגים, 40 מיני כוכבי ים, 25 מיני קיפודי ים, 100 מיני רכיכות ו-150 מיני סרטנאים. מבין צבי הים הנמצאים באזור, ניתן לציין את צב הים הירוק וצב הים הקרני הנצפים באזור באופן סדיר. אזור ראס מוחמד מפורסם בכרישים אשר מגיעים אליו לעיתים מהים האדום. על שם אותם כרישים נקרא חוף הצלילה המפורסם "Shark Reef" וגבעת התצפית שמעליו "Shark Observatory". כרישים אלו נחשבים כלא מסוכנים לאדם, אולם ידוע על מקרים נדירים בהם הותקפו מתרחצים וצוללים. לא רק כרישים מגיעים מהים האדום, אלא גם דולפינים, ברקודות ודגים גדולים אחרים. מדיה וקבצים בנושא ראס מוחמד בוויקישיתוף שמורת הטבע ראס מוחמד זאב וילנאי, סיני עבר והווה, הוצאת אחיעבר, 1969 וילנאי, שם סוכנויות הידיעות, שארם א-שיח': תיירת מתה מתקיפת כריש, באתר nrg‏, 5 בדצמבר 2010
חסרי-לשוניים

חסרי-לשוניים (שם מדעי: Pipidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב. במשפחה נמצאים שלושים מינים, הממויינים לחמישה סוגים. סוג אחד (Pipa) נפוץ בדרום אמריקה, ויתר הסוגים (ראו מטה) נפוצים באפריקה דרומית למדבר סהרה. שמה של המשפחה נובע מהמאפיין הבולט בפרטיה, והוא היעדר לשון. חסרי-הלשוניים חיים בסביבה מימית בלבד, ומשום כך הם פיתחו מספר התאמות מורפולוגיות לסביבת חיים זו. לדוגמה, קרומי השחייה בין אצבעות הרגליים שלהם גדולים מאוד, והם בעלי מערכת מיוחדת שתפקידה לזהות תנועות ולחצים מיוחדים במים הסמוכים לגוף. בנוסף, חסרי-הלשון ניחנו ביכולות מיוחדות בנוגע להפקת קול ולשמיעתו בסביבה מימית. מספר מאובנים של חסרי-לשוניים נמצאו, וגילויים הוביל למסקנה כי 12 מינים ממשפחת חסרי-הלשוניים נכחדו. שישה מהם היו תחת הסוג צפרדע רפואית (Xenopus). מאובנים אלו נמצאו באפריקה, בדרום אמריקה ובמזרח התיכון, ותוארכו לתקופת הקרטיקון. Hymenochirus(אנ') Pseudhymenochirus merlini (אנ'), מין יחיד. פִּיפָּה (Pipa) בו המין פיפה מצויה. סילורנה (Silurana)(אנ') צפרדע רפואית (Xenopus) מדיה וקבצים בנושא חסרי-לשוניים בוויקישיתוף חסרי-לשוניים, באתר ITIS (באנגלית) חסרי-לשוניים, באתר NCBI (באנגלית) חסרי-לשוניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חסרי-לשוניים, באתר GBIF (באנגלית)
דרור רפאל

דרור רפאל (נולד ב-29 בינואר 1974) הוא סאטיריקן ושדרן רדיו ישראלי. התפרסם כחלק מהצמד "שי ודרור". רפאל גדל ביהוד. בעל תואר שני ביישוב סכסוכים מאוניברסיטת בר-אילן. החל את דרכו הרדיופונית כשדרן ברדיו פיראטי בשם "רדיואקטיבי". משם המשיך לקול ישראל כמגיש רצועות מוזיקה ב-88FM. אחר-כך החל ללמוד ב"מכללת לוינסקי לחינוך", שם השלים תואר ראשון בלשון, חינוך ויהדות. לאחר מכן, חזר רפאל לשדר ברדיו כשהצטרף לצוות רדיו תל אביב, והחל להגיש את תוכנית ההיכרויות "בחסות החשיכה". ב-1995 פגש את שי גולדשטיין, וברבות השנים השניים הפכו לצמד סטיריקנים מצליח בשם "שי ודרור". השניים שידרו תוכניות הומור וסאטירה ברדיו ובטלוויזיה, בהן "זו ארצנו" ו"שי ודרור". ב-2008 הצטרף לצוות הכותבים של תוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת". באותה שנה החל להגיש את שעשועון הטריוויה הקומי "חידון האשליות" בערוץ 24, ואת השעשועון "ראש בקיר" לצד גולדשטיין בערוץ 10. ב-2010 החל רפאל להנחות את השעשועון הטלוויזיוני "מישהו בבית?" בערוץ 10. רפאל בעל טור בירחון הצרכנות של "גלובס". ב-2013 החל לכתוב טור שבועי בשבועון "סופהשבוע" מבית "מעריב השבוע". רפאל מלמד רדיו באוניברסיטת אריאל בשומרון. באוגוסט 2016 הסתיימו שידורי תוכנית הבוקר "שי ודרור" ברדיו 103FM. ביוני 2018 עלתה לאוויר תוכניתו החדשה ברדיו 103FM - "חליפות" - תוכנית ייעוץ משפטית המשודרת מדי יום שני בלילה. במסגרת התוכנית משוחח רפאל עם מאזינים, ומקשר בין שאלותיהם המשפטיות לבין שורה של עורכי דין ואנשי משפט מקצועיים. מעת לעת מוקדשת חלק מהתוכנית לפרשנות משפטית לאירועי השעה האקטואליים, בליווי עורך דין שמגיע לאולפן. בנובמבר 2018 שב להגיש תוכנית סאטירה שבועית בתחנה מדי חמישי בלילה, לצד הבדרנית הדר לוי. בספטמבר 2018 השתתף בעונה הראשונה של נינג'ה ישראל VIP. רפאל השתתף בתוכנית "הישרדות VIP עונה 2", ששודרה ב-2019 ברשת 13, והודח שלישי. החל משנת 2020, מגיש דרור רפאל יחד עם הסטנד-אפיסט ארז קליימן, תוכנית בוקר יומית ברדיו 90FM. החל משנת 2022, מגיש דרור רפאל יחד עם הסטנד-אפיסטית הדר לוי, פודקסט שבועי בשם "לא סותמים" מבית All•in. בפודקסט אשר מתפרסם בימי שישי, השניים סוקרים בהומור את אירועי השבוע. רפאל מתגורר ביישוב קדימה. נשוי למרינה, ולהם שני בנים. במהלך שנת 2014 הצטרף רפאל לסדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים" וסיפר על השינוי שחל בחייו. על כך שהתאהב בגבר, טום באום. עזב את אשתו וילדיו ועבר להתגורר איתו. ועל כך שהוא מגדיר את עצמו ביסקסואל. בשנת 2015 נפרדו השניים ורפאל חזר לאשתו. מדיה וקבצים בנושא דרור רפאל בוויקישיתוף דרור רפאל, ברשת החברתית פייסבוק דרור רפאל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דרור רפאל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דרור רפאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דרור רפאל, דף שער בספרייה הלאומית איריס אברמוביץ', צחוק בעבודה, באתר ynet, 7 באוקטובר 2008 יואב בירנברג, הרומן שלי עם אישתי, באתר ynet, 27 ביולי 2016 מורן רגב, דרור רפאל על הפרידה משי גולדשטיין: "יש חברויות שלפעמים נגמרות", באתר ynet, 5 באוגוסט 2016 חליפות - תוכניתו של דרור רפאל ב-103FM גבי בר-חיים, הדרור האבוד, באתר "ידיעות אחרונות", 1 ביוני 2020 מיקי לוין, ‏דרור רפאל אמנם יצא מהארון וחזר לאשתו, אבל בסופ"ש חגג עם האקס!, באתר מעריב אונליין, 16 ביוני 2019
שלמה שפירא

האם התכוונתם ל... שלמה שפירא (משורר) – משורר מבקר ופובליציסט ישראלי. שלמה שפירא (מונקאטש) – האדמו"ר הראשון של חסידות מונקאץ' שלמה שפירא (סטנוב) – אב"ד סטנוב, בנו של רבי נתן נטע שפירא שלמה שפירא (דיין) – חבר בית הדין הרבני הגדול, לשעבר אב"ד בעיר נתניה שלמה שפירא (פרופסור) – פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן שפירא הרב שפירא
שלמה שפירא (מונקאטש)

רבי שלמה שפירא (ז' בכסלו ה'תקצ"ב, 12 בנובמבר 1831 – כ"א בסיון ה'תרנ"ג, 5 ביוני 1893) היה האדמו"ר הראשון ממונקאטש ומחבר הספר "שם שלמה". רבי שלמה נולד לטובה חוה ולרבי אלעזר שפירא, בנו של הרב צבי אלימלך שפירא, בעל ה'בני יששכר', שכיהן כרב של מונקאטש. נישא לחיה פרומה, בתו של רבי יקותיאל שמואל שמלקה מסאסוב. לאחר נישואיו עבר לסטז'יז'וב שבגליציה, עיר בה שימש אביו ברבנות. וכאשר הציעו לאביו בה'תרי"ז את כהונת הרב של לאנצוט קיבל ממנו את תפקיד רב העיר סטז'יז'וב. בשנת ה'תרמ"ב קיבל את תפקיד רב העיר מונקאץ' (בה שימש סבו כרב) והחל לנהוג כאדמו"ר. רבי שלמה נפטר בכ"א בסיוון תרנ"ג, ואת מקומו מילא בנו רבי צבי הירש שפירא כאדמו"ר השני ממונקאטש. על פי צוואתו, לא נדפסו דברי תורה שהוא כתב. תולדותיו נדפסו בספר "בית שלמה" שנכתב על ידי דוד הכהן געלב ממונקאץ'. נעשה ניסיון לדלות מתוך כתבי צאצאיו הגדים המיוחסים אליו. ספר האוסף, "ספר פדה בשלום", יצא לאור על ידי הוצאת אמ"ת – א'ור ת'ורה מ'ונקאטש בברוקלין ניו יורק בשנת תשנ"ג. רבי צבי הירש שפירא (ממלא מקום אביו באדמו"רות; מחבר "דרכי תשובה", "באר-לחי-רואי" ו"צבי תפארת"). רבי משה יהודה לייב שפירא, כיהן ברבנות ואדמו"רות בבייטש, סאסוב וסטז'יז'וב. הספר בית שלמה, תולדות חייו, דוד כהנא [געלב], אורשיווא, ה'תרפ"ח. דף השער של "ספר פדה בשלום" רבי שלמה שפירא ממונקאטש באתר אהלי צדיקים רבי שלמה שפירא באתר שאו מרום עיניכם שלמה בן אלעזר שפירא (1831-1893), ממונקץ', דף שער בספרייה הלאומית בנו של רבי משה לייב מסאסוב ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
The Game (אלבום)

The Game (בעברית: המשחק) הוא אלבומה השמיני של להקת הרוק קווין שיצא בשנת 1980. זהו אלבומם היחיד שהגיע למקום הראשון הן בבריטניה והן בארצות הברית. האלבום זכה למעמד של אלבום פלטינה מרובע בארצות הברית לאחר שמכר כ-4 מיליון עותקים (ובכך השווה את השיא של האלבום "News of the World"). למרות שבאלבום ישנם שירים פשוטים יותר מבחינה מוזיקלית מאשר אלבומיהם הקודמים, "The Game" כולל מספר להיטים של הלהקה ובהם "Another One Bites the Dust" ו-"Crazy Little Thing Called Love" (שניהם הגיעו למקום הראשון במצעדים בארצות הברית). The Game היה אלבומם הראשון של קווין שכלל שימוש בסינטיסייזר והפופולריות הרבה לה זכה האלבום הניעה את חברי הלהקה להשתמש בהם גם לאחר אלבום זה. שמו המקורי של האלבום היה "Play The Game", אך לאחר חששות שהעלה רוג'ר טיילור לפני יציאת התקליט לאור שמו בעל הגוון הקונפרמיסטי שונה השם ל-"The Game". "Save Me (Live in Montreal, November 1981)" "A Human Body (B-Side)" "Sail Away Sweet Sister (Take 1 with guide vocal, February 1980)" "It's a Beautiful Day (Original spontaneous idea, April 1980)" "Dragon Attack (Live in Milton Keynes, June 1982)" המסומנים יצאו כסינגלים. כל השירה מבוצעת על ידי פרדי מרקיורי, למעט: Rock It: מרקיורי (פתיחה) וטיילור (שאר השיר). Sail Away Sweet Sister: מיי (בתים ופזמון) ומרקיורי (קטע מעבר). Coming Soon: מרקיורי וטיילור. קולות ליווי: מרקיורי, טיילור ומיי, למעט: Another One Bites The Dust: מרקיורי. Need Your Loving Tonight: מרקיורי. Rock It: להקה וצוות האולפן. Coming Soon: טיילור (מיי בגרסת הדמו). תופים: רוג'ר טיילור גיטרות בס: ג'ון דיקון, למעט: Rock It: טיילור. גיטרות אקוסטיות: מיי, דיקון ומרקורי. גיטרה מובילה: בריאן מיי, למעט: Another One Bites The Dust: דיקון. גיטרות קצב: מיי ודיקון, למעט: Rock It: טיילור. Don't Try Suicide: מרקיורי. פסנתר ואורגן חשמלי: מרקיורי, למעט: Another One Bites The Dust: דיקון. Save Me: מיי. סינטיסייזר: מרקיורי, למעט: Rock It: מיי. מידע על האלבום The Game באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Game באתר AllMusic האלבום The Game באתר Discogs האלבום The Game באתר ספוטיפיי האלבום The Game באתר יוטיוב Rivadavia, E. (30 ביוני 2015). "How Queen Reached a Turning Point With 'The Game'". Ultimate Classic Rock. נבדק ב-2016-11-01. {{cite web}}: (עזרה) [The Game, באתר AllMusic The Game]. AllMusic. Retrieved 19 November 2010. August 2016, Malcolm Dome29 (29 באוגוסט 2016). "Queen albums ranked from worst to best". Classic Rock Magazine (באנגלית). נבדק ב-2020-11-29. {{cite web}}: (עזרה)
ספוט (לוויין)

ספוט (SPOT - Satellite Pour l'Observation de la Terre) הוא שמה של מערכת לווייני צילום אזרחיים, שתוכננה ופותחה בצרפת, בשיתוף שוודיה ובלגיה (כל אחת משתי המדינות מימנה 4 אחוזים מהמערכת), על ידי סוכנות החלל הלאומית הצרפתית - CNES. לווייני מערכת הספוט מצוידים בחיישנים פאנכרומטיים (צילום שחור-לבן), ומולטיספקטרליים (צילום קשת של צבעים), המאפשרים צילום אתרים על פני כדור הארץ בכושר הפרדה (רזולוציה) של 2.5 מטרים עד 20 מטרים. מערכות הצילום בלוויינים מורכבות משני חיישנים המאפשרים צילום מקביל של רצועות ברוחב של עד 60 ק"מ. שני החיישנים מאפשרים עיבוד סטריאוסקופי (תלת־ממדי) של הצילומים, המקנים יכולת ניתוח גאומטרית בדיוק גבוה. בלוויין מערכת מראות, המאפשרת לחיישנים לצלם אזור בזווית של עד 27 מעלות למזרח או למערב, מאנך הלוויין. באמצעות שלושה לוויינים, מאפשרת המערכת צילום חוזר יומי של כל נקודה, מעל קו רוחב 40 מעלות. הלוויינים מופעלים כיום על ידי החברה הצרפתית SPOT IMAGE, אשר קיבלה מסוכנות CNES את הזיכיון הבלעדי לשיווק תוצרי המערכת. למערכת 31 תחנות קליטה קרקעיות הפרוסות ברחבי העולם, ומאפשרות קליטה ישירה מלווייני המערכת. ספוט 1 - שוגר ב-22 בפברואר 1986, ואיפשר צילום בכושר הפרדה של 10 מטרים פאנכרומטי, ו-20 מטרים מולטיספקטרלי. יצא משימוש ב-31 בדצמבר 1990. ספוט 2 - שוגר ב-21 בינואר 1990, בעל יכולת צילום דומה ללוויין הראשון. לוויין זה עדיין פועל כיום. ספוט 3 - שוגר ב-26 בספטמבר 1993, ואיפשר יכולת צילום דומה לשאר לווייני המערכת. עקב תקלה טכנית שארעה ב-14 בנובמבר 1996, הפסיק הלוויין לפעול. ספוט 4 - שוגר ב-24 במרץ 1998, בעל יכולת צילום דומה לשאר לווייני המערכת. לוויין זה, משתמש בטכנולוגיית צילום חדשה, שאיפשרה להאריך את חייו, וכן במערכת מעקב מיוחדת אחר גידולים חקלאיים. הלוויין הפסיק לעבוד ב-29 ביוני 2013. ספוט 5 - שוגר ב-4 במאי 2002, המתקדם מבין לווייני המערכת - הלוויין מאפשר צילום בכושר הפרדה של 2.5 מטרים פאנכרומטי, ו-10 מטרים מולטיספקטרלי. הלוויין הפסיק את פעולותיו ב-31 במרץ 2015. ספוט 6 - שוגר ב-9 בספטמבר 2012, על ידי משגר PSLV. ספוט 7 - (Azersky) שוגר ב-30 ביוני 2014 על ידי משגר PSLV. יחד עם ספוט 6 הם מהווים מערך לוויינים עם ביקורי בית ברזולוציה גבוהה. בדצמבר 2014 הוא נמכר לממשלת אזרבייג'ן שנתנה לו את השם "AZERSKY".. הלווין הפסיק לעבוד באפריל 2023. ספוט 6 ו-7 נמצאים באותו מסלול של לוויני פליאדות בפאזה שונה כדי להשלים מערך של 2-על-2 (שני מישורים עם שני לוויינים בכל מישור) ולהקטין את ביקורי הבית . הלוויינים נותנים רזולוציה של 1.5 מטר בשחור לבן, ו-6 מטר מולטיספקטראלי. יכולים לצלם עד 3 מיליון ק"מ ביממה. מדיה וקבצים בנושא ספוט בוויקישיתוף סקירה על מערכת הספוט דף הבית הרשמי של חברת SPOT IMAGE "Airbus Sells In-orbit Spot 7 Imaging Satellite to Azerbaijan". "Communication with Azerbaijan's satellite was lost". Azernews. 30 באפריל 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Pleiades eoPortal Directory". eoPortal. נבדק ב-2015-06-04.
אבהידהמה

אַבְּהִידְהַמָּה (בפאלי: अभिधम्म), או אַבְּהִידְהַרְמָה (בסנסקריט: अभिधर्म), היא ה"תורה הגבוהה" בבודהיזם, שמהווה חלק מהקאנון הפאלי. האבהידהמה היא אחת משלושת ה"טִיפִּיטָאקָה" (Tipitaka – שלוש האסופות, שלושת הסלים), המרכיבות את הקאנון הפאלי. השלושה הן: וִינָאיָה פִּיטָאקָה (Vinaya) – כוללת את קוד ההתנהגות המצופה מהמאמינים הבודהיסטים. סוּטָה פִּיטָאקָה (Sutta – שיחה) פיטאקה – מוסרת תוכן שיחות שערך בודהה עם תלמידיו. אבהידהמה פיטאקה – התורה הגבוהה (עילאית), הכוללת שבעה ספרים. ראשיתה של האבהידהמה במאות ה-4 וה-3 לפני הספירה. קיימות שתי גרסאות קנוניות של האבהידהמה ששרדו עד ימינו, הגרסה של הטהרוואדה, בית הספר היחיד ששרד מבתי הספר הבודהיסטיים הוותיקים, ועל כן נקרא גם הבודהיזם הקדום, ושל הסרווסטיוואדה (Sarvastivadins), הקיימת רק בתרגום הסיני. כל הספרים של האבהידהמה הטהרוואדית, להוציא את ספר ה"ימקה" (Yamaka) תורגמו לאנגלית, ואילו כתבי "הסל השלישי" של הסרוואסטיוואדה לא תורגמו לשפה אירופאית מודרנית. האבהידהמה, בהיותה ספר לימוד מתקדם לנזיר הבודהיסטי, אינה קלה להבנה, ולכן נכתבה ספרות עזר ענפה להבנתה. ספרות העזר לאבהידהרמה הסרווסטיוודית מחולקת על פי חמשת מצרפי (סקנדה – מצרף) האבהידהמה, שזיהויים הנכון הכרחי להבנת הדרישות הרוחניות מהבודהיסט: צורה תחושה תפיסה תבנית מנטלית הכרה מדיה וקבצים בנושא אבהידהמה בוויקישיתוף השוואה בן היוגה סוטרה והאבידהמה פיטקה
קרב פנים אל פנים

קרב פנים אל פנים (בראשי תיבות: קפ"פ או קפא"פ) היא שיטת לחימה בין בני אדם, הנמצאים בקרבה פיזית. בעוד שהמונח התייחס במקור בעיקר לקרבות של לוחמים בשדה קרב, הוא יכול להתייחס גם לכל קרב גופני אישי של שני אנשים או יותר, כולל שוטרים, אזרחים ופושעים. כל אמנויות הלחימה הן שיטות לחימה פנים אל פנים. מהן בידיים חשופות (כגון קראטה) ומהן המשלבות גם כלי נשק ייעודיים ללחימה, כגון סכין, גרזן קרב או חרב או אף כלי נשק מאולתרים, כמו אבנים או מקלות עץ. צורת לחימה זאת מחויבת המציאות בסביבה בעלת יכולות טכנולוגיות נמוכות, אך אינה נדרשת יתר על המידה בעולם המודרני, שפנה לפיתוח כלי נשק מדויקים בעלי טווח הפעלה גדול, שמאפשרים לחימה שאינה מצריכה קרבה. עם זאת, לוחם עשוי למצוא עצמו נדרש להילחם בדרך זו במקרה שהופתע מקרוב או אם נגמרה התחמושת שברשותו. עקב מגמה זו, פחת השימוש הצבאי בצורת לחימה זו והוא מוגבל בעיקר ליחידות מיוחדות או יחידות השתלטות משטרתיות (כגון יחידת מצדה). השימוש העיקרי בהן הוא לשם תקיפה או הגנה עצמית, אכיפת חוק או כספורט. דו-קרב סיף קרב פנים אל פנים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ודג'ווד

האם התכוונתם ל... ג'וזאיה ודג'ווד – קדר אנגלי, שלזכותו נרשם התיעוש של ייצור כלי חרס ג'וזאיה קלמנט ודג'ווד – חבר פרלמנט בריטי, שהשקיע את כל מרצו בקידום העניין הציוני תומאס ודג'ווד – צלם בריטי, מחלוצי הצילום, בנו של הקדר ג'וזאיה וג'ווד אח"י וג'ווד קורבטה של חיל הים הישראלי שהוסבה מספינת המעפילים "יאשיהו ווג'ווד" ווטרפורד ודג'ווד – חברה אירית לייצור כלי חרס וכלי זכוכית
ברומותימול כחול

ברומותימול כחול (הקרוי גם BTB או דיברומותימולסולפואפתלאין) הוא אינדיקטור pH כימי המיועד לגלות חומצות ובסיסים חלשים (ערכי pH של 6 עד 7.6). החומר פועל כחומצה חלשה בתמיסה, ולכן יכול להיות במצב של חומצה (צהוב) או בסיס (כחול). במצב נייטרלי הוא ירוק. הוא משמש לעיתים גם כצבען לדגימות ביולוגיות למיקרוסקופ. בשימוש זה הוא כבר כחול, ונעשה שימוש בטיפה או שתיים על זכוכית דגימה מכוסה מים. לעיתים החומר משמש לצביעת דפנות תא או גרעינים תחת המיקרוסקופ. החומר משווק על פי רוב כמוצק, כמלח נתרן של אינדיקטור החומצה. ברומותימול כחול משמש לזיהוי חומצות ובסיסים חלשים. משתמשים בו בבריכות ובאקווריומי דגים, כמו גם למדידת נוכחות של חומצה פחמתית בנוזל. הוא משמש גם לשלילת ירידת מי שפיר, ולצורך זה משווק כנוזל צהוב או כתחבושות היגייניות המכילות את החומר. מי השפיר הם בסיסיים, וגורמים לברומותימול להכחיל, אך גם דלקת בדרכי השתן עלולה לגרום לחומר להכחיל. ערך ה-pKa לברומותימול כחול הוא 7.10. מדיה וקבצים בנושא ברומותימול כחול בוויקישיתוף