laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יוכבד סגל

יוכבד סגל (7 בנובמבר 1910 - 8 בספטמבר 2006) הייתה סופרת וגננת, מחברת סדרת הספרים "כה עשו חכמינו". סגל נולדה בדיסלדורף למשה ורחל גוטליב, שהיגרו לשם מגליציה. היא למדה בסמינר לגננות בברלין וחייתה בגרמניה עד 1933, אז עלתה לארץ בעקבות עליית היטלר לשלטון בגרמניה. סגל התיישבה בירושלים, שם הקימה עם חברותיה את גן "אהל יעקב". אחר כך עברה לחיפה, שם עבדה כגננת, והקימה את הגן החרדי הראשון בעיר. בשנת 1937 נישאה לחיים יהושע סגל, ונולדו להם ארבעה ילדים. לאחר נישואיה עברה לכפר אתא. בשנת תשכ"ב השתקעה בשכונת בית וגן בירושלים. חיבורה הידוע ביותר של סגל הוא סדרת הספרים "כה עשו חכמינו", קובץ של אגדות חז"ל שעובדו ללשון קלה לילדים, ונכתבו, לדברי המחברת, במטרה "להוסיף לילדינו ידיעות על מעשי חז"ל ולעודדם לשאוף למידותיהם הטובות". הסדרה זכתה להצלחה רבה, ואף תורגמה למספר שפות, בהן יפנית וגרמנית. בוסף כתבה ספרים נוספים: בעיקר סיפורים לילדים, ספרי הדרכה לגננות, וביוגרפיה אחד: "החסיד מהמבורג: סיפור חייו של ר' אהרן מרכוס". בשנת 1973 סיימה בהצטיינות לימודים לתואר ראשון בספרות וחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1990 זכתה בפרס "יקיר החינוך הדתי", אך נעדרה מטקס הענקת הפרס בעקבות בריאותה הלקויה ובשל אבל על מותו של נכדה ישי לוי, שנהרג במהלך קרב למרגלות הבופור בלבנון. סגל הלכה לעולמה בט"ו באלול ה'תשס"ו (8 בספטמבר 2006). אחד מנכדיה הוא הבמאי חגי לוי. "לתולדותיה", בתוך "כה עשו חכמינו", חלק א', מהדורה חדשה, אלול תשס"ז. לאה חובב, דרכה של יוכבד סגל בעיבוד אגדות חז"ל לילדים, דרך אגדה ג, תש"ס, עמ' 203-242 (מידע בקטלוג רמב"י) יוכבד סגל, דף שער בספרייה הלאומית הספרים של יוכבד סגל, באתר "סימניה" אפרים אורן ועפרה לקס, האישה והאגדה, באתר ערוץ 7, 21 בספטמבר 2006 רינת פרימו, סיפורי צדיקים - לא רק לילדים דתיים, באתר ynet, 14 בינואר 2009 מתוך הקדמת המחברת לספר "כה עשו חכמינו" מספר 3, הוצאת מורשת 1976 תורגם לאנגלית בידי ברכה סליי
קלי רתרפורד

קלי רתרפורד (באנגלית: Kelly Rutherford; נולדה ב-6 בנובמבר 1968) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בתפקידי הטלוויזיה שלה בתור סטפני "סאם" וויטת'מור באופרת הסבון של NBC "Generations ‏" (1989–1991), בתור מייגן לואיס באופרת הסבון של פוקס, "מלרוז פלייס" (1996–1999) בתור סמנת'ה "סוני" ליסטון בסדרת הדרמה הצבאית של NBC, "הפנטגון" (2005–2006) ובשל הופעתה בתור לילי ואן דר וודסן בסדרה "אחת שיודעת" (2007–2012). רתרפורד נולדה ב-6 בנובמבר 1968 באליזבת'טאון (אנ'), קנטקי. אמה, אן אדוארדס, היא דוגמנית וסופרת, התגרשה מאביה של רתרפורד. היא הבכורה מבין ארבעה ילדים. היא למדה בתיכון קורונה דל מאר (אנ') בניופורט ביץ', קליפורניה. מאוחר יותר היא למדה משחק ב-HB Studio בניו יורק, וב-Beverly Hills Playhouse בקליפורניה. קריירת המשחק של רתרפורד החלה ב-1989, כאשר הופיעה כשנתיים בתפקיד קבוע בסדרה "ג'נריישן", בה גילמה את סטפני "סאם" וידמור. ב-1992 גילמה את ג'ודי אוון, בעונה השנייה של הסדרה "הומפרונט". מ-1996 שיחקה בסדרה "מלרוז פלייס" בתור מייגן לואיס, מהעונה החמישית ועד השביעית. בשנת 2000 הופיעה בתפקיד קטן בסרט האימה "צעקה 3". בשנים 2002–2003 שיחקה בתפקיד חוזר בעונתה השלישית של סדרת הדרמה המשטרתית "המחוז" (אנ') ברשת CBS. בשנים 2005–2006 הופיעה בסדרת הטלוויזיה של NBC, "הפנטגון". בשנים 2007–2012 רתרפורד שיחקה בסדרת הטלוויזיה המצליחה "אחת שיודעת", בתור לילי ואן דר וודסון, אימם של סרינה ואריק. מאז הספיקה לגלם עוד דמויות חוזרות בסדרות כמו "שושלת" ו"שקרניות קטנות-הפרפקציוניסטית" בשנת 2019 שיחקה בסרט הטלוויזיה הקנדי "שלוש הנשים של בעלי". רתרפורד נישאה לבנקאי הוונצואלי קרלוס טרחנו ביוני 2001. רתרפורד הגישה בקשה לגירושין בינואר 2002, לאחר שישה חודשי נישואים. באוגוסט 2006,נישאה בשנית לאיש העסקים הגרמני דניאל גירש. היא ילדה את בנם הראשון, הרמס גוסטף דניאל גירש, ב-18 באוקטובר 2006. בעודה בהריון עם ילדם השני, רתרפורד הגישה תביעת גירושין מגירש ב-30 בדצמבר 2008. רתרפורד וגירש נקלעו לאחר מכן לסכסוך על משמורת ילדים על בנם וילדם שטרם נולד. רתרפורד ילדה את בתם השנייה, הלנה גרייס רתרפורד גירש, ב-8 ביוני 2009. באוגוסט 2009 הגיעו רתרפורד וגירש להסדר זמני של משמורת פיזית משותפת שנשאר בתוקף עד אפריל 2010. רתרפורד גם השיגה נגדו צו מניעה זמני בחודש שלאחר מכן. מדיה וקבצים בנושא קלי רתרפורד בוויקישיתוף קלי רתרפורד, ברשת החברתית פייסבוק קלי רתרפורד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלי רתרפורד, ברשת החברתית אינסטגרם קלי רתרפורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קלי רתרפורד, באתר AllMovie (באנגלית) קלי רתרפורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קורמורניים

המונח "קורמורן" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו קורמורן (פירושונים). קורמורניים (שם מדעי: Phalacrocoracidae) היא משפחת עופות מים מסדרת הסולתאים ובעבר השתייכו לשקנאים. הקורמורניים כוללים 38 מינים. הצעות אחדות למיון המשפחה הועלו, בהן מובחנים מאחד עד שלושה סוגים. הקורמורנים מעדיפים חופים על פני אוקיינוסים, וחלקם אף התיישב במקווי מים יבשתיים. הם נמצאים בכל העולם, למעט באיים במרכז האוקיינוס השקט. המאפיין המבדיל את הקורמורניים מהשקנאים הוא קרום שחייה בין אצבעות הרגלים. נוצותיהם של מרבית הקורמורנים כהות, ובייחוד של אלה החיים בחצי הכדור הצפוני. עם זאת, מספר מינים מחצי הכדור הדרומי הם בעלי נוצות לבנות ושחורות, ומינים מעטים הם בעלי נוצות צבעוניות. למינים רבים יש אזורים צבעוניים על עור הפנים, שצבעם לרוב כחול בהיר, כתום, אדום או צהוב, ובאופן טיפוסי אלה הופכים לבהירים יותר בתקופת הרבייה. מקורם של הקורמורנים ארוך ומעוקם בחדות בסופו. כל הקורמורנים הם אוכלי דגים, צלופחים ואפילו נחשי מים. את טרפם הם משיגים על ידי צלילה. לעיתים מבצעים קפיצה מקושתת, כנראה כדי לקבל תנופה בצלילה. מתחת למים הם מתקדמים באמצעות "חתירה" ברגליהם. במחקר שנעזר במדי עומק התגלה, כי הקורמורנים יכולים להגיע עד עומק של 45 מטרים מתחת לפני המים. אחרי ציד הדגים, הקורמורנים מגיעים לחוף, ונצפים באופן קבוע פורשים את כנפיהם כלפי השמש. מטרת ההתנהגות הזו היא כנראה ייבוש כנפיהם. נוצותיהם חדירות למים, תכונה לא אופיינית לעופות מים. עובדה זו מסייעת להם לצלול במהירות, שכן הנוצות אינן אוצרות בחובן בועות אוויר. הקורמורנים הם מקננים טריטוריאליים, ובונים את קניהם בעצים, באיים קטנים וסלעיים או בצוקים. הביצים הן בגוון כחול. לרוב, קיים מחזור הטלה אחד בלבד בכל שנה. הגוזלים מואכלים בדרך של הקאת מזון מהזפק. מקורם עמוק, מה שקושר אותם לשקנאים. המין קורמורן גדול חורף מצוי בישראל. מלבדו מצויים בישראל גם המינים קורמורן גמדי וקורמורן ימי. פעם כל הקורמורנים היו שויכו לסוג Phalacrocorax, אך בעקבות בדיקות הוחלט לאחרונה להגדיר 3 סוגים שונים, כלהלן: משפחת קורמורניים (Phalacrocoracidae) סוג קורמורן (Phalacrocorax) - בו 21 מינים סוג קורמורן קטן (Microcarbo) - בו 5 מינים סוג קורמורן כחול-עין (Leucocarbo) - בו 8-14 מינים מדיה וקבצים בנושא קורמורניים בוויקישיתוף קורמורניים, באתר ITIS (באנגלית) קורמורניים, באתר NCBI (באנגלית) קורמורניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) קורמורניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קורמורניים, באתר GBIF (באנגלית) קורמורן סוקוטרה קורמורן מצויץ קורמורן קטן שחור קורמורן הכף קורמורן מגלני קורמורן ג'אווה קורמורן גלאפגוס קורמורן קנים
יוקיה אמאנו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא אמאנו. יוקיה אמאנו (ביפנית: 天野之弥; ‏9 במאי 1947 – 18 ביולי 2019) היה יושב ראש הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א). לפני תפקידו זה כיהן כדיפלומט יפני ואיש שירות ציבור עבור האומות המאוחדות ועבור חטיבות הבת בארגון זה. נולד בשנת 1947. בשנת 1968 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת טוקיו. בשנת 1972 הצטרף למשרד החוץ. שם התמחה בנושאי המאמץ הבינלאומי למניעת ופירוק נשק גרעיני. במהלך השנים אמאנו קודם במשרד החוץ ועבד בתפקידים רבים. עבד בשגרירויות יפן בלאוס, בלגיה וארצות הברית, והיה הקונסול הדיפלומטי של יפן במרסיי. פעל ולקח חלק במשא ומתן למען הארכת האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, האמנה למניעת ניסויים גרעיניים, אמנת הנשק הביולוגי ותיקון אמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים מסוימים.  מספטמבר 2005 ועד ספטמבר 2006 שימש אמאנו כיו"ר חבר הנאמנים של סבא"א. בתקופה זו, סבא"א ומנכ"ל הארגון, מוחמד אל-בראדעי, קיבלו את פרס נובל לשלום. אמאנו ייצג את סבא"א בטקס הענקת פרסי נובל שנערך בדצמבר 2005.  ב-2 ביולי 2009 נבחר אמאנו, כנציג יפן, לעמוד בראש הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, במקום ראש הסוכנות היוצא מוחמד אל-בראדעי. ב-1 בדצמבר 2009 נכנס לתפקידו כיושב ראש סבא"א. במרץ 2013 הוא נבחר לכהונה שנייה כראש הסוכנות ושימש בתפקיד עד למותו ב-18 ביולי 2019. אמאנו היה נשוי ודיבר יפנית, אנגלית וצרפתית. מדיה וקבצים בנושא יוקיה אמאנו בוויקישיתוף שרה ליבוביץ'-דר, הטיל פצצה: מי אתה באמת יוקיה אמאנו?, באתר nrg‏, 26 במאי 2012 יוקיה אמאנו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יפנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כווית במשחקים האולימפיים

כווית משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. לאורך השנים זכו הספורטאים הכוויתים בהישגים מעטים במשחקים. ההישג המשמעותי הראשון הגיע באולימפיאדת מוסקבה (1980), כשנבחרת הכדורגל העפילה לשלב רבע הגמר, בו הודחה בידי המארחת, ברית המועצות. פייסל אל דאחיל בלט בשורות נבחרת הכוויתית, לאחר שהבקיע שלושער במשחק מול ניגריה. נבחרת הכדורגל השתתפה גם באולימפיאדת סידני (2000), אך חרף ניצחון מפתיע על נבחרת צ'כיה, בשורותיה שיחקו מילאן בארוש ותומאש אויפלושי, לא עברה את שלב המוקדמות. הקלע פהייד אל דיהאני סיים במקום העשירי בירי בצלחות חרס כפולות באולימפיאדת אטלנטה (1996). ארבע שנים מאוחר יותר, באולימפיאדת סידני, היה לספורטאי הכוויתי הראשון שזוכה במדליה אולימפית, לאחר שסיים במקום השלישי. באולימפיאדת אתונה (2004) הסתפק במקום השמיני. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימו שני קלעים כוויתים, זאיד אל מוטאירי ועבדאללה אל ראשידי, במקומות התשיעי והעשירי, בהתאמה. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה אל דיהאני במדליית ארד שנייה, בירי בצלחות חרס. בירי בצלחות חרס כפולות סיים במקום הרביעי. באולימפיאדת טוקיו (2020) הוסיף עבדאללה אל ראשידי לעצמו (לאחר שזכה במדליה עצמאית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)) ולכווית מדליית ארד אולימפית נוספת בירי בצלחות חרס. בשנת 2015 השעה הוועד האולימפי הבינלאומי את כווית, בשל התערבות ממשלתית בניהול התאחדויות הספורט המקומיות. כתוצאה מכך, נאסר על כווית להשתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). עם זאת, הותרה השתתפותם של ספורטאים כוויתים כמשתתפים עצמאיים, תחת הדגל האולימפי. תשעה מהם אכן עשו זאת, ושניים אף זכו במדליות, הקלע פהייד אל דיהאני, שזכה במדליית זהב, והיה יכול להיות האלוף האולימפי הכוויתי הראשון אלמלא ההשעיה, והקלע עבדאללה אל ראשידי, שזכה במדליית ארד. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: כווית במשחקים הפאראלימפיים כווית במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא כווית במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף אתר הוועד האולימפי של כווית (באנגלית) "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-24 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-24 באפריל 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
מחיר היציבות

מחיר היציבות הוא מושג בתורת המשחקים, המשמש לניתוח התנהגות של שחקנים במשחק או בשוק. מושג זה מייצג את המחיר שבו כל השחקנים במשחק מרוצים מהתוצאות שלהם, ולכן אין להם תמריץ לסטות מהאסטרטגיות שבחרו. מושג זה שימושי במיוחד במחקר של שיווי משקל בשוק, מכיוון שהוא יכול לעזור לכלכלנים לחזות כיצד המחירים ישתנו בתגובה לשינויים בהיצע וביקוש. מחיר היציבות של משחק הוא היחס בין הערך הטוב ביותר של פונקציית המטרה של אחד השוויונות במשחק לבין ערך התוצאה האופטימלי. אם משחק מכיל רק שוויון אחד, אזי מחיר היציבות זהה למחיר האנרכיה. מחיר היציבות נחקר לראשונה בעבודתם של A. Schulzan ו־N. Moses וזכה להתייחסות גם במחקרם של E. Anshelevich ועמיתיו. הם הראו, כי עבור גרפים מכוונים בהם קיים שווי משקל נאש באסטרטגיה טהורה, מחיר היציבות הוא לכל היותר המספר ההרמוני ה- n {\displaystyle n} . עבור גרפים לא מכוונים עם מקור אחד ושני שחקנים, E. Anshelevich ועמיתיו הציגו חסם הדוק למחיר היציבות של 4 / 3 {\displaystyle 4/3} . ג'יאן לי הוכיח במאמרו שעבור גרף לא מכוון עם יעד ברור אליו צריכים להגיע כל השחקנים, מחיר היציבות של משחקי בניית רשת של שאפלי חסום אסימפטוטית על ידי O ( log ⁡ n / log ⁡ log ⁡ n ) {\displaystyle O(\log n/\log \log n)} כאשר n {\displaystyle n} הוא מספר השחקנים. מחיר היציבות משמש למדידת אי יעילות. הוא מבדיל בין משחקים בהם כל השוויונות אינם יעילים, לבין אלה בהם קיים שוויון לא יעיל. באופן פורמלי ניתן לומר כי עבור משחק בעל מספר שוויונות מחיר היציבות קרוב לאחד, לכל הפחות כמו מחיר האנרכיה. בנוסף מחיר היציבות משמש לעיתים קרובות בשילוב עם שיווי המשקל של נאש, על מנת להשיג פתרון בתורת המשחקים, כזה המזהה את האסטרטגיות האופטימליות עבור כל השחקנים במשחק. על ידי ניתוח מחיר היציבות, כלכלנים יכולים לקבל תובנה לגבי התנהגותם של שחקנים בודדים והשוק הכולל, ולפתח אסטרטגיות לקידום יציבות ויעילות כלכלית. מחיר היציבות זוכה לתשומת לב משתי סיבות. הראשונה היא שעבור יישומים מסוימים ניתן למצוא לו חסם לא טריוויאלי. הסיבה השנייה היא שלמחיר היציבות פירוש טבעי במשחקי בניית רשת רבים. אנו יכולים להסתכל על תוצאת משחק כפרט שתוכנן מראש על ידי רשות מרכזת כלשהי לשימושם של שחקנים אנוכיים. במקרים כאלה, השוויון הטוב ביותר הוא בעצם הפתרון. ניתן להבחין בתופעה זו בישומי רשת רבים, בהם המשתמשים אינם עצמאיים באמת ולמעשה מתקשרים על בסיס פרוטוקול, המציע פתרון קולקטיבי עבורם. באפשרות המשתמשים לקבל אותו או לדחותו. מחיר היציבות מודד את הרווח בפרוטקולים מסוג זה. פירוש זה למחיר היציבות נלמד במשחקים בהם אין שרירותיות ויש בהם שווי משקל נאש עבור אסטרטגיה טהורה. Algorithmic game theory By Noam Nisan The price of stability in selfish scheduling games by Lucas Agussurja and Hoong Chuin Lau An O ( l o g n / l o g l o g n ) {\displaystyle O(logn/loglogn)} upper bound on the price of stability for undirected Shapely network design games by Jian Li
סאוורד, מלך אסקס

סאוורד (באנגלית: Sæward) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 616–617. סאוורד היה בנו של קודמו, המלך סאברט. במותו של אביו ירש אותו יחד עם אחיו, סיקסרד ומלך לצידו. ייתכן שמלך לצידם אח נוסף בשם סיקסבולד. בעוד שאביהם התנצר בשנת 604 וניסה לנצר את הממלכה, בניו נותרו פגנים באמונתם. במותו השיבו סיקסרד וסאוורד את דת המדינה לדת הקלטית הפגנית, וגירשו את מילטוס הקדוש - ההגמון של לונדון מהממלכה לאחר שעל פי הנוהג סירב לתת להם את לחם הקודש המיועד לנוצרים בלבד. בשנת 617 פלש צבא ממלכת וסקס לאסקס, ושני האחים נהרגו בקרב למול הצבא הפולש. קורות חיים באתר ה-BBC ממלכת אסקס באתר worldtimelines
סיגברט הראשון, מלך אסקס

סיגברט הראשון המכונה סיגברט הקטן (באנגלית: Sigeberht the Little) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 617–653. סיגברט היה בנו של קודמו, סאוורד, ועלה לשלטון לאחר מות אביו בקרב מול צבא ממלכת וסקס בשנת 617. לפי סברה אחרת היה סיגברט בן דודו של סאוורד (בן אחיו של סאברט, אביו של סאוורד). בדומה לסאוורד (ובשונה מסאברט) דבק סיגברט באמונתו הקלטית הפגאנית ולא התנצר. המידע על שנות מלכותו הארוכות מועט ביותר, וישנם היסטוריונים הסבורים כי עלה לשלטון בשנת 623 ולא קודם לכן. לאחר מותו עלה לשלטון קרובו (לא בנו) סיגברט השני, המכונה "סיגברט הטוב". ישנה סברה לפיה היה לסיגברט בן אחד בשם סיגהרה. קורות חיים באתר ה-BBC ממלכת אסקס באתר worldtimelines הממלכות האנגלו סקסיות הקדומות סיגברט הראשון, מלך אסקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סיגברט השני, מלך אסקס

סיגברט השני המכונה סיגברט הטוב או סיגברט המבורך (באנגלית: Sigeberht II או Sigeberht Bonus או Sigeberht Sanctus) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 653 עד 660 או 661. סיגברט עלה לשלטון לאחר מות קרובו, המלך סיגברט הקטן. על אף שממלכת אסקס החלה בתהליכים של התנצרות בתקופת מלכותו של סאברט, בניו סאווד וסיקסרד אשר מלכו אחריו שבו לדתם הקלטית הפגנית, וקודמו של סיגברט השני, סיגברט הקטן המשיך באמונתם זו. על פי ספרו של בדה ונרביליס "היסטוריה הכנסייתית" (Historia Ecclesiastica) היה זה סיגברט השני אשר החל את ההמרה המחודשת לנצרות של ממלכת אסקס. לא ברור מה קשרו המשפחתי של סיגברט השני לקודמו. בדה, בספרו, אינו שופך אור על קשרי המשפחה. כתב היד מהמאה התשיעית שנכתב על ידי אופה (Offa) עליו הסתמכו כתבי היד של ויליאם ממאלמסבורי ("דברי ימי המלכים" (ה"גסטה רגום" - Gesta regum) ושל ג'ון מווסטר ("דברי הימים של דברי הימים" - Chronicon ex Chronicis) סותרים זה את זה. ההיסטוריונית ברברה יורק, בספרה "The Kingdom of the East Saxons" מציעה כי סיגברט השני היה בנו של סאוורד ואביו של סיגהרה. בספרו, בדה מספר כי סיגברט עלה לשלטון ופעל כמלך אסקס בתמיכת ידידו ובן בריתו, אוסוויו, מלך נורת'מבריה. בדה מציין כי סיגברט נהג לבקר את אוסוויו לעיתים קרובות, והושפע ממנו רבות. אוסוויו פעל באותה עת להקים ברית כנגד פנדה, מלך מרסיה. היה זה אוסוויו ששכנע את סיגברט להמיר את דתו לנצרות, והוא הוטבל על ידי ההגמון פינאן מלינדיספארן, ככל הנראה בשנת 653 או 654. ביוזמתו של אוסוויו, נשלחו מיסיונים נוצריים לנצר את אזור מזרח אנגליה, שבראשם קד הקדוש. בדה מציין כי סיגברט, בעקבות התנצרותו, החל לפעול לפי האידיאלים הנוצריים, וטען שיש לפעול לפיהם ולסלוח לאויביו. בדה מציין כי התנהגות זו הביאה להרצחו זמן קצר לאחר מכן על ידי שני בני עמו אשר כעסו על כך שהמלך סלח לאויביו. בדה מספר כי קד, שהיה להגמון באותה עת, החרים את אחד האחים שנישא בנישואים לא נוצריים, ואסר על הנוצרים לאכול בביתו. המלך, שטען שיש לסלוח לכל אחד, על פי ציוויו של ישו, הסכים לאכול בביתו, ובכך הפר את הוראתו של הבישוף. בשל חטא זה ניבא קד כי המלך ירצח בבית זה. בדה מציין כי המלך בהרצחו הפך לקדוש נוצרי כי על אף שחטא, עשה זאת תוך קיום מצוותו של ישו. לאחר מותו של סיגברט עלה לשלטון סוויתהלם. ההיסטוריונית ברברה יורק בספריה Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England ו- The Kingdom of the East Saxons מציינת כי ככל הנראה סוויתהלם היה אחראי למזימת הרצחו של המלך במטרה לרשת אותו (וייתכן שהוא ואחיו סווית'פרית' היו האחים אותם מתאר בדה). תאריך הרצח המדויק אינו ידוע, אולם בספרו של דייוויד קירבי, The Earliest English Kings, הרצח אירע קודם לשנת 664 - שנת מותו של סוויתהלם. קורות חיים באתר ה-BBC ממלכת אסקס באתר worldtimelines דיוקנו של סיגברט השני באתר גלריית הדיוקנאות הלאומית של אנגליה הממלכות האנגלו סקסיות הקדומות סיגברט השני, מלך אסקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
השחקן המשתפר של העונה ב-NBA

השחקן המשתפר של העונה ב-NBA (באנגלית: National Basketball Association's Most Improved Player Award) הוא פרס כדורסל המוענק בליגת ה-NBA מאז עונת 1985/1986, לכדורסלן שהציג במהלך העונה הסדירה את היכולת המשופרת ביותר ביחס לזו שהציג בעונות הקודמות. הזוכה בפרס נבחר על ידי פאנל של כתבי ספורט מארצות הברית וקנדה, בשיטת ניקוד המאפשרת לכל אחד מהם להעניק 5 נקודות עבור מועמד למקום ראשון, 3 נקודות למועמד למקום השני ונקודה אחת למועמד למקום השלישי. שחקן שהשיג את סך הנקודות הגבוה ביותר, ללא התייחסות לכמות ההצבעות על המקום הראשון, מקבל את הפרס. מאז היווסדו, הפרס חולק ל-37 שחקנים שונים. רק שמונה מתוכם לא נולדו בארצות הברית: רוני סייקלי, גאורגה מורשאן, בוריס דיאו, הידו טורקוגלו, גוראן דרגיץ', יאניס אדטוקומבו, פסקל סיאקם ולאורי מארקנן. החל מעונת 2023/2024, על השחקנים להופיע לפחות ב-65 משחקים כדי להיות זכאים לרוב פרסי העונה הסדירה, ביניהם גם פרס השחקן המשתפר של העונה. ההשתתפות במשחק נחשבת החל מ-20 דקות משחק אישיות. עם זאת, כאשר ישנם שני משחקים בהם הופיע השחקן במשך לפחות 15 דקות, הם יכולים להיכלל בספירת 65 המשחקים. החרגות נוספות קיימות גם לשחקנים הסובלים מפציעות סיום עונה ששיחקו לפחות 62 משחקים, ולשחקנים שהושפעו מ"נסיבות בחוסר תום לב". השחקן המשתפר של העונה זוכה בגביע ג'ורג' מייקן, אשר נקרא כך מאז עונת 2022/2023 על שמו של שחקן העבר ,בעל 5 האליפויות, שנחשב לאחד מאבות הכדורסל המודרני. רשימת הזוכים באתר Basketball-reference סייקלי נולד בלבנון, והחזיק באזרחות כפולה, של לבנון ושל ארצות הברית. הוא ייצג את ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל ב-1986. מריחואנה מחוץ לרשימת החומרים האסורים: ה-NBA בדרך להסכם חדש, באתר ישראל היום, ‏1/4/2023 ב-NBA הודיעו: פרס ה-MVP ייקרא על שמו של מייקל ג'ורדן, באתר ספורט 1, ‏13.12.22
יאקובוס יוהנס פושה

יאקובוס יוהנס ("ג'ים") פֿוּשֵׁה (Jacobus Johannes ("Jim") Fouché‏; 6 ביוני 1898 - 23 בספטמבר 1980) היה נשיאה הנבחר המכהן השני של דרום אפריקה בין השנים 1968-1975. לפניו נבחר וכיהן רק נשיא אחד: צ'ארלס רוברטס סווארט. תאופילוס אבנהעזר דונגס נבחר לפני פושה אך לא הספיק לכהן ולו יום אחד, ואילו ז'וזואה פרנסואה נודה לא נבחר לתפקיד אך שימש נשיא בפועל עד מותו של דונגס. פושה נולד במדינת אורנג' החופשית (שהפכה למושבה בריטית בשנת 1902 ולפרובינציה של איחוד דרום אפריקה בשנת 1910). עסק בחקלאות והיה חבר במפלגה הלאומית שנים רבות. עמד בראש מינהל מדינת אורנג' החופשית בין 1954 ל-1959 ולאחר מכן כיהן בממשלת דרום אפריקה, תחילה כשר ההגנה (1959-1966) ולאחר מכן כשר לשירותים טכניים בחקלאות ולענייני מים (1966-1968). נבחר כנשיא לאחר מותו של תאופילוס אבנהעזר דונגס בשנת 1968 ומילא את התפקיד הטקסי עד לשנת 1975. היה הנשיא היחיד בתולדות דרום אפריקה שכיהן לאורך מלוא תקופת הכהונה שנקבעה בחוקה (שבע שנים). פושה היה נשוי לאלטה מקדונלד ולשניים נולד בן אחד. מדיה וקבצים בנושא יאקובוס יוהנס פושה בוויקישיתוף יאקובוס יוהנס פושה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גלריית הדיוקנאות הלאומית

האם התכוונתם ל... גלריית הדיוקנאות הלאומית (לונדון) – מוזיאון לאמנות המתמחה בהצגת דיוקנאות הממוקם בלונדון בירת הממלכה המאוחדת גלריית הדיוקנאות הלאומית (וושינגטון) – מוזיאון לאמנות הממוקם בוושינגטון בירת ארצות הברית גלריית הדיוקנאות הלאומית (קנברה) – מוזיאון לאמנות הממוקם בקנברה בירת אוסטרליה גלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד – מוזיאון לאמנות הממוקם באדינבורו שבסקוטלנד
גלריית הדיוקנאות הלאומית (קנברה)

גלריית הדיוקנאות הלאומית (באנגלית: National Portrait Gallery) הממוקמת בקנברה, בירת אוסטרליה היא מוזיאון המתמחה בהצגת דיוקנאותיהם של כ-400 אישים בעלי חשיבות בהיסטוריה ובתרבות של אוסטרליה. הגלריה הוקמה במאי 1998 והציגה את הדיוקנאות שנאספו בבניין הפרלמנט הישן שבקנברה, וכן (בשל גודלו של האוסף) בגלריה סמוכה הממוקמת ברחבת חבר העמים. הגלריה עברה למיקומה הנוכחי, ברחבת המלך אדוארד, ב-4 בדצמבר 2008, והיא ממוקמת בסמוך לבית המשפט העליון של אוסטרליה. מדיה וקבצים בנושא גלריית הדיוקנאות הלאומית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גלריית הדיוקנאות הלאומית גלריית הדיוקנאות הלאומית, ברשת החברתית פייסבוק גלריית הדיוקנאות הלאומית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גלריית הדיוקנאות הלאומית, ברשת החברתית אינסטגרם גלריית הדיוקנאות הלאומית, ברשת החברתית LinkedIn גלריית הדיוקנאות הלאומית, סרטונים בערוץ היוטיוב התערוכות בגלריה
בלבואה

האם התכוונתם ל... אישים וסקו נונייס דה בלבואה – מגלה ארצות וקונקיסטדור ספרדי חאבייר בלבואה – כדורגלן מגינאה המשוונית מרסלו בלבואה – כדורגלן אמריקאי קרויים על שם וסקו נונייס דה בלבואה בלבואה (מטבע) – המטבע של פנמה בלבואה (עיר) (אנ') – עיר נמל בפנמה, בתחומי פנמה סיטי פארק בלבואה – פארק בסן דייגו, קליפורניה, ארצות הברית אחר רוקי בלבואה (דמות) – גיבור סדרת סרטי רוקי בכיכובו של סילבסטר סטאלון רוקי בלבואה (סרט) – סרט קולנוע משנת 2006, השישי בסדרת סרטי "רוקי"
סוויתהלם, מלך אסקס

סוויתהלם (באנגלית: Swithelm) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 660 לערך עד 664. סוויתהלם עלה לשלטון לאחר הירצחו של המלך סיגברט הטוב. על פי ספרו של ההיסטוריון בדה ונרביליס נרצח סיגברט הטוב על ידי שני אחים, וככל הנראה מדובר בסוויתהלם ובאחיו סווית'פרית' (Swithfrith). בדה הקנה לסיפור הרצח קונוטציה דתית והפך אותו למשל נוצרי, אולם ההיסטוריונית ברברה יורק מספרת בספריה Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England ו- The Kingdom of the East Saxons כי ככל הנראה סוויתהלם היה אחראי למזימת הרצחו של המלך במטרה לרשת אותו. על פי גרסתו של בדה, קד הקדוש, הגמון אסקס באותה עת, החרים את אחד האחים שנישא בנישואים לא נוצריים, ואסר על הנוצרים לאכול בביתו. סיגברט, שטען שיש לסלוח לכל אחד, על פי ציוויו של ישו הנוצרי, הסכים לאכול בביתו, ובכך הפר את הוראתו של הבישוף. בשל חטא זה ניבא קד כי המלך ירצח בבית זה. בדה מציין כי המלך בהרצחו הפך לקדוש נוצרי כי על אף שחטא, עשה זאת תוך קיום מצוותו של ישו. בשנת 662 השתכנע סוויתהלם להמיר את דתו לנצרות על ידי אתלוולד, מלך מזרח אנגליה. לאחר מותו, בשנת 664, ככל הנראה ממגפה, ירשו את כס המלוכה שני אחייניו סיגהרה וסאבי, אשר מלכו יחדיו. סוויתהלם נקבר ככל הנראה ברנדלסהם. קורות חיים באתר ה-BBC ממלכת אסקס באתר worldtimelines הממלכות האנגלו סקסיות הקדומות
יוהנס דה קלרק

יוהנס דה קלרק (Johannes de Klerk‏; 22 ביולי 1903 - 24 בינואר 1979) היה פוליטיקאי דרום אפריקאי, חבר המפלגה הלאומית, סנאטור (1955-1975), שר העבודה והעבודות הציבוריות (1954-1958), שר העבודה והמכרות (1958-1961), שר הפנים, העבודה וההגירה (1961), שר הפנים, החינוך האמנויות והמדעים (1961-1966), שר החינוך, האמנויות, המדעים והמידע (1966-1967), שר החינוך הלאומי (1968-1969) ונשיא הסנאט של דרום אפריקה (1969-1976). דה קלרק נולד לכומר וילם דה קלרק ולרעייתו אלטה יוהנס ואן רוי ב-22 ביולי 1903 בבורגרסדורפ. תקופת ילדותו עברה עליו בפוטשפסטרום, בדרום-מערב טרנסוואל, שם גם השלים את לימודיו האוניברסיטאיים בשנת 1926. ב-27 באפריל 1927 נשא את הנדרינה קורנליה קאוצר. לשניים נולדו שני בנים, וילם יוהנס ופרדריק וילם - לימים נשיא דרום אפריקה. בין 1927 ל-1945 פעל דה קלרק בנילסטרום ובויטווטרסרנד. שימש מורה בכיר בבית ספר, ומזכיר של ארגון עובדים לבנים. בינואר 1947 מונה לתפקיד מזכיר אדמיניסטרטיבי של המפלגה הלאומית במחוז ראנד, ובשנת 1948 למזכ"ל המפלגה הלאומית בטרנסוואל. בין 1949–1955 כיהן כחבר במועצת הפרובינציה של טרנסוואל. בשנת 1954 נבחר דה קלרק לסנאט ומונה לתפקיד שר העבודה והעבודות הציבוריות בממשלת גיסו יוהנס סטריידום. המינוי עורר מחלוקת ציבורית בשל הקרבה המשפחתית בין השניים. דה קלרק כיהן כשר גם בממשלות הנדריק פרוורד וג'ון פורסטר עד לשנת 1969. במסגרת תפקידו כשר החינוך סייע לייסד את האוניברסיטה של ראנד (Afrikaans University of Rand) ואת אוניברסיטת פורט אליזבת, בעודו מכהן כנשיא אוניברסיטת פוטשפסטרום. דה קלרק דחה פעמיים פניות לכהן כנשיא הרפובליקה (ב-1967 וב-1968). בין 1969 ל-1976 כיהן כיושב ראש הבית העליון של הפרלמנט של דרום אפריקה. מכוח תפקידו זה כיהן כנשיא דרום אפריקה לתקופת ביניים בשנת 1975.