I Love New York

I Love New York (מעוצב כ-I ❤ NY; בעברית: אני אוהב/ת את ניו יורק) הוא סלוגן, לוגו ושיר, שהם הבסיס לקמפיין פרסומי שפותח על ידי חברת השיווק וולס, ריץ', גרין בניהולה של מרי וולס לורנס, מאז שנת 1977, במטרה לקדם את התיירות במדינת ניו יורק בכלל ובעיר ניו יורק בפרט, אשר היו אז במשבר תיירותי. הלוגו עוצב בשנת 1976 על ידי המעצב הגרפי מילטון גלייזר והציור המקורי מוחזק במוזיאון לאמנות מודרנית שבמנהטן. זכויות היוצרים על הלוגו נמצאות בבעלות המחלקה לפיתוח כלכלי של מדינת ניו יורק. הוא הלוגו המועתק ביותר בעולם ומופיע בחנויות מזכרות ברחבי העולם, חלקם ברישיון, רבים לא. השיר "I Love New York" נכתב על ידי סטיב קארמן וזכויות היוצרים שלו נתרמו על ידו למדינת ניו יורק ומשמש כהמנון הרשמי שלה. הלוגו מורכב מהאות הגדולה באנגלית, I ואחריה סמל לב אדום (❤), שמתחתיו מופיעות האותיות הגדולות N ו-Y אשר משתמשות כראשי תיבות ל-"New York". בשנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה העיר ניו יורק ידועה לשמצה בשיעור הפשיעה הגבוה בה ובמשבר כלכלי חריף שהביא את העיר לסף פשיטת רגל. סממן למשבר הכלכלי החריף ששקעה בה העיר הייתה הצתות נרחבות של בתי מגורים על ידי בעליהם על מנת לקבל את דמי הביטוח שהיו גבוהים מדמי השכירות. המצב והרושם הללו הרחיקו מבקרים, פגעו קשות בתיירות ומחלקת המסחר של העיר הייתה אובדת עצות. בשנת 1977, ויליאם ס. דויל, סגן הנציב של מחלקת המסחר של מדינת ניו יורק, שכר את שירותיה של סוכנות הפרסום מרי וולס לורנס בניהולה של מרי וולס, במטרה לפתח קמפיין שיווקי עבור המדינה. במטרה לעודד את התיירות בניו יורק שהייתה אז במשבר. בנוסף, שכר את מילטון גלייזר, מעצב גרפי, אמריקאי-יהודי ידוע, על מנת שיעבוד על הקמפיין וייצור עיצוב המבוסס על מסע הפרסום של מרי וולס. את הטיוטה הראשונה יצר גלייזר במהלך שנסע במונית בניו יורק. הוא צויר בעפרון אדום על חתיכות נייר וכלל את האות I יחד עם צורת לב אדום ואחריה "New York". לאחר מכן, הוא החליט להציב את " ❤ I" מעל האותיות "NY" - ראשי התיבות של "New York". לימים הסביר שייתכן והוא הושפע באופן סימבולי מיצירתו של אמן הפופ ארט האמריקני רוברט אינדיאנה, אהבה. גלייזר ציפה שהקמפיין יימשך רק כמה חודשים ספורים ועשה את עבודתו כפרו בונו אך תוך זמן קצר הפך הלוגו לאייקון מרכזי בתרבות הפופולרית, המשיך להימכר במשך עשרות השנים הבאות, הלוגו מכניס למדינת ניו יורק 30 מיליון דולר בכל שנה. בתרבות הפופולרית ובניגוד לכוונה המקורית של היוצרים, הפך הלוגו למזוהה עם העיר ניו יורק ועם יציאתו החלו חנויות מזכרות בעיר למכור מגוון מוצרים מעוטרים בלוגו המפורסם, החל מכוסות קפה ועד חולצות וכובעים. השרטוט המקור ולוחות העבודה של גלייזר נתרמו על ידי דויל לאוסף הקבוע של המוזיאון לאמנות מודרנית, מנהטן, ניו יורק. ערך מורחב – פיגועי 11 בספטמבר לאחר פיגועי 11 בספטמבר החלו חולצות בכיתוב "I Love New York" להתבלט כחלק מרצון התושבים לחזק את חוסנם ואחדותם ומבקרים רבים בעיר רכשו ולבשו את החולצות הנושאות את הלוגו של "I Love New York" לאות תמיכה בתושבים. בעקבות הפיגועים יצר גלייזר גרסת כרזה מיוחדת עם כתם שחור קטן על סמל הלב האדום המסמל את אתר מרכז הסחר העולמי. כשתחת הלוגו הוסיף את המילים "More Than Ever" ("יותר מתמיד"). הכרזה פורסמה בניו יורק דיילי ניוז ושימשה לגיוס כספים עבור ארגוני צדקה אשר תמכו בנפגעי הפיגועים. השיר "I Love New York" נכתב והולחן על ידי סטיב קארמן (אנ') ב-1977 כחלק מקמפיין הפרסום. בשנת 1980, הכריז המושל יו קארי על השיר כהמנון מדינת ניו יורק, אם כי ההחלטה לא נחקקה באופן רשמי. לאחר מכן, בצעד שהיה יוצא דופן עבור סטיב קארמן, שהייתה ידועה ככזו המקפידה על זכויות היוצרים של שיריה, היא העניקה בחינם את הזכויות על השיר למדינה. בשנת 2020 במהלך שיא התפשטות מגפת הקורונה בעיר ניו יורק, הוסיפה קארמן בית חדש לשיר במטרה להדגיש את חוסנה של העיר. עם זאת, הוא מעולם לא הוקלט באופן מסחרי ולא נעשה בו שימוש. עם השנים הלוגו הפך לאייקון של התרבות הפופולרית ומעורר חיקויים בכל פינה בעולם. ניתן למצוא בחנויות מזכרות ברחבי העולם בעיקר חולצות אך עוד מגוון מוצרים נוספים עם הכיתוב "I ❤ ...". וגם מגוון פרודיות על המשפט. כמו כן, ביטויים המתחילים ב-"..I heart" ("אני לב..") שמשמעותו "אני אוהב..". מבוססים על משפט הלוגו. כמו למשל, הסרט העצמאי מ-2004, "I Heart Huckabees" (אנ') (שמשמעותו: אני אוהב "האקביז"). מדינת ניו יורק ניסתה להגן על זכויות היוצרים של סימן מסע הפרסום שלה ועד שנת 2005 הגישה כמעט 3,000 תביעות נגד חקיינים. ניו יורק אף הפסידה בכמה מהתביעות הללו, כגון בהחלטת בית המשפט מ-1980, שקבעה כי מפיקי תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" לא הפרו זכויות יוצרים במערכון "I Love Sodom" (אני אוהב את סדום) וקבעה כי זו הייתה פרודיה. לב (סמל) אמוג'י לב אדום דגל העיר ניו יורק היסטוריה של העיר ניו יורק מיתוג מקומות מדיה וקבצים בנושא I Love New York בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של I Love New York (באנגלית) I Love New York – הלוגו האייקוני עובר שינוי, באתר מיתוג ערים ומדינות, ‏1 ביוני 2012 Metropolis - I Love New York (1978) 12 inch, סרטון בערוץ "marvin kevlar", באתר יוטיוב (אורך: 05:09) לרוב בשתי שורות, כמוצג בתמונה "האקביז" היא רשת סופרמרקטים פופולרית המתוארת בסרט Jessica Swanda, Famous Advertisers in History: Mary Wells Lawrence - Jessica Swanda - Medium, Medium, ‏במרץ 2018 "I Love New York Logo". New York State Library - New York State Education Department. Kidd, Chip (1 בספטמבר 2003). "An Interview with Milton Glaser". Believer Magazine. "'I Love NY' products, contracted to companies by NYS, are made overseas". WGRZ. באפריל 1, 2016. Alastair Sooke, ‏Milton Glaser: his heart was in the right place, The Telegraph, 7 February 2011 Kirstin, Dorsch (ביולי 18, 2005). "New York Loves Its Trademark". Bloomberg Businessweek Andy Newman, New York Challenges a Coffee Shop Logo, ‏4 באפריל 2013 Legislation, NY State Senate (באנגלית) A Heart in the Right Place | Cooper Hewitt, Smithsonian Design Museum, www.cooperhewitt.org, ‏1 בספטמבר 2013 (באנגלית) Stephen Holden, Wendy Keys’s Documentary on Creator of ‘I ♥ New York’ Logo, ‏5 באפריל 2009 NYC Fun Facts: The Surprising History of the Iconic "I Love NY" Logo - Untapped New York, Untapped New York, ‏3 במאי 2017 The Story Behind I Heart New York, Buy T-Shirts Online, ‏4 בפברואר 2015 Wansley, Joy (באוקטובר 27, 1980). "They Call Steve Karmen 'the Beethoven of Spot Sonatas'—Meaning He's King of TV Jingles". People. 14 (17). ISSN 0093-7673 "Steve Karmen's "I Love New York" Gets Inspirational Update". www.radio.com. 2020-04-06 המשביר לצרכן: בושם מסדרת I LOVE NEW YORK - יופי!, באתר יופי!, ‏2 בundefined 2019 קולנוע - אני האקביז, באתר www.habama.co.il אני אוהב האקביז 2004, באתר וואלה! Looking to Revive New York: Gothamist, web.archive.org, ‏30 באפריל 2014 Elsmere Music v. National Broadcasting Co., 623 F. 2d 252 - Court of Appeals, 2nd Circuit 1980