laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
האיש עם לב הברזל

האיש עם לב הברזל (באנגלית: The Man with the Iron Heart) הוא סרט מלחמה ביוגרפי צרפתי-בלגי משנת 2017, שבוים על ידי סדריק חימנז ונכתב על ידי חימנז בעצמו, אודריי דיוואן ודייוויד פאר. הסרט מבוסס על הרומן של לורן בינה, HHhH, ועוקב אחר התנהלותו של פושע המלחמה הנאצי, ריינהרד היידריך ומבצע אנתרופואיד, שהוביל לחיסולו, במהלך מלחמת העולם השנייה. בפראג 1942, לאחר שריינהרד היידריך ממונה לפרוטקטור בפועל של בוהמיה ומוראביה על ידי הנאצים ב-1941, מחליטה המחתרת הצ'כית לנסות ולהתנקש בהיידריך, וממנה למשימה ארבעה חיילים צעירים, יוזף ולצ'יק, יאן קוביש, יוזף גבצ'ק ואדולף אופלקה. ג'ייסון קלארק – ריינהרד היידריך סטיבן גרהאם – היינריך הימלר רוזמונד פייק – לינה היידריך ג'ק אוקונל – יאן קוביש ג'ק ריינור – יוזף גבצ'יק מיה וסיקובסקה – אנה נובאק טום רייט – יוזף ולצ'יק אנזו סילנטי – אדולף אופלקה ז'יל ללוש – ואצלב מורבק' אדם נגייטיס – קארל צ'ורדה ג'ף בל – היינריך מילר פולקר ברוך – ולטר שלנברג בארי אטסמה – קרל הרמן פרנק דילייט איגנס – קלאוס היידריך נואה ג'ופ – אטה מוראבץ' אוסקר קנדי - מיץיץ' זליניקה דייוויד רינטול – אדוארד ואגנר ורמון דובצ'ף – אמיל האכה "האיש עם לב הברזל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "האיש עם לב הברזל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "האיש עם לב הברזל", באתר Metacritic (באנגלית) "האיש עם לב הברזל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הקורפוס השני (ארצות הברית)

הקורפוס השני (באנגלית: II Corps) הוא קורפוס של צבא ארצות הברית שלחם במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. ב-24 בפברואר 1918 הוחלט על הקמת הקורפוס, וביולי לחמו כוחות מהקורפוס לצד כוחות בריטיים ואוסטרליים בקרב המל. באוגוסט לחם הקורפוס במהלך הקרב השני על הסום כחלק מהארמייה הבריטית השלישית, ובספטמבר הוא לחם תחת פיקוד הארמייה הבריטית הרביעית בקרב תעלת סן-קנטן. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה נשאר הקורפוס כמה חודשים באירופה, וב-1 בפברואר 1919 פורק הקורפוס. ב-29 ביולי 1921 הוקם הקורפוס מחדש כיחידה של המשמר הלאומי, וב-15 באוגוסט 1927 הוא הפך ליחידה של הצבא הסדיר. ב-1 באוגוסט 1940 הופעל הקורפוס מחדש בפורט ג'יי, ניו יורק, והוא החל לאמן את יחידותיו למלחמה. הקורפוס לחם במהלך המערכה בתוניסיה תחת פיקודו של לויד פרדנדאל, ונחל תבוסה בקרב מעבר קסרין בפברואר 1943, אך הסב אבדות קשות לקורפוס אפריקה הגרמני בפיקודו של הפילדמרשל ארווין רומל. לאחר התבוסה החליף דווייט אייזנהאואר את פרדנדאל בגנרל ג'ורג' פטון, אשר פיקד על הקורפוס במהלך השלבים האחרונים של המערכה. פטון התגלה כקשוח בהרבה עם חיילי הקורפוס ממפקדו הקודם, והקפיד מאוד על נושאי שגרה יומית ומוכנות קרבית. בין השאר הקפיד שכל החיילים והמפקדים יחבשו קסדות, כולל רופאים בחדרי ניתוח. כתוצאה ממשמעת הברזל לא היה פטון אהוד בקרב החיילים, אך איכותו של הקורפוס השתפרה ובמרץ 1943 החישה מתקפת נגד של הקורפוס את סופם של כוחות הציר באפריקה. כוחותיו של פטון הדפו את כוחות הציר בקרב על רכס אל-גואטר. ב-10 ביולי 1943 נחת הקורפוס תחת פיקודו של עומר בראדלי בסיציליה, והיה חלק מהארמייה השביעית בפיקודו של פטון, אשר לחמה בחלקו המערבי של האי. בנובמבר 1943 השתתף הקורפוס תחת פיקודו של ג'פרי קיז בפלישת בעלות הברית לאיטליה, כחלק מהארמייה החמישית שעליה פיקד מארק קלארק, אשר היה צעיר מקיז בשמונה שנים. הוא השתתף בקרב על סן פייטרו אינפיין ולאחר מכן בקרב על נהר רפידו, קרב מונטה קאסינו, פריצת הקו הגותי ומתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה. לאחר כניעת גרמניה הנאצית פעל הקורפוס באוסטריה, עד לפירוקו ב-10 באוקטובר 1945. במרץ 1958 הוקם הקורפוס מחדש והיה אחראי על אימון יחידות המילואים, ואף הקצה כוחות שנשלחו להילחם בווייטנאם. ב-5 ביוני 1970 פורק הקורפוס.
מעוז (ארגון)

מעוז הוא ארגון חברתי המפעיל תוכניות מנהיגות מגוונות שנבנות בשיתוף פעולה עם גופים ממשלתיים כחלק מעתודות לישראל לבניית רשת של מנהיגות ישראלית. הארגון נוסד בשנת 2010 ומשרדיו שוכנים בעיר לוד. יו"ר הוועד המנהל הוא ג'פרי שוורץ. תוכניות מעוז פועלות בשיתוף אגף עתודות לישראל במשרד ראש הממשלה. רשת מעוז היא רשת רב מגזרית, רב-תחומית ומגוונת, השואפת להובלת והאצת יוזמות ושינויים חברתיים-כלכליים בישראל. הארגון מיועד לבכירים במגזר הציבורי ועל עמיתיו נמנים מנכ"לים במשרדי הממשלה השונים ובכירים ברשויות מקומיות. כמו כן, בין עמיתי הארגון נמצאים בעלי תפקידים ומייסדים של עמותות מהמגזר השלישי וקרנות נדבנות. תוכנית העמיתים - תוכנית מנהיגות שמטרתה להכשיר מנהיגים מהמגזר הפרטי, המגזר הממשלתי, המגזר המוניציפלי, המגזר השלישי והתקשורת, זאת מתוך קהילות שונות בחברה הישראלית. התכנית שואפת לחזק בחברים מנהיגות ממלכתית ולתרום לפיתוחם האישי. התכנית שואפת לרקום רשת של מנהיגים מובילי שינוי לחיזוק החוסן חברתי-כלכלי במדינת ישראל. בין עמיתי התכנית נמצאים מנהלי ארגונים מתחום התעסוקה, בכירים באגף תקציבים, יזמי היי-טק, בכירים בנציבות שירות המדינה. תוכנית ענבר - לפיתוח עתודה ניהולית במערכת הבריאות. התוכנית היא מיזם משותף של משרד הבריאות ושל ארגון מעוז ומיועדת להכשרת בעלי תפקידים בכירים במערכת הבריאות ובכלל זה במשרד הבריאות, קופות החולים וצה"ל. בין עמיתי התוכנית נמצאים רופאים בכירים, רופאים מחוזיים, בכירים בארגונים עובדים של הרופאים והאחיות, מנהלי בתי חולים ובכירים בעמותות פרטיות הקשורות לתחום. תוכנית אדוות - התוכנית היא מיזם משותף של מעוז ומשרד החינוך והיא מיועדת לדרג הבכיר במשרד החינוך. התוכנית שואפת להכשיר מנהיגות חינוכית הפועלת במשותף, אל מול אתגרי מערכת החינוך בישראל והכנת המערכת לעתיד. על עמיתי התוכנית נמנים בכירים במערכת החינוך, מנהלי בתי ספר, מפקחים בכירים ובכירים במחלקות החינוך בשלטון המקומי. תוכנית מקום - עתודות ניהול במרחב המקומי. התוכנית פועלת על פי החלטת הממשלה מיום 10/7/16: "עתודות לישראל" – תוכנית אסטרטגית לבניית עתודות הון אנושי למגזר משרתי הציבור בישראל". על עמיתי התוכנית נמנים מנכ"לים של מועצות מקומיות, תכננים מקומיים וביניהם מהנדסי ערים וסגניהם, גזברי מועצות מקומיות, בכירים בחברה למתנ"סים, מנכ"לי חברות כלכליות של מועצות מקומיות, הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית. אתר האינטרנט הרשמי של מעוז מעוז, באתר "גיידסטאר ישראל" "עתודות לישראל" - תכנית אסטרטגית לבניית עתודות הון אנושי למגזר משרתי הציבור בישראל | מספר החלטה 1653, באתר GOV.IL
קרחון יוניון

קרחון יוניון (באנגלית: Union Glacier; מילולית: קרחון האיחוד) הוא קרחון גדול ברכס הריטג', בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה. הקרחון מובתר ביותר. אל הקרחון זורמים מספר קרחונים יובליים המנקזים את מרכזו של רכס הריטג'. קרחון יוניון מנקז את גבעות אדסון, שבמערב רכס הריטג'; וזורם מזרחה מגבעות אלה, בין רמת פיוניר, וגבעות אנטרפרייז. על הקרחון ממוקמים מחנה קרחון יוניון, ומסלול ההמראה קרחון יוניון. כמו כן, מאז שנת 2010 מתקיים על הקרחון מרתון הקרח באנטארקטיקה. הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961–1966. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הוועדה קראה לקרחון בשם זה בהתאמה למיקומו ברכס הריטג' - שמו של רכס הריטג' ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והוא נקרא כך מאחר שההרים והאתרים השונים ברכס נקראו על שם אירועים הקשורים למורשת ארצות הברית. השם Union - "איחוד" הוא שמן של מדינות ארצות הברית שלא פרשו במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. מדיה וקבצים בנושא קרחון יוניון בוויקישיתוף קרחון יוניון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון יוניון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון יוניון מידע גאוגרפי והיסטורי מיקום מרתון הקרח באנטארקטיקה מקור שמם של אתרים ברכס הריטג'
שיגצ'יו איזומי

שיגצ'יו איזומי (ביפנית: 泉 重千代;‏ 29 ביוני 1865 – 21 בפברואר 1986) היה יפני, שהוכתר כ"האדם החי המבוגר ביותר", לאחר מותו של ניווה קוואמוטו ב-16 בנובמבר 1976, גם הוא מיפן. המקרה שלו אומת בתחילה על ידי ספר השיאים של גינס, תחת הקטגוריה "הגבר הזקן ביותר אי פעם", אך גינס ביטלו מאוחר יותר את השיא ובספר השיאים העולמיים של גינס 2012 עבר השיא לכריסטיאן מורטנסן (מאז עבר אותו ג'ירואמון קימורה) והושמט אזכורו של איזומי. שיג'יאו היה בנם היחיד של תממינמוטו וצורוקמה איזומי. הוריו נפטרו כשהיה בן 6 חודשים, והוא אומץ על ידי סבו קצוצומי איזומי בפברואר 1866. ספר השיאים של גינס מצאו מסמך המעיד כי הוא היה בן 24 בשנת 1889, כאשר קיבל פטור משירות צבאי כדי לעבוד בשדות קני סוכר. איזומי שתה את משקה ה"שוצ'ו"(אנ') (משקה אלכוהולי יפני המזוקק לעיתים קרובות משעורה או אורז), והמשיך לעשן בגיל 70. הוא פרש מחקלאות קנה סוכר בשנת 1970. לאחר אשפוז קצר, נפטר איזומי מדלקת ריאות ב-21 בפברואר 1986. איזומי נחשב בטעות כאחד משני אנשים בלבד (השנייה היא ז'אן לואיז קלמן) שגילם אומת מעל ל-120 שנה עד שטענה זו הופרכה. באפריל 1987, 14 חודשים לאחר מותו של איזומי, דיווחה המחלקה לאפידמיולוגיה במכון המטרופוליטן לגרונטולוגיה בטוקיו כי בדיקה ברשומות הרישום המשפחתי של איזומי מוכיחה שהוא היה בן 105 במותו. בספר השיאים העולמי של גינס משנת 2011 נכתב כי תעודת הלידה שהוגשה כראיה, הייתה אולי שייכת למעשה לאחיו הגדול, שנפטר בגיל צעיר, והמשפחה אולי השתמשה מחדש בשם "שיג'יצ'יו" כשמו לאחר מות אחיו. המקרה המאומת והבלתי מעורער של אריכות חיים גברית הוא ג'ירומון קימורה, גם הוא מיפן, שנפטר בגיל 116 שנים ו-54 ימים. תוחלת חיים שיגצ'יו איזומי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) 2012 edition of Guinness World Records, p.86, The Guinness Book of Records (1993 ed.). Bantam Books. באוקטובר 1992. p. 355. ISBN 0-553-56257-6. נבדק ב-20 בפברואר 2020. {{cite book}}: (עזרה) The Guinness Book of Records (1999 ed.). ספר השיאים של גינס. בספטמבר 1998. p. 102. ISBN 0-965-23839-3. נבדק ב-20 בפברואר 2020. {{cite book}}: (עזרה) Asahi News Service, APRIL 6, 1987, MONDAY, JAPANESE EXPERT DEBUNKS IDEA OF 'VILLAGE OF 100-YEAR-OLDS' "The Shigechiyo Izumi Case". Supercentenarian.com. 6 באפריל 1987. נבדק ב-20 באוגוסט 2011. {{cite web}}: (עזרה) "Men Supercentenarian Photos File No. 1 of 3 for the years 2001-2008". Genealogy Research Group. 11 בספטמבר 2012. נבדק ב-20 בפברואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Matsuyama, Kanoko (12 ביוני 2013). "Oldest man in history dies at age 116". Sydney Morning Herald. נבדק ב-12 ביוני 2013. {{cite news}}: (עזרה)
רויאל צ. טאפט

רויאל צ'אפין טאפט האב (באנגלית: Royal Chapin Taft Sr.‏; 14 בפברואר 1823 – 4 ביוני 1912) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקני, שכיהן כמושל מדינת רוד איילנד בין השנים 1888–1889. טאפט נולד לאורסמוס ומרגרט סמית במסצ'וסטס, ולמד באקדמיה של ווסטר (אנ'), שם סיים את לימודיו בשנת 1872. ב־31 באוקטובר 1850 התחתן עם מרי פרנסס ארמינגטון, ונולדו להם ארבעה ילדים. טאפט השתייך למפלגה הרפובליקנית והיה חבר מטעמה בבית הנבחרים של רוד איילנד (אנ') בין השנים 1880–1884. לפני כהונתו כמושל מדינת רוד איילנד טאפט עבד בחברת "ברדפורד אנד טאפט", שעסקה במסחר בצמר. את החברה עזב בשנת 1885. הוא היה גם נשיא הבנק הלאומי לסוחרים (אנ'), נשיא חברת הרכבת של בוסטון ופרובידנס (אנ') ודירקטור בחברת הרכבת של ניו יורק, ניו הייבן והרטפוד (אנ'). הוא נפטר בביתו בפרובידנס שברוד איילנד, ונקבר בבית העלמין סוואן פוינט (אנ') שבפרובידנס. רויאל צ. טאפט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "The Political Graveyard: Index to Politicians: Taft". נבדק ב-2006-08-17. (באנגלית) "University of Rhode Island virtual tour". אורכב מ-המקור ב-2001-09-06. נבדק ב-2006-08-17. (באנגלית) מתוך Industries and wealth of the principal points in Rhode Island :being city of Providence, Pawtucket, Central Falls, Woonsocket, Newport, Narragansett Pier, Bristol and Westerly. ניו יורק: .A. F. Parsons Publishing Co,‏ 1892. ROYAL CHAPIN TAFT, מידע על האיש ממספר מקורות ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היכל התהילה של ה-WWE לשנת 2011

היכל התהילה של ה-WWE‏ (2011) היה טקס הוקרה למחזור ה-12 במסגרת טקסי היכל התהילה של ה-WWE המסורתיים. האירוע הופק על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, World Wrestling Entertainment‏ (WWE) ב-2 באפריל 2011 בפיליפס ארנה, שבאטלנטה, ג'ורג'יה. האירוע היה חלק מסוף השבוע של רסלמניה 27. האירוע הונחה על ידי ג'רי לולר. גרסה של שעה אחת מהטקס שודרה בערוץ הטלוויזיה USA, לפני התוכנית Raw. כמו כן, במרץ 2015, הטקס התווסף לתוכן ערוץ הטלוויזיה של ה-WWE Network. הכוכבים הראשיים של המחזור מופיעים בכתב מודגש אתר האינטרנט הרשמי של היכל התהילה של ה-WWE ערוץ ה-WWE Network הוסיף לתכנים שלו את טקסי היכל התהילה שון מייקלס באתר World Wrestling Entertainment "האקסו" ג'ים דאגן באתר World Wrestling Entertainment בוב ארמסטרונג באתר World Wrestling Entertainment סאני באתר World Wrestling Entertainment עבדאללה השוחט באתר World Wrestling Entertainment הרוד ווריורס באתר World Wrestling Entertainment פול אלרינג באתר World Wrestling Entertainment דרו קארי באתר World Wrestling Entertainment
הר גוזור

הר גוֹזוּר (באנגלית: Mount Gozur) הוא הר במרכז רכס סנטינל בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. ההר ממוקם ברמת מאגלניק, בסמוך צפונית-מערבית למוצאו של קרחון יאנג, ו-17 קילומטרים ממזרח להר בנטלי. גובהו של ההר 2,980 מטרים מעל פני הים, והוא ההר ה-320 בגובהו באנטארקטיקה. ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959. שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הוועדה קראה להר על שמו של קפטן אלכסנדר גוזוג (Alexander Gozur) מחיל אוויר של ארצות הברית, שהשתתף בהקמת תחנת הקוטב הדרומי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957. הר גוזור באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר גוזור באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר גוזור באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר גוזור באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי הרי אנטארקטיקה לפי גובהם
פסגת איצ'רה

פסגת איצ'רה (באנגלית: Ichera Peak; בבולגרית: връх Ичера) היא פסגה בצפון - מרכז רכס סנטינל, בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה. גובהה של הפסגה 2,600 מטרים מעל פני הים. הפסגה נמצאת ברמת מאגלניק; ומשקיפה על קרחון אלן שמדרום - מערב לפסגה; ועל קרחון יאנג שמצפון - מזרח לפסגה. הפסגה ממוקמת 18.8 קילומטרים ממזרח להר אנדרסון; 4.21 קילומטרים דרומית - דרומית-מזרחית להר גוזור; 9.78 קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת זימורניצה; 15.18 קילומטרים מערבית - צפונית-מערבית להר בץ'; ו-5.93 קילומטרים צפונית - צפונית-מערבית מפסגת צ'פמן. הפסגה מופתה לראשונה על ידי סוקרים אמריקאיים בשנת 1961. מיפוי מעודכן נערך בשנת 1988. הפסגה נקראת על שם היישוב איצ'רה שבמזרח בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) פסגת איצ'רה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת איצ'רה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
עיריית קאזאן

עיריית קאזאן (ברוסית: Мэрия Казани) היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר קאזאן. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית קאזאן בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שרותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה. החל משנת 2005 מכהן בראשות עיריית קאזאן אילסור מטשין. ראש עיריית קאזאן הדומה העירונית של קאזאן אתר האינטרנט הרשמי של עיריית קאזאן (ברוסית) עיריית קאזאן, ברשת החברתית פייסבוק עיריית קאזאן, ברשת החברתית VK עיריית קאזאן, ברשת החברתית אינסטגרם עיריית קאזאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רבי חזקיה (זוהר)

רבי חזקיה (מכונה גם רבי חזקיה בר רב) הוא דמות המוזכרת בספר הזוהר, על פיו היה תנא מתלמידי רבי שמעון בר יוחאי והוא מצוין כאחד מעשרת בני חבורתו. רבי חזקיה אינו מוזכר כלל בספרות חז"ל, אך מוזכר בספר הזוהר פעמים רבות. פעמים רבות בספר הזוהר מסופר שהלך מקפוטקיא ללוד או להפך, לראות את רבי שמעון בר יוחאי. לפעמים היה קם לעסוק בתורה באמצע הלילה, יחד עם רבי אלעזר בן שמוע או רבי יצחק. הוא אף אמר, שכל מי שמשתדל בתורה בחצות הלילה - ודאי שיש לו חלק בעולם הבא. עוד מסופר עליו, שפעם אחת, כשהלך בדרך יחד עם רבי אלעזר, הם ראו נחש. רבי חזקיה רצה להורגו כיוון שהוא מזיק לאנשים והורגם, אך רבי אלעזר אמר לו שלא יהרגנו, כיוון שהנחש לא הורג אדם עד שהוא מקבל צו אלוהי להורגו. במקום אחר מסופר, שפעם אחת הלך עם רבי ייסא (נראה שהוא רבי יוסי[דרוש מקור]) בבית הקברות של גוש חלב החרבה, והם דיברו עם אחד מהמתים על גלות התורה וצער העולם. לאחר שיחה זו הגיעו השניים למסקנה, שכיוון שאין צדיקים בעולם, מוכרח שהעולם מתקיים רק בשביל המתים! בסוף האדרא רבא רבי חזקיה נפטר יחד עם רבי יוסי בר רבי יעקב ורבי ייסא בתחילת ההקדמה לספר הזוהר, מובאת מימרא בשמו, המדמה את כנסת ישראל לשושנה (תרגום מארמית): ..מה השושנה שהיא בין החוחים יש בה אדום ולבן - אף כנסת ישראל יש בה דין ורחמים. מה שושנה יש בה שלשה עשר עלים - אף בכנסת ישראל יש שלש עשרה מידות רחמים שמקיפות אותה מכל צדדיה... — ספר הזוהר, חלק א', דף א', עמוד א' במקום אחר בספר הזוהר, מובאת בשמו מימרא, בה מצד אחד הוא מדבר בחריפות רבה נגד יציאתם של נשים אל מחוץ לביתם ללא כיסוי ראש, ומצד שני משבח את נשות ישראל שדומות לגפן, שמקבלת עליה רק את בן זוגה. מימרא נוספת המובאת בשמו, מספרת מה יקרה בעתיד הרחוק: זמין קב"ה לאעברא רוח מסאבא מן עלמא (עתיד הקדוש ברוך הוא להעביר את רוח הטומאה מן העולם), כמה דכתיב (זכריה, י"ג, ב'): "ואת רוח הטומאה אעביר מן הארץ", וכתיב (ישעיה, כ"ה, ח'): "בלע המות לנצח ומחה ה' אלהים דמעה מעל כל פנים וחרפת עמו יסיר מעל כל הארץ כי ה' דבר". וזמין קב"ה לאנהרא לסיהרא, ולאפקא לה מחשוכא בגין ההוא חויא בישא (ועתיד הקדוש ברוך הוא להאיר את הירח, ולהוציאו מחושכו מחמת אותו נחש רע), כמה דכתיב (ישעיה, ל', כ"ו): "והיה אור הלבנה כאור החמה, ואור החמה יהיה שבעתים כאור שבעת הימים". מאי אור? ההוא אור דגניז ליה קב"ה בעובדא דבראשית (אותו אור שגנזו הקדוש ברוך הוא במעשה בראשית) — ספר הזוהר, חלק א', דף ס"ט, עמוד ב' ”כל מאן דאודי על חטאיה, קודשא בריך הוא שביק ליה ומחיל על חוביה” - כל מי שמודה על חטאו, הקדוש ברוך הוא מניח לו ומוחל לו על חטאו. הרב אהרן הימן, "ר' חזקיה", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט ספר הזוהר, חלק ג', דף קכ"ז, עמוד ב' והיה "שכיח אצלו", כמובא בספר הזוהר, חלק ג', דף ד', עמוד ב' ספר הזוהר, חלק ג', דף נ"ד, עמוד א' ספר הזוהר, חלק ג', דף י"ב, עמוד ב' ספר הזוהר, חלק א', דף צ"ב, עמוד ב' ספר הזוהר, חלק ב', דף ס"ח, עמוד ב' ספר הזוהר, חלק ג', דף ע"א, עמוד א' ספר הזוהר, חלק ג', דף קכ"ה, עמוד ב' ספר הזוהר, חלק א', דף נ"ו, עמוד א'
שקע טופוגרפי

שקע טופוגרפי (באנגלית: Lee Trough) במטאורולוגיה דינמית הוא סוג של שקע ברומטרי המתהווה כאשר רוח מנשבת במורד הר או מכשול טופוגרפי משמעותי אחר. שקע כזה מכונה גם שקע חסי משום שהוא מתהווה בסמוך לצלע ההר האחורית ביחס לכיוון נשיבת הרוח; הוא "חוסה בצדו האחורי" של ההר. דוגמאות בולטות לכך כוללות את השקעים הברומטריים הנצפים בעקביות במורד הצד המזרחי של הרי הרוקי בארצות הברית. היווצרותו של שקע טופוגרפי נובעת מעקרון מטאורולוגי המכונה "חוק שימור הערבוליות הפוטנציאלית", הקובע בין היתר כי שכבת אוויר המשנה את עובייה חייבת לשנות את הערבוליות הכוללת שלה. ערבוליותו הכוללת של גוש אוויר מורכבת מערבוליות "טבעית" (כלומר המתקיימת גם כאשר הגוש נייח) הנובעת מסיבוב כדור הארץ סביב צירו ומכומתת בפרמטר קוריוליס המקומי f {\displaystyle f} , ומערבוליות מורגשת הנדמית כסחרור של האוויר סביב אזור של לחץ נמוך ומכומתת במדד הציקלוניות של הזרימה w {\displaystyle w} . עבור שכבת אוויר בעובי H {\displaystyle H} , עקרון שימור הערבוליות הפוטנציאלית קובע שהגודל: P V = f + w H {\displaystyle PV={\frac {f+w}{H}}} נשמר בהיעדר אפקטים חיצוניים כמו חיכוך עם הקרקע או חימום לא אדיאבטי. במקרה של רוח הנושבת במורד הר, האוויר הסמוך לפני ההר נאלץ לעקוב אחר התוואי הטופוגרפי של ההר, בעוד שהאוויר המצוי בגובה משמעותי מעל ההר כמעט ולא מושפע מנוכחותו של ההר. כתוצאה, שכבת האוויר גדלה בעוביה, ומכיוון שפרמטר קוריוליס אינו משתנה בזמן (בהנחה שהזרימה אינה מתפרשת על קווי רוחב רבים מדי), מדד הציקלוניות w {\displaystyle w} חייב לגדול על מנת לשמר את הערבוליות הפוטנציאלית. באופן שקול ניתן להסתכל על אלמנט זורם שהוא עמודת אוויר צרה העוקבת אחר תוואי ההר; כאשר גובה העמודה גדל, שטח בסיסה חייב לקטון - ומחוק שימור התנע הזוויתי נובע שהמהירות הזוויתית של סחרור העמודה סביב צירה חייב לגדול. על אף שהתייחסנו רק לערבוליות העמודה סביב צירה, משפט סטוקס מבטיח שסחרור עצמי של הרבה עמודות כאלה שקול להתפתחות סירקולציה כוללת המאפיינת מערכות של לחץ נמוך. עקרון שימור הערבוליות הפוטנציאלית מסביר גם מדוע בחצי הכדור הצפוני, שקעים ברומטריים המצפינים נוטים להיחלש ואלו המדרימים נוטים להעמיק; כאן עובי שכבת האוויר קבוע בקירוב, והגורם המשפיע הוא התחלופה בין ערבוליות טבעית (פרמטר קוריוליס f {\displaystyle f} ) וערבוליות מורגשת (הציקלוניות w {\displaystyle w} ). שקע ברומטרי
אסתר בירנבאום

אסתר (אמי) בירנבאום (23 ביוני 1928 – 13 באפריל 1948) הייתה שחיינית ארץ ישראלית, סגנית אלופת ארץ ישראל (1946 ו-1947) במשחה ל-100 מטר חזה. נהרגה בשיירת הדסה. בירנבאום נולדה וגדלה בווינה, אוסטריה, בתם של אוללי וריכרד בירנבאום. אביה היה עורך דין. בשנת 1939, לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית, עלתה לארץ ישראל לבדה, במסגרת עליית הנוער והתגוררה אצל קרובים ומכרים בתל אביב. למדה בבית-הספר תל-נורדאו בתל אביב ובבית הספר התיכוני למסחר, במגמה ריאלית, לאחר שקיבלה מלגת לימודים. היא הייתה חברה בארגון המתמטיקאים בארץ ישראל. לאחר מלחמת העולם השנייה התברר לה שהוריה נרצחו במחנה ריכוז ביוגוסלביה. היא השתתפה בקורסים חיילות גיוס מיוחד (חג"ם) בכפר ויתקין, בגדנ"ע ובחי"ש של הגנה. בירנבאום התאמנה בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד. באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה 1946 זכתה בירנבאום במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה, אחרי רות המרמן שקבעה תוצאה של 1:42.4 דקות ולפני שטרימר, שתיהן חברותיה למועדון השחייה. באליפות ארץ ישראל שנערכה בחולון בנובמבר 1947 זכתה בירנבאום במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה, אחרי רות המרמן (1:45.8 דקות). היא התקבלה ללימודי כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר החלטת העצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947 על תוכנית החלוקה היא השתתפה בשמירה בעיר העתיקה בירושלים ובהר הצופים. בהמשך היא צורפה לפלוגת סטודנטים שהועברה לחיל מדע (חמ"ד) בירושלים. ב-22 בפברואר 1948 הוצאה בירנבאום מתחת להריסות הבתים ללא פגע בפיגוע ברחוב בן-יהודה, אך כחודש ושלושה שבועות לאחר מכן, ב-13 באפריל היא נהרגה בשיירת הדסה, שהותקפה על ידי מארב ערבי בשייח' ג'ראח בדרך להר הצופים. היא ישבה באחד משני האוטובוסים שהועלו באש על ידי הערבים. בירנבאום נקברה בקבר אחים בבית הקברות סנהדריה, מאחר שגופתה לא זוהתה. במשך כארבעה עשורים נערך מפעל העשרה בבריכת גלי גיל ברמת גן, שכלל תשע תחרויות שחייה ומשחק כדורמים לזכרם של עשרה מהרוגי מלחמת העצמאות שחייני מכבי. המשחה ל-100 מטר חזה נערך לזכרה, המשחה שבו הצטיינה. קורות החיים של אסתר בירנבאום, באתר "יזכור" של משרד הביטחון מיכאל, זיכרון לנופלים - אסתר (אמי) בירנבאום, אתר הארץ, 19 ביולי 1948 מיכאל, זיכרון לנופלים - אסתר (אמי) בירנבאום, אתר הארץ, 19 ביולי 1948 תחרויות אליפות א"י בשחית בוגרים לשנת 1946, המשקיף, 13 באוקטובר 1946 שחיה - התחרויות על אליפות ארצות בחולון, בארת הארץ, 2 בנובמבר 1947 מיכאל, זיכרון לנופלים - אסתר (אמי) בירנבאום, אתר הארץ, 19 ביולי 1948 הנעדרים משואת השיירה ל"הדסה", הצופה, 16 באפריל 1948 אליעזר רואי, סקירה שבועית - מפעל העשרה בשחיה, דבר, 21 ביולי 1950
דג טיגריס

דג טיגריס (שם מדעי: Hydrocynus) הוא סוג של דגי גרם בני משפחת האלסטיים. אלו הם דגים טורפים מהירים והגדולים שבבני סדרת החריתאים, בה גם דגי הפיראנה. הם מצויים בטבע בנהרות טרופיים באפריקה שמדרום לסהרה. דגים אלה תוארו לראשונה בידי החוקר ז'ורז' קיווייה ב-1816 ומשמעות שמם הוא מיוונית עתיקה: "ὕδωρ" - מים ו-"κύων" - כלב, כלומר: "כלבי מים", עקב מבנה הניבים הגדולים והחדים שלהם. מסיבה זו הם מכונים גם בשם: "טיגריס הנהר". דגים אלה יכולים להגיע לגודל של מעל 1.5 מטר ולשקול מעל 50 קילוגרם. הם גדולים ובעלי לסתות בולטות מלאות שיניים מחודדות המשמשות לקריעת בשר. עם זאת לרוב מזונם מורכב רק מדגים אחרים, כשכבר תועדו מקרים של טריפת עופות קטנים. עקב גודלם חלק מהמינים הם דגי ספורט מבוקשים בכמה מנהרות אפריקה והם מושכים תיירים ומהווים הכנסה כלכלית למקומיים. באזורים אחרים הם נחשבים למזיקים גדולים הטורפים ביעילות להקות דגים. Hydrocynus brevis Hydrocynus forskahlii דג טיגריס גולייתי (Hydrocynus goliath) Hydrocynus tanzaniae דג טיגריס ויטטוס (Hydrocynus vittatus) מדיה וקבצים בנושא דג טיגריס בוויקישיתוף דג טיגריס, באתר ITIS (באנגלית) דג טיגריס, באתר NCBI (באנגלית) דג טיגריס, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דג טיגריס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דג טיגריס, באתר GBIF (באנגלית)
אורי זייפרט

אורי זייפרט (נולד ב-1969) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד בסיס תל נוף. נולד ב-1969 בקיבוץ יסעור שבגליל המערבי. זייפרט התגייס לחיל האוויר וסיים קורס טיס במגמת קרב. הוא מילא מספר תפקידי פיקוד בחיל, ב-2005 מונה למפקד טייסת 106, ב-2007 מונה למפקד טייסת 69, ב-2012 מונה למפקד בסיס רמון ובשנים 2014–2017 פיקד על בסיס תל נוף. זייפרט בוגר תואר ראשון במדעי ההתנהגות ותואר שני במנהל עסקים ובמשפטים. באפריל 2020, בעת התפרצות מגפת הקורונה מונה לרכז את מערך הבדיקות. הוא סיים את תפקידו במאי, לאחר שהציג תוכנית להקמת מכלול לקטיעת שרשראות ההדבקה. כיום עוסק זייפרט בייעוץ לחברות וארגונים בשיפור וייעול תהליכי קבלת החלטות. מפקד בסיס תל-נוף: תא"ל פלג ניאגו, באתר חיל האוויר הישראלי, 17 בספטמבר 2017. עמוס הראל, התפשטות הקורונה בישראל נבלמה, אך יעילות הבדיקות נותרה נקודת תורפה, באתר הארץ, 22 באפריל 2020, ‏ 22 באפריל 2020. ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.