laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שחל טלרפואה

ש ח ל טלרפואה בע"מ, המוכרת במותג שחל, היא חברה ציבורית ישראלית המפעילה מוקד טלפוני רפואי. המוקד של החברה מאויש ברופאים, פרמדיקים ואחיות שעברו הכשרה בטלרפואה, והוא פועל 24 שעות ביממה. לצוות המוקד יכולת אבחנה מרחוק באמצעות מיכשור מיוחד, לקרוא נתונים, לתת ייעוץ רפואי מיידי, ובמקרה הצורך לשלוח לחולה ניידת טיפול נמרץ. החברה נוסדה בנובמבר 1986 על ידי יורם אלרואי, ששימש כמנכ"ל החברה. בהמשך מונו בניו ארז ויריב אלרואי למנכ"לים משותפים של החברה. בינואר 2016 החליף אותם יובל שקד כמנכ"ל החברה. מנכ"ל החברה מאז מאי 2020 הוא ארז נחתומי, יו"ר החברה הוא יריב אלרואי, וביוני 2022 הצטרף אליו אהוד ברק כיו"ר משותף. המשרד הראשי של החברה שוכן בתל אביב. מנובמבר 2000 נסחרים ניירות הערך של החברה בבורסת SIX בשווייץ. באפריל 2023 נרשמו ניירות הערך של החברה גם למסחר בנאסד"ק. בתחילת דרכה נתנה החברה למנוייה שירות של ניידות טיפול נמרץ, שהוזנקו לפי מידע רפואי ששודר מהחולה באמצעות מכשיר שסיפקה לו החברה. בהמשך נוספו עוד שירותי ניטור מרחוק של חולים. החברה מפתחת ומייצרת מכשירי טלרפואה לביצוע אק"ג מלא (12 lead), ומאפשרים לצוות הרפואי מעקב שוטף אחרי מצבו של המנוי בכל מקום שבו הוא נמצא, לרבות מכשיר Smartheart שהופך טלפון חכם למכשיר המשדר אק"ג. החברה מספקת את שירותיה גם במדינות אחדות מחוץ לישראל. אתר האינטרנט הרשמי של שחל טלרפואה אתר האינטרנט הרשמי של שחל טלרפואה (באנגלית) מידע עסקי על חברת שחל טלרפואה באתרים Yahoo! Finance • MarketWatch • CNN Money • Bloomberg Business (באנגלית) שחל טלרפואה, בגוגל פיננסים SHL TeleMedicine Ltd, באתר בלומברג SHL Telemedicine Ltd, באתר Yahoo! Finance SHL Telemedicine Ltd בגוגל פיננסים ענת יפה, "שחל טלרפואה - טכנולוגיה עולמית ייחודית מובילה האצה של צמיחה בינלאומית", באתר TheMarker‏, 30 בספטמבר 2021 פרסומי גולן חזני, שח"ל מפסיקה את הניהול המשפחתי: יובל שקד ימונה למנכ"ל, באתר כלכליסט, 17 בינואר 2016 שירות כלכליסט, הג'וב החדש של אהוד ברק: יו"ר משותף בשחל טלרפואה, באתר כלכליסט, 30 ביוני 2022 אורי תומר, אחרי שנה בתפקיד: מנכ"ל שח"ל הודיע על עזיבה, באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2017 SHL Telemedicine to Commence Trading on NASDAQ Under the Symbol "SHLT", ‏March 31, 2023 גילה מצא, חבל על כל דקה, מעריב, 29 בדצמבר 1987 גולן חזני, שתי חברות סיניות מתעניינות ברכישת שח"ל, באתר כלכליסט, 19 באפריל 2015
אילן שרון

אילן שרון (1953 – 24 בפברואר 2023) היה ארכאולוג ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים, שהתמחה בתקופת הברזל ובתרבות הפיניקים. מושבו היה ע"ש פרופסור נחמן אביגד בקתדרה לארכאולוגיה מקראית. שרון נולד בפרדס חנה. ב-1979 התחיל בלימודי מתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית. בשנתו השנייה לתואר הצטרף בנוסף ללימודי ארכאולוגיה, בסיומה שקל את המשך דרכו בתחום אולם לבסוף המשיך עד סיום התואר הראשון המשולב. התמחה בארכאולוגיה מקראית וארכאולוגיה קלאסית ובסיומם הרחיב גם את לימודיו לתחום הפרהיסטוריה. לאחר מכן עבד במקביל ללימודי התואר השני שלו ברשות העתיקות כפקח ביחידה שעסקה בסקר שוקי עתיקות ואיתור זיופים, בין היתר בעיר העתיקה. את עבודת הדוקטורט שלו סיים ב-1996. ניהל את החפירות הארכאולוגיות מטעם האוניברסיטה העברית בתל דור לצד איילת גלבוע מאוניברסיטת חיפה. כיהן כסגן דקאן לענייני הוראה בקמפוס הר הצופים עד שנת 2013. בשנת 2002 לימד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, בחצי השנה הראשון של 2015 שהה כפרופסור אורח במחלקה לארכאולוגיה של אוניברסיטת בוסטון. אביו, עמנואל שרון, כיהן כמנכ"ל משרד האוצר, נציב שירות המדינה ויו"ר דירקטוריון בנק הפועלים. אחיו, ערן שרון, הוא פרופסור למתמטיקה בקמפוס גבעת רם. אילן שרון, באתר ResearchGate אילן שרון, באתר Academia.edu הפרופיל של אילן שרון, באתר החוג לארכאולוגיה והמזרח הקרוב הקדום של האוניברסיטה העברית אילן שרון, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סמואל רזניק

סמואל רֶזניק (5 במאי 1928 – 27 בפברואר 1998) היה כדורגלן ומאמן ארגנטינאי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בבית"ר ירושלים ובקבוצות שונות בארגנטינה. רזניק, יליד בואנוס איירס בארגנטינה התחיל את דרכו בגיל 17 בקבוצת הוראקן בתפקידי קישור והתקפה שונים במשך כ-5 עונות. לאחר סכסוך עם הנהלת הקבוצה שכלל הפסקת פעילות, עבר לשחק בשורות ארחנטינוס ג'וניורס ואז לקבוצת סן חואן שם מילא תפקיד של מאמן-שחקן והציל אותה מירידה, ואז לקבוצת סן לורנסו. בארגנטינה סברו כי היה יכול לשחק גם בנבחרת ארגנטינה. רזניק עלה לישראל בתחילת שנות ה-60 כציוני נלהב, והצטרף לקבוצת בית"ר ירושלים, באמצע שנות ה-30 לחייו, גיל מבוגר יחסית לשחקן כדורגל. רזניק היה ידוע בשל בעיטות חופשיות יוצאות דופן, ונחשב לשחקן שהכיר לכדורגל הישראלי ולאוהדי הקבוצה את "בעיטת הבננה" ממצבים נייחים. כמו כן, היה לו סגנון ייחודי בבעיטת עונשין מ-11 מטר, בה היה כובש מהנקודה ללא תנופה, תוך עמידה במקום, ולא החטיא מעולם בעיטה זו. לאחר שפרש ממשחק פעיל, החל לאמן את בית"ר ירושלים, ובסיומה של העונה הכפולה של 1966/1968 הצליחה בית"ר להעפיל לליגה הראשונה, ומאז להישאר בה למעט עונות בודדות, תוך קביעת שיא חסר תקדים בכדורגל הישראלי של 19 ניצחונות רצופים בליגה. בנוסף, אימן בבית"ר רמלה ובהפועל ירושלים. רזניק נפטר ב-27 בפברואר 1998, כשהוא בן 69. יום לאחר מותו התארחה קבוצת בית"ר ירושלים אצל הפועל באר שבע באצטדיון וסרמיל וחלקה כבוד לשחקן העבר. אף על פי שהקבוצה פיגרה 2:0 במחצית וב-10 שחקנים בלבד, הצליחה הקבוצה לנצח 5:2, באחד המשחקים הזכורים ביותר בהיסטוריה של הכדורגל הישראלי. בשנת 1970 הוציא לאור ספר בשם "תורת הכדורגל" העוסק בטכניקות משחק וכן בהיסטורית הענף. אופיר סער, הקבוצה הלבנה, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2008 שי נובלמן‏, בית"ר האמיתית, באתר וואלה, 18 במאי 2008 סמואל רזניק עובר לנוער של הפועל ירושלים, עיתון דבר 16/09/1973 מקור "הספר אני אוהב אותך בית"ר" עמוד 63
רנה שרת

רִנָּה שרת (נולדה ב-1928) היא מורה למחול, כוריאוגרפית וחוקרת מחול ישראלית. שרת נולדה בירושלים. ב-1951 סיימה את לימודיה במסלול תרבות הגוף בסמינר הקיבוצים, ובשנים 1953–1956 למדה מחול אפריקאי בניו יורק אצל חלוצת המחקר בתחום, הכוריאוגרפית והרקדנית פרל פרימוס (אנ') בסטודיו למחול פרימיטיבי. ב-1965, לאחר שהות באפריקה בליבריה, החלה לעבוד ככוריאוגרפית בקיבוץ גבעת ברנר. בשנים 1968–1988 הייתה מורה למחול במכון וינגייט. ב-1971 נשלחה לטהראן בהזמנת ממשלת איראן כדי ללמד שם בבית הספר הממלכתי לפולקלור. פעלה עם להקת בת-שבע 2. כתבה את הטקסט ל"תיבת המחול" (1982) ויצרה את הכוריאוגרפיה "תמונות במחול" (1983), בשתיהן הנחתה את קטעי הקישור. נסעה לברזיל שם למדה את תרבות המחול הברזילאית. בשנים 1988–1991 הייתה מנהלת המדור לריקודי עדות במרכז לתרבות וחינוך של ההסתדרות. בשנים 1991–1993 הייתה המנהלת האמנותית של תיאטרון המחול ענבל, שעם היצירות שיצרה לה נמנות "נמרוד והכתונת" (1972) ו"אגדה בחולות" (1979). בנוסף, יצרה, הפעילה והנחתה סדרת מופעי מחול לתלמידי בתי ספר – תחילה במסגרת התיאטרון לילדים ולנוער, ובהמשך באופן עצמאי בתוכנית בשם "חלון לעולם המחול". בשנת 1983 הייתה ממייסדי עמותת איגוד הכוריאוגרפים לישראל. הייתה נשואה לעיתונאי יעקב שרת (בנו הבכור של ראש הממשלה משה שרת), עד למותו ב-2022. לאחר פרישתה מעולם המחול, היא מקדישה את זמנה לעמותה למורשת משה שרת. קומה אחא: דרך רבקה שטורמן במחול, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1988. רנה שרת (כתבה וערכה), מלכה בלי ארמון: מיה ארבטובה – חלוצת הבלט הקלאסי בישראל, תל אביב: עמותת תחרות מיה ארבטובה לבלט, תשס"ה 2005. הבא לי גורלי: דרכי בעולם המחול; עריכה: איה חורש, תל אביב: ספרי עליית הגג; ידיעות ספרים, 2014. מאסר עם נייר ועיפרון: תכתובת משה וצפורה שרת מן השבת השחורה 29 ביוני, עד נובמבר 1946 מחנה המעצר לטרון – ירושלים; עורכים: רנה ויעקב שרת, תל אביב: העמותה למורשת משה שרת, 2000. ימי לונדון: מכתבי משה שרת מימי הלימודים, 3 כרכים; עורכים: תמר גדרון, יעקב שרת, רנה שרת, תל אביב: העמותה למורשת משה שרת, 2003–2008. זאב חבצלת, מחולנו לי ולך: דברים על מחול; תחקיר ועריכה: רנה שרת, בית אלפא: גלבוע, 2003. יעקב ורנה שרת (עורכים), שוחר שלום: היבטים ומבטים על משה שרת, תל אביב: עמותה למורשת משה שרת, 2008. משה שרת, מאבק מדיני: קובץ נאומים ומסמכים, 2 כרכים; איסוף, תחקיר והערות: שפרה קולת; עורכים: יעקב ורנה שרת, תל אביב: העמותה למורשת משה שרת, 2009–2014. משה שרת, דבר דבור: דברים שבעל-פה בזירות פנים וחוץ, 2 כרכים; עורכים: יעקב ורנה שרת, תל אביב: העמותה למורשת משה שרת, 2013–2016. רנה שרת באתר בת-שבע הניה רוטנברג, "דברים לספרה של רנה שרת – הבא לי גורלי." באתר קולות המחול, 24 באוקטובר 2014. פרטים על רנה שרת בארכיון תיאטרון מחול ענבל, בספרייה הלאומית מידע על רנה שרת בקטלוג הספרייה הלאומית רנה שרת, דף שער בספרייה הלאומית אפרתי, יעל, ויתרתי על המאבק הגדול, רינה שרת פורשת היום מלהקת המחול ’ענבל’ וסוגרת חשבון אישי עם שרה לוי תנאי, הארץ, 5 אוקטובר, 1993, עמ' ב6
שלטון בנג'מין

שלטון בנג'מין (באנגלית: Shelton Benjamin;נולד ב-9 ביולי 1975) הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. בנג'מין נולד בקרוליינה הדרומית. החל להתאמן עוד בילדותו ולאחר שנים רבות קיבל הצעה להצטרף לליגה שולית בחסות ה-WWE ודמותו שולבה מיד בעלילות הראשיות של הליגה הקטנה. הצלחת דמותו של בנג'מין בליגה הקטנה משכה את תשומת לבם של מנהלי ארגון הגג ובנג'מין קיבל תפקיד ב-WWE. בנג'מין ערך את הופעת הבכורה של דמותו בתוכנית SmackDown ב-26 בדצמבר 2002. הוא צוות לדמות הוותיקה קורט אנגל ולדמות החדשה צ'ארלי האס והשלושה נקראו "צוות אנגל". דמותו של שלטון השתלבה היטב בעלילות הרגילות בליגת ה-WWE, שכללו ריבים ועימותים רבים בין המתאבקים השונים כהרגלן. דמותו הייתה הפופולרית ביותר וזכתה פעמים רבות בתארים השונים שהעלילה הציעה. בעקבות הצלחת החדרת הדמויות החדשות הן "פוטרו" מהצוות המשולש כדי לבססם בנפרד כזוג מתאבקים חדש בשם "הזוג הכי טוב בעולם". בתחילת 2004 בנג'מין עבר לתוכנית המקבילה RAW. דמותו של בנג'מין הפכה להיות עצמאית וללא שותפים. דמותו הוגדרה כ"טובה" ובקרבות המבוימים ניצחונותיו היו תמיד "נקיים" ולפי החוקים. הפופולריות שלו המשיכה להשתלם ובנג'מין שולב במספר עלילות, אך נאלץ לקחת חופשה לאחר ששבר את ידו שלא לפי העלילה ובאופן בלתי מתוכנן. בנג'מין חזר להופיע ב-13 בספטמבר באותה שנה והמשיך ליהנות מהפופולריות הגואה של דמותו, אשר הוצבה למול דמויות פופולריות רבות ובאירועים עתירי רייטינג, אך זאת דעכה לבסוף והתבטאה בהפסדים רבים במסגרת עלילותיו. דמותו של בנג'מין חזרה לרמת הפופולריות הרבה שלה רק לאחר שהפכה לדמות "רעה". במסגרת שינוי תדמית זה הוצגה דמותה של אימו של בנג'מין (אשר שוחקה על ידי המתאבקת תיאה וידל) אשר עזרה לו לנצח בקרבות. הגימיק הלא שגרתי הביא את אהדת הקהל חזרה למתאבק הצעיר ועלילתו הלכה ונסתבכה עם פיתולים רבים, בכללם ריבים ממושכים עם דמותו של ריק פלייר. גימיק האם המגוננת נאלץ להזנח לבסוף לאחר שוידל לקתה בלבה, אך דמותו המשיכה בקו העלילה ה"רע" והפכה לבעלת אישיות גאוותנית. בשנת 2008 עבר שלטון לתוכנית ECW. לאחר מכן עבר בחזרה לתוכנית סמאקדאון. לאחר המעבר לסמאקדאון, בנג'מין שוחרר מה-WWE ב-22 באפריל 2010 ועבר לארגון ה-ROH ביחד עם שותפו בעבר, צ'ארלי האס. ב-9 באוגוסט באחד הפרקים של סמאקדאון הוכרז על כך שבקרוב שלטון בנג'מין יחזור לסמאקדאון, אך מאוחר יותר ב-19 באוגוסט בנג'מין פרסם בחשבון הטוויטר שלו שכרגע לא יחזור ל־WWE מכיוון שהוא צריך לעבור ניתוח בכתף. שלוש פעמים האלוף בין יבשתי פעמיים אלוף הזוגות אלוף ארצות הברית אליפות 24/7 של ה-WWE‏ (3 פעמים) מדיה וקבצים בנושא שלטון בנג'מין בוויקישיתוף שלטון בנג'מין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שלטון בנג'מין, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית שלטון בנג'מין, באתר Online World of Wrestling
יאן פורטוק

יאן פורטוק (בפולנית: Jan Furtok, נולד ב-9 במרץ 1962 בקטוביץ שבפולין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת החלוץ בגאקאאס קטוביצה, המבורג, איינטרכט פרנקפורט וכן בנבחרת פולין, עמה השתתף במונדיאל 1986. פורטוק נחשב לחלוץ פורה במיוחד, ובעונת 1990/91, סיים כסגן מלך השערים של הבונדסליגה עם 20 כיבושים. פורטוק גדל בגאקאאס קטוביצה מליגת העל הפולנית, והחל את קריירת הבוגרים בשנת 1979. פורטוק העביר בקבוצה את מרבית שנות הקריירה הראשונות שלו, והמועדון הפך למזוהה איתו ביותר. פורטוק שיחק במועדון במשך תשע עונות רצופות, וזכה עמו בגביע הפולני בשנת 1986. בשנת 1988 עזב פורטוק את קטוביצה לאחר שהבקיע 77 שערים ב-169 הופעות ליגה, וחתם בהמבורג מהבונדסליגה. פורטוק הפך במהרה לחלוץ דומיננטי, ועונת השיא שלו הייתה 1990/91, אז הבקיע 20 שערי ליגה וסיים כסגן מלך השערים, עם שער אחד פחות ממלך השערים רולאנד וולפארט. פורטוק נשאר בהמבורג עד תום עונת 1992/93, ועזב לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 51 שערים ב-135 הופעות ליגה. לקראת עונת 1993/94 חתם פורטוק באיינטרכט פרנקפורט, וחבר בהתקפה לטוני יבואה. עם זאת, פורטוק העמיד בפרנקפורט מספרים סולידיים, ובשתי עונות הבקיע תשעה שערים בלבד. בקיץ 1995 חזר למועדון נעוריו גאקאאס קטוביצה, שם שיחק שלוש עונות נוספות. בשנת 1998 פרש פורטוק ממשחק פעיל. פורטוק החל לשחק בנבחרת פולין בשנת 1984, והבקיע עבורה 10 שערים ב-36 הופעות. בשנת 1986 פורטוק נכלל בסגל פולין למונדיאל 1986, אך שיחק במשחק אחד בלבד, בתבוסה 4-0 לנבחרת ברזיל בשלב שמינית הגמר, במשחק בו נכנס כמחליף. במוקדמות מונדיאל 1994 הבקיע פורטוק שער בעזרת ידו במשחק ביתי מול נבחרת סן מרינו, שהציל את נבחרת פולין מתיקו מביך. בשנת 1994 ערך פורטוק את הופעתו האחרונה בנבחרת פולין. פורטוק כיהן לאחר פרישתו במספר תפקידים בגאקאאס קטוביצה, ואימן את המועדון לתקופה קצרה בשנת 2005. בהמשך, כיהן כנשיא המועדון. עם גאקאאס קטוביצה: הגביע הפולני: 1985/86 מדיה וקבצים בנושא יאן פורטוק בוויקישיתוף יאן פורטוק, באתר Transfermarkt יאן פורטוק, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יאן פורטוק, באתר Soccerway יאן פורטוק, באתר WorldFootball.net יאן פורטוק, באתר National Football Teams יאן פורטוק, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
ספר המעלות לדרגות ימות המשיח

ספר המעלות לדרגות ימות המשיח (בשפת המקור: כתאב אלמראקי אלי רתב ימות משיח) הוא ספר מחשבה של חכם יהודי-תימני. שמו של המחבר לא נכתב בכתב היד, כמנהג חכמי תימן ולא ידוע מי מחברו..הספר כתוב בשפה הערבית, וכולל ביטויים יהודיים-ערביים. בספר ניכרת השפעה מסוימת של רבי נתנאל בירב פיומי מחבר גן השכלים, בעיקר בסגנון הכתיבה והלשון. כמו כן, הספר הושפע מספרי פילוסופיה, מוסר ומידות גם ערביים, ובעיקר מן הספר "מבחר הפנינים" לרבי שלמה אבן גבירול. הספר מכיל עשרה שערי מידות, ביניהם שער הייחוד, שער הביטחון ושער הפרישות. הספר פורסם לראשונה על ידי האגודה להצלת גנזי תימן, בתרגומו וביאורו של הרב יוסף קאפח, יחד עם שני חיבורים נוספים של רבני תימן - גן השכלים של ר' נתנאל בירב פיומי ושו"ת רבנו חטר בן שלמה אלד'מארי. כמו כן, הספר יצא בשתי מהדורות נוספות במכון משנת הרמב"ם. הרב קאפח תרגם את הספר מכתב יד עתיק, שלפי השערתו נכתב במאה השלישית לאלף החמישי לספירה היהודית (המאה ה-16). גן השכלים הרב יוסף קאפח, ספר המעלות לדרגות ימות המשיח, הוצאת מכון מש"ה, באתר אוצר החכמה מבוא לספר המעלות לדרגות ימות המשיח, הוצאת מכון משנת הרמב"ם תשס"א
סנאים יפים

סנאים יפים (שם מדעי Callosciurinae) היא תת-משפחה במשפחת הסנאיים. בני קבוצה זו מכונים "סנאים יפים" ע"ש הסוג Callosciurus שפירושו "סנאי יפה", עקב צבעיו החזקים. סנאים אלה חיים רק בדרום-מזרח אסיה והם שוכני עצים בעיקרם. הם מונים 14 סוגים ו60 מינים. תת-משפחה סנאים יפים (Callosciurinae) שבט Callosciurini סנאי יפה (Callosciurus) - בו סנאי פרבו Dremomys Exilisciurus סוג ומין יחיד סנאי מפוסל (Glyphotes simus) Hyosciurus Lariscus סוג ומין יחיד סנאי קרקע ברדמור (Menetes berdmorei) סוג ומין יחיד סנאי שחור אוזניים (Nannosciurus melanotis) Prosciurillus סוג ומין יחיד סנאי חדפי (Rhinosciurus laticaudatus) סוג ומין יחיד סנאי אדום בטן (Rubrisciurus rubriventer) Sundasciurus סנאי מפוספס אסייתי (Tamiops) שבט Funambulini סוג סנאי דקלים (Funambulus) מדיה וקבצים בנושא סנאים יפים בוויקישיתוף סנאים יפים, באתר ITIS (באנגלית) סנאים יפים, באתר NCBI (באנגלית) סנאים יפים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סנאים יפים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
הפיגוע במטרו של פריז (1996)

ב-3 בדצמבר 1996 התפוצץ מטען חבלה על מסילה בתחנת רכבת של RER במטרו של פריז בצרפת. ארבעה אזרחים - שני צרפתים, מרוקאי וקנדי נהרגו, ו-170 נפצעו. בעקבות הפיגוע הופעלה תוכנית אבטחה ארצית, של פטרולים של צבא ומשטרה באזורים ציבוריים רגישים ובדיקות פתע ברחבי המדינה. הקבוצה האסלאמית החמושה (GIA) נחשדה בביצוע הפיגוע בעקבות סדרה של פיגועי תופת בצרפת ב-1995 שבוצעו על ידה. הפיגועים בצרפת (1995) פעולות טרור באירופה ידיעה על הפיגוע באתר הניו יורק טיימס, 4 בדצמבר 1996 ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוסי חכם

יוסי חכם (1949 – 31 באוקטובר 2019) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת המגן הימני בקבוצת בית"ר ירושלים לאורך כל הקריירה שלו (16 עונות רצופות). חכם היה שותף לעלייה ההיסטורית של בית"ר לליגה הבכירה בעונת 1966/1968, ולאחר מכן לזכייה בשני הגביעים הראשונים של המועדון בשנים 1976 ו-1979. חכם נולד בירושלים למשפחה מסורתית, והיה אוהד בית"ר מגיל צעיר. בעונת 1964/1965 החל את הקריירה בבוגרים של בית"ר ונכנס להרכב בתור מגן ימני מתחילת דרכו ועד סופה. בעונת 1967/1968 היה שותף לקבוצת הכוכבים שכללה את ד"ר ראול גלר, אודי רובוביץ', חיים אזולאי, יצחק מונסה ושמעון צ'רנוחה, כאשר אותה קבוצה הובילה את בית"ר לעליית ליגה היסטורית ומשמעותית בעונה הכפולה. בעונת 1975/1976 היה שותף כשחקן משמעותי בתואר ההיסטורי הראשון של הקבוצה, גביע המדינה ולאחר מכן בגביע נוסף בעונת 1978/1979. בעונת 1979/1980 סיימה הקבוצה במקום האחרון בליגה וירדה לליגת המשנה, ובסוף העונה פרש חכם מכדורגל. חכם במקום השישי במספר ההופעות בכל הזמנים במדי בית"ר ירושלים (345 הופעות) ויש לו שער ליגה אחד מתועד. חכם התחתן עם אישה בשם רחל, לחכם 5 בנות ונכד בכור העונה לשם דביר חסאן. חכם נפטר ב-31 באוקטובר 2019 בגיל 70. בית"ר ירושלים גביע המדינה (2): 1975/1976, 1978/1979 אלוף האלופים (1): 1975/1976 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר: תולדות בית"ר ירושלים, הוצאת מדיה, 2007, 278 עמודים גביע המדינה 1975/6 באתר האוהדים של בית"ר ירושלים בית"ר ירושלים: שחקן העבר יוסי חכם הלך לעולמו, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפיגוע במסעדת גולדנברג

הפיגוע במסעדת ג'ו גולדנברג היה פיגוע תופת וירי ב-9 באוגוסט 1982 במסעדה יהודית בפריז, בו נהרגו שישה אזרחים. הפיגוע בוצע על ידי ארגון אבו נידאל. ב-9 באוגוסט 1982, בשעה 13:30, שני מחבלים קפצו ממכונית שהגיחה מקצה הרחוב ברובע המארה היהודי בפריז, והחלו לפתוח באש לעבר חנויות ועוברי אורח. בהגיעם אל המסעדה היהודית ג'ו גולדנברג, הם חדרו לתוכה, השליכו רימון ופתחו באש לעבר הסועדים. 2 מלצרים, קופאית ובן-דוד של בעל המסעדה נהרגו במקום. לאחר הירי יצאו המחבלים מהמסעדה, תוך שהם יורים לכל עבר בלי הבחנה. אחרי מטח היריות הם עלו על מכונית משטרתית ונמלטו. בסך הכל הם רצחו שישה אזרחים, ביניהם שני אמריקנים, ופצעו עוד 9 באורח קשה, ו-13 באורח קל. ביזנסוויק הגדיר את המתקפה כ"מחיר הכבד ביותר שסבלו היהודים מאז מלחמת העולם השנייה". למרות שארגון אבו נידאל נחשד לאורך זמן בביצוע הפיגוע, רק לאחר 32 שנים נתפסו חשודים מהארגון, בעדות שנגבתה על ידי שני חברי הארגון לשעבר בעילום שם על ידי שופטים צרפתיים. במרץ 2015 שלטונות צרפת אמרו כי צו מעצר בינלאומי הופק בקשר לתיק חקירת הפיגוע לוואליד עבד א-רחמן, תושב אוסלו בן 56, מחמוד חאדר עאבד, תושב רמאללה בן 60, ומוחמד חליד אל-חסן עבאסי, תושב ירדן בן 64, בחשד לתכנון הפיגוע. מוחמד חליד אל-חסן עבאסי נעצר ב-1 ביוני אותה שנה בירדן, וצרפת ביקשה את הסגרתו. באוגוסט 2019 התפרסם בצרפת ריאיון עם בכיר במודיעין הצרפתי בזמן הפיגוע שבו הוא אישר כי בעקבות הפיגוע, הרשויות בצרפת הגיעו להסכם בלתי כתוב עם ארגון אבו נידאל, כי לא יבצעו יותר פיגועים בצרפת בתמורה לחופש תנועה במדינה. פעולות טרור באירופה הלם וזעם בפאריס בעקבות התקפת הרצח ב"פלעצל" (המשך), דבר, 10 באוגוסט 1982, באתר עיתונות יהודית היסטורית Henry Samuel, ‏Suspected mastermind of 1982 Paris Jewish restaurant attack 'bailed in Jordan', The Telegraph, 17 June 2015 נעצר מתכנן הפיגוע נגד יהודים בפריז ב-1982, באתר ynet, 17 ביוני 2015 37 שנים אחרי הפיגוע הרצחני: בכיר צרפתי הודה בהסכם עם מחבלים, באתר ynet, 9 באוגוסט 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שילה מקדונלד

שילה מקדונלד (באנגלית: Shelagh McDonalnd; נולדה ב-1948) היא זמרת פולק, יוצרת וגיטריסטית סקוטית, שהוציאה שני אלבומים לפני שנעלמה בפתאומיות באופן מסתורי ב-1971. באלבומיה שיתפה פעולה עם אמנים בולטים בסצנת הפולק-רוק הבריטית, כמו ריצ'רד ת'ומפסון, דייב מטקס, דני ת'ומפסון, קית' טיפט, קית' כריסמס ועוד. ב-23 ביוני 2005, בזמן שאלבומה של מקדונלד יצא על תקליטור, התפרסם מאמרו של צ'ארלס דונובן באינדיפנדנט, שחשף לראשונה בפומבי את דבר היעלמותה. הפרסום הוביל לתגובות נוספות בעיתונים מקומיים בסקוטלנד. מקדונלד עצמה הבחינה בפרסום אודותיה באחד מהעיתונים המקומיים - ה'סקוטיש דיילי מייל'. בנובמבר 2005 הופיעה מקדונלד במשרדי העיתון המקומי וסיפרה את סיפורה. היא פרשה מן החיים הציבוריים לאחר טריפ רע של LSD, שהותיר אותה פרנואידית והוזה, עם קול הרוס. היא עברה לגור עם הוריה והחלה לעבוד באופן פרטי באדינבורו, שם נישאה למוכר ספרים בשם גורדון פארקוואר. יחד חיו סגנון חיים נוודי בצפון בריטניה, תוך שהם מתקיימים על קצבאות רווחה ונוסעים מבית לבית, ומאוחר יותר מאוהל לאוהל. בראיון שנערך עימה ב-2005, סיפרה מקדונלד שמצב הקול שלה השתפר, שהיא החלה לשוב ולהתעניין במוזיקה, ושהעניין הציבורי החדש בשיריה הפתיע אותה וגרם לה שמחה מרובה. לאחר מכן לא שמעו ממנה עד 2012, עת נתנה ריאיון למגזין בשם 'fRoots'. בראיון גילתה שבעקבות מות הוריה בתחילת אותה שנה, חידשה את הקשר שלה עם מוזיקאים מסצנת הרוק-פולק, ושהיא מתכננת לחזור באופן הדרגתי להופעות חיות קטנות, בתקווה להקליט חומרים חדשים. בריאיון להגרדיאן באוקטובר 2013 גילתה שלמעשה הקליטה אלבום שלם חדש, אך סרבה למסור פרטים נוספים אודותיו. ב-2014 החל האלבום החדש להימכר בהופעות, אך טרם הופץ באופן מסחרי. הוא כלל שיתוף פעולה עם להקת אינדי-רוק סקוטית בשם The Razorbills, ושודר ברדיו ב-2014. שילה אף הופיעה עם להקתה במספר הופעות, וכן עם המוזיקאי נייג'ל סימור, עמו כתבה מספר שירים חדשים. The Shelagh McDonald Album - B&C Records, 1970 Stargazer - B&C Records, 1971 Let No Man Steal Your Thyme (album)|Let No Man Steal Your Thyme - Sanctuary Records, 2005 אתר האינטרנט הרשמי של שילה מקדונלד שילה מקדונלד, באתר MusicBrainz (באנגלית) שילה מקדונלד, באתר Discogs (באנגלית) הופעתה הפומבית הראשונה של מקדונלד אחרי 40 שנה Grace Macaskill, "Back From the Wilderness", Scottish Daily Mail, 19 November 2005. Reproduced online at the Wayback Machine (archived 10 December 2005). Retrieved 25 October 2006. Donovan, Charles "Mystery Woman," The Independent Ian Anderson, "Return journey," fRoots 353/354, November/December 2012, pp33-7 Shelagh McDonald, "Experience: I disappeared for 30 years," The Guardian, 11 October 2013
לילניים

לֵּילָנִיִּים (שם מדעי: Nycteridae) הם משפחת עטלפים מתת-סדרת עטלפים קטנים והם חיים ברחבי העולם הישן ברחבי דרום אסיה, דרום-מזרח אסיה ואפריקה. הם יוצאים מהמערות בהם הם שוכנים בלילות, ומכאן שמם. אלו עטלפים קטני גוף אך בעלי אוזניים גדולות העוזרות להם לשמוע רחשים של טרפם - חרקים שונים בלילות. הם בעלי אף דמוי עלה המזכיר את הפרספיים, אך האף חתוך במרכזו וקטן יותר. הם מפיקים מפיהם גלי קול כדי למצוא את דרכם באמצעות איכון הד, בנוסף על שמיעתם המעולה. במשפחה סוג יחיד, לילן (Nycteris). בישראל מצוי מין אחד - לילן מצרי (Nycteris thebaica). Nycteris arge Nycteris aurita Nycteris gambiensis Nycteris grandis Nycteris hispida Nycteris intermedia Nycteris javanica Nycteris macrotis Nycteris vinsoni Nycteris madagascariensis Nycteris major Nycteris nana לילן מצרי (Nycteris thebaica) Nycteris tragata Nycteris parisii Nycteris woodi מדיה וקבצים בנושא לילניים בוויקישיתוף לילניים, באתר ITIS (באנגלית) לילניים, באתר NCBI (באנגלית) לילניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לילניים, באתר GBIF (באנגלית) לילניים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
מישה גלני

מישה גלני (באנגלית: Misha Glenny; נולד ב-25 באפריל 1958) הוא עיתונאי בריטי. ספריו שהיו לרבי-מכר עוסקים בתחומי התמחותו: דרום-מזרח אירופה וחבל הבלקן; פשע מאורגן ברחבי העולם; והמרחב הקיברנטי: פשעי מחשב (אנ'), לוחמת רשת, טרור קיברנטי ואבטחת מידע. גלני הוא בנו של מייקל גלני (1927–1990) (אנ'), מומחה לרוסיה ומתרגם מרוסית לאנגלית. למד בבית ספר פרטי ובתיכון של "Magdalen College School" באוקספורד (אנ'), באוניברסיטת בריסטול ובאוניברסיטת קארל בפראג. במהלך לימודיו התמנה לכתב הגרדיאן במרכז אירופה, ובהמשך גם ככתב ה-BBC. את עיקר פרסומו קיבל בעת שדיווח על מלחמות יוגוסלביה בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, בעקבות סיקור זה זכה לפרס האקדמיה לרדיו (אנ') ("פרס סוני"). שלושה מספריו עוסקים במרכז ובמזרח אירופה, ובמשך שלוש שנים הוא עמד בראש עמותה לשיקום סרביה, מקדוניה וקוסובו. בשנת 2008 ראה אור ספרו "מקמאפיה" (McMafia) שבו טען כי הפשע המאורגן הבינלאומי אחראי ל-15% מהתמ"ג העולמי. בשנת 2011 ראה אור ספרו "רשת אפלה: פשע, ריגול וטרור באינטרנט" (DarkMarket), העוסק ברשת האפלה. בשנה זו גם הופיע בסרט הדוקומנטרי "אופיום גולמי: כאב, עונג, רווחים" (Raw Opium). גלני משמש בעשורים הראשונים של המאה ה-21 כיועץ לממשלת ארצות הברית ולמספר ממשלות באירופה בנושאי מדיניות חוץ. הוא נשוי לעיתונאית הבריטית קירסטי לנג (אנ') ואב לילדים. המשפחה מתגוררת בלונדון. The Rebirth Of History: Eastern Europe in the Age of Democracy (1991) The Fall of Yugoslavia: The Third Balkan War (1992) The Balkans: Nationalism, War and the Great Powers, 1804–1999 (1999) McMafia: A Journey Through the Global Criminal Underworld (2008) (בעברית: מקמאפיה: פשע ללא גבולות, הוצאת משכל, 2009) DarkMarket: Cyberthieves, Cybercops and You (2011) (בעברית: רשת אפלה: פשע, ריגול וטרור באינטרנט, משכל וספרי עליית הגג, 2012) Nemesis: One Man and the Battle for Rio (2015) בעברית: כנופיות ריו, פושעים, פוליטיקאים והמלחמה על ברזיל, ידיעות ספרים, (2018) מדיה וקבצים בנושא מישה גלני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מישה גלני הספרים של מישה גלני, באתר "סימניה" הרצאות של מישה גלני, באתר TED מישה גלני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סקירת ספריו, באתר The New York Review of Books אריאל בולשטיין, שם את הפשע על המפה, באתר ישראל היום, 6 בספטמבר 2018