laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Life Support

Life Support (בעברית: תמיכת חיים) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדיסון ביר. האלבום יצא לאור ב-26 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים. "Good in Goodbye", יצא כסינגל המוביל של האלבום ב-31 בינואר 2020. הוא הגיע למקום 15 במצעד האיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי ויצא לרדיו הלהיטים העכשווי באיטליה ב-3 באפריל 2020. השיר קיבל וידאו קליפ שליווה את יציאת השיר. "Selfish", יצא כסינגל השני של האלבום ב-14 בפברואר 2020. הוא הגיע למקום 19 במצעד הסינגלים במצעד השירים מתחת להוט 100 וכן נכנס למצעדים רשמיים בקנדה, אירלנד ובריטניה. זה השפיע על רדיו הלהיטים העכשווי בארצות הברית ב-19 במאי 2020. השיר קיבל גם קליפ שביימה ביר עצמה. "Baby", יצא כסינגל השלישי של האלבום ב-21 באוגוסט 2020, יחד עם וידאו קליפ. "Boyshit", יצא כסינגל הרביעי מהאלבום ב-11 בדצמבר 2020. וידאו קליפ של השיר יצא ב-22 בינואר 2021. "Stained Glass" - יצא לאור ב-3 באפריל 2020, כסינגל שיווקי הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום ה-20 במצעד האיגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי. מידע על האלבום Life Support באתר MusicBrainz מידע על האלבום Life Support באתר AllMusic האלבום Life Support באתר Discogs האלבום Life Support באתר Last.fm מדיסון ביר, לירוי קלמפיט, קינטיקה ואהבה אחת Life Support, Discogs (באנגלית) Madison Beer Drops New Break Up Track "Good in Goodbye", postkulture (באנגלית) Madison Beer "Good In Goodbye", radiodate (באנגלית) Madison Beer shares new "break-up song" 'Good in Goodbye', nme (באנגלית) Top 40/M Future Releases, allaccess (באנגלית) Madison Beer Releases New Single and Music Video "Selfish", ventsmagazine (באנגלית) BABY 8/21, twitter (באנגלית) music video & single 8/21 🖤, twitter (באנגלית) LIFE SUPPORT FEBRUARY 26TH @madisonbeer BOYSHIT THIS FRIDAY, twitter (באנגלית) Madison Beer - BOYSHIT (Official Music Video), youtube (באנגלית) Madison Beer Is Afraid of Breaking on 'Stained Glass', rollingstone (באנגלית) Life Support by Madison Beer (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-01-19 Life Support by Madison Beer (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-01-19
גביע המדינה בכדורגל נשים 2002/2003

גביע המדינה בכדורגל נשים לעונת 2002/2003 הייתה התחרות ה-5 מאז היווסדה. משחקי התחרות החלו ב-2 בדצמבר 2002 ומשחק הגמר נערך ב-27 במאי 2003 והסתיים בניצחון של מכבי חולון על מכבי חיפה בדרך לזכייה ראשונה בתואר. מתוך 12 קבוצות ששיחקו בעונה זו בליגת כדורגל נשים נרשמו לגביע 11 קבוצות. לפי תקנון התחרות, בעונה זו נערכו 4 סיבובים כשבסיבוב הראשון השתתפו 6 קבוצות ו-5 האחרות התחילו מהשלב הבא שהיה גם רבע הגמר. הסיבוב הראשון בתחרות נערך ב-2 בדצמבר 2002 והיה למעשה שמינית הגמר. 6 מתוך 11 הקבוצות שנרשמו לתחרות הוגרלו לקחת בו חלק. אל 3 המנצחות מהסיבוב הראשון הצטרפו 5 קבוצות שהוגרלו להתחיל בשלב זה. המשחקים נערכו ב-3 בפברואר 2003 פרט למשחק בין אס"א ת"א למכבי חולון שנערך ב-1 במאי. המשחקים נערכו ב-14 במאי 2003. עונת 2002/2003 בליגת כדורגל נשים גביע המדינה לנשים 2003, דף מארכיון האינטרנט - במקור מ-geocities. נשים: מכבי חולון זכתה בגביע והשלימה דאבל, באתר ynet, 27 במאי 2003 גביע המדינה בכדורגל לנשים | 02/03, גמר: מכבי חולון - מכבי חיפה 2:3, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 במאי 2003 נשים: חולון השלימה דאבל, באתר וואלה, 27 במאי 2003
החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA

רשימה זו מציגה את 30 שחקני ליגת ה-NBA אשר ביצעו את מספר החסימות הרב ביותר בליגה, מאז החלה לעקוב אחר חסימות כנתון סטטיסטי בעונת 1973/1974. הנתונים מתייחסים לעונה הסדירה בלבד, כמקובל בליגת ה-NBA אשר מפרידה בין נתונים סטטיסטיים של העונה הסדירה לבין אלו של פלייאוף ה-NBA. החוסם המוביל בתולדות ה-NBA הוא האקים אולאג'ואן, אשר לאורך 18 עונותיו בליגה חסם 3,830 פעמים בסך הכול. מאז תחילת רישום החסימות ב-NBA, החזיקו בתואר "החוסם המוביל" שלושה שחקנים שונים: אלמור סמית' (1973–1976), כרים עבדול-ג'באר (1976–1995) ואולאג'ואן (מאז שנת 1995). הנתונים מעודכנים לסוף עונת 2021/2022: רשימת החוסמים המובילים בליגות ה-NBA וה-ABA, באתר basketball-reference.com
גרנדיר

גרנדיר (מצרפתית: Grenadier, בתרגום חופשי: רמן) הוא מושג היסטורי המציין חייל בחיל רגלים החמוש ברימוני יד. הגרנדירים היו יחידת חיל רגלים מובחרת. חיילים החמושים ברימונים הופיעו כבר בראשית המאה ה-17, אך אוגדו ביחידות המורכבות מגרנדירים בלבד רק בצבאו של לואי ה-14 כמה עשרות שנים מאוחר יותר. הרימונים הראשונים היו כדורים קטנים ממולאים באבק שרפה ופתיל קצר. הגרנדירים היו חיילים גבוהים וחזקים במיוחד על מנת שיוכלו לזרוק את הרימונים הכבדים לעבר האויב. חיילים אלו פעלו בשורות הראשונות ובאגפי המערך. בגלל הסכנה הרבה שהיו נתונים בה מעצם הצבתם בחזית, רק החיילים האמיצים ביותר גויסו ליחידות אלו. בנוסף לרימונים, חומשו הגרנדירים בכלי נשק דומים לאלו שהיו לחיילים אחרים. המאפיין הבולט ביותר של הגרנדירים היה הכובע שלהם. במקום כובעים רחבים גרנדירים חבשו כובעים ללא שוליים כי שוליים רחבים הפריעו להטלת הרימונים. במהלך ההיסטוריה התפתחו כובעי הגרנדירים באופן מסורתי במספר צבאות בעולם לכובעי ברסקין; כובעי פרווה גבוהים. הרימונים נזנחו כמעט לחלוטין במהלך המאה ה-18, בעיקר בגלל שיפור ניכר בכלי הירי האישיים וחידושים טקטיים. עם הוצאת הרימונים משימוש נרחב הפכו הגרנדירים ליחידות עילית בצבאות של המאה ה-18 וה-19 וחימושם הפך זהה לחימושם של חיילים אחרים. השם נותר עד המאה ה-21 ועדיין משמש לתיאור יחידות עילית. בוורמאכט כונו יחידות חרמ"ש בשם פאנצר-גרנדירים. בתקופה המודרנית המונח גרנדיר משמש גם לתיאור חייל החמוש במטול רימונים. מדיה וקבצים בנושא גרנדיר בוויקישיתוף גרנדיר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג'ואד ע'פארי

חאג' ג'ואד ע'פארי (בפרסית: جواد غفاری), המוכר גם בשם סעיד ג'ואד, הוא גנרל איראני בשורות משמרות המהפכה האסלאמית, המשמש כמפקד הכוחות האיראנים בסוריה ומוביל את מאמצי ההתבססות באזור. הוא מפקד על גדוד 18000, בסיוע סגנו, אבו באע'ר. הוא אחראי על גיוס ואימון אנשי מליציות שיעיות בשירות הכוחות האיראנים. על פי מקורות מסוימים, שמו המקורי הוא אחמד מדני. ע'פארי, הידוע גם בכינויו "הקצב של חלב", עבר לסוריה באמצע שנת 2014 והגיע להכרה במהלך קרבות חלב ובזכות המצור עליה. ע'פארי, מבוגרי מלחמת איראן-עיראק, היה מצוי תחת פיקודו הישיר של מפקד כוח קודס, קאסם סלימאני, עד שזה חוסל, והוא הופקד האחראי לניסיון פיגוע הרחפנים ב-24 באוגוסט 2019. סכסוך ישראל–איראן–חזבאללה בסוריה ג'ואד ע'פארי – "הקצב מחלב" – ארכיטקט בניין הכוח האיראני בסוריה, מיכאל סגל, המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, 3 ספטמבר 2019 Waleed Abu al-Khair, Javad Ghaffari 'architect' of Iran's plan for Syria, Diyaruna, ‏10 באפריל 2018 זהו הבכיר מכוח קודס האיראני האחראי לניסיון פיגוע הרחפנים, באתר צה"ל, ‏27 באוגוסט 2019 General Javad Ghaffari: Most Powerful Iranian Military Figure in Syria, א-שרק אל-אווסט, ‏29 באוגוסט 2019 سيد جواد.. جزار حلب, אל-ג'זירה, ‏22 בפברואר 2016
חיים לוין

חיים לוין (3 במרץ 1937 – 21 באפריל 2024) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת השוער, חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי. לוין הצטרף לשורות מכבי תל אביב בקיץ 1960 אחרי תקופות קצרות במדי הפועל פתח תקווה, הפועל כפר סבא, הפועל חדרה ומכבי חיפה. לוין התמודד על מקומו בהרכב עם אברהם בנדורי, השוער הבכיר בקבוצה, וכן עם אהרון שרשטינסקי. רק בעונתו השלישית בקבוצה, לוין השתלט על המקום בשער. בעונת 1963/1964, הגיע התואר הראשון של לוין במכבי תל אביב, גביע המדינה, לאחר ניצחון בגמר חוזר שני על הפועל חיפה. עונה לאחר מכן, 1964/1965, הצהובים זכו שוב בגביע, הפעם בזכות תצוגה מוצלחת של לוין שמנע מחלוצי בני יהודה לכבוש, בניצחון מכבי תל אביב 1–2. בסוף השנה זכה לוין בתואר כדורגלן העונה בישראל לעונה זו. מלבד שני הגביעים הרצופים זכה עם הקבוצה באליפות אחת (1968), גביע מדינה נוסף (1967) וגביע אסיה לקבוצות (1969). בגמר שמר לוין על שער נקי נגד יאנג צ'י מקוריאה הדרומית לאורך כל 120 הדקות ונהנה משער של דרור בר נור בדקה ה-112 בשביל להניף את הגביע בסיום ההתמודדות. התקופה הטובה ביותר של לוין הייתה כששיחק במכבי תל אביב בין השנים 1960–1969, עימה זכה באליפות אחת ו-3 גביעי מדינה. בנוסף שיחק לוין גם בבית"ר ירושלים, מכבי נתניה והפועל ירושלים. לוין לבש 22 פעמים את מדי נבחרת ישראל ואף השתתף באולימפיאדת מקסיקו ב-1968. לוין נחשב לאחד משוערי הליגה הטובים והבולטים שהיו, והוא שיחק בליגה הבכירה עד גיל 40. לוין נודע כשוער נועז אשר אינו חושש מזינוקים לרגלי חלוצים, או מזינוקים על קורות השער. בעקבות תכונתו זו נגרמו לו פציעות רבות ובמיוחד שברים בכל חלקי גופו. לאחר שפרש מכדורגל אימן במספר מועדונים קטנים בליגות הנמוכות ושימש כמאמן שוערים בקבוצות בליגת העל. בין היתר הוביל לוין את הפועל בית שמש מליגה א׳ לליגה הארצית בפער גדול מהמקום השני. לוין נפטר ב-21 באפריל 2024. ב-18 במאי 2024 ערכה מכבי תל אביב טקס לזכרו לפני משחק האליפות נגד הפועל באר שבע. מכבי תל אביב אליפויות: 1 1966/1968 גביעי מדינה: 3 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967 כדורגלן העונה בישראל: 1964/1965 חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי: 2009 חיים לוין, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל חיים לוין, באתר Transfermarkt חיים לוין, באתר National Football Teams חיים לוין, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן של חיים לוין באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי תל אביב חומה בצורה: סיפור חייו של חיים לוין, באתר מכבי תל אביב, ‏3 במרץ 2019 אבל בכדורגל הישראלי: נפטר חבר היכל התהילה חיים לוין, באתר ישראל היום, 21 באפריל 2024
אופל סופר

אופל סופר (נולדה ב-20 במאי 1997) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת כקשרית בקבוצת הפועל קטמון ירושלים בליגת העל בכדורגל נשים וכן בנבחרת ישראל. סופר נולדה באבן יהודה למשפחה דתית. למדה בבית הספר היסודי הדתי בקדימה ולאחר מכן בחטיבת ביניים לבנות, ובבית הספר התיכון "אמית רננים" ברעננה. מגיל צעיר מאוד נכח הכדורגל בביתה – אביה שיחק בעברו בקבוצת הנוער של מכבי נתניה ואחיה משחק בקבוצת ספורטינג תל אביבליגה ב'. שירתה בצה"ל כספורטאית מצטיינת בחיל המודיעין. סופר הצטרפה לקבוצת הנערות של הפועל רעננה בשנת 2010 כשהיא בת 13, ולאחר עונה אחת עברה לשחק בקבוצת הפועל עירוני פתח תקווה לשתי עונות (2011/12, 2012/13), בשתיהן זכתה עם הקבוצה באליפות המדינה וגביע המדינה לנערות. בשנת 2013 התקבלה סופר לאקדמיה לכדורגל בנות במכון וינגייט, שם התאמנה במשך שנתיים שבסופן שיחקה במדי נבחרת ישראל עד גיל 19 באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שהתקיימה בישראל. לאחר האליפות חזרה לשחק בשורות הפועל עירוני פתח תקווה לשנתיים נוספות. לקראת עונת 2017/2018 עברה לקבוצת מ.כ רמת השרון, עמה זכתה בסיום העונה בגביע המדינה שהיה לתואר הראשון בקריירה שלה. בסיום עונה זו עברה לשחק באס"א תל אביב וזכתה יחד עם הקבוצה בדאבל בעונת 2018/19. לאחר ארבע עונות במדי אס"א תל אביב, בעונת 2022/23 עברה סופר לשחק במ.ס. קריית גת, עמה זכתה בשתי אליפויות, גביע המדינה, וגביע אתנה במהלך שתי עונות. בקיץ 2024 חתמה במדי סגנית האלופה דאז, הפועל קטמון ירושלים. משנת 2013 סופר היא חלק מסגל נבחרות ישראל לנערות. היא צברה 9 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 17 ו-13 הופעות בנבחרת ישראל עד גיל 19 במהלכן הבקיעה שער אחד. השתתפה עם הנחרת באליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 בשנת 2015 ובשנת 2016. במהלך האליפות של שנת 2016 השתתפה בסרט התיעודי "אמיצות" של הבמאים כרמית שלומי ואיתי מאיר שסיקר את השתתפות הנבחרת באליפות והוקרן בפסטיבל דוקאביב באותה שנה. בשנת 2016 זומנה לסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה ערכה ב-13 במרץ נגד נבחרת ליטא. נכון ליוני 2024, לזכות סופר 16 הופעות בנבחרת הבוגרת. בשנת 2018 ייצגה את ישראל במדי נבחרת האוניברסיטאות באליפות העולם בכדורגל אולמות שנערכה בקזחסטן. גביע המדינה: 2017/2018 אליפות המדינה: 2018/2019 גביע המדינה: 2018/2019 אליפות המדינה: 2022/23, 2023/24 גביע המדינה: 2023/24 גביע אתנה: 2022/23 מדיה וקבצים בנושא אופל סופר בוויקישיתוף אופל סופר, באתר Soccerdonna (בגרמנית) אופל סופר, באתר Soccerway אופל סופר, באתר WorldFootball.net אופל סופר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פרופיל באתר אופ"א לירון שרון, ‏"מוכנה לדחות את החיים שלי בשביל הכדורגל", באתר ONE‏, 14 ביולי 2015 זאב גולדשמיט, השחקנית שתלך ברגל כדי להגיע בזמן למשחק, באתר ynet, 16 ביולי 2015 מעבר גדול: אופל סופר חתמה בהפועל קטמון י-ם, באתר ONE‏, 20 ביוני 2024 זאב גולדשמיט, חבורה שכזו, באתר "ידיעות אחרונות", 13 ביולי 2015 הדוק הבא 2016: "אמיצות", בימוי: כרמית שלומי ואיתי מאיר, מתוך ערוץ היוטיוב של דוקאביב, 8 ביוני 2017
אנדריי קונצ'לובסקי

אנדריי סרגייביץ' קונצ'לובסקי (ברוסית: ‏Андрей Сергеевич Кончаловский; נולד ב-20 באוגוסט 1937 במוסקבה) הוא תסריטאי, מפיק, שחקן קולנוע ובמאי רוסי. זוכה תואר אמן העם של רוסיה הסובייטית (1980) והחל משנת 2013 נשיא האקדמיה הרוסית לקולנוע. קונצ'לובסקי זכה פעמיים בפרס אריה הכסף של פסטיבל הסרטים של ונציה (2014, 2016) על סרטיו לילותיו הלבנים של הדוור וגן עדן, זוכה פרס הגרנד פרי של פסטיבל קאן (1979) על סרטו סיביריאדה וזוכה פרס אמי לבידור בפריים טיים (1997) על מיני-סדרה אודיסיאה. קונצ'לובסקי נולד כאנדריי סרגייביץ' מיכאלקוב במוסקבה, הרפובליקה הסוציאליסטית הפדרטיבית הסובייטית הרוסית, למשפחת מיכאלקוב שלה מורשת אמנותית ואריסטוקרטית בת מאות שנים. שורשי המשפחה בדוכסות הגדולה של ליטא. הוא השתמש בשם משפחתו של סבו מצד אמו (קונצ'לובסקי) כשם הבמה. הוא אחיו של הקולנוען ניקיטה מיכאלקוב ובנו של הסופר סרגיי מיכאלקוב. לעיתים קרובות מכנים אותו אנדרון, אך כפי שאמר מספר פעמים, אנדרון היה רק שם המחמד בו השתמש סבו ומעולם לא היה שמו הרשמי; הוא מעדיף את השם אנדריי. הוא למד עשר שנים בקונסרבטוריון של מוסקבה, והתכונן לקריירה של פסנתרן. אולם בשנת 1960 הוא פגש את אנדריי טרקובסקי וכתב תסריט משותף לסרטו אנדריי רובליוב (1966). הסרט הראשון שלו באורך מלא, המורה הראשון (1964), התקבל לטובה בברית המועצות והוקרן על ידי פסטיבלי קולנוע רבים בחו"ל. סרטו השני, סיפורה של אסיה קליאצ'ינה (1967), דוכא על ידי הרשויות הסובייטיות. כאשר הונפק עשרים שנה לאחר מכן, זה הוכרז כיצירת המופת שלו. לאחר מכן, קונצ'לובסקי צילם עיבודים לסרט "קן העומק העדין" של איוואן טורגנייב (1969) והדוד וניה של צ'כוב (1970), עם התפקיד הראשי של אינוקנטי סמוקטונובסקי. בשנת 1979 היה חבר חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-11 במוסקבה. סרטו האפי סיביריאדה עם הקרנתו בשנת 1979 זוכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל הקולנוע בקאן ואיפשר את מעברו לארצות הברית בשנת 1980. הגרסאות ההוליוודיות הפופולריות ביותר שלו הן אוהבי מריה (1984), רכבת אל החופש (1985), המבוססת על תסריט של הבמאי היפני אקירה קורוסאווה, ו-טנגו וקאש (1989), בכיכגו וקאשובם של סילבסטר סטאלון וקורט ראסל. בשנות התשעים חזר קונצ'לובסקי לרוסיה, אם כי הוא הפיק מדי פעם סרטים היסטוריים לטלוויזיה האמריקאית, כמו עיבודו לאודיסיאה (1997) והמחזה שזכה בפרסים, אריה בחורף (2003). מדיה וקבצים בנושא אנדריי קונצ'לובסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדריי קונצ'לובסקי אנדריי קונצ'לובסקי, ברשת החברתית פייסבוק אנדריי קונצ'לובסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנדריי קונצ'לובסקי, ברשת החברתית אינסטגרם אנדריי קונצ'לובסקי, ברשת החברתית VK אנדריי קונצ'לובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנדריי קונצ'לובסקי, באתר AllMovie (באנגלית) אנדריי קונצ'לובסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנדריי קונצ'לובסקי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנדריי קונצ'לובסקי, באתר Discogs (באנגלית) אנדריי קונצ'לובסקי, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו https://www.cinema.co.il/event/סיביריאדה/ שמוליק דובדבני, "אין סיפורים משעממים, יש מְסַפרים משעממים", באתר ynet, 7 בינואר 2013
ג'ורדן בל

ג'ורדן טרני בל (באנגלית: Jordan Trennie Bell; נולד ב-7 בינואר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. בל נולד בלוס אנג'לס שבקליפורניה, וגדל בלונג ביץ' הסמוכה. בין השנים 2013–2017 למד באוניברסיטת אורגון, ובשלוש עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה העמיד ממוצעים של 7.8 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-2.2 חסימות למשחק. בעונת 2016/2017 הוביל את הקבוצה למעמד פיינל פור טורניר אליפות המכללות, בפעם השנייה בלבד בתולדותיה, לצדם של שחקני ה-NBA לעתיד דילון ברוקס, טיילר דורסי וכריס בושיי. במשחק רבע הגמר הצטיין בל במיוחד, כאשר קלע 11 נקודות (ב-83% מהשדה), אסף 13 ריבאונדים, חסם 8 פעמים ומסר 4 אסיסטים בניצחון קבוצתו מול אוניברסיטת קנזס. במשחק חצי הגמר מול אוניברסיטת קרוליינה הצפונית הציג בל עוד משחק טוב, עם 13 נקודות (ב-71%), 16 ריבאונדים ו-4 חסימות, אך אורגון הפסידה בתוצאה 76–77. בסיום אותה עונה זכה בל בתואר שחקן ההגנה של מחוז Pac-12, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה במחוז. בדראפט ה-NBA‏ 2017 נבחר בל בבחירה ה-38 על ידי שיקגו בולס, ומיד הועבר בטרייד לגולדן סטייט ווריורס. ב-22 בדצמבר 2017 קלע שיא קריירה של 20 נקודות, בניצחון קבוצתו מול לוס אנג'לס לייקרס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 4.6 נקודות בממוצע למשחק, ובשלב הפלייאוף שותף ב-17 מתוך 21 משחקי קבוצתו, כמחליפם מהספסל של ג'בייל מגי ודריימונד גרין, וסייע לווריורס לזכות באליפות ה-NBA. בארבעת משחקי הגמר מול קליבלנד קאבלירס, אשר בכולם ניצחה גולדן סטייט, רשם בל ממוצעים של 5.8 נקודות ו-3.3 ריבאונדים למשחק. בעונה העוקבת העפיל עם הווריורס לגמר ה-NBA פעם נוספת, אולם הפעם הפסידה הקבוצה בתוצאה 2–4, מול טורונטו ראפטורס. לקראת עונת 2019/2020 חתם בל על חוזה לעונה אחת במינסוטה טימברוולבס. ב-27 משחקיו בקבוצה זכה לכ-9 דקות בממוצע למשחק בלבד, ותרם 3.1 נקודות למשחק. ב-5 בפברואר 2020 נשלח בטרייד ליוסטון רוקטס, ויום לאחר מכן הועבר בטרייד נוסף לממפיס גריזליס, בתמורה לברונו קבוקלו ובחירת דראפט עתידית. כחודש לאחר מכן שוחרר בל מהקבוצה, על מנת לפנות מקום בסגל להחתמתו של אנתוני טוליבר. ב-11 במרץ 2020 הצטרף לקבוצת קפיטל סיטי גו-גו מליגת הפיתוח של ה-NBA. ביוני 2020 חתם על חוזה בקליבלנד קאבלירס. לקראת עונת 2020/2021 הועבר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, ומיד שוחרר ממנה. בינואר 2021 חתם בל על חוזה של עשרה ימים בוושינגטון ויזארדס. במאי 2021 חתם בחזרה בגולדן סטייט ווריורס, הפעם במסגרת "חוזה כפול". ג'ורדן בל, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN סטטיסטיקות המכללות של בל, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין אורגון לקנזס, באתר sports-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין אורגון ל-UNC, באתר sports-reference.com ביוגרפיה של בל, באתר קבוצת אוניברסיטת אורגון רשימת הנבחרים בדראפט 2017, באתר basketball-reference.com סטטיסטיקות המשחק בין הווריורס ללייקרס, באתר basketball-reference.com בל חותם על חוזה במינסוטה, באתר הקבוצה, 11 ביולי 2019 יוסטון מצרפת את בל וקובינגטון, באתר הקבוצה, 5 בפברואר 2020 ממפיס מצרפת את בל, באתר הקבוצה, 6 בפברואר 2020 ממפיס משחררת את בל ומחתימה את טוליבר, באתר הקבוצה, 2 במרץ 2020 בל מצטרף לקפיטל סיטי, באתר הקבוצה, 11 במרץ 2020 בל ודין וייד חותמים על חוזים בקליבלנד, באתר הקבוצה, 30 ביוני 2020 הלייקרס מצרפים את בל ומקיני, באתר הקבוצה, 23 בנובמבר 2020 הלייקרס משחררים את ג'ורדן בל, באתר הקבוצה, 24 בנובמבר 2020
חרשובה

חרשובה (ברומנית: Hârșova) היא עיר על הגדה הימנית של הדנובה במחוז קונסטנצה, בחבל דוברוג'ה, שברומניה. היישוב קדום מאוד (כשבעת אלפים שנה) ובימי קדם נשא את השם Carsium (קרסיום). אוכלוסיית המקום ב-2011 מנתה 9,642 תושבים. בשנת 1970 הסתיימה באזור בניית הגשר מעל הדנובה. מדיה וקבצים בנושא חרשובה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חרשובה (ברומנית)
נטליה רייס

נטליה רייס גייטן (בספרדית: Natalia Reyes Gaitán; נולדה ב-6 בפברואר 1987) היא שחקנית טלוויזיה וקולנוע קולומביאנית, המוכרת מתפקידה בתור דניאלה "דני" ראמוס בסרט ההוליוודי "שליחות קטלנית: גורל אפל". רייס נולדה בבוגוטה, קולומביה. בגיל 9, החלה ללמוד בבית ספר לתיאטרון מוזיקלי בו למדה שירה, ריקוד ומשחק במשך 7 שנים. בשנת 2000 קיבלה את תפקידה הראשון כאשר לוהקה לטלנובלה "Pandillas, guerra y paz" בדמותה של מריה פרננדה, אותה גילמה עד 2002. בשנת 2002 השתתפה בתוכנית לגילוי כישרונות "Popstars", שם הדגימה את כישורי השירה והריקוד שלה, וסיימה כשהיא בין 10 הפיינליסטים. בשנת 2003 היא החלה להגיש את תוכנית הילדים "Club 10", אותה הגישה עד 2006. בשנת 2006 החלה לשחק בטלנובלה הקולומביאנית "Las profesionales, a su servicio" בדמותה של שרה ג'נט סאסה. בשנת 2008 גילמה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה "Muñoz vale x 2" בתור ונסה מוניוס. בשנת 2009 שיחקה את אחת הדמויות הראשיות בטלנובלה לילדים "אוהב אותך איסה +" מבית ניקלודיאון, שם גילמה את דמותה של פביאנה מדינה. בשנים 2013–2015 שיחקה במשך שלוש עונות של סדרת הדרמה והמסתורין "קומביה נינג'ה" של רשת פוקס, בדמותה של ג'יסקה: הסדרה שודרה ברחבי אמריקה הלטינית בערוץ Star Channel, ובישראל שודרה התכנית בערוץ ויוה. בשנת 2015 שיחקה בתפקיד הראשי בטלנובלה מבית סוני "Lady, la vendedora de rosas" את דמותה של ליידי טאבאס. בשנת 2018 שיחקה בסרט הפשע הקולומביאני "כייסים", שם גילמה את דמותה של חואנה. באותה שנה שיחקה בסרט עטור השבחים של המועמד לאוסקר סירו גרה ושל כריסטינה גאייגו "ציפורים נודדות". בשנת 2019 לוהקה לסרט הפעולה והמדע-בדיוני האמריקאי "שליחות קטלנית: גורל אפל" ‏, החלק השישי בזיכיון באותו שם ומשמש המשך ישיר לסרטים "שליחות קטלנית"; בסרט, גילמה רייס את דמותה של דני ראמוס לצדם של ארנולד שוורצנגר ולינדה המילטון, בסרט שהופק על ידי ג'יימס קמרון וביים טים מילר. בשנת 2009 החלה לצאת עם חואן פדרו סאן סגונדו בפסטיבל מוזיקה שרייס נכחה בו, כאשר חואן נמנה בין מקימי הפסטיבל. השניים נישאו ב-2016. במאי 2021, רייס הודיעה שהם מצפים לילד ראשון. מדיה וקבצים בנושא נטליה רייס בוויקישיתוף נטליה רייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נטליה רייס, ברשת החברתית אינסטגרם נטליה רייס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Criticona (17 בינואר 2013). "Natalia Reyes regresa en Cumbia ninja, Jutha será protagonista". lafiscalia.com (בספרדית). WordPress. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Lady, el despegue de Natalia Reyes en TV". las2orillas.co (בספרדית). 16 בספטמבר 2015. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה) "'Lady, la vendedora de rosas', ¿se va para Hollywood a protagonizar 'Terminator'?". pulzo.com (בספרדית). 13 באפריל 2018. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה) "La colombiana Natalia Reyes actuará en al nueva película de Terminator". marca.com (בספרדית). Unidad Editorial Información Deportiva, S.L.U. 14 באפריל 2018. נבדק ב-16 באפריל 2018. {{cite news}}: (עזרה)
ידיעה (שיר)

ידיעה הוא פזמון שכתב והלחין רואי לוי, וביצעה להקת שוטי הנבואה. השיר יצא לאור בשנת 2004. השיר נכתב והולחן על ידי רואי לוי חבר הלהקה, ונכלל באלבום "מחפשים את דורות". בתחילת השיר נשמעת נעירת חמור. בווידאו קליפ נראים חברי הלהקה רוכבים על חמורים. השיר הוצע ללהקה על ידי לוי עבור האלבום הראשון שלה, אך חבריו לא ניאותו להכניס את השיר לאלבום, והוא הוקלט רק עבור האלבום השני. במצעד בפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת 2004 דורג השיר במקום העשירי. במצעד רשת ג' לאותה שנה דורג השיר במקום ה-29. כשבמצעד השבועי של רשת ג' הגיע השיר למקום 2. סרטון השיר "ידיעה" באתר יוטיוב מילות השיר "ידיעה" באתר שירונט רואי לוי, רואי לוי משוטי הנבואה חושף את הסיפור מאחורי "ידיעה", בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 05.08.2018
המומינים (סדרת טלוויזיה, 1977)

המומינים (בפולנית: Opowiadania Muminków, בגרמנית: Die Mumins) היא סדרת סטופ מושן פולנית-אוסטרית-גרמנית לילדים, המבוססת על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת טובה ינסון, אשר הופקה על ידי Se-ma-for ו-Jupiter Film. הסדרה שודרה במקור בערוץ TVP1 הפולני, החל משנת 1977 עד שנת 1982, ולאחר מכן הופצה במדינות נוספות, ביניהן בריטניה. לאחר שבשנת 2010 הסדרה עברה מיתוג מחדש והומרה לפורמט HD, היא החלה להיות משודרת בישראל בדיבוב עברי בשנת 2014 בטלוויזיה החינוכית, כאשר שידור פרק הבכורה היה ב-16 בפברואר. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 78 פרקים באורך 10 דקות, כאשר מספר הפרקים שלה שונה ממדינה למדינה, כך לדוגמה בבריטניה הסדרה התפרסה ב-100 פרקים. מספר פרקים של הסדרה אוחדו לסרטים באורך מלא, כך לדוגמה פרקים 100-88, לפי ההפצה הבריטית, אוחדו לסרט באורך 75 דקות שהופץ בשנת 2010 בשם "המומינים בחיפוש אחר כוכב שביט". הסדרה מתרחשת בעמק המומינים, בו בכל פרק המומינים עוברים חוויות והרפתקאות שונות יחד עם חבריהם, כאשר ישנה המשכיות בין פרק לפרק. הסדרה נחשבת כסדרה הכי נאמנה למקור, כאשר רוב פרקיה מבוססים באופן ישיר על סיפורים שונים מסדרת הספרים, ביניהם "משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף", "הילדה הבלתי נראית", "משפחת המומינים - חורף קסום", "ספר הזכרונות של מומינאבא", "קיץ מסוכן בעמק המומינים", "מומינאבא והים" ו"כוכב השביט מגיע לעמק המומינים". ערך מורחב – המומינים - דמויות בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי דן שצברג, והופק על ידי יעל אללוף, כאשר הוא נעשה באולפן הדיבוב "וידאופילם אינטרנשיונל". דניאל מגון - מומין טליה ברקאי - סנורקה אלדד פריבס - מומינאבא אורנה כץ - מומינאמא דן שצברג - סנופקין דן קיזלר - סנורק שרון שחל - מאי הקטנה גדי לוי - מר המיולין יהויכין פרידלנדר - מספר את שיר הפתיחה בגרסה העברית ביצעה שרון שחל. סדרה זו היא הסדרה השלישית שמבוססת על סדרת הספרים "המומינים", והיא נחשבת לגרסה הכי נאמנה עליה. טובה ינסון, כותבת סדרת הספרים, ואחיה, לארס ינסון, שגם לקח חלק בכתיבת סדרת הספרים, היו מעורבים בתהליך ההפקה של סדרת הטלוויזיה - התסריטאים תרגמו כל פרק של הסדרה מפולנית, שפת המקור של הסדרה, לשוודית, שפת האם של האחים, כדי שאם הם מרגישים שיש צורך ישכתבו, ישנו, יתקנו וירחיבו אותו. הפקת כל פרק בסדרת הטלוויזיה נעשתה לאחר שהיה אישור מהאחים לגבי התסריט. הסדרה זכתה לביקורות בהן נאמר שהיא לפעמים מפחידה ואפלה מדי לקהל היעד הצעיר אליה כיוונה. במרץ 2014, רחלי רוטנר, עיתונאית ישראלית, כתבה על הסדרה באתר "וואלה! NEWS": "מדובר ביצירה יפה ואיכותית [...], מדובר בגרסה קצרצרה (10 דקות לפרק) ואמנותית לסיפורי המומינים, עם אפלולית רכה ברקע ומוזיקה מיושנת של חלילי צד וכינורות, כשחצי מהזמן הקריין (יהויכין פרידלנדר) מדווח לבדו על העלילה כמו סיפור לפני השינה. מאוד מוגבל עלילתית ולא סוטה מהגרסה הכתובה במילימטר, אבל נעים. זה בהחלט היה יכול למלא יופי חללי שידור בהופ! קטנטנים. יש משהו מאוד אינפנטילי, איטי ופיוטי בסטופ-מושן מהסוג הזה, קצת כמו "קרוסלת הקסמים" ו"רודולף אייל הצפון", שמתאים מאוד להשכבת פעוטות לישון." המומינים (אנימה) "המומינים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המומינים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רחלי רוטנר‏, "המומינים" בעונה חדשה: החינוכית משתמשת בנוסטלגיה ומרמה אותנו, באתר וואלה, 6 במרץ 2014