ג'ון לנגדון

ג'ון לנגדון (באנגלית: John Langdon;‏ 25 ביוני 1741 - 18 בספטמבר 1819) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כסנאטור מטעם מדינת ניו המפשייר וכמושל מדינת ניו המפשייר. הוא נחשב לאחד מהאבות המייסדים של ארצות הברית, ובמהלך ועידת החוקה חתם על חוקת ארצות הברית. לנגדון נולד ב-25 ביוני 1741 בפורטסמות', פרובינציית ניו המפשייר. אביו היה איכר אמיד ובונה ספינות מקומי שמשפחתו היגרה לאמריקה לפני 1660 משביוק, קרדון, קורנוול. בני הזוג היו בין הראשונים בנמלי הים הגדולים של ניו אינגלנד. לנגדון למד בבית הספר המקומי ללימודי התיכון שנוהל על ידי לוחם לשעבר שהשתתף במצור על לואיסבורג נגד הצרפתים במבצר לואיסבורג שבצרפת החדשה ב-1745. לאחר שסיים את לימודיו היסודיים, הוא ואחיו הגדול, וודברי לנגדון, דחו את ההזדמנות להצטרף לפרנסתו החקלאית המוצלחת של אביהם והתלמדו אצל סוחרי הצי המקומיים.. לאחר שסיים את לימודיו, עבד כשוליה של פקיד, ולאחר מכן החל לעבוד כסוחר ימי והקים צי סוחר קטן שנע בין פורטסמות', לונדון והקריביים. השליטה הבריטית בתעשיות הספנות הגבילה את עסקיו של לנגדון, והניעה אותו להפוך לתומך נמרץ ובולט של התנועה המהפכנית בשנות ה-1770. הוא כיהן בוועדת התכתבות בניו המפשייר ובוועדה ללא יבוא וכן השתתף באסיפות פטריוטים שונות. בשנת 1774, הוא השתתף בתפיסה והחרמה של אמצעי לחימה בריטיים מפורט ויליאם ומרי. בין השנים 1775–1776 השתתף לנגדון בקונגרס הקונטיננטלי השני, וביוני 1776 פרש כדי לפקח על בניית מספר אוניות מלחמה. בשנת 1777 פיקד לנגדון על פלוגה במהלך קרב סרטוגה. בשנת 1784, הוא בנה בפורטסמות' את האחוזה הידועה כיום כבית המושל ג'ון לנגדון. לנגדון נבחר לשתי קדנציות כנשיא ניו המפשייר, פעם אחת בין 1785 ל-1786 ושוב בין 1788 ל-1789. הוא היה חבר בקונגרס הקונפדרציה ב-1787 והפך לנשיא ועידת החוקה ב-1787, וכיהן כחבר של משלחת ניו המפשייר. לנגדון נבחר לסנאט האמריקאי לצד פיין וינגייט, וכיהן מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1801. הוא נבחר לנשיא הראשון הזמני של הסנאט ב-6 באפריל 1789, וכן כיהן כנשיא זמני במהלך הקונגרס השני. במהלך הדיונים החוקתיים של 1787 בפילדלפיה, לנגדון התבטא נגד ה"וטו" המוצע של ג'יימס מדיסון על חוקי המדינה פשוט משום שהוא הרגיש שאם הסנאט יקבל את הסמכות הזו ולא לבית הנבחרים, זה "יפגע ברגשות" של חברי בית הנבחרים. לנגדון היה תומך נלהב בדחף לאשרר את חוקת ארצות הברית בניו המפשייר. ב-21 ביוני 1788, היא אושררה על ידי ניו המפשייר בהצבעה של 57-47. הוא כתב מיד לג'ורג' וושינגטון כדי להודיע לו שניו המפשייר הפכה למדינה התשיעית שאותה תיאר כ"אבן המפתח בקשת הגדולה. ג'ושוע את'רטון, שיצא נגד האשרור, קיבל את התוצאה והצהיר: 'היא אומצה. בואו ננסה זה'". באפריל 1789 כיהן לנגדון כנשיא זמני של הסנאט האמריקני, לפני בחירתו של ג'ון אדמס לסגן הנשיא, וספר את הקולות של חבר האלקטורים בבחירות הראשונות לנשיאות. בשנת 1798, לנגדון סייע לאוני ג'אדג' להתחמק מבארוול באסט, האחיין של ג'ורג' ומרתה וושינגטון, שהתכוון לחטוף את ג'אדג' ולהחזיר אותה לעבדות אצל משפחת וושינגטון. באותו יולי, הוא היה אחד מארבעה סנאטורים שהתנגדו לכוח הצבאי במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת. לנגדון כיהן כחבר בבית המחוקקים של ניו המפשייר (1801–1805), עם שתי הקדנציות האחרונות כיושב ראש; הוא כיהן כמושל ניו המפשייר מ-1805 עד 1812, למעט שנה בין 1809 ל-1810. ב-1808, אחייניתו, קתרין וויפל לנגדון, נישאה לאדמונד רוברטס. לנגדון דחה את המועמדות להיות מועמד לסגן נשיא עם ג'יימס מדיסון בשנת 1812. לנגדון מת בפורטסמות' ב-18 בספטמבר 1819, והוא בן 78 שנים. מדיה וקבצים בנושא ג'ון לנגדון בוויקישיתוף ג'ון לנגדון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון לנגדון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון לנגדון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון לנגדון, באתר המחלקה הביוגרפית של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון לנגדון, באתר NNDB (באנגלית) ג'ון לנגדון, באתר Constitution Day (באנגלית)