laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טיטל

טִיטֶל (בסרבית קירילית: Тител, בסרבית בכתב לטיני: Titel) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת לגדת הנהר טיסה, במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה. תיעוד בכתובים ליישוב במקום קיים מהמאה ה-9 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. בשלהי המאה ה-11 הקימו ההונגרים במקום מנזר אוגוסטיני. ב-1439 חנה ביישוב צבאו של אלברכט השני, מלך גרמניה בדרכו לסמדרבו. ב-1526 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה טיטל על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותרה בשטח הספר של הממלכה. בהמשך נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה טיטל בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור טיטל נמסר לחזקת הונגריה. ההונגרים ביצעו טבח בתושבי העיירה היהודים, הסרבים ובני רומה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז אזורי של תעשייה זעירה וטחנות רוח. ולאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה. לאחר מלחמת העולם השנייה ועד לראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 היה גידול מתון ויציב במספר תושבי העיירה. בין 1948 ל-1981 גדלה האוכלוסייה ב-10.21 אחוזים. החל משנות ה-80 של המאה ה-20 התהפכה המגמה והחל קיטון מתון. מספר התושבים בעיירה ירד מ-6,227 ב-1982 ל-5,247 ב-2011, קיטון של 15.74 אחוזים. הגיל הממוצע של תושבי העיירה הוא 40.1. למעלה מ-90 אחוזים מתושבי העיירה הם ממוצא סרבי. תיעוד לקהילה יהודית בעיירה קיים מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1882 נמנו בעיירה 22 יהודים. ב-1900 נמנו בטיטל 73 יהודים ובעיירה הוקם בית כנסת לקהילה. ב-1921 הגיעה הקהילה לשיא גודלה עת מנתה 204 נפשות. ראש הקהילה היה ד"ר אויגן פישר. ב-1931 נפתח בעיירה סניף התנועה הציונית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 47 נפשות. בין ה-6 ל-23 בינואר 1942 ערך צבא הונגריה את הראצייה בכל אזור דרום באצ'קה ובמהלכה הוציאו ההונגרים להורג כ-4,000 יהודים, סרבים ובני רומה. לטיטל הגיעו ההונגרים ב-10 בינואר ובמשך יומיים עצרו את בני הקהילה. הם הובלו למחסנים ריקים, הוכו קשות ונשים נאנסו. ההונגרים רצחו לפחות 36 מבני הקהילה. הגופות הועמסו על משאיות והושלכו לנהר טיסה. אלו שלא נרצחו בראציה נרצחו בהמשך כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1950 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים. מדיה וקבצים בנושא טיטל בוויקישיתוף Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,‏‏ The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia (באנגלית) יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם" [1], מפקד האוכלוסין בסרביה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-5 באפריל 2018 (בסרבית). הקהילה היהודית בטיטל, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 161. קהילת טיטל, באתר jewishgen.org, אוחזר ב-6 באפריל 2018. Paul Mojzes‏, Balkan Genocides: Holocaust and Ethnic Cleansing in the Twentieth Century, ניו יורק, 2011, עמוד 88 (באנגלית). אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
גרטרוד קליין

גרטרוד "טראוטה / טרודה" קליין / קליינובה (בצ'כית: Gertrude "Traute / Trude" Kleinová;‏ 13 באוגוסט 1918 – 9 באפריל 1976) הייתה שחקנית טניס שולחן אמריקאית ממוצא יהודי-צ'כוסלובקי וניצולת שואה. אלופת עולם, בעלת 3 מדליות זהב מאליפויות העולם בטניס שולחן, אחת בזוגות מעורבים (פראג 1936) ושתיים קבוצתיות (ומבלי 1935 ופראג 1936). קליינובה נולדה וגדלה בברנו והתאמנה במועדון מכבי ברנו. באליפות העולם שנערכה בוומבלי בפברואר 1935 היא זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. בטורניר ליחידות היא הפסידה בשלב רבע הגמר 1–3 במערכות למרסל דלקור מצרפת. באליפות העולם שנערכה בפראג, במרץ 1936 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובטורניר זוגות מעורבים ביחד עם מילוסלב המר(אנ'). בשנת 1939 נישאה קליין ליעקב שלינגר, נשיא ליגת הטניס שולחן. בדצמבר 1941 היא נשלחה על ידי הנאצים יחד עם בעלה ומאמנה אריק פוגל לטרזיינשטט ומשם לאושוויץ. שם נרצח בעלה. היא ומאמנה שרדו ובשנת 1946 הם התחתנו. ב-1948 הם היגרו לארצות הברית. קליין נפטרה בשנת 1976 מסרטן. בשנת 1994 נבחרה קליין להיכל התהילה של הספורט היהודי Jacov Sobovitz,‏ Traute Kleinova 1918 – 1975, באתר ‏Jewish Women's Archive (באנגלית) דוד דודסון, "חוקים משלהם: הספורט שגבר על הנאצים", באתר nrg‏, 28 בינואר 2012
תחרות העל בלונדון

תחרות העל בלונדון היא תחרות על בשחמט שנערכת מדי שנה החל מ-2009 בלונדון. בנוסף לתחרות הראשית היא כוללת תחרויות ברמה נמוכה יותר, תחרות נוער, הרצאות וכו'. התחרות מתקיימת בשיטת ליגה, הכוללת משחק בודד בין כלל המשתתפים. בהתאם לחוקים ניתנות 3 נקודות עבור ניצחון ונקודה בודדת עבור תיקו. אלוף העולם המכהן, מגנוס קרלסן, ניצח בתחרות זו ארבע פעמים. מדיה וקבצים בנושא תחרות העל בלונדון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תחרות העל בלונדון תחרות העל בלונדון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בשנת 2018 התחרות הפגישה בין 4 השחמטאים המובילים בגראנד צ'ס טור בשנת 2019 התחרות הפגישה בין 4 השחמטאים המובילים בגראנד צ'ס טור התקיימה תחרות בין נבחרת אנגלי הלבין נבחרת העולם https://en.chessbase.com/post/london-chess-classic-2021-rest-of-the-world-beats-england
טמרין (סרביה)

טֶמֶרִין (בסרבית קירילית: Темерин, בסרבית בכתב לטיני: Temerin) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה, 20 קילומטרים צפונית לנובי סאד. תיעוד בכתובים ליישוב במקום קיים מ-1322. ב-1526 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית וטמרין נכללה בשטח סנג'ק סגד של האימפריה. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה טמרין על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותרה בשטח הספר של הממלכה. ב-1799 הוכרז היישוב כעירוני וניתנו לו זכויות עיר ובכללן הזכות לקיים 4 ירידי סחר בהמות שנתיים. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה חרבה העיירה, הועלתה באש ותושביה נמלטו לבאצ'קה טופולה וסביבתה. בהמשך נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1899 חוברה העיירה לקו מסילת הברזל נובי סאד-טמרין-בצ'יי ונבנתה בה תחנת רכבת. ב-1900 התגוררו בטמרין 9,581 תושבים ו-91 אחוזים מהם דיברו הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה טמרין בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור טמרין נמסר לחזקת הונגריה. ההונגרים ביצעו טבח בתושבי העיירה היהודים, הסרבים ובני רומה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והיה מרכזו של אזור חקלאי. לאחר התפרקות יוגוסלביה עברה טמרין לחזקת סרביה. לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה אוכלוסיית הרשות המקומית טמרין במגמת גידול. עם זאת, במהלך העשור השני של המאה ה-21 נעצרה מגמת הגידול. בין 1948 ל-1971 גדלה האוכלוסייה ב-28.75 אחוזים. מ-1971 ועד 2002 גדלה האוכלוסייה בשיעור של 43.94 אחוזים לכדי 28,275 נפשות. מ-2002 ועד 2011 נרשם גידול זניח במספר התושבים שעמד על 12 תושבים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי נכון ל-2011, 67.56 אחוזים מהאוכלוסייה היו ממוצא סרבי ו-26.37 אחוזים היו הונגרים. תיעוד לקהילה יהודית בעיירה קיים מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1878 הוקם בית הכנסת הקהילתי. ב-1931 נמנו בטמרין 92 יהודים. ראש הקהילה היה ד"ר שמעון שוסברגר. ב-1938 נפתח בעיירה סניף התנועה הציונית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 80 נפשות. בין ה-6 ל-23 בינואר 1942 ערך צבא הונגריה את הראצייה בכל אזור דרום באצ'קה ובמהלכה הוציאו ההונגרים להורג כ-4,000 יהודים, סרבים ובני רומה. לטמרין הגיעו ההונגרים ב-7 בינואר ובמשך יומיים עצרו את בני הקהילה. הם הובלו למחסנים ריקים, הוכו קשות ונשים נאנסו. ההונגרים רצחו לפחות 42 מבני הקהילה. הגופות הועמסו על משאיות והושלכו לנהר טיסה. אלו שלא נרצחו בראציה נרצחו בהמשך כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1947 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים. חלקת בית העלמין היהודי נמצאת בקצהו של בית העלמין הקתולי בעיר. במקום ישנן 80 מצבות והכיתוב עליהן הוא בהונגרית. מדיה וקבצים בנושא טמרין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טמרין Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,‏‏ The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia (באנגלית) יהדות באצ'קה, באתר "יד ושם" [1], מפקד האוכלוסין בסרביה (2011), באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה בסרביה, אוחזר ב-5 באפריל 2018 (בסרבית). הקהילה היהודית בטמרין, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 161. Paul Mojzes‏, Balkan Genocides: Holocaust and Ethnic Cleansing in the Twentieth Century, ניו יורק, 2011, עמוד 88 (באנגלית). אתרי מורשת יהודית בסרביה, באתר jewish-heritage-europe.eu (באנגלית).
מלון לאונרדו רויאל ריזורט אילת

מלון לאונרדו רויאל ריזורט אילת (או מלון פלמירה כשמו המקורי של המלון) הוא מלון נופש שממוקם בחלק הצפוני של העיר אילת. המלון מנוהל על ידי רשת מלונות פתאל כחלק ממותג לאונרדו. מלון לאונרדו רויאל ריזורט כולל 228 חדרים וסוויטות. במלון קיימת בריכת שחייה, חדר כושר, ספא, מסעדה שפונה לבריכה, מועדון ילדים ואולם "דקל" שמתאים ל-180 אורחים. המלון הוקם בשנות ה-90 כמלון פלמירה. המלון נרכש על ידי רשת מלונות פתאל בשנת 2007. עקב הרכישה המלון החל לנשוא את מותג המלונאות גולדן טוליפ ושם המלון שונה לרויאל טוליפ. בשנת 2010 שם המלון השתנה בשנית ללאונרדו רויאל רזורט כחלק מהטמעת המותג לאונרדו בישראל אשר רשת פתאל עושה בו שימוש באירופה מאז 2005 והפסקת השימוש במותגים אשר אינם נמצאים בבעלות הרשת שגולדן טוליפ הוא מביניהם. מדיה וקבצים בנושא מלון לאונרדו רויאל ריזורט אילת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון לאונרדו רויאל ריזורט אילת נעמה סיקולר, רשת פתאל רכשה את מלון פלמירה באילת, באתר ynet, 4 במרץ 2007
השביתה הכללית במצרים (2008)

השביתה הכללית במצרים נערכה ב-6 באפריל 2008. אף על פי שעל פי חוקי מצרים אסור לשבות, פועלי הטקסטיל במדינה פתחו בשביתה כמחאה על תנאי שכר נמוכים, תנאי עבודה ירודים, ליקויי בטיחות ועלייה במחירי המזון (אנ'). השביתה נקראה לעיתים בשם "האינתיפאדה המצרית", והיא התרחשה יומיים לפני מערכת הבחירות המוניציפליות במדינה. פעילי המחאה תיאמו את פעולותיהם באמצעות הרשתות החברתיות. השביתה דוכאה בתקיפות על ידי משטרת מצרים, שניסתה ללא הצלחה לחדור לשורות השובתים ולהשתלט על מפעלי הטקסטיל. התקשורת הממלכתית במצרים, תחת השפעת הרודן חוסני מובארכ, הכריזה על השביתה ככישלון, אך בפועל השביתה השיגה את מטרתה: העלאת המודעות לתנאי העבודה הקשים של מעמד הפועלים במצרים וברחבי העולם הערבי. שביתה זו היוותה אירוע מקדים לאירועי האביב הערבי, בשנת 2011, והייתה ניסיון ראשון מסוגו לארגן פעולות מחאה המוניות בעזרת רשתות חברתיות בעולם הערבי. השביתה אורגנה על ידי תנועת הנוער של ה-6 באפריל ותנועת כפאיה, בהן הייתה נוכחות בולטת של פועלי תעשיית הטקסטיל. הם תכננו את השביתה לקראת ה-6 באפריל בעיקר בעזרת פייסבוק, בלוגים באינטרנט ומסרונים. הפעילים תכננו שביתה נרחבת בערים רבות במצרים, מלווה בהפגנות ופעולות מחאה, וביקשו מפועלי הטקסטיל לא להגיע לעבודתם באותו יום. שביתת הפועלים המרכזית הייתה במחלה אל-קוברא, ונתמכה על ידי פעילי האחים המוסלמים במצרים, כאות התנגדות לשלטון מובארכ. ב-5 באפריל בשעות הערב עצרה משטרת מצרים בלוגר שהפיץ מידע על השביתה ושלושה פעילים ממפלגת העבודה האסלאמית שהפיצו מודעות לקראת השביתה. השביתה במחלה אל-קוברא, כשעה נסיעה מקהיר, הייתה אמורה להתחיל בשעה שבע בבוקר, אך אנשי כוחות הביטחון המצריים חדרו למפעלי הטקסטיל בלבוש אזרחי וניסו לאיים על העובדים. חלקם אילצו פועלים לעבוד, ועצרו קבוצות של פעילים בניסיון למנוע מחאה המונית. עיתונאים שנכחו במקום הכריזו על השביתה ככישלון ועזבו את המקום לפני שהמהומות החלו. רק לקראת הצהריים פרצה מחאה אלימה, ומשטרת מצרים השתמשה בגז מדמיע, כדורי גומי ותחמושת חיה נגד המפגינים. שני בני אדם, בהם נער בן 15, נהרגו על ידי המשטרה. כמו כן נעצרו מנהיגי מפלגות האופוזיציה ומארגני ההפגנות. הבלוגר מוחמד אל-שרקאווי נדון ל-4 שנות מאסר ועונה קשות בכלא המצרי. ערוצי התקשורת הרשמיים, שנשלטו על ידי ממשלת מצרים, קראו לאזרחים לא להשתתף בשביתה, ואיימו במאסר על השובתים. כוחות משטרה נרחבים הוצבו במרכז קהיר, במחלה אל-קוברא ובאוניברסיטאות מצרים בניסיון להרתיע ולמנוע פעולות מחאה. בכיכר א-תחריר החלה הפגנה ספונטנית, אך המפגינים נעצרו מיד על ידי המשטרה. למרות נוכחות המשטרה, סטודנטים באוניברסיטת חלואן ובאוניברסיטת קהיר קיימו הפגנות והביעו הזדהות עם פועלי הטקסטיל. השביתה העלתה את המודעות לתנאי העבודה הקשים של מעמד הפועלים במצרים וברחבי העולם הערבי, אך לוותה באלימות רבה ובהשתתפות נמוכה מזו שציפו לה המארגנים. מארגני השביתה ניסו שוב את כוחם בארגון אירועי מחאה נגד ממשלת מובארכ לקראת ה-4 במאי 2008, יום הולדתו של מובארכ, אך נחלו כישלון. למרות זאת, השביתה הכללית ב-6 באפריל נחשבת לאירוע מקדים לאירועי האביב הערבי, בשנת 2011, והייתה ניסיון ראשון מסוגו לארגן פעולות מחאה המוניות בעזרת רשתות חברתיות בעולם הערבי. מדיה וקבצים בנושא השביתה הכללית במצרים בוויקישיתוף
כנסת

האם התכוונתם ל... בית המחוקקים הישראלי ונושאים קשורים הכנסת – בית המחוקקים הישראלי חבר הכנסת – מי שחבר בכנסת לאחר שנבחר אליה ועדות הכנסת – ועדות הפועלות בכנסת בנושאים פרטניים ומהוות מוסדות משנה שלה ועדת הכנסת – אחת מוועדות הכנסת, עוסקת בסידור סדר היום של הכנסת משכן הכנסת – מקום פעילותה העיקרי של הכנסת, שוכן בגבעת רם בירושלים מאז שנת 1966 כנסת פתוחה – אתר אינטרנט המציג את פעילות הכנסת ומנגיש מידע אודותיה לציבור מרכז המחקר והמידע של הכנסת (ממ"מ) – גוף מחקר הפועל בכנסת על מנת לסייע בעבודת חברי הכנסת ערוץ כנסת (בעבר "ערוץ הכנסת") – ערוץ טלוויזיה ציבורי ישראלי המשדר מהכנסת ארגוני עבר שלטוניים או ייצוגיים כנסת ישראל (ארגון) – הארגון הכללי של יהודי ארץ ישראל בימי המנדט הבריטי כנסת הגדולה – המוסד העליון של חכמי ישראל בימי בית המקדש השני אחר בית כנסת – בית התפילה היהודי כנסת הרבנים – ארגון בין-לאומי של רבנים קונסרבטיבים כנסת ישראל (פירושונים) כנסת יחזקאל (פירושונים)
קלואה (חברה)

קלואה (בצרפתית: Chloé) הוא בית אופנה צרפתי אשר הוקם בשנת 1952. החברה הוקמה על ידי גבי אגיון, וכיום היא חלק מקבוצת ריצ'מונט. גבי אגיון נולדה במצרים בשנת 1921 ועברה לצרפת ב-1945. בשנת 1952 הקימה את קלואה, והמשיכה לנהל את החברה עד שנת 1985, שבה נרכשה על ידי יצרן הטבק אלפרד דנהיל, וכיום החברה מהווה חלק מקבוצת ריצ'מונט. ייחודה של אגיון היה בכך שייצרה בגדים המוכנים ללבישה (אנ'), בניגוד לבגדים שהיו זקוקים למדידות והזמנה אישית, ונרכשו בעיקר על ידי המעמד הגבוה. בזמן שבו אופנת הוט קוטור הייתה בשיאה עם חברות כמו דיור ושאנל, אגיון שברה את המוסכמות בייצור סגנון שונה של בגדים ופנתה לאוכלוסייה רחבה יותר. החברה התאפיינה בפריטים כמו חולצות מכופתרות ודקיקות, צבעי בז'-קפה-לבן ששידרו פרקטיות מסוגננת המתאימה לאישה המשוחררת. הראשון שחיקה את הסגנון של אגיון היה אובר דה ז'יבנשי שהוציא קולקציה מוכנה ללבישה בשנת 1956, ארבע שנים לאחר פתיחת החנות הראשונה של אגיון. ב-1966 התמנה קרל לגרפלד למעצב הראשי של החברה, ומשך אליה לקוחות כמו ג'קלין קנדי-אונאסיס, בריז'יט בארדו, מריה קאלאס וגרייס קלי. ב-1975 נכנסה החברה לתחום הבישום עם יצירת הניחוח Chloe, ומאז הוציאה החברה מעל ל-30 בשמים שונים. ב-1997 מונתה המעצבת סטלה מקרטני למעצבת הראשית של החברה למורת רוחו של לגרפלד. ב-2001 מונתה למעצבת הראשית פיבי פילו, אשר משכה לחברה מפורסמות כמו קירסטן דנסט ונטלי פורטמן. שנה לאחר מכן החברה השיקה קולקציה של נעליים ותיקי עור לראשונה. המשרדים הראשיים של קלואה נמצאים ברובע השמיני של פריז, ולקלואה יש כיום מעל 140 חנויות ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא קלואה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קלואה (באנגלית ובצרפתית) קלואה, ברשת החברתית פייסבוק קלואה, ברשת החברתית אינסטגרם קלואה, סרטונים בערוץ היוטיוב קלואה, באתר פינטרסט איתי יעקב, "נשים מחפשות חיבור רגשי": למה כולן רוצות ללבוש עכשיו קלואה?, באתר ynet, 5 בספטמבר 2024 60 שנים של סטייל - וואלה! אופנה, באתר וואלה!, ‏2013-01-30 admin, בושם קלואה (Chloe): המתנה המושלמת לעצמך, באתר Rue Royale, ‏2019-08-21
RTL 7 (הולנד)

RTL 7 הוא הערוץ השלישי של קבוצת RTL בהולנד, והושק ב-1 בספטמבר 1995. RTL 7 מוגדר כערוץ לגברים ומשודרים בו סרטי פעולה, ריאליטי, כדורגל, ספורט מוטורי ותוכניות אירוח בנושא ספורט. בעבר בשעות היום שידר ערוץ RTL Z שהוא ערוץ עסקי ופיננסי, עד ש-RTL Z קיבל רישיון שידור ב-7 בספטמבר 2015. הערוץ משודר באופן רשמי תחת רישיון של לוקסמבורג, וכך הוא נמנע מהפיקוח הנוקשה של הרשויות ההולנדיות בעוד בלוקסמבורג הפיקוח פחות קפדני. הערוץ החל לשדר ב-1995 תחת המותג "ורוניקה" והיה מיזם משותף של RTL 5, RTL 4 ו-Veronica Association. בשנה הראשונה הערוץ שידר הרבה סדרות טלוויזיה אמריקאיות, ובהן בוורלי הילס 90210, מלרוז פלייס, משמר המפרץ ואחרות. בסוף השנה הראשונה הוריד הערוץ את כל התוכניות הקשורות לחדשות ומיצב את עצמו כערוץ בוגר-צעיר עם תוכניות בעלות אופי פרובוקטיבי. בשנים שלאחר מכן היה הערוץ חלוץ בתחום הטלוויזיה על ידי הצגת מגוון רחב של תוכניות, והיה הערוץ שהשיק בשנת 1999 את תוכנית הריאליטי המצליחה האח הגדול. בשנת 2000 הודיע ארגון ורוניקה כי יפרוש מהמיזם המשותף כיוון ורצה להקים ערוץ טלוויזיה עצמאי. לבסוף בשנת 2003 חתם הארגון על עסקה עם SBS. RTL נאלצו לשנות את שם הערוץ. בתחילה הוצע השם ME אך חברת אופנה בהולנד התלוננה על הדמיון בין שם הערוץ לשמה. לבסוף מותג הערוץ מחדש תחת השם יורין ב-2 באפריל 2001. כאשר איל המדיה ההולנדי וממציא "האח הגדול" ג'ון דה מול ייסד את חברת ההפקה טלפה, והחל ליצור קשרים עם מנחי טלוויזיה הולנדיים פופולריים רבים, בקבוצת RTL התעורר הצורך לארגן מחדש את ערוצי הטלוויזיה שלה, ומלבד התחדשות פיזית, השתנו ערוצים RTL 4, RTL 5 ו-Yorin. כדי להדגיש את הקשר בין שלושת הערוצים, הוחלף השם Yorin על ידי RTL 7 ב-12 באוגוסט 2005. מבחינת תוכן, כל התוכניות של Yorin הועברו ל-RTL 5 ובוצעו מעברים שונים בין תוכניות טלוויזיה של הקבוצה. המספר 7 נבחר (במקום 6, שיותר הגיוני כיוון שיוצר רצף בין ערוצים 4,5,6) כיוון שבאותה תקופה בה הערוץ המקורי, ורוניקה נוסד, הערוצים המסחריים SBS 6 ו-TMF עלו לאוויר. ב-15 באוקטובר 2009 החלו ערוצים RTL 7 ו-RTL 8 לשדר בהפרדה גבוהה. RTL 7 משדר תוכניות רבות בנושא ספורט, כגון כדורגל, ספורט מוטורי ועוד, אם כי סיקור ספורט מוטורי מהווה עיקר שידורי הספורט של הערוץ, כשזה כולל שידור חי של טורניר פורמולה 1 ואת מוטו GP. הערוץ הציע בעבר שירות טלטקסט, עד שהופסקה פעילותו ב-1 באפריל 2017. סמליל הערוץ בין 2001 עד 2005 סמליל הערוץ בין 2010 עד 2017 סמליל הערוץ מאז 2017 TV3 3sat TV4 מדיה וקבצים בנושא RTL 7 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של RTL 7 (בהולנדית) "Nederland is met RTL Z tv-zender rijker" (בהולנדית). נבדק ב-2018-04-06. Veronica (HMG) - Beeld en Geluid Wiki, www.beeldengeluidwiki.nl (בהולנדית) Nieuwsselectie: Media, retro.nrc.nl
פולרטון

פולרטון (באנגלית: Fullerton) היא עיר בצפון מחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית. בעבר העיר היוותה מרכז חקלאי ותעשייתי שייצרה בעיקר פירות הדר, גיטרות חשמליות (בעיקר בזכות חברת ליאו פנדר) ונפט. הפעם הראשונה בה אירופאים הגיעו לאזור פולרטון הייתה במסגרת משלחת חקר שהגיעה לסביבה בשנת 1769. במהלך המאה ה-19 התפתחה חקלאות מקומית. ההתיישבות עצמה אוגדה כעיר בשנת 1904. בשנת 1880 החל קידוח נפט במקום, דבר שהביא לשגשוג רב. תחילת המאה ה-21 התאפיינה במתח מעמדי רב בין חלקי העיר. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים בעיר כ-135,161 תושבים בכ-45,391 משקי בית, כאשר צפיפות האוכלוסין היא 2,333.6 נפש לקמ"ר. חציון הכנסה הוא 67,617$, כאשר 14.6% מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני. ההרכב הגזעי הוא: 72,845 תושבים (53.9%) לבנים 3,138 תושבים (2.3%) אפרו-אמריקאים 842 תושבים (0.6%) אינדיאנים 30,788 תושבים (22.8%) אסיאתיים 21,760 תושבים (16.1%) מגזעים אחרים 5,788 תושבים (4.3%) משני גזעים או יותר מקסיקו מורליה, מיצ'ואקאן, מקסיקו יפן פוקואי, יפן קוריאה הדרומית יונגין, קוריאה הדרומית מדיה וקבצים בנושא פולרטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פולרטון (באנגלית) פולרטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אורנג' (קליפורניה)

אורנג' (באנגלית: Orange) היא עיר במחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית הממוקמת כ-4.8 ק"מ מצפונית לסנטה אנה. אוכלוסיית העיר נאמדה בשנת 2016 בכ-140,000 תושבים. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-136,416 איש בכ-43,367 משקי בית כאשר צפיפות היא כ-2,139 נפש לקמ"ר. 11.8% מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני הפדרלי. מבחינה גזעית, החלוקה היא: 67.1% לבנים, 11.3% אסייתים, 1.6% אפרו-אמריקאים, 0.7% אינדיאנים, 15.4% מגזעים אחרים וכ-4% משני גזעים או יותר. אוסטרליה אורנג', ניו סאות' ויילס, אוסטרליה צרפת אורנז', צרפת מקסיקו קרטרו, קרטרו, מקסיקו מדיה וקבצים בנושא אורנג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אורנג' (באנגלית) אורנג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מלון רויאל ביץ' אילת

מלון רויאל ביץ' אילת הוא מלון יוקרה שממוקם על החוף הצפוני שבעיר אילת. המלון מנוהל על ידי רשת ישרוטל. רויאל ביץ' מדורג ב-5+ כוכבים על פי משרד התיירות. מלון רויאל ביץ' כולל 363 חדרים וסוויטות. המלון נפתח בשנת 1993 כמלון ישרוטל רויאל ביץ'. בשנת 2012 המלון הוכלל תחת מותג חדש של ישרוטל למלונות היוקרה שלה הנקרא Isrotel Exclusive Collection. עקב כך חדל המלון מלנשוא את השם ישרוטל בו ולוגו המלון השתנה יחד עם שני מלונות נוספים של הרשת אשר הוכנסו למותג זה בעת יצירתו. במלון קיימות שלוש מסעדות: מסעדת ויסטה, מסעדת ראנץ' האוס ומסעדת לה קוצ'ינה. כמו כן, המלון כולל שתי בריכות שחייה, בריכת פעוטות, שירות ספא, חדר כושר, בר, טרקלין עסקים VIP, חדר ישיבות, בית כנסת, אולמות כנסים, מועדון ילדים וחדר משחקי וידאו. בנוסף, המלון כולל חוף פרטי. במלון זה קיים ספא "יערות הכרמל" היוקרתי, המציע למעלה מ-70 טיפולי גוף, בריאות ויופי נכון לשנת 2019, זהו המלון הפעיל הגבוה באילת. מלונות ישרוטל מדיה וקבצים בנושא מלון רויאל ביץ' אילת בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלון רויאל ביץ' אילת מלון רויאל ביץ' אילת, סרטון באתר יוטיוב
מסקיט (טקסס)

מסקיט (באנגלית: Mesquite) היא פרוור ממזרח לדאלאס, טקסס, ארצות הברית. נכון לשנת 2013, אוכלוסייתה הוערכה בכ-143,000 נפש, מה שהופך אותה לעיר ה-20 בגודלה בטקסס. לפני הקמתה של מסקיט, סביבת העיר שימשה כאם דרך מסחרית ששימשה את האינדיאנים. העיר נוסדה ב-14 במרץ 1878. כלכלת העיר והחקלאות שבה שגשגו מאוד בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הזינוק המהיר ביותר היה בשנים 1950-1970. בשנת 1970 התגוררו בעיר כ-55,000 תושבים, לעומת 1,700 בשנת 1950. בשנת 1959 הוקם קניון בעיר. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-139,824 תושבים בכ-48,390 משקי בית, כאשר הצפיפות היא 1,241.7 נפש לקמ"ר. החלוקה הגזעית היא 59% לבנים, 21.8% אפרו-אמריקאים, 3.24% אסייתים, 0.84% אינדיאנים, 0.07% מגזעים אחרים, 3.12% משני גזעים או יותר. מדיה וקבצים בנושא מסקיט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסקיט (באנגלית) מסקיט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוטמרסום

אוטמרסום (בהולנדית: Ootmarsum) היא עיר במחוז אוברייסל בהולנד. בשנת 2008 התגוררו באוטמרסום כ-4,400 נפש. שטחו הבנוי של היישוב הוא 1.5 קמ"ר ובמרכזו חיים פחות מאלפיים תושבים. שאר תושבי היישוב חיים באזור הכפרי המשתייך ליישוב. בשנת 770 לערך נבנתה באוטמרסום אחת הכנסיות הראשונות באזור טוונטה. בחודש נובמבר 917 נפטר באוטמרסום הבישוף של אוטרכט. בשנת 1000 לערך אוטמרסום הייתה אחת הקהילות הגדולות באזור טוונטה. בשנת 1325 קיבלה אוטמרסום זכויות של עיר. העיר הפכה למבצר עם תעלת מגן המקיפה אותה וסוללות עפר. במאה ה-16 נכבשה אוטמרסום בידי הספרים בעת המרד ההולנדי, אולם בשנת 1597 כבש אותה מאוריץ, נסיך אורנז'. בקיר הכנסייה העתיקה במקום עדיין ניתן לראות כדור תותח מן המרד שהטיל על העיר. עד לשנת 2001 שמרה אוטמרסום על עצמאות שלטונית ואז הפכה לחלק מן הרשות האזורית דינקלנד עם מרכז בעיר דנקאמף. באוטמרסום התקיימה קהילה יהודית קטנה לאורך מאות בשנים, עד לשנת 1943, אז נשלחו 11 יהודי העיר למחנה הריכוז ראוונסבריק ומשם למחנה ההשמדה אושוויץ, רק אחד מהם ניצל. בעיר פעל בית כנסת ואבן פינה המוצגת לזכר הקהילה בעיר נושאת את הכתובת: "בשנת ק' באו שעריו בתורה". אם כתובת זו מדויקת הרי שבית הכנסת נוסד בשנת 1340. במאה ה-17 אוטמרסום הייתה מן הערים הבודדות בהולנד בה יהודים הורשו לרכוש בתים, בסוף המאה ה-17 הותר לשוחט להתיישב בעיר. יהודים שהתגוררו בדנקאמף הסמוכה היו משתייכים לקהילה יהודית של העיר. כתובת זיכרון ליהודי אוטמרסום שנשלחו למחנה הריכוז ראוונסבריק בשנת 1943 אבן פינה לבית הכנסת באוטמרסום בית הקברות היהודי באוטמרסום מדיה וקבצים בנושא אוטמרסום בוויקישיתוף נתונים על קהילה יהודית Marnix Croes, The Holocaust in the Netherlands and the Rate of Jewish Survival. Holocaust and Genocide Studies, V20 N3, Winter 2006, pp. 474–499, 481 The Jews in Overijssel from their first settlement to 1814. DutchJewry.com
ז'אק קונפינו

ד"ר ז'אק קונפינו (בסרבית: Жак Конфино;‏ 22 ביוני 1892, לסקובאץ, ממלכת סרביה – 16 באוגוסט 1975, בלגרד הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי ויו"ר הקהילה היהודית בלסקובאץ. קונפינו היה רופא אשר ניהל את בית החולים הצבאי המרכזי של כוחות הפרטיזנים של טיטו בבלגרד. כמו כן היה גם סופר פורה אשר פרסם מספר רב של ספרים ונובלות. ז'אק קונפינו נולד ב-1892 בלסקובאץ למשפחת אומנים יהודית ספרדית. הוא סיים בית ספר יסודי בעירו ובית ספר תיכון בבלגרד. ב-1910 החל בלימודי רפואה באוניברסיטת וינה וב-1917 הוסמך לרפואה באוניברסיטת ברן בשווייץ. בהמשך, התמחה בכירורגיה בלוזאן. ב-1920 שב ליוגוסלביה והשתלב במערך הרפואה הציבורית. בין השאר כיהן כראש מערך הרפואה בביטולה. במאי 1921 שב לעיר הולדתו ונבחר למנהל מערך הרפואה בעיר. במקביל, פתח קליניקה פרטית. ב-1926 התפטר קונפינו ממערך הרפואה הציבורית, פתח וניהל בית חולים פרטי בלסקובץ. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 כיהן כיושב ראש הקהילה היהודית בלסקובאץ. בשלהי 1936 עזב את לסקובץ ועבר לבלגרד. בבלגרד עבד במספר בתי חולים ציבוריים וגם בקליניקות פרטיות. ב-1943, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית נלכד קונפינו בידי כוחות צבא איטלקיים. הוא נמלט משביו, הגיע ללוזאן בשווייץ ושם עסק בפעילות פוליטית למען השבת המלוכה ביוגוסלביה. הוא נעצר על ידי השלטונות השווייצריים ולבסוף עזב את המדינה. בשלהי 1944 שב ליוגוסלביה והצטרף למערך הרפואה בכוחות הפרטיזנים של טיטו. בין אוקטובר 1944 למרץ 1946 ניהל את בית החולים הצבאי המרכזי בבלגרד. בהמשך כיהן כרופא הקהילה היהודית בבלגרד. ז'אק קונפינו נפטר בבלגרד ב-1975 והוא בן 83 שנים. לאורך הקריירה הספרותית שלו שהחלה ב-1934 פרסם קונפינו עשרות סיפורים קצרים, רומנים, דרמות ונובלות. ספריו תורמו למספר שפות ובכללן: אנגלית, גרמנית, פולנית וטורקית. כן כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה היוגוסלבי "Екс Гертруде Шулц" מ-1960. Lekar, doktor za književnost, באתר jevrejski-glas ("הקול היהודי") (בסרבית) ז'אק קונפינו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הקהילה היהודית בלסקובאץ, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 169-168. ז'אק קונפינו - ביוגרפיה וסקירת פעילותו האמנותית, באתר novinardkocic (בסרבית).