laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמיר בינו

אמיר בינו (נולד ב-8 באוגוסט 1961) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 2.05 מטר ששיחק בעמדות הפורוורד והסנטר, בין היתר, במכבי רמת גן הפועל גליל עליון ובנבחרת ישראל. בינו נולד בחיפה. גדל בגבעתיים, במחלקת הנוער של מכבי רמת גן, תחת המאמן מולי קצורין יחד עם שחקנים כמו דורון גמצ'י, יאיר בן עטר, ניר ריכליס, עמי נאווי. בצעירותו שיחק בנבחרת הכדורסל של תיכון שמעון בן צבי, ובשנת 1979 זכה איתה באליפות הארץ לבי"ס תיכונים, ייצג אותה באליפות העולם לבתי ספר שם הגיעו למקום השלישי. כן שיחק בינו בנבחרות הנוער והעתודה. בשנת 1980 שיחק באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה ביוגוסלביה, וקלע בממוצע 4.2 נקודות למשחק. בעונת 1978/1979 עלה לקבוצה הבוגרת של מכבי רמת גן, ושיחק במדיה במשך 13 עונות, בחלקן שימש גם כקפטן הקבוצה. בינו היה חלק מקבוצת שחקני בית מזוהה מאוד, שכללה את עמי נאווי, ניר ריכליס, גילי שוורצמן ויוחאי נעמן. הישגי השיא של בינו בקבוצה היו הגעה לגמר גביע המדינה 1988/1989, שבו הפסידה רמת גן בגמר למכבי תל אביב כאשר בינו קלע 15 נקודות וזכייה בגביע הליגה 1989/90 בו ניצחה רמת גן את הפועל תל אביב. בשנת 1982/1983 הגיע עם מכבי רמת גן למקום השלישי בליגה. כמו כן נבחר בשנת 1987/1988 לחמישיית העונה. היה במשך שנים מהשחקנים הגבוהים הישראלים הבולטים בליגה כשסיים מספר עונות עם ממוצע 15 נקודות ו-8 ריבאונד לעונה. בתום עונת 1990/1991 עזב בינו את הקבוצה, לאחר שהסתכסך עם ראשיה. בין השנים 1986 עד לעזיבתו ב-1991 שימש בינו כקפטן מכבי רמת גן. לקראת עונת 1991/1992 עבר בינו להפועל גליל עליון, והיה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע המדינה. בליגה לעומת זאת, הודחה הקבוצה בחצי הגמר על ידי מכבי תל אביב. בעונה הבאה, עונת 1992/1993 היה שותף בינו לזכיית גליל עליון באליפות היסטורית תחת המאמן פיני גרשון. בינו קלע בליגה הסדירה בממוצע 2 נקודות במשחק. בשתי עונות הבאות שיחק בינו בבית"ר רמת גן ובהפועל ירושלים, עד שפרש בתום עונת עונת 1994/1995. סך הכל שיחק בינו 17 עונות בליגה הבכירה, בהן רשם 291 משחקים וקלע בממוצע של 9.5 נקודות למשחק, כאשר הוא מדורג במקום הרביעי בטבלת קלעי מכבי רמת גן בכל הזמנים. בינו זכה באליפות ובגביע המדינה במדי הפועל גליל עליון. במדי נבחרת ישראל רשם בינו 15 הופעות, והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 1985. בשנים 1987 ו-1989 רשם הופעות בטורנירי האוניברסיאדה שנערכו ביוגוסלביה וגרמניה. לאחר הפרישה עוסק בינו בתחום הביטוח. מתגורר בראש העין, נשוי ואב לארבעה. פרופיל, באתר פיב"א אמיר בינו, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה אריה מליניאק, כואב בברך, כואב בלב, מעריב, 17 בספטמבר 1989 ערן סלע, אין לו מהירות, אין לו תרגילים מיוחדים, ובעיקר אין לו יחסי ציבור, מעריב, 22 במרץ 1991 ערן סלע, בינו, אמיר - ליריביו מרפק הישיר, אתר כדורסלע יעקב אלג'ס, רק בנות חוף הכרמל בגמר אליפות בתי הספר, מעריב, 8 באפריל 1979 אמיר בינו, אליפות אירופה לנבחרות עתודה 1980, אתר פיב"א מכבי רמת גן, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה
באלאור

באלאור (רומנית: Balaur, ברבים: באלאורי Balauri) הוא יצור אגדי מהמיתולוגיה הרומנית. הבאלאור הוא יצור פנטסטי, רב כוח, גדול מאוד, לעיתים דמוי נחש מכונף בעל רגליים ומרובה ראשים (3, 7 או אפילו 12 ראשים). הבאלאור מייצג את הרוע ומופיע במרבית אגדות העם הרומניות. המילה נגזרה כנראה מהשורש ההודו-אירופאי "באל" bal שמשמעותו - רב כוח. ניתן להשוות את הבאלאור לדרקון אירופאי או להידרה המופיעים במיתולוגיות של עמים אחרים. על שמו של יצור זה קרוי הדינוזאור הרומני באלאור בונדוק. זמאו זמיי הידרה
Believer (סרט אמריקאי, 2018)

Believer (בעברית: מאמין) הוא סרט תיעודי אמריקאי שיצא ב-2018. הסרט בוים על ידי דון ארגוט (אנ'). הסרט מדבר על הקישור בין קהילת הלהט"ב לבין המורמונים. בסרט מופיע המוזיקאי האמריקאי דן ריינולדס. הסרט מתמקד בניסיונו של ריינולדס לארגן את הפסטיבל LOVELOUD באורם (אנ') שביוטה, ארצות הברית אשר מטרתו של הפסטיבל היה לתמוך בנוער להט"בי. הצילומים בעיקר היו בסולט לייק סיטי ובאורם (אנ'). כמו כן, הצילומים היו גם בניו יורק ובלאס וגאס. מלחין הסרטים הגרמני-יהודי הנס צימר יצר את פסקול הסרט. כמו כן, ריינולדס יצר 2 שירים לסרט. בינואר 2018, הוכרז כי הסרט יצא ברשת הטלוויזיה האמריקאית HBO. 10 ימים לפני שהפסטיבל נערך, הודיעה כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים כי היא תומכת בפטסיבל זה ואמרה בנוסף כי: ”יש לטפח את הקהילה [הלהט"בית] כך שאף אחד [מהקהילה] לא יסבול התעללויות בגלל מי שהם או בגלל אמונתם”. ב-2019, הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי המוצלח ביותר בפרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה. מדיה וקבצים בנושא Believer בוויקישיתוף "Believer", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Believer", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "'Believer': Film Review - Sundance 2018". hollywoodreporter.com. Thorpe, Devin. "Imagine Dragons Lead Dan Reynolds Hosts Festival For LGBTQ Youth With Blessing Of LDS Church". forbes.com. "Sundance 2018: Believer documentary captures inception of Utah's LoveLoud movement, led by Imagine Dragons' Dan Reynolds - The Utah Review". theutahreview.com. 20 בינואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Watch Imagine Dragons' Dan Reynolds Wrestle With Faith in 'Believer' HBO Doc: Exclusive Clip". "Believer - About". HBO (באנגלית). נבדק ב-2018-06-07. Morgan Jones: Q and A: Imagine Dragons' lead singer Dan Reynolds talks music, Mormons and more In: Deseret News, 16. August 2017. Gavin Edward: Billboard Cover: Imagine Dragons on Being 'Atypical' Rock Stars, and Singer Dan Reynolds on His Depression Struggles and Conflicts With His Mormon Faith In: billboard.com, 13. February 2015. Barker, Andrew (29 בנובמבר 2017). "Imagine Dragons' Dan Reynolds Confronts Mormon Church's LGBTQ Stance in Sundance-Bound Doc 'Believer'". variety.com. {{cite web}}: (עזרה) Hans Zimmer Scoring Don Argott’s 'Believer' In: filmmusicreporter.com, 29. November 2017. Jr, Mike Fleming (3 בינואר 2018). "Imagine Dragons' Dan Reynolds Docu On Mormon Treatment Of LGBTQ Community Gets HBO Deal: Sundance". deadline.com. {{cite web}}: (עזרה) "Imagine Dragons' Dan Reynolds Documentary on Mormons & LGBTQ Community Teams Up With HBO". billboard.com. Believer In: miamifilmfestival.com. "Church Statement on LoveLoud Festival". www.mormonnewsroom.org (באנגלית). 2017-08-16. נבדק ב-2018-07-21. Outstanding Documentary - GLAAD Media Awards: The Complete List of Nominees, The Hollywood Reporter (באנגלית)
צ'אנגן CS35

צ'אנגן CS35 הוא קרוסאובר קומפקטי מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Changan Automobile (אנ'), אשר מיוצר משנת 2012 ועד היום. דגמי "Changan CS35" משווקים מאוקטובר 2012. 5 דלתות. מנוע קדמי. מנוע בנזין. מנוע הנעה קדמית. קיבולת מכל דלק - 52 ליטר. תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 14.0 שניות (דגם מנוע 1.6 ליטר). מחיר היחידה מדגם "Changan CS35" נע בין 68,900-86,900 רנמינבי (נכון לאוקטובר 2012, בסין). דגם "Changan CS35", שנת 2012 דגם "Changan CS35", שנת 2012 דגם "Changan CS35" דגם "Changan CS35" דגם "Changan CS35" דגם "Changan CS35" צ'אנה טאורוסטאר צ'אנגן CM8 צ'אנגן CS15 צ'אנגן CX20 צ'אנג'ה Q7 צ'אנגן אלסווין V3 צ'אנגן Raeton CC צ'אנגן CS35 Plus צ'אנגן CS85 צ'אנגן CS95 מדיה וקבצים בנושא צ'אנגן CS35 בוויקישיתוף צ'אנגן CS35, סרטון באתר יוטיוב צ'אנגן CS35, סרטון באתר יוטיוב דגם "Changan CS35" carnewschina.com/2012/04/29/changan-cs35-suv-debuts-at-the-beijing-auto-show דגם "Changan CS35" בשוק הסיני carnewschina.com/2012/06/05/changan-cs35-suv-will-hit-the-chinese-car-market-in-july דגם "Changan CS35" carnewschina.com/2012/10/16/changan-cs35-will-hit-the-chinese-car-market-late-this-month דגמי "Changan CS35" בשוק הסיני carnewschina.com/2012/10/31/changan-cs35-hits-the-chinese-auto-market דגם " "Changan CS35"" אתר היצרן carnewschina.com
אסתר טוייבונן

אסתר טוייבונן (בפינית: Ester Toivonen; ‏7 באוגוסט 1914 — 29 בדצמבר 1979) הייתה שחקנית פינית. טוייבונן נולדה בעיר המינה שבפינלנד, בת דודתה היא הסופרת הלווי המליינן (Helvi Hämäläinen), האמהות של שתיהן אחיות. בהיותה בת תשע עשרה היא עבדה בחנות המוכרת לחם שם היא התגלתה על ידי מנהל אולם הקזינו של הלסינקי שם נערכה תחרות מיס פינלנד. בתחרות של מיס פינלנד היא נבחרה למקום הראשון. היא נבחרה למיס אירופה 1934 בתחרות שנערכה בהייסטינגס. במהלך שנות השלושים הפינים כינו אותה "המושיעה של הגזע הפיני" שכן באותו זמן הפינים היו צריכים להוכיח שאינם מונגולים ומשתייכים לגזע האירופאי הלבן. ב-1934 ביצעה את הופעת הבכורה של בקולנוע בסרט "Meidän poikamme ilmassa – me maassa" העוסק בפעילותו של חיל האוויר הפיני, הסרט נחשב כסרט תעמולה שנוי במחלוקת על ידי מספר מבקרים. ב-1935 שיחקה בסרט הקומדיה "Syntipukki" בתפקיד עובדת בחנות כלבו יפהפייה בה מתאהב הדמות הראשית. ב-1936 הופיעה בסרט "Onnenpotku" כבתו של מיליונר היוצאת עם מובטל עמו אביה אינה מעוניין שתתחתן. ב-1940 הופיעה בסרט "Suotorpan tyttö" המבוסס על ספר צאת סלמה לגרף. ב-1941 גילמה נסיכה בסרט "Kaivopuiston kaunis Regina". ב-1943 גילמה רוזנת בסרט "Katariina ja Munkkiniemen kreivi" אודות בתו של חוואי פשוטת עם המתאהבת בבן אצולה. ב-1943 נישאה ונולדו לה שני ילדים. ב-1965 פרסמה את ספר הזכרונות שלה "Rikas on elämä". ב-29 בדצמבר 1979 הלכה לעולמה. מדיה וקבצים בנושא אסתר טוייבונן בוויקישיתוף אסתר טוייבונן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אסתר טוייבונן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) פרופיל באתר 100tekijaa ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפועל נגבה

הפועל נגבה הייתה קבוצת כדורעף ישראלית מקיבוץ נגבה שהשתתפה בליגה הבכירה ואף זכתה בתואר האליפות בשנת 1962. המגרש הביתי של הפועל נגבה היה מגרש פתוח מרוצף בלטות גדולות. העובדה שקיבוץ נגבה הוקם והשתייך לתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, גרמה לכך שבאופן טבעי הייתה לו זיקה להתאחדות הפועל. מועדון "הפועל" הפעיל בקיבוץ ענפי ספורט כמו: כדורגל, כדורסל, כדורסל נשים, כדורעף, אתלטיקה קלה ואיגרוף, שהתמודדו בדרך כלל בכינוס הפועל ובליגה פנימית מול שאר קבוצות "הפועל" בקיבוצים אחרים במדינה. קבוצת הכדורעף בלטה מעל כל הענפים בקיבוץ והתמודדה בליגה הבכירה בישראל ובמקביל גם בטורנירים מחוזיים. עונת השיא של הקבוצה היא 1961/1962 (בהדרכתו של המאמן-שחקן ד"ר יצחק הובר), בה הצליחה לזכות באליפות היסטורית לאחר שגברה 2–3 במשחק המכריע מול קבוצת הפועל עין שמר, במשחק ביתי בו צפו מעל 1000 איש. בתום העונה הפסידה הקבוצה ברבע גמר גביע המדינה לקבוצת הפועל עין המפרץ מהליגה השנייה 1–3 והודחה בעונה שלאחר מכן השתתפה הקבוצה במסגרת גביע אירופה לאלופות והודחה מול קבוצת גלטסראיי לאחר שני מפגשים. במשחק הביתי נוצחה 3-2, ובגומלין באיסטנבול נוצחה 1–3. בעונת 1962/1963 סיימה הקבוצה במקום השני בטבלה. במקביל הגיעה בפעם הראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה ונוצחה על ידי הפועל המעפיל 3-1. בתום עונת 1966/1967 ירדה הקבוצה בפעם הראשונה לליגה הארצית, אך חזרה לליגה הלאומית לאחר עונה אחת. בתום עונת 1968/1969 ירדה שוב לליגה הארצית, ומאז לא הצליחה להתרומם. שנתיים לאחר מכן, פורקה קבוצת הבוגרים. בעונת 1962/1963 זכתה קבוצת הנוער בגביע המדינה לאחר ניצחון בגמר 2-3 מול הפועל עין החורש. בעונת 1967/1968 הגיעה קבוצת הנוער של המועדון לגמר גביע המדינה, אך נוצחה על ידי הפועל חניתה 3-0. ליגת העל בכדורעף: אליפות (1): 1961/1962 סגנות (2): 1960/1961, 1962/1963 בגביע המדינה: סגנות (1): 1962/1963 אבשלום וילן ד"ר יצחק הובר אמנון מאלי יגאל הנגבי בנימין הרמן אברהם מזרחי יהונתן ברוק דוד צביאלי יהודה אריאלי דני גלינסקי עמוס תור מיכה לובלינר אהוד אורפז גמר גביע המדינה ואהבת נעורי, מאשה ליטבק, באתר איגוד הכדורעף. נגבה זכתה בגביע ה-4, בעיתון על המשמר, 19 באוקטובר 1958 נגבה - אלופת המדינה בכדורעף, בעיתון על המשמר, 6 במאי 1962 הפתעה מרעישה בכדורעף: עין המפרץ-נגבה 1-3, בעיתון על המשמר, 20 במאי 1962 נגבה ועין-שמר חילקו בניהם את הכתרים, אליהו גולדשמיד, בעיתון על המשמר, 8 ביולי 1962 הפסד זעיר לאלופת ישראל בגביע אירופה בכדורעף, בעיתון הבקר, 30 בדצמבר 1962 המעפיל-נגבה 1-3, בעיתון דבר, 14 ביולי 1963 קבוצות נגבה ועמיר ירדו לליגה הארצית, בעיתון דבר, 12 בספטמבר 1967 רמת דוד-הפועל צפת 1-4, בעיתון למרחב, 25 במרץ 1969 גביע המדינה לנוער בכדורעף להפועל נגבה, בעיתון על המשמר, 5 ביולי 1963 גביע הכדורעף להמעפיל, בעיתון מעריב, 28 ביולי 1968
אנדרואיד פאי

אנדרואיד פאי היא הגרסה התשיעית של מערכת ההפעלה אנדרואיד. גרסה ראשונית שלה למפתחים יצאה לאור ב-7 במרץ 2018, והיא יצאה לציבור הרחב ב-6 באוגוסט של אותה שנה. נכון למאי 2019, 10.4% ממכשירי האנדרואיד השונים מריצים אותה. מאז היום בו הוכרזה לראשונה (7 במרץ 2018, ובו יצאה גם גרסה ראשונית שלה למפתחים) ועד השקתה הרשמית נקראה כ"אנדרואיד P". רק בעת השקתה הרשמית, ב-6 באוגוסט, נחשף שמה: פאי, כהמשך לנוהג של גוגל לקרוא לגרסאות השונות של מערכת ההפעלה בשמות של מאכלים מתוקים לפי סדר האלפבית לטיני (A-z). קדמו לה אנדרואיד מרשמלו (M), אנדרואיד נוגט (N) ו-אנדרואיד אוראו (O). גרסה שנייה, שנחשבה כגרסת בטא, יצאה ב-8 במאי 2018, וכן יצאה גרסת בטא נוספת ב-6 ביוני. גרסת בטא שלישית יצאה ב-2 ביולי, וגרסת בטא אחרונה יצאה ב-25 ביולי. העדכון היה זמין בתחילה רק למכשירי פיקסל מהדורות האחרונים, עדכונים למכשירי Android One ולמכשירים נוספים הגיעו בהמשך. מדיה וקבצים בנושא אנדרואיד פאי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנדרואיד פאי (באנגלית) חלוקת גרסאות האנדרואיד השונות על פי שימוש, מאי 2019. מתוך האתר הרשמי למפתחים של אנדרואיד גוגל הכריזה על Android P, מתוך אתר Android Police. 7 במרץ 2018 הודעה על שחרור גרסת הבטא הודעה על יציאת הבטא השנייה, מתוך האתר הרשמי של אנדרואיד למפתחים הודעה על יציאת גרסת הבטא השלישית, מתוך האתר הרשמי של אנדרואיד למפתחים הודעה על יציאת הגרסה האחרונה לפני השקה, מתוך האתר הרשמי של אנדרואיד למפתחים ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטילדה סימן 1

מטילדה סימן 1 הוא טנק חיל רגלים בריטי משנות השלושים והארבעים של המאה ה-20. מטילדה היה טנק בעל שריון עבה יחסית לזמן יצורו והיה יעיל בתחילת מלחמת העולם השנייה. מטילדה סימן 1 נולדה כתוצאה ממכרז של הצבא הבריטי ל"טנק חיל רגלים". הטנק אמור היה לשמש בתפקיד של סיוע אש לחיל הרגלים והושתת על לקחי מלחמת העולם הראשונה, מבלי שראשי הצבא הבריטי נתנו את דעתם לתורות הלחימה המהפכניות של בן ארצם, לידל הארט, ומקבילו בגרמניה, בדבר מלחמת תנועה, אשר קיבלה ברבות השנים את הכינוי "בליצקריג". מכיוון שתפקידו של הטנק המיועד היה הסתערות במהירות איטית (על מנת לשמור על מיקומו לצד חיל הרגלים), כלל המכרז את הדרישה כי הטנק יהיה חסין לכל כלי הנ"ט הקיימים בזמנו. הצבא דרש גם שהטנק יהיה בעל עבירות שטח גבוהה. מעל כל אלה ריחפה הדרישה לכך שמחיר הטנק יהיה נמוך ביותר בגלל הקיצוצים הנרחבים בתקציב הביטחון בבריטניה בשנות השלושים. בשנת 1935 החל הפיתוח בשם "מטילדה". הטנק שנולד היה כלי רכב קטן, בעל שריון עבה (60 מילימטרים), וחמוש במקלע בלבד. בתחילה הוזמנו 60 טנקים, ועשרה ימים מאוחר יותר הוזמנו עוד 60 טנקים, ובינואר 1939 הוזמנו עוד 19 טנקים, ובסך הכל נבנו 140 טנקים. אף על פי שלכאורה ענה על הדרישות, היה מטילדה סימן 1 כישלון מוחלט. המחיר הנמוך גרם לכך שמערכת ההנעה כולה הייתה ירודה ובלתי אמינה. הזחלים של הטנק היו חשופים, והמהירות המקסימלית, 13 קמ"ש, הייתה נמוכה מדי. חסרונותיו הבולטים גרמו לייצור מוגבל, ולפיתוחו וייצורו של מחליף - מטילדה סימן 2. המטילדות נרשמו בדפי ההיסטוריה כאשר ב-21 במאי 1940, כשבעים וחמישה טנקי מטילדה, רובם מדגם מטילדה 1, השתתפו בקרב אראס באזור העיר אראס שבצפון צרפת. הטנקים הבריטים, מרגימנטי הטנקים המלכותיים ה-4 וה-7, פגשו את דיוויזיית הפאנצר ה-7 של ארווין רומל בנוסף לכוחות של דיוויזיית האס אס הממוכנת "טוטנקופף" (גולגולת המת, על שם סמלה). במהלך הקרב הופרד החי"ר הגרמני מכוחות השריון שסייעו לו ובמשך זמן לא מבוטל כתשו המטילדות את החי"ר הגרמני. תותחי הנ"ט הגרמניים של התקופה שהיו בקוטר 37 מילימטר היו בלתי יעילים מול המטילדה. רומל נאלץ להתערב אישית בקרב וארגן את תותחי הנ"מ בקוטר 88 מילימטר האימתניים לירי בכינון ישיר לעבר המטילדות. בשלב זה נאלצו המטילדות לעצור ולסגת, לאחד שסבלו מאבדות. לגרמנים נגרמו אבדות קשות: מאות נהרגו, נפצעו או נפלו בשבי. רומל וגודריאן נתקפו בהלה, ושניהם ציינו את האירוע ביומניהם כ"ניסיון פריצה" של הבריטים לכיוון פריז. רומל אף ציין את כוח האויב ככוח של "מאות" טנקים (כזכור, היו שם 75). המפגש היה אחד היחידים במערכה על צרפת שבהם הוכו הגרמנים קשות. בסך הכל השתתפו ב-1940 במערכה על צרפת 150 טנקים מסוג מטילדה. מדיה וקבצים בנושא מטילדה סימן 1 בוויקישיתוף ראו אל"ם (מיל) בני מיכלסון: "70 שנה למערכה על צרפת", שריון 36 אוקטובר 2010.
מטילדה (טנק)

האם התכוונתם ל... מטילדה סימן 1 מטילדה סימן 2
ארמי אביקו

ארמי אביקו (בפינית: Armi Aavikko; 1 בספטמבר 1958 – 2 בינואר 2002) היא זמרת פינית. אביקו נולדה בהלסינקי שבפינלנד. היא נבחרה למיס פינלנד לשנת 1977. היא הייתה נציגת פינלנד במיס תבל 1977. בתחרות מיס סקנדינביה 1978 היא הייתה במקום השלישי. ב-1977 גם החלה לשתף פעולה עם הזמר הפיני דני "Danny", והם הקליטו ביחד את הדואט "”Tahdon olla sulle hellä” שזכה לפופולריות בפינלנד. ב-1978 יצא אלבומם "Danny & Armi" שמכר מעל "25,000" עותקים. היא הייתה תקופה מסוימת חברה בלהקה ביחד עם זוכת מיס פינלנד נוספת. ב-1981 הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה "ארמי". ב-1993 יצא קלטת ילדים שה אביקו שרה. ב-1997 הופיעה ב-"Iso D: Legenda", סרט תיעודי אודות הזמר דני איתו הופיעה. הלכה לעולמה ב-2002 עקב דלקת ריאות. מדיה וקבצים בנושא ארמי אביקו בוויקישיתוף ארמי אביקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארמי אביקו, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארמי אביקו, באתר Discogs (באנגלית) ארמי אביקו באתר Helsingin Sanomat (בפינית) ארמי אביקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) 1974-1978, archive.is, ‏2012-09-05 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בן (כפר)

בן (בהונגרית: Bőny) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1992 לאחר פיצול הכפר "בניירטלפ" (Bőnyrétalap) לבן ולרטלפ (Rétalap). בבניירטלפ חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא בן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בן (בהונגרית) (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
רטלפ

רטלפ (בהונגרית: Rétalap) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון שבצפון-מערב הונגריה. הכפר הוקם בשנת 1992 לאחר פיצול הכפר "בניירטלפ" (Bőnyrétalap) לרטלפ ולבן (Bőny). בבניירטלפ חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא רטלפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רטלפ (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
קרליס בומייסטרס

קרליס בומייסטרס (בלטבית: Kārlis Būmeisters; נולד ב-13 בדצמבר 1986) הוא מוזיקאי לטבי. בומייסטרס נולד בריגה שבלטביה. הוא בוגר הפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת לטביה עם תואר בכלכלה בינלאומית. הוא גם למד בבית ספר למנהל עסקים בצרפת (École supérieure de commerce et management). הוא החל את פעילותו המוזיקלית בלהקת הילדים "Dzeguzīte", וביחד עמם הוציא שני אלבומים. הוא ייצג את לטביה באירוויזיון 2005 בקייב ביחד עם וולטרס פרידנברגס כצמד "וולטרס וקאז'ה", עם השיר "The War Is Not Over" שכתב מרטינש פריימאניס. הם הגיעו למקום ה-5. ב-2008 הוא ייסד את להקת "Kaža", שזכתה להצלחה בלטביה, שירה של הלהקה "Tici vai nē" היווה את שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה הלטבית "UgunsGrēks" של ערוץ TV3, השיר גם זכה בפרס בטקס פרסי המוזיקה הלטבי. באירוויזיון 2010 היה מגיש הניקוד הלטבי. ב-2010 התמודד השיר שכתב "Dace Upīte" על ייצוג לטביה באירוויזיון. כשחקן הופיע ב-2011 בסרט ההיסטורי "Dancis pa trim". הוא הגיש מספר פעמים פרשנות לטלוויזיה הלטבית עבור האירוויזיון. כיום הוא עובד באיחוד האירופי, ומשמש כמזכיר העיתונות של הפוליטיקאי רוברטס זילה (Roberts Zīle). קרליס בומייסטרס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קרליס בומייסטרס, באתר MusicBrainz (באנגלית) קרליס בומייסטרס, באתר Discogs (באנגלית) [1] [2] ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ובנושא לטביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה לוצקי

שלמה (מומו) לוצקי (נולד ב-5 במאי 1943) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי, ששיחק במכבי פתח תקווה ובנבחרת ישראל. לוצקי שימש במשך 22 שנה כמנהלה של נבחרת ישראל. במשך שנים רבות שימש כמורה לחינוך גופני בבית הספר "סלומון" בפתח תקווה, שם אימן, בין היתר, את החבר'ה של אלמאז. נולד וגדל בפתח תקווה. שיחק כשוער נבחרת הנוער של ישראל בכדורמים, היה שחקן טניס שולחן וגם שיחק במדי נבחרת הנוער בכדורסל. בשלב כלשהו, אליעזר שפיגל אמר ללוצקי להתמקד בענף אחד - והאחרון בחר בכדורסל. בתחילת שנות ה-60 החל לוצקי לשחק במכבי פתח תקווה ששיחקה בליגה הארצית (הליגה השנייה באותם ימים). בשנת 1962 שיחק לוצקי במדי נבחרת הכדורסל של צה"ל. בעונת 1963/1964 עלתה הקבוצה לליגת העל תחת המאמן אברהם שניאור, לראשונה מאז ירידתה שנת 1958. לוצקי היה כוכב הקבוצה וקלע בממוצע של 24.1 נקודות למשחק. הקבוצה סיימה במקום ה-11 והצליחה להישאר בליגה. בעונה הבאה, עונת 1964/1965 שיתף לוצקי פעולה עם השחקנים החדשים יעקב אדליסט ואברהם חסיד, והמשיך לשמור על ממוצע גבוה - 20.8 נקודות למשחק, אך הקבוצה נשרה לליגה הארצית עם 9 ניצחונות מתוך 26 משחקים. בשנת 1964 זומן לוצקי לנבחרת ישראל והשתתף בטורניר הקדם אולימפי לקראת אולימפיאדת טוקיו (1964), אשר נערך בז'נבה. הנבחרת סיימה במקום השמיני כשמאזנה הכללי של הנבחרת בטורניר היה ארבעה ניצחונות וארבעה הפסדים ולא העפילה לאולימפיאדה. לוצקי קלע 4 נקודות בכל הטורניר. לטורניר הבא, אליפות אירופה בכדורסל 1965 לוצקי לא זומן על ידי המאמן שמעון שלח. סך הכל שיחק לוצקי 11 משחקים במדי נבחרת ישראל. בעונת 1966/1967 חזרה מכבי פתח תקווה לליגה הראשונה, אך לא החזיקו מעמד ונשרה בסוף העונה שוב לליגה השנייה. לוצקי קלע בממוצע של 16.8 נקודות למשחק. זו הייתה העונה האחרונה של מכבי פתח תקווה בליגה הבכירה בישראל, עד שחזרה אליה כעבור כמעט 40 שנה, בעונת 2004/2005. לוצקי עצמו המשיך לשחק במדי מכבי פתח תקווה בליגה השנייה עד שפרש בשנת 1974. לוצקי הוא מלך הסלים של מכבי פתח תקווה בכל הזמנים בליגה העליונה עם 1350 נקודות. בשנת 1975 מונה לוצקי למאמן הפועל פתח תקווה והעלה אותה לליגה הראשונה, שם אימן אותה עונה נוספת. בשנת 1977 עבר לאמן את קבוצת נעוריו מכבי פתח תקווה, ובשנת 1979 אימן את מכבי דרום תל אביב. בהמשך החליף את משה דניאל כמאמן נבחרת ישראל בכדורסל נשים. לאחר מכן אימן כדורסל בכלא מעשיהו, ובנוסף עבד כאחרי כמורה להתעמלות. בשנת 1995 מונה למנהל נבחרת ישראל בכדורסל (גברים), והיה בתפקידו 22 שנה, עד שפרש בשנת 2017 והוחלף על ידי מוטי דניאל. סך ליווה את נבחרת ישראל כמנהל ב-11 אליפויות אירופה. בשנת 2014 קיבל עיטור על מפעל חיים בספורט מהשר לענייני אזרחים ותיקים אורי אורבך. בשנת 2022 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה. בשבת 2023 נערך לכבוד לוצקי משחק הוקרה בהשתתפות כוכבי עבר של נבחרת ישראל בכדורסל. שלמה לוצקי, קלעי כל הזמנים, מנהלת הליגה ערן סלע, לוצקי, מומו - המנהל הלאומי, אתר כדורסלע רפאל נאה ואפרת עמורבן, "כולם היו בניי": ראיון פרידה עם מומו לוצקי, באתר ynet, 23 באוגוסט 2017 ערוץ 5 {https://www.sport5.co.il/articles.aspx?FolderID=416&docID=442756} רפאל נאה ואפרת עמורבן, "כולם היו בניי": ראיון פרידה עם מומו לוצקי, באתר ynet, 23 באוגוסט 2017 מכבי פתח תקווה קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה שלמה לוצקי, מאמני כל הזמנים, מנהלת הליגה אורן קורנפלד‏, ניסים קיוויתי: "לא נעלמתי. אני ממשיך לראות ספורט", באתר וואלה, 8 בינואר 2014
חיים לוי יצחק גינזבורג

הרב חיים לוי יצחק גינזבורג (י"ב בניסן תשי"ח, 2 באפריל 1958 – ט"ז בתמוז תשע"ט, 19 ביולי 2019) היה משפיע בישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד ובישיבת תומכי תמימים בראשון לציון ומחבר ספרים על תורת החסידות. נולד וגדל בבני ברק לזהבה ולרב שלום יהודה לייב גינזבורג, שוחט ובודק ומשפיע בקהילת חב"ד במקום. בצעירותו למד תקופה קצרה בישיבת "קרלין" בבני ברק, ולאחר מכן עבר ללמוד בישיבת תומכי תמימים בלוד, ובישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד. שם הוא התקרב אל המשפיע הרב מנחם מנדל פוטרפס, ונחשב לאחד מתלמידיו הקרובים. בח' באלול תשל"ז (1977) נשלח על ידי הרב מנחם מנדל פוטרפס ביחד עם עוד חמישה בחורים לפתוח את הישיבה במגדל העמק, אותה הקים הרב יצחק דוד גרוסמן, שבוע קודם, אשר בהמשך הפכה לישיבת תומכי תמימים. בשנת תש"ם נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין שבניו יורק. בשנת תשמ"ב (1982) לאחר נישואיו עם מרים יפה בתו של הרב יעקב פלס, החל לשמש כמשפיע בישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד, ובהמשך החל למסור שיעור כללי בספר התניא במקומו של הרב פוטרפס. עם השנים לא כל חברי הנהלת הישיבה הסכימו עם דעותיו בענייני גאולה ומשיח, ובעקבות חילוקי דעות עזב בשנת תשס"ה את הישיבה. בשנת תשס"ו (2006) החל לשמש משפיע ראשי בישיבת תומכי תמימים בראשון לציון. כתלמיד של הרב פוטרפס, הדגיש לתלמידיו את חשיבות האידיאל של תפילה קונטמפלטיבית וכך אף נהג. הרב גיזבורג פרסם במשך השנים עד תמוז ה'תשנ"ד (1994) מאמרים בשבועון כפר חב"ד, מאז שהתחיל לצאת עיתון בית משיח היה כותב בכל שבוע טור בשם "התוועדות חסידותית" והיה חבר בהנהלת מטה משיח. בעבר, שימש בתפקידים בצעירי אגודת חב"ד בישראל. בכ"ט בסיון תשע"ט לקה באירוע מוחי ונפטר כשבועיים לאחר מכן כשהוא בן 61. נקבר בבית הקברות באחיעזר. הרב גינזבורג היה אב לשלוש בנות. אחיו הרב יוסף שמחה, הוא הרב של המועצה מקומית ושליח חב"ד הראשי בעומר. משיח עכשיו - הסברת החשיבות של תורת חסידות חב"ד ושיטתה, בהוצאת ספרים "ופרצת" כפר חב"ד, ארבעה כרכים, תשנ"ב-תשנ"ה פניני התניא - ביאור לספר התניא בסגנון של שיעור מוכן וקל להבנה, בהוצאת ספרים "ופרצת" ו"חיש" כפר חב"ד, 13 כרכים, תשנ"ב-תשע"ז; לאחר פטירתו יצא עוד כרך, תש"ף. בנוסף, לאחר פטירתו יצאו ארבעה כרכים אל תוך התניא המבוססים על הסדרה המקורית. בחירתו של הפיקח - ביאור על ארבעה מאמרים של הרבי מלובביץ', בהוצאת ספרים "ופרצת", רמלה, תשס"ג אוצר פניני החסידות לפי מעגל השנה - סדרת מאמרים בהם סיפורים שסיפר המשפיע ר' מנחם מנדל פוטרפס, שיחות של הרבי ובענייני עבודת השם, המאמרים פורסמו בשבועון בית משיח, תשס"ז התוועדות חסידית - אוסף מאמרי הרב גינזבורג כפי שפורסמו בשבועון ובהוצאת 'בית משיח', תשנ"ט המשפיע - סיפורים על המשפיע ר' מנדל פוטרפס, הוצאת "ופרצת", תשס"א. רשימת הפרסומים של חיים לוי יצחק גינזבורג, בקטלוג הספרייה הלאומית מאמרים מאת הרב לויצ"ח גינזבורג מאחורי הקלעים של הסדרה המונומנטלית על התניא שניאור זלמן ברגר, מקושר עם לב גדול - הרב לוי יצחק גינזבורג ע"ה אתר col תמוז תשע"ט לוי יצחק גינזבורג (1958-2019), דף שער בספרייה הלאומית מסביר לשדרנים ברדיו שהרבי חי וקיים, ביוטיוב תשס"ד שאול כהנא, ‏דקות לפני שבת: המשפיע החב"די נפטר, באתר כיכר השבת, 20 ביולי 2019