laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יאק-3

יאק-3 (ברוסית: Як-3) הוא מטוס קרב סובייטי ששימש את חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה. המטוס פותח על ידי משרד תכנון יאקובלב במהלך מלחמת העולם השנייה, נכנס לשירות פעיל ב-1944, ושירת עד לסוף מלחמת העולם השנייה. התכנון בוצע על בסיס מטוס יאק-1 תוך ביצוע מספר שינויים ושיפורים. במהלך התכנון נלקחו בחשבון הערות טייסים על בסיס לקחים של קרבות אוויר בתחילת מלחמת העולם השנייה. המטוס נבנה במפעל למטוסים בעיר טביליסי ובסך הכול נבנו 4848 יחידות עד להפסקת ייצור בשנת 1946. לדעת מרסל אלבר, שהיה בין טובי טייסי צרפת בתקופת המלחמה מטוס זה היה עדיף על P-51 מוסטנג וספיטפייר שתוכננו עוד לפני המלחמה. הטייסת נורמנדי-ניימן צוידה במטוס זה בשנת 1944. 41 מטוסים הועברו לצרפת ביחד עם הטייסים ושירתו בחיל האוויר הצרפתי עד לשנת 1947. יאק-3 - הדגם המבצעי הראשון. יאק-1П - מצויד ב-2 תותחים ללא מקלעים יאק-1K - מצויד בתותח 45 ממ"ר דגמים רבים בעלי מנועים שונים. מטוס מדגם זה הגיע למהירות 745 קמ"ש והיה המטוס הסובייטי המהיר ביותר טרום מטוסי סילון. פרט לחיל האוויר הסובייטי סופק המטוס לצבא הפולני ולצבא יוגוסלביה. בשנים 1944-1945 השתמשה במטוסים אלו הטייסת הצרפתית נורמנדי-ניימן, שלחמה במסגרת הצבא האדום ומטוסים הועברו לחיל האוויר הצרפתי לאחר המלחמה. מדיה וקבצים בנושא יאק-3 בוויקישיתוף תיאור מפורט
סמל קנטבריה

סמל קנטבריה הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד. הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" מחולק במאוזן. החלק העליון הוא שדה כחול שבו בצד שמאל שני ראשים מוקפים בהילה, והם מסמלים את אמטריוס (Emeterius) וסלדוניוס (Celedonius) הקדושים המגנים של ערי האוטונומיה. מתחת להם, ספינה בצבעים טבעיים ששוברת שרשרת שחורה שנמשכת מהקצה השמאלי של המגן עד לטירת זהב בעלת חלון ודלת כחולים ושינות, שנמצאת בחלק הימני. בתחתית, שלושה גלים לבנים. כל זה מסמל את כיבוש סביליה שמיוצגת בטורה דל אורו שבה, על ידי צי ספינות מקטנבריה ששט על נהר גואדלקיביר (Guadalquivir) ב-1248, במהלך הרקונקיסטה. החלק התחתון הוא שדה אדום שבו אסטלה לבנה עגולה, מקושטת בסגנון קנטברי עתיק, והיא מסמנת את תושביה הקדומים של האוטונומיה ואת תרבותם. מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד. הסמל עוצב על ידי מומחים מהאקדמיה המלכותית להיסטוריה ונקבע בחוק ב-22 בדצמבר 1984. דגל קנטבריה הסמל באתר הפרלמנט של קנטבריה סטלות אבן שנמצאו בחפירות בקנטבריה
שנדי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שנדי – סוג של משקה אלכוהולי קל המיוצר מתמהיל של בירה עם משקה מוגז, ג'ינג'ר אייל וכדומה שנדי (טמפו) – שנדי מתוצרת טמפו משקאות טריסטרם שנדי – ספרו החשוב ביותר של הסופר האנגלי, לורנס סטרן שנדי (סודאן) – עיר בסודאן
שנדי (טמפו)

שנדי הוא משקה אלכוהולי קל מסוג שנדי המיוצר בישראל בידי חברת טמפו משקאות. שנדי הופיע לראשונה על המדפים בשנת 1983 כבירה קלה בעלת 1.9% כוהל בנפח בעלת טעם לימוני. בשנות ה-80 גויס הזמר רוד סטיוארט כדי לפרסם את המשקה. מסע הפרסום כלל מודעות בעיתונות עם תמונתו ופרסמות ברדיו בו בחורה אומרת את המשפט "אוי, רוד, אני צמאה לשנדי שלך" והוא כביכול עונה "אני צמא לשנדי שלך". לאחר מספר שנים חדלה טמפו מייצור השנדי. עם הפסקת ייצורו נפוצו גרסאות ביתיות של שנדי שכללו תמהיל של בירה, לימונדה וספרייט. שנדי - באתר "טמפו" ⁨חנו לאשה גולדסטאר ⁩ - ⁨⁨כותרת ראשית⁩ 20 מאי 1987⁩ - הספרייה הלאומית של ישראל │ עיתונים, באתר www.nli.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת ג'מייקה בכדורסל

נבחרת הגברים של ג'מייקה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ג'מייקה. הדירוג הנוכחי של נבחרת ג'מייקה ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-110 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ירידה של 4 מקומות לעומת דירוג קודם. נבחרת ג'מייקה השתתפה בפעם היחידה בתולדותיה באליפות אמריקה בכדורסל שנערכה בשנת 2013 וסיימה במקום השמיני לאחר ניצחונות מפתיעים על נבחרות ברזיל וארגנטינה. הנבחרת מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל. דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
שנדי

שֶנדי (מאנגלית: Shandy) הוא סוג של משקה אלכוהולי קל המיוצר מתמהיל של בירה עם משקה מוגז, ג'ינג'ר אייל וכדומה. מערבוב המשקאות נוצר משקה בעל נפח אלכוהולי נמוך, שלעיתים אף אין מתייחסים אליו כאלכוהולי כלל. לשנדי גרסאות מקומיות רבות, ובישראל נמכרת גרסה מקומית בשם שנדי, החל משנות ה-80 של המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא שנדי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בקעת ארבל

בקעת ארבל היא בקעה בגליל המזרחי, השוכנת מערבית לטבריה. אורכה כ-6 ק"מ ממזרח למערב, רוחבה כ-4 ק"מ ושטחה כ-24 קמ"ר. היא משתרעת מצפון לכביש 77 ומדרום לנחל ארבל. צורתה של הבקעה היא כשל אוכף, וגובהה נע בין 180 מטרים מעל פני הים בצפונה ל-100 מטרים מעל פני הים בדרומה. בתווך היא מנוקזת על ידי נחל רקת ונחל קוצר, ובצידה המזרחי גובהה מגיע לרום פני הים, בטרם היא מתחלפת בסדרת מצוקים תלולים היורדים אל הכנרת. הבקעה קבלה את שמה מהיישוב העתיק ארבל שבו ישבו הכהנים מבני משמרת ישוע לאחר חורבן בית שני. שרידי בית הכנסת של היישוב העתיק שוכנים מצפון למושב ארבל. הר ארבל ונחל ארבל הסמוכים לה קיבלו גם הם את שמם מהיישוב העתיק. בתקופת המשנה והתלמוד שכנו בשטח הבקעה מספר יישובים יהודיים, ובהם כפר חיטיא ומגדל צבעייא, וכן נזכרים במקורות חכמי ארבל, ובראשם ניתאי הארבלי (שעל שמו הר ניתאי). באזור הבקעה שסביב ליישוב ארבל גודלו בתקופת המשנה והתלמוד גידולי חיטה משובחים: ”אמר ר' חייא בר בא, סאה ארבלית היתה מוציאה סאה סולת, סאה קמח, סאה קיבר, סאה מורסן, סאה גניינין”. אזכור הבקעה מופיע בתלמוד הירושלמי בסיפור מעשה אשר שימש את חז"ל כמשל לתקומת עם ישראל: דלמא, רבי חייא רובה ורבי שמעון בן חלפתא הוו מהלכים בהדא בקעת ארבל בקריצתא ראו אילת השחר שבקע אורה, אמר רבי חייא רובה לרבי שמעון בן חלפתא בר רבי כך היא גאולתן של ישראל בתחילה קימעא קימעא כל שהיא הולכת היא הולכת ומאיר(ה) — תלמוד ירושלמי, מסכת יומא דף יד עמוד א כיום שוכנים בבקעה היישובים ארבל, כפר זיתים, כפר חיטים ומצפה. בצידה המערבי שוכן נבי שועייב. ארבל (יישוב עתיק) הר ארבל מדיה וקבצים בנושא בקעת ארבל בוויקישיתוף יגאל טפר ויובל שחר, ‏ארבל הגלילית, קתדרה 61, ספטמבר 1991, עמ' 53-24 (על זיהוי הכפר ארבל בח'רבת ואדי חמאם (חורבת ורדים) ועל מסורות המזהות אותו בח'רבת ארבל) תלמוד ירושלמי, מסכת פאה, פרק ז', הלכה ג'.
קרב סלויס

קרב סְלוֹיס (באנגלית: Battle of Sluys) הוא קרב ימי שניטש ב-24 ביוני 1340, בתחילת מלחמת מאה השנים, בין צי אנגלי בפיקודו של המלך אדוארד השלישי עצמו לבין צי צרפתי בהנהגת המפקדים העליונים של הצבא והצי של המלך פיליפ החמישי. ההתנגשות ארעה במבוא הים זווין (Zwin), מול סלויס בפלנדריה הזיילנדית, על גבול הולנד-בלגיה של ימינו. הרקע להתנגשות היה מאבקו של אדוארד השלישי על ירושת הכתר הצרפתי והצורך להגן על נחלותיו ביבשת ואף להרחיבן. משימת הצי האנגלי הייתה להנחית את צבאו של אדוארד בחופי פלנדריה, בעוד הצי הצרפתי נערך לסכל זאת. אין מדובר בקרב ימי סדור, שכן עיקר תפקידו של הצי המלחמתי באותה תקופה היה להוביל חיילים ממקום אחד למשנהו ולא להשמיד את אוניות האויב. קרב סלויס היה למעשה מלחמת יבשה על גבי סיפוני אוניות. כלי השיט עמדו ללא תנועה, וההכרעה עברה לקשתים ולחיילים חמושים, שניסו לפשוט על אוניות האויב וללכוד אותן בלוחמת פנים אל פנים ובירי חצים וכלי קלע. הקרב הסתיים בניצחון מוחלט של האנגלים. אדוארד הנחית את צבאו בחוף, וזכה – מבלי שכיוון לכך – בשליטה במימי התעלה האנגלית וביכולת להעביר באין מפריע את צבאותיו אל היבשת וממנה למשך שלושה עשורים, עד סוף מלכותו. מדיה וקבצים בנושא קרב סלויס בוויקישיתוף קרב סלויס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מבוא הים (inlet) נוצר על ידי ההצפות הגדולות של המאה ה-12, הגיע עד העיר והעניק לה גישה לים שלא הייתה לה קודם. עם השנים הלך נתיב השיט ונסתם בסחף, ובמאה ה-15 כבר היה חסום כמעט לגמרי. כיום זווין היא שמורת טבע. ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלצ'ה (כדורגל)

מועדון הכדורגל אלצ'ה (בספרדית: .Elche Club de Fútbol, S.A.D), ובקיצור אלצ'ה (בספרדית: Elche CF), הוא מועדון כדורגל ספרדי, המשחק בעיר אלצ'ה בספרד. הקבוצה משחקת בליגה הספרדית השנייה. המועדון נוסד בשנת 1923 לאחר מיזוג כל מועדוני הכדורגל בעיר. בעונת 1928/1929 הגיעה הקבוצה הבכירה של המועדון לשמינית גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת קאסטיון. בעונה שלאחריה החלה לשחק בליגה הרביעית בספרד. הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות בספרד עד עונת 1958/1959' שבסיומה עלתה בפעם הראשונה מהליגה השנייה בספרד לליגת העל הספרדית. הקבוצה שיחקה בליגת העל הספרדית במשך 12 שנים. ההישג הטוב בתקופה זו היה מקום 5 בעונת 1963/1964. בעונת 1959/1960 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת אתלטיקו מדריד. בעונות 1961/1962, 1962/1963 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצות ריאל מדריד וברצלונה בהתאמה. בעונת 1965/1966 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לברצלונה. בעונת 1966/1967 הגיעה לחצי גמר הגביע והפסידה לקבוצת ולנסיה. בעונת 1967/1968 הגיעה לרבע גמר הגביע והפסידה לקבוצת סלטה ויגו. בעונת 1968/1969 הגיעה בפעם היחידה בתולדותיה לגמר הגביע והפסידה לקבוצת אתלטיק בילבאו. בעונת 1970/1971 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת סנט אנדרו. בסוף העונה ירדה לליגה השנייה. אחרי 2 עונות בליגה השנייה, חזרה לליגת העל הספרדית. הקבוצה שיחקה בליגת העל הספרדית במשך 5 שנים. בעונת 1976/1977 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצת אתלטיק בילבאו. הקבוצה ירדה מליגת העל הספרדית לליגה השנייה בספרד בסוף עונת 1977/1978 ושיחקה בליגה השנייה ובליגה השלישית עד עונת 2012/2013, למעט 2 עונות בליגת העל הספרדית בשנות השמונים. בעונות 1978/1979, 1981/1982, 1990/1991, 2004/2005 הגיעה לשמינית גמר הגביע והפסידה לקבוצות אוסאסונה, דפורטיבו לה קורוניה, מיורקה ונומנסיה בהתאמה. בסוף עונת 2012/2013 עלתה מהליגה השנייה לליגת העל הספרדית. בתום עונת 2014/2015 סיימה במקום ה-13 בליגה, אולם מאוחר יותר הורדה לליגת המשנה עקב חובות לרשויות המס בספרד. בתום עונת 2019/2020, שבה הקבוצה לשחק בלה ליגה, לאחר ניצחון בפליאוף על ז'ירונה משער ניצחון בדקה ה-97. בעונת 2021/2022 סיימה במקום ה-13. בסיום עונת 2022/2023 ירדה הקבוצה לליגת המשנה. נכון ל-13 בספטמבר 2022 ספרד חואן מנואל אסנסי ספרד קלאודיו ברגן ארגנטינה וילפרדו קבאז'רו ארגנטינה אמיליאנו ריגוני ספרד טומאו לומפרט גאנה ווקאסו מובארק ספרד חוזה אנטוניו ניגואז ספרד נינו ספרד ססאר רודריגס אלברס ספרד פרנססק וילאנובה מדיה וקבצים בנושא אלצ'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלצ'ה אלצ'ה, ברשת החברתית פייסבוק אלצ'ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלצ'ה, ברשת החברתית אינסטגרם אלצ'ה, ברשת החברתית טיקטוק אלצ'ה, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר FootballDatabase.eu "ESTADIO MARTÍNEZ VALERO" (בספרדית). אלצ'ה. נבדק ב-28 בספטמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
ראסטות

ראסטות הן כינוי לתסרוקת הנוצרת באמצעות קשרים בשיער. לרוב קשרים אלה נוצרים באופן טבעי על ידי הימנעות מסירוק השיער ושמירת השיער נקי משומן אשר מונע את היווצרות הקשרים, זאת על ידי חפיפתו בשמפו או שימוש בתכשירים אחרים. בתרבות המערבית המודרנית נהוגה גם קליעת הראסטות באמצעות מסרגה קטנה. כדי להסירן נוהגים לעיתים בעלי הראסטות לגלח את הראש לגמרי או כמעט לגמרי.דוגמאות קלאסיות של תסרוקות ראסטות המוכרות לציבור הישראלי הם עידן רייכל ומוש בן ארי. בשפות רבות אחרות מכונות הראסטות דרדלוקס (Dreadlocks) ובהודו הן מכונות ג'טה (jata). העדויות הראשונות לראסטות נמצאו בחפירות ארכאולוגית במצרים, אשר חשפו גופות ממצרים העתיקה בעלות סגנון שיער זה ואף פאות נוכריות עם צמות ארוכות. כתבי ודות עתיקים מתארים אף הם סגנון שיער זה וכתבים נוספים מצביעים על שימוש נרחב בתרבויות הקלטים, הויקינגים, האצטקים ושבטים גרמאניים שונים. כתבים נוצרים מתארים את יעקב הצדיק, הבישוף הראשון של ירושלים, כעוטה ראסטות עד לקרסוליו. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 החלה התעוררות דת הראסטפארי בג'מייקה אשר מאמיניה עטו את שיערם לרוב בדרך זו. עלייתו לגדולה של זמר הרגאיי בוב מארלי, אשר נמנה עם המאמינים בראטספארי, הפכה את הסגנון לפופולרי בקרב מעריציו ואוהדי מוזיקת הרגאיי בכלל ברחבי העולם ומהם לכלל התרבות המערבית. לצמות הראסטות ישנם הקשרים תרבותיים רבים, על אף שבתרבות המערבית המודרנית הם לרוב בחירה אופנתית ותו לא. כתות מסוימות בהינדואיזם מייחסות לראסטות הצהרה על דחיית היוהרה והגאווה לטובת הרוחניות. האל ההינדואי שיווה מתואר לרוב כבעל צמות שכאלה. אחד המיתוסים על שיווה מתאר אותו כשולט בנהר הגנגס בעזרת צמותיו ומווסת את זרימתו כדי שלא תציף את העולם. במקרה אחר מתואר שיווה כרוקד בחלל וצמותיו מפילות כוכבים ושאר גורמים שמימיים והורסות אותם. תכונות ומיתוסים אלו הקשורים בצמות הראסטות הפכו אותן לסימני ההיכר אצל נזירים, שמאנים ושאר אנשי דת באזור. מאמיני הראסטפארי מייחסים לראסטות סמל לרוחניותם ולמוצאם משבט יהודה, אשר סמלו היה אריה והראסטות הן כניסיון לחקות את רעמתו. תולדות הראסטות בפורטל הרגאיי הישראלי ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ובצ'אני

ובצ'אני (במקדונית: Вевчани, בכתיב לטיני: Vevčani ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא כפר במערב מקדוניה הצפונית, סמוך לגבול עם אלבניה ו-14 ק"מ צפונית-מערבית לסטרוגה (היה חלק ממנה עד לשנת 1996). הכפר שוכן במורדות הר יבלניצה, בגובה שבין 800 ל-950 מטרים מעל פני הים. בסמוך לכפר נובעים מעיינות רבים. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על קיומה של התיישבות באזור הכפר במאה השנייה לפני הספירה, ובסמוך לו נמצאו שרידים של מחנה צבאי רומי. הכפר הנוכחי הוקם ככל הנראה בין סוף המאה השישית לראשית המאה השמינית, בידי אנשים משבט ברזיטי הדרום-סלאבי. בעקבות קרב קוסובו ב-1389 עבר הכפר לשליטת האימפריה העות'מאנית. באותה העת הוא נודע בשם ושצ'אני (Veščani), שיבוש של צירוף מילים בסלאבית כנסייתית עתיקה, שפירושן "אנשי הכפר". לאחר מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה, עבר הכפר לשליטה סרבית. בין 1929 ל-1941 הוא נכלל בוורדר בדובינה, מחוז שהשתרע על פני כל שטחה של מקדוניה הצפונית של ימינו, ועל חלקים מסרביה ומקוסובו של ימינו. לאחר הפלישה הגרמנית ליוגוסלביה במלחמת העולם השנייה, סופח האזור בו שוכן הכפר לשטח החסות האיטלקי באלבניה, ובפועל שלטה בו המיליציה האלבנית באלי קומבטר. עם סיום מלחמת העולם השנייה וכינונה של יוגוסלביה, הוקמה בכפר עירייה, שחלשה גם על הכפרים הסמוכים, אוקטיסי וגורנה בליצה. ב-1952 פורקה העירייה, וובצ'אני סופחה לעיריית ולשטה. ב-1956 מוזגה עם סטרוגה. ב-1987 החליטה ממשלת יוגוסלביה להזרים לסטרוגה את מימי המעיינות הסמוכים לכפר. התושבים, שראו במעיינות נכס של הכפר, פתחו בסדרת הפגנות וקראו לכינונו של משטר דמוקרטי במדינה. היו בין תושבי הכפר שקראו אף להכריז על ובצ'אני כרפובליקה עצמאית. בסופו של דבר לא יצאה תוכניתה של הממשלה אל הפועל. לאחר פירוק יוגוסלביה והקמתה של מקדוניה העצמאית ב-1991, החליטו פרנסי הכפר להשתמש בקריאות להקמת רפובליקה עצמאית כגימיק תיירותי. ב-19 בספטמבר אותה שנה "הוכרזה עצמאותה" של ובצ'אני, ועוצבו לה דגל וסמל. בהמשך הונפק גם מטבע מקומי בשם ליצ'ניק (Ličnik). בשנת 2002 הוצא הכפר מתחום השיפוט של סטרוגה, והוקמה בו עירייה נפרדת. תושבי הכפר דוברים ניב ייחודי של השפה המקדונית - ובצ'אני-רדוז'דה (Vevčani-Radožda). הניב מאפיין רק עוד שני כפרים במקדוניה הצפונית (רדוז'דה ומאלי ולאי) וכפר אחד באלבניה (לין). ב-13 וב-14 בינואר חוגגים תושבי הכפר את הקרנבל המקומי, במהלכו התושבים חובשים מסכות. בתחומי הכפר 19 כנסיות ומנזרים. הכנסייה המרכזית, סבטי ניקולה, נוסדה ב-1876. מדיה וקבצים בנושא ובצ'אני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ובצ'אני שטרות הליצ'ניק של ובצ'אני
Rappin' 4-Tay

אנתוני פורטה (באנגלית: Anthony Forté; נולד ב-2 במרץ 1968), ידוע גם בשם הבמה Rappin' 4-Tay, הוא ראפר אמריקאי מפילמור, סן פרנסיסקו, קליפורניה. אנתוני הופיע לראשונה כראפר באלבום Life Is...Too Short של הראפר טו שורט, מיד לאחר שסיים את לימודיו בתיכון. לאחר מכן הוא היה מעורב בפרשיית סמים וריצה 10 חודשים בכלא.[1] מיד לאחר שחרורו מהכלא הוא שחרר את אלבום הסולו הראשון שלו, Rappin' 4-Tay Is Back, ב-1991. ב-1994 הוא שחרר את אלבום הסולו השני שלו, 'Don't Fight the Feelin, שכלל את הסינגלים: "Playaz Club" (שסימפל את השיר "Private Number" של ויליאם בל ושל ג'ודי קליי), "Dank Season" עם Seff Tha Gaffla ו"I'll Be Around", שהגיע למקום 39 במצעד בילבורד הוט 100. ב-1995, השירים "Problems" ו"A Message For Your Mind" של אנתוני נכללו בסאונדטרק של הסרט סיכון מחושב. השיר "A Message For Your Mind" סימפל את השיר "I Want You Back" של חמישיית הג'קסונים. אנתוני לא זכה להצלחה מוזיקלית דומה מאז 1995, אך ב-1996 הוא התארח באלבום של טופאק All Eyez on Me בשיר "Only God Can Judge Me" וב-1997 באלבום קומפילציה של מאסטר פי, West Coast Bad Boyz II. ב-1999 אנתוני הצטרף לסופרגרופ .T.W.D.Y. ב-2003 אנתוני שחרר את האלבום Gangsta Gumbo עם הסינגל "Burning, Burning", ולאחר מכן שחרר ב-2007 את האלבום That's What You Thought. ב-2004, הוא התארח בשיר "My Alphabets" של מק דרה. בפברואר 2012, הוא התארח בשיר Picture A Nigga של הראפר Lil' Gang$ta. 1991: Rappin' 4-Tay is Back 1994: 'Don't Fight the Feelin 1996: Off Parole 1997: 4 Tha Hard Way 1998: Bigga Than Da Game 1999: Derty Werk (עם .T.W.D.Y) 1999: Introduction to Mackin 2003: Gangsta Gumbo 2007: That's What You Thought 2011: Still Standing 2011: ?Where Is The Love Rappin' 4-Tay, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Rappin' 4-Tay, ברשת החברתית אינסטגרם Rappin' 4-Tay, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Rappin' 4-Tay, באתר AllMusic (באנגלית) Rappin' 4-Tay, באתר MusicBrainz (באנגלית) Rappin' 4-Tay, באתר Discogs (באנגלית) Rappin' 4-Tay, באתר Songkick (באנגלית) Rappin' 4-Tay, באתר בילבורד (באנגלית)
סלסה

האם התכוונתם ל... סלסה (ריקוד) – סגנון ריקוד לטיני סלסה (מוזיקה) – סגנון מוזיקה לטיני שהומצא בדרום אמריקה רוטב סלסה – רוטב חריף מן המטבח המקסיקני סלסה תל אביב – סרט
לנה וידקול

לנה מארי אנט וידקול (אנגלית: Lena Videkull;‏ נולדה ב-6 בדצמבר 1962) היא כדורגלנית עבר ומאמנת כדורגל שוודית. וידקול, שסיימה כמלכת השערים של אליפות אירופה 1995, נחשבת לאחת מהשחקניות השוודיות הטובות בכל הזמנים. וידקול נולדה ב-1962 בסטוקהולם, ובילדותה שיחקה גם בהוקי שדה ובטניס. ב-1981, כשהייתה בת 18, החלה וידקול לשחק בקבוצת הכדורגל של העיר טרולהטן, שם שיחקה במשך ארבע עונות. בעונתה האחרונה בקבוצה, סיימה וידקול כמלכת השערים של הליגה (35 שערים) והובילה את קבוצתה לגמר האליפות, שם הפסידה לייטקס. במאי 1984, ערכה וידקול את הופעת הבכורה שלה בנבחרת שוודיה. משחקה הראשון בנבחרת היה גמר אליפות אירופה נגד אנגליה, בה זכתה שוודיה לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה. בעקבות הישגיה באותה עונה עם טרולהטן ועם הנבחרת, זכתה וידקול בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה. ב-1987 עברה וידקול לקבוצת אוקסבק, שבאותם ימים נחשבה לאחד מהמועדונים המצליחים בליגה השוודית. באותה שנה היא גם הייתה שחקנית מרכזית בנבחרת שוודיה, שהשתתפה באליפות אירופה שנערכה בנורווגיה. במשחק הגמר של הטורניר, שנערך מול קהל של 8,408 צופים באוסלו, הפסידו השוודיות 2-1 לנורווגיה. וידקול זכתה לכבוש את שער הכבוד לטובת שוודיה. וידקול שיחקה באוקסבק שתי עונות בלבד, אולם במהלכן היא זכתה בשתי אליפויות, שני גביע מדינה, פעם אחת בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה ופעם אחת בתואר מלכת השערים של הליגה השוודית. ב-1989 היא עברה למאלמו, וגם איתה היא המשיכה לקטוף תארים רבים. ב-1990 ו-1991 היא סיימה כמלכת השערים של הליגה, וב-1991 גם הוסיפה עוד זכייה באליפות שוודיה. בקיץ של אותה שנה, אירחה סין את גביע העולם בכדורגל נשים שנערך בפעם הראשונה אי פעם. את שלב הבתים סיימה שוודיה במקום השני עם ארבע נקודות, והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר גברו השוודיות 0-1 על סין משער של פיה סונדהאגה, אולם בחצי הגמר הם הפסידו 4-1 ליריבתן המסורתית - נורווגיה. בסופו של דבר, סיימה שוודיה במקום השלישי, לאחר שהביסה 0-4 את גרמניה. במהלך הטורניר כבשה וידקול חמישה שערים, וסיימה ככובשת השוודית המצטיינת של גביע העולם. שנתיים לאחר מכן, זכתה וידקול בפעם השלישית בפרס כדורגלנית השנה בשוודיה, לאחר שהובילה את מאלמו לזכייה באליפות רביעית בתולדותיה. ב-1995 זומנה וידקול לסגל נבחרת שוודיה לגביע העולם, לאחר שלא הייתה חלק מהנבחרת במשך כמעט ארבע שנים. את שלב הבתים סיימו השוודיות במקום השני עם שש נקודות, וברבע הגמר זכו לפגוש את סין כמו בגביע העולם שנערך ארבע שנים לפני כן. הפעם ידה של סין הייתה על העליונה, ושוודיה הודחה כבר ברבע הגמר. וידקול, שכבשה שער אחד במהלך הטורניר, הודיעה על פרישה מהנבחרת. שנה אחרי גביע העולם, סיימה וידקול בפעם החמישית כמלכת השערים של הליגה והחליטה לחזור לנבחרת, שבדיוק התכוננה לטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה. בשלב הראשון שובצו השוודיות לבית קשה מאוד, שכלל את ארצות הברית, סין ודנמרק. שוודיה הצליחה לנצח רק משחק אחד, והודחה מהמשך הטורניר. וידקול, שכבשה שער אחד בטורניר, סיימה אחריו את דרכה בנבחרת. ב-12 שנים בנבחרת שוודיה, שיחקה וידקול ב-111 משחקים וכבשה 71 שערים (שיא לאומי שמאוחר יותר נשבר על ידי האנה יונגברי). ב-1997 כבשה וידקול 22 שערים, וקבעה שיא של שש זכיות בתואר מלכת השערים של הליגה השוודית. עונה לאחר מכן, היא הודיעה על פרישתה ממשחק פעיל. שנה לאחר הפרישה, היא התמתנה למאמנת הראשית של מאלמו, תפקיד בו החזיקה במשך שלוש עונות. לנה וידקול, באתר Soccerdonna (בגרמנית) לנה וידקול, באתר FootballDatabase.eu ‏ LENA VIDEKULL: UTVALD TILL SFS "HALL OF FAME", 6 במאי 2012
דוד ברוך

דוד ברוך (25 בספטמבר 1928 – 22 באפריל 2017) היה שחקן קולנוע ותיאטרון ישראלי ששיחק במחזות ובסרטי קולנוע רבים. ברוך נולד בסופיה בירת בולגריה ליצחק וקלרה, ועלה לארץ ישראל ב-1944. הוא למד משחק בסטודיו למשחק של מניה ארנון. ב-1953 שיחק במחזה "זעקי, ארץ אהובה", וכן השתתף בהצגה "אכזר מכול המלך", אשר הוצגו בתיאטרון הבימה. ב-1954 שיחק במחזות "ברווז הפרא" ו"מקבת'". ב-1956 שיחק במחזה "מראה מעל הגשר" בתיאטרון הבימה. ב-1959 שיחק במחזה "הסוחר מוונציה". ב-1961 עשה את תפקידו במחזה "בגדי המלך". ב-1962 גילם את דמותו של "פדנזיפן", במחזה "אירמה לה דוס". ב-1964 שיחק במחזה מאת ויליאם שייקספיר "קומדיה של טעויות". ב-1965 השתתף בסרט הקולנוע "הילד מעבר לרחוב". ב-1966 שיחק במחזה "נתן החכם", פרי עטו של גוטהולד אפרים לסינג. ב-1967 השתתף בסרט הקולנוע "שלושה ימים וילד". ב-1970 שיחק במחזה "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי". ב-1971 שיחק בסרטו של בועז דוידזון "חצי חצי", וכן שיחק במחזות "יתוש בראש", פרי עטו של ז'ורז' פדו, ובמחזה מאת ויליאם שייקספיר, "ריצ'רד השלישי". באותה שנה שיחק במחזה "מחכים לגודו". ב-1972 שיחק בסרט "עזית של הצנחנים". ב-1973 השתתף בסרט הקולנוע "אבו אל בנאת". ב־1975 גילם את דמותו של אדון ששון הטכנאי, בסדרת הטלוויזיה "רגע עם דודלי". ב-1976 שיחק בסרטו של אסי דיין "איזה יופי של צרות!", וכן שיחק במחזה "כובע הקש האיטלקי". ב-1977 גילם את דמותו של אהוד ברנע בסרט הקולנוע "בדרנית בחצות". באותה שנה שיחק במחזה "שבת ראשון שני". ב-1989 שיחק בסרט הקולנוע "אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב", וב-1992 גילם את דמותו של שמעון בסרט הקולנוע "אזרח אמריקאי". ברוך היה נשוי לשחקנית והזמרת רחל אטאס, עד שהתאלמן ממנה ב-2004. להם שלושה ילדים. שתי בנותיהם, אורית שחם ועופרי ברוך, שיחקו לצידם בהצגות ילדים רבות כגון "עלילות פתי מאמין לכל דבר" שהועלתה בשנות השבעים, ו"שיגעון של משפחה", אותן חיבר חתנו של ברוך, גידי שחם. דוד ברוך נפטר ב-22 באפריל 2017 בגיל 88. הוא נטמן למחרת בבית העלמין של פרדס חנה, המושבה בה חי בשנותיו האחרונות. עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון לדוד ברוך ורחל אטאס על ביתם ברחוב שינקין 22. מדיה וקבצים בנושא דוד ברוך בוויקישיתוף דוד ברוך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דוד ברוך, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דוד ברוך, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מודעת אבל דוד ברוך
יגואר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יגואר – מין של פנתר, יונק ממשפחת החתוליים יגואר (יצרן רכב) – יצרנית בריטית של רכבי יוקרה יגואר (קבוצת מרוצים) – קבוצת מרוצים שלקחה חלק באליפות הפורמולה 1 בין השנים 2000 - 2004 יגואר (מטוס קרב) – מטוס קרב צרפתי-בריטי יגואר (כרב"ם) – כלי רכב בלתי מאויש חמוש מתוצרת התעשייה האווירית ואלתא [1] אוניות התקיפה מסדרת יגואר (אנ') – אוניות תקיפה מהירות (אנ') גרמניות, על בסיסן תוכננו ספינות סער ישראליות
יאק-9

יאק-9 (ברוסית: Як-9) הוא מטוס קרב סובייטי ששימש את חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה. המטוס פותח על ידי משרד התכנון יאקובלב בתחילת מלחמת העולם השנייה, ונכנס לשירות פעיל ב-1942. הוא שירת בחיל האוויר הסובייטי עד 1950. התכנון בוצע על בסיס מטוס יאק-1 ו-יאק-7 תוך ביצוע מספר שינויים ושיפורים. במהלך התכנון נלקחו בחשבון הערות טייסים על בסיס לקחים מקרבות אוויר בתחילת מלחמת העולם השנייה ומסקנות מייצור יאק-1, והוחלט על ניצול רחב יותר של סגסוגת אלומיניום. הדבר איפשר להקטין את משקל המבנה ולצייד את המטוס בנשק כבד יותר או בדלק נוסף. המטוס נבנה במפעלים בערים נובוסיבירסק, אומסק ומוסקבה. בסך הכול נבנו 16,769 יחידות עד להפסקת הייצור ב-1950. במפעל בנובוסיבירסק הגיע קצב הייצור בשיאו ל-20 מטוסים ביום. בשנת 1944 היה זה מטוס היירוט הנפוץ ביותר בחיל האוויר הסובייטי - יותר מ-50% ממצבת כלי הטיס בחיל. המטוס נכנס לשימוש מבצעי במהלך השלבים האחרונים של קרב סטלינגרד. היאק-9 נהנה מעליונות על מטוסי המסרשמיט Bf 109 וה-פוקה-וולף Fw 190 הגרמניים. למטוס קיימים 22 דגמים, מהם 15 הגיעו לייצור סדרתי. יאק-9 - הדגם המבצעי הראשון. יאק-9Д - צויד ב-4 מכלי דלק ובעל יכולת טיסה של עד 1400 ק"מ. נבנו 3068 יחידות מדגם זה. יאק-9Т - צויד בתותח 37 ממ"ר. נבנו 2748 יחידות מדגם זה. יאק-9M - בעל במנוע משופר. נבנו 4239 יחידות מדגם זה. יאק-9ДД - צויד ב-8 מכלי דלק ובעל יכולת טיסה של עד 1800 ק"מ. יאק-9В ‏ (9Vׁ) - מטוס אימונים. נבנו 793 יחידות מדגם זה. יאק-9П - הדגם הכי מתקדם בסדרה. הייצור החל בשנת 1946 ונבנו 801 יחידות. בנוסף לחיל האוויר הסובייטי מטוסים מדגם יאק-9 היו בשימוש בחילות אוויר נוספים: פולין בולגריה הונגריה יוגוסלביה אלבניה מונגוליה קוריאה הצפונית חיל האוויר האמריקאי ניצל כמה מטוסים שנתפסו במהלך מלחמת קוריאה מדיה וקבצים בנושא יאק-9 בוויקישיתוף תיאור מפורט