laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המגן (סדרת טלוויזיה)

המגן (באנגלית: The Shield) היא סדרת דרמה המשכית אמריקאית, ששודרה ברשת FX בארצות הברית החל משנת 2002. הסדרה מספרת את סיפורם של ארבעה שוטרים מושחתים במחוז של לוס אנג'לס. יוצר הסדרה הוא שון ראיין (שלאחר מכן צירף אליו את קורט סאטר) והכוכב הראשי הוא מייקל צ'יקליס, שזכה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב על גילום דמותו של ויק מאקי, הדמות הראשית בסדרה. שידורה של העונה השביעית והאחרונה החל בארצות הברית ב-2 בספטמבר 2008, ופרק הסיום של הסדרה שודר ב-25 בנובמבר 2008. הסדרה שודרה גם בישראל החל משנת 2003 בערוץ 3, וארבע העונות הראשונות שודרו מאוחר יותר גם בערוץ AXN. ב-2012 החלו שידורים חוזרים של כל פרקי הסדרה בערוץ HOT Zone. עלילת הסדרה מתרחשת במחוז פרמינגטון, מחוז בדיוני של לוס אנג'לס שבקליפורניה, המאוכלס בעיקר על ידי לטינים ושחורים. קודם לעלילת הסדרה הוקמה במחוז תחנת משטרה חדשה וניסיונית והפיקוד עליה הופקד בידיו של דייוויד אסוודה (מגולם על ידי בניטו מרטינס). ייסוד "יחידת ההסתערות" (Strike Team), יחידה מיוחדת שמטרתה להילחם בכנופיות הרחוב, הופקד בידיו של הבלש ויקי מאקי (מייקל צ'יקליס), למגינת לבו של אסוודה, ומאקי צירף אליה שלושה בלשים; שיין ונדרל (וולטון גוגינס), רוני גרדוקי (דייוויד ריס סנל) וקרטיס "לם" למנסקי (קני ג'ונסון). דמויות נוספות הן: קורין מאקי, אחות בבית-חולים ואשתו של ויק, קלודט וימס, בלשית (מגולמת על ידי סי-סי-אייץ' פאונדר), הולנד "דאץ'" וגנבאך, השותף של וימס (ג'יי קארנס), דני סופר (קתרין דנט), וג'וליאן לואו (מייקל ג'ייס), שניהם שוטרי סיור. אלו הן הדמויות בעונה הראשונה ואליהן הצטרפו דמויות נוספות עם התקדמות הסדרה. ויק מאקי ושלושת חבריו ליחידה הם בלשים יעילים באופן יוצא דופן בפיצוח תיקים, כפי שהעיד מפכ"ל המשטרה בעונה מתקדמת: "היחידה הזו מפצחת תיקים בקצב הכי מהיר בעיר". אך הארבעה אינם שוטרים רגילים, כפי שלומד הצופה כבר בפרק הראשון, וגם "המגן" אינה סדרה רגילה. בפרק זה יורה מאקי למוות בראשו של בלש צעיר, טרי קראולי, שהושתל ביחידה על-מנת להביא ראיות שהארבעה, ומאקי בראשם, עוברים על החוק. "אתה חושב שמאקי עובד עבור סוחר הסמים?" שואל קראולי את אסוודה כאשר האחרון מנסה לשכנע אותו למצוא ראיות על הארבעה. "אני חושב שסוחר הסמים עובד עבור מאקי" משיב אסוודה. מאקי מצטייר לפני הצופה כאדם וכאב טוב, אך גם כרוצח וגנב. "מאקי הוא אדם מסוכן אם אתה פושע, ומוסרי אם אתה אישה במצוקה או ילדיו האוטיסטים. מנקודת מבט אחת מאקי הוא שוטר מושחת. מזווית ראייה אחרת מאקי פועל ב'דרכים משלו' כדי להשיג 'צדק'" כותבת מירב קריסטל עבור ynet. מאקי וחבריו ליחידה מנסים, בדרך כלל בהצלחה, לתמרן בין פיצוח תיקים והשלטת סדר ברחובות פרמינגטון, לבין גנבת כספי סמים, במטרה להעשיר את עצמם. "המגן" הייתה מועמדת לפרסים רבים מאז עלתה למסכים, בהם פרס אמי, גלובוס הזהב, ולוויין הזהב, ורשמה אף מספר זכיות, בהן: פרס אמי (שחקן ראשי בסדרת דרמה), ניתן לשחקן מייקל צ'יקליס על גילום דמותו של ויק מאקי (2002) פרס גלובוס הזהב (סדרת הדרמה הטובה ביותר) (2002) פרס גלובוס הזהב (השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה), ניתן לשחקן מייקל צ'יקליס על גילום דמותו של ויק מאקי (2003) אתר האינטרנט הרשמי של המגן "המגן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המגן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המגן", באתר Metacritic (באנגלית) "המגן", באתר Hulu סדרות (באנגלית) "המגן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מירב קריסטל, חומת מגן, באתר ynet, 9 ביולי 2006 המגן בסוני פיקצ'ורס המגן באתר FX Networks ישי קיצ'לס‏, טראש מפגר וממכר: פרידה מ"המגן", באתר וואלה, 24 בנובמבר 2008
אגדות התורה לילדים

אגדות התורה לילדים הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת הישראלית אתי אנקרי. האלבום יצא לאור ב-3 ביולי 2024 בהוצאת PIL. בשנת 2020 הוציאה אתי אנקרי את האלבום שולם לעולם שכלל מוזיקה לילדים. לאחר מכן, חדלה מלהוציא אלבומים נוספים. עם זאת, הוציאה בשנת את "התקוה" (חלק הלקוח מתוך "הכתר") לאור מלחמת חרבות ברזל. בהמשך לכך, יצא אגדות התורה לילדים וכלל סיפורים שונים הלקוחים מתוך התנ"ך. האלבום אגדות התורה לילדים באתר ספוטיפיי אגדות התורה לילדים, 2024-07-03, נבדק ב-2024-07-19 שולם לעולם, 2020-04-12, נבדק ב-2024-07-19 הכתר, 2021-03-08, נבדק ב-2024-07-19
תשתית (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תשתית תשתית (גאולוגיה) תשתית (אלגברה) גרף תשתית תשתית תוכנה לשון תשתית
סקיי ספורטס

סקיי ספורטס או Sky Sports היא קבוצת ערוצי ספורט בתשלום במנוי המופעלת על ידי קבוצת סקיי (חטיבה של קומקאסט) והיא המותג הדומיננטי של טלוויזיה ספורט בתשלום בבריטניה ואירלנד. סקיי ספורטס שיחקה תפקיד מרכזי בהגברת המסחריות של הספורט הבריטי מאז 1991, ולעיתים השפיעה רבות על שינויים ארגוניים בספורט שהיא משדרת, בעיקר כאשר עודדה את הליגה הראשונה של הפוטבול ליג להיפרד מהפוטבול ליג כדי להקים את הפרמייר ליג בשנת 1992. שנים עשר ערוצים מרכזיים מרכיבים את שירות סקיי ספורטס: סקיי ספורטס מיינאיבנט: משדר אירועים מרכזיים כערוץ הדגל של סקיי ספורטס כמו כדורגל, אגרוף, קריקט, רוגבי, פורמולה 1 ועוד. כאשר לא משודר אירוע חי, הערוץ משדר במקביל את סקיי ספורטס ניוז. סקיי ספורטס פרמייר ליג: מוקדש באופן בלעדי לכדורגל של הפרמייר ליג, כולל כיסוי חי של משחקים ותכנים נלווים ודוקומנטריים. כולל גם את ליגת העל לנשים. סקיי ספורטס כדורגל: מוקדש לכיסוי כדורגל של משחקים שאינם בפרמייר ליג, כגון ליגת הפוטבול וליגת העל הסקוטית. סקיי ספורטס קריקט: מוקדש לכיסוי קריקט, כולל תחרויות מקומיות ובינלאומיות. סקיי ספורטס גולף: מוקדש לכיסוי גולף. סקיי ספורטס F1: מוקדש לכיסוי מרוצי פורמולה 1 וכן מרוצי מכוניות באופן כללי, כולל פורמולה 2, פורמולה 3, וסדרת אינדיקאר. סקיי ספורטס אקשן: מוקדש לכיסוי כללי של ספורט, כולל רוגבי, נטבול, NFL ו-NBA. סקיי ספורטס ארנה: מוקדש לכיסוי כללי של ספורט, כולל רוגבי סופר ליג, חיצים ואגרוף. סקיי ספורטס טניס: מוקדש לכיסוי טניס, כולל סבב ה-ATP, סבב ה-WTA ואליפות ארצות הברית הפתוחה. סקיי ספורטס רייסינג: זמין עם חבילת הטלוויזיה הבסיסית של סקיי (Sky Signature). מוקדש לכיסוי מרוצי סוסים. סקיי ספורטס מיקס: זמין עם חבילת הטלוויזיה הבסיסית של סקיי (Sky Signature). משדר תערובת של ספורט חי ותוכניות משלימות מרחבי הרשת. סקיי ספורטס ניוז: זמין עם חבילת הטלוויזיה הבסיסית של סקיי (Sky Signature). מספק את החדשות והעדכונים האחרונים מכל ענפי הספורט. בנוסף לסקיי ספורטס מיינאיבנט, לקוחות BT TV מקבלים ערוץ בשם סקיי ספורטס אקסטרא, שמשדר משחקי פרמייר ליג שאינם משודרים בערוץ מיינאיבנט. אתר האינטרנט הרשמי של סקיי ספורטס (באנגלית בריטית) אתר האינטרנט הרשמי של סקיי ספורטס סקיי ספורטס, ברשת החברתית פייסבוק סקיי ספורטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סקיי ספורטס, ברשת החברתית אינסטגרם סקיי ספורטס, ברשת החברתית טיקטוק סקיי ספורטס, סרטונים בערוץ היוטיוב
21st Century Boy (שיר)

"21st Century Boy" (בעברית: "ילד המאה ה-21") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הבלגי מוסטי. הוא יצא לאור ב-10 ביולי 2018, בהוצאת חברת התקליטים וורנר מיוזיק בלגיה, כסינגל מתוך אלבום הבכורה שלו, 21st Century Boy.‏ השיר הגיע למקום התשיעי במצעד הפזמונים של אולטראטופ ולוניה. הוא נכתב על ידי הזמר והופק על ידי ג'ים הנדרסון ות'יבאוד דמיי. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-1.2 מיליון השמעות. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-10 ביולי 2018. נכון לפברואר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-450 אלף צפיות. "21st Century Boy - Album by Mustii". Spotify. ארכיון מ-23 בינואר 2019. נבדק ב-29 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Discographie Mustii". Ultratop (בצרפתית). ארכיון מ-31 באוגוסט 2023. נבדק ב-5 במאי 2024. {{cite web}}: (עזרה) 21st Century Boy – ספוטיפיי Mustii - 21st Century Boy (Official Video), יוטיוב
בר-זנב וחבריו

בר-זנב וחבריו (באנגלית: H.R. Pufnstuf) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים אשר שלבה שחקנים בשר-ודם ובובות בגודל אנושי. זו סדרת הטלוויזיה השנייה שדובבה לעברית והראשונה עם שחקנים בשר-ודם שדובבה (קדמה לה סדרת האנימציה דוקטור דוליטל). הסדרה זכתה להצלחה גדולה בארצות הברית ושודרה בשידורים חוזרים רבים ודורגה בסקרים במקום 22 ובמקום 27 של סדרות הפולחן הגדולות בכל הזמנים. עלילת הסדרה נפרסה לאורך 17 פרקים. בנוסף לסדרה יצא סרט בשנת 1970 המהווה פריקוול לעלילות הסדרה. עמי וחליל הקסם שלו פאזי מגיעים בטעות לאי נסתר כאשר עולה על סירה קסומה ומאבדת שליטתה עקב כישוף של המכשפה מכשפוי המרושעת. בר-זנב הדרקון חש לעזרתם ומציל אותם ממכשפוי, ובכל פרק פוגשים את עלילותיהם. עמי (במקור ג'ימי) - ילד שהגיע לאי נסתר דרך ספינת קסמים. מיפוי השתלטה על הספינה והביאה אותו לאי בניסיון להשיג את חליל הקסמים שלו - פאזי. בר-זנב - דרקון ידידותי וראש העיר של האי. פאזי החליל (במקור פרדי) - חליל קסום שיכול לדבר השייך לעמי, לרוב מכשפוי מנסה להשיגו. דין ודן (במקור קלינג וקלאנג) - זוג שוטרים אילמים, העוזרים לבר-זנב. דין לבוש בגדים אדומים ודן לבוש בגדים ירוקים. מכשפוי - הדמות הרעה בסדרה, מבוססת על הופעתה של מרגרט המילטון בתור המכשפה המרשעת מן המערב בסרט הקוסם מארץ עוץ. עמי - נורית לפקוביץ אמיר בר-זנב - שלמה וישינסקי פאזי החליל - שפרירה זכאי מכשפוי - דבורה קידר מדיה וקבצים בנושא בר-זנב וחבריו בוויקישיתוף "בר-זנב וחבריו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בר-זנב וחבריו", באתר Metacritic (באנגלית) "בר-זנב וחבריו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Lords of Summer Tour

Lords of Summer Tour היה סיבוב ההופעות השלושים-ושישה של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית מטאליקה, אשר החל ב-9 במאי 2015 והסתיים ב-19 בספטמבר באותה שנה. סיבוב הוא הסיבוב השני (אחרי Metallica By Request Tour) לקידום הסינגל "Lords of Summer" שהוציאה הלהקה לאור ב-19 במרץ 2014. לאחר ההופעה השלוש-עשרה, סיבוב ההופעות נעצר על מנת לקיים את ההופעה האחרונה בקוליסי פפסי לפני סגירתו (הופעה 14) וההופעה הראשונה במרכז וידאוטרון, אשר נועד להחליפו (הופעה 15). רשימת השירים הבאה מציגה את הופעת הלהקה בעיר הרוק, ריו דה ז'ניירו, ברזיל ב-19 בספטמבר 2015 ואינה מייצגת בהכרח הופעות אחרות שהתקיימו במסגרת סיבוב הופעות זה. "Fuel" "For Whom the Bell Tolls" "Battery" "King Nothing" "Ride the Lightning" / דודל של קירק האמט "The Unforgiven" "Cyanide" "Wherever I May Roam" "Sad but True" / דודל של רוברט טרוחיו "Turn the Page" "The Frayed Ends of Sanity" "One" "Master of Puppets" / סולו גיטרה של קירק האמט "Fade to Black" "Seek & Destroy" הדרן "The More I See" / "Whiskey in the Jar" "Nothing Else Matters" "Enter Sandman" ג'יימס הטפילד - זמרה, גיטרת קצב, גיטרה מובילה קירק האמט - גיטרה מובילה, גיטרת קצב, קולות רקע רוברט טרוחיו - גיטרה בס, קולות רקע לארס אולריך - תופים Metallica at Cidade do Rock, Rio de Janeiro, Brazil, סטליסט, ‏28 בינואר 2017 (באנגלית)
It's Happening Now

It's Happening Now (בעברית: זה קורה עכשיו) הוא אלבום האולפן השני של הזמר הבלגי מוסטי. את האלבום הוציאה ב-21 בינואר 2022 לאור חברת התקליטים וורנר מיויק בלגיה. הוא הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים השבועי של אולטראטופ ולוניה. רק סינגל מסחרי אחד יצא מתוכו, "Skyline", והוא דורג במקום ה-17 במצעד הפזמונים השבועי של ולוניה. הרקע של העטיפה הוא בצבע ירוק, ובמרכזה מוצגת תמונה בשחור-לבן של שני ילדים קטנים היושבים על הרצפה. הילדים חובשים כובעים עם נוצות, המזכירים כובעי אינדיאנים, ומביטים ישירות למצלמה. מתחת לתמונה מופיעה כותרת האלבום, It's Happening Now, בכתב לבן. "It's Happening Now - Album by Mustii". Spotify. ארכיון מ-23 בינואר 2019. נבדק ב-29 בנובמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Discographie Mustii". Ultratop (בצרפתית). ארכיון מ-30 באוגוסט 2023. נבדק ב-2 בפברואר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Discographie Mustii". Ultratop (בצרפתית). ארכיון מ-31 באוגוסט 2023. נבדק ב-5 במאי 2024. {{cite web}}: (עזרה)
קרוז ביי

קרוז ביי (באנגלית: Cruz Bay) היא העיר המרכזית של האי סנט ג'ון שבאיי הבתולה של ארצות הברית - טריטוריה של ארצות הברית. בעיר מתגוררים 2,743 תושבים (2000) העיר ממוקמת בחופו המערבי של האי והמהווה המרכז המסחרי והעסקי של האי. בעיר נמצא הנמל המרכזי של האי, ודרכו ניתן להגיע אל האי באמצעות מעבורות הנוסעות דרך קבע בין האי לבין האיים סנט תומאס ולטורטולה, וירג'ין גורדה וג'וסט ואן דייק שבאיי הבתולה הבריטיים. עיקר כלכלת העיר מבוססת על התיירות. מדיה וקבצים בנושא קרוז ביי בוויקישיתוף
2012 European Black Album Tour

2012 European Black Album Tour או The Metallica Vacation Tour 2012 היה סיבוב ההופעות השלושים ושניים של להקת הת'ראש מטאל מטאליקה, אשר החל ב-7 במאי 2012 והסתיים ב-10 ביוני באותה שנה, וזה נערך לכבוד ציון 20 שנים ליציאתו לאור של אלבום האולפן החמישי שלה, Metallica. בסיבוב זה נהגה לבצע הלהקה בהופעותיה את האלבום במלואו, אך בסדר הפוך. רשימת השירים הבאה מייצגת את הופעת הלהקה בסטאד דה פראנס, סן דני, צרפת ב-12 במאי 2012 ואינה מייצגת בהכרח הופעות אחרות שהתקיימו במסגרת סיבוב זה. "Hit the Lights" "Master of Puppets" "No Remorse" "For Whom the Bell Tolls" "Hell and Back" "The Struggle Within" "My Friend of Misery" "The God That Failed" "Of Wolf and Man" "Nothing Else Matters" "Through the Never" "Don't Tread on Me" "Wherever I May Roam" "The Unforgiven" "Holier Than Thou" / סולו תופים של לארס אולריך "Sad but True" / סולו בס של רוברט טרוחיו "Enter Sandman" "Battery" "One" "Seek & Destroy" ג'יימס הטפילד - זמרה, גיטרת קצב, גיטרה מובילה קירק האמט - גיטרה מובילה, גיטרת קצב, קולות רקע רוברט טרוחיו - בס, קולות רקע לארס אולריך - תופים Metallica at Stade de France, Saint-Denis, France, סטליסט, ‏24 באפריל 2020 (באנגלית) http://www.pollstarpro.com/files/charts2012/2012YearEndTop100Int'lBoxoffice.pdf
אורי אלגום

אורי אלגום (29 ביולי 1933 – 25 באוגוסט 2018) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה אשר שימש ראש המחלקה להיסטוריה וכמפקד הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה. לאחר שחרורו מצה"ל שימש ראש היחידה להיסטוריה במשרד הביטחון, מנהל ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון וכיושב ראש האיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע. אלגום נולד ב-29 ביולי 1933 בתל אביב. התגייס לנח"ל ועבר לחטיבת גולני, ושימש בתפקידים פיקודיים שונים, בהם מפקד פלוגה וקצין החינוך של בה"ד 1. בשנת 1966 סיים קורס להיסטוריה צבאית באוניברסיטת תל אביב במסגרת שירותו הצבאי. במלחמת ששת הימים שימש כסמג"ד בחזית הירדנית. בשנת 1970 סיים תואר ראשון בפקולטה למדעי הרוח ע"ש לסטר וסאלי אנטין. באותה שנה מונה למפקד הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה. שימש בתפקיד זה עד שנת 1973. במלחמת יום הכיפורים שימש מפקד גדוד מילואים בחטיבת הנגב. בשנת 1975 מונה למפקד המחלקה להיסטוריה. במסגרת תפקיד זה עסק בניהול חקר מלחמת יום הכיפורים, וכן בתיעוד מבצע ליטני ופעולות אחרות. בשנת 1981 מונה נסים סלומון להחליפו בתפקיד, אולם המינוי בוטל לאחר שסלומון נכנס לתפקיד ואלגום שב לשמש כראש המחלקה עד שנת 1983. לאחר שלא מונה לתפקיד קצין חינוך ראשי סיים את שירותו הצבאי. עם שחרורו מצה"ל החל לשמש כראש היחידה להיסטוריה במשרד הביטחון, ולאחר שנתיים וחצי מונה למנהל ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון. בתחילת ינואר 1999 החל לשמש כיושב ראש האיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע, וביולי אותה שנה פרישה לגמלאות. אלגום שימש כיושב ראש האיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע עד שנת 2006. אלגום היה נשוי לנעמי, ולשניים בן ושתי בנות. התגוררו בביתן אהרן. אלגום נפטר ב-28 באוגוסט 2018, ותרם את גופתו למדע. אורי אלגום, ‏קרבות חרבת מחאז, מערכות 295-294, 1984 אורי אלגום, חוקר מוסדי וחוקר מורשה, ארכיון 8, 1995, עמ' 83–88 אורי אלגום, מתודת המחקר ההיסטורי-צבאי בן זמננו במערכת הביטחון, ארכיון 10-11, 1999, עמ' 95-105 אורי אלגום, מעמדו ותפקידו של הארכיון בחברה ותרומתו לקהילה, עיונים בארכיונאות 7, 2006, עמ' 10–12 מסיימי מחזור ט' באוניברסיטת תל אביב, למרחב, 19 ביוני 1966 רשימת מקבלי תארים ותעודות באוניברסיטת תל אביב - תש"ל, מעריב, 29 ביוני 1970 מרדכי גילת, יותר "אבא" פחות "שוטר", על המשמר, 10 בינואר 1971 בעז זלמנוביץ, הדרך צפונה - מבצע ליטני, צה"ל - המחלקה להיסטוריה, 2023, עמ' 17. אמנון לורד, מהחווה הסינית לתיק הביטחון, מקור ראשון, 3 באוקטובר 2003 מסיבת פרידה ממנהל ארכיון צה"ל אורי אלגום, ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון, 28 ביולי 1999
קייט ואלי

קייט ואלי (באנגלית: Kate & Allie) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוג קומדיית מצבים ששודרה במקור ברשת CBS מ-19 במרץ 1984 עד 22 במאי 1989. בסדרה מככבות סוזאן סנט ג'יימס וג'יין קרטין. הסדרה נוצרה על ידי שרי קובן. בישראל הסדרה שודרה בטלוויזיה החינוכית ובערוץ המזרח התיכון. הסדרה מתמקדת בחייהן של שתי האמהות הגרושות קייט מקארדל ואלי לואל, אשר לאחר ששתיהן במקרה התגרשו, הן מחליטות לעבור לגור יחד בדירה בגריניץ' וילג' בניו יורק יחד עם ילדיהן. קייט עובדת בסוכנות תיירות והינה פעילה פוליטית בעוד שלאלי, אשר הייתה במקור עקרת בית מסורתית, אין עבודה קבועה והיא נוטה להיות יותר שמרנית מבחינה פוליטית. בחלק מהפרקים מופיעים גם הבעלים לשעבר שלהם, וכמו גם החברים החדשים, טד ברטלו, החבר האיטלקי-אמריקאי של קייט, ובוב ברסקי, פרשן הספורט שהוא החבר של אלי. קת'רין "קייט" אליזבת' (מגולמת על ידי סוזאן סנט ג'יימס) - סוכנת נסיעות נמרצת ועצמאית שמאמצת את חיי הרווקות שלה באופטימיות ובנחישות. אליסון "אלי" ג'וליה שארלוט (מגולמת על ידי ג'יין קרטין) - עקרת בית זהירה ומסורתית. אמה מקארדל (מגולמת על ידי ארי מאיירס) - בתה המתבגרת של קייט. אמה מתמודדת לאורך הסדרה עם אתגרים טיפוסיים של מתבגרים. מאיירס עזבה את התוכנית במהלך העונה החמישית על מנת ללמוד באוניברסיטת ייל. ג'ני לואל (מגולמת על ידי אליסון סמית') - בתה המתבגרת של אלי אשר באותו הגיל כמו אמה, בתה של קייט. צ'ארלס "צ'יפ" לואל (מגולם על ידי פרדריק קוהלר) - בנה הצעיר של אלי. בוב ברסקי (מגולם על ידי סם פריד) - החבר של אלי שהופך לבעלה בעונה השישית. בוב היה במקור שחקן כדורגל מקצועי ולאחר מכן הפך לשדרן ספורט. לו קרלו (מגולם על ידי פיטר אונוראטי) - המפקח בבניין הדירות החדש של קייט ואלי בעונה השישית. קרלו מנסה ללא הצלחה לזכות באהבתה של קייט. "קייט ואלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קייט ואלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קייט ואלי", באתר Metacritic (באנגלית) "קייט ואלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
איגור דזיאלושינסקי

איגור דזיאלושינסקי (ברוסית: Игорь Ехиельевич Дзялошинский‏; 1 בפברואר 1931 - 14 ביולי 2021) היה פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי-רוסי. הוא היה מומחה בפיזיקה של מצב מוצק. איגור דזיאלושינסקי נולד בשנת 1931 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו יחיאל לחם בשורות הצבא האדום נגד הנאצים, נפל לשבי בשנת 1942 ונהרג. אמו הייתה ממוצא רוסי. לאחר סיום בית ספר דזיאלושינסקי החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה אותה סיים בשנת 1953. באותה שנה הוא עבר מבחן בפיזיקה תאורטית אצל לב לנדאו. בשנת 1957 הוא סיים לימודי תואר שלישי ובשנת 1962 עבודת פוסט-דוקטורט. דזיאלושינסקי עבד שנים רבות במכון לפיזיקה תאורטית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בנוסף לכך הוא היה ראש קתדרה ופרופסור באוניברסיטת מוסקבה ופרופסור במכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה. בשנת 1991 דזיאלושינסקי עבר לארצות הברית והתמנה לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. דזיאלושינסקי היה מומחה בפיזיקה של מצב מוצק. הוא פעל בתחום פיזיקה סטטיסטית, תורת השדות הקוונטית, חקר מגנטיות ומוליכות על. על פעילותו בתחום לדזיאלושינסקי הוענקו מספר עיטורים, פרס ברית המועצות (1984), פרם על שם לומונוסוב ופרס על שם לנדאו. בשנת 1974 הוא התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1991 הוא התקבל כחבר חוץ לשורות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. דזיאלושינסקי נפטר בשנת 2021 בגיל 90 באירוויין, ארצות הברית. ביוגרפיה (ברוסית) ריאיון עם דזיאלושבסקי ביוגרפיה (באנגלית)
סרגיי יפוני

סרגיי יפוני (ברוסית: Сергей Наумович Ефуни‏; נולד ב-24 בינואר 1930) הוא רופא סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא מתמחה בפיזיולוגיה והרדמה. סרגיי יפוני נולד בשנת 1930 בגרוזני למשפחה יהודית-רוסית. אביו נאום היה יליד דאוגבפילס. הוא היה פעיל במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, לחם במלחמת האזרחים ברוסיה ובהמשך נשלח לעבודה בעיר גרוזני. לאחר מספר שנים המשפחה עברה למוסקבה. הוא נעצר בשנת 1938 במהלך הטיהורים הגדולים והוצא להורג 0שמו טוהר מכל אשמה בשנת 1955). אשתו נעצרה ונשפטה ל-8 שנות במחנות גולאג. היא שוחררה בשנת 1945. בתקופת מעצרה סרגיי יפוני עם אחיו התגוררו אצל קרובי משפחה. לאחר סיום בית ספר יפוני למד באוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה אותה סיים בשנת 1954. עד לשנת 1956 הוא עבד בבית חולים אזורי בהרי אלטאי בה קודם למנהל מחלקה . בשנת 1956 הוא חזר למוסקבה והחל ללמד במכון לרופאה בה למד. בשנת 1959 הוא התחיל ללמד באוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה. בשנת 1964 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1964 יפוני עבר למכון לכירורגיה ניסויית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. במכון זה הוא עבד שנים רבות. בשנת 1965 התמנה לפרופסור. בשנת 1974 יפוני מונה למנהל מרכז לרפואה בלחץ חמצן שהוקם. יפוני התמחה בחקר השפעת חמצן על פעילות גופנית. הוא פיתח שיטות חדישות בתחום הרדמה. יפוני פרסם כ-120 מאמרים מדעיים ומספר ספרים. על פעילות בתחום הרפואה ליפוני הוענק עיטור הדגל האדום של העמל ופרס ברית המועצות (1977). הוא נבחר לאקדמיה למדעים כחבר בהתכתבות ובשנת 1992 מעמדו שודרג לחבר בפעול. ביוגרפיה (ברוסית)
מריח

האם התכוונתם ל... סולימאן מריח – כדורגלן גמבי ר'דיר מריח – פוליטיקאית דרוזית ריח
בוריס זלדוביץ'

בוריס זלדוביץ' (ברוסית: Борис Яковлевич Зельдович‏; 23 באפריל 1944 - 16 בדצמבר 2018) היה פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, יליד ברית המועצות. הוא היה מומחה באופטיקה לא ליניארית. אביו היה פיזיקאי יעקב זלדוביץ'. בוריס זלדוביץ' נולד בשנת 1944 במוסקבה למשפחה יהודית של יעקב זלדוביץ'. בהיותו בגיל בית ספר הוא עבר שיעורים משלימים בפיזיקה ומתמטיקה אצל אביו. בחינוכו השתתפו גם חברים של אביו שהיו שותפים לפרויקט גרעיני של ברית המועצות לרבות אנדריי סחרוב. בשנת 1966 זלדוביץ' סיים בהצטיינות לימודי פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. הוא החל לעבוד וללמוד תואר שלישי (סיים בשנת 1969) במכון לפיזיקה תאורטית וניסויית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות במוסקבה. לאחר סיום תואר שלישי הוא עבר למכון לבדב לפיזיקה. בשנת 1981 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1987 זלדוביץ' נבחר לחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים. באותה שנה הוא עבר לצ'ליאבינסק בה התחיל לעבוד במכון לאלקטרופיזיקה. במקביל הוא היה מלמד באיניברסיטת צ'ליאבינסק וכיהן בה כפרופסור. זלדובי'ץ היה מומחה באופטיקה לא ליניארית והולוגרפיה. בנושאים אלו הוא פרסם מאמרים רבים. על תרומתו לקידום המדע הוא קיבל פרס ברית המועצות, פרס על שם מקס בורן ופרסים נוספים. החל משנת 1994 זלדוביץ' היה פרופסור באוניברסיטה באורלנדו. בוריס זלדוביץ' נפטר בשנת 2018 באורלנדו בגיל 74 לאחר מחלה. אתר האינטרנט הרשמי של בוריס זלדוביץ' ביוגרפיה (ברוסית) ביוגרפיה (באנגלית)
אישטוואן קאוס

אישטוואן קאוס (בהונגרית: Kausz István; בודפשט, 18 באוגוסט 1932 – בודפשט, 3 ביוני 2020) היה אלוף אולימפי ואלוף העולם הונגרי בסיף, בדקר, בקרב חמש, דוקטור לרפואה (MD), כירורג. משנת 1949 הוא היה סייף דקר ומתחרה בקרב חמש של בודפשט ואשאש, מ-1951 של בודפשט הלאדאש, ומ-1957 סייף דקר של OSC. מ-1957 עד 1965 היה חבר בנבחרת הסיף (דקר) הלאומית של הונגריה. במהלך תקופה זו, דקר הגברים ההונגרי עלה לקדמת הבמה בעולם. בשנת 1959, הוא היה חבר בצוות הדקר שהיה מורכב מארפאד באראן, טמאש גאבור, אישטוואן קאוס, יוז'ף מארושי ויוז'ף שאקוביץ', שזכתה במדליית הזהב הראשונה ההונגרית באליפות העולם. הוא השיג את התוצאה האישית הטובה ביותר שלו בשנת 1962, כאשר זכה במדליית הזהב באליפות העולם בבואנוס איירס. הוא השתתף באולימפיאדת רומא (1960) ובאולימפיאדת טוקיו (1964). הוא זכה באליפות האולימפית כחבר בנבחרת הדקר ההונגרית שהייתה המורכבת מארפאד באראן, טמאש גאבור, אישטוואן קאוס, ג'זה קולצ'אר וזולטאן נמרה. הוא פרש מספורט פעיל ב-1970. אלוף אולימפי (קבוצתי: 1964) אולימפי ממוקם 4 (קבוצתי: 1960) אלוף עולם פעמיים (אישי: 1962; נבחרת: 1959) אליפות עולם מקום שני (קבוצתי: 1957, 1958) אליפות עולם מקום שלישי (1963: קבוצתי) אלוף העולם אוניברסיטאי (קבוצתי: 1954) אלוף האוניברסיאדה (אישי: 1959) אוניברסיאדה מקום שלישי (קבוצתי: 1957, 1959) זוכה שלוש פעמים באליפות אירופה (1964, 1965, 1966) שבע פעמים אלוף הונגריה (אישי: 1957; קבוצתי: 1961–1964, 1966, 1969) שלוש פעמים אלוף נבחרת החורף (1952, 1953, 1954) בשנת 1957 קיבל תואר ברפואה באוניברסיטת זמלווייס והיה לרופא ולאחר מכן מנתח ראשי בבית החולים סנט רוקוש בבודפשט. משנת 1966, היה רופא הספורט של התאחדות ספורט הנוער המרכזי (KSI). קנדידט (דוקטורט .CSc) במדעי הרפואה משנת 1976. משנת 1979 הוא היה המנתח הראשי של בית החולים פלור פרנץ, אחר כך סגן המנהל, ומשנת 1993 הוא היה הרופא הראשי של בית החולים סנט רוקוס, אחר כך סגן המנהל. לאחר פרישתו, היה רופא הספורט המוביל של נבחרת השחייה ההונגרית. כרופא השתתף באולימפיאדות 1988, 1992, 1996, 2000, 2004 ו-2008. מדליית הצטיינות ספורט של הרפובליקה העממית ההונגרית, דרג זהב (1962) מדליית הצטיינות ספורט של הרפובליקה העממית ההונגרית, דרג זהב (1988) מדליית ההצטיינות של MOB (2002) מדליית הזיכרון של אלדר גרביץ' (2004) צלב כבוד זהב של הרפובליקה של הונגריה (2004) פרס התאחדות הספורט הלאומית לבריאות ספורטאים (2010) פרס משחק הוגן של MOB (קטגוריית מפעל חיים) (2015) פרס הספורט בודפשט על שם לאסלו פאפ (2017) Ki kicsoda a magyar sportéletben?: II. kötet (I–R). Szekszárd: Babits. 1995. 84. o. ISBN 963-495-011-6 (מיהו מי בחיי הספורט של הונגריה?) "Fechten - Weltmeisterschaften (Herren - Degen)". sport-komplett.de (בגרמנית). Sport-Komplett. נבדק ב-2014-12-21. Adatok (נתוניו בבסיס נתונים אולימפי) אישטוואן קאוס, באתר olympedia.org Kausz István dr. profilja a Magyar Olimpiai Bizottság oldalán (בדף הוועדה האולימפית ההונגרית)