laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Aerials

Aerials (בתרגום חופשי: אנטנות) הוא סינגל שבוצע על ידי להקת ההאבי מטאל האמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא בשנת 2002. הסינגל נכלל באלבום השני של הלהקה Toxicity, והשיג לה את המועמדות השנייה בפרס גראמי על "הופעת הרוק הטובה ביותר" לשנת 2003. השיר הגיע למקום הראשון בשני מצעדי הבילבורד "Alternative Songs" ו-"Hot Mainstream Rock Tracks". שיר זה נחשב ללהיט הראשון של הלהקה. את הקליפ של השיר ביימו שאבו אודאג'יאן, נגן הבס של הלהקה ודייוויד סלייד. בסרטון מופיעה דמות של ילד בעל פנים מעוותות, שחולם שהוא מפורסם. בסוף הסרטון הילד מתמוטט למרכז הבמה. מצעד הפזמונים האוסטרלי - 36 מצעד הפזמונים הגרמני - 80 מצעד הפזמונים האירי - 35 מצעד הסינגלים הבריטי - 34 בילבורד הוט 100 - 55 בילבורד (אלטרנטיבי) - 1 בילבורד (מיינסטרים רוק) - 1 מידע על הסינגל "Aerials" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Aerials" באתר Discogs סרטון השיר "Aerials" באתר יוטיוב australian-charts.com - System Of A Down - Aerials, australian-charts.com Offizielle Deutsche Charts - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de Official Singles Chart Top 100 | Official Charts Company, www.officialcharts.com (באנגלית) System of a Down, Billboard System of a Down, Billboard
אנה ברסקי

אנה רייבה ברסקי (נולדה ב-20 באפריל 1980) היא עיתונאית ישראלית, המשמשת ככתבת מדינית-פוליטית בעיתון מעריב. ברסקי נולדה וגדלה במוסקבה, כבת יחידה להוריה. אביה היה כלכלן, אמה עבדה כמתורגמנית מגרמנית לרוסית. בגיל 14 היא שינתה את שם המשפחה שלה מגכמן לרייבה, כשמה של אמה, על רקע אנטישמיות שחוותה בילדותה. ברסקי היא בעלת תואר שני בתקשורת, התמחות בתחום הטלוויזיה והתקשורת הבינלאומית, מאוניברסיטת מוסקבה. בגיל 14 פרסמה את הכתבות הראשונות שלה - סדרת ראיונות עם כוכבי הרוק הרוסי, במגזין לנוער "Puls". כשבגרה למדה תקשורת ועיתונאות בינלאומית באוניברסיטה במוסקבה, ב-1998 החלה את הקריירה הטלווזיונית שלה במחלקת החדשות של ערוץ TV Center ושימשה ככתבת פרלמנטרית. ב-1999 עברה לערוץ המרכזי ברוסיה, ערוץ 1. בו שימשה כתבת פרלמנטרית ופוליטית. בשנת 2001 מונתה לכתבת המדינית של הערוץ, וב-2003 נשלחה מטעמו חצי שנה לסקר את מלחמת המפרץ השנייה בכווית ובעיראק. באותה שנה לקחה חלק בפרויקט הדוקו דרמה על צ'ה גווארה, סרט בן שני פרקים בו השתתפה כמנחה. הסרט עלה לגמר של פרס הטלוויזיה הרוסית Tefi. היא ליוותה את הנשיא ולדימיר פוטין בביקורו במחנות ההשמדה בפולין, מה שהתחיל אצלה את תהליך החזרה בתשובה. את בנימין שעלה לישראל בשנת 1990, הכירה בעת ביקורה בארץ. ב-2005 חזרה בתשובה ועלתה לישראל ובחורף 2006 התחתנו. ב־2008 החלה לעבוד בערוץ 9, ושולבה במחלקת האקטואליה. היא משמשת ככתבת הפרלמנטרית והפרשנית הפוליטית של הערוץ. הגישה תוכנית אקטואליה בערוץ תחילה יחד עם יבגני סובה ועם בחירתו לכנסת מגישה לבדה. שלוש פעמים בשבוע היא מנחה את התוכנית "טמה דנה" ("הנושא היומי") ברדיו כאן רק"ע. ב-2019 הצטרפה לעיתון "מעריב" ככתבת לעניינים מדיניים-פוליטיים. היא בעלת טור שבועי קבוע העוסק בפרשנות פוליטית. היא סיקרה את פרשת נעמה יששכר, וחשפה את עסקת החליפין שרוסיה הציעה לישראל, שחרור ההאקר הרוסי אלכסיי בורקוב תמורת יששכר, והעברת חצר אלכסנדר בירושלים לבעלות הרוסית כחלק מהעסקה. בעלה הוא ד"ר בנימין ברסקי, מרצה בכיר למתמטיקה וסטטיסטיקה במכללת עזריאלי להנדסה בירושלים. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים בירושלים ומנהלים אורח חיים חרדי. אנה ברסקי, ברשת החברתית פייסבוק אנה ברסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חנני בלייך, ‏תשע נשמות: העיתונאית שהפוליטיקאים רודפים אחריה, בעיתון מקור ראשון, 6 באוגוסט 2019 הדס צורי, בין הכנסת לבית הכנסת, באתר ערוץ 7, 17 בינואר 2020 אנה ברסקי, באתר מעריב הדס צורי, בין הכנסת לבית הכנסת, באתר ערוץ 7, 17 בינואר 2020
ג'יימס מקדוגל הרט

ג'יימס מקדוגל הרט (אנגלית: James McDougal Hart;‏ 10 במאי 1828 – 24 באוקטובר 1901), היה צייר נוף אמריקאי יליד סקוטלנד וצייר בסגנון אסכולת נהר ההדסון. הרט נולד בקילמרנוק, סקוטלנד, ועבר לאמריקה עם משפחתו בצעירותו. אחיו הגדול, ויליאם הרט, היה גם אמן באסכולת נהר הדסון, וכך גם אחותו הצעירה ג'ולי הרט בירס ושתי בנותיו, שתיהן ציירות דיוקנאות, לטיציה בונט הרט (1867 - ספטמבר 1953) ומרי תרזה הרט (1872–1942 ). באלבני, ניו יורק, הוא הוכשר אצל יצרן שלטים וכרכרות - אולי זה אותו מעביד שלקח לעבודה את אחיו בתחילת דרכו. לימים חזר ג'יימס לאירופה להכשרה אמנותית רצינית, למד במינכן כתלמידו של פרידריך וילהלם שירמר בדיסלדורף. הרט חזר לאמריקה בשנת 1853. הוא הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1848 והיה מועמד לאקדמיה הלאומית בשנת 1857 וחבר מן המניין בשנת 1859. הוא היה מסור במיוחד למוסד זה והציג שם במשך תקופה של יותר מארבעים שנה וכיהן כסגן נשיא המוסד בשלהי חייו משנת 1895 עד 1899. כמו אחיו ויליאם, גם ג'יימס הציג באיגוד האמנות בברוקלין ובתערוכות מרכזיות ברחבי הארץ. יחד עם מרבית אמני הנוף הגדולים באותה תקופה, הרט ביסס את פעילותו בעיר ניו יורק ואימץ את הסגנון של אסכולת נהר ההדסון. בעוד שהוא ואחיו ויליאם ציירו לעיתים קרובות נושאי נוף דומים, ייתכן שג'יימס נטה יותר לצייר יצירות גדולות במיוחד. דוגמה לכך הוא הציור הגדול The Old Homestead 1862, הציור באוסף המוזיאון לאמנות באטלנטה, ג'ורג'יה. ייתכן שג'יימס נחשף לציורים גדולים במהלך לימודיו בדיסלדורף. כמו אחיו ויליאם, ג'יימס הצטיין בציור בקר. בניגוד לטריוויאליות של כמה מסצינות הבקר שלו, ציורי הנוף העיקריים שלו נחשבים ליצירות חשובות של אסכולת נהר הדסון. דוגמה משובחת במיוחד היא "קיץ בקטסקייל", מצוי במוזיאון במדריד, ספרד. הארט נקבר בבית העלמין גרין-ווד בברוקלין, ניו יורק. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס מקדוגל הרט בוויקישיתוף ג'יימס מקדוגל הרט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Catalogue of works by landscape painter William Hart and James M. Hart, web.archive.org, ‏2014-12-24 White Mountain paintings by James McDougal Hart (ארכיון)
סמסונג גלקסי A10

סמסונג גלקסי A10 הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקס כחלק מסדרת ה-גלקסי A. המכשיר יצא לשווקים ב-19 במרץ 2019. המכשיר מגיע עם מסך בגודל של 6.2 אינץ' ברזולוציית 720x1520 פיקסלים. מעבד של 2 ג'יגה בייט ואחסון של 32 ג'יגה שניתן להרחיבו עד 256 ג'יגה בעזרת כרטיס מיקרו SD. בטריית 3400 מיליאמפר לשעה שאינה ניתנת להסרה. המכשיר הושק עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 9 (פאי) עם חתימת ה- UI של סמסונג. במאי 2020, המכשיר קיבל עדכון תוכנה עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 ועם ממשק OneUI 2.0. מדיה וקבצים בנושא סמסונג גלקסי A10 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סמסונג גלקסי A10 סמסונג גלקסי A10 סקירה | Review Galaxy A10, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 2:30) מפרט הטלפון
טארק עאמר

טריק חסן נור אלדין עאמר (בערבית: طارق عامر) הוא נגיד הבנק המרכזי של מצרים מאז 27 בנובמבר 2015, לאחר התפטרותו של הנגיד לשעבר הישאם רמיס מתפקידו. עאמר הוא אחיינו של מֻשׁיר (מקביל לפילדמרשל) עבד אל-חכים עאמר, ובנו של אינג' חסן עאמר, לשעבר יו"ר מועדון זמלק. עאמר כיהן כיו"ר מועצת הבנק הלאומי במצרים משנת 2008 ועד התפטרותו בשנת 2013. טארק עאמר הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול מהאוניברסיטה האמריקאית בקהיר. עאמר מילא את תפקיד סגן נגיד הבנק המרכזי בתקופת פרוק אל-אוקדה, משנת 2003 עד 2008. הוא היה המועמד הבולט ביותר לרשת אותו, יחד עם הישאם רמיז, ומוחמד ברקת, והוא נכנס לתפקיד הנגיד ב־27 בנובמבר 2015, לאחר התפטרותו של הישאם רמיז מתפקידו, ולאחר שנשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי מינה אותו לכהן בתפקיד נגיד הבנק המרכזי. יזם הדפסה מחודשת של שטר לירה מצרית ושטר חצי לירה מצרית. ערך שינוי קל בצורת השטרות לעריכים עשרים לירה וחמישים לירה מצרית. יזם ליברליזציה של שער החליפין במלואו שייקבע על פי כוחות ההיצע והביקוש בשוק הכסף (שער צף ללירה) ב-3 בנובמבר 2016. יו"ר הבנק הלאומי של מצרים הודיע על התפטרותו, באתר ערוץ 7, 3 בפברואר 2013 "Alumnus Tarek Amer '80 Appointed Central Bank Governor". אורכב מ-המקור ב-2016-11-07. נבדק ב-2016-11-10. "طارق عامر.. نجل شقيق المشير "محافظًا للبنك المركزى"". בלומברג, מצרים: הבורסה זינקה בעקבות התגברות הציפיות לפיחות עוד השבוע, באתר כלכליסט, 3 באוקטובר 2016 בלומברג, מצרים העלתה את הריבית - המשקיעים הזרים הזרימו מיליארד דולר למדינה, באתר TheMarker‏, 29 במאי 2017 דבר ראשון, ‏מצרים ביצעה פיחות דרמטי על מנת לעמוד בדרישות קרן המטבע, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 4 בנובמבר 2016
System of a Down Reunion Tour

System of a Down Reunion Tour (בעברית: סבב האיחוד של סיסטם אוף אה דאון) הוא סיבוב הופעות של להקת המטאל האמריקאית סיסטם אוף אה דאון, סיבוב זה נערך בעקבות האיחוד מחדש של הלהקה, לאחר שחדלה מפעילות כחמש שנים, מאז שהתפרקה בשנת 2006. לאחר מספר שבועות של שמועות ברחבי הרשת, הוכרז רשמית על איחוד הלהקה ב־29 בנובמבר 2010, ופורסמו מועדי הופעות בערים שונות ברחבי העולם. בתחילה פרסמה הלהקה לוח הופעות באירופה לחודש יוני 2011. מאוחר יותר, פורסם כי הלהקה תופיע במוסקבה, ב-21 ביוני 2011. לאחר מכן פורסמו תאריכי ההופעות באמריקה הצפונית למאי 2011. ב-9 בפברואר 2011 פרסם נגן הבס של הלהקה, שאבו אודאג'יאן, בפרופיל הטוויטר שלו: "בדיוק סיימנו את החזרה הראשונה שלנו מזה 5 שנים. מדהים! ! ! אני אוהב את הלהקה שלי". באפריל 2011 פרסמה הלהקה באתר הרשמי הגרלה על זוג כרטיסים לאחת ההופעות בסיבוב, ובנוסף רשימת שירים של ההופעה חתומה בידי הנגנים, בין מי שיבחר שישה שירים אהובים לסבב ההופעות. ב-19 באפריל 2011 פרסמה הלהקה מכירה פומבית על כרטיס זוגי אחד לכל הופעה בצפון אמריקה ובאירופה, ומכירה פומבית נוספת על התופים של ג'ון דאלמיאן, מתופף הלהקה, כאשר הרווחים ממכירות אלו יתרמו לכפרים שנהרסו ברעידת אדמה ביפן. בראיון רדיו שנערך עם ג'ון, דיבר המתופף על חמש שנות ההפסקה של הלהקה ואמר: "אני באופן אישי לא אוהב הפסקות - הייתי שמח להמשיך לנגן. אבל היה נחמד לגלות את ג'ון הפרטי, בניגוד לג'ון מהלהקה, לפחות לזמן מה. אני חושב שכולם הרגישו כמוני". כשנשאל מאוחר יותר אם הלהקה תקליט אלבום נוסף, ענה ג'ון כי הדבר ייקח זמן, הן מבחינה טכנית, והן מבחינת יצירה, מכיוון שהלהקה מעוניינת להתעלות על אלבומי העבר, ולהתאים את המוזיקה לדור החדש. מדיה וקבצים בנושא System of a Down Reunion Tour בוויקישיתוף סיסטם אוף א דאון מתאחדים, באתר walla, ‏26 בנובמבר 2010 Initial 2011 Tour Dates Announced, Metal Injection, ‏29 בנובמבר 2010 "Archived copy". אורכב מ-המקור ב-2011-03-04. נבדק ב-2011-06-24. {{cite web}}: (עזרה) sHaVo oDaDjIaN, Just finished up our first rehearsal, twitter, ‏9 בפברואר 2011 (באנגלית) System Of A Down Drummer Breaks Silence On Reunion, ultimate-guitar, ‏13 במאי 2011 (באנגלית) http://www.setlist.fm/setlist/system-of-a-down/2011/the-forum-inglewood-ca-6bd3ce16.html http://www.setlist.fm/setlist/system-of-a-down/2011/verizon-wireless-amphitheater-irvine-ca-43d3cbcb.html
נמל התעופה הבין-לאומי בנזיר בהוטו

נמל התעופה הבינלאומי בנזיר בוטו (באורדו: بینظیر بھٹو ایئر بیس) היה נמל התעופה הבינלאומי של אסלאמאבאד עד ל-3 במאי 2018 אז הועברה הפעילות לנמל התעופה החדש של העיר - כיום הוא משמש כחלק מבסיס חיל האוויר הפקיסטני נור חאן. הנמל נקרא בשנת 2008 על שמה של ראשת ממשלת פקיסטן בנזיר בהוטו. הטיסה האחרונה מהנמל המריאה ב-3 במאי 2018 בשעה 11:39 בבוקר לברמינגהם ולאחר מכן כל הטיסות הועברו לשדה החדש - קוד ה'IATA הועבר אף הוא, אך קוד ה-ICAO נשאר ומשמש את בסיס נור חאן. בנמל התעופה היה קיים טרמינל יחיד ללא גשרי עלייה למטוס ומסלול יחיד מאספלט. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי בנזיר בהוטו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי בנזיר בהוטו
לויד 400

לויד 400 (בגרמנית : Lloyd 400) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Lloyd Motoren Werke G.m.b.H (אנ') אשר יוצרו בין השנים 1957–1953 ב-גרמניה 2 דלתות - סדאן (קרוי "Lloyd LP 400") 3 דלתות - סטיישן (קרוי "LS400") 2 דלתות - קבריולה (יוצר מספטמבר 1955) יוצרו 106,110 יחידות. 2 דלתות ("דלתות התאבדות" - ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון הנסיעה). 4 נוסעים. מנוע קדמי / מנוע קירור אוויר. סוג הנעה - הנעה קדמית 4x2. מנוע בנזין -המכונית דלקה באמצעות דלק / בנזין "רגיל", מעורב ביחס של 25: 1 לשמן המשקף את הדרישות של מנוע הדו-פעימות "בסגנון אופנוע". בלמים : הידראולים. מאייד מתוצרת "Solex" מסוג Solex 30 BFRH. "לויד 400" צרכו דלק באופן משמעותי יותר בהשוואה לרכב הקטן הנמכר ביותר במערב גרמניה, ה-חיפושית מתוצרת פולקסווגן. מכל הדלק בנפח 25 ליטר מוקם מתחת למכסה המנוע הקדמי בחלל שחולק עם המנוע וסוללת שישה וולט. "לויד LP400S", שנת 1955 "לויד 400", שנת 1955 "לויד LP400S", שנת 1955 "לויד 400", שנת 1955 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "לויד 400", שנת 1955 - מבט למנוע "לויד 400 LS" - סטיישן "לויד 400 LS", שנת 1954 - סטיישן לויד 300 לויד LP 250 לויד LT 500 מדיה וקבצים בנושא לויד 400 בוויקישיתוף (דגם "LP400") מדיה וקבצים בנושא לויד 400 בוויקישיתוף (דגם "LS400" סטיישן) לויד 400, סרטון באתר יוטיוב "לויד 400" microcarmuseum.com/tour/lloyd-lp400 Werner Oswald: Deutsche Autos 1945–1990. Band 4. 1. Auflage. Motorbuch Verlag, Stuttgart 2001. ISBN 3-613-02131-5. S. 446–447 "לויד 400" conceptcarz.com/z26256/lloyd-400 Werner Oswald (2001). Lloyd 400 (1953-1957). Deutsche Autos 1945-1990. 4. Motorbuch Verlag, Stuttgart. pp. 424–425, 446–447. ISBN 3-613-02131-5. "לויד 400" כולל תמונה borgwardclub.nl/lloyd-400 מאייד מסוג Solex 30 BFRH ebay-kleinanzeigen.de/s-anzeige/solex-vergaser-30-bfrh
שני סרטנים

שני סרטנים (בהולנדית: Twee krabben) היא יצירה באמצעות צבע שמן של טבע דומם שהצייר וינסנט ואן גוך צייר בשנת 1889. בציור מתוארים שני סרטנים אחד על גבו ואחד על רגליו על רקע ירוק. הציור הוא בגובה של 47 על רוחב של 61 סנטימטרים. מוערך שוואן גוך השלים את היצירה לאחר שחרורו מאשפוז במוסד בינואר 1889. ככל הנראה, הצייר שאב השראה לנושא הציור ממגזין אומנות יפני שהציג הדפס של סרטנים של קצושיקה הוקוסאי. ואן גוך קיבל את המגזין מאחיו, תיאו, בספטמבר 1888. הצייר הושפע רבות מאומנות יפנית כפי שניתן לראות מיצירותיו השונות, כגון פריחת השקד. ב-7 בינואר 1889 הוא כתב לתיאו: מחר אני עומד לחזור לצייר. אני אתחיל בציור אחד או שניים של טבע דומם כדי להתרגל לצייר שוב. — כיום, היצירה מוצגת בגלריה הלאומית בהלוואה מאוסף פרטי. ואן גוך צייר יצירה דומה בשנת 1887 בשם סרטן על גבו, המוצגת במוזיאון ואן גוך. ככל הנראה מדובר באותו סרטן שגם מתואר בציור שני הסרטנים. הצייר השתמש במשיחות מכחול שונות כדי ליצור טקסטורה לציור. את דמות הסרטנים עצמם ואן גוך יצר באמצעות משיחות מכחול של קווים מקבילים. מדיה וקבצים בנושא שני סרטנים בוויקישיתוף "Vincent van Gogh Two Crabs National Gallery, London", www.nationalgallery.org.uk (באנגלית) האתר של הגלריה הלאומית בלונדון. "A Carb on its Back", www.vangoghmuseum.nl (באנגלית)
החיים עם אבא

החיים עם אבא (באנגלית: Life with Father) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1947 עם ויליאם פאוול ואיירין דאן בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס עם מחזה בשם זה שהוצג בהצלחה עצומה בברודוויי בשנים 1939–1947 והיה למחזה הלא מוזיקלי שהוצג בברודוויי במשך זמן הארוך ביותר (5,758 הצגות). המחזה הזה מבוסס על רומן אוטוביוגרפי באותו שם של קלרנס דיי (אנ') משנת 1935. הסרט עבר לרשות הציבור ב-1975. ניו יורק, 1883, משפחת דיי: האב קלרנס "קליר" דיי (ויליאם פאוול), האם וויני (איירין דאן) והבנים קלרנס הצעיר (ג'ימי לידון), ג'ון, וויטני והארלן, כולם אדומי שיער. האבא הוא בעל סוכנות מבוססת לניירות ערך. הוא המפרנס היחיד ומטיל את מרותו ומוראו על כל בני המשפחה ובעיקר על המשרתות שמתחלפות בזו אחר זו. על פי יישק דבר וכל הבית מתנהל כמו שעון מדויק ללא סטיות. וויני מנהלת את הבית אך כל פעם צריכה להתחנן לבעלה שייתן לה כסף להוצאות והוא דורש דיווח וקבלות על כל הוצאה. למשפחה מגיעות בת הדודה קורה (זאסו פיץ) עם בת לווייתה מרי סקינר בת החמש עשרה (אליזבת טיילור) למורת רוחו של האב שנאלץ לשכן אותן בביתו. מרי מוצאת חן בעיני קלרנס הצעיר ומתפתחת ביניהם ידידות שנמשכת אחר כך בחליפת מכתבים. קלרנס מגיע עם משפחתו לכנסייה וגם תורם לה אך יש לו הסתייגויות לגבי מנהגי הדת, הוא אינו כורע ברך בתפילה וכן לא הוטבל מעודו. לאחר דרשה של הכומר ד"ר לויד (אדמונד גוון) על חשיבות הטבילה וכי אדם שלא הוטבל לא יורשה להיכנס לעולם הבא, מתחילה וויני ללחוץ עליו להיטבל אבל ללא תוצאות. האחים ג'ון וויטני רוצים להרוויח כסף ומסכימים להיות שליחים לשיווק תרופה שתרפא הכל. הם מנסים את התרופה על וויני בלי ידיעתה וגורמים כמעט למותה. הרופאים שנזעקים לא יודעים את האבחנה וקלרנס מבטיח לה שאם תבריא הוא יסכים לטבילה. לאחר שהיא מבריאה הוא משנה את דעתו אבל וויני לא מוותרת ומסדרת לו הטבלה במקום מרוחק כדי שלא יוכר וייתבזה. קורה ומרי חוזרות וכולם נוסעים לכנסייה לטקס ההטבלה של קלרנס האב. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (מקס שטיינר), פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, פרס אוסקר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר ופרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ויליאם פאוול). מקס שטיינר זכה בפרס גלובוס הזהב לפסקול המקורי הטוב ביותר. מדיה וקבצים בנושא החיים עם אבא בוויקישיתוף "החיים עם אבא", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "החיים עם אבא", באתר נטפליקס "החיים עם אבא", באתר AllMovie (באנגלית) "החיים עם אבא", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "החיים עם אבא", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) החיים עם אבא, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קדימון ל-החיים עם אבא, באתר יוטיוב החיים עם אבא, באתר TCM
דוד זקן

דוד (דודו) זקן (נולד בשנת 1966) הוא כלכלן ישראלי שהיה המפקח על הבנקים בשנים 2011–2015. החל מינואר 2021, מכהן כדירקטור בבנק הדיגיטלי (One Zero). זקן הוא יליד ירושלים ובוגר תואר ראשון בכלכלה ובסטטיסטיקה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית. שימש כמרצה בענייני בנקאות וניהול בנקאי במוסדות אקדמיים. זקן עבד בבנק ישראל מאז 1990, תחילה כעוזר מחקר בפיקוח על הבנקים ולאחר מכן בשורה של תפקידים, ובהם כלכלן ביחידת המחקר, עוזר למפקח על הבנקים, ממונה על סיכוני שוק, מנהל יחידה בהערכה מוסדית, ממונה על איסור הלבנת הון וסגן המפקח על הבנקים. בשנת 2010 הודיע נגיד בנק ישראל סטנלי פישר על מינויו של זקן למפקח הבנקים. כהונתו של זקן התאפיינה בחיזוק חוסנה ויציבותה של המערכת הבנקאית, תוך קידום ההוגנות ותחרותיות בפעילות המערכת הבנקאית מול הציבור. תחת ניהולו אימץ הפיקוח על הבנקים סטנדרטים בנקאיים בינלאומיים בתחום ניהול הסיכונים – פיננסיים ותפעוליים. בנוסף, ננקטו צעדים להפחתת הריכוזיות בתיק האשראי הבנקאי, ולהקטנת הסיכונים הגלומים במשכנתאות, הן ללווים והן לבנקים. זקן קידם את הטיפול בסיכוני הסייבר באמצעות הפיקוח על הבנקים ופעל לחיזוק שיתוף הפעולה בין כל הגורמים הלאומיים העוסקים בנושא. זקן כיהן בתפקיד עד 30 ביוני 2015, בו הודיע על רצונו לעזוב את התפקיד. נכון לספטמבר 2023 זקן מכהן כחבר בוועדת השקעות עמיתים ודירקטור במרכז הישראלי לאפוטרופסות וכדירקטור חיצוני בחברת הגמל לעובדי האוניברסיטה העברית.[דרוש מקור] זקן גר בירושלים, נשוי ואב לארבעה. הפיקוח על הבנקים בנק ישראל רשימת הדירקטורים באתר הבנק הדיגיטלי הודעות לעיתונות - נגיד בנק ישראל הודיע על מינוי דוד זקן למפקח על הבנקים, באתר בנק ישראל דודו זקן, באתר גלובס, ‏18 במרץ 2014 הודעות לעיתונות - המפקח על הבנקים יסיים את תפקידו ב-30.6.2015, לאחר ארבע וחצי שנים בתפקיד, באתר בנק ישראל
If the World Was Ending

"If the World Was Ending" הוא סינגל של הזמר הקנדי ג'ייפי סאקס בשיתוף של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וליה מייקלס. השיר יצא לראשונה, על ידי אריסטה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט, ב-17 באוקטובר 2019. השיר נכתב על ידי ג'ייפי סאקס וג'וליה מייקלס, והופק על ידי פיניאס או'קונל. השיר הושמע למעלה מ-681 מיליון פעמים בספוטיפיי. הווידאו קליפ יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של ג'ייפי סאקס ב-17 באוקטובר 2019. נכון לאוקטובר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-149 מיליון פעמים. מידע על הסינגל "If the World Was Ending" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "If the World Was Ending" באתר Discogs מילות השיר "If the World Was Ending" באתר Genius סרטון השיר "If the World Was Ending" באתר יוטיוב מידע על השיר "If the World Was Ending" באתר iTunes "Credits / If the World Was Ending (feat. Julia Michaels) / Jp Saxe". Tidal. ארכיון מ-2020-06-21. נבדק ב-8 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה) If the World Was Ending (feat. Julia Michaels), 2019-10-17, ארכיון מ-2020-11-01, נבדק ב-2021-10-01 JP Saxe - If the World Was Ending (Official Video) ft. Julia Michaels, ארכיון מ-2021-09-29, נבדק ב-2021-10-01 Talking Heads, True Stories, Album, BPI (באנגלית) "If the World Was Ending – Single". Apple Music. ארכיון מ-2019-10-19. נבדק ב-19 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Singles to Radio". The Music Network. ארכיון מ-2021-10-01. נבדק ב-24 באפריל 2020. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מג'וזי סיתול

מג'וזי סיתול (בסוואזית: Majozi Sithole) הוא כלכלן מאסוואטיני. הוא כיהן כנגיד הבנק המרכזי של אסוואטיני. הוא החל בתפקידו ב-7 בנובמבר 2013, כשהחליף את מרטין דלמיני. הוא סיים את תפקידו כנגיד הבנק ב-1 ביולי 2022. סיתול הוא מרצה למימון וחשבונאות באוניברסיטת בוטסואנה (אנ') ובאוניברסיטת סווזילנד (אנ'). בנוסף, הוא בעל תואר שני בכלכלה חקלאית מקנדה. הוא שימש כמרצה באוניברסיטת סווזילנד (אנ') ונבחר לפרלמנט ב-1998. ב-1998–2000 היה שר התכנון והפיתוח הכלכלי, וב-2001–2013 היה שר האוצר. כאשר מונה הנגיד מרטין דלמיני לשר האוצר ב-7 בנובמבר 2013, סיתול קיבל את תפקיד הנגיד. מג'וזי סיתול, ברשת החברתית LinkedIn Times Of Swaziland, www.times.co.sz Board of Directors - Central Bank of Eswatini, www.centralbank.org.sz Swazi Observer, new.observer.org.sz ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנדנדה

האם התכוונתם ל... הנדנדה (פרגונאר) – ציור מאת ז'אן-אונורה פרגונאר משנת 1767 הנדנדה (רנואר) (אנ') – ציור מאת פייר-אוגוסט רנואר משנת 1876 נדנדה (פירושונים)
הדיוויזיה הרביעית (בריטניה)

הדיוויזיה הרביעית של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19. הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד צ'ארלס קולוויל, והיא כללה כוחות אנגלים ופורטוגזים. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו. הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה וקרב בלקלאווה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה בקרב מונס, הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני, ובשנת 1916 היא לחמה בקרב על הסום, שבו ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-4 לצרפת תחת פיקודו של דאדלי גרהאם ג'ונסון, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. ביוני 1942 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה ממוכנת, ואחת מחטיבות הרגלים שלה הוחלפה בחטיבת טנקים. במרץ 1943 נשלחה הדיוויזיה לתוניסיה, שם היא לחמה בקרבות הקשים כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הראשונה, עד לכניעת כוחות מדינות הציר במאי אותה שנה. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בתוניסיה 9 חודשים, שבמהלכם היא הוסבה שוב לדיוויזיית רגלים. בפברואר 1944 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, על מנת להחליף את הדיוויזיה ה-46, והיא לחמה בקרבות החזית האיטלקית, ובכלל זה בקרב מונטה קאסינו הרביעי. בנובמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה ליוון, שם היא לחמה במלחמת האזרחים היוונית כחלק מהקורפוס ה-3 עד תום המלחמה. ב-1 באפריל 1956 הוקמה הדיוויזיה מחדש על בסיס דיוויזיית השריון ה-11, עם חטיבות השריון ה-11 וחטיבת השריון ה-20, אולם היא פורקה בשנת 1993. ב-1 באפריל 1995 הוקמה שוב הדיוויזיה כדיוויזיה מחוזית - אזור צבאי - אשר כללה כוחות מדרום מזרח, והמחוזות המזרחיים. מטה הקבע שלה היה במחנה אלדרשוט. בשנת 2012 כחלק מרה-ארגון של הצבא פורקה הדיוויזיה. הדיוויזיה ה-4 באתר הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה
ויליאם סטנלי האסלטין

ויליאם סטנלי האסלטין ( William Stanley Haseltine;‏ 11 ביוני 1835 – 3 בפברואר 1900) היה צייר אמריקני שהיה קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף, לאסכולת נהר ההדסון. נולד בפילדלפיה לג'ון האסלטין, איש עסקים מצליח, ואליזבת שין האסלטין, ציירת נוף חובבת, האסלטין למד באוניברסיטת פנסילבניה ואחר כך באוניברסיטת הרווארד, שם קיבל תואר בשנת 1854. האסלטין הציג לראשונה את ציוריו בשנת 1855 באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה, לאחר מכן הפליג לאירופה, והצטרף למושבה של ציירים אמריקאים שלמדו בדיסלדורף, ואז נסע במעלה הריין לשווייץ ולאיטליה. בסוף 1857 התיישב ברומא, ובחודשים שלאחר מכן ביצע טיולים רבים כדי לצייר את הנוף סביב רומא וקאפרי. בשנת 1858 חזר האסלטין לפילדלפיה, ובסוף 1859 התקין סטודיו ברחוב העשירי בעיר ניו יורק, אז מקום מרכזי לציירי נוף אמריקאים. אף שרבים מציוריו מהתקופה הזאת קשורים לסיוריו האירופיים, האסלטין החל גם לצייר את חוף האוקיינוס של ניו אינגלנד, ובמיוחד חופי הים הסלעיים של נאראוונט, רוד איילנד, נהנט, מסצ'וסטס ומיין. הדיוק בו צייר את הנופים הללו זכה לשבחים ביקורתיים, והאסלטין נבחר כחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1860, ואקדמאי מלא בשנת 1861. בשנת 1864 נפטרה אשתו של האסלטין בזמן הלידה. הוא הקדיש זמן לאימוני אחיינו, האוורד ראסל באטלר, עד שהתחתן עם הלן מרשל בשנת 1866 ועבר להתגורר באירופה. בתחילה שקלה המשפחה להתיישב בפריז, אך בשנת 1867 הם עברו לרומא, אשר תשמש לאחר מכן כביתו של האסלטין ונקודת המוצא ממנו יוכל להציג ציורים של הנוף האירופי. בעוד שציוריו של קאפרי וסיציליה יתבררו כמבוקשים בקרב תיירים אמריקאים מבקרים, האסלטין גם טייל וצייר בצרפת, בלגיה והולנד, בבוואריה ובטירול בשנות השמונים של המאה ה-19. בשנותיו המאוחרות הוא חזר מדי פעם לארצות הברית, ועשה טיול אחרון למערב בשנת 1899. האסלטין נפטר מדלקת ריאות ברומא בשנת 1900. הוא קבור בבית העלמין הפרוטסטנטי ברומא. בנו הרברט שבלייה האסלטין הפך לאחד מפסלי החיות המפורסמים ביותר, בעיקר סוסים. כמה מהעבודות המפורסמות ביותר שלו נעשו עבור לקוחות כמו ברברה האטון וגיא דה רוטשילד. בתו של ויליאם, מילדרד (מילי), גם היא הייתה אמנית, התחתנה עם נסיך רומאי בשנת 1904. מדיה וקבצים בנושא ויליאם סטנלי האסלטין בוויקישיתוף William Stanley Haseltine (1835-1900): Drawings of a Painter; essay by John Wilmerding, www.tfaoi.com Simpson, Marc, et al., Expressions of Place: The Art of William Stanley Haseltine. The Fine Arts Museums of San Francisco, 1992