laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הלשכה הלאומית למלחמה בשחיתות (קזחסטן)

הלשכה הלאומית למלחמה בשחיתות (בקזחית: Сыбайлас жемқорлыққа қарсы іс-қимыл ұлттық бюросы) היא סוכנות של הרפובליקה של קזחסטן האחראית לחקירות ומאבק בשחיתות. ב-6 באוגוסט 2014, על פי צו של נשיא קזחסטן הוקמה הסוכנות לשירות המדינה ומאבק בשחיתות. במקונה בוטלה הסוכנות למאבק בפשיעה כלכלית ובשחיתות. ב-11 בדצמבר 2015 הוקם המשרד הממשלתי לשירות אזרחי, בתור הגוף המוסמך בתחום שירות המדינה ומניעת שחיתות עם העברת תפקידים וסמכויות לניהול נכסיה וענייניה של הסוכנות לשירות אזרחי ומאבק בשחיתות שפורקה. בהמשך, הסוכנות שינתה את שמה ל"הלשכה הלאומית למלחמה בשחיתות". ב-13 בספטמבר 2016 משרד השירות האזרחי עבר ארגון מחדש והפך לסוכנות לשירות אזרחי ומאבק בשחיתות. מדיה וקבצים בנושא הלשכה הלאומית למלחמה בשחיתות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הלשכה הלאומית למלחמה בשחיתות Указ Главы государства «Об образовании Министерства по делам государственной службы Республики Казахстан» Указ «О реорганизации Министерства по делам государственной службы Республики Казахстан» ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לימבורג

האם התכוונתם ל... לימבורג (הולנד) – מחוז בדרום-מזרח הולנד. לימבורג (בלגיה) (אנ') – מחוז באזור פלנדריה, בצפון-מזרח בלגיה. גובל בלימבורג ההולנדית. לימבורג על הלאהן (אנ') – עיירה במדינת הסן, גרמניה.
חדף (סוג)

חדף (שם מדעי: Crocidura) הוא סוג במשפחת החדפיים, ובו מינים רבים. אפו של החדף מחודד, ומכאן שמו – הלחם בסיסים של חַד + אַף – "חַדַּף". החדף הוא מן הקטנים שביונקים. בני הסוג הם יצורים קטנים וקצרי ימים הניזונים מיצורים קטנים מהם בעזרת שיניהם החדות. בארץ ישראל מצויים שלושה מיני חדפים: חדף לבן-שיניים (Crocidura leucodon) חדף קטן (Crocidura suaveolens) חדף הרמון (Crocidura ramona) עד 1985 חשבו כי גם החדף המצוי (Crocidura russula) קיים בישראל, אך התברר כי הוא אינו קיים במזרח התיכון כלל. מין נוסף שייתכן שחי בישראל, אך לא ידועה תצפית הוא חדף אפור (Crocidura pergrisea), הנפוץ לרוב בפקיסטן. סוג זה כולל את מספר המינים הגדול ביותר בין היונקים וכולל 180 מינים: מדיה וקבצים בנושא חדף בוויקישיתוף חדף, באתר ITIS (באנגלית) חדף, באתר NCBI (באנגלית) חדף, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) חדף, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חדף, באתר GBIF (באנגלית) חדף, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מוזס נגמוטו

מוזס ויראסאמי נָגָמוּטוּ (באנגלית: Moses Veerasammy Nagamootoo; בטמילית: மோசே வீரசாமி நாகமுத்து, נולד ב-30 בנובמבר 1947 בווים, מחוז ברביס) הוא פוליטיקאי וסופר גיאני ממוצא טמילי, כיהן כראש ממשלת גיאנה בין השנים 2015 – 2020. הוא עורך דין ומורה בהכשרתו. נגמוטו נולד בשנת 1947 בכפר וים במאזור ברביס שבמזרח גיאנה, אז גיאנה הבריטית (כיום מחוז איסט ברביס קורנטיין). הוא בן למשפחה טמילית הודו-גיאנית. אביו היה נגמוטו ראמהסוואמי, דייג, ואמו - גנגאמה לבית צ'ונו. הוריו ניהלו חנות לדגים. הם שלחו את בנם ללמוד בבית הספר היסודי הסקוטי "אוקלין סקוטס סקול" אחר כך בבתי הספר התיכוניים "רוז הול" ו"מקיף קורנטיין". בשנות ה-60 של המאה ה-20 התחיל נגמוטו קריירה של מורה ולימד בשנים 1964–1967 בתיכון קורנטיין שבו למד קודם לכן. פוטר אחרי שלימד שיעור על תורת האבולוציה של דרווין. בהמשך הקים עם שותף את התיכון הפרטי ד'אדווארדס-"רוסיניול" שבו לימד כלכלה ואזרחות בריטית (חוקה). אחרי שגילה שחיתויות של המנהל רב איתו קשות וקיים בית ספר אחר בתוך מקדש הודי בסביבה. עזב אחרי ריב קשה עם המנהל. אחרי זמן מה עזב את ההוראה לטובת עבודה עיתונאית בעיתון המפלגה הפרוגרסיבית Mirror Newspaper שהעורכת הראשית שלו הייתה ג'נט ג'אגן. מאוחר יותר היה לעורך דין. בשנת 1992 הוא נבחר לאספה הלאומית של גיאנה כנציג של המפלגה הפרוגרסיבית של העם PPP ובהמשך כיהן כשר ההסברה וכשר הממשל המקומי. הוא שירת בתפקידים אלה בימי הנשיאים צ'די ג'גן, סם הינדס, ג'נט ג'ייגן ובהרט ג'גדאו. הוא התפטר מן המשרד בשנת 2000 ונשאר חבר בפרלמנט עד 2011. בקונגרס באוגוסט 2008 נבחר נגמוטו במקום החמישי חמישי בבחירות לוועד המרכזי של מפלגת PPP. היו שמועות כי הוא יהיה מועמד מפלגת PPP לבחירות לנשיאות ב-2011. הוא התפטר מן המפלגה שאליה הצטרף עוד ב-1964, ובאותה שנה חבר למפלגת האופוזיציה "הברית למען שינוי" מטעם מפלגה זו המורכבת מבני אתניות שונות, כולל פליטי PPP, נבחר מחדש לפרלמנט. הוא נימק את עזיבתו את PPP בכך שהיה צריך לבחור בין מפלגה שהפכה למושחתת ולטובת ארצו. בעקבות ניצחון האופוזיציה בבחירות הכלליות במאי 2015 הושבע נגמוטו ב-20 במאי 2015 כראש ממשלה וסגן נשיא ראשון הוא הרכיב ממשלה בת 16 שרים. נגמוטו משתדל להיאבק בקיטוב האתני-גזעי בחברה הגיאנית. מוזס נגמוטו חיבר ב-2001 את הרומן Hendree's Cure ("הריפוי של הנדרי") המתאר את עולם הדייגים הטמילים שחיו בכפר ווים בקורנטיין, גיאנה, בנשים 1950–1960. נגמוטו נשוי החל משנת 1971 לסיטה, שהייתה אהבתו הראשונה בבית הספר. להם 4 ילדים:אנג'לה, מריה, אדלה ומוזס ארנסטו וכמו כן 5 נכדים. מדיה וקבצים בנושא מוזס נגמוטו בוויקישיתוף כתבה בעיתון השווייצרי נויה צירכר צייטוינג 2016 22 בינואר 2016 Tjerk Brühwiller Guyanas schwieriges koloniales Erbe , באתר אנשי העסקים- guyana inc מוזס נגמוטו, ברשת החברתית פייסבוק guyana inc 2016 T.Brühwiller
מרדכי ואנונו (תצלום)

"מרדכי ואנונו" הוא תצלום עיתונאי המתעד בדיעבד את חטיפתו של מרדכי ואנונו, מי שכונה "מרגל האטום" הישראלי, על ידי המוסד. ב-9 בנובמבר 1986 הודיע מזכיר הממשלה כי מרדכי ואנונו נמצא מעצר בידי משטרת ישראל, לאחר 40 יום בהם לא נודע גורלו. ב-21 בדצמבר הובילה המשטרה את ואנונו לבית המשפט המחוזי בירושלים לשם הארכת מעצר שנייה. בדרכו לשם רשם ואנונו את דבר חטיפתו באיטליה ואת פרטי טיסתו מלונדון לרומא על כף ידו בשפה האנגלית: Vanunu M was hijacked in Rome. ITL. 30.9.86, 21:00. Came to Rome by fly BA504 (בעברית: ואנונו מ' נחטף ברומא. איטליה. 30.9.86, 21:00. הגיע לרומא בטיסה BA504) ואנונו הראה את כף-היד לעיתונאים שבאו לסקר את הארכת המעצר דרך חלון הזכוכית של הרכב להובלת עצורים ("זינזאנה"). אחד הצלמים, דניאל לנדאו, שפעל מטעם מסוכנות הצילום "זום 77" הצליח לצלם אותה, לפני ששני שוטרי מג"ב שהיו ברכב מנעו זאת מוואנונו. הצנזורה הצבאית אסרה על פרסום התצלום והפרטים שבו, אולם עיתון ה-"Evening Standard" הלונדוני פרסם את הפרטים, תוך הפרת צו איסור הפרסום. בתחילה פורסם התצלום בעיתונות כשהפרטים בכף היד מושחרים. אולם, לאור התהודה העולמית של האירוע, התירה הצנזורה, ב-22 בדצמבר, את חשיפת הפרטים. התצלום הוצג במסגרת התערוכה "מסגרת זמן: מאה שנות צילום בארץ-ישראל", שהתקיימה במוזיאון ישראל בשנת 2000. לאחר התערוכה נתרם עותק התצלום לאוסף המוזיאון. מרדכי ואנונו באתר מוזיאון ישראל ברוך מאירי, הצלמים ינסו היום "לתפוס" את ואנונו בדרך לבית המשפט, מעריב, 30 בנובמבר 1986 ברוך מאירי, ואנונו ניסה לחשוף סוד הבאתו ארצה, מעריב, 22 בדצמבר 1986; המשך ואנונו לא מופיע בשמו ב'טיסת הפיתוי' לרומא, מעריב, 23 בדצמבר 1986 משה ז"ק, הכתובת על היד, מעריב, 26 בדצמבר 1986 יעקב מנור, היד של מרדכי ואנונו: התביעה והפיצוי הכספי, באתר ynet, 9 בפברואר 2014 ראו: THE WORLD; Israeli Prisoner Shows His Hand, The New York Times, December 28, 1986
קיץ בלה גולט

קיץ בלה גולט (בצרפתית: Un été à La Goulette, בערבית: صيف حلق الوادي) הוא סרט קומדיה דרמטית תוניסאי-צרפתי-בלגי, שבוים על ידי פריד בוגדיר ונכתב על ידיו יחד עם נורי בוזיד. הסרט מתרחש בלה גולט זמן קצר לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, ומספר על מרים, טינה וז’יז’י בנות ה-17 העסוקות בבעיותיהן הפרטיות. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-46 שהתקיים בפברואר 1996. בישראל הסרט הוקרן בסינמטק ירושלים במסגרת "מחווה לסרטי נחשון" בשנת 2017. שפות הסרט הן צרפתית, ערבית ואיטלקית ואורכו כ-100 דקות. יוסוף הוא מוסלמי העובד בחברת הרכבות התוניסאית ומתגורר בלה גולט, עיירת חוף קטנה ליד עיר הבירה תוניס. שני חבריו הטובים הם ז'וז'ו היהודי, מוכר הבוריקה, וג'וזפה הקתולי המתפרנס מדיג. שלושת החברים מתגוררים באותו בניין. עלילת הסרט מתרחשת בקיץ 1967, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, אך הידיעות מהחזית הישראלית-מצרית אינן מערערות את היחסים בין שלושת החברים. האווירה בלה גולט שלווה. במשך דורות חיו מוסלמים, יהודים ונוצרים זה לצד זה בשלום. מרים, בתו של יוסוף, טינה, בתו של ז'וז'ו, וג'יג'י, בתו של ג'וזפה, גדלו יחד. הן בנות שבע עשרה ועסוקות בענייניהן הפרטיים. חאג' בז'י, בעל הבית בו מתגוררות המשפחות, מעוניין במרים, בתו של יוסוף. ג'מיל ראטיב - חג'יי בג'י מוסטפא עדואני - יוסוף הערבי גיא נטף - ז’וז’ו היהודי איבו סלרנו - ג’וזפה הקתולי מישל בוז'נה - TSF קלאודיה קרדינלה - בתפקיד עצמה סוניה מאנקי - מרים אווה כהן-ג'ונת'ן - טינה שרה פאריינטה - ז’יז’י קייס בן מסעוד - צ'וצ'ו מוחמד דריס - מירו בספר היעץ "Lexikon des internationalen Films", נכתב "הסרט מציג בצורה קומית סובלנות והבנה של מחסומים דתיים שעדיין לא ניתן להתגבר עליהם.". "קיץ בלה גולט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "קיץ בלה גולט", באתר נטפליקס "קיץ בלה גולט", באתר AllMovie (באנגלית) "קיץ בלה גולט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "קיץ בלה גולט", באתר אידיבי "קיץ בלה גולט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תוכניית פסטיבל הסרטים הבינלאומי של ברלין 1996, באתר "פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין" מחווה לסרטי נחשון, באתר "סינמטק ירושלים" קיץ בלה גולט, באתר "האוזן השלישית" Ein Sommer in La Goulette, באתר "Lexikon des internationalen Films"
הארמייה ה-26 (ברית המועצות)

הארמייה ה-26 (ברוסית: армия ‏я‏-26) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הוקמה ביולי 1940 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור קייב. היא החלה בקרבות מגננה עם תחילת פלישת וורמאכט לברית המועצות. במהלך אוגוסט/ספטמבר 1941 היא השתתפה בקרב אומן וכותרה בחלקה. לאור האבדות הקשות שארמייה ה-26 ספגה במהלך קרב קייב היא פורקה בסוף ספטמבר 1941. יחידותיה ששרדו, הועברו לארמיות אחרות. ב-12 באוקטובר 1941 הוחלט להקים את ארמיית ה-26 במחדש. היא החלה בקרבות מגננה במרחב טולה/אוריול. בעקבות האבדות הקשות, כבר בסוף אוקטובר 1941 היא פורקה. בנובמבר 1941 החלו להקים את הארמייה מחדש. התהליך הסתיים בדצמבר 1941 והיא הועברה לגזרת חזית וולחוב. כבר בסוף דצמבר היא תוגברה ביחידות נוספות ואורגנה מחדש כארמיית ההלם השנייה. באביב 1942 הארמייה ה-26 הוקמה בפעם הרביעית. היא הוקמה על בסיס היחידות השונות של חזית קרליה. בספטמבר 1942 היא התמקמה לאורך הגבול עם פינלנד ולא הייתה התקדמות נוספת מערבה. לאחר סיום הקרבות עם פינלנד, בינואר 1945 היא הועברה לגזרת החזית האוקראינית השלישית. במהלך שנת 1945 ארמייה ה-26 השתתפה בהמצור על בודפשט, מתקפת אגם בלטון ומתקפת וינה. לאחר המלחמה, ארמייה ה-26 התמקמה תופה מסוימת בשטח רומניה ופורקה בשנת 1947. פיודור קוסטנקו (יוני 1941 - ספטמבר 1941) אלכסיי קורקין (אוקטובר 1941) גריגורי סוקולוב (נובמבר 1941 - דצמבר 1941) ניקולאי ניקישין (מרץ 1942 - מאי 1943) לב סקווירסקי (מאי 1943 - ינואר 1945) ניקולאי גאגן (ינואר 1945 - מאי 1945) הארמייה ה-26 באתר samsv (ברוסית)
טריומף טיגריס

טריומף טיגריס (באנגלית: Triumph Tigress, קרוי גם: BSA Sunbeam) הוא קטנוע מתוצרת יצרנית האופנועים הבריטית Triumph Engineering (אנ') (שם מלא: Triumph Engineering Co Ltd) בשיתוף Birmingham Small Arms Company (אנ') (שם מלא: The Birmingham Small Arms Company Limited BSA) שיוצר בין השנים 1959–1965. "Triumph Tigress" "BSA Sunbeam" 1 צילינדרים 2 צילינדרים דגם "טריומף טיגריס" דגם "BSA Sunbeam" קטנוע טריומף מודל H טריומף ריקארדו טריומף טינה "טריומף טיגריס"- תמונות מדיה וקבצים בנושא טריומף טיגריס בוויקישיתוף מדיה וקבצים בנושא טריומף טיגריס בוויקישיתוף טריומף טיגריס, סרטון באתר יוטיוב טריומף טיגריס, סרטון באתר יוטיוב "טריומף טיגריס", מנוע 249 סמ"ק tomcc.org/Triumph/Model/67 "טריומף טיגריס" - מפרט טכני cybermotorcycle.com/marques/triumph/triumph-tigress פרסומת היצרן לדגם "טריומף טיגריס"advrider.com/f/threads/triumph-tigress-250-cc-scooter דגם BSA Sunbeam barons-auctions
הארמייה ה-27 (ברית המועצות)

הארמייה ה-27 (ברוסית: армия ‏я‏-27) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הוקמה במאי 1941 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור אסטוניה הסובייטית ולטביה הסובייטית. בין מטרות הארמייה היה הגנה על החופים הבלטיים ואיים בים הבלטי. מטה הארמייה היה ממוקם בריגה. לאחר פלישת הוורמאכט הארמייה ה-27 קיבלה פקודה להתמקם על קוו ההגנה לאורך הגדה הצפונית של דבינה המערבית. אומנם, יחידות הארמייה לא הצליחו לעמוד ביעד זה. תוך זמן קצר הם נסוגו צפון-מזרחה למחוז פסקוב. ביולי 1941 הם המשיכו לסגת מזרחה. בסוף אוגוסט 1941 הוורמאכט התחיל במתקפה לאורך כל הגזרה של החזית הצפון-מערבית. יחידות הארמייה ה-27 לא עמדו במתקפה והתחילו לסגת מזרחה. בסוף אוקטובר 1941 החזית התייצבה. בדצמבר 1941 הארמייה אורגנה מחדש וקיבלה את השם ארמיית ההלם הרביעית. ביוני 1942 הארמייה ה-27 הוקמה בפעם השנייה על בסיס יחידות של הארמייה ה-11. ביוני 1942 היא הועברה לחזית. היא השתתפה בלחימה במחוז נובגורוד ובאביב 1943 הועברה לעתודה. בקיץ 1943 היא הועברה לאזור קורסק והשתתפה במתקפת נגד סובייטית באזור. בספטמבר 1943 היא הועברה למובלעת סובייטית בגדה המערבית של הדנייפר ובהמשך לחמה דרומית לקייב. בשנת 1944 היא השתתפה בקרב קורסון-צ'רקאסי ובהמשך נכנסה לשטח רומניה במהלך מבצע יאשי-קישינב. מאזור זה היא הועברה צפונה ולקחה חלק במצור על בודפשט, מתקפת אגם בלטון ומתקפת וינה. בסופו של דבר, עד גדות מורה יחידות הארמייה ה-27 התחברו לכוחות אמריקאים באזור. לאחר המלחמה היא פורקה בשנת 1946. ניקולאי ברזרין (מאי 1941 - דצמבר 1941) פיודור טוזרוב (מאי 1942 - ינואר 1943) סרגיי טרופימנקו (ינואר 1943 - יולי 1945) הארמייה ה-27 באתר samsv (ברוסית)
There's Got to Be a Way

There's Got to Be a Way (בעברית: חייבת להיות דרך) הוא סינגל של הזמרת מריה קארי מתוך אלבום הבכורה שלה, Mariah Carey. השיר יצא כסינגל החמישי והאחרון מהאלבום ב-6 במאי 1991, בבריטניה על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. השיר הגיע למקום החמישים וארבע במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי קארי עצמה שגם הלחינה את השיר ביחד עם ריק וייק. וייק גם הפיק את השיר ביחד נרדה מייקל וולדן. מריה כתבה עם ווייק מספר שירים במהלך פברואר של 1990 אך בסופו של דבר רק השיר הזה מצא את עצמו באלבום. מבחינה לירית השיר הוא שיר חברתי פוליטי אשר מתעסק בנושאים של עוני, גזענות ומלחמה. ואילו מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר R&B ופופ. עם יציאת האלבום השיר קיבל ביקורות מעורבות, המבקרים שיבחו את השירה של קארי בשיר אז העבירו ביקורת על כך שהייתה פוליטית מדי. לשיר יצא קליפ אשר מתעסק בעוולות חברתיות אך בסופו של דבר מראה את כל האנשים מתאחדים אחד עם השני, עוזרים זה לזה ורוקדים ביחד. אף על פי שהשיר יצא בבריטניה הוא לא זכה להצלחה במדינה והגיע למקום ה-54 בלבד. מידע על הסינגל "There's Got to Be a Way" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "There's Got to Be a Way" באתר Discogs סרטון השיר "There's Got to Be a Way" באתר יוטיוב השיר "There's Got to Be a Way" במצעד הסינגלים הבריטי Robert Christgau: CG: Artist 877, www.robertchristgau.com â€˜Mariah Careyâ€™ at 25: Classic Track-by-Track Review, Billboard, ‏2015-06-12
With You (שיר של מריה קארי)

With You (בעברית: ביחד איתך) הוא סינגל של זמרת הרית'ם אנד בלוז האמריקאית מריה קארי. השיר יצא לאור ב-4 באוקטובר 2018, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבומה השלושה עשר, Caution. אחריו, יצא הסינגל "A No No". השיר הגיע למקום השמיני במצעד השירים שבהונגריה, ה-16 במצעד שירי ה-R&B, וה-14 במצעד שירי ה-R&B העכשוויים. השיר נכתב והופק על ידי מריה קארי ודיג'יי מאסטרד. השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז בדומה לשאר השירים מתוך האלבום. מילות השיר מדברות על אישה אשר מחפשת מישהו איתו היא תרגיש בטוחה. בנוסף לכך, היה השיר זמין להורדה דיגיטלית כבר בצאתו. הוידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי הצלמת שרה מקולגן בדומה לקליפ של "GTFO", ופורסם ב-10 באוקטובר 2018. הוא הועלה לערוץ ה-Vevo של מריה קארי, וכבר ביומו הראשון ביוטיוב צבר למעלה מחצי מיליון צפיות. הקליפ צולם בשחור-לבן, ובו ניתן לראות את קארי שרועה על רצפה ובסצנות נוספות מתהלכת ברחוב. מידע על הסינגל "With You" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "With You" באתר יוטיוב השיר "With You" במצעד ההונגרי השיר "With You" במצעד שירי ה-R&B השיר "With You" במצעד שירי ה-R&B העכשוויים "Mariah Carey Teases New Single 'With You' Prior to AMAs Performance: Watch". Billboard. נבדק ב-2018-10-27. Mariah Carey Drops Mustard-Produced New Single "With You", Complex (באנגלית) "Mariah Carey Drops Sultry Slow Jam 'With You': Listen". Billboard. נבדק ב-2018-10-27. With You - Single by Mariah Carey (בAustralian English), 2018-10-04, נבדק ב-2018-10-27 MariahCareyVEVO (2018-09-13), Mariah Carey - GTFO, נבדק ב-2018-10-26 YouTube Stats of Mariah Carey - With You, kworb.net קליפ השיר "With You" באתר יוטיוב With You - Single by Mariah Carey (בAustralian English), 2018-10-04, נבדק ב-2018-10-27 Top 40/M Future Releases | Mainstream Hit Songs Being Released and Their Release Dates ..., ‏2018-10-10
Emotions (שיר)

Emotions (בעברית: רגשות) הוא שיר של הזמרת מריה קארי מתוך אלבומה השני Emotions. השיר יצא כסינגל הראשון מתוך האלבום ב-13 באוגוסט 1991. הוא נכתב והופק על ידי קארי עצמה, רוברט קליווילס ודייוויד קול. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. קארי נשלחה באותה תקופה לעבוד עם C+C Music Factory וביחד הם חיברו שיר בשם "You're So Cold" אשר נבחר באותה תקופה לסינגל הראשון מהאלבום. אך במפגש השני שלה עם צוות ההפקה הוחלט ש-"Emotions" בסופו של דבר יהיה הסינגל הראשון מהאלבום ואילו "You're So Cold" לא נכנס לאלבום. מבחינה לירית קארי מתארת את קשת רגשותיה כלפי בן זוגה. מבחינה מוזיקלית השיר מושפע ממוזיקת דיסקו של שנות ה-70. בנוסף גם זה השיר הראשון שלה בו היא מגיעה למיצוי היכולות הווקאליות שלה ומשתמש "בשריקות" שלה שלימים הפכו לסימן ההיכר שלה. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דיסקו והוא נכתב בסולם מינור עם קצב של 115 ביטים בדקה. בדרך כלל בהופעות חיות קארי מעדיפה לשיר את השיר בסולם G מינור או G♯ מינור. אך בשנים האחרונות היא מבצעת את השיר בסולם F♯ מינור. טווח הקולי של קארי מתפרש על פני 4 אוקטבות בשיר מ-C3 ל-E7 כאשר היא מגיעה לרגע השיא הווקאלי שלה בשיר לקראת סופו (האוקטבה החמישית). מידע על הסינגל "Emotions" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Emotions" באתר Discogs סרטון השיר "Emotions" באתר יוטיוב השיר במצעד הבילבורד הוט 100 "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-05. Mariah Carey's Top 40 biggest singles on the Official Chart, www.officialcharts.com (באנגלית) Recorded Music NZ ® - We Love Music, www.recordedmusic.co.nz (באנגלית)
ראליה - בתה של כלתום

ראליה - בתה של כלתום (בצרפתית: La Fille De Keltoum) הוא סרט מסע דרמטי צרפתי-בלגי-תוניסאי, שבוים ונכתב על ידי מהדי שרף, והופק על ידי פביאן סרוואן-שרייבר. הסרט מספר על ראליה, בחורה צעירה החוזרת לאלג'יריה בחיפוש אחר שורשיה ואמה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-13 בספטמבר 2001. בישראל הסרט הוקרן לראשונה ב-5 ביוני 2003. הסרט הוקרן במדינות נוספות, ביניהן צרפת, בלגיה וצ'כיה בפסטיבל קרלובי וארי. שפות הסרט הן ערבית וצרפתית, ואורכו כ-106 דקות. הסרט מספר על ראליה, בחורה צעירה היורדת מאוטובוס במדבר האלג'ירי, שם היא מחפשת אחר שורשיה ואחר אמה. כשהיא פונה לבני משפתחה המתגוררים בכפר מרוחק ומנותק מהעולם כדי לשאול על אמה, הם מספרים לה רק שהיא עובדת בבית מלון מרוחק ושהיא תבוא ביום שישי. מהר מאוד מגלה ראליה שיום שישי אינו מושג מדויק במקום שבו היא נמצאת, ובליווי דודתה היא יוצאת למסע בעקבות אמה, כלתום. במהלך המסע ראליה ודודתה עוברות הרבה הרפתקאות, אלימות ותלאות. סיליה מלכי – ראליה באיה בלאל – נדג'ימה פטמה בן סעידן – האישה המתכחשת ז'אן רוג'ר מילו – ג'יבריל דבורה ליימיי – כלתום בראהים בן סאלח – הסבא פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו – 2001 פסטיבל קרלובי וארי – 2002 פסטיבל הסרטים הצרפתיים בבוסטון – 2003 "ראליה - בתה של כלתום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ראליה - בתה של כלתום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ראליה - בתה של כלתום, באתר seret.co.il ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ראליה - בתה של כלתום".
El Ultimo Adios (The Last Goodbye)

"El Ultimo Adios (The Last Goodbye)" (בעברית: "הפרידה האחרונה") הוא סינגל שהוקלט על ידי אמנים שונים למען גיוס כספים ומשאבים לאחר פיגועי 11 בספטמבר, שאירעו בשנת 2001. השיר יצא לאחר תשעה ימים ממאורעות פיגועי 11 בספטמבר, על ידי חברות התקליטים אפיק רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט. השיר נכתב והופק על ידי ז'יאן מרקו, אמיליו אסטפן וג'ודי מאר. השיר הוא שיר בסגנון הפופ הלטיני. את השיר שרו בעיקר אמנים לטיניים כדוגמת שאקירה, גלוריה אסטפן, לואיס פונסי, טליה וכולי. השיר יצא על גבי תקליטור נלווה שהופץ בסמוך לצאתו. ז'יאן מרקו אמיליו אסטפן ריקי מרטין אלחנדרו סאנס טליה חואן לואיס גרה & גלוריה אסטפן סליה קרוז חואן לואיס גרה & גלוריה אסטפן ואולגה טניון ריקרדו מונטנר אנה גבריאל חורחה הרננדס\לוס טיגרס דל נורט & אלישיה ויאריאל \ גרופו לימטה אלחנדרו פרננדז קרלוס ויוס ג'ייסי ולאסקאז חוזה לואיס רודריגז מרקו אנטוניו סוליס חוסה חוסה & לוצ'יה מנדז ג'ניפר לופז עמנואל צ'איאן אלביס קרספו, גיסל אורטיז קסרס & ג'ילברטו סנטה רוזה פאולינה רוביו בטו קואבס \ לה ליי אנה ברברה קרלוס פאנס ג'ון סקאדה שאקירה ז'יאן מרקו לואיס פונסי יורי & מיגואל בוס וילקינס, גיסל אורטיז קסרס, מלינה לאון & רמירו \ לימי-טי 21 טודוס אונידס, כריסטינה אגילרה, אד ליבס חוזה פליסיאנו & אלחנדרו סאנס חוזה פליסיאנו איי.בי. קווינטנילה בטו זאפאטה אלפארו טורס צ'ארלי סה אדניטה נזאריו אלביס קרספו אמיליו רגוארה פרנקו די ויטה איווטי סנגלו קומביה קינגס לואיס קונטה לואיס אנריקה MDO מרקוס לונס מאוריציו קלאבריה נסטור טורס ניקולאס טובאר OV7 פילר מונטנגרו ריי רואיז ריקי מוניוז שאלים סוראיה ארנלס טיטו פואנטה טומי טורס סינגל "El Ultimo Adiós" (גרסת אמנים שונים) 3:58 מיני-אלבום "El Ultimo Adiós" (גרסת אמנים שונים) 3:58 "The Last Goodbye" (גרסתו של ג'ון סקאדה) 3:58 "El Ultimo Adiós" (גרסתו האינסטרומנטלית של ארטורו סנדובל) 3:58 "El Ultimo Adiós" (גרסתו של ז'יאן מרקו) 3:58 השיר לא הצליח להיכנס למצעדים, אך המיני-אלבום הצליח בשיאו להגיע אל המקום ה-197 במצעד הבילבורד 200. מידע על היצירה "El Ultimo Adios" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "El Ultimo Adios" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "El Ultimo Adios" באתר יוטיוב El Ultimo Adiós, נבדק ב-2020-10-30 "September 11 attacks | Facts & Information". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2018-03-22. Various - El Ultimo Adios / The Last Goodbye, Discogs (באנגלית) El Ultimo Adios (The Last Goodbye) - Various Artists | Songs, Reviews, Credits | AllMusic, AllMusic World Of Vikram (2009-01-24), "El Último Adiós" (The Last Goodbye) - Tribute to 9/11 victims, נבדק ב-2018-10-27 Various - El Ultimo Adios / The Last Goodbye, Discogs (באנגלית) Album Search for "el ultimo adios the last goodbye", AllMusic (באנגלית)
פרידריך פופס

פרידריך פּוֹפְּס (בסרבו-קרואטית: Fridrih Pops;‏ 25 בנובמבר 1874, בלגרד, נסיכות סרביה – 25 במאי 1948, בלגרד, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי, משפטן ופוליטיקאי יוגוסלבי אשר כיהן כנשיא איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ונשיא הקהילה היהודית-אשכנזית של יהודי בלגרד. פרידריך פופס נולד בבלגרד לשמואל וקרולינה פופס. אביו שנולד בדרוהוביץ' היה רופא שהגיע לבלגרד מלבוב ב-1865. הוא כיהן כנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד במחצית השנייה של המאה ה-19 ובהמשך כסגן יו"ר האגודה הציונית "ציון". פרידריך רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת בלגרד. לאחר תום לימודיו הועסק כמשפטן במשרד החוץ של ממלכת סרביה. ב-1901 פתח משרד פרטי לעריכת דין בבלגרד. ב-1910 נבחר לנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד. פופס נמנה עם מייסדי הסניף הסרבי של ארגון בני ברית. הוא שירת כקצין מילואים בצבא הסרבי, לחם במלחמת העולם הראשונה ונפצע בקרבות. פופס נסוג ביחד עם כוחות הצבא הסרבי דרך אלבניה ובהמשך נשלח לטיפול רפואי בציריך אשר בשווייץ. לאחר החלמתו רכש דוקטורט במשפטים באוניברסיטת ציריך וב-1919 שב לבלגרד. הוא הצטרף למפלגה הדמוקרטית של יוגוסלביה (אנ') ולאורך שנות העשרים כיהן כסגן נשיא המפלגה. במקביל, השתתף בניסוח תקנון "איגוד הקהילות הדתיות היהודיות בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים", שאושר בהמשך על ידי נציגי השלטון. במישור הקהילתי פעל פופס בהצלחה לשיתוף פעולה בין הקהילה הספרדית לאשכנזית בבלגרד למען הקמת בית כנסת אשכנזי בעיר. ב-1925 נחנך בית הכנסת סוכת שלום בבלגרד. פופס נמנה עם יוזמי הקמת "איגוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה", כיהן כסגן נשיא האיגוד תחת הוגו שפיצר ולאחר פרישתו של שפיצר מונה ב-1933 לנשיא האיגוד. במסגרת תפקידו פעל לסייע לפליטים יהודים שהגיעו ליוגוסלביה מגרמניה הנאצית, אוסטריה וצ'כוסלובקיה. כן כיהן כסגנו של אלכסנדר ליכט בהנהגת התנועה הציונית בממלכה. באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. פופס הצליח למלט את משפחתו לשטח הכיבוש האיטלקי. הוא שב לבלגרד ונעצר על ידי הגסטפו ביחד עם נכבדים מהקהילה. מבלגרד הועבר למעצר בגראץ. לאחר מספר חודשים שוחרר פופס, שב לבלגרד, ירד למחתרת והשתמש בזהות בדויה ובמסמכים מזויפים. לאחר שחרור יוגוסלביה התמנה פופס מחדש לנשיא איחוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה ופעל לסייע בשיקום שארית הפליטה. פרידריך פופס נפטר בבלגרד ב-1948 בגיל 73. היה נשוי לרוז'ה (1883–1961), ואב לשלוש בנות ובן. לקראת יריד המזרח 1934, דואר היום, 16 באוקטובר 1933 פרידריך פופס-ביוגרפיה, באתר makabijada.com (בסרבית) הקהילה היהודית בבלגרד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 81. מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, עמוד 11. מבוא, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 16. הקהילה היהודית בבלגרד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, עמוד 62. מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, עמוד 81. מנחם שלח (עורך), תולדות השואה - יוגוסלביה, עמוד 133.