laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לטניה

לטניה (בהונגרית: Letenye) היא עיר במחוז זלה שבהונגריה. היא המרכז של נפת לטניה. בעיר פועל משמר אזרחי. לטניה ממוקמת בחלק הדרום-מערבי של מחוז זלה בהונגריה, צמודה ממש לגבול עם קרואטיה, לאורך הכביש הראשי מספר 7, כ-22 ק"מ מנג'קניז'ה. העיר מחוברת למוראקרסטור בכביש 6835. בגבולה זורם הנהר מורה. רוב היישוב ממוקם במישור שמולא במשך אלפי שנים על ידי נהר המורה, אך על גבולו ישנן גבעות קטנות יותר מצפון (הר-יוליאן, הר ארג, קצ'קהאט, הר-בצי). העיר נגישה רק בכביש, אך תשתית הכבישים שלה מפותחת מאוד. הכביש הראשי 7 בודפשט - סקשפהרוואר - שיופוק - נאג'קניז'ה והכביש המהיר (אוטוסטרדה) M7 המגיע מנאג'קניז'ה, שנמסר בשנת 2004, מסתיים במעבר הגבול לקרואטיה שפועל בעיר. כביש צדדי חשוב מוביל מלטניה ללנטי, כביש 7538, שלצידו מתוכנן כביש מהיר בשל התנועה הגוברת של סלובניה-הונגריה, שממנה נבנה בינתיים הכביש המהיר M70 עם שני נתיבים. ניתן לומר כי גם תחבורה אוטובוס באזור, כמו ערים אחרות במחוז זאלה, מפותחת. מתחנת האוטובוס ביישוב יש שירותי אוטובוסים תכופים ליישובים שמסביב. עקבות של תקופת הברונזה נמצאו באתר הכפר מתקופת ארפאד על אחת הגבעות. בבית הקברות בעיר נמצא מזבח פשוט עשוי שיש שטייר, שהוקם על ידי קאיוס יוליוס פלביאנוס עבור בתו, פאוסטינה. נחפר במקום גם בית קברות אווארי-סלאבי מאוחר, שממנו ניתן להסיק את ההרס הכמעט מוחלט של מסורות אמנות הברונזה, הנפחות ויציקת הפנינים. האזכור הראשון של לטניה הוא משנת 1341, בצורת לטינה (Letyne). שם היישוב הוא ממוצא סלאבי (leto=קיץ) הכפר היה אז בבעלות משפחת סצ'י והיה בעל חשיבות יוצאת דופן באזור. בשנת 1367 העניק המלך ליישוב את הזכות לערוך ירידים. משנת 1498 הוא עיר שוק. היא נהרסה מספר פעמים במהלך הכיבוש הטורקי, (הונגריה העות'מאנית) ואיבדה את מעמד עיר השוק שלה בסוף המאה ה-17. מאוחר יותר, מגפת דבר השמידה את האוכלוסייה. הפיתוח של היישוב התחיל שוב רק בשנות ה-30 של המאה ה-20. ביישוב יש כביש מעבר גבול מאז 1923. בשנת 1929 נוספו הכפר בץ ובשנת 1935 הכפר אדיטודה לעיר. דרגת העיר שלה התקבלה בשנת 1989. טירת ספארי-אנדראשי כנסיית הקהילה הרומית-הקתולית של השילוש הקדוש פונדק טלה הזהב - נבנה בסביבות 1800 בסגנון הבארוק בפארק הטירה ניצב עץ שקמה בן כמעט 150 שנה, שהוכרז עץ השנה בשנת 2010 הודות לאגודה הציבורית המקומית. הקהילה היהודית הקטנה במקום הושמדה לחלוטין בשואה. יוליה קניירש מקודם קורח (בהונגרית: Kenyeres Júlia; 1958-1895) טירת ספארי-טנדראשי השקמה של לטניה עם בנין הספרייה אנדרטת קושוט פונדק טלה הזהב כנסיית השילוש הקדוש Letenye1.jpg מדיה וקבצים בנושא לטניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לטניה חדשות מקוון עצמאי מדריך מפות - Letenye אתר האינטרנט של מכבי האש לטניה Kerecsényi-Tóth: The History of Letenye 1989 Letenye - 24cities.eu, Kompetenzzentrum Steirisches Thermenland -Oststeiermark "Zala megyei polgárőr egyesületek". zmpsz.hu.
רוברט האבק

רוברט האבק (בגרמנית: Robert Habeck; נולד ב-2 בספטמבר 1969) הוא סופר ופוליטיקאי גרמני, המכהן כסגן קנצלר גרמניה וכשר הכלכלה והאנרגיה, וכן מכהן כיו"ר מפלגת הירוקים הגרמנית מאז 2018 לצד אנאלנה ברבוק. האבק נולד בליבק שבשלזוויג-הולשטיין והחל ללמוד לתואר שני ב-1992 כאשר למד בלימודים משולבים פילוסופיה, גרמנית ופילולוגיה באוניברסיטת פרייבורג. ב-1991 האבק קיבל תואר שני מאוניברסיטת המבורג. בשנים 1996–1998 השלים האבק דוקטורט באוניברסיטת המבורג וקיבל דוקטורט בפילוסופיה בשנת 2000. לאחר מכן, החל לעבוד כסופר עצמאי. האבק תרגם לאורך השנים שירה אנגלית ופרסם שישה רומנים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ב-2009 נבחר האבק ללנדטאג של שלזוויג-הולשטיין מטעם מפלגת הירוקים. ב-2012 עד 2018 שימש שר האנרגיה והסביבה של שלזוויג-הולשטיין. האבק התמודד בפריימריז המפלגתיים על תפקיד מועמד המפלגה לתפקיד הקנצלר לקראת הבחירות הכלליות שנערכו ב-2017 אך הפסיד לג'ם אזדמיר. בינואר 2018, התמודד בשנית לתפקיד מועמד המפלגה בבחירות ונבחר לתפקיד כאחד מ-2 המועמדים של המפלגה לבחירות הכלליות שנערכו בספטמבר 2021 וזאת לצידה של אנאלנה ברבוק. ב-2022 על רקע הפלישה הרוסית לאוקראינה הוטלו על רוסיה סנקציות מצד האיחוד האירופי וגרמניה, שגרמו לשיבושים באספקת הגז הרוסית, כאשר ב-2021 רוסיה סיפקה 55% מהגז הגרמני וברבעון הראשון של 2022 היא סיפקה רק 40%. בעקבות זאת הפעיל האבק שורת צעדים, בהם הכרזה על גז כמשאב במחסור, אישור לחברות האנרגיה להעלאות מחירים. ודן עם אמיר קטאר תמים בן חמד אאל ת'אני על אספקת גז נוזלי. ביוני 2022 ביקר בירושלים ונפגש עם ראש הממשלה נפתלי בנט ושר החוץ יאיר לפיד. אתר האינטרנט הרשמי של רוברט האבק (בגרמנית) מדיה וקבצים בנושא רוברט האבק בוויקישיתוף רוברט האבק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רוברט האבק, ברשת החברתית אינסטגרם רוברט האבק, ברשת החברתית Goodreads רויטרס‏, המלחמה על הגז הרוסי: גרמניה חוששת משיבושים באספקה, באתר וואלה, 30 במרץ 2022 אסף אוני, ‏מצב חירום אנרגטי בגרמניה: "מהיום הגז הוא משאב במחסור", באתר גלובס, 23 ביוני 2022 Nikolaus J. Kurmayer, Germany goes on a mission to secure supplies of Qatari gas, www.euractiv.com, ‏2022-03-21 (באנגלית בריטית) אסף אוני, ‏עסקה מתרקמת לרכש גז טבעי ישראלי: נשיאת הנציבות האירופית מבקרת בארץ, באתר גלובס, 13 ביוני 2022 פגישת שר החוץ לפיד עם סגן הקנצלר של גרמניה, רוברט האבק, באתר GOV.IL ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיים כסאר (בן סלימאן)

מארי חיים בן סלימאן כסאר (ה'תרי"ט – חשוון ה'תרע"ב, 1859 – 1912) היה רב תימני, בלשן, משורר ומעתיק ספרים. ידוע במיוחד בשל פועלו לשיפור ייצור בתי התפילין בתימן. נולד לסלימאן בן שכר כסאר ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן. בשנת ה'תרכ"ח (1868), בהיותו בן 9, התייתם מאביו, וגיסו (בעל אחותו סלאמה) הגביר שלום כסאר טיפל בו וחיתן אותו עם ביתו ג'נא. למד אצל מארי חיים קורח. אהב את לימוד התורה, ופעל רבות בחיפוש כתבי יד עתיקים ונוסחאות ישנות בגניזות. בעיקר חיפש קטעי גניזה של פירושי רס"ג ופירוש הרמב"ם למשנה. העתיק ספרים רבים מכתבי היד שמצא, והקפיד להעתיק על פי מסורת תימן הקדומה. בכך הוא דמה למארי יחיא קאפח, שגם עסק בדברים אלה. בגיל 18 למד צורפות, וממנה התפרנס. היה ראש בית הכנסת בית אלכסאר. כתב פירושים לתורה, לתרגום אונקלוס, ושירים. כתב עליו אחיינו הרב עמרם קורח: הולך תמים ודובר צדק... הזמן יקר אצלו... שינה בעיניו איננו רואה בתחילת הלילה , וליבו ער בסוף כל לילה... שונא את הרבנות והשררה, מכבד את הבריות ומתרחק מרדיפת כבוד ויוהרה. נתן אל ליבו לדקדק במעשה התפילין... זכה וזיכה את הרבים, זכ"ר [=זכות הרבים] תלוי בו. — הרב עמרם קורח, סערת תימן, עמודים נ"ז-נ"ח נפטר בצנעא בשנת ה'תרע"ב (1912), בגיל 53. פועלו המרכזי של מארי חיים היה שיפוץ ייצור בתי התפילין בתימן. עד תקופתו בתי התפילין לא היו מיוצרים בצורה מספיק מרובעת, לא היו מיושרים, החריץ בין בתי התפילין של ראש לא היה עמוק מספיק, והבתים היו עשויים מעור דק שמתקלקל והורס את צורת הבית. במקום כלי העץ המקובלים הוא הכין בעצמו כלים מיוחדים ממתכת, ובהם ייצר תפילין מיושרות וחזקות. כלי עבודתו כוללים מלחציים, מערכת תבניות נחושת, ודסקיות ליצירת החריצים בין הבתים. את כלי עבודתו קנה החוקר קרל רתיינס, הוא מכרם לזלמן שוקן, שהשאיל אותם למוזיאון בצלאל. כתב פיוט על הכנת בתי התפילין. בפיוט 13 בתים, ובכל בית 8 שורות. היו לו שתי בנות. אחיינו הוא הרב הראשי האחרון לתימן, הרב עמרם קורח. נכדתו נישאה לרב שלום יצחק הלוי מקריית אונו, ובן נינו הוא הרב משה צארום מירושלים. ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 277 ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 277 הרב עמרם קורח, סערת תימן, ירושלים, ה'תשי"ד (1954), עמודים נ"ז-נ"ח פרופ' זוהר עמר, הרב חיים כסאר ושיפור ייצור התפילין בתימן, בתוך: אדם בן נון (עורך), תהודה, גיליון 32, בהוצאת האגודה לטיפוח חברה ותרבות, נתניה ה'תשע"ז (2017), עמודים 22–33
אייזיאה רובי

אייזיאה רובי (באנגלית: Isaiah Roby; נולד ב-3 בפברואר 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת וסטצ'סטר ניקס מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. רובי נולד וגדל בעיר דיקסון שבאילינוי, ובשנת 2016 החל ללמוד באוניברסיטת נברסקה. לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הציג שיפור הדרגתי, עד שבעונת 2018/2019 רשם ממוצעים של 11.8 נקודות, 6.9 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים, 1.9 חסימות ו-1.3 חטיפות למשחק. בסיום עונתו השלישית בנברסקה עזב את האוניברסיטה, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA. בדראפט ה-NBA‏ 2019 נבחר רובי בבחירה ה-45 על ידי דטרויט פיסטונס, ומיד הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס. לאורך תקופתו עם המאבריקס לא שותף באף משחק NBA, אולם שיחק ב-8 משחקים עם קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח של ה-NBA – טקסס לג'נדס. בינואר 2020 הועבר רובי בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, תמורת ג'סטין פטון. בעונתו השנייה בקבוצה, 2020/2021, שימש כשחקן רוטציה קבוע, והעמיד ממוצעים של 8.7 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק. ב-6 ביולי 2022 עבר לסן אנטוניו ספרס. במרץ 2023 שוחרר מהספרס. מדיה וקבצים בנושא אייזיאה רובי בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN הסטטיסטיקות של רובי בליגת המכללות, באתר sports-reference.com רשימת הנבחרים בדראפט 2019, באתר basketball-reference.com דאלאס מצרפת את רובי, באתר הקבוצה, 26 ביוני 2019 אוקלהומה סיטי מצרפת את רובי, באתר הקבוצה, 24 בינואר 2020
ניטרה (מחוז)

מחוז ניטרה (בסלובקית: Nitriansky kraj, מבוטא ˈɲitrɪɐnski ˈkraj; בהונגרית: Nyitrai kerület) הוא אחד משמונה המחוזות של סלובקיה. המחוז הוקם לראשונה בשנת 1923 ומשנת 1996 קיים בגבולותיו הנוכחיים. הוא מורכב משבע נפות ו-354 עיריות, מהן 16 בעלות מעמד של עיר. כלכלת האזור מתמקדת יותר בחקלאות, מאשר באזורים סלובקיים אחרים. ניטרה היא בירתה, העיר הגדולה ביותר, והמרכז התרבותי והכלכלי. מחוז זה שוכן בדרום-מערב סלובקיה, רובו בחלק המזרחי של שפלת הדנובה. הוא מחולק לשני אזורים: מישור הדנובה בדרום-מערב, עם החלק המזרחי של האי ז'יטני אוסטרוב (Žitný ostrov), וגבעות הדנובה בצפון, במרכז ובמזרח המחוז. רכסי הרים הנכנסים לתוך המחוז הם: פובצ'קי אינובץ (Považský Inovec) בצפון-מערב, שם גם נמצאת הפסגה הגבוהה ביותר במחוז: ולקי אינובץ (Veľký Inovec). טריבץ' (Tribeč) צפונה מהעיר ניטרה, פוהרונסקי אינובץ (Pohronský Inovec) בצפון-מזרח וסטיאבניקה ורצ'י (Štiavnické vrchy) במזרח. הנהרות העיקריים במחוז הם נהר ואה בדרום-מערב, נהר ניטרה בחלק המרכזי ומערבי של המחוז, נהר הרון במזרח ואיפל בדרום-מזרח. מחוזות סלובקיה האחרים הגובלים במחוז ניטרה הם טרנצ'ין מצפון, באנסקה ביסטריצה במזרח, מחוז טרנבה במערב, ושלושה מחוזות הונגרים מחוז פשט// מדרום-מזרח, מחוז קומארום-אסטרגום בדרום ומחוז גיור-מושון-שופרון במערב. צפיפות האוכלוסייה במחוז היא 106 תושבים לקמ"ר, קרובה מאוד לצפיפות האוכלוסייה הכללית בסלובקיה, 110 לקמ"ר. הערים הגדולות במחוז הן ניטרה, קומארנו, נובה זמקי ולביצה. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2001, היו 713,422 תושבים במחוז, רובם סלובקים (68.3%), מיעוט הונגרי (27.6%) המרוכזים באזור הדרומי של המחוז ומהווים את הרוב באזור קומארנו. במחוז גם מיעוטים נוספים באחוזים קטנים: צ'כים וצוענים. העיר ניטרה היא העיר המרכזית במחוז. זהו המחוז החם ביותר באקלימו בסלובקיה ובזכות האקלים הנוח משגשגים בו גידולי חיטה, שעורה וירקות. התעשיות הבולטות במחוז הן: תעשיית המזון, עם מבשלות בירה בטופולצ'אני, בניטרה ובהורבאנובו. בתחום החרושת פועל מפעל למקררים בז'לאטה מוראבצ'ה (Zlaté Moravce), מספנות בקומארנו ותחנת כוח גרעינית במוצ'ובצה. מדיה וקבצים בנושא ניטרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ניטרה (בסלובקית) SLOVAKIA: Regions and Major Cities. Citypopulation "Statistic of Slovak places by Dušan Kreheľ – Export". נבדק ב-2021-07-05. POPULATION AND HOUSING CENSUS 2001 - Tab. 3a ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שורש 18

שורש 18, או דאו בּוּ (בסינית: 刀部, פיניין: Dāo bù) הוא השורש השמונה-עשר של הכתב הסיני. פירושו "סכין" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים. במילון קאנגשי יש 377 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. כאשר הוא מרכיש מילה סינית יחד עם שורשים אחרים ומופיע בצד ימין, הוא בדרך כלל הופך לצורה: 刂. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) לוי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2 Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.0-89659-774-1 מדיה וקבצים בנושא שורש 18 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+5200
מחוז מקוסטה

מחוז מקוסטה הוא מחוז של מדינת מישיגן בארצות הברית. נכון לשנת 2018, יש במחוז 43,545 איש. עיר הבירה של המחוז היא ביג ראפידס. המחוז נקרא על שמו של צ'יף מקוסטה, המנהיג של השבט האינדיאני פוטוואטומי (אנ'), שנדדו לאורך מקורות המים באזור בחיפוש אחר דגים. צ'יף מקוסטה היה אחד מאלה שחתמו על הסכם וושינגטון (אנ') בשנת 1836. למרות שעובדים התיישבו באזור כבר בשנת 1851, המחוז הוכר רשמית על ידי ממשלת ארצות הברית רק ב-1859. במחוז ישנם כ-100 אגמים, נהרות, ונחלים, ביניהם גם נהר מוסקגון (אנ'), העובר דרך חלק מהמחוז ודרך עיר הבירה ביג ראפידס (לשעבר לאונרד). בשנת 1852 ג'ון דייוויס 0.65 קמ"ר במקום בו נמצא היום הכפר מקוסטה, וג'ון פאריש קנה 0.23 קמ"ר באזור ביג ראפידס. הם נהפכו לתושבים הקבועים הראשונים של מחוז מקוסטה. בפברואר 1858 לאונרד (מאוחר יותר ביג ראפידס) והעיירה גרין הוכרו. ב-5 באפריל 1858 התקיימו הבחירות הראשונות וג'סי שואו נבחרה לראשת העיר לאונרד. ב-11 בפברואר 1859 אזור מקוסטה הוכר רשמית כמחוז ולאונרד הוכרזה כעיר הבירה שלו. באפריל התקיימו הבחירות למחוז ואלפרד ל. קלארק נהפך לשריף המחוז. בשנת 1860 אוכלוסיית המחוז הגיעה ל-671 תושבים. בשנת 1862 הודפס העיתון הראשון של המחוז, והוא המשיך עד היום. בשנת 1870 אוכלוסיית המחוז הייתה 5,642 תושבים, וב-1880 13,973 תושבים. ע"פ ה-USCB, שטח המחוז הוא 1,480 קמ"ר, מתוכם 1,440 קמ"ר יבשה, ו-40 קמ"ר הוא שטח המים במחוז. היער הלאומי מניסטי (אנ') (בחלקו) מחוז אוסאולה (צפון) מחוז איזבלה (מזרח) מחוז מונטקאלם (דרום) מחוז ניוייגו (מערב) המעסיקים הגדולים והחשובים במחוז (כולם בביג ראפידס) הם: אוניברסיטת פריס סטייט חברת האוורת' חברת ספקטרום הלת' חברת וולברין וורלד-ווייד ביג ראפידס בריטון מקוסטה מורלי סטנווד אטנה אוסטין ביג ראפידס צ'יפוואה קולפקס דירפילד פורק גרנט גרין צ'רטר הינטון מרטיני מקוסטה מילברוק מורטון שרידן וויטלנד רומיג, וולטר (1986). שמות של מקומות במישיגן: ההיסטוריה של הקמת ונתינת השם של יותר מ-5000 ערים בעבר ובהווה במישיגן. הוצאת גרייט לייק בוקס מדיה וקבצים בנושא מחוז מקוסטה בוויקישיתוף http://clarke.cmich.edu/resource_tab/bibliographies_of_clarke_library_material/michigan_local_history/county_material/mecosta.html https://web.archive.org/web/20110705123733/http://quickfacts.census.gov/qfd/states/26/26107.html the National Association of Counties, How much do you know about your county?, County Explorer https://web.archive.org/web/20101221001007/http://mecostacounty.com/index.php?option=com_content&view=article&id=152&Itemid=139 Wayback Machine, web.archive.org, ‏2013-11-13 https://www.census.gov/ https://web.archive.org/web/20151027070217/http://www.census.gov/acs/www/data_documentation/2010_release/
תמי והדוקטור

תמי והדוקטור (באנגלית: Tammy and the Doctor) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1961 בבימויו של הארי קלר, עם סנדרה די פיטר פונדה ובאולה בונדי בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן "Tammy out of Time" של סיד ריקט סאמר משנת 1948 שלפיו הופקו פרט לסרט זה גם "תמי והרווק (1957), "נשיקתה הראשונה של תמי" (1961) ו"תמי והמיליונר" (1967). זה סרטו הראשון של פיטר פונדה וסרטה האחרון של באולה בונדי. מיס קול (באולה בונדי) נופלת למשכב. הרופא המקומי קובע שמדובר בבעיה בלב ומזעיק את המנתח ד"ר בנטלי (מקדונלד קרי) מלוס אנג'לס שקובע שהיא סובלת מהיצרות המסתם הצניפי ועליה לעבור ניתוח. תמי מצטרפת אליה בטיסה (בפעם הראשונה בחייה). האחות הראשית מיס קולמן (מרגרט לינדסי) מאפשרת לה לגור במגורי אחיות תמורת עבודה ככוח עזר. האחות מילי (אליס פירס) מאפשרת לה לעבוד מדי פעם במקומות אחרים אבל תמי עושה כל הזמן "פאשלות" ומוחזרת לעבודה בניקיון. בחדר הניתוח היא לוקחת מספריים מסט לאחר ניתוח ובספירה מתברר שחסרים מספריים וכל בית החולים נכנס לכוננות לצורך ניתוח נוסף. באגף היילודים היא מחליפה סרטי זיהוי ואם לבנה מקבלת תינוק שחור בעוד שאם שחורה מקבלת תינוק לבן. תמי פוגשת בד"ר צ'סוויק (פיטר פונדה), מתמחה צעיר בכירורגית לב ומתחיל קשר ביניהם. הוא לוקח אותה לקונצרט קלאסי בהוליווד בול ולהצגת רומיאו ויוליה בתיאטרון. אחד המאושפזים הוא המיליונר ג'ייסון גריפ (רג'ינלד אוון) שמקבל טיפול מיוחד לאחר שתרם למחלקה אגף. בתחילה הוא לא מסתדר עם תמי וזורק את האוכל שהיא מגישה אבל היא מציעה לו לעבור ליד מיס קול ומתפתחת ידידות בין שני הקשישים והוא מתעדן. ד"ר בנטלי אומר לד"ר צ'סוויק כי עליו להתרכז בעבודתו ולצאת פחות לבילויים. הקשר בינו לתמי מופסק. תמי מבחינה גם שמיס קולמן חושקת בד"ר בנטלי אבל עצורה והיא מנסה לקרב ביניהם. ביום הניתוח מגישה מיס קולמן מכתב התפטרות ורוצה לעזוב. תמי מתחננת לפניה שתגיע לניתוח של מיס קול והיא מסכימה. הניתוח הקשה עובר בשלום. מיס קול מתאושש ולג'ייסון גריפ יש תוכניות אתה, ד"ר בנטלי מתחבר עם מיס קולמן, האחיות ובראשם ורה (ג'ואן מרשל) מבקשות מתמי סליחה על הזלזול שהפגינו כלפיה ותמי חוזרת לזרועותיו של הדוקטור שלה. מדיה וקבצים בנושא תמי והדוקטור בוויקישיתוף "תמי והדוקטור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תמי והדוקטור", באתר AllMovie (באנגלית) "תמי והדוקטור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תמי והדוקטור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לתמי והדוקטור, באתר יוטיוב סנדרה די שרה תמי מאוהבת מתוך תמי והדוקטור, באתר יוטיוב תמי והדוקטור, באתר TCM
שורש 43

שורש 43, או יואו בּוּ (בסינית: 尢部, פיניין: Yóu bù) הוא השורש הארבעים-ושלושה של הכתב הסיני. פירושו "חלש" או "מוגבל" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים. במילון הקאנגשי יש 66 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. מופע נוסף של השורש הוא הצורה: 尣. ושתי התצורות יכולות להופיע כשורש שמרכיב יחד מילה אחרת בו הרגל הימנית מוארכת מאד כדי להקיף מלמטה שורש אחר, כגון: 尥 או 尦. השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo. Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: location (link) Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}: (עזרה) מדיה וקבצים בנושא שורש 43 בוויקישיתוף מאגר Unihan - U+5C22
כביש רובליובו-אוספנסקויה

כביש רובליובו-אוספנסקויה (ברוסית: Рублёво-Успенское шоссе) הוא כביש פדרלי בכיוון מוסקבה-זווניגורוד. כביש רובליובו-אוספנסקויה מתחיל בהפרדה מכביש רובלבסקויה בצומת עם כביש הטבעת של מוסקבה, עובר לאורך נהר מוסקבה ומסתיים ליד זווניגורוד (אנ'). הכביש המהיר A106 הוא כביש בעל משטח משופר. זהו אחד הכבישים הפדרליים הקצרים ביותר - אורכו כ-30 ק"מ. מבחינה היסטורית, הכביש נקרא "צארסקאיה", שכן הוא שירת את הצארים הרוסים בנתיב הראשי לעלייה לרגל למנזר סאבינו-סטורוז'בסקי (אנ'). נכון לעכשיו, הכביש עובר ביישובים הבאים: רזדורי, בארוויחה, ז'וקובקה, אוסובו, גורקי-2, בוזאייבו, בורקי, ניקולינה גורה, אוספנסקויה, גורקי-10, דונינו. רובליובקה מדיה וקבצים בנושא כביש רובליובו-אוספנסקויה בוויקישיתוף https://odinmirage.ru/nash-krai/znamenitye-mesta-rajona/273-rublevka-istoriya-i-sovremennost.html
קארון

האם התכוונתם ל... אגם קָארוּן (قارون) – אגם קדום במצרים העליונה כָּארוּן (נהר) (کارون) - נהר באיראן אישים טוני קארון (Karon) – עיתונאי יהודי דרום-אפריקאי הפועל בארצות הברית לסלי קארון (Caron) – שחקנית קולנוע וטלוויזיה ורקדנית צרפתייה זוכת פרס גלובוס הזהב כארון (ירח) – אחד מירחי פלוטו כיירון – דמות קנטאור מן המיתולוגיה היוונית
שמורת הרי אילת

שמורת הרי אילת או שמורת מסיב אילת היא שמורת טבע מוכרזת בדרום הנגב באזור הרי אילת ובקעת עובדה, שהוכרזה ב-10 באוגוסט 1986, ועברה הרחבה מאז. שטח השמורה הוא כ-415,039.5 דונם. בשמורה עוברים שבילי טיול רבים ובהם גם שביל ישראל, הנגמר בהר צפחות ובבית ספר שדה אילת, מול שמורת חוף האלמוגים באילת, ומקומות נוספים כגון הקניון האדום, באר מלחן, מקדש הנמרים, עין נטפים ועוד. בנוסף להרי אילת, השמורה כוללת גם חלקים ממצוק ההעתקים ואזור בקעת עובדה חוץ מנמל התעופה עובדה והיישוב שחרות. ההר הגבוה באזור הוא הר חזקיהו, המתנשא לגובה של 838 מטר מעל פני הים והשמורה כוללת גם את שאר הרי אילת, השמורה משתרעת מאזור בקעת עובדה ועד גדר הגבול עם מצרים. בשמורה עוברים מספר נחלים כגון נחל רחם ונחל עתק. בין היונקים החיים בשמורה נמנים: שועל, קרקל, זאב ערבי, צבוע מפוספס, יעל נובי, צבי הנגב, שפן סלע וקוצן זהוב. בין העופות החיים בשמורה נמנים: עיט שמש, עיט זהוב, עורב חום-עורף, עורב קצר זנב, סלעית שחורת-בטן, סלעית נזירה, שחור זנב, בולבול, צופית, עפרוני המדבר, ורדית סיני וחצוצרן המדבר. עם הזוחלים בשמורה נמנים: זעמן יפהפה, מניפנית מצויה, חרדון סיני, חרדון צב מצוי וחרדון צב הדור. פנורמה של התמונה והנוף הנשקף ממנה חרדון צב הדור באיזור הרי אילת שמורת הרי אילת באתר רשות הטבע והגנים שמורת הרי אילת באתר טבע ונופים בישראל
שורש 13

שורש 13, או ג'יונג בּוּ (בסינית: 冂部, פיניין: Jiōng bù) הוא השורש השלושה-עשר של הכתב הסיני. פירושו "קופסה הפוכה", "רחב" או "אורך" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים. במילון קאנגשי יש 50 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn) Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1. לוי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2 KangXi: עמוד 128, תו 30 Dai Kanwa Jiten: דמות 1506 דיי ג'אבון: עמוד 289, תו 9 האניו דה זידיאן: כרך 1, עמוד 96, תו 13 מדיה וקבצים בנושא שורש 13 בוויקישיתוף נתוני Unihan עבור U+5182
לארי אדלר

לורנס 'לארי' ססיל אדלר (אנגלית: Lawrence "Larry" Cecil Adler;‏ 10 בפברואר 1914 – 7 באוגוסט 2001) היה נגן מפוחית יהודי-אמריקאי, הנחשב בעיני רבים כנגן המפוחית הטוב בעולם. לארי נולד בבולטימור, ארצות הברית, למשפחה יהודית. על אף שלמד תקופה קצרה בילדותו לנגן על פסנתר, במפוחית היה אוטודידקט ולמד לנגן באופן עצמאי, כך שעד גיל 27 אפילו לא ידע לקרוא תווים. את גדולתו של אדלר בעיני נגני מפוחית, ניתן להסביר בכך שהיה הראשון שהעלה את מעמד המפוחית, שעד אז נחשב ככלי מוגבל ועממי ששימש בעיקר לנגינת מוזיקת פולק וליווי, לכדי כלי נגינה רציני העומד בפני עצמו. אדלר היה מופיע בהיכלי קונצרטים, עם קטעים קלאסיים כשסימפוניה מלווה אותו, וכשהמפוחית משמשת ככלי הסולו. ב-1949, לאחר שהואשם באהדה לקומוניזם, נאלץ לעזוב את ארצות הברית ועבר להתגורר באנגליה לשארית חייו. בנוסף לנגינה, גילה אדלר כישרון גם בתחומים נוספים. הוא שיחק במספר סרטים והופיע בסדרות טלוויזיה; כתב טור סאטירי פופולרי במגזין "Private Eye", שימש כמבקר מסעדות וכתב מספר ספרים, ביניהם האוטוביוגרפיה שלו, "It Ain't Necessarily So" ב-1985. ב-1953 היה מועמד לפרס אוסקר על פסקול הסרט ג'נבייב - אף ששמו לא הוזכר בכתוביות מכיוון שהופיע ברשימה השחורה בתקופת חקירות הסנטור ג'וזף מקארתי. ב-1994, כשהוא בן 80, הקליט אדלר בשיתוף עם מפיק התקליטים של הביטלס, ג'ורג' מרטין, אלבום עם ביצועים לשירי המלחין ג'ורג' גרשווין, כולל ביצוע מהולל לרפסודיה בכחול. אדלר נפטר בגיל 87 והותיר ארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא לארי אדלר בוויקישיתוף לארי אדלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לארי אדלר, באתר AllMovie (באנגלית) לארי אדלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לארי אדלר, באתר AllMusic (באנגלית) לארי אדלר, באתר MusicBrainz (באנגלית) לארי אדלר, באתר Discogs (באנגלית) לארי אדלר, באתר Songkick (באנגלית) לארי אדלר מגיע לישראל, יומני כרמל ינואר 1951 (התחלה 2:06) לארי אדלר ופול דרייפר מגיעים ארצה, ינואר 1951, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים לארי אדלר בהופעה, יומני כרמל מרץ 1952 (התחלה 4:38) לארי אדלר באתר NNDB לארי אדלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) לארי אדלר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לארי אדלר (1914-2001), דף שער בספרייה הלאומית