laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טיסנאות חופשית

טיסנאות חופשית היא תחום ספורט בינלאומי במסגרת ענף הטיסנאות, שבו מטרת המתחרה לגרום לטיסן חופשי, הטס ללא התערבות המטיס או חיבור כלשהו לקרקע, לשהות זמן מקסימלי באוויר. ספורט זה משלב את הצורך ברמת דיוק גבוהה בבניית הטיסנים ואיזונם מראש, כמו גם הבנה ושימוש בטכנולוגיות מתקדמות, ידע והבנה באווירודינמיקה, היכרות והבנה בנושאי מזג אוויר וזרמי אוויר, כושר גופני ויכולת הטסה גבוהה. תת-מחלקות של קבוצה זו הם: טיסני דאון-חופשי, ד-1 (F1H) וד-2 (F1A), המשוגרים מהקרקע באמצעות כבל ולאחר מכן גולשים לקרקע. טיסני מנוע-גומי, ג-1 (F1G) וג-2 (F1B), המונעים על ידי רצועות אלסטיות המסובבות מדחף אשר מעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע. טיסני מנוע-חופשי, מ-1 (F1J) ומ-2 (F1C), המונעים באמצעות מנוע בוכנה הפועל מספר שניות בודדות ומעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע. P-30 - טיסני מנוע-גומי למתחילים. הטיסנים דומים לטיסני הג-1 והג-2, אך קטנים ופשוטים יותר. גילשונים - טיסנים קטנים יחסית המשוגרים מהקרקע על ידי השלכה ידנית או באמצעות מקלע רצועות אלסטיות. טיסני פנים, פ-1 (F1L) ופ-2 (F1D) - טיסני מנוע-גומי ששוקלים גרמים בודדים ומוטסים באולמות סגורים בלבד. טיסני מנוע חשמלי (F1Q),המונעים באמצעות מנוע חשמלי הפועל מספר שניות בודדות ומעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע. טיסני מנוע פחמן דו-חמצני (F1K)-טיסנים הממונעים על ידי מנוע פחמן דו-חמצני הפועל עד אשר מכל הגז נגמר ובזמן זה מעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש. (מחלקה זו אינה קיימת בארץ ועדיין חדשה יחסית בעולם) טיסני מדרון (F1E) - טיסנים המושלכים לאוויר ממדרון (מחלקה שלא פעילה בארץ). בישראל כ-21 מועדונים (סניפים) של קלוב התעופה לישראל, הפזורים בכל רחבי הארץ, מנהריה שבצפון ועד באר שבע בדרום. הפעילות הטיסנאית מתאפיינת בבניית טיסנים, תוך שימוש בטכנולוגיות מתקדמות כגון חומרים מרוכבים וכדומה, איזון והטסת הטיסנים כשלב אימון והשתתפות בתחרויות השונות. התחרויות הארציות והבינלאומיות, נפרדות על פי סוגי הטיסנים כמובן, מתקיימות לרוב בדרום הארץ, בשטחים חקלאיים מישוריים פתוחים, כמו אלה שליד היישובים אורים, צאלים ואשלים, בשטחי הטסה קטנים יותר ליד פלמחים, מגידו ובני ציון ובאולמות ספורט שונים. במהלך השנה מתקיימות כ-8 תחרויות עיקריות, במחלקות הבינלאומיות, שבהן מתחרים הטיסנאים על הזכות לייצג את נבחרות ישראל באליפויות אירופה והעולם, כמו גם תחרויות רבות נוספות במחלקות הפנים ארציות, תחרויות אזוריות וכדומה. מדיה וקבצים בנושא טיסנאות חופשית בוויקישיתוף קלוב התעופה לישראל- ארגון הגג הרשמי של הטיסנאות החופשית בישראל קלוב התעופה חדרה- עמותה הפועלת תחת ארגון קלוב התעופה לישראל
אילוז

אילוז או ילוז הוא שם משפחה ספרדי על שם כפר ספרדי בשם זה או בשל משמעות המילה בספרדית – אור. האם התכוונתם ל... אווה אילוז – פרופסור לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה אביתר אילוז – כדורגלן ישראלי איתי אילוז – אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר אלברט אילוז – שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אליהו ילוז – רבה של טבריה דן אילוז – חבר הכנסת צחי אילוז – שחקן כדורגל חופים שלמה אילוז – כדורגלן ישראלי שלמה ילוז – רבה הראשי של יהדות לוב
אוקרוג סוחומי

אוקרוג סוחומי (ברוסית: Сухумский округ) אחד ממחוזות האימפריה הרוסית תחת מלכות המשנה של הקווקז, שהשתרע באזור אבחזיה, בין קווי הרוחב '30‏42° - 44°, ובין קווי האורך 39° - 41°. המחוז גבל מצפון וממערב ברכס הרי הקווקז הגדול, שהפרידו אותה מצ'רקסיה; ממזרח הוא גבל בסמגרלו ומדרום בים השחור. ב-17 באוגוסט 1866 נוסד האגף או הגזרה הצבאית של סוחומי (Сухумский военный отдел), שבירתה סוחומי. בשנת 1883, נוסד אוקורג סוחומי שהיה כפוף מנהלית לפלך כותאיסי. שטח המחוז היה 7,575 ורסטה ריבועית (верста)‏, ואוכלוסייתה מנתה בשנת 1897 100,498 איש. האימפריה הרוסית ניצלה את ההזדמנות של חוסר שקט יחסי באימפריה העות'מאנית, ובשנת 1810 כבשה את סוחומי. בשנת 1832 הפכה סוחומי לאזור בו הוצבו עמדות מכס ונמלה הימי שודרג בשנת 1866. בשנת 1864 אולץ הנסיך האבחזי מיכאיל (חמוד-ביי) לוותר על כס השלטון בנסיכות אבחזיה, ושטח הנסיכות אוחד עם האימפריה הרוסית. שנתיים לאחר מכן נוסד האוקרוג הצבאי של סוחומי. ב-25 בדצמבר 1904, הופרד חלק מהאזור בין גגרה לסוצ'י, שהיה מאוכלס בעבר בזיגים, בצו של הצאר, מידי אוקרוג סוחומי שהיה חלק מפלך כותאיסי לטובת פלך הים השחור (גוברניית הים השחור). המדיניות הרוסית באזור, שהביאה לגל של מוג'הירים גרמה להתדלדלות האוכלוסייה. מצד שני אוכלס האזור בידי מספר רב של גאורגים וארמנים. למרות זאת, התעקשו הגנרל דניקין ועמיתיו כי הגבול בין גאורגיה (שלא הייתה מוכרת עדיין על ידי שתי ההנהגות הלבנה והסובייטית) והרפובליקה הקובנית, שנשלטה על ידי הצבא הלבן, צריך להיות הגבול שעבר בין פלכי האימפריה הרוסית - פלך כותאיסי ופלך הים השחור. כלומר, מעט צפונית לנהר הבזיב. בין השנים 1864–1878, נמלטו מעל ל-60% מאוכלוסיית אבחזיה (כ-200,000 איש) דרומה. כדי לפצות על איבוד התושבים עודדו השלטונות הגירה של גאורגים, רוסים וארמנים לאזור. כ-40,000 איש היגרו לאבחזיה ושינו את המאזן הדמוגרפי לרעת האבחזים. אזורים רבים במחוז היו לא מיושבים והרוסים החלו במדיניות ליישוב נוצרים באזורים אלה. מדיה וקבצים בנושא אוקרוג סוחומי בוויקישיתוף ‏ורסטה - (верста) יחידת אורך רוסית השווה ל-1066 מטר בתקופת האימפריה הרוסית, שאינה בשימוש עוד מוג'היר (مهاجر) - הגירה של ילידי הקווקז לתחומי האימפריה העות'מאנית, שנבעה מהמלחמה הרוסית-צ'רקסית (1763-1864)
פרובינקיה גאליה קיסאלפינה

גאליה קיסאלפינה (בלטינית: Gallia Cisalpina, מילולית: "גאליה אשר מצד זה של האלפים") הייתה פרובינקיה רומית בצפון איטליה של ימינו. האזור נכבש על ידי רומא במהלך המלחמה הפונית השנייה, ובשל כך הפך לאחת הפרובינקיות הרומיות הראשונות. קדמו לו הפרובינקיות של סיקיליה וקורסיקה. מסיבה זו ובשל העובדה כי מבחינה גאוגרפית היה האזור חלק מאיטליה, היה תהליך הרומניזציה של תושבי הפרובינקיה מהיר. בשנת 58 שימשה כבסיס ממנו יצא יוליוס קיסר למלחמת גאליה. בשנת 42 לפנה"ס, במהלך הטריומוויראט השני, אוחדה הפרובינקיה עם כחלק מתוכניתו של אוקטביוס. חלקה הנותר של גאליה היה "גאליה טראנסאלפינה" (גאליה שמעבר לאלפים). היו אלה שטחי גאליה שמצפון להרי האלפים ועד בלגיה של ימינו. מדיה וקבצים בנושא פרובינקיה גאליה קיסאלפינה בוויקישיתוף פרובינקיה גאליה קיסאלפינה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרמיונה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ארמיוני (נקראת גם "הרמיונה") - עיר עתיקה במזרח הפלופונסוס שביוון הרמיוני (מיתולוגיה) – בתה של הלנה במיתולוגיה היוונית אה"מ הרמיוני (1782) – פריגטת מפרשים של הצי המלכותי הבריטי, מפורסמת בשל המרד עקוב הדם ביותר בתולדותיו שפרץ על סיפונה הרמיוני גריינג'ר – דמות מספרי הארי פוטר אישים ששמם הפרטי הוא הרמיוני
ארמיוני

המונח "הרמיונה" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו הרמיונה (פירושונים). המונח "הרמיוני" מפנה לכאן. לערך העוסק בחברה של הארי פוטר, ראו הרמיוני גריינג'ר. ארמיוני (ביוונית: Ερμιόνη; ביוונית עתיקה: Ερμιόνη῾, נהגה הֶרְמִיוֹנֵה) היא עיר יוונית עתיקה וכיום עיירה ואתר נופש פופולרי במזרח הפלופונסוס, ממול האי אִידְרָה. ניתן להגיע אליה בהפלגה בת שעתיים בסנפירית מאתונה. ארמיוני הוא גם שם האפארכיה (פרובינציה) של אותו האזור, שבירתה קראנידי. לדברי ההיסטוריון היווני הרודוטוס, ייסדו את הרמיונה הדריאופים (Dryopes), שגורשו על ידי הראקלס ואנשי מאליס מחבל הארץ שנקרא בימיו דוריס. מדיה וקבצים בנושא ארמיוני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארמיוני הערך Hermione ב-Smith's Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טרויזן

טְרוֹיזֵן (ביוונית: Τροιζήν) הוא שמה הקדום של עיירה קטנה בצפון-מזרח הפלופונסוס שביוון, על מורדות הר אדרס, דרומית-מערבית לאתונה, הנקראת כיום טְרִיזִינָה (Τροιζήνα) ובטורקית דמאלה (Damala). טריזינה היה גם שמה של הרשות המקומית לשעבר (עד 2010) של אותו אזור, שמרכזה בגלאטאס (Γαλατάς) ושטחה 190 קמ"ר, אשר הפכה לרשות המקומית טריזיניה-מתאנה במסגרת היחידה האזורית האיים (אנ') החדשה שבמחוז אטיקה. טרויזן היה בנם של פֶּלוֹפְּס והִיפּוֹדַמֵיָה ואח לפִּיתֶאוּס. שני האחים שלטו על ערים נפרדות, זה על הִיפֶּרֵיָה והאחר על אַנְתֵיָה. לאחר מות טרויזן איחד פיתאוס את שתי הערים לממלכה אחת וקרא לה על שם אחיו המת. טרויזן נזכרת במיתולוגיה היוונית בעיקר בהקשר עם תֵסֶאוּס. כאן נולד הגיבור-המייסד של אתונה לאַייתְרָה בת פּיתֶאוּס מלך טרויזן מזרעם של האל פּוסֵיידוֹן ושל אַייגֵאוּס מלך אתונה. בטרויזן גם גדל הִיפּוֹלִיטוֹס, בנו של תסאוס מאשתו האַמַזוֹנָה, ובה אף מצא את מותו כאשר נמלט מזעם אביו לאחר שפַיידְרָה, אמו החורגת, העלילה עליו כי אנס אותה. על פי אחת מגרסאות המיתוס, בטרויזן ניטהר אורסטס לאחר שהרג את אמו קליטמנייסטרה וכך נפטר מרדיפת האריניות. טרויזן הוא מקום עלילת הטרגדיה היפוליטוס של אוריפידס, המגוללת את סיפור בנו של תסאוס, שנפל קורבן לתשוקתה של פיידרה, אמו החורגת. העלם הצעיר נמלט מן העיר, ובשעת מנוסתו תקף והפך את מרכבתו שור שעלה מן הים והוא נהרג. מחזות אחרים על אותו נושא נכתבו על ידי סנקה וז'אן רסין, וגם בהם מקום העלילה הוא טרויזן. בעיר הקדומה נבע מעיין, שנוצר על פי המסופר במקום בו ירד מן השמיים פגאסוס, הסוס המכונף. בעיר התקיים פולחן, שנוצר בעקבות האגדה אודות היפוליטוס. על פי המסורת המקומית, הקדישו נערות העיר להיפוליטוס תלתל משערן קודם נישואיהן. בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון (480 לפנה"ס), לפני קרב סלמיס, הועברו נשות האתונאים וילדיהם למקום מבטחים בטרויזן על פי הצעתו של המדינאי האתונאי תמיסטוקלס. ב-1959 נתגלה בבית קפה מקומי בטרויזן לוח שיש, ועליו כתובת המנציחה את החלטת תמיסטוקלס לפנות את אתונה מתושביה. כתובת זו מתוארכת על ידי חוקרים מודרניים לתקופה המאוחרת במאתיים שנים לקרב סלמיס, והיא קרוב לוודאי העתק של נוסח ההחלטה המקורית. אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית. תל אביב, ספרי תל אביב, תש"ס-2000. מדיה וקבצים בנושא טרויזן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טרויזן הערך Troezen ב-Smith's Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854. Pausanias, 2.30.9 . Apollodorus, 3.15.7 . Pausanias, 2.31.4; 2.31.7-9 .
אוריביאדס

אֶוּרִיבִּיאָדֵס בן אֶוּרִיקְלֶיידֵס מספרטה (ביוונית: Ευρυβιάδης) היה המפקד הראשי של צי הברית ההלנית במערכה שניהלו היוונים ב-480-479 לפנה"ס נגד קסרקסס מלך פרס שפלש לארצם. הוא עמד בראש הצי המלחמתי המשותף ליוונים בהתנגשות במימי ארטמיסיון ובקרב סלמיס, הקרב הימי שהכריע את גורל הפלישה כולה לטובתם. למרות שאתונה העמידה את המספר הרב ביותר של אוניות לצי המשותף, נמסר הפיקוד העליון על הצי לידי ספרטה. תמיסטוקלס, שעמד בראש השייטת האתונאית, שהייתה הגדולה ביותר בצי הברית, היה מטבע הדברים בעל השפעה רבה לא רק על ניהול הלחימה בים, אלא על ניהול המערכה כולה. ערך זה הוא קצרמר בנושא יוון העתיקה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נארה

נָארָה (ביפנית 奈良市, "נָארַה-שִי") היא בירת מחוז נארה בחבל קנסאי שביפן. העיר ממוקמת בחצי האי קיאי. בין השנים 710–784 הייתה העיר, שנקראה אז הֵייג'וֹ-קיוֹ, בירת יפן, ומכאן שם התקופה הזאת בהיסטוריה של יפן – תקופת נארה. בעיר נמצאים שמונה מקדשים בודהיסטים גדולים, כאשר הגדול מביניהם טודאי-ג'י, הוא ככל הנראה בניין העץ הגדול בעולם. המקדשים של נארה, ביחד עם שרידי ארמון הייג'ו, הם בעלי מעמד של אתר מורשת עולמית. ברחובות העיר מתהלכים איילים מאולפים; לפי אגדה עתיקה, הם הובאו לעיר על ידי אל, ומאז הם אמורים להגן על העיר ועל המדינה. בנארה גם ממוקמת אוניברסיטת הנשים של נארה, אחת משתי אוניברסיטאות הנשים הלאומיות של יפן, וכן המוזיאון הלאומי של נארה. המונומנטים ההיסטוריים של נארה העתיקה נארה, ברשת החברתית פייסבוק נארה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נארה, ברשת החברתית אינסטגרם אתר האינטרנט הרשמי של נארה (ביפנית) נארה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נארה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפטאי

אַפֶטַאי (ביוונית: Ἀφεταί) הייתה עיר בתסאליה שביוון, לחופו של מפרץ פאגאסאי. ההיסטוריון היווני הרודוטוס מספר, כי שם המקום, הנגזר מן הפועל ביוונית שמשמעו "להפליג", ניתן לו משום שכאן על פי המסורת עצרו הארגונאוטים את מסעם בים כדי להצטייד במים, ועל חופה של אפטאי השאירו יאסון וחבריו את הגיבור הראקלס והמשיכו בדרכם אל קולכיס בחיפוש אחר גיזת הזהב. ב-480 לפנה"ס, בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון, היה חופה של אפטאי מקום עגינת הצי הפרסי לפני ההתנגשות הראשונה עם אוניות היוונים בקרב ארטמיסיון. הערך Aphetae ב-Smith's Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854(הקישור אינו פעיל). הרודוטוס, ספר ז', 193. שם.
מיכאיל, נסיך אבחזיה

מיכאיל או חמוד ביי (მიხეილ შარვაშიძე, מת ב-1866) מבית שרוואשידזה (אנ') היה הנסיך ששלט בנסיכות אבחזיה משנת 1823 ועד 1864. מיכאיל עלה לשלטון זמן קצר לאחר שנסיכות אבחזיה הוכרזה למדינת חסות של האימפריה הרוסית במניפסט שפורסם על ידי הצאר אלכסנדר הראשון. במהלך מלחמת קרים (1853–1855) פלשו העות'מאנים לאבחזיה ומיכאיל אולץ להכריז על נאמנותו לטורקים. הצהרה זו רדפה אותו מאוחר יותר, בשנת 1864, כאשר הרוסים כבשו בחזרה את אבחזיה והאשימו אותו בשיתוף פעולה עם הטורקים במהלך המלחמה. הוא אולץ לוותר על כיסאו והוגלה לוורונז' שברוסיה. הצעד לא נתקבל באהדה בקרב תושבי אבחזיה. מיכאיל מת בגלות זמן קצר לאחר הגלייתו, בשנת 1866. מותו סימן את סוף השלטון העצמי של אבחזיה. ביוני 1864, בוטלה הנסיכות והחלפה במחוז צבאי של האימפריה הרוסית – אוקרוג סוחומי. בשנת 1866 החלה התקוממות עממית בראשות בנו של מיכאיל, גיאורגי השני, שלא האריכה ימים. מדיה וקבצים בנושא מיכאיל, נסיך אבחזיה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגיה ובנושא אבחזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבול (הרלדיקה)

הבורדור (Bordure) הוא גבול בעל צבע מנוגד למגן, בדרך כלל ביחס של 1:6 משטח המגן העוטף את כל המגן, למעט החריגות הבאות: כאשר שני שלטי אבירים משולבים לשלט אחד הכלל אומר כי הגבול של אחד השלטים לא ימשיך לאורך קו החלוקה. כרוזים אחדים יעידו כי ישנו יוצא מן הכלל, כאשר הגבול עצמו טעון במספר מטענים לא ניתן לצמצם את מספרם ולכן החוק אינו תקף. צ'יף תמיד יונח על הגבול. אלא אם הגבול הוענק לשלט אשר כבר הכיל צ'יף. כמו כל צורה הרלדית גם הגבול יכול להופיע בטינקטורה אחת או בחלוקה, קווי המתאר שלו יכולים להיות ישרים או בצורה כלשהי או להיות מוטען במטען מוקטן כלשהו. מסגרת (הרלדיקה) מדיה וקבצים בנושא גבול בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנודעת

הנודעת (באנגלית: Notorious) הוא מותחן משנת 1946 אשר בוים והופק על ידי אלפרד היצ'קוק. השחקנים הראשיים הם קרי גרנט ואינגריד ברגמן. עלילת הסרט מתארת שלושה אנשים שמערכת היחסים ביניהם עוברת תהפוכות. אלישיה הוברמן (אינגריד ברגמן), בתו האמריקאית של מרגל נאצי אשר הורשע, מגויסת על ידי סוכן הממשלה ט.ר דוולין (קרי גרנט) להסתנן לקבוצה של גרמנים אשר עברו לגור בברזיל אחרי מלחמת העולם השנייה. בזמן ההכשרה שלה בריו דה ז'ניירו, אלישיה מתאהבת בדוולין. הרגשות שלו כלפיה מתונים מכיוון שהוא יודע על עברה. כאשר מורים לדוולין לשכנע את אלישיה לפתות את אלכס סבסטיאן (קלוד ריינס), אחד מחבריו של אביה וחבר בקבוצה הגרמנית, על מנת לגלות מה הוא זומם, הוא מתייסר לפני שהוא בוחר בחובה על פני אהבה. אלישיה, אשר מתמרמרת על בגידתו, מתחתנת בסופו של דבר עם אלכס. אלישיה מספקת את המידע הנדרש למפעיליה האמריקאיים, אך באותו זמן מתחיל אלכס בעלה לחשוד בה, והוא מגלה לבסוף שהיא סוכנת אמריקאית. לאלכס נוצרה בעיה: הוא חייב להשתיק את אלישיה, אך הוא לא יכול לחשוף אותה בלי להיות חשוד על ידי חבריו הנאצים. אלכס מבקש עצה מאימו, אשר מציעה שאלישיה "תמות לאט", בהדרגה על ידי רעל. הרעל מעורב בקפה של אלישיה והיא נופלת למשכב במהירות. דוולין חושד כאשר אלישיה פוגשת בו ואומרת לו שבסך הכל יש לה חמרמורת, אך היא בכל זאת מראה סימנים של מחלה רצינית. הוא נבהל כאשר היא לא מופיעה לפגישה הבאה שלהם. הוא מגיע לביתו של בעלה, אלכס, ונושא אותה בזרועותיו מחוץ לביתו, כאשר כל החברים בקבוצת הגרמנים צופים. הוא משאיר את אלכס לרחמיהם של "חבריו", אשר חושדים לאחר הפרידה המוזרה של אלישיה. מדיה וקבצים בנושא הנודעת בוויקישיתוף "הנודעת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנודעת", באתר נטפליקס "הנודעת", באתר AllMovie (באנגלית) "הנודעת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנודעת", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הנודעת", באתר Metacritic (באנגלית) "הנודעת", באתר אידיבי "הנודעת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארז'ן

בהרלדיקה, ארז'ן (מצרפתית: Argent, כסף) הוא טינקטורת כסף. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הבהירות, ה"מתכתיות", והיא מצוירת על פי רוב כצבע לבן. בגילוף ובחריטה נותרים האזורים הצבועים בארז'ן ריקים או מסומנים בסימון .ar. שם הטינקטורה שאוב מן המילה הלטינית Argentum הלקוחה בתורה מן המילה היוונית 'Αργυρος שמשמעותה "כסף" או "מתכת לבנה" (למילה "ארז'ן" אותה המשמעות בבלאזון הצרפתי הישן). במספר תיאורים היסטוריים של שלטי אצולה נוסף כעין עלה כסף לאותם התקנים אשר היו ארז'ן. במרוצת הזמן השחירו אותם חלקים מוכספים עד כי נעשה קשה להבדיל בינם ובין החלקים של סאבל. בספרו The Art of Heraldry: An Encyclopaedia of Armory, טוען ארתור צ'ארלס פוקס-דייוויס (Fox-Davies) כי על אף היותה נדירה, התקיימה הטינקטורה לבן כטינקטורה נפרדת בהרלדיקה. כבסיס לטענה זו מציג פוקס-דייוויס את התוויות הלבנות המבדילות בין שלטי האצולה של משפחת המלוכה הבריטית. למרות זאת, נטען כבר כי התוויות הלבנות הן "תוויות לבנות תקניות", וכי על כן הן אינן בבחינת טינקטורה הרלדית. בהרלדיקה הפורטוגלית, הלבן אכן נראה כטינקטורה נפרדת מהכסף; דוגמה לכך נמצאת בסמל העיר סנטיאגו דו קאסם פורטוגל, שם נבדל צבע לבושו של המורי החלל ופרוותו של סוס האביר מצבע הכסף של המתכות (כמו שריון האביר) והטירה הרחוקה. הארז'ן מייצג גם: אבני החן - את הפנינה בגופים השמימיים - את הירח במתכות - את הכסף מדיה וקבצים בנושא ארז'ן בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוברט שו

האם התכוונתם ל... רוברט שו (מנצח) – מנצח, שהתפרסם בעיקר בעבודתו עם המקהלה הנושאת את שמו ועם התזמורת הסימפונית והמקהלה של אטלנטה. רוברט שו (שחקן) – שחקן, סופר ומחזאי בריטי.
צ'ארלס ראשמור

צ'ארלס א. ראשמור (באנגלית: Charles E. Rushmore;‏ 2 בדצמבר 1857 – 31 באוקטובר 1931) היה איש עסקים ועורך דין אמריקאי, אשר על שמו קרוי הר ראשמור. נולד בעיר ניו יורק לאדוארד קארמן ראשמור ולמארי אליזה ראשמור. במשך חייו נישא למעצבת ג'אנט קרפנטר. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קקטוס קלב (קומיקס)

קקטוס קלבּ (בצרפתית: Cactus Club) היא סדרת קומיקס בצרפתית העוסקת במדריכי ספורט ובנופשים במועדון נופש בחוף טרופי. גיבור הסדרה הוא מדריך ספורט בשם פיל. הסדרה שופעת הומור וכל עמוד שלה הוא סיפור קצר בפני עצמו – דבר ההופך את קריאת ספרי הסדרה בלוויית מילון לכלי נוח להעשרת אוצר המילים הצרפתי. החוברת הראשונה של קקטוס קלבּ יצאה בשנת 1997 ובשנת 2005 יצאה החוברת התשיעית בסדרה. בשנותיה הראשונות של הסדרה היא נעזרה בכתב העת ספירוּ לשם פרסומה. דפים נבחרים מהסדרה פורסמו בספירו לצד דפי חידות של קקטוס קלבּ שפורסמו בספירו בלבד ולא בסדרה עצמה. יוצרי הסדרה: כתיבה – פרנואה גילסון, איור – פיליפ ברסקוביסי, צביעה - סריז. ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדם ביזנסקי

אדם ביזנסקי (נולד ב-29 בינואר 1983) הוא במאי, תסריטאי ואנימטור ישראלי. עבודותיו זוכות להצלחה בישראל ומחוצה לה. בין יצירותיו הבולטות קליפים ללהקות השינס, Zero 7 ו-Guster ולאמנים המקומיים שלומי שבן, רונה קינן, איזבו ויוני בלוך. ביזנסקי מביים גם פרסומות, בין השאר לחברת האגיס העולמית ולעיתון האובזרבר הבריטי. ביוני 2019 תעלה לשידור ב-yes דרמת הפשע ״המדובב״, אותה יצר וכתב. נולד בשנת 1983 בחיפה שבישראל לציפי ומאיר ביזנסקי, מעצבת גרפית ואדריכל, וגדל בשכונת קריית אליעזר. בתיכון הוא למד במגמת תקשורת בבית הספר ליאו בק בעיר. סרט הגמר שלו מכיתה י"ב, "סיפור עם סוף ככה ככה", זכה בציון לשבח בתחרות הצעירה של פסטיבל ירושלים לקולנוע. עבודתו המסחרית הראשונה הייתה הקליפ "נעים בחוץ" לשיר מתקליטו הראשון של יוני בלוך, שהיה לאחד הקליפים המוקרנים ביותר בערוץ 24 שעלה לאוויר באותם ימים. הקליפ נעשה בטכניקת האנימציה סטופ מושן, אחד מתחומי ההתמחות של ביזנסקי. הכנת הקליפ ארכה חמישה חודשים. בהמשך ביים קליפ נוסף ליוני בלוך, "התקף לב קטן", מתוך אותו אלבום. את הקריירה הבינלאומית שלו החל ביזנסקי בתקופת הצבא, אז החליט לעשות קליפ ללהקת השינס, לשיר "Pink Bullets". לאחר שלא הצליח ליצור קשר עם הלהקה ולהציע להם את הרעיון, החליט לעשות את הקליפ באופן עצמאי ועבד עליו בחופשות ובסופי שבוע בביתו. כשהקליפ היה מוכן, למעט חצי הדקה האחרונה, הוא שלח אותו ללהקה. השינס וחברת התקליטים סאב פופ התלהבו, שילמו בעבור הקליפ והפיצו אותו כקליפ רשמי, שאף שודר ב-MTV פעמים רבות. בשנת 2010 החל ביזנסקי לעבוד על פרויקט עצמאי חדש בשם "Singalong Paul", ובו בובה מדוכדכת העשויה מנייר דבק עושה ליפ סינק לשירים. הלהקות Guster ו-Foals היו הראשונות להזמין לעצמן קליפים בפרויקט, המאפשר למוזיקאים ולחברות תקליטים להדליף או להוציא רשמית לאינטרנט סינגלים במהירות ובעלות נמוכה. בשנת 2012 ביים וכתב את הסרט הקצר ״פול״, אשר זכה בפרס Silver Hugo בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו. בשנת 2013 ביים את הסרט הקצר ״צלליות״, אשר נכתב על ידי ליאור זלמנסון ע״פ סיפורו הקצר של אמיר גוטפרוינד. בשנת 2015 יצר במסגרת הפודקאסט ״סיפור ישראלי״ את הפרק על האחים בדיר - סיפורם של שלושה אחים עיוורים מכפר קאסם, שעמדו במרכזה של פרשת האקינג, בה נפרצו מרכזיות בזק, גלי צה"ל, פלאפון וחברות תקשורת נוספות בשנות ה-90. ביוני 2019 עלתה לאוויר סדרת הטלוויזיה ״המדובב״ אשר יצר וכתב ביחד עם עמרי שנהר. ביזנסקי מתגורר כיום בברלין. הוא מיוצג בארץ על ידי תמי גור. 2003 – יוני בלוך - "נעים בחוץ" 2005 – The Shins - "Pink Bullets" 2006 – Wolf Parade - "Modern World" 2006 – Zero 7 (feat. José González) - "Left Behind" 2006 – Guster - "Satellite" 2007 – Dntel ft. Arthur & Yu - "The Distance" 2007 – רונה קינן - "נס" 2012 - איזבו - ״I Like It״ 2015 - שלומי שבן וחוה אלברשטיין - ״תרגיל בהתעוררות״ רשימה חלקית: The Observer Book Of Art, 2008 Huggies Little Swimmers, 2008 Sony Ericsson, 2008 ING Bank, 2008 אתר האינטרנט הרשמי של אדם ביזנסקי אדם ביזנסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדם ביזנסקי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר הבית של אדם ביזנסקי סרטונים בערוץ של אדם ביזנסקי, באתר יוטיוב האתר של אדם ביזנסקי בחברת הייצוג הבריטית Joyrider Films כתבה על הקליפ של השינס ואדם ביזנסקי ב-MTV שחר סמוחה, עיניים נוגות של פרות רוקנרול, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2005 "הווידאו הגרגרן" - בלוג על קולנוע בו כותב אדם ביזנסקי "Singalong Paul" - פרויקט יוטיוב עצמאי של אדם ביזנסקי נירית אנדרמן, השרת המזמר של אדם ביזנסקי, באתר הארץ, 8 ביוני 2010
ארטפרנס (בן ארטפרנס)

אַרְטַפְרֶנֵס בן ארטפרנס (ביוונית: Ἀρταφέρνης) היה מצביא פרסי, שפעל בראשית המאה ה-5 לפנה"ס תחת דריווש הראשון מלך פרס ואחר כך תחת קסרקסס יורשו. אביו, ארטפרנס בן היסטספס, היה אחיו של דריווש והסטרפ של סרדיס במהלך המרד האיוני. לאחר כישלון המסע של מרדוניוס ליוון ב-492 לפנה"ס, מינה דריווש את דאטיס ואת ארטפרנס בראש מסע מלחמה נוסף להכנעת האיים במרכז הים האגאי ולהענשת אתונה וארטריה על סיוען למרד האיוני. חיל המשלוח נאסף בקיליקיה שבאסיה הקטנה, ומכאן יצא לדרכו ב-600 טריארות. הצי הפליג תחילה אל סאמוס ומשם אל האיים הקיקלאדיים. לאחר כיבוש נאקסוס, הכנעת דלוס והחרבת קאריסטוס וארטריה שבאי אובויה, נחת הצבא הפרסי במרתון. בקרב המפורסם שניטש במישור מרתון נחלו הפרסים מפלה (490 לפנה"ס), ולאחר ניסיון כושל לתקוף את אתונה מן הים שבו לאסיה. בעת פלישת קסרקסס ליוון, ב-480 לפנה"ס, פיקד ארטפרנס על חילות הלידים והמיסים. הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. תל אביב, פפירוס - בית ההוצאה של אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ד-1998. כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. העתק דיגיטלי באתר "דעת". "Datis" in: Livius.org. s.v. "Artaphernes" (2) in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized copy in: Perseus. הרודוטוס, ספר ו', 94 ואילך. הרודוטוס, ספר ז', 74.
מעצב פנים

מעצב פנים הוא אדם המתמחה בעיצוב פנים של מבנה. ההגדרה "מעצב פנים" החלה בתחילת המאה העשרים[דרוש מקור], שכן עד אז היה מקובל כי תכנון הפנים הוא חלק מהתכנון האדריכלי הכולל[דרוש מקור]. גם כיום אדריכלים רואים בתכנון הפנים חלק ממקצוע האדריכלות. בישראל, מעצב פנים אינו חייב להיות בעל תואר אקדמי, אך יש מדינות שבכדי לקבל רישיון לעיסוק בעיצוב פנים מסחרי יש צורך בדיפלומה/תואר באחד מתחומי העיצוב או האומנות ומבחני הסמכה. מעצבי הפנים בישראל, מאוגדים באגודת מעצבי הפנים בישראל. מדיה וקבצים בנושא מעצב פנים בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.