laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פורט הרקורט

פורט הרקורט (באנגלית: Port Harcourt; בפידג'ין ניגרי: Po-ta-kot) היא בירת מדינת ריברס בדרום-מזרח ניגריה והעיר החמישית בגודל אוכלוסייתה בפדרציה. העיר שוכנת בדלתת הניז'ר ולפי חישוב המבוסס על תחזית רשמית לתאריך 21 במרץ 2022 אוכלוסייתה מונה כ-2.12 מיליון תושבים. העיר נוסדה ב-1913 ונקראה על שם לואיס הרקורט (אנ') שהיה השר הממונה על הקולוניות באימפריה הבריטית בשנים 1910–1915. מכיוון ששימשה בעיקר כשער לייצוא, משמש ניב ניגרי-אנגלי (פידג'ין ניגרי) ולא אידגו (Idgo), שהיא השפה הנפוצה בדרום ניגריה, כשפה הדומיננטית בעיר. העיר הוקמה ב-1913 על ידי הבריטים ששלטו בניגריה על מנת להעביר פחם, אותו גילו באנוגו שנמצא כ-200 ק"מ צפונית לעיר. בפורט הרקורט, ששוכנת על גדת דלתת נהר הניז'ר הוקמה כל התשתית הדרושה על מנת להעביר את הפחם באוניות לאירופה. במהלך מלחמת העולם הראשונה שמשה העיר כבסיס של מדינות ההסכמה כנגד מעצמות המרכז ששלטו בקמרון הגרמנית. העיר נותרה קטנה יחסית והיא התפתחה רק החל מ-1958 כאשר נתגלו בקרבתה שדות נפט. מאז הפכה העיר למרכז כלכלת הנפט הניגרית. בעקבות רווחיות הנפט והכלכלה שהתפתחה סביבה, הגיעו פיתוחים שונים לעיר לפני כניסתם לניגריה כולה. ב-1995 נתלה בעיר הסופר ולוחם זכויות האדם קן סארו-ויווה בעקבות מחאתו בנוגע לנזקים שגורמת תעשיית הנפט. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מרכז לזיקוק נפט. טעון הרחבה. כלכלת העיר מבוססת בעיקר על תעשיית הנפט: החל מהוצאת הנפט מהאדמה ועד להפקת הנפט וייצואו לרחבי העולם. בנוסף, בעיר קיימת תעשיית דייג שמקורה בדגים הנמצאים בדלתת הניז'ר. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בעיר קיימת מסילת ברזל שמגיעה עד לעיר מיידוגורי שבצפון ניגריה וכן נמל תעופה. מדיה וקבצים בנושא פורט הרקורט בוויקישיתוף פורט הרקורט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nigeria: States & Agglomerations - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de The Rough Guide to West Africa עמודים 1076-1080 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניגריה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נמל התעופה הבין-לאומי של פורט הרקורט

נמל התעופה הבין-לאומי של פורט הרקורט (באנגלית: Port Harcourt International Airport) הוא נמל התעופה בינלאומי שממוקם ליד אומגוואה (Omagwa), פרבר של פורט הרקורט, ניגריה. בנמל התעופה מסלול אחד שמשרת טיסות פנים בניגריה וכן טיסות לאירופה. היעדים העיקריים הם לאגוס ואבוג'ה בניגריה ופרנקפורט ופריס באירופה. בשנת 2012 עברו בנמל התעופה 1,256,854, זהו נמל התעופה השלישי בכמות נוסעים בניגריה לאחר נמלי התעופה בבירה אבוג'ה ובלאגוס. ב-26 בספטמבר 1968, מטוס דאגלס DC-4 של Pan African Airlines התרסק לפני הנחיתה כאשר הטייס ניסה לנחות בחושך. 57 מנוסעי הטיסה ואדם נוסף שהיה על הקרקע נהרגו. ב-17 בדצמבר 1996, טיסת מטען של MK Airlines מלוקסמבורג, נחת והתחיל לבעור. כל ארבעת הנוסעים ניצלו. ב-27 בנובמבר 2001, טיסת מטען של MK Airlines התרסקה, בגלל תנאי מזג אוויר קשים, ממש לפני הנחיתה, איש צוות אחד נהרג. ב-10 בדצמבר 2005, טיסה 1145 של חברת Sosoliso Airlines התרסקה. מתוך 110 נוסעים ואנשי צוות רק 2 ניצלו. מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי של פורט הרקורט בוויקישיתוף
דייגו אלבס

דייגו אלבס קריירה (בפורטוגזית: Diego Alves Carreira; נולד ב-24 ביוני 1985 בריו דה ז'ניירו שבברזיל), הידוע כדייגו אלבס, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת השוער בפלמנגו ובנבחרת ברזיל. אלבס החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2004, כשוער שני במועדון אתלטיקו מיניירו. ב-24 ביולי 2007, עבר אלבס לאלמריה וזכה להעפיל בפעם הראשונה בתולדות המועדון לליגה הבכירה, הלה ליגה. לאחר שהשוער הראשון של הקבוצה נמכר, הפך אלבס במהירות לשוער הראשון ועזר לה לסיים את עונת 2007/2008 במקום השמיני. בעונת 2008/2009 שיחק בכל המשחקים של הקבוצה. באותה עונה ספג את הכרטיס האדום הראשון בקריירה שלו, לאחר 30 דקות נגד ולנסיה. ב-20 בנובמבר 2010 היה שותף אלבס לתבוסה הגדולה בתולדות אלמריה, לאחר שספג 8 שערים במשחק נגד ברצלונה. ב-1 ביולי 2011 הצטרף אלבס לוולנסיה. הוא ערך את הופעת הבכורה ב-13 בספטמבר 2011, במשחק ליגת האלופות נגד גנק. בתחילת דרכו בוולנסיה היווה אלבס שוער משנה לוינסנט גואיטה, אך בעקבות פציעתו הפך לשוער הראשון של הקבוצה. ב-16 ביולי 2017 חזר לברזיל וחתם בפלמנגו. מדיה וקבצים בנושא דייגו אלבס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייגו אלבס דייגו אלבס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייגו אלבס, ברשת החברתית אינסטגרם דייגו אלבס, באתר Transfermarkt דייגו אלבס, באתר Soccerway דייגו אלבס, באתר BDFutbol דייגו אלבס, באתר WorldFootball.net דייגו אלבס, באתר National Football Teams דייגו אלבס, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנו ספנות

מנו ספנות בע"מ היא חברת ספנות פרטית ישראלית, בעלת ומפעילת אוניות מטען, מכולות וגל-נוע, אוניות צובר ואוניות נוסעים. החברה היא חברה בת של קבוצת "מנו הולדינגס". החברה נכללת במדד BDI code ברשימת 100 החברות המובילות בישראל ובמדד שירותים ותחבורה של BDI ובמדד Dun's 100, בקטגוריה החברות המובילות בקטגוריה שירותי תחבורה ותובלה ובקטגוריה שירותים. דרך חברות אחיות של מנו ספנות (במבוק נכסים, מנו סיטי, פלמנגו יוניברס, רודקס ועוד), קבוצת "מנו הולדינגס" היא בעלת בתי מלון בישראל ובאירופה, שטחי נדל"ן ומשרדים, השקעות הייטק. "מנו ספנות" היא חברה ישראלית פרטית בבעלות חברת ההחזקות "מנו מ. הולדינגס" (Mano M. Holdings) שבבעלות מלאה של משה מנו. "מנו ספנות" עוסקת בתחומי ספנות מגוונים כבעלי אוניות מטען, מפעילה ומנהלת אוניות. החברה מציעה מגוון שירותים בתחום ההובלה הימית הבינלאומית: הובלת כל סוגי המכולות, המטענים והצובר. עוד משמשת החברה כנציגה והסוכנת הכללית בישראל של חברת K-Line מקבוצת Kawasaki, מהגדולות שבכלכלת יפן, ובנוסף מייצגת בישראל את חברת Neptune Line. החברה היא הנציגה הבלעדית של קווי ספנות נוספים מספרד, אוקראינה, יוון, גרמניה ורוסיה. החברה מובילה פחם לתחנות הכוח של חברת החשמל לישראל. חברת "מנו ספנות" מחזיקה 50% מהון המניות בחברת הספנות Crown Shipping, כשייתרת ה-50% מחזיקה משפחת בורכרד מאנגליה. לחברת Crown Shipping הזיכיון לנציגות והסוכנות בישראל של התאגיד היפני ה-ONE- Ocean Network Express (אנ'), שמאחד את שלושת ענקי הספנות היפנים בפעילותם בספנות הובלת המכולות ברחבי תבל NYK – KLINE – MOL. תאגיד ONE דורג ב-2019 כשישי בגודלו בעולם בתחום אוניות להובלת מכולות, עם צי של 1.4 מיליון מכולות TEU. מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 חברת "מנו ספנות" מפעילה אוניות נופש לקהל הישראלי. האונייה הראשונה הייתה ה"סילבר סטאר" שנבנתה ב-1964 ונרכשה ב-1998. החברה מחליפה מדי מספר שנים את אוניות הנופש שלה לאוניות חדישות יותר וגדולות יותר. כל אונייה שמנוהלת על ידי החברה עוברת שיפוץ נרחב ושדרוגים. החברה מציעה חבילות קרוז למגוון יעדים בים התיכון. הקרוזים נעים בין הפלגות סופשבוע ועד 14 לילות. כיום החברה מפעילה את האוניה "קראון איריס" בעלת כ-750 חדרים לכ-2,000 נוסעים. אוניות הנוסעים של החברה נקראות על שם איריס מנו, רעייתו של משה מנו: Royal Iris, Crown Iris, Golden Iris, The Iris. בין השנים 1991 עד אמצע העשור הראשון של המאה ה-21, תקופת העלייה מברית המועצות לשעבר, פעלה החברה יחד עם ארגון EEF באמצעות אוניות הנוסעים של "מנו ספנות", להביא לישראל למעלה מ-120,000 עולים. מדיה וקבצים בנושא מנו ספנות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מנו ספנות מנו ספנות, ברשת החברתית פייסבוק מנו ספנות, ברשת החברתית LinkedIn סרטונים בערוץ של מנו ספנות, באתר יוטיוב מנו ספנות בדירוג 100 חברות השירותים הגדולות בישראל של חברת דן אנד ברדסטריט מנו ספנות, באתר דן אנד ברדסטריט מאה החברות המובילות בישראל החברות המובילות בענף שירותים ותחבורה שירותי תחבורה ותובלה, Dun's 100 החברות המובילות בשירותים, Dun's 100 תאגיד הספנות היפני ONE ייוצג בישראל על ידי מנו ספנות ולוסי בורכרד, באתר port2port, ‏18 בדצמבר 2017 Ocean Network Express sets sail, באתר supplychaindive "מנו ספנות", בספר 100 שנות עשייה בחיפה רבתי 2006-1906 בעריכת עמוס כרמלי, הוצאת פרסום ניר, עמ' 270–272.
The Ronettes

The Ronettes הייתה להקת בנות אמריקאית מניו יורק. הלהקה כללה את האחיות ורוניקה בנט ואסטל בנט, ובת דודתן נדרה טלי. הלהקה זכתה להצלחה כבירה בתחילת שנות ה-60, עם להיטים כמו: "Be My Baby" ו"Baby, I Love You" אשר הצליחו מאוד במצעדי הבילבורד. את אלבומן היחיד "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" הרולינג סטון דירג במקום ה-422 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. בשנת 2004 הן נבחרו להיכלל בהיכל התהילה של קבוצות ווקאליות. בשנת 2007 הן נבחרו להיכלל בהיכל התהילה של הרוק אנד רול. שלוש הבנות גדלו במשפחה אפרו-אמריקאית במנהטן, ובעודן צעירות נהגו לשיר ביחד בבית סבתן. ורוניקה הקימה את הקבוצה, אשר עשתה בעיקר גרסאות כיסוי לשירים אמריקאים קלסיים. בשנים הראשונות, הלהקה זכתה להצלחה מינורית, כאשר הופיעה בעיקר באירועים ובמועדונים מקומיים. בשנת 1963, כאשר הלהקה מאסה בחוסר ההצלחה ובחברת ההקלטות שלהן, הן יצרו קשר עם המפיק פיל ספקטור אשר הסכים לבחון אותן. לאחר שהתרשם מביצועיהן והבחין בפוטנציאל, חתם איתן על חוזה הקלטות ושנה לאחר מכן יצא לאור האלבום "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" אשר זכה להצלחה והתאפיין בסגנון קצבי יותר. בשנת 1965, יצא הסינגל "I Can Hear Music" אשר כוסה על ידי הביץ' בויז בשנת 1969 וזכה להצלחה מרובה. בשנת 1966 הצטרפו הרונטס לסיבוב הופעות של הביטלס ברחבי אמריקה, ובכך הפכו ללהקת הבנות היחידה אשר הופיעה ביחד עם הביטלס. לאחר סיבוב ההופעות, אשר לא השפיע רבות על הצלחתן, חברות הלהקה החליטו על פירוק ההרכב. בשנת 1968, נישאו פיל ספקטור וורוניקה בנט. Spector, Ronnie, Be My Baby: How I Survived Mascara, Miniskirts, and Madness, or My Life As a Fabulous Ronette, New York: Harmony Books, 1990. מדיה וקבצים בנושא The Ronettes בוויקישיתוף The Ronettes, ברשת החברתית פייסבוק The Ronettes, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) The Ronettes, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) The Ronettes, באתר ספוטיפיי The Ronettes, באתר Last.fm (באנגלית) The Ronettes, באתר AllMusic (באנגלית) The Ronettes, באתר MusicBrainz (באנגלית) The Ronettes, באתר דיזר The Ronettes, באתר Discogs (באנגלית) The Ronettes, באתר Songkick (באנגלית) The Ronettes, באתר בילבורד (באנגלית) The Ronettes, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Ronettes, באתר היכל התהילה של קבוצות ווקאליות בן שלו, עכבר העיר אונליין, האמהות הרוחניות של איימי ויינהאוס, באתר הארץ, 27 בפברואר 2009 מאוחר יותר, רוני ספקטור; נולדה ב-10 באוגוסט 1943 נולדה ב-22 ביולי 1941, נפטרה ב-11 בפברואר 2009 נולדה ב-27 בינואר 1946
יאן טיכי

יאן טיכי (בצ'כית: Jan Tichý; נולד ב-1974) הוא אמן ישראלי יליד צ'כוסלובקיה הפועל בישראל ובארצות הברית. על יצירתו זכה בשנת 2010 בפרס גוטסדינר. יאן טיכי נולד בפראג, צ'כוסלובקיה בשנת 1974. בשנת 1995 עלה לישראל. במהלך העשור הראשון של שנות ה-2000 יצר טיכי עבודות העוסקות במרחב האורבני. בסדרה "בטון", שהוצגה בשנת 2004, לדוגמה, הופיעו בתצלומיו מבנים ירושלמים שנבנו בבטון חשוף, בניגוד להוראה המנדטורית המחייבת חיפוי בנייה באבן. עניין זה התבטא גם בשורה של מיצבי וידאו אשר עסקו בדימויים של מבני שלטון, כגון מבנה הכור האטומי בדימונה (2007). בעבודות אלו יצר טיכי דגמים עשויים נייר, כשהוא משתמש בהקרנת וידאו כאמצעי לפירוק והרכבה של הדימוי החזותי. 1999-1995 מדע המדינה ולימודים כללים, האוניברסיטה העברית, ירושלים 2002-1999 המחלקה לצילום, מוסררה בית הספר לצילום וניו מדיה, ירושלים 2007-2005 לימודי מתקדמים באמנות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, תל אביב-יפו 2009-2007 תואר שני, המחלקה לפיסול, בית הספר לאמנות של המכון לאמנות, שיקגו, ארצות הברית 2007 פרס האמן הצעיר, משרד המדע התרבות והספורט 2010 פרס קרן גוטסדינר לאמן ישראלי צעיר, הפרס לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו 2004 בטון, הגלריה ע"ש מורל דפלר, ירושלים 2007 1391, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה 2008 12*12, המוזיאון לאמנות עכשווית, שיקגו, ארצות הברית 2009 מיצבים, גלריית ריצ'רד גריי, שיקגו, ארצות הברית 2009 עבודות אחרונות, מוזיאון בת ים לאמנות, בת ים 2010 01:37:24:05, המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב-יפו 2010 מיצב מס' 10, מוזיאון ספרטוס, שיקגו 2011 מיצב מס' 11, מוזיאון תל אביב לאמנות (במסגרת תחרות קרן גוטסדינר) 2012 1979:1-2012:21, המוזיאון לצילום בן זמננו, שיקגו, ארצות הברית 2012 פרויקט קבריני גרין, גלריה גורדון 2, תל אביב-יפו 2012 MATRIX 164, מוזיאון וודסוורת' אתניום לאמנות (Wadsworth Atheneum Museum of Art), הרטפרד, קונטיקט, ארצות הברית 2013 יאן טיכי, מרכז הלן דיי לאמנות (Helen Day Art Center), סטו (Stowe), ויומינג, ארצות הברית 2013 Overlap, גלריה חזי כהן, תל אביב-יפו מדיה וקבצים בנושא יאן טיכי בוויקישיתוף יאן טיכי, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל יאן טיכי באתר גלריה חזי כהן (באנגלית)
נפת צ'יאתורה

נפת צִ'יאַתוּרָה (בגאורגית: ჭიათურის მუნიციპალიტეტი, צִ'יאַתוּרִיס מוניציפליטי) היא נפה בצפון-מזרח מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון וצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, במערב בנפת טקיבולי, נפת תרג'ולה ונפת זסטפוני, מדרום בנפת חרגאולי וממזרח בנפת סצ'חרה. העיר צ'יאתורה משמשת כמרכז המינהלתי של הנפה. בנפה ישנן 13 תמי (מועצות מקומיות): גֶזרוּלִי, וָאצֶ'ווִי, זוֹדִי, אִיתְחווִיסִי, קָאצְחִי, מָנדַאֵתִי, נִיגוֹזֶתִי, פֶּרֶווִיסָה, סָארכְּווֶלתוּבָּאנִי, סְווֶרִי, כּווַאצחֶה, צִירכְּווָאלִי וחווַאשִיתִי. אתר האינטרנט הרשמי של נפת צ'יאתורה מדיה וקבצים בנושא נפת צ'יאתורה בוויקישיתוף אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אליהו הכהן גאון

רב אליהו בן שלמה הכהן גאון (נפטר ב-1083, כסליו ד'תתמ"ד), נמנה בין גאוני ארץ ישראל בסוף תקופת הגאונים, כראש "ישיבת גאון יעקב". פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נולד לרבי שלמה הכהן גאון. היה אחיו של יוסף הכהן גאון (השלישי) וככל הנראה היה מבוגר ממנו. בגניזת קהיר נמצא שמו של רבי אליהו בשנת ד'תרצ"ז חתום שישי בין חברי ישיבת גאון יעקב, ואילו בשנת ד'תת"ה היה חתום רביעי. לאחר פטירת רבי דניאל בן עזריה בשנת ד'תתכ"ב התמנה תחתיו לגאון (ראש ישיבת גאון יעקב) ולאב בית דין. שנתים קודם פטירתו, מינה תחתיו את בנו רב אביתר גאון. בן נוסף שלו, רב שלמה הכהן גאון, כיהן בגאונות לאחר אחיו רב אביתר. רבי אליהו נפטר בשנת ד'תתמ"ד בצור. הוא נקבר בדלתון בראש ההר, סמוך לקבר רבי יוסי הגלילי. כך נזכרת פטירתו במגילת אביתר: ונאסף בשנה השנייה לדבר הזה לגן עדן בחדש כסליו בשנת א'שצ"ה בצור, וישאוהו כל יש[ראל] במשא הכתף ולא על הסוסים מהלך שלשת ימים להר הגליל לדלתון, ויקבר בראש ההר אצל ר יוסי הגלילי וסביביו יונתן בן עוזיאל והלל ושמאי ואלעזר בן ערך ואלעזר בן עזריה זקינו וכל הצדיקים כולם, וכל יש[ראל] הספידוהו ויקרעו בגדיהם בידינו קובץ מתשובותיו, שנשלחו אל רבי משולם בן משה ממגנצא, הנמצא בספריית אוקספורד, מדף כתבי יד עבריים, c.23/42. רבי אליהו גאון, באתר אהלי צדיקים דיון בירושלים בבית דינו של אליהו הכהן גאון משנת ד'תתל"ב בתביעת כספים לאלמנה - גניזת קהיר באתר אוניברסיטת פרינסטון דיון ברמלה בשנת ד'תתכ"ה בעניין אפוטרופוס הבעל להביא אשתו אליו ממצרים - גניזת קהיר באתר אוניברסיטת פרינסטון מס' T-S 10J26.1 אליהו בן שלמה הכהן (נפטר 1084), גאון, דף שער בספרייה הלאומית 'מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל' חלק ב', דלתון נוסח המגילה באתר מאגרים הטקסט באתר מאגרים
סידי בל-עבאס

סידי בל-עבאס (בערבית: سيدي بلعباس, בצרפתית: Sidi Bel Abbès) היא עיר באלג'יריה, בירת המחוז (ולאיה) בשם זה. העיר, המונה כ-200,000 תושבים, הייתה מרכז שלטוני בתקופת אלג'יריה הצרפתית והבסיס המרכזי של לגיון הזרים הצרפתי. העיר שוכנת כ-75 ק"מ מדרום לחוף הים התיכון על ואדי מקררה ומקושרת היטב לאוראן (השוכנת 70 ק"מ לצפונה) ולתלמסאן (השוכנת 90 ק"מ למערבה). העיר היא בירת מחוז חקלאי. בתקופה הצרפתית התבססה כלכלתה על כרמי ענבים וכיום היא מתבססת על גידולי שדה ("פלחה") ותעשייה. העיירה ההיסטורית קרויה על שם שייח' הקבור במקום והייתה מוקפת בחומה ובה ארבעה שערים. העיר התגבשה סביב מחנה צבאי צרפתי ב-1843 ותוכננה כעיר מחוז צרפתית ב-1849. באותה עת הוקמו בה מפקדת לגיון הזרים ובסיס האימונים שלו. הבסיס המשיך להתקיים ברציפות עד מלחמת העצמאות של אלג'יריה ב-1962 וכיום הוא בסיס משמר הגרנדירים הלאומי של אלג'יריה. בשנות השלושים נהרסה רוב חומת העיר וסמטאותיה ונסללו בה שדרות רחבות וכיכרות בסגנון פריזאי. יהודים מאוראן תלמסאן ומסקרה החלו להתיישב שם ב-1851, ועד שנת 1868 אוכלוסיית היהודים הייתה כ-800 נפשות. הקהילה המשיכה לגדול, עד ל-2941 יהודים בשנת 1921, ובערך 3200 בשנת 1954. בשנותיה הראשונות של העיר היה פיצול בין יהודי דוברי ערבית לבין דוברי ספרדית (בעיקר מתטואן), הם החזיקו שני בתי כנסת שונים, ובבית הספר היו להם כיתות נפרדות. עם התגברות השימוש בשפה הצרפתית והתרבות הצרפתית, הפערים צומצמו והקהילה התאחדה. רב העיר היה הרב סעדיה סבעון, עד לשנת תרנ"ו, אז מונה הרב משה הלוי אשכנזי. רנה ויויאני - ראש ממשלת צרפת, 1914 גסטון ג'וליה - מתמטיקאי מרסל סרדן - אלוף עולם באיגרוף מוחמד בדג'ואני - שר החוץ של אלג'יריה (1964–1970), שגרירהּ לצרפת (1970–1979) ונציגה באו"ם (1979-1982) לילי לעבאסי (אלי מויאל) - זמר יהודי אלג'יראי שחי ופעל בצרפת. דניס שרביט - פרופסור ישראלי למדע המדינה. מדיה וקבצים בנושא סידי בל-עבאס בוויקישיתוף קול סידי בל-עבאס, אתר מקומי (בצרפתית) מידע בל-עבאס, אתר חדשות מקומי (בצרפתית) סידי בל-עבאס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) סידי בלבס (אלג'יריה), דף שער בספרייה הלאומית סידי בל-עבאס, ברשת החברתית פייסבוק מפקד האוכולסין Cemetery at Sidi Bel Abbes, Algeria | Archive | Diarna.org, archive.diarna.org ארזי הלבנון, אנציקלופדיה לגאוני ספרד, עמ' 1796 הרב יוסף משאש, אוצר המכתבים, חלק ב סימן תשסה
נפת סמטרדיה

נפת סָמְטרֶדִיָה (בגאורגית: სამტრედიის მუნიციპალიტეტი, סָמְטרֶדִיִיס מוניציפליטי) היא הנפה המערבית ביותר במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, בצפון-מערב ומערב בנפת חוני, מצפון-מערב וממערב בנפת אבשה, מדרום-מערב בנפת לנצ'חותי, מדרום בנפת צ'וחטאורי, מדום-מזרח בנפת ואני וממזרח בנפת צקאלטובו. העיר סמטרדיה מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה קולאשי. כמו כן ישנן 11 תמי: בָּאשִי, גָאמוֹצִ'ינֶבּוּלִי, גוֹמִי, גוֹרמָארַ'אלִי, אֶצֶארִי, מֶלַאוּרִי, נָאבַּאקֶווִי, אוֹפֶּתִי, סָאגַ'אווַאחוֹ, טוֹלֶבִּי ורָ'אנִירִי. אתר האינטרנט הרשמי של נפת סמטרדיה מדיה וקבצים בנושא נפת סמטרדיה בוויקישיתוף אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge דאבא (დაბა) - יישוב עירוני קטן, עיירה. תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נפת צקאלטובו

נפת צקַאלטוּבּוֹ (בגאורגית: წყალტუბოს მუნიციპალიტეტი, צקַאלטוּבּוֹס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, מצפון בנפת צאגרי, במערב בנפת חוני בדרום-מערב ומערב בנפת סמטרדיה, מדרום בנפת ואני, מדרום-מזרח בנפת בר'דתי וממזרח בנפת תרג'ולה ונפת טקיבולי. העיר צקאלטובו מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 12 תמי: גווִישטִיבִּי, גוּמבּרָה, דר'נוֹרִיסָה, מָאר'לַאקִי, מֶכּווֶנָה, מוּחִיאָנִי, אוֹפּוּרצ'חֶתִי, פָּאטרִיקֶתִי, רִיוֹנִי, כּווִיטִירִי, צקַאלטוּבּוֹ (על שם כפר באותו שם) וצחוּנקוּרִי. מנזר מוצאמתה ארמון גֶגוּתִי מערת פרומתיאוס או מערת קומיסתאווי -מערת נטיפים נהר צקאלציתלה אתר האינטרנט הרשמי של נפת צקאלטובו (בגאורגית) מדיה וקבצים בנושא נפת צקאלטובו בוויקישיתוף אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
RSV

RSV הם ראשי תיבות של שני נגיפים: האם התכוונתם ל... Human respiratory syncytial virus - נגיף השייך למשפחת נגיפי Paramixoviridae ונחשב לגורם העיקרי למחלות דרכי הנשימה התחתונות בקרב תינוקות וילדים קטנים בעונת החורף. Rous sarcoma virus - נגיף השייך למשפחת רטרווירוסים ונחשב לאונקווירוס הראשון שהתגלה. ידוע כגורם לסרקומה בתרנגולות.
נפת חוני

נפת חוֹנִי (בגאורגית: ხონის მუნიციპალიტეტი,חוֹנִיס מוּניציפַּליטֵטי) היא הנפה הצפון-מערבית של מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת צאגרי, בצפון-מערב ומערב בנפת מרטווילי, מדרום-מזרח בנפת אבשה מדרום נפת סמטרדיה וממזרח בנפת צקאלטובו. העיירה חוני מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 9 תמי: גוּבִּי, דֶדַאלָאוּרִי, דִידִי קוּחִי, זֶדָה גוֹרדִי, זֶדָה קִינצ'חִי, מָאתחוֹגִ'י, נָאחַאחוּלֶווִי, כּוּטִירִי ודזֶדזִילֶתִי. מדיה וקבצים בנושא נפת חוני בוויקישיתוף מאתר www.geostat.ge "მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014". საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური. 2014-11-01. נבדק ב-7 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר למועצה אזורית בישראל או לקומונה בצרפת. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של גאורגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולי שטרנברג

אולי שטרנברג (נולד ב-11 בנובמבר 1974) הוא שחקן ומורה למשחק מול מצלמה. שטרנברג נולד וגדל באילת. למד משחק בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי, ובקורס משחק מול מצלמה אצל רות דייכס. בשנת 2007 הקים ביחד עם השחקן ניב רז את בית הספר למשחק טכניקה. חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2003 כאשר השתתף בטלנובלה הישראלית "משחק החיים" ששודרה ב-HOT3. ב-2004 גילם את דמותו של יואל בסרט הקולנוע "משהו מתוק", וגילם את אשר בדרמה של HOT "להשתחרר מסוזי" לצד לאורה ריבלין. בשנת 2005 הוקרן סרטו של דני לרנר "ימים קפואים" זוכה פרס פסטיבל חיפה, בו הוא השתתף. בשנת 2006 שיחק בסרט הקולנוע "ידיים קשורות" בבימוי של דן וולמן, בו שיחקו גם גילה אלמגור עידו תדמור. בשנת 2007 שיחק בסדרה "מרחק נגיעה" ששודרה בערוץ 2 וזכתה בפרס האקדמיה לסדרת הדרמה המקורית הטובה ביותר. באותה שנה שיחקת בסדרת הדרמה "המקום" ששודרה בערוץ 10. בתפקיד גיא בכרך, ברמן במסעדה. ב-2011 שיחק בסרט הקולנוע "גיא אוני" שביים דן וולמן על פי ספרה של שולמית לפיד. בשנת 2017 הצטרף לעונה השנייה של סדרת הנוער "נעלמים" בערוץ ניקלודיאון, בתפקיד מיקי, מפקד המשטרה. בשנת 2020 גילם את גילי שטיבל אחיה של איריס בסדרה "חזרות". בשנת 2021 שיחק בעונה השנייה של הסדרה "מצולמים" של שלישית "מה קשור", בתפקיד שאול, ירקן שחזר בתשובה. בשנת 2022 שיחק בסדרה "ירושלים" בתפקיד אפי, רב כריזמטי, קצין בכיר לשעבר, ובעונה השנייה של הסדרה "פמת"א" כשופט אלמגור, השופט החוקר בפרשיית רצח. מדיה וקבצים בנושא אולי שטרנברג בוויקישיתוף אולי שטרנברג, ברשת החברתית פייסבוק אולי שטרנברג, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אולי שטרנברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אולי שטרנברג, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אודות, באתר טכניקה
יונתן ווגמן

יונתן ווגמן (נולד ב-1982) הוא רופא ודוגמן ישראלי. ווגמן נולד שלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. גדל בערד. את שירותו הצבאי עשה בסיירת צנחנים, בתפקיד לוחם ולאחר מכן גם כקצין. התגלה באופן מקרי על ידי צלם אופנה, ודגמן בתחילה לחברת הטיפוח הישראלית "ללין". התפרסם ב-2008 כשנבחר לדוגמן הבית של חברת הביגוד "קסטרו מודל", לצדה של גל גדות, והופיע בפרסומות ותצוגות אופנה של החברה. כן דגמן למספר מגזיני אופנה בעולם. בשנת 2012 הופיע בקליפ לשיר "Echo" שייצג את צרפת באירוויזיון שהתקיים באותה שנה. ווגמן הוא ד"ר לרפואה פלסטית מטעם אוניברסיטת תל אביב, בשנת 2011 לקח חלק פעיל במחאת הרופאים. ווגמן משרת במילואים, כקצין רפואה גדודי של גדס"ר 6551 בחטיבה 551, בדרגת רב-סרן. ד"ר ווגמן סיים התמחות בכירורגיה פלסטית ואסתטית בבית חולים הדסה עין כרם ועבד כרופא בכיר במחלקה. כיום ד"ר יונתן ווגמן הוא כירורג פלסטי המתמחה בניתוחים אסתטיים, כגון מתיחת פנים וניתוחי חזה, ביצוע טיפולים לא ניתוחיים ומשמש כראש תחום האסתטיקה ב-TLV מדיקל סנטר. בשנת 2011 נישא לליטל ויליגר. לזוג שלושה ילדים. האתר הרשמי של יונתן ווגמן נעמה לנסקי, נער הפוסטר של הציונות, באתר הארץ, 25 ביוני 2008 תמי שמש-קריץ, טונה של אהבה, באתר nrg‏, 22 באוקטובר 2011 קרן נתנזון, יונתן ווגמן: "עדיין מתרגש, אבל אחרת", באתר ynet, 16 באוגוסט 2012 לי מור, צפו: מה גרם ליונתן ווגמן לחזור לדגמן?, באתר ישראל היום, 18 באוגוסט 2020 ד"ר יונתן ווגמן, באתר TLV מדיקל סנטר