laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדוארד גרל

אדוארד גרל (בגרמנית: August Eduard Grell;‏ 6 בנובמבר 1800 – 10 באוגוסט 1886) היה מלחין, נגן עוגב ומורה למוזיקה גרמני. אדוארד גרל נולד בברלין. הוא למד אצל קרל פרידריך צלטר ובהמלצתו בשנת 1817 קיבל משרת נגן עוגב בניקולאיקירכה בברלין. הוא התקבל לאקדמיה לשירה של ברלין והיה חבר בה שנים רבות. בשנים 1856–1876 האו היה המנהל של הארגון. בשנת 1853 אדוארד גרל התקבל לאקדמיה פרוסית לאמנויות. בשנת 1864 הוענק לו פור לה מריט. במחצית השנייה של המאה ה-19 הוא נחשב לאחד האישים המצטיינים בחיי המוזיקה של ברלין, כמלחין פורה ורב-גוני במיוחד וכדוגל באידיאל המוזיקה הווקלית "העירומה", שירת קפלה. גרל הלחין בעיקר מוזיקה ווקאלית, כולל קנטטות, אורטוריות ואופרות. הוא היה בין מקדמי הכרה מחודשת של יצירות מאת ג'ובאני פלסטרינה. אדוראד גרל היה מורה למוזיקה שנים רבות. גוסטב לאנגה נמנה עם תלמידיו. מדיה וקבצים בנושא אדוארד גרל בוויקישיתוף אדוארד גרל, באתר MusicBrainz (באנגלית) אדוארד גרל, באתר Discogs (באנגלית) יצירות של אדוארד גרל ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליליינטל בי-פלאן

ליליינטל בי-פלאן (שם במקור: Großer Doppeldecker) היה כלי טיס בתצורת דאון דו-כנפי למטרת גלישה אווירית שפותח על ידי המהנדס הגרמני אוטו ליליינטל בשנת 1895. ליליינטל היה האדם הראשון שתכנן ובנה גלשן אוויר שיכול היה לשאת אדם. בשל תרומתו הרבה בתחום זה והמידע הרב שצבר בחקירות שניהל, ליליינטל נחשב לאחד האישים המוכרים והמשפעים ביותר מבין החלוצים בתחום התעופה. כלי התעופה אותו המציא מוכר כיום כגלשון אוויר. הסיפון התחתון של "ליליינטל בי-פלאן" הוא בגודל זהה לזה ששימש בליליינטל נורמל-זגל-אפראט החד-כנפי של ליליינטל. הסיפון העליון אינו, כמו התחתון, מתקפל לחלוטין, אלא מתקפל באמצע, כך הרחפן מצטמצם בקלות לרוחב הניתן להעברה של קצת יותר משני מטרים. הסיפון העליון שינה גם את התכונות המכניות לטיסה בהשוואה למטוס החד-כנפי. המרכז האווירודינמי תוכנן גבוה יותר ולכן הגביר את יציבות הטיסה, אך הפחית את סמכות השליטה לרוחב. המטרה של ליליינטל הייתה בסופו של דבר להשתמש ברוחות חזקות יותר כדי להשיג טיסות גלישה ארוכות. הדאון היה יציב בשיפוע וגלגול וניתן היה להטיס אותו בבטחה בגובה בינוני באוויר חלק. יוצרה 1 יחידה. צוות: 1 טייס. אורך: 5.30 מטר. מוטת כנפיים: 6.70 מטר. שטח כנפיים: 24.0 מ"ר. משקל: 25 ק"ג (ריק). מרווח קרקע מקסימלי (שהגיעו אליו על ידי ליליינטל): 250 מטר. שליטה על ידי העברת משקל הטייס כמו בגלישה מטוסי זנב ניידים. "ליליינטל בי-פלאן" "ליליינטל בי-פלאן" "ליליינטל בי-פלאן" משוחזר "ציור טכני וצילום טיסה של הדו-כנפי הגדול" גלישה אווירית דאון דראוויצר גליידר ליליינטל נורמל-זגל-אפראט Nitsch, Stephan. Vom Sprung zum Flug (From the jump to the flight). Berlin, Brandenburgisches Verlagshaus, 1991. ISBN 3-327-01090-0.Modified second edition: Die Flugzeuge von Otto Lilienthal. Technik - Dokumentation - Rekonstruktion. (The airplanes of Otto Lilienthal. Technique - Documentation - Reconstruction). Otto-Lilienthal-Museum Anklam, 2016. ISBN 978-3-941681-88-0. מדיה וקבצים בנושא ליליינטל בי-פלאן בוויקישיתוף הדו כנפיים של ליליינטל והאחים רייט - טסים בו זמנית (dlr.de/content/en/articles) דגמי כלי הטיס שבנה "ליליינטל בי-פלאן" lilienthal-museum.de/olma הטיסה הראשונה של ליליינטל lilienthal-museum.de/olma אוטו ליליינטל centennialofflight.net/essay/Prehistory/lilienthal Nitsch: Die Flugzeuge von Otto Lilienthal. Anklam 2016. ISBN 978-3-941681-88-0
סבאח אל-ח'אלד א-סבאח

סבאח אל-ח'אלד א-סבאח (בערבית: صباح الخالد الحمد الصباح; נולד ב-3 במרץ 1953) הוא פוליטיקאי ודיפלומט כוויתי, כיהן בין השנים 2019–2022 בתפקיד ראש ממשלת כווית. סבאח הוא בנו של חאלד בן חאמד א-סבאח ומוזה בת אחמד א-סבאח, הבת של אחמד בן ג'אביר אלמובארק א-סבאח, שהיה שליט כווית בין השנים 1921 עד 1950. הוא אחיו של מוחמד אל-ח'אלד א-סבאח, סגן ראש הממשלה לשעבר של כווית. אח נוסף שלו הוא אחמד אל-ח'אלד א-סבאח שגם כיהן כסגן ראש ממשלה לשעבר ושר הביטחון. בשנת 1977 קיבל א-סבאח תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת כווית. סבאח החל את הקריירה שלו בשנת 1978, כשהצטרף למשרד החוץ של כווית. עד שנת 1995 הוא עבד במשרד בתפקידים שונים, לרבות תפקיד שגריר כווית באו"ם בין השנים 1983–1989. בין השנים 1995 ל-1993, כיהן סבאח כשגריר כווית בערב הסעודית. במהלך תקופה זו הוא כיהן כנציגה של כווית לארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. בין השנים 1998 ל-2006 כיהן סבאח כראש השירות לביטחון לאומי. ביולי 2006, מונה סבאח לתפקידו המיניסטריאלי הראשון, כשמונה לשר הרווחה והעבודה, תפקיד שהמשיך בו עד אוקטובר 2007 עד שמונה לשר המידע. בפברואר 2010 הוא מונה לחבר במועצת הנפט העליונה. באוקטובר 2011 מונה סבאח לסגן ראש הממשלה ושר החוץ. בדצמבר 2011 מונה סבאח גם לשר החוץ בקבינט. ב-4 באוגוסט 2013 מונה סבאח לתפקיד "סגן ראש ממשלה ראשון", בנוסף לתפקידו כסגן ראש הממשלה. ב-19 בנובמבר 2019 מונה לראש ממשלת כווית. הוא הגיש את התפטרות ממשלתו ב-5 באפריל 2022. סיים את תפקידו ב-9 ביולי 2022. סבאח נשוי לאיידה סלים אל-עלי א-סבאח ויש לו שני ילדים. מדיה וקבצים בנושא סבאח אל-ח'אלד א-סבאח בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כווית ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סורת א-ד'אריאת

סורת א-ד'אריאת (בערבית: سورة الذاريات, "המפיצות") היא הסורה ה-51 בקוראן. הסורה מונה 60 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה. בין היתר מזכירה הסורה את אברהם, נח, ואת יום הדין. בתפסיר אל-מיזאן (تفسير الميزان) נאמר שהנושא העיקרי של סורת א-ד'אריאת הוא העולם הבא. לפי תפסיר נמונה (בפרסית: تفسیر نمونه) ניתן לחלק את תוכנה של הסורה לפי פסוקים באופן הבא: פסוקים 1–19 מדברים על תחיית המתים, העולם הבא ויום הדין. פסוקים 20–23 מדברים על היחס של אללה למאמינים. פסוקים 24–30 עוסקים באברהם. פסוקים 31–37 עוסקים בלוט. פסוקים 38–40 מזכירים בקצרה את סיפורם של משה ופרעה. פסוקים 41–42 דנים בשבט עאד. פסוקים 43–45 מתמקדים בסיפורם של שבט ת'מוד. פסוקים 52–55 מורים למוחמד כיצד לנהוג עם אלו שדחו את המסר שהוא הביא להם. בפסוקים 55–58 נאמר כי מהות חייו של האדם היא עבודת האל. פסוקים 59–60 היא אזהרה מפני העונש האלוהי שיהיה כביכול בעולם הבא לרשעים. מדיה וקבצים בנושא סורת א-ד'אריאת בוויקישיתוף סורת א-ד'אריאת, בתרגום הרמן רקנדורף, באתר ויקיטקסט הקוראן / תרגם צבי רקנדורף, באתר old.benyehuda.org TheLastDialogue, Surah Ad Dhariyat Summary, The Last Dialogue, ‏7 במרץ 2019 (באנגלית) Surah Adh-Dhariyat [51], Surah Adh-Dhariyat [51] (באנגלית) Surah Al Dhariyat Translation in English - video dailymotion, Dailymotion (באנגלית) Ṭabāṭabāyī, al-Mīzān, כרך 18, עמ' 364 Sura al-Dhariyat, WikiShia (באנגלית)
אמה סנדיס

אמה סנדיס (באנגלית: Emma Sandys‏; 1843 – 1877) הייתה ציירת אנגלית פרה-רפאליטית מהמאה ה-19. אמה סנדיס נולדה בנוריץ', שם העביר לה אביה, אנתוני סנדס (1806–1883) שיעורי אמנות מוקדמים. היא הושפעה מאחיה פרדריק סנדיס (1829–1904), מהאחים הקדם-רפאליים, ומחברו דנטה גבריאל רוזטי. הציור המוקדם ביותר שלה מתוארך לשנת 1863. היא הציגה את עבודותיה בלונדון ובנוריץ בין השנים 1867 ו-1874. עבודותיה היו דיוקנאות בעיקר בצבעי שמן וגיר של ילדים ושל נשים צעירות, לרוב בלבוש תקופתי או מימי הביניים, על רקע של פרחים צבעוניים. סנדיס עשתה את רוב עבודתה סביב נוריץ', וייתכן שבילתה בסטודיו של אחיה, פרדריק סנדיס, בלונדון. היא נפטרה בנוריץ' בנובמבר 1877. אמה ג'ונס פימטה יופי של ימי הביניים אשה אופנתית ההכנות לנשף מדיה וקבצים בנושא אמה סנדיס בוויקישיתוף Christopher Wright, Catherine May Gordon, British and Irish Paintings in Public Collections: An Index of British and Irish Oil Paintings by Artists Born Before 1870 in Public and Institutional Collections in the United Kingdom and Ireland, Yale University Press, 2006, ISBN 978-0-300-11730-1. (באנגלית) Serena Trowbridge, The mysterious Emma Sandys, Culture and Anarchy, ‏2014-07-15 (באנגלית) "Portrait of a Girl" by Emma Sandys, 1843-1877, www.victorianweb.org
מיילס הייזר

מיילס דומיניק הייזר (באנגלית: Miles Dominic Heizer; נולד ב-16 במאי 1994) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בשל תפקידו כאלכס סטנדל בסדרת הטלוויזיה "13 סיבות" בהפקת נטפליקס, ודרו הולט בסדרת הדרמה של רשת NBC, "הורים במשרה מלאה". הייזר נולד ב־16 במאי 1994 בגרינוויל (אנ'), קנטקי. אמו אחות, ויש לו אחות מבוגרת ממנו אחת בשם מוראיה. משפחתו עברה ללוס אנג'לס כדי לתמוך בקריירת המשחק שלו כשהיה בן עשר. בילדותו הופיע הייזר במספר הפקות תיאטרון קהילתיות בלקסינגטון, קנטקי. הייזר ערך את הופעת הבכורה שלו על המסך בפרק של "CSI: מיאמי". לאחר מכן שיחק בסרט הקצר "פרמדיק" בתפקיד ג'יימס הצעיר. הייזר התארח מאז בכמה סדרות טלוויזיה, בין היתר בפרקים של "הלוחשת לרוחות" ו"בונז". בשנת 2007 שיחק הייזר את תפקידו של דייבי דאנר בגיל 12 בסרט Railes and Ties, עליו היה מועמד לפרס האמן הצעיר לשחקן הצעיר הראשי הטוב ביותר בסרט עלילתי. באותה שנה חזר לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "ER". בשנת 2010 הוא לוהק לתפקיד דרו הולט, בנה של לורן גרהאם, בסדרת הדרמה של רשת NBC, "הורים במשרה מלאה". בשנת 2014 לוהק לסרטו של ויליאם ה. מייסי "חסר כיוון". בשנת 2015 שיחק בתפקיד משנה בסרט "ניסוי הכלא של סטנפורד", שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-26 בינואר. בשנת 2016, הייזר כיכב בתור טומי מנקוסו בסרט "משחקי חובה", ובשנת 2017 הוא החל לגלם את אלכס סטנדל, אחד הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "13 סיבות" בהפקת נטפליקס לצד אלישה בו, דילן מינט, ברנדון פלין, רוס באטלר ואחרים. בקולנוע שיחק את קאל פרייס, אחד מחבריו לכיתה של סיימון, בסרט "באהבה, סיימון" משנת 2018. בגיל 19, הייזר יצא מהארון כהומוסקסואל. בשנת 2021 הוא הצטלם לקמפיין גאווה של בית האופנה "Coach New York". הייזר נמצא בזוגיות עם השחקן קונור ג'סאפ משנת 2018. ג'סאפ סיפר שהייזר היה עבורו השראה לצאת מהארון. מדיה וקבצים בנושא מיילס הייזר בוויקישיתוף מיילס הייזר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מיילס הייזר, ברשת החברתית אינסטגרם מיילס הייזר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיילס הייזר, באתר AllMovie (באנגלית) מיילס הייזר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Tinkham, Chris (18 באפריל 2011). "Interviews – Miles Heizer". Under the Radar. נבדק ב-30 בנובמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה) "What's The Tee? with Miles Heizer". Podcast. 5 ביוני 2018. נבדק ב-5 ביוני 2018. {{cite news}}: (עזרה) Miles Heizer. Article Bio, retrieved June 15, 2022 Shaw, Sophie (May 27, 2021). How '13 Reasons Why' Star Miles Heizer Celebrates Pride. L'Officiel, retrieved June 15, 2021 Romanova, Natalia (October 20, 2021). Who is Connor Jessup’s Partner? The Locke & Key Star is Gay!. Blurred Reality, retreived June 15, 2022 Chikanbanjar,Reena (January 11,2022). Connor Jessup – Biography. Biography Host, retrieved June 15, 2022 Emily Chudy, Miles Heizer enlists in Netflix's upcoming gay military drama The Corps, PinkNews | Latest lesbian, gay, bi and trans news | LGBTQ+ news, ‏2023-05-04 (באנגלית אמריקאית)
Play (שיר של ג'קס ג'ונס ויירס אנד יירס)

"Play" (בעברית: "לשחק") הוא סינגל של הדי ג'יי הבריטי, ג'קס ג'ונס, בהשתתפות הלהקה הבריטית יירס אנד יירס. הוא יצא לאור ב-28 בנובמבר 2018. הוא נכלל בתוך המיני אלבום של ג'ונס, Snacks. הסינגל גם נכלל באלבום השני של הלהקה, Palo Santo, אשר יצא לאור באותו היום בו הסינגל יצא לאור. קליפ ויזואלי לשיר יצא לאור ב-28 בנובמבר 2018, וזכה ל-6.5 מיליון צפיות, נכון לאוקטובר 2020. הקליפ הרשמי לשיר יצא לאור ב-28 בינואר 2019, כחודשיים לאחר הקליפ הוויזואלי וזכה ל-24 מיליון צפיות, נכון לאוקטובר 2020. הקליפ הרשמי מראה את אולי, ביחד עם ג'ונס רוקדים בחנות על לצד רקדנים הלבושים כירקות. הוא גם מראה את ג'ונס עובד בחנות זו. סרטון השיר "Play" באתר יוטיוב ג'קס ג'ונס, אולי אלכסנדר, מארק ראלף, MNEK Jax Jones, Years & Years - Play (Visualiser), סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:14) Jax Jones, Years & Years - Play, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 3:13)
Emotion (אלבום של ברברה סטרייסנד)

Emotion (בעברית: רגש) הוא אלבומה ה-23 של הזמרת ברברה סטרייסנד, אשר יצא ב-9 באוקטובר 1984. האלבום זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למעמד פלטינה במדינה. בנוסף גם הגיע למעמד פלטינה בניו זילנד ואוסטרליה ולמעמד אלבום זהב בקנדה, הולנד והממלכה המאוחדת. האלבום הוקלט ב-14 אולפנים שונים בלוס אנג'לס וניו יורק ועבדו עליו מספר רב של מלחינים, כותבים ומפיקים כמו ריצ'רד פרי, פיטר בליס ודיאן וורן. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים כאשר הסינגל הראשון היה השיר "Left in the Dark" אשר הגיע למקום ה-50 בארצות הברית שהוא למעשה היה גרסת כיסוי לשירו של המלחין ג'ים סטיינמן. הסינגל השני היה השיר "Make No Mistake, He's Mine", דואט עם הזמרת קים קארנס אשר הגיע למוקם ה-51 בארצות הברית. והסינגל האחרון היה שיר הנושא של האלבום שיצא לאור בגרסת רמיקס מיוחדת. בקליפים לשירים מהאלבום השתתפו מספר ידוענים: בקליפ לשיר "Left in the Dark" כיכב הזמר קריס קריסטופרסון איתו שיחקה בסרט כוכב נולד בשנת 1976 ובקליפ לשיר הנושא של האלבום השתתפו הזמרים רוג'ר דלטרי ומיכאיל ברישניקוב מלהקת The Who. מידע על האלבום Emotion באתר MusicBrainz מידע על האלבום Emotion באתר AllMusic האלבום Emotion באתר Discogs מוריס וייט, ברברה סטרייסנד, אלבי גלוטן, ג'ים שטיינמן, קים קרנס, ריצ'רד פרי
Aporia

Aporia (אַפּוׂרִיָה) הוא אלבום של המוזיקאי האמריקאי סופיאן סטיבנס ואביו החורג, לוואל ברהמס. הוא יצא לאור על ידי חברת התקליטים Asthmatic Kitty ב-24 במרץ 2020 עם תצוגה מקדימה חיה שהתקיימה ביוטיוב ב-23 במרץ 2020. האלבום נכתב בהשראת מוזיקת העידן החדש, כאשר סטיבנס ציין את אניה ובורדס אוב קנדה כהשפעות עיקריות, כמו גם את פסקולי הסרטים בלייד ראנר, Under the Skin ו-Hereditary. סטיבנס הסביר כי האלבום מסמן את פרישתו של אביו החורג ושותפו העסקי לוואל ברהמס, איתו ייסד את הלייבל Asthmatic Kitty, באומרו כי הוא "מספר סיפור גדול יותר של סדרנות ומנטוריות. הוא היה שם מגיל חמש. [...] תקליט זה הוא סינתזה של כל ההיסטוריה ההיא." האלבום אמור היה לצאת לאור ב-27 במרץ 2020, אך הצמד הזיז את ההעלאה ל-24 במרץ עקב החשש הגובר מפני סגירת חנויות התקליטים בשל מגפת הקורונה. סטיבנס וברהמס עבדו על האלבום במהלך ביקורו של ברהמס בבית סטיבנס בניו יורק. סטיבנס הצהיר כי האלבום נוצר בעיקר כתוצאה מג'אם סשן: "אתה יודע איך זה עם ג'אמינג, תשעים אחוזים ממנו זה נורא בהחלט, אבל אם אתה בר מזל מספיק, עשרה אחוזים זה קסם. פשוט המשכתי לשלוף את הרגעים הקסומים הקטנים האלה." הוא וברהמס לקחו את החלקים הטובים ביותר בג'אם סשן שלהם ועיבדו אותם לשירים. מילות השירים נכתבו על ידי סופיאן סטיבנס ולוואל ברהמס.  לוואל ברהמס - לחן, מוזיקה. סופיאן סטיבנס - לחן, מוזיקה, מיקסינג, הפקה. מוזיקאים נוספים תומאס ברטלט. ניק ברי. קט מרטינו. יוקי מת'יוס. ג'יימס מקאליסטר. סטיב מור. ג'ון רינגופר. ד.מ. סית'. ט.ו וולש - מאסטרינג. מידע על האלבום Aporia באתר MusicBrainz האלבום Aporia באתר יוטיוב Sufjan & Lowell’s Aporia Out Now, Asthmatic Kitty Records, ‏2020-03-23 (באנגלית אמריקאית) Jordan Raup, Sufjan Stevens Announces New Album Inspired by Blade Runner, Under the Skin, and Hereditary Scores, The Film Stage, ‏2020-02-05 (באנגלית אמריקאית) Sufjan Stevens and Lowell Brams drop new album Aporia early: Stream, Consequence, ‏2020-03-24 (באנגלית אמריקאית) Condé Nast, Sufjan Stevens Announces New Album With His Stepfather Lowell, Shares Song: Listen, Pitchfork, ‏2020-02-05 (באנגלית אמריקאית)
Yentl

Yentl (בעברית: ינטל) הוא פסקול הסרט "ינטל", שיצא לאור ב-8 בנובמבר 1983, והוקלט על ידי הזמרת ברברה סטרייסנד, שגם הפיקה את הפסקול. את הפסקול הפיקה הזמרת ביחד עם מספר מפיקים נוספים ביניהם דייב גרוסין ופיל רמון והולחן על ידי מישל לגרנד שכתבה את מילות שירי האלבום ביחד עם הצמד אלן ומרלין ברגמן. הפסקול זכה להצלחה רבה ברחבי העולם כאשר הוא הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית (איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי) וכמו כן גם בקנדה. (איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי) באוסטרליה והולנד האלבום הגיע למעמד אלבום זהב סך כל מכירות האלבום בכל העולם עומדות על 3.5 מיליון עותקים. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Papa, Can You Hear Me?" אשר יצא לאור כסינגל הראשון מהאלבום ב-28 בינואר 1984 אך לא הצליח להיכנס למצעד האמריקאי ואילו הסינגל השני "The Way He Makes Me Feel" הגיע למקום ה-40 בארצות הברית. בהממלכה המאוחדת השיר "No Matter What Happens" יצא לאור כסינגל השני מהאלבום. בשנת 1991 חשפה סטרייסנד מספר שירי דמו אשר לא נכנסו לאלבום במסגרת הוצאת אלבום האוסף שלה Just for the Record.... מידע על האלבום Yentl באתר AllMusic האלבום Yentl באתר Discogs האלבום Yentl באתר ספוטיפיי ברברה סטרייסנד,אלן ומרילין ברגמן, דייב גרוסין, פיל רמון
סולי אן

סולי אן (במקדונית: Сули ан; באלבנית: Suli hani) הוא חאן ששימש בעבר כפונדק שנמצא בבזאר הישן, סקופיה, מקדוניה הצפונית. החאן נמצא ליד צ'יפטה אמאם (מק') ומסגד מוראט-פאשינה (מק'). כיום, מוזיאון הבזאר הישן של סקופיה (מק') והאקדמיה לאמנויות נמצאים בסולי אן. בנדרו של איסה-בג איסקוביץ' (אנ') מוזכר הפונדק בשם "פונדק ישן". השם "סולי אן", שפירושו בטורקית הוא "פונדק מים", ניתן לו מאוחר יותר מאחר שהוא היה נמצא ליד נהר הסרבה (מק'). הבניין נבנה במחצית הראשונה של המאה ה-15 על ידי איסה-בג איסקוביץ' (אנ'), ובצוואתו הושאר כחלק מהרכוש של מסגד יצחק-בגובה (מק'). סולי אן מוזכר לראשונה במסמכים מתקופתו של איסה-בג, בנו של יצחק-בג, המציג סיכום הכנסות והוצאות הוואקף של המסגד. במהלך המאה ה-16, נפתחו חנויות, בעיקר בבעלותם של יהודים. הפונדק נבנה מחדש לאחר שניזוק קשות בשרפה הגדולה (אנ') של 1689. לאחר הבינוי מחדש, הבניין המשיך לפעול כמבנה מסחרי. לאחר רעידת האדמה ב-1963, הבניין נהרס כמעט לחלוטין ונבנה מחדש מאוחר יותר. הבניין הוא מייצג אופייני לאדריכלות העולם האסלאמי, ובצורתו הוא דומה לקורשומלי אן. בסיסו מרובע ומשתרע על שטח של כ-2.101 מ"ר. קומת הקרקע שימשה לאחסון סחורות, ואילו נוסעים וסוחרים בילו את הלילה בקומה העליונה. המרפסת נבנתה על 18 עמודים, והחדרים היו מסודרים בשורה והיה ניתן לצאת מכל ארבעת הצדדים. ישנן שתי כניסות לפונדק, במזרח ובמערב, שהראשית שבהן הייתה במזרח ובעבר נהר הסרבה (מק') זרם לפניו. בשל המספר הרב של חנויות מסביב, הפונדק עושה רושם שהוא נמשך לחלל. הבזאר הישן (סקופיה) קורשומלי אן קפאן אן מדיה וקבצים בנושא סולי אן בוויקישיתוף Шест века Сули-ан е автентичен скопски белег (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine), Дневник, 18 март 2006. Сули ан (אורכב 12.04.2012 בארכיון Wayback Machine), Old Skopje. Сули ан(הקישור אינו פעיל), Проект „Стара скопска чаршија“.
בית החולים א-נג'אח

בית החולים האוניברסיטאי הלאומי א-נג'אח הוא בית חולים פרטי אך ללא כוונת רווח. בית החולים האוניברסיטאי הלאומי הוקם בשנת 2013 בשותפות עם הפקלוטה לרפואה באוניברסיטת א-נג'אח. בית החולים ממוקם בצפון מערב שכם. המימון לבניית בית החולים מגיע ברובו מתרומות מכווית וערב הסעודית, עם זאת היו מדינות נוספות ואף פילנתרופים שתרמו לבית החולים ציוד, כך למשל ממשלת יפן תרמה את מכשיר ה-MRI של בית החולים ואיש העסקים הפלסטיני מוניב אל-מסרי, תרם לבית החולים מיליון דולר. עם זאת מנכ"ל בית החולים, סלים חאג'־יחיא נאלץ לקנות ציוד לבית החולים בעלות של כ-100 מיליון שקלים חדשים. אוניברסיטת א-נג'אח החלה בבניית בית החולים ב-2008, ופתחה לציבור את החלק הראשון בקמפוס בית החולים בשנת 2014, כאשר היו בו כ-127 מיטות כאשר הקמפוס משתרע על שטח של כ-17,000 מ"ר. עבודות ההקמה לחלק השני של קמפוס בית החולים החלו בתחילת 2018 שיפתח הוא ישתרע על שטח של כ-65,000 מ"ר, מלבד זאת גם מתבצעות עבודות בנייה להקמת מגדל אשפוז בן 15 קומות שיגדיל את תפוסת המיטות של הבית החולים לכ-800 מיטות ועתיד להיפתח ב-2023 ועלות הקמתו מוערכת ב-100 מיליון דולרים. בשנת 2019 פתח בית החולים שלוחה בטולכרם. בית החולים מספק שירותי טיפול באמצעות המחלקות השונות שלו: רדיולוגיה, ילדים, רקמות, אוזניים, אף, גרון, גידולים, הרדמה, טיפול נמרץ, כירורגיה כללית, בית מרקחת, רפואה מונעת, רפואת חירום, צנתור לב, מעבדות רפואיות, אורולוגיה, מכון לאומי להשתלות לב וריאות ועוד מספר מחלקות נוספות. בבית החולים ישנם 600 עובדים. מדיה וקבצים בנושא בית החולים א-נג'אח בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בית החולים א-נג'אח "An-Najah National University Hospital". Maan News. גדעון לויו אלכס ליבק, נס שמתרחש בשכם: סיפורו של בית החולים א-נג'אח מנתץ סטריאוטיפים, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית ובנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל קופין

דניאל קופין (באנגלית: Daniel Coppin‏; 1771 – 1822) היה צייר אנגלי, חובב של נופים ואספן אמנות. אחד החברים המייסדים של בית הספר לציירים נוריץ', ואחד משלושה דורות של אמנים מאותה משפחה, שכלל את בתו אמילי סטאנרד. מעט מחייו של דניאל קופין תועד וכמעט שום דבר לא ידוע מילדותו. הוא נולד בשנת 1771 והיה בעלה של אליזבת קופין, לה נישא בכנסיית סנט ג'יילס, נוריץ' ב-2 בנובמבר 1796. אליזבת קופין הייתה אמנית מוכשרת שקיבלה שבחים באגודת האמנים נורוויץ' על עבודתה. הוא היה אביה של הציירת אמילי קופין (אשתו של ג'וזף סטנארד), שהוכשרה כאמנית טבע דומם על ידי שני הוריה. הוא היה סבה של אמילי סטנארד, שהייתה אמנית נורוויץ' מינורית. בשנת 1786 עבר קופין לרחוב הסוסים בנוריץ' כדי להיות קרוב לבית העסק של המשפחה. קופין היה אחד מכמה אמנים שהיו אחראים ליצירת הקישוטים לחגיגות נוריץ' של הניצחון הבריטי בקרב הנילוס בשנת 1798 והכרזת שלום בשנת 1801. בשנת 1803 חבריו ג'ון כרום ורוברט לדברוק הקימו את אגודת האמנים של ורוויץ', קבוצה שכללה גם את קופין וכן את רוברט דיקסון, צ'ארלס הודג'סון, ג'יימס סטארק וג'ורג' וינסנט. התערוכה הראשונה שלהם, בשנת 1805, סימנה את תחילתו של בית הספר לציירים נורוויץ', תנועת האמנות הראשונה שנוצרה מחוץ ללונדון ויצרו את אסכולת נוריץ'. בשנה שלאחר מכן הוא ליווה את כרום ואת הסוחר ויליאם בארנס פרימן בביקור בפריז כדי לצפות באוצרות הלובר, ייתכן שנסעו לאחר שמלחמות נפוליאון באירופה הסתיימו. במהלך הביקור עשה כרום רישומים וקנה עבודות שהופקו על ידי אמנים צרפתים, שהקבוצה הצליחה להביא חזרה לאנגליה. בתערוכה הראשונה של אסכולת נוריץ', בשנת 1805, הוצגו 223 עבודות של שמונה עשרה מציגים שונים, כולל קופין. הצלחתה היוותה השראה לאגודתם להעלות תערוכה מדי שנה, אירוע שנמשך עד 1833. קופין תרם באופן קבוע לתערוכות והיה לנשיא האגודה בשנת 1816. הוא היה אספן נלהב של יצירות אמנות: קטלוג של אוסף עבודותיו פורסם בשנת 1818 על ידי ג'ון סטייסי והסתכם ב-266 יצירות בודדות על ידי האמן ויליאם הוגארת בלבד. בשנת 1820 נסע להולנד עם בתו אמילי בת השבע עשרה כדי לראות את ציורי הטבע הדומם שהפיקו ציירים הולנדים: הביקור השפיע עמוקות על הסגנון האמנותי שלה. קופין נפטר בשנת 1822, בן 51 בנוריץ', ונקבר ב-23 באוקטובר 1822 בחצר הכנסייה של סנט סטפן בעיר. ניהול עסקיו של קופין בנוריץ' עבר לג'ון מידלטון, ועם מותו של מידלטון עבר לבנו, האמן מנוריץ' ג'ון מידלטון. מדיה וקבצים בנושא דניאל קופין בוויקישיתוף Sara Gray, The Dictionary of British Women Artists, Lutterworth Press, 2009, ISBN 978-0-7188-3084-7. (באנגלית) Stannard, A Family of Artists, Victorian Art History, www.avictorian.com Fawcett, Trevor (1976)."Eighteenth Century Art in Norwich". The Volume of the Walpole Society. pp 85-86 Andrew Hemingway, The Norwich school of painters, 1803-1833, Oxford, [Eng.] : Phaidon, 1979, ISBN 978-0-7148-2001-9
קלמנס השמיני (אנטי-אפיפיור)

קלמנס השמיני (בלטינית: Clemens VIII; ‏1370 לערך – 28 בדצמבר 1446 או 1447) היה אחד מהאנטי-אפיפיורים, כיהן מ-10 ביוני 1423 עד 26 ביולי 1429. הוא נולד כבן הבכור במשפחת האצולה סאנצ'ס מוניוס בשם גיל סאנצ'ס מוניוס אי קרבון (בספרדית: Gil Sánchez Muñoz y Carbón), בטרואל שבאראגון. כיהן ככומר בטרואל ואחר כך בקתדרלת חירונה(אנ') וכקאנון בקתדרלת ולנסיה(אנ') וב-1408 כארכידיאקון(אנ') וויקאר בדיוקסיה של ולנסיה. במהלך הקרע המערבי הוא הפך לאנטי-אפיפיור שלא הוכר רשמית על ידי הכנסייה הקתולית, והחליף את בנדיקטוס השלושה עשר ב-10 ביוני 1424. בבחירתו השתתפו שלושה קרדינלים בלבד, מתומכי בנדיקטוס ה-13, שעשו זאת בלחצו של המלך אלפונסו החמישי מארגון שעשה זאת כאמצעי לחץ על האפיפיור על מנת שלא יתערב לטובת דה אנג'יו בסכסוך בו כבש אלפונסו את ממלכת נאפולי. תומך נוסף של בנדיקטוס שלא השתתף בהצבעה מינה אפיפיור בשם בנדיקטוס הארבעה עשר(אנ'). קלמנס השמיני מילא תפקיד זה עד 26 ביולי 1429, אז, בעקבות הסכם בין המלך אלפונסו החמישי לאפיפיור מרטינוס החמישי ששם קץ לתביעותיו של מרטינוס בממלכת נאפולי, נטש את טענותיו לאפיפיורות בפומבי בכנסיית סן מטאו (אנ') מול הקרדינל פייר דה פואה (אנ'), הלגאט (שליח הכס הקדוש) של האפיפיור מרטינוס החמישי. התפטרותו של קלמנס סיימה את הקרע בכנסייה המערבית, שבשיאו כיהנו במקביל שלושה אפיפיורים. לאחר התפטרותו מתפקיד האפיפיור חזר לשמו המקורי והתמנה לתפקיד הבישוף של מיורקה ומינורקה, שם נפטר ונקבר בקתדרלת פלמה דה מיורקה. מדיה וקבצים בנושא קלמנס השמיני בוויקישיתוף קלמנס השמיני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סינמה ג'נין

סינמה ג'נין הוא בית קולנוע בג'נין שברשות הפלסטינית. בית הקולנוע מכיל כ-335 מקומות ישיבה בתוך האולם, ועוד כ-700 מקומות לצפייה במסך גדול שמוצב מחוץ לאולם עצמו. חלק ניכר מהכסף ששימש לבניית בית הקולנוע הושג באמצעות תרומות. בין היתר, תרמו לבית הקולנוע הזמר רוג'ר ווטרס, משרד החוץ הגרמני ועוד. בניין הקולנוע כולל כ-300 מקומות ישיבה, בית קפה, מתחם גלריית אומנות וספרייה בחסות מכון גתה הגרמני. הספרייה והקולנוע מציעים תערוכות תרבות ושיעורי השפה גרמנית. בית הקולנוע נפתח ב-1957 אך נסגר ב-1987 עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה. מאז ועד אוגוסט 2010 עמד בית הקולנוע שומם, אך בעקבות יוזמה פלסטינית-גרמנית שבמסגרתה שופץ הקולנוע וחודשו מתקניו (התוקנו מחדש לוחות סולאריים ושופצו תשתיות החשמל של המקום) ולאחר מכן הוחלט לפתוח אותו מחדש. בטקס הפתיחה המחודשת של הקולנוע נכחו מספר בכירים ברשות הפלסטינית ואף ידוענים, בהם ביאנקה ג'אגר, גרושתו של מיק ג'אגר מהרולינג סטונז, ראש הממשלה הפלסטיני, סלאם פיאד וכן זכריא זביידי, ממפקדי התנזים באינתיפאדה השנייה. מלבד הטקס עצמו הקולנוע לקח חלק מ"פסטיבל הקולנוע של ג'נין". עוד פורסם כי בבית הקולנוע יוקרנו הסרטים "ג'נין ג'נין" של מוחמד בכרי ו"הילדים של ארנה" וכן הסרט "הלב של ג'נין". בדצמבר 2016 פורסם כי האתר בו נמצא בית הקולנוע נמכר ובמקומו ייבנה מרכז קניות. הקולנוע חטף לעיתים קרובות ביקורת מפלסטינים רבים אשר החרימו את הקולנוע בטענה כי גברים ונשים שלא בהכרח נשואים ישבו יחד בקולנוע ואף שתו שם אלכוהול. בעקבות כך מספר המבקרים במקום הלך והתמעט. מדיה וקבצים בנושא סינמה ג'נין בוויקישיתוף ביקור בבית הקולנוע הראשון בג'נין, באתר ‏מאקו‏, 7 באוגוסט 2010 שלומי אלדר, סינמה ג'נין: בית הקולנוע שנפתח מחדש, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 8 באוגוסט 2010 גילי איזיקוביץ, המציאות הכריעה את הקולנוע היחיד בג'נין, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2012 אחרי 23 שנים: סינמה ג'נין נפתח, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.