laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
10 חודשים

10 חודשים (באנגלית: Ten Months) הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של עידן הובל, אשר יצא לאקרנים בספטמבר 2024. במרכז העלילה סיפורה של מרב, שאחרי שנים של ניסיונות כושלים חווה היריון מדומה שמביא רגעי אושר אך עלול להידרדר להזיה מסוכנת. הסרט הוא דרמה קומית שבמרכזו סיפורה של מרב, אישה בשנות ה-40 לחייה. לאחר שנים של טיפולי פוריות וניסיונות כושלים להיכנס להיריון מרב מצליחה. ההיריון לו ציפתה כל כך הרבה שנים הגיע, היא מרגישה את תנועות העובר ברחם וחווה את ההשלכות הנוספות על גופה, בין היתר עלייה במשקל ועוד. למרות כל זאת, בדיקת האולטרסאונד הראשונה מראה שבעצם אין עובר ברחמה והיא חווה היריון מדומה. מרב נצמדת לחוויית ההיריון המדומה ומסרבת להרפות. ככל שהחודשים מתקדמים היא מסתכת סביב הסיפור שבנתה שמבוסס בעצם על אשליה בלבד. הסביבה החברתית הקרובה שלה מנסה לתמוך ומרב לכאורה לראשונה מאושרת. אך עם התקדמות החודשים האילוזיה הופכת למצב נפשי מסוכן עם סיבוכים בעיתיים. את התסריט כתב עידן הובל שגם ביים את הסרט. צילום: דויד סטרז’מייסטר. הסרט בהפקת עידן הובל, גל הרבון וחברת טרסנפקס, בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי. הקרנת הבכורה נקבעה ל-5 בספטמבר 2024. קדימון הסרט, יוטיוב 10 חודשים | טרום בכורה | מבט נשי, באתר סינמטק תל אביב ספוטלייט | "עשרה חודשים" סרטו של עידן הובל, עכשיו בהקרנות האקדמיה | מוזמנים-ות!, באתר איגוד הבמאיות והבמאים, ‏2024-06-18 עשרה חודשים - נפלאות האילוזיה - סינמה סיטי, באתר www.cinema-city.co.il
נייג'ל דה ברוס

נייג'ל דה ברוס (באנגלית: Nigel de Brus;‏ 1279 בערך – ספטמבר 1306) היה אחיו הצעיר של רוברט דה ברוס (רוברט הראשון, מלך סקוטלנד). הוצא להורג בתלייה, גרירה וביתור על ידי כוחותיו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה. הוא נולד במחוז איירשייר (אנ') שבממלכת סקוטלנד. הוא תמך באחיו הגדול במאבקו על הכתר הסקוטי ולחם במלחמות העצמאות של סקוטלנד (אנ'). ב-1306 נתפס על ידי כוחות אנגליים בטירת קילדרומי (אנ'), שם הוא וחיל המצב שלו הרחיקו את כוחותיו של אדוארד שחיפשו אחר אשתו של רוברט דה ברוס אליזבת (אנ'), בתו מרג'ורי (אנ'), אחיותיו מרי (אנ') וכריסטינה (אנ') ואיזבלה מקדאף, הרוזנת מביוקאן. פעולותיו של דה ברוס וחיל המצב שלו אפשרו לנשים להימלט, על אף שהן נתפסו במהרה והוסגרו לאנגליה על ידי ויליאם, הרוזן השלישי מרוס בקפלה (אנ'). לאחר לכידתו הוצא להורג באשמת בגידה חמורה על ידי תלייה, גרירה וביתור בספטמבר 1306 בבריק על הטוויד. Elizabeth de Burgh and Marjorie Bruce
אבי נשר: מילים להחלפה

אבי נשר: מילים להחלפה הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2024, בבימויו של יאיר רוה. הסרט מתחקה אחר דרכו הקולנועית של אבי נשר, מתחיל במלחמת יום כיפור 1973 ומסתיים בסוכות, 1 באוקטובר 2023. כשהיה רק בן 24, ביים אבי נשר את אחד הסרטים המצליחים והחשובים ביותר בקולנוע הישראלי – "הלהקה". כיובל שנים וכ-20 סרטים משמעותיים מאוחר יותר, בסרט זה אבי נשר עצמו יושב לפני המצלמה. החל מסרטו הראשון כבמאי, הלהקה ועד הסרט תמונת הניצחון, הסרט התיעודי אבי נשר: מילים להחלפה, מבוסס על עשרות שעות של ראיונות במטרה לסקור את העשייה הקולנועית של נשר ולנתח מה עומד מאחורי היצירה ומסלול החיים שלו. הסרט סוקר את חייו האישיים במקביל לסרטיו וסיפורה של המדינה שבה התחיל לביים בגיל 24 ובה הוא ממשיך ליצור גם בגיל 71. "אבי נשר: מילים להחלפה" הוא סרט על ניצחונות ואתגרים, על הישגים ושברון לב. שני מבקרי קולנוע מופיעים בסרט: יאיר רוה עצמו, ואבנר שביט, שמדבר על חוויה אישית ולא מנתח את סרטי נשר. גם חוקרי הקולנוע נחמן אינגבר ושמוליק דובדבני מופיעים בסרט וביתו של נשר תום נשר שהיא עצמה במאית. הסרט פתח את פסטיבל דוקאביב 2024. התסריט נכתב על ידי יאיר רוה שגם ביים את הסרט. הסרט בהפקת משה אדרי, דודי זילבר, מפיקה אחראית: שרון טוביאס סברלו. עמוד הסרט באתר פסטיבל דוקוטקסט עמוד הסרט באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה אבי נשר: מילים להחלפה | דוקאביב 2024, באתר סינמטק תל אביב "דוקאביב" 2024: סרטים על אבי נשר, השופטת הטרנסית ספיר ברמן ופרשת אום אל־חיראן אבי נשר: מילים להחלפה, באתר דוקאביב - דוקאביב 2024 - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי בתל-אביב שני ליטמן, "אבי נשר: מילים להחלפה": סרט מחווה כמעט מאוהב, באתר הארץ, 26 במאי 2024 ספיר ברמן, אבי נשר והבלרינה שהרגה קצין אס אס: הסרטים הישראלים בדוקאביב, באתר ynet, 17 באפריל 2024
נפש בריאה בגוף בריא

נפש בריאה בגוף בריא, בלטינית Mens sana in corpore sano, הוא ביטוי שמקורו בקובץ הפואמות הסאטיריות "הסאטירות" של המשורר והסאטיריקן הרומאי יובנאליס, שפעל בין השנים 110–130 לספירה. ביצירה זאת, מותח יובנאליס ביקורת חריפה על השחיתות, העוולות והאיוולת של החברה העירונית בת זמנו. בסאטירה י, שכותרתה "הבלותן וסכלותן של משאלות האדם", טען המשורר כי בני אדם אינם רואים ראייה מפוכחת מה טוב ומה רע להם. הם מתפללים לרהיטות דיבור, לכוח פיזי, ובייחוד לעושר, אך כל אלה יכולים להביא עליהם פורענות דווקא. לדעתו עליהם להתפלל ל"נפש בריאה בגוף בריא, לרוח חזקה משוחררת מאימת המוות" (בלטינית: orandum est ut sit mens sana in corpore sano, fortem posce animum mortis terrore carentem). הביטוי קיבל משמעויות ושימושים שונים נוספים ככל שגבר העניין ביחסי הגומלין בין גוף לנפש. הוא נמצא בשימוש נרחב בהקשרים ספורטיביים, רפואיים וחינוכיים, כדי לבטא את התפיסה שפעילות גופנית היא חלק חשוב או חיוני ברווחה הנפשית והפסיכולוגית, ובאותה מידה הבריאות הגופנית מושפעת רבות מהבריאות הנפשית. מדיה וקבצים בנושא נפש בריאה בגוף בריא בוויקישיתוף הסטירות, באתר www.bialik-publishing.co.il סטירה י הבלותן וסכלותן של משאלות בני אנוש, באתר kotar.cet.ac.il Juvenal X, www.thelatinlibrary.com
חילוץ פרחאן קאדי

חילוץ קאיד פרחאן אל-קאדי (בערבית: قائد فرحان القاضي) היה מבצע צבאי של צה"ל ושירות הביטחון הכללי ב-27 באוגוסט 2024, במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל. במבצע חולץ קאדי, תושב רהט שנחטף לרצועה במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, והושב לביתו בישראל. ערך מורחב – החטופים הישראלים ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל במהלך מתקפת הפתע על ישראל, נחטפו לרצועת עזה משטח ישראל 251 ישראלים. רוב החטופים היו אזרחים שנחטפו ללא כל הבחנה של גיל, מין או מוצא. פרחאן קאדי, בדואי ישראלי בן 53 מרהט, נשוי ואב ל-11, עבד כשומר בבית אריזה בקיבוץ מגן, משם נחטף במהלך המתקפה. פרחאן קאדי הוחזק לבדו במנהרה בדרום רצועת עזה, כשהוא נמצא לבדו, לאחר שננטש על ידי שוביו. ב-27 באוגוסט 2024 הוא חולץ ללא חילופי אש במבצע משולב של היחידה המבצעית של השב"כ ואוגדה 162 באמצעות שייטת 13, יהל"ם וחטיבה 401. הוא נמצא במהלך סריקת מנהרות על ידי הכוחות, ללא מודיעין מדויק על הימצאותו במנהרה. הוא הוטס לישראל על ידי מסוק של חיל האוויר אחרי שהועבר אליו על ידי יחידת הניוד 444 ואושפז בבית החולים סורוקה. שם דיווח על כך שהיה עד למותו של החטוף אריה זלמנוביץ'. חלק גדול מהזמן בשבי הוחזק בחושך וסבל מתת-תזונה. לטענתו, עובדת היותו מוסלמי דובר ערבית לא סייעה לו. בסך הכל שהה בשבי 326 ימים. מבצע ראשית האור מבצע יד זהב מבצע ארנון מדיה וקבצים בנושא חילוץ פרחאן קאדי בוויקישיתוף עדכון דובר צה"ל, באתר צה"ל, 27 באוגוסט 2024 – הודעת דובר צה"ל על חילוץ פרחאן קאדי אבי אשכנזי, ‏פעילות שנמשכה מספר ימים: פרטים חדשים על מבצע החילוץ של קאיד פרחאן, באתר מעריב אונליין, 28 באוגוסט 2024 ניצן שפירא, ‏החטיפה, השבי והפרידה מאריה זלמנוביץ' ז"ל: פרחאן אל-קאדי בריאיון מיוחד, באתר ‏מאקו‏, 4 בספטמבר 2024 שב הביתה: החטוף קאיד פרחאן אל-קאדי מהפזורה הבדואית נמלט מהשבי בעזה וחזר למשפחתו - אשדוד אונליין, באתר אשדוד אונליין, ‏27 באוגוסט 2024 אלכסנדרה לוקש, פרחאן נכלא בחושך מוחלט, מתחת לקרקע: "ייקח לו זמן לעכל שזה מאחוריו", באתר ynet, 28 באוגוסט 2024. אחרי 326 ימים בשבי: החטוף פרחאן קאדי חולץ בחיים ממנהרה בעזה, באתר חדשות 13, 27 באוגוסט 2024. במהלך מבצע משותף עם שייטת 13 וכוחות מיוחדים נוספים, צוות האיתנים של יחידת הניוד 444, לקח חלק בחילוץ החטוף פרחאן קאד, אינסטגרם מתן צורי, יעל צ'כנובר, פרחאן קאדי שהה לצד אריה זלמנוביץ' בשבי: "נקשר אליו מאוד וטיפל בו", באתר ynet, 29 באוגוסט 2024
מרגיט קורונדי

מרגיט קורונדי (במקור קרונשטיין, בהונגרית: Korondi Margit;‏ צליה, יוגוסלביה, 24 ביוני 1932 – לאס וגאס, 6 במרץ 2022) הייתה מתעמלת הונגרייה, אלופה אולימפית פעמיים. מרגיט קורונדי התוודעה לספורט באמצעות אביה, מורה לחינוך גופני ומאמן התעמלות, פרנץ קורונדי (במקור קרונשטיין), שהיה מאמן במחנה הספורט Pasaret של BBTE. בין 1948 לבין 1956 היא הייתה מתעמלת של מועדון וושאש. משנת 1950 הייתה בנבחרת ההתעמלות הלאומית של הונגריה. ב-1951 זכתה במדליות בגביע העולם למכללות. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה בתואר האלופה האולימפית במקבילים מדורגים. זמן קצר לאחר מכן נפצעה בתחרות בבוקרשט וויתרה על טורנירים לשלוש שנים. לאחר שובה השתתפה ב-1956 באולימפיאדת מלבורן (1956), שם זכתה באליפות האולימפית השנייה שלה כחברה בצוות התעמלות מכשירים ההונגרי שהייתה מורכבת מאנדריאה בודו, אגנס קלטי, אליז קרטס, מרגיט קורונדי, ארז'בט קטלש ואולגה טאש. באולימפיאדות 1952 ו-1956 זכתה בנוסף לתוארי האליפות גם בשתי מדליות כסף ובארבע מדליות ארד. ב-1956 היגרה (ברחה) לארצות הברית של אמריקה. היא השתקעה ביוסטון, שם ערכה התעמלות ואימוני כושר. ב-1962 עברה ללוס אנג'לס. שם, בנוסף לפעילות האימונים שלה, פרסמה מאמרים בכתבי עת מקצועיים. היא לימדה כמרצה באוניברסיטת קליפורניה. פעמיים אלופה אולימפית (1952: מקבילים מדורגים ; 1956: קבוצתי התעמלות מכשירים) פעמיים מדליית כסף אולימפית (1952, 1956: קבוצתי משולב) ארבע פעמים מדליית ארד אולימפית. (1952: קורה, התעמלות אמנותית חופשית, קבוצתי, אישי מורכב) אלפת העולם לאוניברסיטאות (1951: התעמלות אמנותית חופשית) ספורטאי מצטיין של הרפובליקה העממית ההונגרית (1954) צלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1996) מדליית ההצטיינות הנשיאותית (2011) פרס ההתעמלות הונגרית (2011) Ki kicsoda a magyar sportéletben?: II. kötet (I–R). Szekszárd: Babits. 1995. 155. o. ISBN 963-495-011-6 (מי זה מי בחיי הספורט ההונגריים) "Gréti... (Korondi Margit)" (בהונגרית). bplaced.com. מרגיט קורונדי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מרגיט קורונדי, באתר olympedia.org מרגיט קורונדי, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית דיוקן של מרגיט קורונדי
אל-אהראם

אלְ־אַהְרַאם (בערבית: الأهرام, "הפירמידות") הוא עיתון יומי מצרי בשפה הערבית, אשר נוסד ב-27 בדצמבר 1875. "אל-אהראם" מייצג את הקו הרשמי של ממשלת מצרים, והוא זוכה לתפוצה רבה במצרים ומחוצה לה. העיתון יוצא לאור גם בגרסה שבועית אנגלית (Al-Ahram Weekly, מאז 1991), ובגרסה שבועית צרפתית (Al-Ahram Hebdo). העורך הראשי הוא אוסאמה סראיא (أسامة سرايا). ראש ההוצאה לאור הוא סלאח אל-ע'מרי (صلاح الغمري). "אל-אהראם" נוסד בעיר המצרית אלכסנדריה בידי שני אחים סורים, בשארה וסלים תקלא (بشارة وسليم تقلا). הוא החל לצאת לאור במהלך שנת 1876 כשבועון שכל גיליון שלו כלל ארבעה עמודים בלבד. הוא הופץ במצרים ובסוריה, ובתוך חודשיים בלבד, החליטו האחים תקלא להוציא אותו לאור כיומון. בכך, הפך העיתון ליומון המצרי הראשון. ב-1899 עברה מערכת העיתון מאלכסנדריה לקהיר. בין האישים הבולטים המזוהים עם העיתון במאה ה-20, אפשר למנות את מוחמד חסנין הייכל ששימש כעורך הראשי במשך עשרות שנים, היה מקורב לנשיאים גמאל עבד אל נאצר ואנואר סאדאת, ונחשב לעיתונאי בעל השפעה רבה בצמרת השלטון המצרית. מדיה וקבצים בנושא אל-אהראם בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אל-אהראם (בערבית) אתר האינטרנט הרשמי של אל-אהראם (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של אל-אהראם (בצרפתית) אל-אהראם, ברשת החברתית פייסבוק אל-אהראם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אל-אהראם, ברשת החברתית אינסטגרם אל-אהראם, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר מקוון באנגלית אתר הגרסה השבועית באנגלית היומון אל-אהראם מכה על חטא התמסרותו למשטר מובארכ, אתר ממרי, 15 בפברואר 2011 אל-אהראם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
בנג'מין קונטי

בנג'מין קונטי (באנגלית: Benjamin Contee‏; 1755 – 30 בנובמבר 1815) היה כומר אפיסקופלי ומדינאי אמריקאי ממרילנד. הוא היה קצין במלחמת העצמאות האמריקאית, ציר בקונגרס הקונפדרציה וחבר בבית הנבחרים הראשון של ארצות הברית. קונטי נולד ב-1755, ב"ברוקפילד", ליד נוטינגהאם, מחוז פרינס ג'ורג', פרובינציית מרילנד. והיה בנם של קולונל תומאס קונטי (1729–1811) ושרה פנדל (1732–1793). הבית היה ביתו של אביו, וביתו המקורי של אבי המשפחה, מייג'ור תומאס ברוק האב (1632–1676). בתחילת מלחמת העצמאות, קונטי נכנס לצבא הקונטיננטלי, והועלה לדרגת קפטן של רגימנט מרילנד השלישי, שהתגלה כאחת מיחידות העילית של הצבא עד לכמעט השמדתו בקרב קמדן. לאחר המלחמה הוא נבחר לבית הנבחרים של מרילנד, שם כיהן בין השנים 1785–1787. הוא שימש כציר בקונגרס הקונפדרציה בין השנים 1787 ל-1788, וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מוען המחוז השלישי של מרילנד בין השנים 1789 ל-1791. יחד עם אחיו אלכסנדר קונטי (1752–1810), הוא הפך לסוחר של לונדון, בחנויות שלהם בנוטינגהאם, קווין אן ובמרלבורו העילית. הוא הוכרז חדל פירעון עקב "תקלות במסחר". לאחר שכיהן בקונגרס, הוא נסע לאירופה ונסע דרך ספרד, צרפת ואנגליה. ב-8 באפריל 1788, הוא התחתן עם בת דודתו, שרה ראסל לי (1766–1810). שרה נולדה ב"בלנהיים" בשנת 1766, ומתה ב-6 בדצמבר 1810, ב"ברומונט", ליד ניובורג, צ'ארלס ושות', מרילנד. שרה הייתה בתם של פיליפ תומאס לי (1736–1778) ואן ראסל (נפטרה ב-1777) מאנגליה. ילדיהם של הזוג היו שרה "סאלי" אלינור קונטי (1789 - בערך. 1815), פיליפ אשטון לי קונטי האב (1795-1842), אדמונד הנרי קונטי (1799–1832), ואליס לי קונטי (1803–1868), שנישאה למושל ג'וזף קנט. בשובו לאמריקה סיים את לימודיו בתאולוגיה והתקבל למסדרים קדושים בשנת 1803 על ידי הכומר תומאס ג'ון קלגט, בישוף מרילנד, שכן, חבר, עוזר ופטריוט של המהפכה. באותה שנה הוא הפך לרקטור של קולג' ויליאם ומרי, מחוז צ'ארלס. הוא היה כומר מכובד של הכנסייה האפיסקופלית ובמשך כמה שנים כיהן בפאריש פורט טבק, מחוז צ'ארלס, מרילנד. תחום כהונתו כלל בתחילה את מחוז פרינס ג'ורג' וגדל בכנסייה. בשנת 1808, הוא הוסיף את טריניטי, וב-1811 את סיינט פול'ס, פרינס ג'ורג' ושות', מרילנד, לתחומו. הוא המשיך כשופט בית הדין ליתומים, ותמיד היה בוועדה המתמדת. בנימין התגורר לזמן קצר באמצע שנות ה-90 של המאה ה-18 ב"בלנהיים". הוא מת ב-30 בנובמבר 1815, ובזמן מותו הוא התגורר בבית ליד אלנס פרש. בנג'מין ואשתו נקברו ככל הנראה בבית הקברות קונטי ב"גבעת הארבה" ממש מחוץ לפורט טבק, שנהרס. מדיה וקבצים בנושא בנג'מין קונטי בוויקישיתוף בנג'מין קונטי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) בנג'מין קונטי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
אלכסנדר מק'קים

אלכסנדר מק'קים (באנגלית: Alexander McKim‏; 10 בינואר 1748 – 18 בינואר 1832) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מרילנד. מק'קים נולד ב-10 בינואר 1748 בברנדיווין שבמושבת דלאוור, והמשיך בלימודים אקדמיים. מאוחר יותר הוא עבר לבולטימור, מרילנד, ושימש כחבר בבית הנבחרים של מרילנד ב-1778. הוא שירת במלחמת העצמאות כחבר בקדטים העצמאיים של בולטימור ובחיל הפרשים הראשון של בולטימור. הוא גם לחם תחת לה פאייט במערכת וירג'יניה של 1781. לאחר המלחמה כיהן כחבר בסנאט של מרילנד בין השנים 1806–1810. מק'קים נבחר כדמוקרטי-רפובליקאי לקונגרסים ה-11, ה-12 וה-13, שם כיהן מ-4 במרץ 1809 עד 3 במרץ 1815. לאחר שרותו בקונגרס, הוא עסק במסחר. הוא גם כיהן כשופט בית המשפט של רובע הישיבות, והיה נשיא בית המשפט לתומים של מחוז בולטימור בזמן מותו ב-18 בינואר 1832 בבולטימור. הוא קבור בבית הקברות גרינמאונט. אלכסנדר מק'קים, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אלכסנדר מק'קים, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
חסוס ארסו

חסוס אָרֶסוֹ בלנקו (בספרדית: Jesús Areso Blanco; נולד ב-2 ביולי 1999) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אוססונה מהלה ליגה. זכה בתואר שער העונה בליגה הספרדית בעונת 2023/2024, לאחר שכבש מהגבהה מדגל הקרן בזמן התקפה. ארסו נולד בקסקנטה, נבררה, והצטרף למחלקת הנוער של אוססונה בשנת 2014. ב-7 ביולי 2017, לאחר שסיים את הכשרתו, עבר לאתלטיק בילבאו לאחר שהמועדון שילם את סעיף השחרור שלו בסך 450,000 אירו; בטענה להתנהגות "מתעללת", אוססונה בחרה להפסיק את הקשרים עם אתלטיק לאחר מכן. ארסו הוקצה לקבוצת המילואים של אתלטיק בילבאו, והופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת ב-2 בספטמבר 2017. בתחילה היה מחליף לג'ון סילרו, ובסופו של דבר הפך למגן הימני הראשון של הקבוצה. באוגוסט 2020, לאחר שהשתתף במשחקי ההכנה של הקבוצה הבוגרת, ארסו הושפל לקבוצת המילואים לאחר שסירב להסכים להארכת חוזה, ובילה את כל העונה ללא שחק דקה אחת. הוא לכאורה סירב לחידוש חוזה לאחר שראה סיכויים מועטים לשחק בקבוצה הראשונה, ועזב רשמית את המועדון ב-26 במאי 2021. מיד לאחר שעזב את אתלטיק, ארסו חזר לאוססונה לאחר שחתם על חוזה לחמש שנים ב-26 במאי 2021. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-26 בספטמבר, כשפתח בהרכב בניצחון 3:2 על מאלורקה. ב-23 באוגוסט 2022, לאחר ששיחק מעט מאוד, ארסו הושאל לקבוצת בורגוס מהליגה השנייה הספרדית לעונה אחת. ב-21 בינואר 2024, לאחר שחזר לאוססונה, הוא כבש את שער הניצחון בניצחון 3:2 על חטאפה לאחר הגבהה מדגל הקרן במרחק של יותר מ-30 מטרים שהסתובבה לחיבורים. ארסו ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת חבל הבסקים הלא רשמית במאי 2019, בתיקו 0:0 נגד פנמה. אחיו הגדול של ארסו, חאבייר, הוא גם כדורגלן. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצת סאן חואן, השכנה של אוססונה. אישיים שער העונה בליגה הספרדית: 2023/2024 שער החודש בליגה הספרדית: ינואר 2024 חסוס ארסו, באתר Transfermarkt חסוס ארסו, באתר Soccerway חסוס ארסו, באתר BDFutbol חסוס ארסו, באתר FootballDatabase.eu
נאצ'ו וידאל

איגנסיו "נאצ'ו" וידאל מיראייס (בספרדית: Ignacio "Nacho" Vidal Miralles; נולד ב-24 בינואר 1995) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אוססונה מהלה ליגה. וידאל נולד באל קמפיו, אשר בקהילה האוטונומית של ולנסיה, והצטרף לאקדמיית הנוער של ולנסיה בשנת 2009 מהרקולס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של המועדון ב-23 במרץ 2014, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק חוץ של 2:0 מול אתלטיקו לבנטה. וידאל כבש את שער הבכורה שלו בקבוצת המילואים ב-14 בינואר 2017, השני של קבוצתו בניצחון 2:1 בבית נגד אספניול ב'. הוא שיחק ב-42 משחקים במהלך העונה. ב-4 במאי הוא חידש את חוזהו עד 2020. ב-18 באוגוסט 2017, וידאל ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ולנסיה במסגרת בליגה הספרדית, כשפתח בהרכב בניצחון 1:0 בבית נגד לאס פאלמאס. הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-24 בספטמבר, כשהוא עוזר לקבוצתו לנצח את ריאל סוסיאדד בתוצאה 3:2. ב-13 ביולי 2018, וידאל חתם על חוזה לארבע שנים עם קבוצת אוססונה מהליגה השנייה. הוא שיחק ב-38 משחקים בעונת הבכורה שלו, והוסיף חמישה בישולים. בתום העונה העפילה אוססונה לליגה הבכירה. ב-26 בינואר 2024, לאחר שאיבד את מקומו בהרכב לחסוס ארסו, וידאל עבר בהשאלה לקבוצת מיורקה מהליגה הבכירה עד סוף העונה. אוססונה הליגה הספרדית השנייה: 2018/2019 נאצ'ו וידאל, באתר Transfermarkt נאצ'ו וידאל, באתר Soccerway נאצ'ו וידאל, באתר BDFutbol נאצ'ו וידאל, באתר WorldFootball.net נאצ'ו וידאל, באתר FootballDatabase.eu
איקר מוניוס

איקר מוּנִיוֹס קמרוס (בספרדית: Iker Muñoz Cameros; נולד ב-5 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההגנתי בקבוצת אוססונה מהלה ליגה. גדל באוססונה וצבר מעל 100 הופעות במדי המועדון. מוניוס נולד בויאפרנקה, נווארה, והצטרף למחלקת הנוער של אוססונה בשנת 2018, מ-אוברנה. ב-9 באפריל של השנה שלאחר מכן, הוא חידש את חוזהו עד 2021. מוניוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-30 בנובמבר 2019, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק בית של 3:1 בליגה השנייה נגד דפורטיבו אלאבס ב'. הוא קודם באופן סופי לקבוצת המילואים לקראת עונת 2021-2022, וכבש את שער הבכורה שלו ב-16 באוקטובר 2021, כשהוא מקלע את השני של המילואים בתיקו 2:2 בבית נגד ראסינג ריוחה. ב-30 בדצמבר 2022, מוניוס האריך את חוזהו עד 2025. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בליגה הספרדית ב-12 בפברואר שלאחר מכן, כשהוא מחליף את לוקאס טורו בתיקו 0:0 בחוץ נגד ריאל ואיאדוליד. מוניוס כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-17 בספטמבר 2023, כשהוא מקלע את השער המאזן במשחק חוץ של 3:2 נגד חטאפה. איקר מוניוס, באתר Transfermarkt איקר מוניוס, באתר Soccerway איקר מוניוס, באתר BDFutbol איקר מוניוס, באתר FootballDatabase.eu
פלורה סעדה

פלורה סעדה (נולדה ב-22 באוגוסט 1959) היא שחקנית ומורה ישראלית. פלורה עלתה לישראל ממרוקו בשנת 1962 בגיל 3 עם הוריה ותשעת אחיה ואחיותיה, ומאז מתגוררת במגדל העמק. נשואה ואם לארבעה ילדים. ביתה של פלורה היא השחקנית הילה סעדה. בנוסף להיות שחקנית פלורה היא מורה בבי"ס לחינוך מיוחד קישון רמת דוד. בשנת 2013 השתתפה בעונה הראשונה של הסדרה הקומית של ערוץ 2 "שנות ה-80" גילמה את הרבנית מזל כהן אשתו של הרב כהן. באותה השנה שיחקה בסדרת הטלוויזיה "בית המשאלות". בשנת 2014 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "חברות" ששודרה בערוץ עשר גילמה את מלכה שלם אמא של ארז. בשנת 2018 התארחה בתוכנית הבישול שהנחה השף אבי ביטון "במטבח עם אמא". בקולנוע בקולנוע שיחקה בכמה סרטים בניהם: "סרטים עלילתיים במסגרת קידום נוער" שביים אורי זגורי, בסרט "צא לטיול", "הכול לטובה", "שטינקר" שיחקה לצד עמוס לביא וניר לוי, בסרט הסטודנטים "valley tower" במכללת ספיר שביים תומר אסולין, ושיחקה לצד ביתה בסרט "שער הפרחים" שיצר ושיחק בו גם אריק משעלי גילמה את ראשל השכנה של משפחת וקנין. בתיאטרון שיחקה בתיאטרון המרוקאי שיסדה וביימה השחקנית רונית איבגי אחותו של השחקן משה איבגי. פלורה שיחקה מתחילת דרכו של התיאטרון משנת 2001. ההצגה הראשונה שלה הייתה "הקמצן" של מולייר בתרגום למרוקאית, שיחקה את הבת שלו. לאחר מכן שיחקה בהצגות: "משרתם של שני אדונים", "אל מג'ראב", "הכול כלול", "איזה מין שידוך", "חתונה בריבוע", "האמא של הכלה", "כל וואחד אומז'אלו", במחזמר המרוקאי "מונירה", ובמחזמר "אלכרוואד ולמקוח'ה" קומדיה מצחיקה בשפה המרוקאית. כשרונית הלכה לעולמה עברה פלורה לתיאטרון של יוסי נזרי, כיום היא משחקת בשתי הצגות שונות במרוקאית בכל הארץ. פלורה סעדה, ברשת החברתית פייסבוק פלורה סעדה, ברשת החברתית אינסטגרם פלורה סעדה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית פלורה סעדה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דינה חלוץ, הילה סעדה: "אני יודעת בוודאות שאהיה אמא", באתר ynet, 9 באפריל 2023 flora, el-magreb במטבח עם אמא עם אבי ביטון: דג מרוקאי של פלורה סעדה (אמא של הילה סעדה), סרטון בערוץ "ערוץ האוכל", באתר יוטיוב (אורך: 10:04) הצגות, באתר el-magreb כל וואחד אומז, באתר אופקטיבי - החברה לקהילה, תרבות ופנאי באופקים חוגים, באתר www.pqpq.co.il
אנדר גווארה

אנדר גֶוָוארַה לאחו (בספרדית: Ander Guevara Lajo; נולד ב-7 ביולי 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת אלאבס מהלה ליגה. גווארה נולד בוויטוריה-גסטייז, אלאבה, מחוז הבסקים, והצטרף למחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד בשנת 2012, מאלאבס. הוא קודם לקבוצת המילואים לקראת עונת 2015-2016. גווארה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-1 באוקטובר 2016, כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק בית של 1:2 בליגה השנייה נגד פוינלבארדה. ב-17 ביוני שלאחר מכן, הוא חידש את חוזהו עד 2020 וקודם באופן סופי לקבוצת המילואים. גווארה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ב-26 באוקטובר 2017, כשהוא מחליף את רובן פארדו, בניצחון 1:0 בחוץ נגד אספורטיו, בגביע המלך לעונה זו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית ב-15 במרץ 2019, כשפתח בהרכב בתיקו 1:1 בבית נגד לבאנטה. ב-7 ביוני 2019, גווארה חידש את חוזהו עד 2024, וקודם באופן סופי לקבוצה הבוגרת יומיים לאחר מכן. ב-9 ביולי 2023, גווארה חזר לקבוצתו הראשונה אלאבס בחוזה לארבע שנים. גווארה שיחק עבור נבחרת חבל הבסקים הלא-רשמית, וערך את הופעת הבכורה שלו נגד קוסטה ריקה בנובמבר 2020. מדיה וקבצים בנושא אנדר גווארה בוויקישיתוף אנדר גווארה, באתר Transfermarkt אנדר גווארה, באתר Soccerway אנדר גווארה, באתר BDFutbol אנדר גווארה, באתר WorldFootball.net אנדר גווארה, באתר FootballDatabase.eu
לוקאס טורו

לוקאס טוֹרוֹ מרסֶט (בספרדית: Lucas Torró Marset; נולד ב-19 ביולי 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי וההגנתי בקבוצת אוססונה מהלה ליגה. טורו נולד בקוקנטיינה, שבפרובינציית אליקנטה, ולנסיה, וייצג בעיקר את הרקולס ואלקויאנו כנער, בנוסף לשתי קבוצות אחרות באזור הולדתו. ב-20 בינואר 2012, בעודו עדיין נוער, ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו כשהוא נכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק בית של אלקויאנו נגד אלמריה בליגה השנייה, אשר הסתיים בתוצאה 2-2. ב-23 במאי הוא הופיע במשחק השני שלו, שוב מהספסל בהפסד ביתי של 5-0 לקבוצתו לשעבר הרקולס. הוא גם הורחק במהלך המשחק. באוגוסט 2012 עבר טורו לריאל מדריד תמורת סכום של 100,000 אירו עם סעיפים נוספים שתלויים בהתקדמותו. זאת הייתה גם העסקה הרווחית ביותר של אלקיאנו בהיסטוריה שלה. בתחילה הוקצה לקבוצת הנוער, וקודם לקבוצת המילואים באמצע העונה. ב-18 ביולי 2016 הושאל טורו לריאל אוביידו בליגה השנייה, לשנה אחת. ב-6 ביולי שלאחר מכן, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים באוססונה לאחר שסיים את חוזהו בריאל מדריד. ב-2 ביולי 2018, אוסאסונה הודיעה כי איינטרכט פרנקפורט תשלם את סעיף השחרור של טורו בסך 1.75 מיליון אירו. ב-5 באוגוסט 2020, טורו חזר לאוססונה בעסקת העברה בשווי של כ-2 מיליון אירו. הוא חתם על חוזה לארבע שנים עם המועדון. ב-2013 טורו שיחק באליפות אירופה עד גיל 19, בה ספרד הודחה בחצי הגמר על ידי צרפת. לוקאס טורו, ברשת החברתית פייסבוק לוקאס טורו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לוקאס טורו, ברשת החברתית אינסטגרם לוקאס טורו, באתר Transfermarkt לוקאס טורו, באתר Soccerway לוקאס טורו, באתר BDFutbol לוקאס טורו, באתר WorldFootball.net לוקאס טורו, באתר FootballDatabase.eu
שוב אני בדד

"שוב אני בדד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איל גולן. הוא יצא לאור ב-15 באוגוסט 2024, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות. השיר נכתב והולחן על ידי צליל קליפי, נדב (נאבי) אהרוני, ואלמוג קריאף, והופק על ידי גיא דאן. העיצוב הגרפי של הקליפ והעטיפה עוצבו על ידי Avoxvision, חברת עיצוב גרפי, שעובדת עם גולן. בעטיפת השיר נראה אדם נשען על עמוד. "שוב אני בדד", בביצוע איל גולן, סרטון בערוץ "EyalGolanOfficial", באתר יוטיוב (אורך: 3:14), 15 באוגוסט 2024 השיר "שוב אני בדד", איל גולן, בשירות הזרמת המוזיקה "ספוטיפיי" מילות השיר "שוב אני בדד", באתר שירונט אקורדי השיר "שוב אני בדד", באתר Tab4u אייל גולן שולח מסר לגרושתו: "למדתי להסתדר לבד", באתר אייס, 15 באוגוסט 2024 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שוב אני בדד".