laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עבדוליי ואד

עבדולֶיי וָאד (Abdoulaye Wade; נולד ב-29 במאי 1926) הוא פוליטיקאי סנגלי שכיהן כנשיא סנגל השלישי. ואד נבחר לשלטון לאחר שנים ארוכות שבהן עמד בראש האופוזיציה. ואד נולד במחוז קאבאמר שבסנגל. למד בבית הספר לאמנויות קונדורסה שבפריז, ובעל שני תוארי דוקטורט: במשפטים וכלכלה. בנוסף היה דיקן הפקולטה למשפטים וכלכלה באוניברסיטת דקר. ואד רץ לראשונה לנשיאות סנגל בפברואר 1978, כשהוא עומד בראש המפלגה הדמוקרטית של סנגל. הוא קיבל 17.38% מקולות הבוחרים והפסיד לנשיא המכהן לאופולד סנגור, שעמד בראש המפלגה הסוציאליסטית ושלט במדינה ללא מצרים מאז היווסדה. ואד התמודד בבחירות גם בשנים 1983, 1988 ו-1993, ובשלושתן סיים במקום השני. במהלך השנים הללו נעשו ניסיונות מצד מפלגת השלטון לצמצם את כוחו הפוליטי של ואד, ובשל כך נעצר ואד מספר פעמים, ואף עבר להתגורר במשך שנתיים בפריז (1988-1990). בסיבוב הראשון בבחירות לנשיאות בשנת 2000 הוביל יורשו של סנגור, הנשיא המכהן עבדו דיוף, שקיבל 31% מקולות הבוחרים, אולם כיוון שלא השיג את הרוב הדרוש לבחירה בסיבוב יחיד התקיים סיבוב שני, ובו העבירו מרבית תומכיהם של מועמדי האופוזיציה את תמיכתם לוואד, והוא ניצח ברוב של 58.49%. לראשונה איבדה המפלגה הסוציאליסטית את שלטונה במדינה, ואד התמנה לנשיא סנגל ב-1 באפריל 2000. ואד ניצח בבחירות לנשיאות בפברואר 2007, בסיבוב הראשון, עם 55.9% מקולות הבוחרים, בפער גדול מהמקום השני, ונכנס לקדנציה השנייה שלו כנשיא סנגל ב-3 באפריל 2007. הוא כיהן בתפקיד במשך 5 שנים נוספות, שכן בעת כהונתו כנשיא תוקן החוק ונקבע כי נשיא סנגל יוכל לכהן בתפקידו למשך 5 שנים ולשתי קדנציות בלבד. לקראת כינוס ארגון הוועידה האסלאמית שנערך בחודש מרץ 2008 ביצע ואד מספר מהלכים פוליטיים חדים אשר יועדו לחזק את מעמד בנו, כרים ואד, כמועמד מוביל לאחר סיום כהונתו של האב. צעדים אלו, בנוסף למשבר כלכלי עקב עליית המחירים בכלל ועליית מחירי האורז בפרט ותהליך העיור המואץ, גרמו לאי שקט פוליטי. כמו כן, השמועות על פרישתו של ואד האב, לאחר הוועידה האסלאמית, קיצוץ קרוב למחצית משרי הפרלמנט וצעדים נגד רוכלי הרחוב השאירו את ואד מבודד בזירה הפוליטית ובקרב העם. מתנגדיו הפוליטיים של ואד הצליחו לחשוף את התנהגויות לא חוקיות לכאורה של בנו כרים ואד בכלי התקשורת - הבליטו את זימונו לחקירה בנוגע לכספים שיועדו לוועידה האסלאמית ובכך קיעקעו את מינויו הרשמי לראש המועצה המחוקקת (תפקיד שהמכהן בו משמש גם כממלא מקום הנשיא). עקב כך, כרים התאמץ בהמשך להנמיך פרופיל ציבורי. השמועות על פרישתו של ואד הוזמו, וואד ניסה למצב עצמו כמתווך בסכסוכים עולמיים (הסכם בין צ'אד לסודאן שהושג במהלך הוועידה בתיווכו, שינוי החוקה כדי לאפשר העמדה לדין על פשעים נגד האנושות). בשנת 2012 הובס בבחירות לנשיאות על ידי מאקי סאל. מדיה וקבצים בנושא עבדוליי ואד בוויקישיתוף תוצאות מערכות הבחירות בסנגל מכל הזמנים עבדוליי ואד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) עבדוליי ואד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אוניל

אוניל או או'ניל הוא שם משפחה הנגזר משם שושלת או'ניל (נכתב: O'Neill, Ó Néill, O'Neil, O'Neal או Uí Néill) שחבריה נשאו במהלך ימי הביניים בתואר המלך העליון של אירלנד. האם התכוונתם ל... אישים בשם זה אד אוניל – שחקן אמריקאי ג'ק או'ניל – דמות של קצין חיל האוויר האמריקני בסדרת המדע הבדיוני סטארגייט SG-1. הדמות מגולמת על ידי השחקן ריצ'רד דין אנדרסון ג'רמיין אוניל – כדורסלן אמריקאי, פאוור פורוורד וסנטר קבוצת מיאמי היט בליגת ה-NBA טייטום אוניל – שחקנית קולנוע אמריקנית טרישה או'ניל (אנ') – שחקנית אמריקאית טרנס או'ניל – ראש ממשלת צפון אירלנד (1963-1969) יוג'ין או'ניל (1888 - 1953) - מחזאי אמריקאי כריס אוניל – שחקן אמריקאי מארק אוניל – קצין בדרגת מייג'ור גנרל המשרת כראש מטה כוחות הצבא בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. שימש כמפקד כוח דלתא מרטין אוניל – כדורגלן עבר צפון אירי, מאמן נבחרת אירלנד בכדורגל סוזי אוניל – שחיינית אוסטרלית ראיין אוניל – שחקן אמריקאי רויס אוניל – כדורסלן אמריקאי שאקיל אוניל – כדורסלן אמריקאי, סנטר קבוצת קליבלנד קאבלירס בליגת ה-NBA אפריל או'ניל – דמות בדיונית המופיעה בצבי הנינג'ה מליסה אוניל – זמרת ושחקנית טלוויזיה קנדית אחר גליל אוניל – עיצוב מושבת חלל המוצע על ידי ג'ררד ק' אוניל בספרו The High Frontier פרס ג'ררד אוניל – פרס המוענק על ידי אגודת החלל הלאומית
1351

שנת 1351 היא השנה ה-51 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. המשך התפרצויות של המוות השחור באירופה. הטורקים חוצים בפעם הראשונה את המצרים ופולשים לאירופה. החלשות של שושלת המונגולית בסין - מרד הסרט האדום. ג'אן גלאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו הראשון. נפטר ב-1402. ולדיסלב השני יגיילו, (נפטר ב-1434), דוכס ליטא, מלך פולין. 1 בנובמבר - לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה (נפטר ב-1386) 16 באוקטובר – ג'אן גלאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו (נפטר ב-1402) 1 בנובמבר – לאופולד השלישי, דוכס אוסטריה (נפטר ב-1386) 20 במרץ – מוחמד אבן טוגלאק, סולטאן דלהי השני (נולד ב-1290) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1351‎ נפטרים ב-1351‎ מדיה וקבצים בנושא 1351 בוויקישיתוף
1353

שנת 1353 היא השנה ה-53 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. הסתימה כתיבת דקאמרון על ידי ג'ובאני בוקאצ'ו. 3 במרץ – ברן מצטרפת לקונפדרצית שווייץ 28 ביולי – אנה סבידניקה מוכתרת כמלכת בוהמיה מרגרטה הראשונה, מלכת דנמרק (נפטרה ב-1412). סימאון איוונוביץ' "הגאה", נסיך מוסקבה וולדימיר (נולד ב-1316). להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1353‎ נפטרים ב-1353‎ מדיה וקבצים בנושא 1353 בוויקישיתוף
1354

שנת 1354 היא השנה ה-54 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני. באיזיד הראשון (נפטר ב-1403). 7 בספטמבר – אנדראה דאנדולו, דוכס ונציה (נולד ב-1306) להלן לוח שנה יוליאני – עברי משולב עם ימים בינלאומיים. חגים ומועדים עבריים: Nothing. ילידי 1354‎ נפטרים ב-1354‎ מדיה וקבצים בנושא 1354 בוויקישיתוף
הפרקליט

"הפרקליט" הוא כתב עת משפטי היוצא לאור על ידי לשכת עורכי הדין בישראל משנת 1943. בשנים האחרונות נערך כתב העת על ידי סטודנטים למשפטים במסלול האקדמי המכללה למינהל בהדרכתו של עורך איש סגל בכיר של המכללה, והוא כתב העת המשפטי הוותיק ביותר בישראל. בהתאם להחלטת ועידת הסתדרות עורכי הדין היהודיים בארץ ישראל בשנת התש"ג-1943, הוטל על נשיא הוועד המרכזי באותה תקופה, עוה"ד ד"ר מרדכי עליאש, וסגנו משה דוכן, לפעול להוצאת ביטאון משפטי של ההסתדרות. באותה שנה יצא לאור בעיר תל אביב, הגיליון הראשון של "הפרקליט" מבית הסתדרות עורכי הדין. עורכו הראשון של כתב העת היה פלטיאל דיקשטיין ולאחר סיום תפקידו בא במקומו כעורך הביטאון אהרון פולונסקי, שמאמריו פזורים בגליונות הפרקליט הראשונים תחת שם העט "אפולו". בדברי הפתיחה לרגל הוצאתו לאור של הגיליון הראשון, כתב עו"ד עליאש: לא בלי רטט מלוה הוועד המרכזי של הסתדרות עורכי הדין היהודים בארץ ישראל את בכור ביטאונו בדרכו לקהל המשפטי העברי בארץ. עשרים שנות חכיון ותפלה לילד הזה יצדיקו בלי ספק דרישה לרמה גבוהה באיכות ובכמות, ומאידך גיסא מכריחים אותנו קשיי המלחמה, המחסור בנייר וטרדות הזמן להסתפק בחוברת הצנועה המוגשת בזה לקהל קוראינו. חוברת זו יוצאת לעולם בזמן הרס וחורבן, בעת צרה ומצוקה ליעקב שכמוה לא הייתה, בזמן שעצם החוק והמשפט, חופש האדם וערך חייו נרמסים ונדרסים ברשעה ובאכזריות השמים לאל את כל הישגי דורות התרבות בשדה המשפט והחברה. רק התקוה שהניצחון יביא אתו גם התפתחות עצומה בערכים המשפטיים, המדיניים והחברתיים של האנושות כולה וגם של עמנו וארצנו מחזקת את ידינו להתחיל בפעולה בזמן זה תפקיד העריכה נמסר על ידי הוועד המרכזי לחבר מערכת בראשותו של הח' פ. דיקשטין ועזרתם של כל העוסקים במקצוע המשפט בארץ תהיה לנו הערובה הכי טובה לכך שאחרית מפעלנו זה, שראשיתו מצער, תשגה מאד. בשנים שקדמו לקום המדינה, ובשנים הראשונות להיווסדה, שימש כתב-העת כר פורה של שיג ושיח אקדמי אודות עתידה של מערכת המשפט הישראלית ושופר לדעות וללבטים שפשו אותה עת בקרב קהילת המשפטנים הצעירה של מדינת ישראל. נכתב בו אודות אימוץ שיטת המשפט החדשה, השימוש במשפט העברי, משמעות הכרזת המדינה, חשיבות הפורמליזם וכדומה. בין הכותבים היו גדולי המשפט והמחקר האקדמאי באותה תקופה, השופטים חיים הרמן כהן ומשה זילברג, האקדמאים פרופ' גד טדסקי ופרופ' בנימין אקצין. בשנים הראשונות לקום המדינה היה "הפרקליט" הביטאון המשפטי היחידי ששירת את עורכי הדין והשופטים במדינת ישראל, וזאת בטרם נוסדו הביטאונים של הפקולטות השונות למשפטים. בשנת 1961, עם הפיכת לשכת עורכי הדין לאיגוד סטטוטורי, לאחר חקיקת חוק לשכת עורכי הדין, הפך "הפרקליט" לביטאונה המשפטי המקצועי המרכזי של לשכת עורכי הדין בישראל. באותן שנים הצטרפה הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים למערכת "הפרקליט". נכון ל-2010, יוצא "הפרקליט" בתדירות של שני גליונות בשנה, וכותבים בו אנשי אקדמיה, שופטים ועורכי דין. במשך שנים ערך את כתב העת פרופ' מיגל דויטש. משנת 2006 ואילך שימשו כעורכים פרופ' יורם רבין וד"ר יניב ואקי, מבית-הספר למשפטים של המסלול האקדמי, המכללה למנהל. הפרקליט נערך בשיתוף עם תלמידי בית-ספר זה. גיליונותיו האחרונים של "הפרקליט" מוצגים במלואם באתר האינטרנט שלו. בין 2016 ל-2022 לא יצאו לאור חוברות חדשות, אך חוברת 'הפרקליט' נה החלה להתפרסם באתר האינטרנט של לשכת עורכי הדין בשנת 2022, בה צפויה החוברת השלמה לצאת לאור. עורכי הגיליון החדש הם ד"ר יניב ואקי וד"ר אלון רודס. הפרקליט - ספר היובל, ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין בישראל, דצמבר 1993. הפרקליט, האתר הרשמי של כתב העת "הפרקליט" הפרקליט, באתר לשכת עורכי הדין
הוגו להרס

צבי-הוגו לֶהרס (Hugo Lehrs;‏ תרס"ד, 1904 - ט"ו בטבת ה'תש"ח, 28 בדצמבר 1947) היה מנהלו היהודי של בית החולים הממשלתי בבית צפאפא. נרצח בתחילת מלחמת העצמאות במילוי תפקידו. להרס נולד בשנת 1904 בברלין בירת גרמניה. עוד בגיל צעיר "נתפס" לרעיון הציוני. היה חניך ואחר-כך מדריך בתנועת הנוער הציונית "בלאו וייס". בהיותו סטודנט לרפואה בברלין היה פעיל בארגון הסטודנטים הציוני K.J.V, שרבים מחבריו עלו לארץ ישראל. כדי להכין את עלייתו לארץ ישראל עבר להמבורג, שם התמחה בבית החולים העירוני במחלות טרופיות ומידבקות. זמן קצר לאחר עליית הנאצים לשלטון הונח צלב קרס על שולחן עבודתו בבית החולים. הוא לא היה זקוק לרמז נוסף, ובתחילת 1933 עלה ארצה עם אשתו. הוא התיישב בתחילה בצפת. קשה היה אז להתפרנס מרפואה בצפת, והזוג פתח פנסיון מצליח. באותה תקופה הצטרף לארגון "ההגנה". בשנת 1937 עבר עם משפחתו לתל אביב, שם עבד בתחילה כאחראי על מושבת ההסגר בנמל, ואחר כך עבד בבתי החולים הממשלתיים בפרדס כץ וביפו. באותה שנה נרצח דודו, ד"ר יוסף להרס, בבית שאן במסגרת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. בשנת 1944 עבר לירושלים, שם נתמנה לממלא מקום של מנהל האגף הבריטי בבית החולים הממשלתי במגרש הרוסים. זה היה אגף נפרד ובו אושפזו רק חולים בעלי אזרחות בריטית. ד"ר להרס הצטיין בתפקידו ובשנת 1945 קודם למשרת מנהל בית החולים הממשלתי למחלות מידבקות בבית צפאפא. בית החולים היה מורכב ממספר מבנים וגבל בצד המזרחי של בית צפאפא קרוב לדרך בית לחם (כיום ישיבת איתרי). החולים היו ערבים. הצוות היה מורכב מיהודים, ערבים ואנגלים. עם החלטת האו"ם ב-29 בנובמבר 1947 על חלוקת הארץ, הורע מאוד מצב הביטחון בארץ ובמיוחד בירושלים. ביטחון הצוות היהודי בבית החולים הלך והורע. האחות הבריטית הראשית של בית החולים קיבלה מכתב בערבית כי עליה להרחיק את האחיות היהודיות מבית החולים אחרת תירצחנה. מכתבים דומים קיבלו גם הרופאים היהודים. שבוע לפני היום הגורלי נפגש עם להרס ד"ר אברהם קצנלסון, מנהל מחלקת הבריאות שליד הוועד הלאומי, והזהיר אותו על הסכנה הכרוכה בהמשך עבודתו במקום זה, אולם לדבריו ענה לו להרס כי הוא בטוח שלאור מעמדו ותפקידו לא יפגעו בו הערבים. בבוקר יום 28 בדצמבר 1947 הגיע ד"ר להרס לבית החולים והחל את הביקור היומי בביתני החולים. בשעה 10:15 כאשר סיים את הביקור באחד הביתנים, יצא עם רופא ואחות ערבים. בלכתם בשביל בין הביתנים נתקלו בשלושה ערבים מזוינים, שפתחו על ד"ר להרס באש מטווח קצר ונמלטו במהירות. ד"ר להרס התמוטט ונפטר תוך זמן קצר. הוא נקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בשנת 1957 נחנכה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל אנדרטה לזכר חללי הרובע היהודי בעיר העתיקה והלוחמים שנפלו בירושלים והובאו לקבורה בהר הזיתים. באנדרטה חקוקים שמות הנופלים ובתוכם גם שמו של ד"ר להרס. מיד לאחר מלחמת ששת הימים אותר קברו של ד"ר להרס ואנשי משרד הביטחון הציבו שם מצבה צבאית לרופא אשר "נפל במלוי-תפקידו". 'אחיות ורופאים יהודים קרבנות טרור אישי בתקופת המנדט', הרפואה, 139 (2000), 312-315. 'להרס, הוגו', בתוך: נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל: 1799–1948, זכרון יעקב: א. בחור, 2008, עמ' 223. מדיה וקבצים בנושא הוגו להרס בוויקישיתוף קורות החיים של הוגו להרס, באתר "יזכור" של משרד הביטחון נהגה "לֶרס" (ה"א שותקת). כרטיס הקבר של הוגו להרס, באתר הר הזיתים
מקל פוגו

מקל פוגו (Pogo) הוא צעצוע המשמש לקפיצה מעלה-מטה. הוא מורכב ממקל שבראשו ידית בצורת האות האנגלית T ומשטח דריכה בתחתיתו המחובר לקפיצים. מתחת לקפיץ ישנו כיסוי גומי. כדי לקפוץ, יש לעמוד על משטחי הדריכה ואז לקפוץ כדי לכווץ את הקפיץ. האנרגיה הנאגרת בקפיץ משתחררת ודוחפת את המשתמש מעלה, יחד עם המקל. התהליך חוזר על עצמו בנחיתה. בעזרת הטיית הגוף ניתן אף להתקדם לכיוונים שונים. מקל הפוגו הוא מקור ההשראה לריקוד הפוגו. ישנה גרסה אחרת למקל פוגו, כדור פוגו. זהו כדור עם עיגול מפלסטיק סביבו, עליו עומדים וקופצים. מדיה וקבצים בנושא מקל פוגו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ליגת העל הגאנאית

הפרמייר-ליג הגאנאי היא ליגת הכדורגל הבכירה בגאנה, שהוקמה בשנת 1956, ומשתתפות בה 16 קבוצות. הליגה התחילה אף לפני כן בתחרות שנקראה "תחרות חוף הזהב לקבוצות" בעונת 1953/1954, ואחרי שנתיים נוסדה באופן רשמי על ידי ההתאחדות המקומית. הליגה כיום מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הגנאית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). נכון לעונת 2020/2021, בליגה 18 קבוצות, כאשר הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) מעפילה לליגת האלופות האפריקאית. הקבוצות שמסיימות במקומות 14-18 יורדות ל"ליג 1", ליגת המשנה בגאנה. קבוצת אסאנטה קוטוקו היא הקבוצה המצליחה ביותר בגאנה, עם 25 זכיות באליפות הליגה. שנייה בדירוג היא אקרה הארטס אוף אוק עם 21 אליפויות, ויחד הן הקבוצות הבולטות ביותר בליגה ושולטות בה. הליגה דורגה בעבר במקום ה-11 באפריקה (בדירוג ה-5 שנתי של CAF), ודורגה במקום ה-65 בעולם בין השנים 2001-2010, אך מאז דעכה משני הדירוגים. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע ה-FA הגנאי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. בתחרות לא רשמית מיוחדת של ועדת הנורמליזציה GFA - זכתה אסאנטה קוטוקו בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט לבטל את העונה כך שאין אלופה ואין יורדות. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הגאנאית
יויו

האם התכוונתם ל... יו-יו – צעצוע הבנוי משתי דיסקיות המחוברות זו לזו בציר, שסביבו מלופף חוט, המעלה ומוריד את הדיסקיות אפקט היו-יו – תופעה חוזרת ונשנית של אובדן משקל והשבתו בשל דיאטת הרזיה ויויו גם – שיר של דן אלמגור ללחן של ז'ורז' ברסנס בזיק ויויו – סדרת אנימציה צרפתית יויו (סדרת ספרים) – סדרת ספרים קומית לילדים של סמדר שיר
יצחק איזיק טאובס

רבי יצחק איזיק טאובס (טוֹיבֶּש) (1837 - 28 בספטמבר 1920) היה רבם של יהודי ברלאד, רומניה, במשך כ-30 שנה ולאחר מכן רבם של יהודי בוקרשט משנת 1894, מתרגם שירה מרומנית לעברית. היה בנו של הרב יחיאל מיכל טאובס מווסלוי ונכדו של הרב אהרן משה טאובס מיאשי שהיה מורו ורבו. אחרי שהתחתן וכיהן לתקופה קצרה כרב בווסלוי (1861), בגיל 25 נבחר לרבם של יהודי ברלאד ונפת טוטובה ובשנת 1862 קיבל המינוי תוקף בצו של אלכסנדרו יואן קוזה. הוא זכה להערכה רבה גם מחוץ לקהילה היהודית ופרסם בעיתונות התקופה ראיונות תשובה לתעמולה האנטישמית. בשנת 1872 השתתף בבריסל בקונגרס יהודי לפי הזמנת אדולף כרמיה. היה פעיל של כל ישראל חברים ברומניה וחבר בחברה ההיסטורית ע"ש יוליו באראש. בשנת 1895 עבר לבוקרשט והיה הרב של בית הכנסת אחדות הקודש בשנת 1910 כשהוקם הבניין המחודש השלו.. טאובס היה רב משכיל בעל אוריינטציה אורתודוקסית מודרנית . הוא דרש בבית הכנסת דרשות בשפה הרומנית. פרט לרומנית, היה דובר שפות רבות - גרמנית, יידיש, צרפתית ועברית הרב איזיק טאובס היה רב בקיא בתלמוד ורב ייחוס (קושר לרש"י) שרבנים אירופאים נהגו להתיעץ איתו. הוא פעל רבות למען פתיחתם של בתי ספר יהודים ציבוריים חילוניים בברלאד, הוש, טקוץ', בראילה שבהם נלמדו מקצועות חול בשפה הרומנית. נאבק נגד שבועת היהודים ותמך בהגירה יהודית מרומניה. כשהשלטונות הרומנים גרשו את היהודים מבתי הספר העממיים הציבוריים פרסם חוברת מחאה ושלח אותה לחברי הפרלמנט, לעיתונאים ולאנשי אקדמיה. יריביו מן המגזר היהודי השמרני-המתבדל השמיץ אותו כי המיר כביכול את האמונה. בהיותו בקיא ברזי השפה העברית תרגם הרב טאובס מרומנית לעברית משיריו הפטריוטיים של המשורר וסילה אלכסנדרי, למשל את "שירת השבט הלטיני" (1878) .בשנת 1868 פרסם חוברת בעברית על הרדיפות נגד היהודים בשנים 1867–1868 בימי ממשלת יון ברטיאנו - "יהודי רומניה והמיניסטר ברטיאנו". אחרי שעבר לבוקרשט, בנו ד"ר שמואל טאובס לקח את מקומו כרב של יהודי ברלאד. יהודי רומניה והמיניסטר ברטיאנו זיכרון דברים ליום הזיכרון Evreii din România, Federaţia Comunităţilor Evreieşti din România, HASEFER, Bucureşti, 2008 - יהודי רומניה, הפדרציה של הקהילות היהודיות ברומניה, הוצאת הספר, בוקרשט, 2008. (ברומנית) Baruch Tercatin şi Lucian-Zeev Herşcovici, „Prezenţe rabinice în perimetrul românesc”, Editura HASEFER, Bucureşti, 2008 - ברוך טרקטין וזאב-לוצ'יאן הרשקוביץ', "נוכחויות רבניות במרחב הרומני", הוצאת HASEFER, בוקרשט, 2008. (ברומנית) L.Z.Herșcovici 2018 Herșcovici, L.-Z. The Maskilim of Romania and the Question of Identity: "The Romanian Israelites . Annals of the University of Bucharest / Political science series, 2018(1), 5-26 B.Tercatin,L.Z.Herşcovici 2008 ע' 544 אתר מורשת של הקהילה היהודית ברומניה B.Tercatin,L.Z.Herşcovici ע' 544 B.Tercatin,L.Z.Herşcovici שם ציטוט מהסופר והפובליציסט מ. זלצר-סרציאנו, ב B.Tercatin,L.Z.Herşcovici ע' 546 L.Z. Herșcovici
פיצוחים

המונח "גרעינים" מפנה לכאן. לערך העוסק בפירושים אחרים של המילה "גרעין", ראו גרעין. המונח "גרעינים" מפנה לכאן. לערך העוסק בסדרת טלוויזיה בערוץ הילדים, ראו גרעינים (סדרת טלוויזיה). פיצוחים הוא כינוי למגוון סוגי אגוזים וזרעים קלויים הנאכלים כחטיף. בדרך כלל, נהוג לאכלם בעזרת לחיצה קשיחה באצבעות או בשיניים, וגם באמצעות מפצח. שמם נובע מכך שחלקם בעלי קליפה המפוצחת כדי לאכלם. בין הפיצוחים הפופולריים והעממיים מצויים "גרעינים שחורים" - גרעיני חמנית; גרעינים לבנים - זרעי דלעת; גרעיני אבטיח - זרעי אבטיח ובוטנים, שמחירם זול יחסית. פיצוחים יקרים יותר, שחלקם נחשבים גם יוקרתיים יותר, הם פיסטוקים, אגוזי ברזיל, אגוזי קשיו, שקדים ועוד. בין הפיצוחים מצויים גם הפירות היבשים, ביניהם צימוקים, חמוציות, אננסים מיובשים, אוכמניות ועוד. פיצוחים נמכרים ארוזים מראש בשקיות פלסטיק, או בתפזורת בפיצוחייה - קיוסק הכולל דוכן המיועד למכירת פיצוחים. בפיצוחיות נמכרים פיצוחים חמים, לאחר קלייה, המתומחרים לפי משקלם ונארזים לרוב בשקיות נייר חום. בית קלייה ידוע בארץ הוא "מגדן גרעיני עפולה" שנוסד ב-1947. בישראל לדוגמה, ברוב הבתים ניתן למצוא פיצוחים מסוגים שונים. בשנת 2018, סך המכירות של הפיצוחים והפירות המיובשים ברשתות השיווק הגיע לכ-12,000 טון, בערך של כ-600 מיליון ש"ח. הפירות והפיצוחים המובילים לפי נתונים שונים, הם השקדים והתמרים, שעלו באופן עקבי ומשמעותי, ומהווים מרכיבים עיקריים במשפחות הפיצוחים והפירות המיובשים. בנוסף בשנה הזו, היוו השקדים כ-17% מהערך הכולל של מכירות הפיצוחים, וכ-13% מכמות הפיצוחים השנתית הכוללת שנמכרה ברשתות השיווק. עוד מוצרים שנמכרו בקטגוריה היו אגוזי מלך, גרעיני חמניות, קשיו ואגוזי פקאן. התמרים מהווים כשני שלישים מכמות הפירות המיובשים הנמכרת ברשתות השיווק. בקרב חלק מעדות המזרח, ובפרט אצל התימנים, מקובל להגיש פיצוחים לאחר סעודות השבת. מנהג זה מכונה "ג'עלה". מנהג פיצוח גרעינים נפוץ מכפי שמקובל לחשוב, והוא קיים גם ביוון למשל ויש עדויות כי בין מלחמות העולם היה זה מנהג רווח בקרב יהודים במזרח אירופה. הפיצוחים ידועים בעיקר בתור נשנוש בזמן צפייה במשחקי ספורט שונים, בעיקר בצפייה בכדורגל. משרד הבריאות הישראלי ממליץ לא לאפשר לילדים מתחת לגיל חמש לצרוך פיצוחים, בשל סכנת חנק. בנוסף, צריכת כמות גדולה של גרעינים ללא הסרת הקליפה עלולה לגרום לסתימה במעי. בין הנזקים הנגרמים כתוצאה מאכילת פיצוחים וגרעינים, הם המובן הזיהומי. האגוזים עלולים לגרום לעששת בשיניים, פגיעות באמייל ואף יכולים לגרום לפגיעה פיזית או סדק בשן. אוסנת הראל, פיצוחים: מי מהם בריא ואיך לשלבם בדיאטה, באתר ynet, 29 בדצמבר 2004 סלט פיצוחים ועשבים, מאתר "אכול ושתה" אלוף הפיצוחים, מארזי פיצוחים - מדוע זה משתלם ונוח, באתר מיינט באר שבע, ‏20 בנובמבר 2023 ישראל מושקוביץ, אבל בעפולה: האמא של הגרעינים נפטרה, באתר ynet, 15 בינואר 2023 נתוני שוק הפיצוחים בישראל, באתר אגרונט עזריאל הירש, נועדים ביום קרב, ירושלים, ראובן מס, 1995, עמ' 13. אחיה ראב"ד, בת 9 אכלה קילו גרעינים - וסבלה מסתימת מעיים, באתר ynet, 24 ביוני 2010 ד"ר ירון יואב, לגזור ולשמור: מאכלים שפוגעים בשיניים, באתר doctors, ‏8 באפריל 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיצוחים (פירושונים)

האם התכוונתם ל... פיצוחים – אגוזים וזרעים קלויים הנאכלים כחטיף פיצוחים (שעשועון) – שעשועון בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית, ששודר משנת 1985 ועד תחילת שנות ה-90 פיצוחים (משחק חברתי) – משחק חברה הנערך בידי ישראלים, שמטרתו "פיצוח" הקשר בין שני השחקנים
End of the Night

"End of the Night" (בעברית: "סוף הלילה") היא בלדת רוק של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. השיר הופיע באלבום הבכורה של הלהקה, The Doors, ולאחר מכן יצא כבי-סייד לסינגל הראשון מהאלבום, "Break On Through (To the Other Side)" בינואר 1967. מילות השיר נכתבו על ידי ג'ים מוריסון, אך הקרדיט על השיר ניתן לכל חברי הלהקה. מוריסון, שהושפע רבות ממשוררים בני המאות ה-18 וה-19, מצטט בשיר את שירו של המשורר ויליאם בלייק "Auguries of Innocence": כמו כן נראה שמוריסון הושפע מספרו של הסופר הצרפתי לואי פרדינאן סלין, "Journey to the End of the Night" (מסע אל קץ הלילה). הספר מציג פילוסופית חיים ניהיליסטית שתאמה ככל הנראה את זו של מוריסון. השיר מתייחס לשם הספר בשתי שורות: "Take a Journey to the bright midnight", וכן: "End of the Night". End of the Night הוא שיר בעל מפעם איטי, המנוגן בסולם מינורי וכולל סולו גיטרה מלודי ואווירה מלנכונלית. כל אלו הם מאפיינים נפוצים בבלדות רוק. הנתונים לקוחים ממהדורת יום השנה ה-50 של The Doors ומהספר משנת 2001 The Doors – Sounds for Your Soul – Die Musik Der Doors: ג'ים מוריסון - שירה ריי מנזרק - אורגן ווקס קונטיננטל, קלידי בס, פסנתר רובי קריגר - גיטרת סלייד ג'ון דנסמור - תופים הלהקה הקנדית "Rhea's Obsession" ביצעה גרסת כיסוי לשיר בסגנון רוק גותי, באלבום שיצא בשנת 2000 וכלל גרסאות כיסוי של להקת הדלתות. גרסה נוספת לשיר, גם כן בסגנון רוק גותי, הופיעה בשנת 2005 באלבום של הלהקה הבריטית "The Mission U.K". מידע על היצירה "End of the Night" באתר מיוזיק בריינז מילים ואקורדים של השיר שירו של ויליאם בלייק Auguries of Innocence Eddy Bamyasi, Log #102–4 Doors Albums, 6 Album Sunday, ‏2020-10-07 (באנגלית) William Cook, Jim Morrison: A "Serious" Poet?, Literary Kicks, ‏2003-07-13 (באנגלית אמריקאית) Heinz Gerstenmeyer, The Doors - Sounds for your Soul - Die Musik der Doors, BoD – Books on Demand, 2001-09, ISBN 978-3-8311-2057-4. (בגרמנית) Darken My Fire: A Gothic Tribute to the Doors — Various Artists, Last.fm, ‏2023-10-22 (באנגלית) Napster: Kenny Rogers, web.napster.com (באנגלית)
אגודת חסידי חב"ד

האם התכוונתם ל... אגודת חסידי חב"ד העולמית הגוף העליון של חסידות חב"ד. ספריית אגודת חסידי חב"ד ספריית חב"ד בניו יורק, השייכת לאגודת חסידי חב"ד. אגודת חסידי חב"ד בישראל הגוף העליון של חסידות חב"ד בישראל.
פר מרטסאקר

פר מרטסאקר (בגרמנית: Per Mertesacker; נולד ב-29 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם וכיום מאמן קבוצת הנוער של ארסנל. לזכותו של מרטסאקר 104 הופעות במדי בנבחרת גרמניה. מרטסאקר החל את הקריירה שלו בגיל 11 במחלקת הנוער של הנובר 96, שם גם התחיל את הקריירה כמקצוען, כשעלה בשנת 2003 לקבוצה הבוגרת של המועדון. ההתחלה של מרטסאקר לא הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר שבר את אפו וכבש שער עצמי בהופעות הראשונות שלו בבונדסליגה, אך מרטסאקר התעשת והוכיח את עצמו כבלם הצעיר המבטיח ביותר בגרמניה. באוגוסט 2006 הוחתם מרטסאקר בוורדר ברמן לאחר היכולת המצוינת שהציג במונדיאל 2006, בעסקה של 5 מיליון אירו. בתחילת אפריל 2007 נפצע מרטסאקר בברכו במהלך משחק מול נירנברג ובכך סיים את העונה שלו ונזקק לזמן החלמה ממושך. בעונת 2008/2009 הגיע עם ורדר ברמן לגמר גביע אופ"א, אותו החמיץ עקב הרחקה. ב-31 באוגוסט 2011 חתם מרטסאקר לשלוש שנים בארסנל האנגלית, ששילמה עבורו 10 מיליון ליש"ט. בעונת 2013/2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון 2–5 על טוטנהאם הוטספר בדרבי של צפון לונדון. בעונת 2013/2014 זכה עם ארסנל בגביע האנגלי וכן בעונה שלאחר מכן. בסוף עונת 2017/2018 פרש מרטסאקר מכדורגל ומונה למאמן קבוצת הנוער של קבוצתו האחרונה ארסנל. ב-9 באוקטובר 2004 ערך מרטסאקר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, במשחק מול נבחרת איראן. בגביע הקונפדרציות שנערך בגרמניה בשנת 2005 פתח מרטסאקר בהרכב הנבחרת בכל משחקיה, וכבש את שער הבכורה שלו במדיה, במשחק מול נבחרת אוסטרליה. מרטסאקר פתח בהרכב הנבחרת גם במשחקי מונדיאל 2006, יורו 2008, מונדיאל 2010 ויורו 2012. את משחקי מונדיאל 2014 החל מרטסאקר כשחקן הרכב, אך במשחק הגמר מול נבחרת ארגנטינה פתח על הספסל, ובדקה ה-120 החליף את מסוט אוזיל והיה שותף לזכייתה של גרמניה בגביע העולם. ב-15 באוגוסט 2014 הודיע מרטסאקר על פרישה מהנבחרת. ארסנל הגביע האנגלי (3): 2013/2014, 2014/2015, 2016/2017 מגן הקהילה: 2015, 2017 גרמניה גביע העולם: 2014 אישיים נבחרת העונה של הבונדסליגה (מטעם מגזין קיקר): 2007/2008 מדיה וקבצים בנושא פר מרטסאקר בוויקישיתוף פר מרטסאקר, ברשת החברתית פייסבוק פר מרטסאקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פר מרטסאקר, ברשת החברתית אינסטגרם פר מרטסאקר, באתר Transfermarkt פר מרטסאקר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) פר מרטסאקר, באתר Soccerway פר מרטסאקר, באתר BDFutbol פר מרטסאקר, באתר WorldFootball.net פר מרטסאקר, באתר National Football Teams פר מרטסאקר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt מרטסאקר יפרוש בסיום העונה ויעבוד בנוער, באתר ערוץ הספורט, 7 ביולי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.