laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המפלגה הוויגית

המפלגה הוויגית (באנגלית: Whig party) הייתה מפלגה בריטית, אשר במשך שנים רבות הייתה אחת משתי המפלגות העיקריות של הממלכה המאוחדת. המפלגה הוויגית תמכה בסחר חופשי, קדימות הפרלמנט על המלוכה, ביטול העבדות, הרחבת זכות הבחירה ומתן חופש דת לכנסייה הקתולית. המפלגה הוויגית נחשבת כמפלגה הליברלית הראשונה. המונח "ויג" מקורו בימי הפולמוס באשר להדחתו מכס המלוכה של המלך ג'יימס השני בשנות השמונים של המאה ה-17. התומכים בהדחה כונו "ויגים" (כינוי גנאי שמשמעותו רועה בקר), והמתנגדים לה כונו "טורים" (כינוי גנאי שמשמעותו פורע חוק). שמות אלו, שהיו בתחילתם כינויי גנאי, דבקו במפלגות עם התגבשותן, ועם התגבשות המערכת הפרלמנטרית האנגלית, כפי שאנו מכירים אותה עד היום. במשך שנים היו בפוליטיקה הבריטית שתי מפלגות העיקריות: המפלגה הוויגית והמפלגה הטורית. באופן כללי היו הטורים מזוהים עם בעלי האדמות ועם אנשי הכנסייה האנגליקנית, ואילו הוויגים היו מזוהים בתחילה עם האריסטוקרטיה ובשלב מאוחר יותר עם מעמד הסוחרים, התעשיינים והבורגנות. הן הטורים והן הוויגים היו מחנות פוליטיים יותר מאשר מפלגות כפי מובנן המודרני. בתחילת עידן בית הנובר, היו הוויגים המפלגה הדומיננטית בשלטון, בשל הזיהוי בין הטורים ובין היעקוביטים (תומכי בית סטיוארט). בתקופה זו לא היה לטורים כח פוליטי של ממש. בתקופת מלכותו של המלך ג'ורג' השלישי חפץ המלך לשחרר עצמו מהשפעת אנשי הכוח הוויגים, ועודד יצירת מפלגה טורית חדשה, שהורכבה מוויגים מתונים כגון ויליאם פיט הבן. תמיכתם המסוכנת של הוויגים (בהנהגת צ'ארלס ג'יימס פוקס) במהפכה הצרפתית בשנותיה הראשונות (אם כי אף הם התפכחו כשהתברר מחיר הדמים שגבתה הגיליוטינה) ובחופש דת לקתולים, הביאה לכך שהם נותרו מחוץ למוקדי הכח בין 1783 ו-1830. ב-1830 חזרו הוויגים לשלטון, וממשלו של לורד גריי השיג רפורמות חשובות - ראויות לציון חוק הרפורמה הפרלמנטרית מ-1832, וביטול העבדות במושבות בריטניה. הוויגים נותרו לרוב מפלגה שמרנית (כמוהם כטורים), והתנגדו לשינויים מבניים במערכת השלטונית הבריטית. בתקופה זו החל ההיסטוריון הוויגי הגדול תומאס בבינגטון מקאולי לכתוב היסטוריה של אנגליה, אשר שיקפה את נקודת הראות הוויגית, בה המאורעות מגיעים לשיא עם חקיקת חוק הרפורמה הפרלמנטרית. זה הוביל לעיוות בתפיסת בני הזמן ההוא את ההיסטוריה, שכן מקאולי ניסה להרכיב עקרונות של המאה ה-19 על המערכת המורכבת של הפוליטיקה של המאה ה-17. המפלגה הליברלית (מונח זה נטבע לראשונה בשנת 1868, אך היה בשימוש כמה שנים לפני כן), קמה כקואליציה בין ויגים, טורים תומכי רוברט פיל ורדיקלים שמאליים. מפלגה זו, בראשות לורד פלמרסטון, הייתה בתחילה מורכבת מוויגים ברובה, אך במהלך כהונתו של ראש הממשלה ויליאם יוארט גלאדסטון, איבדו הוויגים מכוחם במפלגה. במהלך הוויכוח על השלטון העצמי באירלנד בשנת 1886 פרשו ויגים רבים ממפלגה זו והקימו את המפלגה ה"ליברל-יוניוניסטית" (יוניוניסטים הם מתנגדי השלטון העצמי באירלנד). עם הקמת אירלנד העצמאית בתחילת המאה ה-20 איבדה הוויגיות כל רלוונטיות, ומאז אין מפלגה שתומכיה רואים עצמם כ"וויגים". המפלגה הטורית מדיה וקבצים בנושא המפלגה הוויגית בוויקישיתוף המפלגה הוויגית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
טוני וורד

טוני וורד (באנגלית: Tony Ward; נולד ב-10 ביוני 1963) הוא דוגמן ושחקן אמריקאי. וורד נולד בסנטה קרוז בקליפורניה כאמצעי מבין שלושה בנים. כשהחל את לימודיו בקולג' התגלה כדוגמן והחל לעבוד בתחום. הוא דגמן הלבשה תחתונה לקלווין קליין, לאחר מכן עבד בין היתר עבור קרל לגרפלד, דולצ'ה וגבאנה והוגו בוס. הוא היה חתום בסוכנויות דוגמנות בניו יורק, לונדון, מילאנו וקופנהגן. בתחילת שנות התשעים היה בן זוגה של הזמרת מדונה והופיעה במספר קליפים שלה, הוא גם הופיעה בספרה "סקס", מלבד זאת הוא הופיעה בקליפים של אמנים נוספים. ב-1999 הופיע בסרט העצמאי "Out in Fifty" לצד מיקי רורק. ב-2002 הופיע בסרט קומדיית הפעולה "All About the Benjamins". ב-2008 שיחק בסרט הקנדי "Story of Jen". טוני וורד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טוני וורד, באתר AllMovie (באנגלית) טוני וורד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טוני וורד, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כריסטל שאאק

כריסטל שאאק (בגרמנית: Christel Schaack;‏ 24 בספטמבר 1925 - 15 באוקטובר 2021) הייתה דוגמנית גרמנייה. מיס גרמניה לשנת 1953; נבחרה למיס אירופה לשנת 1954, אך התואר נשלל ממנה, היות שהייתה אלמנה ותחת זאת הוכתרה בתואר "מיס אירופה של כבוד". שאאק נולדה בברלין. ב-1953 נבחרה למיס ברלין ומאוחר יותר באותה שנה הוכתרה למקום הראשון בתחרות הארצית של מיס גרמניה, אירוע זה לא היה במרכז תשומת הלב הציבורית מאחר שבאותו זמן אירעה התקרית של המרד המזרח-גרמני. היא התחרתה במיס תבל 1953 והייתה מבין שש עשרה המועמדות של חצי הגמר. בשנת 1954 זכתה כריסטל שאאק בתואר מיס אירופה, אך התואר נשלל ממנה עקב כך שהתגלה כי בעלה מת, ועל פי כללי התחרות באותה עת, לא ניתן היה להכתיר אלמנות כמלכות יופי. במקומה נבחרה דניאל ז'אנו הצרפתייה. עם זאת, כדי למנוע תקרית בינלאומית, הוכרתה שאאק בתואר "מיס אירופה של כבוד". היא עבדה כדוגמנית במקומות שונים במהלך שנות החמישים, היא עבדה בין היתר בסלון אופנה בברלין. ב-2009 הופיעה בסדרה התיעודית "Mein Deutschland". מ-1958 ועד 2002 הייתה נשואה למלחין ולמנצח האוסטרי וילי מאטס, בנה ד"ר פרנק שאאק הוא יועץ עסקי בבאד הומבורג. נפטרה ב-15 באוקטובר 2021. התגוררה במינכן ובזלצבורג לסירוגין. מדיה וקבצים בנושא כריסטל שאאק בוויקישיתוף Alter schützt vor Schönheit nicht, www.tagesspiegel.de (בגרמנית) 1952-1959 - Pageantopolis, www.pageantopolis.com (ארכיון) גלויות נסתרות, חרות, 9 ביולי 1954. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יומנו של חבר מושלם

יומנו של חבר מושלם: החיים על פי ראולי ג'פרסון (באנגלית: Diary of an Awesome Friendly Kid: Rowley Jefferson's Journal) הוא ספר בסדרת הספרים "יומנו של חנון" שכתב הסופר האמריקאי ג'ף קיני. זהו ספין אוף, שבו הדמות הראשית אינה גרג הפלי אלא חברו הטוב ביותר, ראולי ג'פרסון. הספר יצא לאור באנגלית ובעברית באפריל 2019. ספר ההמשך בשם "הרפתקה של חבר מושלם" יצא לאור באוגוסט 2020. הספר השלישי בסדרה בשם "סיפורי אימה של חבר מושלם" יצא לאור במרץ 2021. הספר מציג את חייו של ראולי מנקודת מבטו. ראולי כותב על חייו, על הלימודים ועל החברות בינו לבין גרג. ראולי מספר כי הראה לגרג את היומן, והוא האשים אותו בגנבת הרעיון שלו. אז מעלה גרג רעיון, לפיו יומנו של ראולי צריך להיות למעשה ביוגרפיה של גרג. הוא מתחיל בפרק על ראשית חייו של גרג, ומדלג לכיתה ד', אז פגש אותו לראשונה. הסיפורים בספר עוסקים ביחסי החברות ארוכי השנים בין גרג ובין ראולי, בסיפורים מצחיקים שאירעו להם, ועל דברים נוספים. בסופו של דבר הוא מראה לגרג את היומן, והוא מתעצבן שהיומן עוסק הן בו והן בראולי, ולא רק בו. ראולי מציע שהיומן יכול להיות הביוגרפיה שלהם, אבל גרג מאיים לשנות את כל החלקים שבהם מופיע ראולי. לכן משנה ראולי את המוקד של היומן בחזרה לעצמו. הספר מסתיים בהורים של ראולי, שאומרים לו שהוא צריך למצוא חברים חדשים, וראולי מגיב כי הוא לא יכול כי החברות עם גרג תופסת זמן רב, אבל משום שאמא של גרג אמרה כי חברים עולים אחד לשני על העצבים, הוא וגרג הם "חברים הטובים ביותר". ראולי ג'פרסון - הדמות הראשית. גברת ג'פרסון- (עדנה ג'פרסון) - אמו של ראולי. מר ג'פרסון- (רוברט ג'פרסון) - אביו של ראולי. גרג הפלי - חברו הטוב ביותר של ראולי. רודריק הפלי- אחיו הגדול של גרג מני הפלי- אחיו הקטן של גרג סוזן הפלי- אמו של גרג פרנק הפלי- אביו של גרג גברת בק- מורתו של ראולי למתמטיקה מר הרדי- המורה המחליף של ראולי במפי ג'פרסון- סבו של ראולי גברת מונרו- שכנתו של ראולי טווין לרקין- ילד היפראקטיבי ושכנו של ראולי אתר האינטרנט הרשמי של יומנו של חבר מושלם הספר "יומנו של חבר מושלם", באתר "סימניה"
יוסף פורמון

רבי יוסף פורמון (Formon. צורה נוספת: פירמון) היה רב ופוסק, מרבני טורקיה וסלוניקי בתחילת המאה ה-16. חלק מן ההתכתבויות ההלכתיות שלו המופיעות בספרות הרבנית של אותה תקופה, מהוות מקור לעבודות מחקר על חיי היהודים באותו זמן. נולד בשנת 1515. מקום הולדתו אינו ידוע, אך זאת כן ידוע שהקים משפחה וגידל את ילדיו בעיר בסירס, בה כיהן כרב עד לשנת 1560 בערך. הוא גם כיהן כרב בזאנטה. לעת זקנותו כיהן כרב וכראש ישיבה בפטרס. באותו זמן היו בפטרס שלוש עדות שקיבלו עליהן את מרותו: סיציליאנים, קאסטיליאנים ואיטליינים. הקהילה הרביעית, הרומניוטים, לא הסכימו להתכופף למרותו. בנוסף הוא היה סבור שגם בני קהילת לפנטו כפופים למרותו, ואף שם שני קהלים בעיר זו קיבלו את מרותו, ואילו בני הקהל הרומוניוטי שם לא הכירו בו. על אודות ויכוח זה נכתבו תשובות בספרי השו"ת, בדבר שאלת האוטונומיה של קהילות שונות והאם הם מחויבות להתבולל בקהילות האחרות המהוות רוב בעיר. פרק היסטורי נוסף משתקף מתוך תשובותיו ההלכתיות של רבי יוסף פורמון, במכתבים מתקופת מלחמת קרב לפנטו (1569–1671). מתברר כי רוב יהודי פאטראס עברו ללפנטו, והתעוררה שאלה האם המתארחים חייבים לשאת בעול מסי הקהל של המקומיים. ערך מורחב – משפחת פורמון משפחת פורמון הייתה משפחת רבנים, המפורסם שביניהם היה רבי יוסף פורמון. בנו של רבי יוסף פורמון נקרא צדיק פורמון, נכדו נקרא כשמו רבי יוסף פורמון (השני) והוא תרגם את הספרים חובת הלבבות ומגילת אנטיוכוס ללאדינו. לאה בורנשטיין מקובצקי : לתולדות המאבק על ההגמוניה בקהילת פאטראס במאה הט"ז. מיכאל: מאסף לתולדות היהודים בתפוצות, תשמ"ב (כרך ט-מא), אוניברסיטת תל אביב לאה בורנשטיין, חיבור לשם קבלת תואר 'דוקטור לפילוסופיה': ההנהגה של הקהילה היהודית במזרח הקרוב משלהי המאה הט"ו ועד סוף המאה הי"ח, באתר אוצר החכמה (האתר בתשלום) לאה בורנשטיין מקובצקי : ר' שלמה ברוך, מחכמי יוון במאה ה-ט"ז, ספר תשובותיו וקשריו עם חכמי זמנו. בתוך: מורשת ישראל כתב עת ליהדות לציונות ולארץ ישראל גיליון מספר 14 טבת תשע"ז ינואר 2017 תשובות רבי יוסף פורמון פורום אוצר החכמה רבנים שהתפרסמו מאוד בדורם ונשתקע שמם פורום אוצר החכמה
גביע ווינר בכדורסל 2015/2016

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2015/2016 היא התחרות העשירית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל. מכבי תל אביב זכתה בגביע ווינר השישי שלה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל אילת. מכבי תל אביב זכתה בתואר גביע הווינר השישי שלה. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, - עמוד 588 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
נטליה דייר

נטליה דניאל דייר (באנגלית: Natalia Daniel Dyer; נולדה ב-13 בינואר 1995) היא שחקנית אמריקאית המוכרת בעיקר בשל גילום דמותה של ננסי וילר בסדרת המדע בדיוני "דברים מוזרים" בנטפליקס. דייר היא הצעירה מתוך שלוש אחיות, היא גדלה למשפחה נוצרית בנאשוויל, טנסי, וסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון לאמנויות הבמה של נאשוויל. לאחר מכן היא עברה לניו יורק ונרשמה לאוניברסיטת ניו יורק, ולמדה שם בבית ספר גאלאטין ללימודים אינדיבידואליים. דייר הופיעה לראשונה על המסך בדמותה של קלריסה גריינג'ר, מעריצה של האנה מונטנה בסרט "האנה מונטנה: הסרט", בשנת 2009. בשנת 2011, היא הופיעה בסרט "החיוך של ויטני בראון". בגיל שש עשרה הצטלמה דייר לסרט העצמאי "אני מאמינה בחדי-קרן", שיצא לאקרנים רק שלוש שנים לאחר מכן במהלך פסטיבל SXSW ‏2014. בשנת 2016, דייר לוהקה לדמותה של ננסי וילר בסדרת המקור של נטפליקס, "דברים מוזרים". בשנת 2019, דייר כיכבה בדמותה של קוקו בסרט האימה המקורי של נטפליקס "מסור חשמלי מקטיפה". בשנת 2021 שיחקה בסרט המתח והאימה "דברים ששמענו וראינו" בדמותה של ויליס האוול; הסרט מספר על אישה צעירה (אמנדה סייפריד) שעוברת ממנהטן לכפר קטן עם בעלה ומגלה שם סודות אפלים. בינואר 2022, דייר לוהקה לסרט האימה "All Fun and Games" לצד אייסה באטרפילד. מאז שנת 2016, דייר מנהלת זוגיות עם השחקן האנגלי צ'ארלי היטון, המשחק לצידה בסדרה "דברים מוזרים". מדיה וקבצים בנושא נטליה דייר בוויקישיתוף נטליה דייר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נטליה דייר, ברשת החברתית אינסטגרם נטליה דייר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) נטליה דייר, באתר AllMovie (באנגלית) נטליה דייר, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) נטליה דייר, באתר Metacritic (באנגלית) נטליה דייר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Births". The Tennessean. 4 February 1995. p. 4D. Retrieved 16 July 2019 – via Newspapers.com. "Allen Miles and Karen Lea have named their daughter, born Jan. 13 at Vanderbilt Hospital, Natalia Danielle Dyer." Donnell, Evans (March 9, 2004). "Review: Circle Players 'Mockingbird' revival promising, but suffers from pacing". The Tennessean – via Newspapers.com. Paulson, Dave (September 6, 2016). "Before 'Stranger Things,' actress Natalia Dyer got her start at Nashville's TPAC". Tennessean. Ceron, Ella (October 3, 2016). "Stranger Things's Natalia Dyer Explains Why Nancy Wheeler Isn't Your Average Big Sister". Teen Vogue. Retrieved July 23, 2017. "Natalia Dyer And Charlie Heaton From Stranger Things Dating: Their Relationship Timeline Revealed". Capital. 3 July 2019. Retrieved 14 July 2019.
משפחת פורמון

משפחת פורמון (צורה נוספת: פירמון), הייתה משפחת רבנים בסלוניקי ובטורקיה, במאה ה-16. המפורסם בשושלת זו הוא רבי יוסף פורמון. לפי השערה מסוימת, בני משפחת פורמון היו מהאשכנזים שנדדו דרך איטליה לטורקיה. לפי השערה זו, ייתכן ששם המשפחה 'פורמון' או 'פירמון' אינו אלא צורה מסוגננת או משובשת של השם האשכנזי 'ברמן'. על בני המשפחה נמנים הרבנים הבאים: רבי יעקב סמו"ט - רב של קהילת קייאנה (איטליה) בשלוניקי בשנים 1554–1565, ולדעת רבי דוד קונפורטי שמו היה רבי יעקב פורמון, ואילו סמו"ט זהו כינוי שהיה מוסיף ליד חתימתו. לפי השערה מסוימת הוא אף היה אחיו של רבי יוסף פורמון וכיהן משנת ה'ש"ל 1570 כמורה בישיבתו שבפטרס. רבי יוסף פורמון, רב ופוסק בולט, מרבני טורקיה ומגדולי חכמי שלוניקי. משנת 1560 בערך כיהן כרב וראש ישיבה בפטרס, שהייתה נתונה אז תחת השלטון הטורקי רבי צדיק פורמון - בנו של רבי יוסף פורמון, ידיד של המהרש"ך. תרגם את הספר תורת חובות הלבבות ללאדינו. הספר נקרא אובליגאשייון די לוש קוראשוניש.. מהדורה ראשונה של הספר נדפסה כנראה בקושטא 1567, בשנת ה'תע"ג 1713 הובא לבית הדפוס Nalla Stamperia Bragadina בוונציה על ידי משה בן שלמה אשכנזי, ונדפס באותיות עבריות מרובעות ומנוקדות. התרגום המקורי נכתב באותיות עבריות, כשלאחר מכן רבי דוד פרדו פרסם תעתיק של החיבור לאותיות לטיניות. רבי יוסף פורמון (השני) – בנו של רבי צדיק, נכדו של רבי יוסף פורמון הראשון. בשלהי המאה ה-16 התמנה לכהן כרב על אחד מקהלי סיציליה שבפטרס. מינוי לו התנגדו חלק מהקהלים, והתכתבות על מחלוקת זו מופיעה בספרו של מהרש"ך אשר כתב, כי בנוסף למעלותיו של רבי יוסף המקנות לו את הזכות לכהונה זו, הרי שהוא זכאי לכך גם בשל טענת 'חזקה' שהרי אביו רבי צדיק וסבו רבי יוסף כהנו באותה שררה. לאה בורנשטיין-מקובצקי, "לתולדות המאבק על ההגמוניה בקהילת פאטראס במאה הט"ז", מיכאל: מאסף לתולדות היהודים בתפוצות ז (תשמ"ב), עמ' ט–מא. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) לאה בורנשטיין, ההנהגה של הקהילה היהודית במזרח הקרוב משלהי המאה הט"ו ועד סוף המאה הי"ח, דיסרטציה, אוניברסיטת בר-אילן, תשל"ח, באתר אוצר החכמה. לאה בורנשטיין-מקובצקי, "ר' שלמה ברוך, מחכמי יוון במאה ה-ט"ז, ספר תשובותיו וקשריו עם חכמי זמנו", מורשת ישראל 14 (טבת תשע"ז). חנה יעקבסון, יהודים בדרכי השיירות ובמכרות הכסף של מקדוניה: קורותיהן של קהילות סירס וסידרוקאפסי במאות ה-15 וה-16, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, תשמ"ד.[דרושה הבהרה] קורא הדורות עמ' 66 ראו קורא הדורות דף לח עמ' א-ב במקור אחר הכתיב 'איל דיב'ור די לוס קוראסוניס' ראו כאן עמ' 178 בקובץ קישור לספר באתר היברובוקס
גדי דרור

גדי דרור (נולד בשנת 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. כיהן כמפקד עוצבת עמוד האש, כמפקד עוצבת אדירים וכמפקד סיוע הארטילרי של עוצבת הגליל. בשנת 1998 דרור התגייס למערך האיכון של חיל התותחנים. בין השנים 2004–2005 שימש כמפקד סוללה מבצעית בגדוד דרקון של עוצבת עמוד האש. בשנים 2005–2006 שימש כמפקד פלוגה בקורס קצינים. בשנים 2006–2007 שימש כמפקד סוללה בהשלמה החיילית של חיל התותחנים. בשנים 2007–2009 שימש כסגן מפקד גדוד דרקון. בשנים 2010–2012 שימש כקצין אג"ם בעוצבת עמוד האש. בשנים 2013–2015 שימש כמפקד גדוד דרקון. בשנים 2015–2017 שימש כמפקד גדוד 451 בבית הספר לתותחנים. ב-2017 מילא את התפקיד של סגן מפקד אגד ארטילרי 282. בשנים 2017–2018 שימש כקצין אג"ם עוצבת געש. בשנים 2018–2019 שימש כמפקד עוצבת אדירים ומפקד סיוע עוצבת הגליל. בשנים 2019–2022 כיהן כמפקד עוצבת עמוד האש. גדי דרור הוא בעל תואר ראשון להיסטוריה צבאית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני בביטחון ודיפלומטיה לבכירים מאוניברסיטת תל אביב. דרור נשוי ואב לארבעה. מדיה וקבצים בנושא גדי דרור בוויקישיתוף נועם אמיר, ‏מחנה גדי: מג"ד גדוד "דרקון" חוזר לקרב הקשה בשג'עיה, באתר מעריב אונליין, 30 במרץ 2015 מפקד אגד 215 החדש נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 18 ביולי 2019 נכנס לתפקידו מפקד חטיבת האש 215 החדש, באתר צה"ל, 11 באוגוסט 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צ'ארלי היטון

צ'ארלי ר. היטון (באנגלית: Charlie R. Heaton; נולד ב-6 בפברואר 1994) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי, הידוע בשל גילום דמותו של ג'ונתן באיירז בסדרת המקור של נטפליקס "דברים מוזרים". היטון נולד בבלידס, מערב יורקשייר באנגליה ב-6 בפברואר 1994. הוא גדל עם אמו היחידנית בעיירת החוף ברידלינגטון במזרח יורקשייר. להיטון יש אחות גדולה, לוי היטון, גם היא שחקנית. לאחר שעבר ללונדון כשהיה בן 16, היטון הצטרף ללהקת הנויז רוק "Comanechi" כמתופף וסייר איתם במשך כשנה וחצי. לאחר מכן, היטון הצטרף ללהקת הרוק פסיכדלי "Half Loon". בשנת 2014, נולד לו בן, ארצ'י, ממערכת יחסים עם בת זוגו לשעבר, המוזיקאית היפנית אקיקו מאטסורה (אנ'). מאז שנת 2016, היטון בזוגיות עם השחקנית האמריקאית נטליה דייר, שמשחקת לצידו בסדרה "דברים מוזרים". ב-21 באוקטובר 2017, בקשתו של היטון להיכנס לארצות הברית סורבה כאשר פקידי המכס מצאו עקבות של קוקאין בין חפציו, והוא הועלה על מטוס חזרה ללונדון. היטון הסיר את בקשתו להיכנס לאמריקה על מנת להימנע ממעצר. בעקבות תקרית זו, היטון פיספס את בכורת העונה השנייה של "דברים מוזרים". מדיה וקבצים בנושא צ'ארלי היטון בוויקישיתוף צ'ארלי היטון, ברשת החברתית אינסטגרם צ'ארלי היטון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר AllMovie (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר Metacritic (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר Last.fm (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר AllMusic (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר MusicBrainz (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר Discogs (באנגלית) צ'ארלי היטון, באתר Genius Dziautaite, Modesta (18 July 2016). Bailey, David (ed.). "Charlie Heaton". Interview Magazine. Retrieved 31 July 2016. Stranger Things' Charlie Heaton and Natalia Dyer Take A Lie Detector Test. Vanity Fair. 12 July 2019. Weinstock, Tish (2 November 2016). "stranger things have happened: charlie heaton on finding fame". I-D Vice. Grater, Tom (5 October 2015). "Charlie Heaton, Stars of Tomorrow 2015". Screen Daily. Media Business Insight Limited. Retrieved 31 July 2016. "Charlie Heaton on Instagram: "Hey guys! 'Half loon' the band I used to play in debuted their first single 'Ruth' from their upcoming album. Go to there page to check it…"". Instagram. Retrieved 22 January2019. "Stranger Things' Charlie Heaton Has a Son With Ex Akiko Matsuura". US Weekly. American Media Inc. 30 October 2017. Archived from the original on 12 June 2018. Retrieved 7 November 2017. "Natalia Dyer And Charlie Heaton From Stranger Things Dating: Their Relationship Timeline Revealed". Capital. 3 July 2019. Retrieved 14 July 2019. The Associated Press (28 October 2017). "'Stranger Things' star Charlie Heaton denied US entry over drugs". USA Today. Gannett Satellite Information Network. Retrieved 30 October 2017. Fernandez, Alex (28 October 2017). "Stranger Things Star Charlie Heaton Refused Entry into U.S. After Allegedly Being Caught with Cocaine at Airport". People. Meredith Corporation. Retrieved 30 October2017.
דרומית ליאווה

דרומית ליאווה (באנגלית: "South by Java Head") הוא מותחן מלחמתי מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין, שיצא לאור בשנת 1963. זהו ספרו השלישי של מקלין. עלילת הספר, המתרחשת במהלך מלחמת העולם השנייה, נפתחת כאשר הצבא הקיסרי היפני עמד לכבוש את סינגפור. אדם אחד, בריגדיר גנרל פוסטר פרנהולם העומד בראש רשת ריגול של שירות המודיעין החשאי הבריטי, חייב להימלט. בידי פרנהולם מצויות תוכניות הפלישה של יפן לאוסטרליה ועליו להעביר את המידע אל מחוץ לסינגפור, אל המפקדה בעיר דרוין שבאוסטרליה. הוא, קבוצת חיילים, אחיות וילד אחד ניסו לעזוב את סינגפור בדרך הים. עד מהרה חברי הקבוצה מוצאים עצמם על סיפון אונייה מן הצי הסוחר הבריטי. על צוות האונייה ובראשם גיבור הספר, הקצין הראשון ג'והן ניקולסון, למלט את הניצולים כנגד כל הסיכויים בים השורץ בספינות הצי היפני. הספר "דרומית ליאווה", באתר "סימניה" אליסטר מקלין, "דרומית ליאווה", הוצאת עמיחי, 1963, עמוד 15. אליסטר מקלין, "דרומית ליאווה", הוצאת עמיחי, 1963, עמוד 204, "ניקולסון היה ימאי, מתחילתו ועד סופו". ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערוץ כוכבי הילדים

"ערוץ כוכבי הילדים" היה אפיק שידור לילדים בגילאי 3 עד 6, שמשדר את תוכני ילדים עם כוכבי ילדים ישראליים. הערוץ החל את שידוריו ב-10 ביולי 2019 באפיק 72 של HOT. בעבר הערוץ שודר באפיק 88 של yes בקיץ 2015. ביולי 2020 הערוץ סיים את שידוריו, והוחלף בערוץ הכוכבים, שגם הוא בבעלות "טלית תקשורת". בין התכנים שמשודרים בערוץ, תכנים ישראלים בכיכובם של כוכבי הילדים: ורדינון, דרורמי, יניב המגניב, דידי דמיוני, נתי הגעתי הופעתי, סבא טוביה, מיכל הקטנה, הדוד חיים, קוגומלו, יובל המבולבל, רינת גבאי, רוי בוי, מני ממטרה, גילי בא לבקר, קופיקו, הגברת שין שין, מיקי ועוד. בין תוכני הערוץ תוכניות, שירים, הצגות ואגדות וכן תכנים ייעודיים לחגי ישראל ולעונות השנה. התכנים בערוץ עוסקים בנושאים שונים ובהם חברויות, התמודדות עם בעיות, התגברות על פחדים, חגי ישראל, שמירה על כדור הארץ והסביבה, ניהול אורח חיים בריא ועוד. "ערוץ כוכבי הילדים" הוא בבעלות "טלית תקשורת" (מקבוצת NMC United Entertainment), הבעלים של ערוץ ג'וניור, ערוץ בית+ וערוץ התינוקות "בייבי". לערוץ הייתה גם ספרייה ב-HOT VOD Young שנכללו בה גם קלטות וידאו ו-DVD. החומרים מבית "הד ארצי" שנכללים בספרייה הם: "חיבוקי" "טיף וטף" "הפיציקט של רינת" "סבא טוביה" "מחסן/גינת השטוזים של דתיה" "דוקטור דובידו - רופא צעצועים" "הכבשה שושנה" ועוד. וסרטי "גלובוס יונייטד" שנמצאים בספרייה הם: "טמבולינה והפיסטוקים" שירי הילדים של מרים ילן-שטקליס ("שורום זורום" ו"אצו רצו גמדים") "איך בוחרים שם לאחותי הקטנה?" "הסבתא של אפרים" מסע שמתחיל בפיל ועוד. וסרטי אם סי איי שנמצאים בספרייה הם : שירים קטנים של עוזי חיטמן פים פם פה הולכים לגן פיית הקסם גמדי הלילה חיתולי מותק של בייביסיטר דיג דיג דוג גוזל שלי ועוד. רוי בוי - יוצאים להרפתקה נתי הגעתי הופעתי החברים של גילי בא לבקר גילי בא לבקר - מסע בקשת הרגשות חנות הספרים של שין שין דידי דמיוני ושעון הדמיון גן הצוציקים מארח תחרות התעלול והבלבול רינת בארץ המילים חגי ישראל עם רינת ומימי רינת בעולם האגדות התיאטרון שלנו - ספר לי סיפור התיאטרון שלנו - ספר לי סיפור - אגדות סבא טוביה - מסיבה ביער סבא טוביה - סיפורים כיד המלך סבא טוביה - סיפורי התנ"ך סבא טוביה - סיפורה של מדינה יובל המבולבל יובל המבולבל - המסע אל הכוכב יובל המבולבל - טוב לצחוק עולמו של יובל המבולבל דוד חיים דוד חיים 2 דוד חיים - ההצגה דוד חיים - הטיול אל האוצר מיכל הקטנה מיכל הקטנה - השיר שבלב מיכל הקטנה בממלכת האהבה מיקי מיקי בחופשה רוי בוי - לטבע נולד רוי בוי - סוד המדבר קופיקו והחונטוזים בג'ונגל של רוי בוי מני ממטרה - מיטב המערכונים סטודיו קוגומלו מה קרה למני ממטרה קופיקו (עונה 1) קופיקו המנהל קופיקו - שעת סיפור קופיקו - חוקי הג'ונגל קופיקו במשטרה משחקים באוכל בריא עם ורדינון חנות האותיות של ורדינון ורדינון בדרך אל החלום ורדינון בג'ונגל עולם היצירה של ורדינון ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לה פטי ז'ורנל

לה פטי ז'ורנל (בצרפתית: Le Petit Journal) היה יומון מוביל בצרפת בשנים 1863–1944. המהדורה הראשונה של העיתון יצאה לאור ב-1 בפברואר 1863 עם 83,000 העתקים. מייסד העיתון, מואיז מיו היה במקור מבורדו, שם הוא התחיל בעסקי עיתונות. הפצה של 83 אלף העתקים הייתה חריגה ביחס לעיתונים אחרים באותה תקופה. תוך שנתיים תפוצת העיתון הגיע ל-259 אלף העתקים ונעשה העיתון הגדול בפריז. בשנת 1870 גדלה התפוצה ל-340 אלף, פי שניים מהעיתון המתחרה השני. למרות התפוצה הגדולה, העיתון לא היה הצלחה מסחרית ומשפחת המייסד נאלצה למכור את העסק לאמיל דה ז'ירארדן בשנת 1872. בשנת 1895 העיתון הגיע למיליון העתקים ואף ל-2 מיליון כאשר כ-80% נמכרו מחוץ לפריז. בתחילת המאה ה-20 תפוצת העיתון ירדה ו-"Le Petit Parisien" נעשה העיתון הנפוץ בצרפת. בשנת 1919 התפוצה הייתה כ-400,000 העתקים. בשנת 1936 העיתון היה העיתון הרשמי של המפלגה סוציאליסטית, אך למרות תמיכה מבעלי השפעה, בשנת 1937 ירדה תפוצת העיתון ירדה לכ-150,000. העיתון נסגר באוגוסט 1944. בין הסיבות להצלחת העיתון היה המחיר הנמוך. בתקופת הזוהר, העיתון עלה 5 סנטימים לעומת 15 סנטימים עבור עיתונים מתחרים. בשנת 1894 העיתון היה בין המארגנים של מרוץ מכוניות הראשון בעולם "פריז-רואן". מדיה וקבצים בנושא לה פטי ז'ורנל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לה פטי ז'ורנל העתקים של העיתון