laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מכאן ומכאן

"מכאן ומכאן: שש מחברות ומילואים" הוא רומן מאת יוסף חיים ברנר. הרומן, המתאר את החיים של החלוצים בארץ ישראל בראשית המאה ה-20, נחשב לאחד מן היצירות המרכזיות של הסופר. בשנים 1908-1907 שהה ברנר בלונדון, אנגליה. שם, ערך והדפיס את כתב העת "המעורר". לאחר עלייתו לארץ ישראל, בשנת 1909, הצטרף ברנר אל מערכת העיתון של "הפועל הצעיר" עלה ברנר לארץ ישראל. הוא התיישב כשנה בעין גנים, בחדר שכור בביתם של אריה (לייב) ומרים פסילוב. היה זה חדר גדול אך היה חסר תקרה מתחת לרעפי הגג. הניך פסילוב, בנה הצעיר של המשפחה, נהג ללכוד את הציפורים שהסתננו לחדר ולשחרר אותן לחופשי. ברנר עבד על הטקסט ויצר שלוש טיוטות. לבסוף, חיפש מוציא לאור שיקבל את שליטתו בהדפסה. לבסוף התקשר ברנר עם פישל לחובר, שערך, יחד עם דוד פרישמן את כתב העת "ספרות" שראה אור בוורשה, פולין. לחובר שלח לברנר מקדמה בת 100 רובל את הטקסט הקדיש ברנר להֶנִיךְ פֶסֶלוֹב, בנם של אריה ומרים פסלוב שנפטר בנערותו, ורבקה צ’יז’יק (1911-1894), בתו של ברוך צ'יזיק ואחותם של שרה צ'יזיק ואפרים צ'יזיק: ”את הכי נלבב וטהור בקומץ העלים האלה אני מניח בדֶמַע על קִבְרֵי יקִירַי וטהורַי, הֶנִיךְ פֶסֶלוֹב ורבקה צ’יז’יק” ברנר,י. ח., מכאן ומכאן, ספרות, ורשה, 1911 כתבים, כרך ב', הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1977 יוסף חיים ברנר, "מכאן ומכאן" בפרויקט בן-יהודה מכאן ומכאן, באתר הספרייה הלאומית מכאן ומכאן, באתר תרבות.IL מכאן ומכאן באתר מפעל המילון ההיסטורי ברדיצ'בסקי, דינה, "'לא מכאן, לא מכאן': הרומן המסאִי של י"ח ברנר מחוץ למלכודת הריאליזם," אות, כתב עת לספרות ותאוריה, גיליון 8, סתיו 2018 דיין, יהונתן, שירת העצבים: על הפואטיקה המלנכולית של יוסף חיים ברנר, רסלינג, תל אביב, 2022 מירון, דן, כל העולם בימה, בלימה, ירושלים, 2023 ערפלי, בעז, העיקר השלילי: אידאולוגיה ופואטיקה ב"מכאן ומכאן" וב"עצבים" לי. ח. ברנר, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1992 ערפלי, בעז, מהתחלה: קריאה חדשה ביצירות מרכזיות של יוסף חיים ברנר, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2009 ציטוטים בנושא מכאן ומכאן בוויקיציטוט קובי מידן, ‏מכאן ומכאן מאת יוסף חיים ברנר עם פרופ' חיים באר, האוניברסיטה המשודרת: מבוא לטקסטים מכוננים, באתר גלי צה"ל, 20 בדצמבר 2016 דן מירון: מודל התיאטרון כתחליף להמשכיות סיפורית ב"מכאן ומכאן", סרטון בערוץ "האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים", באתר יוטיוב, 3 בנובמבר 2021 ראו: שפירא, אניטה, ברנר: סיפור חיים, עם עובד, ע' 186. ראו: שפירא, אניטה, ברנר: סיפור חיים, עם עובד, ע' 209
ריצ'רד טימותי ג'ונס

ריצ'רד טימותי ג'ונס (באנגלית: Richard Timothy Jones; נולד ב-16 בינואר 1972) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. תפקידיו בטלוויזיה כוללים את "אלי מקביל" (1997), "המשפט של איימי" (1998–2005), "CSI: מיאמי" (2006), "האנטומיה של גריי" (2010), "הוואי 5-0" (2011–2014), "נרקוס" (2015) ו"מחשבות פליליות" (2017). מאז 2018 הוא מגלם את סמל המשטרה וייד גריי בסדרת הדרמה המשטרתית "הטירון" של רשת ABC. ג'ונס עבד באופן נרחב בקולנוע ובטלוויזיה מאז תחילת שנות ה-90. ג'ונס נולד בקוֹבֶּה שביפן להורים אמריקאים, וגדל בקארסון, קליפורניה. הוא בנם של לורן, אנליסטית מחשבים, וקלארנס ג'ונס, שחקן בייסבול מקצועי ששיחק באותה תקופה עבור ננקאי הוקס באוסקה. יש לו אח גדול, קלארנס ג'ונס ג'וניור, שעובד כמאמן כדורסל תיכונים. הם חזרו לצפון אמריקה לאחר פרישתו של קלארנס לאחר עונת 1978. הוריו התגרשו מאוחר יותר. ג'ונס למד בתיכון בישופ מונטגומרי בטורנס, קליפורניה, ולאחר מכן סיים את לימודיו באוניברסיטת טוסקיגי. מאז תחילת שנות ה-90, ג'ונס עבד הן בקולנוע והן בטלוויזיה. תפקיד הטלוויזיה הראשון שלו היה בפרק משנת 1993 בסדרה "קליפורניה דרימס". באותה שנה הופיע בתפקיד אייק טרנר ג'וניור בסרט "מה הקשר לאהבה". בין השנים 1999 ל-2005 כיכב בתפקיד ברוס קלווין ואן אקסל בסדרת הדרמה המשפטית של CBS "המשפט של איימי". בין השנים 2017 ל-2018 גילם ג'ונס את הבלש טומי קאונאבן בסדרת הדרמה של CBS "חוכמת ההמון". מאז פברואר 2018 מגלם ג'ונס את התפקיד של סמל המשטרה ווייד גריי בסדרת הדרמה המשטרתית של ABC "הטירון" לצד נייתן פיליון. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד טימותי ג'ונס בוויקישיתוף ריצ'רד טימותי ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ריצ'רד טימותי ג'ונס, באתר AllMovie (באנגלית) ריצ'רד טימותי ג'ונס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) cleveland com Mike Rose, Today’s famous birthdays list for January 16, 2023 includes celebrities Lin-Manuel Miranda, Kate Moss, cleveland, ‏2023-01-16 (באנגלית) Richard T. Jones | The Rookie, ABC (באנגלית) Will Ashton published, What The Super 8 Cast Is Doing Now, CINEMABLEND, ‏2021-07-06 (באנגלית) Matt Webb Mitovich, The Rookie Casts Richard T. Jones as Nathan Fillion’s Nemesis, TVLine, ‏2018-02-13 (באנגלית) S. Torriano Berry, Venise T. Berry, Historical Dictionary of African American Cinema, Rowman & Littlefield, 2015-05-07, ISBN 978-1-4422-4702-4. (באנגלית) Richard T. Jones Biography (1972-), www.filmreference.com
אדוארד, הנסיך מוויילס

אדוארד ממידלהאם, נסיך ויילס (באנגלית: Edward of Middleham, Prince of Wales; סביבות דצמבר 1473 או 1476 – 9 באפריל 1484), היה בנו ויורשו המיועד של ריצ'רד השלישי, מלך אנגליה ואשתו אן נוויל. הוא היה ילדו הלגיטימי היחיד של ריצ'רד ונפטר בגיל שבע או עשר. אדוארד נולד בטירת מידלהאם, מעוז קרוב ליורק שהפך לבסיס העיקרי של ריצ'רד ואן נוויל בצפון אנגליה. תאריך לידתו ידוע בדרך כלל בסביבות דצמבר 1473, אך ייתכן שנולד מאוחר עד שנת 1476. הספקות שהעלה קלרנס לגבי תוקף נישואיהם של ריצ'רד ואן טופלו באמצעות סעיף שהגן על זכויותיהם במקרה של גירושין (כלומר הכרזת הנישואין כבטלים על ידי הכנסייה) ונישואים מחדש זה לזה, והגן גם על זכויות ריצ'רד בזמן ההמתנה לנישואים שניים חוקיים עם אן. עם זאת, לא היו הוראות עבור יורשיהם במקרה של גירושין כאמור, מה שנראה שמאשר כי לריצ'רד ולאן לא היו ילדים נכון לשנת 1474. עם זאת, הוראה כזו הייתה בסמכות המלך השולט עבור אלה בעלי דם מלכותי, ולכן לא הייתה רלוונטית. אדוארד חי בעיקר במידלהאם, והיה ידוע כילד חולני. בשנת 1478, הוענק לאדוארד התואר רוזן סולסברי, תואר שהוחזק בעבר על ידי ג'ורג' פלנטג'נט, הדוכס הראשון מקלרנס, שהוחרם. התואר לא ניתן שוב לאחר מותו. אביו הפך למלך אנגליה ב-26 ביוני 1483, והדיח את אחיינו אדוארד החמישי. אדוארד לא נכח בהכתרת הוריו, כנראה עקב מחלה. הוא הוכתר כנסיך ויילס ורוזן צ'סטר בטקס מפואר במינסטר של יורק ב-8 בספטמבר 1483, בעקבות המסע המלכותי של הוריו ברחבי אנגליה. אדוארד נפטר ב-9 באפריל 1484, ביום השנה למותו של דודו, אדוארד הרביעי. הסיבות למותו הפתאומי אינן ידועות. מותו הפתאומי של אדוארד הותיר את ריצ'רד ללא ילד לגיטימי. ההיסטוריון העכשווי ג'ון ראוס תיעד כי ריצ'רד הכריז על אחיינו אדוארד, רוזן וורוויק, כיורשו המשוער, אך אין ראיות אחרות לכך, ונראה כי זה לא סביר שכן תביעתו של ריצ'רד עצמו התבססה על ההחרמה של אביו של וורוויק. באופן דומה, ג'ון דה לה פול, הרוזן הראשון של לינקולן, גם הוא נראה כי מונה ליורש המשוער של ריצ'רד, אך מעולם לא הוכרז באופן פומבי ככזה. אויבי ריצ'רד נטו להאמין כי מותו הפתאומי של בנו אדוארד היה נקמה אלוהית על לכאורה מעורבותו של ריצ'רד בהשתלטות על המלוכה ובהיעלמותם של בני אדוארד הרביעי, אחייניו אדוארד החמישי, מלך אנגליה וריצ'רד, דוכס יורק. ייתכן גם כי מותו חיזק את אויביו לחדש את האיבה. מקום קבורתו של אדוארד אינו ידוע. קבר חרסינה לבן ומושחת ("קבר ריק") בכנסיית סנט הלן והצלב הקדוש בשֶריף האטון, עם דמות של ילד, נחשב זמן רב כמייצג את אדוארד ממידלהאם, אך כעת סבורים כי מדובר בעבודה מוקדמת יותר המתארת אחד מבני משפחת נוויל. מדיה וקבצים בנושא אדוארד, הנסיך מוויילס בוויקישיתוף אדוארד, הנסיך מוויילס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מקס לוטהולד

מקס לוטהולד (בגרמנית: Max Leuthold‏; 23 במאי 1863 – 5 במרץ 1934) היה גנרל-לויטננט סקסוני והרמטכ"ל האחרון של הצבא הסקסוני. לוטהולד נולד ב-23 במאי 1863 בארנברג, שהייתה חלק מממלכת סקסוניה. ב-1876 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ובאפריל 1880 הצטרף לרגימנט הרגלים ה-107. בשנת 1887 הוצב כמדריך בבית הספר הצבאי לירי בשפנדאו, ובמאי 1887 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. מאוקטובר 1889, הוא למד באקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין, ולאחר שסיים אותה ביולי 1892, הוא חזר לשרת ברגימנט הרגלים ה-107. באפריל 1893 הועלה לדרגת האופטמן והוצב במטה הכללי בברלין כנציג המטה הכללי של הצבא הסקסוני. לאחר מכן, ממרץ 1897, שירת שוב ברגימנט הרגלים ה-107 בלייפציג, שם פיקד על פלוגה. במרץ 1899 הוא הועבר למפקדת דיוויזיית הרגלים ה-32, אז בפיקודו של מקס פון האוזן, שם שירת עד פברואר 1901, אז עבר למפקדת דיוויזיית הרגלים ה-23. באפריל אותה שנה הועלה לדרגת מיור, וכמה חודשים לאחר מכן, בספטמבר, שוב הוצב במטה הכללי בברלין. מאפריל 1904 שירת במטה הקורפוס ה-12 בדרזדן, ובנובמבר 1905 מונה למפקד גדוד גדוד היגר ה-13 (הסקסוני ה-2), שהוצב גם הוא בדרזדן. בספטמבר 1906 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, בעוד שנה לאחר מכן, בספטמבר 1907, הוא הפך לרארש מטה הקורפוס ה-19 שבסיסו בלייפציג. בספטמבר 1909 הוא מונה למפקד רגימנט הגרנדירים ה-100, ובמרץ 1910 הוא הועלה לדרגת אוברסט. במרץ 1913 הוא מונה לראש המטה הכללי של הצבא המלכותי הסקסוני, ולאחר מכן הועלה ביוני לדרגת גנרל-מיור. בתחילת מלחמת העולם הראשונה, לוטהולד כיהן בתפקיד ראש מטה הצבא המלכותי הסקסוני. אולם ביולי 1915 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-53 (הסקסונית ה-3) בחזית המערבית, ולחם עימה בקרב שמפאן השני ובמהלך הקרב על הסום, שם ספגה אבדות כבדות. בנובמבר 1916 הועבר לוטהולד לחזית המזרחית עם דיוויזיית המילואים ה-53, שם ביולי 1917 השתתף בעצירת מתקפת קרנסקי ובהתקפת הנגד שבאה בעקבותיה. לאחר פריצת הדרך בזלוצ'וב על הסטריפה, הוא קיבל החלטה עצמאית לרדוף אחרי הכוחות הרוסיים עם כוחותיו. הוא מילא תפקיד משמעותי בשחרור גליציה המזרחית וקיבל את עיטור צלב המפקד של מסדר היינריך הקדוש מדרגה שנייה ב-30 באוגוסט 1917. במאי 1917 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ובנובמבר הוחזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם השתתפה במרץ 1918 במתקפת האביב. מאוחר יותר הוא פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-192 (הסקסונית ה-8). הוא היה גם המפקד של קורפוס המילואים ה-12 (הסקסוני) מה-24 ביולי 1918 עד לפירוקו ב-23 בינואר 1919 ולאחר מכן הוביל את הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) עד ה-2 באוקטובר 1919. לוטהולד מת ב-5 במרץ 1934 בדרזדן ונקבר בבית הקברות הצפוני של דרזדן. Der Königlich Sächsische Militär-St. Heinrichs-Orden 1736–1918. Ein Ehrenblatt der Sächsischen Armee. Wilhelm und Bertha von Baensch-Stiftung, Dresden 1937, S. 96. Dermot Bradley (Hrsg.), Günter Wegner: Stellenbesetzung der Deutschen Heere 1815–1939. Band 1: Die Höheren Kommandostellen 1815–1939. Biblio Verlag, Osnabrück 1990, ISBN 3-7648-1780-1, S. 631.
ניר איפרגן

ניר איפרגן הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד חטיבת ירושלים. קודם לכן שימש מפקד גדוד דוכיפת. איפרגן התגייס לצה"ל עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושירת במספר תפקידי שטח ופיקוד בחטיבת כפיר. בין השנים 2019–2021 כיהן כמפקד גדוד דוכיפת, לאחר מכן בשנים 2021–2023 שימש ראש ענף ללוחמה אורבנית במל"י. ב-2023 היה קצין אג"ם מל"י, וב-7 באוקטובר נלחם באזור רעים וסייע בחילוץ גופות במסיבה בנובה. ביולי 2024 הועלה לדרגת אל"ם והחל לפקד על חטיבת ירושלים, ופיקד על צק"ח ירושלים בלחימה במסדרון נצרים ושכונת זייתון. איפרגן נשוי, אב לבן ובת ומתגורר בצפון השרון. אבי אשכנזי, ‏מפקד האוגדה שמשמיד את החמאס עולה צפונה: "נערכים לכך כבר במשך שנים", באתר מעריב אונליין, 3 באוגוסט 2024 מערכת את"צ, כך נראה המבצע של חטיבה 16 בשכונת 'זייתון', באתר אתר צה"ל, ‏9 בספטמבר 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אחיקם הימלפרב

אחיקם הימלפרב הוא עיתונאי בדסק הערבים של חדשות 14 מאז ה-12 במרץ 2024. קודם לכן שימש כמתורגמן וכמאתר במכון המחקר 'מבט לתקשורת פלסטינית', עיתונאי ב'מקור ראשון', ועיתונאי ב'בשבע'. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. הסיבה היא: יש להרחיב. הימלפרב שירת כלוחם בחיל התותחנים בשירות סדיר. בשירות קבע בצה"ל שימש כמתורגמן בין השפות עברית וערבית בבית המשפט הצבאי "עופר". להימלפרב תואר אקדמי דו חוגי בערבית ובחקר המזרח התיכון מאוניברסיטת בר-אילן. פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. הסיבה היא: יש להרחיב. המילפרב עבד בעיתון "מקור ראשון". בהמשך הוא עבר לכתוב ב"בשבע", ובשנת 2024 החל לעבוד בערוץ עכשיו 14 בתור כתב בדסק הערבים של הערוץ. הימלפרב מרבה לעסוק בתחומים הקשורים בחברה הפלסטינית, טרור פלסטיני, ממשל הרשות הפלסטינית וחקר התקשורת הפלסטינית. אחיקם הימלפרב, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אחיקם הימלפרב, באתר הביטחוניסטים
יש"ר

האם התכוונתם ל... יצחק שמואל רג'יו – יש"ר מגוריציה – רב ופילוסוף איטלקי יוסף שלמה דלמדיגו – יש"ר מקנדיה – רב, פילוסוף, רופא ואסטרונום מכרתים
ורנון נורווד

ורנון נורווד (באנגלית: Vernon Norwood; נולד ב-10 באפריל 1992) הוא אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי (טוקיו 2020) ו-4 פעמים אלוף עולם (בייג'ינג 2015, דוחה 2019, יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) בריצת שליחים 4x400 מטר. סגן אלוף אולימפי (פריז 2024) ושיאן עולם בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר. אלוף ארצות הברית באולם (2016) בריצת 400 מטר. באולימפיאדת פריז זכה במדליית כסף בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר ביחד עם שמיר ליטל, ברייס דדמון וקיילין בראון בתוצאה של 3:07.74 דקות, אחרי הולנד (3:07.43 דקות) ולפני הממלכה המאוחדת (3:08.01 דקות). בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה שיא עולם חדש של 3:07.41 דקות. ריצת 400 מטר: 44.10 שניות (2024) מדיה וקבצים בנושא ורנון נורווד בוויקישיתוף ורנון נורווד, באתר olympedia.org ורנון נורווד, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית ורנון נורווד, באתר ליגת היהלום ורנון נורווד, באתר Track and Field (גברים)
יחסי לבנון–עומאן

יחסי החוץ בין לבנון ועומאן הם היחסים הדיפלומטיים בין לבנון לעומאן וכוללים תחומים קשרים פוליטיים, תרבותיים, כלכליים וחברתיים. שגרירות לבנון בעומאן ממוקמת בעיר מסקט, ושגרירות עומאן בלבנון ממוקמת בעיר ביירות. היחסים בין לבנון ועומאן מתפתחים בתחומים רבים, כולל סחר והשקעות. בפורום עסקים משותף שנערך בעומאן נדונו הזדמנויות להשקעות וסחר, והשתתפו בו נציגים מהמגזר העסקי בשתי המדינות. הפורום עסק בהזדמנויות להשקעות וסחר, והציג את היתרונות הכלכליים של עומאן, כולל תשתיות מודרניות, מיקום אסטרטגי וסביבה עסקית המעודדת השקעות. בנוסף, התקיימו פגישות בין בכירים מהמדינות, שבהן נדונו דרכים לשפר את שיתופי הפעולה והקשרים הבילטרליים. המפגשים סייעו להעמיק את ההבנה והקשרים בין המדינות ולהדגיש את החשיבות של המגזר הפרטי בקידום הסחר וההשקעות. Ali Al Matani, Omani-Lebanese relations hold greater promise, Oman Observer, ‏2019-09-04 (באנגלית) Bitwize - http://bitwize.com.lb, Omani-Lebanese Business Forum explores avenues to boost investment and trade, Times of Oman (באנגלית) Bitwize - http://bitwize.com.lb, Oman-Lebanon discuss ways to boost bilateral relations, Times of Oman (באנגלית)
סדנה (גוף טרנס-נפטוני)

סֶדנָה (שם מלא: 90377 סדנה; באנגלית: 90377 Sedna; סמל: ) הוא כוכב לכת ננסי וגוף טרנס-נפטוני שנמצא בעננת אורט, והתגלה על ידי מייקל בראון, צ'אד טרוחיו ודייוויד רבינוביץ ב-14 בנובמבר 2003. סדנה נכלל בקטגוריה של כוכב לכת מינורי וקר, ייתכן וגודלו כשני שלישים מגודלו של פלוטו. כשנתגלה, היה סדנה העצם הטבעי הרחוק ביותר במערכת השמש שנצפה עד אז. במרץ 2014 פורסם כי התגלה עצם רחוק יותר מסדנה, 2012 VP113. סדנה נתגלה בעת סקירה מודרכת עם טלסקופ סמואל אוסשין במצפה הכוכבים פאלומר (Palomar Observatory) קרוב לסן דייגו, קליפורניה (ארצות הברית) ונצפה תוך ימים בטלסקופים מצ'ילה, ספרד וארצות הברית (אריזונה והוואי). העצם זוהה בטלסקופ החלל האבל של נאס"א במרץ 2004, אך תצפיות בטלסקופ החלל שפיצר (הפועל בספקטרום התת-אדום) הצליחו לזהותו רק בשנת 2007. בעקבות זיהוי זה הוערך קוטרו בכ-1,600 ק"מ. בגלל הקור העז השורר בו עקב מרחקו מהשמש ובגלל הכוכבים האחרים מהחלל החיצון הקרויים על שמם של אלים רומאים ויוונים, המדענים שגילו אותו קראו לו בצורה בלתי רשמית על שמה של סדנה, אלת הים מהמיתולוגיה האינואיטית, שהאמינו שגרה במעמקים הקרים של אוקיינוס הקרח הצפוני. על פי מוסכמות לקריאת שמות של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי לאסטרואידים, הכינוי הזמני שניתן לו היה 2003 VB12. ב-28 בספטמבר 2004 אישר האיגוד האסטרונומי הבינלאומי באופן רשמי את השם "סדנה". סדנה בעל מסלול מאוד אליפטי, האפהליון שלו מוערך ב-975.56 יחידות אסטרונומיות והפריהליון שלו הוא בסביבות 76.16 יחידות אסטרונומיות. כאשר נתגלה, הוא היה במרחק של כ-90 יחידות אסטרונומיות מהשמש, קרוב לפריהליון. לשם השוואה, המרחק הממוצע של פלוטו מהשמש הוא בסביבות 40 יחידות אסטרונומיות. מסלולו של סדנה אורך כ-11,487 שנים. הוא יגיע לפריהליון ב-2075 או 2076. בתחילה האמינו האסטרונומים כי משך היממה הארוך של סדנה (בין 20–50 ימים) נגרם עקב קיומו של ירח, אולם תצפית של טלסקופ החלל האבל במרץ 2004 לא הבחינה בעצם כלשהו המסתובב סביבו, והדבר נשאר כתעלומה. קוטרו המוערך של סדנה הוא בין 1,180 ל-1,800 ק"מ ובזמן גילויו הוא היה העצם הגדול ביותר שנמצא במערכת השמש מאז נתגלה פלוטו ב-1930. סדנה כה רחוק מהשמש עד שהטמפרטורות בו לעולם אינן עוברות את -240°C-. תצפיות מצ'ילה מראות כי סדנה הוא אחד העצמים האדומים ביותר במערכת השמש, כמעט אדום כמאדים. לעצם נוסף, 2000 CR105, יש מסלול דומה לשל סדנה אך פחות קיצוני; פריהליון 45 יחידות אסטרונומיות ואפהליון 415 יחידות אסטרונומיות, ומשך מסלולו 3,420 שנים. ייתכן שמסלולו מושפע מאותם תהליכים היוצרים את מסלולו של סדנה. מדיה וקבצים בנושא סדנה בוויקישיתוף גוף דמי כוכב לכת התגלה בקצה מערכת השמש שלנו אתר נאס"א, 15 במרץ 2004. אשכול סדנה, באתר "הידען" U+2BF2 ⯲. David Faulks (2016) 'Eris and Sedna Symbols,' L2/16-173R, Unicode Technical Committee Document Register. אבי בליזובסקי, ‏התגלה העצם המרוחק ביותר במערכת השמש (כשהוא עוקף את סדנה בחלק ממסלולו) * החוקרים: יתכן שישנם בקצה מערכת השמש עצמים גדולים מכדה"א, באתר "הידען", 27 במרץ 2014 NASA Supported Research Helps Redefine Solar System's Edge
יחסי אוקראינה–ירדן

יחסי החוץ בין אוקראינה לירדן הם היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לממלכת ירדן, המבוססים על הבנה והערכה הדדית. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1992. שגרירות אוקראינה בירדן נמצאת בעמאן, בעוד ששגרירות ירדן באוקראינה ממוקמת בקייב. היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לירדן הוקמו בשנת 1992 ומאז הם מתפתחים במגוון תחומים. אוקראינה וירדן משתפות פעולה בתחומים רבים, כולל מסחר, חינוך, חקלאות וטכנולוגיה. בשנת 2021, הסחר בין המדינות הסתכם ב-129.714 מיליון דולר, כאשר היצוא מאוקראינה לירדן כלל בעיקר מוצרי חקלאות וטכנולוגיה. הקשרים בין המדינות מתבטאים גם בהשקעות ובפרויקטים משותפים. נציגים משתי המדינות נפגשים בקביעות לדון בדרכים לשפר את שיתופי הפעולה בתחומים כלכליים, פוליטיים וביטחוניים. במהלך השנים, אוקראינה תמכה בחינוך של סטודנטים ירדנים בתחומים שונים, כולל רפואה, הנדסה וטכנולוגיית מידע. המדינות מדגישות את החשיבות של עבודה משותפת לקידום ביטחון המזון והפחתת סיכוני משבר הקורונה. אוקראינה וירדן מחזיקות בעמדות דומות בנוגע לצורך ברב-צדדיות ושיתוף פעולה בינלאומי להתמודדות עם אתגרים גלובליים. ירדן נקטה גישה זהירה ומאוזנת לגבי המלחמה בין רוסיה לאוקראינה, תוך שמירה על קשרים טובים עם ארצות הברית ומדינות אירופה. לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה, שר החוץ הירדני איימן ספדי קרא לפתרון פוליטי למשבר והדגיש את חשיבות כיבוד ריבונות המדינות והחוק הבינלאומי. ירדן נמנעה מאזכור רוסיה כתוקפת כאשר הצביעה נגד הפלישה בעצרת הכללית של האו"ם. סקר דעת קהל שנערך הראה כי 39% מהירדנים סבורים שהמלחמה של רוסיה באוקראינה אינה מוצדקת, בעוד שרק 9% חשבו שהיא מוצדקת. בנוסף, תושבים אוקראינים בירדן קיימו הפגנות בעמאן נגד הפלישה הרוסית, בהשתתפות גם מספר ירדנים שהביעו סולידריות עם העם האוקראיני. Citizens of Ukraine have not defined their attitude to Jordan - study, Ukraine open for business, ‏2024-06-21 (באנגלית אמריקאית) Ukraine deputy FM highlights ‘shared vision’ with Jordan, Jordan Times, ‏2021-10-25 (באנגלית) Ukraine, Jordan to celebrate 29 years of diplomatic relations, Jordan Times, ‏2021-04-19 (באנגלית) Jordan is walking a diplomatic tightrope on Russia’s invasion of Ukraine, Middle East Institute (באנגלית) Jordan is walking a diplomatic tightrope on Russia’s invasion of Ukraine, Middle East Institute (באנגלית) What do Jordanians think of the Russia-Ukraine war? - Jordan News | Latest News from Jordan, MENA, Jordan News | Latest News from Jordan, MENA, ‏2023-02-14 (באנגלית) Ukrainian expats protest in Jordan capital against Russia’s invasion, Al Arabiya
מוזיקה (אלבום)

מוזיקה הוא אלבום האולפן העשירי של הזמר החרדי-אמריקאי יעקב שוואקי. האלבום יצא לאור ביוני 2018, מתוך האלבום בלטו הלהיטים "ישתבח שמו", "אש" ו-"מוזיקה". האלבום יצא לאור ביוני 2018, הוא הופק על ידי שוואקי עצמו, ואיצי וולדנר. את רוב השירים באלבום יצרו הכותבת מירי ישראלי והמלחין איצי וולדנר. המעבדים באלבום היו רפי גריידי, דניאל קפלר, תמיר צור, רביד קשתי ומשה לאופר. מבקר המוזיקה נתנאל לייפר כתב על האלבום ותיאר את השינוי בסגנון המוזיקלי של שוואקי: ”שוואקי מצליח להביא כזמר את הרוח הצעירה והקלילה לאלבום, שעשוי בצורה מקצועית ועם סאונד איכותי עליו אמונים מיטב אנשי התעשייה. חובבי הפופ היהודי יתענגו על האלבום החדש שמראה ששוואקי מתכוון להמשיך ליצור וכמו שהוא כבר הוכיח הוא לא מפחד לעשות שינויים אפילו משמעותיים ולהפתיע את חובבי המוזיקה היהודית.” האלבום זכה להצלחה ושלושה חודשים לאחר צאתו הגיע למעמד של אלבום פלטינה, לאחז שמכר מעל 40,000 עותקים. יעקב שוואקי איצי וולדנר רביד קשתי דניאל קפלר מקהלת "זמירות" מקהלת הילדים "שיר ושבח" מערכת דוס מיוזיק מנהל, MUSICA האלבום העשירי של יעקב שוואקי כאן!, באתר dosmusic, ‏4.6.18 נתנאל לייפר, ‏שוואקי עושה 'מוזיקה' אחרת: ביקורת אלבום, באתר כיכר השבת, 17 ביוני 2018 יאיר טוקר, ‏יעקב שוואקי קיבל אלבום פלטינה • צפו, באתר כיכר השבת, 4 באוקטובר 2018
טוני הקטן

טוני הקטן (באנגלית: Little Tony; ‏9 בפברואר 1941 – 27 במאי 2013) היה זמר איטלקי מפורסם ששמו המקורי הוא Antonio Ciacci.[דרוש תעתוק] נולד בטיבולי למשפחת מוזיקאים שמוצאם מסן מרינו. כשהיה בן 15 הוא החל להופיע כזמר עם אביו ועם אחיו ברומא. הוא התגלה ככישרון מיוחד על ידי הזמר מרינו מריני והאמרגן הבריטי ג'אק גוד. בשנת 1958 טוני הקטן החל קריירה מוזיקלית בלונדון. שמו המקורי לא היה קליט לבריטים ולכן הוא שינה את המסחרי ל־Little Tony (בחירת השם הייתה בין השאר משום שטוני העריץ את רצ'רד הקטן). ב-1959 הוא יסד עם שני אחיו אנריקו ואלברטו את להקת "Little Tony & his brothers" אשר הביאו לאיטליה את סגנון הרוק אנד רול שהיה אהוב על טוני. ב-1961 כשהוא בן 20, הוא זכה במקום השני בפסטיבל סן רמו בשיר "24,000 נשיקות" (אנ'), ביחד עם אדריאנו צ'לנטנו. מאז הקריירה שלו נסקה גם באיטליה וגם מחוץ לה. טוני הקטן השתתף בעשרה פסטיבלי סן רמו כשלהיט הגדול ביותר שלו היה "הלב המטורף" Cuore matto, מפסטיבל סן רמו 1967. אף על פי שהשיר לא זכה בפסטיבל, הוא הפך להצלחה עולמית והיה במקום הראשון במצעד האיטלקי במשך 10 שבועות ברציפות. התקליט נמכר בשישה מיליון עותקים והוקלט על ידי טוני הקטן במספר גרסאות, כולל בגרסת רוק אנד רול ובגרסת דיסקו. בשנות השבעים טוני הקטן הוציא תקליט שהוקדש לשירי אלביס פרסלי בביצוע של טוני הקטן, חלק מהשירים הם באנגלית וחלק באיטלקית. התקליט זכה להצלחה גדולה באיטליה ובארצות הברית. בשנות השמונים טוני הקטן שר והופיע בארצות הברית ביחד עם Dianna Ross & the Supremes. בסוף שנות השמונים הוא ייסד את להקת Robot ביחד עם Bobby Solo,Rosanna Fratelo. הם עשו קאברים של שירים ידועים כמו Quando Quando. בשנות האלפיים טוני הקטן כיכב בקביעות בתוכניות טלוויזיה ובידור באיטליה. בשנת 2008 טוני השתתף בפעם העשירית בפסיטבל סן רמו בשיר Non finisce qui (לא מסיים כעת) ביחד עם להקת Gipsy Kings. טוני הקטן הלך לעולמו ב-27 במאי 2013 לאחר מאבק במחלת הסרטן. נערכה לו הלוויה ממלכתית ברומא עם צמרת האמנים האיטלקיים, ליווי של שיירת רכבי Ferrari (חלקם מהאוסף הפרטי שלו). ההלוויה שודרה ברשתות הטלוויזיה הממלכתיות. טוני הקטן נקבר בעיר הולדתו טיבולי Tivoli. בשנת 2020, השיר Cuore Matto זכה לביצוע מחודש על ידי הזמר פיירו פלו וזכה במקום השני בפסיטבל סן רמו בקטגוריית להיטי העבר. טוני הקטן מכר מעל 30 מיליון תקליטים ודיסקים במהלך הקריירה שלו וכיכב ב-22 סרטים. הבת שלו Cristiana Ciacci ממשיכה את דרכו ויסדה את להקת Little Tony Family. מדיה וקבצים בנושא טוני הקטן בוויקישיתוף טוני הקטן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טוני הקטן, באתר AllMusic (באנגלית) טוני הקטן, באתר MusicBrainz (באנגלית) טוני הקטן, באתר Yandex.Music (ברוסית) טוני הקטן, באתר Discogs (באנגלית) טוני הקטן, באתר Songkick (באנגלית) טוני הקטן, באתר DNCI טוני הקטן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Joseph Murrells, The book of golden discs, London : Barrie & Jenkins, 1978, ISBN 978-0-214-20512-5 Addio Little Tony, cuore matto della musica, la Repubblica, ‏2013-05-27 (באיטלקית) Little Tony (Obituary), The Telegraph, 16 June 2013
יחסי בחריין–לבנון

יחסי החוץ בין בחריין ללבנון הם היחסים הדיפלומטיים בין בחריין ללבנון המבוססים על שיתוף פעולה במגוון תחומים כמו פוליטיקה, כלכלה ותרבות. שתי המדינות חוו עליות ומורדות ביחסים במהלך השנים, כולל הפסקות ושחזור היחסים הדיפלומטיים. באוקטובר 2021 בעקבות התבטאויות של שר המידע הלבנוני ג'ורג' קורדאהי אשר ביקר את המעורבות הצבאית הסעודית במלחמת תימן, בחריין ביחד עם מדינות המפרץ האחרות ניתקו את היחסים הדיפלומטיים עם לבנון. הצעד הזה גרם לקרע דיפלומטי משמעותי בין המדינות. במאי 2023 הכריז משרד החוץ של בחריין כי יחזיר את היחסים הדיפלומטיים המלאים עם לבנון במסגרת מאמצים לחיזוק הקשרים האחוותיים בין המדינות. ההחלטה התקבלה בברכה על ידי ראש ממשלת לבנון נג'יב מיקאתי שהביע הערכה על ההחלטה ושיבח את השיפור ביחסים בין המדינות. החלטת בחריין לשקם את היחסים עם לבנון הגיעה על רקע תהליכי פיוס אזוריים, כולל חידוש היחסים בין ערב הסעודית לאיראן, וחזרת סוריה לליגה הערבית לאחר שנים של ניתוק בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה. Bahrain and Lebanon To Restore Relations - Middle East Policy Council, mepc.org, ‏2023-05-23 (באנגלית אמריקאית) Bahrain set to resume diplomatic ties with Lebanon, Al Arabiya White House welcomes restoration of ties between Bahrain, Lebanon, Al Arabiya