laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלעזר אלישר

אלעזר אלישר (26 ביולי 1889, כ"ו בתמוז ה'תרמ"ט – 18 במאי 1955, כ"ב באייר ה'תשט"ו) היה איש ציבור ישראלי, סגן יושב ראש ההתאחדות העולמית של היהודים הספרדים, וחבר ועד העדה הספרדית בירושלים. נולד בירושלים לריקה, נכדת הרב חיים נסים ברוך, ולרב יוסף שאול אלישר, עסקן ירושלמי ונכדו של הראשון לציון הרב יעקב שאול אלישר. בילדותו התחנך בתלמוד תורה של העדה הספרדית בירושלים, ובהמשך אצל הרב נסים אלישר ובישיבת סבו, הרב חיים משה אלישר. בשנת 1906, כשהיה כבן 17 נסע לפריז שבצרפת, שם למד בבית ספר למסחר. בסיום לימודיו בשנת 1908 חזר לישראל, ובמשך מספר שנים סייע לאביו בעסקיו. בשנת 1924 ייסד את לשכת המסחר "איטליה-א"י" בירושלים, ושימש כנשיאה עד לשנת 1930. בשנת 1925 נישא לפאולין בת ציון ולונה בוליסה אמזלג, נכדתו של חיים אמזלג. בשנת 1927 החל לשמש כסגן הנשיא של "התאחדות הספרדים העולמית", ובתחילת שנת 1932 נבחר לשמש כסגן היו"ר וחבר הוועד הפועל שלה בירושלים. כן שימש כחבר ועד העדה הספרדית בירושלים למשך מספר שנים. נמנה עם מייסדי ומנהלי "קופת אשראי א"י - קרדיט בנק", שנקראה בהמשך "בנק קדם לקרדיט", וחבר ההנהלה של בנק קופת עם. כן שימש כסגן יו"ר שכונת תלפיות ובהמשך כיושב ראש הוועד שלה. בשנותיו האחרונות התגורר בחיפה, שם נמנה עם מקימי בית מלון "לב-הכרמל", ושימש כמנהל חברת "לב-הכרמל" וחברת "פיתוח ירושלים". הלך לעולמו בחיפה ונקבר בירושלים. 'אלישר, אלעזר', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 48–49. (הספר בקטלוג ULI) משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' עמ' 57 - 58 Eliezer Lazare Eliashar באתר Geni אלעזר אלישר, בספר "יהודי המזרח בארץ ישראל", מאת משה דוד גאון, באתר HebrewBooks דוד תדהר (עורך), "אלעזר אלישר", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ז (1956), עמ' 2781
אלחנדרו סאנס

אלחנדרו סאנס פיזאר (בספרדית: Alejandro Sánchez Pizarro; נולד במדריד שבספרד ב-18 בדצמבר 1968) הוא זמר-יוצר, גיטריסט, מלחין ומוזיקאי ספרדי. אלחנדרו מכר מעל 100 מיליון עותקים של אלבומיו ברחבי העולם וזכה ב-20 פרסי גראמי הלטיני ו-3 פרסי גראמי אמריקאי. קיים שיתופי פעולה רבים עם אומנים רבים מהעולם, ואף השתתף בשיר "La Tortura", של הזמרת הקולומביאנית שאקירה, שהפך לשיר הלטיני הנשי הנמכר ביותר בכל הזמנים בארצות הברית, ולאחד מהשירים הדיגיטליים הנמכרים ביותר בכל הזמנים גם כן. בנוסף לכך, ביצע גרסה בשפה הספרדית לשיר "What More Can I Give". פיזאר מושפע מסגנונות מוזיקליים שונים, לרבות פלמנקו, רוק, ג'אז, פאנק, מוזיקה אלקטרונית ומוזיקה לטינית מגוונת. בשנת 2001, השתתף בשיר "El Ultimo Adios (The Last Goodbye)". מדיה וקבצים בנושא אלחנדרו סאנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלחנדרו סאנס (בספרדית) אלחנדרו סאנס, ברשת החברתית פייסבוק אלחנדרו סאנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלחנדרו סאנס, ברשת החברתית אינסטגרם אלחנדרו סאנס, סרטונים בערוץ היוטיוב אלחנדרו סאנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר ספוטיפיי אלחנדרו סאנס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר Last.fm (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר AllMusic (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר דיזר אלחנדרו סאנס, באתר Discogs (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר Songkick (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר Genius אלחנדרו סאנס, באתר טיידל (באנגלית) אלחנדרו סאנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Latin Music: Top Latin Songs". Billboard. נבדק ב-2018-02-24. Movistar Store, entretenimiento.terra.com.co (בספרדית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נשיא אלבניה

נשיא אלבניה (באלבנית: Presidenti i Shqipërisë) הוא ראש המדינה, המפקד העליון של הצבא והנציג של אחדות העם האלבני. לנשיא יש הכוח לקבוע את מועד הבחירות לפרלמנט, וכן לקבוע משאל עם, הענקת חנינה או פרסים. במקרה של שנבצר מהנשיא למלא את תפקידו, יושב ראש האספה הלאומית יכהן בתפקידו של הנשיא בפועל עד שהנשיא יחזור לתפקידו, או עד לבחירת נשיא חדש. הנשיא מחזיק בעיקר בסמכויות טקסיות וסמליות. הוא נחשב למנהיג העליון של המדינה והמפקד העליון של הכוחות המזוינים של אלבניה, ולמייצגה הראשי שלה כלפי חוץ. הנשיא נבחר בהצבעה חשאית וללא דיון על ידי הפרלמנט של אלבניה לאחר שהושג רוב של שלוש חמישיות של כל חברי האספה הלאומית, כל 5 שנים. נשיא אלבניה הנוכחי הוא בג'רם בגג' (אנ'). מאז קום המדינה האלבנית ב-28 בנובמבר 1912, אלבניה נוהלה בצורות שונות של ממשל; מדינת חסות, מונרכיה ורפובליקה נשיאותית ודמוקרטיה פרלמנטרית. במשך כל התקופה הזאת, משרת הנשיא מומשה באופן שונה וסמכויותיה השתנו עד להווה. הנשיא נבחר לתקופת כהונה קצובה בת חמש שנים על ידי האספה הלאומית בהצבעה חשאית. על מנת שהנשיא ייבחר, הוא זקוק לתמיכה של שני שלישים מכלל חברי האספה. הנשיא בויאר נישני נבחר ב-1 ביוני 2012 ברוב של 73 מתוך 140 קולות, זאת לאחר שנכשל בשלושת הסיבובים הקודמים ולא הייתה הסכמה על מועמד. הנשיא לא יכול להתמודד לכהונה שנייה, כך שנשיא באלבניה אינו יכול לכהן יותר מחמש שנים, אלא אם כן נערך שינוי מסוים בחוקה של אלבניה. הנשיא אמון להבטיח את קיום החוקה האלבנית ולדאוג שכל החוקים מועברים כהלכה. למעשה, הנשיא הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של אלבניה. הנשיא מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה ביותר באספה הלאומית. נשיאי אלבניה לדורותיהם מ-1991 (השנה בה המשטר באלבניה היה לדמוקרטי): פוליטיקה של אלבניה מדיה וקבצים בנושא נשיא אלבניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נשיא אלבניה (באלבנית)
לידר

האם התכוונתם ל... לידר – צורת הרבים של "ליד", השיר האמנותי במוזיקה הקלאסית לידר (מפלגה) – מפלגת עולים ישראלית מרכז לידר – היכל הספורט של המועצה המקומית גני תקווה לידר השקעות – חברת השקעות ישראלית אישים: בנג'מין ויליאמס לידר – צייר אנגלי עברי לידר – זמר ישראלי
הור ההר הצפוני

הֹר הָהָר - החלק ההררי של ההר, הוא שם מקום הנזכר בספר במדבר, המשמש כגבולה הצפון מערבי של ארץ ישראל. הר ההר הצפוני מתואר כנקודת הגבול הצפונית מערבית של ארץ ישראל: ”וְזֶה יִהְיֶה לָכֶם גְּבוּל צָפוֹן מִן הַיָּם הַגָּדֹל תְּתָאוּ לָכֶם הֹר הָהָר. מֵהֹר הָהָר תְּתָאוּ לְבֹא חֲמָת וְהָיוּ תּוֹצְאֹת הַגְּבֻל צְדָדָה”. בתלמוד הבבלי מזוהה הר ההר כ"טורי אמנון". זיהויו המדויק של ההר נתון במחלוקת. בדומה, תרגום יונתן מתרגם את הביטוי 'הר ההר' שבתורה ל'טורוס אמנוס' המזוהה עם דרום הרי הטאורוס, בדרום טורקיה, מצפון לקו רוחב 36. הרמב"ם מזהה את הר ההר עם העיר הסורית בניאס השוכנת מעט מצפון לקו רוחב 35. רבי אשתורי הפרחי (יצחק הכהן) קובע כי הר ההר הוא הר אל-אקרע אשר לצפון לאטאקיא וכן העיר ״עמה״ אשר לשבט אשר נמצאת בכיוון מזרח ההר, אלא שבתקופה זו קראוהו ״עים״ וכן הערים ״חלבה״ ״רחב״ ו״חמם״ אשר כולם התחלקו לשבט אשר נמצאות באזור הר זה. הר"ש סירילאו מזהה את הר ההר סמוך לטריפולי, באזור ההררי שמצפון לעיר בתרון. יצחק גולדהאר מזהה את הר ההר באזור הכפר חמאנא (אנ') השוכן כשלושים ק"מ ממזרח לביירות, ומהווה חלק מרכס הרי הלבנון. החוקר חיים בר-דרומא משער כי הֹר ההר הצפוני הוא ההר הענק הר ארג'ייס שבלב אנטוליה. הור ההר ספר במדבר, פרק ל"ד, פסוקים ז'–ח' תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ח', עמוד א', וראו גם פירוש רש"י שם. ראו למשל אנציקלופדיה תלמודית כרך ב', ערך "ארץ ישראל", ע' רז. ופניני הלכה 'העם והארץ' פרק ג הלכה טו. תשובות הרמב"ם סימן קכז. ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ל': "וְעֻמָה וַאֲפֵק וּרְחֹב עָרִים עֶשְׂרִים וּשְׁתַּיִם וְחַצְרֵיהֶן". פירוש הרש"ס על תלמוד ירושלמי מסכת שביעית פרק ו הלכה א. אדמת קודש פרק א דף ה עמ' א-ב. פירוש 'קב ונקי' לתלמוד ירושלמי מסכת שביעית, עמ' רסה. ח. בר-דרומא, וזה גבול הארץ, ירושלים: הוצאת "באר" לחקר המקרא והארץ בסיוע מוסד הרב קוק, תשי"ח–1958 (מהדורה דיגיטלית) דף קפ
האוקטגון (ניו יורק)

האוקטגון (באנגלית: The Octagon) הוא מבנה מתומן רב-קומות השוכן באי רוזוולט שבניו יורק. המבנה נבנה לראשונה ב-1834 ובמקור המבנה נפתח כבית חולים פסיכיאטרי ב-1841. הארכיטקט שעיצב את המבנה הוא אלכסנדר ג'קסון דייוויס (אנ'). מבנה זה הוא השריד האחרון של בית החולים. לאחר שהמבנה שרד שתי שרפות, הוא כמעט נהרס אך הוא עבר שיקום ושיפוץ. כיום, האוקטגון משמש כבניין מגורים. לאחר שהעיתונאית נלי בליי חשפה התעללות בבית החולים הפסיכיאטרי, החשיפה שימשה לה השראה לכתיבת הספר "עשרה ימים בבית המשוגעים" ב-1887. ב -16 במרץ 1972 האוקטגון נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. האוקטגון קיבל פרס הכולל זיכויי מס ממדינת ניו יורק לאחר שעבר שיפוץ בנייה ירוקה.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] בשנת 2006 נבנה בית מגורים על הבניין בצורתו המקורית מ-1841.[דרושה הבהרה] המבנה עומד כיום בתקן האמריקאי לבנייה ירוקה LEED החל משנת 2008. מדיה וקבצים בנושא האוקטגון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האוקטגון (באנגלית) "Roosevelt Island Historical Society" ערך זה הוא קצרמר בנושא מבנים ובנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ראש ממשלת אלבניה

ראש ממשלת אלבניה (באלבנית: Kryeministri i Shqipërisë) הוא האדם העומד בראש הקבינט של אלבניה. ראש הממשלה מחזיק במשרה הבכירה במדינה והוא מנהל את הרשות המבצעת באלבניה, אם כי ראש המדינה הוא נשיא אלבניה. התפקיד נוסד ב-29 בנובמבר 1912 עם קבלת העצמאות של אלבניה מהאימפריה העות'מאנית. הראשון שכיהן בתפקיד היה איסמעיל קמאלי (אנ'). ראש מועצת השרים הוא ראש הממשלה, הממונה על ידי הנשיא. ראש הממשלה ממליץ לנשיא אילו אנשים יתמנו לשרים בממשלתו, ורק לאחר שהנשיא מאשר זאת, השרים מושבעים לתפקידם. האספה הלאומית חייבת לתת אישור סופי להרכב הקבינט, אחרת מלאכת הרכבת הממשלה עוברת למנהיגה של המפלגה השנייה בגודלה באספה הלאומית. חוקת אלבניה מגדירה את סמכויותיו של ראש הממשלה כך: על נשיא אלבניה להטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה באספה הלאומית. ראש הממשלה הוא השר הבכיר ביותר בקבינט, והוא מחזיק במשרה הבכירה במדינה. הוא מייצג את מועצת השרים בציבור וחובה עליו להציג לציבור הרחב את קווי היסוד והמדיניות הכללית של הקבינט שלו. ראש הממשלה צריך לפתור חילוקי דעות בין שרים, וברשותו ליזום הליכים בבית המשפט החוקתי של אלבניה. פוליטיקה של אלבניה נשיא אלבניה מדיה וקבצים בנושא ראש ממשלת אלבניה בוויקישיתוף
אנג'לה בורסוק

אנג'לה (אנג'ליקה) בורסוק (נולדה באוקראינה ב-29 באוגוסט 1967) היא שחמטאית בדרגת אמן בינלאומי ושופטת שחמט ישראלית. זכתה פעמיים בסגנות אליפות ישראל לנשים. לשעבר חברת נבחרת ישראל לנשים, אשר ייצגה את ישראל בשבע אולימפיאדות שחמט ובשש אליפויות אירופה. אנג'לה בורסוק עלתה לישראל מחרסון, שבאוקראינה, בשנת 1997. בשנת 2005 השיגה ציון לדרגת רב-אמן הכללית. דירוג השיא שלה היה באוקטובר 2008 - מקום ה-67 בין הנשים בעולם, לפי מד כושר. מייצגת את מועדון השחמט אשדוד. שיחקה בליגה הלאומית בשנת 2000 (בלוח ייעודי לנשים) ובשנת 2012. בורסוק נשואה ומתגוררת באשדוד. 2002 - סיימה במקום שלישי באליפות ישראל לנשים, לאחר שצברה 5.5 נקודות מ-9 אפשריות. 2004 - זכתה בסגנות אליפות ישראל לנשים, לאחר שצברה 6 נקודות מ-9 אפשריות. 2006 - זכתה בשנית בסגנות אליפות ישראל לנשים, לאחר שצברה 5 נקודות מ-7 אפשריות. 2013 - הייתה שותפה לניצחון היסטורי של נבחרת ישראל על נבחרת רוסיה במסגרת אליפות אירופה לנשים. 1997 - רב-אמן לנשים 2008 - אמן בינלאומי. בין השנים 2000 ל-2014 השתתפה אנג'לה בורסוק ב-7 אולימפיאדות שחמט: אנג'לה בורסוק, באתר צ'סגיימס (באנגלית) אנג'לה בורסוק, באתר פיד"ה (באנגלית) אנג'לה בורסוק, באתר האיגוד הישראלי לשחמט דף השחקנית של אנג'לה בורסוק באתר האיגוד הישראלי לשחמט משחקיה של אולגה אנג'לה בורסוק (אורכב 04.08.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר צ'סדיבי (באנגלית) פרופיל השחמטאית אגג'לה בורסוק, באתר אולימפבייס (באנגלית) טבלת התוצאות באליפות ישראל לנשים בשנת 2002, באתר האיגוד הישראלי לשחמט טבלת התוצאות באליפות ישראל לנשים בשנת 2004, באתר האיגוד הישראלי לשחמט טבלת התוצאות באליפות ישראל לנשים בשנת 2006, באתר האיגוד הישראלי לשחמט סיון חדד, סנסציה באליפות אירופה – נשות ישראל הביסו את רוסיה, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 10 בנובמבר 2013
דוד סגל (אתלט)

דוד יו "דייב" סגל (באנגלית: David Hugh Segal נולד ב-20 במרץ 1937) הוא אתלט יהודי-בריטי בעבר, בעל מדליית ארד אולימפית (רומא 1960) בריצת שליחים 4x100 מטר, סגן אלוף אירופה (סטוקהולם 1958), אלוף המכביה (השישית 1961), פעמיים ברציפות אלוף בריטניה (1957 ו-1958) ושיאן בריטניה בריצת 200 מטר. סגל נולד וגדל בלונדון. באולימפיאדת מלבורן (1956) סיים סגל במקום חמישי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.6 שניות (40.74 שניות) בשלב חצי הגמר הנבחרת הבריטית קבעה תוצאה של 40.6 שניות (40.68 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 31 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות (11.02 שניות) ובמקום 38 בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.1 שניות (22.22 שניות). באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1957 זכה סגל במדליית זהב בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.9 שניות. באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1958 זכה סגל במדליית זהב בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.4 שניות ובכך הגן על תוארו. במשחקי חבר העמים שנערכו בקארדיף, ויילס ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.72 שניות, לפני ניגריה (41.05 שניות) ואוסטרליה (41.64 שניות). כחודש לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה באוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.3 שניות, אחרי מנפרד גרמר מגרמניה (21.0 שניות) וג'וסלין דלקור מצרפת (21.3 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.2 שניות, אחרי מערב גרמניה שקבעה שיא אליפות חדש של 40.2 שניות ולפני ברית המועצות 40.2 שניות. סגל החל ללמוד באוניברסיטת פורמן בגרינוויל, קרוליינה הדרומית ב-1960 ומאז הוא מתגורר בארצות הברית. באליפות בריטניה שנערכה בשנת 1960 זכה סגל במדליית כסף בריצת 220 יארד בתוצאה של 21.55 שניות, אחרי דייוויד ג'ונס (21.31 שניות). באולימפיאדת רומא (1960) הוא זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם פיטר רדפורד, דייוויד ג'ונס וניק וייטהד בתוצאה של 40.32 שניות, אחרי גרמניה 39.66 שניות וברית המועצות 40.24 שניות. האמריקאים שסיימו ראשונים נפסלו. בשלב המוקדמות הנבחרת הבריטית קבעה תוצאה של 40.1 שניות (40.27 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בריצת 200 מטר, לאחר שפסל בשלב חצי הגמר בשני הזינוקים. בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 21.1 שניות (21.21 שניות) ועלה מהמקום השמיני. בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בשנת 1961 זכה סגל ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.6 שניות ובריצות השליחים 4x100 מטר בשיא מכביה חדש של 43.0 שניות ו-4x400 מטר בשיא מכביה חדש נוסף של 3:18.0 דקות. מדליית ארד, בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.4 שניות, אחרי סטיב דאמאשק שקבע שיא מכביה חדש של 48.8 שניות וגרדנשוורץ (49.1 שניות), שניהם מארצות הברית. ריצת 100 יארד: 9.5 שניות ריצת 100 מטר: 10.5 שניות (1960) ריצת 200 מטר: 21.21 שניות (1960) ריצת 220 יארד: 21.0 שניות ריצת 220 יארד (בקו ישר): 20.4 שניות דוד סגל, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דוד סגל, באתר olympedia.org דוד סגל, באתר gbrathletics (באנגלית) דוד סגל, באתר gbrathletics (באנגלית) טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965 י. פינקלסטון, יהודי אנגליה שלחו "תותחים רבים וכבדים", מעריב, 15 בספטמבר 1957 דוד סגל, באתר gbrathletics (באנגלית) אשנב לעולם - דייב סגל הישווה השיא הבריטי, דבר, 18 ביולי 1958 התוצאות שקבעו בתחרות הן התוצאות שנמדדו ידנית ושופטי המיקום. התוצאות בסוגריים הן תוצאות אלקטרוניות. דייב סגל מעורר סערה, מעריב, 10 ביוני 1960 דוד סגל, באתר gbrathletics (באנגלית)
ויליאם הולמס

סר ויליאם ג'ורג' הולמס (באנגלית: Sir William George Holmes; 1892–1969) היה לוטננט גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על הארמייה התשיעית במהלך מלחמת העולם השנייה. הולמס נולד בשנת 1892. ב-1911 הוא התגייס לצבא בריטניה ולמד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט. הוא הוצב ברגימנט קלעי המלך הוולשים, ולחם במסגרתו במהלך מלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה הוא קיבל 4 צל"שים, ועוטר באות השירות המצוין וכן במדליית הכסף על גבורה צבאית מטעם ממלכת איטליה. ב-1921 השתתף בדיכוי מרידה מקומית בווזיריסטן. ב-1933 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 שברגימנט לנקשייר מזרח. ב-1934 הועלה לדרגת קולונל והוצב במטה פיקוד הצפון. ב-1935 הוא מונה למפקד הבריגדה ה-8 אשר הייתה חלק מהדיוויזיה ה-3. ב-1937 הוא התמנה למייג'ור גנרל הצעיר ביותר בצבא הבריטי, ב-1938 הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-42 (מזרח לנקשייר). ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה הולמס מפקד הדיוויזיה ה-42, אשר נכללה בחיל המשלוח הבריטי של הלורד גורט, ולחם במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ב-1940. בעקבות נפילת צרפת והפינוי מדנקרק, הוחזר הולמס לבריטניה, וביוני של אותה שנה הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הקורפוס ה-10 שהוקם זה עתה בסוריה. הקורפוס שלו נכלל במסגרת הארמייה השמינית של ברנרד מונטגומרי, אולם הוא לא פיקד עליו במהלך הקרבות. במקביל לתפקידו כמפקד הקורפוס ה-10, בנובמבר 1941 הוא מונה למפקד פיקוד מצרים שריכז תחתיו את כל כוחות חבר העמים הבריטי במצרים. באוגוסט 1942 העביר את הפיקוד להרברט למסדן, ומונה למפקח הכללי על התחבורה במשרד המלחמה. בספטמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד הארמייה התשיעית, אשר הגנה על ארץ ישראל עבר הירדן וקפריסין. הוא פיקד על הארמייה עד פרישתו בפברואר 1945. הוא נפטר ב-1969. ויליאם הולמס באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית) ויליאם הולמס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מגדל אירי עגול

מגדל אירי עגול (באירית: Cloigtheach) הוא כינוי לסוג של מגדלים עגולים מתקופת ימי הביניים אשר פזורים ברחבי אירלנד. פרט לאירלנד, קיימים שני מגדלים כאלו בסקוטלנד ואחד באי מאן. אין הסכמה באשר למטרת בנייתם של המגדלים. ככל הנראה הם שימשו כמגדלי פעמונים, מקומות מקלט או שניהם. באופן כללי, מגדל אירי עגול נמצא בדרך כלל בקרבת כנסייה או מנזר. דלת המגדל פונה לרוב אל צדה המערבי של הכנסייה, וכך יכולים ארכאולוגים לעיתים לזהות מקומות של כנסיות שנהרסו כאשר המגדלים העגולים שרדו. גובה המגדלים נע בין 18 עד 40 מטרים, והיקפם 12 עד 18 מטרים. דלת המגדל גבוהה שניים או שלושה מטרים מהקרקע, ובדרך כלל אינה נגישה אלא באמצעות סולם. הסיבה לכך ככל הנראה היא כדי לעשות את המבנה חזק יותר. בחלק מהמגדלים ישנן שתי קומות (או נותרו סימנים שהייתה להם בעבר קומה נוספת), עם רצפה מפרידה עשויה מעץ. ככל הנראה היו סולמות שחיברו ביניהן. החלונות הם למעשה חריצים באבן, הנמצאים גבוה למעלה. הגג הוא בדרך כלל חרוטי. המבנים נבנו באירלנד בין המאות ה-9 וה-12. נמצאו עדויות ל-120 מגדלים כאלו ברחבי אירלנד, מתוכם בין 18 ל-20 במצב כמעט מושלם. פרט לאירלנד, שרדו עוד שני מגדלים בסקוטלנד ואחד באי מאן. מטרת בניית המגדלים אינה ברורה. תאוריה פופולרית בעבר גרסה כי הם שימשו כמעוז כנגד פשיטות הוויקינגים על אירלנד. לפי השערה זו, הועמדו צופים על המגדלים, וכאשר הבחינו הללו בפולשים מתקרבים, האוכלוסייה המקומית (או לפחות אנשי הדת), היו נמלטים אל המגדל. עם זאת, תאוריה זו בעייתית כיוון שמבנה המגדלים אינו יעיל למטרה זו. יתרה מכך, הדלתות עשויות מעץ, ופולש מבחוץ יוכל בקלות לשרוף אותן ולהיכנס או אף לחנוק למוות בעשן את כל דרי המבנה. לפיכך סוברים חוקרים רבים שהמגדלים נועדו למעשה לשמש כמגדלי פעמונים עבור הכנסיות שבקרבתן נמצאו. מבנים רבים באירלנד המודרנית נבנו בצורת מגדל עגול, כמחווה למגדלים העגולים העתיקים. ביניהם ניתן למנות את: קברו של המדינאי האירי דניאל או'קונל אשר מת ב-1847, אנדרטה לזכר החיילים ממחוז וקספורד שבאירלנד אשר נהרגו במלחמת קרים (נמצאת בפארק המורשת הלאומית האירית (אנ') במחוז וקספורד), אנדרטה בהרי נוקמלדאון (אנ') במקום בו על פי המסורת נהרג המנהיג האירי ליאם לינץ' (אנ'). מדיה וקבצים בנושא מגדל אירי עגול בוויקישיתוף Irish Round Towers. Irish Round Towers Kinneigh Round Tower Irish round towers in Google Earth
יניס וימבריס

יניס וימבריס הם השמות המיוחסים לדמויות המקראיות של חרטומי מצרים שהתמודדו מול משה. השמות מופיעים בתרגום התורה המיוחס ליונתן על ספר שמות ומקומות נוספים בתורה. הם נזכרים בתלמוד ובמדרשים גם בשמות יוחנא (לעיתים: יוחני) וממרא. על פי מסורת יהודית מסוימת, השניים היו בניו של בלעם. הסופר הרומאי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה) ציין בחיבורו "תולדות הטבע", שבין האסכולות של המאגיה, ישנו פלג שמקורו במשה ויאנס, וכפי הנראה הוא חשב את יאנס ליהודי. הרטוריקן הלטיני אפוליוס (המאה ה-2) ציין בחיבורו "אפולוגיה" את המכשף "יוהאנס" (יאנס) בין מכשפים ידועים, ובהם גם משה, שהיו פעילים לאחר זורואסטר ואוסטאנס (אנ'). הפילוסוף הסורי נומניוס מאפאמיה (המאה ה-2) התייחס בספר השלישי של חיבורו "על הטוב" אל האגדה על המאבק בין משה לצמד הקוסמים המצריים: "והבאים בתור הגיעו יאנס ויאמברס, חרטומים מצרים, אנשים שנחשבו כי אין עולים עליהם בעשיית קסמים בזמן שהיהודים גורשו ממצרים. אז אלה היו האנשים שנבחרו על ידי תושבי מצרים כמתאימים לעמוד מול משה (ביוונית: "מוסיאוס"), שעמד בראש היהודים, איש שהיה בעל כוח רב בתפילה לאלוהים; והמכות שמשה הביא על מצרים, אנשים אלה הראו שביכולתם לבטל את העזות שבהן". על כך שהיה ביכולתם של יאנס ויאמברס להתנגד למשה, נרמז גם באיגרת השנייה אל טימותיוס (הברית החדשה) ובמסורת היהודית. בפפירוס צ'סטר ביטי (אנ') השישה עשר, נזכר ספר חיצוני על שם יניס וימבריס הקוסמים. מדיה וקבצים בנושא יניס וימבריס בוויקישיתוף תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף פ"ה, עמוד א'; ילקוט שמעוני, שמות (פרשת בשלח), סימן רלה: "יוחני וממרא"; ספר ברית דמשק, עמוד 5: "יקם בליעל את יחנה ואת אחיהו במזמתו". תרגום ירושלמי, במדבר, פרק כב, פסוק כב: "יניס וימריס"; ספר הזוהר, חלק ב, קצב, א. פליניוס הזקן, תולדות הטבע, ספר 30, פרק 11. Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. II: CX. Numenius of Apamea, p. 213 Apuleius, Apologia, 90 De Bono, apud: Eusebius, Praeparatio Evangelica, IX, 8:1-2 הברית החדשה, האיגרת השנייה אל טימותיוס, פרק ג', פסוק 8; תרגום ירושלמי (תרגום המיוחס ליונתן), שמות, פרק ז, פסוק יא: "יניס וימבריס"; מדרש תנחומא, פרשת כי תשא, יט: "יונוס ויומברוס"; ספר הזוהר, חלק ב, קצא, א: "יונוס וימברוס". Pietersma A. The Apocryphon of Jannes and Jambres
רכבת הידידות

רכבת הידידות (באנגלית: Friendship Train) הייתה יוזמה של עיתונאים ואזרחים אמריקנים ב-1947 למשלוח מזון ואספקה לצרפת ואיטליה, שכלכלתן נפגעה אנושות במהלך מלחמת העולם השנייה. סיום מלחמת העולם השנייה ב-1945, הותיר את אירופה חבולה ומדממת ואת כלכלתה הרוסה. מצבה של ארצות הברית, שהמלחמה לא התחוללה בשטחה, היה טוב לעין ערוך. במסגרת תוכנית מרשל, השתדלה ארצות הברית לשקם את אירופה. הרעיון של רכבת הידידות הוצע ב-1947 בידי העיתונאי דרו פירסון (Drew Pearson), בטורו היומי "The merry-Go-Round" אשר התפרסם בוושינגטון פוסט. הרעיון צבר תאוצה ברחבי העיתונות האמריקנית, ועד מהרה יצא אל הפועל. ב-7 בנובמבר של אותה שנה, יצאה רכבת מלוס אנג'לס ונסעה ברחבי ארצות הברית תוך שהיא עוצרת ב-25 תחנות שונות ברחבי הארץ. על הרכבת העמיסו אזרחים באופן פרטי תרומות של מזון, ביגוד ודלק, וכן תרומות כספיות. בסה"כ נאספו מוצרים בשווי של 40 מיליון דולר אמריקאי. בשל העומס, בניו יורק סיטי התעכבה הרכבת 11 ימים, ומכוניות נשלחו אל עוד תשע ערים ולאחר מכן המשיכה הרכבת מניו יורק. מטען הרכבת הועמס על אוניות והושט לנמל לה האבר בצרפת. רכבת הידידות הייתה מחווה של רצון טוב, וסיוע לתוכנית מרשל. ב-1949 צרפת גמלה לארצות הברית באמצעות רכבת התודה (Merci Train), אשר יצאה מצרפת לניו יורק עמוסה במתנות לאזרחי ארצות הברית. ב-1967 ארגן ארגון נוער מגרמניה המזרחית "רכבת ידידות" לברית המועצות. הפוליטיקאי הרוסי סרגיי אברמוב ארגן ב-2004 "רכבת ידידות" לצ'צ'ניה. America's Friendship Train French Friendship Train of 1947". 1947: American Gifts : IN OUR PAGES:100, 75 AND 50 YEARS AGO ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רכבת הידידות".
פרל הארבור

פרל הארבור (Pearl Harbor; מאנגלית: "מעגן הפנינים") הוא מפרץ באי אואהו אשר בהוואי, מערבית להונולולו. חלק גדול מהמעגן ומהאדמות שסביבו הוא בסיס מים עמוקים של הצי האמריקני המאוכלס על ידי מפקדות צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית. בפרל הארבור תקפו היפנים את הצי האמריקאי – המתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941. אירוע זה גרם לארצות הברית להצטרף למלחמת העולם השנייה. פרל הארבור הוכרז כאתר היסטורי לאומי (National Historic Landmark) בארצות הברית. ערך מורחב – קרב מידוויי קרב מידוויי הוא קרב חשוב בזירה הפסיפית במלחמת העלם השנייה, שהתקיים בין 3 ל-7 ביוני 1942, שישה חודשים לאחר המתקפה על פרל הארבור, וחודש לאחר הקרב בים האלמוגים. חיל הים האמריקאי הנחיל מפלה לצי היפני וההיסטוריון הצבאי, ג'ון קיגן, כינה אותה "המתקפה המרשימה וההחלטית ביותר בהיסטוריה של הלוחמה הימית". מדיה וקבצים בנושא פרל הארבור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרל הארבור (באנגלית) רותם קובנר, 80 שנה למתקפה על פרל הרבור, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2021 פרל הארבור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Craig L Symonds, Naval Aviation And World War The Battle of Midway June 4, 1942, Oxford University PressNew York, NY, 2005-06-10, עמ' 197–262, ISBN 978-0-19-517145-7 John Keegan, The Second World War, New York: Penguin Books, 2005, עמ' 275, ISBN 978-0-14-303573-2 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של הוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קמלה פרסד ביססר

קמלה פרסד-ביססר (באנגלית: Kamla Persad-Bissessar; נולדה ב-22 באפריל 1952) כיהנה כראשת ממשלת טרינידד וטובגו בשנים 2010–2015. הייתה האישה הראשונה בתפקיד ועמדה בשנים 2010–2011 בראש חבר העמים הבריטי. פרסד-ביססר נולדה בדרום האי טרינידד להורים ממוצא הודי. היא בוגרת לימודי חינוך ומשפטים ובעלת תואר שני במנהל עסקים. בשנת 1995 נבחרה לפרלמנט טרינידד וטובגו כנציגת מחוז סיפאריה בשנת 1999 מונתה לשרת החינוך וכיהנה בתפקיד שנתיים. בשנת 1995 ובשנת 2001 כיהנה תקופת קצרות כיועצת המשפטית לממשלה. בשנת 2006 נבחרה על ידי מפלגות האופוזיציה בפרלמנט לשמש בתפקיד ראש האופוזיציה לאחר שקודמה בתפקיד הושעה. היא החזיקה בתפקיד כשנה וחצי. בשנת 2010 ניצחה מפלגתה בבחירות, ופרסד-ביססר הרכיבה את הממשלה וכיהנה כראש הממשלה, תפקיד אותו מילאה עד להפסד בבחירות 2015. לאחר הבחירות הכלליות מונתה לראש האופוזיציה. היא הוחלפה בראשות הממשלה על ידי קית' רוולי. מדיה וקבצים בנושא קמלה פרסד ביססר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.