laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כיאונה (אם פריאפוס)

במיתולוגיה היוונית, כִיאוֹנֵה (יוונית עתיקה: Χιόνη, מהמילה היוונית ל"שלג") היא נימפה ואמו של פריאפוס. בסכוליה על תאוקריטוס, פריאפוס הגיע מיחסים של דיוניסוס עם כיאונה, בעוד שבמסורת המיתולוגית העשירה של פריאפוס נקרא בדרך כלל אפרודיטה כאמו. סכוליה, על תאוקריטוס, 1.21 ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משפחת שוקן

משפחת שוקן היא בעלי העיתון הארץ, הוצאת הספרים "הוצאת שוקן" ומפעלי מו"לות נוספים. בין בני המשפחה: שלמה זלמן שוקן - אבי המשפחה שקנה את עיתון הארץ לבנו, גרשום, כמתנת נישואין. גרשום שוקן - בנו של שלמה זלמן. היה עורך "הארץ" מ-1939 עד 1990. אביהם של עמוס שוקן, הלל שוקן ורחלי אידלמן. עמוס שוקן - בנו של גרשום שוקן, המו"ל של "הארץ". הלל שוקן - בנו של גרשום שוקן, אדריכל. רחלי אדלמן - בתו של גרשום שוקן, מנהלת "הוצאת שוקן". גדעון שוקן - בנו של שלמה זלמן, אלוף בצה"ל, ראש אגף כח אדם. שמעון שוקן - בנו של גדעון שוקן, ממייסדי המרכז הבינתחומי הרצליה.
נחל חלב

נחל חלב הוא אחד מיובליו של נחל גוש חלב שהוא אחד מיובליו של נחל דישון. אורכו של הנחל הוא כשני קילומטרים. מוצא הנחל הוא בגובה 800 מטרים מעל גובה פני הים, במורדות הצפוניים של ג'ש (גוש חלב). הנחל זורם צפונה, באמצעו יש את "בריכת חלב" המכונה גם "העין הכחולה", ובסופו הוא נשפך לנחל גוש חלב, בגובה 600 מטרים מעל פני הים. ליד חיבור הנחל עם נחל גוש חלב נמצא מעיין "עין חלב". נחל חלב, באתר המפות הממשלתי בריכות חלב, עמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il העין הכחולה - בריכת חלב העין הכחולה - עין חלב, באתר בא לי לטייל, ‏2022-04-19 עמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
אורידיקה (פירושונים)

ביוונית עתיקה: Εὐρυδίκη, "צדק רחב", שמקורה ב-ευρυς, אוריס, "רחב" ו-δικη, דיקה, "צדק" האם התכוונתם ל... אורידיקה – נימפה, אשתו של אורפאוס אורידיקה (ארגוס) – נסיכה מספרטה, נישאה למלך אקריסיוס מארגוס אורידיקה (תבאי) – אשתו של קריאון, מלך תבאי אורידיקה (בת אנטיפטרוס) – אשתו השלישית של תלמי הראשון אורידיקי הראשונה, מלכת מוקדון – אשתו של של אמינטס השלישי, מלך מוקדון (אנ') אורידיקה השנייה, מלכת מוקדון – מלכת מוקדון, אשתו של פיליפוס השלישי, מלך מוקדון אורידיקה (אוקוין) – אופרה מאת מתיו אוקוין משנת 2020 אורידיקה (פרי) – אופרה מאת יאקופו פרי משנת 1600, האופרה העתיקה ביותר ששרדה אורידיקה (קאצ'יני) – אופרה מאת ג'וליו קאצ'יני משנת 1602 אורידיקה (אנוי) – מחזה מאת ז'אן אנוי משנת 1941
פרנסיס מקגוורן

פרנסיס אדוארד מקגוורן (באנגלית: Francis Edward McGovern;‏ 21 בינואר 1866 – 16 במאי 1946) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית עד1934, ולאחר מכן המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ויסקונסין ה-22 בשנים 1911–1915. בתחילת כהונתו כמושל הוא קידם סדרה של הישגים פרוגרסיביים באמצעות צעדי חקיקה. כבעל ברית קרוב לשעבר של הסנאטור רוברט לה פולט, קיימו השניים שביתת נשק לטובת בחירתו של מקגוורן לתקופת כהונה שנייה כמושל ב-1912. בשנים 1913–1916 הפכו השניים ליריבים מרים, ומקגוורן לא נבחר לתקופת כהונה נוספת ופרש מהחיים הפוליטיים. פרנסיס מקגוורן נולד בכפר אלקהרט לייק שבוויסקונסין. ב-1890 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ושימש כמנהל בית ספר תיכון בערים ברודהד ואפלטון שבוויסקונסין. הוא למד משפטים, וב-1897 התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע במילווקי. ב-1904 נבחר מקגוורן כפרקליט המחוז במילווקי, ושימש בתפקיד עד 1908. באותה שנה הוא התמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית אך נוצח. בשנים 1910 ו-1912 נבחר מקגוורן כמושל ויסקונסין. הוא תמך באגף הפרוגרסיבי של המפלגה הרפובליקנית בראשות רוברט לה פולט. ב-1912 הוא הסתכסך עם לה פולט כאשר תמך בתאודור רוזוולט למועמדות המפלגה לנשיאות. אף על פי כן, תמך לה פולט בבחירתו לתקופת כהונה שנייה כמושל ב-1912, וב-1914 פעל למען תבוסתו, בשיתוף פעולה עם הרפובליקנים השמרנים מתנגדי המיסוי שהתנגדו לתוכניתו של מקגוורן להנהגת מס הכנסה מדינתי. באותה שנה הוא ניסה שוב להתמודד לסנאט והובס שוב. לאחר תום כהונתו כמושל, חידש מקגוורן את עיסוקו בעריכת דין. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא התגייס לצבא ארצות הברית כקצין בדרגת מייג'ור, ושירת בפרקליטות הצבאית של הדיוויזיה ה-18. ב-1921 הוא חיש את עיסוקו בעריכת דין במילווקי וב-1923 שימש כנשיא לשכת עורכי הדין של העיר. הוא גם היה חבר הוועד המנהל של לשכת עורכין הדין של ויסקונסין. פרנסיס מקגוורן נפטר במילווקי ב-16 במאי 1946. הוא נטמן בבית הקברות פורסט הום שבעיר. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1742-1743 מדיה וקבצים בנושא פרנסיס מקגוורן בוויקישיתוף פרנסיס מקגוורן באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) פרנסיס מקגוורן באתר The Political Graveyard (באנגלית) פרנסיס מקגוורן, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Herbert F. Margulies, "The Background of the La Follette - McGovern Schism." Wisconsin Magazine of History 40#1, 1956, pp. 21–29. Buenker, John D. (1998). The History of Wisconsin, Vol. IV: The Progressive Era, 1893-1914. Madison: Wisconsin Historical Society. p. 527. "Francis E. McGovern Papers, 1909-1915, 1935". Archival Resources in Wisconsin: Descriptive Finding Aid.
ג'באל אל-בוטם

גְ'בָּאל אל-בּוטם (בערבית: جبال البطم, בתעתיק מדויק: גִ'בַּאל אלְבֻּטְם, בהגייה לבנונית, בקירוב: זְ'בַּאל אֶל-בּ֫וֹטוֹם) הוא כפר שיעי לבנוני בנפת צור, מחוז דרום לבנון. הכפר שוכן על שתי גבעות סמוכות, בגובה ממוצע של 360 מטרים מעל פני הים, כ-20 קילומטרים מזרחית לעיר צור, כ-12 קילומטרים בקוו אווירי צפונית לגבול ישראל (זרעית). הכפר שוכן כ-3.5 קילומטרים מזרחית לכפר זיבקין וכ-3.5 קילומטרים דרומית לכפר צדיקין. הגבעות באזור כולו נקראות "ג'באל בוטם". פירוש המילה "גְ'בָּאל" בערבית הוא "הרים" או "גבעות", ופירוש המילה "בוטם" הוא פיסטוק, שגדל בשטחים נרחבים באזור הסובב את הכפר. כ-99% מתושבי הכפר הם מוסלמים שיעים. בשנת 2014 היו רשומים 1,281 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, שכתובתם הייתה בג'באל אל-בוטם. תושבי הכפר מתפרנסים מחקלאות: מטעים, טבק וגידול בעלי חיים. חלק מהתושבים היגרו לארצות אחרות ומסייעים לקרוביהם בכפר. במסגרת מלחמת חרבות ברזל תקף צה"ל מטרות של החזבאללה בכפר ובסביבתו. الشيخ سليمان ضاهر, جبال البطم - Jibal Al Butm, www.masaha.org أسماء العائلات في بلدة جبال البطم، قضاء صور، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (בערבית) المدفعية الإسرائيلية قصفت أطراف جبال البطم, www.akhbaralyawm.com, ‏8 דצמבר 2023 مسيرة إسرائيلية تستهدف سيارة ببلدة جبال البطم في جنوب لبنان (فيديو), arabic.rt.com, ‏8 יולי 2024 עדכון דובר צהל, באתר www.idf.il, ‏23 ספטמבר 2024
ג'ורג'יה (SSGN-729)

ג'ורג'יה (SSBN-729/SSGN-729) (באנגלית: USS Georgia), היא צוללת גרעינית מסדרת אוהיו של צי ארצות הברית והיא נקראת על שם מדינת ג'ורג'יה. ב-20 בפברואר 1976 הוענק לחברת ג'נרל דיינמיקס החוזה לבניית הצוללת, שהחלה את דרכה במספנת גרוטון, קונטיקט. ב-6 בנובמבר 1982, הושקה הצוללת חגיגית. ב-11 בפברואר 1984, נמסרה לידי צי ארצות הברית. צוללת ג'ורג'יה נבנתה במקור כנושאת טילים בליסטיים, אך ב-2008 עברה שינוי מקיף והותאמה לשאת מספר גדול של טילי שיוט. שינוי זה הפך אותה לכלי נשק רב-תכליתי, המסוגל לתקוף מטרות יבשתיות וימיות במרחקים עצומים. הצוללת יכולה לשאת 154 טילי טומהוק, לטווח של 2,500 ק"מ ועם ראש נפץ של 450 ק"ג. מאז כניסתה לשירות ב-2008, היא ביצעה מגוון רחב של משימות, כולל פריסות ארוכות ופעילות מבצעית באזורים שונים בעולם. למרות מספר תקלות טכניות, בשנת 2010, התגלה בורג שנתקע בגלגלי ההפחתה של הצוללת. תקלה זו גרמה לנזק משמעותי והובילה לתקופה ארוכה של תיקונים. ב-2015, בעת כניסה לבסיס הצוללות, הצוללת התנגשה במצוף תעלה וכתוצאה מכך קורקעה. התאונה גרמה לנזק חיצוני לצוללת. ב-2022, כאשר הצוללת "ג'ורג'יה" עגנה בגיברלטר, שהיא טריטוריה בריטית מעבר לים, משרד החוץ הספרדי הגיש מחאה רשמית בטענה שספרד לא קיבלה הודעה מוקדמת על כוונת הצוללת לעגון בגיברלטר, מה שנחשב הפרה של הפרוטוקולים הדיפלומטיים.ארצות הברית הגנה על זכותה להפעיל את הצוללת באזור הבינלאומי, והדגישה כי גיברלטר היא טריטוריה בריטית. באוגוסט 2024, USS ג'ורג'יה קיבלה הוראה מהפנטגון לעבור מהים התיכון שבתחום פיקוד אירופה למימי המזרח התיכון שבתחום האחריות של פיקוד המרכז וזאת כגורם הרתעה מפני מתקפה איראנית צפויה על ישראל. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג'יה בוויקישיתוף Spanish Foreign Ministry makes diplomatic protest to US after American Nuclear submarine stops at Gibraltar, gbc.gi (באנגלית) ארה"ב מתגברת כוחות, בצל ההמתנה למתקפה: גם צוללת טילים בליסטיים בדרך, באתר ynet, 12 באוגוסט 2024 אלון סטרימלינג, עם 154 טילי טומהוק: זו הצוללת הגרעינית שנשלחה להרתיע את איראן, באתר ynet, 14 באוגוסט 2024
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – קרב רב אישי לגברים

תחרות קרב רב אישי לגברים באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-31 ביולי 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 44 מתעמלים מ-23 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בקרב רב אישי בסבב המוקדמות. תחרות קרב רב אישי לגברים התקיימה בפעם ה-29 במשחקים האולימפיים. התחרות הראשונה התקיימה באולימפיאדת פריז (1900), לאחר שב-1896 התקיימו תחרויות אישיות על כל מכשיר בנפרד בלבד. תחרות קרב רב אישי לגברים התקיימה בכל אולימפיאדה מאז 1900. ועד אולימפי לאומי יכול להכניס לתחרות עד 5 מתעמלים. סך הכל הוקצתה מכסה של 96 מקומות עבור תחרויות התעמלות מכשירים לגברים. 5 הקבוצות שהעפילו לתחרות יכלו לשלוח 5 מתעמלים עבור התחרות הקבוצתית, בסך הכל 60 מתעמלים מתוך 96. שלוש הקבוצות המובילות באליפות העולם בהתעמלות בשנת 2022 (סין, יפן ובריטניה) ותשע הקבוצות המובילות (לא כולל הקבוצות שכבר העפילו) באליפות העולם בהתעמלות בשנת 2023 (ארצות הברית, קנדה, גרמניה, איטליה, שווייץ, ספרד, טורקיה והולנד) זכו במקומות השמורים לקבוצות. 36 המקומות הנותרים הוענקו לספורטאים בודדים. כל מתעמל זכאי למקום אחד בלבד, למעט מתעמלים שהעפילו בזכות התחרות הקבוצתית, שיכולים לזכות במקום נוסף דרך תחרות קרב רב אישי בגביע העולם בהתעמלות בשנת 2024. חלק מהתחרויות האישיות פתוחות למתעמלים מקבוצה שהעפילה לתחרות הקבוצתית, בעוד שתחרויות אחרות אינן פתוחות להם. מקומות אלו מוקצים באמצעות קריטריונים שהושגו במהלך אליפות העולם בהתעמלות בשנת 2023, במהלך גביע העולם בהתעמלות בשנת 2024 ובמהלך תחרויות יבשתיות והזמנות אישיות מהוועדה האולימפית. רק מתעמלים שהתחרו בכל ששת המכשירים בשלב המוקדמות דורגו עבור תחרות קרב רב אישי. 24 המתעמלים שדורגו במקומות הראשונים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים מכל מדינה) התקדמו לגמר קרב רב אישי. המתחרים בגמר ביצעו כל אחד תרגיל נוסף על כל מכשיר. הציון משלב המוקדמות לא נחשבו בשלב הגמר, ורק תוצאות שהושגו בגמר נכללו. הניקוד ניתן לפי שיטת הניקוד של התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית (אנ'). ערך מורחב – התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – מוקדמות גברים 24 המתעמלים שדורגו במקומות הראשונים העפילו לשלב הגמר. במקרה בו יותר משני מתעמלים מאותה מדינה דורגו בין 24 הראשונים, האחרון מביניהם לא יכול להעפיל לגמר. המתעמל הבא בדירוג העפיל במקומו. עתודה העתודה לגמר קרב רב אישי היו: ג׳ואל פלאטה (ספרד) עבדוללה אזימוב (אוזבקיסטן) אמרה דודאנלי (טורקיה) מריוס גאורגיו (קפריסין) רק שני מתעמלים מכל מדינה יכולים להשתתף בשלב הגמר. מתעמלים שלא העפילו לשלב הגמר בגלל מכסה זו, למרות ציון מספיק, היו: נואה זייפרט (שווייץ) לורנצו מין קסאלי (איטליה) התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) התעמלות במשחקים האולימפיים התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים Artistic Gymnastics Men's All-Around Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic – Entry List by NOC, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית Men's All-Around - Qualification results, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Men's All-Around - Finals results, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 31 ביולי 2024
זכויות המושבות נבחנו

זכויות המושבות נבחנו היה חיבור רב השפעה שפורסם ב-1764 על ידי האב המייסד סטיבן הופקינס. הוא זכה לתפוצה נרחבת ועורר הסכמה חמה בכל המושבות. ההיסטוריון תומאס ביקנל כינה אותו "המסמך המדהים ביותר שפורסם בתקופה שקדמה למלחמת המהפכה". מושל מסצ'וסטס, תומאס האצ'ינסון, כתב כי "הוא עוצב בסגנון גבוה יותר מכל מה שנשלח על ידי מושבות אחרות". עם מאמר זה, הופקינס הפך לרוד איילנד למה שסמואל אדמס היה למסצ'וסטס ומה שתומאס ג'פרסון היה לווירג'יניה. הוא הודפס בהרחבה, והופקינס זכה להכרה כאחד ממנהיגי דעת הקהל במושבות. The Chronology of American Literature: America's Literary Achievements from the Colonial Era to Modern Times Bicknell, Thomas Williams (1920). The History of the State of Rhode Island and Providence Plantations. Vol. 3. New York: The American Historical Society. p. 140. OCLC 1953313.
נדב אלימלך

נדב אלימלך (נולד ב-3 במרץ 1991) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב פוליטי בערוץ החדשות i24NEWS. בעבר כתב ומגיש בערוץ הכנסת. נולד וגדל בקריית שמונה. למד בתיכון אורט דנציגר בעיר. בשנת 2009 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים, שימש כמפקד צוות בתותחנים במסלולי טירונים והכשרת לוחמים. במהלך הלימודים האקדמיים במכללת הדסה בירושלים עבד במרכז המבקרים של הכנסת. בסוף 2016 התחיל לעבוד בערוץ הכנסת כתחקירן והיה עורך תוכן של תוכנית חדשות ומגזין. בהמשך הגיש לסירוגין את תוכניות האקטואליה של ערוץ הכנסת "על סדר היום" "תא הכתבים" "היום בכנסת" ו"הזירה המרכזית". בנוסף הגיש מדי חמישי את תוכנית "עשרת הגדולים" לצדו של יניר קוזין. בנובמבר 2022 החל לשמש כתב הפוליטי והפרלמנטרי של העיתון מעריב במקום אריק בנדר במקביל לעבודתו בערוץ הכנסת. במרץ 2024 הצטרף לערוץ החדשות בעברית של i24NEWS ומשמש ככתב פוליטי. הוא בוגר תואר ראשון בלימודי פוליטיקה ותקשורת במכללת הדסה בירושלים. אלימלך נשוי לדורין ואב לשניים. מתגורר בירושלים. מדיה וקבצים בנושא נדב אלימלך בוויקישיתוף נדב אלימלך, ברשת החברתית פייסבוק נדב אלימלך, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נדב אלימלך, ביישום טלגרם נדב אלימלך, באתר i24NEWS עמיאל ירחי, חדשות כיפה, ‏"כעיתונאי אתה משפיע יותר מחבר כנסת": נדב אלימלך בפודקאסט כיפה, באתר כיפה, 30 באוגוסט 2022 מעריב מתחדשת: נדב אלימלך הוא כתב הכנסת החדש, באתר אייס, 22 בנובמבר 2022 מיזם חדש: אלו הכתבים הראשונים של i24 בעברית, באתר "סרוגים", 31 בינואר 2024
מילטון ריד

מילטון רתרפורד ריד (באנגלית: Milton Rutherford Reid;‏ 29 באפריל 1917 – 1987) היה שחקן בריטי-הודי. בערך בהיותו בן 20 החל ריד את דרכו בעולם הקולנוע. תפקידו הבולט הראשון היה בסדרת הטלוויזיה "אייבנהו", שבה כיכב מאוחר יותר גם רוג'ר מור. ב-1959 השתתף בסרט "האיש שלנו בהוואנה". ריד הופיע בשלושה סרטי ג'יימס בונד: כאחד משומריו של ד"ר יוליוס נו ("ד"ר נו", כשומר מקדש ("קזינו רויאל"), וכסנדור, יריבו של רוג'ר מור בקרב על הגג ("המרגלת שאהבה אותי"). הוא רצה לככב בסרט "גולדפינגר" בתור אודג'וב (אנ'), אך מכיוון שכבר שיחק ב"ד"ר נו" החליטו המפיקים להחליפו בהרולד סאקאטה. קודם לכן הזמין רייד את סאקאטה לתחרות היאבקות והתפקיד יינתן למנצח, אך כאמור הדבר לא נעשה בשל בחירת המפיקים בסאקאטה. ריד מת לכאורה מהתקף לב ב-1987. מותו הוא בגדר תעלומה בגלל תאריכי המוות הסותרים וגם משום שמת באלמוניות יחסית בהודו. מילטון ריד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מילטון ריד, באתר AllMovie (באנגלית) מילטון ריד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מילטון ריד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
גנום כלורופלסטי

גנום כלורופלסטי הוא ה-DNA הממוקם בכלורופלסטים, שהם אברונים פוטוסינתטיים הממוקמים בתוך התאים של כמה אורגניזמים אוקריוטיים כמו צמחים. כלורופלסטים, כמו סוגים אחרים של פלסטידים, מכילים גנום נפרד מזה שבגרעין התא. קיומו של DNA של כלורופלסט זוהה בשיטות ביוכימיות ב-1959 ואושר במיקרוסקופ אלקטרונים ב-1962. הגילויים שהכלורופלסט מכיל ריבוזומים ומבצע סינתזת חלבונים גילו שהכלורופלסט הוא חצי אוטונומי מבחינה גנטית. רצפי הגנום המלאים הראשונים של הכלורופלסט פורסמו ב-1986,בשיח הטבק Sugiura ועמיתיו ומרצ'נטייה פולימורפה, מאז רוצפו מספר רב של גנומים של כלורופלסט ממינים שונים. מדיה וקבצים בנושא גנום כלורופלסטי בוויקישיתוף Stocking, C. R. & Gifford, E. M. (1959). "Incorporation of thymidine into chloroplasts of Spirogyra". Biochemical and Biophysical Research Communications. 1 (3): 159–164. ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אתל קיין

היידן סילאס אנהדוניה (באנגלית: Ethel Cain; נולדה ב-24 במרץ 1998), הידועה באופן מקצועי בשם אתל קיין היא זמרת-יוצרת, מפיקת תקליטים ודוגמנית אמריקאית. תוך כדי לקיחת השראה ממוזיקה נוצרית ומזמורים גרגוריאנים, עם מילים המתמקדות בנושאים נוסטלגיים ודרום גותיים, המוזיקה שלה נקשרת לז'אנרים כמו אמביינט, אינדי רוק ופולק עכשווי. היא הוציאה מספר פרויקטים קטנים בפלטפורמות סטרימינג תחת כינויים שונים, לפני שהחלה באופן רשמי את הפרויקט הראשי שלה באמצע 2019. בשנת 2022, קיין הוציאה את אלבום האולפן הראשון שלה בשם "Preacher's Daughter", שזכה לשבחים רבים מצד מבקרי מוזיקה - שרבים מהם כינו אותו אחד האלבומים הטובים של השנה. מדיה וקבצים בנושא אתל קיין בוויקישיתוף אתל קיין, ברשת החברתית פייסבוק אתל קיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתל קיין, ברשת החברתית אינסטגרם אתל קיין, סרטונים בערוץ היוטיוב אתל קיין, באתר MusicBrainz (באנגלית) אתל קיין, באתר Discogs (באנגלית)
גטו בודפשט

גטו בודפשט שמכונה "הגדול" היה הגטו שבו רוכזו יהודי בודפשט, הונגריה וסביבותיה לאחר הכיבוש הנאצי של הונגריה בתקופת מלחמת העולם השנייה ועד לשחרור הונגריה בידי הצבא האדום הסובייטי. גטו בודפשט כלל מספר גושי בניינים ברובע היהודי הישן, מסביב לבית הכנסת הגדול, שהוקף גדר כדי למנוע הברחת סחורה פנימה, או אנשים החוצה. הנאצים נכנסו להונגריה ב־19 במרץ 1944, והגטו הוקם למשך שלושה חודשים בלבד - מנובמבר 1944 עד לשחרור העיר בינואר 1945. כמו בגטאות אחרים שהקימו הנאצים באירופה, גטו בודפשט היה מנותק לחלוטין מהעולם החיצון - לא הוכנס מזון פנימה, ואפילו זבל לא נלקח החוצה ממנו. בנוסף, הצפיפות הייתה גדולה, ושילוב התנאים הללו גרם לתחלואה גבוהה והתפשטות מחלות כמו טיפוס. אחד ממנהיגי הגטו הגדול היה מיקשה דומונקוש חבר במועצת היהודים, היודנראט (Judenrat) של בודפשט בהנהגת שאמו שטרן והגן על יהודי הגטו בהקרבה עצמית רבה. מעל למחצית מתושבי הגטו נשלחו למחנות ריכוז בעיקר באמצעות צעדות המוות בודפשט-הדיישהאלום (סתיו 1944) לגבול האוסטרי. מהקמת הגטו ועד לשחרורו קטנה אוכלוסיית הגטו מ־200,000 איש ל־70,000, כשלרוב הנותרים ניתנה הגנה דיפלומטית על ידי פוליטיקאים מארצות נייטרליות במלחמה כגון שווייץ ושוודיה. רוב הנשלחים מהגטו הוצעדו למחנות ריכוז בגבול אוסטריה, באוסטריה (מאוטהאוזן) ובגרמניה (ברגן-בלזן). חלקם שוחרר בידי הצבא האדום וחלקו בידי הצבא האמריקאי. היה גטו נוסף ברובע 13 שכונה "הגטו הקטן" או "הגטו הבינלאומי" שכלל עשרות בניינים שנקראו בתים מוגנים תחת חסות המדינות הנייטרליות במלחמה. טים קול, בודפשט, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך III, עמ' 323–325), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא גטו בודפשט בוויקישיתוף גטו בודפשט, באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם גטו בודפשט באתר מרכז שמעון ויזנטל (באנגלית) תצלומים מפות תכנים טקסטואליים ריאיון עם פעיל הצלה בגטו בודפשט, באתר יד ושם על הצלת יהודים מגירוש מגטו בודפשט, באתר יד ושם שמו שטרן (אנגלית) מתוך אנציקלופדיה YIVO ליהדות מזרח אירופה
תמר רז-נחום

תמר רז-נחום (נולדה ב-1968) היא פרופסור לכימיה, המכהנת כנשיאת מכללת עזריאלי. תמר רז-נחום נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה לתואר ראשון בכימיה מורחב באוניברסיטה העברית בירושלים אותו סיימה בהצטיינות בשנת 1992, לאחריו המשיכה במסלול ישיר לדוקטורט במחלקה לכימיה פיזיקלית תאורטית אותו סיימה בשנת 1996. בהמשך שימשה כחוקרת במרכז מקס פלנק לחקר פיזיקה קוונטית במינכן, גרמניה, ובשנים 1998-1999 חזרה לחקור במרכז פריץ הבר לחקר דינמיקה מולקולרית באוניברסיטה העברית כפוסט-דוקטורנטית. בשנה האחרונה ללימודי הדוקטורט שלה הצטרפה לפרויקט "מכללות" של הרשות לפיתוח ירושלים והייתה אחראית על ריכוז כל הוועדות לתוכניות הלימודים השונות. בשנת 1999 הצטרפה לסגל מכללת עזריאלי עם פתיחתה והחלה ללמד קורסים בתחום הכימיה הפיזיקלית. לאורך השנים כיהנה בשורת תפקידים במכללה, החל מיו"ר וועדת ההוראה, ראש תחום כימיה ויו"ר וועדת קבלה. בשנת 2010 יזמה והקימה את יחידת המחקר של המכללה ועמדה בראשה במשך כשנתיים. באותה שנה גם יזמה והקימה את המרכז לקידום ההוראה והלמידה ועמדה בראשו במשך 6 שנים. בשנת 2015 מונתה לרקטורית המכללה והובילה את הפיתוח האקדמי וההנהלה האקדמית של המכללה עד מינויה ביולי 2023 לנשיאת המכללה. מחקרה של פרופסור רז-נחום הוא בתחום הדינמיקה המולקולרית,. היא בונה סימולציות ממוחשבות למערכות רב-אטומיות ומשתמשת בתורת האינפורמציה לתהליכים פיזיקליים, כימיים ואף ביולוגיים. רז נחום פרסמה מעל 25 מאמרים בעיתונות הבינלאומית, פרקים בשני ספרים, ספר ומדריך למידה בנושא דינמיקה של תהליכים כימיים במסגרת האוניברסיטה הפתוחה ומספר מאמרים בכתב העת הוראה באקדמיה בו הייתה גם חברה במערכת המייעצת במשך כעשור. הירושלמים: תכירו את פרופ' תמר רז נחום פרופ' תמר רז נחום, נשיאת מכללת עזריאלי במסר לקהילת המכללה בעקבות מלחמת חרבות בזרל
Preacher's Daughter

Preacher's Daughter הוא אלבום האולפן הראשון של הזמרת-יוצרת ומפיקת התקליטים האמריקאית אתל קיין, שיצא ב-12 במאי 2022, דרך חברת התקליטים שלה, Daughters of Cain. זהו אלבום קונספט היוצר נרטיב בהשראת חייה האישיים של האמנית כבת דיאקון ובמרכזו דמויות בדיוניות. מבחינה קולית, הוא מתנסה במוזיקת פולק, אמריקנה, סלואו קור וז'אנרים אחרים. לאלבום קדמו יציאתם של שלושה סינגלים בין מרץ לאפריל 2022‏: "Gibson Girl", "Strangers" ו-"American Teenager". עם יציאתו, האלבום זכה להערכה מצד מבקרי המוזיקה על הפקתו, אחידותו, הסיפוריות וכתיבת השירים. רבים מהם כינו אותו כאחד האלבומים הטובים של השנה. כדי לקדם את בת הכומר, קין יצאה לשני סיבובי ההופעות הראשונים שלה, סיבוב ההופעות של Freezer Bride בשנת 2022 וסיבוב ההופעות של Blood Stained Blonde בשנת 2023, בצפון אמריקה, אירופה ואוסטרליה. מידע על האלבום Preacher's Daughter באתר MusicBrainz האלבום Preacher's Daughter באתר Discogs
ארץ אחרת

ארץ אחרת היה מגזין ישראלי שעסק בענייני החברה הישראלית והעם היהודי. המגזין נוסד על ידי במבי שלג, שגם שימשה כעורכת הראשית. הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור באוקטובר 2000, והוא הפסיק להופיע בסוף שנת 2015. יצא לאור בידי עמותה. בחודש פברואר 2013 החל המגזין להופיע באינטרנט בלבד כמהדורה חודשית, עם נושא מרכזי שסביבו התקיים דיון. אודות הנושא המרכזי התפרסמו חמישה מאמרים, להם התלוו שלושה מאמרים העוסקים בתרבות ושני מאמרי דעה. מאמרי הדעה התחלפו בתדירות משתנה. אחת ממטרותיו של כתב העת הייתה להפנות את השיח הציבורי אל נושאים קשים שאינם זוכים לתשומת הלב הראויה בתקשורת הכללית. לשם כך הפיקה מערכת "ארץ אחרת" גיליון נושא שמתאר ומנתח את התחום מכל צדדיו. כך נערכו גיליונות על מגמות כלכליות בחברה, כמו הגיליון שעסק בסכנות שבהפרטה בסוף 2002; גיליון שהוקדש לעשירון התחתון בישראל בשנת 2004; גיליון שעסק בהפרטת בתי הסוהר בשנת 2006 ועל המדיניות של משרד האוצר ב-2007. גיליונות שעסקו בתופעות חברתיות כמו הגיליון על דו"ח דברת (2005), על העוני (2003), על החיים בעוטף עזה (2007), על מוסד הרבנות הראשית (2008) ועל אמנות "לא תל אביבית" (2010). כמו כן עוסקים חלק מהגיליונות במגזרים ציבוריים שונים מזווית תרבותית, כלכלית ורוחנית – כאלו הם הגיליונות שהוקדשו לערביי ישראל, לתיאור קשייהם של עולי אתיופיה, לעולים מברית המועצות לשעבר, לחרדים ולאליטה הישראלית. רובם של הכותבים בגיליונות אלו שייכים אל המגזר עליו הם כותבים. פעילות זו של תיאור וניתוח החברה הייתה, לדעת עורכי כתב העת, הכרחית על רקע שקיעת העיתונות הכתובה ברחבי העולם המערבי. העורכים מצביעים על העובדה שמדורי האוכל, האמנות, עיצוב האופנה והבידור תופסים יותר ויותר עמודים ותשומת לב ומשתלטים על השיח התקשורתי בעיתונות המודפסת ובאינטרנט כאחד. כאשר, בד בבד הולכים ומצטמצמים הכתבות והתחקירים שמסקרים ומפרשים את האירועים החברתיים ואת ההשלכות החברתיות השונות שנובעות ממדיניות הכנסת ומהחלטות של קובעי המדיניות בתחומים רחבים. וכך – על אף הנגישות למידע העומדת לרשות הציבור: טלוויזיה, רדיו, עיתונות ואינטרנט, סוגיות חשובות נדחקות אל שולי התודעה הציבורית. במהדורת הדפוס התפרסמו 67 גיליונות בעברית ושבעה גיליונות בשפה האנגלית. אתר מגזין ארץ אחרת ארץ אחרת באתר "עיתונות יהודית היסטורית"- גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון נעמה שפי, הדרום הקסום, המוזנח, המרוט, באתר הארץ, 14 בינואר 2008 במבי שלג, השבת העברית בעידן החומרי: מאמר המערכת של מגזין "ארץ אחרת", באתר nrg‏, 18 במרץ 2009 יוסי סעידוב, ארץ קשוחה, באתר העין השביעית, 9 באוקטובר 2008 אלי הירש, על גיליון מספר 47, למה ביאליק – לחזור לשאלות הגדולות, פורסם במוסף הספרות של ידיעות אחרונות, 5 בדצמבר 2008 אורן פרסיקו, ביי ביי (על גיליון העוסק בשקיעתה של העיתונות המסחרית), באתר העין השביעית, 26 ביולי 2008 נורית וורגפט, כתב עת | עובד קבלן הוא מצב נפשי, באתר הארץ, 20 בינואר 2010 נרי ליבנה, עיתון נשים אבל אחרת - כל תפקידי הניהול והעריכה במגזין "ארץ אחרת" נתונים בידי נשים, ובכל זאת הוא לא עונה לשום הגדרה מקובלת, באתר הארץ, 17 בינואר 2002 על פי הכתבה של נרי ליבנה ב'הארץ' (17 בדצמבר 2002), במערכת של כתב העת היו, חוץ מבמבי שלג, ארבע נשים: נעמה צפרוני, המשנה לעורכת, שמחה צדוק, מנהלת העיתון, גילה כהן, רכזת המערכת, ומירי גרמיזו, המעצבת והעורכת הגרפית. טלי גולדשמיד, הסטירה של "היד הנעלמה", באתר הארץ, 23 במאי 2004 יוסי קליין, מה מסתתר מחוץ למדינת תל אביב, באתר "העוקץ", 21 באוקטובר 2010 גלעד מלצר, החיים בכרומו - איפה השוליים?, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2010
הוא כאן

"הוא כאן" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה ביוני 1992 לאור חברת התקליטים NMC, כסינגל השישי והאחרון מתוך אלבומה החמישי של הזמרת, "זן נדיר". "הוא כאן" נכתב והולחן על ידי עוזי בן כנען ואלאל בהתאמה. על הפקתו המוזיקלית הייתה יהודית רביץ אחראית. השיר מתאר בוקר, בו כל פרט קטן בסביבה מדגיש תחושת נוכחות וחברות. בשני הבתים הראשונים, הדוברת מתארת כיצד היא מקבלת את היום החדש באמצעות פעולות כמו פתיחת החלונות, הרמת התריסים והסטת הווילונות. לאחר מכן נודע כי היא אינה לבד, שיש מישהו איתה, עם הדגשה על כך שהוא "כאן". בקטע מעבר מתוארת פריחה של חרציות וכורכומים. אחר כך חוזרת המנטרה על פיה ישנה לצד הדוברת דמות נוספת. בבית השלישי, אלאל מתארת את "הקפה של הבוקר", שהוא ערב לחיך. בנוסף, מספרת על סיטואציה אינטימית שבה שתי ידיים אוחזות בספלים. כשבפנים ובחוץ נשמעים מסרים של נוכחות וחברות מעביר השיר תחושה חזקה של נחמה וביטחון, מעצם הידיעה שיש מישהו לידה. בעטיפה יש ציור של בניין עם חלונות פתוחים. בחלונות נראים דמויות שונות: דמות עם שיער קוצני מחזיקה כרזה עם הכיתוב "בוקר טוב", דמות עם שיער בהיר וידיים על הראש, ודמות עם בועת דיבור שבה כתוב "הוא כאן". בחלונות התחתונים רואים דמות עומדת בתנוחה רגועה עם ידיים על המותניים, דמות עם ידיים מורמות ומחייכת, ודמות מנפנפת עם חיוך ובועת דיבור שאומרת "2:30". מעל הבניין יש אנטנה. "הוא כאן" לא זכה להצלחה במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. ב-6 בספטמבר נכנס לדירוג במקום ה-30 והאחרון. הוא יצא ממנו בשבוע שאחר כך. עם זאת, במצעד של גלי צה"ל הגיע למקום העשירי. הוא כאן באתר סטריאו ומונו זן נדיר באתר סטריאו ומונו מילות השיר, באתר שירונט