laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנק פוס

פרנק קנט פוס (באנגלית: Frank Kent Foss;‏ 9 במאי 1895 – 5 באפריל 1989) היה אתלט אמריקני. אלוף אולימפי (אנטוורפן 1920) בקפיצה במוט. פוס נולד בשיקגו, אילינוי וגדל באוק פארק, אילינוי. בשנת 1917 סיים את לימודיו באוניברסיטת קורנל. בשנים 1919 ו-1920 זכה באליפות ארצות הברית בקפיצה במוט. באולימפיאדת אנטוורפן זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא עולם חדש של 4.09 מטר, לפני הנרי פטרסון מדנמרק (3.70 מטר) ובן ארצו אדווין מאיירס (3.60 מטר), שיפור לשיא העולם בן 8 השנים של בן ארצו מארק רייט (4.02 מטר). שיא עולם זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי צ'ארלס הוף מנורווגיה (4.12 מטר). לאחר המשחקים האולימפיים עבד בתעשיית אריזת הבשר, כולל תקופה בארגנטינה. לאחר שחזר לארצות הברית, התגורר בהינסדייל, אילינוי. קפיצה במוט: 4.12 מטר (1920), שיא עולם בעבר מדיה וקבצים בנושא פרנק פוס בוויקישיתוף פרנק פוס, באתר olympedia.org
אקסומוויט אמבאיה

אקסומוויט אמבאיה (באמהרית: አክሱማዊት አምባዬ; נולדה ב-18 באוקטובר 1994) היא אתלטית אתיופית, פעמיים סגנית אלופת עולם באולם (סופוט 2014 ובלגרד 2022) בריצת 1500 מטר. אמבאיה נולדה וגדלה באתיופיה. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בסופוט שבפולין זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 4:07.12 דקות, אחרי אבבה ארגאווי משוודיה (4:00.61 דקות) ולפני ניקול סיפואנטס מקנדה (4:07.61 דקות). באליפות אפריקה שנערכה באוגוסט במרקש שבמרוקו סיימה במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:13.27 דקות. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בפורטלנד שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:09.37 דקות. באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיימה במקום 23 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.56 דקות. באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בבלגרד שבסרביה זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:02.29 דקות, אחרי בת ארצה גודאף צגאי (3:57.19 דקות) ולפני בת ארצה הירוט משישה (4:03.39 דקות). ריצת 1500 מטר: 3:58.80 דקות (2019) ריצת 1500 מטר: 4:02.12 דקות (2022) מדיה וקבצים בנושא אקסומוויט אמבאיה בוויקישיתוף אקסומוויט אמבאיה, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אקסומוויט אמבאיה, באתר ליגת היהלום אקסומוויט אמבאיה, באתר Track and Field (נשים)
לי ברנס

לי סטרטפורד ברנס (באנגלית: Lee Stratford Barnes;‏ 16 ביולי 1906 – 28 בדצמבר 1970) היה אתלט אמריקני. אלוף אולימפי (פריז 1924) ושיאן עולם (1928–1932) בקפיצה במוט. ברנס נולד וגדל בסולט לייק סיטי, יוטה. הוא למד באוניברסיטת דרום קליפורניה, בלוס אנג'לס, קליפורניה. בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס ב-24 במאי 1924 הוא קבע תוצאה של 4.01 מטר וסיים את השנה במקום 2 בעולם. באולימפיאדת פריז זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.95 מטר, לפני חבריו לנבחרת גלן גרהם (3.95 מטר) וג'יימס ברוקר (3.90 מטר). באליפות ארצות הברית שנערכה בסן פרנסיסקו, קליפורניה בתחילת יולי 1925 זכה במדליית כסף. בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס ב-27 בפברואר 1926 הוא קבע בקפיצה במוט שיא ארצות הברית חדש של 4.11 מטר. חודשיים וחצי לאחר מכן, בפאלו אלטו, קליפורניה ב-15 במאי הוא שיפר את השיא הלאומי והעמידו על 4.16 מטר ודורג שני בעולם אותה שנה. חודשיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בפילדלפיה בתחילת יולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 3.81 מטר. בתחרות שנערכה בפילדלפיה, פנסילבניה ב-28 במאי הוא שיפר שוב את שיא ארצות הברית והעמידו על 4.20 מטר ודורג שני בעולם באותה שנה. חודש ושבוע לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בלינקולן, נברסקה בתחילת יולי 1927 זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אליפות חדש של 4.11 מטר. בתחרות שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-28 באפריל הוא קבע שיא עולם חדש של 4.30 מטר, שיפור לשיא בן השנה של בן ארצו סבין קאר (4.27 מטר). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי בן ארצו ויליאם גרבר (4.37 מטר). חודשיים לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת אמסטרדם שנערכו בקיימברידג', מסצ'וסטס בתחילת יולי שהיוו גם את אליפות ארצות הברית הוא זכה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בשיא אליפות חדש של 4.19 מטר. חודש לאחר מכן, באולימפיאדת אמסטרדם שנערכה בתחילת אוגוסט, סיים במקום חמישי בתוצאה של 3.95 מטר. בסיום התחרות צ'ארלס מקגיניס בן ארצו, ויקטור פיקארד מקנדה וברנס קבעו את אותה התוצאה ולכן נערכה ביניהם תחרות על מדליית הארד. מקגיניס קפץ 4.10 מטר וזכה במדליית ארד, פיקארד קפץ 3.95 מטר וסיים רביעי וברנס לא הצליח לקפוץ 3.95 מטר וסיים חמישי. בתחרות שנערכה בברקלי, קליפורניה ב-28 במרץ 1931 הוא קבע תוצאה של 4.21 מטר וסיים את השנה במקום רביעי בעולם. בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס ב-18 ביוני 1932 הוא קבע תוצאה של 4.21 מטר. קפיצה במוט: 4.30 מטר (1928), שיא עולם בעבר מדיה וקבצים בנושא לי ברנס בוויקישיתוף לי ברנס, באתר olympedia.org לי ברנס, באתר Track and Field (גברים)
אתלטיקה באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות האתלטיקה באולימפיאדת פריז (2024) נערכו ב-11 הימים האחרונים של אולימפיאדת פריז. התחרויות חולקו לשלוש קטגוריות מרכזיות: תחרויות שדה ומסלול, ריצות כביש והליכה תחרותית. בסך הכל התקיימו 48 תחרויות. לראשונה, נערכה תחרות הליכה תחרותית למרחק של מרתון, משולבת אתלטית ואתלט (אתלט 11.45 ק"מ, אתלטית 10 ק"מ, אתלט 10 ק"מ, אתלטית 10.745 ק"מ). התחרות תחליף את התחרות הליכה תחרותית למרחק 50 ק"מ לגברים. במהלך המשחקים נקבעו 3 שיאי עולם חדשים ו-9 שיאים אולימפיים. ביאטריס צ'בט (קניה קניה) זכתה בשתי מדליות זהב אישיות, בריצת 5000 מטר ובריצת 10,000 מטר גבריאל תומאס (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-3 מדליות זהב, מהן אחת אישית בריצת 200 מטר סידני מק'לוכלין-לברון (ארצות הברית ארצות הברית) זכתה ב-2 מדליות זהב, מהן אחת אישית בריצת 400 מטר משוכות ראיי בנג'מין (ארצות הברית ארצות הברית) זכה ב-2 מדליות זהב, מהן אחת אישית בריצת 400 מטר משוכות 8 באוגוסט סידני מק'לוכלין-לברון (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה שיא עולם בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 50.37 שניות 5 באוגוסט ארמנד דופלנטיס (שוודיה שוודיה) קבע שיא עולם בקפיצה במוט בתוצאה של 6.25 מטר. 2 באוגוסט הרביעייה האמריקאית: ורנון נורווד, שמיר ליטל, ברייס דדמון קיילין בראון (ארצות הברית) קבעה בשלב המוקדמות בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר שיא עולם חדש של 3:07.41 דקות. (*) אתלטיות אשר רצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות (*) אתלטים שרצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות (*) אתלטיות אשר רצו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות מקרא   מדינה מארחת (צרפת) מדיה וקבצים בנושא אתלטיקה באולימפיאדת פריז בוויקישיתוף טבלת המדליות באתלטיקה, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
שחייה באולימפיאדת פריז (2024)

אולימפיאדת פריז (2024) נערכה בפריז, צרפת. תחרויות השחייה במסגרת המשחקים האולימפיים נערכו בפריז לה דפנס ארנה, ותחרויות השחייה במים פתוחים יערכו בנהר הסן מגשר אלכסנדר השלישי. 37 משחים שונים התקיימו באולימפיאדה זו, 18 לנשים, 18 לגברים ומשחה שליחים משולב בשתי שחייניות ובשני שחיינים, 4x100 מטר מעורב. המשלחת האמריקאית סיימה ראשונה לאחר שצברה את מירב המדליות: 8 זהב, 13 כסף, 7 ארד ו-28 בסך הכל. שנייה סיימה אוסטרליה עם 7 זהב, 8 כסף ו-3 ארד ו-18 בסך הכל ושלישית סיימה המארחת צרפת עם 4 זהב, 1 כסף ו-2 ארד ו-7 בסך הכל סאמר מקינטוש (קנדה קנדה), זכתה ב-4 מדליות אישיות, 3 זהב ו-1 כסף קייטי לדקי (ארצות הברית ארצות הברית), זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד, מהן 3 אישיות, 2 זהב ו-1 ארד קיילי מקיואן (אוסטרליה אוסטרליה), זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד, מהן 3 אישיות, 2 זהב ו-1 ארד שרה שסטרם (שוודיה שוודיה), זכתה ב-2 מדליות זהב אישית לאון מרשאן (צרפת צרפת) זכה ב-5 מדליות, 4 זהב אישיות ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה (שיא אולימפי), במשחה ל-200 מטר פרפר, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (שיא אולימפי) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי (שיא אולימפי). 4 באוגוסט הרביעייה האמריקאית רגן סמית', לילי קינג, גרטשן וולש וטורי הסק (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב שיא עולם חדש של 3:49.63 דקות. 31 ביולי פאן ג'אנלה (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין) קבע במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 46.40 שניות. 4 באוגוסט רוברט פינק (ארצות הברית ארצות הברית) קבע במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 14:30.67 דקות 3 באוגוסט הרביעייה האמריקאית ראיין מרפי, ניק פינק, גרטשן וולש וטורי הסק (ארצות הברית ארצות הברית) קבעה במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב שיא עולם חדש של 3:37.43 דקות. 17 שיאים אולימפיים נקבעו באולימפיאדה זו.   מדינה מארחת (צרפת) (*) שחייניות ששחו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הן במדליות (*) שחיינים ששחו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות (*) שחיינים ששחו רק בשלב המוקדמות וזכו אף הם במדליות מדיה וקבצים בנושא שחייה באולימפיאדת פריז בוויקישיתוף טבלת המדליות בשחייה, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024 טבלת המדליות בשחייה במים פתוחים, מתוך אתר אולימפיאדת פריז 2024
בשם החברים

בשם החברים (באנגלית: Cold Sweat) הוא סרט פעולה צרפתי - איטלקי, דובר אנגלית משנת 1970 עם צ'ארלס ברונסון בתפקיד הראשי. התסריט מבוסס על הרומן "Ride the Nightmare" של ריצ'רד מת'סון. הסרט עוסק בגיבור הנאלץ להיזכר בעברו כבוגד, כאשר חבריו מן העבר, בהם בגד, לוקחים כבנות ערובה את אשתו ואת בתו החורגת. במהלך מלחמת קוריאה, ג'ו מוראן (צ'ארלס ברונסון), סמל בצבא ארצות הברית, מורשע בירי בקולונל אמריקאי ונכלא בגרמניה. בכלא הצבאי הוא פוגש את מפקד הפלוגה שלו לשעבר, קפטן רוס (ג'יימס מייסון), וחייל עמית ששירת תחתיו, בשם וייטי, שנכלא בגין מכירה בשוק השחור וגניבת רכבים צבאיים. ג'ו מסכים לברוח איתם והבריחה מאורגנת על ידי צרפתי איש לגיון הזרים בעברו, בשם "קטנגה". הבריחה הולכת לפי התוכנית עד שקטנגה הורג שוטר גרמני סקרן מדי. מבוהל וסולד מהרצח, בורח ג'ו ונוטש את חבריו ואת קטנגה, שנלכדים מחדש. מספר שנים מאוחר יותר, ג'ו ידוע בשם ג'ו מרטין ומתפרנס ביושר מהשכרת סירות בדרום צרפת, שם הוא מתגורר עם אשתו, פביאן (ליב אולמן), ובתה בת ה-12 מנישואיה הראשונים. חייו של ג'ו שלווים ומוצלחים, עד אשר תמונתו מופיעה במאמר חדשות מקומי. כך מאתרים אותו, רוס, וייטי וקטנגה, שכיום הם סוחרי סמים ומופיעים שוב בחייו. הם רוצים לנקום בג'ו ומשתמשים בסירות שהוא משכיר כדי לבצע פעולות הברחה. כדי להבטיח את שיתוף הפעולה של ג'ו, הם מחזיקים את אשתו ובתו כבנות ערובה. במהלך קטטה אחד השודדים נפצע ומאיים על האחרים עם כלי נשק, בזמן שג'ו נוסע במכוניתו כדי לחפש רופא שיטפל בו. הוא עושה זאת בנהיגה מטורפת לאורך כביש מפותל ליד חוף הים של פרובנס. עם שובו הוא מצליח לחלץ את אשתו ובתו. אחד הדברים שתרמו לפרסום הסרט הייתה הסצנה שבה הגיבור נוהג במכונית אופל קומודור GS/E ‏ I6 קופה, בכביש הררי מפותל במהירות מסחררת, כדי להגיע לרופא ובדרך חזרה עם הרופא על מנת שזה יטפל בפצוע. הסצנה צולמה באזור ניס וגראס שבריביירה הצרפתית. ליב אולמן טענה מאוחר יותר כי ברונסון נהג בגסות באירוע בזמן הצילומים. היא טענה כי בעת שילדתה בת השלוש שוטטה וניגשה לשולחנו של ברונסון וביקשה לשחק עם בנותיו הצעירות, הוא נזף באולמן ואמר לה: "תשמרי את הילדה שלך לעצמך". "בשם החברים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בשם החברים", באתר נטפליקס "בשם החברים", באתר AllMovie (באנגלית) "בשם החברים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בשם החברים", באתר אידיבי "בשם החברים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) נתן גרוס, בחזרה אל ג'יימס בונד, על המשמר, 28 במאי 1971 זאב רב נוף, חיסול חשבונות, דבר, 16 במאי 1971 הבוגד שלא בגד, העולם הזה, גיליון 1760, 26 במאי 1971 סצנת הנסיעה בכביש ההררי באזור ניס, סרטון באתר יוטיוב Interview: Liv Ullmann on ‘Miss Julie’ (and Charles Bronson),‏ 5 בדצמבר 2014 (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Such a Shame

"Such a Shame" (בעברית: "בּוּשָׁה וְחֶרְפָּה") הוא שיר שכתב המוזיקאי האנגלי מארק הוליס (אנ') עבור אלבום האולפן השני של הלהקה האנגלית Talk Talk, It's My Life (1984). הוא פורסם בתור הסינגל השני מתוך האלבום וזכה להצלחה בין-לאומית, כאשר דורג במקום הראשון במצעד השווייצרי. בשנת 2002 הקליטה אותו הזמרת הגרמנייה סנדרה, כחלק מ-The Wheel of Time. "Such a Shame" נוצר בהשראת "איש הקובייה" מאת לוק ריינהרט, אחד מספריו האהובים על המלחין מארק הוליס. כשנשאל מה הניע אותו להתבסס על ספרו של ריינהארט, השיב הוליס: ”ספר טוב, לא אורח חיים שהייתי ממליץ עליו”. השיר פורסם בתור הסינגל השני מתוך האלבום בתחילת 1984, עם עטיפה שעוצבה על ידי ג'יימס מארש. מספר מהדורות של הסינגל כללו גרסה נוספת עם שלושה שירים שהוקלטו ביוני 1981: "Candy", "Talk Talk" ו-"Mirror Man" – שלושתם נכללו בתקליט 7 אינץ'. ריצ'רד קוק מ-NME סקר את השיר בחיוב. "Such a Shame" הפך ללהיט ביבשת אירופה בשנים 1984 ו-1985, ודורג בעשיריות הפותחות במספר מדינות, ביניהן דורג במקום הראשון בשווייץ. הוא היה לסינגל השלישי של הלהקה שדורג במקום הראשון במצעד. בארצות הברית, "Such a Shame" נכנס למצעד הבילבורד הוט 100, ואף הצליח להיכנס למצעד שירי הדאנס קלאב, שם דורג במקום השנים-עשר. הוא דורג בעשירייה הפותחת במצעד האיירפליי האירופאי. בממלכה המאוחדת דורג במקום הארבעים-ותשעה. השיר הושמע בפרסומת עבור המכונית הצרפתית פיג'ו 205 בשנות ה-80. בנובמבר 1990, הופץ מחדש כדי לקדם את אלבום האוסף, Natural History: The Very Best of Talk Talk. לאחר מותו של הוליס בתחילת 2019, "Such a Shame" דורג במקום החמישי במצעד השירים הדיגיטליים בצרפת. הזמרת הגרמנייה סנדרה הקליטה מחדש את "Such a Shame" עבור אלבום האולפן השביעי שלה The Wheel of Time (2002). הגרסה שלה הופקה על ידי המפיק המוזיקלי הרומני-גרמני מיכאל קרצו והמוזיקאי ינס גאד. גרסתה פורסמה ב-25 במרץ 2002 ודורגה במקום ה-76 במצעד הסינגלים הגרמני הרשמי. עבור "Such a Shame" לא צולם וידאו קליפ נלווה, אך סרטון הכולל מספר סצנות בקריירה של סנדרה הצליח לצבור למעלה משלושה מיליון צפיות. תקליטור מקסי-סינגל "Such a Shame" (עריכת רדיו) – 4:18 "Such a Shame" (סטארלייט דאנס מיקס) – 7:54 "Such a Shame" (קול קלאב מיקס) – 5:22 "Such a Shame" (גרסת קריוקי) – 4:18 מידע על היצירה "Such a Shame" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Such a Shame" באתר SecondHandSongs Talk Talk – Such A Shame "Talk Talk – Such a Shame" Release group “The Wheel of Time” by Sandra - MusicBrainz, musicbrainz.org Neiss, James (December 1991). "Talk Talk". Record Collector. No. 148. pp. 18–23. Aakjaer, Henrik H. "Such a Shame". Within Without. Archived from the original on 27 September 2011.. Cook, Richard (31 March 1984). "Singles". NME. p. 18. "Talk Talk – Awards". AllMusic. Archived from the original on 6 May 2016. "European Airplay Top 50" (PDF). Eurotipsheet. No. 23. Amsterdam. 3 September 1984. p. 6. "Official Singles Chart Top 100". Official Charts Company. Smith, Robin (24 November 1990). "This Week - The Next Seven Days in View: Releases". Record Mirror. p. 33. ISSN 0144-5804. "Talk Talk > French Digital Song Sales". Billboard. Such A Shame, 2016-05-27, נבדק ב-2024-04-13 Offizielle Deutsche Charts - Offizielle Deutsche Charts, www.offiziellecharts.de SANDRA-SUCH A SHAME, נבדק ב-2024-04-13
שו דמיי

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא שו. שו דמיי (בסינית: 徐徳妹; נולדה ב-23 במאי 1967) היא אתלטית סינית, אלופת עולם (טוקיו 1991) ואלופת אסיה (קואלה לומפור 1991) בהטלת כידון. שו נולדה בג'ג'יאנג שברפובליקה העממית של סין. באליפות אסיה שנערכה בנובמבר בניו דלהי שבהודו זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 57.32 מטר. במשחקי אסיה שנערכו בספטמבר-אוקטובר בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 61.92 מטר. באליפות העולם שנערכה בספטמבר בטוקיו שביפן זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 68.78 מטר, לפני פטרה פלקה (68.68 מטר) וזילקה רנק (66.80 מטר), שתיהן מגרמניה. באליפות אסיה שנערכה באוקטובר בקואלה לומפור שבמלזיה זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 59.84 מטר. באולימפיאדת ברצלונה שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום 14 בהטלת כידון בתוצאה של 59.98 מטר. הטלת כידון: 68.78 מטר (1991) שו דמיי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי שו דמיי, באתר olympedia.org שו דמיי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית שו דמיי, באתר Track and Field (נשים)
Secrets of Love

"Secrets of Love" (בעברית: "סוֹדוֹת הָאַהֲבָה") הוא שיר משנת 2006 שבוצע כדואט על ידי הזמר השווייצרי די ג'יי בובו (אנ') והזמרת הגרמנייה סנדרה. הוא נכתב והופק על ידי רנה באומן ואקסל ברייטונג. את השיר הוחלט להוציא כסינגל רשמי מתוך אלבום הלהיטים של בובו, Greatest Hits (2006). השיר הגיע למקום החמישי במצעד השווייצרי, וזכה להצלחה במדינות אירופה. סרטון השיר "Secrets of Love" באתר יוטיוב Secrets Of Love, 2009-01-01, נבדק ב-2024-04-13 Dj Bobo & Sandra – Secrets Of Love (feat. Sandra), נבדק ב-2024-04-13 Greatest Hits, 2006-03-17, נבדק ב-2024-04-13 "DJ BoBo & Sandra - Secrets Of Love" (in German). hitparade.ch.
מיכל פרנס

מיכל פרנס (נולדה ב-1964, בארצות הברית) היא מדענית ישראלית בתחום מדעי המחשב התאורטיים, הידועה בעבודותיה בתחום בדיקת תכונות מדגמיות ואלגוריתמים תת-ליניאריים. משנת 1997 היא חברת סגל במכללה האקדמית תל אביב-יפו, וכן שימשה דיקנית בית הספר למדעי המחשב בין השנים 2011 עד 2016. מאז אוקטובר 2022, היא סגנית נשיא לעניינים אקדמיים של המכללה. מאז שנת 2020 היא גם חברת הוועד המנהל של המכללה. מיכל פרנס היא בתם של הנוירוביולוג יצחק פרנס והנוירוביולוגית חנה פרנס. פרנס סיימה תיכון בגמנסיה העברית בירושלים. היא למדה לתואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת התיזה שלה כתבה בהנחיית אבי ויגדרזון בנושא ספירה מקורבת, יצירת פתרונות אקראיים והילוכים מקריים. את עבודת הדוקטורט שלה בנושא אלגוריתמים ומבני נתונים עמידים לשליפת נתונים כתבה בהנחיית דני דולב ונועם ניסן באוניברסיטה העברית בשנת 1994. עשתה פוסט דוקטורט באוניברסיטת תל אביב אצל ישי מנצור בנושא למידה עם רעש. תחומי המחקר של פרנס: בדיקת תכונות מדגמיות, אלגוריתמים תת-ליניאריים, חלוקות וכיסויים אופטימאליים של מטריצות בינאריות. מתגוררת בתל אביב. 2001: נתי ליניאל ומיכל פרנס, מתמטיקה בדידה. מדיה וקבצים בנושא מיכל פרנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מיכל פרנס מיכל פרנס, הסטודנטים באקדמיה נדרשים לראשונה לחשיבה מעמיקה - והתוצאות עגומות, באתר TheMarker‏, 8 באוגוסט 2022 מיכל פרנס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה מיכל פרנס, באתר גוגל סקולר Acting Dean : Prof. Michal Parnas פרופ' מיכל פרנס פרופ' מיכל פרנס מונתה לתפקיד סגנית נשיא המכללה האקדמית תל אביב-יפו, באתר וואלה, 26 באוקטובר 2022 עופר אדרת, חוקר המוח שנאבק בבריחת המוחות, באתר הארץ, 13 בדצמבר 2012 Avi Wigderson, www.math.ias.edu Michal Parnas: Dissertation: Robust Algorithms and Data Structures for Information Retrieval
מפרץ מונטווידאו

מפרץ מונטווידאו (בספרדית: Bahía de Montevideo) הוא המפרץ של העיר מונטווידאו בירת אורוגוואי בריו דה לה פלטה בחוף המזרחי של אמריקה הדרומית. המפרץ הוא בעל צורה עגולה וקוטרו הוא כארבעה קילומטר בשעת השפל. בעברו המערבי מתנשאת גבעת סרו דה מונטווידאו (Cerro de Montevideo) שעליה ניצב מבצר סרו (אנ'), ובו מגדלור הבולט בתוואי הנוף. במפרץ מצוי נמל מוגן (אנ'), שמתאים לעגינת אוניות בעלות שוקע נמוך. הוא אחד מהנמלים העיקריים באמריקה הדרומית. הוא מקבל מטענים ונוסעים ויש לו חשיבות רבה לכלכלתה של אורוגוואי. כתוצאה מקיומו התפתחו סביבו אזורי תעשייה ושירותים גדולים. כתוצאה מהפעילות בו הוא סובל מסדימנטציה וכן מזיהום של האוויר והמים. מדיה וקבצים בנושא מפרץ מונטווידאו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אורוגוואי ובנושא גאוגרפיה של אמריקה הדרומית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיאכרוניזם

בגאולוגיה, דיאכרוניזם (באנגלית: diachronism; מיוונית דיא (dia), "דרך" וכרונוס (chronos), "זמן"), או משקע דיאכרוני, היא תצורת סלע משקע שבה החומר, אף על פי שהוא בעל אופי דומה, הוא בעל גילים שונים במקום שבו שקע. בדרך כלל דיאכרוניזם מתרחש כתוצאה ממעבר או עליית פני הים, או מהתפתחות מתקדמת של דלתה. ככל שקו החוף מתקדם או נסוג, רצף של משקעים רציפים המייצגים סביבות שונות (למשל חוף, מים רדודים, מים עמוקים) עלולים להישאר מאחור. כל סוג של מרבץ – תכונה חזותית של סלעים, מרקם או תבנית (פציאס) – עשוי להיות רציף על פני שטח רחב, אך גילו משתנה בהתאם למיקום המשתנה של קו החוף לאורך הזמן. דוגמה לכך היא הערוגות החוליות בקרבון התחתון של מערב אנגליה ("אבן החול דרייברוק" של יער דין). הצטברות משקעיה החלה יותר מאוחר באזור בריסטול מאשר צפונה יותר. קשה לזהות משקעים דיאכרוניים כי מכלולי מאובנים נוטים לנדוד עם סביבת היווצרותם. משקעים דיאכרוניים מתגלים בדרך כלל על ידי נוכחותם של מינים שהם סמנים, כלומר מאובנים שניתן לתארך אותם באופן אמין באמצעות תארוכים שהושגו במשקעים אחרים. את המונח דיאכרוניזם אפשר ליישם גם על מאפיינים אחרים המשתנים בגיל, כגון משטחי שחיקה, אזורי התרוממות וכו'. המונח דיאכרוניזם מיושם לפעמים גם על מאובנים המופיעים באופן ספורדי בזמנים שונים במקומות שונים עקב נדידה, אף על פי שיש המחשיבים שימוש כזה כשגוי. בספרנות האקדמית, התואר "ייתור דיאכרוני" או "מיותרות דיאכרונית", משמש לתאר הפחתת התועלת של ספר או כתב עת, ההתיישנות מבחינת האקטואליות או הרלוונטיות שלו, במשך מספר שנים. Whitten F.G.A & Brooks J.R.V., (1972),A Dictionary of Geology, Penguin, מסת"ב 0-14-051049-4 Bennison G.M & Wright A.E. (1969),The Geological History of the British Isles, Edward Arnold, מסת"ב 0-7131-2226-9 Groves J.R.; Kulagina E.I.; Villa E. (במרץ 2007). "Diachronous appearances of the Pennsylvanian fusulinid Profuslinella in Eurasia and North America". Journal of Paleontology. 81 (2): 227–237. doi:10.1666/0022-3360(2007)81[227:DAOTPF]2.0.CO;2. נבדק ב-2008-02-01. {{cite journal}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל, November 2019) Whitten F.G.A & Brooks J.R.V., (1972),A Dictionary of Geology, Penguin, ISBN 0-14-051049-4 Line, Maurice B. "Changes in the use of literature with time - obsolescence revisited". Library Trends 41(4), Spring 1993.
עדיין ריק

עדיין ריק הוא סינגל הבכורה של הזמר הישראלי לירן דנינו. השיר נכתב והולחן על ידי הזמר נתן גושן, הופק בידי אורי אבני ויצא לאור באוגוסט 2010. ב-16 בפברואר 2012 השיר נכלל באלבום הבכורה של דנינו, "לירן דנינו". השיר נכתב והולחן על ידי הזמר נתן גושן, הופק בידי אורי אבני ויצא לאור באוגוסט 2010. דנינו אמר כי השיר לא מאפיין את סגנונו המוזיקלי, וכי נתן גושן בכתיבתו ניסה לכתוב מזווית הראיה שלו, דנינו. הוא הוסיף כי: הפכנו את השיר הזה מכל הכיוונים כדי להגיע למשהו שאהיה שלם איתו. — ערן סויסה, הסערה שאחרי השקט: ראיון עם לירן דנינו, באתר nrg‏, 25 בינואר 2011 ב-16 בפברואר 2012 השיר נכלל באלבום הבכורה של דנינו, "לירן דנינו". הווידאו קליפ של השיר יצא לאור ב-28 בדצמבר 2010 בבימוי קארין בר. במהלך הקליפ מגלמים לירן דנינו והדוגמנית קטיה קלצ'קין זוג שעובר משברים, ריבים והשלמות במהלך הקשר הזוגי שלהם. אסף נבו, ‏דנינו בטעם טבעי, באתר ‏מאקו‏, 29 בנובמבר 2010 אסף נבו, ‏לירן דנינו: לא מפריע לי שעמדי ובן אבו מושמעים ואני לא, באתר ‏מאקו‏, 11 בדצמבר 2010 ערן סויסה, הסערה שאחרי השקט: ראיון עם לירן דנינו, באתר nrg‏, 25 בינואר 2011 לירן דנינו, לידן דנינו, באתר ספוטיפיי לירן דנינו - עדיין ריק - הקליפ הרשמי, סרטון בערוץ "liran danino", באתר יוטיוב (אורך: 03:36) לירן דנינו - עדיין ריק, סרטון בערוץ "LiranDaninoMusic", באתר יוטיוב (אורך: 03:36) אסף נבו, ‏לירן דנינו צמוד לקטיה קלצ'קין, באתר ‏מאקו‏, 28 בדצמבר 2010 אסף נבו, ‏ליאור עקיבא בקאבר ללירן דנינו, באתר ‏מאקו‏, 16 במאי 2011 אסף נבו, ‏מילים ולחן: לירן דנינו, באתר ‏מאקו‏, 24 במאי 2011 המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 17 במרץ 2011, באתר פזמונט תשע"א – המצעד השנתי של רשת גימל, באתר פזמונט המצעד השנתי הישראלי תשע"א, באתר גלגלצ רדיו תל אביב, ואלו הם תוצאות המצעד השנתי הסופיות לכל מי שפספס, באתר פייסבוק, ‏28 בספטמבר 2011
Space Mix '98

"Space Mix '98" הוא הסינגל הארבעה-עשר של הצמד הגרמני מודרן טוקינג, שיצא כחלק מאלבום האולפן השביעי שלו, Back for Good. השיר יצא לאור בשנת 1998 בהוצאת חברות התקליטים אריולה רקורדס וברטלסמן מיוזיק גרופ כסינגל השלישי מתוך האלבום. "We Take the Chance" נחשב לבי-סייד שלו. השיר זכה להצלחה במדינות אירופה, בעיקר בהונגריה שם דורג בחמישייה הפותחת. סרטון השיר "Space Mix '98" באתר יוטיוב Release group “Back for Good: The 7th Album” by Modern Talking - MusicBrainz, musicbrainz.org Space Mix '98, 2013-03-29, נבדק ב-2024-04-13 We Take the Chance - New Hit '98, 1998-01-01, נבדק ב-2024-04-13 Modern Talking - Space Mix - ultratop.be, www.ultratop.be