מעבורת ווליץ'

מעבורת ווליץ' (באנגלית: Woolwich Ferry) היא שירות מעבורת, הפועל לרוחב נהר התמזה בחלקה המזרחי של העיר לונדון, בירת בריטניה. הוא מחבר בין רובע ניוהאם שמצפון לנהר לבין רובע גריניץ' שמדרומו. השירות פועל ברציפות משנת 1889 ללא תשלום. מדי שנה משתמשים בו כ-2 מיליון איש. שירותי שיט באתר המעבורת פעלו לרוחב הנהר מאז תקופת הכיבוש הנורמני. המועצה המטרופוליטנית לעבודות (Metropolitan Board of Works) שהוקמה בלונדון במחצית המאה ה-19 נטלה לידיה את ניהול הגשרים לרוחב התמזה בלונדון ופתחה אותם לתנועה חופשית. בעקבות זאת עלתה הצעה שהמועצה תקים שירות מעבורת בווליץ'. המועצה החליטה לרכוש לשם כך שתי אוניות משוטה, וב-1887 החלו העבודות להקמת תשתיות למעבורת. שירות המעבורת החל לפעול ב-23 במרץ 1889, יומיים לאחר שמועצת מחוז לונדון באה במקומה של המועצה המטרופוליטנית לעבודות. מאז ועד כה שירות המעבורת פועל ללא תשלום, וזאת מכוח חוק שחוקק הפרלמנט ב-1885. עד 1920 גדל מאוד הביקוש לשירותי המעבורת עד שאונייה שלישית הוכנסה לשימוש בה. הצעה להקים בקרבת מקום גשר קבוע נדחתה מחשש שהוא ישמש מטרה להפצצות אויב במלחמה עתידית. העומס על המעבורת המשיך לגדול עד שב-1963 הוכנסו בה לשימוש אוניות גל-נוע, שהביאו לשיפור ניכר במצב. ב-1965 עבר ניהול המעבורת לידי מועצת לונדון רבתי. ב-1966 נחנכו רציפי העגינה הנוכחיים של המעבורת, שביכולתם לתפקד גם בתנאי גאות גבוהה בנהר. לאחר ביטול מועצת לונדון רבתי ב-1986 החל משרד התחבורה של בריטניה לנהל את המעבורת, והוא מצדו שכר לשם כך את שירותי מנהלת רובע גריניץ'. המנהלה המשיכה לנהל את המעבורת גם לאחר הקמת רשות לונדון רבתי, עד שב-2008 מסרה את הניהול לידי תאגיד התחבורה המטרופוליטני Transport for London באמצעות שירותי הנהר שלו. התאגיד מסר את ניהול המעבורת לידי קבלן אזרחי. כיום (2020) מנהלת את המעבורת חברת Briggs Marine. בשלהי שנת 2018 הושבת שירות המעבורת למשך ארבעה חודשים לצורך שיפוץ הרציפים וחודש ב-1 בפברואר 2019. במועד זה החלו לפעול בו שתי אוניות מעבורת חדשות שיוצרו בפולין. לפי מסורת ותיקה הן נקראות על שם אישים מלונדון - הזמרת ורה לין והמלח בן וולאקוט (Ben Woollacott), ששירת באחת המעבורות וניספה בתאונה בנהר בשנת 2011. שירות המעבורת מקשר בין ווליץ' שבגדה הדרומית של התמזה לבין ווליץ' הצפונית שבגדה הצפונית. הוא מקשר גם בין שני קצות כבישי הטבעת הפנימיים של לונדון, מצפון ומדרום לנהר (North Circular Road, South Circular Road). הטרמינל הצפוני של המעבורת ממוקם לא הרחק מנמל התעופה לונדון סיטי. למעבורת רציף אחד בכל גדה, שנבנה בריחוק מה ממנה אל תוך הנהר. המרחק בין הרציפים הוא כ-250 מטר. כיוון שרק אונייה אחת יכולה לעגון בכל אחד מהרציפים, על שתי האוניות שבשירות להפליג הלוך ושוב בתיאום זו עם זו. בשירות פועלות שתי אוניות מעבורת במשך כ-14 שעות ביממה ובתדירות של 10–15 דקות (בימי ראשון השירות הניתן הוא קצר ודליל יותר). המעבורות נושאות הולכי רגל, רוכבי אופניים וכלי רכב קלים וכבדים לרבות משאיות עד לגובה של 4.7 מטר ולרוחב של 3.5 מטר. מספר הנוסעים במעבורת, כשני מיליון בשנה, כולל את יושבי כלי הרכב. בשנת 2012 השיטו אוניות המעבורת כ-20 אלף כלי רכב וכ-50 אלף איש מדי שבוע. פתיחת קו רכבת הדוקלנדס לרוחב הנהר (להלן) הביאה לירידה במספר הולכי הרגל המשתמשים במעבורת. הפעלת קו המעבורת צפויה להימשך כל עוד יתקיים ביקוש לשירותיה, אשר איננו צפוי לקטון לאור היעדרם של מעברי נהר תחליפיים קרובים אליה. מעברי הנהר הסמוכים למעבורת (שניהם ממזרח) הם מנהרת הולכי הרגל ווליץ', שנפתחה ב-1912, וכן קו של הרכבת הקלה דוקלנדס, שנפתח ב-2009 ומקשר דרך מנהרה בין תחנות בשתי גדות הנהר. כשלושה קילומטר ממערב למעבורת פועל קו רכבל האמירייטס. מעברי הנהר לרכב הקרובים ביותר למעבורת הם מנהרת בלאקוול, הממוקמת כשלושה קילומטרים ממערב, ומנהרת דרטפורד, כ-16 קילומטר ממזרח. בשתיהן קיימות מגבלות גובה ומנהרת דרטפורד היא מנהרת אגרה. Julian Watson & Wendy Gregory, Free for All: Celebration of 100 Years of the Woolwich Free Ferry, London: Greenwich Local History Library, 1989 מדיה וקבצים בנושא מעבורת ווליץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מעבורת ווליץ' מעבורת ווליץ', באתר Transport for London אתר מידע אודות המעבורת היסטוריה של המעבורת עד לשנות השישים על המעבורת באתרי רובעי ניוהאם (מאורכב) וגריניץ' London's ancient ferry, באתר רויטרס, 6 במרץ 2015 סרטון המדגים בהילוך מהיר את פעולת המעבורת ב-2012, באתר יוטיוב בין האישים שאוניות העבר במעבורת נשאו את שמם נכללו בין היתר גנרל גורדון מחרטום וארנסט בווין. ראו: Woolwich Ferry crew member 'killed by propeller', באתר חדשות ה-BBC, ‏3 באוגוסט 2011.