laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שני וחמישי

שני וחמישי הם שני ימים בשבוע שבהם נהוגים ביהדות מנהגים משותפים אחדים: קריאת התורה: מדי שני וחמישי נהוגה בתפילת שחרית קריאה בפרשת השבוע, שבה קוראים את החלק הראשון מתוך שבע העליות של הפרשה, ומעלים שלושה אנשים. על פי המסורת, התקנה הראשונית של קריאת התורה בכל שבת, שני, וחמישי, מיוחסת לנביאים בתקופת נדודי בני ישראל במדבר, לאחר שנותרו בני ישראל שלושה ימים ללא לימוד תורה. מאוחר יותר נוספו כללים לתקנה זו כחלק מעשר התקנות שנתקנו לעם ישראל על ידי עזרא הסופר. תחנון: בתפילת שחרית בימים שני וחמישי נהוג להוסיף קטעים נוספים לסדר תחנון, מכיוון שימים אלו הם ימי רצון מיוחדים שמשה עלה לקבל לוחות בחמישי וירד בשני. סיבה נוספת היא מכיוון שבתי הדין היו יושבים בעיירות בימי שני וחמישי, משום שבני הכפרים היו מתאספים בעיירות לשמוע את קריאת התורה, וכך גם בית דין של מעלה. קטע שנהוג להוסיף ברוב עדות ישראל הוא הקטע "והוא רחום", תפילה הבנויה בעיקר על שברי פסוקים עם תוספות שונות. בקהילות שמתפללות נוסח אשכנז אין אומרים וידוי כחלק מתחנון, אך בנוסח ספרד נוהגים להוסיף אותו בתחנון של שני וחמישי. בקהילות הספרדים והאיטלקים מוסיפים לומר את הקטע "מה נאמר לפניך יושב מרום". שני קטעים אלו היו במקורם חלק מתפילת הימים הנוראים. בשני וחמישי שאומרים בהם תחנון נאמרות בקהילות האשכנזים (בין נוסח אשכנז ובין נוסח ספרד) מספר תפילות יהי רצון לאחר קריאת התורה, בהן תפילה לפדיון שבויים. תענית בה"ב: תענית שני וחמישי ושני, היא מנהג של יהדות אשכנז (שבסופו של דבר נתקבל גם בקצת קהילות ספרדיות) לצום שלושה צומות רצופים, בימי שני וחמישי ושני בחודש חשוון ובחודש אייר, שני וחמישי בשבוע הראשון, ויום שני בשבוע שאחריו. כיום רק בודדים צמים תעניות אלו בפועל, אבל בחלק מבתי הכנסת האשכנזיים נוהגים לומר את הסליחות המיועדות לתעניות אלו. תענית: יש הנוהגים לסגף עצמם ולצום דרך קבע בימים שני וחמישי. אחרים נוהגים שלא לאכול בשר ולשתות יין בימים אלו או לעשות תענית דיבור. מנהגים אלו נפוצים בפרט בימי שני וחמישי בימי השובבי"ם. יהושע שפירא, עיונים בסידור התפילה - קריאת התורה – שני וחמישי, באתר של מכללת אורות ישראל סימן תצב - תענית שני וחמישי ושני אחר המועדים, שולחן ערוך הרב תענית יחיד (שני וחמישי) בחודש ניסן, באתר "דין" תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף פ"ב, עמוד א'. טור סימן קל"ד, רמ"א ומשנה ברורה שם. באר היטב, סימן קל"ד ס"ק ג'. משנה ברורה, סימן קל"ד, סעיף קטן א'. בנוסח אשכנז המקורי, לא אומרים אותו אפילו בשני וחמישי. בחלק מקהילות גרמניה, הנהיגו בשנות ה-30 של המאה ה-20 לומר תפילות אלו בכל פעם שאומרים תחנון, וכן נוהגים עד היום בקהל עדת ישורון בניו יורק, ראו מנהגי ישורון, נוא יארק תשמ"ח, עמ' 2.
מארה סלבטרוצ'ה

מארה סלבטרוצ'ה (Mara Salvatrucha) או MS-13, היא ארגון פשע בינלאומי שהוקם ככנופיית רחוב בלוס אנג'לס בשנות השבעים. במקורה הוקמה על ידי מהגרים מאל סלוודור במטרה להגן על עצמם מכנופיות אחרות, אך הפכה לארגון פשע מסורתי יותר עם השנים. כנופיית MS-13 מורכבת מתאים או פלגים אשר ממוקמים ברוב חלקיה של ארצות הברית, אל סלוודור וחלקים אחרים של העולם. ההערכה היא כי הכנופיה מונה 10,000 חברים בארצות הברית לבדה. לפי הערכות מונה הכנופיה למעלה מ-100,000 חברים ברחבי העולם. פעילויותיה של הכנופיה כוללות הברחה וסחר בסמים, מכירת נשק בשוק השחור, סחר בבני אדם, התנקשויות, גנבות והתקפות על רשויות אכיפת חוק. ארגון ה-FBI עורך פשיטות בקנה מידה גדול כנגד חשודים בחברות בכנופיה, בספטמבר 2005 בוצעו 650 מעצרים של חברי הכנופיה. הכנופיה נוסדה באזור פיקו-יוניון (pico union) בלוס אנג'לס, שם נהגו כנופיות מקסיקניות-אמריקאיות למשוך מהגרים מאל סלבדור שברחו ממלחמת האזרחים שהתחוללה שם. חברי MS רבים באזור לוס אנג'לס גורשו בשל שהותם הבלתי-חוקית בארצות הברית או בשל ביצוע פשעים. רבים המשיכו בפעילות הפלילית בשובם לאל סלבדור. הכנופיה המשיכה לגדול גם בזמנים אלו בעקבות פעילות גיוס אינטנסיבית של המגורשים. בשנת 2023 חברות הכנופיה השתתפו במרד האסירות בטגוסיגלפה. ישנם כמה הסברים אפשריים לשם מארה סלבטרוצ'ה. לפי מקורות אחדים, שם הכנופיה נגזר על פי שם הרחוב "לה מארה" שבסן סלבדור, בירתה של אל סלוודור וארגון הגרילה "סלבטרוצ'ה" שנלחם במלחמת האזרחים העקובה מדם באל סלבדור. בנוסף, המילה "מארה" משמעותה "כנופיה" בסלנג האל-סלבדורי. מילה זו גזורה מהמילה "מארהבונטא", שמו של מין אכזרי של נמלים מאזור יער האמזונאס. המילה יכולה גם לרמוז לכנופיית מארהווילה שנמצאת במזרח לוס אנג'לס. המילה סלבטרוצ'ה היא הלחם של המילים "סלבדורי" ו"טרוצ'ה", שמשמעותו בסלנג האל-סלבדורי היא "דריכות". משתלטת על ארה"ב: כך פועלת הכנופייה המסוכנת ביותר בעולם, באתר גלובס, 23 ביוני 2017 ציפי שמילוביץ, בין הפטיש למצ'טה, באתר "ידיעות אחרונות", 21 באוגוסט 2017 הכנופיה שטראמפ הבטיח לחסל ערפה ראש, באתר ynet, 23 בנובמבר 2017 גיא רייט, ‏MS-13: המבצע לחיסולה של הכנופייה המסוכנת והאכזרית בעולם, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2019 מארה סלבטרוצ'ה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ציפי שמילוביץ, בין הפטיש למצ'טה, באתר "ידיעות אחרונות", 21 באוגוסט 2017 משתלטת על ארה"ב: כך פועלת הכנופייה המסוכנת ביותר בעולם, באתר גלובס, 23 ביוני 2017
מכר

מֶכֶר הוא מונח משפטי מתחום דיני החוזים שמשמעותו העברה רצונית של נכס ממוכר לקונה תמורת תשלום. בתחילה, נוסח החוק קבע שמכר הוא העברת נכס בתמורה, אך הדבר שונה להעברת נכס תמורת מחיר על מנת לאחד את החוזה האובליגטורי עם קניית הנכס והעברת הבעלות, כפי שמשתקף בגישת המשפט העברי. במשפט הישראלי קיימות הוראות חוק המייחדות העברת נכס מסוג "דירה". חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל"ה – 1974 הוא חוק צרכני הקובע הסדרים שמטרתם, בין השאר, להגן על הכספים שמשלם קונה של דירה חדשה למוכר הדירה, כדי להבטיח כי במקרה של כישלון העסקה לא ירד כספו של הקונה לטמיון. בבסיס החוק ניצבת ההנחה שיש פערי כוחות משמעותיים בין קונה דירה כאמור לבין מוכר הדירה, המצדיקים להעניק הגנה לקונה. חוק המכר, התשכ"ח-1968 באתר נבו חוק המכר (דירות) התשל"ג-1973, באתר משרד הבינוי והשיכון חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות), התשל"ה-1974, באתר משרד הבינוי והשיכון תקנות המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (סייג לתשלומים על חשבון מחיר דירה), התשל"ה-1975 (אורכב 29.05.2009 בארכיון Wayback Machine), באתר משרד התמ"ת תקנות המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (הוכחה בדבר השלמת בנייתה של דירה), התשל"ז-1976 (אורכב 30.05.2009 בארכיון Wayback Machine), באתר משרד התמ"ת הסברים בנושא תשלומים והבטחת השקעה על פי חוק המכר, באתר gov.il עדכון בנוגע להצעת חוק המכר (דירות) תיקון מס' 9, אוגוסט 2016 תיקון מספר 9 לחוק המכר (דירות): הצמדת מחיר דירה למדד ואיחור במסירת דירה, באתר משרד הבינוי והשיכון, יולי 2022 נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 739-743: חוק המכר, באתר דעת. [משרד האוצר, אתר אגף החשב הכללי קרן המע"מ], באתר http://mof.gov.il/AG/BudgetExecution/Pages/VatFund.aspx ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משרד חוץ

משרד החוץ הוא המשרד הממשלתי אשר מופקד על גיבוש מדיניות החוץ של הממשלה, על ביצועה והסברתה. במילים אחרות, אחראי המשרד על ניהול היחסים הבין-לאומיים של המדינה. בראש המשרד עומד שר החוץ, שלעיתים נחשב כאדם החשוב ביותר בממשלה אחרי ראש המדינה (ראש ממשלה או נשיא), ולרוב התפקיד ניתן לסגן ראש הממשל בקואליציה. מטרת המשרד היא לייצג את המדינה בפני ממשלות זרות וארגונים בין-לאומיים, להסביר את עמדות הממשלה לגבי נושאים שונים ולהציג את בעיותיה ברחבי העולם. המשרד פועל לשמור על זכויותיהם של אזרחי המדינה השוהים בחו"ל, באמצעות מחלקה קונסולרית. את משימותיו המגוונות מבצע המשרד באמצעות המשרד הראשי בעיר הבירה ובעזרת הנציגויות של המדינה בחו"ל (השגרירויות והקונסוליות שלה). הנציגים הזרים של המדינה בחו"ל הם עובדי משרד החוץ. כמו כן, שוקד המשרד על קידום קשרי כלכלה, תרבות ומדע ומקדם את שיתוף הפעולה עם ארצות מתפתחות. שר החוץ אחראי על הניהול התקין של המשרד, עיצוב וגיבוש מדיניות חוץ וביצוע המדיניות בצורה הטובה ביותר. במערכת פרלמנטרית קלאסית יש לשר החוץ השפעה רבה בעיצוב מדיניות החוץ אולם כאשר יש ראש ממשלה חזק השפעתו יורדת. במערכת נשיאותית תפקידו של שר החוץ הוא לא יותר מאשר יועץ, כך שניתן להתעלם מדעותיו וערך המשרה יורד. במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 היה מקובל שראשי ממשלה היו נוטלים את התפקיד על עצמם ומכוח תפקידם אחראים גם על הניהול הפנימי של המדינה וגם על הניהול החיצוני שלה. אף על פי שלא נוהגים ככה היום, זה עדיין קורה במדינות שרק עתה קיבלו עצמאות או מדינות מתפתחות. משרד החוץ הישראלי מחלקת המדינה (משרד החוץ האמריקני) תעודת שר חוץ נספח תרבותי מדיה וקבצים בנושא משרד חוץ בוויקישיתוף
שנונית

שׁנונית (שם מדעי: Acanthodactylus) הוא סוג במשפחת הלטאיים, תת-סדרת הלטאות. הסוג כולל בערך 38 מינים. רוב המינים נפוצים באזורים יבשים, מדבריים או תת מדבריים ממערב אפריקה, דרום ספרד ואירופה, מדבר סהרה ועד הודו. על אף שהשנוניות מעדיפות אזורים יבשים, הן לא מוגבלות לחיים באזורים אלו בלבד, וניתן למצוא אותן בבתי גידול שונים. בשל צבעיהן והדגמים השונים שעל השנוניות, קרה וזואולוגים סיווגו וואריאציות שונות באותו מין כמינים שונים. בני הסוג שנונית נוטים להיות אלימים, ונלחמים בבני מינם תכופות. הזכרים מגינים על נחלותיהם במרץ רב מפני פולשים. בצידי אצבעות הרגליים של השנוניות מצויים קשקשים משוננים המרחיבים את שטח האצבעות. הרחבת שטח זו מונעת שקיעה בחול, שהוא בית הגידול של השנוניות. השם המדעי נגזר מקשקשים אלו. בנוסף להתאמה זו לסביבת חיים יבשה, השנוניות גם מפרישות עודפי מלח דרך הנחיריים. תופעה זאת מונעת איבוד נוזלים. עוד דרך בה השנוניות מונעות איבוד נוזלים היא הפרשת שתן מוצק או משחתי - שמכיל מעט מים. עוד התאמה לתנאי המדבר היא יכולתן של השנוניות לפעול בטמפרטורות גבוהות. נקבות הסוג שנונית מטילות בין 3-7 ביצים. גודלה הממוצע של שנונית בוגרת הוא 18-20 ס"מ. שנונית הנחלים (Acanthodactylus boskianus) שנונית השפלה (Acanthodactylus schreiberi) שנונית חולות (Acanthodactylus scutellatus) שנונית באר-שבע (Acanthodactylus pardalis) שנונית האז (Acanthodactylus opheodurus) שנונית ארוכת-כף (Acanthodactylus longipes) מדיה וקבצים בנושא שנונית בוויקישיתוף שנונית, באתר ITIS (באנגלית) שנונית, באתר NCBI (באנגלית) שנונית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שנונית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שנונית, באתר GBIF (באנגלית)
יחידת נחשון

יחידת נחשון היא הזרוע המבצעית של שירות בתי הסוהר. היחידה הוקמה בשנת 1973 על ידי צבי גבעתי, ונקראה יחידת אב"מ (אבטחה ומבצעים). בשנת 1993 שונה שמה ליחידת "נחשון" על שם נחשון בן עמינדב, שקפץ ראשון לים סוף וסחף אחריו את כל העם. אופי משימות היחידה ותפקידיה מחייב את המפקדים והלוחמים לכשירות מבצעית גבוהה, מקצועיות, גיבוש ומשמעת עצמית. יחידת נחשון משמשת כיחידה מרכזית לליווי אסירים, ככוח אבטחה וכוח התערבות של שירות בתי הסוהר, ועוסקת בשמירת הביטחון והסדר במתקני השב"ס. תפקידיה כוללים ביצוע ליווי אסירים או עצירים בין מתקני הכליאה של שב"ס, משטרת ישראל, צה"ל והשב"כ, וכן התערבות באירועים חריגים בבתי סוהר, לצורך השלטת סדר וביטחון. היא מסייעת בביצוע חיפושים רחבי היקף בבתי הסוהר לאיתור אמל"ח, סמים, טלפונים סלולריים וכיוצא באלו. בנוסף, עוסקת היחידה באבטחת אנשי סגל מאוימים ובני משפחותיהם, בהבאת אסירים מחו"ל על פי הסכמי הסגרה, בליווי אסירים ועצירים לבתי המשפט, כולל אבטחתם באולמות הדיונים, וכן בליווי מיוחד של אסירים מסוכנים לביקורי בית ולטיפולים רפואיים. היחידה כפופה לשרות בתי הסוהר ומחולקת לשלושה גדודים בפריסה ארצית. הגדודים פועלים תחת פיקודו והנחייתו של מטה היחידה, הממוקם במפקדת היחידה ברמלה. גדוד צפון - מקום מושבו במתחם בימ"ר קישון בגדוד ישנן שלוש פלגות – ארז, אגוז ודולב. גדוד מרכז - מקום מושבו במפקדת היחידה ברמלה, בגדוד ישנן שלוש פלגות – אלון, חרוב ודן. גדוד דרום - מקום מושבו במתחם ביס"ר אשל, בגדוד ישנן שלוש פלגות – אורן, שקד וציון. היחידה מונה כ-970 לוחמים בשירות קבע. הם בוגרי היחידות הקרביות בצה"ל, מג"ב ומ"י, בעלי רובאי 05 ומעלה. ובעלי כשירות מבצעית גבוהה. הלוחמים שגויסו ליחידה עוברים קורס סוהרי ביטחון, ואחריו קורס לוחמים ייעודי שנמשך חמישה שבועות בפיקודו של קצין הדרכה ובהדרכת מדריכים מבצעיים מתוך היחידה. סיום הקורס הוא תנאי לקבלת הלוחמים ליחידה בתפקיד לוחם. רמת האינטנסיביות בקורס גבוהה. כלולים בו אימוני גוף, קרב מגע ואגרסיביות, נשק ארוך, נשק קצר ותרגולים טקטיים המדמים מצבי חירום. כל זאת על פי תוכנית יחידת נחשון. מעבר להכשרתם הבסיסית, נדרשים הלוחמים להיות זמינים להקפצות במשך כל שעות היממה. רובי סער מדגמי-M4 אקדחי יריחו אקדחי גלוק רכבי וואן מדגמי שברולט "סוואנה" ומרצדס "ספרינטר" שעברו הסבה ייעודית אופנועים מדגמי BMW F800 משאיות ואוטובוסים ייעודיים להסעת כלואים כלבי תקיפה מגוון אמצעים לפיזור הפגנות אמצעי פריצה קסדות שכפ"צים אמצעי קשר אמצעים טכנולוגיים מיוחדים יחידת מצדה שירות בתי הסוהר מנשה גניש (מפקד נחשון בעבר) יחידת נחשון יחידת נחשון באתר המשרד לביטחון פנים מור שמעוני‏, אימת האסירים: יום עם לוחמי יחידת נחשון של שב"ס, באתר וואלה, 18 בנובמבר 2011 אבי אשכנזי‏, בית סוהר על גלגלים: הלוחמים שמובילים את האסירים המסוכנים בישראל, באתר וואלה, 11 באפריל 2017 סרט תדמית - יחידת נחשון, סרטון באתר יוטיוב פעולת פינוי אסירים בלילה - יחידת נחשון, סרטון באתר יוטיוב שי לוי, ‏כמו בסרט אקשן: הצטרפנו ליום אימונים של יחידת נחשון, באתר ‏מאקו‏, 12 במרץ 2015
זיקה

האם התכוונתם ל... אפיניות (כימיה) – מושג בכימיה, המתאר מידת החוזק שבה מולקולה אחת קושרת מולקולה אחרת זיקה (ייבום) – מושג ביהדות המתאר קשר בין יבם ליבמה שנפלה לפניו לייבום - לפני הייבום זיקה (קדשים) – מושג ביהדות המתאר קשר בין שני חלקי קרבנות המוקרבים יחד זיקה (מחלה) – מחלה הנגרמת בעקבות נגיף הזיקה נגיף זיקה – נגיף ממשפחת פלאוויווירידה זיקת הנאה – זכות קניינית הניתנת, לאדם (או לישות) להשתמש במקרקעין הנמצאים בבעלותו של אדם אחר זיקת הנאה בישראל זיקה אלקטרונית – השינוי באנרגיה בתגובה שבה מול של אטומי יסוד במצב גזי קולט מול של אלקטרונים קבוצת זיקה – קבוצה קטנה של פעילים פוליטיים הפועלים יחד קשר זיק
מכון ז'ואן מירו

מכון ז'ואן מירו (בספרדית: Fundació Joan Miró) הוא מוזיאון לאמנות מודרנית הממוקם בברצלונה. המוזיאון מוקדש לזכרו של ז'ואן מירו, מגדולי האמנים המודרניים שיצאו מספרד. המוזיאון ומרבית היצירות שבו נמסרו במתנה על ידי מירו לעיר הולדתו ברצלונה עוד בחייו. המבנה עצמו מודרני ויצירתי, ונחשב אחד מסמלי האמנות המודרנית בעיר. הוא ממוקם בפסגה התלולה של הר המונז'ואיק, מוקף גנים ופסלים, ונשקף ממנו נוף מרהיב הצופה אל העיר ברצלונה ואל הים. המבנה החדשני והיצירתי תוכנן על ידי האדריכל הספרדי ז'וזפ לואיס סרט (Josep Lluís Sert). בניית המוזיאון הושלמה בשנת 1975 והוא הורחב בשנת 1988. זהו בניין מרווח, הבנוי מצורות שונות, שחלקן מפתיע. קירותיו הלבנים מגלים חלקים שונים בצבעים עזים. במקום מוצגת תערוכה קבועה של ציורים, פסלים, ופריטי אמנות מודרנית שהותיר אחריו ז'ואן מירו. בנוסף, מארח המוזיאון תערוכות עונתיות של תמונות, סרטים, פסלים ושאר פריטים של סטודנטים לאמנות, שבחרו בדרכו של מירו. המכון מציג מגוון רב של יצירות אומנות של האומן המוערך. יש בו יצירות נאביות וריאלסטיות מתקופות מוקדמות של מירו יחד עם יצירות סוריאליסטיות מתקופות מאוחרות יותר, בנוסף אפשר לראות במכון פסלים של מירו, איורים לספרים אותם צייר לסופרים שהיו חבריו ויצירות סוריאליסטיות נוספות שבוצעו על ידי אומנים קטלונים נוספים. בסה"כ מציג המוזיאון שלוש קומות המלאות ב-14,000 עבודות (רובן עבודות לא גמורות) העשויות ממגוון חומרים: מבד וצבעים (מכל הסוגים) ועד לזפת וריקועי נחושת והוא מרכז את המיטב מהיצירות של ז'ואן (חואן) מירו. מדיה וקבצים בנושא מכון ז'ואן מירו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכון ז'ואן מירו מכון ז'ואן מירו, ברשת החברתית פייסבוק מכון ז'ואן מירו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מכון ז'ואן מירו, ברשת החברתית אינסטגרם מכון ז'ואן מירו, באתר פינטרסט תמונות של מכון ז'ואן מירו מבחוץ מידע בעברית על מכון חואן מירו
אורי אסף

אוּרי אסף (נולד ב-1936) הוא משורר, פזמונאי ומחזאי ישראלי. אסף כתב שירים רבים, מהם כמה שהיו לנכסי צאן ברזל בזמר העברי, כמו "דבר אלי בפרחים", "פרח הלילך", "עפרה", ו"כשהיינו ילדים". עם הזמרים שהרבו לבצע את שיריו נמנים חוה אלברשטיין ("פרח הלילך", "צעצועיה של אסנת", "עלי זהב", "מכתב לאברהם דחרוג'") ויהורם גאון ("כשהיינו ילדים", "אותך", "עלה ברוח סתו"). נולד וגדל בקיבוץ כפר מנחם. הוריו היו ממייסדי הקיבוץ. החל לכתוב שירים כבר בנערותו והתאימם למנגינות ידועות. שירת בצה"ל כקצין סיור ומודיעין, והשתתף במלחמת סיני בלחימה יחד עם גדוד 51 של חטיבת גולני בפיקוד מאיר פעיל. לאחר שירותו הצבאי החל לכתוב שירים ללחנים מקוריים. הוא נשלח על ידי הקיבוץ ללמוד הוראה, ובמסגרת עבודת ההוראה כתב מילים למחזה מוזיקלי שהעלתה חברת הילדים בקיבוץ. את שירי המחזה הלחין שלמה (בירן) בידרמן, ודרכו הגיע אסף לזמרות המובילות בתחילת שנות ה-60 כמו נחמה הנדל ואסתר עופרים. השיר "צללים", בביצוע נחמה הנדל, היה שירו הראשון שהושמע ברדיו. יחד עם יפה אליאך כתב את המחזה "היהודי האחרון: דרמה ב-5 מערכות". בגיל 40 עזב את הקיבוץ, התגורר מספר שנים בכפר מרדכי, וכיום הוא מתגורר ביישוב גן יבנה. לאסף תואר שני בספרות עברית ותיאטרון מאוניברסיטת תל אביב, וכמו כן הוא מומחה להפעלת קהל. אסף כתב מחזות להצגות ילדים ומבוגרים שהוצגו במסגרות שונות. אתר האינטרנט הרשמי של אורי אסף אורי אסף, באתר שירונט אורי אסף, באתר MusicBrainz (באנגלית) אורי אסף, דף שער בספרייה הלאומית אורי אסף, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) על השיר "דבר אלי בפרחים" באתר הספרייה הלאומית רשימת הפרסומים של אורי אסף, בקטלוג הספרייה הלאומית אורי אסף, הפרויקט של מפעל הפיס לתיעוד יוצרים במוזיקה הישראלית עם יואב קוטנר, יוני 2017 אלי אלון, 'דבר אלי בשירים' הצדעה לאורי אסף, באתר News1 מחלקה ראשונה, 3 באוקטובר 2019 השיר האחרון נכתב לזכר חברו לנשק, אברהם דחרוג, שנפל בסמוך אליו בעת שעלה על מוקש בקרב רפיח במלחמת סיני, על פי תוכנית הרדיו "שלא ייגמר לעולם", רשת ג', 17 בינואר 2015 על פי תוכנית הרדיו "שלא ייגמר לעולם" ששודרה ב-17 בינואר 2015 ברשת ג' * מילים לשירים של שלמה בידרמן, באתר "שירונט" ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יש בי אהבה (אלבום)

יש בי אהבה הוא אלבום האולפן ה-29 של הזמר הישראלי אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי שם טוב לוי, שיצא בשנת 1995. זהו שיתוף הפעולה המלא הרביעי של איינשטיין ולוי, לאחר ששיתפו פעולה באלבומים החל מראשית שנות ה-70. מרבית שירי האלבום הולחנו ועובדו על ידי לוי. יוצאי דופן הם השירים "יש בי אהבה", שכתב והלחין ארקדי דוכין, "בגללך", שכתב מיכה שטרית והלחין דוכין, "לבכות לך", שכתב והלחין אביב גפן (ואף הוקלט על ידיו מאוחר יותר) ו"כאן לבד הלילה", שכתב והלחין יצחק קלפטר. איינשטיין עצמו כתב ארבעה שירים מהאלבום, וכמו כן נעשה שימוש בטקסטים מאת המשוררים יונתן רטוש ואברהם חלפי. האלבום עצמו נפתח ב"סע לאט ב'" שהוא מעין שיר המשך לשיר הנושא מהאלבום "סע לאט", שהוקלט למעלה מ-20 שנה קודם לכן. הצילום על גבי עטיפת האלבום מאת אלונה איינשטיין, אשתו הראשונה של איינשטיין, מציג את פניה של אשתו השנייה, סימה אליהו, בעת צילומי מערכון "אליפות הכדורגל" לתוכנית הטלוויזיה "לול", מראשית שנות ה-70. האלבום היה הצלחה מסחרית גדולה ומכר יותר מ-100 אלף עותקים. אריק איינשטיין: שירה שם טוב לוי: פסנתר, קלידים, חלילית, חליל צד, קולות רקע יוני רכטר: קלידים זוהר פרסקו: כלי הקשה אבי סינגולדה: גיטרות יוראי אורון: גיטרה בס מיכה מיכאלי: גיטרה בס אלון נדל: גיטרה בס יצחק קלפטר: גיטרות עמוס הדני: גיטרות מאיר ישראל: תופים עמי איילי: קולות רקע, טכנאי הקלטה, מיקס משה לוי: קלידים, אקורדיון עדי רנרט: קלידים מישל עמר: תופים יוסי רגב: טרומבון גיאטנופולוס (ממלו) אורפיאוס: פלוגלהורן מיכאל תפוח: מפיק אתי אנטה: מפיק סיון פולק: מפיקה בפועל, מנהלת הפקה מנחם רגב: עיצוב עטיפה אלונה איינשטיין: צילום עטיפה מידע על האלבום יש בי אהבה באתר AllMusic ריאיון עם איינשטיין בידיעות אחרונות, 1 באוגוסט 1997
שלונסקי

שְׁלוֹנְסְקִי הוא שם משפחה רוסי או פולני שמשמעו שיוך לשלזיה. האם התכוונתם ל... טוביה שלונסקי – חסיד חב"ד אברהם שלונסקי – משורר ישראלי; בנו של טוביה ורדינה שלונסקי – פסנתרנית ישראלית; בתו של טוביה דב (בוריה) שליונסקי – איש חינוך וסופר מדע פופולרי ישראלי; בנו של טוביה יונתן שלונסקי – איש תקשורת ישראלי, בנו של דב שליונסקי משה שלונסקי – איש תקשורת ישראלי ראו גם לנסקי סלנסקי באתר בית התפוצות
הנרקוד?

הנרקוד? (באנגלית: Shall We Dance?‎) הוא סרט שיצא לאקרנים ב-2004. הסרט מבוסס על סרט יפני בשם דומה משנת 1996. ג'ון קלארק (ריצ'רד גיר) הוא עורך דין נשוי שאמנם מצליח בעבודתו ובחייו אך אינו חש סיפוק בחייו. בדרכו חזרה מעבודתו הוא עובר כל יום ליד סטודיו לריקודים ומתאהב באחת המורות לריקוד - פאולינה (ג'ניפר לופז). ג'ון מחליט להירשם לחוג לריקוד על מנת לפגוש את פאולינה אך ככל שהוא מתקדם בלימוד גדלה אהבתו לריקודים מאהבתו לפאולינה. בברלי, אשתו של ג'ון (סוזן סרנדון), חושדת בו ושוכרת חוקר פרטי שיעקוב אחרי בעלה. אתר האינטרנט הרשמי של הנרקוד? (באנגלית) "הנרקוד?", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנרקוד?", באתר נטפליקס "הנרקוד?", באתר AllMovie (באנגלית) "הנרקוד?", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנרקוד?", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "הנרקוד?", באתר Metacritic (באנגלית) "הנרקוד?", באתר אידיבי "הנרקוד?", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "הנרקוד?", באתר Prime Video (באנגלית) "הנרקוד?", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאחורי הקלעים: "הנרקוד?", באתר eonline‏, 20 באוקטובר 2004 עופרה עופר אורן, על מה הסרט "הנרקוד?" (הגרסה המקורית, היפנית), בבלוג "סופרת ספרים", 24 ביוני 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ועד ראשי האוניברסיטאות

ועד ראשי האוניברסיטאות (ור"ה) הוא גוף שהוקם באמצע שנות ה-60 וכולל את הנשיאים, הרקטורים והמנהלים של שמונה מאוניברסיטאות המחקר בישראל: הטכניון, האוניברסיטה העברית בירושלים, מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ואוניברסיטת אריאל. האוניברסיטה הפתוחה היא במעמד משקיף. הוועד עוסק בנושאי מדיניות המשותפים לכל האוניברסיטאות בישראל: שכר הסגל האקדמי, שכר הלימוד, גודל ההקצבה לקרן קשרי מדע בינלאומיים, מדיניות קבלת סטודנטים וכדומה. נציגים מכל האוניברסיטאות שבוועד מפקחים על פעילות של מרכז ארצי לבחינות ולהערכה שנוסד על פי החלטת הוועד בשנת 1981. הוועד מוציא לאור כתב עת בשם "אקדמיה", ובו מאמרים בנושאי פעילותו של הוועד, מאמרים בנושאי שיטות הוראה ומחקר, וידיעות על הנעשה באוניברסיטאות. יושב ראש ור"ה הנוכחי הוא פרופ' דניאל חיימוביץ, נשיא אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אחדים מקודמיו הם פרופ' אריה צבן מאוניברסיטת בר-אילן, פרופ' אשר כהן מהאוניברסיטה העברית בירושלים, פרופ' רון רובין מהאוניברסיטת חיפה, פרופ יוסף קלפטר מאוניברסיטת תל אביב, פרופ' פרץ לביא מהטכניון, פרופ' מנחם בן-ששון מהאוניברסיטה העברית בירושלים, פרופ' רבקה כרמי מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ופרופ' אהרון בן זאב מאוניברסיטת חיפה. מקום מושבו של הוועד הוא בקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2012 פעל הוועד נגד ההכרה באוניברסיטת אריאל בשומרון כאוניברסיטה, אך עמדתו לא התקבלה. בשנת 2018 פעל הוועד למניעת הקמתה של פקולטה לרפואה באוניברסיטת אריאל, אך נכשל. תחילה, במשך עשור, לא קיבל הוועד לשורותיו את אוניברסיטת אריאל, אך החלטה זו התבטלה ביוני 2022. בשנת 2018 יצא הוועד נגד הקוד האתי לאוניברסיטאות שגובש במועצה להשכלה גבוהה, ובאותה שנה יצא גם הוועד נגד ההחלטה לאפשר למרכז הבינתחומי הרצליה (כיום אוניברסיטת רייכמן) לפתוח מסלול לתואר דוקטור למשפטים. הוועד נמנע מלצרף את אוניברסיטת אריאל לוועד ולשיתופי הפעולה הבין-אוניברסיטאיים המתקיימים דרכו, כדוגמת מרכז החישובים הבינאוניברסיטאי, ועד שנת 2020 הצליח למנוע מינוי נציג של אריאל לוועדה לתכנון ולתקצוב, אך בשנת 2022 החליט הוועד על צירופה של אוניברסיטת אריאל, בין היתר בשל חוות דעת משפטית הקובעת כי חבריו לא יהיו חשופים לחרמות בינלאומיים עקב צירוף אוניברסיטת אריאל לשורותיו. ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות אתר ועד ראשי האוניברסיטאות אקדמיה, כתב העת של ועד ראשי האוניברסיטאות הרכב ור"ה כיום, באתר ועד ראשי האוניברסיטאות שלמה פיוטרקובסקי, אריאל: "קרטל ראשי האוניברסיטאות", באתר ערוץ 7, 20 באוגוסט 2012 נועם (דבול) דביר, ראשי האוניברסיטאות נגד אוניברסיטת אריאל, באתר ישראל היום, 29 ביולי 2018 אלירן טל, ועד האוניברסיטאות מחרים את אוניברסיטת אריאל, באתר ערוץ 20, 16 ביולי 2018 אורי סלע‏, אחרי עשור של מאבק: אוניברסיטת אריאל התקבלה כחברה בוועד ראשי האוניברסיטאות, באתר וואלה, 19 ביוני 2022 אדיר ינקו, ראשי האוניברסיטאות: הקוד האתי - סתימת פיות, באתר ynet, 25 במרץ 2018 אשר אטדגי, ועד ראשי האוניברסיטאות נגד הבינתחומי: תואר דוקטור ללא משמעות, באתר mynet,‏ 20 במרץ 2018 שירית אביטן כהן, ‏מהפך: נציגת אוניברסיטת אריאל צורפה לוות"ת, בעיתון מקור ראשון, 9 באוגוסט 2020
ויקיברסיטה

ויקיברסיטה (באנגלית: Wikiversity) הוא מיזם של קרן ויקימדיה, הנועד להיות מקור לחומרים ופעילויות ללימוד. נכון לינואר 2022 ויקיברסיטה קיימת בשבע-עשרה שפות, שביניהן: אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, יפנית, רוסית, יוונית, ערבית, קוריאנית ואיטלקית. ויקיברסיטה התחילה לראשונה את פעילותה בשנת 2003 כחלק מהמיזם ויקיספר. בשנת 2006 נערכה הצבעה בנושא הפרדת ויקיברסיטה למיזם עצמאי, והוחלט להפרידה. מהדורה בעברית של המיזם, טרם הושקה. מדיה וקבצים בנושא ויקיברסיטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקיברסיטה (בשפות מרובות) המהדורה האנגלית של ויקיברסיטה Wikimedia's MediaWiki API:Sitematrix. ספטמבר 2024 Data:Wikipedia statistics/meta.tab ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. גילוי נאות: ערך זה מזכיר את קרן ויקימדיה או את אחד המיזמים שלה. ויקיפדיה היא מיזם של קרן ויקימדיה.