laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אגריפס נגד נמרוד

"אגריפס" נגד "נמרוד" הוא מאמר העוסק באסתטיקה, שפורסם בשנת 1988 על ידי מבקרת האמנות הישראלית שרה ברייטברג-סמל. המאמר מציג את פסלו של יצחק דנציגר "נמרוד" (1939) ואת ציורו של אריה ארוך "רחוב אגריפס" (1964), כמבטאים תפיסות מנוגדות של תרבות ולאומיות עברית בישראל. חשיבותו של המאמר הייתה בניסיון לביטוי ערכי המסורת היהודית באמנות הישראלית, באופן שביקר את הלאומיות הציונית של אותה עת. המאמר פורסם ב-1 ביולי 1988 במוסף תרבות של העיתון "ידיעות אחרונות". את הרקע לכתיבת המאמר ניתן למצוא בשני רבדים. ראשית, שתי יצירות האמנות שבמרכז המאמר עלו לכותרות זמן קצר טרם כתיבתו. ב-25 במאי 1988 נמכר "רחוב אגריפס" במכירה פומבית שערכה גלריה גורדון בשטח מרכז הירידים והקונגרסים בישראל, ומכירה זו זכתה להד ציבורי גדול במיוחד. הציור הוערך בכ-45,000-35,000 דולר ונרכש במשותף על ידי מוזיאון ישראל ומוזיאון תל אביב לאמנות תמורת סכום של 48,400 דולר, שהושגו בתרומת בני הזוג וולטר ומאריאנה גריסמן מאנגליה. ב-14 במאי נפתח פסטיבל ישראל, ובכרזה שיצר עבורו אלדד זיו נעשה שימוש בדימוי של הפסל "נמרוד". שנית, ברייטברג-סמל ביקשה כנראה לפתח וליישם את התזה שבבסיס טקסט התערוכה "דלות החומר כאיכות באמנות הישראלית", שהוצגה בשנת 1986 במוזיאון תל אביב, וזכתה לפופולריות רבה כסגנון "דלות החומר". על פי תזה זו ה"ישראליות" מתבטאת בחיבור בין המסורת היהודית לבין פלורליזם חילוני, ומתגלמת בראייה ביקורתית של המציאות הישראלית. ב"אגריפס נגד נמרוד" מבקרת ברייטברג-סמל את התפיסה הקאנונית של הפסל הכנעני "נמרוד", כמייצג אולטימטיבי של ה"ישראליות". במקומו מציעה ברייטברג-סמל לבחון את "רחוב אגריפס" כמודל ישראלי חלופי ופלורליסטי יותר: נמרוד הוא נקודת זמן אל מעבר לנקודת ההחטאה, לחברה פרימיטיבית, כוחנית. הוא אחדות מוחלטת של הדימוי, זמנו וסיגנונו. כולו עבר רחוק. ולעומתו ארוך באגריפס, כמו בכל יצירתו, מצרף זמנים, חומרים, חלקים, דרכי ביטוי. התמונה היא מיפגש והצטברות של עובדות, ארועים וזמנים. עבודתו היא כעין הודאה שהאחדות אינה המצב הנתון, הנורמלי, אלא סוג של רַפָּאוּת מעודנת, זהירה, איחוי של רסיסים. הדבק המחבר למפגשים הארוֹכיים הוא האמן עצמו, שעומד כאישיות יחודית, ההיפך מאיש חברת ההמון. האינדיווידואום ולא השבט הוא הזירה להתרחשויות התרבותיות. מאז הופעתו המקורית, פורסם המאמר פעמים נוספות. בינואר 1989 הופיע המאמר בגיליון מס' 9 של כתב העת "קו". בשנת 2003 הופיע בקובץ מאמרים וראיונות בנושא אריה ארוך ויצירתו בהוצאת בבל. Godfine, Gil, "Aroch at sale", The Jerusalem Post, 20.5.1988
הקומנדו הבריטי

הקומנדו הבריטי היה כוח מיוחד שהוקם במהלך מלחמת העולם השנייה ביוני 1940 לאור בקשתו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, ומטרתו הייתה לבצע פשיטות על הכוחות הגרמנים באירופה הכבושה. צוותי הקומנדו הבריטי הורכבו במקורם מחיילי הצבא הבריטי אשר התנדבו לשורות הכוחות המיוחדים, אך הוסיפו וכללו בסופו של דבר חברים מכל חילות הכוחות המזוינים של בריטניה ומספר מתנדבים מארצות שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית. חיילי הקומנדו הבריטי שירתו בכל זירות המלחמה, החל מהחוג הארקטי ואירופה וכלה במזרח התיכון והזירה הדרום-מזרח אסייתית, כשמספר הצוותים מונה כ-30 יחידות וארבע חטיבות סער. מבצעיהם נעו בין פלישה מבודדת דרך הים לבין הסתערות פלוגתית המובילה את כוחות בעלות הברית בזירות באירופה ובאסיה. לוחמי הקומנדו הבריטי חבשו לראשם כומתה ירוקה. לאחר המלחמה פורקו מרבית יחידות הקומנדו הבריטי. אולם מורשת הקומנדו נותרה בחיל הנחתים המלכותי שהגוף המתמרן העיקרי בו הוא חטיבת הקומנדו השלישית, אשר כוללת בתוכה את גדודי הקומנדו (40, 42 ,45) של החיל. ניתן ליחס את מקורם של השירות האווירי המיוחד, שירות הסירות המיוחד והרגימנט המוצנח של ימינו לקומנדו הבריטי מימי מלחמת העולם השנייה. השפעתו של הקומנדו הבריטי ניכרת גם על חילות ברחבי אירופה וארצות הברית - הקומנדו הימי של צרפת, קורפס קומנדוטרופן של הולנד, בריגדת הפאראקומנדו של בלגיה ויחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית. לאחר מלחמת העולם השנייה יחידות הקומנדו של הצבא פורקו ונותרו יחידות הקומנדו של חיל הנחתים הפועלות עד היום. עם זאת, הצבא ממשיך לספק תמיכה טקטית בתחומים כמו ארטילריה, הנדסה קרבית ולוגיסטיקה. x troop ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רן לוי (סופר)

רן לוי (נולד ב-8 באוגוסט 1975) הוא סופר, היסטוריון ציבורי, מפיק ומגיש את הפודקאסט "עושים היסטוריה", העוסק בהיסטוריה של המדע והטכנולוגיה וכן המייסד והעורך הראשי הראשון של רשת הפודקאסטים בעלת אותו השם. לוי נולד ב-8 באוגוסט 1975 בחיפה. שירת בצבא בחיל הים כמפקד ספינת "דבור" בדרום, ומאוחר יותר כמפקד בית הספר לימאות ונשק בבה"ד חיל הים. השתחרר בדרגת סרן. לוי מהנדס אלקטרוניקה בהשכלתו, בוגר הפקולטה להנדסת חשמל של הטכניון. בטכניון ערך וכתב את "דמיקולי", מדור ההומור והסאטירה של "קולי", עיתון הסטודנטים. רן לוי עבד בחברת מלאנוקס טכנולוגיות כמהנדס חשמל מספר שנים, והחליט לעבור לעבוד בחברת רפאל בעקבות הצלחת הפודקאסט. לוי עבד ברפאל עוד מספר שנים, עד שהחליט לעזוב את עבודתו כשכיר ולהתמקד ביצירת פודקאסטים. לוי מרצה על מגוון נושאי מדע וטכנולוגיה לקהל הרחב. כותב במגוון רחב של ירחונים ואתרים, בהם ynet, כלכליסט, הידען, אודיסאה ועוד. מפיק ומגיש את הפודקאסט "עושים היסטוריה", פודקאסט על מדע, טכנולוגיה והיסטוריה. לוי הרחיב את הפודקאסט הזה לרשת פודקאסטים בשם "רשת עושים היסטוריה" והוא היה העורך הראשי שלה עד לשנת 2022. בשנת 2017 הקליט לוי פודקאסט נוסף באתר החינוכית המבוסס על ספרו "האוניברסיטה הקטנה של המדעים". לוי גרוש ואב לשלושה. דודתו היא מלכת היופי חווה לוי. פרפטום מובילה: על פיזיקה, מכונות נצח, שרלטנים ומה שביניהם. יצא לאור בשנת 2007, בהוצאת ספריית מעריב. ספר מדע-פופולרי זה שוטח את סיפורה וגלגוליה של מכונת התנועה המתמדת. האוניברסיטה הקטנה של המדעים: ספר המציג עניינים מדעיים קצרים במגוון תחומי מחקר ובהם אסטרונומיה, ביולוגיה, גוף האדם, פיזיקה, כימיה, מדעי המחשב, ומדעי כדור הארץ. הקוף שידע לאהוב (ספר אלקטרוני): קובץ מאמרים הלקוחים מתוך פרקי הפודקאסט "עושים היסטוריה". כל אחד מהם נוגע בשאלה מתוך תחומי מדע, טכנולוגיה, תרבות והיסטוריה שונים: פיזיקה, חלל, ביולוגיה, מחשבים, רפואה ואחרים. קרב מוחות: ההיסטוריה הזדונית של וירוסי המחשב. יצא בשנת 2013 בהוצאת כתר. עושים פודקאסט: איך להצליח בעולם ההסכתים (ספר אלקטרוני): קובץ מאמרים עם עצות להסכתים מאת לוי עצמו הכולל גם טיפים ועצות מפודקאסטרים, עורכים ואנשי רדיו בישראל. מדיה וקבצים בנושא רן לוי בוויקישיתוף רן לוי (1975-), דף שער בספרייה הלאומית רן לוי, ברשת החברתית פייסבוק רן לוי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רן לוי, ברשת החברתית אינסטגרם רן לוי, ברשת החברתית LinkedIn רן לוי, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט הרשמי של רן לוי אתר האינטרנט עושים היסטוריה אוסף מאמרים שנכתבו על ידי רן לוי, באתר "הידען" איילת שני, אני בשיחה - הדור הבא של וירוסי המחשבים בדרך, באתר הארץ, 11 ביולי 2013 סיפור ילדות של רן לוי בסיפור משותף עם הפודקאסט סיפור ישראלי, 13 בספטמבר 2014 על כתביו: אבשלום אליצור, המכונה המובילה את המדע, פורסם ב"מעריב", אפריל 2007 יובל דרור, הווירוס שהפך את העולם שלנו לפרוץ לחלוטין, באתר הארץ, 28 ביולי 2013 פרק #15 – רן לוי, ריאיון עם רן לוי בפודקאסט גיקונומי רן לוי,ספרו של לוי האוניברסיטה הקטנה של המדעים הוקלט כפודקסט ציוץ של Ran Levi ברשת החברתית אקס (טוויטר), 16 במרץ 2021 עושים פודקאסט: איך להצליח בעולם ההסכתים – רן לוי
ריצ'רד בדפורד בנט

ריצ'רד בדפורד בנט (באנגלית: Richard Bedford Bennett;‏ 3 ביולי 1870 - 26 ביוני 1947) היה ראש הממשלה האחד-עשר של קנדה ומנהיג המפלגה השמרנית. כיהן כראש הממשלה בין אוגוסט 1930 לבין אוקטובר 1935. האתגר העיקרי איתו התמודד היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929. בנט נולד בהופוול היל בניו ברנזוויק בשנת 1870. משפחתו היגרה מאנגליה לקונטיקט במאה ה-17. הוא למד משפטים באוניברסיטת דלהוסי בנובה סקוטיה וסיים את לימודיו בשנת 1893. לאחר מקן הקים משרד עורכי דין. בשנת 1897 עבר לקלגרי. בשנת 1898 נבחר לאספה המחוקקת של הטריטוריות הצפון-מערביות ובשנת 1902 נבחר לקדנציה שנייה. כאשר אלברטה התפלגה מטריטוריות אלו בשנת 1905, בנט החל להנהיג את המפלגה השמרנית באזור. בשנת 1909 נבחר לחבר המועצה המחוקקת של אלברטה. בשנת 1911 התמנה לחבר הפרלמנט הקנדי מטעם המפלגה השמרנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ניסה להתנדב לשירות צבאי, אך נדחה בשל אי-כשירות רפואית. כאיש המפלגה השמרנית, התנגד בנט לרעיון ממשלת אחדות עם המפלגה הליברלית בראשותו של רוברט בורדן. כיהן תקופות קצרות כשר משפטים וכשר אוצר בממשלתו של ארתור מיין, ולאחר שזה פרש מתפקידו כמנהיג המפלגה השמרנית בשנת 1927, נבחר במקומו. בשנת 1930 הביס בבחירות את ויליאם ליון מקנזי קינג והתמנה לראש ממשלה, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1935. בתחילת שלטונו ניסה בנט לייצב את הכלכלה לאחר המשבר הכלכלי העולמי- זאת באמצעות חיזוק הסחר עם הממלכה המאוחדת וחיזוק סחר החוץ. בשנת 1935 הפסידו השמרנים בראשותו את הבחירות והליברלים חזרו לשלטון. בנט שימש שלוש שנים כראש האופוזיציה. בשנת 1938 פרש מהחיים הפוליטיים ועבר לגור בבריטניה, שם נפטר בשנת 1947 מהתקף לב. בנט נפטר באנגליה והוא ראש הממשלה היחיד בתולדות קנדה שנקבר מחוץ למדינה. כדי להתמודד עם המשבר הכלכלי העמוק שחוותה קנדה יחד עם מדינות נוספות בעולם באותה תקופה יזם בנט שורה של צעדים: עבודות יזומות - הממשלה הקימה קרן מיוחדת לעבודות ציבוריות שתספק עבודה למובטלים. הקמת בנק מרכזי - הקמת בנק קנדה לייצוב המערכת הפיננסית. רפורמות במדיניות הרווחה - קביעת שכר מינימום, יום עבודה של 8 שעות ושבוע עבודה של 48 שעות. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד בדפורד בנט בוויקישיתוף סקירה על חייו של בנט מתוך המילון הביוגרפי הקנדי בנט נואם ברדיו, יוני 1934 ריצ'רד בדפורד בנט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ריצ'רד בדפורד בנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חוח עקוד

חוח עקוד (שם מדעי: Scolymus maculatus) הוא מין בסוג חוח שבמשפחת המורכבים. החוח שמשמעות שמו הלטיני "גדילן זהב" - הוא בין הקוצים הנפוצים ביותר בשדות חקלאיים, ובשטחים שהיו מעובדים בעבר. יש הסוברים שהוא ה'נעצוץ' המקראי, הן בשל מציאותו בשדות, והן בשל צורתו הדומה במעט לברוש, אשר אמור להחליף אותו, על פי האמור בישעיהו. זהו צמח נפוץ במזרח התיכון, בכל ארצות אגן הים התיכון - צפון אפריקה, מערב אסיה ודרום אירופה, כמו כן בדרום-מזרח אסיה ובאיים הקנריים, ובעיקר צומח באדמה כבדה, בשולי שדות מעובדים, או באזורים שעובדו בעבר. בארץ הוא נמצא בכל חלקיה שאינם דרומיים, מהחרמון ועד לנגב הצפוני, ומבקעת הירדן והערבה, ועד שפלת החוף, כולל גב ההר, ואזורי המדבר. הגבעול המרכזי עולה עד 130 ס"מ, הוא בצורת כנפיים וכל חלקי הצמח כולל העלים והפרחים בעלי צורה משוננת המסתיימת בקוצים. גבעולי משנה מסתעפים ממנו. תפרחתו - למעשה כל 'עלה כותרת' הוא פרח נפרד - היא צהובה ומרשימה, וסביבה "קרקפת" - עטרה של עלים ירוקים קוצניים. הפרחים נמצאים בקצהו של הגבעול המרכזי, ושל גבעולי המשנה המסתעפים ממנה. פורח מסוף האביב ועד סוף הקיץ (מאי עד אוגוסט). הצמח חד ביתי. הזרעים מופצים ברוח באמצעות פלומה לבנה. על פי פרופ' אבינועם דנין הצמח אכיל וטעים, לאחר שמסירים ממנו את קוציו, ושכבה של לבנוניות הנוטפת ממנו. על פי הרפואה העממית, חליטה של גבעולי חוח, אמור להרגיע את הקיבה וכן כאבים בדרכי השתן. הפסוק ”כְּשׁוֹשַׁנָּה בֵּין הַחוֹחִים כֵּן רַעְיָתִי בֵּין הַבָּנוֹת” (שיר השירים, ב', ב'), פורש באופן מוטעה בידי האירופאים כשיח הוורד, והחוחים פורשו כ'קוצים' - אותם חלקים חדים ודוקרים בקצותיה של צמחייה קוצנית. עם התחדשות היישוב בארץ ישראל, חוקרי הצמחייה המקראית והתלמודית, הסכימו שהשושנה היא פרח יפה ולא קוצני - אולי שושן צחור בעל שישה עלים, ושהחוחים הם קוצים כלשהם. על פי המקרא וספרות חז"ל, החוח הוא בעל התכונות הבאות: הוא צמח מעזבה - כלומר צומח באזור שהיה מעובד וניטש. תכונה זו של החוח היא על פי ”וְעָלְתָה אַרְמְנֹתֶיהָ סִירִים, קִמּוֹשׂ וָחוֹחַ בְּמִבְצָרֶיהָ” (ישעיהו, ל"ד, י"ג, נבואת טבח בארץ אדום). סירים הם סירה קוצנית, קמוש וחוח הם אולי צמחים מסוימים ואולי רק תיאור לצמחייה יבשה וקוצנית. החוח צומח באדמת שדה כבדה - בקרבת פרח השושנה, המרשימה, הגדולה ובעלת ששת עלי הכותרת (שגם אותה יש לזהות). כמו כן איוב לאחר שהשקיע כל כך הרבה, הוא מצפה לתמורה הולמת, ואת אכזבתו הוא מבטא בסוף דבריו בספר איוב: ”תַּחַת חִטָּה יֵצֵא חוֹחַ וְתַחַת שְׂעֹרָה בָאְשָׁה תַּמּוּ דִּבְרֵי אִיּוֹב” (איוב, ל"א, מ'). החוח נאכל על ידי בהמות: ”ומאכל בהמה, החוחים והדרדרים” (משנה, מסכת שביעית, פרק ז', משנה א') לפי התלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף י"ח, עמוד ב', שדים מסוימים, הנקראים "רוחין" ו"לילין" נוצרים מן החוח לאחר שבע שנים. החוח שימש בסיס לשמה העברי של הציפור חוחית, ציפור יציבה ומקננת בישראל, הניזונה מזרעיו ומזרעי קוצים אחרים. חוח עקוד, באתר ITIS (באנגלית) חוח עקוד, באתר NCBI (באנגלית) חוח עקוד, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חוח עקוד, באתר צמח השדה חוח עקוד, באתר צמחיית ישראל וסביבתה חוח עקוד, באתר Tropicos (באנגלית) חוח עקוד, באתר GBIF (באנגלית) חוח עקוד, באתר The Plant List (באנגלית) חוח עקוד, באתר IPNI (באנגלית) שורשים, פקעות, קני-שורש, בצלים וגבעולים: הרדופנין, חרחבינה, סוף, חוח עקוד באתר "צמחיית ישראל ברשת".
נדב סופרמן

נדב סופרמן (25 באוקטובר 1911 – 8 בדצמבר 1972) היה רופא נשים, מנהל מחלקה בבית החולים לנשים וליולדות הקריה בתל אביב ומנהל בית החולים. סופרמן נולד בגליציה. עלה ארצה בגיל שנה עם הוריו, המחנך רפאל סופרמן ואשתו מטילדה. למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. נסע ללמוד רפואה בצרפת (מונפלייה והסורבון בפריז). התמחה במיילדות וגינקולוגיה בפריז. בשובו ארצה עבד במחיצתו של פרופ' יוסף (גוסטב) אשרמן, אותו ירש כמנהל בית החולים הקריה במקביל להיותו מנהל מחלקת נשים ויולדות ב' (בשנת 1958). סופרמן נפטר מהתקף לב בעת אחד הכינוסים למיילדות וגינקולוגיה שנהג לארגן. עמוד לזכרו באתר ההסתדרות הרפואית דוד תדהר (עורך), "רפאל סופרמן", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1043 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מטרוויל

מטרוויל (באנגלית: Matraville) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick). מטרוויל ממוקם כ-9 ק"מ דרומית מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל מצפון במארוברה, הילסדייל ואיסטגרדנס, ממזרח בצ'יפלי, ממערב בפורט בוטאני ובנקסמדו ובדרום בפיליפ ביי וליטל ביי. גבולו המזרחי של הפרוור הוא בשדירת אנזאק, והכביש הראשי החוצה אותו מצפון לדרום הוא דרך בנרונג, הממשיכה לליטל ביי. אזור מטרוויל החל נבנה בתחילת המאה ה-20. בתחילה הוקצו נחלות לבתי ספר וכנסיות, וב-1907 הוקם בפרוור בית ספר על שם ג'יימס מריו מטרה, אחד מהקצינים שהיו על ספינתו של ג'יימס קוק. מטרה היה אחד ממצדדי הקמת המושבה האירופאית בסביבת בוטאני ביי בשנת 1783, עם התבססות המשלחת באזור. בשנת 1917 החלה הקמת שכונות לדיור החיילים שחזרו ממלחמת העולם הראשונה, בעיקר באזור שדירת אנזאק. בין 1918 ו-1925 נבנו בפרוור כמעט מאה וילות. הפרוור כולל היום גן זיכרון לחללי מלחמת העולם הראשונה, שנוסד באותה תקופה. מטרוויל הוא פרוור מגורים, ואינו כולל מוסדות תרבות. הוא קרוב מאוד לחופים של בוטאני ביי מחד, ומלבר וליטל ביי מאידך. באופן ספציפי, חוף יארה ביי מצוי מספר מטרים מגבולו המוניציפלי של הפרוור. בפרוור אוכלוסייה סינית גדולה, כמעט 30 אחוז, חלקה הגיעה יחד עם הבהלה לזהב בסוף המאה ה-19 באזור. בפרוור מספר כנסיות: הכנסייה האנגליקנית סיינט אגנס, הכנסייה הבפטיסטית של מטרוויל, והכנסייה הנוצרית קהילתית של מזרח סידני. מדיה וקבצים בנושא מטרוויל בוויקישיתוף מטרוויל באתר "Dictionary of Sydney" מטרוויל באתר "Sydney Suburbs"(הקישור אינו פעיל)
און (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אוֹן - מילה נרדפת לכוח, פעמים רבות במשמעות של יכולת מינית און כלאיים – מושג בגנטיקה און – עיר במצרים העתיקה און, מלך אקסום – משליטי קיסרות אקסום און - מילה מהתורה הקשורה למוות ואבלות (וממנה המושג אנינות) האון – קיבוץ ליד הכנרת מצוקי און – מצוקים ברמת הגולן אישים: און בן פלת ארז און – רופא ישראלי ביארנה און (Øen) – היה ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו זאב און – איש העלייה השלישית אוון בר-און (פירושונים) אישים ששמם הפרטי הוא און
חוג חתם סופר

חוג חתם סופר הן קהילות חרדיות של יוצאי הונגריה וצ'כוסלובקיה, שהוקמו במטרה לשמר את מנהגי הקהילות באוברלנד על פי מורשתו של החת"ם סופר. קהילת חוג חת"ם סופר נוסדה בארץ ישראל בשנות ה-30, על ידי יוצאי הונגריה וצ'כוסלובקיה. בבחירות הראשונות למושבה בני ברק, בשנת 1939, הריץ חוג חת"ם סופר במקום רשימה עצמאית, בראשות משה שרייבר, מצאצאי החת"ם סופר. שרייבר שימש נציג במועצה במשך מספר קדנציות והיה מנאמני החזון איש. בשנות ה-50 ובשנות ה-60 התפתחו קהילות חוג חת"ם סופר בכמה מקומות בישראל. המרכז הבולט ביותר היה בבני ברק, שבה נוסדו שלוש קהילות, האחת בראשות הרב יצחק שלמה אונגר, השנייה בראשות הרב יצחק צבי ברנפלד, מצאצאי החת"ם סופר, והשלישית בשיכון ה'. שני רבני הקהילות שימשו גם כדיינים בבית דינו של הרב שמואל הלוי ואזנר. קהילתו של הרב אונגר הקימה ישיבה גדולה שבראשה עמדו לצדו ראשי ישיבה נוספים, ובהם הרב יעקב אדלשטיין והרב אשר וייס, וכמשגיח כיהן הרב ישראל משה רוזנפלד, לימים האדמו"ר מדאראג. הקהילה שבראשות הרב ברנפלד ייסדה בשנות ה-60 תלמוד תורה שנועד בעיקר לילדי הקהילה. בין תלמידיו של מוסד זה נמנים בני קהילתו של הרב וואזנר בבני ברק. בתל אביב היו מרכזי הקהילה ברחובות בר כוכבא ואחד העם, בקהילה ברחוב בר כוכבא כיהן כרב רבי יואל פולק וכרב הקהילה ברחוב אחד העם כיהן הרב מרדכי יפה-שלזינגר. בירושלים עמד בראש הקהילה הרב יששכר דב גולדשטיין, ראש כולל שומרי החומות. בפתח תקווה עמד בראש הקהילה הרב יעקב שמריהו דייטש ומרכזה ברחוב איכילוב שבמרכז העיר. קהילות נוספות היו בערים רעננה נתניה באר שבע תפרח וצפת. עם השנים התדלדלו קהילות חוג חת"ם סופר. מן הדור הוותיק נותרו שרידים מעטים ורבים מבני הדור השני נטמעו בזרמים החרדיים המרכזיים - החסידים והליטאים. חלק מתלמידי הישיבות ההונגרים לומד בישיבות נוספות, ובהן ישיבת חכמי לובלין בבני ברק וישיבת ערלוי בירושלים. לאחר פטירת הרב אונגר התפצלו שני תפקידיו: כרב הקהילה משמש הרב יוסף מאיר אלטמן שקהילתו מתנהלת כיום כמעט כחצר חסידית. לראשות הישיבה מונה הרב שמואל אליעזר שטרן, דיין בבית דינו של הרב וואזנר. לאחר פטירת הרב ברנפלד התמנה כרב הקהילה הרב משה בנדיקט. לאחר פטירת הרב יפה-שלזינגר, רב הקהילה בתל אביב, לא מונה לו ממלא מקום בשל הידלדלות הקהילה המקומית. לאחר פטירת הרב יעקב שמריהו דייטש, רב הקהילה בפתח תקווה, מונה בנו הרב חיים יהודה דייטש לממלא מקומו. כרב קהילת חוג חת"ם סופר בירושלים שימש הרב נפתלי הירצקא פרנקל, לאחר פטירתו ירש את מקומו בנו הרב אהרן שמואל פרנקל. אחד ממוקדי הכוח המרכזיים של קהילות חוג חת"ם סופר הוא מערכת הכשרות למהדרין שהן מפעילות בנפרד – בבני ברק ובפתח תקווה. בשנות ה-70 הנחה הרב שמואל הלוי ואזנר את מערכת הכשרות של חוג חת"ם סופר בבני ברק, וחתימתו התנוססה על מוצרים שבהכשרה. בראש המערכת עמד הרב דב לנדא, חסיד גור, עד שעזב בשנת 2015 מאז מכהן הרב יוסף מאיר אלטמן. ספר היובל חוג חתם סופר, עמוד 117
2010 ברפובליקה העממית של סין

2010 ברפובליקה העממית של סין הייתה השנה בה חגגה הרפובליקה העממית של סין 61 שנה מיום היווסדה. נשיא - חו ג'ינטאו ראש ממשלה - ון ג'יאבאו פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 6 בינואר - סין הופכת ליצואנית הגדולה ביותר בעולם. 12 בינואר - חברת גוגל מודיעה, בצעד יוצא דופן, כי שרתי החברה נפרצו על ידי האקרים אשר ניסו לגשת למידע הקשור למתנגדי משטר סינים. כמו כן, גוגל הודיעה כי בעקבות הפרשה מעתה גוגל לא תצנזר יותר תוצאות חיפוש ברפובליקה העממית של סין, וכי היא עלולה אף להפסיק לפעול ברפובליקה העממית של סין. 18 בינואר - רעידת אדמה בדרגה 3.4 בסולם ריכטר מתרחשת בפרובינציית גוויזהו. באירוע נהרג שבעה בני אדם. 24 בינואר - הממשל הסיני מכחיש באופן רשמי כל מעורבות בהתקפות המקוונות על שרתי חברת גוגל. 31 בינואר - רעידת אדמה בדרגה 5.2 בסולם ריכטר מתרחשת במחוז סצ'ואן. באירוע נהרג אדם אחד ונפצעו 11 נוספים. כמו כן, לפחות 100 בתים נהרסו. 23 במרץ - בשעה 03:00 (UTC 8), החלה גוגל לנתב מחדש את כל שאילתות החיפוש של Google.cn לאתר Google.com.hk (גוגל הונג קונג), ובכך עקפה את הרגולטורים הסינים ואפשרה תצוגה של תוצאות חיפוש אשר צונזרו בעבר בפני משתמשי האינטרנט הסינים. 9 באפריל - רעידת אדמה בדרגה 4.1 בסולם ריכטר מתרחשת בעיר טאנגשאן שבחלקה הצפוני של המדינה. 13 באפריל - רעידת האדמה בדרגה 6.9 בסולם ריכטר, פוגעת בעיקר בעיר צ'ינגהאי. רעידת האדמה גורמת למותם של לפחות 2,000 בני אדם ולפציעתם של 10,000. 6 במאי - טורנדו רב עוצמה פוגע בעירייה צ'ונגקין שבחלקה הדרום-מערבי של סין וגרמה למותם של לפחות 25 בני אדם ולפציעתם של מעל ל-160 בני אדם. 21 ביוני - פיצוץ במכרה בהנאן שבחלקה המרכזי של המדינה גורם למותם של לפחות 46 כורים. 17 ביולי - 28 כורים נהרגים בשריפה שפרצה במכרה פחם שבמחוז שאאנשי. 31 ביולי - 17 כורים נהרגים בשריפה שפרצה במכרה פחם שבמחוז שאאנשי. 1 באוקטובר - הגשושית שנז'ה 2 משוגרת לחלל. 8 באוקטובר - פרס נובל לשלום לשנת 2010 מוענק לפעיל זכויות האדם הכלוא ליו שיאבו "על מאבקו הארוך והבלתי אלים למען זכויות אדם בסיסיות בסין". שיאבו מרצה עונש מאסר של 11 שנים בגין פעילות נגד המשטר בסין. 28 באוקטובר - ה-Tianhe-1 הופך למחשב העל המהיר ביותר בעולם. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. 4 בפברואר - טה ויי, 95, אנימטור סיני. 14 בפברואר - ג'אנג ילין, 28, כדורגלן סיני 7 ביוני - חי זמין, 93, דיפלומט הסיני. 25 ביוני - וו גוואנזוג, 90, צייר סיני. 5 ביולי - ג'יה הונגשאנג, 43, שחקן סיני. 15 ביולי - לואו פינצ'או, 98, זמרת אופרה סינית. 29 ביולי - ז'אנג ג'י, 110, ביוכימאי ותזונאי סיני. 30 ביולי - צ'יין ווי-זאנג, 96, פיזיקאי ומתמטיקאי הסיני. 18 באוקטובר - פנג צ'ונג, 95, פוליטיקאי סיני. ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס או. הנרי

פרס או. הנרי (אנגלית: O. Henry Award) הוא פרס לסיפור הקצר האמריקני הטוב ביותר הניתן החל משנת 1919. הפרס קרוי על שמו של הסופר האמריקאי או. הנרי. כשמונה שנים לאחר מותו של או. הנרי, באפריל 1918, מועדון הדמדומים (the Twilight Club), אשר נוסד בשנת 1883 ונודע אחר כך בשם Society of Arts and Letters, קיים סעודה לכבודו בבית מלון. לאחר מכן בדצמבר באותה שנה הוחלט על ייסוד הפרס לזכרו. חברת Doubleday, Page & Company נבחרה לפרסם את קובץ הסיפורים השנתי של הוועדה, אשר נודע בשם "The O. Henry Prize Stories". במהלך השנים נעשו שינויים בתקנות ובחוקים לבחירת הזוכה. החל משנת 2003, ועדה של עורכים בוחרת 20 סיפורים קצרים, אשר פורסמו באנגלית בכתבי עת קנדים או אמריקאים. שלושה חברי ועדה נבחרים מדי שנה, והם קוראים את הסיפורים, ללא זיהוי המחבר או ההוצאה. אתר האינטרנט הרשמי של פרס או. הנרי (באנגלית)
האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי

האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי (International Humanist and Ethical Union) הוא ארגון-גג בין-לאומי של יותר ממאה ארגונים הומניסטיים, רציונליסטיים, חילוניים, ספקניים, תומכים במחשבה חופשית ובעלי אופי דומה. האיגוד הוקם בשנת 1952, וכיום חברים בו יותר ממאה ארגוני הומניזם חילוני ביותר מארבעים מדינות, בהם גם האגודה ההומניסטית הבריטית. הארגון הוקם באמסטרדם בשנת 1952 ונרשם בניו יורק. נשיאו הראשון של הארגון היה היהודי-הולנדי יאפ ואן פראך, אשר שימש בתפקיד משנת 1952 ל-1975. בשנת 2002, לרגל חמישים שנה לארגון, העצרת הכללית של הארגון אישרה את "הצהרת אמסטרדם", אשר אמורה להיות ההצהרה הרשמית של ההומניזם. מדי כמה שנים מעניק הארגון את פרס האיגוד, "International Humanist Award". האיגוד מוציא לאור מגזין בשם "International Humanist News". מדי שלוש שנים האיגוד עורך את "הקונגרס ההומניסטי הבין-לאומי", בכל פעם במדינה אחרת, בניהולו של ארגון הומניסטי מקומי במדינה המארחת. עד כה נערכו כ-20 קונגרסים. בשנת 2014 נערך הקונגרס באוקספורד, קונגרס 2017 היה אמור להתכנס בסאו פאולו, באירוחה של "הליגה החילונית-הומניסטית של ברזיל" אך שינויים במצב הכלכלי בברזיל והטלת חרם נסיעה לארצות הברית גרמו לביטולו של הקונגרס. הקונגרס הבא בא אמור להתכנס בשנת 2020 במיאמי בארצות הברית. המטרות האסטרטגיות של האיגוד הן: לקדם את עמדת החיים ההומניסטית והלא-תאיסטית ברחבי העולם לייצג את ההומניזם בארגונים ובקהילה הבין-לאומית להגן על הזכויות וזכויות האדם של הומניסטים לפתח את ההומניזם המאורגן ברחבי העולם לבנות ארגון בין-לאומי חזק ואפקטיבי כל ארגון המעוניין להיות חבר בתנועה צריך קבל עליו את ההצהרה המינימלית של התנועה: הומינזם היא עמדת חיים דמוקרטית ואתית, אשר מאשרת שבני אדם הם בעלי זכות וחובה לעצב את חייהם ולתת להם משמעות. היא תומכת בבניית חברה יותר הומנית בעזרת אתיקה שמבוססת על ערכים אנושיים וטבעיים ברוח של תבונה וחקירה חופשית של בני האדם. זוהי אינה דעה תאיסטית ואינה מקבלת רעיונות על-טבעיים אודות המציאות. — IHEU bylaw 5.1 ברית האתאיסטים הבין-לאומית מדיה וקבצים בנושא האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי (באנגלית) האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי, ברשת החברתית פייסבוק האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
This Is Me... Then

This Is Me... Then (בעברית: זאת אני... אז) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת ג'ניפר לופז. האלבום יצא לאור ב-25 בנובמבר 2002. מן האלבום יצאו ארבעה סינגלים, מתוכם שני להיטים מצליחים. לאלבום יצאו שתי גרסאות אחת הגרסה האירופאית והמקסיקנית אשר כללה דיסק נוסף עם הרמיקסים של כל הסינגלים מהאלבום והשנייה כללה את השיר "I'm Gonne Be Alright". ב-25 בנובמבר 2022, ביום השנה ה-20 לאלבום, הודיעה לופז שהיא תוציא אלבום המשך הנקרא This Is Me... Now‏ (2024). "Jenny From The Block" – היה הסינגל הראשון מהאלבום. הסינגל היה לאחד מהסינגלים המצליחים ביותר של לופז כאשר נכנס לעשרת המובילים בכל העולם. בארצות הברית, הגיע למקום השלישי. בנוסף, באוסטרליה, הגיע השיר למעמד פלטינה. "All I Have" – היה הסינגל השני מהאלבום וזכה להצלחה דומה כמו הסינגל כאשר הגיע לפסגת מצעד הבילבורד האמריקאי. "I'm Glad" – היה הסינגל השלישי, שלא הצליח במידה דומה לסינגלים הקודמים מהאלבום, והגיע למקום ה-32 בבילבורד, אך נכנס לעשרת המובילים במצעדי הפזמונים בבריטניה, קנדה, הולנד, איטליה ואוסטרליה. "Baby I Love U!" – היה לסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום. הסינגל נחשב לכישלון לעומת שני הסינגלים הראשונים, כאשר נכנס ל-72 המובילים במצעד הבילבורד. עם זאת, הגיע השיר לעשרים העליונים בבריטניה. מידע על האלבום This Is Me... Then באתר MusicBrainz מידע על האלבום This Is Me... Then באתר AllMusic האלבום This Is Me... Then באתר Discogs האלבום This Is Me... Then באתר ספוטיפיי האלבום This Is Me... Then באתר יוטיוב Lazarus Caplan, Anna (25 בנובמבר 2022). "Jennifer Lopez Announces 'This Is Me... Now' 20 Years After Ben Affleck-Inspired Album 'This Is Me... Then'". People. נבדק ב-25 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) Gajewski, Ryan; Gajewski, Ryan (2022-11-25). "Jennifer Lopez Returns to Social Media to Announce New Album 'This Is Me … Now'". The Hollywood Reporter (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-11-26. Parcours Albums, fanofmusic.free.fr "Lopez Gearing Up For March 'Rebirth'". Billboard. נבדק ב-2017-10-20. Molly Lambert, Why Is Jennifer Lopez’s ‘A.K.A.’ Poised to Flop?, Grantland, ‏2014-06-16 (באנגלית)