laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פוטו (אמנות)

פוטו (באנגלית: Putto) ברבים פוטי (באנגלית: Putti) הוא דמות של ילד זכר שמנמן, לרוב בעירום ולפעמים מכונף. במאה ה-15 דונטלו הקים לתחייה את הפוטי באמנות. הדמויות של ילדים בגיל שבו הם שובי לב, תמימים וללא ערמומיות פקחית הפכו לפופולריות. כך הם תוארו על ידי בוד. הפוטו באמנות היה נחשב כדמות המייצגת את אל האהבה, (אמור, קופידון), וכך חשבו אנשי המאה ה-16 והמאה ה-17 על דמויות הילדים המכונפים שהופיעו באמנות. ההוגה גוטהולד אפרים לסינג דן בעניין זה והגיע למסקנה שהפוטי אינם מייצגים את אל האהבה בלבד. על ידי חקירת הפוטי מהמאה ה-15, (אז הוא קם לתחייה מאז העת העתיקה) ניתן לראות שלסינג צדק בהשערתו וזאת כאשר בודקים כיצד כונו הפוטי בשפה הוורנקולרית של התקופה, הכינוי שניתן להם היה "Spiritelli", וכפי שהעדויות הכתובות מראות, למשל בדברי השבח של ג'ובאני רוצ'ליי המתארים את הפסיפס בסנטה קונסטנצה ברומא, הכינוי "Amor" לא ניתן. כמו כן גם במסמכי התשלומים שיועדו לדונטלו על יצירתו ב-1446 (המקהלה- Cantoria) ואשר היו כתובים בשפה הלטינית עבור הפוטי הרוקדים, ישנו שימוש במונח "Predictis spiritellis". מדיה וקבצים בנושא פוטו בוויקישיתוף פוטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Charles Dempsey. Inventing the Renaissance putto Chapel Hill, NC : University of North Carolina Press, 2001. p 20. Dempsey. Inventing the Renaissance putto p 3-4. Dempsey. Inventing the Renaissance putto pp 14-15.
יאן קמפרט

יאן רמקו תיאודור קמפרט (בהולנדית: Jan Campert;‏ 15 באוגוסט 1902 – 12 בינואר 1943) היה עיתונאי, מבקר תיאטרון וכתב שחי באמסטרדם שבהולנד. במהלך מלחמת העולם השנייה, קמפרט נעצר באשמת עזרה ליהודים. הוא נעצר ונלקח למחנה הריכוז נוינגמה, שם הוא מת. קמפרט נודע בשל שירו "שמונה עשר המתים" ("De Achttien Doden"), שמתאר את ההקרבות שנעשו בשל ההתנגדות לכיבוש הגרמני. השיר נכתב בשנת 1941, ופורסם שלא כחוק בשנת 1943. קמפרט היה אביו של הסופר והמשורר רמקו קמפרט. מדיה וקבצים בנושא יאן קמפרט בוויקישיתוף יאן קמפרט, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בים הלבן - האוזן השחורה

בִּים הלבן - האוזן השחורה (ברוסית: Белый Бим Чёрное ухо) הוא סרט דרמה סובייטי משנת 1977 בבימויו של סטניסלב רוסטוצקי. הסרט מבוסס על ספר בשם זהה, שנכתב על ידי גבריאל טרויפולסקי ועוסק בהרפתקאות השונות, חלקן חיוביות וחלקן שליליות, שעובר כלב אשר יוצא במסע לאתר את אדונו שנלקח לאשפוז בבית חולים. הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר בשפה זרה בטקס פרסי אוסקר ה-51. מדיה וקבצים בנושא בים הלבן - האוזן השחורה בוויקישיתוף "בים הלבן - האוזן השחורה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בים הלבן - האוזן השחורה", באתר AllMovie (באנגלית) "בים הלבן - האוזן השחורה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בים הלבן - האוזן השחורה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://theculturetrip.com/europe/russia/articles/7-ways-white-bim-black-ear-is-russias-biggest-childhood-tearjerker/ ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יואל חסיד

רבי יואל חסיד מאמצ'יסלוב (נודע בכינויו מהרי"ח; נפטר ה'תקס"א או ה'תקס"ב, 1801 או 1802) היה רב מפורסם, מתלמידי הגר"א, ומחבר חדושי מהרי"ח על שישה סדרי משנה. על פרישותו וסיגופיו כותב בנו, רבי שמריהו, בהקדמתו לחדושי מהרי"ח: קרוב לכ"ט שנה הניח חיי שעה, ועסק בחיי עולם, ופרק מעליו עול דרך ארץ, וקבל עליו עול מלכות שמים, לעסוק בג' עמודי עולם, תורה ועבודה וגמ"ח, ובאלו יגע וטרח ונדד שינתו מעיניו ותנומה מעפעפיו, וגם ישב בתענית וסיגף עצמו שישה שנים בתחילת ישיבתו והתבודדו מהבלי העולם הזה, עד אשר הגיע העת אל הילקח ארון האלוהים, ואראלים ומצוקים אחזו בארון הקודש, נצחו אראלים את המצוקים ונשבה ארון הקודש... חיבורו, "חדושי מהרי"ח" על שישה סדרי משנה, עוסק בעיקר ליישב את השגותיו של בעל תוספת יום טוב על הרב עובדיה מברטנורה. בחלק מדפוסי המשניות נדפס חדושי מהרי"ח על סדר זרעים וסדר טהרות בלבד, אבל בדפוס דוברובנה ובדפוס וילנה נדפס על כל שישה סדרי משנה. ראו תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ק"ד, עמוד א'. בנו רבי שמריהו בהקדמתו לחדושי מהרי"ח.
כפאאה

כַּפַ֫אאַה (בערבית: الكفاءة) הוא מושג בשריעה, בתחום הנישואים באסלאם. המשמעות המילולית של המושג היא שוויון, שקילוּת, שָׁוּוּת, או שִׁויוֹנִיוּת. המושג דן בהתאמה או אי ההתאמה הפוטנציאליים בין גבר ואישה להיות זוג נשוי. תאימות זו תלויה במספר גורמים הכוללים דת, מעמד חברתי, מוסר, אדיקות, עושר, שושלת ועוד. פוסקי ההלכה האסלאמיים מחזיקים בדעות שונות בנוגע לכפאאה, אף כי הם כולם מסכימים שצריכה להיות התאמה דתית בין בני זוג. לפי ההלכה האסלאמית, אישה מוסלמית יכולה להתחתן רק עם גבר מוסלמי, בעוד גבר מוסלמי יכול להתחתן עם אישה מוסלמית, נוצרית או יהודייה. לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה החנפית, הכפאאה מייצגת מידתיות מיוחדת בין גבר לאישה בנישואין. לפי אסכולה זו, על החתן למלא אחר הדרישה ל- "כפאאה". קרי, שיהיה מתאים לאישה. ההתאמה הדרושה היא בעיקר - אך לא רק - במצבו הכלכלי של החתן. נישואי אישה עם גבר עני, שאינו מסוגל לשלם את המוהר שלה ולזון אותה במהלך הנישואין, הם נישואין המועדים לכישלון. מאחר שעם הגירושין חוזרת החובה למזונות הגרושה להיות מוטלת על קרוביה הזכרים, לפי סדר מסוים, מאפשר הדין השרעי לנציג אותם קרובים לוודא, כי הנישואין הם עם האדם "הנכון". לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה המאלכית, הכפאאה היא המידתיות בדת הן לבעל והן לאשה, ולכן היא מאפשרת לאישה לממש את זכותה להחליט על נישואיה. לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה השאפעית, הכפאהה עוסקת בגורמים של שושלת, דתיות, מקצוע, והיות הגבר והאישה נקיים מפגמים המאפשרים ביטול חוזה הנישואין. לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה החנבלית, הכפאאה מייצגת את הדמיון ואת המידתיות על בסיס חמישה גורמים שהם: דת, שושלת, עצמאות, עבודה ועושר. Kafa'ah, www.parouse.com (ארכיון) r/EasternSunRising - The One thing (South-)East Asian diaspora communities across the world have failed to do // Part 1, reddit (באנגלית) justice Examples • WriteBetter, WriteBetter (באנגלית) wikimili
נמל התעופה הבין-לאומי דושנבה

נמל התעופה הבינלאומי דושנבה הוא נמל התעופה הפעיל ביותר בטג'יקיסטן. הוא ממוקם בעיר הבירה של המדינה, דושנבה. בשנת 2017 עברו בו 1,305,000 נוסעים. נמל התעופה נפתח בשנת 1964, בעת שטג'יקיסטן היוותה עדיין חלק מברית המועצות. מאז פתיחתו הוא הורחב מספר פעמים. ב-7 בספטמבר 1992, במהלך מלחמת האזרחים במדינה (אנ'), נעצר הנשיא רחמון נאבייב (אנ') בנמל על ידי כוחות חמושים של האופוזיציה למשטרו ואולץ להתפטר מתפקידו. בשנת 2014 נפתח בנמל טרמינל חדש בשטח של 11 אלף מטר רבוע ובקיבולת של 1.5 מיליון נוסעים בשנה. הקמתו הסתייעה בהלוואה בתנאים נוחים של 20 מיליון אירו שהעמידה צרפת לממשלת טג'יקיסטן. בנמל מצוי טרמינל נוסעים אחד ובו שני גשרי עלייה למטוס וכן מסלול טיסה אחד, שכיוונו מזרח-מערב. הנמל משרת כ-14 חברות תעופה. הן מפעילות קווי תעופה ליעדים בטג'יקיסטן ובמדינות הבאות: רוסיה, קזחסטן, קירגיזסטן, אוזבקיסטן איראן, איחוד האמירויות הערביות, הודו גרמניה, טורקיה, מצרים הנמל הוא בסיס הפעולה של חברות התעופה טג'יק אייר (אנ') וסומון אייר (אנ'). מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבין-לאומי דושנבה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל התעופה הבין-לאומי דושנבה ידיעה על פתיחת הטרמינל החדש בנמל התעופה, 2014 (באנגלית)
מהרי"ח

האם התכוונתם ל... ראשונים יחזקיה ממגדבורג – בעל פסקי מהרי"ח, נזכר רבות בהגהות אשרי אחרונים יואל חסיד מאמצ'יסלוב - מחבר 'חדושי מהרי"ח' על המשניות יוסף חיים הכהן – מחבר 'מנחת כהן' ו'ויכלכל כהן' ישראל חיים דייכס – מחבר 'דרשות מהרי"ח' ו'ילקוט מהרי"ח' ישראל חיים פרידמן – מחבר 'ליקוטי מהרי"ח' ישראל חיים קצבורג – מחבר "כתבי מהרי"ח"
אקירה טוזאווה

אקירה טוזאווה (ביפנית: 戸澤 陽, Tozawa Akira; באנגלית: Akira Tozawa; נולד ב-22 ביולי 1985) הוא מתאבק יפני, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. טוזאווה הוא פעם אחת אלוף ה-WWE במשקל קל ושש פעמים אלוף 24/7. לפני שהחל לעבוד עבור ה-WWE, הוא הופיע במשך שתים עשרה שנים בארגון ההיאבקות Dragon Gate שבו זכה באליפות פתחו את השער האמיץ, פתחו את השער התאום, פתחו את השער המשולש ופתחו את שער אואראי ואף היה המנצח של ליגת זוגות הרפתקת הקיץ לשנת 2011 ו-2012. כמו כן, טוזאווה הופיע במספר ארגוני היאבקות עצמאיים בארצות הברית כמו Chikara,‏ Dragon Gate USA ו-Pro Wrestling Guerrilla‏ (PWG). הישגים בארגון ההיאבקות Anarchy Championship Wrestling – ACW אליפות יאנג גאן מתחת U-30 של ACW (פעם אחת) הישגים בארגון ההיאבקות Dragon Gate אליפות פתחו את השער האמיץ (פעם אחת) אליפות פתחו את שער אואראי (פעם אחת) אליפות פתחו את השער המשולש (פעמיים) - עם BxB האלק ונאוקי טאניסאקי (1), מסאטו יושינו ו-T-הוק (1) אליפות פתחו את השער התאום‏ (3 פעמים) - עם BxB האלק (2) ושינגו טקאגי (1) ליגת זוגות הרפתקת הקיץ (2011) - עם BxB האלק ליגת זוגות הרפתקת הקיץ (2012) - עם BxB האלק ונאוקי טאניסאקי הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI PWI דירג אותו במקום ה-92 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018 הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE אליפות ה-WWE במשקל קל (פעם אחת) אליפות 24/7 של ה-WWE‏ (13 פעמים) טורניר על אליפות צפון אמריקה של NXT‏ (2018) מדיה וקבצים בנושא אקירה טוזאווה בוויקישיתוף אקירה טוזאווה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אקירה טוזאווה, באתר WWE.com להיאבקות מקצועית אקירה טוזאווה, באתר Online World of Wrestling
רוברט סלמון

רוברט סלמון (באנגלית: Robert Salmon;‏ 1775 – בערך 1845) היה אמן ימי, שפעל באנגליה ובאמריקה כאחד. סלמון השלים כמעט 1,000 ציורים, כולם מציגים סצנות ימיות או נופי ים. הוא נחשב כאבי הלומיניזם האמריקני. סלמון נולד בווייטהבן, קמברלנד, אנגליה באוקטובר או בנובמבר 1775 כרוברט סלומון; הוא הוטבל ב-5 בנובמבר 1775. אביו, פרנסיס סלומון, היה צורף. סלמון הצעיר חקר בבירור את עבודתם של ציירי הים ההולנדים של המאה ה -17, את הציירים האיטלקיים ואת עבודתו של קלוד לוריין, אך מעט מאוד ידוע על הכשרתו המוקדמת. העבודות המוקדמות ביותר שלו, הם משנת 1800; העבודה הראשונה שהציג באקדמיה המלכותית הייתה בשנת 1802. סלמון התיישב בעיר הנמל ליברפול בשנת 1806 ושינה את שמו מסלומון לסלמון. רבים מציוריו הימיים מהתקופה המוקדמת שרדו, ושוכנים במוזיאון הימי הלאומי בלונדון. ציורי הספינה שלו מעידים שהייתה לו היכרות עם ספינות מפרש וידע טוב כיצד הן פועלות. ציורים אלה נוטים לעקוב אחר התרגול המסורתי שלו להראות את אותה ספינה לפחות בשתי תנוחות על אותו בד. באפריל 1811 עבר מאזור ליברפול לגרינוק, סקוטלנד ואז חזרה לליברפול באוקטובר 1822. בשנת 1826 חזר לגרינוק, ואז עזב ללונדון בשנת 1827. זמן קצר לאחר מכן נסע לסאות'המפטון וליברפול. יחד עם אמנים צעירים רבים אחרים, האמין סלמון כי עתידו האמנותי טמון בארצות הברית. לפני עזיבתו בשנת 1828, צייר האמן את הדיוקן של ג'ון פול ג'ונס, יצירה שהייתה חלק מהאתוס הרומנטי של זמנו. הוא הניח שדמותו של פול ג'ונס תיצור קשר עם הצופים באמריקה. הוא לא יכול היה לדעת, כי זכרו של ג'ון פול ג'ונס, הגיבור הימי הגדול ביותר של אמריקה יעלם למעשה בזיכרון הקולקטיבי האמריקאי לפני השלמת הציור. בשנת 1828 עזב סלמון את אירופה לארצות הברית בספינת מטען "ניו יורק", והגיע ביום השנה החדשה, 1829 ונשאר עד 1840. הוא התגורר בבקתה קטנה ברציף הרכבת המשקיף על נמל בוסטון. שם התמזל מזלו כצייר, וקיבל עבודות רבות לצייר דיוקנאות של ספינות. במהלך צמיחתו של נמל בוסטון במחצית הראשונה של המאה, סלמון צייר בין 300–400 ציורים של הנמל, בסגנון ציור הז'אנר ההולנדי של המאה ה-17. הוא נחשב לאדם תמהוני, בודד. סלמון הפך במהרה לאחד מציירי הנוף הבולטים בבוסטון. במהלך השנים שלאחר מכן, הוא חילק את זמנו בין ציור לעבודה בסטודיו הליטוגרפי של ויליאם ס. פנדלטון, שם הוא פגש בויליאם ברדפורד ובפיץ' הנרי ליין. הקשר הזה בין ליין לסלמון היה חשוב מאוד לליין, כפי שהתברר בתצוגותיו הימיות. במהלך חייו, עבודתו של סלמון הייתה פופולרית מאוד, והיא נאספה על ידי בוסטונאים סמואל קאבוט, רוברט בנט פורבס ואחרים. סלמון עזב את בוסטון בשנת 1842 ובמשך שנים רבות האמינו שמת זמן קצר לאחר שעזב את המקום. במקום זאת הוא חזר לאירופה ונסע לאיטליה. מספר תצוגות איטלקיות המיוחסות לו שרדו, האחרונה בהן מתוארכת 1845, שנת עבודתו האחרונה המתועדת. התאריך בפועל למותו נותר לא ברור. ניתן למצוא את עבודותיו של רוברט סלמון באקדמיה הימית בארצות הברית; המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון; המוזיאון הימי הלאומי, גריניץ'; גלריית ווקר לאמנות, ליברפול; המוזיאון לאמנות אמריקאית החדשה בבריטניה, קונטיקט; מרכז ייל לאמנות בריטית, ניו הייבן, קונטיקט; מוזיאון המרינס, ניופורט ניוז, וירג'יניה; מוזיאון האמנות ויליאם פרנסוורת', רוקלנד, מיין; מוזיאון שלבורן, ורמונט; והמוזיאון לאמנות בווסטר, מסצ'וסטס. מדיה וקבצים בנושא רוברט סלמון בוויקישיתוף "Artists on artnet – Modern and Contemporary Artist" "Robert Salmon Biography" (ארכיון) "Robert Salmon (1775 - c.1845)", www.rehs.com Franklin Riehlman Fine Art - Robert Salmon, www.franklinriehlman.com
חוק שירות המדינה (מינויים)

חוק שירות המדינה (מינויים), תשי"ט-1959 נועד להבהיר לבעלי התפקידים בשירות המדינה את גבולות תפקידם. הוא מסדיר את נושא המינויים לחלק מהמשרות בשירות המדינה ומפרט את הכללים בנדון. הממשלה יכולה להודיע בהודעה שתפורסם ברשומות שהוראות חוק זה או חלקן יחולו על תפקידים בשירות המדינה, בנוסף היא יכולה להודיע שעל חלק מן המשרות לא יחולו הוראות חוק, כלומר על כל משרה יחולו כללים שונים בהתאם להחלטה. הממשלה תמנה ועדה של אחד עשר מנהלים כלליים ואנשי ציבור לוועדת שירות המדינה, שבראשה יהיה נציב השירות, שיבצע החלטות שיוחלטו על ידי הוועדה. הוועדה תוכל לפעול גם אם פחת מספר חבריה (בתנאי שהוא לא פחת ביותר משני חברים). הממשלה תמנה נציב שירות מדינה. על מינויו לא תחול חובת המכרז והודעה על המינוי תפורסם ברשומות, תפקידו יהיה לבדוק את התאמת המועמדים לתפקידי שירות המדינה. בכל שנה, שניים מחברי ועדת השירות יידרשו לפרוש, והממשלה תמנה במקומם שנים אחרים. רק במקרה שאחד מחברי הוועדה נפטר, התפטר או שנבצר ממנו להגיע, הממשלה ראשית למנות מישהו אחר במקומו. המינוי ייעשה רק במקרה שהמשרה התפנתה בתקן. לכל העובדים באותה משרה, בני שני המינים, בעלי מוגבלויות, בני עדות שונות תינתנה אותן זכויות. רק במקרה של מינוי מנהל כללי, הדבר ייעשה על פי הצעת השר הממונה על אותו משרד לפי תנאים שהיא תקבע. במקרה כזה לא תחול חובת המכרז. המועמד למשרה חייב לעמוד בבחינות ובמבחנים להוכחת יכולותיו, ולמשרה ייבחר המועמד המתאים ביותר. רק אזרחי ישראל או תושבי קבע בישראל יוכלו להתמנות למשרת עובד המדינה. נציב הממשלה מכריז על המשרה בפומבי ורק אז אפשר יהיה למנות בעלי תפקידים באמצעות כתב מינוי חתום. ועדת השירות יכולה לשנות כללים בכל הקשור לדרכי המכרז ולפרטיו. אם התפנתה משרתו של נושא משרה או נבצר ממנו למלא את תפקידו, רשאי השר שלמשרדו קשורה המשרה (בהתייעצות עם נציב השירות) להטיל על עובד מדינה אחר למלא את התפקיד, לתקופה הקצרה משלושה חודשים. השר רשאי, לאחר התייעצות עם נציב השירות, להאריך את התקופה כל עוד סך התקופה הזמנית לא תעלה על שישה חודשים. ובנוסף, רשאי השר, בהסכמת נציב השירות והיועץ המשפטי לממשלה, להודיע לממשלה על הארכת תקופת הטלת התפקיד באופן זמני מעבר לשישה חודשים בהתקיים נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת. כל אדם אשר מתמנה לתפקיד עובד המדינה יתבקש לעבור סדרת בדיקות על ידי רופאים מוסמכים על מנת לבדוק את כשירותו הבריאותית, והוא יצטרך למסור לרופא עדכונים על מצבו הבריאותי. ועדת השירות תקבע הגבלות למינויו של אדם למשרה במשרד כשקיימים יחסי קירבה משפחתית קרובה בינו לבין עובד באותה יחידה, והמינוי עשוי להביא ליחסי כפיפות ביניהם. את מידת הקרבה המשפחתית תקבע ועדת השירות בכללים. עובד המדינה חייב להצהיר הצהרה בפני שר או עובד מדינה שהוסמך לכך והיא: "אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה ולמלא ביושר ובאמונה כל חובה המוטלת עלי כעובד המדינה". עובד המדינה חייב להצהיר לנציב שירות המדינה על נכסיו ועל חובותיו, של בן זוגו, ילדיו ועל מקורות הכנסתו בעבר אם הם עשויים להיות גם מקורות הכנסתם בעתיד. נציב שירות המדינה חייב לשמור בסוד את הצהרות הרכוש. חוק שירות המדינה (מינויים), ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק שירות המדינה (מינויים), במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת חוק שירות המדינה (מינויים), באתר כל זכות חוק שירות המדינה (מינויים), תשי"ט-1959, באתר נבו
גודאי

גודאי הוא ספר לנוער שנכתב על ידי זהבה גושן, מתורגמנית שעלתה מאתיופיה, ומעיין בן הגיא, סופרת שנולדה בדגניה ב', ויצא לאור בשנת 2016. הסיפור הוא סיפור אוטוביוגרפי על חייה של זהבה גושן, אך הוא בעצם עוסק בילדה בשם גודאי, ילדה ממוצא אתיופי שעלתה לארץ ישראל עם משפחתה בשנת 1984 ומלווה שנה בחייה. גודאי היא ילדה יהודייה שחיה עם משפחתה בת שבע הנפשות באתיופיה באזור כפרי חקלאי, במצב כלכלי טוב עם משק משגשג. מתוארת משפחתה המורחבת והחמה הכוללת את ההורים, האחים, הדודים, בני הדודים והשכנים, כל אלו חלק מהקהילה המעורבת של נוצרים ויהודים החיים בהרמוניה. בקהילה מתקיימת מסרות יהודית ואורח חיים מזרח אפריקאי. ברקע נשמעים הדים של צרות המתרחשות בעיר הבירה. המבוגרים בכפר עוסקים בחקלאות ובמלאכה, ובניהם קשרים של חברות, רעות ומסחר, המבוססים על אמון ועל עזרה הדדית. גודאי היא ילדה שמפחדת לטפס על עצים ובטוחה שהיא מכוערת, ובשונה מכל בני משפחתה, היא היחידה ששאפה ללמוד ולא לתת יד במטלות הכפר המשפחתי, דבר שלא היה מובן מאליו בכפרי אתיופיה. זהבה גושן ומעין בן הגיא, הילדים שלי ייוולדו בארץ החלב והדבש - שני קטעים מתוך הספר החדש ״גודאי״, סיפור ילדות והתבגרות בכפר יהודי באתיופיה, באתר "העוקץ", 16 ביוני 2016 שלומית כהן-אסיף, "גודאי": סיפור על ילדות באתיופיה עד הנחיתה בנתב"ג, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2016 נירה לוין, גודאי, באתר דףדף אבנר שפירא, זיכרונות מכפר יהודי באתיופיה מתוארים ברומן החדש "גוּדַאי", באתר הארץ, 26 ביולי 2016
רי"א (פירושונים)

האם התכוונתם ל... 211 (מספר) (אנ') – מספר טבעי ה'רי"א – שנה עברית רבי יהוסף אשכנזי – נזכר רבות במלאכת שלמה רבי יוסף אלבו – מחבר ספר העיקרים רבי יצחק אבוהב רבי יצחק אבוהב (מנורת המאור) – מחבר מנורת המאור רבי יצחק אבוהב (גאון קסטיליה) – נזכר רבות בבית יוסף רבי יצחק אבוהב דה-פונסיקה רבי יצחק אברבנאל
פונטיאק פיירו

פונטיאק פיירו (באנגלית : Pontiac Fiero) היא מכונית ספורט בתצורה קופה מתוצרת חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1988–1983 ב-ארצות הברית. 2 דלתות - פסטבק קופה 2 דלתות - נוצ'בק קופה דגמי "פונטיאק פיירו" שווקו מאוגוסט 1983 כדגמי 1984 יוצרו 370,168 יחידות 2 נוסעים מנוע מרכזי -אחורי סוג הנעה : הנעה אחורית קיבולת מכל דלק - 38 ליטר תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.0 שניות (מנוע 2.5 ליטר) תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.3 שניות (מנוע 2.5 ליטר) "פונטיאק פיירו", שנת 1985 "פונטיאק פיירו" דגם "GT", שנת 1985 "פונטיאק פיירו" דגם "GT", שנת 1985 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "פונטיאק פיירו", שנת 1984 "פונטיאק פיירו" "פונטיאק פיירו" "פונטיאק פיירו" דגם "GT" פסטבק, שנת 1987 "פונטיאק פיירו", שנת 1988 "פונטיאק פיירו", שנת 1988 "פונטיאק פיירו", שנת 1987 פונטיאק פונטיאק סולטיס פונטיאק פיירבירד מדיה וקבצים בנושא פונטיאק פיירו בוויקישיתוף פונטיאק פיירו, סרטון באתר יוטיוב מכוניות ספורט גרועות: פונטיאק פיירו motor1.com/news/132346/worst-sports-cars-pontiac-fiero "פונטיאק פיירו" autos.ca/articles/bv/fiero פסטבק - החלק האחורי של המכונית עם שיפוע יחיד מהגג לפגוש האחורי ההיסטוריה של "פונטיאק פיירו" autotrends.org/2019/07/10/the-history-of-the-pontiac-fiero
ד'ו אלפקאר

המונח "דואלפקאר" מפנה לכאן. לערך העוסק בטיל בליסטי איראני, ראו זולפיקאר. ד'ו אל-פִֿקאר (בערבית: ذُو ٱلْفَقَار) היא חרבו האגדית של עלי בן אבי טאלב חתנו ובן דודו של הנביא מוחמד, שלפי המסורת הייתה החרב הראשונה באסלאם, והעבר עלי ידי הנביא מוחמד לחתנו ובן דודו עלי בן אבו טאלב בקרב בדר. החרב נחשבת לאחד מהסמלים האסלאמיים המוכרים ביותר. על פי אגדות המוסלמים-השיעים החרב היא בלתי מנוצחת. לפי האמונה הסונית, החרב ניתנה לנביא מוחמד בקרב בדר (بدر) בשנת 625, אך איננה חרב שמיימית, כלומר, לא ניתנה על ידי המלאכים. השיעים מאמינים כי החרב ניתנה למוחמד בקרב אוחוד על ידי המלאך ג'יבריל והועברה לעלי בן אבי טאלב באותו קרב. לפי אמונתם החרב הועברה מדור לדור בין האמאמים, יורשיו של הנביא מוחמד בהנהגת האומה המוסלמית. לפי המסורת השיעית, החרב נעלמה בשנת 940 יחד עם האמאם ה-12, מוחמד אל-מהדי. שמה המלא של החרב בתעתיק מערבית נכתב כ-ד'ו אל-פִֿקאר, או כד'ו אלפִֿקאר, אך משמעותו איננה לגמרי ברורה. המשמעות המועדפת למילה "ד'ו / זו" (ذو) בשם החרב היא "אדון של", המציין בעלות על חפץ כלשהו. למילה "פִֿקאר" אין משמעות ברורה. יש הסבורים כי היא מציינת את חוליות הגב או עצמות עמוד השדרה המונחות בסדר קבוע זו אחר זו, או לחלופין מתכוונת לסידור הכוכבים בקבוצת הכוכבים אוריון . לפי האגדה המוסלמית, המילה "ד'ו" מכוונת לנביא מוחמד, כלומר הוא הבעלים של החרב. מוחמד העביר את החרב לחתנו ובן דודו, עלי איבן אבו טאלב לפני הקרב על או'חוד כדי להחליף את חרבו שנשברה. מכאן עולה בעיה: אם החרב שייכת למוחמד, לא הגיוני שהיא תינתן לעלי. לפיכך יש הסבורים כי המילה "ד'ו" אינה מיוחסת למוחמד, אלא ללוחמים בשדה הקרב. עלי השתמש בחרב בקרב על אוח'וד נגד האויבים ממכה. לאחר הניצחון בקרב יוחסה לנביא מוחמד האמרה "אין חרב אלא ד'ו אל-פִֿקאר, ואין גיבור מלבד עלי" (لَا سَيْفَ إِلَّا ذُو ٱلْفَقَارِ وَلَا فَتَىٰ إِلَّا عَلِيٌّ). אמרה זו עדיין נחרטת על כלי נשק של חיילים מוסלמים בעידן המודרני. מדיה וקבצים בנושא ד'ו אלפקאר בוויקישיתוף ד'ו אלפקאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) signs and symbols from the b, Books Rocky Pendergrass, Mythological swords, Books: Lulu.com
הוועדה ליציבות פיננסית

הוועדה ליציבות פיננסית היא ועדה שקמה מתוקף חוק בנק ישראל, שמטרתה לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית בישראל ובפעילותה הסדירה, באמצעות תיאום, שיתוף פעולה ושיתוף מידע בין כל רשויות הפיקוח הפיננסיות - משרד האוצר, בנק ישראל והרגולטורים הפיננסיים רשות שוק ההון ורשות ניירות ערך. יציבות פיננסית היא תנאי הכרחי להשגת צמיחה כלכלית בת-קיימא ולשם השגת רמה גבוהה של השקעות ותעסוקה במשק. בעקבות המשבר הכלכלי העולמי שפקד את כלכלות העולם בשנת 2008, גברה ההבנה כי לצורך הבטחת יציבות פיננסית מערכתית אין די ביציבותו של מוסד פיננסי אחד או של כל גוף פיננסי בנפרד, אלא נדרש תכלול כלל-מערכתי. מאז 2012 עלה שוב ושוב הצורך בהקמתה בדו"חות של קרן המטבע הבין-לאומית. ב-25 בינואר 2017 הונחה לראשונה הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ז-2017 על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה. ב-28 בנובמבר 2018 הוקמה הוועדה באופן רשמי, לאחר שעברה הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית ואושרה בכנסת ברוב של 111 תומכים ונרשמה בספר החוקים של מדינת ישראל. ב-1 באפריל 2019 נערכה הפגישה הראשונה של הוועדה ליציבות פיננסית. נגיד בנק ישראל - יו"ר הוועדה מנכ"ל משרד האוצר - סגן יו"ר הוועדה המשנה לנגיד בנק ישראל החשב הכללי במשרד האוצר המפקח על הבנקים הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון הממונה בבנק ישראל על הפיקוח על מערכות התשלומים יו"ר רשות ניירות ערך ראש המועצה הלאומית לכלכלה - משקיף צבי זרחיה ועמרי מילמן, אחרי שנים של תקיעות: הוועדה ליציבות פיננסית יוצאת לדרך, באתר כלכליסט, 14 באוקטובר 2018 הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ז-2017, באתר הכנסת, ‏25 בינואר 2017 אושר סופית: הקמת ועדה ליציבות פיננסית, באתר הכנסת, ‏26 בנובמבר 2018 חוק בנק ישראל (תיקון מס' 7), התשע"ט-2018, באתר הכנסת היום התקיימה הפגישה הראשונה של הוועדה ליציבות פיננסית, באתר בנק ישראל, ‏1 באפריל 2019
מ"ב

האם התכוונתם ל... 42 (מספר) – מספר טבעי ה'מ"ב – שנה עברית ה'תשמ"ב – שנה עברית שם בן מ"ב – אחד משמות ה' בתורת הסוד, המורכב מצירוף של 42 אותיות מעשה בראשית מעשה בראשית – כינוי לספרות אזוטרית הקשורה לתורת הקבלה מעשה בראשית - כינוי לבריאת העולם (יהדות) ברייתא דמעשה בראשית - כינוי למדרש כונן משאת בנימין – ספר שו"ת משנה ברורה – ספרו של החפץ חיים על שולחן ערוך חלק אורח חיים 42 (פירושונים)
טיסה מפוספסת

טיסה מפוספסת (ברוסית: Полосатый рейс) הוא סרט קומדיה סובייטי משנת 1961, בבימויו של ולדימיר פטין (להבדיל מפוטין.), ובתפקיד הראשי מאלפת הנמרים המוערכת בגילומה של מרגריטה נזארובה. בסרט צפו 45.8 מיליון צופים בשנת הפצתו, והוא הפך לסרט שובר קופות סובייטי.[דרוש מקור] כדי לברוח ממקום טרופי חם שולייקין (יבגני לאונוב) מסכים לעבוד על ספינת מטען הנושאת על סיפונה שנים עשר כלובים ובהם נמרים. הקפטן (מגולם על ידי איבן דמיטרייב) מתווכח בזמן ההפלגה עם מריאנה (מרגריטה נזארובה) על הטריקים[דרושה הבהרה] והרמיזות שהיא מבצעת בצוות. אחד מן הקופים בספינה פותח בשוגג את הכלובים ויכולתיו המוגבלות של שולייקין נחשפות. במצב זה מריאנה הופכת במפתיע למאלפת נמרים מיומנת. "טיסה מפוספסת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "טיסה מפוספסת", באתר AllMovie (באנגלית) "טיסה מפוספסת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "טיסה מפוספסת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) https://sovietmoviesonline.com/comedy/130-polosatyy-reys.html
הינוקא

האם התכוונתם ל... הינוקא מכפר סכנין – ילד קדוש המוזכר בספר הזוהר הינוקא מסטולין – כינוי לרבי ישראל פרלוב הינוקא - כינוי לרב שלמה יהודה בארי הינוקא הפלאי – ילד חרדי שהתפרסם בשנות ה-50 ינוקא (פירושונים)
יחסי ארגנטינה – קוריאה הדרומית

יחסי ארגנטינה–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לקוריאה הדרומית. יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-15 בפברואר 1962. ארגנטינה מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול ואילו קוריאה הדרומית מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס. בשנת 2016 נאמד הסחר הבילטרלי בין ארגנטינה לדרום קוריאה בשווי 1.746 מיליארד דולר. היצוא הארגנטינאי לדרום קוריאה הסתכם ב-860.26 מיליון דולר והיצוא הדרום קוריאני לארגנטינה הסתכם ב-885.61 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה – קוריאה הדרומית בוויקישיתוף https://wits.worldbank.org/CountryProfile/en/Country/ARG/Year/2016/TradeFlow/EXPIMP/Partner/all
קרחון פולטר

קרחון פולטר (באנגלית: Poulter Glacier) הוא קרחון יובלי באנטארקטיקה. מוצאו של הקרחון ברמת הקוטב (בגובה של 2,101 מטרים מעל פני הים). הקרחון זורם לכיוון מזרח ועובר דרך הרי רוסון שבהרי המלכה מוד (בשטח חסות רוס). הקרחון נשפך אל קרחון סקוט. הקרחון התגלה על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), שהגיעה אל הרי המלכה מוד בדצמבר 1934. ריצ'רד בירד נתן לקרחון את שמו. בירד קרא לקרחון על שמו של תומאס פולטר (Thomas Poulter), מדען וחוקר קטבים, שהיה מסגנו, בפיקוד על משלחת בירד. קרחון פולטר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון פולטר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון פולטר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור קרחון פולטר מזג אוויר נוכחי מעודכן בקרחון פולטר תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון פולטר נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון פולטר גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי