מנחם מרון

מנחם (מנדי) מרון (21 באוגוסט 1928 – 28 באוגוסט 2017) היה אלוף בצה"ל, מנכ"ל משרד הביטחון ומנהל ישראלי. נולד בשם מנדי מרקוביץ כבן הבכור למשפחה בת חמישה ילדים בטרנסילבניה שברומניה. בשנת 1945 עלה לבדו לארץ ישראל, בגיל 17, כחלק מגרעין קיבוץ צאלים שבנגב במסגרת תנועת "גורדוניה". בארץ עבר הכשרה בקיבוצים רמת יוחנן ומצובה. בעל תואר מהנדס תעשייה וניהול מהטכניון בחיפה, בוגר קורסים צבאיים בישראל, בצרפת ובאנגליה. מ-1947 ועד קום המדינה שימש כמפקד מקומי ב"הגנה", ועם הקמת צה"ל התגייס לשירות בו. במלחמת העצמאות שימש כמפקד מחלקה בגדוד השמיני בחטיבת הנגב. השתתף בכיבוש באר שבע, בכיבוש משלטי התמילה ואבו עגילה במסגרת במבצע חורב, ובכיבוש אילת במסגרת במבצע עובדה. בשנים 1948–1983 מילא מספר רב של תפקידי פיקוד ומטה, בהם: סגן מפקד גדוד 82 במהלך מלחמת סיני, מפקד גדוד, מפקד קורס קציני השריון ומפקד קורס מפקדי פלוגות שריון. ב-1958 מונה לראש לשכת הרמטכ"ל, רב-אלוף חיים לסקוב. לאחר לימודי הנדסה בטכניון מונה ב-1964 לראש מחלקת תורת חש"ן במפקדת גייסות השריון. ב-1965 מונה למפקד חטיבת הראל. במלחמת ששת הימים קיבל מינוי חירום לקצין שריון ראשי. במלחמת ההתשה שימש סגן מפקד הכוחות המשוריינים בסיני, ראש מטה (רמ"ט) פיקוד הדרום ולאחר מכן שימש ראש פרויקט פיתוח טנק המרכבה. ביולי 1973 מונה לראש מחלקת ההדרכה (מה"ד) במטכ"ל. במלחמת יום הכיפורים פיקד על אוגדה 440, אוגדה משימתית שהורכבה מכוחות מילואים שהוכפפו לה ומפקדתה התבססה על סגל המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ומחלקת ההדרכה. מפקדת האוגדה התמקמה בסיני עם פרוץ הקרבות על מנת להקים קו הגנה שני, "קו מצדה", ובהמשך התמקמה מול הארמייה השלישית של מצרים בגזרה הדרומית שלה. לאחר המלחמה פיקד על עוצבת המפץ, ומונה לברר את ההאשמות של שמואל גונן נגד אריאל שרון על אי מילוי פקודות, אולם לבקשת שמעון פרס ביטלו השניים את תלונותיהם והמינוי של מרון בוטל. בפברואר 1974 מונה לעמוד בראש ועדת העיטורים של מלחמת יום הכיפורים. הוועדה העניקה למעלה מ־500 עיטורים וצל"שים. הוא דחה טענות שסיפור הגבורה של כוח צביקה לא היה אמיתי והתקעש שהעיטורים ניתנו כדין. בנוסף באותה עת עמד בראש צוות לסיכום והפקת לקחי המלחמה. בסוף 1975 יצא ללימודי ביטחון לאומי בחוץ לארץ ונקבע שעם חזרתו יקים מחדש את המכללה לביטחון לאומי שתיפתח בשנת 1977, והוא יהיה למפקדה. בשנים 1980–1983 שימש בתפקיד נספח צה"ל בארצות הברית. ב-1983 פרש מהשירות הצבאי לאחר 35 שנים, בדרגת אלוף. במהלך שירותו עבר הכשרה צבאית משלימה בישראל, בצרפת ובאנגליה. במאי 1983 מונה מרון למנכ"ל משרד הביטחון וכיהן בתפקיד עד 1986. כמנכ"ל משרד הביטחון היה מעורב בפרשת איראן-קונטראס, ובדיונים על הגדלת הסיוע האמריקאי לישראל תמורת הפסקת פרויקט הלביא. במאי 1986 מונה לחבר דירקטוריון הבנק הבינלאומי, ואחר כך לדירקטוריון פז חברת נפט כנציג קבוצה פולנית שביקשה לרכוש את השליטה בחברה. הוא היה מנכ"ל חברת איפטיק מנדן בע"מ (חברת ייעוץ והשקעות) וכן ייעץ לחברות האמריקניות סלומון ברד'רס, מקדונל דאגלס, ונורם - גז טבעי. בנוסף היה דירקטור בחברות אלוטק, פולאר השקעות, מגל מערכות ביטחון, אורדן תעשיות, אינטרגאמא וקבוצת מכשירי תנועה. מרון היה פעיל במפלגת העבודה, ותרם לה לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה. ב-29 באפריל 2004 חתם על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובעת שהתכנית חיונית לביטחון ישראל. מרון היה נשוי לאידה, עד למותה בגיל 55 ולהם שני ילדים. מספר שנים לאחר מותה הכיר את בת זוגו השנייה, עדה צפריר. השניים עברו לגור יחד בגבעתיים בשנת 1989 וחיו יחד עד פטירתו ב-28 באוגוסט 2017 בגיל 89. מרון הותיר אחריו חמישה ילדים, שניים מנישואיו הראשונים ושלושה מנישואיו השניים. בתו זהר מנהלת את מסעדת קלארו בתל אביב יחד עם השף רן שמואלי. מדיה וקבצים בנושא מנחם מרון בוויקישיתוף מרון (מרקוביץ) מנחם (מנדי), באתר הפלמ"ח שמעון חפץ, דברים לזכרו של מנדי – האלוף מנחם מרון, אתר יד לשריון, 28 באוגוסט 2017 מנחם מרון, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון אמיר אורן, "סבלנו מעודף ביטחון עצמי": אחרון פרשי האפוקליפסה נזכר ביום הכיפורים, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2017 מנחם מרון מרצה על התפיסה המבצעית לקראת מלחמת יום הכיפורים | חלק א | חלק ב | המכון למחקרי ביטחון לאומי, ב ערוץ אוניברסיטת תל אביב, 6 באוקטובר 2013 תא"ל מנחם מרון ראש מה"ד ואלוף, דבר, 15 ביולי 1973 איתן הבר וזאב שיף, דני אשר – עורך משנה, לקסיקון מלחמת יום הכיפורים, הוצאת זמורה ביתן, 2003 אריה בראון, משה דיין במלחמת יום הכיפורים, הוצאת עידנים, 1992, עמ' 142 יעקב ארז, שרון וגונן ביטלו התלונות ההדדיות, מעריב, 4 ביולי 1974 עופר אדרת, ראש ועדת העיטורים במלחמת כיפור: סיפור הגבורה של "כוח צביקה" - אמיתי, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2016 צה"ל עושה סיכום ראשוני של לקחי המלחמה, על המשמר, 7 בפברואר 1974 צה"ל יקים מחדש המכללה לבטחון, דבר, 8 בדצמבר 1975 אמיר אורן, גילויים חדשים משנות ה-80: צה"ל, נשק שלל והמחתרת בניקרגואה, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2010 חיים רביה, ישראל רוצה 2.4 מיליארד ארה״ב רוצה לתת רק 1.9, חדשות, 19 ביולי 1985 רוני דניאל, גיא בכור, פאר לי שחר, ישראל מכינה רשימת בקשות לו״נברגר, חדשות, 15 באוקטובר 1984 זקהיים: קחו יותר אף־16 ותוותרו על הלביא, חדשות, 5 בינואר 1987 אלעזר לוין, 250 דולר לחודש לדירקטורים בבינלאומי, חדשות, 21 במאי 1986 יגאל לביב, חילופי המנכ״לים ב־פז נעשו ללא ידיעת הקבוצה הפולנית, חדשות, 30 במאי 1993 אבי שאולי, ‏פולאר: עובדיה ורויכמן מציעים הסדר חוב "עוקף זיל פלדמן", באתר גלובס, 27 בדצמבר 2012 יואל מרקוס, זה הזמן לטלטלה, באתר הארץ, 31 בינואר 2007 צבי זרחיה, גד פרופר, משה גביש, שלמה דברת ומיכאל פדרמן - בין התורמים למפלגת העבודה, באתר הארץ, 18 בינואר 2003 צבי לביא, ‏מבקר המדינה: עוד 152.4 אלף שקלים נתרמו השבוע למפלגות עבור מסע הבחירות לכנסת ה-16, באתר גלובס, 17 בינואר 2003 אטילה שומפלבי, בתגובה למכתב הרבנים: "מכתב אלופים" בעד התנתקות, באתר ynet, 29 באפריל 2004