laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנדראס גרליץ

אנדראס גרליץ (בגרמנית: Andreas Görlitz; נולד ב-31 בינואר 1982 בויילהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק בעמדת המגן הימני. לגרליץ שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה. גרליץ החל את קריירת הבוגרים במינכן 1860 בשנת 2000, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים בעמדת הקשר. את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה ערך בפברואר 2002, בהפסד 2-1 לנירנברג במסגרת הבונדסליגה. בעונת 2003/04 הוסב גרליץ לעמדת המגן הימני, והחל לתפוס מקום קבוע בהרכב של מינכן 1860, ואת שערו הראשון בקבוצה הבקיע בניצחון 3-0 על איינטרכט פרנקפורט בפברואר 2004. עם זאת, בתום העונה נשר גרליץ עם מינכן 1860 אל הבונדסליגה השנייה. גרליץ לא נשאר במינכן 1860 לאחר הירידה, וחתם בשורות היריבה העירונית, באיירן מינכן. את עונת 2004/05 החל גרליץ היטב וזכה לשחק מספר משחקים בהרכב, אך נפצע בצורה חמורה במשחק ליגת האלופות מול יובנטוס בשלב הבתים, והחמיץ את שארית העונה וגם את עונת 2005/06. בתקופה זו, זכתה באיירן מינכן בשני דאבלים תחת המאמן פליקס מגאת. בעונת 2006/07 חזר גרליץ לשחק, וערך 11 הופעות ליגה במדי באיירן מינכן, אך היה שותף לעונה מאכזבת בה הקבוצה סיימה במקום הרביעי ולא העפילה לליגת האלופות. בקיץ 2007 הושאל גרליץ לקרלסרוהה, העולה החדשה לבונדסליגה, למשך עונה אחת. בעונת 2007/08 גרליץ וקרלסרוהה סיימו עונה טובה מהמצופה, במקום ה-11 בבונדסליגה, הרחק ממאבקי התחתית. בתום העונה, הושאל גרליץ לקרלסרוהה לעונה נוספת. בעונה זו, גרליץ נפצע שוב וכמות הופעותיו פחתה, וקרלסרוהה נשרה אל הבונדסליגה השנייה. בתום עונה זו חזר גרליץ לבאיירן מינכן, לשנה האחרונה שנשארה לו בחוזה. בעונה זו, 2009/10, שיחק גרליץ בעיקר בקבוצת המילואים, אך הוקפץ לסגל הקבוצה לגמר ליגת האלופות 2010, בו הפסידה באיירן מינכן 2-0 לאינטר מילאנו. גרליץ לא שותף בגמר זה. באיירן מינכן זכתה באותה עונה בדאבל נוסף, לו גרליץ היה שותף. בתום עונת 2009/10, שוחרר גרליץ מבאיירן מינכן עם תום חוזהו, וחתם באינגולשטאדט 04 מהבונדסליגה השנייה. גרליץ היה שחקן הרכב בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, שסיימה בהן בחלק התחתון של הטבלה, אך רחוק ממאבקי התחתית. בעונה השלישית, 2012/13, גרליץ מיעט לשחק, ובתום עונה זו שוחרר מאינגולשטאדט וחתם בשנת 2014 בסן חוזה ארת'קווייקס מליגת ה-MLS, שם ערך שלוש הופעות בלבד בגין פציעה, ובסוף עונת 2014 שוחרר מהמועדון. מעט לאחר שחרורו פרש גרליץ מכדורגל. גרליץ ערך תשע הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, ובספטמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת ברזיל, שהסתיים בתיקו 1-1. במשחק זה נכנס גרליץ כמחליף בדקה ה-85. כעבור חודש, גרליץ בישל שער לתומאס ברדריץ' במשחק מול נבחרת איראן, שהסתיים בתוצאה 2-0 לגרמניה. זו הייתה הופעתו השנייה והאחרונה של גרליץ במדים הלאומיים. נוסף על היותו כדורגלן, גרליץ הוא גם מוזיקאי, המשמש גיטריסט וסולן בלהקת הרוק הגרמנית Room 77, בה היה חבר גם אחיו מרקוס. בשנת 2009 הוציאה הלהקה אלבום בכורה. עם באיירן מינכן: אליפות הבונדסליגה (3): 2004/05, 2005/06, 2009/10 הגביע הגרמני (3): 2004/05, 2005/06, 2009/10 מדיה וקבצים בנושא אנדראס גרליץ בוויקישיתוף אנדראס גרליץ, באתר Transfermarkt אנדראס גרליץ, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אנדראס גרליץ, באתר Soccerway אנדראס גרליץ, באתר WorldFootball.net אנדראס גרליץ, באתר National Football Teams אנדראס גרליץ, באתר FootballDatabase.eu
Match Grade (תחמושת)

תחמושת Match Grade היא תחמושת כדורי רובה שמיוצרים באיכות גבוהה במיוחד על מנת להשיג דיוק מרבי ונועדו לשימושים של קליעה, קליעה אולימפית וצליפה. זוהי תחמושת צליפה ייעודית. תחמושת זו איכותית באופן ניכר מהתחמושת הרגילה ושימוש בה מגדיל את דיוק הירי, שנמדד בפיזור זוויתי מקסימלי בדקות קשת (MOA): ככל שהפיזור (וערך ה-MOA) קטן יותר כך הירי מדויק יותר. רובי צלפים צבאיים מודרניים רבים מקבצים ב-1 דקת קשת עם תחמושת רגילה וכ-0.5 דקת קשת עם תחמושת Match Grade. מקור השם "Match Grade" נובע מייעודה המקורי: תחמושת לתחרויות קליעה (באנגלית תחרות כזאת נקראת Match) ברובי קליעה אולימפיים. רובים אלה מדויקים ביותר ויכולים לקבץ בדיוק של 0.3 דקת קשת (כלומר: במרחק 100 מטר הפיזור המקסימלי יהיה 8.73 מ"מ) ולשם כך צריכים תחמושת איכותית במיוחד, מיוצרת בקפידה ובעלת גימור מושלם, שתתאים לרובה. כתוצאה מכך, תחמושת ה-Match Grade קשה הרבה יותר לייצור המוני בפס ייצור והיא יקרה באופן ניכר מתחמושת צבאית רגילה. בעשורים האחרונים, עם התפתחות תחום הצליפה הצבאית והשתכללות רובי הצלפים והגדלת דיוקם, לעיתים עד לרמות של רובי קליעה אולימפיים, החל שימוש בתחמושת Match Grade גם בקרב כוחות מיוחדים, יחידות קומנדו ויחידות השתלטות ולוחמה בטרור. כמו כן, חברות נשק החלו בפיתוח וייצור של תחמושת ברמת ביניים בין התחמושת הרגילה לתחמושת ה-Match Grade שאמורה לספק דיוק משופר ביחס לתחמושת הרגילה אך במחיר סביר יותר ובכמויות גדולות יותר. דוגמה ל"תחמושת ביניים" כזאת היא ה-M118LR בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו. דוגמאות רובה הצלפים רמינגטון M24 מקבץ ב-1.0 דקת קשת ומטה עם תחמושת M118 רגילה, ב-0.6–0.5 דקת קשת עם תחמושת M118LR ומתחת ל-0.5 דקת קשת עם תחמושת Match Grade. רובה הצלפים הכבד בארט M82A1 מקבץ ב-3.0–1.5 דקת קשת עם תחמושת 12.7x99 מ"מ נאט"ו רגילה (שמיועדת במקור למקלע כבד M2 בראונינג) ובדיוק של 1.0 דקת קשת עם תחמושת Match Grade. רובה הצלפים בארט MRAD מקבץ ב-1.0 דקת קשת ומטה עם תחמושת 0.338 רגילה, ו-0.5 דקת קשת עם תחמושת 0.338 ברמת Match Grade. רובה הצלפים Patriot Arms Genesis מקבץ ב-1.0 דקת קשת ומטה עם תחמושת M118 רגילה, וב-0.25 דקת קשת עם תחמושת Match Grade. רובה הצלפים טנגו 51 מקבץ ב-0.25 דקת קשת ומטה עם תחמושת Match Grade, דיוק ברמה של רובה קליעה אולימפי. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מיסטר צ'יפס

מיסטר צ'יפס היא קומדיית מצבים ישראלית, אשר משודרת בערוץ ניקלודיאון ישראל למנויי yes בלבד. בסדרה מככבים דר זוזובסקי, אורטל בן שושן וחיים ברבי. העלילה מתרחשת בארבעה מישורים: המישור הראשון: העלילה המרכזית. אנה, שלומית וידין - שלושה עובדים שעושים הרבה שטויות. המישור השני: עלילתם של נדב ויותם, הטבחים של המקום. המישור השלישי: עלילתו של יאיא, עובד הטייק אווי שבכל פעם פוגש בן אדם שעובד עליו שהוא מפורסם. המישור הרביעי: עלילתו של גיורא המאבטח, עושה חידונים לאנשים ומחלק "חינמים" בשפע. אנה (דר זוזובסקי) - מנהלת המשמרת, עושה הכל כדי לבדוק את עובדיה. חייכנית ושמחה, שאננית. שלומית (אורטל בן שושן) - עובדת, "המתחכמת" מבין השלושה ועושה הכל בשביל להכשיל את אנה במטרתה. חובבת קריאה. ידין (חיים ברבי) - עובד. התמים, הנאיבי והטיפש מבין השלושה. מצטייר כחתיך ומבוקש בפרק השלישי. יותם סמולנסקי (ליאור פאוקר) - טבח, אוהב לצפות בריאליטי והחכם מבין השניים. נדב ירושלמי (דרור טייכנר) - טבח, ממציא מנת ה"שניצל גלידה", עצלן וכל הזמן חושב על עושר, פרסום וכסף. יאיר "יאיא" יעקב (יוגב יפת) - עובד הטייק אווי, משתכנע בקלות, הוזה הזיות קשות לפעמים, חולה בתסמונת הדמיונית "תסביך סינדרלה". גיורא ק. (אילן קובץ') - המאבטח, טיפש וחושב שכל דבר הוא "חשוד". "הלקוח" (מורן קל) - הלקוח שמגיע בכל פעם אל יאיא. בסדרה התארחו גם הצמד "עופר ומאור" (עופר בן שבת ומאור הרוש) מיסטר צ'יפס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
דוד בן זכאי

רב דוד בן זכאי ריש גלותא (או דוד נשיאה), היה מצאצאי בוסתנאי בן חנינאי לבית דוד, כיהן בבגדאד כראש הגולה בשנים ד'תר"ע-ד'ת"ש. רב דוד נולד בארץ קצר לאביו זכאי שהתייחס למשפחת ריש גלותא עד לזרובבל בן שאלתיאל, היה לרב דוד אח בשם יאשיהו (מצאצאיו נמנה דוד בן דניאל) ובן בשם יהודה. פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לשכתב אותו. רב דוד בן זכאי חלק על רב סעדיה בריב שהחל כשבאו שני אחים לדון בפני רב דוד בדיני ירושת אביהם, רב דוד רצה לשתף את רב סעדיה בפסיקת הדין אלא שרב סעדיה סבר אחרת מסברת רב דוד, ונמנע מלחתום - עם סרבתו שלח את הדיון לפני לרב כהן צדק גאון שאכן חתם על פסק הדין כסברת רב דוד. רב דוד לא הסתפק ועדיין רצה שרב סעדיה יכניע לבקשתו ויחתום, ושלח אליו את בנו יהודה להזהיר את רב סעדיה להענות לבקשת אביו. הפעם ספג מכות מתלמידי רב סעדיה אז החליט רב דוד להוריד את רב סעדיה מגאונותו, וכן עשה ומנה במקומו את רב יוסף בן רב יעקב. בסופו של דבר, רב סעדיה ברח ואולי אף הושב בכלא. לאחר שבע השנים הצליחו בני הדור לפשר את הרגשים מה שגרם להתפייסות רבת משמעות. לאחר פטירת גאון פומבדיתא, רב יהודה בר מר שמואל בשנת 917, מינו חכמי הישיבה את רב מבשר. רב מבשר לא קיבל את מרותו של בן זכאי, אשר כתגובה לכך מינה את רב כהן צדק בן יוסף. המחלוקת נמשכה כחמש שנים, ולבסוף הושגה פשרה ששני החכמים יכהנו במקביל. רב דוד סמך לרבנות את תלמידו יום טוב הכהן בן יעקב, בין צאצאיו נמנה רב חזקיה ריש גלותא שנהרג, וכן רב שר שלום גאון. כך מכונה בכתבי רב שרירא גאון אוצר הגדולים ערך רב דוד בן זכאי
ג'וזף מוסקט

ג'וזף מוסקט (Joseph Muscat; נולד ב-22 בינואר 1974) הוא פוליטיקאי מלטזי שכיהן כמנהיג מפלגת העבודה המלטזית מאז יוני 2008 ועד ינואר 2020 וכראש ממשלת מלטה מאז 11 במרץ 2013 ועד התפטרותו בינואר 2020. מוסקט נולד במלטה כבן יחיד. הוא בעל תואר ראשון במדיניות ציבורית ותואר שני בלימודים אירופים מאוניברסיטת מלטה ובעל תואר דוקטור במחקר בניהול מאוניברסיטת בריסטול (2007). מבחינה כלכלית, מוסקט תומך בליברליזם כלכלי וחברתי. בשנים 1992–1997 שימש כעיתונאי בתחנת רדיו במלטה. עבד גם כמנהל מודיעין עסקי וכיועץ השקעות. מוסקט החל בפעילות פוליטית בגיל צעיר כחבר באגף הנוער של מפלגת הלייבור. בגיל 21 כבר נבחר להנהגת המפלגה ושימש בה בתפקידים מנהליים רבים. למרות ההתנגדות המפלגתית ושלו באופן אישי לחברות מלטה באיחוד האירופי, נבחר מוסקט כחבר הפרלמנט האירופי בשנת 2004 וכיהן בו עד 2008. הוא פעל בפרלמנט כחלק ממפלגת הסוציאליסטים האירופאים וכיהן בתפקיד סגן נשיא הוועדה לענייני כלכלה וממון. היה גם אחראי ושותף במשלחות דיפלומטיות לבלארוס, ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה. מוסקט תמך בהקטנת המס על טלוויזיה לוויינית, זכות הלקוחות לצפות באירועי ספורט בחינם, ומספר נושאים הקשורים להגנת הסביבה. בשנת 2008 התפטר ממקומו בפרלמנט האירופי בשביל להתמודד להנהגת מפלגת הלייבור. בסופו של דבר, הוא אכן נבחר לתפקיד. שימש כמנהיג האופוזיציה בפרלמנט של מלטה מ-2008 ועד 2013. בעקבות ניצחון מפלגת הלייבור בבחירות הכלליות במלטה ב-2013 היה מוסקט לראש הממשלה ה-13 של המדינה. באוקטובר 2013 ביקר מוסקט בישראל - ביקור ראשון של ראש ממשלת מלטה בארץ. ב-29 בנובמבר 2019 הודיע על כוונתו להתפטר מראשות הממשלה בעקבות משבר פוליטי הקשור עם רצח דפני קרואנה גליציה. בינואר 2020 התפטר מראשות הממשלה. מוסקט הוא קתולי. הוא נשוי, ואב לתאומות. מדיה וקבצים בנושא ג'וזף מוסקט בוויקישיתוף ג'וזף מוסקט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וזף מוסקט, באתר ראש ממשלת מלטה ג'וזף מוסקט, באתר הפרלמנט האירופי כתבה וסרטון וידאו על כניסת מוסקט לתפקיד ראש הממשלה, באתר Times of Malta
צבים רכים (על-משפחה)

צבים רכים (שם מדעי: Trionychia) הם על-משפחה בסדרת הצבים ומותאמים לחיים במים. הם בעלי שריון רך ונפוצים ברחבי הנהרות והאגמים הממוזגים ברחבי העולם. חלק מהמינים גדולים ביותר ומגיעים לאורך 200 ס"מ כמו צב רך אסייתי ענק. השריון הרך עוזר להם לנוע יותר מהר במים ולהגיע לעומק רב יותר. הם אוכלי כל הניזונים מיצורים קטנים ומצמחיה מימית. בעבר השתייכו לעל-משפחה זו גם בני קבוצת הקינוסטרנויים, שגם להם שריונות רכים וגוף שטוח, אך נראה שאין קשר משפחתי ביניהם והשריון המוארך והרך התפתח בזמנים שונים לקבוצות שונות. בעל-משפחה זו 2 משפחות: קרטוכליים, הכוללת סוג ומין אחד וצבים רכים הכוללת 13 סוגים ו-31 מינים. על-משפחה צבים רכים (Trionychia) משפחת קרטוכליים (Carettochelyidae) סוג ומין יחיד צב אף-חזיר (Carettochelys insculpta) משפחה צבים רכים (Trionychidae) תת-משפחת Cyclanorbinae סוג Cyclanorbis סוג Cycloderma סוג Lissemys תת-משפחת Trionychinae סוג ומין יחיד צב רך אסייתי (Amyda cartilaginea) סוג צב רך אמריקני (Apalone) סוג צב רך קטן-ראש (Chitra) סוג ומין יחיד Dogania subplana סוג Nilssonia סוג ומין יחיד Palea steindachneri סוג צב רך כהה ענק (Pelochelys) סוג Pelodiscus - בו המין צב רך סיני סוג צב רך ענק (Rafetus) סוג ומין יחיד צב רך מצוי (Trionyx triunguis) מדיה וקבצים בנושא צבים רכים בוויקישיתוף צבים רכים, באתר ITIS (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נטויי-צוואר

נטויי-צוואר (שם מדעי: Chelidae) הם משפחת צבים בעלי צוואר מוארך וחיים בביצות ובאגמים של האזורים הטרופיים - בעיקר באמריקה הדרומית וכן באוסטרליה, גינאה החדשה ובכמה איים באינדונזיה. משפחה זו היא אחת משלוש המשפחות בתת-סדרת צבים מצדדי-צוואר (Pleurodira), השונים משאר הצבים בכך שאינם יכולים להתכנס במלואם לשריון. חברי הקבוצה הם צבי מים בגדלים שונים וכדי להתקפל לתוך השריון השטוח יחסית שלהם, הם נאלצים לסובב את צווארם אחורה. כולם מותאמים לחיים במים והם בעלי כפות גדולות עם קרומי שחייה ויכולת לעצור את הנשימה לפרקי זמן ממושכים. חלקם מתמחים גדולים בהסוואה והם מאורבים לטרף מימי כמו חסילונים, חרקי מים, ראשנים או דגים. אחרים ניזונים מצמחים, מרכיכות או מפירות. גודל המינים במשפחה נע מאורך 15 ס"מ אצל המין צב נהר מקוורי (Emydura macquarrii) ועד ל-45 ס"מ אצל המטמטא (Chelus fimbriata) ואצל המין אלסיה אלבגולה (Elseya albagula). במשפחה 3 תת-משפחות, 20 סוגים ו-60 מינים: משפחת נטויי-צוואר (Chelidae) תת-משפחת Chelodininae סוג Birlimarr - נכחד סוג צב נטוי-צוואר (Chelodina) - בו צב ארוך-צוואר מזרחי סוג Elseya סוג Emydura סוג ומין יחיד צב נהר המרי (Elusor macrurus) סוג Flaviemys סוג Myuchelys סוג ומין יחיד Pseudemydura umbrina סוג ומין יחיד Rheodytes leukops תת-משפחת Chelinae סוג ומין יחיד מטמטא (Chelus fimbriata) סוג Acanthochelys סוג Mesoclemmys סוג Phrynops סוג ומין יחיד Platemys platycephala סוג ומין יחיד Rhinemys rufipes סוג Bonapartemys - נכחד סוג ומין יחיד Lomalatachelys neuquina - נכחד סוג Prochelidella - נכחד סוג Palaeophrynops - נכחד סוג Parahydraspis - נכחד סוג Linderochelys - נכחד תת-משפחת Hydromedusinae סוג צב הלוטרה (Hydromedusa) סוג Yaminuechelys - נכחד אמדורה סובגלובוסה צב ארוך צוואר מזרחי מדיה וקבצים בנושא נטויי-צוואר בוויקישיתוף נטויי-צוואר, באתר ITIS (באנגלית) נטויי-צוואר, באתר NCBI (באנגלית) נטויי-צוואר, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נטויי-צוואר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נטויי-צוואר, באתר GBIF (באנגלית)
פלומדוזיים

פלומדוזיים (שם מדעי: Pelomedusidae) הם משפחת צבים קטנה מתת-סדרת צבים מצדדי-צוואר (Pleurodira), החיים באפריקה שמדרום לסהרה, כשהמין צב קסדה אפריקני (Pelomedusa subrufa) מצוי כנראה בתימן. צבים אלה בעלי שריון שטוח, ראש ועיניים גדולות וצוואר מוארך אותו הם אינם יכולים לכנס לתוך השריון, רק לקפל את הצוואר הצידה בצמוד לשריון. צבים אלה חיים בנהרות חמימים, ביצות ובאזורים בוציים נוספים וחלקם גם קוברים את עצמם בבוץ בעונה היבשה. הם אוכלי בשר, בעיקר של חסרי חוליות כמו תולעים וחלזונות. במשפחה שני סוגים ו-21 מינים וכן מין נוסף שנכחד: משפחת פלומדוזיים (Pelomedusidae) סוג ומין יחיד צב קסדה אפריקני (Pelomedusa subrufa) סוג צב בוץ אפריקני (Pelusios) מין Pelusios adansonii מין Pelusios bechuanicus מין Pelusios broadleyi מין Pelusios carinatus מין Pelusios castaneus מין Pelusios castanoides מין Pelusios chapini מין Pelusios cupulatta מין Pelusios gabonensis) מין Pelusios marani מין Pelusios nanus מין Pelusios niger מין Pelusios rhodesianus מין Pelusios seychellensis מין Pelusios sinuatus מין Pelusios subniger מין Pelusios upembae מין Pelusios williamsi סוג ומין יחיד Posadachelys cerropueblensis - נכחד מדיה וקבצים בנושא פלומדוזיים בוויקישיתוף פלומדוזיים, באתר ITIS (באנגלית) פלומדוזיים, באתר NCBI (באנגלית) פלומדוזיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פלומדוזיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלומדוזיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מארק סייקס

מארק סייקס (באנגלית: Mark Sykes;‏ 16 במרץ 1879 – 16 בפברואר 1919) - או בשמו הרשמי סר טאטון בנוונוטו מרק סייקס, הברון השישי מסלֶדמֶר - היה דיפלומט בריטי שייצג את בריטניה במשא ומתן שהביא לחתימת הסכם סייקס–פיקו. מארק סייקס נולד כבן יחיד למשפחת אצולה בריטית ממוצא קתולי, מחבל יורקשייר. הוא למד בקיימברידג'. במלחמת הבורים (1899–1902) שירת בצבא הבריטי בדרום אפריקה. לאחר המלחמה היה המזכיר הפרלמנטרי של איש המנהל הראשי באירלנד ונספח כבוד בשגרירות בריטניה בקונסטנטינופול. סייקס הרבה לטייל ברחבי האימפריה העות'מאנית וכתב על כך ספרים. בשנת 1911 נבחר סייקס בבחירות הביניים לפרלמנט הבריטי מהמפלגה השמרנית ממחוז הָאל מרכז. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, סייקס לא נקרא לשירות, אף על פי שהיה בעל דרגת סגן-אלוף ומפקד יחידת מילואים בצבא הבריטי. כיוון שהיה חבר פרלמנט ורכש מוניטין כבעל ידע באזור, מינה אותו שר המלחמה, לורד קיצ'נר, ליועץ לוועדת בונסן (Bunsen), שהתבקשה להנחות את הקבינט בענייני המזרח התיכון. הוא התגלה כחבר הבולט בוועדה, ומשנת 1916 שימש כאחראי לענייני ערב וארץ ישראל במשרד החוץ הבריטי. סייקס ייצג את בריטניה במשא ומתן שקדם לחתימת הסכם סייקס–פיקו, שנחתם ב-16 במאי 1916 ונועד לקבוע את אזורי השליטה של בריטניה וצרפת בנחלה של האימפריה העות'מאנית במזרח התיכון (לרבות ארץ ישראל) לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. ההסכם נקרא על שמו של סייקס ושמו של הדיפלומט הצרפתי שארל פרנסואה ז'ורז'-פיקו שייצג את צרפת במשא ומתן. מארק סייקס תמך בתנועה הציונית ובהצהרת בלפור. בשנים שקדמו למלחמת העולם לא היה סייקס ידיד הציונות. הוא התקרב בהדרגה להבנת העניין היהודי והציוני, הודות לידידותו עם הרברט סמואל, מי שהיה לאחר מכן הנציב העליון הבריטי בארץ ישראל. הוא עמד על כך שהציונות שואפת לא רק לגאול את היהודים מן הגלות, אלא לכונן חברה חדשה עובדת ויצרנית. סייקס לא חשב אמנם על הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, אלא על הקמת "מרכז לאומי" יהודי שיחיה בשלום עם "יחידות לאומיות" ערביות שכנות וזאת תחת חסות בריטית. הוא ניסה לשכנע את הערבים לקבל בהבנה את ניסיונם של היהודים לבנות את ביתם בארץ ישראל וכי רק תועלת תצמח להם מכך. חיים ויצמן כינה את סייקס כ"אחת מהגדולות שבתגליותינו". לפי גרסה אחת סייקס עיצב את דגל המרד הערבי. מארק סייקס נפטר מהשפעת הספרדית. בשנת 2008 נפתח קברו של סייקס כדי לקחת דגימות משרידי גופתו. סייקס נקבר בארון עשוי עופרת, המגדיל את הסיכויים למצוא בקברו את וירוס השפעת הספרדית. דגימות מהקבר נלקחו כדי לסייע בטיפול במגפות עתידיות של וירוס השפעת. .Christopher Simon Sykes, The Man Who Created the Middle East, William Collins, 2016 מדיה וקבצים בנושא מארק סייקס בוויקישיתוף מארק סייקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מארק סייקס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבי מארק סייקס בפרויקט גוטנברג (באנגלית) סקוט אנדרסון, תרגום: כרמית גיא, לורנס בחצי האי ערב, תל אביב: עם עובד, 2013, עמ' 182-181 רחלה מקובר, שילטון ומינהל בארץ ישראל 1917–1925, ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1988, עמ' 3 William Easterly, The White Man's Burden (2006), p. 295
פודוקנמיים

פודוקנמיים או צבים גדולי-ראש (שם מדעי: Podocnemididae) הם משפחת צבים קטנה ואחת משלוש המשפחות של תת-סדרת צבים מצדדי-צוואר (Pleurodira). הם חיים בטבע במדגסקר ובאמריקה הדרומית. צבים אלה אינם יכולים להכניס את ראשם לשריונם, אך יכולים להשפיל את העורף בצמוד לחלק העליון של השריון. צווארם קצר יותר משל בני המשפחות הקרובות אליהם פלומדוזיים ונטויי-צוואר. השריון השטוח והעגלגל עוזר להם לשחות ביעילות. הם שחיינים טובים שיכולים להגיע לאורך 1 מ' ולמשקל של 90 ק"ג אצל צב אראו והוא המין הגדול בבני תת-סדרה זו. בעבר היה מין אפילו יותר גדול - הסטופנדמיס (Stupendemys), צב המים המתוקים הגדול ביותר בעולם, שאורך השריון שלו הגיע ל-3.3 מ'. צבים אלו מותאמים לחיים מתחת למים וניזונים בעיקר מצמחייה מימית ואצות. משפחת פודוקנמיים (Podocnemididae) סוג ומין יחיד צב ראשתן מדגסקרי (Erymnochelys madagascariensis) סוג ומין יחיד צב ראשתני אמזוני (Peltocephalus dumerilianus) סוג פודוקנמיס (Podocnemis) מין Podocnemis erythrocephala מין צב אראו (Podocnemis expansa) מין Podocnemis lewyana מין Podocnemis sextuberculata מין פודוקנמיס צהוב-נקודות (Podocnemis unifilis) מין Podocnemis vogli מין Podocnemis bassleri - נכחד מין Podocnemis medemi - נכחד מין Podocnemis pritchardi - נכחד סוגים נכחדים מהמשפחה: Albertwoodemys Bairdemys Bauruemys, Brontochelys Cambaremys Caninemys קרבונמיס (Carbonemys) Cerrejonemys Cordichelys Dacquemys Kenyemys Lapparentemys Latentemys Lemurchelys Mogharemys Neochelys Papoulemys Peiropemys Pricemys Roxochelys Shweboemys Stereogenys סטופנדמיס (Stupendemys) Turkanemys מדיה וקבצים בנושא פודוקנמיים בוויקישיתוף פודוקנמיים, באתר ITIS (באנגלית) פודוקנמיים, באתר NCBI (באנגלית) פודוקנמיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פודוקנמיים, באתר GBIF (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סדרת הרובוטים

סדרת הרובוטים היא סדרה בת ארבעה ספרים, פרי יצירתו של אייזק אסימוב. בנוסף לספרים, סיפורים רבים של אסימוב קשורים לסדרה, ביניהם אלו שנכללו בקבצים "אני, רובוט" ו"בארץ הרובוטים", וכן הספר "האדם הפוזיטרוני". המקשר בין כל הסיפורים והסדרה הוא קיומם של רובוטים דמויי-אדם הנכפפים לשלושת חוקי הרובוטיקה. הסדרה נחלה הצלחה מרובה בישראל והוצאה בכמה מהדורות שונות. בין מתרגמיה היו חיים גליקשטיין, רמי שלהבת ועמנואל לוטם. עלילת הסדרה סובבת סביב כדור הארץ וחמישים עולמות ההתיישבות סביבו. בכדור הארץ חיים אנשים בצפיפות בערים דחוסות, ואילו בכוכבים השונים יש מרחב ותרבות חיים מבודדת ושונה מאוד. רובוטים דמויי אנוש נפוצים בכל עולמות האדם, אם כי מתייחסים אליהם יותר בחשדנות בכדור הארץ. הספרים הראשונים עוסקים בבלש אלייג'ה ביילי, שחוקר שלוש תעלומות רצח שונות בכוכבי לכת שונים, ובשותפו הרובוטי ר' דאניל אוליבאו. במהלך חקירותיו של ביילי מועלות שאלות פילוסופיות על מקומו של האדם בעולם, על מקומה של החברה בחיי האדם, על ההבדל בין אדם לרובוט ועוד. בסופו של דבר ביילי מייסד את תנועת ההתנחלות החדשה, במסגרתה בני אנוש פורצים חזרה לחלל ומתחילים להתיישב בעולמות שונים, מה שהיווה תחילתה של האימפריה הגלקטית המתוארת בסדרות אחרות. בספר הרביעי הסדרה, המתרחש מאתיים שנה לאחר מכן, מנסה ר' דאניל לעצור מזימה להשמדת כדור הארץ, אך נכשל בשל מגבלותיו הרובוטיות, והוא נחוש בדעתו להצליח להתמודד עימן כדי להגן על האנושות כולה. מערות הפלדה, 1954, יצא בעברית ב-1975 בהוצאת מסדה, בתרגומו של חיים גליקשטיין; וב-2005 בהוצאת ינשוף, בתרגומו של רמי שלהבת. השמש העירומה, בחלקים בכתב עת ב 1956 וכספר ב 1957, יצא בעברית ב-1975 בהוצאת מסדה, בתרגומו של חיים גליקשטיין; וב-2007 בהוצאת ינשוף, בתרגומו של רמי שלהבת, בשם "שמש עירומה". רובוטים של שחר, 1983, יצא בעברית בהוצאת כתר, בתרגומו של עמנואל לוטם. רובוטים ואימפריה, 1985, יצא בעברית בהוצאת כתר, 1988, בתרגומו של עמנואל לוטם. אנוכי, הרובוט, 1950, יצא בעברית בהוצאת מסדה, 1970, בתרגומו של יאיר שמעוני ויצא בשנית בשם "אני, רובוט" בהוצאת כתר, 2004 בתרגומו של אורי בלסם. בארץ הרובוטים, 1964, יצא בעברית בהוצאת מסדה, 1975, בתרגומו של יואב הלוי. האדם הפוזיטרוני (ביחד עם רוברט סילברברג), יצא בישראל בהוצאת כתר, 1998, בתרגומו של גידי נבו. הוצאת מסדה, 1970. הוצאת כתר, 2004 רובי סחור-סחור הגיון לתפוס ארנבת שקרן! הרובוט שנעלם בריחה ראיה הקונפליקט שיכול להימנע הוצאת מסדה, 1975. רובוט אל-76 תעה בדרכו סיכון החוק הראשון שביעות הרצון מובטחת (תורגם גם בקבצים גדול ורחב הוא העולם וכתבי אייזק אסימוב חלק 1) לני המגיה ותחשבהו אינטואיציה נשית אחד ממקורות ההשראה של אסימוב היו הזורומים, גזע של בני אנוש מכניים מהסיפור "הלווין של ג'יימסון" שנכתב על ידי ניל ר. ג'ונס בשנת 1931. אסימוב קרא את הסיפור בגיל 11, והודה כי הסיפור היווה מקור ההשראה שלו לרובוטים טובים המשרתים את בני האדם בהגינות. אסימוב שילב את סדרת הרובוטים עם סדרת המוסד שלו, כך שר' דאניל אוליבאו הופיע בספרים שונים של הסדרה. הסדרה גם קושרה לסדרת האימפריה. בסדרת האימפריה מוזכר כי כדור הארץ נעשה רדיואקטיבי ולא ראוי למגורי אדם. בספר "רובוטים ואימפריה" מתואר כיצד זה קרה. אמנם בספר "הכוכבים כאבק" מצוין כי כדור הארץ נעשה רדיואקטיבי בשל מלחמה גרעינית, אך אסימוב תירץ את הסתירה בכך שההיסטוריה שובשה ולא נזכרה נכון. שלושת חוקי הרובוטיקה מוח פוזיטרוני סוזן קלווין יו אס רובוטים ואנשים מכניים אלי אשד, סקירה על סדרת הרובוטים סדרת הרובוטים, באתר OCLC (באנגלית)
יאקוב פולטל

יאקוב פולטל (בגרמנית: Jakob Pöltl; נולד ב-15 באוקטובר 1995) הוא כדורסלן אוסטרי המשחק בעמדת הסנטר בטורונטו ראפטורס. פולטל נולד בווינה שבאוסטריה לזוג הורים ששיחקו בנבחרות הכדורעף של אוסטריה. בשנת 2013 שיחק במדי נבחרת אוסטריה הצעירה בטורניר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 שהתקיים במקדוניה. לאורך הטורניר העמיד פולטל ממוצעים של 15.4 נקודות, 12.3 ריבאונדים ו-2.6 חסימות למשחק, ונבחר בסיומה לחמישייה השנייה של הטורניר על אף יכולת רעה של נבחרתו שסיימה במקום ה-20 (מתוך 22 נבחרות). עוזר המאמן של קבוצת אוניברסיטת יוטה, אנדי היל, נכח בטורניר והחל לעקוב אחר פולטל שהתלבט לגבי מעבר לליגת המכללות של ארצות הברית. בעונת 2013/2014 החל לשחק כדורסל מקצועי במדי קבוצת טרייסקירקן ליונס מליגת העל האוסטרית. קבוצתו סיימה את העונה במקום התשיעי בליגה (מתוך 11 קבוצות), למרות יכולת טובה של פולטל שרשם ממוצעים של 12.7 נקודות ו-7.7 ריבאונדים למשחק. בשנת 2014 עבר פולטל לארצות הברית כדי ללמוד ולשחק באוניברסיטת יוטה. הסיבה העיקרית לבחירתו ביוטה הייתה הקשר שיצר עם צוות האימון של הקבוצה; המאמן הראשי לארי קריסקוויאק היה אחד משני מאמני מכללות בלבד שהגיעו לווינה על מנת להיפגש עם פולטל באופן אישי, ואף עשה זאת פעמיים. פולטל מילא את תפקיד הסנטר הפותח של הקבוצה כבר בעונת הפרשמן שלו, בה השיג ממוצעים של 9.1 נקודות, 6.8 ריבאונדים ו-1.9 חסימות למשחק. באותה עונה העפילה יוטה לשלב "16 הגדולות" ("Sweet Sixteen") של טורניר אליפות המכללות לראשונה מזה 10 שנים. בעונה הבאה שיפר את ממוצעיו ל-17.2 נקודות ו-9.1 ריבאונדים למשחק ונבחר לשחקן העונה של מחוז ה-Pac-12. ב-13 באפריל 2016 הודיע כי החליט לוותר על שנותיו הנותרות באוניברסיטה, וכי יעמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA‏ 2016. פולטל נבחר על ידי קבוצת טורונטו ראפטורס בבחירה התשיעית של דראפט ה-NBA‏ 2016, ובכך הפך לשחקן האוסטרי הראשון שנבחר בדראפט ה-NBA. ב-26 באוקטובר 2016, במשחק הבכורה שלו בליגה, הפך פולטל גם לאוסטרי הראשון שמשחק ב-NBA. לאחר עונת רוקי בינונית הראה פולטל שיפור ניכר בעונתו השנייה, ועזר לטורונטו לרשום את מאזן העונה הסדירה הטוב באזור המזרחי (59–23) לראשונה בתולדותיה. לקראת עונת 2018/2019 נשלח בטרייד לסן אנטוניו ספרס, יחד עם דמאר דרוזן, בתמורה לקוואי לאונרד ודני גרין. בנובמבר 2020 חתם על הארכת חוזה בסן אנטוניו ל-3 עונות נוספות, עבור כ-27 מיליון דולר. מדיה וקבצים בנושא יאקוב פולטל בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל השחקן, באתר DraftExpress.com Jakob Poeltl's path to Utah is paved with promise, באתר usatoday.com,‏ 21 במרץ 2015 How Utah landed fast-rising NBA prospect Jakob Poeltl, באתר yahoo.com,‏ 8 בדצמבר 2014 הסטטיסטיקות של פולטל בליגה העל האוסטרית, באתר הרשמי של הליגה DeRozan's 40 leads Raptors to 109-91 win over Pistons, באתר espn.com,‏ 27 באוקטובר 2016 סוכם הטרייד בין לאונרד לדרוזן: "אין שום נאמנות במשחק הזה", באתר וואלה, 18 ביולי 2018 פולטל מסכם על הארכת חוזה בסן אנטוניו, באתר ESPN,‏ 21 בנובמבר 2020