laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
20,000 מיל מתחת למים (סרט, 2002)

20,000 מיל מתחת למים (באנגלית: Leagues Under The Sea‏ 20,000) הוא סרט הרפתקאות מונפש טלוויזיוני אמריקאי, אשר מבוסס על ספר מדע בדיוני בעל אותו שם מאת ז'ול ורן שיצא לאור לראשונה בשנת 1870. הסרט בוים על ידי סקוט המינג, נכתב על ידי קריסטי מרקס, והופק על ידי DIC Entertainment כחלק מסדרת הסרטים "DIC Movie Toons", כאשר הסרט הוא השלושה עשר והאחרון בסדרה. הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ ניקלודיאון ב-29 בדצמבר 2002. בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 2014 בדיבוב לעברית. אורך הסרט הוא כ-74 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית. ערך מורחב – 20,000 מיל מתחת למים הסרט עוקב אחר הגאון הבודד קפטן נמו, שיוצא להרפתקה מסוכנת מתחת למים באמצעות הצוללת "נאוטילוס", יחד עם קבוצת הרפתקנים שביניהם נמצאת ברנדט, צעירה שמתחזה לגבר. הדיבוב העברי בוים על ידי עמי מנדלמן, והופק על ידי יעל אללוף ודן שצברג. "20,000 מיל מתחת למים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "20,000 מיל מתחת למים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) 20 אלף מיל מתחת למים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית 20,000 מיל מתחת למים, באתר Behind The Voice Actors
מורשת ארן

מורשת ארן (בשוודית: Arvet efter Arn) הוא ספר המשך של טרילוגיית מסעי הצלב מאת יאן גילו על בירגר יארל, מייסד סטוקהולם - דמות בדיונית שמתוארת כנכדו של ארן מגנוסון. הסיפור משתרע על פני תקופת מעבר בסקנדינביה שבה השרידים האחרונים של המסורות הוויקינגיות מוחלפות במנהגים יבשתיים מימי הביניים והשוודים והגטים מתאחדים תחת שלטונו הקשה של בירגר "יארל" מגנוסון. הרומן, המבוסס על ההיסטוריה והאגדות השוודיות, מתחיל עם בירגר כצעיר שזה עתה איבד את אביו מגנוס וסבו ארן מגנוסון. בעיני אמו האימתנית, אינגריד ילווה, הוא מטופח להיות גנרל ומדינאי מן המניין. ערמומי במלחמה, כספים, פוליטיקה ותאולוגיה, הוא תופס לאט את השלטון על המדינה, הופך את פינלנד לחלק משוודיה ומחסל את כל הטוענים לכס המלוכה לטובת בנו ובכך מסיים את העבודה של הפיכת שוודיה לאומה אחת מאוחדת. האביר הטמפלרי (טרילוגיית מסעי הצלב) מורשת ארן, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הדרך לירושלים

הדרך לירושלים (בשוודית: Vägen till Jerusalem) הוא הספר הראשון בסדרת הספרים "טרילוגיית מסעי הצלב" של יאן גילו. הספר עוקב אחר דמותו הבדיונית של ארן מגנוסון מלידתו ועד שיצא לירושלים. ארן נולד בארנאס שוודיה בשנת 1150. בגיל 5, הוא עבר תאונה בעת טיפוס על פיגום והוא ניצל בשל תפילות אמו לקדוש ברנאר מקלרבו. הוא נשלח למנזר וארנהם, אך מסתבך בהמשך במעורבות בפוליטיקה התוססת של המחוזות השונים, טרם הפיכתם לשוודיה. אחד מנזירי וארנהם הוא האח גילברט, אביר טמפלרי לשעבר, שמדריך אותו את השימוש בחרב ובאמנות הלחימה מימי הביניים בארצות הקודש. לפני שייקח על עצמו את נדר הנזירות הוא נשלח אל העולם החיצון כדי לטעום ממנו. ארן עושה זאת, אך נופל לחטא הנורא של קיום יחסי מין עם ססיליה, הנמצאת גם היא במנזר. ססיליה נכנסת להריון ומספרת לאחותה קטרינה. קטרינה מקנאה ומספרת לאם המנזר כי לא רק שססיליה קיימה יחסי מין עם ארן, אלא מגלה כי לארן היה התנסות מינית לפני נישואיה גם עמה (היא פיתתה אותו בעודו שיכור לאחר ביקורו הראשון בבית אביה). לאחר מכן נידון ארן לשהות עשרים שנה בארץ הקודש, כאביר טמפלרי וססיליה מוחזקת במנזר ונידונה לעשרים שנות תשובה במנזר גודהם; הילד שלה נלקח ממנה. טרילוגיית מסעי הצלב מורשת ארן הדרך לירושלים סרט קצר: תיאור מקראי, היסטורי ועכשווי על ארץ הקודש. הדרך לירושלים, באתר OCLC (באנגלית)
ג'נטאר מנטאר

ג'נטאר מנטאר (הינדי जन्तर मन्तर) הוא אוסף של מבני אבן המשמשים כמכשירי תצפית אסטרונומיים בעין בלתי מזוינת. סך הכל נבנו חמישה ג'נטאר מנטאר בהודו במחצית הראשונה של המאה ה-18, כולם בפקודתו של הסוואי ג'אי סינג השני (Jai Singh II), שהיה בעל עניין רב במתמטיקה, אסטרונומיה ואדריכלות. ארבעה ג'נטאר מנטאר נותרו והם שוכנים בג'איפור, דלהי, ורנסי ואוג'יין. ג'נטאר מנטאר חמישי שכן במטורה אך נהרס לפני המרד ההודי הגדול. השם ג'נטאר מנטאר מגיע מהצירוף "יאנטרה מנטראנה" (Yantra mantrana) בסנסקריט, ופירושו "מכשיר חישוב". מדיה וקבצים בנושא ג'נטאר מנטאר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הממלכה בקצה הדרך

הממלכה בקצה הדרך (בשוודית: Riket vid vägens slut) הוא הספר השלישי בטרילוגיית מסעי הצלב של יאן גילו (אנ'). ספר זה עוקב אחר דמותו הבדיונית של ארן מגנוסון כשהוא חוזר הביתה לשוודיה לאחר 20 שנה כאביר טמפלרי. הספר מתחיל בארן, אשר חוזר הביתה למנזר בו גדל ומתאחד עם קרוביו. לארן, כעת אביר מנוסה, יש תוכניות נהדרות לשוודיה. לבנות כוח לחימה מרוכז ליצירת שלום יציב בתוך שלושת המחוזות, שיתהוו לממלכה מאוחדת אחת בשם שוודיה. הוא גם נאלץ להדוף שתי פלישות על ידי הטוען לכתר הדני, סוורקר קרלסון. ספר זה מכסה את החלק האחרון בחייו של ארן, ולפיו נטען כי ארן הוא אב מייסד דה פקטו של שוודיה המודרנית. טרילוגיית מסעי הצלב הדרך לירושלים (1998) אביר הטמפלרים (1999) מורשת ארן (2001) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
HomePod Mini

HomePod Mini (נכתב mini) הוא רמקול חכם שפותח על ידי חברת אפל, כגרסתו הקטנה והזולה יותר של ה-HomePod המקורי. הרמקול נחשף ב-13 באוקטובר 2020 באירוע השקה ששודר בשידור חי בערוץ היוטיוב של אפל. הפצתו של הרמקול החלה בחודש העוקב. צורתו של הרמקול עגולה ככדור, הוא עטוף בבד ומגיע בשני צבעים: לבן ו"אפור חלל". רוחבו 97.9 מ"מ, גובהו 84.3 מ"מ ובראשו מסך מגע עם בקרי שליטה על עוצמת השמע. עיקר השימוש ברמקול הוא להשמעת מדיה ותפעול של בית חכם. אופן השליטה והשימוש ברמקול הוא על ידי פקודות קוליות באמצעות פניה אל העוזרת הווירטואלית סירי, ולשם כך מצויד הרמקול ב-4 מיקרופונים המאזינים לטווחים ארוכים. HomePod Mini משמיע צליל אחיד בשדה קול של 360 מעלות, וניתן לחברו ל-HomePod Mini נוסף אשר יחדיו יהוו מערכת סטריאו. ה-HomePod Mini תומך ברשת Wi-Fi 802.11n, בלוטות' 5.0 והוא מצויד בשבב UWB לשידור בטווחים קצרים. הרמקול תומך בפרוטוקול רשת Thread לבתים חכמים והוא מתקשר עם כל מכשיר חכם התומך במסגרת התוכנה של אפל לבתים חכמים: HomeKit. לצורך הגדרתו הראשונית של ה-HomePod Mini, נדרשים חיבור לרשת אלחוטית ומכשיר iOS או iPadOS תומך. על הרמקול להיות מחובר לחשמל ולרשת האלחוטית באופן קבוע. אתר האינטרנט הרשמי של HomePod Mini מדיה וקבצים בנושא HomePod Mini בוויקישיתוף אירוע השקת ה-HomePod Mini בערוץ היוטיוב של אפל. HomePod Mini, באתר אפל Introducing HomePod mini — Apple, נבדק ב-2021-09-08 HomePod mini - Technical Specifications, Apple (באנגלית)
ראני קי ואו

ראני קי ואו (גוג'ראטית રાણકી વાવ; אנגלית Rani ki vav - "באר המדרגות של המלכה") היא באר מדרגות השוכנת סמוך לעיר פטאן שבמדינת גוג'ראט במערב הודו. הבאר שנבנתה במאה ה-11 מהווה את אחת מבארות המדרגות הגדולות והמפוארות ביותר בתת היבשת ההודית, והיא הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 2014. בארות מדרגות אופייניות לתת היבשת ההודית והן נבנו החל באלף ה-3 לפנה"ס והתפתחו עם השנים מבור פשוט באדמה חולית ליצירות אדריכלות ואמנות בנות מספר קומות. לפי מסמך מ-1304 בנייתה של ראני קי ואו החלה ב-1063 ונמשכה כעשרים שנה. היא הוקמה על ידי המלכה אודיאמאטי משושלת צ'אולוקיה, כנראה לזכר בעלה, המלך בהימה הראשון, וכך זכתה בשמה. הבאר קמה כמבנה פונקצונלי ודתי, ותוכננה כמקדש במהופך המדגיש את קדושתם של המים. ברוח זו נקשרו בה יתרונות רפואיים ומנהגים טקסיים. ככל הנראה במאה ה-13 הבאר הוצפה ונסתמה בסחף, ולפי דיווחי נוסעים בסוף המאה ה-19 רק הפיר העליון היה גלוי ויתר הבאר על שבע קומותיה היה מכוסה לחלוטין. ב-1937 נערכה חפירה ראשונית וייצוב של המבנה ובשנים שלאחר מכן פונה הסחף ונחשפו קומות האכסדראות. עבודות אלה נמשכו בהפסקות עד שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנות ה-70 של המאה ה-20 נערכו פעולות שימור וייצוב נוספות, במיוחד בקיר הצפוני של המבנה שהיה במצב של התפוררות. בשנות ה-80 של המאה ה-20 רובה של הבאר כבר נחשף והסחף פונה, ובעשור שלאחר מכן הבאר נוקתה מאבק, לכלוך ומשקעים ביולוגיים. בשנת 2008 הסתיימו העבודות, אך ביקורות שנתיות ממשיכות ומתבצעות באתר. מאז 2018 הבאר מופיעה על שטר של 100 רופי הודי. בדומה למקדשים, המבנה בנוי על ציר מזרח-מערב, והכניסה אליו היא באמצעות גרם מדרגות רחב מצידו המזרחי. בעבר ניצב שער בראש גרם המדרגות והם היו מעוטרים ב-292 עמודים מפוסלים, שמהם נותרו 226 בלבד. אורכו של המבנה הוא 65 מטרים, רוחבו 20 מטרים ועומקו 28 מטרים. המפלס הרביעי הוא העמוק ביותר והוא מוביל אל בריכת המים שאורכה 9.5 מטרים ורוחבה 9.4 מטרים. הבריכה שוכנת בעומק של 23 מטרים. הבאר נמצאת בקצה המערבי של המבנה ובה שבעה מפלסים. עומקה 30 מטרים וקוטרה 10 מטרים. מבנה זה אופייני לבארות מדרגות שכוללות פרוזדור גישה מדורג, ומספר גדול יותר של מפלסים בצידם המערבי. הבאר בנויה בעיקר מלבנים שרופות וחומר, וכן מאבן מקומית הקרויה דהרגאדהרה (Dhrangadhra). על מאפיינים אדריכליים שונים ועל הפסלים מופיע מספר גדול של חתימות בנאים ואמנים, אך רק חלקם יכול להיות מתוארך בבטחה. בבאר למעלה מ-500 פסלים עיקריים ויותר מאלף פסלים משניים העוסקים בתכנים דתיים, מיתולוגיים וחילוניים, ולעיתים מאזכרים חיבורים. התכנים עוסקים בייקום כולו ובכל תושביו, ובכלל זה אלים (במיוחד שיווה) ואלות (במיוחד פרוואטי), דמויות שמימיות, גברים ונשים בחיי היומיום, נזירים וכמרים, וכן בעלי חיים, אמיתיים או מיתיים וצמחים ועצים. קירות עם פנלים של פסלים עמודים מפוסלים וקירות עם פנלים של פסלים פרט פרט פרט פרט מדיה וקבצים בנושא ראני קי ואו בוויקישיתוף Archeologist who restored Rani Ka Vav recalls his role Rani-ki-Vav (the Queen’s Stepwell) at Patan, Gujarat
רכס פארק (קולורדו)

רכס פארק (באנגלית: Park Range) הוא רכס הרים המהווה חלק מהרי הרוקי; הרכס ממוקם לאורך הגבול בין מחוז ג'קסון לבין מחוז ראוט, שבצפון מערב מדינת קולורדו שבארצות הברית. הרכס מהווה חלק מבודד יחסית של קו פרשת המים של אמריקה. חלק מהרכס ממוקם בשטח היער הלאומי ראוט, כאשר הגבוהה בפסגות הרכס (הר זירקל) - שגובהה 3,712 מטרים מעל פני הים, ממוקמת בשטח אזור הפרא הר זירקל. הרכס משתרע בכיוון צפון - דרום, ואורכו של הרכס 170 קילומטרים בכיוון צפון - דרום; רוחבו של הרכס 143 קילומטרים בכיוון מזרח - מערב. שטחו של הרכס 14,723 קילומטרים רבועים. הרכס מהווה קו פרשת מים ומפריד בין אגן הניקוז נורת' פארק (חלק מאגן הניקוז העליון של נהר נורת' פלאטה, המהווה חלק מאגן הניקוז של נהר קולורדו), שממזרח לרכס, לבין אגן הניקוז של נהר אלק, המהווה חלק מאגן הניקוז של נהר יאמפה, שממערב לרכס. בשל גובהו של הרכס, הקצה הצפוני של הרכס, המצוי במדינת ויומינג, מכוסה שלג רב בעונת החורף. חלק הרכס המצוי במדינת ויומינג נקרא "רכס סיירה מדרה". רכס פארק הוא אחד מששת הרכסים המתויירים ביותר במדינת קולורדו. הרכס נודע ביותר במסלולי אופני השטח המצויים בו. בשטח הרכס 241 קילומטרים של מסלולי הליכה. אתר הנופש סטימבואוט ספרינגס (Steamboat Springs - מעיינות ספינת הקיטור), הוא אתר סקי פופולרי, הממוקם במדרונות הדרום-מערביים של הרכס, למרגלותיו של הר ורנר. רכס פארק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רכס פארק באתר שירות היערות של ארצות הברית רכס פארק באתר peakbagger רכס פארק באתר summitpost רכס פארק באתר 100summits מידע גאוגרפי תיירות ברכסי מדינת קולורדו פעילות ספורט ותיירות ברכס פארק
אלכסנדר צ'ופריאן

אלכסנדר פטרוביץ' צ'ופריאן (ברוסית: Александр Петрович Чуприян; נולד ב-23 במרץ 1958, אוחטה, רפובליקת קומי, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי רוסי. מספטמבר 2021 עד מאי 2022 כיהן כממלא מקום שר ההגנה אזרחית, מצבי חירום וחיסול השלכות אסונות טבע בממשלת מישוסטין הראשונה. קודם לכן כיהן כסגן הראשון לשר. סיים לימודי תיכון. בשנים 1976–1978 שירת בכוחות המזוינים של ברית המועצות. מאז 1979 עבד בשירותי הכבאות של עיריית לנינגרד. הוא סיים קורסים לפיקוד בשירותי כיבוי האש בשנת 1980. מאז 1979 היה כבאי ומשנת 1980 שימש כמפקד המשמר ה-14 של שירותי כיבוי האש ומילא שורת תפקידי פיקוד בשירותי הכבאות של מחוז לנינגרד. בשנת 1989 סיים את לימודיו בהנדסת בטיחות וכיבוי אש באקדמיה הממלכתית לכיבוי אש של משרד הפנים של ברית המועצות. מאז 1993 היה סגן ראש מנהלת שירותי כיבוי האש הממלכתיים במינהל הפנים של סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד. מאז 1996 היה סגן ראש פקולטה בבית הספר הגבוה לכיבוי אש בסנקט פטרסבורג של משרד הפנים של רוסיה. בשנת 1997 שימש כממלא מקום ראש מחלקת שירותי הכבאות הממלכתיים במינהל הפנים המרכזי בעיר סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד. בשנת 1997 מונה לנהל את שירותי הכיבוי של העיר סנקט פטרבורג והיה ראש מחלקת שירות הכבאות הממלכתי. לאחר העברת שירות כיבוי האש הממלכתי ממשרד הפנים לאחריות המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה בשנת 2002, המשיך לעבוד באותו תפקיד. בשנת 2003 היה לראש המנהלת הראשית של שירות הכבאות הממלכתי של המשרד למצבי החירום של רוסיה. בשנת 2005 מונה לראש המרכז האזורי של צפון מערב מטעם המשרד למצבי חירום. בשנים 2006–2018 היה סגן השר להגנה אזרחית, למקרי חירום ולטיפול בתוצאות אסונות טבע וביוני 2018 קודם למשרת סגן ראשון לשר להגנה אזרחית, מצבי חירום וטיפול בתוצאות אסונות טבע. ב-8 בספטמבר 2021, לאחר מות ראש משרד החירום יבגני זיניצ'ב, מונה לממלא מקום השר והאחראי הראשי על כלל גופי החירום הפדרליים ושירותי הכבאות במדינה, עד מאי 2022. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר צ'ופריאן בוויקישיתוף ביוגרפיה, באתר משרד החירום הרוסי Указ Президента Российской Федерации от 04.06.2018 № 288 «Об освобождении от должности и назначении на должность в некоторых федеральных государственных органах» И.о. главы МЧС станет Александр Чуприян, сообщил источник ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר מלניק

אלכסנדר ולדימירוביץ' מלניק (ברוסית: Александр Владимирович Мельник;‏ 11 ביוני 1958, מחוז לוהנסק, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות – 8 בספטמבר 2021, שמורת פוטוראנסקי, מחוז קרסנויארסק) היה במאי ותסריטאי רוסי, חבר בגילדת במאי הקולנוע הרוסית. היה חבר באיגוד הקולנוענים הרוסי, חבר האקדמיה לאמנויות הקולנוע "ניקה", שגם זכה בפרס ניקה. מלניק נולד ב-11 ביוני 1958 בכפר צ'רבונופרטיזאנסק שבמחוז סברדלובסק, במחוז וורושילובוגרד, שבברית המועצות. בשנת 1980 סיים את לימודיו בהנדסה הידרולוגית במכון ההידרומטורולוגי באודסה. הוא עבד בתחנת הקוטב ים לאפטב (בשירות הידרומטאורולוגי בטיקסינסקי). הוא השתתף במשלחות הידרולוגיות באגני אוקיינוס הקרח הצפוני ובאוקיינוס השקט. לאחר מכן שירת במשך שנתיים בצבא הסובייטי. עם שחרורו עבד במערכת העיתון "מולדובה הסובייטית" וב"קישינב הערב" וכתב מספר ספרים ומחזות. ב-1992 ייסד את הוצאת הספרים "דגל אנדרייבסקי" ושימש כמנכ"ל שלה. בשנת 2006 החל לעסוק בקולנוע וביים שני סרטי קולנוע שזכו להערכה באקדמיה הרוסית לקולנוע. הוא מת ב-8 בספטמבר 2021 במפל קיטאבו אורון, הממוקם בחלק המערבי של שמורת פוטוראנסקי, במרחק של 120 ק"מ מנורילסק, יחד עם השר למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה יבגני זיניצ'ב במהלך בחירת מיקום לצילומי סרט הדרכה, מלניק החליק ונפל מצוק למים כשהשר קפץ אחריו בניסיון לחלצו מהמים אך נחבט בעצמו בראשו מסלע. 2008 – נובאיה זמליה 2015 – טריטוריה 2015 – טריטוריה אלכסנדר מלניק מדבר על צילומי הסרט "טריטוריה" (ברוסית) אלכסנדר מלניק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר מלניק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Мельник Александр Владимирович, Гильдия кинорежиссёров России". אורכב מ-המקור ב-2018-10-24. נבדק ב-2013-02-12. — Кинопортал Кинобум "Официальный сайт издательства". אורכב מ-המקור ב-2013-01-17. נבדק ב-2013-03-18. "Мельник Александр Владимирович". Министерство культуры Российской Федерации (ברוסית). נבדק ב-2021-09-08. Названо место гибели главы МЧС Росбизнесконсалтинг, 8 сентября 2021. Погиб глава МЧС Евгений Зиничев Зиничев погиб, спасая известного кинорежиссера Мельника
שמורת פוטוראנסקי

שמורת פוטוראנסקי (ברוסית: Путоранский заповедник), רשמית שמורת הטבע הממלכתית פוטוראנסקי היא שמורת טבע הממוקמת ברמת פוטוראנה, בחלק הצפון-מערבי של הרמה המרכזית של סיביר, מדרום לחצי האי טיימיר במחוז קרסנויארסק. השמורה נוסדה ב-15 בדצמבר 1988 ומונה 28 עובדים. הנהלת השמורה ממוקמת בנורילסק (שבמחוז קרסנויארסק). מאז 20 במרץ 2013, השמורה חדלה להיות מוסד עצמאי ומהווה חלק מחברת "עתודות טיימיר" יחד עם שמורת טיימיר ושמורת הקוטב הצפוני הגדולה. המטרות העיקריות של השמורה הן להגן על: נופי הרים ואגמים בטייגה; סוג של צמחייה; מיני בעלי חיים נדירים, כולל תת-מינים של כבשי שלג (כלולים בספרים האדומים של ברית המועצות ורוסיה ואסורים לצייד); אוכלוסיית איילי הבר הגדולה בעולם, שבתי הגידול החורפיים שלה נמצאים בשמורה. שטח השמורה באוגוסט 2010 הוכר על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. ההחלטה מבוססת על העובדה כי על רכס הרים מבודד קיים שילוב אידיאלי של מערכות אקולוגיות תת-ארקטיות וארקטיות, כגון טייגה הבתולית, יער-טונדרה ומדבר ארקטי. כמו כן מצוין נוכחותם של מערכות נהר ואגם בתוליות ונדידת איילים מעניינת במיוחד. ב-8 בספטמבר 2021, במפל קיטאבו אורון (המפל הגדול אירקינדינסקי), במהלך בחירת מקום לצילום סרט הדרכה של המשרד הפדרלי למצבי חירום והגנה אזרחית, הצלם והבמאי אלכסנדר מלניק ושר החירום הרוסי יבגני זיניצ'ב מצאו את מותם כשהחליקו מהצוק, מלניק טבע בעוד השר נחבט בראשו מסלע. מדיה וקבצים בנושא שמורת פוטוראנסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שמורת פוטוראנסקי (ברוסית) "Заповедник Путоранский". אורכב מ-המקור ב-2010-09-30. "Заповедник Путоранский". אורכב מ-המקור ב-2010-09-30. נבדק ב-2010-08-01. Объединили Putorana Plateau — UNESCO World Heritage Centre "Путоранский государственный природный заповедник". Особо охраняемые природные территории Российской Федерации. Министерство природных ресурсов и экологии РФ. אורכב מ-המקור ב-2020-01-31. נבדק ב-2017-05-17. "Неформальное описание заповедника". אורכב מ-המקור ב-2005-10-20. רמת פוטוראנה Названо место гибели главы МЧС Росбизнесконсалтинг, 8 сентября 2021. Погиб глава МЧС Евгений Зиничев «Даже скалы трясутся»: как погиб глава МЧС Зиничев РБК: глава МЧС Зиничев и режиссер Мельник погибли во время поездки на водопад Китабо-Орон
נובאי

נובאי (בהונגרית: Novaj) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בנובאי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,361 ובשנת 2020 רק 1,284 תושבים. האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1275 והכנסייה הראשונה בכפר נבנתה בשנת 1288. יהודים חיו בנובאי במאה ה-18 ובמאה ה-19, החל משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילת מזקבשד. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא נובאי בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי נובאי שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
למענם

למענם - רופאות ורופאים למען שורדי שואה היא עמותה הפועלת להנגשה מהירה של טיפול רפואי (ביקור בית או בדיקה בבתי חולים או במרפאות), הניתן בהתנדבות על ידי רופאים לשורדי השואה בישראל. מערך המתנדבים בעמותה כולל כ-1,200 מתנדבים, מתוכם כ-800 רופאות ורופאים, רבים מהם בכירים ומנהלי מחלקות, וכן מאות מתנדבים ממקצועות הבריאות. בין החודשים אפריל 2020 לאוגוסט 2021 טיפלה העמותה בכ-5,000 פניות של שורדי שואה ובני משפחותיהם. השירות הרפואי ניתן במסגרת מרפאות, ביקורי בית וכשירות טלפוני מרחוק, ללא תשלום. העמותה הוקמה בשנת 2020 על-ידי ד"ר תמרה קוליץ. במהלך התמחותה ברפואה פנימית החלה ד"ר קוליץ לערוך ביקורי בית בחינם אצל שורדי שואה שהיו זקוקים לטיפול רפואי. עם תחילת מגפת הקורונה והחשש הגובר לצאת מהבית התרבו פניות השורדים. ד"ר קוליץ פנתה לחברותיה בקבוצת רופאות ברשת והציעה להקים יחד מערך רפואי ייעודי. תוך ימים ספורים התגייסו בהתנדבות מאות רופאות ורופאים מכל תחומי הרפואה, במטרה אחת – להעניק לשורדי השואה רפואה מקצועית, נגישה ובחינם. שורה של שותפים לדרך חברו למשימת ההקמה ובחודש נובמבר 2020 נפתח המוקד הטלפוני של העמותה. מוטי זוננפלד, מייסד 'קרן דניאלי' וחבר ועד העמותה, סייע בהפיכת המערך הרפואי לעמותה. עם חברי הנהלת העמותה נמנים משה סוויל, סמנכ"ל רשת עדי (לשעבר על"ה נגב) לטיפול בבעלי מוגבלויות, משה טייטלבאום, יו"ר איחוד הצלה בישראל וד"ר בעז תדמור, מומחה ברפואה פנימית, לשעבר מנהל בית החולים בילינסון. מוקד שירות טלפוני שמספרו 3191*, העומד לרשות שורדי השואה החיים בישראל, מכל רחבי הארץ. ביקורי מרפאה, ביקורי בית וייעוץ טלפוני על ידי רופאים מומחים. סיוע בענייני בירוקרטיה להנגשת השירותים הרפואיים הקיימים. מערך תומך מכל קשת מקצועות הבריאות. מערך מתנדבים המסייעים בשינוע וליווי של השורדים למרפאות. 2021 – אות הנשיא להתנדבות, הוענק על ידי נשיא המדינה, ראובן (רובי) ריבלין. אתר האינטרנט הרשמי של למענם (בעברית ובאנגלית) למענם, ברשת החברתית פייסבוק למענם, באתר "גיידסטאר ישראל" רותם שטרקמן, "ההתעללות הנאצית הותירה פחד. יש חולי סרטן שלא רוצים לקבל טיפול", באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2021 דניאל אלעזר, מטיפול רפואי עד שיעורי מחשב: המיזם שעוזר לשורדי השואה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 8 באפריל 2021 למענם - כך הוקם צי הרופאות והרופאים למען שורדי השואה, באתר DoctorsOnly אטילה שומפלבי, הרופאים שהתגייסו בזמן מגפת הקורונה לעזור לשורדי שואה בהתנדבות, באתר ynet, 8 באפריל 2021 דן לביא, המלאכים בלבן של שורדי השואה, באתר ישראל היום יובל בגנו, ‏מאות רופאים עורכים ביקורי בית אצל ניצולי השואה - בהתנדבות מלאה, באתר מעריב אונליין, 25 בפברואר 2021 יובל בגנו, ‏הנשיא העניק אות התנדבות לעמותה שמעניקה טיפול רפואי לניצולי שואה, באתר מעריב אונליין, 6 ביולי 2021 אילנה שטוטלנד, ‏"הרעה את מצבם": ניצולי השואה בישראל נפגעו קשה במיוחד במשבר הקורונה, באתר מעריב אונליין, 7 באפריל 2021 למענם רופאות ורופאים למען שורדי השואה בישראל, באתר קרן דניאלי יורי ילון, רגע לפני סיום תפקידו: ריבלין העניק את "אות הנשיא להתנדבות", באתר ישראל היום
אושטורוש

אושטורוש (בהונגרית: Ostoros) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. האזור היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-14 והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1332. במהלך מלחמת העולם השנייה, כבשו הכוחות הסובייטים את הכפר ובמהלך שליטתם בכפר אנסו נשים וגברים. במלחמה מתו 55 מתושבי אוסטור שהיוו כמעט 3% מכלל אוכלוסיית הכפר באותה תקופה. ההרוגים משתי מלחמות העולם מונצחים בשני לוחות שיש ליד משרד ראש העיר, בכיכר הגיבורים. יהודים חיו באושטורוש במאה ה-18 ובמאה ה-19, החל משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילת מזקבשד. בכפר חיו שתי משפחות יהודיות שניהלו חנות וקצבייה. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. רק אישה צעירה ממשפחה אחת חזרה מאושוויץ, היא התחתנה ועזבה למזקבשד ומשם היגרה לארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא אושטורוש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אושטורוש נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי אושטורוש שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
ורוניקה מחליטה למות

ורוניקה מחליטה למות (בפורטוגזית: Verônica Decide Morrer; תורגם לעברית על ידי יורם מלצר) הוא רומן מאת פאולו קואלו. הרומן מגולל את סיפורה של ורוניקה בת ה-24, אשר על אף חייה חסרי-הדאגות והשגרתיים לכאורה, מחליטה להתאבד, מכיוון שהגיעה למסקנה שחייה יהפכו לשגרה מעיקה ואינה רוצה לחיות חיים שכאלו. בהקשר זה נבחנים נושאים כמו שיגעון, חיפוש עצמי ותחושות הבדידות והניכור שחווה הגיבורה. הספר מבוסס במידה חלקית על חוויותיו של קואלו עצמו במספר מוסדות לחולי נפש. המסר העיקרי של הסיפור הוא כי שפיות היא מושג יחסי. החברה היא שמגדירה מושגים של "מטורף" לעומת "שפוי"; אין נורמליות אובייקטיבית. (ניתנת בספר דוגמת ה"עניבה", אשר אנשים שפויים לובשים אותה למרות שאין היא מועילה, אלא מוסכמה חברתית.) הספר עובד להצגות תיאטרון מספר פעמים ובשנת 2009 עובד לסרט קולנוע בעל אותו השם. למראית עין יש לוורוניקה חיים מושלמים. היא חיה בליובליאנה שבסלובניה. לאחר שהיא קוראת מאמר הנוגע לסלובניה, מתכננת ורוניקה להתאבד בעזרת מנת יתר של כדורי שינה. תוכניתה נכשלת והיא מתעוררת ב"וילט", בית חולים לחולי נפש, שם היא שומעת כי נותר לה שבוע לחיות. נוכחותה של ורוניקה בבית החולים משפיעה על כל השוהים בו, במיוחד על זדקה החולָה בדיכאון, על מרי (הסובלת מהתקפי חרדה) ועל אדוארד הסכיזופרן, בו היא מתאהבת. במהלך שהותה של ורוניקה ב"וילט", היא מבינה שאין לה מה להפסיד, ולכן ביכולתה לעשות או להגיד כל דבר, מבלי לדאוג לגבי מה שאחרים יגידו. מי ימתח ביקורת על מעשיה? הלא היא משוגעת. כתוצאה מהתובנה החדשה והמשחררת הזו, ורוניקה חוֹוה את כל התחושות שמעולם לא הרשתה לעצמה לחוות, כמו אהבה, שנאה ועוררות מינית. דמות נוספת שלה תפקיד בעלילה היא דמותו של ד"ר איגור – אחד מהרופאים הבכירים ב"וילט". איגור פיתח תאוריה הנוגעת לרעל מנטלי, המכונה "ויטריול". הקורא מתוודע בסוף הסיפור אל הפואנטה, שהיא תפיסתו של ד"ר איגור: הוא מאמין כי חולה הסבור שנותר לו זמן קצוב על פני האדמה, ימצא בתוכו רצון לחיות והערכה כלפי החיים, ולא ינסה להתאבד פעם נוספת. ורוניקה מחליטה למות, באתר OCLC (באנגלית)