laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המספיק לעובדי השם

המספיק לעובדי השם (מערבית יהודית: "כתאב אלכפאיה אלעאבדין") הוא ספר הלכה והשקפה יהודי, שנכתב על ידי רבי אברהם בן הרמב"ם במצרים. בידינו מצויים רק שני מדורים מתוך כעשרה שהכיל הספר כולו, וקטעים נוספים. לשון החיבור המקורית היא ערבית, והוא הכיל ארבעה חלקים, כל אחד מהם מחולק למדורים שונים, סך מניינם עולה לכעשרה. רוב הספר אבד, מלבד שני מדורים ומלבד קטעים רבים נוספים שנתפרסמו בחלקם, מהם ניתן להסיק על אופיו של הספר. באחת מאיגרותיו תיאר רבי אברהם את הספר: ... אבל חיבור אחד בלשון קדר וישמעאל חיברתיו, ועל יסודי היראה והאהבה בניתיו, ומספיק לעובדי השם קראתיו, עזרני השם והשלמתי חבורו, ודקדקתי והעתקתי רובו, ונעתק לארצות רחוקות מקצתו. בספר התמקד ראב"ם בנושאים שיש בהם עניין מעשי לבני דורו, ובמיזוג השקפה עם הלכה. בספר באה לידי ביטוי נטייתו של ראב"ם לעבודה בסגנון הדומה לסופיות, אותה העריך. בחלקו האחרון של הספר יש עידוד לסגפנות, פרישות וניסיון לקרבה מיסטית אל אלוהים. לחיבור קדמה הקדמה ובה שבעה פרקים. אפשר עם זאת שהיא נכללת בחלקו הראשון של הספר. החלק הראשון, דן כפי הנראה באמונה, בחשיבות לימוד התורה ובהלכות שבת ויום טוב[דרוש מקור]. נראה שהמאמר על הדרשות ועל האגדות של רבי אברהם בן הרמב"ם מקורו בחלק זה. החלק השני עוסק בעבודת הבורא. המדור השני מחלק זה, העוסק בעיקר בהלכות תפילה, וכן בהלכות תפילין, מזוזה, ציצית, ברכות, נדרים והרחקה משקר נשתמר בידינו. החלק השלישי דן בעניינים שבין אדם לחברו, כגון דיני ממונות, צדקה ונישואים. קטע מחלק זה העוסק בצדקה פורסם על ידי ניסים סבתו. החלק הרביעי מיועד לחסיד הרוצה לעשות מעבר לחובותיו הבסיסיות וחפץ בקרבה לאלוהים. המדור השני מתוך החלק הרביעי נשתמר, והוא המדור התשיעי מכלל הספר. המדור עוסק במאפייני ההלכה, במידות הטובות ובהכוונת כל כוחות הנפש לתכלית הנעלה. הרב ראובן מרגליות, תולדות רבנו אברהם מיימוני בן הרמב"ם, ווארשא, ה'תרס"ב/1902, באתר היברובוקס רבי אברהם בן הרמב"ם, המספיק לעובדי השם, תורגם על ידי חכם יוסף דורי, עם שיפורי תרגום רבים על ידי הרב שמואל מילר והרב יעקב וינסלברג. הוצאת פלדהיים תשכ"ה Paul B. Fenton, "Review of Dana’s Edition of Abraham Maimuni’s Kifâyat al-’âbidîn," Jewish Quarterly Review, vol. 82, no. 1-2 (July-October 1991): 194-206 נסים דנה (עורך), ספר המספיק לעובדי השם, מהדורה שנייה, אוניברסיטת בר-אילן. הערך "המספיק לעובדי השם", באתר ויקישיבה כרמיאל כהן, על אודות ספר: 'המספיק לעובדי השם', מעליות כה. תגית מאמרים אודות רבי אברהם בן הרמב"ם וספרו המספיק לעובדי השם זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף. כרמיאל כהן, על אודות ספר: 'המספיק לעובדי השם', מעליות כה. ר' אברהם בן הרמב"ם, ספר המספיק לעובדי ה', הכרך השני מתוך החלק השני מאת ניסים דנה אוניברסיטת בר-אילן רמת גן: 2020, הקדמה מאמר על הדרשות ועל האגדות להחסיד הנגיד רבנו אברהם בן הרמב"ם, המכון לחקר תורת הקדמונים שע"י ק"ק אבן שלמה, מונסי ניו יורק תש"פ - מבוא יצא לאור ב-1989 בתרגומו של נסים דנה בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן קטע חדש מספר: 'המספיק לעובדי השם' לרבי אברהם בן הרמבם, בתוך: מעליות כה, ישיבת מעלה אדומים תשס"ה נדפס: רבי אברהם בן הרמב"ם, המספיק לעובדי השם, תורגם על ידי חכם יוסף דורי, עם שיפורי תרגום רבים על ידי הרב שמואל מילר והרב יעקב וינסלבר. הוצאת פלדהיים תשכ"ה. מקור לכל זה: ר' אברהם בן הרמב"ם, ספר המספיק לעובדי ה', הכרך השני מתוך החלק השני מאת ניסים דנה, אוניברסיטת בר-אילן רמת גן: 2020, הקדמה
עוצמה רכה

עוצמה רכה (באנגלית: Soft Power) הוא מונח ביחסים בינלאומיים המתאר מצב בו מדינה במערכת הבינלאומית משפיעה על מדינה אחרת בצורה לא כוחנית, ובעזרת כך משיגה יעדים שונים במדיניות החוץ. עוצמה רכה מבוססת בעיקר על "אטרקטיביות" של המדינה, כלומר כוח המשיכה שמדינה יכולה להקרין, היכול לנבוע מלגיטימיות (בעיניי אחרים), תרבות, מוסר, ערכים, אתיקה ועוד. עוצמה רכה יכולה להיות גם לא מכוונת, כך שעוצמה רכה של מדינה יכולה להיות גם עקיפה ולהשפיע על מדיניות של מדינה אחרת ללא בקשה ישירה. עוצמה רכה נבדלת מעוצמה נוקשה (או קשה) שמשמעותה שימוש בכוח צבאי או לחץ כלכלי. לפי מדד "Soft Power 30" שהתפרסם בשנת 2017, צרפת הגיעה למקום הראשון ולאחריה הממלכה המאוחדת. המושג הופיע לראשונה בכתביו של ג'וזף ניי (Joseph Nye) שטען כי הדמוקרטיה (ובמיוחד הערכים הליברליים בה כגון זכויות האדם וחירויות הפרט) יכולה לגרום למדינות להעריץ מדינות שנתפסות כהתגלמות ערכים ליברליים, ולכן לנסות לרצות אותן. עוצמה פוליטית עוצמה רכה, באתר מכון ראות ניסים אוטמזגין, קומיקס במקום F-16: העוצמה הרכה של יפן, באתר ynet, 25 בפברואר 2013 ח"כ נחמן שי, ‏אריאל שרון טבע את המושג, חכ נחמן שי, באתר גלובס, 27 באפריל 2012 עבדאללה צוואלחה, הסביבה האסטרטגית החדשה של ישראל – אתגר העוצמה הרכה, המכון למחקרי ביטחון לאומי יוסף ישראל, "מקדונלד'ס אאוט": האטרקטיביות של ארצות הברית בשפל, צרפת מובילה לא בכוח: צרפת ובריטניה מובילות ב"עוצמה רכה", באתר ynet, 18 ביולי 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה ובנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוברט לופז (פזמונאי)

רוברט "בובי" לופז (באנגלית: Robert "Bobby" Lopez; נולד ב-23 בפברואר 1975) הוא פזמונאי אמריקאי. ידוע במיוחד בזכות כתיבת השירים במחזות הזמר אבניו קיו וספר המורמונים, וכתיבת השירים בסרטים לשבור את הקרח, לשבור את הקרח 2 וקוקו יחד עם אשתו קריסטן אנדרסון-לופז. לופז זכה בפרסי האוסקר, אמי, גראמי וטוני. הוא אחד מ-21 האנשים שזכו בארבעת הפרסים, הזוכה שזכה בהם בגיל הצעיר ביותר (38), והיחיד בעל זכייה כפולה בכל אחד מהפרסים. לופז כתב יחד עם ג'ף מרקס בשנת 1999 את המחזמר אבניו קיו, מחזמר המשלב משחק בובות יחד עם שחקנים רגילים, בדומה לתוכנית הטלוויזיה רחוב סומסום. המחזמר החל את דרכו באוף ברודוויי, ומשם עבר לברודוויי, שם הוצג משנת 2003 ועד שנת 2009. המחזמר זכה בפרס הטוני למחזמר הטוב ביותר, ולופז ומרקס זכו בפרס הטוני לפסקול הטוב ביותר. בשנת 2006 כתב לופז מספר שירים לסדרה וונדר פטס של ערוץ ניקלודיאון, יחד עם אחיו בילי. על שירים אלו הם זכו בפרס אמי. בשנת 2005 החל לופז לעבוד על המחזמר ספר המורמונים, יחד עם טריי פארקר ומאט סטון, היוצרים של הסדרה סאות' פארק. המחזמר התחיל את הצגותיו בברודוויי בשנת 2011, וזכה בפרס הטוני למחזמר הטוב ביותר. בנוסף זכה לופז יחד עם שני שותפיו בשני פרסי טוני, על הפסקול ועל הטקסט הטובים ביותר, ופרס גראמי על המחזמר המוקלט הטוב ביותר. בשנת 2011 יצא הסרט פו הדב של אולפני דיסני, שכלל 7 שירים שכתבו לופז ואשתו קריסטן. בשנת 2013 לופז ואשתו כתבו את השירים לסרט נוסף של דיסני- לשבור את הקרח. שיר הנושא של הסרט, "Let It Go"- "לשחרר", זכה להצלחה גדולה. על שיר זה זכו לופז ואשתו בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, ובכך השלים לופז זכיות בארבעת הפרסים אוסקר, אמי, גראמי וטוני, והיה לאדם ה-12 שזכה בארבעת פרסים אלו. בשנת 2015 זכה לופז ואשתו בפרס גראמי לשיר הטוב ביותר למדיה ויזואלית על השיר Let It Go. בשנת 2017 כתבו לופז ואשתו את השיר Remember Me לסרט קוקו של אולפני פיקסאר. השיר זיכה אותם בפרס אוסקר נוסף לשיר המקורי הטוב ביותר. בשנת 2020 היה שותף בכתיבת מנגינה למיני סדרה ביקום הקולנועי של מארוול - וונדה ויז'ן. מדיה וקבצים בנושא רוברט לופז בוויקישיתוף רוברט לופז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט לופז, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט לופז, באתר ספוטיפיי רוברט לופז, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט לופז, באתר דיזר רוברט לופז, באתר Discogs (באנגלית) רוברט לופז, באתר Songkick (באנגלית) רוברט לופז במסד הנתונים IBDB (באנגלית) ‏Dana Schwartz, ‏Oscars 2018: Robert Lopez becomes the first person in history to double EGOT, ‏Entertainment Weekly, ‏5 במרץ 2018
דול

האם התכוונתם ל... דול – עיר בצרפת דול מצוי – מין יחיד בסוג דול שבמשפחת הכלביים דול סרדינאי – מין נכחד ממשפחת הכלביים אשר חי בתקופת הפליסטוקן משפחת דול – ארבעה אחים אמני קרקס אליזבת דול – פוליטיקאית וסופרת אמריקאית אלכסה דול – דוגמנית ישראלית בוב דול – פוליטיקאי אמריקאי סנפורד דול – פוליטיקאי ושופט מהוואי תומאס דול – כדורגלן גרמני דל (פירושונים)
הרמן ברנהרד לונדבורג

הרמן ברנהרד לוּנדבּוֹרג (בשוודית: Herman Bernhard Lundborg‏; 7 באפריל 1868 – 9 במאי 1943) היה רופא שוודי שעסק בעיקר באאוגניקה וביישום דרכים "להשבחת" המין האנושי. הוא סיים את לימודיו ברפואה במכון קרולינסקה בשנת 1895, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת אופסלה בשנת 1903.[דרושה הבהרה] בשנה זו גם הוּכר שם כמומחה בתחומים פסיכיאטריה ונוירולוגיה, ובשנת 1915 גם כמומחה לביולוגיה גזעית. לעבודת הדוקטורט שלו, חקר לונדבורג מקרה גנטי של אפילפסיה מיוקלונית מתקדמת שתוּארה לראשונה על ידי היינריך אונפריכט (Heinrich Unverricht) בשנת 1891. מלבד מתן דיווח על המחלה, הוא ביצע מעקב אחרי משפחה נשאית של המחלה, אחורה עד למאה ה-18, וזו נחשבה אנליזה ייחודית לאותה תקופה.‏ הוא הסיק שהמשפחה הידרדרה מבחינה גנטית בגלל "נישואים לא חכמים".‏ המחקר תואר כ"עניין היסטורי רב חשיבות בתחום הגנטיקה של האדם".‏ בחלוף השנים, נודע סוג זה של אפילפסיה כמחלת אונפריכט-לונדבורג. לונדבורג היה מאוד שלילי בדעותיו כלפי העם היהודי, ומעורב מאוד באידאולוגיית ההיגיינה הגזעית. בתחילת המאה ה-20, התפתח מאוד הרעיון לפיו אאוגניקה יכולה איכשהו לשפר את החברה בכללותה. בשנת 1922, הייתה שוודיה למדינה הראשונה בעולם שייסדה סוכנות ממשלתית לאאוגניקה – "מכון המדינה לביולוגיית הגזע", שלונדבורג מוּנה להיות בראשו. תחת הנהגתו, החל המכון לאסוף שפע של נתונים סטטיסטיים ותצלומים כדי למפות את הרכב הגזע והמוצא של כ-100,000 שוודים.‏ מחקר זה הפך מאוחר יותר לאחד מיסודות תוכנית השבחת הגזע של הממשלה השוודית, שבמסגרתה בוצעו עיקור מרצון ועיקור כפוי של אנשים עם מאפיינים גנטיים שליליים. התוכנית פעלה בשוודיה משנת 1935 ועד 1975. מדיה וקבצים בנושא הרמן ברנהרד לונדבורג בוויקישיתוף הרמן ברנהרד לונדבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Enersen, Ole Daniel. Biography of Herman Bernhard Lundborg. Who Named It?. Lundborg, H. B. (1903). "Die progressive Myoklonus-Epilepsie (Unverricht's Myoklonie)". Johns Hopkins University. "Myoclonic epilepsy of Unverricht and Lundborg". NCBI. O'Mahony, Paul (9/1/2007). "Sweden's 'dark legacy' draws crowds to museum". thelocal.se news site. מאיר כרמון, שיגעון מחפש משמעות (מבוא הספר, עמוד 8), דיונון הוצאה לאור, תל אביב, 2013. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר".‏ "Final Statement in the Matter of Sterilisations Performed in Contravention of the Law" - Public Defender of Rights - Czech government, 29/12/2005 .
גביע דייוויס 1961

גביע דייוויס 1961 הייתה התחרות ה-50 במניין מאז ייסוד התחרות. מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך ב-28-26 בדצמבר 1961 במלבורן, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 42 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. משחק הגמר נערך בין אוסטרליה לבין איטליה והסתיים בניצחון אוסטרליה עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-17 בסך הכל. הבית כלל 7 קבוצות כולל מרוקו. הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה, ניו זילנד וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר. הבית כלל 7 נבחרות. המשחקים נערכו במהלך ספטמבר-אוקטובר 1961. בשנת 1961 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת ניו זילנד. כמו בשנת 1960 המשחק נערך בתל אביב. נתונים על התחרות
מערך השליטה הימית

מערך השליטה הימית בחיל הים הישראלי אחראי על יצירת התמונה הימית הכוללת את כל כלי השיט הנמצאים במרחב הימי של מדינת ישראל וסביבתה ושליטה על הכוחות הנמצאים בים. המערך ממונה על פיקוח על התנועה בכל המרחב הימי של ישראל, וכן על גילוי וזיהוי ניסיונות חדירה למרחב הימי של מדינת ישראל, והכוונת פלגות הבט"ש של החיל אל עבר מטרות ימיות חשודות. הכוח המפעיל את המערך הוא בקריות השליטה הימית וקציני השליטה ימית. המערך מחולק למוצבי שליטה זירתיים (מש"ז) בבסיס חיפה, בסיס אשדוד ובסיס אילת ובעבר גם במוצבי שליטה אזוריים (מש"א) בכגון במעבר ארז, גבעת אולגה, סטלה מאריס וראש הנקרה, שהועברו לתוך המש״זים, אשר מספקים כיסוי של המרחב הימי של מדינת ישראל וסביבתה באמצעות מכמ"ים ואמצעי גילוי נוספים. על כל מש"ז מפקד קצין בדרגת רב-סרן או סרן. בראש יחידת השליטה הימית (יש"י), המרכזת את המידע מכלל הזירות, עומד קצין בדרגת אלוף-משנה. ליחידת השליטה קיימים גם כשני מוצבים משלה, אשר מתפקדים בשיתוף עם שאר המוצבים בארץ. על-פי חוקי השיט הבינלאומיים, חייב כל כלי שיט שמתקרב למרחק מסוים מגבולות ישראל, על-פי סוגו, להזדהות מול מערך השליטה הימית. במקרה שכלי שיט לא מזדהה מול מערך השליטה, לא תאושר כניסתו למים הטריטוריאליים של מדינת ישראל. במידה ועולים חשדות לחדירה, מוזנקים לכיוונו כלי בט"ש, שמתקרבים, ובודקים כי לא מדובר באיום. קשל״טית/קשל"ט- קצינת השליטה הימית היא הגורם הסמכותי הגבוה ביותר במוצבי השליטה של זרוע הים. התפקיד כולל פיקוד על משמרת מבצעית באחד ממוצבי השליטה האמונים על הגנת הגבולות הימיים של המדינה, והפעלת כוחות לסיכול פח"ע ימי, פיקוח ובקרה על שיט אזרחי ואירועי הצלה ימיים. פיקוד על צוות אישי שכולל 15-25 בק״שיות. תהליך ההכשרה לקצונת שליטה כולל את פרק הכשרת היסוד בבה״ד 1 שנמשך כחודשיים וחצי, ואת קורס קשל״טים (ההשלמה החיילית) שנמשך כ-5 חודשים ומתקיים בבה״ד זרוע הים. אחמ״שית - אחראית משמרת היא חלק מסגל הפיקוד הזוטר במוצבי השליטה. האחמ״שית היא מפקדת משמרת ומהווה מפקדת ישירה של צוות הבק״שיות, בכפוף לקצינת השליטה. האחמ״שיות לוקחות חלק פעיל ומשמעותי בהסמכת בק״שיות חדשות שנקלטות ביחידה. סמב"צית שליטה- מנהלת אירועים ימיים ומעבירה דיווחים לגורמי הפיקוד בזירה. הסמב״צית אחראית על ניהול הפעילות השוטפת בזירה, הכוללת אימונים, מודלים, ניסויים, תרגילים וכיוצא בזה. סמכית/אחראית בניית תמונה ימית- במשמרת, החיילות עוסקות בבניית תמונת השליטה והבקרה, קשר עם כלי השיט של צי הסוחר וכלי שיט אזרחיים, תיעוד אירועים ימיים מתפתחים, העברת דיווחים וניהול מסמכי המשמרת. מפקדת בקורס אחמ״שיות-מפקדות צוות של בק״שיות שנמצאות בתהליך ההכשרה לתפקיד האחמ״שית. מפקדות אלה עוסקות בבניית הזהות הפיקודית של חניכות הקורס, ובהכנתן במישור המקצועי לפיקוד על משמרת במוצבי השליטה. מפקדת בקורס בק״שיות- חיילת זו מפקדת על צוות בק״שיות בשלב הטירונות וההכשרה הראשונית. חיילת זו בונה את היסודות המקצועיים והערכיים של הבק״שיות העתידות להגיע למוצבי השליטה. צוף בן אליעזר, עיניים של חיל הים: הכירו את בקריות השליטה, התצפיתניות של חיל הים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 29 באוגוסט 2011 חן אופיר, שולטות במוצב, באתר חיל הים, 2 במרץ 2014 שי לוי, ‏שומרות הים, באתר ‏מאקו‏, 1 במאי 2014 אגם תותחני, מצא בית הרחק מהבית, אתר זרוע הים, 24 באוקטובר 2022.
הפיגוע בקו 12 (1978)

הפיגוע בקו 12 היה פיגוע טרור שהתרחש ב־2 ביוני 1978 (כ"ו באייר תשל"ח) בשכונת בית וגן בירושלים. הפיגוע בוצע בידי אש"ף, נרצחו בו חמשה ילדים ובני נוער ישראלים, ואזרח אמריקאי אחד, ונפצעו 23. בצהרי יום שישי 2 ביוני 1978 עשה אוטובוס אגד בקו 12 את דרכו ברחובות ירושלים, לכיוון שכונת בית וגן. בהגיע האוטובוס לשכונת בית וגן התפוצץ מטען חבלה שהניח מחבל על מדף התיקים מעל ראשי הנוסעים. באירוע נרצחו שישה נוסעים ונפצעו 19. הנרצחים בפיגוע היו אריה יוסף שיינפלד(16), אליהו למברגר(12), ראובן שלמה פישמן(30) - אזרח ארצות הברית, תמר גוטל(15) - אחותו של הרב פרופ' נריה גוטל, רוחמה גרוסברג(14) - בתו של הרב אליהו גרוסברג מותיקי הר"מים בישיבת נתיב מאיר ואהרן מאיר אוירבך(15) - בנו של הרב רפאל דוד אוירבך שהיה ראש ישיבת המקובלים שער השמים ואחיו של הרב שלמה זלמן אוירבך. לזכר הרוגי הפיגוע הוקם ארגון חסד "חי"ל - חסד יד לשישה". בנוסף לפיגוע זה, אירעו בשנים הסמוכות לו עוד 2 פיגועי מטען חבלה בקו 12 בהם היו פצועים בלבד, ואירוע נוסף בו זוהה ונוטרל מטען חבלה ללא פגע. קו 12 עצמו בוטל בשנת 1980, ומספרו נשמר ולא ניתן לקו אחר עד סביב שנת 2000, אז ניתן מספר הקו לקו נסיעה בדרום העיר, בקו זה אירע פיגוע בשנת 2016. "האוטובוס ממש התרומם באוויר - לא אשכח לעולם את התמונה הזאת של נערים מרוסקים", מעריב, 4 ביוני 1978 ירושלים: עין אחת צוחקת; אחת בוכה, מעריב, 4 ביוני 1978 המשך הכתבה ותמונת האוטבוס הפגוע, מעריב, 4 ביוני 1978 אש"ף ביצע פיצוץ האוטובוס - קארטר מגנה "מעשה הטרור", דבר, 4 ביוני 1978 שישה הרוגים ו־23 פצועים ממעשה החבלה בירושלים, דבר, 4 ביוני 1978 חי"ל - חסד יד לשישה באתר גיידסטאר אירוע ב־17.12.1978 וב־12.11.1975 אירוע ב־24.5.1977
ReFS

ReFS (ראשי תיבות של: Resilient File System) או Protogon היא מערכת קבצים בפיתוח של מיקרוסופט אשר הופיעה לראשונה עם גרסת מערכת ההפעלה Windows Server 2012 כאשר המטרה המוצהרת היא להחליף כליל בבוא הזמן את מערכת הקבצים הנפוצה NTFS. ReFS תוכננה לשפר מספר תחומים באופן פעולת NTFS כגון ביטול הצורך ב-chkdsk, טיפול בנתיבים ושמות קבצים גדולים במיוחד, בדיקה אוטומטית של שלמות המידע (data integrity), היא כוללת RAID ומטפלת בכישלונות ברמת דיסק קשיח, תמיכה משופרת ומובנית בווירטואליזציה של דיסקים קשיחים. המערכת תוכננה במקור עבור השרת (Server 2012) בלבד, עם מחשבה שבעתיד תעבור שינויים והתאמות (שבפועל בוצעו במהרה על ידי חובבי פיתוח מוכשרים) לשוק המשתמשים (Consumer). GFS Resilient file system, באתר MSDN
זובומפו

זובומפו (באנגלית: Zoboomafoo) הייתה סדרת טבע אמריקאית לילדים ששודרה בישראל בערוץ הופ! במאי 2004 עד ספטמבר 2006, ובין שנת 2007 עד ל-2012, שידורים חוזרים של הסדרה שודרו בערוץ. נכון לשנת 2020, הסדרה משודרת בערוץ WIZ!. לאחר הצלחת הסדרה, הופקה סדרה נוספת בכיכובם של האחים קראט, בשם "אחים וחיות אחרות". העלילה עוסקת בכריס ומרטין קראט (מדובבים על ידי דן תורן ולירון לב, בהתאמה), חוקרי חיות שגילו למור סיפאקה ביערות מדגסקר. שמו של הלמור הוא "זובומפו" (בקיצור: "זובו") וביחד בצומת החיות הם חוקרים את עולם בעלי החיים. בשעת סיפור יש לזובומפו ארץ ששמה "ארץ זובו" שבה הוא נפגש עם חברים חדשים. לעיתים האחים קראט מקבלים הודעה מג'קי ואמי מצוות עוזרי החיות שגם הן חובבות את בעלי החיים. בסוף כל פרק כל ילד מראה את החיה שלו. זובומפו (צביקה פורמן) - למור סיפאקה מצויה שחוקר עם האחים קראט את בעלי החיים ומספר סיפורים על ארץ זובו, כשהוא אוכל בהתחלה הוא מתחיל לדבר (אלא שמאחורי הקלעים הוא לפעמים בובה מדברת וחצי חיה אמיתית). זובומפו גולם על ידי למור בשם ג'וביאן, שנלקח במיוחד לצילומי התוכנית ממרכז הלמורים באוניברסיטת דיוק בקרוליינה הצפונית. ג'וביאן מת בנובמבר 2014 בגיל 20 לאחר שקרסו כליותיו. השמועות על מותו התפשטו במהרה באינטרנט והובילו לצער רב ברשתות החברתיות. מרטין קראט (לירון לב) - חוקר טבע, אחיו הגדול של כריס, לובש חולצה כחולה. כריס קראט (דן תורן) - חוקר טבע, אחיו הקטן של מרטין, לובש חולצה ירוקה. ג'קי (מאי יעקובסון) (עונה 1) - חברתם הצעירה של האחים קראט, שולחת להם הודעה בעזרת ציפור (שחושבים בטעות שהוא שלדג). אמי (נועה ברגר) (עונה 2) - נערה בת 16 מעוזרי החיות, שולחת להם הודעה בעזרת ציפור (שחושבים בטעות שהוא שלדג). סנסיט (יובל סגל) - חיית לילה בעל עיניים גדולות שיכול ללכת על האצבעות. בהמשך מגלה שהוא זן של למור. סלימנטה (יובל סגל) - לטאה צהובה וחלקה. גובל (דן תורן) - יצור זללן שמשמין בגלל התותים. בוגלי (צביקה פורמן) - חרק ענק וחזק. נארצ'י (יובל סגל) - חייה דמוי פיל אשר יכול לעשות הכל עם האף שלו. כלב ירוק (יובל סגל) - כלב בצבע ירוק אשר מלקק את זובו. פיבי (אפי בן ישראל) - חייה ימית אשר יש לה זרועות תמנון וסרטן. נוגנדריל (דן תורן) - אוגר שעל ראשו יש מקדחה, כך הוא חופר מנהרות. זובומפוזאור (יובל סגל) - דינוזאור חברותי שהוא האם של תינוק זובומפוזאור. סאי (יובל סגל) - חוצן שהופיע כחבר חדש בארץ זובו. למור השלג (יובל סגל) - למור לבן אשר גר בפסגת הר זובומפו ששם קר. וויג'י (אפי בן ישראל) - ציפור דמוית תרנגולת אשר מקרקרת בלי סוף. תינוק זובומפוזאור (לירון לב) - דינוזאור חברותי שהוא הבן של אמא זובומפוזאור. סדר הנושאים בפרקים: החיה המסתורית (שבו זובו שר שיר על בעל חיים שהוא פגש בדרך). סיפור ראשון על ארץ זובו. מכתב מעוזרי החיות. כריס ומרטין יוצאים למסע. סיפור שני על ארץ זובו. שיר הסיום. אחים וחיות אחרות אתר האינטרנט הרשמי של זובומפו "זובומפו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זובומפו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זובומפו", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שיחה

שיחה היא סוג של תקשורת מילולית בין בני אדם. ההשתתפות בשיחה כוללת תגובה לדברים שנאמרו לאורך השיחה, תגובה המתבצעת באופן ספונטני, ומבוצעת באמצעות דיבור. עם התקדמות הטכנולוגיה הופיעו טכניקות נוספות לקיום שיחה, ובהן שיחות טלפון ושיחות וידאו. תהליך רכישת שפה מאפשר קיום שיחה באותה השפה. לתקשורת בין אנשים הדוברים שפות שונות נהוג להשתמש במתורגמן. שיחות מתקיימות בכפוף לנימוסים מסוימים, וכאשר מהלך השיחה חורג מעקרון שיתוף הפעולה השיחה לרוב מתפוגגת ומגיעה לסיומה, או נוצר מצב של חוסר אמון בין הצדדים. שיחה יכולה להיות צורת תקשורת יעילה ביותר, כאשר נדרש להעביר מידע מורכב ומבוצעת בה אינטראקציה על מנת לוודא שהמידע מועבר כהלכה, ושהיבטים שונים של המידע מוסברים בניסיון להתאים לשאיפות הדוברים וידע קודם שלהם. שיחת חולין (סמול-טוק) היא סוג של שיחה המתקיימת מטעמי נימוסין, ללא מטרה ישירה להעברת מידע, אלא ליצור או לבסס היכרות. ערך מורחב – ריאיון עיתונאי בתקשורת המונים, ראיון הוא שיחה בין עיתונאי לבין מרואיין, שעיקרה שאלות שמפנה העיתונאי אל המרואיין, כדי לקבל מידע בנושא מסוים לשם הצגתו לציבור, ובפרט כדי להציג את דעותיו של המרואיין. לעיתים משתתפים בראיון יותר מאשר מראיין אחד או יותר מאשר מרואיין אחד. ראיון משמש את כל אמצעי תקשורת – עיתונים, כתבי עת, רדיו וטלוויזיה, ותוצאותיו מתפרסמות בדרך כלל לאחר עריכה, אך לעיתים נערך הראיון בשידור חי, שבו יכולת העריכה מצומצמת ביותר. דיאלוג הרצאה מפתח שיחה סמדר סלומון, דברו חלש, באתר "את", 23 במרץ 2011 חיה כהן, ‏איך לנהל סמול-טוק נכון (בלי לדבר על מזג האוויר), באתר כיכר השבת, 14 באוגוסט 2014 טלי קרופקין, מחקר: מי שמשתלט על שיחות עשוי להיות פסיכופת, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2014 שיחות, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פקקת וריד השער

פַּקֶּקֶת וריד השַּׁער (אפשר גם פקקת הוריד הפורטלי, באנגלית: Portal vein thrombosis) היא סוג של פקקת ורידים שמתרחשת בווריד השער. מצב זה עלול לגרום ליתר לחץ דם פורטלי ולפגיעה באספקת הדם לכבד. פקקת וריד השער יכולה להיגרם מדלקת לבלב, שחמת הכבד, דיברטיקוליטיס וכולנגיוקרצינומה. האבחון נעשה בדרך כלל על ידי אולטרה סאונד, CT וכן MRI. מדיה וקבצים בנושא פקקת וריד השער בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
כלב ים אפור

כלב ים אפור (שם מדעי: Halichoerus grypus) או כלב ים אטלנטי הוא מין של כלב ים והיחידי בסוג Halichoerus, הנפוץ ומתרבה בחופים וימים רדודים באזור צפון האוקיינוס האטלנטי, משני עבריו (באירופה ובאמריקה). אורכו של כלב הים 3.3-2.5 מטר ומשקלו 310-170 ק"ג. הנקבות הרבה יותר קטנות מהזכרים, ובדרך כלל באורך 2-1.6 מטר ובמשקל 190-100 ק"ג. באוקיינוס האטלנטי הפרטים מעט יותר גדולים, כשהזכרים מגיעים למשקל 400 ק"ג והנקבות למשקל 250 ק"ג. הם דומים מעט לפוקת המפרץ, החיה באותו אזור, אך שונים ממנה באפם הארוך של הזכרים, פרופיל ראשם הישר יותר והם פחות מנומרים מהם. הזכרים יותר מנומרים מהנקבות ולעיתים יש להם צלקות על צווארם. הם ניזונים ממגוון של דגים, בעיקר של קרקעית הים בעומק עד 70 מ' או יותר. צלופחוליים הם המזון העיקרי שלו באזורים מסוימים. באזורים אחרים המזון העיקרי הוא דגי בקלה, דגי משה רבנו, מליח ותריסניות. הוא יאכל גם תמנונים, לובסטרים ואפילו עופות ים וכלבי ים קטנים. הוא אוכל בממוצע 5 ק"ג ליום, אך הם לא אוכלים כל יום והם צמים במשך עונת הרבייה. הנקבות ממליטות בסתיו (במזרח האוקיינוס האטלנטי) או בחורף (במערב האוקיינוס האטלנטי) כשהגורים ניזונים מחלב עשיר ותוך חודש אחד הם מגדלים פרווה עמידה למים, ומסוגלים לצאת לים כדי לדוג בעצמם. יש לכלב ים זה 2 תת-מינים: Halichoerus grypus grypus – נפוץ בצפון האוקיינוס האטלנטי. Halichoerus grypus macrorhynchus – נפוץ באזור הים הבלטי. אוכלוסיית כלב ים זה מצויה בעלייה בשנים האחרונות, בעיקר במערב האוקיינוס האטלנטי - בארצות הברית ובקנדה. האוכלוסייה הגדולה ביותר העולם נמצאת באי סייבל שבנובה סקוטיה, קנדה. כלב ים זה טורף לעיתים פרטים צעירים של פוקת המפרץ ושל פוקנה מצויה בעתות רעב. בנוסף התברר ממחקר מ-2014 שבים הצפוני ישנם אוכלוסיות כלבי ים בהם זכרים קניבלים הניזונים מגורי כלבי ים אפורים שננטשו. מדיה וקבצים בנושא כלב ים אפור בוויקישיתוף כלב ים אפור, באתר ITIS (באנגלית) כלב ים אפור, באתר NCBI (באנגלית) כלב ים אפור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כלב ים אפור, באתר GBIF (באנגלית) כלב ים אפור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כלב ים אפור באתר הרשימה האדומה של IUCN
קואן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קואן – סיפור או אמירה במסורת הזן בודהיזם אישים: אנדי קואן – שחיין אמריקאי קואן, קיסר יפן – השישי מבין קיסרי יפן קון קאן
הנס אוטה

הנס גינטר פראנץ אוטה (בגרמנית: Hans Günther Franz Otte;‏ 3 בדצמבר 1926, פלאואן – 25 בדצמבר 2007, ברמן) היה מלחין ופסנתרן גרמני. שני הוריו של הנס היו מוזיקאים חובבים, ואמו לימדה אותו בילדותו נגינה על פסנתר. לאחר מלחמת העולם השנייה קיבל מלגה ללמוד הלחנה באוניברסיטת ייל שבארצות הברית, שם למד תחת פאול הינדמית. לאחר חזרתו לגרמניה, למד בין השנים 1954 ל-1956 תחת הפסנתרן ולטר גיזקינג. בין השנים 1959 ל-1984 הוא שימש בתור המנהל המוזיקלי של תחנת הרדיו הציבורית של ברמן, Radio Bremen. הוא ייסד תחת חסותה של התחנה שני פסטיבלים בעלי חשיבות, הראשון הוא pro musica antiqua, למוזיקה עתיקה, והשני pro musica nova, למוזיקה בת זמננו. יצירותיו מציגות סגנון מינימליסטי. אחת מיצירתיו המפורסמות ביותר היא "ספר הצלילים" (Das Buch der Klänge), יצירה לפסנתר שנכתבה בין השנים 1979-82. בשנת 2006 יצאה ביוגרפיה אודותיו בהוצאת Schott Music הגרמנית, אותה כתב אינגו אהמלס (Ingo Ahmels). הנס אוטה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הנס אוטה, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט הנס אוטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) הנס אוטה, באתר Discogs (באנגלית)