laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קומיסר העם (הונגריה 1919)

קומיסר העם או נציב העם (בהונגרית: Népbiztos, ברוסית: народный комиссар) הוא חבר ממשלה (למעשה שר לענייני לאומים) במערכות מהסוג הסובייטי. סגנו הוא סגן נציב העם/סגן קומיסר העם, שמתכתב עם "מזכיר מדיני" (דומה לסגן שר בשיטת הממשל המקובלת בהונגריה). השם אומץ כחיקוי של ממשלת הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (לימים ברית המועצות) על ידי מדינות שונות בעלות מבנה קומוניסטי, כמו הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הרפובליקה הסובייטית הסלובקית, הרפובליקה הסוציאליסטית הפינית (1918) והרפובליקה הסובייטית הבווארית. תפקיד קומיסרי העם ברפובליקה הסובייטית ההונגרית היה שונה מעט מזה שברוסיה הסובייטית בכך שתפקידם לא היה פקידותי או פיקוחי בלבד אלא ביצועי ממש, כשרים, וכמעט לא מונו קומיסרי עם פוליטיים ביחידות הצבא. "המועצה הממשלתית המהפכנית" (לעיתים רחוקות נקראת גם ממשלת גרבאי) הייתה הגוף המנהל, הגוף המבצע העליון, או ממשלת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. היא פעלה מה-21 במרץ 1919 עד ה-1 באוגוסט 1919, ועמד בראשותה שאנדור גרבאי לכל אורך הזמן. היא נקראה גם "ממשלת המועצה". חבריה כונו קומיסרי העם. עד 3 באפריל 1919 היו לקומיסרי העם גם סגנים, אך אז הוצבו בראש אותו מיניסטריון כמה אנשים בדרגה שווה לעניינים שונים בתחום סמכותו של אותו מיניסטריון, לכן המועצה המהפכנית הייתה הממשלה הגדולה ביותר בתולדות הונגריה: מ-7 באפריל עד 24 ביוני 1919 היו בה 35 חברים, בעוד במועד הקמתה היו במועצה רק 15 חברים. רוב קומיסרי העם הלאומיים היו פוליטיקאים סוציאל-דמוקרטים לשעבר, אחדים היו קומוניסטים. המפלגה השלטת ברפובליקה הסובייטית הייתה המפלגה הסוציאליסטית ההונגרית, שהוקמה על ידי מיזוג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית ומפלגת הקומוניסטים של הונגריה. לאחר פרסום החוקה הזמנית של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בתחילת אפריל, המועצה המהפכנית התארגנה מחדש כאמור. תפקיד סגן קומיסר העם בוטל והסגנים לשעבר נקראו גם הם רשמית קומיסר העם. מלבד בשנים מהמיניסטריונים (לענייני מיעוטים לאומיים), בראש כל אחד מהמיניסטריונים הוצבו שניים עד שישה קומיסרי עם. האספה הלאומית של המועצות (TOGY), הגוף העליון של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, התכנסה בין 14 ל-23 ביוני ואימצה את חוקת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. ביום האחרון לכינוסה, האספה בחרה בוועדת היגוי מרכזית של 150 חברים. זו למחרת מינתה את המועצה הממשלתית המהפכנית החדשה. הרכבה, בהתאם לחוקה שאושררה, היה כדלקמן (קומיסרי עם): יו"ר המועצה הממשלתית המהפכנית: שאנדור גרבאי סגן נשיא המועצה הממשלתית המהפכנית: אנטל דוֹבצַ'אק חברי נשיאות המועצה הכלכלית העממית: ינה ורגה, ג'רג' ניסטור, דיולה לנדייל ופרנץ באיאקי קומיסר העם לענייני פנים: ינה לנדלר קומיסר העם למלחמה: בלה סאנטו קומיסר העם לענייני משפט: פטר אגושטון (אנ') (בפועל לא נמסר לו התפקיד; קומיסר העם הקודם זולטאן רונאי, שימש גם בתפקיד זה) קומיסר העם לחינוך ציבורי: יוז'ף פוגאן קומיסר העם לענייני חוץ: בלה קון קומיסר העם לענייני כספים: בלה סקיי קומיסר העם למיעוט הגרמני: הנריק קלמר קומיסר העם לרווחת הציבור ובריאות הציבור: אנטל גוט קומיסר העם למיעוט הרוסיני (רותני) (זקרפטיה): שטפאן אגושטון ממשלה (גוף ממשלתי) "népbiztos". Magyar Katolikus Lexikon-הלקסיקון הקתולי ההונגרי. תולדות תנועת הפועלים-לקסיקון היסטורי Munkásmozgalom-történeti lexikon. Szerkesztette Vass Henrik–Bassa Endre–Kabos Ernő. Budapest: Kossuth Könyvkiadó 1976 A Magyarországi Szocialista Szövetséges Tanácsköztársaság alkotmánya
טלסקופ החלל קורוט

טלסקופ החלל קורוט (באנגלית: COROT, convection rotation and planetary transits) הוא טלסקופ חלל של סוכנות החלל האירופאית (CNES), המצויד במכשירים חזקים שיאפשרו לו למדוד במדויק את בהירותם של כוכבים, ולאתר גלים אקוסטים החוצים את פני השטח שלהם. כמו כן יסיע הטלסקופ באיתור כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש. הלוויין באורך ארבעה מטרים, משקל של 630 ק"ג וקוטר ממוצע של שני מטרים. הדיוק של הצבעה הוא 0.5 מערך פולסים של שניית מעלה (arcsec) עם קיבולת הטלמטריה של 1.5 ג'יגה-ביט ליום. שלוש מערכות פועלות על הלוויין: CoRoTel טלסקופ אפוקאלי עם 2 מראות פרבוליות וצמצם של 27 ס"מ, בלה גלילי באורך של שני מטרים. CoRoTcam היא מצלמת שדה רחבה המורכבת ממטרה דיופרית של שש עדשות בהן המוקד הוא היחידה מצוידת בארבע מסגרות להעברת CCD 2048x4096. שתיים מארבע ה- CCDs מיועדות לתוכנית האקסופלאנט ושניים לתוכנית הסייסמולוגיה. CoRoTcase מארח את האלקטרוניקה והתוכנה המנהלת את עיבוד הפוטומטריה של צמצם. עבור CCD Exoplanet המספר הכולל של הכוכבים הוא 12,000 והגדלים הם בין 11 ל-16; השטף נמדד כל 512 שניות המורכב מ-16 חשיפות אינדיבידואליות של 32 שניות. דו-פריזמה בגוש המוקד המוקדש לאקס-פלנטות מאפשרת לקבל מידע כרומטי (אדום, ירוק וכחול) עבור כוכבים בהירים יותר, אך עבור כוכבים קלושים מתבצעת רק הפוטומטריה הסטנדרטית האחת (לבן). מסלולו הקוטבי של הלוויין מאפשר לצפות 150 יום בטווח הארוך, ובין 20 ל-30 יום בטווח הקצר, שניהם לכיוון המרכז בהתאמה למרכז שביל החלב, מה שהופך את שני התמרונים ההיפוכים הנחוצים לשנה. המטרה המקורית הייתה התבוננות בכוכבים משתנים אך עם גילוי האקסופלאנט (Exoplanet) הראשון בתחילת שנות ה-90, החיפוש אחר Exoplanets נכלל בתוכנית המחקר והתברר כחשוב מאוד. כבר בשם המשימה CoRoT מוזכרות שתי משימות המחקר Convection, Rotation ו-Transit Planites. הלוויין שוגר בהצלחה ב-27 בדצמבר 2006 מבייקונור, התצפיות החלו בפברואר 2007 והתוצאות הראשונות בנוגע למעברים פלנטריים חוץ רחמיים. בהתאמת סקירה של משימת CoRoT זמן החיים נקבע לשלוש שנים של תצפיות ולאחרונה אושרה הארכה לשלוש שנים נוספות. שתי המשימות של המשימה היו לחפש אחר כוכבי לכת מחוץ לתחום היבשתי, ולביצוע אסטרוזיסולוגיה על ידי מדידת תנודות דומות לשמש בכוכבים. במהלך שש השנים הראשונות של המשימה, קורוט זיהה כ-150 כוכבים בהירים בתוך שדה Seismo ויותר מ-150,000 כוכבים חלשים בשדה Exo. בנוסף, הוא גילה כוכב לכת סלעי. מדיה וקבצים בנושא טלסקופ החלל קורוט בוויקישיתוף אבי בליזובסקי, ‏הלווין קורוט המחפש כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש הניב הפתעות בשנת פעילותו הראשונה, באתר "הידען", 7 בינואר 2008 טלסקופ החלל קורוט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מפעל המתכות הלנינגרדי

מפעל המתכות הלנינגרדי (Ленингра́дский металли́ческий заво́д, בעבר נקרא בשם - מפעל המתכות הלנינגרדי על שם יוסף. ו. סטלין) הוא מפעל רוסי בעיר סנקט פטרבורג לבניית מכונות אנרגיה, המתכנן ומייצר טורבינות קיטור, מערכות הידראוליות ומערכות גז שונות. המפעל יזם את הקמתו של מועדון הכדורגל "בולשביק", שבהמשך הפך לזניט סנקט פטרבורג (ראו בהיסטוריה של זניט סנקט פטרבורג). מפעל המתכות נוצר על בסיס מפעל המתכת של סנקט פטרבורג, שנוסד בשנת 1857 על ידי הסוחר סרגיי נפדיביץ' רסטריאייב. תחילה בנה המפעל דוודים קטנים, מכשירי חימום וביצע עבודות מתכת שונות. המפעל היה במקור בית מלאכה, אך עד מהרה הפך לחברת מניות משותפת בשם הרשמי "החברה של מפעל המתכות הפטרבורגי" (ברוסית: Компания Санкт-Петербургского металлического завода; אמנת החברה אומצה ב-20 בדצמבר 1857). בה עבדו מהנדסים מוסמכים שהוזמנו מגרמניה. עד מהרה נלקחו כל עמדות הניהול על ידי מומחים גרמנים. בשנת 1867 עמד בראש המפעל אוטו קרל. תחת הנהגתו הוקמו קווי ייצור דודים, ייצור מכשירים לחימום ואוורור, ייצור מבני מתכת למטרות שונות, מנופים, מזחים צפים וגשרים. בשנת 1886 המפעל ייצר לראשונה התקנים עבור אוניות מחופות שריון ומאוחר יותר נבנו מגדלים חשמליים. בתחילת שנות התשעים של המאה התשע עשרה הופיע המהנדס הרוסי נ. ד. לסנקו במפעל. מהר מאוד הוא צבר מוניטין יציב כמעצב מכונות מוכשר. לבקשת שר האוצר, סרגיי ויטה, שהיה גם אחראי על מחלקת המסחר והתעשייה ואשר פנה ל"רוסיפיקציה" של המפעל (דהיינו הפיכתו ל"רוסי יותר"), לסנקו מונה לסגן המנהל. בהמשך, הוא נכנס לתפקיד מנהל המפעל. המפעל החל לייצר טורבינות קיטור בשנת 1907, לאחר שחתם הסכם סיוע טכני עם חברה צרפתית שבנתה טורבינות של מערכת "ראטו". נרכשו שרטוטים של הטורבינות הללו ומהנדסי המפעל החליטו לייצר מחדש את הטורבינה של ראטו, תוך החלפת הרכיבים הקריטיים ביותר (להבים, דיסקים, צילינדר). כך נוצרה טורבינה רוסית חדשה "M-3". בחדר הדודים של המפעל ייצרו דודי אדים של מערכות שונות. בנוסף לייצור טורבינות ודוודים, במפעל שלפני המהפכה הייתה מחלקת ארטילריה גדולה, שעסקה בתכנון וייצור מתקני ארטילריה של ספינות ומגדלי החוף וצינורות טורפדו ושימשו את הצי הרוסי הקיסרי. לאחר עליית המשטר הסובייטי יצר המפעל את הטורבינות ההידראוליות הראשונות (בשנת 1924) וטורבינות הגז (בשנת 1958) והבטיחו בכך יישום של כמעט שליש מתוכנית GOELRO. בשנת יובל 50 לסטלין (1929) נקרא המפעל על שמו (כחלק מפולחן האישיות של סטלין). בשנת 1930 נוצרה בחסות המפעל האוניברסיטה הטכנית הראשונה במדינה (כיום זהו המכון להנדסת מכונות בסנקט פטרבורג). בהחלטה של מועצת השרים מיום 26 בינואר 1962, אישרה הנהלת המפעל את הסרת השם סטלין משמו של המפעל כתוצאה ממדיניות הדה-סטליניזציה וחשיפת פשעי סטלין בנאום הסודי בקונגרס ה-20 של המפלגה הקומוניסטית. כיום המפעל מהווה סניף של חברת "מכונות הכוח". מדיה וקבצים בנושא מפעל המתכות הלנינגרדי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפעל המתכות הלנינגרדי האתר ההיסטורי של מפעל המתכות הלנינגרדי, שנוצר לרגל 150 שנה למפעל מפעל המתכות הלנינגרדי, באנציקלופדיה של סנקט פטרבורג ממפעל המתכות הלנינגרדי באתר spb-business.ru Scripophily.ru Старинные ценные бумаги Ленинградский металлический завод — Календарь дат (אורכב 12.11.2009 בארכיון Wayback Machine)
יחסי אקוודור–שווייץ

יחסי אקוודור–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אקוודור לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת אקוודור לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אקוודור לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים טובים, חמים וידידותיים, אך אינם אינטנסיביים במיוחד. אמנת ידידות, חברות וסחר, נחתמה בין שתי המדינות בשנת 1888. שווייץ פתחה קונסוליה בקיטו בשנת 1938, ונציגות דיפלומטית במדינה קיימת מאז שנת 1963. בין שנת 1969 לשנת 2009 הייתה אקוודור מדינה מועדפת להשקעות שווייצריות למען האצת הפיתוח. התוכנית הסתיימה בהצלחה בשנת 2010 לאחר שאקוודור עלתה במעמדה ממדינה מתפתחת למדינה מפותחת למחצה. היחסים הכלכליים שבין אקוודור לשווייץ הם יחסים צנועים. שווייץ מייבאת מאקוודור בעיקר מוצרים חקלאיים, אבני חן ומתכות יקרות. אקוודור מייבאת משווייץ בעיקר מוצרי רוקחות, כימיקלים ומכונות. שווייצרים משקיעים באקוודור מאות מיליוני פרנקים שווייצרים מדי שנה וחברות שווייצריות מספקות מקומות עבודה לאלפי אקוודורים. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו באקוודור אלף שבע מאות וחמישים אזרחים שווייצרים. אקוודור מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. אקוודור מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר ציריך. שווייץ מיוצגת באקוודור בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בקיטו, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת באקוודור גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר גואיקיל. מדיה וקבצים בנושא יחסי אקוודור–שווייץ בוויקישיתוף Bilateral relations Switzerland–Ecuador, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF ECUADOR IN BERN, SWITZERLAND CONSULATE OF ECUADOR IN ZURICH, SWITZERLAND EMBASSY OF SWITZERLAND IN QUITO, ECUADOR CONSULATE GENERAL OF SWITZERLAND IN GUAYAQUIL, ECUADOR
לפואנטה

לפואנטה (בספרדית: Lafuente;‏ 31 בדצמבר 1907 – 15 בספטמבר 1973) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. לפואנטה נולד בבילבאו שבספרד ושיחק במהלך הקריירה שלו בקבוצות ברקאלדו, אתלטיק בילבאו ואתלטיקו מדריד. באתלטיק היה השחקן המנוסה ביותר בהתקפה המצליחה שלה שכללה אותו ואת חוסה איראראגורי, גיירמו גורוסטיסה, באטה ואיגנסיו אגירסבלה. הוא זכה עימה 3 פעמים בליגה הספרדית, 4 פעמים בגביע הספרדי ו-7 פעמים באליפות חבל הבסקים. בנבחרת ספרד ערך 8 הופעות והיה חלק מהנבחרת במונדיאל 1934. אתלטיק בילבאו אליפות ספרד (3): 1929/30, 1930/31, 1933/34 הגביע הספרדי (4): 1930, 1931, 1932, 1933 אליפות חבל הבסקים (7): 1926/27, 1927/28, 1928/29, 1930/31, 1931/32, 1932/33, 1933/34 לפואנטה, באתר Transfermarkt לפואנטה, באתר BDFutbol לפואנטה, באתר WorldFootball.net פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
בליעת גלקסיות

בליעת גלקסיות הוא תהליך שבו גלקסיות גדולות בולעות גלקסיות קטנות מהן ולאו דווקא ננסיות. התהליך של בליעת הגלקסיות מתרחש כאשר גלקסיה בעלת כוח כבידה גדול יותר מושכת אליה גלקסיה בעלת כוח כבידה קטן יותר. כך, הגלקסיה מתרחבת. ישנן גלקסיות כמו גלקסיות אליפטיות ענקיות הנובעות כאשר שתי גלקסיות קודמות מסיביות מתמזגות. וגם גלקסיות ספירליות כמו שביל החלב שלנו, הגדלות על ידי בליעת גלקסיות גמדיות קטנות יותר. התהליך מתרחש כאשר גלקסיה ננסית ניגשת לגלקסיה גדולה בהרבה כמו גלקסיה ספירלית. כוח הכבידה הנוסף של הגלקסיה הגדולה מפשיט גז, כוכבים וחומר אפל מ"הקורבן" שלה (הגלקסיה הקטנה יותר). במשך כמה מיליארדי שנים הגלקסיה הקטנה יותר נמתחת לרצועות ארוכות, כאשר חור שחור בולע כמות גדולה של גז, במקרה זה כוכב שלם פולט סילון של פלזמה (מצב צבירה שבו החומר מייצר שדה מגנטי). כמו כן, הגלקסיה הגדולה יותר מעוותת מאוד את מערכת הכוכבים הקטנה יותר כתוצאה מכך, הגלקסיה הקטנה יותר הופכת לזרם של גאות ושפל המורכב מכוכבים שבמשך מיליארדי שנים בסופו של דבר מצטרפים למלאי הכוכבים הרגיל של הגלקסיה באמצעות תהליך של הטמעה מוחלטת. גלקסיית אנדרומדה היא השכן הגלקטי הגדול ביותר של שביל החלב כלומר, הגלקסיה הקרובה ביותר לגלקסיית שביל החלב בה אנו נמצאים. מדענים באוניברסיטת מישיגן הסיקו כי גלקסיית אנדרומדה בלעה גלקסיה מסיבית בסדר גודל דומה לזה של שביל החלב לפני שני מיליארד שנים. אף על פי שהגלקסיה שנבלעה על ידי אנדרומדה נבלעה כמעט לחלוטין, השאירה מאחוריה הגלקסיה שביל עשיר של ראיות כמו הילה של הגלקסיה הגדולה "M32p" והותירה אחריה גלקסיה ננסית "M32" המקיפה את אנדרומדה. גלקסיה "M32" היא מה שנותר מהליבה של גלקסיית הענק שנבלעה, כל שאר הכוכבים שנשארו מהגלקסיה הקודמת נמצאים כיום בהילה המקיפה את אנדרומדה. באתר (האסטרונומיה) באתר (מכון דוידסון) באתר (הידען)
אהרון שרף

אהרון (ארל'ה) שרף (נולד ב-17 בנובמבר 1937) הוא בכיר לשעבר במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. נולד בחיפה ב-17 בנובמבר 1937. בוגר בית הספר התיכון החקלאי בפרדס חנה. בראשית שירותו בצה"ל היה פרח טיס. לאחר שהודח מקורס טיס שירת כמדריך בסימולטור טיסה בבית הספר לטיסה בבסיס תל נוף. עם תום שירותו הצבאי, גויס לשירות הביטחון הכללי, ושירת בתפקיד שומר הראש של ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל, דוד בן-גוריון בין השנים 1958–1960. בשנת 1960 הועבר לשרת במוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים, שבו שירת ברציפות במשך 35 שנה, בשורת תפקידים מבצעיים ותפקידי מטה. בין היתר, שימש בתפקיד ראש שלוחת "הצומת" בצרפת, סגן ראש מוקד "תבל" באירופה ועוד. במשך שנות שירותו עמד בראש שלושה אגפים - אגף ההדרכה, האגף לקשר והצלת יהודים מארצות מצוקה ("ביצור") בשנים 1985–1990, אשר במהלכן נמשכו מבצעי העלאת יהודי אתיופיה במבצעיים חשאיים מסודאן לישראל, ואגף "תבל" המופקד על הקשרים הבינלאומיים של המוסד. בתקופתו כראש "תבל" (1990 - 1995) הוקמו, חודשו, ובוססו הקשרים הבינשירותיים עם מרבית המדינות שמעבר למסך הברזל, הכוללות את רוסיה, סין, אוקראינה, אזרבייג'ן וארצות מזרח אירופה. שרף אף היה זה שעיצב את סמל תבל. לאחר פרישתו מהמוסד בשנת 1995, השתלב בחברת "הכשרת היישוב לישראל", בראשותו של יעקב נמרודי, בתפקיד מנכ"ל חברת הבת "הכשרת היישוב אינטרנשיונל" שעסקה במגוון פעילויות בארצות מוסלמיות כגון ירדן, ערב הסעודית, אינדונזיה וומרוקו. בנוסף, פעל לקידום מכירת ספינות משמר למדגסקר. בשנת 2009 פרש והקים חברה משל עצמו. שרף שימש שנים רבות כסגן קונסול הכבוד של הרפובליקה של מדגסקר בתל אביב. בשנת 1997 קיבל מנשיא צרפת את העיטור הצרפתי Officier de L'Ordre National du Mérite על תרומתו ליחסי ישראל-צרפת. נושא דיפלומה של בית הספר למדעי המדינה בצרפת Sciences Po Institut d'Etudes Politiques. הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי. שרף מכהן החל משנת 2009 כחבר בוועד המנהל של יד בן-גוריון. בינואר 2019 נתמנה כמחליפו של רא"ל (מיל.) בני גנץ כיו"ר יד בן-גוריון. בנוסף, מכהן שרף כדירקטור במדרשת שדה בוקר בנגב, וכחבר המועצה של המכון למורשת בן-גוריון בתל אביב. כמו כן, הוא מכהן כחבר הוועד המנהל של עמותת מוזיאון הרצליה. ארל'ה שרף, גלויות מהמוסד, הוצאת כנרת זמורה דביר, 2022. יוסי מלמן, "פעלנו מתחת לאף של הצרפתים": מבצע הריגול שניסה לסכל הקמת כור גרעיני בעיראק, באתר הארץ, 4 בינואר 2023 יונתן ריגר, ‏"נצרב בתודעה" | הסיפורים מאחורי התמונות הגדולות - בן-גוריון עומד על הראש, באתר ‏מאקו‏, 15 במרץ 2021 הנהלה וצוות המוזיאון «, באתר www.herzliyamuseum.co.il
הר ניקולאס (אנטארקטיקה)

הר נִיקוֹלָאס (באנגלית: Mount Nicholas) הוא ההר הצפוני ביותר של רכס דאגלס, במזרח האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. ההר ממוקם 10 קילומטרים דרומית לכף בראון. גובהו של ההר 1,465 מטרים מעל פני הים. הכף התגלתה לראשונה, מרחוק, בשנת 1909, על ידי המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו. שארקו שמיפה באופן גס את האזור, חשב שמפרץ שוקאלסקי הוא מצר ים, החוצה את האי אלכסנדר, ולכן הוא חשב שהר ניקולאס הוא אי קטן. החוף בסביבה זו צולם מהאוויר ומופה באופן גס בשנת 1937 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, בפיקודו של ג'ון ריימיל. סקרים שנערכו על ידי משלחת סקר של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948, מיפו את האזור והבינו שמדובר בהר ולא באי. שארקו קרא לאי על שמו של ניקולאי השני, קיסר רוסיה - אי ניקולאה השני (Ile Nicolas II). סקרים שנערכו על ידי משלחת סקר של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948, מיפו את האזור וקראו להר תוך שימוש בשם שנתן לו שארקו. הר ניקולאס בהטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה שבריטניה טוענת לריבונות עליו. צ'ילה טוענת כי האזור הוא בריבונותה (מחוז אנטארקטיקה צ'ילנה) ואילו ארגנטינה טוענת כי ההר נמצא בריבונותה (חלק מפרובינציית טיירה דל פואגו). • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 377 • Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-Change and Glaciological Map of the Palmer Land Area, Antarctica: 1947–2009 הר ניקולאס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר ניקולאס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי הגאזט הצ'יליאני האנטארקטי
הר ניקולאס

האם התכוונתם ל... הר ניקולאס (אנטארקטיקה) – הר ברכס דאגלס, במזרח האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה הר ניקולס – הר ברכס הרולד בירד שבאנטארקטיקה הר ניקולס (ניו זילנד) – הר לחוף אגם ואקאטיפו בחבל אוטאגו באי הדרומי של ניו זילנד הר ניקולאס (אוסטרליה) – הר במדינת טסמניה שבאוסטרליה הר ניקולאס (קנדה) – הר בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה
ויסאם רבאח

ויסאם רבאח (בערבית: وسام رباح; נולד ב-13 במרץ 1994) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הבלם בהפועל עראבה. רבאח נולד בעראבה, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. ב-24 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד הפועל כרמיאל, כאשר עלה כמחליף בדקה ה-84, עוד בטרם מלאו לו 18. אף על פי שבעונה זו הצטרף לקבוצת הנוער, רשם 21 הופעות במדי הקבוצה הבוגרת עד לסיום העונה. ב-28 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 2–3 לעירוני קריית אתא. בקיץ 2014 חתם בהפועל רעננה, אך לא רשם ולו דקת משחק אחת במדיה. ב-10 באוגוסט 2015 חתם במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית. בקיץ 2016 חתם בהפועל ראשון לציון. ב-24 ביוני 2018 חתם בהפועל חדרה מליגת העל. ב-3 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–1 נגד בית"ר ירושלים. ב-25 בינואר 2022 חתם בהפועל נוף הגליל. ב-2 ביוני חתם בהפועל אום אל-פחם. בינואר 2023 חזר להפועל נוף הגליל. באוגוסט 2023 חזר להפועל עראבה. ויסאם רבאח, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ויסאם רבאח, באתר Transfermarkt ויסאם רבאח, באתר Soccerway קובי פורטל, ויסאם רבאח ואכרם שריח חתמו באחי נצרת, באתר דאבל פס, 10 באוגוסט 2015 עמית קרקו, ‏חדרה החתימה את ויסאם רבאח, לוטם זינו בדרך, באתר ONE‏, 24 ביוני 2018 הדר יעקבי, ‏ויסאם רבאח חתם לעונה וחצי בנוף הגליל, באתר ערוץ הספורט, 26 בינואר 2022
מארק מאגיירובסקי

מארֵק גז'גוז' מאגיירובסקי (בפולנית: Marek Grzegorz Magierowski; נולד ב-12 בפברואר 1971 בביסטשיצה קלודזקה (אנ')) הוא עיתונאי ופובליציסט פולני. מכהן כשגריר פולין בארצות הברית החל מ-23 בנובמבר 2021. מאגיירובסקי בוגר אוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן (אנ'). למעלה מ-20 שנה שימש כעיתונאי, עורך ובעל טורים בעיתונות המרכזית בפולין. כתב וערך בנושאים מגוונים לרבות כלכלה, עסקים, ממשל ופוליטיקה. בשנת 2015 עזב את העיתונות ושימש במספר תפקידים במשרדו של נשיא פולין כמומחה וכיועץ לממשל ודיפלומטיה. בהמשך ניהל את משרד הדוברות והעיתונות במשרדו של נשיא פולין. מ-2017 שימש כסגן מזכיר המדינה במשרד החוץ בפולין, וביוני 2018 החל לשמש כשגריר פולין בישראל. ב-15 במאי 2019 התרחשה תקרית דיפלומטית כאשר אזרח ישראלי ירק על מאגיירובסקי, על רקע גל מחאה בפולין סביב הרכוש היהודי שנגזל במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-30 בדצמבר 2019 הורשע היורק בתקיפה. הוא נשוי לאנה אורנטובסקה-מאגיירובסקה, עם שני ילדים. מלבד פולנית, הוא דובר אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, פורטוגזית, קטלאנית, ועברית. מדיה וקבצים בנושא מארק מאגיירובסקי בוויקישיתוף מארק מאגירווסקי שגריר פולין בישראל 46, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 6:22) (בעברית) מארק מאגיירובסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Ambassador - Poland in Israel - Gov.pl website, gov.pl, ‏2020-01-13 (בפולנית) הצגת שגריר פולין בישראל, פרוטוקול מפגש מועדון רוטרי חיפה מתאריך 27 בנובמבר 2019 אבי אשכנזי, דנה ירקצי וגיא אלסטר‏, "בושה לאזרחי המדינה": ישראלי נעצר בחשד שירק על שגריר פולין, באתר וואלה, 15 במאי 2019 איתי בלומנטל, תושב הרצליה שירק על שגריר פולין הורשע בתקיפה, באתר ynet, 30 בדצמבר 2019 אלון חכמון, אריק בנדר, יניר קוזין, ‏שגריר פולין הותקף; החשוד: "קראו לי יהודון", באתר מעריב אונליין, 15 במאי 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא פולנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלי בזק

הרב אליהו (אלי) בזק (נולד בג' בסיוון התשט"ו, מאי 1955) הוא רב דתי לאומי, מתלמידי הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב צבי ישראל טאו. נולד בירושלים לשופט יעקב בזק. בצעירותו למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר שבירושלים, לאחר מכן המשיך לישיבת מרכז הרב, שם למד שנים אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק, ונחשב לאחד מתלמידיו המובהקים המאוחרים. למד גם בכולל של הרב זלמן נחמיה גולדברג. שיעוריו עוסקים בעיקר בספר הכוזרי, בכתבי הרב קוק ושיחות הרב צבי יהודה. מלמד בישיבת ההסדר ירוחם מאז שנותיה הראשונות וכן בישיבת הר המור בירושלים, בישיבת ההסדר "איילת השחר" באילת, בתלמוד תורה מורשה, ובעבר גם בישיבה הגבוהה בית אל. בשנת תשנ"ה (1995) התחיל ללמד בישיבת דימונה. בשנת תש"ס, עם מעבר הישיבה בדימונה למצפה רמון, עבר לירושלים, אך הוא ממשיך להעביר שיעורים בישיבת מצפה רמון. בשנת תשס"ג (2003) הקים יחד עם הרב ישעיהו דורון את ישיבת לנתיבות ישראל שברובע הנוצרי בעיר העתיקה. בהמשך התאחדה הישיבה עם ישיבת "חומות ירושלים" בראשות הרב מרדכי נחמני. פרסם את הספר "מדבר בצדקה" (אילת, תש"ס) – על השואה במשנתו של הרב צבי יהודה קוק. באייר תש"ע יצא לאור ספר שבו ערוכים שיעוריו על המאמר הראשון בספר הכוזרי, בעריכת הרב אלי פיינסילבר. שיעוריו מופצים מדי שבוע בדואר אלקטרוני, בידי בנו הרב יצחק בזק. נשוי לבתיה אביב"י, בתו של העיתונאי אריה אביב"י ואחותו של הרב יוסף אביב"י. אחיו הם הרב מאיר בזק, ר"מ בישיבת מעלות והדיין הרב חיים בזק מצפת. אחותו היא תמר בזק-רפפורט, שופטת בבית המשפט המחוזי בירושלים. דודתו היא אסתר בזק שהייתה אישיות מוכרת בנווה דקלים וכן בחבל ימית. בן דודו הוא הרב אמנון בזק. בן דוד אחר הוא שי בזק, לשעבר יועץ התקשורת של בנימין נתניהו וקונסול ישראל בפלורידה ובבוסטון. בינואר 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל, נפצע קשה בנו בצלאל בקרבות ברצועת עזה. אליהו בן יעקב בזק (1955-), דף שער בספרייה הלאומית הרב אליהו בזק, המשקל שב ליושרו, מישרים ו, ישיבת ההסדר ירוחם, תשע"ב, עמ' 225–233, באתר ספריית אסיף אצלו למד בחברותא עם הרב יוסף קלנר כאשר הרב צבי יהודה כינה אותם "זוגא דרבנן"[דרוש מקור] דביר עמר, בנו של הרב אלי בזק נפצע קשה בלחימה בעזה, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
קייס גאנם

קייס גאנם (בערבית: قيس غانم; נולד ב-31 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי בני ריינה. גאנם נולד בזמר, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי עמק חפר, בה שיחק שש שנים. בעונת 2012/2013 הבקיע 55 שערי ליגה במדי קבוצת נערים ב'. בקיץ 2015, הצטרף לקבוצת הנוער של הפועל רמת השרון. ב-4 בספטמבר 2015, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-17 באפריל 2016, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית בתיקו 1-1 נגד הפועל ירושלים. בעונת 2017/2018 הצטרף לקבוצה הבוגרת באופן רשמי, ובעונה זו רשם 34 הופעות וכבש 10 שערים במסגרת הליגה. ב-21 באוגוסט 2018, גאנם הושאל להפועל רעננה מליגת העל עד לסיום העונה עם אופציה לרכישה. ב-1 בספטמבר 2018, גאנם ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–2 נגד עירוני קריית שמונה, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-29 באפריל 2019, רכשה רעננה מחצית מכרטיס השחקן של גאנם תמורת 700 אלף שקל. ב-6 בפברואר 2020 חתם גאנם בהפועל באר שבע מליגת העל, לארבע עונות וחצי עם אופציה לעונה נוספת, כשבאר שבע קנתה 60% מכרטיסו תמורת 1.7 מיליון דולר. ב-6 באוקטובר 2020 הושאל גאנם להפועל חיפה מליגת העל, עד סיום העונה. ב-7 ביוני 2022 שוחרר גאנם מבאר שבע וחתם בהפועל תל אביב מליגת העל, לשנתיים בה כבש את שער הבכורה מול בית"ר ירושלים בגביע הטוטו. ב-5 באוגוסט 2023 חתם במכבי בני ריינה מליגת העל. לזכותו הופעה יחידה במדי הנבחרת הצעירה עד גיל 21 של ישראל, כשכבש צמד בניצחון הביתי 0–3 על קוסובו הצעירה ב-2018. הפועל באר שבע גביע המדינה: 2019/2020, 2021/2022 קייס גאנם, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל קייס גאנם, באתר Transfermarkt קייס גאנם, באתר Soccerway קייס גאנם, באתר WorldFootball.net קייס גאנם, באתר FootballDatabase.eu גיל לוין, ‏הניח את היסודות: סיפורו יוצא הדופן של קייס גאנם, באתר ערוץ הספורט, 23 במאי 2019 גיל לוין, ‏רעננה מתחזקת: קייס גאנם חתם לעונה אחת, באתר ערוץ הספורט, 21 באוגוסט 2018 גיל לוין, ‏רעננה תרכוש את קייס גאנם בכ-700 אלף ש"ח, באתר ערוץ הספורט, 29 באפריל 2019 מוטי פשכצקי, גיל לוין, ‏יממה עמוסה: ארבעה שחקנים הצטרפו לב"ש, באתר ערוץ הספורט, 6 בפברואר 2020 שלמה וייס‏, הפועל חיפה: קייס גאנם עבר רשמית מהפועל באר שבע עד תום העונה, נמשך החיפוש אחר מגן, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2020 אופיר סער‏, בוקסנבוים: "דוידה וליידנר לא יעברו לקבוצה בארץ". גאנם חתם, באתר וואלה, 7 ביוני 2022 דורון בן דור, ‏קייס גאנם חתם לעונה אחת במכבי בני ריינה, באתר ONE‏, 5 באוגוסט 2023