laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ביו חשמל

ביו חשמל (bio electricity) הוא זרם חשמלי הנוצר בתוך אורגניזמים חיים. הזרם החשמלי נוצר בתוך אורגניזמים במגוון רב של תהליכים ביוכימיים. למשל בגוף האדם מסרים עצביים בין חלקי הגוף השונים אל המוח יכולים לעבור בצורה של זרמים החשמליים. מסרים אלה חיוניים להתקיימות האורגניזם ולפעולת האיברים בצורה מתואמת. יש חיות רבות אשר משתמשות בביו-חשמל לתקיפה ולהגנה, כמו שפמנון חשמלי, הצלופח החשמלי וחשמלנאים. הזרם החשמלי אשר בו משתמשות חיות יכול להגיע למתחים של כמה מאות מיליוואט. בצלופח החשמלי לדוגמה, הזרם הוא אמפר אחד ויכול להגיע עד 1000 וולט. גם צמחים משתמשים בביו חשמל. הצמחים מייצרים חשמל בתהליך הפוטוסינתזה. צמחים כגון טחב, אצות וחיידקים, כמו הכחוליות, מייצרים חשמל מאור השמש. צמחים אלו מייצרים מספיק אנרגיה כדי שיוכלו להתקיים. קיימים מיזמים אשר חוקרים, לומדים ומיישמים את הנושא. מיזמים אלו משתמשים בחשמל המיוצר על ידי חיות ובפוטוסינתזה של צמחים, כדי להאיר כבישים ומנורות, לרפא פצעים ולשמש בתור מקור לחשמל "ירוק" יותר [1]. "bioelectricity | biology". Encyclopedia Britannica.
חזית וולחוב

חזית וולחוב (ברוסית: Волховский фронт), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרב לנינגרד. ב-17 בדצמבר 1941 הוקמה חזית וולחוב, על בסיס כוחות מחזית לנינגרד, ולמפקדה מונה קיריל מרצקוב. החזית לחמה בקרבות השונים במהלך המצור על לנינגרד, וב-23 באפריל 1942 פורקה החזית. החזית הוקמה מחדש ב-8 ביוני 1942, ולמפקדה מונה שוב קיריל מרצקוב. החזית לחמה בקרבות השונים בגזרה הצפונית, ובכלל זה במבצע ניצוץ ובמבצע לנינגרד-נובגורוד, וב-15 בפברואר 1944 פורקה החזית. קיריל מרצקוב (17 בדצמבר 1941 - 23 באפריל 1942) קיריל מרצקוב (8 ביוני 1942 - 15 בפברואר 1944) החזיתות הסובייטיות במלחמה (ברוסית) חזית וולחוב (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלקטרו

אלקטרו או אלקטרו-פאנק הוא ז'אנר של מוזיקה אלקטרונית ואחד מסגנונות המוזיקה הראשונים שהיו אלקטרוניים. הסגנון פותח על ידי הלהקה הגרמנית קרפטוורק בשנות ה-70 והיה פחות או יותר סגנון בלעדי ללהקה ובכך הפך אותה לאחד מההרכבים החשובים ביותר במוזיקה המודרנית. סגנונה של קרפטוורק מושפע מהסגנון המוזיקלי הגרמני "קראווטרוק" (מעין גרסה גרמנית לרוק המתקדם, שהיה הסגנון המוזיקלי של הלהקה בתחילת הקריירה שלהם), ומאמני המוזיקה האלקטרונית שקדמו להם: קרלהיינץ שטוקהאוזן, פייר הנרי ופייר שפר - אמני ה"מוזיק קונקרט", והסילבר אפלס (התפוחים הכסופים) - להקה ניו יורקית חייזרית לא כל-כך מפורסמת שהתעסקה במוזיקת רוק עשירה באוסילייטורים ובמכשירים אלקטרוניים אחרים. הז'אנר הושפע משימוש במכונות התופים של רולנד ומוזיקת פאנק. בסוף שנות השבעים בארצות הברית התחילו להשתמש בסצנת הדיסקו בכלים אלקטרוניים ומוזיקת הדיסקו הושפעה יותר ויותר ממה שנעשה במוזיקה האלקטרונית. כך נולד החיבור "אלקטרו-פאנק". בשנת 1981 הוציא אפריקה באמבאטה (Africa Bambaataa) את השיר החדשני והמכונן "Planet Rock", שסימפל כמה וכמה קטעי מוזיקה של להקת קרפטוורק (כשהבולט ביותר הוא "Trans Europe Express"). עד אז היפ הופ היה מבוסס בעיקר על דיסקו, אך היצירה המוזיקלית הזו גרמה להשפעת סגנון האלקטרו על ההיפ-הופ. משלב זה האלקטרו הפך בהדרגה לסגנון של מוזיקה אלקטרונית, שחורה ואמריקאית. במקביל, באירופה פרחה סצנת הסינת'-פופ, שהפכה להיות המאפיין העיקרי של מוזיקת שנות השמונים. גם ז'אנר זה פועל יוצא של סגנון האלקטרו של להקת קרפטוורק. עוד תוצר חשוב של האלקטרו הוא האיטלו דיסקו, שפותח בסוף שנות ה-70 על ידי ג'ורג'ו מורודר, והיה תחליף אלקטרוני ואירופאי לסיום עידן הדיסקו בארצות הברית. האיטלו דיסקו הוא בעצם סגנון מוזיקת האוס מוקדם והוא היה ההשפעה המרכזית על הסצינות של ניו יורק ושיקגו בהם התחיל ההאוס. מדיה וקבצים בנושא אלקטרו בוויקישיתוף Gavin Weale (2001) The Future Sound Of Electro. ElectroEmpire.com Reynolds, Simon (2013). Energy Flash: A Journey Through Rave Music and Dance Culture. Soft Skull Press. The dominant style at Hard Summer, provided by artists like Zedd, Erol Alkan and Bloody Beetroots, is what's been tagged 'electro house', although to my ears it has little relationship with either house or electro (in the original eighties 808-bass-bumping sense). Electro itself is a musical style blending "funk & synthesizers with elements of hip-hop", according to Dent, Susie (2003). The Language Report. Oxford University Press. p. 43. ISBN 978-0-19-860860-8. Sean 'P-Ski' P (1995) Electro – What Does It Mean?. ElectroEmpire.com
אנטי-ציקלון

אנטי-ציקלון (באנגלית: Anticyclone) הוא מונח בתחום המטאורולוגיה, המתאר תופעת מזג אוויר, בה נוצר עירבול סביב אזור של לחץ אוויר גבוה בהמיספרה הצפונית או הדרומית בכדה״א. התופעה תוארה לראשונה על ידי המדען פרנסיס גלטון בספרו על מזג האוויר מ-1863. בהיעדר סיבוב, הרוח נוטה לנוע מאזורים של לחץ אוויר גבוה לאזורים של לחץ אוויר נמוך. ככל שההפרש בין הלחץ הגבוה לנמוך גדול יותר כך מהירות הרוח גדלה. בשל הסיבוב העצמי של כדור הארץ סביב צירו על הרוח פועל כח קוריוליס, מה שמסיט את הרוח ונותן לה את הנטייה האופיינית. במקרה של רוח אנטי-ציקלונית, היא תנוע עם כיוון השעון בהמיספרה הצפונית ונגד כיוון השעון בהמיספרה הדרומית, בניגוד לרוח הציקלונית שתנוע בכיוון ההפוך. כח החיכוך שנוצר כתוצאה מהקרבה של הרוח לפני השטח מאט את הרוח ובכך גורם לה לזרום עם נטייה קלה לכיוון החוצה ממרכז הרמה (כלומר יוצר זרימה א-גאוסטרופית). אינטראקציה זו גורמת לתופעת ההתבדרות סביב מערכות לחץ גבוה. לעיתים קרובות, מערכות לחץ גבוה (רמות) קשורות לרוחות במהירות נמוכה בפני הקרקע ולשקיעה של אוויר מאזורים גבוהים בטרופוספירה. כתוצאה משקיעת האוויר, עמודת האוויר שמתחת נדחסת, ועל ידי כך מתרחש חימום. לכן מערכות לחץ גבוה מביאות איתם שמיים בהירים נטולי עננות. בהיעדר עננים, אחוז גדול יותר מהקרינה הנכנסת מהשמש מגיע לפני הקרקע, ומתרחש תהליך של חימום קרינתי קרוב לקרקע. כמו כן התופעה יכולה להתרחש גם בלילות, כאשר במצב זה היעדר העננים מאפשר לקרינה הנפלטת מכדור הארץ להיפלט לחלל מה שיוצר קירור קרינתי מואץ יותר. כאשר הרוחות בפני השטח הופכות איטיות יותר, השקיעה של אוויר תחת מערכות בלחץ גבוה עלולה להוביל להצטברות של אירוסולים שאינם מתפזרים ע״י הרוח, מה שיוצר אובך נרחב. מאותה סיבה, בלילה כאשר אחוז הלחות היחסית עולה לכיוון 100 אחוזים, עלול להיווצר ערפל. ככלל, רוחות אנטי-ציקלוניות יכולות להתקיים גם בכוכבי לכת אחרים. בכוכב הלכת צדק לדוגמה מתקיימת סופה אנטי-ציקלונית הזוכה לכינוי הכתם האדום הגדול. סופה זו מתרחשת בהמיספרה הדרומית של כוכב הלכת, ונעה נגד כיוון השעון. ציקלון מדיה וקבצים בנושא אנטי-ציקלון בוויקישיתוף אנטי-ציקלון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Do Winds Always Blow From High Pressure to Low Pressure?, Sciencing (באנגלית) USATODAY.com, web.archive.org, ‏2012-08-24 Haze, web.archive.org, ‏2007-01-27 Fog characteristics, web.archive.org, ‏2011-05-20 סערת הרוחות של צדק, באתר סערת הרוחות של צדק, ‏2021-10-28 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חזית קרליה

חזית קרליה (ברוסית: Каре́льский фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. החזית הוקמה ב-23 באוגוסט 1941, בעקבות פיצולה של החזית הצפונית לחזית לנינגרד וחזית קרליה. כמפקדה הראשון של החזית מונה ולריאן פרולוב, והיא הגנה על הגזרה בין ימת לדוגה והנהר סוויר עד לאוקיינוס הקרח הצפוני באזור מורמנסק. החזית השתתפה במלחמת ההמשך והשתתפה בקרבות כנגד צבא פינלנד והוורמאכט. ב-1944 השתתפה החזית יחד עם חזית לנינגרד בהתקפה הסופית על פינלנד, שהובילה לכיבוש שטח גדול יחסית של 100 ק"מ. המתקפה נבלמה בסופו של דבר מבלי שהסובייטים הצליחו לכבוש את פינלנד עצמה, אולם ב-19 בספטמבר של אותה שנה נאלצו הפינים לחתום על חוזה שלום. באוקטובר ניהלה החזית את מבצע פטאסמו-קירקינס לכדה חלק מצפון פינלנד וממחוז פינמרק בנורווגיה. ב-15 בנובמבר של אותה שנה פורקה החזית, וחייליה נשלחו למזרח הרחוק הרוסי והיוו מאוחר יותר את הבסיס ליצירת חזית המזרח הרחוק הראשונה. ולריאן פרולוב (23 באוגוסט 1941 - פברואר 1944) קיריל מרצקוב (פברואר 1944 - 15 בנובמבר 1944) מדיה וקבצים בנושא חזית קרליה בוויקישיתוף חזית קרליה (ברוסית) מקביל לקבוצת ארמיות בצבאות מערביים
חזית אוריול

חזית אוריול (ברוסית: Орловский фронт) הייתה חזית, קצרת ימים של הצבא האדום אשר התקיימה במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-24 במרץ הורה הסטבקה לפרק את חזית קורסק, ולהקים את חזית אוריול. וב-27 במרץ פורקה החזית בפועל. הארמייה ה-60 הועברה להחזית המרכזית, הארמייה ה-38 לחזית וורונז'. חזית אוריול קיבלה את ארמיית האוויר ה-38, וכן את המטה של חזית קורסק. מפקדה של חזית קורסק, מקס רייטר מונה למפקד חזית אוריול, אשר קיבלה גם את הארמייה ה-61 מהחזית המערבית ואת הארמייה ה-28 מהחזית המרכזית. החזית החדשה לא האריכה ימים, ועוד באותו החודש שונה שמה לחזית בריאנסק. חזית אוריול (ברוסית) מקביל לקבוצת ארמיות בצבאות מערביים
חזית העתודה

חזית העתודה (ברוסית: Резервный фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. חזית העתודה הוקמה ב-30 ביולי 1941, וכמפקדה הראשון מונה גאורגי ז'וקוב, אשר יום קודם לכן פוטר בידי סטלין מתפקיד ראש המטה הכללי. החזית כללה את הארמיות ה-24 ה-28, ה-29, ה-30, ה-31 וה-32. החזית השתתפה בקרב סמולנסק ובקרבות באזור מוסקבה, ובספטמבר הועבר ז'וקוב לפקד על חזית לנינגרד והפיקוד על חזית העתודה עבר לסמיון בודיוני. החזית כותרה באזור ויאזמה, וב-10 באוקטובר שרידיה אוחדו לתוך החזית המערבית בפיקודו של ז'וקוב. ב-12 במרץ 1943 הוקמה החזית מחדש וכמפקדה מונה מקס רייטר. החזית כללה את ארמיית המילואים ה-2 הארמייה ה-24, ה-53, ה-66, ה-47, ה-46 וארמית המשמר המשוריינת החמישית. החזית לא לקחה חלק בקרבות, וכבר ב-23 במרץ פורקה ועל בסיסה הוקמה חזית קורסק. גאורגי ז'וקוב (30 ביולי 1941 - ספטמבר 1941) סמיון בודיוני (ספטמבר 1941 - 10 באוקטובר 1941) מקס רייטר (12 במרץ 1943 - 23 במרץ 1943) חזית העתודה (ברוסית) מקביל לקבוצת ארמיות בצבאות מערביים
המקהלה הלאומית של לטביה

המקהלה הלאומית של לטביה (בלטבית: Valsts Akadēmiskais koris LATVIJA, מילולית "מקהלת המדינה לטביה") נוסדה לפני 75 שנים. היא נחשבת למקהלה המקצועית הגדולה ביותר במדינות הבלטיות, עם חמישים זמרים מעולים. המקהלה הלאומית של לטביה היא אחת המקהלות המבוקשות ביותר באירופה. הרפרטואר שלה כולל יצירות ווקאליות מתקופת הרנסאנס ועד ימינו, תוך שימת דגש על יצירות מן המאות ה-19 וה-20. בשנים האחרונות מרחיבה המקהלה את הרפרטואר שלה לסוגות שונות, כולל מוזיקה עכשווית, פופ ומוזיקה לסרטים. המנהל המוזיקלי של המקהלה הלטבית ומנצחה מאז 1997 הוא מאריס סירמאיס (Māris Sirmais). היא הופיעה תחת שרביטם של מנצחים ידועי שם, בהם מאריס יאנסונס, זובין מהטה, ואלרי גרגייב, נמה ירווי, פאבו ירווי, דייוויד זינמן, סימון יאנג ואנדרס מוסטונן ושרה עם תזמורות חשובות, בהן תזמורת הקונצרטחבאו מאמסטרדם, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, תזמורת רדיו בוואריה ועוד. בנובמבר 2016 השתתפה המקהלה הלאומית של לטביה, יחד עם מקהלת עמק חפר והתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, בניצוח אנדרס מוסטונן, בביצוע הרקוויאם של ורדי. כמו כן שרה המקהלה יצירות א-קפלה מתקופת הרנסאנס עד ימינו בקונצרט בסדרת "קאמרי בצהרי שישי" של תזמורת ראשון לציון, גם הפעם בניצוח אנדרס מוסטונן. פסקול הסרט "הבושם", עם הפילהרמונית של ברלין בחברת EMI, ‏ 2006 הקלטות שונות בחברות "אונדין", "הרמוניה מונדי", "האחים ורנר" וחברות לטביות, גרמניות ובלגיות שונות. פרס המוזיקה הגדולה של לטביה, שמונה פעמים פרס ממשלת הרפובליקה הלטבית פרס ראשון בתחרות הלאומית להקלטת מוזיקה קלאסית בלטביה אתר האינטרנט הרשמי של המקהלה הלאומית של לטביה המקהלה הלאומית של לטביה, סרטונים בערוץ היוטיוב המקהלה הלאומית של לטביה, באתר Discogs (באנגלית) המקהלה הלאומית של לטביה בעמוד הבית של האופרה הישראלית החדשה קטע מ"שלמה" של הנדל בביצוע המקהלה הלאומית של לטביה והתזמורת הסימפונית ירושלים, סרטון באתר יוטיוב תוכניית קונצרט בסדרת "קאמרי בצהרי שישי" של התזמורת הסימפונית ראשון לציון, 18 בנובמבר 2016 תוכניית "קאמרי בצהרי שישי", 18.11.16
חזית הקווקז (ברית המועצות)

חזית הקווקז (ברוסית: Кавказский фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. החזית הוקמה ב-30 בדצמבר 1941 על בסיס חזית עבר הקווקז. כמפקדה הראשון מונה דמיטרי קוזלוב והיא כללה את הארמיות ה-44, ה-45, ה-46, ה-47 וה-51. החזית סיימה את קרב קרץ' אשר החל בתחילת אותו החודש, ונחלה הפסד צורב מול כוחות הוורמאכט. בשל הקרב, נאלצה החזית לפנות את חצי האי קרץ' ולסגת אל חצי האי קרים, וב-28 בינואר 142 שונה שמה לחזית קרים. חזית הקווקז (אורכב 23.11.2016 בארכיון Wayback Machine) (ברוסית) מקביל לקבוצת ארמיות בצבאות מערביים
מקס רייטר

מקס אנדרייביץ' רייטר (ברוסית: Макс Андреевич Рейтер‏; 24 באפריל 1886 - 6 באפריל 1950) היה גנרל סובייטי ממוצא לטבי אשר שירת במלחמת העולם השנייה. רייטר נולד ב-24 באפריל 1886 למשפחה לטבית בפלך קורלנד שהשתייך אז לאימפריה הרוסית. שמו המקורי היה מרטינס רייטרס (בלטבית: Mārtiņš Reiters). בשנת 1906 התגייס רייטר לצבא האימפריה הרוסית, וב-1910 סיים את האקדמיה הצבאית באירקוטסק. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד רייטר על פלוגה, מילא תפקידי מטה והגיע לדרגת פולקובניק. הוא נפל בשבי צבא הקיסרות הגרמנית בפברואר 1918, במהלך מבצע אגרוף, ונשלח למחנה שבויים בפרוסיה המזרחית. הוא שוחרר מהשבי ב-1919, ועם שחרורו הצטרף למפלגה הבולשביקית והתגייס לצבא האדום. הוא לחם בשורות הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה, וב-1921 מונה למפקד בריגדה, ולאחר מכן לסגן מפקד הדיוויזיה ה-11, והשתתף גם במלחמה הפולנית-סובייטית ובדיכוי מרד קרונשטאדט. ב-1922 הוענק לו בפעם הראשונה עיטור הדגל האדום (הוא עתיד לזכות בעוד שלושה עיטורים כאלו). ב-1924 מונה למפקד דיוויזיית החוף ה-2, וב-1929 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36 והשתתף עמה במלחמה קצרה כנגד הרפובליקה הסינית באותה שנה. ב-1932 מונה למפקד הדיוויזיה ה-73, ובנובמבר 1935 סיים את האקדמיה הצבאית פרונזה, ומ-1936 עד 1939 היה ראש מחלקת ההדרכה הצבאית במטה הכללי, ולאחר מכן היה מפקד הקורפוס ה-34. בינואר 1940 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי הקווקזי, וב-4 ביוני של אותה שנה הועלה לדרגת לייטנט גנרל. ביולי מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי צפון הקווקז. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם תחילתו של מבצע ברברוסה היה רייטר סגן מפקד המחוז הצבאי צפון הקווקז, וב-22 ביוני 1941 מונה למפקד המחוז. הוא החזיק בתפקיד עד דצמבר של אותה שנה, ובפברואר 1942 מונה לסגן מפקד חזית בריאנסק, ומאוחר יותר באותו החודש מונה לסגן מפקד החזית המערבית. ב-8 במרץ של אותה שנה מונה למפקד הארמייה ה-20, ופיקד עליה עד 2 בספטמבר 1942. ב-30 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק ומונה למפקד חזית בריאנסק, אשר ב-12 במרץ 1943 הפכה לחזית העתודה. ב-23 במרץ פורקה החזית שוב, והפכה לחזית קורסק. חזית זו פורקה כבר ב-27 במרץ, ורייטר הועבר לפקד על חזית אוריול אשר פורקה יום לאחר מכן והפכה לחזית בריאנסק החדשה. רייטר פיקד על החזית עד 6 ביולי 1943 עת מונה למפקד המחוז הצבאי הערבה. ביולי של אותה שנה מונה לסגן מפקד חזית וורונז', והחזיק בתפקיד עד תחילת אוגוסט. ב-22 בספטמבר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי דרום אורל, והחזיק בתפקיד עד דצמבר 1945. מינואר 1946 עד אפריל 1950 מונה למפקד קורס קצינים של הצבא האדום, וב-6 באפריל של אותה שנה מת בביתו במוסקבה והוא בן 63. מדיה וקבצים בנושא מקס רייטר בוויקישיתוף מקס רייטר באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית) מקס רייטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בן קיפריס

בן קיפריס (נולד ב-12 במאי 1992) הוא שחקן ישראלי. קיפריס נולד וגדל בירושלים ולמד בתיכון לאמנויות במסלול תיאטרון. הופעתו הראשונה על המסך הייתה בסרט "פעם הייתי" של אבי נשר, כשהיה בן 17. בצעירותו התחרה באיגרוף תאילנדי והיאבקות. היה חבר במספר להקות שאיתן הופיע בתור זמר וגיטריסט. בשנת 2011 גילם מספר דמויות בתוכנית המערכונים "מטר שבעים". בשנת 2014 שיחק בסדרה "עמוק במים". בשנת 2016 גילם את "מוח" בסדרה "פלאשבק". בשנת 2017 גילם את יניב בסדרה "ראש גדול 6". השתתף במספר פרסומות, ביניהן עבור "ספרייט", "אורביטול" ו"ביפ". בשנת 2009 גילם את יוסף בסרט "סוד קבור". בשנת 2010 גילם את יורם בסרטו של אבי נשר, "פעם הייתי". בשנת 2019 גילם את בן בסרט "היום שאחרי לכתי". מדיה וקבצים בנושא בן קיפריס בוויקישיתוף בן קיפריס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית בן קיפריס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בן קיפריס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי בן קיפריס, באתר ספר הקולנוע הישראלי
צפון ונקובר

צפון ונקובר (באנגלית: North Vancouver) היא עיר השוכנת בגדה הצפונית של מפרצון בורארד בקולומביה הבריטית שבקנדה. שטח העיר 11 קמ"ר ובה מעל 58,000 נפש נכון לשנת 2021. העיר מדורגת המקום ה-100 במספר התושבים מבין ערי קנדה ובמקום ה-17 בקולומביה הבריטית. מכל עבריה ביבשה היא גובלת במחוז המוניציפלי צפון ונקובר. ההתיישבות במקום התאגדה לעיר בשנת 1907. אזור זה היה האזור המיושב השני, להוציא יישובים ילידיים, באזור האורבני של ונקובר של ימינו. מדיה וקבצים בנושא צפון ונקובר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צפון ונקובר (באנגלית) צפון ונקובר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צפון ונקובר (מחוז מוניציפלי)

המחוז המוניציפלי של צפון ונקובר הוא מחוז מוניציפלי בעל אופי עירוני-פרברי מצפון למפרצון בורארד בקולומביה הבריטית, קנדה. המחוז המוניציפלי הוא חלק מהמטרופולין של ונקובר. המחוז המוניציפלי של צפון ונקובר מקיף את העיר צפון ונקובר משלושה עבריה. מצפון גובל המחוז המוניציפלי של צפון וונקובר בהרי הגדה הצפונית, במערב הוא גובל במערב ונקובר ובמזרח בפיורד Indian Arm. שטח המחוז המוניציפלי של צפון וונקובר הוא 160.76 קמ״ר ובו אוכלוסייה של 84,412 נפש. מבחינת כמות אוכלוסייה מדורג המחוז המוניציפלי של צפון ונקובר במקום ה־61 בקנדה. בסוף המאה ה-19 נבנה באזור הגשר התלוי קפילנו, גשר תלוי באורך של כ-120 מ'. בשנת 1954 לוויסות זרימת המים בנהר הסתיימה בניית סכר קליבלנד. מדיה וקבצים בנושא צפון ונקובר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צפון ונקובר (באנגלית) אתר המחוז ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאראנאק מרגוליס

פאראנאק מרגוליס (Faranak Margolese; נולדה ב-1972) היא סופרת אמריקאית-ישראלית, מחברת הספר Off The Derech, ובתרגום עברי בשם "היוצאים", העוסק בתופעת עזיבת צעירים את העולם היהודי האורתודוקסי בימינו. מרגוליס נולדה במנצ'סטר, אנגליה, ב-1972. היא נינתו של הרב הראשי לשעבר של טהראן. היא גדלה בלוס אנג'לס להורים שהיגרו מאיראן, בבית ספרדי מסורתי. למדה בבית הספר התיכון של "ישיבה יוניברסיטי" בלוס אנג'לס. היא בעלת תואר BA בפילוסופיה מ-Stern College ותואר שני בכתיבה עיונית מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק. בין 1995 ל-1997 שימשה כמרצה שלא מן המניין בישיבה יוניברסיטי ובקווינס קולג', שם לימדה כתיבה עיונית. שימשה כעורכת מהדורת 1999 של Freedom in the World, הדוח השנתי שמפרסם Freedom House. כמו כן שימשה כעורכת ב-Los Angeles Jewish Times. עלתה לישראל ב-2002 עם בעלה הפילנתרופ דייוויד מרגוליס, מייסד SiriusXM, רשת שידורי הרדיו הגדולה בארצות הברית. הם התגוררו בירושלים, ובשנת 2017 התגרשו. מרגוליס קיבלה את הרעיון לכתיבת Off the Derech: Why Observant Jews Stop Practicing Judaism, How to Respond to the Challenge כאשר התגוררה בניו יורק, ושמה לב שרבים מבין חבריה שגדלו בבתים אורתודוקסיים הפסיקו לקיים מצוות. במשך חמש שנים היא חקרה את הנושא, קיימה ראיונות עם אנשים שהפסיקו לקיים אורח חיים אורתודוקסי, וערכה סקר מקוון בו נטלו חלק רבים נוספים. היא אף ראיינה רבנים, מחנכים, פסיכולוגים וראשי ארגונים קהילתיים. הספר דן בסיבות שהביאו אותם לכך, ומציע צעדי מנע שבהם יכולה לנקוט הקהילה היהודית. מרגוליס כותבת כי "זהו האתגר הגדול ביותר העומד כיום בפני העולם היהודי." מבקרים שיבחו את מרגוליס על שכתבה את "הספר החשוב הראשון הבוחן את תופעת ההתבוללות בימינו מנקודת מבטם של היוצאים בשאלה". הרב אברהם טברסקי אמר כי מדובר ב"ספר חובה לכל רב, מורה והורה". בכתב העת Publisher's Weekly נכתב כי "מסקנתה של מרגוליס ("איננו יכולים לצמצם את גדולתו של אלוהים למידותיו של הנתיב בו אנו פוסעים") תעורר הד חיובי בליבם של קוראים מכל הדתות." בשנת 2017, לאחר הוצאת המהדורה האנגלית, יצא ספרה של מרגוליס "היוצאים", בהוצאת סלע מאיר. זהו תרגום של הספר Off the Derech, Israel edition. בדומה לספרה הקודם אשר יצא ב-2005, גם כאן מרגוליס ניסתה לברר מהן הסיבות ליציאה בשאלה. אך בניגוד לספרה "off the derech", בספר זה בחרה להתמקד בתושבי מדינת ישראל ולרכז את הממצאים ואת ההבדלים השונים בספר נפרד. הספר מבוסס על מחקר שערכה מרגוליס, שבמסגרתו ראיינה מאות יוצאים בשאלה, רבנים, פסיכולוגיים, אנשי חינוך וראשי תוכניות. מדיה וקבצים בנושא פאראנאק מרגוליס בוויקישיתוף פאראנאק מרגוליס, ברשת החברתית Goodreads אתר הספר Off The Derech (באנגלית) Finding your own way on the religious path Frances Kraft, "Author Explores Reasons for Lapses in Jewish Observance," Canadian Jewish News, March 2, 2006 Freedom in the World: The Annual Survey of Political Rights and Civil Liberties, 1998-99 About the Author Off the Derech: Why Observant Jews Stop Practicing Judaism, How to Respond to the Challenge, Israel: Devora Publishing Company, 2005 New book tries to keep Orthodox, well, Orthodox Where did it go wrong Religion review: Off the Derech: Why Observant Jews Leave Judaism - How to Respond to the Challenge Book Review: Off the Derech Amar's insults," The Jewish Chronicle of Pittsburgh, June 29, 2012" אתר הספר
נטלי אוגל

נטלי אוגל (באנגלית: Natalie Ogle; נולדה ב-1960) היא שחקנית אנגלייה. אוגל הרבתה להופיע בטלוויזיה ובתיאטרון בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים. היא גילמה את לטי מונדי בסדרת הטלוויזיה המצליחה "We'll Meet Again". עוד השתתפה בדרמות תקופתיות אחדות בהן "דייוויד קופרפילד", "גאווה ודעה קדומה" ו"בית ממכר עתיקות" בתפקיד נל הקטנה. בקולנוע שיחקה אוגל בתפקיד פאני גודוויל בסרט "ג'וזף אנדרוז" משנת 1977, ובדמות מדי בסרט "The Stud" מ-1978 בכיכובה של ג'ואן קולינס. אוגל נשואה לשחקן קלייב פרנסיס ולהם שני ילדים. נטלי אוגל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מינאמוטו

האם התכוונתם ל... מינאמוטו הוא שם משפחה יפני אשר הוענק כתואר כבוד מהקיסר לבניו ונכדיו אשר לא עמדו בתור לרשת את תואר. שבט מינאמוטו – שבט הקרוב למשפחת הקיסר ביפן של תקופת הייאן מינאמוטו נו טמיושי – ראש שבט מינאמוטו בזמן תקופת הייאן מינאמוטו נו יוריטומו – השוגון הראשון של שוגונות קאמאקורה, בנו של מינאמוטו נו יושיטומו מינאמוטו נו יושיצונה – גנרל יפני משבט מינאמוטו ביפן, בנו של מינאמוטו נו יושיטומו מינאמוטו נו יושיטומו – ראש שבט מינאמוטו וגנרל יפני, בנו של מינאמוטו נו טמיושי
הפטרוס בעצם הרקה

הפטרוס (החלק הסלעי) בעצם הרקה הוא חלק מעצם הרקה בצורת פירמידה, בבסיס הגולגולת, בין עצם היתד ועצם העורף. הוא ניצב ומוטה קדימה ומעט למעלה, ויש לו בסיס, שיא, שלושה משטחים, שלוש זוויות וחללים – מרכיבי האוזן הפנימית. הפטרוס הוא אחד מהחלקים הבסיסיים בגולגולת. מקור השם הוא המילה הלטינית petrosus, כלומר "דמוי אבן, קשה". זוהי אחת העצמות הצפופות ביותר בגוף. הבסיס הוא מיזוג עם משטחים פנימיים של חלקים מעצם הרקה: החלק הקשקשי של עצם החרט (הטמפורלית) (אנ'). השיא מחוספס ולא אחיד. הוא נכנס בזווית בין הגבול האחורי של החלק הרחב של עצם היתד לבין בסיס עצם העורף; הוא סמוך לפתח הפנימי של תעלת הראש (אנ'), ומהווה את גבול נקב ה-lacerum (אנ'). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. לפטרוס של עצם הרקה נודעת חשיבות באבולוציה של האדם בגלל תכונת שימור מיוחדת. מחקר הדנ"א העתיק התפתח מאוד בעשור האחרון ומנפק תובנות חדשות. עקב אכילס של המחקר הזה בארץ ישראל הוא השימור הגרוע של החומר הגנטי בשלדים בני יותר מכמה אלפי שנים. מחקר שפורסם ב-2016 בכתב העת Nature הצליח להתגבר על מכשלת השימור על ידי הוצאת דנ"א עתיק במצב טוב יחסית מאזור הפטרוס. חלק קשיח זה, המוגן בתוך הגולגולת, משמר דנ"א באופן טוב בהרבה מאשר חלקי שלד אחרים. המחקר השווה דנ"א עתיק של שישה פרטים שנקברו במערת רקפת, בית קברות בן כ-14,000 שנים מהתרבות הנאטופית והעלה כי אנשים אלה היו אבות החקלאים הראשונים בתקופה הנאוליתית באזור ארץ ישראל. נכון לשנת 2016, אלה שלדי האדם הקדומים ביותר במזרח התיכון מהם הופק בהצלחה דנ"א עתיק. בסיס הגולגולת. פני השטח התחתונים בסיס הגולגולת. המשטח העליון שרירי החך – מבט אחורי עצם הרקה הפטרוס של עצם הרקה הפטרוס של עצם הרקה במאמר זה משולב טקסט ממהדורה 20 של "האנטומיה של גריי" (1918) שזכויות היוצרים עליו פגו. מדיה וקבצים בנושא הפטרוס בעצם הרקה בוויקישיתוף
JumboMail

ג'מבומייל (JumboMail) הוא שירות חינמי מבוסס ענן לשליחה ואחסון של קבצים גדולים. השירות נועד לספק למשתמשים כלי פשוט וידידותי לניהול ושינוע קבצים גדולים ברשת, אשר אינם ניתנים להעברה באמצעות שירותי דואר אלקטרוני רגילים (כגון Gmail, Yahoo, Walla ואחרים). השירות מאפשר שיתוף קבצים מכל הסוגים באמצעות הדואר האלקטרוני, לרבות תמונות, סרטונים, קובצי מוזיקה, מסמכים, ועוד. ג'מבומייל הוקם בשנת 2010 על ידי צמד האחים ערן ושחר רונן, וכיום הוא שירות שליחת הקבצים מהמובילים בישראל, עם מאות אלפי משתמשים מדי חודש, ועלייה הדרגתית בממוצע הכניסות החודשי. ג'מבומייל מצטרפים לשורת שירותי שיתוף קבצים כגון WeTransfer, HighTail ועוד. בשנת 2016 ג'מבומייל עלתה לאוויר עם אתר חדש ומודל עסקי חדש הכולל יכולת לשליחת קבצים בחינם עד לנפח 5GB ובתשלום עד לנפח 20GB.החל משנת 2022 ג'מבו מייל מאפשרת למנויי ה PRO שלה לשלוח קבצים במשקל כולל של עד 250GB בפעולה אחת ולמנויי ה Business שליחת קבצים ללא הגבלת משקל. ג'מבומייל הוא השירות הראשון בישראל שמציע שיתוף קבצים של עד 5GB בחינם. שיתוף קבצים נעשה על ידי מילוי טופס שליחה הכולל אפשרות להוספת עד 50 נמענים (כתובות דואר אלקטרוני) או להעלאת הקבצים ישירות לשרת ללא הכנסת נמען ספציפי. לאחר מילוי הטופס המשתמש בוחר אילו קבצים להעלות על ידי גרירת הקבצים או לחיצה על כפתור "הוספת תיקייה" או "הוספת קבצים". לאחר העלאת הקבצים, מקבל השולח לינק לעמוד הורדה, בו ניתן לצפות בקבצים אונליין ולהורידם למחשב. הקבצים המשותפים נשמרים למשך 7 ימים (אך ניתן לבצע שיתוף בפייסבוק על מנת לשמור את הקבצים לעוד 7 ימים) ולאחר מכן נמחקים. במסגרת השירות ניתן לרכוש מנוי המאפשר שמירה של הקבצים לטווח ארוך. מחשוב ענן שיתוף קבצים אתר האינטרנט הרשמי של JumboMail Vikas Agrawal, Four Awesome File Sharing Alternatives to Dropbox, LifeHack לא ידוע, אודות ג'מבומייל (ארכיון) Titian Fogliata, How to send large files, fogliata.net (באיטלקית) Rahul Dubey, 15+ Excellent Free Large File Sharing Tools, TechReviewPro (באנגלית)