laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צ'ן פו

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא צ'ן. צ'ן פו (במנדרינית תקנית: 陈蒲, בפין-יין: Chén Pú; נולד ב-15 בינואר 1997 בצ'ונגצ'ינג שבסין) הוא כדורגלן סיני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת שאנדונג טאיישן מליגת העל הסינית ובנבחרת סין. צ'ן גדל במחלקת הנוער של שאנדונג לוננג, ממנה הושאל גם לדפורטיבו ברזיל הברזילאית. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של שאנדונג טאיישן (שאנדונג לוננג) במסגרת ליגת העל הסינית. בשנים 2020–2021 הושאל למועדונים שה-ג'יאנגוואנג אבר ברייט והנאן סונגשאן לונגמן מליגת העל הסינית. ב-23 במרץ 2023 ערך צ'ן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ניו זילנד במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת סין לטורניר גביע אסיה 2023. שאנדונג טאיישן גביע ה-FA הסיני (1): 2022 צ'ן פו, באתר Transfermarkt צ'ן פו, באתר Soccerway צ'ן פו, באתר WorldFootball.net צ'ן פו, באתר National Football Teams 中国男足亚洲杯集训名单出炉 唯一新面孔是个门将 באתר China Youth Net, ‏ 12 בדצמבר 2023 (בסינית)
מוהו

מוהו (באסטונית: Muhu, בגרמנית: Moon או Mohn, "פרג"), או מוהומאה (Muhumaa), הוא האי השלישי בגודלו באסטוניה וגם נפה במחוז סארה. האי ממוקם בים הבלטי, צפונית-מזרחית לאי סארמאה. בשנת 2010 אוכלוסיית מוהו מנתה 1,968 נפשות. מוהו מפורסם בטחנת הרוח אמו (Eemu tuulik) שנמצאת בכפר לינוסה באי. זוהי טחנת הרוח הפעילה העתיקה ביותר במדינה. שטחו של האי הוא 198 קילומטרים רבועים. הוא נוצר מהתרוממות סלע משקע של דולומיט ושוניות אלמוגים עתיקות אל מעל לפני הים לפני כ־8,000 שנה. האי שטוח למדי ומתרומם לגובה של 21.5 מטרים בנקודת השיא. בינו לבין אסטוניה היבשתית מפרידים מצרי סור (Suur Väin) ובינו לבין סארמאה – מצרי וייקה (Väike Väin). בשנת 1896 נבנה סכר במצרי וייקה ומעליו נסלל כביש, המחבר את מוהומאה לסארמאה. היישובים המרכזיים במוהו הם ליבה (Liiva), "בירת הנפה", ובה 220 תושבים, וקויוואסטו (Kuivastu) בה פועל הנמל היחיד ושירות מעבורות אל וירטסו שבמחוז לאנה. יישובים מרכזיים נוספים הם הלאמאה, פירי, נומקלה וקוגובה. המתיישבים הראשונים הגיעו לאי לפני כ־4,500 שנים ומעידים על כך קברי אבן שנתגלו בו. כמו כן, נמצאו באי ראשי-חניתות מתקופת הברונזה במאה ה-15 לפני הספירה. בסוף העת העתיקה נבנו מבצרים בלינוסה (Linnuse) ובפדלה (Päedla). בשנת 1227 התרחש קרב עקוב מדם על האי מוהו, בין מסדר נזירי ליבוניה Livonian) Brothers of the Sword) וצבא אסטוני פגאני. הקרב נמשך שבעה ימים, ונחשב לקרב גורלי שהביא את אסטוניה תחת שלטון זר למשך שבע המאות הבאות. כנסייה בסגנון גותי נבנתה במרכז מוהו זמן קצר לאחר מכן, בסוף המאה ה-13, ושמה "קתדרלת פהה קאטרינה" (Püha Katariina Kirk). סביב המאה ה-19 70% מאנשי האי המירו את דתם לנצרות אורתודוקסית, בידי הצאר ניקולאי הראשון. שתי כנסיות אורתודוקסיות מרשימות נבנו בתקופה זו: בהלמאה וברינסי. במלחמת העולם הראשונה, באוקטובר 1917, התנהל קרב מון סאונד בין הצי הגרמני לצי הרוסי במצר המפריד בין האי מוהו ליבשת. בתחילת המאה ה-20 מנתה אוכלוסיית מוהומאה כ־6,000 תושבים, אך בעקבות שתי מלחמות העולם הצטמצמה האוכלוסייה לגודלה הנוכחי, כ־2,000. משום שבתקופה הסובייטית נאסר להיכנס לאי, ומכיוון שמעולם לא הייתה פעילות חקלאית אינטנסיבית באי, במוהו מסתובבים איילים, יעלים ושועלים בחופשיות. עיקר העניין הוא בצפרות; ברבורים, אווזים וברווזים נודדים ועוצרים באי. שלושה זוגות של זנים נדירים של נשרים שוהים על האי. הנוף כולל בעיקר שדות, יערות, ביצות ומצוקים. נפת מוהו כוללת את האי מוהומאה ו-11 איונים סביבו. שטחה של הנפה הוא 206 קמ"ר. המוזיאון באי כנסיית קתרינה הקדושה בתים בכפר מערות אבן גיר מדיה וקבצים בנושא מוהו בוויקישיתוף אתר אגודת התיירות של מוהו (באנגלית) אתר נפת מוהו, 2019.
שו האופנג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא שו. שו האופנג (במנדרינית תקנית: 徐浩峰; נולד ב-27 בינואר 1999 בצ'נגדו שבסצ'ואן, סין) הוא כדורגלן סיני המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת שנג'ן מליגת העל הסינית ובנבחרת סין. שו גדל במחלקת הנוער של טיינג'ין טיינהאי. בחודש יולי 2020 חתם בשנג'ן מליגת העל הסינית, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-20 ביולי 2022 ערך שו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, בהפסד 3-0 לנבחרת קוריאה הדרומית במסגרת אליפות מזרח אסיה 2022. נכלל בסגל נבחרת סין לטורניר גביע אסיה 2023. שו האופנג, באתר Transfermarkt שו האופנג, באתר Soccerway שו האופנג, באתר WorldFootball.net שו האופנג, באתר National Football Teams שו האופנג, באתר FootballDatabase.eu 8 former players of disbanded Tianjin Tianhai join Shenzhen Football Club באתר Xinhua Net, ‏ 17 ביולי 2020 (באנגלית) 中国男足亚洲杯集训名单出炉 唯一新面孔是个门将 באתר China Youth Net, ‏ 12 בדצמבר 2023 (בסינית)
אנדרה הוגו סאס

אנדרה הוגו סאס, (במקור שוורץ בהונגרית: Szász Endre Hugó; פשט, 25 בינואר 1871 – בודפשט, יוז'פווארוש, 12 באוגוסט 1952) היה רופא שיניים יהודי-הונגרי, מנתח פה ולסת, יועץ בריאות ראשי, אחיו למחצה של ארתור שוורץ (1855–1917) ושל עורך הדין גוסטב סאסי-שוורץ (1856–1920). בין היתר, סאס היה הרופא האישי של שני ארכידוכסים ובני משפחותיהם. אנדרה הוגו שוורץ נולד במשפחה יהודית כבנם של ארמין שוורץ (1826–1911) ושל רוזה טרביטש (1904). אביו היה נשיא "האגודה הראשונה לנישואי (שידוכי) עלמות". הוא השלים את לימודי בית הספר התיכון בעיר הולדתו, ולאחר מכן השלים את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת שטרסבורג ואוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). לאחר קבלת התעודה התמחה במכון של פליקס הופה-זיילר ( Felix Hoppe-Seyler) בשטרסבורג. לאחר שחזר הביתה, הפך למתמחה במחלקה לרפואה פנימית מספר 1. מאוקטובר 1898, הוא מונה כמתמחה במחלקה למיילדות וגינקולוגיה מספר 2. בשנת 1899 זכה במלגת לימודים, שבזכותה בילה מספר חודשים במכון לפתוהיסטולוגיה של הקולז' דה פראנס בפריז. בבחינות לקצין רפואה שנערכו בבודפשט באוקטובר 1904, השיג הסמכה לקצין רפואה. במאי 1905 נסע לארצות הברית של אמריקה והמשיך את לימודיו באוניברסיטת שיקגו במשך שנתיים. בתחילת דרכו עסק בבעיות גינקולוגיות, ואז התעניינותו פנתה לרפואת שיניים ולכירורגיית פה ולסת. במהלך מלחמת העולם הראשונה, באוקטובר 1915, הועלה לדרגת רופא גדודי. במהלך המלחמה שירת בבודפשט ובבתי חולים צבאיים מאחורי כמה חזיתות. ביולי 1928 מונה ל"יועץ בריאות ראשי". במשך יותר משני עשורים, הוא היה רופא החצר של הארכידוכסים יוזף אוגוסט, ארכידוכס אוסטריה ויוזף פרנץ, ארכידוכס אוסטריה ושל בני משפחותיהם. כשפרש, תרם את ספרי המומחים שלו לספריית מרפאת השיניים של בודפשט. מחקרים על ההתנהגות הכימית של החומר האלסטי של אבי העורקים. (ארכיון רפואי הונגרי, 1894) Fibroma molle lymphangiectaticum vulvae . (ארכיון רפואי הונגרי, 1898) על ספורות פרמטריות, תוך התייחסות מיוחדת לטופוגרפיה שלהן ולאופן התפשטותן. עם ארנולד ווינטרניץ. (ארכיון רפואי הונגרי, 1898) בדיקות ניסוי עם שחלות. עם שאנדור סילי. (שבועון רפואי, 1898, 28) על שינויים ברקמה האלסטית של כלי הדם של הרחם . (ארכיון רפואי הונגרי, 1900) שחפת וקרצינומה באותו רחם. (ארכיון רפואי הונגרי, 1901) על השינויים ההיסטולוגיים של השליה הנגרמים על ידי מותו של העובר. (שבועון רפואי, 1902, 50) נתונים לאבחון של סרקומה דמוית אשכול של הרחם . (ארכיון רפואי הונגרי, 1903) מדליית מלחמה של הצלב האדום II. תג קרבי (1917) לקסיקון של התחייה ההונגרית. אד. Géza Szentmiklóssy. בודפשט, 1930 A magyar legújabb kor lexikona. A magyar feltámadás könyve 1919–1930 (לקסיקון התקופה החדשה ביותר של הונגריה) A magyar társadalom lexikonja (לקסיקון חברתי הונגרי) Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 17465/1901. Forrás: MNL-OL 30805. mikrofilm 983. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1901. év 33. oldal 8. sor "Halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi állami halotti akv. 1663/1952. folyószáma alatt". Hivatalos Közlöny, 1895. december 1. (3. évfolyam, 23. szám) Hivatalos Közlöny, 1898. november 15. (6. évfolyam, 22. szám) "Uj tiszti orvosok". Orvosi Hetilap. 1904-11-06. "New York Passenger Arrival Lists (Ellis Island), 1892-1924". familysearch.org. Rendeleti Közlöny a Magyar Királyi Honvédség számára, 1915. október 16. (42. évfolyam, 107. szám) Fogorvosi szemle, 1928. július 1. (21. évfolyam, 7. szám)
ג'יאנג שנגלונג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ג'יאנג. ג'יאנג שנגלונג (במנדרינית תקנית: 蒋圣龙; בפין-יין: Jiǎng Shènglóng; נולד ב-24 בדצמבר 2000 בנאנג'ינג שבג'יאנגסו, סין) הוא כדורגלן סיני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת שאנגחאי שנחווה מליגת העל הסינית ובנבחרת סין. ג'יאנג גדל במחלקות הנוער של גנבאו פוטבול בייס ושאנגחאי שנחווה. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של שאנגחאי שנחווה במסגרת ליגת העל הסינית. ב-30 בספטמבר 2020 הושאל שנגלונג לטיינג'ין טדה מליגת העל הסינית. הוא ערך שש הופעות ליגה במדי המועדון. ב-8 באפריל 2021 הושאל לצ'ונגצ'ינג ליאנגג'יאנג את'לטיק מליגת העל הסינית, במדיה ערך 17 הופעות ליגה. ב-20 ביולי 2022 ערך ג'יאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, בהפסד 3-0 לנבחרת קוריאה הדרומית במסגרת אליפות מזרח אסיה 2022. נכלל בסגל נבחרת סין לטורניר גביע אסיה 2023. שאנגחאי שנחווה גביע ה-FA הסיני (2): 2019, 2023 ג'יאנג שנגלונג, באתר Transfermarkt ג'יאנג שנגלונג, באתר Soccerway ג'יאנג שנגלונג, באתר WorldFootball.net ג'יאנג שנגלונג, באתר National Football Teams ג'יאנג שנגלונג, באתר FootballDatabase.eu 巴西前锋苏亚雷斯、蒋圣龙加盟天津泰达 באתר Sohu, ‏ 1 באוקטובר 2020 (בסינית) 中国男足亚洲杯集训名单出炉 唯一新面孔是个门将 באתר China Youth Net, ‏ 12 בדצמבר 2023 (בסינית)
לין ליאנגמינג

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא לין. לין ליאנגמינג (במנדרינית תקנית: 林良铭, בפין-יין: Lín Liángmíng; נולד ב-4 ביוני 1997 בשאנטואו שבגואנגדונג, סין) הוא כדורגלן סיני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת דאליין פרופשיונל מליגת העל הסינית ובנבחרת סין. לין גדל במחלקת הנוער של גואנגג'ואו R&F. ב-22 ביולי 2015 עבר לין למחלקת הנוער של ריאל מדריד, בה חתם על חוזה לחמש שנים, והפך לשחקן המזרח אסייתי הראשון בהיסטוריה שחותם בריאל מדריד. בעונת 2015/2016 שיחק במחלקת הנוער של ריאל מדריד, ובחודש יולי 2016 קודם לריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של המועדון, עמה שיחק במסגרת הליגה הספרדית השלישית. ב-24 באוגוסט 2017 הושאל לין לאלמריה מהליגה הספרדית השנייה למשך עונת 2017/2018, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון במסגרת הליגה הספרדית הרביעית. ב-5 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 0–1 לקדיס במסגרת הסיבוב השני של גביע המלך הספרדי. ב-29 ביולי 2018, לאחר שקבוצת המילואים של אלמריה העפילה להליגה הספרדית השלישית, הוארכה השאלתו של לין בעונה נוספת. הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון, ובקבוצה הראשונה שיחק רק במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-30 באוגוסט 2019 חתם לין במאריטימו מליגת העל הפורטוגלית, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-28 בפברואר 2020 הושאל לין לדאליין פרופשיונל מליגת העל הסינית, וב-23 בספטמבר חתם על חוזה קבוע במועדון. ב-23 במרץ 2023 ערך לין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, בתיקו 0-0 נגד נבחרת ניו זילנד במשחק ידידות. ב-16 במרץ 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–4 על נבחרת מיאנמר במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת סין לטורניר גביע אסיה 2023. לין ליאנגמינג, באתר Transfermarkt לין ליאנגמינג, באתר Soccerway לין ליאנגמינג, באתר BDFutbol לין ליאנגמינג, באתר WorldFootball.net לין ליאנגמינג, באתר National Football Teams לין ליאנגמינג, באתר FootballDatabase.eu 曝皇马30万欧签下林良铭 富力：从未联系过我们_体育_腾讯网 באתר Sohu, ‏ 6 באוקטובר 2015 (בסינית) 180万变22万!皇马强挖林良铭 富力吃哑巴亏_中超_新浪竞技风暴_新浪网 באתר Sohu, ‏ 6 באוקטובר 2015 (בסינית) Real Madrid reject 10M€ offer for Chinese player Lin Liangming באתר אס, 26 ביולי 2016 (באנגלית) El chino Lin, cedido por el Real Madrid Castilla, llega para potenciar al filial באתר הרשמי של אלמריה, 24 באוגוסט 2017 (בספרדית) Lin volverá a jugar en el Almería B en calidad de cedido por el Real Madrid באתר הרשמי של אלמריה, 29 ביולי 2018 (בספרדית) BEM-VINDO LIANGMING LIN באתר הרשמי של מאריטימו, 30 באוגוסט 2019 (בפורטוגזית) 中国男足亚洲杯集训名单出炉 唯一新面孔是个门将 באתר China Youth Net, ‏ 12 בדצמבר 2023 (בסינית)
קרב לימבורג (1792)

קרב לימבורג (נקרא גם קרב פרידברג) היה קרב במלחמת הקואליציה הראשונה, שהתרחש ב-9 בנובמבר 1792 בלימבורג אן דר לאהן בין כוחות המהפכה הצרפתית לכוחות פרוסים, והסתיים בניצחון צרפתי. לאחר הניצחון הצרפתי בקרב ז'מפ, התוכנית האוסטרית-פרוסית לפלוש לצרפת ולהגיע לפריז נגנזה, וכעת האוסטרים איבדו עוד ועוד שטחים בבלגיה. בעוד שהאוסטרים לחמו בבלגיה, הצבא הפרוסי, שרק ברגע האחרון הצליח להימלט מצרפת, שינה כיוונו ומיהר לעזרת הפפאלץ שאליה פלש הגנרל הצרפתי אדם פיליפ, הרוזן דה קוסטין. לאחר השארת דיוויזיה להגן על קובלנץ, יצא פילדמרשל קרל וילהלם פרדיננד, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ללימבורג וסביבתה, שם הורה לכוחותיו להישאר, כי הוא ראה את לימבורג במיקום טוב כדי לחסום את ההתקדמות הצרפתית. ב-8 בנובמבר הורה קסטין לקולונל ז'אן ניקולס הושאר לתקוף את הפרוסים בלימבורג. לואי דומיניק מונייה היה אמור לתמוך בהתקפה עם הקורפוס שלו. הושאר הפתיע את הפרוסים, שהאמינו שהם בטוחים בלימבורג, ולכן הקימו הגנות לא חזקות דיים, כדי לבלום את המתקפה הצרפתית. הצרפתים התקינו בשקט את סוללות הארטילריה שלהם לפני שהאויב בכלל שם לב, וברגע ההתקפה פתחו באש. לאחר היסוס מסוים, יצאו הפרוסים והשליכו את עצמם לקרב, הפגזות אש ארטילרית צרפתית, שאילצה אותם לסגת. הצרפתים גירשו את הפרוסים מהעיר; והם נסוגו למונטבאור, בעוד הצרפתים התבצרו בעיר שזה עתה כבשו. הקרב כולו ארך 90 דקות. Dodge, Theodore Ayrault (2011). Warfare in the Age of Napoleon: The Revolutionary Wars Against the First Coalition in Northern Europe and the Italian Campaign, 1789-1797. USA: Leonaur Ltd. ISBN 978-0-85706-598-8. Phipps, Ramsay Weston (2011). The Armies of the First French Republic: Volume II The Armées du Moselle, du Rhin, de Sambre-et-Meuse, de Rhin-et-Moselle. USA: Pickle Partners Publishing. ISBN 978-1-908692-25-2. Smith, Digby (1998). The Napoleonic Wars Data Book. London: Greenhill. ISBN 1-85367-276-9. Victoires, conquêtes, désastres, revers et guerres civiles des Français Tome 7 Mémoires de Custine The French order of battle is incomplete, but it is known that Houchard commanded one battalion of the Volontaires Grenadiers, three squadrons of the 2nd Chasseurs à cheval, and two squadrons of the 2nd Cavalry regiment of Custine's advanced guard. See Smith, p. 28. Smith, Digby (1998). The Napoleonic Wars Data Book. London: Greenhill. p. 32. ISBN 1-85367-276-9.
מריו ארפינו

מריו ארפינו (באיטלקית: Mario Arpino‏; נולד ב-20 ביולי 1937) היה גנרל איטלקי אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1999–2001. ארפינו נולד בטרוויזיו ב-20 ביולי 1937. ב-1956 הוא התגייס לחיל האוויר האיטלקי, וב-1960 קיבל רישיון של טייס קרבי. הוא שימש כמפקד הטייסת ה-551, וב-1973 מונה למפקד כנף קרב 71. ב-1974 החל לשרת במטה חיל האוויר ומילא תפקידים בכירים. ב-1977 הוא מונה למפקד הבריגדה האווירית ה-71. ב-1987 הוא הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה אווירית ומונה למפקד האקדמיה האווירית. באוקטובר 1990, הוא השתתף במלחמת המפרץ. ב-1991 הוא מונה לסגן מפקד חיל האוויר. ביולי 1994 הוא מונה למפקד המרחב האווירי ה-1. ביוני 1995 הוא מונה למפקד חיל האוויר האיטלקי. ב-14 בפברואר 1999 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 31 במרץ 2001. לאחר שפרש מהצבא, ארפינו החל לעבוד בחברת התקשורת Vitrociset, ושימש כנשיא החברה עד 2012. מדיה וקבצים בנושא מריו ארפינו בוויקישיתוף מריו ארפינו באתר משרד ההגנה האיטלקי
קרחון סלסור

קרחון סְלֶסוֹר (באנגלית: Slessor Glacier) הוא קרחון שאורכו לפחות 140 ק"מ ורוחבו 90 ק"מ, הזורם מערבה אל תוך מדף הקרח רון-פילכנר מצפון לרכס שקלטון. הקרחון נצפה לראשונה מן האוויר ומופה במסגרת המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי בשנת 1956. המשלחת קראה לו על שם מרשל חיל האוויר המלכותי סר ג'ון סלסור, יו"ר ועדת המשלחת. קרחון סלסור, אנטארקטיקה, אתר: שמות גאוגרפיים
קרב אנדרלכט

קרב אנדרלכט, התרחש באנדרלכט ליד בריסל שבבלגיה בין המלוכה ההבסבורגית לרפובליקה הצרפתית ב-13 בנובמבר 1792, במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית. לאחר הניצחן הצרפתי בז'מפ, נסיגה החלה, ובמקביל ניסו הכוחות הקיסריים לעכב את חיילי הרפובליקה הצרפתית לפלוש לעומק בלגיה. ב-13 בנובמבר 1792, נפגש קורפוס בפיקודו של פרדיננד פרידריך אוגוסט, דוכס וירטמברג, נפגש בסינט פיטרס-לאוו, בדרך לבריסל בקורפוס צרפתי משותף בפיקודו של ד'הארוויל, שטנגל, נוזיירה ות'ובנו, ובעקבותיהם צעד הגנרל דומורייה, יחד, הדפו את האוסטרים לאנדרלכט. הצבא הצרפתי בפיקודו של דומורייה, שהורכב תחילה מ-3,000 מתנדבים, פתח בהסתערות על הקווים של הדוכס מווירטמברג, מלווה ב-20,000 איש, בגבעות של אנדרלכט. הלחימה העיקרית נמשכה 6 שעות, ובהם הכוחות הצרפתיים, בסיוע התגבורת שהגיעו לאחר חציית נהר הסן, הגיעו בסופו של דבר ל-35,000 מתנדבים, ואילצו את הצבא הקיסרי לסגת בחוסר סדר לבריסל. האוסטרים איבדו כ-500 איש בשדה הקרב וכמה תותחים הושמדו. הפרשים שלהם, בפיקודו של מקסימיליאן לאטור, הצליחו להאט את המרדף של הצרפתים ולמנוע אבדות חמורות יותר. למחרת, 14 בנובמבר 1792, ערך דומורייה את צעדת הראווה של הצבא הצרפתי בבריסל, בירת ארצות השפלה האוסטריות, לקול תרועות התושבים, מספר מסוים של חיילים בלגים אף התגייס לצבא הצרפתי. Pierre-François (1821). Précis ou histoire a brégée des guerres de la Révolution française . P. 13 Antoine de Jomini, Histoire critique et militaire des guerres de la Révolution: Campagne de 1792, t. 2, Paris, 1820, p. 238-239.
רולאנדו מוסקה מוסקיני

רולאנדו מוסקה מוסקיני (באיטלקית: Rolando Mosca Moschini‏; נולד ב-9 במרץ 1939) הוא גנרל איטלקי בדימוס. שימש כמפקד משמר האוצר בין השנים 1997–2001, כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2001-2004. לאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי בין השנים 2004–2006. מוסקה מוסקיני נולד בטרני ב-9 במרץ 1939. הוא נצר למשפחת האצולה הוותיקה "מוסקה" (איט'). הוא למד בבית הספר הצבאי "נונציאטלה", וב-1959 החל לשרת כקצין בחיל התותחנים. הוא שימש כמפקד הבריגדה הממוכנת "הגרנדירים של סרדיניה", ולאחר מכן כמפקד הקורפוס ה-3. ב-11 בינואר 1997 הוא מונה למפקד משמר האוצר - גוף משטרתי שכפוף למשרד הכלכלה והאוצר ואחראי על חקירת ומניעת פשעים כלכליים, סחר בסמים והגנה על גבולות המדינה והמים הטריטוריאליים. ב-21 במרץ 2001 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 9 במרץ 2004, ואז פרש מהצבא ומונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. הוא כיהן בתפקיד עד 6 בנובמבר 2006. לאחר פרישתו, הוא מונה ליועץ הצבאי של נשיא איטליה ג'ורג'ו נפוליטנו. לאחר שנפוליטנו סיים את הקדנציה שלו, המשיך מוסקה לשמש כיועצו הצבאי של מחליפו סרג'יו מטרלה. ב-24 בפברואר 2022 הוא פרש מהתפקיד. מדיה וקבצים בנושא רולאנדו מוסקה מוסקיני בוויקישיתוף רולאנדו מוסקה מוסקיני באתר משרד ההגנה האיטלקי
וינצ'נצו קמפוריני

וינצ'נצו קמפוריני (באיטלקית: Mario Arpino‏; נולד ב-21 ביוני 1946) הוא גנרל בדימוס בחיל האוויר האיטלקי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2008-2011. קמפוריני נולד בקומו ב-21 ביוני 1946. ב-1965 הוא התגייס לחיל האוויר האיטלקי, ועבר הכשרה כטייס קרבי. ב-1985 הוא הועלה לדרגת קולונלו, וב-1988 מונה למפקד יחידת הטיסה הניסויית של פראטיקה די מארה. ב-1993 הוא הועלה לדרגת גנרל של בריגדה אווירית, ובאפריל 1996 מונה למפקח התעופה הימית בחיל האוויר. בנובמבר 1997 הוא הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה אווירית ומונה למפקח חיל האוויר לבטיחות טיסה. באפריל 2001 הוא מונה לסגן ראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד פברואר 2004. ב-20 בספטמבר 2006 הוא מונה למפקד חיל האוויר. ב-11 בפברואר 2008 הוא מונה לראש מטה ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 17 בינואר 2011, ולאחר מכן מונה ליועץ לשר החוץ פרנקו פראטיני. במהלך הבחירות באיטליה ב-2018, קמפוריני התמודד על מקום בסנאט מטעם מפלגת אירופה פלוס. הוא התמודד על מחוז הבחירה של קומו, אולם לא נבחר. הוא חבר במכון לעניינים בינלאומיים (IAI) ובקרן איטליה-ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא וינצ'נצו קמפוריני בוויקישיתוף וינצ'נצו קמפוריני באתר משרד ההגנה האיטלקי
ישראל באולימפיאדת הנוער קאנגוואן (2024)

אולימפיאדת הנוער קאנגוואן היא משחקי החורף האולימפיים לנוער ה-4 שנערכו בין 19 בינואר ל-1 בפברואר במחוז קאנגוואן, קוריאה הדרומית. המשלחת הישראלית מנתה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף החלקה אמנותית. המשלחת עתידה למנות ספורטאית יחידה שתתחרה בענף אחד. המחליקה סופיה שיפרין והמחליקים אליזבת טקצ'נקו ואלכסיי קיליאקוב הבטיחו למשלחת הישראלית מקום בתחרויות הנערות והריקוד בהתאם למיקומים בסבב הגראנד פרי לנוער לעונת 2023/24. אולם, הוועד האולימפי הישראלי ויתר על המקום בתחרות הריקוד. בנות "Communication No. 2605 – 2024 WINTER YOUTH OLYMPIC GAMES – ENTRIES/PARTICIPATION FIGURE SKATING – TEAM EVENT (SINGLE & PAIR SKATING AND ICE DANCE)" [הודעה מספר 2605 – משחקי החורף האולימפיים לנוער 2024 – כניסות/השתתפות החלקה אמנותית – תחרות קבוצתית (יחידים & זוגות וריקוד)] (באנגלית). איגוד ההחלקה על הקרח הבין-לאומי. 11 בדצמבר 2023. נבדק ב-12 בדצמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Communication No. 2596 – 2024 WINTER YOUTH OLYMPIC GAMES – ENTRIES/PARTICIPATION FIGURE SKATING (SINGLE & PAIR SKATING AND ICE DANCE)" [הודעה מספר 2596 – משחקי החורף האולימפיים לנוער 2024 – כניסות/השתתפות החלקה אמנותית (יחידים & זוגות וריקוד)] (באנגלית). איגוד ההחלקה על הקרח הבין-לאומי. 12 באוקטובר 2023. נבדק ב-12 בדצמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה)
ביאג'יו אברטה

ביאג'יו אברטה (באיטלקית: Biagio Abrate‏; נולד ב-8 בנובמבר 1949) הוא גנרל איטלקי בדימוס, אשר שימש כראש מטה ההגנה בין השנים 2011–2013. אברטה נולד בסנט אלבנו סטורה ב-8 בנובמבר 1949. הוא למד בבית הספר הצבאי באאוסטה, והוכשר כלוחם אלפיני. בינואר 1969 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית במודנה. בשנת 1979 הוא מונה למפקד גדוד האלפיני "טרנטו". ב-1990 הוא מונה למפקד גדוד "בסנו", וכעבור שנתיים חזר לאאוסטה כמפקד בית הספר הצבאי. ב-30 באוקטובר 1999 הוא הועלה לדרגת גנרלה די בריגדה, ומונה למפקד הבריגדה האלפינית "טאוריננסה". הוא השתתף במבצע כוח מאוחד בקוסובו, ובין ה-3 ביולי ל-3 בנובמבר 2000 הוא שימש באופן זמני כמפקד "הבריגדה הרב-לאומית המערבית". לאחר שחזר לאיטליה, הוא מונה למפקד כוחות האלפיני. ב-1 בינואר 2003 הוא קודם לדרגת גנרל די דיוויזיה. ב-17 בינואר 2011 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא סיים את תפקידו ב-30 בינואר 2013. מדיה וקבצים בנושא ביאג'יו אברטה בוויקישיתוף באיג'יו אברטה באתר משרד ההגנה האיטלקי
לואיג'י בינלי מנטלי

לואיג'י מריו בינלי מנטלי (באיטלקית: Luigi Mario Binelli Mantelli; נולד ב-4 בדצמבר 1950) הוא אדמירל איטלקי בדימוס, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2013–2015. מנטלי נולד בעיר ברנו שבלומברדיה ב-4 בדצמבר 1950. הוא למד בקולג' הימי "מורוזיני" בוונציה ובאקדמיה הימית של ליבורנו בין השנים 1969-1973. לאחר מכן החל לשרת על סיפון המשחתת "אודאס". בין השנים 1974–1976 ב-1995 הוא השתתף במלחמת האזרחים בסומליה. ב-1 ביולי 1998 הוא הועלה לדרגת אדמירל עורפי. מאוקטובר 1999 עד אוקטובר 2001, הוא כיהן כ"מפקד הצי הימי" של הצי האיטלקי. והחל מאוקטובר 2000 הוא כיהן במקביל גם כמפקד קבוצת הקרב האמפיבית הספרדית-איטלקית. ב-1 ביולי 2002 הוא הועלה לדרגת אדמירל של דיוויזיה. ב-30 באפריל 2007 הוא מונה לסגן מפקד חיל הים. במקביל, הוא מונה למפקד הצי המשותף של האיחוד האירופי. הוא כיהן בשני התפקידים עד 20 באפריל 2009. ב-21 בינואר 2012 הוא מונה למפקד הצי האיטלקי. ב-30 בינואר 2013 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 27 בפברואר 2015. מדיה וקבצים בנושא לואיג'י בינלי מנטלי בוויקישיתוף לואיג'י בינלי מנטלי באתר משרד ההגנה האיטלקי לואיג'י בינלי מנטלי באתר נאט"ו
קלאודיו גרציאנו

קלאודיו גרציאנו (באיטלקית: Claudio Graziano‏; 22 בנובמבר 1953 – 16 ביוני 2024) היה גנרל איטלקי. שימש כמפקד יוניפי"ל בין השנים 2007–2011, כמפקד כוחות היבשה האיטלקיים בין השנים 2011–2015, כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2015–2018 וכיושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי בין השנים 2018–2022. גרציאנו נולד בטורינו ב-22 בנובמבר 1953. ב-1972 התגייס לצבא איטליה והחל ללמוד באקדמיה הצבאית במודנה. ב-1974 הוא המשיך את לימודיו בבית הספר הצבאי בטורינו. ב-1976 הוא סיים את לימוידו ומונה למפקד כיתה בגדוד האלפיני "סוזה". ב-1977 הוא מונה למפקד פלוגת הנ"ט בגדוד האלפיני "טאוריננסה". ב-1980 עבר לשמש כמפקד פלוגה בגדוד "טרנטו". ב-1983 הוא מונה למפקד פלוגת תלמידים בבית הספר הצבאי האלפיני. בשנים 1986–1987 הוא עבר קורס לקציני המטה הכללי, ולאחר מכן החל לשרת באגף האספקה. ב-1988 הוא הועלה לדרגת מאיורו. לאחר מכן עבר קורס מתקדם לקציני המטכ"ל, אותו סיים ב-1990. לאחר מכן הועלה לדרגת טנטה קולונלו. ב-1992 הוא מונה למפקד גדוד "סוזה". בתפקיד זה הוא הוצב במוזמביק כחלק מכוח משימה מיוחד של האו"ם. ב-1996 הוא הועלה לדרגת קולונלו ומונה למפקד הרגימנט האלפיני ה-2. ב-2001 הוא מונה לנספח הצבאי האיטלקי בוושינגטון די סי. ב-1 בינואר 2002 הוא הועלה לדרגת גנרל די בריגדה. ב-27 באוגוסט 2004 הוא חזר לאיטליה ומונה למפקד הבריגדה האלפינית "טאוריננסה". ב-20 ביולי 2005, הוא מונה למפקד הבריגדה הרב-לאומית שהוצבה בקאבול. ב-1 בינואר 2006 הוא הועלה לדרגת גנרל די דיוויזיה. ב-2 במרץ הוא עבר לשמש כראש מחלקת המבצעים במטה הכללי. ב-29 בינואר 2007 הוא מונה למפקד יוניפי"ל - כוח האו"ם בלבנון. ב-1 בינואר 2010 הוא הועלה לדרגת גנרל די קורפו. ב-14 באוקטובר 2011 הוא מונה למפקד כוחות היבשה האיטלקיים. ב-27 בפברואר 2015 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 5 בנובמבר 2018, אז מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי. הוא פרש מהתפקיד ב-15 במאי 2022. נפטר ב-16 ביוני 2024. הוא נמצא מת בביתו ברומא ב-17 ביוני 2024, ועל פי החשד התאבד באקדח לאחר היעלמות אשתו, מריסה לנוקרה ב-10 באפריל 2023. מדיה וקבצים בנושא קלאודיו גרציאנו בוויקישיתוף קלאודיו גרציאנו באתר משרד ההגנה האיטלקי דניאל בטיני, מת "מכבה האש", ששמר על שקט בגבול לבנון אחרי 2006, באתר ynet, 18 ביוני 2024