laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנסיס גארי פאוורס

פרנסיס גארי פאוורס (17 באוגוסט 1929 - 1 באוגוסט 1977) היה טייס אמריקני שנודע לאחר שמטוס הלוקהיד U-2 שהטיס בשירות ה-CIA יורט במהלך טיסת סיור מעל שמי ברית המועצות, תקרית שהובילה למשבר מטוס הריגול U-2 ב-1960. פאוורס נולד בג'נקינס שבמדינת קנטקי כבן שני והזכר היחיד מתוך שישה ילדים לאידה מלינדה (פורד) ואוליבר ווינפילד פאוורס, כורה פחם. הוא גדל בצד השני של הגבול בפאונד, וירג'יניה. משפחתו חיה בעיירת כורים ובגלל הקושי הנלווה לחיים בעיירה כזו, אביו רצה שפאוורס יהיה רופא כדי שירוויח יותר ויהנה מתנאים טובים מאלה שבהם גדל. ב-1950 סיים פאוורס את לימודיו במילטון קולג' בטנסי והצטרף כלוטננט שני לחיל האוויר של ארצות הברית. אחרי שסיים אימון מתקדם עם כיתה 52-H בבסיס חיל האוויר ויליאמס באריזונה, פאוורס הוצב עם טייסת 468 בבסיס טרנר בג'ורג'יה כטייס F-84 ת'אנדרג'ט. לדברי בנו, פאוורס לא טס במבצעי קרב במהלך מלחמת קוריאה משום שגויס על ידי ה-CIA בגלל הרקע היוצא מן הכלל שהיה לו בהטסת מטוסי סילון חד-מנועיים. ב-1960, פאוורס כבר השתתף במבצעי סיור אוויריים חשאיים רבים. ערך מורחב – משבר מטוס הריגול U-2 פאוורס שוחרר מחיל האוויר ב-1956 בדרגת קפטן. לאחר שחרורו הצטרף לתוכנית ה־U-2 בדרגת אזרח GS-12. טייסי U-2 טסו במשימות ריגול בגבהים מעל 70,000 רגל (21.3 ק"מ), מעל להישג ידה של הגנת האוויר הסובייטית. מטוסי ה-U-2 צוידו במצלמה חדישה אשר עוצבה לצלם תמונות ברזולוציה גבוהה מקצה הסטרטוספירה מעל מדינות עוינות, בכללן ברית המועצות. במשימות ה-U-2 צילמו באופן שיטתי מתקנים צבאיים ואתרים חשובים אחרים. המודיעין הסובייטי היה מודע לטיסות ה-U-2 הפולשניות מאז 1956, אך חסרו לו אמצעי-נגד יעילים עד 1960. ב-1 במאי 1960, ה-U-2 של פאוורס, אשר המריא מבסיס אוויר צבאי בפשאוור שבפקיסטן בתמיכת תחנת האוויר האמריקנית בבדאבר, יורט באמצעות טיל קרקע-אוויר S-75 דווינה מעל סברדלובסק. פאוורס לא הצליח להפעיל את מנגנון ההשמדה העצמית לפני שמילט עצמו ונשבה. ה-U-2 של פאוורס נפגע מהטיל הראשון ששוגר. בסך הכול שוגרו לעברו 14 טילים. אחד מהם פגע במיג-19 שנשלח ליירט את ה-U-2, אך לא יכול היה להגיע לגובה רב מספיק. טייס המיג-19, סרגיי ספרונוב, נפלט אך מת מפציעותיו. לאחר שנשפט והואשם בריגול, פאוורס נדון לעשר שנות מאסר, אך לאחר שעברו 21 חודשים, האמריקנים והרוסים ביצעו חילופי שבויים כאשר החליפו את פאוורס ברב המרגלים הרוסי רודולף אבל. פאוורס נהרג כאשר מסוק חדשות שהטיס, התרסק בגלל חוסר דלק, ב-1 באוגוסט 1977. בסוף 2015 הפיק הבמאי סטיבן ספילברג סרט על פרשת חילופי השבויים בה שוחרר פאוורס, בשם "גשר המרגלים". משבר מטוס הריגול U-2 המלחמה הקרה מדיה וקבצים בנושא פרנסיס גארי פאוורס בוויקישיתוף יעל גרינפטר, היום לפני 52 שנה: בריה"מ שבתה טייס ריגול אמריקאי, באתר הארץ, 7 במאי 2012 הכישלונות של סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית, באתר nrg רן לוי, U-2 – מטוס הריגול של המלחמה הקרה, באתר "עושים היסטוריה" (שידור של הפודקאסט וטקסט מלא שלו) פרנסיס גארי פאוורס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פרנסיס גארי פאוורס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרנסיס גארי פאוורס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
פיגוע ההתאבדות בתוניס (2015)

הפיגוע בתוניס אירע בתוניס, בירת תוניסיה, ב-24 בנובמבר 2015. מחבל מתאבד עלה על אוטובוס ברחוב ראשי ובו חיילי המשמר הנשיאותי בתוניסיה, ופוצץ עצמו. בפיגוע ההתאבדות נהרגו 12 בני אדם ונפצעו 20. המחבל זוהה כבן 27, תושב תוניס. חוקרי משטרה שחזרו את תווי פניו והוא זוהה על ידי אמו. האם סיפרה גם שהוא פנה אליה יומיים לפני הפיגוע, והזהיר אותה כי בכוונתו לבצע פעולת טרור, אך היא לא דיווחה על כך לרשויות. האם ובתה נעצרו. משרד הפנים בתוניסיה הודיע כי מדובר בפיגוע שנעשה באמצעות חומר נפץ סמטקס שמקורו בלוב. ארגון הטרור המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגוע, אף על פי שגופי הביטחון בתוניסיה לא זיהו קשר בין הארגון לבין המחבל. הארגון נטל אחריות גם לשני פיגועים אחרים שבוצעו במהלך 2015: הפיגוע במוזיאון הלאומי בארדו, ב-18 במרץ, והפיגוע בסוסה, ב-26 ביוני. לאחר הפיגוע הכריז נשיא תוניסיה, אל-באג'י א-סבסי על עוצר ומצב חירום למשך חודש. בוצעו מעצרים רבים של פעילי טרור, ובהוראת ממשלת תוניסיה נסגרו חשבונות פייסבוק ואתרי אינטרנט הקשורים לארגוני טרור הפועלים במדינה. הפיגוע גונה על ידי מנהיגי צרפת וארצות הברית. מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון קרי, הודיע על תחילתו של שיתוף פעולה צבאי ומודיעיני בין ארצות הברית לממשלת תוניסיה, שבמהלכו גם יאושר שימוש במזל"טים. סוכנויות הידיעות, תוניסיה: 12 חיילים נרצחו בפיגוע, הוכרז מצב חירום, באתר ynet, 25 בנובמבר 2015.
רדיו לב המדינה

רדיו לב המדינה היא תחנת רדיו אזורית, אשר שידוריה נקלטים בשפלת יהודה מתוקף הזיכיון שניתן לה, וכמו כן גם בחלק מאזור הדרום. רדיו לב המדינה החל את שידוריה בשנת 1997, לאחר שקיבלה זיכיון לשידור רדיו אזורי מהרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. מאז הקמתה, משדרת התחנה מראשון לציון. בראשית ימיה, שידרה התחנה מקניון הזהב שבעיר, ולאחר מכן עברה ל"בית ריחני" ברחוב משה לוי הסמוך. התדר שעליו משדרת התחנה מיום הקמתה הוא 91fm באזור הזיכיון. התחנה משדרת בעיקר מוזיקה ישראלית מזרחית. גדעון לב-ארי ושוש עטרי הגיעו אל התחנה לאחר שפרשו מקול ישראל והחלו לשדר בה. נוסף עליהם, שידרו באותם ימים בתחנה, בין היתר: מרגלית צנעני, אביבה אבידן, דפנה דקל, אביהו מדינה, ארי שמאי, בני דקל, רגב הוד, מושיקו שטרן, אייל וולקוביץ' ורבקה פאלוך. במשך קיומה, התחנה החלה להיקלע לקשיים כלכליים, ובשנת 2001 רכש אותה דוד בן בסט, הבעלים של תחנת הרדיו האזורית "רדיוס 100FM". בעקבות שינוי הבעלות, עזבו שדרנים רבים והתחנה עברה למבנה אחר ברחוב סמוך. מאז שידרה התחנה במשך 14 שעות ביממה מוזיקה ישראלית. בינואר 2006 חזרה התחנה לשדר מוזיקה ישראלית לאורך כל היממה. לאחר שינוי הבעלות, החלה התחנה לשדר גם בתדר 93.3fm באזור אשדוד והסביבה. בעלי התחנה החל לשדר בתדר נוסף, 89.1fm תחנת רדיו המשדרת בשפה הרוסית, "פירוויה רדיו". מאז 2009 שוכנים אולפני התחנה בבית "לזרוב 33" בעיר. אתר האינטרנט הרשמי של רדיו לב המדינה רדיו לב המדינה 91FM
טייסון פיורי

טייסון פיורי (באנגלית: Tyson Luke Fury; נולד ב-12 באוגוסט 1988) הוא מתאגרף בריטי שהחזיק בתואר אלוף העולם באיגרוף במשקל כבד המוכר על ידי 5 מתוך 5 התאחדויות האגרוף העיקריות בעולם: IBF, WBO,WBA, IBO ו-WBC, ומטעם מגזין האיגרוף החשוב בעולם - הזירה. פיורי זכה בתואר ב-28 בנובמבר 2015 לאחר ניצחון על ולדימיר קליצ'קו, שהחזיק בכל התארים הללו עד לתאריך זה. פיורי נושל מתאריו לאחר שלא היה כשיר וסירב להופיע לקרבות הגנה על הכתר שניסו לארגן עבורו עקב בעיות נפשיות שהוגדרו כ"אישיות". בשנת 2018 חזר להתאגרף בסדרת קרבות מול דאונטיי ויילדר, פיורי היה אלוף העולם לשעבר באיגרוף במשקל כבד מטעם ה-WBC. פיורי נולד באירלנד כבן למשפחה מן המעמד הנמוך שרבים מבניה עסקו באיגרוף. שמו הפרטי אף הוענק לו, לכבודו של מייק טייסון שהיה אלוף העולם באיגרוף במשקל כבד. בשנות השמונים התחרה אביו בקרבות איגרוף בלתי חוקיים ללא כפפות ולאחר מכן הפך למקצוען. בן דודו היה אלוף העולם במשקל בינוני מטעם WBO ובן דוד אחר התחרה במשקל כבד. פיורי ידוע באופיו הבעייתי ובהצהרות רבות, חלקן תמוהות, שהוא מרבה לפזר לפני הקרבות ולאחריהם. פיורי ייצג בקרבות כחובבן הן את אירלנד והן את אנגליה. בתחילת דרכו ייצג מועדון מצפון אירלנד ולאחר מכן עבר למועדון מאירלנד, דבר שגרר את הרחקתו מאליפות המדינה בעקבות ערעור שהוגש על ידי המועדון הקודם שבו היה חבר. בשנת 2006 זכה במקום השלישי באליפות העולם באיגרוף לנוער, אך הפסיד באליפות הבוגרים שגם בה השתתף. בשנת 2007 זכה באליפות האיחוד האירופי לצעירים שבה ייצג את אנגליה, ובמקום השני באליפות אירופה לצעירים. בתקופה זו דורג שלישי בעולם לנוער. בשנת 2008 הפסיד למתאגרף הבריטי דייוויד פרייס בקרב על הזכות לייצג את בריטניה באולימפיאדת בייג'ינג. הוא ניסה שוב להתקבל כחבר המשלחת האירית, אך נכשל. באותה השנה זכה באליפות בריטניה באיגרוף והחליט להפוך למקצוען. את הקרב הראשון כמקצוען ערך פיורי ב-6 בדצמבר 2008 מול מתאגרף הונגרי וניצח בנוק אאוט ומאז ערך עוד 24 קרבות, שבכולם ניצח. ב-28 בנובמבר 2015 ניצח בהחלטת השופטים פה אחד, בקרב בן 12 סיבובים, שנערך בדיסלדורף את ולדימיר קליצ'קו והפך לאלוף העולם. ב-1 בדצמבר 2018, התמודד פיורי בלוס אנג'לס מול דאונטיי ויילדר, אלוף העולם במשקל כבד של איגוד ה-WBC. הקרב הסתיים בתיקו. ב-23 בפברואר 2020 ניצח את דאונטיי ויילדר בקרב חוזר, ולאחר מכן ב-10 באוקטובר 2021 ניצח אותו שנית בקרב שסיים את הטרילוגיה הדרמטית ביניהם. פיורי הוכתר שוב כאלוף העולם במשקל כבד (WBC) כשגבר בנוקאאוט על דיליאן ווייט. פיורי שלח סנוקרת לראש יריבו בסיבוב השישי, וזאת ב-23 באפריל 2022 לעיני 94 אלף צופים באצטדיון וומבלי (לונדון אנגליה). ב-19 במאי 2024 הפסיד בקרב ואת תוארו, למתאגרף האוקראיני אלכסנדר אוסיק. מאזנו כמקצוען כיום הוא יחס ניצחונות של 1–1–34, מתוכם 24 בנוקאאוט. באירוע היהלום שבכתר, שנערך ב-31 באוקטובר, פיורי ניצח את ברון סטרומן כתוצאה מספירת חוץ. מדיה וקבצים בנושא טייסון פיורי בוויקישיתוף טייסון פיורי, ברשת החברתית פייסבוק טייסון פיורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טייסון פיורי, ברשת החברתית אינסטגרם טייסון פיורי, באתר BoxRec טייסון פיורי, באתר טאפולוגי אליסף דעואל, איגרוף: פיורי לקח מקליצ'קו את תואר אלוף העולם, באתר ynet, 29 בנובמבר 2015 אמיר ענבר, טייסון פיורי אולי "מאותגר שכלית" ו"מסובב על כל הראש", אך מעתה גם אלוף העולם במשקל כבד, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2015 אליסף דעואל, טייסון פיורי בטירוף שלו, באתר ynet, 30 בנובמבר 2015
היומן

האם התכוונתם ל... היומן (ספר) – רומן מאת ניקולס ספארקס היומן (סרט) – סרט קולנוע אמריקאי מ-2004 על בסיס ספרו של ניקולס ספארקס היומן (עיתון) – עיתון של מפלגת אגודת ישראל
ספוטניק (סוכנות ידיעות)

ספוטניק היא שירות מולטימדיה בינלאומי של ידיעות, שהושקה ב-10 בנובמבר 2014 על ידי הסוכנות "רוסיה היום" המופעלת ומנוהלת על ידי ממשלת רוסיה. השרות הוקם על פי צו נשיא רוסיה שיצא בדצמבר 2013. ברמה הבינלאומית ספוטניק מחליף את רי"א נובוסטי (שנשאר פעיל ברוסיה) ואת "Voice of Russia" (שפורקה בנובמבר 2014). השירות מציע ערוצי רדיו "Radio Sputnik" אשר שם לו למטרה "לשדר ב-30 שפות בשנת 2015, כ-800 שעות כל יום, ולכסות 139 ערים ו-34 מדינות", ב FM,‏ DAB\DAB+ (שידור רדיו דיגיטלי), HD Radio, וגם לטלפונים חכמים והאינטרנט. ערוצי החדשות של ספוטניק מתפרסמים מסביב לשעון באנגלית, ערבית, ספרדית וסינית. אתרי האינטרנט של ספוטניק נושאים מגוון תכנים, כולל אינפוגרפיקה, וידאו, מאמרי תמונות, הזרמת וידאו ושמע חי והצבעה באינטרנט. בנוסף לפרסום החדשות המיידיות, ספוטניק מפרסם גם חומרים אנליטיים וראיונות בלעדיים. לשירות גם ערוץ טלוויזיה באנגליה. בפברואר 2020 דווח כי התחנה החלה לשדר בקנזס סיטי. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, האיחוד האירופי הודיע החברה תאבד את רישיון ההפעלה שלהן בשטחו, בעקבות "הפצת מידע כוזב באופן שיטתי אודות הפלישה הרוסית לאוקראינה". לפני כן, הכריזו פייסבוק, גוגל, יוטיוב, טוויטר וטיקטוק על חסימת הגישה לספוטניק משטחי האיחוד. רדיו אירופה החופשית אתר האינטרנט הרשמי של ספוטניק (באנגלית) ספוטניק, ברשת החברתית פייסבוק ספוטניק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ספוטניק, ביישום טלגרם ספוטניק, ברשת החברתית אינסטגרם ספוטניק, ברשת החברתית טיקטוק ספוטניק, ברשת החברתית VK ספוטניק, סרטונים בערוץ היוטיוב ספוטניק, באתר פינטרסט sputniknews.com - האתר הרשמי SPUTNIK NEWS AGENCY AND RADIO, montsame.mn כתבה בניו יורק טיימס, 13 בפברואר 2020 רוסיה: 498 מחיילינו נהרגו באוקראינה; קרבות קשים במריופול | כלכליסט, באתר calcalist, ‏2022-03-02
ירון עוז

האם התכוונתם ל... ירון עוז (כדורגלן) – כדורגלן עבר ישראלי ירון עוז (פיזיקאי) – פיזיקאי ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב ורקטור האוניברסיטה ירון עוז
הפיגוע בתוניס (2015)

האם התכוונתם ל... הפיגוע במוזיאון הלאומי בארדו – מתקפת ירי במוזיאון הלאומי בתוניס בירת תוניסיה פיגוע ההתאבדות בתוניס (2015) – פיגוע התאבדות באוטובוס חיילים בתוניס בירת תוניסיה
דניאלי

האם התכוונתם ל... דניאל דניאלי – כדורגלן ישראלי יובל דניאלי – אמן ומבקר אמנות ישראלי יעל דניאלי – שחיינית ישראלית יוסף צ'רניחוב ("דניאלי") - עורך דין ועסקן יהודי וילנאי נאוה זיגלמן-דניאלי – רופאה פנימית ואונקולוגית, מנהלת תחום האונקולוגיה בקופת חולים מכבי מדרשת דניאלי – מדרשה ע"ש דניאלי זוננפלד להכנת בנות לשירות לאומי, חלק ממוסדות "בני דוד" בעלי דניאל (פירושונים)
טוקיו אינטרנשיונל פורום

טוקיו אינטרנשיונל פורום הוא מרכז תערוכות רב תכליתי בטוקיו, יפן. המרכז עוצב על ידי האדריכל רפאל וינולי והושלם בשנת 1996. במרכז 7 אולמות, שאחד מהם כולל 5,000 מושבים. וכן חלל תצוגה, לובי, מסעדה, חנויות ומתקנים אחרים. בין האירועים שהתרחשו במרכז: הקונגרס העולמי של איחוד האדריכלים הבינלאומי בשנת 2011, המפגש השנתי של הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית (IMF) בשנת 2012, סיבוב ההופעות של אריאנה גרנדה "The Honeymoon Tour" בשנת 2015 ועוד. בשנת 2021 יארח המרכז את תחרויות הרמת המשקולות באולימפיאדת טוקיו. מדיה וקבצים בנושא טוקיו אינטרנשיונל פורום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טוקיו אינטרנשיונל פורום (באנגלית) טוקיו אינטרנשיונל פורום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טוקיו אינטרנשיונל פורום, סרטונים בערוץ היוטיוב
נענע קרחת

נענע קרחת (שם מדעי: Mentha spicata, באנגלית Spearmint, ידועה גם במטבח הים תיכוני כנענע ללא פירוט) הוא מין של נענע הצומח בר ברחבי אירופה ואסיה והתאקלם כצמח תרבות בצפון אפריקה והמזרח התיכון. הוא משמש לתבלין, כתוספת למשקאות חמים וכחומר טעם וריח לתעשיית התמרוקים והמזון. השם האנגלי Spearmint (בתרגום חופשי: נענע החנית) מתאר את הקצוות המחודדים של העלה. נענע קרחת היא צמח בעל שורשים מעובים המתפשטים במהירות תחת פני הקרקע ומוציאים גבעולים מעל לפני הקרקע, בדומה למיני נענע אחרים. הגבעולים באורך 30–100 ס"מ, וחלק מהזנים שעירים וחלקים. התפרחות חרוטיות, בגוון ורוד או לבן, באורך של כ-3 ס"מ. העלים מחודדים בעלי שפה משוננת וגוון ירוק בהיר. הנענע מתרבה היטב מגבעולים וכן משורשים, ויכולה להשתלט על אזור גדול. היא מותאמת לאקלים ממוזג וסביבות לחות, עם שמש מלאה או חצי צל. העלים מכילים שמן אתרי המשמש בתעשיית התמרוקים והבשמים. השמן של עלי הנענע הקרחת מכיל משמעותית פחות מנתול מנענע חריפה, ומנגד מכיל כמויות לא מבוטלות של לימונן (החומר הדומיננטי בגרידת הדרים). נענע קירחת היא אחת מהאבות של מיני כלאיים שונים של נענע, בין השאר נענע חריפה (שהיא כלאיים של נענע קרחת ונענת מים), נענת תפוח (שהיא כלאיים של נענע קרחת ונענע ריחנית) ונענת זנגוויל (שהיא כלאיים של נענע קרחת ו-Mentha arvensis). כל מיני הכלאיים הם עקרים ואינם מתרבים מזרעים, אלא רק מייחורים. נענע קרחת היא חלק ממתכון לתה מרוקאי, ומשמשת כחלק ממתכון קוקטייל המינט ג'וליפ הפופולרי בדרום ארצות הברית. הנענע הקרחת לרוב מתבלת את הסוויט טי, תה קר ומתוק המוגש כחלק ממטבח דרום ארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא נענע קרחת בוויקישיתוף נענע קרחת, באתר ITIS (באנגלית) נענע קרחת, באתר NCBI (באנגלית) נענע קרחת, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) נענע קרחת, באתר Tropicos (באנגלית) נענע קרחת, באתר GBIF (באנגלית) נענע קרחת, באתר The Plant List (באנגלית) נענע קרחת, באתר IPNI (באנגלית) נענע קרחת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) נענע קרחת באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחידת הבט

יחידת הבט (ראשי תיבות: "הדרכה באמצעות טכנולוגיה") היא יחידה העוסקת בפתרונות למידה של פיקוד ההכשרות והאימונים. כוח האדם ביחידה מורכב מחיילים, מאזרחים עובדי צה"ל ומאזרחים. היחידה ממוקמת בבסיס צריפין (מחנה ידין). יחידת הבט הוקמה בשנת 2000, לאחר איחוד של מדור הדב"ם (הדרכה באמצעות מחשב) ויחידת ההסרטה של זרוע היבשה. תחילה מוקמה היחידה באחד מהבסיסים במחנות גלילות ובשנת 2001 עברה לצריפין (מחנה ידין). הייעוד של יחידת הבט הוא טיוב איכות ההדרכה בצה"ל, באמצעות פיתוח אמצעי הדרכה מתוקשבים, מבוססי טכנולוגיה. היחידה מפתחת הדרכה בתחומי האימונים, ההכשרות, קליטת אמצעי לחימה, השתלמויות, למידה מבצעית ושחזור אירועי בטיחות, בהתאם לנדרש ביחידות זרוע היבשה וביחידות נוספות. בנוסף, משמשת היחידה סמכות מקצועית להכשרת מפיקי וידאו צבאיים. היחידה מפתחת את המוצרים על פי מודל ADDIE, המורכב מחמישה שלבים: ניתוח ואפיון הבעיה, תכנון הפתרון, פיתוח תסריט, יישום והערכה. היחידה פועלת בארבעה תחומים כאשר בראש כל תחום עומד ראש תחום האחראי על ניהול, שליטה ובקרת איכות: תחום פיתוח הדרכה וניהול פרויקטים: מורכב ממפתחי הדרכה שתפקידם לנתח ולאפיין את הצרכים ההדרכתיים, לנהל את צוות הפיתוח ולבצע בקרה על התהליך השלם של פיתוח המוצר. תחום מולטימדיה ועיצוב: מורכב ממעצבים גרפיים שתפקידם לעצב את מוצרי ההדרכה באמצעים גרפיים שונים כולל אנימציות. תחום תכנות: מורכב מכותבות לומדה, שתפקידן לכתוב קוד תכנותי למוצרי הדרכה מבוססי פלאש, תלת מימד, ולבצע בקרת איכות למוצרים. תחום וידאו: מורכב מצלמים, ממפיקים, מתסריטאים, מעורכי וידאו וממעצבים גרפיים שתפקידם להפיק, לכתוב, לצלם, לערוך ולעצב סרטי הדרכה. ערוץ היוטיוב של היחידה http://mazi.idf.il/5773-8136-he/IGF.aspx
צבי קושלבסקי

הרב צבי קושלבסקי (נולד בשנת ה'תרצ"ו, 1936) הוא ראש ישיבה חרדי־ליטאי, המכהן כראש ישיבת היכל התורה בציון. נולד בארץ ישראל לרב אליהו קושלבסקי, לימים רבה של העיר באר שבע. בילדותו היגרה משפחתו לארצות הברית בשל משרת רבנות שהוצעה לאביו. למד בישיבת ראדין בארצות הברית, שהוקמה מחדש על ידי הרב מנחם מנדל זקס, וכן בישיבת גייטסהד ובישיבת חברון כנסת ישראל בירושלים. נשא את שרה לאה בת דודו הרב אריה זאב גורביץ (אחיו של אביו). הוריו חזרו לישראל בשנת 1953. בשנת 1963 למד במכון הרי פישל וזכה בפרס משרד הדתות על חיבור תורני. היה ראש כולל האברכים במנצ'סטר ובשנת ה'תשל"א, 1971, הוזמן לעמוד בראשות כולל שנוסד בבאר שבע ביוזמת המועצה הדתית, בהמשך הקים במקום ישיבה גדולה. היה ראש ישיבה בישיבת איתרי-חדרה ואחרי תקופה עבר עם כמה מתלמידיו לישיבת תורה אור. בשנות ה-80 הקים את ישיבת "היכל התורה בציון" ברחוב אבינועם ילין 5 בשכונת גאולה בירושלים. בשנת 1986 הישיבה עברה למבנה ישיבת פרשבורג בגבעת שאול בירושלים. הישיבה נקראה בתקופה זאת בשני שמות: "היכל התורה בציון" וגם "היכל התורה - פרשבורג". מראשית המאה ה-21 שוכנת הישיבה במשכנה החדש בשכונת הר נוף בעיר. הרב קושלבסקי התאלמן מאשתו הראשונה במרץ 2015. לרב קושלבסקי ולאשתו הראשונה לא היו ילדים. נשוי בשנית ומתגורר בשכונת הר נוף, סמוך לישיבתו. ב-10 במרץ 2024, בהיותו בן 88, נולד לו בנו הבכור מאשתו השנייה. אחיו היה הרב פרופ' אברהם פנחס קושלבסקי. "שמחת צבי" על סוגיות יסודיות בש"ס נערך על פי שיעוריו על ידי תלמידו הרב שמחה פורדשם "ילקוט שיעורים" קובץ שיעורים בסוגיות הש"ס "שערי בינה" על הלכות שבת "תורת צבי" על הש"ס ראו אור על מסכתות יבמות כתובות בבא קמא ובבא מציעא. "שערי תפילה" באורים ומאמרים על התפילה, ומאמר נוסף על האמונה, נדפס כקובץ בפני עצמו, ובסוף ספרו "שערי בינה" "תורת צבי" על התורה מחידושי תורתו נדפסים מעת לעת בכתבי העת התורניים בישראל ובארצות הברית. בכתביו עוסק הרב קושלבסקי גם בשאלות הלכה אקטואליות, כמו: מעבר מול מצלמת ביטחון בשבת, דילול עוברים, זריקה תוך ורידית בשבת, אכילת חלות שנאפו בשבת ב"אופה לחם" הפועל על שעון שבת והזזת שעון השבת במהלכה. צבי בן אליהו קושלבסקי, דף שער בספרייה הלאומית שיעורים של הרב קושלבסקי באתר "קול הלשון" (ביידיש) קול מהיכל - ישיבת פרשבורג, ירושלים תש"ן, באתר אוצר החכמה (ראו בעיקר עמ' 29–31) רה"י רב צבי קושלבסקי בלימוד זרע שמשון וריקודים בהולדת בנו בכורו Miracle Baby R Zvi Koshlevsky, יוטיוב הספד הרב קושלבסקי בטקס הזיכרון במלאת שנה לפיגוע בבית הכנסת "קהילת בני תורה", באתר "בינינו" גלריית תמונות מביקור בכותל המערבי, מוצאי חג השבועות 2015, באתר JDN פרסים על עבודות תורניות לשלושה תלמידי ישיבה, הצופה, 26 במרץ 1963. מוריה, גיליון כט, אב תשל"א, עמ' כח. ירחון בית יעקב, גיליון 133, עמ' 28. הרבנית קושלבסקי ע"ה - אשת ראש ישיבת היכל התורה, באתר בחדרי חרדים ראש הישיבה התחתן, באתר בחדרי חרדים איציק ברנדויין, בגיל 88: לראש הישיבה נולד בן בכור, באתר ערוץ 7, 10 במרץ 2024 עורך ראשי תלמידו הרב גבריאל אזולאי עורך ראשי תלמידו הרב ניסים פרידמן
עינות ענר

עינות ענר או נבי ענר הם אתר ארכאולוגי וקבוצת מעיינות ליד היישוב נריה שבמערב בנימין, ששופצו לראשונה בשנת 2014 על ידי נוער היישוב נריה. במקום היו סככות צל ושילוט, לאחר פנייה לבג"ץ הוסכם כי הסככות יפורקו והשילוט יוסר. במקום שמונה בריכות מים עמוקות ונמוכות המתאימות לכל הגילאים המאפשרות שחיה, פרגולות מוצלות ושולחנות פיקניק. במרחק של כ-15 מטר אחת מהשנייה על אותה מדרגת סלע בהר שוכנות ארבעת הבריכות הגדולות במתחם: עין גפן - נקרא כך עקב היות גפן עתיקה גדולה המסוככת על המעיין. עין נריה - כשם היישוב הסמוך שנערים ממנו שיפצו את המעיינות. עין הנערים - לזכר שלושת הנערים שנחטפו ונרצחו בקיץ תשע"ד (2014) בו שופצו המעיינות. עין הלל - לזכר הלל דחבש ממשפצי המקום שנפטר בסוף שנת 2019 ממחלת השפעת. המקום זוכה למבקרים בעיקר במהלך חודשי הקיץ ובחגים. מהמקום נשקף נוף המאפיין את אזור מערב בנימין והרי גופנה. בחגים מתקיימות במעיינות פעילויות בחסות תיירות בנימין ונוער היישוב נריה. בסמוך נמצאת חורבת קבר "נבי ענר" (יש המזהים אותו עם ענר רעו של אברהם אבינו) ומערה ובתוכה ציורי קיר עתיקים של מנורות, ענף זית ועוד. באחת משתי מערות הקבורה נמצאו שברי סרקופג. בקרבת מקום, כחלק מ"סינגל טלמונים" הוכשר מסלול אופניים "סובב עינות ענר" שאורכו 4.5 ק"מ והוא מדורג ברמת קושי בינונית. בדצמבר 2017 עתרו לבג"ץ פלסטינים תושבי הכפרים הסמוכים ראס כרכר ודיר עמאר יחד עם הארגונים עמק שווה ויש דין, בדרישה לפנות את הבנייה הבלתי חוקית באתר, הממוקם על קרקע פרטית. ההחלטה נדחתה עקב הדיון על חוק ההסדרה, וב-9 ביוני 2020 בעקבות פסילת חוק ההסדרה, בג"ץ הורה למדינה להרוס את האתר תוך 90 יום. מקימי האתר ותושבי הסביבה לא ויתרו והחלו במאבק ציבורי למניעת הריסת המקום, תוך רתימת אנשי ציבור וחברי כנסת. בחודש מרץ 2021 שינתה המדינה את עמדתה בנוגע ל"עינות ענר" והחליטה שלא להרוס את המקום וזאת לאחר שהמועצה האזורית מטה בנימין הסכימה לפרק את הסככות והשילוט במקום. החורשה בדרך למעיינות הנביעה הקטנה (בריכה דרומית) אנדרטה לזכר שלושת הנערים, האמן אסף קדרון נביעה מתוך קיר הסלע עיינות ענר - גן השלושה - בפייסבוק יוחאי כורם, עינות ענר, באתר טיולי תמונות 360 של עיינות ענר, באתר ישראל ב-360 בלי חשש לעכברת: מזג האוויר מושלם לטיול בנחלי הצפון, באתר www.maariv.co.il המעיינות הכי טובים בארץ, באתר mako, ‏2019-04-16 ברגוע: 7 מעיינות לטיולים משפחתיים בפסח, באתר וואלה! תיירות, ‏2019-05-27 לרכוב בטבע: מסלולי האופניים המומלצים מאילת ועד לגליל העליון, באתר ynet, 29 בספטמבר 2017 Love Travel, סינגל טלמונים, באתר Go Binyamin הקרב על המעיין: האתר לזכר שלושת הנערים בסכנת הריסה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2020 אתר ההנצחה לשלושת הנערים ייהרס?, באתר ערוץ 7 עיינות ענר - גן השלושה, באתר www.facebook.com מתן כהנא בעיינות ענר: "שום טובה לא תצמח מהרס המקום הזה", באתר ערוץ 7 פרסום ראשון | שינוי בעמדת המדינה: עינות ענר לא יהרסו, באתר ערוץ 7
מנחם צבי ברלין

הרב מנחם צבי ברלין (נולד בב' באב ה'תרצ"ח, יולי 1938) הוא ראש ישיבת רבנו חיים עוזר בבני ברק. נולד בירושלים לחיה פועה (בת הרב יעקב זייבלד) ולרב אלכסנדר זיסקינד ברלין. למד בישיבת תפארת צבי ואחריה בישיבת חברון. נישא לאורה (נפטרה בדצמבר 2017), בתו של הרב יואל קלופט מחיפה לאחר נישואיהם גרו בני הזוג בחיפה. בין גיסיו: הרב חיים קלופט ראש ישיבת "קהילות יעקב" והרב שמואל אביגדור פייבלזון, ראש ישיבת "נחלת נפתלי" בצפת. בשנות ה-70 עמד בראשות ישיבת "זיו התורה" בחיפה ולצדו כיהן כמשגיח, הרב דוד אברהמי מחבר "בנין עולם". כיהן מספר שנים כר"מ בישיבת גאון יעקב בבני ברק, ובראשית שנות ה-90 ייסד את ישיבת רבנו חיים עוזר, בראשה הוא עומד. בנו, הרב יחיאל ברלין משמש כר"מ בישיבה. הרב ברלין מתגורר בשכונת רמת אלחנן בבני ברק. שיעוריו נדפסים בפרסומים פנימיים של הישיבה. חידושי תורה שלו בעניינים שונים נדפסים מעת לעת בכתבי עת תורניים ובספרי זיכרון. בדין חיוב תשלומין בשומרים, בתוך: "שערי תורה: קובץ תורני מרכזי לבני הישיבות", גליון ג', תשי"ט-תש"ך. עמ' יב-טו, באתר אוצר החכמה רשימת כל שיעוריו לצפייה באתר "בינינו" התגית "הרב מנחם צבי ברלין", באתר "כיכר השבת" שיעורים של הרב מנחם צבי ברלין באתר "קול הלשון" מנחם צבי ברלין, דף שער בספרייה הלאומית
אמנות הסלע במחוז חאאל

אמנות הסלע במחוז חאאל (ערבית الفنون الصخرية في منطقة حائل) הוא שמם של שני אתרים ארכאולוגיים של אמנות סלע במחוז חאאל שבערב הסעודית, שהוכרזו כאתר מורשת עולמית בשנת 2015. הכרזה זו כוללת שני מרכיבים הממוקמים בנוף המדברי: "ג'בל אום סינמאן", שנמצא בעיר העתיקה ג'ובה; "ג'בל אל-מנג'ור" ו"רהט" שנמצאים בשווימיס. על גבי הסלעים נמצאו ציורים רבים של דמויות אדם ובעלי חיים שצוירו או נחרתו במשך אלפי שנים. הציורים הקדומים ביותר נעשו בידי ציידים בני התקופה הנאוליתית, שהתגוררו לפני כ-10,000 שנים ליד אגם קדום (שהתייבש מאז). מאוחר יותר נוספו לציורים גם כתובות. שינויים אקלימיים ותקופות יובש משכו בני אדם לנווה המדבר של ג'ובה כבר בפליסטוקן, כפי שמעידים כלי אבן שנמצאו בג'בל אום סינמאן ובשווימיס. בתקופה זו היו באזור נחלים ואגמים, תופעה שנמשכה בחלקה גם בהולוקן; ובתקופה הפלאוליתית התיכונה היה האזור נושב. ציורי הסלע הראשונים באזור מתוארכים למעט פחות מ-10,000 שנים לפני זמננו, ואלה מלמדים על התרבות הנאוליתית שהתקיימה בסביבה זו. תיאורי בעלי החיים מלמדים כי באותה עת שררו תנאים אופטימליים באזור. בעל החיים הדומיננטי בתקופה זו היה היעל, וציורים מאוחרים יותר הם של בקר וסוסים מבויתים. עם הזמן נוספו לצד הציורים גם כתובות. ציורים אלה מעניקים תיאור רציף של ההתמודדות האנושית עם התדרדרות התנאים ותופעת המדבור שהתרחשה באזור, ולאחר שאגם ג'ובה התייבש, היה צורך לחפור בארות מים. האוכלוסייה שנותרה באזור, נאלצה להתאים את עצמה לתנאים החדשים, ודבר זה בא לידי ביטוי באמנות הסלע של התקופה הנאוליתית, התקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה. המצאת הכתב התמודי לפני כ-3,000 שנים מתועדת באלפי כתובות שנמצאו באזור ג'ובה ובכמות צנועה בהרבה בשווימיס. מכך נלמד כי כי ג'ובה הייתה מרכז חשוב לשיירות הגמלים בדרך לירדן וסוריה, בעוד שבשווימיס הייתה פעילות אנושית בהיקף קטן יותר. באלף הראשון לפנה"ס הושלם תהליך המדבור בחצי האי ערב, והגמל הפך לבעל החיים השולט באמנות הסלע. עם הגעת האסלאם לפני כ-1,400 שנה, החליף הכתב הכופי את הכתב התמודי ותיאורים של בעלי חיים ובעיקר בני אדם פחתו מאוד. במאה ה-19 ובמאה ה-20 ביקרו מספר היסטוריונים ונוסעים בנווה המדבר של ג'ובה, אך אלה לא כללו בכתביהם תיאור של אמנות הסלע. רק ב-1986 החל מחקר ארכאולוגי מדעי בג'ובה, בהזמנת המחלקה לעתיקות ולמוזיאונים של ערב הסעודית, ושנה לאחר מכן פורסם דוח ראשוני. בנוסף האתרים גודרו כדי לשמור על הממצאים. המחקר באתרי שווימיס החל רק בשנת 2001. מדיה וקבצים בנושא אמנות הסלע במחוז חאאל בוויקישיתוף Rock Art in the Hail Region of Saudi Arabia באתר אונסק"ו. תמונות ומידע על אתרי אמנות הסלע תיק המועמדות באתר אונסק"ו