חמש השמשות

במיתוסי הבריאה, המונח "חמש שמשות" מתייחס לאמונה של עמים אצטקים ותרבויות של עמי הנאוואה, ולפיהן העולם עבר חמישה מחזורים ברורים של בריאה והרס, כאשר העידן הנוכחי הוא החמישי. המונח נגזר בעיקר משילוב של מיתוסים, קוסמולוגיות ואמונות אסכטולוגיות שמקורם בעמים פרה-קולומביאנים באזור המסו-אמריקאי, כולל מרכז מקסיקו, והוא חלק ממיתולוגיה גדולה יותר של אמונות העולם החמישי או השמש החמישית. האצטקים הפוסט-קלאסיים המאוחרים יצרו ופיתחו גרסה משלהם למיתוס "חמש השמשות", ששילבה אלמנטים ממיתוסי הבריאה הקדומים של המסו-אמריקאים ושינתה אותם, תוך הצגת רעיונות חדשים שהיו ספציפיים לתרבותם. במיתוסי הבריאה האצטקים ובמיתוסי הבריאה האחרים של בני עם הנאווה האמינו שהיקום עבר ארבע איטרציות לפני זו הנוכחית, וכי כל אחד מהעולמות הקודמים הללו הושמד על ידי האלים עקב התנהגות תושביו. העולם הנוכחי, על פי מיתוס זה, הוא תוצר של המשימה שהאצטקים נטלו על עצמם, לספק תזונה לשמש כדי להבטיח את קיומה וכן להבטיח שהיקום כולו יישאר באיזון. טקסי הקרבת הקורבנות של האצטקים נתפסו כחיוניים להמשך תפקודו של העולם ולהבטחת הישרדותו. לפי האגדה, האל הראשון, אומטאוטל, ברא את עצמו מתוך הריק שהיה היקום. טבעו של אומטאוטל, "אל הדואליות" היה זכרי ונקבי כאחד, משותף לאומטקוטלי, "אדון הדואליות", ואומצ'ואטל, "גברת הדואליות". Ometeotl ילדה ארבעה ילדים, ארבעת Tezcatlipocas, שכל אחד מהם מנהל אחד מארבעת הכיוונים הקרדינליים. מעל המערב יושב טזקטליפוקה הלבן, קצאלקואטל, אל האור, הרחמים והרוח. מעל הדרום יושב טזקטליפוקה הכחול, Huitzilopochtli, אל המלחמה. מעל המזרח שוכן ה-Tezcatlipoca האדום, Xipe Totec, אל הזהב, החקלאות וזמן האביב. ומעל הצפון שומר הטזקטליפוקה השחור, הנקרא גם בפשטות טזקטליפוקה, אל השיפוט, הלילה, ההונאה, הכישוף וכדור הארץ. האצטקים האמינו שהאלים יצרו את היקום ב-Teotihuacan. ניתן על ידי האצטקים דוברי נאוואטל מאות שנים לאחר נפילת העיר בסביבות שנת 550 לספירה. המונח הוגה כ"מקום הולדתם של האלים", או "מקום בו נולדו אלים", המשקף את מיתוסי הבריאה של Nahua שנאמר כי התרחשו בטאוטיוואקן. ארבעה אלים הם שיצרו את כל האלים האחרים ואת העולם שאנו מכירים היום, אבל לפני שיכלו ליצור הם היו צריכים להרוס, כי בכל פעם שהם ניסו ליצור משהו, הוא היה נופל למים מתחתיהם ונאכל על ידי ציפקטלי, תנין האדמה הענק, ששחה במים עם פיות בכל אחד מפרקיו. מארבעת ה-Tzcatlipocas ירדו האנשים הראשונים שהיו ענקים. הם יצרו את האלים האחרים, שהחשובים שבהם היו אלי המים: טללוק, אל הגשם והפוריות ו־Chalchiuhtlicue, אלת האגמים, הנהרות והאוקיינוסים וגם אלת היופי. כדי לתת אור, הם היו זקוקים לאל שיהפוך לשמש ונבחר טזקטליפוקה השחור. אבל או בגלל שאיבד רגל או בגלל שהוא היה אל הלילה, הוא הצליח להפוך רק לחצי שמש. העולם המשיך כך במשך זמן מה, אך היריבות בין אחים גדלה. בעיקר בין קצלקואטל לאחיו השמש האדירה, שקצלקואטל הפיל מהשמים עם אלת אבן. בלי שמש, העולם היה שחור לגמרי ובכעסו, ציווה על היגוארים שלו לאכול את כל האנשים. האלים יצרו בני אדם בעלי קומה רגילה, כאשר קצאלקואטל משמש כשמש לציוויליזציה החדשה, בניסיון להביא איזון לעולם. ניסיונותיהם נכשלו בסופו של דבר כאשר בני האדם נטשו את אמונות ותורות של האלים. במקום זאת אימצו תאוות בצע ושחיתות. טלאלוק הוכתר כשמש החדשה, אבל טזקטליפוקה, האל השובב, הונה אותו והונה אותו, חטף את אהבת חייו, Xochiquetzal, אלוהות היופי, הפרחים והתירס. טלאלוק היה אכול כל כך בצערו, עד שלא היה מסוגל עוד למלא את חובותיו כשמש. לכן, בצורת גדולה פקדה את אנשי העולם. אנשים התפללו נואשות לגשם והתחננו לרחמים, אך תחינותיהם נפלו על אוזניים ערלות. בהתקף זעם, טללוק שחרר גשם של אש על האדמה, הרס אותה לחלוטין ולא השאיר דבר מלבד אפר. בעקבות אירוע אסון זה, האלים עבדו יחדיו כדי ליצור אדמה חדשה, המאפשרת לחיים להיוולד מחדש מהארץ חסרת החיים והעקרה לכאורה. השמש הבאה וגם אשתו החדשה של טללוק, הייתה Chalchiuhtlicue. אלת המים, הנהרות והים. היא אהבה מאוד את האנשים, אבל טזקטליפוקה לא. גם האנשים וגם Chalchiuhtlicue הרגישו את השיפוט שלו כשאמר לאלת המים שהיא לא באמת אוהבת ורק זייפה חסד מתוך אנוכיות כדי לזכות בשבחי האנשים. Chalchiuhtlicue נפגעה כל כך מדבריו, שהיא בכתה דם במשך חמישים ושתיים השנים הבאות, וגרמה לשיטפון מחריד שהטביע את כולם על פני כדור הארץ. בני אדם הפכו לדגים כדי לשרוד. Quetzalcoatl לא הסכים להשמדת עמו והלך לעולם התחתון שם הוא גנב את העצמות שלהם מהאל מיקטלנטקוטלי. הוא טבל את העצמות הללו בדמו שלו כדי להחיות את עמו, שפקחו מחדש את עיניהם לשמים המוארים בשמש הנוכחית, Huitzilopochtli. הציצימימה, או הכוכבים, קנאו באחיהם הבהיר והחשוב יותר Huitzilopochtli. המנהיגה שלהם, Coyolxauhqui, אלת הירח, מובילה אותם בהסתערות על השמש ובכל לילה הם מתקרבים לניצחון כשהם זורחים על פני השמים, אך מוכים על ידי Huitzilopochtli האדיר השולט בשמי היום. כדי לסייע לאל הכל כך חשוב הזה במלחמתו המתמשכת, האצטקים מציעים לו את ההזנה של קורבנות אדם. הם גם מקריבים קורבנות אדם ל-Tezcatlipoca מתוך פחד משיפוטו ומחרונו. הם מקריבים את דמם שלהם ל-Quetzalcoatl, שמתנגד לקורבנות אדם, כי הוא הקריב מדמו עבורם. הם נותנים מנחות לאלים רבים אחרים למטרות רבות. אם הקורבנות הללו ייפסקו, או אם האנושות לא תצליח לרצות את האלים מכל סיבה אחרת, השמש החמישית הזו תשחיר, העולם יתנפץ ברעידת אדמה קטסטרופלית, והציצימיטל יהרוג את Huitzilopochtli ואת כל האנושות. רוב מה שידוע על האצטקים הקדומים מגיע מהקודקסים המעטים ששרדו את הכיבוש הספרדי. המיתוסים שלהם יכולים לבלבל בגלל היעדר תיעוד מסודר וגם כי יש הרבה מיתוסים פופולריים שנראה שהם סותרים זה את זה. זה קרה בשל העובדה שהם הועברו במקור מפה לאוזן ומפני שהאצטקים אימצו רבים מהאלים שלהם משבטים אחרים. הם העניקו היבטים חדשים משלהם לאלים הללו וואימצו אותם לפנתיאון שלהם. מיתוסים עתיקים יכולים להיות דומים מאוד למיתוסים חדשים יותר, תוך שהם סותרים זה את זה בטענה שאל אחר ביצע את אותה פעולה. כנראה בגלל שהמיתוסים השתנו בקורלציה לפופולריות של כל אחד מהאלים בזמן נתון. וריאציות אחרות על מיתוס זה קובעות כי קואטליקו, אלת האדמה, הייתה אמם של ארבעת ה-Tzcatlipocas וה-Tzizimitl. גרסאות מסוימות אומרות שקצלקואטל נולד לה לראשונה, כשהיא עדיין הייתה בתולה, ולעיתים קרובות מזכירים את אחיו התאום Xolotl, מדריך המתים ואל האש. טזקטליפוקה נולדה לה על ידי סכין אובסידיאן, ואחריה הציצימיטל ואחר כך Huitzilopochtli. הווריאציה הפופולרית ביותר, כולל קואטליקו, מתארת כי ילדה תחילה את הציצימיטל. הרבה יותר מאוחר היא ילדה את Huitzilopochtli כאשר הופיע לה כדור נוצות מסתורי. לאחר מכן, ציצימיטל ערף את ראשה של Coatlicue ההריונית, מתוך אמונה שזה מעליב שהיא ילדה ילד נוסף. Huitzilopochtli אז יצא מרחמה מניף נחש של אש והחל את מלחמתו האפית עם הציצימיטל, שכונו גם ה־Centzon Huitznahuas. לפעמים אומרים שהוא ערף את ראשו של קוילקסאוהקי והשתמש בראשה כדי ליצור את הירח או השליך אותו לתוך קניון. וריאציות נוספות מתארות את כדור הנוצות כאביו של Huitzilopochtli או אביו של Quetzalcoatl ולפעמים Xolotl. וריאציות אחרות של מיתוס זה טוענות שרק קצאלקואטל וטזקטליפוקה נולדו לאומטאוטל, שהוחלפה בקואטליקו במיתוס הזה, כנראה בגלל שלא היו לה מתפללים או מקדשים עד שהספרדים הגיעו. לפעמים אומרים שהמאפיין הגברי של Ometeotl נקרא Ometecuhtli וכי המאפיין הנשי נקרא Omecihualt. וריאציות נוספות על מיתוס זה קובעות שרק קצאלקואטל וטזקאטליפוקה פירקו את ציפקטלי, הידועה גם כטללטקוטלי. ש-Xipe Totec ו-Huitzilopochtli בנו את העולם מגופה. גרסאות מסוימות טוענות שטזקטליפוקה למעשה השתמש ברגל שלו בתור פיתיון עבור Cipactli, לפני שביתר אותה. סדר ארבע השמשות הראשונות משתנה גם כן, אם כי הגרסה הנ"ל היא הנפוצה ביותר. סופו של כל עולם תואם באופן עקבי לאל שהיה השמש באותה תקופה לאורך כל הווריאציות של המיתוס, אם כי אובדן קסוצ'יקצאל לא תמיד מזוהה כסיבה של טללוק לגשם האש, שלא ניתן אחרת ולעיתים נאמר ש-Calchiuhtlicue הציף את העולם בכוונה, ללא מעורבות של טזקטליפוקה. מסופר גם כי הוא יצר חצי שמש, אותה אכלו היגוארים שלו לפני שאכלו את הענקים. עם זאת, לפעמים אומרים שהשמש החמישית היא אל בשם Nanauatzin. בגרסה זו של המיתוס, האלים התכנסו בחושך כדי לבחור שמש חדשה, שאמורה להקריב את עצמו בקפיצה למדורה ענקית. שני המתנדבים היו בנם הצעיר של טללוק ושל צ'לצ'יוהטליצ'ה, Tecuciztecatl, וננאואצ'ין הזקן. האמינו כי ננאואצין זקן מכדי לייצר שמש טובה, אך לשניהם ניתנה ההזדמנות לקפוץ למדורה. Tecuciztecatl ניסה ראשון אבל לא היה אמיץ מספיק ללכת בחום ליד הלהבות והסתובב. לאחר מכן הלך ננאואצין באיטיות לעבר הלהבות ואז אל תוך הלהבות וכלה. אז הלך Tecuciztecatl אחריו. Nanauatzin האמיץ יותר הפך למה שהוא עכשיו השמש וטקוציסטקטל הפך לירח הרבה פחות מרהיב. אל שמגשר על הפער בין ננאואצין להויצילופוכטלי הוא טונאטיו, שהיה חולה, אך התחדש בכך ששרף את עצמו בחיים ולאחר מכן הפך לשמש הלוחמת ונדד בשמיים עם נשמותיהם של המתים בקרב, מסרב לנוע אם לא הקריבו לו מספיק קורבנות. Nāhui-Ocēlōtl (שמש יגואר) - התושבים היו ענקים שנטרפו על ידי יגוארים. העולם נחרב. Nāhui-Ehēcatl (שמש רוח) - התושבים הפכו לקופים. העולם הזה נהרס על ידי סופות הוריקן. Nāhui-Quiyahuitl (שמש גשם) - התושבים נהרסו על ידי גשם של אש. רק ציפורים שרדו (או תושבים שרדו בכך שהפכו לציפורים). Nāhui-Ātl (שמש מים) - העולם הזה הוצף והפך את התושבים לדגים. זוג נמלט אך הפך לכלבים. Nāhui-Olīn (שמש רעידת אדמה) - בני האדם הנוכחיים הם תושבי העולם הזה. אם האלים לא יהיו מרוצים, העולם הזה ייהרס ברעידות אדמה (או רעידת אדמה אחת גדולה) והציציימה יחסל את כל יושביו. גרסת המיתוס עם Nanahuatzin משמשת כאמצעי מסגור לסרט המקסיקני מ-1991, In Necuepaliztli in Aztlan (Return a Aztlan), מאת חואן מורה קטלט. הגרסה של המיתוס עם Nanahuatzin היא בסרט מ-1996, The Five Suns: A Sacred History of Mexico, מאת פטרישיה אמלין. Rage Against the Machine מתייחס לאלימות בין-תרבותית כ"השקיעה החמישית" בשירו " People of the Sun ", באלבום Evil Empire. סדרת המדע הבדיוני של תומאס הרלן "בתקופת השמש השישית" משתמשת במיתוס זה כנקודת עלילה מרכזית, שבה נעלמה ציוויליזציה עתיקת יומין ("אנשי השמש הראשונה") והשאירה את הגלקסיה עם הרבה חפצים מסוכנים. משחק התפקידים Shadowrun מתרחש ב"העולם השישי". הרעיון של חמש השמשות נרמז ב-Onyx Equinox, שם קצלקואטל טוען שהאלים יצרו את האנושות ארבע פעמים לפני כן. טזקטליפוקה שואף לסיים את העידן האנושי הנוכחי, מכיוון שהוא מאמין שבני אדם חמדנים מדי ומבזבזים את דמם בקרב ולא כקורבנות. הפרק האחרון של ויקטור ולנטינו נקרא "נפילת השמש החמישית", ובו גם טזקטליפוקה בתפקיד מרכזי. Haly, Richard (1992). "Bare Bones: Rethinking Mesoamerican Divinity". History of Religions. 31 (3): 269–304. doi:10.1086/463285. ISSN 0018-2710. JSTOR 1062864. Smith, Michael E. The Aztecs 2nd Ed. Blackwell Publishing, 2005 Archaeology of Native North America by Dean R. Snow. Aguilar-Moreno, Manuel. The Aztec World. California State University, Los Angeles, 2006 ^ Jump up to:a b Smith, Michael E. The Aztecs 2nd Ed. Blackwell Publishing, 2005 ^ Archaeology of Native North America by Dean R. Snow. ^ Aguilar-Moreno, Manuel. The Aztec World. California State University, Los Angeles, 2006 מיתולוגיה אצטקית תורת השמיטות Aguilar - Moreno, Manuel (2006). Handbook to life in the Aztec World. Los Angeles: California State University. Smith, Michael E. (2003). The Aztecs 2nd Ed. UK: Blackwell Publishing.