laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-28 (ארצות הברית)

הדיוויזיה ה-28 (באנגלית: 28th Division) הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום. הדיוויזיה משתייכת למשמר הלאומי, והיא כוללת יחידות מפנסילבניה, מרילנד, אוהיו וניו ג'רזי. הדיוויזיה ה-28 הוקמה ב-12 במרץ 1879 על בסיס יחידות המשמר הלאומי של פנסילבניה, ובשנת 1898 היא השתתפה במלחמת ארצות הברית–ספרד ובמלחמת ארצות הברית–הפיליפינים. בשנת 1914, במסגרת ארגון מחדש של המשמר הלאומי, הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה ה-7, ובשנת 1916 היא נשלחה למקסיקו להילחם בכוחותיו של פנצ'ו וייה. באביב 1917, בעקבות כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, נשלחו כוחות הדיוויזיה למחנה הנקוק לאימונים. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-55 שהורכבה מהרגימנטים ה-109 וה-110, ומהבריגדה ה-56 שהורכבה מהרגימנטים ה-111 וה-112. יחידות הארטילריה שלה היו רגימנטים ארטילריית השדה ה-107, ה-108 וה-109. במאי 1918 נחתה הדיוויזיה בצרפת, וביולי אותה שנה היא לחמה בקרב שאטו-תיארי. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב השני על המארן ובמתקפת מז-ארגון, עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,165 הרוגים ו-11,974 פצועים. ב-17 במאי 1919 פוז ב-17 בפברואר 1941 הופעלה הדיוויזיה מחדש, במסגרת התארגנות צבא ארצות הברית למלחמה. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-109, ה-110 וה-112, רגימנטים הארטילריה ה-107, ה-108, ה-109 וה-229, ויחידות נוספות. הדיוויזיה התאמנה תחת פיקודם של ג'יימס אורד ועומר בראדלי. ב-22 ביולי 1944 נחתה הדיוויזיה בנורמנדי, תחת פיקודו של לויד בראון, ומיד השתתפה במבצע קוברה. עד מהרה הוחלף בראון בג'יימס אדוארד וורטון, אולם הוא נהרג ב-12 באוגוסט מפגיעת צלף. ב-14 באוגוסט 1944 מונה נורמן קוטה למפקד הדיוויזיה, ולאחר שחרור פריז התכבד קוטה לצעוד בראש חייליו לאורך השאנז אליזה ב-29 באוגוסט 1944, כמייצגים את צבא ארצות הברית. קוטה ואוגדתו השתתפו בקרב יער הירטגן שם היו להם אבדות כבדות. קוטה קיבל על כך הערות ממפקדיו למרות שהיו לו השגות על תכנון הקרב עוד לפני שהתחיל. בתקופה זו ערק החייל אדי סלוביק מיחידתו ונשפט למוות. פסק הדין אושר על ידי קוטה שאמר לאחר מכן שאלה היו 15 הדקות הקשות בחייו אבל לא הייתה לו ברירה אלא לאשר את גזר הדין כדי שיוכל להמשיך להסתכל בעיני חייליו. סלוביק היה אז החייל האמריקאי הראשון שהוצא להורג בעוון עריקה מאז מלחמת האזרחים האמריקנית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב על הבליטה, שם ספגה הדיוויזיה אבדות רבות, אולם בלמה את הכוחות הגרמנים, ולאחר מכן לחמה בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. במהלך המלחמה איבדה הדיוויזיה 2,316 הרוגים ו-9,609 פצועים. בדצמבר 1945 שוחררו חיילי הדיוויזיה, אולם בספטמבר 1950 היא גויסה מחדש בשל מלחמת קוריאה, ובשנת 1951 נשלחה לגרמניה המערבית, ושהתה שם עד לשנת 1954. בשנת 2003 נשלחה הדיוויזיה לקוסובו, ושוב נשלחה לשם בשנת 2005, ובשנים שלאחר מכן היא ביצעה כמה סבבי שירות בעיראק. כיום הדיוויזיה היא חלק מהמשמר הלאומי של ארצות הברית, והיא כוללת יחידות מפנסילבניה, מרילנד, אוהיו וניו ג'רזי. מדיה וקבצים בנושא הדיוויזיה ה-28 בוויקישיתוף הדיוויזיה ה-28(הקישור אינו פעיל)
וייטרינה

וייטרינה (בבלארוסית: Ветрына; ברוסית: Ветрино, וטרינו; בפולנית: Wietryno, וייטרינו) היא עיירה במחוז משנה פולאצק, מחוז ויטבסק, על כביש פולאצק-וילנה, 23 ק"מ מפולאצק, בבלארוס. לאחר חלוקת פולין השנייה בסוף המאה ה-18 הפכה העיירה לחלק מהאימפריה הרוסית. בינואר 1919 היא הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. לאחר שבועיים סיפחה הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית את העיירה אליה. ב-1924 שבה וייטרינה לשליטת בלארוס הסובייטית. ביולי 1941 כבשה גרמניה הנאצית את העיירה והרסה חלק גדול ממנה. באותה עת היו בעיירה כ-1,300 תושבים, בהם פחות ממאה יהודים. בשנת 1958 קיבלה וייטרינה מעמד של יישוב עירוני. משנת 1960, וייטרינה היא שוב במחוז משנה פולאצק. בשנת 1999 היו בווייטרינה מעל 3,000 תושבים. מספר תושבי העיירה יורד בהדרגה ובעקביות. ב-2006 היו בה 2,700 תושבים, ב-2008 היו בה 2,600 תושבים, ב-2009 היו בה 2,500 תושבים, ב-2016 היו בה 2,220 תושבים, וב-2017 היו בה 2,134 תושבים. בווייטרינה פועל מפעל תכשיטים, מפעל עצים וכן מפעל תשתיות. בעיירה קיים בית ספר המעניק הכשרה מקצועית בתחומי המיכון החקלאי, וכן בית ספר תיכון, בית ספר לאמנות וספריה. בעיירה קיימים טירה עתיקה, שתי כנסיות, תל קבורה עתיק, קבר המוני של חיילים סובייטיים ממלחמת העולם השנייה וביצורים צבאיים. שתי כנסיות נוספות התקיימו בעבר בעיירה. אחת מהן התקיימה מתחילת המאה ה-18 והאחרת מתחילת המאה ה-19. הן נהרסו בתחילת המאה ה-20. ערב מלחמת העולם השנייה היו בעיירה כ-60 יהודים. בעקבות יישום הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בתחילת המלחמה העיירה, שהייתה לפני כן מעבר גבול על הרפובליקה הפולנית השנייה, קלטה עשרות פליטים יהודים משטחים שנכבשו על ידי ברית המועצות. ביולי 1941 כבשו הגרמנים את העיירה, ובסוף 1941 ריכזו הגרמנים את יהודי העיירה בגטו קטן שגודר בתיל. הגטו חוסל בינואר 1942, ותושביו נרצחו בירי ליד הכפר קוסארי (Kosari). מדיה וקבצים בנושא וייטרינה בוויקישיתוף וטרינו (Vetrino), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם דניאל רומנובסקי (אנ'), וטרינו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1745–1748), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) וטרינו (Vetrino), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם דניאל רומנובסקי (אנ'), וטרינו, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1745–1748), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
נהג אישי

נהג אישי (באנגלית: Chauffeur) הוא אדם אשר למחייתו נוהג ומסיע אנשים בכלי רכב מנועי. המונח הספציפי "Chauffeur" משמש כיום בעיקר בארצות הברית ובאיחוד האירופי לתיאור נהגים העובדים בחברות לימוזינה, ומסיעים את נוסעיהם במכוניות יוקרה כגון מכונית סדאן (אנ') או לימוזינות. בעוד שבמקור נהגים מקצועיים היו הנהגים האישיים של אנשים פרטיים עשירים, כיום לרוב הנהגים המקצועיים עובדים עבור חברת הסעות, או באופן עצמאי כאשר לקוחות שונים שוכרים את שירותיהם. משימות אופייניות לנהג אישי העובד עבור חברת השכרת רכב: הסעת נוסעים מ/אל נמל תעופה. הסעת נוסעים מ/אל אירוע. הסעת תיירים ברחבי בין יעדי תיירות פופולריים מרובים. הסעת אח"מים כגון פוליטיקאים, אנשי עסקים, שחקנים, אנשי טלוויזיה, וכו'. נהגים בחברות שירותי לימוזינה נדרשים לעיתים לעבור הכשרה מיוחדת. הכשרות אלה עשויות לכלול הכשרה לנהיגה בתנאי מזג אוויר קיצוניים וכיצד יש לפעול במקרה של פנצ'ר בעת נסיעה במהירויות גבוהות, או מה יש לעשות בעת אובדן שליטה על הרכב, וכו'. מנהגים מקצועיים רבים (במיוחד בעבר) נדרשת הופעה נאותה במיוחד בכל עת. במקרים רבים משמעות הדבר היא לבישת חליפה שחורה או טוקסידו, עניבה, כפפות עור שחורות, ונעליים תואמות. באזורים מסוימים, כגון ביפן, מרבית הנהגים המקצועיים נוהגים ללבוש כפפות לבנות. לחברות הסעות לימוזינה מסוימות יש לבוש רשמי שניתן לכל הנהגים שעובדים עבורם, וחלק אף דורשים שהנהגים יחבשו כובעים במהלך עבודתם. בסרט "הנהג של מיס דייזי" משנת 1989 העלילה מתארת את מערכת היחסים בין גברת אמידה וקשוחה לבין נהגה האפרו-אמריקני (אותו מגלם מורגן פרימן). אלפרד פניוורת', משרתו של ברוס ויין, משמש בין היתר כנהג האישי של ויין. מדיה וקבצים בנושא נהג אישי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אריך נוימן (פוליטיקאי)

אריך נוימן (בגרמנית: Erich Neumann; ‏31 במאי 1892 – 1948 או 23 במרץ 1951 היה פוליטיקאי נאצי. נוימן נולד בפורסט למשפחה פרוטסטנטית. אביו היה בעל בית חרושת. הוא למד משפטים וכלכלה באוניברסיטאות פרייבורג, לייפציג והאלה. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה והגיע לדרגת סגן (אובר-לויטננט). בשנת 1920 היה פקיד ממשלתי (Regierungsassessor) במשרד הפנים הפרוסי, ולאחר מכן במחוז אסן. בשנת 1923 מונה לתפקיד מנהל בכיר (Regierungsrat) במשרד המסחר הפרוסי. בשנת 1927 הפך לנשיא המחוז (Landrat) בפריישטאדט שבשלזיה התחתית (כיום קוז'וצ'וב - Kożuchów - שבפולין), ולאחר מכן כיהן כעוזר מזכיר (Ministerialrat) במשרד המסחר הפרוסי. בספטמבר 1932 מונה לשר הקבינט במשרד החוץ הפרוסי, שם היה אחראי על רפורמות מינהליות. נוימן הצטרף למפלגה הנאצית במאי 1933, ארבעה חודשים אחרי עלייתו של אדולף היטלר לשלטון. הוא הצטרף לאס אס ב-1934, והוסמך כשטורמבאנפיהרר. בשנת 1936 מונה למנהל מחלקת מטבע חוץ במשרד הממונה על תוכנית ארבע השנים (אנ'). ב-1938 הועלה נוימן לתפקיד מזכיר הממשלה ונכח בפגישה שתאם הרמן גרינג על האריזציה של הכלכלה הגרמנית. הוא ייצג את משרדי הכלכלה, העבודה, הכספים, המזון, התחבורה והחימוש והתחמושת בוועידת ואנזה ב-1942. נוימן ביקש שלא יגורשו לעת עתה פועלים יהודים בחברות התעשייתיות החיוניות למאמץ המלחמתי. בין אוגוסט 1942 למאי 1945 היה נוימן המנהל הכללי של סינדיקט האשלגן הגרמני. נוימן נכלא ונחקר על ידי בעלות הברית ב -1945 לאחר המלחמה, אך שוחרר בגלל בריאות לקויה ב-1948. מקורות מסוימים מצטטים את מותו באותה שנה, אולם לפי הארכיון הפדרלי הגרמני הוא היה על ערש דווי כעבור שלוש שנים בגארמיש-פארטנקירכן, ב-23 במרץ 1951. מדיה וקבצים בנושא אריך נוימן בוויקישיתוף "Erich Neumann Biographie". German Federal Archives (בגרמנית). נבדק ב-3 באפריל 2010. {{cite web}}: (עזרה) "Die Teilnehmer an der Konferenz". Haus der Wannsee Konferenz (בגרמנית). אורכב מ-המקור ב-30 בינואר 2010. נבדק ב-3 באפריל 2010. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוטוסן סולינה

אוטוסן סולינה (בפולנית: Autosan Solina) הוא מיניבוס מתוצרת יצרנית האוטובוסים Autosan (אנ') (שם רשמי: Autosan S.A) אשר יוצר בין השנים 2005–2011 ב-פולין דגם "אוטוסן סולינה" נבנה על בסיס שלדת "Mercedes-Benz Vario" (אנ') דגם "O.815D" מתוצרת מרצדס הגרמנית 18-28 מושבים 45 נוסעים (כולל נוסעים בעמידה) מנועי דיזל מתוצרת מרצדס-בנץ 2 דלתות כניסה תצורות פריסת דלתות: 0-2-2, 0-1-2, 0-1-1 ABS מערכת בקרת משיכה (ASR) מיזוג אוויר - אופציונלי בינעירוני (międzymiastowe) "H7-10.06 Solina" "H7-10.07 Solina" עירוני (miejskie) "H7-20.06 Solina" "H7-10.06 Solina LE" "H7-20.07 Solina City" מיוחד (specjalne) "H7-10DW Solina" "אוטוסן סולינה" "אוטוסן סולינה" "אוטוסן סולינה" "אוטוסן סולינה" "אוטוסן סולינה" "אוטוסן סולינה" "אוטוסן סולינה" סן H01A סן H01B סן H25A אוטוסן יורוליידר 12 אוטוסן יורוליידר 15LE אוטוסן A0808MN אוטוסן ווטלינה אוטוסן H6 מדיה וקבצים בנושא אוטוסן סולינה בוויקישיתוף אוטוסן סולינה, סרטון באתר יוטיוב אוטוסן סולינה, סרטון באתר יוטיוב מדגמי Autosan - תמונות archive.is/dp2G1 מנוע מרצדס-בנץ מסוג "MB OM 904" sae.org/publications/technical-papers/content אוטובוסים מסדרות אוטוסן betterworldbooks.com/product/detail/autobusy-firmy-autosan מדגמי אוטוסן autosan.cba.pl/historia/historia17 "אוטוסן סולינה" בורשה ztm.waw.pl/pojazd דגמי Mercedes-Benz Vario web.archive.org/web/20140324220024 "אוטוסן סולינה" דגם "H7-10MB" autosan.cba.pl/prospekty "אוטוסן סולינה" דגם "H7-20MB" autosan.cba.pl/prospekty
קורלאט

קורלאט (בהונגרית: Korlát) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קורלאט קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-336 תושבים בשנת 1990 עד 284 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-15%). בקורלאט חיו במהלך השנים יהודים רבים. מדיה וקבצים בנושא קורלאט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורלאט (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
מוגיורושקה

מוגיורושקה (בהונגרית: Mogyoróska) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. במוגיורושקה חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא מוגיורושקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוגיורושקה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
שיפוצניק

שיפוצניק או שַפָּץ (לעיתים נקרא הנדימן), הוא איש שעיסוקו במשימות תיקון ותחזוקה, הן בתוך מבנים והן מחוץ למבנים. באופן ספציפי, העבודות אותן מבצעים שיפוצניקים יכולות לכלול בנייה בגבס, ביצוע שיפוצים שונים, עבודות נגרות, עבודות שרברבות, עבודות חשמל, הרכבת רהיטים, צביעת חדרים, עבודות גינון, ריצוף, התקנת חלונות ודלתות ועוד. העבודות אותן מבצעים השיפוצניקים יכולות להיות פשוטות או מורכבות. שיפוצניקים יכולים לעבוד כשכירים ולתחזק מבנה או קבוצת מבנים קבועה (במקרה כזה מכונה אב בית) או לעבוד כעצמאים בעבודות מזדמנות. היתרון של העסקת אב בית הוא צבירת ניסיון והיכרות עם המבנה המסוים, ויכולת לתכנן מראש משטר של עבודות תחזוקה. שרת (מקצוע) מדיה וקבצים בנושא שיפוצניק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תזמורת יוטה

תזמורת יוטה שוכנת בסולט לייק סיטי, יוטה, בארצות הברית. היא נוסדה בשנת 1940 כתזמורת הסימפונית של מדינת יוטה. מנצחה החשוב והבולט ביותר היה מוריס אברבנאל, שבנה אותה מהתחלה צנועה להרכב מצליח ומכובד. בניצוחו, התזמורת הרבתה להקליט לחברות נודעות בארצות הברית ואף יצאה עמו לסיורי קונצרטים מקיפים. המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי הקודם של התזמורת היה קיית לוקהארט, שתוקף החוזה שלו פג במאי 2009. עוזר המנצח הוא דייוויד אינג'ה צ'ו, יליד קוריאה. בינואר 2009 מינתה התזמורת את ג'רלד שטייכן למנצח הראשי של התזמורת הקלה ובספטמבר 2009 בחרה את תיירי פישר לכהן כמנהל המוזיקלי החדש שלה. בשנת 2002 התמזג המוסד עם האופרה של יוטה ליצירת גוף אחד בשם "הסימפונית והאופרה של יוטה". מדיה וקבצים בנושא תזמורת יוטה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת יוטה אתר האינטרנט הרשמי של תזמורת יוטה תזמורת יוטה, באתר AllMusic (באנגלית) תזמורת יוטה, באתר MusicBrainz (באנגלית) תזמורת יוטה, באתר Discogs (באנגלית) תזמורת יוטה, באתר Songkick (באנגלית)
נהג משאית

נהג משאית הוא אדם שמתפרנס מנהיגה והובלת סחורות ממקום אחד למשנהו באמצעות משאית, בדרך כלל על פי לוח זמנים קפדני. סוג הסחורה המועברת יכול להשתנות במידה ניכרת מלקוח ללקוח. נהגי משאיות במדינות כמו ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, מקסיקו או רוסיה לרוב נדרשים לנהוג מרחקים ארוכים במיוחד הרחק מביתם, עם תקופות מנוחה שנמשכות מספר ימים בין משימה למשימה. נהגי משאיות נדרשים להחזיק ברישיון נהיגה מיוחד לרכב משא קל או כבד. לעיתים נדרשים נהגי משאיות מסוימים לטעון ו/או לפרוק את המטענים אותם הם מובילים ממקום למקום בעצמם. בישראל, דרגת הרישיון למשאית עד 12 טון היא רישיון C1. הגיל המינימלי לקבלת רישיון המשאית בישראל הוא 18 שנה, הגיל המינימלי למבחן העיוני והמעשי הוא 17 שנים וחצי. התנאים לקבלת רישיון המשאית עד 12 טון כוללים הוצאת טופס רש"ל 18, בדיקה על ידי רופא, בדיקת ראייה, ומעבר מבחן עיוני. כמו כן, נדרשים שיעורים מעשיים, בעלי רישיון בדרגה B חייבים בלפחות 20 שיעורים, ומי שאין ברשותם רישיון נהיגה נדרשים במינימום 32 שיעורים מעשיים, ובמעבר מבחן מעשי. רישיון בדרגה C+E הוא רישיון לרכב מנועי מסחרי ורכב עבודה במשקל כולל מותר מעל 3,500 קילוגרמים, גם אם צמוד אליו נגרר או נתמך. התנאים לקבלת רישיון זה כוללים ותק של שנה כבעלי רישיון בדרגה C, אישור מטעם המכון הרפואי, מעבר קורס נהגי רכב כבד, מילוי טופס מקוון, בדיקת ראייה, וחדות ראיה ברמה הנדרשת. בישראל קיים מחסור בנהגי משאית, בין היתר בעקבות ביקוש נמוך למקצוע, עיכובים בהכשרת נהגים חדשים, השחיקה בעבודה, ורמות שכר נמוכות. משאית משאית מנוף משאית סמי-טריילר רכבת כבישים מדיה וקבצים בנושא נהג משאית בוויקישיתוף Alexis C. Madrigal, Could Self-Driving Trucks Be Good for Truckers?, The Atlantic, ‏2018-02-01 (באנגלית) Smith, Jennifer (2018-09-04). "Self-Driving Technology Threatens Nearly 300,000 Trucking Jobs, Report Says". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-05-20. רישיון נהיגה - דרגה C1, באתר משרד התחבורה, ‏2021 רישיון נהיגה - דרגה C+E, באתר משרד התחבורה, ‏2020 ועדת הכלכלה התכנסה לדון במחסור בנהגי משאיות והובלת מטענים, באתר הכנסת, ‏2023 אודי עציון, מחריף המחסור בנהגי משאיות בישראל, באתר כלכליסט, ‏2021 ניר בן טובים, אף אחד לא רוצה להיות נהג משאית, באתר ספורט 5, ‏2021 קינן כהן, האמת העגומה מאחורי השכר של הנהגים המקצועיים בישראל, באתר וואלה, ‏2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אולפני ואן ביורן

אולפני ואן ביורן הייתה חברת אנימציה שהפיקה סרטונים מצוירים בין השנים 1928–1936. החברה הפסיקה את פעילותה בשנת 1936 מאחר שהמפיצים שלהם, חברת RKO, ויתרו על הפקותיהם ועברו לעבוד עם חברת ההפקות של וולט דיסני. בין סרטוניהם המוכרים היו סדרת טום וג'רי(אנ') (על שתי דמויות אנושיות, להבדיל מסדרת טום וג'רי של MGM המאוחרת יותר על החתול והעכבר) וכמה מסרטוני פליקס החתול. ואן ביורן הפיקו בנוסף גם מספר סרטוני פעולה. בשנת 1932 הם רכשו כמה מסרטי הראינוע של צ'ארלי צ'פלין והפיצו אותם מחדש בתוספת פסקול. מדיה וקבצים בנושא אולפני ואן ביורן בוויקישיתוף אולפני ואן ביורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמדי ואן ביורן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רילוקיישן (תוכנית טלוויזיה)

רילוקיישן היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית העוקבת אחר משפחות הנמצאות בתהליך רילוקיישן. התוכנית שודרה החל מ-21 במאי עד ה-25 ביוני 2019 בכאן 11. התוכנית ליוותה שלוש משפחות ישראליות העוברות למדינה אחרת לצורכי עבודה. הם תועדו במהלך המעבר וההתאקלמות לחיים החדשים שלהם. הסדרה עסקה בחוויות, בגעגועים לישראל ובקשיי התאקלמות במקום החדש. המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה במגזר היהודי באוכלוסייה הכללית משפחת ברמן הרמס – משפחה מאבן יהודה המורכבת משתי האימהות, לימור וכריסטינה, ושלוש בנות: רובי, ליה ונועה. המשפחה עוברת לעיר ברלין שבגרמניה בעקבות האם כריסטינה שקיבלה הצעת עבודה. משפחת דצ'נקו בראשי – משפחה מירושלים המורכבת מזוג הורים, ויולט וערן, והתינוקת אריאה. המשפחה עוברת לעיר סופיה שבבולגריה בעקבות שליחות מטעם משרד החוץ של האם ויולט. משפחת בן מרדכי הלוי – משפחה דתית מאפרת המורכבת מזוג הורים, רננה ופיני, וארבעה ילדים: תקווה עדינה, שלמה, מרים ברכה וחיים. המשפחה עוברת לעיר מונטריי שבמקסיקו בעקבות האב פיני שהולך להיות רב הקהילה. ‏ רילוקיישן, לצפייה ישירה בכאן BOX רילוקיישן, רשימת השמעה, באתר יוטיוב רילוקיישן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אריאנה מלמד, "רילוקיישן": בשביל מה? הכי טוב בבית, ושלא תעיזו לשכוח את זה, באתר הארץ, 5 ביוני 2019 אלכסנדר כץ, 20.6% לספיישל אירוויזיון של ארץ נהדרת - פי 4 מגב האומה, באתר ביזפורטל, 22 במאי 2019 אלכסנדר כץ, ליברפול זכתה בצ'מפיונס - הגמר הניב 13.6% לערוץ הספורט, באתר ביזפורטל, 2 ביוני 2019 אלכסנדר כץ, יותר מפרק ההשקה: מאסטר שף מפגיזה עם 21.7%, באתר אייס, 5 ביוני 2019 אלכסנדר כץ, מאסטר שף זינקה לשיא עונתי; רק 1.3 נק' בין חדשות 13 לכאן, באתר ביזפורטל, 12 ביוני 2019 אלכסנדר כץ, אפקט הקיץ ועזיבת המנכ"ל? שפל של 5.7% בלבד לחדשות 13, באתר ביזפורטל, 19 ביוני 2019 אלכסנדר כץ, מבשלת חתיכת רייטינג: שיא עונתי של 24% למאסטר שף, באתר ביזפורטל, 26 ביוני 2019
גלעד שמואלי (מוזיקאי)

גלעד שמואלי הוא מעבד, מפיק מוזיקלי ישראלי וחבר ההרכב המוזיקלי הפרויקט של עידן רייכל. שמואלי התחיל את דרכו כמתופף להקת הרידינג ג' שהתפרסמה בשירה 'מנגנת באך' בשנת 1992. הוא ניגן עם להקת פאנקנשטיין באלבומם 'הלהקה' משנת 2005 ובאלבומים הבאים 'הרמה הבאה' ו-'פאנקי מישן'. שמואלי ניגן בהרכב של עברי לידר, וכיום הוא משמש כמתופף בהרכב הפרויקט של עידן רייכל. במהלך השנים החל את דרכו כמעבד מוזיקלי. בתפקידו כמעבד עבד אמנים רבים ביניהם: עידן רייכל, עברי לידר, גלעד שגב, רן דנקר ועילי בוטנר, ריטה, עידן רפאל חביב, קרן פלס, אמיר דדון ונתן גושן. בשנת 2014 הפיק את אלבומו השישי של הזמר והיוצר אודי דוידי. בחודש מאי 2019 הפיק מוזיקלית ועיבד עם אמיר דדון את השיר "הדלת תהיה פתוחה" של להקת שלווה. גלעד שמואלי, באתר "פזמונט" גלעד שמואלי באתר Discogs האתר של גלעד שמואלי גלעד שמואלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) גלעד שמואלי, דף שער בספרייה הלאומית בן שלו, חצי אלוהים: איך נהפך המפיק למוזיקאי הכי חשוב בשטח, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2019 קליפ השיר מנגנת באך באתר יוטיוב אודי דוידי מכין לנו אלבום שישי • סינגל | שלאגר.נט, באתר www.shlager.net יוסי חרסונסקי, עיון ביקורת, באתר יוסימיוסיק ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאניוק

פאניוק (בהונגרית: Pányok) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פאניוק קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-168 תושבים בשנת 1990 עד 60 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-64%). בפאניוק חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא פאניוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פאניוק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
יוני להב

יוני להב (נולד ב-11 בפברואר 1958) הוא שחקן, מחזאי, תסריטאי וסאטיריקן ישראלי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יוני להב נולד בירושלים. בנו של אפרים להב, העורך הראשי של מחלקת החדשות בקול ישראל במשך שנים רבות. גדל בשכונת רחביה ולמד בגימנסיה רחביה. שרת בצה"ל בפלנ"ט בסיני. בוגר תואר ראשון בפילוסופיה וספרות באוניברסיטת תל אביב. ב-1984 כתבו להב ודניאל לפין את הקומדיה המוזיקלית "כולם היו בני חוץ מנעמי או חופי שווייצריה", (הועלתה על ידי בית לסין בבימויו של מיכאל גורביץ' ושחקני בית ספר למשחק של ניסן נתיב) אשר זכתה להצלחה ואף זכתה בפרס כינור דוד בשנת 1985. ב-1986 כתב יחד עם לפין את "הבית ברחוב שינקין", שהועלה על ידי הבימה. להב הוא מרצה לתסריטאות במכללה אקדמית ספיר. 1992-1993 - "נייס גיא", תוכנית סאטירה בערוץ 2 1999 - "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ", קומדיית מצבים בערוץ 1 (בתפקיד שוכר סירות) 1999 - "זבנג!" (בתפקיד יוסף סבבה) 2000-2001 "המחשוף" - סדרת טלוויזיה סאטירית בערוץ 2 2003 - "גור ואוח", קומדיית מצבים בג'טיקס (בתפקיד מליחי) 2004 - "הבשורה על פי אלוהים", בתפקיד יהודה איש קריות 2004 - "במדינת היהודים" (בתפקיד עצמו) 2010 - "בובי ואני" (בתפקיד פסיכיאטר) 2011 - "גבוה וגרינבאום" (בתפקיד יונה דבקין) 2017 - "הבן-דוד" (בתפקיד עודד) 2019 - "טלוויזיה מהעתיד" (בתפקיד א.ד. גורדון). 1993 - "נייס גיא" 1994 - "צאבלה", תוכנית מערכונים סאטירית ב-טלוויזיה החינוכית 1994 - "תלויים באוויר", סדרת טלוויזיה בטלוויזיה החינוכית 1996 - "שובו של השריף", תוכנית טלוויזיה בטלוויזיה החינוכית 1997 - "אגדו", תוכנית טלוויזיה בערוץ הראשון. 1999 - "מנדל וגורנשטיין חקירות בע"מ" 2000 - "סטגדם", תוכנית טלוויזיה לילדים בערוץ 2 2001-2002 - "המחשוף" בערוץ 2 2001-2002 - "אגרוף הזעם" בבריזה 2003-2004 - "נקניקייה" - תוכנית מערכונים בניקלודיאון 2005 - "מלון ארבע העונות" - ל"פסטיבל תיאטרון קצר" 2007 - "שדות החיטה הנצחיים", מחזה שהציג בבית ליסין וצוותא 2009 - "גור ואוח" 2010 - "בובו וזץ", פרסום תכנים ב-HOT 2013 - "המסע לכוכב המינימיקים", סרט אנימציה לילדים 2013 - "מלך הילדים" - מחזמר על לוין קיפניס, מכללת סמינר הקיבוצים "הג'ילג'ול', עיבוד סאטירי לנובלה הגלגול מאת פרנץ קפקא - ל"פסטיבל תיאטרון קצר" "אגרוף הזעם" - סדרת דיבוב מהונג קונג, ששודרה בYes. 1993 - "נייס גיא" - יצירה וכתיבת המילים לשיר הפתיחה 1994 - סדרת הטלוויזיה תלויים באוויר, בערוץ הראשון - כתיבת המילים והלחנים 2009 - "גור ואוח" - יצירה 2015 - "דאעש עם שיר" - מופע בידור סאטירי-מוזיקלי, הבימה - בימוי וכתיבה 2017 - "מסע הטבעת" - עריכת תסריט. יוני להב, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ענבל מלכה, יוני להב רוצה תיאטרון ברוטאלי: שיחה עם שלושה מחזאים שמשתתפים בפסטיבל תיאטרון קצר, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2009 רותי זוארץ, ‏נייס גאי, באתר מעריב אונליין, 2 בפברואר 2015 טל גורדון, לוין קיפניס, מלך הילדים, אתר "הבמה", 30 במאי 2013
פרה (הונגריה)

פרה (בהונגרית: Pere) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פרה קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-476 תושבים בשנת 1990 עד 335 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-29%). בפרה חיו מעט יהודים. בית הקברות היהודי היה ממוקם על שפת נהר הרנאד, אך בשנות השישים נשטפו המצבות עקב השיטפונות התכופים. מדיה וקבצים בנושא פרה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פרה (בהונגרית)(בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018 מיקום בית הקברות היהודי בפרה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
קית' לוקהארט

קית' לוקהארט (באנגלית: Keith Lockhart, נולד ב-7 בנובמבר 1959) היה מנצחה ומנהלה המוזיקלי של תזמורת יוטה, שהתאחדה בשנת 2002 עם האופרה של יוטה. לוקהארט, יליד ניו יורק, החליף בשנת 1995 את ג'ון ויליאמס בניהול תזמורת הטיילת של בוסטון ולפני משרה זו היה מנצח חבר של התזמורת הסימפונית של סינסינטי, השוכנת בסינסינטי שבאוהיו. קית' לוקהארט משמש כמנצח אורח ראשי של תזמורת הקונצרטים של ה-BBC וזאת לאחר שהיה מנצח ראשי של התזמורת בין השנים 2010-2017. במקביל הוא משמש כמנהל האמנותי של מרכז המוזיקה של ברווארד. לוקהארט הוא בוגר אוניברסיטת פורמן בקרוליינה הדרומית ותואר שני מאוניברסיטת קרנגי מלון. אתר האינטרנט הרשמי של קית' לוקהארט קית' לוקהארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קית' לוקהארט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קית' לוקהארט, באתר ספוטיפיי קית' לוקהארט, באתר AllMusic (באנגלית) קית' לוקהארט, באתר MusicBrainz (באנגלית) קית' לוקהארט, באתר Discogs (באנגלית) קית' לוקהארט, באתר Songkick (באנגלית) קית' לוקהארט, באתר בילבורד (באנגלית) קית' לוקהארט, באתר BBC Music ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רגץ

רגץ (בהונגרית: Regéc) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית רגץ קטנה משמעותית בשנים האחרונות, מ-123 תושבים בשנת 1990 עד 74 תושבים בשנת 2019 (ירידה של כ-39%). ברגץ חיו מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא רגץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רגץ נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי 2019 מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
שימה (הונגריה)

שימה (בהונגרית: Sima) הוא כפר זעיר ביותר המונה רק 47 נפשות (נכון ל-2020) במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. בשימה חיו במהלך השנים מעט יהודים. מדיה וקבצים בנושא שימה בוויקישיתוף נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקד האוכלוסין ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993