אורי זוהר

הרב אורי זוהר הלוי (שם לידה: אורי דז'אדק; 4 בנובמבר 1935, ח' בחשוון ה'תרצ"ו – 2 ביוני 2022, ג' בסיוון ה'תשפ"ב) היה, עד חזרתו בתשובה בסוף שנות השבעים, שחקן, קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי בולט. מאז חזרתו בתשובה, הקדיש את חייו לעבודת ה' וללימוד תורה. כשנה לפני שהחל בתהליך חזרה בתשובה הוחלט להעניק לו את פרס ישראל, אך הוא סירב לקבלו בהפגנת אי-סולידריות עם הממסד. מאז שחזר בתשובה נחשב לאחד הרבנים הבולטים בתחום ההחזרה בתשובה. אורי זוהר נולד בתל אביב לאשר מנדל וגולדה ג'אדק, שעלו לישראל מפולין שנתיים טרם לידתו. למד בבית הספר תל נורדאו. בעת שירותו בצה"ל באמצע שנות ה-50, תקף קצין ונשפט למחבוש. בעת ישיבתו בכלא הצבאי, הכיר אותו ארי הרצברג, מפקד להקת הנח"ל, וצירפו ללהקה. זוהר שירת בלהקה יחד עם חיים טופול ואברהם הפנר, שותפיו לעתיד בעשייה בתחום הקולנוע. נמנה עם יוצאי הלהקה שהקימו את להקת "בצל ירוק" שזכתה להצלחה כבר מתוכניתה הראשונה, "כביסת הרש" (1958). בשנת 1960, לאחר חמש תוכניות, התפרקה הלהקה. לאחר מכן שיתף פעולה עם שייקה אופיר במספר מערכונים, כמו "יוסק'ה ברגר התעשר" ו"תקרית גבול". בסוף שנות ה-50 הקים עם אברהם דשא (פשנל) את משרד ההפקות "התיאטרון העממי". בשנים 1961–1962 השתתף במופעים המוזיקליים "משלי ערב" ו"תל אביב הקטנה", שהועלו במועדון החמאם ביפו. הוא החל לשדר תוכניות הגיגים ברדיו, העלה תוכניות יחיד (הוא נהג לאלתר על הבמה ונחשב מראשוני הסטנדאפיסטים בישראל), ועם הקמת הטלוויזיה הישראלית החל להנחות וליצור תוכניות טלוויזיה, בהן סדרת תוכניות הראיונות והבידור "ברוכים הבאים", ולאחר מכן ארבע תוכניות עם חבורת "לול", בהן שיחק וגם ביים. בהמשך, הנחה את השעשועון הראשון בטלוויזיה הישראלית "זה הסוד שלי". בנוסף הנחה אירועים שונים, בהם טקסי "מלכת היופי" ואירוע הניצחון של מכבי תל אביב ב-1977. היה פעיל באת"ר – אזרחים תומכי רבין. באותה תקופה ביצע שירים שהפכו לקלאסיקה של הזמר העברי, בהם "שיר הפטנטים" ו"החופש בבית הבראה", אותו ביצע יחד עם אשתו דאז, אילנה רובינא. שאלה שאפיינה את זוהר בהופעותיו הייתה: ”אני יפה?”. בשנת 1976 שיחק בתיאטרון חיפה בהצגה "הנבחרים" מאת יעקב שבתאי בבימויו של עודד קוטלר. עד שנת 1977, השנה בה החל בתהליך חזרה בתשובה, היה זוהר שחקן ובדרן מבוקש. זוהר הרבה לביים סרטים עלילתיים, סרטוני פרסומת וכן סרטים באורך מלא שבהם גם השתתף. בסרט "עץ או פלסטיין" (1962) שיתף פעולה עם איש הקולנוע נתן אקסלרוד והבמאי יואל זילברג. הסרט, בקריינותו של חיים טופול, התבסס על "יומן כרמל" של אקסלרוד, ותיאר את חיי היישוב בארץ ישראל מתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 עד קום המדינה. סרטו העלילתי הראשון היה "חור בלבנה" משנת 1964. בשנת 1966 ניסה להעלות ערב כוכבים בראשותו. התוכנית נכשלה באופן חרוץ, הקהל החל לצעוק בוז ודן בן אמוץ עלה להרגיע את הרוחות. לאחר התוכנית הכריז זוהר במסיבת עיתונאים שהוא פורש מהבמה ומתרכז בקולנוע. לאחר מכן באו הסרטים "מוישה ונטילטור" (1966). בשנת 1970 נבחר לביים את ההפקה הבינלאומית הגדולה "בלומפילד", אך פוטר לאחר כמה ימים עקב מחלוקות עזות עם כוכב הסרט ריצ'רד האריס. סרטו "שלושה ימים וילד" שיצא בשנת 1967 על-פי הנובלה של אברהם ב. יהושע, הביא לו ביקורות מעולות, וזיכה את עודד קוטלר בפרס השחקן בפסטיבל קאן. בשנים שאחרי, ביים זוהר את הסרטים "השכונה שלנו", "כל ממזר מלך", "התרוממות" ו"התרנגול". זוהר שיחק בסרט "קוראים לי שמיל" משנת 1973, בבמויו של ג'ורג' עובדיה. בסוף שנות ה-60 אספו סביבם זוהר וחברו אריק איינשטיין מספר אמנים ואנשי בוהמה, לחבורה שנקראה "חבורת לול". הוא ביים את הטרילוגיה "מציצים", "עיניים גדולות" ו"הצילו את המציל" על הווי החוף הנהנתני של תל אביב שאפיין את חבורת "לול" (את האחרון ביים כשהוא כבר חבוש כיפה). את הסרט "עיניים גדולות", שנכתב לפי תסריטו של הסופר יעקב שבתאי, יצר זוהר כביקורת עצמית על חייו, שם שיחק לצד אשתו השנייה אליה שוסטר. מערכוני התוכניות עם "חבורת לול", אותם כתב זוהר יחד עם אנשי החבורה, הפכו עם הזמן לקלאסיקות של הבידור הישראלי, כגון "חידון התנ"ך", ממנו נבעו מטבעות לשון כגון: "גֶּפֶן במובן גָּפֶן", "זמנך עבר!", "צ'מעתי אותך!", "מה הוא קופץ?" ו"הנבחן הבא!". קטע קלאסי אחר הוא "לה מרמור, מאת פרלש", בו במקום משחק כדורגל משודרת בטלוויזיה האופרה "לה מרמור". כתגובה, זוהר שובר את המקלט וזועק: "למה, למה, הרי שילמנו את האגרה!". במערכון מפורסם אחר, מגלמים זוהר ואיינשטיין דמויות טיפוסיות של עולים חדשים המגיעים ארצה וסופגים עלבונות מצד העולים שקדמו להם. מלבד היצירה, נודעה החבורה בראשותו של זוהר באורח חיים הולל, שכלל שימוש בסמים. בראשית שנות השבעים התפרע זוהר עם אחרים בבית המשפט המחוזי אשר החליט להאריך את מעצרו בחשד של שימוש בסמים. בעקבות זאת הורשע בהתנהגות פרועה בבית המשפט, בהעלבת שופט ובתקיפת שוטר ונידון בערעור בבית המשפט המחוזי לשלושה חודשי מאסר. את העונש ריצה בעבודות חוץ החל מ-1 באפריל 1974. בשנת 1976 הוחלט להעניק לזוהר את פרס ישראל בתחום הקולנוע, אך הוא סירב לקבלו בהפגנת אי-סולידריות עם הממסד. בשנת 1997, 20 שנה אחרי שחזר בתשובה, הגיש זוהר תוכנית אירוח ובידור בהפקת הערוץ הראשון. התוכנית נקראה "אורי זוהר" ובעונתה השנייה "אורי זוהר 2", והיא שודרה לפרקים עד שנת 1999. סך הכל צולמו 15 תוכניות, בכל תוכנית זוהר אירח ארבעה אורחים לשיחה אישית, והיה יוצא לצילומים מחוץ לאולפן בנושאי דת ונושאים נוספים. לאחר תום העונה השנייה לא הופיע יותר לכלל הציבור. בשנת 2012 נערכה בסינמטק הצרפתי בפריז רטרוספקטיבה מקיפה לסרטי אורי זוהר שאצר חוקר הקולנוע אריאל שוייצר. ברטרוספקטיבה נכלל הסרט הקומי על חילופי זוגות "התרוממות", בכיכובם של חברי הגשש החיוור, שקיבלו את הזכויות על הסרט לאחר מותו של המפיק פשנל. הם אסרו על הקרנת הסרט, לדברי שייקה לוי הוא "נעשה בתקופת ההיפים בארץ, והם לא אוהבים את השתתפותם בו". בשנת 2013 ערך שוייצר רטרוספקטיבה מקיפה לקולנוע של זוהר שכללה עשרים ושלושה סרטים (כולל פרויקטים שבהם היה מעורב וסרטיו כשחקן), בסינמטקים של תל אביב, ירושלים וחיפה ובמסגרת פסטיבל קולנוע דרום. זוהר החל בתהליך של חזרה בתשובה בעקבות פגישה עם הרב יצחק שלמה זילברמן (באירוע שמחה בירושלים של אריה יצחק שחזר בתשובה כמה שנים קודם לכן). הרב זילברמן אמר לו שיוכל להוכיח לו שהתורה אמת: ”נתקלתי באדם רציני, חכם, שאמר לי שהוא יכול להוכיח לי שיש בורא לעולם שנתן תורה בהר סיני”. את תהליך השינוי שעבר זוהר ניתן היה לחוש בשידוריו בתוכנית הרדיו "ציפורי לילה" בגלי צה"ל, שבה ניהל שיחות עם מאזינים בנושאי דת. כשהתראיין בתוכנית בראשית תהליך התשובה שלו, הסביר: ”פשוט הוכיחו לי טאק, טאק, טאק, טאק, וזה הצטרף לתמונה, וראיתי שזאת אמת. אמרתי: אין לי ברירה"”. בסוף התהליך, ב-9 באוגוסט 1977 הופיע זוהר בתוכנית הטלוויזיה שהגיש, "זה הסוד שלי", כשהוא חובש כיפה ומחולצתו גלויות ציציות. בשנת 1977 פרש זוהר סופית מעולם הבידור. הוא נכנס ללמוד בישיבת אור שמח, ולאחר מכן למד גם בישיבת אדרת אליהו של הרב זילברמן ואף העביר בה שיעורים. זוהר למד כמה שנים בישיבת אש התורה בתקופה הראשונה שאחר חזרתו בתשובה. חזרתו בתשובה של זוהר זכתה לתהודה בקרב הציבור בישראל, בשל פרסומו הרב קודם לכן. סדרת הטלוויזיה "לוויתן בחוף שרתון", בכיכובו של אסי דיין, עוסקת בבוהמיין חוזר בתשובה, בהשראת זוהר. הסופר הרב בנציון פירר גולל את סיפור חזרתו בתשובה בספר "אורי חוזר בתשובה". גם שירו של אריק איינשטיין משנת 1984, "הוא חזר בתשובה", נתפש בציבור כביטוי לצערו על שחברו, אורי זוהר, התרחק ממנו ומצא את מקומו בעולם אחר. באוקטובר 2018, עלה לאקרנים הסרט הדוקומנטרי "אורי זוהר חוזר" ששודר בערוץ 8 ב-HOT. גם לאחר חזרתו בתשובה, ניסיונו הקולנועי של זוהר בא לידי ביטוי בבימוי תשדירי הבחירות של מפלגת ש"ס בבחירות 1988 ובבחירות 1992. בשלהי שנות ה-90 הגיש תוכנית בידור ואירוח, בערוץ הראשון של רשות השידור. זוהר היה ממייסדי היישוב מעלה עמוס וניהל במשך מספר שנים את הקהילה ביישוב. הרב זוהר הנחה חוזרים בתשובה ואף הקים את ארגון "מענה" לשם כך. הוא הרצה והקליט תשדירים בנושאי חזרה בתשובה, המושמעים בטלפון. בדרשותיו דיבר בחריפות כנגד התרבות החילונית. את תהליך חזרתו בתשובה תיאר בספרון "ובחרת בחיים" (יצא אחר כך גם בשם "לא נתנו צ'אנס"). הוא הנחה תוכנית רדיו שבועית ברדיו ירושלים ורדיו דרום, והגיש תוכניות טלוויזיה בערוץ "הידברות". כשנשאל על היחס שלו לחייו הקודמים - אמר שזכרונותיו הם כמו אדם מבוגר הזוכר את עצמו משחק משחקי ילדים בילדותו: זה היה טוב ומתוק, אבל חסר משמעות ותכלית, בשונה מחייו הבוגרים. הרב זוהר עמד בראש המערכת של ארגון "לב לאחים", הפועל לרישום ילדים מבתים מסורתיים לבתי ספר חרדיים. עד כניסתו של אריה דרעי לכלא קיימו הוא וזוהר שידורים משותפים למטרה זו. ב-2003 הקים יחד עם איקא ישראלי ופופיק ארנון את "גלריית המקלט" לאמנות. בתחילת שנות ה-60 היה זוהר נשוי לזמרת אילנה רובינא במשך כשנתיים. מאוחר יותר נשא את אליה שוסטר, שחקנית, ששיחקה בסרט "עיניים גדולות", אותו ביים. אחותה של אליה, סנונית, היא אלמנתו של איקא ישראלי. לזוג, שהתגורר עם נישואיהם ביפו, ולאחר חזרתם בתשובה עברו לירושלים, היו שבעה ילדים. שני בניו הבוגרים, אפרים פישל, ושלום, התחתנו עם בנותיהם של אלונה ואריק איינשטיין, שירי ויסמין, ואף הן חזרו בתשובה עם אמן. חתונתם של אפרים פישל ושירי תועדה ב-1985 בסרטו הקצר של רנן שור, "חתונה בירושלים". איתמר, בן נוסף של זוהר, שיצא בשאלה, יזם בשנת 2004 את הסדרה "מציצים פנימה"- סדרה בשלושה חלקים שבה איתמר בוחן את שני העולמות שבהם היה אביו, ומנהלים ויכוחים בענייני אמונה, ערכים ופיוס בין חרדים וחילונים, לאחר מספר שנים חזר איתמר בתשובה. הסדרה צולמה בביתם בירושלים, וכן באתרים שבהם התגורר ויצר זוהר בתל אביב. בן נוסף, בצלאל, ניהל את מוסדות מגדל אור של הרב יצחק דוד גרוסמן. הבן הקטן, דוד, הוא חבר מועצת עיריית ירושלים מטעם מפלגת דגל התורה. על בתו היחידה של זוהר, אחינועם, נכתב השיר "אחינועם לא יודעת", שנכלל באלבומו של אריק איינשטיין "פוזי". הרב אורי זוהר נפטר ב-2 ביוני 2022, בגיל 86, לאחר שלקה בליבו בביתו בשכונת רוממה בירושלים. מסע ההלוויה יצא מהבית בו התגורר, בליווי מנחמים רבים. הוא נטמן בהר המנוחות בגבעת שאול בירושלים. ב-28 באוקטובר 2022 הועלה מופע הצדעה לאריק איינשטיין, אורי זוהר וצבי שיסל – חבורת לול, בו גם קיבל אות "גיבור תרבות" מטעם הבימה (2022). עמוד האש (1959) – שחקן תיקון קטן (1960) – קריין חולות לוהטים (1960) – שחקן תרגיל בסמלים פשוטים (1961) – במאי עץ או פלסטיין (1962) – במאי השוק (1963) – שחקן הקרב על היעד (1963) – במאי (דוקומנטרי) אולי תרדו שם (1964) – שחקן חור בלבנה (1965) – במאי, שחקן סבינה והגברים (1966) – שחקן מוישה ונטילטור (1966) – מפיק, במאי המניע לרצח (1966) – שחקן עליזה מזרחי (1967) – שחקן שלושה ימים וילד (1967) – תסריטאי, במאי כל ממזר מלך (1968) – תסריטאי, במאי השכונה שלנו (1968) – במאי הצד השני (1968) – במאי כמה זה נפלא (1969) – שחקן לול (תוכנית טלוויזיה 1973 – 1969) – תסריטאי, במאי, שחקן תעלת בלאומילך (1969) – שחקן (בתפקיד מנצח תזמורת מכבי האש) התרוממות (1970) – במאי, שחקן שבלול (1970) – שחקן התרנגול (1971) – במאי, שחקן מציצים (1972) – מפיק, תסריטאי, במאי, שחקן (בתפקיד גוטה) קוראים לי שמיל (1973) – שחקן הבלש האמיץ שוורץ (1973) – שחקן עיניים גדולות (1974) – תסריטאי, במאי, שחקן צב"ר (צעיר בריא ורענן) (1976) – במאי ושחקן הצילו את המציל (1977) – תסריטאי, במאי, שחקן הלהקה (1978) – שחקן (בתפקיד אורח) אורי זוהר חוזר (2018) – בתפקיד עצמו (דוקומנטרי) סיפורה של רקדנית (2018) - במאי (סרט קולנוע חרדי) מידע על אורי זוהר בקטלוג הספרייה הלאומית אורי זוהר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אורי זוהר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אורי זוהר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אורי זוהר, באתר ספר הקולנוע הישראלי אורי זוהר, באתר AllMovie (באנגלית) אורי זוהר, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב אורי זוהר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אורי זוהר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אורי זוהר, באתר Discogs (באנגלית) אורי זוהר, דף שער בספרייה הלאומית אורי זוהר, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים רנן שור, יחסית לגארי קופר ב"בצהרי היום", שיחקתי ב"עיניים גדולות" לא רע, באתר הארץ, 29 ביוני 2022 טלילה לוי בן-זכאי, חלומות של זוהר, מעריב, 16 בספטמבר 1977 רז שכניק, היום אני יודע: אני יפה, באתר ynet, 29 באוקטובר 2004 ארי גלהר, אורי זוהר: עוסק בתורה וחי במחסן של 30 מטר, באתר nrg‏, 8 בדצמבר 2013 גיבור תרבות תוכנית רדיו המוקדשת לזוהר, בהגשת ד"ר דן ערב, ד"ר דוד גורביץ' ויונתן גת נירית אנדרמן, אורי זהר ניגש למצלמה, והישיר מבט: "זה נראה כאילו אני שמח, אבל מבפנים – חלל", באתר הארץ, 24 באוקטובר 2018 נירית אנדרמן, לא רק הטרדות מיניות: אשה שעבדה עם אורי זהר מספרת כיצד הוא כפה את עצמו עליה, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2018 סיון רהב-מאיר, ‏הגעגוע לאריק: הרב אורי זוהר מדבר, באתר ‏מאקו‏, 2 בפברואר 2019 שרון רוטר, ‏חי פעמיים: לעורר את השדים באורי זוהר, בעיתון מקור ראשון, 20 בפברואר 2019 האזינו: אורי זוהר מראיין את אסי דיין, באתר ynet, 30 במאי 2014 על פעילות כבדרן וכאיש קולנוע: רפאל בשן, מונולוג של אורי זוהר - בהחלט, יש לי אימת ציבור!, מעריב, 20 בנובמבר 1964 משה בן-שאול, געגועיו של "מוקיון", מעריב, 29 באפריל 1966 אפרים חרמון, האם אתה יפה - מר זוהר?, דבר, 13 בינואר 1967, המשך ענר פרמינגר, אורי זוהר – הממזר והמלך של הקולנוע הישראלי באתר "בית הסרט העברי – קולנוע ישראלי", 12 ביוני 2007 רנן שור: החוויה הקולנועית – הבבואה הצברית בסרטי אורי זוהר, מתוך כתב עת קולנוע, סתיו-חורף 1978 שמוליק דובדבני, בין אישי לעממי – סרטי הכלאיים של אורי זוהר, מתוך אופקים חדשים אלון גור אריה, תגידו, אני מצחיק?, באתר ynet, 15 באוקטובר 2010 ליאור פרידמן, אם אין גן עדן, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2008 נדב הולנדר, די-וי-די, ממזרים חסרי כבוד: "כל ממזר מלך" נותר מדויק גם היום, באתר הארץ, 11 במרץ 2011 מרט פרחומובסקי‏, מהו הסרט הטוב ביותר של אורי זוהר?, באתר וואלה, 5 ביוני 2013 נירית אנדרמן, האם אורי זוהר היה דווקא במאי פמיניסט?, באתר הארץ, 3 ביוני 2013 אורי קליין, יום הולדת 80 לאורי זוהר. הזדמנות לבחון באמצעותו את החלום הישראלי, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2015 אבישי מתיה, ‏בוקר טוב אדון גוטה: אורי זוהר חוגג 80, באתר מעריב אונליין, 4 בנובמבר 2015 מיכל פיק חמו, ‏התפרצויות של טראומה תרבותית ורמזים לשינוי בנרטיב-העל המשותף בסרטיו המוקדמים של אורי זוהר, סליל, כתב עת להיסטוריה, קולנוע וטלוויזיה, קיץ 2016 רנן שור, יחסית לגארי קופר ב"בצהרי היום", שיחקתי ב"עיניים גדולות" לא רע, באתר הארץ, 29 ביוני 2022 על חזרתו בתשובה: שביב אור מתוך עולם הבידור השפל והקלוקל, מתוך הירחון בית יעקב, אב תשל"ז, 1977 ריאיון עם אורי זוהר בתוכנית "הבית היהודי" בערוץ 1 ריאיון עם אורי זוהר (אורכב 07.03.2016 בארכיון Wayback Machine) על חזרתו בתשובה על ידי הרב זילברמן ישראל עושה תשובה סקירה על חזרה בתשובה בקרב ידוענים באתר בשבע כל הכתבות על הרב אורי זוהר, באתר ערוץ 7 אהרון להב, אורי זוהר יורד מהבמה הקלה, דבר, 6 בינואר 1967 אורי זוהר וגיורא קליין ירצו 3 חודשי מאסר, מעריב, 27 במרץ 1974 אורי זוהר החל לרצות מאסרו - בעבודות חוץ, מעריב, 2 באפריל 1974 נירית אנדרמן, רטרוספקטיבה לסרטי אורי זוהר בפאריס, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2012 נירית אנדרמן, כשאורי זוהר הרגיז את הגששים, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2012 ראיון ליעל דן, דקה 7 מלך החיות - פרידה מהרב אורי זוהר זצ"ל, באתר ערוץ 7 ממטולה עד אילת, תשובה, מעריב, 12 באוגוסט 1977 טלילה לוי בן-זכאי, רבי אלופים, אלופים וחוזרים בתשובה - בחתונת בנו של "גנדי", מעריב, 13 בנובמבר 1980 הארץ, ‏נתניהו ינאם בארה"ב בערב התרמה לישיבה במזרח י-ם; כניסה לזוג: 10,000 דולר, באתר גלובס, 13 בנובמבר 1997 אורי זוהר יביים לש"ס את התשדירים, חדשות, 2 בספטמבר 1988 יהונתן גפן, אוכלי הקולות (סקר משפחתי, שירות לבוחר), מעריב, 14 באוקטובר 1988 יעל פז-מלמד, ילד פלא, מעריב, 13 בדצמבר 1985. הנהגתו של זהר במעלה עמוס מתוארת בספרה האוטוביוגרפי למחצה של שפרה קליינפלד לגבי "היישוב". ראה לדוגמה בראיון ליעל דן, דקה 2:30 אתר האינטרנט הרשמי של גלריית המקלט הרב אליהו ישראלי, ‏עדכוני כדורסל באמצע השטייגען // הרב אליהו ישראלי, באתר כיכר השבת, 7 ביוני 2022 הסדרה שודרה בשלושה חלקים, בערוץ 2. ראו: תגיד אבא, איך דינה?, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2004 רפי פרלשטיין, תכירו את חבר המועצה החדש: בנו של החוזר בתשובה המפורסם ביותר, באתר mynet‏ ירושלים, 6 בפברואר 2019 סוף עידן: אורי זוהר, מגדולי היוצרים הישראלים, הלך לעולמו בגיל 86, באתר וואלה, 2 ביוני 2022 אריק איינשטיין, אורי זוהר וצבי שיסל – חבורת לול – הבימה, באתר www.habima.co.il תיקון קטן, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1960 14 דקות; על פי סיפורו של היינריך פון קלייסט, "על תיאטרון המריונטות"