laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שיקגו ברס

שיקגו ברס (באנגלית: Chicago Bears - "הדובים") היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר שיקגו שבמדינת אילינוי. במהלך שנות קיומה זכתה הקבוצה ב-9 אליפויות (8 אליפויות טרום איחוד ה-NFL וה-AFL, ובסופרבול אחד), יותר מכל קבוצה אחרת, מלבד הגרין ביי פאקרס. הברס היא אחת משתי הקבוצות המקוריות היחידות שנותרו מאז הקמת ה-NFL (השנייה היא אריזונה קרדינלס). נכון ל-2016 שווי הקבוצה מוערך ב-2.7 מיליארד דולר, מה שמציב אותה במקום השמיני מבין קבוצות הפוטבול המקצועניות. הקבוצה הוקמה ב-1919 בשם "Decatur Staleys" על ידי תאגיד ייצור מזון מאילינוי, וב-1920 הייתה חלק מ-14 קבוצות שייסדו את ליגת הפוטבול המקצוענית, ה-NFL. ג'ורג' הלס מונה למאמן ומנהל הקבוצה, ושנה מאוחר יותר רכש אותה במחיר של 100 דולר. ב-1921 עברה הקבוצה לשיקגו, ושמה שונה בהתאם ל-"Chicago Staleys". באותה שנה זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-1922 שונה שמה לשיקגו ברס ("הדובים"), שם שנועד ליצור קשר לקבוצת הבייסבול בעיר, השיקגו קאבס ("גורי הדובים"), והקבוצה עברה לשחק בריגלי פילד, אצטדיונם של הקאבס. בשנות ה-30 ובשנות ה-40 של המאה העשרים זכתה הקבוצה ב-7 תארים נוספים, וב-1963 זכתה באליפות האחרונה שלה תחת הלס כמאמן. ב-1967 הוא פרש מאימון אך המשיך לשמש בתפקידים ניהולים עד מותו ב-1983. לאחר מותו הפכה בתו ויקטוריה לבעלת השליטה בקבוצה, בעלה מונה למנכ"ל ובנה לנשיא המועדון; המשפחה מחזיקה נכון ל-2008 ב-80% מהמניות. לאחר האיחוד עם ליגת ה-AFL ב-1970, הצטרפה הקבוצה לבית המרכזי בחטיבת ה-NFC (שב-2002 שונה שמו לבית הצפוני), יחד עם יריבותיה גרין ביי פאקרס, מינסוטה ויקינגס ודטרויט ליונס. באותה שנה עברה הקבוצה למשכנה החדש, אצטדיון סולג'ר פילד. ב-1985 זכתה הקבוצה בסופרבול הראשון בתולדותיה, זאת תוך כדי הצגת דומיננטיות על כר הדשא, בייחוד בצד ההגנתי; הקבוצה סיימה את העונה הסדירה במאזן של 15 ניצחונות והפסד בודד, והביסה את ניו אינגלנד פטריוטס בסופרבול בתוצאה של 46-10. הקבוצה של 1985 נחשבת לאחת הקבוצות הטובות בהיסטוריה של הליגה. הברס לא הצליחו להעפיל לסופרבול נוסף עד 2006, אז הפסידו בגמר לאינדיאנפוליס קולטס בתוצאה 29-17. מדיה וקבצים בנושא שיקגו ברס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שיקגו ברס שיקגו ברס, ברשת החברתית פייסבוק שיקגו ברס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שיקגו ברס, ברשת החברתית אינסטגרם שיקגו ברס, סרטונים בערוץ היוטיוב שיקגו ברס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ההיסטוריה של שיקגו ברס (באנגלית) דירוג פורבס לקבוצות NFL Greatest NFL teams of all time, ESPN אצטדיונה המחודש של השיקגו ברס, Soldier Field קבוצת שיקגו ברס, 1924 שיקגו ברס (בתלבושת בצבעי כתום-שחור), במשחק נגד טנסי טייטאנס, 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הוראות הפיקוד העליון

הוראות הפיקוד העליון (בראשי תיבות: הפ"ע) הן הוראות כלליות שמוציא הרמטכ"ל באישור שר הביטחון, והקובעות עקרונות הנוגעים לארגון הצבא, למינהל, למשטר ולמשמעת בו ולהבטחת פעולתו התקינה. הוראות הפיקוד העליון הן חלק מ"פקודות הצבא" לפי חוק השיפוט הצבאי. חייל הפועל בניגוד להוראות הפיקוד העליון עובר עבירה ועלול לעמוד עליה לדין משמעתי או בפני בית דין צבאי. חוק השיפוט הצבאי קובע כי אין חובת פרסום ברשומות של פקודות הצבא אך יש להביאן לידיעת הנוגעים בדבר בדרך שיורה הרמטכ"ל. פקודת מטכ"ל 33.0101 קובעת כי יש לאפשר לכל חייל, לעיין בפקודות הצבא. צה"ל מחויב להמציא הפקודות לעיון החייל ולאפשר מקום וזמן לעיון בהן. חובתם של קציני השלישות ביחידה לסייע לדרישה לעיין בפקודות הצבא. לכל אחת מההוראות מספר ושם, המאפשרים התייחסות אליה. הוראות הפיקוד העליון הן הפקודות הכלליות הבכירות במדרג פקודות הצבא, ולפיכך הן עדיפות על פני כל פקודה כללית אחרת. הוראות הפיקוד העליון, באתר צה"ל רונן פרי, ‏ההיררכיה הנורמטיבית של פקודות הצבא: עיון נוסף בבג"ץ 652/93 שמואלי נ' שר הביטחון, משפט וצבא 18, התשס"ו, עמ' 287–292 שי שמש, ‏הרפורמה-בדין-המשמעתי-בצהל-בראשית-שנות-האלפיים/ מפקד או שופט? הרפורמה בדין המשמעתי בצה"ל בראשית שנות האלפיים, מערכות 470, 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יורוליינס

יורוליינס (באנגלית: Eurolines) הוא ארגון של חברות אוטובוסים המפעילות קווים בינלאומיים למרחקים ארוכים ברחבי אירופה. נכון ל-2008, החברות בארגון מפעילות כ-500 קווים בינלאומיים העוברים ב-25 מדינות באירופה. יורוליינס מפעילה גם קווים המחברים בין אירופה למרוקו אך זו המדינה היחידה מחוץ לאירופה שיורוליינס פועלת בה. בנוסף מציעה יורוליינס לציבור נוסעיה כרטיסים לנסיעה בלתי מוגבלת בין 40 ערים אירופיות למשך 15 או 30 יום המכונים "יורוליינס פאס" (Eurolines Pass). מדיה וקבצים בנושא יורוליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יורוליינס (באנגלית, בגרמנית ובצרפתית) יורוליינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
הקווקז הגדול

רכס הרי הקווקז הגדול או רכס הרי הקווקז הראשי הוא רכס ההרים העיקרי של הרי הקווקז. הרכס משתרע על 1,200 ק"מ מצפון-מערב מערב לדרום-מזרח מזרח, בין חצי האי טאמאן שלחוף הים השחור ועד לחצי האי אבשרון שלחוף הים הכספי; מאתר המורשת העולמית, הקווקז המערבי, שבסביבת סוצ'י שבחוף המזרחי של הים השחור ועד ליד העיר באקו שלחוף הים הכספי. הרכס מחולק באופן מסורתי לשלושה חלקים: הקווקז המערבי – מהים השחור עד להר אלברוס הקווקז המרכזי – מהר אלברוס עד להר קזבק הקווקז המזרחי – מהר קזבק עד לים הכספי הגבול בין רוסיה לגאורגיה ואזרבייג'ן נמתח לאורך רוב אורכו של הרכס. הדרך הצבאית הגאורגית (מעבר דריאל), הדרך הצבאית האוסטית והדרך הטרנס-קווקזית חוצות את רכס ההרים בגובה של כ-3,000 מטר מעל פני הים. אלברוס – 5,642 מטר (ההר הגבוה ביותר באירופה) דיח-טאו – 5,205 מטר קושטאן-טאו – 5,151 מטר שותא רוסתוולי – 4,859 שחארה – 5,201 קזבק – 5,047 טבולי – 4,493 דיקלו – 4,285 בזרדודו – 4,466 בבדג – 3,629 תתנולד מעבר דריאל מעבר ממיסיוני מדיה וקבצים בנושא הקווקז הגדול בוויקישיתוף הקווקז הגדול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא קווקז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סילבוס

סילבוס (מלטינית - syllabus, שפירושה "רשימה"; בעברית - עיקרי תוכנית הלימודים או תוכנית הקורס) הוא מסמך המפרט את תוכנית הלימודים ונושאי ההרצאות של קורס אקדמי. הסילבוס נכתב לרוב על ידי המרצה המעביר את הקורס, ובדרך כלל מתפרסם קודם לפתיחת הקורס או שניתן לתלמידים בתחילת הקורס. לרוב יכיל הסילבוס מידע ספציפי על הקורס ועל דרכי קשר עם המרצה ועוזרי ההוראה, הסברים כלליים על הקורס ותוכנו, רשימות הקריאה, לוח זמנים לשיעורים ומטלות אחרות, המדיניות לפיה יקבלו התלמידים את ציוניהם, כללים ספציפיים לגבי התנהגות בכיתה וכדומה. הסילבוס מספק מידע המאפשר לתלמידים לבחור בעת הרישום לקורסים או בשלבים מוקדמים של הקורס אם ברצונם לקחת בו חלק. בסילבוס מקוון, ישולבו רשימות הקריאה, בקישורים אליהם או לקבצים בהם מופיע החומר. למד לשונך 45 - עיקרי תוכנית הלימודים, תוכנית הקורס, 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנטרפרייז

האם התכוונתם ל... אנטרפרייז (אונייה, 1799) – אוניית מפרשים מלחמתית מסוג סקונר של צי ארצות הברית אה"מ אנטרפרייז (1848) – אוניית מפרשים בריטית, שערכה שתי הפלגות חקר לאוקיינוס הארקטי אנטרפרייז (CV-6) ‏ (1936) – נושאת מטוסים מסדרת יורקטאון, ואוניית המלחמה המעוטרת ביותר של הצי האמריקני אנטרפרייז (CVN-65) ‏ (1961) – נושאת המטוסים הגרעינית הראשונה של הצי האמריקני אנטרפרייז (CVN-80) ‏ (2025) – נושאת מטוסים גרעינית מתוכננת מסדרת ג'רלד פורד של הצי האמריקני מעבורת החלל אנטרפרייז – מעבורת חלל ניסויית שהייתה בשימוש על ידי נאס"א אנטרפרייז (ספינת חלל בדיונית) – שמן של מספר ספינות חלל בסדרת המדע הבדיוני מסע בין כוכבים אנטרפרייז (NCC-1701-D) – ספינת חלל בדיונית שהופיעה בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים: הדור הבא ובסרט מסע בין כוכבים: דורות אנטרפרייז (NCC-1701-E) – ספינת חלל בדיונית שהופיעה במספר מסרטי הקולנוע בזיכיון מסע בין כוכבים מסע בין כוכבים: אנטרפרייז – אחת מסדרות הטלוויזיה של מסע בין כוכבים ארכיטקטורה עסקית – ארכיטקטורת אנטרפרייז בלע"ז גבעות אנטרפרייז – קבוצה בולטת של גבעות ופסגות שאינן מכוסות קרח, ברכס הריטג', בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה
American Me

American Me הוא סרט קולנוע משנת 1992 שבויים על ידי אדוארד ג'יימס אולמוס (סרטו הראשון כבמאי) ואשר נכתב על ידי פלויד מוטרוקס ודזמונד נאקאנו. אולמוס גם מככב כדמות הראשית בסרט. הסרט מתאר את ההיווסדות הבדיונית של המאפיה המקסיקנית במערכת בתי הסוהר של קליפורניה בין שנות ה-50 של המאה ה-20 אל תוך שנות ה-80 של המאה ה-20. הסרט אשר מציג שלושים שנה בחיי כנופיות הרחוב המקסיקניות במזרח לוס אנג'לס תוך שמתמקד בנער מקסיקני-אמריקאי בשם מונטוייה סאנטנה (מגולם על ידי אדוארד ג'יימס אולמוס) ובידידיו - מונדו וג'יי.די (שאינו ממוצא מקסיקני אלא "לבן"). בתחילת הסרט, בעודם בגיל 16, ג'יי.די מקים את הכנופיה שלהם. הכנופיה נעצרת זמן קצר לאחר מכן לאחר במהלך שוד אותו ביצעו והם נשלחים לבית מעצר לקטינים (Youth detention center). בהמשך סאנטנה מסתבך שוב ומועבר אל בית הסוהר "Folsom State Prison" בקליפורניה למאסר ארוך טווח, שם הוא מעביר שמונה עשרה שנים מחייו והופך למנהיג של כנופיה בעלת השפעה בתוך כותלי הכלא ומחוצה לו. כאשר הוא משתחרר לבסוף הוא מנסה להסתגל לחיים בחוץ ומגלה שהעולם השתנה רבות מאז שהוא נכנס לכלא. דמותו של מונטיה סאנטנה התבססה באופן רופף על סיפור חייו של רודולפו קדנה, מנהיג כנופיית בית סוהר אשר כונתה "La Eme", אשר מוכרת כמאפיה המקסיקנית. קאדנה נדקר למות על ידי חברי הכנופיה היריבה "Nuestra Familia" לאחר שניסה לאחד את כנופיית "La Eme" עם כנופיית "Nuestra Familia". דמותו של ג'יי.די מבוססת על ג'ו מורגן אשר נחשב כ"סנדק" של המאפיה המקסיקנית אשר מוצאו היה קרואטי-אמריקאי. אדוארד ג'יימס אולמוס ליהק בסרטו אסירים אמיתיים כניצבים כאשר צילם את הסצנות בבית הסוהר. אדוארד ג'יימס אולמוס (מונטוייה סאנטנה) ויליאם פורסיית' (ג'יי.די) פפה סרנה (מונדו) דניאל הארו (הוארו) סאל לופז (פדרו סאנטנה) וירה מונטז (אספרנצה סאנטנה) רוברטו מארטין מארקיז (אצ'ה) דיאנה אורטלי (יולנדה) אבלינה פרננדז (ג'ולי) "American Me", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "American Me", באתר נטפליקס "American Me", באתר AllMovie (באנגלית) "American Me", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "American Me", באתר Metacritic (באנגלית) "American Me", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
כפר רמאן

כפר רומאן (בערבית: كفر رُمّان) הוא כפר פלסטיני, בגובה 271 מטר מעל פני הים, במערב הרי השומרון, ק"מ אחד צפונית-מזרחית לענבתא, 15 ק"מ דרומית-מזרחית מטולכרם, על כביש 57 בקטע שכם–טולכרם. לפי רישומי הרשות הפלסטינית מספר התושבים נאמד בשנת 2006 ב-869. כפר רמאן שוכן על תל קדום (25 דונם) שהתקיים מאז ימי ממלכת ישראל ואילך. בסקר ארכאולוגי שנעשה בכפר לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו במקום חרסים מתקופת הברזל II, התקופה הפרסית, הרומית-ביזנטית, ימי הביניים והתקופה העות'מאנית. כפר רומאן נזכר ברשימות מס עות'מאניות מסוף המאה ה-16 ככפר ובו 20 בתי אב. נראה שהגרעין הקדום של הכפר נבנה במאות ה-16 וה-17, והוא כולל מבנים גבוהים ומבוצרים. בשנות ה-1980 וה-1990 התפשט הכפר מזרחה וכיום הוא למעשה חלק מהיישוב הסמוך ענבתא. מדיה וקבצים בנושא כפר רמאן בוויקישיתוף מקור (הקישור אינו פעיל, 26 בינואר 2020) משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא, 1972, עמ' 218 Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 126 Zertal, 2004, p. 362 לקסיקון מפת, ארץ ישראל - כל היישובים, כל האתרים, כל המקומות, יובל אלעזרי, 2005 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוזיאון ואסה

מוזיאון ואסה (בשוודית: Vasamuseet) הוא מוזיאון ימי בסטוקהולם שבשוודיה. הוא מציג את "ואסה", אוניית מפרשים מלחמתית מן המאה ה-17, היחידה מסוגה הקיימת בימינו. האונייה טבעה בהפלגת הבכורה שלה ב-1628, ונמשתה מקרקעית הים ב-1961 כשהיא שלמה כמעט לחלוטין. המוזיאון, שנבנה באי דיורגורדן (Djurgården) מעל מבדוק ישן של הצי, נפתח רשמית ב-15 ביוני 1990, ועד שנת 2007 ביקרו בו (על פי נתוני המוזיאון) למעלה מ-25 מיליון איש. האונייה "ואסה" נמצאת באולם הראשי, המכיל גם תצוגת ממצאים ארכאולוגיים שונים מן האונייה ומשוודיה של המאה ה-17. לגוף האונייה ששרד הוסיפו את החלקים התחתיים של כל שלושת התרנים, מוט חרטום חדש, מעטה מפרשי סערה וחלקים מסוימים נוספים במקום אלה שאבדו או ניזוקו ללא תקנה. החלקים החדשים שנוספו לא נצבעו, כך שניתן להבחין בבירור בינם לבין חלקי העץ המקוריים שכהו לאחר שלוש-מאות שנים מתחת למים. במוזיאון מוצגות גם ארבע אוניות מוזיאון צפות: שוברת הקרח "סנקט אריק" (Sankt Erik), שהושקה ב-1915, אוניית המגדלור "פינגרונדט" (Finngrundet) מ-1903, ספינת הטורפדו אה"מ ספיקה (HMS Spica) מ-1966, וסירת החילוץ ברנרד אינגלסון (Bernhard Ingelson) מ-1944. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון ואסה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון ואסה (בשוודית) מוזיאון ואסה, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון ואסה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון ואסה, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון ואסה, סרטונים בערוץ היוטיוב
נחל תאנים

נַחַל תְּאֵנִים (בערבית: ואדי א-תנין) הוא נחל אכזב גדול במערב השומרון, אחד מיובליו העיקריים של נחל אלכסנדר. אגן ההיקוות שלו תחום בין קו פרשת המים של השומרון (העובר בהר גריזים), ובין אגני ההיקוות של נחל שכם בצפון, ונחל קנה בדרום. במהלכו מנקז הנחל את המרחב שבין אזור קדומים ובית ליד ממזרח, הכפרים כור וכפר צור מדרום, וא-לבד וטולכרם מצפון. תחילת הנחל בהר גריזים. הנחל עובר מצפון לתל ולסרה. מסרה ממשיך הנחל בכיוון צפון-מערב. כביש 55 חוצה את הנחל בנקודה זו, ובמרחק קצר לאחריו מצפון לקדומים חוצה את הנחל כביש 60 (קטע עוקף שכם דרום). לאחר מכן ממשיך מערבה בתוואי מפותל מדרום לבית ליד וספארין. כביש 557 חוצה את הנחל ממזרח למעבר תאנים. לאחר מכן עובר הנחל בין אירתאח לפרעון. הנחל חוצה את גדר ההפרדה ממערב לפרעון, בסמוך למסוף המשמש למעבר פועלים וסחורות לטול כרם, תלבין מושב ניצני עוז ושער אפרים. בנקודה זו נמצאים גם שרידי גשר רכבת עתיק של המסילה המזרחית, וגשר של כביש 6 מעל הנחל. נחל תאנים נשפך לנחל אלכסנדר ממזרח לבורגתה. באזור הסמוך לניצני עוז מתוכננת הקמת טיילת לאורך הנחל. כביש עוקף טול כרם (כביש 557) מטפס מאזור מעבר תאנים להתנחלות ענב (ישוב), תוך התבססות על תוואי של כמה מיובלי נחל תאנים. נחל תאנים ונחל שכם הם יובליו העיקריים של נחל אלכסנדר. באגן הניקוז של הנחל, המשתרע על שטח של כ-600 קמ"ר, נקווים מי גשמים בכמות של כ-350 מיליון ממ"ק (בממוצע רב-שנתי). זרימה זו גרמה ליצירת ביצות עמק חפר, עד לניקוז הביצות באזור בתחילת המאה ה-20. מדיה וקבצים בנושא נחל תאנים בוויקישיתוף מצגות על חלקו המערבי של נחל תאנים, בסמוך לניצני עוז - אתר מועצה אזורית לב השרון.
גאורג בנדה

גאורג אנטון (ייז'י אנטונין) בנדה (בגרמנית: Georg Benda;‏ 30 ביוני 1722 – 6 בנובמבר 1795) היה מנצח ומלחין בוהמי-גרמני. בנדה נולד בסטארה בנאצקי, בוהמיה, והיה בן 19 כאשר פרידריך השני, מלך פרוסיה, מינה אותו לכנר שני בקאפלה של ברלין. בשנה שאחריה נקרא בנדה לפוטסדאם כמלחין ומעבד לאחיו הבכור פראנץ, שהיה מלחין וכנר ידוע-שם. כעבור שבע שנים, ב-1749, התקבל לשירות הדוכס מגותה כמנצח הקאפלה, שם טיפח בהתמדה את כשרונותיו לקומפוזיציה והתמחה במוזיקה דתית. מלגה מן הדוכס אפשרה לו יציאה למסע לימודים לאיטליה. בנדה הצליח בעיקר בצורה של בידור מוזיקלי בימתי, המלודרמה, שהשפיעה על מוצרט. המלודרמה "אריאדנה בנקסוס" נחשבת בדרך כלל לטובה ביצירותיו. בהצגת הבכורה שלה, ב-1775, קיבלה האופרה ביקורות נלהבות בגרמניה ובהמשך, בכל אירופה. מבקרי מוזיקה הפנו את תשומת הלב אל המקוריות, האופי המלבב והביצוע הכן ועתיר ההמצאה של האופרה. מלבד מלודרמות, כתב בנדה יצירות אינסטרומנטליות רבות, ביניהן כמה סונאטינות. גאורג בנדה מת בקסטריץ, גותה, בגיל 73. בנו, פרידריך לודוויג בנדה (1752–1796) המשיך לזמן קצר במסורת המוזיקלית המשפחתית, כשכיהן כמנהל מוזיקלי בהמבורג ואחר במקלנבורג, לפני שהתמנה בסופו של דבר לכנר ראשי בקניגסברג. הוא מת פחות משנה אחרי אביו. Xindo riconosciuto (לברית מאת ג'ובאני אנדראה גאלטי, אופרה סריה, 1765, גותה) Il buon marito (לברית מאת ג'ובאני אנדראה גאלטי, אינטרמצו, 1766, גותה) "מנצח התזמורת החדש" (אינטרמצו, 1766, גותה) "אריאדנה בנקסוס" (לברית מאת יוהאן כריסטיאן ברנדס (גר'), מלודרמה, 1775, גותה) "השוק השנתי" (Der Dorfjahrmarkt/Lukas und Bärbchen) (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר (אנ'), זינגשפיל, 1775, גותה) "מדיאה" (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, מלודרמה, 1775, לייפציג) Walder (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, זינגשפיל, 1776, גותה) "רומיאו ויוליה", (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, זינגשפיל, 1776, גותה) Der Holzhauer oder Die drey Wünsche, (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, מלודרמה, 1779, גותה) "פיגמליון", (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, מלודרמה, 1779, גותה) Das tartarische Gesetz, (לברית מאת פרידריך וילהלם גוטר, זינגשפילך, 1787, מנהיים) מדיה וקבצים בנושא גאורג בנדה בוויקישיתוף גאורג בנדה, באתר AllMusic (באנגלית) גאורג בנדה, באתר MusicBrainz (באנגלית) גאורג בנדה, באתר Discogs (באנגלית) גאורג בנדה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קרכרודונטוזאורוס

קרכרודונטוזאורוס (שם מדעי: Carcharodontosaurus) הוא סוג של דינוזאור תרופוד טורף שחי בצפון אפריקה בתור הקרטיקון. פירושו המילולי של השם – "לטאת שן חדה", אך בפועל השם נובע משמו של סוג הכריש קרחה לבנה, ולכן יש לקרוא את שמו כ"לטאת כריש" או "לטאת שן-כריש". הקרכרודונטוזאורוס היה כנראה קרוב משפחה של הגיגאנוטוזאורוס והמפוזאורוס שחיו בדרום אמריקה והאקרוקנתוזאורוס שחי בצפון אמריקה - כולם השתייכו למשפחת הקרכרודונטוזאוריים . לפי מחקרים אחרונים שבדקו את הפיזיולוגיה של משפחתו, ככל הנראה הקרכרודונטוזאורוס הגיע למהירויות של יותר מ-52 קמ״ש, מהיר מאוד ביחס למשקלו. בזכות גודלו הרב היה ללא ספק טורף על בשטחו ונהנה מטריטוריה רחבה. שיניו, דמויות שיני הכריש, היו נשקו העיקרי ונועדו לחתוך את בשר הטרף ולגרום לדימומים עמוקים. טרפו היה הדרוזאוריים כמו האורנוזאורוס וזאורופודים בינוניים וגדולים שהיו נפוצים באותה תקופה בצפון אפריקה. בסוג קרכרודונטוזאורוס התגלו 2 מינים: קרכרודונטוזאורוס סהרה (Carcharodontosaurus saharicus) - מין צפון אפריקני שמאובניו נתגלו במדבר סהרה במרוקו בשנת 1925. אורכו הוערך בין 12 ל-13.2 מטרים (43 רגל) ומספר פלאונטולוגים העריכו את גודלו המרבי ב-14 מטרים (46 רגל) אורך ו-10 טונות במשקל, גדול יותר מהטירנוזאורוס רקס ושווה גודל לגיגאנוטוזאורוס מאמריקה הדרומית. בשל גודלו היה חייב להחזיק בטריטוריה ענקית שככל הנראה היה נלחם עליה פעמים רבות בחייו בדינוזאורים אחרים שחיו באזור באותה תקופה כמו הרוגופס, הספינוזאורוס שהיה נדיר על האדמה בה שלט, וכמובן קרכרודונטוזאורים אחרים. כמו כן, סמוך למקווי המים היה עליו גם להיזהר מהסרקוסוכוס (דמוי-תנין ענק). ב-2007 נתגלה בניז'ר מין נוסף של קרכרודונטוזאורוס, Carcharodontosaurus iguidensis אורכו היה 10–11 מטרים (33–36 רגל) ומשקלו היה 4.5 טונות. הקרכרודונטוזאורוס מופיע בסדרות הכוכב דינוזאור ומפלצות חוזרות לתחייה. בזיכיון פארק היורה הוא נראה במשחקי המחשב Jurassic Park: Operation Genesis, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2 אך לא מופיע בסרטים. מופיע גם במשחק המחשב Ark: Survival Evolved בהשוואה לאדם שחזור של קרכרודונטוזאורוס מדיה וקבצים בנושא קרכרודונטוזאורוס בוויקישיתוף קרכרודונטוזאורוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרכרודונטוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) קרכרודונטוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) Carcharodontosaurus במדריך הדינוזאורים The Dino Directory של המוזיאון להיסטוריה של הטבע (לונדון) אתר המוקדש לדינוזאורים (באנגלית)
אחנתון (אופרה)

אחנתון היא אופרה בשלוש מערכות שנכתבה על ידי המלחין המינימליסטי פיליפ גלאס ב-1983. האופרה מגוללת את סיפור חיו ואמונותיו הדתיות החדשניות של הפרעה אחנתון (אמנחותפ הרביעי). הצגת הבכורה נערכה בבית האופרה של שטוטגרט ב-24 במרץ 1984. משך האופרה הוא כשעתיים. האופרה היא האחרונה בטרילוגיה של אופרות ביוגרפיות על אישים, שלדברי גלאס, שינו את תפיסת האנושות על העולם בכח חזונם ומעשיהם, וקדמו לה האופרות איינשטיין על החוף על אלברט איינשטיין וסאטיאגרהא על מהאטמה גנדי. הטקסטים באופרה לקוחים ממקורות היסטוריים שונים מתקופת אחנתון, כגון שיריו של אחנתון, ספר המתים, התכתבויות וצווים שפרסם, והם מבוצעים בשפות המקור - מצרית קדומה, אכדית ועברית עתיקה. את הקטעים מבאר הדובר, אשר מדבר שפה מודרנית. אחנתון – קונטרה-טנור. נפרטיטי, אשתו של אחנתון – קונטרה אלט. המלכה תיאי, אם אחנתון – סופרן. חרמחב, מפקד הצבא ויורש לכס המלוכה – בריטון. אמון, הכהן הגדול – טנור. איי, אבי נפרטיטי ויועץ למלך – בס. בנות אחנתון (מריטאטן, מקטאטן, אחסנפאתן, נפרנפרואתון תשרית, נפרנפרואה, ספתנרה) – 3 סופרן ו-3 קונטרה אלט. כותב המגילות – הדובר. תזמורת האופרה דומה בגודלה לתזמורות מן המאה ה-19, והיא כוללת 2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינט, קלרינט-בס, 2 בסונים, שתי קרנות יער, שתי חצוצרות, 2 טרומבונים, טובה, כלי הקשה (3 נגנים), צ'לסטה, 12 כינורות, 8 צ'לי ו-6 קונטרבס. מערכה ראשונה - שנת השלטון הראשונה של אחנתון בתבאי. תמונה 1: לווייתו של אמנחותפ השלישי תמונה 2: ההכתרה של אחנתון תמונה 3: בחלון ההופעות הפומביות מערכה שנייה - השנים 5 - 15 לשלטונו - תבאי ואחנתון תמונה 1: המקדש תמונה 2: אחנתון ונפרטיטי תמונה 3: העיר תמונה 4: מזמור מערכה שלישית- השנה ה-17 לשלטונו והווה - אחנתון תמונה 1: המשפחה תמונה 2: התקפה ונפילה תמונה 3: ההריסות תמונה 4: אפילוג אודות האופרה באתרו של גלאס מידע נוסף באתר מעריצים
מנהרת רמין

מנהרת רמין על שם הכפר רמין (הנמצא ביציאה מהמנהרה), היא מנהרה לרכבת על מסילת השומרון בצפון השומרון, בסמוך לכפר אל-עטרה. המנהרה נחפרה בידי הטורקים כחלק ממערך מסילות הברזל לצרכים צבאיים שנסלל בארץ ישראל בזמן מלחמת העולם הראשונה. המנהרה, כחלק ממסילת השומרון כולה, אינה פעילה כיום. אורך המנהרה הוא כ-200 מטר. המנהרה נבנתה במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1915, על ידי המהנדס הגרמני, היינריך אוגוסט מייסנר או כפי שכונה "מייסנר פחה", אשר נחשב ל"חלוץ הרכבות בארץ ישראל ושכנותיה". הוא המומחה אשר תכנן את מסילת הרכבת החיג'אזית. לאחר השלמת הרכבת החיג'אזית נסללה שלוחה מתחנת דרעא (כיום בסוריה) עד חיפה וזכתה לשם רכבת העמק על שם עמק יזרעאל שאותו חצתה. לאחר מכן הוחלט כי תיסלל שלוחה מתחנת הרכבת עפולה שעל שלוחת רכבת העמק דרומה עד לירושלים דרך שכם ובכך לחבר את ירושלים באמצעות מסילת השומרון, רכבת העמק ומסילת הרכבת החיג'אזית לעבר הירדן המזרחי עד המקומות הקדושים לאסלאם בחצי האי ערב. הוחל בסלילת קטע המסילה בין עפולה וג'נין. העבודה נפסקה בשדה ליד סילת א-ד'אהר בהרי השומרון בשנת 1912 לאור דרישת הצרפתים שחששו שהמסילה החדשה תתחרה עם המסילה הקיימת של חברה צרפתית בין יפו לבין ירושלים. העות'מאנים שנזקקו לתמיכה הכלכלית הצרפתית (שמיטת חובות ורשות לגייס הון בצרפת) נענו לדרישה.. ב-1915 תוך כדי מלחמת העולם הראשונה וההחלטה העות'מאנית להשתלט על תעלת סואץ הוחלט להאריך את מסילת השומרון לדרום הארץ בואכה חצי האי סיני, ותעלת סואץ. כחלק מן המיזם הגדול נחצבה המנהרה, ובמשך 11 חודשים הושלמה מסילת הברזל מסילת א-ד'אהר עד באר שבע באורך כולל של 165 ק"מ. פנחס פיק סבר כי המסלול דרך הרי השומרון הועדף על המסלול לאורך שפלת החוף מסיבות ביטחוניות. מסילה לאורך השפלה הייתה עלולה להיות חשופה להפגזות ולפשיטות מצד הים של הצי הבריטי. כאשר המסילה הגיעה לתחנת הרכבת בסבסטיה, נבנה מסעף למסילה כמאתיים מטרים מזרחית לתחנה. התוואי הראשי פנה מערבה לכוון טולכרם דרך נחל שכם, התוואי המשני המשיך לשכם. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, סלל הצבא הבריטי מסילת רכבת מחיפה לטולכרם ומשם ללוד ולדרום הארץ, (המסילה המזרחית) ובכך הפך את המנהרה (כמו את כל המסילה העוברת דרך הרי השומרון) לחסרת שימוש. מאז ועד היום עוברת תנועת הרכבות מצפון הארץ לדרומה דרך שפלת החוף ולא דרך הרי השומרון. אורך המנהרה הוא כמאתים מטר. המנהרה חוצה את רכס חומש מצפון לדרום. תוואי המנהרה אינו ישר לחלוטין ומתעקל מעט מזרחה. לאחר שנחצבה בסלע קירטוני חופו קירותיה הפנימיים של המנהרה באריחים מאבן גיר, וכך נשמרה יציבותה. בקצות המנהרה ישנה תוספת למנהרה באורך כשלשה מטרים. תוספת זו בנויה מאבן שונה מהאבן שמחפה את המנהרה עצמה ונועדה למנוע מפולות עפר וסלעים מההר לעבר פתחי המנהרה. המנהרה מצויה היום בשטח הרשות הפלסטינית, והגישה אליה אסורה לישראלים. המנהרה פתוחה למעבר וניתן לעבור בה רגלית או עם רכבי שטח. מסילת השומרון תחנת הרכבת מסעודיה (סבסטיה) פנחס פיק, חלוץ הרכבות בארץ ישראל ושכנותיה, קתדרה 10, ינואר 1979 פנחס פיק, Meissner Pasha and the construction of railways in Palestine and neighaboring countries באתר Google Books מפה ובה סימון 'מנהרה' (באנגלית) בין הכפרים עטארה וענבתא, 1918. המפה הוכנה על ידי הצבא הבריטי, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור מקור: דוד תירוש, רכבת העמק בהוצאת החברה להגנת הטבע 1988, עמוד 36
אוקסן וניקולט

אוקסן וניקולט הוא סיפור מסוגת ה-chante-fable ('סיפור-שיר' כתרגומה של לאה גולדברג) - סיפור שחציו פרוזה וחציו שירה. הסיפור נכתב בצרפתית על ידי מחבר לא ידוע ומעריכים כי זמן הכתיבה הוא בסביבות השנים 1210–1220. זהו סיפור אהבתם האסורה של אוקסן וניקולט. אוקסן הוא נסיך צרפתי וניקולט היא שפחה "ישמעאלית" (כך מכונים בתקופה זו כל בני המזרח) שנחטפה ונמכרה לאחד מגבירי העיר בהיותה ילדה. אביו של אוקסן, הרוזן מבוקֵייר, מתנגד לזיווג ומניע בכך עלילה רבת אירועים המסתיימת בסוף האידיאלי שבו השניים מתחתנים. הסיפור הוא יצירה מורכבת מבחינה ספרותית – שכן הוא מערב שירה ופרוזה, רצינות והומור ומכיל אלמנטים הלקוחים מסוגות ספרותיות שונות של התקופה. מסוגת ה-chanson de geste (שירת אבירים) הוא לוקח את קטעי המלחמה והקרבות וכן את המשקל בקטעי השירה (בהם יש 7 הברות בכל שורה). ומהספרות החצרונית את סיפור האהבה רצוף החתחתים. הסיפור מכיל אלמנטים סאטיריים ופארודיים כאשר הוא הופך על ראשם כמה מכללי הסוגות הללו, כמו הופעתה של האישה כטרובדור בחיפוש אחר אהובה, המלך הנוטה ללדת והמלכה היוצאת למלחמה. חוקרים רבים גורסים כי ממורכבותו הספרותית של הסיפור יש להסיק כי הוא כיוון לקהל בעל תחכום ספרותי לא מבוטל. סביר להניח כי הסיפור, שאינו שמרני מבחינה תרבותית (האהבה בין נסיך פרנקי לבת ישמעאלים) או מבחינה דתית (נאומו של אוקסן בגנות גן העדן) הוצג בחצרות מלכים ואצילים להנאת יושבי ויושבות הארמון שהיו פחות דתיים מכפי שאולי מקובל לחשוב. בשנת 1969 עובד הסיפור למחזה בתיאטרון "כיס" בהנהלתן של אביבה גלי ורבקה גור ובהשתתפות גור, פיטר האריס והצמד סוזן ופרן. את התפאורה והתלבושות עיצב אנטול גורביץ' מדיה וקבצים בנושא אוקסן וניקולט בוויקישיתוף
כיכר טרטרה

כיכר טרטרה (בצרפתית: Place du Tertre) היא כיכר ברובע השמונה-עשרה של פריז, צרפת, שנמצאת ברובע מונמרטר, ליד הכנסייה סקרטר מרחק לא רב מבזיליקת הלב הקדוש. הכיכר, שנמצאת בגובה 130 מטרים מעל לפני הים, מארחת ציירים רבים וקריקטוריסטים. זהו אחד מאתרי התיירות המרכזיים בעיר. בכיכר נמצאת המסעדה "האם קתרין" (À la Mère Catherine) שנוסדה בשנת 1793. מדיה וקבצים בנושא כיכר טרטרה בוויקישיתוף כיכר טרטרה, באתר paris city vision כיכר טרטרה באתר הרשמי של משרד התיירות הצרפתי ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.