laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בן נתן (טיפוגרף)

בן נתן (נולד ב-3 במאי 1984) הוא טיפוגרף, מעצב גופנים ומרצה במחלקה לתקשורת חזותית ב-HIT מכון טכנולוגי חולון. בשנת 1999 ייסד את האתר "הפונטיה של בן" אשר הציע פונטים לשימוש לא מסחרי להורדה בחינם ולימים הפך לאתר הפונטיה. בן נתן נולד בבת ים, למד בתיכון הדרים בהוד השרון במגמת מחשוב ובקרה, שירת בצבא כקצין בפיקוד העורף והשתחרר ב-2007. בשנת 2008 החל את לימודיו באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים וב־2012 סיים עם הצטיינות בפרויקט גמר "ימים ולילות" – משפחת פונטים שמציעה פתרון לכתב נטוי בעברית. בשנת 2012 זכה בפרס פלהיים עבור עבודה ייחודית בעיצוב טיפוגרפי על עיצוב הפונט "ימים ולילות". בשנת 2013 זכה בפרס עיצוב הגופן "ימים ולילות" מאת איגוד מעצבי הגופנים העולמי Type Directors Club(אנ'). בן מרצה ב-HIT מכון טכנולוגי חולון משנת 2015 במחלקה לתקשורת חזותית, שם הוא מלמד קורסים בנושא עיצוב אות. הוא בעל סטודיו לעיצוב טיפוגרפיה ביפו העתיקה. לחברת גוגל: אסיסטנט - עוצב בשנת 2016, סנס סריף בשישה משקלים, אות מודרנית לסידור טקסט על גבי מסך. אמטיקה - עוצב בשנת 2016, סנס סריף בשני משקלים, אות לכותרות בעלת אופי ידני. נוטו סנס עברית - עוצב בשנת 2021, סנס סריף בשלושים ושישה משקלים, כחלק מפרויקט Noto (גופן). יוטיוב סנס עברית - עוצב בשנת 2021, פונט המותג של האתר יוטיוב. מאתר הפונטיה: שבתאי - עוצב בשנת 2011 במסגרת קורס עיצוב פונט בהנחיית מיכל סהר באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים, לאחר מכן הושלמה העבודה עליו, עוצב משקל נוסף שמן ועלה לקטלוג בשנת 2013. ימים ולילות - עוצב בשנת 2012, עוצב במסגרת לימודים באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים ולאחר מכן הושלם עם עוד שני משקלים ועלה לקטלוג בשנת 2013. סימונה - עוצב בשנת 2015 כגרסה העברית למשפחת הפונטים עבור 888 אחזקות. פטיש - עוצב בשנת 2018 כפונט דינמי(אנ') עיצוב פונט מכתב ידו של גלעד שליט לקמפיין לשחרורו - עוצב בשנת 2010 בשיתוף עם משרד הפרסום שלמור אבנון עמיחי עיצוב פונט מותג לקשת - עוצב בשנת 2017 פרס איגוד מעצבי הגופנים העולמי Type Directors Club‏ (2012) פרס הטיפוגרפיה ע"ש מייק פלהיים (2012) אתר הפונטיה ורד לוביץ', קמפיין חדש לשחרור שליט: "הצילו", באתר ynet, 5 במרץ 2009 מעצבי הפונטים הישראלים באאא בית לטיפוגרפיה עברית השאלון עם בן נתן באאא בית לטיפוגרפיה עברית בן נתן - האנשים של יפו העתיקה הגופן ימים ולילות באתר איגוד מעצבי הגופנים העולמי TDC נועה ליברמן-פלשקס, מאבק במשקל כבד: כיצד מתמודד עולם הטיפוגרפיה עם "גנבי הפונטים"?, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2020 ‏Days and Nights באתר tdc
יערה כחולה

יערה כחולה (שם מדעי: Lonicera caerulea) היא מין של שיח נשיר ממשפחת היערתיים. תפוצתה בחצי הכדור הצפוני הממוזג במדינות כמו קנדה, יפן, רוסיה ופולין. בניגוד לשאר המינים במשפחתה, היערה הכחולה אינה שיח מטפס אלא שיח קטן הצומח לגובה 1.5–2 מטר. הפרי בצבע כחול וצורתו מלבנית. הקטיף בסוף האביב ובתחילת הקיץ. הפירות מוכנים לקטיף כאשר השכבה הפנימית סגולה כהה או כחולה. שיח יערה כחולה מתחיל להניב יבול משמעותי (כ-3 קילוגרמים) כשהוא בן 3–4 שנים. השיח מניב יבול משמעותי עד 30 שנים. ניתן להשתמש ביערה כחולה במאפים להכנת ריבות מיץ גלידות יוגורט רטבים סוכריות ויין. היערה הכחולה עמידה לקור ויכולה לשרוד בטמפרטורה נמוכה במיוחד של 47 מעלות מתחת לאפס. מחלת הקימחון עלולה לפגוע בשיח, בדרך כלל לאחר הבשלת הפרות (מאמצע הקיץ עד סופו). בניגוד ליערה הכחולה שפירותיה אכילים, המינים בישראל ממשפחת היערתיים הם רעילים (יערה איטלקית למשל). שיח של יערה כחולה עם פרות שיח בוגר של יערה כחולה בפריחה מוצרים של יערה כחולה בחנות ביפן מדיה וקבצים בנושא יערה כחולה בוויקישיתוף יערה כחולה, באתר ITIS (באנגלית) יערה כחולה, באתר NCBI (באנגלית) יערה כחולה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יערה כחולה, באתר Tropicos (באנגלית) יערה כחולה, באתר GBIF (באנגלית) יערה כחולה, באתר The Plant List (באנגלית) יערה כחולה, באתר IPNI (באנגלית) ‏ מידע על יערה כחולה. יערה כחולה באתר הרשימה האדומה של IUCN
מגנט

מגנט, או מגנט קבוע, הוא גוף או חפץ המשרה סביבו שדה מגנטי. הוא נקרא על שם המקום בו נתגלה מחצב המושך אליו ברזל ביוון הקדומה - בקרבת מגנסיה שבאיוניה (דרום-מערב טורקיה של היום), וכונה, משום כך, ביוונית מגנס. מגנט קבוע הוא חפץ העשוי חומר פרומגנטי כגון ניקל או ברזל שעבר תהליך של מגנוט. כל אטום בחומר פרומגנטי יוצר סביבו שדה מגנטי, והשדה המגנטי הכללי הוא סופרפוזיציה (חיבור) של השדות הללו. כאשר סידור האטומים בחומר אקראי מבטלים שדותיהם המגנטיים זה את זה. תהליך המגנוט גורם לכך שבהשפעת שדה מגנטי חיצוני חזק המופעל לזמן מוגבל מסתדרים אטומי החומר כשהשדות המגנטיים שלהם מצביעים באותו הכיוון, ונשארים כך לאורך זמן. עוצמת השדה המגנטי של מגנטים קבועים העשויים מסגסוגת של נאודימיום, ברזל ובור יכולה להגיע עד 1.4 טסלה. מגנטים קבועים מסגסוגת זו הם החזקים ביותר הידועים כיום. מאפיין מעניין של מגנט הוא העדר קיומו של מונופול מגנטי - כלומר, מגנט, בכל אורך נתון, יכיל 2 קטבים - מבנה הנקרא דיפול מגנטי. נהוג לסמן קטבי מגנט "צפון" ו"דרום" בהתאם לקטבי כדור הארץ שאליהם הם נמשכים בהשפעת השדה המגנטי של כדור הארץ. קטבים מגנטיים בעלי סימן זהה דוחים זה את זה וקטבים בעלי סימן מנוגד מושכים זה את זה. משום כך, מגנט חופשי הנתון בתוך שדה מגנטי נוטה להסתדר במרחב כך שהשדה המגנטי שלו מנוגד בכיוונו לשדה המגנטי החיצוני (כפי שמצפן מסתובב בהשראת השדה המגנטי של כדור הארץ). מכאן נובע שהקוטב הדרומי גאוגרפית של כדור הארץ הוא הקוטב הצפוני של השדה המגנטי שלו. ניתן לזהות קטבי מגנט על ידי שימוש באלקטרומגנט אשר קטביו ידועים על פי ”כלל יד ימין”. כאשר חותכים או שוברים מגנט לרוחב (במיקום שבין שני הקטבים) הופך כל אחד משני החלקים למגנט בפני עצמו (בעל עוצמה פחותה) אשר לו שני קטבים מנוגדים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מגנטיות תבוטל או תוחלש על ידי סידור אקראי של כיוון קטבי האטומים המגנטיים (Domains). ניתן לבטל מגנטים קבועים בדרכים הבאות: חימום המגנט מעל טמפרטורת קירי יבטל את המאפיינים המגנטיים שלו. מגע - שפשוף של מגנט אחד כנגד אחר באופן אקראי תבטל את המגנטיות במגנט המשופשף. קירוב והרחקת המגנט ממגנט בעל עוצמה גבוהה יותר - החלשת שדה מגנטי חיצוני חזק שמשפיע על המגנט שברצוננו להוציא ממגנוט. הנחת המגנט בשדה מגנטי המנוגד לו לזמן ממושך תגרום לו לאבד את תכונותיו. הלמות פטיש ו/או הרעדה - פעולות כאלו יחלישו את המגנט. קווי השדה המגנטי נסגרים על עצמם (אין להם נקודת התחלה או סוף). קווי השדה המגנטי לא חותכים האחד את השני. צפיפות הקווים הגדולה ביותר היא בקרבת קטבי המגנט. זרימת השטף המגנטי מחוץ למגנט היא מצפון לדרום, ובתוכו מדרום לצפון. מגנטיות פרומגנט פאראמגנט דיאמגנט השדה המגנטי של כדור הארץ מגנטוספירה מערך האלבך – תצורה של מגנטית שממקדת את השדה המגנטי מאיר ברק, כיצד נוצרת מגנטיות ומהו מגנט?, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 2 ספטמבר 2009 World's Strongest Magnet!, סרטון בערוץ "Veritasium", באתר יוטיוב (אורך: 23:05), 14 במרץ 2023 מגנט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גביע המלך הספרדי 1903

גביע המלך הספרדי 1903 הייתה התחרות הרשמית הראשונה של גביע המלך הספרדי. המשחקים נערכו מה-6 באפריל 1903 עד ל-8 באפריל 1903 במדריד. בתחרות השתתפו 3 קבוצות, והגמר נקבע על ידי הקבוצה שמנצחת את משחקה. הקבוצה שהפסידה בשני משחקיה היא זו שמודחת. אתלטיק בילבאו זכתה בגביע לאחר ניצחון 2–3 בגמר על ריאל מדריד.
רכס מאסון הצפוני

רכס מאסון המרכזי (באנגלית: North Masson Range) הוא הרכס הצפוני, מבין שלושת הרכסים המרכיבים את רכס מאסון, בהרי פראמנס באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה. הרכס מתנשא לגובה של 1,030 מטרים מעל פני הים. אורכו של הרכס 6 קילומטרים (מצפון לדרום). הרכס התגלה לראשונה ב-4 בינואר 1930, ולאחר מכן, ב-14 בפברואר 1931 מופה לראשונה על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1929–1931 בפיקודו של דאגלס מוסון. הרכס מופה על ידי קרטוגרפים נורווגיים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן בין השנים 1936–1937. הקרטוגרפים הנורווגים קראו לרכס בשם "נורדקאמאן" (Nordkammen; בנורווגית - הרכס הצפוני). שמו הרשמי (הנוכחי) של הרכס ניתן לו בשנת 1960 על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה -תוך שהיא מציינת את חלקו של הרכס כחלק מרכס מאסון. רכס מאסון כולו נקרא על שמו של פרופסור סר דייוויד אורמה מאסון (David Orme Masson), חבר הוועדה המייעצת של משלחת החקר, וכן חבר הוועדה המייעצת של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911–1914, אף היא בפיקודו של מוסון. רכס מאסון הצפוני באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס מאסון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס מאסון הצפוני באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תמונה של רכס מאסון הצפוני מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי על גילוי הרכס מקור שמו של רכס מאסון
רכס מאסון המרכזי

רכס מאסון המרכזי (באנגלית: Central Masson Range) הוא הרכס המרכזי, מבין שלושת הרכסים המרכיבים את רכס מאסון, בהרי פראמנס באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה. הרכס מתנשא לגובה של 1,120 מטרים מעל פני הים. אורכו של הרכס 7 קילומטרים (מצפון לדרום). הרכס התגלה לראשונה ב-4 בינואר 1930, ולאחר מכן, ב-14 בפברואר 1931 מופה לראשונה על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1929–1931 בפיקודו של דאגלס מוסון. הרכס מופה על ידי קרטוגרפים נורווגיים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן בין השנים 1936–1937. הקרטוגרפים הנורווגים קראו לרכס בשם "מקאמאן" (Mekammen; בנורווגית - הרכס המרכזי). שמו הרשמי (הנוכחי) של הרכס ניתן לו בשנת 1960 על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה -תוך שהיא מציינת את חלקו של הרכס כחלק מרכס מאסון. רכס מאסון כולו נקרא על שמו של פרופסור סר דייוויד אורמה מאסון (David Orme Masson), חבר הוועדה המייעצת של משלחת החקר, וכן חבר הוועדה המייעצת של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1911–1914, אף היא בפיקודו של מוסון. רכס מאסון המרכזי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס מאסון המרכזי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס מאסון המרכזי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תמונה של רכס מאסון המרכזי מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי על גילוי הרכס מקור שמו של רכס מאסון
הרי פראמנס

הרי פראמנס (באנגלית: Framnes Mountains) הם רכס הרים באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה. הרכס כולל את תת-הרכסים הבאים: רכס קייסי, רכס מאסון, רכס דייוויד ורכס בראון. ברכס מצויים גם פסגת שארק, פסגות טרילינג ונונאטאקי ואן הולסן, פרייס ו-ווטסון. הרכס התגלה לראשונה ב-4 בינואר 1930, ולאחר מכן, ב-14 בפברואר 1931 מופה לראשונה על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1929–1931 בפיקודו של דאגלס מוסון. באותה שנה ההרים נצפו גם על ידי ציידי ליוויתנים נורווגיים. הרכס מופה על ידי קרטוגרפים נורווגיים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן בין השנים 1936–1937. שמם של ההרים (וכן הרים נוספים באזור) ניתן להם על ידי לארס כריסטנסן. הקרטוגרפים הנורווגים שמיפו את ההרים קראו להם "הרי פראמנס" (בנורווגית: "Framnes Fjella" - פראמנס פיילה"). הרכס נקרא על שם גבעת פראמנס (בנורווגית: Framnesfjellet) גבעה בסמוך לעיר סנדפיורד שבנורווגיה. • Damien Gildea, Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide • James P. Minard, United States. Antarctic Projects Office, Glaciology and Glacial Geology of Antarctica, P 19 • J.L.C. CHAMBERS, J.L. WILSON, D.A. ADAMSON, A CRYSTALLOGRAPHIC STUDY OF THE PERENNIALLY FROZEN ICE SURFACE OF PATTERNED LAKE, FRAMNES MOUNTAINS, EAST ANTARCTICA, Journal of Glaciology, Vol. 32, No. 112, 1986 הרי פראמנס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי פראמנס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הרי פארמנס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור הרי פראמנס תצלום של הרי פראמנס גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע על גילוי ההרים ומקור שמם
R&B עכשווי

R&B עכשווי או בפשטות R&B הוא סוגה מוזיקלית המשלבת אלמנטים של רית'ם אנד בלוז, פופ, מוזיקת נשמה, פאנק, היפ הופ ומוזיקה אלקטרונית. הז'אנר כולל סגנון ייצור ייחודי של הפקה מוזיקלית, מקצבים מגובים במכונת תופים וסגנון חלק של סידור קולי. זמרי רית'ם אנד בלוז עכשווי ידועים לעיתים קרובות בזכות השימוש במליזמה (אנ'), אשר משמשת רבות זמרים כמו מייקל ג'קסון, אר. קלי, קרייג דייוויד, סטיבי וונדר, ויטני יוסטון ומריה קארי. מקורו של הז'אנר הוא בסוף שנות השבעים, כאשר מייקל ג'קסון וקווינסי ג'ונס הוסיפו אלמנטים אלקטרוניים לשירי אלבומו של ג'קסון, Off the Wall, על מנת ליצור צליל חלק יותר וידידותי לרחבת הריקודים. מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ מדיה וקבצים בנושא R&B עכשווי בוויקישיתוף R&B; Beats | Buy Beats | Rap Beats | Rap Instrumentals | RnB Beats, web.archive.org, ‏2012-03-15 The New Yorker: The Critics: Musical Events, web.archive.org, ‏2006-04-20 "Vision of Love" sets off melisma trend | The Mariah Carey Archives, www.mcarchives.com The 100 Greatest Singers of All Time : Rolling Stone, web.archive.org, ‏2010-03-24 Off the Wall - Michael Jackson | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-09-20 Ward, David, R&B and Influence: The Producer as Ephebe, Circulation Mag, ‏November 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
A Hard Day's Night (שיר)

"A Hard Day's Night" (בעברית: "לילה של יום מפרך") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס, שנכתב על ידי ג'ון לנון בשיתוף עם פול מקרטני (אך הקרדיט ניתן לשניהם), נכלל באלבומם תחת אותו השם, שיצא ב-10 ביולי 1964. כמו כן היווה השיר מנגינת הנושא של הסרט הנושא את שם האלבום. הוא יצא גם כסינגל בבריטניה (עם "Things We Said Today" כבי-סייד), ובארצות הברית (עם "I Should Have Known Better" כבי-סייד שלו). השיר הגיע לראש המצעדים בבריטניה ובארצות הברית כאשר יצא כסינגל. הסינגלים האמריקאים והבריטיים של "A Hard Day's Night", כמו גם האלבומים האמריקאים והבריטים באותו שם, החזיקו במקום הראשון במצעד שלהם בו זמנית במשך שבועיים באוגוסט 1964, הפעם הראשונה שאמן כלשהו הגיע להישג זה. שם השיר נעוץ באמרה של רינגו סטאר, מתופף הלהקה. בריאיון שהעניק לו שדרן הרדיו דייב הול ב-1964 תיאר זאת כך, "הלכנו לעבוד. עבדנו כל היום ובדיעבד התברר שעבדנו גם כל הלילה. משחשבתי שעוד יום, אמרתי 'זהו יום מפרך', אך משהבטתי החוצה וקלטתי שכבר חשוך, חזרתי בי ואמרתי 'לילה!' משם נבע הרעיון ל'לילה של יום מפרך.'" אמירתו של רינגו היוותה כמו כן את ההשראה לשם הסרט בעל אותו השם. לדברי לנון בריאיון למגזין פלייבוי מ-1980: "נסעתי הביתה במכונית, וריצ'רד לסטר (במאי הסרט) הציע את הכותרת 'לילה של יום מפרך', על פי דברי רינגו. השתמשתי בזה כחומר ל-In His Own Write (ספר אוטוביוגרפי שכתב אז לנון), אך הייתה זו אמירתו המאולתרת של רינגו. אתה יודע, מאותן מלאפרופיזמות, רינגואיזם. אז לסטר אמר, 'נשתמש בזה ככותרת.'" לשיר בוצעו מספר גרסאות כיסוי, ביניהן, ביצוע בעברית על ידי אלברט כהן, המתאר במילותיו באופן היתולי את הצלחתה של הלהקה. השיר נבחר כמנגינת התעוררות לאסטרונאוטים על סיפון מעבורות החלל במשימות, STS-30 STS-61, ו-STS-69 כמו כן היווה השיר את מנגינת סיום תוכנית הבוקר The Channel Four Daily של ערוץ 4 הבריטי ב-1992. ג'ון לנון - שירה, גיטרות ליווי פול מקרטני - קולות ליווי, גיטרה בס ג'ורג' האריסון - גיטרה מובילה רינגו סטאר - תופים ג'ורג' מרטין - מפיק, קלידים מדיה וקבצים בנושא A Hard Day's Night בוויקישיתוף מידע על היצירה "A Hard Day's Night" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "A Hard Day's Night" באתר AllMusic גרסאות נוספות ל"A Hard Day's Night" באתר SecondHandSongs "A Hard Day's Night", Turner Classic Movies All About The Beatles' Song 'Love Me Do', LiveAbout (באנגלית) אלברט כהן החיפושיות 1965, באתר יוטיוב מצעד שירי הביטלס של כאן 88
עמנואל בואטנג

עמנואל בואטנג (באנגלית: Emmanuel Boateng; נולד ב-17 ביוני 1997) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר באלפסבורג השוודית. בואטנג החל לשחק כדורגל באקדמיה לכדורגל של מערב אפריקה, וב-20 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2–0 על אסאנטה קוטוקו. ב-22 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 על טצ'ימאן סיטי. בינואר 2018 חתם באדואנה סטארס, בה שיחק חצי שנה. ב-17 בספטמבר 2018 הגיע בואטנג לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. תחילה לא שותף בואטנג במשחקי הקבוצה, וב-30 בדצמבר 2018 ערך בואטנג ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–0 נגד בני סכנין. ב-14 בינואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, כשהשווה ל-1–1 מול מכבי תל אביב בדקה ה-88 של הדרבי התל אביבי, ובסך הכל בעונת 2018/2019 כבש שער אחד ב-18 הופעות בליגת העל. בעונת 2019/2020 ערך בואטנג 26 הופעות ליגה, והבקיע שער אחד בניצחון 2–1 על הפועל רעננה ברבע גמר גביע המדינה. עונה לאחר מכן העפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו עלה כמחליף במהלך המחצית השנייה ובהמשך הוחלף בשניות הסיום של ההארכה, בה הפסידה הפועל 2-1 למכבי תל אביב. ב-10 באוגוסט 2021 עזב בואטנג את הפועל תל אביב, וחתם בקבוצת "אלפסבורג" מליגת העל השוודית. מדיה וקבצים בנושא עמנואל בואטנג בוויקישיתוף עמנואל בואטנג, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עמנואל בואטנג, באתר Transfermarkt עמנואל בואטנג, באתר Soccerway עמנואל בואטנג, באתר WorldFootball.net עמנואל בואטנג, באתר FootballDatabase.eu עמנואל בואטנג: "אני יכול להגיע להישגים גדולים עם הפועל תל אביב", באתר וואלה, 19 בספטמבר 2018 איציק כלפי, ‏בואטנג עוזב את הפועל ת"א, חתם באלפסבורג, באתר ONE‏, 10 באוגוסט 2021
פליפה רודריגס

פליפה חורחה רודריגס ואז'ה (בספרדית: Felipe Jorge Rodríguez Valla; נולד ב-26 במאי 1990) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקוסקו. רודריגס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת בוסטון ריבר ממונטווידאו, במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-8 באוקטובר 2011 בתיקו 1–1 נגד דפורטיבו מלדונדו. ב-27 בדצמבר 2011 הבקיע רודריגס את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 על הורקאן. ב-16 ביולי 2012 הושאל רודריגס לסרו, וב-7 ביולי 2013 הושאל לחצי שנה לאל טנקה סיסלי, אליה חזר לחצי שנה נוספת ביולי 2014. ב-29 בינואר 2015 הושאל רודריגס לדפנסור ספורטינג, במדיה כבש תשעה שערים והגיע עמה לרבע גמר קופה ליברטדורס. בהמשך הושאל גם לצ'יאפס המקסיקנית, קיטו מאקוודור וגודוי קרוס הארגנטינאית, וביולי 2018 שוחרר מבוסטון קלאב וחתם בקבוצת בוליבר מבוליביה, במדיה כבש שבעה שערים ב-22 הופעות. בינואר 2019 חתם רודריגס באליאנסה לימה מליגת העל הפרואנית, ובמדיה זכה בעונה זו בקלאוסורה כאשר כבש שמונה שערים ב-33 הופעות והיה סגן מלך השערים של הקבוצה. ב-7 בינואר 2020 הגיע רודריגס לישראל וחתם לעונה וחצי בהפועל תל אביב. ב-12 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–1 על בני יהודה, ושלושה ימים לאחר מכן כבש בפנדל את שערו היחיד במדי הפועל תל אביב, בניצחון 3–0 על בני סכנין בגביע המדינה. בליגה ערך שבע הופעות עד תום עונת 2019/2020, ובסופה שוחרר מהמועדון. ב-20 באוגוסט 2020 חתם רודריגס באלדוסיבי מליגת העל הארגנטינאית. פליפה רודריגס, ברשת החברתית אינסטגרם פליפה רודריגס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל פליפה רודריגס, באתר Transfermarkt פליפה רודריגס, באתר Soccerway פליפה רודריגס, באתר FootballDatabase.eu רועי גלדסטון, ‏משחק מהלב: על הקשר החדש של הפועל ת"א, באתר ערוץ הספורט, 7 בינואר 2020 מאור רחמני, ‏פליפה רודריגס חתם בהפועל תל אביב לעונה וחצי, באתר ONE‏, 7 בינואר 2020 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פליפה רודריגס".
יצחק נוניס ואיס

רבי יצחק יוסף נוניס ואיס (נפטר ב' באייר תקכ"ח, 1768) היה רב איטלקי, מרבני ליוורנו במאה ה-18. נודע בספריו "שיח יצחק" על כמה ממסכתות התלמוד. הפרטים הביוגרפיים הידועים אודותיו מעטים. היה נשוי לאחותו של רבי ישמעאל הכהן ממודנה, מחבר שו"ת "זרע אמת". התיידד עם הרב מלאכי הכהן, שמזכיר אותו בספרו "יד מלאכי" (כללי התלמוד, רנו) כ"ידיד נפשי החכם השלם". בנו, רבי יעקב, היה רבה של ליוורנו, ומיודד עם החיד"א. ר' יעקב היה בעל בית דפוס, בו הדפיס פירושי ראשונים על פי כתבי יד שהיו בידו: פירושי בעלי התוספות על התורה ("דעת זקנים" ו"פירוש ריב"א"), "ספר המכריע" מאת הרי"ד ופירוש "עמר נקא" על רש"י. חיבר גם ספרים משלו, בהם גם "חדוות יעקב" שנדפס עם ספרו של אביו "שיח יצחק" על חגיגה. ספרו שיח יצחק על יומא (נדפס לראשונה בליוורנו תקכ"ו, בחיי המחבר) וחגיגה (תקמ"ח, אחרי פטירתו). חידושיו נחשבים מספרי היסוד על מסכתות אלו, שהפירושים עליהן מעטים. בספר יש מובאות גם מחידושיהם של רבי מנחם המאירי ורבי אברהם אבן מוסה שטרם נדפסו אז. מדור מיוחד הקדיש המחבר לפירוש והגהת ה"תוספות ישנים" על מסכת יומא, שנדפסו בצורה לקויה ומשובשת. בספרו פירש גם את מסכת שבועות, אך חלק זה לא הגיע לידינו. מאז יצאו מהדורות חדשות ומוגהות של הספר בהוצאות שונות. בית יצחק, על שולחן ערוך אורח חיים. חלקו נדפס בסוף "שיח יצחק" על חגיגה כ"קונטרס תפילת כל פה", וחלקו האחר לא נדפס. מחידושיו בהלכה ניכר גם עיסוקו בתורת הנסתר. פירוש על המכילתא - לא נדפס. שמעון ואנונו, אנציקלופדיה לחכמי איטליה, 2017, עמ' 281. נוניס-ויס, יצחק יוסף, שיח יצחק - יומא, ‏ליוורנו תרכב, באתר היברובוקס נוניס-ויס, יצחק יוסף, שיח יצחק - חגיגה, ‏ליוורנו תרכב, באתר היברובוקס אודותיו מרדכי שמואל גירונדי, תולדות גדולי ישראל וגאוני איטליאה, בערכו (פריט ט), עמ' 132, באתר היברובוקס תאריך הפטירה על פי תולדות המחבר שבספר שיח יצחק מהדורת תשפ"א.
המיקיון

המיקיון (שם מדעי: Hemicyon; משמעות השם מלטינית: "חצי כלב") הוא סוג נכחד של טורף דמוי כלב, שהשתייך למשפחת ההמיקיוניים, דמויי- הדובים. זאת, אף על פי שמאובניו מזכירים מאובנים של כלבי דוב (שהם משפחה עצמאית). הוא חי בתקופת המיוקן באירואסיה ובאמריקה הצפונית. המאובנים שלו תוארו ב-1851 בידי החוקר הצרפתי אדואר לארטה (אנ') ונכללו בו מינים רבים. הם התגלו בארצות הברית (במדינות: פלורידה, דלאוור וניו מקסיקו), בספרד (באראגון ומדריד), בצרפת, בסלובקיה, בבוסניה, בטורקיה ובסין. ההמיקיון היה טורף באורך 1.5 מטר ובמשקל 65 עד 150 קילוגרם. הוא היה בעל מבנה גוף שדמה יותר לזאב או לגרגרן מאשר לדוב, אך הוא נחשב לקרובם של הדובים. הוא היה בעל מבנה רגליים חזקות שנועדו לריצות מהירות ובעל עצמות מסרק ארוכות. לעומת הדובים המודרניים הוא לא הלך על כפותיו אלא נע כזאב על קצוות האצבע. לטורף זה היו לסתות גדולות שמבניהם רמז על תזונה היפרקרניבורית מובהקת ולא כרוב הדובים שהם אוכלי כל. צייד זה התאים לחיים בערבות המיוקן, בהם רעו עדרי גמליים, מעלי גירה שונים, סוסיים, קרנפיים ועוד והוא כנראה צד בחבורות דומות לזאבים. עם זאת הוא נכחד לקראת סוף המיוקן, אולי כתוצאה משינויי אקלים שהכחידו את רוב החיים במישורים. מדיה וקבצים בנושא המיקיון בוויקישיתוף המיקיון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) המיקיון, באתר GBIF (באנגלית)
צבי אבנרי

צבי אבנרי (1901 – 27 במאי 1967) היה חוקר תולדות עם ישראל ומדעי היהדות, מורה ומדריך טיולים. אבנרי נולד בשם הנס ליכטנשטיין בקייריץ, ברנדנבורג בגרמניה לשמואל, שהיה שופט בברלין ואלה. ב־1919–1920 למד משפטים ומדעי המדינה באוניברסיטת היידלברג ובאוניברסיטת קניגסברג. בהמשך עבר ללמוד היסטוריה, שפות שמיות ובלשנות אנגלית וגרמנית באוניברסיטת ברלין, עברית ב"בית הספר לשפה העברית" וכן למד בבית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין. כתב עבודת דוקטורט בנושא מגילת תענית, ובהמשך הוציא לאור את המהדורה המדעית הראשונה של המגילה. השתתף בכתיבת ה"Germania Judaica". בשנת 1926 נסע לישראל, אולם חזר לגרמניה לאחר פטירת אביו, כדי לסייע לאימו בגידול ששת אחיו. בשנת 1931 עלה לישראל, והתגורר בחיפה, בה לימד היסטוריה בבתי ספר תיכוניים, בין היתר בבית הספר כל ישראל חברים, ואף חיבר ספר לימוד בהיסטוריה, "שיעורים בדברי ימי ישראל". בשלב מסוים נתמנה על ידי מכון ליאו בק לערוך את הכרך השני של "Germania Judaica". בשנת 1965 התמנה למרצה להיסטוריה של עם ישראל במכון האוניברסיטאי של חיפה. כתב עשרות ערכים היסטוריים באנציקלופדיה העברית. בשבת, י"ז באייר תשכ"ז, 27 במאי 1967 נפטר בחיפה, והובא לקבורה למחרת. היה נשוי לברוריה לבית היימן (1901–1974) ולהם היו בן ובת. מגילת תענית שיעורים בדברי ימי ישראל - מצמיחת מרכזי היהדות במערב עד גרוש ספרד. דביר, כרך א תרצ"ט, כרך ב תש"ב בשנת 1970 יצא לזכרו ספר בשם מחקרים בתולדות ישראל וארץ ישראל. מדיה וקבצים בנושא צבי אבנרי בוויקישיתוף מגילת תענית מהדורת ליכטנשטיין אבנרי צבי, ד"ר, סיפור – חיים בתוך "ספר היקים" באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה הספרים של צבי אבנרי, באתר "סימניה" על "סטאטיסטיקה" אחת, הארץ, 24 באפריל 1931 צבי אבנרי, דף שער בספרייה הלאומית צבי אבנרי, על המשמר, 28 במאי 1967 אבנרי צבי ד"ר בתוך ספר היקים באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה טיול למירון - בהדרכת הד"ר צ. ליכטנשטיין באתר הספרייה הלאומית צבי אילן, ספר-זיכרון לד"ר צ. אבנרי, למרחב, 7 באוגוסט 1970 אריה מנצ'ר, החוקר צבי אבנרי ז"ל, דבר, 11 באוגוסט 1967 עזריאל שוחט, צבי אבנרי ז"ל, הקדמה לספר מחקרים בתולדות עם־ישראל וארץ־ישראל: לזכר צבי אבנרי, עמוד 3 לתשומת לב המורים, הארץ, 16 בספטמבר 1938 ברוך קרופניק, שיעורים בדברי ימי ישראל, הארץ, 6 בינואר 1939 מינויים אקדימיים במכון האוניברסיטאי בחיפה, הצופה 8 באפריל 1965 ד"ר אבנרי למנוחות, דבר, 29 במאי 1967 הספרים בקטלוג הספרייה הלאומית