אביגדור מירקין

אביגדור (ויקטור) מירקין (בצרפתית: Victor Mirkin, 19 בדצמבר 1909 – 24 בנובמבר 1944) היה קומנדנט (סגן-אלוף), הקצין היהודי הבכיר ביותר בצבא צרפת החופשית. הוא נהרג במלחמת העולם השנייה על אדמת צרפת. אביגדור מירקין, בן יוסף והלן, נולד בעיר יקטרינוסלב ברוסיה, והיגר עם משפחתו לצרפת בעקבות מהפכת אוקטובר. הוא סיים בהצטיינות את בית הספר התיכון "פסטר" בניי-סיר-סן, למד משפטים בסורבון והוסמך כעורך דין. מירקין שירת כקצין מילואים בצבא צרפת ולאחר מכן עבד כעורך דין, עבר לבריטניה בה עבר בהצלחה מבחנים בריטיים לעריכת דין והתקבל כבריסטר (עורך דין) בלונדון. בשנות ה-30 היה מירקין פעיל במחלקה להכשרה הגנתית של בית"ר בפריז וביחד עם שלמה ויגודסקי ניהל מחנות אימוני שדה ונשק. בשנת 1932 הוא היה סגנו של ירמיהו הלפרן בקורס מדריכים של בית"ר ליד ריגה בלטביה. בקורס זה אימן מירקין את החניכים בספורט מגן. בסוף שנת 1937 עלה לארץ ישראל, התיישב בחיפה וכסגן מנהל של פיק"א ניהל את מושבות הברון בגליל ובשומרון. 1938 עזר בהקמת מעין צבי ובהמשך בשנת 1939 סייע להקמת היישובים נווה ים, כפר גליקסון ולקבוצת עבודה של בית"ר להתיישב בתל צור. בשנת 1940 התגייס לצבא צרפת בלשכת הגיוס בסוריה בדרגת לוטננט במילואים, ולחם במטה הראשי קרוב לפרת עד ששוחרר משירות ביולי 1940. הצטרף באוקטובר אותה השנה לכוחות צרפת החופשית בפלשתינה וצורף לגדוד ראשון של נחתים. בינואר 1941 נלחם בברדיה, ביר חכים, טוברוק שבלוב והגיע לדרגת קפטן, נפצע ב-17 ביוני אותה השנה קרוב לדמשק. בינואר 1942 לחם עם הגדוד השני של צרפת החופשית ומאפריל הצטרף כראש המטה המרכזי למערכה במדבר המערבי ובאוקטובר השתתף באל-עלמיין. במהלך 1943 הוזכר בדיווחים מתוניסיה של המטה הראשי של הגדוד הראשון בצרפת החופשית תחת פיקודו של גנרל ברוסט. ב-1944 נלחם באיטליה כקצין מבצעים באותו הגדוד. בפלישה לצרפת דרך פרובאנס היה מפקד גדוד, ובכיבוש העיר טולון ב-23 באוגוסט הכניע עם שני משוריינים בלבד, כ-800 לוחמים גרמנים, מהם 17 קצינים. אחר-כך התמנה לתפקיד ראש מטה החטיבה הרביעית בצבא צרפת החופשי. ב-20 בנובמבר 1944 ביום בו נהרג הגנרל ברוסט נפצע מירקין מרסיסי מוקש, וב-24 לחודש כאשר הוביל מתקפה על גרוסמני במזרח צרפת הוא נהרג מפגיעת כדור בראשו. נקבר בבית הקברות הצבאי הלאומי ברוז'מון על יד העיר בלפור, ליד הגנרל דיגו ברוסה. מירקין זכה בעיטורים: חבר לגיון הכבוד, מסדר השחרור (לאחר מותו ב-7 ביולי 1945), צלב המלחמה 39/45, מסדר ההתנגדות של לוחמי המחתרת, מדליה קולוניאלית, מדליית השירות ההתנדבותי של צרפת החופשית, אות ההצטיינות הסורי וצלב השירות המצוין מטעם ארצות הברית. במוזיאון "החייל היהודי" שבאתר "יד לשריון" בלטרון, מייצג קומנדנט (סגן-אלוף) ויקטור מירקין את 35,000 הלוחמים היהודיים שלחמו בצרפת נגד גרמניה במלחמת העולם השנייה. בשנת 1957, בעזרת כספים שתרמה פיק"א, הוצע להקים בפרדס חנה גן להנצחת זכרו, ולשם כך הוקצה גן ציבורי ברחוב הדקלים ביישוב. בשנת 2007 שופץ הגן בעזרת תרומות ממשפחת איתין ומחברת קוקה-קולה, ובעזרת תנועת מעגלים, ושם הגן הוסב ל"גן איתין". בהסכמה עם בנו של ויקטור, דן מירקין, נקראת הכיכר מול הכניסה המזרחית לתחנת הרכבת קיסריה - פרדס חנה על שם מירקין. שי מייזליש, "סערה בגינה", מקומון "כל הפרדס", 29 בספטמבר 2006, עמ' 30 מדיה וקבצים בנושא אביגדור מירקין בוויקישיתוף בני מיכלסון, ויקטור מירקין – גיבור צבא צרפת, באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה ש. גומלסקי, הוא מת טרם שצלצלה שעתו, המשקיף, 25 בינואר 1945 סיפור חייו, באתר מסדר השחרור (בצרפתית) המפקד וויקטור מירקין, המשקיף, 8 במרץ 1945 ספר בית"ר, הוועד להוצאת ספר בית״ר, 1969, עמודים 158-162 דוד ניב, מערכות הארגון הצבאי הלאומי, כרך 2, 1965, עמוד 176 בפיק"א, דבר, 2 בדצמבר 1937 אזכרה למפקד אביגדור מירקין, דבר, 6 בדצמבר 1945 יעקב שביט, מרוב למדינה: התנועה הרוויזיוניסטית : התוכנית ההתיישבותית והרעיון החברתי, 1925-1935, 1978, עמוד 286 הקצין א. מירקין, נציב בית"ר בצרפת, נפל בגיבורים, המשקיף, 23 בינואר 1945 טעם החיים זה מאתר מושבה חופשית דברים שקורים בפרדס-חנה כרכור יאיר מדוצקי, הסיפור העצוב של גן מירקין, מערכת גפן, 25.06.2009 (ארכיון האינטרנט) דן מירקין, חנוכת כיכר מירקין, מערכת גפן 02.07.2009 (ארכיון האינטרנט)