laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ליקה קיריצה

ליקה קיריצה, בשמו בלידה לייבו ליקה אברמוביץ' (ברומנית: Lică Chiriță – Leibu Lică Abramovici;‏ 22 ביולי 1898, מוינשט – 1956) היה פעיל קומוניסטי יהודי ברומניה, ממנהיגי הוועד הדמוקרטי היהודי. ספר במקצועו, ליקה קיריצה, עמד בשנים 1944–1945 בראש "הוועד האנטיפשיסטי היהודי" שהפך בשנת 1945 לוועד הדמוקרטי היהודי ברומניה, ארגון ששימש לכלי המפלגה הקומוניסטית ברומניה לצורכי תעמולה ומאבק בציונות ובתודעה הלאומית ברחוב היהודי. ב-25 ביוני 1945 באספה באולם "טומיס" בבוקרשט נבחר יחד עם הצייר מקס הרמן מקסי בראש הוועד הדמוקרטי היהודי. ב-5 באוקטובר 1945 השתתף קיריצה בישיבת הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בנוגע לבעיה הלאומית, שבה גינו ואסילה לוקה וגיזלה ואש בחריפות את הציונות ואף את האוכלוסייה היהודית ניצולת השואה על "ניצול הפועלים הרומנים" ועל גישה "פאשיסטית", הדומה לזו של הלגיונרים בעבר. באותה הזדמנות ניסה קיריצה להציג גישה אסטרטגית פייסנית וטען שניתן למשוך יהודים ציונים לשורות הוועד הדמוקרטי היהודי לטובת קידום מדיניות המפלגה הקומוניסטית, אך דבריו נדחו בתוקף. קיריצה המשיך להיות בשנים הבאות 1945–1946 חבר בהנהגת הוועד הדמוקרטי היהודי. אחר כך עבד במנגנון האקדמיה הרומנית (אז אקדמיית הרפובליקה העממית הרומנית). אחרי מותו בשנת 1956 גופתו נשרפה לפי צוואתו במשרפת "צ'נושה" בבוקרשט. בשנת 1949 זכה לעיטור המסדר "הגנת המולדת" (Apărarea Patriei) דרגה ג. Teșu Solomovici - Istoria evreilor din România vol.II Editura Teșu, București 2007 (ברומנית) Alexandru Șafran - Un tăciune smuls flăcărilor, Editura Hasefer, București pp.1996 188-189 ליקה קיריצה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Theodor Wexler,Mihaela Popov Viitorul poporului evreu, varianta comunista, באתר memoria.ro לפי כתב העת Magazinul istoric 2001 רשימת הרומנים המפורסמים שציוו את גופותיהם לשריפה במשרפה - בעיתון פרו-אלבה - 2015 T. Solomovici עמ' 43
אילינצי

אילינצי (באוקראינית: Іллінці; בפולנית: Ilińce; ביידיש: ליניץ) היא עיר קטנה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. אתרה של אילינצי היה מיושב מתחילת הספירה, ובשנת 1448 הוקמה העיר רשמית בידי קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין. בשנת 1757 הוענקו לאילינצי זכויות עיר. במהלך המאה ה-19 התפתחה העיר, ובשנת 1866 הפכה לעיר מחוז. בשנת 1900 נמנו בעיר כ-5,000 תושבים, רובם יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה חיו באילינצי למעלה מ-5,000 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיר, ונותרו בה ערב מלחמת העולם השנייה כ-2,200 יהודים, רוב תושביה. בתקופה זו פעלה בעיר מועצה יהודית, והתקיים בה בית ספר יידי. עם פרוץ מבצע ברברוסה הגיעו לעיר פליטים יהודים רבים ממערב אוקראינה, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. עם התקרבות החזית, נמלטו חלק מיהודי העיר מזרחה. ב-23 ביולי 1941 נכנסו לעיר הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי התעללות ביהודיה, ותוך זמן קצר ריכזו את יהודי העיר בגטו שהוקם בשכונה ענייה בה, תוך חיובם בענידת סרט זרוע עם מגן דוד. בנובמבר 1941 נרצחו 43 גברים יהודים מהגטו בידי שוטרים אוקראינים. ב-24 באפריל 1942 נרצחו כ-1,000 מיושבי הגטו ליד הכפר הסמוך גוליקובו. כ-700 יהודים נוספים מהגטו נרצחו בסוף מאי 1942 ביחד עם יהודי ז'ורנישצ'ה שהועברו לגטו בתחילת אותו חודש. יתר יהודי העיר הועברו בסוף שנת 1942 למחנה עבודה סמוך, וב-15 בדצמבר 1942 הוצתו בתי הגטו, וכל המסתתרים בו נרצחו. בית הכנסת הגדול באילינצי מדיה וקבצים בנושא אילינצי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אילינצי אילינצי, בתוך: אליעזר דוד רוזנטל, מגילת הטבח, כרך ראשון עמ' 48, באתר היברובוקס אילינצי (Ilyintsy), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "אילינצי", באתר JewishGen (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), אילינצי, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1530–1531), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
מטוס עליונות אווירית

מטוס עליונות אווירית הוא סוג של מטוס קרב שנועד להיכנס לשטח אווירי אויב ולהכניעו ביעילות על ידי השגת עליונות אווירית. מטוסי עליונות אווירית הם מטוסים שתוכננו במיוחד להפלה מהירה יותר של מטוסים יריבים, בהשוואה למטוסי קרב אחרים. לרוב, עלות הייצור של מטוס כזה גבוהה מאוד והוא מיוצר בכמות קטנה בהרבה לעומת מטוס קרב רב-משימתי. בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת קוריאה, מטוסי קרב סווגו לפי תפקידם: מפציץ כבד, מטוס יירוט, מטוס ליווי, מפציץ לילי וכדומה. עם פיתוח הטילים המונחים בשנות החמישים, תכנון מטוסי הקרב התחלק לשתי קבוצות: מטוסים שנועדו לתקוף מטרות מעבר לשדה הראייה (Beyond Visual Range, מיירטים בעיקר), ומטוסים שנועדו לתקוף בטווח שדה הראייה (Within Visual Range, מטוסי עליונות אווירית). בארצות הברית, הנטייה דאז הייתה לתכנן מטוסי קרב לתקיפה מעבר לשדה הראייה, וכך פותח הפנטום F-4 שלא צויד בתותח ירי שכן ההנחה הייתה שלא יצטרך להילחם במטרות בקרבתו. המטוסים שיוצרו לפי קו מנחה זה היו מטוסים בעלי יכולת לנשיאת טילים ונשק רב על חשבון יכולת תמרון, הרי שמתכנניהם חשבו שלעולם לא יצטרכו להיכנס לקרב אווירי. חיל האוויר האמריקאי ספג אבדות במלחמת וייטנאם עקב הדוקטרינה השגויה שדגלה בפיתוח מטוסים לתקיפה מעבר לשדה הראיה. הוראות הפתיחה באש שדורשים זיהוי ודאי של מטוס האויב וכן כישלונות הנשק המונחה והמכ"ם בתחילת דרכם, הובילו לקרבות אוויר צמודים שאליהם הן הטייסים והן מטוסי החיל לא היו ערוכים. בעקבות הלקחים שהופקו מהעימות, הוקם בית הספר לטיסה קרבית טופ גאן, תוכנית רד פלאג וכן נשקלו הצרכים החדשים של מטוס קרב מודרני. על מנת לשפר את יעילותם האסטרטגית ואת ביצועיהם, מטוסי עליונות אווירית על פי רוב ילוו או יסתייעו במטוס שליטה ובקרה. מטוסי העליונות האווירית הראשונים שיוצרו על ידי חיל האוויר האמריקאי לאחר לקחי המערכה בווייטנאם היו F-14 טומקט, ו-F-15 איגל. שני המטוסים תוכננו להשגת עליונות אווירית, ושקלול חשוב ביותר בתכנונם כלל יכולת תמרון מעולה שמאפשרת להם להצטיין בקרב אווירי צמוד. האיחוד האירופי יורופייטר טייפון ארצות הברית F-14 טומקט ארצות הברית F-15 איגל ארצות הברית F-22 ראפטור (חמקן) ארצות הברית F-35 לייטנינג II (גם מטוס קרב רב-משימתי חמקן) רוסיה סוחוי T-50 רוסיה מיג-29 רוסיה סוחוי Su-27 רוסיה סוחוי Su-33 רוסיה סוחוי Su-35 רוסיה סוחוי Su-37 הרפובליקה העממית של סין שניאנג J-11 How Did Japan Lose Its Air Superiority Advantage? America’s Air Superiority Crisis
בזיליונאי

בזיליונאי (בליטאית: Bazilionai; בפולנית: Bazyliany; ביידיש: באזיליאן) היא עיירה קטנה במחוז שאולאי שבליטא, על גדת נהר דוביסה (Dubysa), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. בשנת 1744 הוענקה לעיירה זכות לקיים בה ירידים שנתיים, בידי המלך אוגוסט השלישי. בשנת 1749 התיישבו בעיירה נזירים ממסדר בזיליוס הגדול, ומכאן שמה הנוכחי של העיירה. בין מלחמות העולם חיו בבזיליאן כ-130 יהודים, ובעיירה התקיים בית ספר יהודי. עם כיבוש האזור בידי הגרמנים ביוני 1941, ריכזו לאומנים ליטאים את יהודי העיירה בבניין בית המדרש בה, ושדדו את רכושם, תוך מעשי רצח. בסוף אוגוסט 1941 גורשו יהודי העיירה לזאגר הסמוכה, וב-2 באוקטובר 1941 נרצחו בידי הליטאים. מדיה וקבצים בנושא בזיליונאי בוויקישיתוף בזיליַן (Bazilionai), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם
ארנון גרונברג

ארנון יאשה איב גרונברג (בשם מלא בהולנדית: Arnon Yasha Yves Grünberg; נולד ב-22 בפברואר 1971) הוא סופר, מחזאי, עיתונאי ופובליציסט הולנדי המתגורר בניו יורק. חלק מיצירותיו פורסמו תחת שם העט מארק ואן דר יאגט (בהולנדית: Marek van der Jagt). גרונברג הוא בן למשפחת מהגרים יהודית שמקורה גרמני. מבקש המקלט, חרגול הוצאה לאור, 2008, מהולנדית: מיכאל ימנפלד ימי שני כחולים, הוצאת בבל, 2011, מהולנדית: אירית ורסנו טירזה, ספרית פועלים, 2012, מהולנדית: רחל ליברמן האיש ללא מחלה, ספרית פועלים, 2015, מהולנדית: רחל ליברמן הסיפור של הקרחת שלי (מארק ון דר יאכט), הוצאת בבל, 2007, מהולנדית: אירית ורסנו מדיה וקבצים בנושא ארנון גרונברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ארנון גרונברג אריק גלסנר, על "האיש ללא מחלה", של ארנון גרונברג, המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 27 במרץ 2015 ארנון גרונברג (1971-), דף שער בספרייה הלאומית ארנון גרונברג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ארנון גרונברג, באתר MusicBrainz (באנגלית) ארנון גרונברג, באתר Discogs (באנגלית) מבקש המקלט - ארנון גרונברג ימי שני כחולים - ארנון גרונברג טירזה - ארנון גרונברג האיש ללא מחלה - ארנון גרונברג ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא הולנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביטן

ביטן (בבלארוסית: Быцень; בפולנית: Byteń; ביידיש: ביטען) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. ביטן נזכרת לראשונה במאה ה-16, ובראשית המאה ה-17 הוקם בה מנזר. במהלך פשיטת האימפריה השוודית נהרסה העיירה. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום נפת סלונים של האימפריה הרוסית. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית נערך בסביבת העיירה קרב, והעיירה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה. בין מלחמות העולם נמנו בביטן כ-1,200 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בעיירה פעלו מפלגות ותנועות נוער ציוניות, לצד מוסדות חינוך דתיים. עם כניסת הצבא האדום לאזור בספטמבר 1939, הולאמו העסקים הפרטיים בה. ב-28 ביוני 1941 נכבשה ביטן בידי הגרמנים, ומונה בה יודנרט. בתחילת אוגוסט 1941 הובאו לעיירה מגורשים יהודים מעיירות הסביבה, ובתקופה זו נרצחו בה שתי משפחות יהודיות. בהמשך החודש צוו יהודי העיירה לענוד טלאי צהוב. בפברואר 1942 שולחו כ-180 יהודים מהעיירה לעבודות כפייה במחנה העבודה פוז'וויצ'ה. בתחילת יוני 1942 הועברו יהודי העיירה לגטו, בו שוכנו בצפיפות רבה. בתקופה זו פעל בגטו ארגון מחתרתי, אשר סייע ליהודים להימלט ממנו. ב-25 ביולי 1942 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו 840 מיושביו ליד הכפר זפולה (Zapole). בעקבות זאת, נמלטו מהגטו ליערות כ-500 יהודים, וחלקם הצטרפו לקבוצות פרטיזנים. באוגוסט 1942 חוסל גטו ביטן, תוך רצח כל יושביו, למעט מספר בעלי מקצוע, אשר נרצחו כחודש לאחר מכן. בין רבני העיירה נודעו: רבי זאב וולף ב"ר יהודה הלוי - רבן של זבלודוב וז'טל, מחבר "עמק הלכה". רבי מרדכי וייצל-רוזנבלט - לימים רבן של סלונים ואושמינה, שהתפרסם כבעל מופת. חתנו ר' אברהם יעקב ברוק היה למדן אך לא נבחר לרבנות העיר בשל עסקנותו הפוליטית במסגרת הקונגרס הציוני הראשון כנציג פלך גרודנה, אך נבחר לכהן דיין. רבי מתתיהו מדניצקי (עד 1912, אז עלה לארץ ישראל) - מחבר "מתת ידו". רבי יוסף יצחק זיו - לימים רבה של ברנסק. רבי יוסף ליברמן - רבה הראשון של ביטן אחרי מלחמת העולם הראשונה. רבי בן ציון יפה - כיהן כרב אחריו. שניהם נרצחו בשואה, באקציה הראשונה (25 ביולי 1942). ד' אברמוביץ', ו"מ ברנשטיין (עורכים), פנקס ביטען, בואנוס איירס, תשי"ד-1954. רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בִּיטֶן", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 164–168. מדיה וקבצים בנושא ביטן בוויקישיתוף ספר יזכור לקהילת ביטן, בספריית העיר ניו יורק ביטן (Byteń), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "ביטן", באתר השטעטל הווירטואלי אנדרו קוס, ביטן, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1172–1174), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) "ביטן", באתר JewishGen (באנגלית) ביטן (בלארוס), דף שער בספרייה הלאומית
וילם פרדריק הרמנס

וילם פרדריק הרמנס (בהולנדית: Willem Frederik Hermans;‏ 1 בספטמבר 1921 – 27 באפריל 1995) היה סופר, משורר, מחזאי ומסאי הולנדי. הרמנס נחשב לאחד הסופרים החשובים ביותר בהולנד של אחרי המלחמה, לצד הארי מוליש וחרארד רווה. ספרו המפורסם משנת 1966 לא לישון לעולם (אנ') תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2011 בהוצאת מחברות לספרות, בתרגום רן הכהן. מדיה וקבצים בנושא וילם פרדריק הרמנס בוויקישיתוף וילם פרדריק הרמנס, ברשת החברתית Goodreads אריק גלסנר, על הרומן "לא לישון לעולם", באתר "מבקר חופשי", 30 בינואר 2014 וילם פרדריק הרמנס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) לא לישון לעולם - וילם פרדריק הרמנס, באתר www.text.org.il ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים ובנושא הולנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רן הכהן

רן הכהן (נולד ב-2 בדצמבר 1964) הוא חוקר, מרצה, ומתרגם ישראלי. הכהן סיים תואר ראשון במדעי המחשב, תואר שני בספרות השוואתית והוא בעל תואר דוקטור בחקר היהדות. הוא משמש מרצה בכיר בסגל החוג לספרות באוניברסיטת תל אביב. הכהן תרגם לעברית כ-30 ספרים, בעיקר מהולנדית וגרמנית, אך גם מאנגלית ומגעז. בין השאר תרגם את מאמריו החשובים של מרטין לותר. הכהן זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום לשנת תשע"א - 2010 על תרגומו לאפוס הלאומי האתיופי, כבר נגשת (כבוד המלכים). הכהן זכה גם בפרס התרגום בהולנד בשנת 2020 על תרגומיו מהולנדית לעברית ועל פעילותו לקידום הספרות ההולנדית בישראל. הכהן פעיל בארגוני שמאל פוליטי בישראל, ומפרסם מפעם לפעם מאמרים באתר האינטרנט "Antiwar.com". אתר האינטרנט הרשמי של רן הכהן רן הכהן, דף שער בספרייה הלאומית רן הכהן, ד"ר רן הכהן - דף מרצה, באתר www.tau.ac.il תומר פרסיקו, אי אפשר להפריז בחשיבות המילים שאמר מרטין לותר כשדחה את ציווי האפיפיור לחזור בו מדבריו, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2017 רן הכהן, הכרזת זכייה בפרס טשרניחובסקי - ד"ר רן הכהן, באתר www.tau.ac.il Ran HaCohen awarded the Dutch Foundation for Literature’s Translation Prize 2020, Dutch Foundation for Literature, 30 September 2020 מאמריו של רן הכהן, באתר "Antiwar.com" (באנגלית).
מרצדס AMG GT

מרצדס AMG GT היא מכונית ספורט גראן טוריסמו במרכב 2 דלתות ושני מושבים ובעלת הנעה אחורית או במרכב 4 דלתות וארבעה מושבים ואפשרות להנעה כפולה המיוצרת על ידי מרצדס-בנץ החל משנת 2014. המרצדס AMG GT היא המכונית השנייה לאחר ה-SLS AMG אשר פותחה בלעדית וישירות על ידי חטיבת AMG של מרצדס-בנץ. נועדה להתחרות בעיקר בפורשה 911, כמו גם באאודי R8. משנת 2017 מוצעת גם גרסת רודסטר, עם גג בד הנפתח באופן חשמלי. בשנת 2018 החל ייצור מרצדס AMG X 290. ב-28 באוקטובר 2021, מרצדס בנץ הכריזה על מרצדס AMG SL החדשה כיורשת הישיר של גרסת הרודסטר. פנים המכונית הוצג לראשונה באפריל 2014, כאשר דגם הייצור הסופי הוצג בספטמבר. שני הדגמים שהוצגו הם דגם ה-GT בעל מנוע 8 צילינדרים ומגדש טורבו כפול בנפח 4.0 ליטרים אשר הספקו 476 כ"ס, ודגם GT S אשר מפיק 510 כ"ס. מאז עונת 2015 משמשת מכונית המרצדס AMG GT כמכונית הבטיחות במרוצי פורמולה 1. ב-28 באוקטובר 2021, מרצדס בנץ הכריזה על מרצדס-AMG R232 SL-Class החדשה כיורשת הישיר של גרסת הרודסטר. בשנת 2024 מרצדס הציגה את הדור השני של מכונית הספורט AMG GT בשלבים – כאשר גרסאות 53 ו-63 היו הראשונות בשנה שעברה, ובחודש מרץ 2024 הצטרפה גרסת 43 החלשה והזולה יותר. כעת מציגה החברה הגרמנית גרסה נוספת מהעבר השני – החזקה והיקרה ביותר: AMG GT 63S E-Performance. לגרסה זו הנעת פלאג-אין המשלבת בין מנוע 4 ליטר בנזין טווין-טורבו V8 המפיק 612 כ"ס ו-86.6 קג"מ, ולצידו מנוע חשמלי המוסיף 302 כ"ס ו-32.6 קג"מ. ההספק המשולב שלהם עומד על 816 כ"ס, והמומנט עומד באופן קבוע על 110.1 קג"מ ובמצב "בוסט" עולה ל-144.7 קג"מ. הכוח הרב עובר דרך תיבה אוטומטית עם 9 הילוכים הכוללת מצמדים במקום ממיר מומנט, ומגיע לכל ארבעת הגלגלים באמצעות מערכת 4Matic+ ובתחום החשמלי הרכב מצויד בסוללה צנועה של 6.1 קוט"ש בלבד, המספקת טווח חשמלי של 13 ק"מ וניתנת לטעינה באמצעות שקע חיצוני – אך לדברי החברה עיקר הטעינה מתבצעת באמצעות הבלימה הרגנרטיבית וזו מאפשרת בחירה בין מספר רמות עוצמה כולל נהיגה בדוושה אחת. הודות לכל אלו, נתוני הביצועים מרשימים ממש: הזינוק מעמידה ל-100 קמ"ש אורך 2.8 שניות בלבד, והמהירות המרבית מגיעה ל-320 קמ"ש. לשם השוואה, גרסת amg gt s63 שהייתה החזקה ביותר עד כה מצוידת במנוע בנזין זהה וללא סיוע חשמלי, ומספקת 585 כ"ס ו-81.5 קג"מ, תאוצה 0-100 קמ"ש של 3.2 שניות ומהירות מרבית של 315 קמ"ש. וזו המרצדס הכי חזקה בתולדות החברה.[1] שלדת המכונית אשר משקלה 231 קילוגרמים בלבד נעשתה מאלומיניום, מכסה תא המטען נעשה מפלדה ומכסה המנוע נעשה ממגנזיום, כמו כן בבניית מערכת המתלים נעשה שימוש באלומיניום, בסך הכל משקלה של המכונית כולה עומד על 1,645 ק"ג. מנוע המכונית מרכזי בן 8 צילינדרים בתצורת V, בנפח 4.0 ליטרים ומגדש טורבו כפול, משתמש בעוקת שימון יבשה. לרכב יחידת הינע עשויה סיבי פחמן המניעה את הגלגלים האחוריים, ותיבת 7 הילוכים כפולת מצמדים אוטומטית (AMG Speedshift dual-clutch transmission), מערכת מתלים אדפטיביים מבוקרי מחשב, ודיפרנציאל מוגבל החלקה בגרסת ה-GT S. על פי נתוני היצרן דגם ה-GT מאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.9 שניות, ודגם ה-GT S עושה זאת ב-3.7 שניות, אולם מבחנים הראו כי המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.0 שניות. דגם "מרצדס AMG GT" מופעל כניידת משטרה במשטרת דובאי. מדיה וקבצים בנושא מרצדס AMG GT בוויקישיתוף מרצדס AMG GT, באתר מרצדס-בנץ
חוג קוהרנטי

בתורת החוגים, חוג קוהרנטי (משמאל) הוא חוג שלכל אידיאל שמאלי נוצר סופית שלו יש ייצוג סופי. לחוגים קוהרנטיים יש אפיון הומולוגי: חוג הוא קוהרנטי אם ורק אם כל מכפלה ישרה של מודולים שטוחים היא שטוחה. כל חוג קומוטטיבי נתרי הוא קוהרנטי, אבל יש גם דוגמאות נוספות, כגון חוג הפולינומים באינסוף משתנים k [ x 1 , x 2 , … ] {\displaystyle k[x_{1},x_{2},\dots ]} מעל שדה k {\displaystyle k} . חוג קומוטטיבי הוא קוהרנטי אם ורק אם החיתוך של כל שני אידיאלים נוצרים סופית הוא נוצר סופית ובנוסף המאפס של כל איבר הוא נוצר סופית. בחוג קומוטטיבי קוהרנטי, כל המנות ( a : b ) = { x ∈ R ∣ x b ∈ R a } {\displaystyle (a:b)=\{x\in R\mid xb\in Ra\}} נוצרות סופית (תכונה זו נכונה גם בתחומי gcd). כל חוג תורשתי למחצה קומוטטיבי הוא קוהרנטי; למעשה החוגים התורשתיים למחצה הקומוטטיביים הם בדיוק החוגים הקוהרנטיים הקומוטטיביים, בעלי ממד גלובלי חלש = 1.
ביסטריצה (בלארוס)

ביסטריצה (בבלארוסית: Бы́стрыца; בפולנית: Bystrzyca, ביסטשיצה) הוא כפר קטן במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, על גדת נהר נריס (Neris), בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. ביסטריצה נזכר לראשונה בשנת 1390 עת נוסדה בו כנסייה קתולית. במאה ה-16 נכלל היישוב בנפת וילנה. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב באימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נמנו בביסטריצה 154 יהודים. עם כניסת הסובייטים לכפר בספטמבר 1939, הולאמו בו עסקיהם הפרטיים של היהודים. ב-24 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, ואלו הקימו בו יודנרט, והטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, מגבלות תנועה וחובת ביצוע עבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי הכפר בגטו, בו שוכנו בצפיפות רבה. ב-24 באוקטובר 1942 רצחו הגרמנים את כל יושבי הגטו. יהודים בודדים מצאו מקלט אצל איכרים מהסביבה, שמונה לפחות שרדו עד בוא הצבא האדום ב-1944. רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בִּיסטשִיצָה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 174–176. מדיה וקבצים בנושא ביסטריצה בוויקישיתוף ביסטשיצה (Bystrzyca), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "ביסטריצה (בלארוס)", באתר JewishGen (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), ביסטריצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1047–1048), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית)
מרסלו הוארטס

מרסלו "מרסליניו" טייפו הוארטס (בפורטוגזית: Marcelo "Marcelinho" Tieppo Huertas; נולד ב-25 במאי 1983) הוא כדורסלן ברזילאי, בעל אזרחות איטלקית, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת טנריפה מליגת העל הספרדית. הוארטס נולד בעיר סאו פאולו שבברזיל, והחל לשחק כדורסל בקבוצות הצעירות של מועדון "פיניירוס" שבסאו פאולו. בשנת 2001, לאחר לימודיו התיכוניים בעיר קופל שבטקסס, חזר הוארטס לסאו פאולו והחל את הקריירה המקצועית בקבוצת "פאוליסטאנו" המקומית. בשתי העונות הבאות עבר לסירוגין בין שתי קבוצות הכדורסל המקומיות, פיניירוס ופאוליסטאנו, ובעונת 2002/2003 זכה בתואר "תגלית העונה בליגת העל הברזילאית". בשנת 2004 עבר הוארטס לחובנטוד בדאלונה הספרדית, ושיחק בשורותיה עד עונת 2006/2007, בה השתתף לראשונה בליגת היורוליג. בעונה הבאה שיחק בקבוצת בילבאו באסקט הספרדית, ולאחר מכן עבר לפורטיטודו בולוניה האיטלקית, בה שיחק במשך עונה אחת. 2009/2010 הייתה עונת הפריצה של הוארטס בקריירה כשהוביל את קבוצתו, קאחה לבורל ויטוריה, לאליפות הליגה הספרדית והוכיח כי ביכולתו לשחק גם ברמה הגבוהה ביותר באירופה - ליגת היורוליג. הוארטס המשיך לשחק בוויטוריה גם בעונה הבאה, שמבחינה סטטיסטית הייתה הטובה ביותר שלו בקריירה, כשקלע 10.3 נקודות וחילק 5.5 אסיסטים בממוצע למשחק ביורוליג, וכן הוביל את הליגה הספרדית עם 5.9 אסיסטים למשחק. באוגוסט 2011 חתם במעצמה הספרדית ברצלונה, ושיחק בשורותיה עד עונת 2014/2015. עם ברצלונה, בה שימש לרוב כרכז הפותח, זכה הוארטס בשתי אליפויות נוספות בליגה הספרדית, וכן בגביע הליגה הספרדית. ב-9 בספטמבר 2015 חתם הוארטס על חוזה לעונה אחת בלוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA. בעונתו הראשונה בלייקרס קלע 4.5 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו של הרוקי דיאנג'לו ראסל, ובסיומה חתם על הארכת חוזה בקבוצה לשנתיים נוספות עבור כ-3.2 מיליון דולר. במהלך עונת 2016/2017 נשלח בטרייד ליוסטון רוקטס בתמורה לרכז טיילר אניס, אך נופה מהקבוצה בטרם שיחק במדיה. לקראת עונת 2017/2018 חזר הוארטס לשחק באירופה, כשחתם על חוזה בקבוצת סאסקי בסקוניה ויטוריה. לאחר שנתיים בוויטוריה חתם על חוזה בטנריפה, אף היא מליגת העל הספרדית. הוארטס חבר קבוע בנבחרת הכדורסל של ברזיל מאז 2005, אז השתתף באליפות אמריקה וזכה עם ברזיל במדליית הזהב. באליפות אמריקה 2009 זכה הוארטס עם נבחרתו במדליית זהב נוספת, וב-2011 הפסיד במשחק הגמר לנבחרת ארגנטינה וזכה במדליית הכסף. בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 קלע הוארטס 7.6 נקודות למשחק, ונבחרתו סיימה במקום ה-13. הוביל את היורוליג בעונה זו מדיה וקבצים בנושא מרסלו הוארטס בוויקישיתוף מרסלו הוארטס, ברשת החברתית פייסבוק מרסלו הוארטס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרסלו הוארטס, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) הוארטס חותם בקאחה לבורל, באתר sportando.com הוארטס חותם בלוס אנג'לס לייקרס, באתר nba.com הוארטס חותם בברצלונה, באתר sportando.com הוארטס חותם על הארכת חוזה בלייקרס, באתר sportando.com,‏ 8 ביולי 2016 נסגר חלון הטריידים: פול ג'ורג' נשאר באינדיאנה, ג'ימי באטלר בשיקגו, באתר וואלה, 23 בפברואר 2017 חוזר לאירופה: מרסליניו הוארטס חתם לשנתיים בבאסקוניה, באתר וואלה, 25 ביולי 2017 תוצאות המשחקים באליפות אמריקה 2005, באתר fiba.com תוצאות המשחקים באליפות אמריקה 2009, באתר fiba.com תוצאות המשחקים באליפות אמריקה 2011, באתר fiba.com פרופיל בגביע העולם 2019, באתר פיב"א
כשל המצוקה היחסית

כשל המצוקה היחסית (נקרא גם פנייה אל הבעיה החמורה ביותר) הוא כשל לוגי מקבוצת כשלי אי-רלוונטיות מסוג מליח אדום המתרחש כאשר נעשה ניסיון להציג את התופעה הנדונה כתופעה בלתי חשובה שיש להתעלם ממנה, או כתופעה הרבה פחות שלילית מכפי שהיא על ידי השוואתה לתופעה בלתי רלוונטית הנתפסת כחמורה הרבה יותר. ההנחה בכשל המצוקה היחסית היא שהבעיות הנתפסות כחמורות ביותר בעולם מצדיקות התעלמות מבעיות הנתפסות כחמורות פחות. שימוש נפוץ בכשל זה נעשה באמצעות התגובה: "אבל יש ילדים רעבים באפריקה". כשל זה יכול לשמש גם כדי להציג תופעה באור שלילי על ידי הצגת התופעה הטובה ביותר. תופעה א' מוצגת תופעה ב' מוצגת כמקרה החמור ביותר. לכן, תופעה א' לא חשובה או לא חמורה. או: תופעה ב' מתרחשת והיא חמורה מתופעה א'. לכן, תופעה א' מוצדקת. דוגמה א' אדם א': צריך להיאבק נגד התעללות בבעלי חיים. אדם ב': יש ילדים רעבים באפריקה, לכן יש לדחות את הטענה של אדם א'. דוגמה ב' אדם א': יש לקדם שכר שווה לנשים. אדם ב': יש ילדים בסין שמשתכרים דולר ליום, לכן יש לדחות את הטענה של אדם א'. משתי עוולות יוצא צדק אי-רלוונטיות בעיות העולם הראשון (אנ') Relative Privation, Logical Fallacies, Skeptical Medicine The Starving Children Fallacy, John Stonestreet, The Point, March 10, 2015 Relative Privation, Logically Fallacious,Bo Bennett Red Herring, Department of Philosophy, texas state university Atheism: The Theological Default, Alex Chamden, Alain Marcel, 2015, P 118 Appeal to Worse Problems, TV Tropes DS View: Fallacies, The student news site of University of North Dakota
שיווי משקל מקוטע

שיווי משקל מקוטע (באנגלית: Punctuated equilibrium) היא תאוריה אבולוציונית שמספקת הסבר לתופעות של רצפי מאובנים של מינים שונים ותיארוכיהם. את התאוריה ניסחו ב-1972 סטיבן ג'יי גולד מאוניברסיטת הרווארד וניילס אלדריג' מהמוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע. השניים הציעו תאוריה זו כהסבר לקצב השינוי האבולוציוני לאורך זמן גאולוגי כפי שקצב זה מתבטאת ברצפי מאובנים. לפי מודל אבולוציוני שהיה מקובל בידי מספר ביולוגים עד לניסוח תאוריית שיווי המשקל המקוטע, שינוי אבולוציוני שעשוי להביא ליצירת מין חדש מתחולל בהדרגתיות ולאורך זמן ממושך, ועשוי להימשך מאות אלפי שנים עד מיליוני שנים ויותר. תאוריה זו מכונה "הדרגתיות פילטית" (אנ') או הדרגתיות (אנ'). רוב החוקרים, כולל דרווין והחוקרים בני זמנו, סברו שתהליך השינוי האבולוציוני הוא בדפוס שיווי משקל מקוטע, וניסו לספק לכך בסיס ראייתי. על פי תאוריית שיווי המשקל המקוטע, שינויים אבולוציוניים שמביאים להיווצרותם של מינים חדשים עשויים להתרחש גם במהירות רבה יותר, כאשר בתקופות הזמן שעוברות בין שינויים מהירים אלה, נשמרת ההתפלגות של האללים על פני הזמן באוכלוסייה, בהיעדר לחצי ברירה טבעית. ככל הנראה אבולוציה בשיווי משקל מקוטע הייתה נפוצה יותר מאשר אבולוציה הדרגתית במהלך ההיסטוריה האבולוציונית של מינים רבים. תאוריית שיווי המשקל המקוטע עשויה להסביר את הימצאותם של רצפי מאובנים המעידים על אבולוציה מהירה יותר מכפי שניתן להסביר לפי תאוריית ההדרגתיות. שתי התאוריות – שיווי המשקל המקוטע וההדרגתיות – מתייחסות למהירויות ולמקצבים שונים של התהליך האבולוציוני. שיווי משקל מקוטע בתאוריה החברתית מדיה וקבצים בנושא שיווי משקל מקוטע בוויקישיתוף על תאוריית שיווי המשקל המקוטע, בבלוג "אתולוגיקה". יונת אשחר, המדען שהראה לנו את היופי שבאבולוציה, באתר ynet, 21 במאי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.