laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הנסיך ונערת השעשועים

הנסיך ונערת השעשועים (באנגלית: The Prince and the Showgirl) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1957 בהפקה ובימוי של לורנס אוליבייה שגם משתתף בסרט בתפקיד הראשי לצדה של מרילין מונרו. התסריט הוא של טרנס רטיגן (אנ') והוא מבוסס על המחזה שלו "The Sleeping Prince" (אנ') שהועלה בווסט אנד בלונדון בשנת 1953 עם לורנס אוליבייה וויויאן לי בתפקידים הראשיים. הופעתה של מרילין מונרו עוררה עניין רב ובשנת 2011 הופק הסרט השבוע שלי עם מרילין המספר על ההתרחשויות מאחורי הפקת הסרט, עם מישל ויליאמס בתפקיד מרילין מונרו. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי באפט"א לקולנוע: פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי - לורנס אוליבייה פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי - מרילין מונרו פרס באפט"א לתסריט הבריטי הטוב ביותר - טרנס רטיגן פרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר סיביל ת'ורונדייק זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר מטם National Board of Review. השנה 1911, לכבוד הכתרתו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת מגיעים אורחים רמי מעלה מארצות שונות ובהן קרפטיה (מדינה פיקטיבית בבלקן). בראש המשלחת משם נמצא יורש העצר הנסיך צ'ארלס (לורנס אוליבייה), יחד עם בנו המלך ניקולאס (ג'רמי ספנסר) שיוכתר למלך כשיגיע לגיל 18 בעוד 18 חודשים וסבתו של ניקולאס, המלכה האלמנה (סיבל ת'ורונדייק). צ'ארלס הוא אלמן בן 45 חמור סבר שמתהלך כל הזמן עם מונוקול בעינו. המצב הפוליטי באירופה מתחיל לגעוש וממשלת בריטניה מייחסת חשיבות רבה לקרפטיה למרות שהיא מדינה קטנה. הבריטים רוצים שהיא תתמוך בההסכמה המשולשת ולא תתמוך בקיסרות הגרמנית לשם זה היא ממנה את עובד משרד החוף, נורת'ברוק (ריצ'רד וואטיס) להתלוות לנסיך ולספק לו את כל צרכיו. נורת'ברוק לוקח את הנסיך להצגה בתיאטרון ולאחריה נפגש הנסיך עם השחקניות ושם עיניו על אלסי מרינה (מרילין מונרו), שחקנית צעירה בלונדית יפהפייה מארצות הברית. למחרת מביא לה נורתברוק מכתב הזמנה לסעודה עם הנסיך בשגרירות קרפטיה ומדריך אותה איך להתנהג. הוא מכיר גם את כוונותיו הזדוניות של הנסיך ומודיע כי ייכנס באמצע ויודיע לה כי עליה לעזוב היות שדודתה בבית חולים... בפגישה הראשונה אלסי משתכרת ומאבדת הכרתה ונישאת למיטה בבית השגרירות. בפגישה השנייה מבשם הנסיך את החדר ומזמין כנר שינגן מאחורי הדלת. הם מתחילים להתנשק ולהתקרב אך ת'ורונדייק מפסיק אותם במפתיע. אלסי מוצאת חן בעיני המלכה האלמנה שממנה אותה כמלווה שלה בטקס ההכתרה. אלסי נוסעת בכרכרה ההדורה יחד עם הנסיך, חמותו ות'ורנדייק ובעברם ליד התיאטרון מנופפות לה חברותיה השחקניות... ניקולאס לא סובל את המשטר הדיקטטורי של אביו ומנהל בהסתר מגעים עם השגריר הגרמני. זה נודע לנסיך שזועם על בנו אבל אלסי מצליחה לפשר ביניהם ומקבלת יחס כבוד משניהם. היא מתחילה להתאהב בנסיך ולפני שהוא חוזר לקרפטיה היא מקבלת מתנות מכולם. הנסיך אומר לה כי בעוד 18 חודשים יהפוך לאזרח חפשי והיא מודיעה לו כי בעוד 18 חודשים יסתיים החוזה שלה עם התיאטרון... מדיה וקבצים בנושא הנסיך ונערת השעשועים בוויקישיתוף "הנסיך ונערת השעשועים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הנסיך ונערת השעשועים", באתר נטפליקס "הנסיך ונערת השעשועים", באתר AllMovie (באנגלית) "הנסיך ונערת השעשועים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הנסיך ונערת השעשועים", באתר אידיבי "הנסיך ונערת השעשועים", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "הנסיך ונערת השעשועים", באתר Prime Video (באנגלית) "הנסיך ונערת השעשועים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לנסיך ונערת השעשועים, באתר יוטיוב סצנת הנשף, באתר יוטיוב מרילין רוקדת ושרה, באתר יוטיוב הנסיך ונערת השעשועים, באתר TCM
מעבר הרים (סדרת טלוויזיה)

מעבר הרים(בגרמנית:Der Pass) היא סדרת טלוויזיה משטרתית גרמנית-אוסטרית. הקרנת הסדרה החלה בשנת 2019 והיא כללה 3 עונות, 8 פרקים בכל עונה. התסריט נכתב בהשראת סדרה "הגשר". בגבול אוסטריה-גרמניה במעבר הרים בקרבת ברכטסגאדן נמצאה גופה. הוקם צוות חקירה משותף. מצד הגרמני בראשה הועמדה שוטרת צעירה אלי סטוקר (יולי ינטש) ומצד האוסטרי שוטר ותיק ומנוסה גדעון וינטר (ניקולס אופצ'ארק). לאחר גילוי קורבנות נוספות ברור שמדובר ברוצח סדרתי. עם התרחבות החקירה לצוות מתווספים שוטרים נוספים לרבות דמות שמגולמת על ידי בן פליפה. העונה השנייה מתרחשת כשנה לאחר האירועים של השנה הראשונה. אלי וגדעון מנהלים חקירה של רוצח סדרתי אחר. לצופים כבר מהפרק שלישי של העונה הראשונה ידועה זהות הרוצח. הוא מציג את עצמו כקרמפוס מודרני שמעניש את החברה. צילומי העונה הראשונה בוצעו מנובמבר 2017 עד לאפריל 2018. בסתיו 2018 הסדרה הוקרנה בפסטיבל הסרטים טרייבקה. בינואר 2019 נערכה הקרנת בכורה בטלוויזיה באוסטריה ובגרמניה. צילומי העונה השנייה החלו בינואר 2020 והופסקו עקב מגפת הקורונה. הם חודשו בסתיו. הקרנת העונה השנייה החלה בינואר 2022. צילומי העונה השלישית נערכו במחצית השנייה של 2022. הקרנת הפרקים החלה באפריל 2023. בעונה שלישית לצוות השחקנים צורף פליקס קאמרר. הסדרה (העונה הראשונה והשנייה) זכתה במספר פרסים לסדרות טלוויזיה בגרמניה ובאוסטריה בקטגוריות שונות. אתר האינטרנט הרשמי של מעבר הרים (בגרמנית) "מעבר הרים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מעבר הרים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
שושנה רוזוליו

שושנה רוזוליו (29 במרץ 1926 – 26 ביולי 2023) הייתה אשת חינוך, פעילה חברתית בתחום בעור הבערות ומעמד האישה, וכיהנה כיו"ר ויצו ירושלים ויו"ר ארגון "י.ע.ל הדסה". נולדה בפורטו אלגרה שבברזיל בשנת 1926, לבת שבע ויעקב מסיס. אביה יעקב מסיס, היה עורך דין וכיהן כשליח יק"א בארצות שונות ביניהן בברזיל וצרפת. אמה, בת שבע מסיס לבית נובוגרבלסקי, הייתה רופאת ילדים, שהשלימה את לימודי הרפואה באודסה. לאחר שהמשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1932 והשתקעה בתל אביב, עבדה האם כרופאה מטעם עיריית תל אביב. שושנה למדה בבית הספר היסודי בלפור בתל אביב ואחר כך, בגימנסיה הרצליה. בכיתה ט', במסגרת פעילות הנוער של ההגנה, פגשה את שאול רוזוליו שעימו התחתנה בשנת 1946. לאחר סיום לימודיה בגימנסיה המשיכה ללימודים גבוהים בסמינר לוינסקי. היא למדה בו במחזור הראשון, בו שולבו בוגרי הגימנסיה הרצליה, כולל תלמידים בנים. עם הקמת מדינת ישראל, התגייס בעלה למשטרת ישראל ובני הזוג החליפו מספר מקומות מגורים. בכללם, קריית חיים, רמת גן ורחובות. בכל אחד מן המקומות הללו, הצטרפה רוזוליו למוסדות החינוך המקומיים כמורה וכמחנכת, ותרמה מניסיונה לפיתוח וביסוס תוכני הלימודים. בשנת 1959 עברה המשפחה להתגורר בירושלים עקב מינויו של שאול לפיקוד על המחוז הדרומי של משטרת ישראל ולאחר מכן, למפכ"ל המשטרה. בירושלים השתלבה שושנה כמורה בבית הספר בדרום שלימים נקרא בית הספר הממלכתי ע"ש הנרייטה סאלד ובו הייתה מורה, מחנכת וסגנית מנהל בית הספר. במהלך שנות העבודה כאשת חינוך למדה לתואר שני בקרימינולוגיה ולשון עברית וכן הקדישה זמן רב להתנדבות כמורה לעברית במסגרת המבצע לביעור הבערות. בשנת 1977 עברה המשפחה למקסיקו לארבע שנים. כאשת שגריר ישראל במקסיקו הייתה שושנה פעילה בקהילה היהודית וכן שותפה ומתוות דרך בתחומי החינוך ולימודי העברית. עם חזרתה ארצה השתלבה שוב בבית הספר סאלד כמורה לחינוך מיוחד עד לפרישתה ממערכת החינוך בשנת 1983. לאחר הפרישה המשיכה בפעילות חברתית והתנדבותית ענפה. היא שימשה כיו"ר ארגון ויצו בירושלים תפקיד שבמסגרתו בין השאר פעלה נמרצות בנושא קידום מעמד האישה בישראל. עם סיום הקדנצה כיו"ר ויצו, התמנתה ליו"ר ארגון "י.ע.ל הדסה". בנוסף לתפקידה כיושבת ראש ארגון זה, ולאור ניסיונה רב השנים בחינוך, שימשה שושנה גם כאחראית על שיתופי הפעולה הרבים שבין ארגון הדסה לבין מוסדות עליית הנוער. הייתה נשואה לשאול רוזוליו. לאחר החלפות תכופות של מקומות מגורים, השתקעה המשפחה בירושלים, בה התגוררה שושנה מעל ארבעים שנה. בשנת 2002 עברה לכפר סבא, שם התגוררה עד לפטירתה. במהלך חייה נולדו לה ארבעה ילדים וכן נכדים ונינים רבים. "השוטר מספר 1 - סיפורם של 16 המפקחים הכלליים במשטרת ישראל", אתר בית מורשת משטרת ישראל אתר מרכז הספורט הישראלי במקסיקו (בספרדית) "נשות העיר סביב שולחו האליפסה" מעריב⁩, 25 מאי 1984⁩, אתר הספרייה הלאומית
שרון גבאי

שרון גבאי (נולד ב-18 באפריל 1974, ניסן תשל"ד) הוא צלם ישראלי, העוסק בצילומי רחוב ופורטרטים. שרון נולד בירושלים לעשירה ולאילן. למד צילום באופן עצמאי, בוגר תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. עד גיל 38 עסק במגוון תפקידי ניהול בתחומי התקשורת והביטוח. התחיל ללמוד צילום באופן עצמאי מספרים וסרטונים ברשת. הצילומים שלו משמשים להסברה ישראלית של משרד החוץ, משרד התיירות וארגונים יהודים ונוצרים ברחבי העולם. גבאי גרוש ואב לבת. מתגורר בנס הרים. תערוכות יחיד רבות שלו הוצגו במגוון גלריות ומוסדות בארץ ובעולם. בין היתר עבודותיו הוצגו בבניין האו"ם בניו יורק, בקונגרס האמריקאי, 2015 - "ירושלים שלנו", הקארדו ירושלים 2016 - "ירושלים מאז ולתמיד", משכן הכנסת, בשיתוף תנועת אם תרצו 2016 - "לרדת מהפסים", פלאנט - ירושלים. (יחד עם הצלם הירושלמי עזרא לנדאו) 2016 - "מונטנגרו", מרכז תרבות ואמנות ירושלים 2022 - "סיבה טובה לאהבה", תיאטרון ירושלים בשיתוף עם עמותת שק"ל 2022 - "בגובה העיניים", בית עיריית תל אביב-יפו בשיתוף עם עמותת שק"ל ובגלריות רבות נוספות בישראל ובעולם. Jerusalem: Nine Measures of Beauty korim 2015 ירושלים תשעה קבין של יופי, בהוצאת קוראים, 2015 שוק מחנה יהודה, הוצאת קוראים, 2019 our jerusalem 2016, הוצאה עצמית Jerusalem - Then, Now and Forever, הוצאת מזרחי העולמי - 2017 מדיה וקבצים בנושא שרון גבאי בוויקישיתוף שרון גבאי, ברשת החברתית פייסבוק שרון גבאי, ברשת החברתית אינסטגרם אתר האינטרנט הרשמי של שרון גבאי שרון גבאי, סרטונים בערוץ היוטיוב שרון גבאי, ברשת החברתית פייסבוק ליאור נתיב, ‏אמנות משנה מציאות: הצלם הירושלמי שעושה מהפכות, באתר ‏מאקו‏, 23 ביוני 2016 שירי הדר, מצלם ותורם: תערוכה למען קבצני ירושלים, באתר ynet, 1 ביולי 2015 לדוגמה, ועוד כתבה בערוץ הכנסת על התערוכה ביוטיוב; 50 תמונות, 50 ערים, 50 שנים לאיחוד ירושלים באתר מעריב; כתבה של הערוץ הראשון באנגלית על התערוכה כתבה של הטלוויזיה הספרדית באנגלית על התערוכה אליעזר היון, מרהיב: כשצלם חרדי וצלם חילוני אוהבים את ירושלים, באתר ynet, 4 באפריל 2016 תערוכת "יורדים מהפסים" ראיון ערוץ 1 - שרון גבאי מארח את עזרא לנדאו ביוטיוב עמי אטינגר, נופי מונטנגרו בירושלים, החדשות, 27 ביולי 2016 סיקור על התערוכה תערוכת צילומים על אנשי שק"ל פותחת "חודש המודעות לזכויות אנשים עם מוגבלויות" בעיריית תל אביב באתר שק"ל; בְּשֻׁתָּף – עיריית תל אביב-יפו מציינת את יום השווין לאנשים עם מוגבלות; פוסט של גבאי תערוכת תמונות מציגה את שמחת החיים של ירושלים שנערכה במונטריאול (באנגלית); תערוכת צילום מדגישה את התוסס והגיוון של ירושלים (באנגלית) שירי הדר, ירושלים של אפקטים: הצלם שמאוהב בבירה, באתר ynet, 17 באפריל 2015 ראיון על הספר "ירושלים - אז, היום ולתמיד" אצל אמיר איבגי ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיה EV9

קיה EV9 היא מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר, בעלת שישה או שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי קיה משנת 2023. דגם הקונספט הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בנובמבר 2021. שנה וחצי לאחר מכן הוצגה גרסת הייצור. ה-EV9 הוא דגם חשמלי שני שמציגה קיה על בסיס הפלטפורמה הייעודית (E-GMP) של הקונצרן הקוריאני, וראשון עם מקום לשבעה נוסעים וללא פליטת מזהמים,ולמרות הממדים נשמר מקדם גרר צנוע יחסית (0.28), נמוך אפילו מנירו EV הקטן משמעותית. בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בשנת 2021 הציגה קיה את מכונית הקונספט קיה EV9 קונספט. המכונית כללה שלוש שורות של מושבים, כאשר המושבים בשורה השנייה יכולים להסתובב ב-180 מעלות. במרץ 2023 נחשפה גרסת הייצור, ששמרה על מאפיינים עיצוביים רבים שהופיעו במכונית הקונספט. סביבת הנהג כוללת צמד מסכים ("12.3 כל אחד) כלוח מחוונים דיגיטלי ומסך מגע, עם צג נוסף ביניהם ("5.3) לבקרת האקלים. בהשוואה לקיה סורנטו הוא גדול משמעותית, ארוך ב-20 ס"מ (501 ס"מ), רחב ב-8 ס"מ (198 ס"מ), גבוה ב-5.5 ס"מ (175.5 ס"מ) עם בסיס גלגלים ארוך ב-28.5 ס"מ (310 ס"מ). גם תא המטען גדול משל הסורנטו, עם 333 ליטר כשכל המושבים בשימוש (כ-160 ליטר יותר) ו-828 ליטר לאחר קיפול השורה השלישית (כ-220 ליטר יותר) ושקע חשמל (250V). מלפנים יש תא אחסון נוסף (52 ליטר) לטובת כבל טעינה למשל. רשימת האבזור ברכב כוללת בין היתר חימום אוורור וכיוון חשמלי עם הדום לרגליים לצמד המושבים מלפנים ובשורה השנייה, קיפול חשמלי לשורה השלישית, מצלמות היקפיות עם הקרנה של השטח המת על לוח המחוונים, תצוגת נתונים עילית, משטח טעינה אלחוטי, צמד חלונות שמש, דלת תא מטען חשמלית ומתאם (V2L) המאפשר אספקת חשמל למכשירים חיצוניים. הרכב מיוצר בשתי גרסאות: גרסת הפרימיום בעלת מנוע בהספק של 204 כ"ס, שיכול להאיץ מ-0-100 קמ"ש תוך 9.4 שניות. טווח הנסיעה המרבי עומד על 563 ק"מ. גרסת ה-GT Line מונעת על ידי 2 מנועים חשמליים בהספק של משולב של 384 כ"ס, המאפשרים לה תאוצה מ-0-100 קמ"ש ב-5.3 שניות. לגרסה זו יש טווח נסיעה מוצהר של 505 ק"מ. שתי הגרסאות מגיעות עם סוללה בגודל 99.8 קוט"ש, בלעת קצב טעינה ביתית של 11 קילוואט.וקצב טעינה מרבי של 350 קילוואט. מערכת הבלימה הרגנרטיבית מאפשרת שליטה ידנית בארבע רמות עוצמה באמצעות מנופים מאחורי ההגה, כשהעוצמתית ביותר מאפשרת נהיגה "בדוושה אחת". בנוסף יש גם מצב אוטומטי נעזר רדאר, המתאים את עוצמת הרגנרציה לתנועה שמסביב. אתר האינטרנט הרשמי של קיה EV9 מדיה וקבצים בנושא קיה EV9 בוויקישיתוף Kia EV9 Concept Debuts With Sharp-Edged Body, Smoothly Styled Cabin, Motor1.com, 17 November 2021 בן חסון, קיה חשפה את EV9 החדש: רכב פנאי חשמלי גדול לשבעה נוסעים, אוטו, 15 במרץ 2023 חשמלית פרימיום עם 7 מקומות: קיה EV9 הגיעה לישראל, באתר פספורטניוז, ‏2024-05-28
עגל אורלוב

עגל אורלוב, או עגל הנסיך אורלוב, או בשר עגל אורלוב (בצרפתית: Veau Orloff או Veau Orlov) היא מנה מהמאה ה-19 של המטבח הצרפתי, אשר נוצרה על ידי השף הצרפתי Urbain Dubois בשרותו של הנסיך אורלוב, לשעבר שגריר רוסיה בצרפת. המנה מורכבת מנתח בשר עגל מאודה-צלוי, פרוס דק, ממולא בשכבה דקה של פטריות קצוצות דק שנקרא דיקסל (פירושו קישוט או מלית העשויים במיוחד מפטריות מוקפצות קצוצות דק) ובצל (כמו סוביז שהוא רוטב על בסיס בשמל המכיל בצל מסונן או טחון) בין הפרוסות, ואז מורכבת מחדש בצורה המקורית. לאחר מכן היא מכוסה ברוטב מורניי (רוטב בשאמל עם גבינה) ומושחם בתנור. מנות דומות פופולריות כיום ברוסיה, שם הן בדרך כלל נקראות בשר בסגנון צרפתי (ברוסית: мясо по-французски). בסוגים אלה, בשר עגל מוחלף לרוב בסוגי בשר זולים יותר, כגון בשר בקר או חזיר, ורוטב המורני עשוי להיות מוחלף במיונז. לעיתים קרובות מוסיפים גם שכבה של תפוחי אדמה פרוסים. "בשר נוסח צרפתי" מנה רוסית מודרנית רשימת תבשילי קדירה רשימה של מנות פטריות רשימה של מנות רוסיות רשימת מנות עגל מדיה וקבצים בנושא עגל אורלוב בוויקישיתוף Jennifer Eremeeva. Veal Orlov: A dish fit for a prince. Russia Beyond, February 26, 2014 Duc Mityagov. 'French meat' brings a taste of 18th century Russia to your table. Russia Beyond, January 27, 2017
טבח קושקונאר וקושגאלה

טבח קוּשקוֹנאר (בטורקית: Kuşkonar) וקוּשגָאלה (בטורקית: Koçağılı) הוא השם שניתן לטבח שערכו כוחות צבא טורקיה, בשני כפרים כורדים שבדרום מזרח טורקיה, ב-26 במרץ 1994, ובו נהרגו 38 תושבים כורדים. התקרית התרחשה בכפרים קוקונאר ו-קושגאלה שבמחוז סירנאק (אנ') בדרום מזרח טורקיה. בבוקר ה-26 במרץ 1994, בסביבות 10:30 בבוקר, שעה שרוב הגברים בשני הכפרים, עבדו בשדות, מטוסים צבאיים ומסוק של חיל האוויר הטורקי חגו מעל שני הכפרים והחלו להפציץ אותם. חלק מהתושבים נפגעו או נלכדו מתחת להריסות הבתים ואלו שניסו להימלט, נורו במקלעים מהמסוק. בהפצצה נהרגו 38 בני אדם, רובם תינוקות, ילדים, נשים או קשישים ובנוסף, נפצעו 13 בני אדם. מאוחר יותר האשימו חיילי הצבא הטורקי את (PKK) בביצוע הטבח ואף השתמשו בתקרית כתעמולה. למרות תלונותיהם של תושבי הכפר וקרובי הנפגעים, הממשלה הטורקית סירבה לפתוח בחקירות. משפחות הקרבנות פנו לבית המשפט הטורקי ושם נתקבלה החלטה שהטבח בוצע על ידי מפלגת הפועלים של כורדיסטן (PKK). המשפחות ערערו בפני בית הדין האירופי לזכויות אדם (ECHR) וטורקיה נמצאה אשמה ואחראית לטבח. בנוסף לגינוי, על הריגת אזרחים, ה-ECHR הורה לטורקיה לשלם למשפחות הקרבנות 2.3 מיליון יורו. לא ידוע אם אכן המשפחות קיבלו פיצוי. עורך הדין של התיק היה טאהר אלצ'י (אנ') (1966–2015) כורדי, פעיל זכויות אדם ועורך דין. לאורך הקריירה שלו הוא הגן על כורדים שנאשמו על ידי השלטונות ואף נעצר, באשמת קשר עם ה-PKK. במהלך המשפט בתיק הטבח, הוא קיבל איומים על חייו ואף נעצר באשמת סירוב להצהיר בבית המשפט שה-PKK הוא ארגון טרור. באוקטובר 2015, אלצ'י נעצר שוב והואשם בהפצת "תעמולת טרור" לאחר שאמר בראיון ל-CNN שה-PKK אינו ארגון טרור. אלצ'י נהרג בדיארבקיר שבדרום מזרח טורקיה, ב-28 בנובמבר 2015. שעה שערך מסיבת עיתונאים פומבית, ברחוב ושוטרים שהיו במרדף אחרי חשודים, פתחו באש, לתוך הקהל. ממשלת טורקיה לא קיבלה אחריות למוות בטענה שייתכן והירי בוצע על ידי "צד שלישי" והיו שאף האשימו את PKK ברצח. מנגד, הממשלה הטורקית הואשמה על ידי גורמים בטורקיה ומחוצה לה, ברצח טאהר אלצי. "The European Court of Human Rights: Case of Benzer and others v. Turkey" (PDF) (Mass execution of Kurdish villagers). 24 במרץ 2014. נבדק ב-25 דצמבר 2023. {{cite journal}}: (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה) , Kuşkonar Katliamını Askeri Savcılığın Soruşturması Doğru mu?, Bianet, 25 במרץ 2014 , “Kuşkonar Bombardment” Case Dismissed, Bianet, 21 באפריל 2014 ""Kuşkonar Bombardment" Case Dismissed". Bianet - Bagimsiz Iletisim Agi. נבדק ב-3 באפריל 2016. {{cite news}}: (עזרה) "Kürt köylerini yok edenler yargılanacak mı? - Al-Monitor: the Pulse of the Middle East (in Turkish)". Al-Monitor. נבדק ב-4 באפריל 2016. {{cite news}}: (עזרה) Emma Sinclair-Webb, Dispatches: European Court Presses Turkey on Justice, Human Rights Watch, 13 נובמבר 13,2013 , Turkey fined 2.3 mln euros for killing of 33 villagers in 1994, Hurriyet Daily Nnews, 12 bucncr 2013 A lifetime of struggle: Tahir Elçi, ANF News (באנגלית) "Pro-Kurdish lawyer Tahir Elci shot dead in Turkey". BBC News (באנגלית). 2015-11-28. נבדק ב-2023-12-25. Militant claims PKK behind murder of Tahir Elçi - Türkiye News, Hürriyet Daily News, ‏2016-06-06 (באנגלית) Protests as Top Kurdish Lawyer Gunned Down in Turkey, NDTV.com
קאלום דויל

קאלום קרייג דויל (נולד ב-3 באוקטובר 2003) הוא כדורגלן אנגלי המשחק כבלם בלסטר סיטי מהצ'מפיונשיפ, בהשאלה ממנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג. בתור שחקן אקדמיה במנצ'סטר סיטי, דויל הושאל לקבוצות שונות באנגליה. הוא זכה בפלייאוף הליגה השלישית עם סנדרלנד ב-2022, והגיע לגמר הפלייאוף עם קובנטרי סיטי ב-2023. הוא הצטרף ללסטר סיטי בהשאלה לעונת 2023/2024. דויל שיחק בנבחרות הצעירות של אנגליה, ואף היה שותף לזכייה באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2022. קאלום דויל, באתר Transfermarkt קאלום דויל, באתר Soccerway קאלום דויל, באתר WorldFootball.net קאלום דויל, באתר FootballDatabase.eu Leicester City Confirm Loan Arrival Of Callum Doyle, lcfc
המתאבקים (סרט)

המתאבקים (באנגלית: The Iron Claw) הוא סרט דרמת ספורט ביוגרפית שנכתב ובוים על ידי שון דורקין (אנ'). הסרט מבוסס על חייו של המתאבק קווין ואן אריק ומשפחת ואן אריק. בסרט מככבים זאק אפרון, ג'רמי אלן וייט, האריס דיקינסון, מאורה טיירני, הולט מק'קלני ולילי ג'יימס. הסרט הוקרן בבכורה בתיאטרון בדאלאס, טקסס ב-8 בנובמבר 2023, ולאחר מכן, עלה לאקרנים בארצות הברית ב-22 בדצמבר 2023, תחת הפצת "A24", ועתיד לעלות לאקרנים בממלכה המאוחדת ב-9 בפברואר 2024, תחת הפצת "סרטי ליונסגייט", ובישראל ב-11 בינואר 2024. הסרט זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, ונבחר לאחד מ-10 הסרטים המובילים של שנת 2023 על ידי המועצה הלאומית לביקורת. העלילה עוקבת אחר סיפור חייהם של משפחת ואן אריק. זאק אפרון – קווין ואן אריק ג'רמי אלן וייט – קרי ואן אריק האריס דיקינסון – דייוויד ואן אריק מאורה טיירני – דוריס ואן אריק סטנלי סימונס (אנ') – מייק ואן אריק הולט מק'קלני (אנ') – פריץ ואן אריק לילי ג'יימס – פאם אדקיסון מייקל ג. הארני (אנ') – ביל מרסר (אנ') מקסוול פרידמן – לאנס ואן אריק (אנ') בריידי פירס – מייקל הייז (אנ') ארון דין אייזנברג – ריק פלייר קווין אנטון – הארלי רייס ריאן נמת' (אנ') – ג'ינו הרננדז (אנ') אתר האינטרנט הרשמי של המתאבקים "המתאבקים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המתאבקים", באתר AllMovie (באנגלית) "המתאבקים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המתאבקים", באתר Metacritic (באנגלית) "המתאבקים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "The Iron Claw (15)". British Board of Film Classification. December 15, 2023. Retrieved December 16, 2023. Lewis, Hilary (December 6, 2023). "National Board of Review Names 'Killers of the Flower Moon' Best Film of 2023". The Hollywood Reporter. Retrieved December 6, 2023. San Diego Film Critics, 2023 San Diego Film Critics Society Award Winners, San Diego Film Critics Society, ‏2023-12-19 (באנגלית אמריקאית)
דויד האנצקו

דויד הַאנְצְקוֹ (בסלובקית: Dávid Hancko; נולד ב-13 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת פיינורד מהליגה ההולנדית ובנבחרת סלובקיה. האנצקו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הסלובקית הבכירה עבור ז'ילינה במשחק נגד ז'פ ספורט פודרבזובה ב-12 במרץ 2016. הוא נכלל על ידי אופ"א ברשימת הכישרונות המבטיחים לשנת 2018. ב-14 ביוני 2018, הוכרז כי האנצקו חתם על חוזה ל-5 שנים בפיורנטינה. הוא שיחק במספר משחקי ידידות טרום עונה, אך ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו ב-22 בספטמבר 2018, בניצחון הביתי 0–3 על ספאל, כמחליף במחצית. ב-31 ביולי 2022, ערך האנצקו את הופעתו ה-100 עבור ספרטה פראג. ב-22 באוגוסט 2022, חתם האנצקו בפיינורד תמורת 6 מיליון אירו, וחתם על חוזה ל-4 שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו 5 ימים לאחר מכן. ב-13 באוקטובר 2018 ערך האנצקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, בהפסד 1–2 לנבחרת צ'כיה במסגרת ליגת האומות. ב-11 ביוני 2019 כבש האנצקו את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 5–1 על אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2020. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2020. נכלל בסגל נבחרת סלובקיה ליורו 2024. דויד האנצקו, ברשת החברתית אינסטגרם דויד האנצקו, באתר Transfermarkt דויד האנצקו, באתר Soccerway דויד האנצקו, באתר WorldFootball.net דויד האנצקו, באתר National Football Teams דויד האנצקו, באתר FootballDatabase.eu Hancko odehrál 100. zápas za Spartu, sparta Dávid Hancko tekent meerjarig contract bij Feyenoord, feyenoord UEFA.com, Slovakia-Czechia | UEFA Nations League 2019, UEFA.com (באנגלית) UEFA.com, Slovakia | Squad | UEFA EURO 2024, UEFA.com (באנגלית)
דיקסל

דיקסל (בצרפתית: Duxelles) הוא מונח במטבח הצרפתי המתייחס לטחינה של פטריות, בצל, עשבי תיבול (כגון טימין או פטרוזיליה) ופלפל שחור, כשהכל מוקפץ בחמאה ומצטמצם לעיסה. לפעמים משתמשים בשמנת, ובמתכונים מסוימים מוסיפים קורטוב של יין מדיירה או שרי. זוהי הכנה בסיסית שמשמשת במליות וברטבים (בעיקר ביף ולינגטון) או כקישוט. אפשר למלא אותו בכיס של מאפה נא ולאפות אותו כטארט מלוח. הטעם תלוי בפטריות המשמשות. לדוגמה, לפטריות פורצ'יני יש טעם חזק בהרבה מפטריות לבנות או חומות. מסופר שדיקסל נוצר על ידי השף הצרפתי מהמאה ה-17 פרנסואה פייר לה וארן (1615–1678) ונקרא על שמו של מעסיקו, ניקולא שאלון דו בלה, המרקי ד'אוקסל, מרשל צרפת. כמה ספרי בישול קלאסיים מציינים שימוש בפטריות מיובשות. לדברי אוגוסט אסקופייה, ההתייבשות משפרת את הטעם ומונעת מאדי מים לצבור לחץ שעלול לגרום למאפה להיסדק או אפילו להתפוצץ. ערך מילוני בנושא דיקסל, בוויקימילון Mushroom Duxelle "A Definition of the Culinary Term Duxelle". The Spruce Eats. Spahr, D.L. (2009). Edible and Medicinal Mushrooms of New England and Eastern Canada. North Atlantic Books. p. 201. ISBN 978-1-55643-795-3. נבדק ב-27 במאי 2017. {{cite book}}: (עזרה) Boetticher, T.; Miller, T.; Farnum, A. (2013). In the Charcuterie: The Fatted Calf's Guide to Making Sausage, Salumi, Pates, Roasts, Confits, and Other Meaty Goods. Ten Speed Press. p. 256. ISBN 978-1-60774-343-9. נבדק ב-27 במאי 2017. {{cite book}}: (עזרה) Binns, Brigit (2004). Sauce. New York: Simon & Schuster. ISBN 0-7432-6187-9.
קיוובה

קִיוֶובֶה (בגוארני: Kiveve; באיות בספרדית: Quibebé, אבל מבטאים אותו הדבר) הוא מאכל מתוק בדרך כלל במקור מאזור פרגוואי, פופולרי גם בצפון ארגנטינה, עשוי דלעת (בשם המקומי: andai). במחצית השנייה של המאה ה-19 הוא היה מאכל מקובל בבואנוס איירס ובסביבתה. ניתן לאכול אותו כמנה עיקרית, כתוספת למנות אחרות (למשל בשר) וגם ככקינוח. המרקם קרמי, אבל סמיך, לא רך. שמו, המשמש בשפת הגוארני לתיאור אנשים אדומי שיער, מתייחס לצבע האדמדם של הקיוובה. המתכון שלו נוצר על ידי האינדיאנים ממוצא גוארני, אבל זה לא מאכל עתיק, אלא עיבוד של מאכל ממוצא ערבי, שהביאו הספרדים. המקומיים, שהוסיפו קמח תירס למתכון האירופי כחידוש, אפילו לא השתמשו בדלעת ובגבינה במטבח שלהם עד אז. הכנת המנה נעשית על ידי רתחה במי מלח וסוכר של הדלעת נטולת הגרעינים והחתוכה לקוביות קטנות ולאחר מכן טחינה והוספת קמח תירס (1–2 כוסות לחצי קילו דלעת), אותה כמות חלב וגבינה (חמישית עד שביעית ממשקל הדלעת), אולי מעט מרגרינה, מלח וסוכר לפי הטעם. מדיה וקבצים בנושא קיוובה בוויקישיתוף Gobbo, Roswitha (2022-02-16). veganes Südamerika: Kochbuch (בגרמנית). BoD – Books on Demand. ISBN 978-3-7557-4828-1. [Libro "Mis Memorias" (1904) de Lucio V. Mansilla] Page 80 in the book "Historias del comer y del beber en Buenos Aires" of the author Daniel Schálvezon. Editorial Aguilar, año 2000
פאי דובדבנים

פאי דובדבנים (באנגלית: Cherry pie) היא פאי אפוי במילוי דובדבנים. באופן מסורתי, פאי דובדבנים עשוי עם דובדבנים חמוצים ולא דובדבנים מתוקים שלמעשה נקראים גודגדן. דובדבני מורלו הם אחד מסוגי הדובדבנים הנפוצים ביותר בשימוש לפאי, אך ניתן להשתמש גם בזנים אחרים כגון הדובדבן השחור. פאי דובדבנים מזוהה עם אירופה ועם אמריקה הצפונית ומוזכרת במילים של שירי עם אמריקאים כמו "בילי בוי". בשל קטיף הדובדבנים באמצע הקיץ שחופף ליום קנדה ב-1 ביולי וליום העצמאות של אמריקה ב-4 ביולי, מוגש פאי דובדבנים לעיתים קרובות בחגים אלו. הדבר קשור גם לחגיגת יום הולדתו של וושינגטון בגלל האגדה על כנותו של וושינגטון הצעיר בנוגע לכריתת עץ דובדבן. פאי דובדבנים מוגש ונאכל לעיתים קרובות עם קצפת או גלידה. מסורת הכנה נפוצה בארצות הברית היא לקשט את הקרום עם דפוסי מאפה מקושטים (שתי וערב). בארצות הברית, תקן 21 CFR 152.126 דורש שפאי דובדבנים קפוא יכיל לפחות 25% דובדבנים, מתוכם לא יותר מ-15% מותרים עם כתמים/פגמים. ממתיקים מלאכותיים אסורים. באפריל 2019 הציע ה-FDA לבטל את התקנים הללו. דונאוולה מדיה וקבצים בנושא פאי דובדבנים בוויקישיתוף Betty Crocker (30 ביולי 2013). Betty Crocker The Big Book of Pies and Tarts. Houghton Mifflin Harcourt. p. 39. ISBN 978-0-544-17832-8. {{cite book}}: (עזרה) Frohlich, Xaq. "Perspective | America's cherry pies may soon feature fewer cherries. Here's why". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2020-12-18.
יהדות לפי מדינה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... יהדות לפי מדינה – עיסוק ביהדות ובסידור חייהם של יהודים במדינות העולם. דת#יהדות לפי מדינות (2017) – חמש המובילות לפי מספר יהודים ולפי אחוז מהאוכלוסייה. יהדות התפוצות אוכלוסיית היהודים בעולם לאורך ההיסטוריה