laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שוויינטוחלוביצה

שוויינטוחלוביצה (בפולנית: Świętochłowice, בגרמנית: Schwientochlowitz) היא עיר בחבל שלזיה שבדרום פולין, בסמוך לקטוביץ. דרך העיר זורם הנהר ראווה. שוויינטוחלוביצה נמצאת בפרובינציית שלזיה מאז 1999, כאשר לפני כן הייתה חלק ממחוז קטוביץ. אוכלוסיית העיר עומדת על כ-50,000 תושבים והיא חלק מהאזור המטרופוליני השלזי, המכיל מעל ל-5 מיליון איש. העיר קיבלה זכויות מגדבורג במאה ה-14. שוויינטוחלוביצה הייתה חלק מגרמניה עד ל-1922 כאשר היא סופחה לפולין למרות שרוב תושביה הצביעו נגד סיפוח זה. בשנת 1939 כתוצאה מפלישת גרמניה לפולין היא הועברה בחזרה לגרמניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה. בתקופת המלחמה פעל בעיר מחנה העבודה זגודה לאחר המלחמה רוכזו בו גרמנים, שלזים ממוצא גרמני ופולנים. בראש המחנה עמד היהודי סלומון מורל. קיימות טענות[דרוש מקור] שמורל ראה בתפקידו כמפקד המחנה אפשרות לנקמה על הריגת יהודים רבים כולל כל משפחתו במהלך מלחמת העולם השנייה. מדיה וקבצים בנושא שוויינטוחלוביצה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שוויינטוחלוביצה שוויינטוחלוביצה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מסדר האמנויות והספרות

מסדר האמנויות והספרות (בצרפתית: Ordre des Arts et des Lettres) הוא מסדר כבוד צרפתי, אשר נוסד ב-2 במאי 1957 על ידי משרד התרבות בצרפת, והוכר בשנת 1963 כחלק ממסדר הכבוד הצרפתי הלאומי על ידי הנשיא שארל דה גול. מטרת המסדר להכיר באישים התורמים תרומה משמעותית לאמנויות ולספרות, או להפצתן. ההנחיות להענקת אות חבר במסדר האמנויות והספרות קובעות כי על המועמד אזרח צרפת להיות אדם שומר חוק, בן 30 לפחות, אשר "תרם באופן משמעותי להעשרת מורשת תרבות צרפת". המסדר אף מקבל חברים שאינם אזרחי צרפת וביניהם אישים בולטים רבים ממדינות אחרות. מועמדים שאינם אזרחי צרפת אינם חייבים לעמוד בדרישת הגיל. למסדר שלוש דרגות: מפקד (Commandeur) - מדליה הנענדת סביב הצוואר. לדרגה זו זוכים עד 20 אישים מדי שנה. קצין (Officier) - מדליה הנענדת עם סרט ועליו רוזטה על החזה משמאל. לדרגה זו זוכים עד 60 אישים מדי שנה. אביר (Chevalier) - מדליה הנענדת עם סרט על החזה משמאל. לדרגה זו זוכים עד 200 אישים מדי שנה. המדליה עשויה בצורת כוכב בעל שמונה קודקודים בצבע ירוק-ברקת המצופה זהב למפקדים, וכסף לקצינים ואבירים. במרכז המדליה מופיע דמותה המוזהבת של מריאן, המוקפת בטבעת מוזהבת ועליה כתוב שם המסדר (Ordre des Arts et des Lettres). על צידה השני של המדליה, המצופה אמייל לבן, חרוטות האותיות "A" ו"L" וסביבן טבעת מוזהבת שעליה כתוב République Française ("הרפובליקה הצרפתית"). הסרט עליו תלויה המדליה הוא ירוק ועליו ארבעה פסים לבנים. מדיה וקבצים בנושא מסדר האמנויות והספרות בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מסדר האמנויות והספרות (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של מסדר האמנויות והספרות (בצרפתית) מסדר האמנויות והספרות, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Lilian Gish papers: Box 1, folder 12 The Jerusalem Post, December 13, 1985 David Shahar – Career and works Commandeur dans l’Ordre des Arts et des Lettres à Emir Kusturica - 7 février 2007 Nashawaty, Chris (12 בדצמבר 2008). "And the Bond Plays On". Entertainment Weekly. pp. 34–38, Issue #1025. אורכב מ-המקור ב-2009-01-03. נבדק ב-2011-06-18. {{cite news}}: (עזרה) "Kitano awarded French arts honor", 'The Japan Times' (11 March 2010), retrieved 18 June 2011. Caine Twitt Retrieved 18 June 2011 Moreau, Jeanne at encyclopedia.com Susannah York (Obituary), The Telegraph, 16 January 2011 "Van and Jordan honoured by France". Irish Independent. 1 ביולי 1998. נבדק ב-18 ביוני 2011. {{cite web}}: (עזרה) Frederica von Stade – biography "Parigi premia il maestro Campanella 'Ufficiale delle Arti e delle Lettere'". Short article published by 'Corriere della Sera', 11 April 2002, page 38. Ash won't accept award without Dad, The Times of India, 2 February 2009; accessed 18 June 2011
כנסיית פטרוס הקדוש (טבריה)

כנסיית פטרוס הקדוש (הקרויה גם כנסיית פטרוס (שמעון כיפא) הקדוש) היא כנסייה קתולית ולצידה מנזר בטבריה. הכנסייה קרויה על שמו של פטרוס הקדוש, ובנויה בסמוך לכנרת בה היה פטרוס דייג. הכנסייה נבנתה לציין את נס הדייג (הראשון) של ישו, כאשר ישו הורה לפטרוס לצאת ללב הכנרת (ים-גניסר) ולפרוש רשתות דייג (מכמורות). פטרוס הספקן, שידע שאין דגים באזור אמר לישו "כל הלילה יגענו ולא אחזנו מאומה" (לוקס פרק ה) אולם בכל זאת פרש רשת, אל תוך הרשת נכנסו דגים כה רבים עד שהרשת נקרעה ובשלל הצליחו למלא שתי סירות דיג. הכנסייה נוסדה בתחילת המאה ה-12 על ידי הצלבנים. עם כיבוש טבריה על ידי המוסלמים לאחר מפלת הצלבנים בקרב קרני חיטין בשנת 1187 הפכה הכנסייה למסגד. במהלך המאה ה-18 התחדש עניינם של אנשי המסדר הפרנציסקני בכנסייה, והם החלו לבקר בה, בתחילה בציון יום פטרוס הקדוש, ולאחר מכן דרך קבע. במהלך מאה זו זכו הפרנציסקנים לקבל לרשותם את הכנסייה. בשנת 1833 הובא למקום העתק מדויק של פסלו של פטרוס הקדוש מאת ארנולפו די קמביו המוצב דרך קבע בבזיליקת פטרוס הקדוש בותיקן, ובשנת 1847 הקימו ליד הכנסייה מנזר. בשנת 1870 נבנתה החזית הנוכחית של הכנסייה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוקם במקום קיר זיכרון המתאר מוטיבים שונים הקשורים בכנסייה הקתולית בפולין ובמרכזם דמותה של המדונה השחורה מצ'נסטוחובה. בכנסייה מוטיבים רבים הקשורים בדמותו של פטרוס, ובדימויי הדייג והרועה האופייניים לנצרות, וכן בהבטחתו של ישוע לפטרוס המופיעה בספר הבשורה על-פי מתי ט“ז 17-19 - "על הצור הזה אבנה את קהילתי ושערי שאול לא יגברו עליה" , פסוק החקוק בלטינית מעל המזבח שבקדמת הכנסייה. צורתה של הכנסייה עצמה היא כצורת ספינה, כאשר האפסיס הוא חרטומה. מעל האפסיס ציור של פטרוס הקדוש בתוך ספינה על הכנרת. פסלו של פטרוס בחצר הכנסייה, המהווה העתק מדויק של פסלו של ארנולפו די קמביו המוצב בוותיקן אתר ההנצחה לחיילים הפולנים בחצר הכנסייה חלון מעוטר בסמלי הכתר והמפתחות האופייניים לפטרוס מעל דלת היציאה לחצר הכנסייה. נס הדגים אתר האינטרנט הרשמי של כנסיית פטרוס הקדוש מדיה וקבצים בנושא כנסיית פטרוס הקדוש בוויקישיתוף יגאל צור, כנסיות בגליל: דופקים בדלת ומחכים, באתר ynet, 8 בינואר 2006 דנצ'וּ ארנון, חגו של פטרוס בטבריה, בבלוג "עונג שבת", 28 בפברואר 2022 הבשורה על פי לוקאס פרק ה – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org הבשורה על פי מתי פרק טז – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
ISO 3166-1

ISO 3166-1 הוא חלק מהתקן ISO 3166, תקן בין-לאומי של ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) המקצה קודים בני אותיות או ספרות אחדות לכל אחת ממדינות העולם, לשטחי החסות וכן לאזורים גאוגרפיים מסוימים. השם הרשמי של התקן הוא "קודים לייצוג שמות מדינות וחלוקות המשנה שלה; חלק 1:קודי המדינות" (באנגלית Codes for the representation of names of countries and their subdivisions – Part 1: Country codes). התקן מגדיר שלושה סוגים של קודי מדינה(אנ'): ISO 3166-1 alpha-2(אנ') - קוד בן שתי אותיות, אשר בו נעשה השימוש הנפוץ ביותר מבין השלושה, ועליו מתבססים סיומות האינטרנט המדינתיים ISO 3166-1 alpha-3(אנ') - קוד בן שלוש אותיות אשר מאפשר קישור ויזואלי קל יותר בין הקוד לשם המדינה מאשר קודי תקן ה-ISO 3166-1 alpha-2 ISO 3166-1 numeric(אנ') - קוד בן שלוש ספרות הזהים לאלו אשר פותחו והוחזקו על ידי מחלקת הסטטיסטיקה של האו"ם, אשר מועיל במיוחד לאנשים או למערכות המשתמשים בכתב שאינו לטיני. קודי המדינות האלפביתיים נכללו לראשונה ב-ISO 3166 בשנת 1974, והקודים המספריים הוכללו לראשונה ב-1981. קודי המדינות פורסמו כ-ISO 3166-1 החל מ-1997, כשה-ISO 3166 הורחב לשלושה חלקים כדי לכלול את חלוקות המשנה(אנ') של מדינות ומדינות לשעבר(אנ'). כתקן בין-לאומי בעל שימוש נפוץ, ל-ISO 3166-1 יש שימושים בסטנדרטים נוספים אשר משמשים ארגונים בין-לאומיים כדי לסייע בחילופי סחורות ומידע עם זאת זהו אינו התקן היחידי עבור קודי מדינות. תקנים אחרים בשימושם של ארגונים בין-לאומיים מנוגדים חלקית או בצורה מלאה ל־ISO 3166-1, בעוד אחרים תואמים לקודי תקן זה. נכון ליוני 2011 ישנם קודים רשמיים ב-ISO 3166-1 עבור 248 מדינות, טריטוריות ושטחים גאוגרפיים ייחודיים. על פי הסוכנות המתחזקת את ISO 3166, ה-ISO 3166/MA, ישנן שתי דרכים להוסיף רשומה חדשה ל-ISO 3166-1: הרשמה ב-Terminology Bulletin Country Names של האו"ם. הרשמה ב-Country and Region Codes for Statistical Use של המחלקה הסטטיסטית של האו"ם. על מנת להיכנס ל-Terminology Bulletin Country Names ישות צריכה להיות: מדינה החברה באומות המאוחדות חברה באחת מסוכנויות האומות המאוחדות(אנ') צד לחוק בית הדין הבינלאומי לצדק רשימת השמות ב-Country and Region Codes for Statistical Use מבוססת על ה-bulletin Country Names ועל מקורות נוספים. לאחר ששמה של מדינה או טריטוריה נרשם באחד משני מקורות אלו, הוא יתווסף כברירת מחדל ל-ISO 3166-1. ה-ISO 3166/MA יכולה לשמור קודים או רכיבי קודים מסוימים עבור ישויות שלא זכאיות להכללה על פי הקריטריון שצוין לעיל. דוגמה לכך היא האיחוד האירופאי אשר אינו מדינה, ולכן אינו כלול ב-ISO 3166-1, אך מסיבות פרקטיות הסוכנות המתחזקת את ISO 3166 "שומרת את הקוד EU למטרת זיהוי האיחוד האירופאי במסגרת ה-ISO 3166-1". מדיה וקבצים בנושא ISO 3166-1 בוויקישיתוף קודים לייצוג שמות של ארצות (אורכב 01.12.2015 בארכיון Wayback Machine), אתר מכון התקנים הישראלי רשימת מדינות העולם לפי התקן הבין-לאומי במגוון שפות וסוגים (כגון XML, JSON ועוד). רשימת מדינות העולם לפי התקן הבין-לאומי לפי אתר go names ISO 3166 - FAQs - General Questions Development of ISO 3166 Implementation of ISO 3166-1 ISO 3166 - And what has that standard got to do with me? Links
הצגת פוסטרים

הצגת פוסטרים היא חלק אפשרי אך לא מחייב, מאירועי כנס מדעי. בהצגת פוסטרים חוקרים רבים מציגים את תמצית ממצאי מחקרם, באותו אולם, בו זמנית, בעזרת כרזות המודפסות בעותק אחד גדול ושאר באי הכנס משוטטים בין כרזות אלה. כל אחד מהחוקרים המציג את ממצאיו (או את ממצאי קבוצת החוקרים לה הוא שייך) ניצב ליד כרזתו ועונה לשאר באי הכנס על שאלותיהם לגבי מחקרו. מלבד הצגת הפוסטרים, כנסים מדעיים מכילים גם הרצאות הניתנות על ידי מדענים. כדי להציג פוסטר בכנס מדעי, כמו גם כדי להרצות בו, יש על פי רוב לשלוח מראש את תקציר החומר המוצג אל מארגני הכנס ולקבל את אישורם. בחלק מהכנסים יש צורך גם בשליחת הסבר בדבר הקשר בין החומר המוצג, לבין נושא הכנס, או לחשיבות החומר המוצג לנושא הכנס. החומר המוצג בפוסטרים, כמו גם החומר המוצג בהרצאות, הוא על פי רוב חומר שעבר ביקורת עמיתים ופורסם זה עתה במאמרים מדעיים או שעומד להתפרסם במאמר כזה בקרוב. אולם, בניגוד למאמרים, ההרצאות והפוסטרים עצמם אינם עוברים, על פי רוב, ביקורת עמיתים. בראשית המאה העשרים ואחת, הצגת פוסטר בכינוס מדעי נחשבת לאמצעי השלישי בחשיבותו להפצת מידע מחקרי בין מדענים, כאשר מתן הרצאה בכינוס מדעי נחשב לאמצעי השני בחשיבותו, ופרסום מאמר מדעי נחשב לאמצעי החשוב ביותר. על כן, במקרה בו מדענים מאותה מעבדה מציגים בכנס גם הרצאה וגם פוסטר או מספר פוסטרים, ראש המעבדה יעביר את ההרצאה, שתכיל סיכום של ממצאי מספר מאמרים, וכל אחד מהפוסטרים יוצג על ידי סטודנט אחר שלו, שיסביר על תרומתו שלו למחקר הקבוצתי - על הדרך להשגת ממצאיו שלו ועל משמעותם. אמצעים אחרים להעברת מידע מדעי בין מדענים, מלבד הפוסטר, ההרצאה והמאמר המדעי הם כתיבת פרק בספר מקצועי או באנציקלופדיה וכתיבת תזה. הנחיות להכנת פוסטר מדעי, אורט Writing Guide: Poster Sessions, Writing@CSU Career Development Providing Poster Sessions (19 links), New Jersey's university of the health sciences
מטען קלע

מטען קלע הוא מטען חבלה בעל מבנה מעוגל המוצב לרוב בצדי דרכים או אל מול המטרה. הפאה המופנית לעבר המטרה היא בעלת מבנה כיפתי קעור; בעת הפעלת החנ"מ שבתוך המטען היא מתנתקת ומועפת במהירות קדימה בצורת קלע כבד העשוי מתכת. טווח הקלע עשוי להגיע לעשרות מטרים ולחדור גם רכב קרבי משוריין שאיננו ממוגן בכבדות. בשתי זירות ידוע שנעשה בו שימוש רב, בלבנון על ידי ארגון החזבאללה נגד כוחות צה"ל, ובעיראק על ידי אנשי אל-קאעידה נגד הכוחות האמריקניים. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פה בארץ חמדת אבות

פֹּה בְּאֶרֶץ חֶמְדַּת אָבוֹת הוא שיר מאת ישראל דושמן. על פי החוקר אליהו הכהן הולחן השיר במנגינת הרמן צבי ארליך של השיר היידי "גלות מאַרש" (גּוֹלוּס מַרְשׁ) מאת מוריס רוזנפלד שנכתב בעקבות הציור "גלות" של שמואל הירשנברג. את הלחן עיבד חנינא קרצ'בסקי. מילות השיר מבטאות את הרעיון הציוני, ובכלל זה את שאיפות היישוב היהודי והעולים לארץ ישראל. השיר מתאר שאיפות היהודים באשר לארץ ישראל, ובהן חיי יצרנות ועשייה ותחיית השפה העברית. יש הטוענים כי מילות השיר נכתבו כאנטיתזה למילותיו היידיות המקוריות, המתייחסות אל קושי ומרירות הגלות. השיר נוצר בעקבות פנייתו של חיים בוגרשוב כאשר היה מנהל הגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב. הוא פנה אל דושמן וקרצ'בסקי בבקשה שייצרו שיר לכת עברי שאותו ישירו התלמידים בעת טיוליהם בארץ ישראל. השניים נענו לבקשתו וכתבו את מילות השיר. השיר נעשה אהוד מאוד ביישוב העברי בארץ ישראל. יוסף קלוזנר תיאר את הצלחת השיר: "זו השירה, שנתפשטה עתה בארץ ישראל יותר משירת 'התקווה', מפני שלמרות קלישותה הפיוטית מתאים תכנה להרוח המתהלכת עתה בארץ." במהלך השנים חלו שינויים קלים במילות השיר. בהמשך נודע גם בארצות הגולה, שם הוחלפה המילה "פה" למילה "שם" (כך לדוגמה שונה המשפט הראשון בשיר מ-"פה בארץ חמדת אבות" ל-"שם בארץ חמדת אבות"). השיר הוקלט לראשונה בשנת 1922 מפי הזמר יוסף בורנשטיין, בסדרת התקליטים 'שירי ארץ ישראל' בעריכת אברהם צבי אידלסון, שהופקה בגרמניה על ידי חברת פולידור. ברבות הזמן הפך השיר לסמל ציוני מובהק והוא מושר בכינוסים ציוניים שונים, ובכללם מדי שנה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל בערב יום העצמאות. השיר הופיע מספר פעמים במערכון הנודע של תוכנית הטלוויזיה לול - העלייה לארץ. "פה בארץ חמדת אבות" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "פה בארץ חמדת אבות" והאזנה לו באתר זמרשת פה בארץ חמדת אבות, עם סיפור השיר מפי ד"ר ברוך בן יהודה, סרטון בערוץ "yadanuga", באתר יוטיוב (אורך: 05:36) אליהו הכהן, הציור שהוליד שיר: 'פה בארץ חמדת אבות', בבלוג "עונג שבת", 13 בינואר 2023 מילות השיר "פה בארץ חמדת אבות" והאזנה לו, באתר זמרשת פה בארץ חמדת אבות, באתר הספרייה הלאומית. יוסף קלוזנר, עולם מתהווה, השילוח, 1 באוקטובר 1912 אליהו הכהן, הציור שהוליד שיר: 'פה בארץ חמדת אבות', בבלוג "עונג שבת", 13 בינואר 2023 דוגמה: יצחק בשביס-זינגר, די פאמיליע מושקאט, פארווערטס, 1 במאי 1948 (ביידיש)
ג'ון סאליבן

ג'ון לורנס סאליבן (באנגלית John Lawrence Sullivan, ‏ 12 באוקטובר 1858 - 2 בפברואר 1918), המכונה גם "הנער החזק מבוסטון", היה, בשנים 1881 עד 1892, אחרון אלופי העולם באיגרוף במשקל כבד בעידן התחרויות באגרוף חשוף, ואלוף העולם הראשון באיגרוף במשקל כבד בעידן עטוי הכפפות. סאליבן נחשב לראשון הספורטאים-כוכבים בתרבות האמריקנית ולספורטאי הראשון שהרוויח יותר ממיליון דולר בקריירה הספורטיבית שלו. סאליבן נולד למשפחת מהגרים אירית בפרוור של בוסטון, מסצ'וסטס. בצעירותו הרבה להסתבך עם החוק ונעצר מספר פעמים בידי המשטרה באשמת השתתפות בקטטות תמורת תשלום, במהלך סיורי הופעות שערך בירידים פתוחים לקהל. בשנים 1883–1884 ערך סאליבן מסע תחרויות ברחבי ארצות הברית עם חמישה מתאגרפים נוספים, אשר במהלכו הזמין מתמודדים מן הקהל להילחם נגדו תמורת תשלום. בתקופה זו של 238 ימים ערך סאליבן 195 קרבות איגרוף ב-136 ערים שונות במדינה. בשנת 1887 הוענקה לו בבוסטון חגורת "אלוף האלופים" לאחר שהשיג בשנת 1882 ניצחונות על אלוף העולם המכהן פדי ראיין (Paddy Ryan) ואחרים. בשנת 1888 השיג ניצחון גם על המתאגרף הבריטי צ'ארלי מיצ'ל (Charley Mitchell) בקרב שנערך בצרפת בניגוד לחוק המקומי. ב-1889 ערך סאליבן את הקרב האחרון בהיסטוריה באגרופים חשופים מול ג'ק קילראין (Jake Kilrain) אשר בו ניצח בנוק אאוט לאחר 75 סיבובים. הייתה זו ככל הנראה תחרות הספורט הראשונה בהיסטוריה אשר זכתה לכיסוי עיתונאי מאסיבי בתפוצה ארצית. העיתונות ערכה מסע של קידום מכירות לפני הקרב, כולל כתבות רקע וחישובי הסתברויות לסיכויי הניצחון של המתמודדים. לאחר קרב זה לא התמודד סאליבן בתחרויות אגרוף במשך ארבע השנים הבאות. בשנת 1892 קיים קרב הגנה על התואר מול ג'ים קורבט (Jim Corbett) הצעיר. קורבט ניצח לאחר 21 סיבובים לאחר שהפגין כושר גופני וטכניקה עדיפה על זו של סאליבן, והוכתר כאלוף העולם באיגרוף במשקל כבד. במשך 12 השנים הבאות המשיך סאליבן להתאגרף תמורת תשלום באירועים ציבוריים שונים. הקרב האחרון שלו התקיים בשנת 1905 מול ג'ים מק'קורמיק (Jim McCormick). בשנים שלאחר פרישתו מאיגרוף הופיע כשחקן, נואם, ופרשן ספורט. במהלך הקריירה המקצוענית שלו ערך סאליבן 41 קרבות והשיג 38 ניצחונות מהם 32 בנוק אאוט, קרב אחד הסתיים בתיקו, ובקרב אחד, שהיה האחרון שלו כמקצוען, נחל הפסד. בסך הכל קיים סאליבן בחייו מאות רבות של קרבות איגרוף ובהם השיג יותר מ-450 ניצחונות. סאליבן נפטר בגיל 59 כאשר גופו שמן ורצוץ משנים רבות של מאמץ גופני אינטנסיבי ושתייה מרובה, ובכיסו 10 דולרים בלבד. מדיה וקבצים בנושא ג'ון סאליבן בוויקישיתוף ג'ון סאליבן, באתר BoxRec ג'ון סאליבן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון סאליבן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הערים הפדרליות של רוסיה

הפדרציה הרוסית מחולקת ל-85 סובייקטים פדרליים ומתוכם שלושה סובייקטים מוגדרים על פי חוקת הפדרציה הרוסית כערים פדרליות: מוסקבה, סנקט פטרבורג, וסבסטופול. מוסקבה היא הבירה הרשמית של רוסיה ובה מוסדות הממשל הפדרלי; סנקט פטרבורג היא המרכז התרבותי ובה גם מוסדות הניהול של מערכת המשפט של רוסיה וכן מפקדת הצי הרוסי. לאחר סיפוח חצי האי קרים לרוסיה, העיר השנייה בגודלה בחצי האי, סבסטופול, הפכה לעיר הפדרלית השלישית ברוסיה. סבסטופול נחשבת לעיר בעלת חשיבות אסטרטגית, ובסמיכות לה שוכן בסיס צי הים השחור. מדיה וקבצים בנושא הערים הפדרליות של רוסיה בוויקישיתוף Севастополь в цифрах 2014: Стат.сб./Севастопольстат. — Севастополь, 2015. — 74 с. — с. 10 ‏864 קמ"ר — суша, с морской акваторией (216 км²) —  1080 км² (Севастополь на сайте Совета Федерации РФ) שטחו הכולל מגיע לכדי 1079.6 קמ"רУправління статистики у м. Севастополі) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ברוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרי קירניה

הרי קירניה (בטורקית: Beşparmak Dağları; ביוונית: Πενταδάκτυλος - בשתי השפות "(הרי) חמש האצבעות") הוא רכס הרים בתחומה של קפריסין הצפונית בצפונו של האי קפריסין. "חמש האצבעות" הוא שמו של החלק המערבי של הרכס, והוא ניתן לו על-שום צורתה של אחת הפסגות הסמוכה לעיר הנמל קירניה שלמרגלותיו, אולם שם זה נוהג בדרך כלל לרכס כולו. הרכס נמשך מחופו הצפוני של מפרץ גוזליורט/מפרץ מורפו (Güzelyurt Körfezi/Κολπος Μορφου), מגיע לשיאו בחלקו המערבי, ומשתפל בהדרגה מזרחה אל חצי האי קרפאז בו הוא הופך לגבעי. הרכס הוא אחד משני רכסי הרים באי (האחר הוא רכס הרי הטרואודוס), והוא נמתח ממזרח למערב סמוך ובמקביל לחופו הצפוני של האי. אורכו של הרכס הוא 160 קילומטר ורוחבו אינו עולה על עשרה קילומטרים לכל היותר. הוא עשוי אבן גיר ושיש, ומגיע לשיאו בסווילי טפה/קיפריסווונוס (Selvili Tepe/Κυπαρισσόβουνος) שגובהו 1,024 מטרים מעל פני הים. הרי קירניה חוצצים בין חופו הצפוני הצר והתלול של האי לבין המישור שמרכזו - המסאוריה (Μεσαορία/Mesarya Ovası). מדיה וקבצים בנושא הרי קירניה בוויקישיתוף הרי קירניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הרים ובנושא קפריסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אברהמס

אברהמס או אברמס הוא שם משפחה אנגלי שפירושו "בן אברהם". האם התכוונתם ל... ג'יי ג'יי אברהמס – מפיק קולנוע, במאי קולנוע וטלוויזיה, שחקן, מלחין ותסריטאי יהודי-אמריקאי ג'ים אברהמס – במאי קולנוע וסופר אמריקאי הרולד אברהמס – אתלט יהודי-בריטי ישראל אברהמס – חוקר של מדעי היהדות באוניברסיטת קיימברידג' עמיחי אברהמס – קצין שריון ישראלי צוקר, אברהמס וצוקר – שלישיית יוצרי קומדיות קולנועיות יהודים אמריקאים אליוט אברמס – פקיד יהודי אמריקאי בכיר בממשלי רונלד רייגן וג'ורג' בוש (הבן) קרייטון אברמס – ראש המטה הכללי של צבא ארצות הברית בשנים 1974-1972 רוברט אברמס – גנרל בצבא ארצות הברית, בנו של קרייטון אברמס M1 אברמס – טנק מערכה עיקרי מתוצרת ארצות הברית, שנכנס לשרות במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20; קרוי על שם קרייטון אברמס
קרפאז

קרפאז או קירפאשה (ביוונית Καρπασία - "קרפסיה", בטורקית Karpaz או Kırpaşa) הוא חצי אי ארוך וצר בצפון-מזרחו של האי קפריסין, השוכן בתחומה של קפריסין הצפונית. חצי האי שלוח מקפריסין לכיוון צפון-מזרח, לעבר מפרץ איסכנדרון שבטורקיה, והוא משווה לקפריסין את צורתה האופיינית המזכירה אגרוף השולח אצבע מורה. אורכו של חצי האי הוא כ-80 ק"מ ורוחבו המרבי הוא 15 ק"מ. רכס הרי קירניה נכנס אליו ממערב והופך בתחומו לגבעי. חצי האי מסתיים בכף זאפר (Zafer Burnu - "כף הניצחון")/כף אפוסטולוס אנדראס (Ακρωτήριο Αποστόλου Ανδρέα - "כף השליח אנדראס"), וסמוך לו שוכנים מספר איים קטנים בלתי-נושבים. מפרץ מאוסה/מפרץ אמוכוסטוס (Mağusa Körfezi/Κόλπος της Αμμόχωστου) שוכן מדרום לו. אופיו של חצי האי הוא חקלאי והיישוב הגדול ביותר השוכן בתחומו הוא דירקרפאז/ריזוקרפאסו (Dipkarpaz/Ριζοκάρπασο) ובו כ-6,000 תושבים. מדיה וקבצים בנושא קרפאז בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קפריסין ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רסס

רסס מבוקר (ריסו"מ), הוא תוספת שנהוג להוסיף לראשים קרביים או למטעני חבלה על מנת להגביר את אפקט הנזק, את טווח הפגיעה ואת כמות הנפגעים בעת הפיצוץ. הרסס מיועד בעיקר על מנת לשפר את קטלניות הנשק כנגד בני אדם. רסס מבוקר עשוי להופיע במספר צורות, כגון גולות מתכת, קוביות מתכת, חצונים (חצים קטנים) חדים, פיסות פלדה קצוצות, או, לחליפין, במטעני חבלה מאולתרים, הרסס מורכב לרוב ממסמרים, ברגים וחלקי מתכת מסוגים שונים. מטען רסס פלאשט מדיה וקבצים בנושא רסס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית הספר לשפות אקור

בית הספר לשפות "אָקוֹר" (בצרפתית: Accord École de Langues) הוא מכון גבוה ללימודי צרפתית כשפה זרה אשר הוקם בפריז בשנת 1988. הוא מארח מדי שנה יותר מ-5,000 תלמידים מ-50 לאומים שונים וזכה לתווית "השפה הצרפתית הזרה האיכותית", עם מספר הכוכבים המרבי בחמש הקטגוריות שנבדקו (אירוח, מיקום, הוראה, הכשרה, ניהול). בית הספר ממוקם בבניין פריזאי טיפוסי על בשדרות הגדולים שבאזור העתיק של העיר, באזור מצוקה לשעבר, אשר כולל היום תיאטראות, פאבים ובתי מרזח, לאחר שעברה שינוי במאה התשע עשרה על ידי עבודתו של הברון אוסמן אשר שינה את פניה של פריז. מטרתו העיקרית של בית הספר לחשוף את התלמידים לתנאים ולמגבלות של הסיטואציות המתעוררות בתחומים שונים של החיים החברתיים ולפתח אצלם אסטרטגיות למידה המאפשרות לבטא בצרפתית את היכולות התקשורתיות הקיימות אצלם בשפת האם שלהם . נושא הדקדוק מתורגל באמצעות משחקים לשוניים, סימולציות, תרגילים אינטראקטיביים ופעילויות מגוונות במהלך סיטואציות תקשורת שונות. מנכ"ל בית הספר הוא פרנסואה פייפר (François Pfeiffer). Official site (באנגלית) Official site, junior section (באנגלית) http://www.qualitefle.fr/Label.aspx http://www.french-paris.com/uk/info/pedagogy.php
Unarmed (best of 25th anniversary)

Unarmed-Best of 25th Anniversary (בתרגום חופשי: "בלתי חמוש - המיטב של 25 שנות פעילות") הוא אלבום אוסף של להקת הפאוור מטאל הגרמנית Helloween. ייחודו ביחס לשאר אלבומי הלקט למיניהם הוא שכל שיר באלבום מוצג באופן שונה מגרסת הופעתו המקורית. בנוסף לחברי הלהקה, השתתפו בהפקת האלבום אמנים אורחים רבים. האלבום הגיע במצעד אלבומים הגרמניים למקום 39. "Dr. Stein" (במקור-The Keeper of the Seven Keys pt. 2) "Future World" (במקור-The Keeper of the Seven Keys pt. 1) "If I Could Fly" (במקור- The Dark Ride) "Where the Rain Grows" (במקור-Master of the Rings) "The Keeper's Trilogy" (טרילוגיית שירים. במקור-The Keeper of the Seven Keys pt. 1+2) "Eagle Fly Free" (במקור-The Keeper of the Seven Keys pt.2) "Perfect Gentleman" (במקור-Master of the Rings) "Forever And One" (במקור-The Time of the Oath) "I Want Out" (במקור-The Keeper of the Seven Keys pt 2) "Fallen to Pieces" (במקור-Gambling With the Devil) "A Tale that Wasn't Right" (במקור-The Keeper of the Seven Keys) "Why" (מקור-Master of the Rings) שיר זה הוא שיר מיוחד, שלא מבוצע במלואו באף אחד מאלבומי הלהקה. קטע זה הוא שילוב של מספר קטעים מתוך השירים "Halloween", "The Keeper of the Seeven Keys" ו-"A King for a 1000 Years", הלקוחים מתוך שני חלקי האלבום "The Keeper of the Seven Keys". כל שיר מנוגן בגרסה אקוסטית ורגועה. בהקלטת קטע זה נעזרה הלהקה בתזמורת פראג, המונה כ-70 נגנים. אנדי דריס - שירה מייקל וויקאת' - גיטרה (מלבד טראק מספר 6) מרכוס גרוסקופף - בס (מלבד טראק מספר 6) סשה גרסטנר - גיטרה דני לובל - תופים (מלבד טראק מספר 6) התזמורת הסימפונית פראג - (טראקים 5 ו-11) גרו דרנק - אקורדיון (חבר בלהקת "זעם בבית השחיטה") פיטר מאפאי - גיטרה (טראקים 2,4,7 ו-9) אלבי דונלי - סקסופון (טראק 1) מטיאס אולמר - פסנתר (טראקים 1,3,5,10,11) ניפי נויה - כלי הקשה (טראקים ו-4,6,7,9,10) חברי הטריו המוזיקלי "הלסונגס" (הריאט אוהלסון, קאלה קארלסון, ג'והן ברינגהד) - פסנתר, גיטרה ודואט שירה (טראק 6) ההרכב הקולי "ג'רג'וראין" - מקהלה צ'ארלי באופיינד - מפיק (מלבד טראק 6) פיטר אריקסון - מפיק (טראק 6) מידע על האלבום Unarmed באתר MusicBrainz האלבום Unarmed באתר Discogs