פרנק בנסון (מושל אורגון)

פרנק ויליאמסון בנסון (באנגלית: Frank Williamson Benson;‏ 20 במרץ 1858 – 14 באפריל 1911) היה פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אורגון ה-12 בשנים 1909–1910. בנסון, יליד קליפורניה, היה גם איש חינוך, פקיד משרד קרקעות, וכיהן שתי כהונות כמזכיר המדינה של אורגון. מתפקיד זה הוא הגיע להיות המושל לאחר שהמושל המכהן ג'ורג' ארל צ'מברלין, התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית. פרנק ויליאמסון בנסון נולד בסן חוזה, קליפורניה. אביו, הנרי קלארק בנסון, נשלח למערב על ידי הכנסייה האפיסקופלית, וב-1864 עבר עם משפחתו לפורטלנד, אורגון כדי להיות עורך העיתון Pacific Christian Accord. אימו הייתה מטילדה ויליאמסון בנסון, ואחיו הבכור, הנרי לנדין בנסון, היה יושב ראש בית הנבחרים של אורגון ושופט בבית המשפט העליון של אורגון. פרנק בנסון הצעיר למד באקדמיית פורטלנד, והמשיך את לימודיו בקולג' קליפורניה וסלין (כיום אוניברסיטת הפסיפיק בסטוקטון), שם הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה ב-1877 ותואר מוסמך אוניברסיטה ב-1882. לאחר סיום לימודיו שב בנסון לאורגון והחל בקריירה חינוכית. ב-1880 הוא היה למנהל של אקדמיית אומפקווה בווילבור, אורגון, בית ספר מתודיסטי שכבר לא קיים. ב-1882 נבחר בנסון למפקח הראשי של בתי הספר של מחוז דאגלס, אך התפטר מהתפקיד שנה לאחר מכן כדי לשמש נשיא בית הספר להוראה שבעיר דריין. ב-1883 נשא בנסון לאישה את הארייט רות בנג'מין, ולשניים נולדו שני בנים. בשנים 1894–1896 שימש בנסון כפקיד משרד הקרקעות של ארצות הברית ברוזברג (אנ'). ב-1892 נבחר בנסון כפקיד מחוז דאגלס, וב-1896 נבחר לכהונה שנייה לתפקיד. בשנה זו הוא עבר את מבחני לשכת עורכי הדין, וב-1898 החל לעסוק בעריכת דין ברזבורג. ב-1906 התמודד בנסון על משרת מזכיר המדינה של אורגון כמועמד המפלגה הרפובליקנית ונבחר לתפקיד. ב-1909, באמצע תקופת כהונתו כמושל אורגון נבחר ג'ורג' ארל צ'מברלין לסנאט של ארצות הברית והתפטר מתפקידו כמושל. כמזכיר המדינה, היה בנסון הבא בסדר הירושה, וב-1 במרץ 1909 הוא הושבע כמושל ה-11 של אורגון (באורגון לא קיימת משרת סגן מושל). בנסון לא התפטר מתפקידו כמזכיר המדינה, והחזיק בשני התפקידים, בניגוד לחוקת אורגון. ב-1877 החזיק באופן דומה סטיבן צ'דוויק בשני התפקידים לאחר שהושבע כמושל בנסיבות דומות, גם זאת בניגוד לחוקת המדינה. בנסון קיבל שכר עבור שני התפקידים. כמושל, לא היו יוזמותיו של בנסון מרובות, זאת על אף שהחזיק בשתי המשרות הרמות ביותר במדינה. הוא זימן מיוחד של בית המחוקקים המדינתי כדי לממן את פעילותם של כמה ממוסדות המדינה, כולל בית הכלא המדינתי, ביצוע רפורמות במערכת החינוך, בבית החולים לחולי נפש, בבית הספר לעיוורים, ובמעון לוותיקי המלחמה. צעדי חקיקה אלו כשלו במושב בית המחוקקים הקודם. בנסון ניסה לפתור את סכסוך הגבולות עם המדינה השכנה וושינגטון. בעת שהושבע כמושל, היה בנסון חולה, אך בריאותו השתפרה לאחר מכן. ב-1910 הוא נסע לקליפורניה כדי לקבל טיפול רפואי נוסף. ב-5 ביוני 1910 הוא התקשר בטלפון למזכירו האישי, והעביר את סמכויות המושל לנשיא הסנאט של אורגון ג'יי באוורמן עד שיעלה בידו לשוב לסיילם, דבר שהיה צפוי לקרות ב-20 ביולי. באוורמן הושבע כמושל בפועל ב-16 ביוני. אף על פי כן, בנסון לא שב מקליפורניה עד ליומו האחרון, ובאוורמן השלים את כהונתו של בנסון כמושל. בבחירות שנערכו בסתיו אותה שנה לא התמודד בנסון על כהונה מלאה כמושל, אך נבחר לכהונה נוספת כמזכיר המדינה. פרנק בנסון נפטר ברדלנדס, קליפורניה ב-14 באפריל 1911. הוא נטמן בבית הקברות של רוזברג. מדיה וקבצים בנושא פרנק בנסון בוויקישיתוף פרנק בנסון באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) פרנק בנסון באתר The Political Graveyard (באנגלית) פרנק בנסון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)