טדאוש ברד

טדאוש ברד (בפולנית: Tadeusz Baird‏; 26 ביולי 1928 – 2 בספטמבר 1981) היה מלחין פולני. ברד נולד בגרודזיסק מזובייצקי כבן למשפחה בעלת שורשים סקוטים. אבותיו היו קתולים סקוטיים שנמלטו מארצם מפני רדיפות על ידי פרוטסטנטים והגיעו באמצע המאה ה-18 לפולין. בהיותו בן חמש החל ברד ללמוד נגינה על פסנתר. בנעוריו, בימי הכיבוש הנאצי בפולין, הוא החל לקבל שיעורים פרטיים מהפסנתרן טדאוש ויטוסקי. בין השנים 1941–1943 למד ברד אצל בולסלב וויטוביץ, בקטוביץ, ואצל קז'ימייז' סיקורסקי, בלודז', ובין השנים 1947–1951 היה תלמידם של פיוטר ריטל ופיוטר פרקובסקי בבית הספר הגבוה למוזיקה בוורשה. כמו כן הוא למד 3 שנים מוזיקולוגיה באוניברסיטת ורשה. בשנת 1949 הקים ברד, במשותף עם קז'ימייז' סרוצקי ויאן קרנץ, את קבוצת 49 שניסתה לענות לדרישות המשטר למוזיקה לא מסובכת מדי, "ריאליסטית סוציאליסטית". יצירותיו בשנות ה-50 המוקדמות היו יותר בסגנון נאו-קלאסי ומושפעות מאלמנטים של הפולקלור הלאומי. אחרי הרפורמות של שנת 1956 התעניין ברד בסריאליזם הדודקפוני (למשל הרביעייה למיתרים וארבע המסות לתזמורת). בשנת 1956 יחד עם סרוצקי ואחרים נמנה עם מייסדי פסטיבל הסתיו של ורשה, ( Warszawska Jesień). החל משנת 1974 לימד הלחנה בבית הספר הגבוה למוזיקה בוורשה, משנת 1977 כפרופסור. זכה מספר פעמים באותות הכרה מטעם הארגון אונסק"ו על יצירותיו. ב-1979 התקבל כחבר באקדמיה לאמנויות של ברלין. מ-1976 נבחר כיושב ראש הסניף הפולני של החברה הבינלאומית למוזיקה בת זמננו. ביצירותיו סגנונו התגוון עם השנים, אחרי 1956 השתמש לעיתים בטכניקה דודקפונית לפי המסורת של אלבן ברג, או בחר באופציות הדומות לשוסטקוביץ' המאוחר. מוזיקה של ברד מתאפיינת בליריזם[דרושה הבהרה] בולט בדרכו של שופן, שוברט, מאהלר ברג, קרלוביץ' ונחשב על ידי מבקרים רבים מעין יורש של קרול שימנובסקי. הוא העריץ מאוד את המסורת הרומנטית, אך גם את מוזיקת הרנסאנס והבארוקית והשתמש ביסודות מהן. אחרי מותו ב-2 בספטמבר 1981 בוורשה, נקראו על שמו התזמורת הפילהרמונית של העיר ז'לונה גורה, והתחרות למלחינים פולנים צעירים, בה הפרס הראשון ממומן באמצעות קרן שהוקמה על ידי אלמנתו אלינה סביצקה-ברד. סונאטינה מספר 1 1949 סונאטינה מספר 2 1952 סוויטה קטנה לילדים 1952 רביעיית מיתרים 1971 קטע לרביעית מיתרים 1971 סימפונייטה ,1949 סימפוניה מס.1 1950 - הפרס הלאומי של פולין בשנת 1951 סוויטה בסגנון עתיק לתזמורת מיתרים ולחליל "קולא בניון" "Colas Breugnon" לפי רומן רולאן 1951 סימפוניה מספר 2 1952 קונצ'רטו לתזמורת 1953 ארבעה "ניסויים" או מסות 1958 (פרס אונסק"ו בשנת 1959 ופרס ראשון בתחרות ע"ש גז'גוז' פיטלברג) סימפוניה ברביס Sinfonia brevis לתזמורת 1968 סימפוניה מס.3 1969 - פרס לאומי של פולין בשנת 1970 קנצונה לתזמורת 1980 קונצ'רטו לפסנתר 1949 ארבעה דיאלוגים לאבוב ותזמורת קאמרית 1964 (פרס אונסק"ו בשנת 1966) קונצרטו לאבוב 1973 Concerto lugubro ("קונצ'רטו קודר") לויולה 1975 אקספרסיות לכינור ותזמורת - 1959 קטעים לצ'לו, נבל ותזמורת 1977 ארבע סונֶטות אהבה לבריטון ותזמורת, לפי שקספיר 1956 ארוטיקה - שישה שירים לסופרן ולתזמורת 1961 לפי שירי מלגוז'אטה הילאר חמישה שירים למצו-סופרן ולשישה כלים, לפי הלינה פושוויאטובסקה - פרס לאומי של פולין בשנת 1970 "מחר" דרמה מוזיקלית לפי ג'וזף קונרד, לליברית מאת יז'י סיטו 1966 קנטטה "מכתבים של גתה" לבריטון, מקהלה מעורבת ותזמורת -1970 (לפי ההתכתבות בין גתה לבין שרלטה פון שטיין קולות מרחוק לבריטון ותזמורת - 1970 מוזיקה ל-20 סרטים, לרבות "לוטנה" של אנדז'יי ויידה (1959) והסרט הלא גמור של אנדז'יי מונק "הנוסע" (1963) מוזיקה ל-50 הצגות תיאטרון פרס התחרות גז'גוז' פיטלברג 1958 פרס סרגיי קוסביצקי 1968 פרס ארתור הונגר 1974 מדליית סיבליוס 1976 פרס העיר קלן בגרמניה 1963 הפרס הלאומי של פולין - 1951, 1964 על מפעל חיים, 1970 פרסי אונסק"ו - 1959, 1966 אות דגל העבודה דרגה א' - 1981, לאחר מותו מדיה וקבצים בנושא טדאוש ברד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טדאוש ברד טדאוש ברד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טדאוש ברד, באתר AllMovie (באנגלית) טדאוש ברד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) טדאוש ברד, באתר קומפוניסטן דר גגנווארט טדאוש ברד, באתר AllMusic (באנגלית) טדאוש ברד, באתר MusicBrainz (באנגלית) טדאוש ברד, באתר Discogs (באנגלית) טדאוש ברד, מאת ג'ייקוב בוקון (הדף מוקדש על ידי המרכז התרבותי הפולני באוניברסיטת דרום קליפורניה University of Southern California באינטרנט) טדאוש ברד בקטלוג של הארכיון המוזיקלי הגרמני ברשת באתר SoMusical סדאוש ברד, באתר בריטניקה טדאוש ברד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) טדאוש ברד, באתר "Find a Grave" (באנגלית)