קרלוס קאסלי

קרלוס אומברטו קאסלי גארידו (בספרדית: Carlos Humberto Caszely Garrido; נולד ב-5 ביולי 1950 בסנטיאגו) הוא כדורגלן-עבר צ'יליאני. קאסלי, שכונה "מלך המטר המרובע" ("Rey del metro cuadrado"), שיחק בעמדת החלוץ. את מרבית הקריירה שלו העביר במועדון קולו-קולו. הוא היה חבר בנבחרת צ'ילה בכדורגל, והוא מדורג במקום השלישי ברשימת מלכי השערים שלה, אחרי מרסלו סאלאס ואיבן זמורנו, עם 29 שערים. קאסלי החל לשחק במדי קולו-קולו ב-1967. הוא זכה עמה באליפות צ'ילה ב-1970 וב-1972. בעקבות הזכייה ב-1972 השתתפה הקבוצה בגביע ליברטדורס ב-1973, והעפילה לשלב הגמר, בו הפסידה בהארכה לאינדפנדיינטה הארגנטינאית. קאסלי היה מלך השערים של הטורניר. בסוף אותה עונה עבר לספרד. הוא שיחק עונה אחת במדי לבאנטה, וארבע עונות במדי אספניול. ב-1978 שב לקולו-קולו. במשך שלוש עונות ברציפות, 1979, 1980 ו-1981, היה מלך השערים של הליגה הצ'יליאנית, וב-1979, 1981 ו-1983 זכה עם קולו-קולו באליפות. לאחר הזכייה האחרונה עזב לקבוצה האמריקאית ניו יורק קוסמוס, ולאחר עונה אחת שב לעונת פרישה בקולו-קולו, בה לא הרבה לשחק. ב-1986 שיחק משחק בודד במדי המועדון האקוודורי ברצלונה ספורטינג קלוב. קאסלי זומן לראשונה לנבחרת צ'ילה ב-1969. הוא היה חבר בסגל הנבחרת למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית, והיה לשחקן הראשון בתולדות משחקי גביע העולם בכדורגל שמוצא לו כרטיס אדום, לאחר שביצע עבירה על שחקן נבחרת גרמניה המערבית ברטי פוגטס. המונדיאל נערך חודשים ספורים לאחר ההפיכה הצבאית בה הודח הנשיא סלוודור איינדה, ואת השלטון תפס אוגוסטו פינושה. פינושה רדף את מתנגדיו, ורבים מהם עונו או נעלמו. גם רופא הנבחרת נעצר, והוא שוחרר רק לאחר שהקפטן פרנסיסקו ולדס הודיע כי אם לא ייעשה כן, לא יצא עם הנבחרת לגרמניה. קאסלי, שהיה מזוהה עם השמאל בצ'ילה, הופיע למפגש עם פינושה ערב הנסיעה למונדיאל כשהוא לובש בנדנה אדומה וסירב ללחוץ את ידו. במהלך המונדיאל הביע את מחאתו נגד פינושה בדרך נוספת, כאשר במהלך נגינת המנון צ'ילה בפתיחת המשחק מול נבחרת גרמניה המזרחית, שר שיר אחר, והדבר נראה בבירור בצילומי הטלוויזיה. שלטונות צ'ילה הורו למערכות העיתונים במדינה לתארו כבוגד. הוא לא נעצר עם שובו, ככל הנראה משום שהחזיק בדרכון ספרדי, אך אמו נעצרה, ואף חוותה עינויים קשים. במשך השנים הבאות לא זומן לסגל הנבחרת, אף שהיה בין השחקנים המוכשרים בארצו באותה העת. בסופו של דבר אושרה חזרתו לסגל הנבחרת ב-1979, ובטורניר הקופה אמריקה שנערך באותה שנה הבקיע את שני השערים לזכות נבחרתו בניצחונה על נבחרת פרו בשלב חצי הגמר. כן נכלל בסגל הנבחרת במונדיאל 1982, ואולם מטורניר זה זכור בעיקר כמי שהחמיץ בעיטת עונשין במשחק מול נבחרת אוסטריה. ב-1988 נערך בצ'ילה משאל עם על המשך שלטונו של פינושה, ולראשונה מזה 15 שנים הוסרו המגבלות על תעמולה פוליטית. קאסלי הופיע באחד משידורי התעמולה של מתנגדי פינושה לצד אמו, שסיפרה על הסבל הנפשי שנגרם לה כתוצאה מהעינויים שעברה. מתנגדי פינושה ניצחו במשאל העם, והדמוקרטיה במדינה הושבה על כנה. ב-1997 הציעה לו המפלגה למען הדמוקרטיה להתמודד מטעמה על מקום בבית התחתון של הקונגרס, אך הוא סירב. בהמשך, מינה אותו ראש עיריית סנטיאגו חואקין לאווין, איש ימין דווקא, לנהל מספר מיזמי ספורט בעירו. כן מונה על ידי נשיא צ'ילה ריקארדו לאגוס כחבר בוועדה להכנת אירועי יום העצמאות ה-200 של צ'ילה. במקביל, עד 2008 הנחה תוכנית ספורט בערוץ 13 בטלוויזיה הצ'יליאנית. מדיה וקבצים בנושא קרלוס קאסלי בוויקישיתוף קרלוס קאסלי, באתר Transfermarkt קרלוס קאסלי, באתר Soccerway קרלוס קאסלי, באתר WorldFootball.net קרלוס קאסלי, באתר National Football Teams קרלוס קאסלי, באתר FootballDatabase.eu שגיב ברעם‏, האיש שסירב ללחוץ יד לפינושה, באתר וואלה, 4 ביולי 2011