laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי איסלנד–מלאווי

יחסי איסלנד–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מלאווי. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מלאווי הם יחסים דיפלומטיים חלקיים. מגעים וגישושים ראשונים בין איסלנד למלאווי החלו לראשונה בשנות השבעים של המאה העשרים, המגעים הבשילו לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות ב-13 באוגוסט 1988. איסלנד ומלאווי משתפות פעולה בעיקר דרך הסוכנות האיסלנדית הבינלאומית לפיתוח, שפתחה משרד בלילינגווה בשנת 1999 (המשמש גם כשגרירות איסלנד במדינה). שיתוף הפעולה בין שתי המדינות מתרכז בפיתוח השימוש של מלאווי במשאבים השונים שלה. ישנם גם פרויקטים חברתיים במדינה שאיסלנד מנהלת ופרויקטים הנוגעים בחקלאות - שמהווה חלק בלתי נפרד מכלכלת מלאווי. שיתוף פעולה נוסף חשוב בין הסוכנות האיסלנדית הבינלאומית לפיתוח לבין רפובליקת מלאווי הוא שיתוף הפעולה בתחום הפיתוח הטכני. תחום זה של שיתוף פעולה עגון במזכר הבנות שנחתם בין ממשלת מלאווי לממשלת איסלנד בשנת 1997. איסלנד מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה. מלאווי אינה מיוצגת באיסלנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. Malawi - Iceland Relations, אתר יחסי החוץ של מלאווי EMBASSY OF ICELAND IN LILONGWE, MALAWI
יחסי אוסטרליה–מלאווי

יחסי אוסטרליה–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת מלאווי. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת מלאווי הם יחסים דיפלומטיים על בסיס שגרירים-לא תושבים. היחסים הדיפלומטיים שבין אוסטרליה למלאווי כוננו לראשונה באופן רשמי בשנת 1981. אוסטרליה תרמה למלאווי אפילו עוד לפני כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, למעשה, המגעים ביניהן החלו בעת שמלאווי קיבלה את עצמאותה בשנת 1964. אוסטרליה אינה מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות. אוסטרליה מיוצגת במלאווי בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה. מלאווי אינה מיוצגת באוסטרליה בדרג השגרירות. מלאווי מיוצגת באוסטרליה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר מלבורן. מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–מלאווי בוויקישיתוף Malawi - Australia Relations, משרד יחסי החוץ של מלאווי CONSULATE OF AUSTRALIA IN LILONGWE, MALAWI CONSULATE OF MALAWI IN MELBOURNE, AUSTRALIA
האסיום

הַאסְיוּם (Hassium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Hs ומספרו האטומי 108. זהו היסוד החמישי בסדרת היסודות העל כבדים וה-16 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. האסיום נוצר לראשונה בשנת 1984 כאשר המדען פטר ארמברוסטר וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים שבדרמשטאדט, גרמניה הפציצו אטומי 208Pb ביוני 58Fe ב"מאיץ קוי". ההפצצה גרמה להיווצרות האיזוטופ 265Hs ונייטרון חופשי. זאת לאחר שניסיונות להפיקו על ידי יורי אוגאנסיאן וצוותו במכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה שברוסיה ב-1978 הפיקו תוצאות שנויות במחלוקת. שם היסוד ניתן לו בשנת 1997 ונגזר מהמלה Hassia, שמה הלטיני של מדינת הסה שבגרמניה, בה נתגלה. עד כה התגלו 8 איזוטופים שונים של האסיום: 264 - עם זמן מחצית חיים של 0.26 מילישניות. 265 - עם זמן מחצית חיים של 0.8 בין 1.7 מילישניות. 266 - עם זמן מחצית חיים של 2.3 מילישניות. 267 - עם זמן מחצית חיים של 59 מילישניות. 269 - עם זמן מחצית חיים של 14 שניות. 270 - עם זמן מחצית חיים של 2.4 שניות. 275 - זמן מחצית החיים אינו ידוע. 277 - עם זמן מחצית חיים של 11 עד 12 דקות (היציב ביותר). מדיה וקבצים בנושא האסיום בוויקישיתוף האסיום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס אטילה יוז'ף

פרס אטילה יוז'ף (בהונגרית: József Attila-díj) הוא פרס ספרותי ממלכתי בקטגוריית פרסי הביניים באמנות בכלל, אך הפרס הגבוה ביותר בספרות, שמוענק על פעילות ספרותית מצטיינת ונוסד על ידי מועצת השרים של הונגריה בשנת 1950. שר התרבות הרלוונטי מחלק אותו כל שנה לאחר ששמע את עמדותיהם של הארגונים המקצועיים הנוגעים בדבר. הפרס אטילה יוז'ף הוא אחת מאותות ההכרה המקצועית הגבוהים ביותר בספרות ההונגרית. פרס אטילה יוז'ף החליף את פרס באומגרטן בהונגריה לאחר פירוק קרן באומגרטן בשנת 1949. במקור הוענק בשלוש דרגות, אך נוהג זה הופסק בשנת 1977 כשאיחדו את סכום המענקים של פרסי האמנות. הפרס הוקם מחדש בשנת 1992. הנוהל הנוכחי של הענקת הפרס הוסדר על ידי צו של "המשרד למורשת התרבות הלאומית" משנת 1999. לרוב הפרס הוענק לשמונה יוצרים עד 1992, לעשרה בין 1992 לבין 2000 ולשלושה עשר ובין 2001 לבין 2012 . הזוכים מקבלים תעודת פרס, תגמול כספי ולוח ברונזה. עד 1992 במקום לוח הברונזה הוענקה מדליה דו צדדית בקוטר שבעים וחמישה מילימטרים, עם דיוקנו של אטילה יוז'ף בחזית עם הכיתוב "אטילה יוז'ף 1905-1937 והכיתוב "פרס אטילה יוז'ף" מאחור. הלוח החדש הוא חד צדדי, קוטרו שמונים מילימטר, ועוביו שמונה מילימטרים, עם דיוקן קמור של אטילה יוז'ף ועליו הכיתוב "ATTILA JÓZSEF AWARD". הפרס יכול להיות מוענק ליוצרים של יצירה ספרותית מרכזית בפרוזה, בשירה או בדרמה. עבור הרשימה השלמה של זוכי הפרס (כ-600) ראה: זוכי פרס אטילה יוז'ף בוויקיפדיה ההונגרית. ג'רג' שוֹמְיוֹ - משורר (הונגרי-יהודי) (1950), (1951), (1954), (1966) טיבור מראי - סופר (1951, 1952) קלמן שאנדור - סופר, עיתונאי (הונגרי-יהודי) (1950), (1951) קלרה פהר סופרת ומשוררת הונגריה-יהודייה (1950) בּוֹרִיש פַּלוֹטַאִי - סופרת, משוררת (הונגריה-יהודייה) (1950), (1967) יוז'ף גאלי - סופר ומתרגם (1951) לאסלו ארדש - סופר (1956, 1959) מגדה סאבו - משוררת מחזאית (1959), (1972) בלה ויהאר (קודם: וייס)- משורר, עיתונאי (הונגרי-יהודי) (1966) יאנוש פילינסקי - סופר, משורר (1971) ג'ורג' מולדובה - סופר (הונגרי-יהודי) (1973), (1978) יוז'ף טורנאי - סופר, משורר (1975) אגנש גרגֶי - משוררת, סופרת, מסאית ומתרגמת (הונגריה-יהודייה) (1977), (1987) אוטו אורבן - משורר הונגרי (1973, 1985) טמאש אונגווארי - סופר הונגרי (1985) גזה סץ' - סופר ומשורר (1993) פטר קנטור - סופר ומשורר (1994) ארז'בט טוט - משוררות הונגריה (1995) פאל בקש - סופר ומשורר (2000) הלקסיקון החדש של רֵוַואִי Révai új lexikona X. (Hom–Kac). Főszerk.: Kollega Tarsoly István. Szekszárd, 2002, Babits. 815. o. ISBN 963-927-280-9 Zeidler Sándor: Kitüntetések a Magyar Köztársaságban. Budapest, 1995, Kossuth. 49/2012. (XII. 15.) EMMI rendelet az emberi erőforrások minisztere által adományozható elismerésekről, njt.hu Tiltakoznak az írószervezetek a József Attila-díjak ügye miatt - a Transindex.ro portálról, multikult.transindex.ro A Petőfi Irodalmi Múzeum adattára Műbalhé és listaháború, irodalmijelen.hu (2012) מדיה וקבצים בנושא פרס אטילה יוז'ף בוויקישיתוף הודעה על הענקת הפרס על ידי שר התרבות ההונגרי
יחסי איסלנד–מולדובה

יחסי איסלנד–מולדובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מולדובה. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מולדובה הם יחסים דיפלומטיים חלקיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין איסלנד לבין מולדובה כוננו לראשונה באופן רשמי ב-17 במאי 1995. הסחר בין איסלנד למולדובה בשנת 2018 עמד על שווי של 7.2 מיליון דולר אמריקאי. איסלנד אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. איסלנד האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה, על מולדובה. מולדובה אינה מיוצגת באיסלנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מולדובה האמינה את שגרירותה שבסטוקהולם, בירת שוודיה, על איסלנד. Republica Islanda, אתר משרד החוץ של מולדובה
כלורופורם

כלורופורם (Chloroform), הידוע גם בשמות טריכלורומתאן (Trichloromethane) ומתיל טריכלוריד הוא תרכובת אורגנית, נוזל חסר צבע, נוסחתו הכימית היא CHCl3 ומסתו המולרית היא 119.4 גרם למול. לחץ האדים בטמפרטורת החדר הוא 120kPa והוא מתאדה בקלות. הכלורופורם אינו דליק כשלעצמו, אך כאשר הוא מעורבב עם חומרים דליקים הוא בוער. הכלורופורם נמצא במשפחת החומרים המסווגים כמזהמים סביבתיים הידועים כטריהלומתאנים(אנ') (מתאן עם שלושה הלוגנים מחוברים אליו). כלורופורם ידוע גם כחומר מסרטן. הכלורופורם נתגלה ביולי, 1831 על ידי המדען האמריקאי סמואל גת'רי (אנ') (1782-1848), ונתגלה בנפרד כמה חודשים לאחר מכן על ידי מדען צרפתי ומדען גרמני, יוג'ין סוביראן(אנ') ויוסטוס פון ליביג. הכלורופורם קיבל את שמו ב-1834. בשנת 1847 השתמשו לראשונה בכלורופורם כסם מרדים במהלך לידה. מאז עלה במהירות השימוש בכלורופורם כסם הרדמה בניתוחים באירופה. בארצות הברית, החליף הכלורופורם את האתר כמרדים עיקרי בתחילת המאה ה-20, אך עד מהרה הופסק השימוש בו עקב רעילותו והאתר הוחזר לשימוש. עד היום נרשם שימוש באתר במדינות מתפתחות בגלל מחירו הזול והשימוש הבטוח, יחסית, בו. נעשה ניסיון להשתמש בתרכובת טריכלורואתילן כתחליף לכלורופורם כחומר מרדים אך גם הוא התגלה כרעיל. הכלורופורם מיוצר בתעשייה על ידי חימום לטמפרטורות של 400–500 מעלות צלזיוס של תערובת של כלור וחד כלורו מתאן (אנ') (הידוע גם כ-כלורומתאן, נוסחה כימית CH3Cl) או על ידי תערובת של כלור ומתאן. בטמפרטורה כזו, כלור (Cl2) הופך לשני רדיקלים של כלור, ותהליך זה גורם למתאן או לכלורומתאן להפוך לתרכובות בעלות יותר אטומי כלור: CH4 + Cl2 → CH3Cl + HCl CH3Cl + Cl2 → CH2Cl2 + HCl CH2Cl2 +Cl2 → CHCl3 + HCl התוצרים של התגובות הללו הם תערובת של כלורומתאנים (חד כלורומתאן, דיכלורומתאן וטריכלורומתאן [כלורופורם]). בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, השימוש העיקרי בכלורופורם היה סם הרדמה נשאף, אך חומרי הרדמה הרבה יותר בטוחים החליפו אותו עד מהרה. השימוש העיקרי של הכלורופורם כיום הוא יצור גזי פריאון ובמיוחד כלורודיפלואורומתאן (אנ') (הידוע גם כ- R-22). כמויות יותר קטנות של כלורופורם משמשות כממסים בתעשיית התרופות וגם בתעשיית הצבעים והדברה. כממס, הכלורופורם משמש גם לחבר פיסות של זכוכית אקרילית (פרספקס בשמו המסחרי). הכלורופורם הוא אחד הממסים היעילים ביותר להמסת אלקלואידים. הכלורופורם מגיב עם נתרן הידרוקסידי ליצירת דיכלורוקרבן (אנ'). כלורופורם שמגיב עם דאוטריום (מים כבדים) יוצר את החומר CDCl3(אנ'), הממס הידוע ביותר לשימוש בספקטרוסקופיית NMR. בתהליך CHIP הכלורופורם יחד עם פנול, משמש להפרדת החלבונים מן ה-DNA. בסרטים, לרוב אפשר לראות ממחטות עם כמה טיפות של כלורופורם הופכות אדם בשאיפה קצרה לחסר הכרה. במציאות נדרשות יותר ממעט טיפות כדי לגרום לאדם אובדן הכרה. ‏ ההיסטוריה של השימוש בכלורופורם להרדמה, ב- general-anaesthesia.com (באנגלית) כרטיס בטיחות בינלאומי מספר 0027, ב- ilo.org (באנגלית) מידע נוסף על כלורופורם, ב- bbc.co.uk (באנגלית) כלורופורם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אתן

אֶתֶן (IUPAC: Ethene; שם טריוויאלי: אתילן, Ethylene) הוא תרכובת אורגנית פשוטה. אתן הוא האלקן (Alken) הפשוט ביותר. זוהי מולקולה סימטרית המורכבת משני אטומי פחמן הקשורים זה לזה בקשר קוולנטי כפול; לכל אחד מאטומי הפחמן קשורים שני אטומי מימן. הנוסחה של אתן היא C2H4, והיא נכתבת לעיתים קרובות בצורה מפורטת יותר, המדגישה את קיום הקשר הכפול: CH2=CH2. אתן משמש בתעשייה הכימית כחומר מוצא לתרכובות רבות: פלסטיק, אתנול (באמצעות תגובה עם מים בנוכחות זרז כגון חומצה גופרתית), אלדהידים ועוד. חיבור של יחידות רבות של אתן נותן את הפולימר פוליאתילן (קרוי גם פוליאתן או, בבריטניה, פוליתן; מסומן בקיצור כ-PE), הפלסטיק הנפוץ ביותר בעולם. אתן, המהווה גז דליק, שימש בעבר כחומר להרדמה רפואית, אך השימוש בו נזנח לאחר גילויים של חומרי הרדמה דליקים פחות. לאתן חשיבות רבה בביולוגיה, והוא מהווה את אחד מחמשת ההורמונים הצמחיים העיקריים, ואת ההורמון הצמחי הגזי היחיד. כשאתן בא במגע עם רקמות שונות בצמח הוא מעודד הבשלה של פירות, פתיחה של פרחים, התפתחות ונשירה של עלים ונביטה של זרעים, והוא מגביר את עמידות הרקמה בפני מחלה או פגיעה פתוגנית. אתן מסונתז בתאי הצמח מחומצת האמינו מתיונין. ההשפעה של אתן על צמחים ידועה לאדם מזה אלפי שנים, אם כי רק ב-1934 התגלה כי הצמחים עצמם מייצרים אותו. המצרים הקדמונים נהגו לחשוף עצי תאנה לעשן מדורות (אשר מכיל מעט אתן) ולהגביר בכך את קצב הבשלת הפרי. ב-1864 הובחן כי עצים שצמחו בסמוך למנורות רחוב (אשר היו מבוססות באותה העת על שריפת שמן) הראו מורפולוגיה וסימני גדילה בלתי-שגרתיים; במהרה התגלה הקשר לאתן הנפלט מהמנורות. אתן משמש חקלאים כיום כדי לזרז באופן מלאכותי הבשלה של פירות כגון תמרים, הדרים ובננות שנקטפו בעודם בוסר. תהליך זה נקרא הבחלה. ניתן גם לבצע הבחלה ביתית על ידי שימוש בתפוחים, אגסים או בננות בשלים, הפולטים אתילן רב. מדיה וקבצים בנושא אתן בוויקישיתוף אתן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אתילן, דף שער בספרייה הלאומית
הפילוסופים הגדולים

הפילוסופים הגדולים (באנגלית: The Great Philosophers) הייתה תוכנית טלוויזיה משנת 1987 שהגיש הפילוסוף בריאן מגי. הסדרה מנתה 15 פרקים, כשבכל אחד מהם ראיין מגי פילוסוף בכיר אודות הפילוסופים הגדולים של התרבות המערבית. התוכנית מהווה מעין סיקוול לתוכנית בשם "אנשי הגות" משנת 1978, גם היא של ה-BBC ובהנחיית מגי. בתוכנית נידנו הפילוסופיות של גדולי הפילוסופי מאז אפלטון ואריסטו, והיא הסתיימה בדיון עם ג'ון סרל על הפילוסופיה של ויטגנשטיין. תקליטורי DVD של הסדרה נמכרים למוסדות אקדמיים, אך רוב הפרקים זמינים גם ברשת. הדיאלוגים מהתוכנית עובדו והורחבו לספר תחת הכותרת הפילוסופים הגדולים: מבוא לפילוסופיה המערבית. הספר תורגם גם לעברית בהוצאת ידיעות אחרונות. הספר נחשב למבוא בהיר וקולח, המומלץ לרוב למתחילים בתחום הפילוסופיה. מיילס בורניאט על אפלטון מרתה נוסבאום על אריסטו אנתוני קני על פילוסופית ימי הביניים ברנארד ויליאמס על רנה דקארט אנתוני קווינטון על ברוך שפינוזה וגוטפריד וילהלם לייבניץ מייקל איירס על ג'ון לוק וג'ורג' ברקלי ג'ון פאסמור על דייוויד יום ג'פרי וורנוק על עמנואל קאנט פיטר סינגר על גאורג וילהלם פרידריך הגל וקרל מרקס פרדריק קופלסטון על ארתור שופנהאואר ג'יי.פ. סטרן על פרידריך ניטשה יוברט דרייפוס על אדמונד הוסרל, מרטין היידגר ואקזיסטנציאליזם מודרני סידני מורגנבסר על פרגמטיסטים אמריקאים אלפרד ג'ולס אייר על גוטלוב פרגה, ברטראנד ראסל ולוגיקה מודרנית ג'ון סרל על לודוויג ויטגנשטיין אנשי הגות בריאן מגי, הפילוסופים הגדולים, תרגום מאנגלית: ד"ר אורה גרינגרד, ד"ר דן דאור, ד"ר יהודה מלצר. הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, ספרי עליית הגג, 1997. "הפילוסופים הגדולים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סרטוני וידאו של הראיונות (משתי התוכניות) באתר יוטיוב (באנגלית) קובצי MP3 של הראיונות (משתי התוכניות) (באנגלית) Bryan Magee (RIP) Presents In-Depth, Uncut TV Conversations With Famous Philosophers (באנגלית) "Great Philosophers". Films Media Group (באנגלית). נבדק ב-2019-08-01. Magee, Bryan. (2001). Talking philosophy : dialogues with fifteen leading philosophers. Magee, Bryan. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0192854178. OCLC 47676350. בריאן מגי, הפילוסופים הגדולים, תרגום מאנגלית: ד"ר אורה גרינגרד, ד"ר דן דאור, ד"ר יהודה מלצר. הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, ספרי עליית הגג, 1997.
מייטנריום

מֵיטְנֶרְיוּם (Meitnerium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Mt ומספרו האטומי 109. זהו היסוד השישי בסדרת היסודות העל כבדים וה-17 בסדרת היסודות הטרנס אורניים. מייטנריום נוצר לראשונה ב-29 באוגוסט 1982 כאשר המדענים פטר ארמברוסטר וגוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים שבדרמשטאדט, גרמניה, הפציצו אטומי 209Bi ביוני 58Fe ב"מאיץ קוי". ההפצצה גרמה להיתוך גרעיני וליצירת איזוטופ 266Mt ונייטרון חופשי. ב-1986 קיבל היסוד את שמו הנוכחי, מייטנריום. הוא קרוי על שם הפיזיקאית היהודיה ילידת אוסטריה, ליזה מייטנר. עד כה נוצרו 5 איזוטופים של מייטנריום: 266 - זמן מחצית חיים של 3.8 אלפיות השנייה 268 - זמן מחצית חיים של 42 אלפיות השנייה 270 - זמן מחצית חיים של 7.16 אלפיות השנייה 275 - זמן מחצית חיים של 14 אלפיות השנייה 276 - זמן מחצית חיים של 0.249 עד 1.834 שניות (היציב ביותר) מדיה וקבצים בנושא מייטנריום בוויקישיתוף ד"ר אבי סאייג, היסוד שעושה צדק, במדור "היום לפני במדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 1 במאי 2019 מייטנריום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וולטר הדלסטון

וולטר דרלינגטון "די" הדלסטון (באנגלית: Walter Darlington "Dee" Huddleston‏; 15 באפריל 1926 — 16 באוקטובר 2018) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, שייצג את קהיליית קנטקי בסנאט של ארצות הברית בשנים 1973–1985. הדלסטון הפסיד בבחירות לסנאט שנערכו ב-1984 למיץ' מקונל בפער זעום בן כ-5,200 קולות, שהיוו 0.4% מקולות הבוחרים. הדלסטון נולד בבורְקֶסוויל שבדרום קנטקי. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים התגייס לצבא ארצות הברית ושירת בתור תותחן טנקים באירופה במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה בשנים 1944–1946. לאחר מכן למד באוניברסיטת קנטקי בתמיכת "חוק ההסתגלות מחדש של יוצאי צבא" (G.I. Bill), וסיים את לימדיו ב-1949. ב-1947 נישא הדלסטון למרתה ג'ין פירס, שנפטרה ב-2003. אחר שסיים את לימודיו הגבוהים עבד הדלסטון כמנהל מדור הספורט והתוכן של רדיו WKCT בבאולינג גרין שבקנטקי. ב-1952 התמנה למנהל הכללי של תחנת הרדיו WIEL בעיר אליזבתטאון השוכנת בצפון במדינה. בהמשך התמנה לנשיא איגוד השדרים בקנטקי. הדלסטון נכנס לפוליטיקה ב-1964 כשנבחר לסנאט של מדינת קנטקי. הוא היה חבר בסנאט של קנטקי עד דצמבר 1972, ולתקופה מסוימת היה מנהיג הרוב בסנאט. ב-1972 התמודד הדלסטון על אחד משני מושביה של קנטקי בסנאט של ארצות הברית שהתפנה בעקבות פרישתו של הסנאטור הרפובליקני ג'ון שרמן קופר. בבחירות הכלליות הצליח לגבור על לואי נון הרפובליקני, שזה עתה סיים את כהונתו כמושל קנטקי ברוב דחוק של 51%. הדלסטון נבחר מחדש ב-1978 עם 61% מקולות הבוחרים כשהוא מביס את לואי ר. גודנר ג'וניור, חבר בית הנבחרים של קנטקי מלואיוויל. ב-1984 ניצב הדלסטון בפני מיץ' מקונל מהמפלגה הרפובליקנית, השופט המחוזי של מחוז ג'פרסון. מקונל זכה לתמיכה פוליטית עקב סדרה של תשדירי תעמולת בחירות טלוויזיוניות שלעגו לנוכחותו של הדלסטון בסנאט. מקונל האשים אותו כי העמיד את "ההתקשרויות הפרטיות שלו לפני תחומי האחריות שלו בסנאט". חרף תשדירי בחירות אלה לאורך כל מערכת הבחירות היה המירוץ בין השניים צמוד במיוחד, והגיע לתומו עם ניצחון דחוק ביותר של מקונל, שגבר בקושי של הדלסטון עם רוב בן 0.4%. הדלסטון היה ידוע כחבר באגף המתון של המפלגה הדמוקרטית, כפי שהיה אופייני לחברי המפלגה מקנטקי. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 היה הדלסטון חבר במועצה הלאומית של יועצי הפדרציה לרפורמה בהגירה לארצות הברית, קבוצה המתנגדת להגירה אל ארצות הברית הדוגלת בהורדת שיעור המהגרים החוקיים הנכנסים לשטחי ארצות הברית. ב-16 באוקטובר 2018 הלך הדלסטון לעולמו בעיר וורסו שבקנטקי, בן 92 במותו. מדיה וקבצים בנושא וולטר הדלסטון בוויקישיתוף וולטר הדלסטון, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) וולטר הדלסטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ק בראמר, Former U.S. Sen. Walter ‘Dee’ Huddleston dies at 92, באתר kentucky.com‏, 16 באוקטובר 2018 (באנגלית) מארק ר. צ'לגרן, Dee upset by McConnell in close race, כתבה בעיתון Williamson Daily News‏, 7 בנובמבר 1984 (באנגלית) Walter 'Dee' Huddleston, who lost Senate seat to Mitch McConnell, dies, באתר Courier-Journal‏, 16 באוקטובר 2018 (באנגלית)
נקודת בוו

נקודת בוו או נקודת בוב (באנגלית: Bov Point; בבולגרית: нос Бов) היא לשון יבשה המכוסה קרח בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. נקודת בוב מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרץ קיאק. הנקודה ממוקמת 9.36 קילומטרים דרומית מערבית לנקודת מיטשל; 2.7 קילומטרים מערבית לנקודת חווארצ'יל שבאי לקוואנט; 3.35 קילומטרים צפונית - צפונית-מזרחית מנקודת מומינו; ו-2.7 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית לפסגת פודם. הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008. הנקודה נקראת על שם העיירה בוו במערב בולגריה. הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) נקודת בוו באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור נקודת בוו, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי הבולגרי מידע גאוגרפי והיסטורי
מסקר ההכתרה של חיל האוויר המלכותי, 1953

מסקר ההכתרה של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: RAF Coronation Review 1953) נערך ב-15 ביולי 1953. הוא נערך במסגרת חגיגות ההכתרה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, שהתקיימה ב-2 ביוני 1953. באירועים השתתפו למעלה מ-900 כלי טיס מ-50 דגמים שונים. הם היוו את התצוגה הגדולה ביותר של כוח אווירי שנערכה בבריטניה מאז ומעולם. למסקרם קדמו שבעה חודשי הכנות. בסיס חיל האוויר המלכותי אודינהם (Odiham)‏ (אנ') בהמפשייר, מדרום-מערב לבירה לונדון, נבחר לאתר שיארח את המסקר. בבסיס נערכו תחילה עבודות תשתית ולאחר מכן הוטסו אליו בהדרגה 300 כלי טיס שנועדו להשתתף במסדר הקרקעי. המטוסים הוצבו בשורות על גבי המסלולים, הרחבות החניה ושטחי הדשא בבסיס ביחד עם תצוגה של ציוד שבשירות החיל - מנועים, חימוש, מתקני מכ"ם ועוד. מאהלים גדולים הוקמו בבסיס עבור אנשי צוותות הקרקע שהגיעו כדי לתחזק את כלי הטיס עד ליום המסדר. במקביל להכנות בבסיס אודינהם התקיימו ההכנות של צוותי האוויר בבסיסי החיל השונים לקראת מטס. כמו כן, בבסיס החיל האוויר אוקסברידג' (Uxbridge)‏ (אנ') בלונדון התאמנו 1,056 אנשי החיל לקראת המצעד הרגלי שבו היו אמורים להשתתף. ביום המסקר הגיע לבסיס אודינהם קהל צופים גדול של נכבדים מבריטניה וממדינות חבר העמים. ביניהם היו בני משפחת המלוכה והלורד טרנצ'רד, אבי חיל האוויר המלכותי. המלכה בלוויית בעלה הנסיך פיליפ הגיעה לאוהל הנכבדים לקראת השעה 1200. היא סקרה תחילה ברגל משמר כבוד של אנשי כל 12 פיקודי החיל, לצלילי מוזיקה שניגנה תזמורת החייל ובה 200 נגנים. לאחר מכן צעד לפניה המצעד המלא של חיילי החיל. ראשון נישא הנס המלכותי של החיל בליווי 119 איש. אחריו צעדו נציגי פיקודי החיל, כשאנשי פיקוד ההפצצה בראש ולאחריהם אנשי פיקוד מטוסי הקרב. לאחר הפסקת צהריים סקרה המלכה את שפע המטוסים והציוד על הקרקע, כשהיא עושה את דרכה במכונית פתוחה וברגל. אחר הצהריים הגיעו האירועים לשיאם עם תחילת המטס האווירי בשמי הבסיס. השתתפו בו 614 מטוסים מחיל האוויר המלכותי ומחילות אוויר של מדינות חבר העמים הבריטי. הם הגיעו לשמי בסיס אודינהם מבסיסים בכל רחבי האיים הבריטיים. חלקם טסו מבסיסיהם במשך שלוש שעות כדי להגיע לאתר. למלכה הוצגה באוהל הנכבדים מפה אלקטרונית, שתיארה את נתיבי הגישה של קבוצות המטוסים השונות. ראשונים השתתפו במטס כלי הטיס האיטיים יותר ואחריהם המטוסים המהירים. ראשון טס מסוק שנשא את נס החיל. המטוסים הגיעו לשמי האתר בקבוצות של שלושה, שישה, תשעה ו-12 מטוסים בצורות מבנה שונות. בהמשך השתתף במטס מספר רב של מטוסי קרב סילוניים, אשר טסו בקבוצות של 24 ו-36 מטוסים. בחלקו האחרון של המטס השתתפו כלי טיס שטסו לבדם - תחילה מפציצים כבדים ולסיום מטוסי קרב מהירים, שטסו במהירויות הקרובות למהירות הקול. מטס יובל המאה לחיל האוויר המלכותי מסקר ההכתרה של הצי המלכותי, 1953 From Our Archive: RAF Coronation Review 1953, באתר Forces Network מיקום: 51°14′03″N 0°56′34″W﻿ / ﻿51.234167°N 0.942778°W﻿ / 51.234167; -0.942778.
מפרץ קיאק

מפרץ קיאק (באנגלית: Kayak Bay) הוא מפרץ, בצדו הפנימי (המערבי) של מעבר פמפה, אל תוך החוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. המפרץ נמצא מצפון לנקודת מומינו ומדרום לנקודת בוו. קרחון מאלפיגי וקרחון מקנזי נשפכים אל תוך מפרץ קיאק. המפרץ מופה לראשונה, באופן חלקי, בשנת 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית. המפרץ מופה בפירוט על ידי משלחות ארגנטינאיות משנת 1947–1948 ונחשב על ידם כחלק ממפרץ פמפה (כיום - מעבר פמפה). שמו של המפרץ ניתן לו בשנת 1986 הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. שמו של המפרץ ניתן לו על מנת להזכיר את סירות הקיאק של משלחת הכוחות המשולבים הבריטית (British Joint Services Expedition) שהקיפה את האי בראבנט בפברואר 1985. מפרץ קיאק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מפרץ קיאק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור מפרץ קיאק, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מידע גאוגרפי והיסטורי
קרחון מאלפיגי

קרחון מאלפיגי (באנגלית: Malpighi Glacier) הוא קרחון באי ברבאנט, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. אורכו של הקרחון 9 קילומטרים ורוחבו 2 קילומטרים. הקרחון מנקז את רמת הארווי שבהרי סטריבוג, לכיוון דרום-מזרח, וזורם לצד רכס באסארבובו עד שמתחבר אל קרחון מקנזי, וזורם ונשפך עימו אל מפרץ קיאק שבחוף המזרחי של האי ברבאנט. הקרחון מופה בצורה גסה ולא מדויקת על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899), בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש. הקרחון צולם מן האוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957. לאחר מכן הקרחון מופה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה בשנת 1959. שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הקרחון נקרא על שמו של מרצ'לו מאלפיגי, פיזיולוג איטלקי וחוקר רפואה חלוצי שהראה לראשונה את קיומם של נימי הדם. וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים באזור אשר נקראו על שמם של חלוצי רפואה. קרחון מאלפיגי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון מאלפיגי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון מאלפיגי, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון מאלפיגי לאתרים סמוכים מידע גאוגרפי והיסטורי
גנבה מקוונת של אמצעי תשלום

גנבה מקוונת של אמצעי תשלום (נקראת גם בשמות "סקימינג" או "Formjacking") היא סוג של הונאה באינטרנט, בה נגנב למעשה כל המידע הקשור לאמצעי התשלום של הלקוח, בדרך כלל כרטיס אשראי. הגנבה מתבצעת באמצעות הזרקת קוד זדונית לדף התשלום, והפעלת סקריפט שגונב את הפרטים של אמצעי התשלום. המונח "skimming" תיאר בעבר את העתקת הפס המגנטי מכרטיס מגנטי אחד לכרטיס אחר על ידי עובד בחנות, שהיה משתמש בו לאחר מכן כדי לבצע רכישת מוצרים. המונח "web skimming" מתאר גנבה מקוונת של פרטי אמצעי התשלום, ללא צורך בגישה פיזית לכרטיס עצמו. בדו"ח של סימנטק משנת 2019 נטען כי כ-4,800 אתרי מסחר אלקטרוני נפגעים מדי חודש בתקיפה כזו. בשנת 2018 נגנבו בשיטה זו פרטי כרטיס אשראי של 380,000 לקוחות מהאתר של בריטיש איירווייז. הקוד שהוזרק לדפי התשלום ניתב את פרטי כרטיסי האשראי לאתר אינטרנט בשם baways.com, אשר נראה בעיניי הלקוחות כאחד מאתרי החברה. מתקפות דומות התרחשו באתרי סחר אלקטרוני נוספים, בהם "בסט ביי", "סירס", דלתא איירליינס ו"טיקטמאסטר". קבוצות תקיפה נוהגות להזריק קוד זדוני לאתרי מסחר אלקטרוני כדי לגנוב את פרטי אמצעי התשלום. התוכנה הנפוצה להזרקת קוד מסוג זה נקראת Magecart. בשנת 2017 דיווחה חברת האבטחה DefenseCode כי חנויות וירטואליות שמשתמשות במערכת המסחר האלקטרוני של מג'נטו חשופות לגנבה מקוונת של אמצעי תשלום באמצעות Magecart. מספר אתרים שהשתמשו במג'נטו כבר נפגעו מתקיפה כזו, בהם חברת Newegg (אנ') המשווקת מחשבים וחומרה, ואתר האינטרנט InfoWars (אנ'). חברות אבטחת מידע מספקות כיום מערכות בגנה מפני גנבה מקוונת של אמצעי תשלום. כמו כן, חלק מהשיטות המקובלות באבטחת מידע יכולות לספק הגנה מפני תקיפה כזו, בהן הערכת ספק, הקשחת שרתים, בקרת גישה ובדיקת חדירות חיצונית. בנוסף, פעולות כמו החלת מדיניות אבטחת תוכן ובדיקת תקינות משאבים (אנ') יכולות למנוע שינויי סקריפט זדוניים. Symantec’s 2019 Internet Security Threat Report, באתר חברת סימנטק (באנגלית) (ארכיון). שירות כלכליסט, בריטיש איירווייז חשופה לקנס של 230 מיליון דולר בשל גנבת מידע, באתר כלכליסט, 8 ביולי 2019. אמיתי זיו, סורס דיפנס מגייסת 10 מיליון דולר כדי להגן על אתרים מרכיבי צד שלישי, באתר TheMarker‏, 26 בספטמבר 2018.