laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כ"ו באדר

כ"ו באדר הוא היום העשרים ושישה בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושישה בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. היום הרביעי של שבעת ימי המילואים ד'תתקכ"ט (אדר ב') – הפעם האחרונה שברכת החמה חלה בתאריך זה ה'תקע"ה (אדר ב') – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה ה'תש"ח (אדר ב') – מלחמת העצמאות: שיירה ראשונה מגיעה לירושלים במסגרת מבצע נחשון ה'תש"י – נוסד המושב בית מאיר ה'תשכ"ז (אדר ב') – קרבות אוויר מתנהלים מעל רמת הגולן בין חיל האוויר הישראלי לחיל האוויר הסורי ה'תשמ"ד (אדר א') – נשיא לבנון, אמין ג'ומייל מכריז על ביטול ההסכם שחתם עם ישראל להסגת כוחותיה של סוריה מהמדינה לאחר נסיגת ישראל ה'תשס"ב – 11 ישראלים נרצחים בפיגוע התאבדות בבית הקפה "מומנט" בירושלים ה'תשס"ג (אדר א') – אריאל שרון מציג את ממשלתו השנייה בפני הכנסת ה'תשע"ה – יום הבחירות לכנסת העשרים ה'תקע"ו – רבי אלכסנדר זוסמן אדלר, רב אורתודוקסי גרמני, רבה של קהילת יהודי ליבק-מויסלינג, וחבר מועצת העיר ליבק. (נפטר בי"ב בטבת ה'תר"ל) ה'תרי"ט (אדר א') – שלום עליכם, סופר יהודי, מחשובי הסופרים היידישאים (נפטר ה'תרע"ו) ה'תרמ"ז – צ'יקו מרקס, קומיקאי אמריקאי, מחברי האחים מרקס (נפטר ה'תשכ"ב) ה'תרע"ז – יגאל ידין, הרמטכ"ל השני של צה"ל, ארכאולוג ופוליטיקאי (נפטר ה'תשמ"ד) ה'תרפ"ג – מאיר זורע, אלוף בצה"ל וממייסדי ד"ש (נפטר ה'תשנ"ה) ה'תרצ"א – יוסף האפרתי, חוקר ספרות ישראלי (נפטר ה'תשל"ד) ה'תשכ"ד – אייל שכטר, מוזיקאי ושחקן ישראלי ה'תשכ"ו – יגאל גואטה, כיהן כח"כ ממפלגת ש"ס ה'תשל"ב – דורון שפר, כדורסלן ישראלי ה'תרפ"ב – הרב משה נחום ולנשטיין, מייסד הבד"ץ של העדה החרדית בירושלים וראב"ד שלה. ה'תרצ"ה (אדר א') – שרה שנירר, מייסדת רשת "בית יעקב" לחינוך חרדי לבנות, מחנכת ומורה יהודיה פולנית, וסופרת ומחזאית יידיש. (נולדה בא' בתמוז ה'תרמ"ג) ה'תשמ"ח – חכם יעקב דבראשוילי, הרב הראשי של יהודי גאורגיה ה'תשנ"ד – הרב עזרא ציון מלמד, פרופסור לתלמוד פרסי יהודי, זוכה פרס ישראל לתלמוד (נולד ה'תרס"ג) ה'תשס"ו – רודולף ורבה, פרופסור לפרמקולוגיה סלובקי יהודי, ניצול אושוויץ (נולד ה'תרפ"ד) ה'תשס"ח – שוש עטרי, שדרנית רדיו ישראלית (נולדה ה'תש"י) כ"ה באדר – כ"ז באדר אדר
כ"ז באדר

כ"ז באדר הוא היום העשרים ושבעה בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושבעה בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. פורים שני ליהודי קהיר, לזכר ההצלה בשנת ה'רפ"ד. היום החמישי של שבעת ימי המילואים ג'שס"ה (על פי המקרא והמסורת היהודית) – אויל מרדך משחרר מכלאו את יהויכין מלך יהודה ומעניק לו מעמד רם (ע"פ ספר מלכים, ע"פ ספר ירמיהו היה זה בכ"ה באדר, אך ראה רש"י שם) ה'רפ"ד – לאחר שאברהם קסטרו, מנהל המטבעה העות'מאנית בקהיר הודיע לסולטאן סולימאן המפואר על כוונתו של אחמד פאשא (אנ') למרוד בו, ביקש האחרון להרוג את כל יהודי קהיר. התנקשות שבוצעה בו הצילה את יהודי קהיר ה'תס"א (אדר ב') – הפעם האחרונה שברכת החמה חלה בתאריך זה ה'תש"ג (אדר א') – תחילת גירוש יהודי תראקיה ומקדוניה לטרבלינקה ה'תש"ה – היינריך הימלר מורה, שלא על דעתו של היטלר, להפסיק את השמדת היהודים ה'תשכ"ט – גולדה מאיר מתמנה לראש ממשלת ישראל, ומציגה את ממשלת ישראל הארבע עשרה בפני הכנסת ה'תשל"ט – הסכם השלום בין ישראל למצרים נחתם על ידי ראש ממשלת ישראל מנחם בגין, נשיא מצרים אנואר סאדאת ונשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר ה'תשנ"ב (אדר א') – מנחם מנדל שניאורסון הרבי מליובאוויטש מחב"ד לקה בשבץ מוחי באוהל קברו של חמיו ה'תשנ"ד – הרב מנחם מנדל שניאורסון לקה בשבץ מוחי בחדרו שבמרכז חב"ד העולמי – 770 איסטרן פארקווי בקראון הייטס, ניו יורק. מאז אושפז במרכז בית ישראל עד פטירתו בג' בתמוז. ה'תשס"ג (אדר ב') – אבישי רביב, סוכן שב"כ שפעל בקרב הימין הקיצוני בישראל מזוכה מכל אשמה, לאחר שהואשם בבית המשפט שלא מנע את רצח יצחק רבין ה'תשי"ז – אברהם מיכאלי, חבר כנסת מטעם מפלגת ש"ס ה'תש"ל – הרב שמואל רבינוביץ, רבה הנוכחי של הכותל ה'תשל"ד – בנימין ליפקין, עיתונאי וסופר חרדי, חסיד חב"ד, עורך עיתון "המבשר". ה'ת"ח – הרב יהודה אריה ממודנה, רב, דרשן, סופר ומשורר יהודי-איטלקי (נולד ב-ה'של"א). ה'תרל"ה (אדר א') – רבי יוסף שאול נתנזון, רבה של לבוב, בעל "שואל ומשיב" (נולד בשנת ה'תק"ע) ה'תרצ"ו – רבי מרדכי זוסיא טברסקי, האדמו"ר מטריסק ה'תשי"ט (אדר ב') – ליאו אריה מאיר, מזרחן וחוקר תולדות האמנות האיסלאמית (נולד ב-ה'תרנ"ה) ה'תשל"ט – רבי חיים סינואני, רב מקובל, מרבני יהדות תימן (נולד ה'תרנ"ח) ה'תשנ"ז (אדר ב') – אלן גינסברג, משורר "ביט" אמריקאי יהודי (נולד ה'תרפ"ו) ה'תשע"ב – רבי חיים פינחס שיינברג, ראש ישיבת תורה אור בעל "טבעות החושן" (נולד ה'תר"ע) כ"ו באדר – כ"ח באדר אדר
כ"ח באדר

כ"ח באדר הוא היום העשרים ושמונה בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושמונה בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. יום טוב במגילת תענית, בעקבות ביטול גזרות השמד של אדריאנוס קיסר היום השישי של שבעת ימי המילואים ה'תרפ"ז (אדר ב') – נוסדה תנועת הקיבוץ הארצי ה'תש"ב – השואה – תחילת הרציחות ההמוניות בבלז'ץ – מחנה ההשמדה הראשון של גרמניה הנאצית ה'תשל"ב – "מבצע החלב" של הפנתרים השחורים: גנבת חלב והעברתו לשכונות עוני בירושלים ה'תשל"ו (אדר ב') – שישה מפגינים ערבים נהרגים באירועי יום האדמה בגליל ה'תשס"ב – 6 הרוגים בפיגוע מצובה ה'תשס"ו – בחירות לכנסת ה-17 בישראל ה'ת"ר (אדר ב') – אמיל זולא, סופר צרפתי, כתב את "אני מאשים" בעקבות פרשת דרייפוס (נפטר ה'תרס"ב) ה'תרע"ו (אדר ב') – מנחם פרוש, פוליטיקאי ישראלי ממפלגת יהדות התורה (נפטר בה'תש"ע) ה'תשמ"ד (אדר א') – הילה קורח, עיתונאית, קריינית, אשת רדיו וטלוויזיה ישראלית ה'תשמ"ה – שיר לוי, זמר מזרחי ובנו של הזמר ישי לוי ה'תרע"ג (אדר א') – אברהם אבל אדולף ארליך, רב בלטביה ובפרוסיה (נולד ה'תקצ"ז) ה'תרע"ט (אדר א') – יוסף זליגר, פילוסוף, סופר ומשורר, מורה, עיתונאי ועסקן ציבור (נולד ה'תרל"ב) ה'תש"י – גדליה אלון, היסטוריון, חוקר תולדות ארץ ישראל וחתן פרס ישראל (נולד ה'תרס"א) כ"ז באדר – כ"ט באדר אדר
כ"ט באדר

כ"ט באדר הוא היום העשרים ותשעה בחודש השישי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ותשעה בחודש השנים עשר למניין החודשים מניסן. פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ט אדר תלוי האם בר המצווה נחוג בשנה פשוטה או מעוברת והאם הילד נולד בשנה פשוטה או מעוברת. עבור ילד שנולד באדר א' או שבר המצווה חל בשנה פשוטה, פרשת בר המצווה היא פרשת ויקרא בשנים מהקביעויות זשג, בחג, בשה, גכה, והכז, פרשת ויקהל-פקודי לשנים מקביעות זחא, פרשת ויקהל לשנים מקביעות זחג ופרשת פקודי לשנים פשוטות מקביעות השא ולשנים מעוברות מהקביעויות זשה, בחה, בשז, גכז, החא והשג. עבור ילד שנולד באדר ב' או בשנה פשוטה, ובר המצווה חל בשנה מעוברת, פרשת בר המצווה, ברוב השנים, היא פרשת תזריע. אבל אם בר המצווה חל בשנה שלמה המתחילה ביום חמישי (שנה מקביעות השג) פרשת בר המצווה היא פרשת מצורע. יום כיפור קטן גורן למעשר בהמה, לדעת רבי עקיבא ובן עזאי. היום השביעי של שבעת ימי המילואים ה'תש"ח (אדר ב') – מלחמת העצמאות: הכפר דיר יאסין נכבש על ידי כוחות האצ"ל והלח"י. בהרוגים הפלסטינים בקרב דיר יאסין גם נשים וילדים רבים ה'תש"ח (אדר ב') – מלחמת העצמאות: הקסטל נכבש סופית בידי כוחות ההגנה, אחרי שהחליף ידיים כמה פעמים ה'תש"ח (אדר ב') – נפתחה הדרך לירושלים במבצע נחשון ה'תשנ"ט – אריה דרעי מואשם בבית המשפט בקבלת שוחד ה'תשס"ו – מפלגת קדימה זוכה בבחירות לכנסת ה-17 בישראל, ובכך לראשונה מאז קום המדינה לא זוכה מפלגת הליכוד או מפלגת העבודה בבחירות ה'תרס"ג – רודולף סרקין, פסנתרן יהודי-אוסטרי (נפטר ה'תשנ"א) ה'תרס"ח (אדר ב') – אברהם מאסלו, פסיכולוג יהודי אמריקאי (נפטר ה'תש"ל) ה'תרס"ט – נתן רוזן, פיזיקאי ישראלי, גילה יחד עם אלברט איינשטיין את גשר איינשטיין-רוזן (נפטר ה'תשנ"ו) ה'תרע"ו (אדר א') – ג'ורג'ו באסאני, סופר ומשורר יהודי-איטלקי (נפטר ה'תש"ס) ה'תש"י – דוד כהן (ראש ישיבה), ראש ישיבת חברון בירושלים, וחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה. ה'תשי"ז (אדר א') – רא"ם הכהן, רב היישוב עתניאל וראש ישיבת בית וועד לתורה. ה'תש"ך – שלי יחימוביץ', שדרנית רשת ב'. ח"כ מהמחנה הציוני ויו"ר האופוזיציה לשעבר ה'תש"ך – אורי אורבך, שר הגמלאים, ח"כ, סופר ועיתונאי (נפטר בתשע"ה) ה'תש"ל (אדר א') – פפי תורג'מן, כדורסלן ישראלי ה'תשל"ג (אדר ב') – יואל חסון, פוליטיקאי ישראלי ה'תשמ"ד (אדר א') – רינת בר, זמרת ומלחינה ישראלית ה'תשמ"ו (אדר א') – רוני דואני, זמרת ישראלית הידועה גם בכינוייה רוני סופרסטאר ד'תתקנ"ו – נרצחו רבי יצחק בן אשר הבחור משפייר נכד הריב"א ויהודים נוספים, בעלילת דם ה'תרכ"ו – רבי שלמה הכהן רבינוביץ', מחבר ספר 'תפארת שלמה', מגדולי האדמו"רים בדורו ה'תרל"ו – רבי אברהם שאג-צוובנר, מתלמידי החתם סופר, רב וראש ישיבה בקוברסדורף שבשבע קהילות ובסוף ימיו בירושלים. (נולד בה'תקס"א) ה'תרנ"ד (אדר א') – חיים פרס, חוקר הלשון העברית וממחיי השפה, עורך כתב העת הירושלמי שערי ציון. (נולד בי"ב בחשוון ה'תר"ד) ה'תש"ג (אדר א') – אלכסנדר שור, היסטוריון יהודי (נולד ה'תרמ"א) ה'תשמ"ו (אדר א') – הרב יעקב קמינצקי, ראש ישיבת "תורה ודעת" בארצות הברית (נולד ה'תרנ"א) ה'תשנ"ז – (אדר א') – הרב גרשון ליבמן, ראש ישיבת אור יוסף-נובהרדוק בארמונטייר, צרפת (נולד ה'תרס"ה) ה'תשע"ח – הרב מרדכי הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ מונסי ומייסד ענף זה של החסידות (נולד ה'תרפ"ב) כ"ח באדר – (ל' באדר א') – א' בניסן אדר ספר זכירה לרבי אפרים בן יעקב מבון, גזירות אשכנז וצרפת.
ל' באדר א'

ל' באדר א' הוא היום השלושים בחודש אדר א', אשר נוסף ללוח העברי רק בשנה מעוברת. ל' באדר א' לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז". בשנה פשוטה אין תאריך ל' באדר, והאירועים שאירעו בל' באדר א', מצוינים, על פי רוב השיטות, בתאריך א' בניסן. א' דראש חודש אדר ב' ה'תקנ"ט – נפוליאון כובש את יפו ה'תש"ח – 12 הרוגים בפיצוץ מכונית תופת בבית המוסדות הלאומיים בירושלים ה'תשמ"ד – העיתון "חדשות" יוצא לאור לראשונה ה'תשס"ח – 8 הרוגים בפיגוע ירי בישיבת מרכז הרב בירושלים. ה'תש"ח – אריה לייב יפה, משורר ומנהיג ציוני (נולד ב-ה'תרל"ה) כ"ט באדר – א' באדר – (א' בניסן) אדר א'
רנדל תומסון

רנדל תומסון (באנגלית: Randall Thompson‏; 21 באפריל 1899 – 9 ביולי 1984) היה מלחין אמריקאי. תומסון למד באוניברסיטת הרווארד, עבד כמורה למוזיקה ומנצח מקהלה בוולסלי קולג' וקיבל תואר דוקטור מבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת רוצ'סטר. בהמשך לימד מוזיקה במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, באוניברסיטת וירג'יניה ובהרווארד. תומסון חיבר שלוש סימפוניות ומספר רב של יצירות ווקאליות, ביניהן "צוואת חירות" ו"ממלכת השלווה", בהשראת ציור של אדוארד היקס. הוא נודע בעיקר ביצירותיו המקהלתיות, שהמוכרת ביותר בהן היא המזמור הללויה, שנכתב בהזמנת סרגיי קוסביצקי לחנוכת מרכז המוזיקה ברקשייר בטנגלווד. כן כתב את האופרות "סולומון ובאלקיס" ו"חזיון הלידה לפי לוקאס". ליאונרד ברנשטיין ולוקס פוס היו בין תלמידיו של תומסון בהרווארד. סולומון ובאלקיס חזיון הלידה לפי לוקאס סימפוניה מס' 1 סימפוניה מס' 2 - 1931 סימפוניה מס' 3 רביעייה מס' 1 ברה מינור רביעייה מס' 2 בסול מז'ור (1967) רנדל תומסון, באתר AllMusic (באנגלית) רנדל תומסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) רנדל תומסון, באתר Discogs (באנגלית) רנדל תומסון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הגליל והתחתון

הגליל והתחתון היא הצגת בידור ישראלית מאת אורן נאמן בבימויו של עופר שפריר ובכיכובם של אוולין הגואל, עמוס תמם וניב רז. ההצגה מתארת את סוף השבוע העובר על שני זוגות בצימר קטן בגליל, ואת המפגש ביניהם לבעלת הצימר, מדריכת טנטרה, דוגמנית ובמאי קולנוע כריזמטי. עוד משתתפים בהצגה: ענת אייזיק, הדר שחף וארז שפריר. בשנת 2006 ההצגה הייתה מועמדת לפרס הצגת הבידור של השנה בטקס פרסי התיאטרון של האקדמיה ה-11, ביחד עם ההצגות חיותה וספונג'ה והעיר הגדולה. "הגליל והתחתון"- שנון וקופצני, ביקורת באתר "הבמה". קטעי וידאו מההצגה (אורכב 13.01.2008 בארכיון Wayback Machine), מאתר וואלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כ"ב בתמוז

כ"ב בתמוז הוא היום העשרים ושניים בחודש העשירי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושניים בחודש הרביעי למניין החודשים מניסן. כ"ב בתמוז לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדז". ימי בין המצרים ה'תשל"ט – ממשלת ישראל קיימה את הישיבה שנודעת בשם ליל הברווזים ה'תשנ"ט – אהוד ברק הציג את ממשלת ישראל העשרים ושמונה בפני הכנסת, ומתחיל לכהן כראש ממשלת ישראל ה'תרי"ד – דוד שוב, ממייסדי המושבות ראש פינה יסוד המעלה ומשמר הירדן ה'תרצ"ה – משה שטרן, חזן יהודי ידוע ה'תרצ"ח – יעקב אחימאיר, עיתונאי ישראלי בכיר ה'תרצ"ט – גברי בנאי, בדרן וזמר משלישיית "הגשש החיוור" ה'תש"ה – שהרן שלח, מתמטיקאי ה'תש"ח – מאיר שלו, סופר ופובליציסט ישראלי ה'תש"י – ריקי גל, זמרת ושחקנית ישראלית ה'שע"א – הרב מנוח הנדל, רב בווינה ומחבר הספר "חכמת מנוח" ה'תע"ח – הרב שבתי משורר בס, מחבר "שפתי חכמים" על פירוש רש"י לתורה ה'תקנ"ב – רבי שלמה מקרלין, האדמו"ר השני בשושלת קרלין (נהרג מיריות קוזאקים) (נולד ב-ה'תצ"ח) ה'תרל"ג – רבי דוד מורגנשטרן, מקוצק. בנו של רבי מנחם מנדל מקוצק (נולד ב-ה'תקס"ט) ה'תרנ"ו – רבי רפאל משה אלבז, דיין ורב העיר צפרו שבמרוקו. ה'תש"ב – רבי נחמיה אלתר. בנו של השפת אמת מגור וחמיו של הלב שמחה מגור (נולד ב-ה'תרל"ה) ה'תשל"א – הרב רפאל קוק, רב העיר טבריה ה'תשמ"ט – הרב לוי יצחק בנדר, ממנהיגי חסידות ברסלב (נולד ב-ה'תרנ"ז) כ"א בתמוז – כ"ג בתמוז תמוז
כביש 461

כביש 461 (כביש זה ידוע בשמות רבים: דרך לוד או דרך בר לב או לחי או דרך קיבוץ גלויות או כביש בני עטרות - תל אביב-יפו) הוא כביש רוחב אזורי בדרומו של גוש דן, המוביל ממחלף קיבוץ גלויות בו הוא נפגש עם נתיבי איילון במערב ועד צומת הטייסים עם כביש 40. הכביש הוא אחד מכבישי הגישה החשובים לתל אביב מכיוון מזרח, ובדומה לכבישי רוחב אחרים באזור הוא מקשר בין צירי האורך החשובים של מישור החוף - כביש 40, כביש 4 (במחלף מסובים) ונתיבי איילון בתל אביב. אורכו של הכביש הוא כ-12 ק"מ והוא עובר בחלקו הגדול בשטח בנוי. כביש 461 עד לבני עטרות נמצא על תשתית דרך היסטורית שהובילה מיפו ללוד. הדרך התחילה ביפו כדרך סלמה והמשיכה דרך הכפרים סלמה, אל-ח'ירייה, יהודייה (עבאסייה), עד וילהלמה (בני עטרות) ומשם ללוד. בתל אביב הוא נקרא דרך קיבוץ גלויות, רחוב לח"י ודרך חיים בר-לב, ומרמת גן דרך אור יהודה ויהוד-מונוסון עד צומת הטייסים הוא נקרא "דרך לוד". דרך זו נסללה בין השנים 1935 - 1938 כדי לאפשר גישה נוחה לנמל התעופה ולקצר את הדרך ממנו לתל אביב. קטע הכביש העוקף את שכונת התקווה באורך 3.5 קילומטר נחנך בפברואר 1952. בשנת 1969 הוחל בהרחבת הקטע המזרחי בין אור יהודה לבני עטרות לשלושה נתיבים. בשנת 2004‏ אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את הארכתו של הכביש לכיוון מזרח, עד למחלף גבעת כ"ח שם הוא יתחבר לכביש 6. בכך יהפוך כביש 461 לכביש רוחב נוסף המחבר את כביש 6 עם כבישי האורך המערביים לו. תוכנית זו זכתה להתנגדות והוצאתה אל הפועל מוטלת בספק. אתרים ראויין לציון לאורכו של הכביש הם פארק מנחם בגין, אצטדיון וינטר, פארק אריאל שרון, הספארי ברמת גן ושרידיהם המעטים של הכפר הערבי אל-ח'ירייה ושל עתיקות בני ברק הקדומה. מדיה וקבצים בנושא כביש 461 בוויקישיתוף תל אביב - נחנך כביש המקצר את הדרך מתל אביב לשדה התעופה בלוד, דבר, 15 בפברואר 1952 הורחב כביש ת"א - לוד, מעריב, 14 במאי 1969 על פי אישור תוכנית מתאר תת"ל 3/3, מיום 27 ביוני 2004 גיא מי-טל, חשש לביטול פרויקטים שנכללו בתוכנית ההאצה, באתר ynet, 26 בינואר 2009
אדמונד דה רוטשילד

האם התכוונתם ל... אדמונד ג'יימס דה רוטשילד – הנדיב הידוע אדמונד ליאופולד דה רוטשילד – בנקאי בריטי אדמונד אדולף דה רוטשילד – נכדו של הנדיב הידוע, 1926–1997 (אנ')
ליגת ווינר

בעקבות הסכמי חסות עם המועצה להסדר ההימורים בספורט, הליגות הבאות קיבלו את השם "ליגת ווינר": האם התכוונתם ל... ליגת העל בכדורסל – נקראה "ליגת ווינר בכדורסל" בעונת 2005/2006 עד 2009/2010 והחל מעונת 2012/2013 ליגת העל בכדורגל – נקראה "ליגת ווינר בכדורגל" החל מעונת 2010/2011 ועד 2015/2016 ליגת העל בכדוריד – נקראת "ליגת ווינר בכדוריד" החל מעונת 2011/2012 ליגת העל בכדורעף – נקראת "ליגת ווינר בכדורעף" החל מעונת 2011
Invincible

Invincible (בלתי מנוצח) הוא אלבום האולפן העשירי והאחרון של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון עד למותו. האלבום יצא לאור באוקטובר 2001, בידי החברה, אפיק. האלבום יצא לאחר שש שנים שבהן לא הקליט ג'קסון אלבום אולפן. לאלבום קדם אלבום הרמיקסים, Blood on the Dance Floor, משנת 1997 שכלל שירים חדשים ורמיקסים לשירים קודמים. האלבום נמכר ב-13 מיליון עותקים ברחבי העולם, כאשר רק בשבוע הראשון לצאתו נמכר בכ-366 אלף עותקים בארצות הברית בלבד. הוא הגיע למקום ראשון במצעדי המכירות באחד עשר מדינות ברחבי העולם. למרות זאת, האלבום נחל כישלון מסוים, בהשוואה לאלבומיו הקודמים של ג'קסון. מן האלבום הזה יצאו הסינגלים "cry" ,"You Rock My World" ו-"Butterflies". הסינגלים ששוחררו זכו להצלחה חלקית, כאשר הסינגל המוביל מהאלבום, "You Rock My World", הגיע למקום העשירי בבילבורד הוט 100 האמריקאי, מקום ראשון בצרפת ולפסגת המצעדים ברחבי העולם. ב-2002, ג'קסון היה מועמד לזכייה בפרס גראמי בקטגוריית מבצע הפופ הטוב ביותר על עבודתו בשיר "You Rock My World", אך לא זכה. לאחר מותו של מייקל ג'קסון ב-25 ביוני 2009, האלבום נכנס למצעדי האלבומים ברחבי העולם, בדומה לשאר אלבומיו של ג'קסון שזכו לפופולריות מחודשת. האלבום יצא בעטיפות מוגבלות בצבעים שונים: כחול, ירוק, אדום וכתום. ג'קסון המתין לפקיעת הזכויות של סוני מיוזיק (חברת האם של אפיק) על אלבומיו הקודמים ובכך למנוע ממנה לקבל אחוזים מהרווח. הוא חשב שזה יקרה בתחילת המילניום אך בשל סעיף בחוזה, פקיעת הזכויות הייתה צפויה לקרות רק בעוד שנים רבות. ג'קסון פתח בחקירה וגילה כי עורך הדין שייצג אותו בחוזה הוא גם עורך הדין של סוני ובכך יש ניגוד עניינים. עניין נוסף שהדאיג את ג'קסון הוא העובדה שסוני מקיימת כבר מספר שנים, משא ומתן לקניית הזכויות על קטלוג המוזיקה שלו. לפיכך, דעיכת הקריירה או התדרדרות כלכלית תאיץ את הרצון של ג'קסון למכור את הזכויות. לכן, לסוני יש אינטרס בכישלון הקריירה שלו. לאור העובדות, ג'קסון הצהיר כי בכוונתו לעזוב את סוני. כתוצאה מכך, ביטלה סוני את שחרור הסינגלים, צילומי הווידאו וכל הקשור בקידום האלבום. הדבר גרם לסכסוך מתוקשר בין ג'קסון לנשיא החברה, טומי מוטולה. ג'קסון האשים אותו בגזענות כלפי עמיתיו ובחוסר מוטיבציה לקדם את האלבום. סוני השיבה כי אי קידום האלבום נובע מסירובו של ג'קסון לקיים מסע הופעות ברחבי ארצות הברית. מידע על האלבום Invincible באתר MusicBrainz מידע על האלבום Invincible באתר AllMusic האלבום Invincible באתר Discogs האלבום Invincible באתר ספוטיפיי האלבום Invincible באתר יוטיוב invincible באתר הבילבורד האמריקאי, ארכיון מידע על Invincible במצעד הבריטי מידע על Invincible, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Invincible, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Invincible, באתר המצעד הגרמני מידע על Invincible, באתר מצעד דנמרק מידע על Invincible, באתר המצעד הנורווגי מידע על Invincible, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Invincible, באתר המצעד הפיני מידע על Invincible, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Invincible, באתר המצעד השוודי
אפרם צימבליסט

אפרם צִימְבָּלִיסְט (בשם מלא ברוסית: Ефрем Александрович Цимбалист; באנגלית: Efrem Zimbalist;‏ 21 באפריל 1889 – 22 בפברואר 1985) היה כנר קונצרטים מן הידועים בעולם, מלחין, מורה ומנצח יהודי-רוסי. צימבליסט נולד ברוסטוב על נהר דון במשפחה יהודית, לאב מנצח. בגיל תשע ניגן אפרם כינור ראשון בתזמורת של אביו. בגיל 12 נכנס לקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג ולמד אצל ליאופולד אאואר. אחרי סיום לימודיו הפיע לראשונה כסולן בברלין, בנגינת הקונצ'רטו של ברהמס. הופעתו הראשונה בלונדון הייתה בשנת 1907 ובארצות הברית בשנת 1911, עם התזמורת הסימפונית של בוסטון. לאחר זאת השתקע בארצות הברית. צימבליסט עשה רבות לעידוד הביצוע של מוזיקה עתיקה וקירובה לקהל הרחב. צימבליסט נישא לזמרת הסופרן האמריקאית אלמה גלוק ובמשך שנים אחדות יצאו יחד לסיורי קונצרטים. אלמה גלוק נפטרה בשנת 1938. בשנת 1928 החל צימבליסט ללמד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. בשנת 1943, שמונה שנים לאחר שהתאלמן, נישא למייסדת המכון, מרי לואיז קרטיס בוק. הוא ניהל את בית הספר משנת 1941 עד 1968. בין תלמידיו היו אוסקר שומסקי ופליקס סלטקין. צימבליסט פרש מנגינה ככנר בשנת 1949, חזר ב-1952 לנגן בביצוע הבכורה של הקונצ'רטו לכינור של ג'אן קרלו מנוטי, המוקדש לו. פרש סופית מנגינה בשנת 1955. צימבליסט ישב בחבר השופטים בתחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית בשנים 1962 ו-1966. יצירותיו כוללות קונצ'רטו לכינור, "רפסודיה אמריקאית", ופואמה סימפונית בשם "דפניס וכלואה". אפרם צימבליסט מת בשנת 1985 בגיל 95. בנו מאלמה גלוק, אפרם צימבליסט הבן, ונכדתם, סטפני צימבליסט, היו שניהם לשחקנים פופולריים. הסופרת ומבקרת המוזיקה מרשה דבנפורט הייתה בתה של אלמה גלוק מנישואיה הראשונים ובתו החורגת של אפרם צימבליסט. אפרם צימבליסט מנגן יצירה של בטהובן, סרטון באתר יוטיוב הקלטה משנת 1915 של אפרם צימבליסט ואשתו אלמה גלוק אפרם צימבליסט מנגן את כרמן של ביזה, סרטון באתר יוטיוב מדיה וקבצים בנושא אפרם צימבליסט בוויקישיתוף אפרם צימבליסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אפרם צימבליסט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אפרם צימבליסט, באתר Discogs (באנגלית) אפרם צימבליסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אוניית משוטה

אוניית משוטה (באנגלית: paddle steamer) היא סוג היסטורי של אוניית קיטור מן המאה ה-19, שהונעה על ידי שתי מְשׁוֹטוֹת (paddlewheels), אחת מכל צד באמצעיתה, או על ידי מְשׁוֹטָה יחידה בירכתיה. את המשוטות סובב מנוע הקיטור שלה. הסוג הראשון והיותר נפוץ נקרא "אוניית משוטות צידיות" (sidewheeler); הסוג השני נקרא "אוניית משוטה יַרְכָּתִית" (sternwheeler). קטנות מהן בגודלן הן "ספינות משוטה" (paddle boats), גם הן משני הסוגים. תולדותיה של אוניית הקיטור בעלת הדוודים המוסקים בפחם ומנוע הקיטור הבוכנאי משתרעות על פני כ-150 שנים, מהעשור הראשון של המאה ה-19 עד סוף מלחמת העולם השנייה (1945) לערך. אוניות המשוטה שייכות לשליש הראשון של תקופה זו; שני השלישים המאוחרים יותר הם: אוניית הקיטור העשויה ברזל ומונעת על ידי מדחף ואוניית הקיטור המדחפית בעלת מנוע הקיטור הרב־דרגתי. קיימות עדיין בימינו אוניות וספינות משוטה פעילות אחדות, אך הן משמשות רק כספינות טיול ואטרקציה לתיירים. הצעות ותוכניות להנעת ספינות באמצעות משוטים מכניים, גלגלי משוטים או משוטות המופעלים בכוח השרירים או על ידי בהמות עבודה ידועות עוד מהמאה החמישית לספירה. ספינות אחדות אף נבנו והושטו, אך בשל החיסרון המובנה שלהן לא היה להן כל המשך. אוניית המשוטות באה לעולם רק כאשר התאפשר לרתום את מנוע הקיטור להנעת כלי שיט. זכות הראשונים שייכת למרקיז דה ז'ופרואה (אנ'), שבנה והשיט ב-1783 בנהר סוּן בצרפת את ספינת המשוטות הניסיונית הראשונה בהיסטוריה – "פירוסקאף", שהונעה על ידי מנוע קיטור של ואט. ספינת הקיטור השימושית הראשונה, לגרירת ארבות משא בתעלת פורת' אנד קלייד בסקוטלנד, היא "שארלוט דאנדס", שהונעה על ידי משוטה פנימית (inboard paddlewheel) ונבנתה ב-1801 על ידי ויליאם סימינגטון (אנ'). ספינת הקיטור המסחרית הראשונה בעולם, "קלרמונט", שהונעה על ידי משוטות צידיות, נבנתה על ידי רוברט פולטון ב-1807 בנהר הדסון ושרתה כמעבורת נוסעים מ-1807 עד 1814. "קומט", ספינת הקיטור המסחרית הראשונה באירופה, נבנתה ב-1812 על ידי הנרי בל בנהר קלייד בסקוטלנד. ספינות אלו בישרו את הולדתה של אוניית המשוטות, שנפוצה בהדרגה בנהרות אמריקה, אירופה, אסיה ואפריקה, וחצתה ימים ואוקיינוסים עד שנדחקה על ידי אוניית המדחף היעילה ממנה. Greenhill, Basil (1993). "Chapter 1: Steam Before the Screw" in: Robert Gardiner (editor), The Advent of Steam – The Merchant Steamship before 1900. London, Conway Maritime Press. Pp. 11-27. Lambert, Andrew (1992). "Chapter 1: The Introduction of Steam". Robert Gardiner (editor), Steam, Steel and Shelfire – The Steam Warship 1815-1905. London, Conway Maritime Press. pp. 14-29. Maber, M. (1980). Channel Packets and Ocean Liners, 1850-1970. National Maritime Museum – The Ship Series. London, HMSO. מדיה וקבצים בנושא אוניית משוטה בוויקישיתוף סרטונים של אוניות משוטה (באנגלית). The Paddle Steamer Preservation Society - ספינות משוטה היסטוריות בבריטניה (באנגלית). המונחים "משוטה" (paddlewheel) ו"אוניית משוטה" (paddle ship) חודשו על ידי האקדמיה ללשון העברית, מילון למונחי הימאות, תש"ל (1970). להבי המשוטה נקראים באנגלית floats או boards;‏ paddle באנגלית הוא משוט קצר שאוחזים בו בשתי ידיים באוויר ולא משעינים אותו על מלגז; הוא נקרא בשפת דיבור "משוט אינדיאני", להבדיל מ"משוט" רגיל (oar). סירת פדלים (אנ'), שגם היא מונעת על ידי משוטות, נקראת באנגלית pedalo או pedal boat. Greenhill (1993), p. 11. ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 446

כביש 446 הוא כביש אורך אזורי בישראל וביהודה ושומרון המתחיל בצומת שילת במודיעין בדרום, ומסתיים במחלף ברוכין, בין ברקן לברוכין. אורכו של הכביש 31 ק"מ וכמעט כולו עובר מחוץ לקו הירוק. על מנת להתגבר על הירידה התלולה של ההר לעבר הגיא של נחל שילה (כ-150 מטר), נסללו בכביש שלושה סיבובים חדים, כדוגמת סרפנטינות מעלה העקרבים. הכביש משמש ככביש הגישה היחיד למודיעין עילית. הכביש קיים לפחות מאז ימי השלטון הירדני, ומספרו אז היה "99". עד שנות ה-90 של המאה ה-20 היה תוואי הכביש שונה, וליד הכפר דיר בלוט, הוא המשיך צפונה לכוון מסחה ועזון, והגיע עד טולכרם. בתוואי הישן עדיין מופיע מספר הכביש, בעיקר באזור עזון. בשנות ה-90, במהלך לשיפור הנגישות מאזורי המסחר הצמודים לכביש, בשילת ובכפר רות, שופרו הצמתים בכניסות וביציאות מהמושבים הללו אל הכביש. במהלך העבודות הוקמה מנהרה אחת ביציאה ובכניסה לשילת ולכפר רות ומנהרה שנייה בכניסה וביציאה מלפיד. אך עקב בעיות הסדרת הנגישות אליהן, שתי המנהרות נאטמו. בשנת 2016 נהרגה אשה בתאונה כשטרקטור נפל ממשאית בכיכר חשמונאים בעקבות כך אושרו בשנת 2019 על ידי שר התחבורה בצלאל סמוטריץ' עבודות לביטול הכיכר בצומת חשמונאים מה שהקל מעט על העומס בכביש. באוגוסט 2022 החלו עבודות לשדרוג הכביש מצומת לפיד עד הכניסה למודיעין עילית שכוללים הוספת נתיב לכל כיוון והוספת נתיב תחבורה ציבורית. תתכוננו לפקקים במשך שנתיים: זה הכביש שיעבור שדרוג, באתר אייס, 17 באוגוסט 2022 ארי טננבוים, ‏מחכים לאסון! מדוע אין כביש גישה נוסף לעיר החרדית? • מעקב 'כיכר', באתר כיכר השבת, 8 ביוני 2023 מפת הכבישים ביו"ש נכון לשנת 1992 המספר הירדני של הכבישים מופיע בתוך עיגול ”צומת המוות”-כל מה שרציתם לדעת על צומת שילת-443 ואפילו לא ידעתם מה לשאול, אתר mcity,‏ 24 בפברואר 2010 יעקב גרודקה, הרוגה ופצועות מטרקטור שנפל ממשאית: "מחזה קשה", באתר קול חי, ‏2016-07-12 היכונו לביאת הפקקים: מתחילה הרחבת כביש 446 למודיעין עילית, באתר חרדים10, 17 באוגוסט 2022