laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרנק ויקוף

פרנק קליפורד ויקוף (באנגלית: Frank Clifford Wykoff;‏ 29 באוקטובר 1909 – 1 בינואר 1980) היה אתלט אמריקאי. ויקוף נולד בדה מוין שבאיווה. הוא האצן היחיד שזכה בשלושה מרוצי שליחים אולימפיים ובכולם שבר שיא עולם. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) היה הרץ הרביעי ברביעיית השליחים של ארצות הברית שזכתה במדליית זהב. אחרי האולימפיאדה למד באוניברסיטת דרום קרוליינה וזכה באליפות המכללות בריצת 100 יארד ב-1930 וב-1931. עם רביעיית השליחים של האוניברסיטה זכה באליפות המכללות בריצת 4X100 ושבר שיא עולם (40.8 שניות). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה עם רביעיית השליחים של ארצות הברית בזהב. באולימפיאדת ברלין (1936) סיים רביעי בריצת ה-100 מטר וזכה במקום הראשון בריצת ה-4X100 מטרים תוך שהוא שותף לקביעת שיא עולם חדש (39.8 שניות). ב־1980 נפטר ויקוף באלטדנה שבקליפורניה. מדיה וקבצים בנושא פרנק ויקוף בוויקישיתוף פרנק ויקוף, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי פרנק ויקוף, באתר olympedia.org פרנק ויקוף, באתר Track and Field (גברים) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ובנושא אתלטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צבי תומסון

צבי תומסון (שם מדעי: Eudorcas thomsonii) הוא אחד המינים הידועים ביותר בתת-משפחת הצבאיים. הוא קרוי על שם החוקר ג'וזף תומסון. ככל הנראה קיימים כ-650,000 צביי תומסון בעולם והוא נחשב לצבי הנפוץ ביותר במזרח אפריקה. צבעו של צבי תומסון הוא חום בהיר (בעיקר על גבו וצווארו), בטנו לבנה ומעליה פס שחור. גובהו נע בין 50 ל-70 ס"מ. משקל הנקבה 25-15 ק"ג ומשקל הזכר 35-20 ק"ג. תוחלת החיים שלו בטבע היא כ-10.5 שנים. צבאי תומסון חיים בערבות הסוואנה של אפריקה, בעיקר במחוז סרנגטי בקניה וטנזניה. הם מעדיפים ערבות בעלות עשב קצר בתור בית גידול, אך בעת נדידה שוהים גם בערבות בעלות עשב גבוה ובחורשות עצים סבוכות. צבי תומסון יכול להגיע למהירות של עד 80 קמ"ש. הטורף העיקרי שלו, הברדלס, מגיע למהירות של עד 110 קמ"ש. יתרונו של הצבי הוא ביכולתו לרוץ במהירותו המקסימלית לאורך זמן ממושך יותר, בעוד שהברדלס יכול לשמר על מהירותו רק לאורך מאות מטרים. יתרון נוסף שיש לצבי הוא יכולתו לבצע פניות חדות מהר יותר מהברדלס, ואף לרוץ בצורת זיגזג. לעיתים מבחינים הצבאים בברדלס כשהוא אורב להם, ועורכים מעין תצוגת דילוגים המסמנת לטורף שהוא כבר התגלה. טורפים נוספים של צבי תומסון הם האריות והצבועים, אשר משתמשים בכוח הלהקה על מנת לגבור על מגבלת המהירות שלהם, ולעיתים גם נמרים, זאבים טלואים, פיתוני סלעים ותנינים. הצעירים נטרפים גם על ידי תן שחור-גב, קרקל, בבון זית ואף עיטים. נקבות הצבאים נלחמות בבבונים ובעיטים בקרניהן ולעיתים מצליחות להבריחם. העופרים הרכים נוהגים לשכב ולהיצמד לקרקע בעת סכנה, כיוון שהם קטנים יותר, צבעם מוסווה יותר והם מתקשים לרוץ במהירות. העופרים נשארים עם אמותיהם עד לגיל ההתבגרות, ולאחר מכן הנקבות נכנסות לנחלת זכר חזק ודומיננטי, והעופרים הצעירים מתחילים לחיות בשבטי רווקים עד שהם חזקים מספיק להילחם על נחלה. מאבק בין שני זכרים צבי מרים זנב נקבה מדיה וקבצים בנושא צבי תומסון בוויקישיתוף צבי תומסון, באתר ITIS (באנגלית) צבי תומסון, באתר NCBI (באנגלית) צבי תומסון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) צבי תומסון, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) צבי תומסון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) צבי תומסון, באתר GBIF (באנגלית) צבי תומסון באתר הרשימה האדומה של IUCN Auman, A.; R. Fye and T. Dewey 2009. "Eudorcas thomsonii", Animal Diversity Web. Accessed June 06, 2012
איגור תם

איגור יבגנייביץ' תַם (ברוסית : И́горь Евге́ньевич Та́мм;‏ 8 ביולי 1895 - 12 באפריל 1971) היה פיזיקאי רוסי-סובייטי זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1958. נולד בוולדיבוסטוק וחי ולמד לאחר מכן בקירובוגרד (כיום באוקראינה). בשנים 1913–1914 למד באוניברסיטת אדינבורו ולאחר מכן במוסקבה עד 1918. בשנת 1934 החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה ועם השנים מונה למנהל מחלקת פיזיקה תאורטית במכון. בשנת 1951 הציע יחד עם אנדריי סחרוב את ה"טוקמאק" כמתקן לשליטה בהיתוך תרמו גרעיני על בסיס שדה אלקטרומגנטי בצורת "טורוס" (דמוי כעך). מתקנים כאלו נבנו תוך זמן קצר והולידו את ה T-3 הסובייטי בשנת 1968, שאיפשר מחקר מעמיק בטמפרטורות גבוהות ביותר (באותה העת) של פלזמה. גם כיום משמש ה"טוקמק" ככלי מרכזי במחקר הפלזמה. בשנת 1953 נבחר לחבר באקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 1958 זכה בפרס נובל לפיזיקה יחד עם פאבל צ'רנקוב ואיליה פרנק על גילוי ופירוש קרינת צ'רנקוב. בשנות ה-60 היה פעיל בחתימה על עצומות שונות נגד פגיעה בזכויות אדם בארצות הברית ובברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא איגור תם בוויקישיתוף איגור תם, באתר פרס נובל (באנגלית) איגור תם, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה איגור תם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) איגור תם, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הדאצ'ות של הפרופסורים, דבר, 16 ביוני 1972 אנשי רוח סובייטיים מוקיעים השפל הרוחני במכתב גלוי לג'ונסון, חרות, 22 באוגוסט 1965 שוטקוביץ מוחה על דיכוי הביקורת, מעריב, 12 בפברואר 1967 מפתח פצצת המימן - עלית מוכרת, מעריב, 10 בינואר 1971 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שגרירות

שגרירות היא הדרג הגבוה ביותר של נציגות דיפלומטית במדינה זרה, המתפקדת כגשר לתקשורת ולקשרים בין ממשלות של מדינות שונות. הקמת שגרירות במדינה מסוימת מהווה אות הכרה מלאה ורשמית בלגיטימיות ובריבונות של המדינה המארחת, ומשקפת את הקשרים הדיפלומטיים והאמון ההדדי בין שתי המדינות. שגרירות אינה רק מרכז לפעילות דיפלומטית אלא גם מספקת שירותים רבים לאזרחיה של המדינה השולחת הנמצאים בחו"ל, כולל עזרה במקרי חירום, רישום נולדים, נישואין, ועוד. ערך מורחב – נציגות דיפלומטית מוסד השגריר היושב קבע בארץ זרה התחיל באיטליה במהלך המאה ה-15, על ידי דוכסות מילאנו. השגרירים הראשונים נשאו כולם בתואר קונסול האיטלקי. במהלך קונגרס וינה ב-1815 נקבעו "תקנות הסיווג של כוח אדם דיפלומטי" שקבעו מערכת בינלאומית של דרגות דיפלומטיות, וכי שגרירים הם בדרגה ראשונה, צירים בדרגה שנייה, וממונה על היחסים בדרגה שלישית. באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים, שנחתמה בחסות האו"ם ב-1961, הוסדר מעמדם של היחסים הדיפלומטיים ומינויי שגרירים. בעקבות האמנה, ואמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים ב-1963, חדל השימוש במוסד הצירות. שגריר - ראש השגרירות. מגיש את כתב האמנה המסמיך את פעולת השגרירות. ציר ציר-יועץ יועץ מזכיר ראשון מזכיר שני מזכיר שלישי נספח עוזר נספח כאשר מגיע שגריר חדש למדינה זרה, הוא מגיש כתב האמנה לראש המדינה. לרוב בעלי המשרות בשגרירת הם עובדי משרד החוץ. אך משרות כמו נספח צבאי מאוישות לפעמים על ידי אנשי צבא, ונספח כלכלי לפרקים ממונה מטעם מרד מסחר. תפקידיה של השגרירות כוללים לרוב: טיפול בנושאים מדיניים וצבאיים המשותפים לשתי המדינות עידוד קשרי תרבות וחברה בין המדינות פתרון בעיות בקשרי המסחר בין המדינות סיוע לאזרחי המדינה שנקלעים למצוקה (נעשה לרוב על ידי המחלקה הקונסולרית) טיפול בבקשות להיכנס למדינה המיוצגת על ידי השגרירות (אשרות שהייה) לנציגות דיפלומטית יש חסינות דיפלומטית, ונוהגים בה כאילו היא שטח טריטוריאלי של המדינה המיוצגת בה ולכן לא ניתן להיכנס לשטח השגרירות ללא היתר, אך עובדיה הדיפלומטים כפופים לחוקי המדינה בה היא נמצאת. לרוב ממוקמת שגרירות בבירתה של המדינה בה היא נמצאת, אך לפרקים אין הדבר כן, כמו במדינות שהעתיקו את בירתן, כמו מיאנמר שלמרות שהעתיקה את בירתה מיאנגון לנייפידאו ב-2005, רוב המדינות המחזיקות בה שגרירויות עדיין מחזיקות אותן ביאנגון, או מדינות שאין הכרה בינלאומית לגבי בירתם, כישראל, שלמרות היות בירתה בירושלים מחזיקות רוב המדינות המחזיקות בה שגרירויות במחוז תל אביב. קונסוליה צירות נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם Everything you need to know about embassies באתר postoffice.co.uk נציגויות זרות בישראל באתר משרד החוץ ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קסנדרה קיין

קסנדרה קיין (באנגלית: Cassandra Cain) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #567 מיולי 1999 ונוצרה על ידי הכותבת קלי פאקט והמאיירים דמיון סקוט וקלי פאקט. קיין היא בתם האסייתית-אמריקנית של המתנקשים דייוויד קיין וליידי שיווה. מגיל צעיר הייתה קסנדרה מנועה מדיבור וממגע עם העולם החיצון כחלק מניסיון הפיכתה למתנקשת הגדולה ביותר. כתוצאה מכך, מתמחה קסנדרה באמנויות לחימה, אך רוב הזמן היא אילמת, פיתחה מעט מאוד כישורים חברתיים ואינה יודעת קרוא וכתוב. תחילה נטלה קסנדרה את זהות באטגירל והיא הראשונה מהן שקיבלה סדרה משלה. בעקבות אירועי "באטמן: הקרב על הגלימה" משנת 2009, היא העבירה את זהות באטגירל לסטפני בראון, וחזרה רק בסוף 2010 כחלק מארגונו הכלל-עולמי של ברוס ויין, "באטמן בע"מ", באלטר אגו העטלף השחור (באנגלית: Black Bat). דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באטוומן

באטוומן (באנגלית: Batwoman, "אשת העטלף" במקור) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. במקור, הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #233 מיולי 1956 ונוצרה על ידי בוב קיין ושלדון מולדוף. בעידן המודרני, הדמות הומצאה מחדש בחוברת #7‏ 52 מיולי 2006 ונוצרה על ידי הכותבים ג'ף ג'ונס, מארק וייד, גרנט מוריסון, גרג ראקה וקן לשלי. באטוומן הראשונה היא קאתי קיין, שדמותה נכתבה כמושא אהבתו של באטמן בעקבות האשמות של הומוסקסואליות בחוברות הקומיקס של באטמן שפורסמו בספר "פיתוי התמימים" מאת פרדריק ורתהם משנת 1954. כאשר ג'וליוס שוורץ התמנה לעורך חוברות באטמן בשנת 1964, הוא הסיר מספר אלמנטים מסדרת החוברות, ביניהם את דמותה של באטוומן. מאוחר יותר נקבע רטרואקטיבית באירועי המשבר בעולמות האינסופיים שבאטוומן מעולם לא הייתה קיימת, אם כי שמה של קאתי קיין הוזכר לעיתים. באטוומן השנייה היא קייט קיין, יורשת מיליארדרית שהונה משתווה לזה של ברוס ויין. דמותה הופיעה לראשונה בשבוע השביעי של קשת הסיפור "52" משנת 2006. היא פעלה בגות'אם סיטי בעקבות היעדרותו של באטמן לאחר אירועי המשבר האינסופי. באטוומן המודרנית נכתבה כלסבית ממוצא יהודי, כחלק מניסיון עורכי חברת DC לגוון את פרסומיה ובמטרה להתחבר לקהל קוראים עכשווי. את דמותה של קייט קיין בסדרות יקום החץ "באטוומן", "החץ", "הפלאש" ו"סופרגירל" של רשת The CW מגלמת השחקנית רובי רוז, אשר הוחלפה לאחר עונה אחת בלבד בשחקנית וואליס דיי. דמות נוספת שנטלה את זהות באטוומן הוצגה בעונה השנייה בשם ריאן וויילדר, והיא מגולמת בידי השחקנית ג'וויסיה לסלי. מדיה וקבצים בנושא באטוומן בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס באטוומן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רביעיית הסקסופונים ראשר

רביעיית הסקסופונים ראשֶר (באנגלית: Raschèr Saxophone Quartet) הוא הרכב מקצועי של ארבעה סקסופוניסטים, המבצע מוזיקה קלאסית אירופאית ומוזיקה בת זמננו. כמו ברוב רביעיות הסקסופונים, משתתפים ברביעיית ראשר נגן אחד לכל אחד מארבעת הגדלים המקובלים בסקסופון: סופרן, אלט, טנור ובריטון. הרביעייה הוקמה בארצות הברית בשנת 1969, על ידי הסקסופוניסט הקלאסי הנודע סיגור ראשר ובתו, קארינה. כעבור שנים אחדות העתיקה הרביעייה את מושבה לגרמניה ושם היא שוכנת עד היום. רביעיית ראשר מופיעה באולמות קונצרטים מן החשובים באירופה ובארצות הברית, בהם קרנגי הול ומרכז לינקולן בניו יורק, קנדי סנטר בוושינגטון, אופרה בסטיליה בפריז, רויאל פסטיבל הול בלונדון, קונצרטחבאו באמסטרדם, אולם הקונצרטים של ברלין, מוזיקפריין בווינה וטונהאלה בציריך. הרביעייה זכתה לביקורות אוהדות וה"ווינר צייטונג" הכתיר את נגניה בתואר "מלכים ללא כתר של הסקסופון"[דרוש מקור]. פניותיו הבלתי-נלאות של סיגור ראשר אל מלחינים קלאסיים הניעו רבים מהם לחבר יצירות במיוחד לרביעייה. מגמה זו נמשכה גם לאחר פרישתו של ראשה ויחד עם רמתה הטכנית והמוזיקלית המרשימה של הרביעייה, הניבה היענות מצד למעלה מ-250 מלחינים, שהקדישו יצירות פרי עטם להרכב. להלן כמה מן המלחינים, שכתבו מוזיקה לרביעייה: לוצ'אנו בריו פרנקו דונאטוני אלנה פירסובה פיליפ גלאס סופיה גוביידולינה רומן האובנשטוק-רמתי ג'ון וורלי צ'ארלס וואורינן יאניס קסנאקיס אתר האינטרנט הרשמי של רביעיית הסקסופונים ראשר (באנגלית) רביעיית הסקסופונים ראשר, סרטונים בערוץ היוטיוב רביעיית הסקסופונים ראשר, באתר ספוטיפיי רביעיית הסקסופונים ראשר, באתר AllMusic (באנגלית) רביעיית הסקסופונים ראשר, באתר MusicBrainz (באנגלית) רביעיית הסקסופונים ראשר, באתר Discogs (באנגלית) Raschèr Saxophone Quartet official web site Raschèr Saxophone Orchestra Lörrach official web site
ויטלי מילמן

ויטלי דוידוביץ' מילמן (ברוסית: Виталий Давидович Мильман; נולד ב-23 באוגוסט 1939 בברית המועצות) הוא מתמטיקאי ישראלי, מופקד על קתדרת ארגנטינה באוניברסיטת תל אביב. זוכה פרס לנדאו למדעים ולמחקר (2002), פרס א.מ.ת (2007) ופרס ישראל בחקר המתמטיקה, מדעי המחשב והנדסת מחשבים (2024). מילמן נולד בברית המועצות ב-1939 למתמטיקאי דוד מילמן. עבד במכון לטמפרטורות נמוכות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות והשלים דוקטורט באוניברסיטת חרקוב ב-1965 בהנחיית בוריס לוין. לאחר מכן היה חוקר בכיר במכון לפיזיקה כימית של האקדמיה למדעים, יחד עם אחיו פייר מילמן. בשנת 1973 עלה ארצה עם משפחתו והצטרף, יחד עם אביו, לסגל האקדמי באוניברסיטת תל אביב. במשך שנתיים היה ראש החוג למתמטיקה עיונית. משנת 1992 מופקד על קתדרת ארגנטינה למתמטיקה. היה נשיא האיגוד הישראלי למתמטיקה. ייסד את כתב העת היוקרתי "Geometric and Functional Analysis". מילמן ייעץ למשרד המדע בנושא קליטת מדענים עולים והיה חבר בוועדת עלייה של אוניברסיטת תל אביב. מילמן הרצה בקונגרס העולמי של המתמטיקאים בברקלי (קליפורניה) ב-1986 ובברלין ב-1998. ב-1996 הרצה במליאת הסיום של הקונגרס האירופי למתמטיקה שנערך בבודפשט. עבודתו זיכתה אותו בפרס לנדאו למתמטיקה ב-2002 ובשנת 2007 זכה בפרס א.מ.ת. בין תלמידיו אפשר למנות את המתמטיקאים: ליאוניד פולטרוביץ, סמיון אלסקר, בועז קלרטג ושירי ארטשטיין-אבידן, אלכסנדר סודין ורונן אלדן, ומדען המחשב חיים וולפסון. חמישה מהם זוכי פרס ארדש. משפחתו היא בעלת מסורת מתמטית ארוכה. אביו, דוד מילמן, היה פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב; אחיו, פייר מילמן, הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת טורונטו; בנו, עמנואל מילמן, הוא פרופסור מן המניין בטכניון. מילמן "גילה ופיתח מספר תופעות מתמטיות מרכזיות באנליזה, ביניהן תופעת ריכוז המידה ותופעת ה-spectrum/distortion. נוסף לכך היה הכוח המניע מאחורי התפתחות התורה האסימפטוטית של מרחבים נורמיים. הוא איחד אותה עם תורת הקמירות הקלאסית, והפך אותן לתחום חדש – אנליזה אסימפטוטית גאומטרית." ב-1971 מילמן גילה הוכחה חדשה למשפט דבורצקי. הייתה זו אחת התגליות אשר הביאו לפיתוח התורה הלוקלית של מרחבי בנך. מילמן פרסם למעלה מ-150 מאמרים, מונוגרפיה, וערך 11 ספרים. הוא מעביר הרצאות ברחבי העולם. V.D. Milman, G. Schechtman, Asymptotic theory of ﬁnite dimensional normed spaces, Springer-Verlag, Lecture Notes in Mathematics 1200, 156pp. (1986). 2nd ed. (2002) Y. Idelman, V. Milman, A. Tsolomitis, Functional Analysis. An Introduction. Graduate Studies in Mathematics 66, American Mathematical Society, Providence, RI, 2004, xvi+323pp ויטלי מילמן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה אתר באוניברסיטת תל אביב ויטלי מילמן באתר פרס אמת ריאיון לרגל קבלת פרס אמת, אתר יוטיוב ירון דרוקמן, תמר טרבלסי חדד, חתני פרס ישראל: איל וולדמן והרב הראשי יצחק יוסף | הרשימה המלאה, באתר ynet, 28 במרץ 2024 עמנואל מילמן ויטלי מילמן באתר פרס אמת V.D. Milman, A new proof of A. Dvoretzky's theorem on cross-sections of convex bodies (Russian), Funkcional. Anal. i Prilozhen. 5 (1971), no. 4, 28--37
כפן מצוי

כפן מצוי או כפן לבן הוא מין של עוף נודד במשפחת הכפניים שבסדרת השקנאים. מזונו העיקרי הוא דגים, אך הוא גם אוכל רכיכות וסרטנים. אורכו בממוצע 90 ס"מ, מוטת כנפיו באורך של כ-1.3 מטר. גופו לבן, וכך גם צווארו וראשו. טבעת העין צהובה, גרונו בצבעים אדום וצהוב. מקורו שחור. מבנה מקור ייחודי לכפנים הוא מקור דק וארוך, המתעגל בסופו לצורת כף. בעזרת המקור הגדול הכפן תופס דגים בצורה ייחודית: הוא פותח את מקורו, מנענע אותו מצד לצד בתוך המים ולוכד את מזונו ב"כף". בעונת הרבייה מתפתחת ציצית בצבע לבן. תחום תפוצתו מתפרש על פני היבשות אירופה, אסיה ואפריקה. הרבייה מתקיימת בדרום אירואסיה ובצפון אפריקה בארצות ספרד, יפן, הולנד, אוסטריה, הונגריה ויוון. בישראל תת-המין האירופי P.L Leocorodia חולף וחורף, אך אינו מקנן. הוא נצפה בעמק בית שאן, חוף הכרמל ועמק החולה. באתרי הקינון בארצות אחרות מספר הביצים הממוצע בתטולה הוא 4. כפן זה ניזון בעיקר מחרקים ורכיכות מימיים, סלמנדרות, סרטנים, תולעים, עלוקות, צפרדעים, ראשנים ודגים קטנים (שאורכם מגיע עד 10-15 ס"מ). עשוי לאכול גם צמחייה מימית ואצות. Platalea leucorodia archeri - ים סוף וסומליה. Platalea leucorodia balsaci - מאוריטניה. Platalea leucorodia leucorodia - כל הארצות המפורטות להלן. Platalea leucorodia major מדיה וקבצים בנושא כפן מצוי בוויקישיתוף כפן מצוי, באתר ITIS (באנגלית) כפן מצוי, באתר NCBI (באנגלית) כפן מצוי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כפן מצוי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כפן מצוי, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) כפן מצוי, באתר GBIF (באנגלית) ליאור כסלו, כפן לבן, אתר "תצפית לעלום הטבע" כפן מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN השם מאתר תצפית לעולם הטבע שנוי במחלוקת מדעית ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התיקון השלישי לחוקת ארצות הברית

התיקון השלישי (1791) לחוקת ארצות הברית (באנגלית: Third Amendment) הוא חלק ממגילת הזכויות שבחוקת ארצות הברית. נקבע בו כי לא ניתן יהיה לכפות אכסון חיילים בבתי אזרחים בעת שלום. תיקון זה בא כתשובה ישירה לחוק שהנהיגו הבריטים לפיו, במקרה של מחסור במקום, יוכלו חייליהם להשתכן בבתי אזרחים לא מאוכלסים או כל מבנה אחר, והאזרחים יחויבו לספק להם מזון ושתייה. אם זמן מלחמת האזרחים האמריקנית ייחשב ל"זמן שלום" (הקונגרס לא הכריז על הקונפדרציה כמדינת אויב), יימצא שהשימוש שעשה צבא הצפון בנכסי אזרחים הפר את התיקון, אך הדבר לא עמד לבחינת בתי המשפט. זהו אחד הסעיפים האנכרוניסטיים ביותר בחוקה. נעשה בו שימוש משפטי רק פעם אחת. בעת שביתת סוהרים ב-1979, החליפו אותם אנשי המשמר הלאומי. הללו קיבלו גם את אזורי המגורים שלהם. בית משפט פדרלי פירש את התיקון השלישי בהרחבה וקבע כי לא ניתן להוציא את הסוהרים ממגוריהם לשם שיכון מחליפיהם. בית המשפט העליון של ארצות הברית מעולם לא ביסס פסיקה על סמך התיקון השלישי. פרקליטים ניסו לעשות בה שימוש החורג בהרבה ממשמעות המקורית, למשל איסור להטמנת האזנות, אך ללא הועיל. No Soldier shall, in time of peace be quartered in any house, without the consent of the Owner, nor in time of war, but in a manner to be prescribed by law. "אף חייל לא ישוכן במבנה כלשהו, בעת שלום, בלא הסכמת בעל המבנה, וכן לא ייעשה הדבר בעת מלחמה, אלא באופן שייקבע בחוק." מדיה וקבצים בנושא התיקון השלישי לחוקת ארצות הברית בוויקישיתוף התיקון השלישי לחוקת ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יוסף גולדשטיין

האם התכוונתם ל... יוסף גולדשטיין (איש חינוך) – איש חינוך ישראלי, ממקימי ארגון המורים ואוניברסיטת חיפה יוסי גולדשטיין – היסטוריון וביוגרף ישראלי, איש סגל אוניברסיטת חיפה ופרופסור באוניברסיטת אריאל יוסף גולדשטיין (כדורגלן) – כדורגלן מכבי תל אביב משנות ה-40 ועד שנות ה-60
כיפה אדומה סוגרת חשבון

כיפה אדומה סוגרת חשבון (באנגלית: Hoodwinked Too! Hood vs. Evil) הוא סרט אנימציה ממוחשבת תלת־ממדית אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2011. זהו סרט המשך ל"כיפה אדומה: הסיפור האמיתי" שיצא ב-2005. ניקי פליפרס הצפרדע-בלש, מזמין את החבורה שגיבש "באושר ובעושר" להציל את עמי ותמי מהמכשפה המרושעת. המכשפה חוטפת את סבתא ומתברר שסבתא מחזיקה בידע לייצור ממתק על, שהאוכל ממנו נהפך לגיבור על. עמי ותמי הם בעצם שותפיה של המכשפה למזימה. כיפה אדומה, שעברה אימונים במסדר "אחיות הכיפה" נחלצת להצלת סבתא ביחד עם הזאב וטוויצ'י הסנאי. המכשפה מצליחה להכריח את סבתא לגלות לה את המתכון ולייצר לה את ממתק העל. עמי ותמי אוכלים את הממתק ונהיים ענקיים, אך החבורה מצליחה בכוחות מאוחדים וביחד עם המכשפה שעברה לצד הטוב, לגבור על עמי ותמי אף על פי שאכלו את ממתק העל. בניגוד לסרט הראשון בסדרה, הסרט זכה לביקורות שליליות ביותר בארצות הברית והיה "קטסטרופה קופתית". בישראל הביקורות היו סלחניות יותר. טל ניב שיבח את חברת ההפקות הקטנה של בוב והארווי ויינסטיין על שהצליחה לייצר סרט ראשון שהפתיע את חברות ההפקה הגדולות, וסרט שני, שלמרות פגמים מסוימים באיכות האנימציה וסצנות האקשן, הוא בסך הכל סרט חביב ואהוב על הילדים. "Hoodwinked!‎" ("כיפה אדומה הסיפור האמיתי"; שמו בישראל) היה אחד מסרטי ההנפשה הראשונים הממומנים במלואם, והופק בתקציב של פחות מ-8 מיליון דולר, הרבה פחות מהתקציב של רוב סרטי האנימציה שהופקו על ידי אולפן. הסרט בוים ונכתב על ידי קורי אדוארדס, טוד אדוארדס וטוני ליץ', והופץ על ידי חברת ויינשטיין, אשר לא חתמה עד קרוב לסיום ההפקה. הוא יצא בדצמבר 2005 וקיבל ביקורות מעורבות, אך זכה להצלחה כלכלית, כאשר הרוויח מעל 110 מיליון דולר ברחבי העולם. בפברואר 2006 הכריז קורי אדוארדס כי הוא, טוד אדוארדס וטוני ליץ בתהליך כתיבת סרט המשך, אם כי הם לא יחזרו לתפקיד במאים. קורי אדוארדס ציין סיבות רבות לאי חזרתו כבמאי סרט ההמשך, בנוסף לרצון להתמקד בסרטים אחרים, בעיקר סרטי פעולה וכדי לא להיות מוגבל לאנימציה, היה לו ניסיון גרוע בעבודה על הסרט הראשון. לדבריו, הרגיש שלא קיבל יחס טוב. הוא גם הטיל ספק ביושרה של ז'אנר האגדות השבור, ש Hoodwinked! הוא חלק ממנו, וכינה אותו "מגמה שנאנחתי עליה אפילו כשסיימתי את הסרט הראשון ". בתחילה הסרט אמור היה להיות ממומן באופן עצמאי על ידי קנבר אנטרטיינמנט, ומופץ על ידי חברת ויינשטיין, כפי שנעשה עם הסרט הקודם; אולם שתי החברות התקשרו בהסכם מימון משותף, לפי בקשת חברת ויינשטיין. מדיה וקבצים בנושא כיפה אדומה סוגרת חשבון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כיפה אדומה סוגרת חשבון (באנגלית) "כיפה אדומה סוגרת חשבון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "כיפה אדומה סוגרת חשבון", באתר נטפליקס "כיפה אדומה סוגרת חשבון", באתר AllMovie (באנגלית) "כיפה אדומה סוגרת חשבון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "כיפה אדומה סוגרת חשבון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "כיפה אדומה סוגרת חשבון", באתר Metacritic (באנגלית) "כיפה אדומה סוגרת חשבון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Kaufman, Amy (April 28, 2011). "Movie Projector: 'Fast Five' looks to shift the box office הארץ, 28 באוגוסט 2011 ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 383

כביש 383 הוא כביש רוחב (ממערב למזרח) המקשר בין כביש 3 בצומת שער אברהם לכביש 38 באזור מושב זכריה. הכביש מתחיל בגובה 60 מטר מעל גובה פני הים ומסתיים בעמק האלה בגובה 260 מטר. לאורך הכביש נמצאים היישובים כפר הרי"ף, כפר מנחם, תירוש, גפן ושדות מיכה וכן יער חרובית ופארק בריטניה. הכביש עובר בגשר עילי מעל כביש 6 ומסילת הרכבת לבאר שבע. בקרבת הגשר נמצאת תחנת הרכבת קריית מלאכי-יואב. ביוני 1996 התרחש בכביש זה פיגוע ירי בו נרצחו בני הזוג ירון ואפי אונגר, ותינוקם ניצל ללא פגע. במקום הרצח הוצבה אנדרטה לזכר השניים. בעקבות תאונות רבות שקרו לאורך הכביש, שוליו הצרים והעובדה שנפח התנועה בו גדל יצאו ביולי 2016 תושבי האזור במאבק להרחבת הכביש. הכביש נמצאת בטווח של 77.3 ק"מ מבאר שבע, קריית גת, אשדוד, אשקלון ויישובי עוטף עזה. דף הפייסבוק של המאבק לשיפור הכביש יניר יגנה‏, "חוששים לחיינו": תושבי יואב פתחו במאבק נגד כביש הדמים - וואלה חדשות, באתר וואלה, 7 ביולי 2016
דוד רסקין

הרב דוד רסקין (י"ב בניסן תרפ"ז, 1926–ז' באייר תשע"א, 11 במאי 2011) היה יו"ר צעירי אגודת חב"ד בניו יורק, חבר אגודת חסידי חב"ד העולמית ומנהל רוחני בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770. נולד בבאברויסק בבלארוס. משפחתו סבלה רבות מהשלטון הקומוניסטי. לאחר מאסרם של הוריו עברה משפחתו לעיר לנינגרד, ולאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו לסיביר ולאחר מסע קשה הגיעו לאלמא אטא בקזחסטן שם חיו ועזרו לרבי לוי יצחק שניאורסון (אביו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון) ששהה שם בגלות. לאחר המלחמה נסע לניו יורק ולמד בישיבת חב"ד בצל האדמו"ר הרב יוסף יצחק שניאורסון. לאחר פטירת רבי יוסף יצחק והתמנותו של הרבי הנוכחי החל לשמש כבעל קורא במניינו של הרבי. ב-1953 הצטרף להנהלת ישיבת תומכי תמימים המרכזית במגיד שיעור ולאחר תקופה קצרה מונה למנהל רוחני. היה מהמקורבים לרבי מחב"ד שהתבטא עליו כאשר התקבל לאגודת חסידי חב"ד העולמית שיש לו "מרץ לעשייה בפועל". לאחר כל התוועדות שהרבי היה מורה הוראה חדשה נהג לטלפן לרבים מחסידי חב"ד והיה מודיע להם על ההוראה החדשה. בשנות השמונים החל למלא תפקידים רבים של חברים בארגוני חב"ד שנפטרו. נפטר בניו יורק בז' באייר תשע"א (2011) ונקבר בניו יורק בבית הקברות מונטיפיורי, בחלקת אגודת חסידי חב"ד בסמיכות לאוהל חב"ד לובביץ'. מנהל רוחני בישיבת תומכי תמימים המרכזית. יו"ר צעירי אגודת חב"ד בארצות הברית, ושליח חב"ד ראשי למדינת ניו יורק. חבר באגודת חסידי חב"ד. חבר במרכז לענייני חינוך. חבר במחנה ישראל. חבר בהנהלת בית רבקה בארצות הברית. ועבדי דוד-תדפיס
ראש השנה הסינית

ראש השנה הסינית הוא חג המקובל בסין ובמדינות אחרות בהן יש רוב סיני או אוכלוסייה גדולה של סינים, כמו סינגפור או טאיוואן. התאריך שבו נחוג החג משתנה משנה לשנה, מפני שלוח השנה הסיני נחוג על פי הירח; החג נחוג בין 21 בינואר ל-21 בפברואר. מנהג מקובל בחג הוא קניית מתנות למשפחות ולמכרים, כגון קישוטים, מזון ובגדים. מנהגים נוספים בחג הם ניקיון וטיפוח הבית, וארוחת ערב משפחתית. מאכלים כמו ברווזים, חזירים, עוף ומעדנים מתוקים מקובלים לאכילה בחג. מאכל נוסף המסמל את החג הוא הג'יאוזי, המעוצב בצורת מטיל זהב ומסמל שפע. הסינים מאמינים כי שנה חדשה מביאה עימה מזל טוב, ולכן אחת מהברכות המקובלות ביותר בראש השנה הסיני היא "מזל טוב". את הברכות נהוג לכתוב על כרטיסי ברכה ולשלוח לאנשים קרובים ומכרים. בינואר 2017, בחר משרד התרבות הסיני במדינת ישראל כאחת מחמש המדינות שיציינו את החג במסגרת 25 שנים לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. במסגרת אירועי התרבות לרגל "שנת התרנגול" התקיים טקס החג הרשמי במרכז סוזן דלאל, במעמד השגריר הסיני, סגן שר התרבות הסיני וראש עיריית תל אביב רון חולדאי. הונגבאו מדיה וקבצים בנושא ראש השנה הסינית בוויקישיתוף topic/Chinese-New-Year ראש השנה הסינית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גילי סופר‏, אדום עולה: ראש השנה הסיני, באתר וואלה, 4 בדצמבר 2013 (הקישור אינו פעיל, 4 בינואר 2015) פזית רבינא, ישראל נבחרה למדינה שמציינת את ראש השנה הסיני, באתר nrg‏, 18 בינואר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא סין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.