אלי ישראלי

אלי (אליעזר) ישראלי (28 בנובמבר 1948 – 19 במרץ 2020) היה שדרן רדיו וטלוויזיה ישראלי. נולד בכפר מל"ל לשושנה ויהודה ישראלי וגדל בתל אביב. מורה המוזיקה שלו בבית הספר היה יוסי ואלד. בנעוריו (בגיל 16–18) התגורר שנתיים בברזיל, שם היו הוריו בשליחות מטעם המדינה. את שירותו הצבאי עשה בצנחנים, ולאחר שנפצע במלחמת ששת הימים, שוחרר. את הקריירה הרדיופונית שלו החל ישראלי בקול ישראל בזכות חברו ללימודים באוניברסיטה, נסים קמחי, שביקש ממנו להחליפו כאיש פעלולים (אפקטים קוליים) בתוכנית "המסך עולה". בשנות ה-70, לאחר שלוש שנים שבהן שהה בברזיל, עבר ישראלי מקול ישראל לגלי צה"ל, ובה הגיש, בין השאר, את "מצעד הפזמונים הלועזי" (בעריכת דני קרפל, ומאוחר יותר, בעריכת יואב קוטנר), ואת התוכניות "גלגלי צהל" ו"ציפורי לילה". סגנון ההגשה הרדיופוני של ישראלי היה משוחרר וחופשי, דבר חריג ושונה מהמסורת של הרדיו הישראלי באותם ימים, שהיה רשמי ומוקפד יותר. ישראלי תרם רבות בתחילת שנות ה-80 לפופולריות של המוזיקה הברזילאית, אליה נחשף בזמן שהותו עם הוריו שם, ונהג להשמיע מוזיקה מברזיל בתוכניות השונות שהגיש. בתוכניתו "ציפורי לילה ברזילאיות", הוא אף הקריא קטעים מספרות ברזילאית, ובהם ספרו של ז'ורז' אמאדו, "ים המוות". במהלך שנות ה-80 החל ישראלי להגיש בגלי צה"ל תוכניות ספורט, ובהם את "צעד וחצי", שסיקרה את משחקי ליגת הכדורסל, ובהמשך גם את התוכנית "עושים ספורט", אותה הגיש לצד מגישים נוספים, ובהם איתן גרין, ציון נאנוס, ניב רסקין ואפי טריגר. הוא הגיש את תוכניות הספורט עד פיטוריו מהתחנה בנובמבר 2016. סיום עבודתו בגלי צה"ל לאחר 42 שנים, לווה בטענות קשות של ישראלי על פיטורים בשל דעותיו הפוליטיות. בדצמבר 2016 הצטרף לצוות תוכנית הספורט של תחנת 103fm. בשנת 1983 הנחה את התוכנית "עוד להיט" למשך תקופה קצרה. בשנת 1997, במקביל לעבודתו ברדיו, החל להנחות את השעשועון "מלך הטריוויה", בערוץ 3 בטלוויזיה בכבלים. הופיע כמשתתף באחת מגרסאות הצגת הילדים עוץ לי גוץ לי, שכתב אברהם שלונסקי.[דרוש מקור] בשנת 1988 הופיע כשדרן הרדיו במשחקי הכדורסל בסרטו של דובי גל, "מלך הסלים". בשנת 1994 השתתף בתפקיד קריין קטעי קישור באלבום הקונספט, "רדיו בלה בלה", של להקת החברים של נטשה. ישראלי היה ידוע באהבתו למוזיקה של להקת הביטלס ולמוזיקה ברזילאית. הוא היה חבר קרוב של הזמר אריק איינשטיין. כמוהו, היה אוהד מושבע של קבוצת הכדורגל הפועל תל אביב ושימש ככרוז במשחקיה הביתיים משך מספר שנים. ישראלי היה חובב משחקי מילים ושעשועונים. בשנת 2017 הוא הנחה את כנס ההגיונריה ה-11, כנס חובבי תשבצי ההיגיון השנתי. ישראלי התגורר בתל אביב והיה אב לשלוש בנות. בתו מיה נשואה לשחקן יובל סגל. בתו השנייה, ליבי, נשואה לכדורגלן העבר ישראל כהן. בתו השלישית נועה, נשואה לעידן נחום. בשנים האחרונות לחייו החל בתהליך של התקרבות לדת. בשנת 2012 הפך לטבעוני. ישראלי נפטר ב-19 במרץ 2020 ממחלת ריאות ממנה סבל בשנים האחרונות לחייו, ונטמן בבית העלמין קריית שאול. מדיה וקבצים בנושא אלי ישראלי בוויקישיתוף אלי ישראלי, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית רז שכניק, ישראלי מלחמה, באתר "ידיעות אחרונות", 9 בדצמבר 2016 אמיר גרא, אלי ישראלי מתגעגע לרדיו: זה היה בית, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 23 בפברואר 2019 מנחה את כנס ההגיונריה ה-11, כנס חובבי תשבצי ההיגיון השנתי, 17 בינואר 2017 יורם לובלינג, קרנבל בגלי צה"ל, דבר, 20 באוקטובר 1977 משה מורד בפוסט פרידה מאלי ישראלי, בדף הפייסבוק של כאן תרבות, 19 במרץ 2020 רז שכניק, כך גילה אלי ישראלי שפרש מגל"צ, באתר "ידיעות אחרונות", 8 בנובמבר 2016 אלכסנדר כץ, יש חיים אחרי גל"צ: אלי ישראלי מצטרף לרדיו ללא הפסקה, באתר אייס, 23 בנובמבר 2016 יורם לשם, מוח מחורפן, באתר nrg‏, 29 ביולי 2005 טבעוניות - לא רק טרנד, באתר ‏מאקו‏, 14 ביולי 2012 שגיא בן נון‏, מגיש הרדיו והטלוויזיה אלי ישראלי נפטר בגיל 71, באתר וואלה, 19 במרץ 2020 מאור רחמני, ‏אלי ישראלי ז"ל הובא למנוחות, עם צעיף הפועל, באתר ONE‏, 20 במרץ 2020