ישראל מאיר לאו

הרב ישראל מאיר לאו (נולד בכ"ב בסיוון ה'תרצ"ז, 1 ביוני 1937) הוא רב ישראלי. שימש כרב הראשי לישראל בשנים 1993–2003, וכרבה של תל אביב-יפו בין השנים 1988–1993, וכן בין השנים 2005–2017. מכהן כיו"ר מועצת יד ושם. חתן פרס ישראל למפעל חיים לשנת ה'תשס"ה. נולד בשנת 1937 בפיוטרקוב טריבונלסקי שברפובליקה הפולנית השנייה, כבן הזקונים של חיה (לבית פרנקל-תאומים) והרב משה חיים לאו, נצר לשושלת רבנים. אחיו הגדולים הם: יהושע (שיקו) לאו-הגר אשר ברח לישראל מהונגריה באפריל 1944 אחרי פלישת הנאצים להונגריה, נפתלי לאו-לביא (טולק) שהשגיח עליו בשואה, ושמואל יצחק (מילק) שנספה בשואה. את שנות המלחמה הראשונות עבר בגטו פיוטרקוב טריבונלסקי, הגטו הראשון בפולין הכבושה. באוקטובר 1942 גורשו אביו ואחיו יחד עם רוב יהודי העיר למחנה ההשמדה טרבלינקה (שם נספו בי"א בחשוון ה'תש"ג) אולם הוא הצליח לחמוק עם אמו מהגירוש וכך ניצלו חייו. בנובמבר 1944, במהלך אקציה, הצליחה אמו להצמיד אותו לאחיו הגדול נפתלי, שהיה מיועד להישלח למחנה עבודה, אולם היא עצמה לא ניצלה. יחד עם נפתלי נשלח למחנה עבודה בעיר צ'נסטוחובה, משם הגיעו למחנה הריכוז בוכנוואלד. במחנה זה סייע לו חייל רוסי בשם פיודור מיכאיליצ'נקו ושמר על חייו. באפריל 1945 שוחרר מחנה בוכנוואלד על ידי חיילי ארצות הברית. ישראל לאו (כונה "לולק"), היה בן 8, ונודע כאסיר הצעיר ביותר ששוחרר מהמחנה. בין משחררי בוכנוואלד היה אביו של שחקן הכדורסל כרים עבדול-ג'באר והרב לאו שמר על קשרי ידידות עם האב ועם הבן. ביולי 1945 עלו השניים עם "ילדי בוכנוואלד" לארץ ישראל באנייה מטרואה והובלו למחנה המעצר בעתלית. לאחר שעזב את מחנה עתלית הוא עבר לגור בקריית מוצקין, שם אומץ על ידי משפחתה של אחות אביו, אשת הרב מרדכי פוגלמן, רבה הראשון של קריית מוצקין. בבית הספר הממלכתי-דתי אהרון הרוא"ה, שבקריית שמואל הסמוכה, השלים לאו את הלימודים שהחסיר בשנות המלחמה. למד בישיבות קול תורה, כנסת חזקיהו ופוניבז'. מאז היותו כבן 15 היה לבן-בית בביתו של הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג ו"האחראי על קיום המניין" בביתו של הרב הרצוג. בשנת 1956 היה פעיל ב"חבר הפעילים של המחנה התורתי" שביקש לחזק את שמירת המצוות בקרב העולים החדשים והתריע נגד כפייה חילונית. בגיל 22 נשא לאישה את חייטה (חיה יוטא), בתו של הרב יצחק ידידיה פרנקל, לימים רבה הראשי של תל אביב. עם נישואיו עזב את קריית מוצקין ועבר למרכז ישראל. הוא שימש כמורה לתלמוד בתיכון ברנר פתח תקווה ואחר כך בתיכון צייטלין בתל אביב. התגייס לצה"ל, עשה טירונות במחנה 80, ושירת בקבע ובמילואים 25 שנה ו-3 חודשים. הרב לאו שימש במספר תפקידים רבניים. התחיל כרב בית הכנסת "אור תורה" (שבדרום תל אביב). בשנת ה'תשכ"ה (1965) נתמנה לרב בית הכנסת "תפארת צבי" בתל אביב-יפו. בין ראשי קהילת בית הכנסת היה המשפטן, העיתונאי והפעיל הציוני משה מילר מולאור שהזמין את הרב הצעיר להשתתף ברבי שיח אותם הנחה ששודרו ב"קול ישראל" בנושאים הקשורים למסורת היהודית. בשנת ה'תשל"א (1971) מונה לרב שכונות צפון תל אביב. לראשונה נתמנה כרב עיר בשנת תשל"ט (1978), אז נבחר לכהן כרב הראשי של נתניה. בשנת 1983 נבחר לכהן כחבר מועצת הרבנות הראשית. בשנת תשמ"ח (1988) נבחר לכהן כרב הראשי האשכנזי של תל אביב-יפו במקום חותנו שהלך לעולמו. הוא כיהן בתפקיד יחד עם הרב הספרדי של העיר, הרב חיים דוד הלוי, עד לבחירתו למשרת הרב הראשי האשכנזי לישראל, וחזר אליו לאחר שנסתיימה כהונתו כרב הראשי לישראל. במקביל לפעילותו הרבנית הגיש תוכנית טלוויזיה בשם "שלום לבוא שבת" בערוץ הראשון, תוכנית ששודרה בימי שישי (לפני כניסת השבת), ועסקה בפרשת השבוע. בשנת תשנ"ג (1993) נבחר לכהן כרב הראשי האשכנזי לישראל, וכיהן בתפקיד עשר שנים (משך הכהונה הקבוע בחוק), עד שנת תשס"ג (2003). בשנת תשס"ה (2005) נבחר בשנית לכהן כרב הראשי לתל אביב-יפו, תפקיד שממנו פרש במאי 2017, כאשר הגיע לגיל 80. לקראת בחירות 2007 לנשיאות ישראל שקל להתמודד על התפקיד, אך בסופו של דבר ויתר על כך. בנובמבר 2008 אישרה הממשלה את מינויו לתפקיד יו"ר מועצת יד ושם, במקומו של יוסף לפיד, שנפטר כמה חודשים קודם לכן. ב-1997 פרסמה אורית שוחט תחקיר בעיתון "הארץ" ולפיו נהג הרב לאו לקבל תשלום במזומן על טקסי נישואין שהוא עורך, ללא דיווח לנציבות מס הכנסה וזאת אף שהוא משמש בתפקיד דיין. הרב לאו הסביר כי הכסף מיועד לתרומה לישיבה שעמד בראשה, פרסם התחייבות פומבית שלא לקבל יותר תשלום על עריכת חופות, ובמקביל הגיע להסדר עם מס הכנסה. ב-2007 החליטה פרקליטות המדינה שלא לפתוח נגדו בהליכים פליליים או משמעתיים בעניין זה, וקבעה כי "קיים עדיין ערפול בנושא, וגדר המותר והאסור לא הובהר עד תום". ב-24 במאי 2017, כשהתקרב לגיל 80, פרש הרב לאו מתפקידיו כרב הראשי של תל אביב וכחבר מועצת הרבנות הראשית בטקס במנהרות הכותל. הרב לאו מתבלט כנואם וכמשמיע דברה של היהדות האורתודוקסית בנועם, גם באוזני ציבורים הרחוקים ממנה. עובדת היותו ניצול השואה הביאה אותו לעסוק הרבה בעניינים הקשורים בזכרה ובהנצחתה, ובמסגרתה אף הוזמן פעמים רבות למסור נאומים בפני מנהיגי מדינות בטקסים העוסקים בזיכרון השואה. הרב לאו תומך בגישה המתירה המתת חסד פסיבית ומניעת טיפול פולשני בחולה סופני.[דרוש מקור] כחלק מתפקידו כרב הראשי לישראל פעל לקיום קשר בין ראשי היהדות לבין ראשי הכנסייה הקתולית. לשם כך נפגש עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. גם לאחר סיום תפקידו כרב ראשי המשיך בפעילות הקשר בין הדתות. הרב לאו נשוי לחיה-יוטה (חייטה) (בתו של הרב יצחק ידידיה פרנקל) ואב לשמונה. בניו הם: הרב משה חיים לאו, רב בנתניה וחבר מועצת העיתונות; הרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל; הרב צבי יהודה לאו, מראשי ישיבת "נתיבות יצחק" בתל אביב ורב קהילת קהל חסידים בפתח תקווה. בתו מרים נשואה לרב אליעזר סורוצקין מנכ"ל החינוך עצמאי ולב לאחים. בתו תהילה נחמה נשואה לרב בנימין קאהן, מראשי ישיבת חיי משה בירושלים, שבנשיאות הרב לאו בתו רחל נשואה לרב יחזקאל שיינפלד, רב בית כנסת ברמת אביב. בתו שירה נישאה לרב אריאל שוייצר (נפטר ב-27 ביוני 2022), שהיה דיין בבית הדין האזורי באשדוד. בתו רבקה נשואה לרב משה קירשטיין, ראש ישיבת נתיבות יצחק בתל אביב. חבר במועצת הרבנות הראשית (עד שנת תשע"ז). חבר ב"מועצה הלאומית למען יהודי ברית-המועצות". חבר בוועדה העליונה לניסויים רפואיים בבני אדם (ועדת הלסינקי). חבר הנהלת המועצה הלאומית למניעת תאונות דרכים. חבר מועצת יד ושם, והחל מיוני 2008 יו"ר המועצה. נשיא הישיבה הכלל חסידית "חיי משה", הנושאת את שם אביו הרב משה חיים לאו. נשיא ישיבת "נתיבות יצחק" בתל אביב הנושאת את שם חמיו הרב יצחק ידידיה פרנקל. נשיא "גנזך קידוש השם". נשיא מרכז ברקאי להכשרת רבנים ופיתוח קהילות. פרס ישראל על מפעל חיים תשס"ה (2005) פרס הרב קוק לספרות תורנית תשנ"ד (1994) אות לגיון הכבוד על ידי ניקולא סרקוזי לקבוצה של שמונה ניצולי שואה ובהם הרב לאו (אפריל 2011) תואר דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת בר-אילן (2005) פרס כץ עיטור נשיא מדינת ישראל (2014) דוקטור של כבוד מהמכון הטכנולוגי HIT יוני 2017 פרס שומר ציון (2018) אל תשלח ידך אל הנער - אוטוביוגרפיה; הוצאת ידיעות אחרונות, 2005 (הספר בקטלוג ULI). יחל ישראל - סדרת ספרים שבה: שו"ת – לקט מתשובותיו בנושאים שונים; נערך על ידי בנו הרב דוד לאו. פירוש על הגדה של פסח – הגדה זו ערוכה בשתי גרסאות; אחת המיועדת לדתיים, ואחת לחילוניים. ההגדה יצאה לאור גם במסגרת פרויקט עם הספר. פירוש על מסכת אבות – נערך על ידי חתנו הרב אריאל שוייצר, על פי שיעורים שהעביר במשך שנים רבות. יצא לאור בעריכה מחודשת בשם אבות לדור: על מסכת אבות (הספר בקטלוג ULI). הערות על הספר מרגניתא דרבי מאיר לרבי מאיר שפירא מלובלין. יהדות הלכה למעשה – ספר העוסק במעגל החיים היהודי בלשון שווה לכל נפש. את הספר כתב הרב לאו יחד עם העיתונאי שאול מייזליש . (הספר בקטלוג ULI) הנחת יסוד: 100 מושגים ביהדות (הוצאת ידיעות אחרונות, 2008) - ספר הפונה לחילונים. (הספר בקטלוג ULI) משפחת שור ישראל מאיר לאו, דף שער בספרייה הלאומית אתר האינטרנט הרשמי של ישראל מאיר לאו דוד תדהר (עורך), "ישראל מאיר לאו", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יח (1969), עמ' 5456 הרב ישראל מאיר לאו בתוך תערוכת "בחרנו בחיים: תרומתם של ניצולי השואה למדינת ישראל", באתר יד ושם "הרב ישראל מאיר לאו", בתוך: יאיר שלג, אחרי רבים – להטות? עמדות רבנים בישראל כלפי הדמוקרטיה, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2006 הרב ישראל מאיר לאו, באתר פרס ישראל אבי כצמן, "אני לא דון קישוט", כותרת ראשית, 6 בינואר 1988 אינגה דויטשקרון, הרב ישראל מאיר לאו, בעל הניסים, חוזר לת"א, מעריב, 31 בדצמבר 1987 הרב לאו בראיון לחב"ד און ליין, לרגל ג' תמוז ה'תשס"ח, יום ההילולה של הרבי מליובאוויטש. nrg מעריב, תיעוד נדיר: כך ניצל הרב לאו מבוכנוואלד, באתר nrg‏, 24 בספטמבר 2008 הגר רם, ‏הרב לאו: "שחרור המחנה בוכנוואלד הוא היום בו נולדתי מחדש", באתר ‏מאקו‏, 16 בנובמבר 2008 דוד קורן ושמואל קליין, "להיות הרב לאו" • יום מרתק במחיצתו • תיעוד בלעדי, באתר בחדרי חרדים, 16 בספטמבר 2010 רוחה נובק, תקציר ספרו של הרב לאו "אל תשלח ידך אל הנער" יהודה שלזינגר, רב של כולם, באתר ישראל היום, 28 בספטמבר 2011 ג'קי לוי, האב הראשי, באתר ישראל היום, 14 באפריל 2014 ינון מגל‏, הרב לאו: "ישראלים בברלין? הם לא למדו שום דבר", באתר וואלה, 28 באפריל 2014 שחר שחר, "בתי הדין הרבניים ובתי המשפט לענייני משפחה חייבים להיות מסונכרנים", באתר לשכת עורכי הדין, אוקטובר 2016 אמירה לם, אני שואל את עצמי: זו הרי מדינה יהודית, ומה נשאר מזה? מתחתנים אצל בדרן, הולכים להיקבר בקיבוץ שעושה מזה הרבה מסחרה, פותחים חנויות בשבת - והכל כשר. הכל בסדר. אז מה נשאר מהיהודי פה?, באתר "ידיעות אחרונות", 14 ביוני 2017 יעקב אילון‏, הרב לאו: "תל אביב היא לא המדינה", באתר וואלה, 22 ביוני 2017 ערוץ 7, "להשוות משהו לשואה? תתביישו", באתר ערוץ 7, 27 בינואר 2018 הרב ישראל לאו בשיחה עם נתנאל סמריק, בערוץ Contento Now, יוני 2015 שרי מקובר בליקוב, ‏הרב לאו בריאיון מיוחד: "אסור להשוות לשואה - גם לא את שבעה באוקטובר", באתר מעריב אונליין, 3 במאי 2024 אריה גולן, "הניחו לשואה במקומה": הרב לאו נגד השוואות | פוקוס עם אריה גולן, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 6 במאי 2024 שיעוריו ומאמריו מדינה יהודית, היא מדינת ישראל, באתר ערוץ 7, 25 במרץ 2004 משיעורי הרב ישראל מאיר לאו, לצפייה באתר בינינו לימים כשביקר הרב לאו בקרמלין בשנת 1989 ביקש ממארחיו שיסייעו באיתורו. מיכאיליצ'נקו זוהה רק בשנת 2008, לאחר פטירתו, בעקבות מחקר של חוקר אמריקני. הרב לאו פנה ליד ושם ומיכאיליצ'נקו נכלל בין חסידי אומות העולם. ראו את מכתבו של הרב לאו באתר יד ושם אתר הרב ישראל לאו ישראל מאיר לאו, אל תשלח ידך אל הנער, הוצאת ידיעות אחרונות, 2005, ע' 93 ישראל מאיר לאו, שבת בדימונה, שערים, 19 ביולי 1956 ישראל מאיר לאו, הנוער הדתי בדרכו לישיבות, שערים, 2 בספטמבר 1957 אריה גולן, "הניחו לשואה במקומה": הרב לאו נגד השוואות | פוקוס עם אריה גולן, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 6 במאי 2024 הגרא"י אונטרמן: הפעלת נמל אשדוד בשבת - הרס הצביון היהודי במדינה, הצופה, 27 בדצמבר 1965 ⁨סימפוזיון על הנוער והמסורת היהודית, דבר, 9 ביוני 1968 יאיר אטינגר, הרב לאו לא יתמודד על הנשיאות, באתר הארץ, 18 במאי 2007 יובל יועז, הפרקליטות: לקבוע לרבנים עובדי ציבור קריטריונים לקבלת תשלומים על חופות; הרב לאו לא יועמד לדין, באתר הארץ, 6 ביוני 2007 ישי כהן, ‏פרסום ראשון: הרב ישראל מאיר לאו יפרוש מחר מתפקידו, באתר כיכר השבת, 23 במאי 2017 חיים לב, הרב ישראל מאיר לאו פורש מתפקידו, באתר ערוץ 7, 23 במאי 2017 הנשיא העניק את עיטור הנשיא לרב ישראל מאיר לאו ולרב רפי פויירשטיין, באתר כיפה, 10 ביולי 2014