laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדוארד קלווין קנדל

אֶדוּאַרְד קֶלְווין קֶנְדְל (באנגלית: Edward Calvin Kendall;‏ 8 במרץ 1886 – 4 במאי 1972) היה מדען אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1950, יחד עם פיליפ שוולטר הנץ' וטדאוס רייכשטיין, "על גילוי ההורמונים של בלוטת יותרת הכליה, המבנה שלהם, והשפעתם הביולוגית". בנוסף על כך, קנדל הוא המדען שזיהה לראשונה את הקורטיזון. קנדל נולד ב-8 במרץ 1886 בקונטיקט. הוא סיים את התואר הראשון במדעים בשנת 1908 באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1910 סיים קנדל את הדוקטורט בכימיה. בשנת 1914 הצטרף לצוות של קרן מאיו, רוצ'סטר, מינסוטה, ועסק בחקר בלוטת התריס. המחקר החשוב ביותר של קנדל, היה בידוד קליפת האדרנל מהורמון הקורטיזון. יחד עם פיליפ שוולטר הנץ' הוא יישם את ההורמון בהצלחה בטיפול בדלקת מפרקים שגרונית (1948). בשנת 1949 קיבל את פרס לסקר. בנוסף על כך, הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד ממוסדות רבים ובהם: האוניברסיטה הלאומית של אירלנד, אוניברסיטת סינסינטי, אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב, ויליאמס קולג', אוניברסיטת ייל ואוניברסיטת קולומביה. קנדל פרש מעבודתו כראש חטיבת הביוכימיה של קרן מאיו בשנת 1951. קנדל שימש גם כראש המעבדה לביוכימיה שם משנת 1945 עד 1951. לאחר מכן היה פרופסור אורח לכימיה באוניברסיטת פרינסטון. נפטר ב־4 במאי 1972 בפרינסטון שבניו ג'רזי. פרסי נובל חדשים לרפואה, הצופה, 27 באוקטובר 1950 אדוארד קלווין קנדל כימאי אמריקאי - בריאות ורפואה - 2022, באתר sourcknowledge.com (ב־) Mark Hofschneider, Cortisone as an anti-inflammatory drug, Lasker Foundation (באנגלית אמריקאית) Edward Calvin Kendall Amerikaanse chemicus - gezondheid & geneeskunde - 2022, sourcknowledge.com (ב־) מדיה וקבצים בנושא אדוארד קלווין קנדל בוויקישיתוף אדוארד קלווין קנדל, באתר פרס נובל (באנגלית) אדוארד קלווין קנדל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אדוארד קלווין קנדל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סיירה (סדרת צוללות)

סדרת צוללות התקיפה הגרעיניות הסובייטיות/רוסיות מדגם סיירה הן צוללות תקיפה גרעיניות, שנבנו עבור הצי הסובייטי ועדיין נמצאות בשירות הצי הרוסי. ניתנו להן כינויי נאט"ו סיירה-I וסיירה-II (בברית המועצות נקראו פרויקט 945-ברקודה ופרויקט 945A-קונדור בהתאמה). יחודיות הדגם הוא במשקלו הנמוך ובחוזק גוף הצוללת העשוי מטיטניום ברובו, המאפשר צלילה לעומק רב, הפחתת קרינת רעשים, והתנגדות טובה יותר לפגיעות טורפדו. הצוללת מונעת באמצעות כור לחץ מים (אנ') מדגם OK-650 (אנ'). הדגם המשופר, סיירה II, פותח לצורכי איתור ותקיפת צוללות גרעין אמריקאיות. יש לו רדיוס פנייה קטן יותר מכל צוללת מודרנית וכן מהירות ועומק צלילה טובים ממקביליו האמריקאים. כמו כן יש לו מערכת השתקה ומערכת מכ"ם טובות יותר. הצוללת הראשונה נבנתה החל משנת 1979 במספנת גורקי והושקה באוגוסט 1983 לפני שהועברה לעיר סברודווינסק להתקנת מערכות. הצוללת הושבתה בשנת 1997. הבאה שנבנתה כונתה בשם קוסטרומה K-276 שנבנתה החל מיוני 1986 והושקה בספטמבר 1987. צוללת זו הועלתה למבדוק יבש לאחר שהתנגשה בצוללת האמריקאית באטון-רוג' בתאריך 11 פברואר 1992 בים ברנץ ליד האי קילדין. הצוללת עברה תיקונים עד לתאריך 3 יוני 1992 וניתן לה שם חדש: קראב ב-6 אפריל 1993. בשנת 1996 קיבלה בחזרה את שמה המקורי והיא עדיין בשירות בצי הצפוני של רוסיה. צוללות מדגם זה צוידו גם בפוד מילוט לצוות בשחרור מהיר. הפוד מכוסה בזיווד בצורת V בצידה השמאלי של הצוללת. צוללת מדגם 945-ברקודה (סיירה I) צוללת מדגם 954A-קונדור (סיירה II) צוללת זו בעלת גשר ארוך בכ-5 מ' מדגם 945. התרנים הוסטו בצד ימין כדי לאפשר מיקום שני תאי מילוט בגשר הפיקוד. בצידה הימני מוקם חיישן סביבתי 10-נקודות בזוויות ישרות לצד הקדמי של הגשר. בסנפיר האחורי ישנו פוד גדול יותר מאשר בדגם 945. בפוד נמצא מערך סונר פסיבי נגרר SKAT3 בתדר נמוך מאוד. בחודש אוקטובר 2012 צוללת מדגם סיירה II הוצבה בצפון האוקיינוס האטלנטי למשימות סיור לאורך החוף המזרחי של ארצות הברית. מתוך שתי הצוללות הפעילות מדגם זה, הצוללת פסקוב עברה שיפוץ כללי בין השנים 2011–2015, זאת על פי אתר רוסי. מכאן שהצוללת בצפון האוקיינוס האטלנטי בשנת 2012 היא הניז'ני-נובגרוד. שתי הצוללות השתתפו בתרגיל נרחב שבוצע בשנת 2019. מדיה וקבצים בנושא סיירה בוויקישיתוף צוללות בצי הרוסי, באתר אודות כלי שיט תת-ימיים sierra class submarine מהאתר military-today דו"ח מיוחד אודות לוחמה נגד צוללות דו"ח הוועדה הפרלמנטרית של נאט"ו דו"ח אודות תאונות כלי שיט גרעיניים דו"ח מכון המחקר לבטיחות גרעין של דנמרק (משנת 1996)
פיליפ שוולטר הנץ'

פיליפ שוולטר הנץ' (באנגלית: Philip Showalter Hench;‏ 28 בפברואר 1896 – 30 במרץ 1965) היה רופא אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1950, יחד עם אדוארד קלווין קנדל וטדאוס רייכשטיין, "על גילוי ההורמונים של בלוטת יותרת הכליה, המבנה שלהם, והשפעתם הביולוגית". בנוסף על כך, היה הנץ' ממגלי הורמון הקורטיזון, ופיתח שיטה לטיפול באמצעות הורמון זה בדלקת מפרקים שיגרונית. הנץ' נולד ב-28 בפברואר 1896 בפיטסבורג שבפנסילבניה. הוא קיבל את הכשרתו כרופא באוניברסיטת פיטסבורג ובצבא ארצות הברית. בזמן מלחמת העולם הראשונה שירת בחיל הרפואה האמריקאי. בשנת 1920 הוענק לו תואר דוקטור ברפואה ובשנת 1923 החל לעבוד במאיו קליניק. הוא חזר לשרת בחיל הרפואה האמריקאי גם בזמן מלחמת העולם השנייה, מה שעיכב את עשייתו המחקרית. מלבד העיסוק בחקר ההורמונים, הנץ' השקיע זמן רב בחקר הקדחת הצהובה. הנץ' נפטר מדלקת ריאות ב־30 במרץ 1965 בג'מייקה במהלך חופשה. מדיה וקבצים בנושא פיליפ שוולטר הנץ' בוויקישיתוף פיליפ שוולטר הנץ', באתר פרס נובל (באנגלית) פיליפ שוולטר הנץ', באתר פרס נובל (באנגלית) פיליפ שוולטר הנץ', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פיליפ שוולטר הנץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנה ברוסטד

ארנה ברוסטד (בנורווגית: Arne Brustad;‏ 14 באפריל 1912 – 22 באוגוסט 1987) היה כדורגלן נורווגי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא נולד ב-14 באפריל 1912 באוסלו שבנורווגיה, ושיחק לאורך כל הקריירה ב-Lyn עימה זכה בגביע הנורווגי בשנים 1945 ו-1946. ברוסטד נחשב לאחד הכדורגלנים הנורווגיים הגדולים שהיו ובמדי נבחרת נורווגיה ערך 33 הופעות וכבש 17 שערים. הוא לקח חלק חשוב בזכייה שלה במדליית ארד באולימפיאדה בשנת 1936. בסיבוב הראשון כבש בניצחון 0–4 על טורקיה ובחצי הגמר כבש את שער השוויון בהפסד 2–1 לאיטליה, שניצחה בהארכה. במשחק על המקום השלישי ברוסטד כבש שלושער בניצחון 2–3 נגד פולין והביא לנבחרתו את מדליית הארד. שנתיים אחר כך במונדיאל 1938 היה בסגל הנבחרת, שהודחה כבר במשחקה הראשון. משחק זה היה שוב פעם נגד איטליה וכמו באולימפיאדה ברוסטד כבש את שער השוויון והם הפסידו בהארכה 2–1. כמה דקות לפני סיום זמן המשחק הרגיל הוא כבש שוב, אך השער נפסל בטענה לנבדל. מאוחר יותר ב-26 באוקטובר 1938 ברוסטד השתתף במשחק של אנגליה נגד "שאר אירופה" שהתקיים באצטדיון הייבורי. מדיה וקבצים בנושא ארנה ברוסטד בוויקישיתוף ארנה ברוסטד, באתר Transfermarkt ארנה ברוסטד, באתר Soccerway ארנה ברוסטד, באתר WorldFootball.net ארנה ברוסטד, באתר National Football Teams ארנה ברוסטד, באתר FootballDatabase.eu
ג'ון קריו אקלס

ג'ון קריו אקלס (באנגלית: John Carew Eccles;‏ 27 בינואר 1903 – 2 במאי 1997) היה נוירופיזיולוג ופילוסוף אוסטרלי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1963, יחד עם אלן הודג'קין ואנדרו האקסלי "על תגליותיהם לגבי המנגנונים היוניים המעורבים בעירור ובעיכוב של החלקים הקיצוניים והמרכזיים של קרום תא העצב". ג'ון קריו אקלס נולד ב-27 בינואר 1903 בעיר מלבורן שבמדינת ויקטוריה. בשנת 1925 באוניברסיטת מלבורן סיים תואר ראשון ברפואה והחל להתעניין בבעיית גוף-נפש. לאחר לימודי התואר הראשון, אקלס נסע ללמוד אצל צ'ארלס סקוט שרינגטון באוניברסיטת אוקספורד בחסות מלגת רודס. בשנת 1929 סיים את לימודי הדוקטורט בפילוסופיה. בשנת 1937 חזר אקלס לאוסטרליה, שם עסק במחקר במהלך שנות מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה מונה לפרופסור באוניברסיטת אוטגו שבניו זילנד. בשנים 1952–1962 עבד באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה. בשנת 1958 זכה באות הכבוד Knight Bachelor ובשנת 1962 במדליה המלכותית. החל משנת 1990 היה חבר במסדר אוסטרליה. אקלס נפטר ב־2 במאי 1997 בסמוך לעיר לוקרנו שבשווייץ. במרץ 2012 נחנך בניין על שמו באוניברסיטה הלאומית האוסטרלית, אשר נבנה מכספי חבר העמים הבריטי. החל מהתקופה בה שהה באוקספורד עסק מחקרו בעיקר במהות הקשר בין תאי העצב, גם במערכת העצבים המרכזית ובם במערכת העצבים האוטונומית, כשהוא משתמש בשיטות של אלקטרופיזיולוגיה שהתפתחו במהירות באותה תקופה. השנים שלפני מלחמת העולם השנייה היו שנים של מחלוקת חריפה בין המדענים העוסקים בנושא, בין הטוענים לקשר חשמלי בין תאי העצב, ובין הטוענים לקיומו של קשר כימי בסינפסות, תיאוריה שנדחפה בחוזקה על ידי הנרי דייל והקולגות שלו. בשנים המוקדמות אקלס היה בין המתנגדים החריפים לרעיון של הולכה כימית. בהסתכלות לאחור, הוויכוח העז תרם רבות להתפתחות הטכנולוגיה של הרישום האלקטרופיזיולוגי. האישור הסופי לקיומו של קשר כימי הגיע רק עם האפשרות להחדיר מיקרואלקטרודות לתוך תאים. בשנת 1937 עזב אקלס את אנגליה לאוסטרליה, שם קיבל ניהול של יחידה קטנה למחקר רפואי בסידני. באוסטרליה הצטרפו אליו לשיתוף פעולה פורה ברנרד כץ וסטפן קופלר, איתם חקר את הסינפסה בין העצב המוטורי לסיבי השריר במודל חיה של חתולים וצפרדעים. במהלך מלחמת העולם השנייה עסק מחקרו בעיקר במחקר שימושי הקשור למאמץ המלחמתי. בשנים 1944 עד 1951 עבר לאוניברסיות אוטגו בניו זילנד, שם חידש את מאמציו לפצח את שאלת הקשר בין תאי עצב בסינפסות. ב 1951 הצליחו אקלס, ברוק וקומבס להכניס בפעם הראשונה מיקרואלקטרודה לתוך תא עצב במערכת העצבים המרכזית, ולרשום תגובות חשמליות של סינפסות מעוררות וסינפסות מעכבות. הרישום הזה הבהיר באופן ברור את קיומן של סינפסות כימיות, והביא את אקלס להודות בטעותו מהעבר. מדיה וקבצים בנושא ג'ון קריו אקלס בוויקישיתוף ג'ון קריו אקלס, באתר פרס נובל (באנגלית) ג'ון קריו אקלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון קריו אקלס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) The Nobel Prize in Physiology or Medicine 1963, NobelPrize.org (באנגלית אמריקאית) Elliot S. Valenstein, The war of the soups and the sparks: the discovery of neurotransmitters and the dispute over how nerves communicate, New York Chichester: Columbia University Press, 2005, ISBN 978-0-231-13589-4 L. G. Brock, J. S. Coombs, J. C. Eccles, Synaptic excitation and inhibition, The Journal of Physiology 117, 1952-06, עמ' 8p
בקונסיץ'

בקונסיץ' (בהונגרית: Bakonyszücs) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בבקונסיץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 393 ובשנת 2020 רק 279 תושבים. עד שנת 1954 נקרא היישוב סיץ' (szücs). בבקונסיץ' חיו יהודים בתקופות זמן שונות. חלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא בקונסיץ' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בקונסיץ' (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודים מהכפר שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
צ'ארלס ב. הגינס

צ'ארלס ברנטון הגינס (באנגלית: Charles Brenton Huggins;‏ 22 בספטמבר 1901 – 12 בינואר 1997) היה מדען אמריקאי-קנדי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1966 "על גילוי הטיפול לסרטן הערמונית באמצעות הורמונים". זו הייתה התגלית הראשונה שהראתה כי ניתן לשלוט בסרטן על ידי כימיקלים. יחד איתו זכה בפרס גם פייטון רוס. הגינס נולד בהליפקס שבנובה סקוטיה. סיים תואר ראשון באוניברסיטת אקדיה בקנדה והמשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת הרווארד אותם סיים בשנת 1924. את ההתמחות בכירורגיה עשה באוניברסיטת מישיגן. הגינס נפטר ב־12 בינואר 1997 בשיקגו שבאילינוי. מדיה וקבצים בנושא צ'ארלס ב. הגינס בוויקישיתוף צ'ארלס ב. הגינס, באתר פרס נובל (באנגלית) צ'ארלס ב. הגינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) THE NOBEL PRIZE IN PHYSIOLOGY OR MEDICINE, NobelPrize.org (באנגלית) Charles B Huggins MD 1901-1997, UChicago Medicine, ‏1997 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בקונטמאשי

בקונטמאשי (בהונגרית: Bakonytamási) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בבקונטמאשי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 802 ובשנת 2020 רק 574 תושבים. בבקונטמאשי חיו יהודים בתקופות זמן שונות. ובמקום קיים בית קברות יהודי ישן. חלק מתושבי הכפר נרצחו בשואה. מדיה וקבצים בנושא בקונטמאשי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בקונטמאשי (בהונגרית) בקונטמאשי, ברשת החברתית פייסבוק נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי בית הקברות היהודי של בקונטמאשי תיעוד יהודים מהכפר שנרצחו בשואה באתר יד ושם מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
סטניסלב גרוכולסקי

סטניסלב גרוכולסקי (בפולנית: Stanisław Grocholski‏; 6 ביוני 1865 – 26 בפברואר 1932) היה צייר פולני, פעיל בפולין, גרמניה ובארצות הברית. בשנים 1877 עד 1880 הוא למד שיעורים אצל ולדיסלב לושקביץ' באקדמיה לאמנויות יפות של יאן מטייקו בקרקוב. מאוחר יותר, עם קרל ורצינגר בווינה, עם ליאון בונאט בפריז, ועם אלכסנדר פון וגנר באקדמיה לאמנויות יפות במינכן. הוא חי במינכן עשרים שנה. עד שנת 1901 התגורר בניו-פאסינג ליד מינכן, ולאחר מכן עבר לארצות הברית למילווקי. בשנת 1886 הציג סטניסלב גרוכולסקי את פנים הכנסייה בווינה. עבודתו הבולטת הראשונה הייתה ייבוש פשתן בשנת 1889, שהוצג במינכן. במינכן מכר את ציוריו לאספנים פרטיים והציג כמה מיצירותיו הבולטות במוזיאונים ובתערוכות. משם שלח את יצירות האמנות שלו לתערוכות לוורשה, קרקוב ולבוב . הוא התגורר עם אשתו איזבלה פאבלובסקה בוילה בניו-פאסינג בפאתי מינכן, והפך את ביתו למושבה לאמנים פולנים. בשנת 1891 הקים בית ספר משלו לציור; שם למדו בין היתר: גוסטב גוזדצקי, קרול קובלסקי-וירוש, הנריק שצ'לינסקי, סוטר מלכובסקי ג'אקסה ויוזף גלנצובסקי. הוא צייר דיוקנאות, אמנות ז'אנרית (במיוחד פולקלור עממי ופולקלור יהודי), וכן אמנות דתית לכנסיות בפולין. בין השנים 1880 עד 1900 הציג את ציוריו ב"גלספלאסט" במינכן. הוא עבד גם עם כתבי העת "Gardenlaube" ו- "Moderne", שם הציג חיתוכי עץ על סמך יצירות האמנות שלו. בפולין, רפרודוקציה של עבודות האמן הוצבה בכתבי העת "קלוסי" ו"טיגודניק אילוסטרובני". הוא צייר את סצינות הפנים של בתים עממיים, העביר את חיי היומיום של האנשים, תפס את החגיגות, הפינוק, המחלות והקטטות. אישה בווארית מות היתום יהודי מתפלל אישה עם לילי דיוקן אישה מדיה וקבצים בנושא סטניסלב גרוכולסקי בוויקישיתוף Stanisław Grocholski, artyzm.com "Biography" iMNK - Stanisław Grocholski, Death of an Orphan - informations, www.imnk.pl Galeria Malarstwa i Rzeźby XIX w Sukiennicach | Stanisław Grocholski - Biuro Przewodników po Krakowie 'Sowa', przewodnicypokrakowie.pl "Stanisław Grocholski"
ולנטין אינצקו

ולנטין אינצקו (בגרמנית: Valentin Inzko;‏ נולד ב-22 במאי 1949) הוא דיפלומט סלובני-אוסטרי. הנציג העליון לבוסניה והרצגובינה (אנ') מאז 1 במרץ 2009 ועד 31 ביולי 2021. בשנים 2009–2011 כיהן גם כנציג של האיחוד האירופי במדינה. אינצקו נולד בקלגנפורט שבאוסטריה הכבושה ב-22 במאי 1949 למשפחה ממוצא סלובני. בצעירותו למד משפטים באוניברסיטת גראץ ובשנת 1974 החל לעבוד בשירות הדיפלומטי האוסטרי. בשנים 1982–1986 עבד כנספח לעיתונות בשגרירות אוסטריה בבלגרד. לאחר מכן עבד במשלחת האוסטרית באומות המאוחדות. בשנים 1990–1996 אינצקו עבד כנספח התרבות בשגרירות אוסטריה בצ'כיה, ובשנים 1996–1999 היה אינצקו שגריר אוסטריה בבוסניה והרצגובינה. בשנת 2005 הוא מונה לשגריר אוסטריה בסלובניה. מלבד סלובנית וגרמנית, אינצקו דובר אנגלית, סרבו-קרואטית, רוסית וצ'כית. מדיה וקבצים בנושא ולנטין אינצקו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא דיפלומטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארתור גרינווד

ארתור גרינווד (באנגלית: Arthur Greenwood;‏ 8 בפברואר 1880 – 9 ביוני 1954) היה פוליטיקאי בריטי. חבר בולט במפלגת הלייבור משנות העשרים של המאה העשרים ועד סוף שנות הארבעים, גרינווד עלה לגדולה במפלגה כמזכיר מחלקת המחקר שלה משנת 1920 וכיהן כשר הפרלמנט במשרד הבריאות בממשלת העבודה הקצרה של 1924. בשנת 1940 הוא היה מכריע בהחלטה שבריטניה תמשיך להילחם בגרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. גרינווד נולד בהונסלט, לידס, בנו של צייר ומעצב. הוא התחנך במכללת יורקשייר (שלימים הפכה לאוניברסיטת לידס), שם קיבל תואר במדעים. גרינווד נבחר לראשונה לבית הנבחרים בבחירות הכלליות בשנת 1922 עבור מחוז הבחירה נלסון וקולן בלנקשייר. הוא החזיק במושב עד שהובס בבחירות בשנת 1931, אך חזר לפרלמנט בשנה שלאחר מכן, וזכה בבחירות משנה במחוז יורקשייר בוויקפילד. גרינווד המשיך לייצג את וויקפילד עד מותו בשנת 1954. בשנת 1929 מונה גרינווד לשר הבריאות והושבע למועצה המלכותית, תפקיד בו מילא עד קריסת ממשלת העבודה באוגוסט 1931. בתקופתו במשרד הבריאות העלה גרינווד את קצבאות האלמנות ובאמצעות חוק הדיור, ב-1930, חוקק פינוי שכונות עוני גדול. גרינווד הפך לסגן יו"ר מפלגת העבודה בראשותו של קלמנט אטלי. במהלך הקמפיין לבחירות הכלליות בשנת 1935, תקף גרינווד את ראש בית הכספים נוויל צ'מברלין על שהוציא כסף על חימוש מחדש, ואמר כי מדיניות החימוש היא "הפחדה הגדולה ביותר; מחפירה במדינאי של עמדתו האחראית של מר צ'מברלין, כדי להציע למיליונים נוספים היה צורך לבזבז כסף על חימוש". ללא ספק הרגע המפורסם ביותר שלו הגיע ב-2 בספטמבר 1939, כשהוא נקרא להגיב לנאומו האמביוולנטי של נוויל צ'מברלין האם בריטניה תסייע לפולין. כשהתכונן לתגובה, הוא הופרע על ידי סף אחורי כועס קונסרבטיבי ולורד ראשון של האדמירליות, ליאו אמרי, שקרא "דבר למען אנגליה, ארתור!" גרינווד המבולבל המשיך להוקיע את דבריו של נוויל צ'מברלין, למחיאות כפיים של עמיתיו. עם הקמת ממשלת הקואליציה בזמן המלחמה מינה אותו וינסטון צ'רצ'יל לקבינט המלחמה כשר ללא תיק בשנת 1940. בדרך כלל הוא נתפס כבלתי יעיל, אך במאי 1940 התגלה כתומך החזק והקולני ביותר של צ'רצ'יל בדיונים הארוכים בקבינט המלחמה. האם לקבל או לדחות הצעת שלום מגרמניה הנאצית. ללא ההצבעה בעד לחימה על ידי גרינווד וקלמנט אטלי, צ'רצ'יל לא היה בעל הרוב הדק שהיה צריך לעשות זאת. לאחר מכן, עמדתו דעכה והוא התפטר בשנת 1943. באותה שנה, הוא נבחר לגזבר של מפלגת העבודה, כשהוא מכה את הרברט מוריסון בתחרות צמודה. עד סוף מלחמת העולם השנייה מילא גרינווד גם את תפקיד יו"ר האופוזיציה, אף שלא קיבל את המשכורת. גרינווד נשרף בשרפה של גולדרס גרין ב-14 ביוני 1954. אפרו ואנדרטתו נמצאים במפרץ 17 של חומת הגבול המזרחית. בנו הוא אנתוני גרינווד (לימים לורד גרינווד) (1911–1982) היה חבר פרלמנט משנת 1946 עד 1970, תחילה עבור הייווד ורדקליף ואחר כך עבור רוסנדייל, וחבר בממשלות הרולד וילסון. מדיה וקבצים בנושא ארתור גרינווד בוויקישיתוף ארתור גרינווד, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ארתור גרינווד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ארתור גרינווד בפרויקט גוטנברג (באנגלית) Liverpool University Press: Journals, www.liverpooluniversitypress.co.uk (באנגלית)
האספה הפרלמנטרית של בוסניה והרצגובינה

האספה הפרלמנטרית של בוסניה והרצגובינה (בבוסנית: Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine) היא רשות מחוקקת הפדרלית של בוסניה והרצגובינה המחולקת לשני בתים: בית העמים (Dom naroda) – מונה 42 נציגים (14 בוסנים, 14 סרבים ו 14 קרואטים). נכון לדצמבר 2020, המפלגה הגדולה בבית היא מפלגת השלטון מפלגת הפעולה הדמוקרטית, שמטעמה כ-9 נציגים. כמה ממפלגות האופוזיציה הן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (4 נציגים), המפלגה הדמוקרטית הסרבית והמפלגה לקידום דמוקרטי (4 נציגים) בית הנבחרים (Predstavnički dom/Zastupnički dom) – הבית העליון המונה 15 נציגים (5 בוסנים, 5 סרבים ו 5 קרואטים) הנבחרים אחת לארבע שנים. בבית זה יש למפלגת הפעולה הדמוקרטית כ-3 נציגים, ולמפלגה הסוציאל-דמוקרטית כ-4 נציגים. למפלגה הדמוקרטית הסרבית ישנו נציג אחד. התפקידים העיקריים של האספה הם לאשר את התקציב הלאומי, וכן הסכמים ואמנות. הבחירות האחרונות לאספה נערכו באוקטובר 2018. פוליטיקה של בוסניה והרצגובינה בתי מחוקקים לפי מדינה מדיה וקבצים בנושא האספה הפרלמנטרית של בוסניה והרצגובינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה הפרלמנטרית של בוסניה והרצגובינה (בבוסנית, בקרואטית, בסרבית ובאנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא בוסניה והרצגובינה ובנושא רשויות מחוקקות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רב חביבי מחוזנאה

רב חביבי (ולפעמים חביבא) מחוזנאה הוא אמורא בבלי, שהתגורר בעיר מחוזא, בדור השישי לאמוראי בבל. רב חביבי מוזכר מספר פעמים בש"ס כתלמיד חבר של רב אשי. רב שימי מחוזנאה הרב אהרן הימן, "רב חביבא מחוזנאה", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט לגבי הקישור בין "מחוזנאה" ל"מחוזא" - על פי גרסאות מסוימות קיים חכם בשם "רב חבי מחוזנאה", והרב יהודה ליב מימון בהערותיו על הספר יחוסי תנאים ואמוראים בערכו (נדפס גם ב'סיני' טו) מחזק את הגרסה הזו על פי הגמרא ביבמות קטו, ב האומרת שהשם "חבי" נפוץ במחוזא, ראו גם רב שימי מחוזנאה כגון: מסכת שבת, דף פ"ז, עמוד ב', מסכת עירובין, דף נ"ז, עמוד א', מסכת בבא קמא, דף ע"ב, עמוד א' ראה הרב אהרן היימן, בערכו.
אנדראה סנש

אנדראה סנש (בהונגרית: Szenes Andrea;‏ נולדה ב-20 באוקטובר 1962, בבודפשט, הונגריה) היא עיתונאית, מגישה, פסיכולוגית, מפיקה, פזמונאית, יהודייה-הונגרייה. אנדראה סנש נולדה במשפחה יהודית כחלק ממשפחת סנש העניפה. היא סיימה את בית הספר היסודי וה"גימנסיה מיהאי פזקש" ברובע 8 בבודפשט (Budapesti Fazekas Mihály Gyakorló Általános Iskola és Gimnázium). בין השנים 1981–1988 למדה פילוסופיה - אנגלית - פסיכולוגיה באוניברסיטת אטווש לוראנד וקיבלה דוקטורט בפסיכולוגיה. בין השנים 1988–1990 למדה בימוי באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. מאז 1988 הובילה קבוצות פסיכודרמה באוניברסיטת זמלווייס. בין השנים 1991–1999 הייתה כתבת בטלוויזיה ההונגרית, ובשנים 1999–2003 הייתה סגן הנשיא הטלוויזיה האחראית על התוכניות. מאז 1993 משמשת ראש משרד ההפקה Szenes Arts. בשנת 2003 הייתה שוב סגן נשיא הטלוויזיה ההונגרית למשך חצי שנה. היא השיקה לראשונה את תוכנית הארוח (talkshow) לנשים בטלוויזיה ההונגרית בשם Szenes Andrea Show, בהשתתפות אורחים כוכבים כמו חיים טופול, ג'ינה לולובריג'ידה, עומר שריף, יהודי מנוחין, אמנדה ליר, ג'ימי קרטר, רובין ויליאמס, לה טויה ג'קסון, אלן גינסברג ושרלין טילטון. שמה נקשר גם לתוכנית האירוח הטלוויזיונית הטלפונית הראשונה: סדרת Call Andrea הגיעה ליותר מ-200 שידורים. מאוחר יותר הפכה פופולרית בשיחותיה עם פוליטיקאים. לאחר מות אביה ומות שותפתה, יאנוש, העלתה שוב מופע, בשם "נכתב על ידי איבאן סנש" שהתחיל לרוץ בשנת 2011, כמו כן ערוץ הטלוויזיה דונה (Duna) משדר את קונצרט הזיכרון לאביה איבאן סנש שמנוהלת על ידה עם השחקן דיולה בודרוגי. הוריה היו איבאן סנש (1924–2010), סופר, פזמונאי והשחקנית מריאן קורנאי (1930–2004). סבה, אנדור סנש (1899–1935), היה משורר, מתרגם, דודה, בלה סנש (1894–1927) היה סופר, עיתונאי, מתרגם, והמשוררת חנה סנש (1921-1944) הייתה בתו של בלה סנש. לאחר מות אביה היא ייסדה את "פרס האמנות איבאן סנש", שהוענק בפעם הראשונה לזמרת קטי וולף. כמו כן, לאחר מות אביה, היא זו שמעניקה גם את "פרס האמנות מריאן קורנאי", שנקרא על שם אמה. מאז 2010 היא מארגנת את קונצרט הזיכרון איבאן סנש, שמתקיים כל שנה בכיכר רז'ה. המופע החינמי מארח חמשת-ששת אלפים צופים. לעולם לא מאוחר (1992) מופע אנדראה סנש (1993–1994) התקשרו לאנדראה! (1995-1999) עם אנדראה סנש.... (סדרת פוליטיקאים, 1996–1999) על מה שמדברות.... (סדרת החיים הציבוריים של נשים, 2004) ממי שאפשר ללמוד.... (סדרת פורטרטים, 2005) הונגריה מעצמת מוח (סדרה, 2006) מנחיתות קדימה (סדרה (2006) מנחיתות להצלחה (סדרה, 2007) מנחיתות לצמרת (סדרה, 2008) מנחיתות לעבודה (2009) קונצרט הזיכרון לאיבאן סנש (2011) נכתב על ידי איבאן סנש (2011) כן. על הפסיכולוגיה הממוקדת באופן אישי של קארל רוג'רס – על בסיס ניסיון אישי; 1991 שירים: אנדראה כתבה את השיר הראשון שלה בגיל 6 עם סאבולץ' פנייש בשם "שמיים שחורים" (Fekete ég). בגיל עשרים היו לו כמה פזמונים שהושלמו, כמו: ילד קטן בוכה בפינת רחוב, להנות מהחיים, טוב יותר מהבית, אישה חסרת גיל, מעיזה לחלום על הונגריה, אף פעם לא מאוחר מדי להתחיל שוב, לילה כשהצרצר הקטן מנגן בכינור. פטר הרמן: Who's Who 2002 CD-ROM, ISBN 963-8477-64-4 מיהו מי? 2009 (סוכנות העיתונות ההונגרית) אנדראה סנש, באתר PORT.hu (בהונגרית)
מרכז קאלימנטן

מרכז קאלימנטן (באינדונזית: Kalimantan Tengah) הוא אחד מחמשת מחוזות אינדונזיה שבאי בורנאו. המחוז מכיל כעיר אחת ו-13 נפות שונות. המחוז הוקם במאי 1957. בירת המחוז היא העיר פלנגקה ראיה. המחוז הוא השני בגודלו במדינה. החלוקה הדתית של המחוז: 70% – מוסלמים 16.4% – פרוטסטנטים 8.09% - הינדים 4.56% – קתולים 0.65% – בודהיסטים 0.1% – אחרים מדיה וקבצים בנושא מרכז קאלימנטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרכז קאלימנטן מרכז קאלימנטן, ברשת החברתית פייסבוק מרכז קאלימנטן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרכז קאלימנטן, ברשת החברתית אינסטגרם מרכז קאלימנטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מזרח קאלימנטן

מזרח קאלימנטן (באינדונזית: Kalimantan Timur) הוא אחד מחמשת מחוזות אינדונזיה שבאי בורנאו. המחוז משלוש ו-7 נפות שונות. המחוז הוקם בשנת 1956. ברית המחוז היא העיר סמרינדה. המחוז הוא הרביעי בגודלו במדינה. בשטח המחוז אמורה להיות מוקמת בירתה החדשה של אינדונזיה, שתחליף את ג'קרטה. הכלכלה המקומית מבוססת בעיקר על משאבים טבעיים כגון נפט, פחם, גז, פחם וזהב. ענפים כלכליים משמעותיים נוספים הם חקלאות ותיירות. החלוקה הדתית של המחוז: 85.38% – מוסלמים 9.5% – פרוטסטנטים 3.9% – קתולים 0.46% – בודהיסטים 0.44% - הינדים 0.32% – אחרים מדיה וקבצים בנושא מזרח קאלימנטן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מזרח קאלימנטן מזרח קאלימנטן, ברשת החברתית פייסבוק מזרח קאלימנטן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מזרח קאלימנטן, ברשת החברתית אינסטגרם מזרח קאלימנטן, סרטונים בערוץ היוטיוב מזרח קאלימנטן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אינדונזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.