laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אחמד מג'דלאני

אחמד עבד א-סלאם חסן מג'דלאני (בערבית: أحمد مجدلاني; נולד ב-1956) הוא פוליטיקאי פלסטיני, פרופסור וחוקר באוניברסיטה. שר לשעבר בממשלה הפלסטינית. משמש כיום כמזכ"ל של חזית המאבק העממי הפלסטיני וחבר בכיר בוועד הפועל של הארגון לשחרור פלסטין הנחשב לדרג הפוליטי הגבוה ביותר ברשות הפלסטינית. מג'דלאני נולד להורים פלסטינים בדמשק שבסוריה ב-1956. הוא למד לתואר ראשון במדעי המדינה בלבנון וסיים בשנת 1978, למד לתואר שני מנהל ויחסים בין-לאומיים בבולגריה וסיים בשנת 1982 ובשנת 1987 הוא קיבל תואר דוקטור בכלכלה פוליטית באקדמיה למדעי החברה בסופיה, בולגריה. מג'דלאני הוא חבר במועצה הלאומית הפלסטינית ובוועד הפועל של הארגון לשחרור פלסטין. בשנת 1998 כיהן כמנהל הכללי של יחסים ערביים ובין-לאומיים של הרשות הפלסטינית. לאחר מותו של סמיר ע'ושה, מג'דלאני נבחר ב-12 באוגוסט 2009 למזכיר הכללי של חזית המאבק העממי הפלסטיני, ובמסיבת העיתונאים שערך הצהיר כי ימשיך את מדיניות קודמו ויפעל לחיזוק את המוסדות הדמוקרטיים הפלסטיניים ולקיום בחירות שיפסיקו את הסכסוך בין חמאס, השולט ברצועת עזה, לבין פת"ח, השולט בגדה המערבית. מג'דלאני מונה לתפקיד שר המדינה בממשלה הפלסטינית ה-9, מפברואר 2005 עד מרץ 2006, שם הייתה משימתו העיקרית לטפל בסוגיות הנוגעות לגדר ההפרדה. החל מ-2009 כיהן כשר העבודה של הרשות הפלסטינית. הוא מונה לתפקיד על ידי מחמוד עבאס, הנשיא הפלסטיני. בדצמבר 2011 התפטר מתפקידו לאחר שערורייה שנתעוררה בעקבות דברים שאמר, בלא ידיעה שהוא מוקלט, כנגד ארגון העובדים הממשלתיים. ב-13 באפריל 2019 מונה לשר לפיתוח חברתי בממשלה הפלסטינית ה-18. כיום משרת כשר לעניינים סוציאליים ונחשב מקורבו של אבו מאזן. מג'דלאני הוא פרופסור לפילוסופיה ותרבות באוניברסיטת ביר זית, השוכנת צפונית לרמאללה. הוא חיבר שלושה מחקרים אקדמיים: "האיומים החמורים העומדים בפני הפרויקט הלאומי הפלסטיני" (2007), "יוזמת השלום הערבית: אפשרות או אסטרטגיה להשכנת שלום?" (2007), ו"הצהרת עצמאות חד-צדדית" (2008). ג'ייקוב מגיד, הפלסטינים, שהתייאשו מארצות הברית תולים תקווה בתוכנית השלום של סין, זמן ישראל, 26 ביוני 2023 – ראיון עם מג'דלאני אחמד מג'דלאני, ברשת החברתית פייסבוק Ahmed Majdalani Profile. Jerusalem Media and Communications Center (JMCC). 2010-01-23. Retrieved on 2012-01-23. Who are the members of the new Palestinian government? (אורכב 09.07.2013 בארכיון Wayback Machine) Ma'an News Agency. 2009-05-19. Retrieved on 2012-01-23. Report of the Director-General: appendix. International Labor Organization, 1998. p. 2. PPSF elects new Secretary General replacing deceased former leader (אורכב 27.05.2013 בארכיון Wayback Machine). Ma'an News Agency. 2009-08-12. Retrieved on 2012-01-23. PA minister resigns after radio comments, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2011-12-02 (באנגלית) "حكومة أشتية تؤدي اليمين الدستورية". الشرق الأوسط (בערבית). נבדק ב-2020-11-01. אליאור לוי, גם הרופאים הפלסטינים מתוסכלים: מכות בדיון על תוספת שכר | תיעוד, באתר ynet, 31 בינואר 2022 Ahmad Majdalani. Palestine-Israel Journal of Politics, Economics and Culture.
ירון פרסלני

ירון פרסלני (נולד ב-24 במרץ 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. פרסלני נולד בשכונת קריית חיים. הוא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה, ועלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 1977. הוא לקח חלק ב-176 משחקי ליגה, 23 משחקי גביע המדינה, ומשחק גביע הטוטו. פרסלני היה גם קפטן הקבוצה, השתתף בשישה משחקים במסגרות אירופאיות, והיה חלק מסגל הקבוצה שזכה בשתי האליפויות הראשונות של מכבי חיפה. בשנת 1985 עזב את הקבוצה, ולאחר מכן שיחק גם במכבי פתח תקווה, הפועל כפר סבא ובית"ר תל אביב, עד שפרש ממשחק פעיל בתחילת שנות ה-90. פרסלני התבלט בכדורגל הישראלי כבלם אחורי, אך למרות תפקידו ההגנתי הוא גם הבקיע 19 שערים (בעיקר בראשו) לזכות מכבי חיפה. פרסלני סבל מפציעות קשות וסיבוכים, שגרמו לו להיעדר מהרבה משחקים ופגעו במעמדו בקבוצה ובנבחרת. לזכותו של פרסלני 20 הופעות בנבחרת ישראל. ב-15 בפברואר 1983 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות נגד נבחרת בלגיה. במרץ 1988 יצאה נבחרת ישראל בכדורגל לסדרת משחקים באוסטרליה ובניו זילנד, ששימשו כטורניר המוקדמות לקראת אולימפיאדת סיאול. המשחק הראשון בשלב זה היה מול נבחרת אוסטרליה בקרייסטצ'רץ', והוא נחשב לאחד האלימים ביותר בתולדות הנבחרת. בתחילת המחצית השנייה הוכשל פרסלני, ותוך כדי שהיה שרוע על הדשא ספג בעיטה מכוונת מצד האוסטרלי גארי מקדאוול, שהורחק בכרטיס אדום. הופעתו האחרונה בנבחרת הייתה ב-16 באפריל 1989, במשחק מול אוסטרליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990. פרסלני אב לשלושה. אביו, נתן פרסלני ואחיו ג'ימי ואריה היו כדורגלנים אף הם. גיא וטל פרסלני אחיינים של ירון הלכו בדרך אחרת ושיחקו בהפועל חיפה כדורסל ומכבי חיפה כדורסל. ירון פרסלני, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ירון פרסלני, באתר Transfermarkt ירון פרסלני באתר של מכבי חיפה אשר גולדברג‏, "אני מבקש סליחה, זה הולך איתי כל החיים", באתר וואלה, 24 בדצמבר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דריה דומרצ'בה

דריה ולדימירובנה דומרצ'בה (בבלארוסית: Дар’я Уладзіміраўна Домрачава; נולדה ב-3 באוגוסט 1986 במינסק), היא ביאתלטית בלארוסית. היא האלופה האולימפית בעלת 6 מדליות מהמשחקים האולימפיים, מהן 3 מדליות זהב מאולימפיאדת סוצ'י (2014) ומדליית זהב מאולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018). אלופת העולם בעלת 7 מדליות, מהן 2 מדליות זהב. היא בעלת 30 ניצחונות במסגרת סבב גביע העולם. דומרצ'בה נולדה במינסק וגדלה בניאגאן שבסיביר. היא שירתה בקד"ב, סוכנות הביון הבלארוסית, עד 2014. דומרצ'בה נישאה ב-2016 לביאתלט הנורווגי אולה איינר ביורנדלן ולזוג בת אחת. מדיה וקבצים בנושא דריה דומרצ'בה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דריה דומרצ'בה דריה דומרצ'בה, ברשת החברתית פייסבוק דריה דומרצ'בה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דריה דומרצ'בה, ברשת החברתית אינסטגרם דריה דומרצ'בה, ברשת החברתית VK דריה דומרצ'בה, סרטונים בערוץ היוטיוב דריה דומרצ'בה, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי דריה דומרצ'בה, באתר olympedia.org דריה דומרצ'בה באתר biathlonresults (באנגלית) Belarus Olympic biathlete Darya Domracheva -- an ex-KGB agent -- is a renaissance woman, פוקס ניוז, 23 בפברואר 2018
גל כהן

גל כהן (נולד ב-14 באוגוסט 1982) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום עוזר מאמן נבחרת ישראל. כהן נולד במושב דור והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. בגיל 17 עבר כהן למ.כ. נווה יוסף, ובשנת 2001 חתם בהפועל פתח תקווה לחמש שנים, כאשר במקביל קיבל זימון לנבחרת הנוער ורשם בה הופעה אחת. בקיץ 2006 הושאל להפועל נצרת עילית, ולאחר עונה אחת חזר לפתח תקווה. בקיץ 2011 חתם כהן בבני יהודה תל אביב, במדיה שיחק שלוש שנים עד שירדה לליגה הלאומית בסוף עונת 2013/2014. ב-5 ביוני 2014 חתם כהן לשנתיים בקבוצת הפועל חיפה. לאחר עונה אחת בקבוצה, הודיע ב-29 באוקטובר 2015 על פרישה ממשחק פעיל בעקבות פציעה. ב-7 ביוני 2019, לאחר שנתיים כמאמן קבוצת הנוער של הפועל רעננה, מונה לעוזר המאמן של מנחם קורצקי בקבוצה הבוגרת. ב-19 בפברואר 2020, בעקבות פיטוריו של ניסים אביטן, מונה למאמן הקבוצה, אך ב-24 במאי הוחלף על ידי אייל לחמן לאחר שני משחקים בלבד. עם סיום עונת 2019/2020 וירידתה של הפועל רעננה לליגה הלאומית מונה שוב למאמן הקבוצה ב-6 ביולי, עד שפוטר ב-10 בדצמבר 2020. ב-17 ביוני 2021 מונה כהן לעוזר המאמן של ארווין קומאן בבית"ר ירושלים. לאחר התפטרותו של קומאן בדצמבר 2021, אימן כהן את הקבוצה באופן זמני עד למינויו של יוסי מזרחי למאמן הקבוצה הבוגרת. ב-1 בפברואר 2024 מונה כהן למאמן בית״ר ירושלים לאחר ששימש בתור עוזרו של יוסי אבוקסיס שהתפטר מאימון הקבוצה. לאחר שלושה משחקים בהם לא השיגה הקבוצה נקודה פוטר מתפקידו והוחלף על ידי ברק יצחקי .ב-29 במאי 2024 מונה לעוזרו של מאמן נבחרת ישראל, רן בן שמעון. בית"ר ירושלים (כעוזר מאמן) גביע המדינה: 2022/2023 גל כהן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל גל כהן, באתר Transfermarkt גל כהן, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt עמוד השחקן, באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה גל כהן חתם לשלוש שנים בבני יהודה, באתר nrg‏, 30 במאי 2011 תומר לוי, ‏גל כהן פרש: רגע קשה, מרגיש פספוס בקריירה, באתר ערוץ הספורט, 29 באוקטובר 2015 ערן גולן, בא לעזרה: גל כהן, מאמן קבוצת הנוער של הפועל רעננה מונה לעוזרו של קורצקי, באתר mynet רעננה, 7 ביוני 2019 תומר לוי, ‏גל כהן מונה למאמן הקבוע של הפועל רעננה, באתר ערוץ הספורט, 19 בפברואר 2020 מיקי שורץ, חודש וחצי אחרי שעזב, גל כהן חוזר להפועל רעננה, באתר ynet, 6 ביולי 2020 נדב צנציפר, ברק יצחקי סיכם לשנתיים וחצי כמאמן בית"ר ירושלים | נחשף ב-ynet, באתר ynet, 18 בפברואר 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רישומון

"רישומון" היא רצועת קומיקס שבועית מאת אילנה זפרן, שהופיעה בעיתון "עכבר העיר" בין השנים 2006-2013. רצועת הקומיקס "רישומון" החלה להתפרסם ביולי 2006. באותה עת שימשה זפרן כעורכת הגרפית של המגזין. בתחילה התפרסמה הרצועה על גבי כחצי עמוד, אולם לאחר זמן גדל שטחה לעמוד שלם. הרצועה מבוססת על אירועים מחיי היום יום ונושאים אקטואליים, המוצגים דרך נקודת המבט של "רפי" ו"ספגטי", שני החתולים של דמות מחברת הקומיקס ובת זוגה, המכונות "אמא 1" ו-"אמא 2". בשנת 2014 יצא לאור אלבום המאגד טורים מתוך הקומיקס בהוצאת "פרדס". עידו קינן, לאן החתולים הולכים כשה"עכבר" סגור?, באתר העין השביעית, 22 במרץ 2013 אילנה זפרן, רישומון: לחץ, עבודה, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2010 אילנה זפרן, עכבר העיר תל אביב, רישומון: זכויות אדם של חתולים, באתר הארץ, 10 בדצמבר 2009 אילנה זפרן, עכבר העיר, רישומון: איך מתמודדים עם מחסום בכתיבה?, באתר הארץ, 11 בפברואר 2010 נירית אנדרמן, שני החתולים שנהפכו לכוכבי על מצוירים, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2014 רישומון באתר עכבר העיר
אדגייה

אדגייה (בנורווגית: Edgeøya, לעיתים מכונה באנגלית: Edge Island) הוא אי בלתי מיושב בקבוצת איי סבאלברד שבנורווגיה. זהו האי השלישי בגודלו בקבוצת האיים. כאי ארקטי הוא חלק משמרת הטבע הדרום-מזרחית של סבאלברד (Søraust-Svalbard naturreservat) ובית הגידול של דובי קוטב ואיילי צפון. חלקו המזרחי מכוסה בקרחון ושטחו הוא 5073 קמ"ר. האי נקרא על שם תומאס אדג' (Thomas Edge) סוחר אנגלי וצייד ליוויתנים שחי בין השנים 1588-1624. כיום נדירים הביקורים באי. נסיבות גילויו של אדגייה שנויות במחלוקת. האי, או חלקים ממנו מופיעים על מפות שונות של מגלים שונים הטוענים לזכות הגילוי הראשונה של האי. בכל מקרה כל הטענות מתייחסות לגילויו של האי בזמנים שונים בעשור השני של המאה ה-17 על ידי הולנדים או אנגלים. בין השנים 1743-1749 שהו ארבעה מלחים רוסים ניצולי ספינה טרופה על האי ושלושה מהם שרדו. מטפס ההרים והסופר דייוויד רוברטס כתב ספר על סיפור הישרדותם (Four Against The Arctic). מסקנתו הייתה שהמלחים היו על אי קטן בקבוצת האיים האלבמנאויה (Halvmåneøya) שמדרום מזרח לאדגייה. יישוב של קבע לא התפתח מעולם על האי, אך פעילות של ציידי ניבתנים התקיימה באזור באופן אינטנסיבי ושרידים שלה ניתן לראות בכמה איים שמדרום לאדגייה. בחלקו המערבי של אדגייה נמצא פיורד סטור (Storfjorden), המפריד בינו לבין שפיצברגן. בצפון שוכן מפרץ פרימן (Freemansundet) המפריד בין אדגייה לבין אי ברנץ (Barentsøya). בצפון ממזרח מפרץ אולגה (Olgastretet) מפריד בין אדגייה לבין ארץ המלך קרל (Kong Karls Land). בנוסף משתרעות קבוצות איים קטנות במזרח ובדרום. את חופו הדרומי של האי תופס הפיורד הגדול ביותר בו, פיורד טיוב (Tjuvfjorden). הנקודה הצפונית ביותר באי היא כף הוגלין (Kapp Heuglin). מבחינה גאולוגית האי דומה למרכזו של האי שפיצברגן. המסלע הוא מעידן המזוזואיקון, במיוחד פצלים מתור הטריאס, אבן חול, שבתוכה מופיעים לעיתים סלעי דיאבז ושכבות מתור היורה בדרום-מערב האי וניתן להבחין בהשפעת הבלייה של הקרחונים. בחלקו המזרחי של האי משתרע קרחון גדול. אדגייה וכמה מהאיים השכנים לו מהווים חלק משמורת הטבע הדרום-מזרחית של סבאלברד שהוכרזה על ידי הממשלה בשנת 1973. אוכלוסייה משמעותית של אייל הצפון מתקיימת באי והוא אתר חשוב לפעילות הרבייה של דוב קוטב. מדיה וקבצים בנושא אדגייה בוויקישיתוף אתר המוקדש לאי על אדגייה באתר המכון הארקטי הנורווגי (אורכב 10.01.2016 בארכיון Wayback Machine)
סמארה (עיר)

סמארה (בערבית: السمارة) היא עיר בסהרה המערבית השוכנת בחלק של הטריטוריה הנשלט על ידי מרוקו. אוכלוסיית העיר מנתה 40,347 תושבים נכון לשנת 2004. בעיר פועל שדה תעופה. סמארה הוקמה כנווה מדבר ב-1869. זוהי העיר הראשית היחידה בטריטוריה שלא הוקמה על ידי הספרדים. במרכז העיר ניצבים חורבות מבצר שבתחומו ניצב מסגד. מיקומה של העיר נקבע עקב היותה שוכנת על נתיבי שיירות. ב-1902 הגיע לעיר שייח' מא אל-עיניאן (محمد مصطفى بن محمد فاضل ماء العينين الشنكيطي) שקבע את העיר כבירתו וכמרכז דתי. השיח' בנה בעיר ספרייה אסלאמית והעיר הפכה להיות מרכז ללימודי האסלאם. ב-1904 הכריז השיח' אל עיניאן מלחמת קודש – ג'יהאד כנגד הכיבוש הצרפתי. במהלך המלחמה נגדו נבזזה העיר כמעט לחלוטין על ידי הצבא הצרפתי ב-1913 והספרייה שבה נהרסה. לאחר מכן הועברה העיר לשליטת ספרד. ב-1934 נהרסה העיר בשנית על ידי הצבא הספרדי לאחר מרד נגד שלטון ספרד. ב-1975, לאחר פינוי סהרה המערבית על ידי ספרד, השתלטה מרוקו על הטריטוריה וב-1976 כבש צבא מרוקו את העיר מידי חזית הפוליסריו. עד היום קיים ליד טינדוף שבאלג'יריה מחנה פליטים בשם סמארה בו שוהים פליטים מהאזור. מדיה וקבצים בנושא סמארה בוויקישיתוף ערך על סמארה מתוך lexicorient.com www.citypopulation.de
חנון המשחקים הזועם

The Angry Video Game Nerd היא סדרת רשת אמריקאית שנוצרה לראשונה בשנת 2004 עם שני פרקים תחת השם "משחקי NES גרועים" והייתה חלק מ"אוסף הזהב של סינמסקר" בקלטת וידאו, יחד עם עוד סרטים של היוצר ג'יימס רולף. התוכנית נוצרה על ידי הקומיקאי ג'יימס רולף, שאף מככב בה, ועוסקת בביקורות של "חנון" על משחקי וידאו ישנים ולא מוצלחים המאופיינים באיכות נמוכה של גרפיקה, רמות קושי לא סבירות, או עיצוב גרוע, על אף שמדי פעם הסדרה עוסקת גם במשחקי רטרו טובים (כגון סופר מריו). לעיתים הסדרה עוסקת בקונסולות כושלות ומסקרת מספר משחקים שלהן. החנון הוא גיימר קצר רוח שמנבל את פיו תכופות. דמותו יוצרת סיטואציות קומיות רבות, בשל שימוש תכוף בגסויות, שפה מלוכלכת וצריכה של אלכוהול תוך כדי משחק במשחקי הווידאו אותם הוא סוקר. הסדרה מאופיינת גם באפקטים מיוחדים ורמת השקעה כללית גבוהים ביותר לתוכנית אינטרנט, זאת כתוצאה מהיותו של ג'יימס יוצר סרטים ביתיים המנוסה במספר רב של סוגי אפקטים (סטופ מושן, קליימושן, אנימציה,CGI). הסדרה הופיעה באינטרנט לראשונה ב-Cinemassacre, ולאחר מכן הפכה לתוכנית גם ביוטיוב, ScrewAttack ו-Gametrailers. שם הסדרה שונה במרוצת השנים מ"אנגרי נינטנדו נרד" ל"אנגרי וידאו גיים נרד" במטרה למנוע ענייני סימנים מסחריים עם חברת נינטנדו. בעקבות שינוי זה, ג'יימס עבר לסקור משחקים מחברות אחרות כמו אטארי וסגה. סרט באורך מלא, Angry Video Game Nerd: The Movie, יצא בשנת 2014, 10 שנים לאחר הפרק הראשון. ב-2006, לאחר בקשות חוזרות ונשנות של חברו, מייק מאטיי, החליט ג'יימס ליצור עוד פרקים של הסדרה. תחילה, היה ניתן לצפות בסדרה רק באתר של ג'יימס (CineMassacre), אולם ב-2006, לאחר צבירת הפופולריות של הסדרה ושיתוף פעולה עם האתרים ScrewAttack ו-GameTrailers, הסדרה עלתה לשידור באתר יוטיוב ונמשכת עד היום. בנוסף, הסדרה משודרת ב-Amazon Prime החל מ-2018. החל מה-24 בספטמבר 2008 ועד 2010, שיתף "החנון" פעולה עם מבקר אינטרנטי מפורסם אחר, דאג ווקר, על מנת ליצור יריבות פיקטיבית בין הדמויות המפורסמות ביותר של השניים: חנון המשחקים הזועם והנוסטלג'יה קריטיק (Nostalgia Critic). שיתוף הפעולה החל בתור סדרת סרטונים בהם "החנון" ו"הקריטיק" הקניטו זה את זה ואף נלחמו. כיום הם בעיקר מתייחסים זה אל זה בזלזול אך הם גם יוצרים סרטונים משותפים ו"החנון" גם הופיע בהופעות קמע בכל הסרטים שיצר ווקר, "אחלהלנד" (Kickassia), "האבירים השכונתיים" (Suburban Knights) ו"לברוח בעוז" (To boldly flee). רולף גם לקח חלק בסרטון לציון שנה לפעילות "awesome channel" שווקר הוא חלק ממנו. במסגרת הסרטון התחלקו הגיימרים והסוקרים של האתר לשתי קבוצות והתאגדו מאחורי החנון והקריטיק בהתאמה לקרב שבסוף יוצא משליטה. ג'יימס רולף (יוצר הסדרה, מגלם את החנון) מייק מאטיי (כותב פרקים, מצייר כותרות, ומגלם אורחים שונים כמו באגס באני ופרדי קרוגר) קייל ג'סטין (כתב את שיר הנושא בכמה גרסאות, וגם שירים אחרים מיוחדים, ספיידרמן) מדיה וקבצים בנושא חנון המשחקים הזועם בוויקישיתוף חנון המשחקים הזועם, ברשת החברתית פייסבוק חנון המשחקים הזועם, ברשת החברתית אקס (טוויטר) חנון המשחקים הזועם, סרטונים בערוץ היוטיוב "חנון המשחקים הזועם", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חנון המשחקים הזועם", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוז'דור

בוז'דור או ראס בוז'דור (בערבית: بوجدور, בספרדית ובפורטוגזית: Cabo Bojador, בצרפתית: Cape Boujdour) היא עיר השוכנת על לשון יבשה בשם זה שעל חלקו הצפוני של חופה של סהרה המערבית. אוכלוסיית העיר מנתה 36,843 תושבים נכון לשנת 2004. עד שנת 1434 הסתיימו נתיבי ההפלגה של הספנות האירופאית בכף בוז'דור. הראשון שהפליג מעבר לנקודה זו היה הספן הפורטוגזי ז'יל איאנש (Gil Eanes) שהצליח בכך בניסיונו השני לאחר שנשלח על ידי הנסיך אנריקה הספן. האזור היה בשליטה ספרדית החל משנת 1885. גם לצרפת היו תביעות לשליטה באזור וב-1900 נמסר השטח לשליטה ספרדית על פי הסכם בין שתי המדינות. ב-1975 פינתה ספרד את הטריטוריה ומרוקו השתלטה על השטח. האזור הוא זירה להתנגשויות בין צבא מרוקו לבין כוחות חזית הפוליסריו. מחנה פליטים ליד העיר טינדוף שבאלג'יריה נושא את שם העיר. הקפת כף בוז'דור מדיה וקבצים בנושא בוז'דור בוויקישיתוף www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קטורת

קטורת היא חומר אורגני (או תערובת חומרים) המפיץ ריח במהלך בעירתו ולעיתים אף ללא בעירה. שימוש בקטורת היה נפוץ ברוב תרבויות העולם העתיק, בעיקר בטקסים דתיים ולשימושים רפואיים. לפעמים השתמשו בקטורת גם כמקור תאורה במקום נרות או להרחקת חרקים מזיקים. שימוש בקטורת עבור כל המטרות האלו נמשך עד היום. קטורת מופיעה בתור: אבנים, שמנים, מקלות קטורת או גושי קטורת (חתיכות עץ למשל), אולם יש גם צורות נוספות של הקטורת. מקור הקטורת יכול להיות בפרחים, זרעים, פירות, עלים, קליפות עצים או העץ עצמו, שרף עץ, שורשים, שעווה, צדפים, חלזונות, אבני חן כגון: ענבר ועוד. ערך מורחב – קטורת הסמים בבית המקדש, קטורת הסמים הייתה תערובת בשמים שהיו מקטירים על מזבח הזהב, שנקרא גם "מזבח הקטורת". הקטרה הייתה נעשית פעמיים ביום, בבוקר ובערב. הנוצרים הקתולים נוהגים להבעיר קטורת בתוך כלים אותם מטלטלים באוויר במהלך טקס התפילה במטרה להפיץ את הריח. משמש בתור בושם לבית, הרחקת מזיקים, או בתור תאורה במקום נרות, אש או לפידים. לעיתים נעשה שימוש בקטורת בתור טקס לגירוש שדים והוצאת עין-הרע. ברוב תרבויות המזרח נהוג להקטיר קטורת הן במקדשים, הן בבתים ובעיקר בחנויות. חלק ממטרת הבערת הקטורת היא סילוק ריחות רעים, אולם מטרתה העיקרית ריצוי פניהם של האלים (או האל היחיד) ובקשת הצלחה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. לבונה מור מסטיקא זעפרן קמפור ענבר ישנם כלים המשמשים עבור קטורת כגון: "עששיות" או מגשי עץ, חימר, או ברזל במקרה של קטורת בצורת מקלות. עשן הקטורת מכיל מלבד גזים כמו פחמן חד-חמצני וחומרים אורגניים נדיפים גם מגוון מזהמים[דרוש מקור], בהם תחמוצות חנקן, תחמוצות גופרית וכמו כן מתכות רעילות. במחקר ישראלי בעכברים שפורסם בשנת 2008 נמצא, כי לקטורת של לבונה הייתה השפעה נוגדת דיכאון ומקלה על חרדה. באותה שנה פורסמו גם תוצאותיו של מחקר רחב היקף וממושך שנערך בסינגפור. בו נמצא קשר מובהק בין שריפת קטורת לתחלואה בכמה סוגי סרטן של דרכי הנשימה העליונות וסרטן של תאי קשקש. לא נמצא קשר לתחלואה בסרטן ריאות. קטורת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קטורת, דף שער בספרייה הלאומית Moussaieff A, Rimmerman N, Bregman T (באוגוסט 2008). "Incensole acetate, an incense component, elicits psychoactivity by activating TRPV3 channels in the brain". FASEB J. 22 (8): 3024–34. doi:10.1096/fj.07-101865. PMC 2493463. PMID 18492727. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Burning incense linked to respiratory cancers, אתר רויטרס, 25 באוגוסט 2008
דאח'לה

דאח'לה (בערבית: الداخلة, בברברית: ⴻⴷⴷⴰⵅⵍⴰ), לשעבר וייה סיסנרוס (בספרדית: Villa Cisneros) היא עיר בסהרה המערבית הנמצאת תחת שליטת מרוקו. העיר היא המרכז המנהלי של מחוז ואדי אל-ד'הב לכוירה (وادي الذهب لكويرة). מספר תושבי העיר עמד בשנת 2004 על 58,104 תושבים. העיר שוכנת על חצי אי צר – חצי אי "ריו דה אורו" (דהיינו, חצי אי נהר הזהב; בספרדית: Península de Río de Oro‏; בערבית: شبه جزيرة وادي الذهب) – על חוף האוקיינוס האטלנטי כ-550 ק"מ מדרום לבירת הטריטוריה לעיון. האזור היה מיושב על ידי ברברים מאז העת העתיקה. דאח'לה הוקמה או לכל הפחות הורחבה על ידי המתיישבים הספרדים. האינטרס של הספרדים בחופים המערביים של מדבר סהרה היה קשור לפעילות הדיג שנוהלה מתוך המושבה הספרדית של האיים הקנריים ולאיום שנשקף מצדם של שודדי ים. הספרדים עסקו בפעילות דיג ענפה ובצייד לווייתנים בכל חופי מערב אפריקה החל מראשית המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-20. ב-1884 הוקמה דאח'לה באופן רשמי ונבנה במקום מזח דיג. בתקופה הקולוניאלית שימשה העיר כבירת המושבה ריו דה אורו שהייתה אחד משני החלקים של סהרה הספרדית (כיום סהרה המערבית). הספרדים בנו בעיר מבצר (שנהרס על ידי המרוקאים ב-2004) וכנסייה שקיימת עד היום. במקום היה גם בית כלא שפעל בעיקר בתקופת מלחמת האזרחים בספרד ונכלאו בו מתנגדי המשטר של פרנקו. בשנות השישים בנו הספרדים בעיר נמל תעופה ובינואר 1976 המריאו ממנו אחרוני החיילים הספרדים כאשר ספרד פינתה מיוזמתה את המושבה. בין השנים 1975–1979 הייתה דאח'לה בירת המחוז הדרומי של סהרה המערבית שנשלט אז על ידי מאוריטניה. ענפי הכלכלה העיקריים של העיר הם דיג ותיירות. מדיה וקבצים בנושא דאח'לה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דאח'לה lexicorient.com www.citypopulation.de
ביר גנדוז

ביר גנדוז (בערבית: بئر كندوز) הוא כפר בדרום סהרה המערבית, על גבול מאוריטניה. אוכלוסיית הכפר מונה 4,625 תושבים נכון לשנת 2014. במקום קיימים עמדה של צבא מרוקו ונקודת מעבר גבול. "Bir Gandus, Western Sahara Page", Falling Rain Genomics ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אווריסט לוי פרובנסל

אווריסט לוי פרובנסל (בצרפתית: Evariste Lévi-Provençal; 4 בינואר 1894 – 23 במרץ 1956) היה פרופסור יהודי אלג'ראי למזרחנות, מדעי האסלאם והיסטוריה של חצי האי האיברי. נחשב לאחד המזרחנים הבולטים בצרפת של זמנו. אווריסט לוי פרובנסל נולד בקונסטנטין, אלג'יריה הצרפתית למשפחה יהודית. שמו המקורי היה מכלוף אווריסט לוי, בעוד אווריסט לוי פרובנסל הוא שמו הצרפתי. בנעוריו התחנך בגימנסיה צרפתית (Lycée) בקונסטנטין. כמו אחרים מיהודי אלג'יריה, גויס לצבא הצרפתי בזמן מלחמת העולם הראשונה ואף נפצע בקרב בדרדנלים בשנת 1917. לאחר המלחמה חי ולימד במרוקו והצטרף למוסד המרוקאי למחקרים מתקדמים (Institut des Hautes Etudes Marocaines) שברבאט. משנת 1926 החזיק במשרת פרופסור באוניברסיטת אלג'יר. בתקופת מלחמת העולם השנייה פוטר ממשרתו בעקבות חוקי הגזע של משטר וישי ונסע בעקבות זאת לקהיר, אך עם תום המלחמה החל ללמד באוניברסיטת הסורבון בפריז, משרה בה החזיק עד פטירתו בשנת 1956. במהלך הקריירה האקדמית שלו פרובנסל היה שותף בהקמתם או עריכתם של מספר כתבי עת אקדמאים, שימש כעורך של המהדורה השנייה של האנציקלופדיה של האסלאם, הפרסום החשוב ביותר בתחומו, והיה שותף בהקמת מספר מכוני מחקר לחקר מזרחנות בצרפת ואלג'יר. לאורך חייו פרסם פרובנסל למעלה מ-20 ספרים ומאות פרסומים אחרים על האסלאם, ספרד המוסלמית, צפון אפריקה, בלשנות ערבית ועוד. עבודתו המונומנטלית היא המחקר בן שלושה הכרכים "היסטוריה של ספרד המוסלמית" (Histoire de l’Espagne Musulmane, 1944-1953). באופן מקורי הספר היה אמור להיות בן שישה כרכים, אך פרובנסל נפטר לפני שהספיק לכתוב את השלושה הנותרים ולכן סדרת הספרים מסתיימת בתקופה של נפילת אמירות קורדובה בשנת 1031. לימים עבודה גדולה זאת תורגמה לספרדית ופורסמה כחלק מ"היסטוריה של ספרד" (Historia de España) של ההיסטוריון הספרדי החשוב מנדז פידל, והפכה לעבודה הסטנדרטית בתחום. פרובנסל נחשב לאחד ממייסדי תחום לימודי איבריה המוסלמית בצרפת. מלבד כתביו חשיבות רבה הייתה לעבודתו בקטלוג, ההדרה ופרסום של כתבי יד ערביים שהשתמרו מספרד ומרוקו בימי הביניים ובעיקר כרוניקות. Évariste Lévi-Provençal (1922). Les historiens des Chorfa: essai sur la littérature historique et biographique au Maroc du XVIe au XXe siècle'. Larose. Histoire de l'Espagne musulmane, (1944-1953) Séville musulmane au début du XIIe siècle L'Espagne musulmane au Xe siècle. Institutions et vie sociale (Paris, Maisonneuve & Larose, 1932) רשימת הפרסומים של אווריסט לוי פרובנסל, בקטלוג הספרייה הלאומית Études d'orientalisme dédiées à la mémoire de Lévi-Provençal, G.-P. Maisonneuve et Larose, 1962. Wasserstein, David J. Evariste Lévi-Provençal and the Historiography of Iberian Islam, in The Jewish Discovery of Islam, ed. Martin Kramer (Tel Aviv: Moshe Dayan Center for Middle Eastern and African Studies, Tel Aviv University, 1999), pp. 273–289 Wasserstein, David J, Nota biografica: Maklouf Lévi and Evariste Lévi-Provencal, Al-Qantara 21 (2000): 211–214. Park, Thomas Kerlin and Aomar Boum, Lévi-Provençal, Évariste, Historical dictionary of Morocco, 2006, p. 218 מדיה וקבצים בנושא אווריסט לוי פרובנסל בוויקישיתוף Lévi-Provençal, Évariste (אורכב 22.02.2014 בארכיון Wayback Machine) באתר WorldCat. David J. Wasserstein. "Lévi-Provençal, Evariste." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
לה לאמנטין

לה לאמנטין (בצרפתית: Le Lamentin) היא עיירה והקומונה השנייה בגודלה במחוז שמעבר לים של מרטיניק של צרפת. העיירה ממוקמת בחלקו המרכזי של האי והיא חלק מהמטרופולין של בירת המחוז פור-דה-פראנס. אוכלוסיית העיירה עמדה בשנת 2007 על 39,442 תושבים ושטחה הוא 62.32 קמ"ר. בעיר פועל נמל התעופה הבינלאומי של האי. קהילת לה למנטין היא אחת העיירות הגדולות במרטיניק, שהיא החלק של הודו המערבית הצרפתית. הקהילה ידועה כמרכז תחבורה ועסקים של המדינה, עם שפע חברות או עסקים הממוקמים בה. זהו גם מקום תעשייתי ומרכז חקלאות, עם חוות רבות וחברות קטנות המייצרות יבולים, פירות טרופיים ומוצרים אחרים. יש כמה אזורי תעשייה ומסחר קטנים בעיר. אוכלוסיית העיירה, נכון לשנת 2020, מונה 39,628 תושבים. עד שנת 2017 נמצאה אוכלוסיית העיירה במגמת עלייה, אך מאז פחתה מעט אוכלוסייתה. להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: גאנה קומאסי, גאנה מדיה וקבצים בנושא לה לאמנטין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לה לאמנטין www.cartesfrance.fr Le Lamentin, Martinique, LatLong.net