laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פרד טראמפ

פרדריק קרייסט "פרד" טראמפ (באנגלית: Frederick Christ "Fred" Trump‏; 11 באוקטובר 1905 – 25 ביוני 1999) היה יזם נדל"ן ופילנתרופ אמריקאי, ואביו של דונלד טראמפ, לימים נשיא ארצות הברית ה-45. טראמפ נולד ברובע קווינס שבניו יורק. אביו, פרידריך טראמפ, נולד בקלשטאט (אנ') שבממלכת בוואריה (בהמשך התמזגה לתוך הקיסרות הגרמנית), היגר לארצות הברית ב-1885, ואינגלז את שמו הפרטי לפרדריק כשקיבל אזרחות אמריקאית ב-1892. בתקופת הבהלה לזהב ב-1897 בנה פרדריק שלוש מסעדות ומלון בדרכם של כורי הזהב שנהרו לקלונדייק שבקנדה, וכך הרוויח את הונו הראשון. הוא חזר לעיר מולדתו ב-1902, פגש את שכנת הילדות שלו, אליזבת (לבית קרייסט), ונישא לה. הם עברו לעיר ניו יורק באוגוסט באותה שנה. בשל געגועי אליזבת למולדתה, חזרה המשפחה למקום הולדתם. כשחזרו, קבעו הרשויות הגרמניות שפרדריק היגר לארצות הברית כדי להימנע מתשלומי מס ומשירות צבאי בצבא הקיסרות הגרמנית, וכן שהפר חוק שאוסר על הגירה לאמריקה הצפונית. בעקבות כך בוטלה אזרחותו הגרמנית. ערעוריו נכשלו, ובשנת 1905 חזר בלית ברירה עם משפחתו לארצות הברית.. עם זאת, עד לשנות ה-90 נהג טראמפ לציין בקרב מכריו כי מוצא הוריו משוודיה, שכן רבים מדייריו היו יהודים, ולטענתו "לא היה זה דבר טוב להיות גרמני באותם ימים". בשנת 1918 מת אביו של טראמפ מדלקת ריאות. זמן קצר לאחר מכן, בגיל 13, החל טראמפ לעבוד בעבודתו הראשונה, סחיבת בולי עץ באתר בנייה. בשנת 1920, בגיל 14 בלבד ובשל היותו קטין, הקים טראמפ ביחד עם אמו אליזבת את חברת הבנייה "Elizabeth Trump & Son". בתחילה עסקה החברה בבניית מוסכים בבתים פרטיים ובהמשך החלה לעסוק בבניית בתים פרטיים ברחבי העיר ניו יורק. ככלל, הייתה אחראית החברה לבנייתן של 27,000 דירות ברחבי ניו יורק וכיוצא מכך השפיעה רבות על עיצובה האורבני של העיר, לרבות באזור ברוקלין וקווינס. בשנת 1927 דיווח עיתון "הניו יורק טיימס" כי טראמפ נעצר בקווינס בזמן עצרת של ארגון ה"קו קלוקס קלאן" שבה השתתפו כאלף בני אדם. ברבות השנים הכחיש בנו, דונלד טראמפ, פרט זה בנוגע לאביו וטען כי המידע אינו נכון וכלל לא הוגשו כתבי אישום בפרשה. בשנת 1936 התחתן טראמפ עם מרי מקלוד ולזוג נולדו חמישה ילדים. במהלך מלחמת העולם השנייה עסק טראמפ בבניית מבני צבא ודירות לחיילי הצי האמריקאי לאורכו של החוף המזרחי בארצות הברית. תחת ניהולו של טראמפ, התפתחה החברה והפכה במהלך השנים לקונצרן החולש על נדל"ן רב. בשנת 1999 הוערך הונו האישי של טראמפ בכ-250–300 מיליון דולר, והועבר בירושה לילדיו, ובהם דונלד טראמפ, שהשקיע הון זה, הקים חברות, פשט רגל והתעשר בעיקר בזכות מוכרותו הציבורית שהייתה לנכס שיווקי. על אף חשיבתו של פרד בניהול חברת הבנייה, שמו מונצח רק במתחם המגורים "טראמפ וילג'", הקרוי על שמו. מדיה וקבצים בנושא פרד טראמפ בוויקישיתוף פרד טראמפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרד טראמפ, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פרד טראמפ, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "The story of Donald Trump's grandfather, who came to the U.S. as an unaccompanied minor". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2022-04-11. Fred C. Trump, Postwar Master Builder of Housing for Middle Class, Dies at 93, The New York Times Tracie Rozhon, Fred C. Trump, Postwar Master Builder of Housing for Middle Class, Dies at 93, nytimes.com, June 26, 1999 Gerald Synder,  "Millionaire Calls Work His Hobby", The Bridgeport Post. Bridgeport, Connecticut. p. 65, via Newspapers.com (July 26, 1964) מישל דין, כדי להבין את טראמפ, יש להסתכל על מערכת היחסים עם אביו, באתר הארץ, 28 במרץ 2016
דבורה לחובר

דבורה לָחוֹבֶר (לאחובר) (1895 – 1 במאי 1962) הייתה מחנכת ישראלית. עסקה בתרגום ובעריכה. עורכת ירחון "האִשה" (ירושלים 1926–1929). דבורה לחובר נולדה בעיר חורז'ל (חוֹזֶ'לֶה) שבפולין, ליד הגבול עם מזרח פרוסיה (גרמניה). בנעוריה עברה לוורשה, ושם סיימה סמינר למורים בקורסים העבריים הגבוהים בהנהלתו של ש"ל גורדון. עם סיום לימודיה עבדה כמורה לעברית ולתנ"ך בגימנסיה העברית בוורשה. בימי מלחמת העולם הראשונה פעלה למען פליטים יהודים. הייתה פעילה בחוגי נוער ציוני וממייסדי "צעירי ציון" בפולין. בשנת 1920 עלתה לארץ ישראל. בארץ המשיכה את עבודתה כמורה וכמו כן עבדה כמתרגמת ספרים לנוער לעברית. בשנים 1926–1929 ערכה את הירחון "האִשה", שהופיע בירושלים. אחר כך עבדה בקק"ל ונסעה בשליחותה לפולין. בהמשך עבדה כמורה לעברית ולתנ"ך במשק הפועלות צפון (תל אביב) בהנהלת חנה צ'יזיק, עד פרישתה לגמלאות בשנת 1960. בשנים האחרונות לחייה עבדה כמורה וכמפקחת בבתי ספר לנערות עובדות של ויצו. לחובר לא נישאה מעולם, וסבלה מבדידות. הייתה מיודדת עם המשורר יעקב פיכמן. היא תוארה כאישה שופעת רגש, בעלת השכלה רחבה ומורה אהובה. נפטרה בתל אביב לאחר מחלה, בגיל 67. נקברה בבית העלמין נחלת יצחק. הניחה אחים ואחיות, ביניהם פישל לחובר. רשימת הפרסומים של דבורה לחובר, בקטלוג הספרייה הלאומית דבורה לחובר, דבר, 2 במאי 1962 (נקרולוג) איטה קאליש, לזכר נעדרים | דבורה לחובר, דבר, 22 באפריל 1963 י. מימוני, לזכר נעדרים | דבורה לחובר, דבר, 28 במאי 1962 י. מימוני, לזכר נעדרים | דבורה לחובר, דבר, 4 ביוני 1967 דבורה לחובר, דף שער בספרייה הלאומית איטה קאליש, לזכר נעדרים | דבורה לחובר, דבר, 22 באפריל 1963. י. מימוני, לזכר נעדרים | דבורה לחובר, דבר, 28 במאי 1962. דבורה לחובר באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
אריק טראמפ

אריק פרדריק טראמפ (באנגלית: Eric Frederick Trump; נולד ב-6 בינואר 1984) הוא איש עסקים אמריקאי. הוא הילד השלישי והבן השני של דונלד טראמפ, נשיא ארצות הברית ה-45, ורעייתו הראשונה איוונה טראמפ. הוא סגן נשיא בארגון טראמפ, ומנהל רכישות ופיתוח פרויקטים חדשים ברחבי העולם, עם אחיו, דונלד ג'וניור, ואחותו, איוונקה. ב-2006 ייסד את קרן אריק טראמפ, אשר מגייסת כסף עבור סנט ג'וד, בית חולים מחקרי של ילדים. הוא הבעלים של יקב טראמפ. הוא גם מפקח על 18 מועדוני הגולף של אביו, דונלד. ב-8 בנובמבר 2014 נישא ללארה ליאה יונסקה (אנ'), מפיקה בתוכנית הטלוויזיה של CBS‏ "Inside Edition". ב-12 בספטמבר 2017 נולד בנם הבכור, אריק לוק טראמפ. וב־19 באוגוסט 2019 נולדה בתם השנייה, קרולינה דורותי טראמפ. באפריל 2021, טראמפ ואשתו רכשו בית ב-3.2 מיליון דולר בפלורידה. מדיה וקבצים בנושא אריק טראמפ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריק טראמפ (באנגלית) אריק טראמפ, ברשת החברתית פייסבוק אריק טראמפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק טראמפ, ברשת החברתית אינסטגרם "Welcome". Eric Trump Foundation. נבדק ב-30 ביוני 2013. {{cite web}}: (עזרה) Meet Donald Trump's five children. http://www.sun-sentinel.com/local/palm-beach/fl-eric-trump-golf-course-trial-20160816-story.html "Eric Trump marries Lara Yunaska in Palm Beach wedding". NY Daily News. נבדק ב-20 במרץ 2016. {{cite web}}: (עזרה) Eric and Lara Trump Welcome Son Eric, People, ‏12 בספטמבר 2017 Helen Murphy, Eric and Wife Lara Trump Welcome Second Child, President Donald Trump's 10th Grandchild, People, ‏20 באוגוסט 2019 Cameron Jenkins, Eric Trump buys $3.2M home near father’s golf club in Florida, The Hill, ‏2021-05-18 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דונלד טראמפ ג'וניור

דונלד ג'ון טראמפ ג'וניור (באנגלית: .Donald John Trump Jr; נולד ב-31 בדצמבר 1977) הוא איש עסקים אמריקאי, בנם הבכור של נשיא ארצות הברית ה-45 דונלד טראמפ, ואשתו לשעבר, הדוגמנית הצ'כית איוונה טראמפ. יחד עם אחותו איוונקה ואחיו הצעיר אריק, הוא סגן נשיא בכיר בתאגיד ניהול הנכסים ארגון טראמפ ("The Trump Organization"). טראמפ נולד במנהטן, ניו יורק, לדונלד טראמפ ולאיוונה זלינצ'קובה, הנישואים הראשונים של טראמפ והשניים של איוונה, אתלטית ודוגמנית לשעבר ממוצא צ'כי, אמם גם של איוונקה ואחיו אריק. לדונלד ג'וניור עוד שני אחים למחצה – טיפאני, מנישואיו של אביו עם מרלה מייפלס, ובארון, מנישואיו הנוכחיים של אביו למלאניה טראמפ. דונלד ג'וניור היה ביחסים טובים עם סבו (מצד אמו), והוא דובר צ'כית שוטפת. הליך הגירושין המתוקשר של הוריו השפיע על ילדותו. בנעוריו, נשאל לא מעט על ידי עיתונאים על הקשר של אביו עם מרלה מייפלס. כדי להגן עליו, אמו איוונה שלחה אותו לפנימיית "The Hill" בפנסילבניה. לאחר שסיים את לימודיו בפנימייה החל ללמוד בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה, וסיים עם תואר בכלכלה. לאחר שסיים את לימודיו התגורר דונלד ג'וניור במשך שנה באספן שבקולורדו. לאחר שנה בה בילה, ועבד כברמן, חזר לניו יורק והצטרף לארגון טראמפ. בארגון, דונלד ג'וניור שמשמש כסגן נשיא בכיר, מפקח על פרויקטים של בניה, הכוללים את בניין טראמפ, מגדל טראמפ בשיקגו, ומתחם המגורים טראמפ. הוא הופיע בפרקים רבים של תוכנית הריאליטי של אביו המתמחה כיועץ או כשופט מיוחד. במשך השנים השתתף לצד אביו בתוכניתו "המתמחה" ברשת NBC. במהלך המירוץ לנשיאות של אביו הוא הציג אותו בנאומים שנשא במדינות שונות, ולעיתים נאם גם לבדו, במטרה לשכנע את דעת הקהל לטובתו של אביו בבחירות מול הילרי קלינטון. ב-12 בנובמבר 2005 נישא לוונסה קיי היידון, דוגמנית. לזוג חמישה ילדים, ב-2018 התגרשו. מאז 2018, טראמפ בזוגיות עם קימברלי גילפויל. ב-2020 התארס הזוג, על אף שהאירווסין נודעו לציבור רק ב-2022. גילפויל היא ידידה של משפחת טראמפ במשך שנים. מדיה וקבצים בנושא דונלד טראמפ ג'וניור בוויקישיתוף דונלד טראמפ ג'וניור, ברשת החברתית פייסבוק דונלד טראמפ ג'וניור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דונלד טראמפ ג'וניור, ביישום טלגרם דונלד טראמפ ג'וניור, ברשת החברתית אינסטגרם דונלד טראמפ ג'וניור, ברשת החברתית Goodreads ביוגרפיה, אתר טראמפ חן ארד, ‏יותר טראמפ מטראמפ, באתר ‏מאקו‏, 20 ביולי 2017 McKay Coppins, The Heir: Ivanka was always Trump’s favorite. But Don Jr. is emerging as his natural successor. באתר The Atlantic, 15 בספטמבר 2019. Samantha Wilson, Vanessa Trump ‘Not Thrilled’Over Don Jr. & KimberlyGuilfoyle Romance: It’s More‘Humiliation’ For Her, hollywoodlife, ‏16 במאי 2018
הנס דה זאלנגרה-דראבה

הנס דה זאלנגרה-דראבה (בגרמנית Hans de Salengre-Drabbe;‏ 21 באוקטובר 1894 – 25 באוגוסט 1944) היה גנרלוטננט בוורמאכט אשר פיקד על דיוויזיה במלחמת העולם השנייה. זאלנגרה-דראבה נולד ב-21 באוקטובר 1894 בעיר זיגמרינגן שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. ב-7 במרץ 1914 התגייס כצוער לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא הוצב ברגימנט חי"ר ה-28 (הריין ה-2 - פון גייבן), ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלח לחזית כנהג רכבת צבאית. ב-24 בדצמבר 1914 קודם לדרגת לוטננט, ושימש כמפקד מחלקה ברגימנט. לקראת סוף המלחמה הוא מונה לשליש בבריגדה ה-30, וב-18 באוקטובר 1918 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט. במהלך המלחמה הוא נפצע מספר פעמים ולפיכך קיבל פרט לשתי דרגות של צלב הברזל גם את אות הפציעה בכסף. בתחילת 1919 הוא הצטרף לרייכסווהר ומונה לשליש הרגימנט ה-28. הוא מילא תפקידי פיקוד ומטה, וב-1 ביולי 1927 הועלה לדרגת האופטמן. עם הפיכתו של הרייכסווהר לוורמאכט ב-1934, מונה למפקד גדוד, וב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-15 באוגוסט 1938 מונה לשלישו האישי של ראש מחלקת החימוש. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה זאלנגרה-דראבה בעל תפקיד בכיר במחלקת החימוש. ב-1 ביוני 1940 הועלה לדרגת אוברסט. ב-5 באוקטובר של אות שנה מונה למפקד רגימנט החי"ר ה-457 שהוצב בפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחם הרגימנט שלו בדרום רוסיה כחלק מהדיוויזיה ה-257. בקיץ 1942 שונה שם הרגימנט לרגימנט הגרנדירים ה-457 והוא הועבר לצרפת. הוא מילא תפקידי מטה ופיקוד שונים וב-22 בפברואר 1943 הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל, על פעילויותיו כמפקד הרגימנט ועל "הנהגה אמיצה ועמידה איתנה למופת", לנוכח התקפות מתחדשות מצד כוחות משוריינים של הצבא האדום. ב-24 בפברואר של אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-384. ב-1 במאי של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-1 בינואר 1944 הועלה לדרגת גנרלוטננט. בנובמבר אותה שנה הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה ולאחר מכן כחלק מהארמייה השישית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות ברומניה, וב-27 בינואר 1944 קיבל זאלנגרה-דראבה את הצלב הגרמני בזהב. ב-25 באוגוסט 1944, במהלך מבצע יאשי-קישינב, הוא נהרג בקרב ליד טירספול. הנס דה זאלנגרה-דראבה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל

וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל (בגרמנית: Wilhelm V, von Hessen-Kassel; 13 בפברואר 1602 – 21 בספטמבר 1637), היה הרוזן של הסן-קאסל בין השנים 1627 - 1637. וילהלם נולד ב-13 בפברואר 1602 בקאסל למוריץ, רוזן הסן-קאסל, ולאגנס מזולמס-לאובאך, בתו של יוהאן גאורג, רוזן זולמס-לאובאך. זמן קצר לאחר לידתו מתה אמו, ואביו התחתן עם יוליאנה מנסאו-דילנבורג. בשנת 1605 הפך אביו מוריץ לקלווניסטי, וגרם בכך לסכסוכי ירושה על רוזנות הסן-מרבורג, ולסכסוכים שנמשכו הרבה שנים עם רוזנות הסן-דרמשטדט. בהמשך השתתף מוריץ במלחמת שלושים השנים, ולחם כנגד הקיסר ובית הבסבורג. עקב כישלונותיו בקרבות נאלץ מוריץ לוותר על חלק משטחי הרוזנות לטובת רוזנות הסן-דרמשטדט. כתוצאה מכישלונותיו ויתר אביו מוריץ על שלטונו ב-17 במרץ 1627, ובמקומו עלה וילהלם לשלטון. אולם חלק מנחלותיו של אביו ירשו אחיו פרידריך וארנסט. לאחר עלותו לשלטון, סיים וילהלם את הסכסוך עם רוזנות הסן-דרמשטדט, עקב רצונו לייצב את מצבה הכלכלי של הנסיכות. בשנת 1630 כרת וילהלם ברית עם גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, ולחם יחד עמו בקרב ברייטנפלד בשנת 1631. בשנת 1632 כרת בן דודו גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט ברית עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובעקבות כך קרא וילהלם לעזרת שוודיה, אולם גוסטב אדולף נהרג בקרב ליצן. לאחר שלום פראג בשנת 1635 ניסה וילהלם לכרות ברית עם צרפת, ובעקבות כך הוכרז כ"אויב האימפריה". כתוצאה מכך הותקפה רוזנות הסן-קאסל, ובשנת 1637 נכבשה הרוזנות על ידי כוחות הקיסר. כתוצאה מכך נאלץ וילהלם לברוח לרוזנות פריזיה המזרחית, שם מת בעיר לר ב-21 בספטמבר 1637. לאחר מותו של וילהלם, הייתה אשתו אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג עוצרת בשם בנו וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל, ובסיוע צרפתי ושוודי, השתלטה מחדש על שטחים שהשתייכו בעבר לרוזנות. בשנת 1650 הגיע וילהלם השישי לבגרות, ונטל לידיו את השליטה ברוזנות. בשנת 1619 התחתן וילהלם עם אמליה אליזבת מהנאו-מינצברג, בתם של פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג וקתרינה בלגיקה מנסאו, ממנה נולדו לו 12 ילדים: אגנס (1620–1621) מוריץ (1621) אליזבת (1623–1624) וילהלם (1625–1626) אמיליה (1626–1693), התחתנה עם אנרי שארל דה לה טרמואיל. שארלוטה (1627–1686), התחתנה עם קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ. וילהלם (1629–1663) פיליפ (1630–1638) אדולף (1631–1632) קרל (1633–1635) אליזבת (1634–1688) לואיזה (1636–1638) מדיה וקבצים בנושא וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל בוויקישיתוף וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יוסטינוס

מרקוס יוניאניוס יוסטינוס (בלטינית: Marcus Iunianius Iustinus) היה היסטוריון רומאי. תקופת חייו אינה ידועה, והיא נעה בין המאה ה-2 או המאה ה-3 לספירה. על חייו לא ידוע מאום, פרט לעובדה שהוא לא גר ברומא. על פי ההערכות הוא חי באזור המאה ה-3 לספירה, אם כי יש המקדימים אותו לתקופת המאה ה-2 בהתחשב בסגנונו המיושן מעט. חיבורו ששרד הוא תקציר (Epitoma - אפיטומה) לחיבורו האבוד של ההיסטוריון הרומאי מתקופת אוגוסטוס, פומפיוס טרוגוס, "היסטוריקה פיליפיקה" (Historiarum Philippicarum). התקציר נכתב בשפה הלטינית, הוא מחולק ל-44 ספרים, ועל פי עדותו של יוסטינוס הוא מאגד רק את הקטעים החשובים ביותר בעבודתו של טרוגוס. חיבור נוסף הנדפס לרוב עם חיבורו של יוסטינוס הוא תוכן עניינים (Prologi - פרולוגים) של ספרו של טרוגוס. לא ידוע מי הוא מחברו האמיתי של חיבור זה, אולם הוא ככל הנראה לא נכתב בידי יוסטינוס, שכן הפרולוגים אינם תלויים באפיטומה ואף מרמזים על עניינים שלא הגיעו לתקציר. תוכן העניינים פורסם לראשונה יחד עם כתבי יוסטינוס בשנת 1581 על ידי המשכיל הצרפתי בונגרסיוס. על פי ההערכות התקציר של יוסטינוס מהווה רק עשירית או שישית מהספר המקורי של טרוגוס. יוסטינוס משבח את רהיטותו של טרוגוס, אולם נראה שהתיר לעצמו לעיתים לסטות מהטקסט המקורי ולשלב עמדות ומסקנות משלו. התקציר מאופיין בגישה רהוטה, ברורה וקלה לבנה, לעיתים אף על חשבון הבהרת עניינים מורכבים. עם הזמן דחק התקציר של יוסטינוס את החיבור המקורי, כפי שאירע לעיתים קרובות להרבה יצירות ספרותיות. בימי הביניים התקבל החיבור באהדה באירופה בין היתר בשל כך שמחברו זוהה לעיתים בטעות עם יוסטינוס מרטיר. התקציר הוא אחד מחמשת החיבורים היחידים ששרדו העוסקים בהרחבה באלכסנדר הגדול (המחברים האחרים הם דיודורוס, קורטיוס, פלוטרכוס ואריאנוס) אם כי הוא נחשב למרושל והכי פחות אמין מבין החמישה. הוא מהווה גם את אחד מהמקורות הבודדים העוסקים בתקופת מלחמות הדיאדוכים. Otto Seel (Übers.): Pompeius Trogus. Weltgeschichte von den Anfängen bis Augustus. Zürich 1972. John C. Yardley, Waldemar Heckel: Justin: Epitome of the Philippic History of Pompeius Trogus. Vol. I, Books 11-12: Alexander the Great. Oxford 1997. Ronald Syme: The Date of Justin and the Discovery of Trogus. In: Historia. 37, 3, 1988, S. 358–371. John C. Yardley: Justin and Pompeius Trogus. A Study of the Language of Justin's „Epitome“ of Trogus. University of Toronto Press, Toronto u. a. 2003, (Phoenix. Supplementary Volume 41). John C. Yardley: What is Justin doing with Trogus? In: Marietta Horster, Christiane Reitz (Hrsg.): Condensing Texts – Condensed Texts. Stuttgart 2010, S. 469–490. מדיה וקבצים בנושא יוסטינוס בוויקישיתוף התקציר בוויקיטקסט (בלטינית) התקציר בשפת המקור הלטינית באתר הספרייה הלטינית תוכן העניינים בשפת המקור הלטינית באתר הספרייה הלטינית תרגום לאנגלית של שני הספרים באתר פרויקט טורטליאנוס התקציר בתרגום לאנגלית באתר אטאלוס התקציר בתרגום לאנגלית צרפתית וספרדית באתר פורום רומאנום יוסטינוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1991. עמ' 469. על חוסר האמינות של יוסטינוס בנושא זה קיימות תובנות רבות. ראו למשל: Waldemar Heckel, The conquests of Alexander the Great, Cambridge university press, 2008 p 9
יצחק סונה

הרב יצחק (ציון) סונה (נולד בי"ח בשבט תשי"ד, 22 בינואר 1954) הוא רב, משורר ופזמונאי ישראלי בולט במוזיקה המזרחית חרדית. שימש כעשרים שנה כחזן בבית מדרש "יחווה דעת" ובבית הכנסת בביתו של הרב עובדיה יוסף. נולד וגדל בירושלים לאליהו ולקמירה סונה, בן למשפחה ממוצא ספרדי. סבו, יצחק, היה משורר ונהג לדבר בצורה פיוטית.  למד בישיבת "פורת יוסף" בקטמון ובעיר העתיקה, הושפע רבות מרבני הישיבה: הרב עובדיה יוסף, הרב שלום כהן, הרב שמעון בעדני ועוד. את תורת המקאמים למד מהאזנה לרדיו קול ישראל בערבית, ומבית הכנסת עדס. בישיבה, הרבה ללמוד מוסר ותנ"ך, שירים של ריה"ל ורבי אברהם אבן עזרא, והחל לכתוב שירים בנושאי מידות טובות והסתפקות במועט. הוציא שירים יחד עם אחיו, החזן ציון יחזקאל, כשהרב סונה מתאים מילים ללחנים ערביים ידועים, ואחיו שר אותם. הרב עובדיה יוסף התיר לו להשתמש בלחנים ערבים עבור שירי קודש יהודיים, ואף עודד אותו לכך כדי שישירו מילות קודש ולא חול . השירים הפכו פופולריים בציבור המזרחי, וזכו לגרסאות כיסוי רבות. מלהיטיו הבולטים השירים "אל גליל" (מקור הלחן: "יא ג'מיל" של פריד אל-אטרש) ו"שמח בני בחלקך" (במקור "אנא ואינתא לווחדינא" של פריד אל אטרש). השיר האחרון זכה לגרסאות כיסוי רבות, בהן של הפרויקט של רביבו, איציק אשל, יניב בן משיח, משה גיאת ועוד. בשנת תש"ס הוציא לאור את ספרו "יצחק ירנן" בו מובאים מרבית שיריו, כשליד כל שיר מצוינת הפניה לקלטות של אחיו, כדי שהקורא ידע כיצד לבצע את הפיוטים. בעידודו של הרב עובדיה יוסף התנדב הרב סונה כפעיל לב לאחים בשכונת קריית היובל, הקים כולל לזמן קצר בבית הכנסת "אור המאיר", היה יועץ בבעיות שלום בית, ועוד. כן קיבל תעודת הוקרה ממפקד תחנת דרום בירושלים, בפעילותו למניעת התאבדות. כתב ג'ינגלים התומכים בהצבעה לתנועת ש"ס בעילום שם, בהם "לא הימין ולא השמאל" ו"ש"ס את חלום", ובשנת 2015 כתב מילים לג'ינגל הבחירות שביצע אחיו לתנועה. הרב סונה מוסמך מטעם הרבנות הראשית לישראל כ"רב שכונה", משנת 2000 הוא רב בבית הכנסת "פרי מגדים" במעלה אדומים. סרט תעודה על ציון יחזקאל והרב יצחק סונה, סרטון באתר יוטיוב שמח בני בחלקך באתר שיתוף פיוט אל גליל באתר שיתוף פיוט, בארכיון האינטרנט אל גליל באתר מסורות- אתר הפיוט והתפילה, הספרייה הלאומית. יצחק סונה, דף שער בספרייה הלאומית https://e.walla.co.il/item/257397 לשמיעה, לחצו כאן. באתר יוטיוב. יא גמיל - פריד אל אטרש, סרטון באתר יוטיוב [[[קובץ:YouTube full-color icon (2017).svg|15px|קישור=]] החזן והפייטן ציון יחזקאל שמח בני בחלקך, סרטון בערוץ "תפארת הפיוט", באתר יוטיוב (אורך: 09:13) فريد الأطرش-- اغنية -- انا وانت لوحدنا حسدونا بحبنا, סרטון באתר יוטיוב אבי שיף, ש"ס משיקה ג'ינגל חדש בסגנון פייטני, באתר בחדרי חרדים, 11.2.2015, ש"ס משיקה סינגל בחירות באתר JDN. לשכת הבד"ץ – בית הוראה, באתר ישיבת מעלה אדומים.
קלמנס השישי

קלמנט השישי (בלטינית: Clemens VI‏; 1291 - 6 בדצמבר 1352), אפיפיור מ-7 במאי 1342 עד מותו, הרביעי באפיפיורות אביניון. נולד בשם פְּיֶיר רוזֶ'ה לאב אציל עשיר, בטירה המשפחתית בחבל לימוזֶן שבצרפת. כשהיה בן עשר שנים בלבד נכנס למנזר, ואחר כך למד באוניברסיטה של פריז, קיבל תואר דוקטור לתאולוגיה ושימש שם כפרופסור. ב-1326 נתמנה לאב מנזר פקאמב שבנורמנדיה, ב-1328 לבישוף העיר אראס שבצפון מערב צרפת, וב-1330 לארכיבישוף העיר רואן שבנורמנדיה. ב-1338 נתמנה לקרדינל על ידי קודמו, האפיפיור בנדיקטוס השנים עשר. ב-1342 נבחר לאפיפיור בשם קלמנט השישי. קלמנט השישי, שהורגל בחיי מותרות, המשיך במפעלו של קודמו, בנדיקטוס השנים עשר, והרחיב את ארמון האפיפירים באביניון. הוא מינה למשרות בחצרו אצילים, כמרים, מוזיקאים, רופאים, מדענים, פילוסופים, חייטים וטבחים, ובהם רבים מקרוביו. הוא העניק כספים לאמנים ולמשוררים והרשה לנשים להיכנס לחצרו. כדי לממן הוצאות אלה הוציא צו שהצדיק את זכותו של האפיפיור למכור "מחילות" (27 בינואר 1343). כמו קודמיו, היה קלמנט השישי נתון להשפעת מלך צרפת. הוא הלווה למלך צרפת פיליפ השישי חצי מיליון פלורין (מטבעות זהב) כדי לממן את מלחמת מאה השנים נגד אנגליה. בנוסף, יזם משלחת צבאית נגד שודדי ים שפעלו בחסות טורקית במרחב הים התיכון. מגפת המוות השחור הגיעה לאביניון במחצית הראשונה של שנת 1348, אחרי שהכתה באיטליה. רבים מאנשי אביניון נספו במגפה, אולם קלמנט השישי המשיך להתגורר בעיר, והגן על היהודים מפני אלה שטענו כי היהודים גרמו למגפה. ב-9 ביוני של אותה שנה "קנה" קלמנט השישי את העיר אביניון מג'ובאנה הראשונה, מלכת נאפולי, שפרובאנס הייתה חלק מנחלותיה, אך לא שילם לה פרוטה והסתפק בכך לזכותה מאשמת רצח בעלה. קלמנט השישי סירב לבקשתם של אנשי רומא להחזיר את מקום מושב האפיפיור לעירם, אך הבטיחם לחגוג את שנת היובל ברומא ב-1350. ב-1351 התערערה בריאותו של קלמנט השישי. הוא נפטר באביניון ב-1352, ובמקומו נבחר לאפיפיור אינוקנטיוס השישי. על פי צוואתו נקבר במנזר שבו למד בימי ילדותו. מדיה וקבצים בנושא קלמנס השישי בוויקישיתוף קלמנס השישי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אדולף גוטשטיין

אדולף גוטשטיין (2 בנובמבר 1857 – 3 במרץ 1941) היה אפידמיולוג יהודי גרמני. הוא התנצר בשנת 1892. נולד בברסלאו. למד רפואה באוניברסיטאות ברסלאו, שטרסבורג ולייפציג. ב-1886 עקר לברלין, שם עבד בפרקטיקה רפואית פרטית עד 1911. ביצע מחקר במעבדות של הפתולוג קרל פרידלנדר, הפרמקולוג אוסקר לייבריך והבקטריולוג רוברט קוך. ב-1906 נבחר כחבר מועצת העיר בברלין-שרלוטנבורג. שימש בתפקידים ציבוריים רפואיים חשובים. חיבר ספרים מקצועיים בתחומו. ב-1933, עם עליית הנאצים לשלטון, נאלץ לעזוב את משרתו בשל יהדותו. מדיה וקבצים בנושא אדולף גוטשטיין בוויקישיתוף קורות חיים אדולף גוטשטיין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרחק מן ההמון הסואן (סרט, 1998)

הרחק מן ההמון הסואן (באנגלית: Far from the Madding Crowd) הוא סרט דרמה משנת 1998, עיבוד לרומן "הרחק מהמון מתהולל" מאת תומאס הרדי. פלומה באיזה – בת שבע אוורדין נתניאל פרקר – גבריאל אוק ג'ונתן פירת' – סרג'נט פרנק טרוי נייג'ל טרי – מר בולדווין נטשה ליטל – פאני רובין לינדה באסט – מריאן מאני אליזבת אסטנסן – גברת קוגאן ריס מורגן – טדי קוגאן פיליפ ג'וזף – ג'אן קוגאן רובין סואנס – הנרי פריי טרייסי קיטינג – לידי ויקטוריה אלקוק – טמפרנס מילר שון גילדר – ג'וזף פורגראס ויל ג'וינר מהניו יורק טיימס כתב ביקורת חיובית על העיבוד: "באופן מוזר ולזכותו, עיבוד חדש זה של הרומן 'הרחק מהמון מתהולל' בהפקת טלוויזיית גרנדה הבריטית ו-WGBH-TV מבוסטון, לא רק שהוא גובר על הנטייה של הצופים להשוואות, הוא מצליח לשגשג. כמעט על כל צעד ושעל נפרש בהדרגה סיפור של כאוס רומנטי. באופן חזותי גרסה חדשה זו מרשימה כמו הסרט משנת 1967 – חלק מאתרי הצילומים הם כמעט זהים – והתיאור הדרמטי בסרט זה הוא יותר טבעי. השפה המחוספסת נאמנה לשפתו של הרדי שבה הוא משלב שירה ודיבור כפרי." "הרחק מן ההמון הסואן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הרחק מן ההמון הסואן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Joyner, Will (8 במאי 1998). "TV WEEKEND; The 'Madding Crowd' Is Getting Crowded". The New York Times. נבדק ב-23 בדצמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
הרחק מהמון מתהולל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... הרחק מהמון מתהולל הוא רומן מאת תומאס הרדי. שמו לקוח משורה מתוך אלגיה מאת המשורר הבריטי בן המאה ה-18 תומאס גריי. הרחק מן ההמון הסוער (סרט, 1915) – סרט משנת 1915, עיבוד בריטי לרומן הרחק מן ההמון הסוער – סרט משנת 1967 בבימויו של ג'ון שלזינגר הרחק מן ההמון הסואן (סרט, 1998) – טרט משנת 1998 בבימויו של ניקולס רנטון הרחק מההמון הסואן (סרט, 2015) – סרט משנת 2015 בבימויו של תומאס וינטרברג תמרה דרו – סרט משנת 2010, עיבוד מודרני לספרו של הרדי "הרחק מן ההמון הסוער" – פרק בסדרת האנימה "Kill la Kill" (אנ') הרחק מן ההמון הסואן (סרט, 1998) – סרט טלוויזיה בריטי עיבוד לרומן משנת 1998 "Far from the Maddening Crowds" – אלבום משנת 1997 של שיקיין Chicane "The Madding Crowd" – אלבום משנת 2000 של להקת ניין דייז "Far from the Madding Crowd" – אלבום משנת 2004 של להקת המטאל "Wuthering Heights" (אנ')
אובידוש

אובידוש (פורטוגזית: Óbidos) היא עיירה בפורטוגל הממוקמת על גבעה ומוקפת במלואה בחומה עתיקה. מוכרזת כ"אתר לאומי" של פורטוגל וב-2015 הוכרזה על ידי אונסק"ו כעיר של ספרות (City of Literature). אובידוש הוא גם שמה של רשות מקומית הכוללת את העיירה אובידוש, אך גם יישובים נוספים. שטחה 141.55 קמ"ר, מספר תושביה כ-11800 והצפיפות 83 נפשות לקמ"ר (נתוני 2011). אובידוש נמצאת במרכז פורטוגל, 87 קילומטרים צפונית לליסבון ו-180 קילומטרים דרומית לפורטו. נראה שהראשונים שהקימו יישוב במקום היו הפיניקים. בתקופה הרומית הייתה מצודה על הגבעה ויישוב לרגליה. בתקופה המוסלמית המצודה נבנתה מחדש. הנוצרים חזרו והשתלטו על המקום בשנת 1148. הטירה מהמאה ה-13, שהוסבה לפוסאדה (רשת מלונות במבנים היסטוריים) שער העיר (Porta da Vila). השער מעוטר בתמונת הפסיון של ישו עשויה מאריחי אזולז'ו. מסלול ההליכה שעל חומת העיר. כנסיית סנטה מריה שבשנת 1441 נערכו בה נישואיהם של הקטינים מלך פורטוגל אפונסו החמישי, בן ה-9, ובת דודו איזבל מקוימברה בת ה-10. דוכני ממכר ליקר הדובדבנים המקומי, הנמכר בכוסיות עשויות שוקולד. הטירה השער המעוטר באריחי אזולז'ו מסלול ההליכה שעל חומת העיר כנסיית סנטה מריה דוכן ממכר ליקר ברחוב הראשי אתר האינטרנט הרשמי של אובידוש מדריך למטייל באובידוש (באנגלית) רשימת ה"ערים של ספרות" של אונסק"ו (באנגלית)