laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רבי אבא בר פפי

רבי אבא או רבי בא בר פַּפַּי (נפטר בשנת 375) היה אמורא ארץ ישראלי בדור הרביעי, חי ופעל במאה ה-4. רבי אבא בר פפי מוזכר רק בתלמוד הירושלמי ובמדרשים הנובעים ממנו, והם המקור לידיעות אודותיו. בענייני אגדה היה תלמידו של רבי לוי ועמיתו של רבי יהושע דסכנין. מימרות רבות משל רבי לוי מובאות בתלמוד הירושלמי ובמדרשים הנובעים ממנו בשם שניהם. הוא גם מסר דברי הלכה בשם רבי חמא בר חנינא, רבו של רבי לוי. למד עם רבי יודן ורבי מנא מפי רבי יוסי בר זבידא. והיה גם חברם של רבי אבא מרי ורבי יצחק בר נחמן. מובאים בשמו מאמרי הלכה ואגדה במקומו במקומות שונים בתלמוד הירושלמי. יש המשערים שהוא רבי אבא הכהן בר פפא, שנהג להימנע מללכת בדרך על יד קבוצות גדולות של בני אדם בדרך כדי לא להטריחם לקום מפניו, ורבי יוסי בר זבידא אמר לו שעדיף לו לעבור בפניהם ולא ללכת בדרך אחרת כדי להביא אותם ביראת שמים בקימתם מפניו. הרב הימן מונה את רבי אבא הכהן בר פפא כאמורא בפני עצמו. הרב אהרן הימן דוחה את האפשרות שהיה בנו של רב פפי, כי רבי אבא פעל בתקופת פריחה של ישיבות ארץ ישראל, ואילו בימי רב פפי כבר חרבו ישיבות ארץ ישראל, והמרכז התורני כולו עבר לבבל. שלום (בן יחזקאל) אלבק, ר' אבא בר פפא, משפחות סופרים, ורשא תרס"ג, עמ' 96–97, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) הרב אהרן הימן, "ר' אבא בריה דר' פפי", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט יחיאל מיכל גוטמן ודוד יוסף בורנשטיין, "אַבָּא בְּרֵיהּ דְּרַבִּי פַּפֵּי", אשכול - אנציקלופדיה ישראלית, כרך א', בעריכת יעקב קלצקין, הוצאת אשכול, ברלין-ירושלים 1929, עמ' 44, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) מרדכי מרגליות (עורך), "ר' אבא בריה דר' פפי", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 6 הרב יהודה אדרי, "ר' אַבָּא בְּרֵיהּ דר' פַּפַּי", בנתיב האמוראים, ירושלים תש"מ, עמ' 27, באתר אוצר החכמה וילהלם בכר, ‏"אבא בר פפי", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) לא ייתכן שמדובר ברבי אבא בר פפא בן הדור השלישי כיוון שרבי יוסי בר זבידא חי בדור החמישי תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק ז'. תלמוד ירושלמי, מסכת גיטין, פרק ה', הלכה א'. תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק ג', הלכה ג'. תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק ה', הלכה ז'.
רבי אבא בר פפא

רבי אבא בר פפא היה אמורא בבלי, ואחר כך ארץ ישראלי, בדור השלישי. רבי אבא היה חברו של רבי זירא, הוא עלה לפניו לארץ ישראל ונשלח על ידו לרבי יעקב בר אידי שישב בצור כדי לברר אצלו שמועה בהלכה. הוא הספיק לעלות לארץ ישראל עוד בחייו של רבי יוחנן וללמוד בבית מדרשו. האמוראים היחידים שמוסרים בשמו מימרות הם רבי פנחס (בהלכה) ורבי פנחס בר חמא (באגדה). הרב יעקב צבי יאליש הציע לזהותו עם אבא מר בנו של רב פפא, אולם הרב אהרן הימן דחה את ההשערה מכיוון שאבא מר בנו של רב פפא חי בדור השישי, הרבה יותר מאוחר מתקופת רבי זירא, ובדורו ישיבות ארץ ישראל כבר נחרבו והמרכז התורני היחיד היה בבבל. השערה אחרת היא שאביו היה רב פפא סבא תלמידו של רב. ידועה דרשתו: ”לא נענש יהושע אלא בשביל שביטל את ישראל לילה אחת מפריה ורביה”. במסכת בבא קמא הביא שלושה דברים בשם אמוראים אחרים: ”מתריעין על החיכוך בשבת” - היתר לחלל את השבת כדי למנוע מגפת שחין ”ודלת הננעלת לא במהרה תפתח” - קשה לשנות את מזלו הרע של אדם שננעלו בפניו דלתות ההצלחה ”והלוקח בית בארץ ישראל - כותבין עליו אונו אפילו בשבת” - היתר איסור אמירה לנוכרי מפני מצוות יישוב ארץ ישראל מימרות נוספות משלו מובאות בתלמוד הבבלי והירושלמי ובמדרשים, אך בחלק מן המקרים לא ברור אם מדובר בו או באמוראים אחרים[דרוש מקור: למשל?]. שלום (בן יחזקאל) אלבק, ר' אבא בר פפא, משפחות סופרים, ורשא תרס"ג, עמ' 95–96, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) הרב אהרן הימן, "ר' אבא בר פפא", תולדות תנאים ואמוראים, לונדון, תר"ע, באתר ויקיטקסט יחיאל מיכל גוטמן ודוד יוסף בורנשטיין, "אַבָּא בַּר פַּפָּא", אשכול - אנציקלופדיה ישראלית, כרך א', בעריכת יעקב קלצקין, הוצאת אשכול, ברלין-ירושלים 1929, עמ' 43, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום) מרדכי מרגליות (עורך), "ר' אבא בר פפא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 6 תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף מ"ג, עמוד ב' תלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק ד', הלכה א', ולפי הרב אהרן הימן (תולדות תנאים ואמוראים, ערכו) גם תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ס"ג, עמוד ב' תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות, פרק א', הלכה א' מדרש תהילים, פרק ל"ב, פסקה ב', באתר ספריא הרב יעקב צבי יאליש, בית ועד לחכמים, קראקא תרמ"ד, עמ' ג', אות א', פריט ס"ה, באתר היברובוקס. שלום אלבק, משפחות סופרים, עמ' 95 תלמוד בבלי, מסכת עירובין, דף ס"ג, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף פ', עמוד ב'
אליפות העולם בכדורסל 1978

אליפות העולם בכדורסל 1978 הייתה אליפות העולם השמינית בכדורסל, שנערכה על ידי פיב"א. האליפות נערכה בפיליפינים בין התאריכים 1 באוקטובר ל-14 באוקטובר 1978 וכללה 14 נבחרות. יוגוסלביה זכתה באליפות השנייה בתולדותיה לאחר ניצחון בהארכה במשחק הגמר על ברית המועצות. בנוסף למארחת הפיליפינים והאלופה המכהנת ברית המועצות, השתתפו בטורניר גם אלופות אמריקה הדרומית (ברזיל), אפריקה (סנגל) ואוקיאניה (אוסטרליה), שלוש נבחרות מאליפות אירופה בכדורסל (צ'כוסלובקיה, יוגוסלביה ואיטליה), שתי נבחרות מאליפויות אמריקה המרכזית (פוארטו ריקו והרפובליקה הדומיניקנית) ואסיה (סין וקוריאה הדרומית), ושתי נבחרות מוזמנות (ארצות הברית וקנדה). הנבחרות חולקו לשלושה בתים בני ארבע נבחרות כל אחד בשלב המוקדם. שתי הראשונות מכל בית העפילו לסיבוב חצי הגמר שנערך בשיטת ליגה בת סיבוב אחד. ברית המועצות והפיליפינים העפילו לשלב הגמר ישירות. בסיום שלב חצי הגמר חולקו הקבוצות חולקו לזוגות למשחק הגמר, משחק על המקום השלישי ומשחקים על מקומות 5 ו-7. משחקי שלב הבתים התקיימו במנילה. משחקי חצי הגמר התקיימו בקזון סיטי. יוגוסלביה קרשימיר צ'וסיץ', סנטר יוגוסלביה דראז'ן דליפאגיץ', סמול פורוורד יוגוסלביה דראגן קיצ'נוביץ', קלע ברזיל אוסקר שמידט, קלע ברית המועצות ולדימיר טקצ'נקו, סנטר תוצאות התחרות
אביגדורוב

האם התכוונתם ל... אברהם אביגדורוב – חייל צבא הגנה לישראל שזכה באות גיבור ישראל גד אביגדורוב – איש השומר אביגדור (פירושונים)
חיים אזולאי

חיים אזולאי (נולד ב-22 בספטמבר 1945 במרוקו) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת בית"ר ירושלים במשך כעשר עונות, והיה שותף לעליית הליגה ההיסטורית של הקבוצה בעונת 1966/1968. אזולאי, אחיהם של הכדורגלנים חנן, מאיר, עודד, ושלמה אזולאי, עלה לישראל כשהיה בן 4. בגיל 16 צורף לקבוצת הבוגרים של בית"ר ירושלים בגיל 16 בהמלצתו של חברו לספסל הלימודים בבית ספר אורט ושחקן בית״ר, אודי רובוביץ'. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 1962/1963 בליגת המשנה, כבש את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק נגד הפועל לוד. אזולאי זכור בבית"ר ירושלים בעיקר בגלל השערים הדרמטיים שלו שהיו מכריעים משחקים. כך למשל בעונת העלייה לליגה הבכירה, 1966/1968 (העונה הכפולה), כבש צמד במשחק מול מכבי רמת עמידר שהקנה לבית"ר את הניצחון והמקום הראשון בדרך לליגה הבכירה. כמו כן, בעונת 1970/1971 כבש צמד בנגיחות לשערה של הפועל ירושלים, היריבה העירונית, הפך את התוצאה באותו המשחק בו ניצחה בית"ר בתוצאה 2-1. בנוסף, זכה אזולאי לכבוש תוך מספר דקות שלושער במשחק דרבי אחר. בשנותיו האחרונות לקריירה סבל מפציעות חוזרות, ולאחר ששבר את הרגל במשחק נגד מכבי נתניה בעונת 1972/1973 פרש ממשחק פעיל. בסך הכל שיחק בקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים במשך עשר עונות במהלכן כבש 57 שערים, והוא מדורג במקום התשיעי ברשימת המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים. אזולאי היה נוגח מצטיין, ולטענתו מתוך 80 שערים (בכל המסגרות) כבש 45 שערים בנגיחה. מספר חולצתו לאורך מרבית שנותיו היה 11, והוא כיהן לתקופה מסוימת גם כקפטן הקבוצה. במשך עונת 1973/1974 שימש אזולאי כמנהל הקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים, ואף הדריך את הקבוצה במשחקים ספורים כממלא מקומו של מישל פורטל מאמן הקבוצה בשנה זו. לאחר סיום תפקידו בבית"ר פנה לעבוד בחברת הגיחון, שם עבד כ-47 שנים עד לגיל הפנסיה. בנו, רונן אזולאי, שיחק גם הוא תקופה מסוימת בבית"ר ירושלים. בנוסף לאחיו, שיחקו בבית"ר ירושלים גם חמישה אחיינים ממשפחתו. אזולאי חימם את לב הבית"רים, ח. שמיר, מעריב, 14 בפברואר 1971 רון עמיקם, מאיר גבאי, רוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר - תולדות בית"ר ירושלים, פרק רביעי, חיים אזולאי - הסקורר עם השערים הדרמטיים, עמוד 68, הוצאת Media41LTD עושים כבוד לשחקן עבר - חיים אזולאי, רועי נעים, האתר הרשמי של בית"ר ירושלים, 3 בנובמבר 2016
דיאנרה טורס

דיאנרה טורס דלגדו (בספרדית: Dayanara Torres Delgado;‏ נולדה ב-28 באוקטובר 1974) היא שחקנית וזמרת פוארטו ריקנית, מיס תבל 1993. טורס נולדה בסן חואן והתגלתה בגיל 17 בעירה. היא הוזמנה לייצג את אזורה בתחרות מלכת היופי של פוארטו ריקו וזכתה במקום הראשון ובאותה שנה הוכתרה למיס תבל. לאחר כהונתה שימשה כשגרירה של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים וייסדה את "קרן דיאנה טורס" שהעניקה מלגות לסטודנטים ממעמד סוציו אקונומי נמוך בפוארטו ריקו ובתחרות מיס תבל 1994 היא ביצעה דואט ביחד עם זמר נוסף את השיר "עולם חדש" מתוך הסרט אלאדין. ב-1998 יצא אלבומה היחיד כזמרת הנקרא "Antifaz" ויצאה גם בובה על שמה "בובת דיאנרה" המעוצבת על פי תווי פניה. היא השתתפה כשחקנית במספר סרטים בפורטו־ריקו וביניהם "לינדה שרה" לצד צ'איאן, ב-2004 שיחקה תפקיד אורח בסדרה היפים והאמיצים. בשנת 2006 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה הטלוויזיה "שמור עליי" צד קתרין אוקסנברג המבוססת על טלנובלה ארגנטינאית משנת 2003, ובנוסף שימשה ככתבת במגזין הבידור "Access Hollywood". ב-2000 נישאה לזמר מארק אנתוני, לזוג נולדו שני ילדים וב-2004 הם התגרשו והוא נישא לג'ניפר לופז. מדיה וקבצים בנושא דיאנרה טורס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיאנרה טורס (באנגלית) דיאנרה טורס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיאנרה טורס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דיאנרה טורס, באתר AllMovie (באנגלית) דיאנרה טורס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) דיאנרה טורס, באתר MusicBrainz (באנגלית) איי.פי, דיאנרה טורס (18) מפורטו־ריקו נבחרה ביום שישי למים תבל לשנת 93', חדשות, 23 במאי 1993 ג'ניפר לופז נישאה למארק אנתוני, באתר הארץ, 6 ביוני 2004
טיביה

האם התכוונתם ל... טיביה – אחת מעצמות השוק טיביה (חילזון) – סוג של חילזון ימי טיביית הרומח – מין של חילזון ימי גדול בסוג טיביה טיביה (משחק) – משחק מקוון
אורות רעידת אדמה

אורות רעידת אדמה הם אורות בצבעי קשת העשויים להופיע לפני או במהלך תנועה טקטונית, פעילות סייסמית כגון רעידת אדמה או התפרצות געשית. האורות מוקרנים על העננים שבסביבת האירוע. העדות הקדומה ביותר והמוסכמת על החוקרים של תצפית בתופעה זו, היא משנת 373 לפני הספירה. התופעה מתרחשת באזורים גאוגרפיים מסוימים ובהם סין וצפון אמריקה, ואינה כלל עולמית. מדענים מציעים הסברים שונים לתופעה ובהם שינויים באבנים ובמינרלים המקרינים אור אל העננים. מהם האורות שמופיעים בשמיים לפני רעידת אדמה?, באתר אנציקלופדיה אאוריקה גואיאקיל, אקוודור: 'אור מוזר' נצפה בשמיים רגע לפני (או בזמן) רעידת האדמה באתר רוטר נט (הקישור אינו פעיל) Strange Pre-Earthquake Phenomena תופעה זוהרת: אורות מוזרים בשמיים אחרי רעידות אדמה ראיון של פרופ’ קולין פרייס בתוכנית של "לונדון וקירשנבאום" בזמן רעידת אדמה: מופע אורות שמימיים נדיר, באתר ynet, 9 בספטמבר 2021 2023 מרוקו: דקות לפני רעידת האדמה: הבזק מסתורי האיר את שמי מרוקו - זו הסיבה לכך ערך זה הוא קצרמר בנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארון מקאנגק

ארון מקאנגק (בדנית: Aron fra Kangeq, בגרינלנדית: Aalut Kangermiu; ‏9 באפריל 1822 – 12 במרץ 1869) היה צייד, צייר והיסטוריון אוראלי אינואיטי גרינלנדי. ארון מקאנגק נולד בקאנגק (אנ'), גרינלנד. הוא היה צייד וב-1850 לאחר שחלה בשחפת החל לצייר ולכתוב. ארון מקאנגק צייר ציורים בצבעי מים, בעיפרון ותחריטים, בעיקר בנושאי התרבות האינואיטית, ההיסטוריה שלהם והמפגשים האלימים שלהם עם הכובשים מדנמרק. סיפוריו הפכו לקלסיקה אצל ילדי גרינלנד. נכתב על יצירותיו כי הן "מתארות בצורה מפורטת מקומות ואירועים בגרינלנד, ומהוות עדות היסטורית להבנת העבר". 89 מ-400 הציורים שלו מוצגים במוזיאון האתנוגרפי באוסלו. אוסף זה צונזר מתוך האוסף הגדול הנמצא בנוק. הציורים בעלי אופי דתי, פוליטי ומיני, ועשירים בדימויים שלהם. מדיה וקבצים בנושא ארון מקאנגק בוויקישיתוף הערך "Aron of Kangeq" באנציקלופדיה של האינואיטים, עמוד 32, באתר גוגל ספרים האמנות בגרינלנד, באתר Greenland.com ערך זה הוא קצרמר בנושא ציירים ובנושא גרינלנדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סטיבן פוסטר

סטיבן קולינס פוסטר (באנגלית: Stephen Collins Foster; ‏4 ביולי 1826 – 13 בינואר 1864) היה כותב ומלחין שירים אמריקאי. נודע כ"אבי המוזיקה האמריקאית". פוסטר הלחין למעלה מ-200 שירים. בין שיריו "Oh! Susanna",‏ "Camptown Races",‏ "Old Folks at Home", ‏"My Old Kentucky Home",‏ "Jeanie with the Light Brown Hair",‏ "Old Black Joe", ו-"Beautiful Dreamer". שיריו עדיין נפוצים ומבוצעים עד היום ולחלקם קיימות גם גרסאות עבריות. מדיה וקבצים בנושא סטיבן פוסטר בוויקישיתוף סטיבן פוסטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטיבן פוסטר, באתר AllMusic (באנגלית) סטיבן פוסטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) סטיבן פוסטר, באתר Discogs (באנגלית) סטיבן פוסטר, באתר Songkick (באנגלית) סטיבן פוסטר, דף שער בספרייה הלאומית סטיבן פוסטר, באתר SecondHandSongs סטיבן פוסטר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) סטיבן פוסטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק מונסה

יצחק (איציק) מונסה (ה'תש"ב, 1941 - ד' בשבט ה'תשפ"א, 17 בינואר 2021) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצת בית"ר ירושלים במשך כ-10 עונות, היה שותף לעליית הליגה של בית"ר ירושלים בעונת 1966/1968. נודע בכינוי ״מונסילון״ על שם מהירותו. מונסה נולד בירושלים לרבי יעקב מונסא, מקובל ירושלמי מראשי ישיבת רחובות הנהר, ולכחילה רחל, והתייתם מהוריו בגיל צעיר. גר אצל גיסו יצחק שלום סופר נכד הרב יעקב חיים סופר בעל כף החיים שהיה הגזבר הראשי של בית"ר ירושלים. עלה מהנוער של בית"ר בגיל 16, בעונת 1958/1959 ובאותה עונה אף כבש את שער הבכורה בבוגרים במשחק נגד הפועל עפולה בליגת המשנה. עונות 1964/1965 ו-1966/1968 (העונה הכפולה) בהן כבש 11 שערים בכל עונה, היוו מבחינתו עונות השיא בקריירה. החל מפברואר 1967 שיחק כשלושה חודשים בקבוצת הכדורגל של אטלנטה בארצות הברית. במאי של אותה שנה, חזר ארצה לשחק בבית"ר עונה לאחר מכן (1968/1969) נפצע במיניסקוס והושבת לעונה שלמה. בעונה העוקבת חזר לסגל בית"ר אך לא הרבה לשחק ופרש בעונה שלאחר מכן. מונסה שיחק בקבוצה הבוגרת של בית"ר במצטבר במשך כ-10 עונות, במהלכן כבש 51 שערים, כאשר הוא במקום העשירי ברשימת המבקיעים של הקבוצה בכל הזמנים (נכון ל-2021). יזכר גם כמי שבישל לאודי רובוביץ׳ את שער עליית הליגה ההיסטורי במשחק מול רמת עמידר בשנת 1968. ניהל את מחלקת הנוער של בית"ר ירושלים בתקופה מסוימת. תקופה ארוכה עבד בגזברות עיריית ירושלים. יצחק מונסא נשא לאשה את אסתר אתי סימן טוב, התגורר בירושלים בשכונת רמות, נפטר בן 80 ב-17 בינואר 2021 ללא צאצאים. "האיש שלא ידע פחד" כתבה לזכרו של יצחק איציק מונסילון (מונסא) אופיר סער, הקבוצה הלבנה, באתר nrg‏, 12 בספטמבר 2008 יצחק מונסה חוזר מארצות הברית, עיתון מעריב 10 במאי 1967 יצחק מונסה חוזר מפציעה, עיתון מעריב 15 בספטמבר 1969
שרה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שרה – דמות מקראית, אשתו של אברהם ואחת מארבע האמהות שרה – כינוי לאישה שחברה בממשלה שרה, גיבורת ניל"י – ספר מאת הסופרת דבורה עומר המתאר את חייה של שרה אהרנסון שרה (זמרת) – זמרת ישראלית ששרה שירי פולק רוק ופופ שרה הקדושה – הקדושה הפטרונית של הצוענים שרה – שיר שביצעה אלונה דניאל פרנסיזה שרה – מיסטיקנית יהודייה שפעלה בעיר צפת במאה ה-16 מעיין שרה – מעיין בחברון מחלף שרה – מחלף בישראל המחבר את כביש 25 עם כביש 40 יד שרה – עמותת התנדבות ישראלית חיי שרה אוהל שרה אישים ששמם הפרטי הוא שרה
עין שרה

האם התכוונתם ל... מעיין שרה – מעיין בחברון, על שמו נקראים הרחוב הראשי בחברון והמקווה בקריית ארבע בשם "עין שרה" אולם עין שרה – אולם הספורט העירוני של העיר נהריה
מנשק זוויתי (תעופה)

בתעופה, מִנְשָׁק זָוִיתִי הוא שינוי חד בזווית במבנה המרכזי של המטוס בדרך כלל בציר האופקי, הנמשך בחלק מאורך גוף המטוס. לעיתים יהיה המנשק הארכה אופקית במבנה המטוס היוצרת מעין שפה לאורך הגוף המשתלבת בדרך כלל עם הכנפיים. במטוסים ימיים המנשק הזוויתי הוא החלק בגחון שמעוצב כמו מנשק זוויתי של ספינות. למנשק זוויתי אופקי ישנם מספר תפקידים בתעופה, החל משיפור ביצועים אווירודינמיים של מטוס וכלה בשיפור שטח חתך מכ"ם לצורכי חמקנות. מבנה מנשק זוויתי במטוסים היה בשימוש עוד במאה ה-19 המאוחרת, כאשר חלוצים בתעופה שילבו כנפיים עם מבנה של סירות לטובת נחיתה רכה במים ולכן המבנה שלהם היה דומה בתפקידו ומאפייניו למבנה המנשק בספינות. בשנות ה-1950 המאוחרות במהלך פיתוח מטוס ריגול לטובת הסי איי איי, מהנדסי סדנת הבואשים בראשותו של קלארנס ג'ונסון ניסו להקטין את שטח חתך המכ"ם של המטוס שלהם, בשביל לעשות את זה הם שילבו הארכות מחודדות מאף המטוס שהשתלבו עם הכנפיים. בהארכות אלה מהנדסי לוקהיד שילבו משולשים של חומר מרוכב סופג קרינת מכ"ם, מה שהשיג את המטרה וקבעה את הצללית הייחודית של מטוס ה-לוקהיד A-12 וכל משפחת מטוסי הציפור השחורה שפותחו ממטוס זה. בשנות ה-1970 מחקר בתחום החמקנות נמצא שמנשק זוויתי מתון מונע החזרי מכ"ם ממבנים פינתיים וכן מגלים זוחלים (ראה ערך חמקנות) ועל ידי כך תורם לחמקנות המטוס, עקב ממצאים אלו מבנה ממשק זוויתי משולבים בכלל מטוסי קרב מהדור החמישי המבצעיים ואלה בתהליך פיתוח. מנשק זוויתי משמש כהארכה לכנפיים ולכן מסוגל לייצר עילוי במהלך טיסה ויכול להחליף את משטחי הקנראד במטוסים חמקנים. כמו כן מנשק זוויתי מגביר יציבות אופקית ובציר הסבסוב עקב צורתו הפחות בולטת לרוחות צד וזרימת אוויר מהחלקה, עקב כך גם פוחת הצימוד החלקה לגלגול בעיקר במהירויות נמוכות. בטיסה מהירה המנשק מסוגל לאזן במידת מה את תזוזת מרכז העילוי אחורה במהירויות על קוליות על ידי יצירת עילוי (שגודל ביחס למספר המאך בריבוע) ועל ידי כך להקטין את פקודת ההגאים הדרושה לתמרון ולקיזוז ועל ידי כך לשפר את ביצועי השיוט וטווח המטוס. בתמרונים בזווית התקפה גבוהה המנשק הזוויתי יוצר מערבולות הנצמדות למנשק ולכנפיים ומייצרות עילוי במקום להתנתק מהכנף ולא לתרום לעילוי כלל. כל משפחת מטוסי הציפור השחורה: לוקהיד A-12 לוקהיד YF-12 לוקהיד SR-71 לוקהיד D-21 F-16 מטוסי קרב מהדור החמישי
דניס גאבור

דֶנִיס גַאבוֹר בשמו המקורי גינסברג (בהונגרית: Gábor Dénes; באנגלית: Dennis Gabor; ‏5 ביוני 1900 – 9 בפברואר 1979) היה פיזיקאי בריטי ממוצא הונגרי יהודי מומר, ממציא ההולוגרפיה, המצאה שעליה זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1971. על שמו נקרא Gabor filter/patch, המשמש כגירוי ראייתי בניסויים פסיכופיזיולוגייים(אנ') בתחומים של מדעי הראייה ואופטומטריה, מדעי המח וכהנה. נולד בבודפשט שבהונגריה למשפחה יהודית. אביו, ברטלן גאבור (במקור גינצבורג; Günszberg), ניהל חברת כרייה. בגיל 15 החל להתעניין בפיזיקה, למד אותה בכוחות עצמו והקים מעבדה בביתו יחד עם אחיו. במלחמת העולם הראשונה שירת בחיל התותחנים ההונגרי בצפון איטליה. ב-1918 המירו הוא ומשפחתו את דתם לנצרות,והוא החל ללמוד הנדסה באוניברסיטה הטכנית בבודפשט והמשיך באוניברסיטה הטכנית שרלוטנבורג בברלין (כיום: האוניברסיטה הטכנית של ברלין). הדוקטורט שלו, בהנדסת חשמל, שהושלם ב-1927, עסק בניתוח אותות חשמליים ארעיים (transients) בעזרת אוסצילוסקופ. הוא פיתח את התמרת גאבור לשם כך. עם סיום לימודיו החל לעבוד בגרמניה. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-1933, עזב את גרמניה, ולאחר שהות קצרה בהונגריה עבר לבריטניה. שם הוצעה לו עבודה במחלקת המחקר של חברת תומסון-יוסטון בעיר רוגבי (Rugby), ושם נישא למרג'ורי באטלר ב-1936. במהלך עבודתו עבור תומסון-יוסטון המציא בשנת 1947 את ההולוגרפיה, תוך כדי ניסיונות לשיפור מיקרוסקופ אלקטרונים. שנה לאחר מכן עבר לאימפריאל קולג' בלונדון וב-1958 מונה לפרופסור לפיזיקה, תפקיד בו כיהן עד לפרישתו ב-1967. לאחר פרישתו בילה את רוב זמנו באיטליה, אך המשיך להשתתף במחקרים באימפריאל קולג' וכן במעבדות CBS בסטמפורד, קונטיקט. Inventing the Future,‏ 1967. Innovations,‏ 1970. The Mature Society,‏ 1972. החברה הבינלאומית להנדסת אופטיקה (The International Society for Optical Engineering,‏ SPIE) מעניקה את הפרס השנתי על שם דניס גאבור, כהוקרה להישגים יוצאי דופן בתחום הנדסת אופטיקה, ובמיוחד אלו הקשורים לפיתוח ההולוגרפיה. מוסד NOVOFER של האקדמיה ההונגרית למדעים מעניקה את הפרס השנתי על שמו של גאבור למדענים צעירים העוסקים בתחומי מחקר בפיזיקה ובטכנולוגיה יישומית. זוכה מדליית רמפורד לשנת 1968 מדיה וקבצים בנושא דניס גאבור בוויקישיתוף דניס גאבור, באתר פרס נובל (באנגלית) דניס גאבור, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דניס גאבור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגרפיה באתר זוכי פרס נובל דניס גאבור, אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר בית התפוצות. דניס גאבור, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מאמרים רלוונטיים: [1] [2] [3] [4] Dennis Gabor Biography
תסמונת מקלאוד

תסמונת מקלאוד (באנגלית: McLeod phenomenon) היא תסמונת גנטית (פגם גנטי) נסגנית הקשורה בכרומוזום X המשפיעה על מערכת הדם, המוח, מערכת העצבים ההיקפית, מערכת השריר-שלד, והלב. היא נגרמת על ידי מוטציות העוברות בתורשה על הגן XK הקיים על כרומוזום X. גן זה אחראי על הפקת החלבון Kx, חלבון תמיכה משני לאנטיגן קל (Kell antigen) הנמצא על כדוריות דם אדומות. לרוב חולים יתחילו לחוש בתסמינים בשנות ה-50 לחייהם והתקדמות המחלה היא איטית. תסמינים נפוצים הם נוירופתיה פריפרית, הגדלת שריר הלב (קרדיומיופתיה) ואנמיה המוליטית. מאפיינים נוספים כוללים מחולית (כוריאה), עוויתות ("טיקים") בפנים, תנועות אחרות בפנים (נשיכת לשון ושפתיים), התקפי פרכוסים, שיטיון (דמנציה) מאוחר, ושינויים התנהגותיים. תסמונת מקלאוד היא אחת הבודדות בהן מופיעים תאי דם אדומים דיסמורפיים/קוצניים (Acanthocyte) בבדיקת משטח דם. בדיקת דם תעלה תמונה של אנמיה המוליטית. עליה בערכי קריאטנין קינאז לרוב תלווה ממצאים של מיופתיה בחולים בתסמונת. בדיקת תהודה מגנטית (MRI) תראה תהודה מוגברת באזור T2 ב-Putamen עם אטרופיה והרחבת חדרים משנית. נתיחה לאחר המוות תראה אובדן נוירונים ואובדן חומר אפור. שינויים דומים יכולים להתרחש בבלוטת התלמוס, החומר השחור, וב-Putamen. המוחון וקליפת המוח (קורטקס) לרוב אינם נפגעים. התסמונת נתגלתה בשנת 1961, יחד עם מערכת אנטיגן Kell, וקרויה על שם החולה הראשון שאובחן כלוקה בה - סטודנט לרפואת שיניים מאוניברסיטת הרווארד בשם יו מקלאוד, אשר תרם דם באופן שגרתי, ובבדיקה של הדם הנתרם נתגלה כי תאי הדם האדומים שלו הציגו ערכים נמוכים של מערכת Kell - ותחת מיקרוסקופ נראו "קוצניים" (Acanthocyte). מקובל לחשוב כי הנרי השמיני לקה בתסמונת זו. 0.5–1 מכל 100,000 אנשים לוקים בתסמונת. תמונת הדם של גברים הלוקים בתסמונת יכולה להראות דרגות שונות של פגמים בשכבה הפנימית של דופן תא הדם האדום, וכן המוליזה. תמונת הדם של נשים אשר לוקות בתסמונת תציג רק לעיתים נדירות פגמים בתאי הדם האדומים, והמוליזה קלה ביותר. הסיבה לחומרה הקלה יותר אצל נשים קשורה ככל הנראה לעובדה שהמחלה נישאת על כרומוזום X, בעקבות השתקה של כרומוזום X (אפקט ליון). התסמונת יכולה לגרום לעליה באנזים קריאטנין קינאז, לקטאט הידרוגנאז. אין טיפול ידוע לתסמונת. הטיפול הוא תסמיני בלבד. תרופות שונות יכולות לסייע בניהול התקפי הפירכוסים, והמאפיינים הפסיכיאטריים והלבביים - למרות שהטיפול בכוריאה (מחולית) לא הוכח כיעיל בחולים אלו. חולה טיפוסי המתחיל להראות תסמיני מחלה סביב גיל 50 הוא בעל תוחלת חיים של 5 - 10 שנים. חולים אשר לוקים בקרדיומיופתיה במקביל לתסמינים האחרים הם בעלי סיכון מוגבר ללקות באוטם שריר הלב ולמות כתוצאה מכך. בחולים עם תסמינים מועטים, תוחלת החיים טובה יותר. מידע על התסמונת, באתר NCBI (באנגלית) Allen FH, Krabbe SM, Corcoran PA, A new phenotype (McLeod) in the Kell blood-group system, Vox Sang, עמ' 60 - 555 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
Siehe zu, daß deine Gottesfurcht nicht Heuchelei sei, רי"ב 179

Siehe zu, daß deine Gottesfurcht nicht Heuchelei sei (בעברית: השמר לך, פן תהפוך יראת האלהים שלך לחנופה), רי"ב 179, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-11 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-8 באוגוסט 1723. באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי. במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות. קנטטה זו הייתה העשירית שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147, רי"ב 186, רי"ב 136, רי"ב 105 ורי"ב 46. הוא השתמש במוזיקה של שלושה קטעים מהקנטטה ליצירות הליטורגיות מס' 234 ו-236. ב-1888 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 35 של פרסומיה. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת הראשונה אל הקורינתים ומהבשורה על-פי לוקאס העוסקים במשל הפרוש והמוכס. על פי המשל, הפרוש פונה לאלוהים ומצדיק עצמו לפניו בכל המצוות שהוא עושה, ומחשיב עצמו לצדיק מן המוכס. לעומת זאת, המוכס פוחד אפילו לשאת את עיניו השמיימה, מכה על חטא ומבקש רחמים מאלוהים. על כך אמר ישו שהמוכס צדיק מן הפרוש. נושא הלברית מתקשר לפסוקי הקריאה וזהות המחבר אינה ידועה. החלק הראשון הוא פסוק מבן סירא המזהיר שעל האדם להיות לירא את אלוהים ביושר. שאר הטקסט משווה את מרבית המאמינים לפרוש מהמשל, שאמנם ממלא את חובותיו כלפי חוץ, אך מלא גאווה בליבו. הוא מזהיר שאנשים כאלו לא יעמדו בפני אלוהים, עד שיתוודו על כל עוונותיהם בענווה. החלק האחרון הוא חלק ממזמור שכתב כריסטוף טייצה (Christoph Tietze). הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני סופרן, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה 6 חלקים: מקהלה: Siehe zu, dass deine Gottesfurcht nicht Heuchelei sei (השמר לך, פן תהפוך יראת האלהים שלך לחנופה) רצ'יטטיב לטנור: Das heutge Christentum (מצב הנצרות בימינו) אריה לטנור: Falscher Heuchler Ebenbild (דמות הצבועים המזויפים) רצ'יטטיב לבס: Wer so von innen wie von außen ist (מי אשר מתוכו ומלברו אחד הוא) אריה לסופרן: Liebster Gott, erbarme dich (אלהים יקר, רחם עלי) כורל: Ich armer Mensch, ich armer Sünder (אני, האדם המסכן והחוטא) היצירה הוקלטה במלואה 11 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1988), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1999) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000). פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן ביוגרפיה של באך באתר אוניברסיטת חרונינגן על קנטטות באך, עמוד 6 על הקנטטה, עמוד 5 באתר Classical רשימת פרסומי באך באתר IMSLP לוקס, יח, 9-14 בן סירא, א, כט רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך