laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טופס 17

במערכת הבריאות בישראל, טופס 17 הוא טופס התחייבות מהגורם הרפואי המבטח (קופת חולים כללית, קופת חולים מכבי, קופת חולים מאוחדת, קופת חולים לאומית, ביטוח רפואי לעובדים זרים), עבור שירות רפואי לו זכאי המבוטח, מתוקף התקנות לחוק ביטוח בריאות ממלכתי, הכלול בסל הבריאות. הטופס המקביל בחיל הרפואה נקרא "אסמכתא תקציבית". מקור השם "טופס 17" הוא בקופת חולים כללית, אשר בשנות החמישים של המאה ה-20 הייתה מנפקת טופסי 17, מתוך פנקס עבה, אשר העתק של הטופס היה נשאר בסניף שבו "החבר" היה מבוטח. עד לעידן המחשב הטופס היה מונפק ידנית, וההעתק אשר היה נשאר במזכירות הסניף באמצעות נייר פחם, בדרך כלל לא היה קריא. בשנות הארבעים של המאה ה-20, היו נוהגים להשאיר במזכירות הקופה 2 העתקים, לפני עידן נייר הפחם, וכל הפרטים היו ממולאים בכתב יד. כיום טופס 17 מקביל ל"טופס התחייבות". ביקור אמבולטורי במרפאת חוץ של בית חולים ציבורי, מרפאת חוץ של בית חולים פרטי ביקור בחדר מיון אשפוז בבית חולים הכולל "אשפוז דיפרנציאלי" טיפול במכון חיצוני לקופה (לדוגמה: מכון לב, מכון דימות (טומוגרפיה ממוחשבת - CT; בדיקת MRI), מכון לפיזיותרפיה וכו') קבלת התחייבות להסעה באמבולנס: פינוי מטופל שאושפז בבית חולים, פינוי מטופל עקב אירוע טרור, העברת מאושפז מבית חולים כללי אחד לאחר או מחדר מיון אחד לאחר, העברה מבית חולים לבית חולים שיקומי או סיעודי מורכב, העברה מבית חולים לבית חולים פסיכיאטרי, אדם שאיבד הכרה ומישהו אחר הזמין עבורו אמבולנס, פגיעה בגין תאונת עבודה, ויולדת עם צירי לידה הוצאת טופס 17 כרוכה בתשלום השתתפות עצמית העומדת לפי מחירון משרד הבריאות על עד 36 ש"ח לכל שירות רפואי בכל רבעון קופת חולים מחויבת לתת תשובה למגיש הבקשה לקבלת טופס 17, תוך ארבעה ימי עבודה מקבלת הפנייה (גם אם התשובה שלילית) המבוטח רשאי לפנות: נציבות פניות הציבור בקופת חולים נציבות קבילות הציבור במשרד הבריאות האגודה לזכויות החולה טופס 17 - כל מה שצריך לדעת - כמוני זכויות המטופל בעיות מול קופת חולים ופתרונן – Crohnsandcolitis טופס 17 - שירותי בריאות כללית בקשת התחייבות דרך אפליקצית הסלולר ואתר מכבי טופס 17 בקופת חולים לאומית ביטוח בריאות לעובדים זרים, באתר כל זכות פנייה לחדר מיון כרוכה בתשלום השתתפות עצמית העומדת לפי מחירון משרד הבריאות הנכון לשנת 2016 על 822 ש"ח לפנייה בשעות היום, בין 6:00 בבוקר ל-23:00 בלילה ו-198 ש"ח בין 23:00 בלילה ועד 6:00 בבוקר. תשלום על ביקור בחדר מיון, משרד הבריאות אשפוז דיפרנציאלי- טופס 17 עבור הפעולה הרפואית שתתבצע, (לפי קוד הגדרת הפעולה), בלי להתחשב במספר ימי האשפוז, לדוגמה: ניתוח להחלפת מפרק הירך, ניתוח מעקפים וכו' ימי עבודה - ימי ששי, שבת, ערבי חג וימי חג לא נחשבים לימי עבודה
מוזיאון תורוואלסן

מוזיאון תורוואלסן (בדנית: Thorvaldsens Museum) הוא המוזיאון היחידי בקופנהגן, דנמרק, המוקדש לאמן בודד - הפסל הדני הנאו-קלאסי ברטל תורוואלסן, שחי ועבד ברומא במרבית שנות חייו (1796–1838). המוזיאון ממוקם על האי הקטן Slotsholmen במרכז קופנהגן ליד ארמון כריסטיאנסבורג. המוזיאון שתוכנן על ידי מייקל גוטליב בינסבל נבנה בשנים 1838 - 1848 במימון הציבור. הבניין שואב השראה חזקה מהאדריכלות היוונית העתיקה ובנוי סביב חצר פנימית שבה קבור האמן. החצר בולטת במיוחד בהיותה מצוירת במוטיבים מצריים, עצי דקל גבוהים, ואריות ותנינים המשוטטים בין ציפורים וצמחים אקזוטיים. ההשפעה המצרית על החלק החיצוני צנועה יותר. דלתות עצומות בסגנון טרפזי מגדירות את המחווה של האמן לסגנון של היוונית האַטִית, של פומפיי ושל מצרים. ראוי לציון במיוחד השימוש בצבעים הן בפנים והן בחוץ. לכל חדר במוזיאון תקרה ייחודית המקושטת בסגנון גרוטסקי. החלק החיצוני מעוטר בקישוט אופקי (frieze) של האמן יורגן סונה המתאר את שובו של תורוואלסן מרומא בשנת 1838. המוזיאון מציג אוסף מקיף של העבודות של תורוואלסן בשיש ובגבס, ובכלל זה את המודלים המקוריים מגבס ששימשו ליציקת פסלים ותבליטים מברונזה ושיש, אשר מוצגים כיום במוזיאונים, כנסיות ובמקומות אחרים ברחבי העולם. המוזיאון מציג גם ציורים, עתיקות יווניות, רומיות  ומצריות, רישומים והדפסים שנאספו על ידי תורוואלסן במהלך חייו, כמו גם מגוון רחב של חפצים אישיים ששימשו אותו בעבודתו ובחיי היום יום שלו. מוזיאון תורוואלסן מראה מבפנים של מוזיאון תורוואלסן בקופנהגן, דנמרק גלריית המוזיאון שלוש הגראציות עם קופידון מסדרון פסלו של אדוניס הרועה קופידון רקדנית צעירה ציורים מתוך האוסף הפרטי של תורוואלסן ציורים מתוך האוסף הפרטי של תורוואלסן ציורים מתוך האוסף הפרטי של תורוואלסן קערה, מתוך האוסף הפרטי של תורוואלסן פרוטומה של וולטר סקוט פרוטומה של נפוליאון בונפרטה תבליט "הילאס והנימפות" מתוך מסע הארגונאוטים מדיה וקבצים בנושא מוזיאון תורוואלסן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון תורוואלסן מוזיאון תורוואלסן, ברשת החברתית אינסטגרם Bente, Lang (2002). "Thorvaldsen's Museum: Architecture, Colours, Light". Danish Architectural Press. University of Michigan Press. "Sonnes frise". Thorvaldsens Museum. נבדק ב-2009-06-24.
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הרברט הובר

הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הרברט הובר (באנגלית: The Herbert Hoover Presidential Library and Museum) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים העוסקים בהנצחתו של נשיא ארצות הברית ה-31 הרברט הובר. המרכז הנשיאותי ממוקם בעיירה מערב בראנץ', איווה. בשנת 1954 הקימה קבוצת חברים של הנשיא לשעבר הרברט הובר קרן שעתידה היה לממן את מורשתו ואת חייו של הנשיא לשעבר. תחילה התכנון היה אמור להיות מבנה צנוע שיספר את חייו של הובר, חיי אשתו וכהונתו בתוך הבית הלבן. כאשר הובר שמע על כך, הוא החליט להפוך את המקום לספרייה נשיאותית שתיקרא על שמו. המרכז נחנך רשמית ונפתח לציבור ב-10 באוגוסט 1962, ביום ההולדת ה-88 של הובר. בניין הספרייה והמוזיאון המקורי הורחב מספר פעמים במספר הזדמנויות על ידי הארכיון הלאומי של ארצות הברית. הרברט הובר הספריות הנשיאותיות בארצות הברית מדיה וקבצים בנושא הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הרברט הובר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הרברט הובר
לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטאדט (1757–1830)

לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: Louisa, von Hessen-Darmstadt‏; 30 בינואר 1757 – 14 בפברואר 1830), הייתה נסיכה גרמנית, ולאחר מכן הדוכסית הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך. לואיזה נולדה ב-30 בינואר 1757 בברלין שהשתייכה לממלכת פרוסיה, ללודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולקרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, בתם של כריסטיאן השלישי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן וקרולינה, רוזנת נסאו-זארבריקן. אחת מאחיותיה, פרדריקה לואיזה, הייתה נשואה לפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה. כשקיסרית רוסיה יקתרינה השנייה חיפשה בשנת 1773 כלה מתאימה לבנה פאבל, יורש העצר בן ה-19, היא התייעצה עם ידידה פרידריך השני, מלך פרוסיה, שהציע את אחת משלוש בנותיו הלא נשואות של לודוויג התשיעי. הקיסרית, שלא ידעה איזו מבין שלוש הנסיכות לבחור לבנה, הזמינה את לואיזה יחד עם אחיותיה אמליה ווילהלמינה יחד עם אימן, קרולינה, לביקור בחצר המלוכה הרוסית. הנסיכות נסעו דרך ברלין לנמל, בו ארבע ספינות רוסיות שנשלחו על ידי הקיסרית לקחו אותן לרוסיה. מפקד הצי הקטן היה חברו הטוב ביותר של הנסיך פאבל, הרוזן אנדריי רזומובסקי, שנשבה בקסמיה של אחותה וילהלמינה מיד. יומיים לאחר הגעתן לסנקט פטרבורג בחר הנסיך הגדול פאבל באחותה וילהלמינה ככלתו. ב-3 באוקטובר 1775 התחתנה לואיזה עם קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, זמן קצר לאחר שתפס הלה את השלטון. בשנת 1806 נכבשה הדוכסות על ידי הכוחות הצרפתיים, אולם לואיזה שכנעה את נפוליאון להשאיר את הדוכסות בידי בעלה, בתנאי שיבטל את בריתו עם פרוסיה. במהלך קונגרס וינה בשנת 1815 שודרגה הדוכסות לדוכסות גדולה, ולאחר מכן פעלה לואיזה לכינון היחסים הדיפלומטיים של הדוכסות. בשנת 1825 נחגגה חתונת הזהב של קרל אוגוסט ולואיזה, וב-14 בפברואר 1830 מתה לואיזה בויימאר. ב-3 באוקטובר 1775 התחתנה לואיזה עם קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנו נולדו לה 7 ילדים: לואיזה אוגוסטה אמליה (1779–1784) בת (1781) קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1783–1853) בן (1785) קרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1786–1816), התחתנה עם פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין בן (1789) ברנהרד, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1792–1862) מדיה וקבצים בנושא לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטאדט בוויקישיתוף
לוחם אש

לוחם אש (נקרא גם: כבאי) הוא מונח המשמש לתיאור אדם שעבר הכשרה להתמודדות עם שרפות, תקריות בהן מעורבים חומרים מסוכנים וחילוץ לכודים. המילה כבאי הגיע מהשורש כ.ב.ה (מכבה האש) והמשקל לציון מקצועות, בצורתו התלמודית, כגון בנאי, גבאי וכו'. לאחר אסון השריפה בכרמל הוחלט לשנות את שם המקצוע ל"לוחם אש" כדי להעלות את מעמדם של הכבאים בדומה לשינוי שהתבצע באנגלית מ-Fireman ל-Firefighter. בישראל לימודי כבאות בנויים על פי תקנים של המשרד לביטחון פנים, המציב דרישות הכשרה מסוימות ומפקח על מסלולי ההכשרה. הלימודים מתקיימים במכללה הארצית לכבאות והצלה לישראל. הלימודים מורכבים מהכשרה במספר רמות, כיבוי אש בסיסי, קורס כבאים מתקדם, מפקדי צוותים, קציני כיבוי אש, וקורסים להדרכה ופיקוח. הצלת נפש, רכוש וחילוץ לכודים במקרים הבאים: כבאות והצלה: דליקות שריפות ביערות, שטחים פתוחים ושדות קוצים טיפול בתקריות בהן מעורבים חומרים מסוכנים (חומ"ס) (כולל אירועים בהם מעורב גפ"מ) תאונות דרכים, תאונות רכבת ותאונות כלי תעופה פיגועי טרור ופעילויות חבלניות עוינות (פח"ע) חילוצים מגובה/תהומות/בורות וחילוצים במתווה אורבני (סנפלינג) וכן חילוץ מנהרות זורמים ושיטפונות חילוצים ממעליות ופריצות דלת במקרי חירום חילוץ בעלי חיים וכל עזרה אשר נדרשת לבקשת שאר גופי החירום הארציים במידת הצורך מניעת דליקות והדרכה: אבטחת אירועים, משחקי כדורגל והתכנסויות של מעל 700 איש. מניעת דליקות - קביעת דרישות לסידורי בטיחות אש אקטיביים ופסיביים בשטחים בנויים ופתוחים בעזרת חקיקה והסברה. הדרכה ואימונים - החל מאימון הכבאי כפרט ועד להשתתפות בתרגילים משותפים עם משטרת ישראל, צה"ל וארגונים נוספים. בניין הכוח - גיוס כח אדם, בינוי ושיפוץ תחנות ורכש ציוד ייעודי, רכבי כיבוי וחילוץ לסוגיהם. מכבי אש כבאות והצלה לישראל האגודה הבינלאומית של לוחמי אש דרישות סף ללוחמי אש, באתר השירותים והמידע הממשלתי אילון גלעד, על מקורה של המילה כַּבַּאי, באתר הארץ, 29 ביולי 2020
כדורגל באוסטריה

הכדורגל הוא ספורט מאוד פופולרי באוסטריה. הוא מנוהל על ידי הגוף הלאומי התאחדות הכדורגל האוסטרית שהוקמה בשנת 1904. תחרות הליגה העיקרית במדינה היא הבונדסליגה האוסטרית, אשר הוקמה בשנת 1974. הליגה האוסטרית הראשונה הוקמה גם כן בשנת 1974 ותחרות זו והיא הליגה השנייה באוסטריה. הגביע האוסטרי הוא הגביע הלאומי של אוסטריה, והמועדונים שזכו בגביע מעפילים לסיבובים המוקדמים של ליגת האלופות והליגה האירופית. הסופר קאפ האוסטרי הוא גביע שבו נפגשות האלופה ומחזיקת הגביע למשחק אחד. מאמר ראשי: נבחרת אוסטריה בכדורגל אצטדיונה הביתי של הנבחרת האוסטרית הוא אצטדיון ארנסט האפל אשר בווינה. הנבחרת העפילה לגביע העולם בכדורגל בפעם האחרונה במונדיאל 1998 ושיחקה באליפות אירופה בכדורגל פעמיים, כאשר הייתה המארחת (לצד שווייץ) ביורו 2008, וכאשר עלתה מהמוקדמות ליורו 2016. הדרבי של וינה מדיה וקבצים בנושא כדורגל באוסטריה בוויקישיתוף
If I Didn't Have You

If I Didn't Have You (בעברית: בלעדיך, חבר), הוא שיר מתוך הסרט "מפלצות בע"מ" שנכתב על ידי רנדי ניומן. בסרט, השיר מושר בידי הדמויות סאלי ומייק וואזובסקי בכותרות הסיום אשר אותם מדבבים במקור ג'ון גודמן ובילי קריסטל ובגרסה העברית נתן דטנר ותומר שרון. השיר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, וכן היה גם זכייתו הראשונה באוסקר עבור היוצר רנדי ניומן. טרם כן, היה מועמד ניומן 15 פעמים לפרסי המוזיקה השונים בטקס האוסקר, אך לא זכה בהם. מידע על היצירה "If I Didn't Have You" באתר מיוזיק בריינז לפי תרגומה של שפרירה זכאי Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 137. ISBN 1-904994-10-5. ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טווסון

טַוָּסוֹן או פסיון טווסי (שם מדעי: Polyplectron) הוא סוג של עופות קרקע ממשפחת הפסיוניים החיים בדרום-מזרח אסיה. הטווסונים מזכירים במראם טווס קטן, ומכאן שמם, אך אינם קרובי משפחתו. בעלי ראש כחול עם ציצה, גוף אפור או שחור ועליו כתמים כחלחלים דמויי-עיניים על הנוצות ועל הזנב המפואר שיכול להיפרש כמו זנב הטווס. ואולם הם קטנים מהטווס בהרבה וגם פחות צבעוניים. הטווסונים חיים ביערות טרופיים ברחבי דרום-מזרח אסיה והם מרבים לשוטט על הקרקע ולחפש פירות, זרעים וחרקים. הזכרים מקימים טריטוריות בעונת הרבייה בתוך זירת חיזור ומנסים להרשים במצגים שונים את נקבות. הנקבות קטנות ומוסוות הרבה יותר מהזכרים שאינם תורמים לגידול האפרוחים וגם לא נאמנים לבנות זוגם. מצב השימור של כמה מיני טווסונים מוגדר כפגיע עקב ציד ופגיעה ביערות הגשם. טווסון פלאוואן (Polyplectron napoleonis) טווסון מלאי (Polyplectron malacense) טווסון בורנאי (Polyplectron schleiermacheri) טווסון גרמיני (Polyplectron germaini) טווסון אפור (Polyplectron bicalcaratum) טווסון היינן (Polyplectron katsumatae) טווסון סומטרי (Polyplectron chalcurum) טווסון הררי (Polyplectron inopinatum) מדיה וקבצים בנושא טווסון בוויקישיתוף טווסון, באתר ITIS (באנגלית) טווסון, באתר NCBI (באנגלית) טווסון, באתר GBIF (באנגלית)
עונת 1968 בגביע ליברטדורס

עונת 1968 בגביע ליברטדורס הייתה העונה התשיעית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-27 בינואר 1968 ותחרות הסתיימה ב-16 במאי 1968. בתחרות השתתפו 21 קבוצות, מכל מדינות חברי הארגון. התחרות הסתיימה בניצחון של אסטודיאנטס לה פלאטה בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-3 בתים. מנצחי הבתים ומנצחת של העונה הקודמת נפגשו בסדרת משחקי חצי הגמר והגמר. במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות. בהתאם לתקנון היה צורך במשחק נוסף. מדיה וקבצים בנושא עונת 1968 בגביע ליברטדורס בוויקישיתוף פרטים על התחרות
פסיון אדום-גב

פסיון אדום-גב (שם מדעי: Lophura) הוא סוג של עוף קרקע דמויי תרנגול ממשפחת הפסיוניים החיים ביערות דרום-מזרח אסיה. פסיונים אלה חיים על הקרקע ביערות דרום מזרח אסיה והם בעלי ראשים מקושטים באדום או כחול בוהק. לזכרי הפיסיונים זנבות ארוכים מאוד היכולים להפרש כדי להרשים את הנקבות. הרגליים שלהם ארוכות ואצל חלקם הכנפיים לבנות או כחולות ואף ירוקות. הנקבות לעומתם אפורות ומוסוות אך עיניהן אדומות. אורכם הממוצע של פסיונים אלה 18-55 ס"מ. הם משוטטים ביער וניזונים מפירות, זרעים ומתולעים וחרקים שונים. פסיון בולוור (Lophura bulweri) פסיון אדום-גב סיאמי (Lophura diardi) Lophura edwardsi Lophura erythropthalma Lophura pyronota Lophura hoogerwerfi פסיון מצויץ (Lophura ignita) Lophura rufa Lophura inornata פסיון לבן כיפה או פסיון שחריר (Lophura leucomelanos) פסיון הכסף (Lophura nycthemera) פסיון סווינו (Lophura swinhoii) פסיון אדום-גב סיאמי פסיון הכסף מדיה וקבצים בנושא פסיון אדום-גב בוויקישיתוף פסיון אדום-גב, באתר ITIS (באנגלית) פסיון אדום-גב, באתר NCBI (באנגלית) פסיון אדום-גב, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פסיון אדום-גב, באתר GBIF (באנגלית)
אהרון טרופ

הרב אהרון טרופ הוא ראש הישיבה התיכונית בני צבי בבית אל לשעבר. כיום עוסק בהפצת יהדות בארגון להפצת יהדות שהקים בחיפה. למד בישיבת נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת מרכז הרב למעלה מעשר שנים. שימש ר"מ ומחנך במדרשית נעם בפרדס חנה ורב קהילה באנטוורפן. בשנת 1999 מונה לראש הישיבה התיכונית בני צבי, שהוקמה שנתיים קודם לכן ונקראת על שם הרב צבי יהודה הכהן קוק. הישיבה מונה כ-250 תלמידים. הוא נמנה עם רבני תנועת קוממיות. בשנת 2018 התפטר כדי לעסוק בהפצת יהדות. נשוי ואב לשמונה. מתגורר ביישוב בית אל. הרב טרופ הוא נכדו של הרב ראובן טרופ ונינו של הרב נפתלי טרופ. הרב טרופ הוא אחד מרבני הזרם החרדי לאומי המעדיפים ישיבות תיכוניות עם מינימום לימודי חול ומקסימום לימודי קודש. התכתב על כך רבות עם ראשי ישיבות קטנות. בשנת 2005 פורסם בעיתון בשבע ריאיון שערך עם הרב אברהם שפירא ובו קרא הרב שפירא לסירוב פקודה לפינוי יישובים בגוש קטיף וצפון השומרון. בגיליון ראש השנה תשע"ז בעיתון בשבע הכריז העיתון שזהו הסקופ הגדול ביותר של העיתון מיום הקמתו. הרב טרופ פרסם מאמרים נוספים בשבח סירוב פקודה בעיקר על גבי גליונות העיתון בשבע, אתר ערוץ 7 וירחוני תנועת קוממיות. הוא מאמין במאבק פעיל למען עצירת פינוי יהודים בארץ ישראל ובפרט בשטחי יהודה ושומרון. מנגד מתנגד להפגנות וסובר כי הן אינן מועילות והן "בזבוז אנרגיה". עשרה שיעורים ומאמרים, באתר ישיבה רויטל שנור, הכל מתחיל במשפחה-מחקר שערך הרב אהרון טרופ שופך מים קרים על הסיפור הלוהט של מגפת ההתחלנות בנוער הדת, ראיון בגיליון השבוע, עיתון בשבע, 17 ביולי 2003 אהרון טרופ, "גירוש יהודים זו עבירה" - בגיליון השבוע, טור דעה בעיתון בשבע, 15 באוקטובר 2004 קובי נחשוני, קריאה לציבור הדתי: הודיעו על סירוב או עריקה, באתר ynet, 28 בנובמבר 2007 בני טוקר, "המלחמה נגד המתיוונים נכונה גם בימינו", ראיון באתר ערוץ 7, 25 בדצמבר 2008 אהרון טרופ, בעיקר עניין של רצון - דעות, טור דעה בעיתון בשבע, 17 בדצמבר 2009 אהרון טרופ, ממשיכי הדרך הנאמנה - דעות, טור דעה בעיתון בשבע, 22 באפריל 2010 משה שטיינמץ, ‏ראש ישיבתו של שרקי: "איך יכול להיות שבעיר הקודש נרצחים יהודים?", באתר מעריב אונליין, 16 באפריל 2015 ישי קרוב, "ראה טוב וחיפש טוב" - הרב טרופ סיפר לערוץ 7 על תלמידו שלום שרקי שנרצח, אתר ערוץ 7, 16 באפריל 2015 אהרון טרופ, "גירוש יהודים זו עבירה" - בגיליון השבוע, טור דעה בעיתון בשבע, 15 באוקטובר 2004 קובי נחשוני, קריאה לציבור הדתי: הודיעו על סירוב או עריקה, באתר ynet, 28 בנובמבר 2007
730-739 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 739 - 730 לפנה"ס 739 לפנה"ס - חירם השני מתמנה למלך צור אחרי יטאובעל השני. 738 לפנה"ס - תגלת-פלאסר השלישי, מלך אשור מביס קוליציית מלכים מארצות סוריה ומשעבד את ממלכת ישראל. 737-736 לפנה"ס - תגלת-פלאסר השלישי, מלך אשור כובש את מדי ופרס, ושוחט, משעבד, ומגלה רבים מתושביהן. 734 לפנה"ס - ייסוד סירקוזה שבסיציליה כמושבה של העיר היוונית קורינתוס. 734~לפנה"ס - פקח בן רמליהו מלך ישראל חובר לרצין מלך ארם ויחד הם מורדים באשור וצרים על ירושלים. 733 לפנה"ס - תגלת-פלאסר השלישי מספח את הגלעד והגליל ומגלה רבים משבטי ישראל שישבו בעבר הירדן. 732 לפנה"ס - תגלת-פלאסר השלישי כובש את ארם-דמשק, מוציא להורג את מלכה רצין, ומגלה את תושביה הארמים של קיר מואב. 732 לפנה"ס - תגלת-פלאסר השלישי מביס את סמסי מלכת הערבים וכופה עליה לשלם לו מיסים. 732 לפנה"ס - תגלת-פלאסר השלישי מדיח את פקח בן רמליהו, וממליך את הושע בן אלה, אחרון מלכי ממלכת ישראל. 730 לפנה"ס - צפון מצרים חדל להישלט על ידי פרעונים לובים. 730 לפנה"ס - מתן השני מחליף את אביו חירם השני ומתמנה למלך צור. 730 לפנה"ס - ייסוד לנטיני בסיציליה על ידי מתיישבים מהעיר היוונית כלקיס. תגלת-פלאסר השלישי, מלך אשור מדיה וקבצים בנושא 730-739 לפנה"ס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כרונולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אצטדיון סאיטאמה 2002

הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בסאיטאמה שביפן. אצטדיון זה מכיל 63,700 מקומות ישיבה והוא השלישי בגודלו ביפן אחרי האצטדיון הבינלאומי יוקוהמה (72,327 מקומות ישיבה) והאצטדיון האולימפי החדש של טוקיו (68,000 מקומות ישיבה). באצטדיון משחקת אוראווה רד דיימונדס. האצטדיון נבנה בסוף שנות ה-90 לכבוד תחרויות גביע העולם בכדורגל 2002. האצטדיון נפתח ב-1 באוקטובר 2001. האצטדיון תוכנן על ידי האדריכל Azusa Sekkei. בשנת 2005 עברה אוראווה רד דיימונדס לאצטדיון בעקבות הריסת אצטדיון אומייה. האצטדיון צפוי לארח חלק מתחרויות הכדורגל של אולימפיאדת טוקיו (2020) וגביע העולם ברוגבי 2019. האצטדיון אירח חלק מתחרויות הכדורגל של המונדיאל מדיה וקבצים בנושא אצטדיון סאיטאמה 2002 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון סאיטאמה 2002 (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון סאיטאמה 2002 (באנגלית) אצטדיון סאיטאמה 2002, ברשת החברתית פייסבוק
אצטדיון טוקיו

אצטדיון טוקיו (יפנית: 東京スタジアム) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בצ'ופו שבמטרופולין טוקיו. האצטדיון מכיל 50,000 מקומות ישיבה. באצטדיון משחקות טוקיו, טוקיו ורדי. האצטדיון הוא השני בגודלו בטוקיו אחרי האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו. האצטדיון נבנה עבור תחרויות גביע העולם בכדורגל 2002 אך לבסוף לא שימש כאחד אצטדיוני המונדיאל. האצטדיון צפוי לארח את תחרויות הרוגבי והקרב חמש מודרני של אולימפיאדת טוקיו (2020). האצטדיון נבחר להיות חלק מאצטדיוני גביע העולם ברוגבי 2019. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון טוקיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אצטדיון טוקיו (ביפנית, באנגלית, בסינית מפושטת, בסינית מסורתית ובקוריאנית) אצטדיון טוקיו, ברשת החברתית פייסבוק אצטדיון טוקיו, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין

אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (גרמנית Alexandrine von Mecklenburg-Schwerin‏, 24 בדצמבר 1879 - 28 בדצמבר 1952) הייתה אשתו של כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק. אלכסנדרינה נולדה בשוורין ב-24 בדצמבר 1879 לפרידריך פרנץ, שהיה מאוחר יותר הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ואנסטסיה מיכאילובנה, הדוכסית הגדולה של רוסיה, בתם של מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וצציליה, נסיכת באדן. ב-26 באפריל 1898 התחתנה אלכסנדרינה עם כריסטיאן, נסיך הכתר הדני, ובשנת 1902 קיבלו בני הזוג את ארמון מרסילסבורג. בשנת 1906 הוכתר חמיה כפרדריק השמיני, מלך דנמרק, ולאחר מותו בשנת 1912 הוכתר בעלה ככריסטיאן העשירי, מלך דנמרק. במהלך מלחמת העולם השנייה הפגינה אלכסנדרינה את נאמנותה כלפי דנמרק, אף על פי שהייתה גרמנייה במוצאה. אלכסנדרינה תמכה בכוחות ההתנגדות לכיבוש, ועודדה את בני העם בסיורים שעשתה ברחבי הארץ יחד עם כלתה אינגריד, נסיכת שוודיה. בנוסף תמכה אלכסנדרינה בארגונים שונים שפעלו להקלת קשיי הכיבוש. בשנת 1947 מת בעלה ובנה פרדריק התשיעי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. ב-28 בדצמבר 1952 מתה אלכסנדרינה בקופנהגן, ונטמנה בקתדרלת רוסקילדה. אלכסנדרינה התחתנה ב-26 באפריל 1898 עם כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, ממנו נולדו לה שני ילדים: פרדריק התשיעי, מלך דנמרק (1899–1972). קנוד, נסיך דנמרק (1900–1976). מדיה וקבצים בנושא אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין בוויקישיתוף אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אוטפורד

אוטפורד (באנגלית: Otford) הוא כפר במחוז "שבעת האלונים" בעמק הנהר דארנט שבאזור קנט, אנגליה. מקור שמו של הכפר שנוי במחלוקת וההערכה היא כי השם מורכב מהלחם הבסיסים "Ottansford" - מעבר אוטה, הקשור בשמו של אציל מקומי. הערכות אחרות טוענות כי מקור השם הוא באופה מלך מרסיה או בשם הסקסוני של הכפר-אוטנפורד. מחקרים ארכאולוגים מצביעים על התיישבות באזור במשך כ-3,000 שנים לפחות, מאז תקופת הברזל. שרידי מבנה מן התקופה הרומית שננטש בערך במאה ה-4 לספירה התגלו בחפירות ארכאולוגיות בשנות ה-30 ונחקרו שוב בשנת 2015. במאה ה-6 לספירה, בתקופה הסקסונית, הייתה אוטפורד חלק מהאזור האדמיניסטרטיבי של סאטון והון. שרידים ארכאולוגיים של בית קברות אנגלו סקסוני מתקופת ימי הביניים המוקדמים, בין השנים 650–750 לספירה נמצאו במרחק של כ-2 ק"מ מהכפר. בשנת 776 נערך קרב אוטפורד שבו ניצח אופה מלך מרסיה את הסקסונים מקנט. מחקר היסטורי משנת 1797 קובע כי המנצח העניק בשנת 791 את הכפר לכנסייה של קנטרברי. על פי ההיסטוריון הנזיר ג'ון מורצ'סטר בשנת 1016 נערך בכפר קרב של אדמונד איירונסייד מול הפולשים הוויקינגים שהובסו ונמלטו לשפי. אוטפורט (Otefort) מוזכרת בספר יום הדין משנת 1086 ובו מצוין כי הארכיבישוף מקנטרברי החזיק ב 8 טחנות בכפר. בשנת 1514 בנה הארכיבישוף ויליאם מוהם את ארמון אוטפורד ובשנת 1519 התארח בו המלך הנרי השמיני והתענג עליו בשהייתו. בשנת 1537 הוענק הארמון למלך על ידי הארכיבישוף תומאס קרנמר. בתקופת ימי הביניים המאוחרים הקיף הכפר כ-9 מייל וכלל בשטחו כ-2,400 אקר של אדמות חלקן מיוערות וחלקן ביצות. בשנת 1841 כללה אוכלוסיית הכפר 798 תושבים ובשנת 1882 נפתחה בה תחנת הרכבת עם קווים ללונדון והסביבה. בשנת 1909 הופרד מאוטפורד הכפר דאנטון גרין שקודם לכן נכלל בשטחה. העיירה מקושרת באמצעות קו רכבת, קווי אוטובוס, וכבישים נוחים. מערכת החינוך כוללת שני בתי ספר יסודיים שאחד מהם ממשלתי והשני פרטי, ושלושה גני ילדים. ברחוב הראשי ממוקמות מספר מצומצם של חנויות, פאבים, ומסעדות בעלי אופי כפרי מקומי. ניתן להתרשם בעיירה מארמון הארכיבישוף, מעגל התנועה של אגם הברווזים, ומודל של מערכת השמש בקוטר של קילומטר. בעיירה 4 כנסיות: אנגליקנית, מתודיסטית, אוונגליסטית, וקתולית. מוזיאון המורשת של אוטפורד מציג ממצאים ארכאולוגיים, היסטוריים ואומנותיים מן התקופה הרומית ועד ימינו שנמצאו בסביבת העיירה. אוטפורד ממוקמת על שביל הטיולים של דרום אנגליה וקנט (North Downs Way), החוצה ומשתלבת בשביל הטיולים של עמק נהר הדרנט, וכן על שביל עולי הרגל העתיק המוליך מאזור המפשייר לקתדרלת קנטרברי. בשל כך היא מהווה בסיס יציאה ומפגש לטיולים רגליים באזור. מדיה וקבצים בנושא אוטפורד בוויקישיתוף Otford Village Information The Otford Society
דב מאיר אייזנשטיין

הרב דב מאיר אייזנשטיין (ה' בטבת ה'תרפ"ג, 24 בדצמבר 1922 - ו' בתשרי ה'תשס"ט, 5 באוקטובר 2008) היה למדן ירושלמי, חבר מערכות אוצר הפוסקים, אנציקלופדיה תלמודית ועוד. נולד בירושלים, למרים וליהושע ליב אייזנשטיין, שהיה מלמד בישיבה הגדולה ותלמוד תורה מאה שערים, שוחט ובודק, שליח ציבור ובעל קורא. למד בתלמוד תורה מאה שערים, בישיבת חברון ובישיבת לומז'ה. הרב אייזנשטיין היה חבר מערכת של אוצר הפוסקים, השתתף בכתיבת קובצי "כרם ציון" בענייני מצוות התלויות בארץ, וכחבר וראש המערכת של מכון הרב פרנק, ערך את חידושי רבו הרב איסר זלמן מלצר, ראש ישיבת עץ חיים, על סדר זרעים. הרב אייזנשטיין השתתף בכתיבתם של כרכים י"ג–כ"ז באנציקלופדיה התלמודית. במהלך שנותיו כתב אף מאמרים רבים שהתפרסמו בכתבי עת שונים, חלקם בעילום שמו. לאחר פטירתו, בשנת תשע"ב (2012), הוציאה משפחתו תחת מכון הרב פרנק את הספר "נטעי אדם", בו מקובצים מאמריו בענייני זרעים, שבת ויום־טוב, ענייני המועדים, סוגיות הש"ס, מערכת תלמודית מקיפה (שנכתבה במקורה עבור אנציקלופדיה תלמודית) ועוד, המאמרים נערכו חלקית על ידי המו"לים. תולדות חייהם של המשתתפים בחיבור האנציקלופדיה התלמודית שהלכו לעולמם. בתוך: כרך כ"ט של אנציקלופדיה תלמודית, חשוון תשע"א. חיי אדם, בסוף הספר "נטעי אדם" שנערך מכתביו (עמ' תיג-תכד), ירושלים, תשע"ב. דב מאיר איזנשטין (1922-2009), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שובל (סוג)

שובל (שם מדעי: Syrmaticus) הוא סוג של עוף קרקעי ממשפחת הפסיוניים לו זנב ארוך מאוד. השובל הוא קרובו של הפסיון המצוי והוא חי ביערות וסבכים הרריים במזרח אסיה ובעיקר בסין. השובל הוא עוף צבעוני בעל זנב ארוך בצבעי כחול, אדום או זהוב. על עיניו ישנם פסים שחורים וסימנים שחורים ישנם גם על הצד החיצוני של כנפיו. הנקבות לעומת הזכרים מוסוות או בעלות נוצות צהובות וזנבם קצר בהרבה. עופות אלה חיים על הקרקע והם מסורבלים ואיטיי מעוף. עקב נוצותיו המהודרות, השובל הפך למטרה מועדפת על ציידים וכיום חלק מהמינים נעשו נדירים עקב הציד והפגיעה באזור חיותם. שובל אליוט (Syrmaticus ellioti) שובל הום (Syrmaticus humiae) שובל מיקדו (Syrmaticus mikado) שובל קופר (Syrmaticus soemmerringii) שובל מלכותי (Syrmaticus reevesii) מדיה וקבצים בנושא שובל בוויקישיתוף שובל, באתר ITIS (באנגלית) שובל, באתר NCBI (באנגלית) שובל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שובל, באתר GBIF (באנגלית)