laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תומר חנוכה

תומר חנוכה (נולד ב-16 בינואר 1974) הוא מאייר וקריקטוריסט ישראלי המתגורר בניו יורק. בגיל עשרים ושתיים, לאחר שסיים שלוש שנות שירות חובה בצה"ל, עבר חנוכה לניו יורק. עם סיום לימודיו בבית הספר לאמנות חזותית (School of Visual Arts) הוא הפך משתתף קבוע במגזינים רבים. לקוחותיו כוללים את השבועון "טיים", "הניו יורקר", "ספין", "הניו יורק טיימס", "רולינג סטון", MTV, ו-Saatchi & Saatchi. חנוכה שיתף פעולה גם עם אחיו התאום אסף חנוכה. השניים כתבו ואיירו את החוברת "ביפולר" (Bipolar) שיצאה לאור על ידי הוצאת קומיקס אלטרנטיבית (Alternative Comics) בארצות הברית, זכתה לתשבחות הביקורת והייתה מועמדת למספר פרסים. בשנת 2006 פרסם תומר את איש הפלצבו (Alternative Comics). Overkill אוסף מעבודותיו. שנת 2011, הוצאת Gingko Press The Placebo Man שנת 2006 הוצאת Alternative Comics Bipolar (עם אסף חנוכה ואתגר קרת), שנת 2002 הוצאת Alternative Comics מדיה וקבצים בנושא תומר חנוכה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תומר חנוכה אתר הבית של תומר חנוכה (באנגלית) אסף חנוכה, האח הטוב, באתר כלכליסט, 1 בדצמבר 2011 איילת שני, זומבים, השער ב"ניו יורקר" והפחד להיות אף אחד. שיחה עם המאייר תומר חנוכה, באתר הארץ, 12 ביוני 2014 אסף חנוכה, תאומים בעורף האויב, באתר כלכליסט, 26 בפברואר 2015 נירית אנדרמן, למה הרומן הגרפי הישראלי שקיבל ביקורות מהללות בחו"ל לא מתפרסם בעברית, באתר הארץ, 14 ביוני 2015 נירית אנדרמן, הצלחה בארה"ב לרומן הגרפי "The Divine" של בועז לביא, אסף חנוכה ותומר חנוכה, באתר הארץ, 25 ביולי 2015 תומר חנוכה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) תומר חנוכה, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי תומר חנוכה, באתר ספר הקולנוע הישראלי
אתלדה בלייבטריי

אתלדה מרגריט בלייבטריי-שלטקה (באנגלית: Ethelda Marguerite Bleibtrey-Schlatke;‏ 27 בפברואר 1902 – 6 במאי 1978). הייתה שחיינית אמריקאית. אלופה אולימפית ושיאנית עולם במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי. הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה שזכתה ב-3 מדליות זהב אולימפיות. בלייבטריי נולדה בווטרפורד ניו יורק. בהתחלה השחייה הייתה עבורה אמצעי טיפולי, במחלת הפוליו שבה לקתה בשנת 1917. היא החלה להשתתף בתחרויות שחייה בשנת 1918. בשנת 1919 היא עמדה להיכנס לכלא לאחר שהסירה את הגרביים שלה על מנת לשחות במנהטן ביץ', דבר שנחשב באותו הזמן כ"שחייה בעירום". בסופו של דבר בזכות התערבות ציבורית היא לא נאסרה. בין השנים 1922-1920 היא הייתה בלתי מנוצחת וזכתה באליפות ארצות הברית בשחייה בכל המשחים בסגנון חופשי מ-50 יארד ועד 1 מייל. בתחרות שחייה שנערכה בניו יורק באוגוסט 1919 קבעה בלייבטריי במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 6:30.2 דקות. באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכתה בלייבטריי ב-3 מדליות זהב ובשלושה שיאי עולם חדשים בשלושת המשחים שנערכו עבור נשים באולימפיאדה, למעשה נמנע ממנה לזכות במדליית זהב נוספת במשחה גב, שלא התקיים, שבו החזיקה בשיא העולם. היא זכתה במדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:13.6 דקות, לפני איירין גסט (1:17.0 דקות) ופרנסס שרות' (1:17.2 דקות) שתיהן מארצות הברית, כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 1:14.4 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק של פאני דוראק מאוסטרליה (1:16.2 דקות), במשחה ל-300 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:34.0 דקות, לפני מרגרט וודברידג' (4:42.8 דקות) ושרות' (4:52.0 דקות) שתיהן מארצות הברית, כבר בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש בשל 4:41.4 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק של דוראק (4:56.2 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:11.6 דקות, לפני בריטניה (5:40.8 דקות) ושוודיה (5:43.6 דקות). בשנת 1928 ישבה בלייבטריי במעצר לילה, לאחר ששחתה באגם סנטרל פארק שבניו יורק. לאחר התערבותו של ראש העירייה, ג'ימי ווקר היא שוחררה והוחל בבניית בריכת שחייה גדולה הראשונה בניו יורק. בשנת 1978 נפטרה בלייבטריי בווסט פאלם ביץ', פלורידה. בשנת 1967 זכתה בלייבטריי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. מדיה וקבצים בנושא אתלדה בלייבטריי בוויקישיתוף התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי אתלדה בלייבטריי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אתלדה בלייבטריי, באתר olympedia.org אתלדה בלייבטריי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ETHELDA BLEIBTREY (USA) - 1967 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
רשם (שיפוט)

רשם הוא אדם המוסמך, לפי החוק בישראל, להכריע בבית המשפט בסכסוכים מסוימים בין צדדים. הרשמים פועלים במסגרת הרשות השופטת לצידם של השופטים, אולם סמכויותיהם מוגבלות ומועטות ביחס לסמכויות השופטים. כמו השופטים, הם אמורים למלא את תפקידם על-פי החוק, ללא משוא פנים ובלי שיופעלו עליהם לחצים להטיית הדין. פעולתם של רשמים בישראל מוסדרת בפרק ג' לחוק בתי המשפט [נוסח משולב], התשמ"ד-1984 ובחוק בית הדין לעבודה, תשכ"ט-1969, בהתאם לסעיף 21 לחוק יסוד: השפיטה, אשר קובע כי "לבית משפט יכול שיהיה רשם, בין שופט ובין שאינו שופט". פרק ג' בחוק בתי המשפט עוסק במינוים של רשמים וסמכויותיהם. בהתאם לחוק זה, רשם מתמנה על ידי נשיא בית המשפט העליון באישור שר המשפטים. אדם כשיר להתמנות לכהונת רשם אם הוא שופט או כשיר להתמנות כשופט של בית משפט השלום. לפיכך רשם הוא תמיד בעל השכלה משפטית, הנרכשת בבתי ספר למשפטים. רשמים פועלים בבית המשפט העליון, בתי המשפט המחוזיים, בתי משפט השלום ובתי הדין לעבודה. סמכויות הרשמים לפי חוק בתי המשפט הן: מתן החלטות בתביעות שבהן הנתבע לא התגונן, לרבות בתביעות בסדר דין מקוצר שלא ניתנה בהן רשות להתגונן. לתת פסק דין במשפטים בהם מסכימים בעלי הדין למתן פסק דין בנוסח מוסכם. רשם בכיר מוסמך גם להכריע בתובענות אזרחיות שסכומן אינו עולה על 75,000 ₪. להורות על מחיקה מחוסר מעש של תביעה או ערעור. לתת או לבטל צו עיקול זמני. לדון ולהחליט בבקשות בכל עניין הנוגע לניהולו של הליך משפטי, לרבות: מתן ערובה לתשלום הוצאות משפט, דחיית תשלום אגרות ומתן פטור מהן, הארכת מועדים, החזרות אגרות בית משפט ששולמו ביתר, תשלום כסף מקופת בית המשפט, מינוי אפוטרופוס לדין, מתן הוראות בנוגע להמצאת כתבי בית-דין, שומת שכר עדים והוצאותיהם וחיוב בהם, בקשות דחופות בנוגע לשמיעת הליכים, מינוי מומחים, הוראות בדבר הליכים מקדמיים, קביעת מועד לחקירה פומבית של חייב לפי פקודת פשיטת הרגל [נוסח חדש], התש"ם-1980. ליתן צו כינוס נכסים ולהכריז על חייב כפושט רגל. לנהל חקירות וליתן צווים לפי פקודת פשיטת הרגל. לעשות כל דבר שבסדרי דין ונוהג ובהליכי הוצאה לפועל אשר הוסמכו בתקנות לעשותו. דינם של פסק דין ושל החלטה אחרת של רשם כדינם של פסק דין או החלטה אחרת של בית המשפט בו הוא מכהן כרשם. בחירה ומינוי רשמים, באתר הרשות השופטת אסף קורן, הרשם: ממנהלן לשופט זוטר, באתר לשכת עורכי הדין בישראל, 14 בפברואר 2011 חוק בתי המשפט, סעיף 84 סעיף 86 לחוק בתי המשפט סעיף 87 לחוק בתי המשפט סעיף 88 לחוק בתי המשפט סעיף 89 לחוק בתי המשפט סעיף 90 לחוק בתי המשפט סעיף 91 לחוק בתי המשפט סעיף 95 לחוק בתי המשפט
אריק הוגארד

אריק כריסטיאן הוגארד (דנית: Erik Christian Haugaard; ‏23 באפריל 1923 – 4 ביוני 2009) היה מתרגם וסופר ילדים אמריקאי שנולד וגדל בדנמרק. הוגארד ידוע בזכות ספריו המיועדים לנוער, וכן בזכות תרגומיו של ספרי הנס כריסטיאן אנדרסן לאנגלית מהמקור הדני. הוגארד נולד בפרדריקסברג שבדנמרק. ב-1940 לאחר שמולדתו נכבשה על ידי הנאצים, נמלט לארצות הברית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר המלכותי הקנדי. הוא למד בבלאק מאונטיין קולג' בצפון קרוליינה בין 1941 ל-1942, וכן למד ב-"New School for Social Research" בניו יורק. ב-1949 נישא למירנה סלד, ולזוג נולדו שני ילדים. הזוג חי בארצות הברית, ולאחר מכן בדנמרק ובאירלנד. ב-1963 פרסם את ספרו הראשון לנוער "האקון מהסאגה של רוגן" (Hakon of Rogen's Saga). הספר זכה להצלחה מסחרית וביקורתית וזיכה את הסופר בפרס איגוד הספריות האמריקאי. כן קיבל מספר פרסים נוספים, לרבות פרס מיוחד מטעם משרד התרבות הדני, על מגוון יצירותיו שכללו תרגום לאנגלית של כל כתבי הנס כריסטיאן אנדרסן. יצירותיו של הוגארד הן לרוב על רקע היסטורי, ומתרחשות בתקופה, כגון מלחמת העולם השנייה, או יפן הפיאודלית, בה הטילו נסיבות התקופה נטל כבד על ילדים. בשנת 1970 תורגם לעברית ספרו "יתומי הרוח". הספר מתאר את סיפורו של נער תושב בריסטול יתום מאב ומאם, המוצא את פרנסתו כמלח על אניית סוחר, ולבסוף מגיע להשתתף במלחמת האזרחים האמריקנית. הספר תורגם על ידי רנה לוטן והשירים המופיעים בספר תורגמו על ידי רנה שני. הספר יצא ב"הוצאת דן חסכן" הקשורה בהוצאת עם עובד. Erik Christian Haugaard (Children's Literature Network) About this author (Goodreads Inc)
אדוארד ראטלדג'

אדוארד ראטלדג' (באנגלית: Edward Rutledge; ‏23 בנובמבר 1749 – 23 בינואר 1800) היה פוליטיקאי אמריקני, המושל קרוליינה הדרומית ה-39 וצעיר החותמים על הכרזת העצמאות של ארצות הברית. ראטלדג' נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, הצעיר מבין שבעה ילדים ואחיו של ג'ון ראטלדג'. לאחר שסיים לימודי משפטים באוניברסיטת אוקספורד הוא הוסמך לעריכת דין באנגליה וחזר לצ'ארלסטון לעסוק במקצוע. את משרדו חלק עם צ'ארלס קוטוורת' פינקני. ראטלדג' היה, לצד אחיו ג'ון, ציר בקונגרס הקונטיננטלי מטעם קרוליינה הדרומית. בגיל 26 חתם עם חברי הקונגרס על הכרזת העצמאות של ארצות הברית. בנובמבר אותה שנה חזר לקרוליינה הדרומית והיה לציר בבית הנבחרים במדינה. הוא שירת במיליציה המקומית בדרגת קפטן ולחם בקרב ביופורט (1779), שנה לאחר מכן בעת כיבוש צ'ארלסטון נפל בשבי הבריטים והוחזק על ידם עד יולי 1781. שירותו בבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית נמשך עד 1796. לאחר מכן שירת שנתיים בסנאט המדינה ובשנת 1798 נבחר למושל קרוליינה הדרומית. כ-13 חודשים עמד בראש המדינה עד מותו. ראטלדג' נישא בשנת 1774 להנרייטה מידלטון, בתו של הנרי מידלטון נשיא הקונגרס הקונטיננטלי, והיה אב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא אדוארד ראטלדג' בוויקישיתוף אדוארד ראטלדג', באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) אדוארד ראטלדג', באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרשל שכטר

הרשל שכטר (10 באוקטובר 1917 - 21 במרס 2013) היה רב אורתודוקסי אמריקאי ויו"ר ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים בארצות הברית. שכטר נולד בבראונסוויל, ברוקלין, הצעיר מבין 10 אחים. הוריו היגרו לארצות הברית מפולין. אביו, פינקוס, היה שוחט מזה דור שביעי. אמו, מרים לבית שימלמן, הייתה מנהלת נדל"ן. השכלתו כללה את ישיבת רבינו חיים ברלין, ישיבת תורה ודעת, ו"ישיבה קולג'". שכטר היה בן חסותו של רב חב"ד ישראל ג'ייקובסון ותלמידו של הרב יוסף סולובייצ'יק. הוא קיבל תואר ראשון מישיבה יוניברסיטי בניו יורק בשנת 1938 וסמיכה לרבנות מישיבת רבינו יצחק אלחנן בשנת 1941. שכטר היה רב בסטמפורד, קונטיקט במשך שנה לפני שהתגייס לצבא ב-1942. במהלך מלחמת העולם השנייה היה רב צבאי בקורפוס השמיני של הארמייה השלישית והיה הרב הראשון של צבא ארצות הברית שנכנס למחנה הריכוז בוכנוואלד ב-11 באפריל 1945 (כ"ח בניסן תש"ה), כמעט שעה אחרי שחרור המחנה על ידי חייליו של ג'ורג' פטון. שכטר נשאר בבוכנוולד במשך חודשים, טיפל בניצולים וקיים שירותי דת. אחד הילדים שבהם טיפל היה ישראל מאיר לאו בן השבע, שגדל להיות הרב הראשי האשכנזי לישראל. מאוחר יותר סייע שכטר ביישובם מחדש של עקורים, אחד מהם אלי ויזל, שהיה אחד מכאלף יתומים יהודים ששוחררו באותו יום. שכטר שוחרר מהצבא בדרגת קפטן. שכטר היה רב המרכז היהודי מושולו בברונקס משנת 1947 ועד סגירתו בשנת 1999. בשנת 1956 נסע לברית המועצות עם משלחת רבנית אמריקאית כטוען למען זכויות יהודי ברית המועצות. הוא שימש גם כיועץ בנושא לנשיא ריצ'רד ניקסון. שכטר התגורר בריברדייל, ברונקס ומת ב-21 במרס 2013. הוא היה בן 95. אשתו, פנינה לבית גבירץ, לה נישא בשנת 1948, נפטרה ב-31 באוקטובר 2018. הם הותירו אחריהם בן, הרב ג'ייקוב ג'יי שכטר, לשעבר מנהל מכון סולובייצ'יק; בת, מרים שכטר; ארבעה נכדים ושמונה נינים. מדיה וקבצים בנושא הרשל שכטר בוויקישיתוף "TheRav.net Gallery". אורכב מ-המקור ב-2007-06-15. Time Magazine November 06, 1972 Guess Who's for Richard Nixon "Paid Notice: Deaths. SCHACTER, HERSCHEL". The New York Times. 22 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה) הרשל שכטר, בביצוע Excerpt: The Rebbe and the Rav, סרטון באתר יוטיוב "AMERICAN JEWISH CHAPLAINS AND THE SHEARIT HAPLETAH: APRIL-JUNE 1945". אורכב מ-המקור ב-2011-05-21. נבדק ב-2007-06-03. Fox, MARGALIT (26 במרץ 2013). "Rabbi Herschel Schacter, Who Carried Word of Freedom to Buchenwald, Dies at 95". The New York Times. נבדק ב-26 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה) The Jewish Week, April, 2000 by Maxfield, Jennifer A Bronx Icon: Rabbi Herschel Schacter, his Mosholu Jewish Center closed, reflects on more than five decades lifting spirits and helping the downtrodden. "Rabbi Who Cried to the Jews of Buchenwald: 'You Are Free'". New York Times. 27 במרץ 2013. נבדק ב-27 במרץ 2013. {{cite news}}: (עזרה)
On the 6

On the 6 (בעברית: על קו 6) הוא אלבומה הראשון של ג'ניפר לופז. שם האלבום מציין את הזמן בו לופז עלתה על קו הרכבת שהייתה לוקחת ממנהטן לביתה שברובע הברונקס. האלבום יצא לאור ב-1 ביוני 1999, והגיע לעשרת המובילים במצעד המכירות האמריקאי כאשר בסופו הגיע למקום 8. מהאלבום להיטים רבים כגון: "If You Had My Love" ,"Waiting For Tonight", אשר הגיעו לבין עשרת המובילים ברוב מדינות העולם. "No Me Ames" היה שיר בספרדית שלופז שרה עם מארק אנתוני (בעלה לשעבר), לעומת שני הסינגלים הקודמים שיר זה הצליח יותר במדינות הלטיניות. "Feelin' So Good" היה שיר עם שני הראפרים פאט ג'ו וביג פאן השיר לא זכה להצלחה, הסינגל הבא "Let's Get Loud", היה הסינגל האחרון של לופז מהאלבום הסינגל, וגם הוא נכשל במצעדים. "If You Had My Love" – יצא כסינגל הראשון מתוך האלבום. באותו זמן יצא השיר לתחנות הרדיו לקראת סוף מאי 1999, וכבר ביציאתו לתחנות הרדיו שידר ביקורות חיוביות וביקורות אלו התבטאו בצמרות המצעדים שכבש ביניהם מצעד הבילבורד הוט 100. "No Me Ames" – יצא כסינגל השני מתוך האלבום ולראשון בשפה הספרדית, והיה לדואט עם הזמר הלטיני מארק אנתוני הסינגל כיוון את הצלחתו למצעדים הלטינים אותם כבש ונכנס למקומות הראשונים. ובעקבות זה, השיר היה מועמד לפרס הגראמי הלטיני בקטגוריית - "Best Pop Duo/Group with Vocal Performance", ו-"Best Music Video". "Waiting for Tonight" – לאחר הצלחתה של לופז במצעדים הלטינים והבינלאומיים הוציאה את להיטה הידוע בציבור "Waiting for Tonight" כ"להיט המילניום" כיוון ששרה אותו בסוף המילניום הקודם. השיר הצליח בעולם וזכה לפרסום רב. השיר נכנס לרוב מדינות אירופה למקומות הראשונים ואף חדר לעשרת הראשונים במצעד האמריקאי. השיר היה מועמד לפרסים רבים ואף זכה בטקס פרסי המוזיקה באמריקה לתואר "קליפ הפופ הטוב ביותר". "Feelin' So Good" – יצא כדואט עם הראפר פאט ג'ו וביג פאן. השיר היה גם שירה הראשון של לופז שנכתב על ידה. "Let's Get Loud" – היה לסינגל האחרון מתוך האלבום. זכה להצלחה משנית כקודמו אך זכה לפופולריות וגרסאות כיסוי רבות. הקליפ לשיר לא היה רשמי אבל נצפה ביוטיוב סרטון ובו לופז בהופעה של השיר. בנוסף, האלבום הוציא שירים שלא מוכרים כסינגלים גדולים אלא כסינגלים פרומו כגון "Open Off My Love", ו-"Could This Be Love". מידע על האלבום On the 6 באתר MusicBrainz מידע על האלבום On the 6 באתר AllMusic האלבום On the 6 באתר Discogs האלבום On the 6 באתר ספוטיפיי האלבום On the 6 באתר יוטיוב [http://fanofmusic.free.fr/ParcoursAlbum-J.php Charts fran�ais], fanofmusic.free.fr Bundesverband Musikindustrie, BVMI | Startseite, www.musikindustrie.de (בגרמנית) "Gold & Platinum - RIAA". RIAA (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-02-05. David Niles, Worcester Telegram & Gazette Archives, nl.newsbank.com
1873 בארצות הברית

1873 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 97 שנה מיום היווסדה. הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: סקיילר קולפקס (המפלגה הרפובליקנית) עד 4 במרץ, הנרי וילסון (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 3 במרץ – צנזורה: הקונגרס האמריקאי מחוקק את חוק קומסטוק (Comstock law) אשר אסר על הפצת דברי תועבה, בהם ספרות פורנוגרפית, משלוח של אמצעי מניעה והפצת מידע על אמצעי מניעה, באמצעות הדואר. 4 במרץ – נשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט מתחיל את כהונתו השנייה. 1 באפריל – תקנת המטבע של 1873 מועברת בארצות הברית, מבטלת את השימוש במתכת הכסף (ואיתה את השימוש בבסיס הדו מתכתי בארצות הברית) ומחילה בכך את תקן הזהב. החלטה זו נותרה שנויה במחלוקת למספר עשורים לאחר מכן. 20 במאי – לוי שטראוס וג'ייקוב דייוויס קיבלו פטנט עבור מכנסי ג'ינס עם מסמרי נחושת. בעקבות כך החלה חברת "Levi Strauss & Co" לייצר את מכנסי העבודה שלימים יהפכו למותג בינלאומי מצליח. 20 בספטמבר – בהלה בשווקים מחוללת את המשבר הפיננסי של 1873 שהביא למיתון עמוק, אבטלה ומאבקים אלימים בין עובדים למעסיקים ולממשלה. 4 במרץ: השבעתו של נשיא ארצות הברית המכהן יוליסס ס. גרנט. 3 בספטמבר: נחתם חוזה פריז בין בריטניה לארצות הברית. 22 באפריל – אלן גלאזגו, סופרת אמריקאי (נפטרה ב-1945) 10 באוגוסט – ויליאם ארנסט הוקינג, פילוסוף אמריקאי (נפטר ב-1966) 26 באוגוסט – לי דה פורסט, ממציא אמריקאי (נפטר ב-1961) 3 באוקטובר – אמילי פוסט, אמריקאית שחיברה ספרים על כללי נימוסים והליכות. (נפטרה ב-1960) 9 באוקטובר – צ'ארלס רודולף וולגרין, איש עסקים אמריקאי (נפטר ב-1939) 7 בדצמבר – וילה קאתר, סופרת אמריקאית (נפטרה ב-1947) 30 בדצמבר – אל סמית', פוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-1944) 10 במרץ – ג'ון טורי, בוטנאי אמריקאי (נולד ב-1796) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמירה שחר

עמירה שחר (נולדה ב-26 בדצמבר 1947) היא מזרחנית והיסטוריונית ישראלית, העוסקת בתולדות צה"ל ומשרד הביטחון. שחר נולדה בתל אביב בשנת 1947. שירתה בצה"ל ביחידה 8200. לאחר מכן עבדה בתפקידים ביטחוניים שונים בשירות המדינה. במקביל רכשה את השכלתה האקדמית בחוגים להיסטוריה של המזרח התיכון ולערבית באוניברסיטת תל אביב. עם פרישתה לגמלאות, החלה בכתיבת מאמרים וספרים המתעדים את תולדותיהן של יחידות שונות בצה"ל ובמשרד הביטחון. כיום עוסקת שחר בהיסטוריה של טנק המרכבה, וכן בחקר הכוחות הלבנוניים והנוצרים בלבנון. בחזית המחשוב: ממר"ם - מורשת מרכז המחשבים בצה"ל (תל אביב: הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2002). חיל החימוש כמכפיל הכוח: תולדות חיל החימוש בשנים 1967 - 1985 (צה"ל, מחלקת פרסומים, 2006). שומרי החותם: תולדות המערך לביטחון שדה/מידע - מחב"ש/מחב"ם (תל אביב: הוצאת מערכות/משרד הביטחון, 2011). מל"ן - אנשים וטכנולוגיית המידע: 40 שנות המחשוב במשרד הביטחון (תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2011). ההונאה במלחמת ששת הימים. בתוך: חגי גולן ושאול שי (עורכים), נחשונים - 40 שנה למלחמת ששת הימים, (תל אביב: הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2007). מידע על עמירה שחר בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של עמירה שחר, באתר "סימניה" עמירה שחר, דף שער בספרייה הלאומית גיא גרימלנד, כשבכרטיס היו חורים, באתר הארץ, 4 במאי 2007 אמיר אורן, מנהיג מדוכא ורדוף, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2007 אמיר אורן, האם היה למצרים סוכן בצמרת צה"ל ערב מלחמת ששת הימים?, באתר הארץ, 17 בפברואר 2011
אתל לאקי

אתל מיני לאקי-ווטקינס (באנגלית: Ethel Minnie Lackie-Watkins;‏ 10 בפברואר 1907 – 15 בדצמבר 1979). הייתה שחיינית אמריקאית. אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב ושיאנית עולם במשחה 100 מטר חופשי. לאקי נולדה בשיקגו, אילינוי. היא גדלה בקליפורניה ולמדה לשחות בגיל 3. היא התאמנה תחת הדרכתו של ויליאם "ביל" באכרך יחד עם ג'וני וייסמילר, רוברט סקלטון, סיביל באואר, נורמן רוס ואלופים אולימפיים נוספים. באולימפיאדת פריז (1924) זכתה לאקי ב-2 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:12.4 דקות, לפני חברותיה לנבחרת מריאצ'ן וזלאו (1:12.8 דקות) וגרטרוד אדרלה (1:14.2 דקות), בשלב המוקדמות קבעה מריאצ'ן וזלאו שיא עולם חדש (1:12.2 דקות) שיפור לשיא העולם של אדרלה (1:12.8 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם אופרזיה דונלי, גרטרוד אדרלה ומריאצ'ן וזלאו בשיא עולם חדש של 4:58.8 דקות, לפני בריטניה (5:17.0 דקות) ושוודיה (5:35.6 דקות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי ארצות הברית באולימפיאדת אמסטרדם (1928). בתחרות שחייה שנערכה בטולדו אוהיו, ב-28 בינואר 1926 קבעה לאקי במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 1:10.0 דקות, שיפור לשיא העולם של ווסלאו (1:12.2 דקות), שיא זה נישבר כעבור 3 שנים וחצי על ידי אלינור גרטי מארצות הברית (1:09.8 דקות). בנוסף, הייתה לשחיינית הראשונה בעולם ששחתה 100 יארד חופשי בתוצאה של 60 שניות, שיא זה נישבר כעבור 8 שנים בשנת 1934 על ידי וילי דן אודן שהייתה לשחיינית הראשונה ששחתה מתחת ל-60 שניות. לאחר שפרשה משחייה תחרותית התחתנה לאקי בסנטה מוניקה שבקליפורניה עם ביל ווטקינס, אלוף בענף החתירה. בשנת 1979 נפטרה לאקי בניוברי פארק שבקליפורניה. בשנת 1969 זכתה לאקי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי מדיה וקבצים בנושא אתל לאקי בוויקישיתוף אתל לאקי, באתר olympedia.org ISHOF - Bill Bachrach(USA) - 1966 Honor Coach, web.archive.org, ‏2010-11-24 ISHOF - Ethel Lackie (USA) - 1969 Honor Swimmer, web.archive.org, ‏2012-06-06
1872 בארצות הברית

1872 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 96 שנה מיום היווסדה. הנשיא: יוליסס ס. גרנט (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: סקיילר קולפקס (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 2 בינואר – בריגהאם יאנג נעצר באשמת ביגמיה לאחר שהתברר שהוא נשוי ל-25 נשים 20 בפברואר – מוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק נפתח לציבור 1 במרץ – פארק ילוסטון מוכרז כפארק הלאומי הראשון בעולם 26 במרץ – רעידת אדמה בעוצמה של 7.6 בסולם ריכטר בקליפורניה גורמת ל-27 הרוגים 10 במאי – ויקטוריה וודהול הופכת לאשה הראשונה המועמדת לנשיאות ארצות הברית. 5 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1872: יוליסס גרנט מביס את הוראס גרילי בבחירות לנשיאות ארצות הברית. 5 בנובמבר – המאבק למען זכות בחירה לנשים: סוזן ב. אנתוני מצביעה לראשונה (מאוחר יותר הוטל עליה קנס סך 100 דולר בשל כך) 9 בנובמבר – בבוסטון שבמסצ'וסטס פורצת שרפה גדולה. באירעו נחרבו 776 בניינים שכללו את רוב המחוז העסקי של העיר. לפחות 20 אנשים נהרגו בשרפה. 20 בפברואר: מוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק נפתח לציבור 1 במרץ: פארק ילוסטון מוכרז כפארק הלאומי הראשון בעולם 5 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1872 9 בנובמבר: השרפה הגדולה של בוסטון מחריבה את רוב המחוז העסקי של העיר 4 ביולי – ג'ון קלווין קולידג', הנשיא ה-30 של ארצות הברית (נפטר ב-1933) 11 בנובמבר – פרדריק סטוק, מנצח ומלחין אמריקאי (נפטר ב-1942) 28 במרץ – המפרי מרשל, חבר הקונגרס האמריקני במשך ארבע קדנציות לפני פרוץ מלחמת האזרחים, בריגדיר גנרל בצבא הדרום וחבר הקונגרס של הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית (נולד ב-1812) 2 באפריל – סמואל מורס, ממציא אמריקאי אשר נודע בעיקר בתור ממציא קוד מורס (נולד ב-1791) 10 באוקטובר – ויליאם סיוארד, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1801) 6 בנובמבר – ג'ורג' מיד, ממפקדי צבא מדינות הצפון במלחמת האזרחים האמריקנית, המנצח בקרב גטיסברג (נולד ב-1815)
יחס ישר

יחס ישר בין שני משתנים מתקיים כאשר אחד מהם הוא כפולה של המשתנה השני בגודל קבוע. במצב כזה, מסמנים Y ∝ X {\displaystyle Y\propto X} , ואומרים ש־Y מתכונתי (או: פרופורציונלי) ל־X. באופן פורמלי יותר, קיים יחס ישר בין X ל-Y אם קיים מספר קבוע   λ ∈ C {\displaystyle \ \lambda \in \mathbb {C} } שמקיים Y = λ X {\displaystyle Y=\lambda X} . במקרה כזה, λ {\displaystyle \lambda } נקרא "גורם הפרופורציה". יחס ישר בין שני משתנים נשמר גם כאשר שני המשתנים מוכפלים באותו מספר קבוע. יחס ישר הוא מקרה פרטי של יחס ליניארי, אשר יכול להכיל גם קבועים נוספים. המרת יחידות: היחס בין אורכו של מוט במטרים לאורכו של אותו מוט בסנטימטרים הוא יחס ישר (עם זאת לא תמיד ההמרה בין יחידות היא יחס ישר, למשל בין מעלות קלווין ומעלות צלזיוס לא קיים יחס ישר). אם עיפרון עולה 5 שקלים אז 10 עפרונות יעלו 50 ו־20 יעלו מאה, כלומר בין המחיר הכולל ששולם לכמות העפרונות שנקנתה מתקיים יחס ישר. עם זאת, בכמויות גדולות נהוג לתת, או שניתן לבקש, הנחת כמות. בדוגמת העפרונות, ניתן להניח ש־1000 עפרונות יעלו פחות מ־5000 שקלים. בגאומטריה, היקף המעגל נמצא ביחס ישר לקוטרו, וגורם הפרופורציה הוא פאי: π {\displaystyle \pi } . בתרמודינמיקה, האנרגיה הקינטית של גז אידיאלי פרופורציונית לטמפרטורה שלו:   E kin = 3 2 k B T {\displaystyle \ E_{\mbox{kin}}={\frac {3}{2}}k_{B}T} . חוק אוהם: היחס בין המתח לזרם על נגד הוא יחס ישר וגורם הפרופורציה הוא R, התנגדות הנגד, כלומר:   V = I R {\displaystyle \ V=IR} . במעגלי זרם חילופין (AC), בין הזרם למתח מתקיים הקשר   V ( t ) = Z ⋅ I ( t ) {\displaystyle \ V(t)=Z\cdot I(t)} , כאשר Z {\displaystyle Z} הוא מספר מרוכב, שנקרא העכבה של המעגל. גורם פרופורציה מרוכב ביחס ישר בין שני משתנים ממשיים, מוסבר בעזרת התייחסות לשינוי של שניהם כפונקציה של משתנה אחר. בדוגמה של מעגלי זרם חילופין, ניתן לנתח את השינוי של הזרם והמתח בזמן באמצעות אנליזת פורייה. לכן, בלי הגבלת הכלליות, אפשר להניח שהזרם שגורם להספק אמיתי, הוא החלק הממשי של הפונקציה   I ( t ) = I 0 e i ω t {\displaystyle \ I(t)=I_{0}e^{i\omega t}} (כלומר: הזרם הוא אפס בנקודות הזמן בהן הפונקציה שוה ל   0 + i I 0 {\displaystyle \ 0+iI_{0}} ). את המתח ניתן גם כן לכתוב כחלק הממשי של פונקציה מרוכבת. אם בין הזרם והמתח קיים הפרש מופע, ניתן לכתוב את היחס בין המתח לזרם בצורה   V ( t ) = I 0 r e i ( ω t − θ ) {\displaystyle \ V(t)=I_{0}re^{i(\omega t-\theta )}} . למשל: כאשר המתח בשיאו ( t = 0 ) {\displaystyle (t=0)} הזרם נמוך מערך השיא, ויגיע אליו רק בזמן   t = θ / ω {\displaystyle \ t=\theta /\omega } . בתיאור כזה, נאמר שגורם הפרופורציה בין הזרם למתח הוא המספר המרוכב   Z = r e i θ {\displaystyle \ Z=re^{i\theta }} , כאשר r {\displaystyle r} ממשי ו-θ נמצאת בתחום − π ≤ θ < π {\displaystyle -\pi \leq \theta <\pi } . יחס (בין מספרים) יחס הפוך יחס ישר, באתר MathWorld (באנגלית) יחס ישר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)