laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סייג' סטאלון

סייג' סטאלון (באנגלית: Sage Stallone; ‏5 במאי 1976 – 13 ביולי 2012) היה שחקן אמריקאי. בנו של השחקן, הבמאי, והתסריטאי סילבסטר סטאלון. התפרסם בעיקר מסרטיו של אביו ששיחק בהם, כגון ״רוקי 5״ ו״לכודים״. סטאלון נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם הבכור של סשה צ'אק וסילבסטר סטאלון. הוא היה אחיו של סרג'ו "סט" סטאלון, ואחיהם מצד אביו של סופיה, סיסטין (אנ') וסקרלט סטאלון. הוא אחיינו של השחקן והזמר פרנק סטאלון (אנ'), ונכדה של ג'קי סטאלון (אנ'). אמו החורגת הייתה הדוגמנית והיזמית ג'ניפר פלווין (אנ'). בשנת 1993 סיים את לימודיו במכללת מונטקלייר בוואן נויס, קליפורניה, ולאחר מכן למד קולנוע במשך שנה בבית הספר לאמנויות של אוניברסיטת צפון קרוליינה. כמה שנים אחרי שלמד לקח הרבה משככי כאבים, שחשב שעוזרים לו. בשנת 2012 סטאלון נפטר ממנת יתר של משככי כאבים, בגיל 36. כילד הוא הופיע כאורח בסדרה נשים מהממות מתאבקות (אנ'), סדרה שקודמה על ידי סבתו, ג'קי סטאלון. בשנת 1990 כשהיה בן 14, לקח אותו אביו לשחק בסרט רוקי 5 שם כיכב כדמות ראשית. בשנת 1993 שיחק בסרט הרשע בתוכי. בשנת 1996 כשהיה בן 20, שיחק בסרט לכודים. בשנת 1997 שיחק בסרטים משפחת מנסון (אנ') וגיבור אמריקאי. בשנת 2002 שיחק בסרט השקפות של רשע. בשנת 2006 יצא הסרט השישי בסדרת סרטי "רוקי" - רוקי בלבואה, אליו ליהק אביו את מיילו ונטימיליה במקומו. באותה שנה שיחק בסרטים מוסקבה מתחת לאפס את דמותו של וסילי, אחד התפקידים המרכזיים בסרט ובסרט ויק שהוא ביים. סרט זה זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של בוסטון (אנ'). בשנת 2007 שיחק בסרט אוליביירו העולה (אי') את ד"ר סטיבנס. בשנת 2010 שיחק בסרטים הבטחות שנכתבו במים (אנ') את המאפיוזו ובסרט הקצר הסוכן (אנ') את ארי שיינוולד. שני הסרטים הוצגו בפסטיבל הסרטים של ונציה ובפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו. כמו כן, ביים והפיק את הסרט הדוקומנטרי אלן ייטס נחשף, בו הוא מראיין את אחד השחקנים הראשיים של סרט ניצול משנות ה-80 שואת הקניבלים. הפיק גם את הסרט הקצר "ויק" ואת הסרט הלך עם האפיפיור (אנ'). 1990 - רוקי 5 1993 - הרשע בתוכי 1993 - איש ההרס 1996 - לכודים 1997 - משפחת מנסון 1997 - גיבור אמריקאי 2002 - השקפות של רשע 2005 - תאוריית הכאוס 2006 - מוסקבה מתחת לאפס 2006 - ויק 2007 - אוליביירו העולה 2010 - הבטחות שנכתבו במים 2010 - הסוכן 2005 - אלן ייטס חשף 2006 - ויק 2010 - הלך עם האפיפיור 2005 - אלן ייטס חשף 2006 - ויק סייג' סטאלון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סייג' סטאלון, באתר AllMovie (באנגלית) סייג' סטאלון, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) סייג' סטאלון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סייג' סטאלון, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה

איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה (בראשי תיבות: איל"א) היה ארגון של הפעילים בתחום המחשוב בישראל - עובדי מחשוב, חברות מחשוב וארגונים שהפעילו מחשבים, שפעל בשנים 1962–2009. שורשי איל"א בארגון בשם "האיגוד למיכון משרדי" שהוקם ביוזמת המרכז למיכון משרדי, שהיה יחידת סמך של משרד האוצר לנושאי מיכון משרדי ומחשוב. ביולי 1962 שונה שמו של האיגוד למיכון משרדי ל"איגוד ישראלי לעיבוד נתונים" (בראשי תיבות: איל"ן). כיוון שהשם איל"ן שימש בעיקר ארגון אחר, שונה בשנת 1965 שמו של האיגוד ל"איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה" (בראשי תיבות: איל"א), ובראשי תיבות אלה היה האיגוד מוכר בכל יתר שנותיו, גם לאחר ששינה את שמו לשם "האיגוד הישראלי לטכנולוגיית המידע". מטרות האיגוד, כפי שהוגדרו בתקנון שלו: "א. קידום נושא האינפורמציה בכל התחומים. ב. קידום הרמה המקצועית של כל העוסקים בעיבוד אינפורמציה. ג. קידום התודעה הציבורית בתחום עיבוד האינפורמציה." עם יושבי ראש ההנהלה של האיגוד נמנו מרדכי קיקיון (בשנים 1971–1972), מיכאל חנני ועמירם שור. האיגוד היה בשנותיו הראשונה אגודה עות'מאנית, ובשנת 1987 שינה את מעמדו לעמותה. מפעלים עיקריים של האיגוד היו: כנס שנתי, שכלל תערוכה של ספקים בתחום המחשוב והרצאות מקצועיות שפורסמו בספר הכנס. הכנס הראשון נערך בדצמבר 1964 במכון ויצמן למדע ברחובות וכלל כ-400 משתתפים. כנסים נוספים התקיימו בעיקר בבנייני האומה בירושלים. ירחון בשם "מעשה חושב", שהחל לצאת לאור ביוני 1972 בעריכתו של פרופ' אביעזרי פרנקל, ופורסמו בו מאמרים בנושאי מחשוב, בעיקר של העוסקים בכך בישראל ומעט מאמרים מתורגמים. הירחון יצא לאור עד לסוף המאה ה-20. ימי עיון שעסקו בחידושים בתחום המחשוב. הענקת פרס איל"א למובילי פרויקטים מצטיינים בתחום המחשוב. עמירם שור, איל'א: האיגוד הישראלי לטכנולוגיית המידע, באתר "תולדות הדיגיטל בישראל" ארכיון גיליונות "מעשה חושב", באתר "תולדות הדיגיטל בישראל" איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה, באתר "גיידסטאר ישראל" שלמה טירן, הקמת האיגודים המקצועיים – איל"א ואיגוד מנתחי מערכות, באתר של הלשכה לטכנולוגיות המידע בישראל תקנון איל"א, באתר "תולדות הדיגיטל בישראל" איל"א - איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה, באתר "גיידסטאר ישראל" מעשה חושב, כרך א גיליון 1, באתר "תולדות הדיגיטל בישראל"
זיקונית דספרטה

זיקונית דספרטה (שם מדעי: Brookesia desperata) היא מין של זיקית קטנה ביותר האנדמית לאי מדגסקר. זיקית זו היא קרובתה של הזיקונית הננסית - מין הזוחל הקטן ביותר בעולם. זיקית קטנה זו מגיעה לאורך של לא יותר מ-25–30 מ"מ והיא בעלת גוף קטן וגלילי, גוני חום-חיוור כשהחלק התחתון לעיתים כהה יותר ובחלק העליון עובר פס לבן. הראש קטן בעל עיניים גדולות ובולטות. למרות שהיא קטנה היא ציידת מוצלחת של זבובים וטרף דומה, אותו היא לוכדת בלשונה המהירה. בניגוד לזיקיות אחרות המטפסות על הענפים, זיקית זו מעדיפה לחיות על הקרקע בין פסולת העלים בהסוואה וגם מטילה את ביציה עליהם. זיקית זו תוארה למדע ב-2012 בידי צוות מחקר בראשות החוקר הגרמני פרנק גלאו (אנ') מטעם מחקר של האוסף הזואולגי של מדינות בוואריה (אנ'). את שם המין כינו B. desperata, שמשמעו: "בית גידול" כדי להגדיל את המודעות לבתי הגידול המיוערים שלה. זיקונית קטנה זו ידועה רק מממצאים בודדים שהתגלו ביערות הגשם בצפון מדגסקר וכן במטעי בננות שהופצו למדגסקר בידי האדם. היא נתונה כיום בסכנת הכחדה חמורה עקב בירוא יערות האי לטובת חקלאות, כריית פחם ורעיית פרות. ידועים רק פרטים בודדים שהתגלו ממין זה ולא ידוע כמה בוגרים נותרו כלל בטבע. מדיה וקבצים בנושא זיקונית דספרטה בוויקישיתוף זיקונית דספרטה, באתר ITIS (באנגלית) זיקונית דספרטה, באתר NCBI (באנגלית) זיקונית דספרטה, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) זיקונית דספרטה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) זיקונית דספרטה, באתר GBIF (באנגלית) זיקונית דספרטה באתר הרשימה האדומה של IUCN
MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית

MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית (ברוסית: МИРЭА — Российский технологический университет, בעבר מכון מוסקבה להנדסת רדיו, אלקטרוניקה ואוטומציה) הוא מוסד להשכלה גבוהה במוסקבה, שהוקם בשנת 2015 כתוצאה ממיזוג של MIREA, MSUIECS, MITHT ומספר ארגוני חינוך, מדע, עיצוב וייצור. האוניברסיטה מעניקה הכשרה בתוכניות חינוכיות בתחומי ה-IT, אבטחת מחשבים, אלקטרוניקה, הנדסת רדיו, רובוטיקה, כימיה, ביוטכנולוגיה ועוד, וכן נותנת אפשרות לקבל השכלה נוספת. RTU MIREA היא אחת האוניברסיטאות הרוסיות הגדולות ביותר המספקת הכשרה ב-112 תחומים והתמחויות (תואר ראשון, מומחה, תואר שני, לימודי תואר שני). יש לה רשת מפותחת של מרכזי מחקר, מעבדות מדעיות ולשכות עיצוב סטודנטים. מדי שנה מוקצים 4,367 מקומות במימון המדינה לנכנסים לשנה הראשונה. נכון להיום לומדים באוניברסיטה כ-26,000 סטודנטים. כ-1,300 סטודנטים זרים מ-80 מדינות בעולם עוברים הכשרה במכון לחינוך בינלאומי של RTU MIREA. עם סיום הלימודים ב- MIREA - האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית, הבוגרים מקבלים דיפלומה ממלכתית. האוניברסיטה מיישמת תוכניות חילופי אקדמיות ותעודות כפולות עם האוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו (איטליה), האוניברסיטה הטכנולוגית של צפון סין (סין), אוניברסיטת Yang Ming Jiao הלאומית (טייוואן), אוניברסיטת Saitama (יפן). RTU MIREA מבצעת את תפקידי לשכת התיאום של חילופי הנוער הרוסי-יפני השנתי. מדיה וקבצים בנושא MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית, ברשת החברתית פייסבוק MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית, ברשת החברתית VK MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית, סרטונים בערוץ היוטיוב
נחש ים צבי (מין)

נחש ים צבי (שם מדעי: Emydocephalus annulatus) הוא מין של פתן ים ממשפחת הפתניים החי בימים הטרופיים של צפון אוסטרליה וכמה מאיי האוקיינוס השקט כמו הפיליפינים וקלדוניה החדשה. הנחש מצוי בעיקר סביב שונית המחסום הגדולה וים טימור, אך לא במפרץ קרפנטאריה. נחש זה יכול להגיע לאורך של 103 ס"מ, אם כי לרוב קטן יותר. הוא בעל קשקשים עבים בצבע כחול כהה עד שחור וביניהם רצועות לבנות או צהובות. הנחש מותאם לחיים בים והוא יכול לאגור חמצן בריאותיו לזמן ממושך, נוסף על יכולת לספח חמצן דרך עורו. בניגוד לנחשי ים אחרים הוא איבד את ניבי הארס שלו ופיתח ראש עבה יותר, חוטם קטן כשל צב ושיניים קטנות אך חזקות. ממחקר התברר שנחשים בעלי צבע עכור יחסית, ההופך ליותר דהוי וכהה יושפע בהדרגה מכמות רבה יותר של אצות החיות על עורו וגם פוגע במהירות הנחש. לעומת זאת נחשים בעלי מופעים בהירים יותר היו פחות פגיעים לאצות, אם כי האצות אינם פוגעות באורח חייהם קשה והם בעיקר מטרד. נחש זה ניזון בעיקר מביצים של דגי שונית כמו שוניתיים, קברנוניים וקרנוניים ועוד, אשר מטילים את ביציהם סמוכים לאלמוגים נוקשים ואצל המינים הקטנים גם בין סדקים ונקיקים צרים. בשל כך הנחש צריך ראש עבה כדי להימנע מפגיעות ומבנה היכול לחלץ ביעילות את הביצים מהנקיקים. הפרטים הגדולים יותר יחפשו ביצים באזורים פתוחים יותר מבין הסלעים, מאחר שאלה קשים יותר מהגעה. נחשים אלה אינם תחרותיים ביותר ובניגוד לנחשים אחרים הם נאלצים לאכול לעיתים תכופות. הנחשים מתרבים במים ומשתמשים בפרומונים כדי לאתר בני זוג פוטנציאליים. הנקבות יותר גדולות מהזכרים והם משריצות במים צאצאים חיים. תפוצת הנחש בטבע רחבה והיא איננו בסכנה, אם כי חלה באזורים מסוימים ירידה באוכלוסייה עקב הפרעה של מתרחצים אנושיים, פגיעה בבתי הגידול עקב תיירות, הלבנת אלמוגים הפוגעת בטרפו של הנחש. מדיה וקבצים בנושא נחש ים צבי בוויקישיתוף נחש ים צבי, באתר ITIS (באנגלית) נחש ים צבי, באתר NCBI (באנגלית) נחש ים צבי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) נחש ים צבי, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) נחש ים צבי, באתר GBIF (באנגלית) נחש ים צבי באתר הרשימה האדומה של IUCN
חפרית מדבר אוסטרלית

חפרית מדבר אוסטרלית (שם מדעי: Notaden nichollsi) היא מין של צפרדע ממשפחת המיובטרכיים (או הלימנודינסטיים) ומהסוג חפרית אוסטרלית, החיה במדבריות של צפון ומזרח אוסטרליה. המין תואר ב-1940 להוקרת החוקר גילברט ארנסט ניקולס. זוהי צפרדע קטנה יחסית באורך של עד 64 מ"מ בקירוב, שהנקבות מעט יותר גדולות. היא בעלת מבנה עגלגל עם לשון קצרה ועיניים גדולות והיא מותאמת לחפירת מאורות, מה שמונע ממנה להתייבש. צבעה חום עד אפור זית בגב כשהבטן לבנה-צהבהבה. הצפרדע מותאמת לחיות באזורים יבשים ביותר, בהם נדירים דו-חיים. תפוצתה היא בבתות, ערבות יבשות, ביצות ובמדבריות חמים עד ממוזגים לאורך צפון-מזרח היבשת. היא מצויה מקימברלי שבאוסטרליה המערבית, הטריטוריה הצפונית ומערב קווינסלנד ומצויה גם בפילבארה. לרוב הצפדע מצויה באזורים חוליים, המקלים על אגירת מים מתחתיהם וכן מצויה במדבר גיבסון רק באזורי חוליות. דרכה של הצפרדע לשרוד באזורים קשים אלה הוא בהתחפרות מתחת לאדמה ויציאה רק בלילות וכן להיכנס לתרדמת קיץ בעיתות קשות. כדי למנוע איבוד נוזלים הצפרדעים גם מכילות את ההורמון Vasotocin הפועל כנוגד שתנן. הצפרדע גם מתרבה מתחת לאדמה ושם גדלים הראשנים. כאשר יורדים גשמים הצפרדעים יוצאות החוצה להתרבות ופעילות גם במשך היום. הם ציידות של נמלים וטרמיטים כמעט באופן בלעדי. מדיה וקבצים בנושא חפרית מדבר אוסטרלית בוויקישיתוף חפרית מדבר אוסטרלית, באתר ITIS (באנגלית) חפרית מדבר אוסטרלית, באתר NCBI (באנגלית) חפרית מדבר אוסטרלית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) חפרית מדבר אוסטרלית, באתר GBIF (באנגלית) חפרית מדבר אוסטרלית באתר הרשימה האדומה של IUCN
גרמניה באירוויזיון 2023

Unser Lied für Liverpool (בעברית: השיר שלנו לליברפול) הייתה התחרות שבחרה את השיר שייצג את גרמניה באירוויזיון 2023. התחרות התקיימה ב-3 במרץ 2023 באולפני MMC בקלן, והנחתה אותה ברברה שנברגר. התוכנית שודרה ב-Das Erste וכן באינטרנט דרך אתר האינטרנט של תחרות האירוויזיון. אמנים ומלחינים שהתעניינו יכלו להגיש את המועמדות שלהם לתחרות בין 9 בנובמבר 2022 ל-28 בנובמבר 2022. אמנים ומלחינים יכלו גם להעלות את השירים שלהם לטיקטוק עם ההאשטאג #UnserLiedFürLiverpool. בסוף התהליך, פורסם כי 548 הגשות התקבלו ב-NDR. שמונה המועמדים המתחרים לגמר הארצי נבחרו על פני שלושה שלבים. בשלב הראשון, המועמדים נבחרו לשלב השני על ידי פאנל המורכב מחברי צוות ARD אירוויזיון ונציגים של eurovision.de, ערוצי הרדיו ARD וחברת ההפקה בילדנגארטן. השלב השני כלל פאנל מומחים בינלאומי שסיפק משוב לגבי השירים כדי לבחור את שמונת העולים לשלב השלישי. השירים המשתתפים בגמר הוכרזו ב-27 בינואר 2023. ששה שירים נוספים נבחרו על ידי צוות האירוויזיון של ARD מטיקטוק מתוך למעלה מ-900 הגשות שהועלו לפלטפורמה, כאשר הצבעה מקוונת נערכת באמצעות האפליקציה כדי לקבוע את השירים העולים לגמר, כאשר הזוכה נחשף במהלך השידור ב-4 בפברואר.[8] ב-3 במרץ, הלהקה פרידה גולד חזרה בה מכניסתה לאחר שהסולנית אלינה סוגגלר חלתה. הקבוצה כבר החמיצה מספר חזרות לפני שחזרה בה. הגמר התקיים ב-3 במרץ 2023. הזוכה נבחר על ידי שילוב של 50/50 של שמונה מדינות: שווייץ, הולנד, פינלנד, ספרד, ליטא, אוקראינה, אוסטריה ובריטניה, כמו גם הצבעות ציבוריות. כל קבוצת חבר מושבעים מהמדינות הללו חילק את הנקודות שלה באופן הבא: 1, 2, 3, 4, 6, 8, 10 ו-12 נקודות, כמו בארוויזיון. הצבעת הציבור התבססה על אחוז ההצבעות שכל שיר השיג בשיטות ההצבעה הבאות: מקוון, טלפון ו-SMS. לדוגמה, אם שיר זוכה ל-10% מהקולות של הצופים, אז הערך הזה יזכה ב-10% מ-368 נקודות, שמעוגל למספר השלם הקרוב ביותר: 37 נקודות. חלון ההצבעה המקוון היה פתוח מ-24 בפברואר עד 3 במרץ 2023, ולאחר מכן נעשה שימוש בהצבעה בטלפון וב-SMS במהלך המופע. להקת פרידה גולד הייתה אמורה במקור להופיע שמינית לפני שחזרה בה; ההצבעות שלהם שהתקבלו במהלך חלון ההצבעה המקוון בוטלו לאחר מכן, ולורד אוף דה לוסט, שהיה אמור להופיע אחרי פרידה גולד, קיבל את מקומם. מדיה וקבצים בנושא גרמניה באירוויזיון 2023 בוויקישיתוף
Nothing Compares 2 U

"Nothing Compares 2 U" (בתרגום חופשי לעברית: שום דבר לא משתווה לך) הוא שיר שכתב פרינס עבור להקה שהקים, The Family (אנ'), והופיע באלבום הבכורה שלהם משנת 1985. מילות השיר עוסקות ברגשות ובגעגועים של בחורה שאהובה נטש אותה. השיר הפך ללהיט וזכה להצלחה עולמית ב-1990 בביצועה של שינייד או'קונור. או'קונור הקליטה את השיר בעיבוד והפקה שלה ושל המפיק המוזיקלי נלי הופר. הוא יצא כסינגל מתוך אלבומה השני, I Do Not Want What I Haven't Got (אנ'). השיר כבש את מצעדי הפזמונים במדינות רבות בעולם, והוכתר כשיר מס. 1 בעולם בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד ב-1990. הווידאו קליפ של השיר מורכב בעיקר בצילום מקרוב של פניה של או'קונור כשהיא שרה את השיר, משולב בצילומים שלה הולכת בפארק דה סן-קלו (אנ') שבאו-דה-סן, בפרוורי פריז. פרינס הקליט גרסה של השיר בהופעה חיה ביחד עם רוזי גיינס (אנ'), שיצא באלבום האוסף The Hits/The B-Sides (אנ') ב-1993. הגרסה המקורית של פרינס, מ-1984, יצאה ב-2018 בסינגל ששוחרר לאחר מותו, ונכללה באלבום הקלטות הדמו Originals (אנ') מ-2019. הווידאו קליפ של השיר מראה קטעים ערוכים של חזרות של פרינס ולהקתו מ-1984. מידע על היצירה "Nothing Compares 2 U" באתר מיוזיק בריינז מידע על הסינגל "Nothing Compares 2 U" באתר מיוזיק בריינז מידע על היצירה "Nothing Compares 2 U" באתר Discogs סרטון השיר "Nothing Compares 2 U" באתר יוטיוב Nothing Compares 2 U, בביצוע פרינס, וידאו קליפ של השיר באתר יוטיוב The 500 Best Pop Songs (Nos. 500-301): Staff List, בילבורד, ‏17 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית) Rock Digital Song Sales, Billboard, ‏2023 (באנגלית אמריקאית)
אילוף הגוררת

אילוף הגוררת הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת קומדיה תיעודית שעלה לאקרנים בשנת 2014 בבימויו של ריקי שלח. שלח בשיתוף תמי ברנשטיין ופולי רשף ראיינו 48 נשים מפורסמות: שחקניות, בדרניות, זמרות, דוגמניות, נשות חברה ונשות עסקים כמו: אסתי זקהיים, אילנית לוי, פנינה רוזנבלום, רמה מסינגר, עדי כהן, מיכל אמדורסקי, ריקי בליך, הדר לוי, ניצה שאול, סיגל שחמון, דנה דבורין, רולנדה שגרן ועוד. הן התבקשו לספר את הבדיחה הכי שוביניסטית שהן מכירות. הדבר הוביל לדיון על מערכות יחסים, נשים, גברים, שוביניזם, פמיניזם ועוד. בין קטעי הבדיחות מופיעים קטעים אילמים בשחור-לבן המתארים מצבי חיזור קומיים של גבר (דני לשמן). הסרט יצא לאקרנים ב-2014 והיה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013. שם הסרט מתייחס למחזה אילוף הסוררת של שייקספיר ובתחילת הסרט קוראת רמה מסינגר קטע מהמחזה ובו מדברת הסוררת לחברותיה כי "בעלך הוא אדונך, חייך ושומרך, זה שדואג לך ולמחייתך ושום פרס לא יבקש לבד מאהבה, מבט נעים וצייתנות אמת." 48 נשים מופיעות בסרט, מספרות עשרות בדיחות הנוגעות בעיקר ביחסי גברים ונשים: מהם גבולות הפמיניזם ומה דעתן של נשים על שוביניזם? מי הוא הגבר האידיאלי בעיני נשים? מה הופך נשים לסקסיות בעיני הגבר ובעיני עצמן? ניתוחים קוסמטיים, הטרדות מיניות, דיאטות, הזדקנות ועוד. בסוף הסרט מופיעות כל המשתתפות בקליפ לשיר "I Will Survive" בביצועה של עדי כהן. "אילוף הגוררת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אילוף הגוררת", באתר אידיבי "אילוף הגוררת", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הפרימיירה של אילוף הגוררת, באתר יוטיוב בדחיות על בלונדיניות, באתר יוטיוב אילוף הגוררת, באתר "הבמה, הקליפ "I Will Survive" בסוף הסרט, באתר יוטיוב מרט פרחומובסקי‏, "אילוף הגוררת": נשים שמדברות מלוכלך? לא מעניין כמו שהייתם יכולים לדמיין, באתר וואלה, 30 ביוני 2014
קורפוס הצי (האימפריה הגרמנית)

קורפוס הצי (בגרמנית: Marinekorps) היה קורפוס של האימפריה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם בנובמבר 1914 ופורק בתום המלחמה. קורפוס הצי הוקם ב-20 בנובמבר 1914 כדי לפקד על הכוחות היבשתיים של הצי הגרמני הקיסרי הפועל בפלנדריה. הוא התבסס במהירות באגף הימני הקיצוני של הקו הגרמני בחזית המערבית, מול הים הצפוני. הוא כלל את דיוויזיית הצי הראשונה ודיוויזיית הצי השנייה וכן את דיוויזיית הצי השלישית לאורך כל הדרך; דיוויזיה אחת החזיקה בחזית היבשה, השנייה בחזית הים. הקורפוס היה עדיין קיים בסוף המלחמה כחלק מהארמייה הרביעית, קבוצת הארמיות רופרכט בחזית המערבית, ועדיין החזיק בימין הקיצוני של הקו. הקורפוס כלל את היחידות הבאות: דיוויזיית הצי ה-1 דיוויזיחת הצי ה-2 שני שלישים מדיוויזיית הלנדווהר ה-38 שליש מהדיוויזיה ה-3 דיוויזיית הלנדוור ה-85 אדמירל לודוויג פון שרדר (15 בנובמבר 1914–12 בדצמבר 1919) אדמירל פרידריך שולץ (13 בדצמבר 1918–31 בינואר 1919) הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres (בגרמנית) Cron 2002, pp. 88–89 Ellis & Cox 1993, pp. 186–187 The remaining third of 38th Landwehr Division was assigned to the adjacent Guards Reserve Corps. The bulk of 3rd Division was assigned to the adjacent Guards Reserve Corps. "German War History". נבדק ב-1 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה) "Biography on The Prussian Machine". אורכב מ-המקור ב-20 בדצמבר 2012. נבדק ב-1 בנובמבר 2012. {{cite web}}: (עזרה)
קייסי דה-סנטיס

ג'יל קייסי דה-סנטיס (באנגלית: Jill Casey DeSantis‏; נולדה ב-26 ביוני 1980) היא הגברת הראשונה של פלורידה, רעייתו של מושל פלורידה ה-46 רון דה-סנטיס. דה-סנטיס נולדה בזיינסוויל, אוהיו בשם "קייסי בלאק" ב-26 ביוני 1980. אביה, רוברט בלייק, היה קצין בדימוס בחיל האוויר האמריקני שהפך לאחר מכן לאופטימטריסט. אמה, ג'ין קאפוניגרו, בת למשפחת מהגרים מסיציליה, הייתה פתולוגית. היא למדה בקולג' צ'ארלסטון וסיימה עם תואר ראשון בכלכלה. לאחר סיום לימודיה החלה להנחות בערוץ הגולף את התוכניות On The Tee ו-PGA Tour Today. במקביל החלה לעבוד כמגישת חדשות עבור WJXT - תחנת טלוויזיה עצמאית בג'קסונוויל, פלורידה. ב-2014 היא יצרה והנחתה את התוכנית The Chat. תוכנית דיונים בת שעה ששודרה במקביל ב-WTLV (רשת מקומית בג'קסונוויל השייכת ל-NBC) וב-WJXX (רשת מקבילה השייכת ל-ABC). במקביל, הנחתה תוכנית אירוח יומית בשם First Coast Living, ותוכנית שבועית בשם The American Dream, אשר עסקה ביזמות. כמו כן היא יצרה את הסרט התיעודי Champion, The JT Townsend Story, אשר עסק בשחקן הפוטבול ג'יי טי טאונסנד. ב-8 בינואר 2019 נבחר בעלה רון דה-סנטיס לתפקיד מושל פלורידה, וקייסי הפכה לגברת הראשונה של פלורידה. בפברואר של אותה שנה היא השיקה את "מדליית הגברת הראשונה" שמוענקת לאזרחי פלורידה שהפגינו אומץ, מחויבות ושירות. באוגוסט של אותה שנה, היא מונתה ליו"ר קבינט הילדים והנוער של פלורידה. ב-24 במאי 2023 הודיע רון דה-סנטיס על התמודדותו לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית. קייסי משמשת כיועצת עבור הקמפיין שלו, והוא מרבה להתייעץ עמה בעניינים פוליטיים. בתקשורת האמריקנית היא אף מכונה לפעמים "הנשק הסודי של דה-סנטיס". קייסי ורון דה-סנטיס נפגשו בזמן שהאחרון שרת כקצין בחיל הים האמריקני. הם נישאו ב-26 בספטמבר 2009 בדיסניוורלד. לימים הגדיר זאת דה-סנטיס כ"סוג של אירוניה", בהתחשב במאבק העיקש שהוא ניהל לימים כנגד חברת וולט דיסני. לזוג דה-סנטיס ישנם שתי בנות ובן. ב-4 באוקטובר 2021 התפרסם כי קייסי דה-סנטיס חולה בסרטן השד. ב-3 במרץ 2022 התפרסם כי היא החלימה. כמו בעלה, קייסי דה-סנטיס היא נוצרית קתולית. מדיה וקבצים בנושא קייסי דה-סנטיס בוויקישיתוף קייסי דה-סנטיס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Florida First Lady Casey DeSantis diagnosed with breast cancer". "Jill Casey Desantis's Florida Voter Registration" "Who is Casey DeSantis? First lady knows 'what's best for Ron'". "Exclusive: Meet Casey DeSantis, Florida's next First Lady". "Casey Black DeSantis". USA Today "JT's Story" "Governor appoints first lady to Children and Youth Cabinet". "First Lady Casey DeSantis Holds First Meeting as Chair of the Florida Children and Youth Cabinet" "Florida's First Lady, and Second in Command". Ron DeSantis Presidency Inevitable? "All About Casey DeSantis' Family Life and The Progression of Her Career Until She Became First Lady of Florida". "Gov. Ron DeSantis, First Lady Casey DeSantis announce birth of third child, Mamie" "Gov. Ron DeSantis, First Lady Casey DeSantis announce birth of third child, Mamie". "Florida First Lady Casey DeSantis diagnosed with breast cancer" "Excited to share this update about First Lady @FLCaseyDeSantis' health" "'She's got an awful lot to live for': Gov. DeSantis puts faith in God as wife battles cancer"
סקרי סימליוס

יאקו סקרי סימליוס (בפינית: Jaakko Sakari Simelius;‏ 13 בנובמבר 1900 – 18 במאי 1985) היה גנרל פיני, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין 1959–1965. סימליוס נולד ב-13 בנובמבר 1900 בקואופיו שבדוכסות הגדולה של פינלנד, שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. כשהיה בן 18, זכתה פינלנד בעצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים. סמליוס התגייס למשמר הלבן ולחם כנגד המשמר האדום. שנה לאחר מכן הוא התגייס לצבא פינלנד, ולמד בבתי ספר צבאיים. במהלך מלחמת החורף הוא שימש כראש מטה הדיוויזיה ה-4. בתחילת מלחמת ההמשך הוא שימש כראש מטה הקורפוס ה-7, וב-1943 עבד לפקד על הרגימנט ה-4. לאחר המלחמה עבר לפקד על הרגימנט ה-7. בין 1942–1953 הוא הועסק בתפקידים שונים באקדמיה הצבאית הפינית. ב-1953 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3. ב-1955 הוא מונה למפקד חיל הרגלים הפיני. ב-15 בספטמבר 1959 הוא מונה לסגן ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-29 באוקטובר של אותה שנה, פרש קארלו הייסקנן מתפקיד ראש ההגנה, וסמליוס נכנס לתפקיד במקומו. הוא היה הראשון בתפקיד שלא לחם במלחמת העולם הראשונה. הוא כיהן בתפקיד עד 12 בנובמבר 1965 אז פרש מהצבא. הוא נפטר בהלסינקי ב-18 במאי 1985. מדיה וקבצים בנושא סקרי סימליוס בוויקישיתוף סקרי סימליוס באתר פרויקט רונברג
סמל אל סלוודור

סמל אל סלוודור משמש את המדינה כסמל רשמי בצורתו הנוכחית מאז ה-15 בספטמבר 1912. במרכז הסמל נמצא משולש בו רואים חמישה הרי געש עולים מתוך הים. חמשת הרי געש אלה מסמלים את חמש מדינות איחוד הפרובינציות של מרכז אמריקה. מעל הרי הגעש מצוי כובע אדום וסביבו שמש זורחת והתאריך - 15 בספטמבר 1821 - יום העצמאות של אל סלוודור. בראש המשולש מופיעה קשת בענן. סביב המשולש חמישה דגלי המדינה ומתחתיו קלף שעליו כתוב המוטו של המדינה: Dios, Unión, Libertad (בספרדית: "אלוהים, איחוד, חופש"). סביב המשולש זר עלי דפנה הקשורים יחד תחת דגל המדינה. הזר מורכב מ-14 חלקים המסמלים את 14 מחוזות המדינה. סביב הסמל כתוב באותיות מוזהבות בספרדית: REPÚBLICA DE EL SALVADOR EN LA AMÉRICA CENTRAL (רפובליקת אל סלוודור שבמרכז אמריקה). מדיה וקבצים בנושא סמל אל סלוודור בוויקישיתוף
אויגן אולריך

אויגן צ'ארלס אולריך (אנגלית: Eugene Charles Ulrich ; נולד ב-5 בנובמבר 1938 בלואיוויל, קנטאקי) הוא חוקר אמריקאי של כתבים עבריים ותאולוגיה. שימש כפרופסור לתיאולגיה באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה שבארצות הברית. עיקר פרסומו הוא בחקר מגילות ים המלח ובעיקר של קטעי המקרא שבמגילות. למד במספר אוניברסיטאות. את התואר השני סיים באוניברסיטת הארווארד ב-1967 ובשנת 1975 קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת הארווארד. עבודתו הבולטת היא פרסום The Dead Sea Scrolls Bible (תנ"ך מגילות ים המלח) יחד עם שני שותפים – מרטין אבג(אנ') ופיטר פלינט(אנ'). בספר זה הם פרסמו את כל קטעי המקרא שנמצאו בכל קטעי מגילות ים המלח, לצד שינויי נוסח בין קטעים אלה לנוסח המסורה, נוסח תרגום השבעים, התרגום השומרוני, התרגום הסורי ועוד. אולריך נמנה עם צוות המתרגמים של התרגום האנגלי לתנ"ך - New Revised Standard Version. אולריך ערך מספר כרכים של הסדרה תגליות במדבר יהודה, והיה מהעורכים בתקופה שעמנואל טוב היה העורך הראשי. דף חוקר ורשימת פרסומים