laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'יימה, דוכס ברגנסה הרביעי

ז'יימה, דוכס ברגנסה (בפורטוגזית: Jaime I, Duque de Bragança‏; 1479 - 20 בספטמבר 1532) היה הדוכס הרביעי של ברגנסה והדוכס השני של גימרייש, בין היתר. הוא ידוע בהחזרת עושרו וכוחו של בית ברגנסה שהוחרם על ידי ז'ואאו השני, מלך פורטוגל. ז'יימה נולד בשנת 1479, לפרננדו השני, דוכס ברגנסה ולאיזבלה מוויזאו, בתם של הנסיך פרננדו, דוכס ויזאו וביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו. הוא היה צעיר כשהיה עד למעצרם ולהוצאתו להורג של אביו, פרננדו השני, דוכס ברגנסה, ושל דודו, דיוגו, דוכס ויזאו ודוכס בז'ה. שניהם הוצאו להורג בגין בגידה כאשר המלך ז'ואאו השני גילה מזימה בקרב האצולה נגד הכתר. לאחר מות אביו גורשה משפחתו של ז'יימה, בית ברגנסה, לקסטיליה ורכושם ועושרם העצום נתפס על ידי הכתר הפורטוגלי. לאחר מותו של המלך ז'ואאו השני בשנת 1495, עבר הכס לידי בן דודו הראשון, מנואל הראשון, מלך פורטוגל. בשנת 1498, המלך מנואל הראשון, שהיה אציל רב-עוצמה לפני עלייתו לכס המלכות, סלח לבית ברגנסה והחזיר אותם לפורטוגל. הוא החזיר את כל רכושם ותוארם, אך דרש נאמנות אדוקה מהדוכס ז'יימה מברגנסה. כאשר ביקש להפגין את כוחו של בית ברגנסה לאחר החזרת עושרו, סירב ז'יימה להתגורר בטירת וילה ויצ'וזה (בשל הקשר עם בגידתו ורצח אביו) ובנה את ארמון הדוכס של וילה ויצ'וזה כמקום מושבו. זה היה ארמון רנסאנס פורטוגלי מפואר במחוז אלנטחו בפורטוגל. מאוחר יותר בשנת 1498, המלך מנואל הראשון היה אמור לצאת למסע דיפלומטי לקסטיליה. המסע נערך זמן קצר לאחר שפורטוגל הייתה עדה למשבר ירושה, והמלך, שלא היה לו יורשים, כינה את ז'יימה, בן אחותו איזבלה מוויזאו בפני הקורטס, כיורש החזק לכס המלכות של פורטוגל. ז'יימה התחתן עם לאונור דה גוסמן אי ולאסקו, בתם של חואן אלונסו פרס דה גוסמן, דוכס מדינה סידוניה השלישי ואיסבל דה ולאסקו אי מנדוסה. היא נרצחה בשנת 1512 בפקודת ז'יימה שחשד בה בניאוף. המלך מנואל הראשון החליט כי אחיינו ז'יימה, כדי להימלט ממאסר בגין פשע זה, יצטרך להכין ולממן צי מלא לכיבוש העיר אזמור, על חוף האוקיינוס האטלנטי המרוקאי. העיר נכבשה בקלות על ידי כוחות הדוכס והוא חזר לפורטוגל כגיבור. בשנת 1500, התחתן ז'יימה עם לאונור דה גוסמן אי ולאסקו, בתם של חואן אלונסו פרס דה גוסמן, דוכס מדינה סידוניה השלישי ואיסבל דה ולאסקו אי מנדוסה. נולדו להם שני ילדים לפני שנרצחה בשנת 1512. בשנת 1520 התחתן ז'יימה עם חואנה ממנדוסה, בתו של דיוגו ממנדונסה. נולדו להם שמונה ילדים, שרובם הגיעו לבגרות. מדיה וקבצים בנושא ז'יימה, דוכס ברגנסה הרביעי בוויקישיתוף
יאקה בלאז'יץ'

יאקה בלאז'יץ' (בסלובנית: Jaka Blažič; נולד ב-30 ביוני 1990) הוא כדורסלן סלובני, שמשחק בקבוצת צדביטה אולימפיה מליגת העל הסלובנית, בעמדות הקלע והסמול פורוורד. כמו כן, מאז שנת 2013 משתתף במשחקי נבחרת סלובניה. בלאז'יץ' נולד בשנת 1990 בעיר ייסניצה שבסלובניה, אשר הייתה אז חלק מיוגוסלביה. בשנת 2007 החל לשחק כדורסל באופן מקצועי, בקבוצת טריגלב מהעיר קראן הסלובנית, ושנתיים לאחר מכן עבר לשחק בסלובן ליובליאנה. בשנת 2011 חתם בקבוצת אולימפיה ליובליאנה, עמה זכה פעמיים בגביע הסלובני (ב-2012 וב-2013). בעונת 2013/2014 שיחק לראשונה מחוץ לסלובניה, כשהצטרף לקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. בשתי עונותיו בבלגרד זכה עם הקבוצה בגביע הסרבי, ובעונת 2014/2015 זכה עמה גם באליפות הליגה האדריאטית ובאליפות הליגה הסרבית. בין השנים 2015–2017 שיחק בלאז'יץ' בסאסקי בסקוניה, ובעונת 2017/2018 עבר לקבוצת אנדורה, אף היא מליגת העל הספרדית. בעונה העוקבת הצטרף לברצלונה, וסייע לה לזכות בגביע המלך הספרדי. ביולי 2019 חתם על חוזה שנית בקבוצת ליובליאנה. בעונת 2020/2021 קלע 17.8 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את צדביטה לזכייה באליפות ליגת העל הסלובנית. מאז שנת 2013 חבר בלאז'יץ' בנבחרת סלובניה בכדורסל. ביורובאסקט 2017 זכה עם סלובניה באליפות הטורניר; לאורך הטורניר היה הקלעי השישי של נבחרתו, עם ממוצע של 6.3 נקודות למשחק. מדיה וקבצים בנושא יאקה בלאז'יץ' בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) Laboral Kutxa lands swingman Blazic, באתר היורוליג, 15 בספטמבר 2015 Barcelona upgrades attack with Blazic, באתר היורוליג, 9 באוגוסט 2018 Cedevita brings home veteran forward Blazic, באתר היורוקאפ, 20 ביולי 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אפרים אבני

אפרים (אפי) אבני (נולד ב-6 באוקטובר 1981) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש קצין אג"ם של פיקוד הדרום. קודם לכן שימש כמפקד עוצבת חיצי האש, מפקד בא"ח צנחנים ומפקד גדוד 890. אבני גדל במבשרת ציון. למד בישיבת ירושלים לצעירים בירושלים ובישיבת איילת השחר באילת. התגייס לצה"ל באוגוסט 2002, והתנדב לצנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ומונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד פלוגת מסלול. בהמשך שימש כמפקד פלוגה מבצעית בגדוד 101, והוביל אותה בלחימה במהלך מבצע עופרת יצוקה. לאחר מכן מונה למפקד פלנ"ט צנחנים בין השנים 2012–2013. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 890 בין השנים 2013–2014, בין היתר במבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה למפקד מחזור בבא"ח צנחנים. ב-28 ביוני 2017 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 890, תפקיד בו שירת עד 10 ביולי 2019. ב-14 באוגוסט 2019 מונה למפקד בא"ח צנחנים, בסיום תפקידו ב-27 ביולי 2021 הועלה לדרגת אל"ם. ב-16 באוגוסט 2021 מונה למפקד עוצבת חיצי האש, ושימש בתפקיד עד 21 ביוני 2023. ביולי 2023 מונה לקצין אג"ם של פיקוד הדרום. אבני מתגורר בקיבוץ שומריה, נשוי לבת שבע ואב לחמישה. גיסו היה אל"ם יהונתן שטיינברג. רוני דניאל, אלון בן דוד ויואב לימור, מפקד בא"ח צנחנים סא"ל אפרים אבני הסביר על התאמת הגיוס לצה"ל, כשברקע התפשטות נגיף קורונה, רדיו 103FM,‏ 26 במרץ 2020 נצחיה יעקב, זיכרון משותף: "חיבור טבעי שבא מתוך השכול", באתר ישראל היום, 17 באפריל 2018 קובי פינקלר, מאפס למאה: "עולם הרחפנים עולה מדרגה", באתר ערוץ 7, 19 בפברואר 2022 יהלי סער, הצנחנים של הרצי, באתר במחנה, 26 באוגוסט 2009 עדו בן פורת, צנחנים מגדוד 890 - חוד החנית של החי״ר, התאמנו יחד עם כלי טיס של חייל האוויר, כוחות ארטילריה ושיריון., באתר ערוץ 7, 15 באוגוסט 2018 חנן גרינווד, לראשונה: סיירת הצנחנים מגייסת לוחמי עילית טכנולוגיים, באתר ישראל היום, 16 באוגוסט 2020 רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 30 בנובמבר 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
איזבל מוויזאו

איזבל מוויזאו (בפורטוגזית: Isabel de Viseu‏; 1459–1521) הייתה אשתו של פרננדו השני, דוכס ברגנסה. היא הייתה חברה בבית אביש ואחר כך, בבית ברגנסה. איזבל נולדה בשנת 1459, לפרננדו, דוכס ויזאו וביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו והייתה אחותם של מנואל הראשון, מלך פורטוגל, ולאונור מוויזאו. סבה וסבתה מצד אמה היו ז'ואאו, מושל פורטוגל ואיזבל מברסלוש. סבה וסבתה מצד אביה היו דוארטה, מלך פורטוגל ולאונור מאראגון, מלכת פורטוגל. בת דודתה של איזבל הייתה איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, אשתו של פרננדו השני, מלך אראגון ואמה של המלכה האנגלית, קתרין מאראגון. גם בגיל צעיר, יוחנן השני מפורטוגל לא היה פופולרי בקרב בני גיל הממלכה שכן הוא היה חסין מהשפעה חיצונית ונראה שהוא מתעב תככים. האצילים (כולל במיוחד בעלה של איזבלה, הדוכס מברגנסה) פחדו ממדיניותו העתידית כמלך. האירועים הוכיחו שהם צודקים. לאחר שעלה לשלטון בשנת 1481, נקט ז'ואאו השני שורה של צעדים בכדי לצמצם את הכוח הנרחב של האצילים ולרכז את הכוח בעצמו. מיד החלו האצילים לתכנן את צעדיהם; אולם ז'ואאו השני לא עשה דבר מלבד להתבונן. מכתבי תלונה ותחנוני התערבות הוחלפו בין הדוכס מברגנסה לאיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. בשנת 1483 יורטה התכתבות זו על ידי מרגלים מלכותיים. בית ברגנסה הוצא מחוץ לחוק, אדמותיהם הוחרמו ובעלה של איזבל הוצא להורג באבורה. בשנה שלאחר מכן אחיה של איזבל נרצח על ידי המלך ז'ואאו עצמו מכיוון שהיו ידיעות על מזימה חדשה שכללו גם את בת דודסתה השנייה של איזבל וגיסו של אביה. משפחתה של איזבל הרגישה בטוחה מכיוון שאחותה לאונור הייתה נשואה לז'ואאו השני, אך הם כלל לא היו בטוחים. רבים מבני משפחתה של איזבל אחרים נרצחו, כולל אחיה הבכור דיוגו, דוכס ויזאו. בשנת 1495 נפטר ז'ואאו השני ללא יורש לגיטימי ואחיה של איזבל עלה לשלון כמנואל הראשון, מלך פורטוגל. בהתחלה, אחותה לאונור מונתה ליורשת העצר, אולם מכיוון שלא היו לה ילדים, התפקיד הועבר לידי איזבל, אשר העבירה אותו לבנה הבכור ז'יימה, שהיה יורש העצר בין השנים 1495–1498, כאשר בנו של מנואל מיגל דה פאס, נסיך פורטוגל נולד. איזבל נפטרה בשנת 1521 במנזר ליסבון של אם האלוהים, אחיה נפטר בהמשך השנה, אחותה לאונור נפטרה 4 שנים לאחר מכן. מתוך ארבעת ילדיה ז'יימה ודיניש הגיעו לבגרות. איזבל התחתנה עם פרננדו השני, דוכס ברגנסה, נישואים שבסופו של דבר יסתיימו בטרגדיה. אלה היו נישואיו השניים של פרננדו, לאחר מות אשתו הראשונה, לאונור דה מנסס, ממנה לא היו לו ילדים. לאיזבל ופרננדו נולדו שבעה ילדים: פיליפה דה ברגנזסה (6 ביולי 1475 - 1483) ז'יימה, דוכס ברגנסה הרביעי (1479 - 20 בספטמבר 1532), החליף את אביו כדוכס ברגנסה. ז'ואקים דה ברגנסה (1479 - 20 בספטמבר 1532) דיניש מברגנסה, רוזן למוש (1481 - 9 במאי 1516), בנה הצעיר ששרד ואב קדמון של ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל. אפונסו דה ברגנסה קטרינה דה ברגנסה מרגרידה דה ברגנסה (מתה ביוני 1483). מדיה וקבצים בנושא איזבל מוויזאו בוויקישיתוף Portugal, Medieval Lands
הקרמלין של ניז'ני נובגורוד

הקרמלין של ניז'ני נובגורוד (רוסית: Нижегородский кремль) הוא מבצר במרכז ההיסטורי של ניז'ני נובגורוד וחלקו העתיק ביותר, המתחם החברתי-פוליטי וההיסטורי-אמנותי העיקרי של העיר. הקרמלין של ניז'ני נובגורוד הוא המעון הרשמי של נציג של נשיא רוסיה במחוז הפדרלי של וולגה, מושל מחוז ניז'ני נובגורוד וראש העיר ניז'ני נובגורוד. ממוקם על הגדה הימנית הגבוהה, במפגש הנהרות וולגה ואוקה. החלק הצפון מערבי של הקרמלין יורד כמעט עד למרגלות המדרונות, החלק הדרום מזרחי יוצאת לכיכר מינין ופוז'ארסקי, והחלק הדרום-מערבי מתנשא מעל נקיק פוצ'אינה העמוק וכיכר נרודנוגו ידינסטבה. מדיה וקבצים בנושא הקרמלין של ניז'ני נובגורוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקרמלין של ניז'ני נובגורוד הקרמלין של ניז'ני נובגורוד, ברשת החברתית VK https://nizhny800.ru/city/symbols/nizhny-novgorod-kremlin https://russia.travel/objects/283497/
אריטרותריום

אריטרותריום (שם מדעי: Erythrotherium) הוא סוג של דמויי יונק שהיה קרובו של המגזוסטרודון, וחי בתקופה טריאס עליון-יורה תחתון לפני 182–210 מיליון שנה בדרום אפריקה ולסוטו. דמוי יונק זה הגיע לגודל של חדף ואורכו הגיע ל-10 סנטימטרים כולל הגולגולת שאורכה היה 2 סנטימטרים. משקלו נע בין 20 ל-30 גרמים. יצור זה ניזון בעיקר מפרוקי-רגליים כמו חרקים, תולעים, חלזונות ובעלי חוליות אחרים כמו לטאות. למרות דמיונו לחדף, דמוי יונק זה הטיל ביצים. הוא נכחד לפני כ-182 מיליון שנה עקב תחרות עם הדינוזאורים וזוחלים אחרים. מדיה וקבצים בנושא אריטרותריום בוויקישיתוף אריטרותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אריטרותריום, באתר GBIF (באנגלית)
הר הארקורט

הר הארקורט או הר הרקורט (באנגלית: Mount Harcourt) הוא הר בקצה הצפוני של רכס חבר העמים, שבהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 1,535 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-1,660 בגובהו באנטארקטיקה. ההר ממוקם 9.2 קילומטרים ממזרח להר קיפין. ההר ממוקם בסמוך להר רוברט סקוט, ומתנשא מעל צידו המזרחי של שפכו של קרחון בירדמור אל מדף הקרח רוס. ההר התגלה בדצמבר 1908 על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909, בפיקודו של ארנסט שקלטון. שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת נמרוד. הר הארקורט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר הארקורט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר הארקורט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר הארקורט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר הארקורט באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד מידע על גובה ההר מידע גאוגרפי על הר רוברט סקוט
שה-ין

שְׁה-יֵן (בסינית: 十堰; בפין-יין: Shíyàn; מילולית: "עשרת הסכרים") היא נציבות עירונית במחוז חוביי שבמרכז הרפובליקה העממית של סין. בשנת 2007 נבחרה העיר לעשרת הערים המובילות בסין על ידי דו"ח "Chinese Cities Brand Value Report", אשר פורסם בפסגת פורום הערים הסיניות בבייג'ינג. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 3,209,004 תושבים, מתוכם 1,428,629 בשטח האורבני. במהלך שנות השישים, מאו דזה-דונג ופקידים אחרים בממשל, מחשש לטלטלה ופלישה, ביקשו להקים תעשייה במקומות מרוחקים יותר. שה-ין, שנמצאת בצפון-מערב חוביי שהיה ידוע אז בעוניו, הייתה אז כפר קטן המונה כמה מאות משקי בית בלבד. בשנת 1967 נשלחו לראשונה צוותי עובדים ומהנדסים לשה-ין במטרה לסקור אתרים למפעלי רכב ומפעלים במסגרת תוכנית בניית החזית השלישית. בהוראת מאו בשנת 1969, ייצור המשאיות בשה-ין החל. כ־25,000 עובדי בניין נשלחו לשה-ין במהלך תקופה זו כדי לצייד את העיר בתשתית הדרושה לפרויקט כזה. בעשורים שלאחר מכן חוותה העיר צמיחה כלכלית מואצת עקב מתקנים אלה, שהעסיקו כמעט 200,000 עובדים. עם זאת, בתחילת שנות ה-90 עקפו את שה-ין יותר ויותר מיזמי רכב חדשים, שמוקמו בערים גדולות יותר ועם קישורי תחבורה טובים יותר. בשנת 2003, דונגפנג מוטורס העבירה את מפעל רכבי הנוסעים הראשי שלה לווהאן, וכתוצאה מכך הייתה ירידה באוכלוסייה בשה-ין. החל משנת 2019 פועל קו רכבת מהירה המתוכנת לפעליות של 350 עד קמ"ש לווהאן. שה-ין משתרעת על פני 23,708 קמ"ר בקצה הצפוני ביותר של המחוז וגובלת בשיאנגיאנג (אנ') ובמועצה המיוערת שנונגג'יה מדרום-מזרח ובמחוזות חנאן מצפון-מזרח, שאאנשי מצפון-מערב וצ'ונגצ'ינג מדרום-מערב. היא מרוחקת כ-402 ק"מ צפונית-מערבית לבירת המחוז ווהאן. הרי וודאנג עוברים בכיוון מזרח-מערב דרך שה-ין, עליהם נמצא אחד ממרכזים החשובים ביותר לאמונה הדאואיסטית. האזורים מסביב מכילים כ-200 מקדשים, אנדרטאות, מנזרים ואתרים נוספים המקודשים לדאואיזם. מדיה וקבצים בנושא שה-ין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שה-ין China: Húbĕi (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de "China's Top 10 Most Livable Cities". hnloudi.gov.cn. Hunan Loudi Official Government. 2012-03-28. אורכב מ-המקור ב-2013-04-10. נבדק ב-2014-08-04. Abrams, Jim (1990-08-05). "Detroit of China Surrounded by Backwater of Poverty : Asia: The arrival of the 20th Century proves to be a blessing only for some". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2020-06-08. נבדק ב-2020-06-08. Tang, Frank (2018-11-15). "State carmaker in China's Motown shifts gear to keep up with market". South China Morning Post (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2020-05-22. נבדק ב-2020-06-08.
יחסי מרוקו–רומניה

יחסי מרוקו–רומניה הם יחסי החוץ בין מרוקו ורומניה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1962. שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון ובלה פרנקופוני. בשנת 2012 חגגו שתי המדינות 50 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן, וארגנו מספר אירועי תרבות ואמנות הן ברומניה והן במרוקו. במהלך השנים מאות מורים רומניים לימדו בבתי ספר במרוקו ואלפי צעירים מרוקאים למדו באוניברסיטאות ברומניה. מרוקו מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט. רומניה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט וקונסוליות כבוד בקזבלנקה, פאס, מרקש וטנג'יר. 50th anniversary of diplomatic relations between Romania and Morocco באתר משרד החוץ הרומני נציגויות רומניה במרוקו באתר משרד החוץ הרומני ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר ורנון הארקורט

הר ורנון הארקורט (באנגלית: Mount Vernon Harcourt), המכונה לעיתים, בטעות, הר הארקורט (באנגלית: Mount Harcourt), הוא הר געש, הממוקם בחצי האי האלט שלחוף ים רוס באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה. להר צורה חרוטית, ושיא גובה 1,570 מטרים מעל פני הים; הר ורנון הארקורט הוא ההר ה-1,632 בגובהו באנטארקטיקה. ההר הוא הר געש מסוג הר געש שכבתי, וסמוכים אליו שלושה הרי געש מסוג חרוט מגן. ההר התגלה בינואר 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס. שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'יימס קלארק רוס. ההר נקרא על שם הכומר ויליאם ורנון הארקורט ממיסדיי איגוד המדע הבריטי (British Science Association). הר ורנון הארקורט, הוא חלק מהקבוצה הוולקנית מקמרדו. • Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 402 הר ורנון הארקורט באתר הגאזט הגאוגרפי של ממשלת ניו זילנד הר ורנון הרקורט באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר ורנון הרקורט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר ורנון הארקורט באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים) ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע על גובה ההר לפי מקור אחר הר ורנון הארקורט הוא ההר ה-2,836 בגובהו באנטארקטיקה
טנקמאר

טנקמאר (או טאמו) (908 – 28 ביולי 938) היה בנו הבכור של היינריך הראשון, מלך גרמניה. טנקמאר נולד בשנת 908 להיינריך הראשון, מלך גרמניה ואשתו הראשונה, התבורג פון מרזבורג. אמו הייתה נשואה ואלמנה בעבר, ולאחר מכן נכנסה למנזר. מכיוון שעזבה את המנזר כדי להתחתן עם היינריך, נישואיה השניים נחשבו פסולים והזוג נפרד. הלגיטימיות של טנקמאר הייתה אפוא בסימן שאלה. בשנת 929 דאג היינריך הראשון לירושתו ותיקן את ההסדר על ידי אספה בארפורט, ממש לפני מותו. לאחר מותו חולקו אדמותיו ועושרו בין ארבעת בניו: טנקמאר, אוטו, היינריך וברונו. אוטו, לעומת זאת, יועד על ידי אביו לקבל את הכתר. סכסוך הירושה היחיד היה בין אוטו לאחיו המלא הצעיר היינריך, שהוחזק במעצר בית בבוואריה במהלך הכתרתו של אוטו. לאחר מות בן דודו, זיגפריד, רוזן מרזבורג, בשנת 937, טען טנקמאר לזכותו על מרזבורג. אוטו, לעומת זאת, מינה את גרו, אחיו של זיגפריד. במהלך סכסוך זה מרדו אברהרד מפרנקוניה וויכמן האב נגד אוטו וטנקמאר הצטרף אליהם. מאוחר יותר כותר טנקמאר בארזבורג. הוא נהרג מפגיעת חנית שהושלכה דרך חלון כנסיית פטרוס הקדוש, בזמן שחיפש מקלט בפנים. Bernhardt, 3. Reuter, 149, based on Flodoard and Widukind of Corvey. Bernhardt, 18. Ernest F. Henderson, History of Germany in the Middle Ages, G. Bell & Sons, London, 1894, p.125.
הדוויג מסקסוניה

הדוויג מסקסוניה (בגרמנית: Hadwig von Sachsen‏; 910–965) השתייכה לשושלת האוטונית והייתה אשתו של איג הגדול. עם מות בעלה בשנת 956, היא שימשה כעוצרת בתקופת קטנותו של בנם איג קאפה, מלך צרפת, מייסד בית קאפה. הדוויג הייתה בתו הצעירה של הדוכס הסקסוני היינריך צייד העופות, אשר נבחר למלך פרנקיה המזרחית בשנת 919, ואשתו השנייה מטילדה מרינגלהיים. אחיה היו אוטו הראשון, שהחליף את אביו כמלך והוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 962; היינריך הראשון, דוכס בוואריה; גרברגה מסקסוניה (אנ'), שהתחתנה עם לואי הרביעי, מלך צרפת בשנת 939; והארכיבישוף ברונו מקלן. לאחר שאחיה אוטו הראשון עלה לשלטון בשנת 936, הוסדרו ברית ונישואין עם הדוכס הפרנקי המערבי איג הגדול, שביקש תמיכה במאבקיו עם המלך לואי הרביעי. הדוויג הייתה אשתו השלישית של איג. הם התחתנו ככל הנראה במאי 937. כשבעלה של הדוויג נפטר בשנת 956, בנה איג קאפה עדיין היה קטין. איג אמנם ירש את אחוזות אביו, אך מלכתחילה הוא לא שלט באופן עצמאי. יחד עם אחיה, הארכיבישוף ברונו, שימשה הדוויג כיורשת העצר ומנהלת נחלות הרוברטים עד שבנה הגיע לבגרותו. ברונו גם החזיק באפוטרופסות על אחיינו לותר, מלך צרפת, בן אחותו גרברגה, והפך לאחד האצילים החזקים במערב צרפת. הדוויג תמכה באחיה בסכסוך עם רגינר השלישי, רוזן היינאו ושימשה כבוררת ביריבות בין בנה איג קאפה לבין המלך לותר. הדוויג הוזכרה לאחרונה בשנת 958 על ידי הכותב הפרנקי המערבי פלודורד מריימס וייתכן שמתה זמן קצר לאחר מכן; שנת 965 כשנת מותה מאת זיגברט מגמבלוקס מוטל בספק. להדוויג נולדו חמישה ילדים מבעלה איג הגדול: ביאטריס מצרפת התחתנה עם פרידריך הראשון, דוכס לורן עילית. איג קאפה, מלך צרפת (בערך 941–996), שהוכתר כמלך צרפת בשנת 987. אמה מפריז (943–968), התחתנה עם רישאר הראשון, דוכס נורמנדיה בשנת 960. אוטו, דוכס בורגונדי (945–965) אנרי הראשון, דוכס בורגונדי (946–1002) מדיה וקבצים בנושא הדוויג מסקסוניה בוויקישיתוף Bernhardt 1993, p. Table 1. Riché 1993, p. 264. Wickham 2009, p. 450. Van Houts 2000, p. 184. Rosenwein 2009, p. 202.
אמילי וייס

אמילי וייס (באנגלית: Emily Weiss; נולדה ב-22 במרץ 1985) היא אשת עסקים יהודיה-אמריקאית. היא מייסדת ומנכ"לית חברת הקוסמטיקה Glossier. אמילי וייס גדלה בווילטון, קונטיקט במשפחה יהודית. אביה עבד כמנהל בחברת הטכנולוגיה האמריקאית פיטני באווס ואמה הייתה עקרת בית. בתיכון התמחתה וייס אצל ראלף לורן במשך שני קיצים ותחזקה זמן קצר קריירת דוגמנות. בזמן שעבדה כמתמחה במגזין האמריקאי טין ווג כשהייתה בקולג', היא הופיעה בסדרת הטלוויזיה הוליווד הילס במשך כ-3 פרקים לצד לורן קונרד. וייס סיימה את לימודיה באוניברסיטת ניו יורק בשנת 2007 עם תואר בעיצוב סטודיו. היא הייתה עוזרת אופנה במגזין W ועוזרת סטיילינג במגזין ווג. וייס הקימה את הבלוג Into the Gloss שכלל ראיונות עם נשים בחודש ספטמבר 2010. היא נשארה בעבודה שלה בווג ועבדה ב-Into the Gloss בבקרים בין השעות 4 ל-8 בבוקר. עד תחילת 2012 היו באתר יותר מ-200,000 מבקרים בחודש. עד מאי 2016 צבר האתר 1.3 מיליון מבקרים. אחרי שוייס הגיעה ל -10 מיליון צפיות בחודש, היא עזבה את עבודתה בווג כדי להתמקד במיזמים העסקיים שלה במשרה מלאה. בשנת 2014, וייס התחילה לפנות לבעלי קרנות הון סיכון עם רעיונות להרחבת הפלטפורמה למסחר אלקטרוני. וייס השתמשה בהשקעה ראשונית של 2 מיליון דולר כדי לשכור צוות קטן ולהשיק את האתר Glossier.com. באוקטובר 2014, וייס הציגה את ארבעת המוצרים הראשונים של Glossier בבלוג Into the Gloss והכריזה על השקת Glossier.com. בשנים 2018–2019 חברתה עשתה מספר הנפקות כאשר צוין שבשנת 2018 היא הוסיפה כמיליון לקוחות ובשנת 2019 הונפקה לפי שווי של 1.2 מיליארד $. הנפקות אלו הביאו לכך שמספר דמויות בולטות כמו נטלי מאסנה השקיעו בחברה. 2015: פורבס 30Under30: קמעונאות ומסחר אלקטרוני 2019: טיים 100 נקסט מדיה וקבצים בנושא אמילי וייס בוויקישיתוף אמילי וייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמילי וייס, ברשת החברתית אינסטגרם רונית דומקה, בגיל 25 היה לה בלוג, בגיל 30 ניהלה אמילי וייס סטארט־אפ ששווה מיליארדים. ואז התחילו הצרות, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2022 Jacobs, Alexandra (2015-03-10). "Emily Weiss: the Beauty Guru for Millennials". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. Emily Weiss: This is about beauty, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית) Giacobbe, Alyssa (2017-08-15). "How Glossier Hacked Social Media to Build A Cult-Like Following". Entrepreneur (באנגלית). "Fashion Stars You Completely Forgot Cameoed In 'The Hills'". Harper's BAZAAR (באנגלית). Meltzer, Marisa. "How Emily Weiss's Glossier Grew From Millennial Catnip to Billion-Dollar Juggernaut". Vanity Fair (באנגלית). https://www.forbes.com/sites/monicahaider/2021/08/05/how-this-woman-is-helping-to-bridge-the-gap-between-bipoc-communities-and-healthcare-communication/?sh=2514e07a7db5 Emily Weiss, Forbes (באנגלית) "TIME 100 Next 2019: Emily Weiss" (באנגלית אמריקאית).
יחסי מרוקו–שוודיה

יחסי מרוקו–שוודיה הם יחסי החוץ בין מרוקו וממלכת שוודיה. בשנת 1763 חתמו שתי המדינות על הסכם ידידות, סחר וניווט, ובשנת 1958 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, לאחר שמרוקו קיבלה את עצמאותה מצרפת. באותה שנה פתחה שוודיה את שגרירותה ברבאט, ובשנת 2012 פתחה מרוקו את שגרירותה בסטוקהולם. בשנת 2015 התדרדרו היחסים בין המדינות לאחר ששוודיה רצתה להכיר בעצמאותה של סהרה המערבית, אולם בינואר 2016 חזרה שוודיה מכוונה זאת. מרוקו מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם. שוודיה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט. מדיה וקבצים בנושא יחסי מרוקו–שוודיה בוויקישיתוף Sweden and Morocco ease relations after diplomatic spat באתר thelocal ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי אתיופיה–שוודיה

יחסי אתיופיה–שוודיה הם יחסי החוץ בין אתיופיה לשוודיה. באמצעות הסוכנות השוודית הבינלאומית לפיתוח, הוקמה מרפאת הילדים האתיופית-שוודית (ESPC) בשנת 1958 באוניברסיטת היילה סלאסי הראשון, עם השוודים אדגר מנהיימר ואינגבה א.א. לרסון כמנהליה הראשונים. בשנות השישים הוקם המרכז לבריאות האם והילד לידטה במימון הסניף השוודי של Save the Children (אנ') על ידי רופאת הילדים ד"ר אולה לרסון. נכון לשנת 2011, שוודיה מספקת סיוע בסכום של כ-145 מיליון קרונות (21 מיליון דולר) לאתיופיה בשנה עם דגש על צעדים לתמיכה בדמוקרטיה וזכויות אדם. אתיופיה קיבלה גם חלק מכ-800 מיליון קרונות בסיוע הומניטרי 2011 כתוצאה מהבצורת בקרן אפריקה. בשנת 2006 גורשו שני פקידי האיחוד האירופי, מר ביורן יונסון השוודי ואנריקו סבורג'י האיטלקי מאתיופיה. האיחוד האירופי עצר את קרנות התמיכה כמחאה שסייעה לשחרור חברי האופוזיציה מהכלא. שופט אתיופי גזר על שני עיתונאים שוודים בדצמבר 2011 עשר שנות מאסר. הם הואשמו בפשעי טרור ובכניסתם לאתיופיה באופן בלתי חוקי. שוודיה ביקשה שיתוף פעולה עם האיחוד האירופי ומדינות אחרות לשחרור הגברים. אמנסטי אינטרנשיונל דרשה ב-21 בדצמבר 2011 לשחרר באופן מידי וללא תנאי שני עיתונאים שוודים שהורשעו על ידי בית משפט באתיופיה למרות עבודתם העיתונאית הלגיטימית. על פי אמנסטי אתיופיה מנסה להשתיק את המבקרים. חופש העיתונות מוגבל. הפדרציה הבינלאומית לעיתונאים (IFJ) הצהירה כי "זהו בבירור משפט לא הוגן ולא צודק שמוסיף לחרדת עמיתינו ומשפחותיהם. איגוד העיתונאים השוודי הולך לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם משפחות העיתונאים ודורש מהממשלה השוודית לדאוג לתיקון עוול זה ועמיתינו יוכלו לחזור למשפחותיהם ולעמיתיהם." עיתונאים ללא גבולות זעמו על כך שבית משפט באדיס אבבה מצא את העיתונאים השוודים אשמים בתמיכה בטרור. הארגון הביע את המורת רוח מהדרך בה מערכת המשפט האתיופית טיפלה בתיק והזהיר מפני הסכנה של השלכות דיפלומטיות חמורות על עונשי המאסר. "כל פגישה בין פקידי אתיופיה לבין עמיתיהם באירופה או במערב תושפע מעתה מהתיק הזה." העיתונאים קיבלו חנינה ושוחררו ב-10 בספטמבר 2012. מדיה וקבצים בנושא יחסי אתיופיה–שוודיה בוויקישיתוף Hofvander, Yngve (2010). 50 years of Ethio-Swedish Collaboration in child health and nutrition (PDF). Swedish National Board of Health and Welfare. Swedes convicted in Ethiopia weigh appeal or clemency plea Reuters 22 December 2011. European Parliament resolution on Ethiopia 2006 Swedish journalists sentenced to 11 years in prison(הקישור אינו פעיל, August 2019) 27 December 2011