ג'ון פרטווי

ג'ון דבון רולנד פרטווי (באנגלית: John Devon Roland "Jon" Pertwee;‏ 7 ביולי 1919 - 20 במאי 1996) היה שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסיטקום הרדיופוני "The Navy Lark" של רדיו ה-BBC, גילום דמותו של הדוקטור השלישי בסדרת המדע בדיוני הוותיקה דוקטור הו בין השנים 1970 ו-1974, והתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה לילדים "וורזל גאמידג'" (Worzel Gummidge) בשנים 1979–1981. פרטווי נולד בצ'לסי שבלונדון. מוצאו הוא מההוגנוטים, שם המשפחה הוא אינגלוז של "פרטיוס" (Perthuis). אביו רולנד פרטווי היה תסריטאי ושחקן, הוא קרוב רחוק של השחקן ביל פרטווי. אמו אביס שולץ (Avice Scholtz) נפרדה מאביו כאשר היה ילד. אביו התחתן שוב ולאמו היה בן זוג שאיתו לא היה לפרטווי יחסים טובים. השחקן הנרי איינלי (אנ') שהיה חבר קרוב של אביו, שימש כסנדקו. בנו של איינלי, אנתוני הופיע לצידו של פרטווי בפרק בסדרת דוקטור הו בשנת 1983, "חמשת הדוקטורים", במסגרת חגיגות 20 שנה לסדרה. פרטווי התחנך בבית הספר העצמאי "פרנשם הייטס סקול" בראולג' שבסארי, אחר כך ב"שרבון סקול" בעיר שרבון שבדורסט ובבתי ספר אחדים נוספים שמהם סולק. הוא התחיל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, אך גם משם סולק לאחר שסירב לשחק בתפקיד "רוח" יוונית באחד מהשיעורים, וכשהרגיש שזהו בזבוז זמן בשבילו ובזבוז כספו של אביו. בנוסף הואשם בכתיבת גרפיטי על המורים על קירות השירותים. במהלך מלחמת העולם השנייה שרת פרטווי כקצין באגף המודיעין של הצי המלכותי הבריטי. הוא עבד יחד עם מחבר ספרי ג'יימס בונד איאן פלמינג, ודיווח ישירות לראש הממשלה דאז וינסטון צ'רצ'יל. הוא היה חבר צוות הספינה אה"מ הוד, נשלח לקורס קצינים זמן קצר לפני שהיא טובעה על ידי ספינת הקרב הגרמנית "ביסמרק", ומכל צוותה נותרו רק שלושה בחיים. במהלך שירותו בחיל הים, התעורר בוקר אחד אחרי לילה של שכרות וגילה קעקוע של נחש קוברה על זרועו הימנית. אחרי המלחמה, זכה להתפרסם כשחקן קומי בתוכנית הרדיו "Waterlogged Spa" לצידו של אריק ברקר, ובתוכנית "Puffney Post Office" בו שיחק דמות של דוור זקן ואומלל. בין השנים 1957 ועד 1977 גילם דמות בתסכית רדיו "The Navy Lark" של ה-BBC. הוא נודע כמי שדומה במראהו לדני קיי, ופרטווי חיקה את קיי בסרט " Murder at the Windmill" מ-1949. על הבמה הופיע במחזה "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום" בהפקה משנת 1963 בלונדון, ב-1966 השתתף בתפקיד קטן גם בסרט המבוסס על המחזה. גילם את סידני טאיט בקומדיה "Ladies Who Do". בשנת 1966 כיכב יחד עם דונלד סינדן בהפקה מקורית של הווסט אנד של הקומדיה "There's a Girl in My Soup" וגם הופיע בסדרת סרטי "Carry on" : ב-"Carry on Cleo" מ-1964 כמגיד עתידות, ב-"Carry on Screaming" מ-1966 בתפקיד ד"ר פטל, ב-"Carry on Cowboy" מ-1965 כשריף ארפ, וב-"Carry on Columbus" מ-1992 כדוכס מקוסטה בראבה. בטלוויזיה החל להופיע בתפקידים קטנים, בתוכנית ילדים עם ריצ'רד היאם (אנ') בתפקיד מר פסטרי, בפרק "מוונוס באהבה" בסדרה "הגומלים" בתפקיד בריגדיר וייטהד, וב-1970 שיחק בתפקיד אורח ככומר בסדרה "Wacky Wales". אחד מתפקידיו הזכורים ביותר היה בסרט "The House That Dripped Blood" מ-1971. צילומי הסרט נערכו בקיץ של 1970, בין שתי העונות בהן שיחק ב"דוקטור הו", הוא גילם את פול הנדרסון, כוכב סרטי אימה יהיר. פרטווי היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה הייתה השחקנית ג'ין מארש לה היה נשוי מ-1955 ועד 1960. בהמשך אותה שנה התחתן עם אינגבורג רוזה, איתה נולדו לו שני ילדים, בתם דריאל ילידת 1961 ובנם שון יליד 1964. ב-1969 בחר בו המפיק פיטר ברייאנט כמחליפו של פטריק טרוטון לתפקיד הדוקטור בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו. פרטווי ביקש מהסוכן שלו להציע אותו לתפקיד, והופתע לגלות שהוא כבר ברשימת המועמדים. רון מודי היה המועמד המועדף על המפיק, אך הוא לא היה זמין לתפקיד. אחרי שתי ההתגלמויות הראשונות של הדוקטור, פרטווי גילם אותו בדמות של צלבן עם נטייה לאקשן ובבגדים מפוארים, גם כאשר הדוקטור היה בגלות בכדור הארץ והיה משרת ב-UNIT. הוא גילם את הדוקטור במשך 5 עונות בין 1970 ל-1974, תקופה שהייתה ארוכה יותר מזו של שני קודמיו בתפקיד, ויליאם הרטנל ופטריק טרוטון, אם כי הוא שיחק בפחות פרקים מאשר הרטנל. בתחילת 1974 הכריז פרטווי על עזיבתו את התפקיד ועל רצונו לחזור לשחק בתיאטרון במחזה "The Bedwinner", כמו כן ציין כסיבה נוספת לעזיבתו היא אי רצונו להיות מזוהה עם התפקיד. הופעתו האחרונה בפרק מלא הייתה בפרק "כוכב העכבישים" ביוני 1974, וטום בייקר החליף אותו בתפקיד הדוקטור. בחגיגות לציון 20 שנים לתוכנית חזר פרטווי לגלם את הדוקטור בפרק "חמשת הדוקטורים", עוד גילם את הדוקטור בשני תסכיתי הרפתקאות ברדיו ובהצגה "Doctor Who – The Ultimate Adventure". ב-14 באפריל 1971 היה פרטווי נושא התוכנית "אלה הם חייך" של תיימז טלוויז'ן. אחרי תקופה שבין 1974 ל-1978 שבה שימש פרטווי כמנחה שעשועון הטלוויזיה "מי עשה זאת?" (Whodunnit?) ברשת תיימז טלוויז'ן, החל לככב בסדרת טלוויזיה לילדים "וורזל גאמידג'" (אנ'), המבוססת על סדרת ספרים שנכתבו על ידי ברברה יופאן טוד, ושודרה לראשונה בשנת 1979 ברשת ITV. בסדרה שיחק בדמות דחליל והשמיע קולות מצחיקים. הסדרה זכתה להצלחה מיידית ורצה עד 1981. כשהוא להוט להמשיך עם הסדרה, ניהל מסע קידום מכירות שלה, והסדרה נרכשה ב-1987 על ידי רשת טלוויזיה בניו זילנד. בשנתיים הבאות הוקרן בצ'אנל 4 הסדרה "Worzel Gummidge Down Under". ב-1995 גילם בפעם האחרונה את הדמות במופע במיוחד לציון 40 שנה לרשת ITV. עוד גילם את הדמות על במת התיאטרון והקליט אלבום "Worzel Gummidge Sings", וכמו כן הקליט סינגל לכבוד חג המולד. ב-1976 השתתף פרטווי בתשדירי פרסומת של "Green Cross Code" הפועלת למען בטיחות בדרכים. עוד ב-1976 כיכב לצידה של השחקנית האוסטרלית ג'ולי אנתוני בהפקה בווסט אנד של המחזמר "איירין", ההפקה המקורית היא מ-1919, כשהוא מגלם את מעצב האופנה "מאדאם לוסי". הצגת הבכורה הייתה בתיאטרון אדלפי, והועלו מעל ל-900 הצגות. פרטווי השתתף גם באלבום של שירי המחזמר בהפקת "EMI Records". בשנות השמונים דיבב את הדמות "ספוטי" בסדרת האנימציה "SuperTed". ב-1985 כיכב ב-" Do You Know The Milkyway?", עיבוד טלוויזיוני למחזה מאת קרל ויטלינג'ר (Karl Wittlinger), בו גילם את הדמות של ד"ר ניורוס ותשע דמויות נוספות. ב-1995 היה פרטווי הקול מאחורי הדמות מוות במשחק המחשב עולם הדיסק. עוד באותה שנה גילם את ג'נרל פון קרמר באחד מפרקי סדרת הטלוויזיה "אינדיאנה ג'ונס הצעיר". פרטווי חזר לשחק בתפקיד הדוקטור בשנת 1983 בספיישל "חמשת הדוקטורים" שהופק לציון 20 שנה לסדרה, וב-1993 שיחק בפרק "Dimensions in Time" עבור מופע הצדקה " Children in Need". עוד גילם את הדוקטור על הבמה בהצגה "Doctor Who – The Ultimate Adventure", בסיור הופעות בבריטניה ממרץ עד יוני 1989. במהלך שנות התשעים השתתף בתפקיד אורח בסדרת קומדיות ברדיו ה-BBC בשם "Lords and Ladies", בה גילם דמות של אדון זמן, וגילם את אותה דמות בקומדיה "The Skivers" של רדיו 4. הוא היה המגיש בסרטים דוקומנטריים של "דוקטור הו", והגיש את "השנים של טרוטון" ואת "השנים של פרטווי", הסוקר את הפרקים בהם השתתפו השניים. תפקידו האחרון בקולנוע היה בסרט "Cloud Cuckoo", שיצא לאקרנים ב-18 ביוני 1994. הופעתו האחרונה בטלוויזיה היה בתוכנית "Surprise, Surprise" בהנחייתה של סילה בלאק ושודרה ב-21 באפריל 1996. פרטווי המשיך להשתתף בכנסים של דוקטור הו עד יום מותו. הוא נפטר מהתקף לב בהיותו בקונטיקט ב-20 במאי 1996, בגיל 76. גופתו נשרפה בפאטני וייל ולארונו הוצמד צעצוע של וורזל גאמידג', כפי שהורה בצוואתו. (1938) A Yank at Oxford (1939) The Four Just Men קרפד מטירת הקרפד (1946) Toad of Toad Hall (1948) A Piece of Cake (1948) William Comes to Town (1949) Murder at the Windmill (1949) Helter Skelter (1949) Dear Mr. Prohack (1950) Miss Pilgrim's Progress (1950) The Body Said No! (1951) Mister Drake's Duck (1953) Will Any Gentleman...? (1954) The Gay Dog (1955) A Yank in Ermine (1956) It's a Wonderful World הברווזון המכוער (1959) The Ugly Duckling (1960) Just Joe (1961) Nearly a Nasty Accident (1964) Carry on Cleo (1965) You Must Be Joking! (1965) I've Gotta Horse (1965) Carry on Cowboy (1966) Carry on Screaming! דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום (1966) A Funny Thing Happened on the Way to the Forum (1969) Up in the Air דוקטור הו (1970 - 1974) (1971) The House That Dripped Blood (1975) One of Our Dinosaurs Is Missing (1977) Wombling Free (1977) Adventures of a Private Eye (1977) No. 1 of the Secret Service ילדי המים (1978) The Water Babies (1982) The Boys in Blue (1990) The Airzone Solution (1992) Carry on Columbus אינדיאנה ג'ונס הצעיר (1995) The Young Indiana Jones Chronicles מדיה וקבצים בנושא ג'ון פרטווי בוויקישיתוף ג'ון פרטווי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון פרטווי, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון פרטווי, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) ג'ון פרטווי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון פרטווי, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ון פרטווי, באתר ספוטיפיי ג'ון פרטווי, באתר Last.fm (באנגלית) ג'ון פרטווי, באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון פרטווי, באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון פרטווי, באתר דיזר ג'ון פרטווי, באתר Discogs (באנגלית) ג'ון פרטווי באתר screenonline ג'ון פרטווי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)