הקורפוס ה-11 (ורמאכט)

הקורפוס ה-11 (בגרמנית: XI. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם ב-6 באוקטובר 1936 בהנובר, וכמפקדו מונה אמיל לב. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכלל הקורפוס במסגרת הארמייה העשירית, ויחד אתה השתתף במערכה בפולין ולחם בקרב בזורה והמצור על ורשה. מאוחר יותר הועבר הקורפוס אל הארמייה השמינית. בשנת 1940 נכלל הקורפוס בארמייה השישית, ויחד עמה לחם במערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. הקורפוס השתתף בקרבות בהולנד ובלגיה. במערכה בבלקנים פיקד על הקורפוס יואכים פון קורצפלייש. הקורפוס כלל אז 3 דיוויזיות והוא נכלל במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. הקורפוס השתתף בפלישה ליוגוסלביה. קורצפלייש פיקד על הקורפוס במהלך מבצע ברברוסה, והוא לחם לסירוגין כחלק מהארמייה ה-11, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-17 ומארמיית הפאנצר הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-1 ביוני 1942 מונה קרל שטרקר למפקד הקורפוס, והשתתף עמו במתקפת הקיץ הגרמנית. באוגוסט הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד. הקורפוס הגן על האגף הצפוני של הארמייה השישית, ביחד עם כוחות נוספים, כנגד סדרת התקפות נגד סובייטיות. אך בעקבות הצלחת "מבצע אורנוס" הסובייטי, כותר בתוך כיס סטלינגרד, ביחד עם שאר יחידות הארמייה השישית. זמן קצר לפני חיסול הכיס הגרמני, ב-25 בינואר 1943, קיבל שטרקר את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-31 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט. ב-2 בפברואר נכנעו שרידי הקורפוס, יחד עם היחידות הגרמניות האחרות, שכותרו בחלק הצפוני של סטלינגרד. הקורפוס הוקם מחדש על ידי הפיקוד הגרמני, ולחם בקרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק. לאחר הכישלון הגרמני במערכה סביב בליטת קורסק חיפה הקורפוס על נסיגת הכוחות הגרמניים אל מעבר לנהר הדונייץ, ולאחר מכן לחם בקרבות הנסיגה אל נהר הדנייפר. בפיקודו של וילהלם שטמרמן, הקורפוס לחם בקרבות באזור קייב שבאוקראינה, והיה חלק מכוח גרמני שכותר בידי כוחות הצבא האדום במבלט קורסון-צ'רקאסי בגדה המערבית של נהר דנייפר, במסגרת קרב קורסון-צ'רקאסי. בסוף ינואר 1944 קיבל שטמרמן את הפיקוד על כל הכוחות, שכותרו ב"כיס" הגרמני שנוצר באזור קורסון. "כוח שטמרמן" לחם בתוך הכיתור במשך כמעט שלושה שבועות, תוך שהוא מנסה לחבור לכוחות החילוץ שנשלחו לעזרתו. ב-7 בפברואר 1944 הוענק לשטמרמן "צלב האבירים של צלב הברזל", אולם המצב של כוחו הפך נואש יותר ויותר, והוא נדחק לשטח צר, שהיה מוקף מכל עבריו בכוחות סובייטיים. בליל 16/17 בפברואר ניסה "כוח שטמרמן" לפרוץ את טבעת הכיתור הסובייטית ולחבור לכוחות הגרמניים באזור ליסיאנקה. ב-17 בפברואר, במהלך הפריצה החוצה, נהרג שטמרמן מפגז נ"ט שפגע ברכבו, אך חלק ניכר מהכוח שבפיקודו, הצליח להגיע בשלום לקווים הגרמניים. הקורפוס נהדף בהדרגה מערבה תחת לחץ המתקפות של הצבא הסובייטי. הוא השתתף בלחימה במסגרת מבצע לבוב-סנדומייז', ולאחר מכן במסגרת הקרב על פראג, ונכנע לכוחות הסובייטיים, יחד עם שאר כוחות קבוצת ארמיות מרכז הגרמנית, עם סיום המלחמה ב-9 במאי 1945. גנרל חיל התותחנים אמיל לב (1 בספטמבר 1939 - 1 במרץ 1940) גנרל חיל הרגלים יואכים פון קורצפלייש (1 במרץ 1940 - 6 באוקטובר 1941) גנרל חיל הרגלים אויגן אוט (6 באוקטובר 1941 - 10 בדצמבר 1941) גנרל חיל הרגלים יואכים פון קורצפלייש (10 בדצמבר 1941 - 1 ביוני 1942) גנרל-אוברסט קרל שטרקר (1 ביוני 1942 - 2 בפברואר 1943) הקמה שנייה (לאחר קרב סטלינגרד): גנרל-אוברסט ארהרד ראוס (10 בפברואר 1943 - 1 בנובמבר 1943) גנרל חיל התותחנים וילהלם שטמרמן (5 בדצמבר 1943 - 18 בפברואר 1944) גנרל חיל הרגלים רודולף פון בינאו (20 במרץ 1944 - 16 במרץ 1945) גנרל חיל התותחנים הורסט פון מלנתין (16 במרץ 1945 - 20 במרץ 1945) גנרל חיל הרגלים רודולף פון בינאו (20 במרץ 1945 - 6 באפריל 1945) גנרל חיל הרגלים פרידריך ויזה (6 באפריל 1945 - 8 במאי 1945) במערכה בפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-18 הדיוויזיה ה-19 בקרב על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-14 הדיוויזיה ה-19 הדיוויזיה ה-31 במהלך המערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה הממונעת ה-60 הדיוויזיה ה-76 הדיוויזיה ה-198 במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-76 הדיוויזיה ה-239 הדיוויזיה הרומנית ה-1 המשוריינת חטיבת הפרשים הרומנית ה-6 במהלך קרב סטלינגרד כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-44 הדיוויזיה ה-376 הדיוויזיה ה-384 במהלך קרב קורסק כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-106 הדיוויזיה ה-320 במהלך קרב קורסון-צ'רקאסי כלל הקורפוס את היחידות הבאות: הדיוויזיה ה-57 הדיוויזיה ה-72 הדיוויזיה ה-389 הקורפוס ה-11 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)