laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'וש קבאלו

ג'ושוע ג'ון קבאלו (באנגלית: Joshua John Cavallo; נולד ב-13 בנובמבר 1999) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת המגן השמאלי והקשר באדלייד יונייטד. קבאלו שיחק במחלקות הנוער של מלבורן ויקטורי ומלבורן סיטי, ולאחר מכן שולב בקבוצת המילואים של מלבורן סיטי. ב-5 באפריל 2019 הודיעה מלבורן סיטי כי חוזהו של קבאלו לא יחודש. ב-24 ביוני 2019 הצטרף לווסטרן יונייטד, העולה הטרייה לליגת העל. ב-10 בפברואר 2021 הודיע המועדון על שחרורו. ב-18 בפברואר 2021 חתם על חוזה עד לתום העונה באדלייד יונייטד מליגת העל האוסטרלית. לאחר חצי-עונה מוצלחת, בה פתח ב-15 משחקים, שותף בשלושה נוספים וזכה בפרס "הכוכב העולה" של המועדון, חתם על חוזה לשנתיים נוספות. באוקטובר 2021 יצא קבאלו מהארון כגיי בציוץ בטוויטר ובסרטון שפרסם יחד עם אדלייד יונייטד, ובכך היה לאחד מהכדורגלנים המקצוענים הפעילים הבודדים בעולם שיצאו מהארון. כדורגלנים רבים, פעילים ושאינם, פרסמו הודעות תמיכה בקבאלו, ביניהם אנטואן גריזמן, ג'רארד פיקה, רפאל וראן, ריו פרדיננד, גארי ליניקר ועוד. גם מועדוני כדורגל רבים, כגון יובנטוס, ארסנל, ליברפול וברצלונה שיתפו את הציוץ והביעו תמיכה בקבאלו. מדיה וקבצים בנושא ג'וש קבאלו בוויקישיתוף ג'וש קבאלו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'וש קבאלו, ברשת החברתית אינסטגרם ג'וש קבאלו, ברשת החברתית LinkedIn ג'וש קבאלו, באתר Transfermarkt ג'וש קבאלו, באתר Soccerway ג'וש קבאלו, באתר WorldFootball.net ג'וש קבאלו, באתר FootballDatabase.eu ג'וש קבאלו, באתר ESPN "Cavallo to depart at season's end". Melbourne City FC. 15 באפריל 2019. נבדק ב-27 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) Windon, Jacob (24 ביוני 2019). "Signing news: Western United confirm double swoop". A-League. {{cite news}}: (עזרה) Greco, John (3 בינואר 2020). "Maclaren at the double as 10-man City hold off United fightback". נבדק ב-27 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Josh Cavallo departs". Western United FC. 10 בפברואר 2021. נבדק ב-27 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Reds sign Cavallo for remainder of the season". Adelaide United FC. 18 בפברואר 2021. נבדק ב-11 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Waldus and Halloran claim 2021 Alagich Vidmar Awards". Adelaide United FC. 15 ביוני 2021. נבדק ב-27 באוקטובר 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Reds extend Cavallo contract for two-years". A-League. 11 במאי 2021. נבדק ב-11 באוגוסט 2021. {{cite web}}: (עזרה) ציוץ של ג'וש קבאלו ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ציוץ של ג'וש קבאלו ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ‘Great courage’ - football world reacts to player coming out as gay, www.nationalworld.com (באנגלית) ציוץ של אנטואן גריזמן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ציוץ של ג'רארד פיקה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ציוץ של רפאל וראן ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ציוץ של ריו פרדיננד ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ‘I have been fighting my sexuality’: A-League player Josh Cavallo comes out as gay, the Guardian, ‏2021-10-27 (באנגלית) ציוץ של יובנטוס ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ציוץ של ארסנל ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ציוץ של ליברפול ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ציוץ של ברצלונה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 27 באוקטובר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בחזרה לתחתית

"בחזרה לתחתית" היא סדרת טלוויזיה-דוקומנטרית המשודרת בערוץ 8 של חברת הטלוויזיה בכבלים הוט. במהלך פרקי הסדרה, אשר מבוססת על התוכנית הבריטית "Back to the Floor", נשלחים מנכ"לים של חברות ישראליות לעבוד במשך שבוע במשרות הנמוכות בחברותיהם, במטרה לקבל נקודת-מבט שונה לגבי אופן ניהול החברה, למצוא מקומות בהם ניתן לשפר את דרכי החברה ולהרגיש את מצוקות ותלונות העובדים בעצמם. בין המשתתפים בתוכנית היו: לוי קושניר מנכ"ל תדיראן-אמפא, ליאור רביב סמנכ"ל רשת ישרוטל, הראל ויזל בעלי רשת האופנה פוקס, סבינה בירן מנכ"לית ישראייר, אבי בן חור מנכ"ל דיוטי פרי ג'יימס ריצ'רדסון, שלומי גבאי מנכ"ל איקאה ישראל, קני ברוזן מנכ"ל רשת ננדוס, דני וירון אנג'ל יו"ר ומנכ"ל מאפיות אנג'ל. הסדרה זכתה להצלחה, ביקורות חיוביות ולמועמדות לפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2006. רותה קופפר, מנהלי כל העולם, לכו לעבוד, באתר הארץ, 12 בינואר 2006 אורן פרסיקו, ‏המנכ"ל שתקע אותי, באתר גלובס, 15 בינואר 2006 הערב בטלוויזיה / יום חמישי 12.1.06, באתר גלובס, 12 בינואר 2006 מצטלמים בתחתית, באתר הארץ, 1 בינואר 2006 רותה קופפר, 13 מועמדויות להוט בפרסי האקדמיה, באתר הארץ, 7 ביוני 2006
ניסוי בנדורה

ניסוי בנדורה הוא ניסוי בתחום הפסיכולוגיה שערך הפסיכולוג אלברט בנדורה עם שתי שותפות נוספות בשנת 1961. הניסוי נועד לאשש את תאוריית הלמידה החברתית, אולם הוא גם מוכיח בדרך כלשהי את השפעת תוכניות הטלוויזיה על האלימות בקרב ילדים. תוצאות הניסוי מאששות את הטיעון כי ישנו קשר סיבתי בין צפייה בטלוויזיה לבין הפגנת אלימות וכי ילדים מחקים התנהגות שהם צופים בה. אם ילדים רואים כי האלימות משתלמת הם דוגלים בה ואם הם רואים כי היא מביאה לעונש ותגמול שלילי, אזי הם נרתעים ממנה. בחלקו הראשון של הניסוי, חילק בנדורה קבוצת ילדים לשתי קבוצות, לשתיהן נתן לצפות באדם בוגר (במציאות, בטלוויזיה, כדמות מצוירת בסרטון, גבר או אישה) העושה שתי פעילויות שונות בחפצים דומים. קבוצת ילדים אחת צפתה באדם בוגר המכה בובת נחום תקום ומקלל אותה, וקבוצת ילדים שנייה צפתה באדם בוגר המסדר צעצועים בשלווה. בשלב שני בנדורה איחד את שתי קבוצות הילדים והכניס אותם לחדר מלא צעצועים ובובות. אחר כך החלו החוקרות בשיטות שונות להרגיז את הילדים עוד ועוד ורשמו את תגובותיהם. רמת התוקפנות של הילדים שהשתייכו לקבוצה שצפתה באדם הבוגר שהפגין אלימות הייתה גבוהה יותר באופן משמעותי מקבוצת הילדים האחרת. חלקם אף שבו על מעשיו של אותו אדם, הכו בבובות והשמיעו צעקות כמוהו. בנדורה חילק כיתה לארבע קבוצות, שלוש קבוצות צפו בסרטון של אדם המכה בובה וקבוצה אחת (קבוצת הביקורת) לא צפתה בסרט. הקבוצות היו: קבוצה א', שצפתה בסרט, כאשר האדם מקבל חיזוק חיובי. קבוצה ב', שצפתה בסרט, כאשר האדם מקבל עונש. קבוצה ג', שצפתה בסרט, כאשר האדם לא מקבל תגובה. קבוצה ד', שלא צפתה בסרט כלל (קבוצת הביקורת). לאחר שסיימו, הוכנסה כל הכיתה (כל ארבע הקבוצות), לתוך חדר שבו הייתה הבובה שהופיעה בסרט, בנדורה ביקש מהם לעשות את מה שראו בסרט. כל הכיתה, 4 הקבוצות, הכו את הבובה, אך ברמות שונות: קבוצה א', שצפתה בחיזוק, הייתה הכי אלימה. קבוצה ג', שצפתה בסרט ללא כל תגובה, הייתה פחות אלימה (מקבוצה א'). קבוצה ד', שלא צפתה בסרט הייתה פחות אלימה (מקבוצה ג'). קבוצה ב', שצפתה בעונש, הייתה הכי פחות אלימה. מדרך תגובתם של הילדים, אפשר להסיק כי ילדים הנחשפים לאלימות ללא כל עונש, נהיים אלימים יותר ואדישים יותר לרמת האלימות שלהם. (Bandura, Ross & Ross (1961 - המאמר המקורי של בנדורה ושותפותיו כפי שפורסם ב-Journal of Abnormal and Social Psychology. ניסוי בנדורה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
יצחק חרוש

הרב יצחק חרוש (ד' בטבת ה'ת"ף, 16 בדצמבר 1720 - ה'תקנ"ט, 1799) היה פוסק הלכה, דרשן, אב בית הדין ורבה של מרקש במאה השמונה עשרה. נולד במרקש לאביו ר' שלמה. למד אצל חכמי מרקש. בשנת ה'תק"ה (1745) בהיותו כבן 25 שנים, התחתן. ובאותה שנה התמנה לסופר בית הדין של מרקש. בתפקיד זה שימש 12 שנים. עם תפקידו זה היה חותם על תקנות העיר מרקש יחד עם חברי בית הדין. בשנת ה'תקי"ז (1767) בהיותו כבן 37 התמנה לדיין לצד חביריו הדיינים הוותיקים: רבי דוד בן מאמאן, רבי יעקב פינטו, רבי שמואל הלוי, רבי אברהם קורקוס. רבי יצחק רשם את קורות חייו ביומנו האישי. רבי יצחק עמד בקשר עם שדר"י צפת וטבריה שהגיעו למרקש. ותיעד מהם מספר סגולות. נדפס במבוא לספר תשובות חכמי מראכש, פנמה תשפ"ב. ביומנו תיעד שמונה מקרים שהראו לו בחלום פסוקי תנ"ך העוסקים בנחמה וגאולה. כמו כן תיעד חלומו התשיעי בו הוא מדבר עם הרי"ף ודן עמו בענייני ההסכמות שעשו קהל מרקש. בשנת ה'תקמ"ד (1784), לאחר פטירת אב בית הדין ורב העיר מרקש - רבי אברהם קורקוס, התמנה רבי יצחק לאב בית הדין ולרבה של העיר תחתיו. בהיותו כאב בית הדין, הצטרפו להרכב הרבנים הדיינים: רבי יצחק פינטו, רבי אברהם פינטו (מהרא"פ), רבי משה בן עטר, ורבי שלמה אסבאג. רבי יצחק תיקן תקנות חדשות ליהודי מרקש, והיה מתכתב בהלכה עם יתר רבני מרוקו מהערים השונות. בין השאר התכתב עם רבי מרדכי בירדוגו אב בית הדין מקנס, רבי שאול ישועה אביטבול רבה של צפרו, ורבי אליעזר די אבילא רבה של רבאט. במיוחד, נודעת התכתבותו הרבה עם רבי מכלוף אוחיון רבה של אספי. רבי מכלוף שהרבה לשאול את רבי יצחק ובית דינו שאלות שונות, ליקט וערך את תשובותיו בהלכה בכתב ידו בקובץ הנקרא 'גנת ורדים'. פסקים שונים שלו מצוטטים על ידי חכמי מרוקו גם לאחר פטירתו. במסגרת תפקידו של רבי יצחק, היה נוהג לדרוש פעמים תדירות לקהל יהודי מרקש. רבי יצחק כתב בראשי פרקים את מהלך דרשותיו. בתפקיד הרבנות שימש במשך חמש עשרה שנה עד לפטירתו בגיל 79 בשנת ה'תקנ"ט - 1799. רבי יצחק היה אב לארבעה בנים ובת. ארבעת בניו הם תלמידי חכמים: רבי אהרן חרוש - מחכמי מרקש. רבי חיים חרוש - מחכמי מרקש. רבי יוסף חרוש - מדייני העיר מרקש, חתנו של רבי אברהם פינטו (מהרא"פ). רבי שלמה חרוש - מחכמי מרקש. ביתו רחל היא חותנתו של רבי משה רוזיליו הראשון - מחכמי מרקש, ור"מ בישיבה. ניניו של רבי יצחק הם רבי רפאל יוסף חרוש ורבי אברהם חרוש מדייני העדה המערבית בירושלים. פסקי דין - ריכוז פסקי הדין הכוללים תשובות על ארבעת חלקי השולחן ערוך, יצאו לאור בספר תורת מראכש - תשובות חכמי מראכש, הוצאת מכון פי ישרים שנת תשפ"ב. הרב יוסף פרץ והרב יוסף הלל (עורך), קדושי מראכש, "רבי יצחק חרוש", הוצאת קהילות ישראל, ירושלים ה'תשפ"א. תאריך פטירתו המדויק לא ידוע. אך ברור שהיה זה לאחר י"א אדר, שבתאריך זה הוא חתום על פסק דין. מכתצכה"י מס' 10888 (בהמ"ל נ"י) אדרא רבה. מכתצכה"י מס' 10888 (בהמ"ל נ"י) דף 45 ב. תורת המרבי"ץ הלכות כתובה סימן ו. הלכות שותפין סימן א, הלכות נזיקין סימן ד, שו"ת דברי מרדכי סימן נג. אבני שיש ח"ב סימן עז (מהדורה חדשה). שו"ת באר מים חיים לרב אד"א דף ע"ח ע"א סימן כח. ראו שבילי משפט לרבי יהושע מונסונייגו (ערך מתנה אות נה עמ' קפו), ליצחק ריח ח"א סי' ל"ג, וח"ב ח"מ הל' הברחה אות ג דף לו ג. ועיין תורת יקותיאל עמ' לד. מכתצכה"י מס' 10888 (בהמ"ל נ"י) דף 70 א.
אמט בויל

אמט דרבי בויל (באנגלית: Emmet Derby Boyle‏; 26 ביולי 1879 – 3 בינואר 1926) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל נבדה ה-13 בשנים 1915–1923, מטעם המפלגה הדמוקרטית. בויל נולד ב-26 ביולי 1879 ביישוב גולד היל שבמערב נבדה, מה שהפך אותו למושל נבדה הראשון שנולד בתחומי המדינה. במקצועו היה מהנדס מכרות, ובשנת 1914 נבחר לתפקיד מושל נבדה. הוא הושבע לתפקידו ב-4 בינואר 1915. כמושל, נודע בשל התנגדותו לענף האיגרוף. לראייה, בשנת 1918 מיאן למתאגרפים פרד פולטון וג'ס וילארד להתאגרף בנבדה. במהלך חייו הציבוריים הוסיף לכהן כנשיא לשכת המסחר של רינו. לאחר עזיבתו את קרסון סיטי, הוא שימש כמוציא לאור של כתב העת "נבדה סטייט ג'ורנל" (Nevada State Journal). בויל נפטר ב-3 בינואר 1926 ברינו, בן 46 במותו. מדיה וקבצים בנושא אמט בויל בוויקישיתוף ג'ון מוזס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Ex-Gov. ED Boyle of Nevada is Dead". New York Times. 4 January 1926 Myles, Myrtle Tate (1972). Nevada's Governors: From Territorial Days to the Present, 1861-1971. Sparks, NV: Western Printing & Publishing Co. ISBN 0-912814-01-1. p. 310
Id Tech 7

id Tech 7 הוא מנוע גרפי אשר פותח על ידי חברת id Software ונחשב לממשיך דרכו של id Tech 6, כחלק מסדרת מנועי המשחק id Tech פרי פיתוחה של החברה. המנוע פותח עבור משחק הווידאו "דום הנצחי" והודגם לראשונה בכנס QuakeCon של שנת 2018, שבמסגרתו הוכרז המשחק רשמית. גרסת המחשב האישי של המנוע פותחה על בסיס ממשק תכנות היישומים (API) הגרפי Vulkan בלבד, מה שציין את "פרידת" המפתחים מממשק OpenGL הוותיק ששימש את החברה מאז Quake engine. לטענת המפתחים, המנוע מציג דיוק גדול יותר בהצגה ועיבוד של טקסטורות, ופירוט גאומטרי מדויק יותר פי 10 מאשר קודמו. כמו כן, שילבו המפתחים במנוע המשחק תמיכה במערכת שנקראת "Destructible Demons", שבמסגרתה לא רק סביבת המשחק ניתנת להריסה אלא גם האויב עצמו; גוף האויב נפצע, מתפרק ומאבד איברים בהדרגה ככל שהוא סופג נזק מהשחקן. מערכת זו שולבה בהצלחה ב"דום הנצחי" ובעזרתה יוכל השחקן לקבל אינדיקציה על מצבם של האויבים בזמן הקרב. תמיכה בהתוויית קרניים בזמן אמת וכן באלגוריתם DLSS של נוידיה התווספה ביוני 2021. בין יתר התכונות, השיפורים הגרפיים ושיפורי הביצועים שהמנוע מציג לעומת קודמו, נמנים: המנוע מכיל מיליון שורות קוד פחות יותר מאשר קודמו עקב השמטת התמיכה ב-OpenGL. הצללה ותאורה מאוחדת מבוססת HDR. תמיכה מלאה במסכים מבוססי HDR בכל הפלטפורמות (בהינתן התקן תצוגה שתומך בכך). הוספת טכניקות נוספות לרינדור מבוסס פיזיקה (Physically based rendering). דיוק גדול יותר בהצגת טקסטורות ופירוט גאומטרי מדויק יותר, הנובעים מהסרת טכנולוגיית MegaTexture/Virtual Texturing שהוצגה עוד בימי id Tech 4. תאורה גלובלית (Global illumination) באיכות טובה יותר. מערכת חלקיקים משופרת יותר שמאפשרת למעבד הגרפי לרנדר יותר חלקיקים, על מנת ליצור, לדוגמה, אפקטי התפוצצויות מרשימים יותר. תמיכה בקצב פריימים של עד 1000 פריימים לשנייה, לעומת 250 במנוע הקודם. מערכת חלוקת המשימות למשאבי המערכת שוכתבה, על מנת לנצל את ליבות המעבד המרכזי ביעילות רבה יותר. בין היתר, במנוע אין תהליכון ראשי יחיד הלוקח על עצמו את עבודת הרינדור; העבודה מחולקת בין "Jobs" שונים, המחולקים באופן שווה בין הליבות, כאשר לכל Job יש תהליכון ראשי משלו. אפקטי post-processing משופרים לרבות אפקט "טשטוש תנועה" משופר, ודיוק גבוה יותר בהחלקת קצוות (Anti-aliasing). תמיכה בגודל כפול של שלבים מאשר המנוע הקודם. הזרמת תמונה טובה יותר. מערכת decals משופרת ורמת פירוט גבוהה יותר. קיצור משמעותי של זמני טעינת השלבים, גם לאחר מוות של השחקן. תמיכה באלגוריתם DLSS גרסה 2.3 של נוידיה (עבור חומרה נתמכת). השתקפויות מותוויות-קרניים בזמן אמת (עבור חומרה נתמכת: פלייסטיישן 5, Xbox Series X בלבד (לא Series S), ומחשב אישי בעל כרטיס גרפי התומך בהתויית קרניים בזמן אמת ברמת החומרה) דום הנצחי (2020) - id Software id Tech 6 CryEngine Unreal Engine 5 הצגה של תכונות המנוע השונות כפי שהוקלטה מכנס מפתחי המשחקים (GDC) של שנת 2019, באתר יוטיוב סקירה נוספת על המנוע באתר יוטיוב John Papadopoulos, DOOM Eternal tech details: id Tech 7 can display 10 times higher geometric detail, demons will be destructible, DSOGaming, ‏2018-08-10 (באנגלית אמריקאית) https://twitter.com/billykhan/status/1028133659168186368, Twitter דבריו של אקסל גנייטינג, חבר בצוות הפיתוח של מנוע המשחק, באתר Twitter
מושל נברסקה

מושל נברסקה (באנגלית: Governor of Nebraska) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת נברסקה שבארצות הברית. מושל נברסקה הנוכחי הוא הרפובליקני ג'ים פילן, שהושבע לתפקידו ב-5 בינואר 2023. המושל נבחר לתקופת כהונה של ארבע שנים, כאשר הבחירות נערכות בשנים אי-זוגיות בהן לא מתקיימות הבחירות לנשיאות ארצות הברית (בחירות אמצע הכהונה). עד 1966 היה המושל נבחר אחת לשנתיים, והחל מהבחירות שנערכו באותה שנה הוארכה כהונת המושל לארבע שנים. לא קיימת הגבלת כהונה, אך המושל לא יכול לכהן יותר משתי תקופות כהונה ברצף. הגבלה זו הוכנסה גם היא בתיקון לחוקה של 1966. על המועמד למשרת מושל נברסקה להיות לכל הפחות בן 30, ואזרח ותושב נברסקה במשך 5 שנים לכל הפחות בעת בחירתו. משרת סגן מושל נברסקה נוצרה רק ב-1877. סגן המושל כפוף גם הוא לאותן דרישות ומגבלות כמו אלו של המושל, והוא נבחר יחד עם המושל באותו פתק הצבעה. במקרה שבו נבצר מהמושל למלא זמנית את תפקידו או שהוא נמצא מחוץ לגבולות המדינה, משמש סגן המושל כמושל בפועל. במקרה של התפנות משרת המושל באופן קבוע, מושבע סגן המושל כמושל ומכהן עד תום תקופת הכהונה המתוכננת של המושל. במקרה של התפנות שתי המשרות, הבא בסדר הירושה הוא יושב ראש בית המחוקקים המדינתי. טריטוריית נברסקה התקיימה החל משנת 1854 בשטח שכיום משתרעות עליו מדינות ויומינג, דקוטה הדרומית, דקוטה הצפונית, קולורדו, מונטנה ונברסקה. בתקופות קיומה של הטריטוריה כיהנו בה מושלים שמונו לתפקידם על ידי נשיא ארצות הברית. בשנים 1861–1863 הועברו בשלושה שלבים חלקים מהטריטוריה לטריטוריית קולורדו, לטריטוריית דקוטה ולטריטוריית איידהו. ב-1 במרץ 1867 הוקמה על השטח שנותר מדינת נברסקה. מושל המדינה הראשון דייוויד באטלר, הושבע לכהונתו ב-21 בפברואר אותה שנה. 38 גברים ואישה אחת כיהנו כמושלים מיום כינונה של נברסקה כמדינה ועד היום ב-40 תקופות כהונה. צ'ארלס בריאן הוא המושל היחידי שכיהן שתי תקופות כהונה בלתי רצופות. בנוסף אליהם כיהן ויליאם ג'יימס כמושל בפועל מתוקף תפקידו כמזכיר המדינה (באותה תקופה לא היה קיים עדיין תפקיד סגן המושל), לאחר הדחתו של המושל הראשון דייוויד באטלר, ועד להשבעתו של המושל השני, רוברט וילקינסון פורנס. המושל שמשך כהונתו הייתה הארוכה ביותר הוא דייב היינמן, שכיהן שנתיים במקום קודמו בתפקיד שהתפטר, ולאחר מכן נבחר פעמיים בזכות עצמו לשתי תקופות כהונה מלאות, ובסך הכל כיהן עשר שנים מ-2005 ועד 2015. מדיה וקבצים בנושא מושל נברסקה בוויקישיתוף סגן המושל הוא ממפלגתו של המושל, אלא אם כן צוין אחרת. בויד הושבע לתפקידו במועד, ב-8 בינואר 1891, אולם בשל ערעור על תוצאות הבחירות הוא החל לכהן בתפקידו רק ב-8 בפברואר 1892. התפטר כדי לאייש מושב בסנאט של ארצות הברית. בחירות ראשונות לתקופת כהונה של ארבע שנים. התפטר כדי לכהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית.
גט פבריק

גט פבריק בע"מ, המוכרת במותג Fabric, היא חברה פרטית ישראלית המייצרת מחסנים קמעונאיים רובוטיים. החברה הוקמה במרץ 2015, בשם CommonSense Robotics, על ידי אלרם גורן, שמונה למנכ"ל החברה, אייל גורן, אורי אברהם (CTO) ושי כהן (סמנכ"ל הנדסה). בחברה מועסקים יותר מ-300 עובדים בישראל, בניו יורק, בטורונטו ובאטלנטה. החברה מפתחת את הרובוטים ואת התוכנה הנחוצה להפעלתם. החברה מייצרת מחסנים קמעונאיים רובוטיים בשני מודלים: מחסנים רובוטיים שהיא מקימה עבור חברות קמעונאיות, כגון רשת סופר-פארם ורמי לוי שיווק השקמה. מחסנים רובוטיים שהיא מקימה עבור עצמה, ובאמצעותם משרתת חברות קטנות. ביולי 2019 הקימה החברה מחסן רובוטי במרתף של מגדל שלום מאיר, לאספקה מהירה של קניות אונליין באזור תל אביב. מתקנים נוספים של החברה נמצאים בבאר שבע ובעמק חפר. החברה מתקנים מעטים נוספים בארצות הברית[דרוש מקור]. בינואר 2021 החלה החברה בשיתוף פעולה עם רשת וולמארט האמריקאית, לשם בחינת הקמת מחסנים רובוטיים בחנויות הרשת וכמרכזים לוגיסטיים עצמאיים. לקוחות נוספים בארצות הברית הם רשת FreshDirect (אנ') ורשת Instacart. ביולי 2022 עברה החברה ממודל עסקי של מחסנים רובוטיים שהיא מפעילה עבור לקוחותיה למודל של מכירת המוצק שפיתחה (חומרה ותוכנה) ללקוחות, שיפעילו את המחסן בעצמם. במסגרת מהלך זה מונה אבי (ג׳ק) יעקבי למנכ"ל החברה במקומו של אלרם גורן, והוחלט על פיטורי כמחצית מ-300 עובדי החברה. ביולי 2018 השלימה החברה סבב גיוס ראשוני בסך שישה מיליון דולר. בפברואר 2018 גייסה החברה 20 מיליון דולר. באוקטובר 2019 שינתה החברה את שמה לשם הנוכחי, Get Fabric, וגייסה 110 מיליון דולר. באוקטובר 2021 גייסה החברה 200 מיליון דולר, גיוס שהביא את שווי החברה למעל מיליארד דולר. אתר האינטרנט הרשמי של גט פבריק גט פבריק, ברשת החברתית LinkedIn גט פבריק, סרטונים בערוץ היוטיוב אלרם גורן מייעל מחסנים, ריאיון בפודקאסט גיקונומי הילה חיימוביץ', ‏מחסן רובוטי שנבנה מתחת לאדמה בתל אביב יאפשר לקבל משלוחים מהסופר בתוך שעה, באתר Geektime‏, 15 ביולי 2019 מאיר אורבך, פבריק הישראלית נבחרה לסייע לוולמארט להיכנס לעולם המרכזים הלוגיסטיים, באתר כלכליסט, 27 בינואר 2021 מאיר אורבך, חברת המחסנים הרובוטיים פבריק מפטרת יותר מ-120 עובדים בישראל ובעולם, באתר כלכליסט, 13 ביולי 2022 הילה חיימוביץ', ‏גיוס: CommonSense Robotics הישראלית מגייסת 6 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 1 באוגוסט 2017 עידן בן טובים, ‏הסטארטאפ שיעזור לכם לקבל את המוצרים מהסופר תוך שעה מגייס 20 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 15 בפברואר 2018 הילה חיימוביץ', ‏חברת CommonSense Robotics גייסה 110 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 23 באוקטובר 2019 מאיר אורבך, כלכליסט-טקיוניקורן חדש נולד בתל אביב: פבריק גייסה 200 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 26 באוקטובר 2021; עידן בן טובים, ‏גיוס ענק הופך את Fabric ליוניקורן החדש בשכונה, באתר Geektime‏, 26 באוקטובר 2021
הר בייקר (אנטארקטיקה)

הר בייקר (באנגלית: Mount Baker) הוא הר בהרי הנסיך אולף בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה. ההר ממוקם בחלק הדרום-מזרחי של גבעות גברו, בסמוך לחוף מדף הקרח רוס. ההר ממוקם 11 קילומטרים ממזרח לפסגת אמפיבול. גובהו של ההר 1,480 מטרים מעל פני הים; לפי מקור אחר, גובהו של הר בייקר 1,000 מטרים מעל פני הים, והוא ההר ה-2,170 בגובהו באנטארקטיקה. ההר התגלה על ידי משלחת חציית מדף הקרח רוס האמריקאית (U.S. Ross Ice Shelf Traverse Party), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958), בפיקודו של א. פ. קרארי (A.P. Crary). ההר נקרא על שמה של גלאדיס אי. בייקר (Gladys E. Baker), שסייעה בניתוח, סיווג ודיווח על חזזיות עבור משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1933–1935. הר בייקר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר בייקר וכן מרחקים לאתרים סמוכים, באתר peakery מידע גאוגרפי והיסטורי מידע על גובה ההר
Je t'aime... moi non plus

"Je t'aime... moi non plus" (בעברית: "אני אוהב/ת אותך... גם אני לא") הוא סינגל של סרז' גינסבורג וג'יין בירקין, שיצא בפברואר 1969. השיר נכתב על ידי סרז' גינסבורג למען בריז'יט בארדו. הדואט הגיע למקום הראשון בבריטניה, ולמקום השני באירלנד, אך נאסר להשמעה במספר מדינות בשל התוכן המיני הגלוי שלו. בארדו הקליטה את השיר, אך הורתה לגנוז את ההקלטה עקב נועזותו של השיר. גינסבורג הקליט את השיר כדואט עם בירקין. השיר מתאר במילים מפורשות מעשה מיני, ולקראת סופו בירקין גונחת באופן המדמה יחסי מין. השיר עורר סערה בכל מקום בו הושמע, והוחרם על ידי תחנות רדיו באיטליה, בספרד ובבריטניה. השיר נכלל באלבומם Jane Birkin/Serge Gainsbourg, שיצא לאור ב-1969, ובו שרה בירקין ארבעה שירים בעלי אופי דומה, לרבות השיר "69 année érotique". התקליט היה ללהיט ולהצלחה קופתית בצרפת. מידע על היצירה "Je t'aime... moi non plus" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Je t'aime... moi non plus" באתר SecondHandSongs סרטון השיר "Je t'aime... moi non plus" באתר יוטיוב Spencer, Neil (22 במאי 2005). "The 10 most x-rated records". Observer Music Monthly. London: Guardian Newspapers. ארכיון מ-2010-02-13. נבדק ב-3 באוגוסט 2010. {{cite news}}: (עזרה) Cheles, Luciano; Sponza, Lucio (2001). The art of persuasion: political communication in Italy from 1945 to the 1990s. Manchester University Press. p. 331. ISBN 0-7190-4170-8. ארכיון מ-2021-09-22. נבדק ב-2021-10-27. ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סן-סיפריין, פירנה-אוריינטל

סן-סיפריין (בצרפתית: Saint-Cyprien) היא קומונה במחוז פירנה-אוריינטל (הפירנאים-מזרח, Pyrénées-Orientales) בחבל אוקסיטניה בדרום-מערב צרפת. העיירה ממוקמת בגובה פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר היא בגובה 29 מטר מעל פני הים. הקרקע מורכבת ממרבצי משקעים של הרביעון. לסן-סיפריאן יש 6 ק"מ של חוף חולי דק. רשת Natura 2000 היא רשת אקולוגית אירופאית של אתרי טבע בעלי עניין אקולוגי, שנקבעה על בסיס הנחיות בתי הגידול והציפורים, המורכבת מאזורי שימור מיוחדים (SACs) ואזורי הגנה מיוחדים (SPAs). סן סיפריין הוגדרה כאתר Natura 2000. "מתחם לגונת קאנה" באזור סן-סיפריין משתרע על שטח של 1,872 דונם, האלמנט הדרומי ביותר שנותר בצרפת ממתחם הלגונות הגדול של לנגדוק-רוסיון. זוהי לגונה מפותחת, באזור שבו חל ניתוק מהים ושם זורמים מים מתוקים. "מתחם הלגונה Canet-Saint Nazaire", בשטח של 1,869 דונם, ממלא תפקידים שונים בהתאם לעונות השנה ולמיני הציפורים: אזורי מנוחה, אזורי קינון (בין היתר אזורי דיונות), ואזורי האכלה (גוף מים, כרי דשא לניקור). האתר הוא אפוא ביתם של מינים רבים, לרוב במספרים משמעותיים. במקום נמצאת פורפיריה סגולה, וגוף המים באזור הוא אתר הקינון היחיד שלו, הידוע כיום בצרפת. דיונות; כרי הדשא של סן-סיפריאן (51 דונם); "שטח הביצה של בריכת קאנה" (945 דונם), המשתרע על 4 קומונות במחוז; "מתחם הלגונה קאנה-סן-נזר" (Canet-Saint-Nazaire; ‏1,912 דונם), המשתרע על 4 קומונות. בשנות השלושים והארבעים היה בסן-סיפריאן מחנה בו נכלאו כ-70,000 רפובליקנים שנמלטו מספרד בתום מלחמת האזרחים בספרד. הם הוחזקו בתנאים גרועים, בשטחים פתוחים מגודרים בתיל. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש המחנה לכליאת אנשים, רובם יהודים, לפני שנשלחו למחנות ההשמדה. בעיירה גרים נכון ל-2018 כ-10,800 תושבים. רישומים ראשונים מסוף המאה ה-18 מעידים על כ-200 תושבים. בתחילת המאה ה-20 חצתה הקהילה את סף ה-1,000 תושבים אך רק משנות השישים החלה גדילה מואצת של האוכלוסייה. באזור יש מתקני ספורט רבים ופיתוח של ענפי הרכיבה והשיט. בעיירה פועלות קבוצת רוגבי וליגת רוגבי, וגלישת גלים, שנורקלינג ומרוצי סירות פופולריים גם הם. כלכלת העיירה מתבססת על תיירות. אוכלוסיית העיירה מוכפלת פי 7 בעונת הקיץ. בעיירה יש ברים ומסעדות בראסרי, במיוחד בנמל. בעיירה חמישה בתי מלון, כפר נופש וארבעה אתרי קמפינג. העיירה מחזיקה במספר דירוגי תיירות איכותית. אתר האינטרנט הרשמי של סן-סיפריין, פירנה-אוריינטל (בצרפתית) מדיה וקבצים בנושא סן-סיפריין, פירנה-אוריינטל בוויקישיתוף Beevor, Antony (2001). The Spanish Civil War. London: Cassell Military Paperbacks. p. 394. ISBN 0-304-35840-1. Thomas, Hugh (2012). The Spanish Civil War (50th Anniversary ed.). London: Penguin Books. p. 855. ISBN 978-0-141-01161-5. Letter from my uncle
ולדימיר בורליוק

ולדימיר בורליוק (באנגלית: Wladimir Burliuk; באוקראינית: Володимир Давидович Бурлюк;‏ 15 במרץ 1886 – 1917) היה אמן אוונגרד אוקראיני (נאו-פרימיטיביזם וקוביזם). הוא מת בגיל 32 במלחמת העולם הראשונה. ולדימיר דווידוביץ' בורליוק נולד ב-15 במרץ 1886 בחרקוב, אחיו הצעיר של דייוויד בורליוק. משפחתו בחלקה צאצאית של קוזאקים אוקראינים שמילאו תפקידים בכירים. אמו, לודמילה מיכנביץ', הייתה ממוצא בלארוסי. בשנת 1903 למד בבית הספר אזבה במינכן, ושנה לאחר מכן היה חייל במלחמת רוסיה-יפן. מ-1905 עד 1910 למד בורליוק בבית הספר לאמנות בקייב. הוא חי במקומות שונים בזמן שלמד - במוסקבה, התגורר מ-1907 עד 1908. ב-1908 חזר לקייב והיה בקשר הדוק עם אלכסנדרה אקסטר ומיכאיל לריאונוב. יחד עם חברי הקבוצה The Zveno ארגנו ולדימיר ודייוויד בורליוק תערוכה אוונגרדית בקייב. בשנים 1909 עד 1910 התגורר בסנט פטרסבורג ובשנים 1910–1911 התגורר שוב במוסקבה. ב-1910 הפך לחבר בקבוצה אוונגארד במוסקוה יחד עם דייוויד בורליוק, אלכסנדרה אקסטר, קזימיר מלביץ' (לימים גם נתן אלטמן ולדימיר טאטלין). באותה שנה הוא הפך לחבר בקבוצת אמני האוונגרד הידועה בשם סויוז מולודיוז'י (איגוד הנוער). ב-1911 הצטרף לבית הספר לאמנות באודסה. בשנים 1913 עד 1915 הוא אייר פרסומים רבים במוסקבה, כולל הספר "עזרת המוזות באביב" (1915). הוא גם אייר את "שאגה", 1908–1914 לצד קזימיר מלביץ'. הוא גויס לצבא הקיסרי ב-1916 ונהרג בשנה שלאחר מכן בזמן שנלחם בחזית המקדונית של מלחמת העולם הראשונה. מדיה וקבצים בנושא ולדימיר בורליוק בוויקישיתוף Pg. 77, Nabokov and his fiction: new perspectives By Julian W. Connolly Velimir Vladimirovich Khlebnikov, Vladimir Davidovich Burliuk, Kazimir Severinovich Malevich, Roar! Gauntlets, 1908–1914 (Ряв! Перчатки, 1908-1914 г.г.), Saint Petersburg: EUY, 1914