laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גריפוסוכוס

גריפוסוכוס (שם מדעי: Gryposuchus) הוא סוג של תנינאי נכחד שחי בתחילת האאוקן. הוא השתייך למשפחת הגוויאליים וחי באמריקה הדרומית. נמצאו מאובנים רבים שלו בברזיל, ארגנטינה, קולומביה ונצואלה והאמזונאס של פרו. היצור חי לפני 15 מיליון שנה ונכחד רק בסוף הפליסטוקן. תנין זה נמצא לראשונה ב-1912 על גדת נהר במערב ברזיל. ממצאים אלה הושמדו במהלך הפצצות במלחמת העולם השנייה אך נמצאו נוספים שהיו קרובים לאותו המין, בעיקר של הגולגולת ועצמות שיניים. מבנה השיניים מרמז שהיצור היה קרובו לגוויאל ההודי והיה בעל לסתות דומות. הוא היה גדול בהרבה מהתנינים המודרניים והגיע לאורך מרבי של 10.15 מטרים (33.3 רגל) ולמשקל 1,740 ק"ג, דבר ההופך אותו לגאיביאל השני בגודלו אי-פעם לאחר הרמפוסוכוס ההודי. עם זאת חלק מהמינים היו קטנים בהרבה. הוא היה בעל אורח חיים אמפיבי וניזון בעיקר מדגים או שגיוון מעט בחיות יבשה. המאובנים שלו נמצאו באזורים לאורך החופים ואולי הוא חי לחופי ימים ולא רק בנהרות כמו הגוויאלים המודרניים. תנין זה הופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive. מדיה וקבצים בנושא גריפוסוכוס בוויקישיתוף גריפוסוכוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גריפוסוכוס, באתר GBIF (באנגלית)
שכנים שכנים

שכנים שכנים (באנגלית: Neighbours) היא אופרת סבון אוסטרלית. במקור הסדרה הופקה לשידור עבור ערוץ 7 האוסטרלי, כאשר הפרק הראשון עלה לשידור ב-18 במרץ 1985. עלילת הסדרה עוסקת בחייהם של אנשים הגרים ועובדים בפרבר בדיוני של מלבורן המכונה "ארינסבורו". הסדרה מתמקדת בראש ובראשונה בתושבי רחוב רמזי, ותושבי האזור הסמוך, אשר מכונה מתחם "לאסיטרס", אשר כולל בר, מלון, בית קפה, תחנת משטרה, משרד עורכי דין ופארק. הסדרה זכתה להצלחה רבה במלבורן אך לא בסידני, ועל כן החליטו בערוץ 7 האוסטרלי לבטל את הסדרה. בעקבות כך נרכשה הסדרה על ידי הערוץ המתחרה, ערוץ 10 האוסטרלי. לאחר הרכישה הם נאלצו ליצור מחדש את התפאורה של הסדרה משום שערוץ 7 הרס את התפאורה המקורית על מנת למנוע מהערוץ המתחרה מלהשתמש בהם. ערוץ 10 האוסטרלי החל לשדר פרקים חדשים בסדרה ב-20 בינואר 1986, אשר המשיכו מהמקום בו הסדרה הקודמת נפסקה (החל מפרק 171). עם השנים הפכה הסדרה לסדרת הדרמה הארוכה ביותר בטלוויזיה האוסטרלית. לאורך השנים הסדרה שודרה גם בכ-60 מדינות ברחבי העולם. בישראל שודרה הסדרה באמצע שנות ה-90 בערוץ 2 הניסיוני בשם "שכנים שכנים". לאחר 37 שנה וכמעט 9000 פרקים, בפברואר 2022, ערוץ 5 הודיע כי הם מבטלים את הסדרה והמפיקים הודיעו כי לא נמצא לה מחליף. הודעה רשמית על ביטול הסדרה הגיעה חודש לאחר מכן במרץ 2022. פרק הסיום של הסדרה שודר כפרק באורך 90 דקות באוסטרליה ב-28 ביולי 2022 בערוץ 10, בעוד שהפרק בבריטניה שודר כפרק בן שעה ב-29 ביולי 2022. הפרק שודר באירלנד ב-3 באוגוסט 2022 ובניו זילנד ב-2 ספטמבר 2022. הסדרה היוותה קרש קפיצה לקריירה של כמה מהשחקנים שגילמו בה דמויות שונות ובהם: ראסל קרואו, ליאם המסוורת', כריס המסוורת', מרגו רובי, קיילי מינוג, גאי פירס, ג'סטין הולבורו, ג'ייסון דונובן, ג'סי ספנסר, נטלי אימברוליה, הולי ואלנס ו אלייזה טיילור. מדיה וקבצים בנושא שכנים שכנים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שכנים שכנים (באנגלית אוסטרלית) שכנים שכנים, ברשת החברתית פייסבוק שכנים שכנים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) שכנים שכנים, ברשת החברתית אינסטגרם "שכנים שכנים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שכנים שכנים", באתר Metacritic (באנגלית) "שכנים שכנים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אאוגיריניוס

אאוגיריניוס (שם מדעי: Eogyrinus; מילולית: "ראשן השחר") הוא סוג של חולייתן יבשתי נכחד שהיה שייך לקבוצה דמויי זוחלים, מהם התפתחו הזוחלים המודרניים. הוא חי בתקופת הקרבון שבעידן הפלאוזואיקון לפני 311.7-306.5 מיליון שנה מזמננו. מאובניו נמצאו בצפון אנגליה ב-1926., לאחר שנחשב בתחילה למין של פולידרפטון (Pholiderpeton), מאותה משפחה. יצור זה היה מהגדולים שבתתרופודים של תקופתו והגדול שבבני משפחתו, אם כי הגיע למשקל נמוך מהאנתרקוזאורוס. הוא היה בעל גוף באורך 4.6 מטרים, אך רק במשקל 560 ק"ג. הוא היה בעל זנב ארוך ועבה, אשר הזכיר ראשן ואולי הוא היה קרוב לדו-חיים האמיתיים. לסתותיו החזקות התאימו לטריפת בעלי חיים קטנים ממנו כמו דגים וחסרי חוליות והוא כנראה חי בביצות ובנהרות של אנגליה כשלעיתים עלה אל היבשה לזמן קצר. לא ברור אם הטיל את ביציו במים או ביבשה כמו הזוחלים המודרניים. מדיה וקבצים בנושא אאוגיריניוס בוויקישיתוף אאוגיריניוס, באתר ITIS (באנגלית) אאוגיריניוס, באתר GBIF (באנגלית)
החזרה למוטב

החזרה למוטב (באנגלית: A Retrieved Reformation) הוא סיפור קצר שנכתב על ידי הסופר האמריקאי או. הנרי. הסיפור פורסם לראשונה במגזין קוסמופוליטן, אפריל 1903 ותורגם לעברית בשנת 1989. הסיפור מתאר את האירועים המובילים לחזרתו למוטב של האסיר המשוחרר ג'ימי ואלנטיין. "מפצח הכספות"3 ג'ימי ואלנטיין משתחרר מהכלא לאחר שריצה בו פחות מעשרה חודשי מאסר מתוך ארבע שנים, בשל קשריו הפליליים. הוא הולך לדירה הישנה שלו, אורז את כליו ויוצא. בשבועות הבאים נעשים כמה מקרי שוד של פריצת כספות, והבלש שהכניס את ואלנטיין לכלא מלכתחילה, בן פרייס, נקרא לעבוד על המקרה החדש. הוא מבין כי מעשי השוד בוצעו באופן דומה לסגנון הפעולה של ג'ימי. ואלנטיין מופיע באחד הימים בעיירה בשם אלמור שבארקנסו. הוא הולך לבנק העירוני במטרה לבדוק את המבנה לפני שישדוד אותו. בעוד הוא צועד במורד הרחוב לעבר המלון שהוא עומד להתאכסן בו, תופסת את עינו הבת היפה של הבנקאי, אנאבל אדמס. הוא מתאהב בה מיד ומחליט לוותר בשבילה על קריירת הפשיעה שלו. הוא עובר לגור בעיר, ומתחיל להזדהות כראלף ד. ספנסר, סנדלר מקצועי. בסוף השנה, חלה עלייה במצבו החברתי של ג'ימי, חנות הנעליים שלו משגשגת והוא הופך מאורס עם אנאבל. שבועיים לפני החתונה, הוא כותב מכתב לחבר, ואומר לו שהוא רוצה להעניק לו את כלי הפריצה שלו, בטענה שהוא לא צריך אותם יותר כיוון שהחל לחיות חיים הוגנים וישרים. באותו הזמן, פרייס מגיע לאלמור בחשאי במטרה לעקוב אחר ג'ימי, ומופיע בבנק בעוד ג'ימי ומשפחתה של אנאבל נמצאים בתוכו. ג'ימי, שנושא את התיק עם כלי הפריצה, צופה באבא של אנאבל מראה להם בגאווה את הכספת החדשה של הבנק. האחייניות של אנאבל נהנות ממראה של הכספת המשוכללת, וכשהן משחקות, אחת הילדות סוגרת בטעות את השנייה בפנים ונועלת את הדלת, בלי ששעון הכספת מכוון – כך שלא ניתן לפתוח אותה. כולם נבהלים, ואנאבל המבועתת מתחננת בפני ג'ימי שיעשה משהו. ג'ימי, בידיעה שכך הוא יחשוף את זהותו האמיתית, משתמש בסט הכלים שלו כדי לפתוח את הדלת ולהציל את הילדה. מבלי שואלנטיין יודע זאת, פרייס היה עד לכל האירוע. ואלנטיין מתחיל לעזוב את הבנק, והוא רואה את פרייס עומד ליד הדלת. למרבה הפתעתו, פרייס מעמיד פנים שהוא לא מזהה אותו והולך לדרכו. בשנת 1910, המחזאי פול ארמסטרונג המחיז את הסיפור להצגה מוצלחת בברודוויי, תחת השם "אליאס ג'ימי ואלנטיין", שרצה עם 155 הופעות בתיאטרון וולק שבניו יורק. המחזה עובד לשלוש גרסאות קולנועיות: אחת בשנת 1915, בבימויו של מוריס טורניור וביכובו של רוברט וורוויק, אחת ב-1920 בבימויו של אדמונד מורטימר ובכיכובו של ברט ליטל, אחת ב-1928 בבימויו של ג'ק קונוויי ובכיכובו של ויליאם היינס, והאחרונה היא הסרט המדבר הראשון של מטרו-גולדווין-מאייר. מדיה וקבצים בנושא החזרה למוטב בוויקישיתוף החזרה למוטב, בארכיון האינטרנט (באנגלית) החזרה למוטב, באתר ויקיטקסט (באנגלית) תרגום לעברית של הסיפור מאת ליאורה הרציג, באתר "לשון-אל-לשון" החזרה למוטב - עיון בסיפורו של או. הנרי O. Henry, C. Alphonso (Charles Alphonso) Smith, Selected stories from O. Henry, New York : Odyssey Press, 1922
סויוז TM-8

סויוז TM-8 (ברוסית: Союз TM-8) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-5 בספטמבר 1989 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן לכיוון תחנת החלל מיר. אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד אלכסנדר סרברוב- מהנדס טיסה אנטולי סולוביוב - מפקד אלכסנדר בלאנדין- מהנדס טיסה "סויוז TM-8" שוגרה ב-5 בספטמבר 1989 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. עגינה לתחנת החלל מיר ב-7 בספטמבר למודול "קוואנט 1". בשלבים אחרונים של העגינה מערכות אוטמטיות כשלו והיה צורך לעבור לעגינה ידנית. תחנת החלל הייתה לא מאוישת. צוות עבר למתחם תחנת החלל והחל פעולות להעברתה למצב מאויש. בכך התחילה פעילות משלחת מס' 5. ב-12 בדצמבר בוצע שינוי מיקום עגינה ממודול "קוואנט 1" ומודול הבסיסי של תחנת החלל. להחר השלמת תוכנית פעולה של משלחת מס' 5 החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל למשלחת מס' 6 בפיקוד אנטולי סולוביוב. ב-19 בפברואר 1990 "סויוז TM-8" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ. הנחיתה עברה ללא בעיות והסתיימה כמתוכנן בשטח קזחסטן. נתוני המשימה נתונים מאנציקלופדיית החלל
טיל אוויר-קרקע

טיל אוויר-קרקע (בר"ת: טא"ק) הוא טיל המשוגר מכלי טיס קרבי אל עבר מטרה הנמצאת על הקרקע בין אם היא בים או ביבשה. טא"ק דומים לפצצות דאייה מונחות, אך קיומו של גורם הנעה מכניס סוג זה של חימוש להגדרה של טיל. יתרון מרכזי של טיל האוויר-קרקע מסוגים אחרים של נשק אווירי כנגד מטרות קרקעיות הוא טווח הירי שהוא מספק ליורה. טווח זה מאפשר לרוב ירי מחוץ לטווח ההגנה של המטרה הקרקעית. מרבית טילי האוויר-קרקע מבוססים על מערכות של "שגר ושכח" על מנת לאפשר לכלי הטיס להמשיך בפעילות מבלי לדאוג למטרות קודמות. גובהו של כלי הטיס ומהירותו הם בעלי השפעה על טווח הטיל. עבור טילים ארוכי טווח הדבר פחות משמעותי, אך טילים קצרי טווח (כדוגמת ה-AGM-65 מאבריק) מגדילים את הטווח שלהם באופן משמעותי כאשר הם נורים מגובה רב. קיימות מספר דוגמאות של טכנולוגיית ירי טילים בליסטיים מכלי טיס, אך הן נדירות ביותר. לעיתים מחולקים טילי אוויר-קרקע לשתי קטגוריות - טילים טקטיים וטילים אסטרטגיים. לרוב חלוקה זו מבדילה בין ראש נפץ רגיל וראש נפץ גרעיני קל לבין ראש נפץ גרעיני גדול, בהתאמה. גורמי ההנעה הנפוצים ביותר הם מנועים רקטיים ומנועי סילון. מנועים אלו משפיעים גם על טווח הטיל, קצר או ארוך בהתאמה. מספר דגמים של טילי אוויר-קרקע מתוצרת סובייטית משתמשים במנועי מגח סילון המקנים להם טווח רחוק ומהירות גבוהה. ערך מורחב – נשק מונחה שיטות ההנחיה הנפוצות ביותר של טילי אוויר-קרקע הן הנחיית לייזר, הנחיית תת-אדום, הנחיה אופטית והנחיית GPS. שיטת ההנחיה תלויה לרוב בסוג המטרה. כך בעוד שספינה ניתן לזהות בקלות באמצעות רדאר, גופים מטרות יבשתיות יהיה קשה לזהות בצורה זו. ניתן לראות העברה טכנולוגית בין טילי אוויר קרקע לטילי קרקע-קרקע. כך למשל תוכנן אחד מדגמי ה-BGM-109 טומהוק כטיל א"ק. דגם זה הוחלף בהמשך על ידי ה-AGM-86. טילים אחרים המשמשים את שני סוגי החימוש מונים את הפינגווין, וההרפון. מרבית טילי האוויר-קרקע יכולים ליירט מטרות יבשתיות וימיות למרות שחלקם צריכים לעבור התאמה מיוחדת על מנת לבצע את שני התפקידים בצורה אפקטיבית. לדוגמה ה-AGM-84 SLAM הוא גרסת ההתקפה היבשתית של ההרפון. טילים נגד-טנקים טילי שיוט טילים נגד ספינות טילים נגד קרינה AGM-114 הלפייר נמרוד AGM-86 חאטף-8 AGM-84 SLAM הרפון (טיל) AGM-65 מאבריק JCM פופאי (טיל) דלילה (טיל) קאסד (איראן) טיל קרקע-אוויר JCM - טיל רב ייעודי עתידי מדיה וקבצים בנושא טיל אוויר-קרקע בוויקישיתוף
אהבת איתן

האם התכוונתם ל... ספר על המשנה שהודפס במשניות וילנא ראו: המחבר הרב אברהם אבלי קרניץ ספר על העין יעקב (ספר) ראו: המחבר הרב אברהם משכיל לאיתן
גביע המדינה בכדורסל 1989/1990

גביע המדינה בכדורסל לעונת 1989/1990 היא התחרות ה-30 מאז היווסדו של המפעל. מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-25 בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל גליל עליון. מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-25 בתולדותיה. מולי קצורין מאמן גליל הורחק במשחק השלישי בסדרת גמר הפלייאוף שהתקיים יומיים קודם לכן ואילן קובלסקי ניהל את משחק הגמר מול מכבי תל אביב. 9 שניות לסיום קלע אנדרו קנדי שלשה שקבעה שוויון 90:90 (קנדי קלע 42 נק'). חן ליפין יצא להתקפה מהירה, מצא את לבאן מרסר מתחת לסל וזה קלע בשנייה האחרונה והעניק את הגביע למכבי. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 305-306 גמר גביע המדינה 1990, מכבי תל אביב - גליל עליון 90:92, ערוץ היוטיוב של מכבי תל אביב עפר שלח, הערב האחרון של מגי, מעריב, 15 במאי 1990 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי עשרת גמרי הגביע הגדולים בהיסטוריה, אתר מנהלת הליגה, 15 בפברואר 2012
גויוצפל

גויוצפל (שם מדעי: Goyocephale;‏ "goyo" במונגולית: "מעוטר", "kephale" ביוונית עתיקה: "ראש", כלומר "ראש מעוטר") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת פכיצפלוזאוריים אשר נמצא במונגוליה ב-1982 בידי החוקרים אלטנגרל פירל (Altangerel Perle), טרזה מריאנסקה (Teresa Maryańska) ועמיתיהם. השלד שנמצא כלל גולגולת רחבה, עצמות גפיים, אגן ומספר חוליות. מבנה הגולגולת מרמז שהיה קרובו של ההומלוצפל בעל המבנה המחודד. לדינוזאור היו גולגולת קטנה שפנתה אחורה והייתה בעלת זיזים רבים לאורכה ולצדדיה, ששימשו כבולמי זעזועים. הוא היה בעל לסת עם מקור קרני שבו מספר ניבים ארוכים מוזרים ומאחוריהם שיניים טוחנות קטנות יותר. הגוף היה קליל באורך 2 מטרים והיה בעל רגליים ארוכות בנות 3 אצבעות. הוא היה מותאם יותר לריצה מקרוביו כמו הפכיצפלוזאורוס. באופן כללי הוא נחשב לסוג פרימיטיבי במשפחת הפכיצפלוזאוריים ולעיתים הוא משויך יחד עם ההומלוצפל למשפחה נפרדת - הומלוצפליים (Homalocephalidae). דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק. מדיה וקבצים בנושא גויוצפל בוויקישיתוף גויוצפל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) גויוצפל, באתר GBIF (באנגלית)
נת'ניאל קליפטון

נת'ניאל "נאט" קליפטון (באנגלית: Nathaniel "Nat" Clifton;‏ 13 באוקטובר 1922 – 31 באוגוסט 1990) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין העונות 1951–1958. נודע כשחקן האפרו-אמריקאי הראשון שחתם על חוזה בקבוצה מליגת ה-NBA. בעונת 1956/1957 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA כשחקן ניו יורק ניקס, ולאורך קריירת המשחק העמיד ממוצעים של 10.0 נקודות, 8.2 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. בשנת 2014 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, כשחקן. קליפטון נולד בעיר ליטל רוק שבארקנסו, וגדל בשיקגו שבאילינוי. בשל חיבתו למשקאות מתוקים זכה לכינוי "סוויטווטר" (Sweetwater; "מים מתוקים"), אשר דבק בו לכל אורך קריירת המשחק. בשנת 1942 החל ללמוד באוניברסיטת זאוויר בלואיזיאנה, וכשנה לאחר מכן התגייס לצבא ארצות הברית, בו שירת במשך 3 שנים עד תום מלחמת העולם השנייה. בשנת 1945 החל לשחק עבור ניו יורק רנסאנס – קבוצת ראווה המורכבת כולה מכדורסלנים אפרו-אמריקאים, אשר הופיעה ברחבי ארצות הברית. בין השנים 1947–1950 שיחק בהארלם גלובטרוטרס, ובמקביל השתתף בליגת הבייסבול לשחורים כשחקן קבוצת "שיקגו אמריקן ג'איינטס". בעונת 1950/1951 חתם קליפטון על חוזה בקבוצת ניו יורק ניקס, ובכך הצטרף לצ'אק קופר וארל לויד כשלושת השחקנים האפרו-אמריקאים הראשונים בתולדות ליגת ה-NBA. בעוד קופר היה הראשון מבין השלושה אשר נבחר בדראפט ה-NBA (בחירה 14), ולויד היה הראשון שהשתתף בפועל במשחק NBA, קליפטון זכור כאפרו-אמריקאי הראשון שחתם על חוזה רשמי בקבוצת NBA. ב-4 בנובמבר 1950 השתתף לראשונה במשחק NBA, ארבעה ימים לאחר משחק הבכורה של ארל לויד עם וושינגטון קפיטולס. בשש מתוך שבע עונותיו בניו יורק העפיל עם הניקס לשלב הפלייאוף, ובשלוש מתוכן הפסיד עם הקבוצה בגמר ה-NBA. בעונת 1956/1957 נבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר, לצד חבריו לקבוצה הארי גלאטין וקארל בראון. בגיל 34, קליפטון הוא השחקן המבוגר ביותר בתולדות הליגה אשר משתתף לראשונה במשחק האולסטאר. לקראת עונת 1957/1958 הועבר בטרייד לפורט ויין פיסטונס, יחד עם הארי גלאטין, בתמורה למל האטצ'ינס וצ'ארלי טיירה. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 7.7 נקודות בממוצע למשחק, והודח עם הפיסטונס בגמר האזור המערבי. בעת פרישתו ממשחק בשנת 1958 ניצב קליפטון במקום התשיעי בתולדות ה-NBA במספר ריבאונדים בקריירה, עם 4,469. בקיץ 1958 עזב קליפטון את הפיסטונס וחתם בקבוצת "דטרויט קלאונס" מליגת הבייסבול לשחורים. בשנת 1961 חזר לשחק כדורסל, ושיחק במשך עונה אחת בקבוצת "שיקגו מייג'ורס" מליגת ה-ABL בטרם פרש ממשחק באופן סופי. לאחר קריירת המשחק עבד כנהג מונית בעיר שיקגו. ב-31 באוגוסט 1990 נפטר קליפטון, בגיל 67. בשנת 2014 הונצח בהיכל התהילה של הכדורסל, כשחקן. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA השחקן האפרו-אמריקאי הרולד האנטר חתם על חוזה בוושינגטון קפיטולס לפני קליפטון, אך שוחרר מהקבוצה לפני פתיחת העונה ומעולם לא שיחק ב-NBA. סיכום עונת 1950/1951, באתר ה-NBA סטטיסטיקות הקריירה של קליפטון ב-NBA, באתר basketball-reference.com דף השחקן, באתר היכל התהילה שישה שחקנים אשר "סללו את הדרך", באתר קבוצת דטרויט פיסטונס, 7 בפברואר 2006 קייל קורבר נבחר להחליף את דוויין וייד במשחק האולסטאר 2015, באתר CBS,‏ 11 בפברואר 2015 רשימת הריבאונדרים המובילים ב-NBA נכון לשנת 1958, באתר basketball-reference.com ההודעה על פטירתו של קליפטון, באתר deseretnews.com,‏ 2 בספטמבר 1990
הומלוצפליים

הומלוצפליים (שם מדעי: Homalocephalidae) היא משפחה אפשרית של דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף מקבוצת הפכיצפלוזאורים אשר חיו בתור הקרטיקון והיו בעלי מבנה גרמי בבסיס הגולגולת שלהם. הם היו דומים מאוד לבני משפחת הפכיצפלוזאוריים והרבה מדענים מחשיבים אותם כיום לחלק מהמשפחה. הם דומים מאוד לפכיצפלוזאוריים ובעלי גולגולת דומה אך פחות עגלגלה ואולי התבססו להגנה יותר על תנועה מהירה מאשר על נגיחה חזקה. הם נמצאו באמריקה הצפונית ובמרכז אסיה ונכחדו בהכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה. הומלוצפל (Homalocephale) גויוצפל (Goyocephale) ואננוזאורוס (Wannanosaurus) כמה חוקרים מסווגים גם את הסטגוצרס (Stegoceras) למשפחה. מדיה וקבצים בנושא הומלוצפליים בוויקישיתוף הומלוצפליים, באתר GBIF (באנגלית)
גביע המדינה בכדורסל 1990/1991

גביע המדינה בכדורסל לעונת 1990/1991 היא התחרות ה-31 מאז היווסדו של המפעל. מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-26 בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל חולון. מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-26 בתולדותיה. אחרי שבע דקות בגמר, חולון של המאמן אפי בירנבוים פתחה בצורה אדירה 13–28. בדקה ה-16 היתרון צמח ל-35–51. טרי פייגינס קלע 21 מ-26 הנקודות שלו במחצית הראשונה, אותה סיימה חולון ביתרון 46–55. אולם במחצית השנייה הפך הטריו של תל אביב (ג'מצ'י, מרסר ודניאל) את המשחק. צביקה שרף השלים דאבל שני רצוף של מכבי תל אביב. אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, עמודים 313-315 גמר גביע המדינה 1991, מכבי תל אביב - הפועל חולון 90:100, ערוץ היוטיוב של מכבי תל אביב אריה ליבנת, הגמרים בין מכבי תל אביב להפועל חולון: 60 שנים, מנצחת אחת, באתר הארץ, 15 בפברואר 2018 המידע באדיבות אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי
בולי מדינת ישראל - שנת 1953

בשנת 1953 הנפיק השירות הבולאי של מדינת ישראל 8 בולי דואר חדשים בערך נקוב כולל של 1795 פרוטות. בשנת 1953 הוכנסה לשימוש במדפיס הממשלתי מכונת דפוס חדישה, אשר הדפיסה בולים בשיטת "שקע". שתיים מסדרות הבולים בשנה זו הודפסו בשיטה זו (בול רמב"ם ובולי מועדים לשמחה), בעוד יתר בולי מדינת ישראל שהונפקו בשנת 1953, הודפסו בשיטת פוטוליטו. כל הבולים של שנת 1953 הוכנו בידי בכירי המעצבים בישראל, אשר עיצבו בולים גם בשנים קודמות. בשנת 1953 לא הונפקו בישראל בולים מן המניין בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולי סדרת מטבע שהונפקו לראשונה בשנת 1949. בול דואר אוויר נוף הארץ יפו העתיקה מעטפת היום הראשון בשנת 1953 החלה הנפקת הסדרה השנייה של בולי דואר אוויר בישראל. בולים אלו נועדו להחליף את הסדרה הקודמת שהונפקה בשנת 1950 ועסקה בציפורים שהופיעו ביצירות אמנות עתיקות. בשנה זו הונפק הבול הראשון בסדרת "נוף הארץ". הבול עוצב בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בשנת 1953 לא הונפקו בישראל בולי דמי דואר בעיצוב חדש. הדואר המשיך להשתמש בבולי דמי דואר מן הסדרה השנייה שהונפקו בשנת 1952. בול יום העצמאות מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי וילי וולף וינד ו-וינץ סטרוסקי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול מועדים לשמחה ארון קודש בירושלים בול מועדים לשמחה ארון קודש בפתח תקווה בול מועדים לשמחה ארון קודש בצפת מעטפת היום הראשון הבולים עוצבו בידי ג'ורג' המורי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול רמב"ם מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי וילי וולף וינד ו-וינץ סטרוסקי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: זה הבול הראשון של ישראל שהודפס בשיטה זו. בול המכבייה הרביעית מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי וילי וולף וינד ו-וינץ סטרוסקי. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: בול כיבוש השממה מעטפת היום הראשון הבול עוצב בידי אברם גיימז. להלן ריכוז המידע על הנפקת הבולים: עלון AIR MAIL(1954-1956), באתר התאחדות בולאי ישראל עלון INDEPENDENCEDAY -, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון FESTIVALS5714 (1953), באתר התאחדות בולאי ישראל עלון הרמב"מ, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון MACCABIAH - 4 1953, באתר התאחדות בולאי ישראל עלון כיבוש השממה, באתר התאחדות בולאי ישראל בולי דואר אוויר באתר התאחדות בולאי ישראל בול יום העצמאות החמישי באתר התאחדות בולאי ישראל בולי מועדים לשמחה ה'תשי"ד באתר התאחדות בולאי ישראל בול רמב"ם באתר התאחדות בולאי ישראל בול המכביה הרביעית באתר התאחדות בולאי ישראל בול כבוש השממה באתר התאחדות בולאי ישראל בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 30-27. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 27. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 28. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 29. בולי ישראל - קטלוג מספר 14, השירות הבולאי, 2008, עמ' 30.
צ'ארלי מרפי (שחקנית)

שארלוט מרפי (באנגלית: Charlotte Murphy; נולדה ב-19 באפריל 1988) היא שחקנית אירית. מרפי נולדה ב-19 באפריל 1988 באניסקורת'י שבמחוז וקספורד למשפחה בת שישה ילדים. הוריה, פט וברנדה, הם הבעלים של מספרה. כשהייתה בת 12 המשפחה עברה לגור בווקספורד. בין השנים 2006 ל-2008 למדה מרפי בבית הספר למשחק "Gaiety School of Acting" בדבלין. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד שיבון דילייני בסדרת הדרמה "Love/Hate" של רשת RTÉ, עליו זכתה ב-2013 בפרס האקדמיה האירית לקולנוע ולטלוויזיה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. עוד היא מוכרת מהופעתה בתפקיד אן גלאגר בסדרת הטלוויזיה עטורת השבחים "עמק האושר" של ערוץ BBC One. בשנת 2017, החלה מרפי להופיע בעונה הרביעית של סדרת הפשע ההיסטורית "כנופיית ברמינגהאם". מדיה וקבצים בנושא צ'ארלי מרפי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של צ'ארלי מרפי צ'ארלי מרפי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) צ'ארלי מרפי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Charlie Murphy on IMDb O'Toole, Jason (10 בנובמבר 2012). "Nudity? No Problem. My Father, the comedian, Doesn't Mind One Bit'; She's the Daughter of a Born Again Christian, and a Churchgoer Herself. So How Does Love/Hate's Charlie Murphy Square That with the Sex, Violence and Nude Scenes in RTÉ's Hard-Hitting Gangland Drama?". Daily Mail. נבדק ב-20 בנובמבר 2013. {{cite news}}: (עזרה) "Alumnus of the month, Charlie Murphy". The Gaiety School of Acting. נבדק ב-19 בנובמבר 2013. {{cite web}}: (עזרה)
יינגשאנוזאורוס

יינגשאנוזאורוס (שם מדעי: Yingshanosaurus) הוא סוג דינוזאור צמחוני ממשפחת הסטגוזאוריים שחי בסוף היורה לפני 155 מיליון שנה ביערות סין. הוא קרוי על שם המדינה בה נמצא - יינגשאן (Yingshan) שבמחוז סצ'ואן, דרום סין. המאובנים שלו התגלו ב-1983 והם כללו עצמות חלקיות של גולגולת שבורה, צלעות ומספר חוליות לא ברורות. לאורך השנים הוא נחשב לטקסון מוטל בספק עקב מחסור בפרטים ייחודיים. רק ב-1994 החוקר שו סונגלין (Zhu Songlin) ראה בו פרט של סטגוזאור מאוחר. לצידו נמצאו באתר מספר של דינוזאורים מהיורה הסינית, ביניהם סטגוזאורים אחרים כמו הטואוג'יאנגוזאורוס, הצ'ונגצ'ינגוזאורוס וההואיאנגוזאורוס וטורפים כמו היאנגצ'ואנוזאורוס. סטגוזאור זה היה בעל ירך באורך 675 מ"מ והגיע לאורך 4.5-6 מטרים. לא נמצא ממנו זנב אך נמצאו לוחיות קטנות מעל החוליות ששימשו כדי להזרים דם חם לגוף. היצור היה אוכל צמחים בעל ראש קטן. בנוסף הוא היה בעל זיזי עצם על כתפיו. יינגשאנוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
אלטירינוס

אלטירינוס (שם מדעי: Altirhinus; מילולית: "חוטם גבוה") הוא סוג דינוזאור צמחוני מקבוצת האורניתופודים אשר חי במונגוליה של הקרטיקון התחתון. במראהו הוא הזכיר את בני משפחת האיגואנודוניים. הוא תואר ב-1998 בידי החוקר הבריטי דייוויד ב. נורמן ונמצא ממנו מין אחד - Altirhinus kurzanovi. נחשפו ממנו מאובני בוגרים וגם כמה שלדי צעירים. דינוזאור זה היה גדול ובעל גולגולת גדולה עם חוטם עגלגל ומוגבה מאוד, ממנו קיבל את שמו. אורך הגולגולת הגיע ל-760 מ"מ והדינוזאור עצמו הגיע לאורך 6.5 מטר ולמשקל של 1.1 טון. הוא היה בעל מבנה של הליכה על ארבע אך אולי הזדקף כדי לאכול מצמרות עצים. בתוך פיו היו שורות של שיניים טוחנות רבות ששימשו ללעיסת עלים או פירות. המבנה של האף הגדול אולי עזר לו לצורכי רבייה כמו אצל פיל הים או ששימש לשיפור הנשימה, לעזור בהרחה או לאגור מים כמו חדק. מבנה האף שלו דמה לקרובו האוסטרלי - המוטבורזאורוס. דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק. מדיה וקבצים בנושא אלטירינוס בוויקישיתוף אלטירינוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אלטירינוס, באתר GBIF (באנגלית)
מכון קרטיס למוזיקה

מכון קרטיס למוזיקה (באנגלית: Curtis Institute of Music) הוא בית ספר למוזיקה בפילדלפיה, פנסילבניה, שהלימודים בו מובילים לדיפלומה בנגינה, תואר ראשון במוזיקה, מוסמך למוזיקה באופרה ותעודת לימודי מקצוע באופרה. הוא נחשב לאחד מחשובי הקונסרבטוריונים למוזיקה בארצות הברית. המכון הוא בית ספר פרטי, שנוסד בשנת 1924 על ידי מרי לואיז קרטיס בוק. תכליתו המקורית הייתה, במידה ידועה, לשמש כמגרש אימונים לנגני תזמורת, כדי למלא את שורותיה של תזמורת פילדלפיה, בדומה ליחס בין בית הספר הגבוה למוזיקה בווינה והפילהרמונית של וינה. עם זאת, פסנתרנים, זמרים, נגני עוגב ומלחינים יכלו גם הם להירשם ללימודים. כל התלמידים לומדים במלגה מלאה. התחרות להתקבל למכון עזה, כיוון שלמכון קרטיס יש שיעור הקבלה הנמוך ביותר מכל קולג' או אוניברסיטה בעולם. מלבד פסנתרנים, זמרים, נגני עוגב, מנצחים ומלחינים, המכון מקבל סטודנטים רק במספר מספיק למילוי תזמורת יחידה. בהתאם לכך, טווח הרישום הוא בין 160 ל-200 סטודנטים בשנה. מנהלי העבר של קרטיס הם הפסנתרן יוזף הופמן, המלחין רנדל תומסון, הכנר אפרם צימבליסט, הפסנתרן רודולף סרקין ג'ון דה לאנסיה (שהיה אבובן ראשי של תזמורת פילדלפיה במשך שנים רבות) וגארי גרפמן, שהתמנה לתפקיד בשנת 1995, ופרש מתפקידו כנשיא ומנהל בסוף שנת הלימודים 2005/6 והמשיך במחלקת הפסנתר. מחליפו והנשיא המכהן (נכון ל-2015) הוא רוברטו דיאז, הויולן הראשי של תזמורת פילדלפיה וחבר בשלישיית דיאז. רוברטו דיאז הוא בוגר המכון וחבר בסגל המורים. רבים מבוגרי המכון המשיכו לקריירות מרשימות. בין הבוגרים הרבים הרולד בנט, לשעבר חלילן ראשי של תזמורת המטרופוליטן אופרה; הפסנתרן ריצ'רד גוד; נגן הטובה של התזמורת הסימפונית של שיקגו ומורה רב-השפעה לפדגוגיה של כלי נשיפה ממתכת; הכנרת הילרי האן; המנצח ליאונרד ברנשטיין; הסופרן בניטה ואלנטה; הסופרן אנה מופו; והפסנתרן לאנג לאנג. גם הפסנתר האגדי, הקובני-אמריקאי חורחה בולט למד שם. המלחינים האמריקאים סמיואל בארבר, דארון האגן, ג'אן קרלו מנוטי, ג'ניפר היגדון ונד רורם גם הם בוגרי המכון. מדיה וקבצים בנושא מכון קרטיס למוזיקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכון קרטיס למוזיקה (באנגלית) מכון קרטיס למוזיקה, ברשת החברתית פייסבוק מכון קרטיס למוזיקה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מכון קרטיס למוזיקה, ברשת החברתית אינסטגרם מכון קרטיס למוזיקה, סרטונים בערוץ היוטיוב מכון קרטיס למוזיקה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)