laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שוקע

בכלי שיט, שׁוֹקַע (באנגלית: Draft או Draught) הוא המרחק האנכי בין פני המים לבין תחתית כלי השיט (השדרית), כולל עובי דופן הגוף. השוקע מגדיר את העומק המינימלי של המים שאונייה או סירה זקוקים לו כדי לשוט. ניתן לעשות שימוש בנתון השוקע כדי לקבוע את משקל המשא שכלי שיט נושא, על ידי חישוב ההדחק ושימוש בחוק ארכימדס. מספנות הבונות אוניות מספקות טבלת הדחק לכל שוקע. צפיפות המים (מי ים או מים מתוקים) וקיבולת מכלי הדלק של האונייה חייבים להילקח בחשבון. השוקע האחורי נמדד בניצב האחורי (Perpendicular of the stern). השוקע הקדמי נמדד בניצב הקדמי (Perpendicular of the bow). השוקע הממוצע (Mean draft) מחושב על פי ממוצע השוקע האחורי והשוקע הקדמי, עם תיקונים מסוימים. שוקע אונייה יכול להשתנות בהשפעת גורמים רבים, לא רק על ידי שינוי הדחק האונייה. בין הגורמים העלולים להשפיע על השוקע יש למנות את נטייתה של האונייה - אונייה שאינה מאוזנת ונוטה לצד אחד עלולה להגדיל את השוקע שלה. שינוי בגובה המים עלול לשנות את השוקע, וכך גם מעבר ממי ים למים מתוקים, ולהפך. גם שינוי בטמפרטורת המים עלול לגרום לשינוי בשוקע. אונייה המגבירה את מהירותה בעת שיט במים רדודים עלולה לשנות את השוקע, דבר העלול לסכן את האונייה ולגרום לה להפגע מהקרקעית. השוקע נמדד באמצעות סרגל מידות בחרטום ובירכתיים, ובאוניות מסוימות משתמשים גם בממוצע המידות בניצבים. שני סוגי סרגלים קיימים בשימוש: סרגל מטרי, שבו מופיעים מספרים זוגיים בלבד, וסרגל ביחידות רגל, שבו מסומנים מספרים זוגיים ואי-זוגיים גם יחד, בדרך כלל בספרות רומיות. השאיפה באוניות גדולות היא לשמור על שוקע ממוצע כאשר הן ריקות (ללא מטען), זאת כדי להקל על השיט בים ולהפחית את השפעת הרוח על תנועת הספינה. כדי להשיג מטרה זו האונייה שואבת מי נטל כדי לייצב את כלי השיט, לאחר פריקת המטען. כאשר אונייה נמצאת בתנועה היא עשויה להגביר את השוקע בירכתי כלי השיט, תופעה הנגרמת משקיעת החרטום עם הגברת כוח המנוע. לאונייה יכול להיות שלושה מצבי שוקע שקועת ירכתיים (Down by the stern) - כאשר השוקע בירכתיים גדול יותר מאשר בחרטום, זהו המצב המקובל בכלי שיט, ההיגוי יעיל יותר ונצילות ההנעה מקסימלית. שקועת חרטום (Down by the head) - במצב זה השוקע בחרטום גדול יותר מהשוקע בירכתיים, זהו מצב חריג ולא מקובל ברוב המקרים (קורה לרוב בעת פריקה וטעינה בנמל, כאשר אחרי היציאה לים מתקנים את השוקע) במצב זה ההיגוי חלש ולקוי, ייתכן והמדחף יהיה מחוץ למים בחלקו, דברי שמגדיל את העומס עליו ומקטין את יעילותו. שוות שוקע (Even keel) - במצב זה השוקע בירכתיים ובחרטום זהים, מצב זה מקובל במקומות רדודים או בתעלות (סואץ ופנמה), בכניסה לנמלים בהם העומק רדוד ובמצבי ים קשים. במצב זה העומס על המנוע קל יחסית וההיגוי סביר. שוקע קטן מאפשר לספינות לשוט במים רדודים יותר. השוקע הקטן מאפשר לספינות אלה גישה לנמלים קטנים, שיט בנהרות והתקרבות לחוף. שוקע גדול מבטיח יציבות טובה יותר ברוח חזקה היות שבכך יורד מרכז הכובד של הספינה.
יובל ברגר

יובל ברגר, מהנדס ישראלי זוכה פרס ביטחון ישראל. ברגר הוא בוגר לימודי הנדסת חשמל מהטכניון (בהצטיינות, 1987) ובעל תואר דוקטור בהנדסת חשמל מאוניברסיטת תל אביב (1997). כ-18 שנים הוא הועסק במחלקה הטכנולוגית של משרד הביטחון ובשנים 2000–2004 עמד בראשה. בשנת 1995 הוא זכה על פועלו בפרס ביטחון ישראל. בשנת 2005 היה ברגר שותף בייסוד חברת "Siverge Networks" לפיתוח רכיבי תקשורת למערכות תקשורת רחבות סרט, ושימש מנכ"ל החברה מיום הקמתה ועד להפסקת פעילותה בשנת 2013. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הומופוניה

הומופוניה (מיוונית: הומו - שווה, פוניה-קול, צליל) הוא מונח שמתייחס למרקם מוזיקלי רב-קולי. הומופוניה מאופיינת בקול ראשי מוביל, וקולות נוספים ה"כפופים" לו, ומשמשים בעיקר כליווי וכמעשירי המרקם. לדוגמה, שיר רוק בן זמננו הוא בעל מרקם הומופוני - הזמר מוביל ושאר הכלים מלווים ומייצרים אווירה. ההומופוניה נבדלת מהפוליפוניה, בה לכל קול יש עצמאות מוחלטת, ומההטרופוניה, בה כל הקולות נעים יחד, באותו המקצב ובאותה מסגרת טונאלית. ההומופוניה הייתה מקובלת בעיקר בתקופה הקלאסית. בתקופה זו הייתה המוזיקה מאופיינת בסימטריה ובפשטות. וכן בתקופה הרומנטית בה התרחב השימוש בסגנון הליד על ידי פרנץ שוברט. מונופוניה פוליפוניה הטרופוניה הומוריתמיקה מדיה וקבצים בנושא הומופוניה בוויקישיתוף הומופוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אבנר חנני

אבנר חנני (נולד ב-1974 בירושלים) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי, בוגר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, Royal Northern College of Music. חנני הופיע כסולן בפסנתר ברסיטלים ועם תזמורות שונות. יצירותיו זכו לשבח מפי המלחין המינימליסטי סטיב רייך, שבחר ביצירה של חנני לביצוע בקונצרט ליום הולדתו ה-70 של רייך בתל אביב. יצירה של אבנר חנני לכלי נשיפה זיכתה אותו בפרס הראשון בתחרות של שנת 2008 בעיר ליל בצרפת, שהשתתפו בה 257 יצירות להרכבים סימפוניים של כלי נשיפה בתוספת פסנתר ונבל. היצירה הזוכה של חנני נקראת "נישאת ברוח". משכה הוא 8 דקות ולדברי המלחין, איננה משקפת את המינימליזם שהוא נוטה אליו בכתיבתו המוזיקלית. בשנת 2011 זכה אבנר חנני בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים. מנימוקי השופטים על הענקת הפרס לחנני: "אבנר חנני כותב מוזיקה יפהפייה פשוטו כמשמעו. סגנונו המזכיר משהו את בנג'מין בריטן הינו קליט וקולח ובאותה עת מלא בחיות ריתמית והרמונית. בארבע היצירות ששמענו מדגים חנני את שליטתו המלאה בכתיבה לתזמורת כמו למקהלה א'קפלה, למקהלה עם ליווי וכן לקול ופסנתר. מלהיב במיוחד הוא מחזור השירים "איש ירושלים אני" לבריטון ופסנתר על פי פואמות של יהודה עמיחי בו עושה חנני שימוש מאלף במיזוג שבין המקור בעברית של הטקסט לבין תרגומו לגרמנית, המושרים לסירוגין למוזיקה שובת לב, מלאת הבעה ונפלאה בבהירות המחשתה". אבנר חנני הוא בנו של אבי חנני, המנהל הוותיק של "קול המוסיקה" בקול ישראל, ונכדו של חיים חנני שהיה פרופ' למתמטיקה ורקטור אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. אבנר חנני, ברשת החברתית פייסבוק אבנר חנני, באתר Discogs (באנגלית) חגי חיטרון, עכבר העיר אונליין, פרס בצרפת למלחין אבנר חנני, באתר הארץ, 10 ביולי 2008 מרב יודילוביץ', הולך עם הרוח, באתר ynet, 8 ביולי 2008 זוכי פרס רה"מ לקומפוזיטורים ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עלות שקועה

בכלכלה, בתמחיר ובתהליכי קבלת החלטות, עלות שקועה או עלות אבודה (מוכר גם בשם הלועזי sunk cost) היא הוצאה שכבר בוצעה ולא ניתנת להחזר, ולכן כבר אינה רלוונטית לקבלת החלטות עתידיות. לעיתים מדובר על השקעה בסדרי גודל גדולים, לדוגמה הקמת מפעל חדש, או הקמת מיזמי תשתית, כשהתוצאה העסקית בדיעבד אינה מצדיקה את ההשקעה. ההוצאות הרלוונטיות לשיקולי הפעלת עסק הן עלויות קבועות ועלויות משתנות. עלות שקועה אינה משתייכת לשני סוגי עלויות אלה. במיוחד יש להבחין בין העלות השקועה, כהשקעה במפעל או בציוד שנעשתה כבר ואינה ניתנת למניעה או להחזרה, לבין העלות הקבועה, שהיא עלות הפעלתו של המפעל או העסק, ואשר ניתן להימנע ממנה על ידי הדממת המכונות וסגירת המפעל, או חלק ממנו. כעלות השקועה נלקח רק אותו חלק מההשקעה בנכס שאינו בר-החזרה, ולכן יש לנכות מסך העלות שהושקעה את ערך המימוש של הנכס. עלות שקועה היא פרמטר כלכלי. בחשבונאות נהוג להפחית עלויות בצורה ליניארית, כך שהשקעה הונית גדולה תגרום מדי שנה לרישום של הוצאה בדוח הרווח וההפסד, ולהפסד. הגישה הכלכלית מתעלמת מהוצאה זו, והיא אינה נלקחת כשיקול לאחר שהוצאה. כך שייתכן מצב שבו מפעל מפסיד עדיין כדאי להפעלה. אפקט העלות השקועה או "ההוצאה האבודה" נבחן על ידי כלכלנים העוסקים בתורת הערך. נמצא כי מנהלים נטו להמשיך בפרויקטים כושלים, על אף שלא הייתה לכך הצדקה. אפקט זה נקרא גם "אפקט הקונקורד", על שם מטוס הקונקורד. בפרויקט זה הושקעו סכומי עתק גם לאחר שהיה ברור שהפרויקט ייכשל, והפעלת המטוס לא תהיה כלכלית, עד שלבסוף המטוס קורקע. כדוגמה לעלות שקועה ניתן לקחת את מפעל הבשר "אדום אדום" של חברת תנובה. נכון ל-2008 המפעל מפסיד, וחלק מעובדיו פוטרו. במפעל הושקעו בתחילת המאה ה-21 כ-130 מיליון שקלים. חלק נכבד מסכום זה ניתן לראות כעלות שקועה, משום שלא יוחזר בין אם ייסגר המפעל ובין אם ימשיך לפעול, ולכן אינו רלוונטי להחלטה בעניין זה. דוגמה להחלטה של פרט לגבי עלות שקועה היא קניית כרטיס יקר להצגה, כשבמהלכה מתחוור לרוכש הכרטיס כי אינו נהנה מההצגה, ועליו לקבל החלטה האם לעזוב את ההצגה בהפסקה. רציונלית, מחיר הכרטיס איננו רלוונטי בשיקולי הרוכש, מכיוון שזוהי הוצאה שכבר נעשתה ואין להשיבה; בפועל דיסוננס קוגניטיבי משפיע על קבלת ההחלטה הלא-רציונלית. דוגמה נוספת היא אדם שקנה כרטיס להצגה, אך כדי להגיע אליה הוא צריך לשלם הוצאות נוספות (דלק, בייביסיטר וכדומה). גם אם בסופו של דבר הוא כלל לא ירצה לצאת ולראות את ההצגה, הדיסוננס הקוגניטיבי יגרום לו כן ללכת ולראותה, מכיוון שהוא כבר שילם עליה, והוא יחשוב שאם הוא יישאר בבית הוא "יפסיד את הכסף" של עלות הכרטיס (זאת בעוד שהמצב בדיוק הפוך: את הכסף על הכרטיס הוא ממילא הפסיד מיד לאחר קנייתו, ודווקא ההליכה להצגה תגרום להפסדים כספיים נוספים). במילים אחרות, הפחד מאיבוד העלות השקועה, עלול לגרום לאנשים/ארגונים לבזבז כספים נוספים, ללא כל תועלת. "עשינו שגיאות עם אדום אדום", nrg ,8.2.2007
דטרויט טייגרס

דטרויט טייגרס (באנגלית: Detroit Tigers) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר דטרויט, מישיגן. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של האמריקן ליג. הקבוצה שנוסדה ב-1894 היא אחת משמונה קבוצות מייסדות של האמריקן ליג ב-1901. קיימות מספר גרסאות למקור השם "טייגרס" (טיגריסים), שתיים מהנפוצות בהן נוגעות לצבעי המדים שלבשה הקבוצה בתחילת דרכה, פסים צהובים על רקע שחור, ולכינויה של יחידה צבאית מהעיר. אחד מסמלי הקבוצה בראשית דרכה היה השחקן טיי קוב, שנודע במשחקו חסר הפשרות ולימים נחשב לאחד השחקנים הבולטים ביותר ששיחקו בליגה. קוב שיחק בקבוצה בין השנים 1905 ל-1926 כשמשנת 1921 שימש כמאמן-שחקן, בתקופתו העפילה הקבוצה שלוש פעמים ברצופות לוורלד סיריס בשנים 1907–1909, אך נכשלה בניסיונותיה לזכות באליפות. ב-1935 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה לאחר שניצחה בוורלד סיריס את השיקגו קאבס 3-4. מאז זכתה הקבוצה שלוש פעמים נוספות בתואר, האחרונה בהן ב-1984. שנות ה-90 ותחילת המאה ה-21 התאפיינו בכשלונות רצופים של הטייגרס, שלא הצליחו להפעיל לפלייאוף. לקראת עונת 2006 שכרו הטייגרס את שירותיו של ג'ים לילנד, מנג'ר ותיק ובעל רקורד מוכח של הצלחות, וכבר בעונתו הראשונה הוא הוביל את הקבוצה לוורלד סיריס, בה הפסידו בחמישה משחקים לסנט לואיס קרדינלס. ב-2012 העפילו הטייגרס פעם נוספת לוורלד סיריס אך הפסידו 0–4 לסן פרנסיסקו ג'איינטס מדיה וקבצים בנושא דטרויט טייגרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דטרויט טייגרס (באנגלית) דטרויט טייגרס, ברשת החברתית פייסבוק דטרויט טייגרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דטרויט טייגרס, ברשת החברתית אינסטגרם דטרויט טייגרס, סרטונים בערוץ היוטיוב דטרויט טייגרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מינסוטה טווינס

מינסוטה טווינס (באנגלית: Minnesota Twins) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר מיניאפוליס, שבמינסוטה. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של האמריקן ליג. הקבוצה הוקמה ב-1901 בוושינגטון והייתה אחת משמונה הקבוצות שייסדו את האמריקן ליג. בזמן שהותה בוושינגטון כונתה הקבוצה וושינגטון סנטורס, ולמרות מספר שנים טובות כולל זכייה בוורלד סיריס ב-1924, היו השגי הקבוצה דלים יחסית, והיא הייתה מושא ללעג על רקע כישלונותיה. עד שעברה למינסוטה סיימה הקבוצה במאזן חיובי רק 16 פעמים מתוך 60 עונות. ב-1960 הגיעו בעלי הקבוצה לסיכום על מעבר למינסוטה, לאחר משא ומתן מול הליגה אושר ההסכם, ונקבע שהקבוצה תוכל לעבור ולזקוף לזכותה את השגי העבר, ובמקביל תוקם קבוצה חדשה בוושינגטון שתישא את השם וושינגטון סנטורס. ב-1961 יצא לפועל המעבר למינסוטה. שם הקבוצה נבחר להיות מינסוטה טווינס, ובכך היא הייתה הקבוצה הראשונה בתולדות הליגה שנשאה שם של מדינה ולא שם של עיר ספציפית, זאת מתוך תקווה שבכך תגדיל את מאגר האוהדים שלה. גם הכינוי "טווינס" (תאומים) נבחר על רקע הרצון לגרום להזדהות אוהדים מכלל מטרופולין "ערי התאומים" הכולל את מיניאפוליס וסיינט פול. הטווינס העפילו לוורלד סיריס ב-1965 אך הפסידו בסדרה 3–4, לאחר תצוגות הרואיות של סנדי קופקס מהלוס אנג'לס דודג'רס. הקבוצה העפילה פעמיים נוספות לגמר, ב-1987 וב-1991 כשבשתי הפעמים היא הצליחה לזכות בתואר. ה-MLB החליטה להוציא את מספרו של רובינסון משימוש, בשל כבוד והישגיו של השחקן. כלומר, אף קבוצה בליגה לא יכולה לתת לשחקן מסוים את המספר. בין 1982 ל-2010 שיחקה הקבוצה ביוברט האמפרי מטרודום (או בקיצור המטרודום), אצטדיון מקורה בו משחקת גם קבוצת הפוטבול מינסוטה ויקינגס, האצטדיון נתן לקבוצה יתרון ביתי מובהק, הן בשל רעש הקהל המועצם בחלל הסגור, והן בשל ייחודיות המגרש. אף על פי כן, האצטדיון אינו ידידותי לקהל מבחינת תנאי צפייה שכן נבנה כאצטדיון פוטבול רב שימושי שניתן להתאימו גם למשחק בייסבול. לאור תזרים ההכנסות הנמוך, הצליחו בעלי הקבוצה לשכנע את מחוקקי מדינת מינסוטה לאשר לקבוצה בניית אצטדיון חדש, הטארגט פילד (אנ'), בן כ-40,000 מקומות, אשר נפתח רשמית ב-12 באפריל 2010. על אף מזג האוויר הבעייתי באזור צפוני בו הוא שוכן, האצטדיון. אינו מצויד בגג הניתן לסגירה. עלותו של הקמת האצטדיון החדש הגיעה ל-555 מיליון דולרים ובו 38,544 מקומות (נכון ל-2019). מדיה וקבצים בנושא מינסוטה טווינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מינסוטה טווינס (באנגלית ובספרדית) מינסוטה טווינס, ברשת החברתית פייסבוק מינסוטה טווינס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מינסוטה טווינס, ברשת החברתית אינסטגרם מינסוטה טווינס, סרטונים בערוץ היוטיוב מינסוטה טווינס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "Target Field Construction Budget - Minnesota Ballpark Authority". Ballparkauthority.com
אברהם ילובסקי

אברהם ילובסקי (ה'תר"י, 1850 – י' בטבת ה'תרמ"ט, 14 בדצמבר 1888) היה מקורבנותיו הראשונים של היישוב היהודי המתחדש בארץ ישראל. ילובסקי נהרג בבקתתו על ידי מרצחים ערבים אחרי התנגדות עזה מצדו תוך שימוש בגרזנו. ביתו היה ליד הצומת (צומת אברהם ילובסקי) הנושא כיום את שמו ובה אנדרטה לזכרו. מונצח לצד חללי מערכות ישראל הראשונים ביישוב היהודי המתחדש. ילובסקי נולד בביאליסטוק שבפולין. היה נפח במקצועו ובהמשך גם עסק בחקלאות בארץ ישראל. בבית אביו התחנך על ברכי המסורת ולימים הוסמך לרבנות. אולם בחר במקצוע הנפחות. בשנת 1883 נישא לשיינה-יפה. עלה לארץ ישראל ותר את הארץ וחיפש מקום למשפחתו. היה בין חברי הקבוצה הראשונה שרכשה חלקות ב"נחלת ראובן", נחלתו של ראובן לרר, החלוץ למושבה נס ציונה לעתיד לבוא. המתיישבים התגוררו יחדיו בחצר החאן ואברהם היה יחיד בהם שבנה במו ידיו את ביתו על אם הדרך לראשון לציון. לנחלה זו הביא בשנת 1888 את משפחתו מביאליסטוק. באותה שנה היה החורף קשה. מפחד השיטפונות והקור העביר אברהם את משפחתו לחצר החאן. והוא עצמו נשאר לשמור על מקום מגוריו והנפחיה שממנה התפרנס. ביום י' בטבת תרמ"ט (14 דצמבר 1888), נהרג בבקתתו על יד מרצחים אחרי התנגדות עזה מצדו תוך שימוש בגרזינו. הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות של ראשון לציון. הניח אשה וארבעה ילדים. נינו הוא אהרן שביט מבכירי טייסי חיל האוויר הישראלי. נינה אחרת היא אראלה לבית זייצוב, אשת חה"כ לשעבר מרדכי בר-און. דוד תדהר (עורך), "אברהם ילובסקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2275 אברהם ילובסקי באתר מוזיאון ראשון-לציון אברהם ילובסקי באתר יזכור של משרד הביטחון ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפלגת פועלים השומר הצעיר

מפלגת פועלים השומר הצעיר בארץ ישראל הייתה מפלגת פועלים ציונית מרקסיסטית ביישוב שהוקמה בפברואר 1946 כאיחוד בין מפלגת השומר הצעיר לבין מפלגת הלוויין שלה הליגה הסוציאליסטית. המפלגה ייצגה את דעותיהם של תנועת השומר הצעיר ושל הקיבוץ הארצי. מנהיגי התנועה היו מאיר יערי ויעקב חזן. מקורה של המפלגה היה בתנועת הנוער "השומר הצעיר", שממנה צמחה גם תנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. לפני הקמת המפלגה, הייתה התנועה הפוליטית של השומר הצעיר מפלגה שחבריה היו על טהרת חברי הקיבוץ הארצי. אוהדים ותומכים עירוניים של התנועה, לא נמצאו במסגרת אחת עם חברי הקיבוץ הארצי, אלא, במסגרת מפלגת לוויין בשם הליגה הסוציאליסטית שהוקמה בשנת 1936. המפלגה הוקמה בפברואר 1946 כאיחוד בין מפלגת השומר הצעיר לבין מפלגת הלוויין שלה הליגה הסוציאליסטית. המפלגה ייצגה את דעותיהם של תנועת השומר הצעיר ושל הקיבוץ הארצי. למרות שעוד לפני הקמת "מפלגת פועלים השומר הצעיר" קיימה תנועת השומר הצעיר פעילות פוליטית והשתתפה בבחירות ביישוב ובהסתדרות, נמתחה ביקורת על הקמת המפלגה, בטענה שתנועת נוער אינה צריכה מפלגה פוליטית ושאין לערב נערים בנושאים פוליטיים. בין המבקרים היה נתן אלתרמן, שבעקבות הקמת המפלגה כתב את שירו אילוף ילדים. בינואר 1948 התאחדה מפלגת השומר הצעיר עם התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון ושם התנועה המאוחדת נקבע למפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם). בשנת 1954 התפלגה מפ"ם כאשר אנשי "התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון" יסדו את מפלגת אחדות העבודה - פועלי ציון ואילו אנשי "השומר הצעיר" נשארו במפ"ם ושמרו על שמה. האידאולוגיה של המפלגה, מכל הבחינות, פרט לנושא הציונות, הייתה זהה לזו של המפלגה הקומוניסטית, והיא תמכה ללא סייג (פרט לסייג הציוני) בברית המועצות ובמשטר הסטליניסטי. היא הייתה סבורה, שרק בנושא הציונות חלה טעות זמנית בתנועה הקומוניסטית, טעות שתתוקן עם הזמן. במקורה החזיקה התנועה בדעה כי הדרך היחידה להגשמת הציונות הסוציאליסטית היא במסגרת הקיבוץ (כמובן, הקיבוץ הארצי). אולם, עם הקמת המפלגה המאוחדת עם הליגה הסוציאליסטית, הסכימה לקבל לאותו ארגון מפלגתי גם חברים שאינם חברי קיבוץ. המפלגה התנגדה להקמת מדינה יהודית ושאפה להקמת מדינה דו-לאומית, יהודית-ערבית, בכל ארץ ישראל על פי הגדרתו המקורית של המנדט בועידת סן רמו (1920) טרם הפריד הספר הלבן של 1922 את עבר הירדן, "חלק אינטגרלי של המאנדאט הארצישראלי", "מתחום הפעלתן של ההוראות הציוניות הכלולות במאנדאט". בוועידת בילטמור שהתקיימה בשנת 1942 הצביעו נציגי תנועת השומר הצעיר נגד תוכנית החלוקה שהוצעה על ידי דוד בן-גוריון. בהתנגדותה לחלוקת ארץ ישראל הייתה המפלגה שותפה באופן פרדוקסלי למפלגות אחרות שהתנגדו לחלוקת הארץ כמו התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון בהנהגת יצחק טבנקין, הרוויזיוניסטים ואף התנועה הדתית המזרחי. המפלגה שבה והצהירה על עמדתה זו בתזכיר שנמסר לועדת החקירה האנגלו-אמריקאית ב-1946. מפלגת השומר הצעיר, הארץ, 21 בפברואר 1946 נתן אלתרמן, אילוף ילדים, דבר, 16 באפריל 1943 היום כינוס מפלגות השמאל הראדיקאלי לאישור האיחוד, הארץ, 22 בינואר 1948 מתוך תזכיר מפלגת הפועלים השומר הצעיר בארץ-ישראל שנמסר לועדת החקירה האנגלו-אמריקאית, הסכסוך הערבי הישראלי, אוסף מקורות ומאמרים ומדריך לתלמיד, משרד החינוך והתרבות, הוצאת מעלות, 1979, עמ' 57
קנזס סיטי רויאלס

קנזס סיטי רויאלס (באנגלית: Kansas City Royals) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר קנזס סיטי, שבמיזורי. הקבוצה משחקת בבית המרכזי של האמריקן ליג. לאחר שב-1968 עזבה קבוצת קנזס סיטי אתלטיקס את העיר ועברה לשחק באוקלנד, נותרה העיר קנזס סיטי ללא קבוצת בייסבול בכירה, לראשונה מאז שנת 1883. חבר הסנאט של ארצות הברית ממיזורי, סטויארט סימינגטון, דרש מליגת ה-MLB להעניק לעיר זיכיון חדש לקבוצה ואיים שאם לא תעשה כך, יפעל להסרת הפטור של הליגה מחוקי ההגבלים עסקיים. בתגובה, אכן קבעה הליגה כי ב-1971 יצורפו ארבע קבוצות חדשות, ביניהן אחת מקנזס סיטי. לחץ נוסף הביא להקדמת מועד כניסתה של הקבוצה לליגה ל-1969. במכרז להקמת הקבוצה החדשה זכה איש העסקים ממיזורי, יואינג קאופמן, והעניק לה את הכינוי רויאלס על שם תערוכת חיות משק מפורסמת, ה"אמריקן רויאל" שמתקיימת בקנזס סיטי מאז 1899. במהלך שנות קיומה הקבוצה הגיעה ארבע פעמים לוורלד סיריס זכתה פעמיים בתואר ב-1985 וב-2015 והפסידה ב-1980 וב-2014. ב-1985 זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה לאחר ניצחון על יריבתה הסנט לואיס קרדינלס 3-4. 30 שנים מאוחר יותר בעונת 2015 זכתה הקבוצה בוורלד סיריס בפעם השנייה לאחר שניצחה 1–4 בסדרה את הניו יורק מטס. מאז 1973 הקבוצה משחקת באצטדיון קאופמן שנקרא על שם מייסדה. מדיה וקבצים בנושא קנזס סיטי רויאלס בוויקישיתוף קנזס סיטי רויאלס, ברשת החברתית פייסבוק קנזס סיטי רויאלס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קנזס סיטי רויאלס, ברשת החברתית אינסטגרם קנזס סיטי רויאלס, סרטונים בערוץ היוטיוב קנזס סיטי רויאלס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אשחריים

אשחריים (שם מדעי: Rhamnaceae) היא משפחת צמחים המונה בין 50 ל-60 סוגים בהם כ-900 מיני צמחים, שהם עצים ושיחים וגם צמחים מטפסים הנפוצים באזורים הטרופיים והממוזגים של כדור-הארץ כולל אמריקה הדרומית, אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית, אירופה, אסיה, חלק מאפריקה, אוסטרליה ואיים באוקיינוס השקט. האשחריים התפתחו לפני 60 מיליון שנה בתקופת הפלאוקן. פרחי האשחריים הם קטנים דו-מיניים או חד-מיניים עלי-העטיף שלהם לא בולטים לעין. יש ואין לפרחים עלי-עטיף. הפירות הם בתי-גלעין או הלקטים. המשפחה קרויה על שם הסוג אשחר הנזכר לראשונה במילון לצמחי ארץ ישראל שיצא לאור בשנת 1946. העלים מסורגים או נגדיים, או ששוליהם משוננים לאחור כמסור, לעיתים שעירים. האשחריים מואבקים על ידי חרקים. פירות חלק מהמינים אכילים לאדם. הסוגים החשובים במשפחה הם האשחר, השיזף שלהם נציגים בישראל והקיאנטוס. מעטים מסוגי האשחריים ידועים כצמחי-תועלת. מדיה וקבצים בנושא אשחריים בוויקישיתוף אשחריים, באתר ITIS (באנגלית) אשחריים, באתר NCBI (באנגלית) אשחריים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אשחריים, באתר Tropicos (באנגלית) אשחריים, באתר GBIF (באנגלית) אשחריים, באתר IPNI (באנגלית) אשחריים, באתר צמח השדה ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נאוס (כוכב)

נאוס או ζ בירכתי הספינה (ζ Puppis) הוא על-ענק כחול והכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה. במרחק 1,400 שנות אור מהשמש ובעל סיווג ספקטרלי O5Ia, נאוס הוא כוכב חם מאוד ואחד הכוכבים היחידים מטיפוס O שניתן לראות בעין בלתי מזוינת. משמעות השם ביוונית היא 'ספינה'. שם נוסף של הכוכב, בערבית, הוא סוהייל הדר - "הכוכב הבהיר של הקרקע". במושגים של בהירות מוחלטת, נאוס הוא אחד הכוכבים הבהירים בשביל החלב. בתחום הנראה הוא בהיר פי 21,000 מהשמש, אך מכיוון שצבעו כחול, מרבית הקרינה האלקטרו־מגנטית שלו בתחום העל-סגול, ועוצמת הארתו הכוללת היא פי 790,000 מזו של השמש. כוכבים כחולים בדרך־כלל אינם גדולים מאוד ונאוס אינו יוצא דופן, עם רדיוס של 'רק' פי 20 מהשמש. על־פי מדידות מהירות של הכוכב, מסלול תנועתו שוחזר לאחור לענן מולקולרי בקבוצת הכוכבים נבל, בו מעריכים שהוא נוצר לפני כארבעה מיליון שנה. מאז נדד נאוס יותר מ-400 שנות אור, ולכן הוא מהווה דוגמה לכוכב בורח. לפי מהירות הכוכב וידיעת אזור היווצרותו, ניתן להעריך את מרחקו בדיוק גבוה בהרבה משידוע לגבי דנב, לדוגמה. ב-1995 נמדדה לנאוס מהירות סיבוב של כ-211 קמ"ש (בקו המשווה). מהירות זו גבוהה באופן חריג, תכונה אשר כנראה מאפיינת כוכבים נמלטים מטיפוס O, כמו גם נוכחות גבוהה יחסית של הליום וחנקן על פני הכוכב. אם היה מרחקו של נאוס מהשמש כשל סיריוס (8.6 שנות אור), הוא היה מטיל צללים על כדור הארץ, עם בהירות נראית של 9-, קרוב לבהירות של רבע ירח. אם היה מחליף את השמש, הייתה הטמפרטורה על כדור־הארץ כ-6,100 קלווין, וכוכב הלכת היה מתאדה. כדי לראות את נאוס קורן בעוצמה השווה לזו של השמש על כדור־הארץ (בהירות נראית 26.8-), כוכב לכת צריך להיות במרחק של כ-450 יחידות אסטרונומיות ממנו, פי 11 ממרחק פלוטו מהשמש. תוך כמה מאות אלפי שנים, צפוי נאוס להתחיל להתקרר. בתהליך ההתקררות הוא יעבור דרך רוב הסיווגים הספקטרליים - B, A, F, G, K ולבסוף M, אז מרבית הקרינה של הכוכב תהיה בתחום הנראה והוא יראה על כדור־הארץ כאחד הכוכבים הבהירים בשמי הלילה. בעוד שני מיליון שנה, נאוס צפוי להפוך לעל-ענק אדום מטיפוס M5, גדול פי 100 מגודלו הנוכחי, ובסופו של דבר להתפוצץ כהיפרנובה כה עוצמתית ובהירה שגם במרחק של 1,400 שנות אור תיראה בהירה יותר מירח מלא. במרכז המערכת ייווצר חור שחור והחומר שייזרק מהכוכב בפיצוץ יתפזר ויהיה לערפילית אשר תוכל להפוך לאזור יצירת כוכבים חדשים. ב-1896 אדוארד פיקרינג תיעד קווים ספקטרליים מסתוריים מהכוכב, אשר התאימו לנוסחת רידברג אם מציבים בה חצאי שלמים, במקום מספרים שלמים. מאוחר יותר נמצא כי מקור הקווים הוא בהליום מיונן. נאוס, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים
סיאטל מארינרס

סיאטל מארינרס (באנגלית: Seattle Mariners) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר סיאטל, שבוושינגטון. הקבוצה משחקת בבית המערבי של האמריקן ליג. הקבוצה נוסדה ב-1977 לאחר סיום מאבק משפטי ממושך בו תבעו מדינת וושינגטון, מחוז קינג ועירית סיאטל את האמריקן ליג על הפרת הסכם, לאחר שזו אפשרה לקבוצה קודמת ששיחקה בסיאטל לעזוב ב-1970 את העיר ולעבור למילווקי. הקבוצה היא היחידה שלא הצליחה מעולם להעפיל לוורלד סיריס. למעשה, עד 1991 לא הצליחה הקבוצה להשיג מאזן ניצחונות חיובי, ורק ב-1995 זכתה בראשות הבית לראשונה בתולדותיה והעפילה לפלייאוף. בעונה זו הפסידה בגמר האמריקן ליג לקליבלנד אינדיאנס. בעונת 2001 עזב את הקבוצה כוכבה אלכס רודריגז והצטרף לקבוצה שחקן השדה המרכזי איצ'ירו סוזוקי מיפן, הקבוצה השיגה בעונה זו 116 ניצחונות, והישוותה בכך את שיא הליגה של השיקגו קאבס מ-1906. בתום העונה זכה סוזוקי בתואר ה-MVP של האמריקן ליג, וכן בתואר רוקי השנה (שחקן השנה הראשונה המצטיין), וכפפת הזהב (שחקן ההגנה המצטיין). בשנת 2012 פליקס הרננדס ביצע משחק מושלם, לראשונה בתולדות המועדון. ה-MLB החליטה להוציא את מספרו של רובינסון משימוש, בשל כבוד והישגיו של השחקן. כלומר, אף קבוצה בליגה לא יכולה לתת לשחקן מסוים את המספר. מדיה וקבצים בנושא סיאטל מארינרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיאטל מארינרס (באנגלית) סיאטל מארינרס, ברשת החברתית פייסבוק סיאטל מארינרס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) סיאטל מארינרס, ברשת החברתית אינסטגרם סיאטל מארינרס, סרטונים בערוץ היוטיוב סיאטל מארינרס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אינה יופה

אינה יופה (ברוסית: Инна Йоффе; נולדה ב-8 בפברואר 1988) היא שחיינית אמנותית ישראלית. יופה היא ילידת רוסיה הסובייטית, התגוררה בירושלים ובגיל 9 וחצי החלה להתאמן במועדון מכבי קריית היובל. למדה בחוות הנוער הציוני בירושלים והתאמנה בבריכת החווה. את הקריירה כספורטאית החלה בגיל 15 בתחרויות הזוגות יחד עם אנסטסיה גלושקוב. השתיים הגיעו למקום ה-15 באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2003 ולמקום ה-6 באליפות אירופה לנערות שנערכה באותה שנה באנדורה. באליפות אירופה ב-2004 הגיעו למקום העשירי, ובאולימפיאדת אתונה למקום ה-17. לאולימפיאדה זו יצאה בגיל 16 וחצי, והייתה הספורטאית הצעירה ביותר במשלחת הישראלית. יופה הייתה שותפה גם להישג השיא של נבחרת ישראל בשחייה צורנית (קבוצה של 8 שחייניות) - המקום התשיעי באליפות אירופה במדריד (2004). באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן ב-2008, סיימו יופה וגלושקוב במקום השביעי, והבטיחו את השתתפותן באולימפיאדת בייג'ינג. באולימפיאדה קבעו הישג שיא כשסיימו במקום ה-15. באליפות אירופה בבודפשט ב-2010, שבו יופה וגלושקוב וסיימו במקום השביעי. באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 סיימו במקום ה-14. באפריל 2012 השיגה, יחד עם גלושקוב, את הקריטריון הבינלאומי בתחרות המיון המקדימה לאולימפיאדת לונדון, לאחר שאת הקריטריון הישראלי השיגו באליפות העולם בשאנגחאי שנה קודם, ובכך עמדה בקריטריון לשלוש אולימפיאדות עוקבות. כיום מדריכת שחייה במרכז שיקום וספורט איל"ן בחיפה. אינה יופה, באתר olympedia.org אינה יופה, באתר הוועד האולימפי בישראל שחייה צורנית: שיפוט שערורייתי של שווייץ הוריד את הדואט למקום ה-7, אתר sportline,‏ 14.3.2008 ynet ספורט, פודיום אפשרי. חוץ מבאולימפיאדה, באתר ynet, 6 במאי 2012 אינה יופה, באתר וואלה, 2 במאי 2012 חן זורע, "צברים אוהבים רוסיות": בגובה העיניים עם אינה יופה, באתר nrg‏, 5 בנובמבר 2012 אורן אהרוני, גלושקוב ויופה הבטיחו את הכרטיס ללונדון, באתר ynet, 22 באפריל 2012