laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יורם מיוחס

יורם מיוחס (נולד ב-1 בספטמבר 1967 בישראל) הוא ויולן ומלחין ישראלי. יורם מיוחס למד נגינה בכינור וויולה אצל אליהו גרדוש, רוברט ישראל וצבי ברנשטיין. כמו כן למד ניצוח אצל אהרון חרל"פ. בשנים אלה זכה בקביעות במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. ניגן כוויולן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ובתזמורת האקדמיה למוזיקה בתל אביב, ובשנים 1988 - 2006 היה משנה לוויולן ראשון בתזמורת הסימפונית חיפה. בין השנים 2006 ו-2011 כיהן כמשנה לוויולן ראשי בתזמורת הקאמרית הישראלית. שימש כוויולן מחליף קבוע בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הקאמרית הקיבוצית. מיוחס הוזמן להופיע כוויולן וכמלחין בפסטיבל האביב היוקרתי בבודפשט, הונגריה - בפסטיבל למוזיקה בת זמננו בפראג ועוד, וכן מרבה להופיע בפסטיבלים נוספים למוזיקה, כמו: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, חג המוזיקה הישראלית ואחרים. כמו כן ניהל תוכנית רדיו קבועה תחת הכותרת: "תיבת תהודה" ברשת א' של קול ישראל וכן הוא עורך ומגיש הרצאות בחוגי האזנה מודרכת למוזיקה ברחבי הארץ ומתמיד לעסוק בהוראת כלי ובהדרכת הרכבים קאמריים צעירים. מלבד הופעותיו ברסיטלים ובהרכבי מוזיקה קאמרית, יורם מרבה לבצע ולהקליט לגופים שונים, לרבות קול המוסיקה - עם שימת דגש לביצועי בכורה של יצירות ישראליות לויולה בפרט ובנות זמננו בכלל - מהן הנכתבות במיוחד בעבורו על ידי מלחינים שונים מהארץ ומחו"ל. בשנת 1995 זיכתה אותו אחת מהקלטותיו לייצג את התחום הסולני בתחרות: "פרס הביצוע המצטיין ליצירות ישראליות". יורם מרבה גם להתארח ולהתראיין בתוכניות שונות בקול המוסיקה הן על פעילותו המוזיקלית בפרט והן על מוזיקה בכלל. כמלחין, יצירותיו של יורם מיוחס כוללות: שתי סימפוניות, שתי פתיחות סימפוניות, מספר קונצ'רטי לכלי סולו שונים ולתזמורת, קונצ'רטו גרוסו לרביעיית כלי קשת ולתזמורת מיתרים, יצירות קאמריות רבות, מוזיקה למקהלה א-קפלה, וכן אופרה בת שתי מערכות, "עד נר ראשון של בוקר", העוסקת בנושא השואה והגבורה.יצירותיו של מיוחס יוצאות לאור על ידי המכון למוסיקה ישראלית, המרכז למוזיקה ישראלית ו"אור-תו". יורם מיוחס הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 2017. מדיה וקבצים בנושא יורם מיוחס בוויקישיתוף יורם מיוחס, סרטונים בערוץ היוטיוב יורם מיוחס, דף שער בספרייה הלאומית אתר האינטרנט הרשמי של יורם מיוחס (מאורכב מיולי 2022 בארכיון האינטרנט) ראיון עם יורם מיוחס, יוטיוב
הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ

הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Hedwig Eleonora von Schleswig-Holstein-Gottorf; ‏23 באוקטובר 1636 - 24 בנובמבר 1715), הייתה אשתו של קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה, ושימשה למעשה כגברת הראשונה במשך 61 שנים. הדוויג אלאונורה נולדה ב-23 באוקטובר 1636 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה. ב-24 באוקטובר 1654 התחתנה הדוויג אלאונורה עם קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה, על מנת לחזק את היחסים בין שוודיה להולשטיין-גוטורפ כנגד דנמרק. לזוג נולד רק בן אחד, קרל האחד עשר, מלך שוודיה, ובשנת 1660 מת לפתע בעלה קרל העשירי. על פי צוואתו של קרל העשירי, הוטל התפקיד לנהל את האימפריה השוודית בתקופה בה היה בנו קטין על הדוויג אלאונורה, הן כעוצרת רשמית והן כיושבת ראש של חבר העוצרים. אחד מחברי גוף זה היה פר ברהה. בנוסף, השאיר קרל העשירי את הפיקוד על הצבא ומושב במועצת העוצרים לאחיו הצעיר, אדולף יוהאן. סעיפים אלה בצוואה, בנוסף לאחרים, גרמו לשאר חברי המועצה המלכותית לקרוא עליה תיגר. ב-14 בפברואר, יום לאחר מותו של קרל העשירי, שלחה הדוויג אלאונורה מסר למועצה בו היא הצהירה שהיא מודעת להתנגדותם לצוואה וכי היא דורשת מהם לכבד אותה. המועצה השיבה שראשית יש לדון על הצוואה בפרלמנט ובכינוס הבא של המועצה במועצה, שהתקיים ב-13 במאי בסטוקהולם, ניסתה המועצה למנוע מהמלכה האלמנה מלהשתתף בו. הפרלמנט העלה את השאלה אם יהיה זה טוב לבריאותה של המלכה להשתתף בדיוני המועצה. תשובתה של הדוויג אלאונורה הייתה שהמועצה רשאית להתכנס בלעדיה, אך עליה רק להקפיד ליידע אותה אם הם רואים את השתתפותה ראויה ונחוצה. אדישותה לכאורה של הדוויג אלאונורה לפוליטיקה, היוותה הקלה גדולה לחברי מועצת העוצרים. בשנת 1661 הציעו להדוויג אלאונורה להינשא לצ'ארלס השני, מלך אנגליה, אולם היא סירבה כי רצתה לשמור אמונים לבעלה המת. הדוויג אלאונורה נותרה העוצרת הרשמית עד שקרל הגיע לבגרות ב-18 בדצמבר 1672, אך היא לא נזהרה דייה לא לערב את עצמה יתר על המידה בתככים הפוליטיים. במהלך הופעתו הראשונה של קרל בפרלמנט, הוא פנה לממשלה דרכה. הוא היה לוחש את התשובות באוזניה, והיא הייתה שואלת אותן בקול רם. בשנת 1697 מת בנה קרל האחד עשר, מלך שוודיה, ונכדה קרל השנים עשר, מלך שוודיה עלה במקומו לשלטון, והדוויג אלאונורה שוב מונתה לעוצרת בשמו עד לבגרותו. הדוויג אלאונורה אהבה מאוד את נכדתה הבכורה הדוויג סופיה משוודיה, ותמכה במינויה ליורשת העצר, ולאחר מותה בשנת 1708 תמכה הדוויג אלאונורה במינויו של נינה קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ, בנה של הדוויג סופיה, ליורש העצר השוודי. בשנת 1713 תמכה הדוויג אלאונורה בנישואי נכדתה אולריקה אלאונורה משוודיה לפרידריך, נסיך הסן-קאסל, בתקווה שעל ידי כך תתרחק משוודיה, ולא תאיים על זכויותיו של קרל פרידריך. ב-24 בנובמבר 1715 מתה הדוויג אלאונורה בסטוקהולם, והיא בת 79 שנים. מדיה וקבצים בנושא הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ בוויקישיתוף הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
שטיינמץ

שטיינמץ הוא שם משפחה ממקור גרמני, שפירושו סתת. האם התכוונתם ל... בני שטיינמץ – איש עסקים ומיליארדר ישראלי ברנהרד שטיינמץ – מפקד בכיר בוורמכט; פיקד על הדיוויזיה ה-305 ועל הדיוויזיה ה-94 יעקב שטיינמץ – שחקן בייסבול יהודי-אמריקאי מאיר שמיר (שטיינמץ) – איש ציבור ישראלי שמילא תפקידים בכירים במערכת הממשלתית מוטי שטיינמץ – זמר חסידי ישראלי צבי מאיר שטיינמץ – משורר וחסיד חב"ד קובי שטיינמץ – מראשי משרד רואי החשבון "שטיינמץ עמינח ושות'", יחד עם ראם עמינח קרל פרידריך פון שטיינמץ – איש צבא פרוסי, שפיקד על כוחות במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה
פרס אנה פוליטקובסקיה

פרס אנה פוליטקובסקיה (בצרפתית: Prix Anna Politkovskaya) נוסד לזכרה של העיתונאית הרוסייה אנה פוליטקובסקיה, שנרצחה במוסקבה בגיל 48 ב-7 באוקטובר 2006 על מנת להשתיק אותה מהתנגדותה למלחמת צ'צ'ניה השנייה. את הפרס מעניק מדי שנה על ידי ארגון Reach All Women in War והוא ניתן לנשים המגינות על זכויות אדם ברחבי העולם. הפרס מוענק ל"אישה מגנת-זכויות-אדם באזור סכסוך בעולם, שכמו אנה, מגנה על קורבנות הסכסוך, לעיתים קרובות תוך סיכון אישי רב". ב-2016, לציון יום השנה העשירי להירצחה של פוליטקובסקיה, נוסף פרס מיוחד לרוסי שעבד, כמו אנה פוליטקובסקיה ונטליה אסטמירובה (אנ') (זוכות הפרס הראשונה, שנרצחה בצ'צ'ניה ב-2009), כדי ליצור שלום באזורי סכסוך ולעזור לאזרחים הלכודים בין כוחות מזוינים מנוגדים. הוחלט להעניק את הפרס המיוחד לוולנטינה צ'רוואטנקו, שמאז 1990 התערבה ברצף ההתנגשויות בברית המועצות לשעבר. לציון יום השנה ה-12 לרצח ניתן הפרס ב-2018 לבינלקשמי נפרם (אנ'), פעילת זכויות אדם וסופרת מאזור הגבול בין הודו ומיאנמר, ולסבטלנה אלכסייביץ', סופרת ועיתונאית חוקרת מבלארוס שזכתה בפרס נובל לספרות ב-2015. 2007: נטליה אסטמירובה (1958-2009), רוסיה / צ'צ'ניה 2008: מלאלאי ג'ויה (ילידת 1978), אפגניסטן 2009: מיזם מיליון החתימות, איראן (פעילת המיזם, עורכת הדין לילא עליכרמי, קיבלה את הפרס בשם שאר הפעילות) 2010: חלימה בשיר, סודאן / דארפור 2011: רזאן זיתונה (ילידת 1977), סוריה 2012: מארי קולווין (1956–2012), ארצות הברית 2013: מלאלה יוספזאי (ילידת 1997), פקיסטן 2014: ויאן דח'יל (ילידת 1971), עיראק 2015: ח'ולוד וליד (ילידת 1984), סוריה 2016: חינת בדויה לימה (ילידת 1974), קולומביה; פרס לציון עשר שנים לפרס — ולנטינה צ'רוואטנקו (ילידת 1956), רוסיה 2017: גאולאי אסמאעיל (ילידת 1986), פקיסטן, וגאורי לנקש (1962–2017), הודו 2018: סווטלנה אלכסייביץ' (ילידת 1948), בלארוס, ובינלקשמי נפרם (ילידת 1974), הודו 2019: אלכס קרופורד (ילידת 1963), בריטניה 2020: רדיה אל-מותווכל, תימן 2021: פאוזיה כופי, אפגניסטן אתר ארגון Reach All Women in War המעניק את הפרס "Anna Politkovskaya Award". Reach All Women in War. נבדק ב-11 במרץ 2020. {{cite web}}: (עזרה) RAW in WAR website - Valentina Cherevatenko (Russia) 2016: Winner of the Special Anna Politkovskaya Award, 6 October 2016. See RAW in WAR website, News 12 March 2017. Belinda Goldsmith, Indian campaigner wins award for helping women facing violence, Thomson Reuters Foundation, 4 October 2018 Pakistani activist Gulalai Ismail wins Anna Plitkovskaya Award, The News, October 5, 2017 Gauri Lankesh Posthumously Honoured With Anna Politkovskaya Award, The Wiire, 5 October 2017 SVETLANA ALEXIEVICH (BELARUS) 2018: WINNER OF THE ANNA POLITKOVSKAYA AWARD BINALAKSHMI NEPRAM (INDIA) 2018: WINNER OF THE ANNA POLITKOVSKAYA AWARD ALEX CRAWFORD (UK) 2019: WINNER OF THE ANNA POLITKOVSKAYA AWARD
אלגוריתם QR

באנליזה נומרית, אלגוריתם QR הוא אלגוריתם למציאת ערכים עצמיים ווקטורים עצמיים של מטריצה. סיבוכיות האלגוריתם עבור מטריצה בגודל n × n {\displaystyle n\times n} היא O ( n 3 ) {\displaystyle {\mathcal {O}}(n^{3})} . קיים אנלוג לאלגוריתם עבור פירוק לערכים סינגולאריים. האלגוריתם פותח באופן עצמאי בסוף שנות החמישים על ידי מדען המחשב הבריטי ג'ון פרנסיס ועל ידי המתמטיקאית הרוסיה ורה קובלנובסקיה. תהא מטריצה A שעבורה רוצים לחשב את הערכים העצמיים, ונגדיר A0:=A. בצעד ה-k (כאשר k מתחיל מ-0) מחשבים פירוק QR של Ak=QkRk כאשר Qk היא מטריצה אורתוגונלית (כלומר QT = Q−1) ו-Rk היא מטריצה משולשת עליונה. אחר כך מגדירים Ak+1 = RkQk. נשיב לב כי: A k + 1 = R k Q k = Q k − 1 Q k R k Q k = Q k − 1 A k Q k = Q k T A k Q k , {\displaystyle A_{k+1}=R_{k}Q_{k}=Q_{k}^{-1}Q_{k}R_{k}Q_{k}=Q_{k}^{-1}A_{k}Q_{k}=Q_{k}^{\mathsf {T}}A_{k}Q_{k},} לכן כל Ak הן מטריצות דומות שלהן ערכים עצמאיים דומים. האלגוריתם יציב נומרית הודות להתבססות על התמרות אורתוגונליות דומות. לאלגוריתם QR קדם אלגוריתם LR שהתבסס על פירוק LU ולא על פירוק QR. פירוק QR הוא יותר יציב ולכן אלגוריתם LR כמעט ואינו נמצא בשימוש כיום. Trefethen, Lloyd N., and David Bau III. Numerical linear algebra. Vol. 50. Siam, 1997. J.G.F. Francis, "The QR Transformation, I", The Computer Journal, 4(3), pages 265–271 (1961, received October 1959). doi:10.1093/comjnl/4.3.265 Francis, J. G. F. (1962). "The QR Transformation, II". The Computer Journal. 4 (4): 332–345. doi:10.1093/comjnl/4.4.332. Vera N. Kublanovskaya, "On some algorithms for the solution of the complete eigenvalue problem," USSR Computational Mathematics and Mathematical Physics, vol. 1, no. 3, pages 637–657 (1963, received Feb 1961). Also published in: Zhurnal Vychislitel'noi Matematiki i Matematicheskoi Fiziki, vol.1, no. 4, pages 555–570 (1961). doi:10.1016/0041-5553(63)90168-X ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה ובנושא מדעי המחשב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרית'ווי

פְּרִיתְ'וִוי (סנסקריט: pṛthvī, תרגום: ארץ) הוא טיל קרקע-קרקע בליסטי לטווחים קצרים (SRBM) המפותח על ידי ה-DRDO של הודו תחת "תוכנית הטילים המונחים" (IGMDP). הוא בשימוש "פיקוד הכוחות האסטרטגיים" (לפעמים הפיקוד האסטרטגי הגרעיני) ומיועד לשאת ראש נפץ גרעיני.  פרויקט טילי הפרית'ווי כלל פיתוח שלושה וריאנטים לשימוש הצבא, חיל האוויר וחיל הים. הגדרות הפרויקט הגדירו מראשית הפרויקט את: פרית'ווי I (מכונה SS-150) מיוצר משנת 1988. גרסה לצבא, טווח של 150 ק"מ עם מטען של 1 טון פרית'ווי II (מכונה SS-250) מיוצר משנת 1996. גרסה לחיל האוויר, טווח 350 ק"מ ורש"ק 0.5 טון פרית'ווי III (מכונה SS-350) מיוצר משנת 2004. גרסה לחיל הים. טווח 350 ק"מ ורש"ק 1 טון. מדיה וקבצים בנושא פרית'ווי בוויקישיתוף Centre for Non Proliferation Studies Archive, accessed 18 October 2006 "India successfully test fires indigenously developed Prithvi-II missile". 2016-05-18. נבדק ב-2016-08-05.
מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס

מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס (בגרמנית: Maria Augusta von Thurn und Taxis; ‏11 באוגוסט 1706 - 1 בפברואר 1756), הייתה אשתו של קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג. מריה אוגוסטה נולדה ב-11 באוגוסט 1706 בפרנקפורט, לאנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ולמריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ', בתם של הנסיך פרדיננד אוגוסט לאופולד מלובקוביץ', דוכס זאגן ומריה אנה וילהלמינה, מרקיזת באדן-באדן. מריה אוגוסטה גדלה בארצות השפלה האוסטריות, ולאחר מכן שוב בפרנקפורט, שם היה מושב בית המשפחה. ב-1 במאי 1727 התחתנה מריה אוגוסטה עם קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 6 ילדים. נישואי הזוג היו מוצלחים, על אף שנהגו לרגל זה אחר זה, ובשנת 1736 פרשה מריה אוגוסטה מניהול ענייני הממשל. בשנת 1737 מת בעלה קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ובנה קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג עלה במקומו לשלטון. מכיוון שהיה קטין, ניסתה מריה אוגוסטה להתמנות כעוצרת, אולם לבסוף הצליחה רק להיות מעורבת בחינוכו. בשנת 1739 התפרסם שמריה אוגוסטה ניהלה רומן עם קפטן בצבא, ובעקבות כך נפתחה חקירה והקצין ההוא גורש מהצבא. בעקבות החקירה לא הצליחה מריה אוגוסטה לשמור על הברית עם פרוסיה, ובעקבות כך נותרה דוכסות וירטמברג מבודדת עם פרוץ מלחמת הירושה האוסטרית. מאוחר יותר חזרה מריה אוגוסטה למעמדה ואף סידרה לבניה קריירה צבאית בצבא הפרוסי. בשנת 1749 נחלש מעמדה של מריה אוגוסטה, בעקבות התבגרותו של בנה קרל אויגן, וב-1 בפברואר 1756 מתה מריה אוגוסטה בגפינגן. ב-1 במאי 1727 התחתנה מריה אוגוסטה עם קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 6 ילדים: קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג (1728–1793) אויגן לודוויג, דוכס וירטמברג (1729) לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג (1731–1795) פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג (1732–1797) אלכסנדר אויגן, דוכס וירטמברג (1733–1734) אוגוסטה, דוכסית וירטמברג (1734–1787), התחתנה עם קרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי מדיה וקבצים בנושא מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס בוויקישיתוף מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Loyalty

"Loyalty" (בעברית: "נאמנות") הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. הוא פורסם כשיר השישי ברשימת הרצועות מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו Damn, ב-14 באפריל 2017 ולאחר מכן נשלח לרדיו ב-20 ביוני 2017 בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום. יחד עם הראפר, משתתפת בשיר הזמרת הברבדית ריהאנה בתור אמנית הסולו. השיר נכתב על ידי לאמאר, נ. קוביי, מארק ספירס, ואחרים. השיר מכיל סימפול מתוך השיר "24K Magic" של ברונו מארס. השיר היה מועמד בקטגוריות "שיתוף הפעולה הטוב ביותר בשיר ראפ" בטקס פרסי גראמי ה-60. מגזין קומפלקס כינה את השיר "רצועה בולטת" מתוך השירים העיקריים שבאלבום. כתב המגזין דה פידר, ג'ייסון פרהאם תיאר את השיר "חרדה, מטורף, ועקשן להפליא בזכות עצמו" ו-"חלקים שווים של פופ, פאנק, וקטעי ראפ מהורהר". כתב המגזין נשר, פרנק גואן הסביר כי נהנה מההאזנה לשיר, במיוחד מהחלקים של ריהאנה, ואמר "אמנם רק שמונה ברים, ושורות הראפ של ריהאנה שוטפות כפי שהן קצרות, מהירות ומהוות דימוי לסיור בלתי רשמי של ההישגים שלה". אתר ראפ אפ, תיאר את השיר את השיר: "רצועה בולטת שמותירה ל'קונג פו קני' ו'באד גירל רירי' להתייחס לנאמנות במגוון של זוויות". הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ ה-Vevo של לאמאר ביוטיוב ב-28 ביולי 2017. הוא הופק ובוים על ידי דייב מאיירס וכולל הופעה בהשתתפות זמרת האורח ריהאנה. הסינגל נכנס למיקומים גבוהים במצעדים רבים, ולעשירייה הפותחת בפורטוגל, שם הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר של לאמאר. מידע על הסינגל "Loyalty" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Loyalty" באתר AllMusic סרטון השיר "Loyalty" באתר יוטיוב "See The Full List Of 60th GRAMMY Nominees". GRAMMY.com (באנגלית). 2017-11-27. נבדק ב-2017-11-28.
הפיגוע במפגש השרון ג'מיל בהרצליה

הפיגוע במפגש השרון ג'מיל בהרצליה היה פיגוע התאבדות שנערך ב-11 ביוני 2002 במסעדה בהרצליה, ובו נרצחה נערה אחת ונפצעו 15 אנשים. ב-11 ביוני 2002, בשעה 19:45 בערך, הגיע עומאר זאיידה, מחבל מתאבד פלסטיני, למסעדת מפגש השרון ג'מיל שברחוב סוקולוב בהרצליה המחבל ביקש כוס מים ואז הפעיל מטען צינור קטן שנשא על גופו, במסעדה ישבו כ-30 אנשים. הפיצוץ גרם למותה של נערה, הדר הרשקוביץ, ולפציעה של 15 אנשים. אחד מעובדי ההצלה טען כי למחבל היה מטען צינור נוסף, שלא התפוצץ. לפי הרשויות, המטען היה מלא במסמרים ובמסבים כדוריים. בעקבות הפיגוע הגישה ישראל תלונה למועצת הביטחון של האו"ם בטענה שמתרחש מסע טרור פלסטיני נגד אזרחים ישראלים. גדודי חללי אל-אקצא, הזרוע הצבאית של פת"ח קיבל אחריות על פיגוע הטרור. הדובר של הארגון דיווח כי המחבל הוא פלסטיני בן 30 בשם עומאר זאיידה שגר בכפר הפלסטיני מאדמא שבגדה המערבית. הרשות הפלסטינית פרסמה הודעה רשמית בה גינתה את הפיגוע, בהודעה נאמר "הרשות הפלסטינית הנתונה עם העם הפלסטיני במצור אכזרי, מגנה התקפות נגד אזרחים בתוך ישראל. פיגועים כמו הערב פועלים לטובת ישראל, ונותנים לה הזדמנות להמשיך בפשעיה.". עם זאת, בכפר מאדמא הוצבה אנדרטה לזכר המחבל שביצע את הפיגוע הנושאת את תמונתו לצד תמונתו של יאסר ערפאת. אטילה שומפלבי ורענן בן צור, הדר הרשקוביץ בת ה-15 נהרגה בפיגוע בהרצליה, באתר ynet, 12 ביוני 2002 ורד כהן-ברזילי ומוטי גל‏, הובאה למנוחות הנערה שנהרגה בפיגוע בהרצליה, באתר וואלה, 12 ביוני 2002 בני קימרון, אחרי 18 שנה: חבריה של הדר הרשקוביץ שנרצחה בפיגוע בהרצליה לא שוכחים, באתר mynet‏ הרצליה אנדרטה במאדמא מאדירה מחבל, באתר מבט, ‏19.08.10
הרניוס אטרוסקוס

קְוִוינְטוּס הֶרֶנִיוּס אֶטְרוּסְקוּס מֶסִיוּס דֶקִיוּס (בלטינית: Herennius Etruscus Messius Decius; תאריך לידה משוער: 227–251) היה קיסר רומא במשותף עם אביו הקיסר דקיוס במהלך שנת 251. הרניוס אטרוסקוס נולד למצביא הצבאי הרומי גאיוס מסיוס קווינטוס דקיוס ואשתו האצילה הרומאית הרניה קופרסניה אטרוסקילה. הוא נולד כלל הידוע בשנת 227 או בסמוך לכך בעיר סִירְמִיוּם, בירת הפרובינציה הרומית פאנוניה.(סרמסקה מיטרוביצה, סרביה). הוא היה קרוב מאוד לאביו וליווה אותו במשימות והמסעות הצבאיים. בשנת 251 מינה הקיסר דקיוס את הרניוס אטרוסקוס כאוגוסטוס ושניהם ישבו על כס המלוכה של האימפריה כקיסרים. מצב האימפריה הרומית היה בכי רע, ומפקדי צבא רומאיים מפרובינציות שונות מרדו כנגד השלטון המרכזי בתקווה לתפוס את כיסא הקיסרות או לקרוע נתחים מגוף האימפריה. תקופת שלטונם הקצרה של דקיוס והרניוס אטרוסקוס נחשבת לשיא של משבר המאה ה-3 במהלכו התחלפו 25 קיסרים על כס השלטון, והקיסרות חוותה משברים צבאיים, מדיניים וכלכליים חמורים. בנוסף, בשנת 251 פרצה מגפת קיפריאנוס – ככל הנראה אבעבועות שחורות, שגרמה לתמותה גבוהה ופגעה בכוח האדם שעבד בחקלאות, אך בעיקר ביכולתה של הקיסרות לגייס חיילים לצבאה ולהגן על עצמה. השבטים הגרמניים שחשו את חולשת האימפריה החלו בסדרת פלישות נועזות אל מעבר לגבולות שחייבו את דקיוס לצאת לסדרת מערכות על מנת להדוף את הפולשים, בתקופה זו החלו הגותים את סדרת התקפותיהם על האימפריה הרומית, אחת ההתקפות המתועדות הראשונות הייתה בתקופת שלטונם של דקיוס והרניוס אטרוסקוס, כנגד תראקיה. הצבא הרומאי הצליח להפתיע את הפושטים בסמוך לעיר ניקופול (בולגריה). הגותים החלו בנסיגה אך משבשלו התנאים לטובתם הם סבו על עקבותיהם ותקפו את הצבא הרומאי שחנה באתר הסמוך לעיר הבולגרית המודרנית סטארה זאגורה, הרומאים הופתעו מעצם ההתקפה ומעצמתה ונפוצו לכל רוח ובראשם דקיוס, הייתה זו הפעם הראשונה שקיסר רומאי ברח מפני התקפה של "ברברים". הגותים ניצלו את הצלחתם וכבשו את פיליפופוליס. דקיוס שצבאו לא הושמד, הצליח לאסוף את כוחותיו ולהגיע למגע עם הגותים שבשלב זה היו מותשים מהלחימה והציעו תנאי הפסקת אש שעיקרם נסיגה תמורת מעבר חופשי ובטוח, דקיוס סירב והצבאות נפגשו ב-25 ביוני 251 בקרב אבריטוס המכריע. הקרב נערך בפרובינציית מואסיה בסמוך לעיר הבולגרית המודרנית ראזגרד, על פי היסטוריונים ביזנטיים מאוחרים, בנו של דקיוס הרניוס אטרוסקוס נהרג מיד בתחילת הקרב ועל כך אמר הקיסר "אין מקום לקינה, מות חייל אחד איננו איבדה גדולה לאימפריה". הצבא הרומאי נלכד בביצות שבשדה הקרב והושמד לחלוטין, הקיסר דקיוס עצמו היה בין הנספים וביחד עם הרניוס אטרוסקוס נרשם בספרי ההיסטוריה כקיסרים הרומאים הראשונים שנהרג במלחמה כנגד אויב זר. עם מותם בחר הצבא הרומי את טרבוניאנוס גאלוס כקיסר, בעוד יורש העצר של דקיוס, בנו הצעיר הוסטיליאנוס יושב ברומא. בצעד יוצא דופן הכריז טרבוניאנוס גאלוס על הוסטיליאן כשותף לו בתפקיד הקיסר כדי למנוע מלחמת אזרחים. באותה שנה מת הוסטיליאן ממגפה שפרצה ברומא, וגאלוס מינה את בנו וולוסיאנוס כקיסר-שותף. משה עמית, תולדות הקיסרות הרומית, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2002 אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.   The Cambridge Ancient History Volume 12: The Crisis of Empire, AD 193-337, 2nd editionEdited by Alan Bowman, University of Cambridge 2005  מדיה וקבצים בנושא הרניוס אטרוסקוס בוויקישיתוף
הרמוניה קבועה מראש

תאוריית ההרמוניה הקבועה מראש (באנגלית: Pre-established harmony) של גוטפריד לייבניץ היא תאוריה פילוסופית על סיבתיות שגורסת כי כל מרכיב יסודי (substance) מושפע ומשפיע רק על עצמו, ושכל מרכיבי היסוד (גופים חומריים ותודעות) של העולם נדמים כמקיימים אינטראקציה סיבתית אחד עם השני משום שהם תוכנתו מראש על ידי אלוהים כך שיתקיימו ב"הרמוניה" אחד עם השני. המונח של לייבניץ למרכיבי היסוד הללו הוא "מונאדות", אשר הוא תיאר אותן בעבודתו הבשלה ("מונאדולוגיה", פסקה 7) כ-"חסרות חלונות". לדוגמה: תפוח נופל על ראשה של אליס, ולמראית עין גורם לחוויה של כאב בתודעתה. למעשה, זה אינו התפוח שגורם לה לכאב - הכאב נגרם ממצב קודם של תודעתה של אליס. אם אליס מנערת את ידה לאחר מכן בכעס, זה למעשה לא תודעתה שגורמת לכך, אלא מצב קודם של ידה. התאוריה של לייבניץ ידועה ביותר כפתרון לבעיית הגוף והנפש הנוגעת לאופן שבו התודעה מקיימת אינטראקציה עם הגוף הפיזי. בנוסף, לייבניץ דחה גם את הרעיון של גופים פיזיקליים המשפיעים אחד על השני, והסביר את כל הסיבתיות הפיזית בדרך זו. כדי להמחיש את רעיון ההרמוניה, לייבניץ מביא בכתביו את משל השעונים. במטפורה של לייבניץ, קריאת השעון יכולה לסמל כל מצב רגעי של ישות מסוימת, כך למשל ניתן לקשר שעון לנפש ("שעון נפשי") או שעון לגוף הפיזי ("שעון ביולוגי"). לייבניץ טוען כי ישנן שלוש דרכים שבאמצעותן ניתן להביא שני שעונים למצב של פעולה סינכרונית. הראשונה היא חיבור פיזי בין השעונים, באמצעות מנגנון שמתאם את קריאת השעונים ביניהם (למשל, באמצעות שידור אוטומטי של אות סנכרון). השנייה היא באמצעות התערבות שען שמכוון מחדש את השעונים כל אימת שנוצרת אי התאמה. השלישית היא באמצעות שען מוכשר המצליח ליצור שעונים עם התאמה מושלמת מלכתחילה. הדרך הראשונה משולה ליחסי סיבה ותוצאה, השנייה לרעיון של התערבות אלוהית מחזורית, והשלישית לרעיון ההרמוניה מראש של הדברים, כאשר אלוהים משול לשען המוכשר. תחת העיקרון של הרמוניה קבועה מראש, התכנות מראש של כל תודעה יכול להיות מורכב ביותר, כיוון שרק היא עצמה גורמת למחשבות שלה או לתנועות של הגוף הפיזי המקושר אליה. כדי שלמראית עין יתקיימו אינטראקציות, ה"תוכנית" של כל מרכיב יסודי חייבת להכיל תיאור של היקום כולו, או תיאור של איך העצם צריך להתנהג כל הזמן, כולל במהלך כל האינטראקציות שהוא נצפה מקיים. תאוריית ההרמוניה הקבועה מראש מתארת במובן מסוים את העולם כאוסף של אוטומטים שנועדו להשתלב יחד בצורה החלקה ביותר האפשרית, כאשר רק לאל עצמו יש את נקודת המבט השלמה. במיוחד במדעי החיים בולטת העדות המדעית לקיומה של תוכנית הרמונית כזאת (אף כי מדובר בתאוריה פילוסופית בלבד); למשל, כאשר מופרש הורמון בגוף החי, איבר המטרה שלו "מותאם" לקלוט אותו, באנלוגיה לתכנות ההדדי של שתי מונאדות המקיימות אינטראקציה. ניתן לשים לב שאם התודעה מתנהגת כמונאדה חסרת חלונות, אין כל צורך בקיומו של עצם אחר כדי ליצור את התפיסות החושיות של התודעה הזאת, מה שמוביל להשקפת עולם סוליפסטית בה העולם מורכב רק מתודעה. לייבניץ הצביע על כך ב"דיון על מטאפיזיקה" חלק 14. אף על פי כן, הוא טוען שמעקרון ההרמוניה שלו, לפיו האל ברא את העולם הטוב ביותר וההרמוני ביותר האפשרי, נובע כי התפיסות (מצבים פנימיים) של כל מונאדה מבטאים את העולם בכללותו, ושהעולם המבוטא על ידי כל מונאדה למעשה קיים ממש. אף על פי שלייבניץ קובע כי כל מונאדה היא חסרת חלונות, הוא גם טוען שהיא מתפקדת כ"מראה" של היקום כולו. גוטפריד וילהלם לייבניץ
יוליוס מונק

יוליוס מונק (1901 – 1976) היה רדיולוג, פרופסור לרדיולוגיה, בבית הספר לרפואה של הטכניון, הקים וניהל את מכון הרנטגן בבית החולים רמב"ם. מונק נולד בבוסקובייצה, בחבל מוראביה בצ'כיה אשר היוותה חלק מאוסטרו-הונגריה. מונק למד רפואה בברנו והתמחה ברדיולוגיה. מונק סיים את ההתמחות בווינה. בשנת 1940 עלה מונק לארץ ישראל, עם רעייתו גרטה, ביתו חנה ובנו ראובן. מונק התיישב בחיפה. התגייס לצבא הבריטי ושירת כרופא רנטגן. השתחרר בדרגת מייג'ור. מונק הקים את מכון הרנטגן בבית החולים רמב"ם, והיה למנהלו הראשון עד ליציאתו לגמלאות בשנת 1972. בנוסף, קיבל מינוי של פרופסור לרדיולוגיה בבית הספר לרפואה של הטכניון. מתלמידיו היה ד"ר אלפרד יונגמן. בנו, ראובן (רובי), נהרג ב-8 במרץ 1957 בעת שירות בצה"ל בחצי האי סיני. מונק נפטר בשנת 1976. הותיר אישה ובת. בית הספר לטכנאי רנטגן בבית החולים רמב"ם קרוי על שמו. "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : מונק, יוליוס עמוד 279 "יוצאי צ'כוסלובקיה", עמוד 184 ערך זה הוא קצרמר בנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.