laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שיבתין

שיבתין (בערבית: شبتين) הוא כפר פלסטיני קטן בדרום-מערב השומרון, המשתייך לנפת רמאללה ואל-בירה של הרשות הפלסטינית. הכפר ממוקם כ־1.5 ק"מ דרומית לשוקבא, וכ־0.5 ק"מ מצפון להתנחלות ניל"י ולכביש 463. לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל בארץ ישראל. בראש הגבעה שעליה בנוי הכפר נמצאת "ח'רבת שבתין", אתר ארכאולוגי בו נמצאו שרידי יישוב מהתקופה הפרסית בארץ ישראל והתקופה ההלניסטית בארץ ישראל. לפי "לקסיקון ארץ ישראל", ייתכן לזהות ב"ח'רבת שבתין" את העיר שבתן, הנזכרת ברשימת תחותמס השלישי, הנזכרת ברשימת רעמסס השני. מדרום לכפר נמצא מבנה מקאם "שייח' אחמר א-נובי" ובסמוך מקבץ של מערות קבורה המתוארכות לתקופה ההלניסטית והרומית. בשנת 1863, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בשיבתין הייתה אוכלוסייה של 63 נפש, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 20 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 110 תושבים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 150 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 4,423 דונם. אשר מתוכם הוקצו 27 לחקלאות שלחין, ו-1,158 לגידולי דגנים. לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, עבר משליטה בריטית לירדנית. בסקר האוכלוסין הירדני משנת 1961 נמנו בכפר 290 תושבים. בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. בעקבות הסכמי אוסלו, הוגדר 7.2% משטח הכפר כשטח B והשאר שטח C. בשנת 2016 מנה הכפר כ־1,080 תושבים. כמות משמעותית מתושבי הכפר מועסקים בישראל כפועלים. סביב הכפר מעט שדות ומטעים חקלאיים, וכן מגרש כדורגל. הגישה לכפר היא מכביש 446. בשנת 2012 תכננה רכבת ישראל בניית פארק ציבורי על קרקע חקלאית פרטית בשטח הכניסה לכפר, שחלקה שייך לתושבי הכפר וחלקה בבעלות פלסטינים מבית איכסא. לשטח זה הוזרמו רבבות טונות של עפר שנחפרו ממנהרות קו הרכבת המהיר לירושלים. פעילות זו מנעה מהחקלאים גישה לאדמותיהם, והם חדלו לטפח את החלקות. בעלי הקרקע הגישו עתירה לבג"ץ בשנת 2014, ובשנת 2018 הוחלט שרכבת ישראל תפנה את העפר ותשיב את השטח למצבו הקודם. הכפר בנוי על הגדה הדרומית של נחל נטוף. בסמוך לכפר נמצא מעיין עין א־שייח סלטן. מערבית לכפר נמצא אתר ארכאולוגי חורבת שיבתין. מדיה וקבצים בנושא שיבתין בוויקישיתוף מפקד אוכלוסין 2016, באתר של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך, 2010 עמוד: 896 ויקטור גרן,תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך חמישי : השומרון (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1984 Mills, Census of Palestine, 1931, page 48 Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26 Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. 25
טריזן

טריזן (בגרמנית: Triesen) היא העיירה השלישית בגודלה בנסיכות ליכטנשטיין. נכון לדצמבר 2013 התגוררו בה כ-5,000 תושבים. בתחומי העיירה נמצאות מספר כנסיות מהמאה החמש עשרה. פסגת ה-Grauspitz, שגובהה 2,599 מטרים, הנקודה הגבוהה ביותר בליכטנשטיין, נמצאת במחוז טריזן. מדיה וקבצים בנושא טריזן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טריזן סטטיסטיקה של ליכטנשטיין, עמוד 28 (בגרמנית)
שאן

שאן (בגרמנית: Schaan) היא העיירה הגדולה ביותר בנסיכות ליכטנשטיין. העיר ממוקמת במרכז המדינה, צפונית לבירה ואדוץ. שאן גובלת בעיירה השווייצרית בוקס (Buchs), שבקנטון סנט גאלן. שאן היא המרכז הכלכלי של ליכטנשטיין וליותר מ-4,000 חברות משרדים בעיר.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] בשאן המטה העולמי של יצרנית כלי החשמל Hilti ושל יצרנית הציוד לרופאי השיניים Ivoclar Vivadent. מדיה וקבצים בנושא שאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שאן (בגרמנית) שאן, ברשת החברתית פייסבוק
טריזנברג

טריזנברג (בגרמנית: Triesenberg) היא העיירה הגדולה בנסיכות ליכטנשטיין מבחינת גודל תחום השיפוט שלה. העיירה, השוכנת בגובה 884–1,000 מטרים, היא אתר הסקי היחיד בליכטנשטיין. טריזנברג מורכבת מתשעה כפרים: גאפלי, מאלבון, מאסצ'קה, רוטנבודן, סאמינה, סילום, סטג, סוסקה, וואנגרברג. מדיה וקבצים בנושא טריזנברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טריזנברג (בגרמנית)
פלנקן

פלנקן (בגרמנית: Planken) היא העיירה הקטנה ביותר בנסיכות ליכטנשטיין מבחינת מספר תושביה והשנייה הקטנה ביותר בגודל תחום השיפוט שלה. בפלנקן מתגוררים גולשי הסקי האלפיני הני ונצל ואחיה אנדריאס ונצל. מדיה וקבצים בנושא פלנקן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פלנקן סטטיסטיקה של ליכטנשטיין (בגרמנית)
אשן

אשן (בגרמנית: Eschen) היא עיירה ומחוז בנסיכות ליכטנשטיין, הממוקמת בין מאורן לגמפרין. לפי מספר התושבים ממוקמת אשן במקום החמישי במדינה. מדיה וקבצים בנושא אשן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אשן (בגרמנית) אשן, ברשת החברתית פייסבוק אשן, ברשת החברתית אינסטגרם
גמפרין

גמפרין (בגרמנית: Gamprin) היא עיירה ומחוז בנסיכות ליכטנשטיין, הממוקמת סמוך לעיירה אשן. בסמוך לכפר נמצא אגם גמפרינר זלה, האגם היחיד במדינה. מדיה וקבצים בנושא גמפרין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גמפרין (בגרמנית) גמפרין, ברשת החברתית פייסבוק גמפרין, ברשת החברתית אינסטגרם גמפרין, סרטונים בערוץ היוטיוב סטטיסטיקה של ליכטנשטיין (בגרמנית)
בלצרס

בלצרס (בגרמנית: Balzers) היא עיירה ומחוז בנסיכות ליכטנשטיין, וממוקמת במקום הרביעי בליכטנשטיין לפי מספר תושביה. העיירה שוכנת על גדת נהר הריין, כ-6 ק"מ מהבירה ואדוץ. במרכז העיירה נמצאת טירת גוטנברג, טירה מהמאה ה-12. בבלצרס קיים מנחת מסוקים, המהווה תחליף לשדות תעופה שאין במדינה. מדיה וקבצים בנושא בלצרס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלצרס (בשפות מרובות) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאורן

מאורן (בגרמנית: Mauren) היא העיירה והמחוז השישי בגודלו בנסיכות ליכטנשטיין. מדיה וקבצים בנושא מאורן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאורן (בגרמנית) מאורן, ברשת החברתית פייסבוק מאורן, ברשת החברתית אינסטגרם מאורן, סרטונים בערוץ היוטיוב
שלנברג

שלנברג (בגרמנית: Schellenberg) היא עיירה ומחוז בנסיכות ליכטנשטיין. שוכנת על גדות נהר הריין. המחוז הוא הקטן בשטחו מבין מחוזות ליכטנשטיין. מדיה וקבצים בנושא שנלברג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שלנברג (בגרמנית) סטטיסטיקה של ליכטנשטיין (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוגל

רוגל (בגרמנית: Ruggell) היא העיירה והמחוז הצפוניים ביותר בנסיכות ליכטנשטיין. בשונה משאר המדינה ההררית, מחוז רוגל הוא מישורי ברובו. במרכז המחוז עובר נהר הריין, עד למפגש הגבולות עם אוסטריה ושווייץ. מדיה וקבצים בנושא רוגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רוגל (בגרמנית) רוגל, ברשת החברתית פייסבוק רוגל, ברשת החברתית אינסטגרם רוגל, סרטונים בערוץ היוטיוב סטטיסטיקה של ליכטנשטיין (בגרמנית)
האנופיל

האנופיל (נקראת גם אנופול, אנפולי או אניפולי; ביידיש: אניפאלי ברוסית: Аннополь, באוקראינית: Ганнопіль) היא עיירה השוכנת בצידו הצפוני של מחוז חמלניצקי שבאוקראינה, (בסמיכות לגבול בין מחוז חמלניצקי לגבול מחוז רובנו, שבצפון-מערב אוקראינה). בעבר הייתה חלק ממחוז קמניץ-פודולסקי. היישוב, היסטורית באזור ווהלין, משתרע על פני 4.58 קמ"ר. ב-2015 אוכלוסייתו מנתה כ-800 תושבים. כמה מגדולי תנועת החסידות קבורים בעיירה. יהודים התיישבו בהנופיל החל מהמאה ה-18. בשנת 1784 התגוררו בהנופיל כ-215 יהודים, בשנת 1931 האוכלוסייה היהודית מנתה 1,280 תושבים, שהיוו כשני שלישים מתושבי העיירה. בעיירה חי ופעל רבי משולם זושא מאניפולי, לצד רב העיירה הרב יהודה לייב הכהן. שניהם נפטרו ונקברו בעיירה. גם רבם, המגיד ממזריטש, נפטר ונקבר בעיירה. הקברים מהווים מוקדי עלייה לרגל. במהלך 1941 ו-1942 הושמדה האוכלוסייה היהודית על ידי הנאצים, ובית הקברות היהודי במקום חולל ונחרב. מדיה וקבצים בנושא האנופיל בוויקישיתוף הנופיל (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית History of Jewish Communities in Ukraine: Annopol History of Jewish Communities in Ukraine: Annopol Annopol, Ukraine באתר JewishGen ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אייר מקאו

אייר מקאו (באנגלית: Air Macau, בכתב סיני: 澳门航空, בסינית מפושטת: 澳門航空, בפין-יין: Àomén Hángkōng) היא חברת התעופה הלאומית של מקאו. אייר מקאו נוסדה ב-13 בספטמבר 1994, ב-9 בנובמבר 1995 טסה החברה את טיסתה הראשונה. עד לתחילת פעילותה לא היו טיסות סדירות למדינה. מניות נמצאת בבעלות אייר צ'יינה (51%), טאפ אייר פורטוגל (20%), STDM‏ (14%), EVA אייר (5%), ממשלת מקאו (5%), ומשקיעים פרטיים (5%). בשנת 2010 מכרה טאפ פורטוגל את מניותיה בחברה לאייר צ'יינה. נכון למרץ 2007, מועסקים בחברה 1,023 עובדים. מקאו אסיה אקספרס היה מיזם להקמת חברה לטיסות חסך שתתבסס במקאו, ותטוס בעיקר לסין. החברה נוסדה בינואר 2006, במימון ראשוני של 30 מיליון דולר. החברה הייתה בבעלות משותפת של אייר מקאו (51%) ו-CNAC‏ (49%). בצי המטוסים של מקאו אסיה אקספרס היו שישה מטוסי איירבוס A320, והחברה תכננה להגדיל את צי המטוסים שלה ל-15–20 בשנים הראשונות לפעילותה. בנובמבר 2007 דווח כי מקאו אסיה אקספרס סובלת מבעיות מימון, הגורמות לעיכובים באספקת המטוסים שהזמינה. בסופו של דבר פשטה החברה את הרגל בשנת 2008. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מדיה וקבצים בנושא אייר מקאו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייר מקאו אייר מקאו, ברשת החברתית פייסבוק אייר מקאו, ברשת החברתית אינסטגרם מדיה וקבצים בנושא אייר מקאו באתר Airliners.net פרטי צי המטוסים של אייר מקאו, באתר airfleets.net (באנגלית)
אמבט (שם פרטי)

אֵמֶבֵּט או אמבת (בגעז: እመቤት) הוא שם אמהרי הנפוץ בקרב נשים באתיופיה, ובקרב בנות ביתא ישראל. פירוש השם באמהרית הוא: הגברת הכי נכבדת (בכוונה ל"מלכה"). השם אמבט משמש גם כתואר אצולה נשי אתיופי. כתואר אצולה יש לו שתי התפלגויות: אמבת: (געז: እመቤት, עברית: גברת מלכותית) - ניתן לנכדות הלא-נשואות השייכות לבית המלוכה בקו נקבה. כאשר הן מתחתנות הם מקבלות את התואר לעלת, ובנותיהן מקבלות את התואר לעלת ראס (נסיכה - דוכסית). אמבת הוי: (געז: እመቤት ሆይ, עברית: גברתנו המלכה הגדולה) - תואר הניתן לנשים שבעליהן נושאים את התואר לעול דאג'זמץ. פירוש השם אמבט (אורכב 16.09.2012 בארכיון Wayback Machine) ערך זה הוא קצרמר בנושא ביתא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיבוץ המחנכים גבעת חביבה

קיבוץ המחנכים גבעת חביבה הוא התיישבות שיתופית-חלוצית חדשה של תנועת הבוגרים של השומר הצעיר. הקיבוץ עלה לקרקע ביולי 2012, וחיים בו נכון לשנת 2013 כ-30 איש. חברי הקיבוץ הם חברי תנועת הבוגרים של השומר הצעיר. קיבוץ מחנכים הוא מודל חדש להגשמה אישית וקבוצתית במערך תנועות הנוער החלוציות, המאפשר אורח חיים שיתופי ומשימתי גם יחד. במערך זה, בכל קיבוץ חיים בין 30-100 מחנכים, בהתאם לצורכי המקום ולהחלטת הקבוצות. כל קיבוץ מחנכים אחראי על פעילות של בין 500-2000 ילדים ובני נוער. כל קיבוץ כזה קם ברוח השילוב היהודי הקדום הכולל "תיקון אדם – תיקון עולם": יצירת קהילה משימתית-חלוצית, השואפת להוביל בתחום החינוך באזור, ולהיות מוקד תרבותי ורעיוני לצעירים רבים, לצד פיתוח אורח חיים שיתופי ושוויוני. לצד קיבוצי המחנכים של תנועת הבוגרים של השומר הצעיר, קיימים ברחבי הארץ קיבוצי מחנכים של תנועות אחרות (למשל: הקיבוצים נערן, רביד ואשבל, או קיבוצי מחנכים עירוניים בנצרת-עילית, בעכו, בראשון לציון, בחיפה ועוד). רעיון הקמת קיבוץ המחנכים בגבעת חביבה היה קיים מספר שנים עד שהחלו הפעולות הממשיות להקמתו. בשנת 2009 החלו הדיונים משותפים של תנועת הבוגרים עם הגורמים המרכזיים הקשורים בהקמת הקיבוץ – תנועת הנוער, קרן חבצלת, המועצה האזורית מנשה ומנהלי גבעת חביבה. לאחר הסכמות בנושא בין כל הצדדים ובשיתוף עוד גורמים כמו קרן קיימת לישראל וגורמים נוספים החלו המהלכים להקמת הקיבוץ. לאחר מספר חודשים נרכשו ממשרד האוצר שישה מבנים יבילים והתחילו עבודות תשתית ופיתוח להכשרתם למגורי הקבוצות. חברי תנועת הבוגרים היו שותפים מלאים בעבודות התשתית, ההכנה והכשרת המקום למגורים. ביולי 2012 לאחר שהסתיימו עבודות הכשרת הבתים התיישבו חברי תנועת הבוגרים במקום. הפעילויות המרכזיות של חברי הקיבוץ הן במגוון תחומי החינוך - בבתי הספר גוונים ומבואות עירון במועצה אזורית מנשה, במכינה הקדם צבאית ע"ש חביבה רייק, בבית "מורשת – בית עדות ע"ש מרדכי אנילביץ'" שפועל בגבעת חביבה, במשימות במסגרת תנועת הנוער של השומר הצעיר, בהדרכה בעמותת בתי נוער הנחשונים ועוד. על הקיבוץ באתר המועצה האזורית מנשה(הקישור אינו פעיל) יהב דולב, בלי רפת וחדר אוכל: 30 צעירים הקימו קיבוץ חדש, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 29 במאי 2012 הזמן הירוק - על הקמת הקיבוץ
מנטו

מנטו או מנטי (טורקית ואזרבייג'נית: манты/mantı; קזחית: мәнті/mänti; אוזבקית: манти/manti; קירגיזית: мантуу/mantú; ארמנית: մանթի/mant'i; פשטו, פרסית, וערבית: منتو) הם כיסונים במילוי בשר. מאנטי (צורת הרבים של מאנטו) הן כופתאות הממולאות בדרך כלל בתערובת מתובלת של בשר, בדרך כלל כבש או בשר בקר טחון. הכופתאות מוגשות במעטפת בצק, מטוגנות בשמן או מאודות. ג'יאוזי מאנטואו פלמני מדיה וקבצים בנושא מנטו בוויקישיתוף מנטו – כיסונים בוכאריים מאודים - אוכל - ynet / איתמר דוידוב, באתר ynet ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גונס

גוֹנֵס (בצרפתית: Gonesse) היא עיר צרפתית במחוז ואל ד'אויסי שבחבל איל-דה-פראנס. גונס שוכנת כ-16 ק"מ צפונית־מזרחית למרכז פריז, צפונית לשדה התעופה לה בורז'ה, ודרומית־מערבית לנמל התעופה שארל דה גול. ב-25 ביולי 2000 התרסק מטוס קונקורד בבית מלון בעיר. בגונס אין אף כלי תחבורה בין עירוני העובר בה. תחנת הרכבת הקרובה ביותר נמצא בלה בורז'ה (כ-1.6 ק"מ), בה עוצרת רכבת ה-RER (קו D). מדיה וקבצים בנושא גונס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גונס (בצרפתית) גונס, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סוני רידר

סוני רידר (באנגלית: Sony Reader) הוא קורא ספרים אלקטרוני - מכשיר נייד לקריאת ספרים אלקטרוניים, שהושק על ידי סוני ב-נובמבר 2006. הוא עושה שימוש בטכנולוגיית תצוגה נייר אלקטרוני, קורא ספרים בפורמט PDF וכן בפורמט הפתוח EPUB. המכשיר תומך גם במנגנון שמירת הזכויות הדיגיטליות של אדובי. למרות תמיכת המכשיר ב-EPUB, הוא אינו תומך בעברית. משנת 2006 יצאו עשרה דגמים שונים של סוני רידר: PRS-500, PRS-505, PRS-700, PRS-300, PRS-600, PRS-900, PRS-350, PRS-650, PRS-T1, PRS-T2. מדיה וקבצים בנושא סוני רידר בוויקישיתוף Sony: דף הבית של המכשיר באתר סוני; SONY Digital Reader כתבה ב- GadgetSpot על השקת הסוני רידר PRS-T1
Document Object Model

Document Object Model (בראשי תיבות: DOM) היא תבנית סטנדרטית של אובייקט תכנותי המייצגת מסמכי HTML ו־XML בדרך המאפשרת ליישומים ותסריטים (script) לגשת ולעדכן באופן דינמי את התכולה, המבנה והסגנון של מסמכים אלה, תוך כדי ולאחר שנטענו בדפדפן. DOM בלתי תלויה בפלטפורמה או בשפת תכנות. ממשק ה־DOM מייצג את המסמך תוך שימוש במתודולוגיה של תכנות מונחה-עצמים, כך שכל אלמנט במסמך מיוצג כעצם (אובייקט) בעל תכונות (properties) ושיטות/פעולות (methods). לדוגמה, אחד העצמים המרכזיים הקיימים הוא עצם ה־document, המייצג את המסמך כולו, ואשר מסוגל להכיל בתוכו עצמים נוספים בהתאם לתכולת המסמך, כמו תיבת טקסט, כפתור או שדה למילוי בטופס. עצם כמו כפתור במסמך, יהיה בעל תכונות כמו גובה ורוחב, צבע, הטקסט המופיע על פניו וכו'. כמו כן, הכפתור מכיל גם שיטות, כמו למשל לחיצה על הכפתור, העברת הסמן מעל הכפתור וכו'. ממשק ה־DOM מאפשר לתוכנית לגשת ולשלוט בתכונות עצמים אלו, לקרוא לשיטותיהם, ועוד. גרסאות שונות של DOM יושמו תחילה בדפדפנים, כדי לשלוט (באמצעות תוכנית Javascript, למשל) בתכונותיו של מסמך HTML שמוצג בדפדפן. מצב זה דחף את ארגון התקינה W3C לפרסם תקנים ל־DOM שנקראו W3CDOM. שינוי ה-DOM בזמן ריצה באמצעות JavaScript Manipulation מדיה וקבצים בנושא Document Object Model בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Document Object Model (באנגלית) תקנים בנושא DOM באתר World Wide Web Consortium
Perfect Strangers (אלבום)

Perfect Strangers (באנגלית: זרים גמורים) הוא אלבומה האחד עשר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור בשנת 1984. האלבום, שיצא לאחר תשע שנים שבהן הלהקה לא הייתה פעילה ולא הוציאה אף אלבום, נחשב לאחד המוצלחים של הלהקה, ומהווה ציון דרך חשוב בתולדותיה. בעקבות סכסוכים רבים בין חברי הלהקה, שבין היתר הביאו לפרישתו של הדמות הדומיננטית ביותר בה, ריצ'י בלקמור, נוסף על בעיות אישיות של שניים מחבריה, יוז ובולין שהיו מכורים באופן קשה לסמים, ובעיית פחד הבמה ממנה סבל בולין, החליטה הלהקה להתפרק. החברים הפורשים הצטרפו ללהקות שונות וחלקם הקימו הרכבים חדשים. בלקמור וגלובר הקימו את להקת ריינבו, איאן גילן הצטרף לבלאק סבאת' לאלבום Born Again, ג'ון לורד חבר לוייטסנייק אותה הקים סולן הלהקה לשעבר דייוויד קובדייל, ואיאן פייס ללהקת הגיבוי של גרי מור. תשע שנים לאחר מכן, נפגשו חברי הלהקה והחליטו להתאחד ולהתחיל בהקלטות האלבום, כשהם מהווים את ההרכב הקלאסי והמצליח ביותר של הלהקה. מלבד ההצלחה העצומה של מכירות האלבום, מסע ההופעות שלו בארצות הברית זכה להצלחה אדירה. מסע ההופעות שלהם ב-1985 היה המסע המוצלח ביותר בארצות הברית יותר מכל אמן אחר, מלבד ברוס ספרינגסטין. באלבום מופיע אחד משיריה המפורסמים של הלהקה "Perfect Strangers" כל השירים נכתבו על ידי ריצ'י בלקמור, איאן גילן, ורוג'ר גלובר, מלבד השיר "Nobody's Home" שנכתב גם על ידי ג'ון לורד ואיאן פייס השיר "Not Responsible" התווסף להוצאת האלבום ב-CD. השיר "Son of Alerik" הוכנס לאלבום בהוצאה המחודשת של האלבום בשנת 1999, ונכתב על ידי ריצ'י בלקמור. ריצ'י בלקמור - גיטרה איאן גילן - שירה רוג'ר גלובר - גיטרה בס ג'ון לורד - עוגב, קלידים איאן פייס - תופים מידע על האלבום Perfect Strangers באתר MusicBrainz מידע על האלבום Perfect Strangers באתר AllMusic האלבום Perfect Strangers באתר Discogs האלבום Perfect Strangers באתר ספוטיפיי
מג"ב ירושלים

משמר הגבול מרחב ירושלים הוא מחט"ב (מפקדת חטיבה) במסגרת משמר הגבול, האחראית על פעילות משמר הגבול באזור ירושלים ובשטחי עוטף ירושלים. מג"ב ירושלים הוא הגדול במרחבי מג"ב מבחינת כוח אדם. מטה הגוף שוכן מעט דרומית למטה הארצי, על ציר שדרות בר-לב. בשנת 1976 כחלק מהערכות מחודשת של משמר הגבול, הוקם מחט"ב חדש במג"ב שנקרה מחט"ב 4 שהיה אחראי על אזור מחוז ירושלים של המשטרה. בהמשך שונה שמו למג"ב ירושלים. בשנת 2002 הוקמה בו מפקדת משנה: 'מג"ב עוטף ירושלים' העוסקת באבטחת השטחים שסביב לעיר ובאבטחת גדר ההפרדה. המחט"ב אחראי על משימות מג"ב בשטח מחוז ירושלים ואף מעט מעבר לו, בשטחי עוטף ירושלים. מפקדת המחט"ב יושבת בבסיס יהודאי, סמוך למטה הארצי של המשטרה, מפקד המרחב הוא קצין בדרגת תת-ניצב. במג"ב ירושלים יחידות שונות המבצעות את משימות מג"ב. יחידות מג"ב ירושלים הן: יחידת שחר 101 ירושלים - יחידה ללחימה בפשיעה באזור ירושלים, היחידה מחולקת למחלק אג"מ ומחלק בילוש. סמ"ג ירושלים - יחידת סיירת משמר הגבול למאבק בהפרות סדר, פח"ע ופשיעה באזור ירושלים. יחידת מתיל״ן- יחידת מארבים, תצפיות לוחמה ניידת, היחידה פועלת בלחימה בפשיעה ובתפיסת מבוקשים באזור ירושלים, היחידה מחולקת למחלקים. פלוגה ג' - פלוגת בט"ש האחראית על גזרת העיר העתיקה. פלוגות בט"ש: פלוגת ברקת, פלוגת בזלת, פלוגת לשם, פלוגת חלמיש פלוגות הבט״ש אחראיות לביטחון האזרחים בירושלים ופועלות כנגד הפשיעה בכפרים במזרח ירושלים. פלוגת סיירות ירושלים - יחידה לסיור ואבטחה באזורים העירוניים, בה משרתות נשים בלבד. יחידת כלבנים ירושלים - יחידה המפעילה כלבים בפעילות מג"ב באזור ירושלים. ימ"ס ירושלים - יחידת מסתערבים הפועלת באזור ירושלים. תחת פיקוד מג"ב ירושלים נמצאת תחנת מטה יהודה, תחנת משטרה בעלת אחריות טריטוריאלית משל עצמה המורכבת אך ורק משוטרי מג"ב. תחנה זו הוקמה במרחבים הכפריים של אזור בית שמש בשנת 2013. כתבה על סיירות מג"ב ירושלים באתר פז"ם. על התחנה הירוקה באתר המועצה המקומית מטה יהודה.(הקישור אינו פעיל, 21.1.2019)
קרחון מטנוסקה

קרחון מטנוסקה (באנגלית: Matanuska Glacier) הוא קרחון יבשתי הממוקם במדינת אלסקה שבארצות הברית. אורכו של הקרחון 43 ק"מ ורוחבו 6.4 ק"מ. שפכו של הקרחון מהווה את מקורו של נהר מטנוסקה. הקרחון מתקדם בקצב של 30 ס"מ מדי יום. מדיה וקבצים בנושא קרחון מטנוסקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרחון מטנוסקה (באנגלית) מידע על קרחוני אלסקה
ועדת ההגנה הלאומית של קוריאה הצפונית

ועדת ההגנה הלאומית של קוריאה הצפונית (בקוריאנית: 조선민주주의인민공화국 국방위원회, תעתיק: צ'וסון מינוג'וי אינמין קונגהוואהגוק קוקפאנג ויומהואה) הייתה הגוף המנחה העליון על פי חוקת קוריאה הצפונית בכל הקשור לצבא וביטחון. ראש הוועדה היה גם המפקד העליון של צבא העם הקוריאני מעל למשרד הכוחות המזוינים העממיים. החל מדצמבר 2011 ועד 2016 כיהן בתפקיד קים ג'ונג און.בשנת 2016 עקב שינוי החוקה הוחלפה ועדה זו על ידי הוועדה לענייני המדינה של קוריאה הצפונית. וועדת ההגנה הלאומית נוצרה במסגרת השינוי החוקתי ב-1972. במסגרת השינוי, נוצרו מספר וועדות שהיו כפופות לוועד המרכזי העממי שתפקד על תקן של "קבינט-על". הוועדה כללה אז ארבעה חברים ובראשם קים איל-סונג. על פי ההחלטה: "הוועד המרכזי העממי מייסד וועדת מדיניות פנים, וועדת מדיניות חוץ, וועדת הגנה לאומית וועדת משפט וביטחון וועדות אחרון כדי לסייע לו בעבודה". לוועדה היו סמכויות רשמיות רחבות. כזאת האחראית על המדיניות הביטחונית-הגנתית במדינה הוועדה שולטת ישירות על ארגוני הביטחון בקוריאה הצפונית ובכלל זה המשרד לביטחון העם (כוח השיטור ושמירת הסדר הציבורי), משרד הכוחות המזוינים העממיים (אחראי על תחומים צבאיים אך לא שולט ישירות על הצבא) ומחלקת ביטחון המדינה (המשטרה החשאית). חוקת קוריאה הצפונית בגרסתה הישנה הצהירה בסעיף 106 כי וועדת ההגנה הלאומית הייתה "הגוף העליון של ההדרכה בתחום ההגנה הלאומית של ריבונות המדינה". סעיף 109 של החוקה היקנה לוועדה את הסמכויות הבאות: לעצב מדיניות של המדינה בכד לבצע את מדיניות הסונגאן. להדריך את הצבא הקוריאני העממי בכללותו ואת עבודת בניית תשתית ההגנה של המדינה. לפקח על ביצוע ההוראות של יושב ראש הוועדה. ביטול החלטות והוראות של גופים ממלכתיים שמנוגדים להוראות וצווים של הוועדה. ייסוד או ביטול של גופים מרכזיים בתחום ההגנה הלאומית. ייסוד עיטורים צבאיים והענקת עיטורים צבאיים לקצינים מעל דרגת גנרל. הועדה לענייני המדינה של קוריאה הצפונית
פאלמר

פאלמר (Palmer) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו עולה לרגל. האם התכוונתם ל... פאלמר (אלסקה) – מושב המחוז של מחוז מאטאנסוקה-סאסיטנה אשר באלסקה שבארצות הברית דו"ח פאלמר – דו"ח בנושא המשט הטורקי לעזה ב-2010 ארץ פאלמר – חלק מחצי האי האנטארקטי באנטארקטיקה פשיטות פאלמר – סדרה של מעצרים ופשיטות שנערכו ב-1919 לפעילי שמאל רדיקלי, קומוניסטים ומהגרים, בהוראת התובע הכללי של ארצות הברית, אלכסנדר מיטשל פאלמר אישים: אדוארד הנרי פאלמר – מזרחן אנגלי אלכסנדר מיטשל פאלמר – התובע הכללי של ארצות הברית בין 1921-1919 אלפרד פאלמר – צלם אמריקאי אמנדה פאלמר – זמרת רוק אלטרנטיבי אשר פלמר – קורבן טרור ישראלי ג'ורג' ויליאם פאלמר – חבר לשעבר בפרלמנט הבריטי ג'ים פאלמר – שחקן בייסבול אמריקאי ג'פרי פאלמר – מראשי ממשלת ניו זילנד ג'פרי פאלמר (שחקן) – שחקן אנגלי טרסה פאלמר – שחקנית אוסטרלית נתניאל פאלמר – ימאי אמריקאי קרל פאלמר – מתופף בריטי פולימר
מג"ב איו"ש

משמר הגבול מרחב איו"ש (אזור יהודה ושומרון) הוא מחט"ב (מפקדת חטיבה), האחראית על פעילות מג"ב בשטחי יהודה ושומרון. כוחות מג"ב איו"ש כפופים לפיקוד מרכז (לצה"ל) ולא למשטרת ישראל. (מג"ב איו"ש עדיין חלק ממשטרת ישראל ולא חלק מצה"ל למרות שכפופה לצבא) מפקד המרחב כיום הוא תת-ניצב ברק מרדכי. מיד לאחר מלחמת ששת הימים, בשנת 1967, נכנסו כמעט כל כוחות מג"ב לתוך שטחי יהודה ושומרון שנכבשו כדי להשליט שם סדר. מאוחר יותר באותה השנה הוקם גדוד 4 של מג"ב שקיבל את האחריות על שטח זה. לצורך הקמת הגדוד הוקמו פלוגות רבות ורוב פלוגות מג"ב חזרו לגזרותיהן המקוריות. גדוד 2 של מג"ב שגזרתו לפני המלחמה הייתה גבול ישראל ירדן שהתקצר משמעותית בעקבות המלחמה פעל עדיין באזור הר חברון. לאחר מלחמת יום כיפור הוטלה האחריות לביטחון הפנים של מדינת ישראל על המשטרה וכוחות מג"ב נדרשו לאבטח מתקנים בתוך שטחי מדינת ישראל. במסגרת זו הפך גדוד 4 ל'מרחב תיכון' ופעל גם באזור המרכז, אך שנתיים מאוחר יותר הוטלה האחריות על אזור זה על מג"ב דרום ומרחב תיכון היה למג"ב איו"ש ופעל רק בתחומי יהודה ושומרון. מג"ב איו"ש היווה באינתיפאדות כוח מרכזי בהתמודדות עם הפרות הסדר ביהודה ושומרון. במהלך האינתיפאדה השנייה, בשנת 2003, פוצל מג"ב איו"ש לשני מרחבים: שומרון ויהודה, כדי להתמודד ביתר יעילות עם הפרות הסדר, אך פיצול זה לא הוכיח את עצמו ועד מהרה אוחד מג"ב איו"ש מחדש. שטח האחריות של מרחב זה הוא כמעט כל שטחי יהודה ושומרון, למעט שטחי מזרח ירושלים ועוטף ירושלים, בדומה לגזרת מחוז ש"י מפקדת המרחב יושבת בבסיס בית אל. מפקד המרחב הוא קצין בדרגת תת-ניצב. במג"ב איו"ש יחידות מסוגים שונים המבצעות את פעילות מג"ב באזור. יחידות מג"ב איו"ש הן: פלוגות בט"ש: כ"ג, א', מ״ד מ"ז, ט"ו, י"ב, ל"ח, ל"ט, מ"ב, ל"א, מ״ג, מ"א, מ', ו', ל"ז - יחידות לביטחון שוטף. תפקידם העיקרי: אבטחה, שמירה על הסדר ומניעת פח"ע (פעילות חבלנית עוינת). לכל אחת מפלוגות הבט"ש ישנה גזרה בה היא יושבת דרך קבע. יחידת חבלה שומרון - יחידת חבלה בגזרת מרחב שומרון. יחידת חבלה יהודה - יחידת חבלה בגזרת מרחב יהודה. יחידת הליווים איו"ש - יחידה המתמחת בליווי עצורים בשטחי איו״ש ימ"ס איו"ש - יחידת מסתערבים הפועלת באזור יהודה ושומרון. מתיל״ן איו״ש - יחידה ללוחמה בטרור ובפשיעה חמורה בגזרת יהודה ושומרון ג'יפים מסוג דוד של מג"ב איו"ש כוחות מג"ב איו"ש בפינוי אביתר לוחמת מג"ב איו"ש
יובל עמידרור

יובל חיים עמידרור (הופנקו) (1912 – 22 בינואר 1961) היה מוזיקאי ומנצח ישראלי, מנהל קונסרבטוריון שולמית ומראשי תזמורת צה"ל. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. נולד בתל אביב הקטנה, בנם של לינה (בתו של מרדכי אזרחי-קרישבסקי ונכדתו שלו חיים יעקב קרישבסקי) ומשה הופנקו. את השם 'יובל' הציע יעקב שרתוק, כשמו של ”אבי כל תופש כינור” (בראשית ד, כא). למד מוזיקה בקונסרבטוריון שולמית, שניהל אביו, וסיים את לימודיו בקולג' טריניטי למוזיקה (אנ') בלונדון. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי וארגן את התזמורת של המתנדבים העבריים. כמנצח התזמורת עמד בראשה בתהלוכה הראשונה של היחידות העבריות ברחובות תל אביב, בספטמבר 1942. לאחר מות אביו, בשנת 1949, המשיך בנו יובל לנהל את הקונסרבטוריון. לימים היה מראשי תזמורת צה"ל ועברת את שמו לעמידרור. לאחר פטירתו שלו מוזג קונסרבטוריון שולמית עם קונסרבטוריון רון לקונסרבטוריון אחד - רון שולמית, בניהולו של דודו יריב אזרחי. היה נשוי לנחמה קרייסטמן. בנו אילן עמידרור היה מנהל הבמה והספרן של התזמורת הקאמרית הישראלית במשך עשרות שנים, ובתו יעל לויט היא חברת קיבוץ חצרים. יובל עמידרור (הופנקו) למנוחות, דבר, 23 בינואר 1961 פרופ' י. שור, לזכר יובל חיים עמידרור (הופנקו), דבר, 10 במרץ 1961 ב. בר-תקווה, יובל עמידרור (הופנקו), דבר, 5 בפברואר 1962 אתר "Billiongraves"