laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מאדאם דו בארי

מאדאם דו בארי (בצרפתית: Madame du Barry; 19 באוגוסט 1743 - 8 בדצמבר 1793) הייתה קורטזנה שהפכה לפילגשו של לואי החמישה-עשר מלך צרפת והוצאה להורג במהפכה הצרפתית. מארי ז'אן בקו נולדה בווקולר, לורן, צרפת כבת מחוץ לנישואין של אן בקו (Anne Bécu). אמה, אן, לא הייתה נשואה, ואביה היה ככל הנראה הנזיר הקתולי ז'אן-בטיסט גורמאן (Jean Baptiste Gormand). את לימודיה של מארי במנזר מימן אחד מהמאהבים של אמה. בגיל 15 עברה מארי לפריז, שינתה את שמה לז'אן רנקון (Jeanne Rancon) ועבדה כשולייה בחנות. בשל יופייה הרב, התאהב בה ז'אן דו בארי (Jean du Barry) בשנת 1763, הפך אותה לפילגשו והציג אותה בחברה הגבוהה הפריזאית. מאדאם דו בארי יצרה קשרים רומנטיים עם אנשים עשירים (ובהם הדוכס לואי פרנסואה ארמאנד דו פלסי (Louis François Armand du Plessis), הדוכס רישליה) וכך שיפרה את מצבה החברתי. בשנת 1768 פגשה לראשונה את מלך צרפת, לואי ה-15 ובשנת 1769 הפכה לפילגשו של המלך, אשר פילגשו הקודמת מאדאם דה פומפדור נפטרה מספר שנים קודם לכן. על מנת שתוכל להיחשב כפילגש מלכותית היה עליה לקבל קודם לכן תואר אצולה. לואי ה-15, אשר רצה אותה כפילגשו, דאג להפכה לבעלת תואר אצולה באמצעות הוראה לאחיו של הדוכס דו בארי, הרוזן גיום דו בארי (Guillaume du Barry) לשאת אותה לאישה. מאדאם דו בארי הוצגה רשמית כפילגש מלכותית בפני חצר המלוכה ב-2 באפריל 1769. בשונה ממאדאם דה פומפדור, השפעתה על החלטות המלך בעניין יחסי החוץ של צרפת וכלכלת צרפת הייתה מועטה, אולם היא הייתה בין אלה שלחצו על המלך והביאו למפלתו של אטיין פרנסואה, דוכס שואסו, וכן בשל השפעתה השקיע המלך כספים רבים בתמיכה באמנים רבים. יחסיה של מאדאם דו בארי עם מארי אנטואנט, אשת יורש העצר, היו עוינים, בשל דעותיה של מארי אנטואנט על מוצאה הנחות של דו בארי, ובשל דעותיה של דו בארי וניסיונותיה להשפיע על המלך בעניין יחסי החוץ של צרפת עם אוסטריה (מולדתה של אנטואנט). זמן קצר לפני מותו של המלך, במאי 1774, גורשה מאדאם דו בארי מחצר המלוכה, ונשלחה למנזר פונט-או-דאם (Pont-aux-Dames), מאחר שהמלך היה סבור שנוכחותה בקרבת מיטת חוליו תמנע ממנו לקבל מחילה על חטאיו. מאדאם דו בארי הוצאה להורג בגיליוטינה בכיכר המהפכה לאחר שהורשעה במשפט בטענה כי סייעה לאנשי אצולה צרפתים להימלט מהצדק של המהפכה הצרפתית. מילותיה האחרונות היו: "רק עוד רגע אחד, אדוני התליין, רגע קטן אחד". ("Encore un moment, monsieur le bourreau, un petit moment.") בעת ביקורה בלונדון, היוותה השראה למאדאם טוסו ודמותה כדמות "היפהפייה הנרדמת" המוצגת במוזיאון השעווה של מאדאם טוסו היא פסל השעווה העתיק במוזיאון. מילותיה האחרונות של דו בארי הפכו לסמל אקזיסטנציאליסטי ומוזכרות פעמים בספרו של פיודור דוסטויבסקי "אידיוט". דו בארי מוצגת גם במאנגה\אנימה הידועה "הוורד של ורסאי". בשנת 2023 יצא לאקרנים הסרט "ז'אן דו בארי" שעוסק בדו בארי, בבימויה של מייוון, שגם מככבת בו בתפקיד המאדאם, לצידו של ג'וני דפ בתפקיד המלך לואי. מאדאם דו בארי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) כתבה על מאדאם דו בארי שפורסמה באתר פרנקופילים אנונימיים הטקסט המלא של זכרונותיה של הרוזנת דו בארי מתוך פרויקט גוטנברג מאדאם דו בארי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מצעד מוזיקה

מצעד מוזיקה הוא דירוג של מוזיקה מוקלטת על פי קריטריונים מסוימים בתקופה מסוימת. הדירוג במצעדים מתבסס על נתוני מכירות, השמעה בתחנות רדיו וטלוויזיה, דירוג הקהל או החלטת מפיקי המצעד. המצעדים משודרים ברדיו, מוקרנים בטלוויזיה או נכתבים בעיתון או באתר אינטרנט. מצעדים הנחשבים לאמינים מתבססים על נתוני מכירות או זמן השמעה. במרוצת השנים, נחשבו נתוני הסטרימינג לקריטריון דומיננטי. מצעד השירים הראשון פורסם בשנת 1936 במגזין בילבורד, שהחל לפרסם את מצעדי הבילבורד. בשנת 1992 ז'ורדי, בן 4 וחצי הגיע לראש מצעד הפזמונים בצרפת ושהה בה 15 שבועות. המצעדים השונים מתחלקים על פי תדירותם. לעיתים שיר הזוכה לדירוג גבוה במצעדים הנערכים בתדירות גבוהה, מדורג נמוך יותר במצעדים בתדירות נמוכה יותר, וכן להפך. מצעד שירים שבועי מתבצע פעם בשבוע ובו מדורגים השירים שיצאו לאחרונה בדרך כלל. בילבורד הוט 100 – המצעד הפופולרי בעולם הוא מצעד ההוט 100 של מגזין הבילבורד, במצעד זה מדורגים השירים על פי נתוני המכירות שלהם ועל פי כמות ההשמעות אותן הם מקבלים. מצעד הסינגלים הבריטי – במצעד זה מדורגים השירים על סמך נתוני המכירות בלבד. מצעד הסינגלים האירי – המצעד מפורסם מדי שבוע על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האירי, על סמך מכירות בפורמטים שונים שנאספים על ידי האיגוד. המצעד הרשמי של גלגלצ – המצעד השבועי של תחנת הרדיו גלגלצ, בו מדורגים 10 שירים עבריים ו-10 שירים לועזיים. המצעד משודר מדי שבוע והוא מחליף מצעד שהיה בעבר בגלי צה"ל. כיום מתבצע דירוג המצעד על פי הצבעת גולשים באינטרנט באתר גלגלצ. מקום בצמרת - היה המצעד השבועי של רשת ג' של קול ישראל. במצעד דורגו מדי שבוע שלושים שירים חדשים. המצעד הופסק ב-2017 עם סגירתה של קול ישראל והקמת תאגיד השידור הישראלי. Dutch Top 40 – מצעד שירים שבועי הולנדי המתבסס על זמן השמעה ברדיו, הזרמת מדיה (כולל ספוטיפיי ויוטיוב) וטרנדים במדיה חברתית (פייסבוק, טוויטר וכו'). ככל שהשיר מושמע מספר פעמים רב יותר, עולה דירוגו במצעד. גם במרבית תחנות הרדיו האזוריות בישראל מתבצע מצעד עברי או לועזי מדי שבוע ולעיתים אף שניהם. בישראל, המצעדים משודרים לרוב בימי חמישי. מצעד אלבומים שבועי מתבצע פעם בשבוע ובו מדורגים האלבומים שיצאו לאחרונה בדרך כלל. בילבורד 200 – מצעד האלבומים הפופולרי ביותר בעולם. המצעד מתבסס בעיקר על נתוני מכירות, פיזיות ודיגיטליות, של אלבומים בארצות הברית. מצעד האלבומים הבריטי – מצעד אלבומים שמופעל על ידי חברת המצעדים הרשמית. המצעד המלא מכיל את 100 האלבומים הגדולים בממלכה המאוחדת, אשר מבוססים על הורדות דיגיטליות הזרמות מדיה ומכירות נקיות. מצעד האלבומים האירי – הדירוגים במצעד מבוססים על מכירות בפורמטים שונים שנאספים על ידי האיגוד, תוך שקמעונאים שונים במדינה מגישים את המסמכים עם נתוני המכירות, שמתורגמים למצעד. מדי שנה מתבצע מצעד בו מדורגים השירים שיצאו בשנה החולפת. בישראל מקובל לערוך את המצעד השנתי העברי בערב ראש השנה, ואילו המצעד השנתי הלועזי נערך בתום השנה האזרחית. גופים כמו בילבורד או חברת המצעדים הרשמית מפרסמים גם הם מצעדים שנתיים כדוגמת מצעד הבילבורד הוט 100 השנתי, מצעד הבילבורד 200 השנתי, מצעד הסינגלים הבריטי השנתי ומצעד השירים העכשוויים למבוגרים השנתי. מצעד ה-Hot 100 של מגזין הבילבורד אחד אחד, מצעד גלגלצ באתר גלגלצ מקום בצמרת המצעד של רשת ג' Stichting Nederlandse Top 40. "Samenstelling Top 40". Top40.nl (בהולנדית). נבדק ב-2018-02-21. כך גלגלצ, רשת ג', רדיו ירושלים ועוד. כך בגלגלצ וברשת ג'
יורופליי

יורופליי (Eurofly) הייתה חברת תעופה בבעלות פרטית שבסיסה במילאנו שבאיטליה. החברה הייתה הספק המוביל של איטליה בשוק טיסות הפנאי ובעיקר פעלה בטיסות בינלאומיות, בטווח בינוני עד ארוך, וביצעה טיסות מיעד ליעד. פעילותה המרכזית של החברה הייתה באזור מצרים, ים סוף, הריביירה הצרפתית, יוון וספרד. בעונות הקיץ הפעילה החברה טיסות ישירות לניו יורק וליעדים טרופיים בעולם. החברה הוקמה ב-26 במאי 1989 במטרה לפתח את תחום הטיסות בטווח הבינוני של חברת אליטליה שהחזיקה בכ-45% ממניות החברה. בשנת 1998 החלה החברה להפעיל טיסות לטווח ארוך ובשנת 2000 נרכשה החברה והייתה בהחזקה מלאה של אליטליה. ב-28 בפברואר 2010 התמזגה החברה עם חברת התעופה מרידיאנה והפכה ל"מרידיאנה פליי". הליך המיזוג, המייסד שותפות החל משנת 2007, במסגרתה כבר החזיקה מרידיאנה במניות ביחידת האמנה של אליטליה לשעבר, נפתח בנובמבר והושלם רשמית ב־28 בפברואר לאחר שהוועד המנהל של יורופלי אישר הגדלת הון. לחברה המשותפת החדשה היו מחזור מאוחד של 800 מיליון יורו 90 יעדים; 7 בין יבשות, 48 בינלאומיות, 32 מקומיות 1,500 טיסות שבועיות מבסיסים במילאנו מלפנסה, ורונה, פירנצה, קליארי ואולביה, 35 מטוסים הכוללים 17 מטוסי MD-82, תשעה מטוסי A320, ארבעה מטוסי A319, שני מטוסיATR 42 ו 2700 עובדים. חברת התעופה ישראייר חכרה פעם מהחברה מטוס איירבוס A330-200. מדיה וקבצים בנושא יורופליי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יורופליי Graham Dunn, Merged life begins for Meridiana and Eurofly, www.flightglobal.com, ‏1-3-2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא חברות תעופה ובנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ורג' גרוב

ג'ורג' גרוב (באנגלית: Sir George Grove‏; 13 באוגוסט 1820 - 28 במאי 1900) היה סופר אנגלי בנושאי מוזיקה, הידוע כעורך המייסד של מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים. בהכשרתו היה גרוב מהנדס אזרחי, ואף הצליח במקצועו זה, אבל אהבתו למוזיקה משכה אותו אל תחום הניהול המוזיקלי. כחלק מעבודתו כאחראי לקונצרטים התזמורתיים הקבועים ב"קריסטל פאלאס", כתב את ניתוח היצירות בתוכניות הקונצרטים; מרשימות אלה צמח עם השנים המילון המוזיקלי שלו. עניינו במוזיקה של פרנץ שוברט, שהוזנחה באנגליה בנקודת זמן זו במאה ה-19, הניע אותו ואת ידידו ארתור סאליבן לצאת לווינה בחיפוש אחר כתבי יד עלומים של שוברט. מחקריהם הובילו לגילוי הפרטיטורה האבודה למוזיקה ל"רוזמונדה" של שוברט בשנת 1867. גרוב היה מנהלו הראשון של הקולג' המלכותי למוזיקה מאז היווסדו בשנת 1883 ועד לפרישתו בשנת 1894. הוא גייס לסגל מורי המוסד מוזיקאים מן המעלה הראשונה, בהם יוברט פארי וצ'ארלס ויליירס סטנפורד וקשר יחסי עבודה קרובים עם הקונסרבטוריון הוותיק יותר של לונדון, האקדמיה המלכותית למוזיקה. נוסף לעבודתו המוזיקלית, טיפח גרוב ידע מעמיק ומלומד בכתבי הקודש. דן סטנלי פנה אליו בבקשה לערוך "מילון מילים טופוגרפיות בעברית" בשביל ספרו, "סיני ופלשתינה". במסגרת עבודתו זו התוודע אל הצורך במפה מודרנית ומפורטת ובתיאור מדויק של ארץ הקודש, אבל בנסיונותיו להקים אגודה להוצאת כוונותיו מן הכוח אל הפועל לא מצא שותפים לדבר. תרומתו לספרות האנגלית בנושא כוללת קונקורדנציה ב-1854 וכאלף דפים של "מילון התנ"ך" של סר ויליאם סמית' מ-1863, כהמשך לעבודתו על שמות מקומות עבריים. ב-1858 יצא גרוב למסעו הראשון לפלשתינה, שחיזק את התלהבותו לנושא של שמות מקומות בתנ"ך. "הקרן לחקר ארץ ישראל" נוסדה בראש ובראשונה הודות לפעילותו של גרוב, שהצליח לגייס לוועדת ההקמה אישים ידועי-שם משורות האצולה והכנסייה האנגליקנית, מדענים ומלומדים וכן נציג מעולם ההוצאה לאור. גרוב קיבל את תמיכתו של משה מונטפיורי, אולי הדמות הציבורית החשובה ביותר בקהילה האנגלית-יהודית של זמנו, הודות לכך, שהאגודה הייתה נקייה מכיתתיות והתמקדה בחקר המורשת היהודית-נוצרית המשותפת. גרוב כיהן כנשיא כבוד של הקרן מאז הקמתה ועד 23 ביולי 1866. מדיה וקבצים בנושא ג'ורג' גרוב בוויקישיתוף ג'ורג' גרוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי ג'ורג' גרוב בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'ורג' גרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דיוקן סר ג'ורג' גרוב, הקרן לחקר ארץ ישראל גרייבס ויאנג, "ג'ורג' גרוב", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין גרייבס ויאנג, שם "סר ג'ורג' גרוב", הקרן לחקר ארץ ישראל
רב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רב – כינויה של סמכות דתית או הלכתית ביהדות, שהוסמכה לכך רב מובהק – כינוי לרבו העיקרי של תלמיד כלשהו, שממנו למד את רוב תורתו. בהלכה מוטלים על התלמיד חיובי כבוד שונים כלפי רבו המובהק. רב (אישה) – אישה שהוסמכה לרבנות; נהוג בעיקר בקרב פלגים לא אורתודוקסיים, ופעמים שמכונה "רבה" רב (אמורא) – כינויו של רב אבא, אחד מגדולי האמוראים בדור הראשון ראב – אי בים האדריאטי, בצפון-מערב קרואטיה ראב (עיר) – העיר הגדולה באי ראב מחנה הריכוז ראב – מחנה ריכוז שהיה באי ראב ראבּ – שם נוסף לעיר גיור (Győr) שבהונגריה ראב הרבנות הראשית לישראל
גו"ז

האם התכוונתם ל... ראשי תיבות המשמשים לביטויים הבאים: גוף זר – גוף זר המביא לנזקי גוף זר במערכות מכניות וכן בגוף האדם ובבעלי חיים גילוי וזיהוי – שלב בלחימה בכלל ובלחימה אטומית ביולוגית כימית בפרט. נמצא בשימוש גם בתחום הרפואה ואדי אל-ג'וז
Kill at Will

Kill at Will הוא מיני-אלבום בו שבעה שירים של הראפר אייס קיוב. האלבום הופץ בשנת 1991, זמן קצר לאחר AmeriKKKa's Most Wanted. במהרה הגיע האלבום לסטטוס אלבום זהב במכירות, ושנה מאוחר יותר, הגיע לסטטוס פלטינה. באלבום מופיע גם רמיקס לסינגל "Endangered Species" מהאלבום הקודם של אייס קיוב. Kill at Will נחשב על ידי מעריציו של אייס קיוב בין היצירות הטובות ביותר שלו. האלבום כולל שניים מהשירים המפורסמים של אייס קיוב, Jackin' for Beats ו-Dead Homiez. השיר Dead Homiez היה הסינגל השני בקריירת הסולו של אייס קיוב. השיר מתמודד עם האלימות, מוות, ובעיות חברתיות בשכונות הקשות והוא במהותו הקדשה לכל אלו שנרצחו בשכונות אלו. מאוחר יותר זכה השיר לתשבחות מצד ראפרים ומבקרים, והוא אחד משירי ההיפ הופ הראשונים שמתמודדים עם נושאים אלו. מידע על האלבום Kill at Will באתר MusicBrainz האלבום Kill at Will באתר Discogs
פעולה ירוקה

"פעולה ירוקה - תנועה לשינוי חברתי סביבתי" היה ארגון התנדבותי אקו-חברתי אשר נוסד בתל אביב ב-1994. נעשו ניסיונות מספר, להקים לו סניפים גם בחיפה ובירושלים. חדשנותו של הארגון, נבעה בין-השאר מיצירת הקשר, בין נושאים סביבתיים לנושאים חברתיים. במרוצת השנים, היה הארגון מעורב במספר מאבקים וקמפיינים, דוגמת המאבק לעצירת כביש חוצה-ישראל (בכל שנות-קיומו), המאבק נגד הבנייה בחוף הבננה ביץ' (אביב 1999), השתתפות אקטיבית בחזית הולכי-הרגל (אביב 1999), המאבק נגד כביש 80 (אביב 1999), המאבק נגד העברת קרקעות-המדינה לידי-החקלאים (1999), תמיכה בחקיקתו של חוק המיחזור (1999–2000), המאבק נגד פרויקט "סי אנד סן" (2000) ונגד הבנייה בחופי-הים בכלל, המאבק באנטנות-הקרינה ביישוב צורן שבשרון (אוגוסט 2000, בשלהי ימי הארגון), ציון "יום ללא קניות" ו"יום כדור הארץ" ועוד. על הפעילים המרכזיים בארגון, נמנו צ'אד לנצ'נר, רותם שפע, שגית טריסטר, רוני ערמון, ארבל גל, דניאל קלטי, מירה אסאו ועוד. במשך מספר שנים, שכן הארגון בשכונת כרם התימנים ובתחילת שנת 2000, עבר לשכונת פלורנטין. בתחילת שנת 2000, היה ארגון "פעולה ירוקה" שותף מרכזי, בהקמת "קואליציית הארגונים לשינוי חברתי", בה נטלו חלק גם מרכז השל, "מאבק סוציאליסטי", "אנימלס", "תנו לחיות לחיות", "תנו לעבוד בכבוד" ועוד עשרות ארגונים סביבתיים, חברתיים ועוד. בשלהי שנת 2000, עקב כשלים חמורים בניהולו, נקלע הארגון לקשיים והתמוטט. במרוצת השנים הבאות, נעשו מספר ניסיונות כושלים להקימו מחדש. ניסיונות אלה הניבו מספר פעילויות, בעיקר בתחומי ההתנגדות למזון מהונדס גנטית, התמיכה בסחר הוגן והמאבק נגד תרבות הצריכה. כן לקחו פעיליו חלק גם בארגון "פסטיבל אקטיביזם". על "פעולה ירוקה" באתר אקו-ויקי ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גרנולוציטופניה

גרנולוציטופניה (Granulocytopenia) ידוע גם כגרנולופניה (Granulopenia), היא לויקופניה (חוסר בתאי דם לבנים), בעיקר של נויטרופילים (תת-סוג של תאי דם לבנים), שגורמת לנויטרופניה (ירידה בכמות הנויטרופילים בדם). הפרעה זו מייצגת חוסר בקבוצה עיקרית אחת של תאי דם לבנים שנלחמים בזיהומים. בעלי הפרעה זו חשופים לזיהומים עקב דיכוי מערכת החיסון שלהם. בגרנולוציטופניה, הריכוז של גרנולוציטים (קבוצה עיקרית של תאי דם לבנים שכוללת נויטרופילים, באזופילים ואאוזינופילים) יורד מתחת ל-500 תאים/מ"מ³ של דם, ריכוז של פחות מ-25% מהערך הנורמלי. גרנולוציטופניה היא הפרעה חמורה פחות מאגרנולוציטוזיס ויכולה לכלול מספר רב יותר של תתי-סוגים של תאי דם לבנים מאשר נויטרופניה. מקור המונח הוא מהשפה היוונית: גרנולוציט, קבוצת תאי דם לבנים; פניה, חוסר. המונחים גרנולוצטיפניה, אגרנולוציטוזיס ונויטרופניה משמשים לעיתים בערבוביה. אגרנולוציטוזיס מציין הפרעה חמורה יותר מאשר גרנולוציטופניה, ונויטרופניה מציינת חוסר בנויטרופילים (תא הגרנולוציט הנפוץ ביותר) בלבד. ליתר דיוק, גרנולוציטופניה הוא מונח המשמש באופן תקין לציון ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-500 תאים למיקרוליטר, כאשר אגרנולוציטוזיס שמור למקרים עם ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) של פחות מ-100 תאים למיקרוליטר. המונחים הבאים יכולים לשמש בהתייחסות פרטנית לסוג הגרנולוציט: חסר בנויטרופילים: נויטרופניה (נפוץ ביותר) חסר באאוזינופילים: אאוזינופניה (לא נפוץ) חסר בבאזופילים: באזופניה (נדיר ביותר) אבחון גרנולוציטופניה מתבצע לאחר ספירת דם כוללת (CBC), שהיא בדיקת דם שגרתית. התוצאה לערך ספירת נויטרופילים אבסולוטית (ANC) יהיה פחות מ-500 תאים/מ"מ³ של דם. סוגי תאי דם אחרים יהיו בדרך כלל בגדר הנורמה. על מנת לאבחן גרנולוציטופניה באופן רשמי, יש לשלול מצבים פתולוגיים אחרים בעלי תסמינים דומים, כגון אנמיה אפלסטית, המוגלובינוריה לילית פראוקסימלית (PNH) (סוג של אנמיה המוליטית כרונית שבה עקב חוסר בחלבונים המגינים על תאי דם אדומים יש הרס של תאי הדם האדומים), תסמונת מיאלודיספלסטית (MDS), ולוקמיה על שלל סוגיה. לשם כך יש לבצע בדיקת מח עצם, שמראה כמויות וסוגי תאים תקינים, עם פרומילוציטים (אחד השלבים המוקדמים בהתפתחות גרנולוציטים) לא מפותחים. אותם פרומילוציטים לא מפותחים, היו אמורים להבשיל לגרנולוציטים החסרים. בחולים ללא סימני זיהום, הטיפול הכולל מעקב קפדני ביחד עם ספירות דם סדרתיות, טיפול בגורם הפוגע, והסבר על משמעות הופעת חום אצל חולה זה. עירוי של גרנולוציטים יכול להיות פתרון לבעיה. הבעיה היא שאורך החיים של גרנולוציטים בזרם הדם היא ~10 שעות (ועד ארבעה ימים בטחול וברקמות אחרות), מה שנותן השפעה קצרת טווח ביותר. בנוסף, יש סיבוכים רבים בפרוצדורה שכזו. אגרנולוציטוזיס גרנולוציטים נויטרופילים הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יונס

יונס הוא גרסה לועזית לשם העברי יונה. האם התכוונתם ל... יונס – נביא אסלאמי, בן דמותו של יונה הנביא יונס, קיסר אתיופיה אסעד יונס (אנ') – שחקנית מצרייה אלי יונס – מנכ"ל בנק מזרחי-טפחות, ובעבר החשב הכללי במשרד האוצר ברונו יונאס – קברטיסט גרמני דבורה יונאס - שם נעוריה של דבורה בן-יהודה, רעייתו הראשונה של אליעזר בן-יהודה הנס יונאס – פילוסוף יהודי-גרמני ואאל יונס – חבר הכנסת העשרים, ערבי-ישראלי עימאד יונס – יזם ומנהל ערבי ישראלי פרנץ יונאס – פוליטיקאי אוסטרי שכיהן כנשיא הפדרלי השביעי של אוסטריה (1965–1974) רגינה יונאס – רבה בברלין, אשת אקדמיה ודמות ציבורית ביהדות המתקדמת; האשה הראשונה בגרמניה ובעולם שהוסמכה לרבנות רודולף יונס – צלם ישראלי-גרמני רים יונס – יזמת ופעילה חברתית ערבייה ישראלית רמי יונס – עיתונאי ופובליציסט ערבי יונס שלבי – שחקן מצרי ז'ונאס יוהנס
איימי מאדיגן

איימי מרי מאדיגן (באנגלית: Amy Marie Madigan; נולדה ב-11 בספטמבר 1950) היא שחקנית, זמרת ומפיקת קולנוע אמריקאית זוכת פרס גלובוס הזהב, ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1985 על הופעתה בסרט "פעמיים במשך החיים". מאדיגן נולדה בשיקגו, אילינוי. בתם של עובדת איגוד[דרושה הבהרה] בשם דולורס ושל מנחה הטלוויזיה ג'ון מאדיגן. למדה פילוסופיה באוניברסיטת מרקט שבמילווקי, למדה שיעורי פסנתר בקונסרבטוריון שבמכללה המוזיקלית של שיקגו ומשחק בבית ספר למשחק של לי סטרסברג בניו יורק. את הופעת הבכורה ערכה ב-1982 בדרמה הביוגרפית "ילד אהבה" ועליה קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית פריצת השנה. התפרסמה לראשונה ב-1984 עם תפקידה בתור המורה ויולה בעיירה הקטנה בדרמה של רוברט בנטון "מקום בלב" ומק'ויי חיילת לשעבר החוברת ללוחם קר הרוח טום בסרט הפשע המוזיקלי "רחובות לוהטים". הועמדה ב-1985 לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב על תפקידה בתור סאני בדרמה העצמאית "פעמיים במשך החיים". ב-1989 הופיעה בתור אנני אשתו של בעל החווה ריי קינסלה (קווין קוסטנר) בדרמת הבייסבול "שדה החלומות" ובדמותה של צ'אנדיס חברתו של באק בקומדיית ההתבגרות "דוד באק". לאחר שתי מועמדויות זכתה מאדיגן בפרס גלובוס הזהב ובמועמדות לפרס אמי בשנת 1990 על הופעתה בסרט הטלוויזיוני "אשה במבחן החיים". השתתפה ב-1993 בעיבוד הקולנועי לספר האימה של סטיבן קינג "החצי האפל". מדיגן שיחקה לצד בעלה אד האריס בשבעה סרטים, הבולט שבהם היה בשנת 2000 בסרט הביוגרפי בבימויו של האריס "פולוק" המבוסס על חייו של הצייר ג'קסון פולוק, בסרט גילמה את דמותה הביוגרפית של אספנית האומנות היהודייה פגי גוגנהיים. הייתה חלק מקאסט הסדרה הבדיונית "קרניבל" (אנ') במשך שנתיים בהן הופיעה בתור אייריס קרואו אחותו הגדולה של ג'סטין. לוהקה על ידי בן אפלק ב-2007 לסרטו הראשון כבמאי "נראתה לאחרונה", בסרט הופיעה בתור ביאטריס מק'ריידי. הופיעה בתפקיד אורח במשך שמונה פרקים בתור ד"ר ווייט בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי". מאדיגן התחתנה בשנת 1983 עם שחקן הקולנוע אד האריס, לאחר שפגשה אותו בצילומי הסרט "מקום בלב". למאדיגן ולהאריס נולדה בת אחת. מאדיגן ובעלה אד האריס היו חלק ממיעוט אשר לא הסכים לכבד את זכייתו של איליה קאזאן בפרס הכבוד בטקס האוסקר ה-73 בשנת 1999, השניים מחו על תמיכתו של קאזאן ברשימה השחורה של הוליווד שפורסמה בזמן המלחמה הקרה. ילד אהבה (1982) יום שאחרי (1983) מקום בלב (1984) רחובות לוהטים (1984) פעמיים במשך החיים (1985) הנסיך מפנסילבניה (1988) שדה החלומות (1989) דוד באק (1989) החצי האפל (1993) סטייה נשית (1996) אהבה ופחד (1998) פולוק (2000) The Sleepy Time Gal‏ (2001) A Time for Dancing‏ (2002) חווה (2004) עור מסתורי (2004) הכנסות (2004) מכתבי אהבה של אבא (2005) נראתה לאחרונה (2007) פעם נפול (2010) - גם מפיקה וירג'יניה (2010) זה מה שאני (2011) המצילה (2013) Sweetwater ‏(2013) פרונטרה (2014) יוצא מן הכלל (2016) גברת אפורה (2017) אישה אמריקאית (2018) The Last Full Measure‏ (2019) משחקי ציד (2020) קרניים (2021) The Ploughmen‏ (TBA) And Then There Was One‏ (1994) - סרט טלוויזיה של Lifetime רוכבי המרווה הסגולה (1996) - סרט טלוויזיה פרויקט לארמי (2002) - סרט טלוויזיה קרניבל (2003–2005) The Path to 9/11‏ (2006) הוכחה חיה (2008) - סרט טלוויזיה של Lifetime אייס (2018) פני דרדפול: עיר המלאכים (2020) איימי מאדיגן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איימי מאדיגן, באתר AllMovie (באנגלית) איימי מאדיגן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איימי מאדיגן, באתר Discogs (באנגלית)
כוח: 48 החוקים

48 חוקי הכוח (באנגלית: The 48 Laws of Power) הוא ספרם של רוברט גרין ויוסט אלפרס מסוגת העזרה העצמית שיצא לאור בשנת 1998. בספר מובאים חוקים שאמורים ללמד את הקוראים כיצד לצבור כוח, לשמר אותו ולהתגונן מפני מי שמאמללים את חייהם. גרין ניזון מכמה מהוגי הדעות הפוליטיים המשפיעים ביותר בעולם, כגון ניקולו מקיאוולי, סון דזה וקרל פון קלאוזביץ, ומבודד מהגותם את הנקודות החשובות ביותר הקשורות לכוח. הספר פופולרי מאוד בקרב אסירים אמריקאים גם למעלה מעשור לאחר פרסומו. לעולם אל תראו עליונות על הממונים עליכם. לעולם אל תבטחו בחברים יתר על המידה, למדו כיצד לנצל אויבים ולהפוך אותם לחבר. הסתירו את כוונותיכם. אמרו תמיד פחות מהדרוש. כל-כך הרבה תלוי במוניטין שלכם - שימרו עליהם על כל צעד ושעל. משכו תשומת לב, בכל מחיר. תנו לאחרים לעשות את העבודה בשבילכם, אבל תמיד קחו לעצמכם את הקרדיט. עשו הכול כדי שאחרים יבואו אליכם - השתמשו בפיתיון אם הדבר הכרחי. נצחו באמצעות מעשים, ולעולם לא בוויכוחים. אל תתחברו לאומללים ולחסרי מזל. למדו ליצור תלות של אנשים בכם. השתמשו בכנות ונדיבות לב בסלקטיביות כדי לפרוק את נשקו של היריב. כשאתם מבקשים עזרה, פנו לאינטרס האישי של אנשים, ולעולם לא לרחמיהם או להכרת התודה שלהם. העמידו פני חברים, פעלו כמרגלים. כתשו את אויבכם עד דק. היעדרותכם תגביר את הכבוד וההערכה כלפיכם. החזיקו אנשים במתח: טפחו אווירה שבה אתם לא-צפויים. אל תבנו מבצרים כדי להגן על עצמכם - הבידוד מסוכן. דעו עם מי יש לכם עסק - אל תפגעו באנשים הלא-נכונים. אל תתחייבו לאיש. שחקו את הטיפש. כדי להתגבר על טיפש עליכם להיראות יותר טיפשים ממנו. השתמשו בטקטיקת הכניעה: הפכו חולשה לכוח. רכזו את כוחותיכם. שחקו את תפקיד איש החצר המושלם. עצבו את עצמכם מחדש. שמרו על ניקיון ידיכם. שחקו בצורך של אנשים להאמין כדי שילכו אחריכם ויסגדו לכם. היו נחושים כשאתם מתחילים לפעול. תתכננו הכול, עד הפרט האחרון. עשו רושם שאתם מגיעים להישגים בלי להתאמץ. שלטו באפשרויות: הביאו את האחרים לשחק בקלפים שאתם מחלקים. שחקו בפנטזיות של אנשים. חשפו את החולשה שבכל אדם. היו מלכותיים בדרככם האישית: התנהגו כמו מלכים כדי שיתייחסו אליכם כמו למלכים. למדו את אמנות תכנון הזמן. התייחסו בבוז לדברים שאינכם יכולים להשיג: התעלמות מהם היא הנקמה הטובה ביותר. הציגו מחזה מחייב. חשבו מה שתרצו, אבל התנהגו כמו כולם. עוררו סערה כדי להצליח בדיג. התייחסו בבוז ל"ארוחות חינם". אל תיכנסו לנעליהם של אנשים גדולים. הכו ברועה, והעדר יתפזר לכל עבר. עבדו על לבם ומוחם של אנשים. הרגיעו והרגיזו בעזרת אפקט המראה. הטיפו לצורך בשינוי, אך לעולם אל תשנו יותר מדי בבת-אחת. לעולם אל תיראו מושלמים מדי. אל תחרגו מעבר לקו הגמר שאליו שאפתם; עליכם ללמוד מתי לעצור לאחר ניצחונכם. עליכם להיות חסרי צורה. גרין משתמש באנקדוטות, בציטוטים ובסימוכין מדמויות היסטוריות ואומני תככים כגון בלטסר גרסיאן, טקיטוס, פלוטרכוס, מישל דה מונטן, הרודוטוס, איזופוס, לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, שארל-מוריס דה טליראן, אוטו פון ביסמרק, קתרינה הגדולה, מאו דזה-דונג, היילה סלאסי על מנת להמחיש את השימוש של החוקים בעולם האמיתי. גרין גם משתמש לעיתים קרובות בהשקפה לא-מוסרית, ומשאיר את הקוראים לשקול את ההשלכות המוסריות של החוקים. כוח: 48 החוקים (אורכב 05.04.2010 בארכיון Wayback Machine) גרסה מקוונת מקוצרת של הספר וריאיון עם המחבר (אנגלית). כוח, פיתוי ומלחמה: בלוג של רוברט גרין. כוח: 48 החוקים, באתר OCLC (באנגלית) 48 חוקי הכוח, באתר ה-CNN Memoir reveals prisoners' book preferences באתר הגרדיאן