פרדריק הראשון, מלך שוודיה

פרדריק הראשון (בשוודית: Fredrik I; ‏ 17 באפריל 1676 – 25 במרץ 1751) היה בן זוגה של אולריקה אלאונורה, מלכת שוודיה מ-1718 עד 1720 ומלך שוודיה מ-1720 ועד מותו, וכמו כן היה רוזן הסן-קאסל מ-1730 ועד מותו. הוא עלה לכס המלכות השוודי בעקבות מותו של גיסו, קרל השנים עשר, במלחמה הצפונית הגדולה ולאחר התפטרותה של אחותו של קרל, אשתו, מכס המלכות לאחר שוויתרה על רוב סמכויותיה לטובת הפרלמנט. תקופת מלכותו, שהייתה נטולת סמכויות, עמדה בסימן ניתוקה של משפחתו מסדר הירושה, לאחר שהממשלה הפרלמנטרית שנשלטה על ידי הפוליטיקאים מ"מפלגת הכובעים", הכניסה את שוודיה למלחמה נגד רוסיה, שהסתיימה בתבוסה ויליזבטה, קיסרית רוסיה דרשה שאדולף פרדריק מבית הולשטיין-גוטורפ, יעלה לכס המלכות בעקבות מותו של פרדריק. פרדריק היה בנם של קרל, רוזן הסן-קאסל ושל הנסיכה מריה אמליה מקורלנד. ב-1692 הוא ערך את הטיול הגדול שלו לרפובליקה ההולנדית וב-1695 לחצי האי האיטלקי ומאוחר יותר למד בז'נבה. לאחר מכן הוא החל בקריירה צבאית והוביל את הכוחות של הסה כקצין בדרגת לוטננט גנרל במלחמת הירושה הספרדית לצידם של ההולנדים. ב-1703 הוא הובס בקרב שפיירבאך, אך בשנה שלאחר מכן הוא לקח חלק בניצחון הגדול בקרב בלנהיים. ב-1706 הוא הובס שוב על ידי הצרפתים בקרב קסטיליון. הן ב-1716 והן ב-1718 הוא הצטרף למסע המלחמה של קרל השנים עשר, מלך שוודיה נגד נורווגיה ומונה להיות קצין בדרגת גנרליסימו בצבא השוודי. ב-1715 הוא נשא את אשתו השנייה, הנסיכה אולריקה אלאונורה. עם נישואיו הוענק לו התואר "נסיך שוודיה" ובמהלך תקופת מלכותה של אולריקה אלאונורה, מ-1718 ועד התפטרותה ב-1720 הוא קיבל את התואר "בן זוגה של המלכה". עד היום הוא בן הזוג היחידי של מלכה שליטה כלשהי בשוודיה, ולפיכך גם מלך שוודיה היחידי שהיה קודם לכן בן זוגה של מלכה שולטת. במהלך תקופת מלכותה של רעייתו, הייתה לפרדריק השפעה מרובה ובתחילת תקופת מלוכתו בת 31 השנים הוא היה פעיל מאוד. אך לאחר שהאצולה השיגה את השליטה במהלך המלחמה עם רוסיה, יותר מאשר שהוא איבד את סמכויותיו, הוא איבד למעשה את העניין בענייני המדינה. ב-1723 הוא ניסה לחזק את הסמכות המלכותית, אך לאחר שכשל בכך, הוא מעולם לא היה מעורב יותר בפוליטיקה. הוא אפילו לא היה חותם על מסמכים רשמיים ותחת זאת הייתה חותמת שהטביעה את חתימתו על גבי המסמכים. הוא הקדיש את רוב זמנו לציד ולפרשיות אהבים. נישואיו לאולריקה אלאונורה לא הניבו צאצאים, אך יחד עם פילגשו, הדוויג טאובה, הוא הביא לעולם כמה ילדים. כמה מההיסטוריונים סבורים שהכדור התועה שהרג את גיסו, קרל השנים עשר ב-1718, נורה למעשה על ידי עוזרו של פרדריק. קרל היה שליט סמכותני ואחת הסיבות שהפרלמנט השוודי בחר בפרדריק היה שהוא נתפש כשליט חלש, תכונה שאכן אפיינה אותו. תבוסותיו של קרל השנים עשר במלחמה הצפונית הגדולה, סגרו את הגולל על מעמדה של שוודיה כמעצמה אירופאית מהשורה הראשונה. תחת שלטונו של פרדריק, התקבע מצב דברים זה. שוודיה נאלצה לוותר על אסטוניה, אינגריה וליבוניה לטובתה של רוסיה במסגרת חוזה נישטאד שנחתם ב-1721. ב-1723 העניק פרדריק לממציא סוון אדרמן (Åderman), את אחוזת הלטרופ שבאי אלנד, כגמול על כך ששיפר את טווח הירי של רובה המוסקט. כמלך, לא זכה פרדריק להערכה מרובה. כאשר הוא הוכתר, נאמר "זה עתה קברנו את המלך קרל, עם הכתרתו של פרדריק, עבר השעון באופן פתאומי משתים עשרה לאחת". נאמר עליו, שאף שהושגו הישגים רבים לשוודיה במהלך תקופת מלכותו, הם לא הושגו בזכותו. לאחר מותו אמר עליו קרל גוסטב טסין: "תחת מלכותו של פרדריק התפתח המדע, אך הוא מעולם לא טרח לקרוא ספר. המסחר שגשג, אך הוא לא תמך בכך אפילו לא במטבע אחד. הארמון בסטוקהולם נבנה, אך לא הייתה לו אפילו את הסקרנות להביט בו". לפרדריק לא היה אפילו חלק בהקמתו של התיאטרון הראשון דובר השפה השוודית שהחל לפעול בתקופת מלכותו. אחד מצעדי המדיניות החשובים שלו היה איסור קיומם של מעשי דו-קרב. ב-23 בפברואר 1748 ייסד פרדריק את שלושת המסדרים המלכותיים השוודים: "מסדר השרפים", "מסדר החרב" ו"מסדר כוכב הצפון", שלושת מסדרי האבירות השוודים העיקריים. פרדריק היה לרוזן הסן-קאסל רק ב-1730, עשר שנים לאחר שהיה למלך שוודיה. מיד לאחר מכן הוא מינה את אחיו הצעיר, וילהלם, כמושל הסן. כלנדגראף, לא נתפש פרדריק כסיפור הצלחה. ואכן, הוא הקדיש את רוב זמנו ומרצו לשוודיה, ולאור עלייתו למלכות שהייתה למעשה פשרה, הייתה לו ולחצר מלכותו הכנסה כספית נמוכה. המימון לחצר המלכות השוודית שההוצאות בה היו גבוהות, הגיעו לפיכך, החל מ-1730 מהסן העשירה ומשמעות הדבר הייתה שפרדריק נהג כבעל קרקעות שלא נוכח בהן וייבש את מקורותיה הפיננסיים של הסה לטובת פעילותו בשוודיה. כמו כן, אביו של פרדריק, קרל, רוזן הסן-קאסל, היה השליט המוצלח ביותר של מדינה זו. הוא בנה את המדינה מחדש במשך תקופת שלטונו ארוכת השנים, השקיע בתשתיות וביצע רפורמות ומשך את ההוגנוטים הצרפתים למדינה מטעמים כלכליים. אחיו של פרדריק, וילהלם, שירש אותו כרוזן, בנוסף להיותו בעל רקע צבאי מכובד, היה שליט מוצלח כמו אביו. כיום, קיימים סימנים מועטים לשלטונו של פרדריק בהסן. אחד מהם הוא החותם השוודי המלכותי על גבי הדלת העתיקה של אולם הרכיבה לשעבר של אוניברסיטת מרבורג, כיום המכון לחינוך גופני. ב-31 במאי 1700 נשא פרדריק לאישה את לואיזה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה ושל אליזבת הנרייטה מהסן קאסל. לואיזה דורותיאה מתה בדצמבר 1705 בעת לידה. אשתו השנייה, שאותה הוא נשא לאישה ב-1715, הייתה אולריקה אלאונורה, נסיכת שוודיה, בתם של קרל האחד עשר, מלך שוודיה ושל אולריקה אלאונורה, נסיכת דנמרק. שני הריונותיה של אולריקה אלאונורה הסתיימו בהפלות, אחת ב-1715, והשנייה ב-1718 ולאחר מכן אין תיעוד על הריונות נוספים שלה. מחוץ לנישואין היו לפרדריק שלושה ילדים מפילגשו, הדוויג טאובה. מדיה וקבצים בנושא פרדריק הראשון, מלך שוודיה בוויקישיתוף פרדריק הראשון, מלך שוודיה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פרדריק הראשון, מלך שוודיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)