laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רייכל - פסנתר - שירים (סיבוב הופעות)

רייכל - פסנתר - שירים הוא סיבוב הופעות של המוזיקאי הישראלי עידן רייכל, אשר נתמך על אלבומו היד החמה שיצא לאור ב-2015. סיבוב ההופעות כלל את שירי האלבום, לצד שירים נוספים של רייכל בגרסאות פסנתר. המופע הראשון בסיבוב ההופעות עלה לראשונה בזאפה ב-22 בנובמבר 2015. סיבוב ההופעות כלל מאות הופעות באזורים שונים בעולם, בהם ישראל, אירופה, ארצות הברית ודרום אמריקה. בשנת 2015 הוציא רייכל את אלבום הסולו הראשון שלו, "היד החמה", בו נכתבו, הולחנו, הופקו ובוצעו כל השירים על ידי רייכל עצמו, למעט השיר "געגוע" שבוצע על ידי דנה צלח. האלבום הגיע עוד לפני יציאתו למעמד זהב על מכירת 20,000 עותקים במכירה מוקדמת ולאחר מכן אף למעמד פלטינה. כמו כן, הגיע האלבום למקום השלישי במצעד אלבומי העולם של הבילבורד. על סיבוב ההופעות נודע לראשונה ב-15 באוקטובר 2015 בעמוד האינסטגרם של רייכל, כחודש לפני צאת האלבום "היד החמה". בשנת 2017 יצא אלבום ההופעה "רייכל - פסנתר - שירים", המתעד את ההופעות מתוך סיבוב ההופעות שהתקיימו באמפי שוני בין יוני 2016 לאוקטובר 2017, המתחלק לשני דיסקים. האלבום כולל את הסינגל המוביל "לסלוח ולשכוח", שהגיע למקום הראשון במצעד השבועי של מדיה פורסט. ביוני 2018 זכה האלבום במעמד "אלבום זהב", על מכירותיו בישראל. "להישאר" "יורד הערב" "יש בי עוד כוח" "בישימון" "שאריות של החיים" "עכשיו קרוב" "סימני דרך" "אם תלך" "גלגל מסתובב" "מדברים בשקט" "מכל האהבות" "אולי הפעם" "געגוע" "ילדה שלי קטנה" "קוצים" "בלילה" "מעגלים" "אהבה כזו" "ממעמקים" "לפני שייגמר" "חיים פשוטים" "חלומות של אחרים" "שושנים עצובות" "רוב השעות" "מחכה" "הנך יפה" "הכל עובר" "בואי" eco 99 fm, ‏עידן רייכל הוציא אלבום סולו: "הרגיש נוח המקום של הלבד", באתר מעריב אונליין, 12 בינואר 2016 לינוי משעלי, ‏שגריר של כבוד: עידן רייכל קיבל מחווה מרגשת ממשרד החוץ, באתר "סרוגים", 22 בינואר 2018 לוח הופעות, באתר The Idan Raichel Project אלבום סולו לעידן רייכל: "רצון בלתי נשלט לחשיפה עצמית", 2 בדצמבר 2015, באתר גלי צה"ל רייכל - פסנתר - שירים - זאפה תל-אביב - zappa, באתר זאפה (ארכיון) Idan Raichel, Billboard Idan Raichel עידן רייכל on Instagram: “היי זה רייכל, רציתי לספר לכם איזה עניין אני בדרכים עם הפרויקט בחודשים הקרובים בארה״ב ,אירופה ויפן, אבל רציתי לספר לכם שבנובמבר הקרוב תהיה…”, באתר Instagram (באנגלית) אודות, באתר The Idan Raichel Project
מכון לשם

מכון לשם הוא מתקן ביטחוני אזרחי של חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, הממוקם בצפון הגליל התחתון, ישראל. במכון לשם שוכנות חטיבות שונות בחברה, ביניהן החטיבה שאחראית לפיתוח וייצור של מערכות כיפת ברזל וקלע דוד. המתקן שוכן בגליל התחתון והוא אחד המעסיקים הגדולים ביותר באזור זה. ממערב למתקן נמצא היישוב רקפת וכביש 784, מצפון העיר סח'נין וכביש 805. שטח המתקן הוא 4,754 דונם, ובכך הוא המתקן השני בגודלו של רפאל, אחרי מכון דוד. האדמה עליה יושב היא בבעלות מינהל מקרקעי ישראל ומוחכרת לחברת רפאל שעושה בו שימוש. הסכם החכירה נחתם ב-2001 למשך של 49 שנים החל מהקמת המתקן ב-1982 (כלומר, עד שנת 2031). המתקן הוקם בנובמבר 1982 עם העברת מספר חטיבות ומפעלים של רפאל ממתקנים שונים מרחבי המדינה ובעיקר ממכון דוד, הקרוב והגדול מבין מתקני החברה באותה תקופה, למתקן החדש. בעקבות חשש שעלה בקרב עובדי החברה מהמעבר לפריפריה והתרחקות של עובדי החברה ממקום מגוריהם הנוכחי, הופעלו מערכות היסעים נרחבות למכון למי שבחר להישאר במקום מגוריו, והובטחו קרקעות לבניין בתים ביישובים סמוכים ובעיר כרמיאל לאלו שבחרו לעבור. במהלך 2006, בזמן מלחמת לבנון השנייה, הופסקה העבודה פעמים רבות במתקן הצפוני שהיה עתיד לייצר את טילי כיפת ברזל בגלל אזעקות שהופעלו במקום והכריחו את העובדים להיכנס למרחבים מוגנים. לאורך המלחמה לא היו נפילות במתקן. המתקן מאכלס חטיבות שונות ששייכות לחברת רפאל: חטיבת מערכות לעליונות אווירית – עוסקת בפיתוח וייצור טילים מונחים לרבות טילי אוויר-אוויר, אוויר-קרקע, טילי נ"ט ומערכות אלקטרואופטיות. חטיבת אוויר ומודיעין – עוסקת בפיתוח מערכות תקשורת, לוחמה אלקטרונית (ל"א), אמצעי נגד אלקטרו־אופטיים, פיקוד ושליטה, בקרה וניהול שדה קרב, קישורי נתונים, מערכות הגנה על גבולות וחופים, פתרונות להגנת העורף, מערכות לפריצת שדות מוקשים, מערכות מעקב, מערכות הדרכה והדמיה. חטיבת מו"פ והנדסה ("מפה") – מאגדת בתוכה את כל פעילות המו"פ המתבצעת ברפאל. תחתה, בין היתר, שטח אלקטרוניקה, שטח מכניקה, שטח אלקטרואופטיקה, שטח תוכנה ושטח מערכות אווירונאוטיות. חטיבת התפעול - אחראית על מימוש שרשרת האספקה וניהול של משאבי הייצור והרכש של רפאל, כמו גם על מיסוד והטמעה של תהליכי ניהול ובקרת פרויקטים. בנוסף, שוכן במתקן מטה חברת SCD, שנמצאת בבעלות משותפת בין רפאל לחברת אלביט מערכות. במתקן שוכן מטה החברה, מרכז הפיתוח ופס הייצור המרכזי שבבעלותה. זהו המפעל היחידי במדינת ישראל שמייצר גלאים אלקטרו-אופטיים (אנ'). דוח שנתי 2018 מאת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, באתר משרד האוצר, עמוד 33. אמיר טייג וענבל אורפז, הסודות של רפאל - המעבדה הלאומית של ישראל - נחשפים, באתר TheMarker‏, 5 בדצמבר 2014 יובל אזולאי, ‏ביקור באתר כיפת ברזל הסודי: "אין להשאיר טילים במסדרון", באתר גלובס, 22 בספטמבר 2018 הסכם קיבוצי בדבר הסעות בין מכון דוד למכון לשם, רפאל, 19 בינואר 1984 תביעה במסגרתה מצוינים שמות השטחים, 2015
מרכז מדע ודעת למחוננים ומצטיינים שלומי

מרכז מדע ודעת למחוננים ומצטיינים שלומי הוא מרכז חינוכי ישראלי שהוקם בשנת 1987 ביישוב שלומי ומשמש כמרכז העשרה למחוננים ומצטיינים המתגוררים בגליל המערבי. המרכז מספק בעבור התלמידים שיעורי העשרה בנושאים מגוונים כמו: כתיבה יוצרת, אומנות, צילום, קולנוע, תיאטרון, אמנות לחימה, חידות מתמטיות, שחמט ועוד. המרכז ייחודי בהיותו משרת הן את המגזר היהודי והן את המגזר הערבי. בבית הספר לומדים כ-600 תלמידים בכיתות ג'-ט'. התלמידים מאותרים על ידי משרד החינוך באמצעות מבחני מכון הנרייטה סאלד. המרכז הוקם בשנת 1987 ונכון לשנת 2021 הוא מנוהל בידי ד"ר נילי גל-ים. המרכז שוכן ברחוב הרב מימון 40, שלומי. בשנת 2018 הוחלט על פתיחתה של כיתת מחוננים בבית הספר אורט שלומי. פתיחתה של הכיתה גרמה לתחילתו של שיתוף פעולה בין בתי הספר. המרכז פותח את שעריו ארבעה ימים בשבוע - בימים שני, שלישי, רביעי וחמישי. כיתות ג' לומדות במרכז בימי שני, בימי שלישי - כיתות ד', בימי רביעי - כיתות ה'-ו', ובימי חמישי - כיתות ז' עד ט'. יום הלימודים אורך כ-5 וחצי שעות (מהשעה 8:30 בבוקר ועד השעה 14:00). התלמידים לומדים שלושה קורסים במהלך היום וביניהם ניתנות להן שתי הפסקות שאורך כל אחת מהן - חצי שעה. בכך מאפשר המרכז לתלמידים לצבור חוויות וחברים חדשים. בהתאם לשכבת הגיל, ניתנים קורסי העשרה בתחומים רבים ומגוונים: כיתות ג': אומנות, מדעים ופיזיקה, ג'אגלינג וקומיקס כיתות ד': אומנות, כתיבה יוצרת, ג'אגלינג, אמנות לחימה, חקלאות וסיפורי עם כיתות ה'-ו': חקלאות, אנימציה, כתיבה יוצרת, אומנות, צילום וקולנוע כיתות ז'-ט': הבמה המחוננת לתיאטרון, הבמה המחוננת לקולנוע, אנימציה, כתיבה יוצרת, אומנות, אמנות לחימה ופילוסופיה. בכיתות הנמוכות (ג'-ו') מחליפים התלמידים קורסים בסוף הסמסטר הראשון על מנת להתעמק בתחום חדש. תלמידי החטיבה הלומדים במרכז לעומתם, מתעמקים באותו הקורס במהלך כל השנה. בחלק משכבות הגיל, נוסף על הקורסים מוצע לתלמידים פרויקט נוסף שבא במקום אחד הקורסים: בכיתות ג' התלמידים לוקחים חלק בפרויקט התמונה שלי שבו הם מספרים על תמונה שלהם יחד עם משפחתם באמצעות כתיבת סיפור קצר על התמונה. הפרויקט נעשתה בשיתוף עם המורה לכתיבה יוצרת במרכז. בכיתות ד' התלמידים לוקחים חלק בפרויקט על כנפי ענקים. בפרויקט זה הם מספרים על קרוב משפחה שלהם, שיש לו סיפור מעניין: תחום עניין, ידע או מקצוע שהוא יכול לספר עליו. הם מראיינים אותו ובסוף הפרויקט יוצרים פוסטר ומרצים על האדם שבחרו בפני קהל ביום הפתוח שבסוף השנה. התלמידים עובדים על הפרויקט בשעה שמוקדשת במיוחד עבורו והם רשאים לעבוד עליו גם בזמן שיעור הכתיבה היוצרת, כאשר הם נעזרים במורה. בכיתות ח' מוצע לתלמידים להשתתף בפרויקט NASA. בפרויקט הם לומדים על החלל, על שיגור חלליות, על תנאי משקל, על כוח הכבידה ועל גרמי שמיים. בסוף הפרויקט טסים התלמידים המשתתפים בו למחנה חלל בבלגיה. לאחר 7 שנים של למידה במרכז, התלמידים צוברים חברים והמעבר לתיכון מחייב אותם להיפרד. על מנת שיוכלו לשמור על קשר בקלות, ייסדה מנהלת המרכז, ד"ר נילי גל-ים, את פרויקט בוגרים מטיילים בגליל, שבו בוגרי המרכזים מכל הצפון יכולים להיפגש מדי כמה שבועות בטיול בצפון הארץ. את המרכז מנהלת ד"ר נילי גל-ים. מוטי ברייט הוא המורה לכתיבה יצירתית במרכז, והוא סופר ומשורר במקצועו. אתר המרכז, האגף למחוננים ומצטיינים - משרד החינוך בית ספר למחוננים באתר מועצה מקומית שלומי אתר ה-facebook של המרכז גלילה - פרויקטים - 2019
אליפות אירופה באופני כביש

אליפות אירופה באופני כביש היא מרוץ האופניים שבו נקבעים אלופי אירופה לאותה שנה. האליפות מאורגנת על ידי האיגוד האירופאי לאופניים החל משנת 1995. האליפות נערכת על פני מספר ימים במקצים נפרדים לגברים ונשים וכללת מרוץ אופני כביש ומרוץ נגד השעון שהחל בשנת 1997. האליפות החלה לרוכבים זוטרים, צעירים עד גיל 23. בשנת 2005 נוספו מקצים לנוער עד גיל 19 ובשנת 2016 נוספו מקצים לרוכבי עלית. הזוכים באליפות רשאים ללבוש בתחרויות איגוד האופניים הבינלאומי לאורך השנה חולצת אלוף בעיצוב של גופייה לבנה עם פסים כחולים וכוכבים צהובים, שעוצבה על פי דגל האיחוד האירופי. אליפות העולם באופני כביש מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה באופני כביש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה באופני כביש
ורנר קולמאייר

ורנר קולמאייר (בגרמנית: Werner Kohlmeyer;‏ 19 באפריל 1924 בקייזרסלאוטרן, רפובליקת ויימאר – 26 במרץ 1974 במיינץ-מומבאץ', מערב גרמניה) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. הוא שיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן וזכה עם גרמניה המערבית במונדיאל 1954. קולמאייר נולד ב-19 באפריל 1924 בקייזרסלאוטרן שבגרמניה. הוא היה חלק מגרמניה המערבית שזכתה במונדיאל 1954. בסך הכל שיחק 22 משחקים עבורה. בגמר מונדיאל 1954 עצר קולמאייר בעיטה מקו השער שבעט זולטן צ'יבור, וגרמניה המערבית ניצחה 2–3 בסיום. בקריירת המועדונים שיחק בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן בין השנים 1941–1957. בקריירה שלו שיחק בעמדת המגן השמאלי. עם פ.צ. קייזרסלאוטרן קולמאייר זכה באליפות גרמניה בשנים 1951 ו-1953. באחד ממשחקיו האחרונים עבור גרמניה המערבית, קולמאייר התמודד עם סטנלי מתיוס בוומבלי ב-1 בדצמבר 1954, במשחק ידידות בינלאומי בין אנגליה למערב גרמניה. בעוד שלא היה יכול היה לעצור את מתיוס, קולמאייר היה גאה בכך שהוא מעולם לא איבד את קור רוחו בכך שלא ביצע אפילו עבירה אחת עליו. גישה זו של הגינות העריך מאמן גרמניה, זפ הרברגר, כמו גם את הביטחון והאמינות ההגנתית של קולמאייר. קולמאייר נשאר בפ.צ. קייזרסלאוטרן עד שנת 1957. לאחר פרישתו סבל מניתוק משלושת ילדיו עקב גירושין וכן מאלכוהוליזם ועוני. הוא חי ברווחה זמן מה, לפני שלקח עבודה כשוער עבור מו"ל בעיתון במיינץ. לבסוף נפטר קולמאייר ב-26 במרץ 1974 בגיל 49. מדיה וקבצים בנושא ורנר קולמאייר בוויקישיתוף ורנר קולמאייר, באתר Transfermarkt ורנר קולמאייר, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ורנר קולמאייר, באתר WorldFootball.net ורנר קולמאייר, באתר National Football Teams ורנר קולמאייר, באתר FootballDatabase.eu
יש בי עוד כוח

"יש בי עוד כוח" הוא פזמון עברי אשר נכתב והולחן על ידי עידן רייכל, הופק על ידי רייכל בשיתוף עם גלעד שמואלי ובוצע על ידי דין דין אביב. השיר יצא לאור בפברואר 2005 כסינגל השני מתוך האלבום השני של הפרויקט של עידן רייכל, ממעמקים (2005). השיר במקור הוקלט על ידי רייכל, אך בשל עצתו של שותפו לעיבוד המוזיקלי, גלעד שמואלי, הקליטו את דין דין אביב כסולנית. זהו שיתוף הפעולה השני של רייכל עם אביב, לאחר שהקליטה באלבום הבכורה של הפרויקט את השיר "אם תלך". פתיחת השיר מלווה נגינת מסנקו (כינור אתיופי) של מולוגטה טדסה, שניגן גם בשיר "מדברים בשקט" באלבום הראשון של הפרויקט. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים השבועי של רשת ג'. כמו כן, דורג במקום ה-15 במצעד השנתי של גלגלצ ובמקום ה-14 במצעד השנתי של רשת ג'. השיר זכה לביצוע מיוחד של רייכל בליווי פסנתר באלבום ההופעה הראשון שלו, רייכל – פסנתר – שירים (2017). יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית ונתן לו ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה. לדף השיר באתר הספרייה הלאומית הפרויקט של עידן רייכל, דין דין אביב, יש בי עוד כוח, באתר יוסמיוסיק, ‏16 באוקטובר 2014 על פי דבריו של רייכל בתוכנית הרדיו "כל ההתחלות" ברשת ג', 24 בפברואר 2009.
יחסי קירגיזסטן–שווייץ

יחסי קירגיזסטן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הקירגיזית לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין הרפובליקה הקירגיזית לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הקירגיזית לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים המבוססים על שיתוף פעולה טכנולוגי בין שתי המדינות בעיקר, ובנוסף על שיתוף פעולה בנושא המים. שווייץ הכירה בעצמאותה של קירגיזסטן לראשונה ב-23 בדצמבר 1991. השגרירות השווייצרית במוסקבה קיבלה לידיה באופן מידי את האחריות על היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות. בין 1993 ל-2012, עברה האחריות ליחסים בין שתי המדינות לשגרירות השווייצרית שבטשקנט, בירת אוזבקיסטן הסמוכה. משרד שיתוף פעולה שווייצרי נפתח בבישקק ב-1993 והוא שודרג למעמד שגרירות בנובמבר 2012. קירגיזסטן מחזיקה נציגות לארגונים בינלאומיים בז'נבה, האמונה גם על היחסים הבילטרליים עם שווייץ בדרג הקונסולרי החל משנת 1996. ההשקעות השווייצריות בקירגיזסטן הן צנועות, ולמרות זאת, שווייץ נחשבת למשקיעה עיקרית בקירגיזסטן ובמוצרים קירגיזים שונים. קירגיזסטן מייצאת בעיקר זהב לשווייץ ושווי הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות טמון בעיקר בו. מן הצד השני, שווייץ מייצאת לקירגיזסטן בעיקר מוצרי פרמצבטיקה, מכונות, ציוד אופטי, ציוד רפואי, נייר, שעונים, אבני חן, מתכות יקרות ותכשיטים. שווייץ מיוצגת בקירגיזסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבישקק, בירת המדינה. קירגיזסטן אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. קירגיזסטן מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה. Bilateral relations Switzerland–Kyrgyzstan, אתר משרד החוץ של שווייץ EMBASSY OF SWITZERLAND IN BISHKEK, KYRGYZSTAN CONSULATE GENERAL OF KYRGYZSTAN IN GENEVA, SWITZERLAND
ורנר ליבריך

ורנר ליבריך (בגרמנית: Werner Liebrich; ‏18 בינואר 1927 בקייזרסלאוטרן, רפובליקת ויימאר – 20 במרץ 1995 בקייזרסלאוטרן, גרמניה) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת הבלם. שיחק בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן לכל אורך הקריירה שלו וזכה עם גרמניה המערבית במונדיאל 1954. ליבריך הגיע ממשפחה ממעמד הפועלים; אביו, ארנסט, היה טַיָּח וקומוניסט שנרדף בידי הנאצים. לאחר מעצרו של אביו בידי השלטון הנאצי הוא, אמו ואחיו חיו בעוני מחפיר. ליבריך שיחק בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן לכל אורך הקריירה שלו וערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בשנת 1944 בגיל 17. הוא היה שותף בשתי אליפויות גרמניה בהן הקבוצה זכתה בעונות 1950/1951 וב-1952/1953. הוא ערך שש עשר הופעות בנבחרת גרמניה המערבית, וזכה עמה במונדיאל 1954. הוא היה השחקן שפצע את קפטן נבחרת הונגריה פרנץ פושקש במהלך המשחק הראשון של שתי הנבחרות בטורניר בשלב הבתים. פושקש נאלץ להחמיץ את שני המשחקים הבאים של הטורניר, והופיע רק בגמר מול גרמניה המערבית, שאז עדיין לא היה כשיר לחלוטין. בשנת 1950 הציעה לו קבוצת הכדורגל האיטלקית מילאן חוזה, אך הוא סירב ורצה להישאר במועדון עיר הולדתו. מלבד הזכייה באליפות גרמניה עם פ.צ. קייזרסלאוטרן, הגיע ליבריך לשיא במונדיאל 1954, ובייחוד במשחק נגד יוגוסלביה ברבע הגמר שם הציג יכולת הגנתית טובה. אחרי מונדיאל 1954, אחת ההופעות הטובות ביותר שלו הגיעה במשחק נגד אנגליה בוומבלי ב-1 בדצמבר 1954. תפקידו במשחק זה היה לעצור את החלוץ האנגלי רוני אלן וגם עזר לכסות את סטנלי מתיוס. ליבריך פרש מקריירת משחק בשנת 1962, אחרי כמעט עשרים שנה במועדון עיר הולדתו. ב-20 במרץ 1995 נפטר ליבריך מאי-ספיקת לב בגיל 68 בקייזרסלאוטרן. מדיה וקבצים בנושא ורנר ליבריך בוויקישיתוף ורנר ליבריך, באתר Transfermarkt ורנר ליבריך, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) ורנר ליבריך, באתר WorldFootball.net ורנר ליבריך, באתר National Football Teams ורנר ליבריך, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ורנר ליבריך, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי טג'יקיסטן–שווייץ

יחסי טג'יקיסטן–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טג'יקיסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית. בין רפובליקת טג'יקיסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טג'יקיסטן לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים מאוד, הנובעים מהיותה של טג'יקיסטן מדינה מועדפת לשיתוף פעולה בהאצת פיתוח ושותפה בתחום המים. שווייץ הכירה בעצמאותה של טג'יקיסטן מיד לאחר התפרקות ברית המועצות והפיכתה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית לעצמאית. שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים כשנה לאחר מכן, ב-9 בדצמבר 1992. השגרירות השווייצרית במוסקבה הייתה הראשונה לקחת אחריות על היחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות. בין 1994 ל-2008 היה השגריר השווייצרי בטשקנט, בירת אוזבקיסטן, אחראי על היחסים עם טג'יקיסטן, ומאז 2008 זהו השגריר באסטנה, בירת קזחסטן. ב-1998 פתחה שווייץ משרד שיתוף פעולה בדושנבה, בירת טג'יקיסטן, והעלתה אותו לדרג "סוכנות קונסולרית" בשנת 2001. ב-2007 שדרגה טג'יקיסטן את מעמד המשרד שלה בז'נבה לנציגות דיפלומטית, והאמינה שגריר על שווייץ בשנת 2011. שיתוף הפעולה הבינלאומי שבין שווייץ לטג'יקיסטן מתחיל ב-1993 כאשר הגישה שווייץ סיוע הומניטרי לאזרחים במהלך מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן. היחסים הכלכליים שבין שווייץ לטג'יקיסטן הם יחסים צנועים. משקיעים שווייצרים השקיעו בעיקר בתעשיית הכותנה של טג'יקיסטן, וגם במגזרים אחרים. שווייץ מייבאת בעיקר זהב מטג'יקיסטן וזהו רוב השווי של הסחר הבילטרלי בין שתי המדינות. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בטג'יקיסטן אחד עשר אזרחים שווייצרים. שווייץ אינה מיוצגת בטג'יקיסטן בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בטג'יקיסטן בדרג הקונסולרי באמצעות סוכנות קונסולרית שהיא מחזיקה בדושנבה, בירת המדינה. טג'יקיסטן אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. טג'יקיסטן מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בז'נבה, ובציריך. Bilateral relations Switzerland–Tajikistan, אתר משרד החוץ של שווייץ CONSULAR AGENCY OF SWITZERLAND IN DUSHANBE, TAJIKISTAN CONSULATE GENERAL OF TAJIKISTAN IN GENEVA, SWITZERLAND CONSULATE OF TAJIKISTAN IN ZURICH, SWITZERLAND
ג'ון בויד

ג'ון בויד (באנגלית: John Boyd; נולד ב-22 באוקטובר 1981) הוא שחקן אמריקאי. מוכר מתפקידיו כארלו גלאס בעונה השמינית והאחרונה של סדרת הטלוויזיה "24"; ג'יימס אייבורי בסדרת הטלוויזיה "בונז" (בין השנים 2014–2017), וסטיוארט סקולה בסדרה "FBI". בויד נולד בניו יורק; הוריו הם סיסי והשחקן גיא בויד. הוא בוגר בנינגטון קולג', מכללה לאומנות ליברלית בוורמונט. ב-2012 נישא לניקול וישס. לזוג יש שלושה ילדים. בויד החל את קריירת המשחק שלו בשנת 2005, והופיע בסרטים קצרים ובתפקידים קצרים שונים בסרטים. באותה שנה שיחק בסרט "בטי פייג' הידועה לשמצה" של הבמאית מרי הארון, שמבוסס על חייה של הדוגמנית משנות ה-1950 בטי פייג'. הוא גם התארח בפרק של הדרמה המשפטית "חוק וסדר", ואף חזר לתוכנית בשנת 2006, אך כדמות שונה. בשנת 2010 לוהק לתפקידו הגדול הראשון, וכיכב כסוכן ארלו גלאס בעונה השמינית של סדרת הטלוויזיה "24" ברשת FOX. הוא שיחק גם בתפקיד אורח בסדרות "Suits" ו"פרינג'". בשנת 2012 השתתף בסרט זוכה פרס האוסקר "ארגו". בשנת 2013 התארח בארבעה פרקים של סדרת הטלוויזיה "Touch". בשנת 2014 החל לשחק כסוכן מיוחד של ה-FBI בשם ג'יימס אייבורי בעונה העשירית של סדרת הטלוויזיה "בונז", ולאחר עזיבתו של ג'ון פרנסיס דיילי קיבל תפקיד ראשי בסדרה, עד לסיומה בשנת 2017. בשנת 2019 החל לשחק בתפקיד מרכזי בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "FBI". מדיה וקבצים בנושא ג'ון בויד בוויקישיתוף ג'ון בויד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ון בויד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון בויד, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון בויד, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "After Bennington". bennington.edu. אורכב מ-המקור ב-2015-03-11. נבדק ב-2015-02-25. Petski, Denise (6 באוגוסט 2019). "'FBI': John Boyd To Recur With Option In CBS Drama Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה)
אבוט (אי, אנטארקטיקה)

האי אבוט (באנגלית: Abbott Island) הוא אי מצפון-מזרח לאי בראבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. האי ממוקם בחלקו הדרומי של מפרץ בוקה, 2 קילומטרים מערבית לאי דייוויס. האי מופה באופן גס על ידי המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה (אשר חקרה את האזור בשנים 1903–1905) בפיקודו של ז'אן-באטיסט שארקו. האי צולם מהאוויר על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957, ומופה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה בשנת 1959. שמו של האי ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. האי נקרא על שמה של מוד אבוט, שהייתה חוקרת מובילה בנושא מחלות לב מולדות. וזאת בדומה לאתרים רבים אחרי באזור אשר נקראו על שם חלוצים בתחום הרפואה. האי אבוט באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי אבוט באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
האי אבוט

האם התכוונתם ל... אבוט (אי, אנטארקטיקה) – אי בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה אבוט (אי, הטריטוריה הצפונית) – אי בטריטוריית הטריטורייה הצפונית של אוסטרליה אבוט (אי, מיין) – אי במחוז וושינגטון במדינת מיין שבארצות הברית אבוט (אי, אגם העצים, אונטריו) – אי באגם העצים בפרובינציית אונטריו שבקנדה אבוט (אי, מפרץ ג'ורג'יאן, אונטריו) – אי במפרץ ג'ורג'יאן בפרובינציית אונטריו שבקנדה
דלתא (אי, אנטארקטיקה)

האי דלתא (באנגלית: Delta Island) הוא אי דרומית-מזרחית לאי למדא ממזרח לאי אלפא באיי מלכיאור, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. אורכו של האי 800 מטרים. משלחות דיסקברי מיפו את האי בשנת 1927; והאי נסקר על ידי משלחות ארגנטינאיות בשנים 1942, 1943 ו- 1948. משלחת דיסקברי נתנה לאי את שמו, ובדומה לאיי מלכיור האחרים, ניתן לו שם של אות באלפבית היווני. האי דלתא באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי דלתא באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי
האי דלתא

האם התכוונתם ל... דלתא (אי, אנטארקטיקה) – אי בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה דלתא (אי, אוסטרליה המערבית) – אי במדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה דלתא (אי, ברמודה) – אי באיי ברמודה דלתא (אי, אלסקה) – אי במחוז מאטאנסוקה-סאסיטנה במדינת אלסקה שבארצות הברית דלתא (אי, אורגון) – אי במחוז טילאמוק במדינת אורגון שבארצות הברית
אלקה (אי)

האי אלקה (באנגלית: Alka Island; בבולגרית: остров Алка) הוא אי סלעי ארוך במפרץ בלימל, שמדרום-מערב לאי טריניטי בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. אורכו של האי 250 מטרים (כיוון מערב-מזרח); ורוחבו של האי 110 מטרים. האי ממוקם 1.7 קילומטרים מצפון לנקודת אסנסיו; 3.43 קילומטרים דרומית לנקודת בולנס; 2.4 קילומטרים דרומית - דרומית-מערבית לנקודת טיזויין; ו-145 מטרים צפונית - צפון-מזרחית לאי גלארוס. האי מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978. האי נקרא על שם המכמורתן אלקה של החברה הבולגרית Океански риболов – Бургас - מבורגס שבבולגריה, שספינות הדיג שלה דגו במי האי ג'ורג'יה הדרומית, איי קרגלן, איי אורקני הדרומיים, איי שטלנד הדרומיים וחצי האי האנטארקטי משנת 1970 ועד תחילת שנות התשעים. הדייגים הבולגרים היו חלוצי תעשיית הדיג באנטארקטיקה בתקופה המודרנית (לאחר תום העידן ההרואי של אנטארקטיקה). הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית) האי אלקה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור האי, תוך סימון אתרים נוספים באזור באתר copernix גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה מידע גאוגרפי והיסטורי
כיסונים

כיסונים או כִּיסָנִים הם שמות כלליים למגוון מאכלים המבוססים על מעטפת בצק הממולאת במלית. את הבצק ניתן לעשות מכל סוג של קמח (קמח חיטה, אורז וכו') או עמילן אחר (עמילן תירס, עמילן תפוחי אדמה וכו'). מליות נפוצות כוללות בשר, דג, גבינה, ירקות, פירות, אגוזים ומילויים מתוקים. דרכי ההכנה של כיסונים הן מגוונות וכוללות אפייה, בישול, אידוי וטיגון במחבת או בשמן עמוק. מנות כיסונים קיימות במטבחי תרבויות רבות בעולם, והופיעו לראשונה בסין, ככל הנראה במאה ה-2, בדמות כיסוני הג'יאוזי הנאכלים עד היום. אירופה: פלמני פירוגי פירוז'קי ורניקי קלדוני (אנ') קרופקקה (אנ') קרפלך גרמקנודל מאולטשה (אנ') בדפורדשייר קלנגר טורטליני רביולי חינקלי אסיה: מנטו בוז (אנ') חושור ג'יאוזי ספרינג רול וונטון מומו גוז'גיז'ה דושפרה הודו: גוג'ייה (אנ') קצ'ורי (אנ') מודק (אנ') סמוסה המזרח התיכון: קטאיף בורקס מתאזה סמבוסק חלוז' קובה אפריקה: באנקו (אנ') אמריקה הדרומית: אמפנדה פסטל המטבח היהודי: קרעפלאך קניש המטבח הסיני אמריקאי אגרול חושור אמפנדה קרעפלאך פירוז'קי אגרול סמוסה כופתאות פחזנית מדיה וקבצים בנושא כיסונים בוויקישיתוף אסף אביר, מי הגאון שהמציא את הכיסון?, באתר כלכליסט, 4 באפריל 2024 כיסונים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הצורה "כיסנים" עדיפה לפי האקדמיה ללשון העברית אך פחות נפוצה בקרב דוברי עברית. Dumpling Meaning, History Of Dumplings, Who Invented Dumplings, Chef One Foods, ‏2020-03-13 (באנגלית)
האונייה הטורקית הטבועה

האונייה הטורקית הטבועה הייתה אונייה טורקית שטבעה לחופי נהריה. האונייה ניסתה לעגון למול חוף נהריה, עקב תקלה במנועי האונייה, אולם העוגן האדמירלי של האונייה הקשה על העגינה, וזו נסחפה לרכס הסלעי של החוף, שממנו לא היה סיכוי לחלצה. האונייה טבעה בנתיב שייט, ולכן במהלך שנות השמונים החליטו רשויות החוק לפוצץ את האונייה שהיוותה סכנה לכלי שיט שעברו בנתיב. חלק קטן מהספינה שרד את הפיצוץ, ואותם שרידים מונחים כיום במרחק של כ-900 מטרים מהחוף ובעומק של תשעה מטרים ומכוסים בצמחייה ים-תיכונית. ככל הנראה בשעות הבוקר או הערב שכן עוגן הספינה היה עוגן אדמירלי, שחולשתו העיקרית בעגינה היא בזמן גאות ושפל פוצקר: האוניה הטורקית אתר מפה ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דייוויס (אי, ארכיפלג פאלמר)

האי דייוויס (באנגלית: Davis Island) הוא אי ארוך, הממוקם בתעלה בין האי בראבנט לאי לייז', בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. מעבר זלוגוש מפריד בין האי דייוויס לבין האי לייז' שמצפון לו, ומעבר סומר מפריד בין האי דייוויס לחצי האי אלבנה באי בראבנט שמדרום לאי דייוויס. אורכו של האי דייוויס 3.7 קלומטרים. האי צולם ומופה באופן גס על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (שחקרה את האזור בין השנים 1897–1899). שמו של האי ניתן לו על ידי ז'אן-באטיסט שארקו, שעמד בראש המשלחת הצרפתית השלישית לאנטארקטיקה (שחקרה את האזור בשנים 1903–1905). האי נקרא על שמו של וולטר ג. דייוויס (Walter G. Davis) שעמד בראש המשרד המטאורולוגי של ממשלת ארגנטינה, בעת מסע המחקר של המשלחת הצרפתית. האי דייוויס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית האי דייוויס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי