laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
They (משחק וידאו)

They (מסוגנן כ-THEY, בתרגום חופשי לעברית: הם) הוא משחק וידאו מסוגת יריות בגוף ראשון שבעבר פותח על ידי Metropolis Software. לאחר שהסטודיו נרכש על ידי CD Projekt, צוות הפיתוח רוכז בפיתוח המשחק The Witcher 2: Assassins of Kings. על פי אחד מהמייסדים, מרצ'ין איווינסקי, המשחק לא בוטל באופן סופי והוא הכריז כי ”...עד כה לא קברנו את They ואנחנו מאוד רוצים לחזור אליו”. אף על פי כן, ב-21 ביוני 2015, ‏CD Projekt RED ציינה כי הפרויקט ”בוטל כבר לפני הרבה שנים”. אורכו של קמפיין השחקן היחיד הוא עד 12 שעות משחק. מצב המרובה משתתפים כולל שני מצבי משחק: כולם על כולם וקבוצות. אחד מהאלמנטים הייחודים במשחק הוא האפשרות לשנות את הנשק של השחקן על ידי חלקים שהוא אוסף. אפשרות זו, המכונה "מערכת כוונון נשק" מאפשרת לשחקנים להתאים את נשקם לתפקיד שהם יעמדו בפניו בעתיד. סרטון ההדגמה חושף שחלק מהמכונות נשלטות על ידי חייזרים המכונים "פאנטומים" שנותנים להם רמה גבוהה של יוזמה ואינטליגנציה. את מכונות ה-"פנטום" ניתן להבדיל בקלות מהמכונות הרגילות בכך שצבעם אדום. המשחק מתרחש בשנת 2012. השחקנים מגלמים חייל באנגליה שעובד עבור המפקד שלו, טייס. הטרור הפך להיות בעיה מרכזית; אף על פי כן, הכל משתנה כאשר רובוטים מסתוריים תוקפים. כוונות המכונות אינן ידועות, אך השחקן זמן קצר לאחר מכן מגלה כי הם נשלטים על ידי חייזרים בשם "פאנטומים". אתר האינטרנט הרשמי של המשחק כפי שנראה ב-21 במאי 2009 בארכיון האינטרנט (באנגלית) הקדימון הרשמי של המשחק, סרטון באתר יוטיוב IGN‏, THEY First Impressions, ‏‏4 בספטמבר 2007 (באנגלית) רובט פורצ'סט, CD Projekt suspends FPS They, ‏‏29 בינואר 2010 (באנגלית) טוויטר, The project was cancelled many years ago, ‏‏21 ביוני 2015 (באנגלית) The game will feature a story driven single player mode with many different characters to speak and act with – it will have a playtime of around 20 hours and Unique Weapon system
המעבר (ספר)

המעבר (באנגלית: The Passage) הוא רומן מאת הסופר ג'סטין קרונין אשר יצא לאור בשנת 2010 על ידי רנדום האוס. הספר הופיע במקום השלישי ברשימת הניו יורק טיימס בקטגוריית הספרים הבדיוניים הנמכרים ביותר, הספר נשאר ברשימה למשך שבעה שבועות. המעבר הוא הספר הראשון בסדרת הטרילוגיה, שנקראת "המעבר" גם היא. הספר השני "התריסר", יצא לאור ב-2012, הספר השלישי "עיר המראות", יצא לאור בשנת 2016 והופץ בעברית בינואר 2019. הספר מתחיל בעתיד הקרוב ומתאר אפוקליפסה, ובהמשך עולם בפוסט-אפוקליפסה אשר השתלטו עליו יצורים דמויי ערפדים, שבמקור היו בני אדם שנדבקו בווירוס מדבק מאוד. האפוקליפסה החלה לאחר שפרויקט צבאי המתבסס על וירוס מזן לא מזוהה של עטלף בדרום אמריקה, יצא מכלל שליטה, ואנשים שנדבקו בווירוס משמידים את המתקן, בורחים ממנו, ומתחילים להדביק אנשים אחרים. הרומן מתחיל בשנת 2016 ולאחר מכן קופץ 90 שנה קדימה, כאשר מושבות של בני אדם מנסות לחיות בעולם המלא ביצורים אשר נמצאים במרדף תמידי אחר דם חדש. הספר זכה להשוואה ל"העמדה", וקרונין זכה להשוואה לסטיבן קינג. ב-"Booklist" ציינו כי הספר כל כך דומה להעמדה ש"נדרש לבדוק את העובדות ולוודא כי הספר לא נכתב תחת שם עט של סטיבן קינג". ב-"USA Today" נכתב כי "המעבר" "יכול להיות הספר הטוב ביותר של הקיץ". ב"ניו יורק טיימס" נכתב כי הספר "שובר קופות". ה"סן פרנסיסקו כרוניקל" בחר בספר כאחד מספר המדע בדיוני הטובים ביותר של 2010. סטיבן קינג עצמו אמר כי הספר "מרתק". המעבר, באתר OCLC (באנגלית)
לוטרה צפון-אמריקנית

לוטרה צפון-אמריקנית (שם מדעי: Lontra canadensis) היא מין של לוטרה גדולה החיה באמריקה הצפונית לאורך נהרות ואגמים ואף בחופים. הלוטרה היא בין החיות הנפוצות ביותר באמריקה הצפונית ונמצאת גם באזורים יבשתיים, מהאזור הארקטי ועד לחופי פלורידה. L. c. canadensis L. c. kodiacensis L. c. lataxina L. c. mira L. c. pacifica L. c. periclyzomae L. c. sonora משקלן נע בין 5 ל-14 קילוגרם ואורכן 66–107 ס"מ. הן מצויות רוב הזמן במים, אך הן גם יוצאות ליבשה, בעיקר כדי לנוח. הן חיות בלהקות גדולות שיכולות להגיע עד 17 פרטים. הלוטרות טורפות וצדות יצורים מימיים קטנים כמו דגים, סרטנים, צפרדעים, מכרסמים ועופות מים (בעיקר ברווזים). הן צדות את הטרף ממארב שכולל גיחה מהירה כשהן יכולות להגיע למהירות של 11 קמ"ש מתחת למים ולצלול עד 4 דקות. את הטרף הן אוכלות בדרך כלל ביבשה אלא אם כן הטרף קטן מאוד. הן נמנעות מאכילת נבלות. לעיתים נדירות הלוטרות מתאחדות כדי לתפוס חיות גדולות יותר כמו צב נשכן או גורי בונים וגם דגים גדולים. בעונת הרבייה הנקבות נמצאות במחילותיהן וממליטות 1–6 גורים המתבגרים במהירות. מדיה וקבצים בנושא לוטרה צפון-אמריקנית בוויקישיתוף לוטרה צפון-אמריקנית, באתר ITIS (באנגלית) לוטרה צפון-אמריקנית, באתר NCBI (באנגלית) לוטרה צפון-אמריקנית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לוטרה צפון-אמריקנית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוטרה צפון-אמריקנית, באתר GBIF (באנגלית) לוטרה צפון-אמריקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
ולצ'אני

ולצ'אני (בסלובקית: Vlčany, בהונגרית: Vágfarkasd) הוא כפר בדרום מערב סלובקיה, במחוז ניטרה, השוכן על גדות נהר ואה. התיעוד הראשון לכפר הוא משנת 1113. שמו המקורי של היישוב, ואגפרקשד, בא מהמילה ההונגרית לזאב ("פרקש") בצירוף נהר ואה ("ואג" בהונגרית), ובמשך השנים היה בשליטת משפחות אצולה הונגריות. בסוף המאה ה-16 הוקמה ביישוב כנסייה פרוטסטנטית, ובהמשך הוקמו בו גם כנסיות קתוליות. במהלך המאה ה-17 סבל היישוב מפלישות הטורקים לאזור. בשנת 1919 נכלל היישוב בתחומי צ'כוסלובקיה, ובשנת 1938 הועבר במסגרת בוררות וינה הראשונה לתחומי הונגריה, וזאת עד תום מלחמת העולם השנייה. רוב האוכלוסייה בכפר היא הונגרית (מעל ל-70%), ומיעוטה סלובקית. מקור הפרנסה המסורתי של היישוב הוא גידול תוצרת חקלאית. בכפר התקיימה עד השואה קהילה יהודית קטנה, בת מאות בודדות של אנשים, ובמקום פעלו בית כנסת ובית ספר יהודי. במאי 1944, לאחר כניסת הגרמניה להונגריה, גורשו יהודי הכפר, ושולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. מדיה וקבצים בנושא ולצ'אני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולצ'אני בית הכנסת בואגפרקשד באתר יד ושם כיתה בבית הספר היהודי בואגפרקשד באתר יד ושם רשימת נספים מואגפרקשד באתר יד ושם "ולצ'אני", באתר JewishGen (באנגלית)
אברהם יואל אבלסון

רבי אברהם יואל אבלסון (ה'תר"א, 1841 - ה'תרס"ג, 1903) היה רב ליטאי, מחובבי ציון, עורך הירחון "כנסת חכמי ישראל". נולד במריאמפולה שבליטא ולמד תורה בעיר הזו, כיהן כרב בערים: סוקולוב, סטוויסקי, טורוב ובעשר שנותיו האחרונות כמו"צ באודסה. הוא הצטרף לתנועת חובבי ציון והיה מהמטיפים להצטרפות רבנים לתנועה הציונית, ערך את כתב העת התורני "כנסת חכמי ישראל" שיצא לאור באודסה. כתב מאמרים רבים בהלבנון, המליץ והצפירה. פרסם קונטרס בשם "תקנות עגונות" ובו אוסף תשובות מפוסקי דורו, כדי לפרסם את היתרה של אשה שלפי דעתו הייתה פטורה מחליצה בשל העובדה שאחיו של בעלה השתמד. נותרו ממנו כתבי יד רבים, ביניהם הספר "שרשרות החושן". בנו, הרב יצחק, מילא את מקומו באודסה. בן נוסף, הרב יהודה שרגא (תרכ"ו-תרצ"ו), כיהן ברבנות בפיוטרקוב, ויסוצק ופלוטניצא. בן-ציון אייזנשטט, איבעלסאן, אברהם יואל, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק ו, עמוד 10, באתר היברובוקס דוד הורביץ, יקרא דשכבי, המליץ, 4 בדצמבר 1903, עמ' 4 'אבלסון ר' אברהם־יואל', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 23 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1221). כתביו תקנות עגונות: בדין חליצת מומר, ובדין גט שוטה, אודסה 1887, באתר היברובוקס כנסת חכמי ישראל - גיליון א, אודסה תרנ"ג, באתר היברובוקס אברהם יואל בן יצחק אבעלסאן (1841-1903), דף שער בספרייה הלאומית
הר בירד (האי רוס)

הר בירד (באנגלית: Mount Bird) הוא הר געש בקצה הצפוני של האי רוס, סמוך לארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 1,765 מטרים מעל גובה פני הים; ההר מתנשא לגובה של 899 מטרים מעל סביבתו. ההר ממוקם כ-11 קילומטרים דרומית לכף בירד. קרחון של וקרחון ההדום אנדוור נמצאים על מורדותיו של ההר. ההר מהווה חלק מהאזור האנטארקטי המוגן במיוחד מספר 116, בשל אוכלוסיות הציפורים שבסביבתו, המוגן מכוח האמנה האנטארקטית. מיפוי ההר נעשה בידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט. שמו של ההר ניתן לו על ידי סקוט. ההר נקרא בשם זה בשל מיקומו – בשל קרבתו לכף בירד. כף בירד (וההר) נקראו על שם לוטננט אדוארד ג'וזף בירד (Edward Joseph Bird), אשר שירת עם משלחתו של רוס (אשר גילתה את האי רוס) על הספינה "ארבוס" בין השנים 1839–1841. • W. E. LeMasurier, Thomson, J. W., ed. (1990). Volcanoes of the Antarctic Plate and Southern Oceans. American Geophysical Union. pp. 512 pp. ISBN 0-87590-172-7.{{cite book}}: תחזוקה - ציטוט: multiple names: editors list (link) • Mount Bird, Volcano World • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 247 • Horgan, H.; Naish, T.; Bannister, S.; Balfour, N.; Wilson, G.; Finnemore, F., Seismic Stratigraphy Of The Ross Island Flexural Moat Under Western Mcmurdo-Ross Ice Shelf, Antarctica, EGS - AGU - EUG Joint Assembly, Abstracts from the meeting held in Nice, France, 6 - 11 April 2003, abstract id. 8221 • Donata Monien, Rapid environmental changes in the Ross Sea Embayment using a geochemical approach, P 36 הר בירד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר בירד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד הר בירד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום הר בירד באתר אוניברסיטת מדינת אורגון הר בירד באתר peakbagger תצלום לוויין של אזור הר בירד ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בגאזט הרשמי של ממשלת ניו זילנד גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי לפי מקור אחר גובהו של ההר 1,799 מטרים מעל גובה פני הים מידע גאוגרפי ההכרזה על הקמת אזור אנטארקטי מוגן במיוחד 116, ותיאור האזור מידע היסטורי על שם הכף
רונן פלוט

רונן פּלוט (נולד ב-27 בינואר 1955) הוא ראש עיריית נוף הגליל (נצרת עילית לשעבר) החל מיוני 2016 וסגן יו"ר הנהלת יד ושם. בעבר כיהן כראש מועצת מגדל תפן, כמנכ"ל המשרד לקליטת עלייה, כמנכ"ל משרד ההסברה והתפוצות, וכמנכ"ל הכנסת. רונן פלוט נולד בשנת 1955 בעיר בלץ במולדובה (שבפועל הייתה בזמנו חלק מברית המועצות), בוגר מכללה לחינוך מוזיקלי בבלץ. ב-1974 עלה לישראל. שירת שירות סדיר בחיל התותחנים ונפצע במלחמת לבנון הראשונה במסגרת שירות מילואים. שימש מזכיר תנועת הנוער העובד והלומד, מזכיר מועצת הפועלים במרחב העמקים, ויו"ר האיגוד המקצועי של מפעלי המתכת בצפון. היה חבר במפלגת העבודה והוצב במקום ה-46 ברשימתה בבחירות לכנסת הארבע עשרה ב-1996. פלוט עבד בתור ראש פרויקט בתעשייה של מפעל "ישקר", שבתפן, ובהמשך כיהן כראש המועצה המקומית התעשייתית מגדל תפן, עד 10 ביולי 2001. פלוט עבר למפלגת "ישראל בעלייה", ובאוקטובר 2001 מונה למנכ"ל המשרד לקליטת עלייה תחת סגן השר יולי אדלשטיין. לאחר מיזוג "ישראל בעלייה" עם "הליכוד" כיהן כיו"ר סניף "הליכוד" בנצרת עילית. הוא התמודד מטעם המפלגה על ראשות העיר בבחירות ב-2003 וב-2008. כיהן כחבר מועצת העיר, סגן וממלא מקום ראש העיר, ויו"ר החברה הכלכלית לפיתוח נצרת עילית. ב-2009 מונה למנכ"ל משרד ההסברה והתפוצות תחת השר אדלשטיין. במאי 2013, לאחר שאדלשטיין מונה ליושב ראש הכנסת, מונה פלוט למנכ"ל הכנסת. במאי 2016 הודיע על התמודדותו לראשות עיריית נצרת עילית ויצא עקב כך לחופשה מתפקידו כמנכ"ל הכנסת. ב-7 ביוני 2016 נבחר לראשות העיר נצרת עילית. כראש העיר הוביל מהלך לשינוי שם העיר מ"נצרת עילית" ל"נוף הגליל". בדצמבר 2020 נבחר לכהן כיושב ראש הזמני של יד ושם, ולאחר כניסתו של דני דיין לתפקיד היושב ראש הקבוע, מונה לסגנו. היה נשוי לשלומית, שנפטרה בשנת 2008, והוא אב לשניים. מדיה וקבצים בנושא רונן פלוט בוויקישיתוף רונן פלוט, ברשת החברתית פייסבוק רונן פלוט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רונן פלוט באתר הכנסת הילו גלזר, מי יציל את נצרת עילית?, באתר הארץ, 9 ביוני 2016 יאיר קראוס, ‏בין שתי ערים, בעיתון מקור ראשון, 22 ביולי 2019 רשימת המועמדים לכנסת הארבע עשרה, י"פ 4408 מ-9 במאי 1996 צבי זרחיה, רונן פלוט מונה כמנכ"ל הכנסת, באתר TheMarker‏, 22 באפריל 2013 חזקי ברוך, מנכ"ל הכנסת החדש - רונן פלוט, באתר ערוץ 7, 22 באפריל 2013 נצרת עילית: רונן פלוט נבחר לראשות העיר, באתר ‏מאקו‏, 8 ביוני 2016 רונן פלוט ישמש כממלא מקום זמני של יו"ר יד ושם, באתר יד ושם, ‏23 בדצמבר 2020.
כף בירד (האי רוס)

כף בירד (באנגלית: Cape Bird) הוא לשון יבשה, המציינת את הקצה הצפוני של האי רוס, אנטארקטיקה. אזור כף בירד מהווה חלק מהאזור האנטארקטי המוגן במיוחד מספר 116, בשל אוכלוסיות הציפורים שבסביבתו, המוגן מכוח האמנה האנטארקטית. את הכף גילתה בשנת 1841 משלחת חקר בריטית בראשות ג'יימס קלארק רוס. שמה של הכף ניתן לה על ידי רוס. הכף נקראה על שם לוטננט אדוארד גוזף בירד (Edward Joseph Bird), אשר שירת עם משלחתו של רוס (אשר גילתה את האי) על הספינה "ארבוס" בין השנים 1839–1841. הר בירד הסמוך כנראה נקרא כך בגלל קרבתו לכף בירד. • Spurr, EB, Wilson, K-J, Sagar, PM, (1990) Bird species recorded at Cape Bird, Ross Island, Antarctica, Notornis, vol 37 Issue 1, pp. 37 - 44 • Osama Mustafa, Jan Esefeld, Hannes Grämer, Jakob Maercker, Marie-Charlott Rümmler, Martin Senf, Christian Pfeifer, Hans-Ulrich Peter, Monitoring penguin colonies in the Antarctic using remote sensing data, ThINK - Thuringian Institute for Sustainability and Climate Protection • Richard B. Rivkin and Mary A. Voytek, Photoadaptations of photosynthesis and carbon metabolism by phytoplankton from McMurdo Sound, Antarctica. 1. Species-specific and community responses to reduced irradiances1, Limnol. Oceanogr., 32(l), 1987, 249-259 • Diane K. Stoecker, Kurt R. Buck, Mary putt, Changes in the sea-ice brine community during the spring-summer transition, McMurdo Sound, Antarctica. II. Phagotrophic protists , MARINE ECOLOGY PROGRESS SERIES, Vol 95: 103 - 113, 1993 כף בירד באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית כף בירד באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד כף בירד באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי ההכרזה על הקמת אזור אנטארקטי מוגן במיוחד 116, ותיאור האזור מידע היסטורי על שם הכף מקור שמו של הר בירד
ארנולף השני, רוזן פלנדריה

ארנולף השני, רוזן פלנדריה (961–987) הידוע גם כארנולף הצעיר, היה איש אצולה צרפתי ורוזן פלנדריה. שלט משנת 965 עד מותו ב-987. ארנולף נולד בשנת 961 לבלדווין השלישי, רוזן פלנדריה ולמתילדה בילונג, בתו של הרמן, דוכס סקסוניה. אביו מת בשנת 962 כשהיה ארנולף עוד תינוק. סבו ארנולף הראשון, רוזן פלנדריה עדיין היה חי, והמשיך לשלוט בפלנדריה למשך שלוש שנים עד מותו בשנת 965. מכיוון שארנולף היה קטין, שימש בן משפחתו בלדווין בסלו כעוצר, עד מותו בשנת 973. עד שהגיע לשלטון, איבדה רוזנות פלנדריה חלק גדול משטחה. ב-30 במרץ 987 מת ארנולף, ובנו בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה עלה לשלטון במקומו. לאחר מותו התחתנה אלמנתו רוצאלה מאיטליה, עם רובר השני, מלך צרפת. בשנת 968 התחתן ארנולף עם רוצאלה מאיטליה, בתם של ברנגר השני, מלך איטליה וווילה מטוסקנה, ממנה נולדו לו ילדים: מתילדה (לא להתבלבל עם הנינה שלו מתילדה מפלנדריה אשתו של ויליאם הראשון, מלך אנגליה). בלדווין הרביעי, דוכס פלנדריה (980–1035) מדיה וקבצים בנושא ארנולף השני, רוזן פלנדריה בוויקישיתוף ביוגרפיה, באתר geni.com
רומנטיקה עתידנית

רומנטיקה עתידנית הוא שמו של אלבום האולפן ה-13 של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, אשר הוקלט לאחר איחודם בשנת 2003 ויצא במאי 2005 על ידי חברת התקליטים הליקון בהפקת רונית רום. יש המחשיבים אלבום זה לאחד האלבומים הפחות מוצלחים של הלהקה. שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי יובל בנאי ושלומי ברכה למעט "הייתי אתמול" שנכתב והולחן על ידי איגי דיין ו"ילדתי" שנכתב על ידי יובל בנאי ושלומי ברכה במשותף עם אהוד בנאי. מהאלבום יצאו לאור ארבעה סינגלים: "רומנטיקה עתידנית", "אני עף", "בלש דטקטיב" ו"התשובה". שירה: יובל בנאי גיטרה: שלומי ברכה בס: מייקל בנסון תופים: איגי דיין קלידים, סקסופון: אבנר חודורוב מידע על האלבום רומנטיקה עתידנית באתר MusicBrainz למשל רז ישראלי, "מהגרוע לטוב ביותר: מצעד האלבומים של משינה", 12 באפריל 2015, nrg.
סמור פטגוני

סמור פטגוני (שם מדעי: Lyncodon patagonicus) הוא מין יחיד בסוגו סמור קטן דרום אמריקאי ממשפחת הסמוריים. חי בערבות ואזורי סלעים בפמפס שבצ'ילה ובדרום ארגנטינה וכן בפטגוניה. אורכו של הסמור 300-350 מ"מ והזנב 60-90 מ"מ. פרוותו לבנה עם אזורים חומים או שחורים לאורכה. יש לו אוזניים קטנות אך רגליים וזנב ארוכים. לא ידוע הרבה על הסמור. מצב שימורו הוא ללא חשש. סמור סמור משויש חורפן אמריקאי מדיה וקבצים בנושא סמור פטגוני בוויקישיתוף סמור פטגוני, באתר ITIS (באנגלית) סמור פטגוני, באתר NCBI (באנגלית) סמור פטגוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור פטגוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור פטגוני, באתר GBIF (באנגלית) סמור פטגוני באתר הרשימה האדומה של IUCN ערך זה הוא קצרמר בנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרמן פון פרנסואה

הרמן קרל ברונו פון פרנסואה (בגרמנית: Hermann Karl Bruno von François;‏ 31 בינואר 1856 – 15 במאי 1933) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים ועל ארמייה במלחמת העולם הראשונה. פון פרנסואה נולד בלוקסמבורג למשפחה עם רקע צבאי ממוצא הוגנוטי. אביו ברונו פון פרנסואה היה גנרל בצבא הפרוסי שפיקד על הבריגדה ה-27 במלחמת פרוסיה צרפת ונהרג בקרב שפיכרן בתחילת המלחמה. בשנת 1875 התגייס פון פרנסואה לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1901 עברה אמו מארי עם המשפחה לדרום-מערב אפריקה הגרמנית, שם שירת הבן הצעיר הוגו בצבא הקולוניאלי. בשנת 1911 מונה פון פרנסואה למפקד הדיוויזיה ה-13, ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-1. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון פרנסואה מפקד הקורפוס ה-1, שהיה חלק מהארמייה השמינית ולחם בחזית המזרחית. הקורפוס בפיקודו השתתף בבלימת הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית בקרבות שטלופנן וגומבינן, ובהשמדת הארמייה הרוסית השנייה בקרב טננברג. ב-18 בספטמבר 1914 נשלח פאול פון הינדנבורג להקים את הארמייה התשיעית ובמקומו מונה ריכרד פון שוברט. ב-9 באוקטובר 1914 הודח פון שוברט עקב החלטתו על נסיגה, ופון פרנסואה מונה במקומו למפקד הארמייה השמינית בחזית המזרחית. אך הוא לא פיקד על הארמייה הרבה זמן, בתחילת נובמבר התבקש פון פרנסואה להעביר את הקורפוס ה-1 לארמייה התשיעית לצורך מתקפת הנגד בפולין, אך פון פרנסואה שלח במקומו את קורפוס המילואים ה-25, ועקב כך הודח מהפיקוד על הארמייה ב-7 בנובמבר 1914. ב-24 בדצמבר 1915 נקרא פון פרנסואה לפקד על קורפוס המילואים ה-41, לאחר שהות קצרה בחזית המערבית, הועבר פון פרנסואה עם הקורפוס שבפיקודו לחזית המזרחית והוצב תחת פיקוד הארמייה ה-11. ב-14 במאי 1915 לחם הקורפוס בפיקודו במתקפת גורליצה-טרנוב, ובהמשך כבש את למברג. על הצלחתו בקרב קיבל את העיטור פור לה מריט. ב-29 ביוני 1915 חזר פון פרנסואה לחזית המערבית ומונה למפקד הקורפוס ה-7 בצרפת. ב-יולי 1916 הועבר פון פרנסואה עם הקורפוס שבפיקודו לגזרת ורדן והשתתף בקרב ורדן. על הצלחתו בקרב זה קיבל פון פרנסואה ביולי 1917 תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. בסוף מאי 1918 לקח הקורפוס שבפיקודו חלק במתקפה של הארמייה השביעית בקטע שבין סואסון לריימס, אך נאלץ לסגת מחמת מתקפת נגד של מדינות ההסכמה. עם זאת על אף הצלחותיו לא קודם פון פרנסואה, ומשום כך פרש מתפקידו ביולי 1918. פון פרנסואה נשאר בצבא עד לאוקטובר 1918, אז פרש לביתו. לאחר המלחמה התגורר פון פרנסואה בברלין וכתב כמה ספרי היסטוריה צבאית, שם התגורר עד מותו ב-15 במאי 1933. הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא הגנרל הרמן פון פרנסואה בוויקישיתוף הרמן פון פרנסואה באתר firstworldwar.com (באנגלית) הרמן פון פרנסואה באתר tannenberg 1914 (בגרמנית) הרמן פון פרנסואה באתר Weapons and Warfare (באנגלית) הרמן פון פרנסואה באתר The Prussian Machine (בגרמנית)
בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה

בלדווין החמישי (1012-1067) היה רוזן פלנדריה משנת 1035 עד מותו ב-1067. הוא היה בנו של בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה הקודם. בשנת 1028 התחתן בלדווין עם אדלה מצרפת, בתו של רובר השני, מלך צרפת. בשנת 1028 מרד בלדווין באביו, שברח אל נורמנדי. לאחר שאביו חזר עם כוחות חדשים, בלדווין נכנע אך הורשה למלוך לצד אביו. לאחר מות אביו בשנת 1035 הוא הוכתר כבולדווין החמישי, דוכס פלנדריה. במלחמת לורן (1046-1056) בלדווין כרת ברית עם גודפרי השלישי, דוכס לורן נגד היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בזמן המלחמה הפסיד בלדווין את ואלנסיין לרוזנות אנו. בשנת 1049 הציע ויליאם השני, דוכס נורמנדיה (ולימים מלך אנגליה) נישואים אל בתו, מתילדה מפלנדריה. בלדווין שהיה באותו זמן שקוע במלחמה עם היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והיה זקוק לבעלי ברית נואשות הסכים לכך. כשהרמן[דרושה הבהרה] נפטר בשנת 1051 בלדווין חיתן את בנו, בלדווין עם אלמנתו של הרמן, ריצילדה, דוכסית אנו ובכך סיפח את אנו אל שטחו. מתילדה מפלנדריה רובר הראשון, רוזן פלנדריה בלדווין השישי, רוזן פלנדריה מדיה וקבצים בנושא בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה בוויקישיתוף ביוגרפיה, באתר geni.com
לוטרה חסרת-טופר אפריקאית

לוטרה חסרת-טופר אפריקאית (שם מדעי: Aonyx capensis) היא מין של לוטרה גדולה החיה באפריקה שמדרום לסהרה. היא הלוטרה השנייה בגודלה במים מתוקים (לאחר לוטרת ענק) ונפוצה בנהרות וביצות באפריקה, מיערות ועד לסוואנה, אך לא באזור קונגו. לוטרה זו בעלת רגליים חזקות אך חסרות טפרים, תופעה שהעניקה לסוג את שמו. יש לה פרווה ארוכה חומה-אפורה. הבטן, הגרון והחלק התחתון של הפנים בהירים יותר. אורכה 113-163 ס"מ ומשקלה 13–36 ק"ג. הגולגולת מוארכת ומלאה שיניים חדות שנועדו לתפוס וללעוס את הטרף. יש לה זנב ארוך ועבה, המסייע לרדיפה מהירה במים וגם קרומי שחייה בין האצבעות. למין זה נמצאו 6 תת-מינים: A. c. capensis A. c. hindei A. c. meneleki A. c. congica A. c. microdon A. c. philippsi תת-המין A. c. congica נחשב לעיתים למין עצמאי. הלוטרות חיות בבדידות יחסית, אך לעיתים נעות בזוגות עם צעיריהן. הן מאוד טריטוריאליות ויתקפו כל לוטרה שתיכנס לתחומן. הן נמצאות רוב הזמן במים, ובלילות נחות במאורות תת-קרקעיות. הלוטרות ניזונות בעיקר מדגים. עוד בתפריט: סרטנים, מכרסמים, עופות ודו-חיים קטנים. רוב הטרף ניצוד בתוך המים. הטורפים המאיימים עליהן הם פיתונים, תנינים, אריות, צבועים ועיטמים. לוטרה חסרת-טופר אסייתית מדיה וקבצים בנושא לוטרה חסרת-טופר אפריקאית בוויקישיתוף לוטרה חסרת-טופר אפריקאית, באתר ITIS (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אפריקאית, באתר NCBI (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אפריקאית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אפריקאית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אפריקאית, באתר GBIF (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אפריקאית באתר הרשימה האדומה של IUCN
לוטרה חסרת-טופר אסייתית

לוטרה חסרת-טופר אסייתית או לוטרה גמדית (שם מדעי: Amblonyx cinerea) היא מין הלוטרה הקטנה ביותר בעולם. היא חיה בביצות וביצות מנגרובים ברחבי דרום, מזרח ודרום-מזרח אסיה במדינות: בנגלדש, בורמה, הודו, דרום מזרח סין, לאוס, סינגפור, הפיליפינים, תאילנד, וייטנאם, מלזיה ואינדונזיה. כמו שנרמז משמה היא חסרת טפרים ויכולה במקום זה למשש ולאחוז בטרפה. זו הלוטרה הקטנה ביותר ומגיעה לאורך 70–100 סנטימטרים ולמשקל 1-5.4 קילוגרם. פרוותה חומה אפורה ולבנה מלמטה עד לתחתית הפנים, והיא דומה ללוטרה חסרת-הטופר האפריקאית הגדולה ממנה בהרבה. זוהי לוטרה גמישה בעלת מבנה גוף מוארך ורגליים קצרות והיא חיה ומתחבאת בין סלעים ושיחים נמוכים. המזון העיקרי של הלוטרה הוא חסרי חוליות מימיים קטנים כמו סרטנים, תולעים ורכיכות אך היא ניזונה גם מבעלי חוליות, בעיקר מצפרדעים, שפמנונים, עכברים ונחשים. את טרפה היא חושפת מתחת לבוץ בעזרת רגליה הקדמיות ותופסת אותו במהירות. היא מסוגלת גם לפצח צדפות בצורה דומה לצורה של לוטרת הים. לוטרה זו נמצאת בסכנת הכחדה עקב ציד, הצטמצמות ביצות המנגרובים וכן בגלל זיהום סביבתי. מדיה וקבצים בנושא לוטרה חסרת-טופר אסייתית בוויקישיתוף לוטרה חסרת-טופר אסייתית, באתר ITIS (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אסייתית, באתר NCBI (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אסייתית, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אסייתית, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אסייתית, באתר GBIF (באנגלית) לוטרה חסרת-טופר אסייתית באתר הרשימה האדומה של IUCN
תרבות ערבית

התרבות הערבית היא התרבות במדינות שבהן השפה הרשמית והשלטת היא ערבית, ואשר המערב וחוקרים נהגו לקרוא להם "מדינות ערב" - מדינות המשתרעות מהים הערבי שבמערב אסיה ועד מרוקו שבצפון אפריקה. השפה, ספרות, גסטרונומיה, אמנות, ארכיטקטורה, מוזיקה, רוחניות, פילוסופיה, מיסטיקה וכדומה, הם כולם חלק מהמורשת של התרבות הערבית. מדינות העולם הערבי, ממרוקו ועד עיראק, חולקות תרבות, מסורות, שפה והיסטוריה משותפות המעניקות לאזור זהות מובחנת ומבדילות אותו משאר חלקי העולם המוסלמי. העולם הערבי מחולק לעיתים לאזורים נפרדים בהתאם לתרבויות, ניבים ומסורות שונות הכוללים את חצי האי ערב (כווית, בחריין, קטאר, ערב הסעודית, עומאן, תימן ואיחוד האמירויות הערביות), מצרים, הלבנט (לבנון, סוריה, וירדן), המגרב (לוב, תוניסיה, אלג'יריה, מרוקו ומאוריטניה), מסופוטמיה (עיראק) וסודאן. התרבות הערבית מחולקת לשלושה חלקים עיקריים, התרבות העירונית (אל-מודון), התרבות הכפרית (א-ריף), ותרבות הנוודים (אל-בדאוו). בדרך כלל, רוב מדינות המפרץ יחד עם חלקים של ירדן ועיראק נחשבים כבדאוו (בדואים). אזורים כפריים של מדינות אחרות כגון שטחי "הרשות הפלסטינית" ועזה, סוריה, לבנון, אלג'יריה ותוניסיה נחשבים תרבויות כפריות. הערים שלהם נחשבות לתרבויות עירוניות. למעשה, רוב הערים הגדולות הערביות מוכרות כתרבויות עירוניות, כגון קהיר, ביירות, רבאט, בגדאד, אלכסנדריה, דמשק, מרקש וכדומה. אזור הלבנט, במיוחד שטחי הרשות פלסטינית ועזה, לבנון, סוריה כמו גם מצרים ידועות בהיסטוריה ארוכת השנים של תרבות עירונית. מדיה וקבצים בנושא תרבות ערבית בוויקישיתוף הַמִּדְבָּר מְדַבֵּר ערך זה הוא קצרמר בנושא תרבות ובנושא המזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אראוקניה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אראוקניה – מחוז בצ'ילה אראוקניה (חבל ארץ היסטורי) – חבל ארץ שנשלט בידי המפוצ'ה ולא נכבש בידי הספרדים כיבוש אראוקניה – כיבוש חבל אראוקניה בידי צ'ילה בין 1861 ל-1883 ממלכת אראוקניה ופטגוניה – ממלכה שהוקמה בדרום אמריקה הדרומית במאה ה-19, ולא הוכרה על ידי אף מדינה