laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
2 + 2 = 5

שתיים ועוד שתיים שווה לחמש (2 + 2 = 5) הוא ביטוי מתמטי שגוי באופן מכוון בו נעשה שימוש במספר הקשרים תרבותיים, חברתיים ופוליטיים לאורך ההיסטוריה. אחד השימושים המוכרים ביותר בביטוי היה ברומן הדיסטופי "1984" של ג'ורג' אורוול אך על אף שהשימוש הפופולרי ביותר בביטוי היה ב-"1984", הסיסמה הייתה בשימוש כבר במאה ה-17. בספר "1984" הביטוי הוא חלק מהפילוסופיה הפוליטית של הסוצאנג כמו דוגמאות אחרות שמופיעות בספר ("מלחמה היא שלום, חירות היא עבדות, בערות היא כוח"). בספר מתואר כי המפלגה מצפה מאזרחי אוקיאניה להאמין בנכונותה. בעת כתיבת יומנו הסודי, גיבור הספר, וינסטון סמית', תוהה האם ההצהרה של המפלגה כי "שתיים ועוד שתיים שווה לחמש" היא אכן עובדה. בתקופה שקדמה למהפכה הצרפתית, נעשה שימוש רב במושג "2+2=5", לתאר את הכוח הלא-פרופורציונלי שיש למיעוטים הפוליטיים בצרפת (אנשי האצולה, שמנו כ-100,000 אנשים, אנשי הכמורה שמנו כ-400,000 אנשים) לעומת רוב העם הצרפתי, "המעמד השלישי", שהיוו כ-98% מאוכלוסיית צרפת (כ-24,500,000 אנשים). בסוף המאה ה-19 השתמשה התקשורת הרוסית בביטוי "2+2=5" על מנת לתאר את ההידרדרות המוסרית והבלבול החברתי שחל לקראת תחילת המאה ה-20. ב-1931 עיצב האמן יעקב גומינר כרזה שתמכה בתוכנית החומש של סטלין. הכרזה כללה משפט בו נכתב כי "2+2=5", דבר שמתייחס לתוכנית החומש כאמור. ג'ורג' אורוול השתמש ברעיון של 2 + 2 = 5 כבר במאמר שכתב ב-1939, שם אמר כי ”בהחלט ייתכן שאנחנו נכנסים לעידן בו שתיים ועוד שתיים שווה חמש אם המנהיג אומר זאת”. 10 שנים לאחר מכן, אוורול השתמש במושג בספרו "1984", שבמהרה הפך לשימוש המוכר ביותר בו. בסוף הספר, כאשר גיבור הספר שנחשד כמתנגד משטר, וינסטון סמית' נחקר על מעשיו ולאחר שהחוקר או'בריאן מנסה לשבור את רוחו מנטלית ולגרום לו לנטוש את ההתנגדות ל"האח הגדול" או'בריאן אומר לסמית' ששליטה במציאות הפיזית ובעולם עצמו אינה כל כך חשובה למפלגה והדבר החשוב ביותר עבורה באמת הוא שאזרחי אוקיאניה יתאימו את תפיסת המציאות שלהם לרצונות הפוליטיים של המפלגה ושל האח הגדול. סמית' אומר לאובריאן כי ”מה אני יכול לעשות אם אני רואה מה שלנגד עיני? שתים ועוד שתים הן ארבע” אך או'בריאן אומר לו בתגובה כי ”לפעמים, וינסטון. לפעמים הן חמש. לפעמים הן שלוש. לפעמים הן גם זה וגם זה בעת ובעונה אחת. עליך להשתדל יותר. לא קל לאדם להיעשות שפוי בדעתו”. מדיה וקבצים בנושא 2 + 2 = 5 בוויקישיתוף 1984 גרסאות אלקטרונית של הספר "1984"
ממדוח סאלם

ממדוח סאלם (בערבית: ممدوح سالم; 1918, אלכסנדריה – 25 בפברואר 1988, לונדון) היה איש ביטחון ומדינאי מצרי שכיהן כראש ממשלת מצרים בין השנים 1975–1978. סאלם נולד באלכסנדריה. עם סיום לימודיו בבית הספר לשיטור ב-1940, הוא הצטרף לכוחות הביטחון ואף הגיע לתפקיד קצונה בכיר בדרגת "ליווא”, המקביל לדרגת אלוף. הוא פיקד על כוחות הביטחון של מחוז אלכסנדריה עוד בתקופת שלטונו של המלך פארוק. בין השנים 1960–1967, הוא היה הקצין האחראי על ביטחונו האישי של הנשיא גמאל עבד אל-נאצר, ובין השנים 1967–1972 מונה למושל של כמה מחוזות, ביניהם מחוז אסיוט (בשנים 1967–1970) ואלכסנדריה (1970). בשנת 1971, מונה סאלם לתפקיד שר הפנים בממשלתו של מוחמד פאוזי על ידי הנשיא החדש, אנואר סאדאת, וכיהן בתפקיד זה על למינויו לתפקיד ראש הממשלה ב-1975. מינויו של סאלם, קצין משטרה ותיק, שנתפס גם כאחד מתומכיו זכריא מוחי א-דין לתפקיד זה בתקופה הרגישה של תחילת כהונתו של סאדאת כנשיא, נתפסה כסימן לדיכוי שסאדאת היה זקוק להשליט כדי לייצב את שלטונו, במיוחד לאור תנועות המחאה העממיות שהלכו וצברו תאוצה בתחילת שנות ה-70. עם פרוץ המחאות במצרים ב-1975, סאדאת מינה את סאלם כראש ממשלה וכאחראי על הרכבת ממשלה חדשה. תפקידה של ממשלה זו הייתה לסייע לסאדאת בתקופה שבה הנהיג מדיניות של התקרבות למערב וניסיון לליברליזציה כלכלית ולהתמודד עם הזעם הציבורי שהתפרץ בעקבות מדיניות זו. עם חלוקת מפלגת השלטון במצרים, האיחוד הסוציאליסטי הערבי, לפלגים פוליטיים מתחרים על ידי סאדאת, עמד סאלם בראש הזרם המרכזי, שנקרא "הארגון הערבי-סוציאליסטי המצרי”. פלג זה זכה ברוב גדול של המושבים בבחירות 1976 לפרלמנט המצרי. עם פירוק האיחוד כשנה לאחר מכן, סאלם מצא את עצמו עומד בראש מפלגה עצמאית, המפלגה הערבית-סוציאליסטית. בעקבות הקמת המפלגה הלאומית-דמוקרטית, אליה הצטרפו רוב החברים לשעבר בזרם המרכזי של האיחוד, אף מפלגתו של סאלם התמזגה לתוך מפלגת השלטון החדשה של סאדאת. סאלם זכור בהיסטוריה המצרית במיוחד בקשר לתפקידו בדיכוי המחאות של ינואר 1977, שפרצו בשל המצב הכלכלי הקשה במצרים באותה תקופה ובמיוחד על רקע ביטול הסובסידיות על מוצרי מזון בסיסיים שדרשה קרן המטבע הבין-לאומית. שמו של סאלם נזכר באחת מסיסמאות המחאה של אותה תקופה: "יא ממדוח ביי, אל-לחמה בקת בגניה!" (אדון ממדוח, הבשר התייקר!). בתפקידו כראש ממשלה, קיבל סאלם גם את פני המשלחת הישראלית הראשונה שהגיעה לקהיר בדצמבר 1977 כדי להשתתף בשיחות השלום. ב-1978, בעקבות התפטרות שר החוץ איבראהים כאמל במחאה על הסכמי קמפ דייוויד, פירק סאדאת את הממשלה, וסאלם הוסר מתפקידו. במקומו מונה מוסטפא ח'ליל, שכיהן אז כיושב ראש מפלגת השלטון. בשנים הבאות, על אף שלא כיהן בתפקיד רשמי, המשיך סאלם לתפקד כיועץ הן לנשיא סאדאת והן לממשיכו הנשיא חוסני מובארכ. סאלם נפטר בלונדון בגיל 70, שם שהה לצורך קבלת טיפול רפואי. ממדוח סאלם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ההפיכה השקטה של אל-סאדאת, באתר מצפן, ‏10 בדצמבר 1971 כתבה באתר החדשות אל-וטן, 32 שנים למותו כתבה באל-ג'זירה לזכר 34 שנים למותו של ממדוח ותפקידו בדיכוי מהומות הלחם. גדעון לוי, 30 שנה לשלום עם מצרים | גדעון לוי נזכר איך סיקר את המשלחת הישראלית הראשונה לשיחות השלום בקהיר, באתר הארץ, 27 במרץ 2009 ערך על ממדוח סאלם באנציקלופדיה בריטניקה Mamdouh Salem, 70; Was Egyptian Premier, ניו יורק טיימס, ‏26 בפברואר 1988 (באנגלית)
מרסיה זעירה

מרסיה זעירה (שם מדעי: Maresia nana) הוא צמח חד שנתי, מין נדיר בישראל בסוג מרסיה. המרסיה הזעירה היא צמח חד שנתי אפור בעל גבעולים ירקרקים-חומים דקים, המגיעים לגובה של 5–15 סנטימטר. יש לה עלים פשוטים, מסורגים ומאורכים, ברוחב של כ-3 מילימטר ואורך של 1–3 סנטימטר. העלים קשיחים ומכוסים בשיער כוכבי צפוף. פרחי המרסיה הזעירה הם ורודים וקטנטנים בגודל של 3–5 מילימטר. יש להם 4 עלי גביע באורך של כ-2 מלימטר, 4 עלי כותרת ו-6 אבקנים. המרסיה הזעירה פורחת בחודשים דצמבר-מרץ. מרסיה זעירה גדלה בחולות חוף הים בתפוצה ים-תיכונית (ספרד, האיים הבלארים, צרפת, קורסיקה, סיציליה, איטליה, קרואטיה, מונטנגרו, אלבניה, יון, כרתים, בולגריה, טורקיה, קפריסין, סוריה, לבנון, ישראל, חצי האי סיני, מצרים, לוב, תוניסיה, אלג'יריה, מרוקו) וסהרו-ערבית (קווקז, אפגניסטן, איראן, עיראק). בישראל היא גדלה במישור החוף בכ-20 אתרים. בעבר נחשבה אשדוד לגבול תפוצתה הדרומית בישראל, אך במאה ה-21 היא זוהתה גם דרומה מאשדוד עד גבול רצועת עזה. במישור החוף הדרומי מצפון לאשדוד היא גדלה במספר מקבצים בחולון, ראשון לציון ופלמחים ובשנת 2017 פורסם שמקבץ שלה זוהה ברחובות. בשנת 2015 זוהו מקבצים של המרסיה הזעירה מדרום לחוף אכזיב ובאזור שפך נחל בצת. מדיה וקבצים בנושא מרסיה זעירה בוויקישיתוף מרסיה זעירה, באתר NCBI (באנגלית) מרסיה זעירה, באתר צמח השדה מרסיה זעירה, באתר צמחיית ישראל וסביבתה מרסיה זעירה, באתר Tropicos (באנגלית) מרסיה זעירה, באתר GBIF (באנגלית) מרסיה זעירה, באתר The Plant List (באנגלית) מרסיה זעירה, באתר IPNI (באנגלית) סקר תשתיות טבע עירוני אשדוד, דצמבר 2016, עמודים 56-57 מרסיה זעירה, צמחיית ישראל וסביבתה ערגה אלוני, מרסיה זעירה חד-שנתי בסכנת הכחדה הגדל בחולות מישור החוף, כלנית, כתב-עת לצמחי ישראל, מרץ 2022 לירן וקיל, אתר חדש של מרסיה זעירה Maresia nana ברחובות, כלנית, כתב-עת לצמחי ישראל, 10 במרץ 2017 חדשות בוטניות מחוף הגליל המערבי, כלנית, כתב-עת לצמחי ישראל, 3 במרץ 2017
Forbidden Love

Forbidden Love (בעברית: אהבה אסורה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן העשירי שלה, Confessions on a Dance Floor‏ (2005). הוא יצא לאור ב-9 בנובמבר 2005, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב והופק על ידי מדונה וסטיוארט פרייס. ב-Genius תיארו את "Forbidden Love" כשיר אלקטרופופ בעל קצב בינוני. הוא חולק את אותו שם כמו "Forbidden Love" מאלבום האולפן השישי שלה, Bedtime Stories‏ (1994). על אף אותו השם, לשני השירים יש נושאים שונים מאוד. ב-TopGaySongs.com סקרו את השיר והצהירו: [שני השירים]... ייחודיים... ההבדלים ביניהם די מדהימים ביחס לדמיון שלהם. שניהם מפקפקים במשמעות והכוח של אהבה, וכיצד הם משפיעים על מערכות היחסים שלנו עם אחרים [...] כל שיר מציג לנו כיצד אהבה הופכת את האמונות שלנו, וגורמת לנו לפקפק בטבעה של משמעות הדבר כאשר משהו 'אסור' לנו... מה קורה כשאנחנו נלחמים נגד האיסורים והטאבו האלה". — סקירת השיר ב-TopGaySongs.com עשור לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-9 מיליון השמעות. האודיו הרשמי של "Forbidden Love" הועלה לערוץ היוטיוב של מדונה ב-8 באפריל 2017. נכון לינואר 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-2 מיליון צפיות. סרטון השיר "Forbidden Love" באתר יוטיוב Madonna – Forbidden Love (2005), נבדק ב-2022-12-31 Madonna – Forbidden Love, נבדק ב-2022-12-31 Forbidden Love, 2005-11-11, נבדק ב-2022-12-31 Forbidden Love, נבדק ב-2022-12-31
ציפורנית חופית

ציפורנית חופית (שם מדעי: Silene modesta) היא צמח חד-שנתי ממשפחת הציפורניים. הציפורנית החופית פורחת בחודשים אפריל–יוני. ציפורנית חופית גדלה באדמה חולית. היא אנדמית לישראל וללבנון. בישראל היא גדלה במישור החוף ובמערב הנגב. מדיה וקבצים בנושא ציפורנית חופית בוויקישיתוף ציפורנית חופית, באתר NCBI (באנגלית) ציפורנית חופית, באתר צמח השדה ציפורנית חופית, באתר Tropicos (באנגלית) ציפורנית חופית, באתר GBIF (באנגלית) ציפורנית חופית, באתר IPNI (באנגלית) מייק לבנה, צפורנית חופית, צמח השדה סקר תשתיות טבע עירוני אשדוד, דצמבר 2016, עמודים 56–57 ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרידריך וילהלם, דוכס קורלנד

פרידריך וילהלם, דוכס קורלנד (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Kettler‏; 19 ביולי 1692 - 21 בינואר 1711) היה דוכס קורלנד וסימגליה מ-1698 עד 1711. בתקופת שלטונו נכבשה הדוכסות על ידי שוודים ואחר כך על ידי חיילים רוסים. פרידריך וילהלם קטלר נולד ב-19 ביולי 1692 במיטאו, והיה בנם של פרידריך קזימיר, דוכס קורלנד ואשתו השנייה אליזבת סופיה, נסיכת ברנדנבורג. בגיל שבע, לאחר מות אביו, ב-22 בינואר 1698 הוא מונה לדוכס קורלנד וסימגליה, עם זאת, עד לבגרותו המדינה נשלטה על ידי אמו ודודו פרדיננד קטלר, שהתגורר בדנציג. כאשר ב-1701 נכבשה סימגליה על ידי השוודים, פרידריך וילהלם ואמו הלכו לדודו פרידריך, שלימים הוכתר למלך הראשון בפרוסיה. הוא שהה בפרוסיה עד 1709, כאשר, לאחר ניצחונות רוסים נגד שוודיה, בגיל 17 הוא התארס לאנה, בתו של הצאר איוואן החמישי, שבעצמו היה אחיו למחצה של פיוטר הגדול. מועצת הדוכסות בשנת 1709 הכירה בפרידריך וילהלם כמבוגר והדוכס הצעיר הגיע לליבאו בשנת 1710. הוא התחתן עם אנה מרוסיה ב-11 בנובמבר 1710 (31 באוקטובר, על פי הלוח הישן) בחתונה מפוארת שנערכה בבירה הרוסית החדשה סנקט פטרבורג, שהציגה את כוחה של האימפריה הרוסית המתהווה ואת זוהר החצר שלה. אולם בדרך חזרה מסנקט פטרבורג מת פרידריך וילהלם ב-21 בינואר 1711 בתחנת הדואר, ואלמנתו אנה, יחד עם גופת הדוכס, הגיעו למיטאו רק ב-4 במרץ. לאחר מותו, אנה קיבלה על עצמה את העוצרות של הדוכסות. בשנת 1730 היא הפכה לקיסרית רוסיה והדוכסות עברה לדודו של פרידריך וילהלם פרדיננד קטלר, אך נשלטה בפועל על ידי רוסיה. היא הפכה לעצמאית מחדש בשנת 1737, כאשר היא עברה למאהב של הצארינה אנה, ארנסט יוהאן פון בירון. במקביל בדוכסות החלה המגפה הגדולה, שהרגה חלק גדול מהאוכלוסייה. מדיה וקבצים בנושא פרידריך וילהלם, דוכס קורלנד בוויקישיתוף
זית מנזנילה

זית מנזנילה (בספרדית: Manzanilla de Sevilla) הוא זית ספרדי שצבעו ירוק, הגדל באזור סביליה אשר בדרום-מערב ספרד. הפרי נחשב לפופולרי למאכל, משמש גם לייצור שמן, ונמסק בחודש ספטמבר כשצבעו ירוק או שחור. הפקת שמן מזיתים שנמסקו מוקדם מניבה שמן חריף וחזק, בעוד שמזיתים בשלים יותר מופק שמן עדין. ניתן להבחין בין עץ זית רגיל לעץ זיתי מנזנילה לפי צפיפותו של המטע ונהוג להגיש את פירות העץ כזיתי שולחן שלמים או מגולענים. לזית המנזנילה שמות נוספים: מנזנילו הקדום (Early Manzanillo), צ'ורו דה אספיגה (Chorrúo de Espiga), קמומיל לבן זית (Olive White Chamomil), רומרילו (Romerillo), מנזנילו פינו (Manzanillo Fino). לזית המנזנילה זנים נוספים הגדלים ברחבי העולם: זית האסקל (Askal): הכלאה של ברנע ומנזנילה. זית טברה (Tevere): הכלאה של הפיצ'ולין ומנזנילה. זית מנזנילה שחור: נפוץ בקליפורניה החל משנות ה-60 ומשמש בעיקר כזיתים משומרים. זיתים כבושים, באתר וואלה, 5 בנובמבר 2002 Picual Olive Oil and Many Other Varieties, Olive Oils from Spain (באנגלית) זנים, באתר ענף הזית במועצת הצמחים Ana Morales-Sillero, Ana G. Pérez, Laura Casanova, José M. García, Cold storage of ‘Manzanilla de Sevilla’ and ‘Manzanilla Cacereña’ mill olives from super-high density orchards, Food Chemistry 237, 15 בדצמבר 2017, עמ' 1216–1225 doi: 10.1016/j.foodchem.2017.06.073 Patricia Lazicki and Daniel Geisseler, Olive Production in California
ארסטנוזאורוס

ארסטנוזאורוס (שם מדעי: Arstanosaurus; מילולית: "לטאת באר ארסטן") הוא סוג דינוזאור צמחוני מקבוצת האורניתופודים אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון שלפני 85 עד 84 מיליון שנה מזמננו במרכז אסיה והוא נחשב לקרוב של ההדרוזאוריים או לפי מספר חוקרים לקרוב של הצרטופסים. מספר חוקרים אף טוענים שדינוזאור זה הוא "כימרה" (אנ') משולבת משני דינוזאורים נפרדים. מספר חוקרים גם קבעו שהסוג המבוטל Gadolosaurus, כנראה שייך לסוג זה. המאובנים של דינוזאור זה התגלו בתצורות בוסטוב (Bostobe Formation) שבקזחסטן והוא נאסף בשנות ה-90 מממצאים בודדים שכללו רק שרידים של חלק מהלסת העליונה וחלקים מעצם הירך, אשר דמו להדרוזאורים קדומים כמו הבקטרוזאורוס או אף לאיגואנודוניים. לצידו התגלו שרידי הדרוזאור לא מזוהה נוסף - Batyrosaurus. הסוג תואר בידי החוקרים Shilin ו-Suslov ב-1982 ונכלל בו מין יחיד - Arstanosaurus akkurganensis. ככל הנראה היה זה אוכל צמחים בינוני שנע על רגליו האחוריות והיה בעל שורת שיניים שהתחלפו כל הזמן כדי למנוע שחיקה. ארסטנוזאורוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ארסטנוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
זית פישולין

זית פישולין (בצרפתית: Picholine) הוא זית צרפתי שצבעו ירוק הגדל באזור פרובאנס אשר בדרום צרפת ונפוץ באיטליה, מרוקו, ישראל, צ'ילה, וארצות הברית. הפרי נחשב לפופולרי למאכל, כזית קוקטייל ומשמש גם לייצור שמן ונמסק בחודשים אוקטובר ונובמבר כשצבעו ירוק. פירותיו נמסקים לשמן כשהם בצבע שחור והם מייצרים שמן בעל ארומה של עשבי תיבול עם מרירות וחריפות בינוניות עד גבוהות. ניתן להבחין בין עץ זית רגיל לעץ זיתי פישולין לפי העלים שלו שנראים כמו כתר בעל צורה פתוחה והפרי שצורתו ביצית ומעט אסימטרית. לזית המנזנילה שמות נוספים: ג'ודוליין (Judoleine), לוקס בטרד (Lucques Batarde), פיקה (Piquette), פישולין דה לנגדוק (Picholine de Languedoc). זיתים כבושים, באתר וואלה, 5 בנובמבר 2002 archive.md, archive.md scheda database, www.oleadb.it
דיטאליני

דיטאליני (המכונה גם tubettini) היא סוג של פסטה שצורתה כמו צינור קטן. דיאטליני מתוארת כ"גודל אצבעון" וכ-"מקרוני קצר מאוד". באזורים מסוימים הוא נקרא גם "סלט מקרוני". במהלך העידן התעשייתי בפוליה, איטליה, התחרש פיתוח מוגבר של דיטאליני ופסטות קצרות אחרות. בזמנים עכשויים, מדובר בפסטה בייצור המוני. היא משמשת במספר מנות, והיא נפוצה ברחבי סיציליה. ניתן להשתמש דיטאליני בכמה מנות פסטה, כמו פסטה אי פיגיולי(אנ') (פסטה ושעועית). משתמשים בה במנות סיציליאניות מסורתיות "בכל רחבי סיציליה". כמה מנות סיציליאניות עם דיטאליני כוללות פסטה עם גבינת ריקוטה ופסטה chi vruocculi 'rriminati (פסטה עם ברוקולי). לעיתים קרובות משתמשים בדיטאליני במרקים. והיא תוארה כאידיאלית לשימוש במרקים בשל גודלה שיכול "להתאים היטב על כפית". ניתן להשתמש בה גם בסלטי פסטה. מדיה וקבצים בנושא דיטאליני בוויקישיתוף Donatella Arpaia, Kathleen Hackett, Donatella Cooks: Simple Food Made Glamorous: A Cookbook, Harmony/Rodale, 2010-04-13, ISBN 978-1-60529-062-1. (באנגלית) Silvano Serventi, Françoise Sabban, Pasta: The Story of a Universal Food, Columbia University Press, 2002-11-06, ISBN 978-0-231-51944-1. (באנגלית) Liz Scott, The Complete Idiot's Guide to High-Fiber Cooking: Get All the Benefits of Fiber—Deliciously!, Penguin, 2008-12-02, ISBN 978-1-4406-9748-7. (באנגלית) Touring Club of Italy, Authentic Sicily, Touring Editore, 2005, ISBN 978-88-365-3403-6. (באנגלית) Michael Bauer, Why Tipsy Pig's macaroni and cheese is so good, SFGATE, ‏2010-02-07 (באנגלית אמריקאית) Ditalini Chopped Salad, STLtoday.com (באנגלית)
חמסה (משחק)

חמסה או יאצי הוא משחק עם חמש קוביות משחק. במשחק חמסה כל שחקן בתורו מטיל כל קובייה מפעם אחת עד שלוש פעמים. המטרה במשחק היא לקבל בסופו של דבר סכום נקודות כמה שיותר גבוה. מדיה וקבצים בנושא חמסה בוויקישיתוף חמסה, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ויקיפדיה זירו

ויקיפדיה זירו (באנגלית: Wikipedia Zero) היה פרויקט של קרן ויקימדיה אשר סיפק גישה לוויקיפדיה ללא תשלום בטלפונים ניידים באמצעות דירוג אפס (אנ'). מטרת הפרויקט הייתה לתת גישה לידע חינמי עבור תלמידים וסטודנטים במעמד סוציו-אקונומי נמוך, נטען כי 800 מיליון אנשים קיבלו גישה לוויקיפדיה במסגרת הפרויקט. הפרויקט הסתיים ב-2018. הפרויקט הושק בשנת 2012, וזכה בפרס South by Southwest לאקטיביזם לשנת 2013. לאחר שהפרויקט ספג ביקורת לאורך השנים בגין הפרת עקרון נייטרליות הרשת, הודיע הפרויקט על סיום היוזמה בפברואר 2018, והקרן הודיעה כי תמצא אסטרטגיה חדשה להפוך את ויקיפדיה לנגישה יותר. בהשראת המיזם, נוצר גם פייסבוק זירו (אנ').‏ מדיה וקבצים בנושא ויקיפדיה זירו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה זירו (באנגלית) אמיתי זיו, בוויקיפדיה רצו לאפשר גם לאנשים ללא אינטרנט לעיין בערכים - ואז התחיל הבלגן, באתר TheMarker‏, 28 ביוני 2016 Archive:Wikipedia Zero - Wikimedia Foundation Governance Wiki, foundation.wikimedia.org (באנגלית) SXSW: Wikipedia for Non-Smartphones Is Brilliant. Here's Why, Popular Mechanics, ‏2013-03-08 (באנגלית אמריקאית) Monica Riese, 8:30PM, Tue Mar. 12, 2013, SXSW Interactive Awards Announced, www.austinchronicle.com (באנגלית אמריקאית) Raegan MacDonald, Wikipedia Zero and net neutrality: Wikimedia turns its back on the open internet, Access Now, ‏2014-08-08 (באנגלית) Jeremy Malcolm, Net Neutrality and the Global Digital Divide, Electronic Frontier Foundation, ‏2014-07-24 (באנגלית) Wikimedia Foundation, Building for the future of Wikimedia with a new approach to partnerships, Diff, ‏2018-02-16 (באנגלית אמריקאית) Wikipedia Zero – DW – 12/18/2013, dw.com (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ויקיפדיה זירו".
קופיפטריקס

קופיפטריקס (שם מדעי: Copepteryx; מיוונית עתיקה: "pteryx" - אצבע/כנף ו-"Kope" - קופ, כלומר: "האצבע של קופ") הוא סוג של עוף ימי קדום דמוי-פינגווין וחסר יכולת תעופה, אשר התקיים בסוף האוליגוקן ביפן לפני 28 עד 23 שנה מימינו. הסוג תואר ב-1996 בידי אולסון והאסגווה (Olson & Hasegawa) ונכללים בו 2 מינים: Copepteryx hexeris ו-Copepteryx titan. במראהו דמה מאוד לויימאנו, מהקדומים שבפינגווינים וכמותו היה בעל אורח חיים מיימי ולא מעופף והוא היה מהגדולים שבעופות הימיים בתקופתו, כאשר עצם הירך שלו הגיע לאורך 223 מ"מ. הוא התקיים במימי החופים של יפן, בהם דג דגים ודיונונים. ואולם למרות דמיונו החיצוני לפינגווין הוא למעשה השתייך למשפחה הנכחדת Plotopteridae, הקרובה לקורמורניים והנחשוניים המודרניים ומשוייכת כמותם לסדרת הסולתאים (ובעבר לשקנאים). הדמיון ביניהם נובע כנראה מאבולוציה מתכנסת עקב אורח חיים דומה. מדיה וקבצים בנושא קופיפטריקס בוויקישיתוף קופיפטריקס, באתר GBIF (באנגלית)
תפריט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... תפריט (במסעדות) - רשימת מאכלים מהם ניתן לבחור. תפריט התחל (במחשבים) - תצוגה גרפית מרוכזת של תוכנות ופעולות עיקריות, נפוץ במערכות הפעלה. תפריט, הירחון לכל – ירחון ישראלי שיצא לאור בסביבות השנים 1949–1952. התפריט (סרט) – קומדיה אמריקאית משנת 2022. The Menu - סדרת טלוויזיה ששודרה בשנים 2004–2005. "The Menu", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
גיגאנהינגה

גיגאנהינגה (שם מדעי: Giganhinga; מילולית: "נחשון ענק") הוא סוג של עוף ימי קדום ממשפחת הנחשוניים שבסדרת הסולתאים, אשר התקיים בין המיוקן לפליסטוקן באמריקה הדרומית. המאובנים שלו התגלו באורוגוואי וארגנטינה בתצורות: "Camacho Formation"‏, "the San José Formation" ו-"the Libertad Formation" וכנראה גם "Ituzaingó Formation" ואלה כללו שרידים לא שלמים וכבדי משקל של אגן ירכיים ושל עצם הירך והוא תואר ב-2002 בידי החוקרים Rinderknecht & Noriega, כאשר תחילה הוא נחשב לסוג של עוף אימה עקב גודלו ומקום הימצאו. עם זאת מבנה העמנות הזכיר מבנה דחוס המתאים לעופות מים קרובים לשקנאים ודומה ביותר לזה של הנחשוניים והקורמורניים. הסוג מכיל מין יחיד Giganhinga kiyuensis - הקרוי על שם חופי "Kiyü" שבדרום אורוגוואי, סמוך לשפכי הריו דה לה פלטה. עוף זה היה גדול מאוד ומדידה דומה ביחס לנחשון אמריקאי משווה שגובהו הגיע ל-1.5 מטר ולמשקל של 12 עד 17.7 ק"ג, אם כי מספר חוקרים מעריכים את המשקל בזהירות מאחר שעופות רבים בעלי צפיפות עצמות נמוכה יחסית, המקטינה את משקלם. ככל הנראה עקב משקלו היה חסר יכולת תעופה וכנראה ששחה וצלל מתחת למים במרדף אחר דגים. ככל הנראה משקלו עזר לו בתמרון וברדיפה אחרי טרף. גיגאנהינגה, באתר GBIF (באנגלית) Areta, J. I.; Noriega, J. I.; Agnolin, F. (2007). "A giant darter (Pelecaniformes: Anhingidae) from the Upper Miocene of Argentina and weight calculation of fossil Anhingidae". Neues Jahrbuch für Geologie und Paläontologie - Abhandlungen. 243 (3): 343–350. doi:10.1127/0077-7749/2007/0243-0343. Rinderknecht, A.; Noriega, J.I. (2002). "Un nuevo género de Anhingidae (Aves: Pelecaniformes) del Plioceno–Pleistoceno del Uruguay (Formación San José)". Ameghiniana. 39 (2): 183–191. Archived (PDF) from the original on 2022-05-09. Retrieved 2022-05-05
קרוול

קרוול היא מפרשית קטנה באורך של כ-4.99 מטר. בישראל היא משמשת בעיקר את שבטי צופי הים. הקרוול תוכננה בשנת 1953 על ידי האדריכל הימי הצרפתי ז'אן-ז'אק הרבולו (Jean-Jacques Herbulot) עבור בית הספר הימי הצרפתי Les Glénans כסירת חתירה ושיט מפרשים הבנויה מלוחות עץ לבוד (דיקט). כינויה הוא על שם הקרוולה הספרדית מימיו של קולומבוס. השימוש בסירה התרחב למספר בתי ספר ומועדוני שיט בצרפת - ובהם קלאב מד (Club Med), שהביא את הדגם לישראל. הדגם המקורי מצוי בשימוש בצרפת עד ימינו אלה. הדגם נבחן על ידי קברניטי צופי ים בישראל ונמצא מתאים לפעילות חינוכית-ימית בשבטים. בשנות ה-80' של המאה ה-20 פותח בצופי ים ישראל דגם קרוול משופר העשוי מפיברגלס, וארוך יותר מהקרוול הצרפתית המקורית בכשלושים ס"מ. אורך הקרוול המשופרת נקבע במקור ל-4.99 מ' כדי להימנע מדרישות שונות (ציוד, רישוי וכדומה) שנדרשו אז על ידי משרד התחבורה הישראלי. הדגם החדש גם המיר את החרטום המקורי הקטום בחרטום מעוגל. כיום פעילות כמה עשרות סירות קרוול בארץ, רובן בשבטי צופי ים ומיעוטן במרכזים ימיים, ורובן הגדול מדגם הפיברגלס. מפני שכיום הגבלות משרד התחבורה מוטלות רק על סירות שאורכן עולה על 7 מטרים, ולא מהוות עוד גורם בקביעת גודלה, יוצרה הסירה בדגם האחרון באורך גדול במעט של 5.03 מטרים. יתרונותיה של הקרוול לחינוך ימי הם שניתן להפליג בה גם במפרשים וגם במשוטים, היא פשוטה לתפעול, בעלת יציבות ראשונית טובה ועמידה לנזקים. סנונית לווייתנית צופי ים ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.