laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
עיני הדרקון

עיני הדרקון הוא שמו של ספר פנטזיה פרי עטו של סטיבן קינג, שיצא לאור בשנת 1984, הנאמן לכללי סוגת המעשייה. העלילה עוסקת בבית מלוכה של ארץ נשכחת בשם דליין, בה שולט המלך רולנד הזקן ולצידו הקוסם והיועץ האפל פלאג. בתחילת הסיפור הוא מחפש אישה שתמצא חן בעיניו ומוצא נערה בת 17 ושמה סשה. היא מוצאת חן בעיניו, והשניים מתחתנים. לסשה נולדים שני ילדים: הבן הבכור פיטר (הדומה לאמו ויהיה מוכשר בדברים רבים בעתיד) והבן הצעיר תומאס (בעל חשיבה איטית, אך עם חוש כיוון והתמצאות טובים מאוד, וכן שליטה טבעית בחץ וקשת, בדומה לאביו) אך סשה מתה לאחר שילדה את תומאס, בנה הצעיר. המלך והממלכה כולה מתאבלים רבות מכיוון שהייתה מלכה טובה מאוד אדיבה וחביבה לכל תושבי דליין. הסיפור מלווה את החיים במשפחת המלוכה. בעוד פיטר אינטליגנט, תלמיד מצטיין ורב כישורים, תומאס הוא בעל אינטליגנציה מועטה ותמיד קינא בפיטר על היותו נאהב ומוכשר. עד שיום אחד כשהיה בן 16, נשלח פיטר למשפט על פשע איום ונורא שהרעיד את הממלכה. לאחר שנמצא אשם הוא מובל לכלא בראש כיכר המחט (הכיכר המרכזית בה נערכים טקסי ההמלכה) שם הוא אמור לבלות את שארית חייו. בזמן כליאתו, פלאג נוטל במרמה את השלטון לידיו. בהמשך הספר מתואר מסעו של יורש-העצר החוקי אל הכתר. דמות קוסם המלך היא דמות בעלת כוחות על טבעיים אשר גילה בן למעלה מ-500 שנה. קוסם המלך הופיע בממלכה פעמים רבות בעבר, נוטל כל פעם דמות אחרת וממיט חורבן ואומללות באשר הוא מופיע. קוסם המלך נקרא כאן פלאג, דמות חוזרת בספריו של סטיבן קינג (הדמות ה"רעה" הראשית בספר 'העמדה', דמות שלילית בסדרת 'המגדל האפל' ועוד). עיני הדרקון, באתר OCLC (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארק מדאל ריאטה

ארק (בגאלית סקוטית: Erc; נפטר ב-474) היה מלך אגדי של ממלכת דאל ריאטה עד שנת 474. על פי "דברי ימי ממלכת אירלנד" נקרא ארק בשם מוירדאך (Muiredach) בנו של אואגאן מק ניל, בנו של ניאל מתשעת השבויים - המלך העליון של אירלנד בשלהי המאה החמישית. לפי מקור אחר ארק הוא צאצא של משפחת מקונייר קואם (שני המקורות אינם סותרים זה את זה). בתקופת שלטונו החלה היפרדותה של ממלכת דאל ריאטה ממלכת אירלנד, וארק העביר את בירתו לאזור ארגייל שבסקוטלנד. הפרדות זו הושלמה בתקופת מלכותו של בנו פרגוס מור (פרגוס מור היה השני מ-12 בניו של ארק שמלך בדאל ריאטה) - אחרי לוארן. דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים תולדות ממלכת דאל ריאטה
לאנס (כדורגל)

ראסינג קלוב דה לאנס (צרפתית: Racing Club de Lens) הוא מועדון כדורגל מהעיר לאנס שבמחוז הצרפתי פה דה קאלה. המועדון הוקם ב-1906 על ידי קבוצה של כורי פחם מהעיר לאנס ומהאזור אשר סביב לה. משחקי הבית של הקבוצה נערכים באצטדיון בולארט-דלליס שתכולתו 41,299 מקומות. במרוצת השנים זכה המועדון במספר תארים מרכזיים, המשמעותי שבהם בעשרים השנים האחרונות הייתה אליפות צרפת בעונת 1997/1998 כאשר את הקבוצה הנהיג הקפטן המקומי אריק סיקורה. בין כוכבי הקבוצה בשנים 1991–1999 היה פרדריק דהו שעלה למגרש 229 פעמים באותה תקופה. בעונת 2001/2002 הובילה הקבוצה את טבלת הליגה הצרפתית לאורך מרבית העונה כאשר הכוכב המרכזי שלה היה החלוץ מסנגל אל חאדג'י דיוף. הקבוצה הפסידה את האליפות במחזור האחרון לקבוצת ליון. בעונת 2007/2008 המועדון ירד לליגה השנייה ושב לליגה הראשונה עד עונת 2011/2010 בה ירד לליגת המשנה פעם נוספת. בסיום עונת 2013/2014 שב המועדון לליגת העל הצרפתית. לאחר עונה אחת שבה הקבוצה לליגת המשנה. בסוף עונת 2019/2020 חזרה לליגת העל הצרפתית בכדורגל. בסיום עונת 2022/2023 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה והעפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות יחד עם האלופה פריז סן-ז'רמן. נכון ל-12 בפברואר 2024 אליפות צרפת: 1998 (ועוד אחת במלחמת העולם השנייה, ב־1943/1944, תחת שלטון וישי) סגנות: 4 (1956, 1957, 1977, 2002, 2023) סגנות הגביע הצרפתי: 3 (1948, 1975, 1998) גביע הליגה הצרפתית: 1999 סגנות: 2008 גביע אופ"א: חצי גמר (2000) גביע האינטרטוטו: 2 (2005, 2007) ניצחון הליגה הגדול ביותר: 10 : 2 (נגד RC פריז בעונת 1963/1964) הניצחון הגדול ביותר בגביע אירופי: 7 : 0 (נגד אווניר-בגן בעונת 1995/1996) ההפסד הגדול ביותר בגביע אירופי: 0 : 6 (נגד לאציו ב-2 בנובמבר 1977) מספר שערים במשחק יחיד: 16, סטפן דמביסקי במשחק הגביע הצרפתי נגד אובי אסטוריס ב-13 בדצמבר 1942 מספר ההופעות הגבוה ביותר במדי המועדון: אריק סיקורה (497) וברנאר פלאזק (377) מספר השערים הגדול ביותר לעונה לשחקן: אחמד אודז'אני (30, 1963/1964) ורוז'ר בולי (1993/1994) מלך השערים בכל הזמנים: מריאן וייזינסקי ואחמד אודז'אני (93) מספר הצופים הגדול ביותר במשחק בית: 48,912 (נגד אולימפיק מרסיי בניצחון הליגה 2 : 1 ב-15 בפברואר 1992) מדיה וקבצים בנושא לאנס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לאנס (בצרפתית) לאנס, ברשת החברתית פייסבוק לאנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לאנס, ברשת החברתית אינסטגרם לאנס, ברשת החברתית טיקטוק לאנס, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu Saison 2021-2022, www.rclens.fr, ‏2021-07-01 (בצרפתית)
דומנגארט רטי

דומנגארט רטי (בגאלית סקוטית: Domangart Réti; מת בשנת 507 לערך) היה מלך דאל ריאטה בראשית המאה השישית. דומנגארט עלה לשלטון בשנת 501 לערך, לאחר מותו של אביו, פרגוס מור, ומלך עד למותו. לפי הידוע היו לדומנגארט לפחות שני בנים: קומגאל וגאבראן, שניהם מלכו אחריו. ב"טרילוגיית חיי פטריק הקדוש" מצוין כי דומנגארט נכח בעת מותו של פטריק הקדוש בשנת 493 לערך. דומנגארט מת בשנת 507 לערך, ואחריו עלה לשלטון בנו, קומגאל. שמו השני, "רטי", מוזכר בספרו של אדומנאן "חייו של קולומבה הקדוש" בצורה "קורקו רטי" - וייתכן שמדובר למעשה בעיוות של שם הממלכה - "דאל ריאטה" ושמו של המלך הוא למעשה "דומנגאט מדאל ריאטה". פירוש אחר שניתן למעשה הוא שמדובר בשמו של השבט שכן המונח "קורקו" משמעו באירית עתיקה "שבט", היינו "דומנגארט משבט רטי". דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך דברי ימי הפיקטים
היברניאן

מועדון הכדורגל היברניאן (באנגלית: Hibernian Football Club) הוא מועדון כדורגל סקוטי מהעיר אדינבורו, ומייצג את העיר בליגת העל הסקוטית. המועדון הוקם ב-1875 על ידי אירים-קתולים, אך זהותו הדתית התעמעמה לאורך השנים וכיום היא מבוססת על מיקום גאוגרפי ולא על דת. המורשת האירית של היברניאן משתקפת בשם ("היברניה" - שמה הלטיני של אירלנד), בצבעים ובסמל. המועדון מכונה בדרך כלל "היבס", "היי-ביז" ו"הקאבאג'". אוהדי המועדון מכונים "היביס" (אוהד יחיד מכונה "היבי"). משחקי הבית של היברניאן נערכים באצטדיון איסטר רואד, המכיל 20,421 מושבים. המועדון משתמש באיסטר רואד מאז 1893, לאחר שקודם לכן שיחק בהיברניאן פארק. המועדון זכה בארבע אליפויות ליגה (האחרונה ב-1952) ו-3 פעמים בגביע הסקוטי (האחרונה ב-2016). בסוף עונת 2013/2014 ירד לליגה הסקוטית השנייה אחרי 15 עונות ברציפות בליגת העל הסקוטית. אף על פי שנכשל גם בעונת 2015/16 בניסיונו לעלות לליגה הבכירה, זכה המועדון בעונה זו בגביע הסקוטי אחרי ניצחון דרמטי 2–3 על גלאזגו ריינג'רס. אליפות סקוטלנד: (4) זכייה (4): 1902/1903, 1947/1948, 1950/1951, 1951/1952 סגנית (6): 1896/1897, 1946/1947, 1949/1950, 1952/1953, 1973/1974, 1974/1975 הגביע הסקוטי: (3) זוכה (3): 1886/1887, 1901/1902, 2015/2016 סגנית (12): 1895/1896, 1913/1914, 1922/1923, 1923/1924, 1946/1947, 1957/1958, 1971/1972, 1978/1979 2000/2001, 2011/2012, 2012/2013, 2020/2021 גביע הליגה הסקוטית: (3) זכייה (3): 1972/1973, 1991/1992, 2006/2007 סגנית (8): 1950/1951, 1968/1969, 1974/1975, 1985/1986, 1993/1994, 2003/2004, 2015/2016, 2021/2022 צופים: המספר הגבוה ביותר למשחק אחד: 65,860 במשחק נגד הארטס ב-2 בינואר 1950 הממוצע הגבוה ביותר לעונה: 30,700 בעונת 1951/1952 משחק יחיד: הניצחון הגדול ביותר: 22 - 1 על בלק ווטס היילנדס ב-3 בספטמבר 1881 הניצחון הרשמי הגדול ביותר: 15 - 1 על פיבלס רוברס ב-11 בפברואר 1961 ניצחון הליגה הגדול ביותר: 11 - 1 על איירדייר (24 באוקטובר 1959) והמילטון (6 בנובמבר 1965) ההפסד הגדול ביותר: 0 - 10 נגד גלאזגו ריינג'רס ב-24 בדצמבר 1898 הופעות ומשחקי נבחרת: הכי הרבה הופעות בנבחרת לאומית: לורי ריילי עם 38 הופעות עבור נבחרת סקוטלנד הכי הרבה הופעות בליגה: ארתור דאנקן עם 446 שערים: מלך השערים בכל הזמנים: גורדון סמית' עם 364 שערים הכי הרבה שערים בעונה אחת: ג'ו בייקר עם 42 שערים בעונת 1959/1960 העברות: סכום העברה מהמועדון: 4.4 מיליון לירות שטרלינג ששולמו על ידי סלטיק ב-2007 תמורת סקוט בראון סכום העברה אל המועדון: 700,000 לירות שטרלינג תמורה יוליסס דה לה קרוז מדפורטיבו קיטו (2001) Lugton, Alan (1999). The Making of Hibernian 1. John Donald Publishers Ltd. ISBN 0-85976-509-1 Mackay, John (1986). The Hibees. John Donald Publishers Ltd. ISBN 0-85976-144-4 מדיה וקבצים בנושא היברניאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היברניאן היברניאן, ברשת החברתית פייסבוק היברניאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) היברניאן, ברשת החברתית אינסטגרם היברניאן, ברשת החברתית טיקטוק היברניאן, ברשת החברתית LinkedIn היברניאן, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net פרופיל, באתר FootballDatabase.eu היברניאן באתר ה-BBC ספורט: חדשות המועדון - תוצאות עדכניות - המשחקים הקרובים - סטטיסטיקות המועדון חדשות היברניאן מהסקוטסמן ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא סקוטלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמיל בוק

אמיל בּוֹק (ברומנית: Emil Boc; נולד ב-6 בספטמבר 1966) הוא פוליטיקאי רומני אשר כיהן בין היתר כראש ממשלת רומניה בין 2008 ו-2012 ומכהן מ-2012 כראש עיריית קלוז'-נאפוקה. בוק כיהן כראש עיריית קלוז'-נאפוקה בשנים 2004–2008 וכן כיהן כנשיא המפלגה הדמוקרטית ליברלית (ברומנית: Partidul Democrat-Liberal), שהייתה מפלגתו של נשיא רומניה טראיאן בססקו, אשר הטיל עליו את הרכבת הממשלה ב-15 בדצמבר 2008. ב-13 באוקטובר 2009 הופלה ממשלתו של אמיל בוק בהצבעת אי אמון והוא שימש כראש ממשלה בפועל עד לבחירתו של ראש ממשלה חדש. אחרי מספר ניסיונות להקים ממשלה חילופית, שב נשיא רומניה טראיאן בססקו והטיל על בוק את הקמתה של ממשלה, והוא עמד בראשה לאחר שזכה באמון הפרלמנט. ב-6 בפברואר 2012 הודיע בוק על התפטרותו בעקבות הפגנות נגד צעדי הצנע בהם נקטה ממשלתו בעקבות המשבר הכלכלי ובעקבות טענות לשחיתות. בהמשך אותה שנה נבחר בוק מחדש לראשות עיריית קלוז'-נאפוקה. מדיה וקבצים בנושא אמיל בוק בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא רומנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרהאד מושירי

ארדוואן פרהאד מושירי (בפרסית: فرهاد ﻣﺸﻴﺮى; נולד ב-1955 באיראן) הוא איש עסקים ומשקיע בריטי-איראני הפועל בעיקר בלונדון. מושירי מחזיק בבעלותו מניות במספר חברות פלדה ואנרגיה בבריטניה וברוסיה. משפחתו של מושירי נמלטה מאיראן ב-1979. הוא למד חשבונאות באוניברסיטת לונדון, ועבד כרואה חשבון בחברות ארנסט אנד יאנג, Pannell Kerr Forster ודלויט טוש טומטצו. את הונו צבר כשייעץ לאיש העסקים אלישר אוסמנוב. מושירי ואוסמנוב הם הבעלים במשותף של רד אנד וייט החזקות, שרכשה באוגוסט 2007 14.65% ממניות מועדון הכדורגל ארסנל שהיו שייכות לדייוויד דין, לשעבר סגן יושב-ראש ארסנל. החברה שבבעלותם הודיעה ב-18 בספטמבר 2007 כי היא הגדילה את החזקותיה בארסנל ל-21%, וב-28 בספטמבר 2007 ל-23%. שבוע אחד קודם לכן מושירי הכריז כי הוא מעוניין להגדיל את החזקות החברה ל-25% ממניות ארסנל. בפברואר 2016 הודיע מושירי על כוונתו למכור את מניותיו בארסנל על מנת לקנות את מניות קבוצת הכדורגל אברטון. המהלך הושלם באופן רשמי ב-27 בפברואר ומושירי רכש 49.9% ממניות הקבוצה. מדיה וקבצים בנושא פרהאד מושירי בוויקישיתוף רשימת חברות בבעלות מושירי Iranian Moshiri Becomes Billionaire Helping Russia’s Richest Man, בלומברג, 11 באפריל 2012 פרהאד מושירי באתר פורבס Matt Law, ‏Everton poised for takeover by former Arsenal shareholder Farhad Moshiri, The Telegraph, 27 February 2016
דני פישמן

דניאל דייוויד פישמן (אנגלית: Daniel David Fiszman; ‏ 9 בינואר 1945 - 13 באפריל 2011) היה סוחר יהלומים ודירקטור במועדון הכדורגל ארסנל. פישמן היה בנם של זוג בלגים שברחו מפני הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. את הונו הוא עשה בתעשיית היהלומים. פישמן היה הבעלים של קבוצת סטאר דיאמונדס שבסיסה בלונדון, שוויה הוא כשמונים מיליון לירות שטרלינג והיא סוחרת בעיקר ביהלומים גולמיים. חברת היהלומים מחזיקה גם ב-16% מהמניות של חברת אביקרסט שלקוחותיה הגדולים ביותר הם חברת ארגוס וחברת אסדה. השווי של החזקותיו האחרות של פישמן היה כ-236 מיליון לירות שטרלינג. הוא נמצא במקום ה-348 ברשימת העשירים של הסאנדיי טיימס. הדירוגים הקודמים שלו היו 207 (2004), 305 (2005), 273 (2006) ו-351 (2007). פישמן היה גם דירקטור לא-ביצועי והשני ברשימת בעלי המניות במועדון הכדורגל ארסנל. הוא החזיק בבעלותו 15,000 מניות המהוות 24.11% מכלל מניות ארסנל, ועד ל-27 בספטמבר 2007 הוא החזיק בבעלותו את מספר המניות הגדול ביותר. ב-28 בפברואר 2008 רכשה חברת רד אנד וייט החזקות מספר מניות שהובילו אותה למקום הראשון ברשימה. חלק מהמניות של פישמן נרכשו מהדירקטור דייוויד דין, כולל 2,840 מניות ב-1999. פישמן היה ממובילי פרויקט הבנייה של אצטדיון אשברטון גרוב, הידוע מאז כאצטדיון האמירויות בעקבות החסות של חברת אמירטס. על מנת שגורם כלשהו יוכל לשלוט בארסנל הוא ייאלץ לרכוש את חלקו של פישמן. אולם, פישמן הכחיש בעבר כי בכוונתו למכור את מניותיו. במרץ 2007 הוא מכר לתשלובת הספורט של סטן קרונק 659 מניות, תמורת 3.9 מיליון לירות שטרלינג. למכירה זו הייתה משמעות רבה כיוון שהיא הפחיתה את חלקו בארסנל לפחות מ-25%, וכתוצאה מכך הוא איבד את זכות הווטו על שינויים עתידיים במעמד חברת הניהול של ארסנל. ב-23 ביולי 2007 פישמן הצהיר כי החלטתו שלא למכור את מניותיו עומדת בעינה. הוא התגורר בסמוך לז'נבה שבשווייץ. DIB אונליין מידע באתר הטיימס אונליין כתבה בסקיי ספורטס הצהרת פלוס מרקט
הסופר קאפ הרוסי בכדורגל

הסופר קאפ הרוסי (ברוסית: Суперкубок России по футболу) הוא משחק כדורגל, הנערך ברוסיה אחת לשנה. השם הרשמי מאז 2016, על פי הספונסר הוא "אולימפבט הסופרקאפ הרוסי" (Олимпбет Суперкубка России). הספונסר הרשמי בשנים 2014–2016 הייתה חברת וואווי הסינית. שיאנית הזכיות היא זניט עם 9 זכיות, חמישה מהם רצופות. שני המועדונים המשתתפים במשחק הם מחזיקי תואר אליפות ליגת העל הרוסית בכדורגל והגביע הרוסי בכדורגל. אם אותה קבוצה זכתה גם באליפות הליגה וגם בגביע הרוסי באותה עונה, הקבוצה שתשחק מולה בסופר קאפ תהיה זו שסיימה כסגנית אלופת הליגה. המשחק נערך בפתיחתה של העונה ברוסיה, בתחילת חודש מרץ או בחודש יולי. הגביע מחולק מאז שנת 2003. עד לשנת 2008, כל הקבוצות שזכו בו היו אלופות הליגה, אך ב-2009 זכתה צסק"א מוסקבה שהייתה מחזיקת הגביע אחרי שניצחה את רובין קאזאן שהייתה האלופה. ב-2011 נפגשו במשחק הסופר קאפ האלופה זניט סנקט פטרבורג מול צסק"א מוסקבה שהייתה סגניתה, מאחר שזניט זכתה גם בגביע. ב-2018 השתתפו בו האלופה לוקומוטיב וסגניתה צסק"א, בעקבות התפרקות זוכת הגביע טוסנו. 2004, 2006 — פרלמנט — הסופר קאפ הרוסי בכדורגל 2008 — טרנסטלקום הסופר קאפ הרוסי בכדורגל 2009—2010 — חברת TTK הסופר קאפ הרוסי בכדורגל 2016—ואילך — אולימפ הסופר אפ הרוסי בכדורגל   אלופה סטטיסטיקת האצטדיונים שאירחו את משחקי הטורניר. ערך מורחב – הסופר קאפ הרוסי בכדורגל נשים טורניר הסופר קאפ הרוסי בכדורגל נשים (ברוסית: Суперкубок России по женскому футболу) נערך ברוסיה גם הוא אחת לשנה, מאז 2021. השם הרשמי, על פי הספונסר הוא "ליגה סטאבוק הסופרקאפ הרוסי" (Лига Ставок Суперкубка России). הסופר קאפ הסובייטי מדיה וקבצים בנושא הסופר קאפ הרוסי בכדורגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הסופר קאפ הרוסי בכדורגל גמר הטורניר נערך חודשיים וחצי לאחר הסופר קאפ ורשמית צסק"א השתתפה עדיין רק כסגנית האלופה זניט גם זכתה בשלב הראשון של אליפות 2011 מחזיקת הגביע הרוסי טוסנו פורקה בשל קשיים פיננסיים ועל פי חוקי הטורניר את מקומו של המועדון ממחוז לנינגרד תפסה צסק"א, סגנית האלופה. בשל מגבלות שהוטלו בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה לא התאפשרה הכנסת קהל מעבר ל-10% מתכולת האצטדיון
ארדשיר הראשון

ארדשיר הראשון (בפרסית אמצעית: , בפרסית חדשה: اردشیر بابکان) היה מדינאי פרסי בן המאה ה-3 לספירה. הוא מייסד האימפריה הסאסאנית. הוא נולד בדרום פרס לפאפאכ, ובהיותו מבוגר במקצת, החל בגיבוש דעות פוליטיות שונות, עד שלבסוף הוא התמרד, ניצח את ארטבן הרביעי (אנ') והכריז על עצמו כמושל באזורו. מעט זמן לאחר מכן, הוא השתלט על שאר פרס, הכריז על עצמו כמושל על כולה, ובשנת 226 לספירה ייסד את מלכות פרס החדשה. באותה שנה הוכתר בתואר "מלך מלכי אירן". כדי לקחת את המלוכה לידיו, נאלץ ארדשיר להילחם בשני אחיו, עד שלבסוף, לאחר קרבות רבים, הצליח לחסל את צבאותיהם של אחיו, שהתאחדו נגדו בכוח משותף. לאחר מות אחיו, היה ארדשיר לשליט היחידי של פרס משושלת הסאסאנידים (אנ'). ארדשיר חיזק את ממלכתו ואת מעמדו על ידי האצילים, שלמרות הכול לא הצליחו לאסוף כוח רב, והיו כפופים וכנועים לשליטתו. למרות ההצלחה במלחמה נגד הפרתים ויסוד ממלכה חדשה, ארדשיר לא הצליח לכבוש את מסופוטמיה מידי הרומאים, ששלטו ברוב האזור באותה עת, ורק בימי בנו שאפור הראשון תצליח הממלכה לצמצם את שטחי הרומאים לסוריה. ארדשיר שינה את שיטת האי-ריכוז הפיאודלי (שיטת הדצנטרליזציה הפיאודלית, שהייתה קיימת בפרס, אך הונהגה לראשונה אצל הפרתים), והנהיג שיטת ריכוז ופיקוח לשלטון הפרסי על הארצות והערים העצמאיות שבתחומה של פרס. ספר המעשים של ארדשיר מדיה וקבצים בנושא ארדשיר הראשון בוויקישיתוף ארדשיר הראשון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ארדשיר ה-1, (פעל במאה ה-3), מלך פרס, דף שער בספרייה הלאומית ארדשיר הראשון, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
טריניטי

טריניטי (באנגלית: Trinity; "שילוש") הוא המונח האנגלי לשילוש הקדוש. האם התכוונתם ל... ניסוי טריניטי – הניסוי הגרעיני הראשון בהיסטוריה טריניטייט – השם שניתן למשקע זכוכיתי שנוצר על פני קרקע המדבר לאחר ניסוי טריניטי טריניטי (נהר, קליפורניה) – נהר העובר במדינת קליפורניה טריניטי (נהר, טקסס) – נהר העובר במדינת טקסס טריניטי (מחוז) – שני מחוזות בשם זה בארצות הברית טריניטי קולג' (דבלין) – מוסד החינוך האקדמי העתיק ביותר באירלנד טריניטי (קומיקס) – סדרת חוברות קומיקס מבית DC קומיקס על סופרמן, וונדר וומן ובאטמן טריניטי (דמות) – שמה של הדמות הנשית המרכזית בסדרת סרטי הקולנוע "מטריקס" טרינידד טרימורטי השילוש הקדוש (פירושונים)
דמוגרפיה של ברית המועצות

ברית המועצות הייתה אחת מהמדינות המגוונות ביותר, דמוגרפית ואתנית, בין היתר הודות לשטחה העצום. במפקד האוכלוסין בשנת 1989 נמנו במדינה 285,742,511 אזרחים, כאשר כ-50.8% מהם רוסים, 17.3% בני עמים טורקיים (אוזבקים, טטרים, טורקמנים ורבים אחרים), 15.7% אוקראינים, 3.5% בלארוסים, ועוד; יותר מ-100 עמים שונים חיו בה. ברית המועצות הייתה כה גדולה, שגם לאחר התפרקותה עדיין הייתה רוסיה המדינה הגדולה בעולם, וכן נותרה מגוונת למדי מבחינה אתנית. האימפריה רבת הלאומים אותה ירשו הבולשביקים נוצרה במשך התפשטות צארית של קרוב לארבע מאות שנה. באימפריה הצארית נכללו עמים שונים שנכבשו ולעיתים הוגלו ממקום למקום. הרוסים חולקים מכנה משותף קטן עם העמים שאינם סלבים מבחינה לשונית, תרבותית ודתית, ולכן חיכוכים התקיימו בינם לבין עמים אחרים ברוסיה הצארית, ובין העמים הלא-רוסיים לבין עצמם. במשך שנות קיומה של ברית המועצות גרסו מנהיגיה כי המתחים הלאומיים אינם קיימים בה יותר, וכי ברית המועצות היא משפחת עמים החיים בהרמוניה להגשמת מטרה משותפת. תמונה זו התנפצה עם התסיסה הלאומית שהחלה בשנות השמונים והוכיחה כי שלטון הקומוניזם נכשל בניסיונו להכחיד את המסורות והדתות המקומיות באמצעות ה"רוסיפיקציה" הכפויה אותה הנהיג. גורבצ'וב נוכח לדעת כי עליו למצוא דרכים אחרות פרט לכוח כדי לשמור על שלמותה של ברית המועצות. מפקד אוכלוסין אחרון נערך בשנת 1989. השוואת נתונים עם המפקד הקודם שנערך בשנת 1979 מראה שברוב הרפובליקות הורגש גידול מתון של אוכלוסייה, אך ברפובליקות המוסלמיות במרכז אסיה האוכלוסייה גדלה בכ-30 - 40%. הממשל פעל להגדלת הילודה. בשנת 1944 החלו להעניק עיטור אם גיבורה לאימהות שהולידו 10 ילדים. עד להתפרקות ברית המועצות עיטור זה הוענק ל-430 אלף נשים. בברית המועצות הופרדה הדת (הכנסייה) מהמדינה בהחלטת מועצת הקומיסרים העממים בשנת 1918. לא היו מספרים רשמיים על מספרי מאמיני הדתות השונות בברית המועצות עד 1989, שכן הקומוניזם שלל את הדת בבסיסו ואזרחים רבים היו אתאיסטים מוצהרים, שאף על קברם חקקו את סמל הכוכב הסובייטי. על פי הערכות לא רשמיות, כשליש מאזרחי ברית המועצות הזדהו עם דת כלשהי. רוב הנוצרים השתייכו לכנסייה האורתודוקסית, ומיעוטם לקתולית, לבפטיסטית ולכנסיות פרוטסטנטיות אחרות. רוב מאמיני האסלאם ברפובליקות האסיאתיות היו סונים. יהדות ברית המועצות מנתה למעלה משלושה מיליונים בשנת 1939, אך נפגעה קשות בשואה (ראו גם: באבי יאר) ומספר היהודים קטן בה גם כתוצאה מהתבוללות. החל משנות ה-70 החלה עלית יהודים וכמו כן מספר לא מבוטל של יהודים עזב את המדינה לטובת ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וכו'. מדיה וקבצים בנושא דמוגרפיה של ברית המועצות בוויקישיתוף
ברייסוול סמית'

סר ברייסוול סמית', הברונט הראשון (באנגלית: Bracewell Smith, 1st Baronet;‏ 29 ביוני 1884 - 12 בינואר 1966) היה איש עסקים ופוליטיקאי אנגלי. כמו כן, הוא המייסד של שושלת משפחת ברייסוול-סמית'. סמית' נולד בעיירה קייליי שביורקשייר, ולמד בבית הספר היסודי המקומי. הוא החל ללמוד הוראה באוניברסיטת לידס, אך לאחר זמן מה עזב את הלימודים ונכנס לעולם העסקים. הוא נישא לאדית סמית' ב-1909, ולזוג נולדו שני ילדים: איילין (1911) וג'ורג' ברייסוול-סמית' (נולד ב-1912). סמית' השיג את הונו באמצעות רכושו. הוא היה בעלים ומשקיע של מספר מלונות, וב-1920 בנה את מלון פארק ליין המכיל כ-300 חדשים. משפחת ברייסוול-סמית' החזיקה בבעלותה את מלון ריץ כאשר, שנמכר ב-1976 לחברת טרפלגר האוס על ידי ג'ורג' ברייסוול-סמית' (בנו של סר ברייסוול), תמורת סכום של 2.75 מיליון לירות שטרלינג. בתקופות מסוימות ברייסוול סמית' החזיק במספר מניות של מלון קרלטון ומלון ריץ בפריז. סמית' החליט לעסוק בפוליטיקה וב-1922 נבחר לכהן במועצת רובע הולבורן. הוא שירת כראש הרובע בין 1931 ל-1932, ובמועצת מחוז לונדון בין 1925 ל-1928. סמית' אף כיהן בפרלמנט של בריטניה בין 1932 ל-1945, ובתפקיד הלורד ראש העיר של לונדון ב-1946. ב-28 ביוני 1947 הוא זכה לקבל תואר ברונט. כמו כן, סמית' כיהן בתפקיד יושב-ראש מועדון הכדורגל ארסנל בין 1949 ל-1962, ולצאצאיו יש השפעה רבה על המועדון. נכדיו קלייב וריצ'רד קאר מכהנים בחבר המנהלים של ארסנל. ליידי ברייסוול-סמית', אשתו של הנכד צ'ארלס, היא דירקטורית לשעבר בארסנל המחזיקה בבעלותה 15.9% ממניות המועדון, כאשר הנכדה שרה פיפס-באגה מחזיקה בשני אחוזים מהמניות.
גרהארד קיטל

גרהארד קיטל (בגרמנית: Gerhard Kittel; ‏23 בספטמבר 1888-‏11 ביולי 1948) היה תאולוג פרוטסטנטי גרמני שהיה ידוע כאנטישמי. קיטל נולד בספטמבר 1888 בוורוצלב. אביו רודולף קיטל היה חוקר הברית החדשה. משנת 1921 שימש כפרופסור לברית החדשה באוניברסיטת טיבינגן. ב-1933 הצטרף למפלגה הנאצית וכיהן חבר הנהלת האוניברסיטה. בשנת 1945 נאסר על ידי הצבא הצרפתי על פעולתו בימי הרייך השלישי. בהרצאותיו המדעיות שהיו פופולריות הדגיש את ההבדל בין היהדות בתקופת המקרא לבין היהדות המודרנית אותה כינה "קלוקלת". בגין עמדות אלה הותקף תכופות בידי הסטודנטים הנציונל-סוציאליסטים, שטענו כי עמדותיו אינן תואמות את תאוריית הגזע על אודות היהודים. בהמשך חייו התאים קיטל את עצמו למדיניות החדשה והדגיש כי קיים ניגוד גזעי בין הנצרות והיהדות. בסוף שנות השלושים הוא כיהן כרפרנט לענייני דת במכון הממלכתי לחקר היהדות בברלין, ודאג לטפח את חקר היהדות מנקודת ראות נאצית במחלקתו באוניברסיטת טיבינגן ואוניברסיטת וינה. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שדרות בן-גוריון

שדרות שקרויות על שמו של דוד בן-גוריון קיימות כמעט בכל הערים הגדולות בישראל, ובערים רבות נוספות. האם התכוונתם ל... שדרות בן-גוריון (תל אביב) בתל אביב - שדרה בין כיכר נמיר וכיכר רבין שדרות בן-גוריון (חיפה) בחיפה - הרחוב המרכזי של המושבה הגרמנית. שוכן בין הגנים הבהאיים לדרך העצמאות. כביש 333 בירושלים - ציר התנועה הראשי הנכנס לעיר ממערב, בין התפצלותו מכביש 1 לבין מחלף גבעת שאול שדרות בן-גוריון (הרצליה) בהרצליה. בן-גוריון (פירושונים)
קרב הבקעה

הבקעה היא טקטיקה צבאית שבה כוח תוקף מנסה לפרוץ קו חזית סדור, ועל פי רוב מבוצר, של הכוח המגן. על מנת להשיג מטרה זו, מרכז הצד התוקף, בדרך כלל, כוח גדול מול גזרה צרה יחסית של חזית הכוח המגן. לעיתים קורה כי קו הגנה, שעמד בהצלחה בפני מתקפות קודמות שנערכו מול גזרות רחבות שלו, נשבר בתוך זמן קצר יחסית תחת עוצמת המתקפה המרכזת עוצמות כוח אדם ואש חזקות. בעת שהיחידות הראשונות של הכוח התוקף מצליחות לפרוץ את קו ההגנה, נוצר פעמים רבות תהליך של פאניקה בקרב הכוח המגן, אשר מביא לאפקט דומינו שבו קורס כל המערך ההגנתי. בקרב התאורטיקנים הצבאיים מקובל כלל אצבע, שלפיו על מנת לאפשר הבקעה, אשר אינה נהנית מיתרון הפתעה או מיתרון איכותי של הצד התוקף בכוח אדם ובכוח אש, נדרש הכוח התוקף ליתרון כמותי ביחס של 3 ל-1 בכוח אדם ובכוח אש על הכוח המתגונן בגזרת קרב ההבקעה. קרב מגידו (1918) פלנדריה במערכה על צרפת (1940) אוקראינה במבצע ברברוסה (1941) התקפת יפן במלאיה במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט (1941) התקפת צפון קוריאה בפתיחת מלחמת קוריאה (1950) קרב אום-כתף (1967) קרב רפיח (1967) קרב קלעה ברמת הגולן (1967) קרב תל פאחר ברמת הגולן (1967) מתקפת הפתע של החמאס על ישראל (2023) John J Mearsheimer, "Assessing the Conventional Balance: The 3:1 Rule and Its Critics," International Security, Vol. 13, No. 4 (Spring 1989), pp. 54-89. [1] ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.