laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דונלד פיין

דונלד מילפורד פיין ג'וניור (באנגלית: .Donald Milford Payne Jr;‏ 17 בדצמבר 1958 – 24 באפריל 2024) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס העשירי של מדינת ניו ג'רזי, מאז שנבחר בבחירות מיוחדות לקונגרס בשנת 2012 ועד למותו. פיין, שהיה חבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית כנשיא מועצת העירייה של ניוארק בשנים 2010–2012. פיין נולד בניוארק שבניו ג'רזי, שם גם גדל עם שתי אחיותיו, וונדה וניקול. אביו, דונלד מ. פיין, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית משנת 1989 ועד מותו ב-2012, האפרו-אמריקאי הראשון שייצג את מדינת ניו ג'רזי בקונגרס. אמו הייזל פיין (לבית ג'ונסון) נפטרה בשנת 1963 כשפיין היה בן חמש. בנעוריו הקים פיין ארגון של צעירים חברי המפלגה הדמוקרטית בשכונת סאות' וורד שבניוארק. באוניברסיטת קיין (Kean University) למד אמנויות גרפיות, והיה יועץ בתוכנית הנוער הממשלתית של ימק"א. פיין עבד ברשות הכבישים של ניו ג'רזי מ-1991 ועד הצטרפותו למועצת שירותי החינוך של מחוז אסקס ב-1996, שם עבד כמפקח על תחבורה של סטודנטים. בשנת 2005 נבחר פיין לייצג מחוז בחירה כללי במועצה העירונית של ניוארק, וכהונתו החלה ב-1 ביולי 2006 והסתיימה ב-6 בנובמבר 2012. כחבר מועצת העיר, תמך פיין בהורות מתוכננת, במחקר בתאי גזע עובריים, חינוך מסובסד ומדיקר. ביולי 2010 נבחר לנשיא המועצה. לאחר מות אביו ב-6 במרץ 2012, פיין הכריז על כוונתו להתמודד בשתי מערכות בחירות: בבחירות מיוחדות למילוי מקומו ושארית תקופת כהונתו של אביו בבית הנבחרים, ובחירות רגילות בנובמבר 2012 לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. על פי מסמכים שהוגשו לוועדת הבחירות הפדרלית ב-24 במאי 2021, פיין גייס כספים יותר מכל מתמודד דמוקרטי אחר. ב-22 במאי, מנהיגת הסיעה הדמוקרטית ננסי פלוסי הביעה את תמיכתה הרשמית בפיין. בפריימריז של הבחירות המיוחדות ניצב פיין בפני רונלד רייס וראש עיריית אירווינגטון ויין סמית'. פיין גרף 71% מקולות הבוחרים ונבחר למועמד המפלגה הדמוקרטית. בפריימריז של הבחירות הרגילות נחלש מעט אך עדיין נבחר למועמד מפלגתו עם 60% מהקולות. לאחר שזכה בבחירות המיוחדות, פיין הושבע לתפקידו ב-15 בנובמבר 2012. בקונגרס ה-117 פיין היה חבר בוועדת התחבורה והתשתיות ובוועדה לביטחון המולדת של בית הנבחרים. פיין התגורר בניוארק עם אשתו ביאטריס. הם היו הורים לשלישייה. ב-6 באפריל 2024 אושפז פיין במרכז הרפואי ניוארק בית ישראל בעקבות התקף לב, אשר לפי הודעת אנשי לשכתו אירע כסיבוך של מחלת הסוכרת. הוא נשאר מחוסר הכרה ומונשם עד מותו ב-24 באפריל, בגיל 65. מדיה וקבצים בנושא דונלד פיין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דונלד פיין בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) דונלד פיין, ברשת החברתית פייסבוק דונלד פיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דונלד פיין, ברשת החברתית אינסטגרם דונלד פיין, סרטונים בערוץ היוטיוב דונלד פיין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית) דייוויד גיאמבוסו, Nancy Pelosi endorses Donald Payne Jr. to replace late father in N.J.'s 10th District, באתר The Star-Ledger‏, 22 במאי 2012 (באנגלית) דייוויד גיאמבוסו, Donald Payne Jr. wins Democratic nomination for House seat in N.J.'s 10th District, באתר The Star-Ledger‏, 6 ביוני 2012 (באנגלית) Payne Takes Office, באתר הרשמי של דונד פיין, 15 בנובמבר 2012 (באנגלית)
ריו גראנדה דו סול

רִיוֹ גְרָאנְדָה דוּ סוּל (בפורטוגזית: Rio Grande do Sul, תעתיק מדויק: רִיוּ גְרָאנְדִי דוּ סוּל) היא המדינה הדרומית ביותר בברזיל. בצפון היא גובלת במדינה הברזילאית סנטה קטרינה, במזרחה נמצא האוקיינוס האטלנטי, בדרום אורוגוואי ובמערב ארגנטינה. בעיר צ'וי הממוקמת בגבול עם אורוגוואי הגבול עובד באחד מרחובות העיר ומפריד מהעיר באורוגוואי עם שם זהה. בירתה של המדינה היא פורטו אלגרה. ילידי ריו גראנדה דו סול ידועים בכינוי "גאושו" (gaúcho). ריו גראנדה דו סול היא המדינה הברזילאית הרביעית בחשיבותה בברזיל מבחינה כלכלית (אחרי סאו פאולו, ריו דה ז'ניירו ומינאס ז'ראיס) ובעלת מדד הפיתוח האנושי החמישי בברזיל. היא המדינה החמישית בגודלה בברזיל מבחינת אוכלוסייה. למרות היותה מדינה כפרית, שימשה ריו גראנדה דו סול לאורך ההיסטוריה ככן השיגור לרבות ממלחמות ברזיל באזור הדרום. המדינה היוותה גם מרכז למריבות ומרידות פנימיות במאה ה-19. ז'טוליו ורגאס, אשר הנהיג את ברזיל כדיקטטורה החל משנת 1930 ולאחר מכן נבחר לנשיא בשנת 1950, היה יליד ריו גראנדה דו סול. אוכלוסייתה של ריו גראנדה דו סול מורכבת בראש ובראשונה ממהגרים אירופאים, בעיקר פורטוגלים, איטלקים וגרמנים, וכן קבוצות קטנות יותר של פולנים, ספרדים, רוסים, ליטאים, אוקראינים ויהודים. בשנות ה-60, התיישבו מספר קבוצות מיפן בכמה מקומות לאורך המדינה. המשפחות הגרמניות הראשונות הגיעו לריו גראנדה דו סול בשנת 1824 והתיישבו בעיירה סאו לאופולדו (São Leopoldo), ומאותה עת, במשך למעלה ממאה שנים, הגיעו לברזיל כרבע מיליון גרמנים ורובם התיישבו בריו גראנדה דו סול ובשכנתה סנטה קטרינה. האיטלקים החלו להגיע לאזור רק לקראת סוף המאה ה-18 והתיישבו בעיקר באזור ההררי של צפון המדינה. תוך זמן קצר, נהפך אזור זה למחוז החשוב ביותר לגידול ענבים וייצור יינות בכל ברזיל, למרות שהאקלים באזור אינו אופטימלי לייצור יין משובח. בשנים האחרונות חלה התקדמות משמעותית בענף זה, במיוחד בייצור יין נתזים לבן. במשך 180 שנה התפתחו בריו גראנדה דו סול ניבים רבים, בעיקר מגרמנית ומאיטלקית, המיוחדים אך ורק לאזור זה. תיירות אקולוגית פופולרית באזור העיירות הגרמניות גְרָמָאדוֹ (Gramado) וקָנֶלָה (Canela). מזג האוויר החורפי המאפיין אותן הוא אחת האטרקציות המושכות ביותר את הברזילאים. התיירות מפותחת מאוד גם באזורי ייצור היין בצפון. מרחבי הערבה של הגָאוּשׁוֹס (Gauchos), הבוקרים הברזילאים, מושכים סקרנים רבים מברזיל ומכל העולם. 85% לבנים איטלקים-ברזילאים (30%) גרמנים-ברזילאים (25%) פורטוגזים-ברזילאים (25%) 5% אחרים (פולנים-ברזילאים, אוקראינים-ברזילאים וכו') 9% שחורים 6% אחרים אתר האינטרנט הרשמי של ריו גראנדה דו סול https://www.tuaradio.com.br/Tua-Radio-Garibaldi ריו גראנדה דו סול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רנו ויוואסיקס

רנו ויוואסיקס (בצרפתית: Renault Vivasix) היו מספר גרסאות של מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב רנו בין השנים 1931–1927 בצרפת בשנת 1927 רנו יצרה שני דגמים חדשים, אחד יוקרתי ויקר בשם "Type RA" ודגם שני ופשוט יותר בשם "Type PG". שני הדגמים יחד היו ידועים בשם Vivasix. דגם ה- Vivasix היה אחת המכוניות הגדולות יותר שיצרה "רנו" באותה תקופה. דגמי "רנו ויוואסיקס" עוצבו על ידי לואי רנו. ה- Vivasix הייתה לימוזינה גדולה, אלגנטית למדי. למרות היחסים הטכניים עם "סוג PG", ה- Vivasix הביאה עמה גם כמה חידושים, כולל המתלים האחוריים עם שני קפיצי עלים שלוחה אלכסוניים בתוספת רוחבי, פתרון שהושאל ישירות מדגם ה- "Type NM" הגדול והיוקרתי בהרבה, השייך ל- משפחת רנו "40CV" (אנ'). תצורות: 4 דלתות - סדאן, 2 דלתות - קופה מנוע קדמי-אורכי, 6 צילינדרים, 3,180 סמ"ק "ויוואסיקס" זכתה במרוץ גרנד פרי במרוקו בשנת 1928 בקטגוריית 3 ליטר ספורט "RA" - דגם יוקרתי "PG1" - בסיס הגלגלים היה 3,260 מ"מ. הייתה התאמה של דגם רנו 15CV (אנ') מסוג PG, פתחי קירור אנכיים על מכסה המנוע. בחזית הרכב היה מעוין, סימן המסחר של רנו. הפגוש הקדמי כלל שני צינורות. "PG2" - ניתן לזהות גרסה זו, שהופיעה בסוף שנת 1928 על ידי היעדר תאי אחסון מתחת לדלתות. דגם היוקרה Vivastella היה זמין לראשונה. בדגם "PG2" נוספו: שני מגבי שמשה, כיסי דלתות, כיפות רכזות מצופות כרום וכוכב בקדמת הרכב כתכונה מובהקת מכל גרסאות ה-"PG". דגם "PG2" היה התפתחות של דגם PG1, שאופיין במסגרת מונמכת, פתחי קירור אנכיים על מכסה המנוע. "PG3" - הדגם היה התפתחות דגם ה- PG2, הרדיאטור הוצב בקדמת המנוע, סורג עם סנפירים אופקיים. עדיין לא היו פתחי אוורור בצד על מצנפת מכסה המנוע. חיצונית גם שונה גריל העיצוב המקובל יותר. שינויים אלה העניקו ל- Vivasix החדש קוד עיצוב חדש, שהיה קרוי "Type PG3" דגם זה הופיע בשנת 1929 כדגם 1930. בין השינויים הבולטים בדגם 5 המושבים, חלה ירידה בבסיס הגלגלים. בסיס הגלגלים של גופי החמישה מושבים היה 310.7 ס"מ ושל גופי השבעה מושבים 334.7 ס"מ. "PG4" - רנו הציגה דגם זה בתערוכת הרכב של פריז באוקטובר שנת 1930. בצדדי מכסה המנוע היו פתחי אוורור אנכיים. הדגם היה התפתחות דגם ה- PG3 משנת 1930. מדיה וקבצים בנושא רנו ויוואסיקס בוויקישיתוף רנו ויוואקס tourer שנת 1930 - תמונות rmsothebys.com/en/auctions/al12/aalholm-automobile-collection/lots/r237-1930-renault-vivasix-tourer René Bellu: Toutes les Renault. Des origines à nos jours. Éditions Jean-Pierre Delville, Paris 1979, ISBN 2-85922-023-2, S. 87–103 רנו "PG1" / רנו "PG2" histomobile.com/m4/l2/renault-vivasix-vivastella/37049115 רנו "PG3" / רנו "PG4" histomobile.com/m4/l2/renault-vivasix-vivastella
יהודה עמר

יהודה עמר (נולד ב-20 בנובמבר 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם והמגן הימני, שידוע בעיקר על התקופה בה שיחק בהפועל תל אביב, שם זכה עם הקבוצה באליפויות המדינה. עמר נולד בקזבלנקה שבמרוקו, וכשהיה בן שנה וחצי עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בבית שאן. עמר שיחק כדורגל מילדותו, והשתלב במחלקת הנוער של הפועל בית שאן. בגילאי הנוער שיחק בתור חלוץ, אולם בגיל 15 בלבד כבר הופיע בקבוצה הבוגרת של בית שאן, בה הוסב לעמדת הבלם, שם נותר בשארית הקריירה שלו. ב-1984 עבר עמר להפועל חיפה ששילמה תמורתו 10 אלף דולר. עמר לא הצליח להשתלב בקבוצה, וכבר בחלון העברות בדצמבר 1984 עבר עמר למכבי יפו אליה הושאל עד לסיום העונה. במקביל בשנים אלו שיחק עמר בנבחרת העתודה של ישראל (נבחרת הנוער). בקיץ 1985 הצטרף עמר להפועל תל אביב בחוזה לשנתיים בהשאלה מהפועל בית שאן, שם שיחק עמר בתחילה בתפקיד המגן, אך ב-1986 החל לתפקד כבלם כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, זכתה הפועל תל אביב בתואר האליפות לעונת 1985/1986. לאחר שנתיים הקבוצה המשיכה את השאלתו לשנתיים נוספות. במקביל הוזמן לשחק עמר בנבחרת ישראל, שם החל להשתלב במשחקי ידידות בשנים אלו. בליגה הלאומית, זכתה הקבוצה פעם נוספת באליפות לעונת 1987/1988, ולאחר עונה זו עזב עמר את הקבוצה והושאל מהפועל בית שאן להפועל ירושלים. בהפועל ירושלים שיחק עמר כשחקן כל-בו במגוון תפקידים: המגן הימני, המגן השמאלי והקשר האחורי. בנבחרת ישראל שיחק עמר בשנים אלו במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, שם פספסה הנבחרת את העלייה לטורניר כשהפסידה לנבחרת קולומביה בפלייאוף. בקיץ 1989 עבר עמר להפועל רמת גן שהשאילה אותו מבית שאן תמורת 20 אלף דולר. בקיץ 1990 עבר עמר בהשאלה לבית"ר תל אביב. בהמשך חזר עמר להפועל תל אביב ל-2 עונות נוספות. בסיום 1994 חזר עמר להפועל בית שאן שם שיחק עוד 4 עונות. בעונתו האחרונה שיחק עמר בהפועל ראשון לציון, ואחר כך פרש מכדורגל, בגיל 35. לאחר הפרישה התחיל עמר בקורס מאמני פרו, אך לא השלים אותו. לאחר מכן התנסה בתחום המסעדנות, ולאחר מכן הגיע עמר לתחום המזון כשנהיה סגן מנהל סניף שופרסל, והעביר את מגוריו לחיפה. לעמר ארבעה בנים. הפועל תל אביב אליפויות (2): 1985/1986, 1987/1988 יהודה עמר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יהודה עמר, באתר Transfermarkt יהודה עמר, באתר National Football Teams יהודה עמר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל השחקן באתר ויקיפועל אשר גולדברג‏, "הפועל ת"א שלנו הייתה לוקחת גם היום בהליכה", באתר וואלה, 25 ביוני 2022 סופית: יהודה עמר - להפועל חיפה, עיתון מעריב, 18 בספטמבר 1984 יהודה עמר להפועל תל אביב לשנתיים, מאת גדעון אברהם, עיתון מעריב, 6 באוגוסט 1986 עמר: עד עכשיו - טוב לו בת"א, מאת מאיר ריפמן, עיתון מעריב, 19 בינואר 1986 הפועל ירושלים שילמה 20 אלף דולר עבור שאילת יהודה עמר מבית שאן, עיתון מעריב, 11 בספטמבר 1988 יהודה עמר כבר בהפועל רמת גן, מאת אייל יצחקי, עיתון מעריב, 14 ביולי 1989 סדרת גיבוש, מאת אלכס פרלסמן, עיתון מעריב, 16 ביולי 1990 יהודה עמר: "אם הייתי משחק היום, הייתי מגיע לאירופה", מאת אביחי חיים, אתר ישראל ספורט, 24 ביוני 2017
כותל המזרח

כותל המזרח הוא הקיר המזרחי של בית הכנסת. לקיר זה ישנה חשיבות יתרה בעקבות המקומות באירופה שבהם התפללו לכיוון ירושלים שבמזרח (כדברי ר' יהודה הלוי: "לבי במזרח ואנכי בסוף מערב"). בהשאלה מציין המונח הזה מעמד חשוב של אנשים בקבוצה או בארגון. מבחינה לשונית, מניחים שהשימוש במילה כותל לציון חשיבות, נובע מהכינוי "כותל" לקירות הר הבית שהרי בית כנסת הוא בבחינת "מקדש מעט" וזכר למקדש. מקובל, שעל יד כותל המזרח יושבים מכובדי הקהילה, כגון הרב והגבאים, ומכך התפתח הביטוי "יושב במזרח" בהוראה לחשיבות וכבוד, ולא בהכרח בקשר לישיבה בבית כנסת. כן נהוג, שעל קיר זה ישנם ציורים ועיטורים של סמלים יהודיים. בבתים יהודיים רבים נתלה על הקיר המזרחי סימן, "מזרח" – למשל, כתובת עם הפסוק ”מִמִּזְרַח שֶׁמֶשׁ עַד מְבוֹאוֹ מְהֻלָּל שֵׁם ה'”, המסמן את צד מזרח, על מנת שגם המתפלל יחידי יוכל למצוא את הכיוון לירושלים בנקל. כותל המזרח מסייע לעיתים להבחנה בין בתי כנסת אורתודוקסים לבתי כנסת רפורמיים. בעוד שאלו האחרונים מיקמו את ארון הקודש, ועימו את שאר פריטי "כותל המזרח", מול הכניסה לבית הכנסת (כנראה כהעתק לצורת הבנייה המקובלת בכנסיות, שם ניצב הצלם מול פני הנכנס), בבתי הכנסת האורתודוקסים ניצבים ארון הקודש וכותל המזרח לצד מזרח, אף אם הדבר גורם לכך שכותל חזית זה ימוקם לצד הנכנס ולא ממול פניו. הקיר והכותל, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏21 במאי 2017 ספר תהילים, פרק קי"ג, פסוק ג' ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחמוד דבי איטנו

מייג'ור גנרל מחמוד בן אידריס דבי איטנו (בערבית: محمود بن إدريس ديبي إتنو; נולד ב-1 בינואר 1984) ידוע גם בשם מחמוד קאקה, הוא יו"ר מועצת המעבר הצבאית של צ'אד ומכהן דה פקטו כנשיא צ'אד. הוא בנו של נשיא צ'אד המנוח אידריס דבי, שנהרג בקרב בצפון צ'אד, יממה לאחר שנבחר לנשיא ברוב מוחץ של 80%. בעבר שימש השני בשרשרת הפיקוד בהתערבות הצ'אדית בצפון מאלי (FATIM). מדיה וקבצים בנושא מחמוד דבי איטנו בוויקישיתוף מחמוד דבי איטנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) https://news.trust.org/item/20210420102953-f2l4n/ "Chad President Deby dies of injuries suffered on front line: Army". www.aljazeera.com. נבדק ב-20 אפר' 2021. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'ויס מקדוגל

ג'ויס מקדוגל (באנגלית: Joyce McDougall;‏ 26 באפריל 1920 – 24 באוגוסט 2011) הייתה פסיכולוגית ניו זילנדית-צרפתייה. מקדוגל חיברה 5 ספרים העוסקים בתחום הפסיכואנליזה וכן מאמרים רבים. ג'ויס מקדוגל נולדה בדנידין שניו זילנד להרולד קרינגטון, סוחר, וליליאן בלקלר. היא הייתה הבכורה ולה אחות צעירה. משפחתה הייתה משפחת מהגרים מאנגליה. בילדותה בילתה בחגים בביתה של סבתה, ונהגה באופן קבוע לפתח דלקת עור חריפה מיד לאחר הגעתה. כשהייתה בת חמש, קישרה בין הנוכחות של סבתה לסימפטומים, דבר שעורר בה עניין ומשך אותה ללימודי הפסיכולוגיה. היא החלה ללמוד פסיכולוגיה באוניברסיטת אוטגו ועבדה כיועצת משפחתית בדנידין ובאוקלנד. בשנת 1941 נישאה לג'ימי מקדוגל, מורה. בנה הבכור, מרטין, נולד כשנה מאוחר יותר. בתה, רוהן, נולדה בשנת 1945. המשפחה עברה ללונדון בשנת 1949 כדי שמקדוגל תוכל להשלים את הכשרתה הפסיכולוגית. מקדוגל התקבלה ללימודים במרכז אנה פרויד, שם השלימה את לימודיה תוך התמחות בפסיכואנליזת ילדים ומיניות האשה. בשנת 1952 עקרה המשפחה לפריז, שם המשיכה את לימודיה באגודה הפסיכואנליטית של פריז. בשנים שלאחר מכן פגשה את סידני סטיוארט, סופר ופסיכואנליטיקן אמריקאי, שהפך מאוחר יותר לבעלה השני. תיאטרוני הגוף – גישה פסיכואנליטית למחלות פסיכוסומטיות תיאטרוני הנפש – אמת ואשליה על הבמה הפסיכואנליטית פנים רבות לארוס – חקירה פסיכואנליטית של המיניות האנושית דו-שיח עם סמי (יחד עם סרג' לבוביצ'י) טענה למידה של אי – נורמליות מדיה וקבצים בנושא ג'ויס מקדוגל בוויקישיתוף לזכרה של ג'ויס מקדוגל, ד"ר ניצה ירום, אתר פסיכולוגיה עברית הספד לג'ויס מקדוגל, באתר The Guardian Bonnefon-Tort, Laure, הספד, The International Journal of Psychoanalysis Women Psychoanalysts in France
מחוז אקמולה

מחוז אקמולה (בקזחית: Ақмола облысы) הוא מחוז בקזחסטן, ועיר הבירה שלו היא קוקשטאו. בשטח המחוז נמצאת גם עיר הבירה של קזחסטן, אסטנה, אבל העיר נפרדת מבחינה פוליטית למחוז משלה. אוכלוסיית המחוז היא 715,000 איש; אוכלוסיית עיר הבירה קקושטאו היא 157,000 איש, כ-22% מכלל האוכלוסייה. שטח המחוז הוא 146,219 קמ"ר. מחוז אקמולה ומחוז קרגנדה הם המחוזות היחידים בקזחסטן, שלא גובלים במדינה אחרת. מחוז אקמולה גובל במחוז צפון קזחסטן מצפון, במחוז פבלודר ממזרח, מחוז קרגנדה מדרום, ומחוז קוסטנאי ממערב. במחוז יש משקעים של זהב ופחם. השם "אקמולה" בא מהמילים בשפה הקזחית "אק" (לבן) ו"מולה" (קבורה). אנדריי גיאורגייביץ' בראון (1992–1997) ז'נבק סלימוביץ' קריבז'נוב (יולי–דצמבר 1997) ולדימיר קרלוביץ' גרטמן (דצמבר 1997–ספטמבר 1998) סרגיי ויטלביץ' קולגין (ספטמבר 1998–מרץ 2004) מז'יט טולאובקוביץ' אסנבאב (מרץ 2004–ינואר 2008) אלברט פבלוביץ' ראו (23 בינואר 2008–13 במרץ 2010) סרגיי אלכסנדרוביץ' דיאצ'נקו (13 במרץ 2010–ינואר 2012) קירט פרנשוביץ' קוז'מז'רוב (21 בינואר 2012–21 בינואר 2013) קוסמן קאירטאביץ' אייטמיזמטוב (ינואר 2013–מאי 2014) סרגיי ויטלביץ' קולגין (27 במאי 2014–14 במרץ 2017) מליק קנסבאביץ' מורזלין (14 במרץ 2017–19 במרץ 2019) ארמק בורנבאביץ' מרז'יקפאב (מאז 19 במרץ 2019) דייוויד ריג'רט (אנ'), מרים משקולות, אלוף אולימפי, 6 פעמים אלוף העולם (משקל כבד, משקל כמעט-כבד), 65 שיאים. מדיה וקבצים בנושא מחוז אקמולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז אקמולה https://tengrinews.kz/kazakhstan_news/ermek-marjikpaev-naznachen-akimom-akmolinskoy-oblasti-365373/ https://web.archive.org/web/20080119093548/http://www.akmo.kz/content/territoria_oblasti http://www.stat.kz/digital/naselsenie/2012/2013/март/01_2012_Э-14-05-М.xls http://stat.gov.kz/api/getFile/?docId=ESTAT306055 http://www.akorda.kz/ru/legal_acts/decrees/o-naznachenii-murzalina-mk-akimom-akmolinskoi-oblasti ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קזחסטן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מודיאנו

מודיאנו הוא שם משפחה יהודי-איטלקי. האם התכוונתם ל... משפחת מודיאנו – משפחה יהודית-איטלקית, שהצמיחה מתוכה בנקאים, רופאים, אדריכלים, סוחרים ואישי ציבור. פטריק מודיאנו – סופר צרפתי ממוצא יהודי, חתן פרס גונקור (1978) ופרס נובל לספרות (2014). אלי מודיאנו – אדריכל יהודי, שתכנן מבנים ידועי שם בסלוניקי, יוון. שוק מודיאנו – שוק סגור בסלוניקי, יוון. אחוזת מודיאנו – מבנה מגורים מפואר בסלוניקי, יוון. וילה יוסף מודיאנו – מבנה מגורים של התעשיין יוסף מודיאנו ובני משפחתו.
חוק ציוד רפואי

חוק ציוד רפואי נחקק בשנת 2012 על ידי אמ"ר - היחידה לאביזרים ומכשירים רפואיים במשרד הבריאות. חוק זה נחקק כדי לוודא כי הציוד הרפואי, מכל סוגיו ושימושיו אינו פוגע או מהווה סכנה כלשהי לציבור הרחב מטרת חוק הציוד הרפואי היא להגדיר איזה ציוד רפואי מותר או אסור לשימוש, ליבוא, לשיווק ולהפצה בבתי חולים או בקופות חולים פרטיות, ולאכוף את האיסור לשימוש בציוד רפואי בעייתי. פנקס הציוד הרפואי הוא המקום שבו רשום כל המידע והרשות לשימוש ציוד רפואי כלשהו. בנוסף, חוק ציוד רפואי קובע איסור פלילי על ייצור, ייבוא, שיווק ושימוש בציוד רפואי שלא נרשם בפנקס של אמ"ר, אלא במקרים חריגים ובאישור משרד הבריאות. מפרי החוק צפויים לעונשי מאסר עד שנה ולקנסות כבדים. החוק עוסק גם באחסון ציוד רפואי ולפיו, שר הבריאות רשאי למנות מפקחים מבין עובדיו לשם פיקוח על ביצוע ההוראות הנדרשות. המפקחים רשאים לדרוש מאדם למסור להם מידע ומסמכים הנוגעים להוראות חוק זה, כניסה למקומות שבהם מייצרים או מאחסנים ציוד רפואי כדי לבדוק את יעילותו, את בטיחותו ואת איכותו של הציוד הרפואי. בעקבות חקיקת חוק זה, כמות הציוד הרפואי המסכן את הציבור ירדה לאפס. בנוסף קיים פיקוח קבוע על המקומות המייצרים ומאחסנים את הציוד הרפואי ומפקחים על יעילותו, על בטיחותו ועל הפצתו של ציוד רפואי זה. חוק ציוד רפואי, התשע"ב- 2012, עו"ד משה כאהן, באתר www.kahn.co.il משרד הבריאות, חוק ציוד רפואי - התשע"ב 2012 משרד הבריאות, תקנות ציוד רפואי (ייצור, שיווק או שימוש בציוד רפואי שאינו רשום, או שלא בהתאם לרישומו), התשע"ד – 2013
קהילת יהודי קומרוב

קהילת יהודי קומרוב שבפולין. התקיימה החל מ-1915 עד להשמדתה בשואה. הקהילה התאפיינה בכך שרובם התפרנסו ממסחר זעיר, מרוכלות וממלאכה. בעיירה היו מוסדות מסורתיים של צדקה ועזרה הדדית, ובהם בנק הלוואה וחיסכון, קופת גמ"ח ואיגודים מקצועיים יהודיים. קהילת קומרוב הייתה מסורתית, בעיקר חסידית, אך הייתה בה גם פעילות ציונית ערה. בשנת 1795, לאחר שהייתה את החלוקה השלישית של פולין אוסטריה נכנסה לשליטה. ב-1807 היא כבר הייתה חלק מ"דוכסות ורשה הגדולה", ומ-1815 עד סוף מלחמת העולם הראשונה היא נכללה תחת הממלכה בקונגרס בפולין. בשנת 1915 היא נכבשה על ידי הגרמנים שהם נשארו שם עד שנת 1918. ובעצם כשהגרמנים כבשו את המקום היהודים הקימו את קהילת קומרוב. בתקופה זו עסקו היהודים במסחר זעיר, במלאכה ובגידול ושיווק עופות. מספר קטן ייצר גם משקאות חריפים. בין שתי מלחמות העולם ישבו בקומרוב כ-1,750 יהודים – יותר ממחצית אוכלוסייתה. רובם התפרנסו ממסחר זעיר, מרוכלות וממלאכה. בעיירה היו מוסדות מסורתיים של צדקה ועזרה הדדית, ובהם בנק הלוואה וחיסכון, קופת גמ"ח ואיגודים מקצועיים יהודיים. קהילת קומרוב הייתה מסורתית, בעיקר חסידית, אך הייתה בה גם פעילות ציונית ערה. ב-1920 רצחו חיילים אוקראינים שסייעו לפולין במלחמתה נגד ברית-המועצות 16 מיהודי קומרוב ופצעו רבים מהם. לפני מלחמת העולם הראשונה היו מוסדות צדקה יהודיים, כמו שירותי הבריאות של "ביקור חולים", וקופת גמל שנתנה הלוואות בריבית נמוכה לסוחרים ובעלי מלאכה קטנים. הגרמנים כבשו את קומרוב ב-13 בספטמבר 1939 (בערב ראש השנה), אך נסוגו ממנה כעבור שבועיים. ב-28 בספטמבר 1939 נכנס לעיירה הצבא האדום, אבל כעבור 12 ימים ברחו ממנה על-פי הסכם מולוטוב-ריבנטרופ. רבים מיהודי קומרוב התלוו לחיילי הצבא האדום הנסוגים מזרחה. עם חזרת הגרמנים לעיירה הוחרמו ונגנבו מהיהודים דברי ערך והחלו חטיפות לעבודת כפייה במחנה העבודה בזמושץ' (Zamosc). עשרה ימים לאחר חזרתם לקרומרוב ריכזו הגרמנים את היהודים בשוק ואספו מהם את פריטי הערך שברשותם, ובו בזמן תקפו אותם. באותו יום יהודים רבים פונו בכוח מבתיהם והועברו במשאיות להרוביישוב ומשם הובלו למחנה העבודה בזמושץ'. במהלך אוקטובר עד דצמבר של אותה שנה גורשו 200 יהודים לקומרוב 'מלודז', ולוקאווק, קולו וסייארפייץ. בזמן האביב 1941 הגיעו עוד 400 יהודים מזמושץ', יחד עם כ־700 יהודים מגורשים מצ'כוסלובקיה. בקיץ 1941 הוקם גטו בקומרוב והיהודים נדחסו בו, עם כמה משפחות בכל דירה. ב-23 במאי 1942 גורשו רבים מיושבי הגטו, בעיקר הפליטים שבהם, למחנה ההשמדה בלז'ץ. באוקטובר ובנובמבר 1942 נורו רוב יושבי הגטו, והנותרים גורשו לבלז'ץ. מעטים מאוד הצליחו להימלט. לאחר השבת הסדר באזור היו יהודים שהחלו לבנות את חייהם מחדש. כמו בעבר, רובם עסקו בסחר זעיר, רוכלות ומלאכות. בתקופה הוקמו כמה ארגונים ומוסדות לעזרה כלכלית והדדית. בעלי המלאכה והסוחרים היהודים הקימו גילדות מקצועיות ו"בנק סוחר". קופת הגמל שהוקמה לפני המלחמה חידשה את פעילותה. ספר פנקס הקהילות פולין, קומרוב (נפת טומשוב, מחוז לובלין), עמוד 467–468. קהילת קומרוב, יד ושם. קהילת קומרוב, מרכז מורשת יהדות פולין קומרוב KOMAROW, ספר פנקס הקהילות פולין, קומרוב (נפת טומשוב, מחוז לובלין), עמוד 467–468. קומרוב (Komarów), באתר www.yadvashem.org
עונת 2021/2022 בליגת העל בכדורסל

עונת 2021/2022 בליגת העל בכדורסל הייתה העונה ה-68 של התחרות הארצית הבכירה לכדורסל בישראל וה-22 של ליגת העל. מספר הקבוצות הוא 12. הליגה נפתחה ב-9 באוקטובר 2021, והסתיימה ב-9 ביוני 2022. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על הפסד. קבוצות ליגת העל   הפועל אילת הפועל באר שבע הפועל גלבוע גליל הפועל גליל עליון הפועל חולון הפועל חיפה הפועל ירושלים הפועל תל אביב מכבי תל אביב עירוני נס ציונה מכבי ראשון לציון בני הרצליה ליגת העל בעונה זו כללה 12 קבוצות, 11 ששיחקו בליגה ב-2020/2021, ואת הפועל גליל עליון שהעפילה בסיום העונה שעברה מהליגה הלאומית, אליצור עירוני נתניה שהעפילה גם היא מהליגה הלאומית לא עברה בבקרה התקצבית ולכן לא שיחקה בליגת העל בעונה זו. 6 קבוצות בבית העליון ו-2 הראשונות בבית התחתון התמודדו בסדרות לפי דירוגן בסיום העונה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי, מקום שלישי נגד מקום שישי ומקום רביעי נגד מקום חמישי). בסדרת הטוב מחמישה משחקים. המדורגת גבוה יותר אירחה את המשחק הראשון, השלישי והחמישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר אירחה את המשחק השני והרביעי (במידת הצורך). 4 הקבוצות המנצחות בשלב רבע הגמר התמודדו בסדרות בשיטת הטוב משלושה משחקים. המדורגת גבוה יותר אירחה את המשחק הראשון והשלישי (במידת הצורך). המדורגת נמוך יותר אירחה את המשחק השני. 2 המנצחות בשלב חצי הגמר התמודדו בסדרת הגמר בשיטת הטוב משלושה משחקים. במספר מחזורים לא פורסמה חמישייה ומצטיין עקב פיצול המחזור בזמן אמת, השחקן המצטיין פורסם לאחר סיום המשחק האחרון במחזור. שחקן העונה - ארצות הברית צ'ינאנו אונואקו (בני הרצליה) מאמן העונה - ישראל אורן אהרוני (בני הרצליה) השחקן הישראלי של העונה - ישראל נמרוד לוי (הפועל גליל עליון) שחקן ההגנה של העונה - ארצות הברית כריס ג'ונסון (הפועל חולון) השחקן המשתפר - ישראל מייקל בריסקר (הפועל גלבוע גליל) השחקן השישי - ארצות הברית ג'יילן אדמס (הפועל ירושלים) תגלית העונה - ישראל גבריאל צאצאשוילי (הפועל גליל עליון) מידע מאתר מנהלת הליגה רועי כהן, ‏סופית: אליצור נתניה תשחק בליגה הלאומית, באתר ערוץ הספורט, 5 בספטמבר 2021