laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ודי הנרי

ג'ודי קלייר הנרי (באנגלית: Jodie Clare Henry נולדה ב-17 בנובמבר 1983). היא שחיינית עבר אוסטרלית, אלופה אולימפית במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בעלת 3 מדליות זהב אולימפיות. אלופת עולם בעלת 8 מדליות עולמיות, מהן 5 זהב ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחי שליחות 4x100 חופשי ומעורב. הנרי נולדה בבריזביין, קווינסלנד. היא החלה להתאמן בגיל 14, תחת הדרכתה של שנון רולסון ביחד עם אליס מילס. ב-2006 לאחר 9 שנים היא עברה להתאמן תחת הדרכתו של ג'ון פולי. באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה ביוקוהמה, יפן בשנת 2002 זכתה הנרי ב-4 מדליות מהן 2 זהב. מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:39.78 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:00.50 דקות). מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי (25.32 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי (54.55 שניות). באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 זכתה הנרי במדליית כסף ובשתי מדליות ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי 54.58 שניות, אחרי האנה-מריה ספלה מפינלנד (54.37 שניות) ולפני ג'ני תומפסון מארצות הברית (54.65 שניות). מדליות ארד, במשחה לשליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.83 דקות, אחרי ארצות הברית (3:38.09 דקות) וגרמניה (3:38.73 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:01.37 דקות, אחרי סין (3:59.89 דקות) וארצות הברית (4:00.83 דקות). באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה הנרי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.84 שניות, לפני אינגה דה ברוין מהולנד (54.16 שניות) ונטלי קוגלין מארצות הברית (54.40 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 53.52 שניות. במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:35.94 דקות, לפני ארצות הברית (3:36.39 דקות) והולנד (3:37.59 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 3:57.32 דקות, לפני ארצות הברית (3:59.12 דקות) וגרמניה (4:00.72 דקות). באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכתה הנרי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.18 שניות, לפני מאליה מטלה מצרפת וקוגלין שתיהן קבעו את אותה תוצאה (54.74 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.32 דקות , לפני גרמניה (3:38.24 דקות) וארצות הברית (3:38.31 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות. באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה הנרי בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי 3:35.48 דקות לפני ארצות הברית (3:35.68 דקות) והולנד (3:36.81 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות. בנוסף, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.96 שניות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.21 שניות. עקב פציעה נמנע ממנה להשתתף באולימפיאדת בייג'ינג (2008) ובאליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 2009. היא פרשה משחייה תחרותית לאחר מכן בשנת 2009. הנרי נשואה לטים נוטינג, שחקן כדורגל. הנרי זכתה ב-7 מדליות בתחרויות השחייה של משחקי חבר העמים הבריטי מתוכן 4 מדליות זהב. בשנת 2004 זכתה הנרי בתואר שחיינית השנה באזור האוקיינוס השקט. התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי ג'ודי הנרי, באתר olympedia.org ג'ודי הנרי, באתר Swimrankings
טלגרף (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טלגרף – מכשיר תקשורת למרחקים ארוכים דיילי טלגרף – עיתון בריטי טלגרף (עיתון ישראלי) – עיתון כלכלי שיצא לאור בישראל בשנות ה-90 של המאה ה-20
אריתריאה במשחקים האולימפיים

אריתריאה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת סידני (2000), שנערכה שבע שנים לאחר שקיבלה את עצמאותה מאתיופיה. לשלוש האולימפיאדות הראשונות בהן השתתפה שלחה אריתריאה רק ספורטאים מתחום האתלטיקה, ענף בו באופן מסורתי זוכות שכנותיה במזרח אפריקה בהישגים גבוהים, ולאולימפיאדת לונדון (2012) שלחה לראשונה גם רוכב אופניים. באולימפיאדת אתונה (2004) זכה זרסנאי טדסה במדליית ארד בריצת 10000 מטר. עד כה, זוהי המדליה האולימפית היחידה בה זכה ספורטאי המייצג את אריתריאה. טדסה גם סיים במקום השביעי בריצת 5000 מטר. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים טדסה במקום החמישי בריצת 10000 מטר. ספורטאים אריתראים נוספים שבלטו בבייג'ינג כללו את יארד אסמרום, שסיים במקום השמיני בריצת המרתון, ואת קידאנה טדסה, אחיו של זרסנאי טדסה שסיים במקום העשירי בריצת 5000 מטר. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים טדסה במקום השישי בריצת 10000 מטר, וטקלמריאם מדהין סיים במקום השביעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) בלט רץ המרתון גירמיי גבריסלסי, שסיים במקום הרביעי. זרסנאי טדסה סיים במקום השמיני בריצת 10000 מטר, ונגוסה טספלדט סיים במקום התשיעי אריתריאה השתתפה לראשונה באולימפיאדת חורף בשנת 2018 באולימפיאדת פיונגצ'אנג בענף סקי אלפיני. באולימפיאדות הקיץ: בענפי הקיץ: אריתריאה במשחקים האולימפיים לנוער מדיה וקבצים בנושא אריתריאה במשחקים האולימפיים בוויקישיתוף "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
The X Factor (אלבום)

The X Factor הוא אלבום האולפן ה-10 של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן. זהו האלבום הראשון בו השתתף הסולן החדש בלייז ביילי שהחליף את ברוס דיקינסון לאחר שזה האחרון פרש. בעטיפת האלבום נראה קמע הלהקה, אדי, כאשר הוא נמצא בתוך סוג של מתקן עינויים בו הוא עובר לובוטומיה. בחלק מההוצאות של האלבום, יצאה עטיפה אחרת, בה רואים את אדי ממרחק רב בתוך מכשיר עינויים, מאחוריו נמצא איקס גדול. ה-X בשם האלבום מציין את העבודה שזהו אלבומה העשירי של הלהקה (בספרות רומיות, X הוא עשר). זהו האלבום השני של איירון מיידן שבו אין שיר הנושא את שם האלבום (הראשון היה Piece Of Mind). אלבום זה קודר יותר בהשוואה לאלבומים הקודמים בגלל בעיות האישיות של האריס בזמן כתיבתו ובראשן גירושיו, דבר הניתן לראות גם בתמונת הקאבר לאלבום. האלבום לא זכה להצלחה רבה עם צאתו וקיבל ביקורות רבות מאת המעריצים של איירון מיידן, שהתקשו לקבל את הסולן החדש והסגנון החדש אותו הביא לאיירון מיידן. שני השירים שיצאו כסינגלים מהאלבום הם "Man on the Edge" ו-"Lord of the Files". שני אלה, ביחד עם "Sign of the Cross" נשארו ברשימת השירים אותם מבצעים איירון מיידן בהופעות חיות גם לאחר חזרתו של ברוס דיקינסון ללהקה בשנת 1999. את שני האחרונים ניתן למצוא באלבומים חיים- גרסה חיה של "Sign of the Cross" ניתן למצוא באלבום ההופעה Rock in Rio ואת "Lord of the Flies" באלבום ההופעה Death on the Road "The Edge of Darkness" מבוסס על ספרו המפורסם ביותר של ג'וזף קונרד, לב המאפליה, "Man on the Edge" על סרט בשם "Falling Down" משנת 1993. השיר "Lord of the Flies" מבוסס על הספר בעל אותו שם, בעל זבוב. השיר "Sign of the Cross" מספר על איש הסובל מהאינקוויזיציה הספרדית. כמו כן השיר משתמש בציטוטים מספרו של אומברטו אקו, שם הוורד. זהו הוא השיר השני הארוך ביותר של איירון מיידן באורך כולל של 11:17, כאשר רק "Rime of the Ancient Mariner" מהאלבום Powerslave עולה עליו באורכו. בלייז ביילי - סולן סטיב האריס - גיטרה בס דייב מארי - גיטרה חשמלית יאניק גרס - גיטרה חשמלית ניקו מק'בריין - תופים מידע על האלבום The X Factor באתר MusicBrainz מידע על האלבום The X Factor באתר AllMusic האלבום The X Factor באתר Discogs האלבום The X Factor באתר ספוטיפיי Wall, Mick (2004). Iron Maiden: Run to the Hills, the Authorised Biography (3rd ed.). Sanctuary Publishing. p. 311. ISBN 1-86074-542-3. Popoff, Martin (2005). "The X Offender". Metal Hammer presents: Iron Maiden 30 Years of Metal Mayhem: 63.
סנדרה קים

סנדרה קים (בצרפתית: Sandra Kim; נולדה בשם סנדרה קלדרון (Sandra Caldarone) ב-15 באוקטובר 1972) היא זמרת בלגית, שייצגה את ארצה באירוויזיון 1986 שנערך בנורווגיה וזכתה במקום הראשון. קים נולדה למשפחה ממוצא איטלקי בעיירה מונטנייה הסמוכה ללייז'. היא החלה לשיר בגיל 7. ב-1985 השתתפה בפסטיבל סאן רמו כחלק מלהקת "מיוזיק קלאב". שנה אחר כך, נבחרה, מבין 130 מועמדים, לייצג את בלגיה בתחרות האירוויזיון שנערכה בברגן, עם השיר "J'aime la vie" ("אני אוהבת את החיים"). אף על פי שלפי מילות השיר ניתן היה לחשוב כי קים בת 15, היא הייתה רק בת 13 וחצי בזמן התחרות, משכך, קים היא הזוכה הצעירה ביותר אי פעם בתחרות האירוויזיון. שיא זה לא צפוי להישבר גם בעתיד, מאחר שכללי התחרות שונו, וכיום אסורה השתתפותם של מי שגילם אינו עולה על 16. קים קיבלה נקודות מכל המדינות שהשתתפו בתחרות, וסיימה במקום הראשון עם 176 נקודות, בפער של 36 נקודות מהשיר השווייצרי שסיים במקום השני. זו הייתה הזכייה הראשונה של בלגיה באירוויזיון, והיחידה עד כה. הסינגל "J'aime la vie" נמכר בכ-1.4 מיליון עותקים ברחבי העולם, כרבע מהם בבלגיה. קים שרה אותו גם בפסטיבל ימאהה למוזיקה שנערך בטוקיו, וחלקה במקום השני עם ארוס רמאצוטי (במקום הראשון זכתה סטייסי לטיסו). האלבום שכלל את השיר, ונשא אף הוא את השם "J'aime la vie" נמכר בכ-60 אלף עותקים, והגיע למעמד של אלבום פלטינה. לאחר ניצחונה בתחרות האירוויזיון, בית הספר בו למדה נהיה לבית ספר מבוקש. מאז ניצחונה באירוויזיון לא זכתה קים להצלחות. היא הקליטה מספר אלבומים בשנות ה-80 וה-90, אך הם נכשלו מסחרית: "Bien dans ma peau"‏ (1988, אף ששלושת הסינגלים הראשונים מתוכו הגיעו למעמד של תקליט זהב), "Balance tout"‏ (1991), "Les Sixties"‏ (1993), "Onvergetelijk"‏ (1997) ו-"Heel diep in mijn hart"‏ (1998). בין 1990 ל-1992 הנחתה לצדו של אלן סימון את תוכנית המוזיקה "10 Qu'on Aime" בערוץ RTL-TVI. ב-1999 גילמה את דמותה של אפונין בהפקת תיאטרון של "עלובי החיים". ב-2005 הופיעה בשיר היובל באירוויזיון, וביצעה את השיר "Non ho l'età" שזכה באירוויזיון 1964. קים שרה את שיר הפתיחה של סדרת האנימציה "היה היה - החיים", שזכתה להצלחה רבה ברחבי העולם. ב-2020 קים השתתפה ב"זמר במסכה בלגיה" וזכתה במקום הראשון. מדיה וקבצים בנושא סנדרה קים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנדרה קים סנדרה קים, ברשת החברתית פייסבוק סנדרה קים, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סנדרה קים, באתר ספוטיפיי סנדרה קים, באתר MusicBrainz (באנגלית) סנדרה קים, באתר דיזר סנדרה קים, באתר Yandex.Music (ברוסית) סנדרה קים, באתר Discogs (באנגלית) סנדרה קים, באתר Genius יוסי חרסונסקי, מוטי גלעדי מאוכזב מאוד בברגן: "נכשלנו באירוויזיון בגלל הפרסומים על השמירה עלינו", מעריב, 4 במאי 1986 יוסי חרסונסקי, נכשלנו באירוויזיון בגלל הפרסומים, מעריב, 4 במאי 1986 רחל פרימור, נוסחה סודית, מעריב, 9 בדצמבר 1986
סוברמניק

"סוֹבְרֵמֶנִיק" (ברוסית: Современник, "בן זמננו") היה מגזין בשפה הרוסית שיצא לאור בסנקט פטרבורג בין השנים 1836–1866, והוקדש לספרות ולאקטואליה. המגזין נוסד על ידי אלכסנדר פושקין בשנת 1836, והחל לצאת לאור 4 פעמים בשנה. במגזין פורסמו יצירות של ניקולאי גוגול, וסילי ז'וקובסקי, פיודור טיוטצ'ב וסופרים נוספים. למגזין לא הייתה תפוצה גדולה. לאור העובדה שהיו לו רק 600 מינויים, הוא לא נשא רווחים ולא היה כסף לשלם את שכר העובדים. את המהדורות האחרונות מילא פושקין ביצירותיו, שעל פי הרוב התפרסמו בעילום שם. לאחר פטירתו, המשיכה קבוצת סופרים בהוצאת המגזין עד לשנת 1846. בסוף 1846 נמכר המגזין לניקולאי נקראסוב. בסוף שנת 1846 עבר המגזין לבעלותו של ניקולאי נקראסוב, והחל לצאת אחת לחודש. בשנים 1847–1848 העורך הראשי היה אלכסנדר ניקיטנקו. הפרוגרמה של המגזין ועמדותיו הוגדרו על ידי ויסאריון בלינסקי. נקראסוב שיתף בהוצאת המגזין את איוון טורגנייב, איוון גונצ'רוב, אלכסנדר הרצן, לב טולסטוי וסופרים נוספים. בנוסף לכך, פורסמו תרגומים של סופרים אירופיים כמו צ'ארלס דיקנס, ז'ורז' סאנד, ויליאם מייקפיס תאקרי ועוד. תקופת 1852–1862 נחשבת לתקופת הזוהר של הירחון. בשנים 1859–1861 התנהל מעל דפי כתב העת ויכוח עם "קולוקול" של אלכסנדר הרצן על דרכי ההתפתחות של הדמוקרטיה ברוסיה. בשנת 1853 היה ניקולאי צ'רנישבסקי, במקביל לנקראסוב, בין העורכים המובילים במגזין. הוא הביא למערכת את ניקולאי דוברוליובוב, מבקר ספרות ופובליציסט ידוע בדעותיו האנטי-שלטוניות. בהדרגה החל המגזין להיות מרכזם של המהפכנים הרוסים. כתוצאה מכך, עזבו אותו לב טולסטוי ואיוון טורגנייב. בשנת 1861 הגיעה תפוצת כתב העת ל-7,126 עותקים. בשנת 1862 הופסקה הוצאת המגזין למשך 8 חודשים. בראשית 1863 חודשה הוצאתו, ומיכאיל סלטיקוב-שצ'דרין היה בין חברי ועדת העורכים. הכללת עורכים בעלי דעות מתונות גרמה לכך שמדיניות כתב העת השתנתה. בשנת 1866, בעקבות התנקשות בחיי אלכסנדר השני, נסגר כתב העת. מדיה וקבצים בנושא סוברמניק בוויקישיתוף סוברמניק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ליאונידס פאראסקבופולוס

ליאונידס פָּארַאסְקֶבוֹפּוֹלוּס (ביוונית: Λεωνίδας Παρασκευόπουλος;‏ 7 באוקטובר 1860, קיתנוס, ממלכת יוון – 16 במאי 1936, אתונה, ממלכת יוון), היה גנרל ופוליטיקאי יווני, מפקד אוגדה וגיס רגלים בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ובהמשך יושב ראש הסנאט היווני. פאראסקבופולוס נולד למשפחת מהגרים מאיזמיר וב-1880 סיים את האקדמיה הצבאית היוונית באתונה והוסמך כקצין בדרגת סגן משנה. הוא לחם במלחמה העות'מאנית-יוונית (1897). בין השנים 1905 – 1908 שירת כנספח צבאי בעיר שטייר שבאימפריה האוסטרו הונגרית והיה אחראי על רכישת נשק לצבא היווני. ב-1909 הוצב לתפקיד במטה הכללי. ב-1912 הועלה לדרגת קולונל ושירת כמפקד חטיבה במלחמת הבלקן הראשונה. במלחמת הבלקן השנייה היה מפקד האוגדה ה-10 של צבא הממלכה. במהלך מלחמות הבלקן התכתבו פאראסקבופולוס ואשתו קולה ניקולס דיומד (1871–1964) ו-285 ממכתבים אילו שעסקו באהבה, געגועים לאשתו ובנו התינוק וגם בנושאי חולין פורסמו בספר שהופץ ביוון ב-1998. ב-1916 הועלה לדרגת מייג'ור ג'נרל ובמקביל, הצטרף לתנועה להגנת האומה בהנהגת אלפתריוס וניזלוס, אשר תמכה בכניסת יוון למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה. ב-1917 לאחר הצטרפות יוון למלחמה, הועלה לדרגת לויטננט ג'נרל ומונה למפקד הגיס ה-1 היווני בחזית המקדונית. ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה, במתקפה כוללת לאורך עמק הוארדאר במטרה להבקיע את קווי כוחות מעצמות המרכז בפיקודו של הגנרל הגרמני פרידריך פון שולץ. הגנרל ליאונידס פאראסקבופולוס פיקד על הגיס ה-1 היווני שמנה 4 אוגדות ויועד להיות כוח להתערבות מהירה כנגד תקיפה אפשרית מצד הארמייה השנייה של צבא בולגריה בפיקודו של איוון לוקוב או הארמייה הרביעית בפיקודו של סטפן טושב. פאראסקבופולוס לחם במהלך מלחמת טורקיה-יוון, במאי 1919 פיקד על הכוחות שכבשו את העיר איזמיר ולאחר חתימת הסכם סוור מונה למושל הצבאי של העיר. בתפקידו פעל להרחיב את אזור השליטה היווני וכוחותיו הגיעו עד לפאתי העיר בורסה. בנובמבר 1920 לאחר הפסדו של ראש הממשלה וניזלוס בבחירות התפטר פאראסקבופולוס מכהונתו כמושל איזמיר. לאחר פרישתו מהשירות הצבאי נכנס לזירה הפוליטית ביוון. ב-1929 נבחר לסנאט היווני מטעם המפלגה הליבראלית היוונית בראשות וניזלוס ומ-18 במרץ 1930 ועד ה-19 באוגוסט 1932 כיהן כיושב ראש הסנאט. פאראסקבופולוס הלך לעולמו ב-1936 והוא בן 76 שנים. יוון במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא ליאונידס פאראסקבופולוס בוויקישיתוף ליאונידס פאראסקבופולוס- מכתבים לאשתו במלחמות הבלקן, באתר elia.org.gr, (ביוונית). פרסיליה, רוברטס מארי, "מלחמת העולם הראשונה-מתקפת הוארדאר" באתר גוגל ספרים (באנגלית).
מקסימיליאנו פריירה

ויקטוריו מקסימיליאנו "מקסי" פריירה פאאס (בספרדית: Victorio Maximiliano Pereira Páez; נולד ב-8 ביוני 1984) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדות המגן. פריירה התחיל את דרכו המקצועית בגיל 18 בקבוצה האורוגוואית דפנסור ספורטינג בעונת 2002/2003. הוא השתלב במהרה בקבוצה והפך לשחקן מרכזי בקבוצה לצד אלבארו רפאל גונסאלס והבקיע כ-16 שערים בעונת 2005/2006. בשנת 2007 הצטרף למועדון הכדורגל בנפיקה ליסבון, ביחד עם חברו לנבחרת אורוגוואי, כריסטיאן רודריגס. בעונתו הראשונה בבנפיקה, שבה שיחק כקיצוני ימני, צצו בעיות רבות בעקבות האיטיות שלו. למרות זאת הוא הבקיע בשני משחקים, נגד בואבישטה בליגה ונגד מילאן בליגת האלופות, שער ברגל שמאל מחוץ לרחבה. בעונת 2008/2009, הפך למגן ימני, במקום נלסון מרקוס שעבר לריאל בטיס והפך לשחקן מרכזי בקמפיין של "הנשרים". ב-15 ביולי חתם בפורטו הפורטוגזית. משחקו הראשון של פריירה בנבחרת אורוגוואי, היה במשחק ידידות נגד מקסיקו ב-26 באוקטובר 2005. במהרה, הפך פריירה לשחקן הרכב קבוע וזומן לטורניר הקופה אמריקה ב-2007. פריירה זומן לנבחרת אורוגוואי למונדיאל 2010 בדרום אפריקה ושיחק בכל המשחקים של הנבחרת במסגרת הטורניר. ברבע הגמר נגד גאנה, החטיא את אחת הבעיטות בדו-קרב בעיטות העונשין שבסוף המשחק. למרות זאת עלתה אורוגוואי לחצי הגמר, נגד הולנד, שם הבקיע פריירה את שערו הבינלאומי הראשון, בדקה ה-91 של המשחק, שלא מנע את הפסדה של אורוגוואי 3-2. הוא נכלל גם בסגל הנבחרת למונדיאל 2014. מדיה וקבצים בנושא מקסימיליאנו פריירה בוויקישיתוף מקסימיליאנו פריירה, באתר Transfermarkt מקסימיליאנו פריירה, באתר Soccerway מקסימיליאנו פריירה, באתר WorldFootball.net מקסימיליאנו פריירה, באתר National Football Teams מקסימיליאנו פריירה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא אורוגוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עמוס הרפז

עמוס הרפז (3 באוגוסט 1928 – 27 ביוני 2018) היה אסטרופיזיקאי ישראלי, שעסק במחקר ובהוראה. הרפז היה הבן השלישי משבעת ילדיהם של שלמה ושפרה הרפז (גולדנברג) (אחד מאחיו הוא הטייס רמי הרפז). ב-1942 עבר למשמר העמק, שם למד במוסד החינוכי שומריה. במלחמת העצמאות לחם גם במשמר העמק וגם בקרבות הנגב. לאחר שובו לקיבוץ, עבד בפלחה, ומילא גם תפקידים שונים בקיבוץ ובתנועת הקיבוץ הארצי, אליה השתייך הקיבוץ, בתחומי המשק והחברה. משנת 1967, שימש כמורה ומחנך במוסד שומריה. בעל תואר ראשון בפיזיקה, מהטכניון בחיפה (1970), וב-1972 סיים את לימודיו למוסמך, בתחום תורת היחסות הכללית. ב-1980 סיים לימודי מחקר לתואר שלישי, בתחום התפתחות כוכבים, מאוניברסיטת תל אביב. במקביל לעיסוקו במחקר באסטרופיזיקה, עסק גם בהוראה. פרסם 5 ספרים ועשרות מאמרים בנושאי אסטרופיזיקה ותורת היחסות. בשנת 1976 התחיל עבודתו ב"אורנים, בית הספר לחינוך של התנועה הקבוצית", בו עבד עד 1998. בשנת 82–1980 היה במעמד פוסט-דוקטורט, באוניברסיטת WINDSOR, בקנדה. מנהל אורנים בשנים: 1987-1990. בשנת 91–1990, שבתון ב- MIT בבוסטון מסצ'וסטס, ארצות הברית. 1991-1997, הוראה ומחקר באורנים. 1997-98, שבתון (שני) ב- MIT בבוסטון מסצ'וסטס, ארצות הברית. ב-1998 פרש לגמלאות. משנת 2000 חבר בכיר ב- IARD International Association for Relativistic Dynamics והרצה ב-6 מכנסייה הבינלאומיים. נקבר בקיבוצו משמר העמק. מושגים בתורת היחסות, עמוס הרפז, אפיק (תשמ"ח). הספר באתר סימניה בשנת 1992 הופיע הספר Relativity Theory באנגלית, בהוצאת "Jones and Bartlet" Stellar Evolution, הופיע באנגלית בהוצאת A.K Peters, בשנת 1993 התפתחות כוכבים, הופיע בעברית, בהוצאת "ספרית פועלים", 1995 Asymmetrical Planetary Nebulae, הופיע באנגלית בהוצאת Institute of Physics Publishing, Bristol, 1995 עמוס הרפז (1928-2018), דף שער בספרייה הלאומית דוד גורן, להתחיל מחדש בבית הקיבוצי, על המשמר, 19 בנובמבר 1973
פרצ'יז

פרצ'יז (בספרדית Parchís) הייתה להקת ילדים מספרד שהייתה פופולרית בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. שם הלהקה נלקח ממשחק לוח פופולרי בספרד, פרצ'יס, הדומה ללודו. במשחק לכל כלי יש צבע משלו - אדום, ירוק, כחול וצהוב. חברי הלהקה הופיעו כשכל אחד מהם לבוש בתלבושת בצבע אחיד מצבעים אלו, ולעיתים אחד מהם היה לבוש כקוביית משחק. הלהקה נוסדה בשנת 1979, ובשיאה מנתה שישה חברים - ארבעה ילדים ושתי ילדות. הלהקה התפרקה בשנת 1986. אחד מלהיטיה הבולטים המוכרים גם בישראל היה "Un rayo del sol" (קרן שמש). מבין חברי הלהקה התפרסמה יולנדה ונטורה שבבגרותה הפכה לכוכבת טלנובלות במקסיקו. פרצ'יז, באתר MusicBrainz (באנגלית) פרצ'יז, באתר Discogs (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דרום אונטריו

דרום אונטריו (באנגלית: Southern Ontario) הוא חבל ארץ בעל מאפיינים משלו בתוך פרובינציית אונטריו בקנדה. כמעט כל אוכלוסיית הפרובינציה מתגוררת באזור זה על אף ששטחו הוא כ-14-15% בלבד משטח כל הפרובינציה. שטחו של האזור הוא כ-140 אלף קמ"ר (דומה לשטחה של אנגליה). אזור זה כולל את הערים הגדולות טורונטו, אוטווה ומיסיסוגה וערים בינוניות נוספות כמו ברמפטון, המילטון, לונדון, קינגסטון ועוד. מתגוררים בו למעלה מ-12 מיליון איש. אזור זה מאופיין באקלים נוח ביחס לאקלים באזורים הצפוניים של הפרובינציה. יש בו שפע של אדמות חקלאיות. הוא גובל בקוויבק במזרח, מדינת ניו-יורק בדרום, ומדינת מישיגן במערב. אזור זה הוא לב ליבה של ההיסטוריה של אונטריו ובו התפתחה הפרובינציה בראשיתה. טורונטו, שכונתה אז "יורק", נבחרה לשמש כבירת הפרובינציה החדשה בשנת 1793. אתר דרום אונטריו ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בסמת טבעון

בַּסְמֶת טַבְּעוּן (בערבית: بسمة طبعون) היא מועצה מקומית בדואית במחוז הצפון שבישראל. נוסד בתור כפר, והוכרז כמועצה מקומית ב-1969. בַּסְמֶה (بسمة) שוכנת בסמוך לשפרעם. נכון ל-2021, כלל תושבי בסמה הם ערבים-מוסלמים. ההחלטה על הקמת הכפר נתקבלה בשנת 1963 ומטרתה הקמת יישוב קבע בשביל השבטים ערב אל-סעדיה וערב אל-זבידאת אשר התיישבו באזור הגליל בימי המנדט הבריטי על פלשתינה (א"י). הכפר נקרא על-שם חורבת בַּסְמֶה שעליה נבנתה, וכמו-כן על-שם טַבְּעוּן כשמה בערבית של קריית טבעון (יישוב יהודי מודרני) הסמוכה לו בצפונה של מדינת ישראל. שם היישוב אושר על ידי ועדת השמות הממשלתית בתחילת שנת 1966. בשנת 1965 החלה הקמת השכונות, לכל חמוּלה בנפרד, ונבנו שתי שכונות שיצרו את הבסיס ליישוב. בשנת 1968 הוחלט במשרד הפנים על הקמת מועצה מקומית ביישוב, וב-12 בפברואר 1969 הוכרז כמועצה מקומית, בעת שהתגוררו בו כ-700 איש. בשנת 1992 צורפו ליישוב שלושה שבטים בדואיים נוספים: חִלְף, זְבֵּידַאת, וחַ'וואלֶד ולשם כך נבנו שכונות חדשות. נכון ל-2010 ביישוב ארבע שכונות עיקריות: יסמין, מַשַאיֶח' א-סַעְדִ֫יה, ח'לף, וזבידאת. השכונות מאוכלסות לפי שיוך שבטי ומופרדות אחת מהשנייה, הן מבחינת תשתיות והן מבחינה פיזית, כאשר כל אחת נמצאת על גבעה אחרת ומופרדת בחורש טבעי וגיאיות. ב-2010 הגיש משרד הפנים תוכנית להרחבת גבולות היישוב לצורך איחוד השכונות והרחבת היישוב. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בבסמת טבעון 8,287 תושבים (מקום 193 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.8%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 62.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,382 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). מדיה וקבצים בנושא בסמת טבעון בוויקישיתוף בסמת טבעון, ברשת החברתית פייסבוק פרופיל בסמת טבעון נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. לטבלת הדירוג המלא. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 אושר שם ליישוב חדש, דבר, 7 בפברואר 1966 5 מועצות מקומיות חדשות בכפרי המיעוטים, הצופה, 23 במאי 1968 מועצה מקומית ראשונה לבדואים, הצופה, 14 בפברואר 1969 ועדה לגבולות המועצה המקומית בסמת טבעון בגבולה עם המועצות האזוריות עמק יזרעאל וזבולון, בגבולה עם המועצה המקומית קריית טבעון ובגבולה עם שטח חסר מעמד מוניציפלי PDF פרופיל בסמת טבעון באתר הלמ"ס
גלדיס בנטלי

גלדיס בנטלי (באנגלית: Gladys Bentley,‏ 12 באוגוסט 1907 - 16 בינואר 1960) הייתה זמרת בלוז קרוס דרסרית אמריקאית שפעלה בתקופת הרנסאנס של הארלם (תנועה תרבותית של אפריקאים אמריקאים שהתפתחה בשנות ה-20 ושנות ה-30 בהארלם שבניו יורק). בנטלי נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית, הוריה היו האמריקאי ג'ורג' אל בנטלי ואשתו מרי מוט אשר מוצאה באי טרינידד. בגיל 16 היא ברחה מבית הוריה ועברה לניו יורק. היא נהגה להופיע בבר להט"בי בשם "Clam House" שנמצא ברחוב 133, אשר היה מה שנהוג לכנות "Speakeasy" - מקום שמכר אלכוהול באופן בלתי חוקי במהלך תקופת היובש. בנטלי החלה להופיע במקום במהלך שנות ה-20 והתפרסמה בתחילת שנות ה-30 כאשר הופיעה במועדון בהארלם בשם "Ubangi Club" עם מופע שכלל מקהלה של מלכות דראג. סימני ההיכר של בנטלי היו משקלה הרב, יותר מ-110 קילו, ומנהגה להתלבש בבגדי גברים שכללו טוקסידו וכובע צילינדר. היא ניגנה בפסנתר ונהגה לאלתר מילים, לרוב בעלות תוכן וולגרי ובוטה, לשירים מוכרים מאותה התקופה בקול עמוק ועבה תוך שהיא מפלרטטת באופן מוקצן עם הנשים בקהל. כאשר בוטל חוק היובש עברה לדרום קליפורניה. בנטלי הוטרדה לעיתים קרובות בגלל מנהגה ללבוש בגדי גברים, אך בהיותה לסבית מוצהרת ולא הסתירה את זהותה המינית. בנוסף, היא טענה כי היא נישאה לאישה באטלנטיק סיטי. עם זאת, במהלך תקופת המקארתיזם היא החלה לראשונה ללבוש שמלות, נישאה לגבר (דבר שהכחישה בתקופה מאוחרת יותר) והחלה ללמוד כמורה והצטרפה לקבוצות נוצריות בטענה ש"נרפאה" על ידי לקיחת הורמונים נשיים. היא נפטרה בשנת 1960 מדלקת ריאות. דמויות המבוססות על גלדיס בנטלי הופיעו במסיבות שארגן קארל ואן וכטן, בספר "נהר עמוק" מאת קלמנט ווד (Clement Wood) ובספר "Strange Brother" מאת בלייר ניילס (Blair Niles). הקלטות שלה יצאו בחברות "Okeh Records", ויקטור טוקינג משין ו-"Excelsior". גלדיס בנטלי נהגה להופיע במועדונים הבאים: Clam House - ניו יורק Ubangi Club - ניו יורק Joquins' El Rancho - לוס אנג'לס Mona's Club 440 - סן פרנסיסקו מדיה וקבצים בנושא גלדיס בנטלי בוויקישיתוף גלדיס בנטלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גלדיס בנטלי, באתר AllMusic (באנגלית) גלדיס בנטלי, באתר MusicBrainz (באנגלית) גלדיס בנטלי, באתר Yandex.Music (ברוסית) גלדיס בנטלי, באתר Discogs (באנגלית) גלדיס בנטלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) גלדיס בנטלי - קטעי עיתונות באתר Queer Music Heritage Rodger, Gillian (2002), "Bentley, Gladys", glbtq.com "Gladys Bentley", QueerCulturalCenter.org, retrieved 2007-11-04 Duberman, Martin; Vicinus, Martha; Chauncey, George (1990), Hidden from History, Penguin, ISBN 0452010675