laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיהאלפה

פּיהאלפּה (באסטונית: Pühalepa) הייתה בשנים 1992–2017 נפה במחוז היו שבאסטוניה. שטח הנפה היא 255 קמ"ר והיא הייתה ממוקמת בחלקו המזרחי של האי היומאה. היישוב הגדול והמרכזי בנפה היא טמפה (Tempa). שם נמצאת כנסייה שנבנתה בשנת 1255, כנסייה שהיא בין העתיקות באסטוניה כולה. בנוסף ניתן למצוא בפיהאלפה בית-אחוזה הנחשב לאחד הגדולים והיפים במדינה. אחרי קורגסארה, הייתה זו הנפה השנייה בגודלה במחוז היו. ממשלת אסטוניה החליטה ב-22 ביוני 2017 על פירוק הנפה ומיזוגה לתוך הנפה הכפרית היומאה (Hiiumaa Parish) במסגרת הרפורמה המנהלית. הנפה התנגדה למהלך והגישה ערעור בפני בית המשפט העליון, אולם הערעור נדחה, ובאוקטובר 2017 פורקה הנפה. מדיה וקבצים בנושא פיהאלפה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פיהאלפה ערך זה הוא קצרמר בנושא אסטוניה ובנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האספה המחוקקת של קרנאטקה

האספה המחוקקת של קרנאטקה (בקאנדה: ಕರ್ನಾಟಕ ವಿಧಾನಸಭೆ; בעבר האספה המחוקקת של מייסור) היא הבית התחתון של בית המחוקקים הדו-ביתי של קרנאטקה. יסודות האספה המחוקקת של קרנאטקה קבועים באספה המחוקקת של מדינת מייסור, שהוקמה על ידי צ'מרג'נדרה וודיאר העשירי (Chamarajendra Wadiyar X) ב-1881. האספה, שנועדה לאפשר לעם להביע דעה לגבי המשטר, החלה כאספה לא פורמלית, כאשר המועצות של מחוזות מייסור נתבקשו למנות נציגות מטעמם לאספה, ועד 1886 חברי האספה התבקשו לשלוח נציגים אחרים בכל פעם, ב-1887 נקבעו מראש כמות הנציגים ושמותיהם. ב-1891 נקבעה מערכת בחירות, כשבעלי זכות הצבעה היו משלמי מס קרקעות בשווי שבין 100 ל-300 רופי הודי או משלמי מס לבית או חנות בעיר בין 13 ל-17 רופי הודי, כאשר בעלי השכלה נכללים. כמות חברי האספה נקבעה ללא יותר מ-351. ב-1894 נקבעה תקופת כהונה של חברי האספה ל-3 שנים, וזכות ההצבעה הורחבה למשלמי מס קרקעות בין 50 ל-200 רופי הודי, כשהסכום משתנה בין טלוקים (מחוזות) שונים. במקביל, ייצוגם של 78 יישובים בעלי פחות מחמשת אלפים תושבים איבדו את הייצוג שלהם באספה, ומספר חבריה ירד ל-277. ב-1907 הוקם בית עליון, המועצה המחוקקת של מייסור, והאספה המחוקקת הייתה לבית תחתון. ב-1918 הורחבה זכות ההצבעה לכלל משלמי מס קרקעות בשווי 50 רופי בכל המדינה, או משלמי 10 רופי כמס נכס עירוני. ב-1922 הוקמה ועדת רפורמות, שקבעה את מספר הנציגים באספה ל-200, בהם 15 מושבים שמורים למוסלמים, 5 לנוצרים-הודים ו-3 לקאסטות נמוכות (מספר שהוגדל ל-6 בהמשך). זכות הצבעה הוענקה ללא דרישת תשלום מס, וב-1923 נתן לאספה מעמד מחייב, כשנקבע שגביית מיסים חדשים והעברת תקציב תחייב את אישור האספה. ב-1929 הוענקה לנשים הזכות להיבחר לאספה. באוקטובר 1974 מינה המהרג'ה של ייסור אספה חוקתית כדי שתכתוב חוקה למדינה. האספה החליטה ברוב גדול כי החוקה תנוסח על ידי האספה החוקתית של הודו. המהרג'ה הורה בדצמבר 1949 על פיזור האספה המחוקקת והמועצה המחוקקת, והאספה החוקתית שימשה כפרלמנט זמני עד לקיומם של בחירות ב-1952. באספה החדשה שנבחרה ב-1952 כללה 99 נציגים נבחרים ואחד ממונה. עם הקמת מדינת אנדרה והשינויים בגבולות מדינת מדראס ב-1953 ניתנו אזורים מסוימים ממדראס למייסור, והאספה גדלה ב-5 נציגים. עם עיצובן מחדש של גבולות מייסור תחת חוק ארגון מחדש של המדינות ב-1956, גדל כוחה של האספה ל-208, מספר שגדל ל-216 ב-1967 ול-224 ב-1987, לצד נציג ממונה אחד. ב-1973 שינתה מדינת מייסור את שמה לקרנאטקה, ושם האספה הפך מהאספה המחוקקת של מייסור להאספה המחוקקת של קרנאטקה. האספה בוחרת את 12 נציגי קרנאטקה ברג'יה סבהה. מדיה וקבצים בנושא האספה המחוקקת של קרנאטקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה המחוקקת של קרנאטקה Usha Suresh, The Mysore Representative Assembly, Proceedings of the Indian History Congress Vol. 62, 2001, עמ' 527-530‏, JSTOR 44155798 Origin and Growth of Karnataka Legislature, Karnaataka Legistlature The Andhra State Act, 1953, s. 15 (c)
חוק כלי היריה

חוק כלי היריה, תש"ט–1949 מסדיר את נושא כלי הירייה בישראל והוא מחייב רישיון לשם שלל פעולות הקשורות בכלי ירייה, ובכלל זה ייצורם, יבואם, יצואם ונשיאתם. החוק החליף את פקודת כלי היריה שחוקקה ממשלת המנדט, ואושר בכנסת הראשונה ב-1 באוגוסט 1949. מאז אישורו תוקן החוק 24 פעמים. תיקונים עיקריים: בתיקון מס' 3, שאושר ב-9 באפריל 1962 הוסדרה פעולתם של מטווחים החל מתחילת שנת ה'תשכ"ד. החוק מגדיר כלי ירייה: "כלי בעל קנה העשוי לירות כדור, קלע, פגז, פצצה או כיוצא באלה, שבכוחם להמית אדם, וכולל חלק, אביזר ותחמושת של כלי כזה, וכן כלי נשק שסוגל לפלוט חומר הנועד להזיק לאדם, לרבות חלק, אביזר ותחמושת לכלי נשק כאמור ולרבות מכל המכיל או שסוגל להכיל חומר כאמור ולמעט מכל גז מדמיע". החוק קובע שייצור כלי ירייה מותנה ברישיון או באישור הממשלה. יבוא ויצוא של כלי ירייה צבאי יעשה רק באישור הממשלה. יבוא ויצוא של כלי ירייה שאינו כלי ירייה צבאי מותנה ברישיון. עסק העוסק בקנייה ומכירה של כלי ירייה, באחסנתם או בתיקונם חייב רישיון. נשיאת כלי ירייה חייבת רישיון. החזקת כלי ירייה חייבת רישיון, שיינתן רק לאחר שאדם שהוסמך לכך בדק את כלי הירייה ומצאו ראוי לשימוש. רישיון יינתן רק לאחר שמקבל הרישיון עבר הכשרה מתאימה ללימוד השימוש בכלי ירייה מסוג הכלי שהוא מבקש לרכוש, והפעיל במטווח כלי ירייה מסוג הכלי שהוא מבקש לרכוש. כללי ההכשרה נקבעו בתקנות כלי הירייה (הכשרה), התשע״ח–2018. חובות אלה אינן חלות על כלי ירייה שנמסר מטעם צה"ל או משטרת ישראל. הדרכה ואימון בשימוש בכלי ירייה תיעשה רק בידי מי שקיבל רישיון לכך. קנייה של כלי ירייה מותרת רק למי שקיבל רישיון לכלי ירייה זה. מכירה או מסירה של כלי ירייה לאדם מותרת רק לאחר שהמוסר נוכח כי יש בידי הקונה או המקבל רישיון לאותו כלי ירייה, או שמותר לו להחזיק בכלי הירייה. הקמה וניהול של מטווח חייבים רישיון. כניסת אדם למטווח ושהייה בו, תהיה רק בהתאם להוראות של מנהל המטווח או של מי שמינה לכך, והפעלת כלי ירייה במטווח תהיה רק בפיקוחו של מפקח. אימון בירי מכלי ירייה יהיה רק במטווח. מכוח החוק הותקנו התקנות הבאות: תקנות כלי היריה (רישיון ממוחשב), התשס״ט–2008 תקנות כלי הירייה (הכשרה), התשע״ח–2018 תקנות כלי הירייה (הכשרה) (הוראת שעה), התשפ״ד–2023: הוראת שעה בעקבות מלחמת חרבות ברזל. תקנות כלי הירייה (תוקפם של רישיונות), התשפ״ג–2023. החליפו את תקנות כלי הירייה (תוקפם של רישיונות), התשס״ג–2002. תקנות כלי הירייה (תוקפם של רישיונות) (הוראת שעה), התשפ״ד–2023: הוראת שעה בעקבות מלחמת חרבות ברזל. תקנות כלי הירייה (תנאי סף ותבחינים לקבלת רישיון פרטי לכלי ירייה והוראות נוספות), התשפ״ד–2023 במתן רישיונות לפי חוק זה עוסק האגף לרישוי כלי ירייה במשרד לביטחון לאומי. בעקבות מתקפת הפתע על ישראל, שבה כשל צה"ל בהגנה על תושבי ישראל, הוגמשו הקריטריונים לקבלת רישיון נשק לפי חוק זה, וחל גידול עצום בבקשות לרישיון נשק. חוק כלי היריה, תש"ט–1949, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של חוק כלי היריה, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת הוצאת רישיון לנשיאת נשק, באתר כל זכות הישיבה הששים ­ושתים של הכנסת הראשונה, 1 באוגוסט 1949, באתר הכנסת חוק כלי היריה (תיקון מס' 3), תשכ"ב-1962­, ס"ח 368 מ-17 באפריל 1962 תקנות כלי הירייה (הכשרה), התשע״ח–2018, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט האגף לרישוי כלי ירייה, באתר המשרד לביטחון לאומי מאיר תורג'מן, תעודת לוחם מספיקה, הקלות לעולים: התקנות החדשות להוצאת רישיון נשק, באתר ynet, 18 באוקטובר 2023 יעל פרידסון, 236 אלף ביקשו רישיון לנשק בחודש האחרון, כמו בכל 20 השנים שקדמו לו, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2023
לוויין מחקר באטמוספירה העליונה

הלוויין לחקר האטמוספירה העליונה (UARS) היה מצפה מסלולי המופעל על ידי נאס"א, שתפקידו היה לחקור את האטמוספירה של כדור הארץ, ובמיוחד את שכבת האוזון המגינה על האטמוספירה. הלוויין, שמשקלו היה 5,900 קילוגרם, נשלח ממעבורת החלל דיסקברי במהלך משימת STS-48 ב-15 בספטמבר 1991. הוא נכנס למסלול כדור הארץ בגובה מבצעי של 600 קילומטרים, עם נטייה מסלולית של 57 מעלות. משך המשימה המקורי היה אמור להיות שלוש שנים בלבד אך הוארך מספר פעמים. כשהמשימה הסתיימה לבסוף ביוני 2005 עקב קיצוצים במימון, 14 שנים לאחר שיגור הלוויין, שישה מתוך עשרת המכשירים שלו עדיין היו פעילים. פעולה אחרונה להורדת מסלול UARS בוצעה בתחילת דצמבר 2005 כדי להכין את הלוויין למסלולו הסופי. ב-26 באוקטובר 2010, תחנת החלל הבינלאומית ביצעה תמרון כדי להימנע מלהיפגע משאריות UARS. הלוויין UARS, שהוצא משימוש, נכנס שוב לאטמוספירה של כדור הארץ ב-24 בספטמבר 2011. תשומת לב תקשורתית ניכרת אפפה את האירוע, בעיקר בשל התחזיות של נאס"א לפיהן חלקים ניכרים מהלוויין עלולים להגיע לקרקע, ועלול לסכן אזורים מיושבים. עם זאת, שאריות הלוויין נשרו בסופו של דבר באזור מרוחק של האוקיינוס השקט. מדיה וקבצים בנושא לוויין מחקר באטמוספירה העליונה בוויקישיתוף UARS - NASA Science, science.nasa.gov (באנגלית) "חלקיקים מלווין של נאס"א התפרקו מעל לאוקיינוס השקט". הארץ. נבדק ב-2023-11-29. יוניברס טודיי, עדכון: בנאס”א ממתינים לנפילת הלווין UARS בכל רגע, באתר הידען - Hayadan, ‏2011-09-23
אקסבייר טילמן

אקסבייר ג'סטיס טילמן האב (באנגלית: .Xavier Justis Tillman Sr; נולד ב-12 בינואר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד. טילמן נולד בעיר גרנד ראפידס שבמישיגן, ובין השנים 2017–2020 למד באוניברסיטת המדינה של מישיגן. בעונתו השלישית בקבוצת האוניברסיטה, 2019/2020, העמיד ממוצעים של 13.7 נקודות, 10.3 ריבאונדים, 3.0 אסיסטים ו-2.1 חסימות למשחק, וזכה בתואר שחקן ההגנה של "מחוז Big Ten". טילמן נבחר בבחירה ה-35 של דראפט ה-NBA‏ 2020 על ידי סקרמנטו קינגס, אשר העבירה אותו בטרייד לממפיס גריזליס. בעונתו הראשונה בממפיס שותף ב-59 משחקים, ורשם ממוצעים של 6.6 נקודות ו-4.3 ריבאונדים למשחק. ב-19 באפריל 2023 קבע שיא קריירה של 22 נקודות, במשחק פלייאוף מול לוס אנג'לס לייקרס. בפברואר 2024 הועבר בטרייד לבוסטון סלטיקס, תמורת למאר סטיבנס ושתי בחירות דראפט. מדיה וקבצים בנושא אקסבייר טילמן בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN Boston Celtics Acquire Tillman
לואיס מיילי

לואיס מיילי (באנגלית: Lewis Miley; נולד ב-1 במאי 2006 בסטנלי שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג. מיילי גדל במחלקת הנוער של ניוקאסל יונייטד. ב-28 במאי 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד צ'לסי במשחק המחזור ה-38 בפרמייר ליג לעונת 2022/2023. ב-7 בנובמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 0–2 לבורוסיה דורטמונד במסגרת שלב הבתים לעונת 2023/2024. מדיה וקבצים בנושא לואיס מיילי בוויקישיתוף לואיס מיילי, ברשת החברתית אינסטגרם לואיס מיילי, באתר Transfermarkt לואיס מיילי, באתר Soccerway לואיס מיילי, באתר BDFutbol לואיס מיילי, באתר WorldFootball.net לואיס מיילי, באתר FootballDatabase.eu לואיס מיילי, באתר ESPN ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לואיס מיילי".
באו זרים למקדשי

"באו זרים למקדשי" (לעיתים: "באו זרים במקדשי", או: "יאתיו") הוא שיר לחנוכה. המילים, שחוברו על ידי מהר"ם א"ש הם שני בתים מתוך פיוט ארוך לחנוכה, שהולחנו בשנת ה'תשמ"ג על ידי הרב דוד כוכב, בזמן היותו תלמיד בישיבת מרכז הרב. השיר מתאר את כניסת היוונים לבית המקדש ואת גזירות אנטיוכוס (שכללו השבתה של עבודת המקדש וכן ביטול של חגי ישראל ומועדיו) שנמשכו עד הצלחת מרד החשמונאים. השיר מייחס את כוחם של החשמונאים ככוח שניתן להם מאת הקב"ה ואליו מיוחסת גם הצלחת המרד: "אזרתם עוז וגבורה, לישע עמך יצאת, וגאלתם חיש מהרה". השיר המקורי של מהר"ם א"ש בנוי באקרוסטיכון "אני מאיר בן יהודה חזק", ומסתיים בבקשת גאולה "חזק ואמיץ גואלינו ה' צבאות, שוב שנית לגאלנו ופקוד גפן זאת". השיר בוצע על ידי עקיבא מרגליות ועל ידי אמנים נוספים. באו זרים במקדשי, באתר הספרייה הלאומית זמר נאה לחנוכה מאת מהר"ם א"ש, בתוך: איזנשטט, מנחם בן מאיר, זכרון יהודה, באתר היברובוקס על פי לשון הפסוק בספר ירמיה, פרק נ"א, פסוק נ"א: "בָּאוּ זָרִים עַל מִקְדְּשֵׁי בֵּית ה'". בפיוט המקורי שהדפיס בנו "למקדשי". במקומות אחרים הוחלף ל"במקדשי" על פי לשון הפסוק במגילת איכה, פרק ב', פסוק ג': "גָּדַע בָּחֳרִי אַף כֹּל קֶרֶן יִשְׂרָאֵל" על פי פירוש רש"י והמצודות ותרגום יונתן "אריאל" הוא כינוי למזבח שבו נעשית עבודת המקדש בנוסח המקורי: "יֶאֱתָיוּ חַשְׁמַנִּים", על פי לשון הפסוק בספר תהלים, פרק ס"ח, פסוק ל"ב: "יֶאֱתָיוּ חַשְׁמַנִּים מִנִּי מִצְרָיִם". על פי לשון הפסוק בספר חבקוק, פרק ג', פסוק י"ג: "יָצָאתָ לְיֵשַׁע עַמֶּךָ לְיֵשַׁע אֶת מְשִׁיחֶךָ". בנוסח המקורי: והשמדתם, ומתייחס ליוונים. עקיבא מרגליות - Akiva Margaliot - "באו זרים", סרטון בערוץ "עקיבא מרגליות Akiva Margaliot", באתר יוטיוב (אורך: 03:20)
סויוז MS-04

סויוז MS-04 (ברוסית:Союз МС-04) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-20 באפריל 2017 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-3 בספטמבר. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 51 לתחנת החלל הבין-לאומית. סמל המשימה פותח על בסיס רעיון של פישר ויורצ'יחין. רוסיה פיודור יורצ'יחין - מפקד ארצות הברית ג'ק פישר - מהנדס טיסה ארצות הברית פגי ויטסון - מהנדס טיסה, בנחיתה בלבד (הגיע לחלל עם חללית סויוז MS-03) רוסיה סרגיי ריאזאנסקי - מפקד ארצות הברית רנדולף ברזניק - מהנדס טיסה הכנות לטיסה החלו ביולי 2015. באוקטובר 2016 ברוסקוסמוס התקבלה החלטה לצמצם את הרכב הצוות הרוסי ל-2. הרכב מצומצם זה היה מתוכנן להישאר עד להפעלת מודול חדש "נאוקה" שתוכנן לסוף 2017. כמו כן הוחלו לדחות את השיגור למרץ 2017. בהמשך מועד השיגור נדחה ל-20 באפריל. חללית "סויוז MS-04" שוגרה ב-20 באפריל 2017 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. החללית התחברה למודול "פואיסק" של תחנת החלל הבין-לאומית ב-20 באפריל ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 51 בפיקוד שיין קימברו. צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-5 אנשי צוות. "סויוז MS-04" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. ב-3 בספטמבר 2017 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם יורצ'יחין, פסקה ופגי ויטסון (הגיע לחלל בחללית סויוז MS-03). הנחיתה עברה ללא בעיות. עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית. מדיה וקבצים בנושא סויוז MS-04 בוויקישיתוף מידע על הטיסה תיאור המשימה החלטה על צמצום הצוות
סויוז MS-05

סויוז MS-05 (ברוסית:Союз МС-05) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-28 ביולי 2017 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-14 בדצמבר. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית. סמל המשימה פותח על בסיס סמל שהוגש בתחרות פתוחה בה השתתפו 700 אמנים. רוסיה סרגיי ריאזאנסקי - מפקד ארצות הברית רנדולף ברזניק - מהנדס טיסה איטליה פאולו נספולי - מהנדס טיסה רוסיה אלכסנדר מיסורקין - מפקד ארצות הברית מארק ואנדה חיי - מהנדס טיסה יפן נוריסיגה קנאי - מהנדס טיסה חללית "סויוז MS-05" שוגרה ב-28 ביולי 2017 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית באותו יום כעבור כ-6 שעות ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 52 בפיקוד פיודור יורצ'יחין. צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. "סויוז MS-05" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. ב-14 בדצמבר 2017 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות. עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 53 לתחנת החלל הבין-לאומית. יחידת נחיתה מוצבת כיום במוזיאון הטכני בקרבת מוסקבה. מדיה וקבצים בנושא סויוז MS-05 בוויקישיתוף מידע על הטיסה תיאור המשימה
אלון חילו

אלון חילו (נולד ב-21 ביוני 1972) הוא סופר, מחזאי ועורך דין ישראלי. חילו נולד ביפו, בן להורים שעלו לישראל בשנות ה-60 מדמשק שבסוריה. בעל תואר במשפטים ובוגר החוג לאמנות התיאטרון במסלול כתיבה דרמטית ודרמטורגיה באוניברסיטת תל אביב. עובד כעורך דין לקניין רוחני. תושב תל אביב, גרוש ואב לשתי בנות. בחודש יוני 2014 יצא מהארון מול כלי התקשורת בארץ. "מות הנזיר", הוצאת חרגול, 2004, רומן היסטורי על עלילת דמשק. הספר תורגם לאנגלית (רנדום האוס, 2006, מתרגם: אבן פלנברג), וכן לצרפתית, איטלקית, יוונית והולנדית "אחוזת דג'אני", ידיעות ספרים, 2008, רומן היסטורי בדיוני המתרחש בתקופת העלייה הראשונה. הספר תורגם לאנגלית (רנדום האוס, 2010, מתרגם: אבן פלנברג), וכן לצרפתית, איטלקית, פורטוגזית והולנדית "הכי רחוק שאפשר", ידיעות ספרים, 2012, רומן מכתבים שבו התכתבות בין נדב - חייל שמתקשה להשתלב במסגרת הצה"לית לבין הדוד שלו, מיכאל, פרקליט לשעבר בפרקליטות המחוז, המבלה את זמנו בגיחות מחוץ לישראל. "רצח בבית האדום", ידיעות ספרים, 2018, רומן היסטורי בדיוני המתאר את רצח יוסף חיים ברנר וחבריו במאורעות תרפ"א ב-1921. "גן החיות התנ"כי בירושלים", עיתון 77, גיליון 144–145, 1992, עמ' 62–65 "נראה לאחרונה", מאזניים, גיליון ס"ח (3), 1993, עמ' 42–44 סיפורו של כלב שאהיד - קריאה פוסטקולוניאלית ב'תמול שלשום' של עגנון, הו! 4, ספטמבר 2006, עמ' 54–66 "הערב חתונה". המחזה הועלה בפסטיבל תיאטרון קצר (בצוותא תל אביב), 1998 בבימוי אילן תורן "היום של הכלבים". המחזה הועלה בפסטיבל עכו, 1999 בבימוי גילי בר-הלל שני המחזות, בתרגום לאנגלית של גילי בר-הלל, הועלו ב-1997 גם בתיאטרון הסטודנטים של אוניברסיטת הרווארד, ארצות הברית. "ספר פלטינה" מטעם התאחדות הוצאות ספרים בישראל על "אחוזת דג'אני", 2009 פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, 2008 פרס נשיא המדינה ליצירת ביכורים על "מות הנזיר", 2006 מועמדות לפרס ספיר על ספרו "מות הנזיר" בשנת 2005 בשנת 2009 הוכרז כזוכה בפרס ספיר, על ספרו "אחוזת דג'אני", אך זכייה זו בוטלה לאחר שהועלו טענות לניגוד עניינים אצל יו"ר ועדת הפרס, יוסי שריד. אלון חילו, דף שער בספרייה הלאומית אלון חילו, בלקסיקון הספרות העברית החדשה אלון חילו, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" אלון חילו, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" אלון חילו, ב"לקסיקון הסופרים העברים בהווה" אלון חילו באתר "חרגול" אתר האינטרנט הרשמי של אלון חילו רונה קופרבוים, סופר לאחור, באתר ynet, 2 במרץ 2008 - ריאיון עם אלון חילו מרב יודילוביץ', אני בכלל מהיי-טק, באתר ynet, 15 ביוני 2009 בועז כהן, ‏ריאיון עם חילו: "סופרים עסוקים רוב הזמן בעצמם ובאגו שלהם", באתר גלובס, 29 ביוני 2009 יונתן אסתרקין, אלון חילו: "עשיתי את שלי, אולי לא אכתוב יותר", באתר nrg‏, 12 ביוני 2012 אלון חילו: "היציאה מהארון הטילה עלי בהלה עצומה", באתר ynet, 9 ביוני 2014 גילי איזיקוביץ, כך נרצח י"ח ברנר, הומו גאה. אולי, באתר הארץ, 20 במאי 2018 רשימת הפרסומים של אלון חילו, בקטלוג הספרייה הלאומית הספרים של אלון חילו, באתר "סימניה" אלון חילו, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל ריאיון עם אלון חילו בתוכניתו של פרופ' יורם יובל "שיחת נפש", הטלוויזיה החינוכית, 5 ביוני 2018 ממאמריו: שחרזדה בלב תל אביב, באתר הארץ, 2 באוקטובר 2004 - ביקורת על ספרו של הרצל כהן "אבני שיש טהור" פח האשפה של ההיסטוריה, באתר הארץ, 30 באפריל 2006 - מאמר על פרשת דרייפוס לדמיין את האמת, באתר ישראל היום, 29 ביוני 2018
משלחת מס' 51 לתחנת החלל הבין-לאומית

משלחת מס' 51 (באנגלית: Expedition 51) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-10 באפריל 2017 ועד ל-2 ביוני 2017. מפקד המשלחת הייתה פגי ויטסון מארצות הברית. המשלחת פעלה במשך 53 ימים. במהלך פעילות המשלחת מתכונת תחנת החלל לא השתנתה ונותרה כפי שהייתה אחרי הוספת מודול BEAM באפריל 2016 במהלך פעילות משלחת מס' 47. פעילות המשלחת החלה ב-10 באפריל 2017 עם עזיבת חללית סויוז MS-02 בה היה חלק של משלחת מס' 50. באותה עת בתחנת החלל נותרו 3 אנשי צוות. נמשך טיפול בפינוי אספקה מחללית פרוגרס MS-05. החללית התחברה למודול "פירס" ב-19 ביולי עם 2,405 ק"ג אספקה. החללית התנתקה מתחנת החלל ביולי 2017. ב-20 באפריל למודול "פואיסק" התחברה חללית "סויוז MS-04" וצוות המשלחת גדל ל-5 אנשים. ב-18 באפריל צוות לכד חללית מטען Cygnus CRS OA-7 בהמשך החללית חוברה למודול "יוניטי". עם החללית הגיעו 3,376 ק"ג אספקה כולל 34 לוויינים שונים ו-4 לוויינים מדגם Lemur-2 של בחברת Spire Global (שוחררו לחלל לאחר ניתוק החללית מתחנת החלל). החללית התנתקה מתחנת החלל ביולי. ב-12 במאי ויטסון ופישר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-4 שעות. במהלך הפעילות בוצעו פעולות תחזוקה ושינוי מקום מתאם של מערכת עגינה. מ-15 במאי ועד ל-27 במאי בוצע שחרור למסלול 34 לוויינים שהגיעו בחללית אספקה. רובם כולל לוויין ישראלי היו חלק של פרויקט בין-לאומי QB50 לחקר אטמוספירה. ב-23 במאי ויטסון ופישר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות. במהלך הפעילות הוחלף ציוד פגום והותקנו אנטנות נוספות. חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים. ב-2 ביוני נוביצקי ופסקה נכנסו לחללית "סויוז MS-03" וחזרו לכדור הארץ. פגי ויטסון נותרה בתחנת החלל. אחריות על תחנת החלל הבין-לאומית עברה למשלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית. פגי ויטסון נותרה בתחנת החלל. מדיה וקבצים בנושא משלחת מס' 51 לתחנת החלל הבין-לאומית בוויקישיתוף תיאור פעילות באתר רוסקוסמוס מידע מאתר נאס"א פעילות משלחת מס' 51 בתחנת החלל הבין-לאומית תיאור פעילות של הצוות הרוסי בתחנת החלל נתונים על משימה של חללית אספקה פרוגרס MS-05 משימה של Cygnus OA-7 פרויקט QB50
התענוג של חברתו

התענוג של חברתו (באנגלית: The Pleasure of His Company) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1961 בבימויו של ג'ורג' סיטון, עם פרד אסטר, דבי ריינולדס ולילי פלמר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על מחזה בשם זה שהועלה בברודוויי בשנת 1958. פרד אסטר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה על משחקו בסרט זה. הסרט צולם בסן פרנסיסקו. ג'סיקה פול (דבי ריינולדס) עומדת להינשא לבחיר ליבה החוואי רוג'ר הנדרסון (טאב האנטר). היא לא ראתה את אביה הביולוגי המכנה פוגו (פרד אסטר) מאז שהייתה קטנה וכעת מנסים אמה קתרין (לילי פלמר) ובעלה השני ג'ים (גארי מילר) להתקשר עם פוגו המסתובב ברחבי העולם ולהזמינו לחתונה. פוגו מגיע במפתיע ומתקבל בשמחה על ידי ג'סיקה והמשרת הסיני טוי. הוא איש חלקלק ושובה לבבות, דובר שפות רבות ומכיר מקומות ומאכלים רבים ברחבי העולם. ג'ים לעומתו הוא בנקאי יבשושי וחסר חוש הומור. למורת רוחו הוא מבחין שקתרין נמשכת לפוגו. פוגו לוקח את ג'סיקה למסעדה צרפתית והיא נשבית בקסמיו ובידיעותיו על העולם הגדול. גם ג'ים וגם רוג'ר לא סובלים את פוגו. רוג'ר רב עם ג'סיקה והיא מחליטה לדחות את נישואיהם בשנה ולטוס עם אביה לטיול נוסף באירופה. פוגו מבין שעבר כל גבול והוא משלים בין הזוג הצעיר, מלווה את ג'סיקה בחתונה ורוכש שני כרטיסים לטיסה. ג'ים חושב שפוגו הולך לקחת את קתרין אתו. הוא נוסע אתה והם עוקבים אחרי פוגו לשדה התעופה ומתברר להם שהכרטיס השני שפוגו רכש, מיועד למשרת טוי. "התענוג של חברתו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "התענוג של חברתו", באתר AllMovie (באנגלית) "התענוג של חברתו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "התענוג של חברתו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) התענוג של חברתו, באתר TCM
נדר (פירושונים)

האם התכוונתם ל... נדר – סוג של שבועה נדר (יהדות) – התחייבות שאדם נוטל על עצמו אישים: נחל נדר – נחל בהר הכרמל נאדר נדרים
סורג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... סוֹרֵג אמצעי מיגון, למשל שער סורג אל-סורג – חברה ישראלית למוצרי מיגון סורג (בית המקדש) – מחיצה נמוכה שהייתה קיימת סביב אזור בית המקדש השני סורג (אדריכלות) – מחיצה עשויה מעשה רשת ו/או לוחות הרווחת באדריכלות כנסייתית ביזנטית וימי-ביניימית תל סורג – אתר ארכאולוגי ברמת הגולן סורג (נהר) – נהר בדרום צרפת סורג' – גיבורת-על מוטאנטית סריגה
פקודת מאכל כשר לחיילים

פקודת מאכל כשר לחיילים, התש"ט-1948 היא פקודה המחייבת לספק מזון כשר לחיילי צה"ל היהודים, ומהווה את הבסיס החוקי לכל כללי הכשרות בצה"ל, ובראשם הוראות הפיקוד העליון בנושא זה ופקודת מטכ"ל העוסקת בכך. הפקודה פורסמה על ידי מועצת המדינה הזמנית בעיתון רשמי ב-26 בנובמבר 1948, וניתן לה תוקף למפרע מ-18 בנובמבר. בדומה ליתר חוקי מועצת המדינה הזמנית, היא קרויה פקודה ולא חוק. מועצת המדינה הזמנית חוקקה 52 פקודות ותקנות שעת חירום, ומאז כמעט כולן בוטלו או הוחלפו. פקודת מאכל כשר לחיילים נמנית עם הפקודות המעטות שנותרו בתוקף, ומאז שנחקקה לא שונתה. זו פקודה קצרה מאוד, בת ארבעה סעיפים קצרים, שהעיקרי שבהם קובע "לכל החיילים היהודים בצבא ­הגנה לישראל יש להבטיח מאכל כשר". סעיף נוסף קובע: "שר הביטחון ושר הדתות ממונים על ביצוע פקודה זו." הסמכות שניתנה לשר הדתות נתונה כעת לשר לשירותי דת. פקודת מאכל כשר לחיילים נמצאת במרכזה של עתירה לבג"ץ של עמותת הפורום החילוני, המבקשת לאפשר לחיילים להחזיק ולצרוך חמץ בפסח בבסיסי צה"ל ומתקניו, ובלבד שלא יעשו כן בשטחים המיועדים לאכילה ולהכנת מזון בבסיסים. טרם ניתן פסק דין בעתירה. פקודת מאכל כשר לחיילים, התש"ט-1948, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט היסטוריית החקיקה של פקודת מאכל כשר לחיילים, התש"ט-1948, במאגר החקיקה הלאומי באתר הכנסת הפ"ע 7.0102 – כשרות המזון בצה"ל, באתר צה"ל, 1 בפברואר 2016 פ"מ 34.0103 תקנות הכשרות במטבחים הצבאיים, באתר צה"ל, 20 ביולי 1982 פקודת מאכל כשר לחיילים, ע"ר 34 מ-26 בנובמבר 1948 חקיקת מועצת המדינה הזמנית במאגר החקיקה הלאומי בג"ץ 8420/21 גלית הנביא אלנקווה ואחרים נ' צה"ל ואחרים, באתר בית המשפט העליון איסורי חמץ בפסח במחנות צה"ל – מאבק משפטי, באתר "הפורום החילוני"
בית הכנסת באג' סבא

בית הכנסת באג' סבא הוא אחד מבתי הכנסת החשובים בצפון מזרח טהראן. הוא נמצא ברחוב מוגדאם, בשכונת באג' סבא ברובע השביעי של טהראן. שכונת באג' סבא הייתה בעבר אזור שקט ששכן מחוץ לעיר, בו התגוררו משפחות המלוכה. כיום השכונה קרובה מאוד למרכז העיר ואפשר למצוא בה מסעדות רבות, בתי קולנוע, מוזיאונים ותיאטראות. בית הכנסת הוקם על ידי קבוצת יהודים משכונת באג' סבא, ראשית בביתו של יהודי בשם סולימאן רזאגי, שהתגורר ברחוב מוגדאם, ולאחר מכן בביתו של שכנו סלים קרנדיאן. בשל גידול הקהילה, ועד הקהילה החליט לרכוש, בסיועו הכספי של הנדבן אשמון נומן, חלקת קרקע בקרבת מקום לשם הקמת מבנה שיכלול בית כנסת ומרכז תרבות. בין השנים 1951 - 1952 נבנה בניין גדול בן שתי קומות, בשטח של 1,995 מ"ר. בקומה העליונה יש בית כנסת בעל קיבולת של 300 איש. בקומת הקרקע יש בית כנסת קטן יותר בעל קיבולת של 150 איש. בנוסף לכך נבנו שש כיתות לימוד, מסעדה, אולם אירועים ומרכז תרבות הכולל ספרייה. רבו של בית הכנסת היה במשך שנים רבות הרב יוסף המדאני כהן, לימים רבה הראשי של יהדות איראן. בחודשי החורף של שנת 2016 בית הכנסת התמוטט בשל נזקי מזג אוויר שהצטברו במשך שנים רבות. דר' הומאיון שמח, נשיא אגודת יהודי טהראן, קיבל את אישור הוועד המנהל של האגודה לבניית מבנה חדש עבור בית הכנסת. עד לבניית בית הכנסת החדש הוקם בחצר בית הכנסת מבנה זמני. בתי כנסת בטהראן Monica Mereu, Women’s Memories of Oudlājān Bagh-e saba district of tehran, Rent Tehran Home - Furnished Apartment Rental in Iran, ‏2019-08-16 (באנגלית) 7dorim_Admin, בית הכנסת באג' סבא, באתר فرهنگ یهودیان ایران, ‏2020-11-11 (בפרסית) 7dorim_Admin, Dr. Homayoun Sameyah, Iranian Jewish Culure, ‏2021-08-16 (באנגלית בריטית)