laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תואר הפועל

תואר הפועל (באנגלית: Adverb, בספרדית: Adverbio) היא מילה שמשנה פועל, שם תואר או תואר הפועל אחר. תואר הפועל בדרך כלל מספק מידע אודות האופן, המקום, הזמן, התדירות, רמת הוודאות, וכו', כדי לענות על שאלות כגון איך?, מתי?, איפה?, כמה פעמים?, ובאיזה אופן?. מילים כמו "לאט", "בקול רם", "בזהירות", "במהירות", "בשקט" או "בעצב" הם כולם תוארי פועל. יש הטוענים שתואר הפועל יכול לתאר משפט ואיבר תחבירי (כלומר פיסקה שהיא משפט מתוך משפט מאוחה או מחובר).[דרוש מקור] נטען גם שתואר הפועל מתאר גם מילת יחס.[דרוש מקור] בעברית, אם מפרקים את מילית היחס מהתיאור, למשל את תואר הפועל במהירות שבתוך המשפט "רץ במהירות" אפשר לפרק למילית ב ולתיאור מהירות, ובמקרה זה מהירות מתארת את בְּ ושואלת על מילית זו "איך?". היא שרה בקול רם ("בקול רם" משנה את הפועל "שרה", ומספק מידע על אופן השירה) עבדתי אתמול ("אתמול" משנה את הפועל "עבדתי", באופן המספק מידע אודות הזמן בו האדם עבד) לעיתים קרובות אתה עושה טעויות ("לעיתים קרובות" משנה את הפועל " עושה טעויות", באופן המספק מידע אודות תדירות) הוא ללא ספק עשה את זה ("ללא ספק" משנה את הפועל "עשה את זה", באופן המציין ודאות) תוארי פועל יכולים לתאר שם תואר או תואר פועל אחר באופן הבא: היא שרה בקול רם מאוד (תואר הפועל "מאוד" משנה את תואר הפועל "בקול רם") תיאור של פועל: הילד רץ מהר. - מתאר איך רץ. תיאור של שם תואר (כלומר: תיאור של שם תואר): הילד גבוה מאוד. - מתאר כמה גבוה. תיאור (נוסף) של תואר הפועל: הילד רץ מהר מאוד. - מתאר כמה מהר (ומהר מתאר איך רץ). איך? - הילד רץ מהר. מתי? - הילד רץ אתמול. איפה? - הילד רץ שם. כמה פעמים? - הילד רץ פעמיים. ובאיזה אופן? - הילד רץ בצליעה. דקדוק השוואתי וכללי - תאר הפעל, דף שער בספרייה הלאומית יצחק אבינרי, תואר הפועל בעברית, לשוננו לעם יג, תשכ"ב, עמ' 95–123 ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות לסנאט של ארצות הברית (2022)

הבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2022 נערכו ב-8 בנובמבר 2022, במסגרת הבחירות הכלליות בשנה זו. 34 מושבים בסנאט, הנמנים עם קבוצה 3 של הסנאט (אנ'), עמדו לבחירה לכהונה בת שש שנים במסגרת בחירות אמצע הכהונה. המושבים הנבחרים החלו בכהונתם ב-3 בינואר 2023, והכהונה מיועדת להסתיים ב-3 בינואר 2029. בקרב קבוצה שלוש היו 20 סנאטורים מהמפלגה הרפובליקנית לעומת 14 מהמפלגה הדמוקרטית. בנוסף לבחירות של כלל מושבי קבוצה 3, התקיימו שני סבבי בחירות מיוחדות, האחד בקליפורניה, בעקבות מינויה של הסנאטורית הדמוקרטית קמלה האריס לסגנית נשיא ארצות הברית, והשני באוקלהומה בעקבות פרישתו של הסנאטור הרפובליקני ג'ים אינהוף. בכך, יתקיימו באוקלהומה בחירות לשני המושבים של המדינה בסנאט. בבחירות, המפלגה הדמוקרטית הגדילה את כוחה במושב אחד, בעוד המפלגה הרפובליקנית איבדה מושב אחד. שתי המפלגות התייצבו על 49 מושבים בסנאט, כששני המושבים הנותרים בשליטת עצמאיים המזוהים עם המפלגה הדמוקרטית. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לסנאט של ארצות הברית בוויקישיתוף הבחירות לסנאט 2022, באתר 270 לניצחון (באנגלית) הבחירות לסנאט 2022, באתר הדיווח הפוליטי (באנגלית)
יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג-שוורין

יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג (7 במרץ 1558 - 22 במרץ 1592) מכונה לפעמים יוהאן החמישי היה דוכס מקלנבורג-שוורין. יוהאן נולד ב-7 במרץ 1558 והיה בנם של ג'ון אלברט הראשון, דוכס מקלנבורג, ואנה סופיה מפרוסיה. בהיותו בן שמונה עשרה אביו נפטר ומונתה מועצת יוצרות ששלטה בשמו במשך תשע השנים הבאות. העוצר העביר לידיו את השלטון בפועל ב-1585. הוא התמודד מיד עם בעיות שהוא לא היה מצויד להתמודד איתן, כולל חובות עצומים ודרישות של דודו כריסטופר לוויתורים טריטוריאליים. לאחר ויכוח קשה במיוחד עם דודו, הוא התאבד ב-22 במרץ 1592. מכיוון שלא ניתן היה לקבור את המתאבדים באדמה מקודשת, נרקח סיפור שטען כי יוהאן נהרג על ידי השטן במסגרת הסכם עם שתי נשים משוורין. הנשים נחקרו: קתרינה ונקלמוט, שמתה מהשפעות העינויים, ומגדלנה רוקיץ, שנשרפה על המוקד. הגינוי שלהם כמכשפות פינה את הדרך לקבורתו של יוהאן בקתדרלת שוורין. ב-17 בפברואר 1588 יוהאן התחתן עם סופיה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, וכריסטינה מהסן. נולדו להם שלושה ילדים: אדולף פרידריך הראשון (1588–1658) יוהאן אלברכט השני (1590–1636) אנה סופיה (1591–1648) מדיה וקבצים בנושא יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג-שוורין בוויקישיתוף יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג-שוורין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דרום לונדון

דרום לונדון הוא החלק הדרומי של העיר לונדון אשר בממלכה המאוחדת. אזור דרום לונדון איננו מוגדר באופן פורמלי ולכן לעיתים הוא מוגדר באופן שונה למגוון מטרות שונות. המשותף לכל ההגדרות הללו הוא הכללת כל המחוזות הממוקמים דרומית לנהר התמזה. אזור דרום לונדון מורכב ברובו מהרבעים בקסלי, ברומלי, קרוידון, הרובע המלכותי של גריניץ', הרובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה, למבת', לואישהאם, מרטון, ריצ'מונד שעל התמזה, סאת'ק, וונדסוורת', וסאטון. ספריית פקהאם קתדרלת סאות'וורק בריקסטון תחנת הרכבת התחתית קלאפהאם קומון מטה MI6, ווקסהול ארמון המפטון קורט מרכז לונדון מזרח לונדון לונדון הפנימית צפון לונדון לונדון החיצונית מערב לונדון סאות' בנק ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרכז לונדון

מרכז לונדון (באנגלית: Central London) הוא החלק הפנימי ביותר של העיר לונדון אשר בממלכה המאוחדת אשר משתרע על פני מספר רבעים. לאורך השנים נעשה שימוש בהגדרות שונות כדי להגדיר את ההיקף של אזור מרכז לונדון לצורכי סטטיסטיקה, תכנון עירוני ושלטון מקומי. מאפייניו של אזור מרכז כוללים סביבה בנויה בצפיפות גבוהה, עלויות גבוהות במיוחד לשטחי הקרקע, כמות גדולה במיוחד של אוכלוסייה במהלך שעות היום, וריכוז של ארגונים ומתקנים בעלי חשיבות אזורית, לאומית ובינלאומית. החישוב של מרחקי נתיבים שונים מ/אל לונדון נמדדים באופן מסורתי מנקודה מרכזית בצ'רינג קרוס (בסיטי של וסטמינסטר), המסומנת על ידי פסלו של המלך צ'ארלס הראשון בצומת של הרחובות סטרנד, וייטהול וקוקספור, אשר נמצא מדרום לכיכר טרפלגר. מזרח לונדון לונדון הפנימית צפון לונדון לונדון החיצונית דרום לונדון מערב לונדון ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביל גרייבס

ויליאם פרסטון גרייבס (באנגלית: William Preston Graves; נולד ב-9 בינואר 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל קנזס ה-43 בשנים 1995–2003. גרייבס נולד בסלינה שבקנזס, בן להורים שבבעלותם הייתה חברת הובלות. לאחר שהשלים את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת קנזס וסליאן עם תואר אקדמי במנהל עסקים, הוא עבד בתחום משאבי אנוש. בשנת 1986 נבחר גרייבס למזכיר המדינה של קנזס וב-1991 מונה לנציג ממשלות מדינות ארצות הברית במועצה הפדרלית למדיניות התחרות של ארצות הברית. בבחירות 1994 – עת המהפכה הרפובליקנית – ניצח גרייבס את ג'ים סלאטרי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של קנזס, ונבחר למושל קנזס. גרייבס היה רפובליקני מתון, ונודע במחלוקותיו עם האגף השמרני של המפלגה הרפובליקנית בקנזס. תקופת כהונתו עמדה בצד צמיחה כלכלית לאחר שנים של מיתון. בשנת 1997 שימש גרייבס כיושב ראש אגודת מושלי מדינות המערב התיכון. בבחירות 1998 נבחר לתקופת כהונה שנייה עם 74% מקולות הבוחרים – אחוז התמיכה הגבוה ביותר למושל בארצות הברית במחזור בחירות זה, ואחד משיעורי התמיכה הגבוהים ביותר למושל בהיסטוריה של קנזס. על פי חוקת קנזס המעגנת הגבלת כהונה עבור המושל, גרייבס לא התמודד לתקופת כהונה שלישית והוחלף בידי קתלין סבליוס, מועמדת המפלגה הדמוקרטית בינואר 2003. בראשית כהונתו שירתה לצדו שילה פראהם כסגנית המושל, אך ב-1996 מינה אותה למלא את מקומו של בוב דול בסנאט של ארצות הברית. לאחר מכן היה גרי שרר לסגנו ועמיתו למירוץ. לאחר כהונתו כמושל שימש גרייבס כנשיא ומנכ"ל איגודי ההובלות האמריקאים – ארגון הסחר והבטיחות הלאומי של תעשיית ההובלות בארצות הברית. הוא מכהן במועצת המנהלים של "International Speedway Corporation", מוסד המקדם פעילויות בידור בספורט מוטורי בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ביל גרייבס בוויקישיתוף ביל גרייבס, באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) William Preston Graves, באתר Kansas Historical Society (באנגלית)
הום סטיי

הום סטיי (באנגלית: Home Stay או Hospitality exchange) היא סוג של אפשרות אירוח ולינה המאפשרת למבקרים לשכור בית או דירה של אדם/משפחה מקומי/ת ביעד בו הם שוהים במהלך הטיול/חופשה. משך השהייה יכול להשתנות מלילה אחד לתקופה של עד שנה שלמה והיא יכולה להיות זמינה ללא שום תשלום, בתמורה לפיצוי כספי, בתמורה לכך שהמארח ישהה בו זמנית או בזמן אחר בבית/דירה של האורח, או בתמורה לכך שהאורח יבצע עבודות שונות בנכס של המארח. האפשרות של הום סטיי בדרך כלל מאפשרת היכרות טובה יותר עם אורחות החיים של האוכלוסייה המקומית ומעניקה למבקרים יותר הזדמנויות לשפר את מיומנויות השפה. על אף שאירוח ביתי עשוי להתקיים בכל יעד ברחבי העולם, בפועל אפשרויות של הום סטיי פופולריות יותר במדינות מסוימות מאשר במדינות אחרות, בדרך כלל כתוצאה מכך שאותן המדינות השקיעו משאבים בכך לצורך פיתוח תעשיית התיירות שלהן. בשל היותה חלופה זולה האפשרות של הום סטיי פופולרית במיוחד בקרב תרמילאים וסטודנטים. Rivers, William P. (1998). "Is Being There Enough? The Effects of Homestay Placements on Language Gain During Study Abroad". Foreign Language Annals. 31 (4): 492–500. "Three Interesting Events On Selangor Tourism 2008 Itinerary". Malaysian National News Agency. 2008-05-16. נבדק ב-2008-05-26. "Moscow rentals plight". Moscow News. נבדק ב-2007-03-18. ערך זה הוא קצרמר בנושא תיירות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרובע הצרפתי של שאנגחאי

הרובע הצרפתי של שאנגחאי (בצרפתית: Concession française de Shanghai; בפין-יין: Shànghǎi Fǎ Zūjiè) היה אזור בעיר שאנגחאי שבסין אשר היה תחת שליטה צרפתית בין השנים 1849–1943, אשר פותח באופן מהותי בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. השליטה הצרפתית באזור זה הסתיימה בשנת 1943 כאשר צרפת של וישי, תחת לחץ מצד גרמניה הנאצית, העבירה את השליטה על האזור לממשלת ואנג ג'ינג-ויי הפרו-יפנית. במשך רוב המאה ה-20 אזור הרובע הצרפתי של שאנגחאי נותר אחד מאזורי המגורים והקמעונאות היוקרתיים ביותר עיר, ושימש גם כאחד ממרכזי הקהילה הקתולית של סין. האזור מכיל כיום מבנים גבוהים רבים, בעיקר מגדלי מגורים ומבני משרדים גבוהים, בנוסף למספר בתי מלון ומרכזי קניות עצומים. למרות שהאזור עבר פיתוח רב בעשורים האחרונים, הוא ממשיך לשמור על אופי ייחודי מובהק וממשיך להוות יעד תיירותי פופולרי. שדרת ז'ופר בשנות ה-30 של המאה ה-20 - אחד הרחובות המסחריים המרכזיים ברובע הצרפתי של שאנגחאי שדרת ז'ופר בשנת 2007 - מבנים רבים בחזית הרחוב נשתמרו רחוב שקט ומוצל באזור הרובע הצרפתי של שאנגחאי ישן וחדש בקרבת שדרת ז'ופר ערך זה הוא קצרמר בנושא סין ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלווארוש

בלווארוש (בהונגרית: Belváros - "העיר הפנימית") הוא החלק המרכזי של העיר בודפשט ברובע 5 (בלווארוש-ליפוטווארוש), בחלקו הדרומי של הרובע. הוא זהה לגרעין העיר העתיקה של פשט, שנוצר במשך מאות שנים והיה מוקף חומות עיר עד תחילת המאה ה-19. חלקו הצפוני של רובע 5 נקרא היסטורית ליפוטווארוש (העיר של לאופולד). האקדמיה ההונגרית למדעים ארמון גרשם טיילת הדנובה אולם הקונצרטים הויגאדו של פשט רחוב ואצי בלווארוש רחוב ואצי הוא אחד מאזורי השופינג המרכזיים בבלווארוש ערך זה הוא קצרמר בנושא הונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום

מרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום (באנגלית: The Presidential Emergency Operations Center, או בקיצור: PEOC) הוא בונקר תת-קרקעי מוארך בצורתו המצוי במרתף הבית הלבן, משכן נשיא ארצות הברית בוושינגטון, בירת ארצות הברית. המבנה הוקם בתקופת מלחמת העולם השנייה עבור הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, והוא ככל הנראה מסוגל לעמוד בפני מתקפה של נשק גרעיני על ארצות הברית (אף שבמקרה של צפי למתקפה כזו יפונה הנשיא מהבירה). יש להבדיל בין חדר זה לחדר המצב המצוי באגף המערבי של הבית הלבן ונעשה בו שימוש קבוע, בעוד שבמרכז המבצעים נעשה שימוש רק בעת חירום. בעת פיגועי 11 בספטמבר 2001 נעשה שימוש במרכז המבצעים ונכחו בו דיק צ'ייני, לין צ'ייני וקונדוליזה רייס. ניסיון לדמות את הבונקר על שלל מאפייניו, נעשה בסרט וושינגטון על הכוונת. מדיה וקבצים בנושא מרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום בוויקישיתוף
ציורי קיר בקייב

ציורי הקיר בקייב הם סדרה של ציורי קיר שציורו על קירות בניינים בקייב, אוקראינה החל מ-2014. צוירו מעל ל-160 ציורי קיר ברחבי העיר, בשטח של בערך 285 קמ"ר. ציורי הקיר לא מומנו על ידי הממשלה האוקראינית, אלא על ידי תומכים עצמאיים או קבוצות אמנותיות. "הבנייה מחדש" הוא ציור קיר של האמן האוסטרלי פינטן מאגי (אנ') משנת 2015. בציור מתוארת אישה שאוחזת בזרועותיה בערימת ענפים, ועומדת בתוך מים המגיעים עד לקרסולה, במה שנראה כלאחר הצפה. נושא ההצפה חוזר ברבות מיצירותיו של מאגי, ונראה שיצירתו זו באה לייצג את השלבים הראשונים של הבנייה מחדש לאחר אסון. בציור קיר זה, מתואר דיוקנו של סרהיי ניהויאן, שהיה הראשון שנהרג במהלך מהומות רחוב הרושבסקוהו בשנת 2014, כחלק מאירועי יברומאידאן. ניהויאן היה אקטיביסט ארמני-אוקראיני שנורה בידי הברקוט במהלך מחאה. את הדיוקן יצר האומן הפורטוגלי אלכסנדר פרטו, הידוע בכינויו Vhils, והוא נמצא בגן המאה השמימיים, לשעבר מגרש ריק, שהפך לחלל קהילתי. "תחייה" היא עבודה משותפת של הצמד הצרפתי Seth x Kislow. ציור קיר זה נחשב לאחד מהמוכרים ביותר בקייב. הוא נוצר באפריל 2014, ומופיעים בו נושאים אוקראיניים שונים, לצד תקווה לעתיד. "ג'ורג' הקדוש האוקראיני" הוא ציור קיר אלגורי שיצר האמן AEC, ומתייחס לסיפורו של ג'ורג' קוטל הדרקון. לציור מסר פוליטי: הדרקון הדו-ראשי מתאר את רוסיה במזרח ואת נאט"ו במערב, מחלקים את אוקראינה. "שליח החיים" הוא ציור קיר שיצר אלכסנדר בריטצ'ב, ובו מתואר עורב לבן מוקף בעורבים שחורים. לדברי האמן, העורב הלבן הוא סמל לחדשות טובות ולחיים חדשים. בנוסף, העורבים השחורים מייצגים חוכמה, בהיותן ציפורים מהנבונות ביותר שקיימות. החצר בו צויר הציור, הייתה מפורסמת בשלושה עורבים שחיו בה בכלוב במשך 20 שנה. חביאר רובלדו, הידוע בשמו המקצועי Xav, יצר ציור זה של ילד מחייך ב-2017, בתמיכת Art United Us. הציור עורר מחלוקת בקרב הקהילה המקומית, בהיותו מתאר ילד שחור, ועורר תגובות גזעניות עוד מראשית העבודה עליו. ואמנם, מכיוון שרובלדו היה עצמאי ולא תלוי כלכלית בגורם רשמי כלשהו, ציור הקיר הושלם, למרות עיכוב של שבועיים. מדיה וקבצים בנושא ציורי קיר בקייב בוויקישיתוף Kaitlin Vitt, Take a Mural Tour Through Kyiv, What's On Kyiv, 15 February 2020 Xav Paints New Mural in Kiev and Meets Racist Resistance, Brooklyn Street Art, 30 August 2017 “The Rebuild” a new mural by Fintan Magee in Kiev, Ukraine, Street Art News, 1 November 2015 Kate Dobromishev, Street Art of the capital of Ukraine, 24 September 2017 Kirsty, Street Art in Kyiv (Kiev): A Self-Guided Walking Tour, Kathmandu & Beyond, Ukraine Travel Guide, 15 November 2017 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ציורי קיר בקייב".
קנוד ברטלס

קנוד ברטלס (בדנית: Knud Bartels;‏ נולד ב-8 באפריל 1952) הוא גנרל דני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 2009–2012 ולאחר מכן כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין השנים 2012–2015. ברטלס נולד בקופנהגן ב-8 באפריל 1952 וב-1972 התגייס לצבא דנמרק. ב-2001 הועלה לדרגת גנרל מאיור וב-2006 הועלה לדרגת גנרל לוטננט ומונה לנציג דנמרק בוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-4 באוקטובר 2009 נאלץ ראש ההגנה טים ירנסן להתפטר מתפקידו בעקבות הסערה שעורר פרסום ספרו של תומאס ראתסאק, וברטלס נקרא למלא את תפקידו. ב-2 בנובמבר 2012 פרש ברטלס מהתפקיד בעקבות מינוי ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו במקום וולטר גאסקין. ביורן ביסרופ נקרא למלא את מקומו באופן זמני עד שפיטר ברטרם נכנס לתפקיד באופן קבוע. ב-26 ביוני 2015 הוא פרש מהצבא וכיום משמש כמרצה במכללת ההגנה הדנית. מדיה וקבצים בנושא קנוד ברטלס בוויקישיתוף General Bartels på pension
רועי בר

רועי בֶּר (נולד ב-30 בספטמבר 1961) הוא כימאי תאורטי ישראלי, פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים וראש מרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית. בר נולד בירושלים לפרופ' מיכאל בר (פיזיקאי) ומלוין בר (בעבר סגנית ראש עיריית רחובות) וגדל ברחובות. בשנת 1979 החל את לימודיו לתואר ראשון במתמטיקה ובפיזיקה במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1991 חזר לספסל הלימודים והחל את לימודי התואר השני בכימיה תאורטית בהנחיית פרופ' רוני קוזלוב, אותם השלים בהצטיינות יתרה, ומיד לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שלישי, אף הם בקבוצתו של קוזלוב. את עבודת הדוקטורט שלו הגיש בשנת 1996. באותה שנה יצא בר לארצות הברית ושימש כעמית בתר-דוקטורי בהנחיית פרופ' מרטין הד-גורדון (אנ') באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 1998 שב לישראל והצטרף כמרצה בכיר לסגל האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 2002 קודם לדרגת פרופסור חבר וב-2006 לפרופסור מן המניין, אז גם מונה לראש המחלקה לכימיה פיזיקלית ולמנהל מרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית, תפקיד בו הוא מכהן גם כיום (2022). מנישואיו לאביטל אילון-בר נולדו שתי בנות, הבכורה היא הקריינית והכתבת אחינעם בר. בשנת 2021 אביטל ורועי התגרשו. כיום בר נשוי למתמטיקאית הישראלית-קנדית פרופ' יעל קרשון מאוניברסיטת טורונטו ומאוניברסיטת תל אביב. בר עוסק בפיתוח של תורות ושיטות חישוביות חדשות שמטרתן לחזות תכונות של מולקולות, ננו גבישים וחומרים שונים על בסיס החוקים היסודיים של מכניקת הקוונטים. מחקרו מאפשר שימוש במתמטיקה, בחישובים ובסימולציות מחשב לתאר את התהליכים המולקולריים האחראים על הפקה יעילה של אנרגיה בת קיימא, ובכלל זה המרה של אור שמש לחשמל באמצעות תאים סולאריים, וכן הפקה של דלקים נקיים ויעילים מגז טבעי. בר פיתח, בשיתוף עם תלמידותיו ד"ר תמר שטיין וד"ר אסתר ליבשיץ, ועם פרופ' ליאור קרוניק ממכון ויצמן ותלמידתו ד"ר סיוון רפאלי-אברמסון, שיטות חישוב המאפשרות הערכה מדויקת של האנרגיה הדרושה להעביר אלקטרון בין אזורים שונים של מולקולות גדולות. שיטות אלה מיושמות תדיר להערכה של הפער האנרגטי היסודי במולקולות ובחומרים מתקדמים. בר נבחר מספר פעמים למרצה מצטיין ואף זכה בפרס הרקטור להצטיינות במחקר ובהוראה. בין תלמידיו: ד"ר תמר שטיין, וד"ר אסתר ליבשיץ מהאוניברסיטה העברית, ופרופסור וויטק וולאצ'ק מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. פרס וולף לתלמידי דוקטורט (1995) פרס מרכז פריץ הבר למחקר (1996) פרס יוספה ולאוניד אולשוואנג, מטעם האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים (2000) פרס קלצ'קי להתקדמות בחזית המדע (2013) מופקד הקתדרה לכימיה על שם משפחת רטנר (2015) פרס רקטור האוניברסיטה העברית למצוינות במחקר ובהוראה (2018) דף אישי באתר האוניברסיטה העברית רועי בר, באתר גוגל סקולר רועי בר, באתר ResearchGate
REDDI

REDDI היא להקת רוק-פאנק דנית-שוודית, המורכבת מנשים בלבד. חברות הלהקה הן המתופפת איהאן היידר, הזמרת והגיטריסטית מתילדה "זיגי" סאברי, הגיטריסטית אגנס רוסלונד והבסיסטית אידה ברגקוויסט. היא זכתה ב-Dansk Melodi Grand Prix 2022, הקדם הדני לאירוויזיון 2022, עם השיר "The Show". REDDI הוקמה כדי להשתתף ב-Dansk Melodi Grand Prix 2022, הקדם הדני לתחרות הזמר של האירוויזיון, שהזוכה שלו ייצג את דנמרק באירוויזיון 2022. היא מתאפיינת בפאנק של שנות ה-70 וברוק של שנות ה-80. השראותיה של REDDI הם גרין דיי, קייטי פרי ופינק. איהאן היידר, מתופפת, הקימה את הלהקה יחד עם המפיק הדני לארס פדרסן, הידוע בכינויו "Chief1". היידר הייתה חברה בלהקה L.I.G.A. ואף הופיעה לצד סולונה סמיי, נציגת דנמרק באירוויזיון 2012. ב-10 בפברואר 2022 הכריזה רשות השידור הדנית, DR, כי REDDI ישתתפו בקדם הדני לאירוויזיון 2022, עם השיר "The Show". היא ביצעה אותו על בימת האירוע ב-5 במרץ, הגיעה למקום הראשון לאחר שקיבלה את מירב הנקודות מהקהל, ונבחרה לייצג את דנמרק באירוויזיון 2022. ב-10 במאי 2022 ביצעה REDDI את "The Show" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 13 עם 55 נקודות. מדיה וקבצים בנושא REDDI בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של REDDI (באנגלית) REDDI, ברשת החברתית פייסבוק REDDI, ברשת החברתית טיקטוק REDDI, סרטונים בערוץ היוטיוב REDDI, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) REDDI, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) REDDI, באתר ספוטיפיי REDDI, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) REDDI, באתר Last.fm (באנגלית) REDDI, באתר AllMusic (באנגלית) REDDI, באתר MusicBrainz (באנגלית) REDDI, באתר דיזר REDDI, באתר Yandex.Music (ברוסית) REDDI, באתר Discogs (באנגלית) REDDI, באתר Songkick (באנגלית) REDDI, באתר Genius REDDI, באתר טיידל (באנגלית) REDDI, באתר אמזון מיוזיק Denmark: The girl-punk-rock-band Reddi wins Melodi Grand Prix 2022 Denmark brings 'The Show' to Turin: REDDI win 'Melodi Grand Prix' 🇩🇰 'Vi er trætte af at stå i baggrunden, det er vores tid nu!': Rockgruppe snupper historisk sejr i Melodi Grand Prix Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 1 result – these are the lucky qualifiers, ‏10th May 2022
שירלי שרון-זיסר

שירלי שרון-זיסר היא פסיכואנליטיקאית לאקאניאנית, פרופסור חבר וראש החוג לשעבר בחוג לספרות אנגלית ואמריקנית באוניברסיטת תל אביב, מטפלת באומנות, מורה ברשת הלאקאניאנית ובעלת מינוי להוראת פסיכואנליזה במוסדות לימוד של השדה הפרוידיאני בעולם שתחת חסות המחלקה לפסיכואנליזה באוניברסיטת פריז-8, חברה באסכולה הלאקאניאנית החדשה, וסופרת. זיסר חיברה עשרות מאמרים וספרים, בעברית ובשפות אחרות, בתחומי הפסיכואנליזה והאומנויות. שרון-זיסר הייתה תלמידתה של הפסיכואנליטיקאית הצרפתייה מישל מונטרלה, אשר בעצמה הייתה תלמידתו של הפסיכאנליטיקאי והפסיכיאטר הצרפתי הידוע ז'אק לאקאן. היא חברה בחברה הישראלית לפסיכואנליזה באסכולה הלאקאניאנית החדשה, וכן מורה במוסד הלימוד הרשת הלאקאניאנית, ובעלת מינוי להוראת פסיכואנליזה במוסדות לימוד של השדה הפרוידיאני בעולם. הכשרתה האקדמית של שרון-זיסר כוללת תואר שני בטיפול באומנויות מאוניברסיטת לסלי בבוסטון, ארצות הברית, תואר דוקטור בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב ופוסט-דוקטורט מאוניברסיטת קורנל בארצות הברית. השילוב של פסיכואנליזה ואומנות, בעבודתה וכתיבתה של שרון-זיסר, נוכחת לכל אורך דרכה. כן בהוראתה בארץ ובעולם. בתחום הפסיכואנליזה, עוסקת שרון-זיסר בחומר העיקרי עמו עובדים בקליניקה - השפה. משום כך, מחקרה ועניינה העיקרי קשור בתחום הרטוריקה, כפי שזה הובנה ונכתב בעת העתיקה וברנסאנס האנגלי במיוחד. שילוב זה, של פסיכואנליזה ורטוריקה, זכה לכינוי 'פסיכורטוריקה' על ידי תלמידיה. שאלת השפה והקשר בינה לבין הגוף מופיע עוד בכתביו הראשונים של זיגמונד פרויד, כאשר שם הוא מנסח למעשה את הלא-מודע באופן אשר לאקאן אמר אודותיו כי "הלא-מודע מובנה כשפה". בעקבות עבודתה הקלינית, ומתוך התנסות אנליטית אישית, כותבת זיסר אודות קשר זה בין השפה והגוף אשר מגולם דרך אופני הכתיבה בלא-מודע. כך היא מחלצת גם מתוך אופנים שונים של עבודת אומנות: ציור - הוספה של שכבות צבע על גבי בד הקאנבס, ופיסול - חציבה או סיתות באבן הגולמית עד חילוצו של הפסל מתוכה. כך, חידושה של זיסר קשור, בין השאר, לאופני הכתיבה וההתערבויות הקליניות אשר ניתן לזהות בהן שני מתווים - מתווה ההוספה אשר מזוהה יותר עם הפרקטיקה הפסיכותרפית אליבא דפרויד, או מתווה ההחסרה אשר מזוהה יותר עם הפסיכואנליזה, ובעיקר הלאקאניאנית. נשואה לאייל זיסר, ולהם שלושה ילדים. המוות הוא אמו של היופי - מאת אפרת ביברמן ושירלי זיסר, בהוצאת אוניברסיטת תל אביב, יצא לאור בשנת 2015. Critical Essays on Shakespeare's A Lover's Complaint - בהוצאת Routledge, יצא לאור בשנת 2017. Art, Death and Lacanian Psychoanalysis - בהוצאת Routledge, יצא לאור בשנת 2018. Writing, Speech and Flesh in Lacanian Psychoanalysis - בהוצאת Routledge, יצא לאור בשנת 2022. ריאיון עם פרופ' שירלי שרון-זיסר, במגזין מכאן גיליון 8. דינה חרובי, ריאיון עם פרופ' שירלי שרון-זיסר, מכאן 8 ז'אק לאקאן, פונקציה ושדה של הדיבור ושל השפה בפסיכואנליזה Shirley Zisser, Writing, Speech and Flesh in Lacanian Psychoanalysis, Routledge, 2022 נושא זה היא מחלצת גם מעבודתו של פרויד, לדוגמה מאמרו על לאונרדו דה וינצ'י.
כריסטיאן השלישי, רוזן אולדנבורג

כריסטיאן השלישי, רוזן אולדנבורג (לפני 1269 – 1285) היה רוזן שליט של אולדנבורג. הוריו היו יוהאן הראשון, רוזן אולדנבורג וריצ'זה (או ריקסה) מהויה-שטומפנהאוזן. כריסטיאן השלישי הוזכר לראשונה במסמך בשנת 1269 כ-Dei gratia comes in Aldenborch. משנת 1272, אחיו אוטו השני מופיע כשליט שותף. במהלך השנים הראשונות של שלטונו, מרדו המיניסטריאלים, בראשות האביר רוברט פון וסטרהולט. המורדים הצליחו לפלוש לעיר אולדנבורג. כריסטיאן, שעדיין הגן על טירת אולדנבורג, הצית את העיר, כך שהתוקפים נותרו ללא מזון או מחסה, ונאלצו לסגת. כריסטיאן רדף אחריהם, והביס אותם באופן נחרץ בקרב על ביצת טונגלר. רוברט פון וסטרהולט ואצילים סוררים אחרים נלקחו בשבי. הכרוניקה של ראסטד מתארת את ניצחונו בפירוט רב. במקורות בני זמננו, כריסטיאן מתואר כאוהב שלום ("...האיכרים חיו בשלום ובשלווה מוחלטת") וידידותי כלפי הכנסייה. הוא היה אדוק וגם ידע ליהנות מהחיים ("... אהב יין טוב"). הוא נישא ליוטה מבנטהיים ונולדו לו שלושה בנים. בנו הבכור, יוהאן השני ירש אותו ב-1285 כרוזן של אולדנבורג; אוטו הפך לארכיבישוף של ברמן ב-1344.
וולטר גאסקין

וולטר אי גאסקין (באנגלית: Walter E. Gaskin;‏ 8 במאי 1951) הוא לוטננט גנרל בדימוס בחיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כמפקד דיוויזיית הנחתים השנייה וכסגן יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. גאסקין נולד ב-8 במאי 1951 בסוואנה, ג'ורג'יה. ב-1974 הוא התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. הוא שימש כמפקד גדוד הנחתים השני, וביוני 2006 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים השנייה ושימש בתפקיד עד יולי 2008. במקביל הוא שימש כמפקד כוח המשלוח ה-22 של הנחתים. בתפקיד זה הוא שימש כמפקד כוח רב לאומי בעיראק. ב-22 במרץ 2010 הוא מונה לסגן יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-18 בנובמבר 2011 פרש יו"ר הוועדה ג׳יאמפאולו די פאולה מהתפקיד כדי לשמש כשר ההגנה בממשלתו של מריו מונטי. גאסקין מונה לממלא מקום עד 2 בינואר 2012 אז מונה קנוד ברטלס לתפקיד. ב-2013 פרש גאסקין מהצבא. מדיה וקבצים בנושא וולטר גאסקין בוויקישיתוף וולטר גאסקין באתר חיל הנחתים וולטר גאסקין באתר נאט"ו