laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תדיר

האם התכוונתם ל... בפיזיקה תדירות – מונח שמציין בפיזיקה את מספר המחזורים של תופעה מחזורית כלשהי, שמתבצעים בכל יחידת זמן. בהלכה תדיר ושאינו תדיר – מונח שמדרג חשיבות ועדיפות של מצווה לפי שכיחותה. אחר תדיר – מפעל אלקטרוניקה ישראלי, שהפך ברבות הימים, לאחר איחוד עם 'ראן', לחברה המוכרת בשם תדיראן.
מאט פלון

מת'יו "מאט" פלון (באנגלית: Matthew "Matt" Fallon; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-200 מטר חזה. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.25 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 2:08.91 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר. באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:07.71 דקות, לפני ג'וש מת'ני (2:08.32 דקות) וג'ק פוסטר (2:09.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.18 דקות. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.74 דקות, אחרי שין האיאנג מהרפובליקה העממית של סין שקבע שיא עולם חדש של 2:05.48 דקות והאלוף והשיאן היוצא זאק סטבלטי-קוק מאוסטרליה (2:06.40 דקות). 50 מטר חזה: 28.23 שניות (2023) 100 מטר חזה: 1:00.18 דקות (2023) 200 מטר חזה: 2:06.54 דקות (2024), שיא אמריקה 100 יארד חזה: 51.45 שניות (2021) 200 יארד חזה: 1:49.03 דקות (2022) 200 יארד מעורב אישי: 1:43.63 דקות (2022) מאט פלון, באתר Swimrankings
ליגת העל הצפון אירית

NIFL פרמיירשיפ היא ליגת הכדורגל הבכירה בצפון אירלנד. אין לבלבל בינה לבין "ליגת הכדורגל של אירלנד" בה משחקות קבוצות הרפובליקה של אירלנד. ליגת הכדורגל של צפון אירלנד היא הליגה השנייה בגילה בעולם כולו והוקמה שבוע אחד לפני ליגת הכדורגל הסקוטית. הליגה העתיקה בעולם היא הליגה הראשונה של הפוטבול ליג (כיום הפרמייר ליג) שהוקמה שנה לפני ליגת הכדורגל של צפון אירלנד. הליגה הוקמה בשנת 1890 כליגה כלל-אירית לקבוצות מכל האי אירלנד, אירלנד וצפון אירלנד שכן אז אירלנד הייתה חלק מבריטניה אך בפועל רוב הקבוצות בליגה היו מצפון אירלנד. הליגה הפכה רשמית לליגת הכדורגל של צפון אירלנד בלבד בשנת 1921 לאחר עצמאותה של אירלנד וכן ההפרדה בהתאחדויות הכדורגל (הוקמה התאחדות הכדורגל של אירלנד) תחילה כמדינת אירלנד החופשית ומאוחר יותר כרפובליקה של אירלנד. העונה הראשונה של הליגה נעצרה כתוצאה מלחץ התקשורת שכן שבע מתוך שמונה הקבוצות בליגה היו מהעיר בלפסט וכך הכדורגל האירי כולו נשלט בעיקרו בבלפסט. בשנת 1892 דרי אולימפיק הפכה לקבוצה השנייה בליגה שאינה מבלפסט אך היא נשרה לאחר עונה אחת. בשנת 1900 דרי סלטיק הצטרפה לליגה ושנה לאחר מכן הצטרפה הקבוצה הבאה מדרי, סנט קולומבוס קורט. סנט קולומבוס קורט החזיקה בליגה רק עונה אחת לפני שנשרה לליגה השנייה ובמקומה עלתה הקבוצה הראשונה מדבלין בליגה, בוהמיאנס בשנת 1903. קבוצה נוספת מדבלין העפילה לליגה הבכירה בעונת 1904, שלבורן. בעונת 1911 גלנאבון מהעיר לורגן העפילה לליגה הבכירה במקומה של בוהמיאנס שהחליטה לפרוש מהליגה האירית אך צורפה חזרה בעונת 1912. בעונת 1912 היו בליגה שלושה מועדונים מדבלין לאחר שטריטונוויל צורפה אך כמו "סנט קולומוס קורט" ו "דרי אולימפיק", החזיקה מעמד רק עונה אחת. דרי סלטיק נשרה מהליגה בעונת 1913 וכך, כאשר הליגה פוצלה בשנת 1921 גלנאבון הייתה הקבוצה היחידה בליגה מחוץ לבלפסט. במהלך שנות ה-20, עם הרחבת הליגה, הליגה חולקה יותר באופן שווה לפי אזורים גאוגרפיים בצפון אירלנד אך למרות זאת, רק בעונת 1952 קבוצה מחוץ לבלפסט (גלנאבון) הוכתרה כאלופת הליגה. בשנת 2003 עברה השליטה על הליגה הבכירה של צפון אירלנד לידי התאחדות הכדורגל של צפון אירלנד, מספר הקבוצות הוגדל ל-16 כאשר בשתי הליגות הנמוכות יותר ישנן רק 12 קבוצות. 12 הקבוצות הבאות מתחרות בליגת העל הצפון אירית בעונת 2022/2023: קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע הצפון אירי באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. קבוצה המסומנת בכתב מודגש נטוי זכתה בגביע הצפון אירי ובתואר מקומי נוסף באותה העונה והשלימה טרבל מקומי. הליגה הוקפאה עקב התפרצות נגיף הקורונה, חושב מספר נקודות ממוצע למשחק על מנת לקבוע את הטבלה הסופית והאלופה בעונה זו אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הצפון אירית האתר הרשמי של הליגה הצפון אירית בעונת 1905/1906 תואר האליפות הוא זכייה משותפת של קליפטונוויל וליסבורן דיסטלרי, כיוון שנערכו שני משחקי הכרעה על תואר האליפות ושניהם הסתיימו בתיקו. זוהי העונה היחידה בהיסטוריית הליגה הצפון אירית שהתואר התחלק בין שתי המועמדות לזכייה הליגה הושעתה בעקבות מלחמת העולם הראשונה. התקיימה ליגה לא רשמית בשנים אלו שההתאחדות אינה מכירה בה הליגה הושעתה בעקבות מלחמת העולם השנייה. התקיימה ליגה לא רשמית בשנים אלו שההתאחדות אינה מכירה בה כולל תואר אחד משותף בעונת 1905/1906
קו מנחה

האם התכוונתם ל... קו מנחה (אנ') - מסמך הצהרתי המתווה דרך פעולה, במטרה לייעל ולתקנן שגרת פעולה חברות בשם זה קו מנחה שרותי מידע ותקשורת – שמה הקודם של "גיידליין גרופ טכנולוגיות מידע" - חברה ציבורית שעוסקת באספקת מידע ממוחשב בנושאי שוק ההון והפיננסים, כלכלה ומשפטים, כספים ומיסוי. נמצאת בשליטתה של "קבוצת יפעת" קו מנחה מדיה – הייתה חברה פרטית ישראלית, חברה בת של "קו מנחה שרותי מידע ותקשורת", שעסקה בתחום המדיה והתוכן
דייר רוז

אלודר אנתוני "דייר" רוז (באנגלית: Oludare Anthony "Dare" Rose; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-100 מטר פרפר. רוז נולד בניו יורק בנם של קמי ואנתוני רוז. הוא גדל בניו ג'רזי. החל לשחות בגיל 6. הוא לומד ושוחה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי דחש של 50.74 שיות, לפני תומאס הילמן (51.19 שניות) ושיין קאסאס (51.42 שניות), כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 50.87 שניות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.20 שניות, אחרי מייקל אנדרו (23.11 שניות) ולפני קיילב דרסל (23.35 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 23.16 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים עשירי, שני במקצה ב', במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:55.93 דקות, מאית אחרי אהרון שאקל (1:55.92 דקות). התוצאה שקבע הייתה התוצאה השביעית במשחה הגמר. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, ניק פינק וג'ק אלכסי בשיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות, לפני הרפובליקה העממית של סין שקבעה שיא אסיה חדש של 3:29.00 דקות ואוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין שלישי הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 50.13 שניות. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 50.46 שניות, אחרי מקסים גרוסה מצרפת (50.14 שניות) וג'ושוע ליינדו מקנדה (50.34 שניות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.01 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 22.79 שניות ועלה שני למשחה הגמר, התוצאה שקבע הייתה התוצאה השנייה בטיבה במשחה הגמר. 50 מטר פרפר: 22.79 שניות (2023) 100 מטר פרפר: 50.46 שניות (2023) 200 מטר פרפר: 1:55.93 דקות (2023)
אבשלום (שיר)

"אבשלום" הוא פזמון שחיברו אורי זוהר, אריק איינשטיין, בועז דוידזון, צבי שיסל, שלום חנוך ויהונתן גפן, הלחין חנוך וביצע איינשטיין. הפזמון נכלל באלבום שבלול, שיצא ב-1970. לדברי שלום חנוך, השיר נכתב על ידי חברי ההרכב לול שעה שהיו אצלו בבית. שלום חנוך ביקש מחברי ההרכב לכתוב פזמון ללחן שחיבר, ונושא השיר הנבחר היה בנו של אורי זוהר, אבשלום. כל אחד מחברי ההרכב כתב משפט אחד, על אף שהם אינם יוצרים תוכן בעל משמעות. בהמשך חוברו המשפטים על ידי יהונתן גפן כדי להתאים ללחן. כהוכחה לעריכה שבוצעה בשיר, הציג שלום חנוך את הביטוי "מלך קטן וסוס לבן" המופיע בבית הראשון לעומת הביטוי "קרן של אור וסוס שחור". לדבריו, שיר שמילותיו נכתבות באקראי לא יכול להכיל שני ביטויים דומים כל כך. עם זאת, יהונתן גפן טען בספרו שרק הוא ושלום חנוך חיברו את הפזמון ללחן. מידע על היצירה "אבשלום" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "אבשלום" באתר יוטיוב מילות השיר "אבשלום" באתר שירונט אבשלום באתר "אירועי זמר" איתי שטרן וענת זהר, של מי הילד הזה?, באתר nrg‏, 22 באוקטובר 2006 ערך זה הוא קצרמר בנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארנסט-גינתר באדה

ארנסט-גינתר באדה (בגרמנית: Ernst-Günther Baade;‏ 20 באוגוסט 1897 – 8 במאי 1945) היה גנרל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה, אשר עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות של גרמניה הנאצית. באדה נפצע בפעולה ומת מפצעיו ב-8 במאי 1945. באדה נולד ב-20 באוגוסט 1897 בפאלקנהאגן. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הוא התנדב לשירות צבאי והצטרף לרגימנט האולאנים ה-9 (פומרניה ה-2). באוגוסט 1915 הוא הועבר לרגימנט הדרגונים ה-9 (הנובר ה-1 - קרול הראשון, מלך רומניה), ובאוגוסט 1916 הוא הועלה לדרגת לויטננט והצטרף לרגימנט רובאי הפרשים ה-2. בהמשך הוא שירת במפקדת חטיבת הרגלים ה-231, וב-1 ביוני 1918 נפצע בלחימה בחזית המערבית. לאחר התאוששותו הוא נשלח לרגימנט הרגלים ה-444, אולם ב-30 באוגוסט 1918 נפצע שוב ואושפז עד לאחר סיום המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918. לאחר המלחמה נשאר באדה ברייכסווהר ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1933 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר, וב-1 באוגוסט 1934 מונה למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-3. במהלך מלחמת העולם השנייה, במרץ 1942 הוצב באדה בעתודה הפעילה של קצינים (Führerreserve). לאחר מכן הוא עבר לדיוויזיית הפאנצר ה-15 בצפון אפריקה וקיבל את הפיקוד על רגימנט הרובאים ה-115 ב-15 באפריל 1942, עימו לחם באותה תקופה בלוב ובקירנאיקה. באדה הפך לאגדה בקורפוס אפריקה ונודע שהוא יוצא לקרב לבוש בכתונת סקוטית ונושא קלאימור, חרב פיפיות. במאי 1942 השתתף בקרב ביר חכים, וב-27 ביוני עוטר על פעולותיו בצלב האבירים של צלב הברזל. הוא נפצע ב-28 ביולי 1942 באל-עלמיין ופונה לגרמניה. ב-2 בפברואר 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית אפריקה ה-999, עליה פיקד עד 1 באפריל 1943. במהלך פינוי הכוחות הגרמניים מסיציליה לאיטליה בתחילת אוגוסט 1943, באדה הופקד על הכוח שהגן על מצר מסינה. באוקטובר ובנובמבר 1943 הוא פיקד על דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15 באיטליה ולאחר מכן, עד דצמבר 1943, פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-65. לאחר מכן מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-90 עליה פיקד בקרב על מונטה קאסינו. הוא היה ידוע בהתנהגותו האקסצנטרית מדי פעם, במטה הקטן מאוד שלו ובסיורי הביקורת התכופים שלו בקו החזית, כל אלו הפכו אותו לפופולרי בקרב חייליו. הוענק לו תג השמדת טנקים על השמדה ביד אחת של טנק אויב עם נשק חי"ר. על פעולותיו בקרבות באיטליה הוענקו לו תוספת עלי אלון (22 בפברואר 1944) וחרבות (16 בנובמבר 1944) לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 במרץ 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-81, עליו פיקד עד 13 באפריל. כמו כן הוא גם שימש כמפקד הצבאי האחרון של העיר קלן. באדה נפצע ב-24 באפריל 1945, כשמכונית המטה שלו הופצצה על ידי מטוס קרב בריטי ליד Neverstaven בהולשטיין. הוא מת מנמק בבית חולים בבאד זגברג ב-8 במאי 1945. מדיה וקבצים בנושא ארנסט-גינתר באדה בוויקישיתוף Senger und Etterlin 1960. Mitcham 2007, pp. 76–77. Hapgood & Richardson 1984, p. 176.
משפחת בירדוגו

משפחת בירדוגו ידועה במרוקו ובייחוד במקנס, כשושלת של רבנים ודיינים פוסקי הלכה, החל מהמאה ה-17. ככל הנראה, מקור השם בירדוגו הוא בפורטוגזית Bara dogua ומשמעותו הוא "שרביט הזהב" (כשמו של הספר של רבי רפאל בירדוגו). לפי מסורת משפחת בירדוגו, משפחה זו מיוחסת עד לרבי בוסתנאי גאון שהיה מזרע דוד המלך. עדות זו העיד השד"ר מטבריה רבי משה פארדו אשר ראה מגילת עור קלף מעובד ישן, והיא מגילת יוחסין למשפחת בירדוגו. לאחר גירוש ספרד, הגיעו ראשי המשפחה למרוקו. מקום מושבם הראשון של המשפחה היה בעיר פאס, בירת מרוקו באותם ימים. אולם לאחר שנוצרו מחלוקות במנהגים ההלכתיים בין התושבים הקדומים ובין המגורשים הספרדים, משפחת בירדוגו נדדה לעיר מקנאס שהיא מרוחקת מפאס כשישים קילומטר. רבי משה בירדוגו (הקדמון) בנו, רבי יצחק בירדוגו. בנו היה רבי אברהם בירדוגו, ונכדו רבי משה בירדוגו, מכונה המשבי"ר (נפטר בשנת ה'תצ"א, 1730). רוב תלמידי החכמים של העיר בדור שאחריו למדו בבית מדרש שהקים במקנס. בנו, רבי יוסף בירדוגו בנו, רבי יהודה בירדוגו, מחבר ספר מים עמוקים (נפטר ה'תק"ג 1743). בניו, רבי שלמה ורבי יהושפט. אחיו, רבי מרדכי בירדוגו, מכונה המרבי"ץ (נפטר ה'תקכ"ב, 1762). חתנו היה רבי דוד בן חסין. בנו, רבי יקותיאל בירדוגו (נפטר ה'תקס"ב, 1802). היו לו ששה בנים, המפורסמים שבהם היו רבי יעקב בירדוגו המכונה אבי"ע (אב'יר יע'קב), ורבי פתחיה מרדכי בירדוגו. אחיו, רבי רפאל בירדוגו, מכונה "המלאך רפאל" (נפטר ה'תקפ"ב, 1822). בנו, רבי מימון בירדוגו, מכונה "המבי"ן" (נפטר ה'תקפ"ז, 1827). רבי יוסף בירדוגו (מקנס) (נפטר ה'תרי"ד, 1853), נין של רבי יהודה בירדוגו. רבי יוסף בירדוגו (רבאט) (נפטר ה'תר"נ, 1890). אחיינו, רבי דוד צבאח (נפטר ה'תשט"ז, 1956). רבי חיים יקותיאל בירדוגו (נפטר ה'ת"ש, 1940), בן נין של רבי יקותיאל בירדוגו. רבי יהושע בירדוגו (נפטר התשי"ג, 1953), נין של רבי רפאל בירדוגו. שני האחרונים כיהנו כרבנים הראשיים למרוקו. רבי שלום משאש (נפטר ה'תשס"ג, 2003). הדסה, אשתו של רבי שלום לופס. מבוא למהדורה חדשה של הספר מקוה המים - מאת רבי יהודה בירדוגו. משה עמאר, תולדות מרן המשבי"ר זצוקללה"ה ותקופתו, מבוא לספר ראש משביר על התורה, הוצאת דובב שפתי ישנים. רבי יוסף בן נאים, ספר מלכי רבנן דף צד, ירושלים תרצ"ד. רבי יעקב חי בירדוגו, כתונת יוסף - שלשלת היוחסין של משפחת בירדוגו, חלק ב, קזבלנקה תרצ"ה. משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל עמוד 148 ואילך, ירושלים תרצ"ח. רשימת צאצאים של בני משפחת ברדוגו באתר תולדות ושורשים אילן יוחסין א למשפחת בירדוגו אילן יוחסין ב למשפחת בירדוגו הקדמה לספר מקוה המים, מהדורה חדשה, ירושלים תשנ"ו ספר 'שופריה דיעקב' בסוף חלק אבן העזר. ראו גם בהקדמת רבי אברהם גבאי לספר "קדושת שבת" ענף (הייחוס) של רבי יוסף בירדוגו (מקנס): יוסף בן יהודה (נפטר תקצ"ג) בן שלמה (נפטר תק"ע) בן רבי יהודה בירדוגו (ה"מים עמוקים"). ענף (הייחוס) של רבי חיים יקותיאל בירדוגו: יקותיאל חיים בן אלישע (השני) בן אלישע (הראשון) בן יוסף בן רבי יקותיאל בירדוגו. ענף (הייחוס) של רבי יהושע בירדוגו: יהושע בן יעקב (נפטר תר"נ) בן מרדכי בן רבי רפאל בירדוגו (המלאך רפאל). ענף (הייחוס) של רבי שלום משאש: שלום בן מימון בן ג'מילה בת יעקב (נפטר תר"נ) בן מרדכי בן רבי רפאל בירדוגו (המלאך רפאל). ענף (הייחוס) של הדסה: הדסה בת מרדכי בן יהודה בן דניאל בן שלמה בן יהודה בן שלמה בן רבי יהודה בירדוגו (ה"מים עמוקים").
בר תעופה

בר תעופה (BAR Aviation) היא חברת תעופה באוגנדה. בר תעופה פועלת במספר תחומי תעופה: טיסות סדירות ליעדים מקומים, טיסות שכר, טיסות פינוי רפואי, כמו כן החברה מפעילה בית ספר להכשרת טייסים מקומיים ומציעה שירותי אחזקת מטוסים. הבסיס העיקרי של החברה הוא נמל התעופה הבינלאומי של אנטבה. החברה גם מחזיקה מרכז משני בנמל התעופה קאג'נסי, במחוז וואקיסו, מחוץ לכביש קמפלה-אנטבה, באזור המרכזי של המדינה. בר תעופה מכשירה טייסים עבור או"ם, רשות הטבע הפראי של אוגנדה (Uganda Wildlife Authority), כחות ההגנה העממים של אוגנדה, המשטרה הלאומית של אוגנדה. בר תעופה הוקמה באוגנדה בשנת 2008, תחילה כחברה שפעלה בתחומי הכשרת טייסים, טיסות שכר ושירותי אחזוקת מטוסים בלבד. חברת התעופה החלה בשירותי טיסות סדירות בתוך אוגנדה ב-1 בפברואר 2022. טיסות סדירות שמפעילה בר תעופה אמורים לעזור בשיקום ענף התיירות באוגנדה, שנפגע קשות מגפת הקורונה. בנוסף, עם התפתחות של התעשיית קידוחי גז טבעי ונפט באוגנדה, על מנת לענות לדרישות הבאות מהתעשייה הזאת, ביצעה החברה רכישת כלי טיס המיועדים לפינוי רפואי. לבר תעופה יש הסכם שיתוף פעולה עם חברת תעופה Uganda Airlines, על טיסות פנים בתוך אוגנדה. בדצמבר 2022 בר תעופה רכשה גרסה אזרחית של מטוס מטען הרקולס L-100, לפני הרכישה המטוס הופעל על ידי חברת Gulf Air מפלורידה, ארצות הברית. ביוני 2023 ביצע החברה ההטסה המורכבת של 18 קרנפים לבנים מדרום אפריקה לקונגו במטוס ההרקולס שלה שזה עתה נרכש. בדצמבר 2022 התרסק מטוס מדגם Cessna 208B Grand Caravan של החברה (מספר זנב 5X-GBR) בהפארק הלאומי המלכה אליזבת, הטייס וחמשת הנוסעי המטוס נפצעו. במאי 2023 התרסק מטוס מדגם Cessna 208B Grand Caravan של החברה (מספר זנב 5X-RBR) בשדה תעופה Kajjansi, שני הטייסים נפצעו. החל ממרץ 2022, בר תעופה מפעילה קוי תעופה סדירים לכ-11 יעדים בתוך אוגנדה: Arua, Kihihi, Kisoro, Chobe, Bugungu, Semliki, Pakuba, Kasese, Mbarara, Mweya, Kajjansi. החל ממאי 2023, צי המטוסים של בר תעופה כולל את המטוסים הבאים: החל ממאי 2023, צי הסוקים של בר תעופה כולל את המסוקים הבאים: אתר האינטרנט הרשמי של בר תעופה Bar aviation starts direct flight to Arua, סרטון באתר יוטיוב BAR orders Bell 412EPi for Uganda missions באתר BusinessAirNews, תאריך 28 מרץ 2022 Uganda Airlines Partners With Bar Aviation To Provide Local Flights To Tourism Sites In Uganda missions, באתר ugandaonlinemedia, תאריך 30 מרץ 2022 Bar Aviation Airlifts 18 Rhinos From South Africa To Congo On A Lockheed L-100-30 Hercules, באתר simpleflying, תאריך 23 יוני 2023 Bar Aviation Plane Crashes in Queen Elizabeth National Park, באתר chimpreports, תאריך 31 דצמבר 2022 Two injured as BAR aviation aircraft crash-lands at Kajjansi airfield, באתר monitor, תאריך 13 מאי 2023 BAR Aviation Uganda publishes new flight schedules from Entebbe and Kajjansi, באתר atcnews, תאריך 20 דצמבר 2021 Fixed Wing Aircraft Fleet, באתר החברה, תאריך 23 מאי 2023 Rotary Wing Aircraft Fleet, באתר החברה, תאריך 23 מאי 2023 ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרה וארקוני

אנדרה וארקוני (במקור וייסמן, בהונגרית: Várkonyi Endre;‏ דברצן, 28 בספטמבר 1926 – 8 בספטמבר 2020) היה עיתונאי ועורך יהודי-הונגרי עטור פרסים. הוא זכה להערכה רבה הן מקצועית והן אישית והתראיין רבות בנושא השואה. הוא אביו של השחקן אנדראש וארקוני. אנדרה וייסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של דיולה וייסמן, סוחר בגדי גברים, ושל אנה פרנק (1902–1936). במהלך מלחמת העולם השנייה הוא גורש והועבר ממחנה ריכוז אחד למשנהו ממחנות אייזנרץ ומאוטהאוזן עד שלבסוף שוחרר ב-1945 במחנה הריכוז גונסקירכן. הוא שרד, חזר וסיים לאחר מכן את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד (ELTE) כמורה המתמחה בהונגרית. כבר בשנת 1946 החל לעבוד בעיתון היומי "סבאד נפ", כלומר "עם חופשי" (Szabad Nép). במשך עשרים וחמש שנים, הוא היה עובד גם בשבועון מדיאראורסאג (הונגריה). הוא היה חבר באיגוד הלאומי של העיתונאים ההונגרים. נתיב הסמל ההונגרי ; Kossuth, בודפשט, 1957 גובי מכס ; Zrínyi Ny., בודפשט 1958 ( ספרייה קטנה של המשטרה) "אנחנו לא בוונציה!" . רוֹמָן ; מטה המשטרה הלאומית של BM, בודפשט, 1959 (ספריית המשטרה) תקציב של משפחת פועלים ; Kossuth, בודפשט, 1960 אֶנוֹשִׁיוּת. רוֹמָן ; Zrínyi Ny., בודפשט, 1960 (ספריית משרד הפנים) צלצול לילי. רוֹמָן ; Zrínyi Ny., בודפשט, 1961 (ספריית משרד הפנים) בצורה סוציאליסטית. . . על שלוש חטיבות סוציאליסטיות אינטלקטואליות ; Kossuth, בודפשט, 1963 היסטוריה בזמן הנוכחי (ספרי קוסמוס, בודפשט, 1977) מי שבעלי הקרקע. . . ; Academic, בודפשט, 1989 (המאה שלנו זוכרת) עט ההישרדות (Ex Libris Publishing House, בודפשט, 2009) עיטור מסדר העמל דרג זהב (1977) פרס הרמה של עיתונאות (5 פעמים) נוצת זהב (2000) פרס על שם מיקלוש רדנוטי נגד גזענות (2008) פרס עט הברזל (2018) עיתונאות הונגרית (30 בספטמבר 1996) כרך 37, מספר 6 גישה מקוונת יומן היידו-ביהר (28 בספטמבר 2001) כרך 58, מספר 227, עמ' 14. גישה מקוונת מסד נתונים של ניצולי שואה וקורבנות ( www.ushmm.org/ ) גישה מקוונת Várkonyi Endre is itt hagyott bennünket (גם אנדרה וארקוני עזב אותנו) באתר InfoVilag ספרו: נתיב הסמל ההונגרי ראיון עם אנדרה וארקוני (בהונגרית כתוביות בגרמנית)-53 דקות ארבעה עשורים בשרות ניצולי השואה אנדרה וארקוני באתר הגרמני weitererzaehlen "תעודת השחרור" שלו ממחנה הריכוז אנדרה וארקוני במאגרי Holocaust Survivors and Victims Database במוזיאון השואה בארצות הברית "Weiszmann Gyuláné Frank Anna halotti bejegyzése a debreceni polgári halotti akv. 608/1936. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-07-28. "Szülei házasságkötési bejegyzése a debreceni polgári házassági akv. 387/1925. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-07-28. Magyar Sajtó (1977. december 1.) 18. évfolyam, 12. szám Online elérés Aranytoll kitüntetést kaptak (2000) Magyar Sajtó, 41. évfolyam, 2. szám Átadták a MÚOSZ életműdíjait és szakmai elismeréseit (2018. március 14.) muosz.hu
ג'סטין רס

ג'סטין רס (באנגלית: Justin Ress; נולד ב-3 באוגוסט 1997) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (בודפשט 2022) וסגן אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-50 מטר גב. רס נולד וגדל בקרי, קרוליינה הצפונית ולמד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. באליפות ארצות הברית שנערכה ב 2017 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אליפות חדש של 24.41 שניות, לפני מאט גריוורס וראיין מרפי. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.77 שניות. באוניברסיאדה שנערכה בטאיפיי, טייוואן בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.29 שניות, לפני קוסוקה הגינו מיפן (54.12 שניות) ודנס רפשיס מליטא (54.17 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב (24.73 שניות). באוניברסיאדה שנערכה בנאפולי, איטליה בתחילת 2019 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.48 שניות ביחד עם זן וודל מדרום אפריקה שזכה שלושה שבועות לאחר מכן במדליית זהב באליפות העולם (24.43 שניות). התוצאה שקבעו הייתה מספיקה למדליית כסף באליפות העולם ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע בשמחה ל-100 מטר גב תוצאה של 53.31 שניות טובה יותר מזו של המנצח במשחה זה גרגורי טרסביץ' מרוסיה (53.51 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב (53.81 שניות). במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית בסוף אפריל 2022 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 23.92 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג שקבע שיא עולם חדש של 23.71 שניות ולפני שיין קאסאס (24.00 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 52.73 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (52.20 שניות) וראיין מרפי (52.46 שניות). באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.12 שניות, לפני האנטר ארמסטרונג (24.14 שניות) וקסוורי מסיוק מפולין (24.49 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילב דרסל, ראיין הלד וברוקס קארי בתוצאה של 3:09.34 דקות, לפני אוסטרליה (3:10.80 דקות) ואיטליה (3:10.95 דקות), כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.48 שניות. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.24 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (24.05 שניות) ולפני שו ג'יאיו מהרפובליקה העממית של סין (24.50 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. 50 מטר חופשי: 21.91 שניות (2021) 100 מטר חופשי: 48.14 שניות (2023) 50 מטר גב: 23.92 שניות (2022) 100 מטר גב: 52.73 שניות (2022) 50 מטר חופשי: 20.95 שניות (2020) 100 מטר חופשי: 45.70 שניות (2021) 50 מטר גב: 23.08 שניות (2020) 100 מטר גב: 50.38 שניות (2021) ג'סטין רס, באתר Swimrankings ג'סטין רס, באתר SwimSwam
דיוויזיית אפריקה הקלה ה-999 (ורמאכט)

דיוויזיית אפריקה הקלה ה-999 (בגרמנית: 999. leichte Afrika-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני שהוקמה בתוניסיה בתחילת 1943. בסיס הדיוויזיה היה חטיבת אפריקה ה-999 (999. Afrika-Brigade), שהוקמה מספר חודשים קודם לכן, כיחידת עונשין צבאית. בעוד שכל חברי יחידות הענישה הנאציות סומנו כ"פושעים", חלק ניכר מחברי הדיוויזיה הועברו אליה בשל החזקת רעיונות אנטי-נאציים. הדיוויזיה לא התגבשה במלואה כאשר כוחות הציר בצפון אפריקה החלו להתמוטט. כתוצאה מכך, גורמי הדיוויזיה שלחמו בתוניסיה עשו זאת בדרך כלל כגדודים או פלוגות עצמאיות, שספגו אבדות גבוהות (במונחים של אבדות ושבויים) לפני נסיגה. על פי הדיווחים, הכוחות נלחמו בעיקר נגד כוחות צבא ארצות הברית, רבים מחברי הדיוויזיה ויתרו על עמדותיהם לאמריקאים ללא קרב. לאחר מכן נשלחה הדיוויזיה המדולדלת קשות ליוון לתפקידי חיל מצב ולניהול "Bandenbekämpfung";‏ מונח שבשימוש הנאצי היה בדרך כלל כינוי למערכה אנטי פרטיזנית. במהלך הפריסה ליוון, חלק מחברי הדיוויזיה החלו (או חזרו) לעסוק במגוון פעילויות חתרניות ו/או אנטי-נאציות. הבולט שבהם היה Falk Harnack, שערק להתנגדות היוונית ויחד עם עריקים גרמנים אחרים, הקים את Antifaschistische Komitee Freies Deutschland (AKFD; "הוועדה האנטי-פשיסטית החופשית גרמניה"). חבר בולט נוסף ב-AKFD היה אוגוסט לנדמסר, שלפי הדיווחים סירב להצדיע הצדעה נאצית במהלך שירותו הצבאי ותואר במחאה כזו, בתצלום מפורסם. אוברסט היינץ קרל פון רינקלף (אוקטובר 1942 – 2 בפברואר 1943) גנרל-לויטננט קורט תומאס (גר') (2 בפברואר 1943 – 1 באפריל 1943) גנרל-מיור ארנסט-גינתר באדה (2 באפריל 1943 – 13 במאי 1943) Mark Mazower (1993). Inside Hitler's Greece: The Experience of Occupation, 1941-44. Yale University Press. p. 200. ISBN 978-0-300-06552-7. Bartrop, Paul R. (2016). Resisting the Holocaust: Upstanders, Partisans, and Survivors. ABC-CLIO. p. 152. ISBN 9781610698795. הועבר לחזית הרוסית לאחר הכניעה בסטלינגרד נהרג ב-1 באפריל 1943 כאשר מטוסו הופל על ידי טייסי לופטוואפה בדרכם לתוניס