laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יאחב"ל

היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית (יאחב"ל), היא היחידה לחקירות בינלאומיות של להב 433, משטרת ישראל, האחראית גם על המאבק בפשע המאורגן. בשנת 1977 מינתה ממשלת ישראל ועדה ציבורית בראשות עו"ד שימרון לבחינת מגמות ההחמרה בפעילות העבריינית בישראל. קביעת הוועדה כי קיים בארץ פשע מאורגן הובילה בשנת 1978 להקמת יחידה ארצית לחשיפת פשיעה חמורה (להלן - "יאח"פ"). בשנת 1997, משהובהר שהפשע המאורגן מהווה איום אסטרטגי על הדמוקרטיה במדינת ישראל, שינתה יאח"פ את ייעודה והפכה ליחידה ארצית לחקירות בינלאומיות המתמקדת בפשע מאורגן ומתוחכם, בעבירות חמורות המבוצעות בישראל ובעבירות חוצות מחוזות וחובקות עולם. בשנת 2008, עם הקמת יחידת להב 433, הוכפפה אליה היאחב"ל וצורפה גם היחידה הארצית לחקירות סוהרים (יאח"ס). מטה היחידה שוכן במטה יחידת להב 433. זרוע חשיפה - מבצעת חקירה יזומה סמויה שתחילתה במידע מודיעיני חסוי ומטרתה איתור עבירות בטרם או במהלך ביצוען, על ידי איסוף ועיבוד מידע מודיעיני וראייתי והעברתו להמשך טיפול זרוע החקירות. זרוע חקירות - מבצעת את החקירה הגלויה ומגבשת את החומר לכלל ראיות משפטיות. מפלג ביטחוני כלכלי מפלג פשיעה מאורגנת (פשמ"א) מפלג פשיעה מאורגנת בינלאומית (פשמ"א בינ"ל) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להב 433, באתר של משטרת ישראל יאחב"ל, באתר של משטרת ישראל אסף זוהר, ‏משה לוין - מפקד היחידה לחשיפת פשעים בינלאומיים, באתר גלובס, 15 בפברואר 2001
מטר מעוקב

המונח "סמ"ק" מפנה לכאן. לערך העוסק בספרו של רבי יצחק מקורביל, ראו ספר מצוות קטן. המונח "קוב" מפנה לכאן. אם הכוונה למשמעות אחרת, ראו קוב (פירושונים). מטר מעוקב (מ"ק) (m³) או קוּבּ הוא יחידת מידה לנפח הנגזרת מהשיטה המטרית. הוא שווה לנפחה של קובייה שאורך צלעה מטר אחד – "מעוקב" במשמעות "קובייה", בעל שלושה ממדים. כיוון שליטר הוא יחידת נפח של קובייה שאורך צלעותיה 10 ס"מ, מטר מעוקב מכיל 1,000 ליטר. המסה של מטר מעוקב של מים מזוקקים בטמפרטורה של 4° צלזיוס היא טוֹנָה אחת. יחידות מידה נוספות לנפח המבוססות על השיטה המטרית הן: סנטימטר מעוקב (סמ"ק) (cm³): מיליונית (1/1,000,000) של מטר מעוקב. מילימטר מעוקב (mm³): מיליארדית (1/1,000,000,000) של מטר מעוקב (אלפית של סנטימטר מעוקב). דצימטר מעוקב (dm³): אלפית (1/1,000) של מטר מעוקב, או 1 ליטר. דציליטר (dL): עשירית הליטר, 100 סמ"ק. מיליליטר (mL): אלפית הליטר, סמ"ק אחד. מיקרוליטר (µL): מיליונית הליטר, מילימטר מעוקב אחד. מלמ"ק או ממ"ק (ר"ת של מיליון מטר מעוקב). יחידת זו משמשת למדידת נפח נוזלים במערכות גדולות, כגון במערכות מים וביוב. דוגמה: שטח הכנרת הוא 170 קמ"ר, ולכן עלייה של סנטימטר אחד במפלס הכנרת מוסיפה לכנרת 1.7 מלמ"ק מים. קילומטר מעוקב (קמ"ק) או מיליארד מטר מעוקב (מסומן: Gm³). יחידה זו משמשת למדידת קיבולות של אגמים, ימות וכו'. דוגמה: עומקה הממוצע של הכנרת הוא 25.6 מטרים, והנפח שלה הוא כ-4.5 קילומטר מעוקב. יחידות מידה לנפח
רוברט באטלר

רוברט ניל באטלר (Robert Neil Butler;‏ 21 בינואר 1927 - 4 ביולי 2010) היה רופא, גרונטולוג ופסיכיאטר אמריקאי. כיהן כיושב ראש הראשון של המכון הלאומי לזקנה בארצות הברית (National Institute on Aging). זוכה פרס פוליצר. התפרסם בעיקר בזכות עבודתו על הצרכים החברתיים והזכויות של זקנים ומחקריו על הזדקנות בריאה ושיטיון. באטלר גדל עם סבו וסבתו המזדקנים בניו ג'רזי והופתע לגלות את היחס המזלזל של מוריו בבית הספר לרפואה כלפי זקנים. מאוחר יותר הוא טבע את המונח "גילנות" כדי לתאר אפליה על רקע גיל. עבד וחקר באוניברסיטת קולומביה. מדיה וקבצים בנושא רוברט באטלר בוויקישיתוף Robert Butler, Aging Expert, Is Dead at 83, New York Times, JULY 7, 2010 רוברט באטלר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תרזה אנדרוז

תרזה אנדרוז' (באנגלית: Theresa Andrews; נולדה ב-25 באוגוסט ב-1962) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב אולימפיות. אנדרוז נולדה בניו לונדון, קונטיקט. היא התאמנה במועדון השחייה של צפון בולטימור (שני עשורים לאחר שהתאמנה במועדון, השחיין הגדול ביותר שהתאמן בו הוא מייקל פלפס. בנוסף, התאמנו במועדון זה מדליסטיות אולימפיות נוספות: אניטה נול, בת' בוטספורד וקייטי הוף). היא למדה באוניברסיטת פלורידה בגיינסוויל והתאמנה תחת הדרכתו של רנדי ריס. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה אנדרוז בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.55 דקות, לפני בת ארצה בטסי מיטשל (1:02.63 דקות) ויולנדה דה רובר מהולנד (1:02.91 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:08.34 דקות, לפני מערב גרמניה (4:11.97 דקות) וקנדה (4:12.98 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום העשירי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:13.48 דקות. בטקס פרטי הציגה אנדרוז את מדליית הזהב לאחיה, על אומץ ליבו בהתמודדות עם שיתוק ארבעת גפיו כתוצאה מתאונת אופניים שבה נפגע, בהיותו בן 19. כיום, משמשת אנדרוז דוברת של תאגידים, כנסים, קבוצות קהילתיות ובתי ספר. היא סיימה תואר ראשון בטיפול ביצירה מאוניברסיטת פלורידה ובוגרת תואר שני בעבודה סוציאלית קלינית מאוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס. היא התמחתה בטיפול בילדים החולים במחלות המטולוגיות ואונקולוגיות. כמו כן, היא פעילה בוועד האולימפי האמריקאי. תרזה אנדרוז, באתר olympedia.org תרזה אנדרוז, באתר Swimrankings sports123.com (אורכב 14.06.2013 בארכיון Wayback Machine)
אליפות אירופה באופני הרים

אליפות אירופה באופני הרים (באנגלית: European Cross Country Mountain Bike Championship) היא מרוץ אופני הרים המתקיים במתכונת שנתית בו משתתפים רוכבי אופניים ממדינות אירופה. האליפות מתקיימת מאז 1989. אליפות זו, המאורגנת על ידי איגוד האופניים האירופי, נחשבת כאחת התחרויות החשובות בסבב התחרויות השנתי כיוון שרוב הרוכבים המובילים בעולם הם רוכבים ממדינות אירופה. בשנים האחרונות כוללת האליפות את הקטגוריות הבאות: מרוץ שליחים - כל מדינה מציבה קבוצה הכוללת ארבעה רוכבים מארבע קטגוריות שונות שלפחות אחת מהם היא אשה. נערות (עד גיל 18) נערים (עד גיל 18) צעירות עד גיל 23 צעירים עד גיל 23 גברים נשים מסלול המרוץ בנוי על הקפה בת 5-8 קילומטרים (המרחק משתנה בכל אליפות). המתחרים חוזרים על הקפה זו מספר פעמים בהתאם לקטגוריות השונות. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה באופני הרים בוויקישיתוף אופני הרים באתר UEC (התאחדות האופניים האירופית) (באנגלית) תוצאות באתר The Sports.org (באנגלית)
בוב מקאדו

רוברט אלן "בוב" מקאדו (באנגלית: Robert Allen 'Bob' McAdoo; נולד ב-25 בספטמבר 1951 בגרינסברו שבקרוליינה הצפונית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד. מקאדו שיחק 14 עונות בליגת ה-NBA וסיים את הקריירה שלו באירופה. מקאדו שיחק במשך שנתיים במכללת וינסנס ג'וניור ושנה אחת באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, בטרם נבחר שני בדראפט ה-NBA ב-1972 על ידי קבוצת בופאלו ברייבס והפך במהרה לאחר מטובי השחקנים בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 1972/1973, זכה מקאדו בתואר רוקי השנה ב-NBA. בשנים 1973 עד 1975 זכה שלוש פעמים רצופות בתואר מלך הסלים של ה-NBA, וב-1974 אף הפך לשחקן האחרון שהשיג הן 30 נקודות והן 15 ריבאונדים בממוצע עונתי למשחק. לשיאו הגיע מקאדו בעונת 1974/1975 כאשר זכה בתואר ה-MVP של העונה הסדירה, לאחר שהשיג ממוצעים של 34.5 נקודות, 14.1 ריבאונדים ו-2.1 חסימות למשחק. לאחר חמש שנים בבופאלו עבר מקאדו ב-1977 לקבוצת ניו יורק ניקס. בהמשך עבר לשחק גם בבוסטון סלטיקס, דטרויט פיסטונס וניו ג'רזי נטס, במדיהן סבל מפציעות רבות ומירידה ביכולת המשחק שלו. עם זאת, ב-1981 עבר ללוס אנג'לס לייקרס, והיה חלק חשוב בקבוצה שזכתה בשתי אליפויות NBA בשנים 1982 ו-1985. בנוסף, הוא הפסיד עמה פעמיים בסדרת הגמר של הליגה. מקאדו תרם לקבוצה כשחקן מחליף, תחת הכוכבים מג'יק ג'ונסון, כרים עבדול-ג'באר וג'יימס וורת'י. ב-1986 הוא עבר לקבוצת פילדלפיה 76', בה שיחק עד לסיום העונה. ב-1986 עבר מקאדו לאיטליה, אל קבוצת טרסר מילאנו. הוא שיחק בקבוצה ארבע שנים והוביל אותה לשתי אליפויות איטליה ולשתי זכיות בגביע אירופה לאלופות, כאשר הוא משיג ממוצעים של 26.1 נקודות ו-10.2 ריבאונדים למשחק. ב-1988 הוא זכה בתואר ה-MVP של פיינל פור היורוליג. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצות האיטלקיות פורלי ופבריאנו בטרם פרש מכדורסל ב-1992, בגיל 41. בשנת 2000 הוכנס מקאדו להיכל התהילה של הכדורסל, וב-2008 נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג בכל הזמנים. לאחר פרישתו ממשחק החל לשמש כעוזר המאמן בקבוצת מיאמי היט. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל פרופיל, באתר ליגת ה-NBA בוב מקאדו באתר היסטוריית ה-NBA דף המאמן באתר ה-NBA
סיביל באואר

סיביל באואר (באנגלית: Sybil Bauer;‏ 18 בספטמבר 1903 – 31 בינואר 1927) הייתה שחיינית אמריקאית. היא האלופה האולימפית הראשונה במשחה ל-100 מטר גב ושיאנית העולם. באואר הייתה לאישה הראשונה בעולם ששיפרה שיא עולם של גברים. באואר נולדה בשיקגו, אילינוי. היא בתם של מהגרים נורווגים. היא התאמנה תחת הדרכתו של ויליאם "ביל" באכרך יחד עם ג'וני וייסמילר, נורמן רוס, רוברט סקלטון, אתל לאקי ואלופים אולימפיים נוספים. בתחרות שחייה שנערכה בברמודה בשנת 1922 קבעה באואר במשחה ל-440 יארד גב שיא עולם חדש של 6:24.8 דקות, שיפור ב-4 שניות לשיא העולם של סטאבי קרוגר (שיא עולם לגברים). באולימפיאדת פריז (1924) זכתה באואר במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:23.2 דקות, לפני פיליס הרדינג מבריטניה (1:27.4 דקות) ובת ארצה איילין ריגין (1:28.2 דקות). באואר למדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן. היא שיחקה בנבחרות הכדורסל וההוקי שדה של האוניברסיטה, בנוסף לנבחרת השחייה. היא הייתה מאורסת לכתב ספורט בשיקגו אד סאליבן שמאוחר יותר התפרסם בעיקר כמנחה תוכנית אירוח ברשת CBS. היא לא הצליחה להגשים את חלומותיה להתחתן ולסיים את לימודיה משום שחלתה במחלת הסרטן ממנה נפטרה בגיל 23. בין השנים 1921–1926 קבעה באואר 23 שיאי עולם חדשים וזכתה ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית במשחה ל-100 מטר גב. בשנת 1967 זכתה באואר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[1] התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב (ויקיפדיה הגרמנית) מדיה וקבצים בנושא סיביל באואר בוויקישיתוף סיביל באואר, באתר olympedia.org סיביל באואר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אריק וייטאקר

אריק וייטאקר (באנגלית: Eric Whitacre;‏ 2 בינואר 1970, נבדה) הוא מלחין, מנצח ומרצה אמריקאי, שמחבר מוזיקה מקהלתית, יצירות ולכלי נשיפה מעץ ומוזיקה אלקטרונית. הוא הופיע כמנצח אורח עם הרכבים ברחבי אירופה, אסיה, אוסטרליה ושתי האמריקות. הוא שואב את השראתו ממוזיקת פופ וממוזיקה אלקטרונית ונודע בעבודתו עם מקהלות וירטואליות - יצירת קהילה כוראלית באמצעות האינטרנט. וייטאקר, מלחין, מנצח ומרצה, נעשה תוך זמן קצר לאחד המלחינים הפופולריים והמבוצעים ביותר בקרב בני דורו והוא מתואר כ"החלילן מהמלין של המוזיקה המקהלתית". "היופי שלא מן העולם הזה ועושר הדמיון" (לוס אנג'לס טיימס) ו"הישירות והעוצמה הרגשית" (אמריקן רקורד גאייד) המאפיינים את המוזיקה של וייטאקר מחוללים תגובה רגשית עמוקה בקהל המאזינים ובנגנים כאחד. בשנת 2008 השיג התקליטור שלו 'Cloudburst' (בהפקת האנסמבל הבריטי "פוליפוניה" בחברת היפריון) מעמד מפתיע של רב-מכר בינלאומי, התייצב בראש הרשימה הקלאסית והיה מועמד לגראמי. בדבריה הנלהבים של רשות השידור הבריטית, "הדבר שהולם בך ישירות הוא הרושם של כנות, אופטימיות ואמונה המוחלטת, שאין בו שמץ של העמדת פנים. זו מוזיקה שמעלה חיוך על פניך". וייטאקר נודע אולי יותר מכל במיזמי המקהלה הווירטואליים שלו, "Sleep" ו-"Lux Aurumque " ביוטיוב. וייטאקר החל את הכשרתו המוזיקלית בלימודי תואר ראשון באוניברסיטת נבדה בלאס וגאס, שם למד הלחנה אצל מלחין האוונגארד האוקראיני וירקו באלי וניצוח מקהלות אצל דייוויד ויילר. וייטאקר המשיך בלימודי מוסמך בבית הספר ג'וליארד, שם היה תלמידו של ג'ון קוריליאנו. יצירתו פורצת הדרך "גן-עדן אבוד: צללים וכנפיים", המשלבת השפעות של ממוזיקת טראנס, מוזיקה אלקטרונית ואנימה עם מסורות של מוזיקה כוראלית, קולנוע ואופרה, זכתה בפרס ASCAP ובפרס ריצ'רד רוג'רס. בשנת 2010 כתב וייטאקר אורטוריה ראשונה באורך מלא למקהלה, סופרן סולו ותזמורת, והלחין יצירה לפי הזמנת תזמורת רדיו ברלין וכן יצירה גדולה לתזמורת הסימפונית של לונדון, שתבצע אותה באוקטובר 2010. אריק וייטאקר נשוי לזמרת הישראלית הילה פליטמן. הם הורים לבן וחיים בלוס אנג'לס. מדיה וקבצים בנושא אריק וייטאקר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אריק וייטאקר (באנגלית) אריק וייטאקר, ברשת החברתית פייסבוק אריק וייטאקר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אריק וייטאקר, ברשת החברתית אינסטגרם אריק וייטאקר, סרטונים בערוץ היוטיוב אריק וייטאקר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר ספוטיפיי אריק וייטאקר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר Last.fm (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר AllMusic (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר MusicBrainz (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר Discogs (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר Songkick (באנגלית) אריק וייטאקר, באתר Genius אריק וייטאקר, באתר בילבורד (באנגלית) CNN article February 11, 2007 Hyperion Records - Whitacre Biography Accessed 2010-04-15 Jarrett, Scott and Day, Holly Music (2008) Composition for Dummies John Wiley & Sons p264 ISBN 0470224215 Canadian TV April 2010. Accessed 2010-05-02 TED featured Virtual Choir
כריסטיאן צ'אווס

חוסה כריסטיאן צ'אווס גרזה (בספרדית: Christian Chávez;‏ נולד ב-7 באוגוסט 1983) הוא שחקן וזמר מקסיקני. ידוע בתור חואן "גובאני" מנדס לופז בטלנובלה "Rebelde", ובתור חבר בלהקת "RBD". ההצלחה של הטלנובלה "Rebelde" הובילה להקמת הלהקה "RBD". צ'אווס השתתף בטלנובלה פופולרית נוספת, "כיתה 406", בתפקיד פרצ'ו, יחד עם שותפיו מ-"Rebelde", אנהי, דולסה מריה, ואלפונסו הררה. בחודש יוני 2007 הוא הופיע על הבמה במופע "היום אני לא יכול לקום", במאי 2008 הוא השתתף ב"אבניו Q", הגרסה המקסיקנית של המקור, שם שיחק בתור הדמויות הראשיות, אאוג' (פרינסטון) ורודרי (רוד). הנוכחות שלו במופע הייתה אמורה להיות אחת האטרקציות. ב-2016 החל לשחק בטלנובלה "להתעורר לצדך" בתפקיד של כריסטיאן ליל, לצידו של דניאל ארנס. בשנים 2018–2019 הוא שיחק בטלנובלה "Like, la leyenda" מבית רשת Las Estrellas. בשנת 2021 גילם את מת'יאס בטלנובלה "המזל של לולי" (אנ') מבית רשת הטלוויזיה האמריקאית טלמונדו, לצדם של גבי אספינו וקרלוס פאנס. בשנת 2005, נישא צ'אווס לבן זוגו BJ מרפי. בחודש ספטמבר 2007 הוא הואשם שניסה לפגוע בבעלו, BJ מרפי, הוא הכחיש את השמועות, וביוני 2009 התגרשו השניים. בשנת 2007 הזמר נעצר כאשר הוא ניסה לקנות מריחואנה בניו יורק, הוא התנצל על האירוע, ומאוחר יותר להקתו "RBD" הצהירה שהם נותנים לו את תמיכתם אף על פי שעשה טעות. אף על פי, שהוא תומך בזכויות ההומואים, הוא אמר שהוא לא רוצה שיראו אותו בתור נציג של הקהילה הגאה. עם זאת, בחודש יוני 2008, הוא הופיע בעמוד הראשון של מגזין חדש של הומואים מקסיקני. הוא מעריץ גדול של S.L, בנפיקה ליסבון של פורטוגל, ואמר שראה כבר את כל המשחקים. 2010: Almas Transparente 2009: Pocket Show מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן צ'אווס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כריסטיאן צ'אווס כריסטיאן צ'אווס, ברשת החברתית פייסבוק כריסטיאן צ'אווס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כריסטיאן צ'אווס, ברשת החברתית אינסטגרם כריסטיאן צ'אווס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) כריסטיאן צ'אווס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) כריסטיאן צ'אווס, באתר ספוטיפיי כריסטיאן צ'אווס, באתר AllMusic (באנגלית) כריסטיאן צ'אווס, באתר MusicBrainz (באנגלית) כריסטיאן צ'אווס, באתר דיזר כריסטיאן צ'אווס, באתר Discogs (באנגלית) כריסטיאן צ'אווס, באתר Songkick (באנגלית) כריסטיאן צ'אווס, באתר בילבורד (באנגלית)
מוסדות הר"ן

"מוסדות הר"ן בארץ הקודש" (הר"ן ראשי תיבות: הרב נחום; על שם הרב נחום משאדיק, שראש המוסדות הוא מצאצאיו) הוא שם כולל למוסדות חינוך שבראשם עומד הרב צבי וייספיש. המוסדות כוללים תלמודי תורה, מכינות לישיבות קטנות, ישיבה קטנה, ישיבה גדולה וכוללי אברכים בישראל. בשנת 1983 הקים הרב צבי וייספיש, אז אברך צעיר, את כולל הר"ן, כולל אברכים בשכונת רמות בירושלים. הכולל מנה מאות אברכים ונחשב מהגדולים בישראל. האווירה בכולל הייתה תובענית יותר מהמקובל אז. הוא דרש למשל מהאברכים להשתתף בתפילת שחרית בכולל. כמו כן הנהיג "סדר מוסר" והביא מרצים שייתנו שיחות מוסר בפני תלמידי הכולל, בניגוד לנהוג בכוללים אחרים שבהם לומדים גמרא והלכה בלבד. בהמשך פתח הרב וייספיש מוסדות נוספים. הרב יוסף שלום אלישיב והרב שמואל אוירבך סייעו לו בגיוס כספים. במשך השנים הקים רשת תלמודי תורה בשם "יחי ראובן" (על שם חותנו הרב ראובן פיין), עם סניפים בשכונת רמות בירושלים, בביתר עילית ובאופקים; וכולל נוסף בשכונת קריית הרצוג בבני ברק. בשנת 1998 הקים הרב וייספיש יחד עם הרב שמואל רבר ישיבה קטנה בשם "ישיבת ים התורה" בירושלים. בשנת 2014, פרש הרב רבר עם הצוות ורוב התלמידים והקים את ישיבת אוצר התורה. בשנת 1990 הוקמה ישיבה גדולה בירושלים בשם "ישיבת אבן ישראל", שסונפה לישיבת יד אהרון, בראשות הרב יהושע אייכנשטיין. הרב אייכנשטיין פרש בשנת תשס"ו (2006) עם מרבית הבחורים. לישיבה הובא הרב חזקיהו יוסף שרייבר יחד עם קבוצת תלמידיו. כעבור שנה פרשו שאר התלמידים הוותיקים ונותרה בישיבה קבוצת תלמידי הרב שרייבר. בשנת 2017 פתח הרב וייספיש ישיבה לצעירים בשם ישיבת הגרי"ש. ים התורה בויקישיבה דרשה של הרב וייספיש בישיבתו "אבן ישראל" בחודש אלול, מאתר "יהודים נט" מוטי סגל, ניסיון ההדחה הוביל לפיצול הישיבה, באתר 'קוקר', 23 באוקטובר 2014](הקישור אינו פעיל)
איי המלכה אליזבת

איי המלכה אליזבת' (באנגלית: Queen Elizabeth Islands; בצרפתית: Îles de la Reine Élisabeth; נקראו בעבר "איי פארי" או "ארכיפלג פארי") הם קבוצת האיים הצפוניים ביותר בארכיפלג הארקטי הקנדי, והם מחולקים בין הטריטוריות נונאווט והטריטוריות הצפון-מערביות, בצפון קנדה. איים אלו הם גם המעבר הראשון שאנשים מאירופה גילו בין האוקיינוס האטלנטי לבין האוקיינוס השקט. הגילוי הראשון של האיים על ידי האירופיים התרחש כבר ב-1616. האיים לא התגלו ולא שורטטו במלואם עד למשלחות הבריטיות אל המעבר הצפון-מערבי ומאוחר יותר המגלים הנורווגים במאה התשע עשרה. בשנת 1820 שט בין האיים מגלה הארצות באזור הארקטי סר ויליאם פארי, על סיפונה של ה-Hecla. בעקבות זאת, כונו כל האיים על שמו ארכיפלג פארי. ב-1953 עם הכתרתה של אליזבת השנייה כמלכת קנדה, כונו האיים על שמה "איי המלכה אליזבת" והשם איי פארו עבר לשמש רק את חלקו הדרומי והדרום מערבי של הארכיפלג. שטח האיים הוא 419,061 קמ"ר. הארכיפלג מחולק לאזורים כדלהלן: האי אלסמיר – שהוא הצפוני ביותר והגדול ביותר מבין איי הארכיפלג; הוא האי העשירי בגודלו בעולם איי סברדרופ – האיים שממוקמים ממערב לאלסמיר ומצפון למפרץ הנורווגי; איי פארי – הכוללים את שאר האיים הדרומיים, המערביים יותר והצפוניים למצרים: לנקסטר (Lancaster Sound), בארו (Barrow Strait), ויקונט מלוויל (Viscount Melville Sound) ומקקלור. מדרום למצרים (לנקסטר, ויקונט מלוויל ומקקלור) נמצאים שאר איי הארכיפלג הארקטי הקנדי. בנוסף על האי אלסמיר כולל הארכיפלג איים נוספים מהגדולים בעולם, בהם האיים אקסל הייברג (Axel Heiberg), האי דבון (Devon isl; האי הלא-מיושב הגדול בעולם), האי מלוויל ואי הנסיך פטריק. עם אוכלוסייה של פחות מ-400 נפש האיים קרובים להגדרה של לא מיושבים. ישנם רק שלושה מקומות של התיישבות קבועה על האיים. שניים מהם על האי קורנוואליס (Cornwallis Island) ואחד על האי אלסמיר. בנוסף ישנם עוד כמה נקודות קטנות המשמשות בעיקר כתחנות מחקר. ישנן נקודות המיושבות רק בחלק מעונות השנה וגם כאן ברוב המקרים מדובר בנקודות מחקר. בנוסף קיימת בארכיפלג תעשייה של קידוחי נפט. עד 1999 איי המלכה אליזבת' היו חלק ממחוז באפין בטריטוריות הצפון מערביות. עם הקמתה של טריטוריית נונאווט ב-1999 כל האזורים בארכיפלג שממזרח לקו אורך 110 מערב (110th meridian west) הפכו להיות חלק ממחוז קיקיקטלוק (Qikiqtaaluk Region) בטריטוריה החדשה, אזורים אלו היוו את חלקו הגדול של הארכיפלג. כל שאר האזורים נשארו בטריטוריות הצפון מערביות. האיים המרכזיים שנותרו במלואם בטריטוריות הצפון מערביות הם: אי הנסיך פטריק, אגלינטון ואמרלד. האיים מלוויל, המלך מקנזי ובורדן חולקו בין שתי הטריטוריות. מתחת לחלוקה לטריטוריות קיימת חלוקה אדמיניסטרטיבית לשני אזורים מוניציפליים. אזור אחד ששטחו 450 קמ"ר בלבד מהווה עשירית האחוז משטח הארכיפלג אולם הוא כולל את שני היישובים הגדולים יחסית שבאיים ולכן גם כמעט כל האוכלוסייה של האיים נכללת בתוכו. האזור השני כולל את רוב השטח אולם נכלל בו רק יישוב אחד שהוא למעשה תחנת מחקר המונה 5 אנשים בלבד. מדיה וקבצים בנושא איי המלכה אליזבת בוויקישיתוף איי המלכה אליזבת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ג.פ.או.

המנהל הפוליטי הממלכתי או הג.פ.או. (ברוסית: Государственное политическое управление) היה שירות הביטחון של ברית המועצות בין השנים 1922 ו-1923. הוא החליף את הצ'קה כשהוקם ב-6 בפברואר 1922 ופעל כמנגנון דיכוי מודיעיני עד 1923, אז הפך לאו.ג.פ.או. – המנהל הפוליטי הממלכתי המאוחד (ברוסית: Объединённое государственное политическое управление), שלא המשיך להתקיים זמן רב וביולי 1934 התאחד עם משרד הפנים שנקרא הנקוו"ד: הקומיסריון העממי לענייני פנים. עם הקמת הג.פ.או. בשנת 1922 בראש הארגון עמדה ועדה שכללה אישים כדוגמת: פליקס דזרז'ינסקי, יו"ר הארגון יוסף אונשליכט, סגן ראש הארגון, הוצא להורג בשנת 1938 פיליף מדבד, ראש הארגון במוסקבה, הוצא להורג בשנת 1937 סטניסלב מסינג, ראש הארגון בלנינגרד, הוצא להורג בשנת 1937 ויאצ'סלב מנז'ינסקי, ראש מנהל מבצעי, נפטר בשנת 1934. לאחר דזרז'ינסקי עמד בראש הארגון. גנריך יגודה, ראש המנהל המיוחד, הוצא להורג בשנת 1938. אחריו מנז'ינסקי היה בראש הארגון. גלב בוקי, ראש המינהל לנושאים מיוחדים, הוצא להורג בשנת 1937 יאקוב פטרס, ראש האגף המזרחי, הוצא להורג בשנת 1938 פליקס דזרז'ינסקי נקוו"ד מדיה וקבצים בנושא ג.פ.או. בוויקישיתוף topic/GPU ג.פ.או., באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בלז דה מונלוק

בְּלֵז דה מוֹנְלוּק (בצרפתית: Blaise de Montluc; בערך 1502 - 26 ביולי 1577) היה מרשל צרפת בימיו של מלך צרפת אנרי השלישי ואיש צבא בימיהם של מלכי צרפת פרנסואה הראשון, אנרי השני, פרנסואה השני ושארל התשיעי. הוא נודע בעיקר בשל ספר הזיכרונות שלו, "רשימותיו של אדון בלז דה מונלוק" (Commentaires de Messire Blaise de Montluc), שיצא לאור אחרי מותו. דה מונלוק נולד בעיר קונדום (כיום במחוז ז'ר (Gers) שבחבל מידי-פירנה בדרום-מערב צרפת). למרות היותו הבן הבכור, חפץ להתקיים על חרבו כאיש צבא כמו רבים מאציליה של גסקוניה. בתחילה שירת בחיל הקשתים של צרפת באיטליה ולחם כמעט בכל מלחמותיו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. הוא זכה בתואר אבירות לאחר ששימש כיועץ של פרנסואה דה בורבון, נסיך דה קונדה בקרב קרסול שבפיימונטה (11 באפריל 1544), שבו נחל פטרונו ניצחון על הספרדים ועל כוחות האימפריה הרומית הקדושה. בלז דה מונלוק התפרסם בשל הצטיינותו בהגנה על העיר סיינה, שנפלה בידי הספרדים ב-17 באפריל 1555 לאחר מצור שנמשך שמונה עשר חודשים. במרוצת מלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562, דה מונלוק, תומך נלהב בבית המלוכה הצרפתי, החזיק בחבל גיין שבאקוויטניה בשמו של מלך צרפת אנרי השלישי, שבתמורה העניק לו את התואר "מרשל צרפת" (1574). בלז דה מונלוק נפצע בקרב פעמים רבות, ופניו הושחתו כה הרבה עד כי נאלץ לעטות עליהם מסכה. הוא מת באסטיאק הסמוכה לעיר אז'ן שבדרום מערב צרפת. בספרו "רשימותיו של אדון בלז דה מונלוק" (Commentaires de Messire Blaise de Montluc), שהופיע בבורדו ב-1592, תיאר את חמישים ושלוש שנות שירותו הצבאי (1521–1574). ספר זה, שאותו כינה מלך צרפת אנרי הרביעי "התנ"ך של החייל", הוא מן הטובים שבספרי הזיכרונות שנכתבו בידי צרפתים רמי מעלה שלא נמנו עם המלומדים. ייתכן שהכתיב את דבריו לפקיד שרשם אותם, וזאת בשל סגנונו הציורי, החי והעירני של הספר. בלז דה מונלוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
המוטואים הלא-רשמיים של פולין

לרפובליקה הפולנית אין מוטו מדינתי רשמי, כלומר, מוטו הקבוע מתוקף חוק. יחד עם זאת, קיימים בפולין מספר מוטואים הנפוצים על פני כרזות, דגלים וסמלים שונים. הביטוי "אלוהים, כבוד, מולדת" (בפולנית: "Bóg, Honor, Ojczyzna") הוא המוטו הנפוץ ביותר המודפס כיום על דגלים צבאיים בפולין. ביטוי נוסף המתנוסס לעיתים קרובות על דגלים צבאיים הוא "עבור החופש שלנו ושלכם" (בפולנית: "Za naszą i waszą wolność"). הביטוי לקוח מהתקופה שבה חיילים פולנים שגלו מתחומי פולין המחולקת, נלחמו במסגרת תנועות עצמאות שונות ברחבי העולם. ערך זה הוא קצרמר בנושא פולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארצו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ארצו – עיר בטוסקנה, איטליה ארצו (נפה) – נפה בטוסקנה ארצו-תיאנתי – מחוז בגאורגיה
וינס לומברדי

וינסנט תומאס לומברדי (באנגלית: Vincent Thomas Lombardi;‏ 11 ביוני 1913 - 3 בספטמבר 1970) היה מאמן פוטבול אמריקני. לומברדי נחשב לאגדת פוטבול ולחלק משמעותי מהיסטוריית גרין ביי פאקרס. לאחר פטירתו ב-1970 נקרא על שמו גביע הסופרבול, גביע וינס לומברדי. את קריירת האימון החל בסנט סיסיליה, בית ספר תיכון קתולי באנגלווד, ניו ג'רזי. לאחר מכן עבר לאמן באוניברסיטת פורדהאם בה למד ובאקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית. לומברדי אימן לראשונה בליגת ה-NFL בשנת 1954, כמתאם התקפה עבור ניו יורק ג'איינטס ובשנת 1956 עזר לה לזכות באליפות ה-NFL. בשנת 1959 עבר לומברדי לגרין ביי פאקרס כמאמנה הראשי ואימן אותה עד שנת 1967. בתשע עונות אלו זכה בחמש אליפויות מתוכן בשני סופרבולים רצופים. ב-1968 פרש מתפקיד מאמן הפאקרס והפך לג'נרל מנג'ר בקבוצה. ב-1969 חזר לקריירת האימון עבור וושינגטון רדסקינס אותה אימן עונה אחת בלבד. ב-3 בספטמבר 1970 נפטר לומברדי ממחלת הסרטן ממנה סבל. ב-1971 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL. גביע וינס לומברדי אתר האינטרנט הרשמי של וינס לומברדי (באנגלית) וינס לומברדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) וינס לומברדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוטבול. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.