laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תאי בץ

תאי בץ או התאים הפירמידליים על שם בץ, הם נוירונים פירמידליים עצומים הנמצאים בשכבה החמישית של קליפת המוח, באזור המוטורי העיקרי השוכן בפיתול הקדם-מרכזי. תאים אלו מעבירים בסינפסות את המוליך העצבי גלוטמט ולפיכך שייכים למערכת הגלוטמינרגית. את תאי בץ גילה המדען ולדימיר בץ (אנ'), אשר תיאר אותם בשנת 1874. נוירונים אלו הם הנוירונים הגדולים ביותר במערכת העצבים המרכזית, כאשר קוטרם יכול להגיע עד ל-100 מיקרומטר. מבחינה תפקודית נוירונים אלו הם נוירונים מוטוריים עליונים (אנ'), כלומר הם חלק ממערכת נוירונים המעבירים מידע שעובר במוח במורד חוט השדרה, לכיוון מערכת העצבים ההיקפית. נוירוני בץ פועלים דרך המסלול הקורטיקו-ספינלי, כאשר אצל בני אדם האקסונים שיורדים דרך חוט השדרה קושרים סינפסה בקרן הגחונית, ומשם עצבי השדרה מפעילים ישירות את שריר המטרה באמצעות צומת עצב-שריר. תאים אלו הם בעלי דנדריט אחד מוארך הנקרא דנדריט אפיקלי, המאפיין את כלל התאים הפירמידליים. מלבד זאת תאי בץ נושאים דנדריטים הנקראים דנדריטים בזליים, היוצאים כמעט מכל מקום על פני גוף התא. דנדריטים אלו, בזכות קרבתם הגאוגרפית לגוף התא, מסוגלים להעביר דפולרזיציה בעלת משקל משמעותי להתפתחות פוטנציאל פעולה בתא. הדנדריטים של תאי בץ חולשים על כל שכבות קליפת המוח אך רוב ההתפצלויות האופקיות של ענפי הדנדריטים נמצאים בשכבת V ו-VI. לפי אחד המחקרים, תאים אלו מהווים בסביבות עשרה אחוזים מכלל התאים הפירמידליים הנמצאים בשכבה Vb של האזור המוטורי הראשוני. EEG חומר אפור שריר Betz W. (1874) Anatomischer Nachweis zweier Gehirncentra. Centralblatt für die medizinischen Wissenschaften. 12:578-580, 595-599 Purves, Dale; George J. Augustine; David Fitzpatrick; William C. Hall; Anthony-Samuel LaMantia; James O. McNamara & Leonard E. White (2008). Neuroscience (4th ed.). Sinauer Associates. pp. 432–4. ISBN 978-0-87893-697-7. Nolte, J. The Human Brain, 5th ed. Mosby: Missouri; 2002, p.527. ISBN 0-323-01320-1 Braak, H; Braak, E (1976). "The pyramidal cells of Betz within the cingulate and precentral gigantopyramidal field in the human brain. A Golgi and pigmentarchitectonic study". Cell and Tissue Research. 172 (1): 103–19. doi:10.1007/bf00226052. PMID 991201. Zhou WL, Yan P, Wuskell JP, Loew LM, Antic SD (February 2008). "Dynamics of action potential backpropagation in basal dendrites of prefrontal cortical pyramidal neurons". The European Journal of Neuroscience. 27 (4): 923–36. doi:10.1111/j.1460-9568.2008.06075.x. PMC 2715167. PMID 18279369. Meyer, G (1987). "Forms and spatial arrangement of neurons in the primary motor cortex of man". The Journal of Comparative Neurology. 262 (3): 402–28. doi:10.1002/cne.902620306. PMID 3655019. Rivara, CB; Sherwood, CC; Bouras, C; Hof, PR (2003). "Stereologic characterization and spatial distribution patterns of Betz cells in the human primary motor cortex". The Anatomical Record Part A: Discoveries in Molecular, Cellular, and Evolutionary Biology. 270 (2): 137–51. doi:10.1002/ar.a.10015. PMID 12524689.
דאגלס A-26 אינוויידר

דאגלס A-26 אינוויידר (באנגלית: Douglas A-26 Invader, צוּיַּין גם בסימול B-26 בין 1948 ל-1965. Invader פירושו "פּוֹלֵשׁ" או "פּוֹשֵׁט") הוא מטוס תקיפה ומטוס הפצצה קל אמריקאי, דו מנועי, שנבנה ויוצר על ידי דאגלס איירקראפט קומפני, במהלך מלחמת העולם השנייה. ה"אינוויידר" ראה גם שירות מבצעי במהלך עימותים גדולים של המלחמה הקרה. מספר מטוסים מוגבל של חיל האוויר של ארצות הברית, שעברו שינויים רבים מאוד, שירתו בדרום-מזרח אסיה במלחמת הודו סין הכלל אזורית, עד שנת 1969. היה זה מטוס מהיר בעל יכולת נשיאה של מטען פצצות גדול, וניתן היה להרכיב עליו מגוון רחב של מקלעים ליצירת כלי טיס אימתני לתקיפה קרקעית. סימול מחדש של המטוס, מ-A-26 ל-B-26 הוביל לבלבול בינו לבין המרטין B-26 מראודר, שטס לראשונה בנובמבר 1940, כ-20 חודשים לפני טיסת הבכורה של ה"דאגלס A-26". על אף ששני סוגי המטוסים הוּנעוּ על ידי המנוע הרדיאלי רחב השימוש פראט אנד וויטני R-2800 Double Wasp, הם היו עיצובים שונים ונפרדים לגמרי – ה"מפציץ" של חברת מרטין, ה-B-26, החל את דרכו בשנת 1939, עם יותר מכפול מספר יחידות שיוצרו ממנו (קרוב ל-5,300) בהשוואה ל-A-26, אך עם זאת, כבר מיד לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, נגרטו רוב מטוסי ה"מראודר", זאת בניגוד ל-A-26 שהמשיך לשרת במשך יותר משני עשורים נוספים. מדיה וקבצים בנושא דאגלס A-26 אינוויידר בוויקישיתוף (חיל האוויר של ארצות הברית) "Boeing: Historical Snapshot: A-26/B-26 Invader Light Bomber". www.boeing.com. Retrieved 15 March 2018. Encyclopedia of US Air Force Aircraft and Missile Systems: Volume 1 Post-World War II Fighters 1945-1973. Knaack, Marcelle Size. Washington, DC: Office of Air Force History, 1978. ISBN 0-912799-59-5. The Hamlyn Guide to Military Aircraft Markings. Wheeler, Barry C. London: Chancellor Press, 1992. ISBN 1-85152-582-3. עמ' 82
דוונדה וייז

דוונדה וייז (באנגלית: DeWanda Wise; נולדה ב-30 במאי 1984) היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של נולה דרלינג בסדרה "לא יכולה בלי זה" של נטפליקס, המבוססת על סרט באותו שם. נולדה בשם דוונדה ג'קסון, בעיר ג'סופ שבמרילנד להורים ממוצא אפרו-אמריקאי וגדלה בערים נוספות במדינה ביניהם; בולטימור, וודלון ולורל. כאשר למה ב"תיכון אתולטון" בעיירת קולומביה, רצתה להיות פסיכותרפיסטית אך לאחר שלקחה קורס בפסיכולוגיה החליטה שזה לא המקרה. וייז החלה לשחק במהלך שנתה השנייה בתיכון, כאשר במאי התיאטרון הציע לה תפקיד במחזה של בית הספר במקום ריתוק. בשנת 2006 סיימה את לימודיה בבית הספר טיש לאומנויות של אוניברסיטת ניו יורק עם תואר ראשון באמנות יפה, בדרמה ובלימודים עירוניים. במהלך תקופת הלימודים, עבדה כעוזרת מתמחה וכסדרנית סחורה ברשת המזון טריידר ג'ו. ווייז החלה את דרכה בהופעות קצרות בסדרות הטלוויזיה "חוק וסדר: כוונה פלילית", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "האישה הטובה" ו"אימפריית הפשע". את הופעת הבכורה שלה בסרט עשתה בסרט הדרמה "במערבולת" משנת 2007 בכיכובה של שרה ג'סיקה פרקר, ומאוחר יותר הופיעה בתפקידי משנה בסרט העצמאי "Steam" משנת 2007, ובסרטו של לי דניאלס "פרשס" (2009) שזכה בשני פרסי אוסקר בטקס פרסי אוסקר ה-82. בשנת 2016 שיחקה את התפקיד הראשי בסרט הקומדיה הרומנטית העצמאי "How to Tell You're a Douchebag" שהוקרן בבכורה בפסטיבל סאנדנס. בשנה שלאחר מכן, וייז קיבל תפקיד חוזר בעונה השנייה של סדרת הדרמה התקופתית "הבריחה מג'ורג'יה" שיצרה, כתבה והפיקה מישה גרין, ובנוסף, שיחקה בתפקיד ראשי במיני-סדרה של פוקס "יריית פתיחה". בשנת 2017 לוהקה ווייז לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הקומית המקורית של נטפליקס "לא יכולה בלי זה" המבוססת על סרט באותו שם משנת 1986 של ספייק לי. הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות בשנת 2019. בשנת 2018 היא לוהקה לסרט גיבורי העל "קפטן מארוול", אך נאלצה לפרוש מהפרויקט בשל התחייבויות קודמות לסדרה. בשנת 2019 כיכבה וייז לצד ג'ינה רודריגז ובריטני סנואו בסרט הקומדיה הרומנטית "לילה בניו יורק" של שירות הסטרימינג נטפליקס. בשנת 2021 לוהקה וייז לאחת משלוש הדמויות המרכזיות בסדרת הטלוויזיה "שלוש נשים" של רשת שואוטיים המבוסס על ספרה באותו שם מאת הסופרת והעיתונאית ליסה טדאו. בשנת 2022 הופיעה בסרט "עולם היורה: עולם חדש" בתור הטייסת קאילה ווטס. מאז 2009 נשואה לשחקן אלאנו מילר, לאחר שלושה חודשים של זוגיות. הזוג מתגורר כיום בפסדינה, קליפורניה ווייז היא טבעונית. מדיה וקבצים בנושא דוונדה וייז בוויקישיתוף דוונדה וייז, ברשת החברתית אינסטגרם דוונדה וייז, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
אגירופוביה

אגירופוביה (באנגלית: agyrophobia או dromophobia) היא פוביה ספציפית מחציית כבישים או דרכים שבהם עלולים לחלוף כלי רכב. הפוביה עלולה להיווצר כתוצאה מחוויה שלילית כגון תאונת דרכים, ובמקרה כזה יכולות להיות מעורבות בה גם גם הפרעת פאניקה ואגורפוביה. אגירופוביה, ובעיקר פחד מחציית כבישים לבד, עלולה להיות השלכה של הפרעת דחק פוסט-טראומטית, כתגובה למצב שמזכיר את האירוע הטראומטי שהיה בעבר. אגירופוביה עלולה גם להיגרם בשל התקף חרדה שעלולים לסבול ממנו אנשים הלוקים בתסמונת האדם הנוקשה, הסובלים מהתכווצויות שרירים בלתי נשלטות וחוששים שהדבר יקרה להם באמצע חציית כביש. אגירופוביה עשויה להופיע אצל לוקים באוטיזם, במיוחד אצל ילדים, שכן חציית כביש כרוכה במיומנויות מורכבות, כמו למשל לשפוט מהירות של מכונית מתקרבת. Page, Andrew (1994). "Distinguishing Panic Disorder and Agoraphobia from Social Phobia". Journal of Nervous & Mental Disease. 182 (11). Kuch, Klaus (בנובמבר–בדצמבר 1995). "A Brief Self-Rating Scale for PTSD After Road Vehicle Accident". Journal of Anxiety Disorders. 9 (6): 503–514. doi:10.1016/0887-6185(95)00029-n. {{cite journal}}: (עזרה) Keppel-Benson, Jane M.; Ollendick, Thomas H.; Benson, Mark J. (בפברואר 2002). "Post-Traumatic Stress in Children Following Motor Vehicle Accidents". Journal of Child Psychology and Psychiatry. 43 (2): 203–212. doi:10.1111/1469-7610.00013. {{cite journal}}: (עזרה) Rodrigues de Cerqueira, Ana Claudia; Ferreira Becerra, José Marcelo; Rozentha, Márcia; Emídio Nardi, Antônio (באוגוסט 2010). "Stiff-Person Syndrome and Generalized Anxiety Disorder". Arquivos de Neuro-Psiquiatria. 68 (4). doi:10.1590/S0004-282X2010000400036. {{cite journal}}: (עזרה) Strickland, Dorothy (1996). "A Virtual Reality Application with Autistic Children". Presence. MIT Press Journals. 5 (3): 319–329. doi:10.1162/pres.1996.5.3.319. ערך זה הוא קצרמר בנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
היכל ההרמוניה העליונה

היכל ההרמוניה העליונה (בסינית: 太和殿; בפין-יין: Tài Hé Diàn) הוא האולם הגדול ביותר שבתוך "העיר האסורה", שבסין. שמו של ההיכל בתחילה היה "Fengtian Dian‏" (奉天殿; "היכל הסגידה לשמיים"), ולאחר מכן הוחלף ל"Huangji Dian‏" (皇极殿; "היכל הציר הקיסרי"). שמו הנוכחי ניתן להיכל על ידי הקיסר שׂוֵ'אן-יֵה, הקיסר השלישי בשושלת צ'ינג. האולם המקורי, שהוקם בשנת 1406 על ידי שושלת מינג, נהרס שבע פעמים על ידי שריפות במהלך שושלת צ'ינג, ונבנה בפעם האחרונה בשנים 1695–1697. לאחר שחזור במאה ה-16, הצטמצמו מידות האולם מסביבות 95 על 48 מטרים, למידותיו הנוכחיות, 64 על 37 מטרים. ששת העמודים הקרובים לכס המלכות שבתוך ההיכל מצופים בזהב, והמוטיב השולט בארכיטקטורה של המבנה הוא דרקון סיני. על כס המלכות עצמו ישנם חמישה דרקונים המתפתלים על גב הכיסא ועל משענות הידיים שלו. על הקיר מאחוריו יש תשעה דרקונים, משום שהמספרים 5 ו-9 מרמזים על הודו של הקיסר. הכס עצמו בנוי מעץ המכונה אלמוג אדום (אנ'), והוא שימש את קיסרי שושלת צ'ינג. בתקרה מעל הכס נמצא מונומנט של קיסון (אנ') המעוטר בדרקון מפותל, אשר מפיו מוציא סט כדורי מתכת דמוי נברשת. הוא מכונה "Xuanyuan Mirror", על שם הקיסר הצהוב. הסינים האמינו כי כדורי המתכת יפלו על ראשו של המערער על הכס. האולם ממוקם בציר הגישה המרכזי של העיר האסורה, מאחורי שער ההרמוניה העליונה. ההיכל, שנבנה מעל שלושה מפלסי בסיס מאבן שיש, ומוקף במבערי קטורת מברונזה, הוא אחד ממבני העץ הגדולים ביותר בסין. ההיכל הוא אחד משלושת ההיכלות המרכזיים של העיר האסורה החיצונית, יחד עם היכל ההרמוניה המרכזית והיכל שימור ההרמוניה. קיסרי שושלת מינג ושושלת צ'ינג ערכו בהיכל את טקסי ההכתרה והחתונה שלהם. ההיכל שימש את קיסרי שושלת מינג גם כזירת משפט, וקיסרי שושלת צ'ינג ערכו בו טקסי הסמכה סמליים (אינווסטיטורה). מדיה וקבצים בנושא היכל ההרמוניה העליונה בוויקישיתוף The Palace Museum. "Yin, Yang and the Five Elements in the Forbidden City" (בסינית). נבדק ב-2007-07-05. p 67, Yu, Zhuoyun (1984). Palaces of the Forbidden City. New York: Viking. ISBN 0-670-53721-7. p 253, Yu (1984) The Palace Museum. "太和殿 (Hall of Supreme Harmony)" (בסינית). אורכב מ-המקור ב-2007-06-17. נבדק ב-2007-07-25.
אליפות אירופה בראלי

אליפות אירופה בראלי (באנגלית: European Rally Championship או בקיצור ERC) היא סבב מרוצי מכוניות שנתי המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). האליפות מתקיימת מאז שנת 1953 במגוון מדינות ברחבי אירופה. התחרויות מתקיימות במסלולי עפר ואספלט. בשנת 2003 התאחדה האליפות עם האינטרקונטנינטל ראלי צ'אלנג' (IRC)(אנ'). אליפות אירופה בראלי נוסדה בשנת 1953 והיא אליפות הראלי הבינארצית הראשונה והותיקה ביותר. עם הצגת אליפות העולם בראלי בשנת 1973 ובמיוחד עם הופעת אליפות הנהגים בשנת 1977 חשיבותה של האליפות החלה לרדת. במשך השנים הראשונות עונה טיפוסית באליפות כללה כ-40 מרוצים. משנת 1974 דורגו המרוצים למקדמים שונים בין 1 ל-4. מספר הנקודות במרוץ הוכפל במקדם בהתאם לדירוג של המרוץ. הדבר הפך את חישוב הנקודות לתהליך מייגע, שהקשה לעקוב אחרי האליפות. שינוי המקדמים ל-2, 5, 10 ו-20 לא שינה את המצב. בעקבות כך הפכה האליפות למעניינת עבור המארגנים והקבוצות המתחרות, אך לא עבור הצופים. שיפור משמעותי במצבה של האליפות החל בשנת 2004 בה צומצם מספר המדינות והמרוצים רק למרוצים שהיו עם מקדם של 20. שאר המרוצים הפכו לחלק ממסגרת של תחרויות מקומיות. עונה במבנה החדש כוללת בין 10 ל-12 מרוצים בשיטת ניקוד אחידה. מאז שנת 2013 משמש ערוץ יורוספורט כאמרגן של התחרות ומשדר את המרוצים. מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בראלי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בראלי
פיקוס כינורי

פיקוס כינורי (שם מדעי: Ficus lyrata) הוא עץ או שיח גדול מסוג פיקוס, אשר נפוץ במקומות רבים בישראל כצמח נוי. מקורו של העץ הוא ביערות גשם טרופיים ממערב אפריקה, בין קמרון לסיירה לאון. גובהו של הפיקוס הוא בין 12 ל-15 מטרים. הוא צמח ירוק עד. שמו של העץ הגיע בשל צורת עליו, שמגיעים לאורך של כ-45 ס"מ ורוחב של 30 ס"מ, וצורתם היא כשל כינור או לירה. פירותיו של העץ הם ירוקים ובגודל של 2.5–3 ס"מ. העץ משמש כעץ נוי פופולרי בגינות טרופיות וסובטרופיות. העץ שורד גם באקלים ממוזג, אך שם הוא בדרך כלל נותר נמוך וחסר פירות. העץ זקוק לאור שמש עקיף, והוא יכול לשרוד עד לקור של כעשר מעלות צלזיוס. מדיה וקבצים בנושא פיקוס כינורי בוויקישיתוף פיקוס כינורי, באתר ITIS (באנגלית) פיקוס כינורי, באתר NCBI (באנגלית) פיקוס כינורי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיקוס כינורי, באתר Tropicos (באנגלית) פיקוס כינורי, באתר GBIF (באנגלית) פיקוס כינורי, באתר The Plant List (באנגלית) פיקוס כינורי, באתר IPNI (באנגלית) פיקוס כינורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פיקוס כינורי באתר הרשימה האדומה של IUCN Alix Martichoux (13 באוגוסט 2019). "No matter where I go, I can't stop seeing this trendy plant in San Francisco". San Francisco Chronicle. {{cite news}}: (עזרה) "Ficus lyrata AGM". Royal Horticultural Society. נבדק ב-27 ביולי 2013. {{cite web}}: (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
גיירמו גורוסטיסה

גיירמו גורוסטיסה (בספרדית: Guillermo Gorostiza; ‏15 בפברואר 1909 – 23 באוגוסט 1966) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ. גורוסטיסה נולד בסנטורצי שבספרד. הוא שיחק 14 שנים במועדונים אתלטיק בילבאו וולנסיה, כששם שיחק 255 משחקים וכבש 178 שערים בלה ליגה. בתקופה זו זכה איתם ב-11 תארים. גורוסטיסה שיחק בנבחרת ספרד בין השנים 1930–1941 וגם שיחק במונדיאל 1934. במהלך הקריירה שלו נאבק גורוסטיסה באלכוהוליזם, וזה בסופו של דבר הוביל לבעיות כלכליות קשות. הוא נמצא ללא רוח חיים ב-23 באוגוסט 1966 בבית האבות סנטה מריה שבבילבאו, בגיל 57. גורוסטיסה נולד ב-15 בפברואר 1909 בסנטורצי שבספרד. הוא התחיל את הקריירה המקצועית שלו בארנס גצ'ו ולאחר מכן עבר לראסינג פרול לפני שהתחיל לשחק עבור אתלטיק בילבאו. בשנת 1929 ערך גורוסטיסה את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה במדי אתלטיק ב-1 בדצמבר 1929 נגד ריאל מדריד, ומשם כבש 37 שערי ליגה בשתי העונות הראשונות וזכה בארבע אליפויות ספרד ובארבעה גביעי מלך. גורוסטיסה היה חבר בהתקפת אתלטיק שכללה גם את באטה, חוסה איראראגורי, צ'יררי השני, לפואנטה ואת ויקטור אונמונו, שאומנו על ידי פרד פנטלנד האנגלי. גורוסטיסה זכה פעמיים בתואר הפיצ'יצ'י והיה לשחקן השני שזוכה בפרס אחרי פרנסיסקו ביאנזובס. בגמר הגביע הספרדי של 1933 כבש גורוסטיסה את שער השוויון נגד ריאל מדריד בברצלונה בניצחון 1–2. במהלך מלחמת האזרחים בספרד שיחק גורוסטיסה במועדון אוסקאדי, קבוצה שנוצרה על פי הצעתו של חוסה אנטוניו אגיירה, נשיא חבל הבסקים ואתלט לשעבר. לאחר סיום מלחמת האזרחים חזר לעונה נוספת באתלטיק ולאחר מכן עזב לולנסיה. גורוסטיסה כבש 106 שערים ב-140 הופעות עבור אתלטיק בילבאו. בוולנסיה זכה גורוסטיסה פעמיים בלה ליגה ובגביע ספרדי אחד. בעונת 1941/1942 בלה ליגה כבש 20 שערים ב-24 משחקים, כשבסך הכל כבש 72 שערים ב-115 הופעות עבורה. לאחר שעזב את ולנסיה, שיחק גורוסטיסה בכמה קבוצות לפני הפרישה. הוא שיחק בברקאלדו, juvencia וב-CD לוגרונייס. בשנת 1949 סיים את הקריירה המקצועית שלו כשחקן. בעודו באתלטיק בילבאו, עשה גורוסטיסה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ועשה אותה נגד צ'כוסלובקיה ב-14 ביוני 1930. במונדיאל 1934, המונדיאל הראשון של ספרד בהיסטוריה, הוא שיחק בניצחון 1–3 נגד ברזיל ובתיקו 1-1 נגד איטליה. גורוסטיסה שיחק את משחקו האחרון ב-12 בדצמבר 1941 במשחק ידידות נגד שווייץ בולנסיה. אתלטיק בילבאו אליפות ספרד (4): 1929/1930, 1930/1931, 1933/1934, 1935/1936 הגביע הספרדי (4): 1930, 1931, 1932, 1933 אליפות הבסקים (7): 1930/1931, 1931/1932, 1932/1933, 1933/1934, 1934/1935, 1938/1939, 1939/1940 ולנסיה אליפות ספרד (2): 1941/1942, 1943/1944 הגביע הספרדי: 1941 אישיים תואר הפיצ'יצ'י (2): 1929/1930, 1931/1932 גיירמו גורוסטיסה, באתר Transfermarkt גיירמו גורוסטיסה, באתר BDFutbol גיירמו גורוסטיסה, באתר National Football Teams גיירמו גורוסטיסה, באתר FootballDatabase.eu
מיכאל שלי (סרט)

מיכאל שלי הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1975 בבימויו של דן וולמן עם עודד קוטלר ואפרת לביא בתפקידים הראשיים. בסרט משתתף גם מוטי מזרחי (ארבל) שהתפרסם בהופעתו כ"אלטמן הקטן" בסרט מציצים. התסריט הוא של אסתר מור ודן וולמן והוא מבוסס על הספר מיכאל שלי מאת עמוס עוז. צילומי הסרט נערכו באפריל-יוני 1974 בירושלים. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בקולנוע גורדון בתל אביב, באוגוסט 1975. דן וולמן היה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בשיקגו, 1975. הסרט זכה בשלושה פרסי כינור דוד. ירושלים 1950, בניין טרה סנטה בו שוכנת האוניברסיטה העברית. חנה (אפרת לביא) היא סטודנטית לספרות עברית. היא מועדת במדרגות ומיכאל גונן (עודד קוטלר), סטודנט לגאולוגיה תומך בה וכך מתחילה ידידותם. חנה היא בחורה שקטה ומופנמת. היא מפרנסת את עצמה כעוזרת גננת. חנה מתגעגעת לתקופה לפני המלחמה בו שיחקה עם ילדים תאומים ערבים משכונת קטמון. מיכאל הוא בחור נאה ושקט המרוכז בלימודי גאולוגיה. יחסיהם מתהדקים, חנה נכנסת להיריון ונענית לבקשתו של מיכאל להתחתן. גניה, דודתו של מיכאל, מנסה לשכנע אותה לדחות את הנישואים אך ללא הצלחה. הם שוכרים דירה בשכונה של קשי יום. מיכאל שקוע במחקריו וחנה משועממת ודיכאונית. היא מתבוננת בהתקפי הטירוף של שכנתה דובה (אולגה שפנדורף) ומרגישה כאילו גם היא על סף טירוף. נולד להם בן בשם יאיר אך זה לא מועיל למצב רוחה של חנה. חיי המין שלה עם מיכאל הם דלים והיא חולמת כל הזמן על יחסי מין עם תאומים ערבים. לא אכפת לה שמיכאל נמשך אל הסטודנטית שלו ירדנה (אירית מאירי). חנה נותנת שיעורים בספרות לבן השכנים, יורם (מוטי מזרחי-ארבל). יורם הוא נער מתבגר ומבטים אירוטיים נמשכים בינו לחנה אך לא מתממשים. לבסוף הוא עוזב את השכונה עם משפחתו וחנה מתבוננת בו במבט של געגועים. חנה מרגישה שחייה משעממים וכל יום דומה לקודמו. היא מטיחה זאת בפני מיכאל אך הוא אינו מתרגש. "מיכאל שלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיכאל שלי", באתר AllMovie (באנגלית) "מיכאל שלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיכאל שלי", באתר ספר הקולנוע הישראלי "מיכאל שלי", באתר אידיבי "מיכאל שלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "מיכאל שלי", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית היו סרטים - מיכאל שלי, באתר יוטיוב יעקב העליון, מיכאל שלי - פנינה קולנועית, מעריב, 19 ביוני 1975 החלו צילומי "מיכאל שלי", דבר, 19 באפריל 1974 החלו צילומי הסרט "מיכאל שלי", על המשמר, 25 במרץ 1974 אפרת לביא ועודד קוטלר בסרט "מיכאל שלי" שצילומיו הסתיימו בימים אלה., על המשמר, 5 ביוני 1974 טלילה לוי בן-זכאי, נערכה הקרנת בכורה של הסרט "מיכאל שלי", מעריב, 29 באוגוסט 1975
פיקוס טינקטוריה

פיקוס טינקטוריה (שם מדעי: Ficus tinctoria; מכונה גם dye fig או humped fig) הוא עץ אפיפיט חלקי, והוא אחד המינים המכונים "תאנה חונקת". תפוצת העץ היא ביבשת אסיה, בעיקר באוסטרליה, מלזיה והאיים הדרומיים באוקיינוס השקט. העץ ניזון כאפיפיט בעיקר מעצי דקל, אך הוא נובל במקרה שהעץ המארח מת או נרקב. לעץ בדרך כלל יש עלווה חלקה וירוקה. הוא צומח רבות ליד או מעל סלעים, ועליו הם סגלגלים וא-סימטריים. פריו של הפיקוס הוא בצבע חום-חלודה, ומפיקים ממנו צבע טבעי לצביעת בגדים מסורתיים באיי אוקיאניה ובאינדונזיה. העץ משמש לעיתים גם כמרכיב ברפואה טבעית אצל המקומיים, והוא נמצא בסכנת הכחדה מקומית. מדיה וקבצים בנושא פיקוס טינקטוריה בוויקישיתוף פיקוס טינקטוריה, באתר ITIS (באנגלית) פיקוס טינקטוריה, באתר NCBI (באנגלית) פיקוס טינקטוריה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיקוס טינקטוריה, באתר Tropicos (באנגלית) פיקוס טינקטוריה, באתר GBIF (באנגלית) פיקוס טינקטוריה, באתר The Plant List (באנגלית) פיקוס טינקטוריה, באתר IPNI (באנגלית) פיקוס טינקטוריה באתר הרשימה האדומה של IUCN ברנרד היילנד, גיליון עובדות - פיקוס טינקטוריה (ארכיון) Liu W., Wang P., Li J., Liu Wenyao, and Li Hongmei (2014), Plasticity of source‐water acquisition in epiphytic, transitional and terrestrial growth phases of Ficus tinctoria, Ecohydrol., 7; pages 1524–1533, doi:10.1002/eco.1475 Janet Franklin; Gunnar Keppel; W. Arthur Whistler (2008). "The vegetation and flora of Lakeba, Nayau and Aiwa Islands, Central Lau Group, Fiji" (PDF). Micronesica. 40: 169–225. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-02-13. Cook Islands Biodiversity : Ficus tinctoria - Dye Fig, cookislands.bishopmuseum.org ערך זה הוא קצרמר בנושא חקלאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסלאם בארצות הברית

אסלאם היא הדת השלישית בגודלה בארצות הברית, אחרי נצרות ויהדות, ובעלת קצב הגדילה המהיר ביותר. מחקר שפורסם בשנת 2017 העריך כי מספרם עומד על 3.45 מיליון, שהיו אז כ 1.1% אחוז מכלל אוכלוסיית ארצות הברית. בשנת 2020 פורסם מחקר המראה כי האוכלוסייה המוסלמית גדלה ל-4.45 מיליון, שהם 1.3% מאוכלוסיית ארצות הברית. על פי מכון פו, כ-25% מהמוסלמים בארצות הברית הם מומרים, ממוצאים שונים. מחקר של המכון למדיניות סוציאלית (Institute for Social Policy) קבע כי: "מוסלמים אמריקאים הם הקבוצה הדתית היחידה, אשר אין בה גזע המהווה רוב ברור, עם 25% שחורים, 24% לבנים, 18% אסיאתיים, 18% ערבים, 7% מעורבים ו-5% היספאנים. מעל 50% מהמוסלמים בארצות הברית לא נולדו בה, וכ-86% הם אזרחים. רבים מהמוסלמים (כ-25%) הם אמריקאים ממוצא אפריקאי שהמירו דתם לאסלאם בערים הגדולות בעשורים האחרונים והשפעתם ניכרת בז'אנר פופולרי של היפ-הופ עם אלמנטים אסלאמיים. משנות ה-1880 ועד 1914 היגרו אלפים בודדים של מוסלמים לארצות הברית מהאימפריה העות'מאנית והאימפריה המוגולית. במאה ה-20 חלה עלייה דרמטית במספרם של המוסלמים גם עקב שעור ילודה גבוה, אך בעיקר מוסלמים שהיגרו ממדינות ערביות ומזרח-אסייתיות. מעל 70% הם מהגרים או בני מהגרים. בשנת 2005 כ-96,000 מהגרים ממדינות מוסלמיות הפכו לתושבי קבע חוקיים בארצות הברית, יותר מאשר שני העשורים שקדמו לשנה זו. מאז, במשך מספר שנים נשמרה המגמה ואף עלתה, כאשר בשנת 2009 אושרו כ-115,000 מוסלמים כתושבים קבועים. אומת האסלאם - תנועה אפרו-אמריקנית בעלת מאפיינים אסלאמיים מסגד מרים - מרכז ארגון אומת האסלאם מדיה וקבצים בנושא אסלאם בארצות הברית בוויקישיתוף אסלאם - ארצות הברית, דף שער בספרייה הלאומית Religious Composition by Country, 2010 (אורכב 29.03.2016 ב Wikiwix) Pew Research (Washington DC, April 2015) "New estimates show U.S. Muslim population continues to grow". Pew Research Center. 3 בינואר 2018. נבדק ב-16 באוגוסט 2018. {{cite web}}: (עזרה) "U.S. Religion Census". U.S. Religion Census. נבדק ב-12 בנובמבר 2022. {{cite web}}: (עזרה) "American Muslim Poll 2017: Key Findings | ISPU". Institute for Social Policy and Understanding (באנגלית אמריקאית). 2017-03-21. נבדק ב-2018-06-14. Wakin, Daniel J. (2 בינואר 2002). "Ranks of Latinos Turning to Islam Are Increasing; Many in City Were Catholics Seeking Old Muslim Roots". The New York Times. נבדק ב-6 בדצמבר 2011. {{cite news}}: (עזרה) "The Future of the Global Muslim Population". The Pew Forum on Religion & Public Life. ינואר 27, 2011. ארכיון מ-אפריל 7, 2013. נבדק ב-אוקטובר 30, 2011. Wilgoren, Jodi (22 באוקטובר 2001). "A Nation challenged: American Muslims; Islam Attracts Converts By the Thousand, Drawn Before and After Attacks". The New York Times. נבדק ב-6 בדצמבר 2011. {{cite news}}: (עזרה) Elliott, Andrea (ספטמבר 10, 2006). "Muslim immigration has bounced back". Seattle Times. ארכיון מ-פברואר 19, 2012. נבדק ב-דצמבר 6, 2011. "Migration Information Source – The People Perceived as a Threat to Security: Arab Americans Since September 11". Migrationinformation.org. ארכיון מ-דצמבר 1, 2011. נבדק ב-דצמבר 6, 2011. "The Global Muslim Population: Projections for 2010–2030 (אורכב 30.07.2013 בארכיון Wayback Machine)" The Pew Research Center. January 27, 2011. ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית ובנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.