יעקב פרי

יעקב פרי (נולד בכ"ו בשבט ה'תש"ד, 20 בפברואר 1944) הוא פוליטיקאי ואיש ביטחון ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד, כשר המדע, הטכנולוגיה והחלל בממשלת ישראל ה-33, וכיו"ר "ועדת פרי לשוויון בנטל". טרם כניסתו לפוליטיקה כיהן כראש השב"כ (1988–1995), כנשיא חברת סלקום, וכיו"ר דירקטוריון בנק מזרחי טפחות. פרי נולד בנחלת יהודה לאליעזר ומלכה, ילידי פולין, כיעקב פירזונר. כשהיה בן שנתיים עברה המשפחה לנתניה שם הוא גדל והתחנך. פרי לא שירת בצה"ל, מאחר שקיבל לדבריו פטור רפואי. זאת בניגוד למידע שפרסם בספרו "הבא להורגך", לפיו שוחרר מצה"ל עקב בעיית בריאות, אך הצליח להתגייס לחטיבת הצנחנים, ולאחר ששבר רגל המשיך בשירות בתזמורת צה"ל, ובניגוד לראיון שבו טען כי את תחילת שירותו בצה"ל עשה בטירונות של חטיבת הצנחנים, ושוחרר בעקבות פציעה. בפברואר 2018 נחשפה עובדת אי-שירותו בתחקיר "עובדה", ואושרה גם בעדותו של העיתונאי גדי סוקניק, מה שהוביל לפרישתו מהפוליטיקה. במאי 2018 הודה פרי כי מעולם לא שירת בצה"ל, וכי שיקר בעניין לאורך השנים. פרי למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון במזרחנות והיסטוריה של ארץ ישראל. השתתף בלהקת המחול של האוניברסיטה ובהפקת "גבירתי הנאווה" בתיאטרון הבימה. בצעירותו ובתקופת לימודיו, ניגן פרי בחצוצרה, ולקח חלק בתזמורת הגדנ"ע, בתזמורת הסימפונית ירושלים ובתזמורת הסימפונית חיפה.[דרוש מקור] במרץ 1966 גויס יעקב פרי לשירות הביטחון הכללי (שב"כ) והוכשר כאיש שטח במגזר הערבי. בתחילת דרכו שרת כאיש שטח במרחב הצפוני ולאחר מלחמת ששת הימים שירת באזור השומרון עד 1972, כשמונה לתפקיד מטה בכיר במרחב ירושלים, יהודה ושומרון. ב-1975 מונה לראש מחלקת ההדרכה של השב"כ, ושלוש שנים מאוחר יותר מונה למפקד המרחב הצפוני. ב-1981 מונה פרי למפקד המרחב הגדול ביותר בשירות, מרחב ירושלים ויהודה ושומרון, תפקיד אותו מילא במשך 6 שנים. בסוף 1985 דרשו שלושה מבכירי השב"כ מראש השירות אברהם שלום להתפטר על רקע פרשת קו 300. פרי נמנע מלתמוך במהלך. במאי 1987 מונה למשנה לראש השירות, יוסף הרמלין. בספרו "הבא להרגך" מספר פרי כי סייע, כרכז שב"כ, לשר הביטחון משה דיין בעת שהאחרון חפר באופן לא חוקי באתר ארכאולוגי באזור יהודה ושומרון. באפריל 1988 מונה על ידי ראש ממשלת ישראל, יצחק שמיר, לראש שירות הביטחון הכללי. בתפקיד זה ביצע שינויים ארגוניים כתגובה לשינויים בהיערכות המצב הביטחונית והמדינית, תוך היערכות להתמודדות עם האינתיפאדה הראשונה ומאוחר יותר עם המציאות החדשה שיצרו הסכמי אוסלו. חוקרי שב"כ שהורשעו בהתנהלות שאינה תקינה בחריגות במתקן החקירות בעזה, העלו האשמות כנגד פרי לגבי התנהלות בעייתית בהיבטים של טוהר המידות ושל מנהל תקין, ובשל כך מינה ראש הממשלה יצחק שמיר את האלוף במיל' רפאל ורדי לקצין בודק בנושא. על-פי בן כספית ורדי הציג מידע בעייתי בעניין טוהר המידות של פרי, אך שמיר החליט שלא להדיח את פרי. בנובמבר 1994 יצא פרי לחופשת לימודים בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד בבוסטון, שם למד בפקולטה לעסקים וסיים קורס בניהול ותקציב, שיווק וכלכלה. במרץ 1995 נענה ראש הממשלה, יצחק רבין, לבקשתו של פרי לפרוש מתפקידו כראש השב"כ, והוא הוחלף על ידי כרמי גילון. בשנת 2012 יצא הסרט התיעודי שומרי הסף בו מרואיינים ששה מראשי השב"כ לדורותיהם כולל פרי. בינואר 2018 פרסם העיתונאי עמרי אסנהיים תחקיר בתוכנית "עובדה" לפיו פרי, בהיותו ראש השב"כ, נחשד כי הוא הגורם שהדליף לאריה דרעי בעת החקירה נגדו, על דבר האזנות סתר שהמשטרה עורכת לו ולמקורביו, וכי צוות החוקרים שהופקד על ידי היועץ המשפטי לממשלה, מיכאל בן יאיר, על החקירה הרגישה, המליץ להעמיד את פרי לדין, לאחר שבארבע בדיקות פוליגרף שנערכו לו נמצא "אינו דובר אמת". על-פי התחקיר גם ניצב אבי דותן מהמשטרה חשוד בהדלפה. בתגובה לתחקיר הכחיש פרי שנכשל בכל בדיקות הפוליגרף, והוסיף, כי ציין בעדותו בפני הוועדה, שדרעי אכן העלה בשיחה עמו את נושא האזנות הסתר ואמר שמאזינים לו. לטענת פרי הוא לא הגיב אז לדבריו של דרעי. באפריל 1995 פרש יעקב פרי משירות הביטחון הכללי. הוא ויתר על זכותו לשנת פרישה שבה יינתנו לו למלוא התנאים שניתנו לו בכהונתו כראש שב"כ, והצטרף למגזר העסקי, עם מינויו לנשיא ומנכ"ל חברת סלקום. בתקופת פרי הפכה "סלקום" לחברה סלולרית מרכזית בישראל, לאחר שנפתחה כאשר פלאפון הייתה ספקית יחידה בישראל. בימים הראשונים לכהונתו נקלעה החברה למשבר חמור, שאיים לחסל את החברה: תקלה בטלפונים שסופקו לסלקום על ידי מוטורולה שיתקה את פעילות הרשת, כאשר כתוצאה מהתקלה, כל הלקוחות של סלקום סבלו מניתוקים. פרי עיצב יחד עם יועץ חיצוני את האסטרטגיה לפעולת החברה, שכללה קבלת אחריות על התקלה, החלפת המכשירים ואי חיוב הלקוחות בזמן אוויר. בינואר 2003, לאחר 8 שנים בהן ניהל את החברה, החליט יעקב פרי לפרוש מניהול חברת סלקום. מאז כיהן כיו"ר הדירקטוריון, דירקטור או יועץ חיצוני בשורה של חברות ציבוריות. המרכזי שבתפקידיו היה יו"ר הדירקטוריון של בנק מזרחי-טפחות, כאשר תחת שרביטו עלתה מניית הבנק ב-250% בעוד מדד הבנקים הכללי עלה בכ-85%. פרי הובא לתפקידו, כאשר השותפים עמדו בפני סכנת פירוק השותפות לפני הצטרפותו, על מנת להביא שקט תעשייתי לבנק. פרי הובא במכוון כדי להשכין שלום ולאחד את האינטרסים בין בעלי השליטה, בינם לבין עצמם, בין בעלי השליטה לדירקטוריון ובין הדירקטוריון להנהלה. בסוף שנת 2006 היה פרי שותף להקמת חברת Pinpoint Advance Corp – חברת רכישה למטרות מיוחדות (חברת "ספאק") שגייסה 25 מיליון דולר באפריל 2007. החברה לא הצליחה לאתר חברה להשקעה, החזירה את הכספים למשקיעים ונסגרה. תפקידים נוספים שמילא הם בין היתר יו"ר הדירקטוריון של חברת "ליפמן הנדסה אלקטרונית בע"מ", יו"ר דירקטוריון בחברת "מגל מערכות בטחון" ויו"ר הדירקטוריון של החברה "בי קונטקט". יעקב פרי שימש גם כיועץ חיצוני בחברת "אירונאוטיקס", יצרנית מזל"טים, בחברת "Cellglide" המספקת שירותים סלולריים ובקרן ההשקעות מרקסטון. חלק מהחברות שבהן מילא תפקידים בכירים כשלו בעסקיהן. בתפקידו כיו"ר חברת מגל סירב פרי לספוג הפחתה של 10% בשכרו, אשר עמד על 50,000 ש"ח, כאשר נקלעה החברה לקשיים. באוגוסט 2018 התמנה פרי לנשיא חברת המודיעין העסקי קבוצת CGI העוסקת במתן שירותי ייעוץ אסטרטגיים ומודיעין עסקי. בין השנים 1995 - 2000 פעל פרי כמתאם השבויים והנעדרים במשרד ראש הממשלה בהתנדבות, זאת במקביל לעבודתו בחברת סלקום, לאחר בקשתו של יצחק רבין. תחת תפקידו כמתאם ראש הממשלה לנושא השבויים והנעדרים, הושבו גופתו של איתמר איליה, לוחם השייטת שנהרג באסון השייטת, וגופותיהם של יוסף פינק ורחמים אלשיך, כמו כן אותרה גופתו של אילן סעדון. פרי עמד בראש ועדה שמונתה על ידי משרד התרבות ומשרד רוה"מ, לבדיקת איחודן הפוטנציאלי של התזמורת הסימפונית ירושלים והקאמרטה הישראלית ירושלים. בנוסף כיהן כיו"ר הוועדה הציבורית למען חיילי מילואים, נשיא הרשפ"ת (הרשות לשיתוף פעולה כלכלי), יו"ר ההנהלה הציבורית של מרכז רבין, חבר הנהלה בתזמורת הסימפונית ירושלים, המועצה הציבורית לתרבות ואומנות, יו"ר הקרן לעידוד קולנוע ישראלי איכותי, יו"ר ההנהלה של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, יו"ר אגודת ידידי בית החולים "שיבא", חבר במועצה ציבורית, המרכז ללימודי ביטחון ואוניברסיטת אריאל. ויו"ר מסע ההתרמה "הקש בדלת" מטעם האגודה למלחמה בסרטן. ב-2009 נבחר לתפקיד יו"ר הדירקטוריון של בית התפוצות. ב-2012 פרסם גלובס כי פרי צבר כ-100 מיליון ש"ח מאז פרישתו מהשב"כ. בעקבות ביקורת על כך טען פרי כי הונו קרוב לזה של מעמד הביניים וחשף הצהרת הון חלקית לפיה הונו אחרי הגירושין עומד על כ-10–12 מיליון ש"ח. בעודו מכהן כשר בממשלה החליט דירקטוריון בנק מזרחי טפחות להעניק לפרי בונוס של 615 אלף ש"ח, עבור כהונתו בבנק בשנת 2012. בשנת 2005 השתתף פרי בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "השגריר", בתור אחד משלושת השופטים בתוכנית, וכן בתפקיד אורח במסגרת עונתה השנייה של התוכנית. ב-12 בינואר 2011 התפקד פרי למפלגת קדימה. ב-16 באוקטובר 2012, הכריז פרי כי יתמודד בבחירות לכנסת ה-19 מטעם מפלגת "יש עתיד" תחת הנהגתו של יאיר לפיד, אף על פי שסירב במשך שנים רבות להיכנס לפוליטיקה. בחודש ינואר 2013 נבחר פרי לכהן כחבר הכנסת בכנסת ה-19. במרץ 2013 מונה לשר המדע. חבר בוועדת השרים לענייני חקיקה ומשקיף בקבינט המדיני ביטחוני. פרי עמד בראש ועדת שרים, שתפקידה גיבוש הצעת חוק ממשלתית חדשה להחליף את "חוק טל" תוך 49 יום. בדצמבר 2014 פרש פרי מהממשלה, יחד עם יתר שרי יש עתיד, בעקבות פיטוריו של ראש התנועה, יאיר לפיד, ממשרת שר האוצר. ב-7 בפברואר 2018, הגיש פרי את התפטרותו מהכנסת, על רקע תחקיר אודותיו בתוכנית "עובדה", אשר טוען כי עשה שימוש לא ראוי במידע שהיה בידיו במסגרת תפקידו כראש השב"כ, וכן כי שיקר בעבר כשאמר ששירת בצה"ל. במאי 2018, הודה בראיון כי שיקר בעניין ונימק זאת בכך שבימים ההם הייתה זו בושה גדולה עבורו לא לשרת בצה"ל. פרי נשוי בשלישית ואב לשלושה ילדים. בנו אמיר הוא מתופף וחצוצרן להקת "פורטרט" וכלתו (רעייתו של אמיר) היא השחקנית דנה דבורין. מתגורר בשיכון בבלי. יעקב פרי, הבא להורגך, הוצאת קשת, 1999. דרור מורה, שומרי הסף: שישה ראשי שב"כ מדברים, הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב, 2014. יעקב פרי, באתר הכנסת יעקב פרי, באתר כנסת פתוחה יעקב פרי באתר השב"כ אפרים לפיד ויוכי ארליך, ‏פרי הילולים, מבט מל"מ 52, דצמבר 2008, עמ' 18 הסיפור שלי, שותפות גורל ואמונה בנצח ישראלjem תומר זלצר, יעקב פרי: "רוצים אנשים מוצלחים? צריך לתגמל אותם", באתר כלכליסט, 25 במרץ 2010 דיאנה בחור ניר, כשהבאתי הביתה בחורה שאמי לא אהבה היא הייתה מעירה: "אני לא כל כך הייתי רוצה שהבחורה הזאת תהיה כלתי", באתר כלכליסט, 30 בדצמבר 2010 יורם יובל, שיחת נפש עם יעקב פרי, הטלוויזיה החינוכית, 10 באוקטובר 2012 שרי מקובר-בליקוב, יעקב פרי: "אני יותר מעמד ביניים מאלפיון", באתר nrg‏, 26 באוקטובר 2012 שי שטרן, ‏"הייתי שכיר מצליח, אני לא צריך להתנצל על כך", באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2013 אמיר תיבון‏, "האמנתי שנתניהו בשל למהלך מדיני. טעיתי", באתר וואלה, 11 בדצמבר 2014 דוד בן בסט מראיין את יעקב פרי, "הנבחרים", באתר YouTube, ‏1 ביולי 2016 אמנון אברמוביץ', ‏יעקב פרי מודה בריאיון: "שיקרתי", באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2018 שרי מקובר-בליקוב, ‏"אסור להחליף סוסים כשהם דוהרים": ראש השב"כ לשעבר יעקב פרי בראיון, באתר מעריב אונליין, 10 בנובמבר 2023 יעקב פרי (1944-), דף שער בספרייה הלאומית מאמרים פרי עטו אמנון ליפקין-שחק היה המגדלור הערכי של כולנו, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2012 אמנון, נילחם עבורך על השלום, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2013 השמים הם כבר לא הגבול, באתר וואלה, 31 בינואר 2014 עמרי אסנהיים, ‏למה התפטר יעקב פרי, באתר ‏מאקו‏, 7 בפברואר 2018 חרף ההצהרות לאורך השנים: הח"כ היוצא פרי לא שירת בצבא, באתר וואלה, 8 בפברואר 2018 אני עצוב, באתר גלובס, 18 באפריל 2002 עמרי אסנהיים, ‏יעקב פרי: האמת של אז, השקרים של היום, באתר ‏מאקו‏, 14 בינואר 2018 יעקב אילון‏, גדי סוקניק: "האקדח המעשן נגד פרי - מסמך שבו הוא מודה שלא שירת", באתר וואלה, 8 בפברואר 2018 גידי וייץ, לאנשים כמו פרי יש עתיד, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2012 דן מרגלית, השב"חים והטרור: לקנוס ביד קשה את המעסיקים, ישראל היום, 11 במרץ 2016 אמיר אורן, הצביעו ר"פ - רישום פלילי, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2012 אמיר אורן, הפתרון לבלגן במצ"ח, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2016 בן כספית, ‏בנט: "מתחייב כשר חינוך לא לנסות להחיל את הערכים שלי על ילדי ישראל", באתר מעריב אונליין, 21 בינואר 2018 יעקב פרי, באתר שירות הביטחון הכללי יעקב פרי, באתר הכנסת עובדה 2018: פרשת 300 הקווים | לצפייה ישירה | makoTV, באתר mako מערכת "עובדה", ‏הנחקר: ראש שב"כ. תוצאת הפוליגרף: דובר שקר, באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2018 יעקב פרי, הבא להורגך, הוצאת קשת, 1999. הדר חורש, נשיא סלקום יעקב פרי הודיע על פרישה מהחברה ב-1 במאי; ממליץ על מוסט כמחליף, באתר הארץ, 2 באפריל 2002 הדס גייפמן, ‏תולדות משבר הטלפונים, באתר גלובס, 27 בדצמבר 2001 שרון שפורר, יעקב פרי שותף סדרתי להשמדות ערך - אך מסרב לספוג קיצוץ בשכר כדי לא לפתוח את חוזה הגירושים שלו, באתר TheMarker‏, 30 בנובמבר 2009 גלעד סלונים, Epoch Times, "יעקב פרי: המסע אחר התקווה" (02.12.12) סטלה קורין-ליבר, ‏מי יחליף את יעקב פרי בתפקיד יו"ר בנק מזרחי טפחות?, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2012 טלי ציפורי, ‏חברת בלאנק-צ'ק ישראלית נוספת הפכה לציבורית; PinPoint גייסה 25 מיליון דולר, באתר גלובס, 26 באפריל 2007 טלי ציפורי, ‏השגריר של Pinpoint, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2006 טלי ציפורי ושמוליק שלח, ‏הצ'ק נשאר פתוח, באתר גלובס, 2 בנובמבר 2008 איתי שיקמן, הג'וב החדש של יעקב פרי: נשיא קבוצת המודיעין העסקי CGI, באתר ynet, 30 באוגוסט 2018 צבי זינגר, "יעקב פרי ראש השב"כ לשעבר, מועמד ברשימת לפיד" מגפון (16.10.13) יעקב פרי, הבא להורגך. צבא הגנה לישראל, "עסקאות חילופי שבויים שקיימה ישראל מאז 1948 ועד 1998" קורבנות החטיפה: הגופה התגלתה אחרי 7 שנים, באתר ynet, 29 בינואר 2010 מרב יודילוביץ', דו"ח פרי: לא לאיחוד הקאמרטה והסימפונית ירושלים, באתר ynet, 4 ביולי 2007 הקבינט הביטחוני של המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון יעקב פרי נבחר לתפקיד יו"ר הדירקטוריון של בית התפוצות, באתר "הזווית השלישית", 30.8.2009 טלי ציפורי, ‏יעקב פרי צבר סכום עתק בסך 100 מ' ש' מאז פרישתו מהשב"כ, באתר גלובס, 17 באוקטובר 2012 שירות גלובס, ‏יעקב פרי: ההון שלי קרוב לזה של מעמד הביניים; אפרסם הצהרת הון במידה ואתבקש לעשות זאת, באתר גלובס, 20 באוקטובר 2012 חן פונדק, יעקב פרי מצהיר על שוויו: 12-10 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 2 בספטמבר 2013 גלובס, ‏שר המדע יעקב פרי יקבל בונוס של 615 אלף שקל ממזרחי טפחות, באתר ‏מאקו‏, 17 בפברואר 2014 אטילה שומפלבי, יעקב פרי התפקד לקדימה: "לא ארוץ לכנסת", באתר ynet, 12 בינואר 2011 עמית סגל, ‏פרסום ראשון: יעקב פרי מצטרף למפלגתו של יאיר לפיד, באתר ‏מאקו‏, 16 באוקטובר 2012. שי שטרן, ‏"הייתי שכיר מצליח, אני לא צריך להתנצל על כך", באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2013 צבי זינגר, מגפון ""ועדת פרי" לנושא השוויון בנטל יוצאת לדרך" (7.4.13) יהונתן ליס, לאחר פרסום תחקיר עובדה: ח"כ פרי מיש עתיד מתפטר מהכנסת, באתר הארץ, 7 בפברואר 2018