laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ברודניקים

ברודניקים (ברוסית: Бродники "ברודניקי", גם бордники, продники, бронники, бродничи, бродници, ברומנית: Brodnici) הוא הכינוי של בני עם שישב מהמאה ה-10 ועד הרבע האחרון של המאה ה-13 באזורים הקרויים כעת מחוז גאלאץ, מחוז וראנצ'אה ומחוז ואסלוי, שלושת המחוזות בחבל מולדובה, ברומניה. הברודניקים סווגו כקומנים וגם הוזכרו כשכנים של הקומנים. מקורם, לפי הכרוניקות הרוסיות, מסביבות הנהר אוקה שם נלחמו בשנת 1186 לצד הקומנים ומשם הגיעו לחבלים הרומנים.ההשערה המקובלת היא שהיו קבוצה אתנית ממוצא מעורב קומני-סלאבי. באותן מחוזות ובאותה תקופה מוזכרים גם "ברוטנים" והיסטוריונים מסוימים מניחים שמדובר באותו עם. השם ברודניקים נגזר לדעתם מהמילה המתארת מעברה (נקודת חצייה), בשפה הסלבונית Brod או מכלי השיט ששימש לחציית נחלים, שנושא את אותו שם, שם מקובל בין הסלאבים וגם בין הולאכים. יש גם הקושרים את שם הברודניקים לשמו של הנהר פרוט, ששמו העתיק היה ברוטוס (Brutos), הזורם באזור זה. ההיסטוריונים מניחים שהברודניקים שלטו במעברי הנחלים הרבים הזורמים בחבל זה וסיפקו את האמצעים לחצייתם. עם נוסף המוזכר באותה תקופה ובאותם אזורים הוא עם ה"ברלדניקים", כנראה על שם הנחל והעיר ברלאד. גם עם זה מזוהה על ידי מרבית ההיסטוריונים כשם נוסף של הברודניקים. ברלד מוזכרת כמקום מפלט למנהיגים רוסים גולים וגם כמקום בו הגולים האלה גייסו לוחמים למערכות שתכננו לשם חזרתם למקומותיהם. הברלדניקים הלוחמנים כבשו את "אולשיה" (Oleşia), אשר בשפך הדניסטר ובתגובה, בשנת 1160, שלח הקניאז רוסטיסלאב (Rostislav) מקייב צבא בהנהגת "גאורגה נסטרוביץ'", כדי שיעניש את הברלדניקים. הצבא נלחם בברלדניקים ליד הדנובה והנחיל להם תבוסה. שני גאוגרפים, האחד אפגני בספר "גבולות העולם" משנת 982 והשני פרסי, בספר "תפארת ההיסטוריות" משנת 1094, תיארו את ארץ ההונגרים והזכירו עם באזור הזה וציינו שמות לא מוכרים. השמות נותחו על ידי מומחים לשוניים (למשל אמיל פטרוביץ'), שניתחו את השמות על בסיס הידע על צורת הדיבור של הסלאבים באותה תקופה וקבעו שהשם הראשון, המוזכר על ידי הגאוגרף האפגני, הוא שמם של הקרואטים ואכן ההיסטוריוגרפיה הרוסית מציינת את קיומם של הקרואטים בין הדניסטר ובין הרי הקרפטים המזרחיים בתקופה זו. קרואטים אלה נקראו "קרואטים לבנים", כלומר קרואטים חופשיים. השם השני, המוזכר על ידי הגאוגרף הפרסי, פוענח כ"ברודניקים" וההיסטוריונים משערים שמקור הברודניקים בקרואטים הלבנים. הברודניקים מוזכרים כלוחמים לצד הרוסים ב-1223, בהיותם כפופים לנסיכות סוזדל, בקרב קלקה, תחת הנהגת הוויווד שלהם, פלוסקינה (Ploskina), אך במהלך הקרב עברו לצד המונגולים וגרמו למפלת הרוסים. לאחר פלישת המונגולים לטרנסדנוביה עברו לצדם חלק מהברודניקים בעוד שאחרים הקדימו ונמלטו להונגריה, שם הוקצו להם אזורי התיישבות בטרנסילבניה. בתעודה משנת 1223 מוזכרת Terra Borothnik (ארץ בורוטניק) באזור סיביו. Nicolae Iorga, Brodnicii și Românii (ברומנית) Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 115 (ברומנית) Ion Perciun, Moldova pînă la descălecat sau despre soluţionarea enigmei lui GARDÎZÎ (ברומנית) Ion I. Nistor, Istoria Românilor, Editura Biblioteca Bucureştilor, 2002 יון י. ניסטור, ההיסטוריה של הרומנים, הוצאת ספריית בוקרשט, 2002 עמוד 116 (ברומנית)
בת חן

בַּת חֵן הוא יישוב קהילתי השייך למועצה אזורית עמק חפר ומצוי ליד העיר נתניה. היישוב ממוקם צפון-מזרחית למחלף חבצלת השרון, סמוך לכביש 2. שמו של היישוב ניתן לו על שם הפרח, חיננית רב-שנתית (בלטינית: Bellis perennis) הקרוי גם "בת חן". בעבר הייתה קיימת חלוקה ל"בת חן א'" ,"בת חן ב'" ו"בת חן ג'", בשנת 2009 אוחדו שלושת היישובים ליישוב אחד. ראשיתה של בת חן בשנת 1959 במשפחות חלוצים, חמישה בתים קטנים בחולות, ללא חשמל, עם הרבה תנים מייללים בלילות וארנבות שדה המכרסמות כל צמח שנשתל בגינות. שיפור באיכות החיים חל רק לאחר סלילת כביש החוף והחיבור לרשת החשמל. בשנת 1966 קיבלה ביתן אהרן זכות ל"הרחבה" עבור בני המושב. משלא נמצאו מספיק בנים מהמושב שהתעניינו, הוצע גם לבני כפר ויתקין להצטרף ואלו הביאו מכרים וחברים כדי למלא את מכסת 16 יחידות הדיור שהיו תנאי להתחלת הבנייה. באחת השבתות התאספו התושבים המיועדים ונציג כל משפחה "שלף" פתק מקופל מתוך כובע טמבל שהוצב במקום. בכל אחד מהפתקים היה מספר בין 1 ל-16 וכך נקבע המגרש לכל משפחה. כך הפכה שכונת חמש המשפחות ליישוב בן 21 משפחות. אכלוס המשפחות חל בנר ראשון של חנוכה 1967. בזמן ההקמה הוצעו שני שמות למושב: "סיפן" ו"בת חן", כשמות פרחים שפרחו באזור, באספת חברים (עם 100% משתתפים) נבחר השם "בת חן". כעבור שנים, ראו בני ביתן אהרון כי טוב ומחזור נוסף של בנים ביקש לקשור את מקומם למקום. כך נולדה בת חן ב' ומספר שנים לאחר מכן נוסדה האחות הצעירה בת חן ג'. הבתים נבנו באופן עצמאי על ידי התושבים והשכונות חיו זו לצד זו כרשויות מוניציפליות השייכות למועצה אזורית עמק חפר. בינואר 2007, משרד הפנים הפריד את ה"הרחבות": א', ב' ו-ג' מביתן אהרון ובת חן הוכרה כישוב עצמאי. מדיה וקבצים בנושא בת חן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בת חן בת חן (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 חיננית רב-שנתית – Bellis perennis L., באתר צמחיית ישראל וסביבתה
מצב הרוח

מצב הרוח הוא עלון שבת פופולרי בציבור הדתי-לאומי. עורך העיתון הוא חגי הוברמן. העלון החל לצאת מסוף שנת 2008 בעריכת מוטי זפט, מייסד שבתון, שערך את עשרת הגיליונות הראשונים. בעקבות הבחרות זפט לסגן ראש עיריית פתח תקווה היה חגי הוברמן לעורך העלון. העלון המודפס מופץ בבתי הכנסת בכל רחבי הארץ, ובנוסף במדיה הדיגיטלית לעשרות אלפי מנויים. יו"ר העלון הוא שאול יהלום ומנכ"לי העלון הם אלי עציון ושוקי גולובינסקי בעלי משרד הפרסום אשדיר. לצד הכתבות הרבות מתפרסמות מודעות לציבור ומדורים של רבנים ורבניות. בעיתון יש טורים של מנחם רהט, עמיעד טאוב, נחמן שפירא (שמשמש גם כרכז המערכת), פרופסור אשר כהן ויהונתן דובוב. שאול יהלום כותב בכל שבוע בדף האחורי את מדור ביקורת המסעדות של העלון. מדי שבוע מחולקים כ-45,000 גיליונות של העלון בבתי כנסת של הציבור הדתי לאומי. מכיוון שהעלון מגדיר את עצמו כעיתון הוא מפרסם כתבות ומדורי פובליציסטיקה, שאינם מדורים קלאסיים בעלוני שבת. באתר כיפה, בטור "המעלעל", שסוקר את עלוני השבת השונים, נמתחה ביקורת על מדורים אלו מכיוון שלדעת הכותב אין מקומם של מדורים מסוג זה בבתי הכנסת. ב-6 בפברואר 2012, בעקבות פרסומים בתקשורת על כך שאמון הציבור בבית המשפט העליון הולך ויורד, התלוננה דורית ביניש, נשיאת בית המשפט העליון לשעבר, על כך שעלוני השבת מסיתים את הציבור נגדה. בתגובה לדבריה של ביניש אמר חגי הוברמן, עורך העלון, "אם אמירת אמת נחשבת להסתה אז אין ספק כי אנחנו נמשיך להסית". אתר האינטרנט הרשמי של מצב הרוח מצב הרוח, ברשת החברתית פייסבוק גיליונות מצב הרוח חגי הוברמן, עיסקת החטופים מול ציר פילדלפי: תגידו את האמת, באתר מצב הרוח, ‏5 בספטמבר 2024 פרסום בעיתון "מצב הרוח" באמצעות דיוק פרסום יונתן אוריך, השבוע מקונן המעלעל על העלונים החדשים, וחושף מה שבר את גבאי בית הכנסת, ‏י"ד אלול ה'תשס"ח יקי אדמקר, בחדרי חרדים, בייניש מתלוננת: "עלוני השבת מסיתים נגדי", באתר בחדרי חרדים, 6 בפברואר 2012
שושנת העמקים (יישוב)

שׁוֹשַׁנַּת הָעֲמָקִים הוא יישוב קהילתי בתחומי מועצה אזורית עמק חפר. היישוב שוכן בקצה הדרום-מערבי של תחומי המועצה, בצמוד לנתניה. היישוב החל את דרכו בשני פרויקטים נפרדים לשיכון, של חברות עמידר ורסקו. בשנת 1954 היו שני השיכונים לשני יישובים שונים בשם "שושנת העמקים - רסקו" ו"שושנת העמקים - עמידר". בדצמבר 1956 צורפו שני היישובים למועצה אזורית עמק חפר. שיכון עמידר היה מורכב מכ-120 צריפי עץ של עולים חדשים, שהוקם בשנת 1952. השיכון חובר לרשת החשמל בקיץ 1959. בשנת 1964 החלו תושבי השיכון להפגין בדרישה לעבור לשיכון קבע. שיכון רסקו נבנה עבור עולים ממזרח אירופה דוברי יידיש(בעיקר), במיוחד יוצאי חוטין, ובו 39 מבנים למגורים, גן ילדים ומבנה לצורכי מסחר. הוא נבנה על ידי חברת הבנייה "דירות עם מייסודה של רסקו בע"מ". 39 מבני המגורים נבנו על מגרשים בגדלים שונים (סביב 900 מ"ר) וכל אחד הכיל ארבע דירות של חדר או חדר וחצי (שתיים בקומת קרקע ושתיים בקומה ראשונה), שרובן הורחבו מאז. כיום ניתן למצוא ביישוב דירות גן ודופלקסים הצופים לים, לצד דירות סטודיו. היישוב כולל חמישה רחובות: החוף, אמנון ותמר, ההדר, הדקל והאשל. הוא מבודד וגובל בשדות, שטחים פתוחים ובחוף ים (שאינו מוכרז) אשר מהווה מוקד משיכה למבקרים. שם היישוב לקוח מפסוק במגילת שיר השירים: "אני חבצלת השרון שושנת העמקים" (פרק ב', פסוק א'). בסמוך לו שוכן המושב חבצלת השרון, ששמו גם לקוח מאותו פסוק. מדיה וקבצים בנושא שושנת העמקים בוויקישיתוף דותן לוי, היישובים הקטנים נאבקים נגד סיפוחם לערים הגדולות, באתר כלכליסט, 14 במאי 2008 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 המועצה האזורית עמק חפר, דבר, 17 ביוני 1954 4 יישובים צורפו למועצת עמק חפר, דבר, 18 בדצמבר 1956 אימת האש תקפה את תושבי שושנת העמקים, מעריב, 29 בנובמבר 1960 קובלים על הזנחה בשיכון שושנת העמקים, חרות, 15 ביולי 1959 ג. שרוני, שושנת העמקים לאור העששית, מעריב, 19 בנובמבר 1958 ויהי אור, מעריב, 29 בדצמבר 1958 הוחל בחיבור החשמל בשושנת העמקים, דבר, 24 ביולי 1959 חוח ושמו, מעריב, 21 בפברואר 1964 אלכס ינאי, תושבי שושנת העמקים דורשים להחליף צריפיהם בשיכון, מעריב, 3 בדצמבר 1964 שושנת העמקים, דבר, 15 בספטמבר 1959 חנוכת הבית ב"נחלת נשלסק" בכפר אונו, דבר, 19 במרץ 1953 הכנסת ספרי התורה היתה חויה, מעריב, 6 באפריל 1960 עמק חפר, נגד טשטוש האופי החקלאי, דבר, 12 ביולי 1954 ילקוט הפרסומים 489 (עמ' 1254), ‏31 ביולי, 1956
פיקוד מרחבי

פיקוד מרחבי (באנגלית: Military district או Military region) הוא מונח צבאי המציין גוף פיקודי בעל אחריות על מרחב גאוגרפי יבשתי קבוע המהווה מפקדה עליונה לכל הכוחות הצבאיים בגזרה זו. בשעת רגיעה הפיקוד אחראי לקיום הביטחון השוטף ולהכנה למלחמה. בשעת עימות אחראי הפיקוד על ניהול הלחימה בחזית (או חזיתות) המרחב מול האויב ולהשגת המטרות האסטרטגיות בגיזרתו, לפי הנחיית המטכ"ל ומהווה, לפיכך, דרג מערכתי. בצה"ל ישנם ארבעה פיקודים מרחביים: פיקוד הצפון – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות בין החרמון לנתניה, ובפרט על קווי הגבול עם לבנון וסוריה ועל יישובי קו העימות בגבול לבנון ורמת הגולן. פיקוד המרכז – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות באזור המרכז, ובפרט על אזור יהודה ושומרון ובקעת הירדן. פיקוד הדרום – אחראי על כוחות צה"ל ותשתיותיו היבשתיות באזור הנגב, הערבה, אילת ועוטף עזה. פיקוד העורף – אחראי על הגנה אזרחית ותשתיות אזרחיות ביישובים בכל רחבי הארץ. בדגש הכנת המרחב האזרחי טרם עימות, תמיכת המרחב האזרחי בעת עימות תוך ביצוע פעולות חילוץ והצלה באירועי תקיפת העורף, וסיוע לשיקומו המהיר של המרחב האזרחי אחר הסתיים עימות. בישראל כל פיקוד אחראי על הפעלת תקנות ההגנה לשעת חירום במרחב פעילותו. פיקוד מרחבי נוסף שהיה קיים בעבר הוא פיקוד מרחב שלמה בדרום סיני. בראש הפיקוד בצה"ל ניצב קצין בדרגת אלוף, המהווה את הדרג הבכיר ביותר במערך המבצעי היבשתי בגיזרתו, מתחת לרמטכ"ל. לעומת הפיקוד המרחבי קיים מושג של פיקוד ייעודי או פיקוד משימתי האחראי על תחום מקצועי או משימתי מוגדר ומהווה סמכות עליונה בתחום זה כגון פיקוד העומק, פיקוד ההכשרות והאימונים האחראי על כלל הכשרות בצה״ל (כגון: בה״ד 1, קורס מפקדי פלוגות, קורס מפקדי גדודים), פיקוד הנוער והנח"ל (שהיה קיים עד 1997 גם כ"פיקוד הגדנ"ע" ו"פיקוד חיל החינוך והנוער"), פיקוד ההדרכה, ופיקוד הסייבר של ארצות הברית (United States Cyber Command (USCYBERCOM)). בצבאות המערב מקובל כי למפקד הפיקוד ניתן חופש פעולה נרחב למילוי משימתו, במסגרת המטרות שהוכתבו לו. מבוסס על ההגדרה במילון למונחי צה"ל, אג"ם/תוה"ד 2003
הסנדק (קוקטייל)

סנדק (באנגלית: Godfather) או כפי שהוא מוכר בישראל בשם הסנדק הוא קוקטייל מפורסם. הקוקטייל מורכב מ 35 מ"ל ויסקי סקוטי ו 35 מ"ל אמרטו. את המרכיבים מוזגים לתוך כוס אולד פאשן עם קרח במזיגה ישירה. אין מידע מדויק בקשר למקורו של הקוקטייל הזה, הסברה שיש קשר בין הקוקטייל הזה לבין הסרט הסנדק אינה מבוססת. מלבד היות התסריטאי מריו פוזו איטלקי ואמרטו הוא המשקה הלאומי של איטליה, אין קשר נוסף עליו ניתן להצביע. מדיה וקבצים בנושא הסנדק בוויקישיתוף קוקטייל הסנדק, באתר יו-טיוב (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קטב מרירי (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קטב מרירי – שד מן האגדה היהודית. קטב מרירי (להקה) – הרכב מוזיקה ניסיונית ישראלי, המתמקד בהלחנה וביצוע של שירי משוררים, לצד יצירות אינסטרומנטליות אבסטרקטיות. קטב מרירי – שר דרקונים מטרילוגיית רומח הדרקון.
Bovine somatotropin

Bovine somatotropin (שם מדעי:BST או BGH‏ Bovine Growth Hormone) הוא הורמון גידול בקר המיוצר על ידי יותרת המוח של הפרה. כיום ההורמון מופק בטכנולוגיה של הנדסה גנטית ונועד להאיץ גידול בקר ולהגביר את תפוקת יצור החלב. ישנם ארבעה סוגים של הורמון ה-BST המובדלים בהרכבם הכימי. ההורמון הסינתטי אינו ניתן לזיהוי בחלב וזאת מפני שלא ניתן להבחין בבדיקות מעבדה, בין ההורמון הסינתטי להורמון הרגיל. בחלב תמיד תמצא כמות מזערית של BST, גם אם לא בוצעה התערבות מלאכותית, בהזרקת ההורמון. שימוש בהורמון עשוי להגדיל את תפוקת החלב בכ-10%-15%. חברת מונסנטו משווקת את ההורמון הסינתטי בשם Posilac. כיום במדינות רבות כולל ישראל חל איסור להשתמש בהורמון הסינתטי. הורמון ה-Posilac שמשמש להגדלת תוצרת החלב, נאסר לשימוש בקנדה, באוסטרליה, בניו זילנד, ביפן ועל ידי האיחוד האירופי. ד"ר יונל רוזנטל,"מדעי החלב: מאומנות מבוססת על ניסיון לטכנולוגיה מבוססת על מדע" הורמון הBST בחלב, אוניברסיטת יוטה ד"ר שמוליק פרידמן בקרת איכות ובטיחות החלב בישראל, אתר מועצת החלב, עמ' 6 איגוד צרכני מזון אורגני OCA, ארצות הברית ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קלרמון

האם התכוונתם ל... קלרמון-פראן – עיר וקומונה בחבל אוברן שבצרפת שארל קלרמון-גנו – חוקר בן המאה ה-19
יום הולדת (שיר של עדן)

יום הולדת הוא שירה של להקת עדן הישראלית, שנכלל באלבומה בעל אותו השם, אשר יצא לאור בשנת 1999. מילות השיר ולחנו נכתבו על ידי ג'קי עובד, גבריאל בטלר, יעקב למאי ומשה דץ. המילים משלבות עברית ואנגלית, ואת השורות באנגלית שרו שני הזמרים דוברי-האנגלית בלהקה, האחים אדי וגבריאל בטלר. להקת עדן והשיר נבחרו לייצג את ישראל בתחרות האירוויזיון ה-44, שהתקיימה בבנייני האומה בירושלים ב-1999. בתחרות זכה השיר ב-93 נקודות והגיע למקום החמישי מבין 23 שירים משתתפים. גם בישראל זכה השיר להצלחה, כאשר דורג במקום השישי במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ט. השיר המשיך לשמור על פופולריות בישראל גם שנים לאחר התחרות, בפרט כשיר המושמע בחגיגות ימי הולדת. מילות השיר "יום הולדת" באתר שירונט יום הולדת, באתר "פזמונט" יום הולדת, באתר אקו"ם על פי דף האלבום "יום הולדת", באתר Mooma. האתרים שירונט ו אקו"ם מציינים רשימת יוצרים שונה במקצת.
BCG

האם התכוונתם ל... בוסטון קונסלטינג גרופ – תאגיד ייעוץ בינלאומי חיסון BCG – חיסון נגד שחפת
בן זכאי

בֶּן זַכַּאי הוא מושב עובדים דתי באזור השפלה ליד העיר יבנה השייך למועצה אזורית חבל יבנה. היישוב הוקם ב-17 באפריל 1950 על ידי הפועל המזרחי. מייסדי המושב היו יוצאי טריפולי שבלוב, אשר קודם לכן התגוררו במעברת יוחנן הסמוכה. בתחילה נקרא היישוב יבנה ג', ואחר כך נקבע שמו על שם רבן יוחנן בן זכאי שהיה מהחכמים מתקופת המשנה וממייסדי המרכז התורני ביבנה לאחר חורבן ירושלים. ממקימיו של היישוב היה משה ארביב, בנו של שמעון ארביב, שהיה סוחר כבשים וקנה חלקת אדמה בין הראשונות בחולות יבנה בשנת 1949. באותה תקופה מנה היישוב כ-30 איש והתבסס על חקלאות. במושב קיים בית מדרש "כולל בן זכאי" בו מתקיימים שיעורים רבים מרבנים מכל הארץ לציבור הרחב וכן ימי " יום שכולו תורה " בו נמסרים שיעורים ברצף מפי רבנים רבים וכן כולל אברכים הפועל במקום. בן זכאי באתר המועצה האזורית חבל יבנה אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שי תמרי

שי תמרי (נולד בשנת 1942) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, ושימש כמפקד עוצבת עמוד האש, חטיבת עודד וחטיבה 500. תמרי נולד בעין חרוד לצבי ומרים, ולמד במקוה ישראל. בשנת 1959 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין של הנח"ל, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. תמרי שימש כמפקד כיתה ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר קורס קצינים אותו סיים בהצטיינות, שירת במגוון תפקידי פיקוד בחטיבת הצנחנים, ובהם מפקד מחלקה ומפקד פלוגה. במלחמת ששת הימים שימש כקצין האג"ם של החטיבה. לאחר מכן פיקד על כוח הצנחנים ב"מבצע רוצץ". במלחמת ההתשה לחם כמפקד גדוד 890 של הצנחנים. בתפקידו הבא שימש כראש ענף תורת לחימה במפקדת הקחצ"ר. במלחמת יום הכיפורים שימש כקצין אג"ם של פיקוד הדרום והיה ממתכנני מבצע אבירי לב. לאחר מכן שימש כמפקד חטיבת עודד והשתתף בלחימה כנגד המחבלים שביצעו את הפיגוע בנהריה. לאחר מכן פיקד על חטיבה 500 ושימש סגן רמ"ח מבצעים במטכ"ל. בתפקידו זה היה מעורב בתכנון מבצע אנטבה, ואף שהה בחפ"ק המטכ"לי האווירי שטס מעל לשדה התעופה באנטבה. בשנים 1980–1982 פיקד על עוצבת עמוד האש. תמרי השתחרר מצה"ל בדרגת תא"ל. כיהן כמנכ"ל החברה לפיתוח קיסריה, יו"ר מקוה ישראל וחבר דירקטוריון התעשייה הצבאית. לשי תמרי שני אחים אשר גם הם הגיעו לתפקידים בכירים בצה"ל: תת-אלוף דב תמרי והאלוף נחמיה תמרי, שנהרג בינואר 1994 בעת ששימש כמפקד פיקוד המרכז, בהתרסקות מסוק סייפן של חיל האוויר, סמוך למפקדת הפיקוד. בשנת 2011 נהרג בנו, רוכב אופניים בתאונת דרכים. עדות שי תמרי בוועדת אגרנט. עדות אל"ם שי תמרי - קצין אג"מ פיקוד דרום, בפני אוספי החומר בוועדת אגרנט, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים שי תמרי, באתר "50 שנה למלחמת יום הכיפורים" של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון מבצע "רוצץ", אתר חיל האוויר, ‏ 08.04.1968. דני דור יהודה שיף ודב גולדשטיין, "המצביאים: סיפורם של הרמטכ"לים", הוצאת "מעריב", 2002, עמודים 187-188. ניר מן, חזיז ורעם בעורף האויב, באתר הארץ, 22 במאי 2009 עמירם אזוב, צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973, הוצאת דביר, 2011, עמוד 34. חטיבת עודד באתר "יד לשריון". שרון רופא-אופיר, חשיפה: המוסד צילם, מבצע אנטבה יצא לדרך, באתר ynet, 1 ביולי 2006 מרדכי גור, "ראש המטה הכללי" - מתאר את תקופת כהונתו כרמטכ"ל, הוצאת משרד הביטחון, 1998, עמוד 179. יובל אזולאי, הקלטות הקשר שטרם פורסמו ממבצע אנטבה, באתר הארץ, 5 במאי 2008 משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000, עמוד 173. אלי סניור, אלוף ת"א, אחיינו של תמרי, נהרג על אופניו, באתר ynet, 16 באפריל 2011
משאלה

משאלה היא תקווה או רצון לדבר מה. לרוב התרחשות חיובית עבור האדם המבקש אותה. בסיפורת על פי רוב המשאלה היא אמצעי המניע את העלילה, אם לטובת או לרעת הדמויות. בתרבויות מסוימות קיימים מנהגים בהם אנשים מעודדים לבקש משאלה, כגון במהלך מנהג כיבוי הנרות הדולקים על עוגת יום הולדת; כשרואים כוכב נופל בלילה; כשנופל ריס; ובזריקת מטבע לתוך באר או מזרקה. בתחילת שנה חדשה יש המכינים רשימת יעדים ומשאלות אותם הם מתכוונים להגשים במהלך השנה. משאלה בסיפורת היא בקשה המהווה את מרכז הסיפור. לרוב היא בבסיס מחזה מוסר בו הפרוטגוניסט נדרש לבחור בין הטוב לרע. לעיתים היא חלק קטן מהסיפור, אך לרוב משמשת כאמצעי המניע את העלילה. במרבית הסיפורים העוסקים במשאלות, מי שמגשים אותם הם שדים, רוחות או בעלי חיים הניחנים בכוחות מיוחדים אך נאלצים להיות מוגבלים לאובייקטים שגרתיים (כגון השד במנורה של אלאדין). שחרור הישות מאפשר למשחרר להגשים משאלה. סיפורי אלף לילה ולילה מבוססים על משאלות ובפרט סיפורו של אלאדין, בו הוא מוצא מנורת קסמים ומשפשף אותה כדי לנקותה, ולפתע יוצא מתוכה ג'יני, שד המגשים את משאלותיו בעזרת כוחות נסתרים והופך את אלאדין לאיש עשיר. הוא אף נישא לבת המלך, והשד מקים עבורם ארמון מפואר. הדייג ודג הזהב היא אגדה של אלכסנדר פושקין המבוססת על האגדה "הדייג ואשתו" של האחים גרים, בה דג הזהב מבטיח הגשמת משאלות בתמורה לשחרורו. כל משאלה שהוגשמה הגבירה את חמדנות הגיבורים, עליה נענשו בסופו של דבר כשאיבדו את כל שהשיגו. ספקי משאלות אחרים יכולים להיות חפצים דוממים. דוגמה לכך היא כפת הקוף בסיפור של ו. ו. ג'ייקובס (W. W. Jacobs). הסיפור עוסק בכפת הקוף המשמשת כחפץ קסם המעניק שלוש משאלות, אשר פונות נגד מביען. אופן הגשמת המשאלות מציג את רעיון הגורל ככח עליון קבוע מראש ובלתי ניתן לשינוי. מספר המשאלות הניתנות בסיפורים משתנה. אלדין קיבל בסיפור מספר בלתי מוגבל של משאלות. אולם המספר הנפוץ ביותר הוא המספר הטיפולוגי 3, כדוגמת "שלוש המשאלות המגוחכות" של שארל פרו. בסיפורים רבים המשאלה מוגשמת באופן מילולי מדי או באופן זדוני, שיוצר מצוקה בעבור מבקשה. לדוגמה, בקשה לעושר המוענקת על ידי ביטוח חיים של אדם אהוב היא הגשמה זדונית של המשאלה. דוגמאות להתייחסות מילולית מדי הן בקשה המנוסחת "הלוואי שהייתי עשיר" ומוגשמת כך שהאדם היה עשיר בתקופה מסוימת בעבר, אך כיום הוא כבר לא, או המשאלה "אני רוצה להיות עשיר" שמובילה לכך שהאדם יהיה עשיר בעתיד, אך לא בהכרח בהווה. אופן זדוני נוסף של הגשמה הוא הגשמת משאלה שהנמען לא ביקש, רק מכיוון שהשתמש בפועל "רוצה". הגשמת משאלות מהווה גם נושא לרומנים כגון משאלה אחת ימינה ולסרטי קולנוע וטלוויזיה, כגון עץ המשאלות, 16 משאלות והמשאלה. בשם המשאלה משאלת לב Maria Tatar, The Annotated Brothers Grimm, W. W. Norton & company, London, New York, 2004 ISBN 0-393-05848-4 משאלות, דף שער בספרייה הלאומית
מת'יו מוי

מת'יו ג'יימס מוי (באנגלית: Matthew James Moy ; נולד ב-3 בפברואר 1984‏) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. מת'יו נולד בסן פרנסיסקו שבקליפורניה. קריירת המשחק של מוי החלה בשנת 2008. הוא הופיע במספר סדרות, ביניהן: מחשבות פליליות, גוד לאק צ'ארלי, איך פגשתי את אמא ו"Zeke and Luther". בעונה התשיעית של סקראבס הוא גילם את דמותו של טרנג וב-iCarly הוא גילם את דמותו של שון. הוא עשה הופעות אורח בביג טיים ראש כבלוגר מפורסם בשם דייק ובמקום טוב באמצע כאחד ממשפחתו של האק. מוי גילם את עצמו בתוכנית המציאות "Cha$e". בשנת 2011 החל מוי לשחק את האן לי, באחד מהתפקידים המרכזיים בקומדיית המצבים "מרוששות" של רשת CBS. על דמותו של האן לי נמתחה ביקורת מצד מבקרי טלוויזיה שהצביעו על תיאורו כ"זעיר, ילדותי, אדם תאב בצע עם דפוסי דיבור ילדותיים"[דרוש מקור]. מוי גילם את דמותו של רון, החבר הכי טוב של גרובר, בסרט העצמאי "The Grover Complex". בשנת 2011 שיחק בסרט "קשר לא מחייב" בדמותו של צ'אק, בחור שמצלם בטלפון הסלולרי שלו. מוי דיבב את דמותו של "Firefly" במשחק הווידאו של ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ. כמו כן הוא דיבב בתפקידים קטנים במשחקי הווידאו "White Knight Chronicles" ו"Blur". בשנת 2023 החל לשחק בעונה השנייה של הסיטקום "American Auto" ברשת NBC, בתפקיד של דייל. מת'יו מוי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מת'יו מוי, ברשת החברתית אינסטגרם מת'יו מוי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מת'יו מוי, באתר MusicBrainz (באנגלית) "2 Broke Girls Cast: Matthew Moy". Cbs.com. נבדק ב-2012-02-04.
מנגל פאנדי

מנגל פאנדי (בהינדי: मंगल पांडे, בבנגלית: মঙ্গল পান্ডে, בקאנדה: ಮಂಗಲ್ ಪಾಂಡೆ;‏ 19 ביולי 1827 - 8 באפריל 1857) היה חייל ברגימנט הילידים בנגל ה-34 בשירות חברת הודו המזרחית הבריטית. פאנדי מוכר בתור מי שהצית את המרד ההודי הגדול לאחר תקרית שבה ירה בקצין בריטי לעייני הרגימנט במגרש המסדרים, אירוע שהוביל למשפט ולבסוף לתלייתו ב-8 באפריל 1857. כתוצאה מאירוע ההתמרדות, פורק הרגימנט כעונש קולקטיבי על כך שהרגימנט נשאר ברובו שאנן לתקיפת הקצין, בנוסף, בשבועות הבאים במספר מוקדים בצפון הודו התעוררו מרידות כנגד הבריטים ובכך הוצת המרד ההודי הגדול. פאנדי נחשב בהודו ללוחם החופש הראשון ולעיתים נקרא גם "שאהיד" על פעולותיו ומשום שנתלה בידי הבריטים. למרות זאת, ישנו חוסר בהירות לגבי מניעיו לביצוע התקיפה וככל הנראה היה נתון בהשפעת סמים כלשהם, זאת מעדויות בריטיות על אירועי אותו היום. על סיפורו של פאנדי וסיפור תחילתו של המרד ההודי נעשו מספר סרטים ביניהם; ההתעוררות (The Rising; 2005), המרד הרוטי (The Roti Rebellion; 2005) ו-שיניים לבנות (White Teeth; 2000). ב-5 באוקטובר 1984 הוציאה הממשלה ההודית בול לזכרו. בשפה האנגלית שמו של פאנדי נקשר מאז המרד עם בוגדנות, לכן המילה פאנדי (Pandy) משמשת מילה נרדפת לבוגד (Traitor). מדיה וקבצים בנושא מנגל פאנדי בוויקישיתוף עמוד על פאנדי באתר לוחמי החופש ההודים(הקישור אינו פעיל) (באנגלית). מאמר על מקומו של פאנדי בתנועת העצמאות ההודית (באנגלית). מנגל פאנדי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Forester, Richard, 2010‏ [1]‏ . ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעת וושינגטון

גִּבְעַת וָשִׁינְגְטוֹן ובֵּית רַבָּן הם שמותיהם של כפר נוער דתי ומכללה אקדמית הסמוכים לקבוצת יבנה ושייכים למועצה אזורית חבל יבנה. כפר הנוער הוקם בשנת 1946 על ידי הקהילה היהודית בוושינגטון ורב הקהילה הרב צמח גרין. בתחילה שימש המקום כבית חינוך לילדים פליטי השואה. עם הזמן התפתח המקום, ונוסדה בו מכללה לחינוך. עם פטירתו של הרב גרין וחנוכתו של בית כנסת במרכז הקמפוס, שאותו תכננו האדריכלים ארתור ובלהה שרגנהיים ב-1966, נקרא בית הכנסת על שמו. בין השנים 2001-2010 עמד בראש המדרשה ד"ר אביעזר וייס, אשר הפך אותה למכללה אקדמית. כיום פועלים במקום, בנוסף למכללה האקדמית, מספר מוסדות: בית ספר תיכון לבנות, מדרשה לנשים, אולפנות, מדרשה לבנות מארצות הברית, אולפנה לעולות מרוסיה, תוכנית לעולות מאתיופיה, אולפנה לבנות מצרפת, מכללת אקים - שווים בספורט, אולפנת "הללי" לאומנויות, בית הספר הגבוה לאמנות "פרדס" ובית הספר למוזיקה "מזמור". שם המקום נבחר לזכר רבן גמליאל דיבנה, מחכמי יבנה הסמוכה. שמו האחר, גבעת וושינגטון, על שם ג'ורג' וושינגטון. מנהל קריית החינוך הוא שילה כ"ץ בראשית שנות האלפיים, רוב התלמידים בכפר הנוער היו עולים חדשים מצרפת ומקולומביה. מדיה וקבצים בנושא גבעת וושינגטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מכללת גבעת וושינגטון קריית חינוך - גבעת וושינגטון, מאתר המועצה האזורית חבל יבנה גבעת וושינגטון (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, משרד החינוך ומטח, 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.