laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ו תומאסון

ג'וזף "ג'ו" תומאסון הבן (באנגלית: Joseph "Joe" Thomasson Jr.; נולד ב-16 באוגוסט 1993) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע במכבי תל אביב. תומאסון נולד בדייטון שבאוהיו. הוריו הם ג'וזף תומאסון ואוטומן בראיינט. תומאסון למד ושיחק כדורסל בתיכון תורג'וד מרשל. בשנתו האחרונה הוא שימש כקפטן נבחרת התיכון וקלע 16 נקודות בממוצע למשחק, מה שהכניס אותו לקבוצה הראשונה של המחוז. תומאסון החל את קריירת המכללות שלו במכללת המדינה הקהילתית. בעונתו הראשונה, הוא קלע 14.2 נקודות למשחק, ונבחר לקבוצה הראשונה של המחוז. בעונתו השנייה, הוא העמיד ממוצעים של 18 נקודות, 6 אסיסטים ו-4 ריבאונדים למשחק. בעונתו השלישית במכללות, עבר תומאסון לאוניברסיטת רייט סטייט. בעונתו הראשונה, היה תומאסון השחקן השני בליגה עם אחוזים מהשדה, כשקלע ב-57.6 אחוז ושביעי בחסימות, עם 25. בעונתו השנייה, הוא סיים חמישי בליגה באחוזים מהעונשין עם 81.9 אחוז, שישי בליגה בריבאונד הגנה עם 167 ושביעי באסיסטים עם 117. בשנת 2016 הוא נבחר לקבוצת ההגנה של הליגה. ב-11 באוגוסט 2016, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם בדינמו בוקרשט מהליגה הרומנית. הוא שיחק בקבוצה ארבעה משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 11.5 נקודות ו-5.7 אסיסטים למשחק. ב-28 במרץ 2017 חתם בלייקלנד מג'יק, קבוצת הבת של אורלנדו מג'יק מליגת הפיתוח של ה-NBA. תומאסון שיחק בקבוצה שלושה משחקים בהם העמיד ממוצעים של 6.3 נקודות ו-2.7 אסיסטים. ב-21 ביוני 2017 חתם בפולפארמה גדאנסק מהליגה הפולנית. תומאסון לראשונה בקריירה השלים עונה שלמה, כשהעמיד ממוצצעים של 13.3 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק. ב-30 בנובמבר 2018 חתם בסטארט לובלין. ב-16 במאי 2020 חתם בהפועל גלבוע גליל מהליגה הישראלית. ביולי 2021 חתם בבאסקט מנרסה. בקיץ 2022 חתם בזניט סנקט פטרבורג. בינואר 2023 חתם בפרומיתאס פטרס. במאי אותה שנה חתם בגרנדה. ב-7 בפברואר 2024 חתם במכבי תל אביב. פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) רכש נוסף בגן נר: ג'ו תומאסון, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏16 במאי 2020 רשמית: ג`ו תומאסון חתם במכבי תל אביב, באתר ערוץ הספורט, 7 בפברואר 2024
כיפת טינסל

כיפת טינסל (באנגלית: Tinsel Dome; מילולית: הכיפה המנצנצת) היא כיפת קרח (גבעה מכוסה קרח) בחצי האי טריניטי, שבקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה. גובהה של הכיפה 700 מטרים מעל פני הים; פסגת טינסל היא הפסגה ה-4,728 בגובהה באנטארקטיקה. הכיפה ממוקמת בין גבעות אוראול ומפרץ בואון, מדרום-מזרח למפרץ בואון. הכיפה מופתה לראשונה ביולי 1948 על ידי משלחת סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד, המשלחת יצאה לסקר זה מבסיס מפרץ התקווה. הכיפה צולמה מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957. הכיפה נסקרה בשנית על הקרקע על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960. סקר שטחי חסות איי פוקלנד נתן לכיפה את שמה. השם הוא תיאורי. בעת שהכיפה התגלתה, בשל אור השמש היא נראתה ככיפה מנצנצת. כיפת טינסל באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית כיפת טינסל באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה כיפת טינסל באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מכיפת טינסל לאתרים סמוכים תצלום לוויין של אזור כיפת טינסל גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע היסטורי וגאוגרפי הרי אנטארקטיקה לפי גובהם מידע גאוגרפי מידע היסטורי
הממאצו

הממאצו (ביפנית: 浜松市) היא עיר במערב מחוז שיזואוקה שביפן. הממאצו ממוקמת כ-260 קילומטרים (160 מיל) דרומית-מערבית לטוקיו. ב-1 באוגוסט 2021 אוכלוסיית העיר הוערכה ב-787,820 נפשות, והצפיפות שוערה ב-506 נפש לקמ"ר, היא העיר המאוכלסת במחוז ושטחה הוא כ-1,560 קילומטרים רבועים. העיר חברה ב"ברית לערים בריאות" של ארגון הבריאות העולמי. אזור הממאצו יושב מאז ימי קדם, עם שרידים רבים מהתקופות ג'ומון וקופון שהתגלו בתחומי העיר הנוכחיים. אחת הטירות שבעיר הייתה ביתו של השוגון טוקוגאווה איאיאסו. ב-1 ביולי 1911 הממאצו הוגדרה לראשונה כעירייה. בשנת 1918 התרחשו בעיר מהומות האורז של 1918. בשנת 1921 הכפר טנג'ינצ'ו מוזג עם העיר. בשנת 1926 נפתח בסמוך לעיר בסיס חיל האוויר הצבא הקיסרי ובשנת 1933 נפתח גם בית הספר לטיסה של הצבא. בשנת 1936 הכפרים היקומה ופוג'יזוקה מתמזגים עם העיר. ב-7 בדצמבר 1944: פגעה בעיר רעידת אדמה שגרמה לנזק רב. ביוני 1945 הממאצו נהרסה במידה רבה על ידי פשיטות אוויריות של ארצות הברית. במהלך שנות ה-50 וה-60 מוזגו עם העיר כ-16 כפרים שונים. בהממאצו נהוג מודל ראש עיר-מועצה עם ראש עירייה שנבחר ישירות על ידי התושבים ומועצה המונה 46 חברים. העיר מיוצגת על ידי 15 חברים באספה המחוזית. פולין ורשה, פולין ארצות הברית רוצ'סטר, ארצות הברית ברזיל מנאוס, ברזיל הרפובליקה העממית של סין האנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין שן-יאנג, הרפובליקה העממית של סין טאיוואן טאיפיי, טאיוואן איטליה בולוניה, איטליה אינדונזיה באנדונג, אינדונזיה מדיה וקבצים בנושא הממאצו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הממאצו (באנגלית) הממאצו, ברשת החברתית פייסבוק הממאצו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הממאצו, סרטונים בערוץ היוטיוב הממאצו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מיצובישי G1M

מיצובישי G1M הוא אב טיפוס של מפציץ דו-מנועי ארוך טווח. נבנה על ידי מיצובישי עבור הצי הקיסרי היפני בשנות ה-30. אב הטיפוס היחיד שנבנה, נקרא בתחילה כ-"8-Shi" מטוס סיור מיוחד. ניסויים של מיצובישי בתחום הימי, ותוכנן מחדש הפך את יעוד המטוס למיצובישי 8-Shi מטוס התקפה בינוני. טס לראשונה באפריל 1934. הG1M היה קודמו של מיצובישי G3M, צעד חשוב עבור יפן בדרך למפציצים יבשתיים כמו מיצובישי G4M "בטי". קיים בלבול בין מטוס זה למיצובישי 3MT5 (שנקרא גם 'מיצובישי G1M'). ה-3MT5 היה מפציץ התקפה דו כנפי, הG1M היה מטוס חד-כנפי, שני מטוסים שונים לחלוטין. המידע מ: Japanese Aircraft, 1910–1941 צוות: 5 אורך: 15.83מ' (51 ft 11 in) מוטת כנפיים: 25  מ' (82 ft 0 in) גובה: 4.53  מ' (14 ft 10 in ) שטח כנף: 75 מטר רבוע (810 sq ft) משקל ריק: 4,775 ק"ג (10,527 lb) משקל מלא: 7,003 ק"ג (15,439 lb) הנעה: 2 × Hiro Type 91 water-cooled W12 engine, 480 kW (650 hp) each ביצועים מהירות שיא: 266 קמ"ש (165 mph, 143 kn) טווח: 4,408 ק"מ (2,739 mi, 2,380 nmi) שיא רום: 4,600 מ' (15,100 ft) זמן נסיקה לשיא רום: 16 דקות 54 שניות ל-3,000 מ' (9,800 ft) חימוש מקלעים: שני מקלעים בקוטר 7.7 מ"מ, אחד בחרטום ואחד בזנב. Mikesh, Robert C. and Shorzoe Abe. Japanese Aircraft, 1910–1941. London: Putnam & Company Ltd., 1990. ISBN 0-85177-840-2. Peattie, Mark R. Sunburst: The Rise of Japanese Naval Air Power, 1909-1941. Annapolis, MD: Naval Institute Press, 2007. ISBN 978-1-59114-664-3. מדיה וקבצים בנושא מיצובישי G1M בוויקישיתוף Mikesh and Abe 1990, p. 172. ערך זה הוא קצרמר בנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאלאנג

מאלאנג (באינדונזית: Malang) היא עיר במחוז מזרח ג'אווה באינדונזיה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 843,810 תושבים, מהם כ-86% הם מוסלמים וכ-11% נוספים הם נוצרים והיא העיר השנייה בגודלה במחוז. מאלאנג היא העיר הכלכלית השלישית בגודלה במזרח ג'אווה, אחרי סורבאיה וקדירי (אנ'), עם תוצר משוער של על 44.30 טריליון רופי בשנת 2016. העיר ידועה בזכות האקלים המתון שלה. במהלך השלטון ההולנדי מאלאנג הייתה יעד תיירותי פופולרי עבור תושבי אירופה. גם כיום מאלאנג עדיין נחשבת כיעד פופולרי לתיירים מהעולם. בעיר זו יש כמה מהאוניברסיטאות הטובות ביותר באינדונזיה – אוניברסיטת בראוויגאיה ואוניברסיטת מאלאנג. העיר יושבה לראשונה במאה השמינית, והוכרזה כעיר בשנת 1914. מאלאנג שרדה את רבות מהשפעות המשבר הפיננסי באסיה ב-1997 והיא מתאפיינת בצמיחה כלכלית ודמוגרפית מתמדת. העיר מנוהלת על ידי ראש העיר סוטיאג'י, שאמור לכהן עד שנת 2023. מועצת העיר מורכבת מ-45 נציגים הנבחרים אחת לחמש שנים. צרפת ליון, צרפת הונגריה פץ', הונגריה קרואטיה ואראז'דין, קרואטיה הרשות הפלסטינית חברון, הרשות הפלסטינית מדיה וקבצים בנושא מאלאנג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאלאנג (באינדונזית) מאלאנג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Indonesia: East Java Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de Badan Pusat Statistik (2017). Produk Domestik Regional Bruto Kabupaten/Kota di Indonesia 2012–2016. Jakarta: Badan Pusat Statistik. Planet, Lonely. "Malang – Lonely Planet". Lonely Planet (באנגלית). נבדק ב-22 במאי 2017. {{cite web}}: (עזרה) Burhanudin, Tony (25 בספטמבר 2016). "Kota Malang Singkirkan Yogyakarta Sebagai Kota Pendidikan". Portal Lengkap Dunia Marketing (באינדונזית). אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2016. נבדק ב-18 בפברואר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Duncan Graham, 'Malang: Not an unfortunate city', The Jakarta Post, 17 February 2013. Rinanda, Hilda Meilisa (24 בספטמבר 2018). "Resmi, 12 Kepala Daerah di Jawa Timur Dilantik". detik.com. {{cite web}}: (עזרה) Sah Dilantik, Ketua dan Wakil DPRD Kota Malang Tancap Gas. "Print: Oleh-oleh Pemda Kendari Studi Banding ke La Rochelle..." kotaku.pu.go.id. אורכב מ-המקור ב-1 בדצמבר 2017. נבדק ב-18 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Bangun Sister City" (באינדונזית). נבדק ב-5 בנובמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה)
אייזיאה קאזינס

אייזיאה דבונטה קאזינס (באנגלית: Isaiah Devonte Cousins; נולד ב-13 במרץ 1994) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז והקלע בקרקה נובו מסטו מהליגה הסלובנית. קאזינס החל את דרכו בתיכון מאונט ורנון. בעונתו האחרונה, הוא העמיד ממוצעים של 15.8 נקודות, 4.4 ריבאונדים, 4.2 אסיסטים ו-3.0 חטיפות למשחק, מה שהוביל את התיכון למאזן 3–23 ולאליפות שנייה ברציפות. בתום לימודיו, הוא דורג בשלושה כוכבים על פי יכולתו בתיכונים. קאזינס שיחק ארבע עונות באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה, כשתפקד בעיקר כקלע אך לעיתים גם כרכז. בעונתו האחרונה, קאזינס הוביל את המכללה יחד עם באדי הילד לפיינל פור, כשהעמיד ממוצעים של 12.6 נקודות, 4.5 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק. בתום העונה נבחר קאזינס לקבוצה השלישית של העונה. ב-23 ביוני 2016, קאזינס נבחר על ידי סקרמנטו קינגס בבחירה ה-59 בדראפט ה-NBA, ושיחק במדיהם בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-6 בספטמבר הוא חתם בקבוצה, אך ב-24 באוקטובר הוא שוחרר לאחר ששותף בשני משחקי קדם עונה. שבעה ימים לאחר מכן, הוא חתם בקבוצת הבת של סקרמנטו מליגת הפיתוח של ה-NBA, סטוקטון קינגס. ב-19 באוקטובר 2017, סולט לייק סיטי סטארס רכשה את זכויות השחקן של קאזינס והוא חתם בקבוצה. ב-11 באפריל 2018, חתם קאזינס בשולה באסקט מהליגה הצרפתית. ב-3 באוקטובר 2018, חתם קאזינס ביוטה ג'אז, אך ב-14 באוקטובר הוא שוחרר מהקבוצה לאחר ששותף בשלושה משחקי קדם עונה. לאחר מכן, חזר קאזינס לסולט לייק סיטי סטארס. ב-24 ביולי 2019, חתם קאזינס לעונה בהפועל ירושלים מהליגה הישראלית, והצטרף לחברו לשעבר במכללות, טיישון תומאס. ב-1 בינואר 2020, שוחרר קאזינס מירושלים לאחר ששותף בתשעה משחקי ליגת האלופות. מיד לאחר שחרורו מירושלים, חתם קאזינס בפריסטרי אתונה מהליגה היוונית. ב-31 ביולי 2020, חזר קאזינס לישראל וחתם בהפועל גלבוע גליל. בנובמבר 2021 חתם באריס סלוניקי היוונית אך נפצע בתחילת העונה ושוחרר. בינואר 2022 חתם בקאלב/קראמו האסטונית ושיחק בVTB ובליגה האסטונית-לטבית כחודשים ובמרץ 2022 עבר לשחק במיין סלטיקס מליגת הפיתוח. לקראת עונת 2022/2023 חתם במכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית. ב-18 משחקיו בקבוצה העמיד 13.7 נק', 5.8 ריבאונדים ו-3.6 אסיסיטים. ב-1 במרץ 2023 חתם בהפועל חיפה מליגת העל. ב-11 משחקיו בקבוצה העמיד ממוצעים של 15.2 נק', 3.9 אסיסטים ו-3.5 ריבאונדים. בקיץ 2023 חתם בקרקה נובו מסטו מהליגה הסלובנית. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ESPN הפועל ירושלים: הרכז אייזיאה קאזינס חתם לעונה אחת, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏24 ביולי 2019 קאזינס ויאנג מצטרפים להפועל גלבוע/גליל, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏31 ביולי 2020 נועה פופלינגר, ‏אייזיאה קאזינס חתם בהפועל חיפה, באתר ערוץ הספורט, 2 במרץ 2023
איזבל אדלר

איזבל אלדר (נולדה ב-30 בנובמבר 1976) היא דוגמנית ישראלית. אלדר נולדה בכרמיאל ואחיה הצעיר הוא גיא אדלר. היא החלה את קריירת הדוגמנות עוד ב-1977 (כשהייתה בת שנה), בגיל מאוחר יותר אותרה איזבל על ידי הסוכנות "יולי מודלס" מה שהוביל אותה להשתתפות בתחרות נערת השנה של "מעריב לנוער". לאורך השנים אלדר הובילה קמפיינים רבים, ביניהם עבור "פלפל", טורקיז, ראמפיג וסקאל ובעת הריונה עבור מותגי אופנת הריון. בין השאר צולמה על ידי הצלם דייוויד לה-שאפל וכן צולמה בצילום שערורייתי יחד עם בן זוגה אורן סימנטוב ואחיה גיא. ב-2004 הופיעה בקמפיין של "דלתא" בשווי של חצי מיליון דולר. ב-2005 השתתפה בקמפיין לחברת "פקטורי 54" שהופץ בעיתונות היומית ובמגזינים. ב-2009 הובילה ביחד עם בן זוגה את קמפיין הקיץ של רשת "אופטיקנה". בשנת 2004 נישאה לדוגמן אורן סימנטוב. הם הורים לשלושה. בזמן הריונה עברה אדלר התמחות בנטורופתיה. אתר האינטרנט הרשמי של איזבל אדלר איזבל אדלר, ברשת החברתית פייסבוק איזבל אדלר, ברשת החברתית אינסטגרם ורד חיימזון, ‏מתחילה לאכול, באתר גלובס, 8 באפריל 2008 רעות חפץ שוורץ, הדוגמנית לשעבר איזבל אדלר (43): "לא פעם הייתי הולכת לישון רעבה", באתר Xnet‏, 16 ביוני 2020 איתי יעקב, איזבל אדלר: "עולם הדוגמנות הרחיק אותי מהמקום הפנימי, מעולמות הרוח והרגש", באתר ynet, 28 באוגוסט 2024
פקאנבארו

פקאנבארו (באינדונזית: Pekanbaru, מילולית: "שוק חדש") היא בירת מחוז ריאו באינדונזיה ומרכז כלכלי משמעותי בחלקו המזרחי של האי סומטרה. במקום קיים יישוב מאז המאה ה-17. בסוף המאה ה-19, ההתיישבות פותחה על מנת לשרת את תעשיות הקפה והפחם המקומיות. תקופה זו השלטון ההולנדי בנה כבישים אל עבר סינגפור ומלאקה, בצד השני של המצרים. את העיר משרתים נמל התעופה הבינלאומי סולטאן סיאריף קאסים השני (אנ'), ונמל הממוקם ליד נהר סיאק. העיר משתרעת על פני כ-630 קמ"ר על גדות נהר סיאק (אנ'), הזורם למצר מלאקה, במרחק של כ-460 ק"מ מדרום-מזרח לעיר מדן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 983,356 תושבים, מה שהופך אותה לעיר הרביעית בגודלה על האי סומטרה, אחרי מדן, פלמבאנג ובנדר למפונג. במטרופולין שלה, המכונה פקאנסיקאוואן, התגוררו באותה עת כ-2.67 מיליון תושבים. כ-84.8% מתושבי העיר הם מוסלמים, לעומת 9.6% נוצרים ו-3.5% בודהיסטים. אינדונזיה באנדונג, מערב ג'אווה, אינדונזיה אינדונזיה בנדר למפונג, למפונג, אינדונזיה אינדונזיה בטאם, איי ריאו, אינדונזיה אינדונזיה צ'ירבון (אנ'), מערב ג'אווה, אינדונזיה ערב הסעודית ג'דה, מחוז מכה, ערב הסעודית ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית ארצות הברית סן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית קנדה קוויבק סיטי, קוויבק, קנדה וייטנאם דה נאנג, וייטנאם הרפובליקה העממית של סין צ'ונגצ'ינג, הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין ליוג'ואו (אנ'), גואנגשי, הרפובליקה העממית של סין יפן פוקושימה, פוקושימה, יפן מלזיה מלאקה, מלאקה, מלזיה הולנד אוטרכט, אוטרכט, הולנד קוריאה הדרומית דאיגו, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית סוואן, קיונגי, קוריאה הדרומית הפיליפינים זמבואנגה סיטי, הפיליפינים הפיליפינים דבאו סיטי, הפיליפינים מדיה וקבצים בנושא פקאנבארו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פקאנבארו (באנגלית) פקאנבארו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Indonesia: Riau Province (Regencies and Cities) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אינדונזיה ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצעד קונפטי

מצעד קונפטי (באנגלית: Ticker tape parade) הוא מצעד או תהלוכה ברכב או ברגל, הנערך ברחובה של עיר, שבמהלכו נזרקות לעבר משתתפיו מחלונות בתים כמויות גדולות של קונפטי. המצעד נערך כאירוע ניצחון לכבוד מאורע או אישיות בולטים. הנייר הנזרק שמראהו כסופת שלג משווה לאירוע מראה שמח וחגיגי. מצעדי קונפטי מזוהים בעיקר עם ארצות הברית ובפרט העיר ניו יורק. מקור שמם באנגלית הוא העובדה שבעבר, פיסות הנייר שנזרקו במהלך המצעדים היו סרטי נייר צרים וארוכים שהכילו ציטוטי מחירים עדכניים של ניירות ערך במהלך יום המסחר, והופקו ממכונות פסנוע (באנגלית: Ticker tape). מצעד הקונפטי הראשון בניו יורק נערך ב-28 באוקטובר 1886 במסגרת חגיגה ספונטנית שנערכה לרגל חנוכת פסל החירות. מאז אומץ המצעד כמנהג ונערך מאות פעמים לכבוד פוליטיקאים, אנשי צבא, ספורטאים ואסטרונאוטים. חלקה הדרומי של דרך ברודוויי ברובע מנהטן בניו יורק הפך לנתיב המסורתי של המצעד. בקטע זה נמצאים משני צידיו בנייני משרדים גבוהים רבים, שחלונותיהם סיפקו עמדות תצפית לצופים על המצעד והנייר היה נזרק מהם. קטע הרחוב זכה בעקבות המצעדים שנערכו בו לכינוי קניון הגיבורים (Canyon of Heroes). במדרכותיו נקבעו יותר מ-200 אבני גרניט המציינות את האישים שהמצעדים נערכו לכבודם. לרוב נזרק במצעדים נייר במשקל של כ-50 טון, אך עיריית ניו יורק מצאה שבמהלך המצעד לכבוד הניצחון על יפן (אוגוסט 1945) נזרק נייר במשקל גדול פי יותר ממאה. עם השנים התמעטו מצעדי הקונפטי הנערכים בניו יורק והם מתקיימים בעיקר לכבוד קבוצות ספורט שזכו להישגים. מאז שנות ה-60 פסק השימוש במכונות פסנוע והנייר הנזרק נלקח ממקורות אחרים, כולל נייר המחולק על ידי העירייה. דוד בן-גוריון זכה למצעד קונפטי בניו יורק ב-1951. 1899 - מצעד לכבוד אדמירל ג'ורג' דיואי, גיבור קרב מפרץ מנילה 1919 - מצעד לכבוד שיבת הגנרל ג'ון פרשינג ממלחמת העולם הראשונה באירופה 1926 - מצעד לכבוד השחיינית גרטרוד אדרלה לאחר חצייתה את תעלת למאנש 1927 - מצעד לכבוד צ'ארלס לינדברג לאחר טיסתו לרוחב האוקיינוס האטלנטי 1930 - מצעד לכבוד ניצחונותיו של שחקן הגולף בובי ג'ונס 1945 - מצעדים לכבוד הגנרל דווייט אייזנהאואר והאדמירל צ'סטר נימיץ לאחר מלחמת העולם השנייה 1951 - מצעד לכבוד גנרל דאגלס מקארתור לאחר סילוקו מהפיקוד הצבאי במלחמת קוריאה 1957 - מצעד לכבוד אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת 1962 - מצעד לכבוד טיסתו לחלל של האסטרונאוט הראשון ג'ון גלן 1969 - מצעדים לכבוד אנשי הצוות של משימות אפולו 10 ואפולו 11 1984 - מצעד לכבוד זוכי המדליות האמריקאים באולימפיאדת לוס אנג'לס 1990 - מצעד לכבוד נלסון מנדלה 1991 - מצעד לכבוד החיילים ששבו ממלחמת המפרץ מספר אישים וקבוצות זכו ליותר ממצעד אחד שנערך לכבודם. בין השאר זכתה קבוצת הבייסבול ניו יורק יאנקיז לתשעה מצעדים, אדמירל ריצ'רד בירד זכה לשלושה, אמליה ארהארט וגנרל שארל דה גול זכו לשני מצעדים. מדיה וקבצים בנושא מצעד קונפטי בוויקישיתוף Ticker-tape parades: which were biggest, באתר ניו יורק טיימס, 29 באוקטובר 1986 מדובר בקטע של כ-1,100 מטר בין פארק באולינג גרין ועד לפארק שליד בית עיריית ניו יורק.
בנין סיטי

בנין סיטי (באנגלית: Benin City) היא בירת מדינת אדו בדרום ניגריה והעיר הגדולה בה. בנין סיטי משתרעת על שטח של כ-1,200 קילומטרים רבועים כ-250 ק"מ ממזרח ללאגוס וכ-40 ק"מ מצפון לנהר בנין. לפי חישוב המבוסס על תחזית רשמי מתאריך 21 במרץ 2022 אוכלוסייתה מונה כ-1.68 מיליון תושבים והיא העיר השביעית בגודלה בניגריה. בנין סיטי היא מרכז תעשיית הגומי של ניגריה, בנוסף על ייצור נפט משמעותי. האקלים המקומי הוא אקלים סוואנה טרופי. מדיה וקבצים בנושא בנין סיטי בוויקישיתוף בנין סיטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nigeria: States & Agglomerations - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, www.citypopulation.de "International Rubber Study Group - Nigeria". www.rubberstudy.com. נבדק ב-2020-05-31. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ניגריה ובנושא יישובים באפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הולי האנטר

הולי האנטר (באנגלית: Holly Hunter; נולדה ב-20 במרץ 1958) היא שחקנית אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1993 עבור תפקידה בסרט "הפסנתר". האנטר נולדה בקוניירס, ג'ורג'יה. היא למדה דרמה באוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג. אחר כך עברה לניו יורק, שם חלקה דירה עם השחקנית פרנסס מקדורמנד. הייתה נשואה לצלם יאנוש קמינסקי בין 20 במאי 1995 ל-21 בדצמבר 2001. מאז שנת 2001 בן זוגה הוא השחקן הבריטי גורדון מקדונלד, לצדו שיחקה במחזה "בביצת החתולים". לזוג תאומים בנים. תפקידה הקולנועי הראשון של האנטר היה בשנת 1981 בסרט האימה "The Burning". בשנת 1987 הופיעה בסרט "בייבי אריזונה", לצד ניקולס קייג'. באותה שנה כיכבה גם ב"משדרים חדשות" לצד ויליאם הרט, והייתה מועמדת על כך לפרס האוסקר. ב-1993 היא זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "הפסנתר", בו הפגינה את כישורי הנגינה שלה על פסנתר כשניגנה יצירות מורכבות בפסקול הסרט. בנוסף לזכייתה היא גם הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "הפירמה". ב-1994, זכתה בפרס גלובוס הזהב על השתתפותה בסרט "הפסנתר". ב-2004 היא קיבלה מועמדות נוספת לפרס האוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט "שלוש עשרה", ודיבבה את הדמות הלן פאר בסרט המצויר "משפחת סופר-על". האנטר הופיעה גם במספר סרטי טלוויזיה וזכתה ב-2 פרסי אמי. בשנת 2007 התחילה האנטר לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "להציל את גרייס" של הרשת TNT. בשנת 2013 שיחקה במיני סדרה הניו זילנדית "קצה האגם". בשנת 2017 שיחקה בקומדיה הרומנטית "חולי אהבה" של הבמאי מייקל שווולטר. בשנת 2020 גילמה את סאלי ייטס במיני-סדרת הטלוויזיה "נאמנות עליונה" של רשת שואוטיים, שמבוססת על הספר של ג'יימס קומי מ-2018. הולי האנטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הולי האנטר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי הולי האנטר, באתר AllMovie (באנגלית) הולי האנטר, באתר Box Office Mojo (באנגלית) הולי האנטר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הולי האנטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) הולי האנטר, באתר Discogs (באנגלית) הולי האנטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Holly Hunter has twins at 47, The Telegraph, 19 January 2006 אמיר רותם, מתחת לשולחן המגיש - "משדרים חדשות״ (ארה״ב, 1987), במאי: ג'יימס ברוקס, שחקנים: ויליאם הרט, חולי האנטר, אלברט ברוקס, כל העיר, 20 במאי 1988 אורי קליין, שלוש עשרה, באתר הארץ, 23 בפברואר 2004 מאת אלוויס מיטשל, קדחת נעורים, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2003 נעה כהן, עכבר העיר, ממתקים לילדים, באתר הארץ, 11 במרץ 2008 רותה קופפר, יותר צדיקה מהאפיפיור, באתר הארץ, 23 במרץ 2008
תומאס סאס

תומאס סאס (במקור שלזינגר, בהונגרית: Szász Tamás István; באנגלית: Thomas Stephen Szasz;‏ בודפשט, 15 באפריל 1920 – 8 בספטמבר 2012) היה רופא יהודי אמריקאי ממוצא הונגרי. פרופסור לפסיכיאטריה באוניברסיטה של מדינת ניו יורק. סאס נודע כאחת הדמויות הבולטות בתנועה האנטי-פסיכיאטרית, כמבקר של המוסריות שבפסיכיאטריה המודרנית והיסודות המדעיים שלה והשימוש בפסיכיאטריה ככלי לשליטה חברתית בחברה המודרנית. ספריו המפורסמים ביותר הם "המיתוס של מחלת הנפש" (The Myth of Mental Illness) ו-"The Manufacture of Madness: A Comparative Study of the Inquisition and the Mental Health Movement", בהם שטח את טיעוניו העיקריים בנושא. תומאס סאס נולד בבודפשט, הונגריה, ב-15 באפריל 1920, להורים יוליוס ולילי סאס (שלזינגר), ממוצא יהודי. בשנת 1938, על רקע דאגות גוברות בעקבות האנשלוס, היגרה משפחתו לארצות הברית. הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת סינסינטי והמשיך בלימודי רפואה, אותם סיים בשנת 1944. באותה שנה אף התאזרח בארצות הברית. סאס סיים התמחות בבית החולים הכללי בסינסינטי ועבד במכון שיקגו לפסיכואנליזה בין השנים 1951–1956. לאחר מכן החל לעבוד כמרצה לפסיכיאטריה באוניברסיטת המדינה של ניו יורק בסירקיוז, שם היה עד לפרישתו. לסאס הוענק תואר פרופסור אמריטוס באוניברסיטה בה לימד. סאס החל במאבקו נגד הפסיכיאטריה המודרנית כבר בשנת 1969, בטוענו שזכויות אדם נרמסות תחת טיפולים שגויים הנובעים מתפיסה בסיסית שגויה של הפסיכיאטריה את התנהגות האדם. ב-1973 העניקה לו האגודה ההומניסטית האמריקנית את התואר "הומניסט השנה". במאמרו "המיתוס של מחלת הנפש" (1961) ובכתביו האחרים, בין השאר בספרו המאוחר יותר "כפייה כריפוי: היסטוריה ביקורתית של הפסיכיאטרית" (2007), טען סאס שהמונח "מחלת נפש" אינו יותר ממטפורה לא מוצלחת של התנהגות לא רצויה כמחלה. לדבריו, אין דבר כזה "מחלת נפש", מכיוון שהתנהגות שמתוארת כמחלת נפש איננה מחלה אורגנית. סאס גרס כי פסיכיאטרים טוענים שמחלת נפש היא תמיד פגם מוחי כתוצאה מחוסר איזון כימי במוח, אולם הם לא מסוגלים להוכיח את טענתם. סאס נודע בציטוט: "אם אתה מדבר עם אלוהים זו תפילה, אם הוא עונה לך זו סכיזופרניה". אנטי פסיכיאטריה מדיה וקבצים בנושא תומאס סאס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תומאס סאס תומאס סאס, ברשת החברתית Goodreads Dr. Thomas Szasz, Psychiatrist Who Led Movement Against His Field, Dies at 92, הניו יורק טיימס תום שגב, הפסיכיאטר הוא עירום, כותרת ראשית, 12 באוקטובר 1983 חמוטל גרייף-ירון, השמן שעל גלגלי ההיסטוריה הפסיכיאטרית - חלק א': לינג, סאס ופוקו (אורכב 20.04.2010 בארכיון Wayback Machine) דפנה כצנלסון בנק, המיתוס של חוות הדעת הפסיכיאטריות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 7 בספטמבר 2008 Thomas Szasz: A conversation with Alan Kerr. Psychiatric Bulletin 1997;21:39-44. Author Biography: Thomas Stephen Szasz
מאזדה CX-9

מאזדה CX-9 היא קרוסאובר גדול בעלת שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי מאזדה משנת 2006. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ניו יורק בשנת 2006. הדור הראשון יוצר בין השנים 2006–2015. הדור הראשון כלל מנוע בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.5 ליטרים המספק כ-247 כוחות סוס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. הדור הראשון מיוצר ביפן אך אינו נמכר שם עקב אי התאמה במנוע לחוקי הכביש היפניים, לכן הוא משווק באמריקה הצפונית בלבד. בשנת 2010 עברה ה-CX-9 מתיחת פנים שכללה פגוש קדמי בעיצוב חדש ושדרוג מערך האיבזור. בשנת 2013 עברה ה-CX-9 מתיחת פנים שכללה פנסיים קדמיים ואחוריים בעיצוב שונה. הדור השני הוצג בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בשנת 2015. הדור השני כולל מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.5 ליטרים המספק כ-250 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-200 קילומטרים לשעה בתוך 7.2 שניות. המאזדה CX-9 נמכרת רק בארצות הברית, להלן נתוני המכירות: דור ראשון מתיחת פנים 2010 מתיחת פנים 2013 דור שני מדיה וקבצים בנושא מאזדה CX-9 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מאזדה CX-9 (באנגלית) מאזדה CX-9, ברשת החברתית אינסטגרם טל שביט, מאזדה CX-9, הפרטים, באתר אוטו, ‏14 באפריל 2006 בן חסון, מאזדה CX-9 חדש יוצג בלוס-אנג'לס, באתר אוטו, ‏4 נובמבר 2015 2016 מאזדה CX-9 החדש נחשף עם מנוע 2.5 טורבו, באתר קארטיוב, ‏19 בנובמבר 2015