laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
המצור על סירקוסאי

האם התכוונתם ל... המצור על סירקוסאי (415–413 לפנה"ס) – אחד הקרבות במסע המלחמה האתונאי לסיציליה. המצור על סירקוסאי (397 לפנה"ס) – המצור הראשון שהטילו הקרתגים על סירקוסאי. המצור על סירקוסאי (343 לפנה"ס) – המצור השני שהטילו הקרתגים על סירקוסאי. המצור על סירקוסאי (311–309 לפנה"ס) – המצור השלישי שהטילו הקרתגים על סירקוסאי. המצור על סירקוסאי (278 לפנה"ס) – המצור הרביעי שהטילו הקרתגים על סירקוסאי, שנגמר בכך שנסוגו כשפירוס בא לעזרת סירקוסאי. המצור על סירקוסאי (213–212 לפנה"ס) – המצור על סירקוסאי המפורסם ביותר. נעשה על ידי הרומאים במלחמה הפונית השנייה. במצור זה נהרג ארכימדס.
יחסי לבנון – קוריאה הצפונית

יחסי צפון קוריאה-לבנון הם היחסים הבילטרליים בין קוריאה הצפונית ללבנון. להלן השוואה כללית במספר רב של תחומים בין שתי המדינות: שתי המדינות חברות בקבוצה של ארגונים בינלאומיים המפורטים בטבלה: World Bank Open Data, World Bank Open Data (אורכב 24.05.2019 בארכיון Wayback Machine) World Bank Open Data, World Bank Open Data (אורכב 14.03.2019 בארכיון Wayback Machine) World Bank Open Data, World Bank Open Data (אורכב 02.05.2019 בארכיון Wayback Machine) World Bank Open Data, World Bank Open Data (אורכב 13.05.2019 בארכיון Wayback Machine) World Bank Open Data, World Bank Open Data (אורכב 31.03.2019 בארכיון Wayback Machine) United Nations, Country Insights (אורכב 13.05.2019 בארכיון Wayback Machine)
פטריק קנדי (1823–1858)

פטריק קנדי (באנגלית: Patrick Kennedy‏; 1823 – 22 בנובמבר 1858) היה איכר אירי שהיגר לארצות ארצות הברית ב-1849, וסבא רבא של ג'ון פיצג'רלד קנדי (1917–1963), נשיא ארצות הברית ה-35. קנדי נולד בדונגנסטאון, ליד העיירה ניו רוס, מחוז וקספורד, אירלנד, בשנת 1823 למשפחת חקלאים אירית. הוא היה בנו של החוואי ג'יימס קנדי האב (1770–1840) ומריה קנדי (1779–1835). אביו ג'יימס היה בנם של ג'ון קנדי (1738–1804) ובריג'ט סולו (1744–1814). סבא רבא שלו היה תומאס קנדי (1703–1788). הוא נולד אחרי ג'ון קנדי השני (1804–1864), ג'יימס קנדי הבן (1816–1881) ומרי קנדי (1820–1898). הוא הכיר את ההשפעות הנוראיות של הרעב בשנות ה-40 של המאה ה-19 ואת פגעי ה-Phytophthora infestas, שהרסו אז את יבול תפוח האדמה. על פי מנהג המשפחה, הבכור, ג'ון, קיבל את החווה המשפחתית, ובעקבות כך קנדי שקל להגר. מלווה במשפחת מרפי, כולל ברידג'ט, עימה התחתן בהמשך, הוא הגיע לליברפול משם היגר על הספינה "וושינגטון אירווינג" לארצות הברית ב-17 במרץ 1849. קנדי ומשפחת מרפי הגיעו לבוסטון ב-17 באפריל 1849. הם הקימו את הענף האמריקאי של משפחת קנדי. ב-26 בספטמבר 1849 הוא נישא לברידג'ט מרפי (1824–1888), בתם של פיליפ מרפי (1771-1850) ומרי בארון (1776–1868). לבני הזוג היו חמישה ילדים: מרי ל. קנדי (1851–1926), ג'ואנה ל. קנדי (1852–1926), ג'ון קנדי השלישי (1854–1855), מרגרט מ. קנדי (1855–1929) ופטריק ג'וזף קנדי (1858–1929). קנדי ביסס את עצמו כחבתן בבוסטון, ליתר דיוק כיצרן של חביות וויסקי. קנדי מת בטרם עת מכולרה ב-22 בנובמבר 1858 בגיל 35. בנו השלישי ג'ון קנדי השלישי מת מאותה מחלה בגיל שנה ב-1855. מדיה וקבצים בנושא פטריק קנדי בוויקישיתוף פטריק קנדי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Jean-Louis Beaucarnot (17 בנובמבר 2013). "La Saga Kennedy". Le Républicain Lorrain. {{cite web}}: (עזרה)
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – מוקדמות גברים

תחרות מוקדמות התעמלות לגברים באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. תוצאות שלב המוקדמות קבעו את המעפילים לגמר: 8 קבוצות בגמר קרב רב קבוצתי, 24 מתעמלים בגמר קרב רב אישי ו-8 מתעמלים בכל אחד מהגמרים על ששת המכשירים. התחרות חולקה לשלוש תת-קבוצות. מתעמלים מקבוצות הלוקחות חלק בתחרות קרב רב קבוצתי התחרו יחד, בעוד שאר המתעמלים הבודדים חולקו לשש קבוצות מעורבות. הקבוצות חולקו לשלוש תת-קבוצות, בעזרת הגרלה שנערכה על ידי התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית. הקבוצות הסתובבו יחד בין ששת המכשירים. מתעמלים שרצו לעלות לגמר הקפיצות ביצעו קפיצה שנייה, כאשר ממוצע הקפיצות הוא שקבע את תוצאת המוקדמות שלהם. רק הקפיצה הראשונה נחשבה לציון קרב רב קבוצתי ואישי. בכל קבוצה, 4 מתעמלים שובצו לבצע כל מכשיר, כאשר התוצאה הנמוכה לא נחשבה לציון הקבוצתי (מסומנת בכתב נטוי). בחלק מהקבוצות המתעמל הרביעי בחר שלא לבצע את התרגיל (מסומן באמצעות –). 24 המתעמלים המובילים בשלב המוקדמות התקדמו לגמר קרב רב אישי, עם מגבלה של שני מתעמלים למדינה. במקרים בהם יותר משני מתעמלים מאותה מדינה דורגו בין 24 המובילים, המתעמל האחרון מביניהם לא העפיל לגמר (מסומן באמצעות –), ובמקומו העפיל המתעמל הבא אחריו. התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) התעמלות במשחקים האולימפיים התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים Artistic Gymnastics Men's Events Qualification, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's Team Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's All-Around Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's Floor Exercise Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's Pommel Horse Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's Still Rings Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's Vault Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's Parallel Bars Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Artistic Gymnastics Men's Horizontal Bar Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024
המצור על ליליבאיום (278 לפנה"ס)

המצור על ליליבאיום היה מבצע צבאי במלחמת פירוס בשנת 278 לפנה"ס, כאשר צבא אפירוטי-סירקוסאי בראשות פירוס מאפירוס ניסה לכבוש את עיר הנמל החשובה מבחינה אסטרטגית ליליבאיום שהוחזקה בידי אימפריית קרתגו. ערך מורחב – הזירה הסיציליאנית במלחמת פירוס לאחר שדחה את מסע המלחמה שלו בחצי האי האפניני, הפליג פירוס לסיציליה כדי להילחם בקרתגים שצרו על סירקוסאי. הוא התחמק מהצי הקרתגי, נחת בקטנה ונכנס לסירקוסאי, שם הוכרז כמפקד העליון. המלך האפירוטי הרחיק לאחר מכן את צבא קרתגו, כבש את הערים פאנורמוס ואריקס וסירב להצעת קרתגו שהם יוותרו על כל סיציליה מלבד ליליבאיום, לה היו זקוקים מאוד אם ביקשו לשמור על אחיזתם בסרדיניה. העיר ליליבאיום (כיום מרסלה), השוכנת בקצה המערבי של סיציליה, חיברה את האי עם אפריקה וסיפקה לקרתגו נמל מתקדם במסלול לסרדיניה. פירוס החליט לכבוש את העיר ויצא לעשות זאת. הוא כיתר את העיר אך לאחר חודשיים הוא מצא שהביצורים חזקים מכדי להיכבש. הוא לא היה מוכן להסתבך במצור ימי ממושך, הסיר את המצור. לאחר שלא הצליח לכבוש את ליליבאיום, החליט פירוס לצאת למלחמה על אדמתה של קרתגו באפריקה שעבורה בנה צי, אך הכנותיו סוכלו מההתנגדות היוונית לדרישות הכבדות שהמחיר למשלחת דרש מהם. Venning, Timothy; Drinkwater, John (2011). Chronology of the Roman Empire. Continuum International Publishing Group. p. 80. ISBN 9781441154781. Cowan, Ross (2007). For the glory of Rome:a history of warriors and warfare. MBI Publishing Company. p. 66. ISBN 9781853677335. Mommsen's History of Rome. Wildside Press LLC. 2008. p. 107. ISBN 9781434462329.
TRAFIK!

TRAFIK! (בעברית: "תנועה!") הוא שיר הולנדי-פיני של הזמר ההולנדי יוסט קליין, נציג הולנד לאירוויזיון 2024 והזמר הפיני קרייה, אשר ייצג את פינלנד באירוויזיון 2023 והגיע למקום השני. זמן קצר לאחר האירוויזיון קליין וקרייה נפגשו בפינלנד. השיר נכתב במהירות תוך כמה שעות, הוקלט תוך ימים ספורים, ונערך תוך תשעה ימים. השיר עוסק בחוויה של נהיגה בפקק תנועה, כאשר הנהגים מתוסכלים ומאבדים את סבלנותם. קליין וקרייה שרים בפינית, בהולנדית ובאנגלית. השיר יצא לאור ב־11 ביולי 2024, בפלטפורמות הסטרימינג. הגיע למקום ה-5 במצעד הפיני, ולמקום ה-84 במצעד הסינגלים ההולנדי. סרטון השיר "TRAFIK!" באתר יוטיוב Fleur Broeders, Joost Klein brengt lied uit met Finse oud-songfestivaldeelnemer Käärijä, AD, ‏12.7.24 Käärijä, Joost: TRAFIK!, Musiikkituottajat (בפינית) Käärijä x Joost - Trafik!, dutchcharts.nl
Show Them to Me

"Show Them to Me" הוא שיר הומוריסטי של הזמר והיוצר האמריקאי, הקומיקאי רודני קרינגטון. את השיר כתב מארק גרוס, והוא יצא ב-2007 כסינגל מתוך האלבום King of the Mountains. השיר הוא בלדת קאנטרי שקטה, ומבוצע לרוב כשאת קרינגטון מלווה רק פסנתרן, והוא עצמו מנגן בגיטרה אקוסטית. השיר מושר מנקודת מבט אישית של קרינגטון עצמו, המלין על העולם ההולך ומשתגע, ועל השנאה וההרג הפושים בו. קרינגטון מציין שכשהוא צופה בחזה חשוף של אישה, הוא שוכח מכל צרותיו, וכי איש אינו חושב על מלחמה כשמולו חזה נשי חשוף. בסוף הבית הראשון מפציר קרינגטון באישה לחשוף את שדיה, וכך יצילו שניהם את העולם. בפזמון החוזר מבקש קרינגטון מהאישה להראות לו את שדיה. במהלך המשך השיר מציין קרינגטון בדרכים רבות והומוריסטיות כי הוא אוהב את כל סוגי השדיים, ללא קשר למראם, ומוסיף כי ישמח לראות גם שדיים גבריים. בבית האחרון מציג קרינגטון חזון לפיו נשים יחשפו את שדיהם, והעולם כולו יחיה בהרמוניה, ומסיים באמירה לפיה חשיפת החזה היא מעשה פטריוטי. השיר הופיע כחלק מפסקול סרט הקומדיה Beer for My Horses, בו מככב קרינגטון, שגם כתב את התסריט לסרט. מילות השיר "Show Them to Me" באתר Genius ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "Show Them to Me".
קרב מצר מסינה

קרב מצר מסינה נערך בשנת 276 לפני הספירה כאשר צי קרתגי תקף את הצי של פירוס מאפירוס, שחצה את המצר לאיטליה. פירוס עזב את איטליה לסיציליה בסתיו של שנת 278 לפני הספירה והשיג מספר ניצחונות גדולים נגד צבאות קרתגו, אך ההצלחות הרומיות נגד בעלי בריתו האיטליים של פירוס שכנעו אותו לחזור לאיטליה. בזמן שפירוס העביר את חייליו לרגיום, הצי שלו של 110 ספינות מלחמה מקושטות ומאות ספינות תובלה הותקף על ידי הקרתגים. הצי הקרתגי הטביע 70 מהספינות היווניות ופגע ב-28. ספינותיו של פירוס ששרדו, בהיקף של 12 ספינות מלחמה בתוספת ספינות התובלה, עגנו בלוקרי, שם השאיר את בנו, אלכסנדר, כשפתח את המערכה שלו בסיציליה. Mommsen's History of Rome. Wildside Press LLC. 2008. p. 107. ISBN 978-1-4344-6232-9. Venning, Timothy; Drinkwater, John (2011). Chronology of the Roman Empire. Continuum International Publishing Group. p. 80. ISBN 978-1-4411-5478-1.
ורד פיקר

ורד פיקר (נולדה ב-9 בנובמבר 1971) היא מוזיקאית, פסנתרנית, מלחינה, ומעבדת מוזיקלית ישראלית. פיקר נולדה וגדלה בנצרת עלית ללאה ושאול יעקב, אחות צעירה לסיגלית ועופר. כבר בגיל שבע החלה ללמוד לנגן על פסנתר קלאסי והמשיכה בכך עד גיל 18. בזמן לימודיה בתיכון ניגנה בכל הלהקות הייצוגיות של העיר וצברה ניסיון בימתי רב. הפיקה וניהלה מוזיקלית את טקסי הזיכרון ומסיבות הסיום של בית הספר התיכון בו למדה. את שירותה הצבאי עשתה בלהקה צבאית שלאחריהם למדה ברימון בית ספר למוסיקה. פיקר היא מבכירות הנגנים בארץ, ניגנה בתיאטרון הרפרטוארי, כתבה מוזיקה לסדרות טלוויזיה לילדים, וב-20 השנים האחרונות הופיעה והפיקה מוזיקלית כמה מהאמנים הישראלים הבכירים בארץ (יהונתן גפן, נורית גלרון, מוש בן ארי, לאה שבת, חמי רודנר) והשתתפה במופעים "שרות לאה גולדברג" ו"ערות". בשנת 2008, לאחר שנים רבות לצידם של אמנים רבים, העלתה פיקר בתיאטרון תמונע מופע משלה, שלאחריו הוציאה בשנת 2012 הוציאה את אלבומה "או שזה מתוק", שזכה לביקורות מצוינות. החל מ-2015 פיקר היא המנהלת המוזיקלית של מופעי המחווה לאמנים וליוצרים בתיאטרון הקאמרי (אריק איינשטיין, עוזי חיטמן, שמוליק קראוס, מוני אמריליו, הלהקות הצבאיות, השלישיות הגדולות ועוד ועוד), וכן של מופעים רבים במסגרת פסטיבל ימי זמר המתקיים כל שנה בחג הסוכות בתיאטרון חולון. בשנת 2023 הועלה בתיאטרון הקאמרי המופע "ורד פיקר והפסתנר" שהוא מסע מרגש ונוגע ללב בין גיבורי הפסנתר הפרטיים שלה, בו היא מבצעת את שיריהם הגדולים אמנים כגון בילי ג'ואל, קרול קינג, סטיבי וונדר ואלטון ג'ון, לצד קלאסיקות ישראליות של סשה ארגוב, משה וילנסקי ואלונה טוראל. ורד פיקר, באתר "שירונט" "ורד פיקר והפסנתר" טריילר מופע, סרטון בערוץ "ורד פיקר", באתר יוטיוב (אורך: 00:44)
התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – סוס סמוכות

תחרות סוס סמוכות באולימפיאדת פריז (2024) נערכה ב-27 ביולי וב-3 באוגוסט 2024 בהיכל הספורט פריז-ברסי, כחלק מתחרויות ההתעמלות באולימפיאדת פריז. 64 מתעמלים מ-26 מדינות (מתוך 96 מתעמלים בתחרות סך הכל) התחרו בתרגיל סוס הסמוכות בשלב המוקדמות. תחרות סוס הסמוכות התקיימה בפעם ה-26 במשחקים האולימפיים, והיא אחת מחמש תחרויות המכשירים הבודדים שהתקיימו בכל אולימפיאדה בה היו תחרויות על מכשירים בודדים (תחרויות התעמלות ללא תחרויות על מכשירים בודדים התקיימו ב-1900, ב-1908, ב-1912 וב-1920). 8 המתעמלים המובילים בשלב המוקדמות (עם מגבלה של 2 מתעמלים למדינה) התקדמו לשלב הגמר. תחרות הקפיצות התרחשה לאורך יומיים: שלב המוקדמות (עבור כל תחרויות ההתעמלות לגברים) התרחש ב-27 ביולי, ושלב הגמר התרחש ב-3 באוגוסט. ערך מורחב – התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) – מוקדמות גברים עתודה העתודה לגמר תרגיל הקרקע היו: זו ג'ינגיואן (סין) נילס דונקל (גרמניה) שינוסוקה אוקה (יפן) התעמלות באולימפיאדת פריז (2024) התעמלות במשחקים האולימפיים התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים Artistic Gymnastics Men's Pommel Horse Qualification, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית, 27 ביולי 2024 Men's Pommel Horse - Final results, באתר אולימפיאדת פריז (2024), 3 באוגוסט 2024
אנטי-ערביות בטורקיה

אנטי-ערביות בטורקיה היא תופעה של שנאת אנשים שהם ערבים מבחינה אתנית או תרבותית. בעוד שרוב המקרים של סנטימנט אנטי-ערבי כוונו כלפי פליטים סורים, התופעה גדלה מאז מלחמת האזרחים בסוריה וכוללת גם ערבים ממדינות אחרות, כמו אלה ממדינות המפרץ והפלסטינים. הפוליטיקה הימנית הקיצונית של המדינה מורכבת לעיתים קרובות משיח המתאר את הסורים והערבים האחרים ככוח נחשל ובלתי מתורבת הפוקד את הטורקים. עליות בסנטימנט האנטי-ערבי יוחסו גם למשבר הכלכלי הטורקי. בנוסף, היא נטועה גם במשבר המהגרים של טורקיה, שהחל לצד האביב הערבי; ממשלת טורקיה תיעדה 3.7 מיליון סורים כפליטים עד 2018. באותה שנה דיווח האו"ם כי 63.4% מכלל הפליטים הסורים הרשומים בעולם היו בטורקיה. מספר פוליטיקאים טורקים מתחו ביקורת על הנוכחות הערבית הגדולה במדינה מאז תחילת מלחמת האזרחים בסוריה. האימפריה העות'מאנית הייתה ישות פוליטית רב-תרבותית, שהשתרעה על פני המזרח התיכון וצפון אפריקה וחלקים נרחבים ממזרח אירופה, בשני האזורים הראשונים שהוזכרו חיים ערבים ואוכלוסיות שאוסלמו ומזדהות כ"ערבים". בתחילת המאה ה-20, רוב תפקידי הממשל הגבוהים הוחזקו בידי האליטות הרומליות והאירופיות, למעט אמירות החיג'אז בשלטון העות'מאני, אם כי הערבים אכן שמרו על עמדות כוח ושטחים רבים שמרו על אוטונומיה מקומית. הטורקים העות'מאנים זלזלו בערבים, הזניחו את המחוזות שבהם חיו ולא נתנו להם להרגיש כשותפים אמיתיים לניהול האימפריה, בניגוד ליחסם של הטורקים לאלבנים, למשל. בארץ ישראל, היה מיעוט של מגע בין העות'מאנים דוברי הטורקית לבין מהגרים ערבים; השומרונים ומספר נמוך מאוד של ערבים שימשו כמתורגמנים לטורקית בעבור הערבים, מכיוון שהשלטון התנהל בשפה זו ורק מעטים מהערבים דיברו בה. שינוי קל לטובת קירוב הערבים לשליטה בטורקית התחולל בשלהי ימי השלטון הטורקי בארץ, תחת עבדול חמיד השני ומפלגת "הטורקים הצעירים". עוד עדות לסנטימנט האנטי-ערבי בקרב העות'מאנים היה התנגדותם של מתנגדיו של אבראהים אפנדי לקשור בין דתם, האסלאם, לבין הערבים והשפה הערבית. מוסטפא כמאל אטאטורק הכריז כי הוא מתנגד לשימוש בכתב הערבי ובמילים שאולות מן השפה הערבית (וגם מהפרסית) בטורקיה שלאחר רפורמות אטאטורק ויש שרואים את זה כביטוי מובהק לאנטי-ערביות שבה האמין. הגר שיזף, אחרי שבבחירות הם היו על הכוונת, הפליטים הסורים חוששים לגורלם בטורקיה, באתר הארץ, 29 במאי 2023 Nziv, טורקיה דוחקת באגרסיביות פליטים סורים לכיוון קפריסין ויוון, באתר Nziv.net, ‏2024-06-17 אסתר סולומון, Palestinians Were Spared Turkey's Rising anti-Arab Hate. Until Now, הארץ, ‏16 ביולי 2019 אסתר סולומון, שנאת הטורקים כלפי הערבים בארצם מופנית עכשיו גם לפלסטינים, באתר הארץ, 18 ביולי 2019 מזרח החדש, החברה המזרחית הישראלית, 1997 מיסי.ורג.אל, The New East/המזרח החדש, אילמ"א האוכלוסיה הערבית בארץ-ישראל בתקופה העות'מאנית, לשכת היועץ לעניני ערבים - משרד ראש הממשלה, 1958. (בiw) Gabriel Baer, העולמא ובעיות דת בעולם המוסלמי: מחקרים לזכר אוריאל הד, הוצאת ספרים ע״ש י״ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 1971. (בiw) וושינגטון, יואב קרני (2024-03-03). "היום לפני מאה שנה: אטאטורק מנתק את שרשרת האסלאם". Globes. נבדק ב-2024-08-17.
רד בול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רד בול – משקה אנרגיה שהושק לראשונה בשנת 1987 רד בול (חברה) – חברה אוסטרית שהוקמה בשנת 1984 ראו גם רד בול זלצבורג רד בול ניו יורק רד בול לייפציג רד בול רייסינג
ג'ון בליין

ג'ון ג'יימס בליין (באנגלית: John James Blaine;‏ 4 במאי 1875 – 16 באפריל 1934) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כראש עיריית בוסקובל בשלוש תקופות כהונה בלתי רצופות בשנים 1901–1907, כחבר הסנאט של ויסקונסין בשנים 1909–1912, כתובע הכללי של ויסקונסין בשנים 1919–1920, כמושל ויסקונסין ה-24 בשנים 1921–1926, וכסנאטור מטעם מדינתו בשנים 1927–1933. ג'ון בליין נולד בעיירה וינגוויל שבוויסקונסין כבנם של ג'יימס פרגוסון בליין ואליזבת (לבית ג'ונסון) בליין, מהגרים מסקוטלנד ומנורווגיה, בהתאמה. הוא התחנך בבתי ספר מקומיים, ולאחר מכן למד במוסד שהיום קרוי אוניברסיטת ואלפראיסו שבאינדיאנה, שם סיים ב-1896 את לימודיו במחלקה למשפטים של האוניברסיטה. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין של ויסקונסין, הוא עסק בעריכת דין במונטפורט לפני שעבר לבוסקובל. בליין שימש כסגן נשיא של חברת טלפונים, וכיהן כראש עיריית בוסקובל בשלוש תקופות כהונה של שנה אחת כל אחת בשנים 1901–1902, 1903–1904 ובשנים 1906–1907. הוא גם היה חבר מועצת המפקחים של מחוז גרנט, וכיהן כחבר הסנאט של ויסקונסין מטעם מחוז הבחירה ה-16 בשנים 1909–1912. בוועידות הארציות של המפלגה הרפובליקנית שהתקיימו בשנים 1912, 1916, 1920, 1924, 1928 ו-1932 הוא היה נציג מטעם ויסקונסין. בשנים 1919–1921 כיהן בליין כתובע הכללי של ויסקונסין. לאחר מכן, ועד 1927 הוא כיהן כמושל ויסקונסין ה-24. ב-1926 הביס בליין את הסנאטור המכהן ארווין לנרוט בבחירות המקדימות של הרפובליקנים. הוא ניצח בבחירות הכלליות לאחר שזכה ב-55 אחוזים של הקולות כאשר התמודד מול מועמדי המפלגה הדמוקרטית, המפלגה הסוציאליסטית ומועמדים עצמאיים. בליין כיהן בסנאט ממרץ 1927 ועד מרץ 1933. הוא היה הסנאטור היחידי שהצביע נגד אשרור הסכם קלוג-בריאן, שאושר ברוב של 85 תומכים מול התנגדותו הבודדת. בליין טען שאשרור ההסכם ייצג את התמיכה באימפריאליזם הבריטי. בבחירות לנשיאות של 1928 הוא חצה את הקווים ותמך במועמד הדמוקרטי אל סמית'. בהמשך הוא ניסח את התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית, שביטל את התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית. ב-1932 הביס ג'ון ב. צ'אפל את בליין בבחירות המקדימות של הרפובליקנים. לאחר מכן הובס צ'אפל בבחירות הכלליות על ידי פ. ראיין דאפי, כחלק מסדרה רחבה של ניצחונות של הדמוקרטים באותה שנה. בליין חידש את עיסוקו בעריכת דין בבוסקובל, ומונה כמנהל תאגיד השיקום הפיננסי (Reconstruction Finance Corporation) על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט, תפקיד בו הוא שימש עד מותו. ב-1904 נשא בליין לאישה את אנה סי. מקספדן. לשניים נולדה בת אחת. ג'ון בליין נופטר בבוסקובל ב-16 באפריל 1964, כשבועיים לפני יום הולדתו ה-59, כתוצאה מדלקת ריאות. הוא נטמן בבית הקברות המקומי. Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1745-1746 מדיה וקבצים בנושא ג'ון בליין בוויקישיתוף ג'ון בליין באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'ון בליין, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון בליין באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'ון בליין, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "John J. Blaine Succumbs to Illness. Passes away Late Monday at Boscobel". The Rhinelander Daily News. April 17, 1934. p. 1. "John James Blaine Archived 2011-06-11 at the Wayback Machine". Dictionary of Wisconsin History.
לורנצו ויוטי

לורנצו ויוטי (בגרמנית שווייצרית: Lorenzo Viotti; נולד ב-15 במרץ 1990) הוא מנצח שווייצרי. לורנצו ויוטי נולד בלוזאן והוא בנו של המנצח המנוח מרצ'לו ויוטי. ויוטי למד נגינה בפסנתר, פיתוח קול ונגינה בכלי הקשה בליון. בווינה הוא השתתף בשיעור הניצוח של גאורג מארק, וכנגן כלי הקשה עם כמה תזמורות, כולל הפילהרמונית של וינה. הוא המשיך בלימודי ניצוח באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט עם ניקולאס פסקה, והשלים את לימודיו ב-2015. כשגדל, הוא ניגן מוזיקת פאנק וג'אז כמתופף, וניגן בלהקת הדת' מטאל של אחותו מרינה ויוטי. בשנת 2012, ויוטי זכה בפרס הראשון בתחרות הניצוח הבינלאומית של תזמורת קאדאקס. הוא ביצע את הופעת הבכורה שלו בניצוח עם התזמורת הסימפונית של טוקיו ביולי 2014. ב-2015 זכה בפרסי המנצחים הצעירים של פסטיבל נסטלה וזלצבורג. הוא זכה בתחרות הניצוח של התזמורת הסימפונית של MDR ב-2016. בינואר 2017, ויוטי ניצח לראשונה בתזמורת גולבנקיאן, וחזר באותה עונה להופעת ניצוח אורח שני. באוקטובר 2017, תזמורת גולבנקיאן הודיעה על מינויו של ויוטי למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מעונת 2018 - 2019, עם חוזה ראשוני של שלוש עונות. ויוטי התפטר כמנהל מוזיקלי של תזמורת גולבנקיאן בשנת 2021 ולאחר מכן התמנה למנצח אורח ראשי של התזמורת. בפברואר 2018, ויוטי ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית ההולנדית. באפריל 2019, התזמורת הודיעה על מינויו של ויוטי למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2021 - 2022. עם מינוי זה, ויוטי הפך במקביל למנצח הראשי של האופרה הלאומית ההולנדית. באפריל 2023, האופרה הלאומית ההולנדית והתזמורת הפילהרמונית ההולנדית, הכריזו על סיום כהונתו המתוכנן של ויוטי בשני התפקידים בתום עונת 2024 - 2025. באוגוסט 2024, התזמורת הסימפונית של טוקיו הודיעה על מינויו של ויוטי למנהל המוזיקלי הבא שלה, החל בעונת 2026 - 2027, עם חוזה ראשוני לשלוש שנים. לורנצו ויוטי, באתר MusicBrainz (באנגלית)
משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים

משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים (באנגלית: Office of National Drug Control Policy, ראשי תיבות: ONDCP) הוא גוף ממשלתי במשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית האחראי על קביעת מדיניות לאומית בנוגע לסמים. המשרד נוסד בשנת 1988 כחלק ממלחמת הסמים של ארצות הברית, ומטרתו העיקרית היא להפחית את ההיצע והביקוש לסמים בלתי חוקיים. מנהל המשרד משמש כיועץ לוחמה בסמים של המועצה לביטחון לאומי. משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים הוקם בהמשך לחקיקתו של חוק המלחמה בסמים בשנת 1986. חוק זה סימן נקודת מפנה במלחמה בסמים בארצות הברית. החוק הטיל עונשים חמורים על סוחרי סמים ומשתמשים, והגדיל את התקציב המוקצה לאכיפת החוק. בעקבות חוק זה, הוקם ה-משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים בשנת 1988. המשרד נועד לרכז את המאמצים הפדרליים במלחמה בסמים, לקבוע מדיניות לאומית ולתיאום בין הסוכנויות השונות. תפקידים עיקריים של המשרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים: קביעת מדיניות: המשרד אחראי על פיתוח ויישום אסטרטגיות לאומיות למלחמה בסמים. הוא מגבש מדיניות בתחומים כמו מניעה, טיפול, אכיפה והפחתת נזקים. תיאום בין-סוכנויות: המשרד משמש כגוף מאחד בין סוכנויות ממשלתיות שונות העוסקות בסוגיית הסמים, כגון ה-DEA (המנהל לאכיפת סמים), ה-FBI (לשכת החקירות הפדרלית) ומחלקת הבריאות ושירותי האנוש. תקציב: המשרד מנהל את התקציב הפדרלי המוקצה למלחמה בסמים, ומחלק אותו בין הסוכנויות השונות. מחקר: המשרד מממן ומקדם מחקר בתחום הסמים, כגון מחקר על השפעותיהם של סמים שונים, פיתוח טיפולים חדשים והבנת גורמי הסיכון לשימוש בסמים. חינוך והסברה: המשרד מקדם תוכניות חינוך והסברה לציבור הרחב, במיוחד בקרב בני נוער, בנושאים הקשורים לסמים. מדיה וקבצים בנושא משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים (באנגלית) משרד המדיניות הלאומית למלחמה בסמים, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Office of National Drug Control Policy, The White House, ‏2024-08-06
NixOS

NixOS בשמה הרשמי, או Nix, היא הפצת לינוקס קהילתית, עצמאית המתבססת על מודל הפצה מתגלגל/יציב והצהרות קונפיגורציה דקלרטיביות, דבר המאפשר שחזור נוח ומיידי. NixOS היא הפצה שנוצרה ומתבססת כולה על מנהל החבילות Nix. מנהל החבילות ניתן להתקנה על כל מערכת לינוקס, לצד מנהל החבילות הבסיסי שמגיע עם המערכת (apt בדביאן, dnf בפדורה, pacman בארץ' וכו), ב־NixOS מנהל החבילות הבסיסי הוא nix. לכל מערכת nixos יש קובץ קונפיגורציה; לרוב, אם לא תמיד, הוא ייקרא configuration.nix ותכולתו המינימלית תראה כך: { boot.loader.grub.device = "/dev/sda"; fileSystems."/".device = "/dev/sda1"; services.sshd.enable = true; } לאחר שינוי קובץ הקונפיגורציה, למשל, אם ירצה המשתמש להתקין חבילות, להוסיף משתמשים, לשנות את המעטפת וכיוצא בזה, יריץ את הפקודה nixos-rebuild switch עם הרשאות sudo. לאחר כל שינוי גרסה, במידה והוא לא כרצון המשתמש או שמא הוא משובש, ניתן לחזור לגרסה הקודמת בעזרת nixos-rebuild switch --rollback שימוש בקובץ ה־configuration.nix גורם לזגזוג בין מכונות להיות פשוט מאוד, שכן הוא מכיל את כל בחירות המשתמש, יש רק להעתיקו ולבנות מחדש את המערכת. מדיה וקבצים בנושא NixOS בוויקישיתוף NixOS, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אתר האינטרנט הרשמי של NixOS (באנגלית)
אלכסנדר זרחי

אלכסנדר זרחי (ברוסית: Александр Григорьевич Зархи‏; 18 בפברואר 1908 - 27 בינואר 1997) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1969 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות ובשנת 1978 קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי. אלכסנדר זרחי נולד בשנת 1908 בסנקט פטרבורג למשפחה יהודית. בבעלות המשפחה היה בית דפוס שהוקם על ידי סבו של אלכסנדר זרחי. הוא היה הילד הצעיר של המשפחה ובגיל צעיר התייתם מאביו. כנער עבד בעסק משפחתי. בשנת 1927 זרחי סיים לימודים במכון ממשלתי לאמנות (כיום מכון ממשלתי לקולונוע וטלוויזיה של סנקט פטרבורג). בשנת 1929 הוא התחיל לעבוד בתחום בימוי וכתיבת תסריטים באולפני "לנפילם" ביחד עם יוסיף חפץ. בשנים 1941 ו-1946 זרחי קיבל פרס ברית המועצות על סרטיו. הם המשיכו ביצירת סרטים במשותף עד לשנות ה-50. בשנת 1952 זרחי ביים את סרטו הראשון ללא שותפות עם חפץ. בשנת 1955 הוא עבר לאולפני "מוספילם". בשנת 1957 סרטו זכה בפרס ראשי בפסטיבל קרלובי וארי. בשנת 1967 הוא ביים והיה תסריטאי של סרט "אנה קרנינה" ב-2 פרקים עם וסילי לנובוי בתפקיד ורונסקי וטטיאנה סמוילובה בתפקיד אנה קרנינה. סרטו אחרון של זרחי יצא להקרנות בשנת 1986. זרחי היה מלמד בקורסים לתסריטאים ובמאי קולנוע. הוא כתב מספר ספרי זיכרונות. על פעילותו בתחום הקולנוע חפץ קיבל עיטור לנין (1978), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ועיטורים נוספים. הוא קיבל פעמיים פרס ברית המועצות (1941 ו-1946). בשנת 1969 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות. זרחי נפטר בשנת 1997 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. לזרחי הייתה בת נינה זרחי שעסקה בחקר קולנוע והייתה מבקרת קולנוע. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר זרחי בוויקישיתוף אלכסנדר זרחי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכסנדר זרחי, באתר AllMovie (באנגלית) אלכסנדר זרחי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה (ברוסית) אלכסנדר זרחי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)