laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ארתור 3: מלחמת שני העולמות

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לערוך אותו. ארתור 3: מלחמת שני העולמות (באנגלית: Arthur 3: The War of the Two Worlds) הוא הסרט השלישי והאחרון בסדרת הסרטים של לוק בסון "ארתור והמינימונים". זהו סרט המשך ל"ארתור: נקמתו של מלתזאר". עלילת הסרט השלישי היא המשך ישיר של הסרט השני. מלתזר הרשע לקח את מקומו של ארתור במסע חזרה אל עולם בני האדם ועכשיו הוא בגודל אנושי ובגובה של מעל 2 מטר. כעת מלתזר מתכוון להקים צבא משלו ולהשתלט על העולם. ארתור, סלניה ובטאמש, בגודל מינימוני של 2 מילימטר, צרכים למצוא תוכנית חדשה לעצור את מלתזר מלהשתלט על העולם. דארקוס, בנו של מלתזר, חוזר להשמיד את המינימונים ורוצה לחבור לאביו בהשתלטות על העולם. במאמצים ספורים הוא משנה את דעתו ועובר לצד של הטובים. ארתור, שחוזר להיות בן אדם ונפרד מהמינימונים. לאחר מכן, כשמלתזאר תוקף את העיר והורס אותה בעזרת חייליו, ארתור נעצר ונהפך להיות שוב קטן, זאת על ידי דבורה שבאטמש וסלניה רכבו עליה. בסצנת הסיום של הסרט דארקוס שר עם החיילים שיר סיום. סלינה גומז - הנסיכה סלניה דאג ראנד - הנסיך בטאמש לו ריד - הקיסר מלתזאר ג'ייסון בייטמן - הנסיך דארקוס, בנו של מלתזאר רוברט דה נירו - המלך סיפראט, אביהם של סלניה ובטאמש הרווי קייטל - מירו פרדי היימור - ארתור מיה פארו - דייזי, סבתו של ארתור רון קרופורד - ארצ'יבלד, סבו של ארתור "ארתור 3: מלחמת שני העולמות", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ארתור 3: מלחמת שני העולמות", באתר נטפליקס "ארתור 3: מלחמת שני העולמות", באתר AllMovie (באנגלית) "ארתור 3: מלחמת שני העולמות", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ארתור 3: מלחמת שני העולמות", באתר אידיבי "ארתור 3: מלחמת שני העולמות", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ארתור ומלחמת שני העולמות, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
קימקו

קימקו (KYMCO - Kwang Yang Motor Company ר"ת "חברת המנועים קואנג יאנג"), היא חברה טאיוואנית ליצור מנועים, קטנועים, אופנועים, רכבי שטח קטנים וכלי רכב חשמליים קטנים. החברה נוסדה בשנת 1963 במטרה לייצר חלקי רכב עבור חברת הונדה היפנית שהחזיקה כרבע ממניות החברה. בשנת 1970 בנתה החברה את הקטנוע הראשון מתוצרתה. בשנת 1992 החלה בשיווק הקטנועים מתוצרתה תחת המותג "קימקו" כאשר כל תהליך המחקר והפיתוח נעשה על ידה באופן עצמאי. בשנת 2003 מכרה הונדה את כל החזקותיה בחברת קימקו. משנת 2008 מקיימת חברת קימקו שיתוף פעולה הדוק עם קונצרן ב.מ.וו ומשמשת כספקית המנועים עבור הדגם G450 X של אופנועי השטח שלה. המנוע בן שני הצילינדרים בנפח 647 סמ"ק מתוצרת קימקו משמש גם בדגמים C 650 GT ו- C 600 Sport של ב.מ.וו, וכמנוע עזר עבור דגם הרכב ההיברידי שלה, ה-i3. בשנת 2013 הודיעה חברת קוואסקי כי הדגמים חדשים של קטנועים מתוצרתה ה-J300 וה- J125 מיוצרים בשותפות עם קימקו על בסיס קטנועים שלה, ולמעשה המדובר בדגמים זהים. בשנת 2016 הכריזה חברת קימקו על דגם AK550 קטנוע גדול ומפואר, כמתחרה ישיר של דגם הבורגמן של סוזוקי וה-TMax של ימאהה. קבוצת קימקו היא יצרן הקטנועים הגדול ביותר בטאיוואן והחמישית בגודלה בעולם. החברה מייצרת מגוון רחב ביותר של כלים דו-גלגליים קטנים בנפחי מנוע שבין 50 סמ"ק ועד 700 סמ"ק וטרקטורונים בנפח מנוע של עד 750 סמ"ק. עיצוב הכלים כולל עיצובים מודרניים שבהם משולבים מכלולים מכניים בטכנולוגיה מתקדמת, אך גם כלים בעלי עיצוב "רטרו". בנוסף לכך מפתחת ומייצרת החברה מגוון גדול של כלי רכב חשמליים, כיסאות גלגלים ממונעים, אופניים חשמליים לרכיבת כביש ושטח ועוסקת בפיתוח של טכנולוגיות מתקדמות בתחום החומרים ומערכות הנעה ותמסורת. החברה מנהלת במקביל גם פעילות מימון ופיננסים ענפה. המשרד הראשי והמפעל העיקרי של קימקו ממוקמים מאז הקמתה בעיר קאוסיונג (Kaohsiung) שהיא העיר השנייה בגודלה בטאיוואן ומשתרעים על שטח של כ-188 אלף מטרים רבועים. נכון לשנת 2016 בחברה מועסקים כ-4,000 עובדים, מהם כ-2,500 בטאיוואן עצמה ובהם 500 אנשי מחקר ופיתוח, והשאר במפעלי החברה בעולם. כלי הרכב מתוצרת החברה נמכרים ב-102 מדינות ברחבי העולם. לחברה יש מפעלי הרכבה ויצור גם באינדונזיה, וייטנאם וסין. חברת קימקו הקימה חברות בנות ליצור והפצה של כלי רכב מתוצרתה במדינות שונות ברחבי העולם ובין היתר בארצות הברית, אוסטרליה, וגרמניה. חברת קימקו מייצרת כ-570,000 כלים בשנה. מכירות החברה בשנת 2016 עמדו על כ-1.3 מיליארד דולר אמריקני, כאשר כ-7% מהם הושקעו בחזרה בפעילות מחקר ופיתוח על מנת לשמר את מעמדה כגורם מוביל בתחומי פעילותה. קימקו מחזיקה בנתח שוק של למעלה מ-40% בטאיוואן ומובילה במכירות במקטעי ההתמחות שלה, בספרד ובאיטליה. בתחום הטרקטורונים מחזיקה קימקו במקום הראשון במכירות בגרמניה ובצרפת. כ-50% מרווחי החברה נובעים מפעילותה הבינלאומית. בישראל מיוצגת החברה על ידי חברת עופר-אבניר, ונכון לשנת 2018, הקטנוע מדגם "מובי" בנפח 125 סמ"ק מתוצרת החברה, הוא כלי הרכב הדו-גלגלי הנמכר ביותר בישראל. מדיה וקבצים בנושא קימקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קימקו קימקו, ברשת החברתית פייסבוק קימקו, סרטונים בערוץ היוטיוב אתר האינטרנט הרשמי של עופר אבניר https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5440665,00.html
נסימה סייפי

נסימה סייפי (נולדה ב-29 באוקטובר 1988) היא אתלטית פאראלימפית מאלג'יריה המתמחה בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. היא אלופה פאראלימפיית (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016) בעלת בשתי מדליות זהב, ו-3 פעמים ברציפות אלופת העולם (2011–2015) בזריקת דיסקוס. סייפי נולדה במילה, אלג'יריה ב-1988. כשנולדה הייתה שלמת-גוף, אך בעקבות פגיעה ממכונית נקטעה רגלה השמאלית ב-1998. אביה עודד אותה לפתח קריירה באתלטיקה. היא הצטרפה למועדון ספורט לנכים, והחלה אימונים. באליפות העולם באתלטיקה לנכים שנערכה באסן הולנד בשנת 2006 סיימה סייפי פעמיים במקום חמישי, בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) סיימה סייפי במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 34.09 מטר ובמקום עשירי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 8.49 מטר. הצלחתה הבין-לאומית הגיעה באליפות העולם שנערכה בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 2011 לאחר שזכתה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 40.99 מטר. במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) זכתה סייפי במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 40.34 מטר. באליפות העולם שנערכה בליון, צרפת בשנת 2013 זכתה סייפי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בזריקת דיסקוס ובכך הגנה על תוארה ובמדליית ארד בהדיפת כדור ברזל. באליפות העולם שנערכה בדוחה בשנת 2015 היא זכתה פעם שלישית ברציפות במדליית זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 34.31 מטר. במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 33.33 מטר. מדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 10.77 מטר, המדליה הפאראלימפית הראשונה שלה בענף זה. אלג'יריה במשחקים הפאראלימפיים מדיה וקבצים בנושא נסימה סייפי בוויקישיתוף "Saifi, Nassima". Paralympic.org. "Saifi, Nassima". IPC. "Nassima Saifi, championne du monde du lancer de disque" (בצרפתית). DjaZairess. "Rio Paralympics 2016 (Discus-women/T57): Gold medal for Algerian Nassima Saifi". aps.dz. 15 בספטמבר 2016. אורכב מ-המקור ב-2016-10-27. נבדק ב-2017-02-24. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נסימה סייפי".
TRAPPIST-1f

TRAPPIST-1f הוא כוכב לכת סלעי במערכתו של הכוכב TRAPPIST-1, כוכב הלכת נמצא באזור ישיב יחד עם שני כוכבי לכת נוספים במערכת - E ו־D. כוכב הלכת ממוקם 39.13 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים דלי. כוכב הלכת התגלה דרך טלסקופ החלל שפיצר ב־22 בפברואר 2017 כחלק מתגלית מערכת השמש כולה. הכוכב הוא השלישי בגודלו במערכת השמש ואורך השנה בו עומד על 9 ימים בלבד. Gillon, Michaël; et al. (2017). "Seven temperate terrestrial planets around the nearby ultracool dwarf star TRAPPIST-1". Nature. 542 (7642): 456–460. arXiv:1703.01424. Bibcode:2017Natur.542..456G. doi:10.1038/nature21360. PMC 5330437. PMID 28230125. מדיה וקבצים בנושא TRAPPIST-1f בוויקישיתוף TRAPPIST-1f, בבסיס הנתונים SIMBAD לגרמי שמיים אסטרונומיים 0C SAO/NASA ADS Astronomy Abstract Service, יוני 2003 NASA telescope reveals largest batch of Earth-size, habitable-zone planets around single star, פברואר 2017, באתר נאס"א
ריאד אגבריה

ריאד אגבאריה (נולד ב-1959) הוא פרופסור לפרמקולוגיה, יועץ הרקטור לענייני סטודנטים ערבים אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. מייסד פרויקט "ניצני רפואה" מטעם אוניברסיטת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. לשעבר מנהל בית הספר לרוקחות בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ערבי-ישראלי מוסלמי. אגבריה, יליד אום אל-פחם, עבר בשנת 1980 עבר לבאר שבע ועבד בה כבנאי. סיים את הדוקטורט שלו בשנת 1990, בפרמקולוגיה קלינית בפקולטה למדעי הבריאות של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בין השנים 1990–1994 התמחה במכון הלאומי למדעי הבריאות של ארצות הברית, ביתזדא, מיראלנד, בפיתוח תרופות לסרטן ואיידס. הצטרף לסגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשנת 1998. יזם ומנהל בהתנדבות את פרויקט "ניצני רפואה במדבר", תוכנית העשרה והכנה ללימודי מקצועות הרפואה בקרב תלמידים בדואיים ועיירות פיתוח בנגב. יזם והיה מעורב בפרויקטים חברתיים נוספים לקידום אוכלוסיות ממגזר המיעוטים. בשנת 2012 מונה ליועץ הרקטור לענייני סטודנטים ערבים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. אות הוקרה מטעם תנועת אומ"ץ (2014) תואר "יקיר הסתדרות הרוקחים בישראל" "על תרומתו יוצאת הדופן ורבת השנים לרוקחות הקהילתית בישראל" (2016). העמוד של ריאד אגבאריה, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באנגלית) הפרופיל של ריאד אגבאריה, באתר A-List מיכל גרינברג‏, בב"ש מכשירים את הרופאות הבדואיות הראשונות, באתר וואלה, 31 במאי 2006 יעל שנער, "כשלא הבאתי תרופה כי לא היה מרשם - אמרו לי: 'צריכים לזרוק אתכם לעזה", באתר TheMarker‏, 26 ביולי 2012 מידע על אע'באריה, ריאד, 1958- בקטלוג הספרייה הלאומית ריאד אגבריה, באתר ResearchGate מינוי חדש: פרופ' ריאד אגבריה-יועץ הרקטור לענייני סטודנטים ערבים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 24 בדצמבר 2012 אותות הוקרה מטעם תנועת אומ"ץ לפרופ' ריאד אגבריה ופרופ' יורם כהן, באתר אוניברסיטת בן-גוריון, 28 בדצמבר 2014 פרופ' ריאד אגבריה-יקיר הסתדרות הרוקחים בישראל, באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 11 במאי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים ובנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נשיא פורטוגל

נשיא פורטוגל (בפורטוגזית: Presidente da República Portuguesa) הוא נשיא הרפובליקה של פורטוגל, ראש המדינה ומנהיגהּ. סמכויותיו, תפקידו וחובותיו ויחסיו מול ראש הממשלה מוגדרים בסעיפי חוקת פורטוגל. נשיא פורטוגל הנוכחי הוא מרסלו רבלו דה סוזה שהושבע לתפקיד ב-9 במרץ 2016. התפקיד נוסד לראשונה ב-24 באוגוסט 1911. הרפובליקה השלישית הפורטוגלית היא רפובליקה נשיאותית למחצה. בניגוד לכמה מתפקיד נשיאותיים במדינות אירופה, כוחו הפוליטי הנשיא בפורטוגל הוא די חזק; הנשיא הפורטוגלי בעל השפעה משמעותית וסמכותית, במיוחד בתחומי ביטחון לאומי ומדיניות חוץ. נשיא פורטוגל הוא התפקיד הרם ביותר בפוליטיקה של פורטוגל והוא המייצג הראשי שלה כלפי חוץ. למרות כל זאת, בפועל ראש הממשלה והפרלמנט הפורטוגלי אחראים על ניהול המדינה. תפקידו של הנשיא הוא בעיקר סמלי וייצוגי ולא ביצועי. הכוח הגדול ביותר של הנשיא להטיל את הרכבת הממשלה על אחד ממנהיגי המפלגות בפרלמנט. עם זאת, רק לפרלמנט יש הסמכות להוביל לפיטורי הממשלה באמצעות הצבעת אי אמון. הנשיא רשאי לפזר את הפרלמנט ולכונן בחירות כאשר הוא רואה לנכון. אזרחי פורטוגל מכנים מהלך שכזה "פצצת אטום". הנשיא משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של פורטוגל ובאפשרותו לפטר (בהמלצת ממשלת פורטוגל) את ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים ואת ראשי המטה הצבאי. הנשיא רשאי לפזר את הפרלמנט הפורטוגלי, אשר מצביע על הצורך לצאת לבחירות לפרלמנט ולראשות הממשלה. הנשיא מטיל על מנהיג המפלגה הגדולה בפרלמנט את הרכבת הממשלה. כמו כן באפשרותו לדחות את הממשלה שהורכבה כאשר הדבר נחוץ על מנת להבטיח את התפקוד התקין של המוסדות הדמוקרטיים במדינה. אפילו גופים ממשלתיים יכולים להתפרק על ידי הנשיא אם אותם גופים ביצעו מעשים חמורים בניגוד לחוקה. הנשיא מצהיר על מצב חירום או מצור בהתייעצות עם הממשלה ובאישורו של הפרלמנט. הנשיא גם רשאי להציע הצעות לפרלמנט כמו הכרזת מלחמה או עשיית שלום. הנשיא ממנה שגרירים ושליחים מיוחדים ומקבל את כתב ההאמנה שלהם. לאחר התייעצות עם הממשלה, הנשיא רשאי להעניק חנינות לאסירים. על פי חוקת פורטוגל שאומצה בשנת 1976 בעקבות מהפכת הציפורנים הנשיא נבחר לתקופת כהונה אחת הקצובה לחמש שנים. לא קיימת הגבלה על מספר הקדנציות שנשיא יכול לכהן, אך נשיא שכיהן שתי קדנציות רצופות יעבור תקופת צינון של חמש שנים לפני שיוכל להתמודד לכהונה נוספת. מעונו הרשמי של הנשיא הפורטוגזי הוא ארמון הבלם. הנשיא נבחר במערכת בשני סיבובים: אם אף מועמד לא מגיע ל-50% מהקולות בסבב הראשון, שני המועמדים עם מספר הקולות הרב ביותר יתמודדו זה מול זה בסיבוב השני שיערך שבועיים לאחר מכן. נשיאי פורטוגל החל ממהפכת הציפורנים: מדיה וקבצים בנושא נשיא פורטוגל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נשיא פורטוגל התפטר מתפקידו
נמל גאלאץ

נמל גאלאץ (ברומנית: Portul Galați) הוא נמל הממוקם בעיר גאלאץ, על הגדה השמאלית של הדנובה. נמל גאלאץ הוא הנמל הגדול ביותר על הדנובה והשני בגודלו ברומניה. הנמל נמצא ממזרח לעיר, בין הדנובה ובין הדרך האירופית E87, תוך ניצול המפרצונים המצוים בחוף הדנובה. ב-1484 האימפריה העות'מאנית כבשה מידי נסיכות מולדובה את הנמלים קיליה ואקרמן והנסיכות נשארה עם גאלאץ כנמל יחיד. פעילות הנמל של גאלאץ מוזכרת במסמכים מ-1520. ב-1565 מוזכרים באזור שודדי ים וחימוש כלי השיט, כדי להתמודד איתם. המיקום בהצטלבותן של דרכי מסחר הפך את גאלאץ לשוק של דגים, מוצרי עץ, בשר, גבינות, דבש, שעווה ומוצרים נוספים, שמקורם בשלוש הנסיכויות הרומניות, מולדובה, ולאכיה וטרנסילבניה. בנוסף לכך, האימפריה העות'מאנית השתמשה במקום לבניית אוניות מסחר ומלחמה. ב-1829 בוטל המונופול העות'מאני על המסחר בנסיכויות הרומניות וזה פתח את הדרך לפיתוח הנמל והמסחר, דרך הדנובה, עם ארצות אירופה. ב-1937 נמל גאלאץ הוכרז נמל חופשי, מה שתרם לחיזוק המסחר דרכו, אך ב-1882 בוטל המעמד. השטח הכללי של הנמל הוא 864,131 מטרי רבועים. הגישה לנמל אפשרית דרך מי הדנובה, דרך כבישים ודרך מסילות ברזל. בתוך הנמל יש 2,619 מטרים של מסילת ברזל ותמרון הקרונות מתבצע בעזרת קטר מקומי. בגאלאץ יש למעשה ארבעה נמלים, נמל מפליגים ושלושה נמלי סחורות. אפשר לראות בנמל חלוקה לשלושה מתחמים, נמל המספנה גאלאץ, נמל האגן החדש גאלאץ ונמל המינרלים. מדיה וקבצים בנושא נמל גאלאץ בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל גאלאץ Portul Galati (ברומנית) Port la malul Dunarii! Istoricul Galatiului pe apa (ברומנית) Dintr-o posibilă capitală a ţării, Portul Galaţi a ajuns fier vechi (ברומנית)
סקי קרוס

סקי קרוס (באנגלית: Ski cross) הוא סוג של תחרות סקי מסוג סקי בסגנון חופשי (באנגלית: freestyle skiing). הסקי מתבצע מלמעלה עד למטה וכולל במהלך המסלול גם רמפות קפיצות וסיבובים חדים. כל מקצה כולל 3 או 4 גולשים אשר מוזנקים בו זמנית. כל מתחרה לובש בנוסף לחליפת סקי הרגילה גם אפודה בצבע שונה: אדום, צהוב, כחול וירוק, במידה ויש רק שלושה מתמודדים אין אפודה צהובה. שני הראשונים המגיעים לקו הסיום בכל מקצה מעפילים לשלב הבא של התחרות עד לתחרות הגמר. ארבעת המפסידים בשלבי חצי הגמר מתחרים ב"גמר קטן" לקביעת מקומות 5–8. תחרויות הסקי קרוס נכנסו כענף רשמי למשחקי החורף האולימפיים החל מאולימפיאדת ונקובר (2010). מדיה וקבצים בנושא סקי קרוס בוויקישיתוף
מאט ריבס

מת'יו ג'ורג' "מאט" ריבס (באנגלית: Matthew George "Matt" Reeves; נולד ב-9 במאי 1967) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי אמריקאי. ריבס החל את הקריירה שלו כתסריטאי וכתב את התסריט לסרטי אימה שונים. הוא ביים והפיק סדרות טלוויזיה שונות. סרט הביכורים הראשון שלו כבמאי היה סרט הדרמה "על חברים ולוויה אחת" משנת 1996, אם כי עיקר פרסומו בא לו מבימוי סרט האימה "קלוברפילד" שהופק בשיתוף פעולה עם ג'יי ג'יי אברהמס. לאחר מכן ביים את סרט האימה "תן לי להיכנס" בכיכובם של קלואי גרייס מורץ וקודי סמית'-מקפי משנת 2010. בשנת 2014 ביים את "כוכב הקופים: השחר" שזכה להצלחה רבה ולאחריו ביים גם את סרט ההמשך "כוכב הקופים: המלחמה" משנת 2017. בפברואר 2017 הצטרף ליקום הקולנועי של DC כשנשכר על ידי אולפני האחים וורנר לביים את סרט גיבורי העל "באטמן" בכיכובו של בן אפלק שתוכנן לצאת לאקרנים בשנת 2021. ריבס קיבל לידיו את מושכות הבימוי על הסרט לאחר שבן אפלק (שהיה אמור לביים את הסרט מלכתחילה) פרש מעבודת הבימוי והתמקד במשחק ובכתיבת התסריט לסרט "באטמן". ריבס נשקל כאופציה לביים את הסרט וההצעה הוגשה לו רשמית בפברואר 2017. ב-2019 נודע שאפלק לא ישתף פעולה עם הפקת הסרט וריבס ליהק את רוברט פטינסון במקומו לתפקיד באטמן. הסרט באטמן יצא לאקרנים בשנת 2022. ריבס נשוי למלינדה וונג, אנימטורית לשעבר, ולהם יש בן. מדיה וקבצים בנושא מאט ריבס בוויקישיתוף מאט ריבס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מאט ריבס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מאט ריבס, באתר AllMovie (באנגלית) מאט ריבס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מאט ריבס, באתר Box Office Mojo (באנגלית) מאט ריבס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאט ריבס, באתר MusicBrainz (באנגלית) Lesnick, Silas (10 בפברואר 2017). "Matt Reeves is The Batman Director!". Comingsoon.net. נבדק ב-11 בפברואר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "It's Official! Matt Reeves will Direct The Batman". Comingsoon.net. 23 בפברואר 2017. נבדק ב-23 בפברואר 2017. {{cite news}}: (עזרה)
Too Good

Too Good (בעברית: יותר מדי טוב) הוא שיר של הראפר הקנדי דרייק בהשתתפות הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו Views. השיר יצא ב-26 ביולי 2016, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום. השיר זכה להצלחה במצעדים והגיע למקום ה-9 בקנדה, למקום ה-3 בבריטניה, ולמקום ה-14 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי ריהאנה ודרייק, והופק על ידי סופה דאפס ובידאי. השיר יצא כשיתוף הפעולה הרביעי של השניים, כאשר הקודמים היו "What's My Name?", "Work", ו-"Take Care", שזכו להצלחה עולמית. עם השיר הופיעו השניים מספר פעמים, ובין היתר שרו אותו בהופעה משותפת. השיר זכה להצלחה עולמית ובשיאו הגיע אל המקום ה-14 במצעד הבילבורד הוט 100. מידע על הסינגל "Too Good" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Too Good" באתר AllMusic סרטון השיר "Too Good" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Too Good" באתר ספוטיפיי Dynamics416 (2016-07-31), Drake & Rihanna Perform "Too Good" at OVO Fest 2016, נבדק ב-2018-01-09 "Drake Chart History". Billboard. נבדק ב-2018-01-09. Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
Sledgehammer (שיר של ריהאנה)

Sledgehammer (בעברית: פטיש) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הברבדית ריהאנה. הוא יצא ב-27 ביוני 2016 כסינגל לקידום הסרט "סטארטרק: אל האינסוף". השיר מתנגן בסצנת הקרדיטים בסוף הסרט אבל אינו חלק מפסקול הסרט. השיר נכתב על ידי סיה פרלר, ריהאנה וג'סי שטקין. הווידאו קליפ לשיר יצא ב-30 ביוני 2016 וצולם כולו על ידי מצלמות IMAX. השיר הגיע למקום ה-69 במצעד הסינגלים של בריטניה, ובארצות הברית לא נכנס השיר למצעדים אך הגיע למעמד מכובד. בתחילת הקליפ נראה כאילו הצופה נכנס לתוך יקום אחר כאשר רואים שלל כוכבי לכת ואז "נשאבים" לעולם כלשהו כשכולו מכוסה סלעים והכל שומם מסביב. לאחר מכן ניתן לראות את ריהאנה עומדת מתחת לסלע עצום כאשר היא לבושה בשמלה כתומה ומהודרת, כשפניה נראות כפני חייזר מהכוכב עצמו, תוך כדי הכל היא מתחילה לשיר את השיר וניתן לראות חלליות עפות באוויר וריהאנה בעצם נראית כשולטת בהם בעזרת תנועות ריקוד. לאחר מכן הכל הופך חשוך, וריהאנה, בעזרת כוח מסתורי, מעיפה ומרימה סלעים באוויר. לאחר מכן, היא נראית כמביטה על כוכב לכת כלשהו (הולוגרמה) ומשנה אותו בעזרת תנועות. לאחר מכן מופיעים מספר שיבוטים שלה בכל מקום תוך כדי שהם נעלמים וחוזרים, הקליפ נגמר כאשר החללית אשר נשאבה בהתחלה לכוכב חוזרת בחזרה למסלולה. הקליפ בוים על ידי פלוריה סיגיסמונדי. מידע על הסינגל "Sledgehammer" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Sledgehammer" באתר AllMusic מידע על היצירה "Sledgehammer" באתר Discogs מילות השיר "Sledgehammer" באתר Genius סרטון השיר "Sledgehammer" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Sledgehammer" באתר ספוטיפיי
מפרשן שחור

מפרשן שחור (שם מדעי: Istiompax indica), הוא מין של דג יחיד בסוגו ממשפחת המפרשניים החי באזורים טרופים וסבטרופיים באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט. אורכו המקסימלי הוא 4.65 מטרים ומשקלו המקסימלי 750 קילוגרמים ועל כן הוא מהגדול שבמיני המפרשנים ואחד מן הגדולים שבדגי הגרם. מפרשן זה הוא אחד הדגים המהירים ביותר בעולם ויכול להגיע למהירות של כ-130 קמ"ש. בשר המפרשן השחור משמש למאכל, וכן מרבים לדוג אותו בתור "דג ספורט". בהשוואה למפרשן לבן ולמפרשן מפוספס, המפרשן השחור מוצק בהרבה לעומת מקבליו. יש לו מקור קצר יותר וסנפיר גב מעוגל וקצר ויותר. המאפיין המייחד את המפרשן השחור משאר המפרשנים הוא סנפירי הגחון שלו, כאשר משקלו של הדג עולה על 75 קילוגרמים לא ניתן לדחוף ולהצמיד סנפירים אלה לגופו. המפרשן השחור ניזון בעיקר מסילוניות. דייגים רבים מחשיבים את המפרשן השחור כדג שמאתגר ללכוד אותו. בגלל גודלו וצורתו המיוחדת מעדיפים לדוג אותו על פני דגים אחרים. לפי מחקר שנערך, עולה כי קל יותר לדוג את המפרשן השחור לאורך חופי אוסטרליה החל מהשבוע שבו ישנו ירח מלא. המפרשן השחור נפוץ לחופי אוסטרליה וכן באזורים טרופים באוקיינוס ההודי והשקט. כמו כן, דג זה מצוי מדרום קליפורניה למפרץ קליפורניה ועד לצ'ילה כולל. הדג מצוי לרוב במים חמים ועולה לפני השטח כדי לאכול. בנוסף לאזורי מים חמימים, הדג מצוי גם בקרבת חופים ולא רק בשטחי מים פתוחים. מדיה וקבצים בנושא מפרשן שחור בוויקישיתוף מפרשן שחור, באתר ITIS (באנגלית) מפרשן שחור, באתר NCBI (באנגלית) מפרשן שחור, באתר FishBase (באנגלית) מפרשן שחור, באתר GBIF (באנגלית) מפרשן שחור באתר הרשימה האדומה של IUCN
מטרוניתא

"מטרוניתא" (1976) או "מטרוניטה" היא שמה של סדרת הדפסים מאת הצייר הישראלי איוון שוובל. ההדפסים בסדרת "מטרוניתא" נוצרו בשנת 1976 בטכניקה של תצריב והודפסו בסדנת ההדפס ירושלים. הם נוצרו בעקבות סיפור קצר מאת דניס סילק. במרכז הסדרה עומדת דמותה של ה"מטרוניתא", מילה השאובה מן המילה הלטינית 'Matrona', שמשמעותה "גברת מכובדת". בתרבות היהודית המטרוניתא היא דמות של אשה נוכרייה, המופיעה במדרשים שונים בצורות רבות ומסמלת את עם ישראל. פעמים רבות היא מהווה דמות במשלים. שוובל מתאר את דמותה של המטרוניתא כדמות ממשית, הנעה ברחובות ירושלים המודרנית, ברחוב בן-יהודה, בשכונת קריית היובל או בממילא, כשהיא מחזיקה את מפת העיר בידה. שוובל בוחר לתאר את העיר תיאור ריאליסטי, ובה מכוניות, פקקי תנועה וכן תיאורי נוף ממשי של העיר המודרנית. חלק מן התיאורים מבוססים או מושפעים מתצלומים של רחובות העיר, דבר המתבטא בקיטוע של התיאור או בזווית של נקודת המבט. עם זאת שוובל הופך את התיאור לסמלי, בעזרת הזרה פנטאסטית, המתבטאת בדמותה העירומה של המטרוניטה החוצה את רחוב בן-יהודה או במעופה מעל גגות ממילא. העובדה כי היא מחזיקה את מפת העיר, מעידה על הפיכתה לסמל של התחדשות. עירוב זה בין חדש לישן ובין ירושלים המודרנית לירושלים ה"מקראית", אופייני ליצירות רבות של האמן. ראו: גנן, משה, מטרונה, באת "דעת"
בית הכנסת בית שלום

בית הכנסת "בית שלום" (יוונית: Συναγωγή Μπεθ Σαλόμ) הוא בית הכנסת הגדול ביותר ביוון ושוכן בבירתה אתונה. הוא משמש את הקהילה הספרדית באתונה, שהיא הקהילה העיקרית בעיר. בית הכנסת נבנה ב-1935 משיש פנטלי בסגנון התחייה היוונית. ב-1975 שופץ המבנה. בית הכנסת מנוהל על ידי רבה הראשי של יוון הרב גבריאל נגרין שנבחר לתפקיד בשנת 2014 לאחר מותו של רבה הוותיק של אתונה, יעקב אראר. ממול לבניין נמצא בית כנסת נוסף, בית הכנסת עץ חיים, שהוקם בידי הקהילה הרומניוטית וכיום מתנהלות תפילות לעיתים רחוקות. יהדות יוון מדיה וקבצים בנושא בית הכנסת בית שלום בוויקישיתוף
גרגוריוס עושה המופתים

הקדוש גרגוריוס עושה המופתים (תָּאוּמַטוּרְגוּס, יוונית: Γρηγόριος ὁ Θαυματουργός‏ 213? – 270?) היה בישוף נוצרי מוקדם, מאבות הכנסייה. נולד בנאו-קיסריה (כיום ניקסר, טורקיה) למשפחת עובדי אלילים. שמו המקורי היה תאודורוס. הוא תכנן (ואולי כבר החל) ללמוד משפטים באקדמיה הידועה בבריטוס, אך אז נישאה אחותו לפקיד בכיר בממשל הרומי בארץ ישראל. הצעיר בן השש-עשרה נסע עמה לקיסריה, שם פגש במלומד הנוצרי החשוב אוריגנס והוקסם על ידו. הוא נטש את תוכניותיו, נטבל לנצרות בשמו החדש גרגוריוס והחל ללמוד תאולוגיה. הוא שהה עם אוריגנס כשמונה שנים ועם שובו לנאו-קיסריה נסמך לבישוף בקהילה הנוצרית הזעירה על ידי מטרופוליט פונטוס, פדימוס. לפי הסיפורים אודותיו, מנתה זו רק שבעה-עשר איש כשהחל בכהונתו אך הודות להטפותיו ודוגמתו האישית נותרו בעיר רק שבעה-עשר עובדי אלילים כשמת. הוא גם ארגן חגיגות ושעשועים כדי למשוך את הקהל לדרשותיו. גרגוריוס היה איש כנסייה ומנהלן יותר מאשר הוגה שיטתי. בהיותו בקומונה הוא מינה אלכסנדר מקומנה לבישוף העיר. רק מעט מכתביו שרדו וגם אלה לא עסקו ברובם בהגות הדת ולפחות חלקם אמנם מיוחסים לו אך נראה שנכתבו בידי אחרים. הכריזמה והתהילה שרכש התבטאו במספר הגדול של המופתים והנסים שיוחסו לו, שבעקבותיהם רכש את הכינוי "תאומטורגוס." האנציקלופדיה הקתולית העירה אודותיו: "המח האוריינטלי נוטה כל כך אחר העל-טבעי עד שהיסטוריון רציני יתקשה לקבל הכל, אך אין ספק שאם התואר הגיע למישהו, הרי זה הוא." בין הפלאות שחולל נמנו, בין השאר, עקירת הר שהפריע לבניין כנסייה עתידה והעתקתו למקום אחר; ייבוש אגם שבגללו רבו שני אחים; ונטיעת מטהו בקרקע והפיכתו לעץ עצום ששורשיו סכרו את הנהר מלהציף את אדמות התושבים. ב-250 נמלטו הוא ורבים מהנוצרים בעיר להרים מאימת רדיפותיו של הקיסר דקיוס. ב-256 פלשו הגותים לאזור וגרגוריוס תיאר באיגרת את החורבן וההרס שהותירו בעקבותיהם. ב-264 הטה גרגוריוס שכם למאבקים הכריסטולוגיים הגדולים ששיסעו את הכנסייה עוד טרם ועידת ניקיאה, וסייע בארגון ועידת אנטיוכיה הראשונה. עשרות כמרים רמי-דרג התאספו כדי להגן על האורתודוקסיה ולהדיח פאולוס מסמוסטה, בישוף אנטיוכיה, שהחזיק בהשקפה לפיה אלוהים אימץ את ישו והטביע בו את ישותו רק לאחר שנולד כבן-תמותה. באותן שנים התעמת גרגוריוס רבות גם עם כתות והוגים אחרים שלא קיבלו את השילוש במתכונתו האורתודוקסית, בייחוד הסבליאנים והטריתאיסטים. בחיבור החשוב ביותר שמיוחס לו בוודאות, "הצהרת האמונה" (Έκθεσης της πίστεως) משנות ה-260, קבע: "לפיכך, בתוך השילוש לא נברא דבר ממשנהו ולא הוסף דבר שלא היה מבראשית. דבר איננו כפוף למשנהו, ואיננו נעלה עליו. מעולם לא היה מבלעדי האל הבן, והאל הבן לא היה מעולם מבלעדי רוח הקודש. השילוש עומד וקיים לעד ולעולמי עולמים." לפי מסורת הכנסייה האורתודוקסית, יוחנן השליח עצמו התגלה אליו בעזרת מרים הבתולה והעביר לו את עיקרי משנתו בנושא. בין שאר כתביו היה גם הספד ארוך לאוריגנס. הוא הוכרז כקדוש ויום החג שלו (בכל הכנסיות) הוא ה-17 בנובמבר. מדיה וקבצים בנושא גרגוריוס עושה המופתים בוויקישיתוף גרגוריוס עושה המופתים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גרגוריוס תאומטורגוס באנציקלופדיה הקתולית