laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גסטון פרננדס

גסטון ניקולאס פרננדס (בספרדית: Gastón Nicolás Fernández; נולד ב-12 באוקטובר 1983 בלאנוס שבפאתי בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בשורות אסטודיאנטס לה פלאטה. פרננדס החל לשחק בריבר פלייט וערך את הופעת הבכורה במדי הקבוצה במהלך 2002. הוא היה בסגל הקבוצה שזכתה באליפות הקלאוסורה לשנת 2003. בשל גילו הצעיר, הושאל לשנה לראסינג קלוב והצטיין בשורותיה. הוא בלט בזכות מהירותו והשליטה הטובה בכדור. הוא חזר לריבר פלייט ב-2005 ושיחק בה במשך שנתיים אך לא הצליח להפוך לשחקן מרכזי בקבוצה למרות הציפיות הרבות ממנו. הוא הושאל בשנית, הפעם לקבוצת מונטריי ממקסיקו ונחל בה הצלחה. ב-2007 הוא הובא לסן לורנסו תמורת 1.5 מיליון דולר, זאת על פי דרישתו של מאמן הקבוצה דאז רמון דיאס. פרננדס הבקיע 9 שערים והפך למלך השערים של הקבוצה ולאחד הגורמים העיקריים לזכייתה באליפות הקלאוסורה. מצבה הכלכלי של הקבוצה לבסוף הביאה לשחרורו ופרננדס עבר בפעם השנייה בקריירה שלו לליגה המקסיקנית, הפעם לקבוצת טיגרס ששילמה עבור כרטיסו 3.3 מיליון דולר. הוא שיחק בה עונה אחת לפני שעבר לאסטודיאנטס לה פלאטה בה הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצה שהגיעה לגמר גביע סודאמריקנה 2008 וזכתה בגביע ליברטדורס 2009, כשפרננדס מבקיע את אחד מהשערים בגמר בברזיל מול קרוזיירו. באותה שנה הוא חזר לטיגרס וזכה איתה בסופרליגה הצפון אמריקנית. ב-2010 הוא שב לשחק באסטודיאנטס וזכה איתה באליפות האפרטורה, תוך שהוא הופך למלך השערים של הקבוצה עם 6 כיבושים. עקב יציאתו הבעייתית מטיגרס הוא נקנס ונמנע ממנו להשתתף בטורניר איניסיאל 2013. ב-2014 עבר לפורטלנד טימברס מה-MLS. פרננדס שיחק בנבחרות הצעירות של ארגנטינה ונחשב לאחד הכישרונות העולים בכדורגל הארגנטינאי אך אופיו הבעייתי ונטייתו להסתכסך עם מאמניו פגעו בהתקדמותו. ריבר פלייט אליפות ארגנטינה: 2003 (קלאוסורה) סן לורנסו אליפות ארגנטינה: 2007 (קלאוסורה) טיגרס הסופרליגה הצפון אמריקאית: 2009 אסטודיאנטס גביע ליברטדורס: 2009 אליפות ארגנטינה: 2010 (אפרטורה) מדיה וקבצים בנושא גסטון פרננדס בוויקישיתוף גסטון פרננדס, באתר Transfermarkt גסטון פרננדס, באתר Soccerway גסטון פרננדס, באתר WorldFootball.net גסטון פרננדס, באתר FootballDatabase.eu
טקסס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טקסס – מדינה בארצות הברית רפובליקת טקסס – מדינה שהתקיימה לזמן קצר עד שסופחה לארצות הברית טקסס (להקה) – להקת רוק סקוטית טקסס הולדם – משחק קלפים טקסס ריינג'רס – קבוצת בייסבול מהעיר ארלינגטון שבטקסס, המשחקת בליגת ה-MLB טקסס (ספר) – רומן מאת ג'יימס מיצ'נר שפורסם ב-1985 מבצע טקסס – מבצע חשאי להעברת יהדות אירופה לטקסס כדי להצילם מגרמניה הנאצית
גביע איסטנבול

גביע איסטנבול הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב העולמי לנשים (WTA) הנערך מאז שנת 2005 בעיר איסטנבול שבטורקיה. במסגרת הטורניר מתנהלים המשחקים על מגרשי חימר פתוחים. בין הזוכות המפורסמות בעבר: ונוס ויליאמס וילנה דמנטייבה. אתר האינטרנט הרשמי של גביע איסטנבול (באנגלית) גביע איסטנבול, באתר ה-WTA (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס ובנושא טורקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ערבים זוכי פרס נובל

תשעה אנשים ממוצא ערבי וארגון ערבי אחד זכו בפרס נובל בתחומים השונים. חמישה מהזוכים הם ילידי מצרים. אחת הזוכות היא יזידית. שניים מהזוכים הם צאצאי ערבים נוצרים שהיגרו למדינות אמריקה. כ-1% מהזוכים בפרסי נובל הם ערבים, בעוד שיעורם באוכלוסיית העולם הוא כ-5.8%. תופעה דומה לזו ניתן לראות אצל כל קבוצות העמים שמקובל לזהות עם העולם השלישי. גם באמריקה הלטינית, באפריקה שמדרום לסהרה (לא כולל דרום אפריקה), סין, הודו ודרום-מזרח אסיה (לא כולל יפן) שיעור זוכי פרס נובל נמוך מאוד לעומת שיעור האוכלוסייה המקומית מתוך אוכלוסיית העולם. חלוקת הזוכים לפי נושאים: שלום: שישה זוכי פרס נובל מתוך 128, שהם כ-3.9% מכלל הזוכים בתחום זה. שיעור זה נמוך במעט משיעור הערבים באוכלוסיית העולם. כימיה: שני זוכי פרס נובל מתוך 184, שהם כ-1.1% מכלל הזוכים בתחום זה. רפואה ופיזיולוגיה: זוכה אחד בפרס נובל מתוך 219 (0.5%). ספרות: זוכה אחד בפרס נובל מתוך 116, כ-0.9% מכלל הזוכים בתחום זה. עם זאת, פרס נובל לספרות נתון לביקורת רבה על הטיה אירופוצנטרית בבחירת הזוכים. לבד מזוכה זה, היה רק עוד זוכה בודד בפרס נובל לספרות, שפרסם בשפה שמית (ש"י עגנון) ומספר כלל הזוכים בפרס, שפרסומיהם לא היו בשפות הודו-אירופיות, מגיע לשמונה בלבד. בשתי הקטגוריות הנוספות, פיזיקה וכלכלה, אין כלל זוכים ערבים. ישראלים זוכי פרס נובל זוכי פרס נובל ממוצא יהודי Swedish Poet Wins Nobel Prize for Literature by JULIE BOSMAN, New York Times, October 6 2011: "The selection of a European writer for the literature Nobel — the eighth in a decade — renewed criticisms that the prize is too Eurocentric". "Sir Peter Medawar". New Scientist. 12 באפריל 1984. נבדק ב-27 בפברואר 2014. {{cite web}}: (עזרה) Elias James Corey – Autobiography ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ונטו

ונטו (איטלקית: Veneto) הוא מחוז בצפון-מזרח איטליה, הגובל במחוזות לומברדיה, פריולי-ונציה ג'וליה, אמיליה-רומאניה, טרנטינו-אלטו אדיג'ה ובמדינת אוסטריה. המחוז שוכן בין הרי האלפים לים האדריאטי, ובתוכו זורם נהר הפו. בירת המחוז היא העיר ונציה. כלכלת המחוז, אשר בעבר הייתה מבוססת בעיקר על חקלאות ודיג, מבוססת כיום על תעשייה כבדה, תעשיית אופנה ומפעלי היי-טק. באוקטובר 2017 נתקיים במחוז משאל עם ובו הכריעו התושבים בעד דרישה לאוטונומיה. ונציה ורונה ויצ'נצה פדובה סקיו טרוויזו קורטינה ד'אמפצו אתר האינטרנט הרשמי של ונטו ונטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ונטו (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית ונטו, ברשת החברתית פייסבוק ונטו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ונטו, ברשת החברתית אינסטגרם ונטו, סרטונים בערוץ היוטיוב יוסף ישראל, הדרכים כבר לא מובילות לרומא: ונציה ומילאנו הולכות למשאל עם על אוטונומיה, נבדק ב-2017-11-28, באתר חדשות עשר AP ודבר ראשון, ‏שני מחוזות עשירים בצפונה של איטליה הצביעו במשאל עם בעד אוטונומיה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 23 באוקטובר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דניאל גילה

דניאל גילֶה (בצרפתית: Daniel Guilet; ‏10 בינואר 1899 – 14 באוקטובר 1990) היה כנר צרפתי ובהמשך אמריקאי, שנודע בעיקר כאחד ממייסדי שלישיית בוזאר. גילה נולד ברוסטוב על הדון שברוסיה הצארית וגדל בפריז. בין מוריו בקונסרבטואר של פריז היו ג'ורג'ה אנסקו וגיום רמי. הוא ניגן ברביעיית המיתרים קאלווה וכסולן ויצא למסעות קונצרטים ברחבי צרפת עם מוריס ראוול כפסנתרן מלווה. גילה היגר בשנת 1941 לארצות הברית וכעבור שנה הקים רביעיית מיתרים, שנשאה את שמו. בשנת 1944 הצטרף להתזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית, בניצוח ארטורו טוסקניני; גילה התמנה לכנר הראשי בשנת 1951 ונשאר בתפקידו זה עד לפרישת טוסקניני, כשהתזמורת שינתה את שמה ל-Symphony of the Air. בשנת 1954 הזמין גילה את הצ'לן ברנרד גרינהאוס להצטרף אליו ואל בפסנתרן מנחם פרסלר, שאתו הקליט בעבר, בנגינה בלתי-רשמית - כנראה, כפי שגרינהאוס הגדיר זאת כעבור 25 שנים, סתם "לנגן אי-אילו מיצירות מוצרט". כפי שהשתשלשלו העניינים, השלושה כינו את הקבוצה שיצרו "שלישיית בוזאר" (שלישיית האמנויות היפות, בצרפתית) והחלו לתת הופעות פומביות בפסטיבל טנגלווד בשנת 1955. להרכב יצא שם בינלאומי ועם מותו של גילה, כעבור 45 שנים, 30 שנה לאחר פרישתו, תיאר הניו יורק טיימס את השלישייה כמי שעודנה "השלישייה הראשונה במעלה" בתחום המוזיקה הקאמרית בעולם כולו. גילה פרש מביצוע בשנת 1969 ולאחר זאת המשיך ללמד באוניברסיטת אינדיאנה, בבית הספר מנהטן למוזיקה, בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה במונטריאול, באוניברסיטת אוקלהומה ובאוניברסיטת ביילור. הוא מת כתוצאה מאירוע מוחי בשנת 1991. דניאל גילה, באתר MusicBrainz (באנגלית) דניאל גילה, באתר Discogs (באנגלית)
מונא, מלכת ירדן

מונא אל-חוסיין (בערבית: منى الحسين; נולדה ב-25 באפריל 1941) היא המלכה האם של ממלכת ירדן, שהייתה אשתו השנייה של חוסיין, מלך ירדן. היא אמו של עבדאללה השני, המלך הנוכחי של ירדן מהשושלת ההאשמית. היא בריטית מלידה, ושינתה את שמה והתאסלמה עם נישואיה. נולדה בשם אנטואנט "טוני" אבריל גרדינר (באנגלית: Antoinette "Toni" Avril Gardiner) בצ'ילמונדיסטון, סאפוק שבאנגליה, למשפחה בריטית נוצרית. בילדותה למדה בקואלה לומפור בבית ספר בריטי עד עזיבת הבריטים את מלזיה. בזמן עבודתה בסט הסרט הבריטי "לורנס איש ערב" היא פגשה במלך חוסיין, שבא לסט מדי פעם כדי לבדוק מה שלום חייליו ששימשו כניצבים בסרט. אנטואנט גרדינר נישאה לחוסיין מלך ירדן ב-25 במאי 1961 בבירת ירדן, עמאן. עם נישואיה לחוסיין היא שינתה את שמה והתאסלמה. בשנות נישואיהם נולדו לזוג ארבעה ילדים: 1. המלך עבדאללה (נולד ב-1962) - מלך ירדן הנוכחי 2. הנסיך פייסל (נולד ב-1963) זוג תאומות (נולדו ב-1968): 3. הנסיכה עיישה 4. הנסיכה זיין ב-21 בדצמבר 1972 מונא התגרשה מחוסיין, אך שמרה על תוארה כ"נסיכת ירדן" והמשיכה להתגורר בה. מונא עסקה בפיתוח הסיעוד בירדן, והקימה את קרן המלגות לסיעוד על שמה. בשנת 1962 הקימה את "מכללת הנסיכה מונא לסיעוד", כיום "מכללת הנסיכה מונא למקצועות סיעוד ומקצועות הבריאות". מדיה וקבצים בנושא מונא, מלכת ירדן בוויקישיתוף Princess Muna College, web.archive.org, ‏2014-02-22 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא ירדן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Science and Technology Daily

Science and Technology Daily הוא יומון סיני לענייני מדע וטכנולוגיה. העיתון יוצא לאור על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של סין, ומשמש מקור למידע רשמי לענייני מדע וטכנולוגיה ברפובליקה העממית של סין. לעיתון גרסת אינטרנט המופיעה מאז 1997. העיתון מכסה בכתבותיו את מדיניות ממשלת סין בתחומי המדע והטכנולוגיה, וכן עוסק בחידושים בתחומים אלה מרחבי העולם. לעיתון נציגויות בכל מחוזות סין וכן במספר מדינות, בהן ארצות הברית, בריטניה, צרפת, רוסיה, יפן, ברזיל וישראל. קהל הקוראים העיקרי של העיתון, אליו מכוונים הכותבים, כולל חוקרים ומדענים, אנשי אקדמיה ותעשייה בסין, וכן דרגים שונים של מקבלי החלטות בסין, אנשי מינהל מקומיים ואנשי עסקים הפועלים בתחומי מחקר ופיתוח. בנוסף מהווה העיתון מקור חשוב ולעיתים בלעדי למשקיפים מחוץ לסין, המעוניינים לקבל מידע על מחקר ופיתוח בסין ועל מגמות שונות של הממשל בנושאי מדע וטכנולוגיה. כמו בעיתון יומון העם, מהווה העיתון Science and Technology Daily כלי להעברת עמדות ממסדיות בתחומי מדינות מדעית וטכנולוגית. העיתון מהווה פלטפורמה לפרסום קווים מנחים של המפלגה הקומוניסטית של סין ושל הממשלה, בתחום המדע והטכנולוגיה. אתר האינטרנט הרשמי של Science and Technology Daily (בסינית) אתר מהדורת האינטרנט של העיתון (בסינית) אתר האינטרנט של העיתון - כולל קובצי PDF של מהדורת הדפוס (בסינית)
דניאל נגראנו

דניאל נגראנו (באנגלית: Daniel Negreanu; נולד ב-26 ביולי 1974) הוא שחקן פוקר מקצועי, בן להורים ממוצא רומני שהיגרו לקנדה, המתגורר בלאס וגאס. נגראנו נחשב לאחד משחקני הפוקר הטובים בעולם, וברשותו שבעה צמידי אליפות העולם בפוקר ושני תארים של סבב הפוקר העולמי. כינויו הוא "kid poker" (ילד הפוקר), כינוי שנשאר לו מימי צעירותו. נגראנו החל את דרכו כשחקן פוקר בתור נער בטורונטו. לאחר שצבר סכום כסף משמעותי נסע לנסות את מזלו בלאס וגאס, אך התרושש ונאלץ לחזור לטורונטו על מנת לחזור ולהרוויח כסף שיאפשר לו לשחק. לאחר שחזר לווגאס הפך לאחד השחקנים המצליחים בעולם, כאשר הוא ידוע במיוחד ביכולתו יוצאת הדופן "לקרוא" רמזים מסגירים משחקנים אחרים ולנחש את ידיהם. בטורניר "$1,000,000 The Big One for One Drop" באליפות העולם בפוקר 2014 הפסיד בקרב ראש בראש מול דניאל קולמן. קולמן הרוויח סכום של 15.3 מיליון דולר, הפרס השני בגובהו עד אז. לאחר ריב מתוקשר עם דאג פולק, הציע פולק לנגראנו אתגר בו ישחקו אחד נגד השני עם הימור צד על סך מיליון דולר. הם החלו לשחק בתחילת 2021, ולאחר ששיחקו כ-25 אלף ידיים, בהם הרוויח פולק כ-1.2 מיליון דולר, הגיעו להסכמה להפסקת האתגר. ב-2024 זכה בצמיד השביעי שלו, והראשון לאחר עשור, כשניצח את אליפות שחקני הפוקר. נכון ליוני 2024, נגראנו זכה בסך של כ-53.9 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-23.4 מיליון דולר בסבב אליפות העולם. נגראנו טבעוני ומנהל בלוג המתעדכן באופן תדיר. ב-2005 התחתן עם לורי לין וובר והם התגרשו ב-2007. ב-2019 התחתן עם אמנדה לטרמן. מדיה וקבצים בנושא דניאל נגראנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דניאל נגראנו (באנגלית) דניאל נגראנו, ברשת החברתית פייסבוק דניאל נגראנו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דניאל נגראנו, סרטונים בערוץ היוטיוב דניאל נגראנו, ערוץ באתר Twitch.tv דניאל נגראנו, באתר The Hendon Mob דניאל נגראנו, באתר Global Poker Index דניאל נגראנו, באתר אליפות העולם בפוקר דניאל נגראנו, באתר סבב הפוקר העולמי דניאל נגראנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) It's Happening: MILLION DOLLAR Grudge Match vs. Daniel Negreanu, סרטון בערוץ "Doug Polk", באתר יוטיוב (אורך: 15:19) ציוץ של Doug Polk ברשת החברתית אקס (טוויטר), 4 בפברואר 2021 Jon Sofen, David Salituro,‏ Daniel Negreanu Wins 7th WSOP Bracelet in $50,000 Poker Players Championship, באתר PokerNews,‏ 27 ביוני 2024 (באנגלית)
מודל מתמטי

מודל מתמטי הוא מודל, המשתמש בשפה מתמטית על מנת לתאר מערכת. מודלים מתמטיים נמצאים בשימוש נרחב לא רק בתחומי מדעי הטבע וההנדסה (כגון פיזיקה, ביולוגיה, כימיה ומדעי כדור הארץ) אלא גם במדעי החברה (כגון כלכלה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, מדעי המדינה) ולמעשה בכל תחום המשתמש במתמטיקה על מנת לתאר את עולמו. תהליך הפיתוח של המודל המתמטי נקרא "מידול מתמטי" ועל פי רוב הוא מצריך הבנה מתמטית טובה מספיק המאפשרת למפתח המודל להשתמש בכלים המתמטיים הנדרשים על מנת לתאר את המערכת אותה הוא חוקר. קיימים סוגים רבים של מודלים מתמטיים, בין היתר כמערכת דינמית, כמודל סטטיסטי, משוואה דיפרנציאלית, תהליך סטוכסטי ואף כמשחק בתורת המשחקים ומודל אחד אף יכול להכיל מרכיבים שונים היוצרים יחד את המודל המתמטי של המערכת הכוללת. מטרת המודל המתמטי (כמו כל מודל אחר) היא לספק תיאור מופשט של המציאות, שיהיה מספיק ריאלי ומספיק גמיש כדי לבצע ניתוחים, הערכות, חיזוי והסקת מסקנות על המערכת במציאות. ציטוט ידוע של הסטטיסטיקאי ג'ורג' בוקס בהקשר זה הוא ש"כל המודלים שגויים, אך חלקם מועילים", כלומר אף מודל אינו מדויק לחלוטין והוא בסך הכל פישוט של מציאות מסוימת, אך לעיתים בחינת המודל מעלה תובנות מעניינות וחשובות להבנת המערכת הכללית. למעשה, השימוש במודל מתמטי מאפשר יישום עקרונות מתחום אחד (מתמטיקה) כדי לפתור בעיות מתחום אחר—למשל, מדעי החברה. בפיזיקה עוסקים על פי רוב במידול מתמטי של תופעות פיזיקליות. משוואות המכניקה הקלאסית הם מודל המתאר את התנועה ושינויה כתלות בכוחות, תוך שימוש בחשבון אינפיניטסימלי העוסק בשינויים. תורת הקוונטים עושה שימוש במשוואות דיפרנציאליות ובסטטיסטיקה. הרמן אבינגהאוס מידל מתמטית את תהליך השכחה כתהליך דעיכה מעריכית, דהיינו   R = R 0 e − λ t {\displaystyle \ R=R_{0}e^{-\lambda t}} כאשר R 0 {\displaystyle R_{0}} הוא רמת הזכירה הבסיסית אשר ממנה לא סביר שניתן לסגת עוד, t הוא הזמן שעבר מאז הלמידה ו-λ היא הפרמטר הקובע באיזה קצב הזיכרון ידעך. מובן לכל בר דעת שמודל זה אינו מתאר במדויק את תהליך השכחה, אך יחד עם זאת המידול המתמטי נותן לחוקר אפשרות לחזות ולנתח אירועים דומים. גידול אוכלוסין ניתן למדל באמצעות תהליך גידול אקספוננציאלי, דהיינו   N = N 0 e n t {\displaystyle \ N=N_{0}e^{nt}} , כאשר המעריך הוא חיובי הפעם. מודל מסוג זה מנבא את גודל האוכלוסייה כעבור t יחידות זמן אם קצב גידול האוכלוסייה הוא n אנשים ליחידת זמן ו- N 0 {\displaystyle N_{0}} הוא גודל האוכלוסייה המקורית. תורת התורים היא ענף בחקר ביצועים המבצע אופטימיזציה ומחקר למערכות תורים, על פי רוב באמצעות מודל תורים כזה או אחר שאינו מהווה אלא הפשטה של תור אמיתי באמצעות מערכת משוואות מתמטיות (שרשרת מרקוב במקרה הזה). על אף ההבדלים המהותיים בין המודל למציאות, התובנות שניתן לקבל ממחקר של מודל כזה מהוות בסיס מתמטי מוצק שעל פי רוב עדיף על מודלים לא-כמותיים אחרים. טימותי גוורס, מתמטיקה, ידיעות ספרים, 2007, הפרק "מודלים", עמ' 15–31. מדיה וקבצים בנושא מודל מתמטי בוויקישיתוף ארז גרטי, איך מתאימים מודל מתמטי לתצפיות מדעיות?, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 5 בנובמבר 2011 בניית מודלים מתמטיים של תופעות – כיוונים שונים, מצגת מכנס לחינוך מתמטי, 2002 ברנד סרינג, עיבוד נתונים במעבדת הפיזיקה: התאמת מודל מתמטי לנתונים, באתר מורי הפיזיקה מודל מתמטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מודלים מתמטיים, דף שער בספרייה הלאומית
דגל התעופה האזרחית האוסטרלית

דגל האוויר האזרחי של אוסטרליה הוא הדגל אשר בשימוש רשות התעופה האזרחית של אוסטרליה. עיצובו של הדגל מבוסס על עיצובו של דגל האוויר האזרחי של הממלכה המאוחדת, צלב לטיני כחול כהה ממוסגר בלבן על שדה כחול בהיר והיוניון ג'ק משובץ בקנטון. כאשר הדגל אומץ לראשונה בשנת 1935, הוא הושחת בכוכבים אשר משובצים בדגל אוסטרליה בצבע צהוב והצלב הדרומי נטוי בזווית של 45 מעלות (זאת אומרת שהכוכב הקטן שובץ בתוך אחד הזרועות של הצלב הכחול). בשנת 1948 שונה צבע הכוכבים ללבן. על פי התכנון המקורי, נועד הדגל להיות מונף בשדות תעופה ועל מטוסים אזרחיים חונים. כאשר המנהג להניף דגלים על מטוסים חונים פסק, אומץ הדגל על ידי סוכנויות אוסטרליות כגון רשות התעופה האזרחית ובשימוש משרד התחבורה האוסטרלי. דגל התעופה האזרחית האוסטרלית, באתר דגלי העולם (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא אוסטרליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מאלט (משקה)

מאלט, הקרוי גם בירה שחורה, הוא משקה לא-אלכוהולי. המשקה מיוצר בדומה לבירה, אך נעשה שימוש בלתת קלוי כהה כדי להעניק למשקה גוון שחור, וזמן תסיסת השמרים קצר במיוחד כדי שהמשקה לא יהיה אלכוהולי. למשקה נוסף סוכר להשגת טעמו המתוק. גרסת המשקה הנמכר בישראל היא פרי פיתוח מקומי וייחודית בטעמה. בשנת 1934 הוקמה בראשון לציון מבשלת הבירה הראשונה בארץ בשם "Palestine Brewery Ltd", שבנוסף לבירה אלכוהולית יצרה גם מאלט בשם "ראשונייה". מכיוון שהבירה האלכוהולית לא הייתה פופולרית בישראל, הוחלט על פיתוח משקה בירה הקרוב יותר למשקה קל. לשם כך הובא במיוחד לארץ מומחה צ'כי, שפיתח את הנוסחה הייחודית המוכרת בארץ כ"בירה שחורה", וזו נמכרה כמותג "נשר מאלט". עד שנת 1987 הייתה נשר מאלט הבירה השחורה היחידה שנמכרה בארץ. כיום מיוצרים ונמכרים בישראל שלושה מותגים של מאלט: נשר מאלט, מהמותגים הוותיקים בישראל, המיוצר על ידי חברת טמפו משקאות, מאלט סטאר, המיוצר אף הוא על ידי חברת טמפו משקאות, ומאלטי (נקרא בתחילת דרכו "טובורג מאלט"), שמיוצר החל משנת 1995 על ידי חברת מבשלות בירה ישראל בע"מ. כל שלושת המותגים נמכרים גם בגרסת דיאט. מדיה וקבצים בנושא מאלט בוויקישיתוף userdd9f9c, בירה שחורה - כל הסיבות התזונתיות והבריאותיות לאהוב אותה, באתר דיאטה, ‏2017-02-15 ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מקס ריכטר

מקס ריכטר (נולד ב-22 במרץ 1966) הוא מלחין, נגן ומפיק מוזיקלי ממוצא גרמני המתגורר בבריטניה. ריכטר נולד בגרמניה בשנת 1966 ועבר עם משפחתו לבריטניה בגיל צעיר. למד קומפוזיציה ופסנתר באוניברסיטת אדינבורו, באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון ואצל המלחין האיטלקי הנודע לוצ'אנו בריו בפירנצה. עם סיום לימודיו, יסד ביחד עם שותפים הרכב מוזיקלי קלאסי בשם Piano Circus וניגן בו במשך 10 שנים. ההרכב זכה להצלחה ופרסם חמישה אלבומים בחברת תקליטים הבריטית דקה, בהם ניגנו יצירות של מלחינים קלאסיים בני-זמננו כמו ארוו פרט, פיליפ גלאס, בריאן אינו, מייקל ניימן, ג'וליה וולף וסטיב רייך. לאחר שנים של נגינה בהרכב התפנה ריכטר לקריירת סולו והוציא ארבעה אלבומי סולו: Memoryhouse בשנת 2002, The Blue Notebooks בשנת 2004, Songs From Before בשנת 2006, 24 Postcards in Full Colour בשנת 2008 ו-Infra בשנת 2010. בשנת 2005 הפיק את האלבום Lookaftering לזמרת האנגליה ואשטי בוניאן. בשנת 2007 כתב את הפסקול לסרט הישראלי ואלס עם באשיר של הבמאי ארי פולמן, ובשנת 2008 זכה בפרס האקדמי לקולנוע האירופי לפסקול מקורי שכתב לסרט. ריכטר גם הלחין את הסרט "כנס העתידנים" של פולמן. בשנת 2012 הוא יצר פסקול לסרט "ספרד" של אניה סלומונוביץ. בשנת 2014 הלחין את הפסקול של הסדרה "הנותרים". בשנת 2015, שחרר את האלבום המאוד שאפתני SLEEP, המבוסס על קונספט של שנת לילה, ועל כן אורכו הוא כ- 8.5 שעות. האלבום כולל קטעים שברובם ארוכים (20–30 דקות) ומתבסס על הלחנה מינימליסטית לפסנתר, כלי קשת (כינור, ויולה וצ'לו), קולות ווקליים (סופרנו) וסנת'יסייזרים. הביקורות שיבחו את האלבום מאוד ואת ריכטר על הלחנתו. ריכטר תיאר את האלבום כ- "שיר ערש באורך 8 שעות". בנוסף לאלבום, שוחררה גרסה קצרה יותר של האלבום, From SLEEP, הנותנת טעימה באור של שעה מקטעים שונים ב- SLEEP המקורי. בשנת 2016, הלחין מקס ריכטר את הפסקול לסרט המדע בדיוני "מורגן" של הבמאי לוק סקוט, בנו של רידלי סקוט. מדיה וקבצים בנושא מקס ריכטר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מקס ריכטר מקס ריכטר, ברשת החברתית פייסבוק מקס ריכטר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מקס ריכטר, ברשת החברתית אינסטגרם מקס ריכטר, סרטונים בערוץ היוטיוב מקס ריכטר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מקס ריכטר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מקס ריכטר, באתר ספר הקולנוע הישראלי מקס ריכטר, באתר AllMovie (באנגלית) מקס ריכטר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מקס ריכטר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) מקס ריכטר, באתר ספוטיפיי מקס ריכטר, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) מקס ריכטר, באתר Last.fm (באנגלית) מקס ריכטר, באתר AllMusic (באנגלית) מקס ריכטר, באתר MusicBrainz (באנגלית) מקס ריכטר, באתר דיזר מקס ריכטר, באתר Discogs (באנגלית) מקס ריכטר, באתר Songkick (באנגלית) מקס ריכטר, באתר טיידל (באנגלית) האתר הרשמי של מקס ריכטר. מתן שירם, ‏המאפיה האיטלקית שולטת, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2008
כפיל

כפיל הוא אדם אשר מופיע במקום אדם אחר עמו הוא חולק דמיון חזותי למטרות שונות. להבדיל מחקיין, אשר לרוב מופיע בפני קהל המודע לחיקוי, מטרתו של כפיל היא להופיע ללא ידיעת הצופים בו כי לא מדובר באדם המקורי. בכפיל משתמשים למטרות ביטחונו של האדם אותו הוא משמש, הטעיה או, בקולנוע ובטלוויזיה, למלא מקומו של שחקן בסצינות מסוימות. שימוש בכפילים מסיבות ביטחוניות, כגון חשש לחיי אדם כלשהו, מצריך לעיתים שכירת שחקן אשר יכול לגלם את דמותו ומנהגיו של מושא החיקוי באופן מוצלח. כפילים אלו לעיתים משתמשים בניתוחים פלסטים כדי לשוות מראה זהה למושא החיקוי. ישנן סצנות בהן משתמשים בכפיל. סצינות אלה יכולות להיות כאלו הדורשות יכולות מסוימות אשר חסרות לשחקן המקורי, כגון נגינה, ריקוד, הטסת מטוס או פעלולים מסובכים ומסוכנים, או שדורשות דבר מה מהשחקן אותו אינו מוכן לבצע, כגון הופעה בעירום (במקרה זה, נקרא הכפיל לעיתים כפיל גוף). לדוגמה, בסרט פורסט גאמפ, בו הגיבור מגולם בידי טום הנקס, קטעי הריצה מבוצעים בידי כפיל - בידי אחיו הצעיר של טום, ג'ים הנקס. במקרים מסוימים משתמשים בכפילים גם כדי לפנות זמן לאדם אותו הם מדמים להיות. כך, למשל, יכול להתפנות שחקן לצילום סצינות הדורשות אותו בעוד שצילומים בהם ניתן להסתפק בכפיל מתבצעים במקביל. שימוש נוסף בכפיל, שנובע מסיבות טכניות, נעשה בחלק מהסצנות בהן הדמות המגולמת בידי השחקן ניצבת מול מראה. אחת הדרכים למנוע מהמצלמה להשתקף במראה, לצד דמות השחקן היא שימוש בחלון במקום במראה, כשמצדו השני של החלון נמצא כפיל של השחקן. בקולנוע ובטלוויזיה משתמשים לעיתים בכפילים לצורך ביצוע חזרה לסצינות בפני הבמאי, הצלם או אנשי התאורה וההקלטה כדי שאלו יוכלו להעריך את אופן ביצוע הסצנה בטרם הצילום בפועל. במקרים שכאלו הכפילים יבצעו את הסצנה כולה, לרבות הדיאלוג והפעולות אותם נדרשות דמויותיהם לבצע. בחלק מהמקרים פני הכפיל לא צריכים להיות דומים לפני השחקן אותו הוא מחליף. במקרים אלו די בדמיון גופני כללי. ואכן, בהרבה פעלולים מסוכנים, הנצפים בקולנוע, אין התמקדות בפני הכפיל, או שהוא בכלל מצולם עם גבו למצלמה. פני השחקן נראים רגע לפני ורגע אחרי הפעלול. אך בעת הפעלול עצמו, שאותו מבצע כפיל, לא נראים פני השחקן וגם לא פני הכפיל. אולם במקרים אחרים, הדמיון בין הכפיל לשחקן אותו הוא מחליף צריך להיות רב. במקרים אלו משתמשים, לעיתים בקרוב משפחה של השחקן, או אפילו באחיו התאום. פעלולן תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני, על פיה פול מקרטני מת והוחלף בכפיל בלא ידיעת הציבור שבוע הדופלגנגר
גלריה רוזנפלד

גלריה רוזנפלד היא גלריה לאמנות השוכנת בקריית המלאכה בתל אביב-יפו. גלריה זו היא אחת מן הגלריות המסחריות הוותיקות בישראל. גלריה רוזנפלד הוקמה בשנת 1952 ברחוב דיזנגוף, על ידי אליעזר רוזנפלד, אספן וסוחר אמנות. בשנות החמישים ושישים של המאה ה-20 הפכה לאחת מן הגלריות המצליחות בישראל. הגלריה הייתה מזוהה עם אמנים כמרסל ינקו, משה ברנשטיין ואחרים. בשנת 1995, לאחר תקופה ארוכה בה הידרדר מעמדה של הגלריה בעולם האמנות הישראלי, עבר ניהול הגלריה לידי צקי רוזנפלד ונערך בה בשנת 1999 שיפוץ מקיף. בין האמנים המזוהים עם הגלריה נמנים רועי רוזן, אפרת נתן, תמר קרוון, טל שוחט, אלעד רוזן, בועז ארד, תמיר צדוק, ורד נסים, אלונה רודה, זמיר שץ, אנה לוקשבסקי, אלי גור אריה ואחרים. ב-26 במרץ 2009 עברה הגלריה למקום חדש בקריית המלאכה בתל אביב-יפו. תערוכה של אלעד רוזן בגלריה, 2016 מדיה וקבצים בנושא גלריה רוזנפלד בוויקישיתוף גלריה רוזנפלד (תל אביב), דף שער בספרייה הלאומית אתר האינטרנט הרשמי של גלריה רוזנפלד (באנגלית) ביקורות תערוכות חמדה רוזנבאום, עכבר העיר ת"א, תערוכה חדשה לרועי רוזן בגלריה רוזנפלד, באתר הארץ, 9 באפריל 2006 אלי ערמון אזולאי, סולמות ונחשים: גם רוזנפלד ירד דרומה, באתר הארץ, 26 במרץ 2009 אביטל בורג, חדשות האמנות: גלריה רוזנפלד מצרפת שישה אמנים חדשים, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2009 עדי הררי, עכבר העיר, רטרוספקטיבה לוליד אבו שקרה, תערוכת יחיד לשחר גולן סריג: תערוכות מומלצות לסופ"ש, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2011 סמדר שפי, מריק לכנר בגלריה רוזנפלד, באתר הארץ, 23 במרץ 2012 עוזי צור, סוריאליזם של המאה ה-21, באתר הארץ, 4 באפריל 2002 רועי אלטר, "שמועות על חורף": עבודותיו של בועז נוי מדויקות ווירטואוזיות, אך נטולות התרחשות, באתר הארץ, 20 במרץ 2019 אבי פיטשון, "היחידה לצילום האזרח" מצלמת "פורטרט של מדינה" - לא ממש ברור למה, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2020 מני פאר, רוזנפלד מתל־אביב: מוכר ובוכה, כותרת ראשית, 23 בנובמבר 1983 הילה שקולניק-ברנר, גלריה רוזנפלד עוברת דירה, באתר הארץ, 4 במרץ 2009
נחלת ראובן

האם התכוונתם ל... נחלת שבט ראובן – נחלתו של שבט ראובן נחלת ראובן – שמה הראשון של העיר נס ציונה