laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דגימה מוכתמת

דגימה מוכתמת הוא כשל לוגי מסוג שגיאות תצפית, השייך לקבוצת כשלי היקש בו מוקשת מסקנה מתצפית שהושגה באופן שישנה סבירות שיטה או ישחית את התוצאות. בכשל דגימה מוכתמת התצפית היא הבעיה, משום שהיא גורמת לשינוי ועיוות בתוצאות. דוגמה טיפוסית לדגימה מוכתמת הוא שאלון שבו יש שאלה טעונה, או מתן רמזים חזותיים או אחרים המצביעים על התשובה המועדפת. יש להבחין, עם זאת, בכך שלעיתים הכתמת הדגימה היא חלק מהליך הניסוי. לדוגמה, כאשר בוחנים תגובה של משתתף בניסוי עם ובלי דרבון לפעולה מסוימת (השפעה חברתית), המדגם שאינו מוכתם הוא בקרה לחלק המדגם שהוכתם בכוונה תחילה. בעיות וכשלי דגימה מוכתמת הן מן החמורות שבבעיות במדעים העוסקים בעיקר בחקר בני אדם בסביבה חברתית, כמו פסיכולוגיה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה וכלכלה. בתחומי חקר אלו, אין למעשה דרך להימנע מהכתמה כלשהי של הדגימה, משום שעצם קיומו של צפיין במהלך ניסוי משנה את תוצאותיו. הדוגמה הבולטת ביותר לכך הוא אפקט הות'ורן, שבו התוצאות משתנות משום שמושאי המחקר משנים את התנהגותם כיוון שהם נצפים. מסיבה זו, בעיקר, נחשבות רוב התצפיות בתחום האנתרופולוגיה או כל סוגי המחקר האיכותי למוכתמות וחשודות בהטייה מראש. דוגמה בולטת אחרת היא אפקט פלצבו, שבו הציפייה של מושא המחקר לתוצאות מסוימות משנה את התוצאות. במחקרים בתחומי הרפואה, לדוגמה, ניתן לבצע מחקר עיוור או סמיות כפולה, אך בתחומים אחרים הדבר בלתי אפשרי או כמעט בלתי אפשרי. "יש לנו הרגשה טובה מאוד לגבי הבחירות. הפעילים שלנו הסתובבו כל היום וחילקו מדבקות ועלונים ורוב האנשים שהם שאלו אמרו להם שהם יצביעו בעדם, כך שאני משוכנע שנזכה בהצלחה גדולה". "בדקנו את ההתנהגות בכיתה במהלך שעות הלימודים. המפקחת שהתה בעשרות כיתות ומעולם לא הבחינה במקרה בו מורה נהגה בגסות באחד התלמידים. כמו כן, גם התנהגותם של התלמידים הייתה שקטה ורגועה".
הטיית הנסיין

הטיית הנסיין הוא כשל לוגי מסוג שגיאות תצפית, השייך לקבוצת כשלי היקש בו תוצאת הניסוי מושפעת מציפיות ותקוות של מלקטי הנתונים. סוג זה של כשל דומה מאוד לכשל דגימה מוטה, מצד זה שנוכחותו של הנסיין כצופה משפיעה על הניסוי, אך כאן ההשפעה נובעת לא מנוכחותו אלא מציפיותיו ומשאלותיו. ברוב המקרים, הטיית הנסיין אינה מודעת או מכוונת. נתונים שגויים עשויים להיות מופקים מטעויות 'תמימות' כמו עיגול כלפי מעלה או למטה בכיוון של תוצאה רצויה או התייחסות לתוצאות דו-משמעיות כאילו הן תומכות בתוצאה הרצויה. ישנם גם מקרים של הטיה מכוונת של נתונים. כדי להימנע מהטיה כזו, יש צורך במחקר סמיות כפולה, שבו גם הנסיין וגם מושאי הניסוי אינם מודעים למשמעות התוצאות. (אם כי גם ניסויים לבדיקת התופעה עלולים להיות מוטים) כמו כן הטיית הנסיין עלולה להיגרם בגלל חוסר ידע בסטטיסטיקה. בעולם המחקר, הטיית הנסיין מתרחשת כאשר תוצאות הניסוי לגבי תוצאות המחקר מטעות את תוצאות המחקר. דוגמאות להטיית הניסוי כוללות השפעות מודעת או לא מודעת על התנהגות הנושא, כולל יצירת מאפייני ביקוש המשפיעים על נושאים, ושינוי או הקלטה סלקטיביים של תוצאות הניסוי בעצמם. דוגמאות להטיית הנסיין כוללות את סיפורו של הנס החכם. סוס שהתפרסם ב"יכולתו האינטלקטואלית" יוצאת הדופן לענות נכונה על שאלות אריתמטיות וכן אפקט הות'ורן, שנמצא במחקר על גורמים להגדלת תפוקת עובדים במפעל. רוזנטל (1966) הראה, בסדרת מחקרים אשר התמקדה באפקט זה, כי לאינטראקציה בין הנסיין לבין הנבדק יש השפעה על תוצאות המחקרים. חיוך שמעניק הנסיין לנבדקת הוא דוגמה קלאסית לאינטראקציה זו. רוזנטל הבחין בין קטגוריות שונות של אפקט הנסיין, ביניהן: אפקט בין-חברתי, אפקט פסיכו-חברתי ואפקט "נבואה המגשימה את עצמה". אפקט בין חברתי – מינו של הנסיין, גילו ומוצאו משפיעים על תוצאות המחקר. גם גילם של הנבדקים, מינם ומוצאם משפיעים על התנהגות הנסיין, ובכך משנים את סיטואציית הניסוי. במחקר שבו צולמה האינטראקציה בין נבדקים ונסיינים בני שני המינים, הראו תוצאות, כי 70% מן הנסיינים חייכו אל הנבדקות, אך רק 12% חייכו אל הנבדקים. אנו יכולים להניח כי חיוך של נסיין אל נבדק/ת עלול לשנות את תגובותיו/ה של הנבדק/ת. אפקט פסיכו-חברתי – תכונותיו האישיות של הנסיין משפיעות על האינטראקציה החברתית בין הנסיין לנבדק. תכונות כגון: חברותיות, חום, תוקפנות, רגישות וסמכותיות יכולות להשפיע על התוצאות שיקבל הנסיין. מסתבר, למשל, שנסיינים המפגינים חברותיות מקבלים תשובות נעימות יותר מנסיינים שאינם מפגינים חברותיות. אפקט הנבואה שמגשימה את עצמה – בכל מחקר מדעי יש לנסיינים ציפיות מסוימות מכיוון התוצאות שהם עשויים לקבל. ציפיותיו של הנסיין יכולות להשפיע על התנהגותם של הנבדקים. אדם מנבא מאורע מסוים, הציפייה למאורע משנה את התנהגותו וכך ההסתברות שהנבואה תתגשם עולה. רוזנטל הוכיח, כי כאשר נאמר לשתי קבוצות של נסיינים (אשר היו אמורים לתת לנבדקים סדרת הוראות דומה) לצפות לתוצאות שונות, אכן התקבלו תוצאות שונות מן הקבוצות הנחקרות, בדיוק כפי שציפו הנסיינים. אם עץ נופל ביער החתול של שרדינגר אפקט הצופה The Social Problems of an Industrial Civilisation, Routledge & CRC Press
דה מוין

דה מוין (באנגלית: Des Moines; ‏האזנה‏Ⓘ‏) היא עיר הבירה של מדינת איווה שבארצות הברית וכן בירת מחוז פולק. העיר נוסדה בשנת 1843 ולפי מפקד האוכלוסין של 2020, מתגוררים בה 214,133 תושבים. העיר ממוקמת במרכז המדינה. העיר ממוקמת על גדת נהר דה מוין שפירושו בצרפתית "נהר הנזירים" (Rivière des Moines). בניין בית המחוקקים של המדינה, המכונה "הקפיטול של מדינת איווה" ושוכן בדה מוין, הוא ייחודי בכך שכיפתו מצופה זהב. העיר ייחודית בכך שיש בה מערכת סקייווק - מדרכות עיליות - מדרכות אוויריות מקורות המאפשרות לאנשים לנוע מבניין לבניין לאורך 5.6 ק"מ מבלי לצאת מהבניינים. עדויות ארכאולוגיות מצביעות על התיישבויות אנושיות עוד מהאלף ה-5 לפנה"ס. ההתיישבות המודרנית החלה כאשר הוקם מבצר אמריקאי בשנת 1843. ב-22 בספטמבר 1851 דה מוין התאגדה כעיר. בשנותיה הראשונות ואף במלחמת האזרחים האמריקנית העיר סבלה משיעור צמיחה איטי, אך המצב השתנה בשנת 1866, כאשר נסלל קו רכבת העובר בסביבת העיר. בשנים אלו החלה גם כריית פחם אשר תרמה לצמיחת העיר. לאחר שהשפל הגדול גרם לאבטלה רבה, הממשל עודד את חיזוק התעשייה על מנת ליצור עוד מקומות עבודה. החל משנות ה-80 היוצרות התהפכו והמשק עבר להתבסס ממקצועות "צווארון כחול" למקצועות חופשיים של "צווארון לבן". בשנות ה-60 של המאה ה-20 חל דילול מסוים באוכלוסייה כתוצאה מתהליכי פרוור. העיר מנוהלת על ידי מועצה בראשה עומד ראש העיר - החל משנת 2005 פרנק קוני, שני חברי מועצה הנבחרים על ידי כל העיר וארבעה חברים נוספים המייצגים כל אחד את אחד מרבעי העיר. שטחה של העיר 200.1 קמ"ר, מתוכם 196.3 קמ"ר שטחי יבשה ו- 3.8 קמ"ר שטחי מים (1.88%). נכון לשנת 2020 מתגוררים בעיר 214,133 תושבים. בעיר נמצאים 80,504 משקי בית ו־48,704 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 1,012.0 נפשות לקמ"ר (2009). להלן נתונים אודות האוכלוסייה בדה מוין: להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב: בקרבת העיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי דה מוין, אולם על אף שמו של שדה התעופה הוא משמש לטיסות בינמדינתיות בלבד, ולא לטיסות בינלאומיות. מכללת AIB לעסקים המכללה הקהילתית דה מוין אוניברסיטת דרייק מכללת גרנד ויו מכללת המילטון מכללת סימפסון אוניברסיטת דה מוין יפן קופו, יפן צרפת סנט אטיין, צרפת הרפובליקה העממית של סין שה-ג'יאג'וואנג, הרפובליקה העממית של סין רוסיה סטברופול, רוסיה איטליה קטנזארו, איטליה אתר האינטרנט הרשמי של דה מוין (באנגלית) גן החיות בלנק פארק מרכז התרבות של דה מוין רבתי התזמורת הסימפונית של דה מוין המרכז לאמנות של דה מוין פסטיבל האומנות דה מוין מרכז המדע של איווה חוות היסטוריות האופרה של דה מוין דה מוין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דה מוין, ברשת החברתית פייסבוק [1]
טרפז (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טרפז (אקרובטיקה) – מתקן אקרובטי בצורת טרפז. טרפז – המרובע טרפז. טרפזיאום או טרפזויד – העצם רבת הזוויות הגדולה (Trapezium) או העצם רבת הזוויות הקטנה (Trapezoid), עצמות בכף יד. שריר הטרפז – שריר מניע של הכתף. טרפז (סרט) – סרט משנת 1956 בהשתתפות ברט לנקסטר, טוני קרטיס וג'ינה לולובריג'ידה.
הפרש סימטרי

הפרש סימטרי היא פעולה בינארית על קבוצות. עבור שתי קבוצות A , B {\displaystyle A,B} היא מחזירה קבוצה C {\displaystyle C} המורכבת מכל איברי A {\displaystyle A} שלא שייכים ל- B {\displaystyle B} וכל איברי B {\displaystyle B} שלא שייכים ל- A {\displaystyle A} – כלומר, כל האיברים השייכים בדיוק לאחת הקבוצות. ההפרש הסימטרי, המסומן △ {\displaystyle \triangle } מוגדר כדלהלן: A △ B = ( A ∖ B ) ∪ ( B ∖ A ) = ( A ∪ B ) ∖ ( A ∩ B ) {\displaystyle A\,\triangle \,B=(A\setminus B)\cup (B\setminus A)=(A\cup B)\setminus (A\cap B)} קומוטטיביות: A △ B = B △ A {\displaystyle A\,\triangle \,B=B\,\triangle \,A} אסוציאטיביות: ( A △ B ) △ C = A △ ( B △ C ) {\displaystyle (A\,\triangle \,B)\,\triangle \,C=A\,\triangle \,(B\,\triangle \,C)} פעולת ההפרש הסימטרי היא המקבילה בתורת הקבוצות לפעולת ה-XOR באלגברה בוליאנית. אם X {\displaystyle X} קבוצה, אז קבוצת החזקה P ( X ) {\displaystyle P(X)} , עם הפעולות חיתוך (בתפקיד 'כפל') והפרש סימטרי (בתפקיד 'חיבור'), מהווה חוג קומוטטיבי, המקיים בנוסף את התכונה x 2 = x {\displaystyle x^{2}=x} לכל x {\displaystyle x} . הפרש של קבוצות איחוד (מתמטיקה) חיתוך (מתמטיקה) תורת הקבוצות - מונחים XOR מדיה וקבצים בנושא הפרש סימטרי בוויקישיתוף הפרש סימטרי, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יען הנגב

יען הנגב או יען סורי (מיון מדעי: Struthio camelus syriacus) הוא תת-מין במין יען מצוי שגדל בעבר במדבר הסורי, בירדן, בנגב ובסיני. הוא קטן בממדי גופו מהיען האפריקני. בנוסף, ליען הארץ ישראלי הייתה ביצה חלקה, בעוד שביצת היען האפריקני בעלת נקבוביות עמוקות. היען נעלם מן הטבע בישראל במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 עקב ציד. על מציאותו של היען בנוף הארץ ישראלי בתקופות הקדומות ישנן עדויות ארכאולוגיות רבות. הרבה שרידים של קני יענים נמצאו באזורים המדבריים של הארץ. קני יענים ובהם ביצים שלמות נמצאו גם בשפיים וליד תל מיכל (הרצליה), דבר המעיד על תפוצתם גם באזור מישור החוף. עדויות נוספות לשכיחות היענים הם ציורי סלע מאזורים רבים מדרום הארץ בהם נראים עופות אלה, למשל באתר ה'מרכבות' בבקעת תמנע (המאות הארבע עשרה- חמש עשרה לפנה"ס) או עדר יענים וציד שלהם בדרום סיני. בתקופת ימי הביניים עדיין היו היענים שכיחים ונצפו באזורים שונים של ארץ ישראל עד אמצע שנות העשרים. בשנת 1929 הוצג ביריד המזרח בתל אביב יען חי שניצוד במרחק של כשעתיים הליכה מבאר שבע. זהו הפרט האחרון של יען הנגב שניצוד בארץ. מאז בוצעו ניסיונות להשיב את המין לטבע, אך ללא הצלחה. ניסיונות לגדל יענים לצורך שימוש בנוצותיהם נעשו בארץ עוד בתחילת המאה העשרים. החלוץ בתחום זה היה שמואל צבי הולצמן (1883–1960), לימים מגואלי הקרקעות בגוש עציון, שהחליט להקים חוות יענים בארץ ונתקל בקשיים רבים. ידיעה נוספת על גידול יענים בארץ מופיעה בעלון החקלאים משנת 1913. אך ניסיונות הגידול נערכו בעיקר ביענים שיובאו מאפריקה, ולא בתת-המין המקומי. ערך מורחב – ביצת יען ביצי יענים שימשו בעת העתיקה לצרכים שונים. ממצא של שימוש בקליפות של ביצי יענים להכנת חרוזים לתכשיטים, נמצא בדרום סיני ובתל אל-עג'ול מהאלף השני לפנה"ס. אולם השימוש הרווח בביצים היה ככלי קיבול, כפי שהתגלה באתרים ארכאולוגים רבים בארץ. שימוש בביצי יענים ככלי קיבול למים התקיים עד העת החדשה, כפי שהעיד ישראל אהרוני בהיותו במדבריות שבעבר הירדן המזרחי. ביצי יענים שימשו גם לקישוט וכאובייקט בעל משמעות סמלית במקומות קדושים לבני דתות שונים. דוגמה לכך ניתן לראות עד היום בתקרה של כמה מהחדרים שבהם מצויים ציוני המצבות של האבות במערת המכפלה בחברון. דוגמאות נוספות ניתן למצוא במסגדים ובכנסיות המזרחיות בכל המזרח התיכון. לביצים אלו היה שימוש פרקטי; הן נתלו מעל מנורות התאורה שהשתלשלו מהתקרה והיוו מחסום והגנה על שמן המאור מפני חולדות ועכברים רעבים. תליית ביצים הייתה תופעה עממית גם בבתים פרטיים, ושימשה כנגד עין הרע. נוצות היען שימשו לקישוט במזרח ובמערב עוד מתקופות קדומות, נוהג שהיה מקובל גם בארץ ישראל. הנוצות (Pennes) נזכרות ברשימות המיסים, שהוטלו על הסחורות בעיר עכו במחצית הראשונה של המאה ה-13. המסחר בנוצות, קרוב לוודאי נוצות של יענים, נזכר רבות במזרח התיכון, והיהודים נטלו בו חלק נכבד. מרי אליזה רוג'רס שערכה מסע לארץ ישראל באמצע המאה ה-19 מתארת את לבושם של כמה משבטי הבדווים בצפון הארץ, ואת חניתותיהם המעוטרות בנוצות יענים. מדיה וקבצים בנושא יען הנגב בוויקישיתוף יען הנגב, באתר ITIS (באנגלית) יען הנגב, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יען הנגב, באתר GBIF (באנגלית) ז' עמר, מסורת העוף, תל אביב תשס"ד, עמ' 171-190 יען הנגב, באתר החברה להגנת הטבע
התפלגות בדידה

בתורת ההסתברות ובסטטיסטיקה, התפלגות בדידה מתארת התפלגות של משתנה מקרי אשר טווח ערכיו האפשריים הוא קבוצה בת מנייה. התפלגות בדידה נבדלת מהתפלגות רציפה שמאופיינת בקבוצה רציפה של ערכים אפשריים, כלומר בקבוצה שאינה בת מנייה. התפלגות בדידה יכולה לשמש כמודל לספירה של מאורעות מוגדרים, למשל: מספר ההצלחות מתוך מספר נתון של ניסיונות. לדוגמה מספר הטלות הקוביה שתוצאתן 6 מתוך מספר נתון של הטלות (התפלגות בינומית). מספר הניסיונות עד לקבלת מספר נתון של הצלחות, לדוגמה מספר הזריקות הכושלות עד לקליעה המוצלחת החמישית לסל אם לכל זריקה יש הסתברות קבועה להצלחה (התפלגות בינומית שלילית). מספר הניסיונות הנדרשים עד להצלחה הראשונה (התפלגות גאומטרית). ספירת מאורעות המתרחשים באופן בלתי תלוי ובקצב (ממוצע) קבוע כגון מספר הלקוחות שהגיעו לחנות בפרק זמן מסוים (התפלגות פואסון). כמו כן התפלגות בדידה מהווה מודל לשאלת כן\לא בהסתברות מסוימת (התפלגות ברנולי) או מודל לשאלה בעלת מספר סופי של תשובות שלכל אחת מהן הסתברות מוגדרת. במקרה הפרטי שבו לכל תשובה יש הסתברות זהה, תהיה זו התפלגות אחידה בדידה. שאלות לדוגמה יכולות להיות: "מה תהיה תוצאת ההטלה של קובייה בעלת שש פאות?" (שש תשובות בעלות הסתברות זהה של שישית: {1,2,3,4,5,6}) או לחלופין "האם תוצאת ההטלה תהיה זוגית?" (שאלת כן/לא עם הסתברות של חצי להצלחה). בתורת ההסתברות, נאמר שהתפלגות היא התפלגות בדידה אם היא מאופיינת על ידי פונקציית הסתברות (להבדיל מפונקציית צפיפות). לפיכך ההתפלגות של משתנה מקרי X {\displaystyle X} היא בדידה, ו- X {\displaystyle X} ייקרא משתנה מקרי בדיד אם: ∑ u Pr ( X = u ) = 1 {\displaystyle \sum _{u}\Pr(X=u)=1} כאשר u {\displaystyle u} עובר על כל אחד מהערכים ש- X {\displaystyle X} יכול לקבל. מכאן נובע שאם משתנה מקרי X {\displaystyle X} הוא בדיד, אזי קבוצת כל הערכים שהוא יכול לקבל בהסתברות שונה מאפס היא סופית או בת מנייה, שכן סכום איבריה של קבוצה שאינה בת מנייה וכל איבריה ממשיים חיוביים (ושונים מאפס) יתכנס תמיד לאינסוף. להתפלגות הבדידה יש פונקציית הסתברות לא רציפה עבורה P r ( X = x ) = 0 {\displaystyle Pr(X=x)=0} לכל ערך x {\displaystyle x} שאינו בקבוצת הערכים האפשריים של ההתפלגות. פונקציית ההצטברות של התפלגות בדידה נראית כפונקציית מדרגות מונוטונית עולה, כאשר לכל ערך x {\displaystyle x} עבורו P r ( X = x ) > 0 {\displaystyle Pr(X=x)>0} יש לפונקציית ההצטברות נקודת אי רציפות. דוגמה קלאסית למשתנה מקרי בדיד היא מספר הנקודות המתקבל על הפאה העליונה כשמטילים קובייה, או פונקציה כלשהי של מספר זה. זמן בדיד וזמן רציף
התפלגות אחידה בדידה

התפלגות אחידה בדידה היא התפלגות בדידה שבה לכל האיברים בקבוצה סופית הסתברות שווה. כלומר, לכל אחד מ- n {\displaystyle n} האיברים הסתברות של 1 n {\displaystyle {\frac {1}{n}}} . לרוב הקבוצה הסופית כוללת מספרים שלמים עוקבים, ובמקרים אלו מקובל הסימון: X ∼ U [ a , b ] {\displaystyle X\sim U[a,b]} , כלומר X {\displaystyle X} מקבל כל אחד מהמספרים השלמים בין a {\displaystyle a} ל- b {\displaystyle b} , בסיכוי שווה של 1 b − a + 1 {\displaystyle {\frac {1}{b-a+1}}} . 1. אם ניתן ערכים מספריים לתוצאה של הטלת מטבע הוגן, למשל "עץ"=0 ו"פלי"=1, אז התוצאה של הטלת המטבע היא משתנה אחיד בדיד המתפלג: X ∼ U [ 0 , 1 ] {\displaystyle X\sim U[0,1]} . 2. תוצאת הטלת קובייה הוגנת, היא משתנה אחיד בדיד המתפלג: X ∼ U [ 1 , 6 ] {\displaystyle X\sim U[1,6]} ; כל אחד מהמספרים מתקבל בסיכוי 1 6 {\displaystyle {\frac {1}{6}}} . 3. התוצאה של סיבוב רולטה הוגנת, היא משתנה אחיד בדיד המתפלג: X ∼ U [ 0 , 36 ] {\displaystyle X\sim U[0,36]} ; כל אחד מהמספרים מתקבל בסיכוי 1 37 {\displaystyle {\frac {1}{37}}} . 4. המספר של הקלף הנשלף מחפיסת קלפים הוא משתנה אחיד בדיד המתפלג: X ∼ U [ 1 , 13 ] {\displaystyle X\sim U[1,13]} . כמו כן, ניתן להשתמש במדידות של מצבים קוונטיים כדי לדגום מהתפלגות אחידה בדידה. אולם כל אלה הם מכשירים פיזיים או מכניים, הסובלים מפגמים והפרעות, כך שההתפלגות האחידה היא רק קירוב של התנהגותם. במחשבים ספרתיים, סדרות פסאודו-אקראיות משמשות ליצירת התפלגות בדידה אחידה אקראית מבחינה סטטיסטית. התפלגות אחידה בדידה, באתר MathWorld (באנגלית) התפלגות אחידה בדידה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בהנחה שנסיך, מלכה ומלך מחליפים את המספרים 11, 12 ו-13 בהתאמה ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מדרכה עילית

מדרכה עילית היא מעבר עילי המאפשר להולכי רגל לעבור מבניין לבניין מבלי לגעת בפני הקרקע. בערים בדרך כלל מדובר במעברים מקורים בין שני בניינים שמטרתם להגן על העוברים ושבים מפני פגעי מזג האוויר. המעברים הם בדרך כלל בבעלות חברות פרטיות ולא שטחים ציבוריים. בדרך כלל גובה המעבר הוא קומה או שתי קומות מעל גובה הרחוב, אולם ייתכנו מעברים גבוהים יותר, כמו למשל במגדלי פטרונס. המערכת הגדולה ביותר של מעברים מקורים הקיימת היא המערכת של קלגרי באלברטה קנדה, הקרויה "+15". אורכה 16 ק"מ, והיא מחברת מעל 100 בנייני משרדים. ישנן מערכות דומות תת-קרקעיות, המכונות "עיר תת-קרקעית". בישראל קיימות מספר מדרכות עיליות ביניהן: מעברים מעל נתיבי איילון בתחנת רכבת מרכז, קישור בין תחנת רכבת השלום למרכז עזריאלי, מעברים מעל רחוב דיזנגוף בדיזנגוף סנטר ועוד. גישות עכשוויות בתכנון ערים מדברות על השפעתן השלילית של מדרכות ומעברים עיליים עבור רקמות עירוניות. מדרכות אלו לרוב מתוכננות ונבנות על ידי גופים מסחריים פרטיים, בעיקר קניונים והן משפיעות מאוד על תנועת הולכי הרגל בעיר. שיקוליהם של גופים אלה הם מסחריים ומטרתם ניתוב הולכי הרגל אל חנויות נוספות שבבעלות הקניון על מנת להגדיל את הכנסותיהם. גם בחיבורים בין קניונים שונים, כפי שקיים במקרים רבים בעולם, מדובר למעשה בשיתוף פעולה עסקי. ההשלכות האורבאנית של מדרכות עיליות אלו הן פגיעה במסחר החופשי המתקיים ברחוב ו"הריגת הרחוב". בערים רבות בהן המדרכות העיליות קיימות כתופעה, ההפרדה בין מפלס הרחוב והמפלס העילי משאירה את מפלס הרחוב מוזנח ומאוכלס בעיקר בהומלסים, נרקומנים ואוכלוסיות בעייתיות אחרות או שהיא פשוט גורמת לרחוב להפוך לאט לאט לכביש מהיר בשל היעדרות הולכי רגל. מדיה וקבצים בנושא מדרכה עילית בוויקישיתוף
ברטוב

האם התכוונתם ל... אייל ברטוב – צלם אסף ברטוב – מייסד "פרויקט בן-יהודה", מתכנת ופעיל תוכן חופשי דוד ברטוב – מנהל לשכת הנשיא, שופט בדימוס ואיש ציבור חנוך ברטוב – סופר, מתרגם ופובליציסט ישראלי; אביו של עמר ברטוב לטיף ברטוב – מתרגם שירים רבים של מוחמד עבד אל-והאב לעברית מרים ברטוב – סופרת ומאיירת עמר ברטוב – סופר והיסטוריון; בנו של חנוך ברטוב
גיבלי

האם התכוונתם ל... סטודיו ג'יבלי – אולפן קולנוע יפני העוסק בסרטי אנימציה בנימין גיבלי – איש צבא ותעשיין, שנודע במעורבותו בפרשות מאיר טוביאנסקי והעסק הביש גיל ג'יבלי – מאייר וצייר קלסתרונים ישראלי, בנו של יצחק יצחק ג'יבלי – מלוחמי יחידה 101 ומגיבורי פעולות התגמול בשנות ה-50 של המאה ה-20.
סמור

סמוּר (שם מדעי: Mustela) הוא סוג טורף במשפחת הסמוריים. בסוג זה נכללים כ-15 מינים, ובהם ההרמין, חמוס השלגים, חמוס סיבירי וחמוס מבאיש ממנו בוית החמוס. אורכם של הסמורים נע בין 12 ל-45 סנטימטר, ולרובם יש פרווה אדומה או חומה ובטן לבנה. מינים מסוימים משירים בחורף ופרוותם נעשית לבנה. אורך זנבם נע בין 22 ל-33 סנטימטר. גופם של הסמורים הוא ארוך וגלילי, ורגליהם קצרות, מה שמאפשר להם להיכנס אל תוך מחילות בחיפוש אחר טרף, מכרסמים בעיקר. הסמורים מצויים בכל העולם מלבד אוסטרליה ואנטארקטיקה. הסמורים האפריקאים מוגבלים לחלקה הצפוני של היבשת, וכך גם הסמורים בדרום אמריקה. לעומת זאת, הם נפוצים בכל שטחי צפון אמריקה, אירופה ואסיה (מלבד איים שונים, ואזורים מסוימים כגון תת היבשת ההודית). הם הובאו על ידי האדם למקומות נוספים כמו ניו זילנד. הסמורים חיים במגוון של בתי גידול, ואלו משתנים ממין למין. הם נפוצים מהקטבים, במקרה של חמוס השלגים וההרמין, עד ליערות הגשם במקרה של הסמור הקולומביאני וסמור האמזונאס, ואפילו עד לאזורים עירוניים, כמו במקרה של הסמור המצרי. הסמורים מסמלים בתרבויות רבות מרמה וגנבה, זאת בעיקר בשל חיבתם לחפצים נוצצים. בספרות הסמור משמש לעיתים כסמל לנוכל. כמו כן, הסמורים מפורסמים בגלל הנזקים שהם גורמים לחקלאות, על ידי טריפת תרנגולות. עם זאת, יחסו של האדם לסמור אינו שלילי לגמרי. החמוס המבוית הוא חיית מחמד נפוצה, גם בישראל. בתקופות קדומות היה נהוג להשתמש בו, ובסמורים אחרים, בתור מדבירים טבעיים - הם היו ניזונים ממכרסמים בשדות, ובכך עוזרים לחקלאים. זה הוביל לכך שכמה מיני סמורים הובאו לאזורים שונים בעולם, והדוגמה הבולטת ביותר לכך הם הסמורים בניו זילנד. חמוס השלגים, ההרמין, והחמוס המבאיש הביאו שם תועלת בהתחלה אך בהדרגה הפכו למזיקים. כיום הם נחשבים לגורמי פגיעה משמעותייים במערכת האקולוגית. מינים: מדיה וקבצים בנושא סמור בוויקישיתוף סמור, באתר ITIS (באנגלית) סמור, באתר NCBI (באנגלית) סמור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סמור, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סמור, באתר GBIF (באנגלית)
שיער שטני

שיער שָׁטֶנִי (בצרפתית: Châtain, לפעמים נקרא בעברית גם ערמוני) הוא שיער שצבע מרקמו הבסיסי הוא חום שנוטה לגוון זהוב או בלונד כהה עמום יחסית. בשיער השטני עשוי להופיע גוון ג'ינג'י עדין או חום בהיר בגוון חיטה ויש המכנים אותו "שיער שמש" בשל היותו מוזהב. השיער השטני מאופיין ברמה גבוהה של הפיגמנט אומלנין, המעניק גוון חום, וברמה נמוכה של הפיגמנט פאומלנין, המעניק גוון אדמוני. השיער השטני נפוץ בעיקר באירופה ונדיר יחסית בשאר העולם. בעלי שיער שטני הם לרוב בהירי עור, ולעיתים גם מנומשים. מקור השם בעברית הוא מהמילה בצרפתית לאגוזי ערמונים "Châtaignes" (הגייה: שָׁטֶיין), אגוזים בצבע חום עם מעט חום-בהיר. נדירה יותר היא המילה ערמוני לתיאור צבע השיער. שיער שטני כהה בציור של ז'אן-בטיסט גרז, 1759 שיער שטני כהה בציור של גווידו רני, המאה ה-17 שיער שטני עם מעט בלונד, ראשית המאה ה-16 שיער שטני בהיר בציור של מארי סטילמן, 1891 ערך זה הוא קצרמר בנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לופו

לופו הוא סרט ישראלי קומי, השייך לסוגת "סרטי הבורקס", בכיכובם של יהודה ברקן וגבי עמרני שיצא לאקרנים בשנת 1970. הוא מכר 872,000 כרטיסים בישראל. לסרט יצא סרט המשך - לופו בניו יורק בשנת 1976. זהו אחד הסרטים הנצפים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי. בסרט נכללו חמישה שירים שכתבו אהוד מנור ונורית הירש: "לופו מלך הכביש", "אני זוכר", "אולי על שפת הים", "לופו הנהג" ו"תל אביב של לופו". את השירים ביצועו יהורם גאון ושלישיית השוקולדה, בהשתתפות צביקה פיק, גבי שושן ושוקי לוי. עלילת הסרט מתמקדת בלופו אברמוביץ' (יהודה ברקן), עגלון מזדקן ממוצא אשכנזי אשר דובר עברית במבטא יידי. בשכונה גם מתגוררת מטילדה (אסתר גרינברג), שדואגת לו ומשמשת לו כמשענת. שניהם גרים בצנעה בשכונת מנשייה בדרום תל אביב ולופו מתפרנס מעסקי האלטע זאכן. ללופו בת יחידה בשם רחל (אבירמה גולן) אשר מתגייסת בתחילת הסרט לצבא. במהלך שירותה הצבאי רחל פוגשת בחייל בשם עמוס (מוטי גלעדי), עמו היא מתחתנת בהמשך. בהמשך נאלצים תושבי השכונה הישנה לפנות את בתיהם. לאחר משא ומתן עקשני לופו מצליח לבסוף להשיג פיצוי נכבד ומעביר חלק נכבד ממנו לרחל ולעמוס. כמחווה על המתנה, עמוס מחליט ללמד את לופו לנהוג ורוכש עבורו טנדר אשר יחליף את העגלה והסוס. עידו רוזן. Tel Aviv Storeys: רבי קומות וגיבורות במטרופולין תל אביב. גחליליות: כתב עת לקולנוע וטלוויזיה (1). תל אביב: רסלינג, 2018. "לופו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לופו", באתר AllMovie (באנגלית) "לופו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לופו", באתר ספר הקולנוע הישראלי "לופו", באתר אידיבי "לופו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "לופו", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית Frank Bren, Amy Kronish. World cinema: Israël. Flicks Books, 1996. עמ' 225. דורון פישלר, מאה הסרטים הישראליים הנצפים בכל הזמנים, באתר עין הדג, 25 בספטמבר 2016 להקת השוקולדה באתר "מומה"
מגרלישווילי

מֶגרֶלישווילי (בגאורגית: მეგრელიშვილი) הוא שם משפחה גאורגי ויהודי-גאורגי. התחילית "מגרלי" מלמדת על מוצא מסמגרלו. האם התכוונתם ל... חיים מגרלשוילי – כדורגלן ישראלי המשחק בקבוצת ויטסה ארנהיים מהולנד סרגו מגרלישווילי – מהפכן גאורגי
אולימפיאדת השחמט 2000

אולימפיאדת השחמט ה-34 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה באיסטנבול, שבטורקיה, בין 28 באוקטובר ל-12 בנובמבר 2000. באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: בוריס גלפנד (2683) 3+,8=,0- איליה סמירין (2674) 4+,6=,1- בוריס אברוך (2625) 5+,4=,2- לב פסחיס (2624) 1+,7=,0- אמיל סוטובסקי (2609) 3+,6=,0- אלכסנדר חוזמן (2580) 1+,4=,1- הנבחרת סיימה במקום 5. להלן התוצאות הקבוצתיות: נגד נורווגיה 0.5:3.5 - ניצחון נגד יוון 1.5:2.5 – ניצחון נגד סלובניה 0.5:3.5 - ניצחון נגד קובה 1:3 - ניצחון נגד גרמניה 3:1 – הפסד נגד ספרד 1:3 - ניצחון נגד רוסיה 2:2 - תיקו נגד הונגריה 2:2 - תיקו נגד ארצות הברית 2:2 - תיקו נגד דנמרק 2:2 - תיקו נגד בוסניה והרצגובינה 2:2 - תיקו נגד רומניה 1:3 - ניצחון נגד אוקראינה 2:2 - תיקו נגד יוגוסלביה 1:3 - ניצחון אולימפיאדת ה-34 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה. באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את: מאשה קלינובה (2350) 3+,7=,2- אלה פיטם (2323) 4+,2=,5- אנג'לה בורסוק (2303) 5+,5=,2- לודמילה צ'יפנסקיה (2206) 2+,4=,1- הנבחרת סיימה במקום 20. להלן התוצאות הקבוצתיות: נגד הפיליפינים 1:2 - ניצחון נגד צרפת 1:2 - ניצחון נגד אקוודור 1:2 - ניצחון נגד ליטא 1:2 - ניצחון נגד ספרד 1.5:1.5 - תיקו נגד אוסטריה 1:2 - ניצחון נגד צ'כוסלובקיה 2.5:0.5 - הפסד נגד ונצואלה 1:2 - ניצחון נגד רומניה 3:0 – הפסד נגד מקדוניה 1.5:1.5 - תיקו נגד שוודיה 2.5:0.5 – הפסד נגד אלבניה 0.5:2.5 - ניצחון נגד סלובניה 1:2 - ניצחון נגד טורקמניסטן 1:2 - ניצחון בסיום התחרות הוענק "פרס נונה גפרינדשווילי" לנבחרת עם הישג הכי גבוה בסיכום התחרות הפתוחה ותחרות נשים. רוסיה אוקראינה גאורגיה מדיה וקבצים בנושא אולימפיאדת השחמט 2000 בוויקישיתוף מידע על התחרות הפתוחה, באתר אולימפבייס (באנגלית) מידע על תחרות הנשים, באתר אולימפבייס (באנגלית)