laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ישראל מאיר ביטון

הרב ישראל מאיר ביטון הוא רב ישראלי ממוצא מרוקאי, המכהן מאז 2020 כרבה של חדרה. ביטון נולד לאביו, הרב שמעון ביטון, ולאימו מרים, ביתו של הרב ישועה לוי ואחותו של "הבאבא ליאון". הוא למד בישיבה הקטנה "אור אלחנן", ולאחר מכן למד ב"ישיבת חברון כנסת ישראל". הוא נישא לביתו של הרב פנחס אדרי, רבה של גבעתיים. ביטון ערך את ספרי אביו, "מעשה חושב" ו"חשב האפוד". הוא חיבר את הספר "טל לישראל" על מסכת שבת, ועל ספרו זה זכה בפרס ירושלים לספרות תורנית. בדצמבר 2020, לאחר כ-42 שנים, סיים אביו את תפקידו ברבנות העיר חדרה, ובנו נבחר לתפקיד לאחר סאגה משפטית מתמשכת. מי שעתרה לבג"ץ נגד מינויו הייתה תנועת נאמני תורה ועבודה, שטענה כי בחירתו הייתה "מחטף". בשנת 2023 הקים את ישיבת צעירים חדרה ומשמש שם כראש ישיבה. יעקב מלמד, ‏הכירו: בתום מסע בחירות הגרי"מ ביטון נבחר לשמש כרבה הראשי של חדרה, באתר JDN‏, 6 בדצמבר 2020 לאחר סאגת בחירות ארוכה: נבחר רב חדש לעיר חדרה, באתר "סרוגים", 6 בדצמבר 2020 הבחירות לרב העיר חדרה יידחו ב -21 ימים, באתר mobile.kikar.co.il ש"ס חוששת לאבד את רבנות חדרה: בקשה להקדים דיון בבג"צ, באתר mobile.kikar.co.il ישראל מאיר ביטון הוא רב העיר חדרה, "נאמני תורה ועבודה": "מחטף", באתר mynethadera, ‏2020-12-10 ערך זה הוא קצרמר בנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תעסוחיל

תעסוחיל מבית "עמותת לאופק" היא תוכנית המסייעת במציאת תעסוקה לחיילים ולחיילות בשירות סדיר בצה"ל הזקוקים לסיוע כלכלי, במהלך שירותם הצבאי. תעסוחיל היא תוכנית בפריסה ארצית, המלווה חיילים וחיילות המאותרים על ידי הצבא כחיילים בעלי בעיות ת"ש (תנאי שירות) ומסייעת להם למצוא עבודה מתאימה. התוכנית מאפשרת לחיילים אלה הנמצאים בנקודת חולשה להמשיך בשירות משמעותי בצה"ל, בשילוב עם מענה לצרכים האישיים כלכליים שלהם ושל משפחתם. תעסוחיל מסייעת במציאת עבודה גם לחיילים שהשתחררו מצה"ל. התוכנית משלבת גם מבצעים לחגים, חלוקת חבילות מזון לבתים של חיילים וחיילות נזקקים אלה, בעלי בעיות ת"ש. התוכנית הוקמה בינואר 2016 על ידי אריה זילברברג שהוא מנכ"ל התוכנית והכוח המניע אותה. הסיוע והפעילות נעשים רובם ככולם על ידי מתנדבים, בתעסוחיל יש היום 52 מתנדבים מסורים בפריסה ארצית, גמלאים, שנבחרו בקפידה בעזרת 'תנועת של"מ' מכל רחבי הארץ.. המתנדבים מראיינים את החיילים, מתקשרים איתם דרך הטלפון והאינטרנט ומלווים אותם בתקופת המשך שירותם הצבאית ולאחריה. מתנדבים אלה מפגישים בין חיילים המחפשים תעסוקה לבין בעלי עסקים המוכנים להעסיק חיילים בחלקיות משרה בכל רחבי הארץ. מדיה וקבצים בנושא תעסוחיל בוויקישיתוף אתר לאופק - תעסוחיל מערכת אתר מתגייסים, תנאי שירות, ‏דצמבר 2017 תוכנית של שירות לאומי למבוגר
יחסי איטליה–אריתריאה

יחסי איטליה–אריתריאה הם היחסים הרשמיים בין הרפובליקה האיטלקית למדינת אריתריאה. שתי המדינות חברות באו"ם. ערך מורחב – מזרח אפריקה האיטלקית איטליה כבשה את שטחי אריתריאה מחבש בסוף המאה התשע-עשרה והקימה שם מושבה איטלקית. תחת השלטון האיטלקי, אריתריאה הייתה עדה להתפתחות משמעותית ופריחה מהיתרונות של הקולוניאליזם. לרוב, אריתראים ואיטלקים חולקים חיבה הדדית חזקה זה לזה, אם כי לפעמים עם חוסר אמון. עם זאת, בסוף מלחמת העולם השנייה ממלכת איטליה עזבה את אריתריאה, שהייתה אז חלק מאתיופיה, ומערכת היחסים ביניהם הסתיימה. עם זאת, איטליה שמרה על השפעה חזקה על הפוליטיקה האריתראית מאז 1948. אסמרה, בירת אריתריאה, נודעה בעבר כ"רומא הקטנה", והייתה אחד היעדים המפורסמים ביותר עבור ילידי אריתריאה וקולוניאליסטים איטלקים כאחד. בעיר עדיין השתמרו מבנים רבים עם ארכיטקטורה איטלקית. כאשר אריתריאה קיבלה עצמאות מאתיופיה, איטליה הייתה אחת המדינות הראשונות בעולם שהכירו באריתריאה כמדינה. כיום, פליטים אריתראים רבים שנמלטו מהבידוד הפוליטי והכלכלי של המדינה נמלטו לאיטליה ורבים מתקבלים היטב על ידי המקומיים האיטלקים; אם כי לא בלי חוסר אמון ועוינות כלל. לאיטליה יש שגרירות באסמרה, בירת אריתריאה. לאריתריאה יש שגרירות ברומא, בירת איטליה, וקונסוליה בעיר מילאנו. מדיה וקבצים בנושא יחסי איטליה–אריתריאה בוויקישיתוף
MBER

MBER היא חברה העוסקת במדידת רייטינג וחשיפה לתכנים במדיה באמצעות אפליקציית מובייל המביאה נתוני צפייה און-ליין מהרדיו, הטלוויזיה והדיגיטל. החברה מספקת שירותי מדידת רייטינג על בסיס מידע הנאסף דרך אפליקציה ייעודית שזמינה עבור מערכת ההפעלה אנדרואיד. האפליקציה מאפשרת לטלפונים חכמים ליהפך למכשיר המודד את צריכת המדיה של בעליו ובכך לאפשר מדידה אמינה ורחבת היקף. האפליקציה המותקנת אצל משתמשים פרטיים מזהה אם בסביבתה פתוח ערוץ מסוים ובכל פרק זמן הנקבע מראש היא לוקחת דגימה מהקולות בסביבה תוך עיוות הקול לטובת שמירה על פרטיות המשתמש. האלגוריתם של מערכות MBER (המוגן על ידי פטנט) משווה בין גלי הקול שנאספו באפליקציה המותקנת אצל המשתמש לבין תכנים שהחברה "מושכת" מערוצי השידור בפלטפורמות השונות ובכך קובעת לאיזה ערוץ מדיה האזין בעל המכשיר באותו רגע. את הנתונים אוספת החברה ומנגישה באמצעות דשבורדים המתאימים לצרכים השונים של לקוחות דוגמת BBC גופי תקשורת וגופי מדרג בארץ ובעולם. בפברואר 2020 פרסמה מועצת הכבלים והלוויין שתחל לעבוד עם החברה בשיתוף עם קבוצת גיאוקרטוגרפיה על מנת לסייע למועצה, המפקחת על חברות הטלוויזיה הרב-ערוצית הוט ויס, לאסוף מידע על מאפייני ושיעורי הצפייה בערוצים השונים ובתכנים המוצעים ב-VOD. את הרעיון לשינוי שיטת המדידה הנהוגה מאז 1998 הגה היזם משה רוזנפלד בשנת 2016 ואת החברה הקים יחד עם ד"ר שמעון מזרחי מהמרכז האקדמי לב. מנכ"ל החברה מאז הקמתה הוא שי מימון, בנה של השופטת נילי מימון ונכדו של ד"ר זרח ורהפטיג. משרדי החברה יושבים בירושלים. MBER, ברשת החברתית פייסבוק MBER, ברשת החברתית פייסבוק אפליקציית MBER בחנות האפליקציות של גוגל. MBER באתר Startup Nation Central אלו הטכנולוגיות החדשות שמאפשרות מדידת רייטינג בעידן הצפייה והאזנה במגוון רחב של פלטפורמות דיגיטליות, גלובס, 23 בינואר 2022. אריאל שנבל, ‏על חודו של קול: האפליקציה שמאיימת לשנות את עולם התקשורת, בעיתון מקור ראשון, 28 בינואר 2018 נתי טוקר, הסטארט-אפ שמתכנן מהפכה ברייטינג - והפנטזיה על ווייז, באתר TheMarker‏, 27 באוקטובר 2017 דוד ורטהיים‏, האם ימי הפיפל מיטר בסופם? סטארט אפ חדש מתיימר לשנות את שיטת הרייטינג, באתר וואלה, 16 ביולי 2017 אייס, לא רק בערוצים המסחריים: בקרוב רייטינג גם ב-HOT וב-yes, באתר אייס, 27 בפברואר 2020 ד"ר שמעון מזרחי באתר המרכז האקדמי לב
האדי אל-עאמרי

האדי אל-עאמרי (בערבית: هادي العامري; נולד ב-1 ביולי 1954) הוא פוליטיקאי עיראקי שיעי ויו"ר ומזכיר הארגון "בדר", ארגון שיעי בעיראק. הוא גם עומד בראש הפלג החמוש של הארגון, "חטיבת בדר". בצעירותו השתתף האדי אל-עאמרי במאבק החמוש נגד משטר סדאם חוסיין. במהלך מלחמת איראן-עיראק, הוא מצא מקלט באיראן עד לנפילתו של סדאם חוסיין. לאחר מכן השתתף בהקמת ארגון חטיבת בדר, זרוע חמושה של המועצה העליונה למהפכה האסלאמית בעיראק, מפלגה פוליטית שיעית שנלחמה במשטר העיראקי במהלך מלחמת איראן-עיראק בשנים 1980–1988. עאמרי הכחיש את הטענות לפיהן פיקח על טיסות העוברות במרחב האווירי העיראקי מאיראן לסוריה שהכילו משלוחי נשק כדי לסייע לממשלת סוריה במלחמת האזרחים בסוריה. עם זאת, הוא הכריז על חיבתו לקאסם סולימאני, מפקד כוח קודס, חטיבה של משמרות המהפכה האסלאמית, שלדעתו היה לו חלק חשוב בתמיכה בנשיא סוריה בשאר אל-אסד. הוא היה מפקד הכוחות העיראקיים במבצע לשחרור ג'ורף אל סאחר במהלך מלחמת האזרחים השנייה בעיראק. כמפקד אל-חשד א-שעבי, הוא היה פעיל בפעולות נגד המדינה האסלאמית. הוא תואר כ"פרו-איראני שהוא אולי החזק ביותר בעיראק", כאחד ממנהיגי אל-חשד א-שעבי, ולעיתים קרובות נפגש עם ברט מקגורק, שליחו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ עבור הקואליציה הבינלאומית נגד המדינה האסלאמית לעיראק. אל-עאמרי דובר פרסית שוטפת. ב-2011 הוא ליווה את ראש ממשלת עיראק נורי אל-מאלכי לביקור בבית הלבן בתקופת נשיאותו של ברק אובמה, בתפקידו כשר התחבורה וגם כיריבו של נשיא עיראק לשעבר סדאם חוסיין. ב-31 בדצמבר 2019, מזכיר המדינה האמריקני מייק פומפאו טען כי אל-עאמרי הנהיג מתקפה על שגרירות ארצות הברית בבגדאד שאירעה ב-31 בדצמבר 2019, יחד עם אבו מהדי אל-מוהנדס וקייס ח'זעלי (מנכ"ל עסאיב אהל אל-חק). לאחר התקיפה בנמל התעופה הבינלאומי בבגדאד ב-3 בינואר 2020, שהביאה למותם של קאסם סולימאני ואבן מהדי אל-מוהנדס, אל-עאמרי נתפס כמועמד להחליף את אל-מוהנדס כמנהיג כוחות אל-חשד א-שעבי, קואליציית מיליציות עיראקיות שנלחמו נגד המדינה האסלאמית. אל-עאמרי החרים את הבחירות לפרלמנט בעיראק ב-2021 בטענה שהן מפוברקות. מדיה וקבצים בנושא האדי אל-עאמרי בוויקישיתוף
יחסי הרפובליקה של קונגו – יוון

יחסי הרפובליקה של קונגו–יוון הם היחסים שבין הרפובליקה של קונגו לבין הרפובליקה ההלנית. ליוון יש קונסוליית כבוד בברזוויל, בירת הרפובליקה של קונגו. ראש הקונסוליה הוא מר ניקוס פריס, איש עסקים מקומי והאזרח היווני היחיד שנותר במדינה. האינטרסים של יוון ברפובליקה של קונגו מיוצגים בשגרירות היוונית בקינשאסה, בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היחסים בין שתי המדינות טובים, ושיתוף הפעולה הדו-צדדי והרב-צדדי משביע רצון. יוון העניקה מלגות לסטודנטים מהרפובליקה של קונגו על מנת לבצע את לימודיהם באוניברסיטאות יווניות ובבתי ספר צבאיים. יחסי החוץ של הרפובליקה של קונגו יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–יוון מדיה וקבצים בנושא יחסי הרפובליקה של קונגו – יוון בוויקישיתוף יחסי הרפובליקה של קונגו – יוון באתר משרד החוץ היווני
קונסטנטין וויקולסקו

קונבטנטין וויקולסקו (ברומנית: Constantin Voiculescu‏; 23 בפברואר 1890 - 17 בספטמבר 1955) היה מייג'ור גנרל בצבא רומניה במלחמת העולם השנייה, המושל הצבאי של בסרביה בתקופת כיבושה על ידי צבא רומניה והוורמכט, נשפט על מעשיו, נלקחה ממנו דרגתו ונידון למאסר עולם. מת בכלא הרומני. ב-1 ביולי 1927 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. ב-1 בינואר 1934 הועלה לדרגת קולונל. ב-29 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל וכעבור שלוש שנים בדיוק הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. מ-23 ביולי 1941 ועד 29 במרץ 1943 היה המושל הצבאי של בסרביה. ב-12 באוקטובר 1944 נעצר, ב-22 במרץ 1945 שוחרר מהצבא וב-1946 נשפט ונידון למאסר עולם על מעשיו במלחמת העולם השנייה. וויקולסקו ציווה ב-25 ביולי 1941 על הקמת גטו קישינב. וויקולסקו טען בפני יון אנטונסקו, שהוא לוחם בשחיתות בכל כוחו, אך בעזבו את צ'רנוביץ לקח למזכרת שתי משאיות עמוסות שטיחים פרסיים. Voiculescu, Gh. Constantin (באנגלית) תולדות השואה - רומניה, כרך א', עמוד 591
ג'וזפינה בוצאקי

ג'וּזֶפּינָה בּוֹצאקי (באיטלקית: Giuseppina Bozzacchi;‏ 23 בנובמבר 1853 – 23 בנובמבר 1870) הייתה רקדנית איטלקייה. נודעה ביצירת תפקיד סוונהילדה בבלט "קופליה" של ליאו דליב בגיל 16, כשרקדה בבלט האופרה של פריז. בוצאקי, ילידת מילאנו, עברה לפריז ללמוד אצל מאדאם דומיניק. הכוריאוגרף ארתור סן-לאון ומנהל האקדמיה המלכותית למוזיקה אמיל פרין חיפשו באותה עת סוונהילדה מתאימה, לאחר שהסכימו ביניהם, שהבלרינות שהובאו בחשבון קודם לכן - לאונטין בוגראן ואנג'לינה פיורטי - אינן מתאימות לתפקיד, ואילו אדל גראנצוב, הבלרינה החביבה על סן-לאון, החלה ללמוד את התפקיד ב-1868 אך חלתה מאוד. בשנת 1869 אף פנו אל המלחין ליאו דליב בבקשה לחפש סוונהילדה מתאימה במסעו לאיטליה, אך הוא חזר בידיים ריקות. בינתיים, סן-לאון ופרין גילו את בוצאקי בת ה-16. היא יצרה את תפקיד סוונהילדה ב-25 במאי 1870, בנוכחות הקיסר נפוליאון השלישי, וחזרה על הצלחתה זו בשבועות הבאים. ביולי פרץ סכסוך בינלאומי בין צרפת לבין פרוסיה על היורש לכתר הספרדי, וב-19 ביולי הכריזה צרפת מלחמה. בוצאקי רקדה את סוונהילדה בפעם ה-18 והאחרונה ב-31 באוגוסט. האופרה הפסיקה לשלם משכורות, ובוצאקי, שנחלשה מתת-תזונה, חלתה. היא נדבקה באבעבועות שחורות ובקדחת, ומתה בבוקר יום הולדתה ה-17. היא נקברה במונמארטר שבפריז. ג'וזפינה בוצאקי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) (The creation of Coppelia בארכיון Wayback Machine (אורכב 22.11.2005)) (originally at http://www.ballet.org.uk/reference/notes/coppelia/creation.html; now archived) מדיה וקבצים בנושא ג'וזפינה בוצאקי בוויקישיתוף Giuseppina Bozzacchi ג'וזפינה בוצאקי באנציקלופדיה טארקאני המקוונת (איטלקית)
סולה (נהר באוקראינה)

סולה (באוקראינית: Сула́) הוא נהר באוקראינה, אחד מיובליו העיקריים של הדנייפר. אורכו של הנהר הוא 363 קילומטרים, ואגן הניקוז שלו הוא כ-19,600 קמ"ר. רוחבו נע בין 10 ל-75 מטרים, בטרם הוא נשפך לנהר הדנייפר. מקורו של הנהר הוא במורדות הדרום-מערביים של רמת רוסיה התיכונה, ומשם הוא ממשיך לשפלת הדנייפר. בסופו הוא זורם למאגר קרמנצ'וג. הערים המרכזיות ששוכנות לגדותיו הן לובני, לוחביציה ורוֹמְנֶי. אורז'יצה היא בין היובלים העיקריים של סולה. מדיה וקבצים בנושא סולה בוויקישיתוף "Сула (река, приток Днепра)" (ברוסית). Большая Советская Энциклопедия. נבדק ב-2019-04-28. Izsák Tibor (2007). Ukrajna természeti földrajza (pdf) (בהונגרית). II. Rákóczi Ferenc Kárpátaljai Magyar Főiskola. p. 95. נבדק ב-2019-04-28. "NÉVJEGYZÉK-SZÓTÁR az UKRAJNA TERMÉSZETI FÖLDRAJZA tantárgyhoz" (pdf) (בהונגרית). II. Rákóczi Ferenc Kárpátaljai Magyar Főiskola. נבדק ב-2019-04-28. "Sula River" (באנגלית). Encyclopedia of Ukraine. נבדק ב-2019-04-28. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסל (נהר)

פְּסֶל (באוקראינית: Псел) או פְּסְיוֹל (ברוסית: Псёл) הוא נהר הזורם ברוסיה ובאוקראינה, אחד מיובליו העיקריים של הדנייפר. אורכו של הנהר הוא 717 קילומטרים, ואגן הניקוז שלו הוא כ-22,800 קמ"ר. הגדה הימנית של הנהר גבוהה ותלולה, בניגוד לגדה השמאלית הנמוכה. הנהר מתחיל לקפוא מדצמבר עד סוף פברואר, ומפשיר בתחילת אפריל. הערים המרכזיות ששוכנות לגדותיו הן סומי והדיאץ'. אוכלוסיית בעלי החיים על גדות הנהר כוללת ארנבות, שועלים, צבאים, חזירי בר ובונים. בנהר ישנם כ-50 מיני דגים, ובנוסף ישנו מגוון גדול של ציפורים, כמו ברווזי בר, אנפה אפורה, ועוד. לאורך גדות הנהר ישנם יערות, בעיקר של עצים נשירים. ישנם גם עצי מחט באזורים החוליים של הגדה, ולעיתים כרי דשא. מדיה וקבצים בנושא פסל בוויקישיתוף Псёл, Great Soviet Encyclopedia Izsák Tibor (2007). Ukrajna természeti földrajza (pdf) (בהונגרית). II. Rákóczi Ferenc Kárpátaljai Magyar Főiskola. p. 95. נבדק ב-2019-04-04. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אוקראינה ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס המוזיקה של MTV אירופה למופע האמריקאי הטוב ביותר

פרסי המוזיקה של MTV אירופה למופע האמריקאי הטוב ביותר (באנגלית: MTV Europe Music Award for Best US Act) הוא פרס המוענק מאז 2012. שיאנית הזכיות והמועמדויות בקטגוריה זו היא טיילור סוויפט עם 3 זכיות ו-6 מועמדויות. הזוכים רשומים ראשונים בהדגשה. 3 זכיות: טיילור סוויפט 2 זכיות: פיפת' הרמוני 7 מועמדויות: טיילור סוויפט 4 מועמדויות: אריאנה גרנדה 3 מועמדויות: ביונסה, ליל נאז X, דוג'ה קאט 2 מועמדויות: מיילי סיירוס, ברונו מארס, פיפת' הרמוני, קנדריק לאמאר, קארדי בי, בילי אייליש,, ליזו, ניקי מינאז', אוליביה רודריגו Depland, Michael (12 בנובמבר 2012). "CONGRATULATIONS TO MGK, WINNER OF THE 'U.S. ARTIST ABOUT TO GO GLOBAL' EMA! (VIDEO)". MTV News. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite news}}: (עזרה) Ehrlich, Brenna (16 בספטמבר 2014). "2014 MTV EMA Nominations: Get The Full List". MTV. נבדק ב-4 באוקטובר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Walker, John (10 בספטמבר 2014). "DEMI? ARIANA? DON'T MAKE US CHOOSE!". MTV. נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite news}}: (עזרה) "2015 mtv ema: see the full winners list". MTV News. 25 בנובמבר 2015. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Justin Bieber and Beyonce Lead 2016 MTV EMA Nominations". ABC News Radio. 27 בספטמבר 2016. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "MTV EMAs 2016: Vote For Your "Best US Act" Wildcard Now!". Capital London. 20 בספטמבר 2016. נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "MTV EMAs 2017: Complete List of Winners". E!. 12 בנובמבר 2017. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Kaufman, Gil (4 באוקטובר 2018). "Camila Cabello, Ariana Grande, Post Malone Lead 2018 MTV EMA Nominees". Billboard. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "THESE ARE THE BIG WINNERS AT THE 2019 MTV EMA". MTV Europe. 3 בנובמבר 2019. נבדק ב-9 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Dupre, Elyse (6 באוקטובר 2020). "2020 MTV EMA Nominations: See the Complete List". E!. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}: (עזרה) MTV News Staff, 2021 MTV EMA Winners: See The Full List, MTV News (באנגלית) Gil Kaufman, Taylor Swift, Olivia Rodrigo and SZA Lead 2023 MTV EMAs Nominations: See List, בילבורד, ‏4 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
שמואל לייב בריל

שמואל לייב בריל (בהונגרית: Brill Sámuel Lőb; פשט, 24 בספטמבר 1814 – פשט, 8 באפריל 1897) היה הרב של העיר פשט. בריל היה בנו של הרב עזריאל בריל (1778–1853) שפעל בפשט במחצית הראשונה של המאה ה-19. חיבורו המרכזי היה "הדרת קודש", שמסביר כמה ממסכתות המשנה כולל תרגום לגרמנית. בתקופה מסוימת היה המנהיג הרוחני של הקהילה היהודית של פשט. אביו דאג שבנוסף לתלמוד ולמדעי העברית, ילמד בנו של הרב הנאור עזריאל בריל גם מדעי חול ולפני ששלח אותו לישיבה, דאג שילמד ויעבור מבחנים ב-6 כיתות בבית הספר התיכון הלותרני בטרם שלח אותו לישיבה. בישיבה בעיר אייזנשטט (אז בממלכת הונגריה היום באוסטריה) הוא היה תלמידו המועדף של הרב משה פרלס. בגיל 19 הפך לתלמידו של החתם סופר בברטיסלבה, שם בלט בידיעותיו הרבות, אך נרתעו מלראות שהוא עוסק גם במדעי חול. לאחר מכן התחנך 4 שנים עם משפחת פפנהיים המפורסמת דאז בברטיסלבה, שבמהלכן עסק בשקידה רבה בספרות העברית, הלטינית והיוונית. לאחר מכן עבר לפראג הוא שיכלל את הידע התלמודי שלו לצדו של הרב שמואל קאודרס ולמד מדעי הרוח באוניברסיטה. לאחר שסיים את לימודיו, סייע לאביו הזקן בתפקידו כרב, לאחר מותו ב-1853 הפך ליורשו בתפקיד ושבשנת 1874 מונה גם לנשיא הרבנות של קהילת פשט. מטעם הממשלה ההונגרית השתתף בעבודת הוועדה להכנת הקמת בית המדרש לרבנים בבודפשט ב-1864 והרצה במשך עשור תלמוד בבית המדרש שנפתח ב-1877. בשנים 1868–1869 בקונגרס של יהודי הונגריה (הקרע ביהדות הונגריה), הוא הפעיל את כל יוקרתו למען הקידמה המודרנית בחיי היהדות בהונגריה. הוא היה סמכות מוכרת בתחום מדעי המקרא והתלמוד ופתר שאלות הילכתיות רבות ומורכבות לרוב שעלו בפניו כרב הקהילה הגדולה בהונגריה, בידע הילכתי מעמיק ובשיקול דעת. זה אובדן נצחי למדע היהדות שהוא נמנע בכוונה מפרסום יצירותיו הכתובות וכתוצאה מכך כל פסיקותיו ההילכתיות במהלך כמעט 50 שנות פעילותו אינן מתועדות. הייתה לו הופעה מכובדת שזכתה לכבוד רב. הוא היה הומניסט חד רואי שצייר לעיתים קרובות דמויות שלמות בהערה מלאת דמיון. אף על פי שחי במצב כלכלי דחוק, עדיין רכש ספרייה יוקרתית מלאה ביצירות נדירות, שזכתה לאחר מותו למקום בספריית בית המדרש לרבנים בבודפשט. הוא נפטר באותו בית ברחוב קיראי שבו נולד 82 שנים קודם לכן. הביוגרפיה שלו נכתבה על ידי הרב ההיסטוריון לאיוש בלאו. לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. שמואל לייב בריל מדיה וקבצים בנושא שמואל לייב בריל בוויקישיתוף שמואל ליב בריל (1814-1897), דף שער בספרייה הלאומית
יחסי מרוקו–קולומביה

יחסי מרוקו–קולומביה הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת מרוקו לרפובליקת קולומביה. קולומביה רואה חשיבות רבה במרוקו כשותפה אסטרטגית ושער ליבשת אפריקה והעולם הערבי. הדבר בא לידי ביטוי בדינמיות של היחסים הבילטרליים ובמחויבות הפוליטית הגלומה בהחלטה להעלות את רמת הייצוג הדיפלומטי של קולומביה ברבאט, בירת מרוקו. גם קולומביה וגם מרוקו היו בעבר חלק מהאימפריה הספרדית עד לעצמאותן ב-1810 וב-1956 בהתאמה. לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות ב-1 בינואר 1979, קולומביה כוננה יחסים דיפלומטיים עם רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית (משטר בעל הכרה מוגבל שתוסע ריבונות על אזור סהרה המערבית שנכבש על ידי מרוקו ב-1975) אך ניתקה את היחסים הדיפלומטיים וההכרה בה בשנת 2000. מאז, ההתפתחות ידידותית ביחסים בין קולומביה ומרוקו המשיכה. הקשר בין שתי המדינות התחזק עוד יותר בזכות הקמת פורומים פוליטיים בינלאומיים כמו פורום מרוקו-אמריקה הלטינית. ב-6 באפריל 2021, מרוקו וקולומביה חתמו על ארבעה הסכמים, כולל הסכם חשוב הקשור לביטול אשרת השהות הקצרה לאזרחים מרוקאים וקולומביאנים המחזיקים בדרכון רגיל, ומטרתו לפטור את אזרחי שתי המדינות המחזיקים באשרה רגילה, דרכון ודרכון דיפלומטי, מדרישות הוויזה לשהייה קצרה (90 יום). הסכמים אלו נחתמו בין שר החוץ של מרוקו, נאסר בוריטה, ושרת החוץ הקולומביאנית קלאודיה בלום. ב-28 באוקטובר אותה שנה, סגנית נשיא קולומביה, מרתה לוסיה רמירס ביקרה ברבאט, ונפגשה בעיר עם בוריטה, והכריזה כי קולומביה מכירה בריבונותה של מרוקו על סהרה המערבית. עוד הודיעה רמירס כי קולומביה תומכת במרוקו בעימותים בסהרה המערבית מאז נובמבר 2020, וכי מדינתה תרחיב את תחום השיפוט הקונסולרי של שגרירותה במרוקו. למרוקו יש שגרירות בבוגוטה, בירת קולומביה. לקולומביה יש שגרירות ברבאט, בירת מרוקו. יחסי ישראל–קולומביה יחסי ישראל–מרוקו מדיה וקבצים בנושא יחסי מרוקו–קולומביה בוויקישיתוף
Blue (אלבום של ג'ונאס בלו)

Blue הוא אלבום הבכורה של הדי ג'יי הבריטי, ג'ונאס בלו, שיצא, על ידי פוזיטיביה רקורדס (אנ') ווירג'ין EMI רקורדס (אנ'), ב-9 בנובמבר 2018. האלבום מורכב מרוב הסינגלים הקודמים של Blue, כולל "Rise" עם הצמד האמריקאי, ג'ק & ג'ק (אנ'), "Polaroid" עם המוזיקאי האנגלי, ליאם פיין, והזמרת הקנדית לנון סטלה, ו-"Fast Car" עם דקוטה, לצד שבעה שירים מקוריים חדשים כמו "Wherever You Go" ו-"Come Through". באלבום, הוא שיתף פעולה עם הזמרת-יוצרת הקנדית-קולומביאנית, ג'סי רייז, זמר הפופ האמריקאי, ג'ו ג'ונאס, הזמרת הסקוטית, נינה נסביט, הפזמונאית האנגלית צ'לסי גריימס (אנ'), הזמרת הארגנטינאית, טיני, והזמרת האלבנית, ארה איסטרפי. מייק ואס, מ-Idolator, תיאר את האלבום כ-"אוסף הלהיטים הגדולים ביותר". מידע על האלבום Blue באתר MusicBrainz האלבום Blue באתר ספוטיפיי האלבום Blue באתר יוטיוב "Jonas Blue Announces Debut Album 'Blue'". Broadway World. ארכיון מ-2021-10-26. נבדק ב-25 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Jonas Blue reveals why he works with a SELECT number of big artists". Evening Standard. ארכיון מ-2019-04-11. נבדק ב-25 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) Stickler, Jon. "Jonas Blue Details Debut Album 'Blue', Shares New Single Polaroid Feat. Liam Payne And Lennon Stella – Stereoboard". Stereoboard. ארכיון מ-2021-10-28. נבדק ב-25 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Jonas Blue kondigt nieuw album 'Blue' aan". Artiesten Nieuws (בהולנדית). 15 באוקטובר 2018. ארכיון מ-2021-10-26. נבדק ב-25 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Jonas Blue Announces Debut LP 'Blue' Featuring Liam Payne, Joe Jonas & RAYE". Idolator. ארכיון מ-2021-11-07. נבדק ב-25 באוקטובר 2018. {{cite web}}: (עזרה)
גארי קוניל

גארי קוניל (נולד ב-26 בפברואר 1966) הוא סופר ופוליטיקאי מהאיטי, שכיהן כראש הממשלה בין 18 באוקטובר 2011 ל-16 במאי 2012. קוניל נולד בשנת 1966 למארי וסרז', שר הספורט והנוער בממשלתו של פרנסואה דובליה. יש לו 3 אחים, והוא השני במשפחתו. הוא למד במכללה בפורט-או-פרנס, בירת האיטי, בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת האיטי ובאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל בזכות תוכנית פולברייט. בין יולי 1994 ליוני 1998 הוא פיתח מערכת רפואית שסיפקה שירותי בריאות בסיסיים לאזורים עניים בהאיטי. לאחר מכן עבד כיועץ בבית החולים אלברט שוויצר. באוקטובר 1999 החל לשמש כאחראי פרויקט בקרן האוכלוסין של האו"ם בהאיטי, ובאפריל 2001 החל לשמש כאחראי תוכנית, עד אוקטובר 2002. בין השנים 2000–2004 הוא עבד כמנחה של תוכנית רדיו בנושא רבייה. עד שנת 2011 הוא עבד במספר תפקידים באו"ם. עד סוף אוגוסט 2011, היו שמועות שקוניל יהיה ראש הממשלה. ב-5 בספטמבר באותה השנה הוא קיבל את המשרה מהנשיא מישל מרטלי. הוא היה המועמד השלישי לנשיאות לאחר התפטרות ז'אן מקס בלריב, לאחר שהשניים הקודמים לא אושרו על ידי הפרלמנט. בפרלמנט נידונה השאלה האם הוא עומד בחוק הקובע שיש לגור 5 שנים רצופות בהאיטי לפני קבלת משרת ראש הממשלה, משום שהוא לא התגורר בהאיטי עקב עבודתו באו"ם. מרטלי טען בתוקף שהוא עומד בחוק משום שהוא התגורר במדינה אחרת בגלל עבודתו עבור האיטי וכן שילם מיסים לאו"ם בעבור האיטי. תהליך הבדיקה והאשרור של בחירתו החל ב-8 בספטמבר. ב-16 בספטמבר הצביעו פה אחד חברי לשכת הצירים בעד מינויו, וב-5 באוקטובר אושר מינויו גם על ידי הפרלמנט. הוא מונה באופן רשמי ב-18 באוקטובר, וכך היה לראש הממשלה הצעיר ביותר. בזמן כהונתו כראש ממשלה, כיהן גם כשר החוץ. קוניל התפטר ב-24 בפברואר 2012, בעקבות אובדן אמון שריו בו. הוא נשאר ראש ממשלה עד למינוי מחליפו לורן למות, לפי סעיף 165 לחוקה. בממשלתו של לורן למות הוא נשאר כשר החוץ. מדיה וקבצים בנושא גארי קוניל בוויקישיתוף By the CNN Wire Staff, Haiti's prime minister quits after just a few months, CNN Dr Garry Conille: le troisième premier ministre désigné de Martelly? Nouvelles d'Haiti Infohaiti.net, web.archive.org, ‏2011-10-15 Haiti - Politic : CV of Garry Conille, MD, MPH - HaitiLibre.com : Haiti news 7/7, www.haitilibre.com Le Nouvelliste -, archive.ph, ‏2013-01-27
נג'קקנייש

נג'קקנייש (בהונגרית: Nagykökényes) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בנג'קקנייש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 656 תושבים ובשנת 2021 רק 577 תושבים. האזור מיושב לסירוגין מתחילת המאה ה-12 עד ימינו. יהודים חיו בנג'קקנייש במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא נג'קקנייש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נג'קקנייש (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי נג'קקנייש שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993