laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מנהל הורדות

מנהל הורדות היא תוכנה ייעודית לניהול ובקרת הורדת תכנים מהרשת. התוכנה מספקת סט כלים לייעול ולנוחות ההורדה. קיימים מנהלי הורדות התומכים אף בהעלאת תכנים לרשת. מנהלי ההורדות מאפשרים הורדת קבצים במספר מקטעים בזמנים שונים, מה שמסייע במספר בחינות להורדה, בין היתר בהורדת קבצים גדולים במיוחד, כיוון שאין צורך להיות מחוברים באופן רציף לרשת, וכן בהתמודדות עם בעיות ניתוק תעבורת רשת וחשמל, שפוגע ברצף ההורדה. כמו כן, רבים ממנהלי ההורדות מפצלים את הקובץ למספר קטעים המורדים במקביל, מה שמאיץ את תהליך ההורדה. עם זאת, קיימים שרתים אשר אינם מאפשרים ביצוע פעולה זו. יתרון נוסף המעניקים מנהלי ההורדות הוא ניהול הורדות מותנה זמן - בתוכנות ניהול ההורדה קימות בדרך כלל פונקציות המאפשרות לתזמן משימות הורדה, מה שמאפשר לקבוע זמני הורדה בהם שרתי הרשת עמוסים פחות, כגון בלילה. DownloadPlus! - תוכנה מבוססת קוד פתוח הכוללת דפדפן מובנה. התוכנה מפצלת קבצים בזמן ההורדה ל-8 חלקים ותומכת בהורדה מקבילה של עד 99 קבצים. GetRight - תוכנה בעלת יכולות רבות, ובהם אימות כתובות URL, עדכון אוטומטי מאתרים, ובדיקות רמת עדכונם של תכנים מכמה אתרים במקביל. Internet Download Manager (בראשי תיבות: IDM) - התוכנה כוללת יכולות רבות ובהם, ניהול היסטורית הורדה מתקדם, התרעות קוליות, ותמיכה באתרים בעלי צורך בזיהוי משתמש ובסיסמה. התוכנה בעלת סרגל כלים המשתלב בדפדפנים של אינטרנט אקספלורר אופרה ומוזילה פיירפוקס. Akamai (אנ'). באנגלית: "Multi-Threading Task/Process". מדיה וקבצים בנושא מנהל הורדות בוויקישיתוף
סיווטאל

זֵווֶטאל (בגרמנית: Seevetal, עמק זֵווֶה) היא מועצה מקומית במחוז המבורג בסקסוניה התחתונה, גרמניה. היא ממוקמת כ- 20 ק"מ דרומית להמבורג וכ- 15 ק"מ מערבית לווינזן (לוהה) בירת מחוז המבורג. המועצה נקראת על שם הנהר זֵווֶה העובר דרכה. בשנת 1977 בשטח המועצה נבנה מרכז רכבות הגדול באירופה ומהגדולים בעולם. המועצה הוקמה ב-1 ביולי 1972, על ידי איחוד של 19 יישובים עצמאיים קטנים יותר לחלקם היסטוריה ארוכה המתוארכת עד השנה 845. בזווטאל מתגוררים 41,614 (2005) תושבים והיא המועצה הגדולה ביותר בגרמניה ללא זכויות עירוניות. ראש המועצה הנוכחי הוא גינטר שוורץ, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) והוא נבחר באוקטובר 2005. מדיה וקבצים בנושא סיווטאל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סיווטאל (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מרווין סאטן

מרווין "פופקורן" סאטן (באנגלית: Marvin "Popcorn" Sutton;‏ 5 באוקטובר 1946 - 16 במרץ 2009) היה יצרן ויסקי לא חוקי (Moonshiner), שנולד במגי ואליי שבצפון קרולינה, ארצות הברית. סאטן היה יצרן ומבריח משקאות לא חוקי בשנות ה-70 של המאה ה-20 והוא נתפס מספר פעמים בידי נציגי החוק בארצות הברית. בשנת 1999 פרסם את הספר "Me and My Likker" ("אני והליקר שלי"), אוטוביוגרפיה ומדריך להכנת כהל לא חוקי. בשנת 2007 הוא הופיע בסרט תיעודי בשם "The Real Story" ("הסיפור האמיתי"), ששודר בערוץ ההיסטוריה. בשנת 2008 הוא הופיע בסרט תיעודי בשם "The Last One" ("האחרון"), שצולם על ידי ניל האטצ'סון. בחודש נובמבר 2010, לאחר מותו, הודיע האנק ויליאם ג'וניור על שותפות עם אלמנתו של סאטן לזיקוק והפצה של הוויסקי שלו באופן חוקי בפעם הראשונה. סאטן החשיב את ייצור הוויסקי הלא חוקי כחלק בלתי נפרד מהמורשת שלו, בשל היותו אירי-סקוטי ונצר לשושלת ארוכה של יצרני ויסקי לא חוקיים. בחודש ינואר 2009, נתפס סאטן על ידי ה-ATF והוא נידון לתקופה של 18 חודשים בכלא הפדרלי על בישול וזיקוק משקאות אלכוהוליים והחזקת נשק שלא כחוק. סאטן, אז בן 62, שאובחנה אצלו לאחרונה מחלת הסרטן, התחנן בפני השופט המחוזי בארצות הברית, רוני גריר, להמיר את עונשו במעצר בית. מספר עתירות נעשו בניסיון לצמצם את הנסיעות ואת משפטו של סאטן, ללא הועיל. בגזר הדין, התייחס השופט במיוחד לסרט התיעודי שצולם עליו. סאטן התאבד על ידי רעל ב-16 במרץ 2009, ככל הנראה כדי למנוע את מאסרו שאמור היה להתחיל מספר ימים לאחר מכן. ב-24 באוקטובר 2009, הועברה גופתו של סאטון מאתר הקבורה המקורי שלו בהר סטרלינג שבצפון קרולינה, לביתו שבפארוטסוויל, טנסי כדי לתת הזדמנות לציבור מכריו להגיע ללווייתו. למקום מנוחתו האחרונה הוא הובל על ידי סוס וכרכרה. היה זה טקס זיכרון קטן בו נכחו רק חברים קרובים ובני משפחה. בשנות ה-60 או ה-70, קיבל מרווין סאטן את שם הכינוי "פופקורן" סאטן, לאחר שפגע במכונה אוטומטית למכירת פופקורן עם מקל ביליארד. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. ב-9 בנובמבר 2010 הכריז האנק ויליאמס ג'וניור על שיתוף פעולה עם חברת J&M Concepts LLC ועם אלמנתו של סאטן, פאם סאטן, לזיקוק והפצת הוויסקי של פופקורן סאטן, לראשונה באופן חוקי. הוויסקי, שכונה "הוויסקי טנסי הלבן של פופקורן סאטן", מיוצר עם דוד זיקוק שתוכנן על ידי סאטן עצמו לפני מותו ובמתכון המשפחתי הסודי שעבר במשפחת סאטן, אותו הפקיד סאטן לפני מותו בידיו של המנהל המקצועי של חברת J&M Concepts LLC, ג'יימי גרוסר. כוכבי מוזיקת קאנטרי רבים הגיעו לאירוע השקת הוויסקי. על-פי דיווחים בעיתונות, יופץ תחילה הוויסקי בטנסי ובדרום-מזרח ארצות הברית. תקופת היובש מרווין סאטן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
משולש ויימאר

משולש ויימאר מתייחס לקבוצת המדינות פולין, גרמניה, וצרפת, המבקשות לקדם את שיתוף הפעולה ביניהן. היא קיימת בעיקר כמפגשי פסגה בין מנהיגי שלוש המדינות, שהאחרונה שבהן התרחשה ב-7 בפברואר 2011. משולש ויימאר הוקם לראשונה בעיר הגרמנית ויימאר בשנת 1991, במטרה לסייע לשחרור פולין מהשלטון הקומוניסטי. בפגישה השתתפו שרי החוץ של כל מדינה: רולאן דומא הצרפתי, האנס-דיטריך גנשר הגרמני, וקשישטוף סקובישבסקי הפולני. הפגישות הקודמות בין המנהיגים התקיימו בפוזנן, פולין (1998), נאנסי, צרפת (1999), המבאך (Hambach), גרמניה (2001) וננסי, צרפת (2005). משולש ויימאר עוסק גם ברמת קשרים נמוכה יותר, כדוגמת הכינוס השנתי בין שרי החוץ. את פסגת אוקטובר 2011 אירח נשיא פולין, ברוניסלב קומורובסקי, והשתתפו בה הנשיא הצרפתי ניקולא סרקוזי וקנצלרית גרמניה, אנגלה מרקל. במהלכה הועלו נושאי חידוש הפגישות הסדירות של משולש ויימאר, ההפיכה במצרים ושיפור היחסים עם רוסיה. במהלכה עודדו גרמניה וצרפת את פולין להצטרף לברית שתעודד את התחרותיות בין המדינות. ב-19 במאי 2005 נפגשו גרהרד שרדר, ז'אק שיראק, ואלכסנדר קוושנייבסקי בעיר הצרפתית נאנסי לדון בנושאי האיחוד האירופי. ב-5 ביולי 2011 חתמו פולין, צרפת וגרמניה על הסכם בבריסל, ובו נקבע על הרכבת יחידת לוחמה המונה 1,700 חיילים, שתקרא "לוחמי ויימאר". היחידה תהיה מוכנה לפריסה באזורי משבר בעולם החל משנת 2013. פולין תפקד על היחידה, ותספק חיילי גדוד המוכנים ללחימה. גרמניה תספק תמיכה לוגיסטית, וצרפת תספק תמיכה רפואית כשמרכז הפיקוד המבצעי יהיה במבצר מון ואלריאן (Mont-Valérien), הממוקם בפרברי פריז. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. 23–24 באפריל 1992 בברז'רק, צרפת 11–12 בנובמבר 1993 בוורשה, פולין 14–15 בספטמבר 1994 בבמברג, גרמניה 26 באוקטובר 1995 בפריז, צרפת 19 בדצמבר 1996 בורשה, פולין 19 בנובמבר 1997 בפרנקפורט על האודר, גרמניה 6 בינואר 1999 בפריז, צרפת 30 באוגוסט 1999 בוויימאר, גרמניה 7 ביוני 2000 בקרקוב, פולין יוני 2008 בפריז, צרפת יוני 2009 בוויימאר שבגרמניה 21 בספטמבר 1993 בגדנסק, פולין 21 בפברואר 1998 בפוזנן, פולין 7 במאי 1999 בנאנסי, צרפת 27 בפברואר 2001 בהמבאך, גרמניה. 9 במאי 2003 בורוצלב, פולין. נערך ימים ספורים לפני משאל העם על כניסת פולין לאיחוד האירופי. 19 במאי 2005 בננסי, צרפת 5 בדצמבר 2006 במטלאך (Mettlach), גרמניה 7 בפברואר 2011 בוורשה, פולין 25 ביולי 2006 בוייליצ'קה (Wieliczka), פולין 18 בדצמבר 2007 בברלין, גרמניה מדיה וקבצים בנושא משולש ויימאר בוויקישיתוף "Leaders in Warsaw can’t cover up EU budget rift" Radio Polonia Germany, France and Poland form EU battlegroup (באנגלית) הפסגה ב-3 ביולי 2006, בויימאר, גרמניה נדחתה בשל מחלה, לכאורה, של נשיא פולין לך קצ'ינסקי.
חוסאם בדראן

חוסאם בדראן הוא טרוריסט פלסטיני ואחד מבכירי הלשכה המדינית של חמאס. היה במשך שנים אחדות מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בשומרון, ובמסגרת זו היה מעורב בתכנונם של פיגועי התאבדות שבהם נרצחו עשרות ישראלים. נלכד על ידי ישראל בשנת 2002 ונדון ל-17 שנות מאסר, אך שוחרר בשנת 2011, במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט. בדראן התגורר במחנה הפליטים עסכר שבשכם. בשנת 1988, בעת שהיה סטודנט באוניברסיטת א-נג'אח בשכם הצטרף לפעילות האזרחית של החמאס, שהיה בראשית דרכו. ב-17 באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, נלכד על ידי ישראל סמוך לכפר חירבת בית חסן שממזרח לשכם. במבצע ללכידתו השתתפו כוחות קרקע מיחידת שלדג וסיירת נח"ל, מטוסי קרב ומסוקי קרב, בפיקודו של מפקד חטיבת הבקעה, אל"ם חיליק סופר. בסופו של דבר נמצא בדראן מתחת לגשר על ידי לוחמי סיירת נח"ל. ישראל ייחסה לו מעורבות במספר פיגועי התאבדות, אך הוא הורשע בעבירות קלות יותר, כחברות בארגון בלתי חוקי, ונדון ל-17 שנות מאסר. בריאיון לעיתונאים עמוס הראל ואבי יששכרוף בשנת 2004 אמר: "אני מאמין שאצא מהכלא. יש לי מספיק סבלנות. אם לא בגלל הסדר שלום, אצא בעסקת חילופים". הוא שוחרר בשנת 2011, במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט וגורש לחו"ל. הוא נחשב לבכיר אסירי החמאס מיהודה והשומרון ששוחררו בעסקה זו. באירוע קבלת פנים לאסירים המשוחררים, שערך בקהיר ח'אלד משעל, יושב-ראש הלשכה המדינית של חמאס, נאם בדראן בשם האסירים המשוחררים, והבטיח שלא לשכוח את אלה שנותרו כלואים. עמוס הראל ואבי יששכרוף, בכיר האסירים ב-2004: "אשתחרר בחילופים", באתר הארץ, 17 באוקטובר 2011 פליקס פריש, נעצר מפקד החמאס בשומרון, באתר ynet, 19 באפריל 2002 אביאל מגנזי, נפגעי מלון פארק: 'יש דרכים אחרות לשחרור גלעד', באתר ynet, 16 באוקטובר 2011 רימון מרג'ייה, משעל: "נתניהו משקר, לא ויתרנו על תנאינו", באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2011
Diseases Database

Diseases Database (בעברית: מאגר המידע של מחלות) הוא מאגר מידע המשרת אתר אינטרנט חופשי לציבור ובו מידע על היחס שבין מצבים רפואיים שונים, תסמינים, ותרופות. מאגר המידע מנוהל בידי חברת Medical Object Oriented Software Enterprises Ltd אשר פועלת מלונדון, בריטניה. מטרתו הרשמית של האתר היא: "חינוך, מתן חומר רקע לקריאה ועניין כללי" וקהל היעד למידע הוא "רופאים, בעלי מקצועות רפואיים אחרים ותלמידים במקצועות אלה". העורך הראשי של האתר, מלקולם ה. דאנקן, הוא רופא במקצועו. מאגר המידע של מחלות, מאורגן סביב אוסף מונחים המתייחסים לרפואת האדם. מונחים אלה כוללים שמות מחלות, תרופות, תסמינים, סימנים גופניים ותוצאות מעבדה חריגות. המאגר מתייחס למונחים אלה כאל "פריטים" (items). קיימים כ-8,000 "פריטים" במאגר המידע. כדי לקשר בין הפריטים עצמם ובינם לבין מקורות מידע חיצוני נוצרו שלוש מערכות של מטה-דטה במאגר המידע. ראשית, לכל פריט במאגר המידע של מחלות קיימים יחסים שונים, לדוגמה על סוכרת סוג 2 נקבע "גורם סיכון ל-" מחלת לב איסכמית. באופן זה מאגר המידע עושה שימוש במודל ישות-תכונה-ערך כאשר ה"פריטים" מהווים ישויות וערכים. היחסים במאגר המידע הם דו-צדדים, כך למשל לקביעה כי "התקף לב עשוי לגרום לכאב בחזה", קיימת מקבילה ולפיה "כאב בחזה עשוי להיגרם על ידי התקף לב". יחסים אלה נאגרים במאגר המידע ומאפשרים יצירת רשימות, לדוגמה, רשימת פריטים שעשויים לגרום לכאב בחזה, או רשימת פריטים שעשויים להיגרם כתוצאה מהתקף לב. שנית, לרוב פריטי מאגר המידע משויכים קישורים למקורות מידע נוספים ברשת הכוללים את OMIM, eMedicine ועוד. שלישית, רוב פריטי מאגר המידע של מחלות ממופים למונחים במערכת UMLS (באנגלית: Unified Medical Language System; "מערכת השפה הרפואית המאוחדת"). הקישור למערכת UMLS מאפשר תצוגת הגדרות תמציתיות, או כותרות נושאים רפואיים (Medical Subject Headings). מיפוי ב-UMLS מאפשר גם קישורים לסיווגים רפואיים ומינוחים רפואיים, כגון ICD-9. אתר האינטרנט הרשמי של Diseases Database
הארט בוכנר

הארט מת'יו בוכנר (באנגלית: Hart Matthew Bochner; נולד ב-3 באוקטובר 1956) הוא שחקן, במאי, תסריטאי ומפיק יהודי-קנדי. התפרסם כשחקן בסרט הפעולה "מת לחיות" ובדרמה "בכל מקום אחר". בוכנר נולד בטורונטו למשפחה יהודית. אמו רות' הייתה פסנתרנית ואביו היה השחקן לויד בוכנר. הוא למד ארכאולוגיה ב"מכללת מרטון" שב"אוניברסיטת אוקספורד". בוכנר התגלה בפעם הראשונה בדרמת המסע המבוססת על הספר "איים בזרם" ובקומדיית ההתבגרות "תרגילים בהתבגרות". ב-1980 שיחק בתפקיד ראשי לצידם של ג'יימי לי קרטיס ובן ג'ונסון בסרט האימה הקנדי "רכבת הטרור", שביים רוג'ר ספוטיסווד. ב-1981 שיחק בסרט "עשירות ומפורסמות" בבימויו של ג'ורג' קיוקור. ב-1984 השתתף בסרט גיבורי העל "סופרגירל", ובסרט "החיים הפרועים" בהפקתו של קמרון קרואו. ב-1988 התפרסם בסרט הפעולה "מת לחיות", בו שיחק בתור הארי אליס העובד לצידה של הולי ג'נרו (בוני בדליה). באותה שנה שיחק בוכנר במיני-סדרה "מלחמה וזיכרון" בתפקיד ביירון הנרי. באותה שנה הוא שיחק בתפקיד גדול ומשמעותי יותר לצידו של קולין פירת', במותחן הפוליטי הארגנטינאי "דירה אפס". ב-1990 הופיע בקומדיה " צחוק הגורל" בתפקיד הנבל נילס פנדר. ב-1994 דיבב בסרט האנימציה "באטמן: מסכת התעתועים", את חבר המועצה המושחת ארתור ריבס. ב-1999 שיחק בדרמה הקומית המשפחתית "בכל מקום אחר", בתור רופא השיניים ד"ר ג'וש ספריטצר. בשנת 2000 שיחק בסרט האימה "אגדה עירונית 2" בתפקיד פרופסור סולומון. בשנת 2009 שיחק בקומדיה "התפשטות" (אנ') בכיכובם של אשטון קוצ'ר ואן הייש. בשנת 2019 גילם קצין משטרה בסדרת הפשע "זקנים מכדי לגווע ולמות צעירים" ברשת אמזון. בנוסף משחק עוסק בוכנר בבימוי והפק, ובשנות ה-90 של המאה-20 הוא ביים את הקומדיות "תיכון בראש טוב" ו"פי.סי.יו". בשנת 2022 שיחק בתפקיד חוזר במיני סדרת הטלוויזיה "הנושרת" ברשת הולו, אודות היזמית האמריקאית אליזבת הולמס. הארט בוכנר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הארט בוכנר, באתר AllMovie (באנגלית) הארט בוכנר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הפיגוע בקפה הלל

הפיגוע בקפה הלל הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-9 בספטמבר 2003, בשעה 23:15, ב"קפה הלל" ברחוב עמק רפאים שבמושבה הגרמנית בירושלים, שבו רצח טרוריסט פלסטיני איש החמאס שבעה ישראלים ופצע 57. הפיגוע בוצע על ידי ראמז אבו סלים מהכפר רנתיס אשר שוחרר ממעצר מנהלי 7 חודשים קודם לכן. הטרוריסט ניסה תחילה להיכנס לסניף "פיצה מטר", אך נבלם, נמלט, ונכנס לבית הקפה. הוא פוצץ מטען נפץ במשקל 3–4 ק"ג שנשא על גופו. בין הנרצחים בפיגוע היו ד"ר דוד אפלבום, מנהל חדר המיון במרכז הרפואי שערי צדק בירושלים, ובתו נאוה אפלבום (אנ'), שעמדה להתחתן למחרת. שעות אחדות קודם לכן בוצע פיגוע התאבדות בסמוך למחנה צריפין. ביולי 2004 נעצרה חוליית טרור מהעיירה בית ליקיא שהייתה מעורבת בהוצאה ובתכנון של פיגועים רבים ובהם הפיגוע בקפה הלל. חקירת חברי החוליה הביאה ללכידת התארגנות נוספת של תושבי מזרח ירושלים שסייעה למחבל המתאבד, בהם: אחמוד מחמד עלי עביד, נאאל סלאמה מחמוד עביד, עבד עזיז מחמד מוסא עמרו, צלאח צובחי דאוד מוסא ופאיז מצטפא עודה מחו. עבד עמרו נדון למאסר עולם, אך שוחרר ב-18 באוקטובר 2011, במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט. השיר "מה תבקשי" של הזמר הראל מויאל נכתב לזכרה של נאוה ודוד אפלבאום שנהרגו בפיגוע. ארוסה של נאוה שם את הטבעת בקבר במקום לענוד אותה על ידה. ב-14 במרץ 2010 לכדה ישראל את מאהר עודה, שעמד בראש מפקדת חמאס ברמאללה, והוציא לפועל את שני הפיגועים הללו ופיגועים נוספים. ב-2018 יצרה סיון קידרון סרט "חסד" לזכרם של דוד אפלבום ובתו נאוה כחלק ממיזם "פנים. יום. הזיכרון". אפרת וייס, פיגוע בקפה "הלל" בדרום ירושלים; 7 ישראלים נרצחו, באתר ynet, 10 בספטמבר 2003 חנן גרינברג, נעצר ראש התארגנות פיגועי קפה הלל וצריפין, באתר ynet, 14 במרץ 2010 אפרת וייס, נחשפה החוליה שביצעה את פיגועי צריפין וקפה הלל, באתר ynet, 13 בספטמבר 2004 נתונים מסכמים - שנת 2004, באתר משרד ראש הממשלה אפרת וייס, נחשפו האחראים לפיגוע בקפה "הלל", באתר ynet, 12 בדצמבר 2004 רותי קדוש, ‏"חסרים לנו": המיזם המרגש לזכר האב ובתו שנרצחו בפיגוע יום לפני נישואיה, באתר מעריב אונליין, 18 באפריל 2018 חסד | בית אבי חי, באתר www.bac.org.il
ציפור דואה

"ציפור דואה" (1964) הוא ציור שמן מאת הצייר הישראלי יחזקאל שטרייכמן. הציור נוצר בהשראת מבט מתוך חלון הסטודיו של האמן אל הטבע העירוני. הציור מהווה דוגמה לסגנון ההפשטה הציורית של שטרייכמן, שהיה מראשי קבוצת "אופקים חדשים". הציור "ציפור דואה" בנוי כקומפוזיציה מורכבת של כתמים ומשיכות מכחול אקספרסיביות. שטרייכמן השתמש בסקאלת צבעים בהירה, המעניקה לציור אווירה רכה ופיוטית. לצד כתמי צבע חופשיים, מופיעות ביצירה גם צורות גאומטריות. ניתן לזהות בציור רמזים לצורת סורגי החלון הממשיים, אשר היו מותקנים על חלון הסטודיו של שטרייכמן. סטודיו זה שכן בקומת הקרקע של בניין ברחוב שלומציון בתל אביב, וממנו נשקף מראה הצמחייה בחצר הבית ועץ תאנה. למרות השימוש באלמנטים מן המציאות, הרי שבציור מתערערת החלוקה הברורה שבין "פנים" ל"חוץ". הסורג והחלון מופיעים ביצירות רבות של שטרייכמן, בעיקר בעבודותיו החל משנות השבעים. יונה פישר ראה במוטיב החלון אצל שטרייכמן כביטוי ליחס בין פנים וחוץ אצל האמן. "נוכחותו של הסורג", טען פישר, "היא נוכחות של מרקם, ויש בה לעיתים אותן דקויות של סימון ספק מאחד ספק מפריד…". גם יגאל צלמונה תיאר את הציור כבעל משמעות ארס פואטית. מבטו של האמן מן הסטודיו אל מרחב העיר מהווה מטפורה לאופן הראייה של האמן. "הבד והחלון המצויר עליו", טען צלמונה, "הם המשכה של רשתית העין האינדווידואלית. תפיסת האמנות הזאת נמנעת מזיקה אל ערכים של אובייקטיוויות, אמנות כפעולה פוליטית, אמנות ככלי במאבק להבניית אומה ואמנות כעשייה שארוגה אל תוך הממד הפוליטי, המעשי והחברתי של הפעולה האנושית". בשנת 1970 נרכש הציור לאוסף מוזיאון ישראל באמצעות תרומה מקרן ריקליס. בשנת 1987 הוצג הציור בתערוכה רטרוספקטיבית שנערכה לשטרייכמן במוזיאון ישראל והחל משנת 2010 מוצג הציור בתצוגת אוסף האמנות הישראלית במוזיאון. ציפור דואה באתר מוזיאון ישראל ראו: צלמונה, יגאל, שטרייכמן, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1987, ללא מספרי עמודים. ראו: גלדמן, מרדכי, יחזקאל שטרייכמן – צבעי מים, מוזיאון תל אביב, 1989. ראו: פישר, יונה, שטרייכמן, הפניקס ועיזבון שטריכמן, תל אביב, 1992, עמ' 230 ראו: צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית", מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 192-194 ובמיוחד עמ' 194.
עין הוד (ציור)

"עין הוד" (1956) הוא ציור שמן מאת הצייר הישראלי יחזקאל שטרייכמן. הציור מציג תיאור של כפר האמנים עין הוד, ברוח ההפשטה של תנועת "אופקים חדשים". שטרייכמן יצר את "עין הוד" בשנת 1956 על פי מתווים שהכין בקיץ 1955, אז שהה ביחד עם בנו בכפר האמנים עין הוד. למרות השימוש באלמנטים גאומטרים ומופשטים, מכיל הציור תיאור מרומז של נוף ושל מבנים. הדבר מתבטא בשימוש בקומפוזיציה המסודרת באופקיות, כאילו על פי קו אופק. הציור הוצג בתערוכה השביעית של קבוצת אופקים חדשים, שנפתחה במוזיאון תל אביב לאמנות ב-6 במאי 1956, תחת השם "נוף בכפר האמנים עין הוד". בשנת 1987 הוצג הציור בתערוכה רטרוספקטיבית שנערכה לשטרייכמן במוזיאון ישראל. על פי יגאל צלמונה, מהווה הציור סינתזה בין ההשפעות הקוביזם של ז'ורז' בראק להנחת המכחול הלירית של יוסף זריצקי. הוא מוצא את הציור כ"שלב חשוב בדרכו של שטרייכמן מיצירה בעלת זיקה ישירה למציאות אל הפשטה כמעט מלאה". "עין הוד" באתר מוזיאון תל אביב לאמנות ראו: בלס, גילה, אופקים חדשים, הוצאת פפירוס, תל אביב, 1980, עמ' 60. ראו: צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2010, עמ' 189-190. ראו: עומר, מרדכי (עורך), המוזיאון מציג את עצמו, אמנות ישראלית מאוסף המוזיאון, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו, 2011, עמ' 75.
משולש האלמוגים

משולש האלמוגים הוא כינוי לאזור שוניות אלמוגים בעל שטח דמוי משולש, הממוקם בשוליהם המערביים של מימי האוקיינוס השקט, סביב חלק מאיי דרום-מזרח אסיה. שטח האזור הימי הוא כ-6 מיליון קילומטר רבוע, והוא מצוי בין המדינות הנכללות בתחום זה, שהן אינדונזיה, מלזיה, פפואה ניו גיני, הפיליפינים, איי שלמה ומזרח טימור. האזור כולל שני אזורים ביוגאוגרפיים: האזור האינדונזי-פיליפיני, והאזור הדרום-מערב פסיפי. במשולש האלמוגים חיים כ-500 מיני אלמוגים (76% מהמינים הקיימים בעולם) וכ-3000 מיני דגים. האזור מוכר כמרכז עולמי של מגוון ביולוגי ימי, ובעל עדיפות עליונה בשימור הטבע בו. האזור מכונה גם "האמזוניה של הימים", מכיוון שהוא מכסה 5.7 מיליון קילומטרים רבועים של מי אוקיינוס, ומשאבי הטבע בו מאפשרים פרנסה וכלכלה ליותר מ-120 מיליון בני אדם. לאורך השנים נפגעים האלמוגים ובעלי החיים באזור המשולש, בין השאר בעקבות שינוי האקלים בעולם, המוביל להלבנת אלמוגים, וכן בשל חוסר פיקוח על ניצול משאבי הטבע בידי האדם (בנייה ופיתוח בחופים, דיג מוגבר ועוד). מדינות וארגונים בינלאומיים רבים, כגון הקרן העולמית לשימור חיות הבר, משקיעים מאמצים רבים בשימור הטבע באזור זה, ובסוף העשור הראשון של המאה ה-21 התאגדו שש המדינות הממוקמות באזור לפרויקט אזורי מקיף בתחום זה שיתנהל לאורך העשור הקרוב. "תולעת חג המולד" Pink soft coral תוכינון Nembrotha kubaryana מדיה וקבצים בנושא משולש האלמוגים בוויקישיתוף Coral Triangle Center (באנגלית) משולש האלמוגים, באתר הקרן העולמית לשימור חיות הבר (באנגלית) מרלן-אביבה גרינפטר, להציל את שוניות "משולש האלמוג"(הקישור אינו פעיל), 30 באפריל 2009, אפוק טיימס ישראל משולש האלמוגים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מפרשית

מפרשית או סירת מפרש היא סירה קטנה יחסית המשתמשת בכוח הרוח על מנת לנוע. יריעת בד מתוחה על תורן, הנקראת מפרש, משמשת לניצול כוח הרוח להנעת הסירה. בימינו משתמשים בסירת מפרש למטרות ספורט ימי, חינוך ימי וכתחביב. בומצ'ק (שיבוש עברי של המונח "Boom Vang") הוא התקן בסירות מפרשים המשמש למתיחה כלפי מטה של המנור במפרשית. הבומצ'ק מאפשר לשייטים לשלוט בצורת המפרש כך שתתאים לתנאי הרוח. כמו כן, הוא מונע מהמפרש מלהתרומם ברוחות מלאות וגביות. קרוול סנונית לווייתנית סייפן לייזר סטאר פין - Finn אינגלינג - Yngling יורופ - Europe קטמרן - טורנדו 470 גלשן רוח 49er אופטימיסט 420 29er זום 8 הולנדי מעופף יורופ לייזר 16 תחרות מפרשיות בכנרת, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים, 1967 ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי שיט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גורבן ברדייב

גורבן בקייביץ' ברדייב (בטורקמנית: Gurban Bekiýewiç Berdiýew; נולד ב-25 באוגוסט 1952 באשגבאט שבטורקמניסטן) הוא כדורגלן עבר ומאמן טורקמני. קבוצתיים ברית המועצות קאיראט זכייה בליגת המשנה הסובייטית: 1983 קבוצתיים טורקמניסטן ניסה אליפות טורקמניסטן: 1998/99 הגביע הטורקמני: 1998 רוסיה רובין אליפות רוסיה: (2) 2008, 2009 הסופר קאפ הרוסי: 2010 מקום שלישי בליגת העל הרוסית: 2003, 2010 אליפות בליגה הרוסית הראשונה: 2002 אישיים רוסיה רובין מאמן השנה ברוסיה מטעם התאחדות הכדורגל הרוסית: 2009 מאמן החודש בליגת העל: (2) מרץ 2013, אפריל 2013 מדיה וקבצים בנושא גורבן ברדייב בוויקישיתוף גורבן ברדייב, באתר Transfermarkt גורבן ברדייב, באתר Soccerway גורבן ברדייב, באתר WorldFootball.net גורבן ברדייב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt דף המאמן באתר הרשמי של רוסטוב ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שייק

שֵׁייק (או קְצִיף) הוא משקה קר מעורבב העשוי לרוב מפירות או ירקות בשילוב בסיס נוזלי. בנוסף לפירות וירקות, שייקים רבים מכילים קרח, ממתיקים כגון סוכר או דבש ורכיבי מזון נוספים. בסיסים נוזליים נפוצים הם מים, חלב, מיצי פירות, יוגורט וגלידה. לרוב, הכנת שייקים מתבצעת באמצעות בלנדר, מערבל או מעבד מזון. שייקים יכולים להוות תחליף לארוחה קלה או ארוחה מלאה, תלוי ברכיבים מהם מורכב השייק. מקור השייקים בברזיל בשנות ה-30 של המאה ה-20, כמשקאות מעורבבים המכילים פירות טריים. שייקים של פירות הפכו נפוצים בארצות הברית בשנות ה-60, כאשר חנויות גלידה וחנויות בריאות החלו במכירתם. החל משנות ה-90, ניתן למצוא מקומות רבים המוכרים שייקים, בהם בתי קפה ומסעדות. כיום ניתן למצוא גם שייקים מוכנים מראש הנמכרים בבקבוקים סגורים. במאה ה-21 נוצרה סוגת חנויות המתמקדת בשייקים בלבד, עם רשתות כגון ReBar ו-B-Fresh. שייק בריאות שייק פירות שייק ירקות מילקשייק שייק ספורטאים מדיה וקבצים בנושא שייק בוויקישיתוף רותי קינן, שקשוק נעים: 4 מתכוני שייקים משודרגים, באתר ynet, 3 באוקטובר 2016 מילים טעימות, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏29 בינואר 2012 Brown, Ellen (2005). The Complete Idiot's Guide to Smoothies. ISBN 1-59257-318-5.
זורם

זורם (באנגלית: Fluid) הוא כל חומר העובר מעוות רציף (שינוי צורה מתמשך) תחת מאמץ גזירה. זורם ימשיך לשנות את צורתו (מעוות רציף) בהפעלת מאמץ גזירה עליו, ושינוי צורה זה מתבטא בתנועת החומר: ה"זרימה". זאת לעומת מוצק, שיהיה נתון לשינוי צורה סופי (מעוות זוויתי קבוע) עם הפעלת מאמץ הגזירה, בהתאם למודול הגזירה שלו. שינוי הצורה המתמשך בזורם, הוא המהירות היחסית בין שכבות החומר – "גרדיינט המהירות", ומאמץ הגזירה, הוא למעשה החיכוך בין שכבות הזורם בתנועתם היחסית. ההבחנה בין מוצק לנוזל נעשית בעזרת מספרים חסרי מימד: מספר דבורה או מספר ויסברג. תחת הגדרת הזורמים נכללים מספר מצבי צבירה: נוזל, גז, פלזמה, ובמידה מסוימת, מוצקים פלסטיים. תחום מכניקת הזורמים עוסק בתיאור התנהגותם של הזורמים, כתת-תחום במכניקת הרצף. זורמים נבדלים ביניהם לפי התכונות הראולוגיות שלהם: הקשר בין מאמץ למעוות (דפורמציה). התנהגותו של זורם ניוטוני כפופה ל"חוק הצמיגות של ניוטון", הקובע יחס ישר בין המאמץ לקצב-המעוות, כאשר מקדם היחס (הפרופורציה) נקרא צמיגות. בזורם לא ניוטוני הקשר אינו ליניארי פשוט. "זורם מושלם" הוא מודל לזורם ללא צמיגות ומקדם הולכה אינסופי. מודל הזורם המושלם מוביל לפיתוח מודל ה"זרימה הפוטנציאלית" המתאר את שדה הזרימה בצורה מתמטית פשוטה יחסית: משוואת לפלס בזרימה תמידית. בתורת התרמודינמיקה נעשה שימוש במונח "זורם סופר-קריטי" (אנ'). זורם סופר-קריטי מוגדר כמצב בו החומר מצוי מעל לנקודה הקריטית, ובו אין הבחנה בין פאזות נוזל-גז. הזורם מצוי באזור ימני עליון בדיאגרמת פאזות. זורם ניוטוני זורם לא-ניוטוני מדיה וקבצים בנושא זורם בוויקישיתוף זורם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זביונה

זַבַּיוֹנֶה (באיטלקית: Zabaglione) הוא קינוח איטלקי, העשוי מחלמוני ביצים, סוכר, יין מתוק (בדרך כלל יין מרסלה) ולפעמים גם חלבוני ביצים או שמנת. מקובל להכינו באמבט מרים, על מנת להימנע מהקשיה בטרם עת של החלמון. הזביונה היא רפרפת מאוד קלה, שמוקצפת לשם החדרת אוויר. הזביונה פופולרי גם בארגנטינה, שם הוא נקרא סמבשון. מסורתית, הזביונה מוגש עם תאנים טריות, אך כיום הוא משמש גם כבסיס לקינוחים רבים אחרים. מקורה של הזביונה מאזור רג'ו אמיליה באיטליה. על פי סיפור עממי, המאכל נקרא על שמו של מנהיג צבאי איטלקי, זבאן בז'ון, שנתן ללוחמיו לאכול את הזביונה כשלא נשאר שום דבר במטבח הצבאי. זבאן פקד על טבחו לקחת את כל מה שיש במטבח ולטרוף אותו ביחד וכך נוצרה הזביונה. המצאת המתכון, מכל מקום, מיוחסת לשני שפים. ראשית, לברתולומאו סקאפי, שהיה טבח איטלקי מפורסם בתקופת הרנסאנס ובישל בין היתר לאפיפיור פיוס החמישי; אך גם לשף בחצרו של קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, במאה ה-18. מדיה וקבצים בנושא זביונה בוויקישיתוף זביונה - אוכל - ynet / דליה פן-לרנר, באתר ynet זביונה מיין מוסקט(הקישור אינו פעיל), באתר האיטלקי של ג'אקומו