laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
באטמן: דם רע

באטמן: דם רע (באנגלית: Batman: Bad Blood) הוא סרט גיבורי על מונפש אמריקאי משנת 2016, המבוסס על הקומיקס באטמן מבית DC קומיקס. הסרט אומנם אינו עיבוד של סיפור כלשהו מהקומיקס, אך הוא מבוסס חלקית על עלילת הלוויתן מאת גרנט מוריסון. באטוומן נאבקת בכנופיית פושעים בגות'האם סיטי ביניהם פיירפלי, המחשמל (אנ') ועוד, באטמן מגיע ונאבק במי שלכאורה מנהיג את הכנופיה אשר נקרא הרטיק, הרטיק מפוצץ חומר נפץ אשר מותקן במקום, באטמן מעיף את באטוומן אל מקום בטוח ולכאורה נהרג בפיצוץ. שבועיים אחרי אלפרד פניוורת' המודאג שולח אות מצוקה לנייטווינג, דמיאן ויין צופה אף הוא בידיעה על היעלמותו של באטמן וחוזר לגות'אם סיטי. קתרין קיין נפגשת עם אביה ג'ייקוב ומסבירה לו שהיא מרגישה אשמה במות הבאטמן, בעברה היא עברה טראומה כאשר נחטפה עם אמה ואחותה עבור כופר, ובחילוץ נהרגו הן בעוד היא שרדה, לאחר שניצלה על ידי באטמן משוד החליטה שלעולם לא תצטרך להינצל שוב ונהייתה לבאטוומן. בזמן שהיא מדברת עם אביה מבחינה בבאטמוביל העוברת ברחוב ועוקבת אחריה ורואה את באטמן ורובין, היא מסיקה לפי החליפה הישנה שזהו נייטווינג ומספרת לו את מה שראתה אך אומרת שלדעתה באטמן לא נהרג. באותו זמן הרטיק כופה על לושיוס פוקס לפתוח עבורו את הכספת בתעשיות ויין על ידי איום על בנו, נייטווינג ורובין מגיעים לשם ובקרב הרטיק הורג את המחשמל כאשר הוא מנסה להרוג את רובין, ועוזב עם השאר. באותו לילה כאשר רובין נכנס למערת העטלף הוא נחטף על ידי הרטיק לבסיס בו נמצא גם אביו ברוס, הוא מתגלה כשיבוט של דמיאן ויין ומסביר שברצונו לקחת לו את רגשותיו כדי שירגיש כמותו, טליה אל גול אמו של דמיאן מתגלת כאחראית על המזימה, טליה כועסת שבנה הובא והורגת את הרטיק כשהיא מסבירה שעקב רצונו לרגשות הוא שיבוט פגום. נייטווינג ובאטוומן מגיעים למקום באמצעות אות GPS שהותקן בחליפתו של רובין ונאבקים בשומרים בסיוע לוק פוקס בעל חליפת באטווינג שמגיע למקום. הם מחלצים את באטמן ורובין מן הבסיס הקורס בעוד טליה ואנשיה נמלטים, וחוזרים לגות'אם. כעבור שבוע ברוס ויין המאושש מגיע לפסגה של תעשיות ויין בעוד נייטווינג מנסה לאתר מידע על תוכניות ההמשך של טליה וליגת הצללים שלה, כאשר לוק חושף את התוכנית שהיא לבצע שליטה מוחית על מנהיגי העולם שכולם נמצאים בפסגה, הם מבינים שברוס ויין נשלט בידי טליה ויוצאים לפסגה על מנת לעצור את המזימה, לאחר קרב קשה שבו נהרגים כל הנבלים של טליה, באטמן משתחרר משליטתה והיא נמלטת אך נבגדת על ידי אחת מצוותה ומתרסקת. לקראת הסיום, נראה ברוס תומך בדמיאן על מות אמו, סצנת הסיום של הסרט מראה את משפחת העטלף כולל באטגירל ברחובות גות'אהם. ג'ייסון או'מרה - ברוס ויין/באטמן איבון סטרהובסקי - קתרין קיין/באטוומן סטיוארט אלן - דמיאן ויין/רובין שון מאהר - דיק גרייסון/נייטווינג מורנה בקרין - טליה-אל-גול גאיוס צ'ארלס - לוק פוקס/באטווינג רובין אטקין דאונס - ג'רוויס טץ'/הכובען המטורף הסרט זכה לביקורות חיובית ודירוגו הממוצע הוא 7.6/10, באתר Rotten Tomatoes קיבל 100% בהתבסס על 5 ביקורות. הסרט הרוויח 4,459,728 דולרים. אתר האינטרנט הרשמי של באטמן: דם רע (באנגלית) "באטמן: דם רע", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "באטמן: דם רע", באתר נטפליקס "באטמן: דם רע", באתר AllMovie (באנגלית) "באטמן: דם רע", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "באטמן: דם רע", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) (Batman: Bad Blood (2016 "Batman: Bad Blood The Numbers listing"
מגדל הזבובים

מגדל הזבובים, (ידוע גם בשמו הערבי "אל מנארה") הוא מבנה מבוצר השוכן על אי קטן במפרצה של העיר עכו. המגדל הממוקם סמוך אל הכניסה אל הנמל והמגדלור הנמצא סמוך למרינה של העיר עכו ניתבו על תנועתן של ספינות אשר הגיעו לנמל עכו. נמל עכו נוצר על ידי בנייתם של שני מזחים אשר סגרו את מפרצה של עכו. על המזח המערבי נבנה מגדל הזבובים בתקופתם של הפיניקים. סקר ארכאולוגי, שנערך במקום על ידי אוניברסיטת חיפה מצא כי המגדל עומד על מזח שנבנה בתקופה ההלניסטית ושופץ בתקופה הרומית. ייתכן כי שובר הגלים הבנוי מדרום לנמל, והמדרגות שלמרגלות מגדל הזבובים שימשו רציף לפריקה ולטעינה לנמל עכו. בשנות השבעים התקיים סקר ארכאולוגי שנערך על ידי המרכז ללימודי ים באוניברסיטת חיפה. במהלכו של הסקר, נחשפו יסודותיו של המבנה מתחת למגדל ובין היתר נחשפו שרידי אונייה, שייתכן וטובעה בזמן המצור של נפוליאון על העיר עכו בשנת 1799. בשנת 2020 נפל חלק גדול מהקיר המזרחי של המגדל, וחלקו צנח לתוך המים. השם "מגדל הזבובים" היה שגור בפי הנוצרים והמוסלמים. ייתכן כי הקריבו במקום קורבנות, והמקום היווה משכן נוח לזבובים שנמשכו לריח. שמו של המגדל אינו מופיע בכתובים המתארים את המקום מימי מסעות הצלב. שמו הערבי של המגדל: ברג' א-דבאן. בסמוך למגדל הזבובים ניצב מגדלור. שמו של המגדל ניתן לו על ידי הצלבנים, אשר טעו לחשוב את עכו לעקרון הפלשתית, ואת המבנה המבוצר למקדשו של האל בעל זבוב. מדיה וקבצים בנושא מגדל הזבובים בוויקישיתוף רן שפירא, תעלומת הקרב מול מגדל הזבובים. אתר הארץ. מדריך ישראל החדש : אנציקלופדיה, מסלולי טיול - כרך 3 : הגליל העליון וחופו, ירושלים, כתר, 2001, עמ' 245-244 אורן טל, הארכאולוגיה של ארץ-ישראל בתקופה ההלניסטית: בין מסורת לחידוש, ירושלים, מוסד ביאליק, תשס"ז, 182 עירית זהרוני, דרך ארץ: ארץ חרס ואדם, תל אבחיב, משרד הביטחון, 1996, עמ' 230 מוטי מנדלסון, נפילת הקיר במגדל אי הזבובים, באתר חי פה, ‏01/06/2020 יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ-ישראל - כרך שני: מסעי-הצלב והממלכה השנייה, ירושלים, מוסד ביאליק, 1984, עמ' 54
פארק בלבואה

פארק בלבואה (באנגלית: Balboa Park) הוא פארק ענק הנמצא בעיר סן דייגו שבמדינת קליפורניה. הוא קרוי על שמו של מגלה הארצות הספרדי וסקו נונייס דה בלבואה. הפארק כולל את גן החיות של סן דייגו ומוזיאונים רבים ובהם: הגן הבוטני מוזיאון ההיסטוריה הלאומית מוזיאון האדם מוזאון המדע מוזיאון התעופה והחלל של סן דייגו מוזיאון הרכב של סן דייגו המוזיאון לאמנויות הצילום מוזיאון סן דייגו לאמנות גן החיות של סן דייגו המכון לאמנות בסן דייגו הפארק הוא אחד מאתרי התיירות העיקריים בעיר סן דייגו. אתר האינטרנט הרשמי של פארק בלבואה (באנגלית) פארק בלבואה, ברשת החברתית פייסבוק פארק בלבואה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פארק בלבואה, ברשת החברתית אינסטגרם בלבואה פארק - האתר הרשמי ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלכסנדר אידיר

אלכסנדר אידיר (בצרפתית: Alexandre Iddir; נולד ב-21 בפברואר 1991) הוא ג'ודוקא צרפתי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג ומחזיק בשתי מדליות ארד מאליפויות אירופה (2014 ו-2021). במרץ 2014 אידיר זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי סמסון. ב-18 באוקטובר אותה השנה הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי טשקנט לאחר שניצח בגמר את קיריל דניסוב הרוסי בניקוד איפון לאחר תרגיל סודה-צוריקומי-גושי מוצלח. באליפות אירופה 2014 שנערכה במונפלייה שבצרפת, זכה אידיר במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג. בסיבוב הראשון הוא ניצח את וולטר פצ'נטה האיטלקי, בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את גרגו פוגאשי ההונגרי לאחר דקה ו-18 שניות וברבע הגמר ניצח שוב באיפון את שאהין גראמאנוב האזרי לאחר ריתוק מוצלח. בחצי הגמר אידיר הפסיד באיפון לקיריל וופרוסוב הרוסי 12 שניות לסיום ונשר לקרב על מדליית הארד בו גבר באיפון על יואקים דוורבי השוודי 4 שניות לסיום הקרב. אידיר זכה בשתי מדליות כסף בגראנד סלאם פריז היוקרתי בשנים 2015 ו-2016. הוא נבחר לייצג את צרפת במשחקים האולימפיים בריו דה ז'ניירו 2016 בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג וסיים במקום השביעי לאחר שהודח ברבע הגמר אחרי שני ניצחונות ושני הפסדים. לאחר אולימפיאדת ריו 2016 אידיר עבר לקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג. בינואר 2019 הוא זכה במדליית זהב בגראנד פרי תל אביב לאחר שניצח בגמר את בנג'מין פלטצ'ר האירי. באליפות אירופה 2021 אשר נערכה בליסבון זכה אידיר בפעם השנייה במדליית הארד לאחר שניצח בווזארי את איליה סולמאנידזה הגיאורגי. באולימפיאדת טוקיו 2020, אידיר זכה יחד עם נבחרת צרפת במדליית הזהב בתחרות הקבוצתית לאחר שניצחו בגמר את נבחרת יפן. בתחרות האישית הוא הודח בסיבוב הראשון. אלכסנדר אידיר, ברשת החברתית פייסבוק אלכסנדר אידיר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אלכסנדר אידיר, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר אידיר, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי אלכסנדר אידיר, באתר olympedia.org אלכסנדר אידיר, באתר איגוד הג'ודו העולמי אלכסנדר אידיר, באתר JudoInside.com פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
חופשי

חופשי הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת הישראלית מרגלית צנעני. האלבום יצא לאור בפברואר 1997, בהוצאת חברות התקליטים מגנט הפקות והד ארצי. הסינגל השלישי מתוך האלבום "קפה אלהמברה", הפך ללהיט והצליח להיכנס אל מצעד הפזמונים השנתי של רשת ג'. האלבום ממשיך את הקו הים תיכוני – בלוז של האלבום הקודם ארץ אש וארץ ים שיצא בשנת 1995. באלבום זה, לקחה מרגלית צנעני חלק בהלחנת השיר "קפה אלהמברה", אותו כתבה המשוררת רחל שפירא. בין היתר, מרבית שירי האלבום הופקו על ידי ירוסלב יעקובוביץ'. מרבית שירי האלבום מאופיינים כשירים ים-תיכוניים. מתוך האלבום, יצאו חמישה סינגלים "חופשי", "ציפיות", "קפה אלהמברה", "גם אני", ו"נוגעת בתהילה". הסינגלים יצאו בין דצמבר 1996 לאוגוסט 1997. הקלטת השיר קפה אלהמברה באתר יוטיוב תשנ"ז – פזמונט, באתר pizmonet.co.il שיר ישראלי (2015-06-25), שיר ישראלי - קפה אלהמברה - מרגלית צנעני מילים: רחל שפירא לחן: מרגלית צנעני, נבדק ב-2019-04-18 Doron David (2013-08-30), מרגלית צנעני - נוגעת בתהילה . מילים: דורון דוידסקו . לחן: מני קוממי, נבדק ב-2019-04-18 2.2.1997 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 28.9.1997 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
ארץ אש וארץ ים

ארץ אש וארץ ים הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת הישראלית מרגלית צנעני. האלבום יצא לאור בפברואר 1995, בהוצאת חברת התקליטים האחים ראובני. בתקופה בה יצא האלבום, נפגעה צנעני בתאונת דרכים, בה נפגע גם האמרגן שלה, אשר ראובני. זהו האלבום האחרון של הזמרת בהוצאת חברת התקליטים, שצנעני הייתה מבין הזמרים המזוהים עמה. לאחריו את יתר אלבומיה הוציאה בהוצאת חברת התקליטים הפרטית שלה. את מרבית שירי האלבום הלחינה מרגלית צנעני לבדה. שניים מתוכם הולחנו על ידי יאיר אלוני. בין היתר, נכתבו שירי האלבום על ידי הפזמונאים והמוזיקאים רחל שפירא, חוה יעקובר, ארלט ספדיה ונורית בת-שחר צפריר. השיר "סבך הקשר", נכתב והולחן על ידי צנעני עצמה. עוד בלט באלבום השיר "אלה אלה" ללחן יווני. מתוך האלבום, יצא כסינגל ראשון לרדיו שיר הנושא "ארץ אש וארץ ים" בדצמבר 1994. האלבום ארץ אש וארץ ים באתר ספוטיפיי האלבום ארץ אש וארץ ים באתר אפל מיוזיק ארץ אש וארץ ים, 1995-01-01, נבדק ב-2023-12-13 גיא גולד, למה הסלבס מעורבים בתאונות דרכים?, באתר Xnet‏, 11 בספטמבר 2011 13.12.1994 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
הצ'ופצ'יק של הקומקום

הצ'ופצ'יק של הקומקום הוא מערכון קומי של הגשש החיוור מאת דן אלמגור. הוא היה חלק ממערכון "הכה את המומחה", פרודיה על תוכניות הרדיו, בה מוצגים קטעים של שאלות למומחים, ראיונות וכתבים. מערכון זה זכה להצלחה רבה, והוא מהבולטים ביותר מבין מערכוני הגשש החיוור. הצירוף "הצ'ופצ'יק של הקומקום" נהיה למטבע לשון בתרבות הישראלית לדקדקנות בכל פרט בשפה העברית, והקפדה יתרה על תקינות לשונית. מוצגים בו גם הבדלי משלב ואי הבנות בגללם. המערכון פותח בהצהרה של הקריין הראשי (גברי בנאי) ”במסגרת תוכניתנו 'הכה את המומחה', נמצא איתנו באולפן ה־מומחה הבלעדי לענייני לשון עברית, מר אברהם חטף פתח. [...] האם מישהו נמצא על הקו?” אחד המאזינים (ישראל פוליאקוב), מחייג כדי לשאול איך מכנים בעברית את "הצ'ופצ'יק של הקומקום". מומחה הלשון הקפדן (שייקה לוי) ממהר לתקן כל שיבוש של המאזין, שרק לאחר כמה תיקונים מצליח לשאול: ”איך קוראים בעברית לשופשיק של הקומקום, זה שמשפיך ת'תה?”. גם לאחר השאלה מומחה הלשון עדיין לא עונה מיד, אלא מתקן תחילה את שאלתו של המאזין. לבסוף, הוא מסביר לו, כי השם הוא זרבובית ומתאר את הצורה המנוקדת של המילה ואת נטייתה. המאזין שביקש תשובה קצרה בלבד, מנתק בזעם את השיחה ואומר: ”יאללה, יחרב ביתַכּ!!”. מומחה הלשון מנצל גם את ההזדמנות הזו כדי לתקן שוב: ”ייחרב ביתְךָ”. ”איך קוראים בעברית לצ'ופצ'יק של הקומקום, זה שמשפיך את התה?” ”שאל בני ונען - אני לא מנען אני מאשדוד.” ”זי"ן בפתח - מה זה, רדיו?” ”זרבוביתי-זרבוביתך-זרבוביתו-זרבוביתה וכן הלאה.” ”*צַחָה - צֶחָה” - פתח לפני ה ח וע קמוצות מוחלף בסגול. כיום האקדמיה ללשון העברית מתירה את שתי הצורות. ”איך *קוראים - איך מכנים”. ”צלצלתי *בשביל - צלצלתי כדי \ למען” - מקורה של מילת היחס הוא מלשון חז"ל והיא משמשת שם לסיבה. השגיאה היא שימוש בה לתכלית. ”*לַבֶּן אדם - לְבֶן האדם” - שגיאה נפוצה ביידוע צירוף סמיכות: יידוע הנסמך במקום הסומך. בנוסף מכיוון שהבי"ת אחרי שווא נע היא נהיית רפה. ”*ק֫וּמְקוּם - קוּמְק֫וּם” - הטעמת מלעיל במקום מלרע. מקור המילה בלשון חז"ל מלטינית cucuma, או מיוונית koukkoumion. ”ייחרב *ביתַכּ - ייחרב ביתְךָ” - סיומת השייכות בערבית המקבילה לעברית. נח בשבע שגיאות קוצו של יוד מערכון הצ'ופצ'יק של הקומקום המערכון בשחור לבן כללים בנטיית השם, פתח ודגש בנטייה
אמנון טווסי מנומר

אמנון טווסי מנומר (שם מדעי: Cichla temensis) הוא מין דג גדול ממשפחת האמנוניים החי בנהרות ואגמים באמריקה הדרומית והוא המין הגדול ביותר של אמנון, קרוב מאוד למין אמנון קיסרי מאפריקה ואולי אף גדול יותר. אמנון זה יכול להגיע לאורך של 1 מטר ולמשקל 13 ק"ג והוא בעל גוף המזכיר מבנה של דגי בס הבנוי לתאוצה במהירות. הוא בעל לסת גדולה בעלת שיניים גדולות והוא בעל סנפיר גב מפרשי מורכב מזיזים פרוקים. הוא בעל זנב גדול העוזר לו להאיץ במהירות לעבר טרף במים ובעל סנפירי חזה רחבים. בעוד הצעירים והנקבות אפורים ומנומרים בנקודות לבנות, הזכרים בעלי צבע ירוק בהיר-צהוב עם בטן אדומה בולטת ולגופם פסים אופקיים כהים ובעונת הרבייה מגדלים מצח בולט מאוד. על הזנב ישנו כתם עין המשמש לפיתוי טורפים כדי להרחיק אותם מהראש. תפוצת האמנון הוא בריו נגרו ובאורינוקו וכן בכמה יובלים באמזוניה בברזיל, ונצואלה וגיאנה. הדג שוחה לעיתים בנהרות מלאי טאנין הצובעים את המים בשחור. הוא חי במים עמוקים וגם בקרבת הגדות על סלעים וצמחייה קרקעית. הוא טורף של דגים אחרים ובעיקר להקות של טטרות ומיני חריתאים נוספים. אמנון זה הופץ בידי האדם גם לפלורידה, טקסס וסינגפור, שם הוא פוגע ביצורי המים הטבעיים. אמנון בס פרפרי מדיה וקבצים בנושא אמנון טווסי מנומר בוויקישיתוף אמנון טווסי מנומר, באתר ITIS (באנגלית) אמנון טווסי מנומר, באתר NCBI (באנגלית) אמנון טווסי מנומר, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אמנון טווסי מנומר, באתר FishBase (באנגלית) אמנון טווסי מנומר, באתר GBIF (באנגלית)
ציקלה

ציקלה (שם מדעי: Cichla) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת האמנוניים שהם דגים גדולים יחסית למשפחתם וכוללים את המינים הגדולים ביותר (לצד המין אמנון קיסרי מימת טנגניקה). דגים אלה חיים באמריקה הדרומית בנהרות, ביצות ואגמים בברזיל, ונצואלה וגיאנה. דגי סוג זה יכולים להגיע לאורך של 1 מטר ולמשקל 13 ק"ג אצל המין אמנון טווסי מנומר. הם בעלי צבעים ראוותנים של ירוק בהיר-צהוב עם צידיים בעלי פסים אופקיים כהים. ראשם גדול ועבה ומזכיר ראש של דגי בס בעלי שפתיים משורבבות ומצח רחב. דגים אלה יטרפו דגים קטנים מהם ומגוונים גם ברכיכות וחרקים. חלקם מהווים דגי מאכל או דגי ספורט לתושבי האמזונאס, האורינוקו ויובלים קטנים לאורך תפוצתם, לעיתים גם במים כהים עמוסי טאנין. כמה מהמינים הופצו הרחק מחיותם הטבעית שם הם פוגעים במינים הטבעיים. Cichla intermedia Cichla jariina Cichla kelberi Cichla melaniae Cichla mirianae אמנון בס טווסי (Cichla monoculus) Cichla nigromaculata אמנון בס פרפרי (Cichla ocellaris) Cichla orinocensis Cichla pinima Cichla piquiti Cichla pleiozona אמנון טווסי מנומר (Cichla temensis) Cichla thyrorus Cichla vazzoleri מדיה וקבצים בנושא ציקלה בוויקישיתוף ציקלה, באתר ITIS (באנגלית) ציקלה, באתר NCBI (באנגלית) ציקלה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ציקלה, באתר GBIF (באנגלית)
יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט

"יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט" (בצרפתית: Un dimanche après-midi à l'Île de la Grande Jatte) הוא ציור משנת 1884 של הצייר הצרפתי ז'ורז' סרה. בציור נראים פריזאים בפארק על גדת נהר הסיין. הציור מוצג במכון האמנות של שיקגו. הציור צויר בין מאי 1884 למרץ 1885 ובין אוקטובר 1885 למאי 1886. בשלב הראשון של יצירת הציור, צייר סרה את הציור באמצעות טכניקות אימפרסיוניסטיות ובשלב השני הוא הוסיף את הנקודות, אשר היו טכניקה חדשנית באותה עת ונקראה אז דיוויזיוניזם (אנ'). היום מכונה הטכניקה פוינטיליזם. בתמונה, שבה נראה האי לה גראנד ז'אט שבנהר הסיין, מוצגים 48 אנשים, 8 סירות, 3 כלבים, קוף, וסוס שמושך עגלה ברקע. היצירה הוצגה לראשונה ב־1886 באולם "אגודת האמנים העצמאיים (אנ')" וזיכה את סרה בתואר נאו־אימפרסיוניסט. הציור התפרסם ונתן השראה לציירים פוסט-אימפרסיוניסטים רבים ובהם וינסנט ואן גוך וקלוד מונה. המחזמר של סטיבן סונדהיים "יום ראשון בפארק עם ג'ורג'" מבוסס על הציור. המחזמר זכה בפרס פוליצר לתיאטרון ב־1985. הציור מופיע בסרט הקולנוע "שמתי ברז למורה" משנת 1986. הציור מופיע באחד הקטעים שמופיעים במהלך הצגת הקרדיטים בסוף הסרט "אחי הדוב" בתור ציור קיר של הדובון קודה. הציור היווה השראה לתמונת הנושא של סדרת הקומדיה האמריקאית "המשרד". שרבוט גוגל של הציור נעשה ב-2 בפברואר 2021, לציון 162 שנים להולדתו של סרה. מדיה וקבצים בנושא יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט בוויקישיתוף יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רותי קדוש, הדודל של גוגל: ז'ורז' סרה, באתר ישראל היום, 2 בפברואר 2021
מצות אביב

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ] מצות אביב הוא מפעל ומאפיית מצות ישראלי. המפעל, שהוקם בשנת 1887 ביפו, ממוקם, נכון ל-2019, ברחוב ז'בוטינסקי בבני ברק. המאפייה גם מייצאת מצות לארצות הברית, רוסיה, מדינות אירופה, אוסטרליה, דרום אפריקה ומדינות נוספות. בשנת 1887 עזבו משפחת זליבנסקי את כפר שעליב ברוסיה הלבנה, עלו לארץ ישראל, התיישבו ביפו ופתחו מאפייה למצות ודברי מאפה. כעבור שנתיים עברה המשפחה לשכונת נווה צדק בתל אביב, וב-1890 פתחו את המאפייה בשנית. בשנת 1949 עברה המאפיה לרחוב ז'בוטינסקי בבני ברק. במהלך השנה המפעל מייצר מצות, קמח מצות, קרקרים, עוגיות וביסקוויטים ועוד. לחג הפסח מייצר המפעל מגוון רחב של מצות, קמח מצה, עוגיות ומוצרים נוספים כשרים לפסח. המפעל עומד תחת השגחת הכשר הרב לנדא. מוצרי פסח עומדים בהשגחת הרב אליעזר שמחה וייס (רבנות בני ברק). כמו כן למפעל יש הסמכות של תווי התקן הבינלאומיים ISO ו-FSSC. בשנת 2012 נאפתה במאפייה המצה הגדולה בעולם. אתר האינטרנט הרשמי של מצות אביב אתר האינטרנט הרשמי של מצות אביב (באנגלית) מצות אביב, ברשת החברתית פייסבוק מצות אביב, סרטונים בערוץ היוטיוב דוד תדהר (עורך), "דוד הלוי זליבנסקי (שמואלביץ)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1469 דוד תדהר (עורך), "ישראל דננברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ה (1952), עמ' 2185 דני רכט, ביח"ר זליבנסקי למצות בנווה צדק, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" דני רכט, ביח"ר זליבנסקי למצות ברחוב החרושת, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה" ג. רזי, דור חמישי בתעשית המצות, מעריב, 21 במרץ 1972 שלמה שבא, מדוע יש חורים במצה, מעריב, 28 במרץ 1980, המשך צאלה קוטלר, ‏חם מהדפוס, באתר גלובס, 25 במרץ 2010 עמית לוינסון, כך הפך המפעל הקטן של זליבנסקי לאימפריית מצות, באתר nrg‏, 2 באפריל 2010 ענבל סינגר, ‏המצה הכי גדולה בעולם, באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2012 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Alibi (ערוץ טלוויזיה)

Alibi הוא ערוץ טלוויזיה בריטי המשודר בתשלום, שהושק ב-1 בנובמבר 1997, בשם UKTV, אך מאז 7 באוקטובר 2008 שמו שונה ל-Alibi. הערוץ הושק בתחילה כחלק מרשת UKTV החדשה מבית היוצר של ערוץ 4, ב-1 בנובמבר 1997. הערוץ, בשמו המקורי UK Arena, התמקד בתוכניות אומנות ונקרא על שם תוכנית הדגל של ה-BBC, שעסקה באומנות ונקראה Arena (ה-BBC, באמצעות BBC Worldwide, החזיק בחצי ממניות הערוץ). עם זאת, בעקבות מדרוג מאכזב בתחילה, הורחב מגוון התוכן שהציע הערוץ, לכדי כך שהוא כלל גם סדרות דרמה, ושמו שונה ל-UK Drama, ב-31 במרץ 2000. השירות נמשך, עם נתוני צפייה גבוהים יותר, עד 8 במרץ 2004, כאשר יחד עם יתר הרשת, שונה שמו ל-UKTV Drama, על מנת להבליט את המותג UKTV. בעקבות ההצלחה והמיתוג מחדש של הערוץ UKTV G2 בשם Dave, יתר רשת UKTV עברה מיתוג מחדש דומה. הערוץ שינה את שמו ל-Alibi ב-7 באוקטובר 2008, וההפקות ששודרו בערוץ הצטמצמו לדרמות פשע בלבד. כל הדרמות שאינן דרמות פשע הועברו לערוץ Gold, או לערוץ הדגל החדש Watch. שירות Alibi +1 הושק במקור ב-2 במאי 2006, בשם UKTV Drama +1, והוא שידר את כל תוכניות הערוץ הרגיל באיחור של שעה. ב-29 ביולי 2011 הודיעה UKTV כי היא חתמה על עסקה עם BSkyB ותשיק שלושה ערוצים חדשים ב-HD. גרסת ה-HD של Alibi הושקה ב-3 ביולי 2012, באיחור ניכר אחרי Dave HD ו-Watch HD, שהושקו באוקטובר 2011. BBC One ערוץ 4 ITV אתר האינטרנט הרשמי של Alibi UKTV ב-The TV Room אליסון דונלי, UKTV חושפת ערוצים חדשים וכוכבים מוכרים כמו ג'ון קליז וצוות רד דראף, באתר Canpaign, ‏17 בספטמבר 2008
מפתח מורס

מפתח מורס הוא אמצעי מכני פשוט, המשמש לשידור קוד מורס. המכשיר בנוי מידית נוחה ללחיצה, הסוגרת מעגל חשמלי, מה שגורם למשדר לשלוח גל נושא (המתורגם לצליל במקלט). כל עוד הידית לחוצה, ישמע צליל. שידור קוד המורס מורכב ממספר לחיצות מהירות (יותר או פחות, תלוי במיומנותו של המשדר) הגורמות לשידור צליל מקוטע, בהתאם לאות\ספרה המשודרת. למכשיר מספר גרסאות. "מפתח ישר" הוא מפתח מברקה פשוט המופיע לעיתים בסרטים ישנים. זהו מוט פשוט עם ידית למעלה ומגע בחלק התחתון מול מגע נוסף בבסיס המפתח. כאשר המוט נלחץ כנגד לחץ של קפיץ, המגעים סוגרים מעגל ומאפשרים לחשמל לזרום. באופן מסורתי, מפתחות מברקה אמריקאים היו בעלי ידיות שטוחות ומוטות צרים (לעיתים מעוקלים). מפתחות בריטיים היו בעלי ידיות כדוריות ומוטות עבים. השוני נבע רק מהבדלי תרבות. המפתח הישר פשוט ואמין אבל תנועת השאיבה המהירה הדרושה על מנת לשלוח רצף של נקודות יוצרת מספר קשיים. קצבי השידור מוגבלים ל-20 מילים לדקה בערך והדבר גרם בימים המוקדמים של הטלגרפיה למספר מומחים לפציעות כתוצאה ממתח. פציעות אלו כונו "יד הזכוכית" ו"שיתוק המברקן". מפתחות מורס שימשו בעבר בלימוד ההתניה האופרנטית אצל יונים. החל משנות ה-40 של המאה ה-20, הונחו המפתחות במאונך מאחורי חור עגול שאורכו מתאים למקור יונה בחזית של תא התניה אופרנטית. מכשור הקלטה אלקטרומכני עקב אחרי סגירת המתג בכל פעם שהיונה נגעה במפתח. כתלות בשאלות הפיזיולוגיות שהועלו נגיעות במפתח נבעו בהצגת אוכל או גירוי אחר. "מפתחות תגובה" מודרניים הם מתגים ייעודיים אולם הם עדיין קרויים "מפתחות" בשל מקורם כמפתחות מורס. "פדל מורס" (Morse Paddle) הוא מפתח חצי אוטומטי המיועד לאנשים מיומנים ביותר. השידור בו נעשה באמצעות הזזת הידית ימינה ושמאלה, בניגוד למפתח הרגיל, שבו הלחיצה מלמעלה. הזזת הידית לאחד הצדדים מייצרת שורה של "נקודות", ואילו הזזה לצד השני משדרת שידור רציף (שיהפוך ל"קו" על פי לחיצת המשתמש). מפתח זה מאפשר לשדר במהירויות גבוהות במיוחד. מדיה וקבצים בנושא מפתח מורס בוויקישיתוף
בית"ר ירושלים (כדורגל נשים)

בית"ר ירושלים נשים הוא מועדון כדורגל ישראלי לכדורגל נשים מירושלים, אשר משחק בליגה הלאומית לכדורגל נשים ובגביע הלאומי לנשים. המועדון מזוהה עם מועדון הכדורגל בית"ר ירושלים ומתאמן ומשחק בבסיס האימונים של הקבוצה במתחם בית וגן. המועדון היה בין הראשונים שהוקמו בישראל, כאשר התאחדות הכדורגל הקימה את ליגת הנשים. בגביע הנשים הישראלי, ההישג הטוב ביותר של המועדון היה בשנת 2000, שבו המועדון העפיל עד לשלב רבע הגמר. המועדון שיחק בליגה עד 2007, למעט בעונת 2003/2004 כאשר בשל קשיים כלכליים המועדון פורק זמנית. בעונת 2005/2006 המועדון סיים בתחתית טבלת הליגה והורד לליגה השנייה שהוקמה לעונה הבאה. המועדון סיים במקום השני בליגה עונה לאחר מכן והיה אמור לעלות לליגה הבכירה. עם זאת, הוחלט לבסוף על פירוק המועדון. בשנת 2019 הוכרז על הקמת המועדון מחדש, זאת על מנת להשתתף בעונת 2019/2020 בליגה הלאומית לנשים. עם זאת, כשלושה חודשים לאחר ההקמה, בעקבות החלטת ההתאחדות להציב את הקבוצה בליגה הארצית, המועדון חזר בו והחליט על הפסקת הפעילות. שחקניות הקבוצה יצאו במאבק תקשורתי ממושך, אשר בסופו הוחלט כי הקבוצה תשוב לפעילות בליגה הארצית. בתום עונתה הראשונה, 2019/2020, קבוצת הנשים העפילה לליגה הלאומית. בשנה לאחר מכן, בעונת 2020/2021 סיימה הקבוצה במקום הרביעי לאחר עונה רצופת ניצחונות. כעת, הקבוצה משתתפת בעונה 2021/2021. מלבד פעילותן על המגרש, קבוצת הנשים חורטת על דגלה שוויון וסובלנות לכלל הקבוצות בחברה הישראלית. הקבוצה מורכבת מנשים דתיות, חילוניות, ערביות ויהודיות אשר משחקות ונלחמות יחד, על המגרש ומחוץ לו. בין היתר, הקבוצה פועלת כנגד אלימות נגד נשים, למען בעלי מוגבלויות, ונלחמת כנגד גזענות ובעד קבלת האחר והאחרת. בית"ר ירושלים, ברשת החברתית פייסבוק בית"ר ירושלים, ברשת החברתית אינסטגרם בית"ר ירושלים נשים באתר ההתאחדות לכדורגל שלומי אהרוני, ערביה לצד יהודיה: הכירו את קבוצת הנשים של בית"ר ירושלים ששוברת את כל הסטריאוטיפים, באתר mynet‏ ירושלים, 29 באוקטובר 2021 ריאיון עם שחקנית כדורגל לשעבר ומאמנת כדורגל לילדות ונערות- עמניה דה - פריז, מירב שמש תולדות כדורגל נשים, אברהם קוחן קבוצת הנשים של בית"ר ירושלים בפני פירוק, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2003 העסק הרע: שחיתות בכדורגל (תחקיר מעריב) אייל לוי, 7 באוקטובר 2009, nrg.co.il יוצאת לדרך – קבוצת הנשים של בית"ר ירושלים עונת 2019/20, אתר בית"ר ירושלים ספורט, השחקניות מאוכזבות: "בית"ר עצרה לנו את האימונים", באתר ynet, 28 באוקטובר 2019 קבוצת הנשים של בית"ר ירושלים תמשיך בפעילות, באתר ONE‏, 30 באוקטובר 2019 עונה חדשה בפתח: קבוצת הנשים עלתה באופן רשמי לליגה הלאומית, אתר בית"ר ירושלים חגיגת סוף עונה: שביעייה אדירה לקבוצת הנשים], אתר בית"ר ירושלים בית״ר "גשם" ירושלים קוראת: די לאלימות נגד נשים!, אתר בית"ר ירושלים חניכי בית פינגר הגיעו למשחק וראו ניצחון אדיר שהוקדש להם, אתר בית"ר ירושלים מסע מרגש והרגשה של דו קיום, אתר בית"ר ירושלים
נונאטאק טאייק

נונאטאק טאייק (באנגלית: Tyke Nunatak; מילולית: הנונאטאק הקטן) הוא נונאטאק קטון בצפון נונאטאקי בייטס, בקצה המערבי של רכס בריטניה שבאנטארקטיקה. הנונאטק הוא הקטן והצפוני מבין שלושת נונאטאקטי בייטס. הנונאטאק נקרא בשם זה בשל היותו קטן לעומת שני הנונאנטאקים האחרים שבקבוצת הנונאטאקים. נונאטאק טאייק באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית נונאטאק טאייק באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה נונאטאק טאייק באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מידע גאוגרפי והיסטורי