laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

יואכים הראשון "נסטור", הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Joachim I. Kurfürst von Brandenburg;‏ 21 בפברואר 1484 - 11 ביולי 1535) היה נסיך בוחר של ברנדנבורג בין השנים 1499–1535. יואכים הראשון נולד ב-21 בפברואר 1484, ליוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ומרגרטה מתורינגיה, בתם של וילהלם השלישי, רוזן תורינגיה ואן, דוכסית לוקסמבורג. בשנת 1499 מת אביו יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ויואכים עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מכן התחתן יואכים עם אליזבת מדנמרק, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתם של הנס, מלך דנמרק וכריסטינה מסקסוניה. יואכים שיפר מאוד את עשיית הצדק ברחבי הנסיכות, סייע בפיתוח המסחר, והיה קשוב לצורכי העיירות. בשנת 1514 תמך יואכים בבחירתו של אחיו אלברכט מברנדנבורג ארכיבישוף מיינץ, ועל מנת לעמוד בתשלומי החובות שלקחו כדי לשלם את סכום הבחירה, התגייס הכומר הדומיניקני יוהאן טצל לגביית דמי "סליחה וכפרה" באמצעות מכירת שטרי מחילה (אינדולגנציות), מכירה שאושרה על ידי האפיפיור לאו העשירי ושנועדה רשמית לממן את בניית בזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. כאמור הוטל עליהם להביא את מחצית הסכום לידי האפיפיור, והמחצית השנייה שימשה למימון חובותיו. מסע זה הוציא נזיר אוגוסטיני פשוט, בשם מרטין לותר משלוות נפשו (וזאת עוד ללא שידע את המטרה האמיתית של המסע), וגרם לו לפרסם את 95 התזות המפורסמות שלו על כותלי כנסיית ויטנברג, בו הוא מבקר את המדיניות ואת התאולוגיה של מכירת מחילה בכסף. בבחירות לקיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1519, חיזרו אחריו גם פרנסואה הראשון, מלך צרפת וגם קרלוס הראשון, מלך ספרד. על אף שלבסוף תמך יואכים בקרלוס שנבחר כקרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לא היה עמו ביחסים ידידותיים, ולעיתים אף תמך באויביו של קרל. יואכים היה קתולי אדוק, ואף היה ממיסדי ליגת הנסיכים הקתולים בדסאו בשנת 1525. לעומת זאת, אשתו של יואכים ובנו המירו את דתם לדת הלותרנית נגד רצונו, ואף נמלטו לסקסוניה כדי לשמור על ביטחונם. ב-11 ביולי 1535 מת יואכים הראשון, ובמקומו עלה לשלטון בנו יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1499 התחתן יואכים עם אליזבת מדנמרק, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתם של הנס, מלך דנמרק וכריסטינה מסקסוניה, ממנה נולדו לו 5 ילדים: יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (1505–1571) אנה מברנדנבורג, דוכסית מקלנבורג (1507–1567), התחתנה עם אלברכט השביעי, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב אליזבת מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-קאלנברג-גטינגן (1510–1558), התחתנה עם אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג מרגרטה מברנדנבורג, דוכסית פומרניה (1511–1577), התחתנה עם גאורג הראשון, דוכס פומרניה, ולאחריו התחתנה עם יוהאן החמישי נסיך אנהלט-צרבסט יוהאן, מרקיז ברנדנבורג-קיסטרין (1513–1571) מדיה וקבצים בנושא יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בוויקישיתוף יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
דמטר

דֵמֵטֵר (ביוונית עתיקה: Δημήτηρ ‏Δημήτηρ‏Ⓘ‏) היא אלת התבואה במיתולוגיה היוונית, משתייכת לקבוצת האלים הכתוניים ואחת מ-12 האלים האולימפיים. מקבילתה הרומית נקראת קרס (בלטינית: Ceres; נקראת גם בהתאמה צ'רס, צרס או סרס בארצות דוברות איטלקית, גרמנית, אנגלית וספרדית), אחותו של יופיטר, ואמה של קורה, המזוהה גם כפרספונה היוונית. דמטר הייתה בתם של קרונוס וריה, אחותם של הסטיה, האדס, פוסידון, הרה וזאוס ואמה של פרספונה. בתור אלת התבואה היה לה תפקיד חשוב, שכן היוונים נשענו על חקלאות לקיומם ולפיכך ביטאו את הערצתם לדמטר בפסטיבלים וכיבודים אחרים. הקשר שלה לתבואה הפך אותה בעקיפין גם לאלת הפריון. המיתוס העיקרי של דמטר קשור לבת שלה ושל זאוס, פרספונה, אשר נחטפה על ידי האדס אשר התאהב בה. המיתוס מספר כי האדס, אל השאול, התאהב בפרספונה, בתה של דמטר וחטף אותה אל השאול. דמטר, שאהבה מאוד את בתה, זעמה על האירוע וכתוצאה מכך - הפסיקה את צמיחת היבול והתבואה והביאה בצורת וקרה על האדמה. בני האדם, שגוועו ברעב, התחננו לאלים שישנו את רוע הגזרה. זאוס פנה לדמטר וזו נתנה את הסכמתה להחזרת הסדר הקיים בכך שיאפשרו לה להתאחד חזרה עם בתה. לפיכך זאוס דרש מהאדס להשיב את פרספונה לאמה. האדס הסכים בלית ברירה, אך לפני ששחרר את פרספונה, נתן לה לאכול גרעיני רימון, שזרע בלבה געגועים עזים ומייסרים אליו. לאחר שבלעה את הגרעין, לא יכולה הייתה פרספונה לחיות ולו שנה אחת בלי האדס. היא חזרה לאמה, אך בכל שנה, הייתה יורדת למספר חודשים (כמספר גרעיני הרימון שאכלה. המספר משתנה מגרסה לגרסה) לשאול, כדי להיות עם האדס. בחודשים אלו, כאבה של דמטר היה חוזר, ושוב היא הייתה מקפיאה את האדמה, העלים היו נושרים ודבר לא היה צומח. כך נוצרו עונות השנה. בתקופת האבל היו החורף והסתיו. כאשר פרספונה הייתה חוזרת מן השאול, הכול היה מתחיל ללבלב ולצמוח והאנשים היו קוצרים את התבואה, כך נוצרו האביב והקיץ. נהוג היה לקיים שני פולחנים לדמטר ולבתה פרספונה. הראשון, מיסתירה - פולחן הסוד, התקיים באלאוסיס(אנ') (קרוב לאתונה). נשים היו יוצאות למסע רגלי של כ-30 ק"מ מאתונה לאלאוסיס, שם היו עורכות טקס לזכר ניסיונה של דמטר להעניק חיי נצח לאנושות באמצעות הכנסת תינוק לאש הבוערת. הפולחן השני, שנקרא תסמופוריה, נמשך 10 ימים והיה מיועד לנשים נשואות בלבד. אף על פי שהומרוס בהמנוניו קשר כתרים רבים לדמטר, ובמיוחד ייחס לה לימוד החקלאות לבני-האדם, הרי שגברי אתונה לא אהבו את הפולחן הנשי והיו נוהגים לספר בדיחות גסות על המתרחש בו. אחד מהלועגים לו היה אלקיביאדס. המחזאי אריסטופאנס תיאר בהרחבה את פולחן דמטר תוך שהוא מבקר אותו, ו"שלח" אליו גברים מחופשים לנשים ("נשים בחג תסמופוריה"). על שמה נקרא האסטרואיד הראשון וכוכב הלכת הננסי "קרס". אפי זיו, סודות אלי האולימפוס, אור יהודה: כנרת, זמורה, ביתן, 2013, עמ' 311-322, מסת"ב 9789655525694 רות נצר. המיתוס של דמטר ופרספונה, שחזור פואטי. בתוך: נפש הספרות - מסות על ספרות ושירה במבט יונגיאני. כרמל. 2021. מדיה וקבצים בנושא דמטר בוויקישיתוף דמטר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דמטר, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה ובנושא יוון העתיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Johann II Cicero., Kurfürst von Brandenburg;‏ 2 באוגוסט 1455 - 9 בינואר 1499) היה נסיך בוחר של ברנדנבורג בין השנים 1486–1499, וקיבל את התואר "ציצרו" על שם מרקוס טוליוס קיקרו הנואם הנודע מהרפובליקה הרומית. יוהאן נולד ב-2 באוגוסט 1455, לאלברכט, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך ומרגרטה מבאדן, בתם של יקוב, מרקיז באדן-באדן וקתרינה מלורן, מרקיזת באדן-באדן. בשנת 1466 הצטרף אביו לדודו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג במלחמת הירושה של שטטין, ובשנת 1470 התפטר פרידריך ואביו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1486 מת אביו אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ויוהאן עלה לשלטון במרקיזות ברנדנבורג במקומו, ואילו אחיו פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וזיגיסמונד, מרקיז ביירוית ירשו את הנחלות בפרנקוניה. בשנת 1488 קבע יוהאן את ברלין כבירת הנסיכות, ובשנת 1490 צירף שטחים בפומרניה לנחלותיו. ב-9 בינואר 1499 מת יוהאן, ובמקומו עלה לשלטון בנו יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1476 התחתן יוהאן עם מרגרטה מתורינגיה, בתם של וילהלם השלישי, רוזן תורינגיה ואן, דוכסית לוקסמבורג, ממנה נולדו לו 6 ילדים: וולפגנג (1482) יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (1484–1535) אליזבת (1486) אנה מברנדנבורג (1487–1514), התחתנה עם פרדריק הראשון, מלך דנמרק אורסולה מברנדנבורג (1488–1510), התחתנה עם היינריך החמישי, דוכס מקלנבורג אלברכט מברנדנבורג (1490–1545) מדיה וקבצים בנושא יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בוויקישיתוף יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יואן לי

יואן לי (בפין-יין: Lǐ Yuǎnzhé, נולד ב-19 בנובמבר 1936) הוא כימאי מטאיוואן וזוכה פרס נובל לכימיה בשנת 1986. זכה בפרס נובל יחד עם ג'ון פולני ודאדלי הרשבאך על תרומתם בעניין הדינמיקה של תהליכים כימיים אלמנטריים. הזוכה הראשון בפרס נובל לכימיה אשר מגיע מטאיוואן. בשנת 2011 נבחר לכהונת נשיא המועצה הבינלאומית למדע. יואן לי נולד בעיר קטנה בצפון טאיוואן בשם שינצ'יקו. על סמך הישגיו הבולטים בתיכון החל ללמוד באוניברסיטה הלאומית של טאיוואן. בשנת 1959 קיבל תואר דוקטור. בשנת 1965 למד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. היה חבר בחבר הנאמנים הבינלאומי לכימיה משנת 1977 עד שנת 1984. לי עסק בחקר קינטיקה כימית. חקר את התלות של תגובה כימית באוריינטציה מולקולרית וביצע מחקרים אחרים הקשורים לאופי חומרי הביניים, דינמיקה של דעיכה, וזיהוי מנגנוני תגובה מורכבים. לשם כך, פרופסור לי השתמש בטכניקות פורצת דרך לזמנו, שנקראת "Crossed molecular beam" שבה יוצרים התנגשות בין אלומות של אטומים או מולקולות ליצירת תגובה כימית בה ניתן לעקוב אחרי הדינמיקה של התגובה ברמה של התנגשות אינדיבידואלית. עבודתו אפשרה לו ולצוותו להבין את הדינמיקה של תגובות כימיות יסודיות. על עבודתו בעניין זה הוא זכה בשנת 1986 בפרס נובל לכימיה, והיה לזוכה הראשון בפרס נובל לכימיה מטאיוואן. לי נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא אחד מ-22 חתני פרס נובל שחתמו על המניפסט ההומני. קצין בכיר של מסדר ההצטיינות הלאומי (2 באוקטובר 2012) פרס פטר דביי (1986) דוקטור לשם כבוד מהאקדמיה הסינית למדעים (1987) מדליית קלארק קר (1998) פרס ארנסט לורנס (1981) מדליית הזהב על שם אותמר (2008) המדליה הלאומית למדעים (1986) מדלית קולו (2011) פרס פאראדיי (1992) פרס נובל לכימיה (1986) דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ואסדה דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הסינית של הונג קונג פרס קמיל דרייפוס עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ווטרלו עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת הונג קונג דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוטווה מלגת גוגנהיים בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה מדיה וקבצים בנושא יואן לי בוויקישיתוף יואן לי, באתר פרס נובל (באנגלית) יואן לי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
Erfreute Zeit im neuen Bunde, רי"ב 83

Erfreute Zeit im neuen Bunde (בעברית: זמנים עליזים בברית החדשה), רי"ב 83, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה בחג קנדלמאס, 2 בפברואר 1724. קנטטה זו הייתה השביעית שהלחין באך באותה שנה, לאחר שבשנה הקודמת הלחין עשרים וחמש קנטטות. הקנטטה הקודמת שהלחין היא רי"ב 81. ככל הנראה זו הקנטטה הראשונה שכתב לחג הקנדלמאס. ב-1727 כנראה ביצע אותה שוב באותו מועד, אם כי ידוע שביצע אז גם את רי"ב 82. ב-1725 ביצע לכבוד יום זה את רי"ב 125. ב-1872 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 20 של פרסומיה. חג קנדלמאס מציין את הטהרותה של מרים, אם ישו לאחר לידת ישו, הצגתו של ישו הרך במקדש, ותפילתו ונבואתו של שמעון הקדוש. סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מספר מלאכי המתאר את הגואל העתיד לבוא וכן פסוקים מהבשורה על-פי לוקאס המתארים את בואה של מרים להיטהר במקדש ואת נבואת שמעון הקדוש שממנה מובן שישו הוא הגואל המובטח. הלברית נכתבה על ידי מחבר לא ידוע והיא כוללת ציטוטים והתייחסויות לנבואת שמעון. כורל הסיום לקוח ממזמור של מרטין לותר. הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, ובתזמור של שתי קרנות, שני אבובים, כינור סולו בליווי שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה חמישה פרקים: אריה לאלט: Erfreute Zeit im neuen Bunde (זמנים עליזים בברית החדשה) אריה (כורל) ובס (רצ'יטטיב): Herr, nun lässest du deinen Diener in Friede fahren (ועתה, אדוני, פטור נא את עבדך בשלום) אריה לטנור: Eile, Herz, voll Freudigkeit (מהרה נא, לבי) רצ'יטטיב לאלט: Ja, merkt dein Glaube noch viel Finsternis (כן, הגם שאמונתך עדיין שרויה בעלטה) כורל: Es ist das Heil und selig Licht (הוא הישועה והאור המבורך) היצירה הוקלטה במלואה 8 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1967), טון קופמן (ב-1998), ג'ון אליוט גרדינר (ב-2000) ומסאקי סוזוקי (ב-2002). מידע על היצירה "Erfreute Zeit im neuen Bunde, רי"ב 83" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "Erfreute Zeit im neuen Bunde, רי"ב 83" באתר AllMusic פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית) אתר עבודות באך רשימת פרסומי באך באתר IMSLP ספר מלאכי, פרק ג', פסוקים א'–ד' לוקס, ב, 22-32 רשימת ההקלטות באתר קנטטות באך
אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Albrecht III., Kurfürst von Brandenburg;‏ 9 בנובמבר 1414 - 11 במרץ 1486) היה נסיך בוחר של ברנדנבורג בין השנים 1470–1486. אלברכט נולד ב-9 בנובמבר 1414, לפרידריך השישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת מבוואריה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתם של פרידריך, דוכס בוואריה ומדאלנה ויסקונטי. בצעירותו שירת אלברכט בחצר זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונטל חלק במלחמה נגד התנועה ההוסיטית. לאחר מכן שירת את אלברכט השני, מלך גרמניה, ולחם עמו נגד פולין. בשנת 1440 מת אביו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ונחלותיו חולקו בין הבנים, ואלברכט ירש את מרקיזות ברנדנבורג-אנסבך. בשנת 1443 ניסה אלברכט להשיב לידיו את השליטה על העיר נירנברג, שהייתה קודם לכן. בתחילה זכה אלברכט בניצחונות נגד אנשי העיר, אולם לאחר מכן הובס ובשנת 1450 ויתר על זכויותיו על העיר. בשנת 1457 חיתן אלברכט את בנו יוהאן עם מרגרט מתורינגיה, בניסיון לזכות בזכויות הירושה שלה על הונגריה ובוהמיה, אך הניסיון נכשל. בשנת 1460 נאבק אלברכט בפרידריך הראשון, רוזן הפלטינט שעל הריין ובלודוויג התשיעי, דוכס בוואריה, אך נכשל במאבקו. ניסיונו לכרות ברית עם ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה נכשל, לאחר שהאפיפיור פאולוס השני איים עליו בחרם. בשנת 1464 ירש אלברכט את מרקיזות ברנדנבורג-קולומבאך לאחר מות אחיו יוהאן, מרקיז ברנדנבורג-קולמבאך, ומונה למרקיז ברנדנבורג. בשנת 1470 התפטר אחיו פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ואלברכט עלה במקומו לשלטון. בשנת 1472 סיפח אלברכט את פומרניה לנחלותיו, ובשנת 1473 העביר חוק ולפיו מרקיזות ברנדנבורג תעבור בשלמותה לבן הבכור, בעוד נחלות המשפחה בפרנקוניה יתחלקו בין שאר האחים. ב-11 במרץ 1486 מת אלברכט השלישי, ובמקומו עלה לשלטון בנו יוהאן ציצרו, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1446 התחתן אלברכט עם מרגרטה מבאדן, בתם של יקוב, מרקיז באדן-באדן וקתרינה מלורן, מרקיזת באדן-באדן, ממנה נולדו לו 6 ילדים: וולפגנג (1450) אורסולה מברנדנבורג, דוכסית מינסטרברג-אלס (1450–1508), התחתנה עם יינדריך הראשון, דוכס מינסטרברג-אלס אליזבת מברנדנבורג, דוכסית וירטמברג (1451–1524), התחתנה עם אברהרד השני, דוכס וירטמברג מרגרטה מברנדנבורג (1453–1509), התחתנה עם פרדריק הראשון, מלך דנמרק יוהאן ציצרו, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (1455–1499) פרידריך (1456) בשנת 1457 התחתן אלברכט עם אנה מסקסוניה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתם של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומרגרטה מאוסטריה, ממנה נולדו לו 13 ילדים: פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך (1460–1536) אמליה מברנדנבורג (1461–1481), התחתנה עם קספר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן אנה (1462) ברברה מברנדנבורג (1464–1515), התחתנה עם הנריק האחד עשר, דוכס גלוגוב, ולאחריו התחתנה עם אולסלו השני, מלך הונגריה אלברכט (1466) זיבילה מברנדנבורג (1467–1524), התחתנה עם וילהלם הרביעי, דוכס יוליך-ברג זיגיסמונד, מרקיז ביירוית (1468–1495) אלברכט (1470) דורותיאה מברנדנבורג (1471–1520) גאורג (1472–1476) אליזבת מברנדנבורג (1474–1507), התחתנה עם הרמן השמיני, רוזן הנברג-אשבאך מגדלנה (1476–1480) אנסטסיה מברנדנבורג (1478–1534), התחתנה עם וילהלם השישי, רוזן הנברג-שלויזינגן מדיה וקבצים בנושא אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בוויקישיתוף אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנדז'יי מייבסקי

אנדז'יי מייבסקי (בפולנית: Andrzej Majewski; ‏נולד ב־12 בנובמבר 1966), מחבר פתגמים, סופר, פובליציסט, כתב פיליטונים ואמן צילום, בוגר האקדמיה לכלכלה. מייבסקי, יליד ורוצלב, זכה בחידון פתגמים על שם שטיינהאוס בשנת 1995, ובציון לשבח בתחרות על שם לֶץ בשנת 2000. הפתגמים שחיבר ראו אור במספר אנתולוגיות בנושא הפתגם הפולני והעולמי. הללו תורגמו לשפות רבות, ביניהן אנגלית, גרמנית, רומנית, צ'כית, קוריאנית ועברית. מלבד פתגמים כתב מייבסקי שירים וסיפורים לילדים שפורסמו בספרי לימוד ובעיתונות עם קהל יעד מתאים. כיום (ינואר 2007) משמש מייבסקי נשיא קרן "Sapere Aude Foundation". הוא ראש האיגוד האקולוגי "ורוצלב שלנו", איש ציבור, מארגן חידונים ומופעים לנוער, חבר הארגון מנסה אינטרנשיונל, חבר ומייסד מועדון מכוניות בוורוצלב, וסגן ראש מועדון גביע המכוניות (1998) הפולני. קולומבוס לא היה הראשון שגילה את אמריקה - הוא היה הראשון לרשום עליה פטנט. עבד חולם על החירות, אדם חופשי חולם על עושר, העשירים חולמים על כוח, ובעלי הכוח חולמים על החירות. האדם המציא את המכונית כדי לשבת בנוחות בפקקי תנועה. אהבת האמת הראשונה היא גם תמיד האחרונה. אם אינך רוצה שיירד גשם, הסתובב תמיד עם מטרייה. פוליטיקה היא אמנות גדולה. היא מצליחה לשכנע את האדם לשלם עבור מה שנגנב ממנו. ספרי פתגמים "פתגמים ומשפטים שיינערו את העולם אבל גם לא" - יצא בשנת 1999 "פתגמים בהתנצלות בפני מגנום בפארוו" (Magnum in Parvo) - יצא בשנת 2000 "פתגמים (Aphorisms for every occasion)- יצא בשנת 2007 ספרי ילדים אדם הנודד הבלתי נלאה- אגדה בנוסח שירי (2002) 102 עצות לילדים חכמים, מנומסים ולא ממושמעים (2003) עבודות בצילום ריקוד שמש בגשם (2000) ארעיות ונצח (2004) תערוכות צילום ורוצלב – מוזיאון העיר בבית העירייה (2004) ורשה – מוזיאון בורשה (2005) מדיה וקבצים בנושא אנדז'יי מייבסקי בוויקישיתוף
אל"ף (ארגון לסבי פמיניסטי)

אל"ף (ארגון לסבי פמיניסטי), היה הארגון הלסבי הראשון שפעל בישראל. הארגון הוקם בשנת 1978, והיה פעיל במשך כשנה וחצי עד התפרקותו בשנת 1979. כבר בתחילת שנות ה-70, היו מספר ניסיונות כושלים של נשים לסביות להתאגד ולהקים מועדון חברתי לסבי כחלק מהפעילות התגבשת של קבוצות פמיניסטיות בחיפה, ירושלים ותל אביב. בשנת 1976 התקיים בקיבוץ גזר כנס בנושא מיניות האשה, במהלך הכנס יצאה מהארון אחת ממארגנותיו כלסבית, ובעקבותיה הכריזו נשים נוספות על היותן לסביות. הדיון שהתעורר בעקבות הדברים הוביל מספר נשים לסביות להתחיל להיפגש ולהתגבש בהקשרים חברתיים, ולדבר על חוסר הנוחות שלהן בתוך התנועה הפמיניסטית "הכללית". בשנת 1975 הוקמה אגודת הלהט"ב (שנקראה אז "האגודה לשמירת זכויות-הפרט"). האגודה ארגנה בתחילת דרכה מפגשים חברתיים ומסיבות לחברי הקהילה הגאה, אך בשל הייצוג הנשי הקטן מאוד בין חברי האגודה, ובעקבות מספר הערות סקסיסטיות שנשמעו במפגשי האגודה מצד פעילים גברים, החליטו בשנת 1977 מספר נשים לסביות פמיניסטיות לפרוש מהארגון ולנסות להתארגן בעצמן, ללא גברים. הארגון אל"ף הוקם בינואר 1978. במהלך הכנס הפמיניסטי הראשון בארץ שהתקיים ב-1 במאי באותה שנה בבאר שבע, שבו הכריזה הפעילה הפמיניסטית עמליה ברגמן, בת זוגה של מרשה פרידמן, לראשונה על הקמתו. אל"ף שם לעצמו למטרה ליצור פתיחות בקרב הציבור לגבי פמיניזם ולסביות, וליצור מקום מפגש לנשים לסביות. במסגרת זו אורגנו דיונים, הרצאות, קבוצות להעלאת התודעה ומסיבות עבור נשים לסביות, ביניהן קורס בפמיניזם שהועבר בידי חברת הכנסת לשעבר מרשה פרידמן. המפגשים הראשונים של הארגון, התקיימו בסלון ביתה של חנה קליין, מהפעילות החברתיות הראשונות של הקהילה הגאה. בשנת 1979 לקחו חברות הארגון חלק בארגון הפגנת "הנעימים והנעמות" בכיכר מלכי ישראל, שהייתה ההפגנה ההומו-לסבית הפומבית הראשונה בארץ. אל"ף מנה פעילות מתל אביב, ירושלים וחיפה, ובשיא פעילותו, מנה הארגון למעלה ממאה נשים. בסופו של דבר, הארגון התפרק עקב חוסר במבנה ארגוני מסודר, ועקב מחלוקות פנימיות בין פעילות שזיהו עצמן בעיקר כפמיניסטיות ושאפו לשים את המאבק הפמיניסטי במרכז סדר היום של הארגון, לבין פעילות שראו בארגון בעיקר מסגרת חברתית עבור נשים לסביות. קל"ף פמיניזם לסבי ארכיון קול ישראל, בד' אמות - ראיון ראשון עם לסבית 27 באפריל 1973. איריס רחמימוב, "סעודות, הפגנות והתפכחות": רדיקליזם לסבי בירושלים, 1972-1989, זמנים, גיליון 131 (קיץ 2015). רחלי ארטל, מזהות אישית לזהות פוליטית פעילות פוליטית לסבית בישראל, באתר אוניברסיטת בר אילן, ‏2011 (ארכיון) חדשות 2, ‏הלסבית הראשונה של תל אביב, באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2012 מיכל גזית, אל"ף - הן לסביות, עיתון מעריב, 19 ביולי 1979, מתוך ארכיון הספרייה הלאומית. חדשות 2, ‏הלסבית הראשונה של תל אביב, באתר ‏מאקו‏, 14 ביוני 2012 מיכל מירון-שקד, אישה לרעותה, מעריב, 24 בנובמבר 1978
ישיבת מאור התורה

ישיבת מאור התורה היא ישיבה חרדית-ספרדית השוכנת בשכונת מקור ברוך בירושלים. הישיבה כוללת ישיבה קטנה, ישיבה גדולה, ובעבר כללה אף כולל אברכים, המונים יחד כ-500 תלמידים. הישיבות הוקמו על ידי הרב אברהם סלים, לזכר אביו הרב חכם נתן סאלם. הרב נתן סאלם ייסד וניהל את תלמוד תורה "מגן דוד" בשכונת הבוכרים בירושלים. בשנת ה'תשמ"ג (1983), הקים בנו הרב אברהם סלים כולל לאברכים ספרדים. באלול ה'תשמ"ד (1984) הקים הרב סלים את הישיבה הקטנה לבחורים ספרדים, ועמד בראשה. בניין הישיבה הוקם על מקום התלמוד תורה והונצח שם בית כנסת ע"ש חכמי ארם צובא. בנו הרב נתן סלים מכהן כר"מ בישיבה ומסייע לו בגיוס הכספים והחזקת הישיבה. חתנו, הרב בנימין טולדנו (בנו של רבי ניסים טולדנו) מכהן כר"מ בישיבה. משגיח הישיבה הוא הרב ישראל פרישמן. הישיבה מונה כ-180 בחורים. בשנת ה'תשנ"ד (1994), הקים הרב סלים את הישיבה הגדולה. בהמשך צירף את ראש ישיבת חברון הרב דוד כהן אשר מוסר שיעור כללי מדי שבוע. חלק נכבד מבוגרי הישיבה הקטנה ממשיכים את לימודיהם בישיבה הגדולה. הר"מים הם הרבנים שלום משה טולידאנו (בנו של הרב יעקב טולידאנו) יעקב שרבני, ישראל מאיר טופיק, שלמה ברדוגו (ארבעתם חתני הרב סלים), בנימין כהן, אפרים זאב גרבוז, חזקיה סלים (בנו של ראש הישיבה) פינחס זלבנסקי, ואורי מלכיאל. משגיח הישיבה היה הרב פנחס אלגרבלי במשך כ-28 שנה, אך הוא נפטר ב-י"ח באב ה'תשפ"ב ה-15/08/2022 ובמקומו נתמנה לתפקיד המשגיח הרב שמעון וייס, משגיח לשעבר בישיבת יסודות התורה, בתחילת זמן קיץ תשפ"ד עזב הרב וייס את התפקיד והתמנה במקומו הרב יצחק פנחס גולדווסר. הישיבות שוכנות בשני בניינים ברחוב דוד ילין בשכונת מקור ברוך בירושלים. לבחורי הישיבה הקטנה בניין פנימייה ברחוב אלפנדרי. הסמוך. וכן ברחוב רש"י פנימיות בחורי הישיבה הגדולה פזורות בדירות שונות בשכונת מקור ברוך. בניין הישיבה גדולה עבר מספר סבבי הרחבה. בתמוז ה'תשס"ח (יולי 2008), הונחה אבן הפינה לבניין הישיבה החדש הנבנה בשכונת סנהדריה, במעמד הרבנים אהרן יהודה לייב שטינמן, שמואל אוירבך ועוד. בפברואר 2019 יצאה הישיבה בקמפיין מימון המונים לכיסוי הוצאות הבנייה. בחורף תשפ"ג לאחר קבלת האישורים להגדלת שטח הבניה, התחדשו העבודות בבניין הישיבה החדש. סגנון הלימוד בישיבה הוא על פי שיטת הלימוד המקובלת בישיבות ליטא. ראש הישיבה הרב סלים, בוגר ישיבת פוניבז' ותלמידו של הרב אלעזר מנחם מן שך, שתמך בו בהקמת הישיבה. בד בבד מחנך ראש הישיבה את תלמידיו להמשיך ולהקפיד על המנהגים והמורשת של בני עדות המזרח. הרבנית פנינה, בתו של הרב בן ציון הכהן רבין ורעייתו של הרב סלים, מנהלת את משק הישיבה. מדיה וקבצים בנושא ישיבת מאור התורה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ישיבת מאור התורה בארכיון האינטרנט ישיבת מאור התורה, באתר עולם התורה ישיבת מאור התורה, סרטונים בערוץ היוטיוב שיעורים ושיחות של צוות הישיבה, באתר קול הלשון ישיבת מאור התורה, המאור שבסוכה, ה'תשע"ז, באתר אוצר החכמה ישראל כהן, ‏הנגיד התרגש בישיבת "מאור התורה": "פשוט אין לי מילים", באתר כיכר השבת, 20 באוקטובר 2016 ישיבת מאור התורה (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית לקט פרסומים וכתבות על המעמד, באתר הישיבה כתב בחדרי חרדים, הונחה אבן פינה לישיבת 'מאור התורה', באתר בחדרי חרדים, 15 ביולי 2008 ותיעוד מהאירוע, באתר יוטיוב מגבית בניך בוניך באתר חברת charidy
טום פרייס

תומאס אדמונדס "טום" פרייס (באנגלית: Thomas Edmunds "Tom" Price; נולד ב-8 באוקטובר 1954 בלאנסינג, מישיגן) הוא רופא ופוליטיקאי אמריקאי אשר כיהן כמזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בממשלו של דונלד טראמפ במשך שבעה חודשים, מפברואר עד ספטמבר 2017. פרייס כיהן בין השנים 2005–2017 כנציג של המחוז השישי של ג'ורג'יה בקונגרס של ארצות הברית, מטעם המפלגה הרפובליקנית, לאחר 8 שנים בסנאט המדינתי של ג'ורג'יה. מחוז הבחירה שלו הכיל את הפרוורים הצפוניים של העיר אטלנטה. הוא כיהן כיושב ראש ועדת התקציב של הקונגרס. פרייס הוא מנתח אורתופדי במקצועו שהיה ממובילי ההתנגדות בקונגרס לביטוח הבריאות של הנשיא ברק אובמה, שזכה לכינוי "אובמה-קֶר". ב-29 בנובמבר 2016 הודיע הנשיא הנבחר דונלד טראמפ על בחירתו בפרייס לתפקיד מזכיר הבריאות ושירותי אנוש של ארצות הברית. ב-10 בפברואר 2017 אושר המינוי בסנאט ברוב של 52 קולות לעומת 47. בספטמבר 2017 נחשף כי החל מחודש מאי 2017 השתמש פרייס במטוסים צבאיים ומטוסי צ'רטר פרטיים לצורך נסיעות אישיות, בעלות של יותר ממיליון דולר, מה שהוביל להאשמות על בזבוז כספי ציבור. לאחר ביקורת ציבורית עזה וביקורת גם מהנשיא טראמפ, אולץ פרייס להתפטר ב-29 בספטמבר 2017. מדיה וקבצים בנושא טום פרייס בוויקישיתוף טום פרייס, ברשת החברתית פייסבוק טום פרייס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טום פרייס, ברשת החברתית אינסטגרם טום פרייס, סרטונים בערוץ היוטיוב טום פרייס, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) טראמפ מינה את חבר הקונגרס טום פרייס לשר הבריאות, באתר ynet, 29 בנובמבר 2016 Health Secretary Tom Price Resigns After Drawing Ire for Chartered Flights,‏ הניו יורק טיימס, 29 בספטמבר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.