laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
לאסלו אויווארי

לאסלו אויווארי (בהונגרית: Újvári László; סגד, 23 ביולי 1900 – קולומבו, סרי לנקה, 24 בינואר 1940) היה עיתונאי, ומבקר יהודי-הונגרי, בנו של פטר אויווארי, אחיו של אימרה אויווארי. אימרה אויווארי נולד במשפחה יהודית כבנם של פטר (פנחס לייב) אויווארי ושל ינקה פרנק. בסיום לימודיו בבתי הספר, החל לעבוד כעיתונאי. בשנת 1919, לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, היגר לאוסטריה. בשנת 1923 עבד בעיתון ההונגרי בווינה (Bécsi Magyar Újság) ולאחר מכן בעיתון "העיתון" (Az Újság) בקלוז'. הוא חזר להונגריה בשנת 1926 ועבד עבור כתב העת "הסקירה החברתית" (Társadalmi Szemle) ו"תקופתנו" (Korunk) בקלוז'. ב-18 בפברואר 1932 התחתן בבודפשט עם אנה פרידמן, בתם של ארנולד פרידמן ושל תרזיה רוזנטל. בשנת 1936 התגרשו. ב-15 ביוני 1937 נישא בשנית לפסיכולוגית והפסיכואנליטיקאית אדית גימראי לודוביק בבודפשט. בשנת 1936 הגן על ארוסתו אדית גימראי כשהמשורר אטילה יוז'ף תקף אותה בשל אהבתו החד צדדית שהפסיכואנליטית התעלמה ממנו. המשורר תקף אותה בסכין ולאסלו אויווארי, ארוסה של אדית, ומאוחר יותר בעלה, הגן עליה. בפברואר 1939 שוב היגר אויווארי עם אשתו מהונגריה בשל החוקים האנטי-יהודיים. כאנליטיקאית יהודייה קומוניסטית בשנת 1938, מצבה הפך לחסרת תקנה ומטופליה המשלמים נפסקו, ולכן הפסיקה את הפרקטיקה שלה. היא קיבלה תמיכה כלכלית מארנסט ג'ונס והיגרה עם בעלה אויווארי בעזרת האנליטיקאי ג'ון ריקמן האנגלי. הם יצאו מטריאסטה באוניה והתיישבו בסרי לנקה ב־8 בפברואר 1939. לאסלו אויווארי נפטר שם זמן לא רב לאחר מכן מסרטן הדם. פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. איגוד הספרנים והארכיונאים. 1944-1939 לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו. 1994. לקסיקון ביוגרפי הונגרי אינדקס ביוגרפי Születési bejegyzése Szeged III. kerületi polgári akv. 1347/1900. folyószáma alatt familysearch.org A házasságkötés bejegyezve Budapest VI. ker. polgári akv. 224/1932. folyószám alatt. A Budapesti Királyi Törvényszék 36.P.43.396/1936-4. sz. végzése. A házasságkötés bejegyezve a Budapest II. ker. polgári házassági akv. 252/1937. folyószáma alatt. Költőnk és kora - József Attila fotóalbum. ASPY Stúdió Kiadó, 2005. 136. oldal. Borgos Anna: Árral és ár ellen. Gyömrői Edit életútjai.
דניאלה וירצר

דניאלה וירצר (נולדה ב-20 באוקטובר 1983 ברמת גן) היא שחקנית ישראלית. וירצר נולדה וגדלה ברמת גן. דודהּ הוא השחקן שמואל עצמון. היא למדה במגמת התיאטרון של תיכון עירוני א'. במהלך שנת הלימודים האחרונה השתתפה בטלנובלה "לחיי האהבה" בערוץ 3, בדמותה של מאיה קדמי, לצד גיל פרנק, נתי רביץ ויהודה לוי. בשל צילומי הסדרה דחתה את גיוסה לצה"ל לשנת 2001 והחלה ללמוד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. בשנת 2005 חזרה לטלוויזיה, כדי לגלם את דמותה של עידית שליין בסדרת הטלוויזיה "אלביס, רוזנטל והאישה המסתורית" של ערוץ 2 לצד מייק בורשטיין, ניצה שאול ואביטל דיקר. בשנת 2006 שיחקה את התפקיד הראשי של לולו בסרט הקולנוע של איתן פוקס וגל אוחובסקי "הבועה" לצד אוהד קנולר, ושיחקה בסרט הטלוויזיה "מרכבה ירוקה" לצד לוסי דובינצ'יק. לקראת סוף 2006 עלתה הסדרה "אגדת דשא", בה גילמה וירצר את התפקיד הראשי, לצד סמי הורי ונבו קמחי. ב-2007 המשיכה גם לעונה השנייה של אגדת דשא. בשנים 2008–2009 שיחקה וירצר בעונה השנייה של "מסכים" דרמה אלקטרונית. בה וירצר גילמה את נתניה דבוש, פליטת תוכנית מציאות שמחליטה לעשות סרט על מפורסמת בשם הילה (טל טלמון) שחייה בהוליווד, מתחזה לחברתה ומנסה להוציא ממנה פרטים מחייה האישיים. בשנת 2009 כיכבה וירצר בסרט העצמאי "ציצים" בבימויו של דניאל אדר מחבורת באבון על פי תסריט של רן אפלברג. בנוסף שיחקה במחזה "סיפור פשוט" מאת עגנון, ב"תיאטרון חיפה" בבימויה של דניאלה מיכאלי. בשנת 2010 שיחקה בקומדיה "לילה בתל אביב" מאת חנן פלד, שעלתה בתיאטרון צוותא, ובמחזה "מעגל הגיר הקווקזי" שעלה בקאמרי. בקיץ 2010 השתתפה בתוכנית הומור יומית בערוץ ביפ. בשנת 2011 שיחקה דניאלה בסדרת הטלוויזיה "גבוה וגרינבאום" ששודרה קשת, ערוץ 2 בתפקיד ענת. בשנת 2013 הנחתה לצדו של בן פרי את "אולפן הבית" בערוץ 23 של הטלוויזיה החינוכית. בנוסף, הגישה המלצות בערוץ HOT V.O.D לתכנים המוצגים בערוץ. באותה שנה השתתפה במחזה "נשות טרויה" בתיאטרון הקאמרי. בשנת 2015 שיחקה בסרט ״מה כבר יכול לקרות?!״ בכיכובם של צמד הקומיקאים אילן קובץ וליאור דובדבני . בשנת 2023 התחתנה וגרה בנתיב השיירה. מדיה וקבצים בנושא דניאלה וירצר בוויקישיתוף דניאלה וירצר, ברשת החברתית אינסטגרם דניאלה וירצר, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית דניאלה וירצר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דניאלה וירצר, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי דניאלה וירצר, באתר ספר הקולנוע הישראלי דניאלה וירצר, באתר AllMovie (באנגלית) דניאלה וירצר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ליאת רון, ‏דניאלה וירצר: "אני לא נחה על שמריי ולא מחכה שיפנו אליי", באתר גלובס, 13 בינואר 2013 חזי שייאר, בת השכן, באתר ynet, 26 במרץ 2002 גואל פינטו, הבועה, באתר הארץ, 29 במאי 2006 רותי זוארץ, ‏המשחק האמיתי, באתר גלובס, 7 בדצמבר 2006 אורי משגב, גבבה לא ברורה, באתר הארץ, 1 בפברואר 2007 מירב קריסטל, טל טלמון מצטרפת ל"מסכים", באתר ynet, 23 ביוני 2008 בואו לראות "ציצים", באתר וואלה, 7 באוקטובר 2009 נתי אורנן, נו, אז מה עושה היום שלמה ניצן?, באתר הארץ, 14 בפברואר 2009 מיכאל הנדלזלץ, מיכאל הנדלזלץ מדוכא מ"לילה בתל אביב", באתר הארץ, 4 במאי 2010 עכבר העיר, מעגל הגיר הקווקזי, באתר הארץ עכבר העיר, אלין לוי בתכנית נשים חדשה, פסטיבל קולנוע ברזילאי ועוד המלצות ליום ראשון, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2010 תומר פרת, עכבר העיר, "גבוה וגרינבאום": כשמכוונים גבוה מצליחים להצחיק, באתר הארץ, 31 ביולי 2011 יאשה קריגר, עכבר העיר, הנשים מטרויה: סירבול תלת לשוני, באתר הארץ, 1 בינואר 2013
מרדכי דיעי

הרב מרדכי דיעי (כ"ה בשבט ה'תשי"ג, פברואר 1953 – י"ד בסיון ה'תשפ"א, 24 במאי 2021) היה רבה של חצור הגלילית. מרדכי נולד לרב עזיזי דיעי רבה של חצור הגלילית, אשר עלה מתוניסיה שם היה מרבני ג'רבה. למד בבית ספר "חוני המעגל" בחצור הגלילית, בנעוריו למד בישיבת פורת יוסף אצל הרב יהודה צדקה והרב בן ציון אבא-שאול. לאחר פטירת אביו בט"ו באדר תשנ"ט מונה לממלא מקומו ברבנות חצור הגלילית, והקים בה את מוסדות "שערי דעה" בהם ישיבה, כוללי אברכים בתי מדרש, ארגונים תורניים וארגוני חסד. נפטר בי"ד בסיון ה'תשפ"א, מסרטן. הראשון לציון הרב יצחק יוסף השתתף בהלוויה, ונשא הספד. בנו הרב עוזיאל דיעי מונה לממלא מקומו. אלי אשכנזי‏, אחרי מות אביו, נכנס הרב לנעליו. מאז, הקהילה הגלילית הייתה כל עולמו, באתר וואלה, 4 ביוני 2021
יחסי אוגנדה – איחוד האמירויות הערביות

יחסי אוגנדה–איחוד האמירויות הערביות הם יחסים דיפלומטיים שבין אוגנדה לאיחוד האמירויות הערביות. בשנת 2019 סכום היצוא של אוגנדה לאיחוד האמירויות עמד על 1.74 מיליארד דולר כאשר זהב, טבק ופילה דג הם המוצרים העיקריים. מנגד סכום היצוא של איחוד האמירויות לאוגנדה בשנת 2019 עמד רק על 256 מיליון דולר כאשר תרופות, מכוניות וטלפונים הם המוצרים העיקריים. איחוד האמירויות מחזיקה באוגנדה שגרירות בקמפלה. אוגנדה מחזיקה באיחוד האמירויות שגרירות באבו דאבי. מה מייצאת אוגנדה לאיחוד האמירויות הערביות באתר oec.world מה מייצאת איחוד האמירויות לאוגנדה באתר oec.world שגרירויות באוגנדה שגרירויות באיחוד האמירויות
אלון פרידמן

אלון פרידמן (נולד ב-13 ביוני 1980) הוא שחקן ישראלי. פרידמן, יליד נהריה, נולד לבנימין ולרבקה לבית בקרמן. למד משחק בבית הספר למשחק ניסן נתיב ועם סיום לימודיו ב-2002, הצטרף ל"סטודיו גשר" של תיאטרון גשר במסגרתו השתתף בהצגות "אופרה בגרוש" (2002), "שושה" (2003), "שאריות של אהבה" (2003) ו"כולם רוצים להוליווד" (2004), שזיכתה אותו בפרס התיאטרון הישראלי כשחקן המבטיח לאותה שנה. בשנת 2003 השתתף בסרט "היה או לא היה", בשנת 2005 בסדרת הטלוויזיה "אמא'לה" בערוץ 2 ובשנת 2006 גילם את אחת הדמויות הראשיות בסרט "הבועה". בנוסף, השתתף בפרק אחד בסדרה "החיים זה לא הכל". ב-2008 הופיע פרידמן בתור דני בסדרה "לה לה לנד" שמשודרת בערוץ הילדים. ב-2017 שיחק במחזה "קיץ במריאנבד" בתיאטרון גשר וב-2022 גילם את גילדנשטרן בהצגה "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים. מתגורר ביפו עם בן זוגו ובנו. אלון פרידמן ויבגניה דודינה בהצגה "שושה", תיאטרון גשר, 2003 אלון פרידמן בהצגה "יאקיש ופופצ'ה", גשר, 2007 משמאל לימין: קארין סרויה, אלון פרידמן ויעל טוקר, בהצגה ״פרימה דונה״, גשר, 2012 אלון פרידמן, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית אלון פרידמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלון פרידמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי אלון פרידמן, באתר ספר הקולנוע הישראלי אלון פרידמן, באתר AllMovie (באנגלית) אלון פרידמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלון פרידמן (אורכב 03.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר תיאטרון גשר הדס בשן, אני לא גבר טיפוסי, כי אני לא בנאדם טיפוסי, באתר ynet, 4 בינואר 2006 מרב יודילוביץ', נגעתי בפסגה. לאן עכשיו?, באתר ynet, 20 בנובמבר 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת קייבסקאיה (קו קולצביה)

קייבסקאיה (ברוסית: Киевская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קולצביה. תחנת קייבסקאיה נפתחה ב-14 במרץ 1954, והיא קרויה על שם תחנת הרכבת קייבסקי. התחנה ממוקמת ברובע דורוגומילובו, והיא מקושרת במעבר עם שתי תחנות בשם זהה, אחת בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה, והשנייה בקו פיליובסקאיה. זו היא התחנה היחידה בקו קולצביה, שלא ממוקמת במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה. מדיה וקבצים בנושא תחנת קייבסקאיה בוויקישיתוף https://um.mos.ru/houses/stantsiya-metro-kievskaya-koltsevaya/ ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קורט הוגו שניידר

קורט הוגו שניידר(באנגלית: Kurt Hugo Schneider; נולד ב-7 בספטמבר 1988) הוא זמר וכותב שירים אמריקאי. הוא זכה לתהילה בזכות היותו סלב אינטרנטי הידוע. קורט הוגו שניידר נולד בבולטימור למשפחת אמנית ומתמטיקאי. הוא גדל בפרבר של פילדלפיה והיה שכן של סם שוי וביחד איתו למד בבית הספר. לאחר סיום הלימודים בבית הספר, קורט שניידר למד באוניברסיטת ייל. בשנת 2010 הוא סיים אותה בהצטיינות וקיבל תואר במתמטיקה. עוד בהיותו תלמיד בית הספר קורט הוגו שניידר שיתף פעולה עם סם שוי. בשנת 2009 הם לראשונה פרסמו סרטון ביוטיוב. ביחד עם סם שוי הם הכינו מספר מחזורת שירים ידועים. מחרוזת על שירי מייקל ג'קסון זכתה ל-34 מיליון צפיות. בעקבות ההצלחה, הם החליטו ליצור סרטון עם שירים שנכתבו על ידיים ובשנת 2013 פורסם אלבום הראשון. קורט הוגו שניידר משתף פעולה עם אמנים נוספים כמו מיילי סיירוס, אליסון ויליאמס, MAX ועוד. בשנת 2011 הוא השתתף בהופעה שכולה עברה ביוטיוב בהשתתפות טיפני אלוורד, ג'נה רוז ג'וזף וינסנט. בשנת 2021 הוא הוציא גרסת כיסוי לשיר "Drivers License" ביחד עם מדילין ביילי. קורט שניידר שחמטאי חובב ומחזיק בתואר "אמן". הוא היה חבר של נבחרת באוניברסיטה. מדיה וקבצים בנושא קורט הוגו שניידר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קורט הוגו שניידר קורט הוגו שניידר, ברשת החברתית פייסבוק קורט הוגו שניידר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קורט הוגו שניידר, ברשת החברתית אינסטגרם קורט הוגו שניידר, ברשת החברתית טיקטוק קורט הוגו שניידר, סרטונים בערוץ היוטיוב קורט הוגו שניידר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קורט הוגו שניידר, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קורט הוגו שניידר, באתר ספוטיפיי קורט הוגו שניידר, באתר AllMusic (באנגלית) קורט הוגו שניידר, באתר MusicBrainz (באנגלית) קורט הוגו שניידר, באתר דיזר קורט הוגו שניידר, באתר Discogs (באנגלית) קורט הוגו שניידר, באתר Songkick (באנגלית) קורט הוגו שניידר, באתר Genius קורט הוגו שניידר, באתר SecondHandSongs קורט הוגו שניידר, באתר טיידל (באנגלית)
ברכת שחלק מחכמתו ליראיו

ברכת שחלק מחכמתו ליראיו, היא ברכה, המשתייכת לברכות הראייה הנאמרת בעת ראיית חכם מחכמי ישראל, שהוא חכם גדול ובקי בכל מכמני התורה. ברכה זו נזכרה כבר בתלמוד במסכת ברכות: ”תנו רבנן: הרואה חכמי ישראל אומר ברוך שחלק מחכמתו ליראיו, חכמי אומות העולם - אומר ברוך שנתן מחכמתו לבשר ודם” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ח, עמוד א'). הטעם שעל בחכמי ישראל אומר "שחלק", ובחכמי אומות העולם אומר "שנתן", מבאר הבית יוסף מפני שישראל ההולכים בדרכי ה' ועושים את מצותיו, הרי הם כחלק מהשם יתברך. אבל אומות העולם שרחוקים מה', הריהם כמו שנתן להם מתנה מנכסיו ואינם חלק ממנו. הפוסקים חלוקים בדעתם האם ברכה זו נוהגת אף בימינו: יש שכתבו שאין לברך ברכה זו בזמן הזה בשם ומלכות, כי לא נתקנה ברכה זו אלא על חכמי ישראל שהיו בזמן התלמוד והקרובים לזמנם, שהייתה חכמתם בתורה גדולה הרבה מאד. לעומת זאת רוב הפוסקים סוברים שיש לברך ברכה זו גם על חכם בזמננו הבקיא בהוראת הלכה למעשה בכל חלקי התורה. ואכן כך נהגו רבנים שונים, שבירכו ברכה זו כשפגשו בגדולי הדור שהיו מפורסמים בחכמתם. אף בימינו התפרסמו מספר מקרים שרבנים בירכו ברכה זו על חכמים מפורסמים, מסופר כי הרבנים משה שמואל שפירא ושריה דבליצקי ברכו ברכה זו על הראשון לציון עובדיה יוסף. מידע על שחלק מחכמתו ליראיו בקטלוג הספרייה הלאומית חלק אורח חיים, רכ"ד הרב אליעזר פאפו, חסד לאלפים, רכ"ד, י"ב בדומה לדינים אחרים שבימינו לא חלים על תלמידי חכמים על פי הרמ"א בשולחן ערוך, יורה דעה, סימן רמ"ג, סעיפים ז'-ח' הרב יצחק יוסף, ברכת שחלק מחכמתו בזמננו, באתר הלכה יומית פסקי תשובות אורח חיים סימן רכד אות ד. הרב יצחק יוסף, ברכת שחלק מחכמתו בזמננו, באתר הלכה יומית
אוטומובילי פינינפארינה

אוטומובילי פינינפארינה GmbH (באנגלית: Automobili Pininfarina GmbH) היא יצרנית מכוניות על חשמליות, שבסיסה במינכן שבגרמניה. היא הוקמה על ידי חברת פינינפארינה בשנת 2018. אוטומובילי פינינפארינה הוצגה ב-13 באפריל 2018 ברומא, לרגל האליפות הראשונה בפורמולה E. מנכ"ל החברה הנוכחי הוא פר סוונטסון. בשנת 2019 הציגה את מכונית העל הראשונה שלה פינינפארינה בטיסטה. בשנת 2014 רכשה קבוצת מהינדה את פינינפארינה, שהעניקה למהינדה זכויות על שמה. בפברואר 2018, מייקל פראשקה, מנהל אאודי הודו לשעבר, יעמוד בראש פרויקט חדש של מהינדה. פרויקט זה הפך מאוחר יותר לאוטומובילי פינינפארינה, בעת חשיפת המותג אמר יו"ר פינינפארינה, פאולו פינינפארינה, כי "הפרויקט הזה עזר לי ולמשפחתי להגשים את חלומו של סבי, לראות מכוניות חדשניות יוצאות דופן, ממותגות אך ורק פינינפארינה על הכבישים". ב-18 באפריל 2018 הכריזה פינינפארינה כי לוקה בורגוגנו יהיה מנהל העיצוב הראשי של החברה, במקביל הכריזה כי היא תייצר עד שנת 2020 מכונית על עם 0 פליטות (הכוונה למכונית חשמלית). ב-28 בספטמבר הרכיזה החברה על שותפות הטכנית שלה עם רימאק אוטומובילי, שתייצר את מערכת ההנעה והסוללות למכונית שלה. ב-27 בנובמבר 2018 הכריזה החברה כי תשקיע 20 מיליון אירו בפינינפארינה SpA עבור שירותה עם חברת PURA, המבטיחה איזון בין עיצוב להנדסה. ערך מורחב – פינינפארינה בטיסטה פינינפארינה בטיסטה היא מכונית על חשמלית שהוצגה בתערוכת הרכב של ז'נבה במרץ 2019. היא קרויה על שמו של מייסד פינינפארינה, בטיסטה פינינפארינה. היא כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-1900 כ"ס. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 1.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 350 קמ"ש. הסוללה בקיבולת 120 קוט"ש ומאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 450 ק"מ. שמה היה אמור להיות "PF0" אך לבסוף שמה שונה ל"בטיסטה". מדיה וקבצים בנושא אוטומובילי פינינפארינה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אוטומובילי פינינפארינה אוטומובילי פינינפארינה, ברשת החברתית פייסבוק אוטומובילי פינינפארינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אוטומובילי פינינפארינה, ברשת החברתית אינסטגרם אוטומובילי פינינפארינה, ברשת החברתית LinkedIn אוטומובילי פינינפארינה, סרטונים בערוץ היוטיוב TG’s guide to coachbuilders: Pininfarina, באתר טופ גיר Nasce Pininfarina automobili, Mahindra produrrà vetture di lusso con il marchio torinese, באתר Corriere della Sera, ‏13 באפריל 2018 (באיטלקית) אוהד אלגוב, הודו: פינינפארינה בידינו, באתר אוטו, ‏17 בדצמבר 2015 SCOOP! Michael Perschke to head new Mahindra EV subsidiary, באתר Autocar India, ‏27 בפברואר 2018 Automobili Pininfarina, the World's Newest Sustainable Luxury Car Brand, Launched by Mahindra, באתר mahindra, ‏13 באפריל 2018 Automobili Pininfarina Confirms Indicative Performance Targets and Design Inspiration for PF0: a Zero-Emissions Hyper-Performance Electric Car, באתר אוטומובילי פינינפארינה, ‏18 באפריל 2018 Automobili Pininfarina takes one step closer to unveiling all-electric 1900bhp hypercar, באתר evo, ‏27 בנובמבר 2018 Automobili Pininfarina to invest over €20m in ‘PURA’ design cooperation for luxury & performance electric vehicle range, באתר automotiveworld, ‏28 בנובמבר 2018 Pininfarina Says Electric Hypercar to Be Revealed in 2019 With Sub-2 Second 0-60 MPH, 250+ MPH Top Speed, באתר TheDrive, ‏17 באפריל 2018 Pininfarina PF0 Electric Hypercar to be called Battista, באתר Drivers Magazine, ‏11 בדצמבר 2018
הכוכב הגדול של הצלב הגדול של צלב הברזל

הכוכב הגדול של הצלב הגדול של צלב הברזל (בגרמנית: Stern zum Großkreuz des Eisernen Kreuzes) היה העיטור הצבאי הגבוה ביותר של ממלכת פרוסיה והקיסרות הגרמנית. זה נחשב עיטור בכיר לצלב הגדול של צלב הברזל. הכוכב הגדול של הצלב הגדול של צלב הברזל הוענק לגנרלים המצטיינים ביותר שביצעו מעשי הנהגה לטובת המדינה הפרוסית והגרמנית המאוחרת יותר. הוא הוענק רק פעמיים, בהפרש של מאה שנה, לפילדמרשל גבהרד לברכט פון בליכר בשנת 1815 על חלקו בניצחון על נפוליאון בקרב ווטרלו, ולפילדמרשל פאול פון הינדנבורג ב-25 במרץ 1918 על התנהלותו במהלך מתקפת האביב בשנת 1918. הינדנבורג קיבל את הצלב הגדול של צלב הברזל ב-9 בדצמבר 1916. העיטור היה ידוע בכינויו "הכוכב של בליכר" (Blücherstern) על שם מקבלו הראשון. גרסת מלחמת העולם השנייה של הכוכב תוכננה, אך מעולם לא הוענקה רשמית. לאחר ניצחון בעלות הברית במאי 1945, תפס צבא ארצות הברית את האב-טיפוס היחיד הידוע, שאוחסן בבונקר. כעת הוא חלק מאוסף המוזיאון של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, ניו יורק. גרסת העיטור משנת 1813 גרסת העיטור משנת 1914 גרסת העיטור משנת 1939 מדיה וקבצים בנושא הכוכב הגדול של הצלב הגדול של צלב הברזל בוויקישיתוף Price 2011, pp. 136–137. Zabecki 2014, p. 1628. Littlejohn & Dodkins 1968, p. 120. Price 2011, p. 137.
פסגת אלדריג'

פסגת אלדריג' (באנגלית: Bennett Nunataks) היא נונאטק (פסגה חשופה מקרח) ברכס אוהיו, בהרי הורליק, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה. הפסגה מהווה את הקצה המערבי ביותר של רכס אוהיו. גובה הפסגה 1,834 מטרים מעל פני הים; פסגת אלדריג' היא הפסגה ה-2,075 בגובהה באנטארקטיקה. הפסגה מורכבת מסלעי גרניט בלבד. הפסגה נסקרה לראשונה על ידי משלחת חציית הרי הורליק (Horlick Mountains Traverse party) מטעם התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית בדצמבר 1958 (בקיץ האנטארקטי). שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. הפסגה נקראת על שמו של הנרי מ. אלדריג' (Henry M. Eldridge), קרטוגרף אנטארקטיקה, במחלקת המפות המיוחדות (Branch of Special Maps) של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית. • LONG, William Ellis (1930), THE STRATIGRAPHY OF THE OHIO RANGE, ANTARCTICA, The Ohio State University פסגת אלדריג' באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית פסגת אלדריג' באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה פסגת אלדריג' באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור פסגת אלדריג' מזג אוויר נוכחי עדכני בפסגת אלדריג' (לרבות זמני שקיעת/זריחת שמש/ירח עדכניים) תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת אלדריג' נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור פסגת אלדריג' סטטיסטיקות מזג אוויר עבור פסגת אלדריג' מידע גאוגרפי והיסטורי הרי אנטארקטיקה לפי גובהם ראו במאמר THE STRATIGRAPHY OF THE OHIO RANGE, ANTARCTICA, המפורט בפסקת "לקריאה נוספת"
בוגאטי לה וואטור נואר

בוגאטי לה וואטור נואר (באנגלית: Bugatti La Voiture Noire; באופן מילולי: "המכונית השחורה") היא מכונית על במרכב קופה, שיוצרה על ידי בוגאטי לציון 110 שנים להולדתו של מייסד בוגאטי, אטורה בוגאטי. היא הוצגה כמכונית קונספט ללא מנוע בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2019. היא נמכרה לפרדיננד פיך, לשעבר נשיא קבוצת פולקסווגן, הידוע באוסף המכוניות המיוחדות שלו, בתמורה ל-12.5 מיליון דולר. גרסה סופית הוצגה ב-3 ביוני 2021. היא עוצבה על ידי אֶטיֶין סָלוֹמֶה, בהשראת בוגאטי שירון, וכוללת תכונות עיצוב רבות של בוגאטי סוג 57 SC אטלנטיק, אשר נבנתה בין השנים 1936 ל-1938. היא הוצגה ללא מנוע כמכונית קונספט בז'נבה ב-2019, וביוני 2021 הוצגה הגרסת הייצור. היא כוללת מנוע בנזין בנפח 8.0 ליטר עם ארבעה מגדשי טורבו המספקים 1,500 כ"ס (1,100 קילוואט) ומומנט מרבי של 163.2 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.4 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 420 קמ"ש (260 מייל לשעה). לה וואטור נואר בתערוכת ז'נבה בשנת 2019 שישה אגזוזים לה וואטור נואר בתצוגה מדיה וקבצים בנושא בוגאטי לה וואטור נואר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בוגאטי לה וואטור נואר Bugatti La Voiture Noire Debuts: Most Expensive New Car Ever, באתר מוטור 1, ‏05 במרץ 2019 אלדד מנורי, בוגאטי La Voiture Noire נמכרה תמורת 12.5 מיליון דולר, באתר פורטל הרכב גיר, ‏06 במרץ 2019 Bugatti La Voiture Noire Final Version: This Is The $13.4M Hypercar, באתר מוטור 1, ‏03 ביוני 2021 Bugatti Designer Tells Us About Creating La Voiture Noire, באתר מוטור 1, ‏13 במרץ 2019 Bugatti: We Need 2.5 Years To Finish And Deliver La Voiture Noire, באתר מוטור 1, ‏22 במרץ 2019
בית הספר בית חנה

בית הספר בית חנה הוא רשת של בתי חינוך לבנות הגדול והמרכזי של חסידות חב"ד בירושלים, הכולל תיכון ובית ספר יסודי ממלכתי דתי ולומדים בהם כ-860 תלמידות. בית הספר הוקם לקראת שנת הלימודים תשכ"ו (1965) לזכר הרבנית חנה שניאורסון, אמו של הרבי מלובביץ', על ידי עסקני חב"ד בירושלים, הרבנים עזריאל זליג סלונים, אברהם חנוך גליצנשטיין וטוביה בלוי. מטרת הקמתו הייתה להעניק חינוך לבנות חב"ד בירושלים על פי הדגשים שחשובים לתנועה חסידית זו. בית הספר היה כעשרים שנה בבעלות הנהלת "מוסדות חינוך חב"ד" עד שבעקבות קשיים תקציביים בשנת תשמ"ה (1985), הועבר לבעלות משרד החינוך כבית ספר ממלכתי דתי. בית הספר שכן באותן שנים בבית יהודיוף-חפץ המכונה 'הארמון של המשיח' ועם התרחבותו נוספו אליו כיתות במבנים סמוכים. בשנת תש"ע (2009) שוּכן בבניין חדש בשכונת רמת שלמה. בית הספר משרת אוכלוסיות מכל שכונות ירושלים, ומהיישובים הסמוכים. כיום מונה בית הספר כ-600 תלמידות בכיתות א' עד ח', כשלוש כיתות בשכבה. צוות ההוראה מונה כחמישים מורות, ביניהן מורות לחינוך מיוחד. בתחום בריאות הנפש, פועלת בבית הספר יועצת חינוכית ופסיכולוגית בית הספר היא שרה נתניהו. כל הצוות רכש את מקצוע וההסמכה בהוראה ובכל תחומיו במסגרת דתית, בסמינרים במכללות ובאוניברסיטאות. עד שנת תשנ"ח (1998) נוהל בית הספר על ידי סימה רלב"ג וכיום מתנהל על ידי רבקה בלוי. בפסקה זו אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. אנא שקלו לשפר את אמינות הפסקה באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפסקה בצורת קישורים חיצוניים והערות שוליים. בית הספר נפתח לקראת שנת תשל"ד (ספטמבר 1973) כחטיבה עליונה המשך לתלמידות המחזור הראשון של בוגרות בית הספר היסודי בית חנה בירושלים שנוסד 8 שנים קודם. בית הספר נוסד על ידי הרב טוביה בלוי, שמכהן כ"ראש מוסד" גם כיום. בשנתיים הראשונות להקמת בית הספר שכנו 2 כיתות (ט'+ י') בדירה שכורה ברחוב נחום במרכז ירושלים, בשנת תשל"ו (1975) עבר בית הספר, שמנה אז 3 כיתות (ט-יא), לקומה שנייה בתוך מבנה בית כנסת חב"ד בשכונת סנהדריה. בשנה שלאחריה (תשל"ז) הקצתה עיריית ירושלים לבית הספר חצי קומה בבניין ברחוב עזרא, ובמשך הזמן קיבל גם את המחצית השנייה של הקומה (קומת קרקע). בית הספר שכן במקום זה עד שנת תשס"א. בשנת תשס"ב (2001) עבר לבניין הנוכחי ברחוב שמעון הצדיק 23 בירושלים. אתר בית ספר היסודי אתר בית ספר התיכון חוברת לקט ופרט מאת הרב טוביה בלוי, חלק חמישי עמוד קצט, בהוצאת חזק ה'תשע"ט בירושלים נחנך הבניין החדש של בית הספר "בית חנה", אתר שטורעם ו' טבת תש"ע אתר משרד החינוך נתניהו בכפר חב"ד: רעייתי עובדת בבית חנה בירושלים, באתר חב"ד אינפו, ‏2 באוקטובר 2021 השלמות של כל אישה – לימוד תורה, ריאיון עומק עם הרבנית סימה רלב"ג באתר בית חיה חב"ד בית חנה – דבר המנהלת, באתר beit-chana.tik-tak.net
בורג' בונעאמה

בורג' בונעאמה (برج بونعامة), היא עיירה קטנה והררית, המונה כ־25,000 תושבים בלב הרי אוארסניס בצפון מערב אלג'יריה. זו למעשה פרובינציית המחוז של טיסמסילט. העיירה הייתה ידועה בשם "מולייר" בתקופת הכיבוש הצרפתי באלג'יריה (1830–1962), ולאחר מכן בשם "בני הנדל" עד 1975. העיר מתנשאת לגובה 1098 מ' מעל פני הים והיא מחוברת לסיד עאמר (לה גרנד פיק) של הרי אוארסניס, המתנשא ל -1985 מ'. לאחר קבלת העצמאות מצרפת, אימצה העיר את השם בני הנדל, שהיה שבט ברברי שחי באזור לפני כמה מאות שנים. לאחר 1975 העיר קיבלה את שמה הנוכחי, בורג' בונעאמה, לזכר השהיד סי מחמד בונעאמה (הידוע גם בשם ג'ילאלי בונעאמה) שנולד בעיר בשנת 1926, ומי שהיה ראש המפקדה הרביעית של החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה נגד צבא צרפת, (1954–1962) . בונעאמה נהרג בבלידה ב־8 באוגוסט 1961. בורג' בונעאמה הייתה חלק ממחוזות צרפת, אוראן במהלך הכיבוש הצרפתי, ולאחר העצמאות הצטרפה לאל-אסנם (כיום שלף-Chlef) . עם שינוי השם בשנת 1975, היא הצטרפה למחוז של העיר טיארת, לפני שהפכה לחלק מהמחוז של טיסמסילט אשר נוצרה במהלך חלוקה מחדש מנהלית בשנת 1984. יחסי אלג'יריה-צרפת Weather Bordj Bounaama בורדג' בונאמה - בפייסבוק מדיה וקבצים בנושא בורג' בונעאמה בוויקישיתוף mindat.org - על בורדג' בונאמה DBcitycom מקומות מומלצים - בורדג' בואמה Bordj Bounaama, MapCarta Bordj_Bounaama_map
מהומות ליל וייט

מהומות ליל וייט (באנגלית: White Night Riots) היו מהומות מחאה של הקהילה ההומוסקסואלית בסן פרנסיסקו. המהומות פרצו לאחר גזר דין מקל שנגזר על דן וייט, לשעבר חבר מועצת העירייה, אחרי שהורשע בהריגה כפולה של ראש העירייה, ג'ורג' מוסקונה וחבר מועצת העירייה, הארווי מילק, שהיה ההומוסקסואל הגלוי הראשון שנבחר למשרה זו בעיר. ב-21 במאי 1979, עם היוודע גזר דינו המקל של וייט, התקבצו רבים ברובע הקסטרו, שרוב תושביו היו הומוסקסואלים ושבו נבחר מילק למשרתו, והחלו לצעוד לעבר בית העירייה של סן פרנסיסקו. ההפגנה הספונטנית הלכה והתרחבה ככל שהתקרבו המפגינים לבית העירייה, וכאשר הגיעו הצועדים לבית העירייה, עקרו כמה מהם את דלתות הבניין, פרצו לתוכו והציתו אותו. כמה מאות שוטרים הגיעו למקום אך לא התערבו בנעשה, גם כאשר חלק מהמפגינים החלו לפגוע במכוניותיהם של השוטרים ולהציתן. הרקע לעוינות הרבה לשוטרים נבע לא רק מיחסם הרע להומוסקסואלים לאורך השנים, אלא גם מן העובדה שווייט היה שוטר לשעבר ואף זכה לגיבוי לא רשמי משוטרים בעיר. אחרי שבאו על סיפוקם עזבו חלק מהמפגינים את המקום. השוטרים נכנסו לפעולה וסילקו את המתפרעים מתוך בית העירייה והמפגינים נסוגו לרחוב מרקט, שבו כבר התפרעו מפגינים, חלקם כאלו שלא היו קשורים לקהילה ההומוסקסואלית. מאוחר יותר, לפי חלק מהדיווחים, הגיעו שוטרים שהתפרעו בנקמה על ההתרחשויות בבית העירייה, באזור רחוב קסטרו. מהומות סטונוול אגודת מאטאשין מדיה וקבצים בנושא מהומות ליל וייט בוויקישיתוף דיווח על המהומות דיווח אישי על המהומות נקרא לעיתים בעברית מהומות הלילה הלבן, שהוא תרגום בטעות של שם המשפחה White לצבע לבן במקום תעתיק שלו לוייט.