laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אליהו שלמה ליס

הרב אליהו שלמה ליס (י"ג בשבט ה'תרס"א, 2 בפברואר 1901 – י' בניסן ה'תשכ"ג, 4 באפריל 1963) היה ראש ישיבה ור"מ בישיבות תפארת ישראל ותפארת הכרמל שבחיפה. נולד בפלך סיניצ׳ה שברוסיה הלבנה, לרב ניסן וביילה ליס. אבותיו השתייכו למשפחת פרידמן, שם משפחה אשר בנסיבות הזמן הוסב לליס. היה מכונה לעיתים שלמה 'סיניצר', ע"ש מקום לידתו. בבחרותו למד בסלוצק בישיבתו של רבי איסר זלמן מלצר ולאחר מכן למד בישיבת קלצק אצל הרב אהרן קוטלר. בשתי ישיבות אלו למד בחברותא עם הרב אלעזר מנחם מן שך. בשנת תרפ"ה עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת כנסת ישראל בחברון, עד לחורבן הישיבה והיישוב היהודי במאורעות תרפ"ט, מהם ניצל עם כמה מחבריו לאחר שהצליחו להסתתר מפני הפורעים הערבים שפלשו לבית בו שהו. לאחר מכן שהה לתקופת מה בישיבת מרכז הרב אצל הראי"ה קוק. בשנת תרצ"ג נשא את אחותו של הרב דוב מאיר רובמן מקים וראש ישיבת תפארת ישראל בחיפה. לאחר נישואיו מונה לר"מ של שיעור ד' בישיבת תפארת ישראל, תפקיד אותו נשא עד לפטירתו. בנוסף מסר שיעורים לתלמידי הקיבוץ בישיבת כנסת חזקיהו. לאחר מינויו בישיבת תפארת ישראל, הוסמך לרבנות על ידי רבו הרב איסר זלמן מלצר שכתב עליו: "הרב הגאון המובהק חריף ובקי, סיני ועקר הרים מעמיק ומחדש בש"ת שלמה ליס שי' (שיחיה) וכו' אשר ידעתי גודל ערכו בתוה"ק (בתורה הקדושה) בחריפות ובקיאות וכו' ומחדש גדול בהעמקה והבנה ישרה, ע"כ (על כן) ידי תכון עמדו לסמכו בסמיכת חכמים יורה יורה ידין ידין" נפטר בחיפה בי' בניסן התשכ"ג. בהלווייתו השתתפו רבני הקהילה החרדית בחיפה והרב שך ספד לו. נקבר בבית הקברות הישן בחיפה. הותיר מחברות המכילות את חידושיו על התלמוד. חלק מהם - חידושים ב'שיטת בריסק' על סוגיות בפרק "אלו מציאות" במסכת בבא מציעא - יצאו לאור בספר "גחלי א"ש". הרב אברהם סלומון הרב אליעזר זאב דבורץ הרב יעקב פנחס שיר הרב שלמה מלץ הרב צבי דב כהנוביץ - ראש ישיבת תפארת צבי פרופ' אבנר חי שאקי רפאל הלפרין יתד נאמן, מוסף שבת קודש - תשס"ג 34 - אמור, בני ברק תשס"ג, באתר אוצר החכמה מדיה וקבצים בנושא אליהו שלמה ליס בוויקישיתוף אליהו שלמה ליס באתר חברה קדישא חיפה יתד נאמן, ארבעים שנה להסתלקותו, מוסף שבת קודש את השידוך הציע ראש ישיבת חברון הרב יחזקאל סרנא ברכת מזל טוב, בכתב העת תבונה, ה, ירושלים תש"ה, באתר היברובוקס. אבנר חי שאקי סגן שר החינוך והתרבות, בגיליון 74 של קול סיני, תמוז-אב תשל"א, באתר היברובוקס.
מחנה רחוב ליפובה

מחנה רחוב ליפובה (בפולנית: Lipowa; בגרמנית: DAW Lindenstraße) היה מחנה עבודה בלובלין. המחנה יועד לשבויי מלחמה ממוצא יהודי, ששירתו בצבא פולין, אך שימש גם כמחנה עבודה ומחנה מעבר ליהודים מכל אזור לובלין. המחנה הוקם על אתר מתקני הספורט של איגוד הספורט האקדמי של לובלין וסמוך לאזור תעשייה של העיר ולבית קברות נוצרי. המחנה הוקם באוקטובר 1939 על ידי איש האס אס אודילו גלובוצניק לאחר כיבוש פולין, על מנת להפריד את שבויי המלחמה היהודים מהצבא הפולני המנוצח מחבריהם הגויים. בנוסף לשבויי מלחמה עבדו במחנה גם יהודים מהעיר לובלין, אשר התגוררו בגטו לובלין או בגטו מיידן טטרסקי. בדצמבר 1940 סופח המחנה ל"מפעלי הציוד הגרמניים" ((Deutsche Ausruestungswerke (DAW), החברה לעבודת כפייה של האס-אס. בפברואר 1941 הועסקו כ-3,000 יושבי המחנה בהקמת מחנה הריכוז מיידנק שהוקם בסמוך. במחנה עברו עובדים רבים, יהודים כשירים שהופנו לעבודה במסגרת אקציות בגטאות הסביבה, חלקם לתקופות קצרות. מן המחנה נשלחו לעבודה במפעלים בסביבה ולעבודות ייצור שונות בבתי מלאכה במחנה עצמו. במרץ 1942, במסגרת מבצע ריינהרד הופרדו גם יהודים כשירים לעבודה שהתגוררו בלובלין ממשפחותיהם שבגטו ונכלאו במחנה העבודה. לאחר חיסול גטאות לובלין בנובמבר 1942 רוכזו כל יהודי העיר הנותרים ברחוב ליפובה. מפקד המחנה היה הרמן דולפ (Hermann Dolp) והתנאים בו היו קשים ביותר וכללו משמעת נוקשה, עונשים אכזריים והוצאות פומביות להורג. לפי דברי אחת העדות: "כל אחד ידע שליפובה משמעה מכות, עבודה בלי מעיל ובלי נעליים. ליפובה זו עבודה ללא הגבלת זמן". השומרים היו מתנדבי טרווניקי אוקראינים. חולים, בלתי כשירים לעבודה ומתקוממים נשלחו למיידנק. לפי חלק מהעדויות, השבויים היהודים ה"ותיקים" שלטו במחנה ושיתפו פעולה עם הנאצים בתפקיד של קאפו. המחנה חוסל ב-3 בנובמבר 1943, במסגרת אקציית ארנטפסט, כאשר 2,500 אסיריו היהודים הוצעדו בצעדת מוות להשמדה במיידנק. לאחר מכן שימש המחנה כמתקן-חוץ של מיידנק לעבודות של אסירים לא יהודים. המחנה חוסל סופית ב-22 ביולי 1944 ו-229 האסירים ששהו בו נשלחו לאושוויץ. מידע באתר deathcamps אסתר מנדלאי, מבצע ריינהרד בלובלין, 1942-1, קול לובלין 48, נובמבר 2012 מינה הלברשטט קפלן, בתקופת הכיבוש, כשאנשים הגונים נאלצו להשתחוות ל"גראיירים", קול לובלין 48, נובמבר 2012, עמ' 39
איחוד הרבנים למען ארץ ישראל

איחוד הרבנים למען ארץ ישראל הוא איגוד של רבנים שנוסד בשנת 1993 על ידי הרב שאול ישראלי, הרב משה צבי נריה והרב אברהם שפירא שהיו הנשיאות המייסדת שלו. מטרתו הייתה לשמור על שליטת ישראל בארץ ישראל השלמה. בתקופת הסכמי אוסלו בתמוז תשנ"ה קבע איחוד הרבנים שמסירת שטחים שבשליטת ישראל לנכרים, אפילו תמורת הסכם שלום, מנוגדת להלכה. תחת הכותרת "פסק הלכה בעניין סירוב פקודה" הם קראו לחיילים שלא להישמע לפקודות המורות למסור שטחים לנכרים, בהן ראו פקודות שסותרות את התורה. על פסק-הלכה זה היו חתומים כל רבני האיגוד ובפרט נשיאי האיחוד הרב משה צבי נריה, הרב שאול ישראלי והרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, כאשר לפניהם הוציא הרב שלמה גורן פסק דומה. באותה תקופה עורר העניין פולמוס רב. באותה העת הוציא איגוד הרבנים את החוברת 'ארץ חמדה: קובץ מאמרים, מתוך דברי הרה"ג אברהם שפירא, הרה"ג שאול ישראלי'. הארגון התקיים כעמותה רשומה ברשם העמותות החל משנת ייסודו ב-1994 ועד לפירוק העמותה ב-2003. משנת 2003 ועד לשנת לביצוע תוכנית ההתנתקות בשנת 2005 פעל האיגוד לעצירת תוכנית ההתנתקות וארגן הפגנות וכנסים, ופרסם דעת תורה מפורטת לגבי האיסור לפנות שטחים. באותה העת האיחוד כלל בתוכו מאות רבני ערים, רבני שכונות, רבני התנחלויות, חב"ד, עמותות פיקוח נפש, ראשי ישיבות הציונות הדתית וראשי מכינות קדם צבאיות, והיה לגוף מרכזי מאוד במאבק נגד תוכנית ההתנתקות. מאוחר יותר בתקופת הסכם מגרון והבתים בעופרה נאבק הארגון בכל ניסיון לעקור או להעתיק יישוב יהודי ממקומו. מלבד חברי הנשיאות המייסדת, היו שותפים בו חלק מגדולי רבני הציונות הדתית שתמכו במאבק למען שלמות הארץ כגון: הרב יוסף קאפח, הרב שלמה גורן, הרב מרדכי אליהו, הרב נחום אליעזר רבינוביץ, הרב מאיר יהודה גץ, הרב חיים דרוקמן, הרב דב ליאור, הרב יעקב אריאל, הרב חיים שטיינר, הרב אליעזר ולדמן, הרב זלמן מלמד, הרב צבי ישראל טאו, הרב יעקב יוסף, הרב איתן איזמן, הרב מיכאל הרשקוביץ, הרב אליקים לבנון, הרב משה לוינגר, הרב יעקב שפירא, הרב דוד חי הכהן, הרב יהושע מגנס, הרב חיים ירוחם סמוטריץ', הרב דוד דודקביץ, הרב שלום גולד, הרב אליעזר מלמד, הרב מאיר פנדל, הרב דוד פנדל, הרב דניאל שילה, מזכיר האיחוד הרב יוסי ארציאל והרב יוסף פרידמן. לפרק זמן מסוים היו הרב אהרן סולובייצ'יק והרב עובדיה יוסף חתומים על כרוזים של האיחוד. תשובה לשואלים בעניין פינוי חלקים מארץ ישראל באתר ישיבת בית אל פסק הלכה בעניין סירוב פקודה אתר מורשת רשם העמותות, עמותה מחוקה-איחוד הרבנים למען ארץ ישראל אפרת וייס, איחוד הרבנים: נאסר באיסור תורה לפנות מאחזים, באתר ynet, 23 ביוני 2003 מזכיר "איחוד הרבנים": צריכים לחקור את המחלישים בעם ישראל ולא את המחזקים, באתר ערוץ 7, ‏7.7.2003 אתר ערוץ 7
רואדיז

רואדיז (באנגלית: Roadies) היא סדרת טלוויזיה מסוגת הדרמה קומית אמריקאית שנוצרה על ידי קמרון קרואו. העונה הראשונה, שכוללת עשרה פרקים, עלתה לשידור ב-26 ביוני 2016 ברשת השידור שואוטיים. ב-16 בספטמבר 2016 הודעה רשת שואוטיים על ביטול הסדרה לאחר עונה אחת. אימוג'ן פוטס בתפקיד קלי אן, אחראית תאורה במסע ההופעות. לוק וילסון בתפקיד ביל בנסון, מנהל מסע ההופעות של להקת סטייטון האוס. קארלה גוג'ינו בתפקיד שלי אנדרסון, מנהלת ההפקה של מסע ההופעות. רייף ספול בתפקיד רג' וייטהד, היועץ הכלכלי של חברת ההפקה של מסע ההופעות. קישה קאסל-יוז בתפקיד דונה מנציני, טכנאית סאונד במסע ההופעות. פיטר קמבור בתפקיד מיילו, טכנאי בס במסע ההופעות. קולסון בייקר ("משין גאן קלי") בתפקיד וס, אחראי ל"גיטרות, אנשים וקפה - בסדר הזה". רון וייט בתפקיד פיל, המדריך הרוחני של הצוות. אתר האינטרנט הרשמי של רואדיז (באנגלית) רואדיז, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "רואדיז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "רואדיז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "רואדיז", באתר Metacritic (באנגלית) "רואדיז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מגרנים

מגרנים (שם מדעי: Pristiophoridae) היא משפחה יחידה בסדרת המגרנאים מקבוצת דמויי כריש. בני קבוצה זו דומים מאוד לסדרת המסורניים, שבקבוצת הבטאים, אך בעלי כמה הבדלים. בני הקבוצה חיים בקרקעית הים והם בעלי חרטום בולט בקצה הלסת העליונה. מטרת הלסת היא לשפד את טרפם הכולל דגים, סרטנים ויצורי ים דומים. אורכם יכול להגיע ל-1.70 מ'. הם שונים מבני קבוצת המסורניים בכך שגופם אינו שטוח, זימיהם מצויים מהצדדים ויש להם מספר סנפירים גדול יותר. בני המשפחה חיים בעומק הים (בערך 40-60 מ' אך גם יותר) בימים הממוזגים והטרופיים בתחום שבין דרום אפריקה לאוסטרליה ויפן. עם זאת הם נמצאו גם בקריביים. סדרה מגרנאים (Pristiophoriformes) משפחה מגרנים (Pristiophoridae) סוג ומין יחיד Pliotrema warreni סוג Pristiophorus - בו 8 מינים מדיה וקבצים בנושא מגרנים בוויקישיתוף מגרנים, באתר ITIS (באנגלית) מגרנים, באתר NCBI (באנגלית) מגרנים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מגרנים, באתר GBIF (באנגלית) מגרנים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מתיו צנטרוביץ'

מתיו "מט" צנטרוביץ' ג'וניור (באנגלית: .Matthew "Matt" Centrowitz, Jr; נולד ב-18 באוקטובר 1989) הוא אתלט אמריקאי, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), סגן אלוף העולם (מוסקבה 2013), אלוף העולם באולם (פורטלנד 2016), אלוף הנוער במשחקים הפאן אמריקאיים (סאן פאולו 2007) ו-4 פעמים אלוף ארצות הברית (2011, 2013, 2016-2015) בריצת 1500 מטר. צנטרוביץ' ג'וניור נולד בבלטסוויל שבמרילנד. הוא בנו של אתלט אמריקאי, מתיו צ'נטרוביץ' שייצג את ארצות הברית באולימפיאדה (מונטריאול 1976) בריצת 1500 מטר. במשחקים הפאן אמריקאיים לנוער שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 2007 זכה צנטרוביץ' במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:56.63 דקות. באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה צ'נטרוביץ' במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.08 דקות, אחרי אסבל קיפרופ (3:35.69 דקות) וסילאס קיפלאגט (3:35.92 דקות), שניהם מקניה. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים צ'נטרוביץ' במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.17 דקות, 4 מאיות ממדליית ארד. באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 זכה צ'נטרוביץ' במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.78 דקות, אחרי אסבל קיפרופ (3:36.28 דקות) ולפני יוהאן קרוניה מדרום אפריקה (3:36.83 דקות). באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין בשנת 2015 סיים צנטרוביץ' במקום שמיני בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.13 דקות. באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון במרץ 2016 זכה צנטרוביץ' במדליית זהב בבריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:44.22 דקות, לפני יאקוב הולושה מצ'כיה (3:44.30 דקות) וניק ויליס מניו זילנד (3:44.37 דקות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה צנטרוביץ' במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:50.00 דקות, תאופיק מחלופי מאלג'יריה (3:50.11 דקות) וניקולס ויליס מניו זילנד (3:50.24 דקות) ובכך היה לאמריקאי הראשון שזכה במדליית זהב בריצה זו מאז מל שפרד (לונדון 1908). ניצחונו הושג על ידי ריצה טקטית שהתנהלה באיטיות רבה מאוד והסתיימה בסיום מזהיר של 50.6 שניות ב-400 מטר האחרונים. הייתה זו למעשה התוצאה האיטית ביותר, בריצה זו מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932). ריצת 800 מטר: 1:44.62 דקות (2015) ריצת 1500 מטר: 3:30.40 דקות (2015) ריצת מייל: 3:50.53 דקות (2014) ריצת 5000 מטר: 13:20.06 דקות (2014) ריצת 800 מטר: 1:47.82 דקות (2013) ריצת 1500 מטר: 3:35.91 דקות (2016) ריצת מייל: 3:50.63 דקות (2016) ריצת 3000 מטר: 7:40.74 דקות (2016) מדיה וקבצים בנושא מתיו צנטרוביץ' בוויקישיתוף מתיו צנטרוביץ', ברשת החברתית פייסבוק מתיו צנטרוביץ', ברשת החברתית אקס (טוויטר) מתיו צנטרוביץ', ברשת החברתית אינסטגרם מתיו צנטרוביץ', באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מתיו צנטרוביץ', באתר olympedia.org מתיו צנטרוביץ', באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית מתיו צנטרוביץ', באתר ליגת היהלום מתיו צנטרוביץ', באתר Track and Field (גברים) מתיו צנטרוביץ', באתר נבחרת ארצות הברית באתלטיקה
טאיפיי 101

טאיפּיי 101 (בסינית: 臺北101 או 台北101), הידוע גם בשמו הרשמי המרכז הפיננסי העולמי (בסינית: 臺北國際金融中心), הוא גורד שחקים הממוקם בטאיפיי, בירת טאיוואן. הבניין מתנשא לגובה של 509 מטרים והוא בעל 101 קומות. בזכות כך, החזיק בתואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם" בין השנים 2004–2010, עד השלמת בנייתו של בורג' ח'ליפה בדובאי. הוא תוכנן על ידי האדריכל הטאיוואני ס. י. לי ובנייתו בוצעה על ידי KTRT Joint Venture. קודמיו בתואר הבניין הגבוה ביותר היו מגדלי פטרונס, וכעת הוא במקום ה-11 בגובהו בעולם. הבניין נבנה בסגנון אדריכלות פוסט-מודרנית, הוא מהווה סמל להתפתחות הטכנולוגית ומכיל אלמנטים מהמסורת האסייתית. ביולי 2011, זכה הבניין בדירוג הפלטינה, הדירוג הגבוה ביותר, של התקן האמריקאי לבנייה ירוקה LEED, וכיום הוא נחשב לבניין ה"ירוק" הגבוה ביותר בעולם. הבניין זוכה לחשיפה בספרות ובתקשורת העולמית בזכות הזיקוקים שיוצאים ממנו עם קבלת השנה הגרגוריאנית החדשה. המגדל תוכנן לעמוד ברעידות אדמה במגניטודה הגבוהה מ-7.0. לפני ההקמה היו חששות שהוא יהיה פגיע לרעידות האדמה הנפוצות בטאיוואן. ב־31 במרץ 2002, רעידת אדמה במגניטודה של 6.8 גרמה לעגורן בנייה ליפול מהקומה ה־56 של הבניין (הקומה הגבוהה ביותר באותו הזמן) ולמותם של חמישה בני-אדם. מתכנני הפרויקט נוכחו לראות שהבניין עצמו עומד בציפיות. גג הבניין הושלם ב־1 ביולי 2003 בטקס שנוהל על ידי ראש העיר. ב־17 באוקטובר 2003 הותקן הצריח, שאיפשר למגדל לעקוף את מגדלי פטרונס ב־50 מטר, ולזכות בתואר "הבניין הגבוה בעולם". ב-21 ביולי 2007 עבר המגדל בורג׳ ח׳ליפה בדובאי במהלך בנייתו את הגובה 510 מטר. בין קומות 87 ל-92 של המבנה תלויה מטוטלת ענק במשקל של 660 טון, שמטרתה לשכך את תנע המבנה בעת רעידת אדמה או רוח חזקה, וכך למנוע את קריסתו. מבחינות רבות ניתן לראות בבניין זה את גורד השחקים המשוכלל ביותר מבחינה טכנולוגית שהוקם עד שנת 2007. לבניין חיבורי אינטרנט לווייני וסיבים אופטיים המאפשרים מהירות של עד 1 ג'יגה-בית לשנייה. חברת טושיבה סיפקה את שתי המעליות המהירות ביותר בעולם, הנעות במהירות של 1,010 מטרים לדקה (60.6 קילומטר לשעה) והמסוגלות להעלות מבקרים מקומת הכניסה עד למצפה בקומה ה־89 בפחות מ־39 שניות. המעליות מדוחסות על מנת למנוע את השפעות שינויי הלחץ על אוזני הנוסעים, ומעוצבות בצורה אווירודינמית מחודדת בשני קצותיהן להקטנת התנגדות האוויר בפיר המעלית. בעת העלייה במעלית התאורה מתעמעמת, ומסלול המעלית מוצג על גבי לוח אלקטרוני בתא הנוסעים בליווי מוזיקה חרישית. העלייה במעלית לקומת התצפית היא אטרקציה תיירותית המושכת תיירים רבים. מתחת למגדל משתרע מרכז קניות גדול המכיל נציגויות של מותגים מערביים ומקומיים רבים, וכן בתי קפה, מסעדות ובתי קולנוע. מטוטלת הענק בקומה 92 מיקום המטוטלת בראש הבניין מראה הבניין בשקיעה מדיה וקבצים בנושא טאיפיי 101 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של טאיפיי 101 (בסינית ובאנגלית) טאיפיי 101, ברשת החברתית פייסבוק עלייה לצורך ירידה: גורדי שחקים שחזו את המשברים הפיננסיים הגרועים בהיסטוריה, באתר כלכליסט, 30 במאי 2013 טאיפיי 101, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מגדל טאיפיי 101 באתר The Skyscraper Center סוכנויות הידיעות, היום: הפתיחה הרשמית של בורג' דובאי - המגדל הגבוה בעולם, באתר TheMarker‏, 4 בינואר 2010 Ingredient of High-Rise Design Structure Magazine, June 2006 Taipei 101 Project Review & Management Master Builders Journal, 4th Quarter, 2007, pp. 78-83 שרון קדמי ורון פז, ‏"טייפה 101" - הבניין הגבוה בעולם; דוחק את מגדלי הפטרונאס, באתר גלובס, 2 במאי 2004 "הבניין הירוק הגבוה בעולם". 10 באוגוסט 2011 נתוני המשקולת, באתר הבניין
לאפה

לאפה (בערבית: لَفَّة) היא סוג לחם שטוח ודק כעין רדיד בצק עגול. מקורה המדויק איננו ידוע בשל שכיחותה הרבה בקרב עמים רבים במזרח התיכון ומערב אסיה. מרכיביה הם קמח ומים בלבד (עם קורטוב מלח). היא נאפית בטאבון בחום גבוה ובאש גלויה. ללאפה הרגילה הנפוצה קיימות שתי גרסאות הנפוצות בארץ, פיתה עיראקית ופיתה דרוזית, הראשונה עבה יותר וכוללת גם שימוש בשמרים, והשנייה דקה יותר ואינה מכילה שמרים. בעגה ירושלמית שמה של הלאפה הוא אֶשְׁתַּנּוּר (יש ההוגים אַשְׁתַּנּוּר). שני הסברים הוצעו: האחד קובע כי מקור השם בחום ובאש העזים הבוקעים מתנור הטאבון שבמאפיות; והאחר מתבסס על השם בערבית עיש תנור (عيش تنور = "לחם תנור"). במטבח התימני הפיתה מכונה סַלוּף. הלאפה, בדומה לפיתה, משמשת לעטיפתם של מאכלים המוכנסים לתוכה, כדוגמת חומוס, פלאפל או שווארמה. להבדיל מפיתה, הלאפה אינה בצורת כיס, אלא מניחים עליה את המאכל ומגלגלים אותה לשם עטיפתו. מאכל שנהוג לעטוף דווקא בלאפה אך לא בפיתה הוא לבנה. פיתה דרוזית היא סוג של פיתה שטוחה וגדולה יותר הנאפית בטאבון או על סאג'. מקורה בעדה הדרוזית אך היא נפוצה גם במטבח הים התיכוני ובמטבח המזרחי. מכיוון שבפיתה הדרוזית, בדומה ללאפה, אין כיס, הפיתה הדרוזית משמשת לעטיפתם של מאכלים המוכנסים לתוכה. על הפיתה הדרוזית נהוג לרוב למרוח לבנה או חומוס, אך יש מקומות בהם מציעים לסועד למרוח ריבות, דבש או ממרח שוקולד. בכפרים הדרוזיים ניתן לקנות פיתה דרוזית החל מדוכני מזון מהיר וכלה במסעדות. אישה דרוזית מכינה פיתות ברמת הגולן נשים דרוזיות אופות פיתות בארץ ישראל, 1920 צ'פאטי טורטייה ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון ובנושא המזרח התיכון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כל אחד מהם חוקר

כל אחד מהם חוקר (באנגלית: Each an Explorer) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון אוגוסט 1956 של המגזין Future Science Fiction. הסיפור תורגם לעברית בשנת 2014 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 4. הסיפור מתמקד בהרמן צ'ונס וסמית, המרכיבים יחד צוות חוקרי שטח, המופקד על חקירת כוכבי לכת חדשים, במיוחד כוכבי לכת בעלי פוטנציאל לאכלוס על ידי בני אדם. אך מאחר שהמנוע העל-אטומי שלהם מתקלקל, נאלץ הזוג לנחות על כוכב דמוי כדור הארץ, בעל כוח כבידה ואטמוספירה דומים, ובו הם מוצאים תרבות חקלאית מתקדמת של חייזרים נמוכים בעלי ארבע רגליים. החייזרים מעניקים לצוות שני מאבחני גמוב על-חלליים - מכשירים בעלי ערך רב - אף על פי שבני אדם מעולם לא נחתו על הכוכב הזה. החייזרים מצביעים על כוכב לכת שכן בתגובה לשאלה היכן ישנם עוד מכשירים כאלה והחוקרים עוזבים בחופזה כדי לבקר בו; בלי לעצור לשקול את המצב אפילו פעם אחת. על כוכב הלכת השני הם פוגשים יצורים דמויי נחשים אשר מטפחים את אותם הצמחים, והם מעניקים להם עוד מאבחני גמוב. בחזרה בחללית, סמית, אשר ידוע בתחושות הבטן שלו, מבין בסופו של דבר מה קרה; הם עברו "התניה" טלפית על מנת להאביק את הצמחים (אשר שולטים בטלפתיה) מכוכב לכת אחד למישנהו. סמית מאמין כי הוא חייב לחזור לכדור הארץ ולהזהיר אותם מהאיום הזה, משום שהוא מבין גם כי אחד משני המינים של בעלי החיים היה מסוגל פעם לטוס נסיעה בין כוכבית. עם זאת, הצמחים בוודאי החשיבו את הטכנולוגיה הזאת לאיום והשתמשו בטלפתיה כדי להשמיד אותה, מה שעלול לקרות גם לבני האנוש אם הם לא יזהירו אותם. אבל מה שהצוות אינו יודע, הוא שכשהם חוזרים לכדור הארץ הם מביאים איתם נבגים של הצמחים, שהם בעלי פוטנציאל להשתלט על כדור הארץ - ובעצם הדחיפות שחש סמית לשוב, הייתה חלק מההתניה.
מרכיב אביוטי

בביולוגיה ואקולוגיה, מרכיב או גורמים אביוטיים (Abiotic component) הם כימיקל דומם וחלקים פיזיים של הסביבה המשפיעים על אורגניזמים חיים ועל הפונקציונליות של מערכות אקולוגיות. א – לא; ביו – חי. גורם שאינו חי. גורמים אביוטיים וכל מה שנקשר אליהם – תומכים בביולוגיה כולה. מרכיבים אביוטיים מצריכים תנאים פיזיים ומקורות דוממים שמשפיעים על אורגניזמים חיים במושגי גדילה, התקיימות ורבייה. כל המרכיבים הדוממים במערכות אקולוגיות נקראים מרכיבים אביוטיים למשל: אטמוספירה, מים, קרינה, טמפרטורה, שמש, לחות וקרקע. גורם אביוטי הוא דבר דומם או פיזי בסביבה שמשפיעים על דברים חיים בגדילה, רבייה וקיום. גורם ביוטי הוא דבר חי בסביבה שמשפיע על דברים בגדילה, רבייה וקיום. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי כדור הארץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. מרכיב ביוטי
AWO

(AWO (All Wrestling Organization היא ליגת היאבקות ישראלית אשר מנוהלת על ידי בוגר בית הספר להיאבקות של IPWA מאהרן עבד אל-חי (המופיע בארגון בשם הסוס הערבי) אשר הוקמה ביוני 2012. אלוף ה-AWO המכהן הוא בני ריגרוביץ' והאלוף הבלתי מעורער המכהן הוא גולדמן. הליגה קיימה את מופע הבכורה שלה מול קהל שיא עבור הסצנה המקומית כאשר מעל ל-600 איש הגיעו לאולם הספורט העירוני של טירה. המופע שודר לאחר מכן במלואו באתר החדשות המוביל במגזר הערבי פאנט והאירוע המרכזי היה הסוס הערבי נגד קרונוס על אליפות ה־AWO הפנויה שבסופה הסוס הערבי ניצח ונהפך לאלוף הראשון. בחודש יולי 2012, AWO ערכו אירוע בשם "ראמבל הרמדאן", האירוע המרכזי שלו היה קרב צמדים בו נלחם הסוס הערבי עם הנמר הלבן נגד קן קרביס וקרונוס. ב-13 באוגוסט שודרה כתבה אודות הארגון בערוץ MBC. החל מאוקטובר 2013 מקיים הארגון דרך קבע מופעים בת"א, באותו חודש הגיע אלוף רוסיה איוון מארקוב ונטל חלק בקרב צמדים. בנובמבר 2013 הגיע לארגון ג'ו אי לג'נד (לשעבר מתאבק WWE ו-TNA שזכה בעברו באליפות הזוגות של TNA) למופע שזכה לפרסום ב-ynet, ערוץ הספורט וחדשות הבוקר. ב-29 במאי 2014 ה-AWO העלו את מופע ההיאבקות המקומי הראשון בחיפה, חודש לאחר מכן המופע שודר בערוץ "אגו טוטאל". ב-26 ביוני נערך הרסלפסט השלישי כאשר מתאבקי ה־WWE לשעבר - כריס מאסטרס (אשר זכה באליפות ה-AWO) וקארליטו הגיעו להופיע עבור הקהל המקומי ובנוסף, איוון מארקוב עשה את חזרתו לארגון במופע זה. מופע זה עלה לשידור בערוץ "אגו טוטאל" בחודש אוגוסט וחודש לאחר מכן שודר גם בערוץ "אגו". בדצמבר 2014 ה-AWO העלו סיבוב הופעות בן יומיים שנקרא "אינטרנשיונל מייהם" אליו הגיעו כוכבי היאבקות עצמאיים מאירופה (ביניהם; איוון מארקוב שחזר בפעם השלישית להופיע בישראל, אלוף המשקל הקל של WWA (מקסיקו) הידי קארוואי, הלוצ'אדור הבינלאומי אל אקסנטריקו ועוד). WrestleChurch 2 התקיים ב-19 ביולי 2015 בכפר יאסיף. אייל סמיילי זכה בקרב רויאל בו הוא הפך לטוען לכתר לאליפות AWO שבהמשך האירוע הוא זכה באליפות כאשר הוא ניצח את הסוס הערבי מול קהל של למעלה מ-200 אוהדים. באפריל 2016 היה מופע ששמו AWO: 11th Commandment: 2eXtreme שבו הקרב המרכזי היה גולדמן נגד הלבוי קרב לוצ'ה דור בו גולדמן ניצח עם הגודלסטומפ. במאי 2016 התקיים מופע Road To Wrestlefest שהקרב המרכזי היה קרב שולחנות ובו התחרו הרוקסטאר נגד הסוס הערבי בו הסוס הערבי ניצח עם מהלך הסיום Spinebuster על השולחן. ביוני 2016 התקיים המופע המרכזי של ה-AWO רסלפסט 5 שבו הקרב המרכזי היה בלונדוויל נגד הסוס הערבי בו בלונדוויל ניצח וזכה באליפות ומה שהיה זכור מהאירוע ההופעת בכורה של קבוצת האקדמיה A+ שבאה למרוד נגד ההנהלה. ביולי 2016 התקיים SummeRevolution ובאירוע המרכזי היה את בלונדוויל וגולדמן נגד הסיסטם הסוס הערבי ורוקסטאר בו בלונדוויל וגולדמן ניצחו אחרי שגולדמן עשה למאהרן את הגולדסטומפ אחרי ש־A+ נכנסו והפריעו למאהרן. באוגוסט 2016 התקיים המופע Survival בו התחרו ה-A+ נגד הסיסטם: הסוס הערבי, רוקסטאר, בלאק ממבה וג'סי רוי בו ה־A+ ניצחו ובזכות זאת מאהרן הפסיד את השליטה בארגון. בספטמבר 2016 התקיים בקאנטרי אליצור נתניה המופע Reboot ששודר באגו טוטאל. אתר האינטרנט הרשמי של AWO האתר הרשמי של אקדמית ההיאבקות של AWO דף הפייסבוק של AWO ערוץ היוטיוב של AWO
פלייסטואנאקס

פלייסטואנאקס (ביוונית: Πλειστοάναξ) היה מלך ספרטה מהשושלת האגידית. מלך בין 458-445 לפנה"ס, ופעם נוספת בין 426-409 לפנה"ס. פלייסטואנאקס היה בנו של המצביא פאוסניאס, שהיה בן לשושלת האגידית ואחיינו של לאונידס הראשון. בשנת 458 לפנה"ס הוא ירש את המלך פליסטרכוס שמת ללא ילדים. פלייסטואנאקס היה עדיין צעיר, ובתחילת שלטונו שימש כעוצר ניקומדס. פלייסטואנאקס מלך על ספרטה בתקופת המלחמה הפלופונסית הראשונה, ובשנת 445 לפנה"ס יצא בראש כוח צבאי גדול אל אטיקה במטרה לכבוש את אתונה. שליט אתונה, פריקלס, דיכא אז מרידה באובויה, ונראה היה שגורלה של אתונה נחרץ. פלייסטואנאקס כבש את אלווסיס וטריה, אלא שלמרבה ההפתעה לא התקדם מעבר לכך. עובדה זו, גרמה לכך שפריקלס יכל להמשיך ולדכא את המרד בנחת. הצעד לא התקבל בעין יפה בספרטה. על פלייסטואנאקס הוטל עונש כסף כבד, שאותו לא הצליח לפרוע, ועל כן יצא לגלות. יועצו קליאנדרידאס נידון למוות שלא בפניו, ונמלט גם כן מהעיר. בתקופת גלותו, הומלך במקומו בנו פאוסניאס, ומכיוון שהוא היה קטין, אחיו של פלייסטואנאקס, קלאומנס, מונה כעוצר. עצירתו הפתאומית של פלייסטואנאקס בשערי אתונה, לא ברורה עד ימינו. תוקידידס, מציין ביובש שהוא הגיע עד אלווסיס ואז פיזר את חייליו, אולם במקום אחר מעיר שהספרטנים חשדו בו שהוא קיבל שוחד מפריקלס. את קבלת השוחד מזכיר גם ההיסטוריון המאוחר יותר פלוטרכוס, הטוען שפריקלס שיחד גם את קליאנדרידאס. עם זאת, מרבית החוקרים כיום סוברים שמדובר בשמועות, שאין בהן כדי להסביר את הפרשה. ייתכן שפלייסטואנאקס פשוט לא היה להוט למלחמה, ופריקלס הציע תנאים טובים לשלום. בתקופת גלותו, חי פלייסטואנאקס על הר ליקייאון בארקאדיה, בבית שחציו היה בתוך מקדש זאוס, לשם נוחות וביטחון גם יחד. לטענת תוקידידס, הוא ואחיו אריסטוקליס שיחדו את האורקל מדלפי, כדי שתאמר לכל ספרטני המגיע אליה, שעל הספרטנים להשיב לארצם "את זרע חצי האל" (היינו פלייסטואנאקס שנחשב לצאצאו של הרקולס שהיה כידוע אל למחצה), ולא, ספרטה תיחרש "במחרשה של כסף" (היינו, רעב ויוקר יבואו על הארץ). בשל כך, בשנת 426 לפנה"ס החזירו הספרטנים את פלייסטואנאקס לעיר והכתירו אותו מחדש כמלך. עם זאת, מעמדו לא היה יציב. הוא היה מהתומכים הבולטים בשלום ניקיאס. הוא נזכר בהמשך כמנהיג של מסע מלחמה שהובילו הספרטנים נגד שבט שחי בארקאדיה. הוא מת בסביבות שנת 409 לפנה"ס ופאוסניאס ירש אותו בשנית. תוקידידס, תולדות מלחמת פילופוניס, תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959). משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1984. (הספר בקטלוג ULI) פלוטארכוס, חיי אישים - אנשי יוון, תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"א. Donald Kagan, The Peloponnesian War, Penguin Books, 2003. א"א הלוי בתרגומו לתולדות המלחמה הפלופונסית, מתרגם את השם: פלייסטואנאכס. אולם בתרגומו לחיי אישים הוא מתרגם אותו כפליסטונאכס. משה עמית מתרגם פלייסטואנכס. ההגייה ביוונית: פלייסטואנאקְס. עמית, עמ' 305. פלוטרכוס, "חיי פריקלס, 22. תוקידידס, ספר שלישי, 26. תוקידידס, ספר ראשון, 114. תוקידידס, ספר שני, 21. הפרשנות לקטע על פי: א"א הלוי, תוקידידס - תולדות מלחמת פילופוניס, מוסד ביאליק, 1959. עמ' 244. תוקידידס, ספר חמישי, 16. תוקידידס, ספר חמישי, 17. עמית, עמ' 371. תוקידידס, ספר חמישי, 33. דיודורוס, ספר שלושה עשר, 75.
האצטדיון המקורה ווקסונג

האצטדיון המקורה ווקסונג או קאדילק ארנה (בסינית 樂視體育生態中心) הוא אולם ספורט הממוקם בבייג'ינג. באולם משחקות קבוצת הכדורסל בייג'ינג דאקס מליגת העל הסינית בכדורסל וקבוצת ההוקי קרח הכוכב האדום קונלון מליגת ה-KHL המבוססת ברוסיה . האולם אירח את משחקי הכדורסל האולימפיים 2008 ומספר משחקים בגביע העולם בכדורסל 2019 כולל משחק הגמר. הוא צפוי לארח את טורניר ההוקי קרח האולימפי לנשים באולימפיאדת בייג'ינג (2022). האצטדיון 2007 האולם במהלך משחק בין דנוור נאגטס לאינדיאנה פייסרס 2009 מדיה וקבצים בנושא האצטדיון המקורה ווקסונג בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האצטדיון המקורה ווקסונג