ויקטוריה, הנסיכה המלכותית

הנסיכה ויקטוריה אדלייד מרי לואיז (אנגלית: Princess Victoria Adelaide Mary Louisa‏; 21 בנובמבר 1840 - 5 באוגוסט 1901) הייתה בתם הבכורה של המלכה ויקטוריה ובעלה הנסיך אלברט. בשנת 1841 היא קיבלה את התואר נסיכה מלכותית, השמור לבת הבכורה של מונרך בריטי מכהן. ויקטוריה הפכה לנסיכת הכתר של האימפריה הגרמנית עם נישואיה ליורש העצר הפרוסי, לימים פרידריך השלישי, קיסר גרמניה, וכיהנה כקיסרית גרמניה במשך 99 יום, מעלייתו לכס המלוכה של בעלה ועד יום מותו. לאחר מותו של פרידריך ויקטוריה נודעה בשם הקיסרית פרידריך (בגרמנית: Kaiserin Friedrich). הנסיכה ויקטוריה נולדה ב־21 בנובמבר 1840 בארמון בקינגהאם שבלונדון. היא הייתה הבת הבכורה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ובעלה אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה, וכינוייה במשפחה היה ויקי. כבתה של המלכה המכהנת ויקטוריה קיבלה את התואר נסיכה עם היוולדה, ועד ללידתו של אחיה הצעיר אלברט אדוארד הייתה יורשת העצר לכתר הבריטי. בשנת 1841 המלכה ויקטוריה העניקה לבתה את התואר נסיכה מלכותית. חינוכה של ויקטוריה נוהל בעיקר על ידי הוריה. היא הייתה בוגרת לגילה ואינטליגנטית, שלא כמו אחיה אלברט אדוארד, שלא הצטיין במיוחד בלימודיו. היא ידעה לקרוא ולכתוב כבר בגיל חמש, ומלבד זאת ניתנו לה שיעורים בצרפתית, גרמנית, לטינית, מדעים, ספרות, והיסטוריה על ידי מורים שונים. גם אביה הדריך אותה בפילוסופיה ובפוליטיקה. בשנת 1851 פגשה ויקטוריה לראשונה את בעלה לעתיד, פרידריך וילהלם, נסיך פרוסיה, בזמן שהוא והוריו, וילהלם הראשון והנסיכה אוגוסטה, הוזמנו ללונדון על ידי הוריה כדי שיהיו נוכחים בפתיחת התערוכה העולמית בבריטניה. באותו הזמן פרידריך היה השני בסדר ירושת הכתר הגרמני, אחרי אביו. השניים התארסו בשנת 1855 בזמן שפרידריך ביקר בטירת בלמורל, עת ויקטוריה הייתה רק בת 14, ופרידריך בן 24, אולם הוכרזו באופן רשמי רק ב־19 במאי 1857. לפי דרישתה של המלכה, השניים נישאו בארמון סנט ג'יימס ב־25 בינואר 1858, עוד טרם מלאו לוויקי 18 שנים. הנישואים אמנם אורגנו מראש על ידי ההורים, על מנת להדק את הקשר בין בריטניה לפרוסיה ומתוך תקווה שוויקטוריה תוכל להשפיע על פרוסיה לעבר התנהלות פוליטית ליברלית, אך למרות זאת הזוג היה באמת מאוהב. לזוג נולדו שמונה ילדים: וילהלם (1859–1941), ירש את אביו על כס המלוכה כווילהלם השני. נישא לאוגוסטה ויקטוריה משלזוויג-הולשטיין. שרלוטה (1860–1919), נישאה לברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן. היינריך (1862–1929), נישא לאירן, נסיכת הסן, אחייניתה של הנסיכה ויקטוריה. זיגיסמונד (1864–1866), נפטר מדלקת קרום המוח לפני הגיעו לגיל שנתיים. ויקטוריה (1866–1929), נישאה לאדולף, נסיך שאומבורג-ליפה. ולדמאר (1868–1879), נפטר ממחלת הדיפטריה. סופיה (1870–1932), נישאה לקונסטנטינוס הראשון, מלך היוונים. מרגרטה (1872–1954), נישאה לפרידריך קרל, נסיך הסן, המלך הנבחר של פינלנד. לאחר שדודו של פרידריך, פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה, מת בינואר 1861, ירש אביו את כס המלוכה כוילהלם הראשון ופרידריך הפך לנסיך הכתר (יורש העצר) הפרוסי. כתוצאה מכך ויקטוריה קיבלה את התואר "נסיכת הכתר של פרוסיה". אולם פרידריך וויקטוריה היו מבודדים מבחינה פוליטית בגלל היותם ליברלים ותומכי בריטניה, בניגוד לאוטו פון ביסמרק - קנצלר גרמניה לעתיד, ששלט למעשה בממלכה. למרות ניסיונותיהם לחנך את בנם הבכור וילהלם ברוח הליברלית של המונרכיה החוקתית הבריטית, הוא העדיף את מוריו הגרמנים שחינכו אותו לשלטון יחיד והרחיקו אותו מהוריו. המלחמות לאיחוד גרמניה, שכללה לחימה של פרוסיה והקונפדרציה הגרמנית מול דנמרק על השליטה בשלזוויג והולשטיין, הביאו לקרע בין ויקטוריה לאחיה, אלברט אדוארד, שהיה נשוי לאלכסנדרה, נסיכת דנמרק, בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. ב-1871 לאחר ניצחון ברית גרמנית בראשות פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה יוסדה האימפריה הגרמנית ומלך פרוסיה וילהלם הוכתר כקיסר גרמניה. פרידריך וויקטוריה הפכו לנסיכי הכתר של האימפריה. במות וילהלם הראשון ב־9 במרץ 1888 עלה פרידריך על כס המלוכה כקיסר פרידריך השלישי, וויקטוריה הייתה לקיסרית גרמניה. אך פרידריך היה כבר חולה בסרטן הגרון, ומלך רק 99 ימים לפני שמת. לאחר מותו של בעלה נודעה ויקטוריה בכינוי הקיסרית פרידריך. אחרי התאלמנותה, היא פרשה אל ארמון פרידריכסהוף במדינת הסה, אותו בנתה לכבוד בעלה המנוח. מערכת היחסים שלה עם בנה, וילהלם השני, נהיו גרועים יותר ויותר בשל הניגוד בדעותיהם הפוליטיות. ויקטוריה ייסדה בית ספר גבוה לנשים וכן בית ספר לאחיות בברלין. במהלך חייה ויקטוריה שמרה היטב על קשר עם המלכה ויקטוריה ועם כל בית המלוכה הבריטי בעזרת מכתבים. האנציקלופדיה המלכותית הבריטית הצליחה להשיג 3,777 מכתבים מתוך יותר מ־4,000 ששלחה ויקטוריה לאמה. רבים ממכתביה מביעים את חששה מהעתיד של גרמניה תחת שלטונו של בנה. ויקטוריה אובחנה כחולה בסרטן השד ב-1899 בעת ביקור אצל אימה. הסרטן כבר היה במצב מתקדם שלא אפשר ניתוח להסרת הגידול. בסתיו של 1900 כבר אובחנו גרורות בעמוד השדרה וב־5 באוגוסט 1901, פחות משבעה חודשים לאחר מות אמה, נפטרה ויקטוריה לאחר ייסורים רבים. היא נקברה סמוך לבעלה ולשני ילדיה, זיגיסמונד וולדמאר, שנפטרו בילדותם, במאוזוליאום המלכותי בפוטסדאם, ב־13 באוגוסט באותה שנה. מדיה וקבצים בנושא ויקטוריה, הנסיכה המלכותית בוויקישיתוף ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ויקטוריה (1840-1901), קיסרית, בת זוגו של פרדריק ה-3, קיסר גרמניה, דף שער בספרייה הלאומית ויקטוריה, הנסיכה המלכותית, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)