laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גבריל קצרוב

פרופסור גבריל אילייב קָצָרוֹב (בבולגרית: Гаврил Илиев Кацаров‏; 4 באוקטובר 1874, קופריבשטיצה, האימפריה העות'מאנית – 1 ביוני 1958, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה היסטוריון, ארכאולוג ופילולוג בולגרי, מאנשי המחקר הבולטים בבולגריה המודרנית. גבריל קצרוב נולד בקופריבשטיצה. ב-1899 רכש תואר דוקטור בהיסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת לייפציג. ב-1901 יצא להתמחות בברלין ובמינכן וב-1906 בממלכת איטליה. עם שובו לבולגריה החל ללמד באוניברסיטת סופיה. ב-1910 זכה לתואר פרופסור באוניברסיטת סופיה. בין 1915 ל-1918 כיהן כדקאן הפקולטה להיסטוריה ובין 1927 ל-1928 כיהן כרקטור האוניברסיטה. בהמשך, כיהן קצרוב כמנהל המוזיאון הארכאולוגי הלאומי של בולגריה. היה חבר האקדמיה למדעים של בולגריה (מ-1909), של רומניה (מ-1936) ושל אוסטריה (מ-1939). לאורך הקריירה ערך קצרוב מחקרים שהתמקדו בהיסטוריה של חבלי תראקיה ומקדוניה וכן בשלטון הקיסרות הרומית בשטחי בולגריה. הוא פרסם מספר רב של ספרים ומאמרים בתחומי התמחותו. במחקריו ובכתביו עסק גבריל קצרוב גם בתולדות היהודים בבולגריה. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-1912 לידי הכפר גיגן נתגלו חורבותיה של העיר הרומית אוּלְפִּיָה אֶסְקוּס שהוקמה ב-106 על ידי הקיסר הרומי טראיאנוס. במקום נמצאה מצבה ועליה כיתוב שכלל את הביטוי ארכי-סינאגוגוס יוספוס. הכתובת המלאה תורגמה ל"יוסף ראש בית הכנסת ומנהל ראשי, בנו של מקסימיני מפנוניה". קצרוב תארך את המצבה לאמצע המאה ה-2 ובמאמר שהוציא לאור קבע שתולדות יהודי בולגריה קודמות להגעת השבטים הסלאבים לאזור בולגריה. בהמשך, תארך חוקר נוסף את המצבה למאה ה-4. באותה העת, הייתה זו העדות הארכאולוגית הקדומה ביותר להתיישבות יהודים באזור בולגריה (פרובינקיית מואסיה התחתונה של הקיסרות הרומית). גיגן מדיה וקבצים בנושא גבריל קצרוב בוויקישיתוף ניר ברוך, הכֹּפֶר - בולגריה ויהודיה במשך הדורות, הוצאת שבילים, 1990, עמוד 15. צבי קרן, תקציר ההיסטוריה של בולגריה ויהודיה, באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהודי בולגריה, אוחזר ב-5 בספטמבר 2015.
ברזנה (מחוז רובנו)

ברזנה (באוקראינית: Березне, בפולנית: Bereźne, ביידיש: בערעזנע) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סלוץ', בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. התיעוד הראשון לעיירה הוא מאמצע המאה ה-15, עת הועברה לרשות האיחוד הפולני-ליטאי. באמצע המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. העיירה מהווה מרכז של ראיון ברזנה של מחוז רובנו. ראיון החל משנת 1962 כולל גם סוסנובה וסביבתה שקודם לכך היו ראיון נפרד. נראה שיהודים החלו להתיישב בברזנה מעת שקיבלה מעמד עירוני. בפרעות ת"ח ות"ט נרצחו בה כחמישים משפחות יהודיות, והקהילה היהודית במקום השתקמה וגדלה רק במאה ה-19. זרז משמעותי להתפתחות הקהילה בעיירה היה התיישבותו במקום של האדמו"ר יחיאל מיכל הלוי פיצ'ניק, אשר הקים בה את חסידות ברזנה. בקרב שנערך בסמוך לעיירה במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית פרעו חיילים פולנים ביהודי המקום. בין מלחמות העולם פעלו בעיירה בתי ספר מרשת יבנה ומרשת תרבות, וכן ספרייה עברית. כמו כן, בעיירה התקיים ייצוג למפלגות הציוניות השונות, תוך דומיננטיות של הרוויזיוניסטים, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות שונות, ואף קיבוץ הכשרה של החלוץ, שמבין בוגריו היו ממייסדי קיבוץ נגבה. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, רוב תושביה. הגרמנים נכנסו לעיירה ביום 6 ביולי 1941. עם כניסתם, ערכו האוקראינים המקומיים מעשי שוד והתעללות בקרב האוכלוסייה היהודית. כמו כן, נאסרו 250 מנכבדי הקהילה, ואלו שוחררו רק לאחר תשלום סכום כופר גבוה. עם כניסתו של הוורמאכט הגרמני לעיירה הציתו חיילים את בתי היהודים על כל תכולתם. עד מהרה ציוו הגרמנים על יהודי העיירה לשאת אות עם מגן דוד, והם נלקחו לעבודות כפייה בסביבתה. כ-300 צעירים יהודים מהעיירה נלקחו למחנה עבודה בקוסטופול. לראש היודנרט בעיירה מונה יואל גילברג. ב-6 באוקטובר 1941 הוכנסו יהודי העיירה לשני גטאות: האחד סגור, והשני, קטן יותר ולבעלי מקצועות, פתוח. בשל הקצבת מזון מזערית לגטאות, שררו בהם תנאי רעב כבדים, לצד תנאי צפיפות דוחקים. ביוני 1942 הובאו לגטאות שבעיירה יהודים שגורשו מכפרי הסביבה, ומספר יושביהם הגיע לכ-3,000. ב-25 באוגוסט 1942 כותרו שני הגטאות שבעיירה בידי שוטרי אס אס מיחידות האיינצגרופן הגרמניות ואוקראינים, ויושביהם הובלו לבורות שהוכנו מראש ליד בית העלמין במאלינסק, שם נורו, וחלקם נקברו חיים. יהודים רבים שהצליחו להימלט מהאקציה נתפסו בידי אוקראינים, והוסגרו לגרמנים או נרצחו במקום. יהודים מהעיירה שהצליחו להסתתר ביערות הסביבה הקימו יחידה פרטיזנית, אשר דאגה לנמלטים נוספים מהאזור, וביצעה פעולות חבלה במסילת הברזל רובנו-סארני. חלק מהיהודים שרדו בשל עזרה משלושה כפרים שהיו מאוכלסים במיעוט הפולני המזורי. העיירה שוחררה בידי הצבא האדום ב-9 בינואר 1944. מתושביה היהודים שרדו כ-150 איש. מדיה וקבצים בנושא ברזנה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ברזנה ספר יזכור לקהילת ברזנה, בספריית העיר ניו יורק ברזנה באתר מרכז מורשת יהדות פולין ברזנה (Bereżne), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם "ברזנה", באתר השטעטל הווירטואלי "ברזנה (מחוז רובנו)", באתר JewishGen (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין (אנ'), ברזנה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1333–1334), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ברז'נה (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית
חריסטו דאנוב

פרופסור חריסטו מִילוּשֶב דאנוב (בבולגרית: Христо Милушев Данов‏; 4 ביולי 1908, פלובדיב, נסיכות בולגריה – 28 בינואר 1999, סופיה, בולגריה) היה היסטוריון ופילולוג בולגרי ומומחה להיסטוריה של תראקיה. חריסטו דאנוב נולד בפלובדיב. ב-1932 רכש תואר דוקטור בהיסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת וינה. בהמשך, יצא להתמחות ברומא, נאפולי, פירנצה ופריז. לאחר שובו לבולגריה הועסק במוזיאון הארכאולוגי בסופיה. הוא שירת כמתורגמן בחזית האוקראינית השלישית בשלהי מלחמת העולם השנייה. ב-1945 זכה לתואר פרופסור ולימד באוניברסיטת סופיה. בין 1960 ל-1976 כיהן כראש מחלקה בפקולטה להיסטוריה שבאוניברסיטה. דאנוב התמחה בהיסטוריה של חבל תראקיה ופרסם עשרות ספרים ומאמרים. כיהן כמנהל מכון המחקר הבולגרי בווינה. בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 היה פרופסור אורח בסורבון ובאוניברסיטת אוקספורד. מקצת ממחקריו של חריסטו דאנוב עסקו בתולדות יהודי בולגריה. בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 התגלו בעיר העתיקה של פלובדיב שרידי בית כנסת מתקופת הקיסרות הרומית. דאנוב חקר את התגלית ביחד עם הארכאולוגית אלינה קסיאקובה ובמאמר שפרסמו ב-1984, תארכו את חלקו התחתון הקדום יותר של המבנה למאה ה-2 ואת חלקו העליון למאה ה-4. דאנוב ציין, כי המבנה היה גדול ממדים ושימש גם כמרכז כלכלי, ארגוני ותרבותי ליהודי פלובדיב. במאמרו, מציין דאנוב כי בני הקהילה הגיעו בנתיב הסחר מארץ ישראל לקונסטנטינופול ומשם לאדריאנופול ולפלובדיב. במחקרו, טען דאנוב כי בני קהילת פלובדיב היו בעלי מעמד כלכלי וחברתי רמים והוו נדבך חשוב בפעילות המסחר בתראקיה. עדות זו ביחד עם הממצאים הארכאולוגיים שנתגלו ליד גיגן מהווים את הממצא הראשוני הקדום ביותר המעיד על התיישבות יהודים באזור בולגריה. יהדות פלובדיב חריסטו דאנוב, באתר WorldCat שלמה שאלתיאל, שני דגלים לציונות, תכלת וגם אדום, הוצאת "מערכת", קיבוץ דליה, 2015, ISBN 9789655181395, עמוד 18. צבי קרן, תקציר ההיסטוריה של בולגריה ויהודיה, באתר "כולנו בולגרים", אתר הבית של יהודי בולגריה, אוחזר ב-5 בספטמבר 2015. ניר ברוך, הכֹּפֶר - בולגריה ויהודיה במשך הדורות, הוצאת שבילים, 1990, עמוד 14.
ברז'ניצה

ברז'ניצה (באוקראינית: Бережниця, בפולנית: Bereźnica) הוא כפר במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, כ-20 ק"מ צפונית לסארני, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-17, ובמאה ה-19 השתייך לנפת ווהלין. בשנת 1897 נמנו ביישוב 2,160 יהודים ו- 775 אוקראינים. יהודי הכפר התפרנסו בתחילה ממסחר בעצים ובתוצרת חקלאית, וישבו בו חסידי טריסק וחסידי סטולין. בשנת 1896 הוקמה בכפר ישיבה בידי הרב יואל שורין, "העילוי מפולטבה". מראשית המאה ה-20, וביתר שאת בין מלחמות העולם, התקיימה בכפר פעילות ציונית, ואף פעל במקום קיבוץ הכשרה של תנועת בית"ר. כמו כן, פעלו בכפר בית ספר עברי ותלמוד תורה. בתקופה זו נמנו ביישוב קרוב ל-1,400 יהודים, רוב תושביו. עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים בתחילת יולי 1941 ערכו תושבי המקום האוקראינים פוגרום ביהודי המקום, תוך מעשי שוד, התעללות ורצח. הגרמנים מינו ביישוב יודנרט, שנצטווה לספק להם יהודים לעבודות כפייה, ויהודי היישוב רוכזו בגטו. ב-26 באוגוסט 1942 רוכזו למעלה מאלף היהודים שנותרו בכפר, והוצעדו כ-17 ק"מ עד לסארני. כמחצית מהם נרצחו בדרך, והנותרים הועברו למחנה פולסקה, ושם נרצחו. באמצע ינואר 1944 שוחרר הכפר בידי הצבא האדום. מקהילת היישוב שרדו את השואה כ-45 איש, מהם שהסתתרו ביערות ומהם שנמלטו לשטחי ברית המועצות. מדיה וקבצים בנושא ברז'ניצה בוויקישיתוף ברז'ניצה באתר מרכז מורשת יהדות פולין ברז'ניצה (Bereźnica), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם אלכסנדר קרוגלוב (רו'), ברז'ניצה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1334–1335), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ברז'ניציה (אוקראינה), דף שער בספרייה הלאומית
טיילור באטל

טיילור באטל (באנגלית: Talor Battle; נולד ב-16 בספטמבר 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק, נכון לעונת 2016/2017 בקבוצת אטומרומו. גובהו 1.83 מ' והוא משחק בעמדת הרכז. באטל נולד בהאריסברג וגדל באולבני. הוא שיחק כדורסל בנבחרת של בית הספר התיכון שלו, וב-2007 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ושיחק בנבחרת הכדורסל שלה באזור עשר הגדולות של ליגת ה-NCAA. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 10.2 נקודות למשחק ב-30.2 דקות. בעונה השנייה קלע 16.7 נקודות בממוצע למשחק, ב-37.4 דקות, ונבחר לחמישייה הראשונה של הליגה. בעונה השלישית הוביל את קבוצתו בנתוני הקליעה (18.5 נקודות למשחק), הכדורים החוזרים (5.3 במשחק), האסיסטים (4.2 במשחק) והחטיפות (1.1 במשחק), ונבחר לחמישייה השנייה של הליגה. בעונתו האחרונה בפנסילבניה, קלע 20.2 נקודות בממוצע למשחק. לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ב-2011, הצטרף לשולה באסקט מליגת העל הצרפתית. לאחר חודשים ספורים עזב את הקבוצה ועבר לטלקום בון מליגת העל הגרמנית בכדורסל. בסוף העונה שיחק במדי לוס אנג'לס קליפרס בליגת הקיץ של ה-NBA, אך לא צורף לשורותיה, ובעונת 2012/2013 הצטרף לאורלנדינה בסקט מהליגה האיטלקית השנייה. בעונת 2013/2014 הצטרף לבלפיוס מונס-אנו מליגת העל הבלגית. בסיום העונה נבחר על ידי מאמני הליגה לשחקן הטוב ביותר בליגה. הוא שיחק במדי בלפיוס גם בעונת 2014/2015, ובסיום העונה הצטרף להפועל תל אביב, שבה שיחק במשך מחצית עונה, ותבע בהצלחה את הקבוצה עקב שחרורו באופן חד צדדי במהלכה. בעונה הבאה עבר לאטומרומו ההונגרית. באטל שיחק בסגל נבחרת הסטודנטים של ארצות הברית באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד ב-2009, וזכה עמה במדליית ארד. מדיה וקבצים בנושא טיילור באטל בוויקישיתוף פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket
בריזדוביץ'

בריזדוביץ' (באוקראינית: Березді́вці, "ברזדיבצי"; בפולנית: Brzozdowce, "בז'ודובצה"; ביידיש: בריזדעוויץ) הוא כפר במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית. התיעוד הראשון ליישוב הוא מראשית המאה ה-15, ובמאה ה-17 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו מאוחר יותר. בסוף המאה ה-17 התארגנה ביישוב קהילה יהודית מאורגנת, ולה בית כנסת מעץ. במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי במקום, אך לקראת סוף המאה הצטמצם בשל הגירה. בשנת 1920 נמנו ביישוב כ-640 יהודים, כשליש מתושביו. בכפר כיהן כאדמו"ר רבי ברוך רובין, משושלת רופשיץ-גלגוב. בין מלחמות העולם פעלו בכפר ארגונים ציוניים, אשר המרכזי שבהם היה המזרחי. משנת 1924 ועד השואה כיהן כרב הקהילה משה בר שלום יעקב באב"ד. היישוב היהודי בכפר חוסל במחצית השנייה של שנת 1942, לאחר העברת יהודי המקום הנותרים לגטו שהוקם בבוברקה הסמוכה, ושילוחם להשמדה ממנו. מדיה וקבצים בנושא בריזדוביץ' בוויקישיתוף בריזדוביץ' באתר מרכז מורשת יהדות פולין "בריזדוביץ'", באתר השטעטל הווירטואלי "בריזדוביץ'", באתר JewishGen (באנגלית)
הוגו פון קאטן

הוגו פון קאטן (בגרמנית: Hugo von Kathen;‏ 27 באוגוסט 1855 – 2 באפריל 1932), היה גנרל גרמני, שפיקד על דיוויזיה, על קורפוס ואחר כך על ארמייה בחזית המערבית ובחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. פון קאטן נולד ב-27 באוגוסט 1855 לקרל פון קאטן שהיה ממשפחת אצולה שהייתה במקור משוודיה, והיה בעל אחוזה ומיור בצבא הפרוסי, ולאגנס לבית שומאן, בפרייאנואלדה שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1873 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-9, ובשנת 1912 מונה למושל הצבאי של מיינץ. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון קאטן המושל הצבאי של מיינץ, ב-31 באוגוסט 1914 מונה למפקד הדיוויזיה ה-39 והשתתף עימה בקרב ננסי-אפינל, בקרב הראשון על האן, במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. ב-19 בדצמבר 1914 מונה למפקד קורפוס המילואים ה-23 ופיקד עליו בקרב איפר השני ובקרב על הסום. באביב 1917 הועבר פון קאטן עם הקורפוס בפיקודו לחזית המזרחית ופיקד עליו בקרב ריגה. בסתיו 1917 חזר פון קאטן לחזית המערבית והשתתף בקרב קמברה כחלק מהארמייה השנייה. באביב 1918 השתתף במתקפת האביב, ולאחר מכן בקרב השני על המארן כחלק מהארמייה השביעית. בסתיו השתתף בבלימת מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה כחלק מהארמייה הראשונה. ב-31 ביולי 1918 מונה פון קאטן למפקד הארמייה השמינית שהגנה בחופי הים הבלטי, במקום גנרל גינטר פון קירשבאך שעבר לפקד על קבוצת הארמיות קייב, ופיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה. לאחר שביתת הנשק, פיקד פון קאטן על הכוחות הגרמניים במדינות הבלטיות עד אביב 1919, ולאחר מכן פרש לביתו. פון קאטן נפטר בבאד הונף ב-2 באפריל 1932 והוא בן 77 שנים. הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה מדיה וקבצים בנושא הוגו פון קאטן בוויקישיתוף Hugo von Kathen na stranici Prussian Machine באנגלית Hugo von Kathen na stranici Deutschland14-18.de בגרמנית
ז'אן וילאר

ז'אן וילאר (בצרפתית: Jean Vilar, שמו בלידה: ז'אן לואי קוֹם Jean-Louis Côme, ‏ 25 במרץ 1912 – 28 במאי 1971) היה שחקן ובמאי תיאטרון צרפתי. כשהרגיש מתוסכל ממה שתפס כצמצום אופקים האליטיסטי של אמנות התיאטרון, הקדיש וילאר את עצמו ליצירת "תיאטרון העם" והוביל מגמת ביזור של הפעילות התיאטרונית בצרפת. הוא הקים שני מוסדות תיאטרוניים רבי-חשיבות:פסטיבל אביניון וגרסה חדשה של "התיאטרון הלאומי העממי" בפריז. וילאר שאף להביא לאולמות התיאטרון קהל רחב ככל האפשר מכל שכבות העם. ז'אן וילאר נולד בשם ז'אן-לואי קום בעיר סט במחוז ארו שבדרום צרפת. בשנת 1932 התיישב בפריז. למד פילולוגיה וכן פילוסופיה בקורס של אלן. וילאר השתלם כשחקן ובמאי תחת הדרכתו של השחקן ובמאי התיאטרון שארל דילן (Dullin) ב"תיאטר דה ל'אטלייה" (Théâtre de l'Atelier), שעל במתו עשה את הופעת הבכורה כשחקן בשנת 1935. לאחר מכן החל משנת 1940, בימי הכיבוש הנאצי, סייר עם להקת שחקנים ברחבי צרפת. את הקריירה שלו כבמאי עצמאי החל בשנת 1943 בתיאטרון קטן שהקים בפריז, תיאטרון דה פּוֹש מונפרנאס" (כלומר -תיאטרון כיס מונפרנאס). על במה זו העלה, בין השאר, את "דון ז'ואן" מאת מולייר ואת "מחול המוות" מאת סטרינדברג. בשנת 1945 זכה בהצלחה מהדהדת בימויו את המחזה "רצח בקתדרלה" מאת ת"ס אליוט על במת תיאטר די וייה-קולומביה (Théâtre du Vieux-Colombier) של ז'אק קופו. בשנת 1947 הוא היה המנהל הראשון של הפסטיבל השנתי לתיאטרון באביניון התרחשות תרבותית זו קנתה תחת הנהלתו מוניטין בינלאומיים. וילאר העלה במסגרת הפסטיבל יצירות קלאסיות רבות, כמו ריצ'רד השני מאת שייקספיר (1948-1949), "מות דנטון" מאת גאורג ביכנר (1948) ובהצלחה יוצאת דופן, את "הנסיך מהומבורג" מאת היינריך פון קלייסט (1951), האחרון - בהשתתפותו של ז'ראר פיליפ. וילאר ניהל את הפסטיבלים באביניון עד יום מותו. בשנת 1951 קיבל וילאר את ניהול התיאטרון הלאומי העממי TNP בפריז, תפקיד שהמשיך עד שנת 1961.עשה מאמצים רבים להפוך את התיאטרון הזה לתיאטרון עממי במובנו המקורי של תיאטרון הנגיש לכולם. וילאר נקט בדרכים שונות להקל על גישת האנשים חסרי האמצעים להצגות - על ידי מחירי כניסה מוזלים, הסדרי מנוי נוחים, ארוחות זולות לפני ההצגות, מלתחה בחינם, הסעות ודיונים באופן סדיר בפני הקהל. ההצגות צוידו בתפאורה פשוטה, אך בתלבושות מגוונות, שימוש רב במוזיקה ובתנועות. וילאר הביא בפני הקהל של ה-TNP מחזות מאת צ'כוב, פירנדלו, היינר קיפהרדט וברטולט ברכט (אמא קוראז' וילדיה, עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי וכו'. הוא עצמו שיחק את התפקידים הראשיים ב"ריצ'רד השני" וב"קמצן." בשנת 1969 ביים וילאר בארנה של ורונה את האופרה "דון קרלו" מאת ורדי. Jean Claude Bardot - Jean Vilar. Colin, Paris, 1991 Maria Shevtsova, Maria - Jean Vilar in Fifty Key Theatre Directors, eds Mitter, S., & In Shevtsova, M., Routledge, 2005 J.Téphany, & R.Barthes - Jean Vilar. Editions de l'Herne, Paris, 1995 מדיה וקבצים בנושא ז'אן וילאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ז'אן וילאר ז'אן וילאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ז'אן וילאר, באתר AllMovie (באנגלית) ז'אן וילאר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ז'אן וילאר, באתר MusicBrainz (באנגלית) ז'אן וילאר, באתר Discogs (באנגלית) ז'אן וילאר, דבר, 30 ביולי 1971 ז'אן וילאר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בירקיר ביארנסון

בירקיר ביארנסון (באיסלנדית: Birkir Bjarnason, נהגה ביארטנסון; נולד ב-27 במאי 1988) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בברשה ובנבחרת איסלנד. ביארנסון התחיל את הקריירה שלו במועדון כדורגל מקומי באיסלנד ובקיץ 2005 עבר לוויקינג הנורווגית. באותה עונה הוא הבקיע את השער הראשון שלו בקריירה במשחק בליגה נגד האמקאם. מאותו משחק הפך לבורג מרכזי בקבוצה. בעונת 2008 הושאל לבודה/גלימט למשך עונה אחת בה הפך לשחקן משמעותי בקבוצה שסיימה במקום הרביעי. הופעותיו המרשימות משכו את תשומת לבם של אנשי רג'ינה אך בסופו של דבר, ביארנסון חזר לווייקינג. ב-12 בינואר 2012 חתם ל-5 שנים בסטנדרד לייז' הבלגית. בתום העונה הושאל לפסקארה האיטלקית עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו. ב-1 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בפסקארה בהפסד 0–3 לטורינו. ב-2 בדצמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו באיטליה בהפסד 1–5 לנאפולי. בתום העונה רכשה פסקארה את כרטיס השחקן שלו תמורת 900 אלף אירו, אך ביארנסון לא היה מעוניין להמשיך במועדון מפני שירד לסרייה ב'. בסופו של דבר, את עונת 2013/2014 התחיל בפסקארה וב-2 בספטמבר חתם בסמפדוריה תמורת 1.2 מיליון אירו. בסמפדוריה לא הציחל להשתלב ושיחק רק 14 משחקי ליגה. ב-20 ביוני 2014 חזר ביארנסון לפסקארה ואף מונה לקפטן הקבוצה. ביארנסון היה מהשחקנים המובילים של המועדון באותה עונה עם 12 שערים ב-38 משחקים. בסוף העונה סיימה פסקארה במקום השביעי שהוביל לפלייאוף העלייה לסרייה א', אך פסקארה הפסידה בגמר לבולוניה 1909. למרות המאמצים של המועדון להשאיר את השחקן בתום העונה, ב-9 ביולי 2015 הוא חתם בפ.צ. בזל השווייצרית. ב-25 בינואר 2017 חתם באסטון וילה מהצ'מפיונשיפ. ב-17 באוקטובר 2019 חתם באל-ערבי מליגת העל הקטרית. ב-18 בינואר 2020 חזר לאיטליה וחתם בברשה. ב-13 באוגוסט 2021 חתם באדנה דמירספור. ב-31 במרץ 2023 חזר לאחר 11 שנה לויקינג. בצעירותו, ביארנסון שיחק בנבחרות הצעירות של איסלנד. ב-29 במאי 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0–4 נגד אנדורה. ב-27 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2–3 לצרפת. במהלך מוקדמות מונדיאל 2014 הפך ביארנסון לשחקן מוביל בנבחרת ואף כבש 3 שערים. הוא גם היה שותף להעפלה ההיסטורית של הנבחרת ליורו 2016 לראשונה בתולדותיה. בירקיר ביארנסון, ברשת החברתית אינסטגרם בירקיר ביארנסון, באתר Transfermarkt בירקיר ביארנסון, באתר Soccerway בירקיר ביארנסון, באתר WorldFootball.net בירקיר ביארנסון, באתר National Football Teams בירקיר ביארנסון, באתר FootballDatabase.eu
דוד לימברסקי

דוד לימברסקי (בצ'כית: David Limberský; נולד ב-6 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן צ'כי המשחק בג'יסקרה דומז'ליצה בעמדת המגן השמאלי. לימברסקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ויקטוריה פלזן. כבר בגיל צעיר הציג יכולות גבוהות ובשנת 2004 מודנה השאילה את השחקן. בדצמבר 2004 הוא עבר לטוטנהאם הוטספר עד לסיום העונה כשחקן מושאל מוויקטוריה פלזן, במדיה לא ראה ולו דקת משחק אחת בליגה ובתום העונה חזר לוויקטוריה פלזן. בקיץ 2007 חתם בספרטה פראג בה שיחק עונה אחת שבסיומה חזר לפלזן. בקיץ 2021, לימברסקי חתם בג'יסקרה דומז'ליצה. בצעירותו שיחק לימברסקי באליפות העולם בכדורגל עד גיל 19. באליפות עצמה הבקיע שני שערים במשחקים נגד אוסטרליה וברזיל בהתאמה. ב-5 ביוני 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-1 נגד מלטה. לימברסקי נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012. ב-6 בספטמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד לטביה במסגרת מוקדמות יורו 2016. דוד לימברסקי, ברשת החברתית אינסטגרם דוד לימברסקי, באתר Transfermarkt דוד לימברסקי, באתר Soccerway דוד לימברסקי, באתר WorldFootball.net דוד לימברסקי, באתר National Football Teams דוד לימברסקי, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ונציסלב חריסטוב

ונציסלב חריסטוב (בבולגרית: Венцислав Христов; נולד ב-9 בנובמבר 1988) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת החלוץ. חריסטוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לוקומוטיב סופיה. כאשר עבר את גיל הנוער, עבר לספורטיסט סבוגה מהליגה הבולגרית השנייה. בין היתר שיחק גם בנסבר, מונטנה. ב-15 ביוני 2011 חתם בצ'רנומורץ בורגס. ב-6 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון שהיה גם שער ניצחון במשחק נגד קליאקרה קווארנה. בינואר 2013 סיים את חוזהו בבורגס והוא חתם בברואה סטארה זאגורה. ב-2 במרץ הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד בוטב וראצה. כעבור שבועיים הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בברואה בניצחון 0-2 נגד אטאר 1924. ב-10 ביולי 2013 זכה עם המועדון בסופר קאפ הבולגרי. בינואר 2014 נקשר שמו של חריסטוב לצסק"א סופיה, אך בסופו של דבר הוא הושאל למטאלורג דונייצק עד לסיום העונה. ב-29 במרץ 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 3-1 לווהלין לוצק. בתום העונה חזר לברואה. ב-13 בספטמבר 2014 הבקיע את השלושער הראשון בקריירה שלו בניצחון 0-4 נגד לוקומוטיב פלובדיב. ב-23 בינואר 2015 חתם ברייקה הקרואטית לשנתיים וחצי. ב-8 ביולי 2015 הושאל לסקנדרבו קורצ'ה האלבנית עימה עלה לשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-5 באוגוסט 2017 חתם בסק"א חברובסק מליגת העל הרוסית. בספטמבר 2020, חריסטוב חתם בסלביה סטפיה ובמהלך העונה שוחרר ממנה. במרץ 2021, חריסטוב חזר לנפטוצ'ימיק בורגס. ב-15 באוקטובר 2013 חריסטוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה נגד צ'כיה. ב-9 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לאזרבייג'ן. מדיה וקבצים בנושא ונציסלב חריסטוב בוויקישיתוף ונציסלב חריסטוב, באתר Transfermarkt ונציסלב חריסטוב, באתר Soccerway ונציסלב חריסטוב, באתר WorldFootball.net ונציסלב חריסטוב, באתר National Football Teams ונציסלב חריסטוב, באתר FootballDatabase.eu
סאן צ'יאנג

סאן צ'יאנג (נולד ב-15 בינואר 1982) הוא כדורגלן עבר סיני ששיחק בעמדת המגן השמאלי. סאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של שאנגחאי קבל 02 מהליגה השלישית. בשנת 2002 הצטרף לשאנגחאי שנחווה אלייה הצטרף עם אחיו התאום סאן ג'י. עד מהרה הצליחו השתיים לבסס את מעמדם בקבוצה ואף זכו עימה באליפות בעונת 2003 בינואר 2007 הושאל לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית עד לסיום העונה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו ל-3 שנים. ב-17 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי איינדהובן במשחק הליגה נגד הראקלס אלמלו וכך הפך לכדורגלן הסיני הראשון בליגה ההולנדית. למרות זאת, סאן לא הצליח להשתלב בהרכב של המועדון ובתום העונה בליגה ההולנדית חזר לשאנגחאי. ב-1 ביולי 2008 הושאל לאוסטריה וינה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת ובכך הפך לכדורגלן הסיני הראשון בליגת העל האוסטרית. ב-28 באפריל 2010 סאן הודיע כי הוא חתם ל-5 שנים בגואנגג'ואו אוורגראנד מהליגה הסינית השנייה. ב-21 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי גואנגג'ואו בניצחון 0-10 נגד נאנג'ינג יויו. ב-18 בספטמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-2 נגד ינביאן. בתום העונה עלה עם המועדון לליגה הראשונה והיה שותף לאליפויות ב-4 השנים שלאחר מכן ואף לזכייה ההיסטורית של המועדון בליגת האלופות האסיאתית בשנת 2013. ב-5 בינואר 2015 עבר לשאנגחאי SIPG. בסיום עונת 2016 שוחרר מהמועדון ומאז משחק בקבוצת המילואים שלו. בשנת 2002 ערך סאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין. הוא השתתף עם הנבחרת גם בגביע אסיה בכדורגל 2004 וגביע אסיה בכדורגל 2007. ב-19 ביוני 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד קוסטה ריקה. שאנגחאי שנחווה הסופר קאפ הסיני: 2002 פ.ס.וו. איינדהובן אליפות הולנד: 2006/2007 גואנגג'ואו אוורגראנד הליגה הסינית השנייה: 2010 אליפות סין: 2011, 2012, 2013, 2014 גביע ה-FA הסיני: 2012 הסופר קאפ הסיני: 2012 ליגת האלופות האסיאתית: 2013 נבחרת סין אליפות מזרח אסיה בכדורגל: 2005, 2010 אישיים נבחרי העונה בליגה הסינית: 2005, 2010 נבחרת החלומות של ליגת האלופות: 2013 סאן צ'יאנג, באתר Transfermarkt סאן צ'יאנג, באתר Soccerway סאן צ'יאנג, באתר National Football Teams סאן צ'יאנג, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt בפברואר 2013 נשללה האליפות מהמועדון לאחר פרשת שחיתות
קטסיביוס

קטסיביוס (ביוונית: Κτησίβιος;‏ 285–222 לפני הספירה) היה ממציא ומתמטיקאי יווני באלכסנדריה שבמצרים התלמאית. הוא כתב את המסות הראשונות על חקר אוויר דחוס ושימושיו במשאבות (ואפילו בתותח). קטסיביוס ידוע כממציאו של ההידראולוס, עוגב שבו לחץ האוויר נשמר בעזרת מים, והוא כלי המקלדת המוקדם ביותר המוכר. כתביו, בשילוב עם עבודתו על מכניקת המוצק "על פנאומטיקה", העניקו לו את התואר "אבי הפנאומטיקה". אף אחת מעבודותיו הכתובות לא שרדה, כולל "מזכרות", אוסף של מחקריו שצוטט על ידי אתנאיוס. מדיה וקבצים בנושא קטסיביוס בוויקישיתוף קטסיביוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סרחיו גארסיה

סרחיו גארסיה דה לה פואנטה (בספרדית: Sergio García de la Fuente; נולד ב-9 ביוני 1983) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ. גארסיה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ברצלונה ושיחק בשתי קבוצות המילואים של המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ב-3 בספטמבר 2003 בתיקו 1-1 בבית נגד סביליה. בשנת 2004 הושאל ללבאנטה על מנת לצבור דקות משחק. לאחר שבתום העונה ירדה לבאנטה לליגה השנייה, גארסיה חתם בריאל סרגוסה. לאחר שסרגוסה ירדה לליגה השנייה בתום עונת 2007/2008 הוא עורר עניין רב בקרב קבוצות הפרמייר ליג. ב-1 בספטמבר 2008 חתם בריאל בטיס תמורת 10 מיליון אירו. ב-7 בפברואר 2009 כבש את שער הניצחון בדרבי של סביליה. בתום העונה ירדה בטיס לליגה השנייה, אך גארסיה החליט להישאר במועדון בתקווה ולעזור לו לחזור לליגה הראשונה. באוגוסט 2010 חזר לשחק בליגה הראשונה כאשר חתם ל-5 שנים באספניול כמחליפו של ראול טאמודו. ב-29 במאי 2015 חתם בא-ריאן הקטרית. ב-16 ביוני 2017 חזר לאספניול. בצעירותו זכה גארסיה עם נבחרת הנוער של ספרד באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 שנערכה בשנת 2002. ב-31 במאי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1-2 נגד פרו. גארסיה נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008 בו שיחק משחק אחד וזכה עם הנבחרת בטורניר. בנוסף, גארסיה משחק גם בנבחרת קטלוניה שהיא נבחרת שאינה חברה בפיפ"א. מדיה וקבצים בנושא סרחיו גארסיה בוויקישיתוף סרחיו גארסיה, באתר Transfermarkt סרחיו גארסיה, באתר Soccerway סרחיו גארסיה, באתר BDFutbol סרחיו גארסיה, באתר WorldFootball.net סרחיו גארסיה, באתר National Football Teams סרחיו גארסיה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.