laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
AU10TIX

או10טיקס בע"מ (מבוטא "אותנטיקס", בהתאם לשם החברה באנגלית, AU10TIX) היא חברה ישראלית העוסקת באימות אוטומטי של זהויות משתמשים, למטרות אבטחה. החברה החלה פעילותה בשנת 2002 כזרוע הטכנולוגיה של חברת ICTS, העוסקת באבטחה בתחום התעופה. בתחילת דרכה עסקה בטכנולוגיה לזיהוי דרכונים מזויפים שנמכרה לממשלות, ובהמשך נתנה שירותי אימות מסמכי זיהוי למערכת הבנקאות. בינואר 2011 הפכה לחברה בת בשם AU10TIX. בשנת 2019 מכרו מייסדי החברה 30% ממנה לשתי קרנות, קרן OAK וקרן TPG (אנ'), תמורת 80 מיליון דולר. יתר הבעלות היא בידי יו"ר החברה, רון עצמון, ואחיו גיל עצמון, שהוא דירקטור בחברה. מנכ"ל החברה הוא דן ירושלמי. מטה החברה שוכן בהוד השרון, ומועסקים בה 180 עובדים (באפריל 2022). בהמשך דרכה עברה החברה למתן שירותי אימות זהות אוטומטיים למערכת הבנקאות ולשירותי תשלום מקוונים. החברה מציעה שירותי אימות זהות אוטומטיים, מבוססי טכנולוגיית למידה עמודה בענן, במודל עסקי של מכירת מנויים. היתרון הטכנולוגי של החברה בא לידי ביטוי במהירות מתן התשובה לגבי זיהוי אמיתות או זיוף של תעודות מזהות. מבין לקוחות החברה ניתן למנות ענקיות טכנולוגיה ובנקאות כגון AirBnB, PayPal, Google, Payoneer, Fiverr, Coinbase, Rapyd, Plus500, Kraken, x (twitter). אתר האינטרנט הרשמי של AU10TIX (באנגלית) AU10TIX, ברשת החברתית פייסבוק AU10TIX, ברשת החברתית אקס (טוויטר) AU10TIX, ברשת החברתית LinkedIn AU10TIX, סרטונים בערוץ היוטיוב גולן חזני, מייסדי אותנטיקס במגעים למכירתה ביותר ממיליארד דולר, באתר כלכליסט, 28 באפריל 2022 חן אידן, ‏AU10TIX: הש.ג. של האישורים הדיגיטליים, באתר Geektime‏, 15 במאי 2013 Ilya Pozin, ID Verification Is About To Get Way Better, Inc., July 30, 2015; Ryan Weeks, Zoning in on Fraud Prevention, AltFi, September 8, 2015
בלמגייר

בלמגייר (בהונגרית: Bélmegyer) הוא כפר קטן בנפת בקש שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בבלמגייר נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,354 תושבים, ובשנת 2021 רק 866 תושבים. השם בלמגייר מוזכר כבר במסמכים משנת 1346 אך באופן רשמי הוקם הכפר רק בשנת 1946. בכפר קיימות ארבע קהילות נוצריות מרכזיות, קהילת הכנסייה הרומית-קתולית המונה כ-15% מהתושבים, קהילת הכנסייה הרפורמית הם כ-31% מהתושבים, קהילת הכנסייה הלותרנית הם אחוז אחד וקהילת הכנסייה הבפטיסטית הם כחצי אחוז מכלל התושבים. מדיה וקבצים בנושא בלמגייר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בלמגייר (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
קמוט

קמוט (בהונגרית: Kamut) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקמוט נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,292 תושבים, ובשנת 2021 רק 983 תושבים. כנסייה הייתה בכפר כבר במאה ה-12 ומאז הוא היה מיושב לסירוגין עד להקמתו ככפר רשמי בשנת 1949. הכנסייה הנוכחית נבנתה רק בשנת 1992. מדיה וקבצים בנושא קמוט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קמוט (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
עיראק בורין

עיראק בורין (בערבית عراق بورين) הוא כפר ערבי בשומרון על רכס בהר גריזים. הכפר הוקם במאה ה-17 על מצוק ממנו נגזר שמו (עיראק בורין - הוא המצוק של בורין) בידי תושבים שפרשו מהכפר בורין. כלל התושבים בכפר ערבים מוסלמים. במאה ה-17 הוקמה שלוחה של הכפר בשם "עיראק בורין", כ-500 מטר מצפון לכפר על ראש מצוק במעלה רכס הר גריזים, פירוש השם הוא הצוק של בורין. בצמוד לעיראק בורין ממערב נמצאת "ח'רבת ס'ור", בה נתגלו ממצאים ארכאולוגיים המעידים כי במקום התקיים יישוב מתקופת הברזל ועד התקופה הרומית בארץ ישראל. מעין "עין ס'ור" הסמוך היה מקור מימיו. הכפר הקדום בנוי כ"כפר מבצר", כשהצוק התלול משמש לו להגנה, כיום הכפר גדול יותר ואינו רק באזור הצוק. יש המזהים את המצוק שבמערב עיראק בורין עם "רֹאשׁ הַמָּעוֹז" הנזכר בסיפורו של השופט גדעון בן יואש שגר בקרבת מקום. מדיה וקבצים בנושא עיראק בורין בוויקישיתוף מנחם מרכוס, סיור במערב השומרון, כותרת ראשית, 23 בפברואר 1983 ספר שופטים, פרק ו', פסוק כ"ו פרופ' דביר רביב ונחשון זנטון, 'במעבה ההר' תשע"ג עמ' 16-17.
קרשטרצ'ה

קרשטרצ'ה (בהונגרית: Köröstarcsa) הוא כפר בנפת בקש שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית קטנה. כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקרשטרצ'ה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 2,917 תושבים, ובשנת 2021 רק 2,241 תושבים. יהודים ישבו בקרשטרצ'ה במאה ה-19 וב-1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא קרשטרצ'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קרשטרצ'ה (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי תיעוד יהודי קרשטרצ'ה שנרצחו בשואה מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
הוועידה (סרט)

הוועידה (בגרמנית: Die Wannseekonferenz) הוא סרט טלוויזיה גרמני שיצא בשנת 2022 ומתאר את מהלך ועידת ואנזה. התסריט נגזר מפרוטוקול הוועדה והוא עיבוד מחודש לסרט משנת 1984 (ועידת ואנזה). הסרט בוים על ידי מתי גשונק (גר'). הוא יצא לרגל יום השנה ה-80 לוועידה שהנאצים ערכו ב-20 בינואר 1942 בווילה בגרואר ואנזה שבברלין. מטרת הכנס הייתה לדון בפתרון הסופי של הבעיה היהודית. לאחר תום המלחמה, נמצא תמליל אחד של פרוטוקול הוועידה עליו מבוסס הסרט. הסרט זמין בספריית המדיה של רשת ZDF מאז 18 בינואר 2022 והוא שודר לראשונה ב-24 בינואר 2022. בהזמנתו של ריינהרד היידריך, 15 נציגים בכירים של ממשלת הרייך ורשויות האס-אס נפגשו בבוקר 20 בינואר 1942 בוילה בגרואר ואנזה בברלין ל"פגישה וארוחת בוקר". בסבב דיונים זה, שנקרא "וועידת ואנזה", תואם והורחב המשך הפתרון הסופי של השאלה היהודית. המשתתפים דנו בסוגיות ארגוניות ומגדירים מחדש את האחריות לרצח ההמוני השיטתי של מיליוני יהודי אירופה. פיליפ הוכמאיר (גר') – אובר-גרופנפיהרר ריינהרד היידריך, ראש המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA) וסגן הרייכספרוטקטור של בוהמיה ומורביה. יוהנס אלמאייר (גר') – אדולף אייכמן. גודהארד גיזה (גר') – ד"ר וילהלם שטוקרט. פביאן בוש (גר') – אוברפיהרר האס-אס ד"ר גרהרד קלופפר. סיימון שוורץ (גר') – בתפקיד מרטין לותר (Martin Luther) (אנ'), תת-מזכיר ואיש הקשר לאס-אס, משרד החוץ. תומאס לויבל (גר') – ד"ר פרידריך וילהלם קריצינגר. רפאל סטכוביאק (גר') – ד"ר ג'ורג' לייברנדט (Georg Leibbrandt), ראש המחלקה המדינית, משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח. פטר ג'ורדן (גר') – גאולייטר ד"ר אלפרד מאייר (גר'), סגן השר במשרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח. מרקוס שליינצר (גר') – גרופנפיהרר אס-אס אוטו הופמן. מתיאס בונדסצ'ו (גר') – שטורמבאנפיהרר אס-אס אריך נוימן. ג'יקוב דיל (גר') – גרופנפיהרר אס-אס היינריך מילר. סשה נתן (גר') – ד"ר יוזף ביהלר. פרדריק לינקמן (גר') – שטורמבאנפיהרר אס-אס ד"ר רודולף לנגה. ארנד קלוויטר (גר') – ד"ר רולנד פרייזלר. מקסימיליאן ברוקנר (גר') – אוברפיהרר האס-אס ד"ר אברהרד שנגארט. לילי פיכטנר (גר') – אינגבורג ורלמן (גר') פרדריק שמידט (גר') – מזכירו של אייכמן הסרט הופק במשותף על ידי ZDF וחברת Constantin Film ומומנה על ידי FilmFernsehFonds ורשויות מדינבורד ברלין-ברנדנבורג. צילומי הסרט נערכו בין 3 בנובמבר ל-18 בדצמבר 2020 במיקום בו הייתה הווילה ובאולפני ברלינר יוניון-פילם בברלין-טמפלהוף. הפקת הסרט נתמכה על ידי מרכז הזיכרון והחינוך של מוזיאון בית ועידת ואנזה, ששטחו ממוקם בווילה ההיסטורית בוואנזה-ברלין. ה"לקסיקון לקולנוע בינלאומי" (גר') שיבחה את הסרט והגדירה אותו כ"סרט דוקומנטרי מדכא על האסטרטגיות הקרות כקרח של השואה" ש"משחזר את האירועים, שנמשכו קצת יותר משעה, כמעט בזמן אמת, ללא ניפוח מבוים". הסרט זכה בפרס זהב בקטגוריית הסרטים העלילתיים כחלק מפרסי הטלוויזיה והקולנוע של פסטיבל ניו יורק ב-2022. ועידת ואנזה (סרט) הפתרון הסופי (סרט) ארץ אבות (ספר) אתר האינטרנט הרשמי של הוועידה (בגרמנית) "הוועידה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הוועידה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הוועידה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Vincent Canby (18 בנובמבר 1987). "Film: Holocaust's birth, 'Wannsee Conference'". The New York Times. אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2000. {{cite news}}: (עזרה) הזוכים, באתר deutschlandfunk.de ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שמעון פרידליך ברגופן

שמעון פרידליך ברגופן (ב' אדר א' תרס"ב, 9.2.1902–16.5.1960, י"ט אייר תש"כ), איכר וחלוץ דתי, ממייסדי כפר יעבץ ומזכירו, מייסד החינוך הדתי בקדימה. נולד ב-1902 בקרקוב, השני משמונה אחים, למשפחת ברגופן שהשתייכה לחסידות צ'ורטקוב. שני אחיו, שלמה ויחזקאל נספו בשואה. עלה לארץ בשנת 1924 התגורר בירושלים כשנתיים, ולאחר מכן עבר לאזור השרון ועבד בסלילת כביש זיכרון יעקוב - בנימינה. מנהל העבודה היה דוד בן-גוריון. בשנת 1932 היה ממייסדי היישוב כפר יעבץ, היה מזכיר הישוב, וניהל את העבודה בפרדסים. בשנת 1942 נישא לשרה (לבית שטרן), צאצאית של יעקב ספיר ובשנת 1943 נולד בכורם. עקב הפגזות ירדניות שאחת מהן נחתה בכפר יעבץ וחוללה שריפה בבית, והמצב הבטחוני ב-1946, עברה המשפחה לקדימה. במעברה בקדימה הגיעה קבוצה גדולה של עולים מתימן, ונוצר צורך במענה חינוכי הולם. אנשי מפא"י הפנו אותם לבית הספר הכללי. הקבוצה בהנהגת הרב שמעון צאלח פנתה לשמעון, שהיה מקושר לראשי הפועל המזרחי, חיים משה שפירא ובנימין שחור, והוביל מאבק למען הקמת חינוך דתי לעולים החדשים, רובם מתימן. במסגרת זו הביא מורים, דאג למשכורתם וכך הקים בית ספר חדש. בשלב ראשון בית הספר פעל בתוך בית ערבי נטוש, לאחר מכן בצריפים, ורק לבסוף השתכן במבנה קבע בשיכון 'יציב' בקדימה. בנוסף לכך שמעון הקים בקדימה מועדון נוער דתי, שלימים הפך לסניף של תנועת הנוער 'בני עקיבא' בקדימה. שמעון נפטר בפתאומיות מהתקף לב בל"ג בעומר תש"כ - 1960. בשנת תשכ"ב הוקם בעיירה בית כנסת לזכרו של שמעון. בית הכנסת ממוקם ברחוב שבזי 9 בקדימה. ילדיו: בנו הבכור, אברהם, חבר קיבוץ שלוחות, בתיה, עובדת סוציאלית, בנו הצעיר, הרב עוזיאל פרידליך, ממייסדי ישיבת הר עציון ומחנך בה. שמעון פרידליך, שמעון פרידליך : בן אברהם וחנה ברגאופן ז"ל - קרקוב תרס"ב/1902 - קדימה, תש"כ/1960, ירושלים, מיקום בספריה הלאומית: https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH997012945475405171/NLI, 2009 שם משפחתו של שמעון היה 'פרידליך' ולא 'ברגופן' בעקבות שם משפחתה של האם, חנה פרידליך. הסיבה לכך הייתה שאברהם, אבי המשפחה, לא אישרר את נישואיו היהודים גם בבית הדין האזרחי. עקב כך לא הוכרו נישואיהם ע"י השלטון הפולני, וכך קיבלו הילדים את שם המשפחת האם, כילדים של אם שאינה נשואה. בכרזה אל 'איכרים החרדים לדבר ד' מופיע שמעון פרידליך כנציגו של כפר יעבץ. הכרזה מופיעה בתערוכה 'מדינה נולדת' של אברהם אטינגר במכון מאיר. נראה שמדיניות זו קשורה לגישת החינוך האחיד שאפיינה את הדרך החינוכית הראשונית שבה נהגו במעברות. מצאצאי הרב יחיא צאלח וממוציאי ספריו לאור, עלה מצנעא ושימש בתחילת שנות ה-50 כרב המושבה קדימה (משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן כרך א, עמ' 505). עמו היה בקשרי ידידות עוד מזמן עלייתם ארצה. (דרוש מקור) בין הילדים התימנים במעברה שלמדו בבית הספר החדש שהוקם היה רצון ערוסי, לימים יהיה הרב הראשי של קרית אונו. תלמיד נוסף, יחיאל קיסר (שאחרי זה יהפוך למנהל בית ספר בתל-מונד). אחד המורים שגייס שמעון לבית ספר היה חיים ברכה, שאחרי זה הפך לראש המועצה קדימה. נמצא ברשימת בתי הכנסת של קדימה.
משה חיים מצליח

רבי משה חיים מצליח (? - 5 בספטמבר 1845) היה רב באזמיר. מחבר ספר אם הבנים. נולד לרבי יצחק מצליח באיזמיר, למד בישיבת "מגן שאול", מפי רבי יצחק רבינו אלבעלי, מחבר ספר פרי העץ. מתואר כעני מרוד שסבל מייסורים והיה "הולך ומצטמק". דבריו מוזכרים בספרי חכמי דורו, וביניהם בספר "בן אברהם" מרבי יום טוב קריספין שכתב על רבי משה: ”ועיין בספר אם הבנים הנדפס מחדש לרב רחומאי, הרב השלם כמהר"ר משה מצליח ז"ל...שפירש שם דבר נאה ומתקבל” (בן אברהם [אזמיר, תרל"ו], דרוש י"ב). רבה של איזמיר, רבי אברהם פלאג'י כתב עליו: ”קולע אל השיערה, בשפה ברורה, מעלת הרב השלם והיה כזית הודו, שקוד על לימודו...נאה דורש בתורה ובנביאים ובכתובים בפיהו נכונה”. נפטר בג' באלול ה'תר"ה בגיל צעיר . נישא לרחל. לאחר פטירתו נישאה בשנית ונפטרה בי"ג בסיון התרל"ו. בנם היה הגביר בן ציון אברהם מצליח. כתב ספר בשם אם הבנים (ר"ת (בהיפוך אותיות) של אני הצעיר משה בן יצחק מצליח נר"ו), הכולל דרושים על סדר התורה. בנוסף, בסוף הכרך הראשון (בראשית שמות, תרל"ג) הובאו חידושים ונימוקים על משנה תורה לרמב"ם, ובסוף הכרך השני (ויקרא-דברים, תרמ"ב) הובאו דרושים מלוקטים, ביניהם לנישואים, להספד ושני דרושים לשבת הלבשה. לספר הסכמה מאת הרב אברהם פאלאג'י ורבי יהושע שלמה ארדיט. את הספרים הגיה רבי בן ציון בנימין רודיטי. שמעון וואנונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, ירושלים תשס"ו, משה חיים מצליח מצליח, חיים משה בן יצחק, אם הבנים, ‏אזמיר תרלג, באתר היברובוקס חלק ב, באתר היברובוקס חכם משה חיים מצליח, באתר "החכם היומי" אם הבנים, הקדמת המגיה הסכמת הרב הכולל לספר "אם הבנים" כך מפורש בשער ספרו ובהקדמת המגיה לחלק השני, בניגוד לדברי ואנונו ב"אנציקלופדיה לחכמי טורקיה" בערכו, שנקב בשנת תרנ"ג משום שערבב בינו לבין ר' משה מצליח מירושלים שהיה רבה של מגנסיה. בנוסף לכך הדבר לא ייתכן, שהרי ספריו של הרב שיצאו לאחר מותו על ידי בנו כמבואר בהקדמה, יצאו בשנת התרל"ג והתרמ"ב שער הספר
תוכנית א' (סרט)

תוכנית א' (באנגלית: Plan A) הוא סרט מותחן, קופרודוקציה גרמנית-ישראלית משנת 2021, המגולל את קורותיהם של אנשי הנוקמים, בכיכובם של אוגוסט דיל, מיכאל אלוני, עוז זהבי וסילביה הוקס. בוים על ידי האחים דורון ויואב פז. שם הסרט מתייחס לתוכנית א', של קבוצת נקם היהודית, בראשות אבא קובנר, שתכננה להרעיל את מקורות המים של מספר ערים בגרמניה ולגרום למוות המוני של מיליוני אזרחים גרמניים. תוכנית שסוכלה. השיר "כל העולם כולו" משמש כפסקול לסרט. בתקופה שלאחר המלחמה, קבוצה של יהודים וניצולי שואה מגרמניה ופולין, כנקמה על השואה ופשעים אחרים שבוצעו במלחמת העולם השנייה, מתכננת לתמרן את אספקת המים בכמה ערים מרכזיות בגרמניה הכבושה או לזהם מי שתייה ברעל. אוגוסט דיהל – מקס, יהודי, ניצול שואה, ששוחרר מאושוויץ ומחפש את רעייתו ובנו סילביה הוקס – אנה, חברה במחתרת של אבא קובנר מיכאל אלוני – מיכאל, לוחם הבריגדה היהודית עוז זהבי -מנש, לוחם הבריגדה היהודית יואל רוזנקיאר – יוחאי ניקולאי קינסקי – צבי ישי גולן – אבא קובנר מילטון ולש – בלקין אקהרד פראוס – קלמנס טים וילדה – וילי גרהרד גאורג ילקה – ג'וזף קראוס אמיתי קדר – אפרים יהודה אלמגור – אברהם אולכסנדר מישצ'וק – קצין בריטי צילומי הסרט התקיימו מ-25 באוקטובר עד 15 בנובמבר 2019 בגרמניה, לבוב שבאוקראינה ובישראל. תקציב הסרט עמד על כ-4.4 מיליון יורו, שחלקם באו מקרנות קולנוע גרמניות. דינה פורת ליוותה את הפקת הסרט כיועצת, לאחר שספרה "לי נקם ושילם: היישוב, השואה וקבוצת הנוקמים של אבא קובנר" (תורגם לגרמנית בשם Die Rache ist Mein allein) על קבוצת הנוקמים שימש כהשראה לעלילת הסרט. ביולי 2021 יצא לראשונה הקדימון הרשמי. באוגוסט 2021 הוקרן הסרט בבכורה בגרמניה. "תוכנית א'", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "תוכנית א'", באתר AllMovie (באנגלית) "תוכנית א'", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "תוכנית א'", באתר אידיבי "תוכנית א'", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אראוקריאוקסילון

אראוקריאוקסילון (שם מדעי: Araucarioxylon arizonicum) הוא סוג נכחד של מחטניים שהתקיים בתקופת הפרם עד לסוף תקופת הטריאס לפני 295 עד 200 מיליון שנה והיה קרובו של עץ האראוקריה. סוג זה כלל מין יחיד: Araucarioxylon arizonicum והוא המאובן הלאומי של אריזונה. עץ נכחד זה תואר לראשונה בידי החוקר האמריקאי פרנק הול נולטון בשנת 1889. המאובנים של עץ זה התגלו בגרמניה ובארצות הברית (בעיקר בהפארק הלאומי פטריפייד פורסט ותצורת צ'ינלה). האראוקריאוקסילון היה נפוץ מאוד עד שכמה ממאובניו שימשו כחומרי בניין. עץ זה נקרא לעיתים עץ קשת בענן עקב כך שהמאובנים היו בעלי צבעים רבים כמו סגול, צהוב ואדום. הגובה של האראוקריאוקסילון היה עד 60 מטר. העץ שרד את הכחדת פרם-טריאס אך נכחד לאחר הכחדת טריאס-יורה. בתקופת הטריאס באריזונה היה אקלים טרופי והיא שכנה בצפון-מערב יבשת פנגיאה. בכמה ממאובניו של עץ זה התגלו מחילות שנחפרו בידי זחלי חיפושיות. מדיה וקבצים בנושא אראוקריאוקסילון בוויקישיתוף אראוקריאוקסילון, באתר GBIF (באנגלית) Adele Conover (June 1997). "The Object at Hand". Smithsonian.com. Retrieved November 19, 2011. Sidney R. Ash & Rodney A. Savidge (2004). "The bark of the Late Triassic Araucarioxylon arizonicum tree from Petrified Forest National Park, Arizona" (PDF). IAWA Journal. 25 (3): 349–368. doi:10.1163/22941932-90000371. ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
זאב אשכנזי

זאב אשכנזי (5 באוקטובר 1925 – 14 בספטמבר 2016) היה איש ציבור ישראלי. כיהן בין היתר כמנכ"ל חברת מקורות וכמנכ"ל חברת פזגז. זאב אשכנזי נולד וגדל בנובי סאד שביוגוסלביה (כיום סרביה). עלה לארץ ישראל המנדטורית בשנת 1941 במסגרת עליית הנוער, והצטרף לחברת הנוער של קיבוץ שער העמקים. בשנת 1948 השתתף בהקמת קיבוץ שובל. בשנת 1973 קיבל תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה. בשנת 1968 נשלח מטעם תה"ל (אז חברה ממשלתית) לעמוד בראש פרויקט שיקום תשתיות בפרובינציית קזווין באיראן. אשכנזי היה חבר המפלגה הליברלית וחבר המזכירות המצומצמת של הליברלים בחיפה. שימש כסמנכ"ל מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית. בשנת 1982 מינה שר החקלאות וסגן ראש הממשלה, שמחה ארליך את אשכנזי, חברו למפלגה הליברלית, למנכ"ל חברת מקורות, לאחר שפיטר את יעקב טוביה שהיה חבר במפלגת העבודה. הוא שימש בתפקיד זה עד לשנת 1984 לאחר שפוטר על ידי שר החקלאות, אריה נחמקין. בתקופתו החברה החלה לשגר טילים המכילים יודיד הכסף על מנת להגביר את הגשם. בפברואר 1987 מונה למנכ"ל חברת פזגז (אז חברה ממשלתית), ושימש בתפקיד זה עד אמצע 1988. בעקבות שרפה שפרצה במתקני הגז בקריית אתא ב-30 בינואר 1988 הוקמה ועדה בראשות אלוף במילואים עמוס לפידות שקבעה שאשכנזי נושא באחריות כוללת למתרחש, אך מפני שהוא מכהן בתפקיד כשנה בלבד ובתקופתו נעשו פעולות לקידום המצב הבטיחותי, האחריות הרבה היא על המנכ"ל הקודם. בשנת 1990 מונה ליועץ לשר האוצר התעשייה והמסחר, משה נסים. נפטר ב-14 בספטמבר 2016 ונקבר בבית הקברות ביישוב עדי, שהיה אחד ממקימיו. זאב אשכנזי היה נשוי פעמיים. הותיר אחריו שתי בנות מנישואיו הראשונים. בשנת 2009 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי, "אל ראש ההר". אהרון פריאל, זאב אשכנזי, המנכ"ל החדש: "איני צריך להיות מומחה למים כדי לנהל את מקורות", מעריב, 4 באוגוסט 1982 אהרון פריאל, זאב אשכנזי, המנכ"ל החדש: "איני צריך להיות מומחה למים כדי לנהל את מקורות", מעריב, 4 באוגוסט 1982 בוגרי אוניברסיטת חיפה, דבר, 1 במרץ 1973 מנהל פרוייקט בפרס, ז. אשכנזי טוען שפוטר, מעריב, 21 בנובמבר 1968 אלכס דורון, איש תה"ל הוחלף, אחרי רמז מוועדת מיניסטרים בפרס, מעריב, 22 בנובמבר 1968 עודד בר-מאיר, מדוע פיטר ארליך את טוביה, דבר, 6 ביולי 1982 אבי קרטין, איש מערך יחליף את מנכ״ל מקורות, חדשות, 28 בנובמבר 1984 Open Knesset, oknesset.org זכאי מועמד למנכ"ל 'מקורות', מעריב, 28 בנובמבר 1984 "מקורות" משגרת טילים להורדת גשם מלאכותי, מעריב, 5 בינואר 1983 עודד שורר, זאב אשכנזי מונה למנכ"ל חברת פזגז, מעריב, 15 בפברואר 1987 עודד שורר, 'לפטר את מנהל חוות פזגז ולחסיק מסקנות נגד בכירים נוספים', מעריב, 28 בפברואר 1988 אל ראש ההר : סיפור חייו של זאב אשכנזי / כתיבה: זאב אשכנזי ; עריכה: סיגל שפירא | אשכנזי, זאב, 1925- מחבר (שפירא, סיגל (עורך) ) | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
הסכם חסוויורט

הסכם חסוויורט (ברוסית: Хасавюртовские соглашения, בצ'צ'נית: Хаси-Эвлан Барт) היה הסכם שסימן את סופה של מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, שנחתם ב-30 באוגוסט 1996 בחסוויורט שברפובליקת דאגסטן בין אסלאן מסחאדוב לאלכסנדר לבד. הסכם חסוויורט נחתם בעקבות הסכם הפסקת אש רשמי על ידי הגנרל אלכסנדר לבד והגנרל הצ'צ'ני אסלאן מסחאדוב ב-22 באוגוסט 1996. הוא כלל היבטים טכניים של פירוז בירת צ'צ'ניה גרוזני, הקמת מפקדה משותפת כדי למנוע ביזה בעיר, נסיגה של כל הכוחות הפדרליים מצ'צ'ניה עד ל-31 בדצמבר 1996 וקביעה שכל הסכם על היחסים בין הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה והממשלה הפדרלית הרוסית לא חייב להיחתם עד סוף 2001. ב-12 במאי 1997 נפגשו נשיאי רוסיה וצ'צ'ניה, בוריס ילצין ואסלן מסחדוב, בקרמלין במוסקבה כדי לחתום על הנוסח הסופי של האמנה. הסכם חסוויורט הביא להפסקת פעולות האיבה ונסיגת הכוחות הפדרליים מצ'צ'ניה, בעוד שהטיפול בסוגיית מעמד צ'צ'ניה נדחו ל-31 בדצמבר 2001. החתימה על ההסכם סיימה את מלחמת צ'צ'ניה הראשונה. ב-8 באוקטובר 1996, מועצת הפדרציה של הפדרציה הרוסית אימצה את צו מס' 336-SF "על המצב ברפובליקה הצ'צ'נית", שבו היא החליטה "לשקול את המסמכים שנחתמו ב-31 באוגוסט 1996 בעיר חסוויורט כראיה לנכונות הצדדים לפתור את הסכסוך בדרכי שלום, ללא משמעות משפטית-מדינתית". לטענת הפרופסור למדעי המדינה ד.ס. פוליאנסקי, החתימה על הסכמי החסוויורט הייתה תחילתה של התפשטות אינטנסיבית של קיצוניות דתית בצפון הקווקז, שעיקרה היה בצ'צ'ניה. ההסכם לא השפיע על הפרקטיקה של לקיחת בני ערובה וסחיטת כספים. לדוגמה, העיתונאים ויקטור פטרוב, בריס פלטיו וסבטלנה קוזמינה נחטפו לאחר החתימה על ההסכם. בשנת 1996 פנו 93 צירים בדומא הממלכתית לבית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית בבקשה לאמת את חוקתיות המסמכים שנחתמו ב-31 באוגוסט 1996 בחסוויורט. לטענת מחברי הבקשה, מסמכים אלו לא תאמו את סעיף 4 של חוקת הפדרציה הרוסית, הקובע איסור על הפרת ריבונות שטחה. ב-26 בדצמבר 1996, פרסם בית המשפט החוקתי של רוסיה פסק דין שבו קבע: המעשים המערערים בבקשה, שאימוצם תרמו להפסקת פעולות האיבה בשטח הרפובליקה הצ'צ'נית והעידו על נכונות הצדדים ליישב את הסכסוך בדרכי שלום, מהווים הסכם מסגרת בעל אופי מדיני, המגדיר חלק מהנחיות להמשך הפיתוח והיישום של תוכנית פעולה להבטחת תהליך הסדר שלום ברפובליקה הצ'צ'נית. בהתאם לחלק השני של סעיף 3 לחוק החוקתי הפדרלי "על בית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית", בית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית מחליט אך ורק בשאלות משפטיות. כתוצאה מכך, הפתרון של שאלות שהועלו על ידי סגני הדומא הממלכתית בנוגע להסכמים פוליטיים הוא מעבר לסמכות השיפוט של בית המשפט החוקתי של הפדרציה הרוסית. הפלישה לדאגסטן (1999) מלחמת צ'צ'ניה השנייה מדיה וקבצים בנושא הסכם חסוויורט בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עוזאל

אייל עוזאל קהלני (נולד ב-29 ביולי 1996), הידוע בשם הבמה עוזאל, הוא ראפר ומוזיקאי ישראלי. קהלני נולד בלונדון. כשהיה בן שש, לאחר גירושי הוריו, עלה יחד עם אמו ואחותו להתגורר בתל אביב, שם הוא מתגורר נכון ל־2022. בגיל 19, במהלך שירותו הצבאי בסיירת בחיל השריון, החל ליצור לראשונה מוזיקה באופן עצמאי. בשנת 2018 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "מיינסטרים". לאחר מכן הוציא סינגלים נוספים, ביניהם "תמיד פראש", "בואי נצא" ו"בן אדם". בשנת 2020 הוציא יחד עם צוקוש את הסינגל החמישי שלו "חופש". באותה שנה הוציא גם את הסינגל "ורד אדום". בשנת 2021 הוחתם בלייבל יוניברסל מיוזיק ישראל. לאחר עבודה משותפת הוציא סינגל בשם "שבועיים" שהופק מוזיקלית על ידי עידו בי וצוקי. הקליפ לשיר הופק על ידי ROMS. בשנת 2022 השיק את המיני-אלבום הראשון שלו, "אחרייך" המכיל שירי היפ הופ בעלי אופי ים תיכוני, עם עיבודים שחלשו על מגוון סגנונות ביניהם ראפ, סול וטראפ. בהפקת המיני-אלבום השתתפו מספר מפיקים, ביניהם עידו בי וצוקי, עדי רותם, ערן גולדברג ואופיר יוגב. ב-2023 יצא אלבום הבכורה שלו, "1:11". 2023: 1:11 2022: אחרייך מדיה וקבצים בנושא עוזאל בוויקישיתוף עוזאל, ברשת החברתית אינסטגרם עוזאל, ברשת החברתית טיקטוק עוזאל, סרטונים בערוץ היוטיוב עוזאל, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) עוזאל, באתר ספוטיפיי מוזיקה - כוכב חדש: עוזאל בסינגל עם קליפ בינלאומי, באתר פרוגי, ‏2021-11-01 בן שלו, עם כל התקציב שהושקע בעוזאל, ציפינו ליותר משיר פופ סתמי, באתר הארץ, 13 בנובמבר 2021 דור מאיר מועלם, ‏פייר? מגיע לנו כוכב כמו עוזאל, באתר ‏מאקו‏, 27 בינואר 2022
מרסלו פלורס

מרסלו פלורס דורל (בספרדית: Marcelo Flores Dorrell; נולד ב-1 באוקטובר 2003 בג'ורג'טאון שבאונטריו, קנדה) הוא כדורגלן מקסיקני-קנדי המשחק בעמדת קשר התקפי בקבוצת הנוער של ארסנל ובנבחרת מקסיקו. פלורס שיחק במחלקת הנוער של איפסוויץ' טאון. בשנת 2019 הצטרף בהעברה חופשית למחלקת הנוער של ארסנל. ב-8 בדצמבר 2021 ערך פלורס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, בתיקו 2-2 נגד נבחרת צ'ילה במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת מקסיקו לטורניר קופה אמריקה 2024. מרסלו פלורס, ברשת החברתית פייסבוק מרסלו פלורס, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרסלו פלורס, ברשת החברתית אינסטגרם מרסלו פלורס, באתר Transfermarkt מרסלו פלורס, באתר Soccerway מרסלו פלורס, באתר BDFutbol מרסלו פלורס, באתר WorldFootball.net מרסלו פלורס, באתר National Football Teams מרסלו פלורס, באתר FootballDatabase.eu Arsenal’s rising star Marcelo Flores: Described as the Canadian Craig Bellamy by man who discovered him באתר Daily Cannon, ‏ 1 באוקטובר 2020 (באנגלית) ¡Oficial! Estos son los cinco jugadores de México que se quedaron fuera de la Copa América באתר Azteca Deportes, ‏ 11 ביוני 2024 (בספרדית) ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרסלו פלורס".
Costumbres

Costumbres (בעברית: מכס) הוא שיר שנכתב והופק על ידי חואן גבריאל ובוצע על ידי הזמרת רוסיו דורקל עבור אלבום הבכורה שלה, Canta A Juan Gabriel Volumen 6. השיר יצא בשנת 1985 תחת חברת התקליטים אריולה כצד ב' של השיר "Jamas Te Prometí un Jardin de Rosas". בשנת 1988 סלינה ולהקתה הלוס דינוס עשו גרסת כיסוי לשיר באלבומם Dulce Amor והשיר יצא כסינגל השלישי מהאלבום. אם כי בשנת 1990 סלינה הקליטה את השיר מחדש עבור אלבומה, 16 Super Exitos Originales. ב-9 במרץ 1996 השיא יצא שוב כסינגל אך הפעם בגרסת רמיקס מתוך אלבומה, Siempre Selena. הזמרת לה אינדיה הקליטה את השיר גם כן, בגרסה שזכתה להצלחה במצעדי הבילבורד הלטיניים. סרטון השיר "Costumbres" באתר יוטיוב La India, Billboard (באנגלית אמריקאית)