laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שלמה פיוטרקובסקי (עיתונאי)

שלמה פיוטרקובסקי (נולד ב-25 באוקטובר 1980, חשוון ה'תשמ"א) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי, עיתונאי מקור ראשון והכתב המשפטי של העיתון. בעבר שימש ככתב ועורך בערוץ 7, ובעיתונים בשבע וידיעות אחרונות. נולד לרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי, ממייסדי ישיבת בני צבי ומנהל ישיבת בית אל, ולשרה, בתו של הרב אברהם צוקרמן. למד בישיבת ירושלים לצעירים וכחמש שנים בישיבת קריית שמונה, בפרט אצל הרב צפניה דרורי והרב ישראל קירשטיין. במסגרת ישיבת ההסדר שירת בחיל התותחנים. כן למד כשנתיים בכולל ירושלמי. בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה הפתוחה. בין השנים 2006–2021 שימש כעורך באתר האינטרנט של ערוץ 7. בהמשך, שימש ראש דסק כלכלה ומשפט בערוץ, וכן פרסם בו טורי דעה רבים. בין השנים 2009–2019, במקביל לעבודתו באתר ערוץ 7, שימש כעורך חדשות וככתב כלכלי בעיתון "בשבע" - תחילה בטורו הכלכלי "תכלס", ובהמשך ככותב הפינה הכלכלית והמשפטית בעיתון. לעיתים פרסם כתבות כלליות בעיתון. בעבר פרסם טורי דעה בעיתון ידיעות אחרונות. החל מספטמבר 2019 משמש כעיתונאי ובעל טור שבועי ב"מקור ראשון" והחל מיולי 2021 שימש כעורך הראשי של אתר האינטרנט של העיתון. בספטמבר 2022 מונה לכתב המשפטי של מקור ראשון, כשאת מקומו כעורך האתר תפס גדעון דוקוב. פיוטרקובסקי נשוי לאיה ואב לחמישה. מתגורר בהתנחלות בית אל. שלמה פיוטרקובסקי, ברשת החברתית פייסבוק שלמה פיוטרקובסקי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ריאיון בעיתון שביעי ריכוז כתבות וטורי דעות בערוץ 7
פייטרו מנגולי

פייטרו מנגולי (באיטלקית: Pietro Mengoli; ‏1625/1626 - 7 ביוני 1686) היה מתמטיקאי ואיש דת איטלקי. מנגולי נולד וגר בבולוניה שבמדינת האפיפיור (כיום איטליה). הוא היה תלמידו של בונאוונטורה קאוואליירי באוניברסיטת בולוניה, ולאחר מותו של קאוואליירי בשנת 1647 התמנה בעצמו לתפקיד מרצה באוניברסיטה. הוא סיים תואר דוקטור בפילוסופיה בשנת 1650, ותואר דוקטור נוסף במשפט אזרחי וקאנוני בשנת 1653. בשנת 1644 הציג מנגולי לראשונה את בעיית בזל - מציאת סכום הטור האינסופי של הערכים ההופכיים של ריבועי מספרים הטבעיים. הבעיה שהציג נפתרה לראשונה רק בשנת 1735, על ידי המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר. בשנת 1650 כתב מאמר בשם "Novae quadraturae arithmeticae" (בתרגום חופשי לעברית: "אריתמטיקה ריבועית חדשה"), ובו הוכיח כי סכום הטור ההרמוני המתחלף שווה ללוגריתם הטבעי של 2. הוא גם הוכיח כי הסדרה ההרמונית עצמה אינה מתכנסת למספר סופי, וסיפק הוכחה לכך שהשיטה לחישוב ערכו של פאי באמצעות מכפלת ואליס היא מדויקת. מנגולי, שהיה נוצרי קתולי, התמנה לכומר בשנת 1660 ושירת בתפקיד זה באחת הקהילות בבולוניה עד למותו. מדיה וקבצים בנושא פייטרו מנגולי בוויקישיתוף פייטרו מנגולי, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פייטרו מנגולי, באתר MacTutor (באנגלית) פייטרו מנגולי בפרויקט "גלילאו" של אוניברסיטת Rice (באנגלית) פייטרו מנגולי, ‏Nouae quadraturae arithmeticae, seu De additione fractionum, באתר גוגל ספרים (בלטינית)
גנבי הציד

המחזה "גנבי הציד" (Wilddiebe) הוא קומדיה קלה שחוברה על ידי בנימין זאב הרצל והוגו ויטמן (מחבר הפיליטונים הידוע של העיתון הווינאי החשוב "נויא פרייא פראסא"). המחזה עוסק בסיפור על אהבה ועל גירושין. הוא הוצג לראשונה בווינה ב-19 במרץ 1889, ולאחר מכן בורגרתיאטר, בברלין, בברסלאו (ורוצלב), בפראג ובהמבורג. המחזה הוצג כ-57 פעמים במשך 15 שנים, מ-19 במרץ 1889 עד ל-24 באוקטובר 1904 (3 חודשים לאחר מותו של הרצל), ביותר מ-50 ערים ברחבי המדינות הדוברות גרמנית המחזה "גנבי הציד" הוא קומדיה קלה, העוסקת בסיפור של אהבה וגירושין. גיבורי המחזה הם שלושה גברים העסוקים בהנאות החיים, שניים מהם אצילים ואחד בורגני השייך למעמד הביניים. שלושת הגברים חשים שקודים בסיסיים של התנהגות אינם חלים עליהם. הם עסוקים בחיפושים אחר נשים יפות. בהתאם לכללים המקובלים במחזות דומים, השלושה עוברים על הבמה תסבוכות מרובות עד לסוף הטוב, שבו האישה הנעזבת חוזרת לבעלה האציל בזרועות פתוחות, למרות שכבר הספיקה להתגרש ממנו. בניגוד לקומדיות אחרות של הרצל, שנושאיהן היו הרגליה הצבועים של הבורגנות, ניאוף ותאוות בצע, במחזה "גנבי הציד" החליט הרצל לפתור בעיות כגון אלה, בכך שנתן לגיבורי המחזה להתאהב אהבה אמיתית ורומנטית אהבה שתגרום להם לחדול מהרגלי ההוללות בניגוד למחזותיו האחרים של הרצל, המחזה נחל הצלחה גדולה, שהאירה לו פנים גם מבחינה כספית. עמוס א, הרצל, עם עובד, 1976 ביין א, תאודור הרצל ביוגרפיה, הספרייה הציונית על יד הנהלת ההסתדרות הציונית, 1976. (באנגלית) משב בלסם, ביקורת על המחזה "גנבי הצייד" עיתון הארץ, ‏3.5.10
ברברה בבקוק

ברברה בבקוק (באנגלית: Barbara Babcock, נולדה ב-27 בפברואר 1937) היא שחקנית אופי אמריקאית. היא ידועה בעיקר מגילום דמותה של גרייס גרדנר בסדרת הטלוויזיה "בלוז לכחולי המדים", שעליה קיבלה את פרס אמי לשחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה ב-1981. בנוסף, היא ידועה גם מגילום דמותה של דורות'י ג'נינגס בסדרה "ד"ר קווין רופאה במערב", שעליה הייתה מועמדת לפרס אמי ב-1993. על אף שנולדה בארצות הברית, בבקוק בילתה את רוב ילדותה בטוקיו, יפן, כיוון שאביה, קונרד סטנטון בבקוק ג'וניור, היה גנרל בצבא ארצות הברית. היא למדה לדבר יפנית לפני אנגלית. בבקוק למדה באוניברסיטת לוזאן, שווייץ ובאוניברסיטת מילאנו, איטליה. בנוסף, למדה במכללת Miss Porter's School בקונטיקט, ארצות הברית וסיימה את לימודיה במכללת ולסלי שבמסצ'וסטס, ארצות הברית ושם הייתה בכיתה עם אלי מק'גרו. מדיה וקבצים בנושא ברברה בבקוק בוויקישיתוף ברברה בבקוק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ברברה בבקוק, באתר AllMovie (באנגלית) ברברה בבקוק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Barbara Babcock "intriguing"". Pennsylvania, Gettysburg. The Gettysburg Times. 17 באפריל 1982. p. 16. נבדק ב-21 בפברואר 2016 – via Newspapers.com. {{cite news}}: (עזרה) "State Secrets". Indiana, Kokomo. The Kokomo Tribune. 13 בנובמבר 1987. p. 24. נבדק ב-23 בפברואר 2016 – via Newspapers.com. {{cite news}}: (עזרה)
יחסים בילטרליים

בדיפלומטיה, יחסים בילטרליים (בעברית: דו־צדדיים) הם ניהול יחסים פוליטיים, כלכליים, או תרבותיים דו־צדדיים בין שתי מדינות ריבוניות. זאת, בשונה מפעילות אונילטראלית (פעילות חד־צדדית הנעשית על ידי מדינה אחת) או מולטילטראלית (פעילות רב־צדדית הנעשית על ידי מספר מדינות יחד). יחסים בילטרליים מתקיימים כאשר מדינות מכירות אחת בשנייה כמדינות ריבוניות ומסכימות על כינון יחסים דיפלומטיים ביניהן. בפועל, הן מחליפות ביניהן נציגים דיפלומטיים, כגון שגרירים, או מקיימות הסכמים בילטרליים שנוגעים או מחייבים את שני הצדדים באופן הדדי. הסכמים כלכליים, כמו הסכמי סחר חופשי או הסכמים להגנה על משקיעים נחתמים על ידי שתי מדינות, הם דוגמה שכיחה לבילטרליות. כיוון שרוב ההסכמים הכלכליים נבנים בהתאם למאפייניהם הייחודיים של שתי המדינות המתקשרות בהסכם, במטרה לאפשר למדינות אלו להעניק יחס מועדף אחת לשנייה בכניסה לשווקים הכלכליים של שתי המדינות, נדרשים כללים ספציפיים ולא כללי אצבע. המסלול הבילטרלי מאפשר למדינות לגבש הסכמים ההולמים באופן מדויק יותר את צורכיהן. בתחום הכלכלי, התקשרות עם מדינות בהסכמים בילטרליים עשויה להגדיל את עלויות העסקה, שכן כל מדינה תצטרך לנהל משא ומתן מיוחד על הסכמי סחר במקום להצטרף להסכם שכבר גובש. למצב זה יתרון מובהק כאשר מדובר במדינה גדולה החותמת על הסכמים עם מדינות קטנות ובהתחשב בפערי המיקוח ביניהן במשא ומתן על ההסכמים הבילטרליים באפשרותה לקנות השפעה רבה במדינות אלו, לעומת משא ומתן מולטילטרלי המתאפיין בריבוי שחקנים ואינטרסים. Thompson, Alexander. "Multilateralism, Bilateralism and Regime Design" (PDF). Department of Political Science Ohio State University. דּוּ־צְדָדִי במילון דיפלומטיה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שלמה פיוטרקובסקי

האם התכוונתם ל... שלמה פיוטרקובסקי (איש עסקים) (יליד 1948) – איש עסקים ובנקאי ישראלי שלמה פיוטרקובסקי (עיתונאי) (יליד 1980) – עיתונאי ופובליציסט ישראלי
ליידי

ליידי (באנגלית: Lady) הוא כינוי מנומס בן ימינו לגברת המקביל לכינוי הגברי ג'נטלמן, או תואר אצולה המקביל לתואר לורד. בבריטניה ובחבר העמים הבריטי זוהי פניה רשמית, לפני השם הפרטי ("ליידי שרלוט") לבעלת תואר אצולה בפני עצמה (suo jure) או אשתו של לורד, ברונט או אביר וכן לפני שמה הפרטי של בת של דוכס, מרקיז או רוזן (Earl). בעבר הייתה נהוגה גם פניה לאשת בעל תואר אצולה עם הקדמת ה"ליידי" לשמו הפרטי ושם משפחתו של הבעל ("ליידי ג'ון סמית'"), אך צורה זו הולכת ודועכת. הפניה הרשמית לבעלת תואר אצולה של ליידי הוא Her ladyship. בעבר נשא הביטוי בשימושו כפניה מנומסת נופך אליטיסטי והבדיל נשים לבנות ממעמד חברתי גבוה מנשים לא-לבנות או ממעמד נמוך. כיום מקובל לקרוא לכל אישה באופן מנומס ליידי. מרים, אם ישו נקראת לעיתים באנגלית Our Lady ("גבירתנו" ב-L גדולה וכן The Lady ("הגברת") בעיקר בסמיכות כבולה כמו Lady Day (חג הבשורה, חגה של מריה הקדושה, 25 במרץ). בדת ויקה נקראת האלה The Lady האישה הראשונה נקראת תמיד ליידי "The Lady" היה כינויה הרווח של ראש ממשלת בריטניה, מרגרט תאצ'ר מקור המילה באנגלית עתיקה, hlǣfdige הוא הלחם בסיסים של hlāf, כיכר לחם, עם הסיומת dig- שהוראתה עשייה או לישה של בצק. כלומר "מכינת לחם". מונח זה התגלגל ל"בעלת הבית" (landlady), במקביל ל"בעל הבית" (Landlord) בערך סביב 1200 נוצרה הצורה lafdi, lavede במובן של אישה ממעמד גבוה. סביב 1580 נוצר שם התואר ladylike שפירושו [התנהגות נשית] מהוגנת, מעודנת, "מבית טוב". הגרסה ליידי (Lady) היא לרעייתו של סר שנמשח על ידי מסדר האימפריה הבריטית, הגרסה דיים (Dame) היא לאבירה שנמשחה בעצמה על ידי מסדר האימפריה הבריטית, או לברונית suo jure (שלא מתוקף נישואיה בלבד). Hey, lady: Call her 'madam',‏ 2 בפברואר 2007 ליידי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) The Encyclopaedia Britannica : a dictionary of arts, sciences, literature and general information המילון האטימולוגי האנגלי
רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג

רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג (בגרמנית: Ruprecht, Pfalzgraf bei Rhein; ‏14 במאי 1481 - 20 באוגוסט 1504), היה בישוף פרייזינג בין השנים 1495–1498. רופרכט נולד ב-14 במאי 1481 בהיידלברג, לפיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ ולמרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ, בתם של לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה ואמליה מסקסוניה, דוכסית בוואריה. בשנת 1495 מונה רופרכט לבישוף פרייזינג, למרות שלא הוסמך קודם לכן לכמורה, במעמד של נסיך-בישוף. בשנת 1498 החליט רופרכט לפרוש מתפקידו, ובהסכמת האפיפיור אלכסנדר השישי ירש אותו אחיו פיליפ מפפאלץ. ב-10 בפברואר 1499 התחתן רופרכט עם אליזבת מבוואריה, בתם של גאורג, דוכס בוואריה וידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה, ממנה נולדו לו שני בנים. בשנת 1503 מת חמיו גאורג, דוכס בוואריה ללא בנים, ואלברכט הרביעי, דוכס בוואריה-מינכן ירש את נחלותיו ואיחד תחת שלטונו את כל בוואריה. אולם בעקבות התנגדותו של רופרכט, חתנו של גאורג, פרצה מלחמת לנדסהוט. ב-23 באפריל 1504 הטיל מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה חרם קיסרי על רופרכט, וב-20 באוגוסט אותה שנה מת רופרכט מדיזנטריה, וזמן קצר לאחר מכן מתה גם אשתו. ב-30 ביולי 1505 הסתיימה המלחמה, לאחר שהוחלט שבנו של רופרכט אוטו היינריך יקבל את דוכסות פפאלץ-נויבורג, ואילו שאר הנחלה תישאר בידי אלברכט. ב-10 בפברואר 1499 התחתן רופרכט עם אליזבת מבוואריה, בתם של גאורג, דוכס בוואריה וידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה, ממנה נולדו לו שני בנים: אוטו היינריך, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1502–1559) פיליפ, דוכס פפאלץ-נויבורג (1503–1541) מדיה וקבצים בנושא רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג בוויקישיתוף רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג (בגרמנית) רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
Love Rocks Starring Shakira

Love Rocks (בעברית: אהבת אבנים) הוא משחק וידאו נייד שיצא תחת חסותה של הזמרת הקולומביאנית שאקירה. המשחק הוא בסגנון של התאמת אריחי פאזל. המשחק פותח על ידי החברה רוביו אנטרטיינמנט, ויצא לאור ב-15 באוקטובר 2015 עבור מכשירי Android ו-iOS ברחבי העולם. המשחק כולל את הזמרת שאקירה כמציגה הראשית שלו. המשחק הוא המשחק הראשון שהזמרת הוציאה במהלך כל הקריירה שלה. המשחק קיבל ביקורות מעורבות רבות, כאשר חלק מהמבקרים אמרו שהמשחק לא טוב, ומזכיר משחקים אחרים וחלק מהמבקרים אמרו שהמשחק הוא משחק טוב. תחילה, השחקן מקבל שלוש אבני חן (או אבני חן עם סמלים של כוכבים, כתר וכו', תלוי לרמה של השחקן), ואז הוא צריך "לזרוק" אותם לעבר אבני חן אחרות שמופיעות במשחק. הזריקה של אבני החן לעבר אבני חן אחרות יוצרת פיצוץ, בתנאי שהיא תיצור קישור תואם לאותה אבן חן אחרת, לדוגמה: זריקה של אבן חן כחולה לעבר אבן חן כחולה תיצור פיצוץ של שתי האבנים ולקבלת נקודות. שחקנים יאבדו תור אם אבני החן שבמשחק יעלו על גדותיהן והשחקן לא יצליח לפוצץ אותן. השחקן מנצח כאשר אותו שלב הושלם. אם השלב לא הושלם מאבד השחקן "תקליט" שמשמש כ-"חיים". ניתן לקבל תקליט כל חצי שעה, או לקנות בכסף, או דרך התחברות לפייסבוק, ודרכים נוספות אחרות. יש שלבים אטרקטיביים אשר צריך לשבור את השיא של שאקירה עצמה ורק אז עוברים לשלב הבא, או שלבים שבהם יש "זכוכיות", ועל ידי חיבור של שתי אבני חן הזכוכית מתנפצת, ולאחר שכל הזכוכיות בשלב התנפצו השחקן עובר לשלב הבא. למשחק יש למעלה מ-300 שלבים, וכל פעם המשחק מתעדכן ומוסיף עמו שלבים רבים נוספים. במשחק ניתן לראות במסך הטעינה דברים ששאקירה אמרה, או רוצה שידעו עליה לדוגמה שאבן לידתה היא "אמטיסט". השלבים במשחק מחולקים לרחובות, ממלכות וכולי, שעליהם יש פירוט קצרצר, ובין לבין ניתן לראות "שלטי חוצות" באותו מקום ששם יש את תמונתה של שאקירה מאלבומה, Shakira. האתר הרשמי של המשחק (אורכב 27.06.2017 בארכיון Wayback Machine) Rovio Launches Love Rocks Starring Shakira on iOS, Android October 15, 2015. Retrieved October 21, 2015. Love Rocks Starring Shakira Review: Love It or Leave It Retrieved 18 December, 2015 Shakira’s new mobile game Love Rocks looks familiar Retrieved 19 December, 2015 Shakira’s Love Rocks Is Already A Flop, Signaling Trouble For Celebrity-Driven Mobile Games Retrieved 18 December, 2015
אליזבת מבוואריה (1478–1504)

אליזבת מבוואריה (בגרמנית: Elisabeth von Bayern; ‏1478–15 בספטמבר 1504), הייתה בתו של גאורג, דוכס בוואריה, ובעקבות דרישת בעלה לרשת את אביה פרצה מלחמת לנדסהוט. אליזבת נולדה בשנת 1478 בבורגהאוזן, לגאורג, דוכס בוואריה ולידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה, בתם של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואליזבת מאוסטריה. ב-10 בפברואר 1499 התחתנה אליזבת עם רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, בנו של פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ממנו נולדו לה שני בנים. בשנת 1503 מת אביה גאורג, דוכס בוואריה ללא בנים, ואלברכט הרביעי, דוכס בוואריה-מינכן ירש את נחלותיו ואיחד תחת שלטונו את כל בוואריה. אולם בעקבות התנגדותו של בעלה רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, פרצה מלחמת לנדסהוט. ב-23 באפריל 1504 הטיל מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה חרם קיסרי על רופרכט ואליזבת, וב-20 באוגוסט אותה שנה מת רופרכט מדיזנטריה, וזמן קצר לאחר מכן ב-15 בספטמבר מתה גם אליזבת. ב-30 ביולי 1505 הסתיימה המלחמה, לאחר שהוחלט שבנם של רופרכט ואליזבת אוטו היינריך יקבל את דוכסות פפאלץ-נויבורג, ואילו שאר הנחלה תישאר בידי אלברכט. ב-10 בפברואר 1499 התחתנה אליזבת עם רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, בנו של פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ממנו נולדו לה שני בנים: אוטו היינריך, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1502–1559) פיליפ, דוכס פפאלץ-נויבורג (1503–1541)
עונת 1946/1947 בסרייה א'

עונת 1946/1947 בסרייה א' הייתה העונה ה-45 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-22 בספטמבר 1946 והסתיימו ב-6 ביולי 1947. זו הייתה העונה הראשונה בו חודשה פעילות של סרייה א'. בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. טורינו זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. בסיום העונה לליגת משנה ירדו ברשה וונציה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו פרו פטריה, סלרניטנה ולוקזה. נותרה בליגה מסיבות פוליטיות ולנטינו מאצולה מטורינו כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים. נתונים מאתר rsssf
יאנוס לאסקריס

יאנוס לאסקריס (ביוונית: Ἰᾶνoς Λάσκαρις; באיטלקית: Giovanni Lascari, נולד סביב שנת 1445 בקונסטנטינופול; מת ברומא ב-7 בדצמבר 1535), המכונה גם יאנוס רינדאקינוס, על שם עיר מוצא משפחתו, רינדאקוס, באסיה הקטנה, היה מלומד יווני הומניסט ידוע שפעל באיטליה. בשנת 1453, לאחר כיבוש קונסטנטינופול על ידי צבא האימפריה העות'מאנית, נלקח לאסקריס בן ה-8 לפלופונסוס שהיה עדיין בשלטון נוצרי. ב-1460, לאחר שגם הפלופונסוס נכבש על ידי העות'מאנים, עבר לכרתים. כבר בצעירותו הגיע לוונציה, ושם פגש את בסאריון שנעשה פטרונו ומימן את לימודי הלטינית שלו באוניברסיטת פדובה. כשבסאריון מת, לורנצו דה מדיצ'י, שליט פירנצה שנודע כפטרון של אמנים הומניסטיים רבים, הזמין את לאסקריס לפירנצה, שם החל להרצות ביוונית על כתביהם של תוקידידס, דמוסתנס, סופוקלס והאנתולוגיה היוונית לשירים ליריים. לורנצו שלח אותו פעמיים ליוון כדי לחפש כתבי יד נדירים. בפעם השנייה (1492) לאסקריס הביא איתו לפירנצה יותר ממאתיים כתבי יד מספריית מנזרי הר אתוס. באותה השנה הנזיר הרדיקלי ג'ירולמו סבונרולה עלה לשלטון בפירנצה, לורנצו מת ולאסקריס עזב את העיר ועבר לשירותו של מלך צרפת ששלח אותו לשמש כשגריר בוונציה בין השנים 1503 ו-1508. במהלך שהותו שם הוא נעשה חבר ב"אקדמיה אלדינה", אקדמיה הומניסטית של אלדו מנוציו, שהיה גדול המדפיסים באיטליה של המאה ה-16, והתמקד בכתבים יוונים ובתרבות ההלניסטית. בין השנים 1513 ל-1518 התגורר ברומא בתקופתו של האפיפיור לאו העשירי, הראשון מבית מדיצ'י, אליה חזר למשך שנתיים ב-1523. הוא סייע למלכי צרפת לואי השנים עשר ולפרנסואה הראשון (שהביא את הרנסאס האיטלקי לצרפת) להקים ספרייה מלכותית. בין כתבי היד שלאסקריס הדפיס לראשונה היו: האנתולוגיה היוונית, כתביהם של הומרוס, פורפיריוס, לוקיאנוס, וארבעה מחזות של אוריפידס. על קברו נכתב: ΛΑΣΚΑΡΙΣ ΑΛΛΟΔΑΠΗ ΓΑΙΗ ΕΝΙΚΑΤΘΕΤΟ ΓΑΙΗΝ, ΟΥΤΙ ΛΙΗΝ ΞΕΙΝΗΝ, Ω ΞΕΝΕ, ΜΕΜΦΟΜΕΝΟΣ. ΕΥΡΕΤΟ ΜΕΙΛΙΧΙΗΝ. ΑΛΛ' ΑΧΘΕΤΑΙ ΕΙΠΕΡ ΑΧΑΙΟΙΣ. ΟΥΔ' ΕΤΙ ΧΟΥΝ ΧΕΥΕΙ ΠΑΤΡΙΣ ΕΛΕΥΘΕΡΙΟΝ. ”לאסקריס בארץ זרה עזב את בשרו, והוא לא מאשים אותה (את הארץ) על זרותה הרבה, הוא אדם זר. הוא גילה שהיא מתוקה. אבל הוא דואג לאגאים (היוונים), כיוון שארצם לא מכסה אותם בעפר חופשי.” מדיה וקבצים בנושא יאנוס לאסקריס בוויקישיתוף יאנוס לאסקריס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) יאנוס לאסקריס, באתר Oxford Reference (באנגלית)
מרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ

מרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Margarete von Bayern; ‏7 בנובמבר 1456–25 בינואר 1501), הייתה בתו של לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה ואשתו של פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ. מרגרטה נולדה ב-7 בנובמבר 1456 באמברג, ללודוויג התשיעי, דוכס בוואריה ולאמליה מסקסוניה, דוכסית בוואריה, בתם של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומרגרטה מאוסטריה. ב-21 בפברואר 1474 התחתנה מרגרטה עם פיליפ מפפאלץ, בהשתתפות למעלה מ-1,000 אורחים, ביניהם 14 נסיכים. בחתונה נצרכו כמויות גדולות של מזון, ובכלל זה 110,000 ליטרים של יין ו-10,000 תרנגולות. בשנת 1476 מת דודו של בעלה פרידריך השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ובעלה פיליפ עלה לשלטון במקומו. בשנת 1482 עזבה מרגרטה את היידלברג בעקבות מגפה, ועברה להתגורר בנוישטאדט אן דר ויינשטראסה. הודות למרגרטה היה לבעלה פיליפ קשר טוב עם אחיה גאורג, דוכס בוואריה, ובעקבות כך אף הוריש גאורג את דוכסות בוואריה-לנדסהוט לבנה רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, שהיה נשוי לבתו של גאורג אליזבת מבוואריה, מה שגרם לפרוץ מלחמת לנדסהוט. ב-25 בינואר 1501 מתה מרגרטה בהיידלברג, והיא בת 44 שנים. ב-21 בפברואר 1474 התחתנה מרגרטה עם פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ממנו נולדו לה 14 ילדים: לודוויג החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1478–1544) פיליפ מפפאלץ (1480–1541) רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג (1481–1504) פרידריך השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1482–1556) אליזבת מפפאלץ, רוזנת הסן (1483–1522), התחתנה עם וילהלם השלישי, רוזן הסן, ולאחריו התחתנה עם פיליפ הראשון, מרקיז באדן גאורג מפפאלץ (1486–1529) היינריך מפפאלץ (1487–1552) יוהאן השלישי מפפאלץ (1488–1538) אמליה מפפאלץ (1490–1524), התחתנה עם גאורג הראשון, דוכס פומרניה ברברה מפפאלץ (1491–1505) הלנה מפפאלץ (1493–1524), התחתנה עם היינריך החמישי, דוכס מקלנבורג וולפגנג מפפאלץ (1494–1558) אוטו היינריך מפפאלץ (1496) קתרינה מפפאלץ (1499–1526) מדיה וקבצים בנושא מרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ בוויקישיתוף מרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ, באתר "Find a Grave" (באנגלית) פטר ישקה, מיכאל מתאוס: Ländliche Rechtsquellen aus dem Kurmainzer Rheingau. עמ' 54, פרנץ שטיינר Verlag, 2003
Just Dance 2018

Just Dance 2018 (בעברית: רק לרקוד 2018) הוא משחק ריקוד המיוצר ומשווק על ידי חברת יוביסופט כחלק מסדרת המשחקים "Just Dance". שם הסדרה מבוסס על השיר של ליידי גאגא, בעל אותו השם - "Just Dance". המשחק הוכרז רשמית בכנס E3 2017 ב-12 ביוני 2017, וישוחרר רשמית בצפון אמריקה לפלטפורמות PlayStation 3, ל-PlayStation 4, ל-Xbox 360, ל-Xbox One, ל-Wii ל-Wii U ול-Nintendo Switch ב-24 באוקטובר 2017. Just Dance Controller - אפליקציה ל-iOS ואנדרואיד שבה הטלפון החכם משמש כשלט וניתן להשתמש בה עד 6 אנשים בו זמנית. Just Dance Unlimited - כ-300 שירים מכל משחקי הסדרה הקודמים. שירות זה זמין רק לקונסולות תקופת הדור השמיני ובתשלום אך עם קניית המשחק מתקבלים שלושה חודשי ניסיון חינם . World Dance Floor - משחקים עם שחקנים מכל רחבי העולם בפעילויות שונות. Kids Mode -‏ 9 ריקודים המותאמים לילדים, בהשראת משחקי ה-Just Dance Kids. זמין רק לקונסולות תקופת הדור השמיני. Double Rumble -‏ 5 כוריאוגרפיות המשלבות את ה-Joy Con של Nintendo Switch וזמינות רק בקונסולה זו. רשימת השירים אשר נכללים במשחק: להלן השירים הנכללים בגרסת מצב הילדים שיצאה: אתר האינטרנט הרשמי של Just Dance 2018 (באנגלית) E3 2017: Ubisoft announces Just Dance 2018 טטיאנה מוריס, 12 ביוני 2017 Miranda Sanchez, E3 2017: Just Dance 2018 Revealed, IGN, ‏2017-06-12 (באנגלית) "Just Dance 2018 Gets a Kids' Mode and a New Song". TrueAchievements (באנגלית). נבדק ב-2018-02-09.
עונת 1947/1948 בסרייה א'

עונת 1947/1948 בסרייה א' הייתה העונה ה-46 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-14 בספטמבר 1947 והסתיימו ב-4 ביולי 1948. בליגה השתתפו 21 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. פרו פטריה, סלרניטנה ולוקזה עלו המהליגה השנייה. טורינו זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון ובפעם הרביעית ברציפות. בסיום העונה לליגת משנה ירדו סלרניטנה, אלסנדריה, ויצ'נצה ונאפולי. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו נובארה, פדובה ופלרמו. ירדה ליגה בגלל בעיות שחיתות ג'מפיירו בוניפרטי מיובנטוס כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1947/1948 בסרייה א' בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה

ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה (בפולנית: Jadwiga Jagiellonka;‏21 בספטמבר 1457 – 18 בפברואר 1502), הייתה בתו של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואשתו של גאורג, דוכס בוואריה. ידוויגה נולדה ב-21 בספטמבר 1457 בקרקוב, לקז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואליזבת מאוסטריה, בתם של אלברכט השני, מלך גרמניה ואליזבת מלוקסמבורג. בשנת 1468 הועלתה הצעה לחתן את ידוויגה עם מתיאש הראשון, מלך הונגריה, אולם אביה סירב להצעה משום שהיה בעל בריתו של ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה - אויבו של מתיאש. בשנת 1470 הועלתה הצעה לחתנה עם מקסימיליאן, ארכידוכס אוסטריה, אולם ההצעה לא יצאה לבסוף אל הפועל. בשנים 1471 ו-1473 ניסה שוב מתיאש הוניאדי לבקש את ידה, אולם הוריה סירבו לכך בכל תוקף. בשנת 1474 ביקש אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה-מינכן את ידה, אולם אביה כבר היה במשא ומתן עם לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה-לנדסהוט להשיאה לבנו גאורג. ב-26 במאי 1475 נתן האפיפיור סיקסטוס הרביעי את הסכמתו לנישואים, וב-14 בנובמבר אותה שנה התקיים טקס נישואיה לגאורג מבוואריה בלנדסהוט. בחתונה השתתפו הרבה אורחים חשובים, ובכלל זה פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובנו מקסימיליאן, ארכידוכס אוסטריה, אלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, זיגיסמונד, ארכידוכס אוסטריה, פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ, אלברכט, מרקיז באדן-האכברג, אולריך החמישי, רוזן וירטמברג-שטוטגרט, אברהרד החמישי, רוזן וירטמברג-אוראך, לודוויג הראשון, רוזן לוכטנברג ואוטו, רוזן הנברג-אשאך. בשנת 1479 מת חמיה לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה, ובעלה גאורג עלה לשלטון במקומו. נישואי הזוג לא היו מוצלחים, בין השאר עקב כך שבעלה היה אלכוהוליסט וזקן, ובשנת 1485 גירש אותה בעלה מלנדסהוט לבורגהאוזן, שם התגוררה עם חצר ומשרתים משלה. ב-1 בפברואר 1502 מתה ידוויגה בטירתה, והיא בת 44 שנים. ב-14 בנובמבר 1475 התחתנה ידוויגה עם גאורג, דוכס בוואריה, ממנו נולדו לה 5 ילדים: לודוויג מבוואריה (1476–1496) רופרכט מבוואריה (1477) אליזבת מבוואריה (1478–1504), התחתנה עם רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג מרגרטה מבוואריה (1480–1531) וולפגנג מבוואריה (1482) מדיה וקבצים בנושא ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה בוויקישיתוף ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
יחסי ירדן–מצרים

יחסי ירדן–מצרים ידעו עליות ומורדות במשך השנים לאור האינטרסים השונים של מנהיגי הממלכה הירדנית ההאשמית ומנהיגי הרפובליקה הערבית המצרית מצד אחד והרצון להציג אחווה ערבית בפני תושבי המדינות, מצד שני. שתי המדינות החברות בארגונים: הליגה הערבית, ארגון הסחר העולמי, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, המועצה לאחדות כלכלית ערבית והאומות המאוחדות. היחסים בין שתי המדינות כוננו לראשונה בשנת העצמאות של ירדן, 1946, ימים ספורים לאחר הכרזת העצמאות. הצהרתו של עבדאללה על סיפוח הגדה המערבית לממלכתו, בניגוד לעמדת מדינות ערב האחרות, העיבה על היחסים בין ירדן ומצרים. עם זאת, בשנים הראשונות שלאחר הסיפוח הגיבה אליה מצרים במתינות. בפברואר 1956 הורעו היחסים לאור כוונת ירדן להצטרף לברית בגדד. בימיה הראשונים של הרפובליקה הערבית המאוחדת, בשנת 1958, נעשה ניסיון להציג "ירח דבש" בין ירדן לרפובליקה, אולם סירובה של הרפובליקה להכיר בסיפוח הגדה המערבית על ידי ירדן והצהרת נאצר על הצורך להקים צבא פלשתינאי בירדן, העיבו על היחסים. ב-6 באפריל 1972 ניתקה ממשלת מצרים את היחסים במחאה על התוכנית הירדנית לפדרציה עם יהודה ושומרון, שלא לקחה בחשבון את האינטרסים של אש"ף. יחסים אלה כוננו בשנית ב-11 בספטמבר 1973. היחסים נותקו שוב ב-1979, הפעם על ידי ממשלת ירדן, במחאה על הסכמי קמפ דייוויד בין ישראל למצרים. בעקבות פרוץ מלחמת לבנון הראשונה ב-1982, הפעילה ממשלת ארצות הברית לחץ על שתי הממשלות להגיע להסדר במטרה לגבש אסטרטגיית שלום משותפת מול ממשלת ישראל, והיחסים כוננו בשלישית ב-25 בספטמבר 1984. מדיה וקבצים בנושא יחסי ירדן–מצרים בוויקישיתוף המבוכה בחבר הערבי, הארץ, 25 באפריל 1950 שתיקת משרד החוץ הבריטי בענין הסיפוח, הארץ, 26 באפריל 1950 מיכאל אסף, הקרע הערבי המחודש, דבר, 3 בפברואר 1956 שוב מתגונן חוסיין מפני עבדול נאצר, הארץ, 4 בפברואר 1960 US diplomatic cable on the resumption of relations "Ronald Reagan: Remarks of President Reagan, President Mohammed Hosni Mubarak of Egypt, and King Hussein I of Jordan Following Their Meetings"