laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סמי הולצקן

שמואל "סמי" הולצקן (נולד ב-15 בפברואר 1969) הוא קצין צה"ל לשעבר בדרגת תת-אלוף, שירת כקצין משאבי האנוש הראשי וראש חטיבת הנפגעים באגף כוח האדם. הולצקן שימש מפקד לשכת הגיוס בתל השומר. ב-2008 מונה לקצין השלישות של פיקוד הצפון, ב-2012 מונה לראש מחלקת כוח אדם סדיר בזרוע היבשה וב-2014 לראש מחלקת מופ"ת של אגף כוח האדם. באוגוסט 2016 מונה ליו"ר חבר. בספטמבר 2017 מונה לקצין חיל משאבי האנוש ראשי. ב-3 באוגוסט 2020 הוחלף על ידי תת-אלוף צחי חפץ וסיים את שירותו הצבאי. הולצקן הוא חבר תנועת הביטחוניסטים. הולצקן בעל תואר ראשון במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, בעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשלושה. מדיה וקבצים בנושא סמי הולצקן בוויקישיתוף ועדת ערר שירות קבע גילי כהן, אפשר לישון בשקט, צה"ל הפיק את הלקחים ממלחמת לבנון השנייה, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2013 טקס החלפת מפקד מופת אבי בר כתב ב: "חדשות ישראל בעסקים", סמי הולצקן נבחר לתפקיד יו"ר ארגון חבר, באתר חדשות ישראל בעסקים, ‏2016-08-03 אגודת הידידים של אוניברסיטת חיפה, ברכות לאל"מ סמי הולצקן על המינוי, באתר Facebook, ‏7 באוגוסט 2016 טקס החלפת קצין משאבי האנוש הראשי ורח"ט הנפגעים תא"ל (במיל) סמי הולצקן - הביטחוניסטים, באתר הביטחוניסטים, ‏3 באפריל 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יחסי הפיליפינים–צ'כיה

יחסי הפיליפינים–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת הפיליפינים לבין הרפובליקה הצ'כית. היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1973. הפיליפינים וצ'כיה חתמו על הסכם לשיתוף פעולה בתחומי התרבות, החינוך, המדע והספורט בשנת 2013. סגן ראש הממשלה קארל יוהנס פון שוורצנברג ביקר במנילה וחתם על ההסכם, בעת ביקור חגיגי המציין 40 שנים ליחסים הדו-צדדיים הרשמיים בין המדינות. ב-26 במאי 2014 משרד ההגנה הלאומי הפיליפיני חתם עם הרפובליקה הצ'כית על ברית הגנה הכוללת ועידה משותפת של שתי המדינות. צ'כיה היא המייצאת העשרים וארבעה בגודלה לפיליפינים בעולם והשמינית בגודלה באירופה עם סחר דו-צדדי רשמי בהיקף של 300 מיליון דולר אמריקאי מינואר עד נובמבר בשנת 2011. הפיליפינים מיוצגים בצ'כיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית בפראג, בירת המדינה. הפיליפינים מיוצגים בצ'כיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית בברנו. צ'כיה מיוצגת בפיליפינים בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית במנילה, בירת המדינה. צ'כיה מיוצגת בפיליפינים גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות בערים: סבו סיטי ובדבאו סיטי. שיו מיי צנג, Trade Flows between Czech Republic and East Asia (תיאור המאמר), גרסת PDF מלאה מדיה וקבצים בנושא יחסי הפיליפינים–צ'כיה בוויקישיתוף גלוריה ג'יין ביילון, PHL, Czech pledge more agreements as 40th year of relations nears, עיתון הבאליטה, 22 במרץ 2012. Philippines-Czech Republic relations started with Rizal, Blumentritt friendship - InterAksyon.com. EMBASSY OF THE PHILIPPINES IN PRAGUE, CZECH REPUBLIC CONSULATE GENERAL OF THE PHILIPPINES IN BRNO, CZECH REPUBLIC EMBASSY OF THE CZECH REPUBLIC IN MANILA, PHILIPPINES CONSULATE OF THE CZECH REPUBLIC IN CEBU CITY, PHILIPPINES CONSULATE OF THE CZECH REPUBLIC IN DAVAO CITY, PHILIPPINES
אינבר

אינבר (באנגלית: Invar) היא סגסוגת ניקל-ברזל אשר ידועה בשל מקדם ההתפשטות התרמית הנמוך שלה. מקור השם אינבר הוא במילה האנגלית invariable (בלתי-משתנה) אשר מתייחס לאופן שבו הסגסוגת כמעט ואינה מתכווצת או מתרחבת בעת שינויי טמפרטורה. הסגסוגת הומצאה בשנת 1896 על ידי הפיזיקאי השווייצרי שארל אדואר גיום. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1920 בשל המצאה זו, אשר הייתה בעלת השפעה משמעותית על מכשירים מדעיים מדויקים ועל נורות להט. בדומה לסגסוגות ניקל-ברזל אחרות, גם אינבר היא תמיסה מוצקה; כלומר זו סגסוגת בעלת פאזה יחידה, המורכבת מכ- 36% ניקל ו- 64% ברזל (אחוז משקלי). אינבר היא סגסוגת שימושית כאשר נדרשת יציבות ממדית גבוהה: במכשירי מדידה מדויקים, שעונים, מדי זחילה סייסמית, שסתומי מנועים, ושעונים אנטי-מגנטיים (אנ'). אלינבר (אנ'), סגסוגת בעלת מודול אלסטיות יציב לאורך טווח טמפרטורות קונסטנטן (אנ') ומנגנין (אנ'), סגסוגות בעלות התנגדות חשמלית יציבה לאורך טווח טמפרטורות סיטאל (אנ') וזרודור, חומרים קרמיים בעלי התפשטות תרמית קטנה יחסית מדיה וקבצים בנושא אינבר בוויקישיתוף אינבר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Davis, Joseph R. Alloying: Understanding the Basics. ASM International. pp. 587–589. ISBN 0-87170-744-6. "The Nobel Prize in Physics 1920". nobelprize.org. The Nobel Foundation. נבדק ב-24 בנובמבר 2017. The Nobel Prize in Physics 1920 was awarded to Charles Edouard Guillaume "in recognition of the service he has rendered to precision measurements in Physics by his discovery of anomalies in nickel steel alloys". {{cite web}}: (עזרה) "Material Data Sheet Alloy 36" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2016-06-14. נבדק ב-24 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה)
יאנגשוו

נפת יָאנְגְשְׁװֹ (בסינית: 阳朔县; בפין-יין: Yángshuò xiàn) היא נפה תחת תחום השיפוט של הנציבות העירונית גווילין במחוז האוטונומי גואנגשי שבדרום הרפובליקה העממית של סין הידועה בזכות הנופים המרהיבים שלה. כאחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר והראשונה שנפתחה לתיירות בסין מאז הרפורמה הכלכלית של דנג שיאופינג, היא מושכת תיירים רבים בזכות נופיה הייחודיים. תעשיית התיירות היא מקור ההכנסה העיקרי של כלכלת יאנגשוו. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנפה העירונית מנתה 273,124 תושבים. נכון לשנת 2010, ישנן ביאנגשוו 11 קבוצות אתניות: האן, ג'ואנג, יאו, חווי, מיאו, טיבטים, דונג (אנ'), קוריאנים, טוג'יה, מנצ'ו ובאי. נפת יאנגשוו משתרעת על פני 1,434 קמ"ר בדרום הנציבות העירונית גווילין. בגבולה הצפון-מזרחי נמצא רכס הרי הָאיְיָאנְג. בנפת יאנגשוו שש עיירות ושלוש מועצות: עיירות: יאנגשוו, בּאיְשׁה, פוּלי, שינגפינג, פּוּטאוֹ, גאוֹטְיַאן מועצות: פּוּאי, ג'ינבּאוֹ, יאנגְדי בשנת 2015 התוצר המקומי הגולמי של הנפה כולה היה 10.82 מיליארד יואן סיני. כלכלת יאנגשוו מתבססת בעיקר על תעשיית התיירות הענפה שלה. בשנת 2015 ביקרו ביאנגשוו כ-13 מיליון תיירים, וההכנסה ברוטו מתיירות הייתה כ-10 מיליארד יואן סיני. ליאנגשוו נוף טבעי ייחודי. מהמפורסמים שבנופי יאנגשוו הם הנופים לאורך נהר לי הזורם מכיוון גווילין ועובר דרך עיירת שינגפינג העתיקה. בצפון העיירה שינגפינג ישנו הר מפורסם שנקרא "הר תשעת הסוסים". בעיירה יאנגשוו, בירת הנפה, ישנן מגוון אטרציות: "הרחוב המערבי" (בסינית: 西街, בפין-יין: Xī jiē) הידוע כמוקד משיכה עיקרי לתיירים מערביים, ביתו של הצייר המפורסם Xú Bēihóng, פארק יאנגשוו ועוד. במזרח העיירה נערך מופע גדול בשם "האחות השלישית לבית לְיוֹ" (בסינית: 印象刘三姐, בפין-יין: Yìnxiàng Liú Sānjiě), המופק על ידי המפיק המפורסם Zhāng Yìmóu, שמשתמש בכ-2 ק"מ מנהר לי ובגבעות הקרסטיות סביבו כבמה טבעית, והוצג עד היום בפני מיליוני צופים. התמונה על הצד האחורי של שטר ה-20 יואן צולמה באזור נהר לי ליד העיירה יאנגשוו. גבעת הירח (בסינית: 月亮山, בפין-יין: Yuèliang Shān) ממוקמת בקרבת נהר יוּלוֹנְג ליד הכפר פֵנְגְלוֹאוּ (כ-8 ק"מ מהעיירה יאנגשוו) וקרויה כך משום שעל פסגת הגבעה ישנו סלע גדול בעל קימור טבעי עם חור חצי עגול במרכזו, שבראייה מרחוק מזכיר בצורתו את הירח ומזוויות שונות גם חצי ירח. הגבעה מתנשאת לגובה של כ-230 מטר ובמקום ישנן כ-800 מדרגות המובילות אל פסגת הגבעה, שממנה ישנה תצפית מדהימה על כפרים, שדות אורז, עצים וגבעות כולל העיירה יאנגשוו. ליאנגשוו יש הסכמי ערים תאומות עם הערים הבאות: ארצות הברית מורהד, קנטקי, ארצות הברית (מ־2011) צרפת אנסי-לה-ויו, סבואה עילית, צרפת (מ־2013) ארצות הברית רפיד סיטי, דקוטה הדרומית, ארצות הברית אתר האינטרנט הרשמי של יאנגשוו (בסינית) China: Guăngxī (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
רוזמרי קזאלס

רוזמרי קזאלס (באנגלית: Rosemary "Rosie" Casals;‏ נולדה ב-16 בספטמבר 1948) היא טניסאית עבר אמריקאית. אחת הטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-70, דורגה במקום השלישי בעולם בשנת 1970. היא זכתה ב-12 תוארי גראנד סלאם, מהן 9 זכיות בזוגות נשים ו-3 זכיות בזוגות מעורבים. רוזמרי קזאלס נולדה בסן פרנסיסקו למשפחת מהגרים ענייה מאל סלוודור. כאשר היא הייתה בת שנה, משפחתה החליטה שלא יכולה לעמוד בהוצאות הכספיות והעבירה אותה ואת האחותה הגדולה לקרובי משפחה שגידלו אותן. היא התחילה לשחק טניס בהיותה ילדה, כאשר כבר בגיל התבגרות רצתה לשחק נגד טניסאיות שבוגרות ממנה. לצד בילי ג'ין קינג היא הייתה בין הטניסאיות הבולטות שלחמו לשוויון נשים בטניס העולמי. במסגרת טורנירי גראנד סלאם ליחידים היא השתתפה בשתי משחקי גמר אך לא הצליחה לנצח. במסגרת טורנירי גראנד סלאם לזוגות נשים היא השתתפה ב-21 משחקי גמר וניצחה 9 פעמים (מהם 7 עם בילי ג'ין קינג. במסגרת טורנירי גראנד סלאם לזוגות מעורבים היא השתתפה ב-6 משחקי גמר וניצחה 3 פעמים (מהם 2 עם איליה נסטסה). היא הייתה שותפה לזכיית נבחרת גביע הפדרציה של ארצות הברית 7 פעמים. לאחר הפרישה היא עסקה בניהול וקידום תחרויות טניס למבוגרים. בסרט "קרב המינים" נעשה שימוש בדמותה כטניסאית, כשמגלמת אותה השחקנית נטלי מוראלס. הערה: בשנת 1977 אליפות אוסטרליה הפתוחה נערכה פעמיים. מדיה וקבצים בנושא רוזמרי קזאלס בוויקישיתוף רוזמרי קזאלס, באתר ה-WTA רוזמרי קזאלס, באתר ה-ITF רוזמרי קזאלס, באתר גביע הפדרציה רוזמרי קזאלס, באתר היכל התהילה של הטניס
בלהה

בִּלְהָה, דמות מקראית, הייתה אמם של דן ונפתלי, שפחתה של רחל ואשתו השלישית של יעקב. לעיתים מכונה גם פילגש יעקב. כאשר יעקב התחתן עם רחל, נתן לבן לרחל את בלהה שפחתו כמתנה. חז"ל אומרים שבלהה הייתה בתו של לבן שנולדה לשפחתו, ובעצם הייתה אחותה של רחל מצד האב. כשראתה רחל שהיא עקרה, נתנה את שפחתה בלהה ליעקב על מנת שתלד לו ילדים, אשר ייחשבו במובן מסוים כילדיה של רחל. נוהג זה היה רווח בעמי המזרח באותה התקופה וכן נהגה שרה בנותנה את הגר לאברהם (ספר בראשית, פרק ט"ז). מעשה זה של רחל היה חלק מהמאבק בין רחל ללאה על הולדת בנים ליעקב. הילדים שנולדו לבלהה ויעקב הם דן ונפתלי. בניגוד לתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ט"ז, עמוד ב', המונה את ארבע האמהות, כאשר התורה מסכמת את מניין השבטים היא מונה את בלהה וזלפה כחלק מהאמהות (בראשית לה, כב-כו), ואף חז"ל מציינים במספר מקורות שיש שש אמהות ומונים את בלהה וזלפה בתוכן (כך לדוגמה במדרש שיר השירים רבה: "שש עגלות צב... ו' כנגד ו' אמהות- שרה רבקה רחל לאה זלפה בלהה", שם, פרשה ו). ערך מורחב – מעשה ראובן ובלהה בבראשית ל"ה מסופר כי לאחר מות רחל, ראובן, בכורו של יעקב, שכב עם בלהה: ”וַיֵּלֶךְ רְאוּבֵן וַיִּשְׁכַּב אֶת-בִּלְהָה פִּילֶגֶשׁ אָבִיו, וַיִּשְׁמַע יִשְׂרָאֵל” (בראשית, ל"ה, כ"ב). במסכת שבת מובאת דעתו של ר' שמואל בר נחמני כי אין מדובר במשכב ממש אלא ”מלמד שבלבל מצעו של אביו, ומעלה עליו הכתוב כאילו שכב עמה”. הוא מסביר שראובן קינא לאמו לאה, כאשר לאחר מות רחל העדיף יעקב את בלהה על פני לאה ולכן החליף את מיטותיהן. במספר מקומות נוספים בחז"ל (זוהר, פסיקתא רבא, תרגום יונתן) מוצגת בלהה כאשתו של יעקב לאחר מותן של רחל ולאה. כך גם חלומו של יוסף על השמש, הירח והכוכבים המשתחווים לו מפורש כמכוון לבלהה אשר גידלה את יוסף במקום אמו. על פי מסורת אחת, בלהה וזלפה, ביחד עם צפורה אשת משה, יוכבד בת לוי ואלישבע בת עמינדב אשת אהרן קבורות בקבר האמהות בצפון טבריה. על פי ספר היובלים, בלהה מתה ביום הכיפורים ונקברה עם דינה סמוך לקבר רחל. עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה שלוי, אליס, האמהות האחרות . בתוך רביצקי, רות, (עורכת). נשים ישראליות כותבות על נשות ספר בראשית .תל אביב: למשכל, 2008. עמ' 263–266. אילת, נגב, אמהות פונדקאיות, בתוך רביצקי, רות, (עורכת). נשים ישראליות כותבות על נשות ספר בראשית .תל אביב: למשכל, 2008 עמ' 266–274. זקוביץ יאיר ושנאן, אביגדור, לא כך כתוב בתנ"ך בתוך חלק רביעי - פרק כ"ז 'כיצד הגיב יעקב על מעשה ראובן בבלהה?'. תל אביב: למשכל, 2004.עמ' 219–222. רחל, רייך, האשה אשר נתת עמדי - נשים כעילה לסכסוך ולמלחמה במקרא, הילל בן חיים -הקיבוץ המאוחד, 2005, עמ' 78–82. חיים חיון, ותצא דינה:קריאה בסיפור המקראי ועיון בזיקותיו, ירושלים: הוצאת מאגנס, 2011. בתוך פרק שני מעשה דינה וסיפורי יעקב עמ' 66–69. ליאורה רביד, התנ"ך היה באמת. תל אביב: ידיעות ספרים, 2009. עמ' 268–272. מדיה וקבצים בנושא בלהה בוויקישיתוף בלהה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח בלהה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) בלהה במדרש ובאגדה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) ליאור טל, האמהות השקופות שלנו, בבלוג "מה למעלה מה למטה"
חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה

חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה, הדוכס הראשון של פרימו דה ריברה, המרקיז השלישי של אסטיה (24 באפריל 1903 - 20 בנובמבר 1936) היה עורך דין, סופר ופוליטיקאי ספרדי שייסד את המפלגה הפשיסטית הפלנחה הספרדית. הוא הוצא להורג ב-1936 על ידי הרפובליקה הספרדית השנייה במהלך מלחמת האזרחים בספרד. חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה נולד ב-24 באפריל 1903 במדריד והיה בנו הבכור של מיגל פרימו דה ריברה, ראש הממשלה והדיקטטור במונרכיה של אלפונסו השלושה עשר. מאביו ירש את התואר מרקיז אסטיה (שבנווארה). הוא מעולם לא נישא. אמו נפטרה כאשר היה בן חמש, והוא גדל אצל דודתו מצד אביו. הוא רכש השכלה באופן פרטי בבית, ולמד אנגלית וצרפתית. באוניברסיטה לא השתתף בשיעורים בשנתו הראשונה ללימודים. את חופשות הקיץ בילה פרימו דה ריברה באחוזה של דודו, שם התאמן ברכיבה על סוסים ובציד. בשנת 1917 החל פרימו דה ריברה ללמוד תואר במשפטים באוניברסיטת מדריד. הוא נבחר למועצת הסטודנטים של תלמידי משפטים ב-1919. הוא עזר בארגון של איגוד הסטודנטים שם, Federación Universitaria Escolar, שהתנגד למדיניות ההשכלה הגבוהה של אביו. ב-1922 השלים את התואר הראשון. לאחר /שסיים את לימודיו בחר באפשרות של "שנת התנדבות" לשירות צבאי. הוא שירת ברגימנט פרשים שהוצב בברצלונה. ב-1925 היה לעורך דין רשום ופתח משרד במדריד. ב-1931 הקים את "Agrupación al Servicio de la República" (האספה בשירות הרפובליקה). ב-1932 הוא נעצר לזמן קצר בעקבות השתתפותו בניסיון הפיכה של הגנרל חוסה סנחורחו. ב-29 באוקטובר 1933 הקים פרימו דה ריברה את הפלנחה הספרדית (Falange Española), מפלגה לאומנית ששאבה השראה מהפשיזם. אספת ההקמה של המפלגה התקיימה בטיטרו דה לה קומדיה במדריד, ובמהלכה ביקר את הדמוקרטיה הליברלית. בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-19 בנובמבר היה מועמד שרץ תחת ארגון גג של "Unión Agraria y Ciudadana". הוא נבחר לפרלמנט כנציג קדיס. ב-11 בפברואר 1934 התאחדו הפלנחות עם התנועה של רמירו לדסמה Juntas de Ofensiva Nacional-Sindicalista, כשאת התנועה המאוחדת בשם Falange Española de las JONS הוביל פרימו דה ריברה. באישורו תקפו הפלנחות חנויות SEPU שהיו בבעלות יהודית ב-1935. יחד עם אנשי ימין נוספים האמין פרימו דה ריברה שאלימות היא לגיטימית נגד הרפובליקה שנתפסה כמושפעת מיהודים ומבונים חופשיים. בבחירות הכלליות ב-16 בפברואר 1936, זכתה מפלגתו ל-0.7% בלבד מהקולות, ולשלטון עלתה "החזית העממית" שכללה איחוד של כל מפלגות השמאל הספרדי. בעקבות חוסר היציבות השלטונית הצטרפו חברים רבים למפלגתו, וביולי היו במפלגתו יותר מ-40,000 חברים. ב-14 במרץ 1936 הוא נעצר במדריד והואשם בהחזקה בלתי חוקית של נשק. לאחר תשעה שבועות הועבר לבית כלא באליקנטה. האבטחה בבית כלא זה הייתה רופפת, ופרימו דה ריברה הצליח לתקשר עם מורדים לאומנים. כאשר מונה מנהל חדש לבית הכלא, נעשה חיפוש בתאו, ולאחר שנמצאו שם כלי נשק ותחמושת הוא הועבר לתא בידוד. ב-3 באוקטובר הוא הואשם במרד נגד הרפובליקה והתקוממות צבאית. במשפטו הוא הגן על עצמו, ונמצא אשם ונידון למוות. ב-20 בנובמבר הוא הוצא להורג. ב-1959 הוא נקבר מחדש באנדרטת עמק הנופלים. חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה – נאום ייסוד הפלנחה הספרדית (מספרדית: מענדל זאיאנץ), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך יא', 2019. מדיה וקבצים בנושא חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה בוויקישיתוף חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה, באתר "Find a Grave" (באנגלית) חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חוסה אנטוניו פרימו דה ריברה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
מרי פופינס (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מרי פופינס (דמות) – דמות בדיונית שיצרה הסופרת פמלה לינדן טרוורס מרי פופינס (ספר) – ספר משנת 1934 מאת פמלה לינדן טרוורס מרי פופינס (סרט) – סרט קולנוע משנת 1964 בכיכובה של ג'ולי אנדרוז מרי פופינס (פסקול) – פסקול הסרט "מרי פופינס" מרי פופינס (מחזמר) – מחזמר בריטי משנת 2004 מרי פופינס (שיר) – שיר מתוך המחזמר "Love Birds" משנת 2015 מאת רוברט ג'יי שרמן מרי פופינס חוזרת – סרט קולנוע מוזיקלי קומי-דרמטי משנת 2018
TV3 (לטביה)

TV3 (לטביה) הוא ערוץ טלוויזיה לטבי המיועד לדוברי לטבית. הערוץ נמצא בבעלות Modern Times Group, קבוצת מדיה שוודית, המחזיקה גם בערוצים נוספים בלטביה: Kanāls 2, TV6, TV5, ו-+3. הערוץ הושק ב-1998, אך לא קיבל רישיון שידור יבשתי עד שנת 2001. המתחרה העיקרי של הערוץ הוא ערוץ LNT. הערוץ הוא יורשו של ערוץ הטלוויזיה לשעבר ערוץ 31. הערוץ משדר בעיקר תוכניות רכש, סדרות טלוויזיה, אקטואליה, ועוד. ב-2012 שקלה הנהלת הערוץ להתחיל לשדר בתשלום נוסף לצופה, אך שינתה את דעתה בהמשך. על פי נתוני קנטאר מדיה, שמודדת את נתוני הצפייה בלטביה, בחודש אוקטובר 2017 היה הערוץ הנצפה ביותר בשוודיה, עם נתח צפייה ממוצע של 11.4%, לעומת 12.2% בחודש ספטמבר אותה שנה. CSI CSI: מיאמי CSI: ניו יורק בונז קאסל שקר לי חדשות TV3 (בלטבית: TV3 Ziņas) בלי טאבו שום דבר אישי טוב בחורים אמיתיים אני אוהב אותך, לטביה! ארוחת ערב כמעט מושלמת Viasat TV3 (אסטוניה) TV3 (שוודיה) מדיה וקבצים בנושא TV3 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TV3 TV3, ברשת החברתית פייסבוק Viasat לטביה צפייה בטלוויזיה בחודש אוקטובר, באתר KANTAR TNS
יחסי דרום אפריקה – לסוטו

יחסי דרום אפריקה–לסוטו הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת דרום אפריקה לבין ממלכת לסוֹטוֹ. לסוטו מוקפת מכל צדדיה בדרום אפריקה, ותלויה בדרום אפריקה ברוב ענייניה הכלכליים, ומדיניות החוץ שלה תואמת לעיתים לזו של פרטוריה. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי, באיגוד המכס בדרום אפריקה ובקהילת הפיתוח של דרום אפריקה. לדרום אפריקה נציגות עליונה במסרו, בירת לסוטו והנציג שלה שם הוא רב ה. מ. מג'יק. ללסוטו קונסוליה ביוהנסבורג, והקונסול שלה שם הוא מופחט סיקאמאנה. האזור המכונה לסוטו מוקף לחלוטין בדרום אפריקה. לסוטו (בעבר באזוטולנד, תחת חסות בריטית) סופחה למושבת קייפ ב-1871, אך נפרדה ממנה (כמושבת כתר) ב-1884. כאשר האיחוד של דרום אפריקה נוסד ב-1910, היו ניסיונות של בריטניה לכלול את לסוטו באיחוד. ממשלת דרום אפריקה לחצה על בריטניה על שילוב האזור לשטחה. עם זאת, באוקטובר 1966 קיבלה הממלכה עצמאות מלאה. למרות העצמאות הפורמלית, הממשלה בדרום אפריקה מילאה תפקיד מרכזי בעניינים הכלכליים והפוליטיים של השכן, כולל תמיכה בממשלת לסוטו, ראש ממשלת ליאבוואה ג'ונתן. ב-1986, דרום אפריקה תמכה בהפיכה בלסוטו שהביאה את ג'סטין לח'ניה לשלטון. בתורו גירשה ממשלת לח'ניה את חברי הקונגרס הלאומי של אפריקה וכן טכנאים מצפון קוריאה, והדבר הוביל ליחסים טובים יותר בין שתי המדינות. בספטמבר 1998, דרום אפריקה הובילה התערבות צבאית בלסוטו בשם SADC, לאחר פרעות שלאחר הבחירות ושמועות על הפיכה אפשרית. כוחות SADC נסוגו מלסוטו בחודש מאי של השנה הבאה. בדרום אפריקה נערכו בחירות דמוקרטיות ראשונות בשנת 1994, כאשר השתתפו בהן לראשונה אזרחי דרום אפריקה השחורים. מאז, השפעתה של דרום אפריקה על לסוטו גדלה. היא מעורבת בפרויקט המים של הר לסוטו, אספקת מים מתמשכת ופרויקט כוח הידרו. בחודש אוגוסט 2010, נשיא דרום אפריקה, ג'ייקוב זומה, הוביל קבוצה של משקיעים ופוליטיקאים ללסוטו, שם דנו בשיתוף פעולה בין שתי המדינות ובהתפתחויות פוליטיות אזוריות. בשל היחסים הכלכליים והגאוגרפיים של לסוטו עם דרום אפריקה, פעלו כמה פעילים בלסוטו למען סיפוח המדינה לדרום אפריקה. לסוטו (אז באזוטולנד, תחת חסות בריטית) סופחה למושבת קייפ ב־1871, אך שוב הופרדה ב־1884. כאשר האיחוד של דרום אפריקה נוסד ב־1910, היו מהלכים של בריטניה לכלול את לסוטו באיחוד, אבל אלה נדחו בידי העם. בשנת 2010 פתח באיגוד המקצועי, ויאני טיהאלי, עתירה התומכת בסיפוח: "יש לנו 30 אלף חתימות, לסוטו לא רק סמויה – דרום אפריקה נעולה, היינו שמורת עבודה לאפרטהייד בדרום אפריקה, אין לנו שום סיבה להתקיים עוד כאומה עם מטבע וצבא משלה". נטאטה מניני, מנהל ארגון צדקה, ציין את מגפת האיידס כסיבה לכך שלסוטו לא תוכל עוד לשרוד כמדינה עצמאית: "לסוטו נלחמת על הישרדות, יש לנו אוכלוסייה של כ־1.9 מיליון, אבל אולי יש כ־400,000 יתומים לאיידס בקרבנו, תוחלת החיים הממוצעת ירדה לגיל 34. אנחנו נואשים". גבול דרום אפריקה–לסוטו Subsystemic Unipolarities?, סקוני לואיס, 2017 היחסים עם מדינות אפריקה אלכס דובאל סמית', אזרחי לסוטו מתחננים שדרום אפריקה תספח את מדינתם הסוערת, באתר הגרדיאן, ‏06-06-2010 (באנגלית)
DSploit

דיספלויט (באנגלית: dSploit) היא אפליקציית מובייל לבדיקת חדירות ופגיעויות. היישום זמין עבור מערכות ההפעלה אנדרואיד (Android) ואינו תומך במחשבים ביתיים. האפליקציה פותחה על ידי סימון מרגריטלי (Simone Margaritelli) ומופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: סורק פגיעויות, סורק הפורטים, רחרחן מנות, זיוף חבילות מידע, מפצח הסיסמאות, כלי לביצוע התקפות אדם בתווך, הסנפת סיסמאות, הזרקות סקריפטים ועוד. בתאריך 3 בנובמבר 2014, מוזגה עם היישום זאנטי - zANTI של חברת זימפריום (Zimperium). כדי להתקין את היישום נדרש לבצע פעולת רוט כדי לאפשר לתוכניות שבו לרוץ מתיקיית השורש, להתגבר על מגבלות התוכנה ולבצע פעולות עם הרשאות על. רחרחן התקפת אדם בתווך סורק פגיעות קאלי לינוקס Wireshark Nmap Metasploit אתר האינטרנט הרשמי של DSploit העמוד הרשמי של מפתח האפליקציה באתר Github (באנגלית) כיצד להגן על עצמך מפני dSploit (באנגלית) האתר הרשמי דרך אתר web.archive.org (באנגלית)
דרלין הארד

דרלין הארד (באנגלית: Darlene Hard;‏ 6 בינואר 1936 – 2 בדצמבר 2021) הייתה טניסאית אמריקאית. אחת הטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-60, דורגה במקום השני בעולם בשנת 1957. היא זכתה ב-19 תוארי גראנד סלאם, מהן 2 זכיות ביחידות, 12 זכיות בזוגות נשים ו-9 בזוגות מעורבים. דרלין הארד גדלה במונטבלו בפרברי לוס אנג'לס. היא התחילה ללמוד רפואה, אך מכיוון שכבר בגיל 18 הגיעה לרבע גמר של אליפות ארצות הברית הפתוחה היא עזבה את הלימודים. במסגרת טורנירי גראנד סלאם היא השתתפה ב-18 משחקי גמר בתחרויות לזוגות נשים וזכתה ב-13 תארים עם פרטנריות שונות. כאשר היא חזרה לטניס לאחר הפסקה של מספר שנים, בשנת 1969 היא זכתה באליפות ארצות הברית הפתוחה ביחד עם פרנסואז דיר. היא פרשה כבר בשנת 1964 והחלה לאמן. כפי שהיא ציינה, עבור שבעה ניצחונות באליפות וימבלדון היא קיבלה 200 $, סכום זהה למה שהיא קיבלה עבור יום אימון. עם תחילת "העידן החדש" בשנת 1968 היא חזרה לתחרויות טניס, אך לזמן קצר בלבד. נפטרה ב-2 בדצמבר 2021. מדיה וקבצים בנושא דרלין הארד בוויקישיתוף דרלין הארד, באתר ה-WTA דרלין הארד, באתר ה-ITF דרלין הארד, באתר גביע הפדרציה דרלין הארד, באתר היכל התהילה של הטניס
טררה

טררה (בצרפתית: Tarrare;‏ 1772–1798) היה צרפתי שחי במאה ה-18 והתפרסם בתאבונו הבלתי נלאה. טררה נולד בליון שבצרפת. מילדותו נהג לצרוך כמויות גדולות של מזון ובגיל 17 כבר נהג לאכול מדי יום בשר במשקל גופו (כ-45 ק"ג). מכיוון שמשפחתו לא יכלה לתת מענה לצרכיו, הוא עזב את ביתו בנעוריו והצטרף לחבורת פושעים ולמשתתפים במופעי רחוב ושוליים. בחלקו במופע הוא נהג להדגים אכילה של כמויות מזון גדולות וכן בליעה של חפצים שונים. אף על פי כן היה מראהו ומשקלו בגדר הממוצע. עם פרוץ המהפכה הצרפתית ב-1789 הצטרף לצבא המהפכה הצרפתי, הוא נהג לסייע לחבריו בביצוע מטלות שונות בתמורה למנות המזון שלהם. תאבונו לא ידע שובע והוא אכל חתולים, גורי כלבים, נחשים, לטאות, צלופחים, כולם בשלמותם ובעודם בחיים. טררה סבל מתשישות ואושפז בבית חולים צבאי בו נערכו בו ניסויים, הוא עמד באתגר שהוצב לו ואכל ארוחה המיועדת ל-15 איש. הגנרל אלכסנדר דה בוהרנה מינה אותו לרץ בצבאו, מתוך כוונה שיבלע בשלמותה קופסת עץ ובתוכה מסמכים צבאים, יעבור את קווי האויב וישלוף אותם. משימתו הראשונה הייתה העברת מסרים לקולונל צרפתי שנכלא בסמוך לנוישטאדט אן דר ויינשטראסה. דה בוהרנה החליט שתהיה זו משימת מבחן, והמסר לקולונל היה רק לאשר את קבלתו, טררה סיפר כי מדובר במסמכים סודיים חשובים מאין כמותם שאל להם ליפול בידי האויב. טררה נתפס בידי הכוחות הפרוסיים באזור לנדאו וספג עינויים קשיים. לאחר הכישלון ביקש טררה להשתחרר מהשירות הצבאי ולהיגמל מאכילת היתר, טיפולים בלאודנום, טבק וחומץ לא הועילו. הוא נהג להתחמק מבית החולים בו אושפז ולצרוך חלקי פנים שנזרקו ליד קצביות. במקרים אחרים התגנב לבית המרקחת של בית החולים ואכל תחבושות, ולחדר המתים שם אכל מהגופות. במהלך שהותו נעלם אחד התינוקות המאושפזים, החשד נפל על טררה והוא גורש על ידי צוות בית החולים. ארבע שנים אחר כך, ב-1798, אושפז בבית חולים בורסאי לאחר שהתלונן על חולשה מבליעת מזלג מזהב. בבית החולים אבחנו אצלו סימנים של שחפת. חודש לאחר מכן מת משלשול אקסודטיבי עז. בנתיחה לאחר המוות התגלה כי כיס המרה והכבד שלו היו גדולים במיוחד, ובטנו הייתה מלאה במוגלה ובכיבים. מדענים סבורים שטררה סבל מפוליפגיה, ייתכן בשל יתר פעילות של בלוטת התריס או בשל גידול באמיגדלה או בהיפותלמוס. פוליפגיה מדיה וקבצים בנושא טררה בוויקישיתוף The bizarre story of the 18th-century Frenchman who ate a quarter of a cow daily and never gained weight, אתר Quartz המרגל שאכל אותי בפודקאסט מינהר הזמן, כאן תאגיד השידור הישראלי טררה, האדם הרעב ביותר בהיסטוריה Sam O'Nella Academy ביוטיוב (באנגלית)
ייחוד (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ייחוד (לשון) – תופעה תחבירית שבה חלק מהמשפט מוצא ממקומו הטבעי אל קדמת המשפט, לשם הטעמה. ייחוד השם – מצווה להאמין באל אחד ויחיד, בלי שום שיתוף כלל. מצווה זו היא מאבני היסוד של היהדות, והיא אחד משלושה עשר עיקרי האמונה שמנה הרמב"ם לשם ייחוד – תפילה קצרה שיש נוהגים לאומרה לפני קיום מצוות שיר הייחוד – פיוט העוסק בעיקרי האמונה היהודית בחרוזים, ומכיל תארים ושבחים רבים לקב"ה מושגים ביהדות הקשורים ליחס בין איש לאישה איסור ייחוד – איסור בהלכה היהודית, לפיו אסור לגבר ואישה לשהות יחד במקום מבודד או סגור, אלא אם כן הם נשואים זה לזה או קרובי משפחה מדרגה ראשונה חדר ייחוד – נוהג בנישואים הלכתיים לפיו חתן והכלה שוהים לבדם במקום מסוים לאחר החופה וקידושין
יחסי טוגו – קוריאה הצפונית

יחסי טוגו–קוריאה הצפונית הם היחסים בין רפובליקת טוגו לבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה בעבר ובהווה. בתקופת שלטונו של הגנרל ניאסנגבה איאדמה, אביו של הנשיא הנוכחי פור ניאסנגבה, שמרה טוגו על יחסים הדוקים עם קוריאה הצפונית, על אף האידאולוגיה הפרו-מערבית והימנית של ממשלת טוגו. ב-1974 ביקר איידמה בפיונגיאנג, שם נפגש עם קים איל-סונג. ב -17 בספטמבר 1974 ניתקה טוגו את היחסים עם דרום קוריאה וגירשה את אנשי צוות השגרירות של דרום קוריאה מטוגו. במהלך המלחמה הקרה סיפקה צפון קוריאה סיוע משמעותי לממשלת טוגו. גם צבא טוגו קיבל הכשרה מקבוצות של יועצים צבאיים צפון קוריאניים שנשלחו למדינה. למדינות אין שגרירויות אחת אצל השנייה, על אף שלקוריאה הצפונית הייתה פעם שגרירות בלומה, בירת טוגו. B.K. Gills, Korea versus Korea: A Case of Contested Legitimacy, Routledge, 1996