חיל החלל הרוסי

חיל החלל הרוסי (ברוסית: Космические войска России, תרגום מילולי: כוחות החלל של רוסיה) הוא החיל האחראי על פעילות החלל הצבאית של רוסיה. החיל הוקם לראשונה ב-10 באוגוסט 1992, בעקבות התפרקות הכוחות המזוינים של ברית המועצות. ב-1997 שולב החיל בתוך חיל הטילים האסטרטגיים, אך ב-1 ביוני 2001, זכה מחדש לעצמאותו כזרוע נפרדת בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, כחלק מרפורמה צבאית אותה הוביל שר ההגנה סרגיי איוואנוב. מהלך זה נועד לחזק את מעמדם של כוחות החלל הצבאיים הרוסיים, ולהשוותם לשאר זרועות הכוחות המזוינים, כגון חיל היבשה, חיל האוויר וחיל הים. ב-1 בדצמבר 2011, במסגרת הרפורמה הצבאית ברוסיה, חיל החלל הרוסי פורק ואוחד עם חיל הגנת האוויר והחלל של רוסיה שהוקם כדי לאחד את חיל האוויר הרוסי עם חיל החלל הרוסי שהוקם מחדש כזרוע מבצעית ב-1 באוגוסט 2015 במסגרת כוחות האוויר והחלל של רוסיה. חיל החלל הרוסי אחראי על שני בסיסי שיגור צבאיים לחלל - קוסמודרום סבובודני (שנסגר בינתיים) וקוסמודרום פלסצק. כמו כן הוא שותף להפעלת בסיסי החלל המרכזיים של רוסיה, בייקונור, הממוקם בקזחסטן וקוסמודרום ווסטוצ'ני. בין תפקידיו של חיל החלל הרוסי ניתן לציין: הפעלת מערך התרעה מפני התקפת טילים בליסטיים על רוסיה הפעלת מערכי הגנה נגד טילים בליסטיים שליטה ובקרה על נכסי החלל הרוסיים השונים (לוויינים וחלליות) ברשות החיל כ־100 חלליות מהם 40 יועדו לצורכי צבא בלבד. סוכנות החלל הצבאית הוקמה לראשונה בשטחי ברית המועצות בשנת 1955, כאשר ממשלת ברית המועצות החליטה לבנות אתר מחקר, שלימים התפרסם בעולם כקוסמודרום בייקונור, הגוף שהוקם הוכפף למשרד ההגנה הסובייטי. בשנת 1957, לקראת השקת הספוטניק הוקם פיקוד שליטה ובקרה ומינהל בקרת החלל (כיום - המרכז הניסויי העיקרי לבקרת אמצעי החלל על שם טיטוב, Главный испытательный центр испытаний и управления космическими средствами имени Г. С. Титова). באותה שנה בעיר מירני במחוז ארכנגלסק החלה בנייתו של בסיס צבאי, המיועד לשיגורי טילים בליסטיים בין יבשתיים (טילים מונחים), מדגם R-7 ואחרים - בסיס שהפך לקוסמודרום פלסצק. ב-4 באוקטובר 1957 שוגר הלוויין המלאכותי הראשון, "PS-1", וב-12 באפריל 1961 בוצעה הטיסה הראשונה המאוישת של החללית "ווסטוק" עם הקוסמונאוט יורי גגארין בסיפונהּ. מאז, כל התוכניות המקומיות והבינלאומיות לשיגורי חלל בוצעו בהשתתפות ישירה של יחידות צבאיות. בשנת 1964, על מנת לרכז את פעולות החלל בייצור רכיב חלל חדשים, כמו גם בנושאים תפעוליים של רכב החלל הוקם המינהל המרכזי לאמצעי החלל (Центральное управление космических средств). בשנת 1970 אורגן מחדש כמינהל ראשי (Главное управление космических средств) הכפוף לחיל הטילים האסטרטגיים. עד שנת 1981, המרכז היה אחראי לפיתוח ויישום של מערכות השיגור לחלל. בשנות ה-70 המאוחרות הופיעו סימנים להתדרדרות בתפקוד חילות השיגור השונים ובנסיבות אלה, משרד ההגנה של ברית המועצות החליט בשנת 1981 על הכפפת המינהל הראשי לאמצעי החלל ישירות למטכ"ל. בשנת 1986 המינהל הפך המינהל לשליטה באמצעי החלל (Управление начальника космических средств). בשנת 1992 הוא הפך לכוחות החלל צבאיים (Военно-космические силы), שהיה לחלק ממפעילי אתר השיגור בייקונור, פלסצק וסבובודני (1996), הכוחות היו אחראים גם על המרכז העיקרי לפיקוד ובקרה של רכיבי חלל ע"ש טיטוב, הממוקם 40 קילומטרים מזרחית למוסקבה - בגוליצינו-2 (הידוע גם בשם אובייקט 413 או קראסנוזנאמנסק). יחידות של כוחות החלל היו גם באולנגורסק ובכפר לחטוצי במחוז לנינגרד. בשנת 1997, הכוחות היו לחלק מחיל הטילים האסטרטגיים של רוסיה. בהתחשב בתפקיד הגדל והולך של מערכות החלל במערכת הביטחונית הצבאית והשפעתן על הביטחון הלאומי של רוסיה, ההנהגה הפוליטית והמדינית של רוסיה החליטה בשנת 2001 להקים על בסיס כוחות החלל הצבאיים, עוצבות ויחידות ולהכפיפן לזרוע עצמאית — חיל החלל הרוסי. על חיל החלל הוטל לפעול לשיתוף פעולה הדוק בין מפעלי תעשיית החלל הרוסית, תוך הבטחת הייצור והפיתוח של התעשייה הרוסית בנושא החלל. בדצמבר 2011 החיל הוכפף לחיל הגנת האוויר והחלל של רוסיה, שמפעיל במקומו את תעשיית החלל הצבאית וטילי ההגנה הבליסטיים עד להקמת חיל החלל מחדש באוגוסט 2015. בהיותו חלק מחיל הגנת האוויר והחלל, החיל נשא את השם פיקוד החלל (Космическое командование), החל מ-1 בדצמבר 2011 ועד להקמת חיל החלל מחדש באוגוסט 2015. פיקוד חיל החלל (Командование Космических войск) הארמייה ה-15 של כוחות האוויר והחלל למטרות מיוחדות (15-я армия воздушно-космических сил особого назначения) המרכז הניסויי הראשי וניהול רכיבי חלל על שם טיטוב (Главный испытательный центр испытаний и управления космическими средствами имени Г. С. Титова) המרכז להתרעה מפני תקיפות טילים (Главный центр предупреждения о ракетном нападении) המרכז הראשי למודיעין מרחב החלל (Главный центр разведки космической обстановки) נמל החלל הניסויי הממלכתי "פלסצק" יחידות מעקב ובקרה אחר חלליות ולוויינים בסיס קורה - תחנת מחקר מדעית נפרדת תחמושת החיל מפעיל גם את אקדמיית החלל הצבאית ע"ש מוז'אייסקי, האקדמיה הצבאית להגנת האוויר והחלל ע"ש ז'וקוב ואת המכון המרכזי למחקר מדעי וטכנולוגיות חלל. תוכנית החלל הצבאית של ברית המועצות נוהלה על ידי: קרים קרימוב (1964—1965) אנדריי קאראס (1965—1979) אלכסנדר מקסימוב (1979—1989) ולדימיר איוואנוב (1989—1992) שיגור הטיל "סויוז-2.1В מקוסמודרום פלסצק. 10 ביולי 2019. מסמלי החיל תג היחידה של חיל החלל הרוסי סמל דגל קציני חיל החלל הרוסי עם האסטרונאוט האמריקאי ג'פרי ויליאמס עם נחיתת סויוז TMA-8 ב-29 בספטמבר 2006. חיל הגנת האוויר והחלל של רוסיה כוח החלל של ארצות הברית פיקוד מבצעי החלל פיקוד מערכות החלל מדיה וקבצים בנושא חיל החלל הרוסי בוויקישיתוף הדף הרשמי באתר משרד ההגנה הרוסי (ברוסית) חיל החלל הרוסי באתר Global Security