laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
1922 בארצות הברית

1922 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 146 שנה מיום היווסדה. הנשיא: וורן הרדינג (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: קלווין קולידג' (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 1 בפברואר – השחקן אמריקני ויליאם דזמונד טיילור נרצח. 6 בפברואר – נחתמת אמנת וושינגטון, המטילה הגבלות על גודלי אניות המערכה של ציי המעצמות הימיות באותה תקופה 8 בפברואר – נשיא ארצות הברית וורן הרדינג מציג את הרדיו הראשון בבית הלבן. 5 במאי – בניית היאנקי סטדיום מתחילה ברובע הברונקס. 12 במאי – מטאוריט במשקל 20 טון מתרסק ליד העיירה בלקסטון שבווירג'יניה. 30 במאי – נחנכת אנדרטת לינקולן בוושינגטון. 14 ביוני – הנאום הראשון של נשיא ארצות הברית וורן הרדינג אשר משודר ברדיו. 21 בנובמבר – רבקה פלטון הופכת לאישה הראשונה שמכהנת כסנאטורית. 21 בינואר – טלי סוואלס, שחקן אמריקאי (נפטר ב-1994) 12 במרץ – ג'ק קרואק, סופר אמריקאי (נפטר ב-1969) 22 באפריל – צ'ארלס מינגוס, מוזיקאי ג'אז בסיסט אמריקאי (מת ב- 1979) 10 ביוני – ג'ודי גרלנד, שחקנית וזמרת אמריקאית (נפטרה ב-1969) 18 באוגוסט – שלי וינטרס, שחקנית קולנוע אמריקאית (נפטרה ב-2006) 27 בספטמבר – ארתור פן, במאי ומפיק סרטים אמריקאי (נפטר ב-2010) 14 בדצמבר – איזדור יכמן, חייל אמריקאי יהודי, עוטר במדליית הכבוד (נהרג ב-1945) 24 בדצמבר – אווה גרדנר, שחקנית קולנוע אמריקאית (נפטרה ב-1990) 28 בדצמבר – סטן לי, יוצר קומיקס אמריקאי פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 27 בינואר – נלי בליי, עיתונאית אמריקאית (נולדה ב-1864) 1 בפברואר – ויליאם דזמונד טיילור, שחקן אמריקני (נולד ב-1872) 2 באוגוסט – אלכסנדר גרהם בל, מדען, מהנדס וממציא ממוצא סקוטי אשר התאזרח בקנדה ובארצות הברית. ממציאי הטלפון ומייסד חברת הטלפונים "בל" (נולד ב-1847) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רפי קישון

רפאל (רפי) קישון (נולד ב-14 בפברואר 1957) הוא וטרינר, סופר, מרצה, פעיל במפלגת הירוקים ואיש תקשורת ישראלי. בנו של הסופר אפרים קישון. רפי הוא בנם הבכור של אפרים קישון וחווה, מיקרוביולוגית ומנהלת מעבדה. גדל ברמת גן, למד בתיכון בליך, ושירת בצה"ל בחיל המודיעין. בילדותו גידל חיות מסוגים שונים וביניהן כלב כנעני בשם ליש מבני-הביטחון, אותו קיבל מדודתו מצד אימו, הכלבנית ד"ר רודולפינה מנצל, שהייתה ממטפחי הגזע בארץ ובעולם. את לימודי הווטרינריה עשה באוניברסיטת יוסטוס-ליביג בגיסן שבגרמניה. את עבודת הדוקטורט עשה במחקר בפרמקולוגיה וטרינרית יישומית באוניברסיטת היידלברג. לאחר לימודיו עבד בגרמניה במרפאה גדולה לחיות מחמד. כשחזר לישראל, עבד עם מספר וטרינרים במשך 3 שנים, עד שבשנת 1992 פתח מרפאה פרטית ברמת אביב. קישון הוא בעל זכויות היוצרים של כל יצירותיו של אפרים קישון בארץ ובעולם יחד עם אחיו עמיר ואחותו רננה. לאחר מות אביו פעל להעלאת מחזותיו של אפרים קישון בתיאטראות: הכתובה, שמו הולך לפניו וסאלח שבתי בתיאטרון הקאמרי, והשוטר אזולאי בהבימה. קישון פועל רבות באמצעי התקשורת, על מנת להגביר את המודעות הציבורית, למען ההגנה על זכויות החיות ועל רווחתן. הוא משתף פעולה עם העמותות השונות הפועלות בתחום. הוא עובד עם עמותת תנו לחיות לחיות בעיקר בנושא של הגנה על חתולים דרי רחוב בישראל (עם העמותה כתב והגיש את דו"ח החתולים דרי רחוב בפני ועדת החינוך של הכנסת בדצמבר 2010), ועידוד סירוס ועיקור אוכלוסיית החתולים בארץ. כמו כן הוא עובד עם עמותת צער בעלי חיים רמת גן ועם עמותת S.O.S. חיות. קישון מתארח בתוכניות אקטואליה שונות ברדיו ובטלוויזיה, בנושאים הדנים בקשר שבין האדם לטבע, למשל, האבולוציה, ההגנה על ערכי טבע, ונושאים חינוכיים אחרים. הוא מופיע בתוכניות הבוקר והאקטואליה של ערוץ 2 וערוץ 10. בשנת 1989 היה בין שלושת המגישים של תוכנית הטלוויזיה "זה חי" בערוץ הראשון. בהמשך הגיש פינה קבועה בתוכנית זאפ לראשון בערוץ הראשון. הגיש פינה קבועה באולפן הפתוח בערוץ הילדים. בשנת 1996 הגיש פינה ביקורתית-פוליטית-חברתית בשם "אנשים על ארבע" בתוכנית הבוקר של דליה יאירי "עניין אחר" ברשת ב', שמאוחר יותר הפכה לספר. כתב טור קבוע בעיתונים על המשמר, דבר, לאישה, עיתון חי, ובעיתוני הילדים עולמו של דיסני, עיתון ערוץ הילדים ועוד. במסגרת המילואים, במסגרות פרטיות ובחו"ל, הוא מרצה בנושאים הבאים: "אפרים קישון-ממקור פנימי", "האבולוציה של האדם", "הומור וטרינרי" ו"פוליטיקה על פי קישון". קישון חבר במפלגת הירוקים והיה מועמד מטעמה בבחירות למועצת העיר תל אביב-יפו במקום הרביעי ברשימה, וגם במקום הרביעי ברשימה בבחירות לכנסת השמונה עשרה בשנת 2009. בחודש מרץ שנת 2013 התמנה לחבר במועצת העיר תל אביב לאחר שפאר ויסנר הודח. כהונתו הסתיימה בנובמבר 2013, עם כניסת המועצה החדשה לכהונה. כלבים: גידול, טיפול, אהבה - ספרון לטיפול בכלבים בהוצאת פרולוג 1994 אנשים על ארבע - ספר הומוריסטי-זואולוגי בהוצאת ספריית פועלים, 2011 אתר האינטרנט הרשמי של רפי קישון רפי קישון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) גילי מצא, חיית עיר: סיור אישי עם הווטרינר רפי קישון, באתר ynet, 18 בינואר 2011 מירב ארלוזורוב, רפי קישון, הבן של, יהיה מאוקטובר מניש תכנית טלוויזיה חדשה לילדים. "זה חי", חדשות, 26 ביולי 1989 נועה קושרק, בחירות מקומיות: מושיק מהישרדות ואובזילר מהטניס רצים למועצות, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2008 אור קשתי, ובמקום החמישי: אברהם פורז, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2008 אילן ליאור, תל אביב: חולדאי השיק את קמפיין הבחירות שלו, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2013
לאוס קאראקס

לאוס קאראקס (בצרפתית: Leos Carax; נולד ב-22 בנובמבר 1960) הוא במאי ותסריטאי צרפתי, שחקן ומבקר קולנוע. ידוע בסגנונו הפואטי ובתיאורי האהבה המיוסרים אשר מאפיינים את עבודתו. בין סרטיו הבולטים: Boy Meets Girl משנת 1984, "זה אצלה בדם" (1986), "הנאהבים מפריז" (1991), "פולה X" מ-1999, ו"מנועים קדושים" מ-2012. שמו האמיתי הוא אלכס כריסטוף דופון (בצרפתית: Alex Christophe Dupont). שם הבמה "לאוס קאראקס" הוא אנגרמה של השמות אלכס, שמו של הגיבור ברוב סרטיו, ואוסקר, על שם פרס האוסקר לקולנוע. קאראקס נולד בסירן שבצרפת. אמו היא עיתונאית ומבקרת קולנוע אמריקאית ואביו עיתונאי צרפתי לענייני מדע. הוא החל את הקריירה שלו בעשיית סרטים קצרים ועבד כמבקר סרטים, בין היתר בכתב העת מחברות הקולנוע. סרטו הארוך הראשון Boy Meets Girls יצא לאקרנים, הוצג בפסטיבל קאן, זכה לשבחים רבים וביסס את המוניטין של קאראקס בן ה-23 בזכות סגנונו החזותי הבוגר והמרשים. בסרט זה גם החל לעבוד עם גיבורו\אלטר אגו שלו, השחקן דני לאבונט (Denis Lavant). ב-1986 ביים את הסרט "זה אצלה בדם", המשלב אלמנטים של פילם נואר ומדע בדיוני בכיכובם של דני לאבונט וז'ולייט בינוש, חברתו של קאראקס דאז. הסרט המשיך לחקור את מורכבותה של האהבה בעולם המודרני, נושא מרכזי בסרטיו. ניתן לראות בעבודתו של קאראקס השפעה רבה של סרטי הגל הצרפתי החדש ובמיוחד את השפעתו של ז'אן-לוק גודאר, בשילוב אלמנטים פוסט מודרניסטיים. חמש שנים לאחר מכן ביים קאראקס את סרטו "הנאהבים מפריס" (1991), שהפקתו הסתבכה. רשויות פריס איפשרו לו עשרה ימי צילום בלבד על גשר פון נף. בתגובה החליט קאראקס לבנות דגם של הגשר בקומונת Lansargues, אשר ממוקמת בדרום צרפת. ביום הראשון לצילומים נפצע השחקן לאבונט באגודלו וההפקה נדחתה כחודש ימים. על אף הקשיים שתחתם הייתה נתונה ההפקה זכה הסרט לשבחי הביקורת ופתח את הדלת לעשיית סרטו הרביעי, "פולה X" הניסיוני - עיבוד לסיפור על גילוי עריות מאת הרמן מלוויל. הסרט יצא לאקרנים ב-1999. ב-2008 ביים קאראקס סרט קצר בשם Merde כחלק ממקבץ סרטים קצרים בנושא העיר טוקיו, שבוימו בידי שלושה במאים ובהם קאראקס, מישל גונדרי ובונג ג'ון-הו. ב-2021 הציג בפסטיבל קאן את סרטו החדש "אנט", בהשתתפות אדם דרייבר ומריון קוטיאר, וזכה בפרס הבמאי הטוב ביותר. Strangulation Blues (1980) - במאי Boy Meets Girl (1984) – במאי ותסריטאי זה אצלה בדם (1986) במאי ותסריטאי המלך ליר (1987) -שחקן הנאהבים מפריס (1991) – במאי ותסריטאי The House (1997) - שחקן Sans Titre (1997) - במאי פולה X (1999) – במאי ותסריטאי The Process (2003) - שחקן 977 (2006) שחקן Mister Lonely (2007) - שחקן טוקיו (2008) – במאי ותסריטאי הסרט הקצר Merde. מנועים קדושים (2012) - במאי ותסריטאי אנט ‏(2021) - במאי ותסריטאי מדיה וקבצים בנושא לאוס קאראקס בוויקישיתוף לאוס קאראקס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) לאוס קאראקס, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי לאוס קאראקס, באתר AllMovie (באנגלית) לאוס קאראקס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) לאוס קאראקס, באתר Metacritic (באנגלית) לאוס קאראקס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) לאוס קאראקס, באתר MusicBrainz (באנגלית) לאוס קאראקס, באתר Discogs (באנגלית) אורי קליין, יומן צפייה מקאן, מעורר המחלוקת: "Holy Motors" של קאראקס, באתר הארץ, 23 במאי 2012 הניו יורק טיימס, קאראקס: "אני מרגיש כמו מתחזה כשמבקשים ממני לדבר. זה תפקידה של המצלמה", באתר הארץ, 11 בספטמבר 2021
1921 בארצות הברית

1921 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 145 שנה מיום היווסדה. הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית) עד 4 במרץ, וורן הרדינג (המפלגה הרפובליקנית) סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית) עד 4 במרץ, קלווין קולידג' (המפלגה הרפובליקנית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 4 במרץ – וורן הרדינג מושבע לנשיא ה-29 של ארצות הברית 11 ביולי – נשיא ארצות הברית לשעבר ויליאם הווארד טאפט מושבע כנשיא העשירי של בית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא האדם היחיד עד כה שהיה גם נשיא וגם נשיא בית המשפט העליון. 4 באוגוסט – שידור רדיו ראשון של משחק טניס. שודר משחק במסגרת גביע דייוויס בפיטסבורג שבארצות הברית 7 בספטמבר – תחרות מיס אמריקה הראשונה נערכה באטלנטיק סיטי שבניו ג'רזי. 27 בינואר – דונה ריד, שחקנית אמריקאית (נפטרה ב-1986) 4 בפברואר – בטי פרידן, פמיניסטית ופעילה חברתית אמריקאית (נפטרה ב-2006) 21 בפברואר – ג'ון רולס, פילוסוף אמריקאי (נפטר ב-2002) 14 באפריל – תומאס שלינג, כלכלן אמריקאי, זוכה פרס נובל לכלכלה (נפטר ב-2016) 3 במאי – שוגר ריי רובינסון, מתאגרף אמריקאי (נפטר ב-1989) 6 ביולי – ננסי רייגן, אשתו של רונלד רייגן והגברת הראשונה של ארצות הברית (נפטרה ב-2016) 18 ביולי – ג'ון גלן, אסטרונאוט ופוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-2016) 19 באוגוסט – ג'ין רודנברי, סופר ומפיק מדע בדיוני ("מסע בין כוכבים") (נפטר ב-1991) 25 באוגוסט – מונטי הול, מנחה שעשועוני טלוויזיה אמריקאי (נפטר ב-2017) 3 בנובמבר – צ'ארלס ברונסון, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2003) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 9 בספטמבר – וירג'יניה ראפ, שחקנית ודוגמנית אמריקאית (נולדה ב-1895) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1920 בארצות הברית

1920 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 144 שנה מיום היווסדה. הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית) סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית) פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 2 בינואר – קנדה וארצות הברית חותמות על הסכם שמטרתו היא שימור מפלי ניאגרה 5 בינואר – מפקד האוכלוסין האמריקאי לשנת 1920 קובע כי אוכלוסיית תושבי ארצות הברית מונה כ-106,021,537 בני אדם. 16 בינואר – תקופת היובש מתחילה בעקבות כניסתו לתוקף של התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית, הידוע בשם "חוק היובש" אשר אסר על ייצור, הובלה ומכירה של משקאות אלכוהוליים בכל ארצות הברית. 18 באוגוסט – מוכנס התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית, המקנה זכות בחירה לנשים 31 באוגוסט – תוכנית הרדיו הראשונה בעולם משודרת בדטרויט שבמישיגן, ארצות הברית 2 בנובמבר – תחנת הרדיו המסחרית הראשונה מתחילה לשדר בארצות הברית 2 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1920: הסנאטור הרפובליקני וורן הרדינג נבחר לנשיא ארצות הברית 2 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1920: הסנאטור הרפובליקני וורן הרדינג נבחר לנשיא ארצות הברית 16 בינואר: תקופת היובש מתחילה בעקבות כניסתו לתוקף של התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית 3 בפברואר – הנרי היימליך, רופא אמריקאי, ממציא תמרון היימליך (נפטר ב-2016) 29 בפברואר – הווארד נמרוב, משורר יהודי-אמריקאי (נפטר ב-1991) 26 במאי – פגי לי, זמרת ג'אז, שחקנית קולנוע ופזמונאית אמריקאית (נפטרה ב-2002) 21 ביולי – אייזק שטרן, כנר יהודי-אמריקאי (נפטר ב-2001) 16 באוגוסט – צ'ארלס בוקובסקי, משורר אמריקאי (נפטר ב-1994) 19 באוגוסט – ג'ו ורשבה, עיתונאי אמריקאי זוכה פרס אמי (נפטר ב-2011) 22 באוגוסט – ריי ברדבורי, סופר מדע בדיוני ופנטסיה אמריקאי (נפטר ב-2012) 29 באוגוסט – צ'ארלי פארקר, סקסופוניסט ומלחין ג'אז אמריקאי (נפטר ב-1955) 1 באוקטובר – ולטר מתאו, שחקן אמריקאי (נפטר ב-2000) 8 באוקטובר – פרנק הרברט, סופר מדע בדיוני אמריקאי (נפטר ב-1986) 17 באוקטובר – מונטגומרי קליפט, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1966) 6 בדצמבר – דייב ברובק, פסנתרן ג'אז אמריקאי (נפטר ב-2012) 13 בדצמבר – ג'ורג' שולץ, מזכיר המדינה של ארצות הברית בשנים 1989-1982 פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 14 בינואר – ג'ון פרנסיס דודג', ממייסדי חברת הרכב דודג' (נולד ב-1864) 20 בפברואר – רוברט פירי, מגלה ארצות אמריקאי (נולד ב-1856) 16 במאי – לוי מורטון, סגן נשיא ארצות הברית ומושל מדינת ניו יורק (נולד ב-1824) ערך זה הוא קצרמר בנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לילה וערפל (סרט)

לילה וערפל (בצרפתית: Nuit et Brouillard) הוא סרט תיעודי של הבמאי הצרפתי אלן רנה משנת 1955. הסרט מציג את מחנות אושוויץ ומיידנק נטושים, כפי שנראו בשנות החמישים, תוך כדי תיאור חייהם של האסירים במחנות. "לילה וערפל" הוא אחד הסרטים התיעודיים הראשונים שנעשו אודות השואה והוא נעשה בשיתוף פעולה עם ניצול השואה, הסופר ז'אן קירול. "לילה וערפל" הוא סרט תיעודי העובר בין העבר להווה, בין צילומים בשחור-לבן ובצבע. הסרט נפתח עם תמונות מהסרט "ניצחון הרצון" של לני ריפנשטאהל וממשיך למחנה אושוויץ הנטוש, כשבמקביל נשמע השחקן הצרפתי מישל בוקה (Bouquet) קורא טקסט שקט ופיוטי המתאר את עלייתה של האידאולוגיה הנאצית. הסרט ממשיך עם השוואה בין חיי החיילים הנאצים לחייהם של האסירים במחנות. בהמשך הסרט, זר מראה את היחס כלפי האסירים הנידונים למוות, הכולל עינויים ו"ניסויים רפואיים". הסרט בנוי כתנועה מתמדת בין שני קטבים; מחנות ההשמדה מצולמים בזמן הווה בצבע, ואילו תצלומי הארכיון הרבים מתקופת השואה הם בשחור-לבן. צילומים אלה מציגים את תאי הגזים וערימות של גופות. החלק האחרון של הסרט מציג את גילוי הזוועות, נחשף בו תהליך ההשמדה ונראים צילומים רבים של משחררי המחנות יחד עם צילומי האתרים בשנת 1955. בנובמבר 1954, כעשור לאחר הניצחון על הנאציזם, נערכה במכון הפדגוגי הלאומי בפריז תערוכה בשם "תולדות המחתרת, הגירוש ושחרור צרפת". מתצוגה זו צמח הרעיון להפקת סרט תיעודי בנושא. הוועדה ההיסטורית הצרפתית לחקר תולדות מלחמת העולם השנייה, פנתה אל אלן רנה בבקשה ליצור סרט על תקופת השואה והמחנות. את התסריט לסרט כתב רנה במשותף עם הסופר ז'אן קיירול (Cayrol), יוצא מחנות בעצמו, והפסקול המלווה את הסרט הוא של הנס אייזלר, שהיגר מגרמניה עם עלייתו של היטלר לשלטון. רנה וקרול התקשו מאוד בעשיית הסרט, בשל התכנים הקשים שהוא מכיל. לצורך תיאור החיים הקשים והסבל במחנות, רנה נאלץ להשתמש בצילומי סטילס שמצא בארכיונים השונים והוא הצליח להניע אותם על המסך כאילו היו תמונות נעות. עבודת העריכה שנעשתה בתצלומים מתוחכמת וכמעט בלתי נראית. במחצית השנייה של שנות החמישים דרש הצנזור הצרפתי מרנה לקצץ שלוש שניות מהסרט, בהן נראית תמונה של כובע מצחייה של שוטר צרפתי במחנה המעבר פיטיבייה (Pithiviers) שבצרפת. בנוסף, שגרירות גרמניה בצרפת ניסתה לעצור את כניסתו של הסרט לפסטיבל הסרטים בקאן והבמאי נאלץ לבצע שינויים. רק בשנות התשעים הוצגה בצרפת תערוכת תצלומים ממחנה זה, שנשמר בקפידה בידי המשטרה הצרפתית. רנה בחר לקרא לסרטו Nuit et Brouillard ("לילה וערפל"), התרגום הצרפתי ל-Nacht und Nebel. הבמאי הותיר את שם הסרט כסמל להוראת לילה וערפל (בגרמנית Nacht und Nebel) שהוצא ב-9 בדצמבר 1941 ונועד ליצור הפחדה ולהרתיע את אלה המתנגדים למשטר. אסירי לילה וערפל, שנשאו על גבם את הסימון NN במחנות הריכוז, היו אמורים להיות מוצאים להורג מהר ככל האפשר ובחשאיות מוחלטת. עבור אלן רנה, הביטוי "לילה וערפל" הוא ביטוי כולל לתקופת השואה, המאופיינת בחושך ואפלה שירדו על אירופה תוך כדי פגיעה באדם באשר הוא אדם. הסרט נחשב עד היום ליצירת מופת בתחום הקולנוע התיעודי והוא ממשיך לקבל שבחים רבים. לא רציתי לעשות סרט שיאמר לאנשים "אל תשכחו" – זה לא עניין אותי במיוחד – אלא יצירה שאומרת, "נסו להבין מדוע כל זה קרה. אל תחכו שזה יתחולל שוב כדי להתחיל להתעניין בנושא". — אלן רנה בריאיון על סרטו "לילה וערפל". "לילה וערפל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לילה וערפל", באתר נטפליקס "לילה וערפל", באתר AllMovie (באנגלית) "לילה וערפל", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לילה וערפל", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
Nu-Mixx Klazzics

Nu-Mixx Klazzics הוא אלבום רמיקס של הראפר האמריקאי טופאק שאקור. הוא יצא לאורבשנת 2003 בחברת התקליטים Death Row Records. האלבום מכיל מספר שירים מפורסמים מהאלבום All Eyez on Me, עם עריכות של קולות רקע והוספת זמרים אורחים. Nu Mixx Klazzics מכר 700,000 עותקים על פי Nielsen Soundscan. כל השירים הם רמיקסים, ואינם השירים המקוריים 2 of Amerikaz Most Wanted How Do You Want It Hail Mary Life Goes On All Eyez on Me Heartz of Men Toss It Up Hit 'Em Up Never Had a Friend Like Me Ambitionz Az a Ridah מידע על האלבום Nu-Mixx Klazzics באתר MusicBrainz האלבום Nu-Mixx Klazzics באתר Discogs
פסי זרימה

בגאולוגיה, פסי זרימה הם רצף של פסים ורצועות הנראים בסלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים, בעיקר במחדרים שכבתיים ובזרמי לבה. במחדרים עשויים הפסים להיערך בשכבות קונצנטריות מהשוליים פנימה. גם בזרמי לבה עשויים להיווצר פסים מקבילים. לפסי הזרימה אין בהכרח מקור ייחודי, אלא הם יכולים להיווצר בשולי המאגר – תא מאגמה או מחדר פלוטוני, בכמה דרכים. אלה יושפעו מהרכבה הראשוני של המאגמה, ממגע מכני בינה לבין שולי המאגר, משינויים בהרכב ומהדינמיקה הראולוגית של המאגמה: בעת זרימת המאגמה לתוך המאגר נוצר חיכוך בין הנוזל המגמטי הצמיג לבין דפנות המאגר, ההופכים לשולי לכידה. החיכוך והצמיגות גורמים לקסנוליתים ופנוקריסטים – סלעים וגבישים הכלואים במאגמה – להאט ולהיצמד אל דפנות המאגר. בגיבוש מפריט נוצרים גבישים, הנצמדים לדפנות המאגר ויוצרים פסי גיבוש. היפרדותם של גבישים אלה ושל היסודות המרכיבים אותם מתוך המאגמה, משנה את הרכב המאגמה הנותרת, כפי שמתבטא בשורת בואן. הפסים הבאים שיתגבשו יהיו בהרכב שונה, העשוי להתבטא גם במרקמם ובצבעם. תהליך זה מבטא התגבשות הדרגתית של המאגמה. התכה של סלעי סביבה או חדירה של מאגמה בהרכב חדש לתוך המאגר מובילים לעירוב מאגמות, הגורם להיווצרות של פסי זרימה בהרכבים שונים מזה של המאגמה המקורית. זרמי לבה חמים עשויים להתגבש במהירות במפגש עם גוף קר, בסביבה אווירנית או מימית. הגוף הקר עשוי להיות אוויר, מים או סלע. דרך אחרת בה נוצרים פסי זרימה היא במפגש עם גוף קר, המעוות את הזרם תוך כדי התגבשותו. מעוות זה של הלבה עשוי להתבטא בצורה של ספרוליטים – מבנה חיצוני של כדוריות, המפגינות מבנה פנימי של פסי זרימה. כדוריות אלה עשויות להיווצר בנוכחות מים – לא רק מחוץ לזרם הלבה אלא גם בהרכבו. דוגמה מעניינת לפסי זרימה ניתן למצוא באובסידיאן – סוג של זכוכית געשית. פסים אלה נוצרים לא בתהליך ממושך אלא במהלך התקררות מהירה המאפיינת את היווצרות הסלע. הפסים נראים במקביל לחזית התגבשות, ועשויים לשקף לחצים שונים המופעלים על הזרם בעת התגבשותו, או מסדרה של תהליכי התגבשות, שבירה פריכה והלחמת השברים. המאפיין העיקרי של פסי הזרימה הוא ההבדל הנראה לעין בין פס אחד למשנהו, העשוי להתבטא בצבע, בצפיפות, במרקם הגבישי ובנקבוביות שלהם. שינויים אלה אינם בהכרח עדות לשינוי בהרכב הכימי או המינרלוגי בין הפסים. במקרים בהם אין הבדל בהרכב המאגמה, הפסים יתבטאו בשינוי בהיערכות הגבישים, בגודל הגביש, במרקם או בקומבינציות שלהם. גאולוגיה - מונחים מחדר שכבתי גיבוש מפריט סלע הצטברות ראולוגיה – המדע העוסק בזרימה ובעיוות הצורה של חומר Igneous banding, schileren and mafic enclaves in calc-alkaline granites The effects of heterogeneity in magma water concentration on the development of flow banding and spherulites in rhyolitic lava Dynamics of obsidian flows inferred from microstructures Flow banding in obsidian Development of igneous layering during growth of pluton Structural Geology
קולנוע פריז

קולנוע פריז היה בית קולנוע ששכן ברחוב הירקון 106 בתל אביב, בפינת רחוב פרישמן, מול מלון דן תל אביב. בית הקולנוע, קטן בממדיו, הוקם ב-1957 והתפרסם, החל מאמצע שנות ה-60, כבית קולנוע המקרין סרטים שנחשבו כ"איכותיים". במשך השנים החל להקרין בהצגות מיוחדות הן סרטים שנחשבו כסרטי פולחן כגון "מופע הקולנוע של רוקי", והן סרטי עבר של במאים מפורסמים. הקולנוע יצר לעצמו מעמד מיוחד כמוסד המשמש אבן שואבת לצעירים חובבי קולנוע ואנטי ממסדיים. הקולנוע נפתח באוקטובר 1957, בתחילה בשם "קולנוע כנרת" והציג בהצגת הבכורה את סרט המדע הבדיוני הבריטי, "אות משמיים" (אנ'). במרץ 1958 נרכש הקולנוע מבעליו על ידי אחד מהשותפים בקולנוע גן רינה תמורת 80,000 לירות ולאחר שעבר שיפוצים במאי 1958 במשך כחודש, נפתח בשם החדש "קולנוע פריז". הבעלים של הקולנוע ברוב שנותיו, ועד סגירתו, בינואר 1992, היו האחים משה ודן גרשט. ב-1969 הוצג במרתף הקולנוע הערב הסאטירי, פרי עטו של חנוך לוין, "קטשופ". באלבומה חיות מחמד מ-2003, פרסמה להקת מוניקה סקס את השיר "הקונפורמיסט", המבכה את סגירת הקולנוע ונפתח בשורות: ”סגרו את קולנוע פריז, ומילאו אותו מלט, שהבניין מעליו יהיה יותר יציב”. בתי קולנוע בתל אביב סגרו את קולנוע פריז ומילאו אותו מלט, "לונדון קולינג" - הבלוג של בועז כהן עזריה רפפורט, צל ההווה על... העבר, מעריב, 23 בפברואר 1967 בתי קולנוע תל אביב, מעריב, 16 באוקטובר 1957 עובדי ענף הקולנוע ידרשו העלאת שכר אביב, דבר, 20 באפריל 1958 הודעות רשמיות, מעריב, 4 במאי 1958 נירית אנדרמן, עכבר העיר אונליין, הסרט הכי מדובר בהקשר של קולנוע פריז, באתר הארץ, 16 באפריל 2010 יעל גוטרייך אורון, עכבר העיר אונליין, פורצי גבולות: אמנים ישראלים שהצליחו מעבר לים (פסקה אודות אורי גרשט), באתר הארץ, 21 בינואר 2011 חוה נובק, כל העולם במה, דבר, 5 בפברואר 1969 שם השיר הוא פרפרזה על הסרט "הקונפורמיסט" שהוקרן לעיתים קרובות בקולנוע בשנות השיא שלו.
איון (מחזה)

איון (ביוונית עתיקה: Ἴων) הוא מחזה יווני עתיק שנכתב על ידי אוריפידס. משוער כי נכתב בין השנים 414-412 לפנה"ס. העלילה עוקבת אחרי היתום איון ותהליך גילוי מקורותיו. איון נולד לנסיכה האתונאית קראוסה מהאל אפולו שאנס אותה. היא הפקירה אותו במערה וסברה שנטרף. אך התינוק הועבר לדלפי, וגדל במקדש כמשרת האל. קראוסה נישאה לקסותוס, אציל נוכרי שקיבל אותה כפרס על עזרתו הצבאית לאתונאים. לזוג לא נולדו ילדים, והם באים לדלפי כדי להתייעץ בעניין עם האל. האל מעוניין שלאיון יהיה אב, כדי שיקנה לו מעמד חוקי באתונה. הוא מנבא שכאשר יֵצא קסותוס מהמקדש יפגוש את בנו. קסותוס יוצא ופוגש את איון. הוא סבור שהבן הזה נולד לו כששכב פעם עם נערה בחגיגה דיוניסית. קראוסה חוששת שבנו של בעלה עלול לגזול את המלוכה. היא מנסה להרעיל את איון אך הקשר נכשל. איון אץ להרוג את קראוסה, שמוצאת מקלט ליד המזבח. ברגע זה מביאה הכוהנת את הסל שבו ננטש איון. קראוסה מזהה את הסל, וכך היא מגלה את בנה האבוד, והבן מכיר את אמו.
תיאודור קוטשי

קרל גאורג תיאודור קוטשי (באנגלית: Karl Georg Theodor Kotschy;‏ 1813–1866) היה בוטנאי ומגלה ארצות אוסטרי. קושטי גדל בעיר אוסטרון כבן לתאולוג קרל פרידריך קוטשי. בין השנים 1836 ל-1862 ערך תיאודור מחקר נרחב אודות צמחיית המזרח התיכון, צפון מזרח אפריקה, ומרכז אסיה במשלחות מדעיות שונות. במהלך אלו, נאספו למעלה מ-300,000 דגימות צמחים. עולם הטבע של ארץ ישראל שהוא תיעד במהלך מסעיו, תורמים לנו מידע רב אודות החי והצומח של אותה תקופה. כך, לדוגמה, הוא מציין את הדוב חום סורי כנפוץ בחרמון. בנומנקלטורה הבוטנית, הקיצור Kotschy המובא לאחר שם המין, מציין שתיאודור קוטשי הגדיר אותו לראשונה כמין. על שמו נקרא הסוג Kotschya, ממשפחת הפרפרניים, וכן השממית Cyrtopodion kotschyi. ארבעה מיני צמחים בארץ-ישראל נקראים על שמו: כשות קוטשי ולריינית קוטשי בולבוסן קוטשי - שלושת האחרונים נמצאו כחדשים למדע על ידי הבוטנאי פייר אדמון בואסייה שהחליט להקדיש את מציאתם לכבודו. פעמונית קוטשי. מדיה וקבצים בנושא תיאודור קוטשי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בורסת סנקט פטרבורג (1997)

בורסת סנקט פטרבורג (ברוסית: Санкт-Петербургская биржа) היא אחת הבורסות הגדולות ברוסיה שמפעילה שוקי מסחר במניות, מטבע חוץ, מתכות וניירות ערך. אומנם במתכונתה המודרנית הבורסה קיימת משנת 1997, אך בעבר פעלה בעיר סנקט פטרבורג בורסה שהוקמה בצו של הצאר, משנת 1703 ופורקה בעקבות מהפכת אוקטובר 1917. לאחר התפרקות ברית המועצות הוקמו מספר קרנות בורסה בעיר סנקט פטרבורג כדוגמת: הבורסה לניירות ערך בסנקט פטרבורג (ברוסית: Санкт-Петербургская валютная биржа; באנגלית: Stock company Saint-Petersburg Currency Exchange, SPCEX SC) הוקמה ב-21 במאי 1992 כיורשת לקרן הבורסה של סנקט פטרבורג (Фондовая биржа Санкт-Петербург) שהוקמה ב-24 באפריל 1990. הבורסה הוקמה כהתאגדות סחר בין בנקי העיר ונוהלה תחילה על ידי הוועדה לקשרי חוץ של עיריית סנקט פטרבורג. קרן הבורסה הבינלאומית של סנקט פטרבורג (Международная фондовая биржа «Санкт-Петербург» ,IXSP), היא הבורסה הבינלאומית של העיר הנשלטת על ידי OMX, תאגיד שוודי ששולטת על 80% משוק ניירות הערך של סקנדינביה ואזור הים הבלטי. הבורסה הבינלאומית לסחורות וחומרי גלם של סנקט פטרבורג (Санкт-Петербургская международная товарно-сырьевая биржа) הוקמה ב-2008 כבורסה בינלאומית לסחר כללי, כניסיון לערב את העיר כמה שניתן בכלכלה הגלובלית. בינואר 2021 הבורסה עברה לראשונה את בורסת מוסקבה מבחינת מחזור המסחר במניות, כשנסחרה ב-18% יותר מזו המוסקבאית. זה קרה בגלל הנגישות הרחבה של בורסת סנקט פטרסבורג למניות גלובליות כשבבורסה המוסקבאית נפתחה גישה למסחר במניות זרות רק בסוף שנת 2020. באמצעות הבורסה במוסקבה התאפשר ביצוע עסקאות ב-55 מניות זרות, בעוד שבבורסה הפטרבורגית 1,523 מניות זרות, תקבולים ואיגרות חוב, כולל אלה הכלולות במדד S&P 500. מוסקבה סנקט פטרסבורג (נקראה בעבר לנינגראד) הפדרציה הרוסית ברית המועצות לשעבר Мошенский С. З. Рынок ценных бумаг Российской империи – М.: Экономика, 2014. – С. 318..327. – 560 с. – ISBN 978-5-282-03357-1, ISBN 5-282-03357-7 אתר האינטרנט הרשמי של בורסת סנקט פטרבורג הבורסה לניירות ערך של סנקט פטרבורג הבורסה הבינלאומית לסחר של סנקט פטרבורג בורסת סנקט פטרבורג, ביישום טלגרם בורסת סנקט פטרבורג, ברשת החברתית VK https://spbexchange.ru/ru/about/contacts.aspx Санкт-Петербургская биржа впервые обогнала Мосбиржу по торгам акциями‏, smotrim.ru Рекордный январь на Санкт-Петербургской бирже