laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זכריה רצאבי

זכריה רצאבי (28 במאי 1934 - 10 באוקטובר 2005) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי בקבוצת הפועל פתח תקווה, וכונה "היהלום השחור". רצאבי נולד במחנה יהודה, שהפכה לאחר מכן לשכונה בפתח תקווה, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הפועל מחנה יהודה, ששיחקה בליגות נמוכות. לאחר שהפגין את כישרונו, בעונת 1955/1956 הוא עבר להפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית, שהייתה הליגה העליונה בישראל. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא תרם כמות מכובדת של שבעה שערים, במהלך 11 משחקים בלבד. בעונת 1956/1957 הוא זכה עם פתח תקווה בתואר הראשון שלו, גביע המדינה, לאחר שכבש שער במשחק הגמר מול מכבי יפו. בעונת 1957/1958 הוא הציג שוב יכולת טובה וכבש שמונה שערים עבור קבוצתו, שסיימה במקום השני בליגה, נקודה בלבד מתחת למכבי תל אביב. בעונת 1958/1959 היה רצאבי שותף לזכייתה של הפועל פתח תקווה באליפות, תוך שהוא כובש 12 שערים. הוא זכה עם קבוצתו באליפות גם בעונת 1959/1960, והיה הכובש המוביל שלה עם 17 שערים. בעונת 1960/1961 הוא זכה יחד עם שלמה לוי בתואר מלך השערים של הליגה, לאחר שכבש 15 שערים. ב-1962/1963 הוא זכה לבדו בתואר מלך השערים, אף על פי שסיים את העונה עם 12 שערים בלבד, הכמות הנמוכה ביותר עמה זכה שחקן כלשהו בתואר זה. רצאבי היה חלק מרכזי בחמש זכיות רצופות של הפועל פתח תקווה באליפות, והיה מלך השערים של הקבוצה ארבע פעמים. לאחר האליפות האחרונה, עם 89 שערים בליגה, עזב רצאבי את פתח תקווה וחזר להפועל מחנה יהודה. רצאבי שיחק לאורך הקריירה שלו 11 פעמים במדי נבחרת ישראל, ואף כבש שער במשחק מול נבחרת פקיסטן במסגרת משחקי המוקדמות לגביע אסיה 1960. רצאבי נפטר ב-10 באוקטובר 2005 בגיל 71, לאחר שסבל ממחלת הסרטן. באוקטובר 2007 נערך טקס הוקרה לזכרו בפתח תקווה. בשנת 2009 נבחר רצאבי להיכל התהילה של הכדורגל הישראלי. הפועל פתח תקווה אליפות המדינה (5): 1958/1959, 1959/1960, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963 גביע המדינה (1) : 1956/1957 מלך השערים של הליגה הלאומית (2): 1960/1961, 1962/1963 חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי: 2009 זכריה רצאבי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל זכריה רצאבי, באתר Transfermarkt עמוד השחקן של זכריה רצבי באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל עמוד השחקן באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה אריה ליבנת, השבוע לפני 43 שנה | ההופעה האחרונה של זכריה רצאבי על הבמה הגדולה, באתר הארץ, 15 בינואר 2016
דייט

דייט (מאנגלית: Date) היא פגישת היכרות בין שני אנשים על מנת להעריך את מידת ההתאמה של הצד השני כשותף פוטנציאלי לזוגיות. דייט אופייני עשוי להיות כרוך בארוחה משותפת במסעדה, בצפייה בסרט בקולנוע וכדומה. מקרה פרטי ונפוץ של דייט הוא פגישה עיוורת (באנגלית: Blind date), דייט בין בני זוג פוטנציאליים שמעולם לא ראו זה את זה קודם לכן. בתרבויות שונות נהוג שצד שלישי יוזם את הדייט – גורם אשר עשוי להיות בן משפחה, מכר או שדכן מקצועי. בשנים האחרונות הפכו אתרי ההיכרויות באינטרנט לכלי פופולרי לשם מטרה זו. אתר היכרויות: אתרי אינטרנט אשר מאפשר למצוא בני זוג באמצעות בחירתם מתוך מאגר מידע הכולל פרופילים אישיים רבים. בדרך זו ניתן לסנן מראש את בני הזוג הפוטנציאלים על פי גיל, אזור מגורים, תחומי עניין משותפים ועוד. ספיד דייטינג: מפגש של קבוצת אנשים במשך שעות אחדות. במהלך המפגש ניתן למשתתפים משך זמן מוגדר אשר במהלכו ניתן לדבר ולהכיר כל אחד מהמשתתפים לפני שעוברים למשתתף הבא. מפגשי פנויים פנויות: מפגש שבו המשתתפים לוקחים חלק במגוון פעילויות במטרה לפגוש אנשים חדשים. אירועים מסוג זה יכולים לכלול מסיבות, טיולים, סדנאות ומשחקים שונים. רושם ראשוני שרגא פישרמן, "לוּ כלה דרכנו - היכרות וחיזור בחברה הדתית", הוצאת מכללת שאנן, 2016 לילי קולינס, ‏עצות דייטינג משנת 1938: עדיין רלוונטי?, באתר onlife,‏ 6 בספטמבר 2013 נטע אלכסנדר, ההיסטוריה של האהבה: ריאיון עם חוקרת הדייטים, מוירה וייגל, באתר הארץ, 20 באפריל 2016 פגישות הכרות (בין גברים לנשים), דף שער בספרייה הלאומית
קטלאו

קטלאו (בפורטוגזית: Catalão) היא עיר ורשות מקומית בדרום מדינת גויאס שבברזיל. היא ממוקמת באזור הידוע כיצרן גדול של דגנים, בקר וזרחה. נמצאים בעיר גם מפעלים של תאגיד ג'ון דיר וכן מפעל מיצובישי. ההתיישבות בעיר החלה בסביבות שנת 1728, עם בנייתם של מספר צריפים אשר נועדו לתמוך בקבוצות שחדרו לאזור. בשנת 1859 הפכה קטלאו לעיר מוסמכת מבחינה חוקית. סיפורו של ה"קוֹנגָדָס" (בפורטוגזית: Congadas), הפסטיבל הפופולרי של קטלאו, החל בשנת 1820, כאשר עבדים חופשיים-למחצה הגיעו לעיר על מנת לעבוד במטעי הקפה. העבדים הביאו עמם את המנהגים שלהם, ביניהם גם פולחן כלפי מריה אשר כלל תערובת של טקסים אפריקניים וקתוליים. כיום, הפסטיבל כולל מוזיקה וריקודים שהושפעו רבות מהתרבות של קונגו ומוזמביק. מדיה וקבצים בנושא קטלאו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קטלאו קטלאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האסכולה האנגלית

האסכולה האנגלית היא אסכולה בלימודי היחב"ל המוכרת גם כאסכולת הריאליזם הליברלי. חוקרי האסכולה טוענים שקיימת 'חברה של מדינות' ברמה הבינלאומית, למרות המצב האנרכי של המערכת הבינלאומית והיעדר ריבון במערכת זו. האסכולה האנגלית היא קונסטרוקטיביסטית ביסודה ומדגישה את הטבע הלא-דטרמיניסטי של האנרכיה במערכת הבינלאומית. למרות זאת, היא שואבת רעיונות מהתאוריות הפונקציונליסטיות והריאליסטיות ביחב"ל. לפי האסכולה, יחסים בינלאומיים מייצגים חברה של מדינות. חברה בינלאומית זו מזוהה על ידי הרעיונות והפעולות של המוסדות הרגולטוריים של המערכת: מלחמה, המעצמות, דיפלומטיה, מאזן כוחות והדין הבינלאומי תוך דגש על ההכרה ההדדית בריבונות של המדינות. ישנן דעות חלוקות בתוך האסכולה לגבי התפתחותם של רעיונות אלו. חלק מהחוקרים (דוגמת מרטין וויט) טוענים כי מקורות רעיונות אלו במדינות הנוצריות של אירופה של ימי הביניים. אחרים טוענים שרעיונות אלו התפתחו במקביל במדינות רבות מתוך רצון לקדם את האינטרסים הפנימיים שלהן. מרבית החוקרים של האסכולה משלבים את שתי התפיסות יחדיו וטוענים שהחברה המודרנית של המדינות הן תוצר משולב של תרבות אחת (התרבות הנוצרית ששואבת ממקורות רומאים ויוונים) ושל האמנה הלוקיאנית שבין המדינות בעולם. Hedley Bull, The Anarchical Society (1977). Herbert Butterfield, Martin Wight (eds), Diplomatic Investigations (1966). Martin Wight, Four seminal thinkers in international theory : Machiavelli, Grotius, Kant, and Mazzini (2005) Martin Wight, Systems of States (1977) Martin Wight, Power Politics (1978) Martin Wight, International Theory (1991) Tim Dunne, Inventing international society: a history of the English school (Basingstoke: Macmillan, 1998) Bruno Vigezzi, The British committee on the theory of international politics 1954–85: the rediscovery of history (Milan: Edizioni Unicopli, 2005). Andrew Linklater and Hidemi Suganami, The English school of international relations: a contemporary reassessment (Cambridge: Cambridge University Press: 2006). ריאליזם (מדע המדינה) ליברליזם משפט בינלאומי פומבי מצאו ערכים לשיפור בנושא ליברליזם: לשכתוב • לעריכה • להשלמה • קצרמרים • חדשים • דורשי מקור • לפישוט • בלי תמונה (יש לגלול את המסך כלפי מטה)
ערימת פסולת

ערימת פסולת (או מִידֶן – Midden, מסקנדינבית דרך אנגלית ביניים), היא הגדרה כללית המשמשת בתחום הארכאולוגיה לתיאור אתרים המכילים פסולת שקשורה בחיי היומיום של האדם. הערימות יכולות להיות חד־פעמיות שנוצרו על ידי קבוצות נוודים, או רב־פעמיות שהיו בשימוש מספר דורות של התיישבות קבע. במקרה האחרון, הסטרטיגרפיה של הערימה יכולה להפוך חשובה. עצמות בעלי חיים, צואה, קונכיות, מזון רקוב, שרצים, קדרות שבורה ושאר עצמים בעלי חשיבות ארכאולוגית יכולים למצוא את דרכם לתוך ערימת פסולת. בכך הם מספקים לארכאולוגים מידע חיוני בחקר התזונה ומנהגי עמי־קדם. ערימות בעלות תנאי לחות אנארובית יכולות לשמר שרידים סביבתיים עדינים, היכולים לשמש באנליזה לאקלים ושימוש עונתי. ערימת הפסולת במזרח צ'ינסברי היא דוגמה מפורסמת לערימה גדולה. הערימה מתוארכת לאלף הראשון לפנה"ס ונמצאת במישור סולסברי בבריטניה. הערימה מורכבת משכבות על גבי שכבות של חלמיש, פחם, עצמות, קדרות וצואה. גובההּ עומד על שני מטרים וחצי, ורוחבה על מאה ארבעים מטרים, למרות 2,500 שנות חשיפה לפגעי מזג האוויר. מספר ארכאולוגים סבורים שלמצבור הזה היה בסיס טקסי, ושההסבר לגודלו ולמשך חייו נעוץ בהשלכה טקסית של תוצרת ושל פסולת. ערימות צדפים נמצאות באזורים חופיים כצפון אמריקה, דרום אמריקה, אוסטרלואסיה ואחרים. הן מורכבות בעיקר מקונכיות של רכיכות, ומתפרשות כשאריות ממזונן של קבוצות נוודים או ציידים. חלק מהדוגמאות מייצגות ארוחות קטנות של יחידים, בעוד אחרות באורך ורוחב מטרים רבים מייצגות מאות שנים של השלכת צדפות. בברזיל, הן ידועות כסאמבקויס. ערימות אלו נוצרו לאורך תקופה ארוכה בין האלף ה-6 לפנה"ס עד להתיישבות האירופאית. ערימת פסולת, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
המנון ונואטו

אנו, אנו, אנו (ביסלמה: Yumi, Yumi, Yumi) הוא ההמנון הלאומי של ונואטו. ההמנון נכתב והולחן על ידי פרנסואה וינסן אסאב ואומץ רשמית בשנת 1980. דגל ונואטו סמל ונואטו מידע על היצירה "המנון ונואטו" באתר מיוזיק בריינז המנון ונואטו בביצוע מקהלה, סרטון באתר יוטיוב
קתדרלת סה

קתדרלת סה (בצרפתית: Cathédrale Notre-Dame de Sées) היא קתדרלה קתולית בסה שבנורמנדי, צרפת. הקתדרלה בנויה בסגנון גותי. הקתדרלה נבנתה במאות ה-13 וה-14 בסגנון גותי קורן (Rayonnant) באתר בו שכנו 3 כנסיות קדומות יותר. החזית המערבית בולטת בזכות צריחים מחודדים בגובה 70 מטר, אך גם עקב מבואת תמיכה שנמצאת לפני השערים. הספינה הראשית נבנתה בסוף המאה ה-13. בית המקהלה נבנה אחריה ומאפיין את סגנון ה-Rayonnant בבנייתו הקלה ומלאת האור. רבים מחלונות הוויטראז' הם לבנים כדי לאפשר לאור רב יותר לחדור לקתדרלה ולהאיר את המבנה. מאפיין ייחודי לקתדרלה סה הוא עיטור קומת הקשתות: הקשתות בקומת הארקדה מעוטרות בגמלונים משולשים. בבית המקהלה נמצאים 4 תגליפים יפים, המתארים סצנות מחיי מרים, אם ישו. המזבח מעוטר גם הוא בתגליף, המתאר את לקיחת שרידי הקודש של זרב'ואה ופרוטואה. בקתדרלה עוגב שיצר קלוד פאריסו. אורך: 106 מטר. רוחב: 42 מטר. גובה הקמרונות: 24 מטר. גובה הצריחים: 70 מטר. החזית המערבית חלון הרוזטה הקורן הספינה הראשית חלון הרוזטה הקורן בבית הרוחב הדרומי הספינה הראשית, מבט מזרחה מבט כולל מדרום-מערב קתדרלת סה, באתר Structurae.de Cathédrales-de-France: Sées Catholic Encyclopedia: Séez
סטאנקו באראץ'

סטאנקו באראץ' (בקרואטית: Stanko Barać; נולד ב-13 באוגוסט 1986 במוסטר, בוסניה והרצגובינה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן קרואטי המשחק בעמדת הסנטר. גובהו 2.17 מטרים. באראץ' החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת ק.ק שירוקי מליגת העל הבוסנית. הוא נבחר במקום ה-39 על ידי מיאמי היט בדראפט 2007 והועבר לאינדיאנה פייסרס שלבסוף לא החתימה אותו על חוזה. באוגוסט 2007 חתם באראץ' בקבוצת טאו ויטוריה מליגת העל הספרדית, וב-15 באוקטובר הושאל לולנסיה מאותה הליגה עד לסוף העונה. פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) פרופיל באתר ה-NBA פרופיל באתר היורוליג פרופיל באתר הדראפט פרופיל באתר הליגה הספרדית ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ילגבה

ילגבה (בלטבית: Jelgava) היא העיר הרביעית בגודלה בלטביה, ומיקומה כ-44 קילומטרים דרומית-מערבית לריגה. עד 1919 שימשה כבירת מחוז קורלנד. לפני הפיכתה של לטביה למדינה עצמאית בשנת 1919, העיר נקראה בשמה הגרמני מיטאו (גרמנית: Mitau). בשפות הרוסית והפולנית היה שמה של העיר מיטבה (רוסית: Митава, פולנית: Mitawa). בשנת 1265 בנה המסדר הליבוני מבצר במקום. היישוב קיבל זכויות עיר בשנת 1573, הייתה בירה של דוכסות קורלנד וסמיגליה ועד מהרה הפכה למרכז מסחרי של הדוכסות. דוכס קורלנד ארנסט בירון הקים את ארמון הדוכס ועשה רבות לפיתוח התרבות בעיר: פתיחת הספרייה הציבורית הראשונה, הקמת האוניברסיטה "אקדמיה פטרינה" ב-1775 והעלאת הצגות תיאטרון בחצר ארמונו. בעקבות חלוקת פולין השלישית בשנת 1795 סופחה הדוכסות לאימפריה הרוסית. לואי השמונה עשר, מלך צרפת, לפני הכתרתו כמלך, התגורר בארמון הדוכס בעת שהייתו בגלות בשנים 1801-1798 וכן 1804–1807. בתקופה זו הוא זכה לחסותו של הצאר. במהלך המלחמות הנפוליוניות, למרות שהעיר נכבשה בידי הצבא הפרוסי, היא לא ניזוקה. בשנת 1914 התגוררו בעיר 45,000 תושבים. בשנת 1939 הוקמה בעיר האוניברסיטה החקלאית של לטביה. באותה שנה, בעקבות הנספח הסודי של הסכם ריבנטרופ–מולוטוב עזבו רוב הגרמנים הבלטים את העיר. ערך מורחב – מעשי הטבח בילגבה בעקבות פלישת הנאצים לברית המועצות כבש הוורמאכט את העיר ב-29 ביוני 1941 והיא הפכה לחלק ממחוז אוסטלנד. לפני כניסת הנאצים לעיר התגוררו בה למעלה מאלפיים יהודים. תוך כשבועיים נערכו לפחות חמש אקציות בהן רצחו חיילי איינזצגרופה A בעזרת שוטרים מקומיים כמה מאות יהודים. הרציחות נעשו במגרש המטווחים או ביער, כ-25 קילומטרים מחוץ לעיר. בית הכנסת הגדול הועלה באש ונהרס. בתחילת ספטמבר נרצחו עוד כמה מאות יהודים. עד סתיו אותה שנה הסתיימו הרציחות. בתחילת שנת 1942 דיווח האחראי על מחנות הריכוז של לטביה, אוטו-היינריך דרקסלר (Otto-Heinrich Drechsler), שאזור ילגבה נקי מיהודים. מ-28 ביולי עד 10 באוקטובר 1944 עבר קו החזית בין הוורמאכט לצבא האדום בתוך העיר. במהלך הקרבות נהרסו כ-90% מבנייני העיר, כולל המרכז ההיסטורי. ההתפלגות האתנית הייתה בשנת 2012 כדלקמן: 55.8% לטבים 28.6% רוסים 5.7% בלארוסים 2.8% אוקראינים 2.0% פולנים 1.6% צוענים 1.4% ליטאים 2.1% אחרים אסטוניה פרנו, אסטוניה (מ־1957). ליטא שאולאי, ליטא (מ־1960). גרמניה ברלין, גרמניה (מ־2003). רוסיה מוסקבה, רוסיה (מ־2003). פולין ביאליסטוק, פולין. אתר האינטרנט הרשמי של ילגבה פרטים על הקהילה היהודית (אורכב 05.03.2016 בארכיון Wayback Machine), באתר "יד ושם" "ילגבה", באתר JewishGen (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו') ומרטין דין, ילגבה, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1006–1008), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) ילגבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ילגבה (לטביה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
System of a Down (אלבום)

System of a Down (בתרגום חופשי: מערכת של מטה) הוא אלבום הבכורה של להקת המטאל הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון. האלבום יצא לאור ב-30 ביוני 1998, על ידי חברת ההקלטות קולומביה רקורדס. האלבום זכה בתואר אלבום זהב מאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ב־2 בפברואר 2000. שנתיים לאחר מכן, בזכות הצלחת האלבום הנוסף שהוציאה הלהקה, בשם Toxicity, זכה האלבום באלבום פלטינה. עטיפת האלבום לקוחה מתוך פוסטר אנטי-פשיסטי משנת 1928 שעיצב האמן הוויזואלי ג'ון הרפילד למפלגה הקומוניסטית של גרמניה. בטקסט בתמונה המקורית רשום: "ליד יש 5 אצבעות! ועם חמש אצבעות אלה תפסו את האויב! " בעטיפת האלבום נכתב במקום: "ליד יש חמש אצבעות, מוכשרות ועוצמתיות, עם יכולת להרוס וגם ליצור". בהמשך העטיפה נכתב: "פקח עיניים, פתח את פיך, סגור את ידיך וקמוץ את זרועך לאגרוף" (טקסט זה שימש בהמשך את סולן הלהקה, סרג' טנקיאן, בשירו "Uneducated Democracy"). חלק משירי האלבום, הופיעו בגרסאות מוקדמות בסדרת אלבומי הדמו של הלהקה (Demo Tape 1). כל המילים באלבום נכתבו על ידי סרג' טנקיאן, וכל הלחנים נכתבו ידי דארון מלכיאן, למעט היכן שצוין. סרג' טנקיאן - שירה, קלידים דארון מאלכיאן - גיטרות, שירה שאבו אודאג'יאן - בס ג'ון דאלמיאן - תופים מידע על האלבום System of a Down באתר MusicBrainz מידע על האלבום System of a Down באתר AllMusic האלבום System of a Down באתר Discogs האלבום System of a Down באתר ספוטיפיי האלבום System of a Down באתר דיזר האלבום System of a Down באתר אפל מיוזיק האלבום System of a Down באתר טיידל האלבום System of a Down באתר יוטיוב System of a Down, בביצוע "Sugar" Live Performance Video, סרטון באתר יוטיוב System of a Down, בביצוע "War?" Live Performance Video, סרטון באתר יוטיוב System of a Down, בביצוע "Spiders" Live Performance Video, סרטון באתר יוטיוב "17 Years Ago: System of a Down Release Self-Titled Debut Album". Loudwire.com. נבדק ב-2016-05-09. "John Heartfield Poster - Five Fingers Has The Hand". Johnheartfield.com. אורכב מ-המקור ב-2016-08-15. נבדק ב-2016-05-09.
ונטספילס

ונטספילס (בלטבית: Ventspils; בגרמנית: Windau, וינדאו; ביידיש: ווינדוי) היא העיר השישית בגודלה בלטביה. היא שוכנת בצפון-מערב לטביה, לחוף הים הבלטי, בשפכו של נהר הוונטה, במחוז ההיסטורי קורלנד. בתחילת המאה ה-14 הוקם באזור מבצר של המסדר הליבוני ובשנת 1378 היישוב קיבל זכויות עיר. נמל ונטספילס, הנחשב לגדול במדינה ולאחד העמוסים בים הבלטי מבחינת היקף שינוע המטענים, מהווה נמל חשוב לייצוא נפט ופחם מרוסיה. בעיר משחקות קבוצת כדורגל וקבוצת כדורסל מקומיות. בשנות השלושים של המאה העשרים חיו בוונטספילס כ-1,000 יהודים, שהיוו כשמונה אחוזים מתושבי העיר. באוגוסט 1940 עברה העיר לשלטון סובייטי. בתקופה זו הגימנסיה היהודית בעיר נסגרה, הפעילות הציבורית של היהודים בה שותקה, ועסקי היהודים הולאמו. הגרמנים כבשו את ונטספילס ביולי 1941, וריכזו את יהודיה בגטו, בו הוטלו עליהם גזירות שונות, ובוצעו בהם מעשי התעללות והשפלה פומביים. עד אוקטובר 1941 רצחו הגרמנים והלטבים את כל יהודי העיר. הערים התאומות של ונטספילס הן: צרפת לוריאן, צרפת שוודיה וסטרוויק, שוודיה בלארוס פולאצק, בלארוס בלארוס פולאצק החדשה, בלארוס גרמניה שטרלזונד, גרמניה הרפובליקה העממית של סין נינגבו, הרפובליקה העממית של סין אתר האינטרנט הרשמי של ונטספילס (בלטבית) "ונטספילס", באתר JewishGen (באנגלית) ונטספילס (Ventspils), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם ונטספילס באתר מרכז מורשת יהדות פולין ונטספילס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אלכסנדר קרוגלוב (רו'), ונטספילס, אנציקלופדיה של המחנות והגטאות (כרך II, חלק B, עמ' 1025–1027), מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה והוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, בלומינגטון ואינדיאנפוליס (באנגלית) וונטספילס (לטביה), דף שער בספרייה הלאומית אחרי ריגה, דאוגבפילס, לייפאיה, ילגבה ויורמלה. ערך זה הוא קצרמר בנושא לטביה ובנושא יישובים באירופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מפקד (תפקיד)

מפקד הוא מי שבמסגרת גוף בעל מבנה היררכי, אוחז בסמכות להורות לכפופים לו מה לעשות ואשר נושא באחריות לתוצאות הוראותיו. לפיקוד היבטים רבים, עליהם ניתן למנות את הניהול, קבלת החלטות, הכשרה, חניכה, אימון, שליטה וחינוך. פיקוד הוא אמצעי שליטה נוח בגופים בהם יש היררכיה ברורה והעוסקים בעניינים בהם יש לפעול במהירות כמו צבא וזרועות ביטחון אחרות, או ספינה. לרוב, מוענקות סמכויות פיקוד לבוגר קורס פיקודי, אך לעיתים אין מהווה ההכשרה הפורמלית המוקדמת תנאי לפיקוד. בקרב העגה הצה"לית, כינויו המוכר ביותר של המפקד (בכל דרגה וחַיִל) הוא "קודקוד". קורס פיקודי הוא מסגרת תקופתית, בה מוכשרים החניכים לקראת תפקידי פיקוד. לרוב, בקורסים כאלה מלמדים טכניקות של עמידה מול קהל והדרכה, שיעורים מקצועיים, ותרגול מצבים עתידיים בהם עשויים להתקל החניכים. בקורס קצינים, לדוגמה, מעמידים המפקדים את הצוערים בפני דילמות מוסריות, ערכיות ומקצועיות, על מנת לתרגל את הצוערים בטכניקות השונות לפתרון מצבים אלו. משך קורסים אלו תלוי בסוג ההכשרה ובאופן בו היא מתבצעת. משכם של קורסי פיקוד זוטר בצה"ל (קורס מ"כים, קורס מפקדי טנקים, קורס מפקדים בתותחנים וכו'), לדוגמה, הוא כארבעה חודשים, ואילו הכשרת חובל אורכת למעלה משנתיים. סגן מפקד הוא התפקיד השני בחשיבותו במערכת היררכית, ותפקידו הראשי הוא לסייע למפקד בעת שגרה ולמלא את מקומו בעת היעדרו. בקרב העגה הצה"לית, כינויו המוכר ביותר של סגן המפקד (בכל דרגה וחַיִל) הוא "משנה". מרטין ון קרפלד, פיקוד במלחמה, מודן הוצאה לאור והוצאת מערכות, 2015 יעקב בנג'ו, ‏הטיל האסטרטגי ומחלקת החי"ר, מערכות 401, מאי 2005 הגיעו לסיומם קורסי הפיקוד של חיל התותחנים – קורס המפקדים וקורס מטאור, באתר צה"ל, 7 ביולי 2022 ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנדרוס אנסיפ

אנדרוס אנסיפ (באסטונית: Andrus Ansip; נולד ב-1 באוקטובר 1956) הוא פוליטיקאי אסטוני, שכיהן כראש ממשלת אסטוניה בשנים 2005–2014 ויושב ראש מפלגת הרפורמה. אנסיפ נולד וגדל בעיר טרטו שבאסטוניה. הוא סיים תואר בכימיה אורגנית באוניברסיטת טרטו בשנת 1979 ונותר שנתיים לעבוד שם כמהנדס בכיר. בשנים 1981-1983 שירת בצבא האדום בצי הבלטי. עד שנת 1987 עבד כמהנדס בכיר במכון הפתולוגי של אוניברסיטת טרטו. בשנים 1986-1988 שימש כמדריך במחלקת התעשייה וכראש מחלקת הארגון של המפלגה הקומוניסטית בטרטו. בשנות ה-90 שימש כדירקטור בהנהלת הבנק של טרטו, וכיו"ר מועצת המנהלים בשתי קרנות הפרטה וברדיו טרטו. את דרכו הציבורית החל אנסיפ ב-1998 כאשר התמודד מטעם מפלגת הרפורמה לתפקיד ראש עיריית טרטו וזכה בבחירות. אף על פי שנבחר לפרלמנט האסטוני ויתר על מושבו שם על מנת להישאר בתפקיד ראש עיריית טרטו. כיהן בתפקיד זה עד ספטמבר 2004, כאשר התבקש להחליף חבר מפלגה בתפקיד שר הכלכלה והתקשורת. בנובמבר אותה שנה נבחר לתפקיד יו"ר מפלגת הרפורמה, תוך שהוא מחליף את סים קאלאס, שנשלח לשמש כנציב וכסגן נשיא הנציבות האירופית. ב-31 במרץ 2005 התבקש על ידי הנשיא דאז, ארנולד רוטל, להרכיב ממשלה חדשה. הוא הושבע לתפקיד ראש הממשלה ב-12 באפריל 2005 וסיים את כהונתו ב-26 במרץ 2014. נשוי לאנו, גינקולוגית במקצועה, ואב לשלוש בנות. מדיה וקבצים בנושא אנדרוס אנסיפ בוויקישיתוף אנדרוס אנסיפ, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא פוליטיקאים ובנושא אסטוניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לקטם

לקטמים הם קבוצה של תרכובות אורגניות. הלקטמים הם אמידים טבעתיים (ציקליים). הם מוגדרים כאמידים כיוון שהם מכילים קבוצת קרבוניל (C=O, אטום פחמן הקשור בקשר כפול לאטום חמצן) הסמוכה לאטום חנקן. לקטם נוצר כשחומצת אמינו נסגרת לטבעת בעקבות חימום; בתגובה זו נוצר לקטם ונפלטת מולקולת מים. על חומצת האמינו להיות מסוג גמא או דלתא (כלומר, קבוצת האמינו בה נמצאת במרחק של 4 או 5 אטומי פחמן מקבוצת הקרבוקסיל). לקטם מכונה בטא אם הוא מכיל בסך הכול ארבעה אטומים (שלושה פחמנים וחנקן), גמא אם הוא מכיל חמישה אטומים וכולי. התרופות האנטיביוטיות הידועות פניצילין ואמוקסיצילין (מוקסיפן) משתייכות למשפחת תרופות הבטא-לקטם. טבעת הלקטם המרובעת בפניצילין ובתרופות הדומות לו מהווה את הרכיב הפעיל בתרופה, הפוגעת ביכולת ייצור דופן התא של חיידקים גראם-חיוביים. חיידקים רבים פיתחו עמידות לאנטיביוטיקה זו: חיידקים אלו מייצרים את האנזים בטא-לקטמאז, הפותח את טבעת הלקטם ומבטל בכך את פעילותה. מדיה וקבצים בנושא לקטם בוויקישיתוף
איגור מילושביץ'

איגור מילושביץ' (בסרבית: Igor Milošević, ביוונית: Ιγκόρ Μιλόσεβιτς; נולד ב-14 באפריל 1986 בבלגרד, סרביה) הוא כדורסלן סרבי-יווני המשחק בעמדות הרכז והקלע. גובהו 1.93 מטר. בשתי עונותיו הראשונות ככדורסלן שיחק מילושביץ' בהירקליס סלוניקי מהליגה היוונית. לאחר מכן שיחק שלוש שנים במועדון הסרבי הכוכב האדום בלגרד וסייע לה לזכות בגביע הסרבי ב-2006. בעונתו השנייה בקבוצה הציג יכולת טובה והעמיד ממוצעים של 9.8 נקודות, 1.3 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים ו-1.1 חטיפות למשחק, אך בשתי העונות האחרות לא קיבל דקות משחק ולכן עזב את הקבוצה וחתם בקבוצת הפאר היוונית אולימפיאקוס פיראוס. גם באולימפיאקוס מיעט לקבל דקות משחק ובסיום העונה עבר למארוסי, אך גם בה לא שיחק ולאחר שנתיים לא מוצלחות ביוון, עבר לליטא וחתם בקבוצת ריטאס וילנה. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל באתר היורוליג פרופיל באתר דראפט ה-NBA ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היפראלדוסטרוניזם

היפראלדוסטרוניזם (באנגלית: Hyperaldostronism), הוא הפרשת יתר של ההורמון אלדוסטרון מבלוטת יותרת הכליה (בלוטת האדרנל). היפראלדוסטרוניזם מאופיין ביתר לחץ דם, תת-אשלגן בדם, השתנה מרובה ומגוון של תופעות קליניות נוספות. מקובל לחלק היפראלדוסטרוניזם לכזה הנובע כתוצאה מגידול או היפרפלזיה בבלוטת האדרנל עצמה ("היפראלדוסטרוניזם ראשוני") או לכזה הנובע כתוצאה מבעיה עקיפה המגרה את בלוטת האדרנל להפריש יותר אלדוסטרון (למשל- היצרות בעורק הכליה)- ("היפראלדוסטרוניזם שניוני"). ערך מורחב – היפראלדוסטרוניזם ראשוני היפראלדוסטרוניזם ראשוני הנוצר כתוצאה מהפרשת יתר של אלדוסטרון מבלוטת יותרת הכליה. הפרשה זו יכולה לנבוע כתוצאה מאדנומה (conn's disease), כתוצאה מהיפרפלזיה של הבלוטה, כתוצאה מקרצינומה, או כתוצאה מסיבות אחרות (מחלה משפחתית - GRA). היפראלדוסטרוניזם ראשוני הוא הסיבה השכיחה ביותר ליתר לחץ דם שניוני. אצל החולים ניתן למצוא רמות גבוהות של אלדוסטרון, רמות נמוכות של רנין (בגלל עליה בנפח הנוזלים בגוף- היפרוולמיה- אשר מדכאים את הפרשת הרנין), וכן עליה ביחס אלדוסטרון:רנין. בכמחצית מהחולים ניתן יהיה למצוא גם רמות נמוכות של אשלגן (היפוקלמיה). הטיפול בחולים עם היפראלדוסטרוניזם ראשוני, במקרים של אדנומה, הוא ניתוח לכריתת בלוטת יותרת הכליה, ובמקרים בהם יש היפרפלזיה דו צידית (גדילה של בלוטת האדרנל משני הצדדים) ניתן אנטגוניסט לאלדוסטרון (ספירינולקטון). היפראלדוסטרוניזם משני יכול להיווצר כתוצאה מגידול המפריש רנין ביתר (מאחר שרמות האלדוסטרון בגוף מיוצרות בהתאם לרמות הרנין), או למשל כתוצאה מהיצרות עורק הכליה- Renal artery stenosis- אשר מביא לכך שכתוצאה מירידה באספקת הדם לכליה יש שפעול לייצור רנין באופן מוגבר. הקליניקה המסתמנת אצל החולה מאופיינת בעייפות, כאב ראש, לחץ דם גבוה, תת-אשלגן בדם, שיתוק חלקי או מלא, עוויתות שרירים ועייפות שרירים, השתנה מרובה וצימאון מרובה, היפרנתרמיה וכן בססת מטבולית. הטיפול הוא מתן ספירינולקטון- משתן המביא לאגירת אשלגן בגוף, ומתפקד כאנטגוניסט לאלדוסטרון. מדיה וקבצים בנושא היפראלדוסטרוניזם בוויקישיתוף היפראלדוסטרוניזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.