laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
SWAT

בארצות הברית, SWAT (ראשי תיבות של Special Weapons And Tactics, טקטיקות וכלי נשק מיוחדים) הוא כינוי כללי ליחידה טקטית משטרתית המשתמשת בציוד וטקטיקות לוחמה מיוחדות או צבאיות. יחידות ה-SWAT בדרך כלל מאומנות, מצוידות ונפרסות כדי לפתור "מצבים בסיכון גבוה" שלעיתים קרובות יחידות משטרה רגילות אינן מאומנות או מצוידות לטפל, כגון יריות, עימותים, פשיטות, חמושים מבוצרים, לקיחת בני ערובה וטרור. יחידות ה-SWAT מצוידות בכלי נשק וציוד מיוחדים שאינם מונפקים בדרך כלל ליחידות משטרה רגילות, כגון כלי נשק אוטומטיים, רובי צלפים בעלי קליבר גבוה, רימוני הלם, שריון גוף, מגנים בליסטיים, מכשירי ראיית לילה וכלי רכב משוריינים, בין היתר. יחידות SWAT מאומנות לעיתים קרובות בטקטיקות מיוחדות כמו לחימה במרחבים סגורים, צליפה, פריצת דלתות, משא ומתן במשבר ולוחמה בטרור. יחידות ה-SWAT הראשונות הוקמו בשנות ה-60 של המאה ה-20 כדי לטפל בפיזור מהומות והפרות סדר ועימותים אלימים עם פושעים. המספר והשימוש ביחידות SWAT גדלו בשנות ה-80 במהלך המלחמה בסמים ובשנות ה-90 בעקבות תקריות כמו קרב הירי בצפון הוליווד וטבח הטבח בתיכון קולומביין. עלייה נוספת התרחשה בשנות ה-2000 בעקבות הצורך להתמודד מול טרור לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בארצות הברית עד 2005, צוותי SWAT הופעלו 50,000 פעמים בכל שנה, כמעט 80% מהזמן להגשת צווי חיפוש, לרוב עבור סמים. עד 2015, מספר הפעלות ה-SWAT השנתיות גדל לכמעט 80,000 פעמים בשנה. לכל מדינה בארצות הברית ולכל עיר גדולה בארצות הברית וכל כוח משטרה יש יחידת SWAT משלה. ההגדרה של איגוד הקצינים הטקטיים הלאומיים של ארצות הברית ל-SWAT היא: SWAT: צוות ייעודי של אכיפת חוק שחבריו מגויסים, נבחרים, מאומנים, מצוידים ומוקצים לפתור תקריות קריטיות הכרוכות באיום על ביטחון הציבור, שאחרת יחרוג מהיכולות של מגיבים ראשונים ו/או יחידות חקירה מסורתיות של אכיפת החוק. ישראל ישראל: ימ"מ, ימ"ס, יחידת הגדעונים, מערך החבלה של משטרת ישראל ארצות הברית ארצות הברית: יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI, יחידות SWAT מקומיות, לשכת האכיפה המיוחדת של שריף מחוז לוס אנג'לס גרמניה גרמניה: GSG-9 צרפת צרפת: GIGN ו-RAID הודו הודו: היחידה ללוחמה בטרור (הודו), פורס ואן ארגנטינה ארגנטינה: הקבוצה המיוחדת למבצעים פדרליים אוקראינה אוקראינה: היחידה המבצעית לתגובה מהירה, ברקוט משטרה ז'נדרמריה יחידת השתלטות כוחות מיוחדים משטרת ישראל משמר הגבול (מג"ב; בישראל) המשמר האזרחי (בישראל) היחידה ללוחמה בטרור Kristian, Bonnie (19 בינואר 2015). "The troubling rise of SWAT teams". The Week. Dennis Publishing Limited 2021. נבדק ב-19 באוקטובר 2021. {{cite web}}: (עזרה) "Tactical Response and Operations Standard for Law Enforcement Agencies" (PDF). National Tactical Officers Association. בספטמבר 2015. נבדק ב-2017-05-25. {{cite web}}: (עזרה) אחת מיחידות משטרת ישראל אחת מיחידות מג"ב (משמר הגבול) של משטרת ישראל ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
באקור השלישי, מלך איבריה

באקור השלישי (בגאורגית: ბაკურ III; נפטר ב-580) או באקוריוס השלישי היה המלך האחרון משושלת צ'וסרויד שמלך על ממלכת איבריה. עם מותו בוטלה המלוכה הגאורגית על ידי האימפריה הסאסאנית. באקור ירש את אביו פארסמן הרביעי כמלך ממלכת איבריה. מועד הכתרתו לכס המלוכה אינו ידוע, אולם ידוע כי שלט בתקופה המקבילה לשלטונו של המלך הפרסי הורמיז הרביעי (בנו של כוסרו הראשון) (579-590) מהאימפריה הסאסאנית. סמכויותיו של באקור בתקופת שלטונו היו מוגבלות ובקושי הגיעו אל מעבר למצודת אורג'מה, כאשר בירת ממלכתו הייתה טביליסי, ואיבריה הפנימית נשלטה למעשה על ידי הסאסאנים. הרשומות הגאורגיות מציינות כי באקור שלט במשך 13 שנה וכי היה מלך נוצרי טוב שבנה כנסיות רבות. עם מותו של באקור, ניצל הורמיז הרביעי את מותו וביטל את המלוכה של ממלכת איבריה. רולנד גריגור סאני, יצירת האומה הגאורגית, עמ' 23, ISBN 0253209153, (באנגלית) ארנולד הוג, מרטין ג'ונס, ג. מרטינדלה וג. מוריס (1992), הפרוסופוגראפיה של האימפריה הרומית המאוחרת: 527-641, עמ' 169, ISBN 0521201608, ISBN 9780521201605, (באנגלית) פרוסופוגרפיה - היסטוריוגרפיה של בעלי מקצוע. ערך זה הוא קצרמר בנושא גאורגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מירה פורלן

מירה פורלן (באנגלית: Mira Furlan;‏ 7 בספטמבר 1955 – 20 בינואר 2021) הייתה שחקנית וזמרת קרואטית-אמריקאית ממוצא יהודי. הייתה ידועה בעיקר בגילום הדמויות דלן מיר בסדרה "בבילון 5" ודניאל רוסו בסדרה "אבודים". פורלן נולדה בזאגרב שביוגוסלביה, ומשפחתה סלובנית-קרואטית מצד אביה ויהודייה מצד אמה. היא הייתה חברה בתיאטרון הקרואטי הלאומי. בשנות ה-80 היא שיחקה כזמרת בסרט "Le Cinema" על להקת רוק. כמו כן, בשנת 1985 היא זכתה בפרס פסטיבל קאן על הסרט היוגוסלבי "מסע העסקים של אבא". ב-1986 היא שיחקה בתפקיד ראשי בסרט רב המכר "יופיו של החטא". לאחר שהיגרה לארצות הברית הקליטה פורלן אלבום בשם "שירים מסרטים שאף פעם לא נעשו". בשנת 1992 החלה לשחק בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5" בתפקיד דלן מיר, שגרירת הפדרציה המינברית, למשך כל חמש עונות הסדרה. בהמשך הופיעה פורלן בסדרה "אבודים", שבה היא גילמה את הדמות של דניאל רוסו. פורלן נישאה לבמאי הסרטים היוגוסלבי, גוראן גאז'יק, שביים פרק בסדרה "בבילון 5" ומספר מחזות, בהם עיבוד למחזה "אנטיגונה" של סופוקלס. להם בן בשם מרקו לב גאז'יק. פורלן התגוררה בארצות הברית. נפטרה ב-20 בינואר 2021 בביתה שבלוס אנג'לס עקב סיבוכים ממחלת קדחת מערב הנילוס. מדיה וקבצים בנושא מירה פורלן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מירה פורלן (באנגלית) מירה פורלן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מירה פורלן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מירה פורלן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי מירה פורלן, באתר AllMovie (באנגלית) מירה פורלן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מירה פורלן, באתר MusicBrainz (באנגלית) מירה פורלן, באתר Discogs (באנגלית) "Mira Furlan: Babylon 5 and Lost actress dies at 65". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-01-22. נבדק ב-2021-01-24. ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאולין פרידמן

פאולין (פאולינו) פרידמן (בפולנית: Paulin Frydman; בספרדית Paulino Frydman)‏ (25 במאי 1905 – 2 בפברואר 1982), שחמטאי יהודי-פולני-ארגנטינאי. פרידמן, יהודי יליד ורשה, פולין, השתתף באליפות השחמט הראשונה של פולין ב-1926 והגיע למקום השני, אחרי דויד פז'פיורקה. פרידמן, ביחד עם חברי קבוצת השחמט של ורשה זכה במדליית זהב בתחרות הראשונה לקבוצות שהתקיימה בפולין בשנת 1929. יתר חבריו לקבוצה היו משה בלאס, רפאל פיינמסר, סטניסלב קון, קרול פילץ, ליאון קרמר, הנריק פוגוריאלי. ב-1955 הוענק לפרידמן תואר אמן בינלאומי. במהלך משחקיו, בנבחרת פולין האולימפית, קיבל פרידמן עשר מדליות, שש קבוצתיות וארבע אישיות. במסגרת ההישגים הקבוצתיים הוא היה חבר בנבחרת הפולנית שזכתה במקום הראשון באולימפיאדה השלישית. ב-1939, במהלך אולימפיאדת השחמט השמינית בבואנוס איירס, פלשה גרמניה הנאצית לפולין ופרידמן החליט להישאר בארגנטינה, כמו חברו לנבחרת פולין, מיגל ניידורף. מדיה וקבצים בנושא פאולין פרידמן בוויקישיתוף פאולין פרידמן, באתר צ'סגיימס (באנגלית) דוד דודסון, מלכים בחייהם: דור השחמטאים שנגדע, באתר nrg‏, 8 באפריל 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משאבה (קבוצת כוכבים)

משאבה היא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה במיוחד בשמי הדרום המייצגת את משאבת האוויר שהומצאה על ידי רוברט בויל בשנת 1659. הקבוצה הוגדרה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי, שהגדיר 14 קבוצות כוכבים בשמי הדרום על מנת למלא שטחים שלא היו שייכים לאף קבוצה אחרת ובדרך כלל כללו כוכבים עמומים בלבד. גם קבוצה זו כוללת כוכבים עמומים שהבהיר מביניהם הוא מדרגת בהירות נראית 4.3 בלבד. α במשאבה הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה - בהירות נראיתו היא מדרגה 4.3. זהו ענק כתום במרחק של כ-370 שנות אור. ε במשאבה הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצה, זהו ענק כתום במרחק של כ-700 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.5. NGC-3132 היא ערפילית פלנטרית גדולה ובהירה יחסית, הנמצאת על הגבול עם קבוצת מפרש דרומית לכוכב η במשאבה. הערפילית ניתנת לצפייה במשקפת או טלסקופ והיא נראית כדיסקה מעורפלת, מעט גדולה יותר מצדק ועם בהירות מדרגה 8. מדיה וקבצים בנושא משאבה בוויקישיתוף משאבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
קפלת קינגס קולג'

קפלת קינגס קולג' (באנגלית: King's College Chapel) היא קפלה השוכנת בקינגס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', ובנויה בסגנון אנגלי גותי. מלך אנגליה הנרי ה-6 תכנן בניית אוניברסיטה הדומה לאיטון קולג' (שהקפלה שלו דומה לה מאוד). הקפלה הייתה החלק היחיד שנבנה בתקופתו. הארכיטקט, שהתמנה בשנת 1444, היה רגינלד אלי, אך המלך היה זה שקבע את ממדיה וגודלה של הקפלה. ב-25 ביולי 1446, ביום סנט ג'יימס, הונחה אבן הפינה של הקפלה. ב-1485, בשלהי תקופת שלטונו של ריצ'רד ה-3, למרות מלחמות השושנים, הושלמה בנייתם של חמישה אגפים וגג מעצים. הנרי ה-7 ביקר ב-1506 ושילם לפועלים ולמתכננים סכום כסף נכבד על מנת שהבנייה תימשך גם אחרי מותו. ב-1515, בתקופתו של הנרי השמיני, הושלמה בניית הקפלה למעט החלונות, אשר תוכננו להיות גדולים במיוחד. הקפלה מאופיינת בקמרונות רבים ומהגדולים בעולם ובוויטראז'ים רבים, ונמצא בה הציור הערצת האמגושים של פטר פאול רובנס, שצויר במקור ב-1634 עבור מנזר הנזירות הלבנות בלוון שבבלגיה. חלונות הקפלה הם מהמהודרים ומהמשובחים ביותר שנבנו בתקופה זו. ישנם 12 חלונות גדולים בכל צד של הקפלה, ושני חלונות גדולים יותר בחלקים הפונים לכוון מזרח ומערב. החלון המערבי נבנה על ידי פועלים פלמים, ובניתו מתוארכת בין 1515 ל-1531. ארבעה מבין חלונות הקפלה הנוספים נבנו על ידי ברנרד פלאוור (באנגלית: Barnard Flower), אשר היה גם הזגג הראשון שמונה לתפקיד ולא היה אנגלי. גיילון הון (Gaylon Hone) יחד עם עוד שלושה שותפים (שניים אנגלים ואחד פלמי) בנו את החלון המזרחי ועוד 16 חלונות נוספים בין השנים 1531-‏1562. את ארבעת החלונות האחרונים בנו פרנסיס ויליאמסון (Francis Williamson) וסימון סימונדס (SymonSymondes). ישנו עוד חלון אחד, חדש יותר, אשר נבנה ב-1879 על ידי חברת קלייטון בל (Claytonand Bell). כיום הקפלה פעילה, ומשמשת כמקום לתפילה ולקונצרטים ואירועים שונים של הקולג'. מקהלת הקולג', המוכרת והידועה ברחבי העולם, מורכבת מסטודנטים מהאוניברסיטה ומילדים שלומדים לא רחוק ממנה, תחת ניצוחו של סטיבן קלאוברי (Stephen Cleobury). חזרות המקהלה מתנהלות במשך הסמסטר, ובנוסף גם מופיעה בקונצרטים, בהקלטות ובשידורי רדיו. הקפלה ידועה בתור הסמל של קיימברידג', ודוגמה לכך היא הלוגו של מועצת העיר. אדריכלות גותית מדיה וקבצים בנושא קפלת קינגס קולג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קפלת קינגס קולג' (באנגלית) מודל תלת-ממדי של הקפלה מתוך גוגל ארת' היסטוריית חברי המקהלה של קפלת קינגס קולג'
ג'אמבולוניה

ג'אמבולוניה או ג'ובאני בולוניה (באיטלקית: Giambologna; ‏1529 - 13 באוגוסט 1608) פסל רנסאנס מאוחר ממוצא פלמי שפעל באיטליה, בעיקר בפירנצה. ג'אמבולוניה פיסל בשיש וברונזה והוא מייצג מובהק של המנייריזם. ג'אמבולוניה נולד בדואי (Douai) שבפלנדריה. הוא למד באנטוורפן ועבר לאיטליה בגיל 21, למד ברומא והתמקד בלימודי אמנות קלאסית עתיקה, ושאב השראה ממיכלאנג'לו. האפיפיור פיוס הרביעי מימן את עבודתו הראשונה - בניית מזרקת נפטון בבולוניה. בגיל 24 הוא קבע את מושב הקבע שלו בפירנצה והפך לפסל החצר של מדיצ'י. ג'אמבולוניה הצטיין בביטוי תנועה בפסליו, ובגימור כל הפרטים שבהם. עבודותיו: "חטיפת הסאבינות" בלוג'ה דיי לאנצי ובמוזיאון האקדמיה בפירנצה הפסל מורכב משלוש דמויות שנחצבו מגוש שיש אחד; הרקולס הורג את הקנטאור נסוס; מספר גרסאות של מרקורי; בכחוס; מזרקת נפטון בבולוניה; וחלק מפסלי הברונזה במזרקת נפטון בפירנצה; מזרקת האוקיינוס בגני בובולי בפירנצה; פסל הניצחון על פיזה בפאלאצו וקיו בפירנצה - דוגמה לאלגוריה פיסולית, אלגוריה נוספת: מלחמת שמשון בפלשתים; פסל קוזימו הראשון על גבי סוס, אפולו, ונוס. נפטר בפירנצה ב-13 באוגוסט 1608. חטיפת הסאבינות במרפסת הפסלים המרכזית בפירנצה: לוג'ה דיי לאנצי מרקורי בלובר בכחוס בפירנצה "אלגוריה על האדריכלות" במוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה הרקולס ונסוס בלוג'ה דיי לאנצי בפירנצה מזרקת נפטון בבולוניה פסל הניצחון על פיזה הנמצא בפאלאצו וקיו שבפירנצה מזרקת האוקיינוס בגני בובולי בפירנצה העתק ונוס בגלריה הלאומית לאמנות במול בוושינגטון הרקולס והידרה במוזיאון בודה מדיה וקבצים בנושא ג'אמבולוניה בוויקישיתוף ג'אמבולוניה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'אמבולוניה, באתר Discogs (באנגלית)
מכוטוס

מכוטוס הקדוש (מכונה גם מאלו, מאקלו, ומכלוביוס) הוא קדוש נוצרי. מכוטוס נחשב למייסד סן-מלו שבברטאן (צרפת) ולאחר מ"הקדושים המייסדים של בריטני". מכוטוס נולד בשנת 520 בגלמורגן שבוויילס. ברנדן מקלונפרט לימד אותו על הנצרות, המיר את דתו והטביל אותו לנצרות. לאחר מכן הפך לנזיר במנזר לאנקרבן (Llancarfan) בוויילס. מאוחר יותר היה אחד ממלוויו של ברנדן במסעותיו המסיונריים. מכוטוס מת ב-15 בנובמבר בשנת 565 או 620 לערך ב-סיינטון (Saintonge), ליד Archingeay שבמערב צרפת. מדיה וקבצים בנושא מכוטוס בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קדושים נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעת טליה

גבעת טליה או תל טליה כפי שהיא קרויה בפי תושבי האזור, היא גבעת געש בעלת שתי פסגות ברמת הגולן, ליד המושב קשת. מהפסגה המערבית הגבוהה יותר (748 מטר מעל פני הים) תצפית מרשימה על נופי מרכז הגולן, הגליל העליון והתחתון וקו התלים הישראלי המזרחי של הגולן. גבעת טליה היא חלק מקו התילים השני (המערבי יותר) הכולל מדרום את התילים: גבעת אורחה ותל פרג' ומצפון התילים: גבעת האלה, גבעת התאנים, תל חושניה ותל רמתניה. גבעת טליה בנויה מטוף וסוקוריה שהם תוצרי פעילות געשית. במורדות הגבעה במיוחד לכיוון דרום יש נביעות של מעיינות קטנים הנובעים בקו המגע בין הטוף הנקבובי לבין שכבת הבזלת האטימה. הגבעה נקראה בערבית בשם תל א-טליע (תל החלוצים). הגבעה לא הייתה מיושבת בעבר. בקרבת הגבעה עברה דרך עתיקה שהוליכה מכיוון חושניה לכיוון תל פארס והחורן. במלחמת יום הכיפורים נכבשה גבעת טליה על ידי הצבא הסורי. הגבעה, כמו עוד תילי געש בסביבתה, שימשה להיאחזות הצבא הסורי ובניית קו הגנה כנגד כוחות המילואים הישראלים. האזור נכבש מחדש על ידי צה"ל אשר המשיך ודחק את הסורים מזרחה אל מעבר לגבול. לקראת סוף חודש אב ה'תשל"ח (1978) התיישבו חברי מושב קשת על מורדותיה המערביים של גבעת טליה. מדרום וממזרח לגבעה נטועים מטעים של דובדבנים ורימונים הנושאים את השם "מטע יואל" לזכרו של חבר מושב קשת יואל אטון. מצפון מזרח לגבעה נמצא מאגר המים הקטן ביותר בגולן הנקרא מאגר קשת. בקצה הצפוני של האגם פינת ישיבה לזכר הנער ברוך אפשטיין שנהרג בתאונה. אל מרומי תל טליה מוביל שביל עם שלטי הסבר על הגאולוגיה, הבוטניקה וההיסטוריה של האזור. השביל והתצפית בראש התל נבנו לזכרו של סרן ערן שמיר, סגן מפקד סיירת הצנחנים שנהרג בקרב בלבנון, שהיה מדריך בבית ספר שדה "קשת יהונתן" שבמושב קשת. במורדות הגבעה לכיוון דרום מערב ממוקם "גן אריה" שלאורכו טיילת יפה, מים זורמים ובריכות קטנות. הגן קרוי על שמו של אריה בן טובים מקבוצת יבנה שהיה מראשוני קשת ונהרג בפיגוע טרור. מדרום לגן אריה מצוי אזור "נביעות ארנון" אליו מנוקזים מי המעיינות שבאזור לתוך בריכות גדולות עם צמחיית מים מיוחדת. מקום זה נושא את שמו של סרן ארנון פלאי והקמתו נעשתה בעזרת משפחת פלאי. שמות חדשים 1976, ועדת השמות הממשלתית, עמוד 185
דמיטרי פרוקופייב

דמיטרי פרוקופייב (רוסית: Дмитрий Прокофьев;‏ נולד ב-1951) הוא סופר ועיתונאי רוסי, כתב לשעבר בקול ישראל. דימיטרי פרוקופייב נולד ב-1951 במוסקבה. למד מזרחנות, ערבית ועברית. בסוף שנת 1982 הצטרף פרוקופייב כשדרן לתחנת שלום וקידמה, השידור העברי של רדיו מוסקבה, אשר שידרה שידורי תעמולה בשפה העברית המיועדים למאזינים בישראל, משנות ה-60 ועד לנפילת ברית המועצות. מנהלי תחנת הרדיו "קול ישראל", שגילו רוסי (לא יהודי) הדובר עברית שוטפת, הציעו לו להיות כתב קבוע ברוסיה, ובמשך שנים ארוכות נשמע קולו החותם את הכתבות שלו במילים: "כאן דמיטרי פרוקופייב, מוסקבה", במקביל המשיך לעבוד ברדיו שלום וקידמה כפרשן מדיני. פרוקופייב שימש גם כעיתונאי מטעם העיתון "חדשות", ומשנסגר עבר ל"ידיעות אחרונות", שם הוא כותב בעיקר רשימות סיפוריות בעלות אופי אישי. בנוסף כתב את הספר "קול ממוסקבה", שבחלקו מתאר את חוויותיו כגוי שלמד עברית והתאהב בישראל ובחלקו מתאר את התהליכים שאירעו בשנות התשעים במדינות ברית המועצות לשעבר. דמיטרי פרוקופייב, זו רק פארסה - אין ממש בדימוי שהעיתונאים ברוסיה נאבקים על חופש הביטוי, באתר העין השביעית, 1 במאי 2001 וולטר רובי, מחלוקת בבריה"מ בענין חידוש היחסים, מעריב, 2 באוקטובר 1990 ראו כתבה של דמיטרי פרוקופייב על בוריס ילצין - בניגוד לרושם המתקבל ילצין הוא לא גארי קופר, חדשות, 26 במרץ 1993
ENSA

ה-ENSA (ראשי תיבות: Entertainments National Service Association) התאחדות שירות לאומי לבידור, הוא ארגון שהוקם על ידי הממשלה הבריטית בשנת 1939, במטרה לספק לכוחות הצבא הבריטיים (שהיו בנויים מחיילים ממדינות שונות) בידור, במשך מלחמת העולם השנייה. מכל מדינה שכוחותיה הצבאיים עזרו במאמץ המלחמה לטובת הבריטים, הובאו זמרים כדי להנעים את זמנם של החיילים הלוחמים. ה-ENSA פעל גם לטובת חיילי הבריגדה היהודית, שבאו מארץ ישראל במטרה ללחום בגרמנים. ל-ENSA של הבריגדה היהודית קראו המעין זה. ההצגה הגדולה ביותר של המעין זה, נערך בפיוג'י שליד רומא. הזמרים שהובאו מישראל לאיטליה למעין זה, הופיעו גם במקומות בהם החיילים התאמנו ונלחמו, אך גם בבית החולים הצבאי בו שהו הפצועים היהודיים. אתר האינטרנט הרשמי של ENSA ENSA, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוקומוטיב

לוקומוטיב היא מילה לועזית שפירושה קטר. ישנם מספר מועדוני ספורט הנקראים בשם זה, כיוון שקמו על יסוד קבוצת עובדי הרכבת המקומית. המועדון הראשון שהוקם היה בעיר מוסקבה, ולאחריו הוקמו מועדונים נוספים בשם זה – בעיקר במדינות בעלות משטר סוציאליסטי. האם התכוונתם ל... לוקומוטיב (אגודת ספורט) – אגודת ספורט סובייטית-רוסית המאגדת את קבוצות הספורט בעלות השם לוקומוטיב לוקומוטיב מוסקבה – שמם של מספר מועדונים בענפי ספורט שונים מהעיר מוסקבה, בירת רוסיה לוקומוטיב סנקט פטרבורג – מועדון כדורגל מהעיר סנקט פטרבורג, צפון רוסיה לוקומוטיב סופיה – מועדון כדורגל מהעיר סופיה, בירת בולגריה לוקומוטיב טביליסי – מועדון כדורגל מהעיר טביליסי, בירת גאורגיה לוקומוטיב אסטנה – מועדון כדורגל מהעיר אסטנה, בירת קזחסטן
ז'וזה בוסינגווה

ז'וז'ה בוסינגווה דה סילבה (בפורטוגזית: José Bosingwa da Silva; נולד ב-24 באוגוסט 1982 בקינשאסה שבזאיר) הוא כדורגלן עבר פורטוגזי ששיחק בעמדת המגן הימני. בוסינגווה שיחק בקבוצת פורטו בשנים 2003–2008, במהלכן הבקיע 3 שערים. ב-11 במאי 2008 נרכש בוסינגווה על ידי צ'לסי בסכום מוערך של 20.6 מיליון אירו. בוסינגווה חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון הלונדוני והוא הצטרף למועדון רשמית לאחר יורו 2008. באוגוסט 2012 חתם בוסינגווה במועדון קווינס פארק ריינג'רס לשלוש שנים. ביולי 2013 חתם בוסינגווה שלוש שנים בטרבזונספור מליגת העל הטורקית. מדיה וקבצים בנושא ז'וזה בוסינגווה בוויקישיתוף ז'וזה בוסינגווה, באתר Transfermarkt ז'וזה בוסינגווה, באתר Soccerway ז'וזה בוסינגווה, באתר BDFutbol ז'וזה בוסינגווה, באתר WorldFootball.net ז'וזה בוסינגווה, באתר National Football Teams ז'וזה בוסינגווה, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא כדורגל פורטוגזי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
צורה

האם התכוונתם ל... מתמטיקה: צורה (גאומטריה) – מונח בסיסי בגאומטריה אחרים: תורת הצורות (פילוסופיה) – תפיסה פילוסופית אפיסטמולוגית, שיצר אפלטון תורת הצורות (בלשנות) – מורפולוגיה, ענף בבלשנות החוקר חלקי מילים (מורפמות) צורה (אתר אינטרנט) – אתר אינטרנט ישראלי שבו מתפרסמות יצירות גולשים צור (פירושונים) סורה
ביאליק (פירושונים)

האם התכוונתם ל... חיים נחמן ביאליק – מגדולי המשוררים העבריים בעת החדשה, המכונה "המשורר הלאומי" רחובות על שמו (בין השאר): רחוב ביאליק (תל אביב) – רחוב במרכזה של תל אביב רחוב ביאליק (רמת גן) – רחוב במרכזה של רמת גן כיכר ביאליק – כיכר מרכזית בתל אביב שדרות ח"ן – שדרה בתל אביב, הקרויה על שמו של ביאליק ישובים על שמו: קריית ביאליק – עיר במחוז חיפה כפר ביאליק – ישוב באזור הצפון, השייך למועצה אזורית זבולון גבעת ח"ן – מושב באזור השרון השייך למועצה אזורית דרום השרון אתרים ומוסדות על שמו: בית ביאליק – ביתו של המשורר, הנמצא ברחוב ביאליק 22 בתל אביב ומשמש כיום כמוזיאון גימנסיה ביאליק – בית ספר 12 שנתי שפעל בחיפה מוסד ביאליק – בית הוצאה לאור פרס ביאליק – פרס ספרותי חשוב המוענק ליוצרים בתחום ספרות יפה וחכמת ישראל, על ידי עיריית תל אביב-יפו גן ביאליק בירושלים - גן ציבורי הממוקם על המגרש שביאליק קנה במטרה לבנות עליו את ביתו הירושלמי תחנת ביאליק – תחנת רכבת קלה בקו האדום של הדנקל אישים אחרים מים ביאליק – שחקנית יהודייה אמריקאית
אובייקטיביות

אוֹבְּיֶקְטִיבִיוּת היא סטטוס אפיסטמולוגי הניתן להיגדים שערך האמת שלהם הוא אמת. התנאים בהם סטטוס זה מוענק הם נושא הדיון של תחום החקירה של הפילוסופיה של המדע. המפעל המדעי שואף לעיתים קרובות לבסס ולעגן כמה שיותר אמיתות כאובייקטיביות והדיון המדעי מתנהל לעיתים קרובות כך שהכרעה של מה שנחשב כ'ידע' הוא אותו הדבר שאפשר להעניק לו את הסטטוס של אובייקטיביות. במפעל המדעי, צורות התצפית והניסוי המקובלות כמו גם עקרונות ההסקה הדדוקטיבית והאינדוקטיבית, מנחות בדרך כלל את אנשי המקצוע בבואם להעניק את הסטטוס של אובייקטיביות להיגדים מסוימים, אולם הדיון באילו שיטות בדיוק מזקקות את הסטטוס של אובייקטיביות הוא נושא הדיון של הפילוסופיה של המדע. נראה שכיום, כל תחום אקדמי פיתח לעצמו קווים מנחים וחוקים לגבי ראיות אובייקטיביות. לדוגמה, מחקר יעילות של תרופה חדשה, אם הוא נעשה בצורה אקראית, תוך כדי סמיות כפולה ושימוש בפלצבו – יחשב כמחקר אובייקטיבי, וזאת מכיוון שהוא דובק בעקרונות הידועים והמקובלים למיקסום אמינותן של התוצאות הסופיות. בתחום חקר ההיסטוריה, אובייקטיביות מושגת באמצעות שימוש ב"מתודה ההיסטוריונית" ו"ביקורת עמיתים" שנעשית בדרך כלל על ידי החלפת רעיונות והתכתבויות דרך מאמרים שעוסקים בנושא המסוים. ההיסטוריון מעלה השערה, הסבר או ניתוח לגבי אירוע היסטורי, ואלו עוברים הערכה אצל מומחים אחרים מאותו התחום. תהליך הביקורת נעשה לרוב לפני פרסום המחקר הסופי. לפי עמדה זו, אמיתותם ותקפותם של שיפוטים והצהרות מוסריות יהיו בלתי-תלויים באמונות או רגשות של אדם או קבוצה מסוימת. טענה זו מובילה לגישה שבה היגדים אתיים מקבלים סטטוס דומה להיגדים מתחומי ידע אחרים ככימיה, ביולוגיה או היסטוריה. ישנן גישות שונות באשר למה שמעניק להיגדים מסוימים את הסטטוס של אובייקטיביות באתיקה. ביניהן מוסר דתי, האינטואציה האפלטונית וגישת עמנואל קאנט למוסר – הציווי הקטגורי. כיום רווחת תפיסה מודרנית, שטוענת, לא נמצאת ולא תיתכן אובייקטיביות. האדם מושפע מסביבתו ותכונותיו. אובייקטיביזם (איין ראנד) אובייקטיביות חזקה סובייקטיביות אמת אובייקטיביות, דף שער בספרייה הלאומית אנדרי מרמור, שלושה מושגים של אובייקטיביות, עיוני משפט יט, ספטמבר 1994
נפת זוגדידי

נפת זוּגדִידִי (בגאורגית: ზუგდიდის მუნიციპალიტეტი, מילולית: זוּגדִידִיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו, ובירת המחוז, זוגדידי, משמשת כמרכז המנהלתי של הנפה. הנפה גובלת ממערב וצפון-מערב בנפת גאלי, מצפון-מזרח בנפת צאלנג'יחה, ממזרח ודרום-מזרח בנפת חובי ומדרום-מערב הים השחור. הנפה מאוכלסת ב-62,511 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 91.64 איש לקמ"ר. בתקופת שלטון האימפריה הרוסית, עד לשנת 1917, נכללה הנפה תחת פלך כותאיסי ונקראה המזרה (אוייזד) של זוגדידי. גם לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה, בתקופת גאורגיה הסובייטית, עד לשנת 1930 נכללה הנפה במזרה של זוגדידי. ומאותה שנה נפה נפרדת. העיר זוגדידי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 58 כפרים המחולקות ל-17 תמי. מצודת אנאקליה גשר מיתרים באנאקליה ארמון דדיאני מצודת צ'אכווינג'י נהר צ'חואושי נהר ג'ומי הפארק הלאומי קולחתי מנזר צאישי מדיה וקבצים בנושא נפת זוגדידי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נפת זוגדידי www.zugdidicity.ge תמי (თემი)- היא הדרגה הנמוכה ביותר בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה. המונח מקביל פחות או יותר ל"מועצה מקומית" בישראל או לקומונה בצרפת. "მოსახლეობის საყოველთაო აღწერა 2014". საქართველოს სტატისტიკის ეროვნული სამსახური. בנובמבר 2014. נבדק ב-7 בנובמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) אתר הסטטיסטיקות של גאורגיה: אוכלוסיית גאורגיה לפי נפות מאתר www.geostat.ge
נבו

האם התכוונתם ל... הר נבו – הר בירדן שבו, על פי המסורת, מת משה רבנו נבו (אל) – אל החכמה והכתב הבבלי מול נבו – היאחזות נח"ל לשעבר ובסיס צה"ל נבו (סוג) – סוג במשפחת הנבואיים (בסדרת העקרבאים) נבו יריחו – מין עקרב מסוג נבו נבו הוצאה לאור – הוצאת ספרים ומאגר משפטי אלקטרוני "נבו" - קובץ השירים השלישי של רחל המשוררת אישים: אביב נבו – איש עסקים אמריקאי-ישראלי אביתר נבו – ביולוג ישראלי, מייסד המכון לאבולוציה באוניברסיטת חיפה איתי לנדסברג-נבו – עיתונאי ופובליציסט ישראלי אשכול נבו – סופר ישראלי ברוך נבו – פסיכולוג ישראלי, נשיא המכללה האקדמית צפת ומקים המרכז הארצי לבחינות והערכה גל נבו – שחיין ישראלי דוד נבו – איש חינוך ישראלי, המדען הראשי של משרד החינוך דניאל נבו – דיפלומט ישראלי יהודה נבו – לוחם ביחידה 101 וארכאולוג של ראשית האסלאם יוסף נבו – מפקד חטיבת ירושלים וראש עיריית הרצליה יוסף נבו (היסטוריון) – היסטוריון ומזרחן ישראלי יועד נבו – מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי יפעת נבו – חוקרת תרבות ותיאטרון, סופרת, משוררת ועיתונאית ישראלית יעקב נבו – טייס קרב בחיל האוויר הישראלי מיכל קרומר-נבו – פרופסור לעבודה סוציאלית ישראלית מירי נבו – זמרת ומנחת טלוויזיה ישראלית מרים נבו – שחקנית תיאטרון, במאית ומורה למשחק ישראלית נעמי נבו – סוציולוגית ופמיניסטית ישראלית עזריאל נבו – תת-אלוף בצה"ל, מזכירם הצבאי של ארבעה ראשי ממשלה עפרה נבו-אשכול – פסיכולוגית ישראלית רות נבו – חוקרת ספרות, מבקרת ספרות, מתרגמת וציירת ישראלית נבות נוב אישים ששמם הפרטי הוא נבו
עיירה

עיירה היא סוג של יישוב אשר מרבית תושביו אינם מתפרנסים מחקלאות אך מספר התושבים בו קטן ביחס למספר התושבים בעיר. מספר התושבים בעיירה נע בדרך כלל בין כמה מאות לכמה עשרות אלפים. גודל האוכלוסייה כשלעצמו איננו קובע באופן נחרץ אם מדובר בעיירה או בכפר. באזורים שונים בעולם, למשל בהודו, מספר התושבים בכפר גדול יכול להיות גדול בהרבה מאשר בעיירה קטנה אך בדרך כלל עיירה תהיה גדולה מכפר וקטנה מעיר. אחד ההבדלים העיקריים בין כפר לעיירה הוא אופי הכלכלה ביישוב; האנשים אשר מתגוררים בעיירות בדרך כלל מתפרנסים מתעשייה (בתי חרושת), מסחר (חנויות) ומתן שירותים, ואילו בכפר, ענף הפרנסה העיקרי הוא בדרך כלל חקלאות. עיירה יכולה להיות פרבר של עיר גדולה ויכולה גם להיות מרוחקת מאוד מכל יישוב עירוני אחר. מרביתן של העיירות בישראל מנוהלות על ידי מועצה מקומית. המילה עיירה בשפה העברית כיום מזוהה בעיקר עם שלושת ההקשרים הבאים: העיירה היהודית עיירת פיתוח עיירות הפזורה הבדואית בנגב, שעבורן הוקמה "משטרת העיירות". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. שטעטל (העיירה היהודית) עיירת פיתוח מושבה ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.