laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פולק הרביעי, רוזן אנז'ו

פולק הרביעי, רוזן אנז'ו (בצרפתית: Foulques IV d'Anjou;‏ 1043 – 14 באפריל 1109), המכונה le Réchin, היה הרוזן של אנז'ו משנת 1068 ועד מותו. לכינוי שבו הוא מכונה בדרך כלל אין תרגום ודאי. פילולוגים הציעו מספר רב של הצעות שונות מאוד, כולל "מתקוטט", "גס רוח", "זעף", "עצבני" ו"הרואי". הוא צוין כ"אדם עם הרבה הרגלים ראויים לגינוי, אפילו שערורייתיים" על ידי אורדריקוס ויטליס. פולק, נולד ב-1043, והיה בנם הצעיר של ז'ופרואה השני, רוזן גטינה (המכונה לפעמים אוברי), וארמנגרדה מאנז'ו. ארמנגרדה הייתה בתו של פולק השחור, רוזן אנז'ו, ואחותו של ז'ופרואה מרטל שהקדים את פולק ואחיו ג'פרי כרוזן של אנז'ו. כשז'ופרואה מרטל מת ללא יורשים ישירים הוא השאיר את אנז'ו לאחיינו ז'ופרואה השלישי, רוזן אנז'ו, אחיו הגדול של פולק. פולק נלחם עם אחיו, ששלטונו נחשב כבלתי כשיר, ולכד אותו בשנת 1067. בלחץ הכנסייה הוא שחרר את ז'ופרואה. עד מהרה נפלו שני האחים שוב לריב, ובשנה שלאחר מכן נכלא ז'ופרואה שוב על ידי פולק, הפעם סופית. שטח ניכר אבד לשליטת אנז'ו עקב הקשיים שנבעו משלטונו העני של ז'ופרואה וממלחמת האזרחים שלאחר מכן. סיינטון אבדה, ופולק נאלץ לתת את גטינה לפיליפ הראשון, מלך צרפת כדי לפייס את המלך. חלק ניכר משלטונו של פולק הוקדש להחזרת השליטה על הברונות של אנז'ו, ולמאבק מורכב עם נורמנדי על השפעה במיין ובריטני. לפני 1106, פולק העניק מתנה גדולה למנזר פונטברוד. בשנת 1096 כתב פולק היסטוריה חלקית של אנז'ו ושליטיה בשם Fragmentum historiae Andegavensis או "ההיסטוריה של אנז'ו". המחבר והאותנטיות של יצירה זו שנויים במחלוקת. רק החלק הראשון של ההיסטוריה, המתאר את מוצאו של פולק, קיים. החלק השני, המתאר כביכול את שלטונו של פולק עצמו, לא שוחזר. אם הוא כן כתב אותה, זו אחת מיצירות ימי הביניים הראשונות בהיסטוריה שנכתבה על ידי הדיוט. פולק מת ב-14 באפריל 1109 והותיר את שיקום הרוזנות, כפי שהייתה בפיקודו של ז'ופרואה מרטל, ליורשיו. ייתכן שפולק התחתן עד חמש פעמים; יש ספק לגבי המספר המדויק או כמה הוא דחה. אשתו הראשונה הייתה הילדגרד מבוז'נסי. ביחד נולדה להם בת: ארמנגרדה, שנישאה לאלן הרביעי, דוכס בריטני. לאחר מותה, לפני או עד 1070, הוא התחתן עם ארמנגרדה דה בורבון. ביחד נולד להם בן לפני שפולק גירש אותה ב-1075, אולי בגלל קרבה: ז'ופרואה הרביעי מרטל, שלט יחד איתו במשך זמן מה, אך מת ב-1106. בסביבות 1076 התחתן עם אורנגרדה דה שאטיון. הוא גירש אותה בשנת 1080, אולי מטעמי קרבה. לאחר מכן התחתן עם בת אלמונית של וולטר הראשון מבריאן בשנת 1080. גם נישואים אלו הסתיימו בגירושים, ב-1087. לבסוף, בשנת 1089, הוא התחתן בשנת 1092 עם ברטראד דה מונפורט, שעזבה אותו לטובת המלך פיליפ הראשון, מלך צרפת, שהתאהב בה ועזב עבורה את אשתו. בנם של פולק ושל ברטראד היה: פולק החמישי "הצעיר", רוזן אנז'ו ומלך ירושלים. מדיה וקבצים בנושא פולק הרביעי, רוזן אנז'ו בוויקישיתוף פולק הרביעי, רוזן אנז'ו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Keats-Rohan 1997, p. 257. Orderic Vitalis 1973, p. 187. Bradbury 1989, p. 27. Bachrach 1993, p. 262. Bradbury 1989, p. 31. Bradbury 1989, p. 32. Dunbabin 2005, p. 189. Dunbabin 2005, pp. 189–190. Mews 2006, p. 135. Paul 2007, pp. 20–21. Barlow 2014, p. 156. Dunbabin 2005, p. 190. Bradbury 1989, p. 36. Choffel 1988, p. 152. William of Jumieges 1992, p. 260. Vaughn 2002, p. 106. Mews 2006, p. 132. Webster 2015, p. 90.
חג הבשורה

המונח "הבשורה" מפנה לכאן. לערך העוסק בספרי הברית החדשה, ראו הבשורות. בנצרות, חג הבשורה (באנגלית: Annunciation Day או Lady Day) הוא חג הנחגג ב-25 במרץ לכבוד הבשורה למרים. "הבשורה" היא ההודעה שעל פי הנצרות הביא המלאך גבריאל למריה ב-25 במרץ לשנת 1 לפנה"ס (על פי האמונה הנוצרית). ההודעה נשלחה על ידי אלוהים, ובה נמסר למריה כי היא הרה, וכי בעוד תשעה חודשים היא תלד בן, שאביו הוא האל. בדיוק תשעה חודשים מאוחר יותר (25 בדצמבר) נולד ישו. המיקום המשוער של "הבשורה" הוא בנצרת, במקום בו עומדת כיום לכבוד המאורע כנסיית הבשורה. על פי מסורות נוצריות הביא המלאך גבריאל למרים שושן צחור ומאז הפרח קדוש למאמינים הנוצרים. חג הבשורה (בערבית: عيد البشارة) הוא חג רשמי בעדה הנוצרית בישראל וכל אזרח נוצרי בישראל זכאי ליום מנוחה ביום החג. אחד ממאפייני החג בישראל הוא התהלוכה המרכזית היוצאת מכנסיית הבשורה בנצרת. הכניסה לכנסייה מתבצעת בתהלוכה רבת-משתתפים, שבראשה צועדים הצופים האורתודוקסים לקול כלי נגינה. כשהתהלוכה החגיגית מגיעה אל שערי הכנסייה, מפנים הצופים את הדרך לאנשי הדת; לאחר כניסתם נכנסים יתר משתתפי התהלוכה ואחריהם הקהל הרחב. במהלך הכניסה לכנסייה המקושטת נערכות מיסה ודרשה לכבוד החג, בסיומן מחולקים מחוץ לכנסייה כיבוד ומשקאות קלים. לעיתים חג הבשורה נופל על השבוע הקדוש או חג הפסחא, ואז נדחה החג, בדרך כלל לשבוע הראשון שאחרי חג הפסחא. הביקור מגניפיקט ערך זה הוא קצרמר בנושא נצרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית עקד ספרים

האם התכוונתם ל... בית עקד ספרים - כינוי קדום לספרייה. בית עקד ספרים (ספר) – ספר ביבליוגרפיה עברית. עקד – הוצאת ספרים
אלברט שסטרניוב

אלברט אלכסייביץ' שסטרניוב (ברוסית: Альбе́рт Алексе́евич Шестернёв; ‏20 ביוני 1941 – 4 בנובמבר 1994) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סובייטי, ששיחק בעמדת בלם אחורי בצסק"א מוסקבה ובנבחרת ברית המועצות. שסטרניוב נולד במוסקבה שבברית המועצות במשפחתו של קצין צבא. הוא עסק בספורט מגיל צעיר. תחילה באתלטיקה קלה ואף זכה באליפות מוסקבה. בהמשך עבר לכדורגל. בגיל 17 התקבל לקבוצת המוער של צסק"א מוסקבה ובגיל 20 עלה לקבוצת הבוגרים, בה ישחק את כל שנות הקריירה שלו. שסטרניוב הפך מהר מאוד לשחקן בהרכב הקבוע של הקבוצה ומגיל 21 שימש כקפטן הקבוצה. הוא ערך במדיה 278 הופעות בליגה הסובייטית וכבש שער אחד. זכה עם הקבוצה באליפויות אחת. במדי נבחרת ברית המועצות עשה את הופעת הבכורה ב-10 בספטמבר 1961 נגד אוסטריה במוסקבה. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל 1962 בצ'ילה, אך לא השתתף באף אחד ממשחקי הנבחרת במהלך הטורניר. ביורו 1964 שותף שסטרניוב בשני משחקי הטורניר, כולל בהפסד 2–1 בגמר למארחת ספרד. בשנת 1965 קיבל שסטרניוב את תפקיד הקפטן של הנבחרת הסובייטית, אותו מילא עד לפרישתו ב-1971. במונדיאל 1966 באנגליה השתתף שסטרניוב ב5 מתוך 6 משחקי הנבחרת בטורניר. המשחק היחיד, אותו נאלץ לפספס היה משחק על המקום השלישי מול נבחרת פורטוגל. שסטרניוב לקח חלק הן ביורו 1968 והן במונדיאל 1970. בשניהם שותף בכל המשחקים של הנבחרת הסובייטית. בשנת 1971 פרש שסטרניוב מכדורגל מקצועי בשל פציעה. הוא עבר קורס מאמנים והצטרף אל צוות האימון של צסק"א מוסקבה. היה עוזר מאמן ומאמן ילדים. במשך שתי עונות (1982 ו-1983) היה המאמן הראשי של צסק"א. כדורגלן השנה בברית המועצות - 1970 אליפות ברית המועצות: 1970 מקום שני באליפות אירופה: 1964 מקום רביעי בגביע העולם: 1966 מדיה וקבצים בנושא אלברט שסטרניוב בוויקישיתוף אלברט שסטרניוב, באתר Transfermarkt אלברט שסטרניוב, באתר WorldFootball.net אלברט שסטרניוב, באתר National Football Teams אלברט שסטרניוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
פשיטא

פשיטא (מארמית: פשוט הדבר) הוא מונח בלוגיקה תלמודית לפיו היגד של תנא או אמורא המובא במשנה בברייתא או כמימרה, ועל פניו אין בו חידוש רעיוני או הלכתי, עולה קושיה, מדוע נצרך לאומרו. בדרך כלל, לאחר העלאת קושיה כזו, התלמוד מביא תירוץ המסביר את החידוש שבהיגד. התירוץ יופיע לרוב במבנה "צריכא, מהו דתימא [...סברא מסוימת...] קא משמע לן [...סברא אחרת...]", כלומר: יש חידוש בדברים, כיון שהיה ניתן להעלות סברא השוללת את ההיגד, ולכן הוצרך החכם להשמיע את דבריו. לעיתים התלמוד מעמיד את ההיגד במקרה מסוים שבו היה ניתן לטעות ולחשוב שהדין שונה, ורק בשביל להכליל גם אותו הוצרך החכם לומר את דבריו. במקרה כזה, במקום הביטוי 'צריכא' יופיע הביטוי "הכא במאי עסקינן". שאלות מסוג זה שכיחות בעיקר בתלמוד הבבלי, אך גם בתלמוד הירושלמי מופיעות שאלות מסוג זה בכמה סוגיות, והביטוי המשמש אותו לכך הוא "דלא כן מה אנן אמרין?" . הביטוי "פשיטא" משמש בשני התלמודים גם לציון הנחת יסוד בפתיחת הדיון במקרה מסופק. מבנה השאלה הוא: פשוט לנו שבמקרה A הדין הוא B; האם דין B יהיה תקף גם במקרה C, שבו יש סברא לומר שהדין ישתנה? בעברית המודרנית הביטוי משמש לרוב בהקשרים משפטיים, ובמובן המילולי לבדו, כלומר "פשוט הדבר". במשנה במסכת ברכות שנויים שני דינים: ”שלשה שאכלו כאחד, חייבין לזמן. אכל... מעשר שני והקדש שנפדו, והשַמָּש שאכל כזית... מזמנין עליהם”. על שני דינים אלו שאל התלמוד הבבלי "פשיטא", ותירץ שיש בהם חידוש: ”מעשר שני והקדש שנפדו, פשיטא! הכא במאי עסקינן, כגון שנתן את הקרן ולא נתן את החומש והא קא משמע לן דאין חומש מעכב: השמש שאכל כזית, פשיטא, מהו דתימא שמש לא קבע, קא משמע לן:” התלמוד מצא דבר חידוש בכל אחד מהדינים: בדין המעשר וההקדש שנפדו, מעמיד התלמוד את הדין במציאות שלא שולם החומש, והיה ניתן לסבור שכיון שהמאכל נחשב פסול לאכילה, מי שאכל אותו אינו יכול להצטרף לזימון, ולכן חידשה המשנה שהמאכל אינו פסול, כיון שהחומש אינו מעכב את הפדיון, וניתן לצרף אדם זה לזימון. במקרה של השמש שאכל שיעור כזית, היה ניתן לחשוב שאכילתו אינה קבועה כדי להצטרף לזימון, וחידש התנא שהיא נחשבת כקביעות, וניתן לצרפו לזימון. אין אדם מוציא דבריו לבטלה הרב אחיקם קשת, דרכי התלמודים, מכון אורות הירושלמי, התשפ"א, פרק י"ז, עמ' 147–150 הערך "פשיטא", באתר ויקישיבה פשיטא, באתר "אגדות התלמוד הירושלמי, אוניברסיטת חיפה הרב יוסף שמשי, "פשיטא... מהו דתימא... קמ"ל", באתר פורטל הדף היומי למשל בתלמוד ירושלמי, מסכת ראש השנה, פרק א', הלכה א': "אשכחת תני פסחים בזמנן עובר. דלא כן מה אנן אמרין." ראו למשל: תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ג', עמוד ב', תלמוד ירושלמי, מסכת עירובין, פרק ח', הלכה ג' כגון כאן: "פשיטא שבית המשפט העליון רשאי לסטות מתקדימיו, ואף לבטלם, ולכך אין צורך במעשה חקיקה; ואולם הנוהג הנהוג בבית-משפט זה שלא להשתמש על נקלה ברשות זו". משנה, מסכת ברכות, פרק ז', משנה א' תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף מ"ז, עמוד ב'
פולה אוונס-אקינגבולה

פולה אוונס-אקינגבולה (באנגלית: Fola Evans-Akingbola, נולדה ב-26 בספטמבר 1994) היא שחקנית אנגלייה. היא גילמה את מאדי בישופ בסדרה "סירנה" (2018–2020) של ערוץ Freeform וגילמה את צ'לסי ארינגטון בסדרה של נטפליקס, "סוכן הלילה" (2023). אוונס-אקינגבולה נולדה בלונדון, אנגליה ב-26 בספטמבר 1994, בתם של האנתרפולוגית ד"ר ג'יליאן אוונס, ושל המוזיקאי הניגרי, סולה אקינגבולה (חבר להקה הג'אז ג'מירוקוואי); אח שלה אביה הוא השחקן ג'ימי אקינגבולה (אנ'),, אשר מוכר מהסדרות "החץ" ו"בל אייר". היא גדלה בשכונת ברמונדזי (אנ'),שברובע סאת'ק בדרום לונדון עם אחותה ולמדה בבית הספר הפרטי 'Alleyn's School' בשכונת דולוויץ' (אנ') הצמודה. היא קיבלה הכשרה למשחק בתיאטרון הנוער הלאומי (אנ'), אך פרשה בגיל 12 כדי להתרכז בלימודי בית הספר שלה. מאוחר יותר היא שבה ללמוד משחק בבית הספר לדרמה 'Identity School of Acting' בלונדון. בתחילת הקריירה שלה אוונס-אקינגבולה עבדה כדוגמנית. בשנת 2014, עשתה את צעדיה הראשונים במשחק בסדרות של ה-"BBC: "Youngers" ו-"הולבי סיטי". והופיעה בסדרה מוות בגן עדן. בשנת 2016, היא לוהקה לסדרה הפופולרית של HBO "משחקי הכס" כאשתו השנייה (ללא שם) של חאל מורו במהלך העונה השישית. בין השנים 2018 ל-2020 היא שיחקה כדמות ראשית בסדרת הדרמה והפנטזיה "סירנה" של רשת Freeform האמריקאי, שם היא גילמה את הביולוגית הימית מדלן "מאדי" בישופ, עד שזו ירדה משידור לאחר שלוש עונות. בשנת 2019, היא הופיעה בסדרה "מראה שחורה" של נטפליקס בפרק "Striking Vipers" בתור מריאלה, אישה מדור המילניאלז שיוצאת עם קארל (יאיא עבדול-מאטין השני). באותה שנה היא ביימה, כתבה והפיקה סרט קצר בשם "Grandma's 80th Surprise" ועשתה עבודת קריינות בסדרת משחקי הווידאו Assassin's Creed. בשנת 2023 החלה לשחק בתפקיד צ'לסי ארינגטון בסדרה "סוכן הלילה" המשודרת בנטפליקס. בשנת 2024 גילמה את רנה בסרט הקומדיה הרומנטית "משודרג" שעלה לשידור בספק שירות הזרמת המדיה "אמזון פריים וידאו" ב-9 בפברואר. פולה אוונס-אקינגבולה, ברשת החברתית אינסטגרם פולה אוונס-אקינגבולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פולה אוונס-אקינגבולה, ברשת החברתית אינסטגרם ראיון עם פולה אוונס-אקינגבולה ביוטיוב 9 במאי 2022 "Fola Evans-Akingbola Wiki: Facts about the Star on Freeform's "Siren"". 18 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) Stockly, Ed (29 באפריל 2020). "What's on TV Thursday: Last Man Standing on Fox; Coronavirus". Los Angeles Times. {{cite news}}: (עזרה) "Alumni". Identity School of Acting. 28 בספטמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Ellenbogen, Rachael (29 במרץ 2018). "Freeform's 'Siren' TV Show Premiere: Here's How You Know The Cast". International Business Times. IBTimes LLC. {{cite web}}: (עזרה) Ziyadeh, Murad (18 בינואר 2020). "Preview: "Grandma's 80th Surprise" – how a mixed-race relationship leads to familial problems". Vancouver Weekly. {{cite web}}: (עזרה)
תוכנית סן מרקו

תוכנית סן מרקו (באיטלקית:Progetto San Marco הייתה תוכנית לחקר חלל איטלקית במחצית השנייה של המאה ה-20. במסגרת התוכנית שוגרו לחלל 5 לוויינים בעזרת משגרים מתוצרת ארצות הברית. בכך איטליה הייתה המדינה השלישית שהפעילה אתר שיגור לוויינים וה-5 (אחרי ברית המועצות, ארצות הברית, קנדה ובריטניה) שבבעלותה לוויין. לואיג'י ברוליו היה רב-סרן בחיל האוויר האיטלקי. בשנת 1956 הוא מונה לראש יחידת מחקר של החיל. בתפקיד זה הוא היה אחראי על תוכנית הטילים של החיל. בשנת 1961 הוא הציע לראש ממשלת איטליה להכין תוכנית לשיגור לוויין עצמאי במסגרת תוכנית לאומית. בהמשך הוא נפגש עם נציגי ארצות הברית בנושא. התוכנית אושרה על ידי ממשלת איטליה באוקטובר 1961 ונחתם הסכם עם נאס"א ב-31 במאי 1962. בהתאם להסכם ארצות הברית הייתה אמורה לספק משגר ולאמן צוותים איטלקים בהפעלתו. איטליה תתכנן ותבנה את הלוויין ותהיה אחריות על השיגור ובקרת טיסה. השיגור הראשון בוצע ממתקן הטיסות וולופס שבארצות הברית ובוצע על ידי צוות איטלקי לאחר קבלת הדרכה. יתר השיגורים בוצעו ממרכז החלל לואיג'י ברוליו שהוקם על אסדת קידוח מתגבהת שסופקה על ידי חברת ENI האיטלקית. היא הוקמה על ידי חוף של קניה. בשנת 2004 אחריות על האתר הועברה לסוכנות החלל האיטלקית שמו שונה ל"מרכז החלל ברוליו". הלוויין הראשון "סן מקרו 1" תוכנן ונבנה באיטליה ומשקלו היה 115 ק"ג. הוא שוגר לחלל בדצמבר 1964. במאי 1962 הוא נפגע מניסוי גרעיני בגובה רב שבוצע על ידי ארצות הברית והפסיק לפעול. הלוויין "סן מרקו 2" היה הלוויין הראשון ששוגר מ"מרכז החלל ברוליו". משלקו היה 130 ק"ג. הוא שוגר באפריל 1967 ופעל עד לאוגוסט אותה שנה. הלוויין "סן מרקו 3" היה הלוויין השלישי שתוכנן ונבנה באיטליה. הוא שוגר בשנת 1971. משקלו היה 163 ק"ג. הוא פעל עד לנובמבר 1971 וביצע מדידות שונות הקשורות לאטמוספירה. הלוויין "סן מרקו 4" היה הלוויין הרביעי שתוכנן ונבנה באיטליה. הוא שוגר בשנת 1974. משקלו היה 164 ק"ג. הוא ביצע מדידות שונות הקשורות לאטמוספירה. הלוויין "סן מרקו D/L" היה הלוויין החמישי שתוכנן ונבנה באיטליה. הוא שוגר בשנת 1988. משקלו היה 273 ק"ג. הוא ביצע מדידות שונות הקשורות עם פעילות השמש והשפעתה על האטמוספירה. כל השיגורים בוצעו על ידי משגר מדגם "סקאוט". מדיה וקבצים בנושא תוכנית סן מרקו בוויקישיתוף מידע על הלווויינים
גוסטביה

גוסטביה (בצרפתית: Gustavia) היא העיר הראשית ובירת סן ברתלמי, אי המהווה אחד מהקולקטיבים מעבר לים של צרפת. שמה של העיר, שהיה במקור לה קארנאז' (Le Carénage), שונה לכבודו של גוסטב השלישי, מלך שוודיה. סן ברתלמי נתבע לראשונה על ידי צרפת בשנת 1648. האי ניתן לשוודיה בתמורה לזכויות סחר בגטבורג בשנת 1784. אף על פי שהאי שגשג במהלך המלחמות הנפוליאוניות, ערכי הנכסים בו ירדו לאחר מכן, והאי נמכר בחזרה לצרפת ב-1878. האתר שהפך לבסוף לגוסטביה נקרא בתחילה לה קארנאז' (Le Carénage, כלומר מקום המטפל בספינות), מכיוון שהוא סיפק מחסה לספינות שניזוקו. השם גוסטביה הופיע בין 28 בדצמבר 1786 ל-9 בפברואר 1787. גוסטביה נותרה כמצבה לתקופה השוודית, במהלכה מיעוט של כ-4% מהאוכלוסייה היה ממוצא שוודי. שלושה מבצרים שנבנו במחצית השנייה של המאה ה-17 הגנו על הנמל: אוסקר (לשעבר גוסטב אדולף), קרל וגוסטב. ישנן שתי כנסיות עיקריות בעיר, הרומית-קתולית שנבנתה ב-1829, והכנסייה האנגליקנית של ברתולומאוס הקדוש בחזית הנמל, שנבנתה ב-1855. האקלים בעיר הוא אקלים טרופי עם שינויים קלים בלבד בטמפרטורה. שטח הפנים הקטן של האי של 24 קילומטר רבוע מאפשר לו לנצל את המשב החלק והנעים של רוחות הסחר. טמפרטורת האוויר הממוצעת היא בסביבות 27 מעלות צלזיוס, והשנה מחולקת לשתי עונות: אחת יבשה ואחת לחה יותר בקיץ בין מאי לנובמבר. על פי שיטת קפן למיון אקלים, לגוסטביה יש אקלים סוואנה טרופי. בשנה ממוצעת יורדים כ־890 מילימטרים של משקעים. גוסטביה מבט על גוסטביה מדיה וקבצים בנושא גוסטביה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת סן ברתלמי (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של נמל גוסטביה (בצרפתית) מועצת התיירות (בצרפתית) סן ברתלמי בספר העובדות העולמי של ה-CIA "Gustavia, Saint Barthélemy Köppen Climate Classification". Weatherbase.com. נבדק ב-2015-06-19.
ג'יל טוקודה

ג'יל נעמי טוֹקוּדה (באנגלית: Jill Naomi Tokuda; נולדה ב-3 במרץ 1976) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת הוואי. טרם שירותה בקונגרס האמריקאי, בשנים 2006–2018 ייצגה טוקודה את מחוז הבחירה ה-24 בסנאט של הוואי מטעם המפלגה הדמוקרטית. טוקודה נולדה וגדלה בהוואי. היא דור רביעי של למשפחה יפנית-אמריקאית. היא למדה יחסים בין-לאומיים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, ובתחום זה השלימה לימודי תואר ראשון לצד התמחות משנה בלימודי יפנית. בשנת 2006 נבחרה לסנאט של הוואי, והתמודדה ללא התנגדות בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ב-23 בספטמבר אותה שנה. בבחירות הכלליות גברה על מועמד המפלגה הרפובליקנית קיוקי לאונגוו ב-7 בנובמבר עם 9,429 קולות, שהיוו 55.6% מסך קולות הבוחרים. בבחירות אמצע הכהונה ב-2010 נבחרה מחדש לקדנציה שנייה בסנאט המדינתי, והוסיפה לעשות כן גם בבחירות 2014. בבחירות 2018 בחרה טוקודה שלא להתמודד מחדש לסנאט של הוואי, ובמקום זאת הכריזה על מועמדותה לתפקיד סגן מושל הוואי. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית הפסידה לעמיתה ג'וש גרין. לאחר מכן לקחה פסק זמן מהחיים הפוליטיים, ובמהלך מגפת הקורונה בארצות הברית ייעצה ל-"Hawaiʻi Data Collaborative" וסייעה במעקב אחר התקדמות הוצאות הסיוע הפדרלי לנפגעי המגפה. בשנת 2019 נבחרה טוקודה למנהלת "מרכז ההנצחה ליוצא צבא בני הדור השני ליפנים-אמריקאים" (Nisei Veterans Memorial Center) השוכן בקאהולואי, תפקיד אותו מילאה עד היבחרה לקונגרס בבחירות 2022. בנוסף הייתה דירקטורית משותפת במועצת המנהלים של החברה "CyberHawaii", חברה בת של CyberUSA, התומכת בפיתוח כוח אדם בטכנולוגיית מידע, אבטחת מחשב אישי ומדע הנתונים. ב-8 בנובמבר 2022 נבחרה טוקודה לייצג את מחוז הקונגרס השני של הוואי, החולש על האזורים הכפריים והפרווריים של אואהו ומחוז הונולולו, כאשר הביסה את המועמד הרפובליקני ג'ו אקאנה עם 62.2% מהקולות. נציג המחוז הקודם, קאי קאהלה, פרש מהמירוץ לקונגרס בשל התמודדותו לתפקיד מושל הוואי, ובכך סלל את דרכה של טוקודה לבית הנבחרים האמריקאי. מדיה וקבצים בנושא ג'יל טוקודה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'יל טוקודה בבית הנבחרים האמריקאי (באנגלית) ג'יל טוקודה, ברשת החברתית פייסבוק ג'יל טוקודה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'יל טוקודה, ברשת החברתית אינסטגרם ג'יל טוקודה, ברשת החברתית LinkedIn ג'יל טוקודה, סרטונים בערוץ היוטיוב ג'יל טוקודה, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ניק אריקסון, Ten GW Alumni Elected to Congress, באתר GW Today‏, 15 בנובמבר 2022 (באנגלית) General Election 2006 - State of Hawaii - Statewide, באתר Office of Elections‏, 2006 (באנגלית) קווין דייטון, Tokuda announces plans to run for lieutenant governor, באתר Honolulu Star-Advertiser‏, 2 באוגוסט 2017 (באנגלית) ג'ינה מנגיארי, Tracking unspent federal relief money with billions more on the way, באתר KHON2‏, 18 במרץ 2021 (באנגלית) טרי אינפוקו, HSTA recommends Jill Tokuda for Hawaii’s Second Congressional District, באתר HSTA.ORG‏, 18 ביולי 2022 (באנגלית) ניק גרוב, Congress: Jill Tokuda To Be Hawaii’s Next US Representative, באתר Honolulu Civil Beat‏, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
ויקיפדיה המקדונית

ויקיפדיה המקדונית (במקדונית: Македонска Википедија) היא המהדורה בשפה המקדונית של ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית. המהדורה המקדונית של ויקיפדיה הושקה החלה בספטמבר 2003 וכוללת 146,521 ערכים, 198 משתמשים פעילים, 12 מנהלים ושני ביורוקרטים. היא עברה את רף 10,000 הערכים בשנת 2007. ויקיפדיה המקדונית הופיעה בחלק מהעיתונים המקדוניים, כמו נובה מקדוניה, בעוד שהפרויקט עצמו הוצג במספר סוכנויות ידיעות מקומיות. היא עברה את רף 100,000 הערכים ב-1 במאי 2019, והפכה לוויקיפדיה ה-62 שעושה זאת. 63.4% מהצפיות בוויקיפדיה המקדונית מגיעות ממדינת הבית שלה, מקדוניה הצפונית. אחריה מגיעות סין (19.7%), גרמניה (4.7%), ארצות הברית (3.7%), צרפת (3.4%), הולנד (1.1%) וקנדה (1.0%). שאר מדינות העולם תופסות 3% מהצפיות בוויקיפדיה המקדונית. מדיה וקבצים בנושא ויקיפדיה המקדונית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ויקיפדיה המקדונית (במקדונית) ויקיפדיה המקדונית, ברשת החברתית פייסבוק Nova Makedonija(הקישור אינו פעיל, January 2018)
נובואזובסק

נובואזובסק (באוקראינית: Новоазо́вськ, ברוסית: Новоазовск) היא עיירת גבול אוקראינית על חוף ים אזוב בגבולה הדרום-מזרחי של אוקראינה עם רוסיה, המשתייכת למחוז דונצק. לפי מפקד האוכלוסין משנת 2022, אוכלוסיית העיירה מנתה 11,051 תושבים. נובואזובסק והאזורים הסמוכים לה הם האזור היחיד באוקראינה בו חי שחף עיטי. ערך מורחב – ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה במהלך חודש אפריל 2014, זמן קצר לאחר פרוץ ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה, כבשו כוחות צבא בדלנים פרו-רוסים כמה ערים במחוז דונייצק; כולל נובואזובסק שעברה אף היא לשליטת הבדלנים. חודשיים לאחר מכן, ביוני 2014, נטען כי השלטונות האוקראינים חזרו והשיגו שליטה בעיר. ב-25 באוגוסט 2014, שלטונות אוקראינה טענו כי חיילים רוסים המוסווים לבדלנים פתחו חזית חדשה במלחמה בדונבאס כנגד מריופול אשר נבלמה ליד נובואזובסק, טענה שהוכחשה בתוקף מצד השלטונות הרוסים. הלחימה באזור נמשכה גם בימים שלאחר מכן. לדברי מפקד גדוד דניפרו האוקראיני, נובואזובסק נכבשה לבסוף על ידי כוח שריון רוסי, ועברה לשליטה ישירה של רוסיה ב-27 באוגוסט, טענה שאושרה על ידי הרשויות באוקראינה למחרת. מנגד, מנהיגי הבדלנים באזור טענו כי העיירה נכבשה על ידי כוחות הבדלנים עצמם, במסגרת המתקפה כנגד מריופול. לאחר פרוץ מלחמת אוקראינה-רוסיה בפברואר 2022, העיר עברה לשליטה רוסית מלאה. מדיה וקבצים בנושא נובואזובסק בוויקישיתוף רויטרס, אוקראינה: "כוחות רוסיים נכנסו לשטחנו", באתר ישראל היום, 28 באוגוסט 2014 ynet, אוקראינה: צבא רוסיה פלש לשטחנו, באתר כלכליסט, 28 באוגוסט 2014 סוכנויות הידיעות, בסיוע רוסי: הבדלנים כבשו עיירה בדרום אוקראינה, באתר וואלה!, 28 באוגוסט 2014 "Pallas's Gull Larus ichthyaetus". אורכב מ-המקור ב-2016-03-03. נבדק ב-2014-08-15. Новоазовськ захоплений російськими військами — командир спецроти, Українська правда (באוקראינית) Ukraine accuses Russia of opening new front before leaders' meeting, Reuters (25 August 2014) Ukraine crisis: Putin, Poroshenko meet in Minsk amid border violence, CBC News (26 August 2014) Ukraine Leader Accuses Russia as ‘15,000 Russian Soldiers Join Separatists', Newsweek (28 August 2014) "מאות חיילים פונו ממפעל הפלדה במריופול. אוקראינה: משימתנו במקום הסתיימה". הארץ. נבדק ב-2023-03-31. חששות לגורלם של "הגיבורים של אוקראינה" - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2022-05-18
מוצאפר שאה השני, סולטאן ג'והור

מוצאפר שאה השני (נקרא גם רג'א מודא פרדנה; 1546–1570) היה סולטן ג'והור השני. הוא הוכתר לסולטן ב-1564 בידי בני אצ'ה אחרי מותו של אביו, הסולטן אלאודין ריאט שאה השני, שנהרג זמן קצר אחרי שנלקח בשבי על ידי סולטנות אצ'ה. בשנת 1564 פלש סולטאן אצ'ה לארו, אותה הביס. לאחר מכן הוא יצא להתקפה נגד ג'והור, והצליח לקחת בשבי את הסולטאן אלאודין ריאט שאה השני, שמת באצ'ה זמן קצר אחר כך. באחת מהחלטותיו כסולטאן קצר ימים, בחר מוצאפר השני ב-1565 להעביר את הבירה לסלויוט, בצעד שסימל עצמאות מסולטנות אצ'ה. מוצאפר השני נרצח באמצעות הרעלה ב-1570. לאחר מכן בנו, עבדול ג'ליל הראשון, הפך לסולטאן. למוצאפר השני היו שלוש נשים. אשתו הראשונה הייתה בתו של טון אסן, מצביא בג'והור. אשתו השנייה ילדה לו שני בנים: עבדול ג'ליל הראשון ורג'א ראדין. אשתו השלישית הייתה בתו של סולטאן אצ'ה. The Royal Ark סולטאני ג'והור
ויליאם ברודי

ויליאם ברודי (באנגלית: William Brodie; ‏ 22 בינואר 1815 – 30 באוקטובר 1881) היה פַּסָּל סקוטי שעבד באדינבורו. הוא היה בנו של ג'ון ברודי, בעל ספינה במחוז אברדין, ואחיו הבכור של אלכסנדר ברודי (1830–1867), שגם הוא היה פסל. כשהיה כבן שש עברה משפחתו לאברדין. ויליאם ברודי היה חניך של שרברב, למד בזמנו הפנוי במכון לאמנות באברדין, והתנסה בפיסול דמויות של אנשים ידועים. עד מהרה החל ליצור דיוקנאות על מדליונים קטנים שמשכו את תשומת ליבו של הכלכלן וההיסטוריון ג'ון היל ברטון (אנ'). ברטון עודד אותו לנסוע לאדינבורו בשנת 1847. שם למד ברודי במשך ארבע שנים בקולג' אדינבורו לאמנות (אנ') והחל לפסל בקנה מידה גדול יותר. בין היתר יצר פסל ראש של אחד מפטרוניו הראשונים, לורד ג'פרי (אנ'). בערך ב-1853 הוא נסע לרומא, שם השתלם אצל הפסל לורנס מקדונלד (אנ'), ובסיועו של האחרון עיצב את "קורינה, המוזה הלירית", יצירה שמפעלי קופלנד (אנ') שיעתקו במיניאטורות ארבע שנים מאוחר יותר. ברודי נבחר לחבר באקדמיה המלכותית הסקוטית (RSA) ב-1857, וב-1859 כובד בדרגת עמית כבוד שלה. ב-1876 מונה למזכיר ה-RSA, תפקיד שמילא עד מותו. ברודי הציג באקדמיה המלכותית, 1850–1881, ובאקדמיה המלכותית הסקוטית, 1847–1881; בתערוכה הגדולה של 1851 הציג את קבוצת "נל הקטנה והסבא שלה" (דמויות מספרו של דיקנס, "בית ממכר עתיקות"). ברודי נפטר בביתו באדינבורו ב-30 באוקטובר 1881. הוא נקבר עם אשתו ובתו בבית הקברות דין מתחת לאנדרטה פשוטה של גרניט שעליה כד, שלא כמו המונומנטים הגדולים. הכד נושא גילוף של זחל שנולד מחדש כפרפר, סמל יווני המצביע על אמונה בגלגול נשמות או בחיים לאחר המוות. פסל הרקולס, פורטמריון, ויילס האדריכלות מכתירה את התאוריה ואת המעשה, אדינבורו קורינה, מוזת השירה רות המואביה, אברדין, סקוטלנד פסל ראש של הברונית אנג'לה בורדט-קוטס מדיה וקבצים בנושא ויליאם ברודי בוויקישיתוף "Brodie, William (1815-1881)", Dictionary of National Biography, London: Smith, Elder & Co, 1885–1900