בומה שביט

אברהם (בּומָה) שביט (שְצִ'יגְלִיק) (14 בספטמבר 1927 – 8 במאי 2002) היה תעשיין ישראלי, שכיהן כנשיא התאחדות התעשיינים. נולד בתל אביב בשנת 1927. ביסודי למד בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון ובתיכון למד בבית ספר המקצועי מקס פיין, במקביל עבר קורס מ"כים של הפלמ"ח. ביוני 1946, בעת שהיה בן 19, נאסר במסגרת המצוד הגדול שערכו הבריטים אחרי חברי פלמ"ח, בשבת השחורה. הוא שוחרר, אך אביו החליט שהאקלים הפוליטי בארץ־ישראל מסוכן בעבור בנו, הוא נשלח לאנגליה, שם למד בבית־ספר טכני בעיר קיימברידג' תעשייה וניהול. כשפרצה מלחמת השחרור חזר שביט לארץ וגויס לחיל האוויר, שם עסק בהכשרת מסלולים לנחיתת מטוסים. מן הצבא השתחרר בדרגת סגן. במשך השנים, בקורסים שעבר תוך כדי שירות המילואים, הגיע עד לדרגת סגן-אלוף. בתחילת שנות השבעים הקים את יחידת ההנחתה הקדמית (אז נקראה "שלוחת מסלול") של חיל האוויר, ובמלחמת יום הכיפורים הכשיר לטובת צה"ל את שדה התעופה פאיד. לאחר שחרורו מהצבא הצטרף למפעל התנורים המשפחתי שהקים אביו, פרץ שצ'יגליק, וברבות השנים הפך למנהלו. ב-1970 נבחר לסגן נשיא התאחדות התעשיינים ומשנת 1975 כיהן במשך שש שנים כנשיא ההתאחדות. באותן השנים היה גם בעליה של חברה לארגון אירועים וכנסים. בסוף 1979 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של אל על. בשנת 1983 היה שותף להקמת חברת "סיסמיקה ישראל" לחיפושי נפט, את רוב הכסף השקיע בחברה אדם פולק, תעשיין ישראלי החי בפרו. שביט החזיק ב-5% ומונה ליושב ראש פעיל. בנוסף קיבל מהחברה שכר של יועץ. תוך זמן קצר גייסה החברה הון בבורסה לניירות ערך בתל אביב. סיסמיקה הפסיקה לפעול לאחר כשנתיים והותירה חובות רבים. בעקבות פרשייה זו נתבע שביט על ידי מפרק סיסמיקה על רקע מסירת דווח כוזב לבורסה. ב-1990 הוחלט להעמיד אותו לדין על קבלת דבר במרמה, ב-1992 הורשע במסירת פרט מטעה לרשות לניירות ערך, הוא נידון למאסר על תנאי ותשלום קנס. בסוף 1984 מונה לפרשן כלכלי בטלוויזיה הישראלית, והוא החל להיות מוכר לציבור הרחב על רקע פרשנותו בתקופת תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 ובעקבות הטפתו הבלתי פוסקת באמצעי התקשורת להעדפת תוצרת ישראלית. אולם לאחר מספר חודשים החליט מנכ״ל רשות השידור אורי פורת להפסיק את תפקידו. בשנת 1989 סגר את מפעל התנורים המשפחתי, שהיה ממוקם באזור תעשייה עבר הירקון (רמת החייל) בתל אביב. במקומו בנה בניין משרדים, "בית שביט". אחיו הוא האמן והמוזיקאי עמי שביט. היה אב לבן ובת, העיתונאית סימה קדמון. עיריית ראשון לציון קראה רחוב על שמו מספר שנים לאחר מותו. מדיה וקבצים בנושא בומה שביט בוויקישיתוף אברהם שביט – ביוגרפיה באתר התאחדות התעשיינים בומה שביט, באתר הפלמ"ח "בומה" שביט מתנגד לישום משנתו של פרופ' מילטון פרידמן, מעריב, 28 ביולי 1977 יעקב בן-אמיר, ראיון - בומה שביט: או ממשלה רחבה או מסע אל הדולר האחרון!, חדשות, 26 ביולי 1984 משה רונן, מת בומה שביט: האיש ששלט במשק הישראלי, באתר ynet, 9 במאי 2002 המסביר לצרכן אבי כצמן, מת אברהם (בומה) שביט, לשעבר נשיא התאחדות התעשיינים, באתר הארץ, 9 במאי 2002 אלעזר לוין, כלכלה נכונה - מי שמדבר, כותרת ראשית, 30 בינואר 1985 שאול הון, היום תועלה על נס התנדבותם של קציני המילואים, מעריב, 16 במרץ 1954 https://www.idf.il/media/eq0l5q33/מלחמת-יום-הכיפורים-קובץ-קל-לאינטרנט-עם-תמונת-עטיפה-אסף.pdf בומה שביט, היסטוריה של חיל אוויר בתמונות; יצחק שטייגמן, מוכרחים להמשיך לנגן - חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים, מודן הוצאה לאור, 2023, עמ' 476 פ. סבר, נסגר התיק נגד חב׳ "כנס" מחוסר הוכחות להעלמת מס, על המשמר, 19 בדצמבר 1971 עוד לפני 4 חודשים הוחלט על הדחת בן־ארי ומינוי "בומה", מעריב, 15 בנובמבר 1979 אלעזר לוין, נפט הוא עוד לא מצא. אך הכסף בינתיים זורם, כותרת ראשית, 27 בפברואר 1985 שמואל רוזנבלום, הפרקליטות שוקלת להעמיד לדין את בומה שביט בפרשת סיסמיקה, חדשות, 4 בספטמבר 1989 כבי בשן, בומה שביט מואשם בקבלת דבר במרמה, חדשות, 17 במאי 1990 מבחו האליטה, חדשות, 6 בספטמבר 1993 נעמה כהן, בומה שביט יהיה הפרשן הכלכל׳ של הטלוויזיה, חדשות, 27 בנובמבר 1984 יוסי שריד, בומה, הרופא הפיליפיני, כותרת ראשית, 19 בדצמבר 1984 רמי רוטהולץ, עשו את השבוע - בומה שביט יקיר העם, חדשות, 22 בפברואר 1985 אלעזר לוין, בומה שביט מפסיק ליצר תנורים, חדשות, 25 בינואר 1989 אלעזר לוין, בומה שביט מכר והשכיר שטחים, חדשות, 15 באפריל 1991