laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אריק מנקין

אריק (אריה) מנקין (באנגלית: Eric Minkin; ‏28 בנובמבר 1950) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי, בגובה 2.02 מטר, ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר במכבי תל אביב, הפועל גליל עליון ובנבחרת ישראל. מנקין גדל בפנסילבניה למשפחה יהודית אמריקאית. למד במכללת דייווידסון, ובתוך כך שיחק בשנים 1969–1972 בנבחרת הכדורסל של המכללה - דייווידסון ווילדקטס (אנ'). באותן שנים, נחשב מנקין לאחד מעשרת היהודים הטובים ביותר במכללות. ביולי 1972 הגיע מנקין לישראל כעולה חדש. מנקין הגיע בכוונה לשחק לצד חברו סטיב קפלן בהפועל רמת גן, אך הצטרף לבסוף למכבי תל אביב, שמיהרה להחתימו על חוזה וספגה על כך ביקורת. מנקין הצטרף לאלופה הישראלית לצד טל ברודי וסטיב צ'ובין, ועד מהרה הפך לשחק מפתח בקבוצה, כאשר תפקד כאחד משחקני הציר הטבעיים היחידים בכדורסל בישראל. המשחק של מנקין התאפיין באגרסיביות וחוכמה, שאפשרו לו להתמודד עם שחקנים באירופה שהיו גבוהים ממנו. במשך 7 שנים שיחק מנקין בשורות מכבי תל אביב, והיה לאחד משחקניה הפופולריים. מנקין היה שותף לזכייה ההיסטורית של מכבי תל אביב בגביע אירופה לאלופות בשנת 1977. מנקין היה גם שותף לזכייה ב-7 אליפויות ישראל ו-5 גביעי מדינה. הוא זכור גם כאחראי במידה רבה לזכייה של מכבי תל אביב בגביע המדינה ב-1977, במשחק נגד הפועל תל אביב שהסתיים בניצחון 77–78 למכבי, כאשר בשוויון 75-75 הוא קלע סל ודייק בזריקת הבונוס מקו העונשין, והפועל רק הקטינה בסיום. מנקין סיים את המשחק הזה עם 11 נקודות. בשנת 1979 הצטרף מנקין להפועל גליל עליון, תחת הדרכתו של מיכה שוורץ, ושיחק בקבוצה במשך 7 עונות, עד שפרש בתום עונת 1984/1985. סך הכל, שיחק מנקין 14 עונות בליגה הבכירה, בהן קלע בממוצע של 12.1 נקודות למשחק, והוא במקום ה-55 ברשימת קלעי כל הזמנים. כן מדורג מנקין במקום הרביעי ברשימת קלעי כל הזמנים של הפועל גליל עליון עם 1,644 נקודות אחרי ברד ליף, ארז חזן ואנדרו קנדי. במדי נבחרת ישראל הופיע מנקין ב-32 משחקים, והשיא היה בקיץ 1979, כאשר זכה במדליית כסף באליפות אירופה בטורינו תחת המאמן רלף קליין. במשחק הגמר באותה אליפות שמר מנקין על ולדימיר טקצ'נקו, אשר נראה זועף, ולא פעם פנה בזעם לשופטים. בתום המשחק (הסובייטים ניצחו 76–98), סיפר מנקין שנהג באגרסיביות כלפי טקצ'נקו ודרך על רגלו. כמו כן השתתף מנקין בטורניר הקדם אולימפי 1980, בה הנבחרת לא הצליחה להעפיל לאולימפיאדה, תוך שמנקין קלע 57 נקודות. בשנת 1976 השתתף בתור השחקן הראשי בסרט הקולנוע "הבננה השחורה" בבימוי של בנימין חיים, בה גילם את דמותו של טקס. בסרט השתתפה גם אשתו דאז, פנינה מנקין. לאחר הפרישה עבד במשך שנתיים כעוזר מאמן בהפועל גליל עליון, אך בשנת 1988 עזב במפתיע את ישראל לאחר שהסתבך בחובות. כיום מתגורר בסרסוטה, פלורידה. עבד במשך 22 שנה כאח מוסמך בבית החולים בסרסוטה (אנ'). פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר Linkedin אריק מנקין, אתר מכבי תל אביב אריק מנקין, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה אריק מנקין, באתר sports-reference ערן סלע, מנקין, אריק - שמע על שארפ, דריק, אתר כדורסלע מרדכי רוזנבלום, אריק מנקין הסתבך בחובות ועזב את הארץ, מעריב, 19 ביוני 1988 אריק מנקין באתר sports-reference ערן סלע, מנקין, אריק - שמע על שארפ, דריק, אתר כדורסלע רמי רוטהולץ, ‏‏כך נבנתה הקבוצה שהאכילה את צסק"א לפני 40 שנה, באתר ספורט1, 17 בפברואר 2017 מרדכי רוזנבלום, אריק מנקין הסתבך בחובות ועזב את הארץ, מעריב, 19 ביוני 1988 הפועל גליל עליון, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה הפינה האולימפית, מוסקבה 1980, חלק ב', אתר הוועד האולימפי
יחסי מונקו–פולין

יחסי מונקו–פולין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין נסיכות מונקו לבין רפובליקת פולין. היחסים שבין נסיכות מונקו לבין רפובליקת פולין כוננו ב-1990. בשנת 2007 רמת היחסים בין שתי המדינות שודרגה לשגרירויות כאשר האמינה פולין את שגרירותה בפריז, בירת צרפת על מונקו ומונקו האמינה את שגרירותה שבברלין, בירת גרמניה על פולין. היחסים הקונסולריים שבין שתי המדינות נוסדו בשנת 2004. אלבר השני, נסיך מונקו, ביקר באופן רשמי בפולין בין ה-17 ל-19 באוקטובר 2012. ביוני 2015 נפגשה סגנית שר החוץ הפולני הנריקה מושצ'יקה-דנדיס (אנ') עם מישל רוז'ר (אנ'), ראש ממשלת מונקו ושר המדינה. שיתופי הפעולה של שתי המדינות הם בעיקר בנושא התיירות וארגונים בינלאומיים כגון לה פרנקופוני והאומות המאוחדות. הסחר בין שתי המדינות הוא מינורי וזניח. פולין אינה מיוצגת במונקו הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. במקום זאת, האמינה פולין את שגרירותה בפריז, בירת צרפת הסמוכה גם על מונקו. מונקו אינה מיוצגת בפולין בדרג השגרירות, אלא באמצעות שגרירותה בברלין, בירת גרמניה הסמוכה אותה האמינה גם על פולין. מונקו מיוצגת בפולין בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בוורשה, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי מונקו–פולין בוויקישיתוף Monaco, באתר משרד החוץ הפולני CONSULATE OF MONACO IN WARSAW, POLAND
גביע המדינה בכדורעף נשים

גביע המדינה בכדורעף נשים הוא טורניר שנתי בשיטת גביע, בו משתתפות קבוצות ליגת העל בכדורעף נשים בישראל. הטורניר נערך בשיטת "נוקאאוט" (המפסיד יוצא), כאשר המנצחת עולה לשלב הבא, והמפסידה מודחת. חצאי הגמר והגמר נערכים בשיטת משחק אחד מכריע במגרש נייטרלי. שתי הקבוצות המנצחות של חצאי הגמר מעפילות לגמר, בו המנצחת זוכה בגביע. מחזיקת הגביע משתתפת בעונה שלאחר מכן במסגרת אירופאית של (Women's CEV Cup). משחק הגמר הראשון התקיים בתאריך 12 באוגוסט 1960 במגרש "הפועל" בתל אביב, בו ניצחה הפועל עין שמר את הפועל עין החורש 2-3. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. הערב: גמר גביע המדינה בכדורעף לגברים ונשים, בעיתון למרחב, 12 באוגוסט 1960
יחסי גרמניה – ניו זילנד

יחסי גרמניה–ניו זילנד הם היחסים בילטרליים והדיפלומטיים שבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין ניו זילנד. שתי המדינות מקיימים יחסים דיפלומטיים החל מהמאה ה-20. בין שתי המדינות ניכר שיתוף הפעולה בתחומי הכלכלה, המוזיקה, האמנות והספורט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התייצבה ניו זילנד לצד בריטניה, כחלק ממדינות ההסכמה, וכוחותיה לחמו כחלק מכוח אנזא"ק נגד הקיסרות הגרמנית ובעלות בריתה, ובכלל זה השתתפו בקרבות המערכה בגליפולי, המערכה על סיני וארץ ישראל והחזית המערבית. במהלך מלחמת העולם השנייה שוב התייצבה ניו זילנד לצד בריטניה, כחלק מבעלות הברית נגד גרמניה הנאצית, והדיוויזיה הניו זילנדית ה-2 תחת פיקודו של ברנרד פרייברג, ברון פרייברג הראשון נלחמה בקרב על כרתים, במערכה בצפון אפריקה ובזירה האיטלקית, בעוד הדיוויזיה הניו זילנדית ה-3 לחמה בקרבות הזירה הפסיפית. ב-10 בנובמבר 1953 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, ובשנת 1966 הם החליפו שגרירים ביניהן. שיתוף הפעולה בין המדינות התגבר בשנים האחרונות, ברמה הפוליטית, הכלכלית, התרבותית והמדעית. זרם מבקרים רציף זורם לשני הכיוונים, אמנים וכותבים רבים עובדים בשתי המדינות ואלפי סטודנטים, סטודנטים ומדענים לומדים ועורכים מחקרים בגרמניה ובניו זילנד. נקודות השיא של היחסים כוללות את ביקורו של ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ון קי, בגרמניה, שם נפגש גם עם הקנצלרית אנגלה מרקל, ואת התערוכה המוצלחת והמצליחה של ניו זילנד כאורח כבוד ביריד הספרים הבינלאומי בפרנקפורט באוקטובר 2012. גרמניה מחזיקה בניו זילנד שגרירות בוולינגטון וקונסוליות באוקלנד ובכרייסטצ'רץ'. מאידך, ניו זילנד מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וקונסוליה כללית בהמבורג. מדיה וקבצים בנושא יחסי גרמניה–ניו זילנד בוויקישיתוף שגרירות גרמניה בניו זילנד אתר על יחסי מדינות
נחום יברוב

הרב נחום יברוב (כסלו תשט"ז – כ"ה בתמוז תשע"ט) היה מחבר ספרי הלכה, שימש כרב מערכת השחיטה בבד"ץ שארית ישראל. נולד בבני ברק, בנם של הרב משה אהרון יצחק יברוב, שכיהן כר"מ בישיבת קרלין, ושל חוה, בת הרב יעקב מרדכי מרקוביץ, אב"ד נור שבפולין. סבו, הרב אלתר יהודה יברוב, היה מרבני ישיבת עץ חיים. למד בישיבת פוניבז'. היה מקורב למשגיח הרב בן ציון במברגר, ולימים הוציא את שיחותיו בספר "ניב שפתים - שערי ציון על התורה". נשא את מלכה, בתו של הרב אברהם קופשיץ, רבה של שכונת נווה צבי בירושלים. מאז נישואיו התגורר בשכונת עזרת תורה בירושלים. לאחר נישואיו הוציא את ספרו הראשון "ניב שפתיים" על הלכות שקר. מאז שקד על הוצאתם של ספרים רבים בכל תחומי ההלכה. ספרו הידוע והנפוץ ביותר הוא "דברי סופרים" על הלכות אבלות, שמרכז את כל דיני ומנהגי האבלות בישראל. היה תלמידם של הרב יוסף שלום אלישיב ושל הרב מאיר ברנדסדורפר, וקיבל מהם את דרכם בהלכות שחיטה. היה רב מערכת השחיטה בשארית ישראל. היה מעורב בפולמוס על זריקות בעופות. בשנת תשע"ח חלה. נסע ללוס אנג'לס לצורכי ריפוי, ושם נפטר ב-28 ביולי 2019. ארונו הובא לקבורה בישראל ונקבר בהר הזיתים. היה אב לאחד עשר ילדים. "דברי סופרים" - הלכות אבלות (2 כרכים) "דברי סופרים" - הלכות ברכות (2 כרכים) "דברי סופרים" - הלכות ייחוד "דברי סופרים" - הלכות ריבית "דברי סופרים" - הלכות שחיטה "דברי סופרים" - הלכות טריפות "דברי סופרים" - הלכות מליחה "דברי סופרים" - הלכות בדיקת הסכין "דברי סופרים" - הלכות תערובות "דברי סופרים" - דיני מבשל והטמנה בשבת "דברי סופרים" - הגדה של פסח "דברי סופרים" - על מצות סיפור יציאת מצרים "משנה סדורה" - על הלכות שבת (2 כרכים) "משנה סדורה" - על הלכות יום טוב (2 כרכים) "ניב שפתיים" - הלכות שקר "ניב שפתים - שערי ציון על התורה" - שיחות הרב בן ציון במברגר מדיה וקבצים בנושא נחום יברוב בוויקישיתוף אבל בעולם הכשרות: השוחט המפורסם נפטר, באתר בחדרי חרדים, 28 ביולי 2019 נחום יברוב (נפטר 2019), דף שער בספרייה הלאומית אודות הפולמוס, ראו: , https://chl.co.il/viewtopic.php?f=1&t=10047 בעיית טריפות בעופות שמקבלות זריקות, בכשרות בד"ץ העדה החרדית. - פורום אוצר החכמה, באתר forum.otzar.org
אלכס פינה

אלכס פינה (בספרדית: Álex Pina;‏ נולד ב-23 ביוני 1967) הוא עיתונאי, במאי, מפיק, יוצר ותסריטאי ספרדי-בסקי, המוכר בעיקר כיוצר והמפיק של סדרות הטלוויזיה "בית הנייר" ו"בפנים". פינה נולד בעיר פמפלונה, עיר הבירה של הקהילה האוטונומית נווארה שבצפון ספרד. בגיל חמש עבר עם משפחתו לסן סבסטיאן שבחבל הבסקים. לאחר מכן למד באוניברסיטת נווארה (אנ'). הוא החל את דרכו כעיתונאי בעיתון "El Diario Vasco", ולאחר מכן עבר לסוכנות הידיעות "Europa Press". בשנת 1993 החל לעבוד כתסריטאי ועורך ב"Videomedia". בשנת 1996 עבר ל"Globomedia". בשנת 1997 היה בצוות התסריטאים של סדרת הטלוויזיה "Más que amigos". לאחר מכן היה המפיק והיוצר של הסדרות "Los Serrano", "Los hombres de Paco" ו"El barco". בשנת 2016, לאחר השקת סדרת הטלוויזיה "בפנים", שהוא היה אחד מיוצריה, עזב את חברת Globomedia ופתח חברת הפקות עצמאית, "Vancouver Media". הסדרה הראשונה אותה הפיקה החברה הייתה "בית הנייר", ששודרה לראשונה בערוץ Antena 3 הספרדי, ולאחר מכן נמכרה לשירות הזרמת המדיה נטפליקס. בשל הצלחת הסדרה חתמו נטפליקס ופינה על חוזה ליצירת סדרות מקוריות בשביל נטפליקס. בשנת 2019 יצר את הסדרה "המזח", ובשנת 2020 יצר את סדרות הטלוויזיה "קווים לבנים" ו-"שמיים אדומים" לנטפליקס. בשנת 2023 יצר וכתב עבור נטפליקס את הסדרה "ברלין", ספין-אוף של הסדרה המצליחה שלו "בית הנייר". מדיה וקבצים בנושא אלכס פינה בוויקישיתוף אלכס פינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלכס פינה, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) Ramos, Dino-Ray; Ramos, Dino-Ray (12 ביולי 2018). "Netflix Sets Overall Deal With 'La Casa De Papel' Creator Alex Pina". Deadline Hollywood. נבדק ב-1 במרץ 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Álex Pina, creador de Periodistas o Vis a vis, deja Globomedia. Noticias de Televisión". El Confidencial (בספרדית). 2016-11-15. נבדק ב-2019-03-04. Moreno, Adriano (2017-05-03). "'La Casa de Papel' barre en su estreno con más de 4 millones de espectadores". Cadena SER (בספרדית). נבדק ב-2019-03-04. Solà Gimferrer, Pere (17 באפריל 2018). "'La casa de papel' es la serie de habla no inglesa más vista de la historia de Netflix". La Vanguardia (בספרדית). נבדק ב-22 ביולי 2019. {{cite news}}: (עזרה)
קו 7 (הרכבת התחתית של מדריד)

קו 7 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 7) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1974 ממלא תפקיד חשוב בשירות המערכת ומקשר בין מספר קווים אחרים. הקו נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. סמל המסלול של הקו הוא בצבע כתום ופועלות בו 22 תחנות על 18.8 קילומטר מקצה לקצה. אף על פי שמספר הקו הוא 7 הוא נבנה שנים רבות לפני קו 6 וזאת עקב העיכובים הרבים שהיו בבנייתו של קו 6. קו 7 אשר הוא אחד הקווים הארוכים ביותר במערכת חוצה את מדריד ממזרח למערב וממרכז העיר לצפונה. את מסלולו הוא מתחיל מאזור התפר שבין השכונות המזרחיות של מדריד לפרברים. במרכז העיר הוא נוסע במסלול משותף עם קווים רבים נוספים ועוצר בתחנות הצטלבות רבות. סמוך למערב העיר פונה הקו לכיוון צפון במסלול ישר כלפי מעלה. הוא מגיע עד לפרברים הצפוניים של מדריד שם נמצאת תחנתו הסופית. מדיה וקבצים בנושא קו 7 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו 7
קו 8 (הרכבת התחתית של מדריד)

קו 8 של הרכבת התחתית של מדריד (בספרדית: línea 8) הוא קו רכבת תחתית במערכת הרכבת התחתית של מדריד. הקו, שנפתח בשנת 1998 ממלא תפקיד חשוב בשירות המערכת ומקשר בין נמל התעופה מדריד-בראחס אל מרכז העיר. הקו נוסע לאורך כל מסלולו מתחת לאדמה. סמל המסלול של הקו הוא בצבע ורוד ופועלות בו 8 תחנות על 16.4 קילומטר מקצה לקצה. אף על פי שמספר הקו הוא 8 הקו נבנה בפועל רק שנים רבות לאחר פתיחתם של קווים 9 ו- 10. קו 8 הוא הקו היחיד שמסלולו הוחלף לחלוטין כאשר במסגרת מבצע השיפוץ שבוצע בו שונה מסלולו מן הקצה אל הקצה. הקו אשר מקשר בין כל הטרמינלים בנמל התעופה מדריד-בראחס אל מרכז העיר מתחיל את מסלולו מטרמינל 4 שבנמל התעופה. הוא עוצר גם בטרמינלים 1 ו- 2 ומשם פונה מערבה לכיוון מרכז העיר. הקו הנוסע במסלול מהיר עוצר בתחנות מועטות ומגיע עד למרכז העיר שם נמצאת תחנתו הסופית של הקו. מדיה וקבצים בנושא קו 8 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קו 8
The Young Ones

The Young Ones (בעברית: "הצעירים") הוא סינגל של קליף ריצ'רד ולהקת הצלליות. את השיר כתבו סיד טפר ורוי סי בנט, והוא שיר הנושא של הסרט ,הצעירים", מ-1961 ומופיע באלבום של פסקול הסרט. הסינגל יצא לאור בינואר 1962 בלייבל Columbia (EMI), אחרי הזמנות מראש של 500,000 עותקים, והגיע מיד למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. השיר שהה במקום הראשון במשך שישה שבועות והיה במצעד במשך עשרים שבועות. בממלכה המאוחדת נמכרו 1.06 מיליון עותקים של התקליט, ו-2.6 מיליון עותקים ברחבי העולם. השיר נכלל במיני-אלבום של קליף ריצ'רד והצלליות "Hits from the Young Ones". קליף ריצ'רד – סולן האנק מרווין – גיטרה מובילה ברוס ולץ' – גיטרת קצב ג'ט האריס – גיטרה בס טוני מיהאן – תופים הזמרת האמריקאית קאתי קרול הקליטה גרסת כיסוי של השיר שבועות אחרי יציאתו לאור אבל לא זכתה להצלחה. בשנות השמונים של המאה העשרים היה השיר לשיר הנושא של קומדיית המצבים הבריטית "The Young Ones". מצעד הסינגלים הבריטי (1960–1969) מידע על היצירה "The Young Ones" באתר מיוזיק בריינז Omnibus Press; Official Charts Company (4 בנובמבר 2012). The Million Sellers. Omnibus Press. pp. 24–26. ISBN 978-0-85712-882-9. {{cite book}}: (עזרה) Ami Sedghi (4 בנובמבר 2012). "UK's million-selling singles: the full list". Guardian. נבדק ב-4 בנובמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) Smith, Alan. "UK First Charts & Silver Discs". Dave McAleer's website. אורכב מ-המקור ב-2011-09-03. נבדק ב-2013-04-05.
Phoenix World Tour

Phoenix World Tour הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת-יוצרת הבריטית, ריטה אורה. סיבוב ההופעות החל באוקיאניה ועתיד להסתיים באירופה. הופעת הפתיחה התקיימה ב-1 במרץ 2019, באוסטרליה שבמלבורן. סיבוב הופעות זה נועד לקדם את אלבום האולפן השני שלה, Phoenix. להלן רשימת השירים של סיבוב ההופעות. ייתכן שבמהלך סיבוב ההופעות התרחשו שינויים אחדים: "For You" "Your Song" "Doing It" "Let You Love Me" "Summer Love" "New Look" "Girls" "Only Want You" "Hell of a Life" "Soul Survivor" "How Soon Is Now?" "I Will Never Let You Down" "R.I.P." "Keep Talking" "Black Widow" "Hot Right Now" "Coming Home" "Lonely Together" "Anywhere" מדיה וקבצים בנושא Phoenix World Tour בוויקישיתוף
The Girls Tour

The Girls Tour הוא סיבוב ההופעות השלישי של הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. סיבוב ההופעות החל באירופה והסתיים באירופה גם כן. הופעת הפתיחה התקיימה ב-11 במאי 2018, בסקוטלנד שבגלאזגו. סיבוב הופעות זה נועד לקדם את אלבום האולפן השני שלה, Phoenix. להלן רשימת השירים של סיבוב ההופעות. ייתכן שבמהלך סיבוב ההופעות התרחשו שינויים אחדים: מדיה וקבצים בנושא The Girls Tour בוויקישיתוף
רכס פורתוס

רכס פורתוס (באנגלית: Porthos Range) הוא הרכס השני מכיוון דרום בהרי הנסיך צ'ארלס באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה. אורכו של הרכס 48 קילומטרים בכיוון מזרח - מערב. הרכס נמצא בין קרחון סקילה (שמפריד בינו לבין רכס אתוס שמצפון לו), לבין קרחון כריבדיס (שמפריד בין רכס פורתוס לבין רכס אראמיס שמדרום לו). שיא גובהו של הרכס 1,517 מטרים מעל פני הים. הראשונים שהגיעו אל הרכס היו אנשי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בינואר 1957 בהנהגת ו. ג. בושר (WG Bewsher). המשלחת קראה לרכס, בדומה לשני הרכסים הסומכים לו (רכס אתוס שמצפון לו ורכס אראמיס שמדרום לו), על שמות הדמויות מהספר "שלושת המוסקטרים" של אלכסנדר דיומה - ספר שחברי המשלחת הביאו עימם, והיה הפופולרי מבין הספרים שחברי המשלחת קראו. רכס פורתוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס פורתוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תיאור רכס פורתוס (אורכב 02.04.2015 בארכיון Wayback Machine) באתר ממשלת אוסטרליה מפת אזור רכס פורתוס מחשבון מרחקים - המרחק מרכס פורתוס לאתרים סמוכים תחזית מזג אוויר עדכנית עבור רכס פורתוס מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
קרחון סקילה (אנטארקטיקה)

קרחון סקילה (באנגלית: Scylla Glacier) הוא קרחון גדול בהרי הנסיך צ'ארלס באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה. הקרחון, הזורם לכיוון מזרח, מפריד בין רכס אתוס (שמצפון לקרחון) לבין רכס פורתוס (שמדרום לקרחון). הקרחון מנקז את שני הרכסים. הקרחון מגיע לגובה של 1,487 מטרים מעל פני הים. הראשונים שהגיעו אל הרכס היו אנשי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בינואר 1957 בהנהגת ו. ג. בושר (WG Bewsher). המשלחת קראה לקרחון על שמה של המפלצת האגדית סקילה מהמיתולוגיה היוונית, בשל הקושי של משלחת המחקר בנסותה לחצות את הקרחון. קרחון סקילה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית קרחון סקילה באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה קרחון סקילה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תצלום לוויין של אזור קרחון סקילה מפת אזור קרחון סקילה מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון סקילה לאתרים סמוכים מידע גאוגרפי והיסטורי מידע גאוגרפי
אלינה דוני

אלינה דוני (באנגלית: Elina Duni; נולדה ב-10 במרץ 1981) היא זמרת ג'אז ומלחינה אלבנית-שווייצרית. היא נולדה ב-10 במרץ 1981 בטירנה, אלבניה. היא עזבה את ארץ הולדתה לשווייץ ב-1992, כשהייתה בת 10. דוני למדה מוזיקה קלאסית וג'אז באוניברסיטת לאמנויות ברן (אנ') שבשווייץ. מאז 2004, מוזיקת הפולק היה השראתה העיקרית. בכתבה שכתב ג'ון פורדהם (אנ') כתב כי: ”השילוב של ארבעת הדברים בהחלט נשמע כמו חומר לכוכב עולה בשביל [חברת התקליטים] ECM.” 2008: Baresha 2010: Lume, Lume 2012: Matanë Malit 2014: Muza e zezë 2015: Dallëndyshe 2018: Partir 2020: Lost Ships (עם רוב לופט) 2023: A Time to Remeber מדיה וקבצים בנושא אלינה דוני בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלינה דוני אלינה דוני, ברשת החברתית פייסבוק אלינה דוני, ברשת החברתית אינסטגרם אלינה דוני, סרטונים בערוץ היוטיוב אלינה דוני, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלינה דוני, באתר ספוטיפיי אלינה דוני, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אלינה דוני, באתר Last.fm (באנגלית) אלינה דוני, באתר AllMusic (באנגלית) אלינה דוני, באתר MusicBrainz (באנגלית) אלינה דוני, באתר Discogs (באנגלית) אלינה דוני, באתר Songkick (באנגלית) New Artist: Welcome ELINA DUNI (AL/CH)!, Europe Jazz Network, ‏2018-10-11 (באנגלית) Andina, Michele. "Jazz as a cultural bridge". Swissinfo.ch. נבדק ב-29 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה) E. C. M. Records, ECM Records, ECM Records (באנגלית) Fordham, John (20 בדצמבר 2012). "Elina Duni Quartet – review". The Guardian. נבדק ב-29 במאי 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Elina Duni: Love, Lust And Albanian Folk Songs". Npr.org. נבדק ב-29 במאי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
הפיגוע בבסיס חיל האוויר בגראם

הפיגוע בבסיס חיל האוויר בגראם שבאפגניסטן התרחש ב-27 בפברואר 2007. מחבל מתאבד הפעיל את חגורת הנפץ שלו וגרם למותם של 23 בני אדם. הפיגוע התרחש בשעה שבבסיס ביקר סגן נשיא ארצות הברית דיק צ'ייני. בסיס בגראם שוכן כ-50 קילומטר מצפון לעיר קאבול בירת אפגניסטן. הוא שימש כבסיס חיל האוויר המרכזי של ארצות הברית במדינה. ב-2007 שהו בו כ-9,000 מחיילי הקואליציה המערבית באפגניסטן. המחבל המתאבד, מארגון הטליבאן או מארגון אל-קאעידה, הפעיל את מטען הנפץ שלו בשעה 10:00 ליד שער הכניסה הראשי לבסיס, אשר היה מאובטח באבטחה כבדה. אחרי שער הכניסה נמצאו עוד שתי נקודות ביקורת בדרך אל פנים הבסיס. משרדו של נשיא אפגניסטן הודיע כי בפיגוע נהרגו 23 איש, וביניהם 20 אזרחים אפגנים שעבדו בבסיס. דובר של נאט"ו מסר כי תשעה אנשים נהרגו וביניהם חייל אמריקאי אחד, חייל דרום קוריאני אחד וקבלן אזרחי אמריקאי. עם זאת מסר הדובר בהמשך כי הדיווח של משרד הנשיא על האבדות היה "קרוב למציאות". עוד 20 אנשים נפצעו בפיגוע. סגן הנשיא צ'ייני נמצא בעת הפיגוע בתוך הבסיס במסגרת ביקור שערך אצל כוחות הקואליציה המערבית באפגניסטן. הוא נמצא במרחק של כ-1.5 קילומטר ממקום הפיגוע. הוא העיד כי שמע את הפיצוץ וכי מאבטחיו העבירו אותו לאחריו למקלט למשך זמן קצר. דובר מטעם ארגון הטליבאן נטל בהודעה לעיתונות אחריות לפיגוע וטען כי לארגונו היה ידוע על ביקורו הצפוי של צ'ייני בבסיס בגראם וכי הפיגוע נועד להתנקש בחייו. דוברים אמריקאים הגיבו לטענה זו בספקנות. בשנים 2015 ו-2016 התרחשו בבסיס עוד שני פיגועי התאבדות, שבהם נהרגו 6 ו-5 אנשים, בהתאמה. ידיעה על הפיגוע באתר CNN, מאורכבת באתר Web Archive ידיעה על הפיגוע באתר הבוסטון גלוב, מאורכבת באתר Web Archive
יוסף ואחיו

האם התכוונתם ל... פרשת יוסף ואחיו – סיפור יוסף ואחיו בספר בראשית יוסף ואחיו (רומן) – רומן מאת תומאס מאן המבוסס על פרשת יוסף ואחיו יוסף ואחיו – ספר קומיקס מאת דודו גבע וקובי ניב, שגיבורו הוא יוסף (דמות), פקיד במחלקת המים
אליפות אירופה בכדורסל 2022

אליפות אירופה בכדורסל 2022 המכונה יורובאסקט 2022, היא האליפות היבשתית ה־41 שמאורגנת על ידי פיב"א אירופה. באליפות משתתפות 24 נבחרות לאומיות בכדורסל ממדינות אירופה. משך הטורניר הוא כשבועיים וחצי, בין התאריכים 1 בספטמבר ל־18 בספטמבר 2022. הוא יהיה טורניר אליפות אירופה הראשון מאז 2017 לאחר החלטת פיב"א משנת 2012 שאליפות אירופה בכדורסל תיערך אחת ל־4 שנים (במקום אחת לשנתיים), אחרי יורובאסקט 2017. הטורניר היה אמור להיערך בשנת 2021 אבל בשל דחיית אולימפיאדת טוקיו בגלל נגיף הקורונה הטורניר נדחה לשנת 2022 כדי למנוע התנגשויות. ב-15 ביולי 2019 נקבע כי שלב הבתים ייערך בערים קלן (גרמניה), מילאנו (איטליה), טביליסי (גאורגיה) ופראג (צ'כיה). שלבי ההכרעה ואילך ייערכו בברלין, גרמניה. נבחרת רוסיה הורחקה מהתחרות בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה נבחרת מונטנגרו העפילה לתחרות במקומה של נבחרת רוסיה שהורחקה מהתחרות בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה אצטדיון: מרצדס-בנץ ארנה, ברלין, גרמניה מדיה וקבצים בנושא אליפות אירופה בכדורסל 2022 בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בכדורסל 2022 טל וולק, ‏פיב"א החליטה: יורובאסקט כל 4 שנים, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2012 נחשפו מארחות יורובאסקט 2021, באתר ישראל היום, ‏17 ביולי 2019 Players statistics of the FIBA EuroBasket 2022, FIBA.basketball (באנגלית)
חיים אילויצקי

חיים אילויצקי-אליאב (14 במרץ 1923 - פברואר 1983) היה מחבר סדרת הספרים "ילדי העיר העתיקה". אילויצקי נולד בירושלים למשה אילויצקי ושרה לבית ולנסקי. הוא שירת בצה"ל בחיל הים ובתותחנים. באוקטובר-נובמבר 1951 פרסם במשמר לילדים סיפור בהמשכים בשם "הדרך הביתה" על ילדי העיר העתיקה. בשנת 1952 הוא הוציא את הסיפור כספר בשם עלילות ילדי העיר העתיקה, בהוצאת ניב, תחת שם העט "חיים אליאב" ובהמשך הוציא עוד מספר ספרים בסדרה של "ילדי העיר העתיקה". הספרים זכו להצלחה בקרב הילדים, אולם גם לביקורת על טעויות בעברית, עלילה בנאלית והעדר של אפילו "שורה אחת שתהא מחנכת". בשנת 1957, ועדה במשרד החינוך כללה את ספרי חסמבה ברשימת הספרים הבלתי רצויים. מנגד, הספרים נמנו ברשימות ספרי ילדים שהתפרסמו בהארץ ובתחילת 1959 מנתה התאחדות הוצאות הספרים בישראל לפחות חלק מספרי הסדרה ככאלו שאושרו על ידי הוועדה הפדגוגית של משרד החינוך והתרבות לקריאה עצמית לכיתה ד' ולכיתה ו'. אילויצקי הוכשר כמורה דרך ובשנות ה-60 עבד במחלקת יחסי הציבור של חברת מקורות וערך את "ידיעות מקורות". בשנת 1958 נשא לאשה את אסתר שלומוביץ ונולדו להם בן ובת. היה חבר הנהלת איגוד עורכי כתבי העת. "עלילות ילדי העיר העתיקה" (1952) "עלילות ילדי העיר העתיקה במצור" (1953) "ילדי העיר העתיקה בשבי הלגיון" (1954) "ילדי העיר העתיקה ומלחמתם במסתננים" (1955) "ילדי העיר העתיקה מטביעים ספינה"(1955) "ילדי העיר העתיקה בעקבות המרגלים" (1957) "עלילות הצברים" (1957. הוצאת בוסתן) "כל אותו הלילה" (1957) "ילדי העיר העתיקה והמטמון מבגדד" (1958) חיים אליאב, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" חיים אילויצקי, דף שער בספרייה הלאומית חיים אילויצקי, בלקסיקון הספרות העברית החדשה חיה אסתר ולנסקי, חרות, 5 במאי 1960 דוד תדהר (עורך), "חיים אילויצקי-אליאב", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5615 משמר לילדים, על המשמר, 11 באוקטובר 1951 משמר לילדים, על המשמר, 17 באוקטובר 1951 משמר לילדים, על המשמר, 24 באוקטובר 1951 משמר לילדים, על המשמר, 28 בנובמבר 1951 א. בן זאב, חסמבה קארל מאי ועתונות לועזית, מעריב, 24 ביולי 1953 יהושע בר יוסף, דרושה צנזורה לספרות ילדים, דבר, 8 ביולי 1955 אוריאל אופק, ספרים וילדים - ספרי הרפתקאות, דבר, 28 באוגוסט 1962 חסמבה וטרזן לא רצויים, למרחב, 14 באוקטובר 1957 רשימת ספרי קריאה לילדים, הארץ, 21 ביולי 1958 רשימת ספרי קריאה לילדים, הארץ, 4 באוגוסט 1958 התאחדות הוצאות הספרים בישראל, הארץ, 20 בינואר 1959 רשימת מורי דרך מורשים לשנת 1968, ילקוט הפרסומים 1567, עמוד 290 גוף האדם והמוביל הארצי, מעריב, 18 בנובמבר 1963 יהודה הגדרתי, אספקת מים לכפרי המיעוטים הולכת ומושלמת ע"י מקורות, הַבֹּקֶר, 26 בדצמבר 1965 עלילות ילדי העיר העתיקה, הַבֹּקֶר, 1 בינואר 1953 ילדי העיר העתיקה בשבי הלגיון, הַבֹּקֶר, 9 ביוני 1954 ילדי העיר העתיקה ומלחמתם במסתננים, הַבֹּקֶר, 11 בינואר 1955 חמישה ספרי ילדים, למרחב, 4 במרץ 1955 ספרים חדשים, דבר, 1 ביולי 1955 ספרים שנתקבלו במערכת, דבר, 12 באפריל 1957
קרחון סקילה

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה קרחון סקילה (אנטארקטיקה) – קרחון בהרי הנסיך צ'ארלס באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה קנדה קרחון סקילה (קולומביה הבריטית) – קרחון בפרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה קרחון סקילה (נונאווט) – קרחון בטריטוריית נונאווט שבקנדה