laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרטין פאר

מרטין פאר (באנגלית: Martin Parr;‏ נולד ב-23 במאי 1952, אפסום) הוא צלם בריטי שפרסם כ-40 ספרי צילום והשתתף בכ-80 תערוכות. מרטין פאר נולד בעיירה אפסום שבסארי כ-15 ק"מ מלונדון. בשנים 1970–1972 הוא למד צילום באוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר. בשנת 1982 הוא פרסם ספר צילום ראשון Bad Weather. בהמשך הוא פרסם מספר ספרים נוספים עם צילומי נופי אנגליה בשחור-לבן. בשנת 1982 מרטין פאר החל לצלם אנשים ממעמד הפועלים ועבר לצילומי צבע. תוצאות העבודה רוכזו בספר The Last Resort: Photographs of New Brighton (1986) משנת 1986. בשנת 1987 פאר ואשתו עברו להתגורר בבריסטול. פאר המשיך לעסוק בצילום ולפרסם את עבודותיו. בשנת 1988 הוא הצטרף לסוכנות מגנום. בשנת 2014 הוא מונה לנשיא הארגון וכיהן בתפקיד 3.5 שנים. מרטין פאר היה אוצר מספר תערוכות צילום. הוא עוסק בהדרכה ומלמד באוניברסיטה. בין הספרים שפאר פרסם סדרה של 10 ספרים בהם הוא שיתף צילומים של צלמים אחרים לרבות יאן באנינג ואסוקו נרחאשי. בשנת 2004 הוא פרסם ספר עם צילומים של הנריק רוס מגטו לודז'. בשנת 2006 הוענק לפאר פרס אריך סולומון. בהמשך הוא קיבל פרסים נוספים מארגונים בינלאומיים. בשנת 2021 הוא התקבל למסדר האימפריה הבריטית. בין התערוכות הבולטות של פאר נמנים תערוכה במרכז האמנויות ברביקן, במוזיאון ריינה סופיה, בהגלריה הלאומית ז'ה דה פום ובבית סאמרסט. בסך הכל הוא הציג את צילומיו בכ-80 תערוכות ברחבי העולם. עבודות של פאר מוצגות במכון האמנות של שיקגו, מוזיאון ויקטוריה ואלברט ובגלריית טייט. מרטין פאר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרטין פאר, ברשת החברתית אינסטגרם מרטין פאר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרטין פאר, באתר Discogs (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של מרטין פאר מדיה וקבצים בנושא מרטין פאר בוויקישיתוף
אויגן

האם התכוונתם ל... אויגן, ארכידוכס אוסטריה אויגן, דוכס וירטמברג (1758–1822) אויגן, דוכס וירטמברג (1788–1857) הנסיך אויגן, דוכס נרקה הנסיך אויגן מסבויה פרינץ אויגן איגן יוג'ין
ג'ולי קייטלין בראון

ג'ולי קייטלין בראון (באנגלית: Julie Caitlin Brown‏; נולדה ב-27 בינואר 1961) היא שחקנית ומוזיקאית אמריקאית, שידועה בזכות תפקידה כעוזרת השגריר הנארני נאטות' בעונה הראשונה והחמישית של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5". היא הופיעה לראשונה במחזמר "ישו כוכב עליון" בתפקיד מרים המגדלית בשנת 1983. בסוף שנות ה-80, בראון עברה לניו יורק סיטי והשתתפה במחזמר "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום" של סטיבן סונדהיים. בראון עברה לקליפורניה בשנת 1992 והחלה להשתתף בהופעות אורח במספר סדרות טלוויזיה. היא נקראה ברגע האחרון להחליף שתי שחקניות שנועדו לשחק בתפקיד נאטות' בסדרה "בבילון 5". בראון השתתפה בחמישה פרקים וסירבה להישאר לעונתה השנייה של הסדרה. תפקידה של נאטות' לוהק מחדש לשחקנית מארי קיי אדמס, ובראון חזרה להופיע במהלך העונה השנייה (כעורכת דין אנושית בפרק There All The Honor Lies} ובפרק בעונה החמישית (כנאטות' בפרק A Tragedy of Telepaths). תפקידי אורח נוספים של בראון כוללים השתתפות בסדרות "בקר", "ג'אג", בוורלי הילס 90210", "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" (בפרק The Passenger) וב"מסע בין כוכבים: הדור הבא" (בשני חלקי הפרק Gambit). היא גילמה את מפקדת הקרומגים בסדרה "גולשים בזמן" בפרק Requiem. אתר האינטרנט הרשמי של ג'ולי קייטלין בראון מדיה וקבצים בנושא ג'ולי קייטלין בראון בוויקישיתוף ג'ולי קייטלין בראון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ולי קייטלין בראון, באתר AllMovie (באנגלית) ג'ולי קייטלין בראון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ולי קייטלין בראון, באתר MusicBrainz (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דיוויזיית המלך

דיוויזיית המלך (באנגלית: King's Division) היא דיוויזיית חיל רגלים מנהלתית של הצבא הבריטי, האמונה על ניהול, הכשרה ואימון של שלושה רגימנטים מאזור צפון אנגליה. הדיוויזיה הוקמה בשנת 1968 כחלק ממהלך ארגון מחדש בצבא הבריטי, אשר גיבש את החטיבות המנהלתיות לכדי שש דיוויזיות (כיום ארבע) בהן דיוויזיית המשמר, המלך, המלכה, הקלה, הסקוטית ודיוויזיית נסיך ויילס. דיוויזיית המלך החליפה את שלוש החטיבות המרחביות: החטיבה הלנקסטרית, חטיבת יורקשייר והחטיבה הצפון-אירית. בשנת 2006 לאחר שאוחדו מספר רגימנטים, כללה הדיוויזיית שני רגימנטים "גדולים"; רגימנט דוכס לנקסטר ורגימנט יורקשייר המלכותי (3-4 גדודים כל אחד) וב-2017 הועבר גם הרגימנט המרסיאני לדיוויזיה. הרגימנטים המרכיבים את הדיוויזיה: רגימנט דוכס לנקסטר - גדוד 1 (סדיר) וגדוד 4 (מילואים). הגדוד הראשון משרת תחת פיקוד החטיבה הממכונת הראשונה ושני האחרים תחת פיקוד חטיבת החי"ר הרביעית. רגימנט יורקשייר - גדוד 1, גדוד 2 (סדיר) וגדוד 4 (מילואים). הגדוד הראשון תחת פיקוד חטיבת השריון ה-12 והאחרים תחת פיקוד חטיבת החי"ר הרביעית. הרגימנט המרסיאני - גדוד 1, גדוד 2 (סדיר) וגדוד 4 (מילואים). הגדוד הראשון תחת פיקוד חטיבת השריון ה-12 והאחרים תחת פיקוד חטיבת החי"ר הרביעית.
מארי קיי אדמס

מארי קיי אדמס (באנגלית: Mary Kay Adams‏; נולדה ב-12 בספטמבר 1962) היא שחקנית אמריקאית, שידועה בזכות תפקידה כעוזרת השגריר הנארני נאטות' בעונה השנייה של סדרת המדע בדיוני "בבילון 5". בנוסף, היא השתתפה באופרת הסבון "האור המנחה" בתפקיד אינדיה פון הלקיין, עם הופעות אורח באופרות סבון נוספות כמו "כשהעולם מסתובב", "לחיות את החיים" ו"כל ילדיי". היא השתתפה בשני פרקים בסדרת המדע בדיוני "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" בתפקיד גרילקה הקלינגונית (בפרקים The House of Quark ו-Looking for par'Mach in All the Wrong Places). סדרות נוספות בהן השתתפה כוללות את "כולם אוהבים את ריימונד", "משמרת שלישית ו"חוק וסדר". תפקידיה הקולנועיים כוללים הופעות ללא קרדיט בסרטים "החבובות כובשות את מנהטן" (1984) ו"רק אתמול נולדה" (1993) וכן בסרט "לא ראיתי לא שמעתי" (1989) בתפקיד ד"ר בנט. מדיה וקבצים בנושא מארי קיי אדמס בוויקישיתוף מארי קיי אדמס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מארי קיי אדמס, באתר AllMovie (באנגלית) מארי קיי אדמס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אמריקה לאן?

אמריקה לאן? (באנגלית: The Loved One) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה שחורה משנת 1965 בבימויו של טוני ריצ'רדסון, עם רוברט מורס, אנג'נט קומר, ג'ונתן וינטרס ורוד סטייגר בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס על הרומן הסאטירי "The Loved One" (האהוב) של אוולין וו משנת 1948 שהוא סאטירה על החברה האמריקאית בכלל ועל התייחסותה לעסקי קבורת מתים בפרט. חלק גדול מהסרט צולם בבית קברות 'פורסט לון' שבתחומי העיר גלנדייל (קליפורניה). דניס ברלו (רוברט מורס) טס מבריטניה ללוס אנג'לס לפגוש את דוד סר פרנסיס הינלי (ג'ון גילגוד), במאי מפורסם בהוליווד. הינלי מציג אותו בפני סר אמברוס אברקומרי (רוברט מורלי) שעומד בראש הקהילה הבריטית בהוליווד ומשגיח שייצגו כראוי את בריטניה. הינלי עובד כבר 30 שנה בהוליווד, אך המפיק די.ג'יי. (רודי מקדואל) מפטר אותו כי לדעתו כבר אינו יעיל. הינסלי תולה את עצמו ואברקורמבי מטיל על דניס לסדר לו הלווייה מכובדת וממליץ על בית ההלוויות המפורסם הנמצא בבית הקברות "Whispering Glades" דניס נכנס לבית הקברות המרשים שבו נערכים גם סיורים למטיילים על ידי מדריך (טב הנטר). הוא נפגש עם בחורה יפה בשם איימי (אנג'נט קומר) שעובדת כקוסמטיקאית על הגופות, שעורכת לו סיור ברחבי בית הקברות. היא מפגישה אותו עם היועץ הראשי מר סארקר (ליברצ'ה) שמציג לפניו את כל האפשרויות (עם אש תמיד או רק בעת אזכרות? עם פרופאן או בוטאן?...). איימי מכירה לו את החונט הראשי מר ג'ויבוי. אדם מוזר שמחזר אחריה וגר עם אמו השמנה (איילין גיבונס) שאוכלת כל היום וכעת חוסך כסף לקנות לה אמבט גדול. ברלו מחזר אחרי איימי ומקריא לה שירים שהוא לא כתב. איימי מעריצה את בעל חברת הקבורה וילבור גלנוורת'י (ג'ונתן וינטרס). בינתיים כדי להתפרנס עובר דניס לעבוד בבית קברות לחיות מחמד שמנוהל על ידי אחיו של וילבור, הנרי (ג'ונתן וינטרס). הוא מתעמת פעם אחת עם גב הלן קנטון (מרגרט לייטון) שלא מרשה לו לקחת את כלבה לקבורה. לבסוף מחליט וילבור שעליו לשנות את עסקי הקבורה ולבנות על המגרש מוסד סיעודי יוקרתי. את המתים הוא ישלח בטילים לאטמוספירה שם יסתובבו סביב כדור הארץ לעולמים. הוא מביא קציני צבא ובראשם קולונול באק בריקמן (דיינה אנדרוז). כדי לשכנע אותם במיזם שלו הוא מביא אותם לאולם ארונות הקבורה ומהארונות יוצאות צעירות ומתחילה אורגיה. הנקבר הראשון במיזם זה הוא אסטרונאוט המכונה "קונדור". ברלו מספר זאת לאיימי והיא מתעמתת עם וילבור שמגלה לה שזה רצונו ומנסה לאנוס אותה. היא בורחת ונפגשת עם היועץ שלה גורו ברהמין (ליונל סטנדר) שמייעץ לה לקפוץ מבניין גבוה ולהתאבד. איימי מחדירה לעורקיה את נוזל החניטה ומתאבדת. ג'ויבוי מגלה זאת ומבקש את עזרתו של דניס שיקבור את אפרו של "קונדור" בבית הקברות לחיות, ואילו את אפרה של איימיי ישלח בטיל לחלל. תמורת זאת הוא יממן לו כרטיס טיסה לבריטניה. דניס מסכים ובנמל התעופה הוא רואה בטלוויזיה את טקס השיגור של הטיל. "אמריקה לאן?", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אמריקה לאן?", באתר נטפליקס "אמריקה לאן?", באתר AllMovie (באנגלית) "אמריקה לאן?", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אמריקה לאן?", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמריקה לאן?, באתר TCM אמריקה לאן?, באתר יוטיוב ליברצ'ה מציג את מרכולתו, באתר יוטיוב על הסרט, באתר יוטיוב.
רוברט ראסלר

רוברט ראסלר (באנגלית: Robert Rusler‏; נולד ב-20 בספטמבר 1965) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקני. ראסלר השתתף במספר סרטי נעורים במהלך שנות ה-80, ביניהם "סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי" לצד רוברט אנגלונד, "חלומות צעירים" לצד רוברט דאוני ג'וניור וקלי לה ברוק ו"ההחלקה לניצחון" לצד ג'וש ברולין. תפקידיו הטלוויזיוניים כוללים הופעות אורח בסדרות "עובדות החיים", "רצח במשיכת קולמוס", "המפענחת", "היחידה", "24", "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", "בבילון 5", "מדיום", "NCIS", "בונז" ו"ריי דונובן". רוברט ראסלר, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוברט ראסלר, באתר AllMovie (באנגלית) רוברט ראסלר, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יואש אלרואי

יואש אלרואי (נולד ב-4 ביוני 1938) הוא עיתונאי, שדר ומנהלה לשעבר של מחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית. נולד בשם יואש בלינדמן בקיבוץ אפיקים להוריו משה ושרה (שרק'ה) שעלו מליטא בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים. בשנת 1954 נענה אביו לקריאתו של דוד בן-גוריון ועברת את שם המשפחה לאלרואי. יואש למד בתיכון בית ירח אך הפסיק את לימודיו בתום כיתה י"א והצטרף לאביו בעבודה בענף המספוא. במאי 1956 התגייס לצה"ל ושירת כחייל וכקצין בגדוד 12 של חטיבת גולני. לקראת שחרורו ביקש ממנו מח"ט גולני, אלעד פלד, להישאר בצבא ולחתום קבע אולם אלרואי העדיף להשתחרר ולשוב לקיבוצו ולעבודה החקלאית. במקביל עסק כל השנים בספורט ובתקופה מסוימת, בסוף שנות החמישים ובתחילת שנות השישים של המאה העשרים, היה ספורטאי פעיל בשלושה ענפי ספורט במקביל: כשחקן כדורסל בקבוצת הפועל אשדות יעקב (שהייתה באותן שנים בליגה הבכירה), כשחקן כדורגל בקבוצת הפועל טבריה, וכשחקן נבחרת ישראל בכדורעף. עובדה זו אף זיכתה אותו באזכור קצר בספר השיאים של גינס. בשנת 1963 עזב אלרואי את הקיבוץ אך הקיבוץ, כמאמר הקלישאה, מעולם לא עזב אותו, ובהזדמנויות רבות הקפיד להזכיר תמיד את אפיקיים ככור מחצבתו ולציין כי הערכים שספג בקיבוץ והאנשים שהכיר שם, ליווהו בכל מקום ובכל דבר שעשה בהמשך חייו. עם עזיבתו את הקיבוץ החל את לימודיו במדרשה לחינוך גופני במכון וינגייט ועם סיום הלימודים שימש מספר שנים כמורה לחינוך גופני ולמתמטיקה. בשנת 1971, בעקבות פגישה מקרית עם דן שילון ועם אלכס גלעדי, הוזמן להצטרף ככתב למחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית שאותה ניהל באותה עת גלעדי. תשע שנים לאחר מכן, בשנת 1980, מונה על ידי מנכ"ל רשות השידור באותה עת יוסף לפיד כמנהל המחלקה במקומו של גלעדי שפרש. בשנים הבאות רשמה מחלקת הספורט תחת ניהולו של אלרואי שורה של הישגים, ביניהם אחוזי צפייה חסרי תקדים סביב משחקיה של מכבי תל אביב בגביע אירופה בכדורסל, כיסוי נרחב של אליפויות העולם בכדורגל ובאתלטיקה, ושידורים מקיפים ומורכבים של מספר אולימפיאדות. כל אלה עשו את אלרואי באותן שנים לאחד האנשים החזקים והמוערכים בטלווייזה הישראלית. בשנת 2002 התפטר אלרואי מתפקידו כמנהל מחלקת הספורט לאחר מחלוקת חריפה עם מנהל הטלוויזיה באותה עת יוסף בראל. בשנת 1963 התחתן עם יעל תג'ר ולהם שלושה ילדים. אחד מילדיו הוא ההיסטוריון גור אלרואי. מאז פרישתו מפעיל אלרואי בלוג פופולרי העוסק בעיקר בנושאים הקרובים לליבו: חיי הקיבוץ, ספורט וטלוויזיה. במקביל הוא כותב בשנים האחרונות סדרת ספרים רחבת היקף בת 13 ספרים שכותרתה "מהפכת המידע הגדולה בהיסטוריה" ואשר עוסקת בביקורת הטלוויזיה בישראל ומחוצה לה בשנים 1884–2014. עוזי דן, יואש אלרואי מסכם 22 שנות ספורט בערוץ 1: כאן הסתיימו שידורינו האולימפיים מרוממה, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2016 הוא לא ידע שאפשר גם אחרת. יואש אלרואי, באתר וואלה, 9 ביולי 2002 הבלוג של יואש אלרואי משה שיינמן, יואש אלרואי התפטר מערוץ 1, באתר ynet, 8 ביולי 2002
גרנדאש

גרנדאש (בהונגרית: Gerendás) היא עיר בנפת בקשצ'בה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה גם בגרנדאש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,794 תושבים ובשנת 2021 רק 1,158 תושבים. האזור מיושב מסביבות המאה ה-15, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1418 אך הוקם ככפר נפרד בשנת 1929. שבעה יהודים חיו בגרנדאש בשנת 1930. באתר יד ושם ישנו תיעוד לנספי שואה מהכפר שנרצחו בשנת 1944 בשואת יהודי הונגריה. מדיה וקבצים בנושא גרנדאש בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גרנדאש (בהונגרית) נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993 תיעוד יהודי גרנדאש שנרצחו בשואה
תהילים ל"א

תהילים ל"א הוא המזמור ה-31 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך. המזמור הוא אחד מתשעה מזמורים הפותחים ב'לַמְנַצֵּחַ מִזְמוֹר לְדָוִד'. קריאת הפרק הומלצה בספרי הסגולות כמועילה נגד עין הרע. מזמור ל"א מורכב מעשרים וחמישה פסוקים. ומחולק לשני חלקים על פי מבנה דומה: המשורר פותח את המזמור בהצהרה על אמונו באלוהים (ב'), ועובר לתפילה לאלוהים שישמע לבקשתו "הַטֵּה אֵלַי אָזְנְךָ מְהֵרָה הַצִּילֵנִי" (ג'), לאחר מכן הוא חוזר ומוסיף בתיאוריו את אמונו וביטחונו באלוהים ומבקש שיציל אותו מצרותיו (ה'). הוא מעלה שתי סיבות לבקשה שלו; סיבה ראשונה: אלוהים הוא שיכול להציל ולהושיע: "בְּיָדְךָ אַפְקִיד רוּחִי פָּדִיתָ אוֹתִי ה' אֵל אֱמֶת" (ו') סיבה שנייה: אלוהים עוזר לאוהביו ובוטחיו ולא לשונאיו (ז'). לאחר הישועה, מודה המשורר לאלוהים: "אָגִילָה וְאֶשְׂמְחָה בְּחַסְדֶּךָ אֲשֶׁר רָאִיתָ אֶת עָנְיִי יָדַעְתָּ בְּצָרוֹת נַפְשִׁי" (ח'). גם חלקו השני של המזמור נפתח בתפילה לישועה: "חׇנֵּנִי ה' כִּי צַר לִי עָשְׁשָׁה בְכַעַס עֵינִי נַפְשִׁי וּבִטְנִי" (י'). המשורר מרחיב מעט על בעיותיו: "כִּי שָׁמַעְתִּי דִּבַּת רַבִּים מָגוֹר מִסָּבִיב בְּהִוָּסְדָם יַחַד עָלַי לָקַחַת נַפְשִׁי זָמָמוּ" (י"ד). כמו בתחילת הפרק, גם בחלקו השני המשורר ממשיך לנמק את בקשתו. בפתיחה מפרט המשורר את הביטחון שלו באלוהים: "וַאֲנִי עָלֶיךָ בָטַחְתִּי ה' אָמַרְתִּי אֱלֹהַי אָתָּה" (ט"ו). בהמשך הוא מצהיר כי רק בזכותו הוא ניצל מיד אויביו: "בְּיָדְךָ עִתֹּתָי הַצִּילֵנִי מִיַּד אוֹיְבַי וּמֵרֹדְפָי" (ט"ז) ומודה לאלוהים על הגמול שהוא נותן לחסידיו: "מָה רַב טוּבְךָ אֲשֶׁר צָפַנְתָּ לִּירֵאֶיךָ פָּעַלְתָּ לַחֹסִים בָּךְ נֶגֶד בְּנֵי אָדָם" (כ'). כמו בחלקו הראשון של הפרק, אחרי תחינתו מקבל המשורר ישועה ומודה לאלוהים: "בָּרוּךְ ה' כִּי הִפְלִיא חַסְדּוֹ לִי בְּעִיר מָצוֹר" (כב). המזמור נחתם בחיזוק ידי חסידי האלוהים: "חִזְקוּ וְיַאֲמֵץ לְבַבְכֶם כָּל הַמְיַחֲלִים לַה'" (כ"ה). הפסוק האחרון של המזמור "חִזְקוּ וְיַאֲמֵץ לְבַבְכֶם כָּל הַמְיַחֲלִים לַה'" זכה ללחן וביצוע של הזמר הדתי ביני לנדאו. בשיר "כל המיחלים", מתוך האלבום "מעבר לגבולות". לקראת מופעי "צמאה" בשנת 2016 שר עמיר בניון את חלקו הראשון של הפסוק השני בפרק בביצוע מולחן: "בְּךָ ה' חָסִיתִי אַל אֵבוֹשָׁה לְעוֹלָם", השיר נקרא "בך ה' חסיתי". (האמת היא שהניגון הזה הוא על פסוק דומה מפרק עא בתהילים. הניגון הולחן לכבוד יום ההולדת של הרבי מליובאוויטש ליום הולדתו ה-70 בשנת תשלב. לתיקונכם) ב-14 בדצמבר 2020 מזכיר המדינה של ארצות הברית דאז מייק פומפאו בעמוד הטוויטר שלו גם כן את הפסוק האחרון במזמור. מדיה וקבצים בנושא תהילים ל"א בוויקישיתוף תהילים ל"א, באתר ויקיטקסט שיעור מפי חגי בן ארצי באתר יוטיוב תהילים נגד עין הרע, באתר מוקד תהילים ארצי, ‏ב' בתמוז ה'תשע"ט בנימין לנדאו - כל המיחלים, באתר שיא מיוזיק, ‏כ' באלול ה'תש"ע עמיר בניון // בך ה' חסיתי - מתוך פרויקט צמאה 3, באתר youtube, ‏1 בדצמבר 2016 “Be strong, and let your heart take courage, all you who wait for the Lord!” Psalm 31:24, טוויטר, ‏14 בדצמבר 2020
קטשופרון

קטשופרון (בהונגרית: Kétsoprony) היא עיר בנפת בקשצ'בה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית. כמו יישובים רבים באירופה גם בקטשופרון מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,542 תושבים ובשנת 2021 רק 1,245 תושבים. האזור מיושב מסביבות המאה ה-10, הכנסייה הראשית נבנתה בכפר כבר בתקופת ממלכת הונגריה ושם הכפר עצמו מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1557. היישוב הוכרז ככפר נפרד ורשמי בשנת 1952. מדיה וקבצים בנושא קטשופרון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קטשופרון נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
לוריס איטי בורנאי

לוריס איטי בורנאי (שם מדעי: Nycticebus borneanus) הוא מין של פרימט מהסוג לוריס איטי החי רק במרכז ודרום האי בורנאו שבאינדונזיה ואחד מ4 מינים מהסוג שחיים באי בורנאו לצד המינים Nycticebus bancanus, לוריס איטי קיאן (Nycticebus kayan) ולוריס איטי פיליפיני (Nycticebus menagensis) שנחשבו בעבר לתת-מינים שלו אך הופרדו למינים עצמאיים. אורכו של הלוריס האיטי עד 26 סנטימטרים והוא בעל פרווה בצבע צהוב, ראש גדול, פנים רחבות ושטוחות עם עיניים גדולות ואוזניים קצרות. כמו שאר מיני הסוג לוריס איטי הוא חי ביערות הגשם של מרכז ודרום האי בורנאו וניזון בעיקר מחרקים אותם הוא הורג בעזרת הארס שלו בדומה לשאר המינים בסוגו. בנוסף לחרקים הלוריס האיטי ניזון גם משרף, צוף פרחים ופירות. הטורפים של הלוריס האיטי הם עופות דורסים, פיתוניים, חתוליים וגחניים. לפני שלוריס זה הוגדר כמין עצמאי הוא היה תת-מין של המינים לוריס איטי בנגלי (Nycticebus bengalensis) ולוריס איטי סונדלי (Nycticebus coucang). לא ידוע הרבה על מין זה אך החוקרים מעריכים שהוא נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי וציד. מדיה וקבצים בנושא לוריס איטי בורנאי בוויקישיתוף לוריס איטי בורנאי, באתר ITIS (באנגלית) לוריס איטי בורנאי, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לוריס איטי בורנאי, באתר GBIF (באנגלית) לוריס איטי בורנאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
ישראל דוד רוסט

הרב ישראל דוד רוסט (י"ג באב ה'תר"צ, 7 באוגוסט 1930 – י"ט בטבת ה'תשפ"ב, 23 בדצמבר 2021) שימש כרב בקהילה החרדית בחיפה וכרב חסידי גור בעיר כמו כן שימש כרב בית המטבחיים העירוני בחיפה וכראש ישיבת אור שמחה. נולד בפולין ביום י"ג באב ה'תר"צ בעיירה זדונסקה וולה לאביו רבי יעקב משה ולאמו יוטא. בשנת ה'תרצ"ד, עלה לארץ ישראל עם הוריו והתגורר בירושלים שם למד בישיבת חיי עולם אצל הרב חייקל מילצקי והרב אהרון הלטובסקי מחסידי קרלין. לאחר שסיים לימודיו בתלמוד תורה עבר ללמוד בישיבת שפת אמת. שם התבלט כמתמיד, מספרים עליו שלא היה קם ממקומו ארבע וחמש שעות ברציפות בעת לימוד. בשנותיו בישיבה הפך לחסידו של האדמו"ר מגור רבי אברהם מרדכי אלתר. עם פטירתו נקשר לבנו וממשיך דרכו רבי ישראל אלתר בעל 'בית ישראל' מגור ואף עזר לו לבסס את הנהגתו בקרב צעירי החסידות. נישא לבתו של רבי שלום חסיד מחסידי גור בחיפה, היות שלא זכה לפרי בטן גרש את אשתו הראשונה ונישא בשנית לבתו האלמנה של רבי יעקב אייזן, גידל את ילדיה היתומים כאילו היו ילדיו. לאחר נישואיו עבר להתגורר בעיר חיפה והמשיך להשתלם בדרכי ההוראה, למד באותה תקופה בכולל בראשות רבי יעקב רוזנטל ועמד בקשר עם רבי אברהם יצחק קליין ורבי יואל קלופט שהתגוררו בחיפה וקנה מהם דרכי הוראה ומסורות הלכתיות מדורות קודמים, נסמך להוראה לאחר שעבר בהצלחה את המבחנים ב'היכל שלמה' ובהשתדלות של בן משפחתו אצל אבא חושי ראש עיריית חיפה מונה לרב שכונת הדר הכרמל. האדמו"ר רבי ישראל אלתר מגור מינהו לרב חסידי גור בעיר ואף הכניסו לפקח בבית המטבחיים העירוני שם הפך אחר כך לרב בית המטבחיים, הוא נודע כמקפיד גדול בענייני שחיטת הבקר ורבים סמכו על השחיטות שתחת פיקוחו. רבי יוסף שלום אלישיב התנה את תמיכתו בוועדה שעסקה בענייני בכורות-בהמה בתנאי שהרב רוסט יעמוד בראשה ועל פיו ישק דבר, כמו כן שלח הרב אלישיב כל הכרעה בעיר חיפה שהגיעה לפתחו לקבל את הסכמתו.[דרוש מקור] הרבה לעסוק בענייני אישות ופריון והפך לבר-סמכא ידוע בעניין, ארגונים העוסקים בעניין כ'אגודת אפרת' ועוד פנו אליו רבות בהכרעות קשות ורבנים רבים שלחו אליו מקרים סבוכים, כמו כן נמצאים שלל התכתבויות של גדולי הרבנים עמו בנושא זה. בעת כהונת מרן הרב עובדיה יוסף כרב ראשי שלח לו כתב מינוי לרב-עיר באחד מערי הארץ, דבר שלא יצא בסוף לפועל.[דרוש מקור] במהלך שנותיו בישיבה החל לשמש כראש חבורה של בחורים שביקשו את הדרכתו בתורה וחסידות, הקדיש שעות רבות לשיחות פרטניות עם חונכים ומחנכים והעמיד תלמידים הרבה, מהם שהפכו בעצמם לרבנים, ר"מים ומחנכים בהשראתו, ובין תלמידיו רבי יעקב אריה אלתר, האדמו"ר הנוכחי מגור. בשנת תשמ"ב הוקמה ישיבת אור שמחה בחיפה על ידי ידידו הדיין רבי אברהם אטלס והוא מונה לעמוד כראש הישיבה תפקיד אותו נשא כ-20 שנים עד לסגירת הישיבה, בישיבה המשיך לחנך בדרכו הייחודית דורות של תלמידים וניהל בגאון את הצוות החינוכי, מתוקף תפקידו זה היה חבר בהנהלת ועד הישיבות. בשנותיו האחרונות סבל ממחלות ולא תיפקד בצורה עצמאית. נפטר בי"ט בטבת ה'תשפ"ב, ונקבר בחלקה אשר קנה בחייו ליד אביו סמוך ונראה למערת בית גור בהר הזיתים. יעקב מלמד, ‏מגדולי התלמידי חכמים: רבם של חסידי גור בעיר חיפה הסתלק לבית עולמו, באתר JDN‏ הרב, המשפיע והמדריך: הגרי"ד רוסט זצ"ל הלך לעולמו, באתר בחדרי חרדים
פול-אנרי סנדאוגו דמיבה

פול-אנרי סנדאוגו דמיבה (בצרפתית: Paul-Henri Sandaogo Damiba; נולד ב-2 בינואר 1981) הוא קצין בצבא בורקינה פאסו, שעמד בראש התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום (MPSR). שימש כנשיא מדינה זמני בין 31 בינואר 2022 ל-30 בספטמבר 2022. בהפיכה בינואר 2022 הצבא הדיח את הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה, ומינה את סנדאוגו דמיבה לראש המדינה בפועל. בספטמבר 2022 סנדאוגו הודח בהפיכה צבאית נוספת, במקומו מונה ראש המטה הכללי איברהים טראורה לראש המדינה. פול-אנרי סנדאוגו דמיבה נולד ב- 1981. סיים את לימודיו בבית הספר להכשרה צבאית אקול מיליטר שבפריז. הוא בעל תואר שני בקרימינולוגיה מהקונסרבטואר הלאומי לאומנויות ולמקצועות (CNAM) בפריז והסמכת מומחה ניהול הגנה, פיקוד ואסטרטגיה צבאית. דמיבה הוא לוטננט קולונל ומפקד האזור הצבאי השלישי הכולל את ואגאדוגו בירת המדינה, מנגה, קודוגו ופאדה נגורמה. היה חבר בגדוד הביטחון הנשיאותי - המשמר הנשיאותי של בלז קומפאורה. לאחר ההפיכה הצבאית ב-24 בינואר 2022, הודח הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה, ודמיבה מונה לראש המדינה בפועל. בספטמבר 2022 דמיבה הודח בהפיכה צבאית נוספת, במקומו מונה ראש המטה הכללי איברהים טראורה לראש המדינה. מדיה וקבצים בנושא פול-אנרי סנדאוגו דמיבה בוויקישיתוף פול-אנרי סנדאוגו דמיבה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) רשמית, עד לקיום בחירות Fresh from promotion, Burkina Faso writer-colonel leads a coup Biographie: Qui est réellement Paul-Henri Sandaogo Damiba Coup d’Etat au Burkina : qui est Paul Henri Damiba, l’homme qui a renversé Roch Kaboré ? ההפיכה השלישית במדינה ראו בורקינה פאסו#היסטוריה לקראת הפיכה: מורדים עצרו את נשיא בורקינה פאסו - וואלה! חדשות, באתר וואלה!, ‏2022-01-24 Burkina Faso army says it has deposed President Kabore Burkina Faso military says it has seized power
ראול שורבן

ראול שורבן (ברומנית: Raoul Șorban) (9 בספטמבר 1912 – 16 ביולי 2006) היה צייר, עיתונאי, כתב, היסטוריון אמנות ואקדמאי רומני. ראול שורבן זכה לתואר חסיד אומות העולם על מאמציו להציל את יהודי טרנסילבניה מהשמדה. הוא קיבל את תואר אזרחות כבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו[דרושה הבהרה] זה יש חולקים. היה בעבר אתר אינטרנט אשר הוקדש לזכרו, אך נסגר. אביו, המלחין גווילם שורבן, נצר למשפחת אצילים רומנית ותיקה בטרנסילבניה; סבתו הייתה ממוצא אלזס. שורבן נולד בדז' (שאז הייתה שייכת לממלכת הונגריה). שורבן למד ציור ומוזיקה באיטליה (בקונסרבטוריון של מילאנו במילאנו), למד באוסטריה ובגרמניה בין השנים 1930–1934. לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת באבז-בוליאיי. אז, הוא הציג את יצירות הציור שלו בתערוכות אמנות בבאיה מארה ובקלוז'-נאפוקה (1935), בבוקרשט, בבאיה מארה (1938), ושוב בקלוז'-נאפוקה (1939, 1942, 1943). בשנת 1938, שורבן הפך לעוזר הוראה לתולדות האמנות באוניברסיטת קלוז'. בעקבות תכתיב וינה שהקצה את צפון טרנסילבניה להונגריה, הוא החליט להישאר בקלוז' (Kolozsvár), והקים את בית ההוצאה הרומנית הצפונית טרנסילבנית (Editura Românească din Ardealul de Nord), בית ההוצאה היחיד בשפה הרומנית באזור. במקביל, הוא תרם במאמרים עבור העיתון בשפה הרומנית Tribuna Ardealului ("הטריבונה הטרנסילבנית"). הוא נעצר על ידי השלטונות ההונגריים והוחזק במעצר בין מרץ לאוקטובר 1942. בשנת 1944, שורבן לקח חלק פעיל בהצלת יהודים שעמדו בפני מותם במהלך השואה, וסייע לשאר חברי הקהילה להימלט למנדט הבריטי. במאי 1944 חזר לבוקרשט, שם הצטרף למחלקת יחסי הציבור בממשלת רומניה. לאחר יציאתה של רומניה ממדינות הציר ותחילת הכיבוש הסובייטי, כאשר צפון טרנסילבניה הוחזרה לרומניה, שורבן עבר לקלוז'. בין 1946 ל-1948 עמד בראש הקונסרבטוריון של קלוז', והחל משנת 1948, עבד במכון לאמנות של קלוז' (עד 1949). המשטר הקומוניסטי טיהר אותו מתפקידו, מה שאילץ אותו להתפרנס כצייר בתים בקואופרטיב. הוא נעצר ב-1952 על ידי הסקוריטטה ושהה במעצר מנהלי עד 1955 (בסך הכל, שורבן ישב 50 חודשים בכלא ללא משפט במהלך חייו). ב-1956 שוב הותר לו גישה לאקדמיה. הוא התקבל מחדש כפרופסור, לימד באוניברסיטת בוקרשט (1965) ובמכון ניקולאיה גריגורסקו לאמנות בבוקרשט (1968). ראול שורבן זכה לתואר חסיד אומות העולם על מאמציו להציל את יהודי טרנסילבניה מהשמדה. הוא קיבל את אזרחות הכבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו זה יש חולקים. היה בעבר אתר אינטרנט אשר הוקדש לזכרו, אך נסגר. שורבן נפטר בעיר בה נולד, קלוז'-נאפוקה, ב-16 ביולי 2006. מדיה וקבצים בנושא ראול שורבן בוויקישיתוף ראול שורבן, באתר יד ושם (באנגלית) raoulsorban.ro, www.raoulsorban.ro ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ראול שורבן".