laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Flexicurity

Flexicurity ("ביטחון גמיש", הלחם של flexibility ו־security) היא מדיניות כלכלית תעסוקתית המשלבת בין תחרותיות וגמישות לבין ביטחון כלכלי לעובדים. משמעות מדיניות זו היא קלות רבה וגמישות באפשרויות העסקה ופיטורין בידי מעסיקים מחד, אך מאידך הענקת הטבות כלכליות מפליגות למובטלים. המונח Flexicurity נטבע על ידי ראש ממשלת דנמרק הסוציאל־דמוקרטי פול נירופ ראסמוסן בשנות התשעים של המאה העשרים. לפי תפישת ממשלת דנמרק, מדיניות Flexicurity מחוללת "משולש זהב" המורכב מגמישות בשוק העבודה, בשילוב עם ביטוח לאומי וכן מדיניות פעלתנית בשוק העבודה, המגדירה זכויות ומחויבויות למובטלים". ניצני מדיניות זו הם בהסכם הידוע כפשרת ספטמבר 1899 של דנמרק (מכונה גם "חוקת שוק העבודה"). המגעים בין המעסיקים לאיגודים מקצועיים הכשירו את הקרקע למדיניות כלכלית של תועלת הדדית (רווחיות וביטחון כלכלי). "חוקה" זו תוקנה ב־1960, וכן שונה שמה ל"ההסכם הבסיסי". הסכם זה הסדיר את חופש ההתאגדות באיגודים מקצועיים וכן את הפררוגטיבה הניהולית, שבכללה זכות המעסיק להעסיק ולפטר עובדים בכל עת. "לכן, חשוב להבין שהמודל הדני לרגולציה בשוק העבודה, ובכלל זה זכות ההתאגדות, מבוסס על עקרונות התנדבותיים; וכן, שחקיקה והתערבות מצד המדינה הן מינימליות. זכות ההתאגדות וההכרה בהתאגדויות בשוק העבודה, שעונות על הכרה הדדית של הצדדים בניגודי האינטרסים.". ההסכמים הדנים התלת־צדדים בין המעסיקים, העובדים והמדינה נתמכים במערכת מורכבת, המאפשרת תגובות פעלתניות של המדינה בשוק העבודה לשם "הפעלת" העובדים. בשנות התשעים המוקדמות, קובעי מדיניות דנים כוננו מדיניות פיסקלית שנועדה לבלום את מגמת האבטלה, וזאת בנוסף ל"מדינות הפעלתנית הראשונה בשוק העבודה" ב־1994. אף על פי שרבים האמינו כי שיעור האבטלה הטבעי עלה, הממשלה הדנית ביקשה לשפר את המצב באמצעות יישום המדיניות הידועה כיום כ־Flexicurity. השינוי למדיניות Flexicurity התרחש אפוא ברפורמות בשוק העבודה ב־1994 וב־1996, כאשר הצגת הגמישות בשוק העבודה נקשרה בביטחון כלכלי, באמצעות המשך אספקת תוכניות רווחה נדיבות וכן "הפעלות" יזומות של עובדים. שיעורי האבטלה הנמוכים בדנמרק (2.8% ב־2008) וכן שיעורי ההדרה של המובטלים הנמוכים, תורמים יחד לצמיחה שעולה על 3%. בעקבות זאת, אימץ האיחוד האירופי את מדיניות ה־Flexicurity כמוטיב מרכזי באסטרטגיית ההעסקה האירופית. בפרט, בהנחיה מס' 21 בהנחיות המשולבות לצמיחה ותעסוקה בין השנים 2005-2008 קורא למדינות החברות "...לקדם גמישות משולבת בביטחון תעסוקתי ולהפחית את פילוח שוק העבודה, מתוך חובת הערכה לתפקידיהם של השותפים החברתיים". בשונה מהצעות חוק צרפתיות שנויות במחלוקת הנוגעות לכוח העבודה הצעיר, מדיניות ה־Flexicurity אינה מפלה לרעה עובדים צעירים, ותחת זאת מעלה ציפייה שוות מכל הדנים: על מובטל מוטלת החובה לחפש תעסוקה או לקבל הכשרה, לשם קבלת ההטבות המלאות למובטלים. מדיניות ה־Flexicurity יושמה במדינות אירופיות נוספות, ביניהן פינלנד ונורווגיה. הטבות מפליגות ואספקת הכשרה לעובדים הן בבסיסה של מדיניות זו, ולכן היא מחייבת מיסוי גבוה. נכון להיום, המיסים הדנים הם הגבוהים בכל מדינות העולם[דרוש מקור]. ארז רביב, ‏60 שנים של העלאות שכר וצמצום פערים - המודל השוודי מציע כיוון, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 בנובמבר 2016 ראו http://www.bm.dk/sw3792.asp Jørgensen (2004) EC, 2005
מליקה

מליקה בהלכה היא חיתוך צוואר עוף מצד עורפו באמצעות ציפורן האגודל של כהן. פעולה זו נעשתה בבית המקדש בקורבן עוף, דהיינו בחטאת העוף ובעולת העוף במקום השחיטה הנעשית בבהמות. ישנם שני הבדלים מהותיים בין שחיטה למליקה: השחיטה היא באמצעות סכין, והמליקה היא באמצעות הציפורן או על ידי השיניים. השחיטה כשרה רק מצד הצוואר, והמליקה כשרה רק מצד העורף. הכהן אוחז את כנפי העוף בין שתי אצבעות ואת רגליו בין שתי אצבעות, מותח את הצוואר על גודלו וחותך בציפורן האגודל את המפרקת. הכהן היה נזהר לא לחתוך את רוב הבשר שמסביב למפרקת על מנת שהעוף לא ימות לפני הגעת הציפורן ל"סימנים" – הקנה והוושט. בעולת העוף היה הכהן קוצץ באצבעו את שני הסימנים - הקנה והוושט, ולאחר מכן היה ממשיך לקצוץ עד שהיה מפריד את הראש מהגוף. לעומת זאת בחטאת העוף היה הכהן קוצץ רק סימן אחד ומשאיר את הראש מחובר לגוף. כמו שנאמר בתורה: ”וּמָלַק אֶת רֹאשׁוֹ מִמּוּל עָרְפּוֹ וְלֹא יַבְדִּיל” (ויקרא ה', ח). יש איסור לאו לקצוץ את ראש חטאת העוף. את חטאת העוף היו הכהנים אוכלים, בהיתר מיוחד של התורה, משום שבבשר חולין (שאינו של קרבן) אסור לאכול בשר שלא נשחט כהלכה ודינו כנבלה. שחיטה מדיה וקבצים בנושא מליקה בוויקישיתוף מאמרים בנושא מליקה, באתר ספריית אסיף אף על פי שמליקת העוף היא במקום שחיטת הבהמה, קדושתה פחותה מזו של שחיטה ולכן השחיטה קודמת למליקה (משנה, מסכת זבחים, פרק י', משנה ג' ובפירוש רבי עובדיה מברטנורה.) ספר הרוקח לפרשת ויקרא משנה, מסכת חולין, פרק א', משנה ד' תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ס"ד, עמוד ב' ספר המצוות, לאו קי"ב; ספר החינוך, מצווה קכ"ד
In the Wee Small Hours

In the Wee Small Hours הוא אלבום של הזמר פרנק סינטרה אותו ארגן נלסון רידל, האלבום יצא לאור בשנת 1955. באלבום זה הביא סינטרה את תפיסתו לאלבומי קונספט לדרגה חדשה. באלבום זה הגשים סינטרה באופן מלא את הרעיונות בהם אחז עוד מאלבומו הראשון The Voice of Frank Sinatra משנת 1946. אלבום זה הפך ברבות השנים לאחד מאלבומיו המפורסמים ביותר והמושמעים ביותר. אלבום זה היה לאלבומו הראשון שיצא על אריך נגן בקוטר 30.5 ס"מ, וחשוב יותר הוא הכיל לראשונה שירים שנכתבו והוקלטו במיוחד לאלבום זה, דבר שלא היה נכון במלואו לגבי אלבומיו הקודמים, שהכילו שירים רבים שהוקלטו בעבר על ידי אחרים. השירים באלבום In the Wee Small Hours היו בלדות שנסובו סביב אווירת הבדידות של שעות הלילה המאוחרות והיסורים על אהבה שאבדה (ניתן לקשור זאת לכאורה לפרדתו הכואבת מהשחקנית אווה גרדנר). האלבום נפתח בשיר הנושא העגמומי, שנכתב זמן קצר לפני הקלטתו, ולאחריו מבחר של שירי פופ קלאסי (מסורתי), כל אחד מהם מאורגן באווירה מאופקת ורגועה על ידי הרכב נגנים קטן או כלי מייתר הנותנים אווירה מהורהרת. עטיפת האלבום, נחשבת היום לקלאסיקה, מחזקת את נושא האלבום. העטיפה מציגה את סינטרה המהורהר, על רקע רחוב נטוש ומסתורי בשעת לילה מאוחרת. בשנת 2003 דורג האלבום במקום ה 100 בדרוג 500 האלבומים החשובים ביותר של כל הזמנים על ידי המגזין רולינג סטון. כמו כן מופיע האלבום בספר "1001 אלבומים שאתה חייו לשמוע לפני מותך", שנכתב על יד רוברט דימרי. בשנת 2007 הוא נבחר על ידי טיים מגזין לאחד מ 100 האלבומים של כל הזמנים. שיר הנושא "In the Wee Small Hours of the Morning", הוקלט על ידי מספר אמנים לאחר גרסתו של סינטרה: ג'וני הארטמן, אסטרוד ז'ילברטו, קרלי סיימון, ארט בלייקי, תזמורתו של קאונט בייסי, ווס מונטגומרי ורבים אחרים. עטיפת אלבומו של הזמר טום וייטס, The Heart of Saturday Night, מבוססת רבות על עטיפת האלבום ובכמה אתרי אינטרנט הועלתה הסברה כי גם האלבום עצמו מושפע מיצירתו של סינטרה. פרנק סינטרה - קולות נלסון רידל - מעבד, מנצח מידע על האלבום In the Wee Small Hours באתר MusicBrainz מידע על האלבום In the Wee Small Hours באתר AllMusic האלבום In the Wee Small Hours באתר Discogs האלבום In the Wee Small Hours באתר ספוטיפיי
Songs for Swingin' Lovers

Songs for Swingin' Lovers הוא אלבום של הזמר פרנק סינטרה, האלבום הוקלט באולפני KHJ שבהוליווד בשנת 1956. לאחר אלבומו המצליח In the Wee Small Hours, החליט סינטרה כי הוא זקוק לשינוי והחליט להקליט אלבום שירי פופ קלאסיים במקצב, ג'אזי, מהיר יותר, שחזר והראה את השפע הקיים בסגנון מוזיקלי זה, כפי שהראה באלבומיו הקודמים, Songs for Young Lovers ו Swing Easy!. בעטיפת האלבום המקורי, נראה סינטרה מפנה את פניו מהזוג הצעיר, אך בשנת 1957 החליטה חברת קפיטול לשנות את עטיפת האלבום כך שפניו יפנו אל הזוג הצעיר. כל ההוצאות המאוחרות יותר של אלבום שמרו על גרסה זו של העטיפה. בשנת 2000, "Songs For Swinging Lovers", הוכנס להיכל התהילה של הגראמי בשנת 2003, נבחר האלבום למקום ה 302 ברשימת המגזין רולינג סטון, של 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. האלבום היה לאלבום האמריקני הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, הוא שהה במקום זה במשך שבועיים. פרנק סינטרה - קולות נלסון רידל - מארגן, מנצח מידע על האלבום Songs for Swingin' Lovers באתר MusicBrainz מידע על האלבום Songs for Swingin' Lovers באתר AllMusic האלבום Songs for Swingin' Lovers באתר Discogs האלבום Songs for Swingin' Lovers באתר ספוטיפיי
סן סקונדו (אי)

סן סקונדו (באיטלקית: San Secondo) הוא אי קטן ובלתי מיושב בלגונת ונציה שבאיטליה. בשנת 1034 בנתה באי משפחת באפו כנסייה ומנזר עבור נזירות בנידיקטיניות. במנזר הופקדו שרידים של ארזמוס הקדוש. בשנת 1237 הועברו אל המנזר שרידיו של סקונדוס הקדוש מאסטי, ובהתאם שונה שם האי. בשנת 1533 הוחלפו הנזירים באי במנזירים מהמסדר הדומיניקני, ובשנת 1566 האי הפך לבית חולים למצורעים. בשנת 1569 בעקבות שרפה שפרצה בארסנאלה, הועברו אל האי מחסני אבק השרפה של הרפובליקה של ונציה. בשנת 1806, לאחר שנפוליאון בונפרטה כבש את ונציה, גורשו הנזירים מהאי, מבני המנזר נהרסו ועל האי הוקם מחנה צבא. כיום האי נטוש. מדיה וקבצים בנושא סן סקונדו בוויקישיתוף
מוסקט (אלבום)

מוסקט הוא אלבום משותף לאריק איינשטיין ושלום חנוך, שיצא לאור בשנת 1999. רף הציפיות מהאלבום היה גבוה, עקב שיתופי הפעולה הקודמים בין איינשטיין לחנוך באלבומים "שבלול" ו"פלסטלינה" שיצאו בשנת 1970. על העיבודים וההפקה המוזיקלית של האלבום הופקדו חנוך, משה לוי ואמיר צורף. חנוך הלחין את כל שירי האלבום וכתב גם את המילים לשישה מהשירים. איינשטיין כתב את המילים לשישה שירים, ויואב פורת כתב את המילים לשיר "ללא מוצא". "מוסקט" היה האלבום האחרון אותו הקליט איינשטיין באולפן מסחרי. את כל אלבומיו הבאים הקליט באולפנים הפרטיים בבתיהם של המוזיקאים עמם עבד (יזהר אשדות, פיטר רוט, גיא בוקאטי). מתוך האלבום יצאו הסינגלים "כל אחד רוצה", "שמור על עצמך", "גיטרה וכינור" ו"איך זה את". בשנת 2016 הקליט שלום חנוך גרסת כיסוי לשיר "איך זה את" בדואט עם הזמרת שרית חדד, והוציא אותה כסינגל. הביצוע הופיע באלבומו של חנוך - "זום". המוזיקה לשירים הולחנה על ידי שלום חנוך. העיבודים בוצעו על ידי שלום חנוך, משה לוי ואמיר צורף. אריק איינשטיין: שירה שלום חנוך: שירה (1, 13), גיטרות, מפוחית וקולות משה לוי: פסנתר, קלידים, אקורדיון, טמבורין וקולות אמיר צורף: גיטרות, תופים בשיר "מעבר לכתף" אבי סינגולדה והירם בולוק Hiram Law Bullock: גיטרות בנצי גפני ויוסי פיין: בס ניר צדקיהו: תופים וכלי הקשה אמיר גבירצמן: חליל, דודוק ננה קואומה: חליל, שופר הילה אפשטיין: צ'לו קרין זוקמן-הוד: ויולה רחל רינגלשטיין וחן שנהר: כינורות יעקב מורנו: טכנאי הקלטות ומיקסים עמי איילי: טכנאי הקלטות, מיקס (13) יוסי חסון: עוזר טכנאי ראשי יעל כרמלי: עוזרת טכנאי ראשית גוסטו נירנברג: עוזר טכנאי שלומי קינן: תכנות מחשב ג'ף פשי: מאסטרינג ורדי כהנא: צילומי עטיפה אבי ולדמן: צילומי עטיפה קובי פרנקו: עיצוב עטיפה רבקל'ה מונדלק: עוזרת הפקה זאב אולמן: מפיק אחראי רותי טוויל: מפיקה בפועל אתי אנטה - מפיקה מיכאל תפוח - מפיק
סן סקונדו

האם התכוונתם ל... סקונדוס מאסטי – קדוש נוצרי סן סקונדו (אי) – אי בלאגונת ונציה סקונדוס הקדוש
מחוזות ברבדוס

מבחינה מנהלית ברבדוס מחולקת ל-11 מחוזות (Parish, קהילה) בהתאם למסורת הנוצרית. עם תחילת ההתיישבות האנגלית בשנת 1629 הוקמו 6, ובשנת 1645 הוכרז על 5 מחוזות נוספים. מדיה וקבצים בנושא מחוזות ברבדוס בוויקישיתוף
סקונדוס מאסטי

סקונדוס מאסטי (באיטלקית: Secondo di Asti; נפטר ב-119) הוא קדוש נוצרי. יום חגו של סקונדוס, בכנסיית הקתולית, נחוג ב-29 במרץ, אולם באסטי (עירו של הקדוש) נחגג יום חגו עד המאה ה-15 ב-30 במרץ וכיום ביום שלישי הראשון של חודש מאי. סקונדוס, שהיה חייל בצבא הרומי וחבר בלגיון תבי, הוכרז כקדוש לאחר שראשו נערף באסטי במצוות הקיסר הדריאנוס בשל היותו נוצרי. על פי האמונה הנוצרית, סקונדוס ביקר באסטי, ויחד עם חבר סאפריקיוס הם נסעו לטורטונה שם פגש סקונדוס את הבישוף הראשון של העיר - מארקיאן מטורטונה (שאף הוא הוצא להורג במצוות האדריאנוס). בעקבות הפגישה המיר סקונדוס את דתו לנצרות. חברו, סאפריקיוס ניסה לשכנעו לעזוב את הנצרות, ושסקונדוס סירב הוא הוצא להורג. שרידיו הוטמנו ב-1237 באי סן סקונדו הקרוי על שמו. מדיה וקבצים בנושא סקונדוס מאסטי בוויקישיתוף קדושים נוצרים שיום חגם הוא ב-29 במרץ
סקונדוס הקדוש

האם התכוונתם ל... סקונדוס מאסטי – קדוש נוצרי שהוצא להורג באסטי שבאיטליה בשנת 119 סקונדוס מאבולה – קדוש נוצרי מאווילה שבספרד סן סקונדו
מפלגת הפיראטים של שוודיה

מפלגת הפיראטים (בשוודית: Piratpartiet) היא מפלגה שוודית הדוגלת במדיניות מתירנית כלפי שיתוף קבצים, בביטול זכויות יוצרים ופטנטים, ובהגברת השקיפות השלטונית, חופש המידע והגנת הפרטיות. המפלגה אינה רואה את עצמה חלק מהקשת הפוליטית המסורתית של ימין ושמאל. המפלגה הוקמה ב-1 בינואר 2006, ובראשה עומד ריקארד פאלקווינגה. בבחירות שנערכו לפרלמנט השוודי באותה שנה קיבלה המפלגה 0.63% מקולות הבוחרים, ולא עברה את אחוז החסימה, שעומד בשוודיה על 4%. ביוני 2006 פשטה משטרת שוודיה על משרדי אתר ההורדות הלא חוקי The Pirate Bay, בעקבות הפשיטה וניסיון הסגירה של האתר זינק מספר הפעילים והתומכים של המפלגה. בבחירות לפרלמנט האירופי שנערכו בשנת 2009 קיבלה 7.1% מקולות הבוחרים, וקיבלה בתחילה מושב אחד בפרלמנט, אותו אייש סגן יושב ראש המפלגה, כריסטיאן אנגסטרם. לאחר אשרור אמנת ליסבון והעלאת מספר הנציגים השוודים בפרלמנט האירופי מ-18 ל-20, החלה לכהן נציגה שנייה מטעם המפלגה. לאחר בחירות שנערכו בשנת 2014 המפלגה איבדה את ייצוגה בפרלמנט האירופי. בשנים הראשונות לפעילותה היא צברה פופולריות רבה, ובמחצית 2009 נרשמו בה כ-49 אלף חברים. המפלגה הפעילה גם תנועת נוער, "הפיראט הצעיר" (Ung Pirat), שבה היו חברים, נכון לשנת 2009, 20,700 חברים, מה שהופך אותה באותה עת לתנועת הנוער הפוליטית הגדולה בשוודיה. המפלגה היוותה השראה למפלגת הפיראטים של גרמניה, ואחר כך מפלגות פיראטים בכל רחבי העולם, כולל בישראל. המפלגה כשלה בבחירות לפרלמנט השוודי בארבע הפעמים בהם התמודדה (2006, 2010, 2014, 2018), וקיבלה פחות מאחוז מהקולות. בבחירות לפרלמנט האירופי ב-2014 וב-2019 לא עברה את אחוז החסימה. לאחר שהגיעה לשיא של כ-50,000 חברי מפלגה בסוף 2009, מספר החברים ירד בהתמדה לכ-2,500 חברי מפלגה בתחילת 2020. האינטרנציונל של מפלגות הפיראטים אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת הפיראטים של שוודיה מפלגת הפיראטים של שוודיה, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת הפיראטים של שוודיה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מפלגת הפיראטים של שוודיה, ברשת החברתית אינסטגרם מפלגת הפיראטים של שוודיה, סרטונים בערוץ היוטיוב אוראל תמרי, משטרת שוודיה פשטה על thepiratebay.org, באתר הארץ, 1 ביוני 2006 עודד ירון, מפלגת הפיראטים נכנסה לפרלמנט האירופי, באתר הארץ, 8 ביוני 2009 הלן פיד, הגרדיאן, הפיראטים של אירופה, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2011 יהונתן ליס, הפיראטים מאיימים להשתלט על הכנסת, באתר הארץ, 25 ביולי 2012 רועי גולדנברג, ‏"אמרו שאנחנו הזויים, אבל נקים מפלגת פיראטים בישראל", באתר גלובס, 23 באוגוסט 2012
סקונדוס מאבולה

סקונדוס הקדוש או סקונדיוס הקדוש (בספרדית: San Segundo - סן סגונדו) הוא קדוש נוצרי אשר חי במאה הראשונה בספרד. על פי המסורת הנוצרית, סקונדוס ניצר את העיר "אבולה" (המזוהה עם אווילה של ימינו, או עם אבלה), והפך לבישוף הראשון של העיר. אבולה מוזכרת בספרו של תלמי "גאוגרפיה" כעיר באזור באסטטאניה שבספרד, ואף מצוינת כעיר שנוצרה על ידי סקונדוס. על פי האמונה הנוצרית, סקונדוס הוא אחד משבעת השליחים אשר הוסמכו על ידי פטרוס ופאולוס ברומא ונשלחו לספרד על מנת לנצרה.
סן פייטרו די קסטלו

סן פייטרו די קסטלו (באיטלקית: San Pietro di Castello) הוא אי בלגונת ונציה המהווה חלק מרובע קסטלו של העיר ונציה. שני גשרים מחברים את האי ליתר חלקי העיר. מקורו של שם האי במבנה מבוצר שעמד באתר החל מהמאה השישית. במהלך המאה השביעית הפך האי למקום מושבו של הבישוף של ונציה, ובמאה התשיעית כנסיית סן פייטרו שבאי הפכה למקום מושב הבישוף ונותרה מקום מושבו עד שנת 1807. מדיה וקבצים בנושא סן פייטרו די קסטלו בוויקישיתוף
בראונאו אם אין

בראונאו אם אין (בגרמנית: Braunau am Inn; "בראונאו על האין") היא עיר במחוז בשם זה שבצפון-מערב אוסטריה עילית. העיר נמצאת על גבול גרמניה, במרחק של כ-90 ק"מ ממערב ללינץ וכ-60 ק"מ מצפון לזלצבורג. אוכלוסיית העיר מונה פחות מ-20,000 תושבים, והיא ידועה בעיקר כמקום הולדתו של אדולף היטלר. בראונאו אם אין נחשבת לאחת הערים העתיקות באוסטריה. היא מוזכרת לראשונה בסביבות שנת 810 לספירה ואת מעמדה כעיר קיבלה בשנת 1260. בראונאו אם אין התפתחה כעיר מבצר בעלת חשיבות מסחרית רבה וזאת עקב מיקומה האסטרטגי על צומת הנהר אין אשר שימש כעורק תחבורה חשוב לשינוע המלח מן המכרות שבאזור זלצבורג. במהלך השנים עברה השליטה בעיר בין אוסטריה וגרמניה מספר פעמים. בתחילת המאה ה-18 שימשה בראונאו אם אין כמקום משכנו של הפרלמנט הבווארי, במהלך ההתקוממות נגד הכיבוש האוסטרי של בוואריה וכחלק ממלחמת הירושה הספרדית. במשך השנים הבאות הייתה בראונאו חלק מנסיכות בוואריה הגרמנית, והיא עברה שוב לשליטת אוסטריה בשנת 1779 כחלק מהסכם טשן בין אוסטריה ופרוסיה, אשר שם קץ למלחמת הירושה הבווארית. בשנת 1809 שוב עברה בראונאו אם אין לשליטת בוואריה כחלק מחוזה פרסבורג אשר נחתם בעקבות תבוסת אוסטריה לכוחות הצרפתיים. בשנת 1816 חזרה בראונאו אם אין לשליטה אוסטרית והפעם באופן סופי בעקבות הסדרת הגבולות הכללית באירופה לאחר המלחמות הנפוליוניות. ערך מורחב – בית האחריות בית הולדתו של היטלר נמצא ברחוב זלצבורגר פורשטט מס' 15 בעיר. בית המשפחה שימש גם כבית הארחה שהופעל בידי הוריו של היטלר, עבור אורחים שהכיר אביו בתפקידו כעובד מכס בגבול בין אוסטריה וגרמניה. המשפחה התגוררה בבית עד שנת 1892 שבה הועבר אביו לתפקיד בעיר פסאו, והעתיק איתו את משפחתו. לאחר מלחמת העולם השנייה הושכר הבית לממשלת אוסטריה ושימש כספרייה ציבורית וסניף של בנק. החל מאמצע שנות השבעים פועל בבניין סניף של ארגון צדקה המסייע ברכישת מקצוע ותעסוקה לבעלי מוגבלויות. במשך השנים התנגדו בעלי הנכס, שאינם קשורים למשפחת היטלר, להצבת לוח זיכרון לקורבנות הנאציזם על הבניין, לטענתם עקב פגיעה לא מוצדקת ברכושם הפרטי ביחד עם חשש מהפיכת המקום למוקד עימות בין נאו-נאצים למתנגדיהם. בשנת 1989 הוצבה ביוזמת ראש העיר מצבת זיכרון לקורבנות מלחמת העולם השנייה, על קרקע ציבורית, מול בית הולדתו של היטלר. מצבת הזיכרון עשויה מאבן שהובאה ממחנה הריכוז מאוטהאוזן ועליה חקוק (בתרגום חופשי מגרמנית): "לכבוד השלום, החירות, והדמוקרטיה. מיליוני קורבנות מתריעים: לעולם לא עוד פאשיזם". בדצמבר 2016 החליטה ממשלת אוסטריה להפקיע את הנכס מידי בעליו, ולפתוח בו מרכז סיוע לבעלי מוגבלויות. כמו כן מקודם רעיון להקים במקום בית האחריות. רנסהופן (בראונאו) מדיה וקבצים בנושא בראונאו אם אין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בראונאו אם אין בראונאו אם אין, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "בית היטלר יהפוך לבית לבעלי מוגבלויות". ynet. 2016-12-15. נבדק ב-2016-12-16.
איינה

איינה (בערבית: اين – איפה) הוא מנוע חיפוש הנמצא בבעלות חברת איינה. מנוע החיפוש של איינה החל לפעול בשנת 1997 עם משרד ראשי אחד שהיה בלבנון. לאתר משתמשים מכל רחבי המזרח התיכון וצפון אפריקה, ונכון לשנת 2009 נוספו למערכת האתר משרדים בארצות הברית ובדובאי. דף הבית של איינה מעוצב בפשטות ומורכב מהלוגו של איינה, תיבת החיפוש וכותרות אקטואליות. פורטל אינטרנט מנוע חיפוש דואר אלקטרוני אתר האינטרנט הרשמי של איינה ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מחוזות גואטמלה

מבחינה מנהלית גואטמלה מחולקת ל-22 מחוזות (departamentos) אשר מחולקים לנפות. מדיה וקבצים בנושא מחוזות גואטמלה בוויקישיתוף נתוני אוכלוסין, 2018
דראם ארמני

דראם (בארמנית: Դրամ; סימון לפי תקן ISO 4217: AMD) הוא ההילך החוקי של ארמניה. דראם אחד מתחלק ל-100 לומה. מקור המילה דראם הוא שמו של המטבע דרכמה היווני, משמעות המילה היא ממון, כסף. הדראם הראשון המוזכר בהיסטוריה הארמנית היה בין 1199 ל-1375. ב-1993 שנתיים אחרי קיבלה ארמניה עצמאות מחודשת הוחלט להחזיר את הדראם לשימוש רשמי בארמניה. לדראם היו שתי גרסאות- אחת שהוצאה לאור בין 1993 ל-1995 והוצאה משימוש לחלוטין ב-2005. הגרסה השנייה הודפסה בין השנים 1998 והוצאה לאחרונה ב-2007. מדיה וקבצים בנושא דראם ארמני בוויקישיתוף הבנק המרכזי של ארמניה, בארמנית ואנגלית דראם ארמני (שטרות) (באנגלית) (בגרמנית)
מרחב מדיד

באנליזה מתמטית, מרחב מדיד הוא מרחב עם סיגמא-אלגברה של קבוצות; אלו נקראות קבוצות מדידות. על מרחב כזה אפשר, עקרונית, להגדיר פונקציית מידה, שתהפוך אותו למרחב מידה. מרחב מדיד שבו כל הקבוצות מדידות נקרא מרחב מדיד בדיד (דיסקרטי). אם המרחב בן-מניה, כל פונקציית מידה מוגדרת, בעקרון, לפי הערכים שלה על יחידונים (קבוצות בנות נקודה בודדת). גישה זו אינה מתאימה למקרה הכללי - לא קיימות פונקציות מידה מוצלחות, אפילו על הישר הממשי, המוגדרות על כל תת-הקבוצות. מרחב מדיד, באתר MathWorld (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'לה

גֵ'לה (איטלקית: Gela) היא עיר בנפת קלטניסטה בדרום סיציליה, איטליה. היא ממוקמת במרחק של כ־84 ק"מ מהעיר קלטניסטה, ושוכנת על גדות הים התיכון. בעיר ישנה אוכלוסייה גדולה יותר מאשר בבירת הנפה קלטניסטה, והיא השנייה בגודלה בנפה מבחינת השטח שלה. העיר נוסדה בסביבות שנת 688 לפני הספירה בשם גֶלָה על ידי מתיישבים מרודוס ומכרתים, 45 שנים לאחר היווסדה של סירקוסאי. העיר נקראת על שמו של הנהר הסמוך לה גלאס. בתקופת הקולוניזציה היוונית, העיר שגשגה וכעבור מאה אחת בלבד הקימו התושבים את הקולוניה של אקרגס. ההתרחבות הובילה למתחים כלכליים וחברתיים, אשר גרמו להמון העם לעזוב את העיר ולהתיישב בקרבת מקטוריון (Maktorion). אף על פי כן המרד דוכא וההמונים שבו לגלה. בשנת 484 כבש גלון, שליט גלה, את סירקוסאי והעביר את מרכז שלטונו לשם. אחיו היירון הראשון עלה במקומו לשלטון בגלה. השניים נחלו ניצחון בקרב הימרה, שבו איבד את חייו המצביא הקרתחדשתי חמלקרת. בשנת 1233 ייסד פרידריך השני את העיר מחדש תחת השם "טרה־נובה" (Terranova), שם שנותר עד לשנת 1927 שאז חזרה העיר לשמה המקורי "ג'לה". ב־9 ביולי 1943 נחתו כוחות אמריקאים בחופי ג'לה במסגרת פלישת בעלות הברית לסיציליה במלחמת העולם השנייה. התקפת נגד של איטליה וגרמניה על האזור, שנודעה בשם הקרב על ג'לה, נהדפה על ידי כוחות בעלות הברית. בשנות ה־80 האזור נתקל בכוח ההולך וגובר של ארגון המאפיה "סְטידָה" (Stida[דרושה הבהרה]) אשר ביצע שורה של מעשי אלימות ורצח. אקרופוליס מוזיאון ארכאולוגי אזורי האתר הארכאולוגי Capo Soprano מקדשים יווניים קתדרלה המוקדשת למריה הקדושה יוון אלפסינה, יוון גרמניה ויטינגן (אנ'), סקסוניה התחתונה, גרמניה נורווגיה נורדקאפ (אנ'), נורווגיה מדיה וקבצים בנושא ג'לה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'לה (באיטלקית) מידע ארכאולוגי על ג'לה (באיטלקית) או (באנגלית) Piccolo, Salvatore. Gela. Ancient History Encyclopedia ג'לה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
סימקה

סימקה (ראשי התיבות מצרפתית של Société Industrielle de Mécanique et Carrosserie Automobile) היה יצרן רכב צרפתי שהחל לייצר מכוניות ב-1934. החברה הוקמה על ידי פיאט על מנת לאפשר לה להימנע ממכסים שהוטלו בצרפת על יבוא כלי רכב. כל דגמי המכוניות הראשונים של סימקה היו דגמים של פיאט שיוצרו ברישיון. ב-1958 רכשה קרייזלר את השליטה בסימקה, וסימקה החלה לייצר מכוניות באופן עצמאי. ב-1970 הפכה סימקה באופן רשמי לקרייזלר-צרפת. ב-1978 מכרה קרייזלר את קרייזלר-צרפת ל-PSA פיג'ו-סיטרואן. ב-1980 הפסיקה PSA למכור דגמים בשם סימקה, וחלק מהדגמים המשיכו להימכר תחת השם טלבו, עד 1986. סימקה 5 סימקה 6 סימקה 8 סימקה 9 סימקה ארונד ספורט סימקה שאמבור (Simca Chambord) סימקה 9 ארונד סימקה ואדאט (דגמי משנה: טריאנון, ורסיי, רז'נס, מרלי, פרסידנס, אריאן, בולייה, שמבו) סימקה אריאן סימקה 1000 סימקה 1100 סימקה 1200 סימקה 1300/1500 סימקה 1301/1501 סימקה קרייזלר 160 סימקה קרייזלר 180 סימקה קרייזלר 1307 סימקה מהטרה בגירה סימקה אספלנדה מדיה וקבצים בנושא סימקה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא יצרני רכב ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הפארק הלאומי פורנולולו

הפארק הלאומי פורנולולו (באנגלית: Purnululu National Park) משתרע על פני כ-2,400 קמ"ר בצפון-מזרח אוסטרליה המערבית. הוא הוכרז כפארק לאומי ב-1987 וכאתר מורשת עולמית ב-2003. פירוש שמו של הפארק בשפת הקיג'ה הוא "אבן חול", כשמם של הסלעים המאפיינים אותו. את הפארק חוצה רכס באנגל באנגל (Bungle Bungle Range), הכולל גבעות קטנות, קוניות וסימטריות המפוספסות בכתום ושחור. הצבע הכתמתם נוצר כתוצאה מקיומו של ברזל מחומצן ואילו את הצבע האפרפר גורמות כחוליות. הרכס החל להיווצר לפני 350 עד 375 מיליון שנה, והגבעות החלו להיפרד זו מזו לפני כ-20 מיליון שנה, כתוצאה מתהליכי סחיפה. גובהה של הפסגה הגבוהה ביותר ברכס 578 מטר מעל פני הים. מתחתיו משתרעים מישורים מכוסים צמחייה. הצמחייה במישורים שסביב הגבעות משקפת את מיקומו של הפארק בתפר שבין הסוואנה הטרופית לבין המדבר, והיא כוללת בעיקר אזורים מיוערים או אזורי עשב שבהם גם עצי אקליפטוס, שיטה וגרווילאה. בחלק הצפוני, הלח יותר, נפוצים גם דקלים, סחלבים ו-17 מיני שרכים. בפארק כולו 653 מיני צמחים. בתחומי הפארק 298 מיני בעלי חוליות, בהם 149 מיני ציפורים, 81 מיני זוחלים, 41 מיני יונקים, 15 מיני דגים ו-12 מיני צפרדעים. עם הציפורים המצויות בפארק נמנים שרקרקי קשת, תוכונים ובזים אוסטרלים אפורים. היונקים כוללים מכרסמים, עטלפים, וכן שלושה סוגי קנגוראים: וולאבי חד-זנב, וולאבי הסלעים ווולארו מצוי. בין הזוחלים ניתן למצוא לטאות כוח וחומטיים. אבוריג'ינים הגיעו לאזור בו מצוי כיום הפארק לפני כ-40 אלף שנים, וחיו באזור נהר אוֹרד. עדויות לקיומם מספקים ציורי סלע, אתרי קבורה וכלים שונים שנמצאים בו. בשנות ה-80 של המאה ה-19 הגיעו לאזור הלבנים הראשונים, לאחר מציאת זהב בהולז קריק. להגעתם של הלבנים היו השפעות סביבתיות וחברתיות על האזור: עדרי בקר גדולים שהביאו עמם שינו את המאזן האקולוגי, ותרבותם ומנהגיהם של האבוריג'ינים החלו להיעלם. תושבים אבוריג'ינים מעורבים כיום בניהולו של הפארק. הפארק ממוקם בחבל ארץ נידח, והגישה אליו כרוכה בנסיעה בת 3 שעות ברכב שטח, והיא אינה אפשרית בעונה הגשומה, הנמשכת כארבעה חודשים. מדי שנה מבקרים בו כ-20 אלף תיירים. מדיה וקבצים בנושא הפארק הלאומי פורנולולו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הפארק הלאומי פורנולולו פורנולולו באתר המחלקה לסביבה ולשימור של ממשלת אוסטרליה
בארקלי

האם התכוונתם ל... אישים: אדווין בארקלי – מנשיא ליבריה ויליאם א. בארקלי – מאמן כדורגל בריטי צ'ארלס בארקלי – כדורסלן אמריקאי אחר: נארלס בארקלי – הרכב היפ הופ אמריקאי רג'ינלד בארקלי – דמות ב"מסע בין כוכבים" ברקלי