laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'ון מקגרגור

ג'ון מקגרגור (John MacGregor;‏ 24 בינואר 1825 – 16 ביולי 1892) היה מגלה ארצות, חותר, סופר מסעות וצייר בריטי ממוצא סקוטי. הוא למד בטריניטי קולג' (דבלין) ובטריניטי קולג' (קיימברידג') והחל לעבוד כעורך דין אך עבר להתעסק בשתי אהבות בחייו: בניית סירות קאנו ומסעות חקר בעולם. סיורו הראשון היה ב-1849 בדרום אירופה, מצרים וארץ ישראל. לאחר סיור בארצות הברית וקנדה ב-1858 הוא התרשם מסירות הקאנו של האינדיאנים ובשובו לאנגליה, החל לעצב ולבנות סירות הדומות לקאנו אינדיאני וכינה אותן בשם "רוב רוי" על שם הגיבור העממי הסקוטי רוברט רוי מקגרגור. סירות הקאנו האלה נבנו לפי הנחיותיו מעץ אלון עם ציפוי של עץ ארז. הוא הקים ב-1860 את מועדון הקאנו המלכותי (Royal Canoe Club) וב-1880 הקים את התאחדות חותרי הקאנו האמריקאיים. מקרגור היה גם צייר וסופר מחונן ועיטר את ספרי המסעות שלו בציוריו. הוא סייר עם הסירות שלו באירופה בארצות הברית וקנדה ובשנים 1868–1869 סייר במזרח התיכון כולל ארץ ישראל עם סירת "רוב רוי" החמישית שלו. מקגרגור הגיע באונייה לנמל אלכסנדריה וב-28 באוקטובר 1868 החל את מסעו מפורט סעיד לאגם מנזלה ותעלת סואץ שהייתה בשלבים האחרונים לכרייתה (נפתחה ב-17 בנובמבר 1869). לפני המסע למד ערבית בסיסית ושכר דרגומן שיתווך בינו לבין האוכלוסייה המקומית ועוד שני מלווים שטפלו בלוגיסטיקה של המסע. מפורט סעיד יצא באוניה לביירות וערך מסע של חודש בלבנון וסוריה. את סירת הקאנו העביר בדרך היבשה בכביש שנסלל בידי הצרפתים מביירות לדמשק. הוא סייר ומיפה את נהרות ברדא (אבנה -אמנה) ופרפר (אל אעוג'). ב-6 בינואר 1869 הגיע עם מלוויו למקורות הירדן בתל אל-קאדי והחל לחקור ולמפות אותם תוך חתירה ב"רוב רוי". ליד הכפר סלאחיה (כיום ליד כפר בלום), הוקף בערבים שקפצו למים וניסו להפריע לו במסעו. הוא היסס אם לפתוח באש ברובה שהיה מוחבא בתחתית הסירה אך נמנע מכך. בערבית הרצוצה שבפיו הצליח להרגיע אותם. הם העמיסו אותו עם הסירה והביאו אותו לאוהל השייח' שלהם. מטבע של נפוליאון שהחליק לידו של השייח' פתר את הבעיה והוא הורשה להמשיך במסע עם סירתו. הוא הגיע לכנרת ותיאר את מגדלא וטבריה. משם הגיע במסע יבשתי לגליל התחתון, עבר את כפר קנא ונצרת ושט בנחל הקישון שם נפגש בתנין. הוא ביקר גם ביפו, רמלה, ירושלים וים המלח. רחבעם זאבי מצא את סירת רוב רוי במועדון השוטיות המלכותי על התמזה. לאחר משא ומתן הסכים המועדון להעביר את הסירה לתצוגה זמנית בישראל תמורת שיפוצה. הסירה הוטסה ארצה ב-1982 והוצגה כשנה במוזיאון ארץ ישראל אותו ניהל בשעתו זאבי. אתר סירות הקאנו במוצא הירדן מהכנרת נקרא לכבודו "רוב רוי". רוב רוי על הירדן, תרגם עמיהוד ארבל, ההדיר רחבעם זאבי, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1982. Three Days in the East (1850) Our Brothers and Cousins: A Summer Tour in Canada and the States (1859) A Thousand Miles in the Rob Roy Canoe (1866) The Voyage Alone In The Yawl 'Rob Roy' (1867) The Rob Roy on the Baltic (1867) The Rob Roy on the Jordan, Nile, Red sea, & Gennesareth, &c (1869) מדיה וקבצים בנושא ג'ון מקגרגור בוויקישיתוף ג'ון מקגרגור, הסבא של ספורט המשוטים, באתר go canoeing week שרון עמבר, מסעה של רוב רוי בפעם השנייה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, אוגוסט 2018 הספר The Rob Roy on the Jordan, באתר Internet Archive כתבי ג'ון מקגרגור בפרויקט גוטנברג (באנגלית) ג'ון מקגרגור (1825-1892), דף שער בספרייה הלאומית רחבעם זאבי תרגם זאת לשוטית (מלשון משוט) אך זה לא התקבל.
קרחון ולטשר (אלברטה)

קרחון ולטשור (באנגלית: Vulture Glacier) הוא קרחון הממוקם בהרי הרוקי הקנדיים בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. הקרחון ממוקם צפונית מערבית  לעיירה לייק לואיז, וניתן לצפות בו מהכביש המהיר אייספילדס. הקרחון בולט משדה הקרח ואפטה הממוקם על קו פרשת המים של אמריקה. שטחו של הקרחון היה 4.9 קמ"ר בשנות ה-80. בדומה ליתר קרחוני הרי הרוקי הקנדיים, מאז המאה ה-19 הקרחון נסוג וקטן בשטחו בשל התחממות כדור הארץ. אומאני, סיימון ל. קרחוני קנדה, פרסומי ממשלת קנדה, עמ' 234. קרחון ולטשר באתר פארקי קנדה (אתר רשמי) מידע על הקרחון באתר הסקי summitpost תצלום לוויין של הקרחון נתוני מזג אוויר עדכניים על הקרחון, וממוצעי נתוני מזג אוויר מיקום הקרחון
קרחון ולטשר

האם התכוונתם ל... קרחון ולטשר (אלברטה) – קרחון באלברטה שבקנדה קרחון ולטשר (מונטנה) – קרחון במונטנה שבארצות הברית
שדרות ההסתדרות (חיפה)

שדרות ההסתדרות הוא ציר אורכי בין עירוני המשתייך מוניציפלית לחיפה, מהווה חלק מכביש 4 ומקשר בין חיפה לקריות. הכביש נסלל ב-שנות ה-30 ושמו ניתן לו בשנת 1935 על שם ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, שהייתה בעלת כוח רב בחיפה באותם ימים. זהו הרחוב הכי ארוך בישראל[דרוש מקור] שאורכו מגיע ל-22 קילומטר.[דרוש מקור] הכביש מתחיל מדרום במחלף הצ'ק פוסט ומסתיים בקריות, סמוך לצומת מוצקין/ביאליק הידוע גם בשם "צומת מוצרט". לאורכו בתי עסק ובתי מלאכה. לצידו ניצבים מרכזי המסחר קניון לב המפרץ, בתי זיקוק לנפט, חוצות המפרץ, ביג קריית אתא ומתחם I way. בשנת 2013 נפתח באופן מלא כביש עוקף קריות המאפשר נסיעה רצופה בין פאתי עכו לחיפה ללא צורך במעבר בצמתים מרומזרים, ועוקף את שדרות ההסתדרות. משנת 2013 עם פתיחתה, נוסעים בכביש קווי המטרונית לצד התחבורה הציבורית הבין עירונית. מדיה וקבצים בנושא שדרות ההסתדרות בוויקישיתוף שם רחוב:ההסתדרות, באתר מדריך רחובות חיפה אחיה ראב"ד, כביש עוקף קריות הושלם - נהגנו בו לראשונה, באתר ynet, 18 במרץ 2013
מנשה שמעונוב

מנשה שמעונוב (נולד ב-3 באפריל 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם ושימש כקפטן מכבי תל אביב. שמעונוב גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל מכבי תל אביב, לצד אחיו התאום אפרים, וערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון בהפסד 1-0 להפועל תל אביב בדרבי בפברואר 1982. שער הבכורה שלו נכבש במשחקו השלישי בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד מכבי חיפה. גם אחיו, אפרים, שיחק בשורות הצהובים ולכן כונו "האחים שמעונוב". בעונת 1986/1987 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה לאחר ניצחון במשחק הגמר על מכבי חיפה בבעיטות הכרעה. עונה לאחר מכן, מונה שמעונוב לקפטן הקבוצה וזכה להניף גביע שני ברציפות עם הקבוצה לאחר ניצחון 1-2 על הפועל תל אביב במשחק הגמר. שמעונוב זכה להיות שותף לעונת האליפות ב-1992, ששברה בצורת של 13 שנה, עם 17 הופעות כולל הניצחון 3–2 במשחק האליפות מול בני יהודה. לאחר עשור במכבי תל אביב עבר שמעונוב להפועל אשדוד ובשנת 1993 פרש ממשחק פעיל. משחק הבכורה של שמעונוב היה מול נבחרת סקוטלנד באצטדיון רמת גן. לזכותו 19 הופעות במדים הלאומיים של ישראל. מכבי תל אביב אליפות: 1991/1992 גביע המדינה: 1986/1987, 1987/1988 מנשה שמעונוב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מנשה שמעונוב, באתר Transfermarkt מנשה שמעונוב, באתר National Football Teams מנשה שמעונוב, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן של מנשה שמעונוב באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מנשה שמעונוב, באתר הרשמי של מכבי תל אביב מנשה שמעונוב, במועדון שחקני העבר של מכבי תל אביב ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר קרואופוט

הר קרואופוט (באנגלית: Crowfoot Mountain) הוא הר בשטח הפארק הלאומי באנף, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. גובהו של ההר 3,055 מטרים. בחלקו הצפוני המזרחי של ההר ממוקם קרחון קרואופוט. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1959 והוא נקרא על שם קרחון קרואופוט שעל ההר. הקרחון נקרא על שם צורתו המקורית של הקרחון, עת היו לו שלוש אונות, אשר יצרו צורה של רגל של עורב בת שלוש אצבעות ("קרואו פוט" = רגל של עורב); (בשל התחממות כדור הארץ נמסה אחת מאונות הקרחון). הראשונים שטיפסו על ההר היו אי. קרומוול (E. Cromwell), וג'י. אנגלהרד (G. Engelhard) בשנת 1950. מדיה וקבצים בנושא הר קרואופוט בוויקישיתוף מידע על ההר תיאור ההר באתר peakware נתוני מזג האוויר לאזור הר תחזית מזג אוויר להר קרואופוט תמונות ההר מסלולי הליכה באזור ההר מידע על ההר
הר אנדרומדה (אלברטה)

הר אנדרומדה (באנגלית: Mount Andromeda) הוא הר הממוקם בשטח שדה הקרח קולומביה על הגבול בין הפארק הלאומי באנף, והפארק הלאומי ג'ספר, בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח פרובינציית אלברטה שבקנדה. ניתן לראות את ההר מהכביש המהיר אייספילדס, והוא ממוקם דרומית מערבית להר אתבסקה, בסמוך למעבר סונואפטה. גובהו של ההר 3,450 מטרים, והוא ההר ה-20 בגובהו באלברטה. שמו של הר אנדרומדה ניתן לו בשנת 1938 על ידי רקס גיבסון (Rex Gibson), הנשיא לשעבר של המועדון האלפיני של קנדה על שם אנדרומדה, אשתו של פרסאוס במיתולוגיה היוונית. הראשונים שטיפסו על ההר היו וו. ר. היינסוורת' (W.R. Hainsworth), ג'י. פ. לימן (J.F. Lehmann), ו-מ. מ. סטרומיה (M.M. Strumia) בשנת 1930. מדיה וקבצים בנושא הר אנדרומדה בוויקישיתוף מידע על ההר באתר peakfinder מידע על ההר רשימת הרי אלברטה לפי גובהם מידע היסטורי על ההר (הקישור אינו פעיל, 30 במרץ 2020) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של קנדה ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הר אנדרומדה (איי סנדוויץ' הדרומיים)

הר אנדרומדה (באנגלית: Mount Andromeda) הוא הר שגובהו 549 מטרים, המוקם באיי קנדלמאס, באיי סנדוויץ' הדרומיים. שמו של ההר ניתן לו על ידי ועידת שמות האתרים האנטארקטית של הממלכה המאוחדת בשנת 1971, לצד הר פרסאוס הסמוך, שניהם על שם גיבורי המיתולוגיה היוונית פרסאוס ואנדרומדה. תחזית מזג אוויר להר אנדרומדה תמונת לוויין של ההר נתוני הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
הר אנדרומדה

האם התכוונתם ל... הר אנדרומדה (אלברטה) – הר באלברטה שבקנדה הר אנדרומדה (איי סנדוויץ' הדרומיים) – הר באיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים
דוד זיגמן

דוד זיגמן (נולד ב-1964) הוא פזמונאי ישראלי הנחשב לאחד היוצרים הפוריים בזמר המזרחי. כותב גם לזמר החסידי והחרדי. דוד זיגמן גדל במעברת ג'סי כהן בחולון, בן להורים ניצולי השואה, במשפחה מעוטת יכולת בת חמישה ילדים. הוא נחשב לילד מרדן, ובגיל צעיר נפלט ממערכת החינוך ונשלח לגור בקיבוץ הזורע. שם, בגיל 16, התקרב לדת והחל חזרה בתשובה. הוא נישא והיה אב לשלוש בנות, ועבר להתגורר במרכז הארץ. עבד בעבודות שונות, בהן סידור פרחים בבתי קירור, הובלות ושיפוצים. בתחילת שנות ה-90, בעת שהיה מובטל, עזר לחבר לבנות אולפן הקלטות. כשהגיע למקום הזמר איציק קלה, אז בתקופת משבר בקריירה, ובידו לחן טורקי שלא נמצאו לו מילים מתאימות, הציע זיגמן לכתוב לו מילים. לאחר שנשללו טקסטים אחרים שהוצעו, הוחלט לתת לו הזדמנות. השיר, "בי נשבעתי", היה ללהיט, הביא לחזרתו של איציק קלה ופתח בפני זיגמן קריירה חדשה. בעקבות זאת הגיעו אליו פניות רבות של מוזיקאים, ובמקביל החל להתפרנס מחנות מכולת שפתח. באותה תקופה הוא כתב כמה שירים לחיים אל. בשנת 1995, כתב את מרבית שירי אלבום הבכורה של שרית חדד, ניצוץ החיים. ביניהם השיר "שלום חבר", שהיה דואט של חדד עם מייק שריף. בשנת 1997, כתב עבור זהבה בן את השיר "הוא פגע בי אמא", שיצא מחדש בשנת 2013, ובוצע על ידי מרגלית צנעני ובן. שירו הראשון של זיגמן במצעדי הפזמונים היה גם המצליח ביותר: "כמו סינדרלה", בביצועה של שרית חדד, הגיע למקום השני במצעד השנתי של תשנ"ט-1999 (חדד גם קטפה באותה שנה את תואר זמרת השנה של קול ישראל). אלבומה כמו סינדרלה, שנפתח בשיר, יצא באותה שנה וזכה להצלחה רבה. לאלבום הבא של חדד, לעשות מה שבא לי (2000), כתב זיגמן ארבעה שירים, שהמפורסם בהם הוא השיר שנתן לאלבום את שמו. באותה שנה יצא אלבומה של זהבה בן מלך אמיתי, ובו שני שירים שכתב זיגמן, ששוב הגיעו למצעד השנתי: "מלך אמיתי" ו"להשתגע". שירו האחרון של זיגמן שהגיע למצעדי הפזמונים היה "אני אוהב אותך", שכתב לאלבומו של קובי פרץ "משוגע עלייך" (2004). בשנת 2002 כתב והלחין יחד עם שרית חדד שיר לוועדה שבחרה את השיר לאירוויזיון. השיר הגיע למקום השלישי ולא נבחר. עוד מלהיטיו של זיגמן: "נדרתי נדר" של משה כהן (1991), "מאוהב בגשם" של עופר לוי (באלבומו "אוהב לחיות", 1993), "שביל האושר" של תמיר גל (שיר הנושא של אלבומו הראשון), "את כמו אש" של קובי פרץ (באלבומו "את כמו אש", 1995), "צינגלה" של תומר חן, "גשם טפטף" של מושיק עפיה (שיר הנושא של אלבומו הראשון, 1995). בשנת 2011 כתב עבור שרית חדד וניקוס ורטיס את השיר "משחק החיים". דוד זיגמן, דף שער בספרייה הלאומית מילים לשירים של דוד זיגמן, באתר "שירונט" דוד זיגמן, באתר "פזמונט" אבי שושן, "אייל גולן לא אומר לי שלום", באתר ynet, 27 ביוני 2010 יעקב אוחנה, נתי לוי שני, דוד זיגמן: "אבי נזרק מקרון הרכבת וניצל", אתר "בטריבונה", 28 באפריל 2014 MizrahitNostalgit (2010-10-28), זהבה בן - הוא פגע בי אמא ♫, נבדק ב-2018-09-03 מרגלית צנעני - הערוץ הרשמי (2013-09-29), מרגול וזהבה בן - הוא פגע בי אמא, נבדק ב-2018-09-03 מילים לשיר משחק החיים - שרית חדד וניקוס ורטיס, באתר שירונט
זיגמן

האם התכוונתם ל... אברהם זיגמן – מוזיקאי, מלחין וסופר ישראלי אדמונד זיגמן – מנצח ונומסמט יהודי-פולני ארון זיגמן (אנ') – מלחין לסרטים ומפיק מוזיקלי אמריקאי דוד זיגמן – פזמונאי ישראלי במוזיקה המזרחית סיגמן
סיגמן

האם התכוונתם ל... הוגו סיגמן (אנ') – איש עסקים ארגנטינאי סטפני סיגמן (אנ') – שחקנית מקסיקנית-אמריקאית קרל סיגמן (אנ') – פזמונאי יהודי-אמריקאי זיגמן
רחוב לאפונסקאיה

רחוב לאפונסקאיה (ברוסית: Лафо́нская улица) הוא רחוב במרכז סנקט פטרבורג, המחבר את רחוב יארוסלבל עם שדרת סמולני לסמטת טאבריד. מהווה את המשכו של רחוב בונץ'-ברוייביץ'. בתוכנית העיר משנת 1798 סומן הרחוב בשם רחוב המנזר (Монастырская улица) ורחוב בית התמחוי (Богадельная улица). השם הראשון ניתן על שם מנזר סמולני, השם השני על שם בית התמחוי ששכן בבית מספר 3. השם האחרון שימש כשם הרחוב עד 1822. משנת 1810 ועד 1829 נקרא בשם רחוב פשצ'נאיה (Пещаная улица). באותה עת הרחוב השתרע מככר ראסטרלי ועד לרחוב קירוצ'נאיה, כולל החלק המודרני של שדרות סובורוב. בחלק מהרחוב, באזור שדרות סובורוב, השם נותר שמו עד שנת 1798. מ-1821 ועד 1849 — רחוב החול (Песочная улица) ועד 1858 — סמטת החול (Песочный переулок). בתוכנית משנת 1821, השם היה חלק מהרחוב המודרני של רחוב הדיקטטורה של הפרוליטריון.  ב-14 ביולי 1859 רחוב החול התחבר עם רחוב יארוסלבל ומספור הבתים השתנה בכיוון ההפוך מכפי שהיה קודם. משנת 1836 עד 1846 — הרחוב הפך לרחוב החול 1 כדי להבדילו משאר חלקי הרחוב. מ-1860 עד 1864 נכלל הסמטה ברחוב אורל. ב-30 ביולי 1864 קיבל את השם רחוב לאפונסקאיה לכבוד מאה שנה לתחילת פעילותה של סופיה דה לאפון שעמדה בראש מכון סמולני, שהוקם ב-1764 על ידי הקיסרית יקטרינה השנייה כמוסד חינוכי עבור נשות העיר, לאפון ניהלה את המכון במשך 33 שנים. מ-15 בדצמבר 1952 עד ה-17 באוגוסט 2017 הרחוב נקרא בשם רחוב הדיקטטורה של הפרוליטריון על שם ככר הדיקטטורה של הפרוליטריון הסמוך. בעבר נקרא הרחוב בשם לאפונסקאיה במשך כמעט מאה שנים והוחזר בצו מינהל העיר של סנקט פטרבורג מספר 695. בית 1 — הגימנסיה ה-157 שקרויה על שם הנסיכה מאולדנבורג בית 2 — בית ממשלת מחוז לנינגרד בית 5 — הקונסוליה של הממלכה המאוחדת. מדיה וקבצים בנושא רחוב לאפונסקאיה בוויקישיתוף Постановление Правительства Санкт-Петербурга от 17.08.2017 № 695 «О возвращении исторического наименования ул. Пролетарской Диктатуры»
יחסי ארצות הברית – טג'יקיסטן

יחסי ארצות הברית–טג'יקיסטן הם היחסים בילטרליים בין ארצות הברית לבין טג'יקיסטן, המתקיימים משנת 1992. על פי הדו"ח המנהיגות גלובלית של ארצות הברית, 44% מהטג'יקים מרוצים ממדיניותה של ארצות הברית, 38% לא מרוצים ו-18% לא ברורה עמדתם. ארצות הברית מסייעת לטג'יקיסטן בפיתוח כלכלי, ומסייעת לה להתאושש ממלחמת האזרחים שהתקיימה בה. ארצות הברית ממקדת את מאמציה בסיוע הומניטרי, אך היא מכוונת למטרות רחבות יותר של דמוקרטיה ורפורמות כלכליות במדינה. היחסים בין המדינות התפתחו במידה ניכרת מאז ה-11 בספטמבר 2001, והיחסים כוללים שיתוף פעולה בתחומים כגון לחימה בסמים, מלחמה בטרור, ועידוד הצמיחה והיציבות. לאור נסיגת הכוחות הרוסים בגבול פקיסטן–אפגניסטן, ממשלת ארצות הברית מובילה מאמץ בינלאומי לשמירה על השלמות הטריטוריאלית של טג'יקיסטן, למנוע מעבר של סמים, או טכנולוגיה הקשורה לנשק להשמדה המונית, ותמיכה ביציבות ובשלווה בטג'יקיסטן, על מנת למנוע את התפשטות ההשפעה ופעילויות של קבוצות קיצוניות וטרוריסטים במדינה. האמריקנים המשיכו לסייע לטג'יקיסטן בביצוע הרפורמות הכלכליות והשתלבות רחבה יותר בשוק העולמי, ואף סייעו לה בצירופה לארגון הסחר העולמי (WTO). טג 'יקיסטן תמכה באופן נלהב בארצות הברית במאמצים במלחמה בטרור ובקידום השלום והיציבות אפגניסטן. ארצות הברית מימנה 36 מיליון דולר לבניית גשר מעל נהר פאנג' המחבר את שר חאן בנדר באפגניסטן עם ניז'ני פייאנז' בטג'יקיסטן, ומאפשר תובלה של יותר מ-150 משאיות או 1,000 מכוניות מדי יום. הגשר משפר את המצב הכלכלי ואת ההזדמנויות העסקיות משני צידי הנהר, ומאפשר מעבר סחורות ואנשים בקלות רבה יותר. בצד האפגני, כביש הגשר מתחבר לכביש הטבעת באפגניסטן, אשר נבנה בסיוע בינלאומי, בעיקר באמצעות הבנק לפיתוח אסיה. ארצות הברית הכירה בטג'יקיסטן ב-25 בדצמבר 1991, יום לאחר קריסת ברית המועצות, ופתחה שגרירות באופן זמני במלון בבירה דושנבה במרץ 1992. לאחר הפיגועים בשגרירויות ארצות הברית באפריקה בשנת 1998, הועברה השגרירות באופן זמני לאלמטי, קזחסטן, בשל הגברת תקני האבטחה בשגרירויות. ביולי 2006 חזרה השגרירות לדושנבה, לאחר שנבנה בה מתחם מתאים עבור השגרירות. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארצות הברית – טג'יקיסטן בוויקישיתוף ההיסטוריה של יחסי ארצות הברית–טג'יקיסטן U.S. Global Leadership Project Report - 2012, גאלופ
יחסי טג'יקיסטן–רוסיה

יחסי טג'יקיסטן–רוסיה היא מערכת היחסים הבילטרלית בין הפדרציה הרוסית וטג'יקיסטן. במאה ה-19, האימפריה הרוסית החלה להתפשט לכיוון מרכז אסיה במהלך המשחק הגדול והשתלטה בין היתר על טג'יקיסטן. לאחר המהפכה הרוסית בשנת 1917 הממשלה הסובייטית החלה בפעולות שונות של מאבק בדת תוך כדי ניסיון לגרום לתהליך של חילון נרחב בקרב תושבי מרכז אסיה. מוסלמים, יהודים ונוצרים כאחת סבלו מרדיפות דתיות ומסגדים, כנסיות ובתי כנסת רבים נסגרו. בשנת 1924 הוקמה האוטונומיה הטג'יקית הסובייטית כחלק מרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית אך בשנת 1929 היא הפכה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית. הערים סמרקנד ובוכרה, למרות שרוב אוכלוסייתן הם טג'יקים השתייכו לאוטונומיה האוזבקית הסובייטית. בשנת 1991 התפרקה ברית המועצות וטג'יקיסטן הפכה למדינה עצמאית. שתי המדינות הם בעלות ברית קרובות וחברות בארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה, ברית צבאית שהוקמה על ידי ארגון האמנה לביטחון משותף, של חבר המדינות. טג'יקיסטן מארחת יחידות צבאיות ותשתיות רוסיות במרכז אסיה. טג'יקיסטן ורוסיה גם משתפות פעולה באופן הדוק בסוגיות הנוגעות לאפגניסטן, ושותפות למלחמה בטרור, ללחימה בסמים, ובמבצעי מודיעין. טג'יקיסטן תלויה מאוד בהכנסות שמגיעות מרוסיה, וב-2012, קיבלה סך של 3.595 מיליארד דולר בהעברות מהגרים, המהווים קצת יותר מ-48% מהתמ"ג שלה. כ-1.5 מיליון טג'יקים עובדים בחו"ל, ורובם עובדים ברוסיה. רוסיה מחזיקה בטג'יקיסטן שגרירות בדושנבה וקונסוליה כללית בח'וג'נד, ואילו טג'יקיסטן מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה, ו-6 קונסוליות במוסקבה, קרסנודאר, נובוסיבירסק, סנקט פטרבורג, אופה ויקטרינבורג. מדיה וקבצים בנושא יחסי טג'יקיסטן–רוסיה בוויקישיתוף יחסי רוסיה-טג'יקיסטן במשרד החוץ הרוסי (ברוסית) נשיא רוסיה נגד הצגת ויזות במרכז אסיה אתר על יחסי מדינות
מחבטן

מַחְבְּטָן (שם מדעי: Taeniura) הוא סוג של בטאי ממשפחת הטריגוניים. הסוג כולל את המינים: מחבטן אוקייני (Taeniura lessoni) מחבטן הספירים (Taeniura lymma) טריגון שחור-נקודות (Taeniura meyeni) מַחְבְּטָן אָפֹר (Taeniura grabata) המינים בסוג זה חיים לאורך חופים בכל האוקיינוסים. מדיה וקבצים בנושא מחבטן בוויקישיתוף מחבטן, באתר ITIS (באנגלית) מחבטן, באתר NCBI (באנגלית) מחבטן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מחבטן, באתר GBIF (באנגלית) מילון בעלי חיים: דגי סחוס (תש"ס), 2000. האקדמיה ללשון העברית
סאני קריס

ויליאם "סאני" קריס (23 באוקטובר 1927 - 19 בנובמבר 1977) היה מוזיקאי ג'אז אמריקאי. קריס היה סקסופוניסט אלט בולט בתקופת הבי בופ, וכמו נגנים רבים הושפע רבות מצ'ארלי פארקר. ויליאם קריס נולד בממפיס, טנסי ועבר ללוס אנג'לס בגיל 15. קריס ניגן במספר להקות, ביניהן זו של הווארד מק'גי, בה ניגן גם צ'ארלי פארקר. קריס פיתח סגנון משלו, תמציתי ובלוזי בתקופה זו, ולמרות שסגנונו הבסיסי לא השתנה מהותית, הטכניקה שלו המשיכה להתפתח. קריס המשיך לנדוד בין להקות והקליט, בין היתר עם ג'וני אוטיס ובילי אקסטיין. פריצתו הגדולה של קריס הגיעה ב-1947, בכמה ג'אם סשנז שאורגנו על ידי האמרגן נורמן גרנאז. ב-1956 חתם עם ”תקליטי אימפריאל” מניו יורק והקליט כמה אלבומים ביניהם "Jazz U.S.A", "Go Man!" וסאני קריס מנגן קול פורטר, יחד עם הפסנתרן סאני קלארק. קריס הקליט גם את האלבום "At the Crossroads" עם הפסנתרן וינטון קלי. ב-1965 חתם קריס בחברת Prestige והמשיך להקליט  אלבומים שהתבססו בעיקר על סגנון ההארד בופ וזכו לשבחים. עבודותיו המאוחרות הופיעו בחברות "Muse" ו"אימפולס!". ב-1977, קריס חלה בסרטן הקיבה, מחלה שהובילה להתאבדותו בירייה. סאני קריס, באתר AllMusic (באנגלית) סאני קריס, באתר MusicBrainz (באנגלית) סאני קריס, באתר Discogs (באנגלית)
הר אידית'

הר אידית' (באנגלית: Mount Edith) הוא הר הממוקם לצד עמק נהר בואו, בשטח הפארק הלאומי באנף, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. ההר ממוקם ברכס סואובק וגובהו 2,554 מטרים מעל פני הים.  להר שלוש פסגות (דרום, מרכז, צפון) הדרומית היא הגבוהה ביותר ואחריה מרכז וצפון בגובהן בהתאמה. פסגות ההר עשויות אבן גיר. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1886 והוא נקרא על שם אידית' אורד (Edith Orde) המזכירה של ליידי אגנס מקדולנד, אשתו השנייה של ראש ממשלת קנדה הראשון ג'ון אלכסנדר מקדונלד. שמו של הר אידית' וכן של הר לואיס והר פיפי ניתנו באותו יום בשנת 1886, עת שראש ממשלת קנדה, סר ג'ון מקדולנד ורעייתו, וכן המזכירה שלה והכלב שלה פיפי טיילו בהרים, לציון השלמת בניית מסילת הרכבת הקנדית פסיפית. לואיס סטיוארט (Louis Stewart) בנו של מנהל הפארק הלאומי לקח את אידית' ואת כלבתה פיפי לטייל בהרים, וכאשר הם טיפסו על מעבר אידית', הם ראו את שלוש הפסגות, וסטיוארט קרא לפסגות על שמו, על שם אידית' ועל שם הכלבה שלה. הראשונים שטפסו על ההר היו ג'י. נורמן קולי (J. Norman Collie), ופי. סטיבנס (P. Stevens) אשר עשו זאת בשנת 1900. מדיה וקבצים בנושא הר אידית' בוויקישיתוף הר אידית' באתר פארקי קנדה מידע על ההר וההיסטוריה שלו הר אידית' באתר peakfinder מידע על ההר וההיסטוריה שלו ההיסטוריה של שם ההר
אגם ציריך

אגם ציריך או ימת ציריך (בגרמנית Zürichsee ובאלמאנית Zürisee) הוא אגם השוכן בשווייץ, דרום-מזרחית לעיר ציריך. שטחו של האגם הוא 88.66 קילומטרים מרובעים והנקודה העמוקה ביותר בו מגיעה לעומק של 143 מטר. האגם נמצא בדרום-מזרח קנטון ציריך. המים אל האגם מגיעים מנהר לימאט, המוזן עצמו ממי קרחון מפשירים. האגם מחולק לשניים, ובחלקו המזרחי סכר קטן. באגם שטות ספינות ואוניות קטנות. מימי האגם נקיים מאוד, ובמשך הקיץ, הטמפרטורה הממוצעת בהם היא כעשרים מעלות. שחייה ורחצה לחופי האגם הן דבר מקובל. מי האגם נקיים עד כדי כך שהם ניתנים לשתייה כמו שהם, ללא טיהור כלשהו. האגם מהווה מקור פרנסה לכפרים סביבו ולעיר ציריך, בזכות תיירות, סיורים מודרכים, דיג במקום, וכדומה. בתקופה שלפני הקמת מערכת הרכבות, הנמל בעיר הורגן, השוכנת לחופי האגם, היה נקודה חשובה להעברת סחורות במרכז אירופה. סירה שטה על האגם ספינה שעוגנת באגם הנראית מבעד לקשת בענן מפת האגם מדיה וקבצים בנושא אגם ציריך בוויקישיתוף אגם ציריך, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הר לואיס

הר לואיס (באנגלית: Mount Louis) הוא ההר ממוקם בדרום-מזרח הפארק הלאומי באנף, בהרי הרוקי הקנדיים, בפרובינציית אלברטה שבקנדה. ההר מהווה חלק מרכס סואובק, וגובהו 2,682 מטרים. ההר נקרא בשנת 1886 אחרי לואיס ב. סטיוארט (Louis Stewart). שמם של הר לואיס, הר אידית' והר פיפי ניתנו באותו יום בשנת 1886, עת שראש ממשלת קנדה, סר ג'ון מקדולנד ורעייתו, וכן המזכירה שלה והכלב שלה פיפי טיילו בהרים, לציון השלמת בניית מסילת הרכבת הקנדית פסיפית. לואיס סטיוארט בנו של מנהל הפארק הלאומי לקח את אידית' וכת כלבתה פיפי לטייל בהרים, וכאשר הם טיפסו על מעבר אידית', הם ראו את שלוש הפסגות, וסטיוארט קרא לפסגות על שמו, על שם אידית' ועל שם הכלבה שלה. הראשונים שטיפסו על ההר היו קונרד קיין, ואלברט ה. מקארתי, (Albert H. McCarthy) ביום רביעי, ה-19 ביולי 1916. מדיה וקבצים בנושא הר לואיס בוויקישיתוף מידע על ההר וההיסטוריה של ההר, באתר peakfinder טיפוס על הר לואיס, סרטון באתר יוטיוב תיאור טיפוס על הר לואיס מזג האוויר על הר לואיס, ותחזית מזג האוויר להר מידע על ההר וההיסטוריה של ההר ההיסטוריה של ההר
CQD

CQD (‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מאותות המצוקה הראשונים בהם נעשה שימוש המורכב מהאותיות C Q D שנות השימוש בהם הקוד פעל הם מתחילת 1904 עד שנת 1908 ברדיו באמצעות שפת מורס ושימוש במכשיר הטלגרף. השימוש באות חירום זה הוכרז ב-7 בינואר 1904 על ידי חברת מרקוני תקשורת ימית בינלאומית הבריטית, ונכנס לשימוש במתקני החברה החל מה-1 בפברואר של שנת 1904, ובשנת 1908 החולף עם האות החירום החדש: SOS. משמעות הקוד הייתה זהה מאוד למשמעות קוד החירום SOS, שניהם היו בכוונה לשלוח אות מצוקה לסכנת חיים מיידית לנמצאים על כלי הטיס או על כלי השיט, כל השומע קריאה זו נדרש להגיע לעזרה מיידית. מקובל לחשוב כי משמעות המילים CQD הם ראשי תיבות של Come Quick, Distress (באנגלית: בואו מהר, מצוקה) או Come Quick, Danger (באנגלית: בואו מהר, סכנה). הוסכם שסימן זה הוא קל לשימוש וקל לזיכרון בידי חובבן ובליווי הפרעות. תוכן משותף עם הקוד CQD והקוד SOS, היה הוא משודר כאות בודדת ולא כשלושה אותות נפרדים. אות ה־CQD לא היה תקף זמן רב, בכינוס הבינלאומי בברלין ב-1906 התקן הגרמני של SOS אומץ, ואושר בשנת 1908. אות ה-CQD היה בשימוש לעוד כמה מספר שנים. שימוש בקוד זה הפך למוכר לאחר שאושר ב-1908 הקוד SOS, בידי משדרים באוניות בריטיות לרוב לשנת 1912, רובם של חברת: "וייט סטאר ליין". ההצלה המשמעותית הראשונה בשימוש קוד זה התרחשה בינואר 1909, כאשר כ-1500 איש ניצלו מההתנגשויות הספינות ריפבליק ופלורידה על ידי הבאלטיק ששמעה את איתות ה-CQD. ב-15 באפריל שנת 1912, אוניית הנוסעים הבריטית, טיטניק שלחה את הקוד CQD לספנות אחרות לאחר התנגשותם בקרחון בשימוש בקוד מורס כדי לבקש עזרה ולהציל את האנשים הנמצאים על הספינה, יותר מאוחר הוצע שימוש בקוד החירום החדש: SOS משום שחשבו שכך השדרנים באוניות האחרות יזהו את האות שטיטניק שולחת. לאחר זמן מה, האוניות שקלטו את הקוד היו: "קרפטיה", "מאונט טמפל", "פרנקפורט", ו"אולימפיק" אשר דיווחו לרב-חובל שלהם לנסוע לכיוון האונייה טיטניק. "קרפטיה" שהייתה הקרובה מביניהם, הייתה במרחק של 58 מיילים ימיים מהאונייה טיטניק השדרן שהיה באונייה "קרפטיה" דיווח לרב-חובל שלו, ורב-החובל הורה להגביר למלוא המהירות שהייתה כ-17 קשר, ואמרה שתגיע תוך כ-4 שעות.