laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אפריקייה איירווייז

אפריקייה איירווייז (בערבית: الخطوط الجوية الأفريقية; באנגלית: Afriqiyah Airways) היא חברת תעופה לובית שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי של טריפולי. החברה נוסדה באפריל 2001 והחלה את פעילותה בדצמבר אותה שנה כשהיא מפעילה מטוסי בואינג 737-400. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מדיה וקבצים בנושא אפריקייה איירווייז בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אפריקייה איירווייז אפריקייה איירווייז, ברשת החברתית פייסבוק מדיה וקבצים בנושא אפריקייה איירווייז, באתר Airliners.net פרטי צי המטוסים של אפריקייה איירווייז, באתר airfleets.net (באנגלית) 16 January 2014. "Afriqiyah Airways places firm order for four more A350 XWBs | Airbus News & Events". Airbus.com. נבדק ב-2014-01-17. "Afriqiyah Airways Airbus A300 photo by L.Y.S AVIATION PHOTOGRAPHY". נבדק ב-2016-10-31. "Afriqiyah Airways 5A-ONS (Airbus A300 - MSN 788) (Ex A6-MXA A6-SRI B-18503 ) | Airfleets aviation". www.airfleets.net. נבדק ב-2016-10-31.
ליביאן איירליינס

ליביאן איירליינס (בערבית: الخطوط الجوية الليبية; באנגלית: Libyan Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של לוב. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של טריפולי. החברה נוסדה בשנת 1964 והחלה את טיסותיה בשנת 1965 כשהיא מפעילה מטוס קרוול בטיסות לאירופה. בשנת 1973 הופלה טיסה 114 של ליביאן איירליינס על ידי חיל האוויר הישראלי לאחר שנכנסה ללא אישור למרחב האווירי הישראלי. לאחר התפוצצות טיסת פאן אם 103 הידועה בשם "אסון לוקרבי" הטילו מדינות העולם סנקציות על לוב, ובעקבות כך הוכרחה החברה לבטל את כל טיסותיה הבינלאומיות. בשנת 1999 הוסרו הסנקציות והחברה החלה לבצע שוב טיסות בינלאומיות וכן לחדש את צי המטוסים שלה. צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019: מדיה וקבצים בנושא ליביאן איירליינס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ליביאן איירליינס ליביאן איירליינס, ברשת החברתית אינסטגרם פרטי צי המטוסים של ליביאן איירליינס, באתר airfleets.net (באנגלית)
אבא בצרה

אַבָּא בְּצָרָה (באנגלית: Dadnapped) הוא סרט טלוויזיה של חברת וולט דיסני, אשר שודר לראשונה ב-16 בפברואר 2009. בסרט מככבים שחקנים מהסדרות שבערוץ דיסני. בסרט צפו 4.6 מיליון צופים בהקרנה הראשונה שלו בערוץ דיסני. עלילת הסרט מתמקדת במליסה מוריס, שמנסה נואשות לקבל תשומת לב מאביה העסוק, ניל, הכותב רבי מכר. מליסה חיה בצלו של טריפ זום, גיבור הרפתקני וחכם מרומני הריגול שכותב אביה. לפני החופשה המיוחלת שלהם, ניל נחטף על ידי מעריצים אובססיביים: ויז, אנדרה ושלדון. מליסה יוצאת להציל את אביה, אבל כשהיא מגיעה לחלץ אותו, הוא נחטף שוב, ביחד עם מליסה, על ידי מנהל המלון, מוריס, ואחיו, סקאנק. ויז, אנדרה ושלדון מצילים את מליסה ואביה. מליסה מוריס (אמילי אוסמנט): מליסה היא נערה בת 15, שחולמת לבלות זמן איכות עם אביה, הסופר המוכר של סדרת הספרים "טריפ זום". במהלך הסרט היא מגלה שאביה כתב את סדרת "טריפ זום" בהשראתה, ושדמותו של טריפ היא חלק ממנה ומאופייה. ניל מוריס (ג 'ורג' ניוברן): ניל הוא אביה של מליסה. הוא מוכר בזכות סדרת הספרים שהוא כתב "טריפ זום", ובמהלך הסרט הוא זוכה להכיר עוד את ילדתו מליסה ולהתקרב אליה. ויז (דייוויד הנרי): ויז הוא נער פיקח ומתוחכם. הוא מתאהב במליסה ובאומץ שלה, וכשהיא ואביה נחטפים, הוא יוצא יחד עם חברו, שלדון, ואחיו, אנדרה, להציל אותם ולזכות בלבה של מליסה. מרב קילבו (ג'ייסון ארלס): מרב הוא מנהל מלון המעריצים של "טריפ זום", וכשניל ומליסה מגיעים למלון, הוא עורך תחרות "כמה זום אתה?", בשיפוטו של ניל, שהיא בעצם סיפור כיסוי למזימתו האמיתית – לחטוף את ניל כדי שיכתוב בשבילו ספרים. אנדרה (מויסס אריאס): אנדרה הוא אחיו של ויז. ילד מאוד שובב וערמומי, בעל הרבה יותר ביטחון מאחיו, ומעריץ מושבע של "טריפ זום". שלדון (דנזל וויטאקר): שלדון הוא חבר של ויז ואנדרה. כמו חבריו, הוא מעריץ של "טריפ זום", והוא בעל ההומור בחבורה. מוריס (פיל לואיס): מוריס הוא איש נבון, שדואג לאחיו סקאנק, ורוצה שיהיה הטוב ביותר האפשרי בשביל אחיו. סקאנק (צ'ארלס הלפורד): סקאנק הוא אחיו של מוריס. הוא מטורלל, ילדותי ולא חכם במיוחד. הוא סוג של "סופר" בעצמו, כאשר במהלך הסרט כולם יורדים על הכתיבה שלו. טריפ זום (ג'ונת'ן קלץ): טריפ הוא גיבור סדרת הספרים "טריפ זום". הוא מופיע מספר פעמים במהלך הסרט, כאשר הוא כולו פרי דמיונה של מליסה, והוא עוזר למליסה לגלות שהוא חלק ממנה. בעקבות הסרט יצא ספר בשם "אבא בצרה: רומן נעורים" המבוסס על הסרט. שיר הנושא של הסרט, "Hero In Me", יצא במסגרת האלבום של דיסני Disney Channel Playlist. השיר מבוצע על ידי אמילי אוסמנט. אתר האינטרנט הרשמי של אבא בצרה "אבא בצרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אבא בצרה", באתר נטפליקס "אבא בצרה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אבא בצרה", באתר Metacritic (באנגלית) "אבא בצרה", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "אבא בצרה", באתר Prime Video (באנגלית) "אבא בצרה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מוזיאון גרמניה המזרחית

מוזיאון גרמניה המזרחית (גרמנית DDR Museum) הוא מוזיאון אינטראקטיבי במרכז ברלין, באזור בו שכנו בעבר מוסדות הממשלה של גרמניה המזרחית, על גשר קרל ליבקנכט שעל גדת הנהר שפרה, מול קתדרלת ברלין. המוזיאון מציג את חיי היומיום בגרמניה המזרחית בצורה מוחשית הדורשת השתתפות פעילה של המבקרים. התצוגה מחולקת ל-17 מתחמים: גבול, ברלין, תחבורה, שטאזי, קניות, מוצרים, בנייה, מגורים, נשים ומשפחה, תקשורת, חינוך, צעירים, אופנה, תרבות, בידור ותיירות. היוזמה להקמת המוזיאון הייתה של האנתרופלוג פטר קנצלמן שהופתע לגלות, בעת ביקור בברלין, כי לא קיים מוזיאון לתולדות גרמניה המזרחית. המוזיאון נפתח ב-15 ביולי 2006 תחת ניהולו המדעי של ההיסטוריון שטפן וולה, ובראשותו של רוברט רויקל, כמוזיאון במימון פרטי, דבר יוצא דופן בגרמניה, שבה המדינה היא זו שמממנת בדרך כלל את פעילות המוזיאונים. המוזיאון נתקל בהתנגדות מצד מוזיאונים בבעלות המדינה, שהרגישו מאוימים מהאפשרות של מוזיאון רווחי כלכלית, ללא סובסידיות מהמדינה. ב-14 ביולי 2007 ציין המוזיאון את יום השנה לפתיחתו, והכריז כי במהלך השנה ביקרו בו 180,000 איש. במסגרת חגיגות השנה נחנך במוזיאון משחק אינטראקטיבי להנאתם של המבקרים. בינואר 2008 היה מוזיאון גרמניה המזרחית מועמד לפרס המוזיאון האירופי של השנה, וב-26 באוגוסט באותה שנה ביקר בו המבקר ה-500,000. בניגוד למוזיאונים אחרים, המבקרים בתצוגה מוזמנים להשתתף בחוויית האוסטלגיה ולגעת בחלק גדול מהמוצגים - אפשר לנהוג במכונית טראבנט, לשבת במטבח או בחדר מגורים, לחטט בארון בגדים או לפתוח מגרות. בחלק אחר של התערוכה מתקן האזנה סמוי ("באג") מעניק למבקרים את התחושה להיות "תחת מעקב". בארכיון המוזיאון שמורים כיום כ-146,000 מוצגים - פסלי לנין, מדים של תנועת הנוער הסוציאליסטית, קפה "מוקה פיקס", מלפפונים חמוצים מאזור השפרה, ומוצרים אחרים שרבים מהם מופיעים בסרט להתראות לנין! שיצא שלוש שנים לפני פתיחת המוזיאון. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון גרמניה המזרחית בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון גרמניה המזרחית מוזיאון גרמניה המזרחית, ברשת החברתית פייסבוק מוזיאון גרמניה המזרחית, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון גרמניה המזרחית, ברשת החברתית אינסטגרם מוזיאון גרמניה המזרחית, סרטונים בערוץ היוטיוב מוזיאון גרמניה המזרחית, באתר פינטרסט
אנדרטת הנשים האריות

אנדרטת הנשים האריות הוא שמו של פסל בגינה קטנה ברוזנשטראסה (Rosenstrasse - רחוב הוורדים) במרכז ברלין. הפסל נקרא גם בלוק הנשים (Block der Frauen), ונחנך ב-1995 כגלעד להפגנת הנשים שנודעה בכינוי מחאת רוזנשטראסה. הפסל הוא פרי יצירתה של הפסלת המזרח גרמנייה ממוצא יהודי אינגבורג הונצינגר (Hunzinger), שהייתה בשנות ה-70 לחייה כשיצרה אותו. הפסל, העשוי מאבן אדמדמה, מורכב מדמויות נשיות מפגינות ואבלות, ועליו נכתב בגרמנית: ”הכוח של התנגדות אזרחית, חוסנה של האהבה מנצחים את האלימות של הדיקטטורה; החזירו לנו את בעלינו; נשים עמדו כאן והביסו את המוות. גברים יהודים שוחררו”. ליד האנדרטה נמצא פסל אבן של אדם יושב על ספסל ומתבונן עליה באדישות. אשה ארית מתחננת מול בית סוהר בו כלואים הבעלים היהודים שבירת הסורגים וזוג מחובק הנשים המוחות נגד המעצר וילדיהן אדם יושב על ספסל ומתבונן באדישות באנדרטה מדיה וקבצים בנושא אנדרטת הנשים האריות בוויקישיתוף פרטים מהאנדרטה (באנגלית) לוסי קומיסר, Berlin sculptures tell of women who defied Nazis, מאי 2007 (באנגלית)
A5

האם התכוונתם ל... HMS A5 - שמה של צוללת של הצי המלכותי הבריטי שהייתה בשימוש בין השנים 1904–1915 PBY-A5 קטלינה – השם שהעניק הצי האמריקני לסירה מעופפת שיוצרה בארצות הברית וקנדה בשנות ה-30 ובשנות ה-40 אייקון איי 5 – מטוס ספורט קל הנמצא בשלבי פיתוח גודל הנייר A5 – גודל נייר סטנדרטי (14.8X21 ס"מ) המהווה חלק מהתקן הבינלאומי הרכב A5 – תערובות נפץ צבאית המשלבת RDX עם 1.5% חומצה סטארית הקוד האווירי של מדינת בהוטן A5 (מגזין) – מגזין אמנות רב תחומי ישראלי צופן A5/1 – אלגוריתם שיושם בעבר בטכנולוגיית GSM במכשירי טלפון ניידים כביש A5 (בריטניה) – כביש ראשי בממלכה המאוחדת שמן של דרכים מהירות במדינות שונות (ראו רשימה בוויקיפדיה באנגלית)
דור שלישי

האם התכוונתם ל... דור 3 (3G) – קבוצה של פרוטוקולי תקשורת אלחוטית של שיחות טלפוניה ותקשורת נתונים דור שלישי (ספר) – ספר מאת הסופר המצרי נגיב מחפוז דור שלישי (פיזיקת חלקיקים) – מונח בפיזיקת חלקיקים הדור השלישי של קונסולות המשחק – תקופה בהיסטוריה של משחקי הווידאו, בשנות ה-80 של המאה ה-20 מטוס קרב של הדור השלישי – מטוס סילון קרבי שפותח ונכנס לשירות בין שנות ה-60 וה-70 של המאה העשרים. נכד – הדור השלישי במשפחה "הדור השלישי לשואה" - כינוי לנכדיהם של ניצולי השואה (ראו גם הדור השני לשואה)
קלייר פורלני

קלייר אנטוניה פורלני (באנגלית: Claire Antonia Forlani; נולדה ב-1 ביולי 1972) היא שחקנית קולנוע אנגלייה, אשר התפרסמה באמצע שנות ה-90 בזכות תפקידה הראשי בסרטו של קווין סמית', "עכברי הקניון" משנת 1995, ובסרטו הביוגרפי של ז'אן-מישל בסקיה, "בסקיאט" משנת 1996. בשנת 1998, היא זכתה להכרה רחבה יותר אודות השתתפותה בסרט הפנטזיה הרומנטי "לפגוש את ג'ו בלאק". בהמשך, שיחקה בין היתר בסרטים "על בנים ועל בנות" (אנ') (2000), "קוד מסוכן" (אנ') (2001), "המדליון" (אנ') (2003) ו"בשם המלך: אגדת המצור" (אנ') (2007). בטלוויזיה, גילמה מספר תפקידים חוזרים בסדרת הפעולה "CSI: ניו יורק", "NCIS: לוס אנג'לס" ו"הוואי חמש-אפס". פורלני נולדה בטוויקנאהם, לונדון, בתם של פייר לואיג'י פורלני, אמרגן מוזיקה מפרארה שבאיטליה ורעייתו האנגלייה, ברברה (לבית דיקנסון). בגיל 11, החלה ללמוד בבית ספר לאמנויות, שם למדה משחק. במהלך שש שנות לימודיה בבית הספר, למדה בנוסף גם בלט, מה שהוביל אותה לאחר מכן להופיע בהופעות על במה ב"מפצח האגוזים" ו"אורפיאוס בשאול". בשנת 1993 עברה משפחתה של פורלני לסן פרנסיסקו, כדי לאפשר הזדמנויות נרחבות יותר לליהוק בסרטים הוליוודיים. מיד לאחר מכן, קיבלה פורלני תפקיד במיני-סדרה "J.F.K.: Reckless Youth", ובסרט "בית ספר לשוטרים מתחילים 7: משימה במוסקבה". בשנת 1995 שיחקה בתפקיד משני בסרטו של קווין סמית' "עכברי הקניון". בשנת 1996 הופיעה בסרט הפעולה של מייקל ביי "הפריצה לאלקטרז". היא המשיכה להופיע גם בסרטים המופצים ברחבי העולם, וגם בסרטים דלי תקציב. היא לוהקה לסרט "שוכני המצולות" משנת 1998, אך עזבה את הצילומים אליו כמה ימים לאחר התחלתם, עקב חילוקי דעות אומנותיים. באותה שנה כיכבה בסרט "לפגוש את ג'ו בלאק" לצד אנתוני הופקינס ובראד פיט, מה שהיה לסרט הרווחי ביותר שלה. היא הופיעה לאחר מכן במותחן "קוד מסוכן", אשר יצא לאקרנים בינואר 2001, וקיבל ביקורות מעורבות. עוד באותה שנה, נבחרה פורלני לייצג את הפנים החדשות של חברת הקוסמטיקה "לוראל", וכן דורגה במקום ה-85 ברשימת 100 הנשים הסקסיות ביותר במגזין הגברים "FHM". בשנת 2003 כיכבה לצד ג'קי צ'אן בסרט "הקמע". בסתיו 2006 הצטרפה לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "CSI: ניו יורק", כד"ר פייטון דריסקול. בין השנים 1997–1998 יצאה פורלני עם השחקנים בניסיו דל טורו וג'ון קיוזק, ובין השנים 1998–1999 יצאה עם בראד פיט, קיאנו ריבס ובן סטילר. ב-8 ביוני 2007 נישאה לשחקן הסקוטי דוגריי סקוט בטקס שנערך באיטליה יש להם שני ילדים חורגים מנישואיו הראשונים, ובן משותף אותו אימצו ב-2014. בשנת 2017 חשפה פורלני כי "ברחה" מהארווי ויינשטיין חמש פעמים, כולל פעמיים במלון, וכי הייתה לה חוויה "מגעילה" עם המפיק. מדיה וקבצים בנושא קלייר פורלני בוויקישיתוף קלייר פורלני, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קלייר פורלני, ברשת החברתית אינסטגרם קלייר פורלני, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קלייר פורלני, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי קלייר פורלני, באתר AllMovie (באנגלית) קלייר פורלני, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) קלייר פורלני, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
לינגה הולם

לינגה הולם (Linga Holm) המכונה גם ההולם של מידגארת' (Holm of Midgarth) או בקיצור מידגרת' (Midgarth) הוא אי בלתי מיושב בקבוצת איי אורקני שבצפון סקוטלנד בממלכה המאוחדת. שטח האי 0.57 קמ"ר, ושיאו מעל פני הים 10 מטרים. האי ממוקם כ-700 מטרים מערבית לאי סטרונסיי. מקור שמו של האי בשם הנורדי: Lyngholm. חדרי קבורה שהתגלו באי מלמדים כי האי שימש כאתר קבורה או כאתר יישוב כבר בתקופה הנאוליתית. באי התגלו שרידי בתים המעידים על התיישבות פיקטית בו. האי היה מיושב עד אמצע המאה ה-19 וקיים תעוד על חווה שפעלה בו עד שנת 1841. האי מהווה שמורת טבע ומתקיימת בו אחת ממושבות כלבי הים האפורים הגדולה בעולם. האי מהווה אתר קינון חשוב לציפורי ים רבות ולאווז אפור (Anser anser anser). מדיה וקבצים בנושא לינגה הולם בוויקישיתוף
וילי סאטון

ויליאם "וילי" סאטון (באנגלית: William "Willie" Sutton;‏ 30 ביוני 1901 - 2 בנובמבר 1980) היה פושע אמריקאי מפורסם ורב מעללים אשר התפרסם בזכות מעשי שוד הבנקים הרבים שביצע. סאטון, אשר היה משתמש בכישוריו במשחק ובתחפושות למטרות פשעיו, זכה לכינוי "וילי החלקלק" (Slick Willie). סאטון נולד למשפחה אמריקאית ממוצא אירי בברוקלין, הרביעי מבין חמשת ילדי המשפחה. בנערותו נשר מבית הספר והחל לעבוד בעבודות שונות ומזדמנות. כבר בילדותו החל בפשע, ועל פי הספדו החל לפרוץ לבתים בגיל 9. סאטון החל לשדוד בנקים בתעוזה הולכת וגוברת החל בסוף שנות ה-20. באותן שנים נשא לאישה את לואיז לודמן, אך השניים התגרשו זמן קצר לאחר מכן, כאשר המשטרה תפסה את סאטון ב-1931, ובית המשפט גזר עליו עונש של 30 שנות מאסר בגין תקיפה ושוד. סאטון לא נשאר זמן רב בכלא וב-11 בדצמבר 1932 הצליח לקחת סוהר כבן ערובה בעזרת אקדח שהבריח לתאו. סאטון הצליח לברוח מהכלא ובמהרה חזר לשדוד בנקים. במהלך העשורים הבאים מעשי השוד של סאטון רק הלכו וגברו. כך שדד חנות תכשיטים לאור יום, וניסה לשדוד פעמיים את אותו הבנק. מצידן של רשויות החוק, אלו חידשו במשנה תוקף את מאמציהן ללכוד את הפושע, ואף הצליחו בכך מספר פעמים - אך פעם אחר פעם סאטון הצליח לברוח מכלאו. ב-1950 סאטון היה לאחד מעשרת הפושעים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI. אף על פי כן, הוא נעצר שוב רק ב-1952, ודווקא בזכות ארנולד שוסטר, אזרח מהשורה אשר זיהה את סאטון ברכבת התחתית של ניו יורק. שוסטר עקב אחרי סאטון והודיע על מקום המצאו למשטרה. שוסטר זכה לפרסום רב בעקבות חלקו בלכידת הפושע, אך זה הוביל ככל הנראה לרציחתו הברוטלית, אשר לימים נטען כי "הוזמנה" על ידי משפחות הפשע המאורגן כנקמה. על סאטון נגזר מאסר עולם ו-135 שנות מאסר נוספות. עם זאת, סאטון שוחרר מבית הכלא ב-1969, 17 שנים בלבד לאחר מכן, בעקבות מצבו הבריאותי המדרדר עקב מחלת הנפחת. לאחר שחרורו סאטון פרש מקריירת הפשע הענפה אשר אימץ וניצל את כישוריו בכיוון ההפוך - ייעוץ לבנקים כיצד להתגונן ממקרי שוד. סאטון נפטר ב-1980 ונקבר בברוקלין. "הישגיו" של סאטון, אשר על פי הערכות מנו כ-2 מיליון דולר אשר נשדדו מכ-100 בנקים שונים, זיכו אותו למעמד של גיבור תרבות. הוא כתב ספרי אוטוביוגרפיה, השתתף בפרסומות בטלוויזיה ודמותו הוללה בעיתונים. סאטון התפרסם בכך שעל אף שנהג להביא עמו נשק למעשי השוד, אך מעולם לא ירה בו. מאוחר יותר טען כי הנשק מעולם לא היה טעון, "מחשש שמישהו יפגע". בין השאר נזקף לזכותו הציטוט "because that's where the money is" (בתרגום חופשי: "כי שם הכסף נמצא") בתשובה לשאלה מדוע שדד בנקים. סאטון הכחיש כי אמר את הציטוט, אך האגדה האורבנית כבר נוצרה. בין השאר ניתן למצוא הדים לציטוט ב"חוק סאטון" (Sutton's law) במדעי הרפואה, אשר קובע כי יש להעדיף את הדיאגנוזה הסבירה ביותר. פרופילו של סאטון באתר ה-FBI וילי סאטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) וילי סאטון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) הספד על סאטון פרופילו של סאטון באתר ה-FBI Willie Sutton - 'That's Where the Money Is', Snopes.com (באנגלית אמריקאית) מתוך אתר "סנופס" מאמר במגזין טיים ראו לדוגמה מאמר בניו יורק טיימס Medical Definition of Sutton's law, MedicineNet (באנגלית) מתוך אתר "medterms.com"
סעיד ג'לילי

סעיד ג'לילי (בפרסית: سعید جلیلی; נולד ב-6 בספטמבר 1965 במשהד) הוא פוליטיקאי איראני, חבר המועצה לאבטחת אינטרס המשטר ונציג המנהיג במועצה העליונה לביטחון לאומי. בשנת 2007 החליף ג'לילי את עלי לאריג'אני, המשמש כיום יו"ר הפרלמנט האיראני, בתפקיד אחראי התיק הגרעיני מול מדינות המערב, ובתור שכזה, מאוקטובר 2009 הוא היה הנציג האיראני לשיחות הגרעין עם המערב בפורום חמש המעצמות וגרמניה (הידוע בשם P5+1), השיחות הישירות עם איראן שיזם הנשיא ברק אובמה. נולד בספטמבר 1965 במשהד שבצפון מזרח המדינה. הוא דוקטור למדע המדינה. את הדוקטורט שלו עשה בנושא "מדיניות החוץ של הנביא מוחמד". לאחר לימודיו התנדב לשרת בכוחות הבסיג' במלחמת איראן–עיראק. במהלך הלחימה (1986) הוא נפצע קשה ואיבד את החלק התחתון של הרגל הימנית שלו. לאחר הלחימה התחיל לעבוד כמרצה באוניברסיטה. בשנת 2001 החל לעבוד כמזכיר במשרדו של המנהיג העליון עלי ח'אמנאי. שימש כסגן שר החוץ האיראני לענייני אירופה וארצות הברית תחת ממשלו של מחמוד אחמדינז'אד. בתפקיד זה כיהן מאוגוסט 2005 עד לפרישתו באוקטובר 2007. בתקופה זו כיהן גם כיועץ קרוב לנשיא. לאחר שכיהן בתפקיד זה, נבחר להחליף את עלי לאריג'אני כמזכיר המועצה האיראנית העליונה לביטחון לאומי. בתפקיד זה כיהן עד 10 בספטמבר 2013. מיד עם עזיבתו, מונה על ידי ח'אמנאי לכהן כחבר במועצה לאבטחת אינטרס המשטר. הוא התמודד בבחירות לנשיאות איראן שהתקיימו ב-14 ביוני 2013, והגיע למקום השלישי עם כ-11 אחוזים מהקולות (למעלה מ-4.1 מיליון קולות). התמודד פעמיים למקום במג'לס (2004 ו-2008), אך לא נבחר בשתי הבחירות. הוא הודיע על השתתפותו בבחירות 2024 לנשיאות איראן וקיבל תמיכה מהאייתוללה וחבר מועצת המומחים מוחמד מהדי מירבאקרי. ג'לילי העפיל לסיבוב השני, שנערך ב-5 ביולי 2024, והפסיד למסעוד פזשכיאן. ג'לילי נשוי ואב לבן. מדיה וקבצים בנושא סעיד ג'לילי בוויקישיתוף "הנשיא ג'לילי? "השהיד החי" שעשוי לנצח בבחירות באיראן". ynet. 2024-07-03. נבדק ב-2024-07-04. רויטרס, ליאור בן ארי, הבחירות לנשיאות באיראן: ניצחון למועמד הרפורמיסט מסעוד פזשכיאן, באתר ynet, 6 ביולי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא איראנים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קיליה

קיליה (באוקראינית: Кілія, ברוסית: Килия וברומנית: Chilia-Nouă) היא עיר קטנה במחוז אודסה, בדרום מערב אוקראינה סמוך לגבול הרומני. העיר ממוקמת בדלתא של הדנובה, במחוז ההיסטורי בודג'אק, אשר היה שייך בשעתו לבסרביה. קיליה הוא גם שמו של היובל בנהר הדנובה, הזורם במקום ומהווה את הגבול הטבעי בין אוקראינה לרומניה. העיר בגדה הרומנית, מכונה קיליה הישנה Chilia Veche והוקמה על ידי הביזנטים. מקור השם מהמילה ממגורה או אסם. העיר מתועדת לראשונה, בשנת 1241, בכתביו של ההיסטוריון הפרסי-יהודי רשיד א דין חָמָדַנִי, (1247-1318). העיר בגדה האוקראינית מכונה קיליה החדשה (Novo Kiliya) והיא הוקמה על ידי שטפן הגדול שליט נסיכות מולדובה, (1432-1504), כאקט נגדי להשתלטות מהמט השני על קיליה הישנה. בשנת 1484 נכבשה גם קיליה החדשה, על ידי צבאותיו של באיזיט השני ונותרה בשליטה עות'מאנית עד שנת 1790, מועד בו נכבשה על ידי הצבא הרוסי במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית ברוסיה (1787-1792), אך הוחזרה לעות'מאנים בשנת 1792 במסגרת החוזה שסיים את המלחמה. בשנת 1806 נכבשה העיר שוב על ידי רוסיה. במהלך מלחמת קרים, ביולי 1854, הופגזה העיר על ידי צי אנגלו-צרפתי וניזוקה קשות. לאחר המלחמה, במסגרת חוזה פריז (1856), אשר סיים את המלחמה, הועברה לרומניה. בשנת 1878 הועברה קיליה, יחד עם כל מחוז בוג'אק לחזקה רוסית. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1918 הוחזרה לרומניה ונותרה בשליטתה עד שנת 1940. בשנת 1940 נכבשה על ידי ברית המועצות ושנה מאוחר יותר, הוחזרה שוב לרומניה, על ידי גרמניה הנאצית. העיר נותרה בחזקתה של רומניה עד שנת 1944, מועד בו נכבשה שוב על ידי ברית המועצות והייתה בשליטתה, משנת 1944 ועד ל-16 בדצמבר 1991, עת התפרקה ברית המועצות. לאחר פירוק ברית המועצות הועברה העיר לאוקראינה. תעוד לנוכחות יהודים בעיר קיימת מ-1545 עת נשלטה על ידי העות'מאנים. ב-1827 התגוררו בקיליה 249 יהודים. במהלך המאה ה-19 היגרו יהודים רבים לבסרביה ובכלל זה לקיליה וב-1897 נמנו בקיליה 2,153 יהודים. לקהילה היו בית כנסת מרכזי ובית עלמין. ב-1930 נמנו בעיר 1,969 יהודים והקהילה הפעילה בית ספר יסודי וגן ילדים. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה העיר על ידי כוחות הצבא האדום ובהמשך סופחה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית. מרבית בני הקהילה גורשו לבולגראד ולאחר תחילת מבצע ברברוסה והכיבוש הגרמני, נרצחו בידי הגרמנים והרומנים. מדיה וקבצים בנושא קיליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קיליה רשימת נרצחים בשואה מהעיר קיליה, במאגר המידע של יד ושם (באנגלית) קיליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הקהילה היהודית בקיליה, באתר הספרייה היהודית המקוונת, אוחזר ב-9 באוקטובר 2014 (באנגלית).
DTM&H

DTM&H (בשמה המלא Diploma of Tropical Medicine and Hygiene) - תעודה מקצועית ברפואה טרופית ובגיהות. התעודה ניתנת בבריטניה על ידי אגודת הרופאים המלכותית (Royal College of Physicians - RCP) והיא ייחודית ברמת ההכרה העולמית שניתנת לה. התעודה הראשונה ברפואה טרופית ניתנה באוניברסיטת אדינבורו בשנת 1899. באותה שנה נוסדו בתי הספר לרפואה טרופית בלונדון ובליברפול. תעודת DTM&H הראשונה ניתנה על ידי אוניברסיטת קיימברידג' ב-3 בנובמבר 1903. התעודה ניתנת לרופאים מוסמכים לאחר לימוד, התמחות מעמיקה ומבחן. לפי אתר ה-RCP, המעניק את התעודה, ניתן ללמוד לקראת הבחינה רק בארבעה מקומות: בית הספר להיגיינה ורפואה טרופית בלונדון, בית הספר לרפואה טרופית בליברפול, הפקולטה למדעי החיים בגלאזגו, וביה"ח הלימודי Royal Hallamshire בשפילד. עם זאת, לפי מאמר מדעי הכיר ה-RCP גם בבית הספר לרפואה טרופית בעומאן כמוסמך ללימודים לקראת בחינת ההסמכה. המבחן מתבצע ב-RCP ומורכב מ-3 חלקים: כתוב מעבדה בעל-פה - לחלק זה ניגשים רק נבחנים גבוליים מספר אוניברסיטאות מציעות תוכניות ללימודי מוסמכים בהן מקבלים תעודת DTM&H, אולם לא מדובר בתעודה הניתנת מטעם ה-RCP, ולפיכך לא מבצעים מבחן ב-RCP. בין האוניברסיטאות: אוניברסיטת מהידול בבנגקוק, תאילנד אוניברסיטת פרטוריה בדרום אפריקה בארצות הברית מרוכזת בחינה בתחום הרפואה הטרופית על ידי "החברה האמריקאית לרפואה טרופית וגיהות" (American Society of Tropical Medicine and Hygiene - ASTMH). הבחינה נערכת מדי שנתיים ומוענקת תעודת ידע ברפואה טרופית קלינית וברפואת מטיילים הידועה בקיצור כ-CTropMed. מתוך אתר אוניברסיטת ייל - התעודה ייחודית בכך שמכירים בה Establishing the DTM&H Course in the Sultanate of Oman, Postgraduate Medical Journal, 2004:80:221-223 * רשימת בתי הספר בהם ניתן ללמוד על מנת לגשת לבחינה באתר אגודת הרופאים המלכותית אתר הקורס בבית הספר להיגיינה ורפואה טרופית בלונדון אתר הקורס בבית הספר לרפואה טרופית בליברפול אתר הקורס באוניברסיטת גלאזגו קורס שנתי בביה"ח הלימודי Royal Hallamshire בשפילד תקציר מאמר בכתב העת Postgraduate Medical Journal לפיו בית הספר לרפואה טרופית בעומאן הוכר על ידי ה-RCP תעודת DTM&H שלא מטעם ה-RCP באוניברסיטת מהידול בבנגקוק תעודת DTM&H שלא מטעם ה-RCP באוניברסיטת פרטוריה בדרום אפריקה אודות בחינת ה-CTropMed באתר ה-ASTMH ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
BK virus

BK virus (בקיצור: BKV) הוא נגיף השייך לסוג נגיפי Polyomavirus. הנגיף בודד לראשונה בשנת 1971, מדגימת שתן של חולה מושתל כליה, שראשי התיבות של שמו היו BK. הנגיף חולק דמיון מולקולרי וגנטי רב לשני נגיפים נוספים במשפחה: ‏JC virus ו-‏SV40. הנגיף נפוץ במיוחד בקרב ילדים עד גיל 10. ההדבקה הראשונית נטולת תסמינים מיוחדים, ברוב המקרים, אף כי לעיתים מחולל הנגיף דלקת בדרכי הנשימה העליונות, מצב המצביע על העברתו כתרסיס באוויר. אחרי ההדבקה הראשונית נודד הנגיף לכליות ושם הוא נותר לאורך כל החיים במצב רדום (לטנטי). אצל רוב הנשאים נותר הנגיף במצבו הרדום, אך אצל 3 אחוזים מהנשים בשליש האחרון להריונן, ואצל כמחצית ממושתלי הכליות הוא מתפרץ ועלול לגרום למחלות דלקתיות כגון נפרופתיה, העלולה לגרום לכשל כליתי. הנגיף מופרש בשתן ולכן בידוד ותירבות הנגיף בהדבקת תאי פיברובלסט, או בדיקת סרולוגיה בשיטת ELISA למציאת נוגדנים מסוג IgM ו-IgG כנגד אנטיגנים נגיפיים, הן שיטות נפוצות לזיהוי הנגיף. שיטות מקובלות אחרות הן שיטת PCR, המכוונת לאשר את נוכחות BKV על ידי זיהוי ה-DNA שלו בדם החולה; ושיטת Real Time PCR, שאף מכמתת את הנגיף ביחידת נפח מוגדרת (בדרך כלל מספר עותקי DNA למ"ל דם). חולים בקבוצות סיכון להתפרצות הנגיף, כמו מושתלי כליה, מטופלים בהזרקה בתרופה האנטי-ויראלית סידוֹפוֹבִיר (Cidofovir). התרופה היא אנלוג מבני לנוקלאוטידים, וגורמת לעיכוב בפעילות האנזים הנגיפי DNA פולימראז, מה שמשבש את יכולת השכפול וההתרבות של הנגיף בתאי הפונדקאי. David O.White, Frank J. Fenner, Medical Virology fourth edition, 1994. BK virus, באתר GBIF (באנגלית)
קוואנזה (מטבע)

קוואנזה (בפורטוגזית: Kwanza; נהגה: [ˈkwɑːn.zə], סימון לפי תקן ISO 4217: AOA) הוא ההילך החוקי של אנגולה. והוא מחולק ליחידות משנה של 100 סנטימוס. המטבע קרוי על-שם נהר הקוואנזה הזורם באנגולה, ולשמו אין קשר לחג קוואנזה הנהוג בעיקר בארצות הברית. הגרסה הראשונה של הקוואנזה נכנסה לשימוש ב-1977 והחליפה את האסקודו, שהיה בשימוש במדינה מאז 1954 - בתקופת השלטון הפורטוגזי ובשנתיים הראשונות לעצמאות המדינה. המטבע הנוכחי נקרא קוואנזה חדש (Kwanza Reajustado), והוא הגרסה הרביעית של הקוואנזה מאז נכנסה לשימוש כאשר החליפה ב-1995 את הגרסה השלישית של הקוואנזה בשיעור של אחד קוואנזה חדש לאלף קוואנזה. מדיה וקבצים בנושא קוואנזה בוויקישיתוף Coin Types from Angola Lists, pictures, and values of Angola coin types Collection of coin - Angola New Angola coin family for 2013 Paul Theroux, The Last Train to Zona Verde: Overland from Cape Town to Angola, Penguin Books Limited, 2013-05-30, ISBN 978-0-241-96513-9. (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.