laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מוראן-סולנייה M.S. 406

מוראן-סולנייה M.S. 406 (בצרפתית: Morane-Saulnier M.S.406) היה מטוס קרב צרפתי מתקופת מלחמת העולם השנייה. ב-1934 החל פיתוח של המטוס להזמנת חיל האוויר הצרפתי, והוא כונה M.S. 405. בשנים שלאחר מכן פותח ושופר הדגם הבסיסי, עד לדגם המוכר כ-M.S. 406. המטוס היה מטוס הקרב החד כנפי הצרפתי הראשון בעל תא-טייס סגור לגמרי. ייצורו של המטוס החל ב-1938 על ידי מפעל המטוסים הצרפתי מוראן-סולנייה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, היה המטוס מטוס הקרב העיקרי של חיל האוויר הצרפתי. בניגוד למטוס הדבואטין D.520 החדיש יותר, שנכנס לשירות ב-1940 היה ה-M.S. 406 נחות לעומת מטוס הקרב העיקרי של הגרמנים, ה-מסרשמיט Bf 109. ה-M.S. 406 הצליח להתמודד עם המשימות שהוטלו על חיל האוויר הצרפתי בתקופת המלחמה המדומה, אך במהלך המערכה על צרפת הושמדו כ-400 מטוסים מסוג זה, רבים מהם בקרבות אוויר. בתקופת צרפת של וישי ותחת הכיבוש הגרמני המשיך שכלולו של המטוס, ונוצרו דגמים נוספים אך אלו לא הוכנסו לשימוש. בחילות האוויר של שוודיה ופינלנד שקלטו את המטוס, נערכו שיפורים ונוצרו דגמים מקומיים ומשופרים שהצליחו להתגבר על מקצת הבעיות שבדגם המקורי. בתחילת המערכה על צרפת סופקה לחיל האוויר הצרפתי ההזמנה המקורית של 1,000 מטוסים במלואה, וכן סופקו מספר עשרות מטוסים לפינלנד ולטורקיה. חלק מן המטוסים שנפלו בידי הגרמנים שימשו את הלופטוואפה כמטוסי אימון, וחלק סופקו על ידי הגרמנים למדינות כפינלנד, איטליה וקרואטיה. שווייץ וטורקיה רכשו אף הן מטוסים מסוג זה. פינלנד השתמשה במטוסים אלו ובפיתוחים מקומיים שלהם במהלך מלחמת החורף כנגד ברית המועצות בהצלחה רבה. המטוס שימש את חיל האוויר של צרפת של וישי, והשתתף בקרבות המערכה בסוריה ובלבנון ובקרב על מדגסקר כנגד כוחות בעלות הברית, ובמלחמה כנגד תאילנד בשנים 1940–1941. מדיה וקבצים בנושא מוראן-סולנייה M.S. 406 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טינטו דה וראנו

טינטו דה וראנו (בספרדית: Tinto de verano, מילולית: "יין אדום קיצי") הוא קוקטייל יין הנפוץ בספרד. המשקה מורכב מיין אדום ומ"גסאוסה" (Gaseosa), משקה מוגז בטעם לימון עדין. את הגסאוסה יש המחליפים במשקה דומה (כגון ספרייט או סבן אפ) מעורבב בסודה. המשקה מוגש קר, בצירוף קוביות קרח ופרוסת לימון לקישוט. ניתן להוסיף גם רום. המשקה פופולרי במיוחד בימי הקיץ, ומכאן שמו. לעיתים קרובות מכינים את המשקה באופן עצמאי בבית, בדומה למשקאות מבוססי-יין ספרדיים דומים, כגון סנגריה (יין אדום ומיץ תפוזים) וקלימוצ'ו (יין אדום וקולה). מדיה וקבצים בנושא טינטו דה וראנו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1918 בגרמניה

1918 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 47 שנות לאום. הקיסרות הגרמנית התפרקה ב-9 בנובמבר 1918 ובמקומה הוקמה רפובליקת ויימאר. ראש המדינה: וילהלם השני, קיסר גרמניה (התפטר ב-9 בנובמבר) פרידריך אברט קנצלר גרמניה: מקס פון באדן (התפטר ב-9 בנובמבר) פרידריך אברט (מ-9 בנובמבר) 7 במרץ – ייסוד מפלגת הפועלים הגרמנית, שממנה תצמח מאוחר יותר המפלגה הנאצית 21 במרץ – מלחמת העולם הראשונה: גרמניה פוצחת במבצע מיכאל, מתקפה חזקה כנגד כוחות בריטניה ובעלות בריתה 23 במרץ – מלחמת העולם הראשונה: הגרמנים מפציצים את פריז ממרחק של 130 ק"מ, באמצעות תותח-העל "תותח פריז" 12 באפריל – נערך בברלין אירוע הדאדא הראשון של תנועת הדאדא בגרמניה 13 באוקטובר – במהלך מלחמת העולם הראשונה, נפגע אדולף היטלר בעיניו מהתקפת גזים בריטית, וסיים למעשה את שירותו הצבאי. היטלר קיבל שני אותות הצטיינות על שירותו במהלך הלחימה 9 בנובמבר – קומוניסטים מלוקסמבורג מנסים לבצע הפיכה ולהכריז על הקמת רפובליקה סוציאליסטית. הניסיון נכשל והרפובליקה התקיימה במשך שעות מעטות 9 בנובמבר – קורט אייזנר מכריז על בוואריה כעל רפובליקה 9 בנובמבר – מתמוטט "הרייך השני" (אשר נוסד ב-1871) וקמה רפובליקת ויימאר פיליפ שיידמן מכריז על רפובליקת ויימאר מחלון הרייכסטאג 23 בדצמבר – הלמוט שמידט, קנצלר גרמניה (נפטר ב-2015) 6 בינואר – גאורג קנטור, מתמטיקאי גרמני.
ג'ומבוש

ג'וּמְבּוּש (בטורקית: Cümbüş) הוא כלי נגינה טורקי בעל 12 מיתרים. המיתרים נמתחים על גבי תוף, בדומה לבנג'ו. הצוואר יכול להופיע עם סריגים או בלעדיהם. הכלי פותח ב-1930 על ידי זיינל אבידין ג'ומבוש מאיסטנבול, ככלי דמוי עוד שניתן להופיע עמו כחלק מהרכב מוזיקלי גדול. ייצורו הזול של הכלי בהשוואה לאחרים, הביא לכך שרבים מרוכשיו היו ממעמד סוציו-אקונומי נמוך ובני מיעוטים, שניגנו עליו בעיקר מוזיקה עממית בשילוב עם מוזיקה טורקית אתנית. הפופולריות של הכלי ירדה בשנות ה-60, מלבד בקרב המיעוט הרומני, שאימץ אותו מכיוון שהתאים לכלי נגינה אחרים בהרכבים המוזיקליים שלהם כשניגנו במסיבות וחתונות. באמצע שנות ה-90 גברה שוב הפופולריות של הכלי בקרב צעירים שחידשו מוזיקה עממית בטורקיה, כגון ארמנים, יהודים, כורדים ורומנים. בהמשך החלו להשתמש בו גם הרכבי רוק טורקי. הכלי מיוצר עד היום בחברה של צאצאי משפחת ג'ומבוש. הם מוכרים כ-3,000 כלים בשנה, מחציתם לייצוא למדינות אירופה וארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא ג'ומבוש בוויקישיתוף היסטוריה של ג'ומבוש (באנגלית) ההיסטוריה של משפחת ג'ומבוש כיצד לכוון ג'ומבוש Eric Bernard Ederer, The Cümbüş as Instrument of "the Other" in Modern Turkey - thesis for a Master of Arts in Music degree, 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וול

האם התכוונתם ל... אישים: ג'ון וול – כדורסלן אמריקאי דברה אן וול – שחקנית אמריקאית דוד וול – פרופסור לביולוגיה ישראלי לארי וול – תוכניתן ובלשן אמריקאי רוזה וול – סופרת ילדים ונוער ישראלי ג'פרי וול – פרקליט המדינה של ארצות הברית אחר: וול-E – סרט אנימציה ממוחשב מבית היוצר של דיסני רצח קים וול – רצח שבוצע בתוך צוללת בדנמרק בשנת 2017
פאוסטו פרווידינו

פאוסטו פרווידינו (באיטלקית: Fausto Paravidino,‏ נולד ב-15 ביוני 1976 בפיימונט) הוא מחזאי, שחקן ובמאי איטלקי. את ילדותו הוא עבר באלסנדריה. לאחר סיום בית הספר הוא עבר לג'נובה בה למד משחק. כבר בשנת 1996 כתב את המחזה הראשון Trinciapollo. בשנת 1999 הוא הצטלם בסרטו הראשון. בשנת 2004 הוא זכה בפרס עבור המחזה שכתב. בשנת 2005 פאוסטו פרווידינו לראשונ הביים סרט. הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים של ונציה וזכה בפרס. בסרט זה ובסרטים נוסף השתתף ריקרדו סקאמרצ'ו, שבאותה התקופה היה סמל מין באיטליה. מספר מחזות שלו הוצגו בצרפת ובגרמניה. מדיה וקבצים בנושא פאוסטו פרווידינו בוויקישיתוף פאוסטו פרווידינו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) פאוסטו פרווידינו, באתר AllMovie (באנגלית) פאוסטו פרווידינו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנטולי אלכסנדרוב

אנטולי אלכסנדרוב (ברוסית: Анатолий Петрович Александров;‏ 13 בפברואר 1903 – 3 בפברואר 1994) היה פיזיקאי סובייטי. אלכסנדרוב היה נשיא האקדמיה הרוסית למדעים, וזכה לעיטורים ולפרסים רבים: הוא היה חתן פרס סטלין ארבע פעמים, עוטר תשע פעמים בעיטור לנין וזכה שלוש פעמים בתואר גיבור העמל הסוציאליסטי. אנטולי אלכסנדרוב נולד בעיירה הקטנה טאראשה בקרבת קייב, אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה, במשפחת שופט מקומי. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה לחם בשורות הצבא הלבן. בשנת 1920 הוא היה בין הכוחות שהגו על חצי האי קרים. בסופו של דבר הוא נשבה על ידי כוחות הצבא האדום. עם סיום הלחימה למד באוניברסיטת קייב. בשנת 1930 הוזמן על ידי אברם יופה לעבור ללנינגרד. תחילה הוא עסק במחקרים בתחום פיזיקת מצב מוצק. לפני תחילת מלחמת העולם השנייה ביחד עם איגור קורצ'טוב הוא פיתח שיטה להגנת אוניות ממוקשים מגנטיים. פיתוח זה היה בשימוש רחב בצי הסובייטי במהלך המלחמה. בשנת 1931 אנטולי אלכסנדרוב התחתן וכעבור שנה נולד לו בן. הזוג התגרש לאחר זמן קצר, ובשנת 1933 אלכסנדרוב התחתן בשנית. החל משנת 1943 היה פעיל בפיתוח פצצה גרעינית סובייטית. בפרויקט זה הוא היה סגנו של איגור קורצ'טוב. בשנים 1946–1955 היה מנהל מכון לבעיות פיזיקליות. באוקטובר 1953 הוא התקבל כחבר באקדמיה רוסית למדעים. בשנת 1955 אלכסנדרוב התמנה לסגנו של קורצ'טוב במכון לאנרגיה גרעינית ובשנת 1960 החליף אותו בראש המכון. במהלך עבודתו במכון לאנרגיה גרעינית הוא היה פעיל בקידום בניית שוברי קרח סובייטיות בעלי מערך אספקת כוח גרעינית. אלכסנדרוב גם תרם לפיתוח צי הצוללות הגרעיניות הסובייטי בהיותו מנהל מדעי של פיתוח הצוללות הגרעיניות מסדרת נובמבר. כמו כן הוא היה הראש המדעי של צוות שפיתח כור גרעיני מהדגם שהיה בשימוש בכור הגרעיני בצ'רנוביל. בשנת 1960 הוא יזם והוביל בניית מתקן גדול לייצור הליום נוזלי. פיתוח זה אפשר למדענים סובייטים לקדם את המחקרים בתחום מוליכות על. בשנת 1975 ועד לשנת 1986 היה נשיא האקדמיה הרוסית למדעים. אלכסנדרוב היה בין ראשי המפתחים של כור גרעיני שהיה בשימוש בתחנה זו. בשנת 1975 התרחשה תקלה בכור מדגם זהה בתחנת כוח ליד לנינגרד. הוא התנגד ליישום המלצות וועדת חקירה שהוקמה לאחר התקלה. ייתכן שיישום המלצות היה מונע או מקל על השלכות האסון שהתרחש בצ'רנוביל. אלכסנדרוב תמך בגרסה רשמית של סיבת התקלה בצ'רנוביל שהטילה את האשמה על מפעילי המשמרת. יחד עם זאת, בשיחות פרטיות ציין שלאחר התקלה החיים שלו במדע הסתיימו. בהיותו מדען בעל הישגים ופעיל בתחום ניהול המדע אלכסנדרוב זכה למספר רב של עיטורים: עיטור לנין - 9 פעמים (1945,1949,1953,1954,1956,1963,1975,1978,1983) עיטור מהפכת אוקטובר - 1971 פרס סטלין - 4 פעמים (1942,1949,1951,1953), פרס לנין - 1959 גיבור עמל הסוציאליסטי - 3 פעמים (1954,1960,1973) עיטור הדגל האדום של העמל - 1945 מדיה וקבצים בנושא אנטולי אלכסנדרוב בוויקישיתוף קורות חיים מפורטים (ברוסית) אנטולי אלכסנדרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
בלוק M.B. 200

בלוק M.B.200 (בצרפתית: Bloch M.B.200) היה מפציץ צרפתי משנות ה-30. ה-M.B.200 היה מטוס דו מנועי בעל כנף גבוהה, וכני נסע מקובעים. מאז כניסתו לשירות ב-1934 נבנו יותר מ-200 מטוסים מסוג זה עבור חיל האוויר הצרפתי, ואחרים נמכרו לצ'כוסלובקיה. עם זאת, עד מהרה התיישן הדגם, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה נחשב לדגם שחלף זמנו. ב-1932 פרסם חיל האוויר הצרפתי דרישה למפציץ לפעולה בשעות היום והלילה. ב-1933 הטיסה חברת בלוק הצרפתית את שלושת אבות הטיפוס הראשונים, וב-1934 הזמין חיל האוויר הצרפתי 30 מטוסים שסופקו לו עוד באותה השנה. המטוס יוצר גם על ידי חברות צרפתיות אחרות כברז'ה, לואר, אנריו, פוטז ו-SNCASO, ובסך הכל סופקו לצבא הצרפתי 208 מטוסים. באמצע שנות ה-30 בחרה צ'כוסלובקיה במטוס לשימוש חיל האוויר שלה כחלק מתוכנית מודרניזציה. לאחר קבלת רישיון ייצרו מפעלים בצ'כוסלובקיה 124 מטוסים, שהיו כמעט זהים לדגם הצרפתי המקורי. עם כיבוש צ'כוסלובקיה על ידי הנאצים, עברו מספר מטוסים לשירות הלופטוואפה ואחרים סופקו לבולגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה נעשה במטוס שימוש מוגבל. השימוש העיקרי נעשה בו על ידי צבא צרפת של וישי במהלך המערכה בסוריה ובלבנון בשנת 1941, כאשר השתמשו בו להפצצת יום כנגד ספינות בריטיות. מדיה וקבצים בנושא בלוק M.B. 200 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא כלי טיס צבאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוקאש פישצ'ק

לוקאש פישצ'ק (בפולנית: Łukasz Piszczek; נולד ב-3 ביוני 1985) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת המגן בקבוצת הכדורגל LKS Goczałkowice-Zdrój מהליגה הפולנית הרביעית. פישצ'ק שיחק במשך 11 שנים בנבחרת פולין בכדורגל, והשתתף עמה ביורו 2008, יורו 2012, יורו 2016 ומונדיאל 2018, שלאחריו פרש ממנה עם 66 הופעות ושלושה שערים. את תחילת דרכו התחיל פישצ'ק בקבוצת הנוער, גבארק זברז'ה אשר אליה הצטרף ב-2001 כחלוץ. בעונת 2002/2003, זכה עמה פישצ'ק באליפות פולין לנערים. ב-2004, חתם פישצ'ק בהרטה ברלין. החל משנה זו ועד 2007 הולווה פישצ'ק לזגלביה לובין עמה זכה באליפות פולין בעונת 2006/2007. עונתו האחרונה בה הושאל לזגלביה לובין הייתה עונת 2006/2007. ב-26 באפריל 2008 הבקיע פישצ'ק את שערו הראשון בקבוצה הרטה ברלין במשחק נגד הנובר 96. כתוצאה מניתוח שעבר בירך, פישצ'ק אינו שיחק משחקים רבים בעונת 2008/2009. בעונתו האחרונה בהרטה ברלין, עונת 2009/2010 הפך פישצ'ק לשחקן הרכב בקבוצה. ב-19 במאי 2010 חתם פישצ'ק על חוזה לשלוש שנים בבורוסיה דורטמונד כשחקן חופשי. ב-26 ביולי 2011, האריך פישצ'ק את חוזהו במועדון בשלוש שנים נוספות, עד יוני 2016. ב-2004, שיחק פישצ'ק בנבחרת פולין עד גיל 19, באליפות אירופה עד גיל 19 כחלוץ והיה למלך השערים של טורניר זה. את הופעתו הראשונה בנבחרת הלאומית של פולין בכדורגל שיחק פישצ'ק במשחק ידידות נגד אסטוניה ב-3 בפברואר 2007. כמו כן, פישצ'ק לקח חלק במשחקיה של נבחרת פולין בכדורגל בטורנירי יורו 2008 ו-2012. ב-29 ביולי 2011, הוטלה על פישצ'ק השעיה של חצי שנה האוסרת לשחק בנבחרת פולין בכדורגל בזמן זה. לאחר ערעור, ההשעיה בוטלה בספטמבר 2011. לאחר הכישלון של נבחרת פולין במונדיאל 2018, הודיע פישצ'ק על פרישה מהנבחרת. פישצ'ק נשא את אווה ביוני 2009, בתם, שרה, נולדה ב-3 במרץ 2011. גבארק זברז'ה: אליפות פולין לנערים (1): 2002/2003. זגלביה לובין: אליפות ליגת העל הפולנית (1): 2006/2007. בורוסיה דורטמונד: אליפות בונדסליגה (2): 2010/2011, 2011/2012. הגביע הגרמני (2): 2011/2012, 2020/2021 תארים אישיים: מלך השערים באליפות אירופה 2004 עד גיל 19. מדיה וקבצים בנושא לוקאש פישצ'ק בוויקישיתוף לוקאש פישצ'ק, באתר Transfermarkt לוקאש פישצ'ק, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) לוקאש פישצ'ק, באתר Soccerway לוקאש פישצ'ק, באתר WorldFootball.net לוקאש פישצ'ק, באתר National Football Teams לוקאש פישצ'ק, באתר FootballDatabase.eu לוקאש פישצ'ק, באתר ESPN פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt דף השחקן, באתר הרשמי של בורוסיה דורטמונד
1920 בגרמניה

1920 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 49 שנות לאום. ראש המדינה: פרידריך אברט קאנצלר גרמניה: גוסטב באואר (עד ה-27 במרץ) הרמן מילר (מה-27 במרץ עד ה-6 ביוני) 13 במרץ – הפוטש של קאפ בגרמניה 31 במרץ – בסעיף 160 של חוזה ורסאי הוחלט על הגבלת הצבא הגרמני באופן משמעותי. 100 אלף חיילים גרמנים יכלול הצבא הגרמני בסך הכול 16 במרץ – טראודל יונגה, מזכירתו של אדולף היטלר (נפטרה ב-2002) 14 ביוני – מקס ובר, סוציולוג ופילוסוף גרמני (נולד ב-1864) 20 באוקטובר – מקס ברוך, מוזיקאי גרמני (נולד ב-1838) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1922 בגרמניה

1922 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 51 שנות לאום. ראש המדינה: פרידריך אברט קאנצלר גרמניה: יוזף וירט (עד להתפטרותו ב-4 בנובמבר 1922) וילהלם קונו 16 באפריל – נחתם הסכם רפאלו בין גרמניה לרוסיה, שתי מדינות שנותרו מבודדות עם תום מלחמת העולם הראשונה 19 באפריל – אריך הרטמן, אייס גרמני במלחמת העולם השנייה (נפטר ב-1993) 24 בינואר – נחמיה אנטון נובל, רב אורתודוקס מודרני, דרשן והוגה דעות יהודי גרמני (נולד ב-1871) 24 ביוני – ולטר רתנאו, שר החוץ של רפובליקת ויימאר, נרצח (נולד ב-1867) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אנה ונטורה

אנה (אנני) אברהם ונטורה (בבולגרית: Ана Аврам Вентура; ‏ 3 ביולי 1925, רוסה, ממלכת בולגריה – 22 בפברואר 1944, רוסה, ממלכת בולגריה) הייתה פרטיזנית יהודיה, חברת מכבי הצעיר ובהמשך המפלגה הקומוניסטית של בולגריה. לאחר פעולת חבלה במפעל "ז'יטי" אשר סיפק ציוד לצבא הגרמני פשטה המשטרה הבולגרית על דירת מסתור בה נמצאו חברי החולייה ובחילופי האש נהרגה ונטורה. מותה בקרב בטרם מלאו לה 19 שנים, הפך את ונטורה לאחד מסמליו הבולטים של המאבק החמוש נגד המשטר הפרו פאשיסטי בבולגריה והבליט את חלקן הגדול יחסית של הנשים אשר נטלו חלק במערכה זו, בבולגריה בכלל ובקרב נשות הקהילה היהודית בפרט. אנני ונטורה נולדה ברוסה לאברהם ורחל שהיו חברי התנועה הציונית. היא התחנכה בבית הספר היסודי היהודי בעיר והצטרפה לתנועת מכבי הצעיר. לאחר החלת החוק להגנת האומה הופסקה פעולתן של תנועות הנוער היהודיות וונטורה הצטרפה לתנועת הנוער של "ליגת הפועלים הבולגרית" אשר הייתה מסונפת למפלגה הקומוניסטית הבולגרית שבמחתרת. ב-1942, לאחר כניסת הגרמנים לבולגריה מתוקף ההסכם התלת-צדדי הצטרפה אנני ונטורה למחתרת הקומוניסטית החמושה אשר פעלה נגד מפעלים ומטרות הקשורות לצבא הגרמני ונטלה חלק במספר פעולות. בפברואר 1944 תקפו חברי המחתרת את מפעל "ז'יטי" אשר סיפק ציוד טכני לצבא הגרמני. לאחר הפעולה פשטה המשטרה הבולגרית על דירת מסתור בה נמצאו חברי חוליית החבלה. לפי גרסה אחת נהרגה ונטורה במהלך חילופי האש ולפי גרסה שנייה נורתה למוות בידי המשטרה עם הפריצה לדירה. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הוסב שם בית הספר היסודי היהודי בסופיה לבית הספר על שם "אנה ונטורה". המבנה נותר ברשות הקהילה היהודית עד 1958, עת הוחרם על ידי השלטון הקומוניסטי. בשנת 1963 פורסם הספר "אנה ונטורה" אותו כתב הסופר והמשורר הבולגרי סאליס תג'ר. הספר יצא לאור בסופיה. יהדות רוסה מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, אור יהודה, 1999, עמוד 217. אנה ונטורה, באתר יד ושם רשימת לוחמים בשורות הפרטיזנים, באתר thepartisan.org, אוחזר ב-7 ביולי 2012 לוחמי המחתרת האנטי-פטשיסטית ברוסה, באתר .bas-bg.org, אוחזר ב-7 ביולי 2012 (בבולגרית). גן ילדים חדש נחנך בסופיה, באתר הג'וינט, דצמבר 2010 (באנגלית).
מוניציפל פיטשט

מוניצ'יפל פיטשט (ברומנית: BCM Piteşti) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר פיטשט. המתמודדת בליגה נציונלה. בעונת 1999/00 זכתה הקבוצה זכתה הקבוצה באליפות רומניה. ובעונת 2000/01 החלה הקבוצה להשתתף בגביע קוראץ', אך הודחה בשלב המוקדמות, כשהפסידה לקבוצת שירוקי בסיכום שני מפגשים. בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף, והפסידה את האליפות לקבוצת אססופט פלוישט. בעונת 2011/12, הקבוצה הגיעה עד לגמר הגביע הרומני, וזכתה בו לראשונה בתולדותיה, לאחר ניצחון מול קבוצת אלבה טימישוארה 78-91. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה בסופרקאפ הרומני לאחר ניצחון בגמר מול האלופה אססופט פלוישט. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה ביורוצ'לנג' ולא עברה את שלב הבתים. הקבוצה מארחת באולם הספורט טריבל המכיל 2,000 מקומות ישיבה. הליגה הרומנית: אליפות (1): 2000 מקום שני: 2007 הגביע הרומני: זכייה (1): 2012 הסופרקאפ הרומני: זכייה (1): 2013 ישראל אנטון קוזרנובסקי מדיה וקבצים בנושא מוניציפל פיטשט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוניציפל פיטשט ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1926 בגרמניה

1926 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 55 שנות לאום. ראש המדינה: פאול פון הינדנבורג קאנצלר גרמניה: האנס לותר (עד ה-12 במאי 1926) וילהלם מרקס 17 במאי – וילהלם מרקס ממונה לרייכסקאנצלר של רפובליקת ויימאר מטעם מפלגת המרכז הגרמנית 6 ביוני – קלאוס טנשטדט, מנצח גרמני (נפטר ב-1998) 15 בספטמבר – רודולף אויקן, פילוסוף גרמני זוכה פרס נובל לספרות (נולד ב-1846)
איון (גאוגרפיה)

איוֹן הוא אי קטן ביותר. ישנם סוגים שונים של איונים: סלע – צורת נוף שבה בולט סלע מתוך הים. הסלע הוא לרוב לא מיושב ויש בו צמחייה מועטה. שרטונים – חלקי אי הבולטים מעל לפני הים ונחשבים איונים. סטאקים – נוצרים כאשר כף עובר בליה ומותיר אחריו שטח יבשה המנותק מן הכף. אי מועדי – אי אשר מוקף מכל צדדיו מים רק בעת גאות. אי נהר – אי שנמצא בתחומי נהר. קי מדיה וקבצים בנושא איון בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1919 בגרמניה

1919 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 48 שנות לאום. ראש המדינה: פרידריך אברט קאנצלר גרמניה: פרידריך אברט (עד ה-13 בפברואר) פיליפ שיידמן (עד ה-20 ביוני) גוסטב באואר (מ-20 ביוני) 5 בינואר – נוסדה מפלגת הפועלים הגרמנית, שמאוחר יותר תהפוך למפלגה הנאצית 15 בינואר – רוזה לוקסמבורג וקרל ליבקנכט מוצאים להורג 20 ביוני – פיליפ שיידמן מתפטר תוך כדי שהוא מוחה על חוזה ורסאי 28 ביוני – נחתם חוזה ורסאי, המסיים את מלחמת העולם הראשונה 31 ביולי – האספה הלאומית הגרמנית מאמצת את חוקת ויימאר (נכנסה לתוקף ב-11 באוגוסט) 11 באוגוסט – חוקת רפובליקת ויימאר נכנסת לתוקף 6 בנובמבר – כריסטוף פרובסט, חבר בקבוצת הוורד הלבן ומתנגד למשטר הנאצי 15 בינואר – קרל ליבקנכט, מהפכן גרמני (נולד ב-1871) 15 בינואר - רוזה לוקסמבורג, מהפכנית יהודיה פולנייה-גרמנייה (נולדה ב-1871) 21 בפברואר – קורט אייזנר, מדינאי יהודי-גרמני (נרצח) (נולד ב-1867) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רודולף לאבאן

רודולף לאבאן או רודולף פון לאבאן (Rudolf von Laban; ‏15 בדצמבר 1879 – 1 ביולי 1958) היה רקדן, כוריאוגרף ותאורטיקן הונגרי בתחום הריקוד, יליד סלובקיה, מחלוצי הריקוד המודרני באירופה, שפעל בגרמניה, שווייץ ואנגליה. עבודתו הניחה את היסודות לשיטת "ניתוח תנועה לאבאן" לתיאור ופירוש תנועה אנושית. הוא תרם גם לפיתוחים נוספים בשיטות הסמלה של תנועות ריקוד וניתוחן. נולד ב-1879 בעיר פוז'ון (ברטיסלבה), אז בממלכת הונגריה שהייתה חלק מאימפריה האוסטרו הונגרית, כיום בירת סלובקיה, למשפחה אריסטוקרטית. אביו היה פילדמרשל בצבא האוסטרו-הונגרי. בצעירותו עסק לאבאן בציור. למד אדריכלות בפריז, בה שהה 8 שנים, ועבד בציור קריקטורות לעיתונים. בתקופה זו החל להתעניין ביחסים שבין הגוף האנושי והמרחב הסובב אותו. ב-1909 עבר למינכן, גרמניה, והחל לעסוק במחול וכוריאוגרפיה. ב-1915 פתח בציריך שבשווייץ בית ספר למחול וכוריאוגרפיה, ובהמשך נפתחו סניפים גם באיטליה, צרפת, גרמניה ועוד; עד אמצע שנות ה-20 נפתחו 25 בתי ספר של לאבאן ברחבי אירופה. במקביל לעבודתו האומנותית, חקר לאבאן את התנועה האנושית ואת המוטיבציה הרגשית-מחשבתית המנחה אותה. הוא הרצה על בסיס מחקריו ופיתח תאוריות על התנועה. בתקופה זו פגש גם את הפסיכואנליטיקאי קרל גוסטב יונג, והם הושפעו זה מזה בתאוריות על התנועה האקספרסיבית והרגשות הלא-מודעים המובעים דרכה. לאבאן פיתח את רעיון "כתיבת התנועה" (Dance notation), אותו פרסם ב-1928. שיטה זו נקראת כיום על שמו, "Labanotation". בשנים 1930–1936 כיהן בתפקידי ניהול שונים בתיאטראות הלאומיים של גרמניה. ב-1937 קיבל אישור מהנאצים ששלטו בגרמניה לבקר בצרפת, ומשם נמלט לבריטניה. שם עזב את העבודה האמנותית והתרכז בהוראה ובמחקר. ב-1945 הקים עם ליסה אולמן את "Laban Art of Movement Guild", וב-1946 הוקם "הסטודיו לאמנות התנועה" במנצ'סטר. ב-1947 פורסם ספרו "Effort", על מאמצי תנועה. בשנותיו האחרונות עסק בחקר התנועה כהתנהגות, ובצרכי התנועה של עובדי תעשייה וכן של מטופלים פסיכיאטריים. מחקריו תרמו רבות לפיתוח יסודות הטיפול בתנועה. ערך מורחב – ניתוח תנועה לאבאן לאבאן טען כי ניתוח תנועה (כתב מחול) הוא: ”...מעין דקדוק ותחביר של השפה של התנועה, העוסקים לא רק במבנה החיצוני של התנועה כי אם בתוכן המנטלי והרגשי שלה. (הסדר הכוריאולוגי הוא) החוקים והמבנים הנסתרים של התנועה, אשר כשהם מוכרים לנו באופן מודע – הופכים את התנועה לבעלת משמעות מובנת.” על בסיס התאוריות של לאבאן פותח "ניתוח תנועה לאבאן". ניתוח זה נעשה בלי קשר לסגנון או שיטת תנועה מסוימת (כגון יוגה, בלט, מחול מודרני, אמנויות לחימה ועוד), ולכן ניתן לבחון באמצעותו כל אחד מתחומי התנועה המגוונים. נקודת המוצא של לאבאן היא כי התנועה מייצרת ומבטאת את הצד המנטלי והרגשי של האדם. לטענתו, בין הגוף והנפש ישנם יחסים דו כיווניים: לתנועה ישנה השפעה על הגוף, הדעת והנפש, ובו זמנית היא גם מבטאת צדדים אלו. הנחה זו היא שהפכה את ניתוח תנועה לאבאן לגוף ידע רלוונטי בתחומי הנפש, תחומי הגוף ותחומי אמנות רבים. מדיה וקבצים בנושא רודולף לאבאן בוויקישיתוף רודולף לאבאן, באתר Laban/Bartenieff Institute of Movement Studies רודולף לאבאן, באתר Trinity Laban רודולף לאבאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רודולף לאבאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
1888 בגרמניה

1888 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 17 שנות לאום. ראש המדינה: וילהלם הראשון, קיסר גרמניה (עד למותו ב-9 במרץ) פרידריך השלישי, קיסר גרמניה (מה-9 במרץ עד למותו ב-15 ביוני) וילהלם השני, קיסר גרמניה (מה-15 ביוני) קאנצלר גרמניה: אוטו פון ביסמרק שנת שלושת הקיסרים 17 בפברואר – אוטו שטרן, פיזיקאי יהודי גרמני, זוכה פרס נובל לפיזיקה (נפטר ב-1969) 17 ביוני – היינץ גודריאן, גנרל נאצי, ממייסדי טקטיקת הבליצקריג (נפטר ב-1954) 4 באוקטובר – גנרל פרידריך אולבריכט, איש צבא גרמני, מראשי קשר העשרים ביולי לרציחתו של אדולף היטלר (הוצא להורג ב-1944) 28 בדצמבר – פרידריך וילהלם מורנאו, במאי קולנוע גרמני (נפטר ב-1931) 9 במרץ – וילהלם הראשון, מלך פרוסיה וקיסר האימפריה הגרמנית (נולד ב-1797) 15 ביוני – פרידריך השלישי, קיסר גרמניה ומלך פרוסיה (נולד ב-1831) 24 באוגוסט – רודולף קלאוזיוס, פיזיקאי ומתמטיקאי גרמני (נולד ב-1822) 23 בדצמבר – לורנס אוליפנט, דיפלומט בריטי שהגה את התוכנית ליישוב יהודים בארץ ישראל (נולד ב-1829)
1929 בגרמניה

1929 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 58 שנות לאום. ראש המדינה: פאול פון הינדנבורג קנצלר גרמניה: הרמן מילר 6 בינואר – היטלר ממנה את היינריך הימלר למפקד האס אס 18 ביוני – יורגן הברמאס, פילוסוף ותאורטיקן חברתי גרמני 18 בספטמבר – כריסטוף פון דוהנאני, מנצח גרמני 12 בנובמבר – מיכאל אנדה, סופר גרמני (נפטר ב-1995) 4 באפריל – קרל בנץ, מהנדס גרמני, ממפתחי המכונית (נולד ב-1844) 3 באוגוסט – אמיל ברלינר, ממציא אמריקאי יהודי ממוצא גרמני, המציא את הגרמופון והתקליט (נולד ב-1851) 23 בספטמבר – ריכרד אדולף ז'יגמונדי, כימאי אוסטרי-גרמני ממוצא הונגרי, זוכה פרס נובל לכימיה (נולד ב-1865) 3 באוקטובר – גוסטב שטרזמן, מדינאי גרמני, זוכה פרס נובל לשלום (נולד ב-1878) 28 באוקטובר – ברנהרד פון בילוב, מדינאי גרמני, שימש כקנצלר גרמניה בתחילת המאה ה-20 (נולד ב-1849) 6 בנובמבר – מקס פון באדן, מדינאי גרמני, קנצלר גרמניה בסוף ימי האימפריה הגרמנית (נולד ב-1867)
שלומיה קרייזל

שלומיה קרייזל (1920–1942) הייתה משוררת עברייה. קרייזל נולדה בגליציה המזרחית שבפולין לר' אברהם קרייזל מקוסוב. אביה הציוני קרא לה 'שלומיה' בעקבות חוזה ורסאי והצהרת בלפור. קרייזל התחילה לכתוב שירה בגיל 8. בשנת 1937 שלחה מבחר משיריה מן השנים 1928-1937 לאחיה הצעיר אייזיק סדומי, שעלה לארץ ישראל כחלוץ. חלק גדול משיריה נקבץ לאסופה, אשר ראתה אור לימים בכותר "שמש ועבים". במכתבה לאחיה נתנה טעם נוסף לשם האסופה – "מפני שתוכן שירי הוא כאן עצוב, כאן שמח!". קרייזל המשיכה לשלוח לאחיה שירים עד הירצחה בידי הנאצים בגיל 22. בסך הכל כתבה שלומיה כמאה חמישים שירים. חלק משיריה נדפסו גם בעלון הפנימי של קיבוץ לביא, "אצלנו". שלומיה, שמש ועבים: שירים; הביא לבית הדפוס: אייזיק סדומי; עיטורים: אילנה (דוד) סדומי, תל אביב: ארגון יוצאי קוסוב בישראל, תשל"ה. איתמר לוי, מיומנו של מאתר ספרים, צרופה: תש"ס-2000, עמ' 89-92. גצל קרסל, ל' אליצקי (עורכים), ספר קוסוב, תל אביב: ארגון יוצאי קוסוב על ידי הוצאת המנורה, תשכ"ד-1964, עמ' 220–236. (רשימה על אודות אברהם קרייזל ובתו שלומיה) ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
1930 בגרמניה

1930 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 59 שנות לאום. ראש המדינה: פאול פון הינדנבורג קנצלר גרמניה: הרמן מילר (עד ה-27 במרץ) היינריך ברינינג (מה-30 במרץ) 27 במרץ – התפטרות ממשלת גרמניה בראשות הסוציאל-דמוקרט הרמן מילר בעקבות המשבר הכלכלי 3 באפריל – הלמוט קוהל, קנצלר גרמניה (נפטר ב-2017) 23 בפברואר – הורסט וסל, מחבר המנון המפלגה הנאצית (נולד ב-1903) 6 במרץ – אלפרד פון טירפיץ, אדמירל גרמני, בונה הצי הקיסרי הגרמני המודרני ומפקדו במלחמת העולם הראשונה (נולד ב-1849)