לסת תחתונה

הלסת התחתונה (TA: Mandibula) היא העצם הגדולה והחזקה מבין עצמות הפנים. הלסת התחתונה ממוקמת בחלקה התחתון של הגולגולת ומהווה את בסיס חיבורן של השיניים התחתונות. הלסת יוצרת מפרק עם עצם הרקה דרך המפרק הלסתי-רקתי (TMJ) המאפשר את פעולות הלעיסה והדיבור. במבט על נראית הלסת התחתונה כפרסה, במבט צד צורתה דומה לאות L, האזור האופקי של צורת ה־L הוא גוף הלסת התחתונה (Corpus mandibulae) והאזור הניצב של צורת ה־L הוא ענף הלסת התחתונה (Ramus mandibulae). הענף נקרא לעיתים גם הענף העולה (Ascending ramus) של הלסת התחתונה. לעצם שני ענפים הנמצאים בשני צידי גוף העצם. לגוף הלסת התחתונה שני פנים ושני גבולות. במרכז הפן החיצוני ניכר סימן החיבור של שני חלקי העצם (Symphysis mandibulae) המתרחש בגיל מוקדם. בחלקו התחתון של סימן החיבור בולט גבשון בליטת הסנטר (Mental protuberance). משני צידי הגבשון ומתחת לו נמצאות גבשושיות הסנטר (Tuberculum mentale). בחלקו העליון של הפן החיצוני, מתחת לכל ניב, נמצא זיז המכתשים (Alveolar process). אחורה לזיז המכתשים ולמטה יותר נמצא נקב הסנטר (Foramen mentale), דרכו עוברים כלי הדם והעצב של הסנטר. מגבשושיות הסנטר נע רכס דק אחורה ומעלה המתאחד עם הגבול הקדמי של ענף הלסת התחתונה. הרכס מכונה הקו המלוכסן (Linea obliqua mandibulae) והוא נקודת אחז לחלק משרירי הפנים ולשריר הפרוס. ממרכז הפן הפנימי נעים מספר רכסים דקים אחורה ולמעלה, בהם נאחזים שרירי הלשון ושרירים נוספים המשתתפים בתהליכי הבליעה והנעת הלסת התחתונה. הגבול העליון של גוף העצם כולל שישה עשר חללים לשיניים התחתונות. החל מהשן הטוחנת הראשונה ואחורה, נאחז בחלקו הצידי של הגבול שריר המחצצר. בגבול התחתון ניכר לפעמים חריץ רדוד, מקום המעבר של עורק הפנים. למרבית בני האדם בוקעות 16 שיניים קבועות בלסת התחתונה. החותכות המרכזיות בוקעות מגיל שש, ושיני הבינה - החל מגיל 17. החלק הגרמי בגוף הלסת, בו שקועים שורשי השיניים נקרא עצם המכתשית (Alveolar bone). עצם זו נספגת לאחר עקירת שיניים או בעקבות דלקת חניכיים מתקדמת. באופן מוגבל ספיגת עצם המכתשית תיתכן גם במצב הנקרא Rarefying osteoitis בעקבות נמק של רקמת מוך השן בגלל נגע עששת שלא טופל והגיע לתעלת המוך. לענף הלסת צורה מרובעת ולה שני פנים וארבעה גבולות. את הפן הצידי של ענף הלסת התחתונה חוצים מספר רכסים מלוכסנים, בהם נאחז שריר המלעס. בפן התיכון בולט נקב הלסת התחתונה (Foramen mandibulae), דרכו נכנסים כלי דם ועצבים הנעים בתוך תעלת הלסת התחתונה (Canalis mandibulae), שבתוך העצם, ויוצאים דרך פתחים קטנים לשורשי השיניים ודרך נקב הסנטר. בסמוך לשפת נקב הלסת התחתונה מזדקר קוץ בשם לשונית הלסת התחתונה (Lingula mandibulae) ובהמשך לנקב לכיוון קדימה ומטה חריץ הטוחנות ועצם הלשון (Sulcus mylohyoideus). מאחורי החריץ נאחז שריר הכנפה התיכון. בגבול העליון של ענף הלסת בולטים שני מבנים גרמיים: הראש (Caput mandibulae; Condylus mandibulae) בחלק האחורי והצוואר (Collum mandibulae) מיד מתחת לו, והזיז הַוָּוִי (Processus coronoideus mandibulae). ביניהם נמצא שקע המכונה חרק הלסת תחתונה (Incisura mandibulae). לראש הלסת התחתונה משטח מפרקי המהווה חלק מהמפרק הלסתי-רקתי. הגבול האחורי של ענף הלסת התחתונה מכוסה בבלוטת מצד האוזן (Glandula parotidea), שהיא בלוטת הרוק הגדולה ביותר. נקודת מפגשו עם הגבול התחתון מכונה זווית הלסת התחתונה (Angulus mandibulae). הגבול התחתון של ענף הלסת המשכי לגבול התחתון של גוף העצם והגבול הקדמי של הענף המשכי לקו המלוכסן של הגוף. מחלות בלסת התחתונה יכולות להיות ממקור זיהומי, התפתחותי, גידולי או חבלתי. הרוב המוחלט של המחלות הזיהומיות בלסת נובע מסיבוך של עששת השיניים (שלא טופלה, או שטופלה לא כיאות) או של דלקת חניכיים. חמישית מפציעות הפנים מערבות שבר בלסת התחתונה, ועלולות לגרום לחנק. הקטנת לסת מדיה וקבצים בנושא לסת תחתונה בוויקישיתוף Levin Liran, Zadik Yehuda, Peleg Kobi, Bigman Galia, Givon Adi, Lin Shaul (באוגוסט 2008). "Incidence and severity of maxillofacial injuries during the Second Lebanon War among Israeli soldiers and civilians". J Oral Maxillofac Surg. 66 (8): 1630–3. PMID 18634951. נבדק ב-2008-07-16. {{cite journal}}: (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)