laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
תפאורה

תַּפְאוּרָה היא כלל המרכיבים המשמשים לעיצוב חלל ההתרחשות בהצגת תיאטרון – איורים, מבנים ואביזרים בשולי הבמה ועליה. התפאורה יכולה להכיל כל מערך עיצוב, מאביזר בודד על הבמה כגון כיסא או סולם (בדרך כללי בהצגות תיאטרון מודרני) ועד מערכות מתחלפות של חדרים ונופים (בדרך כלל בהצגות אופרה). כמו כן התפאורה משמשת מקום מסתור לשחקנים כאשר אינם על הבמה וכלי ליצירת הפתעות לקהל כגון הגחת שחקנים ממקומות בלתי צפויים. אמנות יצירת התפאורה, כמו גם התלבושות ואמצעים נוספים, נקראת עיצוב במה. תפאורה לקולנוע וטלוויזיה נקראת לרוב "סט" (set). ההיסטוריה של התפאורה ארוכה כהיסטוריה של התיאטרון. התפאורה ה"קלאסית" מורכבת מבד שעליו מצוירת הדמיה של החדר או הנוף שבו מתרחשת התמונה (סצנה). לעיתים משולבים בתפאורה כזו אלמנטים המקנים תחושה של מרחב תלת-ממדי. בתיאטרון השייקספירי ובתקופתו התפאורה הייתה מבוססת על מבנה תקני של שתי קומות ומרפסת. בקומה התחתונה נבנו חדרים אחדים שאחד מקירותיהם חסר – וכך הוצג תוכנם לקהל. כך, למשל, בתיאטרון הגלוב היו בקיר האחורי של הבמה שלוש דלתות בקומה הראשונה שנפתחו לאחורי הקלעים ומרפסת בקומה השנייה. על המרפסת ישבו הנגנים שליוו את ההצגה, וכן השתמשו בה לסצנות מרפסת כגון זו שבמחזה "רומיאו ויוליה". כמו כן שימשה המרפסת מקום מושב לאנשים שהיו מוכנים לשלם כסף רב ולראות את ההצגה בקרבה הגדולה ביותר. מאז המאה ה-17 האופרה החדירה תחכום רב לתחום התפאורות, והציגה תפאורות מתחלפות הנעות על ציר ונמשכות מעלה ומטה באמצעות חבלים וכדומה. התפאורה חרגה מתחום אחורי הבמה, ואביזרים שונים תפסו את שטח הבמה, כגון כורסאות של חדרי-אורחים ומתקני גן. החלפת התפאורה בין תמונות שונות הצריכה לעיתים הפסקה ממושכת. התפאורות המפוארות ביותר עוצבו במאה ה-19 עבור פסטיבל ביירוית, חלקן על ידי ריכרד וגנר עצמו. השאיפה לריאליזם הגיעה לשיאה בשנים 1910–1920. באותן שנים התווספו לתפאורה מרכיבים שאפשרה הטכנולוגיה, כגון משחקי תאורה, מאווררים שייצרו רוח, הקרנת קטעי סרטים ושימוש בהם כחלק בלתי-נפרד מהתפאורה והשמעת קולות מוקלטים. בד בבד התפתח גם זרם מופשט, סימבולי ומינימליסטי שבו פיסת בד כחול יכולה לייצג ים ודלת בודדת על במה חשופה מאפשרת מעבר בין שני חדרים, ללא תיאור פרטני של תכולתם. אחת מנקודות הציון של הזרם המופשט היא הצגת הכיסאות של אז'ן יונסקו בה כל התפאורה אינה אלא כיסאות, הנוספים לבמה על ידי השחקנים עצמם. גם מחזותיו של סמואל בקט (למשל מחכים לגודו) מוצגים כמעט ללא תפאורה. עם התפתחות הטכנולוגיה התווספו לתפאורה המסורתית מרכיבים כמו אקרני טלוויזיה על הבמה, שליטה ממוחשבת בתזוזת פריטי תפאורה, העלאת מוצגים אמתיים על בימת התיאטרון (כגון מכונית נוסעת) ועוד. עיצוב במה דן אוריין, התפאורה בדרמה ובתיאטרון, בית הספר לחינוך של התנועה הקיבוצית ארנים 1980
ססיליה (זמרת)

אוונחלינה סוברדו גאלאנס (בספרדית: Evangelina Sobredo Galanes) הידועה כססיליה (11 באוקטובר 1948 – 2 באוגוסט 1976) הייתה זמרת ומשוררת ספרדייה. ססיליה הייתה בתם של דיפלומטים וילדותה עברה עליה בארצות שונות - בריטניה, ארצות הברית, פורטוגל, אלג'יריה וירדן - ולפיכך קיבלה את חינוכה בשתי שפות, אנגלית וספרדית. נזירה אמריקנית שחינכה אותה לימדה אותה לנגן בגיטרה, וכבר בנעוריה החלה לכתוב שירים באנגלית ובספרדית. עם שובה לספרד סיימה תואר ראשון במשפטים, אך לאחר מכן החליטה להקדיש את זמנה למוזיקה, להלחין ולשיר את מילותיה שלה. ב-1972 יצא לאור אלבומה הראשון, שנשא את השם "ססיליה", שם במה אותו בחרה על פי השיר "ססיליה" של סיימון וגרפונקל. ב-1973 יצא האלבום השני, "ססיליה 2" וב-1975 יצא אלבומה השלישי, "Un Ramito de Violetas" ("זר סיגליות"), שהיה המצליח ביותר. בראשית שנות ה-80 תורגם שיר הנושא של אלבום זה לעברית בידי יהונתן גפן, והתפרסם בביצועו של דויד ברוזה, באלבומו "האשה שאיתי". ב-1975 ייצגה את ספרד בפסטיבל הזמר של ארגון הטלוויזיה האיברו-אמריקני (OTI), עם השיר "Amor de Medianoche" (אהבת חצות), וזכתה במקום השני. בסוף אותה שנה הוציאה לאור אלבום בשם זה, ובו, מלבד שיר הנושא, ביצועים חדשים למבחר משיריה. באוגוסט 1976 נהרגה בתאונת דרכים בדרכה חזרה מהופעה בוויגו, ונקברה במדריד. כחודש לאחר מותה הוצא לאור תקליטון ובו שני שירים שהקליטה וטרם הספיקה לפרסם. ב-1983 יצא לאור אלבום שלם של שירים שלא פורסמו בחייה, "Canciones Ineditas". בשנים שלאחר מכן יצאו מספר תקליטי אוסף משיריה. מדיה וקבצים בנושא ססיליה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ססיליה (בספרדית) ססיליה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ססיליה, באתר AllMusic (באנגלית) ססיליה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ססיליה, באתר Discogs (באנגלית) ססיליה, באתר Songkick (באנגלית) ססיליה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מיליונר מי שגומר ראשון

מיליונר מי שגומר ראשון (באנגלית: Rat Race) הוא סרט קומדיה משנת 2001. הסרט ביום על ידי ג'רי צוקר. בסרט משחקים: רואן אטקינסון, וופי גולדברג, קובה גודינג ג'וניור, לון לוביטו, לני צ'פמן, סת' גרין, קטי נג'ימי, וינס ווילוף, ג'ון קליז, ברקין מאייר, קתי בייטס, גלוריה אלרד, ווין נייט ואיימי סמארט. עלילת הסרט דומה לקומדיה "מטורף, מטורף, מטורף העולם" משנת 1963, אם כי הוא לא רימייק ישיר של הסרט. הסרט מספר על שש קבוצות שמקבלות הזדמנות לקבל סכום רב של כסף אם אחד מהם יגיע ראשון לכספת. הם התחילו בקזינו בלאס וגאס, והכספת נמצאת בסילבר סיטי, ניו מקסיקו. הקבוצות שיצאו הן: ורה בייקר (וופי גולדברג) ומריל ג'ניין (לני צ'פמן), אם וביתה שנפגשות אחרי שנים. דוני (סת' גרין) ובליין (וינס וילוף) קודי, שני אחים שמקצועם הוא לעשוק אנשים תמימים. אוון טמפלטון (קובה גודינג ג'וניור), שופט פוטבול נופל. משפחת פייר, משפחה שנסעה לטייל ללאס וגאס. אנריקו פוליני (רואן אטקינסון), תייר החולה במחלת השינה ומתלווה בהמשך לזק מלוזי (ויין נייט). ניק שייפר (ברקין מאייר) וטרייסי פוסט (איימי סמארט), עורך דין וטייסת שהתאהבו במהלך המירוץ. "מיליונר מי שגומר ראשון", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מיליונר מי שגומר ראשון", באתר נטפליקס "מיליונר מי שגומר ראשון", באתר AllMovie (באנגלית) "מיליונר מי שגומר ראשון", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מיליונר מי שגומר ראשון", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מיליונר מי שגומר ראשון", באתר Metacritic (באנגלית) "מיליונר מי שגומר ראשון", באתר אידיבי "מיליונר מי שגומר ראשון", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דמומית קטנת-פרי

דְּמוּמִית קְטַנַּת-פְּרִי (שם מדעי: Adonis microcarpa) הוא עשב חד-שנתי, אדום-כותרת, ממשפחת הנוריתיים, המצוי בחבל הצומח הים תיכוני ובבתות הספר בארץ ישראל, ובמיוחד באזורים הבאים: מדבר יהודה, בקעת הירדן, עמק יזרעאל, השפלה וההרים. הוא נבדל מצמחים אחרים שפרחיהם אדומים, כגון נורית אסיה וכלנית מצויה, בכך שפרחיו קטנים יותר. גובה הצמח 20-12 ס"מ. עליו גזורים פעמיים או יותר ומסודרים באופן מסורג לאורך הגבעול. הפריחה בחודשים פברואר, מרץ ואפריל. הפרחים בעלי 5-8 עלי כותרת, אדומים בדרך כלל, אולם נצפו פרטים בודדים שפרחיהם צהובים. ייחודו של המין הוא בפרי: הפרודות, חלקי הפרי, כמעט חלקות ואין בהן חריצי אורך ולא חגורת שיניים. בראשן ישנה שן עדינה ובינה לגב הפרודה ישנו מפרץ עמוק וצר מאד. הדמומית הובחנה בין הצמחים הכלולים ב"חברת החורש", כגון בהרי יהודה על פני קרקע המצויה בסביבה של אבן גיר וכן בגבעות קירטון שבבקעת באר שבע. בית הגידול האופייני לה הוא בתה, שדות בור ומעזבות (צידי דרכים, חלקות נטושות וגלי אשפה). האגדה מספרת כי הפרח צמח מטיפות דמו של נער יפה תואר, אדוניס, אשר נטרף על ידי חיה רעה, מכאן שמו המדעי של הסוג. הדמומית נפוצה בכל אגן הים התיכון. במערב אזור התפוצה, ובמיוחד בספרד, נפוץ זן שפרחיו צהובים, והזן אדום הפרחים נדיר. היא משמשת כצמח נוי בגינון, והופצה למקומות נוספים בעולם. באוסטרליה ובאמריקה הצפונית היא הפכה למין פולש הנפוץ כעשב שוטה בשטחי מרעה וגידול מספוא. מחקרים מצאו כי הפרי של מיני דמומית שונים מכיל חומרים רעילים, שגרמו למותם של סוסים, חזירים וצאן. דמומית ארם צובא מדיה וקבצים בנושא דמומית קטנת-פרי בוויקישיתוף דמומית קטנת-פרי, באתר צמח השדה דמומית קטנת-פרי, באתר צמחיית ישראל וסביבתה דמומית קטנת-פרי, באתר Tropicos (באנגלית) דמומית קטנת-פרי, באתר GBIF (באנגלית) דמומית קטנת-פרי, באתר The Plant List (באנגלית) דמומית קטנת-פרי, באתר IPNI (באנגלית) מגדיר חדש לצמחי ישראל עמ' 130 מיכאל זהרי, נופי הצומח של הארץ, הוצאת עם עובד, 1980 עמ' 213 שם, עמ' 229 אבי שמידע - דוד דרום מדריך פרחי הבר בישראל הצמחייה הים-תיכונית, בית הוצאה כתר ירושלים, 1986 עמ' 6 מאמר מ-2004 ב-Veterinary Pathology
אוגוסט (סרט)

אוגוסט (באנגלית: August) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה משנת 2008, בכיכובם של ג'וש הארטנט ואדם סקוט. הסרט בוים על ידי אוסטין צ'ייק והופק על ידי 57th & Irving. הוא הוצג לראשונה בפסטיבל סאנדנס. הסרט מתמקד בשני אחים המנהלים חברה מצליחה בתחום האינטרנט. האחים מנסים לשמר את מפעלם בתקופת הירידה בערכי המניות שאירעה חודש לפני הפיגוע במגדלי התאומים ב-11 בספטמבר 2001. הביקורות לסרט היו מעורבות. באתר רוטן טומייטוז נמנו 36% ביקורות חיוביות. הארטנט זכה לתשבחות על משחקו, אך לגבי הסרט עצמו נטען כי הוא לא בוחן באופן מספק את משבר חברות הדוט. קום בתקופה זו. "אוגוסט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אוגוסט", באתר נטפליקס "אוגוסט", באתר AllMovie (באנגלית) "אוגוסט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אוגוסט", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "אוגוסט", באתר Metacritic (באנגלית) "אוגוסט", באתר אידיבי "אוגוסט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) August Movie Reviews, Pictures. Rotten Tomatoes ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים אמריקאיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תרופות להרדמה

המונח "סם הרדמה" מפנה לכאן. לערך העוסק בשיר, ראו סם הרדמה (שיר). הרדמה כללית (באנגלית: General anesthesia) היא דיכוי ערנות כתוצאה מדיכוי הפעילות המוחית[דרושה הבהרה]. בשעת ההרדמה אין תחושת כאב, שרירים אינם מתכווצים והמורדם נמצא במצב של חוסר הכרה. מנגנון פעולת ההרדמה: תרופות להרדמה מעכבות את הולכת הגירויים העצביים למוח ומדכאות את מרכז הערנות הנמצא במוח. שיכוך הכאב במורדם עירור (הכרה מעורפלת) הרדמה ניתוחית (המורדם אינו חש בכאב, שרירי השלד רפים, האישונים אינם מגיבים). שיתוק המוח[דרושה הבהרה] לטווח ארוך (נשימה מדוכאת ואינה מצליחה להתקיים בכוחות עצמה, לחץ הדם משתנה) גז צחוק (nitrous oxide) - גז בעל השפעה מהירה אך גם מאוד חלשה. הרדמה ניתוחית אינה מושגת על ידי גז זה בלבד כי אינו גורם להרפיית השרירים, דיכוי נשימתי ודיכוי לבבי. הגז משמש בדרך-כלל בתחום רפואת השיניים. הלותאן (halothane) - נוזל נדיף בעל ריח נעים. תרופה זו היא בשימוש רחב, אך מאוד מסוכנת. ישנו סיכוי נמוך לנזק חמור לכבד. מחלה תורשתית בשם "היפרתרמיה ממאירה" מתבטאת בעלייה מסוכנת של חום הגוף בעת חשיפה לחומר ההרדמה הנ"ל. תרופות שונות אחרות: סבופלורן, enflurane, desflurane. תופעות לוואי של קבוצת תרופות זאת: האטת קצב לב, עוצמת כיווץ לב נמוכה, דיכוי נשימה, דיכוי מח העצם (לפעמים), פגיעה כבדית, תת-לחץ דם, חום ממאיר. איזופלורן (Isoflurane) thiopental - מסיסת שומן, חודרת למוח בנקל ואז מרדימה, לאחר כניסתה למוח עוברת פיזור מחדש וכתוצאה מכך נכנסת לרקמות שומניות ומצטברת שם. זמן ההשפעה הוא כ-20 שניות. הרדמה זו היא לניתוחים קצרים. פרופופול ו- methohexital - [דרושה הבהרה] זמן ההשפעה כ-40 שניות זוהי תרופה יעילה מאוד לחולים הנוטים ליתר חום ממאיר[דרושה הבהרה]. אטומידאט - תרופה שאינה מורידה כמעט לחץ דם, אינה מעלה לחץ דם תוך-גולגולתי, זמן קצר עד להשפעה, מערכת הנשימה כמעט שאינה נפגעת. שמישה בעיקר לחולים המאושפזים במחלקות לטיפול נמרץ כאשר אין רוצים ליצור נזק נוסף לנזק שבשלו הם מאושפזים. קטמין - התרופה גורמת להזיות, סיוטים, נדודי שינה וזאת מפני שזרימת הדם למוח גוברת. מידזולם - לרוב שמישה בגסטרוסקופיות ובטיפול טרום אלחושי. התרופה גורמת לשיכחה . droperidol ופנטניל - השילוב בין שתי התרופות הללו מאפשר למטופל להגיב לפקודות, הוא אינו חש כלל בכאב ואין הוא זוכר את הטיפול שעבר. זוהי הרדמה המשמשת לרוב בצנתורים. שילוב של שניים ויותר מחומרי ההרדמה כדי להפחית את המינון שימוש במשתק שרירים לטווח קצר, בנוסף לחומר ההרדמה שימוש באופיואיד להרגעת הכאב שילוב בין הרדמה ורידית להרדמה בשאיפה תרופות נוגדות הקאה או נוגדות צרבת בנוסף לצום לפני ההרדמה תרופות המשמשות כנגד גודש בריאות תרופת טשטוש לרוב משמשת כדי לקצר את שלב 2 של ההרדמה הוא שלב העירור. טיפול באטרופין למניעת גודש בריאות ולהגברת קצב לב. טיפול בפרומתאזין כדי להפחית בחילה והקאה לאחר הניתוח, ולהפחית רגישות יתר. מדיה וקבצים בנושא תרופות להרדמה בוויקישיתוף תרופות להרדמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
משפחת אריסון

משפחת אריסון היא משפחה רומנית-ישראלית-אמריקאית, אחת המשפחות היהודיות העשירות ביותר בעולם ובין המשקיעות והתורמות הגדולות ביותר בישראל. שם המשפחה המקורי היה אריזון. משה ושרה אריזון עלו מרומניה בשנת 1882 לישראל שנשלטה אז בידי האימפריה העות'מאנית. הם התיישבו בזמארין, הכפר הערבי שהפך למושבה זכרון יעקב ובכך היו בין מייסדי המושבה. לימים תרמה הנינה שרי את מוזיאון העלייה הראשונה במושבה. בנם הבכור, מאיר (1894–1945), נישא לארה אבורטין, והוא אביו של תאודור (תד) אריסון ושתי הבנות, אביבה ורינה. מאיר היה שותף עם מאיר דיזנגוף והיינץ גרץ בחברת הספנות מ. דיזנגוף ושות'. תד אריסון (1924–1999) – איש עסקים ומיליארדר ישראלי-אמריקני, נולד בתל אביב והשתתף במלחמת העצמאות. אחרי הצבא, עבר לארצות הברית שם ייסד את חברת אוניות השייט קרניבל קרוז ליין שהפכה לאחת הגדולות בעולם ואותו לאחד מעשירי העולם. ב-1990 שב לישראל והחל לתרום סכומי כסף רבים לבניית בתי חולים ולייסוד ארגוני צדקה. ב-1997, רכש ממדינת ישראל (כחלק מתוכנית הפרטה) את השליטה בבנק הפועלים. משפחתו של תד הם אשתו הראשונה מינה אריסון (שהפכה למינה ספיר, אחרי נישואיה לבעלה השני, יקותיאל ספיר), שני ילדיהם מיקי ושרי, לין (אנ'), אשתו השנייה של תד, בנם מיכאל, שלימים תד אימץ וצאצאיהם. מיקי אריסון (נולד ב-1949) – איש עסקים ומיליארדר אמריקני, בנו של תד. כיהן כמנכ"ל קרניבל קרוז ליין עד 2013, והמשיך כיו"ר הדירקטוריון. הפך את החברה לאחת מחברות השיט הגדולות בעולם. בעליה של קבוצת הכדורסל, מיאמי היט. שרי אריסון (נולדה ב-1957) – אשת עסקים ומיליארדרית ישראלית, בתו של תד. היגרה עם אביה לישראל ולאחר מותו ירשה חלק (35 אחוזים) מהונו. מרבית הירושה הייתה השקעותיו של האב בישראל ובהם חלקו בבנק הפועלים, שיכון ובינוי, יורוקום וחלק מקרניבל קרוז. אחרי פטירת אביה, עברה למיאמי לתקופה קצרה עד שב-2004 שבה לישראל. ב-2011 הייתה לאישה העשירה בישראל. בשנת 2018 העריך המגזין פורבס את הונה בכ-5.4 מיליארד דולר. קרן אריסון בראשותה היא בין מפעלי התרומות הגדולים בישראל. הקרן המשפחתית על שם תד אריסון אריסון השקעות בנק הפועלים קרניבל קרוז ליין קבוצת ה-NBA מיאמי היט הקרן הלאומית לקידום האמנויות (YoungArts) (אנ') Norwegian Cruise Line (אנ') גארין כריסטופר, עושים גלים - סודות העושר של משפחת אריסון, משכל (ידיעות ספרים), 2006 שאול דגן, משפחת אריזון-אריסון מהחלוצים הראשונים בזכרון יעקב, מתוך הספר "בדרך הראשונה לציון" באתר ראשונים בארץ ישראל נרי ליבנה, שרי אריסון לא צוחקת, באתר הארץ, 28 בינואר 2003 נרי ליבנה, שרי אריסון לא צוחקת, באתר הארץ, 28 בינואר 2003 Forbes list 2011 שנה טובה לאלפיון העליון: 22 ישראלים בדירוג המיליארדרים השנתי של פורבס, באתר כלכליסט, 7 במרץ 2018
ממתח

ממתח הוא מתח או זרם קבוע במעגל חשמלי שעוזר לקביעת 'נקודת עבודה' מתאימה לרכיב אלקטרוני, כלומר לקביעת מצב זרם ישר (DC) שיגרום להתנהגות זרם חילופין (AC) רצויה של הרכיב במעגל. ההתקן המדובר הוא בדרך כלל טרנזיסטור או דיודה. בניתוח של צומת PN, מדובר על ממתח קדמי או ממתח אחורי על הצומת. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
American Journal of Mathematics

American Journal of Mathematics הוא כתב עת מדעי דו-חודשי למתמטיקה המודפס בהוצאה לאור של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. כתב העת נוסד בשנת 1878 על ידי ג'יימס ג'וזף סילבסטר. במהלך השנים פורסמו בכתב העת מאמרים פורצי-דרך בתחום המתמטיקה. כתב העת אינו מתמחה בתחום מסוים של המתמטיקה, אלא מפרסם מאמרים בקשת רחבה המכסה את כל תחומי המחקר המרכזיים של המתמטיקה המודרנית. כתב העת American Journal of Mathematics הוא העיתון הוותיק ביותר בתחום המחקר המתמטי שעדיין יוצא לאור בארצות הברית באופן רציף מאז היווסדו. שני עיתונים אחרים קדמו לו: The Mathematical Corresponent נוסד ב-1804 אך הפסיק להתפרסם לאחר מספר שנים, וכתב העת Annals of Mathematics נוסד בשנת 1874 (בשם The Analyst; השם הוחלף בשנת 1884) ועדיין יוצא לאור, אך חלו מספר הפסקות בהוצאתו לאור מאז שנוסד. יושבת הראש של כתב העת בשנים האחרונות היא קרן ווגטמן. אתר האינטרנט הרשמי של American Journal of Mathematics (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של American Journal of Mathematics אתר האינטרנט הרשמי של American Journal of Mathematics אתר האינטרנט הרשמי של American Journal of Mathematics
כוכב הלענה

כוכב הלענה (באנגלית: Wormwood) הוא גרם שמימי המתואר בספר ההתגלות (חזון יוחנן) בברית החדשה. הביטוי מופיע בפרק ח' בספר ההתגלות, כחלק ממסע ההרס שנופל על העולם כחלק מהאפוקליפסה: וְהַמַּלְאָךְ הַשְּׁלִישִׁי תָּקַע בַּשּׁוֹפָר וַיִּפֹּל מִן־הַשָּׁמַיִם כּוֹכָב גָּדוֹל בֹּעֵר כַּלַּפִּיד וַיִּפֹּל עַל־שְׁלִישִׁית הַנְּהָרוֹת וְעַל־מַעְיְנוֹת הַמָּיִם׃ וְשֵׁם הַכּוֹכָב נִקְרָא לַעֲנָה וַתְּהִי שְׁלִישִׁית הַמַּיִם לְלַעֲנָה וְרַבִּים מִבְּנֵי אָדָם מֵתוּ מִן־הַמַּיִם כִּי מָרִים הֵם׃ — הברית החדשה, חזון יוחנן, פרק ח', פסוקים 10–11 בספר ההתגלות מסופר כי אלוהים מזמן אליו שבעה מלאכים עם שופרות בידם. לאחר שנשמעת תקיעת השופר הראשונה, ברד, אש ודם יורדים על הארץ, ושליש משטחו, עציו וכל הירק מתכלים. כשנשמעת תקיעת השופר השנייה, הרים בוערים נופלים אל תוך הים, ושליש מהמים הופכים לדם ושליש מהדגה ומהספינות נהרסות. כשנשמעת תקיעת השופר השלישית, נופל כוכב הלענה על שליש מהמעיינות והנהרות, מרעיל אותם ואת האנשים ששתו מהם. יש פרשנים מייחסים את כוכב הלענה למטאורואיד שיפגע בכדור הארץ באחרית הימים ויגרום לאסון סביבתי. אחרים רואים ב"כוכב לענה" כמטאפורה, המסמלת את המרירות (תכונה המיוחסת לצמח הלענה) שתיפול על האנשים לאחר נפילתו. פרשנים אחרים טוענים שמדובר בנבואה שכבר התרחשה בעבר. יש הרואים בפלישת צבאו של אטילה ההוני כהתגשמותה. אחרים טענו שאסון צ'רנוביל הוא התגשמות הנבואה. הסופר הפולני צ'סלב מילוש פרסם ספר שירים הנקרא כוכב הלענה, אשר תורגם לעברית על ידי דוד וינפלד. בספרו של ק. ס. לואיס, מכתבי סקרוטייפ (The Screwtape Letters) נקראת בשם Wormwood אחת הדמויות הראשיות – שד מתלמד, אשר הוצב בתפקיד מפתה של בן אנוש בתקופת מלחמת העולם הראשונה. להקת המטאל הגותי טריסטניה כתבה שיר אפוקליפטי בשם "Wormwood" המופיע באלבומה השלישי World of Glass. השיר נפתח בציטוט בלטינית מספר חזון יחנן המופיע בתחילת ערך זה. מדיה וקבצים בנושא כוכב הלענה בוויקישיתוף
רוברט פלאד

רוברט פלאד (אנגלית: Robert Fludd, לטינית: Robertus de Fluctibus; ‏ קנט, 1574 - לונדון, 8 בספטמבר 1634), פילוסוף, רופא ואוקולטיסט אנגלי. אביו של רוברט פלאד היה בכיר בממשלה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה. פלאד למד רפואה באוניברסיטת אוקספורד וקיבל תואר דוקטור לרפואה. בין השנים 1598 ל-1604 נדד פלאד באירופה והשתלם ברפואה ועיסוקים הקשורים לפילוסופיה הרמטית. הוא גם התכתב עם יוהאנס קפלר בנושאים אלה. עבודתו העיקרית, שפורסמה בגרמניה (בלטינית) בין השנים 1617–1620 היא Utriusque Cosmi, Maioris scilicet et Minoris, metaphysica, physica, atque technica Historia לאמור: "ההיסטוריה המטהפיזית, פיזיקלית, וטכנית של שני העולמות הנעלה והשפל". בספר זה הוא מרכז סיכום של העבודות הקשורות לאמונה ההרמטית, כלומר לאמונה שהבריאה מתקיימת במספר מעגלים מקבילים, סלעים ומינרלים, צומח, בעלי חיים, הזמן, אותיות הכתב, אברי גוף האדם, גרמי השמיים ואף מלאכים וכוחות עליונים וכל רכיב באחד מן המעגלים מקיים יחסי גומלין עם רכיב מקביל במעגל אחר ויתרה מכך - יש יכולת השפעה הדדית בין המרכיבים יחד עם המודל ההליוצנטרי. אחד מכיווני המחשבה האינטואיטיבים של פלאד הובילו לגילוי של מחזור הדם. לפי קו המחשבה שלו הלב הוא כמו השמש במערכת ההליוצנטרית והאיברים הם כמו כוכבי הלכת. ההשפעה הקוסמית מן השמש לאיברים הוא זרם הדם שחייב לשפוע מן הלב אל האיברים. תפיסתו הטכנולוגית את הלב כמשאבה הובילה אותו לראיית גוף האדם כפרפטום מובילה, מכונה הנעה לעולם. הוא אף תכנן מכונה-נצחית המבוססת על משאבה השואבת מים למאגר ממנו הם נופלים על גלגל שסיבובו מפעיל את המשאבה וחוזר חלילה. ב-1618 כתב פלאד את חיבורו (בלטינית) על ההרמוניה (De Musica Mundana "על המוזיקה העולמית"), המתקשר לרעיונות דומים של קפלר לפיהם הכוכבים הנעים במסילותיהם משמיעים "הרמוניה קוסמית", עקב היחסים המספריים בין אורכי המסלולים שלהם. ההיסטוריונית של המדע פרנסיס ייטס דנה בכתביו של פלאד, אשר למרות שנכתבו לאחר שהקורפוס ההרמטי כבר הוכח כזיוף על ידי איזק קזובון, מתייחסים אליו כאמת, ככתבים שסייעו להעברת הרעיונות ההרמטיים אל העת החדשה ו"לדלג" מעל הסקפטיות של חלק מבני התקופה ובכך שימרו את צורת החשיבה ההרמטית. ייטס דנה גם בכתביו של פלאד על הזיכרון והעלתה טענה שתיאטרון הגלוב משקף מבנים מנמוניים (עזרי-זיכרון) שהציע פלאד. Yates, Frances A., Giordano Bruno and the hermetic tradition, University of Chicago Press, 1964. ISBN 0226950077chap. 11 – After Hermes Trismagistus was Dated Yates, Frances A., The Art of Memory, University of Chicago Press, 1966. ISBN 0226950018 J. B. Craven, Doctor Fludd (Robertus de Fluctibus), the English Rosicrucian: Life and Writings, Kirkwall: William Peace & Son, 1902. Joscelyn Godwin, Robert Fludd: Hermetic Philosopher and Surveyor of Two Worlds, London: Thames and Hudson, 1979. William H. Huffman, ed., Robert Fludd: Essential Readings, London: Aquarian/Thorsons, 1992. מדיה וקבצים בנושא רוברט פלאד בוויקישיתוף רוברט פלאד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) רוברט פלאד, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוברט פלאד, באתר Discogs (באנגלית) Wolfgang Pauli, Wolfgang Pauli - Writings on physics and philosophy, translated by Robert Schlapp and edited by P. Enz and Karl von Meyenn (Springer Verlag, Berlin, 1994), Section 21, The influence of archetypical ideas on the scientific theories of Kepler. ISBN 354-05685-9X, ISBN 978-354-05685-99. The Art of Memory, pp. 321-341
ג'ייד גודי

ג'ייד גודי (באנגלית: Jade Goody;‏ 5 ביוני 1981 - 22 במרץ 2009) הייתה כוכבת ריאליטי בריטית. ידועה בעיקר בשל השתתפותה בתוכנית "האח הגדול". גודי הופיעה לראשונה בתוכנית הריאליטי הבריטית "האח הגדול 3" ב-2002. התנהגותה בתוכנית נחשבה פרובוקטיבית, ובין השאר הייתה המתמודדת הראשונה בתוכניות "האח הגדול" שצולמה מקיימת יחסי מין במהלך התוכנית. בעקבות הצלחתה בתוכנית, הופיעה גודי במגזינים שונים והשתתפה כאורחת בתוכניות טלוויזיה. ב-2006 פרסמה את האוטוביוגרפיה "Jade: My Autobiography" וכן הוציאה בושם משלה. ב-2007 השתתפה בתוכנית "האח הגדול VIP". בתוכנית עוררה התנהגותה ביקורת, בין השאר בשל אמירותיה כלפי אחת ממשתתפות התוכנית, שילפה שטי ההודית, בעקבותיהן היו מבקרים שראו בה כגזענית. לאחר התוכנית התנצלה במספר הזדמנויות על אמירותיה כלפי שטי, והן התפייסו סמוך למותה ב-2009. בשנת 2008 החלה להצטלם לגרסה ההודית של "האח הגדול", אך במהלכה נודע כי חלתה בסרטן צוואר הרחם, והיא חזרה לבריטניה. מאז תיעדה את חודשי חייה האחרונים במטרה להוריש לילדיה את התשלום שתקבל על כך, לדבריה. גודי צולמה לאורך כל תקופת מחלתה, וזכתה לפרסום בבריטניה ובעולם. כן פרסמה בשנה זו אוטוביוגרפיה נוספת, "Jade: Catch A Falling Star". בשנת 2009 נישאה גודי לג'ק טוויד. חודש מאוחר יותר, ב-22 במרץ 2009, היא נפטרה. מדיה וקבצים בנושא ג'ייד גודי בוויקישיתוף ג'ייד גודי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ייד גודי, באתר MusicBrainz (באנגלית) עידן דורנר, בראון: "נעצבתי לשמוע על מותה של גודי", באתר וואלה, 22 במרץ 2009, בארכיון האינטרנט טל לאור, יחסי הציבור של המוות: על סיקור מותה של גודי כוכבת הריאליטי, באתר nrg‏, 24 במרץ 2009 ירון פריד, המזבלה, באתר הארץ, 26 במרץ 2009 עמית קוטלר, אלפים בלוויתה המתוקשרת של ג'ייד גודי, באתר ynet, 4 באפריל 2009 ג'ייד גודי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מדינות ונצואלה

ונצואלה מחולקת מבחינה מנהלית ל־24 יחידות: 23 מדינות (estados) ומחוז הבירה (Distrito Capital). נוסף על אלו קיימת ישות פדרלית בשם הדפנדנסיות הפדרליות (Dependencias Federales de Ultramar) הכוללת את רוב האיים של ונצואלה המורכבים מאיים ואיונים רבים בים הקריבי. המדינות והטריטוריות של ונצואלה מאורגנים בדרך כלל באזורים (regiones), אם כי אזורים אלו הם לרוב ישויות גאוגרפיות ולא ישויות מנהליות. לפני המלחמה הפדרלית (אנ') (1859–1863), המדינה הייתה מחולקת למחוזות ולא למדינות (ראה מחוזות ונצואלה (אנ')). תוצאת הסכסוך הביאה לכך שהמחוזות אימצו אוטונומיה גדולה יותר, מה שהוביל למערכת המדינות הנוכחית. מ־1863 ועד תחילת שנות ה־1900 חלו שינויים טריטוריאליים רבים, כולל מיזוג ופיצול של מדינות, אך מאז ועד שנות ה־90 המדינות נותרו ללא שינוי. מדינות שהתקיימו בתקופה זו כללו את מדינת גוסמאן בלנקו (Guzmán Blanco State) (1889–1873). בשנת 1881, המדינות; מירנדה, גואריקו, נואבה אספרטה ומדינת ורגאס של המחוז הפדרלי של ונצואלה (ספ'), אוחדו למדינת ארגואה. זה היה חלק מארגון מחדש טריטוריאלי שהפחית את מספר המדינות מ־20 ל־9, שהתהפך ב־1901. בשנות ה־90 נוצרו שלוש מדינות חדשות: דלטה אמקורו (1991), אמסונאס (1994) וורגאס (1998). שטחה של ונצואלה מחולק בדרך כלל לתשעה אזורים גאוגרפיים, המשמשים בעיקר למטרות גאוגרפיות, תרבותיות ותכנוניות אך אין להם גופים מנהליים פעילים. להלן רשימת 23 מדינות ונצואלה: מספר מדינות נקראות על שם דמויות היסטוריות: אנסואטגי על שם חוסה אנטוניו אנסואטגי (אנ') בוליבר על שם סימון בוליבר פלקון על שם חואן קריסוסטומו פלקון (אנ') לרה על שם חסינטו לרה (אנ') מירנדה על שם פרנסיסקו דה מירנדה מונגס על שם חוסה טדאו מונגס (אנ') וחוסה גרגוריו מונגס (אנ') סוקרה על שם אנטוניו חוסה דה סוקרה ורגאס על שם חוסה מריה ורגאס (אנ') מספר מדינות נקראות על שם תכונות טבעיות: אמסונאס קרויה על שם נהר האמזונאס אפורה נקרא על שם נהר אפורה (אנ') ארגואה עבור נהר ארגואה (אנ') קוחדס עבור נהר קוחדס (אנ') דלטה אמקורו על שם הדלתה של נהרות אורינוקו ואמקורו (אנ') גואריקו עבור נהר גואריקו (אנ') פורטוגסה עבור נהר פורטוגסה (אנ') טאצ'ירה עבור נהר טאצ'ירה (אנ') יארקוי עבור נהר יארקוי (אנ') מקורות שמות אחרים: ברינס נקרא על שם הקבוצה האתנית הילידית באזור. קרבובו נקרא על שם כפר אתני. קראקס נקרא על שם קבוצת הילידים של קראקס. מרידה עבור עיר הבירה, מרידה, על שם מרידה בספרד. משמעות השם של נואבה אספרטה היא "ספרטה החדשה", והוא הוענק למדינה כהוקרה לגבורה של הלוחמים המקומיים במלחמת העצמאות של ונצואלה שהזכירה את גבורת הלוחמים הספרטנים ביוון העתיקה. טרוחיו עבור עיר הבירה, טרוחיו (אנ'), על שם טרוחיו (אנ') בספרד. סוליה השם נובע מתעתיק קולי משפת צ'יבצ'ה (אנ'). מדיה וקבצים בנושא מדינות ונצואלה בוויקישיתוף נכון לשנת 2019 נכון לשנת 2013 VENEZUELA: Cities & Towns