laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הבית (סרט, 2024)

הבית (באנגלית: The Home) הוא סרט אימה-פסיכולוגי בבימויו של ג'יימס דה מונקו, ונכתב על ידי דה מונקו ואדם קנטור. בסרט מככב פיט דייווידסון. העלילה עוקבת אחר מקס, שמתחיל לעבוד בבית אבות ומגלה שדייריו והמטפלים אוגרים סודות אפלים. בזמן שהוא חוקר את הבניין ואת הקומה הרביעית האסורה, הוא מגלה קשרים לעברו ולגידולו כילד אומנה. פיט דייווידסון – מקס בספטמבר 2021, הבמאי ג'יימס דה מונקו אישר ל-"Collider" שהוא מביים סרט אימה-פסיכולוגי בשם "הבית", ושפיט דייווידסון מככב בו. החברה "מירמקס לוקחת חלק מהפקת הסרט. צילומי הסרט התרחש בניו ג'רזי בערים דנוויל, אליזבת ונוטלי, והחלו מסוף ינואר עד תחילת אפריל 2022. צילומי הסרט התרחשו גם בבית אבות. הסרט עתיד לעלות לאקרנים במהלך שנת 2024, תחת הפצת "סרטי ליונסגייט". "הבית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Kroll, Justin; Patten, Dominic (January 22, 2022). "Pete Davidson To Star In James DeMonaco's Horror Thriller 'The Home' For Miramax". Deadline Hollywood. Retrieved February 2, 2022. Radish, Christina (September 26, 2021). "James DeMonaco on His Love-Letter to Cinema, This is the Night, and The Purge 6 with Frank Grillo". Collider. Retrieved October 12, 2023. "What's Filming In New Jersey: The Home". New Jersey Motion Picture and Television Commission. April 4, 2022. Retrieved October 12, 2023. King, Rebecca (April 4, 2023). "Denville senior home will appear in horror film The Home, starring Pete Davidson" North Jersey Media Group. Retrieved October 12, 2023.
חנה השקס

הרבנית ד"ר חנה השקס (נולדה כ' באדר ב' ה'תשכ"ה, 24 במרץ 1965 בניו-יורק) היא רב בזרם האורתודוקסי. השקס היא בעלת תואר מורת הוראה ומנהיגה רוחנית מהמכון למנהיגות הלכתית במדרשת לינדנבאום (אור תורה סטון), ומשמשת כראשת תוכנית ההלכה הבינלאומית לנשים של מדרשת לינדנבאום ע"ש סוזי ברדפילד (IHSP). היא נבחנה באופן לא רשמי ועברה את מבחני "יורה יורה" אשר עבור גבר היו מספיקים להסמכה כרב[דרוש מקור], וכן הוסמכה כדוקטור לפילוסופיה בתחום הפילוסופיה הכללית מטעם האוניברסיטה העברית בנושא הפרגמטיזם האמריקאי בשנת 2005. ספרה "Rabbinic Discourse as a System of Knowledge: The Study of Torah is Equal to Them All" דן בתלמוד התורה ובדרכי פסיקת ההלכה הרבנית תוך כדי שימוש בעקרונות הפילוסופיה הפרגמטיסטית בת ימינו. חנה השקס היא בתו של פרופסור דוד גרוסמן, מתגוררת בירושלים עם בעלה, פרופסור פנחס השקס, ולזוג ארבעה ילדים. תואר דוקטור לפילוסופיה הוענק להשקס בשנת 2005 מהאוניברסיטה העברית על מחקרה The Role of the Philosopher and Philosophy in American Pragmatism. היא בעלת MA מהאוניברסיטה העברית בפילוסופיה וספרות, ותעודת הוראה ממכון כרם. היא השתלמה בייעוץ פילוסופי אצל הד"ר שולמית שוסטר. בין השנים 1994–1997 וכן 2004–2009 שימשה כמרצה לפילוסופיה, למדעי היהדות, וללימודי מגדר במכללות ואוניברסיטאות בארצות הברית. בין השנים 1989–1994 וכן 1997–2002 שימשה כמורה לספרות, תנ"ך, ופילוסופיה בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים ובתיכון אנה פרנק בקיבוץ סאסא בגליל. בין השנים 2009–2010 וכן 2011–2012 שימשה כחוקרת עם מלגת מחקר במרכז שלם . בין השנים 2016–2021 שימשה כעמיתת הכולל דעה ע”ש סוזי ברדפילד במדרשת לינדנבאום. השקס חברה פעילה בארגון הרבניות והרבנים 'בית הלל', כותבת ומפרסמת מאמרים בנושאי הגות יהודית, חוקרת ומפרסמת מאמרים בנושא הפילוסופיה הפוסטמודרנית, הדת, ומחשבת חז"ל, ובנושא הפמיניזם הדתי והיהודי. ד"ר חנה השקס לימדה בחוג למגדר באוניברסיטת בר-אילן וניהלה את "הסלון הפילוסופי" לייעוץ פילוסופי. Hannah E. Hashkes. Rabbinic Discourse as a System of Knowledge, "The Study of Torah is Equal to them All." Leiden: Brill, 2015. בספר זה חנה השקס מציגה את תהליך הפסיקה הרבני כתגובה רציונלית למפגש בין המסורת היהודית הרבנית לבין המציאות. היא משלבת תובנות מהפילוסופיה המודרנית של קווין ודוידסון עם הסמיוטיקה של פירס כדי לפרש "ידע" כהיגיון שיטתי המתקיים בתוך קהילה חוקרת. קריאתה ביצירותיהם של עמנואל לוינס וז'אן-לוק מריון מאפשרת לה ליצור גשר פילוסופי בין שיח האל לשיח התבונה. סינתזה זו של פרגמטיזם, הרמנויטיקה ותאולוגיה מספקת להשקס כלי מתוחכם להבין באמצעותו את היהדות הרבנית, והופך ספר זה לייחודי ופורץ דרך בפילוסופיה היהודית העכשווית ובחקר המחשבה הרבנית. מדיה וקבצים בנושא חנה השקס בוויקישיתוף הרבניות, באתר משיבת נפש International Halakha Scholars Program - Ohr Torah Stone, ots.org.il (באנגלית אמריקאית) הרבנית חנה השקס, לפתוח את התריס: כך הפכתי לרבנית של השכונה, באתר ynet, 26 באפריל 2021 שאלות ותשובות מאת: הרבנית חנה השקס, באתר משיבת נפש הרבנית ד"ר חנה השקס, באתר בית הלל - הנהגה תורנית קשובה, ‏2018-11-01 About, הסלון הפילוסופי - הבלוג, ‏2014-02-09 כולל דעה ע”ש סוזי ברדפילד – צוות, באתר מדרשת או"ת לינדנבאום חנה השקס, Author at צירופים חדשים, באתר צירופים חדשים רצים מהר מדי | חנה השקס, באתר מוסף "שבת" - לתורה, הגות ספרות ואמנות, ‏2014-02-21 Hannah Hashkes, Rabbinic Discourse as a System of Knowledge: "The Study of Torah is Equal to them All", Brill, 2015-02-26, ISBN 978-90-04-29048-8. (באנגלית)
הלשכה האמריקנית לסיוע רפואי לסין

הלשכה האמריקנית לסיוע רפואי לסין (באנגלית: American Bureau for Medical Aid to China, ובראשי תיבות: ABMAC; במנדרינית: 美國醫藥援華會), אשר בהמשך נקראה גם הלשכה האמריקנית לקידום רפואה בסין (American Bureau for Medical Advancement in China), הייתה ארגון פילנתרופי אמריקני שהוקם בשנת 1937 במהלך מלחמת סין–יפן השנייה לצורך גיוס סיוע רפואי לסין והכשרת עובדי מערכות הבריאות במטרה להביא את הרפואה המודרנית לסין בזמן מלחמה. הלשכה הוקמה על ידי אמריקנים ממוצא סיני ובוגרים של בית הספר לרפואה של Peking Union Medical College. בתחילה הועבר הסיוע של הארגון לידי הצלב האדום, ובהמשך במימון ישיר של תוכניות הכשרה. במהלך המלחמה גייסה הלשכה למעלה מ-10 מיליון דולר אמריקני, ולאחריה התמקדה במימון תוכניות השתלמות בארצות הברית לחברי סגל משישה בתי ספר לרפואה, ובמקביל שלחה מרצים לאותם שישה מוסדות וסיפקה ספרי לימוד וציוד למעבדות. בשנת 1949, בעקבות הקמת הרפובליקה העממית של סין ומשטרה הקומוניסטי, העבירה הלשכה את תמיכתה לטאיוואן. הלשכה סיימה את פעילותה בשנת 2003. היסטוריה קצרה של קרן ABMAC, אתר ABMAC המחודשת Michael Shiyung Liu, “Epidemic Control and Wars in Republican China (1935-1955)”, Extrême-Orient Extrême-Occident, 37, 2014, 111-139. Michael Shiyung Liu, “Epidemic Control and Wars in Republican China (1935-1955)”, Extrême-Orient Extrême-Occident, 37, 2014, 111-139. מידע קטלוגי על ספר מסמכים של ABMAC, אתר ספריית אוניברסיטת קולומביה ערך זה הוא קצרמר בנושא סין ובנושא ארגונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
התזמורת הפילהרמונית של דרזדן

התזמורת הפילהרמונית של דרזדן (בגרמנית: Dresdner Philharmonie) היא תזמורת בדרזדן, גרמניה. היא נוסדה בשנת 1870 וקיבלה את שמה הנוכחי בשנת 1915. לאחר הפסקה בפעילותה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, חידשה את הקונצרטים חודש אחד בלבד לאחר תום המלחמה (8 ביוני 1945). בשנת 1947 קיבל עליו היינץ בונגארץ את משרת המנצח הראשי. הוא שיפר את מצבה הכלכלי כאשר השיג לה מעמד של מוסד ממלכתי מתוקצב בשנת 1950. מעמדה האמנותי השתפר הודות למאמציו להעלות את קרנה הן בגרמניה והן בסיורים בינלאומיים. מארק ינובסקי (2019 - ממשיך) מיכאל זנדרלינג (2011 - 2019) רפאל פריבק דה בורגוס (2004 - 2011) מארק ינובסקי (2001 - 2004) מישל פלאסו (1984 - 2001) הרברט קגל (1977 - 1985) גינתר הרביג (1972 - 1976) קורט מאזור (1967 - 1972) הורסט פרסטר (1964 - 1967) היינץ בונגארץ (1947 - 1964) גרהרט וייסנהיטר (1945 - 1946) קרל שוריכט (1942 - 1944) פאול ואן קמפן (1934 - 1942) ורנר לאדוויג (1932 - 1934) פאול שיינפפלוג (1929 - 1932) אדוארד מריקה (1924 - 1929) יוזף גוסטב מראצ'ק (1923 - 1924) אדווין לינדנר (1915 - 1923) וילי אולסן (1903 - 1915) אוגוסט טרנקלר (1890 - 1903) ארנסט שטאהל (1886 - 1890) מ. צימרמן (1885 - 1886) מדיה וקבצים בנושא התזמורת הפילהרמונית של דרזדן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של התזמורת הפילהרמונית של דרזדן התזמורת הפילהרמונית של דרזדן, ברשת החברתית פייסבוק התזמורת הפילהרמונית של דרזדן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) התזמורת הפילהרמונית של דרזדן, ברשת החברתית אינסטגרם התזמורת הפילהרמונית של דרזדן, באתר ספוטיפיי התזמורת הפילהרמונית של דרזדן, באתר AllMusic (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של דרזדן, באתר MusicBrainz (באנגלית) התזמורת הפילהרמונית של דרזדן, באתר Discogs (באנגלית)
אבטי

אַבָּטִי (בצרפתית: abatis), או אַבָּטִיס, הוא מכשול צבאי העשוי שדרה צפופה של עצים המוטלים על הארץ עם צמרותיהם לכיוון האויב. לרוב העצים קשורים בתיל, ומשמשים יחד עם גדרות תיל לעיכוב מעבר של כלי רכב וכוחות רגלים. מקור המונח הוא בשפה הצרפתית במשמעות ערימה של חפצים מושלכים או כרותים. בשפות הסלאביות האבטי מכונה זָסֵקָה. ישנן עדויות לשימוש באבטי למן העת העתיקה ברחבי האימפריה הרומית, ובעת החדשה נעשה בהם שימוש אף במלחמת האזרחים האמריקנית ובמלחמת הזולו. גרגוריוס מטור מציין מספר פעמים בחיבוריו על ההיסטוריה של הפרנקים המוקדמים את השימוש באבטים. הוא כתב שהפרנקים, בתקופת שלטונו של מגנוס מקסימוס, ארבו לצבא רומי ליד נויס והשמידו אותו תוך שימוש באבטי. הוא גם כתב כי מומולוס, גנרל שלחם עבור בורגונדיה, השתמש בהצלחה באבטי כדי להביס צבא לומברדי ליד אמברן. שימוש לדוגמה באבטי היה בקרב קרילון במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. 3,600 חיילים צרפתים הביסו צבא של 16,000 חיילים בריטים וקולוניאלים על ידי הצבת אבטי צפוף במיוחד בחזית עמדות ההגנה שלהם. הבריטים ראו בקווי הגנה אלה כמעט בלתי ניתנים לפריצה ונאלצו לסגת עם כ-2,600 נפגעים. דוגמאות נוספות לשימוש באבטי ניתן למצוא בקרב על השאטוגה במלחמת 1812, עת 1,300 וולטיז'רים קנדים בפיקודו של שארל-מישל דה סלברי הביסו כוחות אמריקניים בני 4,000 איש, או בקרב פלטסבורג, גם הוא חלק ממלחמת 1812. יתרונו של האבטי הוא באפשרות להקימו בצורה מאולתרת באזורים מיוערים, וזאת באמצעות כריתת שדרת עצים באופן שצמרותיהם נופלות בכיוון האויב. לחלופין, ניתן לבצע זאת באמצעות חומרי נפץ. מנגד, חיסרון בולט של האבטי, בשונה מגדר תיל, הוא פגיעותו בחשיפה לאש, בפרט אם העצים קשורים בחבלים ולא בתילים. במאה ה-21 נדיר לראות שימוש באבטים, שכן אלה הוחלפו במכשולים מבוססי תיל. עם זאת, כאשר יש מחסור בתילים, ניתן להשתמש באבטי כדי לעבות מכשולים צבאיים. בנוסף, אף על פי שאבטים אינם בשימוש כמעט בידי צבאות סדירים, צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית עושים בהם שימוש לאימונים. בזנ"ט מדיה וקבצים בנושא אבטי בוויקישיתוף מערכת JDN, ‏עשה זאת בעצמך: ההדרכה של נאט"ו לעצירת טנקים, באתר JDN‏, 12 בינואר 2017
אמיל אבל

אֵמִיל אַבֶּל (בגרמנית: Emil Abel;‏ 2 ביוני 1875–3 באפריל 1958) היה כימאי אוסטרי–יהודי, פרופסור ומנהל המכון לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה הטכנית של וינה. תחום מחקרו העיקרי היה קינטיקה כימית, אם כי ערך מחקרים גם בתרמודינמיקה ובאלקטרוכימיה תאורטית. אבל נולד בווינה למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. הוא למד כימיה באוניברסיטה הטכנית של וינה, וסיים בהצטיינות ב-1898. את עבודת הדוקטורט שלו עשה באוניברסיטת גטינגן בהנחייתו ולטר נרנסט. בשנת 1919 מונה לפרופסור חבר לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה הטכנית של וינה, ובשנת 1923 לפרופסור מן המניין. הוא חיבר מאמרים על זרזים הומוגניים ועל התגובות הכימיות בתהליך הכנת חומצה גופרתית. לאחר האנשלוס פוטר מידית ממשרתו בצו שהוצא ב-22 באפריל 1938. הוא גם התבקש על ידי פטר דביי להפסיק את חברותו בחברה הגרמנית לפיזיקה והפסיק את חברותו גם באקדמיה למדעים של וינה, שבה היה חבר בהתכתבות. בשנת 1939 היגר ללונדון ועבד ביוניברסיטי קולג' לונדון עד 1940. כמו כן, עבד במעבדת מחקר של חברת "אבר רדי" ואף ניהל את המעבדה. היה נשוי לקמילה אדלר, ובהמשך נישא לאדית מאוטנר. נולדו לו ארבעה ילדים. אישים ופועלם בקהילות היהודיות באוסטריה, אתר אנו – מוזיאון העם היהודי ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיל אבל".
פיירפליי אלפה

פיירפלאי אלפה (באנגלית: Firefly Alpha, גחלילית אלפה) הוא משגר לוויינים דו-שלבי מפיתוח חברה Firefly Aerospace. המשגר מיועד לשיגורים מסחריים של לוויינים קטנים. התכנון הראשוני בוצע שנת 2014. בשנת 2015 התקבלו מנאס"א 5.5 מיליון $ לקידום התוכנית. במרץ 2017 החברה הודיע על פשיטת רגל, אורגנה מחדש והמשיכה לפעול תחת שם Firefly Aerospace. לחברה הוזרם הון על ידי יזם ממוצא אוקראיני מקס פוליאקוב. החברה נכנסה לשיתוף פעולה עם מהנדסים מאוקראינה ופתחה משרד בעיר דניפרו. תכנון המשגר עבר שינויים תוך הגדלת יכולתו. בתכנון הנוכחי המשגר יכול להביא מטען של 1,170 ק"ג למסלול לווייני נמוך. שיגור ניסוי ראשון בוצע בשנת 2021. בעקבות בעיה טכנית באחד המנועים השיגור הופסק לאחר מספר דקות. שיגור שבוצע בשנת 2022 הצליח אך מכיוון שלוויינים לא הגיע למסלול המתוכנן רובם הפסיקו לפעול תוך כשבוע. בשנת 2023 בוצעו שיגורים מוצלחים. לשנת 2024 מתוכננים מספר שיגורים. לשיגורי המשגר הותאם כן שיגור 2W בבסיס חיל האוויר ונדנברג. מדיה וקבצים בנושא פיירפליי אלפה בוויקישיתוף תיאור באתר היצרן רשימת שיגורים קבלת מימון מנאס"א
מייקל מימוני

מייקל מימוני (נולד ב-1 במאי 1984) הוא רופא עיניים ישראלי, מנהל יחידת קרנית במחלקת עיניים בבית החולים רמב"ם, ופרופסור חבר קליני בפקולטה לרפואה בטכניון. נולד בסינסינטי, אוהיו, ועלה עם משפחתו לישראל בשנת 1997. בוגר הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות, משנת 2013. במסגרת ההתמחות השתתף בתוכנית המחקר "עתידים", במסגרתה זכה בפרס מתמחה מצטיין כלל ארצי מטעם איגוד רופאי העיניים הישראלי עבור הישגיו הכירורגיים, הקליניים והמחקריים. במהלך ההתמחות זכה גם בפרסים ומלגות מטעם האיגוד האירופאי לקטרקט וניתוחי רפרקציה (ESCRS), ומטעם האיגוד הבין-לאומי לניתוחי רפרקציה (ISRS). בהמשך ביצע מימוני תת-התמחות כירורגית בבית החולים טורונטו ווסטרן (Toronto Western Hospital), השייך לאוניברסיטת טורונטו, בתחום קרנית, ניתוחי קטרקט, עין יבשה והסרת משקפיים בלייזר. בסיום תקופת תת-ההתמחות זכה מימוני בפרס הכירורג המצטיין של המחזור. בשנת 2021 היה שותף להקמה של המרכז הרפואי לטיפול בעין יבשה. משנת 2022 מנהל מימוני את יחידת הקרנית בבית החולים רמב"ם. באותה שנה נבחר לכהן גם כיו"ר חוג הקרנית באיגוד רופאי העיניים הישראלי. מימוני הוא מרצה ופרופסור חבר בפקולטה לרפואה בטכניון. נכון לשנת 2023 פרסם מעל 240 מחקרים מקוריים בספרות המקצועית ובכתבי עת העוסקים במחלות עיניים וברפואת עיניים. הוא מרצה בכנסים בינלאומיים של רפואת עיניים, וכן עורך וסוקר עבור עיתונים מדעיים בתחומים של השתלות קרנית, ניתוחי קטרקט, עין יבשה והסרת משקפיים בלייזר. בשנת 2023 נבחר לאחד המומחים המובילים בתחומו לפי רשימת 100 הרופאים המובילים של Dun's 100. נשוי ואב לשלושה. אתר האינטרנט הרשמי של מייקל מימוני מייקל מימוני, ברשת החברתית פייסבוק מייקל מימוני, ברשת החברתית אינסטגרם סרטונים בערוץ של מייקל מימוני, באתר יוטיוב מייקל מימוני, ברשת החברתית אינסטגרם פרופ' מייקל מימוני, באתר בית החולים רמב"ם סגל אקדמי, באתר הפקולטה לרפואה של הטכניון Dr. Michael Mimouni, באתר The American Healthcare Professionals and Friends for Medicine in Israel אודות, באתר המרכז לטיפול בעין יבשה מנהל חדש ליחידת קרנית במחלקת עיניים ברמב"ם, באתר News חיפה קריות, 11 בדצמבר 2022 פרופ' מייקל מימוני, באתר Care Laser מאמריו של פרופ' מימוני, באתר Pub Med קרנית ולחמית – הרופאים והרופאות שנבחרו למובילים, באתר Duns 100 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מייקל מימוני".
סוויטה צרפתית (סרט)

סוויטה צרפתית (במקור: Suite Française) הוא סרט קולנוע משנת 2015 בבימויו של פול דיב, עם מישל ויליאמס, מתיאס שונארטס וקריסטין סקוט-תומאס בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס בחלקו על הרומן סוויטה צרפתית של אירן נמירובסקי שנרצחה באושוויץ. הוא מתאר קשר רומנטי בין בחורה צרפתייה לקצין גרמני הגר בביתה בכפר כבוש על ידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה. הצילומים נערכו בכפר מרוויל (אנ') בצפון צרפת ליד הגבול עם בלגיה. המלחין ראל ג'ונס היה מועמד לפרס על הפסקול בטקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-69. נעימת הנושא הראשי הולחנה על ידי אלכסנדר דספלה שגם מבצע אותה בסרט. צרפת, 1940 - צבא גרמני נכנס לכפר בוסי בצפון צרפת. התושבים נאלצים לארח בבתיהם חיילים וקצינים. לוסיל אנז'לייה (מישל ויליאמס) גרה עם חמותה חמורת הסבר מאדאם אנז'לייה (קריסטין סקוט-תומאס) לאחר שבעלה גסטון נשבה על ידי הגרמנים והוא כעת שבוי מלחמה בגרמניה. היא מתלווה לחמותה בגביית תשלום שכירות מאיכרים הגרים בבתים של מאדאם אנז'לייה. ראש הכפר הויקונט (אלכסנדר למברט) ואשתו (הרייט וולטר) הם משתפי פעולה עם הגרמנים. בכפר גרה משפחת לבארי, האב בנואה (סם ריילי) והאם מדלן (רות וילסון). בנואה צולע לאחר שנפל מסוס. הוא שונא את הגרמנים ומחזיק בביתו רובה שלא מסר להם. אובר-לויטנט קורט בונט (טום שילינג) מתארח בביתם ומטריד מינית את מדלן לזעמו של בנואה. אובר-לויטננט ברונו פון פאלק (מתיאס שונארטס) מתארח בבית הגדול של מאדאם אנז'לייה. הוא חובב מוזיקה ומלחין קטע לפסנתר בשם "סוויטה צרפתית". לוסיל שחובבת מוזיקה מתאהבת בו והם מתחילים רומן אהבה שידוע למאדאם אנז'לייה ולאנשי הכפר. לוסיל מגלה שהדיירת שלהם סלין (מרגו רובי) מקיימת יחסים עם חייל גרמני אבל זו מטיחה בפניה כי גם גסטון בגד בה ויש לו גם בת. עובדה זו מקרבת יותר את לוסיל לברונו. בנואה גונב תרנגולות מהויקונט ואשת הוויקונט תופסת אותו ומלשינה לגרמנים כי הוא מחזיק נשק. בונט פורץ לביתם בראש כיתת חיילים ומתחיל להתאבק עם בנואה שמצליח להרוג אותו ביריה מרובהו. בנואה נמלט והגרמנים מתחילים במצוד נרחב ומזהירים את התושבים לבל יחביאו אותו. מדלן מבקשת מלוסיל להחביא את בעלה והיא מסכימה ברשותה של חמותה. הגרמנים עוצרים את הוויקונט ומזהירים כי אם לא יוסגר בנואה תוך 48 שעות הוא יוצא להורג. כשזה לא קורה מתמנה ברונו למפקד כיתת היורים והויקונט מוצא להורג בכיכר הכפר. לוסיל רוצה להבריח את בנואה לפריז ומבקשת מברונו אישור מעבר. הוא מסכים אך חושד בה וכותב כי יש לערוך חיפוש במכונית. לוסיל נוסעת כשבנואה בתא המטען. הגרמני בנקודת הבדיקה בודק את האישור ופוקד לפתוח את תא המטען ואז בנואה ולוסיל יורים והורגים אותו וחייל גרמני נוסף. באותו רגע מגיע ברונו. לוסיל מאיימת עליו באקדחה אך לא יורה. ברונו עוזר לה להכניס את בנואה שנפצע בזרועו, לאוטו. הם נפרדים ובסיום נאמר שברונו מת במלחמה ולוסיל ובנואה הצטרפו למחתרת הצרפתית. אתר האינטרנט הרשמי של סוויטה צרפתית "סוויטה צרפתית", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "סוויטה צרפתית", באתר נטפליקס "סוויטה צרפתית", באתר AllMovie (באנגלית) "סוויטה צרפתית", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "סוויטה צרפתית", באתר Metacritic (באנגלית) "סוויטה צרפתית", באתר אידיבי "סוויטה צרפתית", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון לסוויטה צרפתית, באתר יוטיוב נעימת ברונו בביצוע אלכסנדר דספלס עם קליפ מהסרט, באתר יוטיוב. סקירה על הסרטת סוויטה צרפתית, באתר יוטיוב
בית הכנסת בית יעקב

האם התכוונתם ל... בית הכנסת בית יעקב (איסטנבול) - בית כנסת באיסטנבול, טורקיה בית הכנסת בית יעקב (מדריד) – בית כנסת במדריד, ספרד בית הכנסת בית יעקב (סקופיה) – בית כנסת בסקופיה, מקדוניה בית הכנסת בית יעקב יוסף – בית כנסת של יהודים יוצאי רומניה בתל אביב בית הכנסת בית יעקב (ז'נבה) – בית כנסת בז'נבה, שווייץ בית הכנסת נוישוץ – בית כנסת ביאשי, רומניה בית הכנסת הגדול (פתח תקווה) – בית כנסת בפתח תקווה הנקרא גם בית יעקב בית הכנסת החורבה – בית כנסת ברובע היהודי בירושלים הנקרא גם בית יעקב
דגמי מזון

דגמי מזון (ביפנית: 食品サンプル) הם דגמים מוקטנים או העתקים (אנ') של פריט מזון או מנה, העשוי בדרך כלל מפלסטיק, שעווה, שרף או חומר בלתי אכיל דומה. הם משמשים בדרך כלל כמקדם מכירות וכמִדְמֶה (אנ') בחלונות תצוגה ובמדפים של מסעדות, דוכני מזון (אנ') ועגלות מזון (אנ') ביפן, קוריאה הדרומית וסין. שימוש בדגמי מזון מאפשר לספקי המזון לפרסם לצרכנים תמונה תלת־ממדית של המוצרים שלהם, תוך הימנעות מהצורך להציג מזון אמיתי ללא השגחה לפרקי זמן ממושכים, שעלול להזדהם (אנ'), להתקלקל (אנ') או למשוך מזיקים לא נעימים כגון זבובים, תיקנים ונמלים. למעט תעשיית המזון באסיה, ניתן למצוא דגמי מזון גם כרקוויזיט בסרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה, מחזות, פרסומות בטלוויזיה, מודעות מודפסות וירידים מסחריים (אנ').‏ כמו כן, דגמי מזון משמשים בחינוך לתזונה נכונה ולחקר צרכנים. מדיה וקבצים בנושא דגמי מזון בוויקישיתוף mock-up | מונחי האקדמיה, באתר terms.hebrew-academy.org.il A feast for the eyes: The Japanese art of fake food, TODAY.com, ‏2022-05-24 (באנגלית) (ארכיון) Cook, Kristen (1 באפריל 2009). "Mouth-watering plastic: Fake foods save businesses real dollars annually". Arizona Daily Star. ארכיון מ-2009-04-12. נבדק ב-2024-01-02. {{cite news}}: (עזרה) Bucher T, van der Horst K, Siegrist M (16 בספטמבר 2011). "The fake food buffet – a new method in nutrition behaviour research". British Journal of Nutrition. 107 (10): 1553–1560. doi:10.1017/S000711451100465X. PMID 21920063. {{cite journal}}: (עזרה) Bucher T, Müller B, Siegrist M (1 בדצמבר 2015). "What is healthy food? Objective nutrient profile scores and subjective lay evaluations in comparison". Appetite. 95: 408–14. doi:10.1016/j.appet.2015.08.005. PMID 26256557. {{cite journal}}: (עזרה) Libotte E, Siegrist M, Bucher T (נוב' 2014). "The influence of plate size on meal composition. Literature review and experiment". Appetite. 82: 91–96. doi:10.1016/j.appet.2014.07.010. PMID 25049139. {{cite journal}}: (עזרה)
מלכודת (סרט, 2024)

מלכודת (באנגלית: Trap) הוא סרט מותחן אמריקאי בבימויו של מ. נייט שאמלאן. בסרט מככבים ג'וש הארטנט וסלקה שאמלאן. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-2 באוגוסט 2024, תחת הפצת אולפני האחים וורנר. אב ובתו המתבגרת מגיעים לאצטדיון להופעת פופ של הזמרת האהובה על הבת ושם הם מבינים שהם בעצם במרכזו של אירוע אפל ומחריד. ג'וש הארטנט סלקה שאמלאן היילי מילס לאחר עליית הסרט "דפיקה בדלת" לאקרנים, מ. נייט שאמלאן אישר שיביים עוד סרט עבור "סרטי יוניברסל", ושיעלה לאקרנים במהלך אפריל 2024. שמו של הסרט "מלכודת" פורסם בפברואר 2023, כאשר שאמלאן הכריז שהוא נכנס לעסקה עם אולפני האחים וורנר. צילומי הסרט התעתדו להתחיל בסינסינטי, אוהיו באוגוסט 2023, שם הוא היה מקבל מעל 9 מיליון דולר זיכוי מס מהמדינה כדי לצלם שם. מכיוון ששאמלאן הפיק ומימן את הסרט בעצמו, ההפקה קיבלה הסכם לאפשר לצלם במהלך שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו. הצילומים התחרשו והחלו במיסיסוגה, אונטריו ב-16 באוקטובר 2023. והסתיימו ב-8 בדצמבר 2023. מארק ביינשטוק ואשווין ראג'אן הפיקו את הסרט יחד עם שאמלאן. אתר האינטרנט הרשמי של מלכודת (באנגלית אמריקאית) מדיה וקבצים בנושא מלכודת בוויקישיתוף "מלכודת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מלכודת", באתר AllMovie (באנגלית) "מלכודת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מלכודת", באתר Metacritic (באנגלית) "מלכודת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מלכודת, באתר Seret.co.il | אתר סרט Hamman, Cody (October 26, 2023). "Trap: M. Night Shyamalan psychological thriller stars Josh Hartnett".JoBlo. Retrieved October 28, 2023. D'Alessandro, Anthony (October 7, 2022). "New M. Night Shyamalan Thriller Dated By Universal For 2024". Deadline Hollywood. Retrieved October 7, 2022. D'Alessandro, Anthony (February 16, 2023). "M. Night Shyamalan Signs Multi-Year First-Look Deal at Warner Bros, Sets Trap At Studio". Deadline Hollywood. Retrieved February 17, 2023. Rajput, Priyanca (September 5, 2023). "Ishana Shyamalan's debut feature The Watchers wraps in Dublin". KFTV.com. Retrieved September 6, 2023. Griffith, Katie (August 2, 2023). "New M. Night Shyamalan Movie to be Filmed in Cincinnati". Cincinnati CityBeat. Retrieved September 25, 2023. "Current Productions - Toronto". Toronto Film and Television Office. Retrieved October 30, 2023. "Good Grades". Production List. August 28, 2023. Retrieved September 8, 2023.
סמות' ג'אז

סמות' ג'אז (באנגלית: Smooth jazz; באופן מילולי: "ג'אז חלק") הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של ג'אז ומוזיקת קרוסאובר. אף על פי שמתואר לעיתים קרובות כ"ז'אנר", זהו נושא שנוי במחלוקת בחוגי מוזיקת ג'אז. עם זאת, סמות' ג'אז היה פורמט רדיו פופולרי באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 עד תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. ניתן להתייחס לסמות' ג'אז כג'אז מוצלב בעל אוריינטציה מסחרית שהגיע לשיאו בשנות ה-80 של המאה ה-20. הפופולריות של סמות' ג'אז כפורמט רדיו ירדה בהדרגה בתחילת המאה ה-21. סופיסטי-פופ מדיה וקבצים בנושא סמות' ג'אז בוויקישיתוף "Fusion". AllMusic. ארכיון מ-2011-02-15. נבדק ב-7 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה) "Jazz » Fusion » Smooth Jazz". AllMusic. ארכיון מ-2012-06-04. נבדק ב-7 באוקטובר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Jazz of the 00s - Jumping The Great Divide - Popmatters (אורכב 15.05.2023 בארכיון Wayback Machine) "the market for jazz was starting to get less rigid too. “Smooth jazz” was by far the dominant market force in jazz at the end of the century, and it sidetracked the artistic lives of some musicians who might have made more interesting music but for the draw of big paydays. But the radio stations playing sax-and-synth dominated lite funk faded in the first decade of the 21st century. 2008 marked the death of the smooth jazz stations in both New York and Washington, DC"
דבורה פסין

דבורה פסין (1910-2001) (ידועה גם בשם דבורה מרגוליס) הייתה סופרת אמריקאית הידועה בעבודותיה לילדים בנושאי היסטוריה יהודית. בשנת 1954 קיבלה את הפרס הלאומי לספרים יהודיים (ארצות הברית) לספרות ילדים על יצירתה העם היהודי (The Jewish People). Ahad Ha'am Giants on the Earth: Stories of Great Jewish Men and Women from the Time of the Discovery of America to the Present The Jewish Kindergarten: A Manual for Teachers The Aleph Bet Story Book Michael Turns the Globe Theodore Herzl The Jewish People History of the Jews in America Ingall, C. K. (2010) The Women who Reconstructed American Jewish Education, 1910-1965. University Press of New England. Page 210. Baxter, E. M. (1946). Books for Religious Education. Journal of Bible and Religion, 14(4), 214-218. Chipkin, I. S. (1953). Deborah Pessin, The Jewish People, Volumes I and II. Jewish Education, 24(1), 62-64. "Behrman publishes biography of Herzl by Deborah Pessin". The Jewish News. Friday, January 28, 1949. Page 19. Accessed January 1, 2024. Pessin, D. (1946). The Aleph Bet Story Book, JPS. via Archive.org.