מרקוח

מרקוח, הידוע גם בשם תבלין, מלאנז' או סם (באנגלית: Melange או Spice) הוא סם פסיכדלי בדיוני המופיע ביקום של חולית ומספק למשתמשים בו תוחלת חיים ארוכה, עוצמת נעורים, מודעות גבוהה ולעיתים אף כוח לחיזוי העתיד. הרעיון הומצא על ידי הסופר פרנק הרברט עבור עבודותיו בסדרת הספרים חולית. ביקום הספרותי נמצא המרקוח על פני כוכב הלכת המדברי אראקיס, עולם צחיח ועתיר חול השורץ תולעי ענק אימתניות הנקראות עקלתונים. הודות לכוחות התודעה והחיזוי החזקים הטמונים בו, הפך המרקוח למשאב היקר ביותר ביקום, וזאת בשל הפוטנציאל הגלום בו להארכת החיים ולהפיכת מסעות בין כוכביים למדויקים ובטוחים. מרקוח הוא סם המאריך את חיי המשתמשים בו ומעניק להם מרץ גופני ומודעות גבוהה, ובמקרים מסוימים עשוי גם לעורר כוח לראיית העתיד. תכונות החיזוי שלו מאפשרות לקיים מסעות חלל בין כוכביים באופן מדויק ובטוח, לדוגמה על ידי גילדת הנווטים, המשתמשת בו על מנת "לקפל את החלל" ולמצוא נתיבים דרך מרחבי הזמן והחלל, ולנווט את ספינותיהן הענקיות ליעדיהן. כמות המרקוח האדירה הנדרשת להשגת הכוחות הללו מחייבת את נווטי הגילדה לשהות בתוך מיכלי ענק מלאים בענני גז מרקוח. חשיפה קיצונית זו לאורך זמן רב מובילה לשינוי מבנה גופם. בכמויות גדולות גורם המרקוח להשפעות פסיכואקטיביות שונות ועשוי להיות ממכר מאוד. הוא משמש כאנתאוגן בידי מסדר בנות גשרית ובידי הדררים, נוודי המדבר של אראקיס הצורכים אותו להשגת טראנס היוצר תפיסות על-חושיות כגון ראייה מרחוק, פריקוגניציה ועוררות הזיכרון הגנטי. הדררים משתמשים במרקוח גם לצרכים פשוטים ויומיומיים יותר, למשל עבור ייצור נייר, חומרים פלסטיים, חומרי נפץ, בדים, וכמו כן, מערבבים אותו עם מזונם. עד לתחילת האירועים המתרחשים בספר הראשון בסדרה, חולית, כבר הגיע המרקוח לכל מקום ביקום הנודע ונחשב לסימן של עושר ואמידות. הדוכס לטו אטרייאידס ציין כי בין כל המשאבים או הסחורות המוכרים לאדם, "כולם מתפוררים אל מול המרקוח. חופן ממנו יקנה לך בית בטופייל". ג'ון מישו ממגזין הניו יורקר כתב בנוגע לכך, "נסו לדמיין חומר המשלב את ערכו של הקוקאין יחד עם ערכו של הדלק, ותקבלו רעיון המתקרב לכוחו של המרקוח". בשל נדירותו וערכו הרב של הסם, ובייחוד בשל שימושו להאצת מסעות בין-כוכביים, התבסס כוחה של קיסרות הפאדישאח על השליטה בכוכב הלכת אראקיס. מהלך זה הציב את הקיסר בעמדה גבוהה מעל שאר בתי האצולה וכן ביתרון על פני גילדת הנווטים, אשר החזיקה במונופול על מסע בחלל. הרברט תיאר את המרקוח מפיה של עאליה אטרייאידס כמטבע סודי, בלעדיו לא יוכלו ספינות החלל של גילדת הנווטים לנוע. לדבריו, הסם הנצרך מכניס את הנווטים לטראנס ניווטי, באמצעותו הם יכולים לראות את הדרך בה ינועו בטרם נעו בה. כמו כן, מחסור במרקוח יגרום למוות בטרם עת עבור רבים מאנשי האצולה, אשר השימוש בו חיזק את מערכות גופם והוביל להארכת חייהם בשנים רבות. אפילו בני המעמד הבינוני, לדבריו, נהגו למהול את מזונם עם כמויות קטנות של הסם, לפחות פעם אחת ביום. תיאור מראהו הפיזי של המרקוח נותר מעומעם לכל אורך הסדרה, אולם צבעו נרמז במשיח חולית כאשר נווט החלל אדריק "שחה במיכל מלא בגז כתום.. פתחי האוורור של מיכלו פלטו ענן חיוור וכתום עשיר בריח הגריאטרי של המרקוח, מלאנז'"; מאוחר יותר בכופרי חולית, מספר עורקי מרקוח תוארו כגושים אדמדמים-חומים כהים. בתיאורו בקיסר האל של חולית הצביע מוניאו על תכונת הפלואורסצנציה של המרקוח לאחר שנצפה פולט אור כחול בוהק. ניחוח הסם תואר באופן חוזר ונשנה בידי הרברט כריח הקינמון. הגבירה ג'סיקה העידה כי בפעם הראשונה שצרכה את המרקוח היה טעמו כשל הקינמון, אולם דוקטור יואה הסביר לה שטעמו לעולם איננו זהה, וכי הוא שקול לחיים בכך שהוא מציע פנים אחרות בכל פעם בה הוא נצרך. לטענתו, דומה הדבר לתגובת טעם נרכש, בלומדו שדבר מסוים הוא טוב וחיוני עבורו, מפרש אותו גוף האדם כטעם מענג. שימוש מוגזם בסם מעניק לעיניים גוון כחול כהה, באיברי הלובן, הקשתית והקרנית, ונקרא לעיתים "כחול מכחול" או "עיני עיבאד", סימן הנחשב בעיני הדררים כדבר שיש להתגאות בו וכסמל לקרבה שבטית. בספר הראשון, צבע עיניו המקורי של פול אטרייאידס הוא ירוק, אולם לאחר מספר שנים בהן שהה באראקיס קיבלו עיניו את הגוון הכחול העמוק המצוי אצל הדררים. בכוכבי לכת אחרים, מכורים לסם משתמשים לעיתים בעדשות מגע בכדי להסתיר את הדבר. המרקוח ממכר מאוד, ותסמיני הגמילה ממנו מובילים כמעט תמיד למוות. הוא תואר כרעל עדין, ערמומי ובלתי הפיך, אשר מעולם לא הרג אף אדם שלא הפסיק לצרוך אותו. כאשר הוא נשאף כאירוסול בכמויות גדולות, הדרך היחידה בה נווטי גילדת החלל צורכים אותו עבור מטרותיהם העסקיות, גורם המרקוח לשינויים פיזיולוגיים בגוף. המונח "טראנס מרקוח" נועד לתאר מצב בו נלקחה מנת יתר של הסם. מספר דמויות בספרים התנסו בחוויה הזו במטרה להאיץ את יכולת חיזוי העתיד שלהם, אולם רק הדוכס לטו השני הצליח לשרוד את המבחן ולהישאר בשליטה, כך שהמרקוח פתח את עיניו ואיפשר לו לצפות בחיזיון "שביל הזהב" אשר עתיד היה להציל את גורל האנושות. המקום היחיד בו נמצא המרקוח הוא דיונות החול של כוכב אראקיס. הרברט כתב כי הסם נוצר במהלך תהליך תסיסה פטרייתית של הפרשות זחלי העקלתונים עם ערבובן במים. לאחר שהמסה הנוצרת במעמקי האדמה צפה אל פני השטח בשל הצטברות גזים והתפוצצויות לחץ, מתחמם החומר תחת השמש המדברית היוקדת ומתגבש לכדי המרקוח המוכר. כאשר מסיימים העקלתונים את גלגול חייהם ומתים, גופם מפריש את הזחלים הצעירים והמעגל מתחיל מחדש. הרברט כתב כי המסה הנוצרת בבטן האדמה הופכת למרקוח רק לאחר שהיא נחשפת לאור השמש ולאוויר על פני האדמה. מאוחר יותר כתב כי בטרם השלמת התהליך צבעה של המסה הראשונית הוא בגוון סגול. איסוף המרקוח הוא תהליך מסוכן וקשה מאחר שהוא כרוך בסינון החול על פני השטח המדברי, בו כל פעילות או רעש זעיר עשויים למשוך עקלתונים, אשר במקרים מסוימים יכולים להגיע עד לאורך של מאות מטרים. בשל כך מתבצע תהליך הכרייה באמצעות מכונות ענק הקוצרות את הסם עד להגעתן הבלתי נמנעת של התולעים. עם קרבת הסכנה, מורמות המכונות בידי רחפות ונלקחות למקום מבטחים. הדררים, אשר למדו לחיות לצד העקלתונים, אוספים את המרקוח באופן ידני עבור שימושיהם הפרטיים וכן מבריחים כמויות קטנות ממנו מחוץ לכוכב הלכת. במהלך אלף וחמש מאות השנים בין מאורעות הספרים הקיסר האל של חולית וכופרי חולית, לומדים בני הטליילאס כיצד לייצר מרקוח מלאכותי בתוך מכלי האקסלטול שלהם, אשר שימשו עד אז רק עבור שיבוטים. אף על פי שטכנולוגיה זו שברה במידת מה את המונופול של בעלי השליטה באראקיס על ייצוא המרקוח, הרי שלא דחקה כליל את הסם הטבעי מהשוק. בספרי הפרלוד של חולית אשר נכתבו בידי בנו של פרנק הרברט, בריאן, ובעזרתו של קווין ג'יי. אנדרסון, מהווה פרויקט אמאל ניסיון מוקדם לייצר מרקוח סינתטי בידי בני הטליילאס על מנת לעצור את התלות באראקיס. לאחר הצגת הרעיון בפני קיסר הפאדישאח אלרוד קורינו התשיעי, מעניק להם השליט את הרשות לכבוש את כוכב הלכת איקס בסיועו של צבא הסרדאוקאר שלו, ולהפכו למעבדת ניסויים עבור הפרויקט. לאחר ההתנקשות בקיסר בידי אנשיו של הנסיך שאדאם, אשר הוכתר במהרה לקיסר הפאדישאח שאדאם הרביעי, עבר הפרויקט לידיו. אף על פי שתוצרם המלאכותי של בני הטליילאס מזכיר את הסם המקורי, הוא אינו תמיד עובד כהלכה. זחלי עקלתונים התפוצצו כאשר נחשפו אליו, וניסיון השימוש בו על אנשי גילדת נווטי החלל הסתיימה בקטסטרופה לאחר שאחת מספינותיהם התרסקה יחד עם כל נוסעיה, ונווט של ספינה נוספת מת כתוצאה מצריכתו. במהלך מאורעות הספר עקלתוני חולית, נופלת גילדת נווטי החלל למעשה רמאות ומחליפה את אנשיה במכשירי ניווט מכוכב הלכת איקס. לאחר שאספקת המרקוח שלהם נגזלת, ומתוך ציפייה למוות ודאי, מחליטה קבוצת נווטים ליצור עקלתונים חדשים המסוגלים להפיק את הסם לו הם זקוקים. הם מצליחים לשכפל את הדנ"א של זחלי העקלתון לכדי תולעים חדשות החיות במים, אשר משוחררות לאוקיינוסים של כוכב הלכת בזל. עם הסתגלותם לסביבה החדשה, משגשגים עקלתוני הים ומתחילים להפיק כמויות גבוהות של סם מרוכז ביותר המכונה מרקוח משופר. החומר החדש הוא כה עוצמתי שאפילו כמות קטנה ממנו עשויה לגרום לקפיצת הדרך. בספר "התפטיר הרץ: כיצד פטריות יכולות להציל את העולם" מאת המיקולוג האמריקאי פול סטמטס, טוען המחבר כי המצאתו של המרקוח קשורה באופן הדוק לניסיונותיו האישיים של הרברט בשימוש בפטריות פסילוסיבין. ילדי חולית, פרנק הרברט, 1976, ISBN 0-399-11697-4, עמוד 17; "המילון המלכותי: מלאנז'; א. תערובת מרקוח; ב. מרקוח אראקיס (חולית), חומר בעל תכונות מרפא גריאטריות הנצפו לראשונה בידי ינשוף אשקוקו, כימאי החצר בימי מלכותו של שאקאד החכם. קיים רק בדיונות העמוקות ביותר של אראקיס, מוכר בשל חזיונות הנביא פול מואד'דיב מבית אטרייאידס. כמו כן נמצא בשימוש בנות גשרית וגילדת נווטי החלל". חולית מחזיקה מעמד", ג'ון מישו, מגזין הניו יורקר, 12 ביולי 2013; אורכב מהמקור ב-14 בינואר 2022. "הסבר עבור תולעי המעמקים של חולית: מדוע הן כל כך חשובות", סקרין ראנט, בלה רוס, 5 בנובמבר 2021; אורכב מהמקור ב-14 בינואר 2022. חולית, דייוויד לינץ', 1984; "בזמננו, החומר היקר ביותר ביקום הוא המרקוח מלאנז'. המרקוח מאריך חיים. המרקוח מרחיב את המודעות. המרקוח נחוץ למסע בחלל". חולית, פרנק הרברט, 1965, ISBN 0425036987, עמוד 43; "כולם מתפוררים אל מול המרקוח. חופן ממנו יקנה לך בית בטופייל. אי אפשר לייצר אותו, אפשר רק לכרות אותו באראקיס. זה הוא חומר ייחודי ובעל תכונות מאריכות חיים". ילדי חולית, פרנק הרברט, 1976, מסת"ב 0-399-11697-4, עמודים 140-141; "לא מבלי סיבה היה המרקוח קרוי לעיתים בשם המטבע הסודי. ללא מרקוח, ספינותיהם של גילדת החלל לא יוכלו לנוע. המרקוח איפשר את הטראנס הניווטי שבאמצעותו יכלו לראות את הנתיב בו ינועו בטרם עשו זאת. ללא המרקוח ותכונותיו המפליאות לשיפור המערכת החיסונית האנושית, תוחלת חייהם של בני האצולה תפחת ברבע. אפילו בני המעמד הבינוני של האימפריום נוהגים לדלל את מזונם עם כמויות קטנות של סם לפחות פעם אחת ביום". הרברט מתאר את המרקוח כגריאטרי מתוך התייחסות לתכונתו כסם מאריך חיים. משיח חולית, פרנק הרברט, 1969, ISBN 0441172695, עמוד 12; "סקיטייל צפה בשיירת הגילדה. אדריק שחה במיכל מלא בגז כתום במרחק צעדים ספורים ממנו. המיכל ניצב במרכז הכיפה השקופה שבני הגשרית בנו עבור פגישתם. חבר הגילדה נראה כדמות מוארכת, בקושי אנושי, בעל רגלי סנפיר וידיים ענקיות וקרומיות - דג מוזר השוחה בים משונה. פתחי האוורור של מיכלו פלטו ענן חיוור וכתום עשיר בריח הגריאטרי של המרקוח, מלאנז'". כופרי חולית, פרנק הרברט, 1984, ISBN 978-2-221-04642-5, עמוד 299; "פעם נוספת מצאה את עצמה אודרייד נזרקת קדימה ומטה אל עבר הלא נודע. אורה החליק יחד עמה, קרנו מתגלגלת שוב ושוב. היא ראתה גושים אדמדמים-חומים מולה. ריח של קינמון מילא את נחיריה". הקיסר האל של חולית, פרנק הרברט, 1981, ISBN 978-2-221-00775-4; המקום מילא את מונאו ביראה. מיכלים ענקיים של מרקוח נמצאו בכל עברי החדר אשר נחצב מאבן טבעית והואר על ידי מנורות זוהרות של תכנון עתיק עם עבודת מתכת ערבית חרוטה עליהן. המרקוח זרח באור כחול ובוהק בתאורה האפורה של החדר, והריח - קינמון מר, מבלי ספק". חולית, עמוד 64; "הוא בהה בה. 'את זוכרת את הפעם הראשונה שטעמת את המרקוח?'; 'היה לזה טעם של קינמון'; 'אבל לעולם לא אותו הטעם', אמר. 'לעולם איננו זהה. הדבר שקול לחיים, הוא מציע פנים אחרות בכל פעם בה אתה לוקח אותו. יש האומרים כי הוא מייצר בגוף תגובה של טעם נרכש. הגוף, בלומדו כי דבר מסוים הוא טוב וחיוני עבורו, מפרש את הטעם כמענג, אפילו אופורי, וכמו החיים, אינו ניתן לסינתוז'"; חולית, עמוד 521; "עיני עיבאד: סימפטום אופייני לדיאטה גבוהה של מרקוח בו לובן העין והאישונים מקבלים גוון כחול עמוק (מצביע על התמכרות)". חולית, עמוד 388; "סטילגאר תקע את המטה בחול לצדו של פול והניח לידיו ליפול. גוון הכחול מכחול של עיניו נותר חזק ומכוון. פול תהה כיצד עיניו החלו לקבל כבר את מעטה צבע המרקוח". חולית, עמוד 196; "קולו שכך והוא חזר, 'רעל - כל כך עדין, כל כך ערמומי.. כל כך בלתי הפיך. הוא אפילו לא יהרוג אותך אלא אם כן תפסיק לצרוך אותו. אנחנו לא יכולים לעזוב את אראקיס, אלא אם כן ניקח חלק מאראקיס איתנו". חולית, עמודים 276-277; "אז הוא שמע את התפוררות החול. כל אחד מבני הדררים הכיר את הרעש הזה ויכל להבדיל בינו ובין רעשי המדבר או התולעים. במקום כלשהו מתחתיהם, מסת המרקוח צברה מספיק מים וחומר אורגני מידי העקלתונים, והגיעה לשלב הקריטי של התפתחותה המהירה. בועה ענקית של פחמן דו-חמצני החלה להיווצר עמוק בתוך החול, מתרוממת מעלה עם כוח הדף אדיר ומערבולת אבק במרכזה. היא עמדה להחליף את כל הנמצא על פני השטח עם מה שעד אז היה תחת האדמה". ילדי חולית, עמוד 309; "העקלתון, כעת עייף, המשיך לנטות שמאלה. לטו החליק במורד המדרון הענק בכדי לנעוץ את קרסיו מחדש ולשמור על העקלתון במסלול ישר. ניחוח חד ועדין של מאלנז' הגיע לנחיריו, סימן לעורק עשיר. הם חלפו על פני כתמי חול סגולים היכן שפיצוץ מרקוח התפרץ, והוא תפס בעקלתון בחוזקה עד שעברו אותו". "פטריות הזיה היו מקור ההשראה של פרנק הרברט למדע הבדיוני שמאחורי חולית", הגביע היומי, 18 ביולי 2014; אורכב מהמקור ב-14 בינואר 2022.