laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אייכאך

אייכאך (בגרמנית: Aichach, ‏האזנה‏Ⓘ‏, בבווארית: Oacha) היא עיירה ובירת המחוז אייכאך-פרידברג שבבוואריה, גרמניה, העיירה ממוקמת צפון-מזרחית לעיר אאוגסבורג. העיירה מונה כ-20 אלף תושבים. העיירה נמצאת בקרבת הכביש המהיר A8, שמחבר בין מינכן ושטוטגרט. בקרבת העיירה עובר נהר בשם פאר (Paar). בשנת 1909 הוקם בעיירה בית כלא לנשים, ובשנת 1967 התאבדה שם פושעת המלחמה הנאצית אילזה קוך, הנודעה בכינויה "המכשפה מבוכנוואלד". העיירה אייכאך נמצאת בין הערים מינכן, אאוגסבורג ואינגולשטאדט, על ידי נהר בשם פאר (Paar). העיירה של אייכאך מורכבת מכפרים רבים ועוד חלקי קהילה קטנים: * הכוונה ביישוב בודד הוא ישוב המכיל מספר בתים ספורים. בטבלה למטה מובאים נתונים על הכפרים המרכיבים את העיירה אייכאך: העיירה נזכרת לראשונה במחצית השנייה של המאה ה-11. בין השנים 1250 עד 1384 הייתה העיירה מקום מושבו של המסדר הטווטוני, שלאחר מכן עברה לטירה הקרובה בלומנטל, ושם המשיך להתקיים עד שנת 1806. בשנת 1347 העניק לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לעיירה אייכאך את כל הזכויות שיש לעיר מינכן ואת ספר החוקים שלה. בשנת 1634, במהלך מלחמת שלושים השנים ולאחר מצור ממושך, נשרפה העיירה אייכאך כולה. בשנת 1704 במהלך מלחמת הירושה הספרדית עברו חיילין אנגלים ספרדים והולנדים רבים במקום, והארמון הדוכסי נהרס. משנת 1796 עברו כוחות צרפתים ואוסטרים רבים דרך העיירה, שסבלה רבות ממעברים של צבאות בה עקב מיקומה האסטרטגי, ובסך הכל בין השנים 1796 עד 1809 היו צריכים תושבי העיירה לארח 18,699 קצינים ו-194,086 חיילים. עד המאה ה-19 הייתה שייכת העיירה למחוז של מינכן. מחוז אייכאך הוקם בשנת 1862, וברפורמה שנערכה בשנת 1972 הפכה העיירה לחלק ממחוז בשם "מזרח אאוגסבורג" שכלל גם את העיירה פרידברג ועוד כמה יישובים אזוריים. מחוז זה היה שייך למחוז של שוואביה. ובהמשך בשנת 1973 שונה שמו למחוז "אייכאך-פרידברג". מועצת העיירה מורכבת מראש העיירה ומ-30 חברי מועצה. בטבלה למטה מוצגות תוצאות שלושת הבחירות המקומיות האחרונות: ראש העירייה הנוכחי הוא קלאוס הברמן (ממפלגת הSPD) שמכהן בתפקיד מאז 1996. בבחירות האחרונות לראשות העירייה של שנת 2020, זכה הברמן ב-63 אחוזים מן הקולות ונכנס לכהונה חמישית. בלאזון הסמל: "בכסף, עץ אלון ירוק מושרש עם חמישה עלים ושישה בלוטים זהובים". פירוש שם העיירה הוא "יישוב ליד יער האלונים". המקור הכי עתיק של הסמל הוא מחותם משנת 1315, שכלל בתוכו את עץ האלון. צבעי הסמל נמצאים בשימוש מאז שנת 1560, והסמל קיים בגרסתו הנוכחית מאז שנת 1949. לאייכאך הערים התאומות הבאות: אוסטריה בריקסלג (Brixlegg), אוסטריה הונגריה גדלה (Gödöllő), הונגריה גרמניה שיפרשטדט (Schifferstadt), ריינלנד-פפאלץ, גרמניה וינצנץ מילר (1894-1961), גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה וראש המטה הכללי הראשון של צבא העם הלאומי. כיכר העיר אייכאך נוף העיירה ממערב תחנת הרכבת באייכאך מדיה וקבצים בנושא אייכאך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אייכאך אייכאך, ברשת החברתית פייסבוק אייכאך, ברשת החברתית אינסטגרם אייכאך, סרטונים בערוץ היוטיוב Stadt Aichach, www.freistaat.bayern (בגרמנית) Daten und Fakten, www.aichach.de (בגרמנית) STADT AICHACH, www.hdbg.eu (בגרמנית) Städtepartnerschaften, Aichach (בגרמנית)
Dead Island 2

Dead Island 2 הוא משחק וידאו מסוגת הישרדות אימה ופעולה-תפקידים שפותח על ידי Dambuster Studios והופץ על ידי Deep Silver ב-21 באפריל 2023 למערכת ההפעלה למחשבים אישיים Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים Xbox One,‏ Xbox Series X/S, פלייסטיישן 4 ופלייסטיישן 5. זהו משחק המשך למשחק הווידאו Dead Island משנת 2011 והפרק השלישי בסדרת Dead Island. הסיפור של Dead Island 2 מתרחש כ-15 שנים לאחר אירועי Dead Island ו-Dead Island: Riptide, בעיר לוס אנג'לס, שנכנסה להסגר עקב התפרצות של מגפת זומבים. המשחק שהוכרז ב-2014, פותח במשך 8 שנים עקב שינויים מרובים של האולפנים שעבדו עליו. הסטודיו Yager Development נשכר במקור לפיתוח Dead Island 2 ב-2012, אך הוסר מהפרויקט ב-2015 והוחלף ב-Sumo Digital בשנה שלאחר מכן. Sumo Digital הוסר לאחר מכן, כאשר Dambuster, סטודיו פנימי של Deep Silver, הפך למפתח ב-2019. Dead Island 2 קיבל "ביקורות חיוביות בדרך כלל", לפי צובר הביקורות Metacritic. Metacritic: 80/100 IGN: 7/10 OpenCritic: 75.58% GameSpot: 7/10 אתר האינטרנט הרשמי של Dead Island 2 (באנגלית) "Dead Island 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Dead Island 2, באתר PCGamingWiki (באנגלית) בעבר: Yager Development‏ (2012-2016),‏ Sumo Digital‏ (2016-2019) Dead Island 2 Rating for Windows PC, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox One, Xbox Series, באתר ESRB (באנגלית) Dead Island 2 Rating PEGI, באתר PEGI (באנגלית) ציון הרשקוביץ, Dead Island 2 - ביקורת, באתר IGN, ‏‏30 באפריל 2023 עודד פוירשטיין, משחק הזומבים הזה שב מהמתים לאחר עשור. היה שווה?, באתר TheMarker‏, 20 באפריל 2023 אוסטין ווד, After 8 years in development hell, Dead Island 2 sells 1 million copies in its first weekend, באתר Yahoo! Sports, ‏‏24 באפריל 2023 (באנגלית) ג'יימס אוקונור, New Saints Row And Dead Island 2 Are Not Planned Until After March 2021, באתר Gamespot, ‏‏20 במאי 2020 (באנגלית) Dead Island, Metacritic (באנגלית) Travis Northup, Dead Island 2 Review, IGN, ‏2023-04-18 (באנגלית) Dead Island 2 Critic Reviews, OpenCritic (באנגלית) Dead Island 2 Review - Eat The Rich, GameSpot (באנגלית אמריקאית)
איוואן בלה

איוואן בלה (בסלובקית: Ivan Bella; ‏נולד ב־21 במאי 1964) הוא קוסמונאוט סלובקי ראשון שטס לחלל לתחנת החלל מיר. איוואן בלה נולד בכפר ליד העיר ברזנו במרכז סלובקיה שאז הייתה חלק של צ'כוסלובקיה. לאחר סיום בית ספר הוא למד בפנימייה צבאית בבאנסקה ביסטריצה ולאחר סיומה החל קורס טיס בקושיצה אותה סיים בשנת 1987. בשנים 1987–1993 בלה היה טייס בחיל האוויר של צ'כוסלובקיה ומשנת 1993 בחיל האוויר הסלובקי. הוא היה טייס "מיג-21" ו-"סוחוי Su-17". בשנת 1998 בלה הגיע למרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים ונבחר להשתתף בקורס הכנה לטיסה לחלל. באוגוסט 1998 הוא נבחר לצוות סויוז TM-29. ב-20 בפברואר 1999 החללית שוגרה לחלל (מפקד הצוות היה ויקטור אפנסייב), וב-22 בפברואר היא התחברה לתחנת החלל מיר. במשך שבוע בלה ערך ניסויים בתחום הרפואה שהוכנו בצוות משותף סלובקי-רוסי. ב-28 בפברואר 1999 הוא חזר לכדור הארץ בחללית סויוז TM-28 לצד גנאדי פדאלקה. לאחר הטיסה בלה קודם לדרגת תת-קולונל והוענקו לו עיטורים של רוסיה וסלובקיה. בשנת 2001 על שמו נקרא אסטרואיד. בשנת 2003 בלה קודם לקולונל ונשלח לצוות של שגרירות סלובקיה ברוסיה. בשנת 2013 הוא עבר לשגרירות בקייב. בשנת 2021 הוא חזר לסלובקיה והחל לעבוד במשרד התחבורה. באוקטובר 2021 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל. מדיה וקבצים בנושא איוואן בלה בוויקישיתוף תקציר נתונים באתר ספייספאקטס נתונים מאנציקלפדיית החלל איוואן בלה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ת'אג לייף

ת'אג לייף (באנגלית: Thug Life; בתרגום לעברית: "חיי בריון") היה הרכב היפ הופ אמריקאי שהורכב מטופאק שאקור, ביג סייק, מופרים שאקור (אחיו החורג של טופאק שאקור), סטרץ', מקאדושיס ודה רייטד אר. ההרכב הוציא לאור בשנת 1994 אלבום אחד בשם, Thug Life: Volume 1, לפני שהתפרקו ב-1995. לפי טופאק, השם התחיל במקור כראשי תיבות: "The Hate U Give Little Infants Fucks Everybody". זה ייצג את הרעיון שהגזענות וההדחה לשוליים שחווים נערים שחורים בסופו של דבר משפיעים לרעה על החברה. ביג סייק היה חבר בכנופיית קריפס ומקאדושיס היה סוחר סמים במהלך שנות ה-90. טופאק, רנדי "סטרץ' ווקר" ופרינסס מל הקימו את ת'אג לייף בשנת 1992 עם ביג סייק. הם הקליטו שיר שנקרא גם "Thug Life". מאוחר יותר הצטרפו להרכב מקאדושיס ודה רייטד אר. הם חתמו באינטרסקופ רקורדס והקליטו אלבום בשם Thug Life, Volume I. האלבום הגיע למקום 42 במצעד בילבורד 200. אחיו החורג של טופאק, מופרים שאקור, הצטרף מאוחר יותר לקבוצה. ב-30 בנובמבר 1995, סטרץ' מת לאחר שנורה ארבע פעמים בגבו על ידי שלושה גברים שעצרו לצד המיניוואן שלו בקווינס וילג'. הוא נהרג בדיוק שנה לאחר הירי של טופאק שאקור ב-1994. Thug Life Vol. 1 (26 בספטמבר 1994) ת'אג לייף, באתר AllMusic (באנגלית) ת'אג לייף, באתר MusicBrainz (באנגלית) ת'אג לייף, באתר דיזר ת'אג לייף, באתר Discogs (באנגלית) ת'אג לייף, באתר Songkick (באנגלית) ת'אג לייף, באתר Genius ת'אג לייף, באתר בילבורד (באנגלית) Here’s How Tupac Inspired The Hate U Give, Epic Reads Big Syke Biography, ALLMUSIC Jones, Charisse (1 בדצמבר 1995). "Rapper Slain After Chase in Queens". The New York Times. נבדק ב-1 בדצמבר 2012. {{cite news}}: (עזרה) Reid, Shaheem (16 במרץ 2008). "Biggie, Diddy Knew Tupac Would Be Ambushed In 1994, Alleges Los Angeles Times Reporter". mtv.com. MTV. נבדק ב-9 בינואר 2016. {{cite news}}: (עזרה)
הנס גולדברגר

הנס גולדברגר (בגרמנית: Hans Goldberger) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף ושיאן אוסטריה בשחייה, חבר נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928). גולדברגר התאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. בשנת 1927 החזיק בשיא אוסטריה במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.8 דקות גולדברגר היה רשום באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתף. הנס גולדברגר, באתר olympedia.org תמונה של הנס גולדברגר עם חבריו לנבחרת השליחים של הכוח וינה, בתוך : AJR JOURNAL – The Association of Jewish Refugees, גיליון 10, אוקטובר 2022, עמ' 12 זיגי וארטהיימר, דבר, 19 באוקטובר 1936 VI-te pływackie zawody pływackie o mistrzostwo Polski, Sport Wodny. Nr 12, s. 213, 30 sierpnia 1927 (בפולנית)
אידה כהן

אידה "אידי" כהן-ורבש, הולנדר, מארש (בגרמנית: Ida "Idy" Kohn-Verebes, -Hollander, -Maresch; ‏29 בדצמבר 1908 - 11 בספטמבר 2005) הייתה שחיינית יהודיה-אוסטרית. אלופת אוסטריה במשחה הגב וחברת נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928). כהן התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. היא הייתה אלופת אוסטריה בסגנון גב. כהן הייתה רשומה באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתפה. בשנות ה-30 היא התחתנה עם ארנו ורבש(אנ') שחקן קולנוע הונגרי-אמריקאי בינלאומי, איתו עברה להתגורר בבודפשט. בספטמבר 1936 הם היגרו לארצות הברית. ב-1937 היא נישאה להולנדר וב-30 במרץ 1948 היא נישאה להרולד מארש(גר') שחקן קולנוע אוסטרי-אמריקאי. אידה כהן, באתר olympedia.org אידה כהן, באתר olympedia.org ניצחונות "הכח" הוינאי בשחייה, דואר היום, 20 ביולי 1927 אצל גולי הקולונוע בבודפשט, דואר היום, 20 ביוני 1935 זיגי וארטהיימר, דבר, 19 באוקטובר 1936
רייצ'ל הרטמן

רייצ'ל הרטמן (נולדה ב-9 ביולי 1972 בקנטקי) היא סופרת ואמנית קומיקס אמריקאית ומחברת ספרות נוער. היא ידועה בזכות ספריה סרפינה (2012), אור מבין הצללים (2015), Tess of the Road ‏(2018) ו- In The Serpent's Wake ‏(2022). רייצ'ל הרטמן נולדה ב-9 ביולי 1972 בקנטקי. היא התגוררה במקומות שונים בהם לקסינגטון, קנטקי, שיקגו, פילדלפיה, סנט לואיס, אנגליה ויפן. היא למדה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, שם קיבלה תואר ראשון בספרות השוואתית. את ספר הקומיקס הראשון שלה Amy Unbounded, The Ashcan Series פרסמה הרטמן ב-1996. ספרה הראשון, סרפינה: עם בוא הדרקונים (Seraphina), קיבל את פרס ויליאם סי מוריס לספר ביכורים לנוער לשנת 2013 וזכה בפרס Cybils לשנת 2012 לרומן הפנטזיה או המדע הבדיוני לנוער. הרומן השני שלה סרפינה: אור מבין הצללים (Shadow Scale) יצא לאור ב-2015. הרומן השלישי שלה, Tess of the Road, רומן נלווה שבו דמויות חדשות כמו גם דמויות משני הרומנים הראשונים שלה, יצא לאור ב-27 בפברואר 2018 , ואחריו ב-2022 הרביעי In The Serpent's Wake. שני ספריה הראשונים, ראו אור בתרגום לעברית של קטיה בנוביץ' בהוצאת אוקיינוס ומודן. הרטמן מתגוררת בוונקובר שבקולומביה הבריטית עם בעלה ובנה. מדיה וקבצים בנושא רייצ'ל הרטמן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רייצ'ל הרטמן רייצ'ל הרטמן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "Hartman, Rachel 1972-". Encyclopedia.com. "Shadow scale / Rachel Hartman." National Library Board, Singapore. "Bio". Rachel Hartman. Hartman, Rachel (2017). "Buy". Rachel Hartman. "American Library Association announces 2013 youth media award winners". American Library Association. אורכב מ-המקור ב-2013-01-31. נבדק ב-2013-01-28. "The 2012 Cybils Awards". The Cybils. נבדק ב-2013-02-14. Hartman, Rachel (2017). "Coming 2/27: TESS OF THE ROAD". Rachel Hartman. נבדק ב-5 ביוני 2018. {{cite web}}: (עזרה) "In the Serpent's Wake by Rachel Hartman". PenguinRandomhouse.com. ISBN 9781101931325. נבדק ב-28 בפברואר 2022. {{cite web}}: (עזרה) מאשה צור-גלוזמן, איך מתחזקים שלום קר (בין בני האדם לדרקונים), באתר הארץ, 29 ביולי 2014 Jones, Michael M. "Fall 2012 Flying Starts: Rachel Hartman". Publishers Weekly (באנגלית). נבדק ב-2017-09-10.
פטריק דמרשלייה

פטריק דמרשלייה (בצרפתית: Patrick Demarchelier ; ‏ 21 באוגוסט 1943 – 31 במרץ 2022) היה צלם אופנה צרפתי. נולד ליד פריז ב-1943. דמרשלייה בילה את ילדותו בלה האבר, נורמנדי, עם אמו וארבעת אחיו. ליום הולדתו השבע עשר, אביו החורג קנה לו את מצלמת איסטמן קודאק הראשונה שלו. דמרשלייה למד כיצד לפתח סרטים, לרטש תשלילים והחל לצלם חברים וחתונות. בשנת 1975 עזב דמרשלייה את פריז לניו יורק, ארצות הברית כדי בעקבות חברתו. הוא גילה את צילומי האופנה בכך שעבד כצלם עצמאי שלמד ועבד עם צלמים כמו אנרי קרטייה-ברסון, טרי קינג וז'אק גילברט. עבודתו משכה את תשומת לבם של מגזינים רבים בהם אל, מארי קלייר ו - 20 Ans. הוא אולי ידוע בעיקר בזכות הפורטרטים האינטימיים שלו של הנסיכה דיאנה שעזרו לבסס את הפופולריות שלה ואת הדימוי הציבורי הנגיש שלה. מאוחר יותר הוא עבד עבור מגזיני האופנה ווג והארפר'ס בזאר, לראשונה בספטמבר 1992, מה שהביא לשיתוף פעולה של 12 שנים. דמרשלייה צילם קמפיינים פרסומיים בינלאומיים עבור בתי האופנה דיור, לואי ויטון, סלין, TAG Heuer, שאנל, דונה קארן טומי הילפיגר, איב סן לורן, טומי הילפיגר, קרולינה הררה, מוסקינו, ורה וואנג, אליזבת ארדן, H&M, סם אדלמן, זארה, אקספרס., לונגשאמפ, בלומרין, לקוסט, אן טיילור, קלווין קליין וראלף לורן. מסוף שנות ה-70 ואילך, צילם דמרשלייה את השערים של כמעט כל מגזיני אופנה מרכזיים, כולל ווג האמריקאי, הבריטי והצרפתי. הוא גם צילם שערים למגזין המוזיקה רולינג סטון ומגזינים אחרים בהם גלמור, לייף, ניוזוויק, אל ומדמואזל. הוא צילם מסעות פרסום רבים, בהם של קלווין קליין עם טליסה סוטו וג'ורג'יו ארמני, שאנל, גאפ, ג'יאני ורסאצ'ה, לוריאל, אליזבת ארדן, רבלון, לנקום וג'יאנפרנקו פרה. הוא גם היה הצלם הראשי של הספר On Your Own, מדריך יופי/סגנון חיים שנכתב לנשים צעירות על ידי ברוק שילדס. מ-1992 ואילך הוא עבד עם מגזין האופנה הרפרס בזאר, והפך לצלם הראשי של המגזין. דמרשלייה קיבל את החוזה עבור לוח השנה של פירלי לשנת 2005. במהלך השנים הוא עזר לקריירה של מאפרים רבים כמו לורה מרסייה, ג'ייסון מרקס ופט מקגראת'. דמרשלייה מוזכר בסרט "השטן לובשת פראדה" משנת 2006. הוא מופיע גם בסרט התיעודי The September Issue שעוסק באנה ווינטור ובמגזין ווג האמריקאי. דמרשלייה הופיע בתפקיד קמע בגרסה הקולנועית של סקס והעיר הגדולה ; ניתן לראות אותו מצלם במהלך צילומי האופנה של קארי בראדשו עבור מגזין ווג. הוא הוצג בצורה בולטת בפרק השישי של עונה 15 של הטופ מודל הבאה של אמריקה. הוא הופיע ברשימת חמישים המתלבשים הטובים ביותר מעל גיל 50 על ידי ה"גרדיאן" במרץ 2013. בפברואר 2018, דמרשלייה הואשם על ידי שבע דוגמניות שעבדו איתו בהטרדה מינית. בתגובה להאשמות, הוצאת קונדה נאסט הודיעה: "הודענו לפטריק שלא נעבוד איתו בעתיד הנראה לעין". פטריק דמרשלייה נפטר ב-31 במרץ 2022, בגיל 78. מדיה וקבצים בנושא פטריק דמרשלייה בוויקישיתוף פטריק דמרשלייה, ברשת החברתית אינסטגרם "'Fashion Photography: Patrick Demarchelier (American Photography master series)' - by Kathryn E. Livingston - Book Review". Blog GlamourPhotography.co. Cartner-Morley, Jess; Mirren, Helen; Huffington, Arianna; Amos, Valerie (28 במרץ 2013). "The 50 best-dressed over 50s". The Guardian. London. {{cite news}}: (עזרה) "Modeling's glamour hides web of abuse" The Boston Globe "Multiple Female Models Accuse Photographer Patrick Demarchelier of Sexual Misconduct" Vogue "Birthday, 1942 by Dorothea Tanning - Paper and Canvas Print".
מופרים שאקור

מוריס שאקור (באנגלית: Maurice Shakur; נולד ב-16 באוגוסט 1967), הידוע גם בשם הבמה מופרים שאקור (באנגלית: Mopreme Shakur) ובשם וויקד (Wycked), הוא ראפר אמריקאי. הוא היה חבר בהרכב ההיפ-הופ ת'אג לייף והוא אחיו החורג של הראפר טופאק שאקור. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז תחת השם "חומני" (Komani) (על שם מנהיג המהפכה האיראנית, רוחאללה ח'ומייני), אבל מאוחר יותר עזב את ההרכב בגלל אי הסכמה כלכלית עם חברת התקליטים דת' רואו רקורדס. מופרים ביצע את הופעת הבכורה שלו תחת שם הבמה מוצדס (Mocedes) בסינגל "Feels Good" של ההרכב טוני טוני טונה שיצא לאור ב-1990. הוא הופיע עם אחיו החורג טופאק ב-"Papa'z Song", סינגל מתוך האלבום "Strictly 4 My NIGGAZ" משנת 1993. מופרים הצטרף להרכב הראפ ת'אג לייף (של טופאק שאקור) בשנת 1993. ב-1994 ההרכב הוציא לאור את אלבומו היחיד, Thug Life: Volume 1, שזכה בתואר אלבום זהב. מופרים כתב שירים רבים באלבום הזה. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז, אך עזב את ההרכב. בשנת 2007, הוא הוציא לאור יחד עם די ג'יי קינג אססין (אנ') מיקסטייפ בשם "Black & Brown Pride". הוא הופיע בפסקול של הסרט העלילתי Intoxicating, בכיכובם של קירק האריס, ג'ון סאבאג' ואריק רוברטס. Thug Life Vol. 1- יחד עם ת'אג לייף (26 בספטמבר 1994) הגיע למקום 42 במצעד בילבורד 200 Black & Brown Pride (עם די ג'יי קינג אססין) (2007) Thug Life: Demo Tape (עם ת'אג לייף) (1994) Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.1 (בשנת 2005) Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.2 (בשנת 2005) מופרים שאקור, ברשת החברתית פייסבוק מופרים שאקור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מופרים שאקור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מופרים שאקור, באתר MusicBrainz (באנגלית) מופרים שאקור, באתר Discogs (באנגלית) מופרים שאקור, באתר Songkick (באנגלית) Feels Good (12" Party Mix), Genius Mopreme 'Komani' Shakur is Pac's stepbrother, Capital XTRA Thug Life, איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ACE Repertory: Writer=Maurice Harding, ASCAP Where Are 2Pac's Outlawz Now?, Complex Networks "INTOXICATING". American World Pictures. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה)
דנינג

האם התכוונתם ל... אישים דיוויד דאנינג (אנ') – פסיכולוג אמריקאי, אפקט דאנינג-קרוגר קרוי על שמו ועל שם ג'סטין קרוגר, שותפו לגילוי לורד דנינג – משפטן אנגלי מקס דנינג – אתלט גרמני ניק דאנינג – שחקן אנגלי פיטר דנינג – מדען מחשבים אמריקאי פריס דנינג – פוליטיקאי אמריקאי אחר אפקט דאנינג-קרוגר – הטיה קוגניטיבית של אנשים חסרי ידע, הגורמת להם להערכת יתר של יכולותיהם דאנינג (כפר) (אנ') – כפר במחוז פרת' וקינרוס, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת דאונינג דנין
לגו מארוול גיבורי על

לגו מארוול גיבורי על (באנגלית: Lego Marvel Super Heroes) הוא משחק וידאו הרפתקאות בנושא לגו משנת 2013 שפותח על ידי Traveller's Tales והוצא לאור על ידי Warner Bros.Interactive Entertainment עבור ה-PlayStation 3, Xbox 360, Wii U, PlayStation 4, Xbox One ו-Microsoft Windows, וכן על ידי Feral Interactive עבור OS X. המשחק כולל משחק דומה לכותרי לגו אחרים, כגון Lego Star Wars: The Complete Saga ו-Lego Batman 2: DC Super Heroes, לסירוגין בין רצפי הרפתקאות אקשן שונים ותרחישי פתרון חידות. גרסת כף היד של המשחק שפיתחה TT Fusion שוחררה תחת הכותרת Lego Marvel Super Heroes: Universe in Peril עבור iOS, Android, Nintendo DS, Nintendo 3DS ו-PlayStation Vita. גרסת Nintendo Switch שוחררה ב-8 באוקטובר 2021. קו העלילה של המשחק משלב גיבורים שונים מיקום מארוול המאחדים כוחות כדי לסכל את התוכניות של דוקטור דום ולוקי, שגם גייסו מספר נבלים לסייע להם, ומבקשים לכבוש את כדור הארץ באמצעות קרן האבדון, מכשיר שנבנה מרסיסי הלוח של הגולש הכסוף הנקרא "לבנים קוסמיות". Lego Marvel Super Heroes קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל, והוא כרגע משחק הווידאו הנמכר ביותר של לגו בכל הזמנים. ספין-אוף בשם Lego Marvel's Avengers שוחרר ב-26 בינואר 2016, וסרט המשך בשם Lego Marvel Super Heroes 2 שוחרר ב-14 בנובמבר 2017. אתר האינטרנט הרשמי של לגו מארוול גיבורי על לגו מארוול גיבורי על, באתר PCGamingWiki (באנגלית) לגו מארוול גיבורי על, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
המגילה 83

המגילה 83 הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1983 בבימויו של אילן אלדד, קופרודוקציה ישראלית (יצחק שני ויוסף דיאמנט) - ומערב-גרמנית (ZDF) בבימויו של אילן אלדד, עם יונתן סגל, ניצה שאול וג'רי היימן בתפקידים הראשיים. הצילומים נערכו בגני יהושע ובאחת השכונות ביפו. השחקנים שרים ביידיש והעלילה מסופרת בפי המספר באנגלית או בגרמנית (הופקו שתי גרסאות). שירתו של ג'רי היימן מדובבת על ידי אלברט כהן. בסרט נוספו קטעי ריקוד רבים. המחזה והשירים הם בחרוזים ("פורים שפיל בחרוזים, עם אלף טעמים"). העלילה מתרחשת בעיירה יהודית במזרח אירופה שכל תושביה חייטים. הם מעלים בפורים הצגה על מגילת אסתר במה שקרוי פורים שפיל. זהו חיזיון צבעוני, שהחייטים מעלים מדי שנה בחג הפורים, ובו הם מערבים את סיפור מגילת אסתר עם היום יום שלהם, תוך הזדהות רגשית עם גורל גיבורי המגילה, שאותם הם מזהים בין גבירי העיירה וקבצניה. פאסטריגאסע (יונתן סגל) תופס טרמפ לעיירה ביחד עם החייט פאנפאסע (ג'רי היימן), אשתו (אביבה פז) ובתו אסתר (ניצה שאול). הם מגיעים לעיירה שבמרכזה רוקדים ושרים "הסו יהודים, אנחנו מתחילים ב"פורים שפיל". אחשוורוש (ג'רי היימן), שהוא בעצם בעל המתפרה שלהם, שוב השתכר, והוא דורש שאשתו ושתי (אביבה פז) תחולל לפניו עירומה. ושתי מסרבת והיא נדונה לעריפת ראשה לפני כן היא שרה על עלומיה האבודים. המן (שלמה בר אבא), איש העולם התחתון, מציע לאחשוורוש ששרוי בבדידותו להודיע על תחרות לבחירת היורשת של ושתי במיטתו. מרדכי היהודי (מייקל שניידר) מסדר שדודניתו אסתר היפה (ניצה שאול) תהיה בין המועמדות, וליבו של שוליית החייטים פאסטריגאסע נשבר בקרבו. הוא משגר ציפורי נייר לאהובתו השבויה בחדר המיטות של אחשוורוש ואסתר מצידה משיבה לו במזמור "פליטס פייגעלעך". פסטריגאסע שר שיר געגועים לאסתר - "די עלגיע פון פאסטריגאסע" אחשורוש ואסתר יוצאים בכרכרה מקושטת ואנשים מריעים להם. זה מרגיז את פאסטריגאסע והוא יוצא לנקום באחשורוש, ומשלם על כך בחייו. אחשורוש יוצא בשיר על הצלתו "א-מחייה, א-מחייה". המן מנצל את ההזדמנות ומחתים את אחשורוש על צו לחיסול היהודים בממלכה. אסתר המדוכאת שטה בסירה ושרה על "די גולדנע פאווע" (טווס הזהב). אסתר מצליחה להביא לפני אחשורוש הקלטות סתר של דודה מרדכי, ועליהן נרקמות תוכניות הבגידה של שומריו (בגתן ותרש) וזה מעלה את ערכו של מרדכי. המן מצליח לארגן פוגרום בעיירה. אסתר שולחת מכתב הזמנה להמן והוא מגיע ומתחיל לתנות אתה אהבים. מרדכי מיידע את המלך וזה תופס אותו עם אסתר "על חם" ומחליט לתלות אותו עם בני משפחתו. לבסוף עולה המן לגרדום וכל היהודים שרים בשמחה "צ'יריבימבוים" "המגילה 83", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המגילה 83", באתר ספר הקולנוע הישראלי "המגילה 83", באתר אידיבי "המגילה 83", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "המגילה 83", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית יונתן סגל וניצה שאול שרים "פיטס פייגאלאך" (עופו ציפורים) בגרסה הגרמניה למגילה 83, באתר יוטיוב
פתרון מישל

פתרון מישל הוא פתרון כללי למשוואות האלסטיות בקואורדינטות קוטביות ( r , θ {\displaystyle r,\theta \,} ) פותח על ידי ג'ון הנרי מישל . הפתרון נכתב כסדרת פורייה ב θ {\displaystyle \theta \,} . מישל הראה שניתן לבטא את הפתרון הכללי במונחים של פונקציית מאמץ אייירי מהצורה φ ( r , θ ) = A 0   r 2 + B 0   r 2   ln ⁡ ( r ) + C 0   ln ⁡ ( r ) + ( I 0   r 2 + I 1   r 2   ln ⁡ ( r ) + I 2   ln ⁡ ( r ) + I 3   ) θ + ( A 1   r + B 1   r − 1 + B 1 ′   r   θ + C 1   r 3 + D 1   r   ln ⁡ ( r ) ) cos ⁡ θ + ( E 1   r + F 1   r − 1 + F 1 ′   r   θ + G 1   r 3 + H 1   r   ln ⁡ ( r ) ) sin ⁡ θ + ∑ n = 2 ∞ ( A n   r n + B n   r − n + C n   r n + 2 + D n   r − n + 2 ) cos ⁡ ( n θ ) + ∑ n = 2 ∞ ( E n   r n + F n   r − n + G n   r n + 2 + H n   r − n + 2 ) sin ⁡ ( n θ ) {\displaystyle {\begin{aligned}\varphi (r,\theta )&=A_{0}~r^{2}+B_{0}~r^{2}~\ln(r)+C_{0}~\ln(r)\\&+\left(I_{0}~r^{2}+I_{1}~r^{2}~\ln(r)+I_{2}~\ln(r)+I_{3}~\right)\theta \\&+\left(A_{1}~r+B_{1}~r^{-1}+B_{1}'~r~\theta +C_{1}~r^{3}+D_{1}~r~\ln(r)\right)\cos \theta \\&+\left(E_{1}~r+F_{1}~r^{-1}+F_{1}'~r~\theta +G_{1}~r^{3}+H_{1}~r~\ln(r)\right)\sin \theta \\&+\sum _{n=2}^{\infty }\left(A_{n}~r^{n}+B_{n}~r^{-n}+C_{n}~r^{n+2}+D_{n}~r^{-n+2}\right)\cos(n\theta )\\&+\sum _{n=2}^{\infty }\left(E_{n}~r^{n}+F_{n}~r^{-n}+G_{n}~r^{n+2}+H_{n}~r^{-n+2}\right)\sin(n\theta )\end{aligned}}} האיברים A 1   r   cos ⁡ θ {\displaystyle A_{1}~r~\cos \theta \,} ו- E 1   r   sin ⁡ θ {\displaystyle E_{1}~r~\sin \theta \,} מגדירים מצב טריוויאלי של מאמץ, כלומר זה פוטנציאל שמשרה 0 מאמץ. ניתן להשיג את מרכיבי המאמץ על ידי החלפת פתרון מישל במשוואות המתח במונחים של פונקציית המאמץ של איירי (בקואורדינטות גליליות). טבלה של מרכיבי מתח מוצגת להלן. שדה העתק ( u r , u θ ) {\displaystyle (u_{r},u_{\theta })} ניתן להשיג מהפתרון של מישל על ידי שימוש ביחסי מאמץ-מעוות ומעוות-העתק. להלן טבלה של רכיבי תזוזה התואמים את המונחים בפונקציית המאמץ של איירי עבור פתרון מישל. בטבלה זו κ = { 3 − 4   ν f o r   p l a n e   s t r a i n 3 − ν 1 + ν f o r   p l a n e   s t r e s s {\displaystyle \kappa ={\begin{cases}3-4~\nu &{\rm {for~plane~strain}}\\{\cfrac {3-\nu }{1+\nu }}&{\rm {for~plane~stress}}\\\end{cases}}} כאשר ν {\displaystyle \nu } הוא יחס פואסון, ו- μ {\displaystyle \mu } הוא מודול הגזירה. יש לציין ששניתן להוסיף העתק גוף צפיד על פתרון מישל של הצורה u r = A   cos ⁡ θ + B   sin ⁡ θ u θ = − A   sin ⁡ θ + B   cos ⁡ θ + C   r {\displaystyle {\begin{aligned}u_{r}&=A~\cos \theta +B~\sin \theta \\u_{\theta }&=-A~\sin \theta +B~\cos \theta +C~r\\\end{aligned}}} כדי לקבל שדה העתק קביל. Michell, J. H. (1899-04-01). "On the direct determination of stress in an elastic solid, with application to the theory of plates". Proc. London Math. Soc. 31 (1): 100–124. doi:10.1112/plms/s1-31.1.100. J. R. Barber, 2002, Elasticity: 2nd Edition, Kluwer Academic Publishers.