גידול מוחי

גידול מוחי (באנגלית: Brain tumor) הוא גידול לא נורמלי ובלתי-מפוקח של תאים הנמצאים במוח: נירונים, תאי גליה, תאי אפיתל ועוד. גידולי מוח ראשוניים נקראים לפי טיפוסי התאים שמהם הם נוצרו. תאי הגידול עשויים להיות תאי סרטן ראשוניים או תאים שמקורם במקום אחר בגוף האדם, אשר שלחו גרורות למוח (תאי סרטן שניוניים או גידולים מטסטטיים). הגידולים במוח מופיעים בעיקר בחלק האחורי של הראש בילדים ובשני השלישים הקדמיים של המוח במבוגרים. גידולים יכולים להיות שפירים והם, בדרך כלל, מוגבלים למקום קטן. הם יכולים להיות ממאירים ופולשניים (כלומר, מתפשטים לאזורים שכנים). תאי המוח ניזוקים בגלל לחץ מתאי הגידול הגדלים, השפעה עקיפה על ידי תהליכים דלקתיים המתפתחים בתוך וסביב הגידול הסרטני, בצקות ו/או עלייה בלחץ בתוך הגולגולת (כתוצאה מהבצקת או מחסימת הזרימה של הנוזל המוחי). שכיחות גידולים במערכת העצבים המרכזית היא 10-17 מתוך 100,000 אנשים בשנה, ובחוט השדרה 1-2 מתוך 100,000 בשנה. 50% מהגידולים במערכת העצבים המרכזית הם גידולים ראשוניים (שהחלו לראשונה במוח או בחוט השדרה). השאר הם גרורות ממקומות אחרים בגוף. גידולי המוח הם די שכיחים בילדים, ומיקומם הוא מתחת לטנטוריום, בעוד שאצל מבוגרים רוב הגידולים הם סופרה-טנטוריאליים. ערך מורחב – גליומה גידולים מתאי גליה - או קבוצת הגליומות - היא הקבוצה הגדולה והשכיחה של גידולים במוח. תסמינים נפוצים בגידולי גליומות כוללים כאבי ראש, פרכוסים (בעיקר כשהגליומה היא עם סיווג (grade) נמוך), וכאשר חלה התקדמות ממארת בגידול, יש שינויים במצב המנטלי וכן לעיתים שיתוק צד. קבוצת הגליומות כוללת שלוש תתי קבוצות- אסטרוציטומות - הקבוצה העיקרית של גליומות. גידולים אלו יכולים להיות grade 1 (למשל, אסטרוציטומה פלאוציטית- זהו גידול שפיר, המופיע בעיקר בילדים, עם העדפה לאזור הנקרא ורמיס בצרבלום, כאשר לרוב התמונה הקלינית המקדימה כוללת כאבי ראש והקאות- אם ניתן לבצע כריתה כירורגית, המחלה ניתנת לריפוי), grade 2- זוהי אסטרוציטומה עם פוטנציאל ממאירות נמוך, grade 3- אסטרוציטומה אנאפלסטית (ממאירה) או grade 4- זוהי אסטרוציטומה מהסוג הממאיר ביותר, הקרויה גם גליובלסטומה מולטיפורמה או בראשי תיבות – GBM. זהו גידול עם פרוגנוזה גרועה מאוד, הכי שכיח אצל מבוגרים, ומקושר לתוחלת חיים הנמוכה משנה. ה- GBM מאופיין בכך שהוא מסוגל לחצות את ההמיספרות עצמן דרך הקורפוס קלוסום ("צורת פרפר" בהדמיה, טיפוסית מאוד לגידול). מאפיין נוסף לגידול זה הוא שהוא לא עטוף בקפסולה, וכן יש לו נטייה גבוהה לחזור גם לאחר הוצאתו. אוליגודנדרוגליומה- גידולים אלו מתפתחים יותר בגיל המבוגר, הם יותר נדירים והם לרוב מתפתחים באזורים פרונטליים במוח, עם מראה "כרבולתי" (של כרבולת). אפנדימומה- זה גידול שמקורו ברקמת האפנדימה המצפה את חדרי המוח, שכיח יותר אצל צעירים, אך מופיע גם אצל מבוגרים. ניתן לראותו בתוך או בסמוך למערכת חדרי המוח או התעלה השדרתית. לרוב הפרוגנוזה של גידול זה היא גרועה. ניתן לראות בניתוח תאי אפנדימה הנמצאים בחדרי המוח (במידה ונמצאים בחדר 4- עלול להוביל לחסימה של זרימת נוזל ה- CSF ולהביא להידרוצפלוס). הטיפול העיקרי מבוסס על כריתה ולעיתים יש להוסיף גם הקרנות וכימותרפיה. אלו גידולים מתאים עובריים שטרם התמיינו לסוג תאי העצב הספציפיים (נוירונלי, גליאלי וכדומה). אבטיפוס גידולים אלו הוא גידול הקרוי מדולובלסטומה- זהו גידול מאוד ממאיר שמקורו מתאים של רקמה עוברית הנקראים נוירו-אקטודרם, הנקרא גם PNET - (Primitive neuroectodermal tumor) וקיים באזור הצרבלום. גידול זה נוטה להופיע יותר בילדים. גידול זה הוא נדיר במבוגרים. לעיתים קרובות הגידול מתפשט דרך החלל הסאב-ארכנואידלי וחדרי המוח, ועלול לשלוח גרורות מחוץ למערכת העצבים המרכזית. התסמינים הקליניים כוללים הקאות, כאבי ראש, אטקסיה, והידרדרות של הראיה. ממצאים נוספים הם בצקת פטמות (פפילאדמה) בעיניים, ניסטגמוס, פציאליס ונוקשות צוואר. ללא טיפול, מופיע מוות תוך מספר חודשים מהגילוי. טיפול ניתוחי ורדיותרפי מאריך את ההישרדות, כאשר נמצא כי הפרוגנוזה של הגידול טובה יותר אצל נשים וילדות וכאשר מחלה זו מופיעה בגיל מבוגר. ערך מורחב – מנינגיומה גידולים אלו הם גידולים של קרומי המוח- מנינגיומה היא הגידול השכיח מבין אלו, ויש סוגים מורפולוגיים רבים. רוב הגידולים הללו הם גידולים שפירים, שצומחים לאט מאוד. הגידול לוחץ על רקמת המוח ולא חודר אותה, והתסמינים הקליניים הם בהתאם לאזור עליו קיים לחץ- כך למשל, במידה והגידול לוחץ על גזע המוח הגידול יתגלה מהר יחסית. גידולי מנינגיומה שכיחים יותר אצל נשים במוח, ואצל גברים יותר באזור חוט השדרה, ויש קשר למחלת הנוירופיברומטוזיס. סוג זה של גידול מופיע מלכתחילה רק במוח (לא כגרורה). באופן נורמלי, לימפוציטים לא מצויים במוח, אולם לעיתים עלולות להתפתח לימפומות במוח. זהו סוג של גידול עם עלייה גדולה בשכיחותו לאחרונה- בעיקר קיים אצל חולים באיידס וכן אצל חולים מושתלים. רוב הלימפומות הן בדרגת ממאירות גבוהה. במוח, הלימפומות הן של תאים גדולים והן אגרסיביות- של תאי B לימפוציטים (בדומה ללימפומה נון-הודג'קין). באחוז גבוה (95%) מוצאים את וירוס ה- EBV בתאי הגידול, בעיקר אצל חולי איידס ומושתלים. קיימות מספר תאוריות לגבי התפתחות הלימפומה במוח אשר מסבירות את אופן התפתחות גידול זה במוח. נוירומה אקוסטית (נקרא גם נוירינומה או שוואנומה) היא גידול הגורם לפגיעה בעצב השמיעה ושיווי המשקל (עצב קרניאלי מספר 8). גידול זה עלול לגרום ללחץ על הצרבלום ולהביא לסימפטומים כגון ורטיגו, אובדן שמיעה ואטקסיה או המי אטקסיה. לרוב, גידולים אלו הם שפירים ולעיתים ניתנים לכריתה מלאה. גידולים אלו קשורים למחלת נוירופיברומטוזיס אולם לרוב מופיעים כנגע מבודד אצל חולים בני 30-60. מבחינה קלינית, אובדן שמיעה פתאומי הוא בדרך כלל הסימפטום הראשון. באופן פחות נפוץ, החולים מופיעים עם כאב ראש, ורטיגו, אטקסיה, טנטון, תחושת מלאות באוזן או פציאליס. אובדן שמיעה חד כיווני סנסו-נויראלי הוא הממצא השכיח ביותר בבדיקה. החלבון, בניקור מותני אצל חולים אלו, הוא מוגבר יחסית, ובדיקת ההדמיה המדויקת ביותר היא ביצוע MRI של האזור (הנקרא הזווית הצרבלו-פונטינית). גרורות למוח מגידולים אחרים, או למעשה גידולים מטסטטים, מהווים 50% מגידולי המוח, וייתכנו גם במספר מוקדים במוח. גידולים אלו הם בעיקר מגידולי סרטן ריאה ולאחריו סרטן שד. גרורות, בעיקר אצל מבוגרים, נוטות להגיע לאזור הצרבלום (המוח הקטן) או לוחצות עליו מבחוץ. ערך מורחב – חוט השדרה גידולים בחוט השדרה הם סיבה נפוצה ללחץ על חוט השדרה. גידולים אלו מחולקים לשתי קבוצות גדולות- גידולים אינטרה-מדולריים (10%) אלו הם גידולים הנמצאים בתוך חוט השדרה עצמו. הסוג הנפוץ ביותר הוא אפנדימומה ולאחריו גליומות. גידולים אקסטרה-מדולריים (90%) הם גידולים מחוץ לחוט השדרה, והם יכולים להיות תחומים בתוך מעטפת קרומי חוט השדרה (כלומר, אינטרה-דוראליים) או אקסטרה-דוראליים. בתוך קבוצות אלו, הגידולים השכיחים הם מנינגיומות ונוירופיברומות. גידולים אלו הם שפירים לרוב. כמו כן, גרורות (בעיקר ממקור של ריאה, שד וערמונית) נוטים להיות אקסטרה-דוראליים (כלומר, ללחוץ על חוט השדרה מבחוץ). הקליניקה יכולה להתפתח באיטיות או במהירות (גרורות נוטות להסתמן במהירות). לרוב, הסימפטום הראשוני הוא כאב, אשר מופיע כמעט בכל המקרים. הכאב יכול להיות ממוקם לגב, או כאב באזור שורש העצב, והוא מוחמר לעיתים על ידי שיעול או התמתחות. תסמינים מוטוריים, הכוללים חולשה, נוקשות או דלדול של הגפיים, עלולים להתפתח, וכן הפרעות בתחושה (סנסוריות) ופגיעה בשליטה על הסוגרים. בבדיקה גופנית יש רגישות מקומית בעמוד השדרה. ניקור מותני של חוט השדרה יכול להראות תמונה של חלבון מוגבר מאוד, כאשר הספירה הלבנה יכולה להיות מוגברת או תקינה וכן רמות הגלוקוז שיכולות להיות תקינות או נמוכות (תמונה קסנתוכרומית). נזקים מקומיים לרקמת המוח (באופן ישיר או עקיף) גורמים לתסמינים עצביים פוקליים בהתאם למיקום הגידול. שיתוקים חלקיים או חציוניים (hemiparesis), אפזיה, הזיות, קשיים בדיבור, חוסר תיאום (אטקסיה), חוסר רגישות וירידה בחוש המישוש בצד אחד של הגוף (hemihypoesthesia) וכאבי ראש מקומיים הם חלק מהתסמינים המופיעים. עלייה בלחץ בתוך הגולגולת או בצקת גורמת לתסמינים כלליים כמו כאב ראש, בחילה והקאות, אובדן הכרה (תרדמת או קהות חושים) וירידה בכושר האינטלקטואלי. כיפיון כתוצאה מגירויים של הגידול או כתוצאה משינויים בחילוף חומרים הם גם תסמינים שכיחים. בילדים רכים בהם התפתחות הגולגולת טרם הושלמה מופיעים עלייה בהיקף הגולגולת, התנפחות באזור המרפסים (frontalles) והיפרדות תפרי הגולגולת. בדיקה נוירולוגית מגלה תסמינים, בהתאם למיקום הגידול, או שינויים נוירולוגיים כלליים. התסמינים המחמירים לאיטם מעידים לכאורה על גידול סרטני והאבחנה מאושרת על ידי בדיקת טומוגרפיה ממוחשבת או MRI או PET של הראש. אנגיוגרמה, אלקטרואנצפלוגרם (EEG) או בדיקת רקמות עוזרים בקביעת האבחנה במקרים קשים. למרות שהתפתחות איטית של התסמינים היא מאפיין חשוב של המחלה במספר מקרים הגידול מתרחב במהירות וגורם לשינויים נויורולוגיים פתאומיים. הטיפול כולל הסרה ניתוחית של הגידול או הריסת התאים הסרטניים על ידי הקרנות וכימותרפיה, במידה של עדיפות על טיפול ניתוחי. גידול מוחי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מוח - גידולים, דף שער בספרייה הלאומית הערך "גידול מוחי", באתר ויקירפואה ריכוז מחקרים בנושא סרטן המוח באתר מחקרים סרטן המוח באתר האגודה למלחמה בסרטן גידולים במוח באתר האיגוד הישראלי לאונקולוגיה קלינית ורדיו תרפיה חולי סרטן, באתר כל זכות גידולי מוח בילדים: פילוסופיית הטיפול, הרצאה של פרופ' שלומי קונסטנטיני, המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.