laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
The Second Element

"The Second Element" (בעברית: "האלמנט השני") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Dive. השיר יצא לאור בשנת 1993, על ידי חברת התקליטים A&M רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא נכתב על ידי תומאס שוורץ, פרנק פיטרסון, וייס ומתיאס מייסנר. במרוצת השנים, הוקלט השיר מספר פעמים בידי אמנים כדוגמת ססיליה ונרסטן (אנ'), Blackmore's Night (אנ') וריצ'י בלקמור. השיר נכתב על ידי תומאס שוורץ, פרנק פיטרסון, וייס ומתיאס מייסנר והופק על ידי פיטרסון ושרה ברייטמן. התקליטור סינגל כולל שלוש רצועות מ-Dive ורצועה אחת שאינה מתוכו: "The Second Element",‏ "The Second Element" (גרסת האלבום), "Island" ו-"Rain". הרצועה שאינה חלק מ-Dive,‏ "Rain", בולטת במיוחד וזאת, כיוון שהלחן שלה שנוצר על ידי פרנק פיטרסון כולל מילים שנכתבו על ידו ועל ידי אחותה של שרה, ניקולה ברייטמן. גרסת נוספת בשם "The Second Element II" נכללה ב-Dive גם כן. פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-150,000 השמעות. במרוצת השנים, הוקלט השיר מספר פעמים בידי אמנים כדוגמת: הזמרת ססיליה ונרסטן (אנ'), שהקליטה אותו כחלק מאלבומה, Cecilia Vennersten. הצמד Blackmore's Night (אנ'), שהקליט אותו כחלק מאלבומו, Nature's Light. הזמר ריצ'י בלקמור, שהקליט אותו גם כן; הווידאו קליפ של הגרסה פורסם באפריל 2021. סרטון השיר "The Second Element" באתר יוטיוב תומאס שוורץ, פרנק פיטרסון, מתיאס מייסנר, וייס Dive, 1993-01-01, נבדק ב-2022-01-19 Blackmore's Night - "Second Element" (Official Music Video) - New Album OUT NOW, נבדק ב-2022-01-19 Cecilia Vennersten - Mitt Andra Jag..., נבדק ב-2022-01-19 Ritchie Blackmore "Second Element" 2021 Music Video, נבדק ב-2022-01-19 Sarah Brightman - The Second Element, Discogs (באנגלית) The Second Element, Sarah Brightman (באנגלית אמריקאית) Cecilia Vennersten – Cecilia Vennersten (1995, CD) (באנגלית), נבדק ב-2022-01-19 Blackmore's Night – Nature's Light (2021, Yellow, Vinyl) (באנגלית), נבדק ב-2022-01-19
בוראטה

בוראטה (באיטלקית: Burrata) היא גבינה איטלקית מחלב פרה (לעיתים מחלב תאו), העשויה ממוצרלה ושמנת. המעטה החיצוני הוא גבינת מוצרלה מוצקה ואילו החלק הפנימי עשוי מסטרצ'אטלה (אנ') (שבבי מוצרלה) ושמנת, שמעניקה לה מרקם רך וייחודי. מקור השם במילה האיטלקית Burro ("בורו"), שמשמעותה חמאה וזאת בגלל המרקם הרך של הגבינה. הגבינה הומצאה באמצע המאה ה-20 בחווה בעיר אנדריה שבחבל פוליה שבאיטליה. ב-2016 קיבלה גבינת Burrata di Andria מעמד גאוגרפי מוגן. תהליך ההכנה דומה להכנת גבינת מוצרלה, אך כאשר נוצר גוש הגבינה יוצרים בתוכו מעין כיס ולתוכו מכניסים את חתיכות השמנת שנוצרו בתהליך יצירת הגבינה. בסוף התהליך מתקבלת מעין צורת שק שאותה קושרים בעזרת חוט. בעבר היו קושרים באמצעות עלי עירית טריים אשר היו מעידים על מידת הטריות של הגבינה כל עוד לא הצהיבו. לגבינה חיי מדף קצרים של בין 24 שעות ל-72 שעות. מאורה רייס, Ask a Cheesemonger: What's the difference between mozzarella and burrata?, באתר France 44 cheese shop, ‏17 באוגוסט 2022 גרדה גלזר‏, בוראטה: האיטלקייה שמשגעת את כולם, באתר וואלה, 8 בנובמבר 2012 שגיא קופר ורן בוק, משוך בגבן: האחיות של המוצרלה, באתר ynet, 7 בדצמבר 2009 COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) 2016/2103, ‏21 בנובמבר 2016
דין גיהנום

דין גיהנום (בקוריאנית: 지옥, באנגלית: Hellbound) היא סדרת דרמה, מתח ופנטזיה אפלה דרום קוריאנית המשודרת בנטפליקס החל מ-19 בנובמבר 2021. ב-24 בספטמבר 2022 נטפליקס אישרה חידוש לעונה שנייה. ישויות על-טבעיות שצצות ברחבי העולם ומשלחות אנשים לגיהנום מביאות להקמתה של קבוצה דתית שמבוססת על רעיון הצדק האלוהי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ג'ונג ג'ין-סו (יו אה-אין) - מנהיג כת של חברת האמת החדשה המתהווה. ג'ונג ג'ין-סו (פארק סאנג-הון) - ג'ון בתור ג'ין קיונג-הון (יאנג איק) - בלש. ג'ין הי-ג'ונג (לי רה) - בתו של ג'ין קיונג-הון. פארק ג'ונג-ג'ה (קים שין-רוק) - אם חד הורית נתונה להפגנה הפומבית הראשונה. מדיה וקבצים בנושא דין גיהנום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דין גיהנום (בשפות מרובות) "דין גיהנום", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דין גיהנום", באתר נטפליקס "דין גיהנום", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דין גיהנום", באתר Metacritic (באנגלית) "דין גיהנום", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורית הראל

אורית הראל (נולדה ב-1956) היא סופרת, עיתונאית ועורכת ישראלית. היא למדה פסיכולוגיה ועיתונאות באוניברסיטת תל אביב, עבדה כעיתונאית בעיתון מעריב, מלמדת עיתונאות ועורכת תוכניות רדיו. אחד מספריה, "זה לא שאני לא אוהבת", זכה בפרס הזהב מטעם אגודת המו"לים. אורית הראל נולדה ב-1956 בתל אביב-יפו. היא למדה בתיכון בליך ברמת גן ואת שירותה בצה"ל שלה עשתה בחיל המודיעין. לאחר מכן למדה הראל באוניברסיטת תל אביב, שם היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ולימודי תעודה. היא למדה קורס בעיתונות באוניברסיטת ניו יורק, ולמדה לימודי העשרה בעיתונות באוניברסיטת תל אביב. הראל עבדה בתור דיילת חברת אל-על, ובשנים 1986 עד 2007 הייתה עיתונאית במעריב, כתבת לענייני ספרות, עורכת מוסף התרבות, עורכת מוסף "סגנון, עורכת משנה של המגזין "סופשבוע" ועוד. בפברואר 2007 עזבה הראל את מעריב, וקיבלה מינוי לדוברות משרד מבקר המדינה. היא ערכה והשתתפה בתוכניות אקטואליה ותרבות ברשת הרדיו הממלכתית "קול ישראל" וב-HOT3 בכבלים. הראל פרסמה חמישה רומנים שזכו לפרסום, ובעיקר הספר "זה לא שאני לא אוהבת" שזכה בפרס הזהב מטעם אגודת המו"לים. אורית הראל מתגוררת בתל אביב-יפו. אם לשתי בנות, שגדלו אצל אביהן. שם זמני (תל אביב: ספרית מעריב, תשנ"ג 1993) אי-הבנות קטנות (אור יהודה: ספרית מעריב, תשנ"ד 1994) נשיקה צרפתית (ירושלים: כתר, 1997) זה לא שאני לא אוהבת (ירושלים: כתר, 2004) <עריכה - אמנון ז'קונט> כל היודע דבר (ירושלים: כתר, 2009) בטן-גב / ג'יל אייזנשטט (רמת-גן: כנרת, 1989) אהבה זה לא הכול / סול גורדון (רמת גן  : רות סירקיס, תשנ"ו 1996) חדשות הערב / ארתור היילי (תל אביב: כנרת, 1990) במרוצת חיי: אוטוביוגרפיה / רות וסטהיימר (תל אביב: רות סירקיס, 1991) ספר הילד הבריא / מייק וננסי סמואליס (תל אביב: לי לך, תשנ"א) מה שנכון: המדריך המלא לכללי התנהגות בעולם העסקים הבינלאומי / לינדה ווין פיליפס (חולון: כנרת, 1997) אופטימיות נצחית / מאת לני רביץ (גבעתיים: אורנית, 2000) מדיה וקבצים בנושא אורית הראל בוויקישיתוף אורית הראל, דף שער בספרייה הלאומית אורית הראל, בלקסיקון הספרות העברית החדשה הראל, אורית, באתר worldcat אורית הראל, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה הראל אורית, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית keter-books, אורית הראל | רשימת סופרים | כתר - חנות ספרים אונליין, באתר www.keter-books.co.il
Qualys

קוואליס (באנגלית: Qualys) היא חברה אמריקאית רב-לאומית טכנולוגית המספקת שירותי IT ופתרונות אבטחת מידע בסביבות ענן. החברה מעסיקה כ-1,500 עובדים, מספקת שירות ל-19,000 לקוחות ברחבי העולם. מטה החברה נמצא בפוסטר סיטי(אנ') שבקליפורניה, ארצות הברית. בשנת 2020, דיווחה החברה על הכנסות של כ-363 מיליון דולר. קוואליס הוקמה בשנת 1999 על ידי ד"ר פיליפ לנגלויס (Philippe Langlois) וגילס סאמון (Gilles Samoun). בחודש דצמבר 2000, שחררה החברה את סורק הפגיעויות הראשון שלה העונה לשם QualysGuard. בשנת 2003, שחררה את סורק הפגיעויות האוטומטי FreeMap. בשנת 2005, שחררה את QualysGuard Policy Compliance המשמש ככלי תאימות ואיסוף מידע מרכיבים ארגוניים לצורכי בקרה. בשנת 2009, שחררה סורק פגיעויות ליישומי אינטרנט בשם Web Application Scanning (WAS). בשנת 2010, שחררה את Malware Detection Service, המאתר נוזקות בשרתי אינטרנט. בחודש יולי 2010, שחררה החברה את BrowserCheck, שירות לבדיקת דפדפני אינטרנט ותוספי פלאגין לאיתור פרצות אבטחה. בתאריך 28 בספטמבר 2012, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך הנאסד"ק וגייסה כ-87.5 מיליון דולר. בשנת 2014, שחררה החברה את חומת האש אפליקטיבית שלה, QualyGuard Web Application Firewall. בשנת 2015, שחררה החברה את מנהל רכיבי הרשת הארגונים, Qualys AssetView. בשנת 2017, רכשה קוואליס את חברת NetWatcher. בשנת 2018, רכשה קוואליס את חברת 1Mobility. מדיה וקבצים בנושא Qualys בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Qualys Qualys, ברשת החברתית פייסבוק Qualys, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Qualys, סרטונים בערוץ היוטיוב Qualys, הבלוג הרשמי פרופיל החברה באתר Glassdoor.com (באנגלית) מניית קוואליס, באתר גלובס פיננסי Cloud security company Qualys up 18 percent on IPO after the markets close, VentureBeat, ‏2012-09-28 (באנגלית אמריקאית) Customers | Qualys, Inc., www.qualys.com (באנגלית) Qualys Announces Fourth Quarter and Full Year 2020 Financial Results, finance.yahoo.com (באנגלית אמריקאית) Cloud Security Vendor Qualys Ready for IPO, Sramana Mitra, ‏2012-06-12 (באנגלית אמריקאית) The Windows Observer--Qualys Adds Security and Regulatory Policy Compliance to SaaS Offering, web.archive.org, ‏2013-03-13 Qualys Adds Web Application Scanning to its QualysGuard Software-as-a-Service Security and Compliance Suite, www.qualys.com (באנגלית) Qualys to offer free domain scanning and security assurance seals, web.archive.org, ‏2016-03-03 Free web browser and plug-in security service launched, Infosecurity Magazine, ‏2010-07-19 Cloud Security Firm Qualys’ IPO Opens At $12/Share, Raising $71.8M, TechCrunch (באנגלית אמריקאית) Qualys Introduces Cloud Continuous Monitoring, The Diversity Blog - SaaS, Cloud & Business Strategy, ‏2014-02-25 (באנגלית אמריקאית) Qualys Unfurls Free Asset Inventory Service in the Cloud, IT Business Edge, ‏2015-08-05 (באנגלית אמריקאית) Charlie Osborne, Qualys snaps up NetWatcher security assets, ZDNet (באנגלית) Charlie Osborne, Qualys acquires 1Mobility assets to bolster enterprise mobile device compliance, ZDNet (באנגלית)
ראובן קולישר

ראובן קולישר (ברוסית: Руви́м Моисе́евич Ку́лишер (רובים מוסיביץ' קולישר) בכתיב יידי: קאָלישער; י"א באייר ה'תקפ"ח, 25 באפריל 1828 – י"א באלול ה'תרנ"ו, 20 באוגוסט 1896) היה סופר, רופא כירורג ועסקן יהודי, שחי ופעל במאה ה-19 באימפריה הרוסית. פרסם מאמרים ב"המליץ", "הצפירה" ובכתבי עת אחרים. בן למשפחת קולישר, משפחת מלומדים ואנשי ציבור ידועים שפעלו ברוסיה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. נולד למשה קולישר בדובנו, בגיל 20 התקבל לאוניברסיטת פטרבורג והיה הסטודנט היהודי השני שהתקבל לאוניברסיטה זו. הוא השלים את לימודי הרפואה והכירורגיה בשנת 1856. קולישר פרסם מאמרים בתחום הרפואה, על מחלות עור (מאמר מצוטט שמתייחס גם לצרעת המקראית, פורסם בסביבות ~1860) ועל רעב וצמא (1868). בין השנים 1869–1876 השתלם בהיגיינה ורפואה צבאית במלגה ממשלתית. בצעירותו היה קולישר מגויס להפצת השכלה בקרב היהודים. הוא נמנה עם מעריציו ומקורביו של יצחק בר לווינזון, והתכתובת ביניהם התפרסמה בשם "אגרות ריב"ל" (1896). קולישר היה בעל תודעה לאומית עמוקה, כבר בצעירותו כסטודנט פרסם פואמה ברוסית בשם "תשובה לסלאבי", שנאסרה בפרסום בידי הצנזורה והופצה בכתב יד במשך שנים עד שהודפסה. ב-1861 פרסם את שירו "היהודי הנרדף לאחיו הנרדפים" שחיבר עשור קודם לכן. זכרונותיו תחת הכותרת "סיכום התקוות והסיכויים של יהודי רוסיה במשך חמישים השנים 1838 – 1888" פורסמו על גבי גליונות כתב העת "ווסחוד" בשנים 1891–1894. שנתיים לאחר תום פרסום הסדרה, בשנת 1896, נפטר ד"ר ראובן קולישר בקייב והוא בן 68 שנים. בנו הצעיר מיכאיל קולישר היה כנר. יעקב נתנאלי-רותמן, העיר וקורותיה: ד"ר ראובן בן משה קולישר, בתוך: יעקב עדיני (עורך), דובנא : ספר זיכרון, תל אביב, תשכ"ו. עמ' 73–74. מידע על ראובן קולישר בקטלוג הספרייה הלאומית ראובן קאלישער, מאמר: על הכוחות הפועלים בבריאת יחוסיהם והצטרפותם איש לרעהו, הצפירה, 24 ביולי 1862 חיפוש ראובן קאלישער בעיתונות יהודית היסטורית המאסף, ד"ר ראובן ב"ר משה קולישער, לוח אחיאסף 5, 1897, עמ' 315 ע"פ לוח אחיאסף ראובן קאלישער, היהודי הנרדף לאחיו הנרדפים, המליץ, 19 בדצמבר 1861 מעשים בכל יום: בקהל יהודי רוסיא, המליץ, 10 ביוני 1879
קורפוס האוויר האיטלקי

קורפוס האוויר האיטלקי (באיטלקית: Corpo Aereo Italiano או בראשי תיבות: CAI), היה כינויו של כוח מיוחד בחיל האוויר המלכותי האיטלקי אשר לחם לצד הלופטוואפה במהלך הקרב על בריטניה במלחמת העולם השנייה. הכוח סבל ממחסור בציוד בכל תקופת קיומו והישגיו היו מוגבלים. בניטו מוסוליני התעקש שחיל האוויר המלכותי האיטלקי ישתתף גם הוא בקרב על בריטניה, ובעקבות כך הוקם קורפוס האוויר האיטלקי ב-10 בספטמבר 1940, וכלל בתחילה 50 מטוסי פיאט CR 42 ו-45 מטוסי פיאט G.50. המטוסים המריאו מאיטליה ונחתו בשדה תעופה גרמני בבלגיה. חלקם נהרסו בתאונות בדרך. בליל ה-25 באוקטובר ביצע קורפוס האוויר האיטלקי את הפשיטה הראשונה שלו. עד תחילת 1941 ביצעו אנשי הקורפוס 454 גיחות התקפה ו-480 גיחות הגנה. אנשי הקורפוס הטילו 44.87 טון פצצות. בתחילת 1941 צומצם כוחו של קורפוס האוויר באופן משמעותי, ומאז הוא ביצע בעיקר משימות הגנתיות בשמי בלגיה. באפריל 1941 פורק הכוח והמטוסים נשלחו חזרה לאיטליה. מדיה וקבצים בנושא קורפוס האוויר האיטלקי בוויקישיתוף The Falco and Regia Aeronautica in the Battle of Britain Time Magazine: Daily Damage
איש של לילה

"איש של לילה" הוא סינגל של הזמרת הישראלית רוני דלומי, שיצא לאור ב-3 במאי 2015. זהו סינגל הבכורה מתוך אלבומה השלישי תסתכל עליי. השיר נכתב והולחן על ידי דלומי, ביחד עם אביב קורן והופק בידי אורי אבני. השיר מתאר מערכת יחסים בין גבר הפעיל בעיקר בשעות הלילה לאשה המעדיפה את שעות היום. הדוברת בשיר מתארת כיצד היא ממתינה לבן-זוגה שיבוא לחבק אותה לפני השינה. דלומי סיפרה שכתבה את השיר בעקבות שיחת טלפון לילית עם בעלה. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה. לא נחה: רוני דלומי שרה ל"איש של לילה", באתר ynet, 3 במאי 2015 איש של לילה, יוסי חרסונסקי, באתר יוסמיוסיק, ‏3 במאי 2015 מדיה פורסט, ‏10 במאי 2015
המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה

המפקד ההעליון (בשוודית: Överbefälhavaren או בקיצור ÖB) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של שוודיה. באופן רשמי הוא כפוף למלך שוודיה, אולם בפועל מתמנה בידי שר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת שוודיה. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל. המפקד העליון הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) או אדמירל. מטה המפקד העליון נמצא בארמון קרלברי שבסטוקהולם. המפקד העליון הנוכחי הוא מיקאל בידן שנכנס לתפקידו ב-1 באוקטובר 2015. לאורך כל שנות קיומו של צבא שוודיה, מפקדו העליון היה מלך שוודיה עצמו, וראשי הזרועות השונות בצבא היו כפופים לו ישירות. ב-1936 נחקק חוק מיוחד הקובע כי בזמן מלחמה יתמנה מפקד עליון מיוחד לצבא השוודי. ב-1939, בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, התמנה לראשונה מפקד עליון לצבא השוודי. ב-1942 הוחלט להעביר תיקון לחוק אשר קבע כי תפקיד המפקד העליון ימשיך להתקיים גם לאחר המלחמה. המפקד העליון נותר כפוף למלך בלבד עד 1974, אז נקבע כי הסמכויות בפועל על הצבא יועברו לידי הממשלה האזרחית. מדיה וקבצים בנושא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה
פורמולה 2 עונת 2022

עונת 2022 בפורמולה 2 היא העונה השישית בה התקיימה אליפות הפורמולה 2 המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית מרוצי הפורמולה 2 מדורגת כרמה השנייה של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח אחרי הפורמולה 1 בהתאם לתוכנית השלבים הגלובלית. אירועי האליפות התנהלו במקביל לאירועים נבחרים של הקטגוריה הבכירה. בעונה התקיימו 14 סבבים, בכל אחד מהם התקיים מרוץ בפורמט ספרינט ומרוץ בפורמט מלא. פליפה דרוגוביץ' זכה באליפות הנהגים. קבוצת MP Motorsport זכתה באליפות הקבוצתית. הפלישה הרוסית לאוקראינה שאירעה במהלך חודש פברואר הובילה להשעייתה של רוסיה מפעילות בענפי הספורט המוטורי. הדבר הוביל לביטול גרנד פרי רוסיה ותחרויות הפורמולה 2 הנלוות. במקומו של המרוץ נוסף ללוח צמד מרוצים בצרפת. הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המהירים במרוץ המלא ולשמונת הנהגים המהירים במרוץ הספרינט. שתי נקודות נוספות ניתנות לנהג המזנק מהפול פוזישן במרוץ המלא. נקודה נוספת מוענקות לנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה בכל אחד משני המרוצים, בתנאי שסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים. הזינוק למרוץ הספרינט נקבע בהתאם לסדר הסיום של מרוץ הפתיחה, כאשר שמונה המקומות הראשונים נקבעים בסדר הפוך לתוצאות שמונה הנהגים הראשונים במרוץ הפתיחה, כך שנהג שהגיע למקום שמיני במרוץ הפתיחה יזנק מהמקום הראשון במרוץ הספרינט. לא מוענקות נקודות נוספות על זינוק מהפול פוזישן במרוץ זה. מדיה וקבצים בנושא פורמולה 2 עונת 2022 בוויקישיתוף F1 calls off Russian Grand Prix following Ukraine invasion, Motorsport.com, 25 February 2022 e Castellet added to the 2022 FIA Formula 2 calendar, FIAFormula2.com, 17 May 2022
נרימאן סאדק

נרימאן סאדק (בערבית: ناريمان صادق; 31 באוקטובר 1933 – 16 בפברואר 2005) הייתה אשתו השנייה של המלך פארוק והמלכה האחרונה של מצרים. סאדק נולדה לחוסיין פהמי סאדק ביי, סגן שר התחבורה המצרי ולאסילה חנום, בתו של כאמל מחמוד, אחד מהאישים המפורסמים של נפת אל-מניא. פירוש שמה בשפה הפרסית הוא "הרוח היפה". המלך פארוק התגרש מאשתו הראשונה, המלכה פרידה, בשנת 1948, לאחר נישואים של עשר שנים שבהם ילדה שלוש בנות, אך לא יורש זכר. במטרה להבטיח יורש זכר, וגם לעורר מחדש התלהבות ציבורית כלפי שושלת המלוכה, נישא לנרימאן סאדק. נרימאן, שהייתה ידועה כ"סינדרלה של הנילוס" בשל הרקע המשפחתי שלה, נשלחה לשגרירות מצרים ברומא כדי ללמוד כיצד לבצע את תפקידיה המלכותיים. בהיותה ברומא היא לקחה על עצמה את זהות אחייניתו של השגריר כדי להסתיר את מטרת נוכחותה. בשגרירות למדה היסטוריה, נימוסים וארבע שפות אירופאיות. הרוזנת ליילה מרטלי, אחת הגברות התרבותיות והמנוסות ביותר באירופה, ליוותה את נרימאן כדי ללמד את ההיסטוריה שלה, ההתנהגות הכללית והנימוס של הקורטז' המלכותי. נרימאן התגוררה ברומא בשגרירות מצרים בווילה סבויה, שהייתה הבית הקודם של משפחת המלוכה האיטלקית שהתגוררה באותה תקופה באלכסנדריה. בגיל 17, היא נישאה לפארוק, ובכך הפכה למלכת מצרים. החתונה של בני הזוג הייתה מפוארת, נרימאן לבשה שמלת כלה רקומה ב-20,000 יהלומים, והשניים קיבלו מתנות רבות ויקרות. ב-16 בינואר 1952, נרימן ילדה את בנם היחיד, אחמד פואד. מאוחר יותר באותה שנה, פארוק נאלץ להתפטר על ידי הקצינים שהובילו את המהפכה המצרית של 1952. ירש אותו בנו התינוק, שתפס את כס המלוכה כמלך פואד השני. אולם שלטונו הסמלי ברובו של פואד נקטע עם הקמתה של הרפובליקה במצרים, בשנה שלאחר מכן. בעקבות התפטרותו של פארוק יצאה משפחת המלוכה לגלות (על סיפון היאכטה המלכותית "אל-מחרוסה") ביולי 1952. לאחר זמן נרימאן חזרה למצרים עם אמה. היא התגרשה מפארוק בפברואר 1954. ב-3 במאי 1954 נישאה לאדהם אל-נקיב מאלכסנדריה, שהיה הרופא האישי של פארוק. נולד להם בן אחד, אכרם, ולאחר מכן התגרשה מאל-נקיב ב-1961. ב-1967 נישאה לאיסמעיל פהמי, רופא נוסף. היא חיה בהתבודדות בפרבר הליופוליס בקהיר עד מותה. נרימאן פהמי מתה ב-16 בפברואר 2005 בבית החולים דאר אל פואד, בפאתי קהיר, מצרים, לאחר אירוע מוחי. שנותיה האחרונות עברו בהסתגרות בדירתה בשכונת הליופוליס היוקרתית בקהיר, שם התגוררה עם בעלה, איסמעיל פהמי. מדיה וקבצים בנושא נרימאן סאדק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נרימאן סאדק נרימאן סאדק האתר הרשמי (באנגלית)
פול ספרינגר

פול ספרינגר הוא סופר, פרופסור והיסטוריון צבאי אמריקאי. ספרינגר נולד באיווה ב-1975, למד בבית הספר התיכון באורבנדייל, איווה ובאוניברסיטת טקסס A&M, וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה ב-1997 ותואר דוקטור בהיסטוריה צבאית ב-2006. ספרינגר הוא פרופסור להיסטוריה במכללת הפיקוד והסגל האווירי(אנ'). בנוסף לימד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט. ספרינגר הופיע כיועץ בתוכניות בערוץ ההיסטוריה, בערוץ דיסקברי ובערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. בשנת 2014 מונה ספרינגר לעמית בכיר במכון לחקר מדיניות חוץ(אנ'). ספרינגר חיבר מספר ספרים בנושא השבויים של אמריקה: טיפול בשבויי מלחמה ממלחמת העצמאות ועד למלחמה בטרור. בשנת 2022 טען כי חייזרים יתקיפו את כדור הארץ בעזרת אסטרואידים בעלי חימוש או וירוסים קטלניים. "When a Soldier Attacks a Comrade". The New York Times. 16 ביוני 2008. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite news}}: (עזרה) Paul J. Springer, פול ספרינגר, תסקיר. פרופסור מזהיר: חייזרים יתקיפו אותנו בעזרת אסטרואידים מחומשים, 19 בינואר 2022 באתר וואלה.
תומאס בוסייר

תומאס "טום" בוסייר (באנגלית: Thomas A. Bussiere) הוא קצין בדרגת גנרל, המשרת כמפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית. בוסייר סיים ב-1985 לימודי תואר ראשון בניהול מאוניברסיטת נורוויץ' בורמונט, אחת מהמכללות הצבאיות הוותיקות בארצות הברית. לאחר קורס טיס שירת כמדריך טיסה על מטוסי T-38 בבסיס חיל האוויר ויליאמס וכמדריך טיסה על מטוסי F-15E בבסיס חיל האוויר לנגלי. הוא השתתף באכיפת אזור אסור לטיסה בעיראק וב"מבצע לוחם עירני" ב-1994 בו הגיבו ארצות הברית ובעלות בריתה לתזוזת כוחות עיראקיים לכיוון כווית. בשנים 1996–1999 שימש כמדריך טיסה על מטוסי B-2 ספיריט בבסיס חיל האוויר ויטמן. הוא השתתף בהפצצות רבות במהלך מבצע כוח מאוחד ב-1999 ובאפריל אותה שנה הוביל מבנה של שני מטוסי B-2 במשימת הפצצה, לראשונה ללא חיפוי אוויר, כנגד מטרות ביוגוסלביה. על פועלו עוטר בצלב התעופה המצוינת. ביוני 2004 מונה למפקד טייסת ההפצצה 325 ובספטמבר 2005 מונה למפקד טייסת ההפצצה 13, שתיהן טייסות B-2. ביולי 2007 מונה למפקד להק המבצעים 509 ובמאי 2009 מונה לסגן ראש מטה הכוח הבינלאומי בעיראק. לאחר מכן שימש עוזרו של מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית. בדצמבר 2010 מונה למפקח הכללי של חיל האוויר. ביוני 2012 מונה למפקד כנף ההפצצה 509 בבסיס ויטמן. ב-2014 מונה לסגן מפקד לענייני נשק גרעיני במטות המשולבים. באוקטובר 2016 מונה למפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית. באוגוסט 2018 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד פיקוד אלסקה ומפקד חיל האוויר ה-11. באפריל 2020 מונה לסגן מפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. בדצמבר 2022 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית. במהלך שירותו צבר מעל 3,400 שעות טיסה על מטוסי B-1 לנסר, T-38 טאלון, B-2 ספיריט ו-F-15. בוסייר בעל תואר שני בלימודים אסטרטגיים ממכללת המלחמה של צבא ארצות הברית ובוגר קורס קצינים בכירים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי. מדיה וקבצים בנושא תומאס בוסייר בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית why-the-b-2-is-such-a-badass-plane, פופולר מכניק, 13 בספטמבר 2021
דויד קוקס

סֵר דויד ר. קוקס (באנגלית: George Edward Pelham Cox‏; 15 ביולי 1924 – 18 בינואר 2022) היה סטטיסטיקאי בריטי. עבודותיו של קוקס עסקו בתחומים רבים, ובהם ניתוח נתונים איכותיים, ניתוח השרדות ותכנון ניסויים. קוקס נולד בעיר ברמינגהאם באנגליה. הוא למד מתמטיקה בקולג' סנט-ג'ון באוניברסיטת קיימברידג'. לאחר מכן למד באוניברסיטת לידס, וב-1949 קיבל תואר דוקטור לסטטיסטיקה. בין 1944 ל-1946 עבר במכון המחקר של חיל האוויר המלכותי, ולאחר מכן במכון המחקר של תעשיית הצמר. בין 1956 ל-1966 היה מרצה, ולאחר מכן פרופסור לסטטיסטיקה במכללת בירקבק באוניברסיטת לונדון. ב-1966 היה לראש החוג לסטטיסטיקה באימפריאל קולג' בלונדון, ומאוחר התמנה לתפקיד ראש המחלקה למתמטיקה שם. בין 1966 ל-1991 היה העורך של כתב העת ביומטריקה. ב-1988 מונה לנאמן בקולג' נופילד באוניברסיטת אוקספורד והיה לחבר המחלקה לסטטיסטיקה שם. הוא פרש רשמית מתפקידיו ב-1994. קוקס נפטר בשנת 2022, בגיל 98. עבודתו המדעית של קוקס התפרשה על תחומים רבים. בין תרומותיו העיקרות: מודל הרגרסיה הלוגיסטית, המאפשר את ניתוח הקשר בין משתנה איכותי ובין משתנים נוספים. מודל הסיכונים הפרופורציונליים (הידוע בשם "מודל קוקס") לניתוח נתוני השרדות. המאמר בו הוצג מודל זה צוטט מעל ל-56000 פעמים. תהליך קוקס, שהוא הכללה של תהליך פואסון טרנספורמציית בוקס-קוקס, שהיא עבודה משותפת עם ג'ורג' בוקס. מסופר כי הטרנספורמציה פותחה לאחר שבוקס וקוקס חשבו כי יהיה משעשע לפתח ביחד שיטה סטטיסטית שתיקרא על שם שניהם. בסך הכל קוקס פרסם מעל 300 מאמרים וספרים. קוקס זכה לפרסים רבים, החשוב שבהם הוא הפרס הבינלאומי לסטטיסטיקה, שהוענק לו ב-2017. הוא היה הזוכה הראשון בפרס זה. כמו כן, הוא היה עמית החברה המלכותית לסטטיסטיקה, וזכה במדליית הכסף על שם גאי המוענקת מטעם החברה ב-1961, ובמדליית הזהב ב-1973. ב-1973 נבחר לעמית של החברה המלכותית של לונדון, זכה לתואר אבירות מידי המלכה אליזבת השנייה בשנת 1985 ונבחר לעמית כבוד של האקדמיה הבריטית בשנת 2000. כמו כן היה חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. בשנת 1990 זכה בפרס קטרינג למחקר הסרטן עבור פיתוח מודל הסיכונים הפרופורציונליים. ב-2005 זכה במדליית ג'ורג' בוקס. בשנת 2010 הוענק לו מדליית קופלי של החברה המלכותית על תרומתו המכוננת לתיאוריה וליישומי הסטטיסטיקה. בשנת 2016, הוא זכה בפרס חזית הידע של קרן BBVA בקטגוריית מדעי היסוד ביחד עם בראדלי אפרון, לפיתוח שיטות סטטיסטיות "חלוציות ובעלות השפעה עצומה" שהוכחו הכרחיות להשגת תוצאות אמינות בספקטרום עצום של דיסציפלינות מרפואה ועד אסטרופיזיקה, גנומיקה או פיזיקת חלקיקים. מדיה וקבצים בנושא דויד קוקס בוויקישיתוף דויד קוקס, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה דויד קוקס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) David R. Cox, The regression analysis of binary sequences (with discussion), Journal of the Royal Statistical Society, Series B. 20(2) doi: https://doi.org/10.1111/j.2517-6161.1958.tb00292.x David R Cox, Regression Models and Life-Tables, Journal of the Royal Statistical Society, Series B, 2 34, 1972 Box, G. E., & Cox, D. R., An analysis of transformations, Journal of the Royal Statistical Society: Series B, 2 26, 1964, עמ' 211-243
הר שארפ (אנטארקטיקה)

הר שארפ (באנגלית: Mount Sharp) הוא הר בחלקו הצפוני של רכס סנטינל המהווה את מחציתם הצפונית של הרי אלזוורת' בארץ אלזוורת' במערב אנטארקטיקה שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר מעל 3,359 מטרים מעל פני הים, גובהו של ההר 3,000 מטרים מעל פני הים}, והוא ההר ה-237 בגובהו באנטארקטיקה. הר שארפ ממוקם 3.2 קילומטרים דרומית--מזרחית מהר בארדן; הר שארפ מתנשא מעל קרחון ז'נדה שמצפון לו, ומעל קרחון סאבאזיוס שממזרח לו. ההר מופה לראשונה על ידי משלחת מרי בירד לנד לחציית אנטארקטיקה ( Marie Byrd Land Traverse party), אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958, בפיקודו של צ'ארלס ר. בנטלי. משלחת מרי בירד נתנה להר את שמו. המשלחת קראה להר על שם פרופסור רוברט פיליפ שארפ (Robert Phillip Sharp), חבר בפאנל הטכני לחקר הקרחונים (the Technical Panel on Glaciology), חלק מהוועדה הלאומית של ארצות הברית ( U.S. National Committee), במסגרת השנה הגיאופיזית הבינלאומית (IGY). • Damien Gildea, Ellsworth Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide הר שארפ באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר שארפ באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הר שארפ באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה הר שארפ באתר peakery (מידע על אתרים סמוכים) גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי ראו בספר Ellsworth Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide, המפורט בפסקת "לקריאה נוספת". על פי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית מידע על גובה ההר