מלה ויסקה

מלה ויסקה (באוקראינית: Мала Виска; ברוסית: Ма́лая Ви́ска) היא עיר בראיון נובואוקראינקה, אובלסט קירובוהראד באוקראינה. היא מקום מושבו של המִנהל העירוני של מלה ויסקה, אחת מההרומדות (Hromada, אזור חלוקה מנהלית) (אנ') של אוקראינה. נכון לשנת 2022, האוכלוסייה מונה 9,960, ירידה מ-13,132 בשנת 2001. העיר ממוקמת על נהר ויסי (Вись). בקפות הקוזקים האוקראינים שכנה בשטח מלה ויסקה עיירה בשם ניקודימוב חוטיר (Nykodymiv Khutir). הרבה שבטים, כולל סקיתים, עברו בשטח מלה ויסקה, אך לא חיו שם דרך קבע. בשנת 1752 מהגרים ממולדובה הקימו כפר על גדת נהר ויסי. שם יישוב זה שומר באחד משכונות העיירה הנקראת "בסרביה" (אין לבלבל עם חבל הארץ בשם זה הנמצא במערב אוקראינה, על גבול רומניה). חלק מהאדמות ניתנו במתנה לנסיך קודאשב על ידי קתרין השנייה. אותו נסיך עצמו קרא לעיירה על שמו (Kudesheve). השם המודרני "מלה ויסקה" ניתן על ידי קניאז אולאשין (Kniaz Ulashyn), שקנה את אדמתו של קודאשב באמצע המאה ה-19. עד 18 ביולי 2020, מלה ויסקה הייתה המרכז המנהלי של נפת (ראיון) מלה ויסקה. הראיון בוטל ביולי 2020 כחלק מהרפורמה האדמיניסטרטיבית של אוקראינה, שהפחיתה את מספר הראיונים של מחוז קירובוהראד לארבעה. הראיון אוחד לתוך ראיון נובואוקראינקה. בעיירה היו לפני מלחמת העולם השנייה כ-200 יהודים - כ-2% מאוכלוסיית העיירה. עם כיבוש העיירה על ידי הגרמנים הוקם במקום גטו בו שוכנו יהודי הסביבה (המספר המדויק אינו ידוע). הגטו שכן באורוות של מפעל סוכר מקומי. התנאים בהם הוחזקו תושבי הגטו היו קשים והם סבלו מקור ורעב. לרוב האסירים היו רק בגדי קיץ. המצב התברואתי בגטו היה ירוד ולא היו מי שתייה. כל אדם קיבל 150 גרם לחם וחצי ליטר מיץ רוטבגה. כל האסירים היו מותשים מתת תזונה, מחלות ועבודה פיזית. יהודים נלקחו בפיקוח לעבודות פרך, ואלה שאינם יכולים לעבוד נורו במקום. בדצמבר 1941, בהוראת ראש המחוז, ראש הז'נדרמריה והמשטרה, נלקחו ליער לוציוס (באוקראינית: Люцій ліс) 134 יהודים למקום בו שכנה באר בעומק 18 מטר. הקורבנות נלקחו במכונית לבאר ונאלצו לקפוץ לתוכה. אלו שקפצו נורו תוך כדי תנועה, ומי שלא הצליח נפלו בחיים לתוך הבאר. במלה ויסקה שישה שכונות: מיסטצ'קו (Mistechko, החלק הצפוני של העיר מופרד מהחלק המרכזי על ידי נהר ויסי); מיקרו-ראיון ויסי (Mikrorayon Vysi, אזור השינה של העיירה); בסרביה (אזור כפרי של העיירה); סטורצ'אקיבקה (Storchakivka); קודריבקה (Kudrivka); ראיון פיאטי ( Raion piaty); הקטאר (hektar). בעיירה שלושה בתי ספר תיכוניים, פנימייה, מרכז נוער, בית ספר לאמנויות ושני גני ילדים. בעיירה יש בית ספר מקצועי תיכוני. במלה ויסקה פועל מרכז תרבות, בו קיים מוזיאון להיסטוריה מקומית. בנוסף, ישנה ספרייה על שם לסיה אוקראינקה (Lesia Ukrainka). במלה ויסקה יש כמה חברות ועסקים קטנים, חנויות רבות, שוק במרכז העיר ושלושה סופרמרקטים. במשך שנים רבות פעל מפעל סוכר ואלכוהול, סיפק תוצרת לאוקראינה וייצא למדינות אחרות. המפעל נסגר ב-1993. אוכלוסיית מלה ויסקה היא ברובה אורתודוקסית ומשתייכת לכנסייה האורתודוקסית של אוקראינה. בעיירה ישנן שלוש כנסיות אורתודוקסיות. באזור מלה ויסקה יוצא לאור עיתון בשם "מאלוביסקיבסקי ויסטי" ("Malovyskivski Visti"). בנוסף, לכל ארגון וחברה בעיירה יש אזכור באתר הרשמי של העירייה. מדיה וקבצים בנושא מלה ויסקה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלה ויסקה אתר האינטרנט הרשמי של מלה ויסקה מליאה ויסקה (Malaya Viska), באנציקלופדיה של הגטאות, באתר יד ושם http://db.ukrcensus.gov.ua/PXWEB2007/ukr/publ_new1/2022/zb_Сhuselnist.pdf "Про утворення та ліквідацію районів. Постанова Верховної Ради України № 807-ІХ". Голос України (באוקראינית). 2020-07-18. נבדק ב-2020-10-03. "Нові райони: карти + склад" (באוקראינית). Міністерство розвитку громад та територій України. "Довідник про табори, тюрми та гетто на окупованій" (PDF) (באוקראינית). נבדק ב-2023-08-23. Сільськогосподарські підприємства. Офіційний сайт Маловисківської районної державної адміністрації ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מלה ויסקה".