laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מייקל סו רוזן

מייקל סו רוזן (באנגלית: Michael Hsu Rosen; נולד ב-28 במאי 1992) הוא שחקן ורקדן אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסדרות של נטפליקס "שבריריות" (2020), "יופי של אחות" (2021) ו"גלאם" (2023). רוזן גם כיכב במחזות בברודוויי "סיפור אהבה בשלושה פרקים" ו"סיפור הפרברים". רוזן נולד וגדל בעיר ניו יורק באפר וסט סייד. הוא למד בבית הספר לתרבות ואתיקה פילדסטון, כמו גם בבית הספר המקצועי לילדים. הוא התאמן במשך תשע שנים בבית הספר לבלט אמריקאי ובאוניברסיטת ייל לפני שפרש כדי להתמקד במשחק במשרה מלאה. בזמן לימודיו בתיכון, הופיע רוזן עם ניו יורק סיטי בלט וערך את הופעת הבכורה שלו בברודוויי בגיל שבע עשרה בחידוש למחזמר סיפור הפרברים. מאוחר יותר הוא חזר לברודוויי ושיחק בחידוש של יום בניו יורק ובמחזה מאת הארווי פירסטיין סיפור אהבה בשלושה פרקים. רוזן שיחק בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן ג'סיקה ג'ונס, "מונסטרלנד" והרופא הטוב וכן לוהק לתפקידים ראשיים בסדרות "שבריריות" של נטפליקס ו-"יופי של אחות" . בשנת 2023 שיחק סו-רוזן בסדרת הטלוויזיה "גלאם". מייקל סו רוזן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Michael Hsu Rosen Theatre Credits, News, Bio and Photos". www.broadwayworld.com (באנגלית). נבדק ב-2022-03-31. "Michael Hsu Rosen – Vulkan Magazine" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-04-01. "How 'Pretty Smart' Allowed Michael Hsu Rosen To Embrace His Gay Asian Identity". HuffPost (באנגלית). 2021-10-25. נבדק ב-2022-04-01. "From Ballet to Broadway With Michael Hsu Rosen". Playbill (באנגלית). נבדק ב-2022-04-01. Voss, Brandon (2018-11-13). ""Everybody Wants to F*ck" His Character in Broadway's "Torch Song"". LOGO News. נבדק ב-2022-04-01. Brantley, Ben (2018-11-02). "Review: Lessons in Love From a Drama Queen in 'Torch Song'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-04-01. Petski, Nellie Andreeva,Denise; Andreeva, Nellie; Petski, Denise (2021-03-29). "Olivia Macklin, Michael Hsu Rosen & Cinthya Carmona Join Netflix Comedy Series From Jack Dolgen, Doug Mand & Kourtney Kang". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-04-01. "Michael Hsu Rosen & Damon J. Gillespie Cast in Netflix Ballet Series Tiny Pretty Things". Broadway.com (באנגלית). נבדק ב-2022-04-01. Sullivan, Corinne (2020-12-11). "Meet the Talented Cast of Netflix's New Ballet Drama, Tiny Pretty Things". POPSUGAR Entertainment (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-04-01. Romano, Evan (2020-10-13). "The Corporate Greed Episode of 'Monsterland' Was the Most Confusing (and Grim) Story Yet". Men's Health (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-04-01.
מכבסה יפהפיה שלי

מכבסה יפהפיה שלי (באנגלית: My Beautiful Laundrette) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1985 בבימויו של סטיבן פרירס, עם דניאל דיי לואיס וגורדון ורנקה בתפקידים הראשיים. התסריט נכתב על ידי חניף קוריישי ומבוסס על מחזה שלו באותו שם משנת 1984. העלילה מתרכזת ביחסים בין שני צעירים בדרום לונדון בשנות השמונים בתקופת כהונתה של מרגרט תאצ'ר והשינויים הכלכלים שהנהיגה. בשכונה בה קהילה של מהגרים פקיסטנים ולבנים ממעמד סוציו אקונומי נמוך עם נערים רוויי דעות גזעניות, מתפתחת ידידות בין נער פקיסטני ולבן שגולשת גם ליחסים אינטימיים. חניף קוריישי היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ולפרס באפט"א לתסריט המקורי הטוב ביותר. סעיד ג'אפרי (אנ') היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. מכון הסרטים הבריטי כלל את הסרט ברשימת 100 הסרטים הבריטיים הטובים ביותר במאה ה-20 (אנ') עומאר עלי (גורדון ורנקה) הוא בחור פקיסטני צעיר שגר בדרום לונדון עם אביו האלמן והדיכאוני חוסיין (רושאן סת). חוסיין רוצה עתיד טוב יותר לבנו המובטל, אשר מתקיים מקצבה ושולח אותו אל אחיו הבכור נאסר (סעיד ג'אפרי) כדי שייתן לו עבודה וירוויח כסף עבור לימודיו. נאסר מחבב את עומאר, רואה אותו כבנו ומייעד לו את בתו הבכורה טניה (ריטה וולף). נאסר עצמו הוא אדם עשיר ומכובד בקהילה הפקיסטנית בלונדון: יש לו דירות להשכרה, חניון לשטיפת מכוניות ומכבסה. יש לו פילגש לבנה בשם רייצ'ל (שירלי אן פילד). בעזרת בנו סלים (דריק בראנץ') הוא גם סוחר בסמים. עומאר מתחיל לעבוד בשטיפת מכוניות ונאסר מעביר אותו לתפקיד מנהל חשבונות ואחר כך מציע לו לנהל את המכבסה שלו. עומאר עוזר לנאסר בגירוש דיירים שלא משלמים וכן עוזר לסלים בהעברת סמים משדה התעופה. עומאר וסלים מותקפים על ידי צעירים לבנים גזענים ועומאר מזהה את מפקדם בתור חבר הילדות שלו ג'וני (דניאל דיי לואיס). הוא מציע לג'וני לשנות את אורחות חייו, להתמסד ולהרוויח ביושר. הם משפצים את המכבסה בעזרת כסף שגנב מסלים. נאסר מסכים לקבל את ג'וני לעבודה תמורת עזרה בגירוש דיירים שלא משלמים. הידידות בין עומאר וג'וני גולשת ליחסים אינטימים הומוסקסואלים. לפני פתיחת המכבסה הם מנהלים יחסים בחדר סמוך כשבאולם המכבסה רוקד נאסר ולס עם רייצ'ל והם כמעט נתפסים. עומאר אינו רוצה להתחתן עם טניה וגם ג'וני מנסה להסביר לה שאינו יכול. היא עוזבת את לונדון לאכזבתו של אביה. גם רייצ'ל עוזבת את נאסר לאחר שבטקס הפתיחה טניה הטיחה בה האשמות. הגזענים מנסים לתקוף את מכוניתו של סלים וזה דורס אחד מהם ופוצע אותו. בתגובה מתכננים הגזענים נקמה: הם הורסים את מכוניתו של סלים ומכים אותו, את ג'וני ועומאר וגורמים לנזק גדול למכבסה. לבסוף עומאר מטפל בפצעיו של ג'וני ושניהם מחייכים. "מכבסה יפהפיה שלי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מכבסה יפהפיה שלי", באתר נטפליקס "מכבסה יפהפיה שלי", באתר AllMovie (באנגלית) "מכבסה יפהפיה שלי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מכבסה יפהפיה שלי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "מכבסה יפהפיה שלי", באתר Metacritic (באנגלית) "מכבסה יפהפיה שלי", באתר אידיבי "מכבסה יפהפיה שלי", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "מכבסה יפהפיה שלי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) קדימון למכבסה יפהפיה שלי, באתר יוטיוב הנשיקה הראשונה, באתר יוטיוב סטיבן פריאר מדבר על מכבסה יפהפיה שלי, באתר יוטיוב
גשם שחור

גשם שחור (באנגלית: Black Rain) הוא סרט דרמה, מתח ופעולה משנת 1989 בכיכובם של מייקל דאגלס, אנדי גרסיה, קייט קאפשו, ג'ון ספנסר וקן טאקאקורה. גיבור הסרט הוא ניק קונקלין (מייקל דאגלס), בלש משטרה במשטרת ניו יורק. קונקלין, שבעברו שירת בצבא היבשה האמריקני, לחם במלחמת וייטנאם ועוטר על גבורתו, נחקר בחשד למעורבותו בפרשת שחיתות ושוחד במשטרה. לאחר שהוא ושותפו, צ'ארלי וינסנט (אנדי גרסיה), עצרו את סאטו, מנהיג מקומי של כנופיה ביאקוזה, הם נדרשו ללוותו בעת הסגרתו ליפן. השניים טסו עמו לאוסאקה, אך שם נמלט סאטו מידיהם מרמה. קונקלין ווינסנט ביקשו לסייע למשטרת אוסקה ללכוד את סאטו אך נתקלו בהתנגדות מצד המשטרה. לאחר שסאטו רצח את וינסנט, החליט קונקלין לעצור את סאטו ויהי מה. בהתעלמם מהוראות המשטרה היפנית ומשטרת ניו יורק, קונקלין והבלש היפני, עוזר המפקח מסהרו מסאמוטו (קן טאקאקורה), יצאו למרדף אחר סאטו במטרה לעוצרו בטרם ישלים את מזימתו. "גשם שחור", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גשם שחור", באתר נטפליקס "גשם שחור", באתר AllMovie (באנגלית) "גשם שחור", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גשם שחור", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גשם שחור", באתר Metacritic (באנגלית) "גשם שחור", באתר אידיבי "גשם שחור", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "גשם שחור", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אורי קליין, סרטים בטלוויזיה, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2008. גשם שחור, וואלה!. שי רינגל, ‏שלג על המסך: 5 סרטים גשומים ומעורפלים להתכרבל מולם בחורף, באתר "Time Out ישראל", 5 בינואר 2017.
דגל פינלנד

דגל פינלנד (פינית siniristilippu) מורכב מצלב סקנדינבי תכול על גבי רקע לבן. הדגל, כמו כל דגלי מדינות סקנדינביה, מעוצב בתבנית הדגל הדני, הדנברו. לפי החוק הפיני ממדי הדגל הם 18/11 (גובה/רוחב). בדגל הרשמי של פינלנד מופיע במרכז הצלב סמל פינלנד - אריה זהוב שמחזיק חרב הדורך על יד האוחזת בחרב בסגנון רוסי. האריה מוצב על רקע של מגן אדום המשובץ בתשעה ורדים. צבעי הדגל, כחול ולבן, הם הצבעים המסורתיים של פינלנד. הצבע הכחול מסמל את האגמים והשמים, ולבן סמל את השלג המכסה את פינלנד רוב ימות השנה. הסמל מייצג את ההתנגדות הלאומית הפינית לפלישה הרוסית מהמאה ה-16 והלאה. הדגל אומץ רשמית זמן מה לאחר קבלת העצמאות של פינלנד ב-1917, ולפי המסורת הפינית, עיצובו התבוסס על פי הצעתו של המשורר זכריס טופליוס משנת 1860. הצעה דומה, בה הצבעים הוצעו הפוך (צלב לבן על רקע כחול) הוצעה על ידי הצייר הפיני הנודע אקסלי גאלן-קאללה, אך נדחתה. לפי החוק הפיני, הדגל חייב להיות נקי ולא פגום. אסור להשחיתו או לקשטו. כשמכבסים את הדגל, יש לייבשו בתוך מבנה. יש לכבד את הדגל ואין להפילו ארצה או להשתמש בו לכל מטרה אחרת. כאשר הדגל מונף על תורן, מומלץ שרוחב הדגל יהיה רבע מגובה התורן. סמל פינלנד המנון פינלנד מדיה וקבצים בנושא דגל פינלנד בוויקישיתוף פינלנד, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל פינלנד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 2005/2006 בליגת המשנה ההולנדית

עונת 2005/2006 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-50 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה. בסיום עונה זו, אקסלסיור רוטרדם העפילה לליגה הראשונה. על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 20 קבוצות, 17 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, דן בוס ודה חראפסחאפ והעולה מהליגות החובבניות אומניוורלד, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 19 משחקים כל אחד - 38 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 העפילה לליגה הראשונה. שיטת הפלייאוף שונתה בעונה זו, 6 הקבוצות המדורגות ו-2 הקבוצות במקומות 2–3 העפילו לפלייאוף בשיטת הצלבה ראש בראש בשלושה סבבים, כאשר בסבב הראשון התחילו 4 הקבוצות המדורגות אשר סיימו במקום נמוך יותר בליגה, בשיטת משחק בית וחוץ, בסיבוב השני הצטרפו 4 הקבוצות הנוספות, ו-2 הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-3 משחקים, ארבעת המעפילות לסיבוב השלישי התחרו בשיטת הטוב מ-3 על שני כרטיסים לליגה העל. לקמבור הורדו 3 נק'
קולישר

קוּלִישֶר (ברוסית: Кулишер) היא משפחה של יהודים מלומדים ואנשי ציבור מרוסיה. אבי המשפחה, משה קולישר עקר מגליציה לווהלין בתחילת המאה ה-19. בין בניה הידועים: ראובן קולישר (Руви́м Моисе́евич Ку́лишер‏; 1828–1896) – רופא ואיש ציבור שכתב מאמרי מדע בעברית אלכסנדר רובומיץ' קולישר (רו') (Алекса́ндр Руви́мович Ку́лишер‏ 1875–?) – בנו של ראובן, מתמטיקאי רוסי מיכאל קולישר (Михаи́л Игна́тьевич Ку́лишер‏; 1847–1919) – בן אחיו של ראובן, היסטוריון, אתנוגרף ועסקן יוסף קולישר (Ио́сиф Миха́йлович Ку́лишер‏; 1878–1933/1934) – בנו של מיכאל, כלכלן שהתמקד בתולדות הכלכלה של רוסיה ואירופה המערבית יוג'ין קולישר (אנ') (Евгений Михайлович Кулишер‏, Eugene M. Kulischer‏; 1881–1956) – בנו של מיכאל, סוציולוג רוסי-אמריקאי, שהתמחה בדמוגרפיה, דפוסי הגירה וכוח אדם אלכסנדר קולישר (Алекса́ндр Миха́йлович Ку́лишер‏; 1890–1942) – בנו של מיכאל, פרופסור, פובליציסט רוסי, עורך דין, משפטן ואיש ציבור האנציקלופדיה העברית, הערך קוּלִישֶר, כרך כ"ט, עמוד 295
דיאריו טיימפו

דיאריו טיימפו (Diario Tiempo), המוכר גם כ-אל טיימפו (El Tiempo), הוא עיתון אקטואליה שהוקם ב-7 בנובמבר 1970 בהונדורס. בסיסו של העיתון נמצא בסן פדרו סולה. גרופו קונטיננטל (אנ') אחראי על פרסום והפצת העיתון. העיתון הוא אחד מהעיתונים בעלי התפוצה הגדולה ביותר בהונדורס. לאחר שבעלי העיתון, גרופו קונטיננטל (אנ'), הואשמו בהלבנת הון ב-27 באוקטובר 2015, לא יצאו גרסאות מודפסות של העיתון. העיתון נהג לפרסם את מצעד המוזיקה הונדורס טופ 50, על בסיס נתוני איירפליי מתחנות רדיו בהונדורס. אתר האינטרנט הרשמי של דיאריו טיימפו (בספרדית) דיאריו טיימפו, ברשת החברתית פייסבוק דיאריו טיימפו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דיאריו טיימפו, ברשת החברתית אינסטגרם Mención a Diario Tiempo (אורכב 30.11.2017 בארכיון Wayback Machine). Consultado el 30 de noviembre de 2017. "Protesta de empleados de diario Tiempo". El Heraldo (Honduras). 23 באוקטובר 2015. ארכיון מ-2017-12-01. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Diario Tiempo deja de circular: "Hasta pronto, Honduras"". La Tribuna (Honduras). 27 באוקטובר 2015. ארכיון מ-2017-12-01. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Top 50". Fuzion. El Tiempo. אורכב מ-המקור ב-2012-09-09. נבדק ב-2013-09-13.
מארק גרנאו

מארק גרנאו (בצרפתית: Joseph Jean-Pierre Marc Garneau; נולד ב-23 בפברואר 1949) הוא אסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של סוכנות החלל הקנדית. בשנים 2001–2005 הוא היה נשיא הסוכנות. בהמשך הוא פנה לקריירה פוליטית ובמהלך שנת 2021 שירת כשר החוץ של קנדה. מארק גרנאו נולד בעיר קוויבק סיטי וסיים לימודי בית ספר בעירו. בשנת 1970 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסה ופיזיקה במכללה המלכותית הצבאית של קנדה והמשיך את השירות בצי המלכותי הקנדי. במהלך השרות הוא סיים תואר שלישי באימפריאל קולג' בלונדון. בשנת 1986 הוא קודם לדרגת קפטן. גרנאו השתחרר מהשירות בשנת 1989. בשנת 1984 גרנאו נבחר לקבוצת קנדית להכנת לטיסה לחלל. כבר באוקטובר 1984 הוא טס לחלל במסגרת משימה STS-41-G על מעבורת החלל צ'לנג'ר. הוא המשיך לעבוד בנאס"א בצוות של תמיכת קרקע. בשנת 1996 הוא היה חבר בצוות של STS-77 על מעבורת החלל אנדוור. בשנת 2000 הוא טס לחלל בפעם השלישית במסגרת משימה STS-97. בשנת 2001 הוא מונה לתפקיד ניהולי בסוכנות החלל הקנדית ובסוף אותה שנה מונה לנשיא הארגון. גרנאו כיהן בתפקיד עד לשנת 2005. לאחר פרישה מסוכנות החלל גרנאו פנה לתחום פוליטיקה. בשנת 2008 הוא נבחר לפרלמנט הקנדי כנציג של המפלגה הליברלית של קנדה. בהמשך הוא נבחר מספר פעמים נוספות. בשנת 2015 הוא מונה לשר התחבורה. בשנת 2021 הוא מונה לשר החוץ וכיהן בתפקיד עד לבחירות הכלליות שנערכו באוקטובר 2021. הוא לא מונה לתפקיד שר לאחר הבחירות אך נותר להיות חבר פרלמנט. מדיה וקבצים בנושא מארק גרנאו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מארק גרנאו מארק גרנאו, ברשת החברתית פייסבוק מארק גרנאו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מארק גרנאו, ברשת החברתית אינסטגרם קורות חיים באתר נסא"א קורות חיים(בצרפתית) מארק גרנאו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אדית פאברי

אדית פאברי (בהונגרית: Fábry Edit;‏ בודפשט, 1 ביוני 1923 – בודפשט, 20 באוקטובר 1990) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה (סופרן), פרופסור באוניברסיטה. אדית פאברי נולדה ככל הנראה בשנת 1919 כפי שכתוב על מצבתה (ולא בשנת 1923) במשפחה יהודית. בשל יהדותה, בין 1939 לבין 1944, היא הופיעה רק בהפקות המוזיקליות של הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בתיאטרון גולדמרק כי נאסר עליה להופיע בפני קהל לא יהודי. למעשה הופעתה הראשונה במסגרת זו הייתה רק בדצמבר 1941, הוא הציגה את עצמה כאחד מזמרי רביו הבוקר של יצירות פרנץ להאר. הייתה הפסקה ארוכה עד אוקטובר 1942, אך מאותו הזמן ואילך, היא הופיעה בסדרה של מחזות זמר וביניהם שלוש הנערות של ברטה (Berté). אחריו הופיעה ברביו של יצירות ז'אק אופנבך, בתפקידים של הלנה היפה ואורפיאוס. הייתה לה גם הופעה בדרמה המוזיקלית של ד'אלבר: "בתחתית ההרים". בפעם הבאה שבה הופיעה על במת תיאטרון גולדמרק הייתה בסתיו 1943, בתפקיד חשוב: היא שרה בנשף המסכות של ורדי בתור אוסקר הקדט הקטן. בנוסף להופעות באולם גולדמרק, שרה בחודשים הראשונים של 1944 גם כמה פעמים בבתי כנסת, בבית יתומים של נערים יהודים. בפברואר 1944, דיווח "העיתון" באופן הבא: "השירה התרבותית והביצועים המסוגננים של שארי מדאק, איבויה דרוואש, אדית פאברי וקאטו גדרי ראויים לכל שבח". לא ידוע על קורותיה לאחר הכיבוש הגרמני רק שהיא הצליחה לשרוד ולהינצל. בין 1946 לבין 1950, היא הייתה חברה בוויגאופרה (האופרה העליזה). בין 1947 לבין 1948, קיבלה מלגה מבית האופרה הממלכתי ההונגרי. פאברי החלה את לימודיה בבית הספר למוזיקה פודור לאחר מכן המשיכה את לימודיה בברלין בין השנים 1950–1952 כתלמידתן של טיאנה למניץ ופרידה ליידר. באותן השנים בין 1950 ל-1952, היא הייתה זמרת של האופרה של ברלין. בין 1955 לבין 1960 הייתה סולנית של הפילהרמונית. בין 1957 לבין 1959 הייתה זמרת פרטית בתיאטרון הממלכתי בדרזדן . בין 1960 לבין 1962, הייתה זמרת פרטית של תיאטרון האופרטה של בודפשט . משנת 1964 עבדה כמורה בבית הספר למוזיקה בלה ברטוק. בין 1974 לבין 1990, הייתה מורה, מרצה ופרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. כסולנית היא הרגישה בבית גם בז'אנרים של אופרה ואופרטה וגם בזימרה של שירים. כמורה לימדה תלמידים רבים מצוינים. ורדי: נשף המסכות. . . . אוסקר ורדי: לה טרוויאטה. . . . ויולטה רוג'רו ליאונקוואלו: ליצנים. . . . נדה סופה: בוקאצ'ו. . . . הבן שלו זלר: הצפר. . . . הדוור מילר פוצ'יני: לה בוהם. . . . מימי לורטצינג: הפרא. . . . ברונית יוהאן שטראוס הבן: לילה בוונציה. . . . אנינה לקסיקון מוזיקלי ברוקהאוז-רימן. עורך דאלהאוס, קארל ואגנברכט, הנס היינריך. המהדורה ההונגרית. אנטל בורונקאי. בודפשט, הוצאת מוזיקה, 1985-1983. מי זה מי בחיי המוזיקה ההונגרית? עריכה: אמדראש סקיי. בודפשט, הוצאת מוזיקה, 1979, 1988. הלקסיקון החדש של רוואי. ISBN 963-927-226-4 Új magyar életrajzi lexikon II. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש). ISBN 963-547-414-8 Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 אדית פאברי באתר האקדמיה למוזיקה.Zeneakadémia.hu אדית פאברי ב-omike
אולפני סיגמא סאונד

אולפני סיגמא סאונד (באנגלית: Sigma Sound Studios) היה אולפן הקלטות בפילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית. הוא נוסד בשנת 1968 על ידי מהנדס ההקלטות ג'וזף טרסיה. האולפן נחשב לאחד מהאולפנים הראשונים בארצות הברית שהציעו אפשרות הקלטה של 24 רצועות והראשון בעולם שעשה שימוש באוטומציה של קונסולות. טרסיה, לשעבר מהנדס ראשי באולפני קמיו-פארקוויי של פילדלפיה, פתח גם את אולפני סיגמא סאונד בניו יורק ב-1977, בבניין תיאטרון אד סאליבן (אנ'). אמנים כדוגמת מדונה ודייוויד בואי הקליטו מספר יצירות באולפני סיגמא סאונד. דייוויד בואי הקליט חלק גדול מאלבומו Young Americans באוגוסט 1974 בסיגמא פילדלפיה. מדונה השתמשה באולפנים בניו יורק כדי להקליט את אלבום הבכורה שלה מ-1983, Mdonna. ב-15 באפריל 1972, הזמר-יוצר והפסנתרן בילי ג'ואל ולהקתו, קיימו קונצרט באורך שעה באולפני סיגמא. מדיה וקבצים בנושא אולפני סיגמא סאונד בוויקישיתוף Inquirer.com: Philadelphia local news, sports, jobs, cars, homes, https://www.inquirer.com (באנגלית) David Simons, Studio Stories, Backbeat Books, 2004, pp182-185 Madonna - Sigma Sound Studios Demos (באנגלית), נבדק ב-2022-12-24 Live on WMMR Sigma Sound Studios (1972) - Billy Joel, One Final Serenade: The Songs of Billy Joel (Billy Joel Fan Site) (באנגלית)
רג'י לוקאס

רג'ינלד גרנט לוקאס (באנגלית: Reginald Grant Lucas;‏ 25 בפברואר 1953 – 19 במאי 2018) היה גיטריסט, כותב שירים ומפיק מוזיקלי אמריקאי. לוקאס זכה להצלחה בין-לאומית בזכות הפקת רוב אלבום הבכורה של מדונה משנת 1983, ובכך ששיתף פעולה עם מיילס דייוויס לאורך שנות השבעים. לוקאס נולד ב-25 בפברואר 1953 בפלאשינג, קווינס, ניו יורק. הוא למד בבית הספר התיכון למדעים בברונקס, אך נשר כדי להתמקד בקריירה המוזיקלית שלו. בתחילת הקריירה שלו, לוקאס היה גיטריסט R&B וג'אז, וניגן עם בילי פול בתחילת שנות ה-70 ולאחר מכן עם מיילס דייוויס מ-1972 עד 1976. בהמשך לכך, לוקאס פגש את נגן כלי ההקשה ג'יימס מטום, שלימים היה לשותף להפקה שלו. השניים הצטרפו ללהקה של הזמרת רוברטה פלאק ב-1976, והופיעו איתה במשך מספר שנים. אחד מפרויקטי הסולו הראשונים שלו היה אלבום הבכורה של מדונה משנת 1983, כולל השיר "Borderline". לוקאס הפיק את רוב האלבום, שנמכר ביותר מחמישה מיליון עותקים. בתו של לוקאס, ליסה לוקאס, הייתה המנהלת של קרן הספר הלאומי (אנ'), ובהמשך הייתה למוציאה לאור של ספרי פנתיאון ושוקן. לוקאס נפטר ממחלת לב בעיר ניו יורק, בגיל 65. אתר האינטרנט הרשמי של רג'י לוקאס רג'י לוקאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רג'י לוקאס, באתר Last.fm (באנגלית) רג'י לוקאס, באתר AllMusic (באנגלית) רג'י לוקאס, באתר MusicBrainz (באנגלית) רג'י לוקאס, באתר Discogs (באנגלית) רג'י לוקאס, באתר SecondHandSongs Reggie Lucas Obituary (2018) - Montclair, NJ - The Record/Herald News, Legacy.com Reggie Lucas Biography, Songs, & Albums, AllMusic (באנגלית) Jaimie Julia WintersJaimie Julia Winters, Obituary: Reggie Lucas, Montclair Local News (באנגלית) Paul Tingen, Miles beyond : the electric explorations of Miles Davis, 1967-1991, New York : Billboard Books, 2001, ISBN 978-0-8230-8346-6 O'Brien, Lucy (2008). Madonna: Like an Icon. HarperCollins. p. 67. ISBN 978-0060898991. "Reggie Lucas, who worked with Miles Davis and Madonna, dies" Twitter, Lisa Lucas, head of the National Book Foundation, wants you to love reading, Los Angeles Times, ‏2016-05-27 (באנגלית אמריקאית) https://twitter.com/likaluca, Twitter Daniel Kreps, Daniel Kreps, Reggie Lucas, Miles Davis Guitarist and Madonna Producer, Dead at 65, Rolling Stone, ‏2018-05-19 (באנגלית אמריקאית) Caramanica, Jon (2018-05-20). "Reggie Lucas, Versatile Guitarist and Producer, Dies at 65". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-12-24.
רצח יעקב ברסימן טוב

יעקב ברסימן טוב, איש המוסד, שעבד בשגרירות ישראל בפריז, נורה למוות בפריז על ידי מחבלת ב-3 באפריל 1982.[דרושה הבהרה] יעקב ברסימן טוב נולד באיזמיר שבטורקיה ב-23 ביוני 1939, בן לפרלה-שרה וגבריאל. בשנת 1948 עלה לישראל עם משפחתו, והתגורר ביהוד. בגיל 18 התגייס לצה"ל, שירת בצנחנים ובחיל המודיעין. ב-1968 הצטרף ל"מוסד", ועסק בעיקר בתחום התקשורת והסיוע המבצעי בישראל ובחו"ל. ברסימן טוב היה אחראי על הקשר עם האספה הלאומית והסנאט וארגונים פוליטיים אחרים. יעקב ברסימן טוב חזר, יחד עם אשתו ובתו בת ה-8, לביתו שבבניין דירות בשדרת פרדיננד בויסון 17 ברובע ה-16, ליד יער בולון. האישה והבת עלו לדירתם במעלית, ויעקב נשאר בלובי. בשעה 12:50 ז'קלין אסבר, צעירה חובשת כומתה לבנה, ניגשה אליו, ירתה בו פעמיים באקדח חצי אוטומטי בקוטר 7.65 מילימטר והחטיאה, ואז ירתה שלושה כדורים שפגעו בראשו. בנו בן ה-17, ששמע את היריות אך לא היה עד לרצח, רדף אחרי האישה, שהצליחה להימלט לרכבת התחתית של פריז. מותו של יעקב נקבע כשעתיים לאחר הירי. שגרירות ישראל הצהירה כי לא היו בתוקף סידורי אבטחה מיוחדים עבור הדיפלומט, ששהה בפריז קצת יותר משנתיים בשליחות החוץ הראשונה שלו. הירי אירע שלושה ימים לאחר שמשרדו רוסס באש מקלע. קבוצה בשם "הפלגים המהפכניים החמושים הלבנוניים" (אנ') לקחה אחריות לרצח. ישראל האשימה את אש"ף במעורבות והחשיבה את הרצח כהפרה של תנאי הפסקת האש מיולי 1981 שארגנה ארצות הברית לאחר הלחימה בלבנון. אש"ף התעקש שהפסקת האש מכסה רק פעולות המתרחשות בלבנון. ברסימן טוב הובא לקבורה בבית העלמין הדרום. הוא הונצח בכמה מקומות בישראל, ובהם רחוב ביהוד שנקרא על שמו. ג'ורג' איברהים עבדאללה (אנ'), אזרח לבנוני שעמד בראש "הפלגים המהפכניים החמושים הלבנוניים" והיה המעורב ברציחתם של ברסימן טוב ושל קצין צבא אמריקאי בשנות ה-80, נדון בצרפת למאסר עולם. ועדת שחרורים הסכימה בשנת 2013 לשחרר את עבדאללה, בן 61, בתנאי שיגורש מצרפת לאלתר. ממשלת צרפת לא התחייבה לגירוש, ומנעה את השחרור על תנאי. נכון לסוף 2021, עבדאללה עדיין כלוא בכלא לאנמזאן. גיל קיסרי, ‏המחבלת שרצחה את איש המוסד, מבט מל"מ 68, 2014, עמ' 38 Ap (1982-04-04). "ISRAELI DIPLOMAT SHOT AND KILLED IN PARIS". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-06-27. "Major Attacks on Israeli Targets". Los Angeles Times (באנגלית). 1992-03-19. נבדק ב-2021-06-27.{{cite web}}: תחזוקה - ציטוט: url-status (link) "List of Israeli Diplomats Killed Abroad With AM-Diplomat Killed". AP NEWS (באנגלית). נבדק ב-2021-06-27. יעקב ברסימנטוב, באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב "1982". The Jewish Agency (באנגלית). 2007-11-12. נבדק ב-2021-06-27. רצח יעקב ברסימן טוב באתר GRAVEZ רחוב יעקב בר סימנטוב באתר "יהוד שלי" "France paroling Lebanese man involved in murders of Israeli, American". Jewish Telegraphic Agency (באנגלית אמריקאית). 2013-01-11. נבדק ב-2021-06-27. https://www.ladepeche.fr/2021/10/23/lannemezan-500-manifestants-pour-la-liberation-de-georges-abdallah-9886697.php. (אורכב 17.11.2021 בארכיון Wayback Machine)
מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס

מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס (ידוע כקאש בוקס טופ 100) היה מצעד שירים שפורסם בארצות הברית, והופץ מדי שבוע על ידי מגזין Cash Box. הוא החל להתפרסם ב-1942. כמתחרה של מגזין בילבורד, הוא הונפק לראשונה ב-13 בספטמבר 1958 כאשר זה הרחיב את מספר השירים שדורגו בו ל-100 בסך הכול (בעבר, 75). הגרסה המקורית של המגזין הופצה עד 16 בנובמבר 1996. בעוד בבילבורד דירגו סינגלים מדי שבוע תוך ערבוב של סך השמעות בתחנות רדיו ומכירות סינגלים מכל רחבי אמריקה הצפונית, קאש בוקס ביססו את הדירוג שלהם על סמך המכירות וההשמעות של השירים מבלי לפצל סוגות מוזיקליות. זאת, במטרה לגבש את הפופולריות הכללית של כל סינגל. סינגלים רבים הגיעו למקום הראשון בקאש בוקס (כדוגמת "Cherish" של מדונה), שלא עלו עשות זאת במצעד בילבורד וליהפך. About | Cashbox Magazine, Cashbox (באנגלית) Dave's Music Database: Cash Box's Top 100 Singles 1958-1996, Dave's Music Database, ‏1996-11-16 Unique #1 Singles Between Cashbox & Billboard - Top40Weekly.com, top40weekly.com, ‏2015-10-25 (באנגלית אמריקאית) A 'Box' of Different Number Ones, Adam White (באנגלית אמריקאית)
פקסטן ארונסון

פקסטן ריד ארונסון (באנגלית: Paxten Reid Aaronson; נולד ב-26 באוגוסט 2003 במדפורד שבניו ג'רזי, ארצות הברית) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה ובנבחרת ארצות הברית. ארונסון נולד בניו ג'רזי שבארצות הברית, והוא נוצרי. אחיו הבוגר הוא כדורגלן נבחרת ארצות הברית ולידס יונייטד מהפרמייר ליג ברנדן ארונסון. ארונסון גדל במחלקת הנוער של פילדלפיה יוניון. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון במסגרת ה-MLS. בסך הכל ערך 40 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים. ב-17 בנובמבר 2022 חתם ארונסון באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה על חוזה החל מ-1 בינואר 2023. ארונסון זכה עם נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 בטורניר גביע הזהב של CONCACAF עד גיל 20 בשנת 2022. הוא היה מלך השערים של הטורניר עם שבעה שערים, ונבחר לשחקן המצטיין של הטורניר. ב-28 בינואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית, בתיקו 0-0 נגד נבחרת קולומביה במשחק ידידות. נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ארצות הברית לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024). נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 גביע הזהב של CONCACAF עד גיל 20 (1): 2022 פקסטן ארונסון, באתר Transfermarkt פקסטן ארונסון, באתר Soccerway פקסטן ארונסון, באתר WorldFootball.net פקסטן ארונסון, באתר National Football Teams פקסטן ארונסון, באתר FootballDatabase.eu Philadelphia Union transfer Paxten Aaronson to Eintracht Frankfurt באתר הרשמי של ה-MLS, ‏ 17 בנובמבר 2022 (באנגלית) U.S. Under-20 Men's Youth National Team Wins Third Straight Concacaf U-20 Championship Title with Strong 6-0 Victory Vs. Dominican Republic באתר US Soccer, ‏ 3 ביולי 2022 (באנגלית) Marko MItrović names 2024 U.S. Olympic Men's Soccer Team באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 8 ביולי 2024 (באנגלית)