laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
יחסי שוודיה–תוניסיה

יחסי שוודיה–תוניסיה הם יחסי החוץ הנוכחיים והיסטוריים בין שוודיה לבין תוניסיה. הקשרים בין שתי המדינות מתוארכים ל-1736, [דרוש מקור]כאשר השוודים חתמו על הסכם שלום ומסחר עם הביי של תוניס. היחסים הרשמיים החלו לאחר קבלת העצמאות של תוניסיה מצרפת, ב-1956, והמשיכו מאז. לשוודיה הייתה שגרירות בתוניס, שהייתה סגורה במשך 14 שנים ונפתחה שוב בשנת 2016. עד אז התגורר השגריר השוודי לתוניס בסטוקהולם, שם יש לתוניסיה שגרירות. בשנת 2016, שגרירות שוודיה בתוניס פתחה מחדש את שעריה בנוכחות שרי החוץ של שתי המדינות. לאחר הביקור הרשמי בסטוקהולם של נשיא תוניסיה, אל-באג'י א-סבסי, בנובמבר 2015, הפך ראש השגרירות שם לשגריר. תוניסיה היא יעד פופולרי עבור תיירים שוודיים, בנוסף על הסחר בין המדינות והסיוע ההומניטרי בין המדינות. במהלך התסיסה שאחרי המהפכה התוניסאית בינואר 2011, כתריסר שוודים שבאו לתוניסיה לצוד חזירי בר הוכו ונעצרו בחשד שהם טרוריסטים זרים. בעוד ששוודיה תמכה בהנהגה החדשה של תוניסיה בעקבות המהפכה, הפוליטיקאי הנס לינד ממפלגת השמאל במדינה גינה את הממשלה השוודית על סחר נרחב בנשק עם תוניסיה בשנים קודמות, דבר שתדלק, לטענתו, את משטרו של זין אל-עאבדין בן עלי. "Tunisien". www.regeringen.se (בשוודית). Government of Sweden. 5 במרץ 2008. אורכב מ-המקור ב-2014-10-23. נבדק ב-22 בדצמבר 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Swedish boar hunters safe after Tunisia attack". The Local. 17 בינואר 2011. נבדק ב-22 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה) Linde, Hans (19 בינואר 2014). "Svensk vapenexport orsak till det tunisiska folkets lidande". Sveriges Television (בשוודית). Stockholm. נבדק ב-22 בדצמבר 2014. {{cite news}}: (עזרה)
ח.ר.ק.ו.ת

ח.ר.ק.ו.ת הוא אלבום הסולו הראשון של הראפר פלד, אחרי התפרקות ההרכב שבו היה חבר עם אורטגה. האלבום הוא אלבומו הרביעי של פלד לאחר האלבומים "מתוך הזוהמה" שיצא כחלק מהלהקה "פי.אר. טרופרז" ו"ממשיכים לבעוט" ו"משלוח מיוחד" שיצאו כחלק מהצמד "פלד ואורטגה". האלבום, שיצא בשנת 2012, מביע את אהבתו ל"חרקות", לרכיבה ול"דאווינים". באלבום 11 שירים. השיר "באסים בבגאז'" מהאלבום הוא אחד המצליחים ביותר של פלד, וקיבל למעלה ממיליון צפיות באתר YouTube. להיט גדול נוסף הוא השיר "ח.ר.ק.ו.ת". השיר "לא טוב" נכנס לפלייליסט של גלגלצ. האלבום הופק ומוקסס על ידי אורי שוחט ומיכאל כהן מהצמד כהן@מושון. באלבום פלד מארח את יוסי פיין ("נערה מדליקה", "לא טוב"), את אסתר רדא ("מלודי","עיניים אליי"), ואת מוקי ("עיניים אליי"). את הסקראצ'ים לאלבום ביצע DJ Mesh. הוא זכה לביקורות טובות. ברשימת "11 האלבומים הטובים של תשע"ג" באתר "וואלה! NEWS" מיקם נדב מנוחין את האלבום במקום השישי. בנימוקיו לבחירה כתב כי ""ח.ר.ק.ו.ת" הוא מתצוגות התכלית המעולות של תשע"ג". בבלוג "MadManFMblog" בחר הראפר TOB (תום גוטמן) באלבום לאלבום השנה של ההיפ הופ לשנת תשע"ג. האלבום באתר בנדקמפ נדב מנוחין‏, נבחרי וואלה! תרבות במוזיקה הישראלית של תשע"ג, באתר וואלה, 4 בספטמבר 2013 פוסט אורח: TOB מסכם שנה בהיפ הופ הישראלי, בבלוג "MadManFMblog", ספטמבר 5, 2013
יחסי אוסטרליה–שוודיה

יחסי אוסטרליה–שוודיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ושוודיה. לאוסטרליה יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בקנברה, וכן קונסוליה כללית בסידני. שוודיה גם מיוצגת על ידי קונסוליות באדלייד, בריזבן, קיירנס, דרווין, הובארט, מלבורן ופרת'. היחסים בין אוסטרליה ושוודיה הם חזקים במיוחד בתחומים של סחר ושירותי חינוך. ב-2007, הסחר בין שתי המדינות הסתכם בשווי 2.6 מיליארד דולר. על פי מועצת הסחר השוודית, סך היצוא של אוסטרליה לשוודיה גדל ביותר מ-27% לכ-445 מיליון דולר בשנת 2008 בזמן שאוסטרליה מייבאת משוודיה בקצב הגדל ביותר מ-7.5%, כ-2.5 מיליארד דולר. ליותר מ-150 חברות שוודיות יש חברות בת אוסטרליות. לשתי המדינות יש גם הסכם כפל מס, כמו גם הסדר חגים וימי עבודה דו-צדדי. על הידידות בין אוסטרליה ושוודיה, מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, אמר כי שתי המדינות "הן דומות במובנים רבים. קשה לדמיין שתי המדינות כה רחוקות ושונות גאוגרפית. אך עדיין יש לנו קשרים קרובים ואנו נהנים משיתוף פעולה פורה". ערך חודשי של יצוא סחורות אוסטרליות לשוודיה (במיליוני דולרים) מאז 1988 ערך חודשי של יצוא סחורות שוודיות לאוסטרליה (במיליוני דולרים) מאז 1988 מדיה וקבצים בנושא יחסי אוסטרליה–שוודיה בוויקישיתוף המחלקה האוסטרלית של משרד החוץ והמסחר הממונה על היחסים עם שוודיה (באנגלית) Sweden Country Brief, www.dfat.gov.au DLA partner firms eye Swedish-Australia connection, Legal Business Online Sweden and Australia: Agreement for the avoidance of double taxation, www.untreaty.un.org Swedish royals down under, www.thelocal.se
אצטדיון אחמד בן עלי

אצטדיון אחמד בן עלי (בערבית: ملعب أحمد بن علي) ידוע גם בכינוי אצטדיון א-ריאן הוא אצטדיון רב-תכליתי שממוקם בא-ריאן, קטר. באצטדיון משחקת קבוצת א-ריאן. האצטדיון נבנה בשנת 2003 ויש בו 25,000 מקומות ישיבה. האצטדיון אירח את משחקי אסיה 2006, גביע אסיה בכדורגל 2011 וחלק ממשחקי מונדיאל 2022. האצטדיון נקרא על שם אחמד בן עלי אאל ת'אני, אמיר קטר בשנים 1960–1972. האצטדיון אירח את מונדיאל 2022. לפני האירוח עבר האצטדיון חידוש. לאחר החידוש האצטדיון מכיל 44,740 מושבים. במהלך החידוש נבנה באצטדיון מסך תקשורת ענק בו ישודרו פרסומות, חדשות ומידע על משחקים המשוחקים במקביל. מדיה וקבצים בנושא אצטדיון אחמד בן עלי בוויקישיתוף אצטדיון אחמד בן עלי באתר Football-Lineups (באנגלית) אצטדיון אחמד בן עלי באתר soccer way (באנגלית) New design: Al-Rayyan Stadium כתבה על העיצוב החדש של אצטדיון אחמד בן עלי באתר stadiumdb (באנגלית) באתר מופיע תאריכי ההרחבה מספר מושבים באצטדיונים רבים ביניהם אצטדיון אחמד בן עלי
מועצה אזורית לכיש

לכיש היא מועצה אזורית בנגב. המועצה האזורית לכיש נוסדה בשנת 1956 ומונה כיום 12 מושבים, מושב שיתופי אחד, כפר שיתופי אחד, וחמישה יישובים קהילתיים. המועצה משתרעת על שטח של יותר מ-400 אלף דונם וכוללת 14 מושבים, חמישה יישובים קהילתיים ושלוש חוות חקלאיות-תיירותיות. המועצה שותפה באזור התעשייה שסמוך לעיר קריית גת יחד עם קריית גת, מועצה אזורית שפיר והמועצה אזורית יואב מספר אזורי תעשייה נמצאים בתכנון בשטח המועצה - קריית תעשייה וחינוך בסמוך למושב שדה משה, אזור תעשייה משותף עם מועצה האזורית לכיש ומועצה אזורית מטה יהודה בסמוך למעבר תרקומיא., ואזור לתעשייה קלה בסמוך ליישוב נהורה. בשטח השיפוט של המועצה קיימים מספר גנים לאומיים ושמורות טבע, ביניהם בית גוברין - מרשה, תל לכיש ובתרונות רוחמה. בנין המועצה שוכן ביישוב נהורה. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית לכיש 14,404 תושבים (מקום 145 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.2%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 75.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 11,883 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). מרדכי גובר (1955–1968) מאיר שגיב מנוגה (1968–1977) נחום שלום מנוגה (1977–1980) מאיר עמר מעוצם (1980–1984) מרק אוחנונה משדה דוד (1985–1990) שמואל שלמה (1990–1992) משה עזרא (1992–1994) מאיר עמר (1994–1999) אלי אוזן (1999–2004) דני מורביה (2004–2024) בועז שלמה (מכהן) אתר האינטרנט הרשמי של מועצה אזורית לכיש פרופיל מועצה אזורית לכיש נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס מועצה אזורית לכיש, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור לטבלת הדירוג המלא. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 חדשות - סביבה nrg - עתירה נגד התוכנית להרחבת מושב אמציה יהונתן קליין, חדשות כיפה, ‏אזור תעשייה ענק, משותף לשלוש מועצות, יוקם סמוך להר חברון, באתר כיפה, 22 בינואר, 2020 13:00 פרופיל מועצה אזורית לכיש באתר הלמ"ס ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פאבל קורוצ'קין

פאבל אלכסייביץ' קורוצ'קין (ברוסית: Па́вел Алексе́евич Ку́рочкин; 19 בנובמבר 1900 - 28 בדצמבר 1989) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על ארמיות במהלך מלחמת העולם השנייה קורוצ'קין נולד ב-19 בנובמבר 1900 בכפר גורנבו שבמחוז סמולנסק, האימפריה הרוסית. ב-1918 הוא התגייס לצבא האדום ולחם במסגרתו במלחמת האזרחים ברוסיה. ב-1919 הוא סיים קורס פרשים בפטרוגרד ב-1920, הצטרף למפלגה הבולשביקית ופיקד על גדוד פרשים במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית. ב-1921 הוא היה מעורב בדיכוי מרד טמבוב. ב-1923 סיים את בית הספר הגבוה של הפרשים של הצבא האדום, וכן למד באקדמיה הצבאית על שם פרונזה. באפריל 1934 מונה למורה באקדמיה הנ"ל, ובמאי של אותה שנה הועבר להיות ראש מטה בריגדת הפרשים המיוחדת הראשונה. בפברואר 1935 הוא מונה למפקד הבריגדה והחזיק בתפקיד עד נובמבר 1936. במאי 1939 מונה להיות ראש מטה קורפוס הפרשים השני, וב-17 בספטמבר של אותה שנה מונה למפקד הקורפוס ה-24. הוא לחם עם הקורפוס במהלך פלישת ברית המועצות לפולין באותה שנה ובמהלך מלחמת החורף נגד פינלנד. בהמשך מונה לראש מטה הכוחות במונגוליה, וב-29 בפברואר 1940 מונה למפקד הקורפוס ה-28. ב-4 במאי של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לייטננט גנרל, ובהמשך אותו החודש מונה למפקד הארמייה ה-17. ב-13 בינואר 1941 מונה למפקד המחוז הצבאי עבר הבאיקל, וב-19 ביוני הועבר לפקד על המחוז הצבאי אורל. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה ביולי 1941, זמן קצר לאחר המתקפה הגרמנית, מונה קורוצ'קין למפקד הארמייה ה-20, ולחם עמה במהלך קרב סמולנסק כחלק מהחזית המערבית. ב-1 באוגוסט של אותה שנה הוא הועבר לפקד על הארמייה ה-43, והחזיק בתפקיד עד 23 בחודש עת הועבר לפקד על החזית הצפון-מערבית. בין ינואר לפברואר 1942 הוא פיקד על החזית במהלך מבצע טורופץ-חולם. הוא החזיק בתפקיד עד אוקטובר של אותה שנה. ב-18 בנובמבר 1942 מונה למפקד הארמייה ה-11, וב-10 במרץ 1943 הועבר לפקד על הארמייה ה-34. ב-23 ביוני חזר לפקד על החזית הצפון-מערבית, ב-27 באוגוסט הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק, ובנובמבר מונה לסגן מפקד החזית האוקראינית הראשונה והשתתף בתכנון קרב קורסון-צ'רקאסי. ב-24 בפברואר 1944 מונה למפקד החזית הבלארוסית השנייה והחזיק בתפקיד עד אפריל של אותה שנה. ב-15 באפריל 1944 מונה למפקד הארמייה ה-60 אשר נכללה בחזית האוקראינית הראשונה - אז בפיקוד איוואן קונייב. הוא השתתף עם הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז' בקיץ 1944, ובחורף 1945 לחמה במבצע ויסלה-אודר. יחידות של הארמייה גילו את מחנה אושוויץ, וכל הסגל הרפואי שלה נשלח כדי להעניק סיוע לניצולים. בהמשך לחמה הארמייה כחלק מהחזית האוקראינית הרביעית, והשתתפה במתקפת שלזיה העילית, מתקפת מוראביה-אוסטרבה, ובמאי 1945 השתתפה בקרב על פראג. באוגוסט 1945 פורקה הארמייה, ועל בסיסה הוקם המחוז הצבאי קובאן. על חלקו במהלך המלחמה, קיבל קורוצ'קין את עיטור גיבור ברית המועצות. קורוצ'קין מונה למפקד המחוז הצבאי קובאן, וב-6 במאי 1946 מונה לסגן מפקד המינהל הצבאי הסובייטי בגרמניה. שנה לאחר מכן הוא מונה לעוזר מפקד פיקוד המזרח הרחוק הרוסי. בפברואר 1951 מונה לסגן מפקד האקדמיה הצבאית של המטה הכללי, וב-31 במאי 1954 מונה למפקד האקדמיה הצבאית פרונזה. ב-8 במאי 1959 הועלה לדרגת גנרל ארמייה. ב-1968 הוא מונה לנציג צבאי בכיר של ברית ורשה בצבא גרמניה המזרחית. הוא פרש מהצבא ב-1970, ונפטר במוסקבה ב-28 בדצמבר 1989 בגיל 89. מדיה וקבצים בנושא פאבל קורוצ'קין בוויקישיתוף פאבל קורוצ'קין באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית) פאבל קורוצ'קין, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
זלנוגרד (מוסקבה)

זלנוגרד (ברוסית: Зеленоград) הוא עיר במוסקבה ואחד מ-12 המחוזות המינהליים של העיר, הממוקם במרחק 37 ק"מ מצפון-מערב למרכז העיר מוסקבה, אחד משלושה מחוזות הנמצאים מעבר לכביש הטבעת של מוסקבה. זהו אחד ממרכזי המדע העיקריים בתחום החשמל במוסקבה. כיום זהו אחד המחוזות הקטנים ביותר במוסקבה, הן מבחינת שטחו והן מבחינת גודל האוכלוסייה. זלנוגרד גובלת בדרום-מזרח בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה, ואת שאר גבולותיה תוחם מחוז המשנה סולנצ'נוגורסק. זלנוגרד כונתה בתקופת ברית המועצות "עמק הסיליקון הסובייטי" בשל ריכוז חברות הטכנולוגיה של מוסקבה. ביולי 1991 יצאה לדרך הרפורמה בחלוקה המנהלית של מוסקבה ובמסגרתהּ פורקו רבעים ישנים והוקמו מחוזות אדמיניסטרטיביים, כשזלנוגרד היה אחד מעשרת המחוזות החדשים שהרכיבו את מוסקבה. במסגרת הרפורמה החדשה הורכב זלנוגרד מחמישה מחוזות מוניציפליים: מחוז מוניציפלי 1, מחוז מוניציפלי 2, מחוז מוניציפלי 3, מחוז מוניציפלי 4 והעיר קריוקובו שהייתה חלק ממחוז זלנוגרד במוסקבה. מעמדו של זלנוגרד כמחוז אדמיניסטרטיבי עוגן בחקיקה מיולי 1995. בדצמבר 2002 זלנוגרד חולקה לשלושה רבעים וחמישה מחוזות מוניציפליים: מאטושקינו-סאביולקי (שכלל את מאטושקינו וסאביולקי), פאנפילובסקי (שכלל את קריוקובו הישנה ואת סילינו) וקריוקובו. בינואר 2010 שוב בוצע ארגון מחודש למבנה המחוז והמחוז האדמיניסטרטיבי של זלנוגרד מורכב מאז מחמישה רבעים שונים: רובע מאטושקינו רובע סאביולקי רובע קריוקובו הישנה רובע סילינו רובע קריוקובו נכון לשנת 2013 רובע קריוקובו בזלנוגרד מראה ברובע סילינו בזלנוגרד פארק הניצחון (רו') מדיה וקבצים בנושא זלנוגרד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זלנוגרד (ברוסית) Основные показатели социально-экономического положения муниципальных образований в 2013 году // Территориальный орган Федеральной службы государственной статистики по городу Москве (проверено 21 октября 2015 года)
מועצה אזורית זבולון

מועצה אזורית זבולון היא מועצה אזורית במחוז חיפה, עמק זבולון. שם המועצה ושם העמק נגזרים מהתנ"ך, כי הם נמצאים בשטח של נחלתו הקדומה של שבט זבולון. בתחומי המועצה 14 יישובים, כמעט מכול צורות ההתיישבות. המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1950. ממוצע המרחקים בין יישובי המועצה הוא 12.2 ק"מ. למועצה 16 חברי מועצה ובראשם עומד עמוס נצר. בתחומי המועצה מכללת אורנים ותשעה בתי־ספר. במועצה בית ספר התיכון "כרמל זבולון", שהוא מבין עשרים בתי הספר בעלי שיעור הגיוס הגבוה ביותר לצה"ל בכלל, ובפרט בגיוס ליחידות קרביות [דרוש מקור]. קבוצת הכדורמים של המועצה היא הפועל "פלרם" גוש זבולון שזכתה באליפות המדינה בכדורמים בשנת 2009. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית זבולון 14,106 תושבים (מקום 147 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.2%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 79.7%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 12,265 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). החל מ-2018 משמשת בתפקיד מנכ"ל המועצה אתי לוי. ערך מורחב – עמק זבולון גבולות שטח השיפוט של המועצה הם: בצפון: מועצה אזורית מטה אשר. בדרום: קריית טבעון, פארק הכרמל במזרח: שפרעם, קריית טבעון ומועצה אזורית עמק יזרעאל. במערב: הקריות, חיפה ונשר. המועצה עוטפת את קריית אתא ורכסים. שלום גרוס מאושה (1950 - 1954) משה קרוא מרמת יוחנן (1954 - 1960) יעקב רם מיגור (1960 - 1982) משה נצר מרמת יוחנן (1982 - 1997) שלמה חבר משער העמקים (1997 - 2007) דב ישורון מיגור (2007 - 2018) עמוס נצר מרמת יוחנן (משנת 2018) אתר האינטרנט הרשמי של מועצה אזורית זבולון פרופיל מועצה אזורית זבולון נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס לטבלת הדירוג המלא. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 פרופיל מועצה אזורית זבולון באתר הלמ"ס
לוג (יחידת מידה)

לוג היא מידה מקראית קדומה למדידת נוזל, ומוזכרת פעם אחת בתורה, למדידת השמן למנחת מצורע עני (ויקרא, י"ד, כ"א) "וְאִם דַּל הוּא וְאֵין יָדוֹ מַשֶּׂגֶת וְלָקַח כֶּבֶשׂ אֶחָד אָשָׁם לִתְנוּפָה לְכַפֵּר עָלָיו וְעִשָּׂרוֹן סֹלֶת אֶחָד בָּלוּל בַּשֶּׁמֶן לְמִנְחָה וְלֹג שָׁמֶן". ועל פי רש"י היא המידה הקטנה ביותר המוזכרת בתורה.. הלוג הוא 6 ביצים שהם רבע הקב, (קב = 24 ביצים). בשיעור הלוג במידות הנוהגות בימינו, נחלקו פוסקי ההלכה, מחלקותם נובעת ממחלוקת שורשית בשיעור הביצים, האם נתקטנו מכמות שהיו בזמן חז"ל או לא. דעת הרב חיים נאה שהביצים הן באותו גודל כפי שהיו בזמן חז"ל, ולפיכך מידת הלוג הוא 345.6 מיליליטר (סמ"ק), לדעת החזון איש הביצים נתקטנו, ומידת הלוג הוא 597.2 מ"ל/סמ"ק. מקווה מי גשמים שמידתו קטנה מ-40 סאה נפסל אם נפלו לתוכו 3 לוגים מים שאובים. בסממני הקטורת היו נותנים מלח סדומית, בשיעור לוג (רבע הקב). מידת רביעית שנזכרת רבות בתלמוד, הכוונה לרביעית ממידת הלוג. מנורת בית המקדש הצריכה חצי לוג שמן לנר ליום, ובסך הכל שלושה לוגים וחצי ליום. לדעת חכמים במעשה השקאת הסוטה צריך הכהן למלא חצי לוג מים מן הכיור להשקותה . רש"י, מנחות פט א החשבון הוא כך: לרב חיים נאה שיעור ביצה הוא לפי ביצה של ימינו 57.6 סמ"ק, ולוג הוא 6 ביצים, ולחזון איש שיעור הביצה שהיה בזמן חז"ל גדול יותר מימינו והוא 99.52 סמ"ק. מנחות פח, ב; רמב"ם כלי המקדש א, יז. תמידין ומוספין ג, יא סוטה טו, ב
המחוז האדמיניסטרטיבי הצפון-מערבי (מוסקבה)

המחוז האדמיניסטרטיבי הצפון-מערבי של מוסקבה (ברוסית: Северо-Западный административный округ) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מנהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם בצפון מערב העיר וכולל 8 נפות. זהו אחד המחוזות הדתיים ביותר בעיר ובו 21 כנסיות של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית. כנסיית השילוש כנסיית ישוע הצלוב במיטינו כנסיית תחילת חיי השילוש בנפת חורושובו הכנסייה הפרבוסלבית בקורקינו פרפקט המחוז מאפריל 2012 ועד אפריל 2015 היה ולדימיר גוברדובסקי. מאפריל 2015 פרפקט המחוז הוא אלכסיי פשקוב, שמונה לתפקיד על ידי ראש עיריית מוסקבה, סרגיי סוביאנין. בניין הנהלת המחוז מדיה וקבצים בנושא המחוז האדמיניסטרטיבי הצפון-מערבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המחוז האדמיניסטרטיבי הצפון-מערבי Успенское благочиние. Официальный сайт. Храмы Успенского благочиния Москвы Благочиния города Москвы // Патриархия.Ру. Северо-Западный округ Москвы возглавил Дамурчиев // Интерфакс Префектом СЗАО Москвы назначен Виктор Дамурчиев // РИА Новости С.Собянин назначил очередного префекта // РБК Указ Мэра Москвы №28-УМ Закон № 13-47 от 5 июля 1995 года «О территориальном делении города Москвы» (редакция 4 декабря 2002 года) Территориальный орган государственной статистики по г. Москве // Показатели муниципальных образований (2008 год) // Раздел 6. Территория. Общая площадь земель муниципального образования Территориальный орган государственной статистики по г. Москве // Распределение численности населения г. Москвы по административным округам и муниципальным образованиям
אימפריה (יצרנית רכב)

אימפריה (Imperia Automobiles) היא חברה בלגית לייצור כלי רכב. החברה נוסדה ב-1906 ופעלה עד 1948. בשנת 2009 שב המותג של מכונית ספורט היברידית. המכוניות הראשונות אשר ייצרה החברה היו של 3,000 סמ"ק, 4,900 סמ"ק ו-9,900 סמ"ק. הדגמים הראשונים של החברה עוצבו על ידי מעצב הרכב הגרמני פול הנזה (Paul Henze). ב-1910 התמזגה חברת "אימפריה" עם חברת Springuel (יצרני כלי רכב בלגיים משנת 1907–1912). ב-1921 נבנו מכוניות עם מנוע של 5,600 סמ"ק אשר הוחלפו במנועי 4 צילינדרים 3,000 סמ"ק, 32 שסתומים. בשנת 1937 נבנו מנועי 6 צילינדרים, 1,624 סמ"ק. במשך 4 שנים השתלטה חברת אימפריה על שלושה יצרני רכב בלגיים: בשנת 1927 השתלטה על חברת "Métallurgique" (חברה לייצור כלי רכב בלגיים (1898 - 1928), בשנת 1929 השתלטה על חברת "Compagnie Nationale Excelsior" (חברה לייצור מכוניות בלגיות אשר נוסדה בשנת 1904), ובשנת 1931 השתלטה על חברת "Fabrique d'armes Émile et Léon Nagant" (נוסדה בשנת 1859). ב-1934 התמזגה חברת אימפריה עם חברת מינרבה, אבל בשנת 1939 החברות התפצלו. ב-1948 נסגר המפעל. אימפריה TA 7 שנת 1937 אימפריה TA 7 שנת 1937, קבריולט אימפריה שנת 1935 אימפריה IMG, קבריולט שנת 1929 אימפריה דגם TA-8, שנת 1948 - לוח הבקרה אימפריה TA-9, שנת 1937 אימפריה TA-9, שנת 1937 אימפריה RACmai, שנת 2012 מינרבה (יצרנית רכב) אימפריה - מכוניות קונספט (Imperia Automobiles, un concept) מדיה וקבצים בנושא אימפריה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אימפריה מוזיאון אימפריה, באתר יוטיוב (9:00 דקות) (בצרפתית)
מועצה אזורית מרום הגליל

מרום הגליל היא מועצה אזורית בגליל. המועצה האזורית מרום הגליל משתרעת על שטח של כ-200,000 דונם. היא גובלת בצפון בגבול ישראל-לבנון, במערב במועצה אזורית מעלה יוסף, בדרום במועצה אזורית הגליל התחתון ומועצה אזורית משגב, במזרח במועצה אזורית עמק הירדן, מועצה אזורית הגליל העליון ובמועצה אזורית מבואות החרמון. שם המועצה קשור לכך שיישובי המועצה נמצאים ברובם בגובה רב, על רכס הרי מירון שבגליל. המועצה כוללת יישובים יהודיים וכן כפר דרוזי (עין אל-אסד) וכפר צ'רקסי (ריחאניה). היישוב היחיד באזור שהוקם לפני קום המדינה, היה עין זיתים. לאחר מבצע חירם הוקמו 11 יישובים: שישה מושבי עולים: מירון, כפר שמאי, ספסופה, כרם בן זמרה, עלמה, ושחר ליד גוש חלב שלימים עברו תושביו לדלתון. קיבוץ: פרוד כפר עבודה: ביריה. המועצה, שכללה בתוכה את 12 היישובים שהיו קיימים אז, הוקמה על פי צו של שר הפנים מאוגוסט 1950 ונתכנסה לישיבתה הראשונה בדצמבר 1950. בהמשך הוכלל מושב שפר במועצה ובשנת 1953 הוקם מושב שזור ונכלל בה גם הוא. עין זיתים ננטשה בשנת 1953 ועל כן בשנת 1954 עמד מספר היישובים במועצה על 13, מתוכם 4 קיבוצים. בסוף שנות החמישים נוספו למועצה היישובים החדשים אביבים ודוב"ב. בשנת 1960 הוחלט על צירופה של ריחאניה למועצה, ובהמשך צורפה עין אל-אסד. במהלך מלחמת חרבות ברזל ספגה המועצה האזורית ירי של רקטות, פצצות מרגמה וטילי נ"ט, וכ-7.4% מתושביה פונו מבתיהם. לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית מרום הגליל 16,668 תושבים (מקום 125 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.2%‏. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 65.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 9,496 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח). אלי שלו מפרוד ומביריה (1950–1971) שמעון קדוש מספסופה (1971–1983) בן-ציון סופר מעלמה (1983–1987) אהרון מעתוק מדלתון (1987–2004) שלמה לוי מספסופה (2004–2009) עמית סופר מבר יוחאי (2009–הווה) מדיה וקבצים בנושא מועצה אזורית מרום הגליל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מועצה אזורית מרום הגליל פרופיל מועצה אזורית מרום הגליל נכון לשנת 2020 באתר הלמ"ס מרום הגליל, במרכז המידע לנגב ולגליל של תנועת אור מרום הגליל (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית לטבלת הדירוג המלא. אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן). הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור סוף 2022 הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 דוד פדהצור, מרום הגליל ארץ לא נודעת, מעריב, 28 באוגוסט 1950 הוקמה מועצה אזורית מרום הגליל, הַבֹּקֶר, 13 באוגוסט 1950 נחנכה מועצת מרום הגליל, על המשמר, 22 בדצמבר 1950 "מרום הגליל" תקציבו 184 אלף ל"י, לפיתוח - 790 אלף לירות, על המשמר, 27 במאי 1954 ישעיהו עשני, המועצה האזורית מרום הגליל, דבר, 16 באוגוסט 1956 בחירות בריחניה, על המשמר, 21 באוגוסט 1960 שר הפנים ביובל ראש פינה, הצופה, 4 במאי 1962 פרופיל מועצה אזורית מרום הגליל באתר הלמ"ס