laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
Flashback (אלבום)

Flashback #01 (בעברית: פלשבק #01) הוא אלבום להיטים הראשון של הזמרת השוודית אנקי באגר. אלבום הלהיטים יצא לאור בשנת 1995, על ידי חברת התקליטים תקליטי סונט. בתוך אלבום הלהיטים נכללים מיטב להיטיה של באנגר. בנוסף לכך, כלל אלבום הלהיטים את להיטה הגדול ביותר "Where Were You Last Night", שיצא בשנת 1989. בשנת 1989, הוציאה את אלבום הבכורה שלה Where Were You Last Night, שזכה להצלחה, תוך שיצאו מתוכו סינגלים מצליחים כדוגמת "Where Were You Last Night" ו-"I Was Made For Loving You". באלבום נכלל גם הלהיט "People Say It's In The Air". בהמשך, הוציאה את אלבומה השני From the Heart, ולבסוף הוחלט לאגד את השירים מתוכם לאלבום להיטים אחד: Flashback #01. האלבום Flashback באתר Last.fm Ankie Bagger - Flashback #01, Discogs (באנגלית) Ankie Bagger - Where Were You Last Night, Discogs (באנגלית) Ankie Bagger - I Was Made For Loving You, Discogs (באנגלית) Ankie Bagger - People Say It's In The Air, Discogs (באנגלית) Ankie Bagger - From The Heart, Discogs (באנגלית)
טרוי בראון

טרוי רנדל בראון הבן (באנגלית: .Troy Randall Brown Jr; נולד ב-28 ביולי 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דטרויט פיסטונס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד. בראון נולד בלאס וגאס שבנבדה, ובין השנים 2013–2017 למד ב"תיכון סנטניאל" המקומי. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של התיכון רשם ממוצעים של כ-22 נקודות, 10 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק, ובסיום העונה נבחר להשתתף הן במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן והן בנייקי הופ סאמיט. בשנת 2017 החל ללמוד באוניברסיטת אורגון, אותה עזבו באותו הקיץ השחקנים דילון ברוקס, טיילר דורסי, ג'ורדן בל וכריס בושיי. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות, 6.2 ריבאונדים, 3.2 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק. באפריל 2018 הודיע על החלטתו לעזוב את האוניברסיטה כבר לאחר שנה אחת, לטובת התמודדות בדראפט ה-NBA. בדראפט ה-NBA‏ 2018 נלקח בראון בבחירה ה-15, על ידי וושינגטון ויזארדס. לאורך עונת הרוקי שלו מיעט לשחק ב-NBA, ונשלח מספר פעמים לקבוצת הבת של הוויזארדס מליגת הפיתוח – קפיטל סיטי גו-גו – במדיה קלע 16.9 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 2019/2020 זכה לדקות משחק מרובות יותר בוושינגטון, עם עזיבתם של הסמול פורוורדים אוטו פורטר וטרבור אריזה. ב-23 בדצמבר 2019 רשם שיאי קריירה של 26 נקודות ו-7 אסיסטים בניצחון קבוצתו מול ניו יורק ניקס. במרץ 2021 הועבר לשיקגו בולס, במסגרת טרייד משולש בו הייתה מעורבת גם בוסטון סלטיקס. מדיה וקבצים בנושא טרוי בראון בוויקישיתוף טרוי בראון, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טרוי בראון, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN טרוי בראון, באתר USA Basketball סטטיסטיקות המכללות של בראון, באתר sports-reference.com בראון עוזב את אוניברסיטת אורגון, באתר oregonlive.com,‏ 3 באפריל 2018 רשימת הנבחרים בדראפט 2018, באתר basketball-reference.com הסטטיסטיקות של בראון בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com סיכום המשחק בין הוויזארדס לניקס, באתר ESPN,‏ 24 בדצמבר 2019
Metsä

Metsä (ביפנית: メッツァ) הוא פארק שעשועים המוקדש כולו לסדרת ספרי הילדים "המומינים" מאת טובה ינסון. הפארק ממוקם בתחום העיר האנו אשר במחוז סאיטאמה שביפן. פארק השעשועים נפתח רשמית בשנת 2019. הפארק משתרע על פני כ-187,000 מ"ר. זהו פארק השעשועים הראשון של המומינים שנפתח מחוץ לפינלנד. פירוש שם הפארק הוא יער בפינית. מדיה וקבצים בנושא Metsä בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של Metsä (ביפנית ובאנגלית) Metsä, ברשת החברתית אקס (טוויטר) Metsä, ברשת החברתית אינסטגרם Metsä, סרטונים בערוץ היוטיוב ערך זה הוא קצרמר בנושא יפן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פלגיולופוס

פלגיולופוס (שם מדעי: Plagiolophus) הוא סוג נכחד יונק צמחוני קדום שהשתייך לסדרה מפריטי פרסה, בה כלולים הסוסים, הטפירים והקרנפים המודרניים. יונק זה היה קטן מהם, והוא חי ביערות של מערב אירופה במשך תקופת האאוקן עד האוליגוקן שלפני 45 עד 30 מיליון שנה מזמננו. הוא הוגדר לראשונה ב-1847 ונכללו בו מספר מינים, חלקם עברו מהסוג Leptolophus ומהסוס הירקותריום. מרבית הממצאים הגיעו מצרפת וגרמניה. הפלגיולופוס היה יונק קדום בעל ארבע פרסות דקות לרגליו הקצרות והוא השתנה בגודלו ממשקל של 10 קילוגרם עד ל-150 קילוגרם, אצל המינים הגדולים. היה לו צוואר ארוך וחזק והלסתות שלו היו נמוכות ובעלות מלתעות צרות וקוטביות אחת מהשנייה ושיניים טוחנות במרווח גדול מהם. השיניים דמו לשיני הפרופלאותריום - אחד מראשוני הסוסים והם דמו גם ללסתות ההירקותריום ממשפחת הפלאותריומיים. כמה מהחוקרים סוברים שהשתייך למשפחה האחרונה. יונק זה עבר מהתמחות של צמחייה רכה לתזונה מעורבת של צמחייה ולבסוף ניזון בצורה דומה לכמה מראשוני הסוסיים מעשבים וצמחים קשיחים יותר שהחלו לשגשג במרחבי אירופה בד בבד עם הכחדת היערות והפאונה ששררה בהם, כשהוא פיתח חלל מוח רחב יותר להתאמה לסביבתו. עם זאת לבסוף הוא נכחד כתוצאה מתחרות, שינויי אקלים וטורפים חדשים מפותחים שצדו ברחבי אירופה. מדיה וקבצים בנושא פלגיולופוס בוויקישיתוף פלגיולופוס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלגיולופוס, באתר GBIF (באנגלית)
הוצ'קיס ארטואה

הוצ'קיס ארטואה (בצרפתית: Hotchkiss Artois, קרוי גם: הוצ'קיס ארטואה 864 S49) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Hotchkiss (אנ') חברת בת של Hotchkiss et Cie (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1948–1950 בצרפת "הוצ'קיס ארטואה" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב בפריז באוקטובר 1948 כתחליף ל"מוצ'קיס 864" יוצרו כ-2,000 יחידות. 4 דלתות - סדאן. נוסעים: 5. מנוע קדמי. מנועים: 4 צילינדרים, 6 צילינדרים. סוג הנעה: הנעה אחורית. מנוע 4 צילינדרים שיקף את יחסי הדחיסה הגבוה יותר שהתאפשר עם הופעתם האיטית של דלקים אוקטן גבוהים יותר לאחר מלחמת העולם השנייה מתלה קדמי עצמאי ייצג התקדמות על פני סידור הציר הקדמי הנוקשה של הדגם הקודם בשנת 1949 דגם "הוצ'קיס ארטואה" עבר מתיחת פנים קלה שכללה מיקום מחדש של פנסי האורות בקדמת המכונית "הוצ'קיס ארטואה" דגם "864 S49", שנת 1949 "הוצ'קיס ארטואה" דגם "864 S49", שנת 1950 "הוצ'קיס ארטואה" דגם "864 S49", שנת 1949 "הוצ'קיס ארטואה" דגם "864 S49", שנת 1949 "הוצ'קיס ארטואה" דגם "864 S49", שנת 1949 - מבט על לוגו היצרן הממוקם מעל מכסה הרדיאטור הוצ'קיס גרגואר הוצ'קיס M201 הוצ'קיס אנז'ו מדיה וקבצים בנושא הוצ'קיס ארטואה בוויקישיתוף "הוצ'קיס ארטואה" web.archive.org/web/20080519001616 "הוצ'קיס ארטואה" (צרפתית) newsdanciennes.com/2016/12/04/hotchkiss-anjou-semi-nouveaute-sortir-de-guerre "הוצ'קיס ארטואה", דגם "864 S49" - תמונה flickr.com/photos/sandertoonen
The Jacksons Live!

!The Jacksons Live הוא אלבום הופעה של להקת הג'קסונים, שיצא לאור בנובמבר 1981 על ידי חברת אֶפּיק. האלבום הוקלט במהלך הופעות שהתקיימו במסגרת סיבוב ההופעות Triumph. האלבום הכפול הכיל שירים שהוקלטו במהלך הופעות בבאפלו, אטלנטה, פיטסבורג, פרובידנס וניו יורק סיטי בחודשים יולי–אוגוסט של אותה שנה. מכירות האלבום הגיעו לשני מיליון עותקים ברחבי העולם. המופע כלל שירים מהאלבום Triumph שיצא שנה קודם לכן, שני שירים מהאלבום Destiny, מחרוזת להיטים מתקופת מוטאון וחמישה שירים מאלבום הסולו של מייקל ג'קסון Off the Wall. המגזין רולינג סטון החשיב את המופע כאחד מ-25 המופעים הטובים בין השנים 1967–1987. מידע על האלבום The Jacksons Live! באתר MusicBrainz מידע על האלבום The Jacksons Live! באתר AllMusic האלבום The Jacksons Live! באתר Discogs The Jacksons Live! ברשת ספוטיפיי
יהדות מוינשט

קיימות עדויות לכך שראשיתה של יהדות מוינשט היא במחצית הראשונה של המאה ה-18. יעקב פסנתיר מצא בבית העלמין הישן של מוינשט מצבה מ-1840 והאדריכל ע. ארנט מצא שתי מצבות מהשנים 1748 ו-1787. התיישבות היהודים במקום כרוכה במציאת מקורות של נפט גולמי, שהיהודים היו הראשונים בניצולם. היישוב מוינשט עצמו נוסד ב-1781. בשנת 1882, לאחר קונגרס פוקשאן, הקונגרס הראשון של חובבי ציון, החליטה קבוצה של 30 משפחות חסידים מהעיר מוינשט ברומניה, לעלות לארץ ישראל ולעסוק בחקלאות. הם שלחו את נציגם, דוד שוב, אליו הצטרף האיכר דוד בוקששתר, לאתר מקום מתאים להתיישבות. ב-24 ביולי 1882 רכש דוד שוב, כנציג חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה, את הקרקעות שהיו חלק מאדמות גיא אוני ואדמות נוספות מהכפר ג'עוני. בחודש אוגוסט 1882, יצאה האוניה "טטיס" מנמל גאלאץ ועליה עשרות משפחות נוספות. במהלך ההפלגה פרץ סכסוך על רקע דתי בין הנוסעים - יהודי מוינשט היו קפדנים יותר במצוות הדת מיהודי גאלאץ - לכן נפרדו הקבוצות. מרבית יוצאי מוינשט ירדו בחוף ביירות ובמסע רגלי בעזרת חמורים ופרדות הגיעו לצפת וממנה לגיא אוני. הם החליטו לשנות את שם המקום לראש פינה וזו הייתה פתיחת העלייה הראשונה. הקהילה היהודית במוינשט התארגנה ב-1885 והיא כללה חמישה בתי כנסת, מקווה טהרה, בית ספר לבנים, שנוסד ב-1893 ובית ספר לבנות, שנוסד ב-1896. בשלהי המאה ה-19 נוסדו במוינשט החברות "אהבת אחים" ו"דגל האחווה", שנועדו לסייע לעניים ולחולים. קמו גם שתי חברות סיוע של נשים בשמות Alinarea ו-Sprijinul, שניסו לעזור ליולדות ולכלות עניות רב הקהילה במאה ה-19 היה הרב יוסף אריה זילברמן. לאחר שבני מוינשט ייסדו את ראש פינה, הם מינו את הרב זילברמן לרבה הראשון. בתחילת המאה ה-20 המצב הרוחני בעיר נעשה גרוע. הרב בצלאל זאב שפרן מבכה בתשובתו, שנכתבה בעקבות העובדה שבית הספר היהודי לבנות בעיר פעל גם בשבתות, ולימד בו רווק יהודי חילוני צעיר: ”הזאת העיר מוינעשט ששמעתי לאמר בשנים קדמוניות, היתה לתל תלפיות, שממנה יצא תורה ונתגדלו מורי הוראות. ועתה בעוונותינו הרבים ירדה פלאות, הפלא ופלא, הפלאה זו תורה [כשבת קל"ח ע"ב] הולכים חשכים ואין נוגה עליהם אורה, זו תורה [כמגילה ט"ז ע"ב] איכא היתה לזונה קריה נאמנה, עיר הצדק שהיתה לשם ולתפארת בכל המדינה?”. ב-15 ביולי 1941, לאחר שרומניה, יחד עם גרמניה הנאצית, פתחה במלחמה נגד ברית המועצות, יהודי מוינשט הצטוו לעזוב את היישוב תוך שלושה ימים ולעבור לבקאו. השלטונות לקחו 15 עד 20 גברים מבין יהודי מוינשט כבני ערובה להתנהגות יתר היהודים. בני הערובה העצורים הוחלפו מדי פעם ונשלחו לעבודות כפייה. בסיום המלחמה שבו למוינשט רק 80 משפחות יהודיות והם מצאו את בתיהם הרוסים ורכושם שדוד. ראשונים לחובבי ציון / יעקב גלר שו"ת הרב"ז (מהדורה חדשה), חלק אורח חיים, סימן מח בנוסף ליהודים משלמי מיסים היו גם יהודים סודיטים, שלא שילמו מיסים פנקס הקהילות רומניה, כרך א', עמוד 177, הוצאת יד ושם, ירושלים תש"ל
פרוקופי קובאל

פרוקופי יוספוביץ' קובאל (ברוסית: Прокопий Иосифович Коваль ; נולד ב-1886) היה רופא שיניים אוקראיני, מחסידי אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה שלושה יהודים ממוות בידי הנאצים. פרוקופי נולד בשנת 1886 במחוז קייב, שבאוקראינה, ולאחר מכן גר בוולדיווסטוק. לאחר השלמת לימודיו התיכוניים, החל לעבוד במרפאת שיניים. הוא התחתן והביא לעולם שני ילדים. פרוקופי נעצר על ידי הנ.ק.ו.ד. ב-25 ביולי 1938 מסיבה לא ידועה, ולאחר כשנה כשתיקו ניסגר, הוא שוחרר ונשלח לעיירה אוצ'קקן (אנ') באזור הרי הקווקז לשיקום. פרוקופי התגורר באוצ'קקן עד שנת 1945, ואז שב לוולדיווסטוק. תאריך מותו לא ידוע. ב-16 באוגוסט 1941, יצאה הרכבת האחרונה מדניפרופטרובסק, לפני כיבוש העיר על ידי כוחות הוורמאכט ב-25 באוגוסט. על הרכבת עלו פולינה פאקול, בתה - סבטלנה, ואמה - ליובוב. כעבור מספר ימים הרכבת נעצרה, והן הובאו בכרכרות סוסים לעיירה אוצ'קקן באזור. פולינה מצאה עבודה כמורה להיסטוריה וגאוגרפיה בבית ספר בעיירה, בה התגורר פרוקופי קובאל, שעבד בבית החולים המקומי. לאחר שנודע לפולינה על כיבוש דניפרופטרובסק, היא ניסתה לחפש דרך לברוח עם משפחתה מזרחה, אך נאלצה להישאר באוצ'קקן. באותה תקופה, עברה בעיירה שמועה שהנאצים יחוסו על חייהם של יהודים שנשואים לגויים. פרוקופי הציע לפולינה ולמשפחתה לעבור לגור בדירתה ולרשום נישואים פיקטיביים. פולינה הסכימה, והמשפחה עברה לדירתו. פרוקופי חפר בור בחדרו וכיסה אותו בעזרת קרשים וארון. הבור יועד לסבטלנה וליובוב שמצאו בו מסתור למשך כשנה, כשפרוקופי ופולינה מספקים להם שאריות מזון. כחודש לאחר שהנאצים הגיעו לאוצ'קקן, הם מינו נציג יהודי מהאזור והורו לו לערוך מפקד אוכלוסין לכל היהודים באזור קיסלובודסק לצורך סימונם בטלאי צהוב ורישומם. באוגוסט 1942, החלו הנאצים להוציא את היהודים להורג, על פי רשימות אלו. פולינה ומשפחתה לא נרשמו במפקד והסתתרו בדירתו של פרוקופי, וכך ניצלו חייהם. עם סיום המלחמה, פרוקופי שב לוולדיווסטוק, והמשיך לשמור על קשר מכתבים עם פולינה. לאחר זמן, עקבותיו נעלמו. פרוקופי נפטר בתאריך ובנסיבות לא ידועים. ב-1945 עברו פולינה ומשפחתה לחרקוב והמשיכו בשגרת חייהם. ליובוב נפטרה ב-30 ביוני 1969, וב-1996 עלו פולינה וסבטלנה לישראל. פולינה נפטרה מסרטן שלושה חודשים לאחר מכן, ב-25 ביולי, והיא הובאה למנוחות בעיר באשקלון. בעקבות פנייה של סבטלנה לארגון יד ושם, התקבלה בקשתה, וב-2011, הוכר פרוקופי קובאל כחסיד אומות העולם, ושמו צורף לקיר הכבוד שבגן חסידי אומות העולם ביד ושם. Koval Prokofiy, The Righteous Among the Nations Database תיק M.31.2/11986, חסיד אומות העולם פרוקופי קובאל, ארכיון יד ושם ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פרוקופי קובאל".
יחסי ארגנטינה–רוסיה

יחסי ארגנטינה–רוסיה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה והפדרציה הרוסית. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-22 באוקטובר 1885. יחסים לא רשמיים בשנות העשרים הושפעו מאוד מפרשיות פנים ארגנטינאיות בשנות ה-20. ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים רשמיים עם ארגנטינה ב-5 ביוני 1946. באפריל 2010 חגגו שתי המדינות 125 שנה של יחסים הדדיים, ודמיטרי מדבדב ערך את הביקור הראשון של ראש מדינה רוסי בארגנטינה. ביולי 2014, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, ביקר בארגנטינה, חתם על הסכם שיתוף פעולה בתחום אנרגיה גרעינית עם עמיתתו הארגנטינאית כריסטינה פרננדס. באפריל 2015, נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, תמך בפומבי בכריסטינה פרננדס וטענות ארגנטינה לאיי פוקלנד. הנשיא פוטין נמצא כעת בהסכמים על החכרת 12 מטוסי קרב סוחוי Su-24 לבואנוס איירס, בתמורה לבקר וחיטה. לאחר עליית מאוריסיו מאקרי לשלטון בדצמבר 2015, ארגנטינה פנתה מהמדיניות הבינלאומית הנייטרלית של הממשל הקודם כלפי רוסיה, וחיפשה במקום זאת קשר הדוק יותר עם מערב אירופה וארצות הברית. קשר זה התערער לאחר המשבר המוניטרי בארגנטינה (אנ') (2018). בעקבות ניצחון אלברטו פרננדס וכריסטינה פרננדס דה קירשנר בבחירות הכלליות בשנת 2019 במדינה, חזרו בהדרגה לקדמותם היחסים הנייטרלים והידידותיים בנוגע לעמדתה כלפי רוסיה בזירה הבינלאומית. בפברואר 2022 נפגש נשיא ארגנטינה אלברטו פרננדס עם ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה, וציין את הצורך הדחוף של ארגנטינה להשתחרר מהסתמכות על ארצות הברית, ובמקומה לפתח שיתוף פעולה כלכלי עם רוסיה. ארגנטינה מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה בלבד. מאידך רוסיה מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס וקונסוליה כללית באוברה. מדיה וקבצים בנושא יחסי ארגנטינה–רוסיה בוויקישיתוף "Öl und Rinder". Amerika21.de. נבדק ב-2016-01-19. "Russia moves to support Argentina through new debt crisis". Argentinanews.net. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2014. נבדק ב-2016-01-19. {{cite web}}: (עזרה) "Grinning Putin signs ANTI-UK military pact with ARGENTINA over Falklands". Express.co.uk. Daily Express. נבדק ב-2016-01-19. "Report: Russia May Supply Su-24 Aircraft To Argentina In Exchange For Food". Defense News. נבדק ב-2016-01-19. Argentina's Fernandez, in Russia, says must end economic 'dependence' on U.S., IMF, באתר רויטרס, ‏3 בפברואר 2022 (באנגלית). אתר על יחסי מדינות
איקר אונדבארנה

איקר אונדבארנה מרטינס (בספרדית: Iker Undabarrena Martínez; נולד ב-18 במאי 1995) הוא כדורגלן ספרדי-בסקי המשחק בעמדת הקשר בלגנס. אונדבארנה נולד בחבל הבסקים שבספרד. הוא החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של אתלטיק בילבאו בשנת 2005. בעונת 2012/2013 החל לשחק באחת מקבוצות המילואים של המועדון, בסקוניה, ששיחקה בליגה הרביעית. ב-28 בנובמבר 2012 ערך את הופעתו היחידה בקבוצת הבכירה של המועדון בניצחון קבוצתו 2–0 על הפועל עירוני קריית שמונה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. בעונת 2013/2014 עבר לשחק בקבוצת המילואים אתלטיק בילבאו ב', וסייע לה לעלות בתום העונה לליגה השנייה. עקב פציעות רבות, מקומו בהרכב נלקח לטובת מיקל וסגה. ב-13 בפברואר 2016 סבל מקרע ברצועה הצולבת הקדמית ברגל שמאל, והושבת לשמונה חודשים. בתחילת עונת 2017/2018 קרע את הרצועה הצולבת ברגל ימין. ב-1 ביולי 2018 שוחרר מהמועדון לאחר 13 עונות. ב-3 ביולי 2018 עבר בהעברה חופשית לטנריפה מהליגה השנייה, וחתם על חוזה לשלוש עונות. באוגוסט 2021 עבר בהעברה חופשית לטונדלה מליגת העל הפורטוגלית. איקר אונדבארנה, ברשת החברתית אינסטגרם איקר אונדבארנה, באתר Transfermarkt איקר אונדבארנה, באתר Soccerway איקר אונדבארנה, באתר BDFutbol איקר אונדבארנה, באתר WorldFootball.net איקר אונדבארנה, באתר FootballDatabase.eu Athletic post comfortable Kiryat Shmona win; UEFA.com, 28 November 2012 "Iker Undabarrena: el "cerebro" del Bilbao Athletic" [Iker Undabarrena: the "brain" of Bilbao Athletic] (בספרדית). La Cantera de Lezama. 22 ביוני 2015. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "El Bilbao Athletic, a Segunda 19 años después y el Cádiz tendrá que esperar" [Bilbao Athletic, into Segunda 19 years later and Cadiz will have to wait] (בספרדית). EFE. 28 ביוני 2015. נבדק ב-6 בפברואר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "El que la sigue, la consigue" [The one that follows it, gets it] (בספרדית). Marca. 24 באוגוסט 2015. נבדק ב-6 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Iker Undabarrena's condition". Athletic Bilbao. 15 בפברואר 2016. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Undabarrena, baja hasta el final de temporada" [Undabarrena, out until the end of the season]. El Desmarque (בספרדית). 25 באפריל 2017. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "Operation to Iker Undabarrena". Athletic Bilbao. 26 בספטמבר 2017. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Las rodillas siguen dando guerra a Undabarrena y Seguín" [The knees continue to attack Undabarrena and Seguín]. Mundo Deportivo (בספרדית). 14 בספטמבר 2017. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite news}}: (עזרה) "End of contract". Athletic Bilbao. 1 ביולי 2018. נבדק ב-2 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "El Tenerife firma por tres temporadas a Iker Undabarrena" [Tenerife sign Iker Undabarrena for three seasons]. Mundo Deportivo (בספרדית). 3 ביולי 2018. נבדק ב-4 ביולי 2018. {{cite news}}: (עזרה)
דבורה קיציס

דבורה קיציס-גוטמן (נולדה בכ"ו בשבט תשל"ג, 29 בינואר 1973) היא שדרנית ואשת-רדיו ישראלית. עורכת תחום המוזיקה-היהודית בכאן מורשת ומשדרת בתחנה את התוכניות "מורשת חי" ו"שיר השירים". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. נולדה בירושלים, נכדת הרב אליהו כי טוב. את דרכה ברדיו הישראלי התחילה קיציס בשנת 1998, כשערכה את המצעד החסידי במחלקה לשידורי מורשת ברשת א' בתוכנית הרדיו "כי טוב הזמר" אותה הגיש הקריין דן כנר. בשנת 2000, עם הקמת תחנת רשת מורשת במסגרת רשות השידור, החלה לשדר באופן קבוע את רצועת המוזיקה של התחנה שנקראה "שירים ביחד", וכן את התכנית "שירים לקראת שבת" בימי שישי בבוקר. ברשת גימל הגישה את רצועת המוזיקה היהודית במוצאי שבת (בתוכנית "מלווה מלכה" שנקראה אחר כך בשם "מילים מהמקורות"). במאי 2017 עברה ל"תאגיד השידור הציבורי" ל"כאן מורשת" – בה היא מגישה את הרצועה היומית "שיר השירים" ומשמשת בתפקיד עורכת המוזיקה של התחנה. קיציס נשואה לעידו גוטמן והם מתגוררים במושב עמינדב. דבורה גוטמן־קיציס בראיון אישי: על הדבש ועל העוקץ, באתר כיפה, ‏2019-07-03 המתנה שבהמתנה - העיתון בשבע, באתר ערוץ 7 חדשות, פוליטיקה, תרבות, יהדות ועוד פרסום הנס | דבורה קיציס: "מרווקה 'זקנה'- הפכתי לכלה צעירה", באתר "סרוגים", 24 בדצמבר 2019
משה קזיס

הרב משה קזיס (מהר"ם קזיס; בערך 1550 – 2 בספטמבר 1617, כ"ב באב ה'שע"ז) היה מפרשני התלמוד, רב ביהדות מנטובה. נולד בערך בשנת 1550 במנטובה לאביו הרב שמואל בן משה מחשובי רבני העיר. למד תורה מפי הרמ"ע מפאנו, וב-11 בינואר 1586 הוסמך לרב. בנובמבר 1588 נשלח יחד עם אחרים לרומא להשתדל עבור הקלות בצנזורה על ספרים עבריים. מתלמידיו המפורסמים – אברהם הרופא פורטלאונה, ואחיינו ידידיה שלמה רפאל נורצי בעל מנחת שי. הרב קזיס כתב מספר חיבורים ובהם חידושים על תלמוד בבלי מסכתות שבת, ראש השנה, סוכה, בבא קמא, שבועות, וחולין. את חידושיו כתב ככל הנראה ללא שהיו בידו ספרי התלמוד עצמם, מאחר שהם נידונו אז לשריפה והחזקתם הייתה בלתי חוקית, הוא ביסס את ספרו על הלכות הרי"ף, היד החזקה ופסקי רבינו ישעיה די טראני. ביאורו לתלמוד נדפס לראשונה בשנת ה'תשל"ה על ידי מכון ירושלים. בנוסף חיבר ביאור למסכת מידות שנדפס בירושלים ה'תשכ"ג. באור ר"מ קזיס על מסכת מדות ופרק חנוכת הבית, באתר היברובוקס חידושי רבינו משה קזיס שבת ראש השנה סוכה, באתר אוצר החכמה חידושי רבינו משה קזיס לבבא קמא בבא מציעא ושבועות, באתר אוצר החכמה חידושי רבינו משה קזיס לחולין, באתר אוצר החכמה משה בן שמואל קזיס, דף שער בספרייה הלאומית על פי פנקס הקהילה המובא בהקדמת המהדיר לחידושי רבינו משה קזיס לתלמוד
ישמעאל העכברי

ישמעאל העכברי היה מייסד כת יהודית בבבל, שנקראה "אל-עכבריה", שחי במאה ה-9. ישמעאל העכברי חי בימי הכליף אל-מעתצם. המידע עליו מגיע בעיקר מספרו של יעקב הקרקסאני הכותב עליו שהוא היה איש נלעג בעיני הסובבים אותו, נוטה לשגעון, שבגאוותו ביזה את ענן בן דוד וביקש לקראת מותו שיכתבו על קברו "רכב ישראל ופרשיו". כינויו מגיע מכך שהוא היה מהעיר עכברא. ישמעאל העכברי טען שאין להתייחס לקרי בתנ"ך אלא רק לכתיב. הוא גם תיקן את הטקסט המקראי במקום שהוא היה נראה לו מוקשה. בין השאר הוא קבע את השינויים הבאים: בפסוק המתאר את קין רוצח את הבל הוא הוסיף: "ויאמר קין אל הבל אחיו קום נצא השדה ויהי בהיותם בשדה ויקם קין אל הבל אחיו ויהרגהו" בפסוק "וכל העם רואים את הקולות" הוא תיקן "שומעים את הקולות" בפסוק על המן הוא תיקן: "ובני ישראל יאכלו את המן ארבעים שנה" בפסוק המונה את מספר בני לאה שירדו למצרים הוא תיקן מ"כל נפש בניו ובנותיו שלשים ושלש" ל"כל נפש בניו ובנותיו שלשים ושתיים" בנוסף, הוא קבע שראש חודש מתחיל משעת המולד, אפילו אם זה לפני השקיעה. בנוסף, הוא התיר לאכול דברים שהוכנו על ידי גויים באיסור בשבת. ישמעאל העכברי, כמו ראשוני הקראים, אסר אכילת בשר בגולה. שמואל אברהם פוזננסקי מסיק מייחסו לענן בן דוד שישמעאל העכברי לא היה קראי, בניגוד לעמדותיהם של אברהם בר גוטלובר ואברהם אליהו הרכבי שפוזננסקי כותב שהם ראו בישמעאל קראי. חגי בן-שמאי כותב באנציקלופדיה העברית כפוזננסקי שישמעאל העכברי לא היה קראי. יעקב הקרקסאני ויהודה בן אליהו הדסי כותבים שחלק מדוגמאות השינויים של ישמעאל העכברי מופיעים כבר אצל השומרונים ובעקבות זאת נראה מדברי הדסי שהוא סובר שישמעאל העכברי הושפע בכל שינוייו מהשומרונים. אל-מקריזי כותב על הכת של ישמעאל, אל-עכבריה, בקצרה, שהם בטלו חלק מהלכות שבת ושינו דברים בתורה. יהודה בן אליהו הדסי מזכיר, לעומת זאת, רק את השינויים בתורה. אל-מקריזי אינו מבדיל בין הכת של ישמעאל לבין זו של מישויה אלעכברי, ורואה בכתות שלהם את אותה כת. בעקבותיו הלך צבי גרץ שכתב שהכת נטתה לכיוון השומרונים. זיהוי שתי כתות אלו ככת אחת אינה מקובלת על רוב החוקרים. אברהם אליהו הרכבי, לקורות הכתות בישראל, ווארשא: דפוס י’ אלאפין, תרנ"ה-1895, עמ' 15-16 ספר בראשית, פרק ד', פסוק ח' ספר שמות, פרק כ', פסוק י"ד ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק ל"ה ספר בראשית, פרק מ"ו, פסוק ט"ו שמואל אברהם פוזננסקי, עכברא, בתוך אנציקלופדיה אוצר ישראל (איזנשטין, יהודה דוד, עורך), כרך ח', תשי"ב, עמ' 63, באתר היברובוקס חגי בן-שמאי, קראים, האנציקלופדיה העברית, כרך ל', עמ' 37 אשכול הכפר, גוזלוו, 1836, פרק צ"ז, באתר היברובוקס יורם ארדר, ישראל בחוגי הקראות הקדומה לאור הלכותיו של מישויה אלעכברי, ציון, תשנ"ה, עמ' 38, הערה 9 ד"ר צבי גרץ, דברי ימי ישראל, כרך ג', הוצאת יזרעאל, תרצ"ו, 1936, עמוד 216-217
אום סלמה

אום סלמה הינד בנת אבי אומיה (בערבית: أم سلمة هند بنت أبي أمية) הייתה אחת מנשותיו של מוחמד, נביא האסלאם. לפני שנישאה למוחמד, הייתה אום סלמה נשואה לאבו סלמה, איתו היא הביאה לעולם ארבעה ילדים: סלמה, עומר, זיינב ורוקייה. אום סלמה ובעלה היו בין הראשונים שקיבלו על עצמם את האסלאם. רק עלי ועוד כמה בודדים היו לפניהם. למרות הרדיפות שהם סבלו בשל התאסלמותם, המשיכו לחיות כמוסלמים אדוקים. כשהרדיפות גברו, חיפשו המוסלמים החדשים מקום לחיות בו מחוץ למכה, מוחמד הורה להם להגר לחבש, וביניהם הייתה גם אום סלמה. בעת שהייתם בחבש שמעו המוסלמים שהרדיפות פחתו, ושעוד אנשים רבים התאסלמו, אך כששבו למכה, הרדיפות שוב גברו. משום כך, הורה להם מוחמד להגר לאל-מדינה. בשנת 625 נפצע בעלה של אום סלמה באורח קשה במהלך קרב אוחוד, ולאחר מכן מת מפצעיו. לאחר שנפטר בעלה, הציע לה אבו בכר נישואים, והיא סרבה. לאחר מכן ביקש עומר את ידה, אך היא סירבה גם לו. לאחר שסרבה להצעות הנישואים מאבו בכר ועומר, הציע לה מוחמד להתחתן איתו. תחילה היא היססה, אך לבסוף הסכימה. שנת הפטירה של אום סלמה אינה ידועה בוודאות. חלק מההיסטוריונים גורסים כי היא נפטרה בשנת 680, בעוד אחרים טוענים שנפטרה בשנת 683. מדיה וקבצים בנושא אום סלמה בוויקישיתוף Mallam Sham-una, www.facebook.com MWALIMU - 844 SYSTEM, mwalibook.com Umm Salama Hind bint Abi Umayya, Academic Dictionaries and Encyclopedias (באנגלית) Name Hind at ONOMAST., onomast.com page 1 | Life Of Muhammad | Monotheistic Religions, Scribd (בספרדית)
פלאוסיופס

פלאוסיופס (שם מדעי: Palaeosyops) הוא סוג נכחד של יונק מפריט פרסה ממשפחת הברונתותריומים, שחי מתחילת ועד אמצע האאוקן באמריקה הצפונית. יונק זה היה קטן יחסית לסוגים מאוחרים יותר כמו המגצרופס והאמבולותריום שהגיעו למשקל של 2 עד 3.5 טונות בקירוב. הממצאים של יונק זה התגלו בויומינג וכן בקולורדו ובאי אלסמיר שבקנדה, והוגדרו ב-1870 בידי החוקר האמריקני ג'וזף ליידי (אנ') ובסוג נכללו 4 מינים לאחר שסוגים נוספים בוטלו. הממצאים כללו בעיקר שרידי שיניים שכללו מלתעות, שיניים טוחנות וניבים ארוכים. ניבים אלה דמו לשיני הטפיריים ותחילה הסיקו בטעות שבעליהם היה טורף או אוכל-כול, אך מדובר בטעות - הפלאוסיופס היה צמחוני לחלוטין והניבים עזרו לו להילחם ביריבים או בטורפים בלבד. הוא היה קטן יחסית והגיע לגודל של פרה בגובה 1.6 מטר ובמשקל 600 עד 800 קילוגרם בממוצע. הוא היה חסר קרניים, אך היה בעל חדק כשל טפיר מעל אפו, איתו "אחז" בענפי עצים ושיחים. הוא היה בעל רגליים קצרות ואורך עצם הזרוע שלו הגיע לאורך 26 סנטימטרים בלבד. מבנה השיניים הותאם לאכילת צמחייה רכה. הייתה לו דו-צורתיות זוויגית בין הזכרים לנקבות, הקטנות יותר. הוא היה יונק יערות נמוך שהתקיים בסביבה לחה. עם זאת יערות אלה התייבשו והוחלפו בצמחיית ערבה, מה שתרם להכחדתו. מדיה וקבצים בנושא פלאוסיופס בוויקישיתוף פלאוסיופס, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פלאוסיופס, באתר GBIF (באנגלית)