laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויל טיודור

ויליאם ג'יימס סיברי טיודור (באנגלית: William James Sibree Tudor; נולד ב-11 באפריל 1987) הוא שחקן אנגלי. טיודור נולד בלונדון, ולמד משחק ב-Royal Central School of Speech and Drama שבאוניברסיטת לונדון. בין השנים 2013 ל-2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "משחקי הכס" של HBO בתפקיד אוליבאר. ב-2014 הופיע במיני-סדרה "The Red Tent". ב-2015 החל להופיע בסדרה "אנושיים" של ערוץ 4 ו-AMC. בשנים 2017 ו-2018 גילם את סבסטיאן ורלאק/ג'ונתן מורגנשטרן בסדרה "ציידי הצללים" של ערוץ Freeform. מדיה וקבצים בנושא ויל טיודור בוויקישיתוף ויל טיודור, ברשת החברתית פייסבוק ויל טיודור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ויל טיודור, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויל טיודור, באתר AllMovie (באנגלית) ויל טיודור, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Will Tudor". Filmweb.pl (בפולנית). נבדק ב-27 ביולי 2014. {{cite web}}: (עזרה) "Game of Thrones star Will Tudor: "How amazing it must be to be a student at Leicester at the moment"". le.ac.uk. נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Hawkins, Kayla. "Who Plays Joseph in 'The Red Tent'? Will Tudor Will Look Familiar to HBO Fans". Bustle. נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Humans: Channel 4 and AMC's sci-fi drama releases its first image". דיגיטל ספיי. 10 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "'Humans' Star On Life In The Biggest TV Show Of The Year". Esquire. 29 ביולי 2015. נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) Levy, Dani (2017-01-26). "'Shadowhunters' Casts 'Game of Thrones' Actor Will Tudor as Sebastian". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-05-08.
אירינה סטרשנבאום

אירינה ולדימירובנה סטרשנבאום (ברוסית: Ирина Владимировна Старшенба́ум; נולדה ב-30 במרץ 1992, מוסקבה, רוסיה) היא שחקנית קולנוע רוסייה. אירינה היא אחייניתה של השחקנית אנה סטרשנבאום. אביה של אירינה הוא אחיה הגדול של אנה מנישואיה הקודמים של אביה. אירינה היא בוגרת אוניברסיטת הדפוס במוסקבה על שם איוואן פיודורוב (בפקולטה לעסקי מדיה ויחסי ציבור). בנוסף סיימה קורסים באמנות התיאטרון, רטוריקה ופילוסופיה באוניברסיטת מוסקבה הממלכתית לפסיכולוגיה ופדגוגיה, השתתפה בהדרכות פסיכופיזיות למשחק של אלכסנדר דזיובה, ואף למדה לנגן על סקסופון. היא החלה את קריירת המשחק שלה בשנת 2013. בשנת 2017 ערכה את הופעת הבכורה הקולנועית שלה בתפקיד הראשי בדרמת המדע בדיוני "משיכה" בבימויו שלפיודור בונדרצ'וק, אותו היא מכנה הסנדק הקולנועי שלה. היא שבה לגלם את דמותה גם בסרט ההמשך משנת 2020, "פלישה". בשנת 2018 יצא סרטו של קיריל סרברניקוב אודות ויקטור צווי ומייק נאומנקו "קיץ", בו שיחקה אירינה בתפקיד הנשי הראשי. בשנת 2015 היא הייתה מנחת הפסטיבל הבינלאומי לסייף, "חרב הכסף". בחורף 2018 הקליטה יחד עם שחקנים ומוזיקאים נוספים הודעת וידאו משותפת לנשיא פוטין בבקשה לאמץ את החוק להגנת זכויות בעלי החיים. לאחר צילומי הסרט "משיכה", היא החלה לצאת עם השחקן אלכסנדר פטרוב אותו הכירה על הסרט. בשנת 2017 הם הודיעו על אירוסיהם, אולם ביוני 2019 הודיעו בני הזוג על פרידתם. 2015 – מעבר דירה – "נסטיה סמיונובה" 2015 – גג העולם – "אולגה שובינה" 2016 – תן – קלינה פולטאב'צנקו, עובדת קרן הקולנוע הממשלתית 2016 – אולגה – "סבטלנה" 2017 – משיכה – "יוליה לבדבה" 2017 – מים שחורים – "פולינה" 2017 – צריף החייב — "אלה" 2018 – על הקרח – "ז'יונובה", מתחרה 2018 – קיץ – "נטליה נאומנקו" 2018 – קילימינג'רו – "מארוסיה" 2018 – Т-34 – המתורגמנית "אניה יארצבה" 2019 – הפלגשות – "אוליאנה" 2019 – מורות – "מריה גריגורייבה" 2020 – פלישה – "יוליה לבדבה" 2020 - אופק 2020 – שרלוק הולמס ברוסיה – "סופיה" 2022 - Die stillen Trabanten - "מריקה" 2023 - Shoshana 2018 – ראלף שובר את האינטרנט – "סינדרלה" (דיבוב רוסי) 2021 – אגדה ממבט ראשון – "מיי" 2017 - פרס "התקדמות" מאת המהדורה הרוסית של ההוליווד ריפורטר - קטגוריית "השחקנית המבטיחה ביותר". 2018 - פרס חד קרן הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, על תפקידה בסרט "קיץ", בבימויו של קיריל סרברניקוב. אירינה סטרשנבאום, ברשת החברתית פייסבוק אירינה סטרשנבאום, ביישום טלגרם אירינה סטרשנבאום, ברשת החברתית אינסטגרם אירינה סטרשנבאום, ברשת החברתית VK אירינה סטרשנבאום, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אירינה סטרשנבאום, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אירינה סטארשנבאום: "לצורך התפקיד אני מוכנה להקריב הרבה קרבנות" (ברוסית) איך אירינה סטארשנבאום מ"משיכה" הפכה למלכת צ'רטנובו הפנטסטית Дакота, Броневицкая и Старшенбаум обратились к президенту "Фёдор Бондарчук был против романа Петрова и Старшенбаум". // Собеседник. נבדק ב-2017-02-01. "Петров женится на Старшенбаум". // Дни.ру. נבדק ב-2017-02-01. אלכסנדר פטרוב ואירינה סטארשנבאום על אהבתם: "זה קורה פעם בחיים ..." (ברוסית) "Александр Петров и Ирина Старшенбаум сыграют в фильме «Т-34» о побеге из концлагеря". 2017-05-24. נבדק ב-2017-07-07. "Ирина Старшенбаум и Данила Стеклов получили на ММКФ приз «Аванс»". // רוסיסקאיה גאזטה. נבדק ב-2017-07-07. HELLO! — новости о звездах, светских событиях и развлечениях, HELLO! Russia (ב־)
מרים דרוק

מרים דרוק (נולדה ב-1968) היא מנכ"לית ודירקטורית ישראלית. נכון לשנת 2024 מכהנת דרוק כמנכ"לית בחברת הנדל"ן JTLV - מנכ"לית פארק העסקים GreenWork שביקום[דרושה הבהרה]. בנוסף, מכהנת דרוק כדירקטורית חיצונית בחברת "אתגר", חברה לניהול תיקי השקעות של בנק מזרחי טפחות. החל מאפריל 2024 החלה לכהן כנציגת ציבור בוועדת מחקר של רשות החדשנות. דרוק כיהנה כמנכ"לית איגוד התעשייה הקיבוצית ושימשה יו"רית עמותת "אגריטך" לקידום התעשייה החקלאית, כמו כן הייתה דירקטורית ב"אמבר" מקבוצת מפעלי גרנות. קודם לכן הייתה מרכזת משק ביקום ודירקטורית בגד"ש חוף השרון. דרוק נולדה בפתח תקווה וגדלה במשפחות אומנה ובפנימיות. בגיל 14 הגיעה לקיבוץ יקום במסגרת חברת נוער. בקיבוץ מצאה בית ומשפחה. הדריכה בתנועת הנוער של השומר הצעיר, ויצאה לשנת שירות בכרמיאל. בעלת תואר ראשון ושני במנהל עסקים בהצטיינות. במסגרת תפקידה כרכזת משק פיתחה קורסים של עתודה ניהולית, יזמה ושידרה את "שעתיים כי טוב", תוכנית חברתית ברדיו 90. הייתה סמנכ"לית משאבי אנוש במפעלי קבוצת פלסטיב ומנהלת משאבי אנוש בדקסון – דקסל פרמה טכנולוגיות. מנובמבר 2018 עד ספטמבר 2021 כיהנה כמנכ"לית איגוד התעשייה הקיבוצית. דרוק היא האישה הראשונה[דרוש מקור] שמונתה למנכ"לית האיגוד מאז הקמתו. בתקופת ניהולה היה המשק במשבר בשל מגפת הקורונה. עם זאת התעשייה הקיבוצית הגיעה לשיא בהיקף המכירות- 47 מיליארד שקל. כתוצאה מהגידול במכירות שליש ממפעלי הקיבוצים הגדילו את מספר העובדים, בעיקר באזורי הפריפריה. ב־2019 הקים האיגוד את בית הספר למנכ"ליות העתיד בהובלתן של דרוק ושל חנה רדו. תוכנית בית הספר מאפשרת להתעדכן בכלים חדשניים וכוללת סדנאות, הרצאות, נטוורקינג ולמידה מהשטח. מספטמבר 2021 מכהנת דרוק כמנכ"לית בחברת הנדל"ן JTLV וכמנכ"לית של פארק העסקים GreenWork שביקום. דרוק חברה במליאת המועצה האזורית חוף השרון, דירקטורית במפעל "אמבר" של המפעלים האזוריים גרנות, דירקטורית בחברת "אתגר" – ניהול תיקי השקעות של מזרחי טפחות, דירקטורית במכון היצוא, חברת הנהלה במזכירות התנועה הקיבוצית ובהתאחדות התעשיינים בישראל. נשואה ואם לשלושה. אני גאה לקחת חלק בפרוייקט ״מדברות״, באתר גלובס, ‏2020-11-05 שירות כלכליסט, לראשונה: אישה בראש איגוד התעשייה הקיבוצית, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2018-11-26 שירי דובר, שני מוזס, מרים דרוק מונתה למנכ"לית איגוד התעשייה הקיבוצית בהתאחדות התעשיינים, באתר גלובס, ‏2018-11-26 אני גאה לקחת חלק בפרוייקט ״מדברות״, באתר גלובס, ‏2020-11-05 ליברמן, קובי (2019-01-02). "להפריח את הכלכלה: המודל השיתופי שמוביל להצלחה כלכלית". Ynet. נבדק ב-2024-02-19. שיא של כל הזמנים דווקא בקורונה: 47 מיליארד שקלים לתעשייה הקיבוצית, באתר mynetkibbutz, ‏2021-02-18 למרות הקורונה: התעשייה הקיבוצית רשמה שיא מכירות של 47 מיליארד שקל, באתר Ice, ‏2021-02-18 מבזק עסקים יומי: שיא למפעלי התעשייה הקיבוצית - וואלה! כסף, באתר וואלה!, ‏2021-02-18 "לא באנו רק לדבר, באנו לבנות, לשנות - לעשות את ההבדל", באתר התנועה הקיבוצית המנכ"לית הראשונה של איגוד התעשייה הקיבוצית, ‏2020-11-25 האיחוד החקלאי, מרים דרוק נבחרה למנכ"לית איגוד התעשייה הקיבוצית, באתר www.ihaklai.org.il מרים דרוק – מנכ”ל חברת הנדל”ן JTLV » ceopro, ‏2021-03-03
אנוביס

אָנוּבִּיס (Anubis, Anpu) הוא אל במיתולוגיה המצרית שגופו גוף אדם וראשו ראש תן או שגופו הוא גוף של תן. אנוביס קשור למוות, ובמספר גרסאות הוא מופיע אף כאל המוות עצמו. בגרסה מסוימת שאנוביס מוצג כאל המוות, תפקידו הוא לשבת עם אוסיריס ושרי המשפט ולשפוט ולשקול את לב המתים במאזני הצדק. אמו של אנוביס זוהתה כנפתיס. נפתיס, המתוסכלת מחוסר ההתעניינות של סת בה, התחפשה לאיזיס היותר מושכת, אך לא הצליחה למשוך את תשומת לבו של סת, כפי הנראה עקב נטיותיו המיניות. אוסיריס חשב בטעות את נפתיס לאיזיס וקיים עימה יחסי מין, וכך נולד אנוביס לאוסיריס ונפתיס, אם כי בגרסאות מסוימות הוא כן מופיע כבנו של סת ויש לציין גם גרסאות המיחסות להוריו זהויות נוספות. לאנוביס אף הייתה אישה בשם אנפוט (Anput), אשר למעשה הייתה התגלמותו הנקבית. קיימות שתי גרסאות לתפקידיו ולמעמדו של אנוביס. על פי הגרסה הראשונה, הקדומה יותר, אנוביס היה במקור אל המוות. הוא היה אחראי על חניטת המתים ועל הובלתם לאורך נהר הנילוס לשמיים זוהה כעוזרו של אוסיריס בשקילת הלב ביחד עם עמות חיתו שאחראי לטרוף את נשמות הרעים. על פי הגרסה השנייה, היה אחראי על אסיראין, הנצר של אל השמש. אלוהויות במצרים העתיקה מדיה וקבצים בנושא אנוביס בוויקישיתוף "אנוביס - התן שופט המתים". מאת אברהם ארבל - מתוך טבע וארץ ספרי ניקולס פלמל. אנוביס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנוביס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
מייקל גרייבס

מייקל גרייבס (באנגלית: Michael Graves; ‏9 ביולי 1934 – 12 במרץ 2015) היה אדריכל ומעצב תעשייתי אמריקאי, אחד הבולטים בסגנון הפוסטמודרניזם והאדריכלות הפופוליסטית. זוכה פרס דריהאוס (אנ') ע"ש ריצ'רד דריהאוס (אנ'). גרייבס נולד באינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית. הוא למד אדריכלות באוניברסיטת סינסינטי והשלים תואר שני בבית הספר לעיצוב באוניברסיטת הרווארד. הוא לימד בבית הספר לאדריכלות באוניברסיטת פרינסטון והחזיק משרד אדריכלים בעיר. בשנות ה-70 השתייך לקבוצת אדריכלים בשם The New York Five (החמישייה הניו-יורקית) יחד עם אדריכלים ייעודים נוספים: פיטר אייזנמן, ג'ון היידוק, ריצ'רד מאייר וצ'ארלס גווטמיי. בעבודותיו לאחר החמישייה הניו-יורקית אימץ גרייבס את הסגנון הפוסט-מודרני והרבה לעסוק באדריכלות פופוליסטית. גרייבס תכנן מספר מבנים עבור חברת וולט דיסני וכמה מבנים בלאס וגאס אשר התאפיינו בצבעוניות, צעקנות ומראה מצועצע. סגנון ייחודי זה מופיע גם במבני משרדים, מלונות ומבני ציבור רבים שתכנן. מדיה וקבצים בנושא מייקל גרייבס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייקל גרייבס מייקל גרייבס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מייקל גרייבס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ביוגרפיה (באנגלית) מייקל גרייבס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אדריכלים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רכס בראון (אנטארקטיקה, הרי פראמנס)

רכס בראון או פסגות סורטינדיין (באנגלית: Brown Range או Sørtindane Peaks) הוא רכס הרים המורכב משבע פסגות בהרי פראמנס באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה. הרכס מצוי כ-4 קילומטרים דרומית להר טווינטופ. הפסגה הגבוהה ברכס היא פסגת גורדון, שגובהה 1,484 מטרים מעל פני הים. הרכס מופה על ידי קרטוגרפים נורווגיים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן בין השנים 1936–1937. הקרטוגרפים הנורווגים שמיפו את ההרים קראו להם "פסגות סורטינדיין" (בנורווגית: "Sørtindane" - פסגות הרי הדרום"). הרכס נקרא על שמו של ד. א. בראון (D. A. Brown), מפעיל רדיו בתחנת מוסון בשנת 1958. רכס בראון באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס בראון באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס בראון באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור רכס בראון אתר השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע על גילוי ההרים ומקור שמם מידע גאוגרפי
רכס קייסי

רכס קייס (באנגלית: Casey Range) הוא רכס מצוקים בהרי פראמנס, באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה. ברכס מצוקים ונונאטאקים וכיוונו צפון - דרום. הרכס ממוקם 12.8 קילומטרים מערבית מרכס דייוויד (אף הוא בהרי פראמנס). הרכס התגלה ב-5 בינואר 1930 ומופה לראשונה על ידי משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1929–1931 בפיקודו של דאגלס מוסון. מוסון קרא לרכס על שמו של ריצ'רד ג. קייסי (Richard G. Casey), לימים הלורד קייסי, שהיה באותה עת בלונדון כנציג פוליטי של אוסטרליה. • United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60.̊, P 293 רכס קייסי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רכס קייס באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רכס קייסי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה נתוני זריחת ושקיעת שמש וירח עדכניים עבור רכס קייסי נתוני מצב הירח עדכניים ושנתיים עבור רכס קייסי גאזת השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע על גילוי הרכס ומקור שמו
רק תגיד

רק תגיד הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, חופשייה. השיר יצא לאור ב-8 בינואר 2020, על ידי חברת התקליטים הליקון כסינגל השישי מתוך האלבום. עם יציאתו, נכנס השיר אל המקום השני במצעד השבועי של מדיה פורסט. השיר נכתב והולחן על ידי דיקלה, דולב רם ופן חזות והופק על ידי דולב רם ופן חזות. הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דיקלה ב-8 בינואר 2020, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל. סרטון השיר "רק תגיד" באתר יוטיוב "רק תגיד" באתר של אקו"ם Dikla דיקלה - מי בא לאן?❤️, נבדק ב-2020-01-09 דיקלה - רק תגיד, נבדק ב-2020-01-08 ערב טוב עם גיא פינס, ‏חנן בן ארי: "אני לא ישן בלילה מזה שעברתי את נועה ומרגי", באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2020 רן בוקר, השיר המושמע ביותר בשנת תש"פ: "מסע" של אליעד, באתר ynet, 9 בספטמבר 2020
רכס בראון

האם התכוונתם ל... אנטארקטיקה רכס בראון (אנטארקטיקה, הרי פראמנס) – רכס הרים בהרי פראמנס באדמת מק. רוברטסון שבאנטארקטיקה רכס בראון (אנטארקטיקה, שטח חסות רוס) – רכס הרים בשטח חסות רוס רכס בראון (אנטארקטיקה, הרי פנסקולה) – רכס הרים המהווה תת-רכס של רכס נפטון של הרי פנסקולה בארץ המלכה אליזבת אוסטרליה רכס בראון (אוסטרליה המערבית, וורברטון) – רכס הרים בסמוך לעיירה וורברטון במזרח מדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה רכס בראון (אוסטרליה המערבית, קרנברון) – רכס הרים בסמוך לעיירה קרנברון במערב מדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה רכס בראון (קווינסלנד) – רכס הרים במדינת קווינסלנד שבאוסטרליה
המפתחות של משפחת לוק (סדרת טלוויזיה)

המפתחות של משפחת לוק (באנגלית: Locke & Key) היא סדרת דרמת אימה על טבעית אמריקאית המבוססת על חוברת הקומיקס באותו השם מאת ג'ו היל (אנ'), אשר עלתה לבכורה לשירות הסטרימינג נטפליקס ב-7 בפברואר 2020. באפריל 2022, נמסר כי הסדרה חודשה לעונה שלישית ואחרונה, שעלתה לשידור ב-10 באוגוסט 2022. "המפתחות של משפחת לוק" סובבת סביב "שלושה אחים שאחרי הרצח המבעית של אביהם עוברים לבית האב במסצ'וסטס רק כדי למצוא בבית מפתחות קסומים המעניקים להם מערך עצום של כוחות ויכולות. אך שדה ערמומית חושקת גם היא במפתחות ואינה בוחלת באמצעים כדי להשיג אותם." הצילומים העיקריים לסדרה התרחשו מ-11 בפברואר עד 5 ביולי 2019, בטורונטו, אונטריו. בדצמבר 2019 הודיעה נטפליקס כי הסדרה צפויה לצאת ב-7 בפברואר 2020. ב-8 בינואר 2020, נטפליקס פרסמה את הטריילר הרשמי לסדרה. באוקטובר 2021 העונה השנייה עלתה לנטפליקס, ואושרה עונה שלישית עוד לפני יציאתה של השנייה. אתר האינטרנט הרשמי של המפתחות של משפחת לוק (בשפות מרובות) המפתחות של משפחת לוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המפתחות של משפחת לוק, ברשת החברתית אינסטגרם "המפתחות של משפחת לוק", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המפתחות של משפחת לוק", באתר נטפליקס "המפתחות של משפחת לוק", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המפתחות של משפחת לוק", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Schaefer, Sandy (4 בדצמבר 2019). "Locke & Key Netflix TV Show Gets a Poster and Release Date". ScreenRant. נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Chase, Stephanie (5 בדצמבר 2019). "Netflix horror show Locke & Key finally confirms release date". Digital Spy (באנגלית בריטית). נבדק ב-3 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה) Petski, Denise (4 בדצמבר 2019). "'Locke & Key' Gets Netflix Premiere Date". Deadline Hollywood. נבדק ב-4 בדצמבר 2019. {{cite web}}: (עזרה) Nellie, peter (April 6, 2022). ‘Locke & Key’ To End With Season 3 On Netflix. deadline Hollywood. retrieved April 6, 2022 Mitovich, Rebecca (June 6, 2022). "Locke & Key's Final Season Coming to Netflix in August — Watch a New Teaser". TVLine. Retrieved June 6, 2022. Andreeva, Nellie (29 במאי 2018). "Locke & Key Drama From Carlton Cuse & Joe Hill Nears Series Order At Netflix". Deadline Hollywood. נבדק ב-26 ביולי 2018. {{cite web}}: (עזרה) "Current Productions". IATSE 873. אורכב מ-המקור ב-23 ביוני 2019. נבדק ב-24 ביוני 2019. {{cite web}}: (עזרה) Holub, Christian (8 בינואר 2019). "Netflix's first Locke & Key trailer welcomes you to Keyhouse". Entertainment Weekly. נבדק ב-8 בינואר 2020. {{cite web}}: (עזרה)
בידול פלנטרי

בּידוּל פְּלָנֵטָרִי הוא התהליך של הפרדת מרכיבים שונים בגוף פלנטרי כתוצאה מהתנהגותם הפיזית או הכימית, כאשר הגוף מתפתח לשכבות נבדלות זו מזו בהרכבן. בתהליך הבידול החומרים הצפופים יותר של הפלנטה (כוכב הלכת) שוקעים למרכז, בעוד חומרים פחות צפופים עולים לפני השטח. בתהליך כזה נוצרים ליבה ומעטפת וביניהן שכבות ביניים. לפעמים נוצר קרום הנפרד בהרכבו הכימי על גבי המעטפת. תהליך הבידול הפלנטרי התרחש בפלנטות, פלנטות ננסיות, באסטרואיד וסטה ובלוויינים טבעיים (כמו הירח). בראשית ההיסטוריה של מערכת השמש, לאחר שהשמש הוצתה במרכז ערפילית השמש, התאדו המימן, ההליום וחומרים נדיפים אחרים באזור שסביב השמש. רוח השמש ולחץ הקרינה הרחיקו את החומרים האלה מהשמש, בשל צפיפותם הנמוכה. כך סולקו חומרים אלה מסביבת השמש והחלו להצטבר כפרוטופלנטים (גושי חומר ראשוניים שחגו סביב השמש). בתחילה היו ריכוזים גבוהים של יסודות רדיואקטיביים בפרוטופלנטים, אך כמותם פחתה עם הזמן בשל דעיכה רדיואקטיבית. הפעילות הרדיואקטיביות גרמה לחימום הפרוטופלנטים, פגיעות ולחץ כבידה גרם להצטברות של פרוטופלנטים תוך גידול גושי החומר הראשוניים ותחילת התהוותם של כוכבי לכת. באזורים הפנימיים בהם הייתה הטמפרטורה גבוהה חומרים עברו התכה. כך החלו חומרים צפופים יותר לשקוע לכיוון המרכז, בעוד חומרים קלים יותר עלו לפני השטח. ההרכבים של כמה מטאוריטים (achondrites) מראים כי הבידול התרחש גם בכמה אסטרואידים (למשל וסטה), שהם גופים קטנים יחסית שמהם התפתחו גושים גדולים יותר. האיזוטופ הרדיואקטיבי Al26 שהיה בעל זמן מחצית חיים קצר, היה ככל הנראה מקור החום העיקרי. כאשר פרוטופלנטים מצטברים נוצר גוש חומר גדול המגיע לקוטר של עשרות קילומטרים. בגוש זה מוסיפים לפגוע גושי חומר קטנים יותר. האנרגיה הנובעת מפגיעת גושי חומר חיצוניים גורמת לחימום מקומי. בנוסף לחימום זה, כוח הכבידה בגוף הגדול יוצר לחצים וגורם לעליית הטמפרטורה. תנאים אלה המאפשרים התכה של חלק מהחומרים. במצב המותך של החומרים מתרחשות תגובות כימיות ונוצרים הבדלי צפיפות המאפשרים הפרדת חומרים, כאשר חומרים קלים נעים אל פני השטח והחומרים הצפופים שוקעים לעבר הליבה. בראשית מערכת השמש, אם נמצא גוש ברזל מותך צפוף יותר, בהשוואה לחומר היבשתי, על פני כדור הארץ, הפרשי הצפיפות גרמו לתנועת הברזל כלפי מטה. הברזל נע דרך הקרום אל המעטפת ומשם המשיך לנוע לעבר ליבת כדור הארץ. במערכת השמש החיצונית ייתכן תהליך דומה אך עם חומרים קלים יותר: הם היו עשויים פחמימנים כמו מתאן, מים נוזלים, קרח, או פחמן דו-חמצני קפוא. הפרדה פלנטרית - דיפרנציאציה, באתר (אסטרונומיה בפעולה) de Pater, I., and Lissauer, J.J. 2001. Planetary Sciences, Cambridge Univ. Press. Prialnik D., Merk R., 2008. Growth and evolution of small porous icy bodies with an adaptive-grid thermal evolution code. I. Application to Kuiper Belt objects and Enceladus. Icarus 197: 211–220.
לירן כוג'הינוף

לירן כוג'הינוף (נולד ב-6 בינואר 1986) הוא עיתונאי ישראלי, כתב ופרשן לענייני חברה ופנים, מבזקן ומגיש תוכניות בכאן חדשות בתאגיד השידור הציבורי. כוג'הינוף נולד וגדל בראשון לציון, בנם של אהרון ושרה כוג'הינוף. את לימודיו התיכוניים השלים בשנת 2004 ומשם המשיך ללימודים גבוהים בתחום התקשורת באוניברסיטת רייכמן, שם קיבל תואר בוגר (B.A) בתקשורת. את דרכו העיתונאית החל כוג'הינוף ככתב ברשת המקומונים של שוקן בשרון, שם סיקר את עולם הפלילים, המשפט והתחום המוניציפלי ב"צומת השרון" ו"מלבאס" ועד מהרה התבלט בעבודתו, וזכה להכרה על יכולתו להעביר סיפורים חברתיים בצורה מרתקת ומעמיקה. בשנת 2012, החל לעבוד ככתב כללי ברשת ב' של קול ישראל ברשות השידור בהמשך הפך לכתב כלכלה וחינוך ובין השנים 2015 - 2017 שימש כ-כתב הפלילים של מחוז תל אביב והמרכז. במאי 2017, עם סגירת רשות השידור הצטרף כוג'הינוף לחטיבת החדשות של תאגיד השידור הישראלי "כאן" בטלוויזיה וברשת ב' ברדיו ככתב חינוך, מבזקן ומגיש. בשנת 2024 החל לשדר את תוכנית הרדיו "המסייעת" עם כרמלה מנשה בכאן ב'. במהלך השנים, כיסה כוג'הינוף מגוון רחב של נושאים, ובין פרסומיו חשף במהדורת "חדשות הערב" עם גאולה אבן-סער את הסיפור אודות המורה המחליף מאזור השפלה שהעביר תכנים מיניים לתלמידי כיתה ה'. כוג'הינוף מתגורר בעיר תל אביב. מדיה וקבצים בנושא לירן כוג'הינוף בוויקישיתוף לירן כוג'הינוף, ברשת החברתית פייסבוק לירן כוג'הינוף, ברשת החברתית אקס (טוויטר) לירן כוג'הינוף, ברשת החברתית אינסטגרם ליגן כוג'הינוף, באתר כאן 11 המהפכה שעלולה לפרק את מערכת החינוך הציבורית, באתר מרכז מנור צה"ל, הקשב! האימא של החיילים חזרה | המסייעת, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 7 בספטמבר 2023 אלכסנדר כץ, סבב כתבים ברשת ב': עידן אבני יחליף את עדי מאירי, כוג'הינוף יסקר את משטרת תל אביב, באתר אייס, 11 במאי 2015 נועה פרייס‏, גל המינויים בתאגיד נמשך: כתב חדשות חדש ועורך מוזיקה ישן, באתר וואלה, 8 באוגוסט 2016 נועה פרייס‏, גל המינויים בתאגיד נמשך: כתב חדשות חדש ועורך מוזיקה ישן, באתר וואלה, 8 באוגוסט 2016 משדר מיוחד עם לירן כוג'הינוף | 04.05.24, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 במאי 2024 משה נסטלבאום, ‏השאלה המתבקשת: מתי תקבל כרמלה מנשה את פרס ישראל?, באתר מעריב אונליין, 12 בספטמבר 2023 קאמבק מטורף ברדיו: זו המגישה שחוזרת אחרי עשור, באתר אייס, 6 בספטמבר 2023 לירן כוג'הינוף, בעקבות חשיפת כאן חדשות: המשטרה חוקרת את המורה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 11 בינואר 2018 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דקבריסטים (סרט, 1926)

דקבריסטים (ברוסית: Декабристы) הוא סרט קולנוע סובייטי, הראשון בברית המועצות שמגולל את התקוממות הדקבריסטים. זוהי דרמה היסטורית וביוגרפית שהופקה בשנת 1926 כסרט אילם. הסרט משחזר את ההיסטוריה של תנועת הדקברסטים: התפרצויות מרד איכרים, ארגון חוגי האצילים והמרד עצמו; על רקע האירועים הללו, מסופר סיפור אהבה רומנטי בין הדקבריסט איוואן אננקוב והמודרניסטית הצרפתייה פולינה גבל. יבגני וורוניכין – הקיסר ניקולאי הראשון ולדימיר מקסימוב – הקיסר אלכסנדר הראשון ורווארה אננקובה – פולינה גבל-אננקובה בוריס טמרין – הדקבריסט איוואן אלכסנדרוביץ' אננקוב תמרה גודלבסקאיה – הנסיכה יקטרינה איוואנובנה טרובצקאיה גנאדי מיקורין – הנסיך סרגיי פטרוביץ' טרובצקוי קונסטנטין קרנין – הדקבריסט פאבל איבנוביץ פסטל פ. וולקונסקי – הדקבריסט פיוטר קאחובסקי פיטר פודוואלני – הדקבריסט אלכסנדר בסטוז'ב אלכסנדר לריקוב – הדקבריסט יאקובוביץ' סרגיי שישקו – הדקבריסט קונדראטי רילייב אולגה ספירובה – נטליה רילייבה אלכסנדרה גריבונינה – אמו של אננקוב ולדימיר קריגר – מנהל אחוזת אננקוב סרגיי גלגולין – ניקולקה איוון חודולייב – יאקובי, קרוב משפחה של בני אננקוב ניקולאי לבדב – הנסיך אובלונסקי פיוטר אנדרייבסקי – צארביץ' קונסטנטין בוריס מדבדב – סטרמוחוב נ. מרודזינסקאיה – הבלרינה טלשובה אדוארד יוהנסון הסרט צולם על ידי אלכסנדר איוואנובסקי במלאת מאה שנה למרד הדקבריסטים, באולפן לנינגרדקינו והיה שיתוף הפעולה השלישי של איוואנובסקי עם ההיסטוריון המפורסם פאבל שצ'יוגולב. הסרט הוקרן בבכורה ב-8 בפברואר 1927. ברית ההצלה (סרט) כוכב האושר שובה הלב "דקבריסטים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דקבריסטים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
אלפרדו פוני

אלפרדו פוני (באיטלקית: Alfredo Foni;‏ 20 בינואר 1911 – 28 בינואר 1985) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הבלם. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938. פוני נולד ב-20 בינואר 1911 באודינה שבאיטליה. תחילה שיחק עבור הקבוצה אודינזה שמעיר הולדתו, וערך את הופעת הבכורה שלו בגיל 16 בלבד, בשנת 1927. לאחר מכן שיחק עבור הקבוצות לאציו ופאדובה. בשנת 1934 נרכש על ידי יובנטוס והחליף שם את בלמה הוותיק וירגיניו רוסטה. פוני שיחק בהגנה לצד פייטרו ראבה, ובזכות מערכת היחסים המאוד טובה ביניהם הם היו לבין צמד הבלמים הטובים ביותר בעולם בתקופתם. פוני זכה עם יובנטוס בליגה האיטלקית בשנת 1935, ופעמיים בגביע בשנים 1938 ו-1942. הוא שיחק בקבוצה במשך כ-13 שנים, שבמהלכן לא פספס אפילו לא משחק אחד במשך שבע עונות רצופות. בסך הכל ערך פוני 226 הופעות בליגה עם יובנטוס, ו-370 בסך עם כל הקבוצות בהן שיחק. פוני ערך את הופעות הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה ב-3 באוגוסט 1936, נגד ארצות הברית, במהלך המשחקים האולימפיים שנערכו בברלין. באותו טורניר זכה עימה במדליית זהב אולימפית. במונדיאל 1938 שנערך בצרפת החליף בתפקיד את הבלם ארלדו מונצליו, ושיחק בהגנה לצד חברו מיובנטוס פייטרו ראבה. בסיום הטורניר איטליה זכתה ושמרה על תוארה. פוני נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. פוני הוא מבין ארבעת השחקנים האיטלקיים היחידים שזכו גם במדליית זהב אולימפית וגם במונדיאל, כאשר גם סרחיו ברטוני, אוגו לוקאטלי ופייטרו ראבה עשו זאת. לאחר פרישתו מקריירת המשחק פנה פוני לקריירת אימון, ואימן קבוצות מאיטליה ומשווייץ. הוא היה המאמן של נבחרת איטליה בין השנים 1954–1958, אך נכשל עימה כאשר לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות למונדיאל 1958. פוני אימן את אינטר וזכה עימה פעמיים ברצף בליגה האיטלקית בשנים 1953 ו-1954. היה המאמן של נבחרת שווייץ במונדיאל 1966. פוני נפטר ב-28 בינואר 1985 בלוגאנו שבשווייץ, בגיל 74. יובנטוס אליפות איטליה: 1934/35 הגביע האיטלקי (2): 1937/38, 1941/42 נבחרת איטליה מדליית זהב אולימפית: 1936 מונדיאל: 1938 אישיים הנבחרת המצטיינת של המונדיאל: 1938 אינטר אליפות איטליה (2): 1952/53, 1953/54 מדיה וקבצים בנושא אלפרדו פוני בוויקישיתוף אלפרדו פוני, באתר Transfermarkt אלפרדו פוני, באתר WorldFootball.net אלפרדו פוני, באתר National Football Teams אלפרדו פוני, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt