laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דגה פדר

דֶגֶה פדר (נולדה ב-1978) היא אמנית ישראלית רב תחומית. כוריאוגרפית ומנהלת להקת המחול ביתא, מוזיקאית ואמנית חזותית. פדר משלבת בין מוטיבים של מחול אתיופי מסורתי ובין מחול מודרני ומחול ישראלי. דגה פדר נולדה בשנת 1978 באזור גונדר שבאתיופיה, הייתה רועת צאן בילדותה, ועלתה לישראל בשנת 1985 במסגרת "מבצע משה". החלה את דרכה המקצועית בתחום המחול בשנת 1999 כרקדנית בלהקת "אקסטא", מיסודה של רות אשל, והייתה שותפה למספר יצירות שהועלו במסגרת זו. היא בעלת תואר ראשון B.Ed. בחינוך ואמנות ויצירה מאוניברסיטת חיפה (2005). מאז 2005 היא עובדת עם להקת "ביתא" והחל משנת 2014 מנהלת את הלהקה. בין השנים 1999–2005 הופיעה עם "אקסטא" בתפקידים ראשיים ואף השתתפה בפסטיבלים והופעות בארץ (תיאטרון ענבל במרכז סוזן דלל; "המעבדה" בירושלים; תיאטרון חיפה; פסטיבל המחולות בכרמיאל) ובחו"ל (קרואטיה, אוקראינה, צרפת, דרום אפריקה, ניו יורק, פילדלפיה, בוסטון, ושיקגו). פדר הקימה מספר להקות מחול לנוער, ביניהן להקות "דסטה" ו"תזטה", המופיעות ברחבי הארץ, והייתה במשך שנים מורה למחול בבתי ספר ופנימיות (נוה עמיאל, ימין אורד וכפר חסידים), לצד קיום סדנאות במחול אתיופי למבוגרים בארץ ובארצות הברית. בשנת 2005 החלה לפעול עם הרכב הרקדנים המייסד של להקת "ביתא", אף הוא בהקמת רות אשל, והייתה שותפה ליצירת חלק מעבודות הלהקה. במסגרת זאת קיימה הופעות וסיורים בארצות הברית, קולומביה ופולין. בשנת 2009 יצרה את הכוריאוגרפיה ליצירה "WOZE". היצירה בנויה כקומפוזיציה מופשטת המתבססת על אלמנטים תנועתיים אתיופים. הרעיון שמאחורי היצירה הוא המתח בין "האני", לבין מסגרת החברה והמשפחה, בין יכולת הבחירה לבין מה שמכתיב העולם. את תהליך היצירה ליווה באימפרוביזציות נגן המסנקו דג'ן מנצ'לוט. כשהריקוד היה מוכן יצר עודד זהבי מוזיקה מקורית על בסיס חומרי הנגינה והקול של מנצ'לוט. הריקוד מחולק לארבעה פרקים שונים, כל אחד מתבסס על חומר תנועתי ומקצבים אתיופים שונים. בשנת 2010 הייתה פדר ממייסדות להקת "תקשה" בהנהלת חיים שירן, וביצעה במסגרתה יצירה שיצרה הכוריאוגרפית מאיה לוי. בשנת 2012 יסדה ביחד עם גילה בתואלין את להקת "ווזה ווזה", המשלבת רקדניות ישראליות ממוצא אתיופי ורקדניות ישראליות אחרות, משמשת ככוריאוגרפית ראשית של הלהקה ומופיעה בה כרקדנית. בשנת 2009 הופיעה בתפקיד זמרת בקונצרט של התזמורת הסימפונית חיפה. בשנת 2011 ייסדה את פרויקט "DEGEDRUM", בשיתוף עם נגן כלי ההקשה אלעד נאמן, ושימשה בו כרקדנית וזמרת. במסגרת זו נסעה להופעות בארצות הברית ובישראל. באותה השנה אף הקליטה באתיופיה דיסק של מוזיקה מקורית שחיברה לשירים בשפה האמהרית והעברית, בליווי כלי מוזיקה מסורתיים. עוד באותה השנה, 2011, הקליטה יצירה מוזיקלית בהלחנת עודד זהבי ובו שירי עם אתיופיים. פדר מציירת באקריליק על בד. גם האמנות החזותית שלה משלבת מוטיבים אתיופים וזכרונות מארץ מולדתה, בדגש מיוחד על דימויי נשים ממוצא אתיופי. פרס משרד התרבות ליוצרים צעירים פרס הקרן החדשה לישראל 2021 פרס שרת העלייה והקליטה לעולים עבור תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. 2022 פרס ליצירה מקורית עכשווית לשנת 2022 של קרן רבינוביץ' ונווה שכטר פדר נשואה ומתגוררת בחיפה. מדיה וקבצים בנושא דגה פדר בוויקישיתוף אתר האינטרנט של להקת ביתא "WOZE", הופעה של להקת "ביתא" - מחול אתיופי עכשווי, סרטון באתר יוטיוב מאיה נחום שחל, רוח התנועה, באתר כלכליסט, 20 בדצמבר 2015 מתוך תיאור היצירה בלוח המופעים באתר מרכז סוזן דלל. ‏פרס שרת העלייה והקליטה‏ (Q116414233) זוכי פרס שרת העלייה והקליטה לשנת 2021 שרון רוטר, מהכפר באתיופיה למרכז הבמה: רועת הצאן שהפכה לאמנית עטורת פרסים, באתר ynet, 7 ביולי 2022
סרט דביק רפואי

סרט דביק רפואי הוא סוג של סרט דביק המותאם לשימוש ברפואה. הסרט הדביק מכיל דבק היפואלרגני המסוגל להיצמד לעור בחוזקה. סרט דביק רפואי (הנקרא גם מיקרופור) הוא אחד הכלים המשמשים להגשת עזרה ראשונה. ניתן להשתמש בסרט הדביק הרפואי לצורך חבישה של פצעים (אנ') שאגד מדבק אינו מתאים להם מבחינת מיקום, סוג או חומרת הפציעה. לאור מחירו הנמוך וקלות השימוש בו, זהו אמצעי הקיבוע הנפוץ ביותר של תחבושת. הסרט הדביק הרפואי מאפשר לאוויר לחדור דרכו ולהגיע אל העור, כדי שיוכל להתאוורר ו"לנשום". ישנם סוגים של סרטים דביקים רפואיים המשמשים גם בענף הספורט, בגלל המרקם המחוספס שלהם אשר משפר באמצעות חיכוך את טיב האחיזה בציוד הנדרש. לדוגמה - מחבטי טניס ומקלות הוקי. סרט דביק רפואי בתוך מתקן חיתוך סרט דביק רפואי ללא מתקן חיתוך מדיה וקבצים בנושא סרט דביק רפואי בוויקישיתוף Rutherford, C. J. (2009). Differentiating Surgical Equipment and Supplies. FA Davis. ערך זה הוא קצרמר בנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנזר גורני

מנזר גורני (ברוסית: Горненский монастырь או גורננסקי, פירוש המילה – עליון) נמצא בעין כרם, ובו מתגוררות נזירות רוסיות אורתודוקסיות (פרבוסלביות). כמו מתחמים רבים אחרים ששייכים לכנסייה האורתודוקסית הרוסית בארץ ישראל, הוא מוכר גם בשמו מתקופת השלטון הטורקי: "מוסקובּיה". בשנת 1871 נרכש המתחם עבור הכנסייה הרוסית האורתודוקסית על ידי הארכימנדריט אנטונין קפוסטין מדרגומן הקונסוליה הצרפתית בירושלים. בתחילה המתחם שימש כאכסנית צליינים. בשנת 1882 בנה קפוסטין את הכנסייה הראשונה שהוקדשה לאיקונין של המדונה מקאזאן שנמצאת בכנסייה. מימין לכניסה של הכנסייה ישנה אבן שממנה על פי המסורת הטיף יוחנן המטביל. בשנת 1911 הנסיכה אליזבת, אשתו של סרגיי רומנוב, המושל של מוסקבה ודודו של הצאר האחרון, יזמה את בניית הכנסייה החדשה לזכרו של בעלה. בנייתה הופסקה עם תחילת מלחמת העולם הראשונה, וגם אחרי תום המלחמה לא התאפשר המשך הבנייה עקב המהפכה הבולשביקית ברוסיה. בנייתה התחדשה רק ב-2003 וב-2007 קודשה כ"כנסיית כל הקדושים של רוסיה" (Собор всех святых, в земле Русской просиявших). בשנת 2009 כיפותיה של הכנסייה צופו זהב. במגדל הפעמונים הוצבו שמונה פעמונים כשמשקלו של הגדול שבהם הוא כ-1,600 קילוגרם ושל שאר הפעמונים – 360 ק"ג.[דרושה הבהרה] הכנסייה בסגנון רוסי עם צריחי "בצל" והיא ממוקמת ממערב לקריית מנחם. הכניסה למנזר אפשרית משני מקומות: דרך עין כרם (לשימושם של יושבי המתחם בלבד) או דרך מתחם בית החולים הדסה עין כרם. כמו כן, במתחם המנזר מצויה מערה בה התחבא יוחנן המטביל[דרושה הבהרה] לפי המסורת הפרבוסלבית, שקודשה ככנסייה ב-1987. הכנסייה הגדולה שבראש המנזר הייתה ידועה במשך כ-100 שנה כ"כנסייה הבלתי גמורה" ובה מוצגת אבן עם טביעת כף רגלו של יוחנן המטביל. בכנסייה הראשונה, התחתונה מוצגים שריד מן "הצלב האמיתי, אבן מסנטה קתרינה, אבן מאתר הטבילה, אבן ספוגה דם עוללי בית לחם וכיוצא באלה. כנהוג בכנסיות רוסיות מצוירת מעל הכניסה "מטפחת ורוניקה" עם הטבעת קלסתרו של ישוע. כנהוג בכנסיות הרוסיות לכל איקונה מצורף שריד קדוש, בדרך כלל פיסת בגד של הקדוש. ב-12 באפריל נוהגים להביא איקונה המתארת את הבשורה למרים מכנסיית השילוש הקדוש למעיין עין כרם כדי לפגוש באיקונת אלישבע המצויה בכנסייה. לאחר מכן שוהה איקונת מרים בכנסיית גורני שלושה חודשים, בדיוק כפי ששהתה מרים אצל אלישבע על פי הברית החדשה. מתחת לכנסייה מצויים כמה בתי עלמין ובאחד מהם קבורות נזירות שמתו במגפת כולרה בעת עבודתן בסלילת הכביש ליריחו בזמן מלחמת העולם הראשונה. על קברי כולן מופיעה שנת הקבורה 1916. מסופר שאיקונת המדונה מקאזאן הפסיקה את התמותה מכולרה באופן פלאי. מנזר גורני הכנסייה הגדולה ("כנסיית כל הקדושים") במתחם מנזר גורני מדיה וקבצים בנושא מנזר גורני בוויקישיתוף משה גלעד, לטייל עם טולסטוי || טיול בעין כרם בין מנזרים לכנסיות, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2014 מנזר נשים גורני בירושלים (עין כרם), באתר הרשמי של המשלחת הדתית הרוסית בירושלים (רו') (אנ') (ברוסית) Горненский монастырь Новая колокольня, סרטון באתר יוטיוב (מגדל הפעמונים החדש של מנזר גורני) הקדשת הכנסייה במנזר גורני הפך לאירוע מרכזי לרגל חגיגות 160 שנה לנוכחות המשלחת הדתית הרוסית בירושלים, באתר Pravoslavie.Ru (ברוסית).
אנסל אלגורט

אנסל אלגורט (באנגלית: Ansel Elgort; נולד ב-14 במרץ 1994) הוא שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי, מוזיקאי ודי ג'יי (תחת השם Ansølo). התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "קארי", "אשמת הכוכבים", "מפוצלים", ואף קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט "בייבי דרייבר". אלגורט נולד בעיר ניו יורק שבארצות הברית לאב יהודי ולאם נוצרייה. אביו הוא צלם האופנה של מגזין "ווג" ארתור אלגורט, לו אח גדול, וורן, המשמש כצלם קולנוע, ואחות גדולה, סופי, העובדת כצלמת אף היא. סבתו מצד אימו הייתה חברה במחתרת הנורווגית במהלך מלחמת העולם השנייה, היא הצילה ילדים נורווגים-יהודים באמצעות העברתם לשוודיה הנייטרלית, ובשל כך היא נכלאה במחנה ריכוז. אלגורט החל ללמוד משחק מגיל 12 והתחנך בתיכון לאמנויות פיורלו לה גוארדיה (אנ') במנהטן וסיים את לימודיו ב-2012. אלגורט התנסה לראשונה במשחק בשנת 2012 על בימת התיאטרון אוף ברודוויי ובשנת 2013 שיחק בפעם הראשונה בסרט קולנועי "קארי", העיבוד המודרני לסרט האימה הקלאסי משנות ה-70. בסרט הופיע אלגורט בתפקיד התלמיד המקובל טומי רוס. בשנת 2014 שיחק אלגורט בעיבוד הקולנועי לרומן "אשמת הכוכבים" בתפקיד הצעיר חולה הסרטן אוגאסטוס ווטרס. תפקיד זה היה תפקיד הפריצה של אלגורט, שבעבורו הוא זכה בפרסי קולנוע רבים. באותה שנה השתתף גם בסרט הפעולה "מפוצלים" בתפקיד כיילב, אחיה הגדול של גיבורת העלילה, הנערה ביאטריס פריור (שיילין וודלי). באוקטובר 2014 שיתף פעולה עם קייטלין דוור בסרט "גברים, נשים וילדים". ב-2017 שיחק בסרט הפעולה "פושעי נובמבר" לצד קלואי גרייס מורץ. בהמשך השנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט הפשע המוזיקלי "בייבי דרייבר" בבימויו של אדגר רייט. ב-2018 שיחק בסרט "ג'ונתן". ב-2018 לוהק אלגורט לתפקיד טוני בגרסה המחודשת לסרט "סיפור הפרברים" בבימויו של סטיבן ספילברג. בשנת 2022 החל לככב בסדרת הטלוויזיה "טוקיו וייס" של רשת HBO Max; המבוססת על סיפור אמיתי שיצא כספר בשם זהה משנת 2009 מאת ג'ייק אדלשטיין. אלגורט משמש כדי ג'יי תחת שם הבמה "אנסולו". בשנת 2014 הוציא את שני תקליטיו הראשונים "Unite" ו-"Totem" ושחרר רמיקס מוצלח ל"Strong" של ארנו קוסט ונורמן דוריי בחברת התקליטים Size Records של סטיב אנגלו. בספטמבר 2015 שחרר את "To Life" תחת UMG Recordings. אנסולו הוזמן רבות לנגן באירועי הפסטיבל האמריקאי Ultra Music Festival בכל רחבי העולם וביניהם במיאמי, יפן, קוריאה, באלי ועוד. מדיה וקבצים בנושא אנסל אלגורט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנסל אלגורט (באנגלית) אנסל אלגורט, ברשת החברתית פייסבוק אנסל אלגורט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנסל אלגורט, ברשת החברתית אינסטגרם אנסל אלגורט, ברשת החברתית טיקטוק אנסל אלגורט, סרטונים בערוץ היוטיוב אנסל אלגורט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר AllMovie (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר Box Office Mojo (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר Metacritic (באנגלית) אנסל אלגורט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אנסל אלגורט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר ספוטיפיי אנסל אלגורט, באתר סאונדקלאוד (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר AllMusic (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר Discogs (באנגלית) אנסל אלגורט, באתר Genius
אור וירושלים

"אור וירושלים" הוא שיר שכתב והלחין יוסף שריג, ובוצע במקור על ידי להקת הגבעטרון. השיר מתאר את נופיה של ירושלים, ובהם כיפת הזהב, עצי האורן, המגדלים, החומות והשכונות, מדמדומי השקיעה, עבור בשעות החשיכה בהן מוארת העיר באופן מלאכותי ועד אור ראשון. השיר מקושר בצורה רבה למקורות התנ"ך ולתהלים. בשורות השיר ישנם אזכורים רבים של פסוקים, ביטויים ומאורעות שונים בתנ"ך. הקשר מבוטא בצורה בולטת בשורות הבאות: "כִּדְאִיַּת דַּיָּה מֵעַל הַתְּהוֹמוֹת"- שורה זו מתקשרת לבריאת העולם, והתוהו ובוהו בראשיתו "וְהָאָרֶץ, הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ, וְחֹשֶׁךְ, עַל-פְּנֵי תְהוֹם" (בראשית א, א); בתיאור זה, הּדַּיָּה, מקבילה לחושך על פני התהום. תיאור זה יוצר ניגוד חריף לשקט העוטף ולאור השקיעה. "וְקֶרֶן אֲדֻמָּה נוֹשֶׁקֶת לַהַט חֶרֶב" – שורה זו מהשיר קשורה לסיפור הגירוש מגן עדן: "וַיְגָרֶשׁ, אֶת-הָאָדָם; וַיַּשְׁכֵּן מִקֶּדֶם לְגַן-עֵדֶן אֶת-הַכְּרֻבִים, וְאֵת לַהַט הַחֶרֶב הַמִּתְהַפֶּכֶת, לִשְׁמֹר, אֶת-דֶּרֶךְ עֵץ הַחַיִּים" (בראשית ג, כד). על רקע סיפור נפילתו של יוסף שריג במלחמת יום הכיפורים, ניתן לראות בשילוב פסוק זה מעין נבואה המגשימה את עצמה. "רָאִיתִי עִיר עֹוטֶפֶת אֹור" – במקורות, נהוג לקשר את האור לאלוהות, לחכמה ולתורה. דוגמה אחת היא "הָיָה יוֹם-אֶחָד, הוּא יִוָּדַע לַה'--לֹא-יוֹם וְלֹא-לָיְלָה; וְהָיָה לְעֵת-עֶרֶב, יִהְיֶה-אוֹר" (זכריה יד, ז). גם בשיר [אור וירושלים], העיר עוטפת אור, לעת ערב, עם שקיעת החמה, וקרניה האדומות, האחרונות. "וְהִיא נוֹגֶנֶת בִּי כְּנֵבֶל הֶעָשׂוֹר" – בשורה זו, התאים שריג פסוק מקראי לצרכיו, תוך שינויי משמעות. במזמור מופיע הפסוק "עֲלֵי-עָשׂוֹר, וַעֲלֵי-נָבֶל; עֲלֵי הִגָּיוֹן בְּכִנּוֹר" (תהלים צב, ד), שבו "העשור", הוא כלי נגינה תנ"כי. לעומת זאת, בשיר המילה "עשור" באה לציין יום חג ומועד. החיבור שעושה שריג בין כינור לעשור, מכוון לחגיגות יום ירושלים בשנת 1972. הגבעטרון - ביצוע מקורי 1972, ביום ירושלים. הפרברים - הופיע באלבומם "החולמים אחר השמש" שיצא בשנת 1978, יהורם גאון באלבומו "סימני דרך" שיצא ב-1981. הרבה ביצועים חוצי מגזרים ויבשות: זמרים חילונים וחזנים, מקהלות מהארץ ולהקות מחו"ל, בביצועים בעלי אופי שונה, שקטים ובומבסטיים כשם שלירושלים יש פנים רבות. בתוכנית הטלוויזיה "לכל שירייך", אשר שודרה במאי 1992, סיפרה המשוררת והמלחינה נעמי שמר את סיפורו של השיר כפי שסופר לה מפי אמו של המשורר, תקווה. לדבריה, ביום חורף בשנת 1965 נסעה משפחת שריג מעמק יזרעאל לירושלים, כדי להביא למנוחות את הסבתא, אשר הלכה לעולמה. היה זה יום חורף גשום, אך עם הגיעם לאזור שער הגיא הופיעה לפתע השמש ונראתה קשת בענן. ב-1972 התבקש שריג להלחין שיר ללהקת הגבעטרון במלאת חמש שנים לאיחוד ירושלים, וכך נוצר השיר, אשר הפך לאחד מנכסי צאן הברזל של הזמר העברי. שם השיר נבחר לשמה של האנדרטה לזכרו של יוסף שריג ברמת הגולן, שהוקמה בסמוך למקום נפילתו במלחמת יום הכיפורים - "אנדרטת אור וירושלים". "אור וירושלים" באתר בית לזמר העברי נוסח השיר באתר פרויקט בן-יהודה רשימת ביצועים של השיר באתר שירונט רעות ברוש, 'רָאִיתִי עִיר עוֹטֶפֶת אוֹר': שיר אהבה לירושלים שראשיתו בלוויה, בבלוג "עונג שבת", 11 במאי 2018 בעלייה משער הגיא נוצרה קשת בענן: הסיפור מאחורי השיר "אור וירושלים", באתר ynet, 10 במאי 2021 צוות תרבות ישראל במשרד החינוך, צוות הפיקוח על המוזיקה במשרד החינוך, תרבות ישראל בפיוט ובזמר - הצעה להוראה בינתחומית: תרבות ישראל ומוזיקה מדריך למורה, דרורים - הוצאה לאור, פרסום ושיווק, 2014, עמ' 47-48 לכל שירייך - נעמי שמר שרה ומספרת שירים וסיפורים על ירושלים | כאן 11 לשעבר רשות השידור, סרטון באתר יוטיוב
1927 בספורט

ערך מורחב – 1927 טור דה פראנס - ניקולה פרנץ (לוקסמבורג לוקסמבורג) ג'ירו ד'איטליה -אלפרדו בינדה (איטליה איטליה) ערכים מורחבים – אליפות צרפת הפתוחה 1927, אליפות וימבלדון 1927 אליפות אוסטרליה הפתוחה - אסנה רוברטסון (אוסטרליה אוסטרליה) אליפות צרפת הפתוחה - קי בומן (הולנד הולנד) אליפות וימבלדון - הלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות ארצות הברית הפתוחה - הלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות אוסטרליה הפתוחה - ג'רלד פטרסון (אוסטרליה אוסטרליה) אליפות צרפת הפתוחה -אנרי קושה (צרפת צרפת) אליפות וימבלדון - רנה לקוסט (צרפת צרפת) אליפות ארצות הברית הפתוחה - רנה לקוסט (צרפת צרפת) ערך מורחב – גביע דייוויס 1927 נבחרת צרפת ניצחה את נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית עם התוצאה 3:2 נבחרת ארגנטינה ניצחה את נבחרת אורוגוואי בגמר קופה אמריקה. סרייה א' -טורינו זוכה באליפות פרמייר ליג - ניוקאסל יונייטד זוכה באליפות הגביע האנגלי - קארדיף סיטי ליגת העל הארגנטינאית - סן לורנסו מבואנוס איירס זוכה באליפות בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי. אליפות סאו פאולו בכדורגל - פלמיירס ו"פאוליסטנו" זכו בתחרויות נפרדות אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - פלמנגו זכה באליפות בונדסליגה - נירנברג גביע המלך הספרדי - "ריאל אוניון" מעיר אירון זכה בגביע. דינמו קייב (אוקראינה אוקראינה) הפועל רמת-גן גבעתיים (ישראל ישראל) רומא (איטליה איטליה) נבחרת הונגריה (הונגריה) זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בכדורמים באליפות אירופה. ליגת העל האיטלקית בכדורסל - קבוצת ASSI Milano בארצות הברית- קבוצת "אוריג'ינל סלטיקס" מניו יורק זכתה באליפות ABL. הארלם גלובטרוטרס (ארצות הברית ארצות הברית) נאנטר (צרפת צרפת) וירטוס בולוניה (איטליה איטליה) מרוצי הגרנד פרי למכוניות צרפת - רובר בנוא (צרפת צרפת) במכונית מתוצרת דלאג' איטליה - רובר בנוא (צרפת צרפת) במכונית מתוצרת דלאג' אינדי 500 - ג'ורג' סודרס (ארצות הברית ארצות הברית) במכונית מתוצרת דוזנברג אליפות אירופה השנייה בשחייה נערכה בבולוניה שבאיטליה מ-31 באוגוסט עד 4 בספטמבר. לראשונה השתתפו נשים בתחרויות באליפות זו. ארנה בורג (שוודיה שוודיה) היה השחיין המצטיין באליפות בפעם השנייה ברציפות לאחר שזכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף וקבע שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:07.2 דקות. מרתה נורליוס (ארצות הברית ארצות הברית) 23 בינואר בקוראל גייבלס, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:51.4 דקות 28 ביולי במסאפיקה, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 23:44.6 דקות 31 ביולי במסאפיקה, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 12:17.8 דקות אלזה יאקובסן (דנמרק דנמרק) 20 באוגוסט באוסלו, נורווגיה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:16.6 דקות בוי צ'רלטון (אוסטרליה אוסטרליה) 8 בינואר בסידני, אוסטרליה - שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:32.0 דקות אריך דרמאכר (גרמניה גרמניה) 11 במרץ בבריסל, בלגיה - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:48.0 דקות ג'וני וייסמילר (ארצות הברית ארצות הברית) 5 באפריל - באן ארבור, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:08.0 דקות 27 ביולי בהונולולו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:22.2 דקות ארנה בורג (שוודיה שוודיה) 2 בספטמבר בבולוניה, איטליה - שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:07.2 דקות - לראשונה פחות מ-20 דקות. נבחרת גרמניה בבולוניה, איטליה - שיא עולם חדש במחשה שליחים 4*200 מטר חופשי בתוצאה של 9:49.6 מדיה וקבצים בנושא 1927 בספורט בוויקישיתוף
1931 בספורט

ערך מורחב – 1931 טור דה פראנס – אטנה מאן (צרפת צרפת) ג'ירו ד'איטליה -פרנצ'סקו קמוסו (איטליה איטליה) ערכים מורחבים – אליפות צרפת הפתוחה 1931, אליפות וימבלדון 1931 אליפות אוסטרליה הפתוחה – קורל באטווורת (אוסטרליה אוסטרליה) אליפות צרפת הפתוחה – סילי אוסם (גרמניה גרמניה) ווימבלדון – סילי אוסם (גרמניה גרמניה) אליפות ארצות הברית הפתוחה – הלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות אוסטרליה הפתוחה – ג'ק קרופורד (אוסטרליה אוסטרליה) אליפות צרפת הפתוחה – ז'אן בורוטרה (צרפת צרפת) ווימבלדון – סידני ווד (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות ארצות הברית הפתוחה – אלסוורת' ויינס (ארצות הברית ארצות הברית) ערך מורחב – גביע דייוויס 1931 נבחרת צרפת (צרפת) זכתה בגביע לאחר ניצחון 1-4 על נבחרת בריטניה (בריטניה). נבחרת הונגריה (הונגריה) זכתה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בכדורמים באליפות אירופה. יובנטוס זוכה באליפות בפעם השלישית. ארסנל זוכה באליפות. וסט ברומיץ' אלביון זוכה בגביע. בוקה ג'וניורס זוכה באליפות בפעם השישית. בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי. אליפות סאו פאולו בכדורגל – סאו פאולו זכה בתחרות אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל – "Ypiranga" זכה באליפות הרטה ברלין זוכה באליפות בפעם הראשונה, לאחר ניצחון על הולשטיין קיל בתוצאה 4-5. אתלטיק בילבאו זוכה באליפות גביע המלך הספרדי – אתלטיק בילבאו זכה בגביע. גרנדה – ספרד ספרד סטאד ריימס – צרפת צרפת ליגת העל האיטלקית בכדורסל – Ginnastica Triestina מטריאסט זכה באליפות בארצות הברית קבוצת "ברוקלין ויזיטיישנס" מברוקלין זכתה באליפות ABL. אולימפיאקוס יוון יוון מרוצי הגרנד פרי למכוניות פרנאנדו מינויה (איטליה איטליה) על מכונית מתוצרת אלפא רומיאו הוכרז כמנצח בעקבות 3 מרוצים. אינדי 500 – לואיס שניידר (ארצות הברית ארצות הברית) במכונית מתוצרת "מילר" אליפות אירופה השלישית בשחייה נערכה בפריז שבצרפת מ-23 עד 30 באוגוסט. מארי בראון (הולנד הולנד) ואישטוואן ברני (הונגריה הונגריה) היו השחיינים המצטיינים באליפות לאחר שזכו ב-3 מדליות זהב, כל אחד. אישטוואן היה שותף לזכייתה של הונגריה במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 9:34.0 דקות, שיא העולם היחידי שנשבר באליפות. הלן מדיסון (ארצות הברית ארצות הברית) 3 בפברואר בסיאטל, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:31.0 דקות 20 באפריל בבוסטון, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.6 דקות 28 ביולי במסאפיקה, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 23:17.2 דקות מרג'רי הינטון (בריטניה בריטניה) 20 ביולי במנצ'סטר, בריטניה – שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:10.6 דקות ליונל ספנס (ארצות הברית ארצות הברית) 2 באפריל בשיקגו, ארצות הברית – שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:44.6 דקות ז'אן טרה (צרפת צרפת) 16 באפריל בפריז, צרפת – שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:47.0 דקות 9 ביוני – בקאן, צרפת – שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:17.2 דקות שוזו מקינו (יפן יפן) 30 באוגוסט – באוסקה, יפן – שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:16.6 דקות נבחרת הונגריה בפריז, צרפת – שיא עולם חדש במחשה שליחים 4*200 מטר חופשי בתוצאה של 9:34.0 מדיה וקבצים בנושא 1931 בספורט בוויקישיתוף
גט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גט – שטר גירושים בין בני זוג גט - המשפט של ויויאן אמסלם – סרט קולנוע ישראלי בבימויים של רונית אלקבץ ושלומי אלקבץ Gett – בעבר גט טקסי, אפליקציה להזמנת מוניות גט – אחד משלושת הסיפורים שמרכיבים את הסרט סיפורי תל אביב גט – כינוי לשטר בתלמוד גת גוט
עומאן (פירושונים)

עומאן (בערבית: عُمان; באנגלית: Oman) האם התכוונתם ל... פוליטיקה והיסטוריה: עומאן – מדינה מזרח תיכונית, בדרום-מזרח חצי האי ערב מסקאט ועומאן – סולטנות בשנים 1970-1856 לחופי דרום-מזרח חצי האי הערבי ולחופי מזרח אפריקה (ובכלל זה החוף הסווהילי) שכללה את שטחי איחוד האמירויות הערביות דהיום, ובשיאה גם את סולטנות זנזיבר (לחצו לצפייה במפה ) גאוגרפיה: מפרץ עומאן – מצר המחבר בין הים הערבי למפרץ הפרסי; נקרא כיום גם "ים של עומאן" (بحر عُمان) ים עומאן – שמו האחר לשעבר של הים הערבי בנוסף ל"ים הפרסי", "הים הירוק" (البحر الأخضر) ועוד אישים: צ'ארלס אומן (Charles Oman) – היסטוריון צבאי בריטי אחר: מתקן גט"ן עומאן (Oman LNG) – מתקן לניזול גז טבעי ליד צור (صور) שבעומאן, 200 ק"מ דרום-מזרחית לעיר הבירה מאסקט; נפתח בשנת 2000 אומן (פירושונים)
קמפורה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קמפורה (אנ') – מועצה מקומית בנפת סלרנו בדרום איטליה קמפורה סן ג'ובאני – יישוב בנפת קוזנצה בדרום איטליה קמפור – תרכובת אורגנית בעלת ריח חזק אישים ג'וזפה קמפורה – טנור אופראי איטלקי, מגדולי הטנורים לתפקידי פוצ'יני בדורו דניאל חוגו קמפורה – שחמטאי ארגנטינאי הקטור חוסה קמפורה – פוליטיקאי ארגנטינאי, כיהן למשך תקופה קצרה כנשיא ארגנטינה
ארוחת צהריים

ארוחת צוהריים היא ארוחה הנאכלת בצוהריים או בשעות אחר הצוהריים המוקדמות. המזון הנצרך בארוחת הצהריים משתנה מתרבות לתרבות. בתרבויות מסוימות אוכלים בצוהריים ארוחה חמה, לעיתים בת יותר ממנה אחת. יש הנוהגים לאכול בצוהריים את הארוחה העיקרית של היום. תזונאים רבים סבורים שעדיף לאכול ארוחה גדולה בצוהריים מאשר בערב, לפני השינה, כיוון שאז האנרגיה מהארוחה תשמש את הסועד בהמשך היום. בישראל, בגרמניה ובסקנדינביה למשל נוהגים לאכול את הארוחה העיקרית, החמה, בצוהריים. לעומתן, יש גם מדינות בהן נהוג לאכול בצוהריים ארוחה קלה, ואילו בערב לאכול את הארוחה העיקרית של היום (לדוגמה: הולנד, בלארוס, האיים הקנריים). אנשים רבים אוכלים את ארוחת הצוהריים שלהם במקום העבודה או במקום הלימודים. מעבידים כמו גם בתי הספר מגדירים פרק זמן המכונה "הפסקת צוהריים" באמצע היום לשם אכילת ארוחת הצוהריים. ישנם מקומות עבודה ובתי ספר רבים שבהם ישנה קפיטריה שבה אפשר לקבל או לרכוש ארוחת צוהריים חמה או קרה. במקומות עבודה מסוימים נוהגים העובדים לצאת ולאכול במסעדות שבסביבה, שחלקן מציעות גם ארוחה עסקית בתעריף מוזל יחסית. ישנם מקומות שבהם לא ניתן לספק ארוחות צוהריים מסודרות ואז נוהגים העובדים, או התלמידים, להצטייד במזון קר ארוז מראש בקופסת אוכל. ארוחה שכזו תכלול בדרך כלל כריך, ירקות, פירות ודברי מתיקה. תפוצתו של תנור המיקרוגל במקומות העבודה מאז תחילת שנות השמונים שינתה את תוכנה של ארוחת הצוהריים עבור אנשים רבים והיא עשויה לכלול מזון קפוא, שאריות של מזון שבושל בבית, ומזון מוכן מראש שיש רק לחממו מחדש (ארוחת טלוויזיה). ארוחת צהריים על גורד שחקים הוא תצלום מפורסם בשחור-לבן שצולם במהלך הבנייה של בניין RCA (הקרוי כיום בניין קומקאסט) ברובע מנהטן שבניו יורק. בתצלום נראים 11 פועלים הסועדים ארוחת צהריים בנינוחות, כשהם יושבים על קורת מתכת של שלד הבניין הניצבת בגובה 256 מטרים, כשברקע נופה של ניו יורק. התמונה צולמה ב־20 בספטמבר 1932, בקומה ה־69 של הבניין, כצעד של יחסי ציבור למרכז רוקפלר, שבניין ג'י אי הוא הבניין המרכזי בו. התמונה פורסמה לראשונה כעבור כשבועיים, ב־2 באוקטובר, בעיתון "ניו יורק הראלד טריביון". הפועלים יושבים ללא כל אמצעי בטיחות, ונכונותם להסתכן כך מיוחסת לשפל הגדול, שגרם לכך שעובדים הסכימו לקבל כל עבודה שהוצעה להם. ארוחת צהריים עירומה הוא סרט דרמה סוריאליסטי בבימויו של דייוויד קרוננברג ובכיכובם של פיטר ולר וג'ודי דייוויס, אשר יצא לאקרנים ב-1991. עלילתו מבוססת על חייו ועבודותיו של הסופר ויליאם ס. בורוז ועוקבת אחר מסעו ההזייתי של התגלמותו הקולנועית, ויליאם לי, סופר היוצא למשימה חשאית בעיר דמיונית באפריקה תחת שימוש כבד בסמים ולאחר שהרג בשוגג את אשתו. מנת קרב סעודת אמנים ארוחת מנחה הפסקת קפה