laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
צבי בראל

צבי בראל (נולד ב-1949) הוא עיתונאי, מזרחן, מרצה וחוקר. הוא משמש כפרשן עיתון הארץ לענייני המזרח התיכון, בעל טור, וחבר הנהלת מערכת העיתון. למד בתיכון חדש בתל אביב במגמת מזרחנות. סיים את לימודיו לתואר ראשון בשפה וספרות ערבית ובהיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1971, לאחר סיום לימודיו, החל לשמש "יועץ לענייני ערבים" בממשל הצבאי בעיר חברון. לאחר מיכן שימש כקצין מבצעים וכסגן המושל של חברון. בשנת 1977 התמנה לדובר הממשל הצבאי באזור יהודה ושומרון. שימש ככתב לענייני מזרח ירושלים במקומון כל העיר. בשנת 1982 הצטרף לעיתון הארץ ככתב לענייני השטחים. בין השנים 1984 ו 1989 שימש ככתב העיתון בוושינגטון. עם חזרתו שימש כרכז המערכת ובהמשך שימש גם כעורך מישנה בעיתון. משנות ה-90 של המאה העשרים משמש פרשן לענייני המזרח התיכון. בעל תואר דוקטור מהמחלקה ללימודי המזרח התיכון מאוניבסיטת בן-גוריון בנגב. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "התפתחות מושג המערב בשיח הזרם הדתי המרכזי במצרים מראשית המאה ה-19 ועד ימינו". בשנת 2009 קיבל את פרס סוקולוב לעיתונות הכתובה, על מפעל חיים. שימש כמרצה באוניברסיטת בן-גוריון, באקדמית תל אביב יפו והיה עמית מחקר במכון טרומן באוניברסיטה העברית. משמש כמרצה בכיר במכללה האקדמית ספיר. כשמכוניות נפלו מהשמיים: מסע בין כיבושים, הקיבוץ המאוחד,2011 יהודה ליטני אוריה שביט על ספרו של צבי בראל כשמכוניות נפלו מהשמים: מסע בין כיבושים, המרחב הציבוריːכתב עת לפוליטיקה וחברה, גיליון מספר 6, 2012, עמ'181 צבי בראל, צבי בראל נכנס לעיראק כשרק דרכון ישראלי לגופו, באתר הארץ, 27 במאי 2009 צבי בראל, כשמכוניות נפלו מהשמיים: מסע בין כיבושים, הקיבוץ המאוחד,2011, הקיבוץ המאוחד, 2011 צבי בראל — דובר המימשל ביהודה ושומרון, מעריב, 10 בינואר 1977 פרסי סוקולוב לדוד ויצטום, עמרי אסנהיים, צבי בראל ויוסי מלמן, באתר ynet, 12 בנובמבר 2009
ג'מימה מונטאג

ג'מימה מונטאג (באנגלית: Jemima Montag; נולדה ב-15 בפברואר 1998) היא אתלטית אוסטרלית-יהודייה, זוכת שתי מדליות ארד אולימפיות (פריז 2024), סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023), אלופת חבר העמים הבריטי (גולד קוסט 2018) וסגנית אלופת האוניברסיאדה (נאפולי 2019) בהליכה ל-20 ק"מ. מונטאג נולדה במזרח מלבורן ויקטוריה, בת למשפחה יהודית. הוריה נפגשו במכביה השלוש-עשרה (1989), והיא עצמה היתה נושאת הדגל של המשלחת מאוסטרליה במכביה העשרים (2017). סבתה, ניצולת מחנה אושוויץ. היא לומדת מדעים באוניברסיטת מלבורן ועובדת בחברה שמספקת אוכל למשפחות מוחלשות. במכביה העשרים היא זכתה במדליית כסף בהליכה תחרותית ל-10 ק"מ. באליפות אוקיאניה בהליכה תחרותית שנערכה באדלייד, אוסטרליה הדרומית בפברואר היא זכתה במדליית כסף בתחרות ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:31:26 שעות. במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט בשנת 2018 היא זכתה במדליית זהב בהליכה תחרותית ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:32:50 שעות, לפני אלנה ברבר מניו זילנד (1:34:18 שעות) ובטן דייוויס מוויילס (1:36:08 שעות). באליפות אוקיאניה בהליכה תחרותית שנערכה בטאונסוויל, קווינסלנד בפרבואר היא זכתה במדליית זהב בהליכה ל-10 ק"מ בתוצאה של 43:50:84 דקות. באוניברסיאדה שנערכה בנאפולי, איטליה ביולי 2019 האי זכתה במדליית כסף בהליכה תחרותית ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:33:57 שעות, אחרי בת ארצה קייטי הייוורד (1:33:30 שעות) ולפני אנשקה דרהוטובה מצ'כיה (1:35:44 שעות). באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר באוקטובר סיימה במקום עשירי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:36:54 שעות. באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום שישי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:30:39 שעות. באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית ביולי היא סיימה במקום רביעי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:17 שעות. חודש לאחר מכן, היא זכתה במדליית זהב במשחקי חבר העמים שנערכו בבירמינגהאם, בהליכה תחרותית ל-10,000 מטר בשיא משחקים חדש של 42:34.30 דקות, לפני פריאנקה גוסאוומי מהודו (43:38.83 דקות) ואמלי וומוסי נג'י מקניה (43:50.86 דקות) באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:27.16 שעות, אחרי מריה פרס מספרד (1:26.51 שעות) ולפני אנטונלה פאלמיסאנו מאיטליה (1:27.26 שעות). באולימפיאדת פריז היא זכתה בשתי מדליות ארד בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:26:25 שעות, אחרי יאנג ג'יאיו מהרפובליקה העממית של סין (1:25:54 שעות) ומריה פרס מספרד (1:26:19 שעות) ובמרתון הליכה עם רידיאן קאולי בתוצאה של 2:51:38 שעות, אחרי אלברו מרטין ומריה פרס מספרד (2:50:31 שעות) ובריאן פינטאדו וגלנדה מורחון מאקוודור (2:51:22 שעות). ג'מימה מונטאג, באתר olympedia.org ג'מימה מונטאג, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית לא רק עמית אלור: הספורטאים היהודים שהשיגו מדליות בפריז, באתר וואלה, 13 באוגוסט 2024 יאיר קטן, ג'ון וויק הטורקי והכלב הקוריאני: הסיפורים שאולי פיספסתם באולימפיאדה, באתר ynet, 13 באוגוסט 2024
אמנזיית גל-מאן

אמנזיית גל-מאן, היא התופעה שבה מומחים בתחום מסוים שמים לב לשגיאות מהותיות בדיווחי תקשורת הנוגעים לתחום ההתמחות שלהם, אך בשל "אמנזיה" ממשיכים לייחס דרגת אמינות גבוהה לדיווחים בתקשורת אודות תחומים שמחוץ לתחום ההתמחות שלהם. השם לתופעה ניתן על ידי הסופר מייקל קרייטון בהרצאה שנתן בשנת 2002. לדבריו, קרייטון שוחח על התופעה עם הפיזיקאי הנודע מארי גל-מאן ובחר לקרוא לה על שמו כדי להקנות לה נופך יותר סמכותי: " בתמצית, אמנזיית גל-מאן היא כדלהלן. אתה פותח את העיתון בכתבה על נושא שאתה מכיר היטב. במקרה של מארי, פיזיקה. במקרה שלי, עסקי השעשועים. אתה קורא את הכתבה ומגלה שלעיתונאי אין שום הבנה בעובדות או בנושאים. לעיתים קרובות, הכתבה כל כך שגויה עד כדי הצגה הפוכה של הסיפור בה התוצאה גורמת לסיבה. אני קורא לסיפורים מעין אלו "רחובות רטובים גורמים לגשם". העיתונים מלאים בהם. בכל מקרה, אתה קורא את השגיאות הרבות בסיפור בייאוש או בשעשוע, הופך את הדף לחדשות פנים או חוץ וקורא את שאר העיתון כאילו שהוא אמין יותר לגבי פלסטין מאשר השטויות שקראת קודם. אתה הופך את הדף ושוכח את מה שידעת. זוהי אמנזיית גל-מאן. אציין שהיא אינה קיימת בתחומים אחרים של החיים. בחיים הרגילים, כשמישהו מגזים או משקר לך בעקביות, מיד תעבור לקחת בערבון מוגבל כל דבר נוסף שיגידו. בבית המשפט, קיימת הדוקטרינה Falsus in uno, falsus in omnibus שפירושה "שקר בחלק אחד שווה שקר בהכל". אבל כשזה מגיע לתקשורת, אנו מאמינים, בניגוד לראיות, שכדאי לנו לקרוא חלקים אחרים של העיתון. כשבפועל, זה כמעט בוודאות לא נכון. ההסבר היחיד להתנהגות מסוג זה הוא אמנזיה." תופעה דומה לאמנזיית גל-מאן מגולמת ב-"חוק אמינות התקשורת" שתוארה על ידי העיתונאי האמריקני ארווין קנול: "כל מה שאתה קורא בעיתון הוא אמת לאמיתה למעט הסיפור הנדיר לגביו יש לך ידע מכלי ראשון". על אמנזיית גל-מאן וחרב הפיפיות שבספקנות, בלוג אקלטיקה אהובתי, 12 באפריל 2016 MichaelCrichton.com | Why Speculate?, web.archive.org, ‏2007-07-14 Required Reading Smith on Lawyers - The New York Times, web.archive.org, ‏2023-04-25
נמל האוויר והחלל מוהאבי

נמל תעופה וחלל מוהבי (באנגלית: Mojave Air and Space Port) הוא מתחם להמראות ונחיתות של מטוסים וספינות חלל. הוא כולל 3 מסלולי נחיתה. שדה תעופה במקום הוקם בשנת 1935 במטרה לשרת מתקני תעשייה ומכרות באזור. הוא כלל 2 מסלולים. בשנת 1941 לאחר המתקפה על פרל הארבור חיל הנחתים של ארצות הברית קיבל שליטה על המתקן והרחיב אותו. במהלך מלחמת העולם השנייה במתחם היו ממוקמות יחידות רבות. בשיא הפעילות באתר פעלו 145 מטוסים, רובם מטוסי אימון. לאחר סיום המלחמה המתחם עבר לצי ארצות הברית ונסגר בשנת 1947. לאחר תחילת מלחמת קוריאה פעילות באתר חודשה. בשנת 1951 בוצעו פעולות הרחבה משמעותיות של האתר והוא חזר לשרת את חיל הנחתים של ארצות הברית. בשנת 1961 המתחם עבר לידיים אזרחיות והוקמה מנהלת East Kern Airport District (EKAD) לניהול האתר. בשנות ה-70 של המאה ה-20 התקיימו טיסות אזרחיות ללוס אנג'לס. החל משנות ה-70 באתר התקיימו תחרויות טיס רבות. בעקבות קירבה לבסיס חיל האוויר אדוארדס באתר החל לפעות בית ספר לאומי לטייסי ניסוי. בעקבות פיתוח תעשיית החלל הפרטית חברות החלו למקם את פעילותם במתחם. בין היתר באתר פעלה חברות שהתמודדו על Ansari X Prize. בשנת 2004 בוצע טיסה ראשונה של ספייס שיפ 1 ובשנת 2004 טיסה בה הוא זכה בפרס Ansari X. בשנת 2005 באתר החלו טיסות של בואינג X-37. בשנת 2018 VSS Unity יצאה מהמתחם לטיסה תת-מסלולית הראשונה שלה. בשנת 2020 בוצע טיסה ראשונה של Launcher One. באתר מופעלות 3 מסלולי נחיתה: 12/30 באורך 3,811 מ' 08/26 באורך 2,149 מ' 04/22 באורך 1,447 מ' בנוסף קיימות מתקני עזק, מתחמי תחזוקה, מתקני בקרה וכו'. מדיה וקבצים בנושא נמל האוויר והחלל מוהאבי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של נמל האוויר והחלל מוהאבי (באנגלית)
האגלסלג

האגלסלג (מבוטא גם האחלסלח) (בהולנדית: Hagelslag) הם גרגירי שוקולד קטנים, מאורכים, בעלי טעם מתוק, שמפזרים על פרוסות לחם או טוסט אפוי פעמיים עם חמאה. השם מתייחס לברד, hagel כלומר ברד neerslag כלומר משקעים. האגלסלג נאכל באופן מסורתי על ידי ההולנדים לארוחת בוקר או צהריים. האגלסלג לרוב אינו זמין במדינות אחרות למעט סורינאם, ברזיל, בלגיה, האנטילים ההולנדיים לשעבר ואינדונזיה (כולן מושבות הולנדיות לשעבר), שם ניתן לקנות האגלסלג בחנויות. באזורים אלה, לקוחות משתמשים בדרך כלל בהאגלסג לקישוט קינוחים ועוגות. האגלסלג זמין גם בקהילות ההולנדיות האתניות של ניו זילנד, כגון Foxton ב-Manawatū, שם הוא זמין באופן נרחב. וריאנט נוסף של האגלסלג הוא hagelslag vlokken ("האגלסלג פתיתים"), פתיתי שוקולד לפיזור על כריכים. יש גם טעמים אחרים של האגלסלג, כגון chocoladehagelslag (שוקולד) ו-vruchtenhagel (פרי). על פי רישומים היסטוריים מארכיון העיר אמסטרדם, האגלסלג הומצא במקור על ידי BE Dieperink, מנהל חברת ממתקי הליקריץ VENCO, בשנת 1919. VENCO השיגה פטנט על השם, מה שאומר שחברות אחרות, לא הורשו להשתמש במונח זה, כדי לתאר את המוצרים שלהם. כתוצאה מכך, חברת דה רויטר (De Ruijter) בחרה לתת שם לפתיתי פיזור שלהם על סמך הטעמים שלהם, תוך שימוש במונח האגל (hagel) לאחר ציון הטעם (כגון ב-vruchtenhagel). דה רויטר הציגה תחרות ל-VENCO עם מבחר הטעמים שלהם, כולל לימון, פטל, תפוז וזרעי אניס. על פי כמה מקורות, ניתן לייחס את מסורת פתיתי הפיזור ההולנדיים לשנת 1919, כאשר מפעל ליקריץ באמסטרדם פיתח האגלסלג בטעם אניס. במדינות אחרות, לרבות בישראל, יש מגוון שלם של מוצרים דומים להאגלסלג שמשמשים לקישוט עוגות, עוגיות, קינוחים וגלידה. פתיתי פיזור כאלה זמינים ברחבי העולם, ומשמשים ליצירת לחם פיות, קינוח יום הולדת אוסטרלי לילדים, המורכב מלחם עם חמאה ופתיתי שוקולד או סוכריות מעל. ישנם הרבה סוגים בכל הנוגע לצורה (נקראים גם סוכריות קונפטי, אבל לרוב הם בצורת מוטות קטנים. הולנדים, מלבד האגלסלג, אוכלים גם Muisjes ("עכברים קטנים"), שהם זרעי אניס המצופים בקליפה מתוקה. קוביות כחולות ולבנות על לחם עם חמאה האגלסלג בצורה עגולה האגלסלג בצורת מוט האגלסלג על ממתק שוקולד מדיה וקבצים בנושא האגלסלג בוויקישיתוף Wedia. "A brief history of Dutch sprinkles a.k.a. hagelslag". IamExpat (באנגלית). נבדק ב-2023-05-13. "SchoolTV: Eigenwijzer - Aardrijkskunde - Speculaas en hagelslag". 2010-10-29. אורכב מ-המקור ב-2010-10-29. נבדק ב-2023-05-13. "Hollandse molen in Nieuw Zeeland - Reisverslag uit Foxton, Nieuw Zeeland van Familie Helder - WaarBenJij.nu". famhelder.waarbenjij.nu. נבדק ב-2023-07-26. "De Molen (windmill) Foxton, 96a Main Street, Phone +64 6 363 5601, page 2". nz.oceaniabiz.com. נבדק ב-2023-07-26. Food, Science Meets (2016-11-23). "Giving Thanks For Hagelslag |". Science Meets Food (באנגלית). נבדק ב-2023-05-13.
שלנברג (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שלנברג (Schellenberg) – עיירה ומחוז בנסיכות ליכטנשטיין, על גדות נהר הריין אישים אלכסנדר שלנברג (Schallenberg; יליד 1969) – דיפלומט, משפטן ופוליטיקאי אוסטרי ולטר שלנברג (Schellenberg‏; 1910–1952) – ראש שירותי הביון המאוחדים של גרמניה הנאצית יוהאן רודולף שלנברג (אנ') (Schellenberg‏; 1740–1806) – אמן, סופר ואנטומולוג שווייצרי
סייד רזי מוסאווי

סייד רזי מוסאווי (בפרסית: سید رضی موسوی, תעתיק מדויק: סיד רצ'י מוסוי; נהרג ב-25 בדצמבר 2023) היה מייג'ור גנרל איראני ששירת בכוח קודס של משמרות המהפכה במהלך הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. הוא נהרג בתקיפה אווירית שיוחסה לישראל בא-סיידה זיינב, בריף דמשק שבסוריה, במהלך מלחמת חרבות ברזל. הוא היה האיראני המשפיע ביותר בסוריה. מוסאווי שירת בסוריה תחת כוח קודס מאז שנות ה-80. היה פעיל בהעברת אמצעי לחימה ומימון לחזבאללה. ב-1990 קיבל על עצמו את תפקיד ראש החטיבה הלוגיסטית האיראנית בסוריה, המכונה יחידה 2250. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה עמד מוסאווי בפני ניסיונות התנקשות מרובים מצד ישראל. מוסאווי נהרג ב-25 בדצמבר 2023 בתקיפה אווירית ממוקדת שיוחסה לישראל, בביתו בא-סיידה זיינב, עשרה קילומטרים מדרום לדמשק, במהלך מלחמת חרבות ברזל. הוא האיראני הבכיר ביותר שחוסל מאז חיסולו של קאסם סולימאני. ישראל לא קיבלה אחריות על התקיפה. כאשר נשאל עליה דובר צה"ל, הוא סירב להתייחס ואמר שהוא לא מתייחס לפרסומים זרים. נשיא איראן, אבראהים ראיסי, כינה את חיסולו של מוסאווי "סימן לתסכול ולחולשה של המשטר הציוני". סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל מדיה וקבצים בנושא סייד רזי מוסאווי בוויקישיתוף Israeli airstrike in Syria kills senior Iranian Revolutionary Guards member, רויטרס, 26 בדצמבר 2023 פזית רבינא, ‏סייד רזי מוסאווי: זה מה שידוע על איש המפתח האיראני שחוסל, בעיתון מקור ראשון, 29 בדצמבר 2023 Hashem, Ali (25 בדצמבר 2023). "Inside story: Airstrike kills Iran's 'most influential' commander in Syria". Amwaj Media. נבדק ב-26 בדצמבר 2023. {{cite news}}: (עזרה) "Who is Radi Mousavi, who was close to Soleimani and Nasrallah, who was killed by Israel in Syria?" (בערבית). Al Arabiya. 25 בדצמבר 2023. נבדק ב-25 בדצמבר 2023. {{cite news}}: (עזרה) "Razi Mousavi, one of the IRGC forces in Syria and close to Qassem Soleimani, was killed in an Israeli attack" (בפרסית). Iran International. 25 בדצמבר 2023. נבדק ב-25 בדצמבר 2023. {{cite news}}: (עזרה) "Israeli air strike in Syria kills top Iranian military adviser". Al Jazeera. 25 בדצמבר 2023. נבדק ב-25 בדצמבר 2023. {{cite news}}: (עזרה) "Iran warns Israel will pay after top IRGC commander killed in Syria airstrike". Jerusalem Post. 25 בדצמבר 2023. נבדק ב-25 בדצמבר 2023. {{cite news}}: (עזרה)
האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר

האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר או צ'האטיסגאר וידאהן סבהה (בהינדי: छत्तीसगढ़ विधान सभा), היא הפרלמנט המדינתי של צ'האטיסגאר, הודו. באספה חברים 90 נציגים, הנבחרים ממחוזות בחירה. האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר הוקמה בנובמבר 2000, כשמדינת צ'האטיסגאר הוקמה על ידי פיצול 16 מחוזות ממאדהיה פרדש. 90 מושבים שייצגו את המחוזות במדינה החדשה עברו מאספה המחוקקת של מאדהיה פרדש לאספה המחוקקת של צ'האטיסגאר. הבחירות הראשונות לאספה המחוקקת נערכו בספטמבר 2003. באוגוסט 2020 הונה אבן הפינה לבית האספה המחוקקת בראיפור. ההרכב הנוכחי של האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר היא האספה המחוקקת ה-6, שנבחרה בנובמבר 2023. בהרכב שולטת מפלגת העם ההודית, המחזיקה ב-54 מושבים. הקונגרס הלאומי ההודי שבאופוזיציה, מחזיקה ב-35 מושבים, ומושב אחד שייך למפלגה נוספת. האספה בוחרת את חמשת נציגי צ'האטיסגאר ברג'יה סבהה. מדיה וקבצים בנושא האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קצין הבחירות הראשי של צ'האטיסגאר (באנגלית ובהינדי) chhattisgarh Election Results, Result University G. C. Malhotra, Cabinet Responsibility to Legislature: Motions of Confidence and No-confidence in Lok Sabha and State Legislatures, Lok Sabha Secretariat, 2004, עמ' 513, ISBN 978-81-200-0400-9 The Madhya Pradesh Reorganisation Act, 2000, s. 12, India Code Foundation stone laid for new Assembly building, The Hitavada, ‏30 באוגוסט 2020
וולטר זוסקינד

יאן וולטר זוסקינד (Jan Walter Susskind‏; 1 במאי 1913 – 25 במרץ 1980) היה מנצח יהודי בריטי יליד צ'כיה. זוסקינד נולד בפראג. אביו היה מבקר מוזיקה וינאי ואמו, יהודייה צ'כית הייתה מורה לפסנתר. יוזף סוק לימד את זוסקינד בקונסרבטוריון של פראג. בהמשך למד ניצוח בהנחייתו של גיאורג סל. ב-13 במרץ 1939, יומיים לפני הפלישה הגרמנית, ברח זוסקינד מפראג. אימו, שנשארה בצ'כיה הייתה אסירה במחנה הריכוז טרזיינשטט, אך ניצלה. הוא הגיע כפליט לבריטניה והקים את הטריו הצ'כי, שבו היה הפסנתרן. לטריו הייתה תעסוקה רבה, בעידודו של השגריר הצ'כי בלונדון, יאן מסריק. בשנת 1942 הצטרף זוסקינד אל להקת האופרה של קארל רוזה כמנצח. הוא עבד עם זמרים כגון האדל נאש וג'ואן האמונד. בשנת 1944 הקליט את האופרה "טורנדוט" בהשתתפותה של האמונד, עבור מפיק המוזיקה הקלאסית וולטר לג. לאחר המלחמה ניתנה לזוסקינד אזרחות בריטית, ולמרות שרוב הקריירה העתידית שלו התרחשה מחוץ לבריטניה, אמר שלעולם לא יחלום לוותר על אזרחותו שם. מינויו הראשון כמנהל מוזיקלי היה בתזמורת הסקוטית הלאומית בשנים 1946 עד 1952. בשנים 1953 עד 1955 ניצח על התזמורת הסימפונית של מלבורן. לאחר שעבד כפרילנסר בישראל ובדרום אמריקה, זוסקינד מונה לראש התזמורת הסימפונית של טורונטו בשנים 1956 עד 1965. במקביל הוא לימד ניצוח בקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה. בין תלמידיו נמנים מילטון בארנס ורודי טות'. בין 1968 ל-1975 ניצח על תזמורת סנט לואיס, שהייתה בהנהגתו לאחת התזמורות החשובות בארצות הברית. בשנת 1971 פתח את העונה באופרה של ניו יורק עם האופרה פרשת מאקרופולוס מאת לאוש יאנאצ'ק. זוסקינד נפטר בברקלי שבקליפורניה בגיל 66. מדיה וקבצים בנושא וולטר זוסקינד בוויקישיתוף וולטר זוסקינד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) וולטר זוסקינד, באתר ספוטיפיי וולטר זוסקינד, באתר AllMusic (באנגלית) וולטר זוסקינד, באתר MusicBrainz (באנגלית) וולטר זוסקינד, באתר Discogs (באנגלית) ביוגרפיה של יאן ולטר זוסקינד באתר bach-cantatas bach-cantatas ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישיבת משנת עקיבא

ישיבת "משנת עקיבא" (לשעבר ישיבת בית שמואל) השוכנת בקריית מטרסדורף בירושלים, היא ישיבת קיבוץ הקרויה על שם הרב עקיבא ארנפלד. הישיבה נוסדה באלול תש"פ על ידי הרב יצחק יחיאל ארנפלד המשמש גם כרב שכונת קריית מטרסדורף בירושלים, היא החלה את דרכה עם עשרות תלמידים ממבחר ישיבות מהזרם הליטאי חרדי, (קבוצת תלמידים זאת קרויה "המייסדים"), בשכונת גאולה בירושלים ועברה לאחר מספר חודשים לרחוב פנים מאירות בקרית מטרסדורף, למבנה בו שכנה ישיבת בית שמואל שנסגרה. הישיבה מתנהלת במתכונת ישיבתית קלאסית בדרך הלימוד המקובלת בעולם הישיבות. הישיבה היא אמנם ישיבת קיבוץ אך בשונה מרוב ישיבות הקיבוץ, רוב התלמידים באים להשתקע בישיבה מספר שנים ואף מתחתנים בישיבה. הישיבה מונה במתכונתה הנוכחית כ-100 תלמידים[דרוש מקור]. תנאי הקבלה נחשבים לקשים על מנת לשמור על איכות הישיבה. בראשות הישיבה עומד הרב יצחק יחיאל ארנפלד, שמשמש כראש הישיבה ומוסר את השיעור כללי, כשבמקביל דואג גם להחזקתה הכלכלית. כ'ראש הקיבוץ' מכהן חתנו הרב נחום בר חיים, שמשמש גם כר"מ בישיבת חברון. המשגיח הוא הרב אברהם משה קירשנבוים שמכהן גם כר"מ בישיבת נחלת הלווים בחיפה. המשיבים בישיבה הם: הרב זאב נוימן חתנו של הרב אליעזר כהנמן, והרב יהודה ארנפלד בנו של ראש הישיבה. ישיבת 'קיבוץ' חדשה על שם מייסד מטרסדורף - כל הזמן, באתר כל הזמן, ‏15 באוגוסט 2019 כיכר השבת, ‏תיעוד: ישיבה חדשה לבני קיבוץ בירושלים, באתר כיכר השבת, 6 באוגוסט 2019 זאב בלוי, ‏לזכרו של הגר"ע עהרנפלד: נפתחה בירושלים ישיבת הקיבוץ • צפו, באתר JDN‏, 7 באוגוסט 2019 משה ויסברג, הצצה מרתקת: תופעת ישיבות הקיבוץ בעולם הישיבות מתרחבת, באתר בחדרי חרדים, 8 ביולי 2023
כופתאות כבד

כופתאות כבד (בגרמנית: Leberknödel) הוא מאכל מסורתי לצד מאכלים גרמניים, אוסטריים וצ'כיים. לברקנדל עשוי בדרך כלל מכבד בקר, אם כי באזור פלטינט (בגרמנית: Pfalz) הגרמני משתמשים בבשר חזיר כחלופה. הבשר נטחן ומעורבב עם לחם, ביצים, פטרוזיליה ותבלינים שונים, לרוב אגוז מוסקט או מיורן. באוסטריה גם טחול מעורבב לעיתים קרובות עם הכבד ביחס של 1/3. בעזרת 2 כפות לחות יוצרים מהבלילה כופתאות ומבשלים במרק בקר או מטגנים בשומן. בשל עקביותם הרופפת יותר, הכופתאות המבושלות מיועדות לאכילה כטריות לאחר ההכנה, אם כי הגרסה המטוגנת פחות מתכלה במקצת בגלל הקרום שנוצר בטיגון. בפאלץ, לברקנדל מוגשים לעיתים קרובות עם כרוב כבוש ומחית תפוחי אדמה. בבוואריה ובאוסטריה, הם מוגשים בדרך כלל במרק שנקרא Leberknödelsuppe (מרק כופתאות כבד). כופתה מדיה וקבצים בנושא כופתאות כבד בוויקישיתוף "Bayrische Leberknoedelsuppe (Bavarian Liver D". ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חזיר באוויר

חזיר באוויר (ביפנית: 紅の豚) הוא סרט הרפתקאות-פנטזיה בסגנון אנימה משנת 1992. הסרט נכתב ובוים על ידי הייאו מיאזאקי. הסרט מבוסס על סדרת המאנגה "היקוטי ג'ידאי" (בתרגום חופשי לעברית "עידן הסירה המעופפת") שנוצרה בשנת 1989 על ידי מיאזאקי. הסרט הופק על ידי סטודיו ג'יבלי. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-18 ביולי 1992. פסקול הסרט נוצר על ידי המלחין היפני ג'ו היסאישי. עלילת הסרט, אשר מתרחשת בשנת 1929, מתמקדת בהרפתקאותיו של טייס איטלקי אשר בעבר לחם במלחמת העולם הראשונה ועובד בהווה באופן עצמאי כצייד ראשים הנלחם ב"שודדי האוויר" בים האדריאטי. עם זאת, קללה יוצאת דופן הופכת אותו לחזיר אנתרופומורפי. מדיה וקבצים בנושא חזיר באוויר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חזיר באוויר (ביפנית) "חזיר באוויר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "חזיר באוויר", באתר נטפליקס "חזיר באוויר", באתר AllMovie (באנגלית) "חזיר באוויר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "חזיר באוויר", באתר Metacritic (באנגלית) "חזיר באוויר", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "חזיר באוויר", באתר HBO Max (באנגלית) "חזיר באוויר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
בואי נדבר

"בואי נדבר" הוא שיר של הזמר הישראלי ששון איפרם שאולוב, שיצא לאור כסינגל ב-27 בספטמבר 2023. את השיר כתב והלחין שאולוב והפיק תמיר צור. השיר נכנס למקום ה-42 במצעד "היטליסט" של מאקו ב-17 באוקטובר 2023. בדצמבר, נכנס השיר לעשירייה הפותחת במצעד ובשיאו הגיע למקום השישי. במצעד העשירייה של כאן גימל, הגיע השיר למקום התשיעי. מצעד המוזיקה השבועי, שבוע 42, שנת 2023, באתר היטליסט היטליסט – מצעד המוזיקה הרשמי של ישראל, באתר מאקו, ‏1 בינואר 2024 Spotify, open.spotify.com
סויוז MS-17

סויוז MS-17 (ברוסית:Союз МС-17) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-14 באוקטובר 2020 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-17 באפריל 2021. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית. רוסיה סרגיי ריז'יקוב - מפקד רוסיה סרגיי קוד-סברצ'קוב - מהנדס טיסה ארצות הברית קת'לין רובינס - מהנדס טיסה רוסיה אולג נוביצקי - מפקד רוסיה פיוטר דוברוב - מהנדס טיסה ארצות הברית מארק ואנדה חיי - מהנדס טיסה תחילה תוכנן שכל הצוות יהיה מרוסיה. בדצמבר 2019 סוכם לכלול בצוות נציג ארצות הברית תמורת 90 מיליון $ והסכמה להביא לתחנת החלל מצרכים שונים בחלליות מטען אמריקאיות. חללית "סויוז MS-17" שוגרה ב-14 באוקטובר 2020 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. החללית התחברה למודול "פואיסק" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור כ-3 שעות ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 63 בפיקוד כריסטופר קסידי. צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם הצטרפו למשלחת מס' 64. "סויוז MS-17" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. ב-19 במרץ 2021 חללית התנתקה מתחנת החלל ותוך זמן קצר התחברה מחדש למודול "פואיסק". ב-17 באפריל 2021 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות. עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 64 לתחנת החלל הבין-לאומית. מדיה וקבצים בנושא סויוז MS-17 בוויקישיתוף מידע על הטיסה תיאור המשימה
ג'אקומו ריצולטי

ג'אקומו ריצולטי (באיטלקית: Giacomo Rizzolatti; נולד ב-28 באפריל 1937) הוא נוירו-פיזיולוג איטלקי העובד באוניברסיטת פארמה (Parma). הוא נולד בקייב שבאוקראינה הסובייטית. הוא מדען בכיר בצוות המחקר שגילה את נוירוני המראה בקליפת המוח, באונה המצחית והקודקודית של קוף המקוק, וכתב מאמרים מדעיים בנושא. הוא הציע את התיאוריה הפרה-מוטורית של תשומת לב (Premotor theory of attention). הוא נשיא לשעבר של האגודה האירופית למוח והתנהגות. ריצולטי קיבל ב-2007, יחד עם לאונרדו פוגאסי וויטוריו גאלסה, את פרס גראומאייר לפסיכולוגיה מאוניברסיטת לואיוויל. הוא חבר באקדמיה אירופיאה, באקדמיה הלאומית למדעים, ובחברה המלכותית בשנת 2020 הוא הצהיר על קרבה לאסכולה הפילוסופית האמפתיסטית (Empathism). פרס נסיך אסטוריאס לשנת 2011 למחקר טכני ומדעי. פרס גולג'י לפיזיולוגיה פרס ג'ורג' מילר פרס פלטרינלי לרפואה פרס הרליצקה לפיזיולוגיה Nelissen, Koen; Luppino, Giuseppe; Vanduffel, Wim; Rizzolatti, Giacomo; Orban, Guy A. (2005). "Observing Others: Multiple Action Representation in the Frontal Lobe". Science. 310 (5746): 332–336. Bibcode:2005Sci...310..332N. doi:10.1126/science.1115593. PMID 16224029. Rizzolatti, Giacomo; Sinigaglia, Corrado (2008). Mirrors In The Brain: How Our Minds Share Actions and Emotions. New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-921798-4. אתר האינטרנט הרשמי של ג'אקומו ריצולטי (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא ג'אקומו ריצולטי בוויקישיתוף ביוגרפיה באוניברסיטת פארמה Rizzolatti, Giacomo; Riggio, Lucia; Dascola, Isabella; Umiltá, Carlo (1987-01-01). "Reorienting attention across the horizontal and vertical meridians: Evidence in favor of a premotor theory of attention". Neuropsychologia (באנגלית). 25 (1, Part 1): 31–40. doi:10.1016/0028-3932(87)90041-8. ISSN 0028-3932. PMID 3574648. "2007 - Giacomo Rizzolatti, Vittorio Gallese and Leonardo Fogassi. The old saying "monkey see, monkey do" also applies to human behavior, say a trio of Italian scientists who earned the 2007 University of Louisville Grawemeyer Award for Psychology". 29 בנובמבר 2006. אורכב מ-המקור ב-2012-11-07. {{cite web}}: (עזרה) "Academy of Europe: Rizzolatti Giacomo". www.ae-info.org. "Giacomo Rizzolatti". www.nasonline.org. "EMPATISMO / SCUOLA EMPATICA: MOVIMENTO LETTERARIO-ARTISTICO-FILOSOFICO E CULTURALE SORTO IN ITALIA NEL 2020". RISCONTRI. 22 בפברואר 2021. {{cite web}}: (עזרה)
ראצוכי

רצוכי (בפולנית: Racuchy) הוא מאכל מסורתי מהמטבח הפולני מאותה משפחת מאכלים כמו הקרפ ודומה לפנקייק האמריקאי או הסקוטי. ראצוכי עשוי מקמח, חלב, ביצים, סוכר וקורט מלח. ראצוכי עשוי עם שמרים או בגרסאות אחרות, אבקת אפייה או סודה לשתייה. ראצוכי מטגנים במחבת בשמן. בפולין אוכלים ראצוכי בדרך כלל לארוחת צהריים, או לארוחת ערב, אך גם כחטיף. ניתן לאכול ראצוכי רגיל, לפזר סוכר, או אבקת סוכר. בגרסאות חלופיות ניתן להשתמש בשמנת או בשמנת חמוצה. באזורים מסוימים מכינים ראצוכי מלוחים יותר ומוגשים עם מרק דגים או מרק פטריות במהלך ארוחת ערב חג המולד. הגרסה הפופולרית ביותר של ראצוכי ממולאת בפרוסות תפוח עץ ומוגש עם סוכר. לפעמים, בגרסאות מודרניות יותר, ניתן להשתמש בפירות אחרים, למשל בננות. יש גם גרסה מתובלת מלוחה-מתוקה של ראצוכי ממולא, במילוי תפוחי אדמה. מדיה וקבצים בנושא ראצוכי בוויקישיתוף "Apple pancakes (Racuchy)". Best Polish Recipes. אורכב מ-המקור ב-27 בינואר 2021. נבדק ב-9 ביולי 2015. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.