laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אל ג'אפי

אלן "אל" ג'אפי (באנגלית: Al Jaffee;‏ 13 במרץ 1921 – 10 באפריל 2023) היה קריקטוריסט ואמן קומיקס יהודי-אמריקאי, שנודע בעיקר כאחד המאיירים הבולטים ביותר והפורים ביותר במגזין הסאטירי "מד מגזין", במשך 65 שנים. הקריירה של אל ג'אפי כאמן קומיקס נמשכה בין השנים 1942–2020, והוא מחזיק בשיא גינס על הקריירה הארוכה ביותר כאמן קומיקס. בין אפריל 1964 לאפריל 2013 פורסם רק גיליון אחד של מד מגזין ללא יצירותיו של אל ג'אפי. הוא נולד בשם אברהם ג'אפי בשנת 1921 בעיר סוואנה שבמדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית, למילדרד ומוריס ג'אפי. אל היה הבן הבכור מבין ארבעה ילדים, כולם בנים. הוריו היו מהגרים יהודים מליטא. אביו היה מנהל בחנות כלבו. ב-1927 מילדרד לקחה את ארבעת ילדיה, בהסכמתו של מוריס, לליטא לעיר זרסאי. לאחר שנה מוריס ג'אפי נסע לליטא והחזיר את המשפחה לארצות הברית. לאחר שנה, מילדרד לקחה את ארבעת ילדיה חזרה לליטא. לאחר ארבע שנים נוספות, מוריס חזר שוב לליטא ולקח את שלושת הילדים הגדולים בחזרה לארצות הברית. מילדרד נהרגה במהלך מלחמת העולם השנייה בעקבות הפלישה של גרמניה הנאצית לליטא. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 ג'אפי למד בניו יורק בבית הספר התיכון למוזיקה ואמנות(אנ') יחד עם אחיו הארי וכמו גם וויל אלדר(אנ'), הארווי קורצמן(אנ'), ג'ון סברין(אנ') ואל פלדשטיין(אנ') עימם יעבוד בהמשך במסגרת המגזין הסאטירי "מד מגזין". ג'אפי החל את הקריירה ב-1941 כאשר החל לעבוד כאמן קומיקס במספר חברות הוצאה לאור, כולל "Timely Comics" ו-"Atlas Comics" כאשר במשך אותה התקופה יצר את סדרות הקומיקס "Inferior Man" ו"Ziggy Pig and Silly Seal". במהלך מלחמת העולם השנייה ג'אפי עבד כשרטט בחיל האוויר האמריקני. במהלך השירות הצבאי שינה את שמו ל"אלן ג'אפי". ג'אפי סיים את השירות הצבאי ב-1946. בסוף שנות ה-40 ערך במשך כשנה וחצי את סדרת הקומיקס "פטסי ווקר". בשנת 1955 החל ג'אפי לעבוד עבור המגזין הסאטירי "מד מגזין". בשנת 1964 יצר ג'אפי לראשונה עבור מד מגזין את אחת מהפינות הפופולריות ביותר במגזין "The Mad fold-ins" אשר היה דף מתקפל בצד הפנימי של העמוד האחרון אשר הכיל שאלה ותמונה גדולה. כאשר העמוד קופל לפי ההוראות נחשפה תשובה מפתיעה בתמונה נסתרת עם כיתוב נסתר. ג'אפי הגה את הקונספט כפרודיה לעמודי האמצע המתקפלים של פלייבוי. בעקבות הפופולריות של הפינה היא הפכה לפינה קבועה אשר מזוהה במיוחד עם מד מגזין אשר נכללה כמעט בכל הגליונים של מד מגזין בין השנים 1964–2008. ג'אפי היה האמן הקבוע הוותיק ביותר של מד מגזין, ויצירותיו של ג'אפי נכללו ב-480 מהגיליונות של המגזין – יותר מכל הכותבים והאמנים האחרים שאי פעם עבדו במד מגזין. ג'אפי נישא לרות אלקוויסט ב-1945. לזוג נולדו שני ילדים, ריצ'רד ודבי. הזוג התגרש בשנת 1967. בשנת 1977 ג'אפי נישא לאלמנה ג'ויס רבנסון. הזוג גר במנהטן. ג'ויס נפטרה בינואר 2020. ג'אפי נפטר מאי ספיקת איברים ב-10 באפריל 2023 בבית חולים במנהטן בהיותו בן 102. ראיון עם אל ג'אפי משנת 2016 אל ג'אפי, 2010 מדיה וקבצים בנושא אל ג'אפי בוויקישיתוף אל ג'אפי, ברשת החברתית Goodreads אל ג'אפי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אל ג'אפי, באתר Discogs (באנגלית) יצירותיו של ג'אפי עבור מד מגזין בשנים 1955–2020 הקריקטוריסט פורץ הדרך אל ג'אפי שעבד שנים רבות במגזין Mad מת בגיל 102, באתר הארץ, 11 באפריל 2023
הספרייה האוניברסיטאית המרכזית בבוקרשט

הספרייה האוניברסיטאית המרכזית בבוקרשט (ברומנית: Biblioteca Centrală Universitară din București) היא ספרייה אקדמית שנוסדה ב-1891 ונכנסה לשימוש בסיום בנייתה ב-1895, ושוכנת בארמון המוסד האוניברסיטאי קרול הראשון, ברחוב בוטאנו 1, בבוקרשט ופונה לכיכר המהפכה. המבנה הוקם על קרקע שנרכשה על ידי קרול הראשון, מלך רומניה ותוכנן על ידי האדריכל הצרפתי פול גוטרו (רו'). ב-1893 הסתיימה הבנייה ובשנתיים הבאות הוכשרה הספרייה. חנוכת הבית נעשתה ב-14 במרץ 1895, בנוכחות המלך. בניהולו של אותו אדריכל הורחב המבנה ב-1911 ונפתח מחדש ב-9 במאי 1914. במהלך המהפכה הרומנית הוצת מבנה הספרייה ותוכנה נשרף תוך השמדת כחצי מיליון ספרים, מפות נדירות וכ-3,700 כתבי יד ביניהם כתבי יד של גדול הספרות והשירה הרומנית. החל מ-1990 התחילו בבנייה מחדש ובמודרניזציה של הספרייה. בעקבות פרסום קריאות נתרמו יותר ממאה אלף ספרים ברומניה ו-800,000 ספרים מחוץ לרומניה. הפתיחה המחודשת נערכה ב-25 ביוני 2007. אתר האינטרנט הרשמי של הספרייה האוניברסיטאית המרכזית בבוקרשט מדיה וקבצים בנושא הספרייה האוניברסיטאית המרכזית בבוקרשט בוויקישיתוף Fundaţia Universitară „Carol I” (ברומנית) Povestea Bibliotecii Centrale Universitare „Carol I”, a cărei inaugurare a fost făcută chiar de rege, la 14 martie 1895 (DOCUMENTAR) (ברומנית)
ריסטרטו

ריסטרטו (caffè ristretto באיטלקית) הוא שוט קצר (20 מיליליטר) של קפה אספרסו מרוכז מאוד. הוא עשוי מאותה כמות של קפה טחון, אך מופק בטחינה דקה יותר ובשימוש בחצי מכמות המים. שוט קצר רגיל עשוי להיראות כמו ריסטרטו, אולם בפועל, יהיה שוט חלש ומדולל יותר. ההפך של ריסטרטו (שפירושו באיטלקית, "מקוצר, צר") הוא לוּנגו ("ארוך"), העשוי כמות מים כפולה. הצרפתים קוראים לריסטרטו קפה סֶרֶה (serré). קפה מכיל למעלה מאלף תרכובות ארומטיות. ההרכב הכימי והטעם של ריסטרטו שונים מאלה של מיצוי באורך מלא (אספרסו רק) משלוש סיבות: מרוכז יותר: החלק הראשון של כל מיצוי הוא המרוכז ביותר, גוונו בדרך כלל חום כהה מאוד (לפחות כשל שוקולד מריר), בעוד שקצה השוט בהיר הרבה יותר בצבע חום זהוב (ראו תמונה, למעלה מימין). זהו גורם חשוב בעת שתיית מנות אספרסו נקיות. איזון שונה: תרכובות כימיות שונות בקפה טחון מתמוססות למים חמים בקצבים שונים. ריסטרטו מכיל שיעור יחסי גדול יותר של תרכובות מיצוי מהיר יותר, באופן יחסי פחות מהתרכובות האופייניות למיצוי יתר, ולכן, האיזון שונה. פחות תרכובות במיצוי מלא: רבות תרכובות הקפה השונות אינן עוברות מיצוי מלא, וביניהן קפאין, מופקות לתוך ריסטרטו, זאת לעומת קפה ארוך. זהו גורם חשוב בעת ערבוב הקפה עם מים או עם חלב. ריסטרטו נקי שותים לרוב מספלי קפה קטנים, ולא מדללים לתוך כוס גדולה יותר המכילה חלב או מים. ניתן לתאר אותו כנועז יותר, מלא יותר, בעל יותר גוף ופחות מרירות. מאפיינים אלו מיוחסים בדרך כלל לאספרסו באופן כללי אך הם בולטים יותר בריסטרטו. כאשר מעורבב לתוך כוס מים (למשל אמריקנו או שחור ארוך) או חלב (למשל לאטה או קפוצ'ינו), ריסטרטו פחות מריר ומפגין אופי "אספרסו" עז יותר. מדיה וקבצים בנושא ריסטרטו בוויקישיתוף "Glossary, R". Coffee Encyclopedia. אורכב מ-המקור ב-2010-11-27 – via realcoffee.co.uk. "Caffè corto, ristretto o lungo, quali sono le differenze?". Caffè Barbera. "Chemistry in every cup". rsc.org. Royal Society of Chemistry. במאי 2011. {{cite web}}: (עזרה) Tien Nguyen (30 בנובמבר 2011). "The Ristretto: The Lame Duck of Coffee". LA Weekly. נבדק ב-2015-02-28. The flavor is more intense, sweeter, less bitter since bitter components are introduced at the end of the shot....Overall, you end up with a much more pleasant and flavorful beverage. {{cite news}}: (עזרה)
פיגוע הסנפלינג

פיגוע הסנפלינג היה פיגוע שבוצע ב-16 בספטמבר 2014, בו מחבל פועל בניין ערבי חתך בסכין את חבל הסנפלינג של פועל הבניין היהודי נתנאל עראמי באתר בנייה בפתח תקווה. ב-16 בספטמבר 2014 בבוקר יצא נתנאל עראמי, פועל בניין יהודי אב ל-2 מביתו שבמושב אחיעזר ליד לוד לעבודתו באתר בנייה בפתח תקווה. בסוף יום העבודה מעט לפני שהיה אמור לחזור הביתה, ירד בסנפלינג מהקומות העליונות של הבניין, וחבלו נחתך על ידי פועל בניין ערבי שעבד באותו אתר הבנייה. עראמי נפל אל הקרקע ומת. על הפיגוע הוטל צו איסור פרסום לחודשיים וחצי, עד 26 בנובמבר 2014, בו הותר לפרסום כי הרצח היה פיגוע לאומני. מספר שבועות לאחר הפיגוע נתפסו 3 עובדים ערבים-ישראלים בחשד לביצוע הפיגוע, אך הם שוחררו לאחר זמן קצר. נכון ל-2019 כחמש שנים לאחר הפיגוע, הפרט היחיד שידוע על המחבלים הם שהם ערבים-ישראלים בשל העובדה שכל עובדי המתחם היו בעלי אזרחות ישראלית, אך לא ידוע מי ביצע את הפיגוע והוא אחד מהפיגועים היחידים בתולדות מדינת ישראל שלא פוענח עד הסוף ועדיין לא ידוע מי ביצע את הפיגוע. המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל (2014) פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2014 רצח הנערים מתקוע דף לזכר נתנאל רואי עראמי, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה ניצן קידר, מי רצח את נתנאל עראמי? "המחבלים חופשיים ואף אחד לא מתייחס אלינו", באתר ערוץ 7, 19 בספטמבר 2019 ערך זה הוא קצרמר בנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מוח בולצמן

מוח בולצמן הוא ניסוי מחשבתי שהועלה על ידי הפיזיקאי האוסטרי לודוויג בולצמן. לדברי בולצמן, קיים סיכוי רב יותר שבו ייווצר באמצע ריק, מוח הכולל את כל זכרונותיו של אדם מסוים וגם את נקודת המבט שלו, מאשר שייווצר באמצע ריק יקום שלם כך שזכרונותיו של אותו אדם וכן נקודת מבטו על העולם יוכלו להתקיים. משך הזמן עד להופעתו של מוח בולצמן בתנאי ריק מוערך ב 10 10 50 {\displaystyle 10^{10^{50}}} יחידות זמן. בסרט שומרי הגלקסיה: חלק 2 כוכב הלכת הנבון, אגו, התחיל את קיומו כ"מוח בולצמן". בעוד תאורית מוח בולצמן היא יציבה סטטיסטית, היא איננה יציבה לוגית. במאמר מ-2017 הפיזיקאי שון קארול (Sean Carroll) תקף את הבסיס הלוגי של מוח בולצמן, באופן הבא: ההסתברות להופעת מוח בולצמן היא קטנה באופן שלא ניתן לחישוב, אך בפרק זמן אינסופי, היא בהכרח תתרחש אינסוף פעמים. לכן, בעוד היו בכדור הארץ כ-100 מיליארד בני אדם (כל האנשים שאי פעם חיו), ולכל אחד מהם יש מוח אבולציוני, עדיין יש אינסוף מוחות בולצמן, ולכן סביר הרבה יותר (למעשה בהכרח) שאתה לא מוח אבולציוני, אלא מוח בולצמן. אם אתה מוח בולצמן, הרי שהמציאות כפי שאתה תופס אותה היא מציאות אקראית (המוח נוצר על ידי הצטברות אקראית של מאות מילארדי חלקיקים שבמקרה יצרו מוח), ולכן בהכרח המציאות שאתה תופס היא אינה מציאות טיפוסית. לכן, אתה לא יכול לסמוך על היכולת שלך להסיק מסקנות לוגיות, בין היתר את היכולת לקבל את זה שסטטיסטית, אתה בוודאות מוח בולצמן. לכן, אתה לא מוח בולצמן (סתירה). כלומר, קארול הראה שמוח בולצמן פשוט לא יכול להתקיים ביקום שבו הוא כן יכול להתקיים, כל עוד אנחנו לא מוותרים על היכולת שלנו לבחון את היקום. זוהי אמנם לא הוכחה אמפירית, אבל כשל לוגי (פרדוקס) היא דרך מעולה להוכיח שדבר מה פשוט לא יכול להתקיים במציאות. The Boltzmann brain paradox - Fabio Pacucci, סרטון באתר יוטיוב Sean M. Carroll, Why Boltzmann Brains Are Bad, 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא פילוסופיה ובנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פירמידת הזמן

פירמידת הזמן (בגרמנית: Zeitpyramide) היא פירמידה אמנותית שנבנית בעיר ומדין (אנ') במזרח מדינת בוואריה שבגרמניה העשוי מלבני בטון, המתווספים אליה אחת לעשר שנים. בניית הפירמידה החלה ב-1993 ועתידה להסתיים ב-3183, שעה שכל 120 הלבנים תונחנה במקומן. ב-2023 הונחה הלבנה הרביעית בפירמידה. העיר ומדין נוסדה ב-793, וב-1993 היא ציינה 1,200 שנה לקיומה. לדברי מנפרד לבר, האמן המקומי שהעלה את הרעיון באשר לבניית הפירמידה, מטרתה היא להמחיש אורך של תקופה בת 1,200 שנה, מ-1993 עד 3183. כשתסתיים בניית הפירמידה, היא תהיה מורכבת מארבע שכבות של לבנים. בשכבה הראשונה תוצבנה 64 לבנים (8 על 8), בשכבה השנייה – 36 לבנים (6 על 6), בשלישית – 16 לבנים (4 על 4) וברביעית – 4 לבנים (2 על 2). בנייתן של השכבות תסתיימנה ב-2623, ב-2983, ב-3143 וב-3183, בהתאמה. ניסוי טיפת הזפת מדיה וקבצים בנושא פירמידת הזמן בוויקישיתוף Biographie Manfred Laber (בגרמנית) Wemdinger Zeitpyramide (באנגלית) 4. Steinsetzung der Zeitpyramide - LIVESTREAM, סרטון באתר יוטיוב
חנה אופק-גנדלר

חנה אופק-גנדלר (נולדה ב-1969) היא שופטת בבית הדין הארצי לעבודה. נולדה בישראל. בשנת 1987 סיימה את לימודיה התיכוניים בתיכון בליך ברמת גן. בשנים 1988-1990 שירתה בצה"ל. בשנת 1994 סיימה תואר ראשון במשפטים, בשנת 2000 תואר שני ובשנת 2005 לימודי דוקטורט במשפטים, כולם באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1994-1995 התמחתה בבית המשפט העליון ובשנת 1995 הוסמכה כעורכת דין. בין 1995 ל-1998 עבדה כעוזרת משפטית בבית המשפט העליון, ולאחר מכן בשנים 1998–2016 עבדה כפרקליטה במחלקת בג"צים בפרקליטות המדינה. בדצמבר 2016 מונתה לשופטת בבית הדין הארצי לעבודה. ביולי 2017 פרסמה מאמר בכתב העת 'עיוני משפט' של אוניברסיטת תל אביב, ובו טבעה את המושג 'ענוחה', הלחם בסיסים של עבודה ומנוחה ועסקה בהשפעות העידן הדיגיטלי על טשטוש הגבולות בין עבודה למנוחה - תופעה הפוגעת ברציונל החברתי שמאחורי חוק שעות עבודה ומנוחה, תוך הצגת שיקולי המדיניות שיש להתייחס אליהם בהסדרה משפטית של הסוגיה. ב-אוגוסט 2020 כתבה את פסק הדין אשר קבע כי החלטתו של נציב שירות המדינה שלא לאפשר לרופא שהורשע בהחזקת חומר פדופילי להתמנות לרופא הפיקוח על שירותי בריאות הילד בלשכת הבריאות במחוז הצפון, היא סבירה. לפסק הדין שכתבה הצטרפה גם נשיאת בית הדין השופטת ורדה וירט לבנה והשופטת לאה גליקסמן. ביולי 2023 פסקה אופק-גנדלר וקיבלה את ערעור עיריית פתח תקווה כנגד פסק דין של בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב אשר קבע שתשלם 492 אלף שקלים לרב ששימש כרב שכונת הדר גנים. השופטת ביטלה את פסק הדין, וקבעה כי הרב לא היה רב שכונה שכן מינויו לא עלה בקנה אחד עם ההנחיות בנושא, והמשרד לא נתן אישור תקציבי להעסקתו. חנה אופק-גנדלר באתר הרשות השופטת. חני אופק-גנדלר, זכויות יסוד, חקיקת מגן ותום לג - הרהורים חוקתיים על משפט העבודה, משפטים - כתב העת של הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, 12 בינואר 2019. ד"ר חני אופק גנדלר I שופטת בית הדין הארצי לעבודה I ערב השקת הספר משפט מינהלי דיוני, 29 ביוני 2017, ביוטיוב חנה אופק-גנדלר, 'ענוחה' — בין עבודה למנוחה בעידן הדיגיטלי, עיוני משפט. רותי לוי, מנוחה בלי נחת, באתר TheMarker‏, 12 בדצמבר 2017 נפסל מינוי הרופא שהחזיק פדופיליה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 11 באוגוסט 2020 בוטל החיוב לשלם 500,000 שקל לרב שכונה בפתח תקוה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 ביולי 2023
ישמיענו סלחתי

ישמיענו סלחתי הוא פיוט מסוג סליחה (מהתת-סוג "פזמון") לימים נוראים, מאת הפייטן רבי שלמה ב"ר שמואל. הפיוט נאמר לפי מנהג ליטא בסליחות ליום חמישי בחודש אלול, לפי מנהג פולין בסליחות ליום רביעי של עשרת ימי תשובה, ולפי מנהג בהמן בסליחות ליום שלישי של עשרת ימי תשובה. בנוסף, נאמר הבית הראשון של הפיוט גם בתפילת נעילה, למנהג אשכנז המזרחי, בעיצומו של יום הכיפורים. הפיוט אינו נאמר כלל במנהגי הסליחות של מערב אירופה. הפיוט מונה שבעה בתים. מלבד הבית המקדים, בכל בית חמש שורות שהשלוש הראשונות שבהן חרוזות בחריזה פנימית, ואילו השורה האחרונה בכל בית היא תמיד ”יְיָ הֱיֵה עוֹזֵר לָנוּ” (מן הפסוק "שְׁמַע ה' וְחָנֵּנִי, ה' הֱיֵה עֹזֵר לִי" שהומר ללשון רבים) והיא חרוזה בשורה הקודמת לה באותו הבית. תוכן הפיוט הוא בקשה מהקב"ה שימחל לנו מחילה שלימה ויושיענו מתוך הבנה לצרותנו ודלותנו, ויראה כי אנו פונים אליו כעת ומתחרטים על חטאינו. הפיוט מסתמך גם על הזכרת י"ג מידות של רחמים, שאינן שבות ריקם. הפייטן משתמש בטכניקת הישנות צלילים: ”יַקִּיר מְקַרְקֵר קִיר”, ”וּלְצַוָּאר כְּמוֹ סַוָּאר”, ”וּמִי אָזַר זֵר לְזָר וּמִי אַכְזָר כִּי יְעוּרֶנּוּ”, ”וַתֵּק תִּיק מִנַּרְתֵּק”, ”מַחֲזִיקָם וְלֹא רֵיקָם” ועוד. עובדה זו גם מקשה על הבנת הפיוט, הכתוב במשלב לשוני גבוה יחסית ובשפה מדוקדקת ודייקנית. לשונו של הפיוט מקראית, בשילוב מילים וביטויים מלשון חז"ל (כמו ”לִפְתֹּחַ בַּחֲרָטָה”, ”סַוָּאר”, ”מִשָּׁלֵם חֵלֶק”). מלשונו של הפיוט נראה שבמקורו יועד הפיוט להיאמר כבקשה לשליח ציבור (כנאמר בו: ”תַּצְלִיחִי בְּמִשְׁלָחִי, אָשִׁיב שׁוֹלְחִי דָּבָר”). מחבר הפיוט, רבי שלמה ב"ר שמואל ב"ר אליה, הוא בן המאה ה-12 או המאה ה-13. לדעת יום-טוב ליפמן צונץ המחבר זהה עם שלמה ב"ר שמואל, מחבר הרשות "אלהא מקמה" לתרגום ההפטרה. אקרוסטיכון - האותיות שבתחילת כל שורה (למעט הבית המקדים) מרכיבות את שמו של המחבר: שלמה ברבי שמואל ברבי אליה חזק. ישנן לפיוט נוסחאות שונות בהן נשתבשה החתימה, ופעמים שלא הובנה כהלכה על-ידי חוקרי הפיוט. חריזה פנימית בכל בית (של שלוש שורותיו הראשונות, למעט הבית המקדים בו מדובר רק בשתי שורות) וחריזה חיצונית במסגרתה נחרזים כל שתי שורות אחרונות שבכל בית בסיומת הקבועה ”נוּ” . הצגת הנושא המרכזי של הפיוט כבר בבית הראשון: משאלתו של הדובר לסליחה ומחילה לעם ישראל מאת הקדוש ברוך הוא. הפיוט עשיר בהרמזים מקראיים, ואף בהרמזים תלמודיים שונים. נוסח אחר: עֲלֵי. ברוב המחזורים הנוסח: וּמִי אָזַר זֵר לְזָר. נוסח אחר: תַּעַל. נוסח אחר: חֵיקִי. נוסח אחר: הַגִּיעָהּ. נוסח אחר: לְהִצְטַדֵּק בְּיִרְאָתְךָ לְהוֹשִׁיעָהּ. ברוב המחזורים הנוסח: וַתֵּק. ברוב המחזורים הנוסח: תַּצְלִיחִי בְּמִשְׁלָחִי אָשִׁיב שׁוֹלְחִי. מחזור ליום כפור, מהדורת דניאל גולדשמידט, ירושלים תש"ל, במבוא עמ' נ"א. LG. p. 311, הובא במבוא למחזור פסח (גולדשמידט), מהדו' יונה פרנקל, ירושלים תשנ"ג, עמ' מ"ה הע' 99. ראו למשל אצל ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט, כרך ראשון, ניו יורק תרפ"ה, עמ' 448, מס' 4116. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ישמיענו סלחתי".
ליגת העל הסובייטית בכדורגל

ליגת העל הסובייטית בכדורגל (ברוסית: Высшая лига СССР по футболу) הייתה ליגת הכדורגל הבכירה בברית המועצות. הליגה הוקמה בשנת 1936 והפסיקה להתקיים בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות. לאחר התפרקות ליגה זו נוצרו: ליגת העל הרוסית, ליגת העל האוקראינית, ליגת העל המולדובית, ליגת העל הבלארוסית, ליגת העל האסטונית, ליגת העל הליטאית בכדורגל, ליגת העל הלטבית, ליגת העל הארמנית, ליגת העל האזרית, ליגת העל הגאורגית וליגת העל הקזחית שלקחו חלק באופ"א. באסיה נוצרו ליגת העל הטג'יקית, ליגת העל האוזבקית, ליגת העל הטורקמנית וליגת העל הקירגיזית שלקחו חלק ב-AFC. בתום כל עונה, היה מחולק פרס כדורגלן השנה בברית המועצות לשחקן המצטיין של הליגה לאותה עונה. ליגת העל הסובייטית הייתה ליגת הכדורגל הבכירה ביותר בברית המועצות והיוותה את הליגה הבכירה מתוך ארבע ליגות כדורגל. נוצרו ב-1990: גאורגיה הסובייטית גאורגיה SSR ← גאורגיה ליגת העל הגאורגית ליטא SSR ליטא SSR ← ליטא ליגת העל הליטאית נוצרו ב-1992: רוסיה הסובייטית (1954–1991) רוסיה SFSR ← רוסיה ליגת העל הרוסית אוקראינה SSR אוקראינה SSR ← אוקראינה ליגת העל האוקראינית ארמניה הסובייטית ארמניה SSR ← ארמניה ליגת העל הארמנית בלארוס הסובייטית (1951–1991) בלארוס SSR ← בלארוס ליגת העל הבלארוסית אזרבייג'ן הסובייטית אזרבייג'ן SSR ← אזרבייג'ן ליגת העל האזרית קזחסטן 1991-1992 קזחסטן SSR ← קזחסטן ליגת העל הקזחית ברית המועצות מולדובה SSR ← מולדובה ליגת העל המולדובית ברית המועצות לטביה SSR ← לטביה ליגת העל הלטבית ברית המועצות אסטוניה SSR ← אסטוניה ליגת העל האסטונית נוצרו ב-1992: אוזבקיסטן 1991 אוזבקיסטן SSR ← אוזבקיסטן ליגת העל האוזבקית טג'יקיסטן 1991-1992 טג'יקיסטן SSR ← טג'יקיסטן ליגת העל הטג'יקית קירגיזסטן 1991-1992 קירגיזסטן SSR ← קירגיזסטן ליגת העל הקירגיזית טורקמניסטן 1991-1992 טורקמניסטן SSR ← טורקמניסטן ליגת העל הטורקמנית מדיה וקבצים בנושא ליגת העל הסובייטית בכדורגל בוויקישיתוף Чемпионат СССР 1937 Группа «Города Востока» Группа «Д» Футбол Футбольные события 1937 года. Впервые на футбольные поля СССР вышли Дальневосточные команды. Судостроитель Владивосток четвертый в Группе «Д» СССР Города Востока. Чемпионат СССР, D1 Чемпионат СССР, D2 Чемпионат СССР, D3 Чемпионат СССР, D4 Чемпионат СССР, D5
סול מינור

סול מינור הוא סולם מינורי שהטוניקה שלו היא סול, והוא מורכב מהצלילים סול, לה, סי במול, דו, רה, מי במול ופה. ביצירות הכתובות בסול מינור, מופיעים שני במולים ליד המפתח. הסולם המקביל שלו הוא סי במול מ'זור והסולם היחסי שלו הוא סול מז'ור. סולם המינור הטבעי הוא: בסולם סול מינור הרמוני התו פה הופך לפה דיאז. סולם סול מינור הרמוני: בסולם סול מינור מלודי מופיע מי בקר במקום מי במול, ופה דיאז במקום פה בכיוון העולה. סולם סול מינור מלודי: סול מינור נחשב לסולם שבאמצעותו נהג להביע וולפגנג אמדאוס מוצרט עצב וטרגדיה. רבות מהיצירות שכתב בסולם מינורי כתובות בסול מינור, כמו רביעיית הפסנתר מס' 1 וחמישיית המיתרים מס' 4. על אף שמוצרט כתב חלקים מהסימפוניות שלו בסולמות מינור שונים, סול מינור הוא סולם המינור היחיד שבו השתמש כסולם המרכזי בסימפוניות הממוספרות שלו (סימפוניה מס' 25 וסימפוניה מס' 40 המפורסמת). בתקופה הקלאסית, בתזמורות שניגנו סימפוניות בסול מינור ישבו כמעט תמיד ארבע קרנות, שתיים בסול ושתיים בסי במול. קונבנציה נוספת של סימפוניות הכתובות בסול מינור היא הבחירה במי במול מז'ור, הסובדומיננטה של הסולם המקביל סי במול מז'ור, בעבור הפרק האיטי של הסימפוניה. ניתן לראות זאת הן במס' 25 של מוצרט והן במס' 40 של מוצרט וכן בסימפוניות של מלחינים אחרים כמו מס' 39 של יוזף היידן והסימפוניה בסול מינור של יוהאן בפטיסט וואנהל שנכתבה לפני 1771. וולפגנג אמדאוס מוצרט סימפוניה מס' 25 סימפוניה מס' 40 לודוויג ואן בטהובן סונטה מס' 19 יוהאן סבסטיאן באך סונטה מס' 1, BWV 1001 סוויטה אנגלית מס' 3, BWV 808 אנטוניו ויוואלדי קונצ'רטו מספר 2 בסול מינור, אופוס 8, RV 315, קיץ ("L'estate") (מתוך ארבע העונות) פליקס מנדלסון קונצ'רטו לפסנתר מס' 1 פרדריק שופן בלדה מס' 1 נוקטורן אופוס 37 מס' 1 יוהנס ברהמס ריקוד הונגרי מס' 5 גוסטב הולסט מאדים (כוכבי הלכת) סרגיי רחמנינוב קונצ'רטו מס' 4 מדיה וקבצים בנושא סול מינור בוויקישיתוף G Natural Minor Scale, Piano Music Theory, ‏2016-06-02 (באנגלית) Timothy Judd, Mozart and the Tragic Key of G Minor, The Listeners' Club, ‏2018-07-25 (באנגלית אמריקאית) Paul R. Bryan, Mozart's Use of Horns in Bb and the Question of Alto-Basso in the Eighteenth Century, HISTORIC BRASS SOCIETY JOURNAL, עמ' 165-192 James Hepokoski, Warren Darcy, Elements of Sonata Theory: Norms, Types, and Deformations in the Late-Eighteenth-Century Sonata (עמ' 328), academic.oup.com, ‏August 31st 2006
ולדימיר קאידוש

ולדימיר קאידוש (בצ'כית: Vladimír Kajdoš‏; 21 בפברואר 1893 – 8 ביולי 1970) היה בריגדיר גנרל בצבא צ'כוסלובקיה, אשר שימש כראש המטה הכללי של צ'כוסלובקיה במהלך משבר הסודטים. כמו כן, הוא שימש למשך תקופה קצרה כשר הרכבות וכן כשר הדואר והטלגרף של ממשלת צ'כוסלובקיה. קאידוש נולד ב-21 בפברואר 1893, בעיר נמצ'יצה שבמחוז משנה קרומייריז'. ב-1912 הוא החל ללמוד פילולוגיה קלאסית באוניברסיטת קארל בפראג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי, והחל ללמוד בבית הספר לקצינים בברנו. בספטמבר 1915 הוא נשלח לחזית המזרחית כמפקד כיתה. כעבור שבועיים בלבד של לחימה, הוא נפל בשבי הרוסי. ביולי 1916 הוא התגייס מרצונו לצבא האימפריה הרוסית, ופיקד על כיתה בחזית המקדונית. בינואר 1917 הוא התגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים. הוא שימש בתחילה כמפקד כיתה, ולאחר מכן נשלח לגייס מתנדבים צ'כוסלובקים נוספים מתוך מחנות השבויים. באוקטובר 1918 הוא מונה למפקד פלוגה. קאידוש השתתף בקרבות של הלגיונרים כנגד הצבא האדום, וביוני 1920 חזר לצ'כוסלובקיה, שהכריזה בינתיים על עצמאות. צבא צ'כוסלובקי הוקם, וקאידוש התגייס אליו ועבר קורס קצינים בפראג. בספטמבר 1923 הוא החל לשרת במטה הכללי. ב-1924 הוא מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-9. ביוני 1930 הוא מונה למפקד גדוד. במקביל, הוא מילא תפקידי מטה בכירים בחיל החימוש. ב-23 בספטמבר 1938, לנוכח האיום המתגבר מצד גרמניה הנאצית, הכריז נשיא צ'כוסלובקיה אדווארד בנש על גיוס כללי. ראש המטה הכללי לודוביק קרייצ'י קודם לתפקיד גנרליסימו והמפקד העליון של הצבא הצ'כוסלובקי. קאידוש מונה במקומו לרמטכ"ל והיה אמור להוביל את הצבא הצ'כוסלובקי במלחמה הקרבה עם גרמניה. כעבור 11 ימים, נפטר המשבר בעקבות ועידת מינכן. קרייצ'י חזר לתפקיד הרמטכ"ל. ב-4 באוקטובר 1938, מינה אותו יאן סירובי לשר הרכבות, ושר הדואר והטלגרף בממשלתו. בתפקידו הוא נאלץ לשקם את רשת הרכבות והדואר של צ'כוסלובקיה, ששובשו קשות בעקבות הנגיסות הטריטוריאליות של גרמניה, פולין, הונגריה וסלובקיה באדמתה של צ'כוסלובקיה. הוא המשיך לכהן בתפקידיו הצבאיים במקביל, ואף השתמש בחיילים כדי לתקן את הרכבות ורשתות הטלגרף. הוא סיים את תפקידו ב-1 בדצמבר 1938. במרץ 1939 סופחה צ'כוסלובקיה לגרמניה ללא קרב, והפכה לפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה. בתחילה, קאידוש ניסה לשתף פעולה עם הגרמנים במטרה להקים כוח שישמור על ביטחון הפרוטקטורט. במקביל, הוא יצר קשרים עם המחתרת הצ'כית. בדצמבר 1939 הוא הפסיק את שיתוף הפעולה שלו עם הגרמנים, וחזר ללמוד פילולוגיה בפראג. הוא החל לעבוד על תרגום חדש של הברית החדשה לצ'כית, ובמקביל שמר על קשרים עם המחתרת. הוא השתתף במרד מאי 1945, שבמהלכו סילקו תושבי העיר את השלטון הגרמני. הוא התגייס לצבא הצ'כוסלובקי החדש, אולם ב-1947 עזב אותו. הוא חי את שארית חייו בפרנשטאט פוד ראדהושטם, שם עבד בארכיון מקומי. הוא נפטר ב-8 ביולי 1970. ולדימיר קאידוש באתר ממשלת צ'כיה ולדימיר קאידוש באתר valka
אליפות אירופה בכדורסל נשים 2025

אליפות אירופה בכדורסל נשים 2025, המכונה גם יורובאסקט הנשים 2025, תהיה המהדורה ה-40 של אליפות אירופה לנבחרות לאומיות בכדורסל נשים, המאורגנת על ידי פיב"א אירופה. הטורניר יתקיים בין 19 ל-29 ביוני 2025 באיטליה, גרמניה, יוון, צ'כיה. בלגיה תנסה להגן על תוארה כאלופת אירופה, לאחר שניצחה בגמר אליפות אירופה בכדורסל נשים 2023 את ספרד. במרץ 2023 הודיעה נשיאת פדרציית הכדורסל הרומנית, כרמן טוקלה, כי בכוונתה להגיש בקשה לארח בית בטורניר באולם חדש של 5,000 מקומות בקונסטנצה. זו הייתה יכולה להיות הפעם השלישית שרומניה תארח את אליפות אירופה לנשים, אחרי 1966 ו-2015. ב-14 ביולי הודיעה פדרציית הכדורסל האיטלקית כי תתמודד על זכויות האירוח, על מנת שאיטליה תארח את הטורניר בפעם השמינית (אחרי 1938, 1968, 1974, 1981, 1985, 1993 ו-2007). ב-7 בספטמבר 2023 הודיעה פיב"א כי הטורניר יתארח בצ'כיה (ברנו), גרמניה (המבורג) יוון ואיטליה. כל מדינה תארח בית, ושלב הנוקאאוט יתקיים באתונה, יוון. הגרלת המוקדמות נערכה ב-19 בספטמבר 2023. משחקי המוקדמות החלו בנובמבר 2023. אתר האינטרנט הרשמי של אליפות אירופה בכדורסל נשים 2025 "Women's basketball: Romania to apply for the organization of EuroBasket 2025". Știri pe surse. 21 במרץ 2023. נבדק ב-2023-09-15. {{cite web}}: (עזרה) "Constanța va intra în cursa pentru organizarea FIBA Women's EuroBasket 2025". פדרציית הכדורסל הרומנית (ברומנית). 21 במרץ 2023. נבדק ב-2023-09-15. {{cite web}}: (עזרה) קאצ'יוני, מימו (14 ביולי 2023). "Consiglio Federale. Playoff scudetto, ammissione campionati 2023-24, candidatura EuroBasket Women 2025". פדרציית הכדורסל האיטלקית (באיטלקית). נבדק ב-2023-09-15. {{cite web}}: (עזרה) "EuroBasket se vrací do Česka!". פדרציית הכדורסל הצ'כית (בצ׳כית). "DBB richtet Vorrunde der Women's EuroBasket 2025 aus". פדרציית הכדורסל הגרמנית (בגרמנית). 7 בספטמבר 2023. {{cite web}}: (עזרה) "Four co-hosts named for FIBA Women's EuroBasket 2025". 7 בספטמבר 2023. נבדק ב-2023-09-15. {{cite web}}: (עזרה) FIBA World Ranking, women, פיב"א