laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרתה ופרנקלין

מרתה ופרנקלין (שם הסדרה באנגלית: Atlantic Crossing) היא דרמה היסטורית המתרחשת בנורווגיה ובארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. הסדרה מתמקדת במערכת היחסים שנרקמה בין נסיכת הכתר מרתה מנורווגיה לנשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט בתקופה בה שהתה מרתה בארצות הברית בזמן המלחמה לאחר שנמלטה מהפלישה הנאצית לנורווגיה בשנת 1940. הסדרה הוקרנה לראשונה ב-25 באוקטובר 2020 ברשת NRK הנורווגית. הסדרה עלתה לראשונה ב-4 באפריל 2021 בארצות הברית ברשת PBS. הסדרה מתארת את התמודדות נורווגיה עם הפלישה הגרמנית לנורווגיה והתמודדתו של האקון השביעי מלך נורווגיה (סרן פילמרק) ויורש העצר הנסיך אולף (טוביאס סנטלמן) ורעייתו, הנסיכה מרתה (סופיה הלין). הסדרה מתמקדת בנסיכה מרתה, שנאלצת להימלט עם שלושת ילדיה לשוודיה שם מולך דודה גוסטב החמישי. היחסים עם משפחתה בשוודיה מורכבים והיא נאלצת לעזוב לארצות הברית שם מארחים אותה נשיא ארצות הברית פרנקלין דלנו רוזוולט (קייל מקלכלן) ורעייתו אלינור (הארייט סנסום האריס). סופיה הלין - מרתה נסיכת הכתר הנורווגית טוביאס סנטלמן - אולף נסיך הכתר הנורווגי קייל מקלכלן - נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט סרן פילמרק - הוקון השביעי, מלך נורווגיה אנקה פון דר ליפה - רגי אסטגארד, בת הלוויה של מרתה הרייט סאנסום האריס - אלינור רוזוולט דניאל בטס - הארי הופקינס, היועץ הקרוב ביותר של רוזוולט לענייני מדיניות חוץ במהלך המלחמה לוסי ראסל - מיסי להנד, המזכירה הפרטית של רוזוולט סוזן ברטיש - פלורנס הארימן, שגרירת ארצות הברית בנורווגיה ליאונורה אייק - רגנהילד, נסיכת נורווגיה אמתיאה אייק - אסטריד, נסיכת נורווגיה ג'וסטינה ברוזקובה - הנסיך האראלד מייקל פיתאן - המלך ג'ורג' השישי אביגיל רייס - אליזבת, המלכה האם לאסה קולסרוד- ניקולאי, עוזרו של אולף פטר מייסל - נורדלי, הסנגור של המלך האקון סדרת הטלוויזיה בת שמונת החלקים הופקה במשותף על ידי חברת ההפקות העצמאית הנורווגית Cinenord, השידור הציבורי בנורווגיה NRK ושירות השידור הציבורי האמריקאי (PBS). הצילומים נערכו בצ'כיה ובנורווגיה. "מרתה ופרנקלין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "מרתה ופרנקלין", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "מרתה ופרנקלין", באתר Metacritic (באנגלית) "מרתה ופרנקלין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גילי איזיקוביץ, "מרתה ופרנקלין": גם לצד הפריבליגי של קורבנות הכיבוש הנאצי מגיע לספר סיפור, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2021 Hallemann, Caroline (2 באפריל 2021). "Missing The Crown? Give Atlantic Crossing a Try". Town & Country. {{cite web}}: (עזרה) Amlie, Helene (8 באוקטובר 2020). "Atlantic Crossing (1:8) - premiere!" (בנורווגית). NRK. נבדק ב-4 באפריל 2021. {{cite news}}: (עזרה) "Atlantic Crossing: Everything You Need to Know About the WWII Drama". Keslassy, Elsa. Atlantic Crossing,’ with Sofia Helin, Kyle MacLachlan, Sells For Beta Film. Variety, Oct 11, 2020. Levine, Irene S. "Atlantic Crossing: A Story Of Passion And Politics To Air On PBS MASTERPIECE", Forbes, April 3, 2021
ברטרם

האם התכוונתם ל... קני ברטרם – אופנוען פריסטייל מוטוקרוס אמריקאי רודולף ברטרם – כירורג וחסיד אומות העולם גרמני ריצ'רד ברטרם – אלוף מרוצי סירות מנוע אמריקאי סירת ברטרם – דגם סירה ששימש את חיל הים הישראלי
טוביאס סנטלמן

טוביאס סנטלמן (בגרמנית: Tobias Santelmann; נולד ב-8 באוגוסט 1980) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה נורווגי יליד גרמניה. סנטלמן נולד בפרייבורג, גרמניה. הוא עבר עם משפחתו לנורווגיה כשהיה בן שנה. הוא גדל בדרום נורווגיה בלינדסנס (אנ') ולאחר מכן עבר לאוסלו כשהיה בן 16. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הלאומית לאמנויות אוסלו בשנת 2006, שיחק סנטלמן בתיאטרון הנורווגי באוסלו. בנוסף לעבודתו בתיאטרון, סנטלמן השתתף בסרטים נורווגיים כמו קון-טיקי משנת 2012, "Flukt" באותה שנה, ו-"Jag Etter Vind" בשנת 2013. הוא שיחק בתפקידי משנה בסרטים כמו הרקולס בשנת 2014 ונקודת פריצה בשנה שלאחר מכן. סנטלמן שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "הממלכה האחרונה" (2015-2018). בשנת 2021 גילם רוצח סדרתי במיני-סדרה "Those Who Kill". בשנת 2020, סנטלמן, גילם את אולף נסיך הכתר הנורווגי בסדרת הטלוויזיה "מרתה ופרנקלין", הפקה נורווגית-אמריקאית. בסדרה שיחקו סופיה הלין וקייל מקלכלן. בשנת 2021 שיחק בתפקיד הראשי בסדרת המסתורין הדנית "אלו שהורגים"; בעונתה השנייה. בשנת 2022 שיחק בסרט "משפחה במסכה". טוביאס סנטלמן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טוביאס סנטלמן, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי טוביאס סנטלמן, באתר AllMovie (באנגלית) טוביאס סנטלמן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Slettemark, Asbjørn (28 במרץ 2021). "Tobias Santelmann leder an når Den som dreper skaper krim med stil" [Tobias Santelmann leads where "Those Who kill" creates crime with style]. Aftenposten (בנורווגית). נבדק ב-6 במאי 2021. {{cite news}}: (עזרה) Caroline Hallemann (5 באפריל 2021). "How the Cast of Atlantic Crossing Compares to Their Real-Life Counterparts". Town & Country. נבדק ב-29 ביוני 2021. {{cite web}}: (עזרה)
יונל גנאה

יונל גנאה (ברומנית: Ionel Ganea; נולד ב-10 באוגוסט 1973, פגראש) הוא כדורגלן רומני ששיחק בעמדת החלוץ. יונל גנאה, שנולד בעיירה פגראש באזור בראשוב בשנת 1994 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של בראשוב. בינואר 1999 הוא עבר ל"אפיד בוקרשט, וסיים את העונה עם 28 שערים, מלך השערים של הקבוצה. לאור ההצלחה בקיץ 1999 יונל גנאה עבר לשטוטגרט בה שיחק עד לשנת 2003. לאחר תקופה קצרה בטורקיה בדצמבר 2003 הוא נקלט בוולברהמפטון וונדררס. בשנת 2006 יונל גנאה חזר לרומניה ושיחק מספר עונות בליגה המקומית. בשנת 2011 הוא סיים את הקריירה ככדורגלן והחל לאמן קבוצות מקומיות. יונל גנאה החל לשחק בנבחרת רומניה בכדורגל בשנת 1999 במשחק נגד אסטוניה ובמשחק זה הוא כבש פעמיים. הוא היה חלק מנבחרת ארצו ביורו 2000. במשחק הגד נבחרת אנגליה בכדורגל הוא כבש בדקה אחרונה והנבחרת עלתה לשלב רבע הגמר. משחק אחרון של גנאה במדי הנבחרת היה בשנת 2006. בסך הכול הוא שיחק ב-45 משחקים וכבר 19 שערים. יונל גנאה היה ידוע במזג חם והיה מעורב במספר תקריות. בשנת 2007 הוא תקף שופט והושהה ל-22 משחקים. אשתו דנה האשימה אותו באלימות משפחתית והתגרשה לאחר 24 שנים. בנו ג'ורג' גנאה משחק כדורגל מקצועי. אליפות רומניה (1998/1999) גביע רומניה 2006/2007 מקום שני בבונדסליגה (2003/2003) יונל גנאה, באתר Transfermarkt יונל גנאה, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יונל גנאה, באתר BDFutbol יונל גנאה, באתר WorldFootball.net יונל גנאה, באתר National Football Teams יונל גנאה, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
לנדא דיגיטל פרינטינג

לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית: Landa Digital Printing) היא חברה בת של קבוצת לנדא (Landa Corporation) המפתחת ומייצרת מכונות לדפוס דיגיטלי לשוק הדפוס המסחרי, האריזות וההוצאה לאור. החברה נוסדה בתחילת העשור השני של המאה ה-21 על ידי בני לנדא, שבשנת 1977 הקים את חברת מכונות הדפוס אינדיגו ובשנת 2002 מכר אותה לחברת HP. לנדא היה יו"ר החברה עד לתחילת 2020. החברה מפתחת ומייצרת מכונות לדפוס דיגיטלי, המיועדות למשימות הדפסה קטנות ובינוניות לשוק הדפוס המסחרי, האריזות וההוצאה לאור, בטכנולוגיה ייחודית שפותחה על ידי החברה והוצגה לראשונה באפריל 2012. בתערוכת הדפוס "דרופה" שנערכה ביוני 2016 בדיסלדורף קיבלה החברה הזמנות למוצריה ב-450 מיליון אירו. מוצרים עיקריים: Landa S10: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית של אריזות קרטון, עם תפוקה של 6,500 דפים בשעה. Landa W10: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית על מגוון מצעים: פלסטיק, נייר, קרטון, מתכת. בניגוד להדפסת אופסט, הדורשת עבודת הכנה, מכונת דפוס זו אינה דורשת הכנה, והיא כדאית כלכלית להדפסה של אלפי עותקים. Landa W10P: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית של מגזינים, קטלוגים ועלונים. המכונה היא דופלקס -מדפיסה על שני הצדדים של הנייר. בגיוס הון ראשון הושקעו בחברה יותר מ-400 מיליון דולר, על ידי בני לנדא וחברת הכימיקלים הגרמנית Altana. ביוני 2018 השלימה החברה גיוס נוסף של 300 מיליון דולר, לפי שווי של 1.8 מיליארד דולר אחרי הכסף. מנכ"ל החברה משנת 2015 ועד תחילת 2020 היה ישי אמיר. בינואר 2020 מונה אשר לוי, לשעבר מנכ"ל אורבוטק, ליו"ר פעיל של החברה. ביוני 2020 מונה אריק גורדון, מבכירי אורבוטק, למנכ"ל החברה. באפריל 2021 החליף אותו גיל אורון, לשעבר נשיא אורבוטק, כמנכ"ל החברה. לפי הערכה, מכירות החברה בשנת 2023 עלו על 100 מיליון דולר. אתר האינטרנט הרשמי של לנדא דיגיטל פרינטינג לנדא דיגיטל פרינטינג, ברשת החברתית פייסבוק לנדא דיגיטל פרינטינג, ברשת החברתית LinkedIn לנדא דיגיטל פרינטינג, סרטונים בערוץ היוטיוב נחשפה טכנולוגיית הדפוס הדיגיטלי החדשה של בני לנדא, באתר "TechTime",‏ 2 באפריל 2012 לנדא קיבלה הזמנות ב-450 מיליון אירו בתערוכת דרופה, באתר TechTime‏, 14 ביוני 2016 Landa S10, באתר לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית) Landa W10, באתר לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית) Landa W10P, באתר לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית) לנדא דיגיטל פרינטינג פותחת פרק חדש בתולדות החברה, באתר לנדא, 27 ביוני 2018; מאיר אורבך, מדפיסים כסף: בני לנדא מגייס עוד 300 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 27 ביוני 2018 גולן חזני, טלטלה בלנדא פרינטינג: המנכ"ל פרש במפתיע, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2020 לנדא דיגיטל פרינטינג ממנה את אשר לוי ליו"ר פעיל של החברה, באתר "טלנירי", 30 בינואר 2020 גולן חזני, אריק גורדון מונה למנכ"ל לנדא דיגיטל פרינטינג, באתר כלכליסט, 2 ביוני 2020 אסף גלעד, ‏בגיל 78, היזם הסדרתי שמספק הצצה ל"בונקר" הסודי שלו, באתר גלובס, 15 ביוני 2024
הממשלה האוטונומית המאוחדת של המונגולים

הממשלה האוטונומית המאוחדת של המונגולים (בסינית: 蒙古联盟自治政府) הייתה מדינת בובות של האימפריה היפנית במונגוליה הפנימית שהתקיימה מ-1937 ועד 1939. בעקבות תקרית גשר מרקו פולו, חיילים יפנים היו להוטים לכבוש את מונגוליה הפנימית ואכן, ב-14 באוקטובר 1937 כבשו היפנים את חוחחוט. כבר ב-27 באוקטובר התקיימה הוועידה המונגולית השנייה בעיר הוהוט (וועדה שהתקיימה לאחר לחצים יפנים) והממשלה האוטונומית המונגולית המאוחדת הוקמה יום לאחר מכן. יחד עם ממשלות בובות אחרות במונגוליה, כמו הממשלה האוטונומית של דרום צ'האר והממשלה האוטונומית של צפון שאנשי, הקימו את הוועדה המשותפת המונגולית-ג'יאנגסו לניהול עניינים כלליים בתוך מונגוליה הפנימית ושאנשי. ב-1 בספטמבר 1939 אוחדו 3 המדינות לתוך מדינת מנגג'יאנג, אף היא הייתה מדינת בובות של האימפריה היפנית. מנצ'וקוו מונגוליה הפנימית "第二节　伪蒙疆政府，内蒙古区情网，2011-4-14 [Section 2: Puppet Mengjiang Government, Inner Mongolia District, 2011-4-14]". אורכב מ-המקור ב-2017-02-17. Jinhai, Sudebilike (2007). History of Inner Mongolia. Inner Mongolia University Press. p. 151. Qi, Jianmin (2002). 日本陆军与"蒙疆联合委员会" [Japanese Army and "Mengjiang Joint Committee"]. Research on the War of Resistance against Japan, Issue 2.
הסכם מינסטר

הסכם מינסטר (בלועזית: Peace of Münster) היה הסכם השלום שסיים את "המרד ההולנדי" (1648–1568; מכונה גם: "מלחמת שמונים השנים"), אשר היה מרד בשבעה-עשר המחוזות בהולנד, בלגיה ולוקסמבורג של היום נגד פליפה השני, מלך ספרד. סיום המלחמה החל במשא ומתן בין ספרד לרפובליקה החדשה בינואר 1646 כחלק ממשא ומתן של השלום הכללי יותר בין הצדדים הלוחמים במלחמת שלושים השנים. המדינות שלחו שמונה נציגים מכמה מהמחוזות מכיוון שאף אחד לא סמך על האחרים שייצגו אותם בצורה מספקת. המשלחות ההולנדיות והספרדיות הגיעו תוך זמן קצר להסכם, המבוסס על הטקסט של הפסקת האש של שתים עשרה שנים. ההסכם ביניהן אישר את ההכרה של ספרד בעצמאות הולנד. דרישות ההולנדים נענו בדרך כלל. אולם המשא ומתן הכללי בין הצדדים העיקריים נמשך, מכיוון שצרפת המשיכה לגבש דרישות חדשות. בסופו של דבר הוחלט על הפרדת הדיונים בין הרפובליקה לספרד מהמשא ומתן הכללי על השלום. נוסח האמנה נקבע ב-79 סעיפים נחתם ב-30 בינואר 1648. בעקבות ההסכם הרפובליקה זכתה לעצמאות רשמית מהאימפריה הרומית הקדושה. השלום נחגג ברפובליקה בחגיגות מפוארות. והוכרז באופן חגיגי ב-5 ביוני 1648. מדיה וקבצים בנושא הסכם מינסטר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות והסכמים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תחנת משטרת נשר

תחנת משטרת נשר היא תחנת משטרה אזורית הממוקמת בעיר נשר ובאחריותה גם יישובי רכס הכרמל: דלית אל כרמל ועוספיה. היא הוקמה ב-24 באוגוסט 2021. ההחלטה להקמת התחנה האזורית, שלובה במיפוי אזור הכרמל ומאפייני נתוני הפשיעה בו. בהתאם לכך, החליטו מפכ"ל המשטרה יעקב שבתאי ומפקד מחוז החוף ניצב יורם סופר, להקים במחוז חוף מרחב משטרתי חדש, מרחב הכרמל, הכולל את תחנת נשר, חיפה וטירת הכרמל. לפני הקמת התחנה האזורית בנשר, הייתה קיימת בעיר שלוחה מקומית של משטרת זבולון היושבת בקריית חיים על כביש 4 במבנה טגארט. התחנה ממוקמת ברחוב דרך השלום במתחם המוקד והפיקוד העירוני בנשר עד אשר תמצא משכן קבע. בעתיד[דרושה הבהרה] היא תכלול כ-250 שוטרים. מפקד התחנה הזמני היה רפ"ק אופיר ברקוביץ'. ב-12 בינואר 2022 החליף אותו סנ"צ יצחק בן חיים. השלוחה המקומית הוקמה בשנות ה-50 של המאה ה-20 במבנה בן 2 קומות במרכז שכונת תל חנן. נקודת המשטרה שכנה ליד מבנה המועצה המקומית נשר בדרך השלום של היום. באותה תקופה השתייכה השלוחה לנפת זבולון במחוז חיפה. בשלהי שנות ה-50 מוזג מחוז חיפה אל המחוז הצפוני כאשר המטה הראשי נשאר בחיפה. לאחר שהמבנה נהרס הועברה התחנה לתוך מבנה המועצה בבניין הישן בצמוד לכביש הראשי מחיפה לעמק יזרעאל. בהמשך, נבנה בסמוך לצומת דרך השלום ודרך משה בשכונת נשר הוותיקה מספר מבנים שכללו: תחנת כיבוי אש (בסמוך לצומת) מבנה המשטרה משמש את המוקד העירוני, הפיקוח העירוני ואת שוטרי משטרת תחנת נשר. בצמוד וממזרח למבנה המשטרה, הוקם מבנה שמשמש תחנת מגן דוד אדום. ב-24 באוגוסט 2021 הפכה נקודת המשטרה ששימשה שלוחה של תחנת זבולון בקריית חיים לתחנת משטרה עצמאית, וזאת כחלק מהרה-ארגון של מחוז חוף הוקם מרחב חדש ששמו "מרחב כרמל" הכולל את תחנת חיפה, תחנת טירת הכרמל ותחנת משטרת נשר האחראית גם על היישובים עוספיה ודלית אל-כרמל אוכלוסייה כוללת של כ-55,000 תושבים בהם רבים מהמגזר הדרוזי ומרחב גאוגרפי גדול של הר הכרמל. מדיה וקבצים בנושא תחנת משטרת נשר בוויקישיתוף פקד שי כספי: מפקד חדש לנקודת המשטרה בנשר - חי פה - חדשות חיפה, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏בנובמבר 2014 פקד רויטל סבה: מפקדת חדשה לנקודת המשטרה בנשר - חי פה - חדשות חיפה, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏1 במאי 2015 מיזם המשטרה הצעירה, 9 בינואר 2018 באתר ניוז חיפה והקריות. משמרת ראשונה בתחנת משטרת נשר, באתר חדשות הקריות תחנת משטרת נשר, בעמוד הפייסבוק של עיריית נשר אחיה ראב, הפשיעה בחברה הערבית: תוקם תחנת משטרה בג'סר א-זרקא, באתר ynet, 21 במרץ 2021 משמרת ראשונה בתחנת משטרת נשר | צפו, באתר חדשות חיפה והסביבה טקס חילופי מפקדים בתחנת משטרת נשר באתר חדשות חיפה והסביבה, 12 בינואר 2022 תקופות בהתפתחות משטרת ישראל 1948-2004, אלי הוד, אבי הראל, עמ' 66. בהוצאת יחידת ההיסטוריה של משטרת ישראל.
כלי ירייה מתוצרת פרטית

כְּלִי יְרִיָה מתוצרת פרטית (מכונה גם אקדח רפאים) הוא כינוי לכלי ירייה תוצרת בית אשר אין לו מספר סידורי מסחרי. נעשה שימוש במונח בעיקר בארצות הברית מצד אקטיביסטים הקוראים להקפיד על רגולציה מצד הממשל של כלי נשק, מצד אקטיביסטים המצדדים בזכות לשאת כלי נשק, מצד רשויות אכיפת החוק ומצד גורמים שונים בתעשיית הנשק. בעוד שבארצות הברית לאנשים להם אין רשות להחזיק בכלי ירי אסור לייצר, לרכוש או להחזיק בכלי ירי, משום שבארצות הברית הייצור הביתי של כלי ירי לשימוש אישי אינו נמצא תחת הסמכות של הממשל הפדרלי, אנשים המייצרים כלי ירי משלהם עשויים להצליח בכך מבלי שיתגלו משום שהם אינם כפופים לתקנות הנוגעות לבדיקת הרקע האישי מצד גורמי ממשל. הדפסה תלת-ממדית I 3D-Printed a Glock to See How Far Homemade Guns Have Come - פורסם ב-vice.com ב-25 באוגוסט 2021 ניו יורק טיימס, הם נקנים ברשת, נראים כמו צעצוע, אך קטלניים: המגפה החדשה שהורגת אמריקאים, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2021 Greenberg, Andy (3 ביוני 2015). "I Made an Untraceable AR-15 Ghost Gun in My Office And It Was Easy". Wired. ארכיון מ-20 באוקטובר 2016. נבדק ב-17 באוקטובר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Steele, Chandra (1 באוקטובר 2014). "'Ghost Gunner' Makes Untraceable Guns Using a PC". PCmag.com. {{cite news}}: (עזרה) Melendez, Lyanne (4 באוגוסט 2015). "Walnut Creek Police Say 'Ghost Gun' Used In Murder-Suicide". KGO-TV San Francisco, ABC News. ארכיון מ-20 באוקטובר 2016. {{cite news}}: (עזרה) Lee, Henry K. (4 באוגוסט 2015). "Walnut Creek murder-suicide suspect used "ghost guns," police say". SFGATE.COM. ארכיון מ-20 באוקטובר 2016. נבדק ב-17 באוקטובר 2016. {{cite news}}: (עזרה) "GHOST GUNS". National Geographic. ארכיון מ-20 באוקטובר 2016. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Benevolent Asylum

Benevolent Asylum (לעיתים נודע בשם Infirmaries for the destitute או כ-Destitute Asylums; בתרגום חופשי לעברית: מקלטים לחסרי כול) היו מקלטים שהוקמו ברחבי מושבות אוסטרליה (בעיקר בניו סאות' ויילס וויקטוריה) במאה ה-19, שמטרתם הייתה לשמש בית לגברים חסרי כול ולנשים נטושות, נודדות או חסרות בית, לילדיהם וליתומים שאינם מסוגלים לפרנס את עצמם. התנאים במקלטים אלו היו ירודים וקשים. מקלטים אלו נסגרו במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20. באוסטרליה הדרומית הוקמו שני מקלטים: מקלט אדלייד ו-Home for Incurables, כאשר מקלט אדלייד נהפך למוזיאון ההגירה של אוסטרליה הדרומית ב-2003. המקלט היחיד שהוקם בקווינסלנד היה מקלט דוניץ'. נכון ל-1857, בוויקטוריה היו תשעה מקלטים, שלושה מהם צמודים לבתי חולים. עלותם השנתית הוערכה ב-124,250 ליש"ט (בכסף של ימינו: למעלה מ-14.4 מיליון ליש"ט). נכון לינואר 1860, בניו סאות' ויילס היו 11 מקלטים, שבהם גרו 1,282 איש. עלותם השנתית הוערכה ב-25,822 ליש"ט (בכסף של ימינו: למעלה מ-3.2 מיליון ליש"ט). Terri McCormack, Benevolent Society and Asylum, Dictionary of Sydney ההיסטוריה של מקלט אדלייד תולדות המאנינג של אוסטרליה הדרומית - המקלטים אוצרות המורשת של מקלט אדלייד מרכז המידע על משאבי אוסטרליה הדרומית אתר מוזיאון ההגירה של אוסטרליה הדרומית History Trust of South Australia Migration Museum (אורכב 24.09.2008 בארכיון Wayback Machine) Accessed 1/9/2008 Dunwich Benevolent Asylum Agency Details (אורכב 05.04.2019 בארכיון Wayback Machine). Accessed 1/9/08 "Dunwich Benevolent Asylum – North Stradbroke Island Museum on Minjerribah" (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2021-04-27. נבדק ב-2021-08-27. Report of the Commissioners appointed to enquire into the Municipalities and Charitable Institutions of Victoria, Parliament of Victoria, Report No.52, 1862-63 (ארכיון) "£124,250 in 1857 → 2021 | UK Inflation Calculator". www.in2013dollars.com (באנגלית). ארכיון מ-2021-08-27. נבדק ב-2021-08-27. Sydney Morning Herald, 3 January 1860, p.4 (ארכיון) "£25,822 in 1860 → 2021 | UK Inflation Calculator". www.in2013dollars.com (באנגלית). ארכיון מ-2021-08-27. נבדק ב-2021-08-27.
רומן פיליפוטו

רומן פיליפוטו (בצרפתית: Romain Philippoteaux; נולד ב-2 במרץ 1988) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני השמאלי בדיז'ון. לאחר ששיחק במחלקות נוער במועדונים מקומיים, בינואר 2013 הצטרף פיליפוטו לדיז'ון מהליגה הצרפתית השנייה. בפברואר 2015 נרכש על ידי לוריאן מהליג 1 תמורת 2.5 מיליון אירו. ביולי 2017 נמכר ב-850 אלף אירו לאוסר מהליגה השנייה. ב-29 ביוני 2019 חתם על חוזה לשלוש שנים בנים מהליג 1. בספטמבר 2020 נמכר תמורת חצי מיליון אירו לברסט, גם היא מהליג 1. ב-3 בספטמבר 2021 שב בעונת השאלה לד'יזון, היורדת הטרייה לליג 2. מדיה וקבצים בנושא רומן פיליפוטו בוויקישיתוף רומן פיליפוטו, באתר Transfermarkt רומן פיליפוטו, באתר Soccerway רומן פיליפוטו, באתר BDFutbol רומן פיליפוטו, באתר WorldFootball.net רומן פיליפוטו, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt Transferts : Romain Philippoteaux à Nîmes (officiel), lequipe.fr, 28 June 2019 "ROMAIN PHILIPPOTEAUX DE RETOUR AU DFCO !" (בצרפתית). Dijon. 3 בספטמבר 2021. {{cite web}}: (עזרה) ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ואן ואית'איאקון

הנסיך ואן ואית'איאקון (בתאית: พระเจ้าวรวงศ์เธอ กรมหมื่นนราธิปพงศ์ประพันธ์;‏ 25 באוגוסט 1891 – 5 בספטמבר 1976) היה בן אצולה תאי, נכדו של ראמה הרביעי, מלך תאילנד, שר החוץ של תאילנד בשנות ה-50, ממלא מקום ראש הממשלה בשנות החמישים ושנות ה-60 ונשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות. ואית'איאקון היה נציג ממלכת תאילנד בועידת מזרח אסיה רבתי ופעל תחת רודנות פלק פיבונסונגרם במלחמת העולם השנייה. הנסיך ואן ואית'איאקון נולד בבנגקוק, ממלכת תאילנד, בשנת 1891. ואן ואית'איאקון השלים את לימודיו האקדמאיים באוניברסיטת אוקספורד וב"בית הספר החופשי למדעים פוליטיים" (Ecole Libre des Sciences Politiques) בפריז. הוא סיים לימודיו עם אותות הצטיינות אקדמית, ביניהן כמה תארים של כבוד. במסגרת פעילותו המחקרית הוא נחשב לאחד האבות המייסדים של ביקורת הפילולוגיה בתאילנד. הוא היה בנו של הנסיך נאראטיפ פראפהאנפונג ואחיינו של ראמה החמישי, מלך תאילנד המכהן. הנסיך ואן ואית'איאקון החל לבצע תפקידים במשרות ביצועיות כמזכיר שלישי בשגרירות תאילנד המלכותית בשנת 1917. הוא חזר בשנת 1922 למשרד החוץ בבנגקוק. עוד בשנת 1922 מונה הנסיך ואן ליועצו של ראמה השישי, מלך תאילנד, שהיה בן דודו. בשנת 1924 הועלה למשרת תת-השר לענייני חוץ, והיה אחראי על שלילת מספר תיקונים שהוצעו עבור הסכמים פוליטיים ומסחריים עם מעצמות מערביות. הוא נשלח שוב לאירופה בשנת 1926 כשגריר תאילנד לממלכה המאוחדת, הולנד ובלגיה יחדיו. במהלך אותה תקופה שימש גם כראש המשלחת התאילנדית לחבר הלאומים, שם היה פעיל במספר ועדות חשובות כחבר, סגן נשיא ונשיא. הנסיך ואן חזר לתאילנד בשנת 1930, כדי לקבל מושב של פרופסור בפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת צ'ולאלונגקום. במשך 30 השנים הבאות, המשיך הנסיך ואן לפעול כאיש ציבור במעורבותו במספר משלחות דיפלומטיות חשובות, חלק מאבני הדרך הבולטות בקריירה שלו היו המגעים שקידם עם האימפריה היפנית בשנת 1943, שכללו את שליחו כנציב תאילנד לועידת מזרח אסיה רבתי, ואית'איאקון ייצג את תאילנד בעצמו (וזאת בניגוד לשאר המדינות, ששלחו את מנהיג המדינה) על מנת להדגיש שהיא לא נמצאה תחת שליטה יפנית וזאת בנוסף לעובדה שראש הממשלה גם חשש מהדחה אם יעזוב את בנגקוק. השתתפות במועצת סיאטו ובוועידת בנדונג העוסקות במרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי, שם נבחר לדובר, וכן משא ומתן מוביל לכניסת תאילנד כחברה לאומות המאוחדות לאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת 1947 מונה הנסיך ואן לשגריר בארצות הברית ושימש במקביל כשגריר תאילנד באו"ם. מאוחר יותר כיהן כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות ושימש מספר פעמים כממלא מקום ראש ממשלת תאילנד תחת ראשי הממשלה סריט תאנראט ותאנום קיטיקצ'ורן. לאחר מכן כיהן כמנהל אוניברסיטת טהאמסאט, בבנגקוק. הנסיך ואן נפטר ב-1976 בבנגקוק. בבחינת חייו האישיים היה ואן נשוי והיה לאב לשני ילדים, בן ובת. מדיה וקבצים בנושא ואן ואית'איאקון בוויקישיתוף A Prince of Diplomacy; Wan Waithayakon of Thailand, The New York Times, Nov. 13, 1956 474. Letter From the Acting Officer in Charge of Thai and Malayan Affairs (Foster) to the Ambassador in Thailand (Peurifoy)1 Eleventh Session, 611th Plenary Meeting, 6th December, 1956, by MR. V.K. KRISHNA MENON
אלפרן שנגון

אלפרן שנגון (בטורקית: Alperen Şengün; נולד ב-25 ביולי 2002) הוא כדורסלן טורקי, שמשחק בקבוצת יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר. שנגון נולד בעיר גירסון שבצפון טורקיה. בגיל 12 החל לשחק בקבוצות הנוער של מועדון בנדירמה (שנקרא אז באנוויט), ובגיל 16 הצטרף לקבוצת הבוגרים "בנדירמה קירמיזי" מליגת המשנה הטורקית. באותה עונה, 2018/2019, רשם ממוצעים של 10.8 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק. בעונת 2019/2020 שיחק לראשונה בליגת העל הטורקית, במדי קבוצת הבוגרים של בנדירמה. ב-37 משחקיו בליגה הטורקית ובליגת האלופות קלע 5.6 נקודות ואסף 3.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשנת 2020 עבר לקבוצת בשיקטש, אשר השתתפה בליגת העל הטורקית וביורופקאפ, וב-37 משחקיו במדיה הצטיין עם ממוצעים כוללים של 19.0 נקודות, 8.7 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים ו-1.6 חסימות למשחק. בסיום אותה עונה זכה בתואר ה-MVP של הליגה הטורקית. בדראפט ה-NBA‏ 2021 נבחר שנגון בבחירה ה-16, על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר, ומיד הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס. באוגוסט 2021 עזב את בשיקטש, וחתם על חוזה עם הרוקטס. בשנת 2018 זכה שנגון עם נבחרת הנוער הטורקית במדליית הארד בטורניר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16, ושנה לאחר מכן זכה במדליית הכסף באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18. בשני הטורנירים נבחר לחמישייה המצטיינת של הטורניר. בנובמבר 2020 שיחק לראשונה במדי נבחרת טורקיה הבוגרת, בטורניר מוקדמות יורובאסקט 2022. בארבעת משחקי הטורניר קלע 12.0 נקודות ואסף 7.3 ריבאונדים בממוצע למשחק. מדיה וקבצים בנושא אלפרן שנגון בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA פרופיל, באתר ESPN סטטיסטיקות הקריירה של שנגון, באתר realgm.com רשימת הנבחרים בדראפט 2021, באתר basketball-reference.com שנגון נשלח בטרייד ליוסטון, באתר ה-NBA,‏ 30 ביולי 2021
Musicmagic

Musicmagic (בעברית: קסם מוזיקלי) הוא אלבום האולפן השביעי והאחרון של להקת הפיוז'ן ג'אז האמריקאית Return to Forever. באלבום זה מנגנים ההרכב בצורתו האחרונה, כאשר רק מייסדי הלהקה צ'יק קוריאה וסטנלי קלארק נותרו מהרכב האלבום הקודם. זהו האלבום הראשון מאז Light as a Feather משנת 1973 שמכיל שירה, שמבוצעת על ידי אשתו של קוריאה, גייל מורן. באלבום זה חזר לקבוצה ג'ו פארל על החליל והסקסופון. בניגוד לרוב האלבומים באותה תקופה, שהוקלטו בצורת סטריאו, Musicmagic הוקלט בצורת צליל קוואדרופוני, כלומר בעל ארבע כיווני שמע. פונקציה זו התפתחה אך שנים בודדות לפני כן, והוא אחד האלבומים הראשונים שהוקלטו בטכניקה זו (לצד Aqualung של ג'ת'רו טאל משנת 1972). בזכות הצליל הקוואדרופוני האלבום ניחן בחווית האזנה מציאותית ועוצמתית מאלבומי הלהקה הקודמים. צ'יק קוריאה - פסנתר, פסנתר חשמלי של פנדר רודס, סינתיסייזרים, שירה גייל מורן - שירה, פסנתר, אורגן האמונד ג'ו פארל - חליל פיקולו, חליל, סקסופון סופרן, סקסופון טנור ג'יימס טינסלי - חצוצרה ג'ון תומאס - חצוצרה, פלוגלהורן ג'יימס א. פו - טרומבון טנור הרולד גארט - טרומבון טנור, טרומבון בס, קרן בריטון סטנלי קלארק - גיטרה בס, קונטרבס, שירה גרי בראון - תופים מידע על האלבום Musicmagic באתר MusicBrainz מידע על האלבום Musicmagic באתר AllMusic האלבום Musicmagic באתר Discogs האלבום Musicmagic באתר ספוטיפיי דירוגי האלבום באתר AllMusic
מוזיאון ב.מ.וו

מוזיאון ב.מ.וו (בגרמנית: BMW Museumׂׂ) הוא מוזיאון רכב שממוקם במינכן שבגרמניה. המוזיאון הוקם בשנת 1972 על ידי חברת ב.מ.וו ומוצגים בו רכבי החברה, מטוסי החברה לשעבר, מנועים ואופנועים. המוזיאון ממקום בעיר מינכן בתוך המתחם של ב.מ.וו (המטה הראשי, המוזיאון והמפעל). המוזיאון מציג את התפתחותה הטכנולוגית של ב.מ.וו לאורך השנים. המבנה כולל כגון קערה מלמעלה אך המוזיאון עצמו ממוקם מתחת לאדמה. בפנים הקערה יש כמה תצוגות של מכוניות בלבד אך עיקר מוזיאון הוא למטה. בין 2004 ל-2008 המוזיאון שופץ בקשר לבניית ב.מ.וו וולט. המוזיאון נפתח מחדש ב-21 ביוני 2008. מדיה וקבצים בנושא מוזיאון ב.מ.וו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מוזיאון ב.מ.וו מוזיאון ב.מ.וו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מוזיאון ב.מ.וו, ברשת החברתית אינסטגרם BMW Welt - Standort erkunden - BMW Museum, www.bmw-welt.com (בגרמנית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.