laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
היפוליטוס (מחזה)

היפוליטוס (ביוונית עתיקה: Ἱππόλυτος, Hippolytos) היה בנו של תסאוס במיתולוגיה יוונית, ושימש בסיס לטרגדיה יוונית עתיקה מאת אוריפידס, אשר הוצגה לראשונה בפסטיבל הדיוניסיה של אתונה העתיקה בשנת 428 לפנה"ס, וזכה במקום הראשון, כחלק מטרילוגיה. המחזה מתאר את קנאותו של היפוליטוס לארטמיס, אלת הבתולים והציד, ולעגו לאפרודיטה, אלת החשק ואהבה. אפרודיטה מעוניינת להענישו, וזאת על ידי שידולה של אמו החורגת, פיידרה, לשכב עם היפוליטוס, מה שגורם לאביו לקללו, ולזו האחרונה - להתאבד. זהו המחזה השני של אוריפידס בעל אותו שם. המחזה הראשון שהועלה לא הגיע לידינו, והוא מכונה לפעמים "היפוליטוס הנעדר". לפי ההשערות הקהל לא אהב את דמותה של פיידרה, שהוצגה כרודפת תאוות משגל בלתי-מרוסנת, מה שגרם לו לסיים את התחרות במקום האחרון. המחזה מתרחש בטרויזן, כפר בצפון מזרח הפלופונסוס. תסאוס, מלך אתונה, נמצא בגלות מרצון בשל רצח מלך מקומי ובנו. את בנו הממזר היפוליטוס, שילדה לו מלכת האמזונות היפוליטה, מאמץ מלך טרויזן, פיתאוס. בתחילת המחזה מסבירה אפרודיטה על התחמקותו של היפוליטוס מעבודתה ועל התמסרותו לאלת הציד, ארטמיס. בשל אי-ציותו לה, מעוניינת אפרודיטה להרע להיפוליטוס, ו"יורה" בפיידרה, אמו המאמצת, חצי אהבה הגורמים לה ליפול באהבתו. היפוליטוס מופיע עם מלוויו, משבח את פסלה של ארטמיס ובז לזה של אפרודיטה. משרת מתריע בו על כך אך הוא מתעלם. המקהלה, המורכבת מבנות טרויזן הצעירות, נכנסת ומתארת איך פיידרה, אשת תסאוס, צמה במשך שלושה ימים. פיידרה מופיעה חולה עם האומנת שלה, וזו האחרונה מפצירה בה שתגיד לה את סיבת חוליה. לאחר מסע שכנועים מתוודה פיידרה על אהבתה להיפוליטוס, מה שמפתיע את האומנת והמקהלה. פיידרה מסבירה שבחרה להרעיב את עצמה למוות, לאחר שכל דבר שניסתה לא העלה רפואה בידה, כדי למות בכבוד ולא לבגוד בבעלה. מהר מאוד האומנת משנה את גישתה ומודיעה לה על תרופת פלא שיש לה, בעוד בליבה תכנונים אחרים. האומנת הולכת להיפוליטוס ומספרת לו על אהבתה של פיידרה, לאחר שהשביע אותו לבל יספר לאיש. היפוליטוס מקבל את הידיעה בזעזוע עמוק ומעוניין לספר לאביו על כך במהירות האפשרית. פיידרה מבינה את האסון אליו נקלעה ומתאבדת בתלייה. תסאוס חוזר ומגלה את גופתה המתה של אשתו. המקהלה הושבעה לא לגלות ועל כן לא אומרת לו דבר. הוא מגלה כתב פלסתר מגולגל בכף ידה, שטוען שהיפוליטוס פיתה אותה לשכב עמו. תסאוס מתמלא חימה ומקלל את בנו למות או לצאת בגלות. כדי לתת תוקף לשבועה קורא תסאוס לאביו, האל פוסידון, שהבטיח לו שלוש משאלות. היפוליטוס נכנס וטוען לחפותו, אך לא יכול לגלות את האמת כיוון שנשבע לאומנת. תסאוס לא משתכנע ומגרש את בנו. המקהלה מקוננת קינה להיפוליטוס. שליח מגיע ומספר לתסאוס על האסון שקרה להיפוליטוס: כשעזב במרכבתו את הממלכה, יצא שור שואג מהים, הפחיד את סוסיו וגרם להם לסטות מהדרך אל הסלעים. היפוליטוס נפצע ושרוי במצב רע. השליח טוען לחפותו של היפוליטוס ואפילו כנגד מחווה גדולה יותר של נשים, אך תסאוס מתמיד בעמדתו. כעסו של תסאוס נרגע עקב פציעתו של היפוליטוס. ארטמיס מתגלה לתסאוס ומאשימה אותו ברצח בנו: הוא פעל ביהירות ובמהירות ולא חיכה לבירור הדברים מאת נביא או מאות הציפורים. תסאוס מבין את טעותו ואת שקרה של אשתו. היפוליטוס מוטל בין חיים ומוות. ברגעיו האחרונים של המחזה היפוליטוס מוחל לאביו, הם מחליפים עוד מספר דברים, ומת. אוריפידס, היפוליטוס, הוצאת שוקן, 1992, בתרגום אהרון שבתאי. מדיה וקבצים בנושא היפוליטוס בוויקישיתוף היפוליטוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) היפוליטוס, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
יהודה וישליצקי

יהודה וישליצקי שימש כלוחם שריון במבצע צוק איתן. וישליצקי עוטר בצל"ש הרמטכ"ל על דבקות במשימה, אחריות ורעות במהלך קרב שג'אעייה. יהודה וישליצקי נולד בירושלים לרב אלישע וישליצקי, מרבני הציונות הדתית. בשנת 2013 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון לאחר סיום ההכשרה שובץ כטען-קשר בפלוגה כ' (כפיר) בגדוד 71 בחטיבה 188, מתגורר כיום בקיבוץ מירב שברכס הגלבוע. ב-20 ביולי 2014 לחם וישליצקי כאיש צוות בטנק מפקד המחלקה בסמוך לשכונת שג'אעייה. לאחר פציעת מפקדו מילא את מקומו כמפקד טנק תוך שהוא ממשיך לתפקד כטען-קשר ולחם בקרב שג'אעייה עד להגעת קצין מחליף. בשל כך הוענק לו צל"ש הרמטכ"ל על ידי רב-אלוף בני גנץ. אור ליום ראשון כ"ב בתמוז ה'תשע"ד 20 ביולי 2014 במהלך מערכת צוק איתן פעלה פלוגת כפיר מגדוד 71 תחת פיקוד חטיבת גולני בשכונת שג'אעייה שבמבואות העיר עזה. תוך כדי תנועת טנק מפקד המחלקה לראש שדרת הטנקים, נפצע מפקד המחלקה מרסיס פצצת מרגמה. רב"ט יהודה שמילא תפקיד טען-קשר בטנק המ"מ, זיהה את הפציעה במפקדו השכיבו בתוך הטנק והזעיק חולית פינוי. בשלב זה נטל רב-טוראי יהודה את הפיקוד על הטנק, עלה לכיפת המפקד והחל לאבטח את השטח ולחפות על פעולת הפינוי. רב-טוראי יהודה ניהל את תהליך הפינוי הרפואי תוך שהוא מדווח בקשר על מצבו של מפקדו לפי הנחיות הרופא. לאחר פינוי מפקד המחלקה ולאחר שהבין את תמונה הקרב, נטל רב-טוראי יהודה את הפיקוד על הטנק בתנועת לילה בשטח מורכב לתמרון בתוך שהטנקים סופגים אש תלולה ושטוחת מסלול. רב-טוראי יהודה נסך ביטחון בצוות הטנק והצטרף לשדה הקרב כשהוא מנווט מפעיל את מערכות הירי בטנק ונותן הוראות לירי מקלעים כל זאת עשה רב-טוראי יהודה כשהוא נטול הסמכה כמפקד במשך שלוש שעות עד לחבירת קצין שהחליפו. סמל יהודה וישליצקי הראה במעשיו יוזמה והתקפיות רוח לחימה ומנהיגות. — טקס קבלת העיטור תיאור קבלת העיטור, באתר הגבורה מצפן מורשת - הטען שתפס פיקוד, סרטון באתר יוטיוב
דיונת קרח

דיונת קרח היא תצורת קרח עונתית, שמצטברת על חופים ארקטיים רבים, ונפוצה גם לאורך חופי הימות הגדולות בחורף. הדיונות קורסות בשלבים המוקדמים של הפשרת המים באביב. דיונת קרח נוצרת על ידי קרח שנסחף לחוף או ירידת שלג או הקפאה הדרגתית של קצף גלים המצטבר על החוף. התופעה דורשת שטמפרטורת האוויר תהיה נמוכה מטמפרטורת הקפאון וטמפרטורת המים קרובה אליה. גובהן של דיונות קרח הוא 1.80 מטר לפחות, ואורכן ורוחבן תלויים בטופוגרפיית החוף, במזג האוויר, בפערים בין הגאות והשפל ובעוצמת הגלים. יצירת הדיונות נפסקת אם גוף המים קופא, כפי שקורה בימת אירי שבפנסילבניה. הדיונות הן מרכיב חשוב ביצירת לשונות יבשה ומצרי יבשה אשר רגישים לסחיפה על ידי גלים. דוגמה לכך הוא אייל סטייט פארק בימת אירי. הדיונות חוסמות את דרכם של הגלים לחוף ושומרות על החול שלו. בגלל אופן היווצרן הדיונות שבריריות מטבען ויש בהן סדקים ובועות אוויר. אם הדונה מתפשטת לכיוון המים, הדבר מהווה סכנה לאנשים המטיילים עליה. קיימת סכנת היפותרמיה ומוות אם הם שוקעים דרכה אל המים הקפואים שמתחתיה. תופעה אחרת היא הצטברות של קרח בערימות על ידי זרמים מן האוקיינוס, רוחות חזקות או הפרשי טמפרטורות הדוחפים את הקרח אל החוף. גובה הערימות עשוי להגיע ל-12 מטר. התופעה מזכירה היווצרות קרחון ומפיקה רעש רב. ערימות אלה יכולות לפגוע בקהילות היושבות ליד חופים באזור הארקטי ולהרוס מבנים. French, Hugh M (2007). The Periglacial Environment. Hoboken, NJ: John Wiley & Sons. ISBN 0-470-86588-1.
הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי

הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי (באנגלית: The South Asian Association for Regional Cooperation, בראשי תיבות: SAARC) הוא ארגון כלכלי בין-לאומי לשיתוף פעולה בין 8 מדינות בדרום אסיה, שנוסד בדאקה, בנגלדש. הארגון יוזם ב-2 באוגוסט 1983 על ידי נשיא בנגלדש לשעבר זיאור ראהמן, והוקם ב-8 בדצמבר 1985, עם חתימת אמנה שנחתמה בניו דלהי. משרדיו הראשיים של הארגון אשר נחנכו ב-16 בינואר 1987 שוכנים בקטמנדו, נפאל. מטרת הארגון הוא לעודד ולקדם התפתחות כלכלית אזורית. הארגון נוטר יחסים דיפלומטיים באו"ם וגורמים רב-צדדיים כולל האיחוד האירופי. הרעיון על הקמת ארגון משותף בין מדינות דרום אסיה נידון בכמה כינוסי מדינות אסיה. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 הסכימו 7 מדינות מדרום אסיה על הקמת גוש סחר שיעניק לאנשים פלטפורמה לעבוד יחד ברוח של אחווה, חברות והדדיות. מאוחר יותר שיגר זיאור ראהמן מכתבים רשמיים למנהיגי אותן מדינות בהם הוא משקף את חזונו לעתיד באזורי המדינות. במהלך ביקורו בהודו בדצמבר 1977, שוחח עם ראש ממשלת הודו מורארג'י דסאי אודות שיתוף פעולה אזורי. בנאומו בוועדה המייעצת של תוכנית קולומבו שהתקיימה בקטמנדו ב-1977 קרא בירנדרה, מלך נפאל לשיתוף פעולה אזורי הדוק בין מדינות דרום אסיה. לאחר פלישת ברית המועצות לאפגניסטן ב-1979, הוגברו המאמצים להקמת האיחוד. באפריל 1981 התכנסו לראשונה גורמים ושרי חוץ מ-7 ממדינות דרום אסיה בקולומבו. הצעת בנגלדש התקבלה בברכה על ידי נפאל, סרי לנקה, בהוטן והמלדיבים. הודו ופקיסטן, לעומת זאת, הותירו רושם ספקני בראשונה; הודו טענה כי רעיון מסוג זה עלול להוביל ולתת פתח הזדמנות לשכנים חדשים קטנים יותר לחידוש הנושאים הדו-צדדיים וייסוד אופוזיציה נגד הודו. פקיסטן לעומת זאת הניחה כי ייתכן שמדובר באסטרטגיה מצד הודו לצאת באיחוד עם שאר מדינות דרום אסיה נגד פקיסטן ולהבטיח שוק אזורי למוצרים הודים, ובכך לחזק את הדומיננטיות הכלכלית של הודו באזור ולמזער את תדמיתה של פקיסטן. למרות הכול, לאחר שורה של התייעצויות בראשות בנגלדש בין נציגי האו"ם של מדינות דרום אסיה במטה האומות המאוחדות בניו יורק שנמשכו מספטמבר 1979 ועד 1980, הוסכם כי בנגלדש תכין דף טיוטה לדיון אודות סוגיית האיגוד, אשר יועבר בין מזכירי ענייני החוץ מ-7 המדינות. בוועדה בינלאומית שנערכה בדאקה ב-1983 בהשתתפות גורמים מדיניים, אימצו שרי החוץ מ-7 המדינות את הצהרת שיתוף הפעולה האזורי בין מדינות דרום אסיה, ובאופן רשמי השיקו תוכנית פעולה משולבת בתחומי חקלאות, תקשורת, מטאורולוגיה ובריאות. פסגת הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי הראשונה התקיימה בדאקה בין 7 ל-8 בדצמבר 1985. בשנת 2007 הצטרפה אפגניסטן לארגון. אפגניסטן אפגניסטן בהוטן בהוטן בנגלדש בנגלדש הודו הודו האיים המלדיביים האיים המלדיביים נפאל נפאל סרי לנקה סרי לנקה פקיסטן פקיסטן אוסטרליה אוסטרליה איראן איראן ארצות הברית ארצות הברית מאוריציוס מאוריציוס האיחוד האירופי האיחוד האירופי יפן יפן מיאנמר מיאנמר הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית מדיה וקבצים בנושא הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי (באנגלית) הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי, ברשת החברתית פייסבוק הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) הארגון הדרום-אסיאתי לשיתוף פעולה אזורי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) 12th SAARC Summit Islamabad, web.archive.org, ‏2016-03-04 Muhammad Jamshed Iqba, [http://www.nihcr.edu.pk/Latest_English_Journal/SAARC_Jamshed_Iqbal.pdf SAARC: Origin, Growth, Potential and Achievements]
פאוור דרייב

פאוור דרייב (באנגלית: Powerdrive) היא מכונית תלת אופן בתצורת קבריולה מתוצרת Powerdrive Ltd אשר יוצרה בין השנים 1955–1957 בבריטניה. 2 מושבים. מנוע מרכזי אחורי. מנוע הנעה אחורית. תלת אופן - מאחור 1 גלגל. חלון קדמי בלבד. דגמי "פאוור דרייב" יוצרו ברובע הארינגיי, לונדון. תלת אופן מדיה וקבצים בנושא פאוור דרייב בוויקישיתוף Harald H. Linz, Halwart Schrader: Die Internationale Automobil-Enzyklopädie. United Soft Media Verlag, München 2008, ISBN 978-3-8032-9876-8. George Nick Georgano (Chefredakteur): The Beaulieu Encyclopedia of the Automobile. Volume 3: P–Z. Fitzroy Dearborn Publishers, Chicago 2001, ISBN 1-57958-293-1 "פאוור דרייב" - תמונה flickr.com/photos/46466362@N07 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פאוור דרייב".
שריל מילר

שריל מילר (באנגלית: Cheryl Miller;‏ נולדה ב-3 בינואר 1964) היא כדורסלנית עבר ומאמנת כדורסל אמריקאית. משחקניות כדורסל נשים הגדולות בכל הזמנים. בשנת 1995 הוצגה כחברה בהיכל התהילה של הכדורסל, ב-1999 הוצגה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים, וב-2010 הוצגה בהיכל התהילה של פיב"א. כשחקנית נבחרת ארצות הברית זכתה מילר במדליית זהב באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת קוריאה הדרומית ובמדליות זהב וכסף באליפויות העולם (מוסקבה 1986 וריו דה ז'ניירו 1983 בהתאמה) בהם היא שיחקה באליפויות אלו נגד נבחרת ברית המועצות החזקה. מילר זכתה באליפות המכללות עם אוניברסיטת דרום קליפורניה (USC Trojans women's basketball)‏ (1983, 1984). לאחר הפרישה מכדורסל, אימנה באוניברסיטה שבה שיחקה, ובהמשך שימשה כפרשנית במשחקי NBA ו-WNBA. אחיה הצעיר הוא כדורסלן העבר הנודע רג'י מילר, חבר היכל התהילה בעצמו. בנאום כניסתו להיכל התהילה ב-2012 אמר מילר כי ההישגים שלו הם בעיקר בזכותה, והיא דחפה אותו קדימה. מדיה וקבצים בנושא שריל מילר בוויקישיתוף פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היכל התהילה של הכדורסל שרון דוידוביץ' ואלעד זאבי, רג'י מילר - כל העולם ואחותו, באתר ynet, 21 בדצמבר 2017 שריל מילר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שרון דוידוביץ', רג'י מילר בהיכל התהילה: "הכל בזכות אחותי", באתר ynet, 8 בספטמבר 2012
ליי

האם התכוונתם ל... לה (עיר) – בירת מחוז לדאק שבג'אמו וקשמיר, בצפון הודו לאו רומני (ברבים: לֵיי) - המטבע הלאומי הרומני ליי (הוואי) – מושג בתרבות הלבוש של הוואי ליי - אחת מיצרניות החטיפים שהתמזגה לחברת פריטו-ליי רוברט ליי – מראשי המשטר הנאצי בגרמניה לי לאי
Revolution Radio

Revolution Radio (בעברית: רדיו מהפכני) הוא אלבום האולפן ה-12 של להקת הפאנק רוק האמריקאית גרין דיי. האלבום יצא ב-7 באוקטובר 2016. האלבום קיבל ביקורת חיוביות בעיקר ממבקרי מוזיקה. העבודה על מה שעתיד להיות "Revolution Radio" התחילה ב-2014 אחרי סיום סיבוב ההופעות "99". הסינגל הראשון מהאלבום "Bang Bang" יצא לאור ב-11 באוגוסט 2016 והסינגלים "Revolution Radio" (אשר נושא את שם האלבום) ו-"Still Breathing" התפרסמו ב-9 בספטמבר וב-23 בספטמבר. האלבום כולל בסך הכל 12 שירים. (Somewhere Now (4:08 (Bang Bang (3:25 (Revolution Radio (3:00 (Say Goodbye (3:39 (Outlaws (5:02 (Bouncing Off The Wall (2:40 (Still Breathing (3:44 (Youngblood(2:32 (Too Dumb To Die (3:23 (Troubled Times (3:04 (Forever Now (6:52 (Ordinary World (3:08 בילי ג'ו ארמסטרונג: שירה, גיטרה, פסנתר, מפיק, מלחין מייק דירנט- גיטרה בס, קולות רקע, מלחין, מפיק טרה קול- תופים, כלי הקשה, מלחין, מפיק מידע על האלבום Revolution Radio באתר MusicBrainz האלבום Revolution Radio באתר Discogs האלבום Revolution Radio באתר אפל מיוזיק האלבום Revolution Radio באתר יוטיוב Revolution Radio by Green Day (באנגלית), נבדק ב-2019-01-03 Andy Greene, Andy Greene, Billie Joe Armstrong on Green Day's Provocative New LP, Rolling Stone, ‏2016-08-11 (באנגלית)
לאי

האם התכוונתם ל... לאו רומני – המטבע של רומניה אישים: לאי צ'ינגדה – פוליטיקאי טאיוואני רפאל לאי – כדורגלן מאיי שלמה ליי לא
מודסט איסופסקו

מודסט איסופסקו (ברומנית: Modest Isopescu; ‏30 בנובמבר 1895 – 17 באוקטובר 1948) היה איש צבא רומני, יליד בוקובינה, (אז באימפריה האוסטרו-הונגרית), איש מנהלה ופושע מלחמה מורשע. איסופסקו נולד בפרטאוצי וֶק (Frătăuții Vechi) שבבוקובינה שתחת השלטון האוסטרו-הונגרי. הוא שירת בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה בדרגת סגן משנה במילואים. בשנת 1923 קודם לדרגת סרן בכוחות היבשה הרומניים, בשנת 1934 - לדרגת רב-סרן ובשנת 1939 - לדרגת סגן-אלוף. עם כניסת רומניה למלחמת העולם השנייה ביוני 1941, עם תחילת מבצע ברברוסה, תחת משטרו של יון אנטונסקו, היה איסופסקו מפקד גדוד בז'נדרמריה, כחלק מהארמייה הרביעית של צבא רומניה. באוקטובר מונה לתפקיד מפקד אזור גולטה, פרבומייסק (מחוז מיקולאייב), מחוז בדרום טרנסניסטריה. הוא מילא תפקיד זה עד מרץ 1944; בסוף 1942 הועבר למילואים. תחת פיקודו של איסופסקו הפך אזור גולטה ל"ממלכת מוות" עבור היהודים שגורשו לשם. בינואר 1945, מספר חודשים לאחר הדחתו של אנטונסקו, הורתה הממשלה הרומנית על מעצר 65 אנשים, כולל איסופסקו. הוא הואשם בפשעי מלחמה ונידון למוות על ידי בית הדין העממי של רומניה. גזר דינו הומתק ב-22 במאי 1945 למאסר עולם עם עבודת פרך.  הוא מת בכלא איוד ב-1948. נמסר כי סיבות מותו היו סרטן ומורסה של הכבד. נקבר בבית הקברות של רדאוץ. הותיר אישה בשם לטיציה. שואת יהודי רומניה Octavian Roske (ed.), Mecanisme represive în România 1945-1989: dicționar biografic, vol. III, p. 274. Bucharest: Institutul Național pentru Studiul Totalitarismului, 2004 Ottmar Trașcă, Dennis Deletant (eds.), "Chestiunea evreiască" în documente militare române, 1941-1944, p. 479. Bucharest: Institutul "Elie Weisel", 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פילוסופיה אסלאמית

בדת האסלאם, ישנן שתי מילים אשר נהוג לתרגם כפילוסופיה. הראשונה היא "פלספה" (فلسفة), אשר מתייחסת לפילוסופיה, לוגיקה, מתמטיקה, ואף לפיזיקה. המילה השנייה היא "כלאם" (كلام), אשר מתייחס בעיקר לסוג של פילוסופיה אסלאמית רציונליסטית, ולתאולוגיה רציונלית אשר מבוססת על פרשנותם של הוגים מוסלמים מימי הביניים. הפילוסופיה האסלאמית מתוארת כשיטה לחקר סוגיות הקשורות לחיים, ליקום, לאתיקה, לרפואה, למדע, לחברה, ועוד. בין הפילוסופים המוסלמים הבולטים ניתן למצוא את אבן סינא, אל-ע'זאלי, אל-כנדי, אבן רושד, אל-פאראבי ועוד. הפילוסופיה האסלאמית החלה להתפתח במאה השנייה בלוח השנה ההיג'רי (המאה ה-9 לספירה הנוצרית), והמשיכה להתפתח עד המאה ה-6 בלוח האסלאמי (המאה ה-12 לספירה הנוצרית). התקופה ההיא ידועה גם כתור הזהב של האסלאם, ולהישגים מהתקופה ההיא הייתה השפעה אדירה על הפילוסופיה המודרנית והמדע שבעולם המערבי. הפילוסופיה האסלאמית המשיכה להתפתח בארצות האסלאם שבמזרח, בעיקר באיראן. האסכולות של אבן רושד ושל אבן סינא, לצד אסכולות מיסטיות, המשיכו להיות מרכזם של בתי ספר אסלאמיים רבים. אסלאם תור הזהב של האסלאם מדיה וקבצים בנושא פילוסופיה אסלאמית בוויקישיתוף פילוסופיה אסלאמית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פילוסופיה אסלאמית, דף שער בספרייה הלאומית The Oxford handbook of Islamic philosophy, New York, NY Adamson, Peter, 1972-, Philosophy in the Islamic world : a history of philosophy without any gaps, volume 3, First edition, Oxford, United Kingdom Leaman, Oliver, 1950-, Islamic philosophy : an introduction, 2nd ed, Cambridge, UK: Polity, 2009 Classical Arabic philosophy : an anthology of sources, Indianapolis: Hackett Pub. Company, 2007 Philosophy in the Islamic world, Leiden
איתמר רביבו

איתמר רביבו (נולד בשנת 1982) הוא ראש המועצה האזורית חוף אשקלון החל מסוף שנת 2018, בעקבות ניצחונו בסיבוב השני בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2018). איתמר רביבו נולד באופקים, בנו של ראש עיריית אופקים לשעבר, אברהם רביבו. את לימודיו התיכוניים למד רביבו בישיבה התיכונית בכפר מימון ולמד תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו, ותואר שני במדעי המדינה, במגמת ממשל ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת בר-אילן. מאז 2009 עוסק רביבו כעורך דין עצמאי במשרד הממוקם בעיר אשדוד. בין השנים 2009 ו-2012 שימש רביבו כיו"ר הוועד המקומי ביישוב ניצן. בשנת 2018 התמודד רביבו על ראשות המועצה האזורית חוף אשקלון, ולאחר סיבוב שני ניצח את המתמודד שכנגד, דודי סעדה. במתקפת הפתע על ישראל עסק בפינוי פצועים בתחומי המועצה האזורית. בהמשך קרא לפינוי משפחות מתחומי המועצה, ולהכרה ביישובי המועצה כיישובי ספר. עקב המלחמה לא נערכו במועצה האזורית הבחירות לרשויות המקומיות בישראל בפברואר 2024, ורביבו ממשיך בתפקידו. רביבו מתגורר בבאר גנים, נשוי לקרן ואב לחמישה ילדים. מדיה וקבצים בנושא איתמר רביבו בוויקישיתוף ארי ליבסקר, "אם נתעלם מחזבאללה, מה שקרה בעוטף עזה יקרה גם בצפון", באתר כלכליסט, 19 באוקטובר 2023 ג'ני פרנקל שלום, עו"ד איתמר רביבו: אתמודד לראשות המועצה האזורית חוף אשקלון, באתר כאן דרום ראש המועצה שלך אתר המועצה האזורית חוף אשקלון הבחירות המקומיות בדרום: המנצחים, המפסידים והסיבוב השני באתר ספירלה יניר יגנה‏, בחירות בצל המתיחות: איתמר רביבו נבחר לראשות מועצת חוף אשקלון, באתר וואלה, 20 בנובמבר 2018 יניר יגנה‏, גופות ופצועים בכל מקום: ראש המועצה פינה נפגעים מהמושב שהיה תחת מתקפה, באתר וואלה, 22 באוקטובר 2023 ארנולד נטייב, ‏ראש המועצה האזורית חוף אשקלון במכתב לנתניהו: "חיינו אינם הפקר", באתר מעריב אונליין, 27 באוקטובר 2023
מארק קאמון

מארק קאמון (בצרפתית: Marc Kamoun; נולד ב-7 בנובמבר 1937) הוא שחיין עבר יהודי-צרפתי. אלוף המכביה החמישית (1957) במשחה ל-100 מטר חופשי, ייצג את מדינתו במשחקים האולימפיים (רומא 1960). קאמון נולד וגדל באלג'יר. הוא התאמן במועדון רסינג פריז (Racing Club de France). הוא למד רוקחות בפריז. בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 זכה קאמון במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.5 שניות, לפני א. קפלן מדרום אפריקה (1:01.0 דקות) ומייקל וולק מארצות הברית (1:01.5 דקות). בתחרות שנערכה באלג'יר בבריכת 25 מטר באפריל 1958 קבע קאמון במשחה ל-100 מטר חופשי תוצאה של 56.6 שניות. באוניברסיאדה הראשונה שנערכה בטורינו, איטליה 1959 סיים קאמון במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.7 שניות. באולימפיאדת רומא (1960) סיים קאמון במקום 12 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:41.2 דקות, כשחיין שלישי הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 2:09.7 דקות. בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל בספטמבר 1961 סיים קאמון במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.8 שניות ולא הצליח להגן על תוארו. קאמון הוא אביה של סופי קאמון(אנ') שחיינית אולימפית (לוס אנג'לס 1984) שסיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חופשי. מארק קאמון, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מארק קאמון, באתר olympedia.org מארק קאמון - תמונה, מעריב, 24 בספטמבר 1957 קאמו ניצח בצרפת, דבר, 6 באוקטובר 1957 ישראל פז, הרוקח מצרפת והתלמידה מהולנד, על המשמר, 24 בספטמבר 1957 נפתחו תחרויות השחייה במסגרת משחקי המכביה ה-5, דבר, 20 בספטמבר 1957 קאמון חתר 100 מ' ב-56,6 ש', חרות, 20 באפריל 1958 בריה"מ הדבירה את אס"א ישראל - 50:98 במשחקי טורינו, על המשמר, 30 באוגוסט 1959 הקנדי שאפל חתר 100 מ' - 58,3 ש' ג'יין כץ: 100 מ' פרפר - 1:15,8 ד', דבר, 4 בספטמבר 1961
שטיח שרפינסקי

שטיח שרפינסקי הוא פרקטל שיצר המתמטיקאי הפולני ואצלב שרפינסקי בשנת 1916, שנה לאחר משולש שרפינסקי. ניתן לבנות את השטיח על ידי חיתוך ריבוע ל-9 תת-ריבועים שווים בגודלם בתבנית של 3X3 תוך סילוק הריבוע המרכזי, והמשך רקורסיבי עד אינסוף. סילוק החלק הפנימי מותיר תמיד קבוצה סגורה והשטיח הוא קבוצת כל החיתוכים. לפי משפט היינה-בורל קבוצה זו היא קבוצה קומפקטית. טכניקה דומה בשלושה ממדים המבוססת על קוביות יוצרת את ספוג מנגר. ממד האוסדורף או המימד הפרקטאלי של השטיח שווה ל- log ⁡ 8 log ⁡ 3 = 1.892789 … {\displaystyle {\frac {\log 8}{\log 3}}=1.892789\ldots } היות שבכל שלב בונים 8 העתקים בגודל שליש מהצורה הקודמת. השטיח הוא הכללה אחת של קבוצת קנטור לשני ממדים ועוצמתו היא עוצמת הרצף. ההכללה השנייה היא אבק קנטור. עם זאת במידת לבג שטח השטיח הוא אפס: בתהליך אינסופי שטחו "מתרוקן". הוכח שהפיזור בהילוך מקרי בשטיח שרפינסקי איטי יותר מאשר בתנועת בראון . יהי x אורך צלע הריבוע ו-y מספר הצעדים, נוסחת שטח השטיח היא: ( x 3 y ) 2 × 8 y = x 2 × ( 8 9 ) y {\displaystyle \left({\frac {x}{3^{y}}}\right)^{2}\times 8^{y}=x^{2}\times \left({\frac {8}{9}}\right)^{y}} לדוגמה, ריבוע שאורכו 100 מטר ושטחו 10000 מ"ר, יקטן לאחר שני צעדים ל: ( 100 3 2 ) 2 × 8 2 = 100 2 9 2 × 64 = 640000 81 = 7901.2345679 {\displaystyle \left({\frac {100}{3^{2}}}\right)^{2}\times 8^{2}={\frac {100^{2}}{9^{2}}}\times 64={\frac {640000}{81}}=7901.2345679} ככל שמספר הצעדים יגדל, השטח יקטן. בטלפון סלולרי וWi-Fi קיים סוג אנטנה הנקרא פרקטלי, הבנוי על מספר איטרציות של שטיח שרפינסקי. האנטנה מתאימה לטיפול במספר רב של תדרים, היא קלה לייצור וקטנה מאנטנות רגילות בעלות אותם ביצועים. ‏6 צעדים ראשונים ביצירת השטיח ‏צעד 1 ‏צעד 2 ‏צעד 3 ‏צעד 4 ‏צעד 5 ‏צעד 6 יישומון בשפת ג'אווה ליצירת שטיח שרפינסקי באמצעות מתודה רקורסיבית: import java.awt.*; import java.applet.*; public class SierpinskiCarpet extends Applet { private Graphics g = null; private int d0 = 729; // 3^6 public void init() { g = getGraphics(); resize(d0, d0); } public void paint(Graphics g) { // Rekursion starten: drawSierpinskiCarpet (0, 0, getWidth(), getHeight() ); } private void drawSierpinskiCarpet(int xOL, int yOL, int width1, int height1) { if (width1>2 && height1>2) { int b = width1/3; int h = height1/3; g.fillRect (xOL+b, yOL+h, b, h); for (int k=0; k<9; k++) if (k!=4) { int i=k/3; int j=k%3; drawSierpinskiCarpet (xOL+i*b, yOL+j*h, b, h); // Rekursion } } } } מדיה וקבצים בנושא שטיח שרפינסקי בוויקישיתוף שטיח שרפינסקי, באתר MathWorld (באנגלית) Barlow, Martin; Bass, Richard, Brownian motion and harmonic analysis on Sierpinski carpets (PDF)
אלחנן יקירה

אלחנן יקירה (נולד ב-1946) הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים, כיהן כראש החוג לפילוסופיה. יקירה חקר ופרסם בנושאי הפילוסופיה של המאה ה-17 (בעיקר רציונליזם), גוטפריד וילהלם לייבניץ, ברוך שפינוזה, רנה דקארט, אדמונד הוסרל ופנומנולוגיה, פילוסופיה פוליטית וחנה ארנדט. בספרו "פוסט ציונות, פוסט שואה" טען יקירה כי בפוליטיקת שמאל העולמית קיימת "שנאת ישראל" המבוססת על טיעון מפותל המוביל מרעיונות של קידמה, שוויון, רעות ואחווה, לאימוץ שנאת יהודים בכלל ושנאת ישראל בפרט, בעוצמה ובארסיות גדולות מאלו שניתן למצוא בפוליטיקת ימין. לדוגמה, הוא מציין בספר דברים ששמע מקרובי משפחה שלמדו במדעי הרוח רעיונות לפיהם "אין הבדל בין בית ספר לבין מחנה ריכוז", וכי כל החברה המודרנית נתונה ב"דיכוי". בספרו הציע יקירה לראות כ"פרוורסיה אידאולוגית" את הנטייה להעמיד אידאולוגיות כלשהן על יסוד אחד בלבד, וביחס אליו למדוד הכל לצורך יצירת סרגל מוסרי מוחלט. פוסט-ציונות, פוסט-שואה, תל אביב: עם עובד והמכון לחקר הציונות וישראל ע"ש חיים ויצמן, אוניברסיטת תל אביב, 2006 (הספר בקטלוג ULI) Spinoza and the Case for Philosophy, Cambridge University Press Online publication date: December 2014 ג'ורג' ברקלי, שלושה דיאלוגים בין הילאס לפילונוס, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1966. (יחד עם גבריאל מוקד) רנה דקארט, הגיונות על הפילוסופיה הראשונית תל אביב, תרגום: דורי מנור, עריכה מדעית ואחרית דבר: אלחנן יקירה, ידיעות אחרונות - ספרי חמד 2001. רנה דקארט, הגיונות מטפיזיים, השגות ותשובות, ירושלים: הוצאת מאגנס, 2015. דף הבית באתר האוניברסיטה העברית. "שפינוזה – החידה", במכון ון ליר בירושלים, הרצאה באתר יוטיוב אלחנן יקירה, דף שער בספרייה הלאומית פוסט שואה פוסט ציונות, עמ' 7 פוסט שואה פוסט ציונות, עמ' 26 סקירות: עמוס לוית, תשובה פילוסופית ראשונה לביקורת הרדיקלית, באתר הארץ, 21 במאי 2007 יוסף גרודזינסקי, אני דווקא מדגיש שואה, באתר הארץ, 11 באפריל 2007 עודד שכטר, פוסט-ציונים וסוטים אחרים, באתר הארץ, 21 במאי 2007 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.