laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
שרלין, נסיכת מונקו

שרלין, נסיכת מונקו (בצרפתית: Charlène; קודם הנישואין שרלין ויטסטוק; נולדה ב-25 בינואר 1978), היא אשתו של אלבר השני, נסיך מונקו. היא גם שחיינית אולימפית לשעבר מדרום אפריקה. שרלין היא בתם של מישל ולינט ויטסטוק. היא נולדה בבולאוואיו שברודזיה (כיום זימבבואה) למשפחה ממוצא גרמני, אנגלי, דרום אפריקאי ורודזי. משפחתה עברה לטרנסוואל, דרום אפריקה בשנת 1989 לאחר שהתגוררו בזימבבואה במשך כמה שנים. במשחקי אפריקה שנערכו ביוהנסבורג דרום אפריקה בשנת 1999 זכתה שרלין ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי (57.46 שניות) במשחה ל-100 מטר גב (1:04.31 דקות), לפני קירסטי קובנטרי מזימבבואה (1:05.29 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעו בשיא אפריקה חדש של 4:11.57 דקות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:54.31 דקות). באולימפיאדת סידני (2000) היא ייצגה את דרום אפריקה וסיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם שרה פווה, מנדי לוץ והלן מילר בשיא אפריקה חדש של 4:05.15 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה בסגנון גב תוצאה של 1:02.74 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 17 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.18 דקות ובמקום 14 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:14.95 דקות. במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר 2002 היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:05.06 דקות, אחרי אוסטרליה ולפני אנגליה. כשחיינית ראשונה היא קבעה בסגנון הגב תוצאה של 1:02.24 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.42 דקות, במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.18 שניות ובמקום 11 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:15.69 דקות. היא פרשה משחייה תחרותית בשנת 2007. שרלין פגשה את הנסיך אלבר בשנת 2000 באירוע שחייה במונקו. הם נראו לראשונה יחד בשנת 2006, והיא מלווה את הנסיך אלבר ברבים מתפקידיו הרשמיים מאז. הם הודיעו על אירוסיהם ביוני 2010 ונישאו ב-1 ביולי 2011. ב-30 במאי 2014 הודיע הזוג כי הם מצפים ללידת ילדם הראשון שצפוי להיוולד בסוף השנה. ב-10 בדצמבר 2014 ילדה שרלין תאומים בת (הנסיכה גבריאלה) ובן (הנסיך ז'אק). בחודש מאי 2021, בעת ביקור בדרום אפריקה, אושפזה הנסיכה שרלין בעקבות זיהום, שמנע ממנה לחזור לביתה. היא עברה ניתוח בהרדמה מלאה בחודש אוגוסט וחזרה למונקו רק ב-8 בנובמבר. ב-16 בנובמבר ביטלה שרלין את כל פעילויותיה, כולל החגיגות הלאומיות של מונקו, בשל בריאות לקויה. נמסר כי היא סובלת מ"עייפות עמוקה". מדיה וקבצים בנושא שרלין, נסיכת מונקו בוויקישיתוף שרלין, נסיכת מונקו, ברשת החברתית אינסטגרם שרלין, נסיכת מונקו, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי שרלין, נסיכת מונקו, באתר olympedia.org שרלין, נסיכת מונקו, באתר Swimrankings שרלין, נסיכת מונקו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שמחה כפולה: נסיכת מונאקו ילדה תאומים, באתר ynet, 10 בדצמבר 2014 https://www.reuters.com/world/europe/monacos-princess-charlene-suspends-public-duties-palace-cites-ill-health-2021-11-16/
קארס קרוסבי

קארס קרוסבי (אנגלית: Caresse Crosby;‏ 20 באפריל 1891 - 26 בינואר 1970) הייתה משוררת ומוציאה לאור אמריקאית, הידועה גם על המצאת חזיית הבד הראשונה. בנוסף תמכה באמנים, והייתה פעילה חברתית למען השלום. נולדה בניו רושל במדינת ניו יורק, בשם מרי "פולי" פלפס ג'ייקוב. הוריה, ויליאם ג'ייקוב ומרי פלפס, היו צאצאים למשפחות קולוניאליות אמריקאיות מהמעמד הגבוה. ב-1910, בהיותה בת 19, התכוננה לקראת נשף שבו השתתפה; היא שמה לב לחוסר הנוחות שבלבישת המחוך הצמוד שהיה נהוג בתקופתה, שיצר לחץ רב על החזה שלה. בעקבות זאת, עיצבה יחד עם המשרתת שלה שתי ממחטות משי המחוברות בסרטים ורצועות ורודים. ההמצאה התקבלה בהתלהבות ורבות מבנות משפחתה וחברותיה ביקשו ממנה ליצור עבורן חזייה דומה. ב-1914, כאשר התחילו אנשים זרים להציע לה כסף על ההמצאה, רשמה את הפטנט במשרד הפטנטים האמריקאי, ומאז ניהלה עסק למכירת חזיות בד. היא נישאה ב-1915 לריצ'רד פיבודי, גם הוא מהמעמד הגבוה בארצות הברית, ונולדו להם שני ילדים. לאחר שובו של פיבודי משירות צבאי במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא הפך לאלכוהוליסט. ב-1920 החלה ג'ייקוב לנהל רומן עם המשורר הארי קרוסבי, והדבר עורר שערורייה בחברה הגבוהה בבוסטון. לאחר שנתיים היא התגרשה מפיבודי ונישאה לקרוסבי. בני הזוג עזבו לאירופה והצטרפו לאמריקאים נוספים מ"הדור האבוד" שהתגוררו בפריז. הם ניהלו אורח חיים בוהמייני, עם נישואים פתוחים שכללו מספר רומנים לאורך השנים, וכן נהגו להשתמש בסמים ולקיים מסיבות פרועות וטיולים לחו"ל. קרוסבי אימצה לבקשת בעלה את השם "קארס" ב-1924. ב-1925 בני הזוג הוציאו לאור בעצמם את ספר השירה הראשון שלהם, "Éditions Narcisse", במספר מהדורות מצומצם. ב-1927 יסדו את הוצאת הספרים "Black Sun Press", שפרסמה מאז ספרים ידועים רבים באנגלית, שכתבו אמריקאים שחיו בפריז, בהם ג'יימס ג'ויס, ארנסט המינגוויי, עזרא פאונד וטי אס אליוט. הארי קרוסבי נמצא מת ב-1929 במהלך ביקור של בני הזוג בניו יורק, עם אחת ממאהבותיו, ג'וזפין, במה שתואר בעיתונות כרצח והתאבדות או התאבדות כפולה. קארס קרוסבי חזרה לפריז והמשיכה לנהל את הוצאת הספרים. ב-1936 עזבה לארצות הברית, וקנתה מלון בווירג'יניה, סמוך לוושינגטון די. סי., שבו אירחה רבים מידידיה, בהם סלבדור דאלי, עזרא פאונד ובאקמינסטר פולר. היא נישאה לסלברט יאנג (Selbert Young), שחקן מובטל ואלכוהוליסט, וניהלה רומן עם השחקן והמתאגרף האפרו-אמריקאי קנדה לי (Canada Lee), למרות חוקי ההפרדה הגזעית שהיו נהוגים עדיין בתקופתה. בשנות ה-60 יסדה ארגון של "נשים נגד מלחמה". היא ניסתה להקים מרכז לשלום בדלפי שביוון, אך השלטונות היווניים הערימו עליה קשיים. לאחר מכן קנתה טירה עתיקה מהמאה ה-15 בעיירה רוקה סיניבלדה (Rocca Sinibalda) שמצפון לרומא, איטליה, ששימשה אותה לתמיכה בקבוצת אמנים. ב-1970 מתה ברומא לאחר דלקת ריאות הקשורה למחלת לב בה לקתה. Hamalian, Linda (2005). The Cramoisy Queen: A Life of Caresse Crosby. Southern Illinois University Conover, Anne (1989). Caresse Crosby: From Black Sun to Roccasinibalda. Santa Barbara, California: Capra Press מדיה וקבצים בנושא קארס קרוסבי בוויקישיתוף קארס קרוסבי, באתר Phelps Family History in America קארס קרוסבי, Inventor of the Week Peter Lyle, ‏The Crosbys: literature's most scandalous couple, The Telegraph, 19 June 2009 קארס קרוסבי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) קארס קרוסבי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רישום הפטנט של קרוסבי
מייקל דאן

מייקל דאן (באנגלית: Michael Dunn;‏ 20 באוקטובר 1934 – 30 באוגוסט 1973) היה שחקן קולנוע וזמר אמריקאי. דאן היה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1965 על הופעתו בסרט "ספינת השוטים". דאן נולד עם הפרעת הגדילה שגרמה לו לגמדות. דאן נולד בשם גרי ניל מילר בעיירה שאטק שבאוקלהומה וגדל בעיר דברון שבמישיגן, היה בנם היחיד של ג'וול לפרד מילר. נולד עם הפרעת הגדילה SED שגרמה לו לגמדות מגיל קטן. כדי להבדיל את עצמו משחקן אחר בשם גרי מילר, שינה את שם הבמה שלו למייקל דאן, "דאן" על שמה של סבתו. למד באוניברסיטת מישיגן אך לאחר פציעה שעבר ברגלו נאלץ לעזוב. לאחר מכן התקבל ל"אוניברסיטת מיאמי", שם שימש כעורך המגזין הראשי. התפרסם בפעם הראשונה בשנת 1965 בדרמת המלחמה הרומנטית של סטנלי קריימר "ספינת השוטים", בתפקיד הגמד קארל גלוקן, עליו היה דאן מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. התפרסם במהלך הקריירה שלו בסדרה "פרוע על המערב" בתפקיד הנבל ד"ר מיגוליטו לובלס, בסרטו החמישי של פרנסיס פורד קופולה "אתה ילד גדול עכשיו", בדרמת הפשע "מאדיגן" ובמותחן "לא כך מתייחסים לגברת". ב-1964 הועמד דאן לפרס טוני על תפקידו במחזה "הבלדה על הקפה העצוב". דאן היה נשוי לרקדנית ג'וי טלבוט במשך מספר שנים עד שהתגרש, לזוג לא נולדו ילדים. דאן שסבל מעקמת קשה מת בשנתו בגיל 38 לאחר סיבוכים שהתגלו בליבו במהלך צילומים שערך באנגליה. מדיה וקבצים בנושא מייקל דאן בוויקישיתוף מייקל דאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל דאן, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל דאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מייקל דאן, באתר MusicBrainz (באנגלית) מייקל דאן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מידת התפוסה הבריטית הישנה

מידת התפוסה הבריטית הישנה (באנגלית: Builder's Old Measurement ובקיצור BOM או bm) היא נוסחה לחישוב התפוסה או קיבולת המטען של אוניות שהייתה נהוגה באנגליה מ-1650 לערך עד 1835. השיטה, שקיבלה תוקף בחוק של הפרלמנט רק ב-1773, התבססה על אורכה ועל רוחבה המרביים של האונייה, ושימשה הן לקביעת גודלה של האונייה הן לחישוב אגרות הנמל והמכסים שהושתו על בעליה. התפוסה (tonnage או burthen) היא מידת נפח ולא מידת משקל, ויחידותיה הן טונות תפוסה ולא טונות משקל. גודלן של אוניות המלחמה באותה תקופה נקבע גם הוא על פי תפוסתן ולא על פי הַהֶדְחֵק (משקל) כפי שמקובל היום. הנוסחה בצורתה מ-1773: T o n n a g e = ( L e n g t h − ( B e a m × 3 5 ) ) × B e a m × B e a m 2 94 {\displaystyle {Tonnage}={\frac {({Length}-({{Beam}\times {\frac {3}{5}}}))\times {Beam}\times {\frac {Beam}{2}}}{94}}} כאשר Length - אורך האונייה ברגל (feet) מקנה החרטום (stem) עד מזוזת הירכתיים (sternpost) בגובה הסיפון Beam - הרוחב המרבי של האונייה ברגל Tonnage - תפוסה בטונות (tons) הנוסחה נשארה בתוקף עד המעבר ממפרשים לקיטור. כדי לאמוד את התפוסה של אוניות קיטור נדרשה שיטה שונה, משום שהיחס בין אורכן לרוחבן היה גדול יותר משל אוניות מפרשים, ומשום שנפח משמעותי של החללים הפנימיים שלהן הוקצה לדודי הקיטור, למנועים ולמגורות הפחם. ב-1849 הונהגה בבריטניה שיטת מורסום (Moorsom System) המדויקת יותר; היא נקראת על שם ג'ורג' מורסום, ארכיטקט ימי ומזכיר הוועדה שהקימה הממשלה הבריטית למציאת נוסחה עדכנית. על פי השיטה החדשה חישבו את הנפח הפנימי של האונייה ביחידות של רגל מעוקבת בעזרת חוק סימפסון, כשכל 100 רגליים מעוקבות שוות ל-1 טון ברוטו (gross ton). s.v. "Tonnage" in: Kemp, Peter (editor). The Oxford Companion to Ships & The Sea. Oxford, Oxford University Press, 1976. s.v. "Tonnage Measurement and Port Dues" in: Hattendorf, John B. (editor). The Oxford Encyclopedia of Maritime History. New York, Oxford University Press, 2007. MacGregor, David R.. Fast Sailing Ships: Their Design and Construction, 1775-1875. London, Conway Maritime Press, 1988. מידת התפוסה הבריטית ליכטות ערך זה הוא קצרמר בנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרנארו (אונייה)

א/ק "קָרנָארוֹ" (S/S Carnaro) הייתה אוניית נוסעים ומשא איטלקית שערכה הפלגות סדירות באגן המזרחי של הים התיכון מ-1919 עד 1938. היא זכורה בתולדות היישוב כמי שהביאה לארץ ישראל רבים מבני העליות הרביעית והחמישית. ב-1938 טבעה האונייה בסערה בים סוף. האונייה נבנתה בגלאזגו, סקוטלנד, עבור חברת הספנות המלכותית האוסטרו-הונגרית "אַדְרִיָה" שבפיומה (כיום ריאקה), והושקה ב-1 באוקטובר 1913 בשם "פרנץ יוזף קיראי" (Ferenc József király, הקיסר פרנץ יוזף הראשון). הייתה זו אוניית קיטור מעורבת להובלת נוסעים ומשא, שערכה הפלגות סדירות במזרח הים התיכון. ב-1925 נקנתה האונייה על ידי חברת הספנות לויד טריאסטינו. היא הוסיפה להפליג באגן המזרחי של הים התיכון, וערכה הפלגות סדירות בין נמלי איטליה, יוון, קפריסין, טורקיה, ארץ ישראל ומצרים. רבים מבני העלייה הרביעית ובעיקר העלייה החמישית הגיעו ארצה על סיפונה, והיא נזכרת רבות בספרות הזכרונות של התקופה. בקיבוץ עין החורש נחשבת ה"קרנארו" למעין "מייפלאואר". מייסדי וראשוני הקיבוץ עלו בה ארצה משנת 1929 ועד אמצע שנות השלושים. האונייה הייתה אחד מאמצעי התחבורה והקשר העיקריים בין ארץ ישראל לאירופה והמזרח הקרוב. בעיתוני התקופה, כמו "דבר" ו"הארץ", נתפרסמו באופן קבוע לוחות הזמנים של הפלגות האונייה ויעדיהן. ידיעה ב"דבר" מ-23 ביוני 1932 מספרת, כי "באניה 'קרנרו' נשלחו אתמול מן הארץ, בעוון פעולות קומוניסטיות, יוסף מורגנשטרן מחיפה (היה אסור כחצי שנה), וזאב דרורי מתל אביב. באניה זו שולח גם וילהלם ג'וקל, גרמני-נוצרי שנכנס לארץ בלי רישיון והיה חשוד גם הוא בקומוניזם". ידיעות אחרות מספרות על אזכרה לתאודור הרצל שערכו נוסעים על סיפונה, על הבאת תיירים ארצה, על התרמת הנוסעים בה לקרן הקיימת לישראל ועוד. ב-3 באפריל 1938 נטרפה האונייה בסערה בים סוף, 100 מייל דרומית לנמל פורט סודאן. SS Carnaro באתר: wrecksite.eu אוניות החברה Lloyd Triestino באתר The Ships List Adria Royal Hungarian Sea Nav. Co. Ltd. - Budapest/Fiume - 1881-1920 באתר Hjo-Register SS Ferencz Jozsef Kiraly באתר Clydebuilt database
Kiss

האם התכוונתם ל... קיס – להקת גלאם רוק/הארד רוק אמריקאית שהחלה את דרכה בשנות השבעים. KISS – ראשי תיבות באנגלית של הביטוי "Keep It Simple, Stupid". Kiss (אלבום של קארלי ריי ג'פסן) – אלבום האולפן השני של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן. Kiss (אלבום של קיס) – אלבום הבכורה של להקת הרוק האמריקאית קיס קיס - מועדון בעיר סנטה מריה, ריו גראנדה דו סול, ברזיל שנשרף ב-27 בינואר 2013. Kiss (שיר) – שיר של פרינס
דורון כהן

האם התכוונתם ל... דורון כהן (מנהל) – מנכ"ל משרד האוצר דורון כהן (עיתונאי) – העורך הראשי של העיתון "מעריב" דורון כהן (פיזיקאי) – פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת בן-גוריון דורון כהן (שחיין) – אלוף ושיאן ישראל בשחייה
אסתר שימקין

אסתר גינצברג קראוזה שימקין (תרל"ד - 19 במאי 1949) הייתה הרופאה העברייה הראשונה בחיפה. אחותו הצעירה של אשר גינצברג ("אחד העם"). אסתר גינצברג נולדה לישעיהו וגולדה (בת יעקב זוזובסקי) בכפר הופטשיצא (Гопчиця) שחכר אביה בדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). ב-1905 קיבלה דוקטורט במונפלייה. מאחר שלא היה ברשותה רישיון לעסוק ברפואה בצרפת עבדה במסאז רפואי. גם בארצות הברית לשם היגרה המשיכה בעיסוק זה. ב-1908 עלתה לארץ ישראל. נישאה לאפרים קראוזה, אחיו של אליהו קראוזה, מהנדס ומודד והזוג התיישב, לבסוף, בחיפה. קראוזה הייתה לרופאה היהודייה הראשונה בעיר (הלל יפה התגורר אמנם בעיר, אך פעל בעיקר מחוץ לחיפה). קראוזה אמנם עסקה ברפואה כללית ופנימית אך את עיקר מרצה הפנתה לרפואה מעבדתית, ובחיפה נחשב ד"ר אליהו אורבך כרופא הראשון שמילא את תפקיד הרופא "המלא" הראשון. במרץ 1920 עבר הזוג להתגורר בירושלים בעקבות התקבלותה לעבודה בקעמצ"א (קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית), אך במהרה חזרו לחיפה על מנת שתנהל את המעבדה בבית חולים הדסה שנפתח ב-1922 סמוך לביתם ברחוב אחד העם 12. קראוזה השתתפה בישיבה הראשונה של רופאי חיפה שהתקיימה בביתו של יפה. ב-1924 בעת חופשת מחלה בחו"ל נפטר בעלה, אפרים, והיא נישאה לנחום שימקין, מייסד בית החולים, ששכר חדר בביתה. באמצע 1931 החליטה הדסה להעביר את בית החולים לרשות ועד הקהילה העברית בחיפה וכתוצאה מכך נסגרה המעבדה ושימקין העבירה אותה לביתה הפרטי. בבית הוריו של אחד-העם, בכפר הופטשיצא: מזכרונות אחותו, חיפה: זכרונות, 1941. נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל, 1799–1948, זכרון יעקב: איתי בחור, 2008, עמ' 335. צפורה שחורי-רובין, 'ד"ר אסתר גינצברג: גלגוליה של רופאה יהודייה בראשית המאה העשרים', קורות (שנתון לתולדות הרפואה ומדעי הטבע) כ (תש"ע–תשע"א), ז–יח. שי חורב, אסתר שימקין, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 368, 2018. עדו בסוק, סיפורן של הרופאות הראשונות בארץ ישראל, באתר הארץ, 85 במאי 2014 כך רשום על קברה בבית העלמין חוף הכרמל. המקורות השונים חלוקים בשנה הלועזית. ראו עליו בהתיישבות נתיני המעצמות בחיפה נסים לוי, פרקים בתולדות הרפואה בארץ-ישראל 1799–1948, הקיבוץ המאוחד והפקולטה לרפואה ע"ש ברוך רפפורט – הטכניון, חיפה, 1998, עמ' 380. שמואל יזרעלי, היה זה או חלמתי חלום, הוצאת כנרת, 2003, פרק ר'; ניתן לקרוא גם כאן
בעיה מילולית

בתחום הוראת המתמטיקה, בעיה מילולית היא שאלה המנוסחת בשפת יום-יום שפתרונה דורש שימוש בכלים מתמטיים. מטרתן של בעיות מילוליות להדגים לתלמיד את השימושיות של מתמטיקה ביום-יום ולהקנות לתלמיד כלים לפתור בעיות יום-יום באמצעות מתמטיקה. בעיות מילוליות יכולות להוסיף עניין ללימוד המתמטיקה ולהפוך את התחום למוחשי יותר. מבחינה היסטורית, הספרות המתמטית בעת העתיקה לימדה עקרונות מתמטיים כלליים בעיקר באמצעות פתרון בעיות מילוליות. פתרון בעיה מילולית מורכב משני שלבים: בשלב הראשון ממדלים את הבעיה באופן מתמטי, ובשלב השני מפעילים כלים מתמטיים על המודל כדי להגיע לפתרון. בעיה: לבריכה העירונית יש שלושה ברזים הממלאים אותה. לברז הראשון נחוצות שעתיים כדי למלא את הבריכה, לברז השני נחוצות שלוש שעות כדי למלא את הבריכה ואילו לברז השלישי נחוצות שש שעות כדי למלא את הבריכה. כמה זמן ייקח לשלושת הברזים למלא את הבריכה אם כולם נפתחים יחדיו (ובהנחה שקצב הזרימה בכל הברזים אחיד)? פתרון: נסמן את נפח הבריכה ב- V {\displaystyle V} ואת הזמן הנחוץ למלא אותה עם שלושת הברזים ב- t {\displaystyle t} (שעות). הברז הראשון ממלא בשעה 1 2 V {\displaystyle {\tfrac {1}{2}}V} ולכן ב- t {\displaystyle t} שעות ימלא t 2 V {\displaystyle {\tfrac {t}{2}}V} . באופן דומה הברזים השני והשלישי ממלאים בזמן t {\displaystyle t} שעות נפחים של t 3 V {\displaystyle {\tfrac {t}{3}}V} ו- t 6 V {\displaystyle {\tfrac {t}{6}}V} בהתאמה. לפי הגדרת t {\displaystyle t} זהו הזמן בו הבריכה מלאה, כלומר כל הברזים יחדיו מילאו נפח של V {\displaystyle V} . תנאי זה ניתן לתרגום למשוואה ליניארית: t 2 V + t 3 V + t 6 V = V {\displaystyle {\tfrac {t}{2}}V+{\tfrac {t}{3}}V+{\tfrac {t}{6}}V=V} . חלוקת המשוואה ב- V {\displaystyle V} וחיבור השברים נותן t = 1 {\displaystyle t=1} . הפתרון הסופי הוא ששלושת הברזים יחדיו ממלאים את הבריכה בשעה אחת בדיוק. נבחין כי הפתרון לא היה תלוי כלל בערכו של הנפח V {\displaystyle V} כצפוי מניסוח הבעיה. בעיות בעלות אופי דומה מתקבלות מחישוב התנגדות חשמלית במעגל חשמלי עם נגדים המחוברים במקביל. בעיה: לחוואי יש גדר שאורכה 400 מטרים והוא מעוניין להקיף עמה שטח מלבני גדול ככל הניתן. כיצד עליו לעשות זאת? פתרון: נסמן את אורך המלבן ב- x {\displaystyle x} ואת רוחבו y {\displaystyle y} . לפי הנתון והנוסחה להיקף של מלבן מתקיים: 2 ( x + y ) = 400 {\displaystyle 2(x+y)=400} . נחלץ את y {\displaystyle y} במשוואה ונקבל: y = 200 − x {\displaystyle y=200-x} . לכן שטח המלבן הוא S = x y = x ( 200 − x ) = 200 x − x 2 {\displaystyle S=xy=x(200-x)=200x-x^{2}} . אנו מעוניינים למצוא את הערך של x {\displaystyle x} כך ש- S {\displaystyle S} יהיה מקסימלי. השיטה היעילה ביותר למציאת מקסימום של פונקציה היא באמצעות משפט פרמה (שקובע שבנקודת קיצון הנגזרת מתאפסת), אולם במקרה הזה אין צורך לערב חשבון דיפרנציאלי. על ידי השלמה לריבוע מקבלים S = 200 x − x 2 = 100 2 − 100 2 + 200 x − x 2 = 100 2 − ( 100 − x ) 2 {\displaystyle S=200x-x^{2}=100^{2}-100^{2}+200x-x^{2}=100^{2}-(100-x)^{2}} . מכיוון שריבוע הוא תמיד חיובי ביטוי זה שווה לכל היותר ל- 100 2 {\displaystyle 100^{2}} וזהו בדיוק הערך המתקבל בנקודה x = 100 {\displaystyle x=100} ולכן זוהי נקודת המקסימום. בנקודה זו y = 200 − 100 = 100 {\displaystyle y=200-100=100} ולכן הפתרון הסופי הוא שעל החוואי לתחום שטח שצורתו ריבוע עם צלעות שאורכן 100 מטרים. נשים לב שאין שטח קטן ביותר שניתן לתחום, כי תמיד ניתן לתחום שטח קרוב כרצוננו לאפס אם נקח מלבן שהוא רצועה צרה וארוכה. מצבתו של דיופנטוס
אנה ולנטינוביץ'

אנה ולנטינוביץ' (Anna Walentynowicz;‏ 13 באוגוסט 1929 - 10 באפריל 2010) הייתה פעילה פולנית בארגון עובדים, אשר פיטוריה מעבודה בנמל גדנסק בשנת 1980 הובילו להקמת ארגון העובדים החופשי סולידריות. היא נחשבת לגיבורה לאומית בפולין. ולנטינוביץ' נולדה ברובנו שבאוקראינה של היום והתייתמה מהוריה במהלך מלחמת העולם השנייה. היא החלה לעבוד בנמל לנין שבגדנסק בשנת 1950. תחילה שימשה כרתכית ואחר כך כמפעילת מנוף. בזכות חריצותה בעבודה הוכרה כ"גיבורת עבודה סוציאליסטית" על ידי המשטר הקומוניסטי של פולין, אולם בשנות השבעים החלה לאבד את אמונה בו. היא מעולם לא הייתה חברה במפלגה הקומוניסטית, והייתה קתולית אדוקה, אשר האמינה בצדק חברתי. בחייה המאוחרים הושפעה מאוד מהאפיפיור יוחנן פאולוס השני, עמו פיתחה ידידות אישית. היא החלה בפעילות ציבורית לאחר שלמדה שהממונים בנמל גונבים כספי בונוס שהיו אמורים להגיע לעובדים. בעקבות פעילות זאת החלה המשטרה החשאית להתנכל לה. בשנת 1978 היא הצטרפה לאיגוד העובדים החופשי, אשר פעל בנפרד ממפלגת השלטון הקומוניסטית. היא עזרה בהפצת העלון המחתרתי של האיגוד ברחבי הנמל. עקב השתתפותה באיגוד לא חוקי היא פוטרה מעבודתה ב-7 באוגוסט 1980, כחמישה חודשים לפני שהייתה אמורה לצאת לפנסיה. ההחלטה הזאת עוררה את כעסם של חבריה לעבודה, אשר פתחו בשביתת מחאה על כך ב-14 באוגוסט. שביתה זו הובילה להקמת ארגון סולידריות. לאחר נפילת הקומוניזם בשנת 1989 התרחקה ולנטינוביץ' מפוליטיקה, מארגוני העובדים וגם מסולידריות. בשנת 2000 סירבה לקבל תושבות של כבוד מהעיר גדנסק. ולנטינוביץ' נהרגה בשנת 2010 בהתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני ברוסיה, יחד עם בכירים בשלטון הפולני. היא נקברה בעיר מגוריה גדנסק. בשנת 2012 נערך לה טקס קבורה נוסף, לאחר שהתברר שגופתה הוחלפה בטעות בגופה אחרת. מדיה וקבצים בנושא אנה ולנטינוביץ' בוויקישיתוף ביוגרפיה קצרה אבנר שפירא, החברים מפגינים סולידריות, באתר הארץ, 24 בפברואר 2007 אנה ולנטינוביץ', באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנה ולנטינוביץ', ברשת החברתית Goodreads
מדרשת הרובע

מדרשת הרובע היא מדרשה תורנית לבנות המזוהה עם ישיבות הקו וממוקמת ברחוב חב"ד 50 שברובע היהודי שבירושלים. המדרשה נוסדה בשנת ה'תשנ"ד (1993) על ידי הרב אוהד תירוש והרבנית דנה סליי. לומדות בה נשים בגילאים מגוונים. נשיא המדרשה היה הרב אברהם יהושע צוקרמן עד פטרתו בשנת ה'תשפ"ב (2022). בראש המדרשה עומדת הרבנית סליי. הדגש במדרשה הוא לימוד על פי רוחו של הראי"ה קוק ובנו הרב צבי יהודה הכהן קוק. הלימודים כוללים לימודי אמונה, מוסר, תנ"ך והלכה. במדרשה מלמדים הרב שלמה אבינר, הרב ברוך סליי, הרב ערן טמיר, הרב עידו רוזנטל, הרב אליעזר קשתיאל, הרב אוהד תירוש, הרב מאיר נאמן, הרב מישאל רובין, הרב אריה מרזר, הרב מיכאל טוביאנו, הרב יונתן נמדר, הרב רביד ניסים, הרב דוד ברג, הרב גדי שלוין, הרב יונתן מאלי, הרב בנימין סופר, הרבנית עידית איצקוביץ, הרבנית אהובה צוקרמן, הרבנית דנה תירוש ועוד. בלב המדרשה עומדות תוכניות 'שנה לשמה': תוכנית הראל - שנת מדרשה לאחר שירות לאומי, ותוכנית דביר - שנת מדרשה לאחר שמינית. תוכנית הוראה: תוכנית ללימודי תעודת הוראה בשיתוף עם מכללת אורות תוכנית אגדתא: תוכנית ללמודי תואר שני בחינוך בשיתוף עם מכללת אפרתה תוכנית יום לימוד נשים: מדי יום רביעי מתכנסות מאות נשים לשיעורים בנושאים שונים תוכנית חנה: תוכנית המיועדת לבנות מצווה ואמהות לזכרה של הרבנית חנה טאו שלימדה במדרשה מדרשת קיץ במהלך תשעת הימים מתקבצות כמאה בוגרות שביעית לטעום מהלימוד במדרשה. תוכנית אלול: הכנה לימים הנוראים תוכנית שירות לאומי: העצמת בנות שירות לאומי המשרתות בירושלים ובסביבה ימי לימוד תנ"ך: המדרשה שותפה עם מדרשת אוריה וישיבת שבי חברון בשלושה ימי לימוד תנ"ך בראשית חודש אב, מתוך מחויבות למדרשי חז"ל ולפרשנות התורנית וללא עירוב של ביקורת המקרא. בתוכנית שיעורים לנשים, גברים, נוער ועובדי הוראה. בשנת תשע"ז נטלו חלק בימי הלימוד כ-5000 משתתפים, וניתנו בהם כ-200 שיעורים מפי רבנים ורבניות. תוכנית חו"ל של מדרשת הרובע היא מהגדולות בישראל ובראשה עומד הרב דוד מילסטון. התוכנית מעודדת את התלמידות לעלות לישראל. רוב התלמידות בה מגיעות מארצות דוברות אנגלית. לבנות התוכנית יש קשר עם הישראליות הלומדות במדרשה, המתבטא במגורים משותפים, לימוד בחברותות ועוד. בתוכנית לומדות כמאה בנות. אתר האינטרנט הרשמי של מדרשת הרובע אתר האינטרנט הרשמי של מדרשת הרובע (באנגלית) 'בזכות נשים צדקניות' ראיון בעלון 'ראש יהודי' לפרשת ויקרא תש"ע עם הרבנית דנה סליי, ראש מדרשת הרובע מדרשת הרובע, מכללה תורנית גבוהה לבנות (ירושלים), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא ירושלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מייקל טרוקו

אדוארד מייקל טרוקו (באנגלית: Edward Michael Trucco; נולד ב-22 ביוני 1970) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ומוזיקאי אמריקאי. המוכר בשל גילום דמותו של סמואל ט. אנדרס בסדרת המדע הבדיוני "בטלסטאר גלקטיקה". טרוקו נולד בסן מתאו, קליפורניה ולמד בתיכון ג'וניפרו סרה. אביו של טרוקו הוא שוטר ובעקבות כך גם הוא עצמו שאף להצטרף לשורות המשטרה. בקולג' השתתף בקורסי תיאטרון בד בבד עם לימודי משפטים. לימודי המשפטים לא צלחו והוא החליף את המקצוע הראשי לתיאטרון וקיבל תואר מאוניברסיטת סנטה קלרה. טרוקו הפך להיות שחקן טלוויזיה פעיל בסוף שנת 1990 בהופעה בתוכניות הטלוויזיה: מגע של מלאכים, בוורלי הילס 90210, ד"ר קווין רופאה במערב. הוא המשיך להופיע עד שנת 2000 בסדרות כגון: רפואה שלמה, CSI, CSI: מיאמי ועוד. הוא שיחק בתפקיד קופר לי במשך שישה פרקים בסדרה מגרש ביתי ב 2005 עד 2006. בשנת 2002 כיכב טרוקו בסרט "אדון המשאלות 4: הנבואה התגשמה". ב-2004 שיחק בסרט הטלוויזיה "רומנטיקה מושלמת" לצד דסטין מיליגן. ב 2005 הוא הצטרף לסדרה "בטלסטאר גלקטיקה" בתור סמואל ט. אנדרס המכונה "לונגשוט" - שחקן פירמידה מפורסם שהפך למנהיג המחתרת בקאפריקה. לאחר היעלמותה של אשתו קארה "סטארבאק" ת'רייס הוא מצטרף לשורות הצבא כקצין, והופך לטייס ראפטור ווייפר. מתגלה כסיילון לאחר חזרתה. לאחר שנורה בראשו הוא הופך להייבריד ושולט בתפקודה של גלקטיקה ומטיס את גלקטיקה וספינות הצי הריקות אל השמש. טרוקו גם השתתף בסרט הטלוויזיה "בטלסטאר גלקטיקה: התוכנית" ובסדרת הרשת: "בטלסטאר גלקטיקה: המחתרת". בשנת 2008 השתתף כאורח בסדרות של רשת NBC: "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"המפץ הגדול" ובסדרה של רשת ABC - "קאסל" בשנת 2010. בערוץ USA השתתף בסדרה "Fairly Legal". בשנת 2011 השתתף טרוקו בסדרה "איך פגשתי את אמא" ב-7 פרקים. בשנת 2014 שיחק בתור בילי, אחיה של מולי פארקר (טרישה הלפר) בסדרת הפשע האמריקאית "איזו מן שוטרת" ברשת ABC, שבוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2016 שיחק בסרט "שקט". בשנת 2017 שיחק בסרט "The Bye Bye Man", אימה-על-טבעית לצד קארי-אן מוס, ושיחק בסדרה של נטפליקס "הפוכים" בכיכובה של קתי בייטס. ב-2018 השתתף בסרט "לצוד את האויב", לצד ג'רארד באטלר. ב-2019 גילם את אית'ן מרפי בעונתה השלישית של סדרת הדרמה הרפואית "הרופא הטוב" ברשת ABC. בשנת 2021 החל טרוקו לשחק בסדרת הטלוויזיה העל-טבעית "טקס חצות" שיצר מייק פלנקאן עבור נטפליקס. בשנת 2022 החל לשחק בסדרה הדרמה והמשטרה "כבאי קליפורניה" של רשת CBS; שם גילם את דמותו של לוק לאון. בשנת 2023 הוא שיחק במיני-סדרת האימה "נפילת בית אשר" שיצר מייק פלנגן לשירות הסטרימינג של נטפליקס ומבוסס על הסיפור הקצר באותו שם מאת אדגר אלן פו. טרוקו הוא גיטריסט בלהקה "Simpleworld". ב-2 בדצמבר 2007, טרוקו היה מעורב בתאונת דרכים ביחד עם חברו כאשר מכונית הפרארי 360 בה נהגו בדרך מדינת קליפורניה מספר 1 במאליבו, קליפורניה התהפכה. טרוקו נפצע קשה בתאונה וסבל משברים בעמוד השדרה בעוד חברו לא נפגע כלל. הוא העיד כי בעקבות פציעתו הוא איבד תחושה בזרועותיו. הוא חולץ במסוק ונותח בהצלחה. טרוקו נשוי לשחקנית סנדרה הס. מדיה וקבצים בנושא מייקל טרוקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מייקל טרוקו מייקל טרוקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מייקל טרוקו, ברשת החברתית אינסטגרם מייקל טרוקו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מייקל טרוקו, באתר AllMovie (באנגלית) מייקל טרוקו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) מייקל טרוקו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)