גאייגו

פרנסיסקו פרננדס רודריגס (בספרדית: Francisco Fernández Rodríguez, נולד ב-4 במרץ 1944) הוא כדורגלן עבר ספרדי, הידוע בכינוי גאייגו או פאקו גאייגו (בספרדית: Paco Gallego) וששיחק בעמדת הבלם בקבוצות סביליה וברצלונה ובמדי נבחרת ספרד. גאייגו החל את הקריירה שלו בסביליה בשנות ה-60 של המאה ה-20, עבר לברצלונה שם שיחק 11 עונות וזכה באליפות הליגה הספרדית, וחזר לשחק בסביליה עד פרישתו. גאייגו ייצג את נבחרת ספרד ב-36 משחקים, בין היתר במונדיאל 1966. לאורך 10 עונות בברצלונה, הופיע גאייגו ב-248 משחקי ליגה ובכך הוא מבין השחקנים המובילים בהיסטוריית המועדון במספר הופעות. עם ברצלונה זכה גאייגו באליפות הליגה הספרדית בעונת 1973/74 ובשני גביעים. גאייגו החל לשחק כדורגל כנער בעיר הולדתו, פוארטו ריאל, עיר חוף במחוז קדיס. כשהיה בן 14 הצטרף גאייגו למחלקת הנוער של סביליה. גאייגו החל לשחק בקבוצת המשנה של סביליה, סביליה אתלטיק, בעונת 1961/62, אז שיחקה בליגה השלישית. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ערך גאייגו ב-15 באוקטובר 1961 במשחק מול אוססונה, בגיל 17 בלבד. בעונה זו השתתף בשלושה משחקים נוספים בליגה הראשונה. בעונה הבאה, עונת 1962/63, שיחק לסירוגין בקבוצת המשנה, שעלתה לליגה השנייה, ובקבוצה הראשונה. בקבוצה הבוגרת השתתף ב-12 משחקים. ב-10 בפברואר 1963 כבש גאייגו את שער הבכורה שלו בליגה הספרדית, במשחק בו סביליה ניצחה את אוססונה 2-1. בעונת 1963/64 הפך גאייגו לחבר קבע בסגל סביליה, והוא השתתף ב-29 משחקים, בהם כבש שלושה שערים, ביניהם שער שהביא לסביליה ניצחון 1-0 על ריאל מדריד ב-22 בדצמבר 1963. סביליה סיימה באותה עונה במקום ה-9 בלבד. בעונת 1964/65 המשיך גאייגו להיות שחקן הרכב קבוע. ב-25 באוקטובר 1964 קיבל לראשונה בקריירה שלו כרטיס אדום, בניצחון 2-1 על ברצלונה. ב-7 בפברואר 1965 הבקיע גאייגו צמד בדרבי מול ריאל בטיס, בו ניצחה סביליה 4-2. בסך הכול הופיע גאייגו 24 פעמים בליגה באותה עונה והבקיע 3 שערים, וסביליה סיימה במקום ה-10. בקיץ 1965, בגיל 21, עבר גאייגו לברצלונה בתמורה ל-7 מיליון פזטות. גאייגו לא הרבה לשחק בעונתו הראשונה בקבוצה החדשה; הוא נאלץ להאבק על מקום בהרכב עם הבלם פרן אוליביה, והוא שותף רק ב-13 משחקי ליגה. גאייגו הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה במחזור השביעי של עונת 1965/66, בהפסד 4-1 לאתלטיקו מדריד. ב-11 במאי 1966, במשחק הראשון של חצי גמר גביע ערי הירידים נגד צ'לסי האנגלית, הבקיע גאייגו שער עצמי וצ'לסי ניצחה 2-0. אולם, ברצלונה הצליחה להפוך את התוצאה במשחק הגומלין, ניצחה 5-0 ועברה לשלב הגמר. בספטמבר 1966 זכה גאייגו עם הקבוצה בגביע, הודות לניצחון מצטבר של 4-3 על ריאל סרגוסה. בעונת 1966/67 תפס גאייגו חלק משמעותי יותר במשחקי הקבוצה: הוא לקח חלק ב-26 משחקי ליגה ועזר לקבוצה לסיים במקום השני בליגה. במחזור השני של עונת 1967/68 כבש גאייגו שער בניצחון על אספניול בדרבי העירוני של ברצלונה. בעונה זו השתתף בכל 30 משחקי הליגה ועזר לברצלונה לסיים פעם נוספת במקום השני. ב-11 ביולי 1968 גברה ברצלונה, עם גאייגו בשורותיה, על ריאל מדריד בגמר גביע הגנרל לעיני הקהל המדרידאי באצטדיון סנטיאגו ברנבאו. בעונת 1968/69 הבקיע גאייגו שני שערי ליגה ב-26 משחקים בהם שותף. במשחק הראשון של רבע גמר גביע מחזיקות הגביע, מול ס.פ.ק לין הנורווגית הבקיע גאייגו שער אחד, ובגמלין הבקיע שניים נוספים, ובכך עזר לקבוצה להעפיל לחצי הגמר. בחצי הגמר מול קלן הגרמנית השתתף גאייגו במשחק הראשון מבין השניים. ברצלונה העפילה לגמר, בו הפסידה לסלובן ברטיסלאבה 3-2, משחק שגם בו גאייגו לא שיחק. בעונה הבאה, עונת 1969/70, כבש גאייגו כמות שיא של שערי ליגה בעונה - 6, ביניהם שער ניצחון בקלאסיקו מול ריאל מדריד ב-28 בדצמבר 1969. למרות הניצחון על מדריד, סיימה ברצלונה את הליגה במקום הרביעי בלבד. גאייגו שותף ב-333 משחקים מבין ה-36 של ברצלונה באותה עונה. בעונת 1970/71 עזר גאייגו לברצלונה לזכות בפעם השנייה בגביע הגנרל, אחרי שגברה על ולנסיה 4-3 בהארכה. בליגה שיחק גאייגו ב-29 מבין 30 המחזורים בעונה, וברצלונה סיימה במקום השני. את עונת 1971/72 פתח גאייגו עם שער שכבש בניצחון 3-0 על ריאל סוסיאדד. גאייגו המשיך לשחק באופן קבוע בהגנת ברצלונה, שיחק ב-33 מבין 34 משחקים וסייע לקבוצתו לסיים במקום השלישי. גם עונת 1972/73 נפתחה עם שער שגאייגו כבש, בניצחון 3-1 על דפורטיבו לה קורוניה. גאייגו כבש שער נוסף בניצחון 2-0 על ריאל בטיס ב-11 בפברואר 1973. גאייגו שותף ב-26 משחקי ליגה וברצלונה סיימה במקום השני. בעונת 1973/74 לקח גאייגו חלק באליפות היסטורית של ברצלונה, ראשונה מזה 14 שנה. הוא פתח ב-15 משחקים ונכנס כמחליף ב-7 נוספים, בהם הבקיע שני שערים. במשחק בו ברצלונה ניצחה את ריאל מדריד בביתה 5-0 לא שותף. בעונת 1974/75 מעמדו של גאייגו בברצלונה דעך. הוא פתח ב-9 משחקים ונכנס כמחליף ב-7 אחרים ולא הבקיע אף שער. בסוף עונה זו, בקיץ 1975, חזר גאייגו לקבוצת נעוריו, סביליה. חזרתו לסביליה החלה טוב, עם שער שכבש בניצחון 3-0 על לאס פלמאס במחזור הפתיחה של הליגה. גאייגו היה שחקן משמעותי בהרכב הקבוצה והוא שיחק ב-30 משחקי ליגה בעונה זו. גם בשתי העונות המשיך לשחק באופן קבוע בהרכב הקבוצה, עם 31 הופעות בראשונה ו-27 בשנייה. בעונת 1978/79, בה השתתף ב-25 משחקי ליגה, כבש את שערו האחרון כשחקן מקצוען, בניצחון 2-1 על סלמנקה. ב-30 באוגוסט 1979 נערך לכבוד גאייגו מה שהיה אמור להיות משחק פרידה ממנו כשחקן, בין סביליה לברצלונה באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן, אך מאמן סביליה מיגל מוניוס שכנע את גאייגו להמשיך לשחק, ובעונת 1979/80 שיחק ב-3 משחקי ליגה נוספים לפני שפרש סופית ממשחק. גאייגו זומן לראשונה לנבחרת ספרד ב-1964, בשל יורו 1964, אך לא שותף באף משחק. גאייגו שיחק לראשונה במדי הנבחרת ב-1966, במונדיאל 1966. הוא השתתף בכל שלושת משחקי הנבחרת בשלב הבתים, אותו סיימה ספרד במקום השלישי והודחה מהטורניר. בהמשך היה גאייגו שחקן קבע בהרכב הנבחרת. הוא השתתף עמה במוקדמות יורו 1968, בו הודחה בשמינית הגמר על ידי אנגליה. הוא היה שותף בכישלון ספרד להעפיל למונדיאל 1970, לאחר שסיימה במקום השלישי בבית שלה בשלב המוקדמות. גאייגו לא שותף במחזורים המכריעים בשלב זה. גאייגו השתתף עם ספרד במוקדמות יורו 1972, אך הנבחרת סיימה במקום השני, מאחורי ברית המועצות ולא העפילה לטורניר הגמר. משחקו האחרון של גאייגו בנבחרת היה במוקדמות מונדיאל 1974, נגד יוון ב-21 בפברואר 1973. סך הכול השתתף גאייגו ב-36 משחקים במדי הנבחרת הלאומית, בהם לא כבש שער אחד. גביע ערי הירידים (1): 1966 הליגה הספרדית (1): 1973/74 הגביע הספרדי (2): 1967/68, 1970/71 מדיה וקבצים בנושא גאייגו בוויקישיתוף גאייגו, באתר Transfermarkt גאייגו, באתר BDFutbol גאייגו, באתר National Football Teams גאייגו, באתר FootballDatabase.eu פרנסיסקו פרננדס "גאייגו" באתר הרשמי של ברצלונה פאקו גאייגו באתר Blaugranas.com