laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פנרבחצ'ה (כדורסל)

פנרבחצ'ה (בטורקית: Fenerbahçe - פנרבאצ'ה) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר איסטנבול, המתמודדת בליגת העל הטורקית וביורוליג. המועדון נוסד ב-1913 ונחשב לאחד ממועדוני הספורט הוותיקים באירופה. הוא זכה ב-16 אליפויות ובשבעה גביעים. בנוסף על כך זכה ב-7 אליפויות איסטנבול בין השנים 1955–1966. פנרבחצ'ה אולקר זכתה לראשונה באליפות טורקיה בעונת 1956/1957. הישגי השיא של הקבוצה באירופה היא הזכייה ביורוליג בשנת 2017 ומקום שני בעונות 2016 ו-2018, והמקום הרביעי ביורופליג ב-2005. בסיום עונת 2005/2006 הבעלים של קבוצת הצמרת "אולקרספור" הכריז על פירוק המועדון ועבר לתמוך בקבוצת "פנרבחצ'ה", מאז ועד 2015 הקבוצה נקראה בשם "פנרבחצ'ה אולקר". בעונת 2014/2015 העפילה לראשונה בתולדותיה לפיינל פור היורוליג לאחר שהדיחה 3-0 בסדרת ההצלבה את מכבי תל אביב. בסיום אותה עונה פג ההסכם עם חברת "אולקר", והשם "אולקר" הושמט משמה של הקבוצה. בעונת 2015/2016 העפילה בפעם השנייה ברציפות לפיינל פור לאחר שהדיחה 3-0 בסדרת ההצלבה את ריאל מדריד. במאי 2016 העפילה לגמר היורוליג לאחר ניצחון בחצי הגמר על קאחה לבורל ויטוריה והפכה בכך למועדון הטורקי הראשון שמגיע להישג זה. בגמר נוצחה הקבוצה על ידי צסק"א מוסקבה. בעונת 2017/2018 העפילה בפעם השנייה ברציפות לגמר היורוליג, בו נוצחה על ידי ריאל מדריד. הליגה הטורקית: אליפות (14): 1957, 1959, 1965, 1991, 2007, 2008, 2010, 2011, 2014, 2016, 2017, 2018, 2022, 2024 מקום שני (16): 1954, 1956, 1958, 1963, 1964, 1967, 1968, 1970, 1971, 1983, 1985, 1993, 1995, 2009, 2019, 2021 הגביע הטורקי: זכייה (8): 1967, 2010, 2011, 2013, 2016, 2019, 2020, 2024 גמר: 1994, 1997, 1999, 2000, 2006, 2015, 2022 גביע הנשיאים: זכייה (7): 1990, 1991, 1994, 2007, 2013, 2016, 2017 גמר (10): 1985, 1988, 1998, 2000, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2018, 2019, 2022 יורוליג: אליפות היורוליג (1): 2017 סגנית אלופת אירופה (2): 2016, 2018 יורופליג: מקום רביעי: 2005 טורקיהאבי מוסטפא טורקיהסרדר אפיידין טורקיהאזרבייג'ןראסים באסאק טורקיההוסנו קאקירגיל טורקיהסמיח ארדן טורקיהאלבניהארמאל קוגו טורקיהגאורגיהזזה אנדן טורקיהאיברהים קוטלואי טורקיהסנק רנדה טורקיהבוסניה והרצגובינהדאמיר מרסיץ' טורקיהארצות הבריתהנרי טרנר ליטאשארונאס יאסיקביצ'יוס טורקיהאנס קאנטר ארצות הבריתאנדרו גאודלוק צרפתננדו דה קולו ארצות הבריתניגריהאפיי יודו צ'כיהיאן וסלי סרביהבוגדן בוגדנוביץ' מדיה וקבצים בנושא פנרבחצ'ה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של פנרבחצ'ה פנרבחצ'ה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דף הקבוצה באתר היורוליג גרשון רוקח, הפיינל פור כאן – פנרבחצ'א אולקר, באתר Hoops‏, 15 במאי 2017 סגל הקבוצה באתר היורוליג
ריאלטו

הריאלטו (באיטלקית: Rialto) הוא אזור הממוקם ברובע סן פולו של העיר ונציה שבאיטליה. הרובע ממוקם במרכז העיר, וידוע בשוק הפסקריה (שוק הדגים שבו) ובגשר הריאלטו המקשר בינו לבין רובע סן מרקו של העיר. ההתיישבות באזור אי הריאלטו החלה במאה התשיעית. באותה עת כונה האזור בשם "ריוואלטוס" (Rivoaltus - "הגדה הגבוה") בשל גובהו היחסי מעל נהר הברנטה. בתקופת שלטונו של הדוכס (הדוג'ה) אגנלו פרטיצ'יפאציו הועמק הנהר והפך למעשה לתעלה הגדולה. בעקבות עבודות הפיתוח, הפך הכינוי "ריאלטו" לשמו של הרובע הנמצא בגדתו המערבית והדרומית של התעלה. בשנת 1097 הפך הריאלטו למרכז הכלכלי של ונציה, עם מעבר השוק לאזור זה. במאה ה-12 נבנה גשר סירות מעל התעלה אשר לימים הוחלף בגשר ריאלטו. סביב אזור השוק נבנו מחסנים רבים, ובמהרה נפתחו סביבו בנקים, חנויות חפצי מותרות, ובהתאם גם רשויות המכס והמסים של העיר התמקמו בקרבת השוק. מרבית אזור הריאלטו נהרס בשריפה בשנת 1514, אולם נבנה זמן קצר לאחר מכן. אזור הריאלטו משמש כיום כשוק הירקות והדגים העיקרי של ונציה, ומהווה אתר תיירות פופולרי. הריאלטו מוזכר בספרו של ויליאם שייקספיר "הסוחר מוונציה" (מערכה ראשונה, סצנה שלישית) וכן בסונטה מאת אליזבת בארט בראונינג (סונטה 19) ובמחזה "תמונות מהוצאה להורג" מאת הוארד בארקר (תמונה ראשונה)
לירון פרטוק

לירון פרטוק (נולד ב-19 ביוני 1983) הוא כדורגלן וכדורגלן חופים ישראלי. לירון פרטוק שימש כקפטן קבוצת "יהלומי רימקס" נתניה בליגה לכדורגל חופים ובנבחרת ישראל בכדורגל חופים מיום הקמתה של ליגה לכדורגל חופים. כיום משמש כמאמנה של אותה מכבי נתניה וכמאמן בצוות האימון של נבחרת ישראל בכדורגל חופים פרטוק החל את הקריירה במחלקת הנוער של מכבי נתניה, ושיחק בנבחרת ישראל בכדורגל עד גילאי נערים ונוער. בגיל בוגרים שיחק במכבי הרצליה, אך עקב פציעות חוזרת בברך, נאלץ לפרוש ממסגרת תחרותית ובחר לבחור בלימודים אקדמאים. פרטוק בחר לשחק במכבי מלבורן מהליגה השלישית באוסטרליה, שם החל לימודיו, אך נאלץ לחזור ארצה עקב סיבות משפחתיות, שם השלים את לימודיו האקדמאים בישראל במדעי החברה באוניברסיטה הפתוחה. פרטוק שיחק במדי נבחרת ישראל בכדורגל חופים, וקבוצת הכדורגל חופים של מכבי נתניה, מאז החלה הליגה בשנת–2007. פרטוק כבש שערים רבים בכל המסגרות בארץ ובאירופה. לירון פרטוק השתתף בכלל הטורנירים של נבחרת ישראל בכדורגל חופים ביניהם: אליפות אירופה ביוון, מוקדמות ליגת האלופות בשווייץ, מוקדמות אליפות העולם בספרד, אליפות אירופה בליסבון, מוקדמות אליפות העולם באיטליה, מוקדמות אליפות העולם ברוסיה, מוקדמות אליפות אירופה ברוסיה, אליפות אירופה ברוסיה ואף השתתף בכלל הטורנירים של נבחרת ישראל בכדורגל חופים שהתקיימו בישראל לרבות: משחקה הראשון כנגד נבחרת אנגליה, טורניר הצ'לנג' קאפ שבו זכתה נבחרת ישראל בכדורגל חופים, טורניר "הדיאמונד קאפ", שבו זכתה נבחרת ישראל בכדורגל חופים ומשחק גביע הסולידריות שבו הפסידה נבחרת ישראל בכדורגל חופים לנבחרת ברזיל שהיא אלופת העולם הנוכחית ומחזיקה בשיא אליפויות עולם (14) בכדורגל חופים פרטוק כבש עד היום 13 שערים במדי נבחרת ישראל בכדורגל חופים והוא חולק בשיא ההופעות בנבחרת יחד עם קפטן הנבחרת הנבחרת, צחי אילוז כשלשניים יש 35 הופעות רשמיות כל אחד. נכון לשנת 2012, לירון פרטוק משחק במהלך חופשת החורף מליגה לכדורגל חופים בקבוצת מכבי השרון נתניה, משחק בליגת האולמות המקצוענית בישראל וממשיך לשחק בנבחרת ישראל בכדורגל חופים, כשחקן הוותיק ביותר בנבחרת ישראל בכדורגל חופים, שהוקמה בשנת 2006, כאשר בליגת החופים המקצוענית שבקיץ הוא משמש כקפטן הקבוצה של "יהלומי דורון מוטורס נתניה". ב-13 במאי 2015, במהלך משחק כדורגל בליגה חצי-מקצועית, נפגע פרטוק בברכו וקרע את הרצועות הצולבות האחוריות וצדיות ברגל ימין, פציעה אשר, לראשונה בחייו מיום הקמת ליגת כדורגל החופים, השביתה את פעילות השחקן. בהתאם לכך, פציעתו של השחקן תביא לסיום הקריירה שלו בענף כדורגל חופים הישראלי והפעילות הבינלאומית בנבחרת ישראל. ב-2017 ובעונתו הראשונה כמאמן ראשי בליגה, לירון פרטוק היה מאמנה של מכבי "רימקס" נתניה שזכתה באליפות ישראל בכדורגל חופים, ללא אף הפסד וניצחה את האלופה היוצאת, כפר קאסם בגמר בתוצאה 4-3, ועוזר מאמן בנבחרת ישראל שחזרה לפעילות בקיץ 2017 וניצחה את נבחרת הולנד בתוצאה 7-3 במשחק ראווה, שנערך בישראל. בעונת 2018 פרטוק הוסיף לרזומה שלו עוד זכייה באליפות ליגת בנק יהב בכדורגל חופים, כשהוא גבר על כפר קאסם בתוצאה 3-2, בגמר ששיחזר את גמר העונה החולפת. נכון לשנת 2019, משמש פרטוק כמאמנה של קבוצת כדורגל החופים של מכבי נתניה וכמאמן בצוות האימון של נבחרת ישראל בכדורגל חופים פרטוק הוא סטודנט לתואר שני (M.A) ללימודי משפט משפטים ללא משפטנים באוניברסיטת בר-אילן. הוא עובד כסמנכ"ל תפעול ופיתוח עסקי בחברת קלינטק בינ"ל. לירון פרטוק חבר בדירקטוריון לשכת המסחר אפריקה-ישראל[דרוש מקור]. מתגורר בנתניה.
פקס ניקפורי

פקס ניקפורי או השלום של ניקפורוס (ביוונית: Η Ειρήνη του Νικηφόρου Α΄, בלטינית: Pax Nicephori) הוא שמו הלטיני של הסכם שלום שתוכנן בשנת 803 בין קיסר האימפריה הביזנטית ניקפורוס הראשון לבין קרל הגדול, מלכה של האימפריה הפרנקית. ההסכם לא אושרר באותה שנה על ידי הצד הביזנטי. בסופו של דבר מחשיבים כחלק מהמונח "פקס ניקפורי" גם את המשא ומתן שהתנהל בשנים 815-802 והסכמים הנוספים שנחתמו על ידי הקיסרים של שתי האימפריות בין 815-811. בסיומם נציגי הקיסר הביזנטי הכירו בסמכותו של קרל הגדול במערב אירופה ושתי האימפריות קבעו את גבולותיהם בים האדריאטי. בחג המולד ( לפי לוח השנה הגרגוריאני, 25 בדצמבר 800, האפיפיור לאו השלישי הכתיר את מלך הפרנקים, קרל הגדול כ "קיסר הרומאים" (Imperator Romanorum) בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. ב-803 הקיסר החדש ששלט המערב אירופה והקיסר הביזנטי (שנשא גם הוא תואר של קיסר רומאי) ששלט במזרח אירופה ובמזרח הקרוב ניסו להסדיר את מצב הגבולות השנויים במחלוקת בין שתי האימפריות באזור צפון הים האדריאטי - ונציה ודלמטיה. קרל, שהתחיל משא ומתן עוד עם הקיסרית אירנה הכין נוסח הסכם ראשון ושלח אותו לקונסטנטינופול. עם זאת, הקיסר הביזנטי החדש, ניקפורוס הראשון לא אישר את הטקסט, כפי שמעידים ספרי השנים של ממלכת הפרנקים ( Annales regni Francorum) וגם קרל עצמו בתעודה אחת. כתוצאה מכך, חוף הים של קרואטיה הימית או הדלמטי הסכים לקבל שלטון פרנקי מוגבל. על אף סירובו של ניסקפורוס להכיר בתואר הקיסר של קרל הגדול, בהתחלת העשור הראשון של המאה התשיעית שתי האימפריות הגיעו להסכמים בנוגע לבעלות על שטחים בצפון הים האדריאטי - מחוזות ונציה והחוף הקרואטי. ההסכמים פעלו למעשה לטובת תושבי ונציה, אשר על פי ההסכם הועברו לחסות האימפריה הביזנטית: זו האחרונה, בפועל, לא יכלה לשלוט בהם, דבר שהוביל לעצמאותה של ונציה. זמן קצר לאחר הסיכום על ההסכם העבירו הוונציאנים זמנית את נאמנותם לאימפריה הפרנקית, ופרצה מלחמה ימית בין שתי האימפריות, אשר פסקה זמנית באמצעות שביתת נשק ב-807-ו-808 אחרי פלישה לדלמטיה של בנו של קרל ומלך איטליה, פיפין, עלה שוב המתח בין האימפריות היריבות. אולם אחרי מותו של פיפין הסתיימה בתבוסת הביזנטים בשנת 810. ביולי 810 הצדדים חזרו לשולחן המשא ומתן. עם השליחים של קרל הגדול אל ניקפורוס נמנה אייגון, הרוזן מפורלי. המונח פקס ניקפורי מתייחס גם לשלב השני של הפעילות הדיפלומטית. רק הקיסר הביזנטי הבא מיכאל הראשון רנגאווס הכיר בתואר הקיסרי של קרל הגדול והאישרור להחלטה זו הגיע רק ארבע שנים מאוחר יותר, אחרי מותם של מיכאל וקרל הגדול, בימי הקיסר לאון החמישי "הארמני" והמלך לואי החסיד התווספו תיקונים שהיו לטובת האינטרסים של ונציה. הסכם השלום באאכן ב-812 אישר את השליטה הפרנקית בקרואטיה הימית, פרטי לערים ולאיים הביזנטיים. Historiarum ab inclinatione romanorum imperii Flavio Biondo -בזל 1531 עמ' 167
רכיב קונדורסה

בתורת הבחירה החברתית, רכיב קונדורסה הוא קבוצת מצביעים, שחבריה מנטרלים לכאורה זה את העדפותיו של זה. למרות שהרכיב הוא כביכול נייטרלי, מתברר שהוספת רכיבים כאלה עשויה לשנות את זוכה קונדורסה. עובדה זו מחלישה את המרכזיות של תבחין קונדורסה כקריטריון לפונקציית בחירה חברתית בתורת המשחקים. רכיב קונדורסה הוא קבוצה של 3n בוחרים, שיחסי ההעדפות שלהם הם כדלהלן: ניתן לראות שקבוצה זו אינה משפיעה על זוכה בורדה, שכן כל מועמד מופיע בכל דירוג אותו מספר פעמים. הדוגמה הבאה ניתנה על ידי קונדורסה: בדוגמה זו מנצח קונדורסה הוא A, מנצח בורדה הוא B, ואם מסירים את כל רכיבי קונדורסה מהדוגמה, מנצח קונדורסה הופך ל-B. רכיבי קונדורסה בדוגמה זו הם: ו- ואם מסירים אותם נותרים עם: ומנצח קונדורסה כאן הוא B. זמיר משלר סולן, תורת המשחקים, מאגנס, 2008. Balinski and Laraki, 2007.
ריאלטו (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ריאלטו – שכונה בוונציה שבאיטליה גשר ריאלטו – גשר המקשר בין רובע סן פולו לרובע סן מרקו בוונציה ריאלטו (קליפורניה) – עיר במדינת קליפורניה שבארצות הברית מגדלי ריאלטו – מגדלים במלבורן שבאוסטרליה
ג'וסטיניאנו פרטיצ'יפאציו

ג'וסטיניאנו פרטיצ'יפאציו (באיטלקית: Giustiniano Participazio; בלטינית: Agnellus Iustinianus Particiacus - אגנלוס יוסטיניאנוס פרטיקיאקוס; נפטר בשנת 829) היה הדוכס ה-11 של ונציה שבאיטליה. ג'וסטיניאנו נשא בתואר דוג'ה משנת 827 ועת מותו. ג'וסטיניאנו מונה להיפאטוס ופרוטוסבאסטוס על ידי הקיסר הביזנטי לאון החמישי. בעת שהותו בקונסטנטינופוליס (ככל הנראה לצורך קבלת התארים) כאשר אביו, הדוג'ה אגנלו פרטיצ'יפאציו מינה את אחיו הצעיר ג'ובאני פרטיצ'יפאציו לדוג'ה לצידו, ולימים גם את האח הקטן אגנלו פרטיצ'יפאציו השני. בדרכו של ג'וסטיניאנו אל העיר צרו עליו כוחות מטעם אביו בהיותו בסן סוורו. כוחותיו של ג'וסטיניאנו גברו, והוא כבש את ונציה, הגלה את אביו ואחיו, וירש את מקומו של אביו כדוג'ה בשנת 827. לבקשת הקיסר הביזנטי מיכאל השני השתתפו כוחות ונציאנים במתקפה על סיציליה. הצלחת המתקפה הביאה כבוד ועושר לוונציה. בתקופת כהונתו של ג'וסטיניאנו נמשך המאבק הדתי בין פטריארך גראדו ופטריארך אקווילה על השליטה בקהילות של איסטריה. ג'וסטיניאנו חיזק את הכנסייה בוונציה. על פי המסורת הוונציאנית, ביקר מרקוס הקדוש בעיר, ורבים מתושבי ונציה עלו לרגל לקברו באלכסנדריה שבמצרים. על פי המסורת הוונציאנית הורה ג'וסטיניאנו לסוחרי בואונו די מאלאמוקו ורוסטיקי די טורצ'לו לשחד את הנזירים המצריים ששמרו על גופתו של הקדוש ולגנוב אותה לוונציה. המסורת מספרת כי הגופה הוחבאה בין נתחי חזיר על מנת לעבור את המוכסים המוסלמים, והגיעה לוונציה ב-31 בינואר 828. ג'וסטיניאנו הורה על הקמת הקפלה הדוכסית המוקדשת למרקוס הקדוש בו יקברו שרידי הגופה - לימים בזיליקת מרקוס הקדוש. בהיעדר ילדים, הורה ג'וסטיניאנו לאחיו ג'ובאני לשוב אל העיר, ומינה אותו אחראי להקמת הבזיליקה. לאחר מותו של ג'וסטיניאנו ירש ג'ובאני את כיסאו.
אלכסיי טרוצקי

אלכסיי אלכסייביץ' טרוצקי (ברוסית: Алексе́й Алексе́евич Тро́ицкий;‏ 14 במרץ 1866 – 14 באוגוסט 1942) היה שחמטאי רוסי שנודע במיוחד בסיומי השחמט שחיבר. רבים רואים בו כמייסד חיבור האטיודים השחמטאיים המודרני. טרוצקי מת מרעב במהלך מלחמת העולם השנייה בעת המצור על לנינגרד, שם הושמדו כתבי היד שלו. אחת מעבודותיו המפורסמות ביותר כוללת ניתוח של סיום ובו לצד אחד שני פרשים ולצד השני חייל. סיום זה מכונה כיום על שמו - טרוצקי. ג'ון נאן שניתח את הסיום בעזרת בסיס נתונים של סיומים קבע כי "הניתוח של טרוצקי מדויק במידה מפתיעה". טרוצקי היה מחבר פורה של אטיודים. אירבינג צ'רנב כולל תשעה מהם בספרו "200 סיומים מבריקים". העמדה מטה מציגה אחד מהם. לבן מתחיל וזוכה, אטיוד משנת 1909 מהלך הזכייה : 1. פב6! מהה8 2. פד7! מג4 3. מה:ג7+ מב4 4. מהג5+ מב3 5. מהג3+ מא4 6. מהד4+ מא3 7. פג5 מהב8 8. מהא1+ מב4 9. פא6+ וזוכה. לבן מתחיל וזוכה, אטיוד משנת 1925, התפרסם ב-Schachmatny Listok מהלך הזכייה : 1.ב7 צז4+ 2. מו2 צז8 3. ד6 מג4 4. ד7 מב5 5. ד8=מה צ:ד8 6. ר:ד8 מא6 7. ב8=ר!! וזוכה. לעומת זאת ב8=פ מביא לתיקו בלבד. Troitzky, A. (1924), 500 Endspielstudien, Verlag Kagan Berlin Troitzky A., (1968), 360 Brilliant and Instructive End Games, Dover Publications, ISBN 0-486-21959-3 Troitzky, A. (1992), Collection of Studies, Tschaturanga Ed. Olms, ISBN 3283001146. Reprinted in 2006 by Ishi Press, ISBN 0-923891-10-2. The 360 studies above plus a supplement on the theory of the endgame of two knights against pawns. מדיה וקבצים בנושא אלכסיי טרוצקי בוויקישיתוף אטיודים של טרוצקי (באנגלית) ואריאנט שחמטאי על שמו של טרוצקי (באנגלית) 22 אטיודים של טרוצקי(הקישור אינו פעיל) (באנגלית) מבחר אטיודים מתוך יותר מ-1700 שחיבר, אתר arves ערך זה הוא קצרמר בנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
החברה לכתבי עולי הרגל לארץ ישראל

החברה לכתבי עולי הרגל לארץ ישראל, ה-Palestine Pilgrims' Text Society, היא אגודה שתרגמה והוציאה לאור ספרות מסעות של עולי רגל, ושאר כתבים המשמשים מקורות ראשוניים לחקר ארץ ישראל בימי הביניים (ולמעשה, אף לאחר מכן). החברה נוסדה בלונדון במטרה לספק לקהל הרחב גישה למקורות שבין המאה ה-4 והמאה ה-15, כשעדיפות ניתנה למקורות מהם ניתן ללמוד על הטופוגרפיה העתיקה של ארץ הקודש. החברה החלה בעבודתה בשנת 1884, ועד שנת 1897 פורסמו אחד עשר כרכים מתורגמים משלל שפות וכרך מפתח, בשיתוף הקרן לחקר ארץ ישראל. בין כרכי החברה נמצאים חלק מהכתבים הבסיסיים ביותר להכרת תקופתם, וברבים מהם נותרו פרסומי החברה התרגומים היחידים של כתבים אלה, וכמעט שלא ניתן למצוא עבודת מחקר מקיפה על התקופות הללו שאינה מכילה את ראשי התיבות PPTS. בין הכתבים שפורסמו על ידי החברה ניתן למנות את ספריהם של הנוסע מבורדו, הירונימוס, פרוקופיוס, בורכרד מהר ציון, פליקס פברי, ברנהרד פון בריידנבאך ועשרות נוספים. מדיה וקבצים בנושא החברה לכתבי עולי הרגל לארץ ישראל בוויקישיתוף מהדורות מקוונות של ספרי החברה באתר ארכיון האינטרנט - מכיל את מירב הספרים כרך מפתח העניינים של הספרים בהוצאת החברה, 1897
אורות

האם התכוונתם ל... מוזיקה אורות (להקה) – להקה ישראלית הפועלת משנות ה-2000 אורות (אלבום) – אלבום מאת אברהם טל משנת 2010 אורות (שיר) – שיר הנושא של האלבום אורות (אלבום של ישראל אדלר) – אלבום של ישראל אדלר משנת 2016 אורות (שיר של ישראל אדלר) – שיר הנושא של האלבום הוצאה לאור, כתב עת אורות (הוצאה לאור) – בית הוצאה לאור אורות (כתב עת) – כתב עת ישראלי לספרות קבלה וספרות תורנית אורות - מושג בקבלה, ראו מושגי יסוד בקבלה#אורות אורות (ספר) – ספר המלוקט מכתבי הרב אברהם יצחק הכהן קוק ראב"ד יפו והמושבות וא"י מקומות אורות (מושב) – מושב בישראל באזור השפלה אורות (שכונה) – שכונה במזרח תל אביב-יפו צמח אורות (צמח) – צמח מקראי קולנוע אורות (סרט, 2003) (אנ') (Lichter) – סרט גרמני אורות הצפון (Aurora Borealis) – ראו זוהר הקוטב "עיר האורות" (la Ville Lumière) – אחד מכינויי העיר פריז אורות רבין – תחנת כוח אורות הכרך (City Lights) – סרט של צ'פלין משנת 1931 אורות רחוקים (סרט, 1987) (אנ') (Luci lontane) – סרט איטלקי "לָמָה כְּזַבְתֶּם, אוֹרוֹת רְחוֹקִים?" – מתוך השיר "רק על עצמי מאת המשוררת רחל אורות רחוקים – ספר מאת מוקי צור אורות רחוקים – ספר מאת תמר מחלין אורות בערפל – ספר אוטוביוגרפי של אורי שגיא אור (פירושונים)
מקוק מזוקן

מקוק מזוקן או מקוק זנב־האריה (שם מדעי: Macaca silenus) הוא מין קוף, החי רק בהרי גהט המערביים שבדרום הודו. שיערו של מקוק מזוקן הוא חום כהה או שחור. ייחודו מתבטא ברעמת שיער כסופה-לבנה שמקיפה את ראשו מן הלחיים ומטה עד לסנטר, שנתנה לקוף זה את שמו בגרמנית, "קוף הזקן". פניו הקירחות שחורות. אורכו מקצה ראשו עד קצה זנבו נע בין 45 ל-60 ס"מ ומשקלו נע בין 3 ל-10 ק"ג, מה שמדרג אותו בין המקוקים הקטנים ביותר. אורך הזנב 25 ס"מ ובסופו ציצת שיער שחורה, הדומה לזו של האריה, ומכאן שמו. ציצת השיער יותר מפותחת אצל הזכרים מאשר אצל הנקבות. אורך תקופת ההיריון הוא שישה חודשים לערך. הצעירים יונקים למשך שנה אחת. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל ארבע שנים; הזכרים בגיל שש שנים. מקוק מזוקן הוא שוכן ביערות טרופיים ופעיל יום. הוא מטפס היטב ומבלה את רוב חייו בצמרות העצים העליונות של היערות הטרופיים, הלחים וירוקי העד. שלא כמקוקים אחרים, הוא נמנע ממפגש מבני אדם. הוא דומה מאוד למקוקים אחרים בהתנהגות קבוצתית: הוא חי בקבוצות מדרגיות שכוללות 10 עד 20 קופים, שמכילות מעט זכרים והרבה נקבות. קוף זה הוא מגן בחירוף על הטריטוריה שלו, בין היתר בעזרת צעקות רמות לעבר הקופים הפולשים ומגע פיזי במידת הצורך. התנהגותו של המקוק המזוקן מאופיינת על ידי דפוסי התנהגות טיפוסיים לחיה שחיה ביערות: הוא ניזון בצורה בררנית ממגוון גדול של פירות, משתמש במרחבים אינטר-אינדיבידואליים גדולים בזמן חיפוש המזון, וחלק גדול מזמנו מוקדש לטיולים ולאכילה. מקוק מזוקן ניזון בעיקר מפירות, מעלים, מניצנים, מנבטים, מחוטי שדרה, מפרחים, מאצטרובלים, מקליפות זרע ומחלקים אחרים של צמחים מקומיים וחלוציים. הוא ניזון גם מחיות קטנות ומחרקים הנמצאים בצמרות. לפי אומדן של איגוד השימור העולמי נותרו בין 3,000 ל-3,500 קופים מפוזרים בכמה אזורים בקרנאטקה, בקראלה ובטמיל נאדו. מקוק מזוקן מדורג בין הפרימטים הנדירים והמאוימים ביותר. אזור תפוצתם הפך למבודד ולבלתי-רציף בשל התפשטות החקלאות, גידולי התה, הקפה, הטיק והקינצ'ונה, הקמת מאגרי מים לשם הפקת חשמל והשקייה, והתיישבות בני האדם כדי לתמוך בפעילויות אלו. קופי המקוק לא חיים, אוכלים או מסיירים במטעים. הרס בית גידולם והעובדה שהם נמנעים ממפגש עם בני אדם הובילה לירידה הדרסטית בגודל האוכלוסייה. בין 1977 ל-1980 דאגת הציבור לגבי מקוק מזוקן שמצוי בסכנת הכחדה הפכה לנקודה הפוקאלית של הצלת עמק השקט, העימות הסביבתי האכזרי ביותר בהודו בעשור האחרון. בין 1993 ל-1996 נמנו 14 פלוגות של מקוקים מזוקנים בפארק הלאומי עמק השקט, קראלה, אחד מבתי הגידול היחידים של המקוק שלא הפריעו לו. גני חיות רבים לוקחים חלק בתוכנית זיווג בשבי כדי לעזור להבטיח את המשך קיומו של המין הזה, כדוגמת הספארי ברמת גן. מקוק מזוקן, באתר ITIS (באנגלית) מקוק מזוקן, באתר NCBI (באנגלית) מקוק מזוקן, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) מקוק מזוקן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מקוק מזוקן, באתר GBIF (באנגלית) מקוק זנב-אריה המרכז הזואולוגי רמת גן מקוק מזוקן באתר הרשימה האדומה של IUCN
עסק משפחתי (תוכנית טלוויזיה)

עסק משפחתי (במקור: Family Business) היא תוכנית מציאות אמריקאית שהופקה על ידי רשת הטלוויזיה בכבלים Showtime. הסדרה מתרחשת בלוס אנג'לס ועוקבת אחרי אדם גלזר (Adam Glasser), יהודי אמריקאי, מפיק ובמאי סרטי מבוגרים ולעיתים גם משחק בהם, הידוע בשם הבמה שלו "סימור באטס" (Seymore Butts). בסדרה גם מופעים בני משפחתו של אדם: בנו, בראדי, אמו, לילה גלזר, ודודנו המבוגר, סטיבן גלזר. כולם עוזרים לאדם לנהל את "העסק המשפחתי", בית הפקה והפצה לסרטי מבוגרים, "סימור באטס", הנמצא בעמק סן פרננדו. הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2003. הסדרה שודרה בקנדה בשלוש רשתות שונות, בבריטניה בערוץ 4 ובאמריקה הלטינית ב-FX Networks. בישראל הסדרה שודרה בערוץ אגו בהוט. שתי העונות הראשונות של הסדרה נמכרות ב-DVD בארצות הברית וקנדה. הסדרה רצה במשך ארבע עונות וזכתה להצלחה ביקורתית ומסחרית. אתר האינטרנט הרשמי של עסק משפחתי "עסק משפחתי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נבחרת קזחסטן בכדורסל

נבחרת קזחסטן בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של קזחסטן. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל של קזחסטן, ושייכת לפיב"א אסיה. הדירוג הנוכחי של נבחרת קזחסטן ברשימת הדירוג של פיב"א לנבחרות גברים, הוא המקום ה-69 בעולם, נכון ל-10 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת דירוג קודם. הישג השיא של נבחרת קזחסטן באליפות אסיה בכדורסל הוא המקום הרביעי בשנת 2007. נבחרת קזחסטן מעולם לא השתתפה במשחקים האולימפיים או באליפות העולם בכדורסל 1994 עד 2023 - לא העפילה 1996 עד 2024 - לא העפילה דירוג לנבחרות לאומיות גברים באתר פיב"א
גורדון ביינאי

ג'רג' גורדון ביינאי (בהונגרית: György Gordon Bajnai; נולד ב-5 במרץ 1968) הוא ראש ממשלת הונגריה לשעבר; כיהן בתפקיד בשנים 2009–2010. ביינאי נולד בעיר באיה שבהונגריה ושם גדל. בשנת 1991 סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת בודפשט למדעי הכלכלה (כיום אוניברסיטת קורבינוס). בתור סטודנט, היה מאוד פעיל מבחינה פוליטית. הוא כיהן כיו"ר מועצת הסטודנטים. לאחר סיום התואר החל לעבוד בבנק לאומי בלונדון ולאחר מכן החזיק בתפקיד בכיר בבנק הלאומי של הונגריה. בשנים 2000-2005 ניהל חברת השקעות. בשנת 2005 ניהל את נמל התעופה הבינלאומי פרנץ ליסט שבבודפשט. התפטר מתפקיד זה כשהתחיל לעבוד בפוליטיקה ההונגרית. בשנת 2006 מונה על ידי ראש ממשלת הונגריה פרנץ גיורצ'אני לתפקיד ראש הסוכנות הלאומית לפיתוח. ראש הממשלה גיורצ'אני התפטר במרץ 2009. ביינאי נבחר לראשות ממשלת הונגריה ב-14 באפריל 2009 על ידי הפרלמנט ההונגרי ברוב של 204 קולות, 8 מתנגדים, ו-174 נמנעים, זאת לאחר פשרה של הצדדים השונים בפרלמנט. בנאום הפתיחה שלו הכריז שינסה לייצב את הכלכלה ההונגרית ולא יכהן יותר משנה. בזמן כהונתו הקצרה, הספיק ביינאי לקצץ בהוצאות הממשלה (דבר שהכעיס את שותפיו הסוציאליסטים) ולמרות זאת גם עשה רפורמה במיסים ובפנסיה, יצר בונוסים במגזר הציבורי, תמיכה ליולדות, סבסוד משכנתאות, סובסידיות אנרגיה וסובסידיות לתחבורה ציבורית. ביינאי נפגש עם מנהיגים רבים באירופה ואף ביקר בישראל וברשות הפלסטינית ונפגש עם נשיא המדינה שמעון פרס, ראש הממשלת ישראל בנימין נתניהו, יו"ר האופוזיציה ציפי לבני ועם ראש ממשלת הרשות הפלסטינית סלאם פיאד. בתחילת 2010 ביינאי הביא לחתימת הסכם לשיתוף פעולה במדיניות האנרגיה האירופאית - הסכם שנחתם על ידי הונגריה, צ'כיה, פולין וצ'כוסלובקיה. ממשלתו של ביינאי החליטה לשלוח עוד חיילים הונגרים למלחמת אפגניסטן, בעיקר על מנת לסייע באבטחת הבחירות באפגניסטן, ייעוץ ועזרה לוגיסטית. ביינאי כיהן בתפקיד עד 29 במאי 2010, אז הוחלף על ידי ויקטור אורבן. בנאומו האחרון, ביינאי הביע חשש ממפלגת הימין הרדיקלית יוביק. לאחר הפרישה, חזר ביינאי לעולם העסקים. הקים קרן שנועדה לקדם אג'נדה פרוגרסיבית. במהלך סתיו 2011 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה, ואף הרצה באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פנסילבניה, ואוניברסיטת פרינסטון. ב-23 באוקטובר 2012 הכריז על שיבתו לפוליטיקה. הוא כיהן כחבר הפרלמנט במשך כמספר חודשים במהלך שנת 2014, עד שהחליט להתפטר ולחזור שוב לעולם העסקים. ביינאי נשוי בפעם השנייה ויש לו ארבעה ילדים. מדיה וקבצים בנושא גורדון ביינאי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל נונאווט

דגל טריטוריית נונאווט הוכרז ב-1 באפריל 1999 עם הקמת טריטוריית נונאווט, הטריטוריה החדשה ביותר של קנדה. בדגל מצויר אינוקשוק אדום, אשר בשפת האינוקטיטוט פירושו "כמו בן אדם", הוא סמן אבנים מאוזנות ואנדרטה, שימש במשך מאות שנים כדי לנווט את האינואיטים ברחבי טונדרה ארקטית העקרה או לסמן מקומות קדושים ומיוחדים. הצבעים האדום (של הפסל) והלבן (הרקע מימין לפסל בדגל) מייצגים את צבעיו הרשמיים של דגל קנדה. הצבע הלבן מייצג גם את הנוף הארקטי הנפוץ בצפון המדינה. צבע הזהב מסמל את העושר של האדמה העשירה במחצבים ובאוצרות טבע. הכוכב הוא Niqirtsuituq, או כוכב הצפון באינוקטיטוט (בכחול), שימש במשך מאות שנים כנקודת ניווט. הוא גם מייצג את מנהיגותם של הצעירים. מדיה וקבצים בנושא דגל נונאווט בוויקישיתוף דגל נונאווט, באתר דגלי העולם (באנגלית) סמלי נונאווט באתר למורשת קנדה (באנגלית) דגל נונאווט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.