laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אולן ווקר

אולן ווקר (באנגלית: Olene Walker; ‏15 בנובמבר 1930 - 28 בנובמבר 2015) הייתה פוליטיקאית אמריקאית והאישה היחידה שכיהנה כמושלת יוטה. היא הושבעה לתפקיד המושלת ב-5 בנובמבר 2003, כמה ימים לפני יום הולדתה ה-73. ווקר הייתה חברת המפלגה הרפובליקנית. אולן ווקר נולדה ב-15 בנובמבר 1930 בשם אולן סמית' בעיר אוגדן (אנ'). לאביה קראו תומאס אול (Ole) ולאמה קראו נינה (לבית הדלי). את השכלתה התיכונית רכשה בתיכון "וובר". ווקר קיבלה תואר ראשון, תואר שני, ודוקטורט מאוניברסיטת בריגהאם יאנג, אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת יוטה בהתאמה.[דרוש מקור][דרושה הבהרה] ווקר הייתה חברה בבית המחוקקים של יוטה במשך שמונה שנים. במהלך כהונתה בבית המחוקקים, ווקר שימשה כמצליפה. היא הייתה סגנית מושל יוטה במשך עשור, בשנים 2003-1993. היא ייסדה את קרן החינוך "סולט לייק" והייתה המנהלת שלו. היא הייתה מנהלת המחלקה לפיתוח הקהילתי ביוטה ויושבת ראש NLGA, איגוד מקצועי ללא כוונת רווח של סגני מושלים מכלל ארצות הברית. כמו כן, היא כיהנה בעוד מספר תפקידים פוליטיים זוטרים. בשנת 2003, מינה נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש את מושל יוטה מייק לויט (אנ') לתפקיד ראש הסוכנות להגנת הסביבה. לשם כך עזב לויט את תפקידו כמושל, וסגניתו, ווקר, החליפה אותו בתפקיד. היא השלימה את כהונתו וכיהנה עד ה-3 בינואר 2005. זמן קצר לאחר שנבחרה לתפקיד מושלת יוטה, בחרה ווקר בחבר בית המחוקקים של יוטה לשעבר, גייל מקקני לתפקיד סגן המושל. היא הושבעה לתפקיד ב-5 בנובמבר 2003 על ידי נשיאת בית משפט העליון של יוטה, כריסטין דורהאם. ווקר היא האישה הראשונה והיחידה (נכון לגבי 2017) שכיהנה בתפקיד זה. בשנת 2004 ווקר לא הצליחה להיבחר למועמדת הרפובליקנית למושלות יוטה. במקומה נבחר ג'ון האנטסמן למועדות הרפובליקנית למושלות יוטה. חברי הוועידה הרפובליקנית שבחרו את נציגם למושלות יוטה הגנו על בחירתם בטענה שרבים מהם כבר התחייבו להצביע למועמדים אחרים, שכן ווקר לא כיהנה זמן רב כמושלת יוטה לפני ועידת המפלגה. האנטסמן הצליח להיבחר למושלות יוטה ברוב של 57% מכלל הקולות, כשהוא מביס את המועמד הדמוקרטי לתפקיד סקוט מת'סון הבן. בשנת 2012 ווקר הקימה את מכון מחקר על שמה העוסק בפוליטיקה ובשירות ציבורי באוניברסיטת וובר. ווקר הייתה נשואה למיירון ווקר, להם היו שבעה ילדים. היא השתייכה לכנסייה המורמונית. אולן ווקר מתה ממוות טבעי בסולט לייק סיטי ב-28 בנובמבר 2015. פוליטיקה של ארצות הברית ווקר, באתר אוניברסיטת וובר (באנגלית) אולן ווקר, באתר NNDB (באנגלית) אולן ווקר, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Current Biography Yearbook" Olene Walker is Sworn into Office as the First Female Governor of Utah GOP selects Huntsman, Karras "Walker Institute - Weber State University" "Olene Walker: A Utah original and pioneer is gone"
דייוויד דפטולה

דייוויד א. דפטולה (באנגלית: David A. Deptula) הוא לוטננט גנרל אמריקאי יוצא חיל האוויר של ארצות הברית. דפטולה נולד וגדל בדייטון, אוהיו. הוא בוגר תואר ראשון במדעים ותואר שני בהנדסת מערכות מטעם אוניברסיטת וירג'יניה. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל האוויר של ארצות הברית והוסמך כסג"ם. לאחר לימודיו, בשנת 1976, התגייס דפטולה לחיל האוויר של ארצות הברית והשלים קורס טיס כטייס קרב. לאחר מכן שירת במספר תפקידי פיקוד ומטה והיה אמון על תכנון המתקפה האווירית במלחמת המפרץ ובמלחמת עיראק. בתפקידו האחרון שימש כסגן ראש המטה של חיל האוויר של ארצות הברית לענייני מודיעין. בשנת 2010 סיים את שירותו ופרש לגמלאות. נשק העתיד: הצצה לארסנל החמקנים החדש של המערב שסייע לחסל את בן לאדן, מדע פופולרי, ‏05.03.2015. אמיר אורן, כשהשקרים של האיראנים התקבלו בישראל באהדה, באתר הארץ, 11 באפריל 2014. קורות חייו של גנרל דייוויד דפטולה, באתר חיל האוויר של ארצות הברית. אליזבת בומילר, ניו יורק טיימס, ישראל תידרש להפעיל 100 מטוסים אם תתקוף באיראן, באתר הארץ, 20 בפברואר 2012.
בנטלי סטייט לימוזינה

בנטלי סטייט לימוזינה (Bentley State Limousine) היא מכונית יוקרה מסוג לימוזינה אשר נבנתה בשנת 2002 על ידי יצרנית מכוניות הפאר הבריטית בנטלי, עבור אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת לרגל "יובל הזהב" של המלכה בשנת 2002. יוצרו שתי יחידות בלבד. דגם ה"בנטלי סטייט לימוזינה" נבחר לרכב הרשמי של בית המלוכה, והחליף את דגם הרולס-רויס פנטום 6. שווי כל דגם מוערך בכ-10,000,000 לירות שטרלינג. בנטלי סטייט לימוזינה - מכונית המלך בנטלי סטייט לימוזינה - מבט לתא הנהג בנטלי סטייט לימוזינה - מכונית המלך בנטלי סטייט לימוזינה בנטלי סטייט לימוזינה - מבט לתוך הרכב בנטלי סטייט לימוזינה (בתמונה: יורדים מגרם המטוס אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת ובעלה הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו) בנטלי סטייט לימוזינה בנטלי סטייט לימוזינה בנטלי לימוזינה רולס-רויס פנטום 6 אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת מדיה וקבצים בנושא בנטלי סטייט לימוזינה בוויקישיתוף Bentley Golden Jubilee (2002): Bentley State Limousine for H.M. The Queen, באתר Rolls-Royce and Bentley ערך זה הוא קצרמר בנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
האח הגדול (תוכנית טלוויזיה שוודית)

האח הגדול שוודיה (בשוודית: Big Brother Sverige), הייתה הגרסה השוודית של תוכנית הריאליטי האח הגדול, אשר שודרה בין השנים 2000 ל-2004 ב-Kanal 5 במשך ארבע עונות. עונות חדשות של הסדרה שודרו ב-2011 ו-2012, ואז שוב ב-2015. מאחר שהגרסה השוודית הייתה בין הראשונות ששודרו בסדרה העולמית, נצפו בעונה הראשונה שלה מספר חידושים, כמו הכנסת משתתף שלושה ימים לאחר השאר, עימותים על רקע מין וכדומה. התוכנית נתקלה בביקורת עזה כלפי המתירנות שלה. נטען כי ההפקה מעודדת עירום, בין היתר על ידי צילום במקלחות ובכך שהמקלחות חשופות לחלוטין למצלמות ללא וילון שיסתיר את המתרחצים, וכן שאינה מצנזרת כשיש צורך בכך, דבר שאינו תואם הן את מטרת התוכנית והן את קהל צופיה. מקרי קצה כמו תקיפה מינית שאירעו בתוכנית הגבירו קולות אלה. אתר האינטרנט הרשמי של האח הגדול האח הגדול, ברשת החברתית פייסבוק האח הגדול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) האח הגדול, ברשת החברתית אינסטגרם האח הגדול, סרטונים בערוץ היוטיוב "האח הגדול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הכול מותר: זה מה שקורה באח הגדול שבדיה, באתר ‏מאקו‏, 22 באוקטובר 2015 אתר העוקב אחר מקרי העירום באח הגדול שוודיה "Big Brother scandal after sex attack claims" (באנגלית). 2014-10-10. נבדק ב-2017-03-23. "Sexuellt övergrepp i Big Brother?". Genusdebatten (בשוודית). נבדק ב-2017-03-23.
מחיית שבעה עממים

מחיית שבעה עממין היא מצוות עשה מהתורה למלחמה בשבעת העממים שישבו בארץ ישראל בתקופת ההתנחלות. העמים שגרו בארץ בתקופת יציאת מצרים על פי המקרא הם: הכנעני, החיתי, החיוי, האמורי, הפריזי, היבוסי, והגרגשי. מקור המצווה מופיע בספר דברים: רַק מֵעָרֵי הָעַמִּים הָאֵלֶּה אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לְךָ נַחֲלָה לֹא תְחַיֶּה כָּל נְשָׁמָה. כִּי הַחֲרֵם תַּחֲרִימֵם הַחִתִּי וְהָאֱמֹרִי הַכְּנַעֲנִי וְהַפְּרִזִּי הַחִוִּי וְהַיְבוּסִי כַּאֲשֶׁר צִוְּךָ ה' אֱלֹהֶיךָ — ספר דברים, פרק כ', פסוק ט"ז . הרמב"ם כותב כי התורה סמכה את האיסור של "לא תחיה כל נשמה" לאזהרה "למען אשר לא ילמדו אתכם לעשות ככל תועבתם אשר עשו לאלהיהם וחטאתם לה' אלהיכם" להזהר כי אין לחשוב שמחיית עמים אלו היא אכזריות או שאיפת נקמה אלא היא חשובה כפעולה שמחייבת אותה "המחשבה האנושית" לסלק כל מי שסטה מדרכי הצדק. גם המשך חכמה הרחיב את הדיבור בנימוקי מצווה זו וקשר את המצווה אל ברכת ה' לאברהם כי יירש זרעו את שער אויביו ולמרות כן לא יתדבק בזרעו מידת האכזריות: אמנם עכשיו שאברהם השתמש במדת האכזריות לשחוט את בנו יחידו הנולד לו לזקנותו אשר הוא נגד הטבע ולא כוון, רק לקיים רצון ה' יתברך ולפרסם אלקותו, לכן מעתה "ירש זרעך את שער שונאיו". שמעתה נתונים העמים הנשחתים, הם הז' אומות שבארץ ישראל שנאמר עליהם "לא תחיה כל נשמה" (דברים כ טז), ואסור לחמול אף על עולל ויונק שלזה צריך אכזריות לכאורה. ובכל זאת אני יודע כי "והתברכו בזרעך" כו', שלא יכוונו בהאכזריות, רק לקיים מצות ה' יתברך. — משך חכמה, ספר בראשית, 45 הרמב"ן והרמב"ם אמרו שאם עיר מאחד משבעת העממין קיבלו על עצמם שלא לעבוד עבודה זרה ושבעת מצוות בני נוח אסור להרוג אותם, ולא רק זה אלא שחייבים לקרוא להם לשלום לפני שנלחמים איתם כמו שאר אומות, אבל שיטת הרש"י שבשבעת העממין הגרים בארץ ישראל בשונה משאר האומות גם אם הם מקבלים עליהם שלא לעבוד עבודה זרה לא מקבלים אותם מכיוון שהם עושים זאת רק מיראה, אמנם אחד משבעת האומות שגר מחוץ לארץ ישראל עם אומה אחרת אם מקבל על עצמו ביחד איתם שבעת מצווה בני נוח לא הורגים אותו. על פי הרמב"ם המצווה מוגדרת כ"נוהגת לדורות" משום שהיא אינה מוגבלת לזמן מסוים, אלא כל זמן שעממים אלה קיימים חובה להכריתם, אך מכיוון שכבר נכרת זכרם של אותם עממים, אינה מיושמת בפועל. מחיית זכר עמלק שבעת העממים מצוות ירושת ארץ ישראל הרב משה אושפיזאי, מלחמת מנע - רשות או חובה?, תחומין ד, מכון צומת, אלון שבות, תשמ"ג, עמ' 90 יעקב חרלפ, ‏הברית עם הגבעונים, שנה בשנה (תשס"ב) 17–31, באתר "דעת" מורה נבוכים חלק א פרק נד (עמוד פו במהדורת ר"י קאפח) רמב"ן, ספר דברים, פרק כ', פסוק י' משנה תורה לרמב"ם, הלכות מלכים ומלחמות, פרק ו', הלכות א'–ה' רש"י, מסכת סוטה, דף ל"ה, עמוד ב', ד"ה וכתבו למטה ספר המצוות לרמב"ם, מצוות עשה קפז ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוברט בראון (קצין)

רוברט ברוקס בראון (באנגלית: Robert Brooks Brown; נולד ב-14 באפריל 1959) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל. שירת כמפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד האוקיינוס השקט. בראון גדל בגרוס פוינט וודס שבמישיגן והצטיין בנעוריו בענפי ספורט שונים. למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בה היה חבר בנבחרת הכדורסל של המוסד, ב-1981 סיים תואר ראשון והתגייס לצבא ארצות הברית. שירת כמפקד מחלקת חי"ר ממוכן וסגן מפקד פלוגה בבסיס פורט קרסון בקולורדו. פיקד על פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט החי"ר העשירי בדיוויזיית החי"ר הרביעית. לאחר קורס קציני שריון מתקדם ולימודי תואר שני מילא תפקידי הדרכה. ב-1992 הוצב בהוואי שימש קצין תכנון וסגן קצין מבצעים במפקדת כוחות הצבא של פיקוד האוקיינוס השקט. שימש סגן מפקד הגדוד הראשון בחטיבה 21 של דיוויזיית הרגלים ה-25 ובמסגרת זו השתתף בכוח ההתערבות הצבאית בהאיטי (אנ') לאחר ההפיכה הצבאית במדינה. שירת בענף חי"ר בפיקוד כוח האדם של הצבא, כעוזר לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית ובמחלקת התכנון במטה הצבא. בשנים 1998–2000 פיקד על גדוד חי"ר ממוכן - הגדוד השני בחטיבת הפרשים החמישית של דיוויזיית הפרשים הראשונה, ונשלח עמו לבוסניה כחלק מכוח הייצוב הרב-לאומי. ב-2002 מונה למפקד חטיבה 1 דיוויזיית הרגלים ה-25 ובשנים 2004–2005 פיקד עליה במלחמת עיראק. בתפקידו הבא שירת כעוזר למפקד כוחות הצבא בפיקוד האוקיינוס השקט. ב-2008 הוצב פעם נוספת בעיראק הפעם כסגן מפקד דיוויזיית הרגלים ה-25. ב-2010 מונה לראש מטה מפקד כוחות הצבא בפיקוד אירופה ונאט"ו. בתפקידו הבא שירת כמפקד המרכז למצוינות בתמרון בפורט בנינג המשתייך לפיקוד האימונים וההדרכה. ביולי 2012 מונה למפקד קורפוס I ולמפקד בסיס הכוחות המשולבים לואיס-מקורד במדינת וושינגטון. בפברואר 2014 מונה למפקד מרכז האימונים המשולב וסגן מפקד פיקוד האימונים וההדרכה. באפריל 2016 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד האוקיינוס השקט. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו בנובמבר 2019. בראון בעל תואר שני בטכנולוגיית הוראה מאוניברסיטת וירג'יניה, תואר שני לימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית מהמכללה הלאומית למלחמה. נשוי לפטי ואב לשלוש בנות. מדיה וקבצים בנושא רוברט בראון בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר צבא ארצות הברית Commander, U.S. Army Combined Arms Center: Who Is Robert Brown? Get to know: Lieutenant General Robert Brooks Brown, ‏nwguardian.com‏, 5 ביולי 2012
מסורת בניית כינורות בקרמונה

מסורת בניית כינורות בקרמונה היא צורה עתיקה של אומנות ומלאכת מחשבת, המאפיינת את העיר קרמונה שבאיטליה, שם נבנים כלי קשת, כגון כינורות, ויולות, צ'לי וקונטרבסים. מאז המאה ה-16 "אומנות בניית הכינורות המסורתית בקרמונה" (ששמה הרשמי באיטלקית הוא: "Saperi e saper fare liutario della tradizione cremonese") הוכרזה ב-2012 מורשת תרבותית בלתי מוחשית במיזם "יצירות מופת שאינן מוחשיות" של ארגון אונסק"ו, במושב השביעי של הוועדה הבין-ממשלתית בפריז. כלי קשת אפשר לבנות בשיטות שונות, אבל בוני הכינורות של קרמונה פיתחו טכניקה, הנחשבת לייחודית בעולם. כל כלי מיוצר בעבודת-יד, ומורכב מלמעלה מ-70 חתיכות עץ שונות זו מזו בתבניתן. כל חלק של כינור חדש מחייב טכניקה מיוחדת לו, שבונה הכינור מתאים שוב ושוב בהתאם לתגובה האקוסטית של כל חתיכת עץ: מסיבה זו, לעולם לא תיתכן זהות גמורה בין שני כינורות. כל חלק של הכינור חייב להיבנות מסוג מסוים של עץ, שנבחר בקפדנות והוכשר בתהליך ייבוש טבעי, כך שאין אפשרות לזרז את הכנתו או לבצע אותה באופן מלאכותי. בייצור הכינור המסורתי של קרמונה, אין אפשרות להשתמש באיזה שהוא חלק תעשייתי או תעשייתי-למחצה, ואסור גם לצבוע אותו בריסוס. לכאורה, נדמה שרבים מן הרכיבים היסודיים של כלי הנגינה נועדו לקישוט בלבד, אך למעשה הם ממלאים תפקיד חשוב ביותר בהגברת הצליל לעוצמה הרצויה, או בהגנת הכלי משברים אקראיים: זהו מאפיין כפול של יצירת הכינורות הראשונים. בונה הכינורות מלווה את תהליך בניית הכינור באופן אישי, בכל שלב ושלב, החל באילן וכלה בכלי המוגמר. מסיבה זו, בונה כינורות בקרמונה יכול לייצר לא יותר מ-3 עד 6 כינורות בשנה. בניית הכינורות המסורתית דורשת בקיאות מושלמת בכל החומרים הטבעיים ובטכניקות הייחודיות הנמסרות מדור לדור באמצעות מילים, מחוות והרגלים מאז המאה ה-16, אז הייתה בניית הכינורות בקרמונה לפופולרית, הודות למיומנויות של בית אמאטי, שאותן שיפרו ושכללו סטרדיווארי, גוארנרי וברגונצי. המסורת העתיקה של בניית כינורות בקרמונה נתונה להגנתם של גופי פיקוח: קונסורציום בוני הכינורות של סטרדיווארי ואיגוד בוני הכינורות האיטלקי, המייצג יותר מ-140 אומנים. נוסף לכך, "בית הספר הבינלאומי לבניית כינורות של קרמונה" (Scuola Internazionale di Liuteria di Cremona) נוסד בקרמונה ב-12 בספטמבר 1938. אחרי ההכרזה של אונסק"ו, נפתח בשנת 2013 מוזיאון הכינור החדש בארמון האמנויות (Palazzo dell'Arte) בקרמונה, מחודש ומשופץ במלואו וכולל אולם חדש להאזנה למוזיקה, המנוגנת בכלים עתיקים וחדשים שנוצרו בקרמונה. קרמונה אנטוניו סטרדיווארי ג'וזפה גוארנרי ניקולו אמאטי משפחת ברגונצי מדיה וקבצים בנושא מסורת בניית כינורות בקרמונה בוויקישיתוף "Traditional violin craftsmanship in Cremona". UNESCO. "Museo del violino". "Scuola Internazionale di Liuteria". אורכב מ-המקור ב-2017-01-18. נבדק ב-2017-03-21. The dark future for the world’s greatest violin-makers, from the BBC נעם בן זאב, צליל מכוון מאוד, באתר הארץ, 20 במאי 2011 אונסק"ו, בניית כינורות מסורתית בקרמונה (בצרפתית) החלטת הוועדה הבין-ממשלתית COM 11.18, אונסק"ו הודעת משרד התרבות האיטלקי על הכללת מורשת בוני הכינורות מקרמונה ברשימה של אונסק"ו (באיטלקית) תיק מועמדות מס' 00719, שנת 2012, ארגון אונסק"ו "בית הספר הבינלאומי לבניית כינורות" מוזיאון הכינור
ביל ויולה

ביל ויולה (באנגלית: Bill Viola;‏ 25 בינואר 1951 – 12 ביולי 2024) היה אמן וידאו ארט אמריקאי, שהשתמש בעבודתו באמצעים אמנותיים כמו אלקטרוניקה, קול וטכנולוגיה חזותית בניו מדיה. עבודתו התמקדה ברעיונות העומדים מאחורי חוויות אנושיות כגון לידה, מוות והיבטים שונים של מודעות. ויולה נולד בקווינס, ניו יורק. ב–1973 סיים את לימודיו במחלקה לאמנויות יפות באוניברסיטת סירקיוז. ויולה היה מחלוצי תחום הווידאו ארט וכונה "הרמברנדט של עידן הווידאו". נפטר ב-12 ביולי 2024. מדיה וקבצים בנושא ביל ויולה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ביל ויולה ביל ויולה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ביוגרפיה של ביל ויוליה (באנגלית) ביל ויולה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביל ויולה, באתר MusicBrainz (באנגלית) ביל ויולה, באתר Discogs (באנגלית) נעמה ריבה, "הרמברנדט של עידן הווידיאו" מת בגיל 73, באתר הארץ, 14 ביולי 2024 ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גבעול (פירושונים)

האם התכוונתם ל... גבעול – איבר בצמח ממנו צומחים בדרך כלל העלים מקהלת גבעול – הרכב מוזיקלי ווקאלי ישראלי אישים: מתן גבעול – כנר ישראלי עירא גבעול – צ'לן ישראלי, אחיו של מתן
קרלטון אוורהארט

קרלטון אוורהארט השני (באנגלית: Carlton D. Everhart II) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד התובלה של החיל. אוורהארט סיים ב-1983 לימודי תואר ראשון בווירג'יניה טק במסגרת מלגה להכשרת קציני מילואים של חיל האוויר. הוא התגייס לחיל האוויר ושירת כטייס מטוסי תובלה. בשנים 1998–2000 שימש עוזר לענייני חיל האוויר לנשיא ארצות הברית. בשנים 2000–2001 פיקד על טייסת התובלה 475, טייסת מטוסי לירג'ט C-21 להטסת בכירים. באוגוסט 2003 מונה למפקד להק המבצעים של כנף 374 בבסיס יוקוטה ביפן, בתפקיד זה פיקד על כנף המשלוח האווירי 386 שנשלחה לדרום-מערב אסיה. ביולי 2005 מונה לסגן מפקד כנף התובלה 97 ושלושה חודשים אחר כך מונה למפקד הכנף. מילא שורה של תפקידי מטה ופיקוד בארצות הברית ובאפגניסטן. באפריל 2012 מונה לסגן מפקד חיל האוויר השלישי בבסיס רמשטיין שבגרמניה, במהלך כהונתו נחשף כי מפקד חיל האוויר השלישי טייח פרשת הטרדה מינית, הוא נאלץ לפרוש מתפקידו ובפברואר 2014 מונה אוורהארט למחליפו. ביוני 2014 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר ה-18. באוגוסט 2015 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד התובלה האווירית של חיל האוויר, הוא שירת בתפקיד עד ספטמבר 2018. במהלך שירותו צבר מעל 4,700 שעות טיסה, על מטוסי T-37 טוויט, T-38 טאלון, בואינג KC–135, בואינג C-17, מקדונל דאגלס C-9, לוקהיד C-130 הרקולס, C-5 גלקסי, לירג'ט C-21, גאלפסטרים C-37,‏T-1A ג'ייהוק ומסוקי בל UH-1N. אוורהארט נשוי למישל ואב לארבע בנות. מדיה וקבצים בנושא קרלטון אוורהארט בוויקישיתוף ביוגרפיה באתר חיל האוויר של ארצות הברית AETC colonel promoted to general
קודי כריסטיאן

קודי אלן כריסטיאן (באנגלית: Cody Allen Christian; נולד ב-15 באפריל 1995) הוא שחקן אמריקאי. ידוע בעיקר בשל דמותו של מייק מונטגומרי בסדרת הנוער "שקרניות קטנות" (2010–2015), בתור ת'יאו רייקן בסדרה העל-טבעית "זאב צעיר" (2015–2017) ובשל הופעתו בתור אשר אדמס בדרמת הספורט "All American"‏ (2018–הווה). כריסטיאן נולד בפורטלנד, מיין לאם אינדיאנית, שם הוא גדל בשמורה מקומית. אמו של כריסטיאן החלימה מסרטן השד, והוא יצא בקמפיין לגיוס כסף למחקר סרטן השד. בין השנים 2010–2015 כריסטיאן גילם את מייק מונטגומרי, אחיה הצעיר של אריה מונטגומרי, בגילומה של לוסי הייל בסדרת הנוער הפופולרית של רשת Freeform "שקרניות קטנות" בעונות 1–2, 4–5 וכוכב אורח בעונה השישית. הוא זכה לתהילה נוספת כאשר השתתף בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "האנטומיה של גריי" ו"דם אמיתי". בשנת 2013 שיחק בסרט "משחקי למות מרעב", פרודיה לסרט "משחקי הרעב". בשנת 2015 הצטרף לקאסט העונה החמישית של סדרת הדרמת העל-טבעית לנוער "זאב צעיר" ברשת MTV, בגילומו של תיאו רייקן. ב-2016 שב לגלם את דמות זו גם בעונה השישית של הסדרה. משנת 2018, כריסטיאן משחק בדרמת הספורט של The CW, ‏"All American" בגילומו של אשר אדמס. בספטמבר 2024, פורסם כי כריסטיאן לא ישוב לעונה השביעית של הסדרה כשחקן קבוע. ב-2019 הוציא מספר שירי ראפ בערוץ היוטיוב שלו, כולל "Hills", "Drippin", "Almost", "Blessed" ו-"Vacation". מדיה וקבצים בנושא קודי כריסטיאן בוויקישיתוף קודי כריסטיאן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קודי כריסטיאן, ברשת החברתית אינסטגרם קודי כריסטיאן, ברשת החברתית טיקטוק קודי כריסטיאן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קודי כריסטיאן, באתר AllMovie (באנגלית) קודי כריסטיאן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Emily Longeretta, ‘All American’ Cast Shocker: Six Series Regulars Exit Ahead of Season 7, Variety, ‏24 September 2024
דייוויד איגה

דייוויד איגה (באנגלית: David Ige; נולד ב-15 בינואר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית. איגה היה המושל השמיני של הוואי. בין השנים 1995–2014 היה איגה חבר בסנאט של הוואי. בבחירות 2014 בארצות הברית נבחר איגה למושל הוואי. איגה נולד ב-15 בינואר 1957, כבן החמישי מתוך שש לטוקיו וצורו איגה, צאצאים למהגרים מיפן. איגה גדל בעיר פרל סיטי. אביו של איגה נלחם במלחמת העולם השנייה, הוא קיבל כאות הוקרה את כוכב הארד ואת לב הארגמן לאחר המלחמה החל אביו לעבוד כעובד פלדה, אמו של איגה עבדה כאחות. איגה למד בבתי הספר הציבורים של פרל סיטי - בית הספר היסודי של פרל סיטי, חטיבת הביניים היילנדס ותיכון פרל סיטי. אף על פי שהתקבל ל-MIT איגה למד באוניברסיטת הוואי וסיים בה תואר בוגר אוניברסיטה בהנדסת חשמל. באוניברסיטת הוואי, פגש איגה את אשתו לעתיד, דון. לזוג שלושה ילדים: לורן, איימי ומת'יו. איגה החל את דרכו הפוליטית בבית הנבחרים של הוואי. מושל הוואי באותה תקופה, ג'ורג' אריושי, מינה את איגה לחבר בבית הנבחרים לאחר שאחד מחברי בית הנבחרים פרש במטרה להתמודד על משרת ראש עיריית הונולולו. בשנת 1995 נבחר איגה לסנאט של הוואי, הוא כיהן בסנאט של הוואי עד שנת 2014 אז מונה למושל הוואי. במהלך כהונתו בסנאט כיהן איגה כיושב ראש בתשע ועדות שונות. כמחוקק, הוא עסק במדינויות מידע וטלקומוניקציה. איגה ניצח בבחירות לסנט של הוואי שנערכו בשנת 2012 לאחר שניצח את המועמד הרפובליקני וחייל בחיל האוויר של ארצות הברית לשעבר מייק גרסו. גרסו היה הראשון שהתמודד בבחירות נגד איגה מאז 1998. איגה זכה ב-79.26 אחוז מהקולות (14,156 קולות) וגרסו זכה ב-20.74 אחוז מהקולות (3,705 קולות). בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית התמודד איגה מול ניל אברקרומבי, המושל המכהן של הוואי. אף על פי שהוא לא היה המועמד המוביל איגה ניצח. איגה קיבל 67.35 אחוז מהקולות (157,050 קולות), אברקרומבי קיבל 31.52 אחוז מהקולות (73,507 קולות), מועמד אחר קיבל את הקולות הנותרים. זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה שמושל מכהן של הוואי מפסיד בבחירות המקדימות. בבחירות למושלות הוואי התמודד איגה מול דיוק איונה, המועמד הרפובליקני, מופי האנמן, מועמד עצמאי ומועמד מהמפלגה הליברטריאנית. איגה ניצח בבחירות עם 49.45 אחוז מהקולות (181,106 קולות), איונה קיבל 37.08 אחוז מהקולות (135,775 קולות) והאנמן קיבל 11.72 אחוז מהקולות (42,934 קולות) יתר הקולות הלכו למועמד הליברטריאני. איגה הושבע כמושל השמיני של מדינת הוואי ב-1 בדצמבר 2014. סגן המושל שלו הוא שאן צוצהוי. איגה הוא הצאצא היפני השני שכיהן כמושל הוואי. נושא השבועה של איגה היה "מוקירים את העבר, מתכננים את יום המחר". מדיה וקבצים בנושא דייוויד איגה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דייוויד איגה (באנגלית) דייוויד איגה, ברשת החברתית פייסבוק דייוויד איגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) דייוויד איגה, ברשת החברתית אינסטגרם דייוויד איגה, סרטונים בערוץ היוטיוב האתר הרשמי של איגה (באנגלית) האתר הרשמי של הקמפיין של איגה למושלות הוואי (באנגלית) איגה באתר הצבע בחוכמה (באנגלית) ערוץ היוטיוב הרשמי של איגה (באנגלית) Democrat Ige of Japanese descent wins Hawaii gubernatorial race בג'פן טיימס The Great 2014 David Vs. Goliath Match-Up באתר The Hawaii Herald Meet David Ige, the Democrat who defeated Hawaii's governor באתר של USA Today Sen. David Ige enters race for governor באתר khon2 Hawaii governor loses primary; Schatz holds slim lead over Hanabusa for Senate באתר האינטרנט של וושינגטון פוסט
מוריץ פון ביסינג

גנרל-אוברסט מוריץ פרדיננד פרייהר פון ביסינג (בגרמנית: Moritz Ferdinand Freiherr von Bissing; 30 בינואר 1844 – 18 באפריל 1917) היה גנרל גרמני ששימש כמושל הכללי של בלגיה במהלך מלחמת העולם הראשונה. ביסינג נולד ב-30 בינואר 1844 בעיר אודר בלמנסדורף שבממלכת פרוסיה. כיום שם העיר רצימוב, והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. ב-1865 התגייס ביסינג לצבא הפרוסי, ושרת בחיל הפרשים. ב-1886 לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובין השנים 1870–1871 לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. ב-1887 הועלה לדרגת מיור, ומונה לשלישו של נסיך הכתר וילהלם. ב-1897 עבר לחיל הרגלים וקיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-29. ב-1901 הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-7, וב-1902 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. הוא פיקד על הקורפוס ה-7 עד פרישתו מהצבא ב-1907. לאחר פרישתו היה לשחקן טניס מצטיין, ושיחק במהלך אליפות וימבלדון 1912. הוא נפסל בסיבוב השני. ערך מורחב – מלחמת העולם הראשונה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, חזר ביסינג לשירות. הוא מונה לסגנו של קרל פון איינם מפקד הקורפוס ה-7. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה השנייה של קרל פון בילוב ולחם במהלך הפלישה הגרמנית לבלגיה. הוא שימש בתפקיד עד נובמבר 1914, והועלה לדרגת גנרל-אוברסט. בדצמבר מונה למושל של בלגיה הכבושה במקום קולמר פון דר גולץ. בתפקיד זה, ביסינג הוציא לפועל את מדיניות הפלמנפוליטיק (Flamenpolitik - מדיניות פלמית), אשר מטרתה הייתה לפצל את בלגיה לשתי מדינות נפרדות. ביסינג עודד הפרדה בין הפלמים דוברי ההולנדית לבין הוולונים דוברי הצרפתית, וב-21 במרץ 1917 חתם על צו שחילק את בלגיה לשתי ישויות מנהליות נפרדות: פלנדריה וולוניה. נאמור הוכרה כבירת ולוניה, אשר כללה את ארבעת המחוזות הדרומיים, ובריסל הוכרה כבירת פלנדריה אשר כללה את ארבעת המחוזות הצפוניים. בין היתר, ביסינג חתם על הוצאתה להורג של האחות הבריטית אדית קאוול, אשר טיפלה בחיילים משני צידי המתרס והואשמה בבגידה. ההוצאה להורג גררה זעם רב בבריטניה ובעולם. באפריל 1917 נאלץ ביסינג לפרוש מהתפקיד בשל מחלת ריאה כרונית. ב-18 באפריל הוא נכנע למחלה בכפר במחוז בריסל. הוא היה בן 73 במותו. מדיה וקבצים בנושא מוריץ פון ביסינג בוויקישיתוף מוריץ פון ביסינג (באנגלית)
תומאס וולדהאוזר

תומאס דייוויד וולדהאוזר (באנגלית: Thomas David "Tom" Waldhauser; נולד ב-16 בדצמבר 1953) הוא גנרל אמריקאי בדימוס ששימש כמפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית, יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית. וולדהאוזר נולד וגדל בעיירה דרום סט. פול שבמדינת מינסוטה. במהלך לימודיו באוניברסיטת במידג'י, השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והוסמך כסג"ם. עם סיום לימודיו בשנת 1976, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר וולדהאוזר בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה. וולדהאוזר השלים את קורס הסיור של צבא ארצות הברית ושירת בשורה של תפקידי פיקוד ומטה בחיל. בשנת 2000 מונה למפקד יחידת המשלוח ה-15 של הנחתים, ופיקד עליה במהלך הקרבות במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. לאחר מכן שימש במספר תפקיד מטה ובהם סגן מפקד מפקדת הפיתוח הקרבי של חיל הנחתים וכראש המטה של פיקוד המבצעים המיוחדים. בשנים 2007–2009 שימש כמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. בהמשך שימש כמפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים וכמפקד כוחות הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. לאחר מכן שימש כעוזר בכיר למזכיר ההגנה של ארצות הברית. ב-1 ביולי 2016 מונה למפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד יולי 2019. מדיה וקבצים בנושא תומאס וולדהאוזר בוויקישיתוף רויטרס, בכיר בצבא ארה"ב: ארגון הטרור בוקו חראם התפצל בגלל חוסר נאמנות לדאעש, באתר הארץ, 22 ביוני 2016. ynet והסוכנויות, ניצחון בקרב ליד בצרה; בגדד שוב מופצצת, באתר ynet, 22 במרץ 2003.