פתיחה ספרדית, וריאצית ההחלפה

וריאצית ההחלפה בפתיחה הספרדית היא פתיחה בשחמט המתחילה במסעים: ה4 ה5 פ-ו3 פ-ג6 ר-ב5 א6 ר:ג6 כאן, השחור יכול לקחת את הרץ בחזרה עם הרגלי בטור ב' (4. ב:ג6), אך 4. ד:ג6 נחשב כהמהלך הטוב ביותר, וכמעט תמיד נבחר ברמות גבוהות. הלבן הפסיד רץ עבור פרש, אך מיקום הרגלים של השחור הוא לא טוב. הלבן כאן שואף להגיע לסוף המשחק כאשר לשחור יש רגלים כפולים ב-ג6 וב-ג7. לכן, השחור צריך להוציא את הכלים שלו למקומות פעילים ולהחליף כמה שפחות. הרב-אמן הראשון ששיחק את וריאצית ההחלפה היה עמנואל לסקר, ורעיונות חדשים לווריאציה הוספו על ידי בובי פישר. לווריאציה ישנה גם אפקט פסיכולוגית על השחקן עם הכלים השחורים, בשל העובדה שהשחור חייב לשחק באופן פעיל ביותר עם כליו. כך קרה, למשל, בשנת 1914 בסנקט פטרבורג במשחקו המפורסם של לסקר כנגד חוסה ראול קפבלנקה, בו לקפבלנקה היה הובלה גדולה, והוא היה רק צריך תיקו כדי לנצח בתחרות, אבל כשלסקר שיחק בווריאצית ההחלפה הוא שיחק באופן לא פעיל והודח על ידיו כתוצאה מכך. 4. ד:ג6, לקחת את הרגלי של טור ד', היא האופציה הטובה ביותר של השחור. מיקום הרגלים של השחור נחלש, אך הרצים שלו יכולים עכשיו לצאת מהשורה האחורית במהרה. המהלך הטבעי 5. פ:ה5?, לוקחים את הרגלי שעד עכשיו הפרש השחור הגן עליו, לא עובד, כי לאחר 5. מה-ד4 יש מזלג על הרגלי הלבן ב-ה4 ועל הפרש, ואחרי שהפרש יזוז, למשל, 6. פ-ו3, המלך הלבן בשח, והשחור מנצח. מאחר ש-5. פ:ה5 לא עובד, המהלך הכי פופולרי לשחקן הלבן הוא 5. 0-0. עכשיו, המהלך פ:ה5 כן יעבוד, כי אחרי מה-ד4, מנסה השחור לזכות ברגלי בחזרה כמו קודם, פ-ו3 מה:ה4??, ועכשיו יש ללבן את האופציה לשחק ר-ה1!, מרתק את המלכה השחורה למלך, ובמהלך הבא יזכה בה. לפעמים קוראים לזה נוסח ברנדרגט, על שם השחמטאי והפסיכולוג ההולנדי יוהאן ברנדרגט, ששיחק ותרם לו רבות בשנות ה-60 המוקדמות. מכאן, יש לשחור מספר אפשרויות: 5. מה-ד6, 5. ר-ד6, 5. ר-ז4 ו-5. ו6. 5. מה-ד6 פותח את נוסח ברונשטיין. ללבן כאן יש שלוש תגובות מרכזיות: 6. ד4, 6. ד3 ו-6. פ-א3. אחרי 6. ד4, תגובתו של השחור צריכה להיות 6. ה:ד4. אפשרויות נוספות הן 6. ו6 ו-6. ר-ז4, אך כאן פשוט ניתן לקחת הרגלי בטור ה' 7. ד:ה5. לעומת זאת, אם השחור אכן משחק 6. ה:ד4, צריך לקחת אותו בחזרה עם המלכה (7. מה:ד4) או עם הפרש (7. פ:ד4) כדי להשאיר יתרון אצל הלבן. מכאן, מטרתו של הלבן תהיה לתקוף את המלכה השחורה, ומטרתו של השחור תהיה להוציא את כליו ולהצריח. אחרי 6. ד3, השחור צריך לבחור בין אם לשחק 6. ר-ה6 (המהלך הטוב ביותר) או 6. ו6. אם ישחק 6. ר-ה6, יש כאן שלוש אפשרויות ללבן: להוציא את כליו עם 7. ר-ה3 או עם 7. מה-ה2. או לתקוף את הרץ ב-ה3 ולאיים על מזלג אם השחור אי-פעם יצריח באגף המלכה ב-ו7. אחרי המהלך המוזר 6. פ-א3, שמטרתו להוציא את הפרש ואולי גם לתקוף את המלכה בעתיד, השחקן עם הכלים השחור יכול לשחק או 6. ו6, או להוציא את שאר כליו מהשורה האחורית, מכאן יהיה לשני הצדדים סיכוי טוב לנצח. 5. ר-ד6 5. מה-ד6 הוא הנוסח הנורמלי. פה, מומלץ ללבן לשחק 6. ד4 או 6. ג3. ל-6. ד4 ניתן להגיב בשתי דרכים: 6. ה:ד4 או 6. ר-ז4. אם השחור אכן לוקח את הרגלי ופותח את המרכז בעזרת 6. ה:ד4, השחקן הלבן יוציא את מלכתו 7. מה:ד4, וכאן אין פרש שיתקוף את המלכה ב-ג6. לאחר 6. ר-ז4, הלבן ייקח את הרגלי השחור 7. ד:ה4 וכאן החלפה גדולה תקרה אחרי 7. ר:ג3 8. מה:ג3 ר:ה5, ופה ניתן להוציא את כליו של הלבן 9. פ-ד2 או 9. ר-ה3 והלבן טוב. 6. ג3 גם הוא מתכנן לשחק 7. ד4 במסע הבא, כך שהרגלי יהיה יותר יציב, וללבן תהיה שליטה במרכז. אם השחור ישחק 6. ג5?! או 6. ו6 כדי לעצור את התקפת הלבן, מומלץ לו לשחק זאת בכל מקרה, המשחק פתוח ולשחקן עם הכלים הלבנים יש יציבות במרכז. 5. ר-ז4 הוא ללא ספק התגובה הכי אגרסיבית ל-5. 0-0. ללבן יש שתי אופציות מרכזיות: 6. ח3 או 6. ד3. אחרי 6. ח3, לשחור יש אפשרות לשחק את המהלך 6. ח5!!, גמביט אלאפין. הרעיון כאן הוא שאם הלבן לוקח את הרץ 7. ח:ז4?, לאחר 7 .ח:ז4 גם הפרש הלבן תחת מתקפה. אם הלבן יזיז את הפרש עם 8. פ:ה5?? לבטחה, יש מט ב-3: 8. מה-ח4!, מאיים על מט ב-1 ב- ח2 או ב-ח1, אז השחקן הלבן צריך לשחק 9. ו4 ז3 ואין שום דרך לעצור את המט 10. מה-ח2 # בעשרה מסעים. לכן, השחור צריך לשחק 7. ד3 או 7. ג3 כדי להשאיר אצלו יתרון. אחרי 6. ד3, מתכנן להגן על הפרש ב-ו3 בעזרת 7. פב-ד2. כאן השחור יכול לשחק 7. מה-ו7, ולבן כאן יותר טוב. 5. ו6 היה מהלך ששוחק בעיקר בזמן כהונתו של בובי פישר כאלוף העולם בשחמט, ועדיין משחקים אותו כיום. תגובה טובה למהלך הזה היא 6. ד4. פה, יש לשחור שתי אפשרויות טובות: 6. ה:ד4 ו-6. ר-ז4. הוא נקרא נוסח גליגוריץ'. אם תגובתו של השחור תהיה 6. ה:ד4, הלבן צריך לשחק 7. מה:ד4 (פישר עצמו העדיף לקחת את הרגלי בחזרה עם 7. פ:ד4), מציע החלפת מלכות, שהשחור חייב להסכים לה אם הוא לא רוצה להגיע למצב גרוע יותר. אחרי 7. מה:ד4 8. פ:ד4, השחור יכול לשחק 8. ג5, גורם לפרש לזוז עוד פעם, ומרוויח תור. כדי להשאיר יתרון אצלו, הלבן צריך להזיז את פרשו ל-ה2, ומפה השחור יוציא את שאר כליו למרכז. לעומת, אם השחקן השחור ישחק 6. ר-ז4, הלבן יכול לעשות אחד משני מהלכים: 7. ח3 או 7. ד:ה5 (חשוב לציין שגם 7. ג3 היא אופציה, מגן על הרגלי ב-ד4, אבל אחרי 8. מה-ה7 הלבן צריך לבחור אחד משני מהלכים אלו בכל מקרה). אחרי 7. ח3, השחור ייקח את הפרש ב-ו3 7. ר:ו3, כדי לא לבזבז מהלך עם הרץ. הלבן ייקח בחזרה עם המלכה 8. מה:ו3, ולאף אחד מהצדדים אין יתרון גדול. לאחר 7. ד:ה5, השחור צריך לקחת את המלכה 7. מה:ד1 (אם ייקח את הרגלי 7. ו:ה5?!, הלבן בעצמו ייקח את המלכה השחורה 8. מה:ד8, ואחרי שהשחור ייקח בחזרה 8. צ:ד8, הפרש עכשיו חופשי לקחת את הרגלי ב-ה5, וכבר כאן יש לשחקן עם הכלים הלבנים יתרון), ולאחר 8. צ:ד1, ללבן יש שליטה בטור ד' הפתוח. הלבן גם יכול לשחק 5. פ-ג3, 5. ד4, 5. ד3 ו-5. ג3. המסע 4. ב:ג6 הוא הרבה פחות פופולרי מאשר 4. ד:ג6 ונחשב לפחות טוב. לשחור יש עכשיו טור ב' חצי-פתוח, אך מיקום הרגלים של השחור נראה מוזר, ויהיה לו קשה להוציא את כליו מהטור האחורי. יש לווריאצית ההחלפה בפתיחה הספרדית שני קודי ECO: קוד ECO C68 מדבר על 4. ד:ג6 ועל 4. ב:ג6, ואחרי זה 5. ד4 ו-5. פ-ג3. קודם ECO C69 מדבר על 4. ד:ג6 5. 0-0 ו6. פתיחה ספרדית הגנה ברלינאית