ברגמו

ברגמו (באיטלקית: ‏Bergamo‏Ⓘ‏) היא עיר במחוז לומברדיה באיטליה, מזרחית למילאנו ומערבית לוורונה. בחלק העתיק של העיר – "העיר העילית" (citta alta) – קיים מספר ניכר של מבנים בני מאות שנים, ביניהם מגדל פעמונים ומוסדות דתיים נוצריים שונים. ברגמו יושבת על שטחה של העיר העתיקה ברגומום (Bergomum), שנוסדה כיישוב של שבט הקלטים קנומני. ב-49 לפנה"ס נהייתה ברגמו לעיר רומית שבשיאה היו בה כ-10,000 תושבים. מן המאה ה-6 הייתה ברגמו אחת הדוכסויות החשובות ביותר של הלומברדים בצפון איטליה, יחד עם ברשה, טרנטו וצ'יווידאלה דל פריולי (אנ'). מן המאה ה-11 ואילך הייתה ברגמו קומונה עצמאית וחלק מן הליגה הלומברדית שהובסה בידי הקיסר פרידריך ברברוסה ב-1165. בשנת 1331 נתנה העיר את עצמה ליוהאן מלוקסמבורג, אך אז בית ויסקונטי כבשו את העיר. כמו כן בשנת 1300 צמח לראשונה גזע הכלבים רועה ברגמסקו בעמק ברגמסקה באזור העיר. ב-1428 נפלה העיר לידי השלטון של הרפובליקה הוונציאנית ונותרה חלק ממנה עד כיבוש הרפובליקה ונפילתה בשנת 1797. בין 1797 ו-1815 נכללה העיר בישויות פוליטיות שנוצרו בצפון איטליה במהלך תקופת שלטונו של נפוליאון. הוונציאנים, למעשה, במהלך תקופת שלטונם, ביצרו את החלק הגבוה של העיר, ויצרו את העיר העתיקה. ב-1815 צורפה העיר לאימפריה האוסטרית. וב-1859 שחרר ג'וזפה גריבלדי את העיר במהלך מלחמת אוסטריה-סרדיניה, כשהעיר נהייתה לחלק מממלכת איטליה. במאה ה-20 נהייתה העיר לאחת הערים המתועשות באיטליה. ברגמו היא גם אחת הערים הבודדות באיטליה שלא ספגה נזקים קשים במלחמת העולם השנייה. ב-2017, התרחשה ועידת ה-G7 בברגמו. בתחילת 2020 התפרץ נגיף הקורונה באיטליה ונכון למרץ 2020, נפטרו בברגמו כ-600 איש כתוצאה מהנגיף. לברגמו יש חלק חשוב בהיסטוריה של המוזיקה. הכנסייה הגדולה והרומנסקית סנטה מריה מג'ורה החלה בשנת 1137 את המסורת של לימוד מוזיקה ושירה למשך יותר מ-800 שנה. כאשר העיר הייתה תחת שלטון ונציאני, גם סגנון המוזיקה שלימדו בכנסייה היה ונציאני. מלחינים כדוגמת גספארו אלברטי יצרו פוליפוניה באמצעות שני עוגבים ועוד כלי נגינה, סגנון שמזוהה במיוחד עם ונציה. העיר נתנה את שמה לריקוד עם שנקרא ברגמסק. מוזיקאים חשובים רבים נולדו בברגמו, כגון: גאטנו דוניצטי, פייטרו לוקטלי, אלסנדרו גרנדי ועוד. בברגמו מצויה אקדמיית קררה, הכוללת מוזיאון אמנות שבבעלותו יצירות מהמאה ה-15 עד המאה ה-20 ואקדמיה לאמנויות. העיר העילית (באיטלקית: citta alta) היא גם העיר העתיקה והמבוצרת מימי הביניים של ברגמו, עם כל המבנים העתיקים ואתרי החן, והיא גם המרכז ההיסטורי של ברגמו. העיר העתיקה מוקפת בחומות ונציאניות מן המאה ה-17 שהוכרזו כחלק מאתר מורשת עולמית המרכז מערכות ביצורים ונציאניות. העיר העילית ידועה כמקום שיקר מאוד לחיות בו, כשבית לגור בו בעיר העתיקה עולה לפחות 2 מיליון אירו. בעיר העילית יש אתרי עניין רבים, הכוללים את: מצודה שנבנתה בידי בית ויסקונטי מן המאה ה-14. פיאצה וקיה העתיקה ורבת ההוד. בזיליקת סנטה מריה מג'ורה שנבנתה בשנת 1137 ומאז בעלת מסורת לימוד מוזיקה יותר מ-800 שנה. הארמון – Palazzo Della Regione. קפלת קוליאוני המהודרת בעלת קירות עם צורות גאומטריות עליהם. קתדרלת ברגמו שנבנתה בשלהי המאה ה-17. הבפטיסטריום האלגנטי והכתום בצורת מתומן. העיר התחתית (באיטלקית: citta bassa) היא העיר המודרנית של ברגמו, תוססת ובעלת מסעדות רבות וחנויות, עם מעט אתרים יחסית ובתי מגורים הבנויים לאורך הכביש הראשי המחבר את ברגמו עם ערים אחרות בלומברדיה ואת טורינו עם טריאסטה. בעשורים הראשונים העירייה הקימה מבנים חשובים כמו בית המשפט החדש ועוד משרדים חשובים בחלק הנמוך של ברגמו על מנת ליצור מרכז עירוני חדש. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. בזיליקת סנטה מריה מג'ורה משמאל, ומימין קפלת קולאוני פנורמה של העיר העילית העיר התחתית, ברקע העיר העילית כיכר ויטוריו ונטו סנטה מריה דלה גראציה בעיר התחתית פיאצה וקיה, ובמרכזה הארמון קתדרלת ברגמו ארצות הברית גרינוויל, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית ארצות הברית פואבלו, קולורדו, ארצות הברית צרפת מילוז, צרפת רוסיה טבר, טבר, רוסיה פולין אולקוש, פולין קטן, פולין הרפובליקה העממית של סין בנגבו (אנ'), אנחווי, הרפובליקה העממית של סין ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה בוליביה קוצ'במבה, בוליביה (מ־2008) גאטנו דוניצטי (1797), מלחין איטלקי ג'נאנדראה גאוואצני (1909), מלחין ג'ובאני סאלה (1963), רוכב מרוץ אופנועים נמל התעופה הבינלאומי אוריו אל סריו www.comune.bergamo.it/ אתר האינטרנט הרשמי של ברגמו (באיטלקית) ברגמו, ברשת החברתית פייסבוק ברגמו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ברגמו, ברשת החברתית אינסטגרם ברגמו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)