laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרנן טונגו

סרנן טונגו (ידועה גם כסרננטונגו וסרנן) היא שפה קריאולית המדוברת בסורינאם ומשמשת שפת לינגואה פרנקה בקרב תושביה. שפה זו התפתחה לראשונה עם הגעתם של ספנים פורטוגליים לחופי מערב אפריקה. השפה התפתחה בעקבות מגעים תקשורתיים בין סוחרים ומגלי ארצות מאירופה לבין ילידי אפריקה. השפה מבוססת בעיקרה על השפה האנגלית, אך מורכבת גם ממספר רב של מילים מהולנדית, בגלל השתלטותה של הולנד על סורינאם בשנת 1667. השפה החלה כשפת פידג'ין שהייתה מדוברת בפי עבדים אפריקאים בסורינאם אשר לרוב לא הייתה להם שפה משותפת. שפה זו גם נהייתה לשפת התקשרות בין העבדים לאדוניהם, מכיוון שלא הורשו העבדים ללמוד או לדבר הולנדית. עם הגעתם של קבוצות אתניות בתור עובדי קבלן, הפכה סרנן טונגו ללינגואה פרנקה. על כן, סרנן טונגו היא שפה קריאולית המורכבת מאנגלית, הולנדית (המרכיבות כ–85% מכלל אוצר המילים), מעט פורטוגזית ושפות אפריקאיות אחרות. דוגמה בשימוש השפה עם הטיית הפועל wroko (לעבוד): mi e wroko – אני עובד yu ben e wroko – אתה עובד a ben wroko – הוא עובד a mu wroko – הוא חייב לעבוד wi ben wroko – אנחנו עובדים unu sa/o wroko – אתם תעבדו Fa waka? – מה שלומך? 1 – wan 2 – tu 3 – dri 4 – fo 5 – feyfi 6 – siksi 7 – seybi 8 – ayti 9 – neygi 10 – tin מדיה וקבצים בנושא סרנן טונגו בוויקישיתוף סרנן טונגו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
רון דהן

רון דהן (נולד ב-1979) הוא סופר ומשורר ישראלי, ממייסדי הוצאת אינדיבוק. רון דהן גדל בהרצליה, בנם של אילנה ויואל, אח למיכל ועינב. שירת בחטיבת הצנחנים והשתתף במלחמת לבנון השנייה בשירות מילואים. בעל תואר ראשון במזרח אסיה ואמנות מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2012 ייסד ביחד עם איש הטכנולוגיה ניר גרינהויז את אתר אינדיבוק, חנות ספרים עצמאית, המוכרת ספרים מודפסים ודיגיטליים, ואודיו. משמשת גם כהוצאה לאור. מתגורר בפרדס חנה, פרוד ואב לשני ילדים. רון דהן זכה בפרס ע"ש חיים גורי לשנת 2023. מנימוקי השופטים: "שירתו של רון דהן היא רבת פנים: הוא יודע לכתוב את הקולות הצועקים כאב חברתי אבל גם את הקולות הכמוסים של חדרי הבית. זו שירה של אדם, אב, גבר, שמבקש בשורותיו להשיל את הזהויות הללו ולתת להן קול חדש, רך וחסר בושה." רון דהן זכה בפרס יהודה עמיחי לשנת 2023 מנימוקי השופטים: "רון דהן הוא משורר וסופר, מרצה, עורך ומבקר ספרות. הוא כתב מגוון ספרים ו"מגול" הוא ספר השירה החמישי פרי עטו. שירתו של דהן היא שירה וידויית, הנכתבת בכנות גדולה ובכאב ומספרת על בית שחרב, על בדידות ועל אהבה." מגול - 2023 שירה, הקיבוץ המאוחד מתעוררים - גברים מדברים מיניות - 2020, אסופה, פן וידיעות אחרונות הגעגוע של קין - 2011, שירה, גוונים נעורים - 2012, שירה, הוצאה עצמית בוא כמו שאתה - 2013, רומן, הקיבוץ המאוחד עקרונות הגן - 2014, שירה, אינדיבוק נדידת הדיונות באפריקה - 2015, סיפורים קצרים, אינדיבוק לראות לויתן - 2016, נובלה, פרדס מות הציפור - 2018, שירה, אינדיבוק בעל חיים - 2018, נובלה, בלה לונה מדיה וקבצים בנושא רון דהן בוויקישיתוף רון דהן, ברשת החברתית פייסבוק גילי איזיקוביץ, כולם דיברו על רון כחלילי, ומונולוג נפיץ הרבה יותר עבר מתחת לרדאר, באתר הארץ, 3 בפברואר 2020 גילי איזיקוביץ, הסופר והמו"ל רון דהן: "טמטום מבצעי הספרים הרג אותנו", באתר הארץ, 18 ביולי 2016 יוני ליבנה, הו רב־חובל, באתר "ידיעות אחרונות", 9 באוגוסט 2016 ארז שוייצר, עדיף לבלוע אופיום, באתר הארץ, 2 במאי 2012 דורית שילה, "נדידת הדיונות באפריקה": סיפורים על חמלה ומלחמה, באתר הארץ, 10 במאי 2015 מיכל זמיר, "בעל חיים": נובלה חכמה על משורר הלכוד בסתירותיו, בין הגשמי לרוחני, באתר הארץ, 24 באוקטובר 2018 רון דהן, סיפור: עכבר, באתר הארץ, 27 באפריל 2020 רון דהן, סיפור: גוזלי השחרור, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2021 טפת הכהן-ביק, איך לכתוב תחת צל, באתר "מעלה", מרץ 2022 - על "אנטיקליימט, אנתולוגיית סיפורים בנושא משבר האקלים" רון דהן, סיפור: מעלילות פטר החתול - זנבות, באתר הארץ, 26 בדצמבר 2023 גלעד מאירי, "מָגוֹל עצמי: השירה הווידויית של רון דהן" על "מָגוֹל", באתר "מעלה", מרץ 2023. הזמנה לאינטימיות, מעלה 14, יוני 2024, עמ' 25-24, על "אינטימיות" רון דהן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" רון דהן, ב"לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית" רון דהן, אֵלֶּה חַיֵּי כָּעֵת, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2016 רון דהן - שני שירים - באתר 'קפל' - כתב עת לשירה בעריכת טלי וייס
קתרין שאן

קתרין שאן (בצרפתית: Catherine Shan; 23 בספטמבר 1952–11 בספטמבר 2018) היא סופרת, עיתונאית וקולנוענית צרפתייה. בתם של אם צרפתייה ואב סנגלי, היא נולדה בשם קתרין נ'דיאייה וגדלה במקומות שונים באפריקה, ביניהם סנגל, ניז'ר, וולטה העליונה (כעת בורקינה פאסו), קונגו, ומדגסקר. לאחר מכן חזרה לצרפת. מ-1975 עד 1981, היא הייתה פרופסור לפילוסופיה. מ-1982 עד 1983, היא עבדה במשרד מנכ"ל אונסק"ו. שאן אז עבדה כעיתונאית בקבוצת "Jeune Afrique", במגזין Géo, וב-Radio Nederlands. היא גם כתבה וביימה מספר סרטים. ספרה Gens de sable, שיצא ב-1984, הוא נרטיב המתאר את החיים בסנגל ב-33 ציורים, שהוא בעצם הסיפור על התרבותיות הכפולות של היוצרת. ספרה Sa vie africaine, אשר יצא ב-2007, חוזר לאותה התמה מזווית אחרת. הספר מספר על אישה המבקשת להבין את אמה, וגם את ההבדלים ביניהן. הספר מצייר דיוקן של אישה צרפתייה אשר נישאה לאפריקאי, ועבור בתה החזרה לצרפת הוא משום גלות. בין שתי עבודות אלה, יצא ספרה, La vie à deux, המתאר את חייהם של זוג והמשברים שגורמים להם בסוף להיפרד. הנרטיב הוא בקולו של הגבר. בשנות ה-1990, היא הקדישה את זמנה לכתיבה קולנועית, וכתבה מספר תסריטים, ואז בשנים 1998 ו-2005, היא יצרה וביימה סרטים על ריקוד, ובמיוחד על הכוריאוגרפית האמריקאית אשר עבדה בפריז, סוזן בירג'. Gens de sable, רומן אוטוביוגרפי ‏(1984) La coquetterie ou la passion du détail, מאסה ‏(1987) La vie à deux, רומן‏ (1998) Sa vie africaine, רומן ‏(2007) Un dimanche à Paris ‏(1994), תסריט Emmanuel Bove ‏(1996), תסריט (בשיתוף) Le cycle des saisons ‏(1998), במאית L'atelier de Susan, סרט תיעודי (2005), במאית L'œil de la forêt ‏(2005), במאית מדיה וקבצים בנושא קתרין שאן בוויקישיתוף "Catherine N'Diaye" (בצרפתית). Les éditions P.O.L. "Catherine Shan N'Diaye". University of Western Australia. Stéphane Guibourgé (14 באוקטובר 2007). "L'Afrique au corps". Le Figaro. {{cite news}}: (עזרה) Christine Rousseau (11 בספטמבר 1998). "Murmures intimes". Le Monde. {{cite news}}: (עזרה)
עץ (תרשים)

תרשים עץ הוא תרשים המאפשר לארגן ולהציג מידע באופן היררכי על פי קטגוריות. השם עץ נובע מדמיונו של תרשים זה לעץ טבעי, שלו יש גזע, ממנו יוצאים ענפים, מהם ענפי משנה, וכך הלאה עד לעלים. להבדיל מעץ טבעי, הצומח מלמטה כלפי מעלה, תרשים עץ צומח מלמעלה כלפי מטה, או משמאל לימין (בטקסט אנגלי), או מימין לשמאל (בטקסט עברי). בדומה לעץ הטבעי, גם תרשים העץ בנוי משלוש שכבות עיקריות: גזע, ענף ועלים. גזע האיבר הגבוה ביותר ממנו יוצאים שאר האיברים. ענף איבר אמצעי בעץ. כלומר יוצא מאיבר אחר ולא קיצוני. עלה איבר ממנו לא מסתעפים איברים נוספים. עם זאת, תרשים העץ יכול להסתעף לאורך מספר בלתי מוגבל של רמות על פי סוג הנתונים שהוא מתאר. "צומת"- איבר בעץ. "ענף"- קו המחבר בין שני צמתים בעץ. לענפים יש כיוון, כלומר אחד הצמתים נקרא צומת מקור והצומת האחר נקרא צומת יעד. "אב"- צומת המשמש צומת מקור של ענף נקרא אב ביחס לצומת היעד. "צאצא"- צומת המשמש צומת יעד של ענף נקרא צומת צאצא או צומת בן ביחס לצומת המקור- "האב". השימוש במושגים הקשורים למשפחה נובע מהשימוש הנרחב בעצים לשם תיאור מבנה משפחתי. בהקשר זה מקובל יותר השם אילן- "אילן יוחסין". צומת אב הוא צומת בדרגה אחת גבוהה יותר בהיררכיה. שני צמתים היוצאים החולקים אותה צומת אב נקראים אחים. דוד הוא צומת אח של צומת אב. בכל עץ סופי קיימת צומת שאין לה צומת אב. צומת זה נקרא שורש. ההפך לא נכון: לעץ אינסופי קיים רק גזע ללא שורש. מסלול הוא מערך ענפים המקשר בין צמתים, לאו דווקא בכיוון הענפים. מסלול העובר בכל צומת לכל היותר פעם אחת, נקרא מסלול פשוט. בעץ יש מסלול פשוט אחד ויחיד בין כל שני צמתים. דוגמה בולטת לתרשים במבנה של עץ הוא עץ ארגוני - תרשים המתאר את מבנהו של ארגון היררכי. דוגמה: בראש צה"ל נמצא הרמטכ"ל, שלו כפופים אלופי הפיקודים. בכל פיקוד יש חטיבות, המורכבות מגדודים, המורכבים מפלוגות וכו'. דוגמה נוספת: "עץ הדעת", המתאר את הדוקטורנטים של פרופסור מסוים, ולכל אחד מדוקטורנטים אלה את הדוקטורנטים שלו, וכך הלאה. התיקיות במערכות קבצים מודרניות מסודרות אף הן במבנה של עץ, המומחש באמצעות "סייר". עץ זה, להבדיל מעץ סטטי המשורטט על-גבי נייר, הוא עץ דינמי: ניתן לפתוח בו תיקייה כך שיוצגו כל התיקיות הנמצאות בתוכה, או לסגור אותה. גנאלוגיה היא תחום בו עושים שימוש רב בתרשימי עץ, לצורך בניית אילנות יוחסין. מפת מושגים עץ (תורת הגרפים) תרשים עץ (הסתברות) מדיה וקבצים בנושא עץ בוויקישיתוף
אנג'ל דיאבנג

אנג'ל דיאבנג (בצרפתית: Angèle Diabang; נולדה ב-1979) היא תסריטאית, במאית ומפיקת קולנוע סנגלית. דיאבנג נולדה בדקר ב-1979. היא למדה קולנוע במכון מדיה סנטר דה דקר, לאחר מכן בבית הספר לקולנוע La Fémis בפריז, ולבסוף באקדמיה לקולנוע באדן-וירטמברג (אנ') בגרמניה. דיאבנג החלה את הקריירה שלה בתור עורכת סרטים. ב-2005 היא ביימה את סרטה הראשון, "Mon beau sourire", סרט תיעודי על סטנדרט היופי לנשים בסנגל. היא מנהלת את חברת ההפקה קרונינקה, אשר יצרה יותר מתריסר סרטים. 2005 : Mon beau sourire 2007 : L’Homme est le remède de l’homme 2007 : Le Revers de l'exil 2007 : Sénégalaises et Islam 2008 : Yandé Codou, la griotte de Senghor 2014 : Congo, un médecin pour sauver les femmes סרט תיעודי על עבודתו של דניס מקווגי. עבור הסרט Sénégalaises et Islam: 2007. פרס השופטים ב- Festival Images citoyennes (ליאז', בלגיה) 2007. ציון לשבח בפסטיבל אפט לקולנוע אפריקאי (אפט, צרפת) Françoise Pfaff, 'Angèle Diabang Brener', in À l'écoute du cinéma sénégalais, Éditions L'Harmattan, Paris, 2010, pp. 109–119, ISBN 9782296103528 אנג'ל דיאבנג, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנג'ל דיאבנג, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Une cinéaste sénégalaise filme des Congolaises victimes de violences". בעברית: "החיוך היפה שלי" "Biography of Angèle Diabang on Africiné.org". Sénégalaises et islam (אורכב 17.06.2010 בארכיון Wayback Machine) on Jeune Afrique Mon beau sourire on Africultures.com
ספארק נטוורקס

ספארק נטוורקס (Spark networks), לשעבר 'מאצ'נט', היא רשת הכרויות מקוונות בינלאומית המפעילה אתרי אינטרנט להיכרויות. בבעלותה של רשת 'ספארק נטוורקס', אתרי היכרויות תחומיים רבים ברחבי העולם כגון JDate (להיכרויות בין יהודים), BlackSinglesConnection.com (להיכרויות בקהילה האפרו-אמריקנית) ועוד. 'מאצ'נט' נוסדה ב-1997 בלוס אנג'לס בארצות הברית על ידי אלון כרמל וג'ו שפירא. שפירא, שחבר לאלון כרמל ויחד הקימו ב-1997 את האתר הראשון שלהם - JDate.com, שנועד להיכרויות בין יהודים בארצות הברית. האתר הפך במהרה להיות האתר הגדול ביותר בתחום ההיכרויות ליהודים. הרשת החלה להתרחב וקנתה את אתר השידוכים האמריקני "אמריקן סינגלס" ואת אתר "קופידון" הישראלי. 'מאצ'נט' פתחה אתרים חדשים והקימה את JDate גם בשפה העברית. ב-2000 הנפיקו את החברה בבורסת פרנקפורט, כיום היא נסחרת שם לפי שווי של 165 מיליון אירו (נכון למרץ 2006). בשנת 2004 הכריזה החברה על כוונתה להנפיק גם בנאסד"ק. הם הגישו תשקיף, אך כעבור תקופת זמן קצרה הם משכו אותו בחזרה. זמם קצר אחר כך, מנכ"ל החברה פוטר ושם החברה הוחלף, והחברה נקראת כיום ספארק נטוורקס. במרץ 2005 הוגש שוב תשקיף מתוקן. הציפיות הגדולות לא התממשו - החברה נסחרת ברשימת ה"פינק שיטס" בנאסד"ק, לפי שווי של 200 מיליון דולר. במאי 2005 רכשה ספארק נטוורקס חברת שידוכי אינטרנט אמריקאית בשם מינגל מאץ' תמורת כ-12 מיליון דולר במזומן, והכפילה בכך את מספר אתרי ההיכרויות שלה, המסתכם בכ-30 אתרים ברחבי העולם. בשנת 2016, רכשה ספארק נטוורקס את האפליקציה JSwipe, אפליקציית שידוכים ליהודים בדומה לטינדר, האפליקציה הוקמה ב 2014, ויש לה מעל מיליון משתמשים ופריסה בכ-70 מדינות. 'ספארק נטוורקס' מפעילה בישראל שני אתרי הכרויות: JDate.co.il ו"קופידון". JDate.co.il הוא גרסה עברית של אתר JDate.com, שמתרכז בהיכרויות בין יהודים בישראל ובעולם בכלל. "קופידון" (cupid.co.il) נרכש על ידי ספארק נטוורקס ב-1998. אתר האינטרנט הרשמי של ספארק נטוורקס אליחי וידל, רשת שידוכים, באתר הארץ, 8 בפברואר 2007 קרי רובינשטיין, אפליקציה לחתונה יהודית, באתר ynet, 25 בפברואר 2016
שאן תומאס

שאן תומאס (באנגלית: Siân Thomas; נולדה ב-20 בספטמבר 1953) היא שחקנית ולשית. היא ידועה מהופעותיה על במת התיאטרון ובתוכניות טלוויזיה. קולה מוכר למאזינים בשל קריאת השירה ברדיו 3 של ה-BBC, ובהקלטות של ספרי שמע. תומאס נולדה בסטרטפורד על האייבון ולמדה משחק ב-Royal Central School of Speech & Drama. היא הופיעה בתיאטרון, בטלוויזיה ובסרטי קולנוע כגון "הארי פוטר ומסדר עוף החול" בו גילמה את אמיליה בונז. ב-2002 הופיעה תומאס בהפקה של תיאטרון וסט אנד בלונדון של המחזה "Up for Grabs" לצדה של מדונה. המבקר מייקל בילינגטון שיבח את הופעתה במחזה. ב-2004 שיחקה תומאס בתפקיד ראשי בדמות ליידי מקבת' בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית של המחזה "מקבת''" בסטרטפורד על האייבון. בילינגטון כתב עליה ש"שאן תומאס נולדה לגלם את ליידי מקבת'. יש בה את המינון הנכון של התקפה, סקסיות ודחף רגשי". במחזמר "אביב מתעורר" שהועלה בלונדון ב-2009 גילמה תומאס יחד עם ריצ'רד קורדרי את כל הדמויות המבוגרות. ב-2010 שיחקה תומאס בתפקיד ראשי בדמות המלכה בהפקה של התיאטרון הלאומי ויילס של המחזה "הפרסים" מאת אייסכילוס, וזכתה לשבחים בעיתון הגרדיאן. ב-2011 גילמה תומאס את ליידי מרתה בתיאטרון נורתן סטייג' ושפילד בהפקה של המחזה "מי מפחד מווירג'יניה וולף??" מאת אדוארד אלבי. ב-2012 החלה לגלם את אטורלופ בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "מרלין". תומאס קראה שירה ברדיו 3 של ה-BBC בתוכנית "Words and Music". היא הקליטה ספרי שמע אחדים בהם הרומן "I Think I Love You" מאת אליסון פירסון ואת "A Short History of Tractors in Ukrainian" מאת מרינה לוויקה. בילדותה חייתה תומאס בקנדה. אחותה היא השחקנית שרה מאיר-תומאס. בן זוגה הוא המשורר הבריטי טוני הריסון. שאן תומאס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שאן תומאס, באתר AllMovie (באנגלית) שאן תומאס, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) שאן תומאס, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) שאן תומאס, באתר MusicBrainz (באנגלית) "Exclusive: More Potter casting". BBC. 10 בפברואר 2006. נבדק ב-1 בפברואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Billington, Michael (24 במאי 2002). "Up For Grabs, Wyndham's Theatre, London". The Guardian. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "RSC Macbeth". The Guardian. 19 במרץ 2004. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Spencer, Charles (4 בפברואר 2009). "Spring Awakening at the Lyric, Hammersmith - review". The Telegraph. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Billington, Michael (13 באוגוסט 2010). "The Persians". נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Brennan, Clare (27 במרץ 2011). "Who's afraid of Virginia Woolf. Sheffield Crucible". The Observer. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Merlin: Disir". BBC. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Nocturne". BBC Radio 3. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Sian Thomas narrated Audio Books". Simply Audio Books. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) Vernon, Sarah (2003). "Archive Interview • SIAN THOMAS • The Price • Apollo Theatre • 2003". Rogues & Vagabonds. נבדק ב-31 בינואר 2017. {{cite web}}: (עזרה) McLean, Craig (11 בפברואר 2007). "Dirty Harry". Guardian Unlimited. נבדק ב-11 בפברואר 2007. {{cite news}}: (עזרה)
נפרדנו כך (שיר של אבנר גדסי)

"נפרדנו כך" הוא פזמון שכתבה סמדר שיר, והלחין וביצע אבנר גדסי. השיר יצא לאור במרס 1973. השיר הוקלט במקור ב-1971 במילים אחרות ותחת השם "הלכת לבד" אך לא זכה להצלחה. בתחילת שנות ה-70 היה אבנר גדסי זמר מתחיל, ששר במועדונים ומבצע גרסאות כיסוי לשירים. בשנת 1972 הציע עיתונאי הספורט מיכה דר להפיק לגדסי תקליט שדרים. גדסי כתב שיר והוציא אותו לרדיו בעיבוד מוזיקלי של יגאל חרד. השיר לא התקבל בברכה על ידי תחנות הרדיו, ולא הושמע. גדסי המאוכזב פנה בעצת מיכה דר למעבד המוזיקלי אלדד שרים. שרים זיהה את הפוטנציאל בשיר, אך אמר לגדסי שמילות השיר אינן טובות ויש להחליפן, כמו גם לשנות את העיבוד של השיר. שרים פנה למשוררת תרצה אתר והציע לה לכתוב מילים חדשות לשיר. אתר הציעה במקום זאת שאת מילות השיר תכתוב נערה דתייה צעירה בשם סמדר שיינמן, שאותה הכירה. סמדר שיינמן כתבה את השיר תחת שם העט "סמדר שיר" בו נהגה להשתמש, על מנת שלא תזוהה ככותבת תכנים לא ראויים בבית הספר הדתי "צייטלין" בו למדה. מילות השיר הוחלפו כולן. כך לדוגמה, המילים שכתב גדסי בתחילת השיר "הלכת לבד, אל מצולות הים" שונו ל"נפרדנו כך, הייתה דממה". שם השיר "הלכת לבד" שונה ל"נפרדנו כך". בעיבוד החדש לשיר התווספו טרומבונים, חצוצרה, חליל, גיטרה קלאסית וקולות מקהלה. הגרסה החדשה זכתה להצלחה רבה. ההקלטה של השיר המקורי "הלכת לבד" (למילותיו של גדסי), אבדה. במשך שנים סירבה סמדר שיר לספר על מי השיר נכתב. רק בשנת 2009, לאחר מותו של דודו טופז, סיפרה שיר בטור בידיעות אחרונות שהשיר נכתב בעקבות פרידה מטופז. הרומן, בין סמדר שיר בת ה-14 ודודו טופז בן ה-25, הסתיים לאחר התערבות אמה של שיר, שגילתה את הרומן והביאה לקצו בשל פער הגילאים ביניהם. השיר מתכתב עם שירה של לאה גולדברג בעל שם דומה - נפרדנו כך (שיר אהב"ה). גם שורת הטקסט "נפרדנו כך, הרחוב המה" נלקחה משם. השיר בגרסתו החדשה נכלל בתקליטו הראשון של גדסי, "אבנר גדסי", שיצא לאור בשנת 1972. בשנת 2001, יצא לאור חידוש לשיר על ידי שי צברי כפסקול לסרט Made in Israel בעיבודו של ברי סחרוף. בשנת 2009, יצא לאור חידוש לשיר בגרסה קצבית על ידי הזמר גטרו. ב-26 באוקטובר 2018, יצא לאור חידוש לשיר על ידי הזמרת ריטה כשיר הנושא מתוך הסדרה "מלכות" בעיבודם של ליאון קצב אייל ובועז וולף. סרטון השיר "נפרדנו כך" באתר יוטיוב מילות השיר "נפרדנו כך" באתר שירונט נפרדנו כך, באתר "פזמונט" נפרדנו כך, באתר אקו"ם דנה פרנק, נפרדנו כך - אבנר גדסי, בפודקאסט "שיר אחד" באתר "כאן" סמדר שיר, נפגשנו כך, באתר "ידיעות אחרונות", 24 באוקטובר 2018 אולי איינשטיין, ‏מהנסיעה ברכב ועד הרגעים האחרונים: נפרדנו כך ילווה את חיי לנצח, באתר מעריב אונליין, 1 בנובמבר 2018 הגרסה של שי צברי, סרטון באתר יוטיוב הגרסה של ריטה, סרטון באתר יוטיוב הגרסה של ריטה באתר ITunes הגרסה של ריטה באתר Spotify הגרסה של ריטה באתר לינקטון מילות השיר נפרדנו כך של לאה גולדברג באתר שירונט ביצוע מוקלט של נפרדנו כך בצירוף מילות השיר באתר הספרייה הלאומית סמדר שיר, אהבה ראשונה, ראיון אחרון, באתר ynet, 20 באוגוסט 2009 שי צברי - נפרדנו כך, באתר ברי סחרוף ריטה, נפרדנו כך (מילים: סמדר שיר לחן: אבנר גדסי עיבוד:אייל ליאון קצב, בועז וולף ואלדד שרים, נובמבר 2018) באתר יוסי חרסונסקי נפרדנו כך – ריטה מבצעת מחדש את השיר הקלאסי של אבנר גדסי באתר HOT
קנטראמה גהיגירי

קנטראמה גהיגירי (בצרפתית: Kantarama Gahigiri ; נולדה ב-13 בדצמבר 1976) היא יוצרת סרטים רואנדית ושווייצרית. בין סרטיה הידועים ביותר הם Tapis rouge, Me + U, Me + U. סרטה העלילתי הראשון של גהיגירי, Tapis Rouge, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ז'נבה, והיא זכתה בפרס הבימוי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים של צ'לסי. נכון לסוף 2018, יש לה סרט חדש בפיתוח, Tanzanite, סרט אפרו-פאלפ דיסטופי. כשחקנית The Mercy of the Jungle ‏(2018) 2B ‏(2009) אתר האינטרנט הרשמי של קנטראמה גהיגירי קנטראמה גהיגירי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קנטראמה גהיגירי, ברשת החברתית אינסטגרם קנטראמה גהיגירי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Cannes 2019 - Avec la réalisatrice Kantarama Gahigiri, la Suisse, le Kenya et le Rwanda sont réunis à Cannes, www.telerama.fr, ‏2019-05-22 (בצרפתית) "KANTARAMA GAHIGIRI". swissfilms.ch. "Kantarama Gahigiri: regista e produttrice tra Ginevra e Kigali". vadoinafrica.com. "" Tapis Rouge ", de la banlieue à Cannes". rollingstone.fr (בצרפתית). "Tapis rouge". telerama.fr. "AWARDS 2014". giff.ch. "Five projects selected for 2018 African screenwriting residency Realness". screendaily.com. "INTERVIEW KANTARAMA GAHIGIRI". goethe.de. "On peut être sur le tapis rouge au festival de Cannes et dormir sous une tente". huffingtonpost.fr (בצרפתית). "CHELSEA FILM FESTIVALANNOUNCES 2015 WINNERS" (PDF). chelseafilm.org.
יחסי ג'מייקה–ישראל

יחסי ג'מייקה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין ג'מייקה לבין מדינת ישראל. ישראל מיוצגת בג'מייקה על ידי קונסול כבוד בקינגסטון, כאשר שגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית אמון גם על יחסי ישראל–ג'מייקה. ג'מייקה מיוצגת בישראל על ידי קונסוליה, הממוקמת בתל אביב. לאחר שג'מייקה הכריזה על עצמאותה מהממלכה המאוחדת בשנת 1962, הודיע משרד החוץ הישראלי כי בכוונתו לפתוח בה שגרירות. היחסים בין 2 המדינות מוסדו רשמית בינואר אותה שנה. בשנת 1963 נערך ביקור רשמי של משלחת כלכלית ישראלית בג'מייקה, ובמהלכו עסקו הצדדים בהידוק הקשרים הכלכליים בין המדינות, כן יצאה הודעה כי שר הפיתוח של ג'מייקה עתיד לבקר בישראל. בשנת 1964 שלחה ג'מייקה נבחרת למהדורת תחרות הספורט המכביה השביעית שנערכה בישראל באצטדיון רמת גן, תל אביב. בשיאה, מנתה הקהילה היהודית בג'מייקה כ-2,400 איש, אשר כללה בשנת 2008 כ-200 יהודים בלבד לאור עלייה לארץ ישראל לאורך השנים של חבריה. בזמן מבצע צוק איתן ביולי 2014, ממשלת ג'מייקה הביעה ביקורת על התקפות ישראל ברצועת עזה. בינואר 2017, נערך הביקור הראשון אי פעם של ראש ממשלת ג'מייקה בישראל. במהלך ביקור זה, ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הודה למקבילו, אנדרו הולנס, על בחירתה של ג'מייקה להיעדר מההצבעה על החלטת אונסקו, שלפיה אין לישראל קשר היסטורי עם הר הבית. במהלך הביקור הביע ראש ממשלת ג'מייקה את הערכתו להתקדמותה של ישראל בתחומי הטכנולוגיה, אבטחת מידע, חקלאות ותחומים נוספים, וכמו כן נדונו אפשרויות לשיתוף פעולה בנושאי מים, חקלאות וביטחון פנים. כביטוי לכך, נערך סיור למשלחת הג'מייקנית במתקני המים בירושלים, תואר בפניהם משק המים בישראל, ומכך הובע רצון לשיתוף פעולה לשדרוג מערכת המים בבירה קינגסטון. בדצמבר 2017, ג'מייקה נכללה בין 35 המדינות שנמנעו בהחלטה שאומצה על ידי העצרת הכללית של האו"ם בגנות הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל. ב-4 ביולי באותה שנה, ג'מייקה, לצד בורקינה פאסו והפיליפינים, התנגדה להצעה שאישרה ועדת המורשת של אונסק"ו אשר נוסחה על ידי מדינות ערב הקובעת שישראל אינה הריבון בירושלים ומגנה את ישראל על החפירות הארכאולוגיות בעיר העתיקה. בספטמבר 2018 אנדרו הולנס שב על רצונו לשתף פעולה עם ישראל בתחום אבטחת המידע, והגדיר את ישראל כאחת המדינות המובילות בתחום זה. באפריל 2024, ג'מייקה הכירה במדינה פלסטינית. יהדות האיים הקריביים נציגות ישראל בג'מייקה, קונסול כבוד קונסוליית ג'מייקה בישראל Jamaica, Embajada de Israel en la Republica Dominicana, Israeli Ministry of Foreign Affairs "שינויים נרחבים במשרד החוץ?" - הצפה, 31 באוגוסט 1962 "סיכויים להגברת הקשרים הכלכליים עם ג'מייקה", הצפה, 18 באוגוסט 1963 "שר הפיתוח מג'מייקה יבקר בישראל", למרחב, 18 באוגוסט 1963. "חדשות המכביה ה-7", עיתון חרות, 1 ביולי 1964 David Rowe, Op-Ed: The Jamaica-Israel Relationship, Carribean Journal, July 30th, 2014 JTA, Israel thanks Jamaica for skipping controversial UNESCO vote, The Times of Israel, January 15th, 2017 Jamaica and Israel Discuss Cooperation Agreements, Jamaica Information Service, January 16th, 2017 ישראל תלמד את ג'מייקה על מערך ניהול המים, טלנירי, 19 בינואר 2017 "How did your country vote on the Jerusalem resolution?". BBC News (באנגלית בריטית). 2017-12-22. נבדק ב-2022-07-29. איתמר אייכנר, אונסק"ו: ישראל היא לא הריבון בירושלים, באתר ynet, 4 ביולי 2017 Holness Looks To Israel - PM Says Cooperating With Other Countries Part Of National Security Plan, The Gleaner, September 20th, 2018 ג'מייקה: "מכירים במדינה פלסטינית", באתר ערוץ 7
אמוריום

אמוריום (ביוונית: Ἀμόριον) הייתה עיר בממלכת פריגיה שבאסיה הקטנה. העיר נוסדה בתקופת ההלניסטית ופעלה עד הכיבוש המוסלמי של בית עבאס בשנת 838. העיר נבנתה על הדרך הצבאית המחברת בין קונסטנטינופול לקיליקיה. הזמן המדויק בו התחילה ההתיישבות באמוריום אינו ידוע. לפי ארכאולוגים העיר החלה לייצר מטבעות עצמאים בין השנים 133 ל 27 לפהנ"ס, ומכאן למדים על התפתחותה ככרך גדול ובעל חשיבות כלכלית וצבאית. ככל הנראה כבר בתקופה הפרה-ביזנטית הייתה אמוריום עיר מרכזית ומשגשגת. במאה ה - 5 חיזק קיסר האימפריה הביזנטית זנון את העיר. מהמאה ה - 7 הייתה לעיר חשיבות מכרעת באימפריה מכיוון שהיא הייתה נקודת מפתח באסיה הקטנה לעצירת הכיבוש המוסלמי. העיר הותקפה פעמים רבות וידעה קרבות עקובים מדם. בשנת 820 עלה הקיסר מיכאל השני לשלטון. עיר הולדתו של הקיסר הייתה אמוריום והוא ייחס לה משמעות רבה. למשל, לשושלת אותה ייסד קרא "השושלת האמורית". הוא חיזק את העיר והפך אותה לעיר הגדולה ביותר באסיה הקטנה. זו הייתה התקופה הטובה ביותר שידעה העיר. אולם קשר זה לקיסר גרם לבסוף למפלת העיר. בשנת 838 פתח הח'ליף אל-מעתצם במתקפה ישירה נגד העיר, מתוך רצון להרוס את העיר היקרה לקיסר. העיר אכן נלכדה ונחרבה. אחרי הכיבוש המוסלמי ב-838, נלקחו 42 אישים ונכבדים נוצרים מאמוריום לסאמרא כבני ערובה. מאחר שסירבו להתאסלם, הוצאו להורג בשנת 845. הם ידועים כ " 42 המרטירים של אמוריום".