מושבת קונטיקט

מושבת קונטיקט, הידועה במקור בתור מושבת נהר קונטיקט או פשוט מושבת הנהר, הייתה מושבה אנגלית בניו אינגלנד שלימים הפכה לקונטיקט. היא אורגנה ב-3 במרץ 1636 כיישוב לקהילה פוריטנית, והאנגלים השיגו לצמיתות את השליטה באזור ב-1637 לאחר מאבקים עם ההולנדים. המושבה הייתה מאוחר יותר זירת מלחמה עקובה מדם בין המתיישבים לפקווטים הידועה בשם מלחמת פקוווט. מושבת קונטיקט מילאה תפקיד משמעותי בביסוס השלטון העצמי בעולם החדש עם סירובה למסור את הסמכות המקומית לדומיניון ניו אינגלנד, אירוע המכונה תקרית צ'רטר אוק שהתרחשה בפונדק ובטברנה של ג'רמי אדמס. שני יישובים אנגליים נוספים בקונטיקט אוחדו לתוך מושבת קונטיקט: מושבת סייברוק ב-1644 ומושבת ניו הייבן ב-1662. המושבה הייתה אחת משלוש עשרה המושבות בצפון אמריקה שפרשו מממלכת בריטניה הגדולה בהכרזת העצמאות של ארצות הברית ב-1776. תומאס הוקר נשא דרשה לקהילתו ב-31 במאי 1638, על עקרונות הממשל, והיא השפיעה על אלה שכתבו את הפקודות היסודיות של קונטיקט מאוחר יותר באותה שנה. ייתכן שהפקודות היסודיות נוסחו על ידי רוג'ר לודלו מווינדזור, עורך הדין המיומן היחיד שחי בקונטיקט בשנות ה-30 של המאה ה-17; הם הועתקו לרשומה הרשמית על ידי המזכיר תומאס וולס. הכומר ג'ון דבנפורט והסוחר תיאופילוס איטון הובילו את מייסדי מושבת ניו הייבן, שנקלטה במושבת קונטיקט בשנות ה-60 של המאה ה-17. בשנותיה הראשונות של המושבה, המושל לא יכול היה לכהן קדנציות רצופות, כך שמשרת המושל התחלפה במשך 20 שנה בין ג'ון היינס ואדוארד הופקינס, שניהם מהארטפורד. ג'ורג' ויליס, תומאס וולס וג'ון ובסטר, גם הם אנשי הרטפורד, ישבו על כיסא המושל לתקופות קצרות בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-17. מייג'ור ג'ון מייסון היה המנהיג הצבאי של המושבה המוקדמת. הוא היה המפקד במלחמת פקוווט, שופט, ומייסד ווינדזור, סייברוק ונוריץ'. הוא גם היה סגן המושל תחת וינתרופ. רוג'ר לודלו היה עורך דין בעל השכלה באוקספורד וסגן המושל לשעבר של מושבת מפרץ מסצ'וסטס. הוא עתר לבית המשפט הכללי בבקשה לקבל זכויות ליישוב האזור, והוא הוביל את ועדת מארס ביישוב סכסוכים על זכויות בקרקע. הוא זכור כמנסח הפקודות היסודיות של קונטיקט (1650) בשיתוף פעולה עם הוקר, וינתרופ ואחרים. הוא גם היה סגן המושל הראשון של קונטיקט. ג'ון וינתרופ הצעיר מניו לונדון היה בנו של מייסד מושבת מפרץ מסצ'וסטס, והוא מילא תפקיד חשוב באיחוד יישובים נפרדים למושבה אחת על נהר קונטיקט. הוא גם כיהן כמושל קונטיקט בין השנים 1659 ל-1675, והוא היה גורם מרכזי בהשגת אמנת המושבה משנת 1662 ששילבה את ניו הייבן בקונטיקט. גם בנו פיץ-ג'ון וינתרופ שלט במושבה במשך 10 שנים החל מ-1698. ויליאם לייט מגווילפורד כיהן כנשיא המושבה ניו הייבן לפני מיזוגה לקונטיקט, והוא גם שימש כמושל קונטיקט לאחר מותו של וינתרופ ב-1675. הוא האיש היחיד שכיהן כמושל של ניו הייבן ושל קונטיקט. רוברט טריט ממילפורד שימש כמושל המושבה, הן לפני והן לאחר הכללתה בדומיניון ניו אינגלנד תחת סר אדמונד אנדרוס. אביו ריצ'רד טריט היה אחד מהמתיישבים המקוריים של המושבה. רוג'ר וולקוט היה אורג, מדינאי ופוליטיקאי מווינדזור, והוא שימש כמושל בין השנים 1751 ל-1754. אוליבר וולקוט היה חתום על הכרזת העצמאות וגם על תקנון הקונפדרציה, כנציג קונטיקט והמושל התשעה עשר. הוא היה גנרל של המיליציה של קונטיקט במלחמת העצמאות בשירות ג'ורג' וושינגטון. המושבות המקוריות לאורך נהר קונטיקט ובניו הייבן הוקמו על ידי פוריטנים בדלנים שהיו קשורים למושבות מסצ'וסטס ופלימות'. הם החזיקו באמונות דתיות קלוויניסטיות הדומות לפוריטנים האנגלים, אך הם טענו שיש להפריד את הקהילות שלהם מהכנסייה הממלכתית האנגלית. הם היגרו לניו אינגלנד במהלך ההגירה הגדולה. באמצע המאה ה-18 הגבילה הממשלה את זכויות ההצבעה עם הגבלת רכוש ודרישת חברות בכנסייה. קהילתיות הייתה הכנסייה המבוססת במושבה בזמן מלחמת האזרחים האמריקאית. הכלכלה החלה עם חקלאות קיום במאה ה-17 והתפתחה עם גיוון רב יותר והתמקדות מוגברת בייצור לשווקים מרוחקים, במיוחד המושבות הבריטיות באיים הקריביים. המהפכה האמריקאית ניתקה את היבוא מבריטניה ועוררה מגזר יצרני שעשה שימוש רב ביזמות ובכישורים המכניים של האנשים. במחצית השנייה של המאה ה-18 נוצרו קשיים ממחסור בקרקע חקלאית טובה, בעיות כספיות תקופתיות ולחצי מחירים כלפי מטה בשוק היצוא. בחקלאות חל מעבר מתבואה למוצרים מן החי. הממשלה הקולוניאלית ניסתה לקדם סחורות שונות כפריטי יצוא מעת לעת, כגון קנבוס, אשלג ועץ, על מנת לחזק את כלכלתה ולשפר את מאזן הסחר שלה עם בריטניה הגדולה. האדריכלות הביתית של קונטיקט כללה מגוון רחב של צורות בתים. הם שיקפו בדרך כלל את המורשת האנגלית השלטת ואת המסורת האדריכלית. מדיה וקבצים בנושא מושבת קונטיקט בוויקישיתוף