laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
זר במגרש

זר במגרש (באנגלית: School Ties) הוא סרט דרמת-ספורט אמריקאית מ-1992 העוסק בזהות יהודית והתמודדות עם אנטישמיות אמריקאית בשנות החמישים. בסרט מככבים ברנדן פרייזר ומאט דיימון. דייוויד גרין הוא בן למשפחה ממעמד הפועלים ושחקן פוטבול מצטיין מהעיר סקרנטון שבפנסילבניה, הוא זוכה למלגת לימודים בבית ספר נחשב במסצ'וסטס. לאחר התקלות בעיר הולדתו, סקרנטון, עם קבוצת אופנוענים אנטישמית הוא מחליט להסתיר את עובדת היותו יהודי בבית ספר החדש. דייוויד מגיע לבית הספר ומסתדר כלכלית בזכות המלגה ובעבודה כמלצר, הוא מצליח להשתלב בחברה ובייחוד לאחר משחק פוטבול מוצלח והתקדמות בקשרים חברתיים הכוללת בין היתר יצירת קשר עם בחורה בשם סאלי וילר. מגלה צ'רלי דילון, אחד מחבריו לכיתה שדייוויד הוא יהודי מתוך רגשי קנאה ובייחוד על הצלחתו עם חברתו החדשה סאלי הוא מתחיל לספר בדיחות אנטישמיות ובאופן עקיף להודיע לכולם שדייוויד יהודי. פעולתיו של צ'רלי פותחות פתח ליצירת הטרדות לדייוויד בין היתר תליית דגל עם צלב קרס מעל מיטתו. דייוויד מפסיק להסתתר בהתחלה מנסה להשתמש בכוחו (הוא תולה מודעה על לוח המודעות בה הוא מזמין את תולה דגל הצלב קרס לעימות אבל תולה הדגל לא מגיע) אך לבסוף מחליט להבליג בין היתר כדי לא לאבד את עבודתו כמלצר. לאחר תקופה סוערת בחייו של דייוויד בנושא יהדותו המתגלית לחבריו, מתקיים מבחן בהיסטוריה בו מתגלית למחנך רמאות ולפי הקוד המוסרי של בית הספר על הרמאי להתוודות לפני המנהל ולהיות מסולק מבית הספר. חבריו לכיתה של דייוויד שכבר מוסתים נגדו באופן מודע או שאינו מודע מחליטים שהוא הרמאי ודורשים ממנו מתוך נאמנות לקבוצה להתוודות על הרמאות, דייוויד עם כל סלידתו מהדבר מחליט להסכים ומגיע לחדר המנהל. למזלו של דייוויד אחד התלמידים גילה את הרמאי האמיתי והודיע למנהל לפני בואו של דייוויד והמנהל מאפשר לדייוויד להמשיך ללמוד בבית ספר ומבטיח "לשכוח מן העניין" דייוויד עונה לו שהוא (המנהל) לא ישכח כל עוד דייוויד נמצא בבית הספר והסיבה שהוא ממשיך בבית ספר היא "אתם משתמשים בי בשביל הפוטבול ואני משתמש בכם להגיע להרווארד". ההתמודדות של דייוויד עם היהדות מתחילה בסרט עם אי אכפתיות בנוגע לעובדת היותו יהודי בעקבות הימצאותו בחברה שאינה מתעניינת בנושא (האופונוען האנטישמי אומר לחברו של דייוויד שהיהודים הרגו את ישו בתגובה עונה החבר שלא אכפת לו כיוון שלא הכיר אותו). כשדייוויד מגיע לבית ספר רק ההנהלה יודעת על יהדותו של דייוויד כך למשל כשנודע לאחראי במטבח שהוא יהודי הוא שואל אם יש משהו שיש לו בעיה לאכול (כלומר בעיות כשרות) דייוויד עונה לו שהוא לא אוהב לפת. כאשר אף אחד לא מבחין דייוויד הולך להתפלל בהחבא בכנסייה בראש השנה אחרי שאביו מזכיר לו וכשהמחנך שואל אותו לגבי המסורת הוא שואל אותו "שלי או שלך?". לאחר שצ'רלי מפיץ את הידיעה שדייוויד יהודי, אחד מחבריו בחדרו בפנימיה מתווכח איתו והחבר טוען ש"יהודי זה שונה" ודייוויד לא מוכן לקבל זאת ואומר שכשם שיש זרמים שונים בנצרות כך גם יש יהדות. ברנדן פרייזר - דייוויד גרין מאט דיימון - צ'רלי דילו כריס אודונל - כריס ריס בן אפלק - צ'סטי סמית' אד לואוטר - אלן גרין (אביו של דייוויד) "זר במגרש", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "זר במגרש", באתר נטפליקס "זר במגרש", באתר AllMovie (באנגלית) "זר במגרש", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "זר במגרש", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "זר במגרש", באתר Metacritic (באנגלית) "זר במגרש", באתר אידיבי "זר במגרש", באתר Hulu סרטים (באנגלית) "זר במגרש", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
מרים פוקס-ירושלמי

מרים פוקס-ירושלמי (נולדה ב-24 באוקטובר 1961 במרסיי, צרפת) היא קיאקיסטית יהודייה-צרפתייה שהייתה פעילה משנות ה-70 המאוחרות עד אמצע שנות ה-90. בעלת מדליית ארד אולימפית (אטלנטה 1996) ובעלת 10 מדליות מאליפות העולם, מהן 8 מדליות זהב. פוקס-ירושלמי השתתפה בשתי אולימפיאדות. בשנת 1996 זכתה באולימפיאדת אטלנטה במדליית ארד בענף ה-K-1 סלאלום. לפוקס-ירושלמי עשר מדליות באליפויות העולם של פדרציית הקאנו העולמית, מתוכן שמונה מדליות זהב (K-1: 1989, 1993; K-1 קבוצות: 1983, 1985, 1989, 1991, 1993, 1995) ושתי מדליות כסף (K-1: 1987; K-1 קבוצות: 1987). כמו כן זכתה בגביע העולם במשך שלוש שנים רצופות בין 1989 ל-1991. בשנת 2018 צורפה להיכל התהילה של הספורטאים היהודים. בעלה של פוקס-ירושלמי, ריצ'רד פוקס (אנ'), התחרה בענף קיאק סלאלום עבור בריטניה ובהמשך הקריירה שלו אימן את נבחרת אוסטרליה באותו ענף . פוקס גם משמש כחבר מנהל של פדרציית הקאנו העולמית. ירושלמי היגרה מאוחר יותר לאוסטרליה וכל המשפחה מתגוררת שם משנת 2005. בתם, ג'סיקה פוקס, אלופה אולימפית (טוקיו 2020) ו-4 פעמים אלופת העולם בקנו סלאלום C-1. בתם הצעירה נעמי פוקס אף היא אלופה אולימפית (פריז 2024) בקיאק קרוס. מדיה וקבצים בנושא מרים פוקס-ירושלמי בוויקישיתוף מרים פוקס-ירושלמי, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מרים פוקס-ירושלמי, באתר olympedia.org [1] http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/je/myriam-jerusalmi-fox-1.html
המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט

המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט (באנגלית: Wizards of Waverly Place: The Movie) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי המבוסס על סדרת הטלוויזיה "המכשפים מווייברלי פלייס" של ערוץ דיסני. הסרט שודר לראשונה ב-28 באוגוסט 2009 וזכה ב-300 מיליון צפיות. הוא במקום הראשון במדד הצפיות בסרטים של ערוץ דיסני לפני "היי סקול מיוזיקל 2" שהיה במקום השני. ב-3 ביוני 2010 ערוץ דיסני הודיע כי יפיק סרט המשך. הסרט הוא הסרט הטלוויזיוני האמריקאי הראשון אשר צולם בסן חואן שבפוארטו ריקו, כאשר צילומיו התרחשו בפברואר ובמרץ 2009. הסרט מתחיל ב'וויברלי סאב סטיישן'. אלכס מסיימת את עבודתה במקום ומסתבכת עם התיק המכושף של ג'סטין. היא מגלה כי בתיק המכושף היה המטה המשפחתי, הניתן רק למכשפים בוגרים, ואף ספר הכישופים האסורים. הוריה של אלכס מגלים את אי הסדר שגרמה ולכן אוסרים עליה ללכת למסיבה באי ברוקלין. אלכס וחברתה הרפר מצליחות להתחמק מהבית בעזרת חדר הרכבת שנמצא במסעדה. חדר הרכבת היה פעם קרון רכבת אמיתי וזה מה שגורם לאלכס לקחתו ולנסוע בו בשבילי הרכבת התחתית של ניו יורק. אלכס והרפר גורמות לתאונות רבות בשבילים, בין השאר שורטות והורסות את קרונם למוות. ברגע שהקרון עומד להתנגש במחסום מציל אותם ג'סטין בעזרת המטה המשפחתי אך עדיין נראה הנזק שנגרם. בדיוק אז חוזרים הורי הילדים, רואים את הנזק ומכריחים את אלכס לצאת איתם לחופשה משפחתית לאיים הקאריביים, שתכננו לפני זמן רב. תריסה, האם, אף אוסרת על הילדים להשתמש בכשפים, אך אלכס בכל זאת משאירה אצלה את ספר הכשפים האסורים. לאחר שהם מגיעים לאיים, הם מטיילים בכל מיני מקומות, וביניהם אף גולשים על גלשני רוח. אלכס מגלה כי ג'סטין גנב את המטה המשפחתי והשתמש בו כדי לרכח את הגלישה. לאחר הגלישה, חואן, הדייל, ביקש מאלכס ללכת למסיבה יחדיו. אמה של אלכס סירבה, ואלכס ניסתה עליה כישוף מיוחד שנותן לה שליטה מוחלטת באימה. לאחר שהכישוף נכשל אלכס סוחטת את ג'סטין ומקבלת את המטה. היא נתפסה על ידי אמה מהר מאוד, מה שגרם לה להביע משאלה שאמה ואביה לעולם לא היו נפגשים. להפתעתה, המשאלה מתגשמת. הם פוגשים את אביהם לשעבר, שמספר להם כי בעוד 48 שעות הם יעלמו וישכחו את עברם. הזוג מטילים על מקס את האחריות לדאוג להוריהם, ואילו אלכס וג'סטין פוגשים מכשף לשעבר שבבעלותו מפה מיוחדת לאבן המשאלות ותוכי שמלווה אותו. השניים עוברים הרפתקאות רבות אך מפסידים את האבן, ולכן נאלצים לערוך תחרות על כוח המכשף הבוגר. אלכס מנצחת, אך אחיה כבר נשאבו למעמקי המציאות. ג'רי, שכבר זיכה את השלישייה באמונו, מנסה לעודד את אלכס ואילו תריסה, שגם היא האמינה בהם, גונבת את האבן מהמכשף לשעבר ונותנת אותה לאלכס. אלכס מצליחה להציל את המצב ולהחזיר הכול לקדמותו. בסוף הסרט, אלכס משנה לגמרי את עמדתה. המכשפים מוויברלי פלייס אתר האינטרנט הרשמי של המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט "המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט", באתר נטפליקס "המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "המכשפים מוויברלי פלייס: הסרט", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
קרים

האם התכוונתם ל... חצי האי קרים – חצי אי לחוף הים השחור, מדרום לאוקראינה ודרומית-מערבית לרוסיה סטארי קרים (נקראה בעבר "קרים") - עיר היסטורית בחצי האי קרים, ומקור שמו גשר קרים (מוסקבה) – גשר תלוי הממוקם במרכז מוסקבה, בירת רוסיה האי קרים – רומן קרים (להקה) (Cream) - להקת רוק פסיכדלי ובלוז בריטית קרים (מגזין) (Creem) - מגזין רוקנרול אמריקאי אישים: אייל קרים – הרב הראשי לצה"ל הרפובליקה של קרים (פירושונים)
אנימטריקס

אנימטריקס (באנגלית: The Animatrix, ביפנית: アニマトリックス) הוא סרט אנתולוגיה אמריקאי-יפני שיצא ישירות ל-DVD ביוני 2003 אשר מבוסס על טרילוגיית סרטי המטריקס. הסרט הופק על-מנת לחפוף את יציאת הסרט השני "מטריקס Reloaded". הסרט מורכב מתשעה סרטי אנימציה תלת-ממדית/אנימה קצרים ושונים המתרחשים בעולם של ה"מטריקס". כל אחד מהם מבוים על ידי במאי סרטי אנימה בולט אחר, כאשר חלקם נכתבו על ידי האחיות וצ'אוסקי עצמן. הסרט חושף ומבהיר פרטים שונים אודות סיפור הרקע של סדרת סרטי המטריקס, ואודות המלחמה המקורית בין בני האנוש למכונות שהובילה ליצירת העולם הפיקטיבי. הצוות של הרחפת אוזיריס מנסה להזהיר את ציון, עירם של בני האנוש, מפני ההתקפה הצפויה של המכונות. חלק זה נכתב על ידי האחיות וצ'אוסקי, ובוים על ידי אנדי ג'ונס. מבוסס על הקומיקס המקדים "Bits and Pieces of Information", ומתאר סיפור רקע העוסק באופן שבו החלה המלחמה בין בני האנוש למכונות. בנוסף מציג לנו כיצד הואפלו ונחרכו השמיים, את עלייתן של המכונות, ואיך בני האנוש השתעבדו. חלק זה נכתב על ידי האחיות וצ'אוסקי, ובוים על ידי מאהירו מאדה. המשך האירועים אשר מוביל ליצירת האב טיפוס של המטריקס. העלילה של חלק זה מתמקדת בנער בשם מייקל. ניאו יוצר עמו קשר ומציע לו להימלט מהמטריקס. למחרת קבוצה של סוכנים רודפת אחריו בבית ספרו עד אשר מייקל מחליט לקפוץ מהגג ובעקבות כך הוא מתעורר מהמטריקס בעולם האמיתי. דמותו של מייקל מופיעה גם בסרט מטריקס Reloaded (בגילומו של קלייטון ווטסון). חלק זה נכתב על ידי האחיות וצ'אוסקי, ובוים על ידי שנישירו וטנבה. בחלק זה שני לוחמים נלחמים זה בזה בסימולטור כאשר אחד מהלוחמים מחליט לבגוד בחברו ולחזור למטריקס. החלק בוים על ידי יושיאקי קוואהג'ירי. עלילת החלק עוסקת באצן שמצליח לצאת מהמטריקס בעת שניסה לשבור שיא בריצה. החלק בוים על ידי טקשי קויקה. עלילת החלק מתמקדת בנערה צעירה המחפשת את החתול שלה ברחבי עיר גדולה ומגלה באג במטריקס. החלק בוים על ידי קוג'י מורימוטו. עלילת החלק מתמקדת בחוקר פרטי אשר נשכר לעקוב אחר ההאקרית טריניטי. החלק בוים על ידי שנישירו וטנבה. עלילת חלק זה מתמקדת בקבוצה של מורדים המנסה לתכנת מחדש את המכונות. החלק בוים על ידי פיטר צ'אנג. מטריקס (סדרת סרטים) מציאות וירטואלית אתר האינטרנט הרשמי של אנימטריקס "אנימטריקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אנימטריקס", באתר נטפליקס "אנימטריקס", באתר AllMovie (באנגלית) "אנימטריקס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אנימטריקס", באתר אידיבי "אנימטריקס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "אנימטריקס", ביקורת על הסרט באתר "עין הדג" Animatrix – Humanity's War With Machines, סרטון באתר יוטיוב (אורך: 4:03)
פאבל צ'רנקוב

פאבל צ'רנקוב (ברוסית: Павел Алексеевич Черенков; ‏28 ביולי 1904 – 6 בינואר 1990) היה פיזיקאי סובייטי שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1958 (ביחד עם איליה פרנק ואיגור תם), על גילוי ופירוש קרינת צ'רנקוב. פאבל צ'רנקוב נולד למשפחת איכרים בכפר במחוז וורונז'. בשנת 1928 סיים את לימודיו באוניברסיטת וורונז' והחל לעבוד כמורה בבית הספר. בשנת 1930 התחתן, ובשנת 1932 נולד לו בן ובשנת 1936 בת. במהלך הטיהורים הגדולים אביו נשפט והוצא להורג, ואף אביה של אשתו נשפט. בין השנים 1930 ל-1935, צ'רנקוב למד לתואר דוקטור, בהנחיית סרגיי ואווילוב. עם השלמת התואר, הוא החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה, במוסקבה. בשנת 1948 התמנה לפרופסור במכון האנרגטי במוסקבה, ובשנת 1951 התמנה לפרופסור במכון לחקר פיזיקה גרעינית במוסקבה. במקביל לכך, במשך שנים רבות עמד בראש המחלקה לפיזיקה של אנרגיות גדולות במכון לפיזיקה במוסקבה. בשנת 1964 התקבל לאקדמיה הרוסית למדעים כחבר בהתכתבות, ובשנת 1970 כחבר מן המנין. צ'רנקוב נפטר מצהבת בשנת 1990 ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה. בשנת 1934 החל צ'רנקוב בחקר קרינה בנוזלים שבהמשך נקראה על שמו "קרינת צ'רנקוב". קרינה זו הייתה ידועה גם לפניו, אך חשבו שמקורה בלומינסציה. הוא ניתח את התופעה וגילה שאין לה שום קשר עם תופעת לומינסציה. על הישג זה, בשנת 1946 קיבל צ'רנקוב את פרס סטלין ובשנת 1958 הוענק לו ולשני שותפיו למחקר, איגור תם ואיליה פרנק, פרס נובל לפיזיקה. צ'רנקוב השתתף בבניית מאיץ חלקיקים בברית המועצות שפעל במכון לפיזיקה במוסקבה, ועל עבודה זו הוענק לו פרס סטלין בשנת 1952. בשנת 1977 קיבל את פרס ברית המועצות בפעם השלישית – הפעם עבור מחקרים בתחום פיזיקה גרעינית. על הישגיו המדעיים הוענק לו פעמיים עיטור לנין ופעמיים עיטור הדגל האדום של העמל, ובשנת 1984 תואר גיבור העמל הסוציאליסטי. מדיה וקבצים בנושא פאבל צ'רנקוב בוויקישיתוף פאבל צ'רנקוב, באתר פרס נובל (באנגלית) קורות חיים באתר פרס נובל פאבל צ'רנקוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פאבל צ'רנקוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
דולפין קומרסון

דולפין קומרסון (שם מדעי: Cephalorhynchus commersonii) הוא מין של דולפין מהסוג דולפין קטן שבמשפחת הדולפיניים. דולפין הקומרסון נקרא על שם פיליברט קומרסון, אשר גילה אותו לראשונה ב-1767 במצר מגלן. לדולפין הקומרסון מאפיינים גופניים ייחודיים: ראש, סנפיר גב וזנב שחורים, עם גרון וגוף לבנים. המראה שלו מזכיר את בני משפחת הפוקניים, אך התנהגותו אופיינית לדולפין. סנפיר הגב ארוך וישר, מתפצל לחריץ בצורת V באמצע ומסתיים בקצה מעוגל. הזכר והנקבה נבדלים על ידי צורתו של הכתם השחור על בטנם: הכתם בצורת דמעה אצל זכרים ומעוגל יותר אצל נקבות. לדולפין הקומרסון אין חרטום. דולפיני הקומרסון פעילים מאוד, ונצפים בדרך כלל שוחים במהירות, מסתובבים במעגלים או קופצים מעל פני המים. הם אוהבים מאוד לשחות במהירות מאחורי סירות מהירות או לשחות הפוך, בין השאר בשביל לראות יותר טוב את טרפם. דולפיני קומרסון נצפו גם קרוב לחוף. דולפין הקומרסון ניזון מדגים ומדיונונים. דולפיני הקומרסון הדרום אמריקאים אוכלים גם סרטנים. דולפין הקומרסון הוא אחד מהדולפינים הקטנים ביותר, עם אורך של כ-1.5 מטר. נקבה בוגרת שנצפתה בפטגוניה היא היונקת הימית הקטנה ביותר בעולם, עם משקל של כ-23 ק"ג ואורך של כ-1.36 מטר. תפוצתם המדויקת של הדולפינים אינה ידועה, אך אזור התפוצה הידוע למדע כיום מסתמך על שתי אוכלוסיות: אחת בדרום אמריקה, דהיינו פוארטו דסאדו (ארגנטינה), ארץ האש ואיי פוקלנד, ואחת באיי קרגלן. הנקבות מגיעות לגיל הרבייה בגיל שש עד תשע שנים, והזכרים מגיעים לגיל הרבייה בערך באותו הזמן. ההזדווגות מתרחשת באביב ובקיץ, והנקבה ממליטה לאחר כ-11 חודשי היריון. הפרט המבוגר ביותר הידוע של דולפין קומרסון מת בגיל 18 שנים. מדיה וקבצים בנושא דולפין קומרסון בוויקישיתוף דולפין קומרסון, באתר ITIS (באנגלית) דולפין קומרסון, באתר NCBI (באנגלית) דולפין קומרסון, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) דולפין קומרסון, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) דולפין קומרסון, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) דולפין קומרסון, באתר GBIF (באנגלית) דולפין קומרסון באתר הרשימה האדומה של IUCN השם "דולפין" אינו טקסונומי, ומתייחס לא רק לבני משפחת הדולפיניים. מספר יונקים ימיים שאינם מהמשפחה הדומים לדולפינים, כדוגמת הפוקניים, אינם כאלה מבחינה טקסונומית, כי אינם משתייכים למשפחת הדולפיניים. להרחבה, ראו דולפין.
לוח סקארה

לוח סקארה הוא תבליט הכולל רשימה של מלכי מצרים שנוצרה בתקופתו של רעמסס השני מתקופת הממלכה החדשה. הרשימה כוללת מלכים מהשושלת הראשונה ועד רעמסס השני מהשושלת ה-19. שמות המלכים מצוין בתוך כרטוש. הרשימה מוצגת היום במוזיאון המצרי בקהיר. הלוח נמצא בשנת 1861 באתר הארכאולוגי סקארה ליד קהיר בקברו של Tjenry ‏(ẖrj-ḥ3bt-ḥr.j-tp) שהיה הכהן הראשי והמפקח על כל עבודות המונומנטים המלכותיים של רעמסס השני. הלוח מכיל שמות של 58 מלכים בסדר מהסוף להתחלה עד השושלת הראשונה. הרשימה אינה כוללת מלכים מתקופת הביניים השנייה, מלכי החיקסוס ומלכים שהיו קרובים לפרעה אחנתון שכפר באל אמון. גם ברשימת המלכים מאבידוס שנוצרה בזמנו של סתי הראשון אביו של רעמסס, הושמטו המלכים שהיו מקורבים לאחנתון. מתוך הרשימה שרדו 47 שמות, שגם הם ניזוקו קשה. ברשימה נמצאו אי דיוקים, השושלת הראשונה מתחילה מהמלך אצ'יב המלך החמישי בשושלת, בשושלת השלישית הוזכרו רק ארבעה מלכים. רק הרשימה של השושלת השתים עשרה תואמת את הרשימות האחרות במלואה.
כרומיום

כרומיום (באנגלית: Chromium) הוא מיזם של חברת גוגל המבוסס על קוד פתוח, שמיועד עבור פיתוח הדפדפן גוגל כרום. מקור השם כרומיום הוא מהיסוד הכימי כרום. מטרת גוגל כפי שפורסמה בתיעוד הפיתוח הייתה, שהשם כרומיום יהיה של מיזם הקוד הפתוח של הדפדפן, ושהוא יהיה האחרון שישתמש בשם הקשור לכרום. בהמשך לקחו מפתחים נוספים את הקוד והסבו אותו לדפדפנים נוספים תחת השם כרום וכן לכאלו בעלי שם שונה כ-Comodo Dragon ,Flock ,SRWare Iron, RockMelt Advanced Chrome ועוד. בפיתוח היישום הושם דגש מיוחד כדי ליצור ממשק משתמש מזערי, וכדברי המפתחים "הדפדפן צריך להיות בעל תחושה קלילה (מבחינה קוגניטיבית ופיזית) ומהיר". התוכנה מופצת ברישיון BSD. היא כוללת את כל הרכיבים הכלולים בכרום למעט רכיבים קנייניים (לדוגמה: נגן הפלאש). קוד המקור של כרומיום מנוהל במערכת Subversion. למיזם יש מערכת משלו להורדת וניהול הקוד בצד הלקוח בשם gclient. הדפדפן Edge של מיקרוסופט מבוסס על כרומיום. רוב הפצות הלינוקס ומערכות ה-BSD מציעות את הדפדפן במאגרי התוכנה שלהם. ל-BSD ולינוקס קיימות גרסאות נפרדות ל־x86 ול־x86-64. בנוסף קיימות גרסאות התואמות למערכות ההפעלה חלונות של מיקרוסופט, macOS של אפל, Chrome OS, ואנדרואיד (החל מגרסה 4.0). מדיה וקבצים בנושא כרומיום בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של כרומיום (באנגלית) כרומיום, ברשת החברתית אקס (טוויטר) כרומיום, הבלוג הרשמי The Chromium Projects, דף הבית של הפרויקט (באנגלית) Chromium Blog: Welcome to Chromium Coding Style - The Chromium Projects User Experience - The Chromium Projects קובץ הרישיון מענף הפיתוח של כרומיום. הוראות בניה למפתחים כולל הסבר על מערכת ניהול הגרסאות.
עאליה

עאליה (בערבית: علياء) האם התכוונתם ל... עאליי – עיירה בלבנון המלכה עאליה – אשתו השלישית של חוסיין, מלך ירדן נמל התעופה הבינלאומי עמאן-המלכה עאליה – נמל התעופה של עמאן, הקרוי על שם המלכה עאליה רויאל ג'ורדניאן – חברת התעופה הלאומית של ירדן, שבעבר נקראה עאליה, גם כן על שם המלכה
גיבור מזדמן

גיבור מזדמן הוא סרט דרמה קומית סרט בבימויו של סטיבן פרירס ובכיכובם של דסטין הופמן, ג'ינה דייוויס ואנדי גרסיה. הוא יצא לאקרנים בשנת 1992. עלילת הסרט מתחילה בשתי זירות אירועים שונות: גייל (דייוויס) היא כתבת חדשות המסקרת התאבדות בקפיצה, וזוכה בפרס על פועלה בנאום הפרס היא לוקחת בצל ומקלפת אותו ומשתמשת בקילוף כהצגת מטאפורה. היא אומרת שאנשי החדשות לוקחים סיפור מקלפים אותו ומגלים פרטים נוספים מעניינים ואז מקלפים אותו שוב עד שלבסוף מתגלה שאין שם שום דבר באמת ושתמיד מחפשים רק חדשות רעות ומסיימת את נאומה בכך שהיא מייחלת ליום בו יהיו גם חדשות טובות. ברני פלאנט (הופמן) הוא גרוש עם ילד, שאינו נותן אמון רב בבני אדם. הוא מחנך את בנו לחוסר האמון הזה למורת רוחו של גרושתו. ברני מגיע באקראי לאזור של התרסקות מטוס והוא מציל 54 אנשים, בהם גייל שחזרה מטקס הזכייה. כאשר הוא עוזב את מקום ההתרסקות הוא מגלה שהוא שכח נעל אחת בתוך המטוס. הכתבת שזוכה ל"חדשות הטובות" להן ייחלה, מפרסמת את הנעל והרשת מפרסמת הבטחה למציל המסתורי פרס בשווי מיליון דולר. ההבטחה גורמת לאנשים רבים לנסות את מזלם דבר שמוצג בתקשורת כ"סיפור סינדרלה" של חיפוש אחר בעל הנעל. בינתיים ברני שלא היה מודע לחדשות מוסר את הנעל הנוספת לחברו ג'ון (גרסיה) שמנצל את ההזדמנות ומגיע אל התחנה ומראה שיש לו את הנעל השנייה ומתחזה למציל המסתורי. ברני שאינו מעוניין כלל בפרסום אבל חושב על הפרס כהזדמנות להינצל מצרותיו הכלכליות (הכוללות הסדרים כספיים עם בתי משפט) מנסה להסביר שג'ון אינו הגיבור אבל הציבור כבר משוכנע במשחקו של ג'ון. ברני מתעמת עם ג'ון ומגיע למסקנה שהעולם זקוק לסיפורים חיוביים וגיבורים ושג'ון יותר מתאים ממנו לשמש מודל לחיקוי והם מחליטים שלא לגלות לעולם את האמת. יוצא מן הכלל, זה הבן של ברני לו הוא מספר את האמת בזמן ביקור בגן חיות. בעוד ברני מספר לבנו נשמעות צעקות של אשה שבתה נפלה לכלוב האריות. ברני פולט אנחה, מוריד את נעליו ואומר לבנו להשגיח עליהם. "גיבור מזדמן", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "גיבור מזדמן", באתר נטפליקס "גיבור מזדמן", באתר AllMovie (באנגלית) "גיבור מזדמן", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "גיבור מזדמן", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "גיבור מזדמן", באתר אידיבי "גיבור מזדמן", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) רונית הבר, הטוב, הרע והנערה - סאטירה מבולבלת על החיבור שבין החיים והמדיה - 'גיבור מזדמן׳, חדשות, 26 במרץ 1993
מרסל נגוין

מרסל נגוין (בגרמנית: Marcel Nguyen; נהגה: מַרסֶל נוּיִן; נולד ב-8 בנובמבר 1987) הוא מתעמל גרמני. הוא סגן אלוף האולימפי בקרב-רב ובתרגיל מקבילים (לונדון 2012) פעמיים אלוף אירופה (ברלין 2011 ומונפלייה 2012) במקבילים. נגוין נולד במינכן למשפחה ממוצא וייטנאמי, והחל להתאמן בהתעמלות כבר בגיל 4. בשנת 2005 השתתף לראשונה באליפות העולם בהתעמלות, במלבורן, אך לא רשם הישגים גבוהים. באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט ב-2007 היה שותף לזכייתה של הנבחרת הגרמנית במדליית הארד, וב-2008 זכה עם הנבחרת במדליית הכסף באליפות אירופה שנערכה בלוזאן. באליפות העולם שנערכה בלונדון ב-2009 העפיל נגוין לגמר הקרב-רב וסיים במקום ה-12. ב-2010 היה שותף לזכייתה ההיסטורית של נבחרת גרמניה במדליית הזהב באליפות אירופה שנערכה בבירמינגהאם, וכן זכה במדליית ארד בתרגיל הקרקע. בהמשך השנה שבר את עצם השוקית, ונעדר מאליפות העולם. הוא שב למעגל התחרויות ב-2011, ובאליפות אירופה שנערכה באותה שנה בברלין זכה במדליית הזהב במקבילים ובמדליית ארד במתח, וסיים במקום השישי בקרב-רב. באליפות העולם שנערכה בטוקיו סיים במקום השישי עם נבחרת גרמניה, ובמקום השמיני בקרב-רב. באליפות אירופה שנערכה במונפלייה ב-2012 שמר נגוין על תוארו במקבילים, וכן סיים במקום השישי בתרגיל הטבעות ובתחרות הקבוצתית. באולימפיאדת לונדון (2012) רשם נגוין את הישג השיא שלו בקריירה, כשזכה במדליות הכסף בקרב-רב ובתרגיל המקבילים. כן סיים במקום השמיני בתרגיל הקרקע, ועם נבחרת גרמניה הגיע למקום השביעי. מדיה וקבצים בנושא מרסל נגוין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרסל נגוין (בגרמנית) מרסל נגוין, ברשת החברתית פייסבוק מרסל נגוין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מרסל נגוין, ברשת החברתית אינסטגרם מרסל נגוין, באתר הוועד האולימפי הבין-לאומי מרסל נגוין, באתר olympedia.org מרסל נגוין, באתר התאחדות ההתעמלות הבין-לאומית
ריכרד קון

רִיכַרְד קוּן (בגרמנית: Richard Kuhn‏; 3 בדצמבר 1900 – 1 באוגוסט 1967) היה ביוכימאי גרמני ממוצא אוסטרי, חתן פרס נובל לכימיה, "על עבודתו בקרוטנואידים וויטמינים". ריכרד קון נולד בווינה בשנת 1900. בשנת 1918 החל ללמוד כימיה באוניברסיטת וינה, ובשנת 1922 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת מינכן על עבודה שעסקה באנזימים. קון המשיך במחקר באוניברסיטת מינכן, ולאחר מכן במכון הטכנולוגי של ציריך (ETH). בשנת 1929 עבר לאוניברסיטת היידלברג, ושם התמנה בשנת 1937 לראש המחלקה לכימיה. תחומי המחקר של קון כללו קרוטנואידים, סטראוכימיה, ויטמינים ואנזימים. הוא הראשון שהצליח לבודד ויטמין B. הוא הוכרז כחתן פרס נובל לכימיה לשנת 1938, אך עקב העוינות של המשטר הנאצי לפרס זה, נאסר עליו לקבל את הפרס. התעודה והמדליה אך לא המענק הכספי ניתנו לו רק לאחר מלחמת העולם השנייה. במהלך מלחמת העולם השנייה עמד בראש צוות מחקר שעסק בחקר גז עצבים [1]. בשנת 1942 זכה בפרס גתה, שבשנות השלטון הנאצי הוענק לאישים שהזדהו עם המשטר הנאצי ותמכו בו. בנוסף לפעילותו באוניברסיטת היידלברג, היה קשור שנים רבות למכון מקס פלאנק ולאוניברסיטת פנסילבניה. קון מת בשנת 1967 בהיידלברג שבגרמניה. העיטור האוסטרי למדע ואמנות (1961) מדליית הזהב ע״ש אדולף פון באייר (1934) מדליית קוטניוס (1937) דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת וינה (1960) מדליית יובל המאה (1962) פרס וינה למדע (1962) מדליית וילהלם אקסנר (1952) פרס אמיל פון בהרינג (1944) פרס פאול ארליך ולודוויג דרמשטדטר (1958) פרס נובל לכימיה (1938) פרס גתה (1942) אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה מדיה וקבצים בנושא ריכרד קון בוויקישיתוף ריכרד קון, באתר פרס נובל (באנגלית) פרטים אודותיו באתר NNDB ריכרד קון, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ריכרד קון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Nobel Prize Facts
המכון הטכנולוגי של ציריך

המכון הטכנולוגי הפדרלי של שווייץ בציריך, הידוע בשם ETH Zurich (מבוטא אֵ-טֵ-הַא, ראשי תיבות בגרמנית: Eidgenössische Technische Hochschule), הוא בית ספר גבוה לטכנולוגיה הנמצא בציריך שבשווייץ. המכון הטכנולוגי של ציריך נחשב לאחת האוניברסיטאות הטובות ביותר באירופה בתחומי ההנדסה והמדעים המדויקים. רבים מבין חוקרי המכון זכו בפרס נובל ופרסים יוקרתיים נוספים. לפי דירוג שנחגאי ודירוג QS היא האוניברסיטה הטובה בעולם מחוץ לארצות הברית ובריטניה. סיבה זאת מביאה אליה סטודנטים זרים רבים, המביאים לכך שהתארים המתקדמים בה ניתנים באנגלית. האוניברסיטה חברה בברית הבינלאומית לאוניברסיטאות מחקר, בועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם, בליגת IDEA, הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר ובפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי. המכון הטכנולוגי של ציריך נוסד בשנת 1854 ופתח את שעריו כמכון טכנולוגי בשנת 1855. בראשיתו היו בו שש מחלקות: אדריכלות, הנדסה אזרחית, הנדסת מכונות, כימיה, יערנות, וכן מחלקה כוללנית שעסקה במתמטיקה, מדעי הטבע, ספרות ומדעי החברה. המכון הטכנולוגי של ציריך הוא מכון פדרלי, כזה שנמצא בניהולה של הממשלה הפדרלית של שווייץ, להבדיל מאוניברסיטת ציריך, שהיא מוסד קנטונלי. בראשית ימיו חלק המכון בניין משותף עם האוניברסיטה, שנוסדה בשנת 1833. בשנת 1909 הורחבה תוכנית הלימודים של המכון לכזו המקובלת באוניברסיטה, וניתנה לו הסמכות להעניק תואר דוקטור. בשנת 1911 ניתן למכון שמו הנוכחי, Eidgenössische Technische Hochschule. בתקופה זו חלק מהמרצים של המכון עבדו גם באוניברסיטת ציריך (למשל ארתור ורשנר). בשנת 1924 אורגנה האוניברסיטה ב-12 מחלקות. מבניו של המכון הטכנולוגי של ציריך מפוזרים ברחבי העיר ציריך. הבניין הראשי של המכון נבנה בשנת 1860 בלב העיר, ועם התרחבות המכון נבנו למענו מבנים נוספים ברבעים הסמוכים. בשנים 1964 – 1976 נבנה למכון קמפוס חדש בפרברי ציריך, והוא מאכלס את המחלקות להנדסת חומרים, לאדריכלות, להנדסה אזרחית, לפיזיקה, לביולוגיה ולכימיה. בשנת 2001 היו רשומים במכון קרוב ל-12,000 סטודנטים, וכיהנו בו 330 פרופסורים ו-840 מרצים. בין המכון לאוניברסיטת ציריך מתקיימת יריבות ידידותית. החל משנת 1951 מתקיימת תחרות חתירה בין קבוצות של שתי האוניברסיטאות. עם תלמידיו הנודעים של המכון נמנים וילהלם רנטגן, פריץ הבר, אלברט איינשטיין, אלכסנדר מילר ופליקס בלוך. עם חוקריו הנודעים של המכון נמנים אלברט איינשטיין, וולפגנג פאולי וניקלאוס וירת. המכון אף מחזיק בארכיונו של תומאס מאן, שגלה לציריך לפני מותו. מדיה וקבצים בנושא המכון הטכנולוגי של ציריך בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של המכון הטכנולוגי של ציריך (בגרמנית, באנגלית, בצרפתית ובאיטלקית) המכון הטכנולוגי של ציריך, ברשת החברתית פייסבוק המכון הטכנולוגי של ציריך, ברשת החברתית אקס (טוויטר) המכון הטכנולוגי של ציריך, ברשת החברתית LinkedIn המכון הטכנולוגי של ציריך, סרטונים בערוץ היוטיוב Academic Ranking of World Universities 2020