laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר

סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר (בגרמנית: Sophie Dorothea von Hannover; ‏16 במרץ 1687 - 28 ביוני 1757), הייתה בתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה, ואשתו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה. סופיה דורותיאה נולדה ב-16 במרץ 1687 בהנובר, לגאורג לודוויג, נסיך בראונשווייג-לינבורג ולסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה, בתם של גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז. ב-28 בנובמבר 1706 התחתנה סופיה דורותיאה עם בן דודה פרידריך וילהלם, נסיך הכתר של פרוסיה, אולם הנישואים לא היו מוצלחים, והשניים שהיו הפכים מוחלטים אף שקלו להתגרש. בשנת 1713 מת חמיה פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה. סופיה דורותיאה וילדיה הוכו לעיתים קרובות על ידי בעלה פרידריך וילהלם, שנהג עמם מאוד בקשיחות. סופיה דורותיאה התעניינה באמנות, במדע, בספרות ואופנה, אולם לא הייתה יפה, ובעלה פרידריך וילהלם מנע ממנה כל השפעה פוליטית במדינה. פרידריך וילהלם התייחס אליה כאל קלת דעת בעקבות אהבתה להימורים ותיאטרון, ובשל כך כשהייתה משחקת משחקי הימורים הייתה צריכה להסתיר זאת מפניו. בשנת 1726 מתה אמה סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה, וסופיה דורותיאה הייתה אמורה לרשת ממנה 3 מיליון לירה שטרלינג. מכיוון שבעלה פרידריך וילהלם רצה להרוויח את כספי הירושה, הוא שינה את יחסו אליה, והחל להתנהג עימה בנימוס ובחביבות. אולם לאחר שאחיה ג'ורג' השני, מלך בריטניה סירב לתת לה את כספי הירושה, חזר פרידריך וילהלם להתנהגותו הקודמת, ושוב התייחס אליה בגסות ובקשיחות. פרידריך וילהלם מאוד לא אהב את כוונתה של סופיה דורותיאה לחתן את בנה פרידריך עם אמליה, נסיכת בריטניה, ואת בתה וילהלמינה לפרדריק, נסיך ויילס, ובשל כך אסר עליה לפגוש את ילדיה שלא בנוכחותו. אולם למרות האיסור, נפגשה סופיה דורותיאה עם ילדיה, ואף נאלצה להסתתר עמם בכמה מקרים, על מנת לא להיתפס על ידי בעלה. בנוסף היה לסופיה דורותיאה קשר חזק מאוד עם בנה פרידריך, והוא אף יידע אותה על תוכניתו לברוח מחצר אביו. בשנת 1740 מת בעלה פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ובנה פרידריך השני, מלך פרוסיה עלה לשלטון במקומו. בנה פרידריך מאוד כיבד אותה, ואף התייחס אליה יותר בכבוד מאשר לאשתו. ב-28 ביוני 1757 מתה סופיה דורותיאה בארמונה בברלין, מה שהיווה מכה קשה לבנה פרידריך. ב-28 בנובמבר 1706 התחתנה סופיה דורותיאה עם פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ממנה נולדו לו 14 ילדים: פרידריך לודוויג, נסיך פרוסיה (1707–1708) וילהלמינה מפרוסיה, מרקיזת ברנדנבורג-ביירוית (1709–1758) פרידריך וילהלם, נסיך פרוסיה (1710–1711) פרידריך השני, מלך פרוסיה (1712–1786) שרלוטה אלברטינה, נסיכת פרוסיה (1713–1714) פרדריקה לואיזה, נסיכת פרוסיה (1714–1784) פיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה (1716–1801) לודוויג קרל וילהלם, נסיך פרוסיה (1717–1719) סופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה (1719–1765) לואיזה אולריקה, נסיכת פרוסיה (1720–1782) אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה (1722–1758) אנה אמליה, נסיכת פרוסיה (1723–1787) היינריך, נסיך פרוסיה (1726–1802) אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה (1730–1813) מדיה וקבצים בנושא סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר בוויקישיתוף סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ספיואה רחב-מקור

ספיואה רחב-מקור (שם מדעי: Sapayoa aenigma) היא ציפור שיר יחידה בסוג ובמשפחתה - ספיואות (Sapayoidae) - המצויה ביערות הגשם של פנמה ואקוודור באמריקה הדרומית. על פי כמה חוקרים היא שייכת למשפחת הטירניים, אליה שויכה בעבר. מיונה של ציפור זו היה שנוי במחלוקת. מתחילה היה ברור שהיא קרובה אל הטירניים ואל המנקיניים, אך בבדיקות נוספות נמצא, שהיא קרובה גם לרחבי-מקור, לפיטיים ולאסיטיים, המצויים בעולם הישן. המחלוקת הסתיימה במיונה של ציפור זו למשפחה עצמאית. אורכה של הספיואה 13–15 ס"מ ומשקלה עד 20 גרם. היא בעלת מקור רחב וכהה ונוצות ירוקות כהות. זנבה ירוק וארוך וחזה רחב ובעל נוצות צהבהבות. היא מעופפת בין הענפים ביער אך נראית גם באזורי נחלים וביצות. הספיואה היא ציפור ביישנית הנחבאת בין ענפי היער ואינה נצפית לעיתים קרובות. עם זאת, מצב השימור שלה מוגדר ללא חשש. הספיואה מצויה בזוגות או בחבורות קטנות מעורבות עם מינים דומים. היא אורבת ביער לחרקים מעופפים, אותם היא חוטפת תוך כדי מעוף. מדיה וקבצים בנושא ספיואה רחב-מקור בוויקישיתוף ספיואה רחב-מקור, באתר ITIS (באנגלית) ספיואה רחב-מקור, באתר NCBI (באנגלית) ספיואה רחב-מקור, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ספיואה רחב-מקור, באתר GBIF (באנגלית) ספיואה רחב-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
פליקס אלוש

פליקס אלוש (בצרפתית: Félix Allouche; ‏17 במרץ 1901 – 6 ביולי 1978) היה פעיל ציוני ואחד העיתונאים היהודים הבולטים בתוניסיה במחצית הראשונה של המאה ה-20. אלוש נולד בספאקס שבתוניסיה. הוא היה עורך העיתון המקומי Dépêche Sfaxienne, הקים מועדון ציוני בשנת 1919, וב-1929 החלו להתרקם קשריו עם זאב ז'בוטינסקי, מנהיג התנועה הרוויזיוניסטית. בשנת 1924 ייסד את השבועון היהודי-רוויזיוניסטי Le Reveil Juif (יקיצת היהודים (אנ')), וב-1933 ייצג את תוניסיה בקונגרס הציוני העולמי שהתקיים בפראג וקצר שבחים על הופעתו. ב-1934 התמנה לעורך הראשי של Tunis Soir, אשר נקט קו ציוני מיליטנטי; סייע גם ביסודו של השבועון הציוני La Vie Juive (החיים היהודיים). במהלך מלחמת העולם השנייה, הצטרף לגורמי ההתנגדות ושימש מאוחר יותר ככתב בתוניס לעיתונים באירופה ובאמריקה. הותקף רבות על ידי העיתונות התוניסאית הארצית, ולאחר ניסיון התנקשות של תנועה ערבית לאומית קיצונית "דוסטר" ב-1952, עלה לישראל ב-1956. נפטר בתל אביב ב-6 ביולי 1978. [1] img2.tapuz.co.il/CommunaFiles/11699386.doc [2] פליקס אלוש באתר חברה קדישא ת"א–יפו. ערך זה הוא קצרמר בנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר

פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר הוא פרס אופיר הניתן מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה מאז שנת 2012, והוא מייצג את ההכרה שליהוק השחקנים המשתתפים בסרט היה יוצא מן הכלל. המועמדים והזוכה בקטגוריה זו נבחרים על ידי חברי האקדמיה, וההודעה על הזכייה מתבצעת בטקס פרסי אופיר. טקס פרסי אופיר לשנת 2012, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טקס פרסי אופיר לשנת 2013, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיר בוגן, פרסי אופיר: "מיתה טובה" מוביל עם 14 מועמדויות, באתר ynet, 12 באוגוסט 2014 לייב בלוג: פרסי אופיר תשע״ד, 2014 | סינמסקופ טקס פרסי אופיר לשנת 2015, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טקס פרסי אופיר לשנת 2016, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ישי קיצ'לס, טקס פרסי אופיר: המועמדים | ישראל היום, באתר ישראל היום, 17 באוגוסט 2017 איתמר רונאל, ‏האישה שלא הייתה שם, באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2017 איתמר רונאל, ‏"האופה מברלין" הוא הזוכה הגדול באופיר 2018, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2018 וואלה! תרבות‏, פרסי אופיר 2018: "הנשף" מוביל במספר המועמדויות, באתר וואלה, 20 ביוני 2018 הזוכים - תחרות פרסי אופיר 2019, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע המועמדים והמועמדות בגמר תחרות אופיר 2020, באתר www.israelfilmacademy.co.il רן בוקר, אינה טוקר, המנצח הגדול בטקס פרסי אופיר: "ויהי בוקר" של ערן קולירין, באתר ynet, 5 באוקטובר 2021 OA_PROGRAM_2023_LAST5_V6(1).pdf
מירב קירשנר

מירב קירשנר (נולדה ב-12 ביולי 1968) היא קצינה במילואים בדרגת תת-אלוף בצה"ל. שירתה כפרויקטורית להובלת נושאי משאבי אנוש בתוכנית הרב שנתית ״תנופה״, בכפיפות לסגן הרמטכ״ל, ולפני כן קודם כראש מטה אגף כוח האדם וכראש חטיבת תכנון ומנהל כח האדם. מירב קירשנר התגייסה לצה"ל ב-1986 ושירתה כקצינה בחיל השלישות. ביצעה מגוון תפקידי פיקוד באגף כוח אדם, בהם קצינת השלישות של עוצבת אדום, ראש מחלקת מילואים, קצינת השלישות של פיקוד הדרום וראש מחלקת מערכות מידע, תכנון ובקרה. ביולי 2014 מונתה לראש חטיבת תכנון ומנהל כוח האדם. באוגוסט 2016 מונתה לראש חטיבת הפרט וראש מטה אגף כוח האדם. בדצמבר 2016, לאחר התפטרותו של ראש האגף, אלוף חגי טופולנסקי, מונתה קירשנר לממלאת מקומו, עד למינויו של מוטי אלמוז לראש האגף. בספטמבר 2019 מונתה לפרויקטורית להובלת נושאי משאבי אנוש בתוכנית הרב שנתית ״תנופה״, בכפיפות לסגן הרמטכ״ל. ב-20 ביולי 2020 הודיעה על פרישתה מצה"ל, זאת לאחר שהרמטכ"ל החליט שלא למנותה לתפקיד ראש אכ"א. בעלת תואר ראשון מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בתעשייה וניהול משאבי אנוש, תואר שני מאוניברסיטת בן-גוריון במנהל עסקים ותואר שני נוסף במדע המדינה באוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי. בוגרת קורס דירקטורים ותוכנית המנהיגות של קרן וקסנר. אלמנה ואם לשני ילדים. מתגוררת במושב עדנים. יואב זיתון, חרוצה, יעילה ומקצועית: המועמדת לראש אכ"א, באתר ynet, 15 בדצמבר 2016 תא"ל מירב קירשנר פורשת מצה"ל, באתר ערוץ 7, 21 ביולי 2020
גרציאדו איסאיה אסקולי

גרציאדו איסאיה אסקולי (באיטלקית: Graziadio Isaia Ascoli; בשמו היהודי: אלחנן ישעיה אסקולי; 16 ביולי 1829 - 21 בינואר 1907) היה בלשן ומזרחן יהודי-איטלקי. נולד ליהודה אפרים אסקולי בגוריציה שבאיטליה, בגיל חמש החל את לימודיו בחדר המקומי שבו למד קריאה וכתיבה. בהמשך למד דקדוק עברי תנ"ך ותלמוד מפי הרב שמואל חיים לולי, וחשבון ומסחר מפי אחיו שלמה. הוא גילה עניין בבלשנות בגיל צעיר מאוד, וכבר בגיל 15 פרסם תאוריה שלו, שאותה כינה בשם "השאלה הלאדינית" (La questione ladina), שבה טען כי שלוש השפות פורלן, רומאנש ולדינית שייכות למשפחת שפות אחת שדוברה בעבר בשטח שבין שווייץ בצפון ועד לחופי הים האדריאטי ואיסטריה בדרום. בשעתו זכתה התאוריה למשוב חיובי, אך כיום מסכימים רוב החוקרים שפורלן, רומאנש ולדינית הן שפות נפרדות. בגיל 17 למד יוונית, לטינית וצרפתית אצל הפרופסור יוסף ונצל מנצל שהיה אז מורה בגימנסיה בגוריציאה ובהמשך עמד בראש הגימנסיה בטריאסטה. בעת לימודיו אלו התרועע עם יוסף אלמנצי ויצחק שמואל רג'יו. בטקס הפתיחה של בית הספר הריאלי בגוריציאה נאם אסקולי לראשונה בפומבי, במעמד אישים רמי דרג. שמואל דוד לוצאטו הקדיש לכבוד יום חתונתו של אסקולי את חיבורו הנודע "ויכוח על חכמת הקבלה ועל קדמות ספר הזוהר". ב-1854 הדפיס חלק ממחקריו והם זכו לפרסום והכרה. בשנת 1860 התמנה כפרופסור לשפות שמיות מזרחיות באוניברסיטת מילאנו. ב-1875 נעשה חבר האקדמיה דיי לינצי (אנ'), וב-1985 באקדמיה דלה קרוסקה (אנ'). ב-1876 התקבל כחבר כבוד באקדמיה הרוסית למדעים ואחר כך כחבר כבוד באקדמיות וחברות מדעיות נוספות בגרמניה. ב-1887 מונה בידי אומברטו הראשון, מלך איטליה כחבר הסנאט של הרפובליקה. אסקולי נפטר ב-21 בינואר 1907, השאיר אחריו כתבים ופרסומים רבים וחידושים רבים בבלשנות. מדיה וקבצים בנושא גרציאדו איסאיה אסקולי בוויקישיתוף משה ריינעס, דור וחכמיו : לחקר תולדות ספרות ישראל וגדולי סופריה בדור הזה. חלק א. קראקא, תר"ן. עמ' 21–27. בן-ציון אייזנשטט, ר' אלחנן ישעיה, דור רבניו וסופריו, תרנ"ה-תרס"ה, חלק א, עמודים 9–10, באתר היברובוקס "אסקולי, גרציאדו איסאיה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) גרציאדו איסאיה אסקולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) גרצידיו ישעיה אסכולי (1829-1907), דף שער בספרייה הלאומית
מנגנון ארבעה מוטות

מנגנון ארבעה מוטות הוא מערכת מכנית המורכבת מארבעה אלמנטים קשיחים, המקושרים זה לזה באופן שיוצר מסלול סגור. הקישור בין מוט אחד למשנהו הוא לרוב באמצעות חוליה מסתובבת, מיסב או ציר. בתצורה הפשוטה ביותר האלמנטים הם מוטות המחוברים בקצותיהם, והם נעים במישורים מקבילים זה לזה. בדרך כלל אחד המוטות הוא שלד המכונה. המנגנון מאפשר להמיר תנועה סיבובית, או קווית לתנועה סיבובית, קווית או אחרת. דוגמאות נפוצות בהן נעשה שימוש במנגנון ארבעה מוטות הן מגבי רכב, פנטוגרף ומערכת בוכנה-טלטל-גל ארכובה. מדיה וקבצים בנושא מנגנון ארבעה מוטות בוויקישיתוף הדגמה של מספר תצורות של מנגנון ארבעה מוטות. מנגנוני ארבעה מוטות באוסף פרנץ רולו באוניברסיטת קורנל. ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד ויננברג

אובר-גרופנפיהרר אלפרד ויננברג (בגרמנית: Alfred Wünnenberg; 20 ביולי 1891 – 30 בדצמבר 1963) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על משטרת הסדר. ויננברג נולד ב-20 ביולי 1891 בעיר זרבור שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. העיר נמצאת כיום בתחומי צרפת המודרנית. ב-25 בפברואר 1913 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והוצב ברגימנט הרגלים ה-56 (הפרוסי). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא כבר היה מפקד פלוגה. בספטמבר של אותה שנה הוא נפצע במהלך קרבות החזית המערבית. וב-1915 נפצע פעם נוספת בחזית המזרחית. בנוסף על כך הוא קיבל הכשרה כטייס קרבי. פרט לשתי מחלקות של צלב הברזל, במהלך המלחמה הוא קיבל גם את אות הפציעה בזהב. עם תום המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, הצטרף לרייכסווהר, ובספטמבר 1920 עזב אותו בדרגת האופטמן. הוא התגייס כאובר-לויטננט למשטרת פרוסיה. הוא מילא תפקידי הדרכה ומטה במשטרה, ובשנת 1929 התחתן ונולדה לו בת. ב-1 במאי 1933 הוא הצטרף למפלגה הנאצית וקיבל את מספר החבר 2.222.600. החל מאוגוסט 1933 פיקד על משטרת ביטום, החל ממאי 1934 על משטרת גלייביץ, החל מפברואר 1935 על משטרת זארבריקן, מאוקטובר 1937 על משטרת מנהיים. בדצמבר 1938 מונה לקצין בכיר במשטרת הסדר. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 הצטרף ויננברג לאס אס, וקיבל את מספר החבר 405.898. ב-2 באוקטובר של אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרובאים-משורה ה-3 של האס אס, וקיבל דרגת שטנדרטנפיהרר. הוא פיקד על הרגימנט שלו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ב-1940, ובמהלך מבצע ברברוסה ב-1941, וב-15 בנובמבר של אותה שנה הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 בדצמבר של אותה שנה מונה למפקד דיוויזיית אס אס משטרה הרביעית. הוא לחם עם הדיוויזיה בקרבות החזית המזרחית, ולאות הוקרה קיבל ב-23 באפריל 1942 תוספת של עלי אלון לצלב האבירים שלו והועלה לדרגת בריגדפיהרר. ב-1 ביולי 1943 הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר, וב-5 באוגוסט של אותה שנה הוא הועבר לפקד על קורפוס הפאנצר אס אס הרביעי, והחזיק בתפקיד עד 23 באוקטובר של אותה שנה. עוד לפני כן מונה למפקד משטרת הסדר - ארגון שריכז תחתיו את מרבית ארגוני המשטרה והז'נדרמריה בגרמניה והארצות הכבושות. ויננברג החזיק בתפקיד עד סוף המלחמה. בימים האחרונים של המלחמה, הדיח היטלר את היינריך הימלר מתפקיד ראש המשטרה הגרמנית, ונתן לוויננברג את התפקיד במקומו. לאחר המלחמה נכלא ויננברג בדכאו, אולם שוחרר ב-1947. לאחר שחרורו חי בקרפלד עד מותו ב-30 בדצמבר 1963 בגיל 72. מדיה וקבצים בנושא אלפרד ויננברג בוויקישיתוף אלפרד ויננברג באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
סופיה שרלוטה מהנובר

סופיה שרלוטה מהנובר (בגרמנית: Sophie Charlotte von Hannover;‏ 30 באוקטובר 1668 - 1 בפברואר 1705), הייתה אחותו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה ואשתו של פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה. סופיה שרלוטה נולדה ב-30 באוקטובר 1668 באיבורג, לארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולסופיה, נסיכת פפאלץ, בתם של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד. בעת לידתה היה אביה הנסיך-בישוף של בישופות אוסנבריק, ובשנת 1672 עברו בני המשפחה לאוסנבריק. בשנת 1679 ירש אביה מאחיו יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג את נסיכות קאלנברג, ובני המשפחה עברו להנובר. בתקופת ילדותה ביקרה סופיה שרלוטה עם אמה בממלכת צרפת, במטרה להשיאה ללואי, הדופן הגדול, אולם הלה התחתן לבסוף עם מריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה. לבסוף התחתנה סופיה שרלוטה ב-8 באוקטובר 1684 עם פרידריך, נסיך הכתר של ברנדנבורג, בנו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1688 מת חמיה פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בתחילה התערבה סופיה שרלוטה בניהול הנסיכות ובפוליטיקה, ואף הביאה להדחתו של אברהרד פון דאנקלמן מתפקיד הקנצלר בשנת 1697. בשנת 1695 עברה סופיה שרלוטה להתגורר בארמון ליצנבורג, שתוכנן בסגנון אדריכלות בארוק על ידי האדריכל ארנולד נרינג. בשנת 1700 קיבל בעלה פרידריך היתר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להחזיק בתואר "מלך", והוכתר יחד עם סופיה שרלוטה למלך פרוסיה. לאחר הכתרתם של הזוג כמלכי פרוסיה, הורחב הארמון שיועד במקורו להיות "ארמון קיץ" (Sommerhaus) על ידי האדריכל אאוזנדר פון גתה. סופיה שרלוטה התכתבה הרבה עם גוטפריד וילהלם לייבניץ, וטרחה ללמוד צרפתית, אנגלית ואיטלקית, מלבד לגרמנית שהייתה שפת האם שלה. סופיה שרלוטה הקיפה את עצמה בפילוסופים ותאולוגים כאיסק דה בוסובר, דניאל ארנסט יבלונסקי וג'ון טולנד, ובכך נתנה השראה לייסוד האקדמיה הפרוסית למדעים. בנוסף אהבה סופיה שרלוטה מוזיקה, ואף ניגנה בצ'מבלו. ב-1 בפברואר 1705 מתה סופיה שרלוטה בהנובר, בעת ביקור אצל אמה, כתוצאה מדלקת ריאות. לאחר מותה קרא פרידריך את ארמון ליצנבורג, את גניו ואת כל האזור שבו הוא שוכן, לזכרה, על שמה - ארמון שרלוטנבורג. ב-8 באוקטובר 1684 התחתנה סופיה שרלוטה עם פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ממנו נולדו לה שני בנים: פרידריך אוגוסט מברנדנבורג (1685–1686) פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה (1688–1740) מדיה וקבצים בנושא סופיה שרלוטה מהנובר בוויקישיתוף סופיה שרלוטה מהנובר, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פיטות נמלים

פיטות נמלים (שם מדעי: Grallariidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיה ביערות באזורים טרופיים של אמריקה הדרומית. בנות המשפחה דומות לציפורים ממשפחת הפיטיים, אך קרובות יותר למשפחת ציפורי נמלים. אורכן של פיטות הנמלים 10–20 ס"מ. הן בעלות רגליים חזקות העוזרות להן לנוע מהר על הקרקע. הן צבעוניות בראשיהן ובגופן, בעלות ראשים גדולים ומקורים קטנים. ציפורים אלו ייחודיות בתנוחתן הזקופה ובשרירי הזנב הזקופים שלהן. בעבר נחשבו בנות המשפחה ממשפחת ציפורי הנמלים ולאחר מכן הועברו ליורקניים ולפלומגביים. הן נחשבות גם קרובות לציפורי הפיטה החיות בדרום-מזרח אסיה ומצויות גם הן על קרקע היער. הן ניזונות על הקרקע, שם הן מצויות בדרך כלל, מחרקים שונים וחלקן גם מתמחות בנמלים. משפחת פיטות נמלים (Grallariidae) תת-משפחה Grallariinae סוג Grallaria - בו 32 מינים תת-משפחה Myrmotherinae סוג Hylopezus - בו 10 מינים סוג Myrmothera - בו 2 מינים סוג Grallaricula - בו 9 מינים מדיה וקבצים בנושא פיטות נמלים בוויקישיתוף פיטות נמלים, באתר ITIS (באנגלית) פיטות נמלים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) פיטות נמלים, באתר GBIF (באנגלית)
קרל פון פישר-טרויינפלד

גרופנפיהרר תאודור פרידריך קרל פון פישר-טרויינפלד (בגרמנית: Theodor Friedrich Karl von Fischer-Treuenfeld;‏ 31 במרץ 1885 – 6 ביוני 1946) היה מפקד בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה והיה אחראי על ביצוע פשעי מלחמה, הוא לא הורשע בביצוע הפשעים משום שהתאבד במחנה שבויים. פישר-טרויינפלד נולד ב-31 במרץ 1885 בעיר פלנסבורג שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. מצד אביו הוא היה נצר למשפחת אצולה, ואמו הייתה בת למשפחת סוחרים מליבק. ב-1904 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, ולמד באקדמיית המלחמה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 השתתף בקרבות ואף נפצע, ובדצמבר 1915 הועבר למטכ"ל ושמש כאחד מאנשי צוותו של אריך לודנדורף. על חלקו במלחמה הוא קבל את צלב הברזל מחלקה שנייה, ואת עיטור בית הוהנצולרן עם חרבות. עם סיום המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, הפך טרויינפלד למנהיג מיליציה שפעלה באזור המבורג. ב-5 ביוני 1919 נישא ללאונורה ניומן. הוא המשיך לשמור על קשר עם לודנדורף, וב-1922 הציג אותו לודנדורף בפני אדולף היטלר שבאותו זמן החל לתכנן את הפוטש במרתף הבירה. היטלר תכנן שלאחר שהקושרים ישתלטו על בוואריה, ינועו המיליציות של טרויינפלד מהמבורג דרך סקסוניה, ויחברו אל הכוחות של היטלר ולודנדורף שיעלו על ברלין. לאחר כישלון הפוטש וכישלונו של לודנדורף בבחירות ב-1925 נעכרו היחסים בינו לבין היטלר, וטרויינפלד היה זה שקישר בין היטלר לבינו. באותה תקופה טרויינפלד פתח חברת ייבוא, אולם היא פשטה את הרגל ב-1929. בדצמבר 1938, לאחר עליית הנאצים לשלטון, קיבל טרויינפלד דרגה של מיור בצבא, ובאפריל 1939 הצטרף לאס אס וקיבל את מספר החבר 323.792. בטופס ההצטרפות שלו הוא האשים בין היתר את היהודים והבונים החופשיים בקריסת החברה שלו. עם זאת הוא לא היה חבר במפלגה הנאצית עד ה-10 בינואר 1945. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 היה טרויינפלד מפקד גדוד הפאנצר אס אס ה-2. בינואר 1941 הוא קיבל תפקיד של מפקד האס אס והמשטרה באזור צפון-מזרח. באפריל של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדפיהרר וקיבל פיקוד על בריגדת האס אס ה-2, ולחם עמה במבצע ברברוסה. הוא המשיך להחזיק בתפקיד מפקד האס אס והמשטרה באזור צפון-מזרח עד דצמבר 1941 עת מונה למפקד האס אס והמשטרה בפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה וכסגנו של ריינהרד היידריך. ביולי 1942 מונה למפקד בריגדת האס אס ה-1. הבריגדה עסקה בעיקר באבטחה עורפית ובכלל זה ביצעה פשעי מלחמה כנגד יהודים ועמים אחרים. לאחר רציחתו של היידריך במאי של אותה שנה היה טרויינפלד מפקד כוח האס אס שתקף את כנסיית סיריל ומתודיוס שבה הסתתרו המתנקשים. חילוקי דעות שלו עם אנשי הגסטאפו, הובילו להחלפתו בספטמבר 1942, ובפברואר 1943 הוא מונה למפקד האס אס והמשטרה בדרום רוסיה ואוקראינה. ב-15 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת גרופנפיהרר ומונה למפקד דיוויזיית פאנצר אס אס העשירית "פרונדסברג". הדיוויזיה שלו הועברה במרץ 1944 לחזית המזרחית והשתתפה בקרבות הקשים באזור טרנופול. ב-22 באפריל של אותה שנה הוא נפצע קשה, וב-27 באפריל הוחזר מהחזית לצורך טיפול רפואי. לאחר שהתאושש מונה למפקד האס אס והמשטרה באיטליה, וב-21 ביולי 1944 מונה למפקד קורפוס האס אס השישי שלחם בחזית המזרחית. הוא פיקד על הקורפוס במשך ארבעה ימים בלבד. לאחר סיום המלחמה נפל טרויינפלד בשבי צבא ארצות הברית. הוא התאבד במחנה שבויים בעיר גיסן ב-6 ביוני 1946 בגיל 61. מדיה וקבצים בנושא קרל פון פישר-טרויינפלד בוויקישיתוף קרל פון טרויינפלד (באנגלית)
טיטירדיים

טיטירדיים (שם מדעי: Tityridae) הם משפחה של ציפורי שיר החיים ביערות באזורים טרופיים של אמריקה הדרומית. בני משפחה זו הם קרובות של המשפחות טירניים, מנקיניים וקוטינגיים ובעבר מינים שונים השתייכו למשפחות אלה. עם זאת משפחה זו לא מוכרת על פי כל החוקרים וחלקם רואים בהם מינים של טירניים או אף של קבוצות טקסונים ללא מקור. הם עופות בינוניים (לסדרה) באורך 9–22 ס"מ ובעלי נוצות מקושטות, בעיקר בזנבם. הם בעלי ראשים גדולים ומקורים מוארכים ונוקשים, עיניים גדולות וציצת ראש גדולה. חלקם בעלי ראשים אדומים או לבנים ואחרים בעלי מקור ארוך. הם חיים בין ענפי היער ומחפשים ציד של חרקים אותם הם חוטפים בזריזות. הם מצויים בעיקר ביערות ומשמיעים שריקות חזקות. Tityra Schiffornis Laniocera Iodopleura סוג ומין יחיד Laniisoma elegans סוג ומין יחיד Xenopsaris albinucha Pachyramphus מדיה וקבצים בנושא טיטירדיים בוויקישיתוף טיטירדיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טיטירדיים, באתר GBIF (באנגלית)
חד-מקור

חד-מקור (שם מדעי: Oxyruncus cristatus) הוא מין של ציפור שיר יחידה בסוגה ובמשפחתה (Oxyruncidae), אם כי יש חוקרים המשייכים אותה למשחת הטיטירדיים. ציפור זו חיה באזורי היערות ההרריים של אמריקה הדרומית ודרום אמריקה המרכזית בפנמה וקוסטה ריקה. אורכו 17 ס"מ והוא בעל נוצות ירוקות ומוסוות ביותר בצמחייה הטרופית. לזכרים ישנו ראש עם כתם אדום למעלה ובעלי מקור אפור מחודד וקטן. הבטן צהובה ומעט מנומרת והזנב קטן מאוד. עוף זה ניזון מפירות ומחרקים שונים ביער, בשבילם הם מתהפכים על הענפים ומחפשים בין הזלזלים. הוא מצוי בעיקר בחופות היער אך לפעמים יורד גם לקרקע והוא מקנן בחורי עצים. לעיתים הוא מצטרף לאכילה עם להקות עופות המחפשים חרקים. תת-מינים: Oxyruncus cristatus frater Oxyruncus cristatus brooksi Oxyruncus cristatus phelpsi Oxyruncus cristatus hypoglaucus Oxyruncus cristatus tocantinsi Oxyruncus cristatus cristatus מדיה וקבצים בנושא חד-מקור בוויקישיתוף חד-מקור, באתר ITIS (באנגלית) חד-מקור, באתר NCBI (באנגלית) חד-מקור, באתר GBIF (באנגלית) חד-מקור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) חד-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
קמפן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... קמפן – עיר בהולנד קמפן – עיר ברומניה, במחוז אלבה קמפן (אנ') – עיר בגרמניה קמפן (אנ') – שמה הגרמני של העיר הפרוסית, כיום בפולין, קמפנו קמפן (גיל גאולוגי) – הגיל החמישי מתוך שישה בתת-התור קרטיקון עליון קמפנר
דני וב (שחקן)

דני וב (באנגלית: Danny Webb; נולד ב-6 ביוני 1958) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא מוכר בעיקר מהופעתו בדמות האסיר מורס בסרט "הנוסע השמיני 3" ובדמות תומאס קרומוול בסדרת הטלוויזיה "הנרי השמיני". וב נולד ב-6 ביוני 1958 בלונדון שבאנגליה. וב הופיע בתוכניות טלוויזיה רבות בהן "אינדיאנה ג'ונס הצעיר", "ידידינו בצפון", "A Touch of Frost", "פוארו", "The Bill", "רציחות במידסומר", "עדות אילמת" ו-"Shackleton". הוא כיכב בשני פרקים בסדרה "דוקטור הו" - "The Impossible Planet" ו-"The Satan Pit". עוד כיכב בסדרה המוזיקלית "Britannia High" בתפקיד ג'ק טיילר ובפרק בסדרה "תחבולות חדשות". ב-1985 כיכב וב לצדו של ג'ון פרטווי בעיבוד הטלוויזיוני למחזה "Do You Know the Milky Way?" מאת קארל ויטלינגר בתפקיד קריס, חולה נפש שמאמין שהגיע מכוכב אחר. לווב היו תפקידים קבועים בסדרות טלוויזיה אחדות בהן "ברוקסייד", "Cardiac Arrest" ו-"Life Begins". עוד שיחק בסדרה "Honest" בדמות מק קרטר. וב השתתף בווידאו קליפ של השיר "Owner of a Lonely Heart" של להקת יס. ב-2008 גילם וב את העיתונאי נואל בות'אם (אנ') בדרמה של ערוץ BBC Four בשם "Hughie Green, Most Sincerely". עוד באותה שנה הקליט ספר שמע "The Lightning Tower/The Dark King" בהוצאת Black Library, ואת הספר "Slayer of the Storm God". הוא שיחק בתפקיד קטן בדמות קצין קשר גרמני בסרט "מבצע ואלקירי" בכיכובו של טום קרוז. בספטמבר 2009 שיחק וב בתפקיד ראשי בדרמה בת חמישה חלקים בשם "Land Girls" של ערוץ BBC1. בסדרה גילם דמות של סמל המשרת במשמר המולדת. ב-2010 הופיע וב בפרק בסדרה "הנוכלים" בדמות אביהם של שון ואמה. בסדרת הדרמה של ה-BBC "הולבי סיטי" גילם וב את קווין דלטון. ב-2015 שיחק בתפקיד רוי במותחן הבריטי "The Contract" שיצא לאקרנים בינואר 2016. בשנת 2017 החל לשחק במיני-סדרת הדרמה "שקרן, שקרנית" ברשת הטלוויזיה הבריטית ITV. דני וב הופיע בתפקידים רבים בתיאטרון בהם בהפקה זוכת פרס אוליבייה של המחזה "ארורים" מאת שרה קיין בתיאטרון ליריק. ב-2011 זכה וב בפרס אוף וסט אנד לשחקן הטוב ביותר. הוא שיחק בתיאטרון רויאל קורט במחזה "מרק עוף עם שעורה" מאת ארנולד וסקר ובמחזה "The Mistress Contract". פרט למשחק וב הוא גולש נלהב וחבר במועדון "Shore Surf Club", ומשתתף בתחרויות כשהוא פנוי מעבודה. דני וב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) דני וב, באתר AllMovie (באנגלית) דני וב, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Kathryn Flett (2002-01-06). "Truly, this was an Endurance test". The Guardian. London. ארכיון מ-2008-08-06. נבדק ב-2008-08-06. Sue Davies (2008-02-02). "Doctor Who: The Girl Who Never Was by Alan Barnes". אורכב מ-המקור ב-2008-08-06. נבדק ב-2008-08-06. "Danny Webb, The Contract CAST LIST". Film Affinity. THE MISTRESS CONTRACT
דניאל וב

האם התכוונתם ל... דני וב (שחקן) (נולד ב-1958) – שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי דני וב (ילד שחקן) (אנ') (נולד ב-1993) – שחקן בריטי דני וב (אופנוען) (אנ') (נולד ב-1991) – אופנוען בריטי דניאל וב (בייסבול) (אנ') (נולד ב-1989) – שחקן בייסבול דניאל וב (כדורגלן) (אנ') (נולד ב-1983)  דניאל וב (סופר) (אנ') – סופר אירי