laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-712 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-712 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה, שלחמה במבצע מרקט גארדן, ולאחר מכן לחמה בקרבות בגרמניה. הדיוויזיה הוקמה ב-5 במאי 1941, והועמדה תחת פיקוד גאורג פון דהרן, וביולי אותה שנה הוצבה הדיוויזיה בחוף התעלה, כחלק מהקורפוס ה-25, שהיה תחת פיקודה של הארמייה השביעית. בהמשך הועברה הדיוויזיה לבלגיה, שם הוצבה תחת פיקודה של הארמייה ה-15 ביוני 1944 הושארה הדיוויזיה בעמדותיה בבלגיה, כחלק מהקורפוס ה-89, על מנת למנוע פלישה אמפיבית באזור קאלה, ולאחר מכן לחמה בקרבות בבלגיה וספגה אבדות כבדות. בספטמבר השתתפה הדיוויזיה בלחימה במבצע מרקט גארדן, ולאחר מכן לחמה בהולנד בקרבות הקשים שהתנהלו בחורף 1944. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה כחלק מהארמייה התשיעית בקרבות הקשים סביב ברלין, וב-2 במאי נכנעו שרידי הדיוויזיה בשבי הרוסי. גאורג פון דהרן (5 במאי 1941 - 15 באפריל 1942) פרידריך-וילהלם נוימן (16 באפריל 1942 - 25 בפברואר 1945) יואכים פון זיגרוט (25 בפברואר 1945 - 2 במאי 1945) אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht
יחסי יפן–קוסובו

יחסי יפן–קוסובו הם יחסי החוץ שבין יפן לבין הרפובליקה של קוסובו. יפן הכירה בעצמאות קוסובו ב-18 במרץ 2008. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות כוננו ב-25 בפברואר 2009. בשנת 1999, טרם קוסובו הכריזה על עצמאותה, שר החוץ היפני, יוהיי קונו, היה איש הממשל היפני הראשון שביקר בקוסובו. בשנת 2004, באירם רג'פי, ראש ממשלת קוסובו, ביקר ביפן. יפן מיוצגת בקוסובו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בפרישטינה, בירת המדינה. קוסובו מיוצגת ביפן על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי יפן–קוסובו בוויקישיתוף MOFA: Statement by Foreign Minister Masahiko Koumura on the Recognition of the Republic of Kosovo, www.mofa.go.jp (באנגלית) יחסי יפן - קוסובו, באתר משרד החוץ היפני ערך זה הוא קצרמר בנושא יחסי חוץ. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הבחירות הכלליות בבריטניה 2005

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-5 במאי 2005. במערכת הבחירות התמודדו על ראשות הממשלה טוני בלייר, ראש הממשלה המכהן ומנהיג הלייבור, ומנהיג המפלגה השמרנית מייקל הווארד. קמפיין הלייבור הדגיש את מצבה הטוב של הכלכלה, בניסיון להתמודד עם הפופולריות הפוחתת של בלייר, בין השאר בעקבות תמיכתו במלחמת עיראק ב-2003. השמרנים, בהנהגת מייקל הווארד, הציעו שינוי במדיניות בנושאים כמו הגירה, רפואה ופשע. המפלגה הליברל דמוקרטית התנגדה למלחמת עיראק, והתחזקה בזכות הצבעתם של רבים מנוטשי הלייבור. בלייר הוביל את מפלגתו לניצחון שלישי ברציפות, ושמר על רוב גדול - אם כי מופחת משמעותית - בפרלמנט. 35.2% מהקולות שלהן זכתה מפלגת הלייבור הוא אחוז הקולות הקטן ביותר שקיבלה ממשלת רוב בממלכה המאוחדת אי פעם. במניין הקולות הכללי ניצחה המפלגה ברוב דחוק את השמרנים, אך שיטת הבחירות היטיבה עמה ואפשרה לה לשמור על רוב גדול במושבים. המפלגה השמרנית נכשלה בניסיונה להפיל את ממשלת בלייר, אך זכתה לעלייה של 33 מושבים ושיפרה עמדות לקראת מערכת הבחירות הבאה. שנתיים לאחר הבחירות התפטר בלייר מראשות הממשלה, והוחלף על ידי גורדון בראון. נכון ל-2022, זו מערכת הבחירות האחרונה שבה הייתה הלייבור המפלגה הגדולה ביותר. הבחירות הכלליות בבריטניה (2010) מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 2005 בוויקישיתוף
משה צבי וקסלר

הרב משה צבי וקסלר (נולד ב-1950) הוא רב ואיש חינוך דתי לאומי שכיהן כראש הישיבה התיכונית בני עקיבא בני ברק בשנים תשנ"א - תשפ"ד . נולד בתל אביב. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת ההסדר "כרם ביבנה". שירת במסגרת ה"הסדר" בחטיבת הצנחנים, ויצא לקורס מ"כים. בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים שימש כסגן מפקד מעוז בתעלת סואץ. לאחר נישואיו יצא לשליחות לשלוש שנים למונטרה בשווייץ, שם שימש כר"מ בישיבת עץ חיים. לאחר שובו ארצה שימש 14 שנים כרב בישיבת בני עקיבא בנתניה. לאחר מכן כיהן כראש ישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק, במשך 33 שנה, עד לפרישתו לגמלאות בגיל 74. בשנת ה'תשס"ז זכה בפרס רוטשילד לחינוך. בשנת ה'תשע"ו יצא ספרו "אעירה שחר", ובו סיכום השיחות שהעביר בישיבה. כבן לניצול השואה, רואה הרב וקסלר חשיבות רבה במסעות בני נוער לפולין והוא מעודד בני נוער לצאת למסע זה. הרב וקסלר נחשב כרב בעל השקפה ימנית אך פלורליסטית ו"ממלכתית", ובתקופה שקדמה לתוכנית ההתנתקות יצא נגד חסימות כבישים. עם זאת, הרב וקסלר עודד את תלמידיו להפגין נגד תוכנית ההתנתקות, ואף ארגן הפגנה של תלמידיו על חשבון זמן הלימודים. הרב וקסלר נשוי לשולמית ואב ל-6 ילדים. אחד מבניו, הרב דוד וקסלר, הוא מפקח התתמדי"ם בישראל. הרב וקסלר התגורר בגבעת שמואל, ובשנת תש"ע עבר לנריה. אתר הישיבה התיכונית בני ברק יוסף ארנפלד, עניין אישי עם הרב משה צבי וקסלר, באתר ערוץ 7, 23 במרץ 2023 מחנך ומענטש, באתר www.inn.co.il לאחר 33 שנה: ראש ישיבת קרית הרצוג הרב וקסלר פורש לגמלאות, באתר ערוץ 7, 26 ביוני 2024 "בשל היותו מנהל רחב אופקים, שהשכיל לשקם מוסד שהיה על סף סגירה ולהופכו לאחת הישיבות הטובות בארץ" (מתוך נימוקי וועדת הפרס) הישיבה התיכונית בני עקיבא, קרית הרצוג, בני ברק – מאמרי ראש הישיבה, באתר ytbb.co.il
הבחירות הכלליות בבריטניה 2001

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-7 ביוני 2001, לאחר שנדחו בחודש עקב פריצת מגפת מחלת הפה והטלפיים במדינה. ראש הממשלה המכהן, טוני בלייר, התמודד על כהונה שנייה בתפקיד מול מנהיג השמרנים, ויליאם הייג. תוצאות הבחירות חזרו בבסיסן על תוצאות מערכת הבחירות הקודמת: מפלגת הלייבור זכתה לניצחון סוחף שני ברציפות, כשהפסידה 5 מושבים בלבד וכמעט שמרה על כוחה. לכן, כינתה התקשורת את תוצאות הבחירות "הניצחון הסוחף השקט". הפילוג בתוך המפלגה השמרנית, כמו גם מעמדו הציבורי הרעוע של הייג, הכשילו את ניסיון המפלגה להחליף את הממשל, וכוחה עלה במושב אחד בלבד. הניצחון הסוחף של מפלגתו בבחירות העניק מנדט לבלייר, שהמשיך לכהונה שנייה כראש הממשלה. הבחירות בלטו בשיעור ההצבעה הנמוך במיוחד, שלראשונה מאז 1918 עמד על פחות מ-60%. הבחירות הכלליות בבריטניה (2005) מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 2001 בוויקישיתוף בלייר הודיע היום רשמית על דחיית מועד הבחירות, באתר הארץ, 31 במרץ 2001 בראש מצע הבחירות של בלייר: שיפור השירותים הציבוריים, באתר הארץ, 16 במאי 2001 שרון שדה, מדגמים בבריטניה: ניצחון מוחץ למפלגת הלייבור, באתר הארץ, 8 ביוני 2001 שירות גלובס, ‏ניצחון סוחף לטוני בלייר בבחירות בבריטניה, באתר גלובס, 8 ביוני 2001
הבחירות הכלליות בבריטניה 1992

הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-9 באפריל 1992, ונחשבות בעיני רבים לאחת ממערכות הבחירות הדרמטיות ביותר שנערכו בבריטניה מאז מלחמת העולם השנייה. ראש הממשלה ג'ון מייג'ור, שנכנס לתפקידו ב-1990 לאחר התפטרותה של מרגרט תאצ'ר, עמד לבחירה לאחר שנתיים סוערות בתפקיד, שבמהלכן עברה הכלכלה הבריטית מיתון, וכללו בין השאר את המעורבות הבריטית במלחמת המפרץ. הוא התמודד על ראשות הממשלה מול מנהיג הלייבור ניל קינוק, שניסה להיבחר לראשות הממשלה בפעם השנייה ברציפות (לאחר שהפסיד לתאצ'ר ב-1987). הסקרים שפורסמו לאורך מערכת הבחירות הציגו קרב צמוד בין שני המועמדים, עם הובלה קלה לקינוק, והעריכו כי הבחירות יסתיימו בפרלמנט תלוי, ללא רוב מוחלט לאף מפלגה. לכן, הופתעו רבים מתוצאות הבחירות שהראו ניצחון גדול (ביחס לציפיות) למייג'ור. לא זו אף זו, השמרנים זכו ברוב מוחלט בפרלמנט (אם כי מופחת משמעותית מהרוב שהיה להם טרם הבחירות). היה זה הניצחון הרביעי ברציפות של המפלגה השמרנית מאז 1979, והפעם האחרונה שהמפלגה זכתה ברוב מוחלט בפרלמנט עד 2015. הבחירות הכלליות בבריטניה (1997) מדיה וקבצים בנושא הבחירות הכלליות בבריטניה 1992 בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בחירות ובנושא הממלכה המאוחדת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
TensorFlow

TensorFlow היא ספריית קוד פתוח ללמידת מכונה, המפותחת על ידי חברת גוגל לבנייה ואימון רשתות עצביות. הספרייה שימשה הן למחקר והן לפיתוח בגוגל כתחליף לקודמתה, DistBelief. לספרייה קיים API‏ ("Keras") לשפות C ו-Python, ועוד רבות אחרות. בשנת 2011 פיתח צוות Google Brain את ספריית DistBelief כתוכנה סגורה ללמידה עמוקה ורשתות עצביות. מהר מאוד הספרייה התפשטה בחברות רבות ב-Alphabet לצרכים מחקריים ופיתוח מסחרי. לאחר ההצלחות הראשונות, חברת גוגל החליטה להביא את הפרויקט לרמה חדשה, ואספה צוות מדעני מחשב, ובהם ג'ף דין, במטרה לפשט ולשפר את הקוד למהיר ועמיד יותר. התוצאה היא TensorFlow. ב-2013 הצטרף לצוות ג'פרי הינטון, שבשנת 2009 צוות תחת ניהולו יצר קוד פעפוע לאחור (Backpropagation) מורחב, ושיפורים נוספים שאיפשרו יצירת רשתות עצביות איכותיות יותר באופן משמעותי, לדוגמה שיפור של 25% במשימת זיהוי דיבור. ב-9 בנובמבר 2015 נפתח TensorFlow לשימוש חופשי תחת רישיון אפאצ'י 2.0. ב-11 בפברואר 2017 יצאה הגרסה 1.0.0. TensorFlow המשמשת כמערכת ללמידה ממוכנת מדור שני של צוות Google Brain. בעוד שהמימוש הישן איפשר הרצה על מכשיר אחד בלבד, כיום מסוגלת TensorFlow לרוץ על מספר מעבדי CPU וגם על GPU. ספריית TensorFlow זמינה על מערכות 64-ביט של Linux, macOS, Windows, וכמו כן גם מערכות מובייל הכוללות את Android ו-IOS.  החישובים ב-TensorFlow מיוצגים על ידי זרימת מידע דרך גרף מצבים. המידע שזורם בגרף מיוצג ביחידות של טנזורים, מערכים רב-ממדיים. מכאן גם נובע השם כהלחמה של המילה Tensor, מערך רב-ממדי, והמילה Flow, זרימה. ב-2016 ציין ג'ף דין ש-1,500 רפוזיטורים ב-GitHub הסתמכו על TensorFlow, ורק חמישה מתוכם היו של גוגל. במאי 2016 הכריזה גוגל על שימוש לחישובי למידה עמוקה ב-TensorFlow של חומרה להאצה פרי פיתוחם - מעבד טנזורים (TPU) בתצורת ASIC. מעבד ה-TPU עוצב כדי להביא תוצאות טובות עבור חישובים בדיוק נמוך (כגון, 8-ביט), ומכוון יותר לשימוש ברשתות מאומנות מאשר אימון שלהם. דווח מגוגל ששימוש ב-TPU הביא לשיפור בסדר גודל בביצועים לוואט בלמידה ממוכנת.  בפברואר 2018 הכריזה גוגל על פתיחת שימוש ב-TPUs על שירות הענן שהם מציעים Google Cloud Platform. Torch רשת עצבית מלאכותית מדיה וקבצים בנושא TensorFlow בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של TensorFlow TensorFlow, ברשת החברתית אקס (טוויטר) TensorFlow, סרטונים בערוץ היוטיוב TensorFlow, הבלוג הרשמי אתר האינטרנט הרשמי של TensorFlow קוד המקור ב-github
עונת 2018/2019 בלה ליגה

עונת 2018/2019 הייתה העונה ה-88 במסגרת הלה ליגה, הנקראת "לה ליגה סאנטנדר" עקב חסות מסחרית. העונה החלה ב-18 באוגוסט 2018 והסתיימה ב-26 במאי 2019. מליגת המשנה עלו ריאל ויאדוליד, ראיו ואייקנו ו-וסקה. ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם ה-26 בתולדות המועדון. ריאל מדריד (שסיימה במקום השלישי בליגה) זכתה בהסופר קאפ הספרדי תוך ניצחון על אתלטיקו מדריד (שסיימה במקום השני בלה ליגה) בגמר לפי הפורמט החדש בו משתתפות ארבע קבוצות בתוצאה- 0:0 (1:4 בפנדלים). ראיו ואייקנו, ז'ירונה ו-וסקה ירדו לליגת משנה בסוף העונה. בעונה זו השתתפו 20 קבוצות: 17 קבוצות ששיחקו בעונה הקודמת, אליהן הצטרפו ראיו ואיקאנו, וסקה וריאל ואיאדוליד, שעלו מהליגה הספרדית השנייה. בתום העונה ירדו ראיו ואיקאנו, וסקה וז'ירונה לליגה השנייה. כרטיס אחד לשלב הבתים מיועד לזוכה בקופה דל ריי, אולם אם הגעתם לגמר של ברצלונה וולנסיה, הועבר הכרטיס למקום השישי והכרטיס לשלב המוקדמות השני עבר למקום השביעי. פרס הפיצ'יצ'י למלך השערים של העונה: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה), ברצלונה, שכבש 36 שערים. בנוסף לכך זכה מסי גם בנעל הזהב האירופית. פרס ה"זאמורה" לשוער שספג הכי פחות שערים העונה: יאן אובלק (סלובניה סלובניה), אתלטיקו מדריד, שספג 23 שערים. "פרס סארה" לכדורגלן ספרדי שכבש מספר מרבי של שערים במהלך העונה הוענק: יאגו אספס (ספרד ספרד), סלטה ויגו, שכבש 20 שערים. אספאס זכה בתואר בפעם השלישית ברציפות. פרסי LFP הוענקו ל: השחקן המצטיין: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה) החלוץ המצטיין: ליונל מסי (ארגנטינה ארגנטינה) השוער המצטיין: יאן אובלק (סלובניה סלובניה) המאמן המצטיין: חוסה בורדאלאס (ספרד ספרד) ערך מורחב – שחקן החודש בלה ליגה
דינג ליי

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא דינג. דינג לֵיי (במנדרינית: 丁磊, פין יין: Dīng Lěi; נולד 1 באוקטובר 1971), ידוע גם בשם ויליאם דינג, הוא מייסד ומנכ"ל NetEase (אתר 163.com). דינג תרם משמעותית לפיתוח רשתות המחשבים בסין. בסוף 2016, דינג הרחיב השקעותיו במגזר הנדל"ני, כולל השקעות בזימבבואה, ובממלכה המאוחדת. ביוני 2020, הוערך הונו של דינג במעל $25 מיליארד דולר. ליי נולד ב Fenghua, Ningbo, ג'ג'יאנג. הוא סיים תואר ראשון במכללה האלקטרונית למדע וטכנולוגיה בצ'נגדו (כיום האוניברסיטה למדעים אלקטרוניים וטכנולוגיה של סין). מאמר על דינג ליי, China Today (שנת 2004) "Lei William Ding: China's Richest Man". China.org. "Chinese billonaire expected in Byo". The Chronicle. 2015-12-15. נבדק ב-2016-01-02. "鮭非為源". Hurun.net. אורכב מ-המקור ב-2015-12-31. נבדק ב-2016-01-02. "William Ding". Forbes (באנגלית).
המלחמה העות'מאנית-רוסית (1568–1570)

המלחמה העות'מאנית-רוסית (1568–1570) או מערכת הדון-וולגה-אסטרחן של 1569 (הנזכר במקורות העות'מאנית בתור משלחת אסטרחן), הייתה מלחמה בין רוסיה הצארית לבין האימפריה העות'מאנית על חאנות אסטרחן. המלחמה הייתה הראשונה מבין שתים עשרה המלחמות העות'מאניות-רוסיות, שהסתיימו עם מלחמת העולם הראשונה ב-1914–1918. בשנת 1556 נכבשה חאנות אסטרחן על ידי איוואן האיום, שבנה מבצר חדש על גבעה תלולה המשקיפה על הוולגה. בשנת 1568 הווזיר הגדול סוקולו מהמט פאשה, מי שהיה הכוח האמיתי בניהול האימפריה העות'מאנית תחת סלים השני, יזם את המפגש הראשון בין האימפריה העות'מאנית לבין רוסיה הצארית. התוצאות הניבו את האסונות הרבים שיבואו. התוכנית בקונסטנטינופול הייתה לאחד את הוולגה והדון בתעלה. בקיץ 1569 נשלח כוח גדול תחת קאסים פאשה, של 20,000 טורקים ו -50,000 טטרים, להטיל מצור על אסטרחן ולהתחיל את חפירת התעלה, ואילו צי עות'מאני הטיל מצור על אזוב. עם זאת, גיחה של חיל המצב תחת קניאז (הנסיך) סרבריאניי-אובלסקיי, המושל הצבאי של אסטרחן, הדף בחזרה את המצור. צבא רוסי של 30,000 חיילים תקף ופיזר את הפועלים ואת כוח הטטרים שנשלח להגנתם. בדרכם הביתה, כ-70% מהחיילים הנותרים והעובדים קפאו למוות בערבות, או נהרגו בהתקפות צ'רקסיות, וכן הצי העות'מאני נהרס בסערה.  האימפריה העות'מאנית, אף כי הובסה צבאית, החזיקה במעבר בטוח לעולי רגל וסוחרים מוסלמים ממרכז אסיה, וכן קיבלה את דרישתה על הריסת המצודה הרוסית על נהר טרק. DeVries, Kelly Robert (2014-05-01). "The European tributary states of the Ottoman Empire in the sixteenth and seventeenth centuries". Choice (באנגלית). 51 (09): 51–5179. doi:10.5860/CHOICE.51-5179. ISSN 0009-4978. 'נט מרטין, ימי הביניים, רוסיה:980-1584, 354. 'נט מרטין, ימי הביניים, רוסיה:980-1584, 356.
וולטר ואן לאק

וולטר ואן לאק (בגרמנית: Walter van Laack, נולד ב-1957 ב קלן) הוא רופא גרמני ומומחה לאורתופדיה, נתוחים אורתופדיים ייחודיים, ורפואת ספורט. הוא למד אוניברסיטת קלן שבמדינתו וקיבל דוקטורט בשנת 1982 מהאוניברסיטה המחקרית Rheinisch-Westfälische Technische Hochschule Aachen שבאאכן. ואן לאק עבד כרופא בהרצוגנראת' שבמזרח גרמניה ומרצה באוניברסיטה המדעית FH Aachen בנושאי ההתמחות שלו. בשנת 2014 התמנה לפרופסור. ואן לאק גם מייסד ומנכ"ל חבר גרמנית להוצאה לאור. ואן לאק מוכר במיוחד בתחום מחקר חוויות סף מוות. בתחום זה פרסם ספרים רבים, התראיין בתקשורת וכותב טורים, בין היתר בהאפינגטון פוסט. בשנת 2010, ואן לאק קיבל את פרס בורקהארד היים של ארגון DGH. וולטר ואן לאק מתגורר באאכן, נשוי ואב לשני בנים. ההיסטוריה טובה יותר של העולם שלנו (כרך 1): ISBN 3-8311-1490-0 Der Schlüssel zur Ewigkeit: ISBN 3-89811-819-3 Eine bessere Geschichte unserer Welt (כרך 3): ISBN 3-8311-3581-9 המפתח לחיי הנצח: מסת"ב 3-8311-0344-5 Mit Logik die Welt begreifen: ISBN 3-9366-2404-6 Unser Schlüssel zur Ewigkeit: ISBN 3-9366-2416-X Wer stirbt, ist nicht tot!: ISBN 3-9366-2412-7 ZDF Mittagsmagazin: NDEs are not brain products, interview with Walter van Laack Video: Mirror TV: Is there life after death? View into the Hereafter see posts by Walter van Laack Interview with Walter van Laack Phoenix: Near-Death Experiences - Is there life after death ?, Interview with Walter van Laack ביבליוגרפיה באתר אוניברסיטת FH אאכן קיצור קורות חיים ומידע על חוויית סף-מוות -  technodoctor.de Lebensdaten צ ' אט טקסט Nachweis Geburtsort הפא. ואן Laack GmbH huffingtonpost.de וולטר ואן Laack Preisträger Burkhard-היים-Preis
אסטרימה בירו

אסטרימה בירו (איטלקית: Estrima Birò) היא מכונית מיקרו בתצורת רכב חשמלי מונע מצבר מתוצרת חברת הסטארט-אפ האיטלקית Estrima המיוצר משנת 2008 ועד היום. Estrima היא חברת הזנק (סטארט אפ) שהוקמה בפורדנונה בשנת 2008 על ידי מטאו מאסטרי (Matteo Maestri), שמונה לנשיא החברה, מתוך כוונה לפתח את הניסיון של החברה המשפחתית שעסקה בייצור בקתות בטיחות למכונות חקלאיות, למגזרים חדשים. מטרתה של "Estrima" הייתה לצמצם את הבעיות הנוגעות לניידות עירונית, כגון עומס תנועה וזיהום, ויצירת כלי הרכב החשמלי הקטן ביותר בשוק, "Estrima Birò." בשנת 2011 היה "Estrima Birò" הרכב החשמלי הנמכר ביותר באיטליה בין הקטגוריות של 2, 3 ו-4 גלגלים. דגם קיץ (מחיר הדגם באיטליה: 5,990 אירו + 6% מע"מ) דגם חורף כולל דלתות פוליקרבונט נשלפות (מחיר הדגם באיטליה: 7,990 אירו + 6% מע"מ) 4 גלגלים 2 מושבים מרווחים זה לצד זה מונע מגיל 14 - עם רישיון נהיגה לקטגוריה גג מתקשה עם גג אחורי זכוכית אחורית משענת ראש משענת יד מבנה גוף הרכב: פלדה - 3 מ"מ משטח שקוף גדול משטח כובד נמוך - יציבות לאחיזת כביש טובה הגלגלים האחוריים מייצרים 4 קילוואט חשמל טווח נסיעה בין 40–70 ק"מ (בהתאם לסגנון נהיגה, סוג נסיעה, משקל וטמפרטורה) סוללת ליתיום-יון או סוללת עופרת-חומצה בחיבור שקע-תקע בהספק של 220 ואט סוללה נשלפת 2 מנועים חשמליים - הספק 48 ואט דגם "Estrima Birò" דגם "Estrima Birò" דגם "Estrima Birò" דגם "Estrima Birò" דגם "Estrima Birò" דגם "Estrima Birò" דגם "Estrima Birò", מימין: Matteo Maestri נשיא "Estrima" מדיה וקבצים בנושא אסטרימה בירו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אסטרימה בירו (באיטלקית) אסטרימה בירו, סרטון באתר יוטיוב אסטרימה בירו, סרטון באתר יוטיוב דגמי "Estrima Birò" estrima.com דגם "Estrima Birò" spritmonitor.de/en/detail דגמי "Estrima Birò" קיץ וחורף biro.nl/wp-content/uploads/Biro-Prijslijst דגמי "Estrima Birò" Birò sul sito ufficiale, su estrima.com. URL consultato il 3 settembre 2017 דגם "Estrima Birò" greenoptimistic.com/estrima-biro-italian-solution-electric-vehicle-range-anxiety-congestion דגם "Estrima Birò" revistacar.es/estrima-biro סוללה נשלפת - דגם "Estrima Birò" electricvehiclesresearch.com/articles/5811/estrima-bir-microev-quadricycle-removable-battery
פיליפו פצ'יני

פִילִיפּוֹ פָּצִ'ינִי (באיטלקית: Filippo Pacini;‏ 25 במאי 1812–9 ביולי 1883) היה אנטומיסט איטלקי, שנודע בשל גילוי גופיפי פצ'יני, ולאחר מותו בשל גילוי מחולל מחלת הכולרה, החיידק Vibrio cholerae, שנים טרם גילויו הנודע יותר על ידי רוברט קוך. פצ'יני נולד בפיסטויה שבאיטליה לפרנצ'סקו, סנדלר, ולאומילטה דולפי. הוא קיבל חינוך דתי בתקווה שיהיה להגמון, אולם ב-1830 הוענקה לו מלגה לבית הספר לרפואה המכובד בפיסטויה. במהלך לימודי הרפואה למד לנתח גופות ולבחון אותן תחת המיקרוסקופ. ב-1831, במהלך שיעור נתיחת גופות, גילה פצ'יני איברי חישה זעירים במערכת העצבים המגיבים ללחץ ולרטט. הוא למד אותם מקרוב בשנים שלאחר מכן, ודן בהם במסגרת אגודת Società medico-fisica בפירנצה, אולם הוא פרסם את מחקרו, "Nuovi organi scoperti nel corpo umano", רק בשנת 1840. עד מהרה עבודתו נודעה באירופה, והגופיפים שגילה נקראו על שמו – גופיפי פצ'יני. הוא שימש עוזר מחקר לפאולו סאבי בפיזה בין 1840 ל-1843, ולאחר מכן החל לעבוד במכון לאנטומיה אנושית. הוא היה פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת פיזה בין השנים 1844–1846. ב-1847 החל ללמד בליצ'אום בפירנצה, וב-1849 מונה לעמוד בראש המחלקה לאנטומיה כללית וטופוגרפית במכון ללימודים גבוהים באוניברסיטת פירנצה, שם נשאר עד פרישתו לגמלאות. בזמן מגפת הכולרה השלישית, שהתרחשה בין השנים 1852–1860, גילה פצ'יני את מתג הכולרה. המחלה פקדה את פירנצה בשנת 1854, ופצ'יני התעניין מאוד במחלה. הוא ניתח את גופותיהם של אנשים אשר נפטרו לא מכבר מהמחלה וערך בדיקות היסטולוגיות לרירית המעי שלהם. במהלך בדיקות אלה גילה פצ'יני חיידק מתג בעל צורת פסיק אשר תיארו כ-"Vibrio" (רוטט). באותה שנה הוא פרסם מאמר בשם "תצפיות מיקרוסקופיות והסקות פתולוגיות על אודות כולרה", שם תיאר את האורגניזם ואת הקשר שלו למחלה. התכשירים המיקרוסקופיים תויגו בבירור, עם תאריך ואופי הממצאים. אולם, מאחר שהאמונה הרווחת בקרב המדענים האיטלקים הייתה תאוריית המיאזמה, עבודה זו לא זכתה להתייחסות עד לאחר שנים רבות לאחר מותו, למרות פרסומים נוספים בעניין ב-25 השנים שלאחר פרסום עבודתו. עבודתו של פצ'יני נודעה לקהילה המדעית הבינלאומית באמצעות תרגומה לאנגלית, שפורסם בכתב העת The British and Foreign Medico-chirurgical Review ביולי 1866. בשנת 1965 אימצה הוועדה הבינלאומית לנומנקלטורה של אורגניזמים את השם הרשמי Vibrio cholera pacini לכבוד עבודתו של פצ'יני. במהלך הקריירה שלו פרסם פצ'יני גם מספר מחקרים על הרשתית, על איברי החשמל בדג חשמל, על מבנה העצם ועל מכניקת הנשימה. הוא מת כמעט מחוסר כול בפירנצה, ונקבר בבית הקברות במיזריקורדיה. בשנת 1935 הועברו עצמותיו לכנסיית סנטה מריה דלה גרציה, יחד עם עצמותיהם של אטו טיגרי ופיליפו צ'יוויניני, שני אנטומיסטים ידועים נוספים פצ'יני מעולם לא נישא, והשתמש ברוב כספו לצורך טיפול בשתי אחיותיו החולות. מדיה וקבצים בנושא פיליפו פצ'יני בוויקישיתוף המאמר שפרסם פצ'יני אודות מתג הכולרה בכתב העת Gazzetta Medica Italiana
אנה ויאליצינה

אנה סרגייבנה ויאליצינה (ברוסית: А́нна Серге́евна Вьяли́цына) (נולדה ב-19 במרץ 1986) היא דוגמנית רוסייה. ויאליצינה נולדה בניז'ני נובגורוד לזוג הורים רופאים, אביה רופא ספורט ואמה רופאת ילדים. היא החלה את קריירת הדוגמנות שלה בגיל חמש עשרה לאחר שמלהק של סוכנות "IMG Models" ראה אותה כשחיפש פנים חדשות בתוכנית של MTV "אירופה אופנתית רועשת", ולאחר שזכתה בתחרות עברה לניו יורק. לאחר מספר חודשים היא החלה לעבוד עבור בתי האופנה מקס מארה ו"קלואי" והופיעה על שערי המגזינים ווג, Elle וגלאמור. ב-2005 ביצעה את הופעת הבכורה שלה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ולאחר מכן הופיעה בגיליון עוד מספר פעמים, בגיליון 2005 היא גם שימשה כמושא ציור גוף עבור האמנית "ג'ואן גאייר". היא צעדה בתצוגות של שאנל, פראדה, לואי ויטון, רוברטו קוואלי ודולצ'ה וגבאנה, ובשנים 2008, 2010 ו-2011 דגמנה בתצוגת האופנה השנתית של ויקטוריה'ס סיקרט. ב-2011 כיכבה לצד קלן לוץ בקמפיין של החברה "Dylan George & Co". היא הופיעה בקליפ לשיר "Out Is Through" של אלאניס מוריסט ובקליפים של השירים Misery וNever Gonna Leave This Bed של להקת מארון 5. ב-2009 השתתפה במרתון ניו יורק ולאחר מכן גם התנדבה להדריך ולעזור לספורטאים בעלי מוגבלויות. ב-2011 יצאה ויאליצינה עם הזמר אדם לוין ובאותה שנה הם הופיעו יחד על שער מגזין "ווג רוסיה". הזוג נפרד במרץ 2012. ב-16 בנובמבר 2013 היא קיבלה אזרחות אמריקאית. ב-25 ביוני 2015 ילדה את בתה אלסקה מבן זוגה אדם קהאן (Adam Cahan), וביוני 2016 הודיע הזוג על אירוסיהם. אנה ויאליצינה, ברשת החברתית פייסבוק אנה ויאליצינה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנה ויאליצינה, ברשת החברתית אינסטגרם אנה ויאליצינה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טופ סיקרט
Town Life

Town Life היא מכונית מיקרו מתוצרת Town Life S.p.A אשר מיוצרת משנת 2000 ועד היום, דגם ה- הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בבולוניה בשנת 1999 את דגמי "Town Life" התחיל לייצר טונינו למבורגיני, בנו של פרוציו למבורגיני בשנת 2000. בשנת 2001 נמכרה יחידת ייצור ה-"Town Life" לחברת Town Life S.p.A. אין כל קשר בין דגם ה-"Town Life" למותג היוקרה למבורגיני, למרות שמשפחת למבורגיני הייתה מעורבת בייצור הדגם. 3 דלתות - קופה קבריולה מנוע בעירה פנימית - מנוע דיזל 505 סמ"ק מנוע חשמלי - רכב חשמלי מונע מצבר גוף הדגם עשוי מפיברגלס 2 מושבים לוח מחוונים - במרכז הדשבורד גיל נהיגה לדגם - 14 שנים עם רישיון נהיגה לקטגוריה דגם "Town Life" שנת 1999, קופה דגם "Town Life" בתצורת מכונית חשמלית, קופה דגם "Town Life" קבריולט, בשרות "Polizia di Stato" (אנ') בוותיקן מדיה וקבצים בנושא Town Life בוויקישיתוף Town Life, סרטון באתר יוטיוב דגם "Town Life" coplass.it/english/autocar דגמי "Town Life" townlife.it דגם המכונית העירונית "Town Life" coplass.it/english/minla.html George Nick Georgano (Chefredakteur): The Beaulieu Encyclopedia of the Automobile, Volume 2 G–O. Fitzroy Dearborn Publishers, Chicago 2001, ISBN 1-57958-293-1 דגמי "Town Life" web.archive.org/web/20120622090508/http://www.theepochtimes.com/n2/life/tonino-lamborghini-christmas-italian-style-26347.html
מיקאל ניקוויסט

רולף אוקה מיקאל ניקוויסט (בשוודית: Rolf Åke Mikael Nyqvist;‏ 8 בנובמבר 1960 – 27 ביוני 2017), ידוע כמיקאל ניקוויסט, היה שחקן קולנוע וטלוויזיה שוודי. הוא התחנך בבית הספר לדרמה במאלמה. התפרסם בעקבות גילום דמותו של קצין המשטרה באנק בסדרת הטלוויזיה אודות מרטין בק שנעשתה ב-1997. לאחר מכן גילם תפקיד ראשי בסרט Grabben i graven bredvid משנת 2002. הוא התפרסם בעולם בעקבות גילום דמות העיתונאי מיקאל בלומקוויסט בסדרת סרטי "המילניום" המבוססים על ספריו של סטיג לארסון, וכן בגילום דמויות הנבלים בסרטים "משימה בלתי אפשרית – קוד הצללים" (כקורט הנדריקס) ו"ג'ון וויק" (כ-ויגו טרסוב). ב-2004 הוא שיחק תפקיד ראשי בסרט "כמו בגן עדן" (Så som i himmelen), שהיה מועמד לפרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. הוא נפטר בסטוקהולם ביוני 2017 מסרטן הריאה. בן 56 במותו. מדיה וקבצים בנושא מיקאל ניקוויסט בוויקישיתוף "מיקאל ניקוויסט", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מיקאל ניקוויסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מיכאל נייקוויסט ("נערה עם קעקוע דרקון") הלך לעולמו "Michael Nyqvist, 'Dragon Tattoo' Star, Dies at 56". נבדק ב-27 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Skådespelaren Michael Nyqvist död". Dagens Nyheter (בשוודית). 27 ביוני 2017. נבדק ב-27 ביוני 2017. {{cite news}}: (עזרה) "Michael Nyqvist - Filmpunkten". www.filmpunkten.se. נבדק ב-29 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה) Staff, Hollywood.com (6 בפברואר 2015). "Michael Nyqvist - Biography and Filmography - 1960". נבדק ב-29 ביוני 2017. {{cite web}}: (עזרה)