שבט יששכר

שבט יששכר (מבטאים יִשָּׂכָר) הוא אחד משבטי ישראל המוזכרים בתנ"ך. ”יִשָּׂשכָר חֲמֹר גָּרֶם רֹבֵץ, בֵּין הַמִּשְׁפְּתָיִם; וַיַּרְא מְנֻחָה כִּי טוֹב וְאֶת-הָאָרֶץ כִּי נָעֵמָה וַיֵּט שִׁכְמוֹ לִסְבֹּל וַיְהִי לְמַס-עֹבֵד” (ספר בראשית, פרק מ"ט, פסוקים י"ד–ט"ו) לדעת רוב המפרשים, הברכה רומזת מצד אחד לטוב הנחלה, המשופעת במעיינות, באדמה פורייה ובאקלים נח, ומצד אחר לשיעבוד של השבט כנראה לכנענים, בימי ההתנחלות והשופטים. בברכת משה ששבטים בפרשת וזאת הברכה נאמר שבט יששכר קיבל את ברכת משה ביחד עם שבט זבולון: ”וְלִזְבוּלֻן אָמַר שְׂמַח זְבוּלֻן בְּצֵאתֶךָ וְיִשָּׂשכָר בְּאֹהָלֶיךָ. עַמִּים הַר יִקְרָאוּ שָׁם יִזְבְּחוּ זִבְחֵי צֶדֶק כִּי שֶׁפַע יַמִּים יִינָקוּ וּשְׂפוּנֵי טְמוּנֵי חוֹל.” (ספר דברים, פרק ל"ג, פסוקים י"ח–י"ט). אבן החושן של שבט יששכר היא ספיר. הדגל שלו היה ציור של שמש וירח על רקע כחול כהה, על פי הכתוב "וּמִבְּנֵי יִשָּׂשכָר יוֹדְעֵי בִינָה לָעִתִּים", ויש אומרים ציור של חמור. החודש המקושר לשבט יששכר הוא אב או אייר. בספר במדבר, פרשת נשא נזכר נשיא שבט יששכר במדבר: נְתַנְאֵל בֶּן צוּעָר. הוא הקריב את קורבנות הנשיאים ביום השני לחנוכת המשכן. בפרשת מסעי נזכר הנשיא פלטיאל בן עזן. נציג השבט בשנים עשר המרגלים היה: לְמַטֵּה יִשָּׂשכָר יִגְאָל בֶּן-יוֹסֵף. (במדבר יג יב) בזמן מסעם של בני ישראל במדבר, חנה שבט יששכר במחנה יהודה, שהיה מזרחה למשכן. במפקד הראשון שערך משה מנה השבט 54,400 איש, ובמפקד השני 64,300 איש. ערך מורחב – נחלת שבט יששכר נחלת יששכר הייתה באזור מזרח עמק יזרעאל של ימינו, וכללה ערים כגון יזרעאל, שונם, אבץ, עין חדה ודברת, וכן ערים שנועדו לחצי שבט המנשה, כגון יבלעם ובית שאן. יש הטוענים כי בפועל, עד שלבים מתקדמים בתקופת המלוכה, רובו של שבט יששכר לא התגורר בנחלתו, שהייתה קשה לכיבוש בשל נוכחות הכנענים בעלי מרכבות ברזל, וכן קשה להגנה, שכן עמק יזרעאל השטוח היווה נתיב מעבר לגלי פולשים חוזרים ונשנים בימי השופטים והמלוכה. בספר שופטים ניתן למצוא עדות לכך שאנשי השבט התגוררו בהר אפרים המוגן יותר. ארבע המשפחות הגדולות של השבט היו תולע, פואה, ישוב ושמרון. המשפחות נמנו שלוש פעמים בתנ"ך. מהשבט יצא השופט תולע בן פואה ששפט את ישראל 23 שנה. שבט יששכר ושבט שמעון הם השבטים היחידים שלא נאמרה כנגדם ביקורת על אי השלמת כיבוש נחלתם בארץ כנען בתחילת ספר שופטים. השבט השתתף במלחמת סיסרא ונזכר לשבח בשירת דבורה. אולם במלחמות הבאות הוא אינו נזכר, אף לא במלחמת גדעון במדינים שהתרחשה בעיקר בנחלתו. חיים גלעד מצביע על קו מגמתי במקרא, להציג את יששכר כשבט שאינו נלחם, מה שמשקף כנראה את נחיתותו לעומת הערים הכנעניות בנחלתו, כנרמז בברכת יעקב. כשברח דוד מפני שאול המלך, חברו אליו אלפי לוחמים מכל שבטי ישראל. משבט יששכר חברו רק מאתיים איש והם לא היו לוחמים אלא "יודעי בינה" ”וּמִבְּנֵי יִשָּׂשכָר יוֹדְעֵי בִינָה לַעִתִּים לָדַעַת מַה יַּעֲשֶׂה יִשְׂרָאֵל, רָאשֵׁיהֶם מָאתַיִם וְכָל אֲחֵיהֶם עַל-פִּיהֶם.” (דברי הימים א', י"ב, ל"ג). הגמרא לומדת מפסוק זה שתלמידי החכמים, מורי ההלכה לישראל, היו משבט יששכר (בנוסף לאנשי שבט לוי). על פי הביטוי "יודעי בינה לעיתים", כתב הרמב"ם כי בני יששכר עסקו באופן מיוחד באסטרונומיה ובקידוש החודש. מהשבט יצא בעשא מלך ישראל (מלכים א', ט"ו, כ"ז). בימי חזקיהו היו בני יששכר בין הבאים מאפרים לעשות פסח בירושלים (דברי הימים ב', ל' י"ח) בגלות עשרת השבטים גלה שבט יששכר, ומאז לא נודעו עקבותיו. אנשי השבט היו ידועים בחוכמתם הרבה, והתפרסמו במיוחד בזכות ידיעת "סוד העיבור". וכן מזכיר מחבר הספר "ספר היוחסין" במאמר השישי, שאחד מהספרים שאבדו מעם ישראל, הוא "ספר התכונה של בני יששכר, ספר הרפואות של שלמה המלך וכו' ". על פי ברכת משה והמדרש כי השבטים התחלקו בין לימוד תורה (יששכר) ופרנסה (זבולון), נוסד הסכם יששכר וזבולון, שהוא הסכם בין אדם בעל יכולת כלכלית לתלמיד חכם עני. פירוש נוסף להסכם בין השבטים שם דגש על ההיבט הכלכלי-חברתי של שיתוף הפעולה בין השבטים כך שזבולון ש"שוכן לחוף ימים" אחראי על הסחר הימי ויששכר סוחב על גבו את הפן הלוגיסטי והיבשתי של העסק המשפחתי. הערך: יששכר, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 383-382. יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974. שבט יששכר, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מפת נחלת שבט יששכר, אדריכם, 1590, אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית. (הקישור אינו פעיל) מפת נחלת שבט יששכר, פולר, 1650, אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית.(הקישור אינו פעיל) הרב אליעזר מלמד, תנאי זבולון ויששכר בספרו פניני הלכה שמות רבה, פרשה ל"ח, פסקה ט'. במדבר רבה, פרשה ב', פסקה ז'. ספר דברי הימים א', פרק י"ב, פסוק ל"ג. מדרש אגדה על ספר במדבר, פרק ב', פסוק ב'. רבי פינחס ברבי יעקב הכהן, קידוש ירחים לחודש אב. רבי אברהם בן עזריאל, ערוגת הבושם, חלק א' עמוד 289. רבי יוסף ג'יקטיליה, שערי אורה, סוף שער ה'. בהסכת 'מה שלא סיפרה לי הגננת' בבראשית מו, יג. בבמדבר כו, כג ובדברי הימים א, ז, א. שבט לוי לא הוזכר משום שלא קיבל נחלה בארץ, והשבטים ראובן וגד לא הוזכרו משום שכבר קיבלו נחלתם בעבר הירדן המזרחי. חיים גלעד, סיפור מלחמת גדעון במדין, בית מקרא כרך צ"ב, תשמ"ג, עמ' 29-38 תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"ו, עמוד א'. משנה תורה לרמב"ם, הלכות קידוש החודש, פרק י"ז, הלכה כ"ד. עץ החיים והכסף, מייקל אייזנברג