יחסי הונג קונג – הממלכה המאוחדת

יחסי הונג קונג–הממלכה המאוחדת הם יחסים הבינלאומיים בין הונג קונג ובריטניה. הונג קונג הייתה מושבה בריטית משנת 1841 עד 1941, ושוב משנת 1945 עד 1997, כאשר הריבונות הועברה לסין. המדיניות של בריטניה כלפי הונג קונג נתמכת על ידי האינטרסים המסחריים המהותיים שלה, והתחייבות כמילוי החתום האחר על הצהרה המשותפת סינית-בריטית על עתידה של הונג קונג, בנוסף לתמיכה בחוקת הונג קונג, חוק היסוד, ובהתאם עם מדיניות סין לקיים "מדינה אחת, שתי שיטות". לאחר תבוסתה של סין (בתקופת שושלת צ'ינג) במלחמת האופיום הראשונה בשנת 1842, אילצה בריטניה את סין לחתום על חוזה נאנקינג, אשר כלל מספר תנאים בנוגע לחידוש תנאי המסחר עם בריטניה. בין סעיפי החוזה נקבע כי בריטניה תקבל לידה את האי הונג קונג לצמיתות. ב-1848 תחומה הטריטוריאלי של בריטנה בהונג קונג הסתכם ב-80.4 קמ"ר, אולם עם השנים נוספו לה טריטוריות נוספות. בעקבות חתימת הסכם בייג'ינג ב-1860 אשר היווה את סיום מלחמת האופיום השנייה, הועברה שליטת אזור קאולון משליטה סינית לשלטון בריטניה בחכירה, ובעקבות חתימת ההסכם על הרחבת שטחי הונג קונג ב-1898, הועברו שטחים סיניים הידועים בכינוים "הטריטוריות החדשות" בחכירה לידי ריבונות בריטית. במהלך מלחמת העולם השנייה בין השנים 1941 — 1945 שלטה האימפריה היפנית בהונג קונג, זאת בעקבות ניצחונה של יפן וכניעת הבריטים בקרב הונג קונג. המהפכה הקומוניסטית בשנת 1949 הביאה להגירה רבה מהרפובליקה העממית של סין להונג קונג. עם זאת היוותה הונג קונג נמל מרכזי לכניסת סחורות לסין, בייחוד לאחר האמברגו שהוטל עליה במהלך מלחמת קוריאה, מה שהוביל את הונג קונג לצמיחה כלכלית פורה. ב-19 בדצמבר 1984 עת ביקור ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר בבייג'ינג, חתמו שני הצדדים על הסכם ה"הצהרה המשותפת בריטניה-סין", בו ויתרה בריטניה על שליטה במושבה, כשבמרכזה ניצב הרעיון "מדינה אחת, שתי שיטות", החל מתום מועד חכירת הטריטוריות החדשות. סין לעומת זאת, הבטיחה להותיר על כנו את הקפיטליזם בהונג קונג. שטחי הונג קונג הועברו לשליטה סינית כמתוכנן ב-1 ביולי 1997. סעיפים 151, 153 ו-155 של חוק יסוד הונג קונג מתירים להונג קונג לחתום על הסכמים דו צדדיים לא צבאיים עם מדינות זרות, ואילו סעיף 152 מתיר את הצטרפות להונג קונג לארגונים בינלאומיים. הן הונג קונג והן בריטניה חברות מלאות ב-FATF ובארגון הסחר העולמי, והן משתתפות דו צדדיות בהסכם שירותי אוויר (מאז יולי 1997), בהסכם לקידום והגנה של השקעות (מאז אפריל 1999), הסכם סיוע משפטי הדדי (מאז 2002), העברת הסכמי פסק דין (מאז מרץ 1998), והסכם הימנעות ממיסוי כפול (מאז 2010). מוסדות הונג קונג עדיין שומרים על חברות מלאות ומשויכות לאיגוד אוניברסיטאות חבר העמים וארגונים מתאימים אחרים תחת מטריית קרן חבר העמים. סעיפים 82 ו-92 של חוק יסוד הונג קונג מתירים להונג קונג להזמין שופטים מתחומי שיפוט ידועים אחרים להתיישב בבית המשפט לערעורים סופיים. ממשלת הונג קונג ממשיכה להעסיק, לקדם ולמנות אזרחים בריטים בעלי זכות השהייה בהונג קונג לתפקידים בכירים במשטרת הונג קונג, ומערכת המשפט של הונג קונג. לורד הופמן, לורד קלארק סטון-קאם-אבוני, לורד פיליפס ראויים למינוי לבית המשפט לערעורים סופיים כשופטים לא-קבועים מתחומי שיפוט אחרים בציבור. סעיפים 99, 100 ו-101 של חוק יסוד הונג קונג מתירים העסקה מתמדת של אזרחים בריטים לתפקידים בשירות המדינה בהונג קונג, למעט תפקידים בקבלת החלטות מדיניות. כחתומה על ההצהרה המשותפת עם הרפובליקה העממית של סין, בריטניה שומרת על התחייבות מתמשכת להונג קונג לאחר העברת הריבונות בשנת 1997, כולל דוחות חצי שנתיים קבועים על הונג קונג לפרלמנט הבריטי, ומתן שירות הולם לאומה הבריטית (מעבר לים). הונג קונג מחזיקה בבריטניה משרד סחר בלבד, ואילו בריטניה מחזיקה בהונג קונג קונסוליה בלבד. מאות חברות מבריטניה מבוססות בהונג קונג. הונג קונג נותרה מקפצה לשוק סין הגדולה. למעלה מ-300 חברות בבריטניה מחזיקות מטה או משרדים אזוריים בהונג קונג, ורבים נוספים צפויים להגיע, כדי לשרת את השוק המקומי של הונג קונג. האינטרסים המסחריים של בריטניה בהונג קונג הם נרחבים ונעים בין שירותי בנקאות, חשבונאות, משפטים, הנדסה, טכנולוגיות מידע ומסחר קמעוני וכללי, כאשר שווי השקעה בסכום כולל של יותר מ-33 מיליארד ליש"ט בשנת 2011. בריטניה ייצאה יותר מ-5 מיליארד ליש"ט בסחורות, עלייה של 20.5% בהשוואה לשנה הקודמת מ-2011, מה שהופך את הונג קונג ליעד היצוא ה-13 בגודלו בבריטניה והצד השלישי הגדול ביותר בדרום-מזרח אסיה, לאחר סין והודו. כ-4.2% מייצוא בריטניה להונג קונג מיוצאים מחדש לסין היבשתית. חברות מהונג קונג השקיעו בבריטניה השקעות מצטברות של יותר מ-25 מיליארד ליש"ט בשנת 2011. במפקד בריטניה ב-2001 נרשמו 96,445 ילידי הונג קונג המתגוררים בבריטניה. על פי הערכת המשרד לסטטיסטיקה לאומית, אוכלוסיית התושבים ילידי הונג קונג הייתה 78,000 בשנת 2009. נתונים אלה הוציאו מכלל אנשים שנולדו במקום אחר, ובכל זאת גודלו והיגרו לבריטניה מהונג קונג, וצאצאי הונג קונגים שנולדו בבריטניה. הקונסוליה הכללית הבריטית העריכה טווח בין 25,000 ל-30,000 יוצאי בריטניה שחיו בהונג קונג בשנת 2009. במפקד הונג קונג 2011 נרשם כי למעלה מ-33,000 אזרחים בריטים התגוררו בהונג קונג. הונג קונג היא אחד משווקי המקור העיקריים בפנימיות ובאוניברסיטאות בבריטניה מבחינת סטודנטים ילידי חו"ל - כאשר יותר ויותר הורים מהונג קונג שולחים את ילדיהם לפנימיות בבריטניה בשלב מוקדם. מצד שני, רשת של 20 בתי ספר בינלאומיים בהונג קונג המנוהלת על ידי קרן בתי הספר לאנגלית מספקת תוכנית לימודים בבריטניה לתלמידים המחפשים IB. הונג קונג היא השוק ה-38 החשוב ביותר בבריטניה בהיקף הביקורים, וה-27 בסכום שהוציאו המבקרים החל משנת 2013. שתי חמישיות מהמבקרים בהונג קונג בבריטניה הם אזרחים בריטים והונג קונגים המבקרים חברים וקרובים ובחגים. Hong Kong Basic Law Chapter VII : External Affairs Hong Kong Basic Law Chapter IV : Political Structure Hong Kong Basic Law Chapter IV : Political Structure - Section 6 : Public Servants FCO Six monthly reports on Hong Kong World priority - Supporting British nationals in Hong Kong אתר על יחסי מדינות Hong Kong The Regional Business Hub - From around the world, November 2013, pg. 3 (ארכיון) "Country-of-birth database". Organisation for Economic Co-operation and Development. אורכב מ-המקור ב-2007-04-25. נבדק ב-2009-08-24. "Estimated population resident in the United Kingdom, by foreign country of birth (Table 1.3)". Office for National Statistics. בספטמבר 2009. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2011. נבדק ב-8 ביולי 2010. {{cite web}}: (עזרה) A122 - Population by Nationality and Duration of Residence in Hong Kong, 2011 A105-Population by Nationality, 2001, 2006 and 2011