laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הקורפוס ה-12 (בריטניה)

הקורפוס ה-12 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי אשר במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המקדונית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה לחם בחזית המערבית. הקורפוס הוקם בצרפת ב-8 בספטמבר 1915 בפיקודו של הנרי פולר וילסון, ובנובמבר 1915 הועבר הקורפוס מהחזית המערבית לחזית המקדונית כדי לתגבר את כוחות מדינות ההסכמה בחזית, והיה חלק מארמיית סלוניקי הבריטית. במסגרת זו לחם הקורפוס בקרב דויראן השני שהסתיים בתבוסה בריטית. בספטמבר 1918 במסגרת מתקפת הווארדאר של כוחות מדינות ההסכמה, כלל הקורפוס את הכוחות הבריטיים בגזרה המערבית של אגם דויראן ובמהלך קרב דויראן השלישי ספגו כוחותיו אבדות כבדות ולא עלה בידם לפרוץ את קווי הבולגרים. לאחר חתימת שביתת הנשק של סלוניקי עם ממלכת בולגריה והפסקת האש של מודרוס עם האימפריה העות'מאנית פסקה הלחימה ופולר וילסון מונה למפקד כוחות מדינות ההסכמה בחצי האי גליפולי ובאזור הבוספורוס. ב-11 בפברואר 1919 פורק הקורפוס, ווילסון מונה למפקד כוחות הצבא הבריטי בחזית המקדונית ובחזית הים השחור. ביולי 1940 הוקם הקורפוס מחדש, כחלק מכוחות הבית בבריטניה, ותחת פיקודו נכללו הדיוויזיה ה-56 והדיוויזיה ה-45. ביוני 1944 נשלח הקורפוס לצרפת, שם לחם במהלך המערכה בנורמנדי, ובכלל זה נטל חלק במערכה סביב העיר קן ובקרב פאלז. בספטמבר 1944 השתתף הקורפוס גם במבצע מרקט גארדן הכושל בהולנד, ולאחר מכן נטל חלק בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. הנרי פולר וילסון (ספטמבר 1915 – פברואר 1919) אנדרו ת'ורן (יוני 1940 – אפריל 1941) ברנרד מונטגומרי (אפריל 1941 – נובמבר 1941) ג'יימס גאמל (נובמבר 1941 – ספטמבר 1942) מונטגיו סטופפורד (נובמבר 1942 – נובמבר 1943) ניל ריצ'י (דצמבר 1943 – מאי 1945)
פעמיים בוסקילה

פעמיים בוסקילה הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 1998. זאב רווח בתפקיד כפול של שרברב החי באילת ונשוי לספרית קנאית, ושל אחיו התאום שהוא מעצב אופנה הומוסקסואל החי בפריז. דודם של האחים נפטר, והוא משאיר להם ירושה בשווי 40 מיליון דולר, התנאי לקבלת הירושה הוא היותו של היורש נשוי ואב לשלושה ילדים תוך שלוש שנים וחצי. הסרט היה כישלון בקופות ושנוא ביותר על המבקרים, שטענו שהסרט עשוי רע וממחזר את התבנית של סרטי רווח הקודמים, בהם "לא לעלות יותר" "טעות במספר" ו"ספר נשים".[דרוש מקור] זאב רווח – פאפי ומקס בוסקילה גאולה נוני - שושי נתן רביץ - אודי אירינה סלזניובה - קטיה יפים בנצ׳יק - גרגורי מירי בוהדנה - דוגמנית שמי שנהב - החתן "פעמיים בוסקילה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פעמיים בוסקילה", באתר ספר הקולנוע הישראלי "פעמיים בוסקילה", באתר אידיבי "פעמיים בוסקילה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "פעמיים בוסקילה", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים ישראליים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלדד ציטרין

אלדד ציטרין (נולד ב-20 בנובמבר 1980) הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי, זמר-יוצר, מלחין ומוזיקאי ישראלי. אלדד ציטרין נולד בתל אביב בשכונת תל ברוך, ישראל לדינה וצבי ציטרין, למד בתיכון לאמנויות תלמה ילין. צעדיו המוזיקליים הראשוניים של ציטרין החלו באשר היותו בן 5 כאשר החל בשיעורי לימוד פסנתר. בשנת 1999, התגייס ציטרין לתזמורת חיל האוויר כנגן סקסופון בניהולו המוזיקלי של אריה וולניץ. ב-2015 השתתף בהלחנת פסקול סדרת הטלוויזיה "איפה אתה חי?". ב-2016 הוציא יחד עם הזמרת אירית דקל את האלבום "Last of Songs", הכולל חידוש לשירי בלוז וג'אז אמריקאים מתחילת ומאמצע המאה ה-20. ב-2017 הוציא ציטרין את אלבומו השני, "אוויר לעוד שנים". האלבום מורכב משני חלקים; החלק ראשון מורכב מ-11 שירים שנכתבו, בוצעו והופקו על ידי ציטרין, ואילו החלק השני כולל 12 נעימות פסנתר אינסטרומנטליות. באותה השנה, הוציא את אלבום נעימות הפסנתר האינסטרומנטלי, "A Train View". ב-2018 הוציא את המיני-אלבום "Three Old Words". עיבד והפיק 2 שירים מצליחים של ביני לנדאו – "קדם", ו"מסע". ב-17 באוגוסט 2023 יצא לאור השיר "כתונת פסים 2023" בו השתתף לצד אמנים ישראלים רבים אחרים. ב-6 ביוני 2024 הוציא לאור את אלבומו הרביעי, "בדרך אלי", שהופק בשיתוף ניר מימון. האלבום כולל 8 רצועות ומתואר כאלבום אלקטרופופ, וכאלבום הראשון מתוך טרילוגיית אלבומים. Last of Songs‏ – עם אירית דקל (הליקון, 2016) אוויר לעוד שנים (לב גרופ מדיה, 2017) A Train View‏ (הליקון, 2017) בדרך אלי (D-Music, ‏2024) Three Old Words‏ (לב גרופ מדיה, 2018) אתר האינטרנט הרשמי של אלדד ציטרין (באנגלית) אלדד ציטרין, סרטונים בערוץ היוטיוב אלדד ציטרין, סרטונים באתר Vimeo אלדד ציטרין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלדד ציטרין, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) אלדד ציטרין, באתר ספוטיפיי אלדד ציטרין, באתר MusicBrainz (באנגלית) בתאל קולמן, ‏אלדד ציטרין מגיש: איש אחד שהוא תזמורת שלמה, בעיתון מקור ראשון, 9 בפברואר 2020 אלדד ציטרין, באתר "פזמונט" יובל אראל, אמני ישראל – כתונת פסים 2023, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 17 באוגוסט 2023 יובל אראל‏, פס קול שבועי – אלבומים, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 14 ביוני 2024
פייר לאטור

פייר רוז'ה לאטור (בצרפתית: Pierre Roger Latour; נולד ב-12 באוקטובר 1993) הוא רוכב אופני כביש צרפתי בקבוצת קבוצת טוטאל אנרז'י. לאטור הוא מנצח קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה פראנס לשנת 2018 ואלוף צרפת בנגד השעון בשנים 2017–2018. בתור חובבן, סיים לאטור במקום השישי בטור דה ל'אווניר בשנת 2014, 2:25 דקות ממיגל אנחל לופס המנצח. ב-2015, הפך למקצוען ביחד עם הצטרפותו לקבוצת AG2R La Mondiale. ההישג הראשון שלו בעונה זו היה מקום שביעי באטואל דה בסאז'. ביוני, סיים שלישי ברוט דו סוד, 41 שניות מאלברטו קונטדור המנצח. ביולי, סיים שביעי בטור של אוסטריה. לאטור סיים בעשירייה הראשונה גם בוואלטה אה בורגוס, כשסיים במקום החמישי, וגם בטור ד'לאן כשסיים שלישי, לאחר שניצח את הקטע הרביעי במרוץ. ב-2016, פתח את העונה במרוץ אטואל דה בסאז' ושוב סיים שביעי את המרוץ, כשניצח את קטגוריית הנקודות במרוץ. במרץ, סיים שני במרוץ קריטריום אינטרנשיונל, 37 שניות אחרי טיבו פינו המנצח וניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ. הוא ניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה רומאנדי, כשסיים במקום ה-12 הכללי. הוא סיים שוב שלישי בטור ד'לאן ואחר כך נבחר לראשונה לגרנד טור, כאשר השתתף בוואלטה אספנייה. בקטע ה-20, היה חלק מקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום, לבסוף הגיע לספרינט סיום בעלייה מול דרווין אטאפומה, גבר עליו, וניצח את השלב. באוקטובר, סיים במקום העשירי במונומנט ג'ירו די לומברדיה. ב-2017, לאטור שוב פתח את עונתו במרוץ אטואל דה בסאז' וסיים רביעי במרוץ. הוא סיים חמישי בקלאסיקת ארדש וסיים שלישי במרוץ החד יומי "הטור של פיניסטרה". לאחר מכן ניצח בפעם הראשונה את אליפות צרפת בנגד השעון וניצח שוב את קטגוריית הרוכב הצעיר בטור דה רומאנדי. כל התוצאות האלו הובילו אותו להיבחר בפעם הראשונה לטור דה פראנס, התוצאה הבכירה שלו במרוץ הייתה מקום 15 בקטע ה-12 וה-13, והוא סייע לבן קבוצתו רומן בארדה לסיים שני את המרוץ. לקראת סוף העונה, סיים תשיעי במילאנו–טורינו ושישי במרוץ הנג"ש החד יומי "Chrono des Nations". ב-2018, ערך לאטור עונה דומיננטית מאוד. הוא סיים שלישי בוולטה אה קטלוניה, כשניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ. לאטור סיים במקום השמיני בטור דה רומאנדי ובמקום השביעי בדופינה ליברה, כשבמרוץ האחרון ניצח גם את קטגוריית הרוכב הצעיר. הוא הגן על תוארו כאלוף צרפת בנגד השעון ונבחר שנית לטור דה פראנס וניצח את קטגוריית הרוכב הצעיר, מקדים את איגן ברנל ב-5:39 דקות ואת גיום מרטן ב-22:05 דקות. לאטור סיים במקום ה-13 הכללי, כשהוא מסייע לרומן בארדה לסיים שישי. באוקטובר, סיים שוב במקום השישי ב"Chrono des Nations". ב-2019, סבל בתחילת העונה מפציעה ובעקבות כך החמיץ את רובה. לאחר שחזר, הוא סיים שישי בטור של פולין. הוא נבחר שנית לוואלטה אספנייה, כשהתוצאה הבכירה שלו במרוץ הייתה מקום 3 בקטע ה-13, 27 שניות אחרי טאדיי פוגאצ'אר ופרימוז' רוגליץ'. באוקטובר התחרה במספר מרוצים באיטליה, כשסיים שביעי בג'ירו דל'אמיליה, 11 בטרה ואלי וארזינה ותשיעי בג'ירו די לומברדיה. ב-3 באוגוסט 2020 פורסם שלאטור חתם בקבוצת טוטאל דיירקט אנרז'י מדרג הפרו טים לשנתיים, ובכך יעזוב את AG2R La Mondiale, בה רכב מתחילת הקריירה, בסוף עונת 2020. מדיה וקבצים בנושא פייר לאטור בוויקישיתוף פייר לאטור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פייר לאטור, ברשת החברתית אינסטגרם פייר לאטור, באתר Cycling Archives Tour de France | 2018 Edition, procyclingstats.com https://www.cyclingnews.com/news/total-direct-energie-confirm-latour-signing-for-2021/, cyclingnews.com
אל-פרעי

טארק אבו כְּוׇיְכּ (בערבית: طارق ابو كويك), ידוע בשם הבמה אל-פרעי (ערבית: الفرعي) הוא זמר, ראפר, פזמונאי, מתופף ומפיק מוזיקלי ירדני-פלסטיני. הוא חבר בלהקות 47סול (47 سول) ושאמסטפ וחבר לשעבר של להקת אל מורבע (المربّع). מאז 2012 שחרר אל-פרעי ארבעה אלבומי סולו. אל-פרעי מבקש לא להיות מתויג כאמן מחאה. בריאיון לכתב העת "Scenenoise" אמר: "אני לא אקטיביסט, אני ראפר". עם זאת, הוא נצפה בעבר עם סטיקר של תנועת ה-BDS על הגיטרה שלו בהופעותיו; הוא הוריד אותו בהמשך, וטען שאין הוא בטוח כי גישת התנועה היא הנכונה לפתרון הסכסוך. סות מן ח'שב (2012) פרע אלמודאח'ל (2012) כמאן דפשה (2014) אלרג'ל אלח'שבי (2017) אתר האינטרנט הרשמי של אל-פרעי אל-פרעי, ברשת החברתית פייסבוק אל-פרעי, באתר MusicBrainz (באנגלית) אל-פרעי, באתר Discogs (באנגלית) אל-פרעי, באתר בנדקמפ אתר Scenoise, אני לא אקטיביסט, אני ראפר, באתר Scenoise, ‏16 במרץ 2015 (ארכיון)
גרגורי בימן

גרגורי "גרג" בימן (באנגלית: Gregory "Greg" Beeman; נולד ב-1962 בהונולולו, הוואי, ארצות הברית) הוא מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הבלוג של בימן גרגורי בימן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גרגורי בימן, באתר AllMovie (באנגלית) גרגורי בימן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
הרי לאסוס

הרי לאסוס (באנגלית: Lassus Mountains) הם רכס הרים בצפון-מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. אורכו של הרכס 28 קילומטרים; רוחבו 6 קילומטרים. הרכס ממוקם מדרום לקרחון פלסטרינה ולהרי האבר; ומצפון למפרצון היידן. הרכס מתנשא מעל מפרץ לאזארב. גובהו של הרכס 2,100 מטרים מעל פני הים. הרכס נצפה לראשונה ב-9 בינואר 1821 על ידי משלחת החקר הרוסית בפיקודו של פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן. הרי הרכס צולמו מאוויר לראשונה בשנת 1936 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם. בעקבות צילום זה ההרים מופו (בטעות) כחלק מרכס הרי האבר. הרכס מופה לראשונה בצורה יסודית בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בשנת 1947, המיפוי בוצע על ידי דרק סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1960. שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הרכס נקרא על שמו של המלחין הבלגי אורלנדו לאסוס; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות. הרי לאסוס באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הרי לאסוס באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מחשבון מרחקים - המרחק מהרי לאסוס לאתרים סמוכים גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית מידע גאוגרפי והיסטורי מידע היסטורי על מתן שמות אתרים באזור
היכל התהילה של ה-WWE לשנת 2006

היכל התהילה של ה-WWE‏ (2006) היה טקס הוקרה למחזור השביעי במסגרת טקסי היכל התהילה של ה-WWE המסורתיים. האירוע הופק על ידי ארגון ההיאבקות האמריקאי, World Wrestling Entertainment‏ (WWE) ב-1 באפריל 2006 בתיאטרון רוזמונט, שברוזמונט, אילינוי. האירוע היה חלק מסוף השבוע של רסלמניה 22. האירוע הונחה על ידי טוד גרישם. השעתיים הראשונות של הטקס שודרו בשידור ישיר באתר הרשמי של ה-WWE, בעוד שהשעה האחרונה שלו שודרה בשידור ישיר בערוץ הטלוויזיה USA. כמו כן, במרץ 2015, הטקס התווסף לתוכן ערוץ הטלוויזיה של ה-WWE Network. הכוכבים הראשיים של המחזור מופיעים בכתב מודגש אתר האינטרנט הרשמי של היכל התהילה של ה-WWE דיווח טקס היכל התהילה לשנת 2006 באתר 411Mania ערוץ ה-WWE Network הוסיף לתכנים שלו את טקסי היכל התהילה ברט הארט באתר World Wrestling Entertainment אדי גררו באתר World Wrestling Entertainment ג'ין אוקרלונד באתר World Wrestling Entertainment סנסשיונאל שרי באתר World Wrestling Entertainment ורן גניה באתר World Wrestling Entertainment טוני אטלס באתר World Wrestling Entertainment הבלאקג'קס באתר World Wrestling Entertainment וויליאם פרי באתר World Wrestling Entertainment
ריצ'רד גייל

סר ריצ'רד נלסון גייל (באנגלית: Sir Richard Nelson "Windy" Gale‏; 25 ביולי 1896 – 29 ביולי 1982) היה גנרל בריטי, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה. גייל נולד ב-25 ביולי 1896 בלונדון, לווילפרד גייל, סוחר מקינגסטון על ההול, ואשתו הלן וובר אן, בתו של ג'וזף נלסון, מטאונסוויל, קווינסלנד, אוסטרליה. שנותיו הראשונות של חייו הוא בילה באוסטרליה ובניו זילנד עקב אביו שהשיג תעסוקה בביטוח, אולם משפחת גייל חזרה לאנגליה בשנת 1906. לאחר סיום לימודיו הוא רצה להתגייס כקצין ברגימנט הארטילריה המלכותי, אך לא היו לו את הציונים או הכישורים הגופניים הנדרשים לכך. בשנת 1915 התגייס גייל לצבא הבריטי, והצטרף לרגימנט וסטרשייר, אולם מאוחר יותר הועבר לפלוגת מקלעים ולחם עמה במלחמת העולם הראשונה, בתחילה כחלק מהחטיבה ה-164 (צפון לנקשייר) במסגרת הדיוויזיה ה-55 (מערב לנקשייר), ומאוחר יותר כחלק מהחטיבה ה-126 (מזרח לנקשייר) במסגרת הדיוויזיה ה-42 (מזרח לנקשייר). על פעולותיו בקרבות הוענק לו עיטור הצלב הצבאי והוא הועלה לדרגת קפטן. לאחר המלחמה הוא שירת בהודו בשנים 1919–1936, ולאחר מכן הועבר למטה הרגימנט הקל של דוקס קורנוול ובהמשך שירת במשרד המלחמה. בדצמבר 1940 מונה גייל למפקד הגדוד 2/5, רגימנט לסטרשייר המלכותי, שהיה חלק מהחטיבה ה-138 בדיוויזיה ה-46, ושירת עמה בסקוטלנד, ולאחר כן במזרח אנגליה. בקיץ 1941 הוא מונה לחטיבת הצנחנים ה-1, שהייתה חלק מהדיוויזיה המוטסת ה-1 בפיקודו של פרדריק בראונינג, ובפברואר 1942 נשלח כוח מחטיבתו בפיקודו של ג'ון פרוסט למבצע בייטינג. במאי 1943 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-6, אותה אימן לקראת הפלישה לנורמנדי. הדיוויזיה צנחה בנורמנדי ב-6 ביוני 1944 במבצע טונגה, שהיה חלק מהפלישה לנורמנדי, וחלק מהדיוויזיה השתלט על גשרי האורן. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בנורמנדי תחת פיקוד הקורפוס ה-1 בפיקודו של ג'ון קרוקר, ובמרץ 1945 לחם עמה במבצע ביזה לצליחת נהר הריין. במאי 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-1 ועבר עמו להודו, על מנת לתכנן מבצע מוטס ביפן, אולם המבצע בוטל בעקבות כניעת יפן וסיום המלחמה. בינואר 1946 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, וב-4 בדצמבר אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל. גייל נשלח עם הדיוויזיה לארץ ישראל, שם היה אחראי על צפון הארץ, בעוד הדיוויזיה המוטסת ה-6 הייתה אחראית בדרום הארץ. בינואר 1948 הוא מונה למפקד הכוחות הבריטיים במצרים, ובשנים 1949–1952 היה אחראי לאימונים צבאיים במשרד המלחמה. ב-6 ביוני 1952 הוא הועלה לדרגת גנרל, ומונה למפקד ארמיית הריין הבריטית. בשנת 1957 הוא פרש מהצבא, אולם בשנת 1958 חזר לשירות ומונה לסגן מפקד כוחות נאט"ו באירופה, תפקיד אותו מילא עד לספטמבר 1960. בנוסף הוא היה שלישה הצבאי של המלכה אליזבת השנייה בין השנים 1954–1957, קולונל הכבוד של רגימנט ווריקשייר בין השנים 1950–1961, וקולונל הכבוד של הרגימנט המוצנח בין השנים 1956–1967. גייל נפטר בביתו בקינגסטון על התמזה, לונדון ב-29 ביולי 1982, ארבעה ימים בלבד לאחר יום הולדתו ה-86. מדיה וקבצים בנושא ריצ'רד גייל בוויקישיתוף ריצ'רד גייל, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
פרסי האוכל של Time Out ישראל

פרסי האוכל של Time Out היא פרסים המוענקים בתחרות שנתית של מגזין Time Out תל אביב לתארים בתחום הקולינריה והמסעדנות בעיקר בתל אביב, אבל גם בשאר הארץ. מאז 2006, מדי שנה בחודש דצמבר נערך טקס חלוקת הפרסים, בהשתתפות אנשי הקולינריה המובילים בישראל. הזוכים בפרסים נבחרים במשותף בידי קוראי המגזין, עם פורום הקולינריה הישראלי שייסד Time Out תל אביב, המורכב מכ-300 אנשי מפתח בענף: מסעדנים, שפים, בלוגרים קולינריים, עיתונאי אוכל, צלמי אוכל, סטייליסטים של מזון, ייננים וחובבי קולינריה בולטים. Time Out תל אביב - פרסי האוכל 2018: כל התוצאות, כל הפרסים, כל המנצחים טיים אאוט - פרסי האוכל 2019: כל הפרסים וכל הזוכות טיים אאוט - פרסי האוכל 2018: כל התוצאות, כל הפרסים, כל המנצחים טיים אאוט - פרסי האוכל 2017: כל התוצאות, כל הפרסים, כל המנצחים טיים אאוט- טקס פרסי האוכל 2016: משייה היא המסעדה הטובה בתל אביב טיים אאוט - טקס פרסי האוכל 2014: טאיזו היא זוכת המסעדה הטובה ביותר
המפקד העליון של הצי הרוסי

המפקד העליון של הצי הרוסי (רוסית: Главнокомандующего ВМФ России) הוא המשרה הבכירה ביותר של הצי הרוסי והוא המנהל בפועל את הצי. הוא ממונה על ידי נשיא רוסיה. תחילת המשרה מתוארכת לתקופת האימפריה הרוסית מאז הקמת מנהלת האדמירליות והצי הרוסי הקיסרי בשנת 1696. ממלא מקום המפקד העליון הנוכחי הוא האדמירל אלכסנדר מויסייב, שמונה במרץ 2024. המשרה הוקמה עם הקמת הצי בשנת 1696 על ידי פיוטר הגדול על פי צו של הדומה הבויארית. עם זאת, הרבה לפני הקמת המשרה, רוסיה השתתפה בקרבות ימיים ופשיטות עוד בימי רוס של קייב והמדינה הרוסית העתיקה ובתקופת נסיכות מוסקבה. אחד ה"מפקדים הימיים" המפורסמים היה אולג הנביא. תחת הנהגתו הגיע הצי לחופי ביזנטיון וכתוצאה מכך נחתם הסכם הסחר הימי הראשון בהיסטוריה של רוסיה. מפקד הצי הרשמי הראשון מונה בשנת 1696 וזה היה האדמירל פרנץ לפורט, שעמד בראש הניווט הרוסי עוד לפני הקמת המוסד הפיקודי המרכזי - מנהלת האדמירליות. תחת הנהגתו בוצע מבצע אזוב בהנהגת פיוטר הראשון, שם גם מונה לתפקיד. לאחר הקמת מנהלת אדמירליות, שם המשרה השתנה. כעת את הצי הנהיג נשיא המנהלת ולא מפקד הצי. הנשיא הראשון של מנהלת האדמירליות היה האדמירל גנרל פיודור אפרקסין, שהפך למפקד הצי הראשון באימפריה הרוסית. לאחר הרפורמה הממשלתית של אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה בשנים 1802–1811, הפכה מועצת האדמירליות למשרד הצי ואז שם המשרה שונה לראשונה לשר הצי ומאז 1815 היה שר כוחות הים. אחד השרים המפורסמים היה האדמירל אלכסנדר מנשיקוב, שהוביל את הצי במלחמת קרים. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה השר האדמירל איוואן גריגורוביץ'. התפקיד נמשך עד 1917 ובוטל לאחר מהפכת אוקטובר והמשרה התקיימה עד פרוץ מהפכת אוקטובר בשנת 1917. הממשלה הזמנית הרוסית מינתה את שרי הצבא והצי כחלק ממשרה אחת. לאחר פרוץ מלחמת האזרחים המשיך תפקיד זה להתקיים ברפובליקה הרוסית. היא אוישה על ידי האדמירל אלכסנדר קולצ'אק. לאחר הרפורמה הצבאית של השליט העליון ברוסיה, הוקם תפקיד שר הצי של הממשלה הרוסית ולתפקיד זה מונה האדמירל מיכאיל סמירנוב. לעומת זאת, תפקידו של הקומיסר העממי לענייני צי, שהוחזק על ידי פאבל דיבנקו, הוקם ברוסיה הסובייטית. לאחר מכן שונה שם המשרה שוב ושוב לתפקיד. מאז 1939 כונה התפקיד כקומיסר הצי העממי של ברית המועצות, משרה שאוישה על ידי אדמירל הצי ניקולאי קוזנצוב, שכיהן בתפקיד זה לאורך כל מלחמת העולם השנייה ועד 1946. לאחר מכן שוב השתנה שם התפקיד מספר פעמים: המפקד הראשי של חיל הים, שר הצי של ברית המועצות ושוב המפקד הראשי של חיל הים של ברית המועצות. ניקולאי קוזנצוב מילא את כל התפקידים הללו בהפרעות קצרות עד 1953. האחרון בתפקיד מפקד חיל הים של ברית המועצות היה אדמירל הצי ולדימיר צ'רנאווין, עד אוגוסט 1992. לאחר התפרקות ברית המועצות, הצי הסובייטי פוצל בין הרפובליקות הסובייטיות לשעבר ובפדרציה הרוסית נוצרה משרת המפקד העליון של צי רוסיה ולמשרה החדשה מונה פליקס גרומוב, שכיהן בתפקיד עד 1997. ב-17 בדצמבר 1815 שונה שמו של משרד כוחות הים והפך למשרד הצי של האימפריה הרוסית. דגל הצי (1697–1699) ודגל ימי אזרחי מדגלי הצי (1699–1700) דגל ימי מדגלי הצי דגל הצי, 1992 דגל המפקד העליון של הצי דגל המפקד העליון של הצי, 1992 דגל המפקד העליון של הצי, 2000 האתר הרשמי של משרד ההגנה הרוסי https://www.inn.co.il/news/631569 נשיא המנהלה היה ותיק אנשי המנהלה שדיווח לקיסר רוסיה. vexillographia.ru www.crwflags.com
בריט אסומבאלונגה

בריט קורטי אסומבאלונגה (בצרפתית: Britt Curtis Assombalonga; נולד ב-6 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, המשחק בעמדת החלוץ באנטליהספור מליגת העל הטורקית. אסומבאלונגה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער ווטפורד, בה סיים כמלך שערי הקבוצה בעונת 2010/2011. בנובמבר 2011 הושאל לוואלדסטון. ב-3 בדצמבר, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד קונקורד ריינג'רס. במדי ואלדסטון כבש 11 שערים ב-16 משחקים. ב-4 בפברואר, חזר לווטפורד אך עבור ימים אחדים הושאל לבריינטרי טאון לחודש. ב-17 במרץ 2012 אסומבאלונגה, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ווטפורד בתיקו 0-0 נגד קובנטרי סיטי. באוגוסט 2012 הושאל לחודש לסאות'אנד יונייטד לחודש. במהלך החודש, רשם 5 שערים ו-5 משחקים ולבסוף הוחלט להאריך את תקופת השאלתו עד ל-3 בינואר 2013, וזמן קצר לפי תום החוזה הוחלט להשאירו עד לסיום העונה. ב-31 ביולי 2013, אסומבאלונגה חתם בפיטרבורו יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה. במשחק הפתיחה של העונה, רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 נגד סווינדון טאון, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. אסומבאלונגה, כבש בניצחון 1–3 נגד צ'סטרפילד במסגרת גמר פרס הפוטבול ליג. ב-6 באוגוסט 2014, אסומבאלונגה חתם בנוטינגהאם פורסט. 10 ימים לאחר מכן, כבש את שתי שעריו הראשונים במדי הפורסט במשחק הליגה נגד בולטון ונדררס. ב-11 בפברואר 2015, אסומבאלונגה נפצע בברכו ונעדר למעלה משנה מהמגרשים. ב-19 באפריל 2016, אסומבאלונגה חזר למגרשים כאשר נכנס מחליף בדקה ה-84, במהלך משחק הליגה נגד בלקברן רוברס. ב-7 במאי, כבש את שער הבכורה שלו מאז שחזר למגרשים. ב-2 בספטמבר, חתם על חוזה שמשאיר אותו בפורסט נגד סוף עונת 2020/2021. ב-17 באוגוסט 2017, אסומבאלונגה חתם במידלסברו תמורת 15 מיליון פאונד, ובכך הפך לכדורגלן היקר בתולדות המועדון. ב-29 בינואר 2023 חתם בווטפורד. ב-8 באוגוסט 2023 חתם באנטליהספור הטורקית בהעברה חופשית. אף על פי שאת רוב שנות חייו העביר בממלכה המאוחדת, אסומבאלונגה בחר לייצג את הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, מולדתו. למרות ההצהרה, נאלץ לדחות מספר זימונים לנבחרת עקב סיבות שונות. ב-27 במרץ 2018, אסומבאלונגה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–2 לטנזניה. ב-30 ביוני 2019, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–4 נגד זימבבואה במסגרת גביע אפריקה לאומות 2019. פיטרבורו יונייטד פרס הפוטבול ליג: 2013/2014 אישיים נבחרי העונה בליגה השלישית באנגליה: 2013/2014 מדיה וקבצים בנושא בריט אסומבאלונגה בוויקישיתוף בריט אסומבאלונגה, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בריט אסומבאלונגה, באתר Transfermarkt בריט אסומבאלונגה, באתר Soccerway בריט אסומבאלונגה, באתר WorldFootball.net בריט אסומבאלונגה, באתר National Football Teams בריט אסומבאלונגה, באתר FootballDatabase.eu
ויקטור גניש

ויקטור גניש (נולד ב-19 בנובמבר 1966) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי. גניש גדל בשכונת ג'סי כהן בחולון ושיחק במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון. עלה לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגה א' דרום בשנת 1984. עשה את כל המסלול כשחקן הרכב דרך עלייה לליגה הארצית, חזרה לליגה א' ועלייה עד לליגה הבכירה. בעונת 1996–1997 הצטרף לקבוצת מכבי עירוני אשדוד, שחיפשה מחליף לבלם רוני אוואט שנפצע. גניש העפיל עם עירוני לליגה הלאומית ולאחר מכן המשיך עוד עונה. בעונות הבאות שיחק בקבוצות שמשון תל אביב והפועל בת ים מהליגה הארצית. וסקציה נס ציונה והפועל מרמורק מליגה א'. גניש התחיל כמאמן נוער ונערים ובמקביל השלים את תעודת הפרו שלו (מעניקה את האישור לאמן בליגה העל). בעונת 2007–2008 שימש כעוזר מאמן בהפועל ראשון לציון. אימן בוגרים במכבי בת ים בעונת 2008–2009 והוביל אותה בצמרת, אך עזב באמצע העונה בעקבות חילוקי דעות עם יושב ראש הקבוצה. אימן בשמשון בני טייבה, אימן שנתיים במכבי השקמה/רמת חן והוביל אותה עד למבחני העלייה לליגה הארצית. אימן את הפועל מרמורק בעונות 2012–2014 פעמיים לסירוגין והציל את הקבוצה מירידת ליגה. אימן את מ.ס. כפר קאסם בעונת 2014–2015 בליגה א'. בעונות 2015–2017 הוביל את מכבי קריית מלאכי עד למבחני העלייה לליגה א'. את עונת 2017–2018 החל כעוזר מאמן בהפועל בני לוד ולאחר מספר מחזורים החל לאמן את בית"ר נורדיה ירושלים, איתה סיים במקום ה-4 והשתתפות במבחני העלייה לליגה הלאומית. בעונת 2018–2019 אימן את הפועל כפר שלם ובעונת 2019–2020 אימן את קבוצת ירמיהו חולון. ויקטור גניש נשוי לדפנה ואב לבת ובן. מתגורר בראשון לציון. במקביל לעבודתו כמאמן כדורגל, עובד כמנהל תברואה בעיריית ראשון לציון. בנו טל גניש משחק כשוער בליגה ג'. ויקטור גניש, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ויקטור גניש, באתר Transfermarkt ויקטור גניש, באתר FootballDatabase.eu נבחרת השבוע, בעיתון מעריב 29 באפריל 1990 קבוצות הליגה הארצית, בעיתון מעריב 6 בספטמבר 1989 מכבי בת-ים: שרון אביטן יאמן במקום גניש, באתר nrg 8 בינואר 2009
פורד פלקון FG

פורד פלקון FG (באנגלית: Ford Falcon FG) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב פורד אוסטרליה (אנ'), חברת בת של פורד אשר יוצר בין השנים 2008–2014 באוסטרליה. 4 דלתות - סדאן (דגמים: "XT", "G6", "G6E", "G6E Turbo", "XR6", "XR6 Turbo", "XR8"). 2 דלתות - טנדר מסוג "Utility" (דגמים: "R6", "XR6", "XR6 Turbo", "XR8"). דגמי "פורד פלקון FG" יוצרו מפברואר 2008 – אוקטובר 2014. 5 נוסעים. מנוע קדמי. מנועי בנזין. סוג הנעה: הנעה אחורית. מנוע קירור מים. דגם "XR8" הוגדר כ"מכונית שרירים". בדגם הורכב מנוע V8 צילינדרים, 5.4-5.0 ליטר. דגמי "פורד פלקון FG" משרתים כמוניות באוסטרליה. דגמי "פורד פלקון FG" משרתים כניידות משטרה ב"משטרת ניו זילנד". "פורד פלקון FG" דגם "XR6" "פורד פלקון FG" דגם "XT", שנת 2008 "פורד פלקון FG" דגם "G6E", שנת 2008 "פורד פלקון FG" דגם "G6" "פורד פלקון FG" דגם "XR8 Boss 260" "פורד פלקון FG" דגם "XR8 Boss 260" "פורד פלקון FG" דגם "XR8" "פורד פלקון FG" דגם "G6E", שנת 2012 "פורד פלקון FG" דגם "F6" "פורד פלקון FG" דגם "G6E Turbo", שנת 2008 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים "פורד פלקון FG" דגם "G6E Turbo" "פורד פלקון FG" מסוג "Utility", דגם "XR6" "פורד פלקון FG", דגם טנדר מסוג "Utility", שנת 2008 "פורד פלקון FG", דגם "XR6" - טנדר מסוג "Utility" "פורד פלקון FG", דגם "XR6" - טנדר מסוג "Utility" "פורד פלקון FG" דגם "XT", שנת 2008 - מונית "פורד פלקון FG" דגם "G6E", שנת 2013 - מונית "פורד פלקון FG" דגם "XT" - מונית "פורד פלקון FG" שנת 2013 - ניידת משטרה במשטרת "ניו זילנד" "פורד פלקון FG", שנת 2012 - ניידת משטרה במשטרת "ניו זילנד" "פורד פלקון FG", שנת 2012 - ניידת משטרה במשטרת "ניו זילנד" פורד פלקון פורד פלקון XP פורד פלקון XG פורד פלקון ED פורד XY פלקון GT מדיה וקבצים בנושא פורד פלקון FG בוויקישיתוף פורד פלקון FG, סרטון באתר יוטיוב פורד פלקון FG, סרטון באתר יוטיוב "פורד פלקון FG" web.archive.org/web/20110905091639 "פורד פלקון FG" caradvice.com.au/16294/ford-fg-falcon-specification "פורד פלקון FG" redbook.com.au/editorial/details/buying-used-ford-falcon-fg-series-2008-11 "פורד פלקון FG", סדרה שנייה (2011) caradvice.com.au/138129/ford-falcon-fg-mkii-first-images-and-details
בגרמניה לפני המלחמה

"בגרמניה לפני המלחמה" הוא שיר של שלמה ארצי מתוך האלבום "חום יולי אוגוסט", שיצא לאור בשנת 1988, על ידי חברת התקליטים הד ארצי. השיר נכתב והולחן על ידי שלמה ארצי, והופק על ידי לואי להב, בדומה לשאר שירי האלבום. כמו כן, השיר נכלל באלבום "חום יולי אוגוסט", שעסק בנושאים פוליטיים ובמשפחתו של ארצי. שם השיר, הפתיחה והסיום שלו הם בהשראתו של השיר "In Germany Before the War" של רנדי ניומן. השיר זכה לביקורות טובות. השיר מדבר על התקופה שלפני השואה ולפני מלחמת העולם השנייה, ומספר את הסיפור ממספר נקודות מבט, של אימו כניצולת שואה ושלו עצמו כבן הדור השני. שלמה ארצי, בגרמניה לפני המלחמה (מתוך "חום יולי אוגוסט", 1988), באתר יוסימיוסיק פינתי השבועית ברדיו: בגרמניה לפני המלחמה, באתר הבלוג של אורי הייטנר