laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
סרט להט"בי

סרט להט"בי הוא סרט שנוצר על ידי יוצרים ויוצרות להט"ביים או עוסק בנושאים בעלי עניין בקרב הקהילה הלהט"בית (כגון: יציאה מהארון, מופעי דראג, איידס, הומופוביה) או מציג דמויות להט"ביות כדמויות ראשיות או מרכזיות בסרט, וכולל לעיתים רומן או מערכת יחסים בין בני-זוג מאותו המין כחלק משמעותי בעלילה. ישנם סרטים קאמפיים או מוזיקליים (או אף סרטים מז'אנרים אחרים), שאינם עוסקים בצורה ישירה בנושאים להט"ביים, ושאינם מציגים בצורה מפורשת דמויות להט"ביות, אך עדיין נתפסים כסרטים להט"ביים, שכן יש להם השפעה חיובית על דעת הקהל באשר למאבקה של הקהילה הגאה לשוויון זכויות. קיימים גם סרטים שאינם להט"ביים, אולם עשויים להיות בעלי סאבטקסט להט"בי (בין אם לאורך הסרט כולו, ובין אם רק בחלקו). אדומה אש גו פיש הילדים בסדר פאקינג אמאל גברים בצד המועדפת חדר ברומא שאהבה נפשי יחידה במינה יצורים שמימיים כחול הוא הצבע החם ביותר לאהוב אותה קשורות הסודות החינוך הרע של קמרון פוסט את שאהבה נפשי השעות דיוקן של נערה עולה באש קרול (סרט) קליק אמונייט (סרט) לאהוב את אנאבל רמז לסקנדל מרסי (סרט) אנטארקטיקה תגידי את זה לדבורים ברש פרה אדומה (סרט) אבודות והוזות אם הקירות האלה היו יכולים לדבר 2 רחוב הפחד אלים ומפלצות אמריקן ביוטי אנטארקטיקה בעל בעל לב שונה מהאחרים בר 51 הבועה הזמן שנשאר הכי טוב שיש המחזמר הגאה הגדול הסיפור של יוסי הספר הירוק הר ברוקבק זרים על שפת האגם חיי עם ליברצ'ה יוסי וג'אגר ילד מחוק כלוב הציפורים ללכת על המים לעוף מהתרגשות לצאת משחק החיקוי סינגל מן עוד סרט גאה עקומים קרא לי בשמך קרייזי באהבה, סיימון Shubh Mangal Zyada Saavdhan קומדיה הודית הכישרון של מר ריפלי הר ברוקבק ואת אמא שלך גם חדר ברומא טיפות על אבנים לוהטות מופע הקולנוע של רוקי קברט שורטבאס שמלת קיץ Bi the Way בנים אינם בוכים הדוויג והשארית העצבנית הכל אודות אמא ויקטור ויקטוריה הרפתקאותיה של פריסילה, מלכת המדבר חינוך רע טראנסאמריקה גלן או גלנדה אישה פנטסטית מופע הקולנוע של רוקי אמא, לא הרגתי את הבת שלך משחק הדמעות אלים ומפלצות בנים אינם בוכים חיי עם ליברצ'ה מונסטר גאווה מילק On Suffocation לאהוב אותה Standing on the Line Daddy & Papa - תיעודי אוריינטד - תיעודי ישראלי איידהו שלי ילדים טובים עור מסתורי קאובוי של חצות גן לפני שאשכח הלב הנורמלי העדים חיי עם ליברצ'ה חסד מופלא להרוג את חולה 0 נגוע פילדלפיה אליטה אלן (סדרת טלוויזיה) אמא ואבאז ג'נטלמן ג'ק הכי גאים שיש המרוץ לדראג של רו פול ויל וגרייס כתום זה השחור החדש משפחה מודרנית סטרייט ולעניין פוזה (סדרת טלוויזיה) תמיד אותו חלום Glee Looking בוהמה ברלינאית הקולנוע הקווירי החדש רשימה של סרטי להט"ב לפי עלילה (באנגלית) רשימה של סרטי להט"ב לפי שנה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא סרט להט"בי בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
י.ע.ל

ארגון י.ע.ל (יד עזר לחולה) הוא מוסד ללא כוונת רווח הפועל בכל בתי החולים הציבוריים בישראל לשם הגשת עזרה לחולים וקרוביהם. הארגון נוסד בשנת 1954 על ידי פנינה וקס ומפעיל 27 סניפים ברחבי הארץ. בארגון חברים כיום 7,000 חברים רשומים העובדים בהתנדבות. כל הכנסות הארגון משמשות לרווחת החולה ולרכישת ציוד רפואי בתיאום עם הנהלות בתי החולים. הנהלת הארגון שוכנת במרכז הרפואי שיבא בתל השומר. בין פעילויות הארגון: עזרה לחולים המאושפזים בבית החולים. הפעלת חנויות, הפעלת מזנונים ועגלות ניידות. הכנת חומר סטרילי רפואי, ספריית השאלה, סיוע במזכירויות ובמרפאות חוץ ומעבדות. מודיעין ליד חדרי הניתוח וחדרי הלידה, חדרי המיון ומכוני הרנטגן. הפעלת נוער מתנדב. השתלבות במערכת שעות חרום (מלחמות, פגעי טבע, שביתות וכו'). ארגון י.ע.ל באתר "התנדבות בישראל" ארגון י.ע.ל(הקישור אינו פעיל) באתר ש.י.ל - "שירות ייעוץ לאזרח" ארגון י.ע.ל באתר של ההסתדרות הציונית הדסה עמותות י.ע.ל, באתר "גיידסטאר"
אלי מק'גרו

אליזבת' אליס "אלי" מק'גרו (באנגלית: Elizabeth Alice "Ali" MacGraw; נולדה ב-1 באפריל 1939) היא שחקנית יהודייה-אמריקאית. זוכת שני פרסי גלובוס הזהב ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1970 על הופעתה בסרט "סיפור אהבה". מק'גרו נולדה בעיירה פאונד רידג' שבווסטצ'סטר, ניו יורק לפרנסיס ולריצ'רד מק'גרו. אמה של מק'גרו הייתה יהודייה הונגריה ואביה היה ממוצא סקוטי, גדלה לצד אח נוסף בשם דיק. למדה במכללה הפרטית "צ'אוט רוזמרי הול" וב"מכללת ולסלי". בתחילת דרכה עבדה בתור סטייליסטית אופנה עד שהתבקשה לעבוד מול מצלמה וכך למעשה היא התגלתה בתור דוגמנית ואף הועסקה בסוכנות הדוגמניות, טראמפ מודל שהייתה בבעלותו של איש העסקים האמריקאי, דונלד טראמפ את ההכרה הראשונה שלה קיבלה בסרט "היה שלום קולומבוס" בו שיחקה את הסטודנטית העשירה ברנדה פטימקין. על הופעת הבכורה המוצלחת שלה קיבלה מק'גרו את פרס גלובוס הזהב לשחקנית המבטיחה ביותר ומועמדות לפרס באפט"א לשחקנית החדשה הטובה ביותר. בשנת 1970 קיבלה מק'גרו את התפקיד שמיתג את הקריירה שלה בדרמה הקלאסית "סיפור אהבה". בסרט שיחקה בצורה נוגעת ללב את ג'ני קאוואלרי, אשתו הגוססת של הסטודנט העשיר אוליבר בארט (ראיין אוניל), וזכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרס השחקנית הטובה ביותר של האקדמיה האיטלקית. את פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הפסידה באותה שנה לגלנדה ג'קסון. מק'גרו לא הצליחה להמשיך ולמנף את הצלחתה והתפרסמה בעיקר בסרטיו של סם פקינפה "הבריחה" בתור קרול, אשתו של האסיר הנמלט קרטר מק'וי (סטיב מקווין), ו"שיירה" בתור מליסה העיתונאית האנרכיסטית לצידו של קריס קריסטופרסון. כיכבה במיני סדרה "רוחות מלחמה" לצידו של רוברט מיצ'ם ושיחקה בעונה החמישית של אופרת הסבון "שושלת". הייתה נשואה במשך שנה אחת לבנקאי רובין הון. נישאה בשנית, למפיק מועמד האוסקר רוברט אוונס, בנם של הזוג הוא השחקן והמפיק ג'וש אוונס. בעלה השלישי היה השחקן סטיב מקווין אותו הכירה על סט הסרט "הבריחה", נישואיהם החזיקו חמש שנים עד לגירושים. היה שלום קולומבוס (1969) סיפור אהבה (1970) הבריחה (1972) שיירה (1978) רק תגיד לי מה אתה רוצה (1980) סיבות טבעיות (1994) זוהר (1997) מדיה וקבצים בנושא אלי מק'גרו בוויקישיתוף אלי מק'גרו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלי מק'גרו, באתר AllMovie (באנגלית) אלי מק'גרו, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלי מק'גרו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פטי ורדו

פטי ורדו (Petit verdot) הוא זן ענבים אדומים ממשפחת בורדו, זן זה בעל צבע סגול כהה משמש בעיקר ליין ממסך (בלנד) כתוספת צבע כהה וטעם ארומטי. חלקו של הפטי ורדו אינו עולה על 15% בממסך. בשנים האחרונות החלו ייננים להשתמש בזן זה כמרכיב עיקרי בממסכים, וישנם שאף עושים אותו כיין זני (יש המרככים אותו באחוזים בודדים של מרלו). זן זה גדל במספר רב של אזורים בעולם כולל את צרפת, ארצות הברית, ארגנטינה, אוסטרליה וגם בישראל. תרגום השם פטי ורדו מצרפתית הוא ירוק קטן. הכינוי מתייחס לבעייתיות הקיימת בגידול זן ענבים זה: לעיתים הענבים לא מתפתחים יפה בגלל תנאי מזג אוויר, ונשארים ירוקים וקטנים. כמו כן ההבשלה של הענבים מתרחשת באיחור, בעיקר במקומות עם תנאי מזג אוויר כמו בורדו. בישראל הניסיונות לגידול ענבי פטי ורדו הראו תוצאות טובות, בעיקר בשל תנאי מזג האוויר בארץ. מניחים שפטי ורדו הוא זן קדום יותר מקברנה סוביניון. מדיה וקבצים בנושא פטי ורדו בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא משקאות ובנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורי רווח

אורי רווח (נולד בי"א בטבת ה'תשל"א, 8 בינואר 1971) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, חסיד חב"ד. נולד בנהריה לאם מתוניס ואב ממרוקו. גדל בעכו עד גיל 6 אז עבר לשכונה ד' בבאר שבע. אביו נפטר כשהיה בן 14. למד בבית הספר החקלאי "אשל הנשיא". אל עולם העיתונות נכנס בעקבות ספר של דבורה עומר שהכיר, בו מסופר על הרצל, שהיה עיתונאי, ובהשראתו התחיל להוציא עיתון בבית הספר שבו למד. בצעירותו היה כתב במקומון "שבע" וב"מעריב לנוער". בשנת 1990 החל לשרת בגלי צה"ל, שם היה כתב לענייני עבודה ורווחה. בשנת 1994 עבר לחברת החדשות, אף שם שימש כתב לענייני עבודה ורווחה ותחומי כיסוי נוספים. בסוף שנות ה-90, במהלך עבודתו בערוץ 2, החל בתהליך של חזרה בתשובה ולמד במכון מאיר. התקרב לחסידות חב"ד. בשנת 2001 פרש מערוץ 2 כדי לשמש יועץ תקשורת של שר הדתות אשר אוחנה. עם סיום עבודתו במשרד הדתות התקבל לעבודה בערוץ 1, שם הוא הועסק במחלקת המורשת של הערוץ וככתב במהדורה המרכזית "מבט לחדשות" המסקר תחומי דת ויהדות ופרש משם לאחרי כמה שנים. כמו כן הגיש תוכניות ב"רשת מורשת". בשנת 2007 יזם הכנסת ספר תורה לבית הכנסת בבניין רשות השידור. רווח הגיש את תוכנית "פנימה" בימי ראשון עד רביעי ואת "מלווה מלכה" במוצאי שבת, בתאגיד השידור הציבורי כאן מורשת. בשנת 2020 פוטר מהערוץ. באפריל 2021 הצטרף לרדיו "קול ברמה" למשך חודש. רווח נשוי לטלי. הוא אב לשישה ילדים מנישואיו הראשונים עם אשתו דקלה, ולבת מהנישואים השניים. מתגורר בביתר עילית. פנימה באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי מלווה מלכה באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי ירעם נתניהו, שליפות עם אורי רווח, באתר nrg‏, 31 במרץ 2009 עלון 'ארץ ישראל שלנו', סיפורו של העיתונאי שחצה את הגדר, באתר חב"ד אינפו, כסלו תשע"א (11.2010) אורי רווח בראיון אישי, הידברות אבנר שאקי, אורי רווח: "זו הסיבה האמיתית שבגללה פוטרתי מהתאגיד", באתר ערוץ 7, 5 בנובמבר 2020 קובי נחשוני, אחרי 40 שנה: ספר תורה ברשות השידור, באתר ynet, 28 באוגוסט 2007 הכתב אורי רווח יפוטר מ'תאגיד השידור כאן', באתר כיכר השבת זופניק בכיכר • התמונות והנייעס של השבוע, באתר כיכר השבת
כצנלסון

האם התכוונתם ל... אברהם קצנלסון – רופא ופעיל ציוני ברל כצנלסון – ממנהיגיה של תנועת העבודה בארץ ישראל ברל כצנלסון (אוניית מעפילים) – אוניית מעפילים שהפליגה מיוון בלילה בין 16 ל-17 בנובמבר 1945 בת-שבע כצנלסון – חברת הכנסת השנייה גדעון קצנלסון – מבקר ספרות ישראלי זינובי קצנלסון – קצין בכיר יהודי באן קה וה דה יהודה לייב קצנלסון – רופא וסופר יוסף כצנלסון – ממנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית בשנות ה-30 יצחק קצנלסון – מחנך ומשורר יהודי-פולני לאה מירון כצנלסון – פעילת מפלגת פועלי ציון ברוסיה קלמן כצנלסון – עיתונאי, סופר, מתרגם ופעיל רוויזיוניסטי רבקה כצנלסון – עיתונאית ומבקרת ספרות ואמנות ישראלית רחל כצנלסון-שזר – אשת ציבור ישראלית שולמית כצנלסון – מחנכת ישראלית תיכון כצנלסון – תיכון עיוני בכפר סבא
מהומות גורדון

מהומות גורדון (Gordon Riots) היו מהומות אלימות בלונדון, בירת בריטניה במהלך השבוע הראשון של חודש יוני 1780. לורד ג'ורג' גורדון, על שמו קרויים המאורעות, היה לורד (חבר בפרלמנט הבריטי), בנו של דוכס סקוטי וככל הנראה גם מעורער בנפשו (מאוחר יותר בחייו הוא התגייר והפך ליהודי שומר מצוות, מעשה שהוביל להחרמתו בידי הכנסייה). בעת המהומות, גורדון ראה לעצמו משימה להנהיג תנועת התנגדות כנגד הנצרות הקתולית והאפיפיור מחד, וממשלתו של הלורד נורת' בבריטניה מאידך. גורדון זעם כשנודע לו שלקתולים בבריטניה ניתנה הקלה בחוק בדמות סילוק הסעיפים הדתיים משבועת הנאמנות שנדרשה ממגויסים לצבא. בעקבות כך החל גורדון לאגד ולשלהב את פועלי הדחק בשכונות העוני של לונדון כנגד הקתולים. ב-2 ביוני 1780 נשא נאום בעניין בפרלמנט, נאומו כלל קריאה לחוסר סובלנות דתית בכלל ולביטול החוק בפרט. במהלך הנאום התגודד בחוץ המון תומכיו שזכה למספר שילהובים שהגיעו מצדו של גורדון. ההמון החל להשתולל ולחולל מהומות בכל רחבי לונדון. המהומות כללו ביזה והצתות של מבנים. ההתקפה כוונה נגד הקתולים וכמה אנשי שלטון לא אהודים. כמו כן היה שחרור כללי של אסירים מכמה בתי כלא. ההמון הוכנע לבסוף על ידי גדודי אזרחים-מתנדבים שהחזירו את המצב לקדמותו במחיר של 285 הרוגים, כ-200 פצועים ו-450 עצורים. ההיסטוריון פרנקלין פורד טוען שהמהומות הביאו בסופו של דבר, בשילוב גורמים אחרים, לנטישת הניסיון להנהגת רפורמות ליברליות על ידי חברי הפרלמנט. פורד טוען שלמרות שהמהומות לא היו קשורות ישירות לניסיונות הרפורמה של חברי הפרלמנט, הם הביאו לחשש שכל דיון בנושא רפורמיסטי עלול להיות מסוכן, שכן האלימות המהפכנית, שממנה ביקשו חברי הפרלמנט להימנע, מבעבעת מתחת לפני השטח. חסידי תזת עידן המהפכות (בתוכם ההיסטוריון ז'אק גודשו) רואים במהומות גורדון חלק ממכלול המהפכות שפקדו את אירופה בסוף המאה השמונה עשרה ורואים באירוע מרד עממי שלא רק על בסיס דתי. מהומות גורדון מתוארות ברומן ההיסטורי של צ'ארלס דיקנס "בארנבי רודג'" (Barnaby Rudge). De Castro, John Paul: The Gordon riots. London: H. Milford, Oxford University Press, 1926 Hibbert, Christopher: King mob: the story of Lord George Gordon and the riots of 1780. London: Longmans, Green & Co., 1958) פרנקלין פורד (1970), אירופה 1780–1830, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה. מדיה וקבצים בנושא מהומות גורדון בוויקישיתוף מחקר על המשפטים שנערכו לפורעים (באנגלית) מהומות גורדון באנציקלופדיה הקתולית (באנגלית) הטקסט המלא של הרומן בארנבי רודג' מתוך אתר המוקדש לצ'ארלס דיקנס (אנגלית)
מדליית קרנגי

מדליית קרנגי (באנגלית: Carnegie Medal) היא פרס ספרותי בריטי המוענק מדי שנה לסופרים שהגיעו להישגים בתחום ספרות הילדים והנוער. הפרס נוסד בבריטניה בשנת 1936 לזכרו של הפילנתרופ הסקוטי אנדרו קרנגי. הפרס מוענק על ידי "המוסד לספרנות ומידענות" (Chartered Institute of Library and Information Professionals - CILIP) המעניק פרס מקביל למצטיינים באיור, מדליית קייט גרינוויי. על הספרים המועמדים להיות כתובים במקורם באנגלית ולצאת לאור בבריטניה בשנה שלפני מתן הפרס. הגוף המעריך את הספרים לצורך מתן הפרס מורכב מ-13 ספרנים המתמחים בספרות ילדים, מספריות לילדים החברות ב-CILIP. הפרס מוכרז מדי שנה בחודש יוני. הזוכה מקבל מדליית זהב, וספרים בשווי של 500 לירות שטרלינג, אותם הוא תורם לספרייה ציבורית או לספריית בית ספר. בתחילה אסר תקנון התחרות על הענקת הפרס יותר מפעם אחת, אך לאחר מכן שונה התקנון, ולראשונה, בשנת 1980 זכה פיטר דיקינסון בפרס בפעם השנייה. בשנת 2007, כאשר מלאו 70 שנה לטקס הראשון בו חולק הפרס, התקיים משאל לבחירת הספר האהוב ביותר מבין זוכי הפרס במהלך השנים. הספר הזוכה במשאל היה המצפן הזהוב מאת פיליפ פולמן. עד שנת 2007 הרשימה מתייחסת לשנה בה נכתב הספר. משנת 2007 הרשימה מתייחסת לשנה בה חולק הפרס. אתר האינטרנט הרשמי של מדליית קרנגי
קדרי

האם התכוונתם ל... ברוך קדרי – שחקן, בונה תפאורות וצייר ישראלי מנחם צבי קדרי – פרופסור לבלשנות עברית נסרין קדרי – זמרת ישראלית רות הלפרין-קדרי – פרופסור למשפטים, בתו של מנחם צבי שרגא קדרי – סופר עברי
משמר האמזונות

משמר האמזונות הוא כינוי שניתן על ידי עיתונאים מערביים לנזירות המהפכניות (בערבית: الراهبات الثوريات; אלראהבאת אלת'וריאת), יחידת עלית של שומרות הראש של נשיא לוב לשעבר, מועמר קדאפי. מטרת היחידה, אשר שירתו בה נשים בלבד, הייתה להגן על שלומו וביטחונו של קדאפי. היחידה הוקמה בראשית שנות ה-80, לאחר "התפטרותו" של קדאפי ממשרת ראש המדינה של לוב שלאחריה העניק לעצמו את התואר "המנהיג–האח ומורה הדרך של מהפכת 1 בספטמבר של הרפובליקה הערבית הלובית הסוציאליסטית העממית". בפועל, המשיך להחזיק בכל סמכויות השלטון. צעד זה הפתיע רבים, לאור התבטאויותיו המיזוגיניות הרבות, ומשנתו הפוליטית שפרסם בספר הירוק, לפיה תפקידן של הנשים מוגבל לעבודות משק בית וטיפול בילדים. לפי דיווחים שונים המהלך של גיוס שומרות ראש במקום גברים נבע מתקוותו של קדאפי שגברים ערבים יהססו לפגוע בנשים, ולכן נשים יגנו עליו יותר טוב מהתנקשות. מועמר קדאפי אף התבטא באחת הפעמים כי הגבר הערבי הפסיק להיות גבר כאשר נוצח על ידי הגבר היהודי, ולכן הוא סומך מעתה רק על נשים. אולם ההערכה הרווחת שיחידת שומרות הראש אינה אלא היבט אחד מני רבים של התנהגותו האקסצנטרית של קדאפי ורצונו להיות מוקף בנשים צעירות ונאות. המועמדות למשמר האמזונות עברו הכשרה אינטנסיבית בשימוש בכלי נשק ואמנויות לחימה, נדרשו להצהיר על בתוליהן, ונבחרו אישית על ידי קדאפי. לפני הצטרפותן לכוח, נשות המשמר עוברות אימונים בשימוש בנשק ובאמצעי לחימה אחרים באקדמיה מיוחדת. החברות במשמר נהנו מזכויות יתר המקנות להן רשות להתלבש ולהתאפר בסגנון מערבי, בניגוד למקובל אצל נשים מוסלמיות. הקמת משמר האמזונות ספגה ביקורת קשה בלוב בטענה שקדאפי גורם לצעירות במשמר שלא להינשא ולהקים משפחות. ב־1998 נהרגה עיישה, אחת משומרות ראשו של קדאפי, במהלך מארב מתוכנן של קיצונים אסלאמיים לשיירת מכוניות בה נסע קדאפי. היא הטילה עצמה לפניו וספגה את כדורי הרובים, ובכך אולי הצילה את חייו. שבע שומרות נוספות נפצעו בתקרית. בנובמבר 2006, כשקדאפי הגיע לנמל התעופה של אבוג'ה בניגריה, יחד עם יחידה של 200 שומרות ראש חמושות, נוצרה תקרית דיפלומטית כאשר המאבטחים המקומיים ניסו לפרוק אותן מנשקן. קדאפי עזב בכעס כשהוא מצהיר כי בכוונתו לגמוא את 40 הק"מ לבירה ברגל וחזר בו רק לאחר התערבותו של הנשיא הניגרי אולוסגון אובסנג'ו שהזדמן לנמל התעופה במקרה. לאחר נפילתו של קדאפי מהשלטון ב-2011 הואשם קדאפי על ידי כמה משומרות ראשו שכפה עליהן להצטרף למשמר, ושהן היו קורבן לאונס והתעללות מינית מידיו וידי בניו ומקורביו. מדיה וקבצים בנושא משמר האמזונות בוויקישיתוף סוכנויות הידיעות, ‏כולם היו בניו, באתר גלובס, 21 בפברואר 2011 גיא בניוביץ', מפת הדרכים של הכובען המטורף, באתר ynet, 19 במאי 2009 הארץ, מאבטחות קדאפי מאשימות: הוא אנס אותנו, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2011
מוזיאון פיקאסו

האם התכוונתם ל... מוזיאון פיקאסו (פריז) מוזיאון פיקאסו (ברצלונה)
יאיר שפרינצק

יאיר שפּרינצַק (8 בנובמבר 1911 – 6 בספטמבר 1999) היה כימאי ופוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם מפלגת מולדת בכנסת ה-12. נולד בארץ ישראל לחנה וליוסף שפרינצק, שהיה יושב ראש הכנסת הראשון. בצעירותו גדל בנווה צדק ואהב לשחק כדורגל בחולות. למד בגימנסיה העברית רחביה בירושלים, ולאחר מכן למד כימיה באוניברסיטה החופשית של בריסל. במאי 1940 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית. כיהן כחוקר בכיר במחלקה לכימיה אורגנית במכון ויצמן, ומטעמה שהה בתחילת שנת 1954 בארצות הברית למשך מספר חודשים. בהמשך היה ראש המחלקה לכימיה אורגנית במכון ויצמן. בשנת 1963 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת תל אביב. במחקריו התמקד בתחום ההתפלה. היה מתומכיו הראשונים של אלכסנדר זרחין בשנות ה-50, נאבק כדי שהמדינה תממן הקמת מתקן בשיטתו של זרחין ובשנת 1965 שימש יו"ר הוועד הציבורי למען הקמת מתקן זרחין להמתקת מי ים. שפרינצק היה חבר הנהלת התנועה למען ארץ ישראל השלמה, כתב מאמרים נגד נסוחת "שטחים תמורת שלום" והשתתף בהפגנות למען ההתנחלויות. היה חבר במוסדות "לע"ם", ממתנגדי הסכם השלום בין ישראל ומצרים וממקימי "התחיה" בשנת 1979. הוא פרש מהתחייה לאחר שחברי הכנסת שלה נכנסו לממשלתו של בגין שפינה את סיני. בשנת 1988 נבחר לכנסת ה-12 מטעם מפלגת מולדת שהטיפה לטרנספר. שפרינצק נכנס לכנסת בגיל 77, והחזיק בתואר חבר הכנסת המבוגר ביותר שנכנס לראשונה לכנסת, עד לבחירתו של רפי איתן ממפלגת גיל שנכנס לכנסת ה-17 בגיל 79. מתוקף היותו זקן חברי הכנסת ה-12, היה שפרינצק היושב-ראש הזמני של המליאה עד לבחירתו של דב שילנסקי כיושב-ראש קבוע. שפרינצק ניסה להתחמק מהתפקיד של "זקן חברי הכנסת" וטען שהוא בן 66 בלבד, אולם לאחר בירורים התעקשו במזכירות הכנסת על גילו האמיתי. נאום הפתיחה שלו כלל תמיכה ברעיון הטרנספר וגרר קריאות ביניים רמות מספסלי השמאל. במשך למעלה מ-60 שנה היה נשוי לשלומית, נכדתה של בתיה מקוב, ולהם ארבעה ילדים. המשפחה התגוררה ברחובות. יאיר שפרינצק, באתר הכנסת יאיר שפרינצק, באתר כנסת פתוחה השקר הפלסטיני והשתיקה הישראלית / יאיר שפרינצק יאיר שפרינצק, בזכות המורים, דבר, 24 באוקטובר 1958 מעומק לבנו הננו מברכים, הפועל הצעיר, 24 בינואר 1912 בילי מוסקונה-לרמן, יאיר שפרינצק. מי זוכר אותו?, מעריב, 25 במאי 1990 פקולטות לפדגוגיה וחקלאות באוניברסיטה, הַבֹּקֶר, 1 במאי 1940 יחיד וציבור, זמנים, 8 במרץ 1954 כ"ה שנים למבון זיו צויינו בטקס חגיגי, על המשמר, 28 באפריל 1959 מנויים באוניברסיטת ת"א, הַבֹּקֶר, 28 בפברואר 1963 זרחין אחראי לתיכנון המיתקן, למרחב, 21 באוגוסט 1956 מאשימים את המועצה המדעית בהשהיית התכניות של זרחין, דבר, 20 באוגוסט 1956 שני פרופסורים עורכים ויכוח על שיטת זרחין להתפלת מי ים, מעריב, 18 במאי 1964 ייעשה הנסיון וייתם הויכוח, דבר, 31 במאי 1964; המשך קנאת מומחים מנעה הושטת עזרה, הַבֹּקֶר, 10 באוגוסט 1965 בורג: לא קדום מפריעה לערבים אלא עצם קיומנו, דבר, 18 במאי 1976 מערת המכפלה נפתחה לתפילות יהודים וערבים, דבר, 21 באוקטובר 1976 מרדכי אלקן, "להצביע רק עבור מפלגות הכוללות במצען התנחלות בכל חלקי ארץ־ישדאל", מעריב, 28 בפברואר 1977 יאיר שפרינצק, תמרון כתחליף לעמידה על זכותנו, מעריב, 9 באוגוסט 1974 ח"כ בן פורת: כל שעל אדמה הוא שעל שלנו, מעריב, 20 באוקטובר 1974 יאיר שפרינצק, שמים רגל לסאדאת, מעריב, 9 בפברואר 1981 דיון בביתו של יובל נאמן על מצב המפלגה החדשה, דבר, 27 במאי 1979 הדס מנור, פרופ' שפרינצק ממולדת: הטרנספר הוא המשך דרכם של ברל כצנלסון ובן גוריון, מעריב, 4 בנובמבר 1988 מנחם רהט, 10 השנים האבודות של פרופ' שפרינצק, מעריב, 11 בנובמבר 1988 אריה בנדר, הנשיא ביקש; "היזהרו בכבוד הבית" והמליאה געשה, מעריב, 22 בנובמבר 1988
פרימורדיאליזם

פרימורדיאליזם (בעברית: קמאיות; באנגלית: Primordialism) היא תפיסה היסטוריוגרפית מודרנית, אשר טוענת לערך וחשיבות קדמוניותן של אומות. פרימורדיאליסטים טוענים, כי הלאומיות החלה כבר בעת העתיקה, אצל היהודים והיוונים. בכך מבקשים הם לבסס את הקביעה לפיה לאומיות איננה הבניה תרבותית (ולכן מלאכותית) אלא תופעה טבעית. יש הרואים את יסודות התפיסה בהגותם של יוהאן גוטפריד הרדר ויוהאן גוטליב פיכטה, אשר השתייכו אל תנועת "הרומנטיקה" במרחב דובר השפה הגרמנית במאה ה-19. תפיסה זו נמצאת במחלוקת רבה ומתמשכת, במיוחד מאז מלחמת העולם השנייה. בין מתנגדיה בעלי הגישה המודרניסטית: הנס קוהן, ארנסט גלנר, אלי כדורי, ובנדיקט אנדרסון, חלקם בעלי השקפה מרקסיסטית, כמו ההיסטוריון היהודי הבריטי אריק הובסבאום. בין תומכיה נמצאים היסטוריונים בריטיים, כמו יו סטון ווטסון (אנ') ואדריאן הייסטינגס המצביעים על תופעות קדומות של לאומיות, וכן סטיבן גרוסבי. בעלי העמדה האתנית סימבולית כמו אנתוני סמית מקבלים את טענתם של הפרימורדיאליסטים שאכן ישנן תופעות לאומיות קדם מודרניות אך הם גם מעניקים משקל רב לעידן המודרני ביצירתה של מדינת הלאום. המתנגדים לפרימורדיאליזם טוענים, כי "האומה" והלאומיות הן המצאות מודרניות, שנועדו לשרת אינטרסים של הגמוניה פוליטית או כלכלית של האליטות. אף כי ההיסטוריונים הפרימורדיאליסטים מסכימים כי הלאומיות היא תופעה מודרנית; הם טוענים לחשיבותה המעצבת של המורשת הקבוצתית; וזו מהווה בסיס ללאומיות של קבוצה אתנית (או לחלופין קבוצה אתנו-דתית, כגון מוצאם המשותף של העמים המאמינים ביהדות). בנוסף, הם יוצאים כנגד הדעה שהלאומיות היא תוצר מתוכנן או "מהונדס" של האליטות, ואף שוללים את המילה "המצאה" בהקשר ללאומיות. אנטוני דוד סמית, עמים נבחרים : מקורות מקודשים של זהות לאומית, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 2010 אנטוני דוד סמית, האומה בהיסטוריה, ירושלים: הוצאת מרכז שזר, 2002 נפתלי רוטנברג, אליעזר שביד (עורכים), לאום מלאום, עיונים בשאלות של זהות לאומית עם ולאומיות, ירושלים: הוצאת מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008. יצחק קונפורטי, עיצוב אומה: המקורות התרבותיים של הציונות 1882 - 1948, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2019. גדעון שמעוני, הלאומיות היהודית כלאומיות אתנית: התהוות הלאומיות היהודית, באתר מט"ח קַמָּאִיּוּת במילון סוציולוגיה (תשע"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית
H•A•M

H•A•M הוא הסינגל הרשמי הראשון מהאלבום Watch the Throne שהוא אלבום שיתוף בין אמן ההיפ הופ האמריקאי, קניה וסט, והראפר האמריקאי ג'יי זי. הוא הגיע בהופעת הבכורה שלו למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, והוא הופץ להורדה דיגיטלית ב-iTunes ב-11 בינואר 2011. פירוש ראשי התיבות "H.A.M." הוא "Hard As a Motherfucker", והשיר הופץ לרדיו האורבני שבארצות הברית ב-25 בינואר 2011. השיר קיבל ביקורות שונות ומעורבבות. חלק ממבקרי המוזיקה שיבחו את השיר, וחלקם הביעו ביקורת שלילית. השיר הגיע למקום ה-10 במצעד המכירות הדיגיטליות של הבילבורד, כשמכר מעל ל-125,000 הורדות דיגיטליות חוקיות ברחבי ארצות הברית. לשיר יצא רמיקס שהראפר באסטה ריימס יצר, והאמנים לופה פיאסקו, ליל קים, צ'ינגי, 40 Cal. ו-XV שרו אותו בסגנון פריסטייל. טראוויס בארקר עשה גם הוא רמיקס לשיר, שהופיע במיקסטייפ שלו בשם "Let the Drummer Get Wicked". מידע על הסינגל "H•A•M" באתר מיוזיק בריינז מידע על הרצועה "H•A•M" באתר ספוטיפיי שגיאות פרמטריות בתבנית:יוטיוב 'סוג: מתוך הופעת זמרי G.O.O.D. Music' אינו ערך חוקי H•A•M, בביצוע קניה וסט וג'יי זי, מתוך הופעת זמרי G.O.O.D. Music באתר יוטיוב מידע על H•A•M, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על H•A•M, באתר מצעד דנמרק
סאבטקסט

סַאבְּטֵקְסְט (באנגלית: Subtext), או בתרגום חופשי לעברית – טקסט-משנה או בין השורות, הוא תוכן סמוי שיכול להופיע ביצירה נרטיבית (ספר, מחזה, יצירה מוזיקלית, סרט, משחק וידאו או סדרת טלוויזיה) וכן בתקשורת בין אישית, באופן מרומז ולא ישיר. סאבטקסט יכול להתייחס גם למחשבות ולמניעים של הדמויות, אשר אינם מובאים בצורה ישירה אלא מכוסים רק במאמר מוסגר. לעיתים, הסאבטקסט מרמז על נושאים שנויים במחלוקת, לרוב תוך שימוש במטפורה, וזאת על מנת לצמצם את הרתיעה של ציבור הקוראים. הסאבטקסט מעביר באופן עקיף תכנים המייצגים קונפליקטים, כעס, תחרות, גאווה או רעיונות ורגשות אחרים. הסאבטקסט קשור במניע של הדמויות והוא מצוי מתחת לפני השטח. ניתן להבין ממנו על מחשבותיהן, אמונותיהן ורגשותיהן האמיתיים. סופרים רבים השתמשו במפורש בסאבטקסט באופן הומוריסטי, במיוחד לאור האופי המעורפל מטבעו. ניתן לטעון כי סאבטקסט שהוא נהיר ומפורש – מאבד מערכו והופך לטקסט. בסאבטקסט נעשה תכופות שימוש בתחום של יצירות בדיוניות לצורך ביקורות חברתיות או פוליטיות. לעיתים קרובות, מוכנס לסיפורים סאבטקסט מאחר שהסיפור עצמו לא מסוגל לדון בצורה מפורשת בנושאים מסוימים, בשל צנזורה או דעת הקהל. כמו כן, סאבטקסט משמש גם להוספת מורכבות ליצירה, במטרה למשוך צופים וקוראים. ספריו של ג'ורג' אורוול – "חוות החיות", "1984". ספרו של וולטר "קנדיד". "מסעי גוליבר". הזהות המינית של מר המפריז בסדרת הטלוויזיה "מישהו מטפל בך?" נרמזת ואיננה נאמרת בצורה מפורשת. בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים" – למשל: ליהוקם של שחקנית שחורה ושחקן רוסי מהווים ביקורת חברתית, על הגזענות והמלחמה הקרה, בהתאמה. סרטים מצוירים. סצנה בסרטו של וודי אלן "אנני הול" המשקפת את המחשבות הפנימיות של הדמויות באמצעות כתוביות על המסך, במהלך שיחה תמימה לכאורה. בסרט "ראיון עם הערפד" בראד פיט וטום קרוז מוצגים כזוג "נשוי", המגדל ביחד ילדה קטנה. לאורך הסרט ישנו סאבטקסט של מתח ארוטי בין השניים, אף על פי שזה לא נראה בצורה מפורשת על המסך. בסרט "X-מן 2" ישנה סצנה בה בובי (אייסמן) מגלה להוריו כי הוא מוטאנט. בסצנה זו ישנו סאבטקסט של סצנת יציאה מהארון. ז'אנר המדע בדיוני. אירוניה לייטמוטיב מוטיב (ספרות ואמנות) קונוטציה תמה האקדמיה ללשון העברית, איך אומרים בעברית? ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.