laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טרטו (מחוז)

מחוז טרטו (באסטונית: Tartu maakond) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. המחוז ממוקם בחלקה המזרחי של המדינה וגובל במחוז פילבה בדרום, מחוז ולגה בדרום-מזרח, מחוז ויליאנדי במערב ומחוז ייגבה בצפון. בירת המחוז היא טרטו, שעל שמה נקרא המחוז. בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מאז 2004 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי אסטה טם. מחוז טרטו גובל בשניים מאגמיה הגדולים של אסטוניה: פייפוס ווורטסיירב. הנהר היחידי שניתן לשוט בו באסטוניה, האמאיוגי (Emajõgi) (אורכו 100 ק"מ), זורם דרך המחוז, ומחבר את שני האגמים. הארץ ברובה שטוחה. שליש מהשטח מכוסה ביערות, ושליש מעובד. רבע מהווה את מישורי ההצפה של האמאיוגי. העובדה שמחוז טרטו נמצא לחופו של אגם פייפוס השפיעה על הסמל שלו. מחוז נוסף שגובל באגם הוא מחוז ייגבה, ובאמת שני הסמלים דומים. עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 22 נפות, מתוכן 3 עירוניות והשאר כפריות. המחוז מפוצל ל-8 נפות. ישנן נפה עירונית אחת ו-7 נפות כפריות. נפות עירוניות (linnad): טרטו (Tartu) נפות כפריות (vallad): אלבה (Elva), נפה עירונית לשעבר טרטו (נפה כפרית - Tartu) לוניה (Luunja) נאוֹ (Nõo) פייפסארה (Peipsääre) קמביה (Kambja) קאסטרה (Kastre): הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר וונו האסלבה ומקסה. נפות כפריות לשעבר: אילנורמה (Ülenurme) אלטסקיבי (Alatskivi) האסלבה (Haaslava) וונו (Võnnu) ורה (Vara) טאכטברה (Tähtvere) מקסי (Meeski) מקסה (Mäksa) מקסי (Meeski) קאלאסטה (Kallaste), נפה עירונית לשעבר קונגוטה (Konguta) פיריסארה (Piirisaare) פוכיה (Puhja) רנו (Rannu) רנגו (Rõngu) אתר האינטרנט הרשמי של טרטו מדיה וקבצים בנושא טרטו בוויקישיתוף אוכלוסייה לפי מין, השתייכות לאומית אתנית ומחוז ב-1 בינואר, סטטיסטיקות אסטוניה.
יער יתיר

יער יתיר הוא היער הנטוע הגדול בישראל, והיער הגדול בעולם שניטע על ידי אדם באזור מדברי למחצה – חבל יתיר בדרום הר חברון. היישובים הר עמשא ובית יתיר תוחמים אותו ממזרח והיישובים ליבנה (שני) ועשהאל מצפון. בקרבת מאגר המים ביער נבנה אמפיתיאטרון המשמש את תושבי היישובים הסמוכים. שטחו של היער הוא כ-40,000 דונם, והעצים הראשונים בו ניטעו על ידי יערני הקרן הקיימת לישראל בשנת 1964, שהמשיכו להרחיבו עד לגודלו הנוכחי. היער נקרא על שם עיר הלווים הכלולה בשטחו, יתיר, הכתובה במקרא: ”וְלִבְנֵי אַהֲרֹן הַכֹּהֵן נָתְנוּ אֶת עִיר מִקְלַט הָרֹצֵחַ אֶת חֶבְרוֹן וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת לִבְנָה וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת יַתִּר וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ וְאֶת אֶשְׁתְּמֹעַ וְאֶת מִגְרָשֶׁהָ”. ביער יתיר וסביבותיו ישנו מגוון רחב של אתרים ארכאולוגיים, המתוארכים החל מן התקופה הישראלית (תל ערד, חרבת יתיר) ועד תקופת בית שני (חרבת ענים, סוסיא). ביער עצמו ישנן גתות ומתקנים חקלאיים שונים המעידים על אורח חיי התושבים בתקופות השונות. היער כולל כמיליון עצים, רובם עצי מחט – אורן ירושלמי וברוש מצוי. בנוסף מצויים ביער עצים רחבי עלים (אלה אטלנטית, אשל, שיזף מצוי, חרוב מצוי, אלת הבוטנה – הפיסטוק), עצי בוסתן (זית, תאנה), אקליפטוסים ושיטים, כרמים ליין ושיחים שונים כמו רותם המדבר ושיח אברהם מצוי. בחודשים נובמבר עד דצמבר פורחת החלמונית הגדולה. בחודשים פברואר עד מרץ פורחים הכלנית, הפרג, הנרקיס והצבעוני. ניתן לראות בין עצי האורנים גם רקפת מצויה. ביער יש מגוון רחב של בעלי חיים: יונקים – תן זהוב, שועל מצוי, צבי ארץ-ישראלי, קרקל, ארנבת מצויה, צבוע מפוספס, גירית מצויה, דורבן מצוי, נמייה מצויה, דלק הסלעים, סמור משויש, זאב אפור וחזיר בר. עופות – ינשוף עצים, ינשוף שדות, תנשמת, אוח, דיה, חיוויאי, עקב עיטי, בז אדום, בז מצוי, שחרור, עורבני, כרוון מצוי, חוברה, עיט שמש, עיט זהוב, חוחית, ירקון, חוגלה ושרקרק מצוי. היער ממוקם באזור גבוה יחסית (בין 400 ל-850 מטרים מעל גובה פני הים), באזור ספר המדבר בארץ ישראל, בו ממוצע הגשמים הרב-שנתי עומד על כ-250 מ"מ. על פי אתר "מרכז המדע למחקר ופיתוח המדבר על שם ניומן" בין השנים 2000–2003 נמדדו כמות משקעים שבין 306–341 מ"מ גשם. הלחות נמוכה. בקיץ נוח, ובחורף קר. לעיתים אף יורד שלג באזור. הקרקע באזור מורכבת מסלעי גיר קשים וסלעי קירטון רכים. באזור שוכן גם "מאגר יתיר", מאגר מים בנפח 650,000 מ"ק, שהוקם במטרה לסייע בהשקיית הכרמים והמטעים של יישובי חבל יתיר בעונת הקיץ. ביער מתקיימת פעילות מחקרית בראשות פרופסור דן יקיר ממכון ויצמן למדע, בשיתוף חוקרים ממוסדות נוספים. מטרת המחקר – הבנת קשרי הגומלין שבין היער לסביבתו. המחקר הוא חלק מרשת FLUXNET, פרויקט מחקר של נאס"א, החוקר את הקליטה והפליטה של פחמן דו-חמצני, אדי מים ואת האנרגיה בין יערות לסביבתם ברחבי העולם. מדיה וקבצים בנושא יער יתיר בוויקישיתוף יער יתיר, באתר הקרן הקיימת לישראל זיו ריינשטיין, הבלונדיניות של יער יתיר: החלמוניות כבר פה, באתר ynet, 21 באוקטובר 2013 אורנית גינת, טיול ביער יתיר: היער הנטוע הגדול בישראל, באתר הארץ, 28 בפברואר 2019 משה גלעד, חלמוניות פורחות, צהובות, גדולות ונפלאות ביער יתיר, באתר הארץ, 17 בנובמבר 2021 יער יתיר (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית עדי חשמונאי‏, האו"ם קבע: ישראל מומחית בהתמודדות עם תופעת המדבור, באתר וואלה, 18 ביוני 2015 ספר יהושע, פרק כ"א, פסוקים י"ג–י"ד יער יתיר, אתר הקרן הקיימת יער יתיר במרכז המידע על שם ניומן
אפיניות (כימיה)

אפיניות (באנגלית: Affinity) או זיקה היא מונח בכימיה המתאר את מידת החוזק שבה מולקולה אחת קושרת מולקולה אחרת. בפיזיקה כימית ובכימיה פיזיקלית, זיקה כימית היא התכונה האלקטרונית שבאמצעותה חומרים כימיים שונים מסוגלים ליצור תרכובות כימיות. זיקה כימית יכולה להתייחס גם לנטייה של אטום או תרכובת להתאחד על ידי תגובה כימית עם אטומים או תרכובות בהרכב שונה. נהוג להשתמש במונח בין השאר כדי לתאר: קישור מולקולת נוגדן לאפיטופ (דטרמיננטה אנטיגנית). קישור גורם שעתוק ל-DNA. קישור מולקולת תרופה למטרתה. כל האינטראקציות שאחראיות לכך הן אינטראקציות לא קוולנטיות: קשרים יונים דוגמת המשיכה בין חומצות אמינו בעלות מטענים מנוגדים (משיכה של מולקולה שלילית למולקולה חיובית). קשרי מימן קשרים הידרופוביים מידת האפיניות נקבעת בהתאם לגודלו של קבוע דיסוציאציה K {\displaystyle K} . לשם כך, נהוג להשתמש בטכניקה של דיאליזה בשווי משקל. קבוע דיסוציאציה זיקה כימית, דף שער בספרייה הלאומית זִקָּה במילון הנדסה כימית [כימיה] (תשמ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית ערך זה הוא קצרמר בנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מינור (אלגברה ליניארית)

באלגברה ליניארית, מינור של מטריצה ריבועית נתונה הוא המטריצה המתקבלת ממחיקת שורות ועמודות במספר שווה. את המטריצה המתקבלת ממחיקת השורה ה- i {\displaystyle i} והעמודה ה- j {\displaystyle j} ב- A {\displaystyle A} , מסמנים ב- A [ i , j ] {\displaystyle A[i,j]} או ב- A i j {\displaystyle A_{ij}} . לעיתים מעדיפים להגדיר מינור דווקא כדטרמיננטה של מטריצה זו. לדוגמה, עבור המטריצה A = ( 1 4 7 3 0 5 − 1 9 11 ) {\displaystyle A={\begin{pmatrix}1&4&7\\3&0&5\\-1&9&11\\\end{pmatrix}}} , המינור A 13 {\displaystyle A_{13}} שווה למטריצה ( 3 0 − 1 9 ) {\displaystyle {\begin{pmatrix}3&0\\-1&9\\\end{pmatrix}}} , או (לפי ההגדרה השנייה) שווה לסקלר | 3 0 − 1 9 | = 27 {\displaystyle {\begin{vmatrix}3&0\\-1&9\\\end{vmatrix}}=27} . אם השורות והעמודות הן בעלות אותם מספרים סידוריים, המינור הוא מינור ראשי, למשל עבור המטריצה A {\displaystyle A} המוזכרת לעיל, המינורים הראשיים (לפי ההגדרה הראשונה) שלה הם A 11 = ( 0 5 9 11 ) ,   A 22 = ( 1 7 − 1 11 ) ,   A 33 = ( 1 4 3 0 ) {\displaystyle A_{11}={\begin{pmatrix}0&5\\9&11\\\end{pmatrix}},\ A_{22}={\begin{pmatrix}1&7\\-1&11\\\end{pmatrix}},\ A_{33}={\begin{pmatrix}1&4\\3&0\\\end{pmatrix}}} . אחד השימושים העיקריים של מינורים הוא בנוסחת קרמר, המאפשרת לחשב את המטריצה ההפכית למטריצה נתונה, באופן הבא: ( A − 1 ) i j = ( − 1 ) i + j det ( A [ j , i ] ) det ( A ) {\displaystyle (A^{-1})_{ij}={\frac {(-1)^{i+j}\det(A[j,i])}{\det(A)}}} [דרושה הבהרה] (נוסחה זו מתקבלת גם מן המשפט המרכזי עבור המטריצה המצורפת). שימוש נוסף הוא שיטת חישוב לדטרמיננטה הנקראת "פיתוח לפי מינורים". דטרמיננטה מטריצה מצורפת מינור, באתר MathWorld (באנגלית)
כלורופלסט

כְּלוֹרוֹפְּלַסְט (באנגלית: Chloroplast) או פְּלַסְטִידָה יְרֻקָּה הוא פלסטידה המצויה בתאיהם של כמעט כל הצמחים והאצות, והמשמש לביצוע פוטוסינתזה. שמו של הכלורופלסט הגיע מהכלורופיל המצוי בו. לכלורופלסט צורה אליפסית. הוא בנוי משתי ממברנות עשויות שכבה כפולה של פוספוליפידים. הממברנה עוטפת נוזל צמיג הקרוי משתית (סטרומה), בתוכו יש DNA של הכלורופלסט. בסטרומה מסתעפת עוד ממברנה פנימית היוצרת מדורים רבים אשר נערמים זה על זה כצביר של דיסקיות. צבירים אלה נקראים גרנה, וביחיד גרנום. כל דיסקית כזו נקראת תילקואיד. הכלורופלסט הוא פלסטידה; זהו שם כולל לקבוצה של אברונים המצויים בצמחים ובאצות והמשמשים בתהליכים מטבוליים ובאגירת אנרגיה. הכלורופלסט נמצא רק בתאי צמחים המקיימים את תהליך הפוטוסינתזה (הטמעה). בתהליך זה הכלורופלסט מרכיב גלוקוז ופחמימות אחרות, ממים ומפחמן דו-חמצני על ידי ניצול אנרגיית השמש. אנרגיית השמש נקלטת על ידי פיגמנטים (צבענים). לרוב הפיגמנט הוא כלורופיל אשר צבעו ירוק, אך לעיתים הפיגמנט הוא הפיגמנט הכתום-אדום קרוטנואיד. הכלורופיל מעניק, איפוא, לחלקיו הירוקים של הצמח את צבעם. הכלורופלסט גם מייצר חלק מתנובת ה-ATP של התא, שהוא מולקולה עתירת אנרגיה המאפשרת את התהליכים צורכי האנרגיה בתא. הוא זה שמביא את צבעו הירוק של הצמח. על פי התאוריה האנדוסימביוטית, חיידקים אווירניים ביצעו אנדוסימביוזה של הכלורופלסט (כמו גם המיטוכונדריון), שנוצר מחיידקים קדומים פוטוסינתטיים, ולא הצליחו לעכלם; אט-אט הכלורופלסט הפך תלותי והחל לקיים סימביוזה עם הפונדקאי שלו עד שהפך לכלורופלסט ה"מודרני". התאוריה נובעת מהדמיון הרב בין הכלורופלסט לבין חיידקים פוטוסינתטיים. כלורופלסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כלורופלסטים, דף שער בספרייה הלאומית
מתילקובלמין

מתילקובלמין (Methylcobalamin) הוא אחד מתוך סדרה של תרכובות המכונות ויטמין B12. מתילקובלמין משמש כקואנזים עבור האנזים מתיונין סינתאז (‎Methionine Synthase‏ ובקיצור: MS; האנזים מכונה גם 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט-הומוציסטאין-מתיל-טרנספראז ‎5-Methyltetrahydrofolate-Homocysteine Methyltransferase‏ ובקיצור: MTR). המבנה המולקולארי של ויטמין B12 מפורט בתרשים. במרכזו - יון קובלט (Co), המקושר לחמישה אטומים של חנקן (N). במתילקובלמין הקשר השישי של הקובלט, (מסומן בתרשים באמצעות האות R), היא מתיל (CH3). ויטמין B12 מדיה וקבצים בנושא מתילקובלמין בוויקישיתוף הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אדנוסילקובלמין

אדנוסילקובלמין (Cobamamide או Adenosylcobalamin) הוא אחד מתוך סדרה של תרכובות המכונות ויטמין B12. אדנוסילקובלמין משמש כקואנזים עבור האנזים מתיל-מלוניל-קואנזים-A מוטאז (‎Methylmalonyl Coenzyme A Mutase; ‏MUT). המבנה המולקולארי של ויטמין B12 מפורט בתרשים. במרכזו - יון קובלט (Co), המקושר לחמישה אטומים של חנקן (N). באדנוסילקובלמין הקשר השישי של הקובלט (מסומן בתרשים באמצעות האות R), הוא ל-5'-דאוקסי-אדנוזיל (‎5'-deoxyadenosyl‏). ויטמין B12 הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קווין סמית' (שחקן)

קווין טוד סמית' (באנגלית: Kevin Tod Smith; ‏16 במרץ 1963 – 15 בפברואר 2002) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדי. סמית' נולד באוקלנד, ניו זילנד. אמו הייתה מטונגה, ואביו מקומי. כשהיה בן 7 עברה משפחתו לעיר טימרו. סמית' התעניין בדרמה, וב-1979, הצטרף למועדון הדרמה. בתיכון הוא ניגן בלהקות רוק אנד רול. הוא גם אהב לצייר ולשחק רוגבי, והוא קיווה להצטרף לקבוצת הרוגבי המפורסמת "All Blacks". בגיל 17 עבר סמית' לקרייסטצ'רץ' ועבד בכמה עבודות שונות לפני שנרשם לאוניברסיטת קאנטרבורי. בגיל 20, ב-1986 הוא התחתן עם חברתו מהתיכון, סו. לזוג נולדו שלושה בנים: אוסקר, טיירון ווילארד. הוא שיחק בסרטים וסדרות טלוויזיה רבות, אך התפקיד שהקנה לו פרסום כלל עולמי הוא דמותו של ארס - אל המלחמה המיתולוגי בסדרות "הרקולס: המסעות המופלאים" ו"זינה הנסיכה הלוחמת". בשנת 1993 גילם את לורנס הייס בסרט הדרמה "תקנות נואשות" לצד קליף קרטיס ומייקל הרסט. סמית' נהרג בתאונה טרגית בגיל 38, בשנת 2002 על סט הצילומים. בעת שהשתתף בצילומי הסרט "חיילי הצדק 2" בבייג'ינג שבסין, נפל סמית' נפל מגובה רב, נפגע קשות בראשו, ונפטר לאחר יום. קווין סמית', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קווין סמית', באתר AllMovie (באנגלית) קווין סמית', באתר MusicBrainz (באנגלית) קווין סמית', באתר Genius אתר קרן התרומות על שמו של קווין סמית', שהוקמה על ידי משפחתו (אורכב 08.08.2020 בארכיון Wayback Machine) קווין סמית', באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יולי

יולי (מלטינית: Iulius, ההגייה העברית נגזרת מהשפה הגרמנית) הוא החודש השביעי בלוח השנה הגרגוריאני. במקור, חודש יולי נקרא בשם קווינטיליס, שפירושו "חמישי", מאחר שהחודש הזה היה החודש החמישי בלוח השנה הרומי המקורי, שנפתח בחודש מרץ ושהיו בו עשרה חודשים, משום שהחודשים ינואר ופברואר נוספו רק מאוחר יותר. בשנת 44 לפנה"ס, שנת מותו של יוליוס קיסר, קרא הסנאט הרומי את שמו של חודש "קווינטיליס" על שם יוליוס קיסר – שנולד בחודש זה – ושינה את שמו ל'יוליוס'. יוליוס קיסר היה גם זה שקבע שנה קודם לכן את הלוח היוליאני המבוסס על זמן הקפת כדור הארץ את השמש במקום מחזור הירח. מדי שנה, חודש יולי מתחיל בדיוק באותו יום בשבוע, שבו מתחיל חודש אפריל, ואילו בשנים המעוברות בלבד, חודש זה מתחיל גם בדיוק באותו יום בשבוע, שבו מתחיל חודש ינואר. באזור חצי הכדור הצפוני, יולי הוא חודש קיצי ואילו באזור חצי הכדור הדרומי יולי הוא חודש חורפי. בחודש יולי יש 31 ימים. "ריצת הפרים" בפסטיבל סן פרמין שבספרד זיקוקים בחגיגות יום העצמאות האמריקאי בארצות הברית חודש יולי בשעת גז הצאן. אחד מדפי לוח השנה כפי שמופיע בספר השעות "השעות העשירות מאוד של דוכס ברי" יולי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
ציטוכרום

ציטוכרום (באנגלית: Cytochrome) הוא שם כולל לקבוצה של חלבונים המכילים קבוצת הם כקו-פקטור,(שמם נובע מהצבע שהם מקנים לתאים). לקבוצה זו תפקידים חשובים במטבוליזם בתאיהם של כל היצורים החיים. ציטוכרום מסוגל לעבור חמצון-חיזור (מסירה וקליטה של אלקטרונים) בעזרת אנזימים, ובכך משמש כנשא אלקטרונים בתהליך הזרחון החמצוני, השלב האחרון של הנשימה התאית. ציטוכרום משמש גם לחמצון וחיזור של חומרים שונים בכבד, בין השאר חומרים זרים המגיעים דרך המזון (אתנול, תרופות ורעלים, למשל), ובכך לניטרולם והפיכתם למזיקים פחות. האתר הפעיל בחלבוני הציטוכרום, אשר תמיד נמצאים כחלק אינטגרלי של ממברנה כלשהי (ביצורים איקריוטיים: ממברנת המיטוכונדריון), הוא אטום הברזל. הברזל מסוגל להימצא בשני מצבי חמצון שונים: +Fe2 (מחוזר) ו-+Fe3 (מחומצן). במצב הראשון, המחוזר, חסרים לברזל שני אלקטרונים, ולפיכך יש לו מטען חשמלי חיובי כפול, ובמצב השני, המחומצן, חסרים לו שלושה אלקטרונים והוא בעל מטען חשמלי חיובי משולש. הברזל המחומצן מסוגל לקלוט אלקטרון בודד כלומר לחמצן, ואילו הברזל המחוזר - למסור אלקטרון (לחזר); זוהי תמצית יכולתו של הציטוכרום לשמש כנשא אלקטרונים וכחומר מחזר או מחמצן. אטום הברזל בציטוכרום נמצא במרכזה של קבוצת הם, קבוצת אטומים. בעלת מבנה גאומטרי, המכיל ארבע טבעות מחומשות שבכל אחת מהן אטום חנקן אחד היוצר קשר קואורדינטיבי עם יון הברזל. בנוסף יוצר יון הברזל 2 קשרים נוספים עם ליגנדים שמקורם בשרשרת החלבון: אטום גפרית שמקורו בחומצת האמינו מתיונין ואטום חנקן השייך להיסטידין. כך, בניגוד להמוגלובין יון הברזל שבציטוכרום קשור ל 6 ליגנדים במבנה של אוקטהדר ואינו יכול ליצור קישורים קואורדינטיבים אחרים אלא רק להשתתף בתגובות חמצון-חיזור. קיימים כמה סוגי הם הנבדלים בשרשראות הצדדיות המתפרשות בצדי המבנה הטבעתי של הפורפירין. הסוגים השונים מסומנים באות לטינית קטנה ומוטה (הם a, הם b וכן הלאה). הציטוכרומים השונים נבדלים, בין השאר, בסוג קבוצת ההם שהם נושאים, ואף הם מסומנים בהתאם באות לטינית קטנה. הציטוכרומים זוהו לראשונה על ידי הרופא האירי צ'ארלס אלכסנדר מאקמון (אנ') בשנת 1884, מאקמון זיהה כי הציטוכרומים משמשים כצִבְעַנֵי נְשִׁימָה מולקולות כדוגמת המוגלובין אשר מגבירות את יכולת הנשיאה המרבית של חמצן בדם. בשנות העשרים האנטומולוג היהודי דוד קיילין (אנ') גילה מחדש את אותם צבעני נשימה, וקרא להם ציטוכרומים או "צבענים תאיים" (cellular pigments). בשנת 2018 קיבלה פרנסיס ארנולד פרס נובל לכימיה על פיתוח שיטה לייצור יעיל ומהיר של אנזימים באמצעות ברירה אבולוציונית במבחנה. באמצעות השיטה במעבדתה של ארנולד פיתחו גרסה של ציטוכרום C, המזרז יצירת קשרי פחמן-סיליקון ביעילות של פי 15 מהזרז התעשייתי לאותה ריקציה. מדיה וקבצים בנושא ציטוכרום בוויקישיתוף ציטוכרום, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) James E. Huhee, 18:Inorganic Chemistry in biological systems, InOrganic Chemistry: Principles of structure and reactivity, Harper & Row, 1983 Mac Munn, C. A (1886). "Researches on Myohaematin and the Histohaematins". Philosophical Transactions of the Royal Society of London. 177: 267–298. doi:10.1098/rstl.1886.0007. JSTOR 109482. Keilin, D. (1925-08-01). "On cytochrome, a respiratory pigment, common to animals, yeast, and higher plants". Proc. R. Soc. Lond. B. 98 (690): 312–339. doi:10.1098/rspb.1925.0039. ISSN 0950-1193. יונת אשחר, פרס נובל בכימיה: אבולוציה במבחנה, באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 3 באוקטובר 2018
רתרפורד

האם התכוונתם ל... אישים: אמילי רתרפורד – שחקנית אמריקאית ארנסט רתרפורד – פיזיקאי ניו זילנדי ניסוי רתרפורד – ניסוי לקביעת מבנה האטום, קרוי על שם ארנסט רתרפורד רתרפורדיום – יסוד כימי שנקרא על שם ארנסט רתרפורד ג'וק רתרפורד – כדורגלן אנגלי גרג רתרפורד – אתלט בריטי זארה רתרפורד – טייסת בלגית-בריטית מייק ראת'רפורד – מוזיקאי אנגלי מרגרט רתרפורד – שחקנית אנגלייה קלי רתרפורד – שחקנית אמריקאית
מתיונין סינתאז

מתיונין סינתאז (באנגלית: Methionine Synthase או בקיצור MS‏, ‏MeSe או MTR) הוא אנזים המשמש להפיכת הומוציסטאין למתיונין, ובמקביל להפוך 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט ל-טטרא-הידרו-פולאט. אנזים זה משתמש במתילקובלמין (אחד הווריאנטים של ויטמין B12) כקואנזים לפעולתו. שם נוסף לאנזים זה הוא: 5-מתיל-טטרא-הידרו-פולאט-הומוציסטאין-מתיל-טרנספראז ‎5-Methyltetrahydrofolate-Homocysteine Methyltransferase‏, ובקיצור: MTR. GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000116984 - Ensembl, מאי 2017 GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000021311 - Ensembl, מאי 2017 "Human PubMed Reference:". "Mouse PubMed Reference:". ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדר א'

אדר א' הוא כינויו של חודש בלוח העברי (שמו הרשמי הוא אדר ראשון), אותו מוסיפים בשנה מעוברת. אדר א' חל לפני חודש אדר "הרגיל", שנקרא בשנה זו אדר ב'. חודש זה בן שלושים יום. אירועים המתרחשים בחודש אדר בכל שנה שאינה מעוברת ("שנה פשוטה"), יצוינו בשנה מעוברת באדר ב', למעט אזכרות שאותן מקובל לפי מנהג אשכנז לציין בחודש אדר א'. א' באדר א' יכול לחול בימים שני, רביעי, חמישי ושבת. ערך מורחב – עיבור השנה לוח השנה העברי מבוסס בעיקרו על שנת לבנה של כ-354 יום. עם זאת, מהפסוק האומר "שמור את חודש האביב ועשית פסח לה' אלוהיך" למדו חז"ל כי הלוח העברי חייב להתאים גם לשנה שמשית של כ-365 יום. הפער בין השנה השמשית לירחית, המוערך בכ-11 יום, מצטבר משנה לשנה ומחייב 'תיקון', בצורת הוספת חודש נוסף מדי כמה שנים - פעולה הנקראת, "עיבור השנה". בלוח הבבלי נהגו להוסיף גם חודש אלול, אך בלוח העברי מעברים דווקא את חודש אדר. בהלכה נקרא אדר זה בשם "אדר ראשון" או "אדר הראשון", אך נהגו לכתוב בקיצור אדר א' כאשר האות א' מסמלת את המילה ראשון כבספרות עבריות, ומכאן התקבל הכינוי "אדר א". בלשון חז"ל הוא נקרא גם "אדר הסמוך לשבט". היות שהוא מתווסף ללוח השנה רק בשנה מעוברת, נקרא חודש זה גם "חודש העיבור". כיוון שחודש זה קיים רק לסירוגין, עשויים להתעורר מצבים מיוחדים: אחת התופעות המפורסמות היא, שילד שנולד לפני ילד אחר (למשל, כאשר שהראשון נולד בסוף אדר א', והשני בתחילת אדר ב') יחוג את בר המצווה שלו לאחר חברו, אם השנה שבה חלה בר המצווה, היא שנה פשוטה. תופעה אפשרית נוספת היא, לידת תאומים בליל ראש חודש אדר בשנה פשוטה. אם אחד ייוולד קודם שקיעת החמה (כלומר, בל' בשבט), והשני - לאחריה (כלומר, בא' באדר), יחוגו התאומים את בר המצווה שלהם, בהפרש של חודש זה מזה, אם תחול בר המצווה בשנה מעוברת. האחד בל' בשבט, והשני בא' באדר ב'. תופעה מעניינת נוספת היא, לידת תאומים בליל ראש חודש אדר ב' בשנה מעוברת. אם אחד ייוולד קודם שקיעת החמה (כלומר, בל' באדר א'), והשני - לאחריה (כלומר, בא' באדר ב'), יחוגו התאומים את בר המצווה שלהם, בהפרש של חודש זה מזה, אם תחול בר המצווה בשנה פשוטה – הנולד ראשון בא' בניסן, והשני בא' באדר. כלומר, השני לפני הראשון. מקור הדין (בדומה לזה) במסכת ערכין. בנוסף לכך, אדם הנולד בשנה מעוברת בל' באדר א', יתקשה לחגוג את יום הולדתו בשנים פשוטות, וזה משום שבאדר "רגיל" אין שלושים יום. הדבר דומה לאדם הנולד ב-29 בפברואר, שהרי חודש זה, הוא לרוב בן 28 ימים. אם נפטר אדם בל' באדר א', מקובל לקיים לו אזכרה בל' בשבט בשנה פשוטה. מנגד, נער שנולד בל' אדר א' לפי כמה דעות אינו נעשה בר מצווה עד א' בניסן. ההשלכות ההלכתיות הן, כמו שנאמר, מועד חיובם במצוות של הנולדים בחודש זה, ומועד האזכרה לאדם שנפטר בחודש זה. אבל אבלות נמשכת רק שנים עשר חודש, ללא תלות בעיבור השנה, כך למשל אדם שהתחיל להתאבל בחודש תשרי של שנה מעוברת, יסתיימו ימי אבלו באלול והאזכרה תהיה רק חודש אחר כך בתשרי. לעולם לא תהיה בת מצווה באדר א', כי 12 שנים לפני ואחרי שנה מעוברת יש תמיד שנה פשוטה. פורים קטן הלוח העברי תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה, פרק א', הלכה ה'. תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ט', עמוד ב'. וביתר דיוק כ-10 ימים ו-21 שעות (365.242-354.367). תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"ב, עמוד ב'. בבלי, ערכין, דף לא עמוד ב. הרב יצחק שלו, בר מצווה למי שנולד בל' אדר א', באתר כיפה. יחיאל אברהם זילבר, בירור הלכה, אורח חיים, סימן נ"ה (מהדורא קמא עמוד ק"מ, מהדורא תניינא עמוד קל"ז בשם הרב יעקב ישראל קניבסקי וכן מהדורא תליתאה עמוד מ"ט). יעקב מתלון, לוחות ושברי לוחות, עמוד 108. וכן באתר הוצאת לוח
דומניקו אלברטי

דומניקו אלברטי (איטלקית: Domenico Alberti‏; 1710 לערך - 14 באוקטובר 1740) היה זמר, נגן צ'מבלו ומלחין איטלקי, שיצירותיו מהוות גשר בין שלהי הבארוק לתקופה הקלאסית. אלברטי נולד בוונציה ולמד מוזיקה אצל אנטוניו לוטי. הוא כתב אופרות, שירים וסונאטות לכלי מקלדת, שבהן הוא נודע ביותר בימינו. הסונאטות האלה עושות שימוש תדיר בסוג מסוים של ליווי ארפג'י ביד שמאל, המוכר כיום בשם בס אלברטי. הוא מורכב מאקורדים שבורים סדירים, כשהצליל הנמוך מופיע ראשון, אחריו הגבוה, האמצעי ושוב הגבוה. המתכונת הזאת חוזרת על עצמה שוב ושוב. כיום נחשב אלברטי למלחין זוטר וכמעט אין מנגנים או מקליטים את יצירותיו, אבל בס אלברטי שימש מלחינים רבים בתקופות מאוחרות יותר ונעשה ליסוד חשוב במוזיקה לכלי מקלדת בתקופה הקלאסית. בתקופת חייו הוא, התפרסם אלברטי כזמר. לעיתים קרובות היה מלווה את עצמו בצ'מבלו. לא הרבה ידוע על חייו, אבל הוא היה שגריר ונציה בספרד בשנת 1736, שם שמע את שירתו הזמר הקסטרטו הנודע פארינלי. על פי השמועה, פארינלי התרשם, אם כי אלברטי היה חובב. יצירותיו המוכרות ביותר של אלברטי הן הסונאטות שלו לכלי מקלדת, אם כי גם הן מבוצעות לעיתים נדירות מאוד. משערים, שכתב בסביבות 36 סונאטות, ומהן שרדו 14. לכולן שני פרקים, כל אחד מהם בצורה בינארית. קרוב לוודאי שהסונטות הראשונות לכינור של מוצרט, שנכתבו בגיל שבע, עוצבו לפי הדגם של אלברטי, אם כי הדוגמאות של מוצרט נחשבות בדרך כלל לעולות על קודמותיהן. אלברטי מת ברומא בשנת 1740. מדיה וקבצים בנושא דומניקו אלברטי בוויקישיתוף דומניקו אלברטי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) דומניקו אלברטי, באתר AllMusic (באנגלית) דומניקו אלברטי, באתר MusicBrainz (באנגלית) דומניקו אלברטי, באתר Discogs (באנגלית) מייקל טלבוט, "דומניקו אלברטי, מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין טלבוט, שם טלבוט, שם
שרון ששון

שרון ששון (נולד ב-16 במרץ 1978 בגבעתיים) הוא כדורסלן עבר ישראלי. למד בתיכון עירוני ט' תל אביב. בעונת 1996–1997 זכה עם בית ספרו באליפות ליגת העל לתיכונים ונבחר לשחקן המצטיין. את דרכו בכדורסל החל ששון בקבוצת בני יהודה, בשנת 1998 עבר ששון לשחק בהפועל גליל עליון ושיחק שם חמש עונות עד שנת 2002. עד העונה החמישית היה בעיקר שחקן ספסל אולם בעונה האחרונה שיחק כבר יותר מ-30 דקות במשחק. ששון עבר לעירוני נהריה בה שיחק שתי עונות, בממוצע למעלה מעשרים דקות למשחק. נהריה שיחקה בעונה השנייה ביורוקאפ וששון התבלט בקבוצה ובסוף העונה הוצע לו חוזה בקבוצת אוראל גרייט הרוסית ששיחקה ביורוליג. ששון שיחק עונה אחת ברוסיה עם ממוצעים של למעלה מ-30 דקות ו-17 נקודות למשחק. בסוף אותה עונה הוא שוחרר מהקבוצה והצטרף למכבי תל אביב כאשר חתם לשלוש שנים בקבוצה. ב-9 באוגוסט 2007 חתם בהפועל ירושלים עימה זכה בגביע המדינה לעונת 2007/8, תוך שהוא קולע בגמר 15 נקודות. ששון עזב את ירושלים לאחר שלוש שנים בשנת 2010 וחתם בבני השרון. באוגוסט 2011 פרש מכדורסל. ששון נשוי למאי, בתו של אבנר קופל. פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א עמוד השחקן מאתר האוהדים הרשמי "הלב הצהוב" גלריית התמונות של שרון ששון מאתר "הלב הצהוב" שרון ששון מתארח בפורום "הלב הצהוב" דף השחקן מתוך אתר "צהבת" ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אדריאן פאונסקו

אדריאן פאונסקו (ברומנית: Adrian Păunescu‏; 20 ביולי 1943 – 5 בנובמבר 2010) היה משורר, פובליציסט ופוליטיקאי רומני. פאונסקו נולד ביישוב קופצ'ן, במחוז בלץ שבבסרביה (היום ברפובליקת מולדובה). ראשית הופעתו כמשורר הייתה בשנת 1960 ומשנת 1973 הנהיג את המגזין "פלאקרה" (הלהבה= Flacăra). פאונסקו ריכז את כתב העת והחוג "פלאקרה" (הלהבה) ונחשב ברומניה לאחד המשוררים המודרניים הפוריים ביותר. בשנות ה-1970 תחת משטרו של ניקולאה צ'אושסקו ארגן באישור השלטון אסיפות המוניות של הנוער לשם שירה ודיקלום בציבור, עידוד כישרונות בתחום היצירה והביצוע, במסגרת "החוג של פלאקרה" (Cenaclul Flacăra).האירועים הופסקו ופאונסקו הודח מעריכת כתב העת ב-1985, כנראה בגלל חשש המשטר מפני הפופולריות הרבה שלו ומפני הבעותיו ה"חופשיות" מדי. בעקבות תדמיתו כאחד ממשוררי החצר שהחניף לזוג צ'אושסקו, לאחר המהפכה הרומנית (1989) לא הושב לתפקידו. ב-1990 יזם את כתב העת Totuşi iubirea (בכל זאת האהבה) וכפובליציסט ניהל את העיתון Sportul românesc (הספורט הרומני) וגם שידר ברדיו תשדירי כדורגל. הוא נבחר פעמיים לסנאטור - כחבר ב"מפלגה הסוציאליסטית של העבודה" (שראתה עצמה המשך למפלגה הקומוניסטית הרומנית) מטעם מחוז דולז' בשנים 1992–1996, ואחר כך כחבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מטעם העיר חונדוארה ב-2004–2008. ספטמבר 2011 - בשדרת התהילה ("הקלאסיקונים" ) בעיר קישינב, בירת רפובליקת מולדובה, הוצב פסל דיוקן של המשורר פאונסקו כתב 70 ספרים - 60 קובצי שירים ו-10 כרכי פרוזה. מדיה וקבצים בנושא אדריאן פאונסקו בוויקישיתוף adrianpaunescu.ro האתר של אדריאן פאונסקו (ברומנית) אדריאן פאונסקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.