ממשלת סין

ממשלת הרפובליקה העממית של סין (בסינית: 中華人民共和國政府 או 中华人民共和国政府; או בקיצור: הממשל/המשטר הסיני - 中国政府) היא קבוצה של ארבע רשויות השולטות באופן גורף (למעט בערים האוטונומיות-למחצה: הונג קונג, מקאו וכן במדינת-האי האוטונומית באופן-מלא: טאיוואן) על סין. הרשות המחוקקת - הקונגרס הלאומי העממי (National People's Congress או NPC) הרשות המבצעת - מועצת המדינה (State Council) הרשות השופטת - בית המשפט העממי העליון (Supreme People's Court) והפרוקורטור העממי הלאומי (Supreme People's Procuratorate) הרשות הצבאית - צבא השחרור העממי (People's Liberation Army או PLA) ומועצת הצבא המרכזית (Central Military Commission) המנהיג העליון (Paramount leader), המנהיג הבכיר ביותר של סין, מחזיק בחלק משמעותי מאוד בכוח הפוליטי במדינה. החל מנובמבר 2012, המנהיג העליון הוא שי ג'ינפינג. הסמכות החוקית של המפלגה הקומוניסטית מובטחת על-ידי חוקת PRC ומעמדה כמקור החוקי העליון. חוקת PRC מתממשת באמצעות שליטתה המקיפה של המשטר הסיני. לפי דובר ממשלה בכיר בסין נטען כי: אנו לעולם לא פשוט נעתיק את המערכת של מדינות מערב או נציג מערכת של ריבוי מפלגות המכהנות ברוטציה; למרות איברי המדינה הרבים של סין יש לכל איבר אחריות שונה, ועל כולם לדבוק בקו, עקרונות ומדיניות של המפלגה. האיברים העיקריים של המדינה הם: הקונגרס העממי הלאומי (NPC), הנשיא, מועצת המדינה. חברי מועצת המדינה כוללים את ראש הממשלה, מספר משתנה של סגנים (כיום ארבעה), חמישה חברי מועצת המדינה (פרוטוקול שווה של ראשי ממשלת סגן אבל עם תיקים צרים), ו-29 שרים וראשי ועדות מועצת המדינה. במהלך 1980 היה ניסיון להפריד את רשויות המפלגה והמדינה, באופן שעל המפלגה יהיה להחליט על מדיניות כללית ועל המדינה לבצעה. הניסיון ננטש בשנת 1990, כך שהדרג המדיני בתוך המדינה הם גם מנהיגי המפלגה ובכך נוצר מוקד מרכזי יחיד של כוח בכל מקרה. על-פי החוקה של סין, הרשות המחוקקת היא הקונגרס הלאומי העממי (הנודע גם בראשי התיבות לשמו באנגלית: כ-NPC), הוא האורגן הגבוה ביותר של כוח המדינה בסין. ישנם כנסים כל שנה לבדיקה ואישור של כיווני מדיניות חדשים גדולים, חוקים, תקציבים, או שינויי פרסונליים גדולים. רוב החקיקה הלאומית של הרפובליקה העממית של סין אומצה על ידי הוועדה המתמדת של הקונגרס העממי הלאומי. רוב היוזמות מוצגות בפני NPCSC בתמורה על ידי מועצת המדינה לאחר הסבה קודמת על ידי הוועדה המתמדת של הפוליטבירו של המפלגה הקומוניסטית. למרות NPC בדרך כלל מאשר מדיניות מועצת המדינה והמלצות אנשים, השיג NPC ועדת מעמדה הצהירה התפקיד ויותר כמו המחוקקים הארציים הצליח לכפות תיקונים בחוקים מסוימים. לדוגמה, מועצת המדינה והמפלגה לא הצליחו להבטיח מעבר של מס על דלק כדי לממן את הבנייה של אוטוסטרדות. הוועדה המתמדת של הפוליטבירו של המפלגה הקומוניסטית של סין מאמר זה הוא על המבנה המנהלי הפורמלית של המדינה, ענפיו, מחלקות ותחומי האחריות שלהם. רובם, אם כי לא כולם, בעמדות כוח משמעותי במבנה המדינה בצבא תפוסות על ידי חברי המפלגה הקומוניסטית של סין אשר נשלטת על ידי הוועדה המתמדת של הפוליטבירו, קבוצה של 4 עד 9 אנשים שעושים כל ההחלטות של לאומי מַשְׁמָעוּת. כמו התפקיד של הצבא הוא לאכוף החלטות אלה, בתמיכת PLA היא חשובה בשמירת שלטון מפלגה. הכוח מרוכז אצל המנהיג העליון של סין (Paramount leader) הנוכחי, שי ג'ינפינג, והוא עושה זאת בעריצות מאז שנת 2012, בדומה לקודמיו בראש האומה הסינית. המשטר/הממשלה הסינית עומ מורכב משלושת המשרדים הפוליטיים-מדיניים של הפקידים הבכירים ביותר בסין: המזכ"ל של המפלגה הקומוניסטית של הוועד המרכזי, יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית, וגם הנשיא הסיני. אם כי, לאחרונה, מומחים לחקר סין ציינו מגבלות גוברות הנוגעות לשליטתו דה-פקטו של המנהיג העליון, ג'יינפינג. החוקה נוצרה לראשונה ב -20 בספטמבר 1954. לפני כן מסמך חוקה דמוית ביניים נוצר על ידי הוועידה הפוליטית המייעצת של העם הסיני היה בתוקף. פרסומו השני ב -1975 קצר את החוקה רק על 30 מאמרים, והכיל ססמאות קומוניסטיות ושפה מהפכנית לאורך כל דרך. תפקידו של המשפט שוסף, והנשיאות נעלם. פרסומו ה-3 בשנת 1978 הרחיב את מספר המאמרים, אבל עדיין היה תחת השפעת הצודקת-נעלם-ידי מהפכת התרבות בסין. החוקה הנוכחית היא פרסומו הרביעי של ועדות ההתנגדות העממית. ב -4 בדצמבר 1982, הוא הוכרז וכהן כחוקה יציבה במשך 30 שנים. תפקידי הנשיאות ובתי המשפט היו מנורמלים, ותחת החוקה, כל האזרחים שווים. תיקונים נעשו בשנת 1988, 1993, 1999, ולאחרונה, בשנת 2004, אשר מוכרת רכוש פרטי, משמר זכויות האדם, ובהמשך לקדם בסקטור הלא-ציבורי של הכלכלה. הקונגרס הוא הגוף הממלכתי הגבוה ביותר ובית החקיקה רק ברפובליקה העממית של סין. למרות חברותו של NPC עדיין נקבעת במידה רבה על ידי המפלגה הקומוניסטית של סין, מאז תחילת 1990. זה התרחק תפקידה הקודם כבית מחוקקי חותמת גומי סמלי אבל אונים, הפכה לפורום לתיווך הבדלי מדיניות בין שונה חלקים של המפלגה והממשלה. עבור NPC כדי רשמית להביס הצעה לשים לפניהם היא נדירה, אבל NPC הפך הפורום שבמסגרתו החקיקה נתונה בוויכוח בטרם להצבעה. הנשיא וסגן הנשיא נבחרים על ידי קונגרס העם הסיני לטווחים של 5 שנים. הנשיא הנוכחי הוא שי ג'ינפינג. משרד מצעד ומשמש כראש הנומינלי של מדינה. המשרד נוצר על ידי חוקת 1982. פורמלית, הנשיא נבחר על ידי הקונגרס העממי הלאומי בהתאם לסעיף 62 של החוקה. בפועל, הבחירות זה נופל לתוך הקטגוריה של הבחירות "חד מועמד". המועמד מומלץ על ידי נשיאות הקונגרס העממי הלאומי. מועצת המדינה היא הסמכות העליונה של הרפובליקה העממית של סין. זה מופקד על ידי הקונגרס העממי הלאומי, והוא בראשות ראש הממשלה וכולל ראשי כל מחלקה סוכנות ממשלתית. ישנם כ-50 חברים במועצה. בפוליטיקה של הרפובליקה העממית של סין, ממשלת העם המרכזית טפסים אחד שלושה סניפים שלובים של כוח, השתיים האחרות הן המפלגה הקומוניסטית של סין ואת צבא השחרור העממי. מועצת המדינה ישירות מפקחת על הממשלות של האנשים הכפופים השונים במחוזות, ובפועל מקיימת חברות שלובות עם הרמות העליונות של המפלגה הקומוניסטית של סין. כיום הנשיא של מועצת המדינה הוא לי קה-צ'יאנג וסגנויו הם ג'אנג Gaoli, ליו Yandong, וואנג יאנג ומא קאי. הוועדה הצבאית המרכזית תממש את הפיקוד והשליטה של צבא השחרור העממי ומפוקחת על ידי הוועדה המתמדת של הקונגרס הלאומי העממי. המדינה CMC נחשבת להלכה בדברי קביעת המדיניות הצבאית העליונה הגוף ויושב הראש שלה, נבחר על ידי הקונגרס העממי הלאומי, הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים. במציאות, השליטה והבקרה של PLA, לעומת זאת, עדיין מתגורר עם ראש הוועדה הצבאית המרכזית של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הסינית. כיום יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית הוא Xi ג'ין-פינג ואת יושבי ראש הסגן הם Fan Changlong ושו קיליאנג. בית המשפט העממי העליון הוא הערכאה השיפוטית הגבוהה ביותר במערכת המשפט של הרפובליקה העממית של סין. הונג קונג ומקאו, כאזורים מיוחדים מינהלי, יש מערכות משפט נפרדות משלהם אשר מבוססים על מסורות המשפט המקובל הבריטי ומסורות אזרחית גיסה פורטוגזית בהתאמה, והם מחוץ לתחום השיפוט של בית המשפט העממי העליון. שופטי בית המשפט העממי העליון מתמנים על ידי הקונגרס העממי הלאומי. מושלי המחוזות של סין ושל אזורים אוטונומיים, ראשי הרשויות שלהן בקרה מרכזית, מתמנים על-ידי השלטון המרכזי בעיר הבירה של סין, בייג'ינג לאחר שקיבל את הסכמת הנקוב של הקונגרס הלאומי העממי (NPC). הונג קונג ומקאו הם אזורים מנהליים מיוחדים (SARS) בעלי רמה מסוימת של אוטונומיה מקומית, ובעלי ממשלות ורשויות מבצעות נפרדות, מערכות משפטיות, וחוקי יסוד חוקתיים - אך יחד עם זאת, הם עדיין נמצאים תחת השליטה של סין - בפרט, בענייני מדיניות חוץ וביטחון לאומי, ועל-כן מנהיגיהם נבחרים בקפידה על-ידי השלטון המרכזי. מתחת לרמה המחוזית בשנת 2004 היו 50 מחוזות כפריים, 283 ערים פרפקטורה ברמה, 374 ערי המחוז ברמה, 852 מחוזות המחוז ברמה בתחום השיפוט של ערים סמוכות, ו-1,636 מחוזות. היו גם 662 ערים (כולל אלה שולבו ארבע העיריות בקרה מרכזית), 808 מחוזות עירוניים, ו 43,258 אזורים העיירה ברמה. מחוזות מחולקים עיירות וכפרים. בעוד שרוב מינו פקידים מפעילים אותם, כמה שיפוט ברמה נמוכה יותר יש בחירות עממיות. מדיה וקבצים בנושא ממשלת סין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת סין (בסינית מפושטת) אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת סין (בסינית מסורתית) אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת סין (באנגלית) Kai Zhang, Zhengrong Dai, Wei Wang, Zhechao Dou, Lingzhi Wei, Wenwen Mao, Yating Chen, Yaoyao Zhao, Tianyu Li, Baozhen Zeng, Ting Liu, Jiaqi Yan, Yijuan Fan, Bingbing Li, Wensuo Jia, Effects of partial root drying on strawberry fruit, European Journal of Horticultural Science 84, 2019-02-18, עמ' 39–47 doi: 10.17660/ejhs.2019/84.1.6 רענון הפורטל כיצד אוכל לעזור?     עריכהפורטל ממשלת סין סין (סינית מפושטת 中国, סינית מסורתית 中國, תעתיק לעברית ג'וּנְגגְווֹ, פיניין Zhōngguó, להאזנה לחץ כאן), היא ישות תרבותית וגאוגרפית בת אלפי שנים במזרח אסיה. סין היא אחת מן העתיקות בתרבויות העולם, עם מורשת רציפה בת אלפי שנים. מלחמת האזרחים הסינית פיצלה את ארץ זו לשתי ישויות פוליטיות הנושאות את השם "סין", וטוענות לחזקה על אותו השטח בקירוב: האחת היא הרפובליקה העממית של סין, השולטת על שטחה היבשתי של סין, וכן הונג קונג ומקאו; והשנייה היא הרפובליקה הסינית השולטת על האי טאיוואן וסביבותיו, ולכן מוכרת גם בשם זה. לערך המלא עריכהערך מומלץ עריכהערכים מומלצים נוספים ג'ונקה - החומה הגדולה של סין - המחלוקת על הטקסים הסיניים - המרכז ההיסטורי של מקאו - העיר האסורה - מטאו ריצ'י - קברי שושלת מינג - שושלת מינג - מקדש השמים - פרנאו מנדש פינטו - שמורות הפנדה הענק בסצ'ואן - יאו מינג - האגם המערבי - נשות ניחומים - הרי וו-יי - הונים - אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג - ארמון הקיץ עריכההידעת? תבנית:ממשלת סין/הידעת?/8 לקטעי "הידעת?" נוספים עריכהציטוט נבחר לאוסף הציטוטים המלא עריכהתמונה נבחרת תבנית:ממשלת סין/תמונה נבחרת/8 לגלריית תמונות סין עריכהאישים עריכהמקומות ערים ואתרים עריכההמטבח הסיני - מטבחים אזוריים המטבח הסיני המטבח הסיני לסגנונות בישול שונים שמקורם בסין והוא אחד המטבחים העשירים ביותר. המרכיב העיקרי במנה הסינית הוא לרוב מזון עם פחמימות כגון אורז ואטריות, לעומת המרכיב העיקרי במנה מערבית - החלבון, כלומר הבשר. אף על פי כן, במשתה סיני רשמי ייתכן שלא יוגש אורז כלל. מזון סיני מוצק נאכל בעזרת מקלות אכילה סיניים, ומזון נוזלי נאכל בעזרת כף רחבה עם תחתית שטוחה, העשויה לרוב מקרמיקה. בעיני הסינים, החזקת סכין על השולחן היא ברברית, לכן רוב המנות עשויות מחתיכות קטנות, שצריך רק להרים ולאכול, מבלי להיעזר בסכין. לערך המלא • לקטגוריית המטבח הסיני המטבח הסיני לפי אזורים. למידע – לחצו על הלשונית המתאימה. מטבח קנטונזי פקינזי שאנגחאי סצ'ואן חונאן יונאן צפון מזרח סין האקה טיבט אמריקאי המטבח הקנטונזי אופייני לדרום מחוז קאנטון (גואנגדונג) שבדרום-מזרח סין. מאפייניו הבולטים: בקנטון שורר אקלים סובטרופי ולכן האזור עשיר בפירות שמוצאים את עצמם משולבים במנות הבשר של האזור וכן מוגשים כקינוח. המטבח הקנטונזי משתמש כמעט בכל בשר אפשרי החל מעוף ובקר דרך דגים ופירות ים (בגלל הקרבה לים) ועד נחשים ותולעים. אמרה סינית טוענת כי הקנטונזים אוכלים כל מה ששוחה חוץ מסירות, כל מה שעף חוץ ממטוסים וכל מה שיש לו רגליים חוץ משולחן. התיבול הקנטונזי עדין ואינו משתמש בחומרי גלם חריפים ולכן מטבח זה חביב מאוד על החיך המערבי כך שרוב המסעדות הסיניות המערביות הן בעצם קנטונזיות. המטבח הקנטונזי הוא כמעט היחידי בסין שיש בו מרקים המבושלים בישול איטי. מנות אופייניות לאזור: אגרול דים סאם רוטב חמוץ-מתוק המטבח הפקינזי, המוכר גם כמטבח קיסרי או מנדריני. בייג'ינג (פקין) היא בירת סין ובה שוכן ארמון הקיסר. רבות ממנות האזור מקורן בארוחות השחיתות של הקיסרים והאצילים. מנות אלה מוצאן לאו דווקא מבייג'ינג עצמה כיוון שטבחים מכל סין בישלו עבור הקיסר את מיטב מאכליהם ובדרך כלל הן מכילות רכיבים יוקרתיים קשים להשגה. מנות אופייניות למטבח: ברווז בנוסח פקינג הנצלה עד פריכות ומוגש בטקסיות בליווי חביתיות ורוטב שזיפים. מרק קני ציפורים מרק סנפירי כריש מרק חמוץ-חריף מטבח שאנגחאי, נקרא על שם שאנגחאי אך למעשה נפוץ בכל חופה המזרחי של סין. מאפייניו הבולטים: הקרבה לים מתבטאת בשימוש בהרבה דגים ופירות ים. האורז מוגש כמעט בכל ארוחה והמנות שמלוות אותו עשירות ברוטב כדי שיעשיר אותו. באזור יש גם ירקות בשפע ולכן התפתחה כאן גם תרבות צמחונית ענפה המתבטאת גם בשימוש תכוף בטופו. התיבול הנפוץ באזור זה אינו חריף ומשאיר את הבמה לטעמו הטבעי של המזון. בחלקו הדרומי של האזור מייצרים את רוטב הסויה המשובח ביותר בסין והשימוש ברוטב סויה נפוץ במיוחד וההתמחות היא בישול אדום. שימוש במשקאות אלכוהוליים לשריית בשרים ודגים. המטבח הסצ'ואני הוא המטבח הנפוץ בסצ'ואן בדרום-מערב סין, האקלים באזור קר בחורף ובקיץ הוא חם ולח ולכן מאכלי האזור הם חריפים ומשתמשים בפלפלים חריפים, פלפל סצ'ואן, זנגביל (ג'ינג'ר), שום ובצל. מנה אופיינית לאזור היא גונגבאו ג'ידינג (עוף קונג פאו) שגרסתה המערבית מוכרת לנו כעוף נוסח סצ'ואן. מטבח חונאן - הוא המטבח האופייני לאזור שיאנגג'יאנג ולמערב אזור הונאן, מטבח זה דומה למטבח הסצ'ואני אך מתובל יותר וכולל גם מנות בסגנון החמוץ-מתוק בנוסף למאכלם החריפים שמשתמשים בפלפל צ'ילי, בצל ושום. באזור זה נהוג גם לטגן בשרים בבלילת בצק והרבה מאוד מנות סיניות מערביות מבוססות על צורת הכנה זו כמו למשל עוף בשומשום. מטבח יונאן - ביונאן ישנו מספר עצום של מיעוטים ולכן המטבח מגוון ביותר. המאכלים מתובלים למדי ועושים שימוש נרחב בפטריות. בדרום אזור זה מגדלים זן תה בשם פּוּ-אר (נקרא גם בו לאי) המיושן בין שנה לארבע שנים ומפתח טעם מותסס. מטבח צפון-מזרח סין - המטבח האופייני לצפון מזרח סין. בשל החורפים הקשים ועונות הגידול הקצרות יחסית התפתחה באזור מסורת של כבישה ושימור של מאכלים ובמיוחד של כרוב כבוש. בניגוד לדרום סין כאן האטריות הן הפחמימה הנפוצה ולא האורז שנאכל באזור זה בעיקר כדייסה. מטבח ההאקה - זהו המטבח של בני האקה שהיגרו לדרום-מזרח סין בבורחם מפני המונגולים. אנשי ההאקה הגיעו לגואנדונג ופוג'יין אך אזורים אלה היו כבר מיושבים והם נאלצו לגור באזורי הגבעות שלא היו מיושבים. באזורים אלה לא היו גידולים טריים ולכן מטבח ההאקה משתמש בהרבה בצל ובחומרי גלם יבשים או משומרים כמו טופו ממנו מכינים מנות רבות באזור והבשר הנפוץ והמועדף הוא בשר חזיר. המטבח הטיבטי - מזונם של הטיבטים הגרים במערב סין מבוסס על קמח שעורה, בשר של יאק הבית, כבש הבית וחזיר, ירקות ומוצרי חלב - בעיקר חמאה, גבינה ויוגורט. ככל שהטיבטים גרים גבוה יותר מעל פני הים מזונם מכיל יותר בשר ופחות ירקות. התה המקומי עשיר ומעודן יותר מהתה הסיני וכמו כן נוהגים הטיבטים לשתות בירת שעורה. הקרבה הגאוגרפית להודו מתבטאת בשימוש נרחב בתבלינים כמו כמון, הל וקינמון ומוצרי חלב. מטבח זה נוצר בארצות הברית במאה ה-19 על ידי מהגרים סינים שפתחו מסעדות וניסו להתאים את המטבח לחיך המערבי. עם הזמן התפתח מטבח המבוסס על המטבח הקנטונזי בשילוב חומרי גלם מערביים שאליהם האמריקאיים היו מורגלים. מטבח זה כלל גרסאות מערביות למנות סיניות וכן מנות חדשות שבסין מעולם לא שמעו עליהן וחלקן אופייניות אף לערים מסוימות בארצות הברית. דוגמאות למנות סיניות שקיבלו גרסה מערבית: אגרול - מעטפת האגרול האמריקאי עבה יותר מזה הסיני וכמו כן הוא שודך לרוטב חמוץ-מתוק שהאמריקאים אהבו. הרוטב עצמו נצבע באדום לוהט על מנת לשוות לו מראה אקזוטי ומושך. מרק וונטון - בקנטון מרק זה מהווה ארוחה שלמה ומבוסס על ציר עשיר ששוחות בו אטריות וכופתאות וונטון ובארצות הברית הוצאו האטריות והציר הוחלף במרק צח וזאת על מנת שהמרק יוכל להוות מנה ראשונה מערבית. עוף קונג פאו - בגרסתה המערבית המנה הרבה פחות חריפה ולעיתים אף מוסיפים לה אלמנטים מתוקים. כמו כן לעיתים מוחלף העוף בבשר בקר (בקר בנוסח סצ'ואן) ואפילו פירות ים. במנות רבות אחרות הוחלפו רכיבים אקזוטיים שלא היו בנמצא ברכיבים מקומיים. הדוגמה הבולטת היא שימוש באטריות ביצים שהן מיעוט בסין אך היו נפוצות מאוד במערב. מנות אחרות הן מנות סיניות שנדחקו לשוליים בסין עצמה אך בארצות הברית אהבו אותן מאוד וקידמו אותן למרכז הבמה - דוגמה לכך היא האורז המטוגן שאמנם קיים בסין אך הרבה פחות נפוץ שם מבארצות הברית. מנות כביכול-סיניות שהומצאו בארצות הברית: צ'ופ סואי - מנה זו של בשר וירקות ברוטב חום נועדה לנצל שאריות. עוף בשומשום - למעשה גרסה של עוף מטוגן שהיא מנה אמריקאית קלאסית. ציפוי העוף בשומשום והגשתו ברוטב חמוץ-מתוק מעניקים לו נופך סיני. אג פו יאנג - נטיפי אומלט המטוגנים בשמן עמוק, מוגשים על ירקות מאודים, לרוב בתוספת בשר. בעיר סנט לואיס, מיזורי מכינים כריך הנקרא סיינט פול הכולל בתוכו את האומלט עם מיונז, חסה ועגבניות. קראב ראנגון - כיסני וונטון מטוגנים במילוי תחליף סרטן וגבינת שמנת. בננה מטוגנת ואננס מטוגן - הומצאו כדי לספק את החיך המערבי המורגל לקינוח בסוף הארוחה. עוגיות מזל - הומצאו בקליפורניה בתחילת המאה ה-20. tabBackground:#ff7777;tabBorder:#0000ff;defaultTab:0; עריכההמטבח הסיני - מאכלים מאכלים ידועים מהמטבח הסיני תבנית:ממשלת סין/מאכלים ידועים/6 לגלריית מאכלים ידועים מהמטבח הסיני עריכהויקיפדיה בשפות סיניות 中文/普通話 מנדרינית תקנית • 粵語/廣東話 קנטונזית תקנית • 吳語/吳儂軟語 ווּ • 閩南語 מין-נאן • 閩東語 מין-דונג • 古文/文言文 סינית קלאסית • 客家話 האקה • 贛語 גאן עריכהפורטלים קרובים עריכהקדימה, לעבודה! סין היא אחת הישויות המעניינות ביותר כיום. אולם ברוב אנציקלופדיות ישראל, כמו גם בוויקיפדיה, אין עליה מספיק ערכים. באפשרותכם לעזור לוויקיפדיה, ולכתוב ערכים על נושאים בסין. אז איך לעזור? תוכלו לערוך קצרמרים, או לשפר ערכים קיימים. לחצו כאן לקבלת רשימת ערכים דורשי שיפור. תוכלו לכתוב ערכים חדשים. ראו כאן רשימת של ערכים מבוקשים. כל הערכים החסרים שכדאי לכתוב - רשימה אוטומטית שנוצרת על פי אתר ויקינתונים. כולם מוזמנים להצטרף למתקפת האיכות בנושא היסטוריית סין. תוכלו להצטרף למיזם סין זכרו: תמיד יש לפעול לפי כללי התעתיק. מהו פורטל? – רשימת כל קטגוריות המשנה והערכים