laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
דיסנילנד טוקיו

דיסנילנד טוקיו (בקאנג'י: 東京ディズニーランド, ברומאג'י: Tōkyō Dizunīrando) הוא פארק השעשועים הראשון של חברת וולט דיסני שנבנה מחוץ לארצות הברית. הפארק נפתח ב־15 באפריל 1983 ומהווה חלק מאתר הנופש טוקיו דיסני ממוקם באורייסו, צ'יבה, פרבר של טוקיו בירת יפן. בפארק ישנן שבע ארצות: הרחוב הראשי של ארצות הברית (נקרא גם "הבזאר העולמי") ארץ ההרפתקאות ארץ המערב הפרוע ארץ החיות הקטנות ארץ הפנטזיה עיר ההנפשה של מיקי ארץ המחר פארק השעשועים נבנה בסגנון ממלכת הקסם בו נבנו דיסנילנד וממלכת הקסם בדיסניוורלד בפלורידה. הפארק בבעלות חברת אוריאנטל לנד - בעלת זיכיון מחברת וולט דיסני. מסע בג'ונגל חדר הטיקי הקסום בית העץ של משפחת רובינסון השווייצרית רכבת דיסני רכבת הר הרעם הגדול רכבת דיסני מסיבת התה המשוגעת הרפתקאותיו הרבות של פו הדוב זה עולם קטן סיור המסתורין של טירת סינדרלה מעופו של פיטר פן הטירה המכושפת מסעו הנועז של פינוקיו הרפתקאותיה של שלגיה הר החלל אוטופיה מיקרוהרפתקה! סטאר טורס סילוני החלל משגרי החלל של באז שנות אור מכוניות ההנפשה המסתובבות של רוג'ר ראביט רכבת ההרים של גאדג'ט הבתים של דמויות דיסני דיסנילנד דיסניוורלד יורודיסני דיסנילנד (הונג קונג) מדיה וקבצים בנושא דיסנילנד טוקיו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של דיסנילנד טוקיו (ביפנית) אתר האינטרנט הרשמי של דיסנילנד טוקיו (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של דיסנילנד טוקיו (בסינית מפושטת) אתר האינטרנט הרשמי של דיסנילנד טוקיו (בסינית מסורתית) אתר האינטרנט הרשמי של דיסנילנד טוקיו (בקוריאנית) דיסנילנד טוקיו מפת דיסנילנד טוקיו
בנוונטו

בֶּנוֶונטוֹ (באיטלקית: Benevento) היא עיר ורשות מקומית במחוז קמפניה באיטליה, כ-50 ק"מ צפונית-מזרחית לנאפולי. בעיר מתגוררים כ-63,000 תושבים. בנוונטו ממוקמת בגובה של 130 מ' מעל גובה פני הים, במפגש הנחלים קלורה אירפינו וסבטו. היא גם בירת פרובינציית בנוונטו ומושב הארכיבישוף האזורי מטעם הכנסייה הקתולית. הרומאים הקימו עיירה בשם בנוונטום בשנת 268 לפנה"ס, על בסיס יישוב סאמניטי. תושבי העיר עמדו מספר פעמים בראש מרידות אזוריות נגד האימפריה הרומית. בשנת 114 הוקמה בה קשת טראיאנוס לציון השלמתה של ויה טראיאנה שיצאה מבנוונטום והוליכה לנמל ברונדיסיום שלחוף הים האדריאטי. הקשת עומדת על תלה ומהווה מוקד עניין לתיירות בצד תיאטרון רומי שמור. ב-26 בפברואר 1266 התרחש בעיר קרב בנוונטו בין שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה המכונה גם שארל ד'אנז'ו, לבין כוחותיו של מנפרד, מלך סיציליה, שנהרג בקרב. אתר האינטרנט הרשמי של בנוונטו בנוונטו, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) בנוונטו (איטליה), דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רטטוי

רטטוי (בצרפתית: Ratatouille; שם מלא: Ratatouille niçoise) הוא מאכל מהמטבח הצרפתי האופייני לאזור הפרובאנס, המורכב מירקות מבושלים. השם "רטטוי" מקורו בפועל הצרפתי touiller, שפירושו "להקפיץ אוכל". מוצא המנה באזור שסביב העיר ניס של ימינו, שם שימשה כתבשיל לאיכרים עניים, שהיו מכינים אותה בחודשי הקיץ מירקות העונה: קישואים, עגבניות, פלפלים ירוקים ואדומים, בצל ושום. במקור היו אלה המרכיבים הבלעדיים שנכללו במנה, אולם כיום נהוג להוסיף גם חציל לתערובת. הירקות מתובלים בעשבי תיבול שונים, ומוקפצים קלות בשמן זית. ישנן שתי דרכים מקובלות להכנת רטטוי. באחת – הירקות השונים מבושלים בנפרד ומעורבבים יחד לקראת סיום הבישול. בשנייה – השום, הבצל, הקישוא, החציל והפלפלים מבושלים יחד למשך פרק זמן ארוך על אש נמוכה, ומעורבבים עם העגבניות כשהם רכים ומתחילים להזהיב. העיקר בשתי שיטות ההכנה הוא לוודא כי הירקות, ובמיוחד החציל, מבושלים במידה מספקת. את המנה מגישים בדרך כלל כתוספת, אך לעיתים גם כמנה העיקרית בתוספת אורז או לחם. במטבחים שונים ישנן גרסאות שונות לרטטוי הצרפתי, ולהן שמות אחרים, כגון הקפונטה מהמטבח האיטלקי, הגיבץ' מהמטבח הבלקני והפיסטו מהמטבח הספרדי. רטטוי (סרט) קפונאטה The "right" way to make Ratatouille - מאתר ה-BBC
ניסן כהן (כדורגלן)

ניסן כהן (נולד ב-8 במאי 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי אשר שיחק בעבר במספר קבוצות בליגה הבכירה בישראל, שנקראה אז "הליגה הלאומית", בהן: בית"ר תל אביב, בני יהודה תל אביב ומכבי הרצליה, שיחק בתפקיד קשר אחורי ונשא את הספרה 6. במרבית הקריירה שיחק בבית"ר תל אביב ושיחק בתקופה הגדולה ביותר שלה, בין השנים 1988-1992, בהן הגיעה הקבוצה בכל עונה לפלייאוף העליון, שיחק יחד עם הכהנים ניסים כהן וירון כהן, שלושת אילו הוליכו את בית"ר תל אביב בעונת 1990/1991 למקום השלישי, המקום הגבוה ביותר בתולדותיה. בשנת 1992 עזב ניסן כהן את בית"ר תל אביב ועבר יחד עם ניסים כהן למכבי הרצליה ששיחקה בליגה השנייה. כהן עזר להרצליה להעפיל לליגה הראשונה בפעם הראשונה בתולדותיה. שנה לאחר מכן המשיך ניסן כהן לעונה נוספת בהרצליה ובשנת 1995 חזר לבית"ר תל אביב לעונה אחרונה בקבוצת נעוריו. לאחר שעזב את בית"ר תל אביב שיחק כהן במספר קבוצות בליגות הנמוכות. בשנת 2002 עזר ניסן כהן למכבי השיקמה/רמת חן לעלות מליגה ב' לליגה א'. בסיום אותה עונה פרש סופית מכדורגל. לניסן כהן הופעה אחת בנבחרת ישראל, אותה רשם בשנת 1988, במשחק ידידות מול נבחרת רומניה. ניסן כהן, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ניסן כהן, באתר Transfermarkt ניסן כהן, באתר National Football Teams ניסן כהן, באתר FootballDatabase.eu
Na

האם התכוונתם ל... נתרן – יסוד כימי שסמלו Na .na היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של נמיביה נומינה אנטומיקה Nomina Anatomica NA – מערכת מונחים באנטומיה NA – מכורים אנונימיים – שמו של ארגון ללא כוונת רווח הפועל לשיקום מכורים לסם NA – ראשי תיבות באנגלית של North America, "אמריקה הצפונית" n/a – קיצור נפוץ בטבלאות וברשימות המשמש כדי לציין כאשר מידע בתא טבלה מסוים אינו מסופק
יהודה דוד בלייך

הרב יהודה דוד בלייך (נולד ב-1936) הוא רב קהילה, פוסק הלכה, ומחבר ספרי הלכה, במיוחד בענייני רפואה ודינים. הוא אחד מראשי הישיבה בישיבת רבינו יצחק אלחנן בניו יורק, וראש הכולל לדיינות. הוא גם רב קהילת בני יהודה, הידועה בשם "בית כנסת יורקוויל", בצד המזרחי של מנהטן בניו יורק. בלייך נולד בטריטאון, ניו יורק, ואביו היה רב. הוא למד בבית ספר ממלכתי ולאחר מכן בישיבת תורה ודעת בברוקלין ובבית מדרש עליון במונסי. אשתו, יהודית (אנ'), היא פרופסורית להיסטוריה יהודית בטורו קולג' (אנ'). למשפחה שתי בנות ובן אחד. אחיו של הרב בלייך, אהרן, גם הוא רב. הרב בלייך קבל תואר ראשון בברוקלין קולג', תואר שני בפילוסופיה בקולומביה, ותואר שלישי בפילוסופיה באוניברסיטת ניו יורק. הוא קבל סמיכה לרבנות מישיבת תורה ודעת, וסמיכת ידין ידין מהרב משה פיינשטיין והרב מנחם מנדל זקס. הוא גם למד אצל הרב יעקב קמנצקי. Contemporary Halakhic Problems (בעיות הלכתיות עכשוויות), 7 כרכים. ל-6 הכרכים הראשונים קיימת מהדורה דיגיטלית באתר ספריא Jewish Bioethics (אתיקה רפואית יהודית), אוסף מאמרים שערך הרב יחד עם פרד רוזנר (אנ') With Perfect Faith: Foundations of Jewish Belief (באמונה שלימה: יסודות האמונה היהודית) Time of Death in Jewish Law (עת המוות בהלכה היהודית) Judaism and Healing (יהדות ורפואה) Birkas Hachammah (ברכת החמה) בנתיבות ההלכה, 4 כרכים הרב בלייך כתב מספר מאמרים שפורסמו בכתב העת "Tradition" (אנ') ובכתבים אחרים. הקלטות שיעורי תורה מאת הרב באתר yutorah.org בית כנסת יורקוויל רשימת המאמרים של יהודה דוד בלייך, באתר רמבי"ש יהודה דוד בלייך (1936-), דף שער בספרייה הלאומית https://www.yu.edu/riets/kollellim/lhoraah, נצפה 26 בינואר 2020. מידע מהרב בלייך. https://web.archive.org/web/20110704221544/http://www.highbeam.com/doc/1G2-3231900025.html, נצפה 26 בינואר 2020 Tirosh-Samuelson, Hava; Hughes, Aaron W., eds. (2015). J. David Bleich: Where Halakhah and Philosophy Meet. BRILL. p. 3. ISBN 9789004301788.
חיים שפיר

חיים שפיר (נולד ב-5 במרץ 1950) הוא סופר ומפתח משחקים ישראלי. נולד בחיפה. למד תואר ראשון בפקולטה להנדסת חקלאית בטכניון. לאחר שנתיים של עבודה כמהנדס שכיר, עזב את עבודתו ופיתח צעצועי עץ עם ידידו אבי ינאי. לאחר כשנה, החל לפתח ולייצר משחקים תחת שם המותג "משחקי שפיר" שהוחלף בשנת 2013 ל"המשחקים של חיים שפיר". שפיר מתמחה בעיקר במשחקי חברה, למנעד גיל רחב ופיתח למעלה מ-100 משחקים הנמכרים בכ-25 ארצות. בין משחקיו המפורסמים: טאקי, פיקולו, לוגי, קוקוטאקי, שמונה וחצי, אוצרות או צרות, תפוס ת'כוס, קלאק קלאק וגרסת משחק קופסה למשחק "ארץ עיר". שפיר כתב גם ספרים לילדים, בהם "ארץ האין", "ארץ עכשיו" ו"פנסים". בשנת 2018 שיחק שפיר בתפקיד עצמו בעונה השנייה של סדרת הילדים והנוער "צפוף". שפיר נשוי ואב לשני בנים, השותפים עימו בניהול החברה. אתר האינטרנט הרשמי של חיים שפיר תמר רותם, למרות המחשב והוידיאו: משחקי הקופסה עדיין כאן, באתר הארץ, 22 בפברואר 2009 אהוד מקסימוב, מקור ראשון, שיחק אותה: ריאיון עם האיש שהמציא את הטאקי, באתר nrg‏, 8 באוקטובר 2014 שרה פני עוזרי, דוכן לימונדה בסהרה, באתר ערוץ 7, 29 באוגוסט 2019 חיים שפיר, דף שער בספרייה הלאומית
בת הים הקטנה 2: השיבה לים

בת הים הקטנה 2: השיבה לים (באנגלית: The Little Mermaid II: Return to the Sea) הוא סרט הנפשה שהופק על ידי אולפני דיסני ויצא ישירות לווידאו בשנת 2000. זהו סרט המשך לסרט "בת הים הקטנה" משנת 1989. סרט זה בוים על ידי ג'ים קמרוד (אנ') ובראיין סמית'. עלילת הסרט מתרחשת למעלה מעשור לאחר הסרט המקורי והסדרה ומתמקדת במלודי, בתם של אריאל ואֶריק- נסיכה בת-אדם שמשתוקקת לשחות באוקיינוס למרות שהוריה אוסרים על כך. זה הסרט האחרון כרונולוגית בגרסת וולט דיסני לבת הים הקטנה, והשני שהופק (אחריו יצא בת הים הקטנה 3: סיפורה של אריאל). אריאל ואֶריק חוגגים את הולדת בתם, מלודי, על ספינה בים. לרגל הולדתה, אביה של אריאל, המלך טריטון, מעניק למלודי תליון קסום שחרוט עליו שמה. החגיגה נקטעת לפתע כשמורגנה, אחותה של אורסולה (הנבלית בסרט המקורי), מופיעה ומאיימת לפגוע במלודי אם לא תקבל לידיה את הקלשון של טריטון. אריאל ואֶריק מצליחים להביס את מורגנה והיא בורחת לים. כדי להגן על מלודי מפני מורגנה, אריאל מחליטה למנוע ממנה כל מידע על הים: התליון מושלך לאוקיינוס, ונבנית חומה שמקיפה את הארמון ומפרידה בינו ובין הים. שתים-עשרה שנים לאחר מכן, מלודי עדיין לא יודעת על עברה של אמה כבת ים. ההורים שלה אוסרים עליה לצאת מחוץ לגבולות הארמון, אף על פי כן מלודי חומקת מהארמון באופן קבוע כדי לשחות בים. באחת הפעמים היא מגלה על קרקעית הים את התליון ששמה חרוט עליו. היא מתעמתת עם אריאל אודות התליון, וכשהיא לא מוכנה לענות לשאלות שלה, מלודי בורחת לים. כשאֶריק ואריאל מבינים שמלודי נעלמה, טריטון הופך את אריאל לבת ים כדי שתוכל לחפש אותה. בינתיים מלודי מובלת למחבוא של מורגנה. מורגנה משתמשת במה שנותר מהקסם של אורסולה על מנת להפוך את מלודי באופן זמני לבת ים. היא אומרת שהשינוי יהיה קבוע אם מלודי תוכל להחזיר לה את הקלשון שלה, שלטענתה נגנב ממנה על ידי טריטון. בעזרתם של טיפ הפינגווין ודאש הניבתן (אריה ים) מלודי מצליחה להביא את הקלשון למורגנה. אריאל מנסה לעצור את מלודי מלתת למורגנה את הקלשון אבל מאחרת את המועד. מורגנה, כעת עם הקלשון, תופסת את אריאל ומחזיקה אותה בשבי. סקאטל, טריטון, סבסטיאן ואֶריק מגיעים, ונלחמים מול מורגנה. במהלך הקרב, מלודי מצליחה לקחת את הקלשון ולהחזיר אותו לטריטון, שכולא את מורגנה בגוש קרח. מלודי מתאחדת עם משפחתה, וטריטון מציע למלודי להפוך לבת ים לתמיד. במקום, מלודי משתמשת בטריטון כדי להעלים את החומה שהפרידה את ביתה מהים, ומאחדת את בני האדם ובני הים. הסרט קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות ומחזיק בציון של 33% ("רקוב") באתר Rotten Tomatoes. מדיה וקבצים בנושא בת הים הקטנה 2: השיבה לים בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בת הים הקטנה 2: השיבה לים (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של בת הים הקטנה 2: השיבה לים "בת הים הקטנה 2: השיבה לים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בת הים הקטנה 2: השיבה לים", באתר AllMovie (באנגלית) "בת הים הקטנה 2: השיבה לים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בת הים הקטנה 2: השיבה לים", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "בת הים הקטנה 2: השיבה לים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בת הים הקטנה 2: השיבה לים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גינוגנזה

גינוגנזה (Gynogenesis – השראת נקבות) היא רביית בתולים המחייבת נוכחות תא זרע, המעורר את תהליך ההפריה אך אינו משתתף ואינו מעביר את המידע הגנטי שהוא נושא. הצאצאים נושאים מידע גנטי שמקורו באם בלבד (בדרך כלל). המושג הוא גם שם כולל לסדרת מניפולציות גנטיות כרומוזומליות. המבוצעות בתאי רבייה של בעלי חיים במטרה לעודד יצירת זיגוטות נקביות בלבד והומוזיגוטיות לחלוטין או ברמה גבוהה מאוד. הטכניקה מבוצעת בעיקר בדגים, לצורכי מסחר ומחקר. קיימות שתי טכניקות גינוגנזה – מיוטית (2PB) ומיטוטית (EM), הנבדלות זו מזו בשלב הטיפול בביצית. שתי הטכניקות מתחילות בהקרנת תאי זרע ב-UV, בקרני גמא או בקרני X, להריסת המטען הגנטי שנושא תא הזרע. בשלב הבא מבוצעת הפריה מלאכותית בין תא הזרע המטופל לביצית הנמצאת לפני פליטת הגופיף הקוטבי השני בשלב מיוזה2, ונושאת מטען גנטי של 2n. חשיפת הביצית לאחר ההפריה לשוק מוקדם (Early Shocking) באמצעות חום, קור או לחץ תוביל לעיכוב ואי פליטת הגופיף הקוטבי השני תוביל ליצירת ביצית מופרית הנושאת 2n כרומוזומים ממקור אימהי בלבד. משלב זה החלוקה המיטוטית הרגילה של הזיגוטה אינה מופרעת. דור הצאצאים יהיה מורכב כולו מנקבות בלבד, הומוזיגוטיות ברובן, אך קיימת דרגה מסוימת של הטרוזיגוטיות כתוצאה משחלוף הכרומוזומים בביצית בשלב מיוזה1. פליטת הגופיף הקוטבי השני מהביצית לאחר ההפריה תוביל ליצירת ביצית מופרית עם n כרומוזומים. לאחר הכפלת הכרומוזומים, בשלב המטאפאזה של החלוקה המיטוטית הראשונה של הזיגוטה, חשיפת הביצית לשוֹק מאוחר (Late Shocking) באמצעות חום או לחץ תביא להשהיה בחלוקת הביצית המופרית. הזיגוטה המתקבלת היא בעלת 2n כרומוזומים ממקור אימהי בלבד. משלב זה החלוקה המיטוטית הרגילה של הזיגוטה אינה מופרעת. דור הצאצאים יהיה מורכב כולו מנקבות בלבד, הומוזיגוטיות לחלוטין וזהות זו לזו. יצירת דור בנות המורכב אך ורק מנקבות, בעלות קרבה גנטית גבוהה במיוחד, יצירת סחף גנטי חיובי באוכלוסיות גדולות (למשל דגי נוי ומאכל) להגברת הופעת תכונות מבוקשות, אחוזי השחלוף בגינוגנזה מיוטית משמשים כלי למיפוי גנטי.
מורן

מורן (שם מדעי: Viburnum) הוא סוג עצים ושיחים ממשפחת המורניים (Adoxaceae). בסוג מורן כ-203 מינים, מהם נשירים ומהם ירוקי-עד. נציגו היחיד בישראל של הסוג מורן הוא מורן החורש. מין נדיר ומוגן שגדל בחורשים, בעמק עכו, בכרמל ובגליל העליון. מין זה נפוץ מאוד כצמח גינון. בשנת 2016 הועבר הסוג מורן ממשפחת היערתיים למשפחת המורניים (Viburnaceae). שמה העברי המוצע של המשפחה, על שם הסוג מורן, אינו רשמי והוא ממתין לאישור האקדמיה ללשון. לפי הטַקְסוֹנוֹמְיָה (תורת המיון) העכשווית (2024) משפחת השלמוניים (Dipsacaceae) בוטלה ואוחדה עם משפחת היערתיים (Caprifoliaceae) וזאת האחרונה המורחבת פוצלה למשפחת היערתיים ומשפחת המורניים (Viburnaceae) ושתיהן שייכות לסדרה שלמונאים (Dipsacales). משפחת המורניים כוללת שלשה סוגים בלבד: מורן, סמבוק ואדוקסה (adoxa), לאחרון אין נציג בר בישראל. לסוג סמבוק שני נציגים בישראל: סמבוק שחור (Sambucus nigra) צמח נדיר עד נדיר מאוד הפורח באפריל עד מאי; וסמבוק אמיתי (Sambucus ebulus), צמח נדיר מאוד הגדל בחרמון ופורח במאי עד יולי. לסוג מורן נציג בר אחד בישראל: מורן החורש (Viburnum tinus) הפורח ממרץ עד אפריל; למורן החורש שויכו בעבר שני תת-מינים נוספים במקרונזיה שבאוקיינוס האטלנטי: הזן Viburnum tinus subsp. rigidum (Vent.) P.Silva האנדמי לאיים הקנריים והזן Viburnum tinus subsp. subcordatum (Trel.) P.Silva האנדמי לאיים האזוריים. כיום התת-מין הראשון הוא מין בפני עצמו (.Viburnum rugosum Pers) והשני הוא המין Viburnum treleasei Gand. מורן החורש פורח באביב בתפרחות. הפרחים לבנים או ורדרדים ומדיפים ריח נעים. אזור מוצאו הוא מזרח הים התיכון. צורתו היא כשיח צפוף ומעוגל, כאילו גזום. הפרי הוא ענבה שחורה דמוית ביצה. מינים אחרים של מורן הם צמחי נוי נפוצים. המורן הקירח (Viburnum Suspensum) הוא שיח ירוק עד, שעליו ותפרחותיו מכוסים שערות ואילו עליו קירחים, תפרחותיו הלבנות צפופות. המורן הריחני הוא שיח ירוק עד, שמוצאו במזרח אירופה. התפרחת דמוית פירמידה רחבה, ובה פרחים ריחניים ולבנים. מורן, באתר ITIS (באנגלית) מורן, באתר NCBI (באנגלית) מורן, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מורן, באתר Tropicos (באנגלית) מורן, באתר GBIF (באנגלית) מורן, באתר IPNI (באנגלית) מורן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) .Viburnum L, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏12-2023 .Viburnum L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet מורן החורש, באתר צמחיית ישראל וסביבתה דרור מלמד, עדכונים בטקסונומיה של מכוסי הזרע - APG IV, באתר צמח השדה, ‏1-6-2016 פרופ’ אבינעם דנין, סמבוק אמיתי, באתר צמחיית ישראל ברשת Viburnum rugosum Pers., WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏18-7-2023 Viburnum treleasei Gand, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏8-9-2023
יעקב יוסף מאוסטראה

יעקב יוסף מאוסטראה (ה'תצ"ח, 1738, אוסטראה - כ' בתשרי ה'תקנ"א, 1791, סלאוויטא), שנודע בכינויו רב ייב"י (ראשי תיבות: יעקב יוסף בן יהודה), היה מורה צדק ודיין באוסטרהא. השתייך לתנועת החסידות בדור השלישי. היה תלמידו של המגיד ממזריטש ומקורב גם לתלמידים נוספים של הבעל שם טוב. ייסד את שושלת חסידות אוסטראה שנמשכה עד מלחמת העולם השנייה. יעקב יוסף נולד לרב יהודה לייב שהיה דרשן ומורה צדק באוסטרהא שבאוקראינה. לאחר פטירת אביו בתשרי תקכ"ו (1765) החל למלא את מקומו. הרב יעקב יוסף היה בעל כישרון רטורי ודרשותיו משכו המונים ובהן הוא פעל רבות למען תנועת החסידות. בספריו הוא מגלה גישה מוסרית היוצאת נגד עיוותים חברתיים, מלשינות ולקיחת שוחד, וכן מתבטאת בהם אהבתו לכל יהודי. על פי דרך הבעש"ט הוא קורא ללמוד את התורה על מנת לקיימה ולא לעסוק בפלפולים ובחריפות. עדות לחשיבותו הציבורית ניתן למצוא בהסכמותיו שנדפסו לספרים "עץ חיים ופרי עץ חיים", "כנפי יונה", "זהר הרקיע" ו"צמח צדיק". רבי לוי יצחק מברדיצ'ב כינה אותו: "איש אלוקים קדוש יאמר לו". ואילו חברו, רבי אשר צבי מאוסטראה - צדיק חסידי מוכר, קרא לו: "איש קדוש מבטן". בשנת תקמ"ב (1782) הוציא יעקב יוסף ספרון קצר בשם "מורא מקדש" המתריע נגד דיבור בבתי כנסת ותלה אותו על קירות בתי כנסת שונים, אך פרסומו העיקרי בא לו מספרו "רב ייב"י" - חידושים על התורה ועל נ"ג פרקי תהילים ופירושים על הש"ס ועל האגדות שבו. ספרים נוספים שלו הם: "עין משפט" ו"מורא מקדש". לפי הוראתו אין שבחים על מצבתו, וחרותים עליה רק שמו ותפקידיו בקהילה. לאחר מותו ערך בנו, הרב אליקים גץ את ספרו של אביו, "רב ייב"י", והוסיף לו דברי תורה של הרב יהודה - סבו. בניו הם: רבי אליקים גץ ממלא מקומו, רבי פנחס - אדמו"ר באוסטרהא, רבי יהודה לייב ייבין, וחתנו, רבי אברהם בן רבי צבי מפאווליטש. "רב ייבי", אתר Hebrewbooks ובהוצאה מחודשת "מורא מקדש", אתר Hebrewbooks ש"א הורדוצקי, החסידות והחסידים, ח"ב א"ג רבינוביץ, שבחי ר' ייבי הרב אהרן פצ'ניק, השושילתא של בעל רב ייב"י "תולדות רב ייבי וצאצאיו הקדושים" (88 עמודים), בסוף: רב ייבי, חלק א, נתניה תשע"ב יקותיאל אריה קאמעלהאר, הרה"ק מוה"ר יעקב יוסף בן יהודא "רב ייב"י" זצ"ל, באתר 'דעת' יעקב יוסף מאוסטראה, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת" רבי יעקב יוסף מאוסטראה באתר אהלי צדיקים לשימור העבר היהודי ברחבי העולם הבן נפטר לפני שהספר הודפס והוא יצא לאור על ידי אדם אחר.
Legend

Legend הוא אלבום אוסף של בוב מארלי והויילרס, שיצא ב-8 במאי 1984 בחברת התקליטים Island. האלבום נמצא במקום ה-54 ברשימת האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בארצות הברית, עם למעלה מעשרה מיליון עותקים שנמכרו בארצות הברית בלבד. במקור כלל האלבום עשרה מבין אחד עשר השירים של מארלי שהגיעו לרשימת 40 הראשונים במצעד הבריטי, שלושה שירים מהתקופה המוקדמת של ההרכב המקורי של הלהקה, וכן שיר נוסף מאלבום האולפן האחרון של מארלי שיצא לאחר מותו, Uprising; כולם בגרסאות הרדיו המקוצרות שלהם. ב-1995 יצאה בחברת התקליטים Tuff Gong גרסת תקליטור, עם אותה רשימת שירים, אך הפעם בגרסתם המקורית ובאורך מלא. כמו כן יצאה גרסה בקלטת שכללה שני שירים נוספים, "Easy Skanking" (מהאלבום Kaya) ו-"Punky Reggae Party", השיר ה-11 מרשימת השירים שהגיעו ל-40 הראשונים במצעד הבריטי. כאשר יצאה מהדורה חדשה ומיוחדת לאלבום בשנת 2002, נכללו בה גם שני שירים אלו. על אף שהאלבום ספג ביקורת משום ששיריו נבחרו על פי הפופולריות שלהם, ולא בשל ההערכה המקצועית להם זכו, ולמרות הטענות כי הוא אינו מייצג את יצירתו המוקדמת של מארלי (עם ההרכב המקורי של הוויילרס, שכלל גם את פיטר טוש ובוני ויילר), הוא שומר בעקביות על מעמדו כאלבום הנמכר ביותר של מארלי ושל ז'אנר הרגאיי בכלל. האלבום הוא בעל השהייה הארוכה ביותר במקום הראשון במצעד מצעד אלבומי קטלוג הפופ, עם 126 שבועות. כל השירים נכתבו על ידי בוב מארלי, אלא אם מצוין אחרת בסוגריים. צד ראשון: "Is This Love" "No Woman, No Cry" ‏(וינסנט פורס) "Could You Be Loved" "Three Little Birds" "Buffalo Soldier" ‏(בוב מארלי ונ.ג. ויליאמס) "Get Up, Stand Up" ‏(בוב מארלי ופיטר טוש) "Stir It Up" צד שני: "One Love/People Get Ready" ‏(בוב מארלי וקרטיס מקפילד) "I Shot the Sheriff" "Waiting in Vain" "Redemption Song" "Satisfy My Soul" "Exodus" "Jamming" "Is This Love" "No Woman, No Cry" ‏(וינסנט פורס) "Could You Be Loved" "Three Little Birds" "Buffalo Soldier" ‏(בוב מארלי ונ.ג. ויליאמס) "Get Up, Stand Up" ‏(בוב מארלי ופיטר טוש) "Stir It Up" "Easy Skanking" "One Love/People Get Ready" ‏(בוב מארלי וקרטיס מקפילד) "I Shot the Sheriff" "Waiting in Vain" "Redemption Song" "Satisfy My Soul" "Exodus" "Jamming" "Punky Reggae Party" מידע על האלבום Legend באתר MusicBrainz מידע על האלבום Legend באתר AllMusic האלבום Legend באתר Discogs האלבום Legend באתר ספוטיפיי Paul Grein, Queen, Taylor Swift, Michael Bublé and the Albums With the Most Weeks at No. 1 on Top Catalog Albums, Billboard, ‏2024-08-26 (באנגלית אמריקאית) George Griffiths, Ireland's Official biggest albums of 2021 revealed, חברת המצעדים הרשמית, ‏9 בינואר 2022 (באנגלית)
אברהם סופר (רב)

הרב אברהם סופר (שרייבר) (9 באוקטובר 1897 - 10 באפריל 1982) היה רב ומהדיר ספרות תורנית. חתן פרס ישראל לספרות תורנית, וחתן פרס הרב קוק. סופר נולד באגר (ערלוי) שבהונגריה. בנו של הרב שמעון סופר ונינו של החת"ם סופר. בנעוריו למד אצל אביו, רבה של אגר ואחר כך בישיבה בפרשבורג, והוסמך לרבנות. בשנת 1921 נישא ועבר לחיות בווינה, אוסטריה. סופר שימש כרב, תחילה בקורפו (1925–1928) ולאחר מכן בגוריציה שבאיטליה (1928 - 1936) ובפיומה (1936 - 1939). בשנת 1939 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, בה שימש כר"מ בישיבת שערי ציון מיסודו של הרב בן ציון חי עוזיאל. בתחילת 1946 יצא לשמש כראש בית מדרש לרבנים שהוקם בצרפת אחרי מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1948-1966 שימש לסירוגין חצי שנה כמורה בבית המדרש לרבנים באמריקה וחצי שנה התגורר בירושלים. בימי רבנותו באיטליה החל לטפל בכתבי יד עתיקים של ספרות רבנית ולשמרם. בשנת 1930 החל להוציא לאור מכתב יד את סדרת הספרים "בית הבחירה" של הרב מנחם המאירי לתלמוד. בהמשך הוציא ספרי ראשונים נוספים ובהם: חידושי הראב"ד על מסכת עבודה זרה, ביאור רבי משה קזיס למסכת מדות, חידושי הר"ן לבבא בתרא וחידושי הרשב"א למסכת שבועות. ושני פירושי הראשונים למסכת שקלים. כמו כן הוציא מכתביו של סבו שלא הוצאו קודם לכן. ספרים אלו בוארו על ידו. בשנת תש"ג, זכה בפרס הרב קוק על הוצאת בית הבחירה למסכת קידושין. בשנת 1947 קיבל את פרס שכטר. כעבור ארבעים שנה, בשנת תשמ"א, זכה בפרס ישראל לספרות תורנית. בניו הם איש העסקים דוד, המתגורר בלונדון (בעליה של וילה קונסטנטין סלאמה) ועורך הדין שלמה מירושלים, הנשוי לעליזה, בתו של הרב אהרן מילבסקי ואחייניתם של הרב יצחק קוליץ ורחל מרגליות. רייזי אייזנברג אשתו של שלום אייזנברג אחיו של שאול אייזנברג. נכדה הוא השר לשעבר וחבר הכנסת מתן כהנא. בן נוסף הוא שמואל בנימין סופר, מחבר קונטרס 'אור המאיר' תש"ב, 'תולדות רבינו המאירי ז"ל וספריו. אברהם סופר - עורך ומהדיר, שני פירושים למסכת שקלים מתלמוד ירושלמי לרבותינו מקדמוני הראשונים, באתר היברובוקס קלמן כהנא, מאמר לזכרו ורשימת הספרים שהוציא וערך, בתוך: המעיין, ירושלים, תמוז תשמ"ב, באתר היברובוקס יונה עמנואל, מאמר לזכרו, בתוך: המעיין, ירושלים, תמוז תשמ"ב, באתר היברובוקס אברהם בן שמעון סופר (1897-1982), דף שער בספרייה הלאומית ב"שערי ציון", הצופה, 31 בינואר 1941 הרב א. סופר - ראש בית מדרש לרבנים של השרידים בצרפת, דבר, 7 בינואר 1946 ספר חדש, הצופה, 12 בינואר 1940 בית הבחירה, הצופה, 29 בדצמבר 1950 נפתלי בן מנחם, שיירים מתורת חת"ם סופר, הצופה, 22 ביולי 1960 סדר חלוקת "פרס הרב קוק" של עיריית תל אביב לספרות תורנית, הצופה, 29 בדצמבר 1943 מי הם חמשת חתני הפרס?, הצופה, 7 בינואר 1944 פרס שכטר להרב א. סופר, הצופה, 23 ביוני 1947 הרב פרופ' אברהם סופר־שרייבר בספרות תורנית, דבר, 6 במאי 1981