לוקיוס קוסוניוס גאלוס

לוקיוס קוסוניוס גאלוס (שמו המלא: לוקיוס קוסוניוס גאלוס וקיליוס קריספינוס מנסואניוס מרקלינוס נומיסיוס סבינוס, בלטינית: Lucius Cossonius Gallus Vecilius Crispinus Mansuanius Marcellinus Numisius Sabinus) היה מושל פרובינקיית יהודה בין השנים 120–122 בקירוב. קוסוניוס מתואר בכתובת מאנטיוכיה שבפיסידיה, מתקופתו של טראיאנוס. מהכתובת עולה כי קוסוניוס התחיל את הקריירה שלו כטריבון הצבאי של הלגיון העשרים ואחד רפאקס. כנראה בשנת 92 לספירה, מכיוון שבשנה זו הלגיון הושמד על ידי הסרמטים. לאחר מכן שימש במספר תפקידים, ובהם אחד משלושת הממונים על משפטים הכרוכים בעונש מוות, מפקד של הפרוקונסול של אסיה, קוואיסטור של הפרובינקיה פונטוס-ביתיניה, טריבון של העם, פראיטור, ממונה על ויה קלאודיה קסיה אניה קימיניה טראיאנה נובה, פרפקטוס הממונה על חלוקת התבואה, מפקד של הלגיון הראשון איטלקייה ושל הלגיון השני טראיאנה, מושל-פרוקונסול של הפרובינקיה סרדיניה וכהן הקיסרים הפלאביים. תחת שלטונו של טראיאנוס, שימש קוסוניוס כמושל של הפרובינקיות גלטיה, פיסידיה, ופפלגוניה באסיה הקטנה. כפי שעולה מדיפלומה צבאית רומית, בשנת 116, קוסוניוס, לפי הנוהג הרווח, התמנה לקונסול ממשיך, כלומר קונסול שאינו פותח את השנה האזרחית. זאת לאחר תום תפקידו בתור מושל בדרגת פראיטור של גלטיה. אם תאם מסלול התפקידים של קוסוניוס את התבנית המקובלת תחת הקיסרים טראיאנוס ואדריאנוס, הוא כיהן כמושל בפרובינקית יהודה אחרי היותו קונסול בשנת 116, לאחר רווח של שנתים או של ארבע שנים. לפיכך קוסוניוס בא ליהודה בתור מושל מטעם אדריאנוס, בין שנת 116 לשנת 120 בקירוב. לפי סדר המושלים בפרובינקית יהודה, הוא התמנה לתפקיד בשנת 120, לאחר מרקוס טיטיוס לוסטריקוס ברוטיאנוס, ומשל כנראה במשך שנתיים. שמו של קוסוניוס נמצא על גבי שבר שיש אפור-לבן, שנמצא בחפירות שנערכו בקיסריה. קוסוניוס מופיע על גבי כתובת הקדשה שנמצאה בקיסריה וממנה עולה כי הוא היה מושל פרובינקיית יהודה. בכתובת כתוב: לוקיוס קוסוניוס גאלוס, וקיליוס קריספינוס מנסואניוס, מרקלינוס נומיסיוס סבינוס, קונסול, כהן באחת מארבע אגודות הכהנים המרכזית ברומא, לאגט של אדריאנוס, מושל בדרגת פראייטור של הפרובינקיה יהודה... — שבר שיש אפור-לבן שנמצא בחפירות שנערכו בקיסריה, AE 2003, 1801 כתובת זו עוזרת לענות על השאלה מתי יהודה הפכה מפרובינקיה פרטורינית, קרי פרובינקיה שבראשה מושל בדרגת פראיטור לפרובינקייה קונסולרית, קרי שבראשה מושל בדרגת קונסול, שלרשותו עומדים שני לגיונות. בשנת 117 התמנה לוסיוס קווייטוס, האיש שדיכא את מרד התפוצות, למושל יהודה למשך תקופה קצרה. לפי דברי קסיוס דיו, כיהן קויטוס בתפקיד קונסול זמן לא רב קודם לכן. וכן הוא היה המושל הקונסלרי הראשון ביהודה. אז גם נכנס לגיון שני ליהודה – צעד שמינוי מסוג זה כרוך בו. עד כה נטו לפרש זאת כצעד יוצא דופן שנבע מתסיסה מרדנית טרם מרד בר כוכבא או מעיבוי הכוחות סמוך לגבול המזרחי של האימפריה. כשהועבר קוואיטוס מתפקידו חזרה הפרובינקיה למעמד הפריאטורי שהיה לה לפניו. אולם הכתובת החדשה, שמשתמע ממנה כי לאחר לוסיוס קווייטוס הגיע ליהודה מושל בדרגת קונסול לשעבר, מראה כי השינוי במעמד מבפרובינקיה פראיטורית לפרובינקיה קונסולרית, חל ביהודה כבר תחת שלטונו של טראיאנוס, וכי בשלב זה הובא ליהודה לגיון שני. הלגיון השני טראיאנה, שאין אנו יודעים דבר על מקום הימצאו אחרי תום המלחמות הדאקיות, הגיע ליהודה כבר לפני שנת 120, השנה בה יש עדות ברורה שלגיון זה היה ביהודה לפני שהוצג דרך קבע במצרים. לוסיוס קווייטוס הלגיון השני טראיאנה כותן חנה מ., והק וורנר, מושלים ופרסונל בכתובות לטיניות מקיסריה מריטימה, קתדרה 122 (תשסז), 2006, עמ' 33–37 W. Eck – H. M. Cotton, Governors and their personnel on Latin Inscriptions from Caesarea maritima, in: Proceedings of the Israel Academy of Sciencies and Humanities, VII: 7 (Jerusalem 2001), pp. 219–223 (220, adn. 14), Prosopographia Imperii Romani, Berlin, 1933, C1541 M. Roxan, P. Roxan, P. Holder, Roman Military Diplomas IV, London: Institute of Classical Studies, 2003, No. 229 William Mitchell Ramsay, Studies in the Roman Province Galatia. VI.--Some Inscriptions of Colonia Caesarea Antiochea, Journal of Roman Studies, Vol. 14, (1924), pp. 194, n. 16 Robert K. Sherk, A Chronology of the Governors of Galatia: A.D. 112-285, The American Journal of Philology, Vol. 100, No. 1, p. 168, No. 3 W. Eck, Senatoren von Vespasian bis Hadrian, (1970), p. 115 מדיה וקבצים בנושא לוקיוס קוסוניוס גאלוס בוויקישיתוף CIL III 6813 = ILS 1038 Roman Military Diplomas IV 229 כותן חנה מ., והק וורנר, מושלים ופרסונל בכתובות לטיניות מקיסריה מריטימה, קתדרה 122 (תשסז), 2006, עמ' 33–37 Cassius Dio 68.32.4