laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מרדכי דרורי

מרדכי דרורי (16 בפברואר 1931 - 18 במאי 2020) היה דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל בבנין, באיטליה וליד הקהילה האירופית. מרדכי דרורי נולד בשנת 1931 בירושלים. קיבל תואר ראשון בהיסטוריה ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית. בשנת 1961 הצטרף למשרד החוץ. בשנת 1961 מונה למנהל חשבונות באגף הכספים של המשרד ובשנת 1962 מונה למנהל מדור חו"ל באגף הכספים. בשנת 1963 מונה לסגן מנהל אגף הכספים ובין השנים 1964 ל-1965 כיהן כמנהל הכספים. בשנת 1965 מונה לחשב משרד החוץ. בשנת 1967 לאחר שירותו כחשב מונה למנהל מנג"ן בחטיבה למשאבי אנוש. בשנת 1968 מונה לתפקידו הדיפלומטי הראשון ונשלח לכהן כקונסול כללי במרסיי ובשנת 1970 מונה לשגריר בקוטונו, בנין. בשנת 1974 מונה לציר יועץ לענייני הסברה בשגרירות ישראל בפריז ובשנת 1975 מונה לציר בשגרירות ישראל בפריז. בשנת 1979 מונה לסמנכ"ל למינהל של משרד החוץ ובשנת 1983 לסמנכ"ל אגף הכלכלה. בשנים 1986–1991 כיהן כשגריר ישראל באיטליה ובין השאר טיפל בתרעומת על חטיפתו של המרגל מרדכי ואנונו וביקש מחוסיין מלך ירדן ששהה באותה עת ברומא להשיב לישראל את הנערים שחצו את הגבול לפטרה, בשנת 1990. החל משנת 1988 כיהן גם כשגריר לא תושב במלטה. בשנת 1991 מונה לשגריר ישראל ליד הקהילה הכלכלית האירופית בבלגיה (היום האיחוד האירופי). פרש לגמלאות בשנת 1996. לדרורי שני ילדים מאשתו הראשונה ושני ילדים מאשתו השנייה, פלורנס. מרדכי דרורי נפטר ב-18 במאי 2020. אתר האינטרנט הרשמי של מרדכי דרורי (באנגלית) מרדכי דרורי, ברשת החברתית פייסבוק מרדכי דרורי, אתר ההנצחה של משרד החוץ אתר ההנצחה של משרד החוץ, מרדכי דרורי Mordechai Drory, באתר mfa.gov.il אנשים ומוסדות, דבר, 24 באוגוסט 1970 המפלגה הסוציאליסטית בצרפת קיבלה החלטה בזכות ישראל, מעריב, 3 בפברואר 1975 מדיניות החוץ של הליכוד הוסברה בשגרירות בצרפת, מעריב, 7 ביוני 1977 ישראל רוצה שהשגרירות תמוקם במרכז קהיר, מעריב, 13 בינואר 1980 שרגא מקל, השוק המשותף החליט לקבוע מכסות ליצוא מוצרים ישראליים, מעריב, 22 בדצמבר 1985 הצנזורה הצבאית יוצאת, מעריב, 24 בדצמבר 1986 המלך חוסיין נענה ברומא לפניית ישראל - והורה לשחרר את הנערים, מעריב, 7 בספטמבר 1990 מאיר חביב מועמד יהודי בבחירות בצרפת, ל'בחדרי': הגראי"ל אמר לרופאו להצביע, באתר בחדרי חרדים, 8 ביוני 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הנסיכה אלכסנדרה, דוכסית פייף השנייה

הנסיכה אלכסנדרה, דוכסית פייף השנייה (באנגלית: Princess Alexandra, 2nd Duchess of Fife, ‏17 במאי 1891 - 26 בפברואר 1959), הייתה דוכסית פייף ונכדתו של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת. אלכסנדרה נולדה בריצ'מונד ב-17 במאי 1891, לאלכסנדר דאף, דוכס פייף הראשון, וללואיז, הנסיכה המלכותית, בתם של אלברט אדוארד, נסיך ויילס, בנה של המלכה ויקטוריה, ואלכסנדרה, נסיכת דנמרק, בתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ובעת לידתה הייתה במקום הרביעי בסדר הירושה לכתר הבריטי. אלכסנדרה גדלה בלונדון ובטירת וינדזור יחד עם אחותה מוד, וקיבלה חינוך מעולה. בשנת 1901 מתה המלכה ויקטוריה, וסבה עלה לשלטון במקומה כאדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, וב-9 בנובמבר 1905 העניק לאמה את התואר הנסיכה המלכותית, ובעקבות כך קיבלה אלכסנדרה אף היא תואר "נסיכה". בשנת 1910 התארסה אלכסנדרה בחשאי עם דודנה כריסטופר, נסיך יוון ודנמרק, בנו של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים, אולם הקשר ביניהם נפסק בלחץ הוריהם. בדצמבר 1911 בעת הפלגת המשפחה למצרים, נטרפה ספינתם בים מול חופי מרוקו, ולמרות שבני המשפחה נחלצו ללא פגע, חלה אביה אלכסנדר בדלקת אדר החזה, ובינואר 1912 הוא מת באסוואן שבמצרים, ואלכסנדרה ירשה את תאריו. ב-15 באוקטובר 1913 התחתנה אלכסנדרה עם ארתור, נסיך קונוט, בנם של הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן, בנה של המלכה ויקטוריה, ולואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ממנו נולד לה בן אחד: אלסטייר וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן (1914–1943) יחד עם בעלה הם מילאו תפקידים רשמיים שונים בשם דודם, המלך ג'ורג' החמישי, ואחר כך עבור בן דודם, המלך ג'ורג' השישי. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבדה אלכסנדרה כאחות בבית החולים סנט מריס, פדינגטון, לונדון. בשנת 1920 התמנה בעלה למושל הכללי של דרום אפריקה, והם נסעו יחד לפרטוריה, שם היא עבדה בבתי חולים מקומיים. לאחר שחזרו לבריטניה, חזרו בני הזוג לתפקידם הרשמי, ובין השנים 1937–1944 הייתה אלכסנדרה חברת מועצת המדינה. בשנת 1938 מת בעלה ארתור, נסיך קונוט, ומשום כך לאחר מות חמיה הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן בשנת 1942 ירש בנה אלסטייר וינדזור, דוכס קונוט וסטראת'רן את תאריו, אולם הוא מת במפתיע כתוצאה מדלקת ריאות בשנת 1943. ב-26 בפברואר 1959 מתה אלכסנדרה בגבעת פרימרוז, לונדון, ואחיינה ג'יימס קרנגי, רוזן סאות'סק השנים עשר ירש את תאריה. מדיה וקבצים בנושא הנסיכה אלכסנדרה, דוכסית פייף השנייה בוויקישיתוף הנסיכה אלכסנדרה, דוכסית פייף השנייה, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
קלאו צבוע

קלאו צבוע (שם מדעי: Rhabdotorrhinus) הוא סוג של עופות טרופיים ממשפחת הקלאוניים החיים במזרחה של דרום-מזרח אסיה. בעבר היו שייכים לסוג Aceros. ארבעה מיני הסוג בעלי גוף כהה ואצל הזכרים ישנם צווארים ופנים צהובים או כחולים והמקור צהוב או אדום וגדול. הם מעופפים ביערות הגשם של הפיליפינים, האי סולאווסי ושל חצי האי המלאי ורובם נמצאים בסכנת הכחדה. כמו רוב מיני הקלאו הם ניזונים בעיקר מפירות שהם חוטפים עם מקום הגדול מהעצים. קלאו מקומט (Rhabdotorrhinus corrugatus) קלאו צהוב-ראש (Rhabdotorrhinus exarhatus) קלאו מינדאנאו מקומט (Rhabdotorrhinus leucocephalus) קלאו צהוב-גרון (Aceros waldeni) מדיה וקבצים בנושא קלאו צבוע בוויקישיתוף קלאו צבוע, באתר GBIF (באנגלית)
APD

האם התכוונתם ל... הפרעת אישיות נמנעת (Avoidant Personality Disorder) - הפרעת אישיות מאשכול ג' של הפרעות האישיות. אנשים החיים עם הפרעה זו מתאפיינים ברגישות קיצונית לדחייה שיכולה להובילם לחיי התבודדות. הפרעת עיבוד שמיעתי (Auditory Processing Disorder) - קבוצה של הפרעות נוירו-התפתחותיות המשפיעות על הדרך שבה המוח מעבד צלילים מהסביבה.
אברהם גרינבורג

הרב אברהם גרינבורג (1839–1918) היה רב העיירה קז'מארוק (אנ') בסלובקיה במשך 44 שנים, ייסד ישיבה בעיר ושימש כראש הישיבה. נולד בשנת ת"ר (1839) להוריו צבי זאב ויטל. למד אצל רבי יהודה אסאד, אצל הכתב סופר ואצל רבי אפרים מטשאבא. בשנת תרכ"ט התמנה לדיין בעיר מישקולץ, בשנת תרל"ה התמנה להיות רב העיירה קז'מארוק, ושימש בתפקיד 44 שנים. רבי אברהם הקים בעיר ישיבה ובה למדו תלמידים מבני הקהילה ומקהילות נוספות. מתלמידיו בישיבה היה רבי משה סופר מערלוי. עמד בקשרי מכתבים עם גדולי רבני הונגריה, כמו רבי יהודה אסאד, המהר"ם שיק ורבי מרדכי וינקלר. כמו כן נתן הסכמות לספרים רבים, והיה חתום על מכתבים רבים שנתפרסמו על ידי רבני הונגריה בזמן הקרע ביהדות הונגריה. נפטר בי"ח בטבת תרע"ט (21 בדצמבר 1918). מצבתו נשתמרה עד ימינו אנו, ועל מצבתו הוקם אוהל. הרב אברהם שטרן כתב עליו "היה עניו ושונא מתנות, אף שהיה בעל ייסורין שם לילות כימים בתורת ה', והיה מפורסם לגאון, לעמקן נפלא ובעל הוראה גדול, וכמעט לא הסתכל חוץ לד' אמותיו". היה נשוי לרבקה, בתו המאומצת של רבו רבי אפרים מטשאבא, והיו להם עשרה ילדים. בנו רבי שמחה נתן גרינבורג מילא את מקומו ברבנות העיר קז'מארוק. בתו שרה נישאה עם הרב יונתן בנימין הלוי הורוויץ. מדיה וקבצים בנושא אברהם גרינבורג בוויקישיתוף בנימין לנדאו, תולדות רבי אברהם גרינבורג, באתר היברובוקס קהילת יהודי קז'מארוק בבית התפוצות (הקישור אינו פעיל, 31 בדצמבר 2022) (ארכיון) היסטוריה, באתר steiner-goldman (באנגלית) שו"ת "יהודה יעלה" חלק ב', סימן רמ"ה שו"ת מהר"ם שיק, אורח חיים, תשובה ר"צ שו"ת לבושי מרדכי, אה"ע וחו"מ, סימן א' רבי אברהם שטרן, מליצי אש, ח"ג, עמ' 100, באתר היברובוקס
איליין קסידי

איליין קסידי (באנגלית: Elaine Cassidy; נולדה ב-31 בדצמבר 1979) היא שחקנית אירית הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד הראשי, אבי מילס, בסדרת הטלוויזיה האמריקאית של CBS "האי של הרפר", בדמות פליסיה בסרט "המסע של פליסיה" לצדו של בוב הוסקינס, בתפקיד ראנט בסרט "תאומי הדיסקו" לצדו של קיליאן מרפי, המשרתת לידיה בסרט "האחרים", וקתרין גלנדנינג בסדרת הדרמה "גן עדן לנשים". קסידי נולדה בראהני, פרוור של דבלין שבאירלנד. כשהייתה בת שלוש עברה המשפחה לגור בקילקול (Kilcoole) שבמחוז ויקלו. הופעתה הראשונה בתפקיד ראשי היה בגיל חמש בהצגה של בית הספר במחזה "פינוקיו". ב-1996 הייתה קסידי מועמדת לפרס השחקנית המבטיחה ביותר בפסטיבל הסרטים של ז'נבה על תפקידה ב-"The Sun, the Moon and the Stars". היא שיחקה בתפקיד ראשי בסרט "המסע של פליסיה" יחד עם בוב הוסקינס, עליו הייתה מועמדת לפרס ג'יני לשחקנית הטובה ביותר. קסידי זכתה פעמיים בפרס הקולנוע וטלוויזיה האירים (IFTA). ב-2003 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי על תפקידה בדמות ראנט בסרט "תאומי הדיסקו", וב-2010 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה על גילום הדמות אבי מילס בסדרה האמריקאית "האי של הרפר" של CBS. ב-2005 הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד מוד לילי בדרמה "Fingersmith" של ה-BBC. ב-2007 הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בדמות סנדרה בסרט הדרמה "ומתי ראית את אביך לאחרונה?" לצדם של ג'ים ברודבנט וקולין פירת'. ב-2009 הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה על תפקיד אנני מוקלהי בסרט "Little White Lie". בתיאטרון שיחקה קסידי ב-2002 במחזה "The Lieutenant of Inishmore", ב-2006 ב"ציד המכשפות" עם הלהקה השייקספירית המלכותית, וב-2007 במחזה "There Came A Gypsy Riding" בתיאטרון אלמיידה. קסידי הופיעה בווידאו קליפ של השיר "The Scientist" של להקת קולדפליי. בסדרה "בלי לפגוע" של פול אבוט שיחקה קסידי בתפקיד הבלשית דינה קוולסקה. קסידי גילמה את מורין בסרט הטלוויזיה "Just Henry" של ITV ששודר לראשונה ב-18 בדצמבר 2011. קסידי נשואה לשחקן סטיבן לורד אותו הכירה על הסט של הסרט "האמת". ב-16 בספטמבר 2009 נולדה בתם קילה. בנם לינוט לורד קסידי נולד בינואר ב-2013. בני הזוג חיים בגריניץ'. (2002) The Lieutenant of Inishmore (2003) Scenes from the Big Picture ציד המכשפות (2003) (2007) There Came a Gypsy Riding אבות ובנים (2014) (2015) Deluge יחסים מסוכנים (2015–2016) מדיה וקבצים בנושא איליין קסידי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איליין קסידי איליין קסידי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איליין קסידי, באתר AllMovie (באנגלית) איליין קסידי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) איליין קסידי, באתר MusicBrainz (באנגלית) Elaine Cassidy website There Came A Gypsy Riding Coldplay web-site "Elaine Cassidy Welcomes a Daughter" Harper's Island's RTÉ New Drama 'Acceptable Risk' Stars Elaine Cassidy, Angeline Ball & Morten Suurballe, IFTN
סקופישוק

סקופישוק (בליטאית: Skapiškis, סקפישקיש; בפולנית: Skopiszki, סקופישקי; ביידיש: סקאָפּישאָק) היא עיירה במחוז משנה קופישוק במחוז פוניבז' בצפון מזרח ליטא, אשר נוסדה במאה ה-17. העיירה הוקמה בתחילת המאה ה-17 על שטחו של האציל המקומי, סטאניסלאב סקופס. הוא נתן לקתולים קרקע לבניית כנסייה בשנת 1555, ולכן העיירה נקראת על שמו.[דרושה הבהרה] במחצית השנייה של המאה ה-19 היו בעיירה כ-20 חנויות ובתי מרזח ונערכו בה ירידים וימי שוק. בשנת 1863 כבשה יחידת מתקוממים את סקופישוק ושרפה מסמכים. בשנת 1870 היו בעיירה 60 בתים, שתי כנסיות, בית תפילה יהודי וקסרקטין. העיירה היוותה מרכז של מספר כפרים בסביבה. בין השנים 1915 ל-1917, תקופת מלחמת העולם הראשונה, האזור היה בשליטת הגרמנים והם סללו מסילת רכבת בקרבת העיירה שהובילה עד לטביה. במקום פעל ועד מהפכני מטעם השלטון הסובייטי עד שנת 1919. משנת 1918 עד 1940 הוקמו בעיירה ספרייה, תחנת משטרה, משרד יערנות, תחנת מכבי אש, שתי טחנות קמח, מחלבה, מנסרה, מספר חנויות ובית מרקחת. בשנת 1847, כ-250 שנה לאחר הקמת העיירה[דרושה הבהרה], מנתה אוכלוסיית העיירה 282 נפשות, ו-85 אחוזים מהם היו יהודים. לפני מלחמת העולם הראשונה חיו 50 משפחות יהודיות בסקופישוק, מאות בודדות של יהודים. לאחר כ-40 שנה, בשנת 1889, מסיבות לא ידועות, לא נותרו יהודים בעיירה. עם השנים, ידעה העיירה שינויים תמידיים באוכלוסיית היהודים. בתקופה שבה מספר היהודים בעיירה היה בשיאו, הם התפרנסו מסחר בעצים, בדים, ברזלים וכלי עבודה שונים. באותן השנים, פעל בעיירה בית כנסת, והקהילה המקומית אפשרה ליהודים לקיים אורח חיים יהודי. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה (בספטמבר 1939), נכבשה פולין בידי הגרמנים, וליטא עברה לתחום השליטה הסובייטי ולאחר שנה סופחה לברית המועצות. ב-22 ביוני 1941 נכבשה ליטא על ידי הגרמנים. גורלם של יהודי סקופישוק היה כגורל יהודי המחוז, שבאוגוסט 1941 הועברו לעיר רוקישקיס ושם נרצחו על ידי הגרמנים. במקום הוקמו מצבות לזכרם. בשנים אלו נהרסו בתי העסק של היהודים, כל הארגונים הציוניים וגם חלק ממוסדות הקהילה חוסלו, ולא נותרו יהודים בעיירה. בשנת 1870 פעל בעיירה בית תפילה יהודי אחד ושתי כנסיות. במחצית השנייה של המאה ה-20 פעלו בעיירה שני בתי מדרש בנויים מעץ: אחד של חסידים ואחד של מתנגדים. בין השנים 1918–1940 נבנה בעיירה בית ספר עממי אחד, ששימש לחינוך ילדי העיירה היהודים. כיום בית הספר בעיירה משמש לחינוך ילדי העיירה. יהודי העיירה נקברו בבית העלמין שסקופישוק, והוא נהרס כליל לאחר מלחמת העולם השנייה. ר' עזריארל גורדון - כיהן לפני מלחמת העולם השנייה. ר' מנדל - כיהן לאחר מלחמת העולם השנייה. ר' מנחם קופלוביץ - היה הרב האחרון של הקהילה היהודית בסקופישוק. מדיה וקבצים בנושא סקופישוק בוויקישיתוף http://lithuanianjews.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=12059&BSP=12056&BSS6=12056(הקישור אינו פעיל) https://dbs.bh.org.il/he/סקופישוק/מקום https://www.jewishgen.org/yizkor/pinkas_lita/lit_00440.html http://kehilalinks.jewishgen.org/skopishok/skopishok.html http://skapiskis.blogspot.co.il/ http://elevationmap.net/skapiskis-lt#menu2 "סקופישוק", באתר JewishGen (באנגלית) 'סקופישוק (סקאפישקיס)', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 332–333 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונות 1562–1563). פנקס הקהילות-ליטא, יד ושם, 1996, עמ' 748 סקופישוק
הארי יאנוש

הארי יאנוש (בהונגרית: Háry János) היא האופרה המפורסמת והמנוגנת ביותר של המלחין ההונגרי זולטאן קודאי. הוא חיבר אותה בשנת 1926, והיא הועלתה לראשונה בבית האופרה שבבודפשט. הליברית לאופרה נכתבה בידי בלה פאוליני וז'ולט הרשני. גיבור האופרה הוא הארי יאנוש, חייל משוחרר, היושב בבית המרזח בכפרו ומהנה את כל שומעיו ב"הרפתקאות" שעברו עליו. הוא מספר איך התאהבה בו הקיסרית מארי-לואיז, אשתו של נפוליאון, אהבה שהייתה העילה להכרזת המלחמה על אוסטריה מצד נפוליאון, אך הארי יאנוש עושה מעשי גבורה בקרב ולבסוף מסתער על נפוליאון בכבודו ובעצמו, והלה נאלץ לבקש ממנו רחמים. בחגיגת ניצחון חוזר הארי יאנוש לווינה, אך הגעגועים לכפרו גוברים והוא חוזר לביתו ולאהובתו הכפרית. האופרה זכתה להצלחה מועטה, עד שבשנת 1927 יצר קודאי סוויטה תזמורתית מהמוזיקה של האופרה, וזו זכתה להצלחה רבה.[דרוש מקור] בסוויטה תזמורתית זו משתתף הצימבלום. בפרלוד התזמורת מחקה את קהל המאזינים להארי יאנוש. נשמעים קולות רעש ועיטושים. לפי הפולקלור ההונגרי אם מתעטשים לאחר השמעת סיפור, סימן שהוא אמיתי. בפרק "שעון מוזיקלי וינאי" הארי יאנוש משתומם למראה השעון המופלא הזה, שלקצב ניגוניו צועדים חיילים מצוירים קטנים. זה קטע מפורסם מאוד, ששימש בשנות ה-50 של המאה ה-20 כאות הפתיחה לתוכנית לעקרת הבית בקול ישראל. פרקי הסוויטה הם: פרלוד שעון מוזיקלי וינאי שיר אהבה מלחמת נפוליאון ומפלתו אינטרמצו כניסת הקיסר ופמליתו מידע על היצירה "הארי יאנוש" באתר מיוזיק בריינז מידע על הקומפוזיציה "הארי יאנוש" באתר AllMusic יוטיוב, הסוויטה "הארי יאנוש" בביצוע הפילהרמונית של ברלין, מנצח סיימון ראטל, 7 באוקטובר 2017 ערך זה הוא קצרמר בנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Spartan-V

Spartan-V היא מכונית מרוץ מתוצרת Spartan Motor Company האוסטרלית אשר יוצרה בשנת 2005 מטה ומפעל החברה ממוקמים בסידני. הדגם יוצר על ידי האחים התאומים פיטר וניק פאפ (Peter and Nick Pap) , שם הדגם מתייחס לחוסר הפנסים הקדמיים, ועוד כמה תכונות חיוניות אחרות הנדרשות על פי החוק ברוב המדינות, לכן הדגם לשימוש במסלולים פנימיים ולא ניתן להשתמש בכבישים ציבוריים ("Spartan" בתרגום לעברית: "ספרטני") 2 מושבים מארז פלדה גוף הרכב עשוי מסיב פחמן מנוע אופנועים תוצרת "דוקאטי" תאוצה בין 0-100 היא 3.0 שניות צמיגים: 205/45 R17 עמוד היגוי מתקפל מחיר הדגם: 90,000 דולר אוסטרלי מדיה וקבצים בנושא Spartan-V בוויקישיתוף תיאור המכונית דגם "Spartan-V" egmcartech.com/2010/09/16/spartan-motor-v-track-car-is-powered-by-a-170-hp-ducati-engine דגם "Spartan-V" carsales.com.au/editorial/details/spartan-v-set-to-wage-war-with-ariel-atom דגם "Spartan-V" topspeed.com/cars/car-news/introducing-the-spartan-v דגם "Spartan-V" - מפרט aussieexotics.com/forum/aussie-cars/spartan-v דגם "Spartan-V" - מפרט diseno-art.com/encyclopedia/vehicles/road/cars/spartan-v
Baby Jane (שיר של רוד סטיוארט)

Baby Jane הוא שיר שבוצע על ידי הזמר הבריטי רוד סטיוארט בשנת 1983. מילות השיר נכתבו על ידי סטיוארט, והוא הולחן על ידי ג'יי דייוויס. השיר הופק על ידי סטיוארט, טום דאוד, ג'ורג' קוטקו, וג'ים קריגן. השיר היה חלק מאלבומו של סטיוארט "Body Wishes", והיה לשיר המצליח ביותר שלו מאז "Da Ya Think I'm Sexy" שיצא בשנת 1978. בארצות הברית הגיע השיר למקום 14 במצעד ה-בילבורד הוט 100, ולמקום הראשון בבריטניה. השיר הגיע למקום הראשון במצעדים השבועיים גם בגרמניה, בלגיה, אירלנד, ספרד ודרום אפריקה. מידע על היצירה "Baby Jane" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Baby Jane" באתר SecondHandSongs Baby Jane באתר songfacts baby jane, באתר billboard Official Singles Chart Top 100, באתר officialcharts
Fittipaldi EF7

Fittipaldi EF7 היא מכונית ספורט המוגדרת כמכונית על מתוצרת Fittipaldi Motors LLC בבעלות נהג מרוצי המכוניות לשעבר אמרסון פיטיפלדי הברזילאי. אב הטיפוס, של הדגם, צבוע בצהוב, הוצג בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה בשנת 2017 לאחר תכנון ובניית הדגם במשך כ-3 שנים על ידי Fittipaldi Motors LLC, בשיתוף מהנדסי ייצור מכוניות המרוץ הגרמנית HWA Team (אנ') וחברת עיצוב הרכב האיטלקית פינינפארינה. הייצור הסדרתי של דגמי ה-"Fittipaldi EF7", מתוכנן לאביב 2018, מתוכננים לייצור 39 יחידות בלבד. תוכניות אלו לא מומשו. 2 דלתות - קופה 2 מושבים מנוע מרכזי מדיה וקבצים בנושא Fittipaldi EF7 בוויקישיתוף Fittipaldi EF7, סרטון באתר יוטיוב Fittipaldi EF7, סרטון באתר יוטיוב חברת מכוניות המרוץ Fittipaldi Motors LLC fittipaldimotors משרדי Fittipaldi Motors LLC בארצות הברית בכתובת: 50 West Mashta. Drive Suite 4, Key Biscayne, FL 33149 דגם "Fittipaldi EF7", באתר autoweek דגם "Fittipaldi EF7", באתר carmagazine דגם "Fittipaldi EF7", באתר carmagazine https://www.gtplanet.net/gt7-fittipaldi-ef7-vanishes-20220207/ דגם "Fittipaldi EF7", באתר autoblog דגם "Fittipaldi EF7", באתר gran-turismo
דמטריוס מסלוניקי

דימטריוס הקדוש מסלוניקי (מיוונית:"Άγιος Δημήτριος της Θεσσαλονίκης") הוא קדוש מעונה נוצרי מהמאה ה-4 לספירה, אשר על-פי המסורת נולד בשנת 280 לספירה בתקופת הרדיפות כנגד הנוצרים בידי הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס. פירוש שמו של דמטריוס ביוונית, הוא "מסור לאלה דמטר". פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. דימטריוס היה חייל בצבא הרומי, נידון למוות עקב התנצרותו. על-פי המסורת, נשלח אל באר המים אשר הייתה בעיר סלוניקי ושם הוצא להורג. במקום מותו הוקמה כנסיית האגיוס דמטריוס, דימטריוס הקדוש, ושם מצוי קברו עד היום. הקבר הפך למוקד הפולחן המרכזי לקדוש, וכך היה לפטרון העיר סלוניקי. מלבד זאת, הוא הוכר גם בתור קדוש מרכזי במספר ערים בבלקן למשל, מטירוביציה בסרביה והוא גם אחד מפטרוניה של סרביה. דימטריוס זכה להערצה רבה בתור פטרון החיילים בקרב נוצרים אורתודקסים, הזהה כמעט לזאת של גאורגיוס הקדוש. יום חגו מצוין מדי שנה ב-26 באוקטובר על פי לוח השנה היולאני שמונהג בכנסיות המזרחיות, הוא ה-8 בנובמבר על-פי לוח השנה הגרגוריאני[דרוש מקור]. יום חגו של הקדוש נחגג בנצרות הקתולית ב-9 באפריל ובנצרות האורתודוקסית ב-26 באוקטובר. כנסיית האגיוס דמטריוס הוא מקום פולחנו והנצחתו המרכזית של הקדוש ושם גם נמצאים שרידיו. הקדוש זכה להיות הקדוש המגן של העיר היוונית סלוניקי ושם מתקיים לכבודו בהוד והדר פולחנו ביום חגו מדי שנה. מדיה וקבצים בנושא דמטריוס מסלוניקי בוויקישיתוף Roth, Paul W. (1993). Soldatenheilige (בגרמנית). Graz, Vienna, Cologne: Verlag Styria. ISBN 3-222-12185-0. Kloft, Hans (2010). Mysterienkulte der Antike. Götter, Menschen, Rituale (בגרמנית). Munich: C.H. Beck. ISBN 978-3-406-44606-1. Robin Cormack, Writing in Gold, Byzantine Society and its Icons, George Philip, London, 1985. ISBN 0-540-01085-5 Eugenia Russell, St Demetrius of Thessalonica; Cult and Devotion in the Middle Ages, Peter Lang, Oxford, 2010. ISBN 978-3-0343-0181-7 James C. Skedros, Saint Demetrios of Thessaloniki: Civic Patron and Divine Protector 4th-7th Centuries CE, Trinity Press International, 1999. Summarized in Harvard Theological Review 89:410 (1996). in JSTOR James C. Skedros, "Response to David Woods" Harvard Theological Review 93:3:235 (July 2000). at JSTOR Kurt Weitzmann in The Icon, 1982, Evans Brothers Ltd, London, ills. pp. 32,51,220 (trans of Le Icone, Montadori 1981), ISBN 0-237-45645-1 Woods, David (2000). "Thessalonica's Patron: Saint Demetrius or Emeterius?". Harvard Theological Review. 93 (3): 221–234. free copy David Woods, bibliography on St. Demetrius
כחל (סוג)

כחל (שם מדעי: Coracias) הוא סוג של עופות מסדרת הכחלאים הקרויים כך עקב צבעם הכחול. בסוג זה נמצאים כל מיני משפחת הכחליים למעט ארבעת בני הסוג כחל עב-מקור. בני סוג זה הם עופות כחולים, תכולים או סגולים בהירים עם מקור גדול ואפור. הם חיים בערבות, סוואנות ושיחיות ברחבי דרום אירופה, אסיה ואפריקה. המין כחל מצוי חי גם בישראל. הם ציידי חרקים מהירים המשתמשים במקורם כדי להרוג את הטרף. המינים הגדולים אוכלים גם חולייתנים קטנים. קבוצות של כחלים נאספות בקרבת שריפות כדי לתפוס את החרקים הנמלטים מהן. כחל מצוי (Coracias garrulus) כחל לילכי (Coracias caudatus) כחל כחול-בטן (Coracias cyanogaster) כחל סנגלי (Coracias abyssinicus) כחל הודי (Coracias benghalensis) Coracias naevius Coracias temminckii Coracias affinis כחל זנב-מחבט (Coracias spatulatus) מדיה וקבצים בנושא כחל בוויקישיתוף כחל, באתר ITIS (באנגלית) כחל, באתר NCBI (באנגלית) כחל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) כחל, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) כחל, באתר GBIF (באנגלית)
ג'ולייט פופר שייפר

ג'ולייט (ג'ולי) פופר שייפר (נולדה ב-1932) היא פסיכולוגית וסטטיסטיקאית אמריקנית, הידועה בעיקר בזכות מחקריה בתחום ההשערות המרובות. ג'ולייט פופר נולדה בברוקלין. בבית הספר התיכון למדה במגמת המתמטיקה במשך ארבע שנים, אף על פי שמגמה זו יועדה לבנים בלבד. כמו כן הייתה חברה במועדון המתמטיקה, שגם הוא נועד לבנים בלבד. עם סיום לימודיה בתיכון למדה במכללת סווארתמור פסיכולוגיה, מתמטיקה ופילוסופיה. את לימודי הדוקטורט עשתה באוניברסיטת סטנפורד, וקיבלה תואר דוקטור בפסיכולוגיה בשנת 1957. לאחר פוסטדוקטורט באוניברסיטת אינדיאנה הצטרפה כחברת סגל למחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת קנזס, שם לימדה קורסים בפסיכולוגיה מתמטית ובסטטיסטיקה. במהלך השנים קודמה והגיעה לדרגת פרופסור. היא הייתה מעורבת בפעילות נגד אפליה גזעית, והייתה יושבת הראש הראשונה של הוועדה למניעת הפליה באוניסברסיטת קנזס. בשנת 1973 יצאה לשנת שבתון במחלקה לסטטיסטיקה באוניברסיטת ברקלי, שם עבדה בשיתוף פעולה עם אריק ל. להמן, לו נישאה כעבור ארבע שנים. ב-1977 עברה להתגורר בברקלי, קליפורניה, וקיבלה משרת מרצה אורח באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. ב-1978 קיבלה משרת מרצה לסטטיסטיקה באוניברסיטת ברקלי, וניהלה שם את שירותי הייעוץ הסטטיסטי. גם שם הגיעה לדרגת פרופסור. היא פרשה ב-1994, אך המשיכה לעבוד במשך מספר שנים במרכז להערכה חינוכית בפרינסטון. בתקופת עבודתה בקנזס מחקריה של שייפר בתחום הפסיכולוגיה עסקו בתאוריה של הלמידה, בחקר האישיות ובתפישה חושית. מאוחר יותר החלה להתעניין בבעיית ההשערות המרובות, תחום אשר יהפוך מאוחר יותר לנושא המחקר העיקרי שלה. להמן כותב בספרו כי בתקופת עבודתה בברקלי שייפר הייתה לאחד החוקרים המובילים בתחום ההשערות המרובות. שייפר הראתה כי הבדלים מובהקים סטטיסטית אינם טרנזיטיביים, וטבעה את המושג "טעות מסוג שלישי". כן עסקה בחקר מודלים ליניאריים ובניתוח רב משתני. היא פרסמה למעלה מעשרים מאמרים מדעיים בתחום. בסך הכל פרסמה 79 מאמרים מחקריים לאורך הקריירה שלה. ב-1988 שייפר נבחרה לעמיתה באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה ובאיגוד האמריקני לפסיכולוגיה. כן הייתה עמיתה באיגוד האמריקני לקידום המדע וחברה במכון הבינלאומי לסטטיסטיקה. בשנת 2003 זכתה בפרס על שם פ.נ. דייוויד בזכות תרומתה החלוצית לשיטות סטטיסטיות בחינוך ופסיכומטריה ותפקידה יוצא הדופן בטיפוח ההזדמנויות לקידום נשים במדעים. Lehmann, E. L. (2008), "59. Juliet P. Shaffer (b. 1932)", Reminiscences of a statistician, New York: Springer, pp. 212–216 Profiles in Research - Juliet Popper Shaffer - Interview by Dan Robinson Journal of educational and Behavioral Statistics, Spring 2005, Vol. 30, no. 1, pp. 93-103 Juliet Shaffer - Research Expertise and Interest – Berkeley Research Florence Nightingale David Award - Committee of Presidents of Statistical Societies Past, Present, and Future of Statistical Science, Lin et. al. (editors), Chapman and Hall/CR, pages 49-58 Juliet Popper Shaffer publications indexed by Google Scholar ג'ולייט פופר שייפר, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ג'ולייט פופר שייפר, באתר גוגל סקולר
אוביל (סוג)

אוביל (שם מדעי: Indicator) הוא סוג של עופות ממשפחת האוביליים החיים באפריקה ואסיה הטרופיים. הם קרובי משפחתם של ההנקרים. אורכם הממוצע של האובילים 20 ס"מ והם בעלי נוצות אפורות ומקור אפור וקצר. הם מתמחים בפיצוח של כוורות דבורים ותזונה מהדונג, הדבש והזחלים שלהם. חלק מהמינים כמו אוביל הדבש נעזרים בשיתוף פעולה עם יונקים כמו גירית הדבש שתעזור להם להתמודד עם הדבורים. עופות אלה טפיליים בדומה לקוקיות. Indicator maculatus Indicator variegatus אוביל הדבש (Indicator indicator) Indicator archipelagicus Indicator minor Indicator conirostris Indicator willcocksi Indicator exilis Indicator pumilio Indicator meliphilus Indicator xanthonotus מדיה וקבצים בנושא אוביל בוויקישיתוף אוביל, באתר ITIS (באנגלית) אוביל, באתר NCBI (באנגלית) אוביל, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אוביל, באתר GBIF (באנגלית)
טוקן הררי

טוקן הררי (שם מדעי: Andigena) הוא סוג של עופות טרופיים ממשפחת הטוקניים החיים למורדות הרי האנדים באמריקה הדרומית. בסוג זה 4 מינים בעלי גוונים אפורים-כחולים ומקורים שחורים גדולים. סביב העיניים אזור לבן עד צהוב והעיניים שחורות. עופות אלה חיים ביערות ההרים שלמזרח הרי האנדים ומחפשים פירות, גרגרים וחיות קטנות למאכל. טוקן אפור-חזה (Andigena hypoglauca) טוקן שחור-כיפה (Andigena cucullata) טוקן כחול-חזה (Andigena laminirostris) טוקן הררי שחור-מקור (Andigena nigrirostris) מדיה וקבצים בנושא טוקן הררי בוויקישיתוף טוקן הררי, באתר ITIS (באנגלית) טוקן הררי, באתר NCBI (באנגלית) טוקן הררי, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) טוקן הררי, באתר GBIF (באנגלית)