laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רחל בן-נון

רחל (חלי) בן נון (נולדה בשנת 1953) היא יזמית ומנכ"לית חברות, מובילה למעלה משלושים שנה בתחום ההיי-טק, הייתה אחת המקימות והמנכ"לית של הראל תקשורת בע"מ ושל הראל נט, ושל חברות היי-טק נוספות. בן נון נולדה בשנת 1953 בראשון לציון, למדה בגימנסיה הריאלית בראשון לציון, ובצבא הדריכה בנושאי מתמטיקה ופיזיקה בקורס טיס. כבר מילדותה אהבה מאוד הנדסה ויזמות, וכבר אז ידעה שאלה יהיו התחומים שהיא תעסוק בהם במהלך חייה. לאחר מכן, למדה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וסיימה עם תואר ראשון ושני בהנדסת תעשייה וניהול. בשנת 1988 הייתה אחת המקימות והמנכ"לית של אראל תקשורת בע"מ, חברה שעסקה בתחום העברת מסרים בעולם התקשורת והונפקה בנאסד"ק בשנת 1994. בשנת 1995, הייתה אחת המקימות והמנכ"לית של אראלנט, חברה אשר עסקה בטלפוניה אינטרנטית, והונפקה בבורסת תל אביב בשנת 2000. בהמשך עסקה בטכנולוגיה עילית לחקלאות בחברות אורגניטק אינק, ו-אורגניטק בע"מ. כיום בן נון היא יו"ר פעילה של חברת רדקום, משקיעה בסטארט-אפים ומנהלת טכנולוגית בהתנדבות של חברת Rishon Start Up. עד לפטירתו, חיה בן נון בזוגיות עם זהר זיסאפל. בן נון היא אם לשלושה ילדים, אחד מהם הוא המנכ"ל של חברת "Argus", שעוסקת באבטחת סייבר למכוניות. בנוסף מתעניינת בן נון מתעניינת בסוגי אומנות שונים. בן נון צברה ניסיון מעמיק בתחום העברת מסרים, טלפוניה אינטרנטית, מערכות וידאו, תכנון ופיתוח של מערכות חומרה ותוכנה, וניהול כללי, מתמחה בתקשורת בין מחשבים, וניהול חברות בשוק ההון הישראלי ובבורסת נאסד"ק, ויזמה והובילה חברות רבות בתחום ההיי-טק הישראלי. בנוסף, בן נון עסקה בטכנולוגיה לחקלאות. כיום, בן נון משקיעה ותורמת לסטארט-אפים, יו"ר פעילה של חברת "רדקום בע"מ", חברה שעוסקת בטכנולוגיה חדשה שמקדמת את המהפכה של שימוש נרחב יותר בשמירה של נתונים בענן. בנוסף, עוזרת בן נון ומייעצת לנשים בתחילת דרכן, אשר רוצות להצטרף לעולם ההנדסה והיזמות. ג'ודי מלץ, יזמות נשית בהיי-טק: נגד הזרם, באתר גלובס, ‏06/03/2003 "שנה לאחר חזרת בן נון, גרוס ודר לאראל נט הם מוכרים אותה לפי שווי חברה גבוה פי 6.2". TheMarker. נבדק ב-2024-05-18. שירי חביב, רחל בן-נון מונתה למנכ"לית אורגניטק, באתר גלובס, ‏08/01/2006 פרטים שנמסרו במהלך שיחת טלפון Rishon Start up, RishonStartUp ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
Radioactive (שיר של ריטה אורה)

"Radioactive" (בעברית: רדיואקטיבי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית ריטה אורה. השיר יצא לאור ב-11 בפברואר 2013, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן וקולומביה רקורדס, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך אלבום הבכורה שלה, Ora. עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השתים עשרה במצעד שבסקוטלנד, והשמונה עשרה במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב והופק על ידי סיה וגרג קורסטין. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרופופ והדאנס-פופ. באוסטרליה זכה השיר להצלחה נאה כאשר הגיע אל המקום העשרים ושלוש במצעד המוזיקה האוסטרלי ואף קיבל שם את תואר הזהב. לשיר יצאו חמישה רמיקסים רשמיים. הרמיקסים היו זמינים להורדה דיגיטלית. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ריטה אורה ב-10 בדצמבר 2012. הקליפ בוים על ידי סינדרום. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את אורה רוקדת לצלילי השיר, כשהיא לובשת בגדים שונים. נכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-15 מיליון צפיות. מידע על היצירה "Radioactive" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Radioactive" באתר יוטיוב Radioactive by Rita Ora, נבדק ב-2018-11-15 השיר במצעד שבסקוטלנד השיר במצעד הסינגלים הבריטי Rita Ora – Radioactive (באנגלית), נבדק ב-2018-11-15 "Rita Ora: 'Radioactive' review". Digital Spy (באנגלית). 2013-01-18. נבדק ב-2018-11-15. http://www.aria.com.au/pages/aria-charts-accreditations-singles-2014.htm, www.aria.com.au (באנגלית) Steffen Hung, australian-charts.com - Rita Ora - Radioactive, australian-charts.com Radioactive (Remixes) by Rita Ora (באנגלית בריטית), 2013-02-08, נבדק ב-2018-11-15 Radioactive (Remixes) by Rita Ora (באנגלית בריטית), 2013-02-08, נבדק ב-2018-11-15 RitaOraVEVO (2012-12-10), RITA ORA - Radioactive (Video), נבדק ב-2018-11-15 "WATCH IT: Rita Ora "Radioactive" (Syndrome, dir.)". VideoStatic (באנגלית). נבדק ב-2018-11-15. “Radioactive” By Rita Ora Now Available On iTunes US | The Official Rita Ora Site, ‏2013-06-18
Radioactive

Radioactive היא מילה באנגלית שפירושה רדיואקטיבי. האם התכוונתם ל... Radioactive (שיר של ריטה אורה) – שיר של הזמרת ריטה אורה. Radioactive (שיר של אימג'ין דרגונס) – שיר של הלהקה אימג'ין דרגונס. Radioactive (שיר של קינגס אוף ליאון) – שיר של הלהקה קינגס אוף ליאון. Radioactive (שיר של מרינה והיהלומים) – שיר של מרינה והיהלומים. Radioactive (שיר של דה פירם) – שיר של הלהקה דה פירם. Radioactive (שיר של ג'ין סימונס) – שיר של ג'ין סימונס. Radio:ACTIVE – אלבום של הלהקה מקפליי. Radioactive (אלבום של ילאוולף) – אלבום של הראפר ילאוולף. רדיואקטיבי רקורדס – חברת תקליטים.
משה הופמן

משה הופמן (בהונגרית: Moshe Hoffman;‏ 1938 – 1983) היה אמן חיתוכי עץ, צייר, פסל ומשורר יליד בודפשט, הונגריה. משה הופמן נולד בבודפשט למשפחה אורתודוקסית שהתפרנסה ממלאכת הזגגות של האב. מגיל צעיר נמשך לפסל דמויות וצורות מחומרים שונים, ובהם הזכוכית שהייתה מצויה בבית. משנת 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ועד לסיומה בשנת 1945, ניטלטל משה הקטן עם אחיו ועם אמו ממסתור למסתור, ורק בדרך נס לא נשלח איתם להשמדה. אביו נתפס ושולח לאושוויץ, אבל האם ושני ילדיה זכו להגיע ליום השחרור של בודפשט בידי הצבא האדום. בשנת 1949 הגיע עם משפחתו לישראל, וחווה את חוויית השיכון הזמני במעברות: קודם במעברת שער העלייה שליד חיפה, אחר כך במעברת בית ליד שליד נתניה, ולבסוף השתקעה המשפחה במעברת תלפיות שבירושלים. בשנים 1950 עד 1951 למד במוסד דתי בשכונת מאה שערים בירושלים ואחר כך הועבר למוסד של עליית הנוער בפתח תקווה, שם החל בפעילותו האמנותית כצייר מתחיל וכשחקן בלהקת התיאטרון המקומית. כישרונו האמנותי כבר החל להתבלט. בין השנים 1955 ל-1959 למד הופמן בבצלאל. היה תלמידם של יעקב פינס, יעקב שטיינהרדט, מיכאל גרוס ורודי להמן. למד ציור ופיסול והתמחה בחיתוכי עץ. להשלמת לימודיו נדד אחרי מוריו לכפר האמנים עין הוד. עוד בהיות תלמיד בבצלאל זכה בפרסים ראשונים על פסליו, ובהם פרס זאב בן-צבי לפיסול. לאחר שירותו הצבאי שנדחה, התיישב בירושלים והחל לעסוק באמנותו. הוא הרחיב את תחומי עבודתו לאיור ספרים, ציורי חלונות וחיתוכי עץ לדפוס. ומשנת 1964 עד מותו המוקדם עבד כרפאי (רסטורטור) ומשקם במוזיאון ישראל. לאחר מלחמת ששת הימים עסק בשיקום ורסטורציה גם במוזיאון רוקפלר שבעיר המזרחית. הופמן נפטר מהתקף לב בירושלים בשנת 1983. פסליו ועבודותיו נמצאים באכסניות שונות. פסל גדול משלו מוצב דרך קבע באתר של יד ושם בירושלים. לאחר מותו התארגנו מכריו ומוקיריו, והוציאו לזכרו כמה אלבומים. דמויות הנשים העירומות והדשנות, בחיתוכי העץ שלו הן מקוריות ומעניינות, והפכו במשך הזמן למאפיין המוכר של יצירתו האמנותית. לוחות חיתוך-העץ מעזבונו הועברו בשנת 2022 לסדנת ההדפס ירושלים. חירבת כליל, שירים צביקה יעקבי, חיתוכי עץ - משה הופמן, תל אביב, 1985. זר צנוניות, שירים, ירושלים, 1974. מרק ירקות, שירים, ירושלים, 1975. דבר אחד בטוח, שירים, ירושלים, 1977. שיר הלל לקריית היובל, אוטוביוגרפיה, משפחת הופמן, 1993. שירים, משה הופמן 1938–1983, הבלבה"ד אורי כץ, סדנת ההדפס ירושלים, 1988. משה הופמן 1938–1983 חיתוכי עץ, אריק קילמניק, סדנת ההדפס ירושלים, 1984. משה הופמן - חיתוכי עץ 1966-1980, גדעון עפרת, אורי כץ (עורך), סדנת ההדפס ירושלים, 1989. והרוח נהפך לחומר - משה הופמן, 1983-1938, יהדית שפיצר, אורי כץ, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1997. ביקורי אמנות - פרקים על אמנים ישראלים, גדעון עפרת, ירושלים, 2005. 100 שנות אמנות הדפס בישראל, אריק קילמניק, גדעון עפרת, אירנה גורדון, סדנת ההדפס ירושלים, 2015. זה האיש: ישו באמנות הישראלית, אמיתי מנדלסון, מוזיאון ישראל, ירושלים, 2016. משה הופמן: נלחם בכח המשיכה, רון ברטוש, בית האמנים בירושלים, 2018. אתר לזכרו של משה הופמן באנגלית משה הופמן, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל על משה הופמן ואמנים אחרים ניצולי שואה, באתר של יד ושם משה הופמן, דף שער בספרייה הלאומית
הארמייה ה-47 (ברית המועצות)

הארמייה ה-47 (ברוסית: армия ‏я‏-47) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הוקמה באוגוסט 1941 לפי פקודת מפקד מחוז צבאי "עבר הקווקז" על בסיס היחידות שהיו במחוז. מטרת הארמייה הייתה שמירת הגבול עם איראן. בהמשך של אותה שנה היא השתתפה בפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן. בינואר 1942 הארמייה ה-47 הועברה לחצי האי קרים. לאחר קרבות קשות היא עזבה את חצי האי קרים. במאי 1942 היא נכללה בכוחות של חזית צפון הקווקז. עד לאביב 1943 היא לחמה במרחב נובורוסיסק. ב-1 באוגוסט 1943 הארמייה ה-47 הועברה לגזרת חזית וורונז'. במסגרת חזית זה היא החלה בשחרור אוקראינה הסובייטית. באביב 1944 היא הועברה לגזרת החזית הבלארוסית הראשונה. בהיותו חלק של חזית זה היא עברה את הבוג המערבי ונכנסה לשטח פולין. באוגוסט 1944 היא לחמה בקרבת וורשה. במהלך שנת 1945 היא התקדמה מערבה והשתתפה בקרב ברלין. ביוני 1945 היא נכללה בחיל מצב של הצבא האדום בגרמניה. במהלך פברואר 1946 היא פורקה. וסילי נוביקוב (יולי 1941 - אוקטובר 1941) קונסטנטין ברונוב (אוקטובר 1941 - פברואר 1942) סטפן צ'רניאק (פברואר 1942) קונסטנטין קולגנבו (פברואר 1942 - מאי 1942) גריגורי קוטוב (מאי 1942 - ספטמבר 1942) אנדריי גרצ'קו (ספטמבר 1942 - אוקטובר 1942) פיודור קמקוב (אוקטובר 1942 - ינואר 1943) קונסטנטין לסלידזה (ינואר 1943 - מרץ 1943) אלכסנדר ריז'וב (מרץ 1943 - יולי 1943) פיוטר קוזלוב (יולי 1943 - אוגוסט 1943) פאבל קורזון (אוגוסט 1943 - ספטמבר 1943) פיליפ ז'מצ'נקו (ספטמבר 1943 - אוקטובר 1943) ויטלי פולנוב (אוקטובר 1943 - מאי 1944) ניקולאי גוסב (מאי 1944 - נובמבר 1944) פרנץ פרחורוביץ' (נובמבר 1944 - יוני 1945) הארמייה ה-47 באתר samsv (ברוסית)
איישה הארט

איישה הארט (באנגלית: Aiysha Hart; נולדה ב-8 באוגוסט 1990) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד אריאדנה בסדרת הדרמה של ה-BBC "אטלנטיס", ובדמותה של הבלשית סם ריילסטון בסדרה "שחיתות". הארט נולדה בלונדון להורים ממוצא בריטי וסעודי. היא גדלה בערב הסעודית, בברקשייר ובסארי. היא סיימה בהצטיינות תואר בספרות אנגלית בקינגס קולג' לונדון, ואחר כך למדה בבית ספר למשחק. בספטמבר 2017 פורסם שהארט לוהקה לתפקיד מרים בסדרה של Sky One "ליל המכשפות". מדיה וקבצים בנושא איישה הארט בוויקישיתוף איישה הארט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איישה הארט, ברשת החברתית אינסטגרם איישה הארט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) איישה הארט, באתר AllMovie (באנגלית) איישה הארט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Johns, Nikara (18 ביולי 2014). "International Star You Should Know: Aiysha Hart". Variety. נבדק ב-18 בנובמבר 2016. {{cite news}}: (עזרה)
מירה בלבן

מירה בלבן (נולדה ב-29 בנובמבר 1947) היא פרופסור אמריטה במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת בן-גוריון, המתמחה בהנדסת תוכנה, ומחקריה עוסקים בתחום של בניית מודלים ושפות למערכות תוכנה. מירה בלבן (לבית עשור) נולדה בשנת 1947 בתל אביב. הוריה, יוצאי מזרח אירופה. עלו לישראל לחוד, במסגרת תנועות נוער חלוציות. אביה היה בקיבוץ מסדה שבעמק הירדן, ואימה הייתה בקבוץ נירעם בדרום. בזמן מלחמת העולם השנייה אימה התגייסה לצבא הבריטי במסגרת ה-ATS (Auxiliary Territorial Service), ושהתה במצרים עד סיומה. לאחר המלחמה, התחתנו הוריה,י וקבעו את משכנם בתל אביב. אימה למדה ואחר כך עבדה כמורה לכלכלת בית, ואביה עבד כטייח בבניין. בלבן גדלה ביד אליהו בתל אביב. בצעירותה היא למדה גם מוזיקה (תאוריה ופסנתר) וגם מקצועות מדויקים – מתמטיקה ופיזיקה. אחרי התיכון, היא למדה מוזיקה באקדמיה למוזיקה בתל אביב, ומתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב. תואר שני ותואר שלישי מירה בלבן למדה במכון ויצמן, מדעי המחשב. לאחר סיום הלימודים במכון ויצמן היא שהתה כחמש וחצי שנים בארצות הברית, ואז חזרה לישראל, לאוניברסיטת בן-גוריון – שם היא עובדת עד היום. תחומי המחקר של מירה בלבן התרכזו בהתחלה בניסיונות להבנה וניסוח בסיס פורמלי לידע ולסגנונות מוזיקליים שונים. בהמשך, בלבן עברה לעסוק בייצוג יידע במערכות ממוחשבות ובבינה מלאכותית. כיום היא עוסקת בהנדסת תוכנה, בתחום של בניית מודלים ושפות למערכות תוכנה, תחום חיוני לבנייה של מערכות מורכבות, הכוללות רכיבים מסוגים שונים, שצריכות לשרוד שינויים תכופים ובלתי צפויים בטכנולוגיה ובהרכב האנושי של המפתחים והמשתמשים. כרגע, הדגש המרכזי שלה הוא על בנייה של מערכות ושפות מבוססות לוגיקה שיעזרו בבניית מערכות תוכנה בעידן הנוכחי. הבסיס המתמטי הוא הכרחי על מנת לאפשר את הגמישות הנדרשת בתקופה שבה הטכנולוגיה, הדרישה, והתפיסה של מערכות משתנים בקצב מהיר. מירה בלבן פרסמה מאמרים רבים בתחום המוזיקה ומדעי המחשב, והיא גם מרצה במספר קורסים באוניברסיטת בין גוריון מאז שנת 2005. אחת מפריצות הדרך החשובות שלה בעולם המדע, הייתה כתיבת הספר שלה: Understanding Music with AI: Perspectives on Music Cognition. הספר הזה מספק מבוא אינפורמטיבי ומדויק למחקר מתמשך על המוזיקה כתהליך קוגניטיבי, ומביא קוהרנטיות חדשה למדע המתפתח של הפעילות המוזיקלית. מטרת המחקר הייתה לגלות כיצד ניתן לפענח את הפעילויות הללו, להבין אותן, לדגמן ולתמוך בהן באמצעות שימוש בתוכנות מחשב. כל פרק נתון בפרספקטיבה על ידי העורכים, והחקירות האמפיריות ממוסגרות בדיון על אופי המוזיקולוגיה הקוגניטיבית ועל בעיות אפיסטמולוגיות של מודלים של פעולה מוזיקלית. התרומות, שנלקחו משתי סדנאות בינלאומיות על AI ומוזיקה שהתקיימו בשנים 1988 ו-1989, מקובצות בשבעה חלקים. נושאים בקטעים אלה לוקחים שתי השקפות על טבעו של המוזיקולוגיה הקוגניטיבית, עקרונות של יצירת מודלים של מוזיקה, גישות להרכב מוזיקה, ניתוח מוזיקה על ידי סינתזה, ביצועים בזמן אמת של מוזיקה, תפיסת מוזיקה ולמידה/שיעורים. בצד הפעילות המחקרית, מירה בלבן גם עוסקת בנגינת מוזיקה קאמרית, ומשתתפת בסדנאות במקומות שונים. בנוסף, בלבן מנסה לקדם לימודי מוזיקה ומחשב ומה שביניהם באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב. מירה בלבן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה ביבליוגרפיה של מדעי המחשב ארגון אמריקאי לבינה מלאכותית - סקירה כללית של ספרים אתר של אוניברסיטת בן גוריון שמציג את רשימת הקורסים שפרופסור מירה בלבן הרצתה בהן(הקישור אינו פעיל)
טומוקו אוהטה

טומוקו אוהטה (ביפנית: 太田朋子, נולדה ב-7 בספטמבר 1933) היא מדענית יפנית, הידועה בעיקר בזכות פועלה בתחומים גנטיקה של אוכלוסיות ואבולוציה מולקולרית. זכתה בפרס קראפורד יחד עם ריצ'רד לוונטין בשנת 2015, עבור ה"ניתוחים החלוציים שלהם ותרומות מהותיות להבנת הפולימורפיזם הגנטי". אוהטה סיימה את לימודיה במחלקה לחקלאות באוניברסיטת טוקיו בשנת 1956. עבדה בחברת הוצאה לאור לפני שהועסקה על ידי מכון קיהרה למחקר ביולוגי (אנ'). עיסוקה שם התמקד בציטוגנטיקה של חיטה ושל סלק סוכר. בשנת 1962, קבלה הצעה מהיטושי קיהרה (אנ') לעבור לארצות הברית וללמוד שם. כאשר הייתה סטודנטית לתואר שני בבית הספר של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, היא שינתה את תחום מחקרה מציטוגנטיקה של צמחים לגנטיקה של אוכלוסיות. בשובה ליפן, עבדה במכון הלאומי לגנטיקה, תחת הנחיתו של מוטו קימורה (אנ'). לאחר מחקרה בנושא תיאורית האבולוציה המולקולרית עם המנחה שלה קימורה, היא השתכנעה כי מוטציות כמעט נייטרליות היוו חלק חשוב באבולוציה, והחלה לנסות לפתח וליצר שימושים נוספים לעבודת המחקר שלה. היא פיתחה מודל בנושא, ולאחר מכן שינתה אותו למבנה כללי יותר: "התאוריה הנייטרלית הכמעט אבולוציונית" (the nearly neutral theory of evolution) היא עבדה במכון היפני הלאומי לגנטיקה מ-1969 עד 1996, ונבחרה בשנת 2002 לשותפה חיצונית בחקר הביולוגיה האבולוציונית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. כאשר פרסמה אוהטה את התאוריה שלה לראשונה, היא נתקלה בקושי למשוך את תשומת הלב של קהילת המחקר המדעי, שכן חוקרים רבים תמכו בעיקר בתורת הברירה הטבעית ובתאוריות בעלות רעיון דומה, אך בשנות התשעים ממצאים רבים הראו על צדקתה של אוהטה בתאוריה שלה יחד עם הוכחות ומסקנות בנושא האבולוציה המולקולרית. לאחר מכן נערכו מחקרים ובדיקות רבות המסתמכות על המחקרים והמודל שפיתחה אוהטה, שכן הם מהווים המשך דרך לניסיונות הקידום בנושא. Theoretical aspects of population genetics, Motoo Kimura and Tomoko Ohta (1971) volution and variation of multigene families, Tomoko Ohta (1980) Population genetics and molecular evolution: papers marking the sixtieth birthday of Motoo Kimura, edited by Tomoko Ohta and Kenichi Aoki (1985) Tomoko Ohta and the Nearly Neutral Theories: The role of a female geneticist in the neutralist-selectionist controversy, Tomoko Y. Steen (1996) Ph.D. Dissertation. (CORNELL UNIVERSITY) 1984 – חברת כבוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 1985 – פרס האקדמיה של יפן (אנ') 2002 – חברה חיצונית באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית 2002 - פרס "אדם בעל ערך תרבותי (אנ')" 2015 – פרס קראפורד של האקדמיה המלכותית השוודית למדעים (נחלק עם ריצ'רד לוונטין) 2016 – כלת מסדר התרבות "So-called egalitarian Japan is still honor-bound - The Japan Times". japantimes.co.jp. Ohta, Tomoko, Ohta, T. (1973). "Slightly deleterious mutant substitutions in evolution". Nature. 246 (5428): 96–98. Ohta, T. and Gillespie, J.H (1996). "Development of Neutral and Nearly Neutral Theories". Theoretical Population Biology. 49 (2): 128–142. Ohta, T. (2002). "Near-neutrality in evolution of genes and gene regulation". Proceedings of the National Academy of Sciences. Steen, TY. (2008). "The Case of Ohta Tomoko: A Woman Geneticist in the Neutralist-Selectionist Evolution Controversy". Historia Scientiarum. 18 (2): 172–184. [4] מדיה וקבצים בנושא טומוקו אוהטה בוויקישיתוף טומוקו אוהטה, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
יון ציריאק

יון ציריאק (ברומנית: Ion Ţiriac; נולד ב-9 במאי 1939 בברשוב, רומניה) הוא טניסאי עבר ואיש עסקים רומני. החל משנת 1959 הוא היה חבר נבחרת טניס של רומניה והשתתף בתחרויות גביע דייוויס. במסגרת זו הוא היה שותף למשחקי גמר אך נבחרתו הפסידה לנבחרת ארצות הברית. ציריאק החל את הופעתו בהוקי קרח הבינלאומי כשחקן בנבחרת הוקי הקרח של רומניה באולימפיאדת החורף של שנת 1964. אחרי זמן קצר עבר לטניס כענף ספורט יחיד וזכה יחד עם איליה נסטסה בטורניר הזוגות של אליפות צרפת הפתוחה וגם הגיע לגמר גביע דייוויס בשנת 1970. משנת 1983 התחיל ציריאק לאמן טניסאי צמרת. בין השנים 1984–1993 אימן את הטניסאי הגרמני בוריס בקר. משנת 1998 היה ציריאק לנשיא הוועד האולימפי הלאומי של רומניה. בשנת 1990 ייסד ציריאק את "בנק ציריאק", הבנק הפרטי הראשון ברומניה שלאחר התקופה הקומוניסטית. בשנת 2005 הוערך הונו בכ-900 מיליון דולרים. מדיה וקבצים בנושא יון ציריאק בוויקישיתוף יון ציריאק, ברשת החברתית פייסבוק יון ציריאק, באתר olympedia.org יון ציריאק, באתר ה-ATP יון ציריאק, באתר ה-ITF יון ציריאק, באתר גביע דייוויס יון ציריאק, באתר היכל התהילה של הטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מריאמה חאן

מריאמה חאן (באנגלית: Mariama Khan; נולדה בשנת 1977) היא במאית קולנוע, משוררת, פעילה תרבותית וחוקרת גמבית. כיום היא מלמדת היסטוריה אפריקאית ותרבות בקולג' להמן (אנ') שבניו יורק. מריאמה חאן נולדה בשנת 1977 לאב סנגלי ולאם גמבית. היא גדלה בעיר החדשה של בריקמה (אנ') ברובע קומבו (אנ') המרכזי שבגמביה. מריאמה חאן התחילה לעשות סרטים דוקומנטריים קצרים כתלמידה של הנרי פלט באוניברסיטת ברנדייס. היא עשתה כמה סרטים דוקומנטריים בין השנים 2008-2009. סרטה "Sutura: Rape and Justice in Senegal" (בתרגום חופשי לעברית: סוטורה: אונס וצדק בסנגל) זכה בפרס בקרן האומות המאוחדות (אנ'), וסרטה "The Journey Up The Hill" (בתרגום חופשי לעברית: המסע במעלה הגבעה) הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי Cinekambiya (אנ') בשנת 2016. בגמביה עבדה מריאמה חאן כסגנית מנהל היחידה לניתוח המדיניות במשרד הנשיא. הנשיא יחיא ג'אמה מינה אותה למזכ"ל שירות המדינה של גמביה בשנת 2010, אם כי המינוי נמשך רק כמה חודשים. לאחר מכן היא מונה לתפקיד מזכיר קבוע במשרד ללשכת כוח אדם. בשנת 2018 היא כתבה מכתב פומבי לנשיא אדאמה בארו, להגנה על מוסה באטי, אחד מחמישה שוטרים שנאשמו ברצח לאחר מותם של שלושה מפגינים צעירים בעצרת נגד זיהום בפאראבה בנטה (אנ'). כיום מריאמה חאן מלמדת היסטוריה אפריקאית ותרבות בקולג' להמן שבניו יורק. מדיה וקבצים בנושא מריאמה חאן בוויקישיתוף מידע על מריאמה חאן, באתר "קולג' להמן" Mariama Khan, filmmaker, poet, cultural activist, scholar: Reflections on cinema culture in The Gambia, ‏Beti Ellerson, באתר "African Women in Cinema Blog"‏, 20 ביולי 2018 Mariama Khan’s THE JOURNEY UP THE HILL to be premiered at Cinekambiya International Film Festival, באתר "What's On Gambia"‏, 4 במאי 2016 תרבות ומנהגים של גמביה, עמוד 76 Gambia: Open Letter to President Adama Barrow-Do Not Frame UP ASP Musa Fatty, Release Him And Get The True Killers,‏ Mariama Khan, באתר Freedom Newspaper ‏, 20 ביוני 2018 Five Gambia police charged with activists' murders, באתר "news24"‏, 29 ביוני 2018 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מריאמה חאן".
זאהדאן

זאהדאן (בפרסית: ‏زاهدان‏Ⓘ‏) היא עיר הבירה של פרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן שבדרום-מזרח איראן. בעיר ממוקמות כמה אוניברסיטאות: אוניברסיטת סיסתאן ובלוצ'סתאן (אנ'), השנייה בגודלה באיראן. האוניברסיטה האיסלאמית הפתוחה של זאהדאן. אוניברסיטת זאהדאן למדעי הרפואה. העיר נמצאת כ-41 ק"מ ממשולש הגבולות איראן–פקיסטן–אפגניסטן, בגובה ממוצע של 1,352 מטרים מעל לפני הים, מרוחקת כ-1,120 ק"מ דרום-מזרחית לבירה טהראן, וכ-764 ק"מ דרום-מזרחית למשהד. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016 מתגוררים בעיר 587,730 בני אדם, עובדה ההופכת אותה לעיר הגדולה בדרום-מזרח איראן, לעיר הגדולה באיראן שנמצאת ממזרח למשהד, ולעיר ה-12 בגודלה במדינה. בעיר יש מספר תחנות אוטובוס ומסוף אוטובוסים גדול. לעיר מגיעה שלוחה של מסילת רכבת, שמסתעפת מקו הרכבת הרציף. בעיר יש שתי תחנות רכבת: אחת בפאתיה, בסמוך לאזור התעשייה שלה. והשנייה במרכזה, ליד בתי החולים בעיר. בנוסף לכך בסמוך לעיר ישנו שדה תעופה ובו מסלול טיסה אחד. בעיר שוכן אצטדיון זאהדאן שבו 15,000 מושבים. האצטדיון נבנה בשנת 2008. מדיה וקבצים בנושא זאהדאן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של זאהדאן (בפרסית) זאהדאן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) دانشگاه آزاد اسلامی واحد زاهدان, iauzah.ac.ir خانه, www.zaums.ac.ir ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים באיראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מונקו (כדורסל)

א.ס. מונקו (בצרפתית: Association sportive de Monaco ובקיצור ASM) הוא מועדון כדורסל ממונקו, שנוסד בשנת 1928. אולמה של מונקו הוא סאל גסטון, שבו 4,000 מקומות ישיבה. על אף שמיקומה של קבוצת הכדורסל הוא במונקו, שהיא מדינה בפני עצמה, הקבוצה משחקת בליגת העל הצרפתית. הקבוצה משחקת החל מעונת 2021/2022 ביורוליג. כ-4 שנים לאחר שהוקם המועדון, בשנת 1928 נוסדה קבוצת הכדורסל. בשנת 1950 סיימה הקבוצה את העונה הסדירה במקום הראשון, מה שנחשב לאחת ההצלחות הגדולות ביותר שלהם בהיסטוריה שלהם. מונקו גם זכתה באליפות הליגה השנייה בצרפת בעונת 1973, עם אחת ההתקפות הגדולות ביותר ביבשת אירופה. לאחר האליפות בליגה השנייה, חזרה הקבוצה לליגה הראשונה בצרפת לעונת 1973/1974, שם הם סיימו במקום התשיעי. הם הופיעו לראשונה בגביע קוראץ' בעונת 1974, והפסידו בשלב הבתים לקבוצות בולטות כמו אסוול ליון-וילרבאן ולבסקי סופיה. הם נכנסו לטורניר שוב בעונת 1982/1983, שם הם הפסידו לדינמו מוסקבה בחצי הגמר, למרות סיום טוב יותר בטורניר הכללי. בשנות ה-80 הייתה מונקו בתהליך של בנייה כאחת הקבוצות החזקות ביותר בכדורסל הצרפתי. הם הגיעו למשחק הגמר של גביע הפדרציה הצרפתי, והפסידו ללימוז' 96-81. מונקו גם הפכה לאיום בליגה הצרפתית, לאחר ששחקן ה-NBA לשעבר רוברט סמית' הצטרף לקבוצה בשנת 1985. סמית' נבחר ל-MVP של הליגה בשנת 1987. לאחר שסמית' עזב את הקבוצה, מונקו מצאה את עצמה יורדת ליגה. הם נדדו בין הליגה השנייה והשלישית והם לא חזרו לליגה הראשונה במשך שנים רבות. בשנת 2014 זכתה מונקו באליפות ליגה הצרפתית השלישית והם חזרו לליגה השנייה. בעונת 2014/2015 זכתה מונקו בליגה הצרפתית השנייה וחזרה לליגה הראשונה. בשנת 2015 הפך איש העסקים והפילנתרופ האוקראיני סרגיי דיאדצ'קו לנשיא המועדון. בעונת 2015/2016 זכתה מונקו בגביע הליגה הצרפתית לאחר ניצחון 99-74 בגמר על אלאן שאלון. בעונת 2016/2017 חזרה מונקו לתחרויות באירופה ושיחקה בליגת האלופות, בה סיימה במקום השלישי. בשנת 2017 הפכה קרן צדקה שנוסדה על ידי הבעלים של המועדון, דיאדצ'קו, לנותנת החסות של המועדון. מונקו שיחקה בליגת האלופות גם בעונת 2017/2018, בה סיימה במקום השני לאחר הפסד בגמר 94–100 לא.א.ק. אתונה היוונית. מונקו זכתה בשנת 2017 בגביע הליגה הצרפתי, ובגביע הצרפתי בשנת 2018. בתום העונה מונקו סיימה במקום השני בליגה. בעונות 2018/2019, 2019/2020 ו-2020/2021 שיחקה מונקו ביורוקאפ, כשבעונה האחרונה אף זכתה במפעל והעפילה ליורוליג. בעונתה הראשונה ביורוליג סיימה הקבוצה את העונה הסדירה במקום השביעי, והפסידה בפלייאוף לאולימפיאקוס. בעונתה השנייה במפעל הצליחה להגיע לפיינל פור לאחר שניצחה את מכבי תל אביב בפלייאוף, וסיימה במקום השלישי. בעונת 2023/2024 החתימה הקבוצה את שחקן ה NBA לשעבר קמבה ווקר על חוזה לעונה אחת. ארצות הברית אדריאן יוטר ארצות הברית בולגריה די בוסט ארצות הברית די. ג'יי. קופר ארצות הברית ברנדון דייוויס ארצות הברית מרקו קילינגסוורת' צרפת מתיאס לסור ארצות הברית נוריס קול ארצות הברית ניק קיינר-מדלי הגביע הצרפתי: זכייה (1): 1983 הליגה הצרפתית השנייה: אליפות (2): 1973, 2015 הליגה הצרפתית השלישית: אליפות (1): 2014 גביע הליגה הצרפתית בכדורסל: זכייה (3): 2016, 2017, 2018 יורוקאפ זכייה (1): 2020/2021 יורוליג: מקום שלישי:עונה 2022/2023 מדיה וקבצים בנושא מונקו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מונקו (בצרפתית) מונקו, ברשת החברתית פייסבוק מונקו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מונקו, ברשת החברתית אינסטגרם מונקו, סרטונים בערוץ היוטיוב ESPN, Kemba Walker signs one-year contract with AS Monaco, ESPN, ‏21.7.2023