laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אמיתי סנדי

אמיתי סנדי (אמיתי שׂנדרוביץ), נולד ב-12 באוקטובר 1976) הוא יוצר קומיקס, מוציא לאור, מאייר ומעצב. סנדי נולד וגדל בכפר סבא. למד באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל במחלקה לתקשורת חזותית, וזכה בפרס על הישג יוצא דופן בתחום האיור על פרויקט הגמר שלו. הוציא לאור וערך (יחד עם ירון ניסקי ואייל B) את "סטיות של פינגווינים", עיתון הקומיקס שהציג שילוב של הומור פרוע ברובד הגלוי וביקורת חברתית נוקבת ברובד הסמוי. פרסם טורי קומיקס בעיתונים. יוצר קומיקס בנושאים פוליטיים ואוטוביוגרפיים. עובד במגוון גדול של סגנונות ומדיות, דיגיטליות וידניות. מאייר ומעצב ספרים, עיתונים, כרזות הופעות ומסיבות, אנימציית פלאש. הרצה לקומיקס במכללה האקדמית ספיר שבשדרות. מוציא לאור את ספרי הוצאת הקומיקס דימונה, ספרי קומיקס המופצים בכל העולם באנגלית ובארץ בעברית. אמני ההוצאה הופיעו בפסטיבלים ברחבי אירופה וגם הופיעה בתערוכות משותפות בישראל ומחוצה לה. כמה מעבודותיו הופיעו בספרי אמנות העוסקים באמנות הכרזה, ביניהם הספר "Art of Rock", בהוצאת כרוניקל בוקס האמריקאית, ו"Illustration Now 2" בהוצאת טאשן הגרמנית. בשנת 2006 ייסד עם חברו התסריטאי אייל זוסמן את התחרות הישראלית לקריקטורות אנטישמיות הפתוחה ליהודים בלבד כתשובה לתחרות קריקטורות אנטישמיות על השואה שנפתחה באיראן עקב פרשת קריקטורות מוחמד בדנמרק שיצאה מכלל שליטה. התחרות זכתה להד עולמי ולרשימת שופטים מכובדת, בהם ארט ספיגלמן, אמן קומיקס וקריקטוריסט יהודי אמריקאי, אשר זכה בפרס פוליצר על ספרו "עכבר - סיפורו של ניצול" בנושא השואה. מתגורר בברצלונה ואב לבת. סנדי מרבה לפרוש את משנתו הפוליטית בבלוגו ובהזדמנויות אחרות. הוא מזוהה עם השמאל הפוליטי ומשתתף פעיל בהפגנות המתקיימות בבילעין ובשכונת שמעון הצדיק שבירושלים, במסגרת ארגון סולידריות שיח' ג'ראח. בינואר 2015 נמנה עם החותמים על קריאה להחרמת ישראל שנשלחה להנהלת פסטיבל הקומיקס באנגולם שבצרפת. מדיה וקבצים בנושא אמיתי סנדי בוויקישיתוף מהגנה למאבק - בלוג התרבות האלטרנטיבית של אמיתי סנדי אמיתי סנדי, דף שער בספרייה הלאומית סיור סולידריות בטייבה קריאת סנדי להפגנה בשיח' ג'ראח נירית אנדרמן, כ-80 אמני קומיקס בעולם קוראים לחרם על ישראל, באתר הארץ, 22 בינואר 2015
שואבה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... שואבה – ישוב כפרי מערבית לירושלים, השייך למועצה אזורית מטה יהודה שמחת בית השואבה – מנהג יהודי עתיק הקשור למצוות "ניסוך המים" שהונהגה בבית המקדש בחג הסוכות אישים ששמם שואבה: היינריך שוואבה – אסטרונום ובוטנאי גרמני, אשר נודע בשל עבודתו בתחום כתמי השמש משה שוובה – פילולוג, חוקר כתובות יווניות ורומיות ומחנך ישראלי-גרמני, נשיאה-בפועל של האוניברסיטה העברית בשנות ה-30 קרלוס שוואבה – צייר ומעצב גרפי סימבוליסטי גרמני-שווייצרי
מוקינגבירד

מוקינגבירד (באנגלית: Mockingbird, בתרגום לעברית: ציפור חקיינית, או ציפור שיר) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס האוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Astonishing Tales #6 מיוני 1961, ונוצרה בידי הכותב לן ויין והמאייר ניל אדמס. מוקינגבירד היא האלטר אגו של ברברה "בובי" מורס, סטודנטית לביוכימיה וסוכנת בסוכנות הביון S.H.I.E.L.D.. כאשר שימשה כראש האבטחה בתאגיד קרוס, היא הכירה את קלינט בארטון, הידוע בזהותו הוקאיי, שעבד שם כמנהל אבטחה. השניים נלחמו זה לצד זה כאשר חייהם נעמדו בסכנה, ומאז הפכו לבלתי מופרדים. בזמן שויז'ן ביקש מהוקאיי להקים קבוצת אוונג'רס חדשה בחוף המערבי, הוא הזמין את מורס להצטרף אליו. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, מורס הקריבה את חייה כדי להציל את חיי אהובה מידיו של מפיסטו. באירועי "פלישה סודית" של שנת 2008, דמותה של מוקינגבירד הוחזרה לחיים, וזאת כאשר היא נמצאה בריאה ושלמה בארץ הפראית. התברר כי גזע הסקרול משני הצורה הסתנן לכדור הארץ לפני שנים והחליף מספר דמויות של גיבורי-על, ביניהם מוקינגבירד. מאז היא הצטרפה לקבוצת האוונג'רס החדשים, ולצד הוקאיי כסוכנת בסוכנות העולמית למלחמה בטרור. את דמותה של בובי מורס מגלמת בסדרת הלייב אקשן "סוכני S.H.I.E.L.D." השחקנית אדריאן פאליקי. פאליקי הייתה עתידה לשוב לגלם את דמותה של מורס בסדרת ספין אוף בשם "המבוקשים של מארוול" בתפקיד ראשי, אך הפקת הסדרה בוטלה. מדיה וקבצים בנושא מוקינגבירד בוויקישיתוף דף הדמות באתר הרשמי של מארוול קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס Avengers #243, May 1984 Secret Invasion #8, January 2009 ערך זה הוא קצרמר בנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
DAISY

DAISY (ראשי תיבות באנגלית של Digital Accessible Information System; באופן מילולי: מערכת מידע דיגיטלי נגיש) הוא תקן ופורמט לספרי שמע, כתבי עת דיגיטליים, וטקסט ממוחשב. DAISY נועד להיות תחליף שמע מלא לתוכן מודפס, והוא תוכנן במיוחד לשימוש על ידי אנשים עם מוגבלויות שימוש בתוכן מודפס, כגון עיוורון, לקויי ראייה, ודיסלקסיה. הפורמט מבוסס על MP3 ו-XML ויש לו תכונות מתקדמות בנוסף לאלו של ספר שמע מסורתי. משתמשים יכולים לחפש חומר ספציפי, לקבוע סימניות מקום, לנווט במדויק שורה אחר שורה, ולווסת את מהירות הדיבור ללא עיוות בקול. DAISY גם מספק טבלאות מידע המונגשות באמצעות שמע, הפניות, ומידע נוסף. בשל מכך, DAISY מאפשר למאזינים לקויי ראייה לנווט במיזמים מורכבים יחסית כאנציקלופדיות או ספרי לימוד, שאחרת קשה להשתמש בהקלטות שמע רגילות. [1] - אנגלית A5.5.3: Examples of best practices of design for all. ערך זה הוא קצרמר בנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משמרת יקים

משמרת יָקִים היא המשמרת השתים עשרה מבין כ"ד משמרות כהונה שסידרו דוד המלך וצדוק הכהן על פי גורל שהתקיים קודם בניית בית המקדש הראשון. המשמרה מוזכרת רק פעם אחת בתנ"ך בספר דברי הימים; ”וַיֵּצֵא הַגּוֹרָל ..לְיָקִים שְׁנֵים עָשָׂר.” (דברי הימים א כד ז). יש סובר כי בני פשחור הכהנים שעלו בתקופת עזרא שובצו במשמרת יקים ועל שמם כונתה יקים פשחור, כמו כן בני עמוק שובצו במשמרת ידעיה ולכן כונתה ידעיה עמוק. עקב זאת נקרא ההר שמדרום לצפת רמת פשחור, על שם המשמרת שישבה בצפת. הרב יקותיאל יהודה גרינוולד מבין שסיפור חז"ל אודות בחירת פינחס איש חבתה ככהן גדול מדובר אודות בן משמרת יקים ובכך קיימת סתירה בין דברי חז"ל למובא בספר של יוספוס פלביוס מתתיהו שלפי גרסת חז"ל לא הפריצים בחרו אותו לכהן גדול אלא אחיו הכהנים; בדברי חז"ל הובא אודות פינחס איש חבתה שעלה גורלו להיות כהן גדול והלכו אחריו גזברין ואמרכלין ומצאוהו כשהוא חוצב - כלומר שנראה כאיש פשוט ועני- ומלאו את המחצב שלו דינרי זהב ואילו בספר מלחמות של יוספוס פלביוס מסופר אודות בחירת הפריצים את "פינחס בן שמואל הכהן גדול האחרון" שהיה בן משמרת בית יהויקים ושהוא מאן לעזוב את מחרשתו. לפי דעתו של החוקר שמואל קליין, בעקבות חורבן בית שני עברו כל עשרים וארבע משמרות הכהונה - ומשמרת יקים בתוכן - לעיירות בגליל - הן בגליל העליון והן בגליל התחתון. משמרה זו התיישבה בצפת ויש סוברים כי אחר חורבן צפת הבצורה על ידי הרומיים עברו בני המשמרה לביריה הסמוכה לצפת. רבי אלעזר הקליר מקונן על ביטול משמרה זו באומרו; לא למרום עין צפת וכסף על חרש חפת ובחזוק מוסר הורפת ונהרס ונלפת, כהן צפת -קינות לרבי אלעזר הקליר -עם פירוש הרב א. ולנר, ספר אורות חיים, דף רנו ובפיוטי רבי פינחס בן יעקב הכהן: לדבר עבדו מקים, לכן בריתך לנו תקים לקבצינו ממרחקים, להחיותנו מעפר ומנקיקים ל[התה]לך ברחובות ובשוקים, לחדות בעתה משמר יקים ראש לכהניו יתהלך, בבוא משיח המלך רומם ואחריו נלך, באמרך לציון יהי שלום בחיליך עולא ביראה "מדרש הביאור" (סעדיה אלדמארי) להפטרת פרשת אמור ספר עזרא, פרק ב', פסוק ל"ח. למשל בפיוט מרבי פינחס הכהן. תלמוד ירושלמי, מסכת תענית, פרק ד', הלכה ה'. יחזקאל סולומון, כ"ד משמרות כהונה ומושבותיהן בגליל, בתוך: אור ישראל, שנה א', גיליון ד' (תמוז תשנ"ו), עמ' קע"ג, הערה 4, באתר היברובוקס. בספרו תולדות הכהנים הגדולים דף קמג ספרא פרשת אמור, תוספתא, יומא, א, ו. מלחמות היהודים, ספר ד, פרק ג, ז-ח ספר "ארץ הגליל", דף ס"ה ראו ארץ הגליל (שמואל קליין) ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הצונחים אל המוות

הצונחים אל המוות (באנגלית: Where Eagles Dare) הוא ספר מאת הסופר הבריטי אליסטר מקלין. הספר יצא לאור ב-1967. עלילת הספר עוסקת במבצע של המודיעין הבריטי, על רקע יום הפלישה לנורמנדיה במלחמת העולם השנייה. גנרל ג'ורג' קרנבי מצבא ארצות הברית, המעורב בתכנון הפלישה של בנות הברית לאירופה, נופל בשבי הגרמנים בחורף 44–1943, לאחר שמטוסו הופל במהלך טיסה לכרתים. הגנרל מועבר למתקן מעצר וחקירה הממוקם ב"טירת הנשר" המבודדת בהרי האלפים בבוואריה. קולונל טרנר ואדמירל רולנד מהביון הבריטי יודעים כי אם יצליחו הגרמנים לדובב את הגנרל, ישובשו כל תוכניות הפלישה. יש להצילו בכל מחיר ואם אין כל ברירה אף להורגו כדי למנוע מן הסודות הידועים לו ליפול בידי האויב. לשם כך נשלחת יחידת קומנדו למשימת החילוץ. על הכוח מפקדים רב-סרן ג'ון סמית מן ה-SOE, ובעברו איש רגימנט "המשמר השחור" שלחם באל-עלמיין, וסגנו האמריקני מוריס שאפר, מתנקש מומחה הפועל בשירות המשרד לשירותים אסטרטגיים. על הכוח להסתנן לטירה, לחלץ את הגנרל ולסגת בשלום לקווי בעלות הברית. המשימה, הנראית כבלתי אפשרית כבר בתחילתה, הופכת קשה עוד יותר נוכח העובדה שאחד מאנשי היחידה הוא בוגד בשירות הביון הגרמני. הספר עובד גם לסרט קולנוע בשם הנשרים פשטו עם שחר שיצא לאקרנים בשנת 1968. הסרט בוים על ידי בריאן ג'. האטון, ומככבים בו ריצ'רד ברטון כג'ון סמית, קלינט איסטווד בתפקיד מוריס שאפר ומרי יור. הספר "הצונחים אל המוות", באתר "סימניה" גל פרל פינקל, מבצע הולכת שולל שנרקם סביב אדם שלא היה, הבלוג על הכוונת, ‏ 25 באוקטובר 2016. אליסטר מקלין, "הצונחים אל המוות", הוצאת מ. מזרחי, 1968, עמוד 10. אליסטר מקלין, "הצונחים אל המוות", הוצאת מ. מזרחי, 1968, עמוד 19. "הנשרים פשטו עם שחר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית). ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סנקט יוהאן אין טירול

סנקט יוהאן אין טירול (בגרמנית: St. Johann in Tirol) היא עיירת שוק במחוז קיצביהל שבמדינת טירול שבאוסטריה. העיירה נקראת על שם כנסייה קתולית עתיקה (קודם לשנת 738), על שם הקדוש הנוצרי יוחנן כותב הבשורה. הכנסייה מוזכרת לראשונה בתעודה כתובה משנת 1150. באזור יש מכרות נחושת וכסף מפורסמים, שהביאו לאיתנות כלכלת העיירה. עם חיבור רשת הרכבת המקומית לרשת הרכבות האירופית, כשנסלל הקו זלצבורג-טירול בשנת 1873, הכלכלה התחזקה אף יותר, עם התגברות התיירות. האזור מבוקש מאוד לתיירות סקי בחורף. האוכלוסייה בסט. יוהאן אין טירול גדלה באופן קבוע, ונכון ל-2012 היא העיירה הגדולה ביותר במחוז, אף יותר מבירת המחוז קיצביהל. כלכלת העיירה מתבססת על תיירות, עם למעלה מחצי מיליון תיירים בשנה (העושים את הלילה בעיירה, עוד רבים עוברים דרכה ללא שינה). התיירות היא הן בקיץ והן בחורף בשווה. העיירה מהווה מוקד משיכה עבור תיירות סקי ועוד. בנוסף, העיירה הפכה בעשורים האחרונים למרכז קניות ועסקים למחוז כולו, כמו גם חברות גדולות שפתחו בעיירה מפעלים ומשרדים. גם החקלאות המסורתית עדיין תופסת משקל בכלכלת העיירה, על אף הקשיים הרבים בכך. מדיה וקבצים בנושא סנקט יוהאן אין טירול בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סנקט יוהאן אין טירול (בגרמנית) צורת הכתיב ".St", ולא בכתיב המלא "sankt", היא צורת הכתיב הרשמית של השם במסמכי הממשלה וברישום החוקי.
קלאופטרה סלנה הראשונה

קלאופטרה סלנה (יוונית עתיקה: η Κλεοπάτρα Σελήνη; בין 130 ל-135 לפנה"ס - 69 לפנה"ס) הייתה בתו של תלמי השמיני ובתה של אחייניתו קלאופטרה השלישית. היא הייתה אשת שני מלכים מצריים ששניהם היו אחיה: תלמי התשיעי ותלמי העשירי. לאחר מכן השיאה אותה אמה למלך הסלאוקי אנטיוכוס השמיני והיא הפכה למלכת סוריה. מאוחר יותר נשאה לבנה החורג אנטיוכוס העשירי ומלכת סוריה. שמה המקורי היה סלנה, ועם נישואיה לאחיה תלמי התשיעי, נוסף לה שם המלכות הנשי "קלאופטרה". עם זאת קלאופטרה סלנה לא שימשה בתור שותפה בשלטון, כמו מלכות-אחיות אחרות במצרים. היא הייתה אמה של ברניקי השלישית מנישואיה לתלמי התשיעי, אמו של תלמי האחד עשר מנישואיה לתלמי העשירי ואמו של אנטיוכוס השלושה עשר מנישואיה לאנטיוכוס העשירי. מדיה וקבצים בנושא קלאופטרה סלנה הראשונה בוויקישיתוף
צחאבה

הצחאבה (الصحابة; הגייה מקורבת: א-סַּחָאבָּה; ביחיד: صحابي, צחאבי; בנקבה: صحابية, צחאביה), או בני לווייתו של מוחמד, הם קבוצת האנשים שהכירו את מוחמד היכרות אישית, והיו הראשונים שהכירו בו כנביא. רוב הסונים רואים בכל המוסלמים שראו את מוחמד בני לוויה (صحابي). לרוב, רשימות בני הלוויה הבולטים כוללות בין חמישים לשישים שמות, שהיו האנשים הקרובים ביותר למוחמד. אולם, ישנם רבים אחרים שהיו בקשר כלשהו עם מוחמד, ושמותיהם והביוגרפיות שלהם נכתבו בספרי דת. חשיבותה של ההגדרה מי הם בני הלוויה נובעת מכך שמלומדים היו צריכים לקבוע אחרי כן על עדויותיו ("חדית'ים") של מי הם יכולים להסתמך בבואם לקבוע עניינים דתיים שונים. עדויות אלה משמשות, בין היתר, כמקור לאימרות מפי מוחמד, מעשים שעשה, מקרים בהם פרקים מן הקוראן התגלו למוחמד, ועניינים חשובים אחרים בהיסטוריה של האסלאם ומצוותיו. עם בני לווייתו של מוחמד נמנים (רשימה חלקית): אבו בכר (מראשוני המאמינים במוחמד, שימש כח'ליף הראשון) עמר בן אלחטאב (שימש כח'ליף השני) עלי בן אבי טאלב (בן דודו של מוחמד, שימש כח'ליף הרביעי) עאישה בנת אבי בכר (אשתו של מוחמד בעת מותו, בתו של אבו בכר) פאטמה בנת מחמד (בתו של מוחמד) אסמאא בנת אבי בכר (בתו של אבו בכר) חמזה אבן עבד אל מטלב (דודו של מוחמד ואביו של עלי בן אבי טאלב) בילאל אבן רבאח (המואזין הראשון באסלאם) ח'אלד בן אל-וליד (מצביא בצבאו של מוחמד) עמר אבן אל-עאץ (מצביא בצבאו של מוחמד) אבו חוד'יפה בן עותבה עבדאללה אבן ג'חש ח'באב בן אל-ארת עובאדה א-סאמת (מפקד בכיר במהלך כיבוש מצרים) ת'אבת בן קיס בן שמאס (מנהיג צבאי) נאפע בן אל-חארת' תמים אל-דארי אום איימן - התגוררה אצל הוריו של הנביא אל-מקדאד אבן עמרו - בין שבעת המוסלמים הראשונים עבדאללה אבן א-זובייר - הבן הראשון שנולד למהאג'רון באלמדינה סעיד בן עאמר - חבר קרוב של הנביא מדיה וקבצים בנושא צחאבה בוויקישיתוף צחאבה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מחמד (נפטר 632), הנביא, חברים, דף שער בספרייה הלאומית
השוטר מסן טרופז

השוטר מסן טרופז (בצרפתית: Le Gendarme de Saint-Tropez) הוא סרט קולנוע קומי צרפתי שביים ז'אן ז'ירו (אנ') משנת 1964, בכיכובו של לואי דה פינס. דה פינס מגלם את דמותו של השוטר לודוביק קרושו, קצין בז'נדרמריה בסן טרופה. הסרט גרר ביקורות נלהבות, ובעקבותיו יצאו סרטים נוספים בסדרה 'השוטר מסן טרופז'. חמישה סרטי ההמשך לסרט זה הם: "השוטר בניו יורק" (1965), "השוטר מתחתן" (1968), "השוטר בחופשה (השוטר ממריא)" (1970), "השוטר והחוצנים" (1979) ו"השוטר והשוטרת" (1982). לודוביק קרושו הוא שוטר (ז’נדרם) המועבר ליחידה המשטרתית בעיירה הצרפתית הקטנה סן-טרופה. במהרה, הז’נדרמים מוצאים את עצמם בפני בעיה גדולה – קבוצה של נודיסטים עקשנים. קרושו מצליח להוציא לפועל תוכנית הגורמת למעצרם של הנודיסטים. מאוחר יותר, קרושו מגלה כי בתו וחבר שלה גנבו מכונית מוסטנג יקרה וריסקו אותה לתוך תעלה. אף אחד מהם לא יודע כי המכונית בפועל שייכת לכנופיה של גנבים שגנבו ציור של רמברנדט שעדיין נמצא בתא המטען של המכונית. קרושו מצליח לחלץ את המכונית אך רק מאוחר יותר מבין כי החפצים שזרק ממנה (כולל הציור) על מנת לתקן תקר, הם למעשה פריטים יקרים. בהמשך, אדם המציג את עצמו כבעל הציור חוטף את קרושו. לבסוף, בתו של קרושו וחבריה מצליחים לנטרל את הכנופיה שחטפה את אביה, והציור מוחזר לבעליו האמיתיים. מדיה וקבצים בנושא השוטר מסן טרופז בוויקישיתוף "השוטר מסן טרופז", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "השוטר מסן טרופז", באתר AllMovie (באנגלית) "השוטר מסן טרופז", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "השוטר מסן טרופז", באתר אידיבי "השוטר מסן טרופז", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ערך זה הוא קצרמר בנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
כביש 886

כביש 886 הוא כביש אזורי בצפון הארץ, הכביש מחבר בין כביש 89 לכביש הצפון ולישובים על רכס הרי אצבע הגליל. הכביש מתחיל בצומת עין זיתים שבאזור צפת וממשיך צפונה ועובר דרך יישובי רכס נפתלי עד צומת ישע שם נפגש עם כביש הצפון, משם פונה הכביש מערבה בקטע כביש המשותף לו ולכביש הצפון עד הצומת הראשון בו חוזר הכביש צפונה וממשיך על גבי רכס ההרים עד לקיבוץ משגב עם. את הכביש חוצים מספר נחלים בהם נחל דישון ונחל קדש. כבישי ישראל
משפחת אלון

משפחת אֵלון היא משפחה ישראלית שכמה מבניה אמנים, רבנים, סופרים ושופטים. באילן היוחסין לעיל מופיעים רק אישים שהתפרסמו בזכות עצמם או חוליה מקשרת בין דורות. חיים לוינסון, 4 בנים מוצלחים למשפחת אלון, אך בפופולריות האפיל הרב מרדכי על כולם - שושלת האצולה של הציונות הדתית, באתר הארץ, 17 בפברואר 2010
לילי בנקל ברגמן

לילי בנקל-ברגמן (נולדה ב-1954) היא עיתונאית וסופרת ישראלית. בנקל-ברגמן החלה את דרכה העיתונאית בעיר רחובות בה נולדה וגדלה, בעריכת המקומון הראשון ברחובות, ובכתיבת מרבית מדוריו (1973). בתקופת לימודיה (1979-1974) שימשה עיתונאית ביומון "דבר", ובמגזין "משהו" לילדים ולנוער שנערך באותו זמן על ידי עפרה גלברט-אבני. ב-1995 התמנתה לכתבת מדינית ביומון "ידיעות אחרונות" וכיהנה בתפקיד זה עד 2002. את צעדיה הראשונים בכתיבה ספרותית עשתה בליווי אמנון ז'קונט בסדנת הכתיבה שלו, עם פרישתה מעולם העיתונות. בנקל-ברגמן הוציאה שני ספרים: "נסיכת הסטוצים" (2009) ו"ספה זוגית" (2010). לילי בנקל ברגמן סיימה בשנת 2023 את לימודי הדוקטורט שלה במחלקה לספרות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן בהנחיית פרופ׳ רומן כצמן. נושא העבודה: ״בין הספרות לחיים: הסיפור הקצרצר של אלכס אפשטיין״. בין כתבותיה הבולטות: "כך נהרגו שני סוכני המוסד בעיר האירופית" - חשיפה בלעדית של האישה שהרגה שני אנשי מוסד בווינה שהיו במעקב אחרי נחום מנבר (20 ביולי 1998) "עד חצי המלכות" - ראיון בלעדי עם מוחמד אל פאיד (כתבת שער, 7 ימים, 6 בנובמבר 1998) "תבינו אותי" - ראיון בלעדי עם ד"ר קורט ולדהיים, נשיא אוסטריה (כתבת שער, 7 ימים, 18 במאי 2001) "הנסיך הקטנטן" - ראיון בלעדי עם הנסיך אלברט, ארמון המלוכה מונקו (7 ימים, 21 ביולי 2000) "צהריים עם הנסיך" - התארחות בארמונו של פאהד מלך ערב הסעודית (24 שעות, 13 באוגוסט 2000) "תוציאו אותנו מכאן" - חשיפת מצב הפליטים היהודים האיראנים בווינה (24 שעות, 20 ביולי 2000) "נסיכת הסטוצים", ידיעות ספרים, 2009. "ספה זוגית - מדריך לזוגיות שפויה", ידיעות ספרים, 2010. דורית זילברמן, "סקס, שקרים ודי. וי. די.", מאזנים, כרך פ"ד, גל' 1 (אב תש"ע, אוגוסט 2010), עמ' 32. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה) ברוריה אבידן-בריר, "האצילות מחייבת", את, 4 מאי 2010. רשימת הפרסומים של לילי בנקל ברגמן, בקטלוג הספרייה הלאומית לילי בנקל-ברגמן, "היית נפגשת איתי? היית יוצאת עם נכה?", באתר ynet, 4 במאי 2010 לילי בנקל ברגמן, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה" הספרים של לילי בנקל ברגמן, באתר "סימניה" משה דץ מראיין את בנקל-ברגמן על ספרה נסיכת הסטוצים חלק 1, חלק 2, לחיות טוב ורדה רזיאל ז'קונט מדברת בתוכניתה על הספר "ספה זוגית", 103FM רדיו ללא הפסקה בנקל-ברגמן מתארחת בתוכנית הבוקר של נעמה, איזה יופי לילי בנקל-ברגמן - לילי בנקל ברגמן, במיזם "סופרים קוראים" של המרכז לספריות וספרות בישראל לילי בנקל ברגמן, דף שער בספרייה הלאומית לילי בנקל ברגמן, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
נאמנות לקוחות

נאמנות לקוחות (באנגלית: Net Promoter או NPS - Net Promoter Score) הוא מדד המבוסס על סקר, בו מתבקשים הנשאלים לדרג את הסיכוי שימליצו לחבר או עמית לעבודה על חברה, מוצר או שירות. נאמנות של לקוח מבטאת את אמונו במוצר או החברה ואת הסיכויים לכך שימשיך לרכוש ולהעמיק את קשריו עם הספק. כלי ניהול זה משמש כמדד לנאמנות לקוחות והוכח כי הוא מתואם עם צמיחת ההכנסות של החברה שלקוחותיה נאמנים ביחס למתחרים. NPS אומצה באופן נרחב על ידי חברות פורצ'ן 500 וארגונים אחרים. חברות, מעסיקים או גופים אחרים שואלים את שאלות הלקוחות, העובדים או מגיבים אחרים כמו משווקים, שותפי יישום וספקים. פירמות רבות עושות מאמצים להגביר את מידת נאמנותם של הלקוחות אליהן, על מנת להגביר את צריכת הלקוחות. הפירמות מתוות תוכניות נאמנות לקוחות, מקימות מועדוני לקוחות, ומאפשרות שורה של הטבות ללקוחות קיימים. מתנגדי ה-NPS טוענים כי מדדים מתוחכמים יותר המבוססים על תשובות לשאלות מרובות יכולים להיות מנבאים טובים יותר למצב החברה או המוצר בשוק. מבקרים אחרים טוענים שהוא מנבא טוב לרוב אך לא לכל הענפים. במדד NPS הלקוחות נשאלים שאלה אחת: "באיזו מידה תמליץ על המוצר לאדם אחר?" המענה נעשה בדרך כלל בסולם שבין 0 ל-10, כאשר 0 הוא: "כלל לא אמליץ", ו-10 הוא "אמליץ במידה רבה מאוד". סקלת הציונים משתנה בין ענפי מסחר שונים. את הלקוחות שענו על הסקר מחלקים לשלוש קבוצות: לקוחות שאוהבים את המוצר (מקדמי מותג) שענו ציון 9–10. לקוחות אלו יישארו עם המוצר ויעמיקו את קשריהם עם הספק לזמן רב ביותר, וכן יסייעו בהמלצתם להגיע לקהלים נוספים. לקוחות פאסיביים הם אלו שענו 7-8 ובהם הציון לא מתחשב כלל. לקוחות שכלל לא אוהבים את המוצר (מכפישי מותג) שענו ציון 0–6. הסיכוי שלקוחות אלו יישארו עם המוצר או החברה לטווח ארוך הוא קטן יותר, בנוסף לעיתים לא רק שלא ימליצו על המוצר או החברה אלא בכוחם לפגוע בהם על ידי המלצה שלילית. לאחר שקלול המספרים, לוקחים את אחוז "מקדמי המותג" ומחסרים את אחוז "מכפישי המותג", וזה הציון הסופי. רייכאלד ממליץ במאמרו להוסיף לאחר שאלת הסקר את השאלה "מה היינו יכולים לעשות טוב יותר?" ואת התשובות לנתח בהתאם לסוג הלקוחות (מקדמים, פאסיביים ומכפישים). בשנת 1996 כתב פרד רייכאלד את ספרו "אפקט הנאמנות" (אנ') ובו כתב את תפיסת עולמו על חשיבות נאמנות הלקוחות לשגשוג חברה מסחרית. לאחר פרסום הספר פיתחו את השיטה עד לקבלת מדד ה-NPS, פרד רייכאלד, ביין ושות' וחברת Satmetrix. המדד הסופי הוצג על ידי רייכאלד במאמרו משנת 2003 בהרווארד ביזנס רוויו, "המספר היחיד שאתה צריך כדי לצמוח". הפופולריות והשימוש הרחב שלה יוחסו לפשטותה ולמתודולוגיה הזמינה בגלוי. Customer Success Management שביעות רצון הלקוח אתר האינטרנט הרשמי של נאמנות לקוחות מדריך לביצוע מדד נאמנות לקוחות (באנגלית). נוסחה לחישוב מדד NPS באתר אוטוריטה Call Centers for Dummies, By Real Bergevin, Afshan Kinder, Winston Siegel, Bruce Simpson, p.345 המדד הפשוט שמשתלט על עסקים גדולים באתר FORTUNE.(באנגלית) לירז מרגלית, המתכון לכישלון עסקי: לשאול צרכנים מה הם רוצים, באתר TheMarker‏, 8 ביולי 2021 המספר היחיד שאתה צריך כדי לצמוח באתר הרווארד ביזנס רוויו שמחה סיגן, ‏נולד מחליף לסקרי שביעות רצון, שמחה סיגן, באתר גלובס, 5 ביוני 2008
בלום

בלום הוא שם משפחה נפוץ. בגרמנית, Blum משמעו פרח ובאנגלית, Bloom משמעו פריחה. האם התכוונתם ל... תסמונת בלום – הפרעה תורשתית נדירה שמאפייניה הם על פי רוב שברים ושינויי סדר בכרומוזומים. כפר בלום – קיבוץ באצבע הגליל, הנקרא על שם לאון בלום In Bloom ("אִין בלום") - שיר של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה אישים: אבי בלום – הוא עיתונאי, פובליציסט ועורך דין חרדי אברהם בלום – היה ממנהיגי תנועת הבונד בגטו ורשה ובין משתתפי מרד גטו ורשה. אוליבר בלום – מנכ"ל קבוצת פולקסווגן ופורשה אורלי קסטל-בלום – סופרת ישראלית מודרנית אורלנדו בלום – שחקן קולנוע בריטי, הידוע בעיקר בתפקידיו בשר הטבעות ושודדי הקאריביים אלן בלום – פילוסוף, מסאי ואקדמאי אמריקאי יהודי אנדי בלום – אתלט יהודי אמריקאי בנג'מין בלום – פסיכולוג חינוכי יהודי אמריקאי; הוגה הטקסונומיה של בלום ג'ודי בלום – סופרת ילדים יהודיה אמריקאית גלעד בלום – טניסאי ישראלי זאב וולף בלום – ממייסדי המושבה ראש פינה, הוא סבא רבא של ברי אבנר יהודה בלום – משפטן ישראלי, שגריר ישראל באו"ם בשנים 1978-1984 יואב בלום – סופר ישראלי יצחק בלום – כדורגלן עבר ישראלי המזוהה עם קבוצת מכבי יפו לאון בלום – יהודי צרפתי וראש ממשלת צרפת בין השנים 1936–1939 לודוויג בלום – צייר ישראלי בתקופת היישוב ובימי המדינה מוטקה בלום – אמן ישראלי מנואל בלום – מדען מחשב, זוכה פרס טיורינג סול בלום – אמרגן, יזם, איש עסקים ופוליטיקאי יהודי-אמריקאי. ממייסדי האומות המאוחדות עמנואל בלום – משורר – בעצם: משוררת, ושמה האמיתי: גלית דהן קרליבך פול בלום (אנ') – פסיכולוג יהודי-קנדי קלייר בלום – שחקנית תיאטרון וקולנוע יהודיה-אנגליה ראובן בלום – מפקד יחידה 515 באמ"ן (לימים יחידה 8200) בשנים 1966-1961 רנה בלום – כוריאוגרף, יהודי צרפתי, עורך ספרותי, ומבקר אמנותי שלמה בלום – כדורסלן עבר ישראלי שמואל בלום – נדבן ציוני, ממציא, ממקימי 'אוהל שם' ופרנסי תל אביב דמויות בדיוניות: לאופולד בלום – גיבור הרומן יוליסס מולי בלום – אשתו של לאופולד בלום ליאופולד (ליאו) בלום - דמות בסרט ובמחזמר המפיקים בלום (דמות בדיונית) – דמות של פיה בסדרת ההנפשה מועדון ווינX אחר: מסנן בלום – מבנה נתונים חסכוני בזיכרון מחשב
בר יעקב

האם התכוונתם ל... אישים ששם אביהם הוא יעקב: רב נחמן בר יעקב (רב נחמן) - מגדולי אמוראי בבל בדור השני והשלישי, ראש ישיבת נהרדעא ומעמודי התווך של התלמוד הבבלי רב אחא בר יעקב – אמורא בבלי מן הדור השלישי-רביעי ניסים בר יעקב – ניסים גאון בר-יעקב איבן שהין מקירואן, מגדולי חכמי צפון אפריקה, חברו של רבנו חננאל אפרים בר יעקב מבונא – פייטן, בן המאה ה-12 מהעיר בון אברהם בר יעקב – קרטוגרף גר בן המאה ה-17 בר יעקב הוא שם משפחה יהודי, שפירושו "בן יעקב" או קיצור של "בן רבי יעקב". מ. בר-יעקב – שם עט של המשורר והעיתונאי משה דור שי בר יעקב – מבקר תיאטרון ישראלי ראו גם: בן יעקב – צורה מקבילה לשם המשפחה בר יעקב יעקובסון (יעקבסון, יאקובסון, יעקבזון, יעקובזון) – יעקובוביץ - צורות מקבילות בשפות הודו-אירופיות לשם המשפחה בר יעקב יעקובשווילי – הצורה המקבילה בגאורגית לשם המשפחה בר יעקב. רווחת בקרב יהדות גאורגיה
יוחנן בן-יעקב (פסל)

יוחנן בן יעקב (18 ביולי 1913 – 12 באפריל 2003) היה צייר ופסל ישראלי. בן יעקב נולד בברלין בשנת 1913. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל ומאז ועד מותו גר בקיבוץ הזורע. למד פיסול וציור ב-1943 בבצלאל, אצל מרדכי ארדון ואיזידור אשהיים. יצירותיו הופיעו בתערוכות רבות בארץ ומחוצה לה. חלק מיצירותיו מוצבות עדיין במקומות בולטים בארץ - תבליט בבית וילפריד שבקיבוץ הזורע; תבליט בטכניון, בחיפה; ארון קודש בקיבוץ יפתח; ציור קיר בקיבוץ כרמים; ויצירות נוספות בקיבוץ דורות, במוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה, בבית העם ביקנעם ועוד. בן יעקב זכה בפרס דיזנגוף לאומנות הפיסול והציור מטעם עיריית תל אביב לשנת 1950–1951, וכן בפרס דובינר (1950), בפרס עיריית מינכן לפיסול (1968) ובפרס איגוד הסופרים (1980). בן יעקב נפטר בקיבוץ הזורע בשנת 2003 כשהוא אב לשלושה ילדים. מדיה וקבצים בנושא יוחנן בן-יעקב בוויקישיתוף בן-יעקב יוחנן, באתר תנועת העבודה הישראלית יוחנן בן יעקב, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל יוחנן בן-יעקב, דף שער בספרייה הלאומית אתר "Billiongraves" 12 פסלים וציירים זכו בפרס דיזנגוף, דבר, 25 במרץ 1951; חולקו פרסים לציור ולפיסול ע"ש מ. דיזנגוף ז"ל, חרות, 25 במרץ 1951. ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יוחנן בן יעקב

האם התכוונתם ל... יוחנן בן-יעקב (פסל) (1913–2003) – פסל וצייר ישראלי, זוכה פרס דיזנגוף יוחנן בן-יעקב (יליד 1945) – איש חינוך, לשעבר מזכ"ל תנועת בני עקיבא, חוקר כפר עציון בן יעקב (פירושונים)
ג'וזף תומסון

האם התכוונתם ל... ג'וזף ג'ון תומסון – פיזיקאי בריטי, זוכה פרס נובל לפיזיקה בשנת 1906. ג'וזף תומסון (גאולוג) – גאולוג וחוקר ארצות סקוטי.