laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיטאס מוקוסה

פיטאס מוקוסה (שם מדעי: Ptyas mucosa) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים המצוי לאורך האזור הטרופי של דרום אסיה ודרום מזרח אסיה. זהו אחד הגדולים שבמיני הזעמניים והוא קרוב של הכרכן. נחש זה יכול להגיע לאורך של 3.7 מטרים ולמשקל 2.5 ק"ג, מה שהופך אותו למין הזעמן הארוך ביותר בעולם לאחר המין הקרוב פיטאס קרינטה וכן למין הנחש הארוך ביותר בסרי לנקה לאחר פיתון הודי. לרוב הוא מגיע בגודל קטן יותר של 1.5 עד 1.95 מטר ומשקל של 877 עד 940 גרם בממוצע. צבעו משתנה מחום חיוור עד שחור והרצועות בעלות מרווחים שחורים בולטים. נחש זה אינו ארסי והוא פעיל יום בעל ראייה טובה. הנחש מתחבא לרוב בין הענפים או על הקרקע לאורך דרום אסיה וחלק מדרום מזרח אסיה ביערות, סוואנות ובתות טרופיות. הוא טורפים זוחלים קטנים, דו-חיים, עופות ויונקים קטנים שאותם הוא חונק בעזרת שריריו. הוא עצמו עלול להיטרף בידי רב-פתן מלכותי, עופות דורסים ויונקים טורפים כמו הנמר. בשעת סכנה הוא יכול לנפח את צווארו ולהידמות לקוברה מאיימת, נוסף על לחשוש פתאומי שגם מזכיר קוברה. נחש זה מטיל 6 עד 15 ביצים בכל עונת רבייה. מדיה וקבצים בנושא פיטאס מוקוסה בוויקישיתוף פיטאס מוקוסה, באתר ITIS (באנגלית) פיטאס מוקוסה, באתר NCBI (באנגלית) פיטאס מוקוסה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פיטאס מוקוסה, באתר GBIF (באנגלית) פיטאס מוקוסה באתר הרשימה האדומה של IUCN
בבוכר גאייה

בבוכר גאייה (באנגלית: Baboucarr Gaye; נולד ב-24 בפברואר 1998 בבילפלד שבגרמניה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת השוער בקבוצת רוט-וייס קובלנץ מהליגה הגרמנית הרביעית ובנבחרת גמביה. גאייה גדל במחלקת הנוער של ארמיניה בילפלד. ב-30 ביוני 2019 עזב את המועדון, לאחר שלא שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-21 ביולי 2019 חתם גאייה בווטנשייד 09 מהליגה הגרמנית הרביעית. ב-16 בינואר 2020 הצטרף גאייה לשטוטגרט II, קבוצת המילואים של שטוטגרט. ב-15 ביולי 2020 חתם גאייה ברוט-וייס קובלנץ מהליגה הגרמנית הרביעית. ב-9 באוקטובר 2020 ערך גאייה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בניצחון 1-0 על נבחרת הרפובליקה של קונגו במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל נבחרת גמביה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. נכלל בסגל נבחרת גמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא בבוכר גאייה בוויקישיתוף בבוכר גאייה, באתר Transfermarkt בבוכר גאייה, באתר Soccerway בבוכר גאייה, באתר WorldFootball.net בבוכר גאייה, באתר National Football Teams בבוכר גאייה, באתר FootballDatabase.eu Keeper Baboucarr Gaye kommt von Arminia Bielefeld באתר הרשמי של וטנשייד 09, 21 ביולי 2019 (בגרמנית) TuS Rot-Weiß Koblenz verpflichtet 22-Jährigen wunsch Torhüter באתר הרשמי של הליגה הגרמנית הרביעית, 19 ביולי 2020 (בגרמנית) CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
פיטאס קרינטה

פיטאס קרינטה (שם מדעי: Ptyas carinata) הוא מין של נחש ממשפחת הזעמניים המצוי לאורך דרום מזרח אסיה והוא המין הגדול ביותר במשפחתו, עם אורך של 4 מטרים. נחש זה הוא קרובו לסוג של פיטאס מוקוסה, השני בגודלו מהזעמניים. הנחש חי בטבע לאורך יערות טרופיים ומורדות הרים עד גובה 1,500 מטרים באינדונזיה, סינגפור, מיאנמר, תאילנד, מלזיה, וייטנאם, קמבודיה והפיליפינים. הנחש פעיל במשך היום והוא צייד של מכרסמים, עופות ולטאות אותם הוא הורג בחיבוק קטלני של שריריו ולא בוחל גם באכילת נחשים אחרים לרבות נחשים ארסיים כמו קרייט. נחש זה פעיל על הקרקע אך מסוגל גם לשחות לזמן ממושך או לטפס על העצים. אורך הנחש הממוצע הוא 1.21 עד 2.75 מטרים, אך הפרטים הגדולים ביותר נמדדו באורך של 4 מטרים, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות. צבעו לרוב אפור כהה עד חום בהיר והבטן בהירה. הנקבה מטילה כ-10 ביצים בכל תטולה. בעת סכנה הנחש ירים את גופו באוויר בדומה לקוברה וילחש בפתאומיות, דבר המבריח את רוב אויביו. עם זאת הוא עדיין נטרף בידי עופות דורסים ובידי הנחש הקטלני - רב-פתן מלכותי. מדיה וקבצים בנושא פיטאס קרינטה בוויקישיתוף פיטאס קרינטה, באתר ITIS (באנגלית) פיטאס קרינטה, באתר NCBI (באנגלית) פיטאס קרינטה, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) פיטאס קרינטה, באתר GBIF (באנגלית) פיטאס קרינטה באתר הרשימה האדומה של IUCN
שייח' סיבי

שייח' סיבי (באנגלית: Sheikh Sibi; נולד ב-21 בפברואר 1998 בסרקונדה שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת השוער בקבוצת וירטוס ורונה מהסרייה ג' ובנבחרת גמביה. סיבי משחק בוירטוס ורונה החל משנת 2016. תחילה שיחק עם המועדון בסרייה ד', ובעונת 2017/2018 העפיל עם המועדון לסרייה ג'. סיבי קיבל מספר זימונים לנבחרת גמביה החל מחודש יוני 2019. ב-29 במרץ 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 1-0 לנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. הוא נכלל בסגל נבחרת גמביה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. שייח' סיבי, באתר Transfermarkt שייח' סיבי, באתר Soccerway שייח' סיבי, באתר WorldFootball.net שייח' סיבי, באתר National Football Teams שייח' סיבי, באתר FootballDatabase.eu Sibi Sheikh: dall’inferno del Mediterraneo al paradiso della Nazionale באתר Verona Network, ‏ 25 בספטמבר 2019 (באיטלקית) Sheikh Sibi gets heroic status after impressive Gambia debut באתר Fallaboweh, ‏ 30 במרץ 2021 (באנגלית)
ג'יימס גומז

ג'יימס גומז (באנגלית: James Gomez; נולד ב-14 בנובמבר 2001 בגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ספרטה פראג מליגת העל הצ'כית ובנבחרת גמביה. גומז גדל במחלקת הנוער של ריאל דה בנג'ול מליגת העל הגמביאנית, והחל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון. ב-20 בינואר 2020 הושאל להורסנס מליגת העל הדנית למשך שנה, וב-1 בינואר 2021 חתם במועדון באופן קבוע. ב-19 ביולי 2023 חתם בספרטה פראג מליגת העל הצ'כית. ב-8 ביוני 2021 ערך גומז את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בניצחון 1-0 על נבחרת טוגו במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. הוא נכלל בסגל נבחרת גמביה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. נכלל בסגל נבחרת גמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא ג'יימס גומז בוויקישיתוף ג'יימס גומז, באתר Transfermarkt ג'יימס גומז, באתר Soccerway ג'יימס גומז, באתר WorldFootball.net ג'יימס גומז, באתר National Football Teams ג'יימס גומז, באתר FootballDatabase.eu CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
מוסא בארו

מוסא בארו (באנגלית: Musa Barrow; נולד ב-14 בנובמבר 1998 בבנג'ול שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בולוניה 1909 מהסרייה א' ובנבחרת גמביה. בשנת 2016 הצטרף בארו למחלקת הנוער של אטאלנטה מהסרייה א'. ב-30 בינואר 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 ליובנטוס במסגרת הקופה איטליה. ב-10 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד קרוטונה. ב-18 בספטמבר 2019 ערך בארו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 0–4 לדינמו זאגרב במסגרת שלב הבתים לעונת 2019/2020. ב-17 בינואר 2020 הושאל בארו למשך עונה וחצי לבולוניה 1909 מהסרייה א'. ב-2 ביולי 2021 חתם בארו בבולוניה 1909 באופן קבוע. ב-8 בספטמבר 2018 ערך בארו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בתיקו 1–1 נגד נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019. ב-12 ביוני 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–0 על נבחרת מרוקו במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל נבחרת גמביה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. נכלל בסגל נבחרת גמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא מוסא בארו בוויקישיתוף מוסא בארו, באתר Transfermarkt מוסא בארו, באתר Soccerway מוסא בארו, באתר BDFutbol מוסא בארו, באתר WorldFootball.net מוסא בארו, באתר National Football Teams מוסא בארו, באתר FootballDatabase.eu UFFICIALE: Musa Barrow è un giocatore del Bologna באתר Tutto Mercato Web, ‏ 17 בינואר 2020 (באיטלקית) Barrow purchased outright באתר הרשמי של בולוניה 1909, 2 ביולי 2021 (באנגלית) CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
אברימה קולי

אברימה קולי (באנגלית: Ebrima Colley; נולד ב-1 בפברואר 2000 בסרקונדה שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת יאנג בויז ברן ובנבחרת גמביה. קולי גדל במחלקת הנוער של אטאלנטה. ב-15 בדצמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 1–2 על בולוניה 1909 במסגרת הסרייה א'. ב-23 בספטמבר 2020 הושאל קולי למשך עונה להלאס ורונה מהסרייה א'. ב-27 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על אודינזה במסגרת המחזור השני בליגה. ב-25 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לקליארי במסגרת הקופה איטליה. ב-31 בינואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 1–3 לרומא במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בסך הכל ערך קולי 23 הופעות ליגה במשך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד. ב-7 באוגוסט 2021 הושאל קולי למשך עונה לספציה מהסרייה א'. ב-1 בספטמבר 2023 הושאל ליאנז בויז. ב-22 במרץ 2019 ערך קולי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019. הוא נכלל בסגל נבחרת גמביה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. נכלל בסגל נבחרת גמביה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023. מדיה וקבצים בנושא אברימה קולי בוויקישיתוף אברימה קולי, באתר Transfermarkt אברימה קולי, באתר Soccerway אברימה קולי, באתר WorldFootball.net אברימה קולי, באתר National Football Teams אברימה קולי, באתר FootballDatabase.eu Ufficiale: Ebrima Colley è gialloblu באתר הרשמי של הלאס ורונה, 23 בספטמבר 2020 (באיטלקית) [EBRIMA COLLEY È UN NUOVO CALCIATORE DELLO SPEZIA https://www.acspezia.com/it/news/ufficiale-ebrima-colley-un-nuovo-calciatore-dello-spezia.22701.htm] באתר הרשמי של ספציה, 7 באוגוסט 2021 (באיטלקית) CAF announces Final Squad List for TotalEnergies Africa Cup of Nations Cote d'Ivoire 2023 באתר הרשמי של קונפדרציית_הכדורגל_של_אפריקה, 6 בינואר 2024 (באנגלית)
דמבו דרבו

דמבו דרבו (באנגלית: Dembo Darboe; נולד ב-17 באוגוסט 1998 בבריקמה שבגמביה) הוא כדורגלן גמביאני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אסטנה מליגת העל הקזחית ובנבחרת גמביה. דרבו החל את הקריירה המקצוענית שלו בריאל דה בנג'ול מליגת העל הגמביאנית ובאנדיאמבור מליגת העל הסנגלית. ב-9 באוגוסט 2019 חתם דרבו בשקופי מליגת העל המקדונית. הוא ערך 41 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע 18 שערים. ב-21 בינואר 2021 חתם דרבו בשחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית. בעונתו הראשונה במועדון הוא ערך 29 הופעות ליגה, בהן הבקיע 19 שערים, וסיים כמלך השערים של ליגת העל הבלארוסית לעונת 2021. הוא זכה עם המועדון בליגת העל הבלארוסית ובסופר קאפ הבלארוסי. באוגוסט 2022 חתם דרבו בא-נסר מאיחוד האמירויות. בינואר 2023 הושאל לאסטנה הקזחית לעונה אחת. במרץ 2024 הושאל לאורדבסי שימקנט. ב-9 באוקטובר 2021 ערך דרבו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גמביה, בהפסד 1–2 לנבחרת סיירה לאון במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל נבחרת גמביה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021. שחטיור סליהורסק אליפות בלארוס (1): 2021 הסופר קאפ הבלארוסי (1): 2021 דמבו דרבו, באתר Transfermarkt דמבו דרבו, באתר Soccerway דמבו דרבו, באתר WorldFootball.net דמבו דרבו, באתר National Football Teams דמבו דרבו, באתר FootballDatabase.eu Done deal. Шахтёр потратил рекордные для себя деньги на покупку забивного нападающего Дарбо באתר Soccer365, ‏ 21 בינואר 2021 (ברוסית)
פרס גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר

פרס גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר הוא אחד מהפרסים בטקס גלובוס הזהב, הניתן לסדרת דרמה. גם מיני-סדרות וסדרות תיעודיות זכאיות לפרס. הפרס מוענק מאז שנת 1961.   הערה: הזוכה מסומן בתכלת פרס אמי לבידור בפריים טיים לסדרת הדרמה הטובה ביותר מדיה וקבצים בנושא פרס גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר בוויקישיתוף אתר טקס גלובוס הזהב (באנגלית) פרס גלובוס הזהב במסד הנתונים IMDb (באנגלית)
התעמלות באולימפיאדת טוקיו (2020) – תרגיל הקרקע לגברים

תחרות תרגיל הקרקע לגברים באולימפיאדת טוקיו 2020 נערכה ב-24 ביולי וב-1 באוגוסט 2021 במרכז ההתעמלות אריאקה. כ-70 מתחרים מ-35 מדינות התחרו בתרגיל הקרקע בשלב המוקדמות. ארטיום דולגופיאט מישראל זכה במדליית הזהב; המדליה האולימפית הראשונה של ישראל בענף ההתעמלות ומדליית הזהב השנייה אי פעם של ישראל במשחקים האולימפיים, ריידרליי זפאטה מספרד זכה במדליית הכסף ושיאו רוטנג מהרפובליקה העממית של סין זכה במדליית הארד. זו הייתה ההופעה ה-21 של תחרות תרגיל הקרקע במשחקים האולימפיים, מאז נכנס אל תוכנית ההתעמלות באולימפיאדת לוס אנג'לס בשנת 1932. תרגיל הקרקע היה האחרון מבין המכשירים בתחרויות הגברים להיכנס אל התוכנית האולימפית, ומאז הוא נערך בקביעות כחלק מהתחרויות. שמונת המתעמלים שהשיגו את הניקוד הגבוה ביותר בשלב המוקדמות, בכפוף למגבלה של שני נציגים למדינה, העפילו לגמר. בגמר ביצעו המתעמלים תרגיל נוסף, שעל פיו נקבעו המנצחים. ארטיום דולגופיאט מישראל ניצח כאשר סיים במקום הראשון בגמר עם ציון של 14.933 נקודות, בדומה למתעמל הספרדי, ריידרליי זפאטה. מכיוון שגם ניקוד רמת הביצוע של שניהם היה זהה, דולגופיאט ניצח בזכות שובר-שוויון על ניקוד גבוה יותר ברמת הקושי. זפאטה זכה במדליית הכסף ושיאו רוטנג מסין זכה במדליית הארד. זכייתו של דולגופיאט הייתה למדליה האולימפית הראשונה של ישראל בענף ההתעמלות ולמדליית הזהב השנייה בהיסטוריה של ישראל במשחקים האולימפיים. המדליות הוענקו על ידי חבר הוועד האולימפי הבינלאומי, אלכס גלעדי, וזרי הפרחים הוענקו על ידי חבר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית, עלי אל-חיתמי מקטאר. Q: העפלה לשלב הגמר. R: עתודה, במידה ואחד המעפילים לגמר לא יתמודד. רק שני מתעמלים מכל מדינה זכאים להשתתף בגמר התחרות. אף מתעמל בתחרות זו לא העפיל לגמר עקב כלל זה. התעמלות באולימפיאדת טוקיו (2020) התעמלות במשחקים האולימפיים התעמלות מכשירים במשחקים האולימפיים איתמר קציר, קפץ לשמיים: ארטיום דולגופיאט זכה במדליית הזהב בתרגיל הקרקע באולימפיאדת טוקיו 2020, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2021 הגדול מכולם. צפו: ארטיום דולגופיאט זכה בזהב בהתעמלות מכשירים, באתר ערוץ הספורט, 1 באוגוסט 2021 דו"ח שובר שוויון בתרגיל הקרקע, 1 באוגוסט 2021, הוועדה המארגנת של המשחקים האולימפיים והפאראלימפיים טוקיו 2020
ישראל בר-זכאי

ישראל בר-זכאי (ברדקי) (ג בכסלו ה'תר"ן, 26 בנובמבר 1889 - י"ד באלול ה'תש"ל 15 באוגוסט 1970) היה חזן ירושלמי, החזן הראשי של בית הכנסת החורבה במשך עשרות שנים. נולד בירושלים בנובמבר 1889 (ג' בכסלו ה'תר"ן) לאביו ישעיהו, בנו של החזן רבי שלמה ברדקי. הוא היה נינם של הרבנים ישעיה ברדקי ושמואל סלנט ובן נינו של רבי ישראל משקלוב (שעל שמו הוא קרוי). למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים, ומפי סבו הזקן הרב סלנט והרב צבי פסח פרנק. וכבר מילדותו בלט בקול נעים והשתתף במקהלה של סבו החזן בבית הכנסת החורבה, וממנו קיבל את ראשית חינוכו המוזיקלי. בהמשך, למד מפי החזן פרופ' אברהם צבי אידלסון, ומפי החזנים יעקב גוזמן וזבולון קוורטין. בעשור השני של המאה ה-20 התמנה לחזן בבית הכנסת שבבית הספר למל. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס לצבא העות'מאני כעוזר רוקח. לאחר המלחמה התמנה כחזן ראשי בבית הכנסת החורבה ברובע היהודי, במקומו של סבו שנפטר במהלך המלחמה. הוא מילא תפקיד זה עד נפילת הרובע היהודי בידי הירדנים במלחמת העצמאות, למעט בתקופת מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט, שבמהלכן היה מסוכן להגיע מהעיר החדשה, שבה גר, אל העיר העתיקה. בתקופה זו שימש כחזן בבית כנסת ברחביה. לאחר נפילת הרובע היהודי שימש במשך כ-15 שנה כחזן בבית הכנסת הנשיא ברחביה. מתוקף תפקידו כחזן בבית הכנסת האשכנזי המרכזי של ירושלים, הוביל טקסים דתיים ולאומיים חשובים, כמו הקבלת פני הנציב העליון הרברט סמואל, הכתרת הרבנים הראשיים לישראל אברהם יצחק הכהן קוק ויצחק אייזיק הלוי הרצוג, חגיגת יום ההולדת של מלך בריטניה אדוארד השמיני, אזכרה לחללי השואה, אזכרה לחללי שיירת הדסה ועוד. היה ממייסדי חברה קדישא האחידה "קהילת ירושלים" וניהל אותה. יחד עם הרב אברהם חיים שאג פרסם בשנת 1946 "סדר תפילות לגומלי חסד של אמת לפי מנהגי ירושלים". ב-1967 פרסמו השניים חוברת בשם "דברים על ייסודה ופעולותיה, בעיותיה והישגיה של החברה קדישא", הכוללת נאומים ודרשות בנושא זה משנות ה-60 של המאה ה-20. היה חבר מערכת העיתונים "מוריה" ו"דואר היום", וניהל את השבועון "הד העם". כתב מאמרים בעניינים שונים בעיתונות. נפטר ב-15 באוגוסט 1970 (י"ד באלול ה'תש"ל), ונקבר בחלקת הפרושים בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. נשא את חיה מיכלא, בת אהרן נפתלי קמרז, ממנה נולדה לו בת אחת, מרים, ובן ישעיהו. הוא התגרש ממנה, ונשא את ציפורה בת אהרן זליג אטינגר (נפטרה בפסח 1944), שילדה לו שני בנים ובת. בנו אברהם נישא לאהובה, בת הרב פנחס אפשטיין ושימש כחזן בבית הכנסת "גן ירושלים" בבתי הורודנא. ר' גפני, "החזן של החורבה, שעמד על משמר הרובע היהודי בירושלים", האומה, 227 (אוגוסט 2022), עמ' 92-87. דוד תדהר (עורך), "ישראל ברדקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 929. כרטיס הקבר של ישראל בר זכאי ברדקי, אתר הר הזיתים. שרשור אודותיו בפורום בחדרי חרדים. ישראל בר זכאי (1889-1970), דף שער בספרייה הלאומית ראו אודותיו אצל דוד תדהר (עורך), "רבי ישעיהו ברדקי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 1052. ראובן גפני, מקדש מעט, עמ' 44. יום המלך בירושלים, הארץ, 23 ביוני 1936. היום ישמיע היישוב את זעקתו, הארץ, 22 בפברואר 1943. ראו כאן על חלקו בקבורת הסרג'נט היהודי-בריטי וולף הולמן מהדורה ראשונה תש"ו, מהדורה שלישית תשכ"א, בקטלוג הספרייה הלאומית. בקטלוג הספרייה הלאומית. ישעיהו כרמיאל, אתר הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה. צפורה ברדקי ז"ל, הארץ, 21 באפריל 1944. אישים ומוסדות, הצופה, 13 באוגוסט 1947.
כריסטיאן סטוון

כריסטיאן סטוון (ברוסית: Христиан Христианович Стевен, בשוודית: Christian von Steven;‏ 19 בינואר (30 בינואר) 1781 – 18 באפריל (30 באפריל) 1863, סימפרופול) היה רופא ובוטנאי רוסי ממוצא שוודי. הוא פעל בדרום רוסיה ותיאר מינים רבים של צמחים. כריסטיאן סטוון נולד בעיירה קטנה בדרום פינלנד, אז בתחומי האימפריה הרוסית למשפחה בעלת שורשים שוודים. לאחר סיום לימודי בית הספר, בשנת 1792 הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת טורקו בה התמחה ברפואה. בשנים 1795–1797 הוא למד בסנקט פטרבורג ואחר כך באוניברסיטת יינה. בשנת 1798, בהוראת פאבל הראשון כל הסטודנטים רוסים חויבו לחזור לרוסיה. כריסטיאן סטוון סיים קורס לימודים וקיבל תואר דוקטור לרפואה בשנת 1799. הוא עבד במקצוע בבית חולים מספר שנים. בשנת 1800 הוא קיבל הצעה להיות עוזר של ראש תחום גידולי משי בדרום רוסיה ועזב את העבודה בבית חולים. במשך שלוש שנים סטוון חקר את צפון קווקז תוך דגש על תיאור צמחים וחקר מקורות מים מינרליים באזור. בשנת 1803 הוא הגיע לגאורגיה שרק אז סופחה לתחומי האימפריה הרוסית. גם פה סטיוון תיאר מיני צמחים חדשים. תוצאות עבודתו פורסמו בכתבי עת מדעיים. בשנת 1806 סטיוון הגיע לחצי האי קרים והתיישב בסימפרופול. במרץ 1812 סטוון מונה למנהל גן בוטני שהוקם ליד ילטה. בניהול של כריסטיאן סטוון גן בוטני "ניקיטסקי" גדל ותרם רבות לפיתוח גידולי עצי פרי באזור. לאור הצלחותיו, סטוון קיבל אישור ותמיכה כספית לסיור מקצועי באירופה בה הוא סייר במשך שנתיים. לאחר חזרתו לקרים, סטוון החל לפעול להסדרת אוספים עשירים של צמחים וחרקים שהיו בבעלותו. בשנת 1826 כריסטיאן סטוון מונה לראש תחום החקלאות בדרום רוסיה בשטח בין אזור הדנובה ועד לים הכספי. בעקבות אך הוא עזב את ניהול הגן הבוטני ובמקומו מונה הארטוויס (בשנת 1857 סטוון ייתן שם לאלון הארטוויס לממשיך דרכו בניהול הגן). על פעילותו סטוון קיבל תואר דוקטור כבוד ממספר אוניברסיטאות וקיבל מדליית זהב מהמדינה. כמו כן הוענקו לו עיטורים. הוא נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה רוסית למדעים. מספר רב של צמחים נקראו על שמו. בשנת 1860 סטוון תרם את הספרייה שלו ואוסף צמחים שכללה 2500 מינים לאוניברסיטת הלסינקי. מדיה וקבצים בנושא כריסטיאן סטוון בוויקישיתוף ביוגרפיה (ברוסית)
ג'יימס מלוויל

ג'יימס מלוויל (באנגלית:Sir James Melville, ‏ 1535–1617) היה דיפלומט וסופר סקוטי. ג'יימס מלוויל נולד בשנת 1535 והיה הבן השלישי של ג'ון מלוויל ליירד מריית'. הוא הואשם בבגידה והוצא להורג בשנת 1548. ג'יימס הצעיר בשנת 1549 עבר לצרפת והיה המשרת האישי של מרי סטיוארט. בשנת 1557 הוא השתתף בקרב כחלק של כוחות צרפת ונפצע. כמו כן הוא ביצע מספר שליחויות דיפלומטיות עבוד אנרי השני, מלך צרפת. בשנת 1561 ביחד עם מרי סטיוארט מלוויל חזר לסקוטלנד. הוא קיבל ממנה מלגה והמשיך לבצע עבורה שליחויות שונות. בין היתר הוא היה השליח המיוחד לאליזבת הראשונה, מלכת אנגליה בעניינים הקשורים לחתונה של הנרי סטיוארט, לורד דרנלי. ביוני 1566 הוא ביקר את מרי באדינבורו ולאחר לידת בנה ג'יימס נסע ללונדון עם הבשורות. בשנת 1567 בעקבות רצח של לורד דרנלי, מלוויל הזהיר את מרי סטיוארט על הסכנות הצפויות. בהמשך הוא ביצע מספר שליחויות שקיבלו הכרה מג'יימס כאשר הוא הגיע לשלטון. ביום הכתרת אן, נסיכת דנמרק בשנת 1590 ג'יימס מלוויל קיבל תואר אצולה ומתנה מיוחדת מהמלך. מלוויל היה בצוות ששירת את המלכה, אך כאשר בשנת 1593 מונה צוות יועצים חדש הוא לא נכלל בו. ג'יימס מלוויל קיבל אחוזה כירושה ובשנת 1603 פרש מהשרות. זאת אף על פי שג'יימס הראשון ביקש ממנו לעבוד ללונדון ולהמשיך בשרות הממלכתי. בהיותו באחוזה הוא כתב ספר זיכרונות על פעילותו. הספר התגלה רק בשנת 1660 ופורסם בשנת 1683. ג'יימס מלוויל נפטר באחוזתו ב-13 בנובמבר 1617. ג'יימס מלוויל היה נשוי לכריטינה בוסוול. לזוג נולד בן ושתי בנות. המשוררת אליזבת מלוויל היא ביתו.
לודוויג פרדיננד קלאוס

לודוויג פרדיננד קלאוס (בגרמנית: Ludwig Ferdinand Clauß; ‏8 בפברואר 1892, אופנבורג – 13 בינואר 1974, הופרט (Huppert (Heidenrod)) (גר'), גרמניה) היה פסיכולוג גרמני ותאורטיקן של תורת הגזע בשנות ה-20 ובתקופת המשטר הנאצי. במלחמת העולם הראשונה גויס קלאוס לצי הקיסרי הגרמני אך שוחרר עקב חוסר התאמה. קלאוס למד פילוסופיה, פסיכולוגיה ופילולוגיה באוניברסיטת פרייבורג. בין 1917–1929 היה תלמידו ועוזרו של הוסרל. במאי 1933 הצטרף קלאוס למפלגה הנאצית וסייע בהקמת התנועה הפולקיסטית "תנועת האמונה הגרמנית" (Deutsche Glaubensbewegung). הוא היה ממייסדי כתב העת של התנועה והיה אחד העורכים עד 1937. בשנים 1936–1941 הרצה על פסיכולוגיה של הגזע באוניברסיטת ברלין. בשנת 1941 מונה בתור פרופסור לתורת הגזע ולפוליטיקה גזעית באוניברסיטת פוזן ועמד להשתתף בחקר גזעי איטליה, אך משרד התעמולה של אלפרד רוזנברג מנע את מינויו ואת השתתפותו במחקר עקב יריבות עם ולטר גרוס (אנ'), ראש משרד מדיניות הגזע ברייך, ועקב חשדות לקשר רומנטי שלו עם עוזרת המחקר שלו, היהודייה מרגרט לנדה. ב-1943 הודח קלאוס מהמפלגה הנאצית. בתורתו, "תורת הנפש הגזעית" (Rassenseelenkinde), ביקש קלאוס "לחפות על הכישלון שנחלה תורת הגזע בניסיונותיה להוכחת השונות הנפשית-גזעית במסגרת מדעי הטבע ובכלים שאינם מקנים גישה אל התחום הנפשי", ולספק בסיס מדעי לחינוך הפולקי הגרמני. ספריו הודפסו בתפוצה רחבה. ספרו גזע ונפש (Rasse Und Seele) מ-1926 נמכר בלמעלה מ־116,000 עותקים. ספר אחר שלו הופץ בעשרות אלפי עותקים על ידי "חזית העבודה הגרמנית" (Deutsche Arbeitsfront) (גר'). ב-1979 החליט יד ושם להעניק לקלאוס את אות חסיד אומות העולם עקב מעורבותו בהגנה על היהודיה מרגרטה לנדה. בשנת 1996 בוטל האות לאחר שהתגלתה השפעתו על השיח הגזעני והאיגני בגרמניה הנאצית. עמית ורשיצקי, המטפיזיקה של הגזע, יד ושם והוצאת למדא של האוניברסיטה הפתוחה, 2021. גיל וייסבלאי, תצלום של עגנון מ-1930 מגלה סיפור מרתק, באתר הארץ, 26 בפברואר 2016 עמית ורשיצקי, המטפיזיקה של הגזע, יד ושם והוצאת למדא של האוניברסיטה הפתוחה, 2021, עמ' 120-118 יפעת בכרך-רון, "כך נשלל התואר "חסיד אומות העולם" מלודוויג קלאוס", באתר הארץ, 26 במרץ 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים ובנושא גרמניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אסטון

האם התכוונתם ל... אסטון (ברמינגהאם) – רובע בעיר ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת אוניברסיטת אסטון – אוניברסיטה באנגליה אדם אסטון – זמר ושחקן יהודי-פולני פרנסיס ויליאם אסטון – פיזיקאי וכימאי בריטי אשטון
ממשלת רומניה

ממשלת רומניה (ברומנית: Guvernul României) היא ממשלה שמייצגת, בהתאם לחוקת רומניה (1991), יחד עם נשיא רומניה את הכוח הביצועי של רומניה. ממשלת רומניה מתארגנת ופועלת בהתאם להוראות החוקה, כשהבסיס לפעילותה היא תוכנית שלטונית, שאושרה על ידי הפרלמנט הרומני. הממשלה מורכבת מראש ממשלה ומספר משתנה של שרים העומדים בראשי משרדים עם התמחויות בתחומים שונים. מושב ממשלת רומניה הוא בארמון ויקטוריה, בבוקרשט. נשיא רומניה ממנה את ממשלת רומניה על בסיס הצבעת אמון של הפרלמנט. בממשלת רומניה ישנם עשרים משרדים: משרד האוצר הציבורי (אנ') משרד הפנים (אנ') משרד החוץ (אנ') משרד המשפטים משרד ההגנה הלאומית משרד הכלכלה משרד האנרגיה משרד התחבורה והתשתיות משרד החקלאות ופיתוח הכפר משרד הסביבה (אנ') המשרד לפיתוח אזורי ומינהל ציבורי (אנ') המשרד להשקעות ופרויקטים אירופיים המשרד לעבודה וסולידריות חברתית (אנ') משרד הבריאות משרד החינוך (אנ') המשרד למחקר, חדשנות ודיגיטציה משרד התרבות (אנ') משרד הספורט המשרד למשפחה, נוער ושוויון הזדמנויות המשרד ליזמות ותיירות מדיה וקבצים בנושא ממשלת רומניה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת רומניה (ברומנית) אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת רומניה (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של ממשלת רומניה (בצרפתית) ממשלת רומניה, ברשת החברתית פייסבוק ערך זה הוא קצרמר בנושא חוק ומשפט ובנושא רומניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שאול אליאס

שאול אליאס (23 בנובמבר 1962 – 29 בינואר 2021) היה שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלי. אליאס היה שחקן נמוך קומה, אשר שיחק בתיאטרון, בסרטים, בסדרות, במערכונים שונים ובסרטי פרסומת. אליאס סבל ממספר בעיות בריאות, באפריל 2019 סיפר אליאס בתוכנית "הכל כלול", כי הוא מרותק לביתו מזה כשנתיים עקב חיבור למכונת החמצן. ב-29 בינואר 2021 הלך אליאס לעולמו בגיל 58 מסיבוכים של דלקת ריאות. 1971 – מלכת הכביש (הילד) 1995 – מבט כואב 2 (ראפוק) 2007 – הישראלים (דוקטור זעירא) 2008 – אהבות ושקרים (פוליקר) 2008 – אבי ביטר חי בסרט (שחקן) 2009 – שבוע סוף! (סמי) 2009 – מנדלבאום בלש פרטי (גדליה זעירא) 2012 – אנחנו לא לבד 2012 – השקר הגדול 2015 – שנות ה-80 (ז'קי) 2017 – חברים אילו אפשר היה, תיאטרון גשר, 1991 רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים, תיאטרון גשר, 1991 מולייר, תיאטרון גשר, 1992 האידיוט, תיאטרון גשר, 1992 שאול אליאס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שאול אליאס, באתר אי. די. בי דודי פטימר, ‏בגיל 58: הלך לעולמו השחקן שאול אליאס, כוכב סרטי אבי ביטר, באתר מעריב אונליין, 29 בינואר 2021 ראיון עם שאול אליאס, הכל כלול שגיא בן נון‏, השחקן שאול אליאס ("שנות ה-80", סרטי אבי ביטר) הלך לעולמו בגיל 58, באתר וואלה, 29 בינואר 2021 מור מלקר זוהר צלח, ‏השחקן שאול אליאס הלך לעולמו, באתר ‏מאקו‏, 29 בינואר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא שחקנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.