laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פחד ותיעוב בלאס וגאס (סרט)

פחד ותיעוב בלאס וגאס (באנגלית: Fear and Loathing in Las Vegas) הוא סרט מסע קומי אמריקאי משנת 1998 בבימויו של טרי גיליאם. הסרט מבוסס על הספר באותו שם שנכתב על ידי הסופר והעיתונאי האנטר ס. תומפסון בשנת 1971. הסרט עוקב אחר עיתונאי, ראול דיוק (בגילומו של ג'וני דפ), ועורך הדין שלו, ד"ר גונזו (בגילומו של בניסיו דל טורו), במסע פסיכדלי ומטורף בלאס וגאס, כשהם תחת השפעה כבדה של סמים שונים. הסרט מתאר את חוויותיהם המוזרות והסוריאליסטיות במהלך הנסיעה, המשלבות סאטירה חברתית ומאפיינים אוטוביוגרפיים. הסרט יצא לאקרנים ב-22 במאי 1998 על ידי סרטי יוניברסל. הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים והיה כישלון כלכלי אך עם הכנסות של 13.7 מיליון דולר מול תקציב של 18.5 מיליון דולר. הסרט מתחיל כאשר ראול דיוק וד"ר גונזו יוצאים מלוס אנג'לס ללאס וגאס ברכב פתוח, מצוידים במגוון רחב של סמים. הם מתכוונים לסקר מרוץ אופנועים במדבר, אך עד מהרה המטרה מתערערת והם נקלעים להרפתקאות פסיכדליות ותופעות לוואי של השימוש הכבד בסמים. הם פוגשים דמויות שונות ומוזרות במהלך מסעם, והסרט הופך לבליל של מציאות והזיות סוריאליסטיות שמערבבות בין החוויות האישיות של דיוק ותומפסון לבין ביקורת נוקבת על החברה האמריקאית של שנות ה-70. ג'וני דפ – ראול דיוק בניסיו דל טורו – ד"ר גונזו טובי מגווייר – הטרמפיסט כריסטינה ריצ'י – לוסי קמרון דיאז – התיירת במעלית מארק הארמון – כתב טלוויזיה הסרט קיבל ביקורות מעורבות עם יציאתו, כאשר חלק מהמבקרים שיבחו את הסגנון החזותי והמשחק של ג'וני דפ, בעוד שאחרים העבירו ביקורת על העלילה המפוזרת והמסרים המעורפלים. לאורך השנים, הסרט הפך לסרט קאלט וזכה להערכה רבה יותר מצד מעריצי הסופר האנטר ס. תומפסון וסצנת הקולנוע האלטרנטיבית. הפסקול של הסרט כולל מגוון שירים משנות ה-60 וה-70 שמדגישים את האווירה הפסיכדלית של הסרט. בין האמנים שנכללו בפסקול ניתן למצוא את ג'פרסון איירפליין ובוב דילן. "פחד ותיעוב בלאס וגאס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פחד ותיעוב בלאס וגאס", באתר נטפליקס "פחד ותיעוב בלאס וגאס", באתר AllMovie (באנגלית) "פחד ותיעוב בלאס וגאס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פחד ותיעוב בלאס וגאס", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "פחד ותיעוב בלאס וגאס", באתר Metacritic (באנגלית) "פחד ותיעוב בלאס וגאס", באתר אידיבי "פחד ותיעוב בלאס וגאס", תסריט הסרט באתר Scripts.com (באנגלית) "פחד ותיעוב בלאס וגאס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)
פרידייש ארנאי

פרידייש ארנאי (בהונגרית: Ernyei Frigyes;‏ בודפשט, טרזווארוש, 27 באוקטובר 1904 – 15 בנובמבר 1944) היה סופר בנושאי טכנולוגיה ומדעי הטבע, עיתונאי יהודי-הונגרי. בגישתו הטכנולוגית ובנושא הטיסות לחלל כתיבתו הקדימה את המציאות בעשרים שנים לפחות. פרידייש ארנאי נולד המשפחה יהודית כבנם איגנץ ארנאי (1863–1921) סוחר, ושל ברתה בראון. ב-1923 סיים את לימודיו התיכוניים בבודפשט. בכתיבתו העיתונאית וכסופר הוא עסק בעיקר בנושאים מקצועיים טכנולוגיים של רדיו, תעופה וטכנולוגיית רכב. הוא היה עמית המערכת הבכיר של "עיתון המכונית והאופנוע" ( Autó és Motorújság) מאמריו פורסמו גם בעיתונים רבים אחרים כמו "המדריך לחיים" (Az élet útmutatója) "עיתון העולם החדש של טולנאי" (Tolnai új világlapja) "חיי רדיו" (Rádió Élet) וכו' הוא היה אובססיבי לרעיון של מסע בחלל. בפרסומים שלו, הוא הסביר בעיקר את היסודות התאורטיים של האסטרונאוטיקה בהתבסס על מאמרים ועבודות הונגריות של הרמן אוברט. הוא היה חבר בוועדת המערכת של אנציקלופדיה גוטנברג. בסדרת מחקריו שפורסמה בכתב העת המדעי Sajtó, הוא דן ביחסים בין עיתונות לטכנולוגיה. כתוצאה מחוק העיתונות שהתקבל בממלכת הונגריה בתחילת מלחמת העולם השנייה, הוא כבר לא יכול היה לכתוב. הוא נרצח בשואה. הרדיו: מהו טלפון אלחוטי. (בודפשט, 1924) לאסלו פלאשטי–פרידייש ארנאי: אירופוליס. רומן מהעתיד הקרוב ; לגראדי, בודפשט, 1928 אלפבית הרדיו: בניית התקני גלאים. (בודפשט, 1929) גולם ורובוט (לוח השנה הגדול של פשטי הירלאפ, 1935, 45) פלאי הטכנולוגיה והתעשייה (המדריך לחיים, 1937) לידתה של המצאה מפורסמת בעולם. חייו ויצירתו של מרקוני. (הלוח הגדול של פשטי הירלאפ, 1938) קוסמונאוטיקה (לקסיקון העולם החדש של טולנאי) Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי) Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002) ספרו אלפבית הרדיו ספרו הרדיו - מהו טלפון אלחוטי באתר bookline ספרו אירופוליס "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 2796/1904. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-02-16. "Halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi állami halotti akv. 905/1948. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-02-16. A budapesti központi járásbíróság Pk. I. 581515/1948-5. sz. jogerős végítélete. "Ernyei Ignác halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 1036/1921. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-02-16. "Szülei házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 675/1894. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-02-16.
ירח (סרט)

ירח (באנגלית: Moon) הוא סרט מדע בדיוני בריטי משנת 2009, בבימויו של דאנקן ג'ונס ובכיכובו של סם רוקוול. הסרט עוסק באסטרונאוט בשם סאם בל, שעובד בתחנת חלל ירחית ומבצע משימות כרייה של הליום-3 בצד הרחוק של הירח, מקור אנרגיה חשוב לכדור הארץ. תוך כדי ביצוע משימתו, סאם מתחיל לחשוד שמשהו אינו כשורה ומגלה אמת מטרידה על זהותו ועל המערכת שבה הוא פועל. הסרט ירח תוקצב ב-5 מיליון דולר והכניס קצת פחות מ-10 מיליון דולר ברחבי העולם. אך התקבל היטב על ידי המבקרים. ההופעה של רוקוול זכתה לשבחים. הסרט זכה במספר רב של פרסי מבקר קולנוע ופסטיבל קולנוע והיה מועמד לפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר, וזכה בפרס הוגו עבור המצגת הדרמטית הטובה ביותר בשנת 2010. סאם בל (סם רוקוול) נמצא במשימה בת שלוש שנים בתחנת חלל ירחית, במהלכה הוא אחראי על הפקת הליום-3. חברו היחיד הוא הבינה המלאכותית של התחנה, GERTY (בקולו של קווין ספייסי). כשסאם מתקרב לסיום משימתו, הוא מתחיל לחוות הזיות ולגלות דברים מוזרים על תפקודו בתחנה. בעקבות תאונה, סאם מגלה אדם נוסף שנראה בדיוק כמוהו, ומכאן מתחיל מסע של גילוי עצמי כשהוא מנסה להבין מה קורה באמת על הירח. סם רוקוול בתפקיד סאם בל - העובד בתחנת החלל הירחית. קווין ספייסי בתפקיד GERTY (קול) - הבינה המלאכותית של התחנה. קאיה סקודלריו בתפקיד איב בל - דמות מרכזית הנחשפת בהמשך הסרט. בנדיקט וונג בתפקיד תומפסון - עובד בכיר בתאגיד המפעיל את תחנת החלל הירחית. "ירח" זכה לשבחים על תסריטו המעמיק והמשחק של סם רוקוול, שהתמודד עם תפקיד מורכב המעמיד שאלות מוסריות ונפשיות. הסרט קיבל ציון של 90% ב-Rotten Tomatoes וציון של 67 מתוך 100 ב-Metacritic. מדיה וקבצים בנושא ירח בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ירח "ירח", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "ירח", באתר נטפליקס "ירח", באתר AllMovie (באנגלית) "ירח", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "ירח", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "ירח", באתר Metacritic (באנגלית) "ירח", באתר אידיבי "ירח", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "Moon". Box Office Mojo. נבדק ב-18 במרץ 2018. {{cite web}}: (עזרה)
באפי ציידת הערפדים (סרט)

באפי ציידת הערפדים (Buffy the Vampire Slayer) הוא סרט קומדיה-אימה אמריקאי משנת 1992, שנכתב על ידי ג'וס וידון ובוים על ידי פראן רובל קוזוי. הסרט הוא הבסיס לסדרת הטלוויזיה המצליחה באפי ציידת הערפדים שהפכה לאייקונית בשנות ה-90. הסרט מספר את סיפורה של באפי סאמרס (בגילומה של קריסי סוונסון), נערה מתבגרת טיפוסית שמגלה שהיא נבחרה להיות "ציידת הערפדים" – דמות מיסטית שתפקידה להילחם בכוחות הרוע. בעזרת מדריכה, היא לומדת להילחם בערפדים ולשמור על עולם בני האדם מפניהם, תוך שהיא מנסה לשמור על חיי חברה נורמליים כתלמידת תיכון בלוס אנג'לס. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים והכניס 16.6 מיליון דולר אל מול תקציב של 7 מיליון דולר. באפי, תלמידת תיכון טיפוסית בקליפורניה, מגלה יום אחד שהיא נועדה להיות "ציידת ערפדים", חלק משושלת של לוחמות המיועדות להגן על העולם מפני ערפדים וכוחות אפלים. מדריכה, מֶרִיק (בגילומו של דונלד סאת'רלנד), מגלה לה את ייעודה ומתחיל לאמן אותה. באפי נאבקת לשלב את חייה הרגילים כנערה פופולרית עם האחריות הכבדה שנפלה עליה. היא חייבת להילחם נגד שליט הערפדים לותוס (רותגר האוור) ועוזרו אמיל (פול רובנס). קריסי סוונסון בתפקיד באפי סאמרס - נערה מתבגרת שמגלה שהיא נבחרה להיות ציידת ערפדים. לוק פרי בתפקיד פייק - דמות מורדת שמצטרפת לבאפי במאבקה נגד הערפדים. דונלד סאת'רלנד בתפקיד מריק - מדריכה של באפי שמאמן אותה להילחם בערפדים. רוטגר האוור בתפקיד לותוס - שליט הערפדים שמאיים על חייה של באפי. פול רובנס בתפקיד אמיל - עוזרו של לותוס. הילרי סוונק בתפקיד קימברלי האנה - אחת מחברותיה של באפי. הסרט "באפי ציידת הערפדים" זכה לביקורות מעורבות. למרות שקיבל שבחים על שילוב הומור ואימה, הסרט לא הצליח להפוך ללהיט בקופות. עם זאת, התסריט של ג'וס וידון והדמות של באפי הפכו ליסודות המרכזיים שהובילו לסדרת הטלוויזיה המצליחה והפופולרית ששודרה בין השנים 1997–2003, בכיכובה של שרה מישל גלר. הסדרה זכתה לביקורות מצוינות והפכה לתופעה תרבותית. "באפי ציידת הערפדים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "באפי ציידת הערפדים", באתר נטפליקס "באפי ציידת הערפדים", באתר AllMovie (באנגלית) "באפי ציידת הערפדים", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "באפי ציידת הערפדים", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "באפי ציידת הערפדים", באתר Metacritic (באנגלית) "באפי ציידת הערפדים", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Marx, Andy (1992-05-17). "A look inside Hollywood and the movies : SUMMERTIME BRUISE : Who Dares Intrude During the Season of the Giants? Several Rock-Slinging Davids". Los Angeles Times. "Buffy the Vampire Slayer". Rotten Tomatoes. נבדק ב-3 בנובמבר 2020. {{cite web}}: (עזרה) "Buffy the Vampire Slayer reviews". Metacritic.com. נבדק ב-25 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה) "Buffy the Vampire Slayer (1992) Weekend Box Office". Box Office Mojo. נבדק ב-2007-04-19.
הקרקס

הקרקס (באנגלית: The Circus) הוא סרט קומדיה אילם משנת 1928, שנכתב, בוים וכיכב בו צ'ארלי צ'פלין. הסרט נחשב לאחד מסרטיו הקלאסיים של צ'פלין ומספר על נווד שמוצא את עצמו במקרה כחלק מקרקס, שם הוא הופך לכוכב בלי לדעת זאת. הסרט זכה להצלחה ולשבחים רבים בתקופתו, והוא נחשב לאחת מהקומדיות הגדולות של העידן האילם. הפקת הסרט לוותה בקשיים רבים, כולל שריפה באולפנים של צ'פלין, בעיות בנישואיו של צ'פלין ואפילו צורך להתחיל לצלם מחדש חלקים גדולים מהסרט. למרות כל הקשיים, הסרט נחשב להצלחה גדולה ולדוגמה קלאסית ליכולתו של צ'פלין ליצור קומדיה פיזית מרהיבה. הקרקס היה הסרט האילם השביעי בגודלו בתולדות הקולנוע שכבש יותר מ-3.8 מיליון דולר ב-1928. העלילה עוקבת אחרי דמותו של הנווד המפורסם של צ'פלין, שמוצא את עצמו נמלט מהמשטרה לאחר שהוא מואשם בטעות בגניבה. במהלך מנוסתו, הוא נכנס בטעות לקרקס, שם מעשיו המצחיקים והכושלים גורמים לקהל לצחוק. בעל הקרקס מחליט להעסיק אותו בלי לספר לו שהוא בעצם הכוכב החדש של המופע. הנווד מתאהב ברוכבת סוסים, אך הדברים מסתבכים כשהיא נמשכת לגבר אחר. צ'ארלי צ'פלין בתפקיד הנווד - הדמות המרכזית שנקלעה לתוך הקרקס. מרלין ברי בתפקיד מרנה - רוכבת הסוסים שמוצאת חן בעיני הנווד. אלן גארסיה בתפקיד בעל הקרקס - המעסיק של הנווד, שמנצל את הצלחתו. הסרט "הקרקס" זכה להצלחה גדולה בזמנו, הן בקופות והן בקרב המבקרים. צ'פלין קיבל פרס אוסקר לשם כבוד על "רב-גוניות וגאונות במשחק, בימוי, כתיבה והפקה". למרות שלא זכה לשבחים כמו סרטיו המאוחרים יותר של צ'פלין כמו "אורות הכרך" או "זמנים מודרניים", "הקרקס" נחשב לאחת מהיצירות הקומיות הגדולות ביותר של התקופה האילמת. מדיה וקבצים בנושא הקרקס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הקרקס "הקרקס", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "הקרקס", באתר נטפליקס "הקרקס", באתר AllMovie (באנגלית) "הקרקס", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "הקרקס", באתר Metacritic (באנגלית) "הקרקס", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) Bourne, Mark (2004). "The Circus: The Chaplin Collection". Reviews. The DVD Journal. נבדק ב-29 באוקטובר 2010. {{cite web}}: (עזרה)
האנלים של פולדה

האנלים של פולדה (בלטינית: Annales Fuldenses) הם כרוניקות מפרנקיה המזרחית, המהוות המשך ישיר לאנלים של ממלכת הפרנקים והם סוקרים את ההיסטוריה הפרנקית עד שנת 901. דיווחיהם מפורטים הרבה יותר מאלה של האנלים של ממלכת הפרנקים, וכמותם ערוכים על פי סדר השנים. האנלים של פולדה מכסים באופן בלתי תלוי את התקופה המתחילה משנותיו האחרונות של המלך לואי החסיד (מת ב-840) ועד זמן קצר לאחר סיום השלטון הקרולינגי בפרנקיה המזרחית עם עלייתו של המלך הילד לודוויג השלישי, בשנת 900. לאורך תקופה זו הם מהווים תיעוד כמעט בן הזמן של האירועים שהם מתארים ומקור ראשוני להיסטוריוגרפיה הקרולינגית. הם בדרך כלל נקראים כמקור מקביל לתיאור שנמצא באנלים של סן ברטן (אנ') מפרנקיה המערבית. האנלים חוברו במנזר פולדה בהסה. הערה באחד מכתב היד שימשה כדי להוכיח שהדיווחים עד שנת 838 נכתבו על ידי איינהרד ("אנהרד" בכתב היד), אולם נטען באופן משכנע שאולי זה היה רק קולופון של מעתיק שנכנס למסורת כתב היד, מעין תאונה שאינה נדירה בסקריפטוריה של ימי הביניים. כך או כך, הערה שנייה קובעת על בסיס מוצק יותר את ייחוס האנלים עד לשנת 864 לרודולף מפולדה (אנ'), שכתב היד שלו, למרות שלא נשתמר, מוזכר במקורות עצמאיים והותיר עקבות במסורת. כמה חוקרים מאמינים שכל החיבור הוכן לראשונה על ידי מקבץ לא ידוע רק בשנות ה-70 של המאה ה-9. הוצע גם שהם נמשכו לאחר שנת 864 על ידי מיינהרד (Meinhard), אך מעט מאוד ידוע על ממשיך זה של חיבורו של רודולף. עם זאת, כבר לאחר שנת 863 שלוש (קורצה) או שתי (הלמן) קבוצות כתבי היד של האנלים מתפצלות לגרסאות חופפות שונות, וממשיכות את חיבורו של רודולף עד לשנת 882 (או 887) ו-896 (או 901). שתי ההרחבות העיקריות לכאורה כונו ה"מיינץ" וה"בווארית" בהתאמה. גרסת מיינץ מציגה קשרים חזקים עם חוגו של ליוטברט, הארכיבישוף של מיינץ (אנ'), והיא כתובה מנקודת מבט פרנקונית והיא מצדדת בליוטברט ובמלכים ששירת. ההמשך הבווארי נכתב כנראה ברגנסבורג עד שנת 896 ומאז ואילך בנידראלטייך (אנ'). השנים 714 עד 830 מבוססות במידה רבה על האנלים של ממלכת הפרנקים (741–829) והאנלים של לורש (אנ') (703–803, כולל המשכים). לאחר תאריך זה האנלים של פולדה הם בלתי תלויים באופן יחסי. האירועים המתועדים בדברי הימים כוללים את מותו של לואי החסיד והחלוקה בעקבות זאת של האימפריה הפרנקית לשלושה חלקים בחוזה ורדן. לאחר שנת 860 מתמקדים האנלים בעיקר באירועים בפרנקיה המזרחית ובמלכה לודוויג הגרמני ובבני המלך. האנלים גם מתארים די בפירוט פשיטות שנערכו על ידי הוויקינגים באימפריה הפרנקית משנת 845 ואילך. אירועים נוספים שתועדו באנלים כוללים אירועים 'מופלאים' שונים כמו שביטים, רעידות אדמה ומחלות. האנלים מסתיימים בשנת 901, שנה לאחר עלייתו לשלטון של לואי הילד. יחד עם האנלים של סן ברטן, התיאורים המערב פרנקיים של אותם אירועים, האנלים של פולדה הם המקור ההיסטורי הראשוני העיקרי למחקרים הקרולינגיים של המאה התשיעית. 1992 Timothy Reuter, The Annals of Fulda, Manchester: Manchester University Press Rudolf of Fulda, האנציקלופדיה הקתולית יצחק חן, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 4, עמ' 163, הערה 7.
טיימוקו דיארה

טיימוקו דיארה (בצרפתית: Thiemoko Diarra; נולד ב-19 באפריל 2003) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקיצוני שמאלי בהפועל חיפה. טיימוקו דיארה, באתר Transfermarkt טיימוקו דיארה, באתר Soccerway טיימוקו דיארה, באתר WorldFootball.net טיימוקו דיארה, באתר FootballDatabase.eu
גולברי

גולברי היא רשת אופנה ישראלית. החברה מציעה ביגוד לנשים שכל קולקצייה מכילה דגמים בכמויות קטנות, בנוסף לביגוד מציעה גם מגוון של פריטי אופנה כמו תיקים וצעיפים. לרשת עשרות סניפים ברחבי הארץ. ב-2008 כחלק מהמגמה האקולוגית החלה הרשת לשווק אך ורק שקיות ממחוזרות שעוצבו על ידי מעצבי הבית של הרשת. ב-2012 ערכה הרשת תצוגת אופנה בה לקחו חלק דוגמניות ממספר תקופות וביניהן חני פרי, דורית ילינק, דנה וקסלר ואלונה פרידמן. בשנת 2008 שלי גפני שימשה כפרזנטורית של גולברי למשך שנתיים, ולאחר מכן איילת זורר החליפה אותה כפרזנטורית של הרשת למשך 11 עונות. איילת זורר הוחלפה על ידי אסתי גינזבורג בשנת 2016, ונכון לשנת 2024 אילנית לוי היא הפרזנטורית של הרשת. אתר האינטרנט הרשמי של גולברי גולברי, ברשת החברתית פייסבוק דניאלה רייבנבך, רשת האופנה גולברי שומרת על כדור הארץ, באתר News1 מחלקה ראשונה, 21 באוגוסט 2008 הדס שואף, הנשים של גולברי: נקודות האור והחושך, באתר Xnet‏, 23 בפברואר 2012 מיכל וולפסון, שלי גפני ממשיכה לעונה חמישית כפרזנטורית רשת גולברי, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 בדצמבר 2009
ואט פרה פהוטהבאט בואבן

ואט פרה פהוטהבאט בואבן (תאית วัดพระพุทธบาทบัวบาน; אנגלית Wat Phra Phuthabat Buaban) הוא אתר מורשת עולמית שבו שתי קבוצות של אבני סימה (Sīma) מתקופת דוואראוואטי (Dvaravati) (מאות 7 עד 11) הנמצאות באתרן (in situ). המקום הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2024, יחד עם הפארק ההיסטורי פהו פרבאט, השוכן 8 ק"מ מצפון לו. מסורת אבני הסימה התפתחה סביב האמונה הפרהיסטורית בטבע, באבות הקדמונים ובהר הקדוש. עם הגעתה לאזור של האמונה הבודהיסטית מתרבות דוואראוואטי סביב המאה ה-8 או ה-9, אבני הסימה החלו משמשות כסמני גבולות לאזורים הקדושים שבהם נערכו הטקסים הבודהיסטים. אבני סימה מסודרות בדרך-כלל בצורה סימטרית בשמונה כיוונים סביב האזור הקדוש ויוצרות מרחב מרובע או מלבני בהתאם לכתבים הבודהיסטיים. האבנים עשויות להיות מסודרות בצורת מעגל בודד, שני מעגלים או שלושה מעגלים קונצנטריים, בהתאם לחשיבות האזור הקדוש שסביבו הן ערוכות. במקורן היו אבני הסימה אבנים טבעיות ללא עיבוד. לאחר מכן צורתן התפתחה לעמודים רבועים או בצורת מתומן עם פינות מעוגלות, ובהמשך קיבלו צורה של עמוד שטוח בדמות עלי כותרת מוארכים של פרח הלוטוס. סביב המאה ה-10 החלו אבני הסימה לשאת עיטורי פסלים שהושפעו מאמנות קמרית בסגנון קוה קר ואשר מתארים את חיי הבודהה ואת סיפורי הג'טאקה. תרבות הסימה התפשטה ברחבי תאילנד והשפיעה על האמונות והאמנות של תרבויות מאוחרות יותר, דוגמת ממלכת סוקהותאי, ממלכת איוטהאיה, ממלכת לאן סאנג וממלכת רטנקוסין. האתר נמצא על גבעה מיוערת בתחומי שמורת החורש הלאומית פהא קהואאה נאם (Pha Khuea Nam National Reserved Forest). אבני הסימה באתר עשויות מאבן חול טבעית והן מקובצות בשתי קבוצות: הקבוצה הראשונה כוללת 12 אבני סימה בגדלים שונים הערוכות בסדר מקרי סביב סלע מסתור גדול ליד קצהו של מצוק הגבעה. האבנים מתוארכות לתקופה שבין המאה ה-6 למאה ה-11, ובחלקן ישנו רק עיטור שקוע מוארך במרכזן. על סלע המסתור בצידו המזרחי התגלו ציורי סלע פרהיסטוריים שגילם כ-3,000 שנים, והמתארים סמלים גאומטריים בצורת משולשים. משמעות ציורי הסלע אינה ידועה. בקבוצה השנייה הנמצאת 15 מטרים מערבית לקבוצה הראשונה, ישנן 24 אבני סימה בגדלים שונים, ערוכות בשמונה טורים של שלוש אבנים בכל טור הקורנים מן המרכז לחוץ. כל שמונה אבנים יוצרות מעגל, ושלושת המעגלים הקונצנטריים מקיפים את האזור הבודהיסטי הקדוש במרכז הקבוצה שצורתו כשל מלבן. אבני המעגל הפנימי הן הגבוהות ביותר ומתנשאות לגובה של 2.30 מטרים. אבני המעגל האמצעי הן בגובה של 1.70 מטר ואלו של המעגל החיצוני הן בגובה של 1.25 מטר. האבנים מעוטרות בדוגמת עלי כותרת של פרח הלוטוס והן צרות בבסיסן ורחבות יותר בחלקן העליון. על האבנים עיטורים של דמויות אדם - ככל הנראה דמותו של האל אינדרה, וכן סיפורי הג'טאקה וסצינות מחיי הבודהה. אבני הקבוצה השנייה יוצאות דופן בכך שכל העיטורים עליהן הן בסגנון קוה קר ומתוארכים למחצית השנייה של המאה ה-10. מעל האבנים הותקנו מחסות מודרניים כדי לשמור עליהן מפני פגעי מזג האוויר. כמאה מטרים מדרום למסתורי הסלע נמצאה לפי המסורת טביעת רגלו הקעורה של הבודהה במשטח האבן הטבעי, והעתק שלה באורך של 140 ס"מ וברוחב מרבי של 65 ס"מ נוצק. ההעתק עשוי מצמנט, הוא חלק וצבוע בזהב. ב-1911 הוקם מעל ההעתק ואט בצורת פגודה שהעניק למקום את שמו. אורך כל אחת מצלעותיו הוא 2 מטרים וגובהו 6 מטרים, וכניסה בודדת מוליכה אליו בצידו המזרחי. הפארק ההיסטורי פהו פרבאט תמונות הסטופה מעל טביעת רגלו של הבודהה Advisory Body Evaluation (ICOMOS), p. 132 Phu Phrabat, a testimony to the Sīma stone tradition of the Dvaravati period, Nomination Text, p. 57 אודות טביעת כף רגלו של הבודהה
Soldiers Inc.

Soliders Inc. הוא משחק אסטרטגיה מקוון מרובה משתתפים בזמן אמת (MMORTS), אשר פותח ונוצר על ידי החברה הישראלית פלאריום. המשחק יצא לאור בשנת 2013 לדפדפנים. המשחק הוא בנושא צבא ומתרחש במדינה הבדיונית "זנדיה" (Zandia). שחקנים מתחרים על השליטה בשדות המינרלים העשירים של אותה המדינה. המשחק הוגדר על ידי פייסבוק כאחד המשחקים החברתיים המובילים בפלטפורמה שלה, נכון לאותה שנה. המשחק כולל לחימה בארגוני פשע, תאגידים מושחתים וממשלות זרות וזאת כדי להשיג שליטה כמה שיותר גדולה בשדות המינרלים של הסביבה. Dean Takahashi, Facebook names its top games of 2013, VentureBeat, ‏2013-12-09 (באנגלית אמריקאית) Brandy Shaul, Plarium brings futuristic combat to Facebook in Soldiers Inc, ‏2013-08-20 (באנגלית אמריקאית) ערך זה הוא קצרמר בנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טלר אמונס

טלר אמונס (באנגלית: Teller Ammons; 3 בדצמבר 1895 – 16 בינואר 1972) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כמושל ה-28 של מדינת קולורדו בשנים 1937–1939. הוא מושל קולורדו הראשון שנולד בה. ב-3 בדצמבר 1895 נולד אמונס בקולורדו. אביו של אמונס היה אליאס אמונס, מושל קולורדו ה-19, ואמו של אמון הייתה אליזבת (לבית פלמינג) אמונס. אמונס נקרא על שם חברו הטוב של אביו, הסנאטור הנרי טלר. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת אמונס ברגימנט ה-154 של צבא ארצות הברית בצרפת. לאחר המלחמה שב לקולורדו והחל לעבוד בחווה חקלאית ובמשרד של עיתון מקומי. בשנת 1929 השלים לימודי משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת דנוור. ב-1930 נבחר לסנאט של קולורדו שם כיהן עד 1935, כאשר ראש עיריית דנוור בנג'מין פ. סטייפלטון מינה אותו לתובע העירוני של העיר. בבחירות 1936 נבחר אמונס למושל קולורדו. ב-12 בינואר 1937 אמונס הושבע לתפקידו, עד ל-10 בינואר 1939. כמושל היה אחראי להוצאתו להורג של ג'ו ארידי, שבדיעבד נקבע כי היה חף מפשע. אמונס מיאן להקל בעונשו או לחון אותו. לאחר כהונה אחת בת שנתיים הוא הפסיד בבחירות לכהונה שנייה בידי ראלף לורנס קאר. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כלוטננט קולונל בוועדת הבחירה והמיון לקציני צבא עד 1944. בשנה זו היה חלק מהממשלה הצבאית בגואם. הוא שוחרר ממשימותיו הצבאיות ב-1945. לאחר מכן עסק אמונס בעריכת דין בדנוור עד לפרישתו מהחיים הציבוריים. ב-16 בינואר 1972 נפטר אמונס בגיל 76, ונטמן בבית העלמין פיירמונט בדנוור. טלר אמונס, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
פנג באו 1

פנג באו 1 (בסינית: 风暴‏, Feng Bao 1) היה משגר שפותח בסין על ידי משרד תכנון שמבוסס בשנחאי. הפיתוח היה מבוסס על טיל בליסטי DF 5. זה היה משגר דו-שלבי מבוסס על ניצול דלק נוזלי. המשגר היה יכול להביא מטען של כ-2,500 ק"ג למסלול לווייני נמוך בגובה של כ-200 ק"מ. פיתוח המשגר בוצע במקביל לפיתוח משגרים דומים מסדרה "צ'אנגג'נג". הפיתוח נתמך על ידי כנופיית הארבעה. אחרי שהם נושלו מעמדות מפתח והואשמו בבגידה הפרויקט נסגר. בסך הכול בוצעו 11 שיגורים מהם 4 נכשלו. חלק מהשיגורים היו מבחן לטיסה תת-מסלולית. כל השיגורים בוצעו מכן שיגור LA-2B במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן. השיגור הראשון בוצע בשנת 1972 ונכשל. רק בשיגור הרביעי בשנת 1974 המשגר הצליח להביא לוויין למסלול. זה היה לוויין למטרות צבאיות. השיגורים הופסקו בשנת 1981. בבמשך סין עברה לשימוש במשגרים מסדרת "צ'אנגג'נג". מדיה וקבצים בנושא פנג באו 1 בוויקישיתוף רשימת שיגורים תיאור המשגר
חוג נוער

חוג נוער הוא מסגרת ייחודית לבני נוער שוחרי טיולים. מטרת החוג היא קיום מסגרת לטיול ולחינוך מתמשך לשמירת טבע ולאהבת הארץ. החוגים מורכבים מבני נוער מכל רחבי הארץ החברים בחוג לאורך זמן. כל חוג נוער פועל מטעם בית ספר שדה מסוים של החברה להגנת הטבע. בחוג חברים בדרך כלל בני נוער בכיתות ט'-יב' ולהם זוג מדריכים מצוות בית ספר שדה המתכננים ומבצעים את הפעילות לאורך השנה. במסגרתו, בני הנוער יוצאים לטיולים אחת לחודש או במהלך חופשות בית הספר. הטיולים נמשכים יותר מיום אחד, כאשר הלינה והבישול מתבצעים בשטח. את הציוד האישי והקבוצתי כולו סוחבים חברי החוג בתרמילים על הגב. בית ספר שדה החברה להגנת הטבע חנש"מ חוגי הנוער שמארגן בית ספר שדה שדה-בוקר
גטו פינסק

גטו פינסק (בפולנית: Getto w Pińsku; בבלארוסית: Пінскае гета) היה גטו נאצי שהוקם על ידי גרמניה הנאצית על מנת לכלוא יהודים אשר התגוררו בעיר פינסק שבמערב בלארוס. פינסק, השוכנת במחוז ברסט בבלארוס, נכבשה על ידי הצבא האדום ב-1939 ושולבה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. העיר נכבשה על ידי הוורמאכט במבצע ברברוסה ביולי 1941; ושולבה בנציבות הרייך אוקראינה. ההשערות הן כי בסך הכל היו בגטו 30,000~ יהודים. רוב היהודים בגטו נרצחו בין 29 באוקטובר ל-1 בנובמבר 1942 על ידי גדוד משטרה 306 (בגרמנית: Polizeibattalion 306) של משטרת הסדר הגרמנית ויחידות אחרות. לאחר אירוע באבי יאר, מספר הקורבנות בגטו הגיע ל-33,000. ב-1931, לפני מלחמת העולם השנייה, חיו כ-21,000 יהודים בפינסק (כ-70%~ מאוכלוסיית העיר לאורך השנים). הם היו פעילים בתחומי המסחר, התעשייה והחינוך היהודי. ארגוני סיוע שונים תמכו ביהודים לאורך השנים. עם הכיבוש הסובייטי של בלארוס בשנת 1939, נסגרו מוסדות יהודיים רבים והחל דיכוי פוליטי של פעילים יהודיים. כשגרמניה הנאצית כבשה את פינסק ב-1941, הוקם יודנראט, בוצע גירוש המוני ויהודים עבדו בעבודות כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית. ב-30 באפריל 1942, ציוו הגרמנים על יהודי פינסק לעבור לגטו עד שעה 4 אחרי הצהריים ביום למחרת, 1 במאי. יותר מ-20,000 יהודים נכלאו בגטו, שהוקם באזור צפוף ברובע עוני. בספטמבר ואוקטובר 1942 מתו מרעב 17–25 בני אדם ביום. רבים נרצחו משום שהבריחו מזון לגטו. בין 29 באוקטובר עד 1 בנובמבר 1942, רוב היהודים נרצחו בגטו (20,000), והניסיונות שלהם להתנגד ולברוח היו מצומצמים ולא צלחו. ערך מורחב – יודנראט תחילה מונה דוד אלפר, מנהל גימנסיה "תרבות". הוא התפטר אחריי יומיים והוצא להורג עם חלק מאנשי היודנרט. במקומו מונה בנימין בוקשטנסקי. סגנו היה מוטל מינסקי, שכדובר גרמנית מילא בפועל את התפקיד. יוצאי פינסק בישראל הקימו בשנת 1945 ארגון, אשר מטרתו המוצהרת הייתה לסייע לשארית הפליטה של יהודי פינסק באירופה ולעולים לישראל, וכן להנציח את קהילת יהודי פינסק. מדיה וקבצים בנושא גטו פינסק בוויקישיתוף המספר בערך, מקורות אומרים סכומים שונים. Pinsk Ghetto Database, JewishGen Azriel Shohet, The Jews of Pinsk, 1881 to 1941, Stanford University Press, 2013-01-09, ISBN 978-0-8047-8502-0. (באנגלית) Pinsk, Belarus (Part 1, Chapter 1), www.jewishgen.org ארועים מרכזיים בתולדות השואה שהתרחשו בין השנים 1940–1945 | יד ושם, באתר www.yadvashem.org פינסק (Pińsk) | האנציקלופדיה של הגטאות, באתר www.yadvashem.org בהתאם להגדרות "אנציקלופדיית הגטאות של יד ושם" The Jewish Community of Pinsk, www.pinskjews.org.il