laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ולרונה

ולרונה (בצרפתית: Valrhona) היא יצרנית שוקולד צרפתית שמפעלה המרכזי ממוקם בעיר הקטנה טן-ל'ארמיטאז' בארמיטאז', אזור גידול יין הסמוך לליון. החברה נוסדה ב-1922 בידי אלבריק גירונה, שף מגדנאי צרפתי בשם מעמק הרון ולה חמש חברות בת ושישים מפיצים ברחבי תבל. בבעלות החברה גם École du Grand Chocolat, בית ספר לשפים מקצועיים שמתמקד במאכלים ודברי מאפה המבוססים על שוקולד. ולרונה מתמקדת בעיקר בשיווק שוקולד יוקרה בעל רמה גבוהה למקצוענים וכן לצריכה פרטית. למרות שהיא נחשבת לאחד מיצרני השוקולד המשובחים בעולם, מחיריה של ולרונה דומים לאלו של גודיבה ונייהאוס. קו המוצרים כולל ממתקי שוקולד, קוביות שוקולד ושוקולד לפי כמות בקוביות או בגלולות. ולרונה מייצרת שוקולד לפי שנת בציר, מפולים שנקטפים בשנה מסוימת ממטע מסוים, המובחרים ביותר גדלים בדרום אמריקה, אוקיאניה והקריביים. כיום שלושת המותגים של שוקולד בציר הם Ampamakia, ‏Gran Couva, ו-Palmira - עובדים ביחד עם מטעים במדגסקר, טרינידד וונצואלה, בהתאמה. מדיה וקבצים בנושא ולרונה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ולרונה שרון היינריך, עמק השוקולד של ולרונה, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2014 ולרונה, היסטוריה ארוכה בכמה מילים, האתר של ולרונה קונראד דה אנל, "ולרונה אולי הכי טובה, אבל לא הכי יקרה: לאוהבי שוקולד, היא מציעה טעם גן עדן", הניו יורק טיימס, 18 בדצמבר 1999
בי ג'יי נובאק

בנג'מין ג'וזף מאנלי "בי ג'יי" נובאק (אנגלית: Benjamin Joseph Manaly “B. J.” Novak; נולד ב-31 ביולי 1979) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי יהודי אמריקאי. התפרסם בצוות השחקנים של הסדרה הקומית "המשרד". נובאק נולד למשפחה יהודית בעיר ניוטון שבמסצ'וסטס, בנם של לינדה ושל סופר הצללים ויליאם נובאק, שהקימו ביחד שירות שידוכים יהודי בעיר. לנובאק שני אחים צעירים יותר, לב וג'סי שעוסק בהפקת מוזיקה אלקטרונית. למד ב"תיכון דרום ניוטון" ביחד עם חברו לסדרה "המשרד" ג'ון קרסינסקי, ולאחר מכן התקבל לאוניברסיטת הרווארד. באוניברסיטה למד ספרות אנגלית וספרדית, כתב והשתתף במחזות שייקספיריים. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד עבר ללוס אנג'לס והחל לעבוד במועדונים כסטנדאפיסט. התגלה לראשונה בזמן הופעה על ידי התסריטאי גרג דניאלס, שלקח אותו בשנת 2005 לסדרה הקומית המצליחה "המשרד". עד היום משחק נובאק ומפורסם בעולם בעיקר בזכות הסדרה ותפקיד העובד הזמני בחברת ההפצה, ראיין הווארד. זכה להערכה רבה גם על כתיבתו לסדרה, השתתף כתסריטאי ב-14 פרקים. ב-2009 הופיע בסרטו של הבמאי קוונטין טרנטינו - "ממזרים חסרי כבוד, שם גילם דמות משנה בשם סמל יוטיביץ'. ב-2011 השתתף בסרט האנימציה והלייב אקשן המצליח "הדרדסים", בו דיבב את דרדס אופה. בשנת 2017 השתתף בדרמה הביוגרפית "המייסד", לצד מייקל קיטון, לורה דרן וג'ון קרול לינץ'. במרץ 2020 החל לעבוד על סרטו הראשון כבמאי "Vengeance", ובחודש מרץ 2021 הם החלו את הצילומים. בשנת 2021 יצר, הפיק ואף כתב את סדרת האנתולוגיה "The Premise" לשירות הסטרימיג FX on Hulu. כל הטיסות בוטלו (2006) שמור עלי (2007) הדייט שתקע אותי (2007) ממזרים חסרי כבוד (2009) הדרדסים (2011) הדיקטטור (2012) להציל את מיסטר בנקס (2013) ספיידרמן המופלא 2 (2014) המייסד (2017) תוכנית נקמה (אנ') (2022) - גם במאי ותסריטאי המשרד (2005–2013) The Premise‏ (2021) שיעורים בכימיה (2023) מדיה וקבצים בנושא בי ג'יי נובאק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בי ג'יי נובאק (באנגלית) בי ג'יי נובאק, ברשת החברתית פייסבוק בי ג'יי נובאק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) בי ג'יי נובאק, ברשת החברתית Goodreads בי ג'יי נובאק, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בי ג'יי נובאק, באתר AllMovie (באנגלית) בי ג'יי נובאק, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) בי ג'יי נובאק, באתר MusicBrainz (באנגלית) בי ג'יי נובאק, באתר Discogs (באנגלית)
צרכן

צרכן הוא אדם או קבוצת אנשים המתכוונים להזמין, או להשתמש במוצרים או בשירותים שנרכשו בעיקר לצרכים אישיים, חברתיים, משפחתיים, ביתיים ודומיהם, שאינם קשורים ישירות לפעילות יזמית או עסקית. המונח הנפוץ ביותר מתייחס לאדם הרוכש סחורות ושירותים לשימוש אישי. צרכן קונה סחורות או שירותים בעיקר לצריכה ולא למכירה חוזרת או למטרות מסחריות. צרכנים משלמים סכום כסף כלשהו (או שווה ערך) עבור סחורות או שירותים ואז משתמשים בהם (מונח מקובל הוא "נהנים"). ככאלה, ממלאים הצרכנים תפקיד חיוני בכלכלת השוק ומהווים חלק מהותי בכל סוג של כלכלה. ללא ביקוש של צרכנים, ליצרנים יהיה חסר אחד מהמניעים המרכזיים לייצר: למכור לצרכנים. הצרכנים נחשבים ליעד הסופי של שרשרת האספקה. צרכנים הם אחד היעדים העיקריים של תחום השיווק, וכיום משווקים רבים פועלים באמצעות שיווק מותאם אישית. צריכה (כלכלה) הגנת הצרכן יצרכן מדיה וקבצים בנושא צרכן בוויקישיתוף צרכנים, דף שער בספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק בן עמנואל מלאטאש

רבי יצחק יהושע בן עמנואל מלאטיש (de Lattes; סוף המאה ה-15, רומא – 1570~, פרארה) היה רב ודיין בעיר פרארה, מגדולי רבני יהדות איטליה במאה השש עשרה. כפי הנראה מתעודות ואיגרות כיהן כרב ודיין במקומות נוספים ברחבי איטליה. היה מעורב בפולמוסים רבים ומגוונים אשר היו בעיצומם באותה תקופה, וכמה מהם נדפסו לאחר שנים רבות בתוך הספר שאלות ותשובות של רבי יצחק מלאטאש. כמו כן, עסק לפרנסתו בהגהה ובדפוס. בתשובותיו נזכר כי בשנת ה'שכ"ז (1567) לימד את בניו של דון יצחק אברבנאל (השני) בפרארה. מוצאו של רבי יצחק בן עמנואל מפרובאנס; סבו היה רבי בוניט (=יעקב) די לאטיש, החכם הפרובנציאלי, ורופאו של האפיפיור. בשנת ה'ש"א העניק בשתי הזדמנויות שונות כתב הסמכה כשוחטות לשתי נשים במנטובה והתיר לאכול משחיטתן. בשנת 1543 כתב ר' יצחק בן עמנואל דה לטס, נכדו של יעקב בונט דה לטס מבשר הגאולה מסוף המאה החמש עשרה, באחת מתשובותיו:”פקד ה' את עמו ואת ארצו ושם הולכים בני ישראל מגדולה לגדולה בעושר וכבוד"”. שאלות ותשובות ואיגרות שנכתבו בידי רבי יצחק בן עמנואל מלאטאש, נדפסו לראשונה מכתב יד בעיר וינה על ידי מרדכי צבי פרידלנדר (פרידלענדער) בשנת תר"כ 1860. תשובה אחת ממנו נדפסה בקובץ צפונות. יצחק בן עמנואל מלאטאש, שאלות ותשובות, אשדוד: הוצאת מכון אוצרות גאוני ספרד, תשנ"ח-1998. סולומון שכטר, יצחק ברוידה, ‏"יצחק יהושע בן עמנואל דה לאטש", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) ספרו שאלות ותשובות באתר HebrewBooks. יצחק יהושע בן עמנואל לטס, דף שער בספרייה הלאומית לפעמים מכונה גם "דה לטס" ולפעמים "די-לאטיש", ולפעמים "די לאטש" ונראה כי הצורה האחרונה היא התקינה, וראו: משה אביגדור שולוואס, רומא וירושלים, עמ' 69; הנ"ל, חיי היהודים באיטליה בתקופת הרנסאנס, עמ' 53, הערה 24; דברי ימי היהודים ברומה להלן; רפאל הלפרין, אטלס עץ החיים, כרך ו', עמ' 181. ראו: משה אביגדור שולוואס, חיי היהודים באיטליה בתקופת הרנסאנס, עמ' 333. ראו: א. ברלינר, היהודים ברומה, וילנא תרע"ג (1913), חלק ראשון, עמ' 83: "הדיין רבי יצחק בן עמנואל די לאטש, יליד מדינת פרובאנס, נזכר כבר בשנת 1538 בתור בורר בריבו של ר' שלמה בן יצחק פרובינציאלי (מאביניון) ביחד עם ר' ברוך בן יואב, שני הדיינים הבוררים הללו בחרו בר' ישמעאל המכונה לודאדיו ליושב ראש. מתשובה אחת (ראו: שו"ת עמ' 87) יותר כי גם בשנת 1947 היה די לאטש ברומה. הרב יצחק בן עמנואל די לאטאש, רב איטליאני ממוצא פרובינסאלי, מאשים פעמים את הרבנים האשכנזיים, ש"כן דרכם לסייע לאשכנזים... בין עושק או עשוק ולחוב ללועזים מבלי הסתכלות בדין או שלא בדין", בתוך: שו"ת רבי יצחק בן עמנואל, עמ' 141 והלאה, מתוך חיי היהודים באיטליה בתקופת הריניסאנס, עמ' 57. וראו עוד: קובץ סיני, ס"ב, עמ' סג. וכן קובץ סיני, ס"ג, עמ' קל"ח, על פולמוסים נוספים שבהם היה מעורב. ראו: רפאל הלפרין, אטלס עץ החיים, שם. אודות סבו ראו: סיפור דוד הראובני, ירושלים 1940, עמ' 239. וראו: 'קובץ סיני, כ"ז, עמ' שכה: "מחברו של הספר "בעלי אסופות" הוא ר' יהודה בר' יעקב לבית לאטש. נכדו, ר' יצחק לאטיש כותב מפורש: "ואחריהם הרב הגדול זקנינו הרב ר' יהודה ב"ר יעקב לבית לאטש. וחבר חבורים ופסקים, וחבר ספר קטן הכמות ורב האיכות דרך שאלות ותשובות וקראו בעל אסופות", ראו שם עוד ב"מבוא לספר בעלי אסופות" שדן עוד אודות סבו אלעזר גרטינהויז, אשל הגדולים, ניו יורק תשי"ח, בערכו אות י' פריט שכ"ט, עמ' קסט. לפי תשובתו בספר תשובותיו עמ' קלט. ראו: רומה וירושלים, בשם גרץ-שפר, כרך שביעי, עמ' 214. רבי יצחק יהושע מלאטש, בעניין המשנה ממטבע שטבעו חכמים בברכות, בתוך: צפונות, ו, טבת תש"ן, עמ' כ ואילך, באתר היברובוקס.
דוד מידן

דוד מידן (נולד ב-1955) הוא בכיר לשעבר במוסד והיה מועמד לכהן כראש הארגון. מידן היה מתאם השבויים והנעדרים מטעם ראש הממשלה בנימין נתניהו, ומתוקף תפקידו ערך בפועל את המשא ומתן לשחרורו של החייל השבוי גלעד שליט. נולד במצרים לנתן ורוז מוסרי. בשנת 1957 עלה עם משפחתו לישראל. מידן בוגר תיכון עירוני א', תל אביב במגמת מזרחנות. שירת בצה"ל ביחידה 8200. שירת במוסד, בין השאר כקצין איסוף באגף "צומת", האחראי לגיוס ולהפעלת סוכנים והיה אחראי על כמה שלוחות של המוסד מחוץ לישראל. שימש מנהל מחלקת הביטחון במטה המוסד. בשנת 2006 מונה לראש אגף "תבל", האחראי לקשרי המוסד עם ארגונים עמיתים בעולם. בתוקף תפקידו היה מעורב בפעולות הקשורות לגלעד שליט, שנפל בשבי החמאס ביוני 2006. באפריל 2011 מונה מידן על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו למחליפו של חגי הדס כנציגו במשא-ומתן לשחרורו של גלעד שליט. היה חבר מרכזי במשלחת הישראלית שפעלה אצל ראשי הממשל במצרים בהתוויית העסקה לשחרור שליט. במסגרת תפקידו נועד עם הגורמים השונים, וכן היה בקשר עם משפחת שליט. לאחר 6 חודשי פעילות בתפקיד זה, הושג ההסכם לעסקה בין ישראל לחמאס, שנחתם ב-6 באוקטובר 2011, במסגרתו שוחרר שליט בתמורה לשחרורם של 1027 מחבלים פלסטינים הכלואים בישראל. לאחר אישור העסקה על ידי ממשלת ישראל יצא מידן למצרים לתאום הסידורים הטכניים של ביצוע העסקה. היה הנציג הישראלי הראשון שקיבל את גלעד שליט במעבר הגבול בכרם שלום. בנובמבר 2011 נבחר לכהן כמתאם מטעם ראש הממשלה בנימין נתניהו לנושא השבויים והנעדרים. ביוני 2012 פורסם כי הוא פרש מן המוסד ועבר לתחום העסקי. היה פעיל במחאה נגד בנימין נתניהו ובמחאה נגד הרפורמה המשפטית. באוקטובר 2023, לאחר מתקפת הפתע על ישראל בה נשבו כ-240 ישראלים, הצטרף מידן למטה משפחות החטופים והנעדרים כדי לסייע לפתרון המשבר. ב-29 באוקטובר 2023 הודיע מידן (יחד עם יעקב פרי) על הפסקת פעילותו במטה. בראיונות עימו הסביר שלתחושתו המטה משתף פעולה עם ראש הממשלה ופועל לחצוץ בינו ובין משפחות השבויים, נמנע מלדרוש פגישות עם כלל המשפחות ומזמין לפגישות עם ראש הממשלה רק מספר מצומצם של משפחות שסווגו כ"נוחות" ולא צפויות להתפרץ בפגישה. נשוי לדפנה לבית ויינשטיין, אב לשתי בנות, וסב לשישה נכדים. רון בן ישי, מאחורי הקלעים: כך נתפרה עסקת שליט, באתר ynet, 13 באוקטובר 2011 אטילה שומפלבי, דוד מידן, המתווך בעסקת שליט, פורש מהמוסד, באתר ynet, 3 ביוני 2012 אריאל כהנא, ישי הולנדר, ‏דוד מידן: מצרים היא המפתח לכל דבר שקורה באזור, בעיתון מקור ראשון, 4 באפריל 2018 דוד מידן בשיחה עם טלי בן עובדיה, בתוכנית "זמן אמת", בערוץ כאן 11, פברואר 2019 רן פוני, בכיר לשעבר במוסד: "ב־2005 טסתי לאמירויות, הנסיעה ראשונה של בכיר ראשון מהמוסד. שם התחיל הקשר החשאי", באתר ישראל היום, 20 באוגוסט 2020 אמיר בר-שלום, ריאיון עם דוד מידן, באתר זמן ישראל, 16 באוגוסט 2023 איילת שני, דוד מידן: "חלון הזמן לשחרור החטופים מצומצם ביותר. צריך לסיים את זה בתוך שבוע", באתר הארץ, 18 באוקטובר 2023 נתניהו מכנס את שרי השביעייה לדיון בעסקת גלעד שליט, באתר גלובס, 15 במאי 2011 דוד מידן - האחראי על נושא השבויים והנעדרים, nana10 דוד מידן, המתווך בעסקת שליט, פורש מהמוסד, באתר ynet, 3 ביוני 2012 אמיר בר-שלום, "נתניהו כבוי, נרדף. איבד את החיות שלו", באתר זמן ישראל, 16 באוגוסט 2023 יעל פרידסון, המתווך בעסקת שליט הפגין בבלפור: "נתניהו בסחרור", באתר ynet, 17 באוקטובר 2020 "מארגן לרה"מ שכפ"ץ נוח": דוד מידן מסביר מדוע הפסיק את הפעילות במטה החטופים, באתר מעריב אונליין, 30 באוקטובר 2023 הבכיר לשעבר שעזב את מטה החטופים: "מי שמנהל את הארגון - דואג לנתניהו לשכפ"ץ נוח", באתר ‏מאקו‏, 30 באוקטובר 2023
זליג שכנוביץ

יהושע זליג שכנוביץ (בגרמנית: Selig Schachnowitz;‏ ה'תרל"ד, 27 במאי 1874 – כ"ח באייר תשי"ב, 23 בינואר 1952) היה סופר יהודי אורתודוקסי בגרמניה, עורך העיתון "דער איזראעליט". נולד בעיירה יורבורג שעל גבול ליטא-גרמניה. בצעירותו קיבל חינוך תורני בליטא ובגרמניה. בעשור הראשון של המאה ה-20 פרסם בעילום שם רשימות קצרות בעיתון "דער איזראעליט". בשנת 1908 מונה לעורך העיתון. שכנוביץ ראה בכתיבתו שליחות רוחנית, על ידי יצירת ספרות יהודית מסורתית שתהווה חלופה לספרות הכללית ששלטו בגרמניה בתקופתו. מרבית ספריו עוסקים בנושאים היסטוריים-יהודיים. היה בקי בספרות ובהיסטוריה היהודית, ובכתיבתו גישר בין היהדות המערב אירופאית ליהדות המזרח אירופאית המסורתית. כמו כן היה נואם מחונן, והרצאותיו בנושאים היסטוריים ויהודיים משכו קהל רב. כתיבתו הייתה בעיקר בשפה הגרמנית וכן ביידיש. ספריו תורגמו לעברית על ידי סופרים חרדים שונים ובהם משה שנפלד ומאיר צבי פרוש, ויצאו לאור בהוצאות חרדיות ובראשן הוצאת נצח. חלק מספריו תורגמו לאנגלית וליידיש. בשנות ה-30 ביקר בארץ ישראל, ולאחר ביקורו פרסם את הספר "בין חורבות ובניין בארץ ישראל". לאחר עליית הנאצים לשלטון הותקף בידי נערי היטלריוגנד ונותר שרוע על הרצפה ברחוב. בעקבות התקרית, עזר לו שגריר שווייץ בגרמניה להגר לשווייץ. התיישב בשווייץ עד פטירתו בשנת 1952, ונקבר בבית הקברות של קהילת עדת ישורון בציריך. היה נשוי לציריה שכנוביץ וביתם טובה אסתר נולדה ב-1901. אחיו היה פנחס שכנוביץ, סופר גם הוא, בעברית, שהמשיך לגור ביורבורג. אור ממערב – חיי החתם סופר (תרגום: משה שנפלד) אברהם בן אברהם – סיפור היסטורי מחיי הגר צדק מווילנה (תרגום: משה שנפלד) בממלכת כוזר היהודית (תרגם שמואל ליב ציטרון). בשנת 2005 יצא לאור בעיבוד ובתרגום מחודש על ידי אמירה חכמוביץ שלמה הפלאשי (Salomo der Falascha) נובלה בגרמנית על חייו של שלמה יצחק, אחד מילדי פייטלוביץ'. תורגם לעברית תחת השם בן הפלשים על ידי מאיר צבי פרוש. ממעמקים (תרגום מיידיש: זהבה קולין) בין חורבות ובניין בארץ ישראל זליג שכנוביץ באתר openlibrary זליג שכנוביץ (1875-1952), דף שער בספרייה הלאומית
אלף האיים

אלף האיים הם ארכיפלג הכולל 1,864 איים המצויים בגבול ארצות הברית–קנדה, לאורך חלקו הדרום-המערבי של הנהר סנט לורנס. האיים פזורים במורד הנהר מהפינה הצפונית-מזרחית של ימת אונטריו, לאורך כ-80 ק"מ במורד הזרם, בין קינגסטון וברוקוויל, אונטריו. האיים הקנדיים שייכים לפרובינציה הקנדית אונטריו, והאיים האמריקניים, למדינת ניו יורק. האי וולף הוא הגדול ביותר בקבוצה, והוא נמצא כולו בשטח אונטריו. היות שלאורך הנהר ישנם מאות סלעים הבולטים מעל פני המים, הוחלט כי הקריטריון להגדרתו של אי ככזה יהיה שמדובר במתחם יבשתי ששטחו גדול מ-1 רגל מרובע, הנמצא מעל פני המים בכל ימות השנה וגדל בו לפחות עץ אחד. על שמם של אלף האיים קרוי הרוטב הפופולרי, רוטב אלף האיים. האזור בו מצויים האיים הוא סלעי ביותר ולכן בחלקים מסוימים השיט מסוכן בלילה. כלי שיט העוברים לאורך הנהר זקוקים לפעמים לעזרה מכלי טיס כדי לעבור את נתיב המים הסלעי והמסוכן. מסיבה זו ישנם קטעים שניתן לצפות בהם באניות טרופות מתחת לפני המים ולכן זהו מקום חביב על צוללנים. בחלקים מסוימים של הנהר המים כל כך צלולים עד כי ניתן לראות סלעים המצויים בעומק של 80 מטרים מתחת לפני המים. גאולוגים מעריכים כי שרשרת האיים נוצרה כתוצאה מהיפרדות מקטע של המגן הקנדי ונדידתו דרומה אל עבר שרשרת הרי האדירונדק (אנ'). כעשרים מבין האיים האלה מהווים את הפארק הלאומי סנט לורנס, שהוא אחד הפארקים הלאומיים של מחוז אונטריו. כמו כן כוללים האיים פארקים לאומיים של מדינת ניו-יורק, בהם האי וולסלי והאי רוברט מוזס. חלק מהאזור הוכרז על ידי אונסק"ו בשנת 2002 כשמורה ביוספרית-עולמית. ניתן לחצות את הגבול בין ארצות הברית לקנדה דרך גשר אלף האיים המחבר את כביש 81 בצפון מדינת ניו יורק עם כביש 137 באונטריו המוביל לדרך המהירה 401 החוצה את דרום מחוז אונטריו. האזור הפך פופולרי בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, כאשר רבים מעשירי ארצות הברית באו לנפוש באזור. נבנו בו בתי מלון מפוארים וספינות הקיטור הציעו סיורים בין האיים. עם הזמן נרכשו איים רבים על ידי עשירים אלו והם החלו לבנות בהם בתי קיט. המשייטים באזור האיים יכולים להבחין ברבים מהם אשר מאכלסים בתים מפוארים שכאלה. דוגמה מפורסמת לכך היא טירת בולדט הנמצאת בצד האמריקני, אשר נבנתה על אי בצורת לב והוקדשה על ידי מר בולדט לאהובתו. הטירה שופצה וכיום ניתן לבקר בה ואף לערוך בה טקסי חתונה. האי "בדיוק מספיק מקום" (Just Room Enough) שנמצא בארכיפלג אלף האיים נקרא כך משום ששטחו מספיק בדיוק לבית אחד ועץ אחד. האי קרלטון כולל את המבצר ההרוס פורט האלדימן, שנבנה בשנת 1779 על ידי הבריטים במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. האי נכבש על ידי שלושה חיילים אמריקנים במלחמת 1812 ונשאר חלק של ארצות הברית עד היום. העיירות המזוהות ביותר עם האיים הן אלכסנדריה-ביי במדינת ניו יורק וגאנונוקווה במחוז אונטריו, בהן שפע של מסעדות וחנויות מזכרות, והסירות המשייטות באזור האיים יכולות לעגון בעיירות אלו בחופשיות. אתר קמפינג מפורסם הוא האי וולסלי בצד האמריקני. דארק (אי) מדיה וקבצים בנושא אלף האיים בוויקישיתוף אלף האיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
חלק הארי

חלק הארי הוא ביטוי מליצי שמשמעותו החלק העיקרי, בעיקר במובן של חלוקה בלתי מידתית. הביטוי קיים בשפות רבות, והשימוש בו החל בסוף המאה ה-18. מקור הביטוי במליצה המיוחסת לאחד ממשלי איזופוס (מספר 339 לפי סיווג פרי). על פי אחת מגרסאות המשל, האריה, החמור והשועל יצאו לצוד טרף, וכאשר חילקו ביניהם את השלל הציע החמור חלוקה שווה. בתגובה טרף האריה את החמור, והניח לשועל לבצע את החלוקה. השועל נתן לאריה את החלק העיקרי והותיר לעצמו חלק זעיר. כשפנה אליו האריה בפליאה ושאל מאין למד את אומנות החלוקה הצודקת, השיב לו השועל: מן החמור. הביטוי המקביל באנגלית הוא "The lion's share", ולפיכך התרגום הנכון הוא "חלק הארי", צירוף סמיכות שמשמעותו המילולית "חלקו של האריה". בעברית השתרש לצידו גם השיבוש "החלק הארי" (ונטיות כגון "חלקו הארי"), שהוא לכאורה צירוף של שם עצם ותוארו, אך "ארי" (במלרע) אינו שם תואר, והתוצאה המתקבלת חסרת משמעות ("החלק האריה"). הקושי בשימוש הנכון בצירוף נעוץ כנראה בעובדה שכיום נפוץ יותר השימוש במילה "אריה", ואילו המילה "ארי" נחשבת ארכאית ומוכרת בעיקר מצירופים אחרים. אף על פי שהביטוי נמצא בשימוש בדיבור היום־יומי במגוון הקשרים, לפי חוקר הלשון אבא בנדויד בחיבורו "מדריך לשון לרדיו ולטלוויזיה", יש להשתמש בביטוי רק בהקשרים של חלוקה לא מאוזנת, ואילו במקרים אחרים יש לבכר ביטויים אחרים מליציים פחות, כגון החלק הגדול, החלק העיקרי. חלק הארי, במילון השפה העברית מה הגרסה הנכונה של הביטוי? (סעיף 5), באתר האקדמיה ללשון העברית החמור והארי, באתר mythfolklore.net
הולדינג

האם התכוונתם ל... הולדינג (פוטבול אמריקאי) – אחיזה לא חוקית ביריב במהלך משחק פוטבול אמריקאי חברת החזקות – חברה שאין לה פעילות כלכלית משל עצמה, כי אם רק בעלות על חברות אחרות, שהן החברות המוחזקות שלה. אחיזה טיפולית מרסנת – טכניקה טיפולית בה אוחזים באדם תוקפני על מנת לרסנו ולסייע לו להירגע החזקה – מושג בפסיכולוגיה המתאר את המצב הטבעי של אם המגינה על תינוקה הולדינג (תעופה) – נתיב טיסה אשר נועד להותיר מטוס בתוך מרחב פיקוח תעופתי מוגדר אישים ג'ון הולדינג – איש עסקים אנגלי מן המאה ה-19, מייסדו של מועדון הכדורגל ליברפול רוב הולדינג – כדורגלן אנגלי הולדן
IGO

iGo היא תוכנת ניווט שפותחה על ידי החברת ההונגרית NNG LLC (לשעבר, "Nav N Go"). חברת Nav N Go נוסדה בשנת 2004 על ידי דודי ורניק וקובי הלפרין, הבעלים של חברת "Gps&More", שהוקמה בשנת 2004. החברה מוכרת גם בשם iGO בזכות תוכנת הניווט שפיתחה, אשר משתמשת בטכנולוגיית תלת-ממד ומדמה דרכים, נתיבים ומבנים. בעקבות רכישת NNG את חברת Topmap בשנת 2009, חברת מיפוי אירופאית, התאפשר לחברה לבצע התאמה של תוכנת הניווט iGO עבור משתמשים בארצות שונות, תוך שימוש ב-54 שפות שונות ומגוון גדול של מפות בכיסוי עולמי. נכון לשנת 2013, לחברת Gps&More סניפים באירופה, ארצות הברית, דרום אמריקה, סין, אוסטרליה, ישראל והונגריה. השירות נועד לענות על הצורך במיפוי "שטחים מתים" דוגמת יישובים שאינם מסומנים, שטחי טיולים, מדבריות וכולי. Gps & More Ltd מיפתה את שטח מדינת ישראל עד לכדי קנה מידה של מטר רבוע. פריסת המיקוד המעניקה לכל בית ולכל ריבוע מספר ייחודי ובכך היא מגשרת על פערי הניווט בין שטחים ממופים לשטחים מתים. קונסולת קומודו (של סלקום) - הפקת גרסת iGo הכוללת שירות דיווחי תנועה ושילוביות מלאה בין תוכנת הניווט ויישומוני הקונסולה. בטר פלייס (מכונית חשמלית) - הפקת גרסת iGo המותאמת למערכת המולטימדיה של הרכבים החשמליים תוך יצירת שילוביות בין מחשב הרכב לתוכנת הניווט. מערכת ניווט לווינית אתר האינטרנט הרשמי של IGO אתר הבית הישראלי של חברת NNG עמית סלונים, ‏המיליונר הסודי, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2013 ריאיון עם דודי ורניק (אורכב 25.08.2017 בארכיון Wayback Machine) בפודקאסט עושים עסקים של רן לוי דורון פישלר, הדרך הקצרה אל העושר, באתר ynet, 9 במרץ 2008
ולגה

האם התכוונתם ל... וולגה – נהר הזורם ברוסיה ולגה (מחוז באסטוניה) – מחוז באסטוניה מחוז ולגה (אתיופיה) – מחוז באתיופיה ולגה (עיר) – עיר באסטוניה ולגה (עיר בספרד) – עיר בספרד גא"ז 31029 וולגה – מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1992–1997 ברוסיה גא"ז 3110 וולגה – מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז אשר יוצרה בין השנים 1996 – 2004 ברוסיה. דגם סטיישן יוצר בין השנים 1997–2010 והיה קרוי "GAZ-310221". גא"ז 3111 וולגה – מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1998 – 2002, ובשנת 2004 ברוסיה
קובי חיון

קובי חיון (נולד ב-1950) הוא טייס קרב בחיל האוויר הישראלי. לאחר שחרורו מצה"ל בדרגת אל"ם השתלב בעסקים בין היתר כמנכ"ל ברגר קינג ובזק בינלאומי. חיון נולד בתל אביב, התגייס לצה"ל בשנת 1968 והתנדב לקורס טיס. בשנת 1971 במהלך קורס הטיס הטיס מטוס אוראגן והיה מעורב בתאונת טיסה שבה התנגש עם מטוס אחר ונאלץ לנטוש את מטוסו. לאחר הקורס שימש כמדריך טיסה והוצב בהצבת חירום כטייס F-4 פנטום בטייסת 201. ב-7 באוקטובר 1973, יומה השני של מלחמת יום הכיפורים השתתף במבצע דוגמן 5 שבמהלכו נפגע מטוסו באש נ"מ. חיון הצליח להטיס את מטוסו הפגוע חזרה לשטח ישראל ונאלץ לנטוש אותו, לאחר ששני מנועיו כבו, באזור צפת. בבוקר ה-11 באוקטובר 1973, יומה השישי של המלחמה השתתף בהפצצת גשר בנהא שממוקם בעומק הדלתא המצרית כחלק מרביעייה שאותה הוביל איתן בן-אליהו. לאחר ההפצצה הזניק חיל האוויר המצרי 12 מטוסי ירוט מדגם מיג 21 שארבו למבנה הפנטומים בדרכם חזרה מההפצצה ובקרב האוויר שהתפתח נפגע מטוסו של חיון ובער. חיון והנווט, אורי ערד, נטשו את המטוס זמן קצר לפני שהתרסק אל תוך כפר מצרי. לאחר צניחתו בחצר אחד מבתי הכפר ביצעו בו בני הכפר לינץ' ופצעו אותו קשה בעזרת כלים חקלאיים. לאחר מכן הועבר לכלא עבסיה בקהיר שבו עבר חקירות בעינויים. הוא הוחזר מהשבי לאחר כשבעה שבועות במצב גופני ירוד כשהוא מרותק לכסא גלגלים. בישראל אושפז ולאחר מכן עבר שיקום. לאחר 20 חודשים מאז חזרתו מהשבי חזר לטוס כמדריך. לאחר כארבע שנים מחזרתו מהשבי חזר לטיסה מבצעית בטייסת. בשנת 1991 השתחרר חיון מצבא קבע בדרגת אל"ם לאחר שכיהן כראש מחלקת ביקורת יחידות צה"ל. לאחר שחרורו פנה לעסקים. בתחילה ניהל עסקים בתחום המזון. הקים את רשת המזון ברגר קינג ישראל וכיהן כמנכ"ל במשך 8 שנים. לאחר שנים אחדות כיהן כמנכ"ל בזק בינלאומי עד לפרישתו בשנת 2003. משמש כדירקטור וכמנכ"ל בחברות שונות בענף המזון ובענף התעופה. חיון מתגורר בתל אביב נשוי לדפנה ולהם שלושה ילדים. יעל גאוני, קובי חיון: כל בוקר אני מודה לאלוהים שאני חי, באתר ynet, 6 במאי 2003 קובי חיון - עדותו של טייס שנפל בשבי, סרטון באתר יוטיוב "אינטימי" - רפי רשף מראיין את קובי חיון, באתר ערוץ עשר "האחת" - סיפורה של טייסת 201 כפי שלא סופר מעולם, באתר כאן 11 אבינעם מיסניקוב, 7.10.1973 הפלת מטוס קורנס מס' 682 בתאריך 7 בינואר 2009, בארכיון האינטרנט, באתר "מרחב אווירי", 3 במאי 2008 תקיפות סיוע בחזית הדרום פורסם בתאריך 11.10.1973, באתר חיל האוויר ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טיטן 3A

הטיטן 3A או טיטן IIIA הוא משגר לוויינים וחלליות אמריקאי, בן למשפחת טילי הטיטן ששוגר 4 פעמים בין 1964 ל-1965. המשגר שימש לבחינת שלב התראנסטייג' שיועד לשמש את המשגר העתידי - הטיטן 3C. שלב התראנסטייג' הורכב על שני שלבים שנלקחו ממשגר הטיטן 2. הטיטן 3A שימש גם כבסיס למשגרי הטיטן 3C. הטיטן 3A שוגר לראשונה ב-1 בספטמבר 1964 אך שלב הטראנסטייג' נכשל ולא להגיע למסלול. ניסוי נוסף ב-10 בספטמבר עבר בהצלחה. שני שיגורים נוספים בוצעו ב-1965 ונשאו למסלול לוויינים ניסיוניים שפותחו על ידי מעבדת לינקולן ב-MIT. כל 4 השיגורים בוצעו מ-LC-20 מנמל החלל קייפ קנוורל. משגר לוויינים וחלליות מדיה וקבצים בנושא טיטן 3A בוויקישיתוף Encyclopedia Astronautica Titan 3A (אנגלית)
פקודת סלע

פקודת סלע הייתה התוכנית הצה"לית למעבר מהגנה להתקפה במלחמת יום הכיפורים. הפקודה היוותה למעשה תוכנית אב מטכ"לית והוגדרה כתוכנית מגננה, אך בפועל התכנון העיקרי במסגרת התוכנית היה מעבר מהיר משלב בלימה קצר להתקפת נגד כוללת. על פי התכנית, לפיקוד הדרום הוקצו שלוש אוגדות לביצוע התכנית: אוגדה 252, שנועדה להחזיק בקו התעלה ואוגדות 143 ו162 שנועדו לביצוע מתקפות נגד ולמעבר למתקפה. על פי לוח הזמנים שהוגדר לפיקוד דרום, ב-16 השעות הראשונות (ש+16) יתבצע קרב מגננה על ידי הכוחות הסדירים, ובמקביל יתבצע גיוס כוחות המילואים. לאוגדות המילואים הוקצו 72 השעות הראשונות (ש+72) להתארגנות והיערכות להתקפות נגד. עד 120 השעות הראשונות (ש+120) היו אמורות להיות שתי אוגדות הערוכות להתקפת נגד ואוגדה אחת ערוכה לחצייה אפשרית של התעלה; לאחר 120 השעות הראשונות היו אמורות להיות שתי אוגדות ערוכות לחציית התעלה. על פי הפקודה חיל האוויר יזדקק לשתי יממות להשמדת מערך הגנת הנ"מ של מצרים וסוריה כדי שיוכל להפנות את כוחו להשמדת ריכוזי הכוח של האויב. על פי הפקודה חיל הים אמור היה להיות במגננה מול חופי מדינת ישראל למניעת תקיפה של כוחות אויב. זאת תוך קבלת סיוע אוויר. בליל 4–5 אוקטובר בוצע תרגיל חילי רחב בשם "קשתית" של מערך חיל הים בתרגול המגננה על חופי מדינת ישראל. הכוחות כללו את כל ספינות הסער הפעילות באותו זמן. על פי תורת הקרב הוזמן סיוע אוויר נרחב לאיתור ביום האויב ולתקיפתו. זאת על פי תורת הקרב לספינות הסער. מטוסי הפנטום אף היוו ביום אויב של טילי סטיקס בטיסה נמוכה עם אורות נחיתה דולקים. מחבר=-, תוכניות המגננה והמתקפה של פיקוד דרום ונספחי האחזקה והתחזוקה במלחמת יום-הכיפורים, אתר עמותת חיל הטכנולוגיה והאחזקה (החימוש) שמואל גורדון, 30 שעות באוקטובר, עמ' 98 אלוף (מיל') ביני תלם. כתיבה: אמוץ שורק, תלם בים סיפורו של אלוף (מיל') תלם, חיפה: אחוה הוצאה לאור, 2009, עמ' 234 ערך זה הוא קצרמר בנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.