laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
בוקט

בוקט (בוולונית: Boûkète; בצרפתית: Bouquette) היא סוג של פנקייק בלגי עשוי מקמח כוסמת, מטוגן במחבת בשומן ומעוטר לעיתים קרובות בצימוקים. ניתן לאכול בוקט חם או קר, מעוטר בסוכר חום מקומי המכונה קסונאד (cassonade) או בסירופ דה לייז' (ריבה או ג'לי מתפוחי עץ ואגסים). בוקטים נאכלים באופן מסורתי בליווי יין חם בעונת חג המולד, והם גם זוכים לכבוד בפסטיבל "הרפובליקה החופשית של Outre-Meuse" הנערך בלייז' ב-15 באוגוסט בכל שנה. השם נובע מהמילה בשפה ההולנדית boekweit ("כוסמת") והוא מעיד על משמעות זו כבר בתחילת המאה ה-17, לפני ששימש להתייחסות לפנקייק עצמו. השימוש בשם הפנקייק תועד לראשונה ב-1743. השם המקורי לפנקייק בוולוניה הוא "vôte", אך כעת משתמשים ב-boûkète לתיאור סוג הפנקייק הספציפי הזה. Bo(u)quettes הוצגו לראשונה לעיר לייז' במאה ה-18, שיובאו על ידי חצר הנסיכים-הבישופים ממחוז לון ומהמחוז סביב טונגרן בפלנדריה. בסוף המאה ה-19 הפכו הפנקייקים למומחיות של ליאז'. מוריס פירון, « À propose de l'introduction de la boukète à Liège », ב-Revue La Vie Wallonne, מס' 21, 1947 רוג'ה פינון, « La boûkète liégeoise et les crêpes à la farine de sarrasin en Wallonie », ב- La Vie Wallonne, מס' 52, 1978 « Recette de bouquette liégeoise » [archive], www.absurdia.com (consulté le 8 avril 2019). « Bouquettes liégeoises (crêpes belges de Noël) » [archive], www.marmiton.org (consulté le 8 avril 2019).
איקאר

איקאר קווי תעופה היא חברת תעופה רוסית המפעילה טיסות פנים-ארציות ובינלאומיות. משרדי החברה ממוקמים בעיר אורנבורג, רוסיה ובין השנים 2015–2022, פעלה החברה תחת השם פגאס פליי (Pegas Fly). איקאר קווי תעופה נוסדה בשנת 1993, במטרה להפעיל צי של מסוקי מיל מי-8 ומטוסי An-28 לכיבוי שריפות והובלות מטען אווירי. בחודש אפריל 2013, החלה החברה להפעיל טיסות בינלאומיות ושתפה פעולה עם חברת התיירות פגאס טוריסטיק (Pegas Touristik). בשנת 2015, מיתגה החברה את מטוסיה תחת השם פגאס פליי (Pegas Fly) וזאת למרות ששם החברה הרשמי לא השתנה. בחודש יוני 2022, חזרה החברה למתג את מטוסיה תחת השם איקאר לאחר שתוקפו של הסכם הרישיון לסימן המסחרי פגאס פליי (Pegas Fly) פג ולא חודש. לחברה 15 מטוסי נוסעים הטסים בקווי החברה. להלן פירוט המטוסים, נכון לספטמבר 2019: לחברה יש 16 יעדי פנים ו-17 טיסות ליעדים בינלאומיים. רוסיה רוסיה בלאגובשצ'נסק אירקוטסק מוסקבה יקטרינבורג אופה סוצ'י סמרה פסקוב פרם נובוסיבירסק ניז'נברטובסק מגדן קרסנויארסק חברובסק קמרובו קאזאן ארמניה ארמניה: ירבאן בלארוס בלארוס: מינסק הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין: גואנגג'ואו, פוג'ואו, האיקואו, ג'ינאן, שיאן תאילנד תאילנד: קראבי, פוקט, פאטאיה טורקיה טורקיה: אנטליה, דלאמן איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות: דובאי וייטנאם וייטנאם: נאצ'אנג בתאריך 3 בדצמבר 1995, מסוק מיל מי-8 שהוחכר לחברת אינווסטקורפ (Investkorp) התרסק לאחר טעות של הטייס בעקבות ראות לקויה. בתאריך 11 ביולי 2012, נותק קשר עם מסוק מיל מי-8 של החברה, לאחר חיפושים רבים, נמצא המסוק וצוותו כשהם בריאים ושלמים. מדיה וקבצים בנושא איקאר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איקאר פרופיל חברה, באתר רשות שדות התעופה בישראל פרופיל חברה, באתר ה-IATA העולמי Авиакомпания Икар (Магадан), ruwings.ru Ikar Fleet Details and History, Planespotters.net, ‏2024-01-01 (באנגלית) Current Airline Members, www.iata.org (באנגלית) Ikar (Russian Federation) on ch-aviation, ch-aviation (באנגלית) Pegas Fly (Ikar Airlines) Airline Profile | CAPA, centreforaviation.com Ikar, Move2Armenia (באנגלית אמריקאית) Unternehmensmeldung, Russische Charterairline Pegas Fly muss Namen ändern, aeroTELEGRAPH, ‏2022-06-21 (בגרמנית (שוויץ)) ПРИКАЗ ФАС РФ ОТ 30.07.1996 N 34 ОБ АВИАЦИОННОМ ПРОИСШЕСТВИИ С ВЕРТОЛЕТОМ МИ-8АМТ RA-25518 АВИАКОМПАНИИ "ИКАР" ДАЛЬНЕВОСТОЧНОГО РЕГИОНАЛЬНОГО УПРАВЛЕНИЯ ФАС РОССИИ, web.archive.org, ‏2013-07-23 "Пропавший" Ми-8 выгружал пожарных и не мог выйти на связь, vesti.ru (ברוסית) В Магаданской области пропал вертолет с пожарными, vesti.ru (ברוסית) Восстановлена связь с пропавшим на Колыме вертолетом Ми-8, Российская газета, ‏2012-07-11 (ברוסית)
מערת ישח

מערת יֶשַח היא מערת נטיפים הנמצאת מעל כביש 721 ונחל אורן שבכרמל. רוחב פתח המערה הוא כ-10 מטרים, עומקה כ-12 מטר וגובהה כ־5. בכניסה למערה נמצאים גושי גיר גדולים המכילים ריכוז של מאובנים וכן נטיפים. פתח המערה מוביל לאולם ראשי גדול המכיל בחלקו הפנימי עמודי נטיפים וזקיפים גדולים. בין הנטיפים נמצא מעבר לחלקה הפנימי הדרומי של המערה. בחלק הפנימי נמצא אגן אבן קטן מהתקופה הפרהיסטורית. האגן קולט את המים המטפטפים מתקרת המערה, ישנו גם בתוך המערה מעיין קטן בקוטר של כמטר. אל השביל ניתן להגיע דרך שביל ישראל חלק ממקטע יגור-נחל אורן, והוא ממוקם כ-20 דקות הליכה מערבית לכיוון חורבת רקית. באיזו המערה ישנם צנירים רבים מאוד אשר אופייניים לכרמל ואף ישנו שביל הנקרא "שביל הצנירים". מערת ישח היא היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי מן התרבות המוסטרית של התקופה הפלאוליתית התיכונה. מול המערה ישנו מבנה קדום בעל קשת אבנים, ככל הנראה מהתקופה העות'מאנית בארץ ישראל, ומעל המערה נמצאות שתי מערות נוספות, מעט קטנות יותר, המהוות בית לעטלפים. באזור המערה נמצאים בעלי חיים רבים כגון דורבנים, חזירי בר, שועלים, תנים, נמיות,קיפודים, נשרים ועוד. מערת ישח באתר מועדון המערות הישראלי מערת ישח, באתר למטייל כוכב הנופש, מערת ישח: מערה יפה עם חלון לנוף, באתר כוכב הנופש, ‏2023-05-30 מערת ישח - מערה יפה בכרמל, באתר בא לי לטייל ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיסל פיקרד

פיסל פיקרד מילולית חוט פיקרד או פתיל פיקרד (בצרפתית: Ficelle picarde) הוא מאכל מהמטבח הצרפתי, שמקורו בפיקארדי, המוגש כמנה ראשונה. פיסל פיקרד נוצר בשנות ה-50 בעיר אמיין, על ידי הטבח מרסל לפבר. במהלך יריד התערוכה La Hotoie באמיין, הוגשה ארוחה לנכבדי המחלקה. המסעדנים הנודעים בעיר הוזמנו לפתח את התפריט, ובהזדמנות זו נולד פיסל פיקרד. המתכון המקורי לפיסל פיקרד מוגן על ידי "אחוות החברים של פיסל פיקרדי" ו-Companes de la Rabotte Picarde. עמותה בשם Confrérie de la ficelle picarde נוסדה ב-1997. פיסל פיקרד הוא קרפ עם ז'אמבון של פריז, ופטריות של פריז דהיינו פקועה דו-נבגית דיקסל, בצלצל שאלוט, בצל, קרם פרש (או בשמל), אגוז מוסקט וגבינת גרוייר מגוררת. לאחר מכן אופים אותו בתנור. Yves Sudres (1984). Gastronomie picarde (בצרפתית). S.A.E.P. ISBN 2-7372-2110-2.. De Wazières, Isabelle; Boidanghein, Isabelle (2008). Gourmandises en Somme (בצרפתית). Punch Edition. ISBN 2-913132-97-9.. אמיין אנדואלט סופגניית אמיין מטבח פיקרד ארנב בסיידר אמיין מקארון פטה ברווז אמיין "Confrérie de la ficelle picarde". ficellepicarde.asso-web.com.. "Ficelle picarde". cuisinealafrancaise.com.. "La ficelle picarde, une spécialité de Picardie". villagesetpatrimoine.fr (בצרפתית).. Olivier Averlant. "Gastronomie : au-delà des vieilles ficelles picardes". dailynord.fr (בצרפתית).. Patrick Caffin. "Breteuil : la confrérie de la ficelle picarde a 20 ans". leparisien.fr (בצרפתית). Le Parisien.. De Wazières, p. 7. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיסל פיקרד".
המשרד הצבאי לבית הלבן

המשרד הצבאי לבית הלבן (באנגלית:White House Military Office) היא יחידה משותפת למשרד הבית הלבן ולמחלקת ההגנה של ארצות הברית האחראית לספק שירותים עבור מוסד הנשיאות כחלק מתפקידו של הנשיא כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. אנשי המשרד הצבאי לבית הלבן היא יחידה שברובה לובשי מדים המגיעים מכלל זרועות הכוחות המזוינים ביניהם: צבא, חיל האוויר, חיל הנחתים, הצי ומשמר החופים. בין השירותים שמספק המשרד הצבאי לבית הלבן הוא שירותי תחבורה, רפואה, מזון, לוגיסטיקה ותקשורת. בראש המשרד הצבאי לבית הלבן עומד מנהל האחראי על קביעת המדיניות הנוגעת לנכסי משרד ההגנה המשמשים את הבית הלבן. המנהל מבטיח כי דרישות הבית הלבן מועברות בצורה ברורה למחלקות השונות במשרד הצבאי של הבית הלבן וכי הן עומדות בסטנדרטים הגבוהים ביותר. רוב אנשי המדים המוצבים למשרד הצבאי לבית הלבן זכאים לענוד את תג השירות הנשיאותי לאחר תקופה של שנה אחת לפחות. White House Military Office, The White House (באנגלית) White House Communications Agency - Home, www.whitehousecommsagency.mil White House Military Office - Presidential Food Service, georgewbush-whitehouse.archives.gov You always hear about the 'nuclear football.' Here's the behind-the-scenes story, AP News, ‏2023-07-18 (באנגלית) White House Military Social Aides, WHHA (en-US) (באנגלית)
טרוצ'ק

טרוצ'ק (בשפת האן (אנ'): Tr'ochëk) הוא אתר של מחנה דיג מסורתי של אנשי ההאן (אנ') במפגש הנהרות יוקון וקלונדייק (אנ') בטריטוריית יוקון שבצפון-מערב קנדה. האתר נמצא בבעלות ובניהול של האומה הראשונה של הטרונדק ואצ'ין (אנ'), ומופעל על ידי מחלקת המורשת של האומה הראשונה. בסוף המאה ה-19 טרוצ'ק היה מחנהו של הצ'יף אייזק, מנהיג הטרונדק ואצ'ין בתקופת הבהלה לזהב של קלונדייק. אנשי הטרונדק ואצ'ין השתמשו באתר זה בעיקר בקיץ, צדו איילים קוראים במישורים מעבר לקלונדייק ודגו דגי אלתית במהלך הנדידה שלהם במעלה היוקון. טרוצ'ק שוכן במישור במעלה הזרם, משקעי סחף של הנהר קלונדייק, במפגש הנהרות. דוסון סיטי נמצאת ישירות מצפון לאתר, ממש מעבר לקלונדייק. במישור הנהר יש תערובת של עצי צפצפה, שיחי אלנוס וערבה, עם כרי דשא פתוחים. צלע הגבעה התלולה מאחורי האתר מכוסה בצמחייה האופיינית ליער טייגה בחשיפה לצפון – חורשות עבותות קטנות של טחבי עלים, אשוחית ושדר. על המדרגה שמעל המישור, פעילות הכרייה הסירה את הצמחייה והאדמה והותירה שוליים של יער האשוחית המקורי לאורך שפת הצוקים המשקיפים על הנהר. הבהלה לזהב הייתה תקופה של הפרעה גדולה עבור הטרונדק ואצ'ין. אלפי פולשים הציפו אותם במחנה הקיץ שלהם. כדי להימנע מההפרעות הקשות ביותר של התקופה הזו, עשו הטרונדק ואצ'ין סידורים, בסיוע הכנסייה האנגליקנית והמשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, לעבור כמה קילומטרים במורד הנהר לאתר הידוע בשם מוסהייד. לאחר המעבר של הטרונדק ואצ'ין למוסהייד, טרוצ'ק שימש את התושבים החדשים שאינם ילידי הארץ לסדרה של פעילויות עירוניות ותעשייתיות. מספר גשרים חיברו את האתר לעיר דוסון, ועד שנות העשרה של המאה ה-20, נותרה העיר קלונדייק (Klondike City), כפי שהאתר נודע, חלק פעיל למדי מהאזור העירוני של דוסון. מאוחר יותר, עם הידלדלות אוכלוסיית החדשים, שימש האתר זמן מה לגינון. אנשי האומה הראשונה החלו ליישב מחדש את האתר בשנות החמישים של המאה ה-20. בתחילת שנות ה-90 פעילות הכרייה באתר עוררה תביעה של הטרונדק ואצ'ין שקראה תיגר על זכותה של קנדה לאשר תביעות כרייה על אדמות אינדיאניות שלא נמסרו. הטרונדק ואצ'ין אישרו מחדש את בעלותם על האתר בהסכם הסופי שלהם לתביעת קרקע ב-1998, וקבעו אותו כאתר מורשת. לאחר מכן, הוא הוגדר כאתר היסטורי לאומי של קנדה ב-19 ביולי 2002. טרוצ'ק הוכרז יחד עם שבעה אתרים נוספים הקשורים להיסטוריה של הילידים כאתר מורשת עולמית בשם טרונדק-קלונדייק במושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית, שהתכנסה בריאד בערב הסעודית בין 10 ל-25 בספטמבר 2023. מדיה וקבצים בנושא טרוצ'ק בוויקישיתוף Tr’ondëk-Klondike – Nomination Text UNESCO site Tr'ondëk Hwëch'in First Nation website Tr'ochëk - The Archaeology and History of a Hän Fish Camp Tr'ochëk. Canadian Register of Historic Places. Tr’ondëk-Klondike
בית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית

בית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית הוא בית משפט פדרלי בעל סמכות ערעורים על בתי משפט פדרליים מחוזיים. בית המשפט הוקם על ידי הקונגרס בשנת 1891, יחד עם שאר בתי המשפט הפדרליים. בית המשפט השישי הוא אחד מ-12 בתי משפט הפדרליים לערעורים אשר סמכותם מתוחמת על פי קריטריון גאוגרפי – כלומר שהם מוסמכים לדון בערעורים בזכות על פסקי דין של בתי משפט פדרליים מחוזיים במדינות וטריטוריות ספציפיות של ארצות הברית. בית המשפט הוא בעל סמכות שיפוט על בתי המשפט הפדרליים של מדינות טנסי, אוהיו, מישיגן וקנטקי. סמכות ערעורים על שישה בתי משפט מחוזיים: שניים בקנטקי (המחוז המערבי, והמזרחי), שניים מישיגן (המחוז המערבי, והמזרחי), אוהיו (המחוז הדרומי, והצפוני), טנסי (המחוז הדרומי, המרכזי, והצפוני). במהלך השנים קודמו ארבעה שופטים שכיהנו בבית המשפט לכהונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית: האוול ג'קסון, הוראס לארטון, ויליאם דיי ופוטר סטיוארט. מדיה וקבצים בנושא בית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית בוויקישיתוף About the Court | Sixth Circuit | United States Court of Appeals, www.ca6.uscourts.gov
ג'ורג' הנדלי

ג'ורג' הנדלי (באנגלית: George Handley;‏ 29 בפברואר 1752 – 17 בספטמבר 1793) היה פוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, שכיהן כמושל ג'ורג'יה ה-21 בשנים 1788–1789. ג'ורג' הנדלי נולד בשפילד שבאנגליה. ב-1752 הוא היגר לסוואנה שבפרובינציית ג'ורג'יה. במלחמת העצמאות של ארצות הברית הוא לחם בשורות הגדוד הראשון של ג'ורג'יה והתקדם עד דרגת קפטן. בספטמבר 1780 הוא נלקח בשבי. הנדלי כיהן כמושל ג'ורג'יה מינואר 1788 ועד ינואר 1789, והיה פעיל בניסוח חוקת המדינה. הוא היה חבר הבונים החופשיים. ג'ורג' הנדלי נפטר ליד אחוזת המטעים ריי הול שליד אוגוסטה ב-17 בספטמבר 1793. מקום קבורתו לא ידוע, אך ככל הנראה הוא נטמן בסוואנה. ג'ורג' הנדלי באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית) ג'ורג' הנדלי באנציקלופדיה החדשה של ג'ורג'יה (באנגלית) ג'ורג' הנדלי באתר The Political Graveyard (באנגלית) ג'ורג' הנדלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
ג'יילן פיקט

ג'יילן פיקט (באנגלית: Jalen Pickett; נולד ב-22 באוקטובר 1999) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדות הרכז והקלע. פיקט נולד ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק. בין השנים 2018–2021 למד במכללת סיינה שבמחוז אולבני, ובשנתיים הבאות עבר ללמוד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ("פן סטייט"). לאורך חמש עונותיו בליגת המכללות רשם ממוצעים של 15.3 נקודות, 5.8 אסיסטים, 5.4 ריבאונדים ו-1.2 חטיפות למשחק. פיקט נבחר בבחירה ה-32 של דראפט ה-NBA‏ 2023, על ידי אינדיאנה פייסרס, ומיד הועבר בטרייד לדנוור נאגטס. ביולי 2023 חתם בנאגטס על חוזה ל-4 עונות, מתוכן 3 הראשונות מובטחות. מדיה וקבצים בנושא ג'יילן פיקט בוויקישיתוף פרופיל, באתר Basketball-Reference פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר ליגת ה-NBA
ג'קסארטוזאורוס

ג'קסארטוזאורוס (שם מדעי: Jaxartosaurus; מילולית: לטאת סיר דריה) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים שחי בקרטיקון המאוחר. מאובנים שלו נמצאים בקזחסטן. מין הטיפוס שלו, J. aralensis, תואר לראשונה על ידי אנטולי ריאבינין (אנ') ב-1937. לג'קסארטוזאורוס היה ציצה גדולה שייתכן שהשתמש בה לתפיסה חזותית, או להשמעת קולות עם בני אותו מין, כפי שהוסק לגבי יתר הלאמבאוזאוריים. ככל הנראה הם היו אוכלי-צמחים. מדיה וקבצים בנושא ג'קסארטוזאורוס בוויקישיתוף ג'קסארטוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית)
לואי כהן (מנצח)

לואי כהן (17 בספטמבר 1894 - 25 בנובמבר 1956) היה כנר ומנצח אנגלי. לאחר שניגן שנים רבות עם תזמורת Hallé, הוא הקים את התזמורת הסימפונית מרסיסייד. כהן הציג קונצרטים חינם לכוחות המזוינים בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן ניצח על התזמורת הסימפונית של ארץ ישראל במשך שלוש עונות לפני שחזר לבריטניה. כהן נולד בליברפול, אנגליה, והתאמן בקולג' למוזיקה של ליברפול ובמכללה המלכותית למוזיקה של מנצ'סטר. לאחר שירות מעבר לים במלחמת העולם הראשונה, הוא הצטרף לתזמורת Hallé. ב-1932 הקים את התזמורת הסימפונית מרסיסייד, שלימים היוותה את הבסיס לתזמורת הקבועה של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול, שכהן היה מנצח אורח תדיר שלה. ב-1935 מונה למנהל המוזיקלי לעונה בהרוגייט על ידי הרשויות העירוניות. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, כהן ביצע קונצרטים חינם לאנשי הכוחות המזוינים באולם סנט ג'ורג' בליברפול. סולנים איתם עבד בתקופה זו כללו את מורה לימפאני, קליפורד קרזון ואיילין ג'ויס. כהן ניצח על התזמורת הסימפונית ארץ ישראל, שקדמה לתזמורת הפילהרמונית הישראלית, במשך שלוש עונות לאחר מלחמת העולם השנייה. הקונצרט הראשון שלו בירושלים, ב-7 במאי 1945, עלה במקביל להכרזה על כניעת גרמניה. הוא חיבר תוכניות של כמה יצירות באנגלית, כולל וריאציות האניגמה של אלגר, שהושמעו לא רק בשלוש הערים המרכזיות ירושלים, חיפה ותל אביב, אלא בחלק מהיישובים החקלאיים. תוכניות מאוחרות יותר שלו כללו את הסרנדה לכלי מיתר של אלגר, Tintagel של Bax ו- On Hearing the First Cuckoo in Spring של פרדריק דליוס. הסימפוניות בתוכניותיו כללו את הפנר של מוצרט, הרביעי של צ'ייקובסקי, העולם החדש של דבוז'אק, הקלאסי של פרוקופייב, החמישי של בטהובן והרביעי של ברהמס. כהן נפטר בליברפול בשנת 1956 בגיל 62. 1939 England and Wales Register "Louis Cohen". The Musical Times. 98 (1367): 40. בינואר 1957. ISSN 0027-4666. JSTOR 938389. Louis Cohen, conductor [...] studied at the old Liverpool College of Music {{cite journal}}: (עזרה) The Times obituary notice, 27 November 1956, p. 13 "Musical Director for Harrogate", The Manchester Guardian, 24 January 1935, p. 11 "Concerts for Members of the Forces", The Manchester Guardian, 9 September 1940, p. 8 "In Brief", The Manchester Guardian, 21 May 1942, p. 6 The Musical Times, July 1945, pp. 216–17
נחל רקית

נחל רקית הוא נחל אכזב בהר הכרמל. אורכו כ־2 קילומטרים, מוצא הנחל בהר שוקף והוא נשפך לנחל אורן בחניון האגם. מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־440 מטרים מעל פני הים בתחומי פארק הכרמל, בהר שוקף ליד חורבת רקית כקילומטר דרומית לגבעת וולפסון וכ-700 מטרים מזרחית לחורבת רקית וכ־1.5 קילומטרים מצפון־מערב לדלית אל-כרמל. הנחל זורם לכיוון צפון־מערב. במרכז התוואי שלו נמצאות חורבת רקית. לקראת סופו הוא נשפך לנחל אורן במתחם חניון האגם ליד כביש 721. השפך ממוקם בגובה של כ-240 מטרים מעל פני הים, מתחת לגבעת וולפסון ומדרום לחוות משמר הכרמל. ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
2024 בספורט

ערך מורחב – 2024 26 ביולי – 11 באוגוסט 28 באוגוסט – 8 בספטמבר 19 בינואר – 1 בפברואר מרוץ כביש - מרוץ נגד השעון - מרוץ כביש - מרוץ נגד השעון - ערך מורחב – אתלטיקה באולימפיאדת פריז (2024) ערך מורחב – אליפות אירופה באתלטיקה 2024 אליפות העולם נערכה במונטריאול, קנדה בין התאריכים 18–24 במרץ. יחידות - קאורי סקמוטו (יפן יפן) יחידים - איליה מלינין (ארצות הברית ארצות הברית) זוגות - דיאנה סטלטו-דודק ומקסים דשה (קנדה קנדה) ריקוד זוגות - מדיסון צ'וק ואוון בייטס (ארצות הברית ארצות הברית) אליפות אוסטרליה הפתוחה - ארינה סבלנקה (בלארוס בלארוס) אליפות צרפת הפתוחה - איגה שוויונטק (פולין פולין) אליפות וימבלדון - ברבורה קרייצ'יקובה (צ'כיה צ'כיה) אליפות ארצות הברית הפתוחה - ארינה סבלנקה (בלארוס בלארוס) אליפות אוסטרליה הפתוחה - יאניק סינר (איטליה איטליה) אליפות צרפת הפתוחה - קרלוס אלקרס (ספרד ספרד) אליפות וימבלדון - קרלוס אלקרס (ספרד ספרד) אליפות ארצות הברית הפתוחה - יאניק סינר (איטליה איטליה) ערך מורחב – עונת 2023/2024 בליגת האלופות ערך מורחב – עונת 2023/2024 בליגה האירופית ערך מורחב – עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג ערך מורחב – עונת 2023/2024 בליגת העל בכדורגל נשים ערך מורחב – גביע המדינה בכדורגל נשים 2023/2024 ערך מורחב – עונת 2023/2024 בליגת העל בכדורגל מכבי תל אביב זכתה באליפות בפעם ה-24 בתולדות הקבוצה. ערך מורחב – גביע המדינה בכדורגל 2023/2024 ערך מורחב – גביע הטוטו 2023/2024 מכבי תל אביב זכתה בתואר לאחר שגברה במשחק הגמר מכבי חיפה בקרב בעיטת עונשין במשחק הגמר שהסתיים ללא שערים בתום הזמן החוקי ערך מורחב – עונת 2023/2024 בלה ליגה ערך מורחב – הסופר קאפ הספרדי 2023/2024 ערך מורחב – עונת 2023/2024 ביורוליג ערך מורחב – עונת 2023/2024 ביורוקאפ ערך מורחב – עונת 2023/2024 ביורופקאפ ערך מורחב – עונת 2023/2024 בליגת האלופות בכדורסל ערך מורחב – עונת 2023/2024 בליגה הבלקנית בכדורסל ערך מורחב – עונת 2023/2024 ב-NBA בוסטון סלטיקס זכתה באליפות בפעם ה-18 בתולדותיה, לאחר שגברה על דאלאס מאבריקס 4–1 בבסדרת הגמר. ראלי דקר התקיים בין ה-5 בינואר עד ה-19 בינואר ברחבי ערב הסעודית. קרלוס סאינס ניצח את המרוץ בפעם הרביעית בקריירה. זה היה ניצחון ראשון של מכונית חשמלית, אאודי אי-טרון, בקטגוריה. בקטגוריית האופנועים ריקי בראבק ניצח בפעם השנייה. כריסטינה גוטיירס ניצחה בקטגוריית הצ'אלנג'ר (T3), האישה השנייה בתולדות המרוץ שמנצחת אחרי יוטה קליינשמידט. ערך מורחב – פורמולה 1 עונת 2024 ערך מורחב – פורמולה 2 עונת 2024 ערך מורחב – שחייה באולימפיאדת פריז (2024) ערך מורחב – אליפות העולם בשחייה 2024 נערכה בדוחה, קטאר. 2 בפברואר - 18 בפברואר ערך מורחב – אליפות אירופה בשחייה 2024 נערכה בבלגרד, סרביה. 10 ביוני - 23 ביוני מדיה וקבצים בנושא 2024 בספורט בוויקישיתוף
סביון מזוות

סַבְיוֹן מְזֻוָּת (שם מדעי: .Senecio angulatus L.f) הוא בן שיח מטפס, רב-שנתי, ירוק-עד וצהוב פרחים ממשפחת המורכבים. מוצאו בעיקר מהאזורים הסובטרופיים של פרובינציית כף התקווה הטובה של דרום אפריקה. בישראל הוא משמש כצמח גינון בתור גדר חיה, יכול לגדול בתנאי אקלים ים תיכוני, סובטרופי, טרופי או מדברי. מין זה זקוק לחצי צל ואור מלא, עמיד בקרה, בגיר וביובש (חסכני במים), רגיש למליחות. גדל בכל אזורי ישראל, אף במדבר ובקרקעות שונות. הצמח מהיר צמיחה, שתלטן ולכן הגיזום נחוץ לאחר הפריחה. הריבוי באמצעות ייחורים בחורף ובאמצעות זרעים בסתיו או באביב. הפריחה בירושלים החלה בתחילת יוני. להבנת המורפולוגיה של סַבְיוֹן מְזוּוָּת מובאים כאן מונחים הנכונים לכל משפחת המורכבים בערך סביון. סביון מזוות אינו קוצני ואינו צַמְרִי והוא מטפס באמצעות כריכת גבעוליו ומשתלשל. הגבעולים קירחים וארוכים מאוד, לעיתים מגיעים ל-2.2 מ' או יותר. הפטוטרות שטוחות מעט ואורכן עד 3.8 ס"מ. הלוואים חסרים. העלים, מסורגים, פשוטים, אורכם עד 6.3 ס"מ, בעלי אונות מעטות, קצרות ורחבות או דמויות שינים. הם קירחים, חלקים, ירוקים רעננים, מבריקים בוהקים ובשרניים. הקרקפות צהובות, מרובות, מפורדות (על צירים נפרדים) והן ערוכות בתפרחות מכבד או ערוכות באשכול-סוכך. המעטפת דמוית ספל. חפי המעטפת הפנימיים ערוכים בדור אחד, ומלווים בבסיסם בחפים קטנים יותר שמהווים כעין גביעון חיצוני. חפי המעטפת הפנימיים זקופים, שווים באורכם ומסתיימים כרגיל בשערות לבנות קצרות ועדינות. המעטפת נוטה לאחור לפני פיזור הזירעונים. המצעית עליה יושבים הפרחים שטוחה על פי רוב (וללא גומות גומות) וחשופה (ולא מכוסה קשקשים (מוצים) או שערות). הקרקפת (התפרחת) צהובה ובנויה מ-5 פרחים לשוניים מוארכים ונקביים בהיקף וכ-20 פרחים צינוריים ודו-מיניים במרכז. הפרחים הלשוניים נגללים לאחור בשעות הלילה ובימי גשם. מבנה הפרחים הגביע חסר ומצויים במקומו בראש השחלה שערות לבנות. הכותרת של הפרח הצינורי מאוחת עלים בעלת 5 שיניים. האבקנים שמספרם 5, ניצבים לסירוגין עם אונות הכותרת. המאבקים מאוחים זה לזה ומהווים צינור מסביב לעמוד השחלה. השחלה תחתית, בעלת שני עלי שחלה, בעלת מגורה אחת וביצית אחת. עמוד השחלה מחולק בראשו לשתי צלקות ארוכות. הפרי הוא זירעון, שעטור בציצת, שכולה עשויה אך ורק בשערות והן לבנות עדינות ומרובות, וערוכות בשני דורים או יותר ונשירות על פי רוב. הזירעונים מחוסרי מקור, שווים זה לזה, גליליים ובעלי 5 עד 10 צלעות וחריצים. הזרע חסר אנדוספרם. רקבן מפוספס על קרקפת סביון מזוות קרקפות מרובות של סביון מזוות תפרחת של סביון מזוות מדיה וקבצים בנושא סביון מזוות בוויקישיתוף סביון מזוות, באתר NCBI (באנגלית) סביון מזוות, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סביון מזוות, באתר Tropicos (באנגלית) סביון מזוות, באתר GBIF (באנגלית) סביון מזוות, באתר The Plant List (באנגלית) סביון מזוות, באתר IPNI (באנגלית) Senecio angulatus L.f, POWO plants of the World Online. Published on the Internet א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 472-474 מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 465 נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 706
אבו אל-עתאהיה

אַבּוּ אלְ-עַתַאהִיַּה אַבּוּ אִסְחַאק אִסְמַאעִיל בְּן אלְ-קַאסִם אלְ-עַנְזִי (בערבית: أبو العتاهية أبو إسحاق إسماعيل بن القاسم العنزي; פירוש הכוניה שלו הוא "בעל השיגעון"; 748–828) היה משורר ערבי מהתקופה האסלאמית המוקדמת אשר פעל בחצר מלכותם של הח'ליפים לבית עבאס, בן זמנם של בשאר בן בורד ואבו נוואס. שירתו בלטה בעיסוק בסיגוף ובמיאוס בהבלי העולם הגשמי. אבו אל-עתאהיה נולד בעין א-תמר, וישנה מחלוקת לגבי מקום אותו כפר, אשר חלק מהמקורות ממקמים אותו בחג'אז, סמוך לאל-מדינה, ואחרים במרכז עיראק של ימינו. לפי אחת הגישות הוא בן שבט ענזה, אולם גישה אחרת גורסת כי משפחתו היו מואלי של שבט זה. בנעוריו גר בכופה, שם עסק במכירת כלי חרס. בתקופה זו החל לחבר שירים, אף שלא היה בעל חינוך רשמי. עם עליית המוניטין שלו עבר לבגדאד, מקום מושבה של החצר העבאסית, ועד מהרה התפרסם שם בשיריו, בפרט אלה שמוענו לעותבה, שפחתו של הח'ליף אל-מהדי. אהבתו לעותבה הושבה ריקם למרות התערבותו של הח'ליף אל-מהדי, ואחר כך גם של בנו, הארון א-רשיד, למענו. לתקופה קצרה נכלא לאחר שפגע בכבודו של הח'ליף. נפטר בתקופתו של הח'ליף אל-מאמון. נקבר לגדת תעלת עיסא, המחברת בין הפרת לחידקל, מול קנטרת א-זיאתין (גשר אוצרי השמן). בניו ונכדיו של אבו אל-עתאהיה משכו אף הם בעט והיו למשוררים. שירתו של אבו אל-עתאהיה ניחנה בהימנעותה מהמלאכותיות שהייתה בימיו חזון נפרץ. השירה הקדומה של המדבר זכתה לחיקוי מתמיד עד לתקופתו, אולם אין הייתה היא טבעית לחיי העיר. אבו אל-עתאהיה היה מהראשונים לזנוח את צורת הקצידה. שפתו הייתה רהוטה, והוא השתמש במשקלים רבים. הוא גם נחשב לאחד המשוררים הפילוסופיים הערבים הראשונים. חלק גדול משירתו עסק בהתבוננות בחיי היומיום ובמוסר, כמו גם בסגפנות, ולעיתים נטתה לפסימיות. לפיכך הוא נחשד בכפירה. אבן טייפור פרסם אנתולוגיה של שירתו של אבו אל-עתאהיה. אבו אל-עתאהיה גם נכלל באנתולוגיה הבלתי גמורה של הארון בן עלי אל-מונַגִ'ם, "מסורות המשוררים", יחד עם המשוררים בני זמנו, אבו נוואס ובשאר בן בורד ואחרים. הווזיר אבן עמאר א-ת'קפי כתב את הספר "מסורות על אבו אל-עתאהיה". Khallikān, Aḥmad ibn Muḥammad (1843). Wafayāt al-A'yān wa-Anbā' Abnā' al-Zamān (The Obituaries of Eminent Men). Vol. I. Translated by McGuckin de Slane, William. Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. pp. 202–210. אבו אל-עתאהיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Khallikān, Aḥmad ibn Muḥammad (1843). Wafayāt al-A'yān wa-Anbā' Abnā' al-Zamān (The Obituaries of Eminent Men). Vol. I. Translated by McGuckin de Slane, William. Paris: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. pp. 202–210. ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה, הנמצאת כיום בנחלת הכלל