laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
קוואיסטור

קוואיסטור (בלטינית quaestor, "חוקר") הייתה משרה שלטונית פוליטית בתקופת הרפובליקה הרומית והאימפריה הרומית, בעלת סמכויות שלטוניות מגוונות בתחומי האוצר (גזברות), המשפט והצבא. המשרה הייתה הנמוכה ביותר בהיררכיית הדרגות הרומית וכל פוליטיקאי שניסה לעלות במערכת הפקידות נאלץ לעבור דרך משרה זו. מקור המשרה הוא ככל הנראה משפטי, אופיו והיקפו של התפקיד השתנה במשך הזמן. משערים שהמשרה הייתה קיימת כבר בתקופת המלוכה הרומית, בה מונו הקוואיסטורים על ידי המלך לחקר מקרי רצח (Quaestores Parricidi). עם כינון הרפובליקה הרומית בשנת 509 לפנה"ס (לפי המסורת הרומית) או בשנת 501/2 לפנה"ס (על פי המחקר המודרני), נבחרו 2 פראיטורים (השם שונה לקונסולים באמצע המאה הרביעית לפנה"ס), שהחזיקו בידיהם את האימפריום ומילאו את תפקיד המלך הרומי למשך שנה. הקונסולים המשיכו במסורת המלכים של מינוי קוואיסטורים לחקירת מקרי רצח. מאוחר יותר משרת הקוואיסטור הפכה לקבועה, כאשר הקוואיסטורים שימשו כעוזרים הראשיים של הקונסולים, עם דגש על ענייני כספים ומנהל. במהלך השנים הוגדר תפקיד הקוואיסטור, ונקבעו שיטת בחירתו, גיל המינימום לבחירה ומשך כהונתו. משנת 447 לפנה"ס תפקיד הקוואיסטור הפך למשרת מגיסטראט (פקיד ממשל נבחר). הבחירה נעשתה על ידי אספת השבטים מקרב בני מעמד הפטריקים. הקוואיסטורים נבחרו תחילה בזוגות לכהונה של שנה וכל קווסטור שימש, בנפרד מחברו, כאחד מסגני הקונסול. אחריותם ועיקר תפקידם היה הניהול הכלכלי של אוצר הרפובליקה הרומית. משנת 421 לפנה"ס נבחרו גם בני מעמד הפלבאים למשרה. עם התרחבות שטחי הרפובליקה הרומית עוצמתה וכוחה, אחריויות הקונסולים הלכו וגדלו והביאו להגדלת מספר הקוואיסטורים בהתאמה. לאחר שנת 420 לפנה"ס, גדל מספרם מ־2 ל־4, מאוחר יותר ל־8, לאחר שנת 267 לפנה"ס ל־10, ובסוף תקופת הרפובליקה מספרם עלה ל־20. חלק מהקוואיסטורים כיהנו בעיר רומא עצמה, ואילו אחרים פעלו באופן עצמאי בלא קשר לקונסול שאליו סופחו באופן רשמי. חלק מהקוואיסטורים נשלחו לשמש כעוזרים לפרוקונסולים, ולפרופראיטורים ששירתו כנציבים בפרובינקיות הרומית. בכל מקרה, תמיד נשארו בעיר רומא שני קוואיסטורים שהיו אחראים לניהול החשבונות והתשלומים של הרפובליקה, והיו אחראים לאוצר המדינה במקדש סטורנוס ("איראריום סאטורני"). חלק מהקוואיסטורים זכו לכך שכהונתם הוארכה מעבר לשנה ונקראו פרוקוואיסטורים. בעיתות משבר מונו קוואיסטורים גם כמושלי פרובינקיות רומיות, ואז זכו לסמכויות ממשל לכל דבר בזכות האימפריום המוגבל (סמכות שלטונית על אזור מוגדר) שניתן להם. במקרה כזה כונו "קוואיסטור פרו פראיטורה", כלומר קוואיסטור במקום (ועם סמכויות) פראיטור או קונסול. לאחר הרפורמה של לוקיוס קורנליוס סולה בשנת 81 לפנה"ס, נקבע גיל המינימום שנדרש כדי להיבחר למשרת הקוואיסטור ל־28 למועמדים פטריקים ול־30 למועמדים פלבאים. כמו כן, הוגדל מספרם של הקוואיסטורים ל־20 שנבחרים בכל שנה. סולה גם קבע את משך הזמן שניתן לשמש בכל תפקיד בממשל הרומי. אולם מלבד כמות הקוואיסטורים, רוב רפורמות סולה התבטלו. כחלק מרפורמות סולה שונה החוק כך שכל מי שנבחר לקוואיסטורה נכנס אוטומטית אל תוך הסנאט הרומי. מכאן שבכל שנה מונו 20 סנאטורים חדשים, מה שהגדיל את מספר חברי הסנאט בצורה ניכרת. רפורמה זו חיסלה למעשה את סמכות משרת הקנסור, שעד אז היה אחראי לבחירת האנשים החדשים לסנאט. נזכר במשנה בשם "קסדור" כתפקיד לאכיפת חוקים האוסרים על דת יהודית (תוספתא ברכות ב, יג). מעין מזור, מבוא קצר לתולדות רומא: מייסודה ועד סוף תקופת הרפובליקה, כרמל, 2021. topic/questore קוואיסטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קוואיסטור, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית)
רשימת תפוצה

רשימת תפוצה היא רשימה של נמענים (שמות וכתובות) שמנהל אדם, גוף או הנמענים עצמם, לשם משלוח דואר לנמענים אלו. רשימות תפוצה נפוצות מאוד באתרי חדשות, כך כול הקוראים מקבלים את המידע באותו רגע. הנמענים ברשימות התפוצה הם בעלי מכנה משותף, אשר משייך אותם לרשימת התפוצה. המכנה המשותף יכול להיות חברות או הכרות עם מחזיק רשימת התפוצה, ברשימות תפוצה לשימושים אישיים (כמו רשימת המכרים שיש להזמין לחתונה), תכונה או מספר תכונות המעניינות גופים מסחריים או נותני שירותים מסוימים. רשימות פופולריות יכולות לכלול: נשים שילדו בתקופה מסוימת אנשים שתרמו בעבר לקוחות של חברה מסוימת בעלי רמת שכר מסוימת אנשים שהזדהו עם מפלגה או קבוצה סוציולוגית. לעיתים אותו אדם או גוף מנהלים מספר רשימות תפוצה שונות במקביל, למטרות שונות, כגון רשימת תפוצה הקשורה לעבודה, למשפחה וכדומה. חלק מרשימות התפוצה לצרכים מסחריים משתדלות להחזיק מספר מוגבל של נמענים בעלי מאפיינים ייחודיים כדי לאפשר לשלוח הודעות ממוקדות לפלח אוכלוסייה ספציפי מבלי לבזבז משאבים על נמענים לא רלוונטיים. אולם כאשר רשימת תפוצה משמשת למשלוח חינם של הודעות, כמו במקרה של דואר אלקטרוני, רשימת התפוצה יכולה להכיל כמה שיותר נמענים ללא קשר למאפיינים של הנמענים. רשימת תפוצה באיכות טובה יכולה להמכר בסכומים גבוהים לצורכי פרסום ושיווק. ניהול רשומות תפוצה מתקיים בכל הצורות המקובלות למשלוח דואר: דואר מכתבים, פקס, דואר אלקטרוני וכדומה. בניהול רשימות אלה נהוגה הבחנה בין שני סוגי נמענים: מכותבים לפעולה: אלה שהמכתב נשלח אליהם על-מנת שיפעלו בהתאם לכתוב בו. מכותבים לידיעה: אלה שהמכתב נשלח אליהם על-מנת שידעו את הכתוב בו, בתוקף אחריותם הניהולית, אך בדרך כלל אינם נדרשים לפעולה בעטיו. במקרים רבים מטרתו של אתר אינטרנט תהיה לגייס רשימת נמענים אליהם ניתן לשלוח תפוצה מסחרית בדואר אלקטרוני. לרוב, ניתן למצוא טופסי הרשמה כאלה בתפריטים צדדיים באתרים ואף כאלמנט אליו מכוונים בדפי נחיתה. היות שהמדיה האינטרנטית מאפשרת משלוח וניהול תפוצה בצורה נוחה וקלה, הודות לממשקי משתמש מתקדמים, מדובר באפשרות זמינה וזולה בהרבה ממקבילותיה הפיזיות. הנרשמים לרשימת תפוצה אינטרנטית יצפו לרוב לתמורה כלשהי עבור רישומם - דוגמת הנחות והטבות, מידע עדכני ועדכונים חמים, תוכן ייחודי ועוד. מבחינה טכנית, גוף התפוצה ייבנה לפי רוב לפי עקרונות בסיסיים ביותר (קרי, תקן HTML4) וללא שימוש באלמנטים מתקדמים, היות ששיקולי אבטחת מידע מונעים מתוכנות דואר אלקטרוני להציג תכנים עשירים. האפשרות ליצור רשימת תפוצה מופיעה במרבית תוכנות הדואר האלקטרוני, כגון אאוטלוק, אאוטלוק אקספרס, הוטמייל, ג'ימייל ועוד. יתרונה של רשימת התפוצה מצוי באפשרות לשלוח מסר דואר אלקטרוני מסוים למספר גדול של נמענים, ובכך לחסוך זמן ועבודה. אחת הבעיות הקשורות לרשימת תפוצה היא השימוש שעושות בה חברות מסחריות המפיצות באינטרנט דואר זבל המאט את עבודות המחשב וממלא את תיבת הדואר האלקטרוני של המשתמשים. לעיתים חברות תוספנה לדוא"ל שלהן את אפשרות ההסרה מרשימת התפוצה. הרשת החברתית המקוונת זורפיה, ידועה לשימצה בשליחת "מסרים אישיים" חוזרים ונשנים לאנשים שאינם רשומים באתר, על ידי שימוש לא הוגן ברשימות תפוצה, הנאספות על ידי לחיצה על קישורים בהודעות, המזמינות את הנמען לקרוא הודעה שנשלחה לו כביכול על ידי אדם המופיע ברשימת התפוצה שלו. דואר זבל אלקטרוני אנטי-ספאם דיוור אלקטרוני דף נחיתה דיוור אוטומטי דיוור ישיר: רגיל ואלקטרוני, מדריך באתר הפורום לחברה אזרחית
קנט נגאנו

קנט נגאנו (באנגלית: Kent Nagano, נולד ב-22 בנובמבר 1951) הוא מנצח אמריקאי. נגאנו נולד בברקלי, קליפורניה כשהוריו היו סטודנטים לתואר שני באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא גדל במורו ביי ולמד סוציולוגיה ומוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, אבל בשנת 1976 עבר לאוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו ללמוד משפטים. בתקופת לימודיו שם למד קומפוזיציה אצל גרוסוונור קופר ורוג'ר ניקסון. את קריירת הניצוח שלו החל עם להקת האופרה של בוסטון, שם היה עוזר מנצח לשרה קולדוול. הוא היה מנצח התזמורת הסימפונית של ברקלי במשך 26 שנים והתמנה למנצח ראשי ומנהל אמנותי של התזמורת הסימפונית הגרמנית של ברלין עוד בתקופת עבותו עם תזמורת ברקלי. אחר כך התמנה למנהל מוזיקלי של תזמורת האלה במנצ'סטר ושל האופרה של ליון. בשנים 1986–1989 היה מנצח אורח ראשי של אנסמבל אנטרקונטמפורן. אוליביה מסיאן בחר בנגאנו לנצח על ביצוע הבכורה של האופרה שלו, "פרנציסקוס הקדוש מאסיזי" בשנת 1983. נגאנו היה אורח קבוע בפסטיבל זלצבורג, שם ניצח על הצגת הבכורה של L'Amour de loin מאת קטיה סאריאהו בשנת 2000. כמו כן ניצח על הצגת הבכורה העולמית של "מותו של קלינגהופר", מאת ג'ון אדמס, בבריסל. קנט נגאנו התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של מונטריאול ושל האופרה הממלכתית של בוואריה בשנת 2006. בספטמבר 2006 ויתר על משרתו בתזמורת הסימפונית הגרמנית של ברלין. נגאנו סיים את תפקידו במונטריאול בשנת 2020. מדיה וקבצים בנושא קנט נגאנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קנט נגאנו קנט נגאנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) קנט נגאנו, באתר AllMovie (באנגלית) קנט נגאנו, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) קנט נגאנו, באתר ספוטיפיי קנט נגאנו, באתר AllMusic (באנגלית) קנט נגאנו, באתר MusicBrainz (באנגלית) קנט נגאנו, באתר Discogs (באנגלית) קנט נגאנו, באתר האופרה הישראלית תל אביב-יפו
המלחמה המוקדונית הראשונה

המלחמה המקדונית הראשונה הייתה מלחמה שהתנהלה במקביל למלחמה הפונית השנייה מ-214 עד 205 לפנה"ס. הצדדים הלוחמים היו פיליפוס החמישי מלך מוקדון ובעלות בריתו, והרפובליקה הרומית ובעלות בריתה ביוון. במלחמה זו לא היו קרבות גדולים. המלחמה הסתיימה ללא הכרעה. במהלך המלחמה, מוקדון ניסתה להשתלט על חלקים מאיליריה ויוון, אך ללא הצלחה. מקובל לחשוב כי ההתכתשויות הללו במזרח מנעו ממוקדון לסייע לחניבעל במלחמתו עם רומא. שלום פויניקי, ההסכם שנערך בפויניקי, ב-205 לפני הספירה, סיים באופן רשמי את המלחמה. זיו יופה - פלנקס נגד לגיון: התנגשות הטיטאנים הצבאיים של העת העתיקה מדיה וקבצים בנושא המלחמה המוקדונית הראשונה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה צבאית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אוויה (חברה)

אוויה (באנגלית: Avaya) היא חברת תקשורת כלל עולמית המתמחה בטכנולוגיות טלפוניה ומוקדי טלפוניה לחברות. החברה בעבר הייתה יחידת תקשורת לעסקים של חברת לוסנט טכנולוגיות והופרדה ממנה ב-1 באוקטובר 2000. מאז ההפרדה, מכרה אוויה את עסקי הייצור והחיבוריות ורכשה מספר חברות כדי לתמוך במוצריה החדשים. החברה התרחבה באירופה בעקבות רכישת החברות טנוביס (Tenovis) ו-Ubiquity Software ובאסיה באמצעות רוב בעלי עניין בטאטה טלקום (כיום Avaya Global Connect). נכון ל-2006 לחברה כ-20,000 עובדים, 40% מהם מחוץ לארצות הברית. הנהלת החברה שוכנת בסנטה קלרה, קליפורניה. אוויה הייתה ספק התקשורת המשולבת קול ונתונים הרשמית עבור אולימפיאדת החורף בסוצ'י 2014, גביע העולם בכדורגל 2006, גביע העולם בכדורגל 2002 וגביע העולם בכדורגל נשים 2003. רוב מוצרי ולקוחות אוויה כיום הם לקוחות העבר של AT&T. ב-19 בינואר 2017 הגישה החברה בקשה להגנת צ'פטר 11. בבקשה הציגה החברה נכסים בסך 5.5 מיליארד דולר וחוב בסך 6.3 מיליארד דולר. בדצמבר 2017 הודיעה החברה שאינה זקוקה יותר להגנה זו, לאחר שהקטינה את חובותיה בשלושה מיליארד דולר. החברה מחזיקה מרכז פיתוח ומכירות בישראל, ובו יותר מ-200 עובדים. אתר האינטרנט הרשמי של אוויה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא אוויה בוויקישיתוף אוויה מעבדות מחקר Avaya GlobalConnect In Pact With TCCS גד פרץ, ‏בשורה ללקוחות העסקיים של אוויה: יצאה מ-Chapter 11‏, באתר גלובס, 18 בדצמבר 2017
שארל דיטואה

שארל אדואר דיטואה (בצרפתית: Charles Édouard Dutoit; נולד ב-7 באוקטובר 1936) הוא מנצח שווייצרי. דיטואה נולד בלוזאן שבשווייץ ולמד בקונסרבטוריון שם למד אצל שארל מינש. בין מוריו היה גם אלעזר דה קארווליו. דיטואה החל בקריירה שלו כמוזיקאי מקצועי בשנת 1957 כויולן בתזמורות שונות באירופה ובדרום אמריקה. כעבור שנתיים חזר לשווייץ והתמקד בניצוח. משנת 1959 היה מנצח אורח של תזמורת שווייץ המערבית ושל התזמורת הקאמרית של לוזאן, ובהמשך היה מנצח תזמורת רדיו ציריך עד 1967, כשהחליף את פאול קלצקי בתזמורת הסימפונית של ברן, שם נשאר למשך אחת-עשרה שנים. בתקופה שעמד בראש תזמורת ברן, גם ניצח על התזמורת הלאומית של מקסיקו משנת 1973 עד 1975 ועל התזמורת הסימפונית של גטבורג, שוודיה משנת 1975 עד 1978. בעקבות מאורות גדולים כמו אוטו קלמפרר וזובין מהטה, התמנה שארל דיטואה בשנת 1977 למנהל האמנותי של התזמורת הסימפונית של מונטריאול. במהלך 25 שנותיו עם תזמורת מונטריאול הפך אותה לתזמורת המעולה ביותר בקנדה ואחת הטובות בעולם. הוא קיבל יותר מ-40 פרסים ואותות כבוד בינלאומיים יוקרתיים, בהם שני פרסי גראמי (ארצות הברית), כמה פרסי ג'ונו (קנדה), פרס נשיא הרפובליקה (צרפת) ועוד. מאז 1990 הוא מכהן כמנהל אמנותי ומנצח ראשי בפסטיבל הקיץ של תזמורת פילדלפיה בסרטוגה ספרינגס, מדינת ניו יורק, ושל פסטיבל המוזיקה של האוקיינוס השקט ביפן. בשנת 1991 קיבל אזרחות כבוד של העיר פילדלפיה. משנת 1991 עד 2001 היה דיטואה מנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת, שעמה ערך מספר רב של הקלטות, שזכו לשבחי הביקורת, ומסעות קונצרטים ממושכים בחמש היבשות. בשנת 1996 התמנה למנצח ראשי של התזמורת הסימפונית NHK ביפן. שארל דיטואה, המתרחק מן הפרסומת ומגן על חייו הפרטיים מעיני התקשורת, היה נשוי שלוש פעמים, בין השאר לפסנתרנית מרתה ארחריץ'. הוא נודע בעיקר בפרשנויותיו למוזיקה צרפתית ורוסית מן המאה ה-20, בייחוד יצירותיו של איגור סטרווינסקי. בין השנים 2009 - 2018 שימש דיטואה כמנצחה הראשי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית. מדיה וקבצים בנושא שארל דיטואה בוויקישיתוף שארל דיטואה, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) שארל דיטואה, באתר ספוטיפיי שארל דיטואה, באתר AllMusic (באנגלית) שארל דיטואה, באתר MusicBrainz (באנגלית) שארל דיטואה, באתר Discogs (באנגלית) שארל דיטואה, באתר Songkick (באנגלית)
עופות קדומים חסרי שיניים

עופות קדומים חסרי שיניים (שם מדעי: Palaeognathae) היא על־סדרה בתת־מחלקת עופות בתראים המכילה את מיני העופות הגדולים ביותר כיום. הגדול מכולם הוא יען מצוי שיכול להגיע לגובה של 2.8 מטרים ולמשקל של 145 ק"ג. עם זאת כמעט כל בני הקבוצה אינם יכולים לעוף עקב משקלם ועקב כנפיהם ונוצותיהם המגושמות והפרועות. כיום בני הקבוצה חיים בעיקר בחצי הכדור הדרומי באמריקה הדרומית, אפריקה, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה ובניו זילנד. משפחה ללא מקור ארמופזיים (Eremopezidae) - נכחדה סדרה Lithornithiformes - נכחדה סדרה טינמאים (Tinamiformes) משפחה טינמיים (Tinamidae) סדרה דינורניטיים (Dinornithidae) - נכחדה סדרה יענאים (Struthioniformes) משפחה יעניים (Struthionidae) סדרה ננדאים (Rheiformes) משפחה ראיים (Rheidae) סדרה קיוואים (Apterygiformes) משפחה קיוויים (Apterygidae) סדרה קזואראים (Casuariiformes) משפחה קזואריים (Casuariidae) משפחה אמואיים (Dromaiidae) סדרה אפיאורנים (Aepyornithiformes) - נכחדה משפחה אפיאורניים (Aepyornithidae) קזואר מצוי ננדו הפונה קיווי חום צפוני ננדו מצוי אמו יען סומלי טינמו אדום כנף דרומי מדיה וקבצים בנושא עופות קדומים חסרי שיניים בוויקישיתוף עופות קדומים חסרי שיניים, באתר NCBI (באנגלית) עופות קדומים חסרי שיניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
וסטה (אסטרואיד)

וסטה (שם מלא: 4 וסטה; באנגלית: ‎4 Vesta) הוא האסטרואיד הרביעי שהתגלה, מיד אחרי קרס, פאלאס ויונו. וסטה התגלה על ידי האסטרונום הגרמני היינריך וילהלם אולברס ב-29 במרץ 1807, והוא נחשב לגוף השני בגודלו בחגורת האסטרואידים עם קוטר ממוצע של 530 ק"מ ומסה מוערכת של 9% מהמסה הכוללת של חגורת האסטרואידים בכלל. מסתו והבהירות שלו הופכים אותו לאסטרואיד הבהיר ביותר באזור זה ולגוף היחיד, מלבד קרס, אותו ניתן לראות מכדור הארץ בעין בלתי מזוינת. האסטרואיד קרוי על שמה של אלת הבית, המשפחה ואש האח במיתולוגיה הרומית - וסטה. וסטה הייתה אלת המשפחה ומקבילתה של הסטיה במיתולוגיה היוונית אשר הייתה בהתחלה אחת משנים עשר האלים האולימפיים, אך בהמשך הוחלפה על ידי אל היין דיוניסוס. הסטיה נחשבה לעדינה, לרכה ולרחמנית מבין האלים היוונים. לאחר גילוי האסטרואיד בשנת 1807, לא התגלו אסטרואידים נוספים במשך 38 שנה ולכן וסטה וכן קרס, פאלאס ויונו נחשבו ככוכבי לכת וכל אחר מהם קיבל סמל פלנטרי משלו. וסטה קיבלה את הסמל שמסמל את הלב. מאוחר יותר באותה המאה, חוקרים שחקרו את האזור הבינו כי האזור בין מאדים לצדק מכיל אלפי גופים המרכיבים את החגורה המרכזית. בעקבות הגילויים, גופים אלה סווגו מחדש כאסטרואידים ולא ככוכבי לכת. בשנת 2006, בעקבות סיווגו מחדש של קרס ככוכב לכת ננסי, הפך וסטה לאסטרואיד הגדול ביותר בחגורת האסטרואידים. ייתכן שבעתיד גם וסטה יסווג מחדש ככוכב לכת ננסי במידה ויוכח כי צורתו כדורית כך שהוא יענה לתנאים הבסיסיים להגדרת כוכב לכת ננסי. וסטה האסטרואיד השני במסתו בחגורת האסטרואידים, צורתו היא ספרואיד אובלי. מדידות של הגשושית שחר מראות כי כרגע וסטה לא נמצא בשיווי משקל הידרוסטטי. הערכות שבוצעו כאשר וסטה היה בפריהיליון במאי 1996 קבעו כי הטמפרטורה על פני השטח היא בין 20°C- כשהשמש בדיוק מעל ועד 190°C- בחורף. טמפרטורות ממוצעות של יום ולילה הם בין 60°C- ו-130°C- בהתאמה. ב-27 בספטמבר 2007 שוגרה הגשושית "שחר" אשר נכנסה למסלול סביב וסטה ב-17 ביולי 2011. הגשושית עזבה את וסטה ב-9 ביולי 2012. משם היא המשיכה לחקור את כוכב הלכת הננסי קרס, ונכנסה למסלול סביבו במרץ 2015. מדיה וקבצים בנושא וסטה בוויקישיתוף וסטה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Asmar, S. W.; Konopliv, A. S.; Park, R. S.; Bills, B. G.; Gaskell, R.; Raymond, C. A.; Russell, C. T.; Smith, D. E.; Toplis, M. J.; Zuber, M. T. (2012). "The Gravity Field of Vesta and Implications for Interior Structure". 43rd Lunar and Planetary Science Conference: 2600. Mueller, T. G.; Metcalfe, L. (2001). "ISO and Asteroids". European Space Agency (ESA) bulletin 108: 38.
אוג

האם התכוונתם ל... נחל אוג – נחל אכזב בצפון מדבר יהודה אוג (צמח) – סוג של צמח במשפחת האלתיים, ובו 250 מינים. אוג קוצני – מין בסוג אוג; שיח קוצני הגדל באזור מדבר יהודה אוג הבורסקאים – מין בסוג אוג; שיח נשיר בגובה 1-3 מטרים Ogg – פורמט מכל המשמש לקובצי מולטימדיה Ogg Vorbis הוא כינוי נפוץ לקבצים בפורמט אוג אשר מכילים קול שמקודד עם Vorbis. עוג
הפועל רמת השרון

האם התכוונתם ל... הפועל ניר רמת השרון – קבוצת כדורגל ישראלית הפועל חיפה רמת השרון – קבוצת כדורסל ישראלית
פרגמנט (ספרות)

פרגמנט (מלטינית: שבר, רסיס) הוא סוגה ספרותית וסגנון כתיבה, המצטיין ביחידות אוטונומיות קצרות מאוד, לעיתים לא יותר מכמה משפטים. סגנון זה היה נפוץ בכל התקופות ובתרבויות רבות, אך כיום הוא מזוהה ביותר עם הכתיבה בתקופה הרומנטית, שראתה באי-השלמות ערך אסתטי בפני עצמו. ביפן כתבה במאה העשירית המשוררת סאי שונגון, בת לווייתה של הקיסרית סדקו, את המקוּרָה-נוֹ-סוֹשִי (מילולית: "ספר הכרית"), רשימות ותיאורים קצרים של הדברים שהיא אוהבת ושונאת, דברים שבעיניה מגוחכים או עצובים. בכך היא התחילה ז'אנר ספרותי חדש ביפן, הז'וּאִיהִיטְסוּ ("ככל שיעלה המכחול"). בני התקופה הרומנטית באירופה ייחסו חשיבות רבה למושג ההריסות (Ruinen), שרידים מעטים וקפואים לגדוּלה שפסה מן העולם (בערים רבות באירופה היה מקובל לבנות "חורבות" מלאכותיות בגנים ציבוריים), וראו בפרגמנטים שנותרו מספרות העולם העתיק מופת לתמציתיות לירית, שאותה שאפו לחקות. בצרפת מייצגים את הז'אנר סופרים כמו פליקס פנאון, שכתב "רומנים בשלוש שורות", וז'ורז' פרק. בין הכותבים בגרמנית ניתן למנות את פטר אלטנברג וה"סקיצות בפרוזה" שלו, אליאס קנטי ("עד שמיעה") ואחרים. השיר "קובלא חאן" של קולרידג' הוא דוגמה מפורסמת לפרגמנט שירי. בספרות העברית ניתן להבחין בכתיבה בסגנון זה אצל גרשון שופמן, ובין הסופרים המאוחרים יותר, בפרוזה של חנוך לוין. כתיבה בפרגמנטים הייתה נפוצה גם בפילוסופיה של המאה ה-19, שקיבלה את השראתה מן הפילוסופים הפרה סוקרטים, אשר כתביהם השתמרו כפרגמנטים. בין הפילוסופים המודרניים שכתבו בפרגמנטים ניתן למנות את נובאליס. סרן קירקגור כתב ספר בשם "פרגמנטים פילוסופיים" (Philosophiske Smuler) בשם העט "יוהנס קלימאקוס". ג'רמי בנת'ם כתב כמה חיבורים קצרים שקרא להם "פרגמנטים". מושג הפרגמנט בשיח האמנותי הגרמני במאה ה-19 עשה את דרכו גם למוזיקה הגרמנית; הדוגמה הידועה ביותר לשימוש בפרגמנטים מוזיקליים היא רוברט שומאן, שרבות מיצירותיו לפסנתר כוללות פרגמנטים - קטעים קצרצרים ולא גמורים, או פרקים שנשמעים כאילו נקטעו לפני סופם. אפוריזם לילך ניישטט בורנשטיין, ז'אנר גמיש, המערב בין שירה לפרוזה, בין שלם לפרגמנט, באתר הארץ, 13 באפריל 2020 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דראהומניבקה

דְרַאהוֹמַנִיבְקַה (אוקראינית: Драгоманівка, "דראהומונובית") הייתה הצעת רפורמה לאורתוגרפיה ולאלפבית האוקראיני, שקודמה בידי מיכאילו דראהומנוב ונקראה על שמו. עיקר ההצעה היה הפיכת הכתיבה האוקראינית לפונמית, כל שכך אות תייצג פונמה אחת בלבד. בדראהומניבקה נעשה שימוש מועט, בין השאר בידי דראהומנוב עצמו, אך עקב התנגדות תרבותית ורדיפה פוליטית לא תפסה ההצעה תאוצה, והשימוש בה גווע במהרה. שיטת כתיבה זו נוצרה בקייב בשנת 1870 על ידי קבוצה של פעילים תרבותיים לשם כתיבת מילון אוקראיני. הקבוצה הונהגה בידי פאבלו ז'יטצקי וכללה את דראהומנוב. בשנת 1876 אסר אוקאז (צו) אֵמְס (Эмский указ) פרסומים והופעות בשפה האוקראינית ברחבי האימפריה הרוסית. בעקבות זאת עברה הפעילות התרבותית בשפה האוקראינית אל מחוץ לגבולות האימפריה, והצעת הרפורמה לא הספיקה להתפרסם. ז'יטצקי כינה את שיטת הכתיבה "הֵרְצֵהוֹבִינְקַה" ("הרצגובינית"), בעקבות השפעת האורתוגרפיה הסרבית החדשה של ווק סטפנוביץ' קראג'יץ' (הרפורמה של קראג'יץ התבססה על הניב הסרבי שדובר בהרצגובינה), אך דראהומנוב היה הראשון שפרסם תכנים בשיטה זו בשנת 1878 בז'נבה, וכך נודעה השיטה בציבור כ"דראהומניבקה". נעשה בדראהומניבקה שימוש בגליציה בפרסומיהם של עמיתיו של דראהומנוב, איבאן פרנקו ומיכאילו פבליק, אך בעקבות ההתנגדות של פלגים תרבותיים מסוימים ושל השלטונות הפולניים, השימוש בה גווע והיא נשכחה בפועל. הדראהומניבקה התבססה על העיקרון הפונמי, לפיו כל גרפמה מקבילה לפונמה אחת בדיוק, ולהפך - כל פונמה מיוצגת על ידי גרפמה אחת בלבד. כך, אותיות המייצגות שתי פונמות בוטלו ובמקומן נעשה שימוש בשתי אותיות נפרדות. האות Й הוחלפה באות Ј על יסוד הכתב הלטיני האותיות המרככות בוטלו ובמקומן נעשה שימוש בצמדי אותיות. עיצורים מחונככים יוצג תמיד באמצעות "סימן הרכות" Ь. כאשר ייצגו שילוב של עיצור ותנועה הוחלפו כך: Є הוחלפה ב־је Ї הוחלפה ב־јі Ю הוחלפה ב־ју Я הוחלפה ב־ја כאשר ייצגו חינכוך ותנועה הוחלפו ב: Є הוחלפה ב־ье Ї הוחלפה ב־ьі Ю הוחלפה ב־ьу Я הוחלפה ב־ьа הדיגרף Щ הוחלף בצירוף шч הסיומת ться לפעלים הוחלפה ב־тцьа. להלן מספר דוגמות לכתיבה בדראהומניבקה, לצד הצורות המקוריות: щука הוחלפה ב־шчука (זאב ים) яблоко הוחלפה ב־јаблоко (תפוח) святий הוחלפה ב־свьатиј (קדוש) сподівається הוחלפה ב־сподіваjетцьа (מצפה ל-) דוגמה לשימוש מודרני בדראהומניבקה ניתן למצוא בשטר של 20 הריבניה שהופק בשנת 2003 באוקראינה. בשטר מוצג קטע משירו של איבאן פרנקו, Веселка (קשת בענן), כתוב בכתב ידו ובדראהומניבקה: Земле, моjа всеплодьучаjа мати! Сили, шчо в твоjij движель глубинi, Крапльу, шчоб в боjу смiлijше стоjати, даj i мiнi!
מלוס

המונח "מילוס" מפנה לכאן. לערך העוסק באוניית מעפילים, ראו מילוס (אוניית מעפילים). מִילוֹס (ביוונית: Μήλος, ביוונית עתיקה נהגה מֶלוֹס, פירוש המלה הוא "תפוח") הוא אי געשי יווני בדרום הים האגאי, המהווה חלק מארכיפלג האיים הקיקלאדיים. האי חב את עיקר פרסומו לפסל האלה אפרודיטה, המכונה פסל ונוס ממילו, שנתגלה באדמתו ב-1820 ונמצא מאז בלובר. משערים כי ייתכן שמדובר ב"ונוס המנצחת" (Venus Victrix) המחזיקה את תפוח הזהב שנתן לה פאריס. סמוך לו מצויים שלושה איים: אנטימילוס, פוליאיגוס וקימולוס, המכונה גם ארגנטיירה. שטחו של מלוס 151 קמ"ר, ובשנת 2001 מנתה אוכלוסייתו 4,771 נפש. האי מלוס עשיר במחצבים ובהם גבס, גופרית וקאולין. ב-416 לפנה"ס נפל האי בידי אלקיביאדס במרוצת המלחמה הפלופונסית. בתקופת ראשית הנצרות היו באי מתיישבים יהודים רבים. מדיה וקבצים בנושא מלוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מלוס מלוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של יוון ובנושא איים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אגפסתה (הר)

אגֶפּסתה (בגאורגית: აგეფსთა, באבחזית: Аҕьаҧсҭа) הוא הר ברכס גגרה שברפובליקה הבדלנית בצפון-מערב גאורגיה, אבחזיה. ההר מתרומם לגובה של 3,357 מטר מעל פני הים. שיפוע המדרון בגובה 1,700–1,800 מ' מכוסה ביער עצי אשוח ואשור. על החלק הקרוב לפיסגה ישנו קרחון-עד קטן. מדיה וקבצים בנושא אגפסתה בוויקישיתוף תמונת ההר ערך זה הוא קצרמר בנושא אבחזיה ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
A Matter of Life and Death

A matter of life and death (עניין של חיים ומוות) הוא האלבום ה-14 של להקת ההבי מטאל הבריטית, איירון מיידן. האלבום יצא לאור ב-2006. "Different World" מוזיקה: אדריאן סמית', סטיב האריס; מילים: האריס – 4:17 "These Colours Don't Run" מוזיקה: סמית', האריס; מילים: ברוס דיקינסון – 6:52 "Brighter Than a Thousand Suns" מוזיקה: סמית', האריס; מילים: דיקינסון, האריס – 8:44 "The Pilgrim" מוזיקה: יאניק גרס, האריס; מילים: האריס – 5:07 "The Longest Day" מוזיקה: סמית', האריס; מילים: דיקינסון – 7:48 "Out of the Shadows" מוזיקה: דיקינסון, האריס; מילים: דיקינסון – 5:36 "The Reincarnation of Benjamin Breeg" מוזיקה: דייב מארי, האריס; מילים: האריס – 7:21 "For the Greater Good of God" מוזיקה ומילים: האריס – 9:24 "Lord of Light" מוזיקה: סמית', האריס; מילים: דיקינסון – 7:23 "The legacy" מוזיקה: גרס, האריס; מילים: האריס – 9:20 ברוס דיקינסון - סולן סטיב האריס - גיטרה בס אדריאן סמית' - גיטרה חשמלית דייב מארי - גיטרה חשמלית יאניק גרס - גיטרה חשמלית ניקו מק'בריין - תופים מדיה וקבצים בנושא A Matter of Life and Death בוויקישיתוף מידע על האלבום A Matter of Life and Death באתר MusicBrainz מידע על האלבום A Matter of Life and Death באתר AllMusic האלבום A Matter of Life and Death באתר Discogs האלבום A Matter of Life and Death באתר ספוטיפיי סקירת האלבום A matter of life and death באתר מטאליסט
המזרח הרחוק הרוסי

המזרח הרחוק הרוסי (ברוסית: Дальний Восток) הוא אזור מחוז פדרלי במזרחה של רוסיה. בחלק משפות אירופיות נהוג להתייחס לאזור זה כחלק מסיביר, אך ברפובליקות ברית המועצות לשעבר השם הזה נפוץ יותר. אוכלוסיית המחוז היא כ-8,188,594 תושבים (2018) ושטחו 6.952 מיליון קמ"ר. בנובמבר 2018 שטח המחוז הוגדל על חשבון המחוז הפדרלי הסיבירי. נציג הנשיא במחוז הוא ויקטור אישאייב, ומאז דצמבר 2018 מעונו הרשמי נמצא בוולדיווסטוק. עד דצמבר 2018 שימשה העיר חברובסק כעיר הבירה של המחוז. למחוז משתייכים: מחוז אמור בוריאטיה המחוז היהודי האוטונומי החבל המנהלי עבר הבאיקל קמצ'טקה מחוז מגדן מחוז פרימוריה סאחה מחוז סחלין החבל המנהלי חברובסק המחוז האוטונומי צ'וקוטקה הערים המרכזיות: ולדיווסטוק חברובסק אולן-אודה צ'יטה יקוטסק קומסומולסק על אמור בלאגובשצ'נסק יוז'נו-סחלינסק פטרופבלובסק-קמצ'טסקי נחודקה קונסטנטין פוליקובסקי (2000–2005) קמיל איסחקוב (2005–2007) אולג סאפונוב (2007–2009) ויקטור אישאייב (2009 - 2013) יורי טרוטנב (מ-2013) אתר האינטרנט הרשמי של המזרח הרחוק הרוסי (ברוסית) כיהן במקביל גם כשר לפיתוח המזרח הרחוק של רוסיה