laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רב-סנדליים

רַב-סַנְדָּלִיִּים (שם מדעי: Scophthalmidae) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים המצויים בימים של האוקיינוס האטלנטי לרבות הים התיכון, הים השחור, הים הבלטי ובאוקיינוס עצמו. לעיתים הם גם שוחים לעבר מים מליחים בשפכי נהרות. הם קרוביהם של השטחנוניים, ודומים להם אך גדולים יותר ומגיעים עד לאורך של 1 מטר ומשקל 25 ק"ג אצל המין Scophthalmus maximus. חלק מהמינים מהווים דגי מאכל חשובים. הם מתאימים את עצמם לחיים על קרקעית חולית, ולרבים מהם גוונים מנומרים בירוק-שחור. סנפירי השת שלהם רחבים מאוד וראשם מעוגל עם לסת קצרה אך בעלת שיניים חדות. הם ציידים אורבים התופסים דגים אחרים וסרטנים שנעים בקרבתם. רוב זמנם הם "זוחלים" על החול או האבנים, אך הם יכולים גם לשחות בעזרת זנבם השרירי. משפחה רב-סנדליים (Scophthalmidae) סוג Lepidorhombus - בו 2 מינים סוג ומין יחיד Phrynorhombus norvegicus סוג Scophthalmus - בו 4 מינים סוג Zeugopterus - בו 2 מינים מדיה וקבצים בנושא רב-סנדליים בוויקישיתוף רב-סנדליים, באתר ITIS (באנגלית) רב-סנדליים, באתר NCBI (באנגלית) רב-סנדליים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רב-סנדליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רב-סנדליים, באתר GBIF (באנגלית)
שטחדגיים

שְׁטַחְדָּגִיִּים (שם מדעי: Samaridae) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים החיים במים האזור האינדו-פסיפי של האוקיינוס ההודי והשקט באזורים טרופיים וסובטרופיים. במשפחה זו ישנם 4 סוגים וכמעט 30 מינים. אלו דגים קטנים יחסית שאורכם 4–22 סנטימטר והם בעלי סנפירים שטוחים וראשים מעוגלים וגופם דמוי-אליפסה ומנומר בכתמים שונים. הם קרוביהם של הסוליתיים ושל המשפחה סוליתיים אמריקניים (Achiridae). הם שחיינים איטיים המעדיפים לחכות לטרף קבורים בחול. עם זאת כשהם צעירים הם שוחים כמו שאר הדגים, ובהמשך עין אחת נודדת לצד שני של פניהם, והם הופכים ליצורים שטוחים. משפחה שטחדגיים (Samaridae) סוג Plagiopsetta - בו 3 מינים סוג ומין יחיד Samaretta perexilis סוג Samaris - בו 5 מינים סוג Samariscus - בו 20 מינים מדיה וקבצים בנושא שטחדגיים בוויקישיתוף שטחדגיים, באתר ITIS (באנגלית) שטחדגיים, באתר NCBI (באנגלית) שטחדגיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שטחדגיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) שטחדגיים, באתר GBIF (באנגלית)
לשוניתיים

לְשׁוֹנִיתִיִּים (שם מדעי: Cynoglossidae) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים המזכירים בצורתם לשונות ומכאן שמם. במשפחה ישנם שלושה סוגים ובהם מעל 140 מינים. הם קרוביהם של הסוליתיים. חלק ממינים אלה יכולים להגיע לאורך 66 סנטימטר והם בעלי גוף שטוח ללא סנפירים בולטים והם איבדו את סנפירי החזה שלהם. הם בעלי קשקשים בצבעים שונים וזנב דק מאוד ומשתלב עם סנפירי האגן המסתיים בקצה דק. כתוצאה מכך הם איטיים מאוד ויכולים להתקדם כמעט רק בזחילה על הקרקעית. חלק מהמינים צוללים לעומקים של כמה קילומטרים בתהומות האוקיינוסים השונים. המין Symphurus thermophilus מצוי בעיקר בנביעות געשיות. מינים אחרים נכנסים לשפכי נהר ואף חיים דרך קבע במים מתוקים. משפחה לשוניתיים (Cynoglossidae) תת-משפחה Cynoglossinae סוג לְשׁוֹנִית (Cynoglossus) - בו 67 מינים סוג צִדִּית (Paraplagusia) - בו 6 מינים תת-משפחה Symphurinae סוג זְנָבִית (Symphurus) - בו 78 מינים מדיה וקבצים בנושא לשוניתיים בוויקישיתוף לשוניתיים, באתר ITIS (באנגלית) לשוניתיים, באתר NCBI (באנגלית) לשוניתיים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) לשוניתיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) לשוניתיים, באתר GBIF (באנגלית) לשוניתיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
סוליתיים אמריקניים

סוליתיים אמריקניים (שם מדעי: Achiridae) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים החיים במים מלוחים וגם במים מתוקים וכן במים מליחים בשתי האמריקות. מינים אלה קרובים למשפחת הסוליתיים ונחשבו עד לאחרונה לתת-משפחה שלהם, אך הופרדו עקב מספר הבדלים. רוב המינים אינם עולים על 30 סנטימטרים, והם בעלי סנפירי שת מעוגלים וארוכים. הזנב דק וקוצני והגוף שטוח ומכוסה בכתמים בצבעים שונים, בעיקר כהים, המשמשים להסוואה בעולם החי. ראשם מעוגל עם עיניים מצד ימין של הפנים ולסת תחתונה בעלת שפה מאוד בשרנית. הם טורפים הניזונים מחסרי חוליות ודגי גרם קטנים החיים על הקרקעית. בעודם צעירים הם יכולים לשחות באוקיינוס הפתוח. במשפחה זו 7 סוגים: Achirus Apionichthys Catathyridium Gymnachirus סוג ומין יחיד Hypoclinemus mentalis סוג ומין יחיד Pnictes asphyxiatus Trinectes מדיה וקבצים בנושא סוליתיים אמריקניים בוויקישיתוף סוליתיים אמריקניים, באתר ITIS (באנגלית) סוליתיים אמריקניים, באתר NCBI (באנגלית) סוליתיים אמריקניים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) סוליתיים אמריקניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סוליתיים אמריקניים, באתר GBIF (באנגלית)
מיור (גרמניה)

מיור (בגרמנית: Major) היא הדרגה הנמוכה ביותר של קציני המטה בצבא הגרמני ("הר"), ובחיל האוויר הגרמני (ה"לופטוואפה"). הדרגה היא שוות ערך לדרגת OF-3 בנאט"ו. על מנת להתמנות לדרגת "מיור", קצין חייב לעבור קורס מטה בסיסי (Stabsoffizierlehrgang) שנערך במכללת סגל ופיקוד הכוחות המזוינים הגרמניים (Führungsakademie der Bundeswehr). בצבא הגרמני ובשירות התמיכה המשותפת (Streitkräftebasis), תקופת ההמתנה בין עמידה בדרישות קידום לקידום בפועל לדרגת "מיור", לוקחת בממוצע 15 חודשים, עקב בעיות תקציב (עד יולי 2010). על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש כוכב כסף בין שני עלי אלון. דרגת המיור בגרמניה תחילתה בימי הביניים, והיא שוות ערך למייג'ור בצבא הבריטי ובצבא ארצות הברית, והוא מדורג OF-3 בנאט"ו. במהלך מלחמת העולם השנייה דרגת אס אס שטורמבאנפיהרר הייתה שוות ערך למיור.
עונת 1946/1947 בליגה ב'

עונת 1946/1947 בליגה ב הייתה עונת כדורגל של ליגה ב' בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט. הליגה הייתה הליגה המשנית שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו. הליגה פוצלה למחוז דרום ומחוז צפון. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים. בליגה היו 22 קבוצות סך הכל, 13 במחוז צפון ו-9 במחוז צפון. מכבי חיפה סיימה כאלופת מחוז צפון, והפועל הצפון תל אביב סיימה כאלופת מחוז דרום. שתי הקבוצות עלו לליגה הבכירה, הליגה הארצית של עונת 1947/1948 שלא נסתיימה. בעונה זו לא היו ירידות ליגה. עונה זו הייתה גם העונה הסדירה האחרונה שהגיע לסיומה לפני הקמת מדינת ישראל (העונה העוקבת הופסקה באמצע בעקבות מלחמת העצמאות). על כן רוב הקבוצות בליגה זו המשיכו לשחק בליגה שאורגנה מחדש לאחר הקמת מדינת ישראל, הליגה המיוחדת בעונת 1949/1950. לפני תחילת העונה, הכח תל אביב יועדה להתחרות בליגה הבכירה והכח "09" תל אביב יועדה להתחרות בליגה ב', לאחר מכן הכח תל אביב פרשה מהליגה הבכירה, ובחודש לאחר מכן התאחדה עם הכח "09" תל אביב - הקבוצה המאוחדת שיחקה בליגה ב' בשם הכח תל אביב. בית"ר ירושלים,בית"ר פתח תקווה, בני יהודה תל אביב, דגל ציון תל אביב, הפועל גבעתיים, והפועל ירושלים נכללו במחוז דרום לפני תחילת העונה. בית"ר ירושלים ודגל ציון תל אביב פרשו מן הליגה מעט לאחר תחילתה. ליגה ב' 1946-7, עיתון המשקיף, Jpress, תאריך: 22.9.1946 מידיעות ההתאחדות הא"י לכדורגל, עיתון המשקיף, Jpress, תאריך: 3.11.1946 איחוד שתי אגודות "הכח", העיתון הבוקר, ארכיון ההתאחדות לכדורגל, תאריך: 29.12.1946 ליגה ב' 1946-7, עיתון המשקיף, Jpress, תאריך: 22.9.1946
גביע דייוויס 2017

גביע דייוויס 2017 הייתה התחרות ה-106 במניין מאז ייסוד התחרות. לתחרות נרשמו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה. מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון. נבחרת ארגנטינה שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בסיבוב הראשון. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת צרפת לבין נבחרת בלגיה בוילנב-ד'אסק. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת צרפת. בכך הם זכו בגביע בפעם ה-10 בתולדות הנבחרת. בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים: קרואטיה, שווייץ, קנדה, גרמניה, יפן נותרו בבית העליון קזחסטן, הולנד ו הונגריה עלו לבית העליון רוסיה, צ'כיה ו ארגנטינה ירדו לבתים האזוריים בתחרות שנת 2017, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד פורטוגל והפסידה. בעקבות הפסד זה הנבחרת נפגשה עם נבחרת אוקראינה. בעקבות הפסד נוסף זה, הנבחרת נפגשה עם נבחרת רומניה על הזכות להישאר בבית אירופה-1. בעקבות הניצחון היא נותרה בבית. מדיה וקבצים בנושא גביע דייוויס 2017 בוויקישיתוף אתר התחרות
סטנלי מארק ריפקין

סטנלי מארק ריפקין (באנגלית: Stanley Mark Rifkin; נולד בשנת 1946) הוא פושע אמריקאי שהורשע בגנבת 10.2 מיליון דולר באמצעות העברת כספים טלפונית. ריפקין עבד כטכנאי מחשבים ובשנת 1978 הקים בביתו בעמק סן פרננדו, ארצות הברית, חברה המספקת שירותי ייעוץ ותמיכה לארגונים שונים. תוך זמן קצר צבר לקוחות רבים וזכה לספק שירותי תמיכה לבנק לביטחון לאומי בעיר לוס אנג'לס, קליפורניה. במסגרת עבודתו קיבל גישה אל חדר העברות ששימש כרשת להעברת כספים מבנק אחד לאחר, נחשף למידע אודות נוהלי העברת הכספים וגילה את אופן השימוש בקוד מספרי לאישור עסקאות והעברות שהשתנה על בסיס יומי ונכתב על קיר באופן ידני, תדיר וגלוי. בתאריך 21 אוקטובר, 1978, הגיע אל הבנק, עשה דרכו אל חדר העברות, מצא את הקוד לאישור עסקאות, שינן אותו ויצא. ריפקין ניצל את תפקידו כיועץ בבנק ואת ההיכרות שלו עם מערכות המחשב הפנימיות, התקשר אל נותני השירות ובאמצעות טכניקות הנדסה חברתית והקוד לאישור עסקאות שמצא ושינן מבעוד מועד, הערים על הפקידים ולאחר מספר שיחות מול גורמים שונים הצליח לגרום להם לבצע העברה בנקאית בסך 10.2 מיליון דולר אל חשבון שהקים מראש בבנק ווזחוד הנדלס (Wozchod Handels), השוכן בעיר ציריך, שווייץ. לאחר השוד, פנה אל חברת סחר סובייטית על מנת לרכוש יהלומים במשקל 43,200 קרט ששוויים מוערך בסכום של 8.1 מיליון דולר. בתאריך 26 באוקטובר 1978, לאחר שקיבל את היהלומים, הכניס אותם למזוודה האישית שלו והבריח אותם לארצות הברית כדי למכור אותם באופן עצמאי. בתאריך 1 בנובמבר, השותף העסקי שלו פול אובראיין (Paul O’Brien) דיווח על פעולותיו ללשכת החקירות הפדרלית (FBI), אך לא היה להם מספיק ראיות כדי להעמידו לדין. אובראיין אפשר לסוכני ה-FBI להאזין לשיחות הטלפון שלו ובשיחת טלפון שנערכה מול ריפקין, טמנו לו מלכודת והוא סיפק מידע שהספיק כדי להרשיעו. בתאריך 5 בנובמבר, נתפס ריפקין והודה בהאשמות נגדו, אך שוחרר בערבות. לאחר שהיה מעורב במספר הונאות נוספות, בתאריך 26 במרץ 1979. נאסר בשנית ונידון לשמונה שנות מאסר בכלא הפדרלי. הפרופיל של סטנלי מארק ריפקין באתר Social-Engineer.corg (באנגלית) הטעות שגרמה לשוד הבנק הכי קל וגדול בהיסטוריה, באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2018 כתבה בנושא השוד - ארכיון ניו יורק טיימס (באנגלית) כתבה אודות סטנלי מארק ריפקין - אתר Revolvy (באנגלית) סטנלי מארק ריפקין בספרו של קווין מיטניק - Art Of Deception - אתר גוגל ספרים (באנגלית)
אינגבורג סורנסן

אינגבורג סורנסן ׁ(בנורווגית: Ingeborg Sørensen; נולדה ב-16 במאי 1948) היא דוגמנית ושחקנית קולנוע נורווגית. בשנת 1972 זכתה בתחרות מיס נורווגיה, ובמקום השני בתחרות מיס עולם לשנת 1972. סורנסן נולדה בדראמן למשפחה שבבעלותה בית מרקחת. ב-1969 ייצגה את נורווגיה בתחרות היופי מיס אינטרנשיונל ועלתה לשלב חצי הגמר, לאחר מכן היא עברה להתגורר בארצות הברית, ב-1972 ייצגה את מדינתה בשנית בתחרות מיס עולם והגיעה למקום השני, באותה שנה הצטרפה לבוב הופ במסגרת סיבוב ההופעות ב"ארגון השירות המאוחד" בבסיסי צבא ארצות הברית במספר מדינות. במרץ 1975 נבחרה לנערת החודש של מגזין פלייבוי. ב-1972 היא גילמה אחות בסרט "Top of the Heap". ב-1975 הופיעה כשחקנית אורחת בדרמה הבלשית "בארטה" לצד רוברט בלייק. ובאותה שנה שיחקה בתפקיד זעיר בסרט קרמר נגד קרמר. ב-1976 הופיעה גם בקומדיה "Holmes & Yoyo" ששודרה ב-ABC. ב-2007 השתתפה בתוכנית השירה הריאליטית "Sangstjerner" בה ידוענים מתחרים על כישרון השירה שלהם. אינגבורג סורנסן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) Ingeborg Sørensen, באתר Playboy Online "Eks-Miss Ingeborg Sørensen (59) på sykehus", באתר Dagbladet,‏, 28 ביוני 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא נורווגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שטורמבאנפיהרר

שטורמבאנפיהרר (בגרמנית: Sturmbannführer, מילולית: "מנהיג יחידת תקיפה") הייתה דרגה של המפלגה הנאצית המקבילה לדרגת מייג'ור. הדרגה הייתה בשימוש בארגוני האס אה, האס אס, וה-NSFK, וניתנה בתחילה לקצינים שפיקדו על יחידות "שטורמבאן" (Sturmbann - שהייתה שוות ערך לגדוד), ומקורו ביחידות חיילי הסער ממלחמת העולם הראשונה. דרגת האס אה שטורמבאנפיהרר נוצרה לראשונה בשנת 1921. בשנת 1928, התואר הפך לדרגה בפועל, והוא היה אחת הדרגות הראשונות של דרגות האס אס. הדרגה הייתה זוטרה מדרגת שטנדרטנפיהרר עד 1932, ולאחר מכן הפכה זוטרה לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר, והייתה שוות ערך למיור בכוחות היבשה של הוורמאכט. הדרגה הוחזקה על ידי ורנר פון בראון, שפיתח את טילי ה-V-2, ולאחר מכן עיצב את טילי הסטורן 5 עבור תוכנית החלל האמריקאית. כמו כן, אברהרד טאדור, אוטו גליטשה, ופושעי מלחמה, כגון אוטו פרשנר, שהיה מפקד מחנה דורה-מיטלבאו, החזיקו בדרגה זו. טלאי הצווארון של שטורמבאנפיהרר כלל ארבעה כוכבים, מרוכזים בצווארון השמאלי של מדי האס אס. בנוסף, כללו המדים דרגות כתף של מיור. סמל הדרגה - תג כתף סמל הדרגה - תג צווארון סמל הדרגה - תג שרוול מדיה וקבצים בנושא שטורמבאנפיהרר בוויקישיתוף Flaherty 2004, p. 148. McNab (II) 2009, p. 15. McNab 2009, pp. 29, 30. Stein 1984, p. 297. Joachimsthaler 1999, p. 281. Stein 1984, p. 300 chart.
עונת 1947/1948 בליגה ב'

עונת 1947/1948 בליגה ב הייתה מיועדת להיות עונת הכדורגל של ליגה ב' בארץ ישראל לקראת סוף תקופת המנדט. הליגה הייתה מיועדת להיות ליגת המשנה לקבוצות אזוריות. העונה החלה באוקטובר 1947 והופסקה לאחר המחזור החמישי ב-3 בינואר 1948. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים. בליגה שיחקו 25 קבוצות: 13 במחוז צפון ו-12 במחוז דרום. עם פרוץ מלחמת העצמאות ב-30 בנובמבר 1947 החלו הגבלות תנועה על שחקני הקבוצות במשחקם נגד קבוצות ממחוז אחר, והפרעות לוגיסטיות שלא אפשרו משחקים ראויים. כמו כן השלטון הבריטי בארץ הוציא את תנועת בית"ר אל מחוץ לחוק מה שהוציא את קבוצות בית"ר מהליגה (בית"ר נתניה, בית"ר ירושלים ששיחקה בליגה ב' – ליגת המשנה) למרות זאת קבוצות אלו שינו את שמם (ל"נורדיה תל אביב / ירושלים") וניסו להמשיך לשחק ככל שיתאפשר. הליגה שוחקה רק כ-3 עד 5 מחזורים (כל קבוצה הספיקה מס' שונה של משחקים) והופסקה מיד לאחר מכן. מפאת אי קיום סדיר של הליגה, לא הוכרזו העולות מעולם לעונה זו. המשך קיום משחקי כדורגל תחת המדינה החדשה, בוצע רק כשנה לאחר מכן במאי 1949 כחלק מעונת 1949/1950 שהייתה הליגה הראשונה שהגיע לסיומה לאחר הקמת מדינת ישראל. בית"ר נתניה; קבוצות בית"ר בליגה שינו את שמן זמנית בעקבות הוצאת תנועת בית"ר מחוץ לחוק על ידי שלטון המנדט בית"ר ירושלים; קבוצות בית"ר בליגה שינו את שמן זמנית בעקבות הוצאת תנועת בית"ר מחוץ לחוק על ידי שלטון המנדט טבלת ליגה ב' מחוזות צפון ודרום, עיתון אספקלריה של הספורט, ארכיון ההתאחדות לכדורגל, תאריך: 11.1.1948
קרקובסקי

קרָקובסקי (בפולנית: Krakowski; ביידיש: קראַקאָווסקי) הוא שם משפחה טופונימי (אנ') סלאבי המצביע על מוצא מהעיר קרקוב שבפולין. האם התכוונתם ל... אנטול קרקובסקי – רופא ישראלי ג'יין קרקובסקי – שחקנית וזמרת אמריקאית יואב קרקובסקי – עיתונאי ושדרן רדיו ישראלי יהושכר כרכי (קרקובסקי) – סופר, מתרגם ועורך ישראלי יליד פולין מנחם קרקובסקי – רב במזרח אירופה בתחילת המאה ה-20 שמואל קרקובסקי – חוקר שואה ישראלי יליד פולין
Bang Bang

האם התכוונתם ל... Bang Bang (My Baby Shot Me Down) – שיר משנת 1966, מילים מאת סוני בונו Bang Bang – שיר משנת 2014 של הזמרת הבריטית ג'סי ג'יי, הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה והראפרית הטרינידדית ניקי מינאז' Bang Bang – שיר משנת 1971 של הצמד הישראלי אילן ואילנית Bang Bang – שיר משנת 1979 של הזמר ב.א. רוברטסון Bang Bang – שיר משנת 1989 של הלהקה דנג'ר דנג'ר Bang Bang – שיר משנת 2016 של הלהקה גרין דיי Bang Bang – שיר משנת 1981 של הזמר איגי פופ Bang Bang – שיר משנת 2013 של הזמר ויליאם ג'יימס אדמס (will.i.am) Bang Bang – שיר משנת 2010 של הזמר מארק רונסון
פסטיבל הזמר והפזמון 1966

פסטיבל הזמר והפזמון 1966 הייתה תחרות זמר ששודרה בקול ישראל. התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה משה וילנסקי והמפיקים היו חנוך חסון, גיל אלדמע ויצחק שמעוני. בתחרות התמודדו עשרה שירים וכל שיר הושמע בשני ביצועים. רביעיית "האחיות שמר" שהוקמה על ידי נעמי שמר מנתה את הזמרות דינה גולן, רותי ביקל, אמנה כהן ודליה אורן. השיר "מנהג חדש" זכה להצלחה, אבל הרביעייה התפרקה בשנה שלאחר מכן. השיר שזכה בתחרות הוא "ליל סתיו". פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים פסטיבל הזמר והפזמון 1966 באתר סטריאו ומונו פסטיבל הזמר והפזמון 1966, רשימת השמעה, באתר יוטיוב
פאלאצו פיזאני

האם התכוונתם ל... פאלאצו פיזאני גריטי – ארמון מהמאה ה-14, על גדת התעלה הגדולה מול כנסיית סנטה מריה דלה סלוטה ברובע סן מרקו בוונציה פאלאצו פיזאני מורטה – ארמון מהמאה ה-15 על גדת לאורך התעלה הגדולה ברובע סן פולו בוונציה פאלאצו פיזאני (סן סטפאנו) – ארמון מהמאה ה-17 בכיכר סן סטפאנו ברובע סן מרקו בוונציה
כרבולת

האם התכוונתם ל... כרבולת (איבר) כרבולת (צמח)
פאלאצו פיזאני גריטי

פאלאצו פיזאני גריטי (באיטלקית: Palazzo Pisani Gritti) הוא ארמון בוונציה שבאיטליה. הארמון בנוי בסגנון גותי ומצוי על גדת התעלה הגדולה, מול כנסיית סנטה מריה דלה סאלוטה, ברובע סן מרקו של ונציה. הארמון בן שלוש הקומות הוזמן במאה ה-14. הקומה השנייה הוקמה במאה ה-16. בעבר היו בחזית המבנה פרסקאות מעשה ידי ג'ורג'ונה. הקומה השלישית נוספה בשנת 1890. במהלך המאה ה-20 שופץ המבנה במטרה שישמש כמלון יוקרה. משפחת פיזאני העשירה התגוררה בארמון עד 1814, עת שהחכירה את הארמון למשפחת גריטי; זמן קצר לאחר מכן נמכר המבנה לברונית סוזנה ולצר (Susanna Wetzlar), וזו אירחה במבנה את ג'ון ראסקין עת כתב את ספרו "האבנים של ונציה". אתר האינטרנט הרשמי של פאלאצו פיזאני גריטי האתר הרשמי של מלון פאלאצו פיזאני גריטי תיאור המבנה וההיסטוריה שלו (באיטלקית) היסטוריה של הארמון (באיטלקית)
אבא שאול חדאד

הרב אבא שאול חדאד (נפטר ב-18 באפריל 1940) היה מחנך, מורה צדק ורבה הראשי של העיר בן גרדאן שבתוניסיה, ומחבר ספרים. נולד בג'רבה שבתוניסיה לרב אבא יהודה חדאד, שנמנה עם רבני העיר. כשבגר נישא ליסמינה ביתן. את רוב תורתו רכש אצל רבי יוסף ברבי לצד חבריו רבי כלפון משה הכהן, רבי מכלוף עידאן ועוד. בשנת 1925 עבר להתגורר בעיר בן גרדאן, והחל לשמש בה כמורה לתלמידים, כדרשן וכמורה צדק. בשנת 1930 ייסד מהונו בית כנסת בשם "אבא שאול", ששילב במבנהו אלמנטים מאיטליה וארון קודש בסגנון עתיק. בבית הכנסת ייסד גם תלמוד תורה. נפטר ב-1940 (י' בניסן ה'ת"ש). פני שאול - דרושים, ג'רבה תש"ח ויגד שאול - חידושים על התנ"ך שמעון ואנונו, ארזי הלבנון - אנציקלופדיה לגאוני וחכמי יהדות ספרד והמזרח, ה'תשס"ו, חלק א', עמ' 5 חכם אבא שאול חדאד, באתר "החכם היומי" העיר בנגרדאן, באתר מכון שרי זבולון הספר פני שאול באתר אוצר החכמה ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פסטיבל הזמר והפזמון 1967

פסטיבל הזמר והפזמון 1967 הייתה תחרות זמר ששודרה בקול ישראל. התחרות התקיימה ביום שני, במוצאי יום העצמאות, ה' באייר תשכ"ז, 15 במאי 1967 (ביום שבו החלה "תקופת ההמתנה" לפני מלחמת ששת הימים), בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה משה וילנסקי והמפיקים היו חדוה סולד, גיל אלדמע ויצחק שמעוני. לחלק האמנותי של הפסטיבל הוזמנו חמישה שירים על ירושלים על ידי ראש עיריית ירושלים טדי קולק, שהושרו בעת ההפסקה לצורך מניין הקולות, כשהבולט בהם הוא "ירושלים של זהב" בביצוע של שולי נתן. השיר שזכה בתחרות הוא "מי יודע כמה" בביצוע של מייק בורשטיין. פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים פסטיבל הזמר והפזמון 1967 באתר סטריאו ומונו פסטיבל הזמר והפזמון 1967, רשימת השמעה, באתר יוטיוב
טקס פרסי אוסקר ה-69

טקס פרסי אוסקר ה-69 (באנגלית: 69th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1996 נערך בשריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-24 במרץ 1997. השחקן בילי קריסטל הנחה את הטקס בפעם החמישית. סרט הדרמה "הפצוע האנגלי" היה מועמד ל-12 פרסי אוסקר וזכה ב-9, ביניהם פרס הסרט הטוב ביותר, פרס הבמאי הטוב ביותר (אנתוני מינגלה) ופרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ז'ולייט בינוש). כמו כן בלט סרט הפשע "פארגו" אשר היה מועמד ל-7 פרסים, וזכה בפרסי התסריט המקורי הטוב ביותר (האחים כהן) והשחקנית הטובה ביותר (פרנסס מקדורמנד, אשתו של ג'ואל כהן). במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לכוריאוגרף מייקל קיד, ופרס לזכר למפיק סול זאנטס. אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי אוסקר ה-69 אתר האינטרנט הרשמי של טקס פרסי האוסקר טקס פרסי אוסקר ה-69, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
א"ק

האם התכוונתם ל... ראשי תיבות של: אדם קדמון (קבלה) אוניית קיטור אתלטיקה קלה אולה קרבצ'נקו ארמייה קריובה – מחתרת פולנית במלחמת העולם הראשונה שנודעה בראשי התיבות AK.
פסטיבל הזמר והפזמון 1970

פסטיבל הזמר והפזמון 1970 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון. התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה משה וילנסקי והמפיקים היו חנוך חסון, אמיתי נאמן וגיל אלדמע. מאחר שהאמנים שהופיעו בפסטיבל חתומים בחברות תקליטים שונות, יצאו שני תקליטים שונים לפסטיבל, האחד בחברת הד ארצי והאחר בחברת CBS. חלק מהשירים בכל תקליט לא מושרים על ידי הזמרים המקוריים. ההופעה הבלתי נשכחת של הגששים: השלישייה עלו לבמה בחצאיות ובסנדלים רומים עם זרי פרחים לראשיהם, ובאמצע השיר שלהם, "מים לדוד המלך", כשהרימו את הידיים, נחשפו התחתונים שלבשו. שלמה ארצי עלה לבמה לבוש במדי חיל הים וגנב את ההצגה. השיר שזכה בתחרות הוא "פתאום עכשיו פתאום היום" בביצוע של שלמה ארצי. פסטיבל הזמר והפזמון, באתר הפסטיבלים פסטיבל הזמר והפזמון 1970, הוצאת הד ארצי באתר סטריאו ומונו פסטיבל הזמר והפזמון 1970, הוצאת CBS באתר סטריאו ומונו פסטיבל הזמר והפזמון 1970, רשימת השמעה, באתר יוטיוב 12 השירים של פסטיבל הזמר והפזמון תש"ל, מעריב, 15 במאי 1970 אברהם זיגמן, פה קבור השיר: מה מסתתר בארכיונים של קול ישראל?, באתר ynet, 4 בנובמבר 2020
פיוס

האם התכוונתם ל... השלמה ערך מילוני בנושא השלמה, בוויקימילון – סיום ריב בפשרה או בהסכמה משותפת. צו פיוס – ארגון לא פוליטי ללא מטרות רווח, שמטרתו ליצור פיוס והידברות בתוך הציבור היהודי בישראל. ועדת האמת והפיוס – ועדת חקירה ממלכתית שהוקמה על ידי ממשלת דרום אפריקה לאחר סיום משטר האפרטהייד, כדי לחקור, לתעד ולהוקיע את עוולות המשטר הקודם ואת הטרור של ארגוני האופוזיציה שלחמו נגדו, וכן לפצות ולשקם את נפגעי תקופת האפרטהייד משני הצדדים. ועדת הפיוס לארץ ישראל – ועדה שהוקמה בהתאם להחלטה 194 של העצרת הכללית של האו"ם, שהתקבלה ב-11 בדצמבר 1948, כדי לסייע לממשלות ולגורמים הנוגעים בדבר לקדם את הסכמי שביתת הנשק, ולהשיג הסכם שלום כולל בין מדינת ישראל למדינות ערב. אפיפיורים שכיהנו בפועל – פיוס הראשון, פיוס השני, פיוס השלישי, פיוס הרביעי, פיוס החמישי, פיוס השישי, פיוס השביעי, פיוס השמיני, פיוס התשיעי, פיוס העשירי, פיוס האחד עשר, פיוס השנים עשר. פיוס השלושה עשר (פירושונים) – שם פיקטיבי המרמז על אפיפיור עתידי או חלופי, שמרני קיצוני, שימשיך את קודמיו (בפרט פיוס ה-10, ה-11 וה-12). אישים ברומא העתיקה אנטונינוס פיוס – קיסר רומא משנת 138 עד 161 לספירה, הרביעי מבין חמשת הקיסרים הטובים. גורדיאנוס השלישי (מַרְקוּס אַנְטוֹנְיוּס גוֹרְדִיָאנוּס פִּיוּס) - כיהן כקיסר רומא משנת 238 ועד לשנת 244 לספירה. קווינטוס קאיקיליוס מטלוס פיוס – מדינאי ומצביא רומי, ואחד מחבריה הבולטים של הסיעה האופטימאטית ברומא הרפובליקנית. קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה – פוליטיקאי בולט בשלהי הרפובליקה הרומית. היה אופטימאט עיקש וצידד בגנאיוס פומפיוס בעת מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר; השתתף בקרב פרסלוס ובקרב תאפסוס. אישים בימי הביניים ובעת החדשה אלדו מנוציו או בשמו הלטיני אלדוס פיוס מנוקיוס, או אלדוס פיוס מנוטיוס - מלומד הומניסטי איטלקי שפעל בוונציה והפך לדפס ומוציא לאור מפורסם. פיוס אוגוסט, דוכס בבוואריה – דוכס בווארי מבית ויטלסבאך אשר היה סבה של אליזבת, נסיכת בוואריה ("סיסי").