laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ז'וליו סזאר

ז'וליו סזאר סוארז דה אספינדולה (בפורטוגזית: Júlio César Soares de Espíndola; נולד ב-3 בספטמבר 1979), הידוע בשם ז'וליו סזאר, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת השוער. סזאר נולד בעיר בדרום מזרח ברזיל, ושיחק עבור קבוצה מקומית 6 שנים. הוא התחיל לשחק כדורגל אולמות בפרוורי ריו דה ז'ניירו, שם בילה את רוב ילדותו. הוא נלקח על ידי אינטר מילאנו ומיידית הושאל לקייבו ורונה בעונת 2004/2005 עקב העובדה שבאינטר התמלא המקום לשחקנים לא אירופאיים. בששת חודשיו עם קייבו, ז'וליו סזאר לא שיחק אפילו פעם אחת. באוגוסט 2005, הוא הצטרף לאינטר לאחר חתימה על הסכם לשלוש שנים. הוא החליף את פרנצ'סקו טולדו כשוער ראשון לסדרת משחקי ידידות בקיץ. הוא הרשים במשחקים האלו ולכן פתח גם בתחילת הליגה. למרות זאת, ירידה בכושר ורמזים על הארכת החוזה הובילו לספסולו, אך הוא במהרה השיב את מקומו כשוער הראשון לקראת סיום העונה. סזאר היה חלק חשוב מעונת 2009-10 שבה אינטר זכתה בטרבל : בליגת האלופות, בליגה האיטלקית ובגביע האיטלקי. בזכות ביצועיו בליגת האלופות באותה עונה הוא זכה בתואר שוער השנה של אופ"א מה שביסס את מעמדו כאחד השוערים הטובים בעולם באותה תקופה. בסיום עונת 2011/2012 עזב סזאר את אינטר לאחר שבע עונות שאיתה זכה חמש פעמים בליגה האיטלקית,3 פעמים בגביע האיטלקי ובליגת האלופות. ב-29 באוגוסט 2012 חתם על חוזה לארבע שנים בקווינס פארק ריינג'רס מהפרמייר ליג. באותה עונה ירד סזאר עם הקבוצה לליגת המשנה האנגלית. ב-7 בפברואר 2014 סזאר אישר שחתם על השאלה לקבוצת ה-MLS טורונטו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי טורונטו במשחק חוץ נגד סיאטל סאונדרס ב-15 במרץ 2014, המשחק הסתיים בניצחון 2-1 משני שערים של שחקן הרכש החדש ג'רמיין דפו. ב-19 באוגוסט 2014 סזאר חתם בבנפיקה ליסבון הפורטוגזית לשנתיים. ב-28 בנובמבר 2017 סזאר שוחרר מבנפיקה ליסבון. ב-2018 חזר למועדון בו התחיל את הקריירה, פלמנגו. בקדנציה השנייה שלו בקבוצה הופיע במשחק אחד. ז'וליו סזאר שיחק 87 פעמים עבור נבחרת ברזיל, איתה זכה בקופה אמריקה 2004. הוא נקרא למונדיאל 2006 בגרמניה כשוער שלישי, אך לא זכה לדקות משחק. שימש כשוערה הראשון של הנבחרת במונדיאל 2010 ובמונדיאל 2014. סזאר אף היה שותף לתבוסה 7-1 לנבחרת גרמניה, במהלך מונדיאל 2014 שהתקיים בברזיל שאחריו פרש מהנבחרת. הוא נשוי לדוגמנית-שחקנית הברזילאית סוזאנה ורנר (אנ'), ולהם שני ילדים. ז'וליו סזאר, באתר Transfermarkt ז'וליו סזאר, באתר Soccerway ז'וליו סזאר, באתר BDFutbol ז'וליו סזאר, באתר WorldFootball.net ז'וליו סזאר, באתר National Football Teams ז'וליו סזאר, באתר FootballDatabase.eu כתבה בוואלה ספורט [1] ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגל ברזילאי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
היי-און-וואי

היי-און-וואי (באנגלית: Hay-on-Wye, בוולשית: Y Gelli Gandryll או Y Gelli) אשר מכונה בחיבה "עיר הספרים", היא עיירת שוק קטנה במחוז פוויס אשר בוויילס. העיירה שוכנת לצד נהר וואי אשר מהווה את הגבול הטבעי והמנהלי בין אנגליה לוויילס ונמצאת בתוך הפארק הלאומי ברקון ביקונס, מרחק קילומטרים בודדים צפונית להרים השחורים בוויילס. בהיי מתגוררים כ-1,900 תושבים והעיר הקרובה ביותר היא הרפורד במרחק של 35 קילומטרים מזרחה. חלק מהיי-און-וואי גולש לתוך מחוז הרפורדשייר. חלק זה של העיירה מהווה כפר נפרד הקרוי קיוזופ (Cusop). היי-און-וואי נחשבת לגן-עדן עבור חובב הספרים שכן בעיירה הקטנה ישנם יותר מ-30 חנויות ספרים, דבר אשר עבורו מפורסמת היי ברחבי העולם וידועה כ"עיר ספרים". רוב החנויות מוכרות ספרים מיד שנייה ואין זה נדיר למצוא בחנויות ספרים מימי המאה ה-19. בנוסף, מפוזרים בעיר דוכני ספרים המבוססים על יושר (Honesty Bookshops), כלומר ללא קופאים. לדוגמה, בחצר של טירה או מבנה ישנו ארון ספרים והמבקרים רשאים לעלעל בהם, לבחור ולשלשל את הסכום המבוקש לתיבה הממוקמת קרוב לדוכן. האתר הבולט בעיר הספרים הוא הטירה אשר שוכנת בכניסה למרכז העיירה, אשר למרות מצבה הנוכחי ההרוס עדיין נראית מרשימה. הטירה נבנתה במאה ה-13 וספגה נזק משמעותי במרד הוולשי אשר הונהג על ידי אווין גלינדור (Owain Glyndwr) בשנת 1400, אך עדיין חיו בה עד לתחילת המאה ה-20. מאז שנת 1988 נערך בהיי פסטיבל ספרות בשיתוף עם העיתון היומי "הגארדיאן". את הפסטיבל פוקדים כ-80,000 מבקרים לאורך עשרת ימיו בתחילת חודש יוני בכל שנה, כדי לראות ולשמוע סופרים ומשוררים חשובים מרחבי העולם. להיי שתי ערים תאומות: בלגיה רדו, בלגיה מאלי טימבוקטו, מאלי שבוע הספר העברי מדיה וקבצים בנושא היי-און-וואי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של היי-און-וואי פסטיבל הגארדיאן היי - מכיל מידע גם בנוגע לפסטיבלים נוספים המתקיימים בעיירה Ward/Town population 2011 "חנויות ספרים בהיי-און-וואי". hay-on-wye.co.uk. נבדק ב-2007-12-04.
סאטון (רובע)

רובע סַאטוֹן של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Sutton, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בדרום מערב העיר. רובע סאטון הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של סאטון וצ'ים עם הרובע המוניציפלי של בדינגטון והרובע העירוני של קארשאלטון שהיו חלק ממחוז סארי. שכונות הרובע העיקריות הן: בדינגטון (Beddington) בלמונט (Belmont) ולינגטון (Wallington) סאטון (Sutton) סנט הלייר (St. Helier) פארק ווסטר (Worcester Park) צ'ים (Cheam) קארשאלטון (Carshalton) מאז שנת 1986 למפלגה הליברל-דמוקרטית רוב במועצת הרובע. קודם לשנה זו היה למפלגה השמרנית רוב במועצה. בעקבות בחירות 2006, למפלגה הליברלית הדמוקרטית 32 מושבים במועצה, ואילו לשמרנים 22 מושבים. למפלגת הלייבור אין מושבים במועצת הרובע. בשנת 2007 פרש מהמפלגה השמרנית חבר מועצה ועבר למפלגה העצמאית של הממלכה המאוחדת וחבר מועצה אחר פרש מהמפלגה הליברלית הדמוקרטית ונשאר לשבת במועצה כמועמד עצמאי. רובע סאטון מחולק לשני אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי: סאטון וצ'ים (Sutton and Cheam), וקארשאלטון וולינגטון (Carshalton and Wallington). ברובע פועלת מכללת קארשאלטון. ברובע פועלים מועדוני הכדורגל סאטון יונייטד וקארשאלטון אתלטיק. במרכז הספורט שבקארשלטון מתקני ספורט רבים, שתיברכות שחייה, מגרשי סקווש ואולמות ספורט. בוסטקרוטפט פועלת קבוצת הכדורסל סאטון פומז. לרובע סאטון שעל התמזה שלוש ערים תאומות: דנמרק גלדסקסה, דנמרק צרפת גני, צרפת גרמניה מינדן, גרמניה גרמניה שרלוטנבורג-וילמרסדורף, גרמניה סאטון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא סאטון בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאטון מפת רובע סאטון
אירוויזיון 1972

אירוויזיון 1972, התחרות ה-17 במספרה, נערכה ב-25 במרץ 1972, באדינבורו, סקוטלנד, לאחר ניצחון מונקו באירוויזיון 1971. המנחה של התחרות הייתה השחקנית והרקדנית הסקוטית מוירה שראר. המנצחת הגדולה של הערב הייתה לוקסמבורג ששלחה את ויקי לאנדרוס עם השיר "Après toi" (אחרייך). לאנדרוס, יווניה שבילתה את רוב שנותיה בצרפת, כבר ניסתה את מזלה בתחרות, באירוויזיון 1967, אך הגיעה אז למקום הרביעי. עם זכייתה, פרצה בבכי. כותב השיר, איב דסקה, זכה בתחרות בפעם השנייה ברציפות, לאחר שחיבר את השיר "ספסל, עץ, רחוב" שזיכה את מונקו במקום הראשון בשנה הקודמת. הייתה זו הזכייה השלישית של לוקסמבורג (אחרי אירוויזיון 1961 ואירוויזיון 1965). למקום השני הגיעה המארחת הממלכה המאוחדת ולמקום השלישי גרמניה. ישראל הייתה אמורה להשתתף בפעם הראשונה באירוויזיון בשנה זו עם הזמרת אילנית, אך כיוון שפספסה את מועד ההרשמה, נאלצה לחכות לשנה הבאה. בין השירים יוצאי הדופן של התחרות ניתן למצוא את השיר האירי "Ceol an ghrá" ("מוזיקת האהבה"), שבוצע על ידי סנדי ג'ונס. זהו השיר האירי הראשון והיחיד עד היום שבוצע בשפה האירית. הייתה זו השנה הראשונה בתולדות האירוויזיון ללא תיקו בניקוד הסופי בין מדינות. אירוויזיון 1972 היה האירוויזיון ה-17 במספרו. למונקו, שזכתה בשנה שעברה (ראו: אירוויזיון 1971), היה מחסור במשאבים כלכליים. רשות השידור המונגאסקית פנתה לצרפת, שהסכימה להפיק את התחרות, אך רק בתנאי שתיערך בצרפת ולא בבית האופרה של מונטה קרלו כפי שתוכנן. מונקו דחתה את ההצעה, והזמינה את נשיא איחוד השידור האירופאי, יו"ר ה-BBC, צ'ארלס קורן, להציע פתרון, וכך נבחרה הממלכה המאוחדת לארח את התחרות שוב. הממלכה המאוחדת הייתה ידועה כזו שתופסת את הפיקוד לידיה במקרה שהמדינה המנצחת אינה מסוגלת לארח את התחרות. למרות זאת, הייתה זו הפעם הראשונה שהאירוויזיון שהתקיים בממלכה המאוחדת לא נערך בלונדון. סקוטלנד פתחה את שערי היכל אשר לערב המוזיקלי הגדול ביותר באירופה. אתר האינטרנט הרשמי של אירוויזיון 1972 אירוויזיון 1972, באתר האירוויזיון הרשמי היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1972 אירוויזיון 1972, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
יורט

יוּרְט (בטורקית: Yurt), יוּרְטָה (ברוסית: Юрта) או גיר (במונגולית: Гэр; מילולית: בית) הוא סוג אוהל מסורתי המשמש מספר קבוצות נוודים שונות בערבות מרכז אסיה, והעשוי בדרך כלל מלבד צמר או פרווה המכסה שלד עץ. בשפות טורקיות משמעותה המקורית של המילה "יורט" היא "ארץ מגורים", "שטח מחיה" או "מולדת", והביטוי הפך לשם נרדף לבית פיזי נייד שצורתו כשל אוהל בשפות אחרות, כמו רוסית, וממנה עבר לשימוש בינלאומי. מאותו שורש נגזרה גם המילה "Ordu" שמשמעותה בטורקית מודרנית "אדמה" או "ארץ" וזו מצאה את דרכה לשפות שונות כחלק משמה של ממלכת אורדת הזהב (טורקית Altın Orda Devleti - מילולית "מדינת ארץ הזהב"). בקזחית מכונה המבנה киіз үй או "קייז אי" ומשמעות השם היא "בית לבד". בקירגיזית הוא מכונה боз үй "בוז אי" או "בית אפור" על שום צבעו של הלבד. שמו במונגולית הוא גיר, ומשמעותו היא "בית". שלד הגג של היורט העשוי בצורת שתי וערב הפך כשלעצמו לסמל בתרבויות מרכז אסיה. השלד המכונה בקזחית "שנראק" (Шанырақ) ובקירגיזית "טונדוק" (Tүндүк) עבר לעיתים מאב לבן גם כאשר יתר מרכיבי היורט הוחלפו, וכתמי העשן שהצטברו עליו היו לסמל ולאמצעי מדידה לוותק המשפחה. דוגמת טונדוק מופיעה במרכזו של דגל קירגיזסטן. היורט עשוי משלד עץ מכוסה לבד שמקורו בצמר כבשים או בפרווה. העץ אינו מצוי בערבות מרכז אסיה ויש לקנותו בעמקים הנמוכים יותר. לעיתים ניצב במרכז היורט עמוד התומך בגג, וייתכנו גם מספר עמודים. לעיתים מכסות פיסות בד את היורט מבחוץ, ולפי הצורך נתלית משקולת במרכזו כדי לספק לו יציבות. היורטים משתנים בגודלם ובסגנונם ממקום למקום. הצורה המעגלית של היורט מאפשרת לו להתנגד לרוחות מכל כיוון, ומאפשרת גם לחמם ולקרר אותו בקלות. יורטים מודרניים נמצאים בשימוש בצפון אמריקה ובמידה פחותה גם באירופה, אם כי אלה אימצו בעיקר את צורתו העגולה של היורט המקורי, והם אינם נדמים לו בחומרים מהם הם מיוצרים ובכך שהם מוקמים כמבנים קבועים או קבועים למחצה. יורטים נותרו נפוצים מאוד בטורקיה עד שנות ה-60 וה-70, והם עדיין נמצאים באזורים כפריים של הונגריה. יורט באוזבקיסטן יורט במונגוליה מראה של חלל הפנים של יורט בשינג'יאנג בסין - בחלקה העליון של התמונה נראה חלק מהשנראק, שלד הגג של היורט דגל קירגיזסטן שבמרכזו דוגמת שנראק/טונדוק מדיה וקבצים בנושא יורט בוויקישיתוף איך להקים יורט מונגולי אתר המוקדש ליורט יורט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קים לגזיאל, מי עוצר את חלום המגורים ביורט בישראל?, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2022 יורט, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) NATIONAL GEOGRAPHIC, yurt A yurt is a portable, circular dwelling made of a lattice of flexible wood and covered in felt.
דונאט

דונאט או בעברית סופגנית חישוק (באנגלית: Doughnut) הוא בלילה או עיסה מתוקה המטוגנת בשמן עמוק. שתי הצורות המקובלות ביותר לדונאט הן צורת טורוס או כדור פחוס ממולא בריבה, קרם, פודינג או מילוי מתוק אחר. הכדור הקטן שמוצא מאמצעו של דונאט בצורת טורוס במהלך הכנתו ניתן לטיגון ונקרא לעיתים דונאט-הול (או "החור של הדונאט", ידוע גם בשם המותג מאנצ'קין ברשת דאנקן דונאטס). ההיסטוריה של הדונאטס שנויה במחלוקת. על פי גרסה אחת הגיעו הדונאטס לצפון אמריקה עם המתיישבים ההולנדים. תאוריה זו נתמכת על ידי העובדה שבאמצע המאה ה-19 נקראו הדונאטס בשמם ההולנדי Olykoeks, שמשמעותו המילולית "עוגות שמנוניות". עם זאת, יש ראיות ארכאולוגיות לכך שמאכל דומה הוכן על ידי התושבים המקוריים של אמריקה בשטח המצוי כיום בדרום מערב ארצות הברית. הנסון קרוקט גרגורי טען שהמציא את הדונאט הטבעתי בשנת 1847 במהלך עבודתו על ספינת סוחר. על פי הטענה, גרגורי לא היה מרוצה מטעמם של הדונאטס הכדוריים וביקש לנקבם. הניקוב התבצע באמצעות המכסה של מכל פלפל שחור. בצק: ניתן להכין דונאטס מבצק שמרים (ליצירת דונאט אוורירי, דוגמת סופגנייה) או מבלילת-עוגה מיוחדת. דונאטס מבצק שמרים מכילים כ-25% שמן, בעוד שדונאטס מבצק עוגה מכילים כ-20% שמן. צורה: דונאטס בצורת טבעת נוצרים באחת מארבע דרכים. הדרך האחת היא חיבור שני הקצוות של פיסת בצק דקה וארוכה (בצורת צינור). הדרך השנייה היא שימור במכשיר חיתוך מיוחד המבצע חיתוך מקביל של המעטפת החיצונית והחלל הפנימי. בבצק שמחולץ ממרכזו של כל דונאט ניתן להשתמש להכנת דונאט-הול (כאמור לעיל) או להחזירו לתוך כלל העיסה לשם הכנת דונאטס נוספים. הדרך השלישית היא מתיחת עיסה בצורת דיסק עד להיווצרות חור במרכז. הדרך הרביעית היא שימוש במכשיר המזליף עיסה בצורת טבעת במישרין לתוך השמן. טיגון: דונאטס מבצק עוגה מטוגנים משך 90 שניות בטמפרטורה של בין 190–198 מעלות צלזיוס עם הפיכה אחת במהלך הטיגון. דונאטס מבצק שמרים מטוגנים כ-150 שניות בטמפרטורה של 182–190 מעלות ולפיכך סופגים יותר שמן. בשנים אחרונות, עקב התגברות המודעות הבריאותית, ישנם יצרנים האופים את הדונאטס בתנור במקום לטגנם. בייצור המוני של דונאטס מטוגנים מבצק שמרים משולבת בתהליך ההכנה אפייה לזמן קצר (20 דקות), אך אלה אינם מסווגים כדונאטס אפויים. כיסוי ומילוי: לאחר הטיגון הדונאטס מכוסים לעיתים קרובות בזיגוג סוכר, שוקולד, או אבקה כלשהי, כגון קינמון או אבקת סוכר. הם ממולאים - על ידי הזרקה - בריבה, פודינג או מילוי מתוק אחר. כל דונאט ממוצע, ללא כל תוספת מכיל בתוכו כ 300–350 קלוריות ונחשב משמין מאוד. סופגנייה דאנקן דונאטס בנייה ספינג' פפנש ספנז זפולה קרונאט מדיה וקבצים בנושא דונאט בוויקישיתוף מאמר של TimeOut על סוגי דונאטס בעולם מיום 14.9.2006. Doughnuts: The fried treat that conquered the modern world - מאתר ה-BBC מאמר מתוך אתר Mrbreakfast
דמי חנוכה

דמי חנוכה או מעות חנוכה (ביידיש: חנוכה געלט) הם דמי כיס שעל פי המנהג מחלקים לילדים בחג החנוכה. לרוב נותנים את הכסף הורי הילדים או קרוביהם. יש הנוהגים לתת דמי חנוכה דווקא ביום חמישי של החג. מקור המנהג ביהודים יוצאי אירופה. יש טוענים כי קיים קשר בין התפתחות מנהג דמי החנוכה, ובין מתנות חג המולד שהיו מקובלות באירופה הנוצרית. לפי סקר שבוצע בשנת 2007, 74% מההורים בישראל נותנים דמי חנוכה לילדיהם. שוויים הממוצע עמד על כ-160 שקלים חדשים. בקהילות חסידיות שונות מחלק האדמו"ר דמי חנוכה לילדים. כיום נהוג בדרך כלל לחלק מטבע של חצי שקל או 10 אגורות, נתון בתוך מחזיק מפלסטיק. את המטבעות נהוג לשמור כסגולה. הסופר שלום עליכם כתב סיפור בשם "דמי חנוכה". הערך "דמי חנוכה", באתר ויקישיבה הרב שמעון אפיסדורף, משמעות דמי החנוכה, באתר אש התורה אלישע אבינר, דמי חנוכה - למשמעותו של מנהג, באתר "מורשת" אריה הכהן פלשניצקי, דמי חנוכה, באתר "שטייגן" מידע על דמי חנוכה בקטלוג הספרייה הלאומית מידע על חנוכה געלט בקטלוג הספרייה הלאומית [1] מתיה קם, משחקים מאכלים ועוד לימי החנוכה, באתר מט"ח 74% מבתי האב בישראל נוהגים לתת דמי חנוכה, באתר ynet, 27 בנובמבר 2007 פורסם לראשונה ב"הצופה", בהוספה לגיליון 279, מיום 18 בדצמבר 1903; הסיפור בפרויקט בן יהודה הגרסה המופיעה היא גרסת ביאליק. השיר באתר זמרשת. ערך זה הוא קצרמר בנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אורפיזם (אמנות)

אורפיזם או קוביזם אורפי (על שם אורפיאוס) הוא זרם באמנות שהתפתח מתוך הקוביזם. את המונח עצמו טבע גיום אפולינר ב-1912, כאשר ניסה למצוא הגדרה למכנים משותפים שמצא ביצירותיהם של רובר דלונה, פרנן לז'ה והאחים מרסל דושאן וריימונד דושאן-ויון. אפולינר הגדיר את האורפיזם כזרם המשתמש בצבעים עזים ובקשרי הגומלין ביניהם ליצירת צבעוניות מבנית, בצורה עדינה יותר מאשר עשה זאת הקוביזם. מדיה וקבצים בנושא אורפיזם בוויקישיתוף אורפיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הרובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה

הרובע המלכותי של קִינְגְסְטוֹן שעל התמזה (באנגלית: Royal Borough of Kingston upon Thames, ‏האזנה‏Ⓘ‏) הוא אחד מרובעי העיר לונדון. הרובע נמצא בדרום מערב העיר. הרובע נקרא על שם העיר קינגסטון שעל התמזה הנמצאת בו, וגובל ברבעים ריצ'מונד שעל התמזה, מרטון, סאטון ווונדסוורת'. הרובע כולל את השכונות הבאות: ברילנדס (Berrylands) טולוורת' (Tolworth) מאלדן הישנה (Old Malden) מאלדן החדשה (New Malden) נורביטון (Norbiton) סורביטון (Surbiton) פארק מונטספור (Motspur Park) צ'סינגטון (Chessington) קומב (Coombe) קינגסטון שעל התמזה (Kingston upon Thames) ההתיישבות באזור קינגסטון שעל התמזה מקורה עוד בתקופה הרומית. בעיר הוכתרו המלכים האנגלים והסקסונים הבאים: במרכז קינגסטון נמצאת אבן ההכתרה עליה נערכו, על פי המסורת, טקסי ההכתרה. מטבע מתקופת שלטונו של כל אחד מהמלכים שהוכתרו עליה הוטבע בבסיס האבן המוצגת כיום למול עיריית הרובע. הרובע הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המוניציפלי של קינגסטון שעל התמזה (שהיה רובע מלכותי), הרובע המוניציפלי של מאלדן וקומב והרובע העירוני של סורביטון שהיו חלק ממחוז סאריי. מאז הקמת הרובע בשנת 1965 ועד שנת 1986 שלטה במועצת הרוב המפלגה השמרנית. בשנת 1986 זכתה מפלגת SDP - הברית הליברלית בשליטה ברובע, אולם זמן קצר לאחר מכן נערכו בחינות משנה (לאור מחלוקת בשאלת שינוי חלוקת בתי הספר ברובע) ובבחירות שנערכו בשנת 1987 זכתה המפלגה השמרנית בשליטה ברובע. בשנת 1990 אף מפלגה לא זכתה ברוב הקולות, אולם המפלגה השמרנית הקימה קואליציה והמשיכה לשלוט במועצת הרובע. בשנת 1994 זכתה המפלגה הליברל-דמוקרטית ברוב מושבי המועצה, ובשנת 1997 אף זכו באזורי הבחירה של הפרלמנט הבריטי שברובע, ואולם בבחירות שנערכו בשנת 1998 אף מפלגה לא השיגה רוב, וקואלציה בראשות המפלגה השמרנית קיבלה את השליטה ברובע. תקופה זו הייתה רצופה זעזועים פוליטיים והתפטרות של חברי המועצה, ובבחירות 2002 הביע הציבור את מחאתו ובחר במפלגה הליברלית הדמוקרטית ברוב של 12 מושבים. בבחירות 2006 זכתה שוב המפלגה הדמוקרטית הליברלית - הפעם ברוב של שני חברי מועצה. חברי המועצה לאחר בחירות 2018: הרובע מחולק לשני אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי: אזור קינגסטון וסורביטון (Kingston and Surbiton), וחלק מאזור פארק ריצ'מונד (Richmond Park). רובע קינגסטון ידוע באזורי הקניות שלו הנחשבים לטובים ביותר מחוץ ללונדון המרכזית. הידועה בחניות הרובע היא חנות הכלבו בנטאלז (Bentalls) שהוקמה על ידי פרנק בנטאל בשנת 1867. ברובע פועלות מכללת קינגסטון ואוניברסיטת קינגסטון. מדיה וקבצים בנושא הרובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של הרובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה הרובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
גלן א. לארסון

גלן א. לארסון (באנגלית: Glen A. Larson;‏ 3 בינואר 1937 – 14 בנובמבר 2014) היה תסריטאי ומפיק סדרות טלוויזיה אמריקני, שרוב הסדרות שהפיק הפכו לקאלט במשך השנים, ועדיין משודרות בשידורים חוזרים או שזכו לעיבוד מחודש. המעריצים לז'אנר הטלוויזיוני לעיתים מכנים אותו "ג'ין רודנברי של ז'אנר הפעולה", משום שהשפיע רבות על תחום סדרות הפעולה של שנות ה-80. לארסון החל את הקריירה שלו בתעשיית הבידור כמוזיקאי בלהקה "The Four Preps". לארסון כתב והלחין רבות משירי הלהקה, שהפיקה שלושה אלבומי זהב עבור חברת התקליטים "Capitol Records". בסדרות מאוחרות שלו, "באק רוג'רס במאה ה-25", "בטלסטאר גלקטיקה", ו-"The Fall Guy", לארסון כתב והלחין את מנגינות הנושא. בשנות ה-70, לאחר שעזר בהפקת הסדרה "הנמלט" (The Fugitive), לארסון חתם על חוזה הפקות עם אולפני יוניברסל למספר שנים. הסדרה הראשונה שלו הייתה "אליאס סמית' ומשפחת ג'ונס", ובהמשך לארסון היה מעורב בפיתוחה של הסדרה "סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים", שהתבססה על ספרו של מרטין קיידן "Cyborg", ואף שימש כמפיק בפועל. משנת 1968 לארסון עבד על סדרת מדע בדיוני בשם "בטלסטאר גלקטיקה" ששודרה בסוף שנות ה-70. השואבת הרבה השראה מסרט מלחמת הכוכבים ואלמנטים מהתאולוגיה המורמונית, שלארסון עצמו חבר בקהילה. הסדרה עצמה בוטלה לאחר עונה אחת בלבד, אך הפכה לסדרת קאלט וגם החביבה של לארסון. לאחר מכן יצר את סדרת מדע בדיוני/הרפתקאות "באק רוג'רס במאה ה-25". התחילה כסרט קולנוע שיצא ב-1979 והפך ללהיט לא צפוי, שכנעה את רשת NBC להביא לה סדרה משלה. למרות שהסדרה נחשבה חביבה לקהל, היא בוטלה לאחר שתי עונות, בשל אחוזי צפייה נמוכים. בשנות ה-80 לארסון קיבל את הזדמנות לעבוד על גלקטיקה 1980, סדרת ההמשך ל"בטלסטאר גלקטיקה", לאחר לחץ כבד ממעריצי הסדרה. אבל היו שינויים דרמטיים בתהליכי הפקה, שפגע בסדרה וגרם לביטולה אחרי עשרה פרקים. היה גם אחראי על מגוון רחב של סדרות פעולה כ"כל-יכול" (Automan) ו"אדם-חיה" (Manimal) שבטלו לאחר עונה אחת. לאחר רצף של כישלונות ברציפות לארסון מצא הצלחה עם סדרת דרמת בילוש "מגנום, בלש פרטי" (שבה היה שותף לכתיבה יחד עם דונלד בליסריו) וסדרת פעולה "אביר על גלגלים". ב-1987 הפיק את הסדרה "הרפתקאות בדרכים" (The Highwayman) שבוטלה אחרי תשעה פרקים. בשנות ה-90 לארסון יצר את סדרת פעולה/מדע בדיוני "איש הלילה" (Night Man) שמבוססת על סדרת קומיקס ובוטלה לאחר שתי עונות. בשנות ה-2000, לארסון שימש כיועץ בסדרת בטלסטאר גלקטיקה המחודשת, גם עבד על עיבוד מחודש לסדרת הטלוויזיה הישנה "אביר על גלגלים". עקב אחוזי צפייה נמוכים הסדרה בוטלה אחרי עונה אחת. גלן א. לארסון, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גלן א. לארסון, באתר AllMovie (באנגלית) גלן א. לארסון, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גלן א. לארסון, באתר AllMusic (באנגלית) גלן א. לארסון, באתר MusicBrainz (באנגלית) גלן א. לארסון, באתר Discogs (באנגלית) גלן א. לארסון, באתר בילבורד (באנגלית)
סטיבן ג'יי קאנל

סטיבן ג'וזף קאנל (באנגלית: Stephen Joseph Cannell; ‏5 בפברואר 1941 - 30 בספטמבר 2010) היה תסריטאי, מפיק וסופר אמריקני זוכה פרס אמי, שהופיע לעיתים גם בסדרות שבהפקתו. קאנל נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה לקרולין וג'וזף נאפ קאנל, בעלי רשת חנויות רהיטים. הוא גדל באחוזה ליד פסדינה וסיים את אוניברסיטת אורגון בשנת 1964 עם תואר בעיתונאות, חרף היותו דיסלקט. בשנים הראשונות לאחר המכללה, עזר קאנל בעסק המשפחתי לפני שמכר את התסריט הראשון שלו בשנת 1968. או אז, שכרה אותו חטיבת ההפקות לטלוויזיה של סרטי יוניברסל, ועד מהרה כתב קאנל באופן עצמאי לסדרות פשע כמו קולומבו ו"איירונסייד" (אנ'). הוא קיבל את תפקיד העורך בסדרה "אדם-12", שהייתה בעונתה הרביעית (בשנים 1971-1972). קאנל יצר והיה שותף ליצירת קרוב ל-40 סדרות טלוויזיה, בעיקר בז'אנר דרמות הפשע, והוא נודע בעקבות כתיבתו המתוחכמת. רוב הסדרות שלו זכו להצלחה ופופולריות רבה למשך שנים, בין הסדרות שבהפקתו ניתן למנות את "טריגון" (1987-1985), "תיקי רוקפורד", "מיטות נשיקה", (1991-1999), "צוות לעניין", "הארדקסל ומקורמיק" (אנ'), "ריפטייד" (אנ'), "רחוב ג'אמפ 21" וסדרת ההמשך "בּוּקֶר", "סוכן סמוי", "האנטר", "איש משטרה" (The Commish, בכיכובו של מייקל צ'יקליס), "Profit" ו"מחוץ לחוק", שבה גם השתתף כשוטר. במשך הרבה משנות עבודתו היה משכנו באולפני פרמאונט שבהוליווד, אם כי סדרותיו (למעט "האנטר") הופצו על ידי אולפני יוניברסל. על מנת לחסוך בעלויות הפקה, קאנל פתח אולפן הפקות בוונקובר שבקולומביה הבריטית לקראת סוף שנות ה-80, אשר בה צולמה הסדרה "רחוב ג'אמפ 21". בשנות ה-2000 הפנה קאנל את תשומת לבו לכתיבת רומנים. הוא כתב 17 ספרים, 10 מהם עוסקים בדמות הבלש שיין סקאלי ממשטרת לוס אנג'לס. בשנים 2009-2010 קאנל חי בלוס אנג'לס עם חברת ילדות, לה נישא וממנה יש לו שלושה ילדים. ב-30 בספטמבר 2010 קאנל מת בגיל 69 מתסביכים של מחלת מלנומה. מדיה וקבצים בנושא סטיבן ג'יי קאנל בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סטיבן ג'יי קאנל (באנגלית) סטיבן ג'יי קאנל, ברשת החברתית Goodreads סטיבן ג'יי קאנל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) סטיבן ג'יי קאנל, באתר AllMovie (באנגלית) סטיבן ג'יי קאנל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) סטיבן ג'יי קאנל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פרובינקיה גרמאניה אינפריור

גרמאניה אינפריור (בלטינית: Germania Inferior; בעברית: גרמניה תחתית) הייתה פרובינקיה רומית שהשתרעה משמאל לריין באזור שהיום כולל את נורדריין-וסטפאליה ואת דרום ומערב הולנד. היישובים העיקריים בפרובינקיה היו קסטרה וטרה, קולוניה אולפיה טריינה, הירלן, ניימיכן, טונגרן, אוטרכט, בון וקלן שהייתה בירת הפרובינקיה. השם גרמאניה אינפריור מבדיל את הפרובינקיה הנמצאת במורד הריין מהפרובינקיה גרמאניה סופריור הנמצאת במעלה הריין. שטחי גרמאניה אינפריור נכבשו על ידי יוליוס קיסר בשנת 58 לפנה"ס. השבט האבורוני שישב באזור מרד בשנת 57 לפנה"ס והצליח להשמיד לגיון רומאי שהוצב באזור. יוליוס קיסר חזר לאזור, השמיד את השבט האבורוני והפך את הארץ לשממה. בשנים 38–39 לפנה"ס, מרקוס ויפסניוס אגריפה, יד ימינו של אוקטבינוס ומושל גאליה נארבוננסיס באותו זמן, נלחם באזור ביחד עם היוביאנים כנגד הסוביאנים ויישב את היוביאנים באזורי גרמאניה אינפריור השוממה. היוביאנים בנו באזור עיר בשם ארא-יוביארום, היא קלן. חלק מהצ'אטים שהתגוררו ממזרח לריין ותמכו ברומאים גורשו ממקום מושבם ויושבו גם הם על ידי אגריפס באזור גרמאניה אינפריור. בני צ'אטי אלו התמזגו עם הבטאווים בחלק הצפוני של גרמאניה אינפריור. בשנת 27 לפני הספירה הכליל אוגוסטוס קיסר את האזור בתוך פרובינקיית גאליה בלגיקה. בשנים הבאות הוצבו יחידות צבא רבות באזורי גרמניה עילית ותחתית במסגרת ההגנה מפני השבטים הגרמאניים ומסעות כיבוש בגרמאניה. אולם משנת 16 לספירה החליט טיבריוס להפסיק את הלחימה נגד השבטים הגרמאניים. בשנת 28 לספירה מרדו הפריזיאנים והצ'אוקי, ואף שהוכנעו החליט טיבריוס לוותר על השטחים שבהם ישבו מעבר לריין. בשנים 69–70 לספירה, במקביל למרד הגדול ביהודה, התרחש באזור המרד הבטאווי אשר הצליח בהתחלה בהשמדת ארבעה לגיונות רומיים, אך הסתיים בתבוסה ובהצבת לגיון קבוע בשטח גרמאניה אינפריור. בסביבות שנת 90 לספירה, הקיסר דומיטיאנוס ארגן מחדש את פרובינקיית גאליה בלגיקה וחילק אותה בין אזור אזרחי לאזור צבאי. האזור הצפוני מערבי של הפרובינקיה הפך לפרובינקית גרמאניה אינפריור. החל משנת 350 השתלטו הפרנקים על האזור ובשנת 406 חדרו אליו שבטים גרמניים שהביאו לקיצה של הפרובינקיה הרומית. מדיה וקבצים בנושא פרובינקיה גרמאניה אינפריור בוויקישיתוף Germania inferior, conquest and defeat Mary T. Boatwright, Daniel J. Gargola and Richard J. A. Talbert. A Brief History of the Romans (New York: Oxford University Press, 2006), p. 224.