לילות בוגי

לילות בוגי הוא סרט שנכתב, הופק ובוים על ידי פול תומאס אנדרסון. הסרט מספר את סיפור עלייתו ונפילתו של כוכב פורנו צעיר בתעשיית הפורנו של סוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. הסרט מבוסס בחופשיות על חייו של שחקן הפורנו ג'ון הולמס, אם כי הדמות הראשית שונה ממנו במספר מאפיינים. הסרט מציג את סיפורה של תעשיית סרטי הפורנוגרפיה בקליפורניה כפי שהיא נראית דרך הדמות הראשית בסרט - שחקן פורנו צעיר בשם אדי אדמס (בגילומו של מרק וולברג) המתחיל את צעדיו הראשונים בתעשייה בשנות ה-70 המאוחרות. הסרט מתחיל במפגש במועדון לילה בין בחור צעיר ונפל-תיכון בשם אדי אדמס, ובין במאי פורנו בשם ג'ק הורנר (בגילומו של ברט ריינולדס). הורנר מתפעל מגודל איברו של אדמס ומגייס אותו לאימפריית הפורנו שלו. אדמס משנה את שמו לשם הבמה "דירק דיגלר" ("הפגיון החודר"). דירק זוכה להצלחה מסחררת בתעשייה והופך לכוכב. יחד עם חברו למסך, ריד רוטשילד (בגילומו של ג'ון ס. ריילי) ושותפתו הקבועה לסרטים, אמבר וייב (בגילומה של ג'וליאן מור), סרטיו זוכים בפרסים והוא עצמו הופך לאדם אמיד המבזבז את כספו על דירה מפוארת, בגדים ומכונית שברולט קורבט אדומה וראוותנית. רבים מבני החבורה מתמכרים לסם הקוקאין. נראה כי חייו, חיי פטרונו, הורנר, וחייהם של שאר חבריו השחקנים אינם יכולים להיות טובים יותר. הם מרגישים שהם נמצאים על פסגת העולם ושום דבר אינו יכול לערער זאת. אך כל זאת עתיד להשתנות עם בואן של שנות ה-80. אימפריית הפורנו של הורנר מתחילה לקרוס עקב כליאתו של המשקיע הראשי שלו, "קולונל ג'יימס", באשמת פדופיליה. כוכביו עוזבים בזה אחר זה בחיפוש אחר קריירה אלטרנטיבית. כניסתם הנרחבת של מכשירי הוידאו לבתי-אב רבים פוגעת קשות בז'אנר הפורנו הקולנועי. סיבות אלו מכריחות את הורנר לצלם סרטים נמוכי-תקציב עם שחקנים חובבים בעלי דרישות שכר נמוכות. גורלם של שאר הכוכבים לא שופר עליהם: אמבר מפסידה במאבק משמורת מול בעלה לשעבר. דירק, בהתקף אלימות מונע קוקאין, עוזב את הורנר, וריד מצטרף אליו. השניים מקימים להקת רוק, אך נכשלים ומסתבכים פיננסית. דירק מתדרדר לזנות ומוצא את עצמו מותקף ברחוב על ידי חבורת הומופובים אלימים. הוא וריד מנסים להערים על מכר שלהם, סוחר סמים, ולמכור לו סודה לשתייה בתור הרואין. העסקה מסתבכת לקרב יריות והשניים יוצאים מכך בחיים בעור שיניהם (ההשראה לחלק זה של הסרט בא מרציחות וונדרלנד בהן היה מעורב ג'ון הולמס). בסופו של הסרט חוזרים דירק ושאר הדמויות לביתו של ג'ק, שם הם ממשיכים לחיות את חייהם בכעין גרסה מוזרה לתא משפחתי. מארק וולברג - אדי אדמס / דירק דיגלר ג'וליאן מור - מגי / אמבר ווייבס ברט ריינולדס - ג'ק הורנר דון צ'ידל - באק סוופ ג'ון סי. ריילי - ריד רוטשילד ויליאם ה. מייסי - ביל "ליטל ביל" ת'ומפסון הת'ר גראהם - ברנדי / רולר-גירל ניקול ארי פרקר - בקי ברנט פיליפ סיימור הופמן - סקוטי ג'יי לואיס גוזמן - מוריס רודריגז / טי. טי. רודריגז פיליפ בייקר הול - פלויד גונדולי תומאס ג'יין - טוד פארקר רוברט רידג'לי - הקולונל ג'יימס רוברט דאוני סיניור - ברט נינה הארטלי - אשתו של ליטל ביל מלורה וולטרס - ג'סי סנט וינסנט אלפרד מולינה - רהאד ג'קסון ריקי ג'יי - קרט לונגג'ון ג'ואנה גליסון - אמא של דירק לורל הולומן - שריל לין מייקל פן - ניק המהנדס מייקל ג'ייס - ג'רום כאמור, הסיפור מבוסס על סיפור חייו של ג'ון הולמס. דמויות נוספות מהסרט מבוססות על דמויות אמיתיות מחייו של הולמס. אנדרסון כתב את התסריט לסרט בהשפעת כתבה בעיתון ה"רולינג סטון" בשם "השטן וג'ון הולמס", שפורסמה ב-1989. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר. ברט ריינולדס היה מועמד לפרס שחקן המשנה הטוב ביותר, ג'וליאן מור הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר ופול תומאס אנדרסון היה מועמד לפרס התסריט הטוב ביותר. לסרט יצאו שני פסקולים, האחד ב-1997 והשני ב-1998. John C. Reilly & Mark Wahlberg - "Intro (Feel the Heat)" The Emotions - "Best of My Love" The Chakachas - "Jungle Fever" Melanie - "Brand New Key" War - "Spill the Wine" Marvin Gaye - "Got to Give It Up (Part 1)" The Commodores - "Machine Gun" Walter Egan - "Magnet and Steel" McFadden & Whitehead - "Ain't No Stoppin' Us Now" Night Ranger - "Sister Christian" Electric Light Orchestra - "Livin' Thing" The Beach Boys - "God Only Knows" Michael Penn & Patrick Warren - "The Big Top (Theme from Boogie Nights)" Three Dog Night - "Mama Told Me (Not to Come)" Elvin Bishop - "Fooled Around and Fell in Love" Hot Chocolate - "You Sexy Thing" K.C. & The Sunshine Band - "Boogie Shoes" Charles Wright & The Watts 103rd Street Rhythm Band - "Do Your Thing" Sniff 'n' the Tears - "Driver's Seat" The Move - "Feel Too Good" Rick Springfield - "Jessie's Girl" Sound Experience - "J.P. Walk" Ohio Players - "I Want to Be Free" Apollo 100 - "Joy" מדיה וקבצים בנושא לילות בוגי בוויקישיתוף "לילות בוגי", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "לילות בוגי", באתר נטפליקס "לילות בוגי", באתר AllMovie (באנגלית) "לילות בוגי", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "לילות בוגי", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "לילות בוגי", באתר Metacritic (באנגלית) "לילות בוגי", באתר אידיבי "לילות בוגי", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) תסריט הסרט (באנגלית) סטן בוש ~ "המגע" - קליפ מפסקול הסרט אורון שמיר, "לילות בוגי" חוגג 25 שנה: הסרט שהחזיר למונח פורנוגרפיה את אלמנט הבושה, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2022