laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אנג'לה באדלי

אנג'לה באדלי, CBE (באנגלית: Angela Baddeley;‏ 4 ביולי 1904 – 22 בפברואר 1976) הייתה שחקנית תיאטרון וטלוויזיה אנגלייה. היא זכורה בעיקר הופעתה בתפקיד גברת ברידג'ס הטבחית בסדרת הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים". על במות התיאטרון הופיעה באדלי במשך יותר משישה עשורים. באדלי נולדה בשם מדלן אנג'לה קלינטון-באדלי בווסטהאם שבלונדון למשפחה אמידה. בהמשך ביססה את דמותה של גברת ברידג'ס על הטבחית שעבדה בביתם. אחותה הצעירה הייתה השחקנית הרמיוני באדלי (1906–1986) שמוכרת לצופים בארצות הברית מהופעותיה בסדרת הדרמה "בית קטן בערבה" של רשת NBC. הופעת הבכורה של באדלי בתיאטרון הייתה בשנת 1912 כשהייתה בת 8 במחזה בשם "The Dawn of Happiness" שהוצג ב-Dalston Palace of Varieties בדלסטון. כשהייתה בת 9 נבחנה לתיאטרון אולד ויק. בנובמבר 1915 שיחקה לראשונה באולד ויק במחזה "ריצ'רד השלישי", ובהמשך הופיעה במחזות שייקספיריים רבים. בשנות העשרה שלה כיכבה באדלי בהצגות מוזיקליות ובקומדיות פנטומיים (Pantomime) רבות. בגיל 18 פרשה ממשחק לזמן מה. אחרי שהות באוסטרליה בסיבוב הופעות חזרה באדלי וביססה את הקריירה שלה כשחקנית תיאטרון פופולרית. בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים הופיעה בשני סרט קולנוע, האחד "The Speckled Band" מסיפורי שרלוק הולמס מ-1931, בו כיכב ריימונד מאסי בדמות הבלש של ארתור קונאן דויל; והסרט השני "The Ghost Train" שוב ב-1931, היה עיבוד קולנועי של מחזה מצליח. בהמשך אותו עשור, ב-1938, שיחקה באדלי בסרט "The Citadel", עיבוד לרומן מאת ארצ'יבלד ג'וזף קרונין בבימויו של קינג וידור. בשנות הארבעים של המאה העשרים גילמה דמויות של נשים חזקות במחזות שונים בתיאטרון בהן מיס פרו במחזה "Love for Love" ונורה ב-"The Winslow Boy". ב-1958 שיחקה באדלי במחזה "פריקלס" בהפקת טוני ריצ'רדסון בתיאטרון שייקספיר ממוריאל. היא גילמה את מיסטרס קוויקלי בפרקים אחדים בסדרה "An Age of Kings" על פי המחזות ההיסטוריים של שייקספיר. אחותה הרמיוני שיחקה בסדרה בתפקיד דול טרשיט. בשנים 1971 עד 1975 גילמה באדלי את דמותה של גברת ברידג'ס בסדרת הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים". גברת ברידג'ס הייתה הטבחית בבית משפחת בלאמי באיטון פלייס מס' 165. בסיום הסדרה הטבחית התחתנה עם רב המשרתים אנגוס הדסון. ספין אוף של הסדרה תוכנן שבו מתוארים חיי הנישואים של גברת ברידג'ס ומר הדסון ואיתם חיה משרתת המטבח רובי פינץ', אבל באדלי נפטרה לפני שהתוכנית יצאה אל הפועל. באדלי החליפה את הרמיוני גינגולד בהפקה המקורית בלונדון של המחזמר "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן סונדהיים. בעלה הראשון היה סטיבן תומאס איתו היה לה בת אחת. ב-8 ביולי 1929 התחתנה עם השחקן ובמאי תיאטרון גלן ביאם שו. לבני הזוג נולדו שני ילדים, בן ובת. ב-1975 הוענק לבאדלי תואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE). באדלי נפטרה בגריישוט הול בשנת 1976 מדלקת ריאות. היא נקברה לצדו של בעלה גלן ביאם שו בכנסיית סנט מרי בוורגרייב שבברקשייר. באדלי הייתה סבתו של צ'ארלס הארט, שכתב של המילים למחזמר "פנטום האופרה" של אנדרו לויד ובר. אנג'לה באדלי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנג'לה באדלי, באתר AllMovie (באנגלית) אנג'לה באדלי, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)  אנג'לה באדלי במסד הנתונים IBDB (באנגלית) רשימת הופעות בארכיון התיאטרון של אוניברסיטת בריסטול אנג'לה באדלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) Angela Baddeley, Actress, Dies; Cook in ‘Upstairs, Downstairs’, SPECIAL TO THE NEW YORK TIMES FEB. 23, 1976
הרן

הָרָן הוא דמות מקראית, בנו של תרח ואחיהם של אברהם אבינו ונחור. מוזכר בספר בראשית, פרק י"א. ישנה מחלוקת האם הרן אחיו הצעיר של אברהם, כמוזכר בתלמוד, או שמא הרן מבוגר מאברהם ב-32 שנה, כמוזכר בספר הישר (אגדה). בנותיו היו מילכה, סבתה של רבקה אמנו ויסכה, שעל פי המדרש הייתה שרה אמנו. בנו היה לוט. הרן לא זכה לאריכות ימים, ונפטר עַל פְּנֵי תֶּרַח אָבִיו . הוא נפטר באור כשדים מולדתו. לאחר מותו של הרן, נלקח לוט תחת חסותו של תרח ומאוחר יותר תחת חסותו של אברהם. יוסף בן מתתיהו הסביר בספרו "קדמוניות היהודים" כי אבלו של תרח על הרן גרם לו לשנוא את ארץ כשדים וזו הסיבה שהחליט לעזוב לחרן שבארם נהריים. כמו כן, ציין כי באור כשדים "מראים את קברו עד היום הזה". בספר היובלים מופיעה הגרסה הקדומה ביותר לסיפור על מלחמתו של אברהם באלילות, שבו מתבררות גם נסיבות מותו של הרן: אברהם שרף את "בית האלילים" והרן נשרף למוות בניסיונו להציל את הפסילים. על פי המסופר במדרש אברהם והצלמים (בראשית רבה, פרשה ל"ח, פסקה י"ג), כשהואשם אברהם בהתנגדות לעבודת אלילים,מסרו אותו לנמרוד. והרן חשב על רעיון שנקרא גם שביל הזהב: אם אברהם ינצח יצטרף אליו ואם נמרוד ינצח יצטרף אליו. נמרוד זרק את אברהם לכבשן האש וכשראה הרן את אברהם יוצא ללא פגע מן הכבשן,אמר שהוא עם אברהם, ונזרק אף הוא לכבשן האש אך לא יצא משם חי. התרגום המיוחס ליונתן מפרש את מותו של הרן באותה צורה אך טוען שסיבת מותו הייתה שונה, ונועדה להוכיח שאברהם ניצל בזכות האל, ולא בזכות כישוף שעשה עבורו הרן כפי שחשבו הצופים. על מנת להוכיח שכישופיו של הרן אינם הסיבה להצלת אברהם, יצאה אש ושרפה את הרן עצמו. יש במסורת זו משחק מילים עם שם העיר שבה מת הרן, אוּר (=אש) כשדים. לדעת יאיר זקוביץ, למסורת זו שורשים קדומים והיא הייתה ידועה גם למספר המקראי. עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה בעז שפיגל, 'מדוע לא הוזכר הרן בנאומו האחרון של יהושע - הרן בראי הספרות הרבנית', מגדים, נז, תשע"ח, עמ' 66-31 (נגיש בקובץ זה) "דף הבית" של הרן באתר הניווט בתנ"ך תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ס"ט, עמוד ב'. ספר הישר, הוצאת מכון הכתב ירושלים התשמ"ז, עמ' 21. בראשית רבה לח יג – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ראשון, פרק ו, פסקה ה, סעיפים 151–152. יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, לא כך כתוב בתנ"ך, פרק טו: מה הייתה ראשיתו של אברהם?, עמ' 132–133. ספר היובלים, פרק יב, פסוקים יב–יד. Yair Zakovitch, "The Exodus from Ur of the Chaldeans: A Chapter in Literary Archaeology", in Robert Chazan, William W. Hallo, and Lawrence H. Schiffman (eds.), Ki Baruch Hu: Ancient Near Eastern, Biblical, and Judaic Studies in Honor of Baruch A. Levine, Winona Lake: Eisenbrauns, 1999, pp. 429-439. לדיון המבוסס על המאמר, ראו אצל יאיר זקוביץ ואביגדור שנאן, לא כך כתוב בתנ"ך (יהדות כאן ועכשיו), תל אביב: משכל, 2004, עמ' 129–137. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פונטיאק סאן-פייאר

פונטיאק סאן-פייאר (באנגלית: Pontiac Sunfire) היא מכונית משפחתית קומפקטית, אשר יוצרה על ידי חברת פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1994–2005. הדגם יוצר גם בגרסאות קופה וקבריולה. 4 דלתות - סדאן 2 דלתות - קופה 2 דלתות - קבריולה פונטיאק סאן-פייאר, קופה, שנת 2001 פונטיאק סאן-פייאר סדאן פונטיאק סאן-פייאר קופה פונטיאק סאן-פייאר קופה פונטיאק סאן-פייאר, סדאן פונטיאק סאן-פייאר - קבריולט פונטיאק סאן-פייאר - קופה פונטיאק סאן-פייאר - קופה פונטיאק סאן-פייאר - קבריולט פונטיאק סאן-פייאר - קבריולט מנוע 2,400 - פונטיאק סאן-פייאר פונטיאק סאן-פייאר קופה, שנת 2001 פונטיאק ג'נרל מוטורס שברולט שברולט וגה פונטיאק סולטיס פונטיאק אקזקיוטיב פונטיאק לה מאנס פונטיאק בונוויל פונטיאק ונטורה פונטיאק טמפסט מדיה וקבצים בנושא פונטיאק סאן-פייאר בוויקישיתוף
מרב לוין

מרב לוין (נולדה ב-29 בפברואר 1972) היא מנחת טלוויזיה, זמרת, מרצה ומורה. נולדה וגדלה בשכונת נווה שאנן בחיפה ולמדה בתיכון עירוני ג'. בשנות הנעורים שלה, לקחה חלק בלהקת הנוער הרשמית של חיפה, "מפגשים ברכס", שהופיעה בישראל ומחוצה לה, והתפרסמה בעיקר בזכות הופעתה בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה!". את שירותה הצבאי עשתה בלהקת פיקוד דרום. ב-1994 נבחרה להנחות את השעשועון "גלגל המזל" כ"נערת הגלגל" הראשונה לצידו של ארז טל בשידורי קשת. בשנת 1995, פרשה לבקשתה מהתוכנית. לוין השתתפה באותה תקופה במספר פרסומות. בשנים 1996–1999 הנחתה בערוץ 2 את תוכניות הנוער "אהבה ראשונה", "ג'ונגל הסיפורים" ו"יש בעיר מסיבה", לצידו של תומר יוסף. בהמשך השתתפה בסדרת הדוקו-ריאליטי "אופטימיות קוסמית". בשנת 2001 הוציאה את האלבום "המסע הגדול" ובו שירים אישיים שחלקם היו בהלחנתה ובהפקתו המוזיקלית של רמי פוקס, וחלקם היו שיתופי פעולה עם כותבים ואומנים אחרים. נכללו בהם ארקדי דוכין ומיכה שטרית, שכתבו והלחינו את השיר "תהום", אריאל זילבר, שהלחין את השיר "תשבץ" ואורנה בנאי, שהקריאה טקסט בשיר "הבל הבלים". השיר "תקוות הקיץ" מתוך התקליט, נבחר על ידי ynet כאחד מעשרת השירים הטובים ביותר של שנת 2001. משנת 2002 היא הבעלים של "בראשית הפקות", העוסקת בייזום אירועי תרבות ומוזיקה והפקתם וכן, ריכוז וצילום וידאו וחדשות, לצד הדרכה בתחומי אומנויות במה. משנת 2017 החלה להופיע עם הרצאה-מופע יחיד בשם "גלגל ענק". לוין היא בעלת תואר במדעי הרוח והחברה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. נשואה ואם לשתיים. מדיה וקבצים בנושא מרב לוין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מרב לוין מרב לוין, ברשת החברתית פייסבוק מרב לוין, ברשת החברתית אינסטגרם מרב לוין, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית מרב לוין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) מרב לוין, באתר סטריאו ומונו מרב לוין, דף שער בספרייה הלאומית מרב לוין, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) אמיר טיטונוביץ, ‏איך שגלגל מסתובב, באתר גלובס, 18 בפברואר 2007 איילת רוזן, ‏מופע בנות ה-90, באתר ‏מאקו‏, 1 באפריל 2015 עמית קוטלר, ביש המזל של נערות "גלגל המזל", באתר ynet, 7 במאי 2010 גבע קרא-עוז, תגידו שטוב, באתר ynet, 16 בספטמבר 2001
פונטיאק סולטיס

פונטיאק סולטיס (באנגלית: Pontiac Solstice) היא מכונית ספורט, 2 מושבים, אשר יוצרה על ידי חטיבת המכוניות פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 2005–2010. הדגם הוצג לראשונה בשנת 2004 בתערוכת המכוניות הבינלאומיות בדרום אמריקה. סך הכול יוצרו 65,724 יחידות. דגם הפונטיאק סולטיס GXP מאיץ בין 0-97 קמ"ש ב-5.5 שניות. בשנת 2006 דגם "פונטיאק סולטיס" עלה לשלב הגמר בתחרות מכונית השנה בצפון אמריקה בדרוג "רכב השנה". חברת אופל הגרמנית מבית ג'נרל מוטורס פיתחה מודל דומה ל"פונטיאק סולטיס" אשר היה קרוי "Opel GT" (בשנת 2007). 2 דלתות - קופה (2 מושבים) 2 דלתות - קבריולה (2 מושבים) פונטיאק סולטיס GXP (יוצר בין השנים 2007-2009), מנוע 1,998 סמ"ק המפתח 260 כ"ס (מנוע Turbocharger) פונטיאק סולטיס קופה (יוצר בין השנים 2009-2010), יוצרו 1,266 יחידות פונטיאק סולטיס, קבריולט, שנת 2008 פונטיאק סולטיס GXP, קופה, שנת 2009 פונטיאק סולטיס GXP, קופה, שנת 2009 פונטיאק סולטיס קבריולט, שנת 2005 מנוע LE5 - פונטיאק סולטיס שנת 2006 פונטיאק סולטיס שנת 2006 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים פונטיאק סולטיס שנת 2006 פונטיאק סולטיס פונטיאק סולטיס פונטיאק סולטיס שנת 2008 פונטיאק פונטיאק קסטום טורפדו ג'נרל מוטורס פונטיאק אקזקיוטיב פונטיאק 2+2 פונטיאק 6000 פונטיאק סאן-פייאר פונטיאק לה מאנס פונטיאק בונוויל פונטיאק ונטורה פונטיאק טמפסט פונטיאק פיירבירד מדיה וקבצים בנושא פונטיאק סולטיס בוויקישיתוף חוות דעת של אוטוויק
פונטיאק 6000

פונטיאק 6000 (באנגלית: Pontiac 6000) היא מכונית משפחתית גדולה קומפקטית אשר יוצרה על ידי חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1982–1991. בנוסף לגרסת הסדאן, "פונטיאק 6000" יוצר בגרסאות קופה וסטיישן. "פונטיאק 6000" הוביל במכירות חברת פונטיאק בשנת 1984, ומכר בשנה זו כ-122,000 יחידות. פונטיאק 6000 הוצג לראשונה בשנת 1981. הדגם נבנה על בסיס פלטפורמה משותפת של חברת ג'נרל מוטורס עם הדגמים: Buick Century, Chevrolet Celebrity, Oldsmobile Cutlass Ciera. פונטיאק 6000 - 4 דלתות סדאן פונטיאק 6000 - 2 דלתות קופה פונטיאק 6000 - 5 דלתות סטיישן הנעה קדמית 4x2 הנעה כפולה 4x4 פונטיאק 6000 - סטיישן פונטיאק 6000 - סטיישן פונטיאק 6000, דגם LE, שנת 1986 פונטיאק 6000, שנת 1991 פונטיאק 6000, דגם LE, קופה פונטיאק פונטיאק קסטום טורפדו ג'נרל מוטורס פונטיאק 2+2 פונטיאק סאן-פייאר פונטיאק לה מאנס פונטיאק בונוויל פונטיאק גרנד ספארי פונטיאק ונטורה פונטיאק טמפסט פונטיאק גראנד וילה מדיה וקבצים בנושא פונטיאק 6000 בוויקישיתוף "פונטיאק 6000" autopolis.wordpress.com/2013/04/23/1982-1991-pontiac-6000
קרב הארלם הייטס

קרב הארלם הייטס היה קרב שהתרחש בין הצבא הקונטיננטלי לצבא הבריטי ב-16 בספטמבר 1776, במהלך המערכה על ניו יורק וניו ג'רזי במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הקרב התרחש באזור הארלם של היום, בצפון מערב מנהטן, ניו יורק. הצבא הקונטיננטלי, בפיקודם של המפקד העליון, גנרל ג'ורג' וושינגטון, מייג'ור גנרל נתנאל גרין, מייג'ור גנרל ישראל פאטנם, ובהיקף של  כ-9,000 איש, נערכו בשורה של עמדות קרקע גבוהות במנהטן. כנגדם נערך חיל החלוץ של הצבא הבריטי, שמנה כ-5,000 איש, תחת פיקודו של מייג'ור גנרל הנרי קלינטון. בשעות הבוקר המוקדמות של 16 בספטמבר נפגש כוח חיל רגלים בריטי עם כוח סיור אמריקאי של הריינג'רס של נולטון (יחידה מיוחדת של הצבא הקונטיננטלי). ההתנגשות הפכה לנסיגה אמריקאית לכיוון הארלם הייטס, אך הבריטים תוך ביטחון העצמי המופרז, המשיכו לרדוף אחר האמריקאים חזרה דרך היער לכיוון עמדותיו של וושינגטון בהארלם הייטס. אט אט, התקרבו הבריטיים יותר אל הקווים האמריקנים, וללא תמיכה מהצבא הבריטי, חשפו את עצמם להתקפה נגדית. לאחר שוושינגטון הבחין בכך, הורה על איגוף הכוח הבריטי, איגוף שאמור היה לנתק את הבריטים לחלוטין מעורפם. האיגוף לא הצליח, אך בשילוב לחץ של חיילים אמריקנים נוספים שהגיעו מהעמדות בהארלם הייטס, הצליח הכוח האמריקני להסיג את הבריטים חזרה. לאחר שנפגש הכוח הבריטי עם כוח תגבורת שהגיע מהדרום יחד עם סיוע ארטילרי, הסתובבו הבריטים חזרה כנגד האמריקאים, והתייצבו בשדות פתוחים במורנינגסייד הייטס. האמריקאים, מתוגברים גם הם, התייצבו נגדם, והכוחות ירו זה על זה במשך זמן. לאחר שעתיים, כאשר תחמושתם התמעטה, החל הכוח הבריטי לסגת בחזרה לקווים שלהם. וושינגטון החליט לקטוע את המרדף, משום שלא היה מוכן לסכן את כוחותיו בהתנגשות כוללת עם הכוח הבריטי המרכזי, ופרש גם הוא לקווים שלו בהארלם הייטס. הקרב עזר לשקם את הביטחון של הצבא הקונטיננטלי לאחר שסבל כמה תבוסות משמעותיות לפני זה. בנוסף, היה זה הקרב הראשון המוצלח של וושינגטון במלחמת העצמאות האמריקנית. אחרי חודש ללא כל לחימה משמעותית בין הצבאות, וושינגטון נאלץ להסיג את צבאו לצפון העיירה וייט פליינס בדרום-מזרח מדינת ניו-יורק, כאשר הבריטים עברו צפונה אל מחוז ווסטצ'סטר ואיימו ללכוד את וושינגטון במנהטן. אחרי שתי תבוסות וושינגטון נסוג מערבה לאורך נהר ההדסון. מדיה וקבצים בנושא קרב הארלם הייטס בוויקישיתוף
ננו-יהלום

ננו-יהלום הוא יהלום זעיר במשפחה המבנית המגוונת של ננו-פחמנים הכוללת זנים רבים המבוססים על תנאי סינתזה, קוטרו קטן מעשירית מיקרון (מיקרון = nm‏1,000). ננו-יהלומים יכולים להיווצר בטבע כתוצאה מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ או בצורה סינתטית במעבדה, למשל באמצעות ריבוץ אדים כימיים (CVD) או על ידי ריסוק יהלום. ננו-יהלומים עשויים להכיל סוגים שונים של פגמים נקודתיים פנימיים, כגון מקומות פנויים בסריג וזיהומים מקריים שהם תוצאה של טיהור או תהליכי סינתזה. לננו-יהלומים הולכת חום גבוהה מאוד, ויכולת בידוד חשמלי גבוהה ביותר. פגם אטומי בודד יכול לגרום לשינוי תכונות אופטיות של ננו-יהלומים, למשל שינוי צבע. מאחר שננו-יהלומים הם אינרטיים וביוקומפטביליים, הם בעלי פוטנציאל לשימושים ביורפואיים, יישומים מכניים, הנדסת רקמות, שיגור תרופות ודימות ביולוגי (bioimaging). השימוש בננו-יהלום כחומר נוגד סרטן אנושי והשימוש בו במוצרי בריאות כבר מראה תוצאות מבטיחות להמשך פיתוח. קיים סוג נוסף של ננו-יהלומים שגדלו עם קצב התגרענות משמעותי הנוצר על ידי הפחתת ריכוז המימן בפלזמה כדי לאפשר חיבור sp2 ליצירת אתרי התגרענות לא-אפיטקסיאליים חדשים על דפנות של גבישים גדלים. ההפרעה המתמדת של התפתחות הגביש פירושה שיש מגבלה בסיסית על גודל הגרגיר המרבי, משמעות הדבר גם היא שגבול הגרגיר מהווה נפח משמעותי מכלל החומר, אשר יש לו השפעות דרסטיות על תכונות החומר. ישנם סוגי פגמים שהם מאוד שימושיים, ולכן מוכנסים בכוונה, דוגמאות ידועות לכך הן דופנטים מסוג p או מסוג n המשמשים ביישומים אלקטרוניים. מדיה וקבצים בנושא ננו-יהלום בוויקישיתוף ננו יהלומים לנצח, הידען, הטכניון ד"ר איתן אוקסנברג, היהלומים שישפרו את בטיחות הסוללות, במדור "חדשות מדע" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 23 בספטמבר 2017 Amanda M. Schrand, Suzanne A. Ciftan Hens, Olga A. Shenderova, Nanodiamond Particles: Properties and Perspectives for Bioapplications, Critical Reviews in Solid State and Materials Sciences 34, 2009-05-05, עמ' 18–74 doi: 10.1080/10408430902831987 Kennett, Douglas J., et al. "Nanodiamonds in the Younger Dryas boundary sediment layer." Science 323.5910 (2009): 94-94. Oliver A. Williams, Nanodiamond, Royal Society of Chemistry, 2014-03-18, ISBN 978-1-84973-761-6. (באנגלית) Mochalin, Vadym N., et al. "The properties and applications of nanodiamonds." Nature nanotechnology 7.1 (2012): 11-23. O. A. Williams, M. Nesladek, M. Daenen, S. Michaelson, A. Hoffman, E. Osawa, K. Haenen, R. B. Jackman, Growth, electronic properties and applications of nanodiamond, Diamond and Related Materials, Proceedings of Diamond 2007, the 18th European Conference on Diamond, Diamond-Like Materials, Carbon Nanotubes, Nitrides and Silicon Carbide 17, 2008-07-01, עמ' 1080–1088 doi: 10.1016/j.diamond.2008.01.103 ערך זה הוא קצרמר בנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פיודור קוסטנקו

פיודור יקובלביץ' קוסטנקו (ברוסית: Фёдор Я́ковлевич Косте́нко; 22 באוקטובר 1896 - 26 במאי 1942) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה, אשר נהרג במהלך קרב חרקוב השני. קוסטנקו נולד ב-22 באוקטובר 1896 בכפר בולשאיה מרטינובקה שבאימפריה הרוסית למשפחת איכרים אוקראינית. ב-1915 התגייס לצבא האימפריה הרוסית ובמלחמת העולם הראשונה לחם בחזית המזרחית כמש"ק בכיר. ב-1918 התגייס לצבא האדום ובמלחמת האזרחים ברוסיה לחם עם ארמיית הפרשים הראשונה. באפריל 1931 הוא מונה לסגן מפקד רגימנט הפרשים ה-23, וביולי 1936 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-19. שנה לאחר מכן הוא הועבר לפקד על דיוויזיית הפרשים השביעית. מאוחר יותר מונה למפקד דיוויזיית הפרשים המיוחדת ולאחר מכן למפקד דיוויזיית הפרשים ה-36. באפריל 1939 מונה למפקד קורפוס הפרשים השני, ולחם עמו במהלך פלישת ברית המועצות לפולין כחלק מהארמייה השישית של פיליפ גוליקוב. במהלך המערכה כלל הקורפוס שלו שלוש דיוויזיות פרשים ובריגדת טנקים אחת. ב-4 ביוני 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל לייטננט, וב-26 ביולי של אותה שנה מונה למפקד הארמייה ה-26. ערך מורחב – מלחמת העולם השנייה עם פתיחת המתקפה הגרמנית ביוני 1941, נכללה הארמייה של קוסטנקו כחלק מהחזית הדרום-מערבית. הארמייה השתתפה בקרב קייב, ולאחר מכן נסוגה אל מעבר לדנייפר. בספטמבר 1941 מונה קוסטנקו לסגן מפקד החזית הדרום-מערבית תחת סמיון טימושנקו, והשתתף עמה במתקפת נגד סובייטית במהלך דצמבר של אותה שנה. ב-18 בדצמבר הוא קיבל פיקוד על החזית הדרום-מערבית, עד 8 באפריל 1942 עת חזר להיות סגן המפקד תחת ניקולאי ואטוטין. הוא לחם עם החזית במהלך קרב חרקוב השני, אשר הסתיים בתבוסה סובייטית מוחצת. ב-26 במאי 1942 קוסטנקו נעדר במהלך הקרב, וככל הנראה נהרג וגופתו אבדה. בנו, פיוטר, היה טייס קרב. גאורגי ז'וקוב הכיר אותו וכתב עליו בזיכרונותיו ש"אי אפשר היה שלא לאהוב אותו". פיוטר נהרג בקרב אווירי בשמי סטלינגרד. לאחר המלחמה הוא נקבר בקרב אחים בוולגוגרד. פיודור קוסטנקו באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה (באנגלית) פיודור קוסטנקו, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
מכוניות במבי

מכוניות במבי (באנגלית: Bamby Cars) הוא דגם של מכונית מיקרו, בעל 3 גלגלים, (תלת אופן), מושב לנהג בלבד, עשוי פיברגלס המיועד לנוסע בודד. הדגם יוצר בבריטניה בשנת 1984 בכמויות קטנות, על ידי חברת "Bamby Cars Ltd" ועוצב על ידי Alan Evans. הכניסה לדגם באמצעות דלת בודדת. מכוניות במבי, שנת 1984 מכוניות במבי מכוניות במבי מכוניות במבי מכוניות במבי תלת אופן מכונית מיקרו פיברגלס פיל P50 מכוניות במבי (אורכב 03.05.2017 בארכיון Wayback Machine) מדיה וקבצים בנושא מכוניות במבי בוויקישיתוף ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מכוניות במבי".
מוקואה

מוקואה (בספרדית: Mocoa) היא בירת מחוז פוטומאיו בקולומביה. העיר נמצאת בצפון-מערב המחוז, בקרבת הגבולות עם מחוזות נריניו וקאוקה ובמרחק של כ-600 קילומטרים דרום-מערבית לבוגוטה, בירת קולומביה. ברשות המקומית מתגוררים 43,731 תושבים, מתוכם 36,052 בעיר עצמה (הערכה ל-2017). בהתאם לכך מוקואה היא בירת המחוז היחידה בקולומביה שאינה העיר המאוכלסת ביותר במחוז, תואר השמור לפוארטו אסיס. העיר נוסדה על ידי הקפיטן גונסלו דה אבניאדו ב-1563 תחת השם "סן מיגל דה אגרדה דה מוקואה". ב-1630 העיר סבלה מתקיפות חוזרות ונשנות של בני השבט הילידי אנדקי (Andaquí), שכמעט גרמו לחורבן מוחלט שלה. בעקבות כך הוחלט להזיז את העיר למיקומה הנוכחי, על גדות נהר מוקואה ובקרבת נהרות מולטו וסנגויאקו. ב-1857 נוצרה טריטוריית קקטה בחלקים הדרומיים והמזרחיים של קולומביה המודרנית שהייתה חלק מרפובליקת גרנדה החדשה ומוקואה הפכה לבירת הטריטוריה. הטריטוריה המשיכה להתקיים גם כשהרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה, אלא שהיא עברה לשלטונה של המדינה הפדרטיבית קאוקה. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה והטריטוריה בוטלה והפכה לחלק ממחוז קאוקה. ב-1912 נוצרה הקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של פוטומאיו, שכללה גם שטחים ממחוז אמסונאס המודרני, שמוקואה הייתה בירתה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 האזור עבר לשליטת מחוז נריניו והקומיסריה בוטלה, אך כעבור כמה שנים היא חזרה להתקיים במתכונת מצומצמת שכללה רק את שטחי מחוז פוטומאיו העתידי. ב-1968 הקומיסריה קיבלה מעמד דומה יחסית של אינטנדנסיה. ב-1991 שודרג מעמד האינטנדסיה למחוז, שמוקואה המשיכה להיות בירתו. בלילה שבין 31 במרץ ו-1 באפריל 2017, לאחר חודש גשום בצורה חריגה, הנהרות בקרבת העיר עלו על גדותיהם וגרמו למפולת בוץ קטלנית. במפולת, שהוגדרה כאחד מאסונות הטבע הקטלניים בתולדות קולומביה, נהרגו מעל ל-300 בני אדם, מאות בני אדם נוספים נפצעו או נעדרו ונגרמו נזקים כבדים לרכוש ולתשתיות. אתר האינטרנט הרשמי של מוקואה מדיה וקבצים בנושא מוקואה בוויקישיתוף מוקואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) תוצאות מפקד 2005 והערכות אוכלוסין לשנים 2005-2020, המחלקה הלאומית האדמיניסטרטיבית לסטטיסטיקה של קולומביה (DANE) (בספרדית). Medicina Legal confirma que cifra de muertos por avalancha subió a 301, El País (Cali), Abril 05, 2017
ח'אן שייח'ון

ח'אן שייח'ון (בערבית: خان شيخون) היא עיר בסוריה, בנפת מערת א-נועמאן שבדרום מחוז אידליב. העיר שוכנת על הכביש הראשי המקשר בין חלב לחמה, חומס ודמשק. בשנת 2011 התגוררו בעיר כ-53,000 תושבים. כלכלת העיר מבוססת על חקלאות, בעיקר גידול כותנה ודגנים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ראשיתה של העיר בחאן שהקים האמיר הממלוכי סייף א-דין שייח'ו אל-עומרי. העיר התפתחה סביב החאן. סמוך לעיר נמצא תל בולט, שהיישוב שבו ננטש בערך בשנת 300 לפנה"ס, ובחפירה ארכאולוגית שנערכה בשנת 1930 נתגלו בו שרידים המגיעים עד המאה ה-20 לפני הספירה. בשנת 1902 תיאר הנוסע הנרי ג'יימס רוס את היישוב כ"אומלל למראה". בשנת 1966 התגוררו ביישוב כ-3,000 תושבים, ובשנים שלאחר מכן צמחה האוכלוסייה, עד ל-53,000 תושבים בשנת 2011. במלחמת האזרחים בסוריה, במהלך 2014, נכבשה העיר על ידי כוחות המורדים. מאז כיבושה נשלטה העיר על ידי ג'בהת פתח א-שאם – אחד הארגונים החזקים בסוריה וסניף אל-קאעידה בסוריה לשעבר, אשר בתחילת 2017 התמזג לארגון תחריר א-שאם לצד ארגונים ג'יהאדיסטיים נוספים. העיר סמוכה לזירת הלחימה בין המורדים למשטר בצפון מחוז חמה. ב-4 באפריל 2017 בוצעה מהאוויר מתקפה כימית בח'אן שייח'ון, ככל הנראה בסארין, וכתוצאה מכך נהרגו כ-74 בני אדם ונפצעו מעל 557.[דרוש מקור][דרושה הבהרה]
הריינג'רס של נולטון

הריינג'רס של נולטון היו שירות הריגול הראשון של ארצות הברית, כמו גם יחידת הריינג'ר האמריקנית הראשונה. היחידה הוקמה בשנת 1776, לאחר שארצות הברית הכריזה על עצמאותה מבריטניה, והחלה מלחמת העצמאות האמריקנית.  היחידה נקראה על שם מפקדה, לוטננט קולונל תומאס נולטון. ב-12 באוגוסט 1776, קידם גנרל ג'ורג' וושינגטון את תומאס נולטון לדרגת לוטננט קולונל. נולטון הצטווה לבחור קבוצת מובחרת של אנשים מקונטיקט, רוד איילנד ומסצ'וסטס על מנת לבצע משימות סיור. המרגלים הרשמיים הראשונים של ארצות הברית, "הריינג'רס של נולטון" היו גם היחידה המובחרת המאורגנת הראשונה, המקבילה ליחידות מובחרות כיום. המרגל האמריקאי המפורסם, סרן נייתן הייל, מקובנטרי, קונטיקט, היה גם הוא תחת פיקודו של לוטננט-קולונל תומאס נולטון. התאריך "1776" הנמצאת כיום בחותם של שירות המודיעין של צבא ארצות הברית מתייחס לתאריך היווצרות הריינג'רס של נולטון. ב-16 בספטמבר 1776, הריינג'רס של נולטון, לבושים כגדוד חיל רגלים קל, סיירו לפני הצבא הקונטיננטלי בהארלם הייטס, ניו יורק. הם נתקלו ביחידה בריטית מובחרת שהסתייעה בחיילים הסיאנים. הם הצליחו לבצע נסיגה מוצלחת, אך תקפו שוב את הבריטים כאשר תוגברו באמצעות יחידה אמריקנית מווירג'יניה. וושינגטון תכנן לבצע פעולת הטעיה על מנת לאגף את הכוח הבריטי, אך ירייה אמריקאית מוקדמת הרסה את התוכניות, והעמידה את כוחותיו של נולטון במצב מסוכן. נולטון אסף את כוחותיו והמשיך בביצוע ההתקפה, ונהרג אל מול אנשיו. את נולטון הספיד וושינגטון בפקודה הכללית שלו, ב-17 בספטמבר 1776 בכותבו "קולונל נולטון האביר והאמיץ, היה כבוד גדול לכל מדינה, לאחר שנפל אתמול, בעודו נלחם...". Spies and Scouts, Secret Writing, and Sympathetic Citizens from History.org
יוסף לוינשטיין

האם התכוונתם ל... יוסף לוינשטיין (רב) – רבה של סרוצק והיסטוריוגרף יוסף לוינשטיין (פוליטיקאי) – פוליטיקאי יהודי אנגלי
Е (כתב קירילי)

יֶה (נקראת גם אֶה) היא האות השישית באלפבית הקירילי. מקורה באות היוונית אפסילון וצורתה כשל אפסילון גדולה וכשל האות הלטינית E בשתי צורותיה. זוהי אחת משש האותיות היחידות באלפבית הקירילי (יחד עם У, Р, Б ,А ו-Ф) אשר צורותיה הגדולה והקטנה שונות זו מזו ואחת מ-5 האותיות באלפבית המייצגות צלילי י' עיצורית עם תנועה, יחד עם Ю ,Ї ,Ё ו-Я (למרות זאת, האות Ё והאות Ї אינן מהוות חלק מהאלפבית הקירילי הבסיסי). ברוסית ובבלארוסית – האות מייצגת את הצליל /je/ ונהגית יֶה כמו האות Є באוקראינית וברוסינית. ברוסית, האות יכולה לייצג את התנועה /e/ רק אחרי עיצור (ולא אחרי האותיות ь או ъ) בחלק מהמקרים.[דרוש מקור] באוקראינית, ברוסינית, בבולגרית, בסרבית ובמקדונית האות נקראת אֶה (כמו Э ברוסית ובבלארוסית) ומייצגת תנועה קדמית, חצי-פתוחה, בלתי-מעוגלת, כמו האות E הלטינית. מדיה וקבצים בנושא Е בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.