laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אדווין אוסטין אבי

אדווין אוסטין אבי (באנגלית: Edwin Austin Abbey;‏ 1 באפריל 1852 – 1 באוגוסט 1911) היה צייר ומאייר אמריקאי. אבי נולד בפילדלפיה שבמדינת פנסילבניה שבארצות הברית. הוא למד אמנות באקדמיה של פנסילבניה לאמנות יפה תחת כריסטיאן שוסל (Christian Schuessele). אבי עבד כמאייר עבור המגזינים הארפר'ס ויקלי (בין השנים 1871–1874) ושריבנר'ז מגזין. בשנת 1871 עבר אבי לעיר ניו יורק, והחל לאייר מהדורות ספרי שיצאו לאור בארצות הברית ובהם "סיפורי חג המולד" מאת צ'ארלס דיקנס (בשנת 1875), "שירי רוברט הריק" (בשנת 1882) ו"She Stoops to Conquer" מאת אוליבר גולדסמית' (בשנת 1887). אבי אייר את מהדורת "קומדיות ויליאם שייקספיר" שיצאו לאור בהוצאת הארפר בשנת 1896. בשנת 1878 עבר אבי לאנגליה במטרה שילמד את קורות חייו של המשורר רוברט הריק בטרם יאייר את ספר שיריו. אבי החליט להשתקע באנגליה בשנת 1883, ובשנה זו נבחר כחבר האגודה המלכותית למציירים בצבעי מים. בשנת 1898 התקבל כחבר האקדמיה המלכותית לאמנויות. בשנת 1902 נבחר לצייר את הכתרתו של המלך אדוארד השביעי. יצירה זו מוצגת כיום בארמון בקינגהאם. בעקבות ציור היצירה ניתן לאבי תואר אבירות. בשנות ה-90 של המאה ה-19 צייר ציורי קיר עבור הספרייה הציבורית של בוסטון ובהם האפריז - "החיפוש אחר הגביע הקדוש". ציורי קיר אלה צוירו בסטודיו של אבי באנגליה. בין השנים 1908–1909 צייר אבי ציורי קיר עבור הרוטונדה של קפיטול מדינת פנסילבניה. בשנת 1911 חלה אבי במחלת הסרטן. באותה עת שקד אבי על ציור היצירה "קריאת הכרזת העצמאות" עבור אולם בית המחוקקים של מדינת פנסילבניה. בשל מחלתו היה זה ארנסט בורד, עוזרו של אבי, שסיים את היצירה, המוצגת כיום באולם בית המחוקקים. אבי נפטר בשנת 1911 בטרם סיים את היצירות שהוזמנו עבור בית המחוקקים. בשנת 1937 הורישה אלמנתו של אבי רבות מעבודותיו לאוניברסיטת ייל. "סצנה מתוך המלט", צבע שמן על בד, 1897 "אן הטצ'ינסון מועמדת למשפט", 1901 "רוח הנאורות", הרוטונדה של קפיטול מדינת פנסילבניה, הריסברג פנסילבניה אלגוריית "מדע", קפיטול מדינת פנסילבניה מדיה וקבצים בנושא אדווין אוסטין אבי בוויקישיתוף יצירותיו של אדווין אוסטין אבי באתר American Art Gallery קורות חיים אדווין אוסטין אבי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כתבי אדווין אוסטין אבי בפרויקט גוטנברג (באנגלית) אדווין אוסטין אבי, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
אפקט סנרק

בפסיכולוגיה קוגניטיבית, אפקט סנרק (מאנגלית: SNARC Effect, ראשי תיבות של: Spatial Numerical Association of Response Codes Effect) הוא תופעה של ייצוג מספרים במוח בצורה מרחבית של ציר רצף מספרים דמיוני. האפקט פורסם לראשונה בשנת 1993 על ידי החוקרים סטניסלס דֶאָן, סרז' בוסיני ופסקל ז'ירוֹ. בניסוי המדגים אפקט זה, מתבקש אדם ללחוץ על כפתור האם המספר שמופיע למולו זוגי או אי זוגי; בניסויים אלו נמצא שאנשים מגיבים מהר יותר למספרים גבוהים בידם הימנית, ומהר יותר למספרים נמוכים בידם השמאלית. ההסבר של שלושת החוקרים לתופעה הוא שהנבדקים מדמיינים ציר מספרים בראשם, כאשר המספרים הגבוהים נמצאים בצד ימין והמספרים הנמוכים בצד שמאל. מחקרים מאוחרים יותר איששו את קיומו של האפקט, וכיום המחקר מתמקד בהבדלים בתוך האפקט. למשל, שמואל שאקי וויליאם פטרוסיק חקרו האם אנשים מגיבים למספרים שליליים באותו אופן. במחקר אחר של שאקי, פישר ופטרוסיק נמצא שהרגלי קריאה משפיעים על ייצוג ויזואלי של ציר המספרים הדמיוני, ולפיכך בתרבויות ששפת הכתיבה בהן היא מימין לשמאל (כגון ערבית) גם ציר המספרים הדמיוני של האנשים יתחיל מימין לשמאל, ואילו בתרבויות בהן שפת הכתיבה היא משמאל לימין (כגון אנגלית) גם ציר המספרים הדמיוני שלהם יתחיל משמאל לימין. החוקרים הראו כי אצל נבדקים קנדים אפקט SNARC נשאר כמות שהוא, אצל נבדקים פלסטינים אפקט SNARC התהפך ואילו נבדקים ישראלים הראו אפקט משמאל לימין בהתאם למערכת קריאת המספרים בעברית. מונחים בפסיכולוגיה קוגניטיבית Dehaene S., Bossini S., Giraux P. (1993). "The mental representation of parity and numerical magnitude". Journal of Experimental Psychology: General 122: 371–396 Fias, W. and Brysbaert, M. and Geypens, F. and d'Ydewalle, G. (1996). The importance of magnitude information in numerical processing: Evidence from the SNARC effect. Mathematical Cognition 2(1), 95-110 Fischer, M.H., Castel, A.D., Dodd, M.D., & Pratt, J. (2003). Perceiving numbers causes spatial shifts of attention. Nature Neuroscience 6: 555-556 Fischer, M.H., & Hill, R. (2004). A SNARC in the dark: Input modality affects number representation. 22nd European Workshop of Cognitive Neuropsychology, Bressanone, 26.-31 Fischer, M. H., Pratt, J., & Adam, J. J. (2007). On the timing of reference frames for action control. Experimental Brain Research, 183(1), 127-132 Andres, M., Davare, M., Pesenti, M., Olivier, E., & Seron, X. (2004). Number magnitude and grip aperture interaction. Neuroreport 15: 2773-2777 Loetscher T, Schwarz U, Schubiger M, Brugger P. (2008). Head turns bias the brain’s internal random generator. Current Biology, 18(2):R60–R62 Why Left Is Less and Right Is More (Sometimes), Psychology Today שאקי ופישר, מצגת על SNARC (באנגלית) Dehaene S., Bossini S., Giraux P. (1993). "The mental representation of parity and numerical magnitude". Journal of Experimental Psychology: General 122: 371–396 Shaki S., Fischer M. H., & Petrusic W. M. (2009). Reading habits for both words and numbers contribute to the SNARC effect. Psychonomic Bulletin & Review, 16, 328–331
אדריאן קורי

אדריאן מרי קורי (באנגלית: Adrianne Marie Curry, נולדה ב-6 באוגוסט 1982) היא דוגמנית, שחקנית ומפיקת טלוויזיה אמריקאית. זוכת העונה הראשונה של תוכנית הריאליטי "הטופ מודל הבאה". קורי התפרסמה בעקבות זכייתה בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי האמריקאית "הטופ מודל הבאה", לאחר הזכייה החלה להופיע במגזינים ידועים כגון פיפל ומקסים והשתתפה בתפקידי אורח בסדרות שונות וכשופטת בתוכניות ריאליטי אחרות. ב-2005 החל ערוץ VH1 לשדר סידרה בשם "My Fair Brady" על חייה של קורי ובעלה, הסדרה זכתה להצלחה רבה ושודרה במשך 3 עונות. ב-2006 ו-2008 הופיע על השער של מגזין הגברים פלייבוי. ונבחרה על ידי חברת NVIDIA כדוגמנית הבית להצגת טכנולוגיית הווידאו של החברה ב-2006. כחובבת מדע בדיוני ופנטזיה קורי נוהגת לסקר, לערוצי טלוויזיה שונים, אירועים בנושא כגון E3 ו-Blizzcon (הכנס של חברת המשחקים Blizzard Entertainment). ב-2012 התאחדה עם עורך הקומיקס הנודע סטן לי ליצירת ערוץ אינטרנטי ביוטיוב. בשנת 2015 שיחקה בסרט האימה האנתולוגי "סיפורי ליל כל הקדושים". קורי מגדירה עצמה חובבת מדע בדיוני ופנטזיה. חובבת קוספליי, מעריצה של "מלחמת הכוכבים" ומבלה זמן רב בעולם "וורלד אוף וורקראפט". היא מגדירה עצמה כביסקסואלית, ומחזיקה נחש בשם רג'ינה בלה כחיית מחמד. ב-2006 התחתנה עם השחקן לשעבר ואיש העסקים כריסטופר נייט בחתונה בסגנון גותי. השניים נפרדו ב-2011 והתגרשו ב-2013. ב-2017 הכירה את מתיו רוד (Matthew Rhode), קריין בקדימונים של סרטים) והחליטה לעזוב את תעשיית הבידור והוליווד כדי לנהל חיים כפריים "נורמלים" יותר. השניים עברו למונטנה ומשם קורי מנהלת בלוג על חייה. השניים התחתנו בספטמבר 2018 בחתונה בסגנון "משחקי הכס". אתר האינטרנט הרשמי של אדריאן קורי (באנגלית) אדריאן קורי, ברשת החברתית פייסבוק אדריאן קורי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אדריאן קורי, ברשת החברתית אינסטגרם אדריאן קורי, סרטונים בערוץ היוטיוב אדריאן קורי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אדריאן קורי, באתר AllMovie (באנגלית) Adrianne Curry of America's Next Top Model and husband Matthew Rhode flash their wedding rings after Game Of Thrones themed wedding אתר dailymail
סייזאר ואן אברדינגן

סייזאר בואטיוס ואן אברדינגן (בהולנדית: Cesar Boetius van Everdingen או Caesar van Everdingen;‏ 1616 או 1617 – נקבר ב-13 באוקטובר 1678) היה צייר דיוקנאות הולנדי. ואן אברדינגן נולד באלקמאר שבהולנד לעורך הדין פיטר קורנליץ ואן אברדינגן (Pieter Cornelisz van Everdingen) ואשתו השנייה, אכטה רלאסד מואר (Aechte Claesdr Moer), מיילדת במקצועה, והיה אחיו הבכור של הצייר אלארט ואן אברדינגן. ואן אברדינגן התחנך באוטרכט תחת יאן חריץ ואן ברונקהורסט והתקבל לגילדת האמנם של אלקמאר בשנת 1632. בשנת 1640 לערך פגש ואן אברדינגן את הצייר יאקוב ואן קאמפן ממנו הושפע, והשנים שיתפו פעולה במספר ציורים. בשנת 1648 עבר להארלם והתקבל כחבר בגילדת לוקס הקדוש של הארלם. בין השנים 1648–1650 ואן אברדינגן צייר את "החדר הכתום" (Oranje Zaal) בהויז טן בוש. בשנת 1658 שב לאלקמר, פתח בה סדנה, והחל ללמד תלמידים. ואן אברדינגן נפטר באלקמאר ונקבר ב-13 באוקטובר 1678 בכנסיית לורנס הקדוש (St. Laurenskerk) (ה-Grote Kerk). ואן אברדינגן נשא לאישה את אחותו החורגת הלנה ואן אוסטתהורן (Helena van Oosthoorn) בראשית דצמבר 1646. לזוג לא היו ילדים. קורות חיים (באנגלית)
אסתר פרץ-ארד

אסתר פרץ-ארד (17 ביוני 1921 – 19 במאי 2005) הייתה ציירת ופסלת ישראלית. פרץ נולדה בשנת 1921 בבולגריה, וב-1924 עלתה ארץ ישראל. בשנת 1937 החלה ללמוד ציור בסטודיו של אהרון אבני, ולמדה אצלו עד 1945 (שם הכירה את בן-זוגה, גרישה ארד). למדה גם פיסול אצל יצחק דנציגר. התנסתה במדיומים שונים של האמנות הפלסטית: שמן, ליטוגרפיה, צבעי גיר, קולוגרף, קולאז' ותחריט. סגנון עבודתה היה פיגורטיבי ואת השראתה שאבה מהטבע. היא הייתה מורה לציור, יעל ארליכמן הייתה בין תלמידיה. ב-1956 זכתה בפרס דיזנגוף לציור, על יצירתה "המוזיקאי". ב-1963 ציירה ציורים לסרט אשת הגיבור של פיטר פריי. הייתה נשואה לגרישה ארד, פסל וצלם, ואם לשניים: עתר ארד, ויולן ומלחין הפועל בארצות הברית; ורון ארד, מעצב תעשייתי הפועל בעיקר בלונדון. נפטרה ב-19 במאי 2005, בגיל 84. במסגרת פרויקט הנצחת אמנים שחיו ופעלו בתל אביב, נקבעה לוחית זיכרון על ביתה שבשכונת רמת אביב. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. 'אסתר ארד', בתוך: אמני דור כור-ההיתוך בישראל, כרך א, תל אביב: עקד, תש"ן 1990, עמ' 120. 'Peretz-Arad, Esther,' in: Who's Who in World Jewry, 1972, p. 682. מדיה וקבצים בנושא אסתר פרץ-ארד בוויקישיתוף אסתר פרץ-ארד, דף שער בספרייה הלאומית אסתר פרץ-ארד, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל 7 ציירים ופסלים זכו בפרס דיזנגוף, מעריב, 27 בפברואר 1956; חולק פרס דיזנגוף לציור ולפיסול, הצופה, 28 בפברואר 1956. אתר "Billiongraves" אודי גלזר, בין הכיסאות, "עלונדון", 24 בפברואר 2010. ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יצחק וסרמן

הרב רפאל יצחק וסרמן (כ"ב בכסלו תרפ"ד, נובמבר 1923 - כ"ז באלול התשס"ג, 24 בספטמבר 2003) היה ראש ישיבת אוהל יעקב בבני ברק, ראש ישיבה בצרפת ורב באנגליה. נולד בעיר נובהרדוק, לרב נחמן שמואל וסרמן, רב העיר סטאוויסק שבפלך לומז'ה. בשנת 1939 עברה סטאוויסק לשליטת הרוסים. בהוראת אביו הבריח את הגבול לליטא ומשם עלה לבדו לארץ ישראל. הוריו ואחותו שנשארו בסטאוויסק נרצחו שנה לאחר מכן כשהאזור נכבש על ידי הגרמנים. עם הגיעו לארץ ישראל נכנס לישיבת לומז'ה בפתח תקווה, שם התגורר אחיו הגדול ישעיהו. נישא לאהובה (נפטרה א' באלול תשפ"א), בת המוהל הרב ישראל יצחק שקול מפתח תקווה. החזון איש היה השדכן. לאחר נישואיו, בשנת 1947, העתיק מגוריו לבני-ברק והצטרף לכולל חזון איש. למד כמה שנים בחברותא עם הרב גדליה נדל. נהג לדבר מדי שבת עם החזון איש. בשנת 1957 היגר לצרפת, שם כיהן כר"מ בישיבת חכמי צרפת שבאקס לה בן. בשנת 1963 עבר ללונדון, שם היה רב במשך עשר שנים, וייסד את הכולל הראשון בלונדון, [שנקרא כולל 'רבינוב' - על שם רבה הקודם של הקהילה החרדית במקום][דרוש מקור]. בשנת 1973 שב לישראל והתמנה כראש ישיבת אוהל יעקב עד פטירתו. בשנת 1996 הוציא לאור ספר תורני בשם משנת יצחק. נקבר בבית הקברות שומרי שבת זיכרון מאיר בבני ברק, סמוך לקבר רבו החזון איש. בניו: הרב ברוך הוא משגיח בישיבת שערי תורה בבני ברק. בן נוסף הרב פינחס הוא ראש כולל במונסי. חתניו: הרב שמואל נדל - ראש כולל אוהל יעקב, דיין בבית דינו של הרב קרליץ ודיין בד"ץ קרית ספר ובנו של הרב גדליה נדל; הרב חיים ישראל שפירא - ראש ישיבת שערי תורה ובנו של הרב יהודה שפירא; הרב מרדכי אדלשטיין - רבה של שכונת נאות יוסף בבני ברק, ר"מ בישיבת חמד ובנו של הרב יעקב אדלשטיין; הרב אברהם ישעיהו פלס - ראש ישיבת עטרת שלמה לצעירים בבית שמש; הרב מיכאל בן שלמה - ר"מ בישיבת כנסת יחזקאל באלעד; הרב יעקב שכטר - מראשי ישיבת שערי תורה; הרב ברוך דונט - ראש כולל סלבודקה באלעד. גיסיו היו הרב דב צבי רוטשטיין, והרב שמריהו גריינימן, בן אחות הרב אברהם ישעיהו קרליץ [בעל החזון איש].
פטינה

פטינה (מאיטלקית: Patina) היא תרכובת ירוקה, אשר נוצרת במשך הזמן על גבי משטחי מתכת. בהשאלה, המושג משמש לתיאור כל ציפוי הנוצר על משטח ומעיד על גילו המתקדם. אמנים רבים משתמשים בפטינה לקישוט פסלים, אך לעיתים קרובות היא נוצרת באופן טבעי ומשמשת הגנה מפני החלדה נוספת. דוגמה נודעת לכיסוי פטינה הוא פסל החירות של ארצות הברית שגונו הירקרק בא לו מהפטינה שציפתה אותו במהלך הזמן. ארכאולוגים מתארכים פריטים בני אלפי שנים בעזרת ניתוח פטינה. גאולוגים משתמשים במונח "פטינה" - מכונה בעברית "מִקְרָם מדברי"- כדי לתאר ציפוי כהה ומבריק שנוצר על פני השטח החשופים של שברי סלעים מלוטשים (ראה תמונות מציורי סלע בהר כרכום). הציפוי מורכב מתחמוצת מנגן כהה, מתחמוצת ברזל ומחרסיות היוצרות ציפוי דק על פני השטח של שבר הסלע. הפטינה מכסה את פניהם של שברי הסלעים החשופים לשמש, אך לא את בסיסם, המונח על הקרקע או טמון בה. ליצירת המרקם המדברי תורמים חומרים השוקעים כאשר מים או טל מתנדפים מפני שבר הסלע, הידבקות של חרסיות ופעילות של חיידקים על פני השטח.
המצור על אודסה

במלחמת העולם השנייה הטילה רומניה מצור על העיר אודסה וכבשה אותה. המצור החל ב-5 באוגוסט והסתיים ב-16 באוקטובר 1941. הפיקוד הסובייטי החליט על פינוי העיר לאור המצב האסטרטגי שנוצר בדרום ברית המועצות, וחדירת כוחות הציר לחצי האי קרים, ואף על פי שהיה ניתן להמשיך בהגנה עליה. המערכה סביב העיר נחשבת כאחת ההצלחות הבודדות של הצבא האדום בשלבים הראשונים של המלחמה בחזית המזרחית. בהתאם להסכמים בין גרמניה הנאצית לבין רומניה, הרומנים הצטרפו למלחמה והתקדמו בחלק הדרומי של החזית. באזור אודסה לחמו יחידות של הארמייה הרביעית הרומנית בפיקוד ניקולאי צ'ופרקה. לצבא הרומני הייתה עדיפות ברורה בכוחות היבשה. חיל האוויר הרומני לא הצליח להשיג עליונות אווירית וגם הצי הרומני לא הצליח להפריע לספינות של צי הים השחור הסובייטי להעביר לעיר הנצורה תחמושת ותגבור כוחות. להגנה על מתחם העיר הוקם "מרחב ההגנה אודסה" בפיקודו של תת-אדמירל גבריאל ז'וקוב. תחת פיקודו היו יחידות יבשה שכללו גם את ארמיית החוף בפיקוד גאורגי ספרונוב (מאוחר יותר איוואן פטרוב) וגם יחידות צי הים השחור מהבסיס שהיה בנמל העיר. להגנה על העיר נבנו 3 קווי ביצורים - הקדמי כ-20-25 ק"מ מהעיר, הראשי - 10-14 ק"מ מהעיר ופנימי 6–10 ק"מ מהעיר. הבסיס הימי של העיר חוזק ואליו הועברו ספינות נוספות מסבסטופול. כוחות היבשה בתחילת הקרבות מנו 34,5 אלף חיילים. במהלך הלחימה סביב העיר, גדל הכוח שהגן על העיר והגיע ל-86 אלף חיילים, על אף האבדות שספג הכוח המגן. בעקבות תבוסות הצבא האדום במרכז אוקראינה החלה נסיגה כללית של הצבא הסובייטי. כתוצאה מכך, ב-5 באוגוסט היחידות שהיו מוצבות בעיר החלו בקרבות סביב העיר. עד ל-10 באוגוסט נערכו קרבות במרחק די גדול מהעיר אך הצבא האדום נאלץ לסגת לפרברי העיר. ב-13 באוגוסט נותק הקשר עם יתר יחידות הצבא האדום והחל מצור על העיר. אספקת תחמושת וכוח אדם חדש לעיר הנצורה בוצעה על ידי ספינות צי הים השחור הסובייטי. יחידות הצי הרומניות לא הצליחו להטיל מצור ימי על העיר. ב-14 בספטמבר מצב כוחות המגן הסובייטיים היה קשה. הרומנים התקרבו לעיר והחלו בהפצצות על הנמל. במהלך המחצית השנייה של ספטמבר הובאו לעיר כוחות חדשים בהיקף של 12,600 חיילים. ב-22 בספטמבר בוצעה נחיתה מוצלחת לעורף הרומנים והם נאלצו לסגת. כתוצאה מכך הופסקו הפצצות על הנמל והחזית התייצבה במרחק סביר מהעיר. לאחר התייצבות החזית, מטה ההגנה הסובייטי החל בהכנות למלחמת החורף שמתקרב. אומנם ב-30 בספטמבר הגיעה פקודת הסטבקה על הצורך בפינוי הצבא האדום מהעיר. ב-5 באוקטובר, גנרל גאורגי ספרונוב שפיקד על כוחות היבשה קיבל התקף לב ופונה מהעיר (בהמשך הוא חזר לשורות הצבא אך לא מונה לתפקיד פיקודי בחזית). במקומו מונה איוואן איוואנוב (לאחר פינוי אודסה הוא היה אחראי על הגנת סבסטופול). עד ל-16 באוקטובר 1941 86 אלף חיילים, אלפי אזרחים וציוד צבאי כולל ציוד כבד הועמסו על ספינות הצי ועזבו את העיר. היחידות פונו לסבסטופול והצטרפו למגננה על העיר. על הגבורה בקרבות סביב העיר, אודסה קיבלה תואר "עיר גיבורה". ב-22 בדצמבר 1942 הוחלט על הענקת מדליה למגני העיר. בסך הכול בוצעו כ-30 אלף הענקות (רוב מגני העיר נהרגו במהלך הקרבות סביב סבסטופול במהלך שנת 1942). בשנות ה-60 של המאה ה-20 נבנו אנדרטאות לאורך 100 ק"מ של קו ההגנה סביב העיר לזכר הנופלים. מפקד מצור העיר הרומני ניקולאי צ'ופרקה נעצר לאחר המלחמה ונפטר בכלא רומני.
ריל

האם התכוונתם ל... חרץ (גאומורפולוגיה) – נתיבי מים המתחתרים בשכבות הקרקע העליונות ריל (אנ') – עיירה בוויילס אישים: אלויס ריל – פילוסוף אוסטרי וילהלם היינריך ריל – עיתונאי, סופר והיסטוריון תרבות גרמני רייל ריהל
סופסה

סוּפּסַה (בגאורגית: სუფსა) הוא נהר בחבל גוריה שבמערב גאורגיה. סופסה נובע במדרון הצפוני של רכס מסחתי שבקווקז הקטן, בגובה 2,800 מטרים, 50 מטרים מתחת לפסגת מפיסצקארו. אחרי שסופסה יורד מרכס מסחתי, הוא זורם במישור קולכתי, שבו נשפך לים השחור ליד הכפר צקאלצמינדה שבנפת לנצ'חותי. אורכו של סופסה 108 ק"מ והוא מנקז שטח של 1,130 קמ"ר. סופסה הוא הנהר היחיד, שזורם בכל שלוש הנפות של חבל גוריה; על שפת הנהר סופסה נמצאת העיירה צ'וחטאורי - המרכז האדמיניסטרטיבי של הנפה המזרחית ביותר בחבל. יובליו העיקריים של סופסה הם הנהרות גובזאולי, בחוויסצקאלי, ברמידזיסצקאלי ושותי. מדיה וקבצים בנושא סופסה בוויקישיתוף
ויינר

ויינר (Weiner) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו בונה עגלות. ביידיש משמעותו יינן. האם התכוונתם ל... אאורל ויינר – פרופסור רומני יהודי לכלכלה בן ציון ויינר – מפקד בצה"ל דייב ויינר – גיטריסט אמריקאי זאב ויינר – פעיל חברתי ישראלי לאו ויינר – מלחין יהודי הונגרי מתיו ויינר – תסריטאי, במאי ומפיק יהודי אמריקאי ראסל ויינר – מיליארדר יהודי אמריקאי וינר (פירושונים)
בת שבע (ברבדוס)

בת שבע (באנגלית: Bathsheba) הוא כפר דייגים במזרח ברבדוס. הכפר משמש כבירת מחוז סנט ג'וזף. כפר הדייגים נמצא כ-10.5 ק"מ מברידג'טאון, בירת ברבדוס. בת שבע, כפר הדייגים הראשי בקהילת סן ג'וזף, נמצא על חופה המזרחי של ברבדוס אשר שמר על מראהו הפראי לעומת החוף המערבי המלא באתרי נופש. הנוף הדרמטי של החוף המזרחי, האווירה הנמוכה והחופים סחופי הרוח הופכים אותו למדי לניגוד לאזורים הפופולריים יותר של ברבדוס, אך למקום נהדר להירגע ולהירגע, לגלוש, לטייל ארוך בחוף וליהנות מאורח החיים המקומי. רצועה ארוכה של חול זהוב עוברת לאורך החוף, יש כמה כנסיות קטנות לביקור, גנים בוטניים, שבילי טבע ביערות הגשם ומביטים על נקודות המציעות נוף על פני האי. חוף הזהב האטרקטיבי של בת-שבע מהווה מקום נהדר לטיול עם סלעים ענקיים ועומדים החופשיים משור אלמוגים עתיק המנקד את החולות. למרות שהגלישה הגדולה, הגאות והשפל גורמים לכך שלא ניתן לשחות כאן, סדרה של בריכות אלמוגים רדודות שנחצבו בים מהוות מקום פופולרי להתרווח במים ביום חם. הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ספטמבר (26 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (24 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,166 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (292 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (27 מ"מ גשם). כפר הדייגים ממוקם ליד הכביש H3. מדיה וקבצים בנושא בת שבע בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של בת שבע Bathsheba, Barbados, barbados.org Bathsheba, www.geonames.org Visit Bathsheba, Barbados, AUDLEY "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}: (עזרה) בת שבע, באתר בת שבע (ב־) ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים בקריביים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
נטנבי

נַטַנֵבּי (בגאורגית: ნატანები, נקרא גם מוֹגרוֹסִי მოგროსი) הוא נהר בחבל גוריה שבמערב גאורגיה. נטנבי נובע במדרון הצפוני של רכס מסחתי שבקווקז הקטן, בגובה 2,548 מטרים, 204 מטרים מתחת לפסגת סקורניה. אחרי שנטנבי יורד מרכס מסחתי, הוא זורם במישור קולכתי, שבו נשפך לים השחור ליד הכפר שקוותילי. אורכו של נטנבי 60 ק"מ והוא מנקז שטח של 657 קמ"ר. ספיקתו הממוצעת של נטנבי היא 33.5 מ"ק לשנייה. נטנבי ניזון ממי הפשרת שלגים, ממי גשמים וממי תהום. באביב, עם הפשרת השלגים בהרים, נטנבי עולה על גדותיו וגורם לשיטפונות. בחודשים יולי-אוגוסט, מפלס המים בנטנבי נמצא בשפל. בכל עונות השנה, מפלס הנהר בנטנבי נוטה לעלות בפתאומיות עם כמויות גדולות של גשם, מה שגורם להצפות. מימיו של נטנבי מנוצלים להפעלת טחנות מים כפריות ולהשקיה. יובליו העיקריים של נטנבי הם הנהרות בז'וז'י וצ'ולוכי. מדיה וקבצים בנושא נטנבי בוויקישיתוף
רוג'ר מקברייד אלן

רוג'ר מקברייד אלן (נולד 26 בספטמבר 1957) הוא סופר מדע בדיוני אמריקאי. נולד בברידג'פורט, קונטיקט ובילדותו גר בוושינגטון די. סי., בוגר אוניברסיטת בוסטון (1979). מספריו תורגמו לעברית "טבעת כארון" ו"הכדור שנופץ" (ספר המשך), שניהם מסוגת מדע בדיוני טכנולוגי קלאסי. אתר האינטרנט הרשמי של רוג'ר מקברייד אלן רוג'ר מקברייד אלן, ברשת החברתית Goodreads ערך זה הוא קצרמר בנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
אלפרד סומר

אלפרד (אל) סומר (באנגלית: Alfred (Al) Sommer; נולד ב-1942) הוא רופא עיניים ואפידמיולוג אמריקאי, חבר סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, מרילנד בארצות הברית. סומר זכה להכרה בינלאומית בשל המחקר שלו אודות ויטמין A במהלך שנות ה-70 וה-80, במסגרתו גילה כי שימוש במינון מוגבר של ויטמין A לטיפול בילדים לקויי ראייה, לא רק שמשפר את ראייתם, אלא אף מוריד את שיעור התמותה בקרבם בשיעור ניכר של עד 34 אחוזים. בעקבות גילויו, הבנק העולמי הגדיר את הטיפול הרפואי באמצעות ויטמין A כאחת מההתערבויות הרפואיות היעילות והחסכוניות שזוהו עד כה בעולם. סומר נולד בשנת 1942 בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הוא סיים לימודי רפואה ביוניון קולג' שבסקנקטדי, ניו יורק בשנת 1963. בהמשך קיבל סומר תואר "דוקטור לרפואה" מבית הספר לרפואה שבאוניברסיטת הרווארד בשנת 1967, וכן תואר "מאסטר לרפואה" מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בשנת 1973. כיום סומר הוא פרופסור לאפידמיולוגיה ובריאות בינלאומית, וכן פרופסור לרפואת עיניים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בין השנים 1990–2005 היה סומר דיקן אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, כאשר במהלך כהונתו סייע בגיוס כספים ובהרחבה חסרת תקדים של המחקר באוניברסיטה. בעקבות מחקרו של סומר אודות השפעותיו החיוביות של ויטמין A, הוא זכה בשנת 1997 בפרס לסקר, וכן בפרס דנונה הבינלאומי לתזונה בשנת 2001. בשנת 2008 סומר נבחר כחבר הדירקטוריון של קרן לסקר, האחראית בין השאר על הענקתו של פרס לסקר, הפרס הנחשב ביותר כיום בעולם בתחום רפואת העיניים. בזכות ההשפעה הרבה שהיו למחקריו, בחודש יוני 2013 הוכרז כי לפרופסור סומר מוענק פרס דן דוד לשנת 2013. נכון ל-2013 עוסק סומר במחקר חדש, במטרה להבין את מלוא השפעתו של ויטמין A, ואת ההשלכות של מחסור בו אצל בני אדם. בשנת 2004, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס יסדה תוכנית מלגות חדשה בסכום של 22 מיליון דולרים, כאשר לכבודו של ד"ר סומר כינויים של החוקרים נקבע כ"סומרים". הדף הרשמי של סומר באתר אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. מרב יודילוביץ', הוכרזו חמשת הזוכים בפרסי דן דוד, באתר ynet, 11 בפברואר 2013 TheMarker Online, פרופ' אסתר דופלו ופרופ' אלפרד סומר - בין חתני פרס דן דוד לשנת 2013, באתר TheMarker‏, 11 בפברואר 2013 דן אבן, האיש שנלחם בתמותת ילדים בעולם השלישי, באתר הארץ, 13 ביוני 2013 "קשה לדמיין מחקר המוסיף שנות חיים בקנה מידה גדול כל כך" באתר דוקטורס. דן אבן, האיש שנלחם בתמותת ילדים בעולם השלישי, באתר הארץ, 13 ביוני 2013 מיכל רשף‏, הוכרזו שמות חתני פרס דן דוד לשנת 2013, באתר וואלה, 11 בפברואר 2013 http://www.jhsph.edu/news/news-releases/2004/sommer-scholars.html
יורי דז'ורקף

יורי דז'ורקף או יורי ג'ורקאייף (בצרפתית: Youri Djorkaeff; נולד ב-9 במרץ 1968 בליון) הוא כדורגלן עבר צרפתי. אמו של דז'ורקף היא ארמנית ואביו הוא קלמיקי (עם שמתגורר באזור רחב ידיים במערבו של הים הכספי). דז'ורקף החל את הקריירה שלו ב-1984 במועדון הצרפתי, גרנובל, ולאחר מכן ב-1989 עבר למועדון שטרסבורג. שנה לאחר מכן, עבר למונקו ומשם ב-1995 לפריז סן-ז'רמן. ב-1994, היה דז'ורקף מלך השערים של ליגת העל הצרפתית עם 20 שערים. ב-1996 עבר לאינטר מילאנו, וב-1999 עבר למועדון הגרמני קייזרסלאוטרן. ב-2002 עבר לאנגליה שם שיחק בבולטון וונדררס ובבלקברן רוברס. בפברואר 2005, עבר ל-MLS לקבוצת מטרוסטארס. דז'ורקף זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע עם פריז סן-ז'רמן ב-1996 ובגביע אופ"א עם אינטר ב-1998. הוא כבש 28 שערים ב-82 הופעות בנבחרת צרפת. עם נבחרת צרפת הוא זכה במונדיאל 1998 וביורו 2000. בנוסף לכך שיחק במדי הנבחרת גם ביורו 1996 ובמונדיאל 2002. אביו של דז'ורקף, ז'אן, שיחק במדי נבחרת צרפת במונדיאל 1966 ובנוסף אימן את נבחרת ארמניה. בנו אואן (יליד 1997), משחק במדי סנט מירן, בליגת העל הסקוטית. מונקו הגביע הצרפתי: 1990/1991 פריז סן ז'רמן גביע אירופה למחזיקות גביע: 1995/1996 הסופר קאפ הצרפתי: 1995 אינטר מילאנו גביע אופ"א: 1997/1998 נבחרת צרפת גביע העולם: 1998 אליפות אירופה: 2000 גביע הקונפדרציות: 2001 תארים אישיים מלך השערים של ליגת העל הצרפתית: 1993/1994 נבחרת הטורניר של יורו 1996 מדיה וקבצים בנושא יורי דז'ורקף בוויקישיתוף יורי דז'ורקף, באתר Transfermarkt יורי דז'ורקף, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) יורי דז'ורקף, באתר BDFutbol יורי דז'ורקף, באתר WorldFootball.net יורי דז'ורקף, באתר National Football Teams יורי דז'ורקף, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים צרפתים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.