laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ואסילי פטרוב

ואסילי איוואנוביץ' פטרוב (ברוסית: Василий Иванович Петров‏; 15 בינואר 1917 – 1 בפברואר 2014) היה מרשל ברית המועצות, כיהן כמפקד כוחות היבשה של הצבא הסובייטי ב-1980–1985 וכסגן שר ההגנה ב-1985–1986. וטסילי פטרוב נולד בכפר צ'רנולסקויה, בדרום מערב רוסיה (כיום נמצא הכפר בתחומי חבל סטברופול) למשפחת איכרים. סיים בית ספר תיכון ב-1935. למד במכללה למורים מ-1937 עד 1939. בספטמבר 1939 התגייס לצבא האדום. שובץ בחיל רגלים, סיים קורס מש"קים ונשלח לשרת כמדריך בבסיס אימונים. לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות נטל חלק בקרב להגנת אודסה ובקרב על סבסטופול. בשנת 1942 נשלח לקורס קצינים מזורז שבסופו קיבל דרגת סגן משנה. לחם בחזית הקווקז, שם עלה מהר בסולם התפקידים-מפקד פלוגה, קצין מבצעים במטה חטיבת חיל רגלים, קצין מבצעים במטה דיוויזיית חיל רגלים. במרץ 1943 הועבר לשרת בחזית האוקראינית הראשונה, כסגן ראש מטה של דיוויזיה מס' 38. פטרוב נטל חלק ב: קרב דנייפר, מבצע דנייפר-קרפטי, מבצע יאשי-קישינב ובקרב על בודפשט. את המלחמה סיים באוסטריה, בדרגת מאיור. בתום המלחמה למד פטרוב באקדמיה צבאית של המטה הכללי במוסקבה. ב-1948, בתום הלימודים נשלח לשרת במזרח הרחוק הסובייטי (שם הוא ישרת כ30 שנה). בשנת 1952 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד רגימנט חרמ"ש. ב-1957 - 1959 היה ראש מטה של דיוויזיית חיל רגלים. ב-1959 - 1961 פיקד על דיוויזיית חרמ"ש. במאי 1961 הועל לדרגת גנרל-מיור ומונה לראש מטה של הארמייה החמישית. מ-1964 עד 1966 פיקד על הארמייה החמישית. ב-1965 הועלה לדרגת גנרל ליטננט. ב-1966 - 1972 מילא תפקיד של ראש המטה של כוחות הצבא במזרח הרחוק הסובייטי. ב-1970 הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק. ב-1972 מונה לפקד על כל כוחות הצבא במזרח הרחוק של ברית המועצות, בעקבות המינוי הועלה לדרגת גנרל ארמייה ב-1976 הועבר פטרוב למוסקבה, שם מונה לסגנו של מפקד זרוע היבשה בכוחות המזוינים של ברית המועצות. בקיץ 1977 נשלח פטרוב לאתיופיה בראש של כ-1500 יועצים צבאיים. הוא סייע לפיקוד הצבאי האתיופי לתכנן מבצעים התקפיים במהלך מלחמת אוגדן. בדצמבר 1978 שב לברית המועצות. הוא חזר לפקד על כוחות הצבא במזרח הרחוק במשך כשנה. בתחילת 1980 שם למוסקבה והתמנה למפקד זרוע היבשה של הכוחות המזוינים של ברית המועצות. בשנת 1982 הוענק לו תואר גיבור ברית המועצות. בשנת 1983 הוא קודם לדרגת מרשל ברית המועצות. בשנת 1985 התמנה לסגן ראשון של שר ההגנה הסובייטי. בקיץ 1986 עזב פטרוב את תפקידו ועבר ליחידת המפקחים של המטה הכללי (יחידה, בה היו מציבים גנרלים בכירים ומרשלים שלמעשה פרשו מן השירות. לאחר התפרקות ברית המועצות בדצמבר 1991, תפקד פטרוב כיועץ במטה הכללי של צבא רוסיה. ואסילי פטרוב מת ב-1 בפברואר 2014. הוא נטמן בבית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה (רוסיה) בעיר מיטישצ'י. במהלך שירותו הצבאי הוענקו לו עיטורים שונים של ברית המועצות ושל מדינות ברית ורשה. כמו כן הוא קיבל עיטורים של מונגוליה וצפון קוריאה. את העיטור האחרון הוא קיבל בשנת 2012 לכבוד יום הולדתו ה-95. מדיה וקבצים בנושא ואסילי פטרוב בוויקישיתוף ואסילי פטרוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
גלריית המלכה

גלריית המלכה היא הגלריה המרכזית לאמנות בארמון בקינגהאם, ביתו של המונרך הבריטי, בלונדון. בגלריה מוצגות יצירות אמנות מהאוסף המלכותי (שחלק הארי של יצירותיו מאז פתיחתו הוצגו באופן קבוע והוחזקו בנאמנות עבור האומה ונשמרו באופן פרטי) על בסיס מתחלף. הגלריה מהווה את האגף הדרומי הבולט ביותר של הארמון. הכניסה/יציאה שלו היא נבנתה במקום בו עמדה הקפלה המלכותית שנהרסה בבליץ - המתקפות האוויריות הגרמניות במלחמת העולם השנייה. הגלריה נפתחה ב-1962; ב-37 השנים הבאות ביקרו בגלריה כ-5 מיליון מבקרים, עד לסגירתה ב-1999 (1999 עד 2002) לצורך הרחבה ושיפוץ. ההרחבה, הוזמנה מהאדריכל ג'ון סימפסון . ב-21 במאי 2002, הגלריה נפתחה מחדש על ידי אליזבת השנייה במסגרת חגיגות יובל הזהב למלכותה. הוא פתוח לציבור במהלך היום במשך רוב ימות השנה. ממאי עד אוקטובר 2019, גלריית המלכה הכילה תערוכה של 200 רישומים של לאונרדו דה וינצ'י מהאוסף המלכותי תערוכה בגלריה המלכה מדיה וקבצים בנושא גלריית המלכה בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של גלריית המלכה גלריית המלכה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) "LEONARDO DA VINCI: A LIFE IN DRAWING". Royal Collection Trust. "Leonardo da Vinci: A Life in Drawing review". Time Out.
אלכסנדר דוברובינסקי

אלכסנדר אנדרייביץ' דוברובינסקי (ברוסית: Александр Андреевич Добровинский;‏ נולד ב-25 בספטמבר 1954) הוא עורך דין רוסי, מומחה בדיני משפחה, שותף מנהל במשרד עורכי דין במוסקבה "אלכסנדר דוברובינסקי ושותפים". דוקטור למשפטים. דוברובינסקי זוכה לסיקור תקשורתי קבוע וידוע כמי שהשתתף בתיקים פליליים ואזרחיים מתוקשרים של אנשי עסקים גדולים, נציגי עולם הפוליטיקה, עולם הבידור, הספורט והאמנות. אלכסנדר דוברובינסקי נולד במוסקבה ב-1954. בשנים 1972–1975 למד בפקולטה לכלכלה של המכון לקולנוע על שם גרסימוב, אך לא סיים אותה. ב-1976 עזב אלכסנדר לפריז, שם התגוררה אמו, לוסי רובנובנה, צרפתייה ממוצא ארמני. שלוש שנים לאחר מכן, עזב לארצות הברית, שם לקח קורס במשפטים (הסמכה כעו"ד) בפקולטה למשפטים שנפתחה לאחרונה (ב-1976) באוניברסיטת פייס. עם זאת, הוא לא השלים את לימודי המשפטים שלו באמריקה. מאז 1988, דוברובינסקי החל להגיע באופן קבוע לברית המועצות, ולבסוף חזר בתחילת שנות ה-90. קיבל תואר במשפטים וב-1992 פתח את משרד עורכי הדין הראשון שלו. מתמחה בדיני חברות וכן בהליכי גירושין. דוברובינסקי התפרסם לראשונה בסיפורה השערורייתי של חברת נגה השווייצרית, שניסתה לתבוע את הפדרציה הרוסית על חובות עבור אספקת מזון ואיימה לתפוס רכוש בבעלות המדינה. במשך כמה שנים הוא ייצג את האינטרסים של מתנגדי יוקוס, שנלחמו על נכסי חברת הנפט המזרחית. השתתף בתהליכים שסוקרו בעיתונות בנושא חלוקת הרכוש במהלך הגירושים של איש העסקים לאוניד צ'רניי ב-1999, והבעלים של סברסטל אלכסיי מורדשוב ב-2001. ב-2007 ייצג את האינטרסים של מיכאל קשולינסקי, העורך הראשי של הגרסה הרוסית של מגזין פורבס, בתיק על תביעתה של חברת אינטקו, בבעלות אשתו של ראש עיריית מוסקבה דאז, ילנה באטורינה. במרץ 2008, בבית המשפט בעיר מוסקבה, במשפט באשמת בעל המניות לשעבר של יוקוס, ליאוניד נבזלין, בארגון רציחות וניסיונות, מסר דוברובינסקי עדות מפלילה על הנאשם. בשנת 2009, ייצג את האינטרסים של איש העסקים רוסלן בייסרוב (אנ'), בעלה בפועל לשעבר של הזמרת כריסטינה אורבקאייטה (אנ'), בסכסוך ביניהם על בנם דניה. ב-2010 ייצג את האינטרסים של הזמר פיליפ קירקורוב, שהואשם בהכאת עוזרת במאי מרינה יבלוקובה. לא בכל המחלוקות, דוברובינסקי לקח את הצד של אישי ציבור. כך ביולי 2011, הוא ייצג את האינטרסים של צלמת של העיתון קומסומולסקאיה פראבדה יקטרינה גוסבה, דוברובינסקי שלח בקשה למשטרה בדרישה לפתוח תיק פלילי נגד הזמר ולרי מילדזה באשמת הכאת עיתונאי. בשנת 2012 פתחה לשכת עורכי הדין דוברובינסקי סניף בלונדון, אשר ישרת לקוחות בעלי אינטרסים עסקיים ואישיים בבריטניה. דוברובינסקי הוא יו"ר הדירקטוריון לשעבר של חברת ארבאט פרסטיג' (רו'). במרץ 2013 מונה ליו"ר מועצת המנהלים של חברת פוטוק (רו'), וחודש לאחר מכן הפך לבעלים משותף של בנק פושקינו (רו'). ב-29 באוקטובר 2020 נשלל מדוברבינסקי רישיון עורך הדין על ידי מועצת לשכת עורכי הדין במוסקבה למשך שנתיים בעקבות בחינת התנהגותו במהלך החקירה והמשפט בתיק נגד מיכאיל יפרמוב. מדיה וקבצים בנושא אלכסנדר דוברובינסקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אלכסנדר דוברובינסקי אלכסנדר דוברובינסקי, ברשת החברתית פייסבוק אלכסנדר דוברובינסקי, ברשת החברתית אינסטגרם אלכסנדר דוברובינסקי, ברשת החברתית VK אלכסנדר דוברובינסקי, סרטונים בערוץ היוטיוב https://stuki-druki.com/authors/dobrovinskiy-alexandr.php https://globalmsk.ru/person/id/1845 https://24smi.org/celebrity/3554-aleksandr-dobrovinskii.html https://ria.ru/amp/20201029/dobrovinskiy-1582143403.html ערך זה הוא קצרמר בנושא רוסים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יהודה נקסון

יהודה נקסון (באנגלית: Yehuda Nacson‏; נולד ב-12 באוקטובר 1941 תל אביב, פלשתינה-א"י), הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת המגן הימני ומזוהה עם קבוצות מכבי יפו ומכבי לוס אנג'לס. יהודה נקסון נולד בצפון הישן בתל אביב. אביו עבד בנמל תל אביב ולאחר מלחמת העצמאות עברה המשפחה ליפו בעקבות האב שעבר לעבוד בנמל יפו. נקסון למד בבית הספר אליאנס תל אביב בשכונת נווה שלום וחברו לספסל הלימודים היה ישראל אשכנזי. ב-1953 הצטרפו השניים לקבוצת מכבי יפו תחת המאמן מישו אלבס (1935–2019). בעונת 1957/1958 זכה עם קבוצתו בגביע קרנר לאחר שמכבי יפו גברה על גדנ"ע יהודה בתוצאה 3–2. ב-18 במרץ 1961 נערך משחק ידידות בין מכבי יפו לשמשון תל אביב ובו פרש פרסיאדו אביגדור ("טופצ'ה") ממשחק פעיל. בדקה ה-48 פשט את חולצתו והעניק אותה ליהודה נקסון בו ראה את יורשו. ב-23 באפריל 1960 בשלהי עונת 1959/1960 בליגה הלאומית העלה אותו המאמן ואסיל ספאסוב למשחק הליגה הראשון שלו נגד הפועל חיפה. מכבי יפו נלחמה על הישרדותה בליגה הלאומית ועל נקסון הוטל לשמור על המאמן-שחקן של הפועל חיפה זלאטקו צ'ייקובסקי. מכבי יפו ניצחה 1–3 ונקסון הצטיין במשחקו. משחק הליגה האחרון שלו בשורות מכבי יפו היה ב-30 בדצמבר 1961 במהלך עונת 1961/1962 בליגה הלאומית מול שמשון תל אביב. בסך הכל שיחק נקסון ב-29 משחקי ליגה. בסיומה של העונה יצא נקסון לביקור משפחה במונטריאול שבקנדה ובה נשאר. ב-1979 עבר ללוס אנג'לס ובין 1981–1982 אימן את קבוצת מכבי לוס אנג'לס, עימה זכה באליפות ליגת הכדורגל של לוס אנג'לס רבתי. (אנ') בהמשך, התפרקה הקבוצה המקצוענית למחצה, ונקסון המשיך לנהל את קבוצת החובבים בגילאי 30 ומעלה לאורך השנים (2023). עם השחקים ששיחקו בקבוצת הוותיקים נמנה שבתאי לוי. יהודה נקסון מתגורר בלוס אנג'לס, הוא נשוי בשנית ולו ארבע בנות ונכדים. מכבי יפו גביע קרנר בעונת 1957/1958 מכבי לוס אנג'לס אליפות ליגת הכדורגל של לוס אנג'לס רבתי (אנ'), 1982 ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020. מדיה וקבצים בנושא יהודה נקסון בוויקישיתוף היידה יהודה נקסון (נחשון), באתר mabatmagazine.com איילה אור-אל, כדורגל בהליכה, באתר weareinamerica.com‏, 19 בספטמבר 2022 ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020, עמוד 226. ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו, עמודים 189–190. נתונים היסטוריים: ירון משעל איילה אור-אל, המונדיאל של לוס אנג'לס, באתר israeliweek.com, 12 ביולי 2022.
יחסי סלובניה–פורטוגל

יחסי סלובניה–פורטוגל הם יחסי החוץ בין סלובניה לפורטוגל. פורטוגל הכירה בעצמאותה של סלובניה ב-15 בינואר 1992, וב-3 בפברואר 1992 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. במהלך ההתקרבות של סלובניה לאיחוד האירופי, התקרבו גם היחסים בין פורטוגל לסלובניה. שתי המדינות חתמו על הסכם שיתוף פעולה בתחומי החינוך, התרבות והמדע ב-6 באפריל 1998 בליסבון, ואחריו הסכם שיתוף פעולה ביטחוני בליובליאנה ב-16 בספטמבר 1998. ב-20 במאי 1999 בוורשה הם חתמו על הסכם הובלה בכבישים על הובלת אנשים וסחורות. ב-4 במאי 2000 נכנס לתוקף הסכם קידום השקעות הדדי והגנת השקעות. ב-6 ביוני 2001 חתמו בליובליאנה על הסכם לשיתוף פעולה במדע וטכנולוגיה, ושוב בליובליאנה ב-5 במרץ 2003 על הסכם דו-צדדי למניעת העלמות מס וכפל מס שנכנס לתוקף ב-13 באוגוסט 2004. ב-2004 הצטרפה סלובניה לאיחוד האירופי, שפורטוגל חברה בו מאז 1986, והפכה לחברה בנאט"ו, שפורטוגל הייתה שותפה להקמתה ב-1949. בשנת 2005, פורטוגל פתחה שגרירות משלה בליובליאנה, ובאותה שנה גם סלובניה פתחה נציגות משלה בליסבון. במהלך צעדי הצנע המתאימים כתוצאה ממשבר האירו מ-2010, פורטוגל וסלובניה סגרו שוב את השגרירויות ההדדיות שלהן ב-2012. היחסים בין המדינות נשארו טובים. היקף הסחר הדו-צדדי ב-2016 הסתכם ב-96.8 מיליון אירו, עם עודף סחר של 18.4 מיליון אירו לטובת סלובניה. בשנת 2016, 346 חברות פורטוגזיות עסקו במסחר עם סלובניה. באותה שנה ייבאה סלובניה סחורות ושירותים בשווי 39.2 מיליון אירו מפורטוגל. חלק הסחורות היה 29.8 מיליון אירו, מתוכם 21.8% פלסטיק וגומי, 14.3% נעליים, 13.7% מכונות והתקנים, 11.6% חומרי טקסטיל, 7.3% מוצרים כימיים-פרמצבטיים ו-6.5% נייר ותאית. באותה תקופה, פורטוגל ייבאה סחורות ושירותים מסלובניה בשווי 57.6 מיליון אירו, מתוכם 28.1% כלי רכב וחלקי רכב, 28.1% מוצרים כימיים-פרמצבטיים, 14.3% מכונות וציוד, 6.6% עורות ועור, 6.0% מוצרי מתכת ו-5.0% פלסטיק וגומי. סלובניה מחזיקה בפורטוגל קונסוליות כבוד בפונשל ופורטו. פורטוגל מיוצגת בסלובניה באמצעות שגרירותה בווינה. מדיה וקבצים בנושא יחסי סלובניה–פורטוגל בוויקישיתוף יחסי סלובניה–פורטוגל באתר משרד החוץ הפורטוגזי
מודסט אמבאמי

מודסט אמבאמי (בצרפתית: Modeste M'bami;‏ 9 באוקטובר 1982 – 7 בינואר 2023) היה כדורגלן קמרוני ששיחק בעמדת הקשר האחורי. אמבאמי נולד ביאונדה שבקמרון, וגדל במחלקת הנוער של דינמו דואלה הקמרונית. בקיץ 2000 חתם אמבאמי בסדאן. בעונתו הראשונה במועדון ערך אמבאמי עשר הופעות במדי המועדון במסגרת ליגת העל הצרפתית, וסייע למועדון לסיים במקום החמישי בליגה. במהרה הפך אמבאמי לשחק הרכב קבוע, ובשתי העונות הבאות ערך 60 הופעות. בשנת 2003 ירדה סדאן לליגת המשנה הצרפתית, ואמבאמי חתם בפריז סן-ז'רמן תמורת 5 מיליון אירו, לאחר שנערך משא ומתן גם עם וולברהמפטון וונדררס. בעונתו הראשונה בפריז סן-ז'רמן שיתף אמבאמי פעולה עם הקשר האחורי הצעיר לוריק צאנה. על-אף חוסר הניסיון שלהם, השניים לקחו חלק רב בעונה טובה של הקבוצה, בה סיימה פריז סן-ז'רמן במקום השני בליגת העל הצרפתית וזכתה בגביע הצרפתי. עונת 2004/2005 הייתה עונה פחות מוצלחת של אמבאמי, והוא נאבק בה בפציעה. בעונת 2005/2006 זכה אמבאמי עם המועדון פעם נוספת בגביע הצרפתי, וסיים במקום התשיעי בליגה. בחודש אוגוסט 2006, לאחר שלוש שנים בפריז סן-ז'רמן, חתם אמבאמי על חוזה לשלוש שנים באולימפיק מרסיי, וחידש את שיתוף הפעולה במרכז השדה עם לוריק צאנה, שחתם במועדון עונה קודם לכן. בקיץ 2009, עם תום חוזהו באולימפיק מרסיי, עזב אמבאמי את המועדון, והגיע לתקופות ניסיון בפורטסמות', בבולטון וונדררס, בוולברהמפטון וונדררס ובוויגאן את'לטיק. לבסוף חתם אמבאמי באלמריה מלה ליגה. בחודש יולי 2011 שוחרר אמבאמי מאלמריה, והוא חתם בדליין ארבין מליגת המשנה הסינית, ממנה הושאל ישירות לצ'אנגצ'ון יאטאי מליגת העל הסינית. בשנת 2012 חזר לדליין ארבין, אך לא יכול היה לשחק במועדון בעונת 2012 בשל מגבלת הזרים בליגה. בחודש יולי 2012 חתם אמבאמי באל-איתיחאד מליגת העל הסעודית. בשנת 2014 חתם אמבאמי במיונאריוס מליגת העל הקולומביאנית. בהמשך השנה חתם בלה האבר מליגת המשנה הצרפתית, במדיה סיים את הקריירה. ב-18 ביוני 2000 ערך אמבאמי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בניצחון 3-0 על נבחרת לוב במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002. בהמשך השנה זכה עם הנבחרת האולימפית של קמרון במדליית זהב בטורניר הכדורגל באולימפיאדת סידני. ב-17 במאי 2002 הבקיע אמבאמי את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2-1 לנבחרת דנמרק במשחק ידידות. אמבאמי היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע הקונפדרציות 2003, בו סיימה נבחרת קמרון במקום השני לאחר שהפסידה בגמר לנבחרת צרפת. אמבאמי לקח חלק גם בטורניר גביע אפריקה לאומות 2004, ואף הבקיע שני שערים בניצחון 5-3 על נבחרת זימבבואה בשלב הבתים של הטורניר. הוא היה חלק מסגל הנבחרת גם בטורניר גביע אפריקה לאומות 2008, בו סיימה נבחרת קמרון במקום השני לאחר שהפסידה בגמר לנבחרת צרפת. בסך הכל ערך אמבאמי 37 הופעות במדי הנבחרת, בהן הבקיע שלושה שערים. ב-7 בינואר 2023 הודיעה פריז סן-ז'רמן כי אמבאמי מת בגיל 40 כתוצאה מאוטם שריר הלב. פריז סן-ז'רמן הגביע הצרפתי (1): 2004, 2006 אל-איתיחאד גביע המלך הסעודי (1): 2013 הנבחרת האולימפית של קמרון מדליית זהב במשחקים האולימפיים (1): סידני 2000 מדיה וקבצים בנושא מודסט אמבאמי בוויקישיתוף מודסט אמבאמי, באתר Transfermarkt מודסט אמבאמי, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) מודסט אמבאמי, באתר Soccerway מודסט אמבאמי, באתר BDFutbol מודסט אמבאמי, באתר WorldFootball.net מודסט אמבאמי, באתר National Football Teams מודסט אמבאמי, באתר FootballDatabase.eu מודסט אמבאמי, באתר ESPN Modeste M'Bami, former Cameroon and PSG star, dies at 40 after heart attack באתר הגרדיאן, 7 בינואר 2023 (באנגלית)
פיצ'י (פסטה)

פיצ'י היא פסטה עבה ומגולגלת ביד, כמו ספגטי עבה. מקורה במחוז סיינה שבטוסקנה. באזור מונטלצ'ינו (אנ') הם מכונים גם פינצ'י. הבצק עשוי בדרך כלל מקמח ומים בלבד. הוספת ביצה היא אופציונלית, והיא נקבעת על פי מסורות משפחתיות. לחלופין, ניתן להשתמש בתרד קצוץ דק או מגורר במקום מים. מרדדים את הבצק ליריעה שטוחה ועבה, ואז חותכים לרצועות. בניגוד לספגטי או מקרוני, פסטה זו אינה אחידה בגודלה ויש לה סוגים שונים של עובי לאורכה. היא נאכלת עם מגוון מאכלים, במיוחד: אודון מדיה וקבצים בנושא פיצ'י בוויקישיתוף Types of Pasta Shapes: How To Cook Them & How To Serve Them, www.nonnabox.com, ‏2018-06-06 (באנגלית אמריקאית)
שמעון לפיד

הרב שמעון משה לפיד (נולד בד' באלול ה'תשי"ט, 7 בספטמבר 1959) הוא ראש הישיבה הגבוהה אור עציון וראש הכולל בישיבה. חתנו וממשיך דרכו של מייסד הישיבה, הרב חיים דרוקמן. נולד ליהושע ורחל לפיד (לופט) וגדל בבת ים במשפחה דתית-לאומית. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ובישיבה התיכונית 'אור עציון' אצל הרב משה בלייכר והרב אריה שטרן. הרב לפיד סיפר כי לרוב לא היה נכנס לשיעורים והיה לומד באופן עצמאי עד שסיים בגרות בסוף כיתה י"א. באותה שנה הגיע למקום השני בחידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי. בתקופה זו שימש מדריך בתנועת הנוער 'בני עקיבא'. בכיתה י"ב, לאחר שסיים את לימודי התיכון ובגרות, ביקש מראש הישיבה הרב דרוקמן להקים כיתה תורנית שבה ילמדו רק לימודי קודש. לפיד למד בכיתה זו יחד עם 5–6 בחורים מכיתתו למשך שנה אחת, וקבוצה זו הייתה התשתית לישיבה הגבוהה אור עציון שקמה שנה לאחר מכן. הוא למד בה במחזור הראשון למשך כמה שנים, בהם התגייס לצה"ל במסלול הסדר. בכ"ה בתשרי ה'תשמ"ג נישא ליסכה, בתו של הרב דרוקמן. מספר שנים לאחר מכן בגיל צעיר מונה לכהן כר"מ בישיבה. בהמשך מונה גם לכהן כראש הכולל בישיבה. הרב לפיד מעביר שיעורים, ביניהם את הדף היומי ביישוב מרכז שפירא ושיעורים נוספים במוסדות הקשורים לישיבה. בי"ג בטבת ה'תשפ"ג, לאחר פטירת הרב דרוקמן, מונה למחליפו וממשיך דרכו בישיבה ולכהן כראש הישיבה הגבוהה 'אור עציון'. טקס המינוי נערך בבית הרב דרוקמן. אחת מדרכי הלימוד של הרב שמעון לפיד, היא בפתרון סתירות בשולחן ערוך. לשיטתו, פעמים רבות אין ליישב את הסתירה באמצעות אוקימתא פרשנית שמסבירה את שתי ההלכות כתואמות אחת את השניה; אלא להודות שאכן ישנה סתירה. במקרים אלו, ההלכה צריכה להיקבע לפי עיקר מקומה של ההלכה (לדוגמה, כאשר יש סתירה בהלכות אבלות, בין דין שמופיע בהלכות אבלות לדין שמופיע בהלכות חול המועד, יש לפסוק לפי האמור בהלכות אבלות שהוא המקום העיקרי להלכה זו). הרב לפיד נשוי ליסכה, בתו של הרב חיים דרוקמן. הם מתגוררים במרכז שפירא. לזוג 16 ילדים. בנו בכורו של הרב, הרב אלישע לפיד משמש כר"מ בישיבת מעלה אליהו בתל אביב. בנו של הרב, הרב צבי יהודה לפיד משמש כרב קהילה בהוד השרון. מדיה וקבצים בנושא שמעון לפיד בוויקישיתוף אלישיב רייכנר, "הרב היה כל כולו בציבור, אבל כל כולו גם סבא" – "היורש" של הרב דרוקמן בראיון, מקור ראשון, כט בטבת תשפג https://www.ytlv.co.il/author/hrb-lysh-lpyd מאמרים של הרב שמעון לפיד, באתר ספריית אסיף יחיאל לימור, ישראלים ב־3 המקומות הראשונים בחידון התנ"ך, מעריב, 6 במאי 1976 בתום השבעה: הרב שמעון לפיד יעמוד בראש ישיבת אור עציון, באתר ערוץ 7, 5 בינואר 2023 ראו לדוגמה במאמריו: בדיקה לבעלת וסת קבוע – ביאור דברי השו"ע קפ"ד א', אורות עציון טו; ישוב סתירה בשולחן ערוך – בעניין קריעה על אדם כשר בין מיתה לקבורה, אורות עציון טז. המאמרים זמינים באתר אסיף. לשיטה זו, הסיבה לכך שהשולחן ערוך נקט במקום המשני הפוך מהכרעתו שלו, היא שנגרר אחר לשונות של ראשונים שציטט אותם, גם כאשר לא הסכים עם כל דבריהם.
לולו סאינס

מנואל "לולו" סאינס מארקס (בספרדית: Manuel "Lolo" Sainz Márquez; נולד ב-28 באוגוסט 1940) הוא כדורסלן ומאמן כדורסל ספרדי בעבר. סאינס העביר את רוב הקריירה שלו בריאל מדריד, כשחקן או כמאמן. הוא אימן גם את נבחרת ספרד בכדורסל, בין 1993 ל-2001. ב-3 בפברואר 2008 הוא נבחר לאחד מ-50 התורמים הגדולים ליורוליג כמאמן על ידי ועדת מומחי היורוליג. כשחקן בריאל מדריד, סאינס זכה ב-4 גביעי אירופה לאלופות (בהמשך יורוליג), ב-1964, 1965, 1967 ו-1968). סאינס שיחק גם בנבחרת ספרד הבוגרת, במדיה הופיע באליפויות אירופה ב-1961, 1963 ו-1965. כמאמן ראשי בריאל מדריד, זכה סאינס בשני גביעי אירופה לאלופות: בעונת 1977/1978, ובעונת 1979/1980, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב. הוא נבחר למאמן השנה בספרד בשנים 1977, 1985 ו-1991. סאינס היה מאמן נבחרת ספרד בכדורסל בין 1993 ל-2001, והוביל אותה למדליית כסף ביורובאסקט 1999. פרופיל אולימפי, באתר olympedia.org פרופיל, באתר פיב"א "EuroLeague official website, Experts decide European Club Basketball's 50 greatest contributors".
בית אל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בית אל – התנחלות דתית ברכס הרי גופנה שבהרי בנימין, מצפון לרמאללה בית אל (יישוב מקראי) – יישוב מקראי, כיום תל מקראי צפונית לירושלים ובו שרידי יישוב מתקופת הברונזה ותקופת הברזל בית-אל (אל) – אל או היבט של אל בכמה טקסטים עתיקים במזרח התיכון בית האל (באנגלית: Hull House) – בית התיישבות שהוקם במערב שיקגו, אילינוי, ב-1889 על ידי ג'יין אדמס ואלן גייטס סטאר (אנ') כמרכז שירותים שכונתי בלב שכונת עוני, ברוח הרפורמיזם ביתלו-בית אל – כפר בנפת רמאללה ואל-בירה, ברשות הפלסטינית קהילת בית אל בזכרון יעקב – קהילה נוצרית המאמינה בתנ"ך ומיקומה במושב זכרון יעקב קהילת בית-אל ואורורה – מושבות וקהילות נוצריות שהוקמו בארצות הברית על ידי ויליאם קייל ישיבת בית אל – ישיבה גבוהה ציונית דתית בהתנחלות בית אל ישיבת המקובלים בית אל – ישיבה בירושלים בית הכנסת בית-אל (קזבלנקה) – בית כנסת בקזבלנקה שבמדינת מרוקו בית הכנסת בית-אל (ספקס) – בית כנסת בתוניסיה בית הכנסת בית אל (שאנגחאי) – בית כנסת בבין בית הכנסת בית-אל (קראקס) – בית כנסת בוונצואלה בית הכנסת בית אל ישראל הצעיר – בית כנסת בבורו פארק, ניו יורק, ארצות הברית איש האלוהים מיהודה והנביא מבית אל בית אל (אבן קדושה) הנביא מבית אל – נביא שקר בתקופת התנ"ך הרי בית אל – הרי בנימין החלק הצפוני של הרי יהודה בית אל-ג'וז – כוכב לכת קיום הנדר בבית אל – נדרו של יעקב אבינו שקיימו בבית אל ספריית בית אל – הוצאת ספרים ורשת חנויות ספרים לציבור הדתי והמסורתי. הוצאת הספרים נוסדה על ידי הרב בני אלון והסופרת אמונה אלון (ששימשה בה גם כעורכת ראשית) בית אלוהים (צ'ארלסטון) – ספריה ובית כנסת רפורמי בצ'ארלסטון, שקם ב-1749 כמניין מסורתי בנוסח הספרדים, נקרא גם קהל קדוש בית האלוהים בית האלוהים (The House of God) – ספר מאת סמיואל שם (שם עט של הפסיכיאטר היהודי סטפן ברגמן), יצא לאור בשנת 1978 באנגלית בית אלוקים – ספרו של הרב משה בן יוסף דיטראני הדיין מצפת המכונה המבי"ט
קמרון (אדריכלות)

קִמְרוֹן הוא קירוי קשתי מוארך, לרוב בהקשר של בנייה מסורתית מאבן או בנייה בלבנים ומשולב כיום גם באדריכלות מודרנית תוך שימוש בחומרי בנייה מגוונים. השימוש בקמרונות באדריכלות התחיל עוד בבניה הקדומה במרחב הלבנט, בדגש על קמרונות חבית שהיו בשימוש נפוץ בבניה מסורתית בלבנים. קמרונות לבנים נמצאו והשתמרו גם בארץ ישראל במבני הכניסה של שערי העיר בתל דן ובאשקלון המתוארכים לתקופת הברונזה התיכונה. אדריכלים הרומים שפיתחו את הקשת את מבנה הכיפה פתחו ושכללו גם את המוטיב של הקמרונות. קיימים סוגים רבים של קמרונות המחולקים לפי סגנונות ועיטורים ולפי עקרונות טכנולוגיים שונים לפיהם הם בנויים. שיטת הבנייה של הקמרון היא הגורם המרכזי הקובע את צורתו: סוג הפיגומים אשר משמשים להנחת הלבנים, סדר הנחת הלבנים ורכיבים מבניים הקשורים אליו משפיעים על הצורה שבה נראית בסופו של דבר התקרה. רכיבים אלו יוצרים על התקרה קווים קמורים אשר מכונים "קווי רכס" (באנגלית: Arris). קווי הרכס, בדומה ל"קו פרשת מים" הקיים בטופוגרפיה טבעית הם אוסף הנקודות הבולטות ביותר במשטח התקרה העקמומי שבניגוד לקו רכס טבעי – הם הפוכים יחסית לתקרה. קמרון חבית – תקרה גלילית הבנויה מרצף של קשתות קמרון צולב – קירוי של שדה ריבועי או מלבני הפתוח לארבעה כיוונים ובנוי משני קמרונות חבית החותכים זה את זה. קמרון צלעות – פיתוח מימי הביניים שבו נבנים קודם כל "קווי הרכס" של התקרה ולאחר מכן שאר המלואה. מבחינה גאומטרית הוא דומה מאוד לקמרון צלב. קמרון סקספרטייט (Sexpartite Vault) – קמרון צלעות הבנוי משש קשתות מעל שדה מרובע. היה נפוץ באדריכלות הגותית המוקדמת. קמרון רשת (Lierne Vault) – קמרון הבנוי מזוגות קשתות המצטלבות זו בזו, נפוץ באדריכלות הגותית המאוחרת באירופה. קמרון מניפה (Fan Vault) – סגנון של קמרונות דמויי חרוט בעלי תחרת אבן, שהיה נפוץ בסגנון הגותי הניצב (Perpendicular) באנגליה. קמרון יהלום (Diamond Vault) – סגנון נוסף שהתפתח בסוף הגותיקה ותחילת הרנסאנס באנגליה קמרון צלעות (4) קמרון סקספרטייט (6) קמרון רשת קמרון רשת תקרה רשימה של סוגי וסגנונות קמרונות בוויקיפדיה האנגלית בגני איבנובסקי ועופר כהן, שיקום ושימור קמרונות, אתר רשות העתיקות - מינהל שימור, 2012 קמרון, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קמרונות (אדריכלות), דף שער בספרייה הלאומית
אולואה

נהר אולואה (בספרדית: Ulúa) הוא נהר במערב הונדורס. הוא מתחיל מהאזור ההררי המרכזי של המדינה, קרוב ללה פאס ומתמשך צפונה כ-240 קילומטר, עד לקצה המזרחי של מפרץ הונדורס. בדרך, מצטרפים אליו נהר Sulaco, נהר Jicatuyo, נהר Otoro ונהר Chamelecón. עמק נהר אולואה מפורסם בכלי הקלציט המעוטרים שלו, המתוארכים לתקופת המאיה. אחד מהם נמצא באוסף של המוזיאון הבריטי. מדיה וקבצים בנושא אולואה בוויקישיתוף אולואה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) British Museum Collection ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של אמריקה המרכזית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גריילסאמר

האם התכוונתם ל... אילן גריילסאמר – חוקר מדע המדינה ישראלי דוד גריילסאמר – פסנתרן ישראלי, בנם של אילן ומרים גריילסאמר מיכאל גריילסאמר – זמר ישראלי, בנם של אילן ומרים גריילסאמר מרים גריילסאמר – היסטוריונית ישראלית שמרית דרור גריילסאמר – זמרת ישראלית, אשתו של דוד גריילסאמר