דסטינו

דסטינו (באנגלית: Destino) הוא סרט הנפשה קצר שהופץ בשנת 2003 על ידי חברת וולט דיסני. הסרט הוא ייחודי בכך שעבודת ההפקה עליו החלה בשנת 1945, 58 שנה לפני השלמתו הסופית. הפרויקט היה שיתוף פעולה בין האנימטור האמריקאי וולט דיסני לבין הצייר הספרדי סאלבדור דאלי, ומציג מוזיקה מקורית שנכתבה על ידי המלחין המקסיקני ארמנדו דומינגוז (Armando Dominguez). אורך הסרטון הוא שבע דקות והוא בוים על ידי דומיניק מונפרי. "דסטינו" היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר בשנת 2003. הסרטון מציג את סיפור אהבתו הבלתי-אפשרית של קרונוס לבת תמותה, והוא מציג אותה רוקדת בנוף סוריאליסטי ועוברת מטמורפוזות בין חפצים משונים. המצויר בסגנונו הייחודי של דאלי. בסרטון אין דיאלוג כלל וברקע רק שיר בספרדית. בסרטון מופיעות רקדניות בלט לצד שחקני בייסבול, שעונים נמסים, טלפונים מעופפים, עיניים עטופות בטוקסידו, נמלים ההופכות לאופניים, פסלים חסרי ראש ודימויים רבים מהמיתולוגיה היוונית. דאלי התעניין מאוד בקולנוע, ויצר כמה סרטים כאשר הראשון והמפורסם שבהם הוא "Un Chien Andelou" ("כלב אנדלוסי)" אותו יצר עם הבמאי לואיס בוניואל בשנת 1929. בשנה לאחר מכן יצר עמו את L' Age D'or וב-1945 יצר את סצנת החלום הסוריאליסטי עבור היצ´קוק בסרטו Spellbound ("בכבלי השכחה") ומאוחר יותר ביים בעצמו כמה סרטים קצרים. דאלי רצה לעשות סרט עם דיסני אשר הקסים אותו בעבודתו וכשנפגשו בארוחת ערב אצל ג'ק וורנר פנה דאלי לדיסני וזה התלהב מהרעיון. דסטינו, "גורל" בתרגום לעברית מאיטלקית, פורטוגזית, ספרדית וגליסית, נכתב כסטוריבורד על ידי ג'ון האנץ' מדיסני וסאלבאדור דאלי במשך שמונה חודשים בין 1945 ל-1946, אך בעיות כלכליות אשר נקלעה אליהן החברה בתקופת מלחמת העולם השנייה גרמו לדיסני להפסיק את ההפקה, לאחר שיותר מ-150 רישומים כבר הוכנו. האנץ' עצמו השלים סרטון נסיוני קצר של 18 שניות בתקווה לעורר מחדש את עניינה של החברה בדסטינו, אך ללא הועיל, וההפקה הוקפאה למועד לא ידוע. בשנת 1999 גילה אחיינו של וולט דיסני, רוי אדוארד דיסני, את "דסטינו" במהלך העבודה על הסרט פנטסיה 2000 והחליט להחזירו לתהליך הפקה, כאשר המלאכה להשלמת הסרטון הוטלה על מחלקת ההפקות הצרפתית של דיסני בפריז. הסרטון הופק על ידי בייקר בלודוורת' והבימוי נעשה על ידי האנימטור דומיניק מונפרי, אשר היה זה תפקיד הבימוי הראשון שלו. קבוצה של כ-25 אנימטורים עבדה על פיענוח הסטוריבורד האיזוטרי של דאלי והאנץ' כאשר הם נעזרו ביומניה האישיים של אשתו, גאלה דאלי וקבלו הדרכה מהאנץ' עצמו, עד להשלמת הפרויקט. התוצאה הסופית היא בעיקר סרטון אנימציה קלאסי הכולל חלקים מקוריים, אך גם הנפשה ממוחשבת. החלק בן ה-18 שניות שיצר האנץ' מופיע בצורתו המקורית, והוא החלק בו מופיעים שני הצבים. הפרויקט הגמור אמור היה להיות חלק מהסרט "פנטזיה 2006" שנגנז, אך לאחר ביטולו הוחלט להפיצו (יחד עם שלושה סרטים קצרים נוספים) כסרט עצמאי. הקרנת הבכורה של דסטינו נעשתה ב-2 ביולי 2003 בפסטיבל אנסי הבינלאומי לסרטי אנימציה שבצרפת. הסרט קיבל ביקורות נלהבות, הוא זכה בחמישה פרסים בפסטיבלים ברחבי העולם ואף היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר בשנת 2004. ב-1 ביוני 2007 הוצג דסטינו בתערוכה "Dali and film" שהתקיימה במוזיאון טייט מודרן שבלונדון למשך שלושה חודשים. התערוכה מציגה את שיתוף הפעולה שקיים דאלי עם יוצרים נודעים של סרטים נוספים כמו לואיס בוניואל, אלפרד היצ'קוק והאחים מרקס. בנוסף, הוא הוצג במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק ובתערוכות נוספות בפלורידה, לוס אנג'לס ואוסטרליה, וכן במוזיאון דאלי בספרד. הקטע היה אמור להיכלל בסרט של דיסני בסגנון "שלישיית בלוויל" אך ההפצה בוטלה, והפצה מסחרית של הסרט נדחתה כמה פעמים על ידי חברת דיסני. הסרטון הופץ בנובמבר 2010 ב-DVD אשר כולל בנוסף לסרטון גם סרט דוקומנטרי שמתאר את תהליך ההפקה המשותף לדיסני ולדאלי. "דסטינו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "דסטינו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "דסטינו", באתר דיסני+ סרטים (באנגלית) "דסטינו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אתר ההפצה הרשמית של איורים מתוך דסטינו כתבה על השלמת הפרויקט, אתר AWN.com, ‏31/5/2003 (באנגלית) רון בארבגלו, "הגורל של "דסטינו" של דאלי", באתר Animation Art Conservation, ‏2003 (באנגלית) דסטינו בכתב העת "שלאפשטונדה" (בעברית) אילנה גרף, "דאלי והקולנוע", אתר "טקסטורה" בקולנוע וטלוויזיה - רצף של רישומים שבהם מצוירים מראש ה'שוטים' של העלילה, כאמצעי עזר בתהליך ההפקה רשימת הזכיות והמועמדויות של "דסטינו" באתר IMDb (באנגלית)