יצחק רובינשטיין

הרב יצחק הלוי רובינשטיין (בפולנית: Izaak Rubinsztejn או Icchak Rubinstein; בליטאית: Icchakas Rubinšteinas; ברוסית: Исаак Рубинштейн;‏ 1880–1945) היה רב, פעיל ציוני ומנהיג ציבור יהודי ליטאי, חבר הסנאט של פולין והסיים. בחירתו לרבה הראשי של וילנה עוררה פולמוס חריף. בשנותיו האחרונות היה מראשי ישיבת רבנו יצחק אלחנן בישיבה יוניברסיטי שבניו יורק. נולד בעיירה דוטנובה (אנ') שבמרכז ליטא (אז, חלק מהאימפריה הרוסית) לאביו ר' משה הלוי רובינשטיין. למד בישיבת סלבודקה, וב-1897 היה מהתלמידים שנשלחו על ידי "הסבא מסלבודקה" לייסד את הישיבה בסלוצק. לאחר שנתיים עבר ללמוד בישיבת וולוז'ין. סיים לימודי משפטים באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1906 התמנה לרב בהניצ'סק. בשנת 1910 התבקש על ידי הרב חיים עוזר גרודזנסקי להתמנות כ"רב מטעם" בווילנה (כדי למנוע את בחירתו של הרב חיים טשרנוביץ) והחל לכהן גם כחבר ועד הרבנים בעיר. בתקופת מלחמת העולם הראשונה כיהן כנשיא הוועד היהודי המרכזי בליטא, גוף שייצג את היהודים מול שלטונות הכיבוש הגרמני והעניק עזרה וסיוע הומינטרי ליהודים. לאחר כינונה של מדינת ליטא העצמאית, התמנה ב-1920 לעבוד במשרד לענייני יהודים תחת השר יעקב ויגודסקי. כשהוחזרה וילנה לידי פולין, נבחר ב-1922 לסנאט של פולין (הבית העליון של בית המחוקקים הפולני) מטעם גוש המיעוטים הלאומיים. כיהן כחבר הסנאט למשך שתי תקופות כהונה רציפות, עד 1930. ב-1935 נבחר לסיים (הבית התחתון של בית המחוקקים הפולני), וכיהן בתפקיד זה עד 1938. באותה שנה נבחר לכהונה נוספת בסנאט, עד 1939. במקביל לפעילותו הפוליטית עסק גם בפעילות ציונית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נבחר לנשיא הסתדרות המזרחי במחוז וילנה, אז פעל להקמת בתי ספר של רשת תחכמוני בעיר ובסביבתה. בהמשך נבחר לנשיא המזרחי בליטא הפולנית ויושב ראש ועד התנועה בפולין ונשיא רשת החינוך "יבנה". השתתף בקונגרס הציוני העולמי ה-21 בז'נבה ב-1939. כיהן כחבר מועצת הסוכנות היהודית מיום הקמתה, וכחבר ההנהגה העולמית של הקונגרס היהודי העולמי. בשנת 1928 נדרשה מועצת הקהילה בווילנה למנות רב לקהילה, בניגוד לנהוג שהיה מקובל בעיר מאז 1791 שלא למנות בה רב ראשי. המועצה הציגה את מועמדותו של הרב רובינשטיין. נציגי החרדים התנגדו למהלך, שהתפרש כפגיעה במעמדו (הלא רשמי) של הרב חיים עוזר גרודזנסקי כראש רבני וילנה. את המאבק כנגד בחירתו הובילו האחים הרבנים מאיר ואברהם ישעיהו קרליץ, שהתגוררו אז בווילנה. הוויכוח הפנימי של קהילת וילנה הדהד הרבה מחוץ לתחומי העיר ואף לגבולות ליטא, ורבים מגדולי הרבנים, בהם החפץ חיים (שטען שזוהי תחילתה של רפורמה), הרב יוסף חיים זוננפלד ועוד, הביעו התנגדות למינויו של הרב רובינשטיין. ב-5 בנובמבר נבחר ברוב קולות לרבה של וילנה, כאשר הרב גרודזנסקי ורבנים נוספים נבחרו כסגניו. החרדים ניסו למנוע את אשרור הבחירה על ידי השלטונות, ובין השאר פנו לבית הדין המנהלי העליון בפולין, אשר דחה את העתירה. רוב הרבנים שנבחרו כסגניו של הרב רובינשטיין הגישו את התפטרותם כמחאה על בחירתו. מתנגדיו הובילו קמפיין נרחב כנגד בחירתו, בעיקר מעל דפי העיתון הווילנאי "דאס ווארט". למרות המחלוקת, נשמרה מערכת יחסים טובה בין הרב גרודזנסקי לבין הרב רובינשטיין. לאחר משא ומתן שנמשך כמה שנים הושגה פשרה, לפיה יתאפשר מינוי של רב שני לצדו של הרב רובינשטיין, וב-1932 שונה החוק לצורך כך והרב גרודזנסקי התמנה אף הוא לכהן כרב הקהילה. העניינים הפורמליים והייצוגיים הופקדו בידי הרב רובינשטיין, וההנהגה הרוחנית של הקהילה נותרה בידי הרב גרודזנסקי. בפרוץ מלחמת העולם השנייה שהה בשווייץ לצורך השתתפות בקונגרס הציוני. הוא חזר מיידית לווילנה, שם לקח חלק בפעולות סיוע ליהודים. עם הכיבוש הסובייטי ב-1940 נמלט מווילנה, והגיע לארצות הברית. הוא השתקע בניו יורק והיה מראשי ישיבת רבנו יצחק אלחנן בעיר, עד למותו. נפטר לאחר מחלה ב-31 באוקטובר 1945 (כ"ד בחשוון ה'תש"ו), ונקבר בבית הקברות "הר כרמל" (אנ') שברובע קווינס. היה נשוי לחיה אסתר, בתו של הרב חיים ירמיהו פלנסברג, רבה של שאקי ומחבר "שאלות חיים", "דברי ירמיהו" ו"נזר הניצחון", ואחייניתו של הרב זכריה מנדל כ"ץ מראדין. בנם היה הרופא הבלשן ד"ר יוסף אבן-אודם. נכדתו אסתר גולדנברג הייתה חברת האקדמיה ללשון העברית ואשתו של חתן פרס ישראל גדעון גולדנברג. יצחק ברוידס, וילנה הציונית ועסקניה, 1939. מדיה וקבצים בנושא יצחק רובינשטיין בוויקישיתוף אסף קניאל, רובינשטיין, יצחק, באתר אנציקלופדיית YIVO ליהודים במזרח אירופה (באנגלית) הרב יצחק רובינשטיין, באתר איגוד יוצאי וילנה והסביבה בישראל. גרשון בקון, Rubinstein vs. Grodzinski: The Dispute Over the Vilnius Rabbinate and the Religious Realignment of Vilnius Jewry, 1928-1932, בתוך: "The Gaon of Vilnius and the Annals of Jewish Culture"', וילנה 1998, עמ' 295 - 304. Gershon Bacon, Warsaw-Radom-Vilna: three disputes over rabbinical posts in interwar Poland and their implications for the change in Jewish public discourse, Jewish History, 1999, Pp 103 - 126, in JSTOR הלל זיידמן, ישיבת "עץ החיים" דקלצק, בתוך: שמואל קלמן מירסקי (עורך), "מוסדות תורה באירופה בבנינם ובחורבנם", ניו יורק תשט"ז בריוו פון הגה"צ ה"חפץ חיים", דאס ווארט, 23 בנובמבר 1928. וראו בהרחבה אצל יצחק גנוז, 'התייחסותו של החפץ חיים לבחירת רב ראשי לווילנה לאור מכתביו", סיני קלא, תשס"ג, עמ' לא - מה. מנחם מנדל גרליץ, "מרא דארעא דישראל" חלק א' (תשכ"ט) עמ' ריד זכריה קרשטיין, הרב יצחק רובינשטיין איננו, הצופה, 4 בנובמבר 1945 הרב יצחק רובינשטיין, באתר "kevarim" (באנגלית)