עדה ואלרי טל

עדה ואלרי טל (15 באוגוסט 1936 – 14 באוקטובר 1994) הייתה שחקנית קולנוע ישראלית, מחלוצות הטרנסג'נדריות בישראל. נחשבת לשחקנית הקולנוע הטרנסג'נדרית הראשונה בישראל. ואלרי טל נולדה בבוקרשט שברומניה בשם סרג'ו ואלרי. בשנת 1964 עלתה לבדה לישראל ושם הזדהתה כגבר הומוסקסואל והשתלבה בקהילה הלהט"בית בישראל. היא נהגה לארח בדירתה ארוחות שישי מדי שבוע, אליהן היו מגיעים להט"בים רבים שלא היה להם מקום אחר לאכול בו. בשנת 1970 עברה ניתוח להתאמה מגדרית בבית החולים אסותא ובחרה בשם עדה ואלרי טל, ששילב את שם המשפחה עמו נולדה יחד עם שמה של אחת משחקניות התיאטרון הנערצות עליה, עדה טל. לאורך חייה, מיעטה ואלרי טל לדבר על עברה והייתה מגיבה בזעם לשאלות בנושא על מנת שאלו לא יוציאו אותה מהארון ללא הסכמתה. ואלרי טל עבדה כחשפנית וכמארחת בבר 51 בתל אביב תחת שם הבמה "לולה פרו פרו", ושם הכירה בשנת 1984 את הבמאי עמוס גוטמן והמחזאית עדנה מזי"א. השניים ליהקו אותה לדמותה של אפולוניה גולדשטיין בסרט בר 51, שהתבססה בחלקה על דמותה של ואלרי טל, ודירתה גם שימשה לצילומי הסצנות בכיכובה. ואלרי טל עבדה עם גוטמן, שהעריץ אותה וקרא לה "דיווה", גם בסרטיו חימו מלך ירושלים וחסד מופלא. בנוסף השתתפה ב-1986 בתוכניות האירוח "סיבה למסיבה" עם לילית נגר וב"סופשבוע" בהנחייתה של רבקה מיכאלי, ששודרו בערוץ הראשון. עם השנים, ולאחר פרסומה בקולנוע, הפכה ואלרי טל לאושיית תרבות תל אביבית, כיכבה בסרטי סטודנטים רבים, ואף הופיעה בתיאטרון הסמטה ביפו. באוגוסט 1970 נישאה ואלרי טל ליעקב ארוך, טכנאי שיניים ממשפחה ממוצא יווני צעיר ממנה בעשור, שהכירה במועדון שבו הופיעה. בכתבה שפרסמה ואלרי טל במגזין העולם הזה תחת השם עדה ארוך באותה שנה היא גוללה בגוף ראשון את סיפור היכרותם. לדברי ואלרי טל בעלה היה "הומוסקסואל מסוג ביסקסואלי", ואף על פי שקיבל בהתחלה את זהותה המגדרית כאישה, לאחר שעברה את הניתוח להתאמה מגדרית וכן בלחץ משפחתו, שלא ידעה לא על נטיותיו המיניות ולא על עברה של ואלרי טל, חזר בו מדעתו. לאחר גירושיה חזרה עדה לשם משפחתה המקורי ולא שבה לדבר על עברה וחייה האישיים. ב-14 באוקטובר 1994, ערב יום כיפור, נפטרה ואלרי טל ממחלת לב. לאחר הנתיחה שלאחר המוות, במהלכה גילו הרופאים את דבר היותה טרנסג'נדרית, הפרטים על עברה פורסמו בציבור ועוררו סערה תקשורתית. סערה נוספת התחוללה לאחר מכן, כאשר התגלה כי כל רכושה של ואלרי טל הושלך לרחוב מדירתה ונלקח על ידי עוברים ושבים. ואלרי טל מונצחת במסגרת פרויקט לולה, ששמו הוא מחווה לשם הבמה בו נודעה בתקופת עבודתה בבר 51. עדה ואלרי טל, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עדה ואלרי טל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) עדה ואלרי טל, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "עדה ואלרי טל", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "עדה ואלרי טל", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית עדה ואלרי טל, במאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי "אידיבי" עידן יוסף-ימין, ‏"שיזכרו אותי כשחקנית - כל היתר לא חשוב", באתר ‏מאקו‏, 15 בספטמבר 2021 מרב יודילוביץ', מגרש הגרוטאות של הנפש, באתר ynet, 1 בדצמבר 2003 כתבי אתר Seret, ‏פרויקט יום העצמאות: השחקניות הישראליות הגדולות בכל הזמנים, באתר "סרט", 14 באפריל 2021 15.8.1932 - עדה ואלרי טל, באתר יום בהיסטוריה להט"בית, ‏2020-11-22 עדה ארוך, אשה זו הייתה איש (עמ' 22-23), באתר העולם הזה, ‏11 בנובמבר 1970 עידן יוסף-ימין, ‏"שיזכרו אותי כשחקנית - כל היתר לא חשוב", באתר ‏מאקו‏, 15 בספטמבר 2021 Neshama memorials net - נשמה הנצחה וזיכרון, באתר www.neshama.net דן לחמן, חסדו של נסיך הדקדנס והאופל - חלק שני, באתר www.makorrishon.co.il, ‏13 באוגוסט 2006 פרוייקט לולה, באתר המרכז הגאה, ‏2020-04-12