laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אביב רון

אביב רון הוא מנצח ישראלי המשמש משנת 1996 כמנהלה המוזיקלי של התזמורת הקאמרית רמת גן, התזמורת הקאמרית הוותיקה ביותר בישראל. אביב רון הוא בוגר האקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין שליד אוניברסיטת תל אביב. הוא למד אצל שלום רונלי-ריקליס ונעם שריף. אחרי סיום לימודיו בישראל נסע לווינה להשתלם בניצוח בבית הספר הגבוה למוזיקה, אצל קרל אוסטרייכר. אביב רון לקח חלק בקורסי ניצוח בינלאומיים בישראל, שווייץ ובצרפת. בשנת 1995 הגיע לשלב הגמר בתחרות הבינלאומית הראשונה לניצוח מוזיקה מודרנית במאסי, צרפת. בתקופת שהותו באוסטריה היה רון עוזר מוזיקלי למאסטרו קלאודיו אבאדו באופרות נישואי פיגארו ודון ג'ובאני (שבוע הפסטיבל הוינאי 1991) ולגאורג שולטי ב"פלסטאף" (פסטיבל זלצבורג). העניין המיוחד שיש לאביב רון במוזיקה מודרנית ובכלל זה באופרה מודרנית הניע אותו לייסד את Musiktheater Opus Modern ‏(MOM), הרכב שרובו סטודנטים מבית הספר הגבוה למוזיקה של וינה ומטרתו להעלות על הבימה אופרות בנות זמננו. באביב 1992 ניצח על הצגת הבכורה העולמית של האופרה "האיש הגווע", המבוססת על טקסט של קרל קראוס והולחנה במיוחד ל-MOM על ידי המלחין הישראלי שרון איתן. כמו כן העלה אביב רון, עם האנסמבל שלו, את הבכורה האוסטרית של "אותו זמן" של וללפגנג פורטנר, יצירה על פי טקסט של סמואל בקט. גם בתפקידו כמנהל מוזיקלי ומנצח ראשי של התזמורת הקאמרית ברמת גן תומך אביב רון בביצוע מוזיקה קלאסית בת זמננו. בשנת 2000 העניק שר התרבות לאביב רון פרס מיוחד על ביצוע מוזיקה ישראלית. אביב רון נענה להזמנת מאסטרו גארי ברתיני וקיבל עליו את משרת עוזר המנצח באופרה הישראלית החדשה, תל אביב, בעונת 1994–1995. בשנים 1997–1998 ניצח על מקהלת האופרה הישראלית. אביב רון ניצח על הבכורה העולמית של האופרה "בני יקירי" (מוזיקה: חיים פרמונט, ליברית: תלמה אליגון), הפקה משותפת של האופרה הישראלית החדשה ופסטיבל ישראל 2000. בחורף 2000 ערך, עיבד וניצח על גרסה מיוחדת של כרמן בשביל האופרה הישראלית החדשה. אביב רון הוא אחד ממייסדי קבוצת "אופרה זעירה". אתר האינטרנט הרשמי של אביב רון אביב רון, סרטונים בערוץ היוטיוב
מדרחוב הנביאים

מדרחוב הנביאים הוא רחוב מרכזי ברובע י' באשדוד, המתפקד כמדרחוב וכמרכז המסחרי של הרובע. המדרחוב תוכנן על ידי האדריכלים דן ואילנה אלרוד. זהו המדרחוב היחיד בעיר. שם המדרחוב משתלב עם מערכת מתן השמות הרובעית, שהרי מרבית הרחובות ברובע נקראים על שמם של נביאי ישראל, וכן שמות הקשורים בראשית הציונות. רובע י', השוכן בדרום-מזרח העיר, הוקם בתחילת שנות ה-90 כדי לתת מענה מהיר לעלייה מברית המועצות לשעבר. כל רובעי המגורים באשדוד, תוכננו כיחידות אורבניות עצמאיות בעיר המתוכננת – כאשר כל אחת כוללת מרכז מסחרי, מרכז קהילתי, בתי ספר וגנים, קופות חולים ושירותים יומיומיים. רובע י' הוא היחיד מביניהם הכולל רחובות מהותיים אלכסוניים שאינם במתווה שתי וערב. כמו כן, הוא הרובע היחיד הכולל מדרחוב. תכנון תוכנית בניין העיר של שכונת הנביאים החל בשנת 1990 בהזמנת משרד הבינוי והשיכון, תוך לחץ רב של שר המשרד, אריאל שרון, וראש עיריית אשדוד צבי צילקר, שקידמו את הוצאתה המהירה של התוכנית לפועל. ב-1995, החל תהליך האכלוס של השכונה. התב"ע ובנייני המגורים שבמרכז השכונה ולאורך המדרחוב, תוכננו על ידי אלרוד, והשאר תוכננו על ידי אדריכלים אחרים, ביניהם חיים דותן ודוד נופר, שתכנן גם את בית הספר היסודי "אריאל" השוכן במרכז המדרחוב. ברובע י', בשונה משאר רובעי אשדוד – המושתתים על מתווה רחובות שתי וערב – ישנם שני רחובות אלכסוניים החוצים אותו, הם שדרות המייסדים, ומדרחוב הנביאים. מטרת התכנון הזה, לטענת אילנה אלרוד, היא לאפשר תנועה של תחבורה ציבורית ברחוב הפנימי החוצה את המדרחוב, וכן ליצור התממשקות בין הרובע לרבעים האחרים; מצידו הצפוני, מדרחוב הנביאים נחצה על ידי שדרות קק"ל, וממשיך אל רובע הקריה ("הסיטי") דרך מדרחוב בן-צרויה שאינו מעורב-שימושים. המדרחוב ממשיך באותו קו אל מפגש שדרות מנחם בגין–שדרות בני ברית. הבניינים התוחמים את המדרחוב לאורכו הם בני 3 קומות, ובחלק הפונה לכיכר הכניסה – 5 קומות בנסיגה (דירוג). בחלקו הפנימי של המדרחוב, נמצאת שכונת "נווה יוסף", אותה תכנן האדריכל חיים דותן כשהיה בתחילת דרכו. במקור, חלק זה תוכנן לשמש למגורים בלבד, ולא למסחר. נוסף על מדרחוב הנביאים, האדריכלים אלרוד תכננו בעיר גם בניינים רבי-קומות ובית ספר יסודי ברובע הקריה, וכן בנייני מגורים ברובע י"א. תכנון מדרחוב הנביאים והמרכז המסחרי של רובע י' זיכה את הזוג אלרוד בפרס ע"ש פנחס אילון לתכנון אורבני.[דרוש מקור] מדיה וקבצים בנושא מדרחוב הנביאים בוויקישיתוף רחוב רוגוזין מיכאל יעקובסון, סיבוב במרכז רובע י' באשדוד, באתר חלון אחורי, סקירה אדריכלית של המדרחוב, ‏23 בדצמבר 2020 מינהלת רובעים י'-י"ג, באתר עיריית אשדוד מיכאל יעקובסון, סיבוב במרכז רובע י' באשדוד, באתר חלון אחורי, סקירה אדריכלית של המדרחוב, ‏23 בדצמבר 2020 טלי הרדאבל, ‏"די לאיידס האדריכלי", באתר גלובס, 23 בנובמבר 2006
וקטור אוקלידי

וקטור אוקלידי, המכונה לעיתים קרובות פשוט "וקטור", הוא קונספט בסיסי בפיזיקה לייצוג של כיוון וגודל. בפיזיקה וקטורים משמשים כדי לתאר את תנועתם של עצמים, את הכוחות הפועלים עליהם ותופעות פיזיקליות שונות. וקטור מיוצג לעיתים רבות באמצעות קטע, או בצורה גרפית כחץ המחבר בין נקודה התחלתית A לנקודה סופית B. הקונספט בצורתו המודרנית פותח בסוף המאה ה-19 על ידי המתמטיקאי האמריקני ג'וסיה וילארד גיבס והמתמטיקאי הבריטי אוליבר הביסייד. מרחב אוקלידי מדיה וקבצים בנושא וקטור אוקלידי בוויקישיתוף וקטור אוקלידי, באתר אנציקלופדיה למתמטיקה (באנגלית) וקטור אוקלידי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Vector - Encyclopedia of Mathematics, encyclopediaofmath.org "vector | Definition & Facts". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2020-08-19. ערך זה הוא קצרמר בנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דורה מולנאר

דורה מולנאר (בהונגרית: Molnár Dóra נולדה ב-29 ביוני 2006) היא שחיינית הונגרייה, זוכת מדליית ארד באליפות אירופה (רומא 2022) במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי. באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי ברומא שבאיטליה זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.86 דקות. באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:10.08 דקות. בנוסף, סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.90 דקות, ובמקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.20 דקות. באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה ביולי באוטופן שברומניה זכתה בארבע מדליות זהב ובשתי מדליות כסף: מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב, במשחה ל-200 מטר גב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, ומדליות כסף במשחה ל-100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. באליפות אירופה שנערכה באוגוסט ברומא שבאיטליה זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.73 דקות. בנוסף, זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות של המשחה. במשחה ל-100 מטר גב סיימה במקום 12 בתוצאה של 1:01.13 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי סיימה במקום חמישי בתוצאה של 3:39.42 דקות, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב סיימה במקום שביעי בתוצאה של 3:26.54 דקות. באליפות העולם לנוער שנערכה באוגוסט-ספטמבר בלימה שבפרו זכתה בארבע מדליות זהב ובמדליית כסף אחת: מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב. בנוסף, סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. באליפות אירופה לנוער שנערכה ביולי בבלגרד שבסרביה זכתה בשלוש מדליות זהב, במדליית כסף אחת ובמדליית ארד אחת: מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 חופשי משולב, במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי. באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן סיימה במקום 34 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.62 דקות. בנוסף, סיימה במקום שביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.65 דקות, ובמקום 13 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.02 דקות. באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר באוטופן שברומניה סיימה במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.85 דקות, במקום עשירי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.03 שניות, ובמקום 26 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.13 דקות. באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:56.58 דקות. 50 מטר חופשי: 26.19 שניות (2021) 100 מטר חופשי: 55.11 שניות (2022) 200 מטר חופשי: 1:59.85 דקות (2023) 50 מטר גב: 29.16 שניות (2021) 100 מטר גב: 1:00.83 דקות (2022) 200 מטר גב: 2:09.34 דקות (2022) 50 מטר חופשי: 25.53 שניות (2023) 100 מטר חופשי: 54.20 שניות (2021) 200 מטר חופשי: 1:56.27 דקות (2023) 50 מטר גב: 28.33 שניות (2021) 100 מטר גב: 58.84 שניות (2023) 200 מטר גב: 2:05.56 דקות (2023) דורה מולנאר, באתר Swimrankings דורה מולנאר, באתר SwimSwam
סריפא

סְרִ֫יפַא (בערבית: صريفا, בתעתיק מדויק: צריפא) היא עיירה שיעית בלבנון, ששייכת לנפת צור במחוז הדרום בלבנון. העיירה שוכנת כ-25 ק"מ ממזרח לעיר צור, בגובה ממוצע של כ-440 מ' מעל פני הים. מצפון לעיירה זורם הליטני, ממערב שוכן הכפר ארזון. בחלק הדרומי של העיירה שוכנת חוות ניחא (ער'). לפי החוקר אניס פריחה, שם היישוב נגזר מהשורש צ-ר-פ (ص.ر.ف.) שמשמעותו התכה, ניקוי ועיבוד מתכות, ויש לו גם משמעות של הטבעת מטבעות. באדמות העיירה נמצאו שרידים ארכאולוגיים של עבודות יציקה וכרייה. ב-1875, בשלהי התקופה העות'מאנית, ביקר במקום ויקטור גרן ומצא עמוד עתיק, שרידי מבנה עם אבנים מסותתות, שהצביעו על כך שהיה כאן יישוב קדום. מספר התושבים היה 150 וכולם מתואלים. בשנת 1881 ביקרה במקום משלחת סקר הקרן לחקר ארץ ישראל – SWP, ובדיווח נכתב: ”כפר בנוי מאבן, ובו כ-200 מתאולים. ממוקם על גבעה, ומוקף בזיתים, תאנים ואדמה מעובדת. אספקת מים ממעיין וכן בורות מים בכפר.” בשנת 1963 הוקמה ביישוב מועצה עירונית. במהלך שנות ה-90, חזבאללה התבסס בעיירה ובסביבתה הקרובה. במהלך מלחמת לבנון השנייה ישראל הפציצה עמדות ומתקנים של הארגון בעיירה וסביבתה. התקיפות הישראליות נגד מטרות של החזבאללה נמשכות מעת לעת. בשנת 2014 היו בעיירה 4,574 איש בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני. המשפחות הגדולות בעיירה הן: נג'די (نجدي), נזאל (نزال), פקיה (فقيه). השייח' מוחמד בן עלי בן סולימאן בן מוחמד בן עלי, הידוע בשם אבן נג'דה הזימה אל-עאמלי (الشيخ محمد بن علي بن سليمان بن محمّد بن علي الشهير بابن نجدة هزيمة العاملي), חכם אסלאמי. חיבר ספרי הלכה. רימא פקיה (אנ'), מיס ארצות הברית בשנת 2012 נולדה בסריפא. שטח העיירה, כולל חוות ניחא הוא 2,690 דונם. הגידולים העיקריים הם: זיתים, טבק, דגנים וירקות. الشيخ سليمان ظاهر, معجم قرى جبل عامل - ج ٢, مؤسسة الإمام الصادق, עמ' 19-18 הערות: 1) הפועל הערבי ص.ر.ف. (צ-ר-פ) עוסק בין היתר בכספים (מטבעות). 2) בעברית: הפועל צ-ר-פ עוסק בהתכת מתכות בכבשן אש. 3) עיין ערך צוריף (כפר ביהודה). طوني مفرّج, موسوعة قرى ومدن لبنان - ج ١٥, עמ' 12-11 Guérin, V., Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (בצרפתית). Vol. 3: Galilee, pt. 2., Paris: L'Imprimerie Nationale, 1880, עמ' 259-258 Conder, C.R.; Kitchener, H.H., The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1, London: Committee of the Palestine Exploration Fund., 1881, עמ' 94-93 Peter Bouckaert, Why They Died: Civilian Casualties in Lebanon During the 2006 War, , Human Rights Watch, 2006, עמ' 83-82 Clancy Chassay, Srifa was a bustling hillside village. Then yesterday the Israeli jets came,, The Guardian, 20 יולי 2006 חיזבאללה אישר: ישראל פוצצה ציוד ריגול שנתפס על ידינו – חדשות 13, באתר 13news.co.il معلومات عن بلدة صريفا, lub-anan.com, ‏2014 Aaron Foley, . "Miss USA Rima Fakih eliminated from Miss Universe pageant; Miss Mexico wins", Michigan Live, 24 אוגוסט 2010 (Retrieved June 14, 2020)
יכולת תצפית

יכולת צפייה היא מדד למידת האפשרות להסיק מצבים פנימיים של מערכת מהידע על התפוקות החיצוניות שלה. בתורת הבקרה, יכולת הצפייה והבקרה של מערכת ליניארית הם דואלים מתמטיים. המושג תצפיתיות הוצג על ידי המהנדס ההונגרי-אמריקאי רודולף א. קלמן עבור מערכות דינמיות ליניאריות. מערכת דינמית שנועדה להעריך את מצבה של מערכת מתוך מדידות של התפוקות נקראת צופת מצב או פשוט צופה עבור מערכת זו. Kalman, R.E. (1960). "On the general theory of control systems". IFAC Proceedings Volumes. 1: 491–502. doi:10.1016/S1474-6670(17)70094-8. Kalman, R. E. (1963). "Mathematical Description of Linear Dynamical Systems". Journal of the Society for Industrial and Applied Mathematics, Series A: Control. 1 (2): 152–192. doi:10.1137/0301010. ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ג'. בראקן לי

ג'וזף בראקן לי (באנגלית: Joseph Bracken Lee; 7 בינואר 1899 – 20 באוקטובר 1996) היה פוליטיקאי אמריקאי ממדינת יוטה, חבר המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן כמושל התשיעי של המדינה בשנים 1957-1949, ולאחר מכן במשך 12 שנה היה ראש עיריית סולט לייק סיטי מ-1960 עד 1972. הוא אחד משלושת המושלים היחידים של יוטה שלא היו מורמונים, לצד סימון במברגר וג'ורג' דרן. לי נולד בפרייס (Price) שביוטה, בנם של ארתור ג'יי (1934-1870) ואידה מיי (לייטר) לי (1980-1874). כשהיה בן חמש עברה המשפחה לפרויטה שבקולורדו, שם נשארו עד שהגיע לכיתה ח'. לאחר מכן חזרה המשפחה לפרייס. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת לי בצבא ארצות הברית, זאת לאחר ששיקר לגבי גילו ופספס את סיום לימודיו התיכוניים על מנת להתגייס. במהלך הכשרתו הצבאית בקליפורניה, שובץ שם כמפקד הכשרות ללוחמים היוצאים לאירופה, מתוך אמונה כי החזיק בכישורים הדרושים לתפקיד זה. לימים התחרט לי על השלמתו עם השיבוץ, שכן רצה להילחם בשדה הקרב האירופי. לאחר המלחמה הצטרף לעסק הביטוח של אביו. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 החל לי בפעילותו הפוליטית. ב-1931 התמודד לראשות עיריית פרייס, אך הפסיד. ב-1935 התמודד בשנית וניצח בפער של שני קולות בלבד, ולאחר מכן נבחר מחדש לתפקיד חמש פעמים נוספות. הוא הפסיד בשתי התמודדויות לתפקיד מושל יוטה במהלך שנות ה-40 של המאה ה-20, אך בבחירות 1948 נבחר לראשונה לתפקיד. לי היה שמרן פיסקלי ומתנגד גדול למס הכנסה. באמצעות קיצוצים גדולים בהוצאות הממשלה, הוא הצליח להחיל עודפי תקציב בכל הממשלות שניהל. כמושל, הוא צמצם הן את ההוצאות והן את הבירוקרטיה באמצעות קיצוץ כמות המחלקות והשרים. הוא הכעיס במיוחד את הסתדרות המורים כשקיצץ בתקציב ההשכלה הגבוהה. בנוסף להתנגדותו העזה למס הכנסה, הוא התנגד לסיוע בין-לאומי ולאו"ם. בעוד לי היה צאצא של מורמונים, לא הייתה לו זיקה דתית לכנסייה אם כי עדיין נהנה מתמיכה ציבורית למרות העובדה שלא היה חבר בכנסייה המורמונית. למרות שלא נרתע מביקורת על הכנסייה, הקפיד לשמור על דיפלומטיה טובה עם הנהגתה. ב-1956 הפסיד לי בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, מה שגרם לו לנהל מרוץ נמרץ אך כושל כפוליטיקאי עצמאי. ב-1958 התמודד ללא הצלחה אל הסנאט של ארצות הברית, וגם ב-1962 שב לעשות כן ללא הועיל. בבחירות 1964 התמודד בשלישית לתפקיד המושל, אך הפסיד בוועידה הרפובליקנית המדינתית. תחת השיטה הפוליטית דאז, אם אף מועמד שהתמודד לתפקיד כלל-מדינתי או אל בית הנבחרים של ארצות הברית לא גרף 80% מקולות הנציגים בוועידה, נערך פריימריז בין שני המועמדים המובילים. לי הגיע למקום השלישי בוועידה, שביטלה את מועמדותו. במהלך כל התמודדויות אלה כיהן כראש עיריית סולט לייק סיטי. בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1960 היה מועמד המפלגה השמרנית לנשיאות. הוא הגיע למקום התשיעי והאחרון בקולות הבוחרים. באוקטובר 1996 נפטר בסולט לייק סיטי ונטמן בבית העלמין המרכזי בעיר. מדיה וקבצים בנושא ג'. בראקן לי בוויקישיתוף ג'. בראקן לי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) דניס ל. לית'גו, LEE, J. BRACKEN, באתר Utah Education Network (באנגלית) ג'. בראקן לי, באתר אגודת המושלים הלאומית (באנגלית)
טרופיקס

טרופיקס (באנגלית: TROPICS (Time-Resolved Observations of Precipitation structure and storm Intensity with a Constellation of Smallsats)) - מערכת לוויינים של נאס"א. מטרת המערכת לבצע מדידות טמפרטורה ולחות באזור הטרופי בתדירות גבוהה מאור. הדבר עשוי לאפשר למדענים ללמוד תהליך יצירת סופות טרופיות. הפרויקט מנוהל על ידי חוקרים של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, הלוויינים החלו לפעול בשנת 2023. המערכת צפויה לכלול 6 לוויינים במתכות קיובסאט בגודל 10*10*36 ס"מ ובמשקל 5.34 ק"ג. על הלוויינים הותקנו מכשירי מדידה בגלים קצרים למדידת טמפרטורה, לחות, תכונות עננים ומדדים נוספים. נתונים חדשים מתקבלים כל 21 דקות. לבדיקת יכולות טכנולוגיה בוצע שיגור ניסיון של לוויין TROPICS Pathfinder. הלוויין שוגר ב-30 ביוני 2021 במסגרת משימה Transporter-2 של SpaceX. ממצאים הוכיחו שמדידות שבוצעו עומדות בציפיות. השיגור הראשון בוצע ב-12 ביוני 2022 ונכשל עקב תקלה במשגר רוקט 3.3. בעקבות התקלה הוחלט לעבור למשגרים אלקטרון. שיגורים מוצלחים בוצעו במהלך שנת 2023 ומערכת החלה לפעול. לוויינים פועלים במסלול לווייני נמוך בגובה של 550 ק"מ. הם מתוכננים לפעילות במשך שנתיים. הנתונים שמתקבלים מהמערכת מועברים למנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי, המרכז הלאומי להוריקנים וארגונים נוספים שפועלים בתחום. אתר האינטרנט הרשמי של טרופיקס (באנגלית) מדיה וקבצים בנושא טרופיקס בוויקישיתוף תיאור המערכת מידע על המערכת באתר נאס"א נתונים על שיגורים לווייני tropics תיאור מפורט של עקרונות פעילות המערכת נתוני מערכת TROPICS
מארס 1

מארס 1 (ברוסית:Марс-1) הייתה גשושית סובייטית ששוגרה לכיוון מאדים. היא הייתה הגשושית השלישית ששוגרה לאחר שזוג גשושיות ששיגורם נכשל במהלך שנת 1962. הגשושית החלה בטיסה לכיוון המאדים אך קשר איתה אבד לאחר מספר חודשים. לפי השארה היא עברה במרחק של כ-194 אלף ק"מ מהיעד. הגשושית פותחה ונבנתה במשרד תכנון מס' 1 שנוהל על ידי סרגיי קורוליוב. היא כללה 2 יחידת - יחידה מסלולית שהייתה אחראית על הטיסה ליעד ויחידת מדעית בתוכה הותקנו מכשירי מדידה שונים. יחידה מסלולית כללה מדחפים ופאנל סולארי לאספקת חשמל למכשירי קשר. ביחידת מכשירי מדידה הותקנו מצלמה, ספקטרוגרף, מגנטומטר למדידת שדה מגנטי ומכשירים נוספים. המטרה הייתה להגיע ליעד, לבדוק יכולת תקשורת למרחקים ארוכים, לבצע מדידות במהלך הטיסה ובסביבת מאדים. לצורכי תקשורת עם הגשושית נבנה במרכז קשר חדש. השיגור בוצע ב-1 בנובמבר 1962 בעזרת משגר מדגם "מולניה". לאחר סיום פעילות של השלב הרביעי של המשגר נפתח פאנל סולארי ובוצע כיול של אנטנה. במהלך טיסה למאדים החלה דליפת דלק. כתוצאה מכך מדחפים לא יכלו להבטיח טיסה סדירה ולא היה ניתן לכוון את האנטנה. ב-5 בנובמבר כל החומר שהיה נידרש להפעלת מערכת ניווט אזל. הקשר עם הגשושית היה כל יומיים ובהמשך במשטר של פעם ב-5 ימים. ב-21 במרץ 1963 במרחק של 106 מיליון ק"מ מכדור הארץ הקשר עם הגשושית הופסק. לפי החישובים על בסיס מהירות הגשושית ומסלולה ניתן להגיע למסקנה שהיא עברה במרחק של 193 אלף ק"מ ממאדים ב-19 ביוני 1963. בתקופת קיום קשר עם הגשושית התקבלו ממנה תוצאות מדידות של המכשירים שהותקנו על הגשושית. תוכנית מארס מדיה וקבצים בנושא מארס 1 בוויקישיתוף מידע על המשימה (ברוסית) מידע על המשימות לחקר מאדים באתר נאס"א.
בולוס

האם התכוונתם ל... בולוס (רפואה) – מתן כמות נוספת של תרופה הארי בולוס – בוטנאי דרום אפריקאי סרגון בולוס – משורר עיראקי בולס בולו
קרל זרבה

קרל זרבה (באנגלית: Karl Zerbe; ‏ 16 בספטמבר 1903 - 24 בנובמבר 1972) היה צייר ומחנך אמריקאי יליד גרמניה. זרבה נולד ב-16 בספטמבר 1903 בברלין, גרמניה. המשפחה התגוררה בפריז, צרפת, בין השנים 1904 עד 1914, שם אביו היה מנהל בקונצרן לאספקת חשמל. ב-1914 הם עברו לפרנקפורט, גרמניה, שם חיו עד 1920. זרבה למד כימיה ב-1920 בטכניון בפרייבורג, גרמניה. מ-1921 עד 1923 התגורר במינכן, שם למד ציור בעיקר אצל יוזף אברץ. מ-1924 עד 1926 עבד ונסע זרבה באיטליה במלגה מטעם העיר מינכן. בשנת 1932 נרכש ציור השמן שלו שכותרתו, "גן סתיו", משנת 1929, על ידי הגלריה הלאומית, ברלין; בשנת 1937, הציור נהרס על ידי הנאצים כ"אמנות מנוונת". מ-1937 עד 1955, זרבה היה ראש המחלקה לציור, בית הספר במוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון. בשנת 1939 הפך זרבה לאזרח ארצות הברית ובאותה שנה בפעם הראשונה השתמש בטכניקת אנקאוסטיק בציור - ציור עם שעווה חמה. הוא הצטרף למחלקה לאמנות ותולדות האמנות באוניברסיטת פלורידה סטייט ב-1955, שם לימד עד מותו. בבוסטון הוא התחבר עם האמנים כחליל ג'יבראן (פסל), ג'ק לוין והיימן בלום כחבר מרכזי בבית הספר לציור האקספרסיוניסטי של בוסטון. באמצעות הוראתו השפיע על דור של ציירים, כולל, בין היתר, דייוויד ארונסון, ברנרד צ'אט, ריד קיי, ארתור פולונסקי, ג'ק קרמר, ברברה סוואן, אנדרו קויסטרה ולויס טארלו. יצירותיו נחשבות למשמעותיות מכיוון שהן מתעדות "את תגובתו של אמן חשוב בעל רגישות אירופאית ביסודה לסצנה הפיזית והתרבותית של העולם החדש". Karl Zerbe | WorldCat.org, search.worldcat.org (באנגלית) Karl Zerbe papers | Collection: AAA.zerbkarl, sova.si.edu "Creative Expression: An Imminent Clash as Experienced by Three Artists" Waxing Poetic: Encaustic Art in America during the Twentieth Century by Gail Stavitsky, Ph.D., Chief Curator, www.tfaoi.org Cate McQuaid Globe Correspondent, December 27, 2011, 12:00 a m Share on Facebook Share on TwitterView Comments, Boston Expressionists get their due - The Boston Globe, BostonGlobe.com (באנגלית אמריקאית) Chaet, Bernard (1980). "The Boston Expressionist School: A Painter's Recollections of the Forties". Archives of American Art Journal. The Smithsonian Institution. 20 (1): 29. Judith Arlene Bookbinder, Boston Modern: Figurative Expressionism as Alternative Modernism, UPNE, 2005, ISBN 978-1-58465-488-9. (באנגלית)
Stadium Arcadium

Stadium Arcadium הוא אלבום אולפן כפול, התשיעי במספר, של להקת הרוק האמריקאית, רד הוט צ'ילי פפרז, שיצא במאי 2006. האלבום זכה בחמישה פרסי גראמי, מתוך שבעה אליהם היה מועמד והוא האלבום בעל הכי הרבה מועמדויות ב-24 שנות הקריירה של הלהקה. האלבום הוא הראשון של הלהקה אשר הגיע למקום הראשון במכירות בארצות הברית, והוא האחרון שהקליט הגיטריסט ג'ון פרושיאנטה עם הלהקה לפני שפרש בפעם השנייה שלו מהלהקה וחזר אליה ב-2019. מקור: מידע על האלבום Stadium Arcadium באתר MusicBrainz מידע על האלבום Stadium Arcadium באתר AllMusic האלבום Stadium Arcadium באתר Discogs מידע stadium arcadium, באתר הבילבורד האמריקאי מידע stadium arcadium, באתר הבילבורד האמריקאי מידע על Stadium Arcadium , במצעד הבריטי הרשמי מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד הגרמני מידע על Stadium Arcadium, באתר מצעד דנמרק מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד הנורווגי מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד של ניו זילנד מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד הספרדי מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד הפיני מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון מידע על Stadium Arcadium, באתר המצעד השוודי זוכי פרסי גראמי ה-49 - 2007
מיכל גדאון רדזיוויל

הנסיך (אנ') מִיכַל גֵדֵאוֹן הִיֵרוֹנִים רַדְזִיוִיל (בפולנית: Michał Gedeon Hieronim Radziwiłł; 24 בספטמבר 1778 – 24 במאי 1850), היה אציל פולני וגנרל פולני-ליטאי. לאחר מרד נובמבר נגד האימפריה הרוסית ב-1831, הוא פיקד לזמן קצר על הצבא הפולני. מיכל גדאון רדזיוויל נולד ב-24 בספטמבר 1778 בוורשה למיכל הירונים רדזיוויל (אנ') (1744–1831) ולהלנה לבית פז'דז'יצקה (אנ') (1753–1821) כבן למשפחת רדזיוויל מניאסוויז', ואחיו של אנטון היינריך רדזיוויל. רדזיוויל השתתף במרד קושצ'ושקו שנכשל (1794). הוא השתתף במרד הפולני (אנ') נגד פרוסיה ב-1806. בינואר 1807 הוא היה קולונל ומפקד בלגיון-דו-נורד, חלק מצבא נפוליאון, ולאחר מכן הגדוד החמישי של הרגלים (דוכסות ורשה). הוא השתתף במצור על גדנסק, ולאחר מכן הוצב עם הגדוד שלו בגדנסק. בשנת 1811 הוא מונה לגנרל-דה-בריגד. במלחמת רוסיה–צרפת (1812) פיקד על חטיבת הרגלים ב"דיוויזיה הפולנית" של הגנרל גראנדז'אן בקורפוס הארמייה העשירית של ז'אק מקדונלד (אנ'). הוא התבלט בקרב סמולנסק ואחר כך במצור על גדנסק ב-1813 (תחת הגנרל ז'אן ראפ), וכאשר המבצר נכנע הוא נפל בשבי. לאחר הקמת ממלכת פולין בשליטת רוסיה הוא שוחרר מהצבא ב-1815 בדרגת מפקד דיוויזיה, והתיישב בנייבורוב (אנ'). באותה שנה נישא לרוזנת אלכסנדרה סטצקה (1796–1864). איתה נולדו לו הבן קרול (Karol‏; 1821–1886) ובת. במרד נובמבר בשנים 1830–1831 הוא היה לזמן מה המפקד העליון של הכוחות הפולניים והמפקד הפולני בקרב גרוכוב (אנ') שהסתיים ללא הכרעה. לאחריו הוא התחנן לשווא להסכם שלום, ולאחר שלא קיבלו את דעתו הוא התפטר מתפקידו ושירת בצבא הפולני כחייל פשוט. לאחר כישלון המרד הוגלה לירוסלבל ברוסיה. משנת 1836 הוא התגורר בוורשה, שם מת ב-24 במאי 1850. מדיה וקבצים בנושא מיכל גדאון רדזיוויל בוויקישיתוף
זה אני (שיר)

"זה אני" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אייל גולן. הוא יצא לאור בנובמבר 2008, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השנים-עשר של גולן, זה אני (2008). את השיר כתב יוסי גיספן ללחן של קיריאקוס פפדופולוס והפקה מוזיקלית של תמיר צור. השיר נחשב לאחד משירי החותם של גולן. הוא דורג במקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג' במשך ארבעה שבועות. בפסקול העשור של ערוץ 24 ומאקו שפורסם בשנת 2009, דורג במקום התשיעי. באותה השנה דורג במקום הרביעי במצעד שירי אייל גולן, שכלל את מיטב השירים של הזמר לפי דירוג. השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג'. השיר נכתב על ידי יוסי גיספן, הולחן על ידי קיריאקוס פפדופולוס והופק על ידי תמיר צור. את "זה אני" הוציא אייל גולן בשנת 2008, לפני שהוציא את האלבום הנושא את אותו השם, זה אני (2009). הוא דורג היישר במקום החמישי במצעד העברי השבועי של רשת ג' וזכה בתואר "הכניסה הגבוהה". בשבוע העוקב, עלה למקום הראשון, שם נשאר במשך ארבעה שבועות ברציפות. לאחר עשרה שבועות צעידה, יצא השיר מהמצעד בינואר 2009. עשור לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-800 אלף השמעות. הווידאו קליפ של השיר פורסם ב-14 בדצמבר 2009. הוא צבר למעלה מ-3.5 מיליון צפיות. סרטון השיר "זה אני" באתר יוטיוב זה אני (אייל גולן) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il פסקול העשור – פזמונט, באתר pizmonet.co.il מצעד שירי אייל גולן – פזמונט, באתר pizmonet.co.il זה אני (אלבום) – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 13.11.2008 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 20.11.2008 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 11.12.2008 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il 22.1.2009 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il זה אני, 2011-02-21, נבדק ב-2024-02-17 זה אני אייל גולן קליפ Eyal Golan, נבדק ב-2024-02-17