laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הצעצועים העזובים

הצעצועים העזובים (באנגלית: the forgotten toys; מילולית: "הצעצועים שנשכחו") היא סדרת אנימציה בריטית לילדים, שמשלבת אלמנטים מסוגת הקומדיה והמותחן. לסדרה 26 פרקים, והיא המבוססת על סדרת ספרים, שהחלה להופיע ב-1995 בבריטניה וב-1998 בארצות הברית. הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית בשנת 1998 ובערוץ הופ! בשנת 2002. הדמויות הראשיות הן בובה ("חני") ודוב צעצוע ("דובי"), ודיבבו אותן לעברית, בהתאמה, אור אזולאי ומירב גרובר. את יתר הדמויות הגבריות דיבבו מומי לוי ויוסי וידר, ואת הנשיות דיבבה לירז ברגמן. בסדרה המקורית נקרא הדוב "טדי" ודיבב אותו בוב הוסקינס; הבובה נקראת "אנני" ודיבבה אותה ג'ואנה לאמלי. דובי הוא דוב מוזנח, קנטרן ועצבני. הוא שונא כרובי ניצנים, אותם הוא פוגש פעמים רבות במהלך הסדרה. חני היא בובת בד פשוטה בעלת צמות, והיא המובילה והאחראית מבין השניים. הם נשכחו בשדה התעופה, ולאורך כל הסדרה הם מחפשים את ביתם ואת המשפחה שהחזיקה בהם. הבובות נפגשות בדמויות שונות ובהרפתקאות עצובות ומאתגרות. בסיום כל פרק הבובות ממשיכות לצעוד בשביל הארוך כממשיכות בדרכם הבלתי-נודעת, לרקע מנגינת כיסופים. שנתיים לפני עליית הסדרה, שודר בבריטניה סרט טלוויזיה קצר המבוסס על אותה סדרת ספרים. בתחילת הסרט נראים דובי וחני זרוקים בפחי האשפה, משום שבעליהם עברו לשחק במשחקים אלקטרונים (אנ') והשליכו אותם בחוסר עניין. ידוע כי בעליהם לא גרו באותו בית. כתוצאה מכך, דובי וחני, בעזרתו של כלב קשיש בשם מוקי, יוצאים למסע כשבסופו הם מגיעים לבית ספר, ובו הם מוצאים ילדים שהופכים להיות הבעלים החדשים שלהם. הסרט היווה פיילוט לסדרה, ובעקבות הצלחתו והביקורות החיוביות שקיבל, אושרה הפקת הסדרה. בהתאם, הפרק הראשון בסדרה נקרא "עזובים בשנית". הסרט שודר בישראל בטלוויזיה החינוכית. הסדרה זכתה בפרסים חשובים[דרושה הבהרה] בתחרויות בארצות הברית. מבקרים ופרשנים העירו על מזגה העצוב והדרמטי, שאינו אופייני לסדרות לילדים. עם זאת, מבקרים כתבו שלסדרה אופי חיובי והיא מהווה חומר חינוכי איכותי לילדים. בעיתון דיילי מייל נכתב: "סרט[דרושה הבהרה] מלא בדמע, מלא בפיתולים והרפתקאות, ברגעים דרמטיים... הנמרחים כנקניק ארוך ועצוב".[דרוש מקור] בדיילי טלגרף היא תוארה כ"מעשיה חגיגית וקסומה לילדים".[דרוש מקור] "הצעצועים העזובים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ״הצעצועים העזובים - הסרט״ במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) הצעצועים העזובים, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית הצעצועים העזובים - הסרט, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אבטליון בן שלמה מקונסיליו

רבי אַבְטַלְיוֹן בֶּן שְׁלֹמֹה מִקּוֹנְסִילְיוֹ (~ה'ש', 1540 - י"ג בתשרי ה'שע"ז, 24 באוקטובר 1616) היה רב איטלקי במאה ה-16, אשר התפרסם בשל פרשת המקווה ברוויגו שהסעירה בשעתו את העולם הרבני באיטליה. רבי אבטליון היה תלמידו המובהק של רבי שמואל יהודה קצנלבוגן מפדובה, ואף הציב את תמונתו בבית מדרשו. הוא היה משוללי שיטת הפלפול. בשנת ה'שמ"ט, 1589, עורר את פולמוס המקווה ברוויגו כאשר פסל בפסק הלכה מנומק את המקווה העירוני. המקווה שכן בביתו ונוהל על ידו במשך עשר שנים תוך הקפדה על שיטת הפעלה מסוימת, אך כשעבר לרשות אחיו, ר' יקותיאל, שונתה שיטת ההפעלה ולדעתו נפסל המקווה לשימוש. פסילת המקווה עוררה סערה בדעת הקהל, סערה שהתעצמה כאשר רבנים אחדים חיוו דעתם להיתר, ורבנים אחרים גיבו את פסקו של ר' אבטליון. שלושה ספרים נדפסו אז בעטיו של פולמוס זה. הספר "פלגי מים" (ונציה שס"ח) מיוחס לו בידי חלק מן המקורות. שמואל יוסף פין, הערך "הר"ר אבטליון ב"ר שלמה מקונסיליו", בתוך: כנסת ישראל, ורשה תרמ"ז, עמ' 5, באתר היברובוקס "אבטליון בן שלמה מקונסיליו", יהודה דוד אייזנשטיין (עורך), אנציקלופדיה אוצר ישראל, ניו יורק: פרדס, תשי"ב, חלק א, עמוד 34, באתר היברובוקס מרדכי שמואל גירונדי, תולדות גדולי ישראל וגאוני איטליאה, בערכו (עמודי הספר מסורגים, יש לדלג עמוד), באתר היברובוקס "אבטליון בן שלמה", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית) הרב נפתלי הירצקא פרנקל, סקירה קצרה על פרשיית המקווה ברוויגו, באתר היברובוקס פלגי מים, ונציה שס"ח, באתר היברובוקס.
לייזר דופלר ויברומטר

לייזר דופלר ויברומטר (LDV) לייזר דופלר ויברומטר (laser Doppler vibrometer - LDV) הוא מכשיר מדידה המשמש למדוד תנודות של משטח ללא מגע על פי אפקט דופלר. אלומת קרן הלייזר מה-LDV ניצבת למשטח הנמדד, והאמפליטודה והתדירות של התנודות נמדדות מהקרן המוחזרת מהמשטח (על פי אפקט דופלר – הזזה בתדר של הקרן המוחזרת). מוצא ה-LDV יהיה בדרך כלל מתח אנלוגי הפרופורציונלי לשינוי האמפליטודה והתדר של המשטח. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
פריחה מאוחרת

פריחה מאוחרת (באנגלית: Late Bloomers) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2011 בכיכובם של ויליאם הרט ואיזבלה רוסליני שביימה ז'ולי גברס. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה ב-18 בפברואר 2011 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. ב-13 ביולי 2011 הוא יצא לאקרנים בצרפת על ידי חברת גומונט פילם קומפני (אנ') בני זוג, אדם (ויליאם הרט) ומרי (איזבלה רוסליני), מתקרבים שניהם לגיל שישים, אבל תגובתם לכך שונה לגמרי. מרי, שהיא מורה בגמלאות, מתחילה לשפץ את הבית כדי שיתאים לגיל מבוגר. אדם מתגונן נגד כל שנוי, ומגן בנמרצות על עבודתו כאדריכל. השניים גרים בלונדון, ובבית שלידם גרה נורה, אמה של מרי שגידלה את בתה באיטליה. מרי מודאגת בגלל אירוע של אובדן זיכרון, והרופא שלה המליץ לה להמשיך להיות פעילה. אדם נעלב כשהוצע לו לתכנן בית אבות, ובמקום זאת הוא מקבל את עצתה של מאיה (ארטה דוברושי), עובדת צעירה במשרד, להשתתף בתחרות לעיצוב מוזיאון חדש. אדם מתחיל לעבוד על הפרויקט החדש בלילות יחד עם העובדים הצעירים. מרי מתחילה להתרגל שהבית ריק, אבל גם לה יש מעריץ צעיר שהיא פוגשת במכון הכושר. ויליאם הרט – אדם איזבלה רוסליני – מרי דורין מנטל – נורה קייט אשפילד - ג'וליה איידן מקארדל - ג'יימס ארטה דוברושי – מאיה לוק טרדאוויי – בנג'מין לזלי פיליפס – ליאו הוגו ספיר – פיטר ג'ואנה לאמלי – שארלוט סיימון קאלו – ריצ'רד ניקולס פארל – פארל הסרט "פריחה מאוחרת" קיבל ביקורות מעורבות. אתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 43% על פי 14 סקירות. באתר Metacritic הסרט קיבל ציון של 53/100 בהתבסס על 10 סקירות. "פריחה מאוחרת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "פריחה מאוחרת", באתר AllMovie (באנגלית) "פריחה מאוחרת", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "פריחה מאוחרת", באתר Metacritic (באנגלית) "פריחה מאוחרת", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) מאיר שניצר, בואי ננבול מעט יחד: על הסרט "פריחה מאוחרת", באתר nrg‏, 3 בנובמבר 2011 פריחה מאוחרת באתר הבמה 'Late Bloomers': A Coming-Of-A-Certain-Age Comedy NPR. 12 April 2012 "Late Bloomers (2011)". Rotten Tomatoes. Flixster. נבדק ב-9 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה) "Late Bloomers". Metacritic. CBS Interactive. נבדק ב-9 בינואר 2015. {{cite web}}: (עזרה)
ג'וזף צאי

ג'וזף צאי (נולד ב-1964, באנגלית: Joseph Tsai) הוא מיליארדר טייוואני-קנדי, מייסד-שותף וסגן יו"ר של קבוצת עליבאבא הסינית. נכון לאפריל 2019 הונו מוערך בכ-9.3 מיליארד דולר. מאוגוסט 2019 מחזיק בבעלותו מלאה בקבוצת הכדורסל ברוקלין נטס. ג'וזף צאי נולד בטייפיי, טאיוואן. בגיל 13 נשלח לארצות הברית לצורך לימודים. למד בבית ספר תיכון בלורנסוויל, ניו ג'רזי, בו גם שיחק בלקרוס. צאי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ולימודי מזרח אסיה ותואר שני במשפטים, שניהם מאוניברסיטת ייל. לאחר סיום לימודיו עסק בתחום המיסוי בחברת עורכי הדין "סאליבן וקרומוול" (Sullivan & Cromwell). לאחר שלוש שנים בחברה עבר לעבוד בחברה קטנה שעסקה בניהול רכש, בה שימש כסמנכ"ל ויועץ ראשי. בשנת 1955 עבר להונג קונג לאחר שמונה למנהל השוק האסייתי בחברת ההשקעות השוודית "Investor AB". Joseph Tsai, באתר פורבס The Man Behind Alibaba’s Eventual I.P.O., New York Times, 13 January 2014 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
TNL-16

TNL-16 היא משפחה של מערכות ניווט אינרציאליות מתוצרת מפעל תמ"מ של התעשייה האווירית לישראל. מערכות TNL-16 משלבות מדידים מתקדמים כגון RLG ומקלט GPS לטובת מציאת מיקום מדויק ונתוני פלטפורמה נוספים כמו זווית גלגול, עלרוד,מהירות קרקעית, כיוון ועוד. המערכת נועדה לשמש כמערכת אינרציאלית במטוסים מאוישים, לא מאוישים, מערכות מודיעין וכינון חימוש במשפחת מוצרי ה TNL קיימים בשנת 2024 שלושה מוצרים: TNL-16G – המוצר הבסיסי למטוסים. TNL-16GI – מוצר מתקדם יותר, בעל שיפורי דיוק. TRL-16m – מוצר מוקטן, ללא מקלט GPS ואשר נועד לביות נשקים אוטונומיים משקל - פחות מ 8.5 ק"ג תקשורת 1553 MUXBUS,‏ RS422. אופציונאלי: ARINC 429,‏Synchro, Analog MTBF - ‏6,500 שעות דיוק מהירות - 1 מטר לשנייה סיבוב 0.05 מעלה כיוון 0.05 מעלה (0.1 מעלה בניווט אינרציאלי) מסוגל לפעול בתנאים מאתגרים: גובה של 80,000 רגל בטמפרטורות הנעות בין 40°- ל 71° צלזיוס תאוצות של עד 25G קצב סיבוב של עד 400 מעלות לשנייה TNL-16Gi Brochure, באתר התעשייה האווירית Avi Belizovsky, התעשייה האווירית השלימה פיתוח וייצור של מערכות הניווט ליישומים אוויריים, באתר Chiportal, ‏2012-03-21 Marcel van Leeuwen, IAI unveils a new advanced Airborne INS/GPS Navigation System TNL- 16 GI AVIATION NEWS International Aviation News, Airshow reports, Aircraft facts, worlds largest Aviation Museum database. Civillian, Military & Space, We cover it All, AVIATION NEWS, ‏2011-04-11 (באנגלית אמריקאית) TNL-16G, www.iai.co.il TNL-16GI, www.iai.co.il TRL-16m, www.iai.co.il
אילון אורון

אילון אורון (נולד ב-9 בספטמבר 1949) הוא עורך דין, מייסד ובעלים של משרד עורכי דין העוסק בייצוג נאשמים בעבירות תעבורה. משמש כיו"ר (משותף) בוועדת התעבורה הארצית של לשכת עורכי הדין. נולד בשם אילון אוקוליסט, ברמת גן. למד בבית הספר "חשמונאים" ברמת גן ובתיכון "דוד קלעי" בגבעתיים. היה חבר בתנועת הצופים ברמת גן. בשירותו הצבאי שירת כסמל רכב בחיל הנדסה קרבית. במהלך שירותו הצבאי הוציא מספר חוברות בהן כתב קטעי הומור שנקראו בשם "קריעתון" באותה תקופה אף הופיע וקרא מקטעי ההומור בפני קהלים שונים. למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במהלך הלימודים ובתקופת ההתמחות, שירת במשטרת ישראל כתובע באגף הפלילי ובהמשך בענף התנועה בתל אביב, בתביעות תעבורה, במשך כשלוש וחצי שנים. עם קבלת רישיון עריכת הדין בשנת 1976, פתח אורון משרד לעריכת דין בתל אביב. מחבר האנציקלופדיה לתעבורה, "תעבורה עיקרי הלכות" בהוצאה משפטית פרלשטיין – גינוסר בת"א, האנציקלופדיה מכילה מספר כרכים וכ - 3200 ערכים ואלפי ערכי משנה המאוגדים ב – 7 כרכים ובנוסף במהדורה דיגיטלית, האנציקלופדיה מתעדכנת במהלך 20 השנה האחרונות. בנוסף כתב אורון ספר הדרכה על משפטי תעבורה הנקרא "עצור, משטרה" ובו משובצים סיפורם של תיקים רבים בהם ייצג. לספר גם נספח חלק הנדסי אשר נכתב על ידי אינג' גדי ויסמן, מומחה המגיש חוות דעת בתיקי תאונות דרכים קטלניות ואחרות. כן כתב ספר הנקרא "איך לצאת זכאי בתיק תעבורה" ובו קובץ של מאמרים רבים שפרסם בתקשורת הכתובה. אורון מייצג בתיקים חמורים רבים - תאונות דרכים קטלניות, גרם מוות, הריגה, הפקרה וכן בכל סוגי תיקי התעבורה החל מעבירות קנס, נהיגה בשכרות ונהיגה בזמן פסילה וכיוצא באלו. על שמו נרשמו תקדימים משפטיים רבים. בנוסף מרצה אורון במסגרות שונות, לכלל הציבור ולציבור נהגים, לאור הניסיון הרב שרכש. שימש כמרצה לדיני התעבורה במכללה למנהל בראשון לציון. בזמן לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב כתב מדור הומוריסטי יחיד בעיתון "ביטאון הסטודנטים" של האוניברסיטה בעריכת עו"ד בני דון-יחייא. השתתף בתוכניות טלוויזיה רבות. היה בעל מדור שבועי בתוכנית "על גלגלים" בהנחיית דניאל פאר בערוץ הראשון וכן השתתף בשחזור מבוים של תאונות דרכים במסגרת אותה תוכנית. בעבר היה בעל טור קבוע בעיתונים "מעריב", "ידיעות אחרונות", "הארץ" ו"חדשות". וכן השתתף בתוכניות רדיו רבות לרבות התוכנית אור ירוק ברשת ב', דין ודברים של משה נגבי. מתארח באופן קבוע כמומחה בתחום בתוכנית הבוקר של גבי גזית ברדיו 103 fm ומוזמן לפרקים כמומחה בתחום התעבורה בתוכניות בוקר ואחרות בטלוויזיה. נשוי ואב לשלושה ילדים, שירית אורון ויסבורד העוסקת בדני נזיקין, פלת"ד ואסף ולירון השותפים למשרד התעבורה.
הדיוויזיה ה-76 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-76 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב על צרפת, בקרבות החזית המזרחית, והושמדה בקרב סטלינגרד. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה שוב, ולחמה בחזית המזרחית בקרבות שונים עד סוף המלחמה. הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד מקסימיליאן דה אנגליס. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה בעתודת הארמייה החמישית בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה ה-16. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11, ולאחר מכן פעל כחלק מהקורפוסים ה-52, ה-4, וה-44 לסירוגין, במסגרת הארמייה ה-17. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 והקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן בקרב סטלינגרד במסגרת הקורפוס ה-8, וב-31 בינואר 1943 הושמדה הדיוויזיה יחד עם כל הכוחות שהיו בכיס הדרומי, ושרידיה נלקחו לשבי. ב-1 באפריל 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, והועמדה תחת פיקוד אריך אברהם. בדצמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב דנייפר כחלק מהקורפוס ה-52 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן במסגרת הארמיות השישית והשמינית. במהלך מבצע יאשי-קישינב לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הרומני ה-6, ולאחר מכן כחלק מקורפוס הפאנצר ה-57 במסגרת הארמייה השמינית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרב דברצן ובקרבות בהונגריה, סלובקיה ושלזיה, ושם נכנעו הכוחות לרוסים בסוף המלחמה. אודות הדיוויזיה באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
חו

האם התכוונתם ל... חו ג'ינטאו – פוליטיקאי סיני, שכיהן כנשיא הרפובליקה העממית של סין בשנים 2003–2013. Ĥ – אות באספרנטו, נהגית חוֹ חו – עיר בגאנה
אלוף ללא עוררין 2

אלוף ללא עוררין 2 (באנגלית: Undisputed II: Last Man Standing) הוא סרט אמנויות לחימה אמריקאי משנת 2006 של הבמאי הישראלי יצחק פלורנטין ובכיכובם של סקוט אדקינס ומייקל ג'יי וייט. זהו סרט ההמשך לסרט "אלוף ללא עוררין" משנת 2002. ג'ורג' צ'אמברס (מייקל ג'יי וייט) הוא אלוף העולם באגרוף. כמה שנים לאחר הסרט הקודם, צ'אמברס מבקר בפדרציה הרוסית לסדרת משחקי אגרוף, שם הוא מופלל על החזקת קוקאין ונשלח שוב לכלא. בכלא הוא מגלה קרבות אגרוף לא חוקיים שהאלוף שלהם הוא האסיר יורי בויקה (סקוט אדקינס). סוהרי בית הסוהר מארגנים את הקרבות הללו ומשתתפים בהימורים כדי לצאת ברווח אישי, לרוב על חשבון הלוחמים. צ'יימברס חולק תא עם סטיבן פארקר, נרקומן בריטי. מנהל הכלא מרקוב עובד בשביל אדם עשיר בשם גאגא (מארק איווניר), ושניהם אומרים לצ'אמברס שאם הוא יילחם בבויקה, ככל הנראה יקבל ערעור מזורז ושחרור מוקדם. צ'אמברס מסרב בהתחלה, אך לאחר שעבד עבודה פיזית במערכת הביוב של הכלא וחווה ממקור ראשון את אכזריות השומרים, הוא מסכים בעל כורחו. שני הלוחמים מתאמנים קשה לקראת המשחק, אם כי צ'אמברס עדיין מסתמך על רקע האגרוף שלו, בעוד בויקה מכין סדרה של בעיטות קטלניות, זריקות ומספר תרגילים שנועדו להשפיל את יריבו בזירה. קרב זה מסתיים בהפסד מצד צ'אמברס לאחר שהכנופיה של בויקה מסממת אותו לפני הקרב. לאחר מכן גאגא מציע לו עוד קרב והוא מסכים בתנאי שלא יסממו לא אותו ולא את בויקה. אחרי 3 סיבובים הוא שובר את רגלו של בויקה ומנצח, משתחרר ומשתמש בכספי הזכייה שלו כדי לקנות גם את החופש של קרוט, חברו הנכה שתמך בו. מייקל ג'יי וייט - ג'ורג' צ'אמברס סקוט אדקינס - יורי בוייקה אלי דנקר - קרוט/ניקולאי בן קרוס - סטיבן פארקר מארק איווניר - גאגא קן לרנר - פיל גולד דייזי לאנג - סבטלנה ולנטין גנב - מנהל הכלא מרקוב "אלוף ללא עוררין 2", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אלוף ללא עוררין 2", באתר נטפליקס "אלוף ללא עוררין 2", באתר AllMovie (באנגלית) "אלוף ללא עוררין 2", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אלוף ללא עוררין 2", באתר אידיבי "אלוף ללא עוררין 2", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) UNDISPUTED 2 WITH SCOTT ADKINS AND MICHAEL JAI WHITE (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ישכר לייב וינברג

רבי ישכר לייב וינברג (מכונה ביידיש: דער עלטערער, כלומר: המבוגר; נפטר בכ"ח בניסן תרפ"ח) היה אדמו"ר חסידי בדור השלישי בחסידות סלונים. נולד לרבי שמואל וינברג מסלונים, נכדו של היסוד העבודה, ונשא את בתו של רבי שלום פרלוב מבראהין. התפרסם בין הגויים בשל שנינותו הרבה. לאחר פטירת אביו בי"ט בשבט תרע"ו פנו רוב החסידים אל אחיו הצעיר רבי אברהם שהתגורר בביאליסטוק, ומיעוטם מינו את רבי ישכר לייב לממלא מקום אביו בסלונים. למרות זאת שמרו השניים על קשר הדדי וכיבדו מאוד זה את זה. מסופר כי בראש השנה הראשון אחרי מינויו לאדמו"ר, תלה רבי ישכר לייב פתק בבית מדרשו בו הודיע כי מי שנמנע מליסע לביאליסטוק בשל כבודו הוא אינו מוציא ידי חובה בתקיעותיו. אחת בשנה ניהלו האחים טיש משותף בהיותם בוורשה ביום הילולת אביהם. יחד עם אחיו עמד בראש כולל רייסין ופעל רבות למען היישוב החסידי בארץ ישראל. נפטר בכ"ח בניסן תרפ"ח (1928). בנו רבי אברהם יהושע העשיל וינברג מילא את מקומו בסלונים, עלה לארץ ישראל בשנת תרצ"ה (1935) ופתח בית מדרש בתל אביב. חיבר ספר תורני-אנציקלופדי "אוצר ערכי התורה - אהלי יששכר". נכדו שמואל וינברג כיהן כראש העיר בני ברק. חתנו רבי יוחנן מלובצקי מלעכוויטש, נרצח בשואה. חתן רבי דוד וידנפלד מוורשה - חותנו של הבית ישראל מגור. ראה מצבתו
יוניבט

יוּנִיבֵּט (באנגלית: Unibet) היא חברה המפעילה אתרי הימורים אינטרנטיים. החברה מציעה למשתמשיה משחקי פוקר, קזינו, בינגו, הימורי ספורט, מכונות מזל, כרטיסי גירוד ועוד. חברת האם של יוניבט, "קבוצת יוניבט" (.Unibet Group plc) היא חברה ציבורית הנסחרת בבורסת סטוקהולם (אנ') שבשוודיה. יוניבט נוסדה בשנת 1997. בשנת 1998 קיבלה רישיון בבריטניה לעסוק בהימורים, והשיקה שירות הימורים דרך הטלפון. בשנת 1999 השיקה גם אתר האינטרנט, בשפות אנגלית ושוודית. בשנת 2001 השיקה החברה אתר אינטרנט חדש, ב-12 שפות שונות. בשנת 2004 נרשמה החברה למסחר בבורסת סטוקהולם. בשנת 2005 רכשה את חברת "MrBookmaker.com", גם היא חברה שעסקה באותו התחום והייתה פעילה בעיקר בבלגיה ובצרפת, תמורת 75.9 מיליון ליש"ט. בשנת 2007 רכשה את חברת "Maria Holdings" בעלת אתר "Vera&John", גם היא חברה מאותו התחום שהייתה פעילה בעיקר במדינות הנורדיות, תמורת 54 מיליון ליש"ט.. בשנת 2008 השיקה לראשונה אפליקציה סלולרית לאנדרואיד דרכה ניתן לשחק ולהמר, ובשנת 2009 השיקה אפליקציה גם עבור מכשירי iOS. בשנת 2011 חתמה החברה לראשונה על הסכם בו היא מספקת תשתית טכנית לספק משחקי הימורים אחר, במקום לספק שירות ישירות ללקוח הסופי (הסכם "B2B" - ‏Business to Business). בשנת 2012 רכשה את חברת "Betchoice" תמורת 13.6 מיליון ליש"ט, ובכך נכנסה לראשונה לשוק האוסטרלי. בשנת 2014 נפרדה יוניבט מחברת הבת "Kambi", שהייתה אחראית על פעילות ה-B2B של החברה, במהלך של ספין-אוף בו חולקו מניותיה לבעלי המניות של קבוצת יוניבט. לאחר מהלך זה Kambi נהייתה בעצמה לחברה ציבורית הנסחרת בבורסת סטוקהולם. בשנת 2015 רכשה את חברת "iGame" תמורת 59 מיליון אירו, ואת חברת "Stan James Group" תמורת 19 מיליון ליש"ט. מדיה וקבצים בנושא יוניבט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של יוניבט אתר האינטרנט הרשמי של יוניבט אתר האינטרנט הרשמי של יוניבט אתר האינטרנט הרשמי של יוניבט אתר האינטרנט הרשמי של יוניבט יוניבט, ברשת החברתית פייסבוק יוניבט, ברשת החברתית אקס (טוויטר) יוניבט, ברשת החברתית אינסטגרם אתר יוניבט אתר קבוצת יוניבט היסטוריה של יוניבט, באתר קבוצת יוניבט קבוצת יוניבט (החברה האם), באתר הבורסה הנורדית (אנ') רועי גולדנברג, ‏ענקית ההימורים Unibet מחפשת השקעות בישראל, באתר גלובס, 6 בספטמבר 2015 דוח שנתי של החברה לשנת 2015, עמודים 14 ו-48 Unibet acquires MrBookmaker.com and creates a leading European Gambling Group, באתר קבוצת יוניבט, 19 באוגוסט 2005 Unibet´s acquisition of Maria Holdings finalised, באתר קבוצת יוניבט, 21 בדצמבר 2007 Unibet signs agreement to acquire Betchoice and enters the regulated Australian market, באתר קבוצת יוניבט, 7 בפברואר 2012 Unibet Group acquires the iGame Group, באתר קבוצת יוניבט, 7 באוגוסט 2015 Unibet acquires Stan James Online, באתר קבוצת יוניבט, 10 ביולי 2015
אטלי

האם התכוונתם ל... ז'אק אטָּלי (Attali) – אינטלקטואל וכלכלן צרפתי קלמנט אטלי (Attlee) – פוליטיקאי בריטי שכיהן כראש ממשלת בריטניה שארלי אטאלי – מהנדס ישראלי
מושל הודו הפורטוגזית

מושל הודו הפורטוגזית או המשנה למלך הודו (בפורטוגזית: Governador e Vice-Rei do Estado Português da Índia, "מושל ומשנה-למלך של המדינה הפורטוגזית של הודו") היה הממונה מטעם פורטוגל על מושבות האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, כולל בתת-היבשת ההודית, באפריקה הדרומית ובדרום-מזרח אסיה (הגדרה מרחיבה זו התקיימה עד 1752). המשרה חדלה להתקיים עם סיום שלטונה של פורטוגל בהודו ב-1961, עם הוויתור הפורטוגלי על המושבות דאדרה ונאגר הבלי ודאמאן ודיו לממשלת הודו. המשרה נוצרה מיד לאחר מסעו של וסקו דה גמה לאוקיינוס ההודי. המושל הראשון, פרנסיסקו דה אלמיידה, מונה על ידי המלך מנואל הראשון בספטמבר 1505 וקבע את בירתו בקוצ'י. ב-1510 הועבר המרכז השלטוני לגואה, אז צורפו למדינה הפורטוגזית גם מלאקה והורמוז. ב-1752 קיבלה מוזמביק הפורטוגזית מעמד נפרד, ומ-1844 התרכז הממשל הפורטוגזי בהודו רק במלבר (החוף הדרום-מערבי של תת-היבשת ההודית מגואה לקוצ'ין), תוך מתן מעמד נפרד להאחזויות האחרות של פורטוגל באזור, מקאו, מזרח טימור וסולור שבאינדונזיה. בתקופה בה הייתה פורטוגל מונרכיה, הוענק לבני אצולה ששירתו כמושלים בתואר "משנה למלך" (Vice-Rei). הנוהג פסק רשמית ב-1774, אך הוענק לעיתים עד 1835. משנה למלך, פרנסיסקו דה אלמיידה, המושל הראשון, ספטמבר 1505 – נובמבר 1509 אדמירל אפונסו דה אלבוקרקי, המושל השני, פעולותיו הצבאיות והמנהליות הובילו להרחבה ניכרת ולמעשה להקמת האימפריה הפורטוגזית באוקיינוס ההודי, נובמבר 1509 – ספטמבר 1515 דוארטה דה מנזש, לשעבר מושל טנג'יר, ינואר 1522 – ספטמבר 1524 משנה למלך, וסקו דה גאמה, בתפקידו האחרון, המינוי האישי הראשון של ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל, מספטמבר 1524 עד מותו בדצמבר אותה שנה אשטבאו דה גאמה, בנו השני של וסקו דה גאמה, אפריל 1540 – מאי 1542 משנה למלך, מרטים אפונסו דה סוזה, המפקד הכללי של הצי הפורטוגזי, מאי 1542 – 1545, נקרא חזרה לליסבון עקב ביקורת על תפקודו ויושרו האישי מדיה וקבצים בנושא מושלי הודו הפורטוגזית בוויקישיתוף רשימת המושלים באתר הגנאלוגיה Geni.com מושל ומשנה למלך הודו (בפורטוגזית) גלריית המושלים והמשנים למלך בהודו הפורטוגזית, מאת José Maria Delorme Colaço,‏ 1841, פרויקט גוטנברג The Portuguese In India Being A History Of The Rise And Decline Of Their Eastern Empire מאת Fredrich Charles Danvers, 1894, ארכיון האינטרנט vol. 1 vol. 2
הקורפוס ה-64 (ורמאכט)

הקורפוס ה-64 (בגרמנית: LXIV. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם ב-11 בספטמבר 1942 בשם "קורפוס המילואים ה-64", והועמד תחת פיקוד קרל זקס. ביולי 1944 נאלץ הקורפוס לסגת בתנאים קשים, על מנת שלא יכותר על ידי הכוחות האמריקנים שנחתו בדרום צרפת במבצע דרגון, ב-5 באוגוסט 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-64, ובספטמבר הוכפף לארמייה ה-19. בנובמבר 1944 לחם הקורפוס בכיס קולמר, ולאחר התמוטטות הכיס נסוג הקורפוס לבאדן. לאחר מכן לחם הקורפוס לחם בקרבות השונים בדרום גרמניה, וב-8 במאי 1945 נכנע לצבא האמריקני. קרל זקס (11 בספטמבר 1942 - 1 בספטמבר 1944) אוטו לאש (1 בספטמבר 1944 - 1 בנובמבר 1944) הלמוט תום (1 בנובמבר 1944 - 15 בינואר 1945) פרידריך-וילהלם האוק (15 בינואר 1945 - 15 בינואר 1945) מקסימיליאן גרימייס (15 בינואר 1945 - 15 באפריל 1945) הלמוט פריבה (15 באפריל 1945 - אפריל 1945) רודולף פון רומן (אפריל 1945 - 8 במאי 1945) קורפוס המילואים ה-64 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית) הקורפוס ה-64 באתר lexikon-der-wehrmacht (בגרמנית)
קורפוס המילואים ה-61 (ורמאכט)

קורפוס המלואים ה-61 (בגרמנית: LXI. Reservekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הקורפוס הוקם ב-15 בספטמבר 1942 בקניגסברג בשם "קורפוס המילואים ה-61", והועמד תחת פיקוד אדגר טייסן. הקורפוס פעל באזור וילנה, וב-21 בפברואר 1944 פורק הקורפוס. קורפוס המילואים ה-61 באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
דרינה

דְרִינָה (בבוסנית: Drina, בסרבית Дрина) הוא נהר הזורם בשטחי בוסניה והרצגובינה וסרביה, אורכו 346 ק"מ והוא אחד מיובליו של הנהר סאווה. מקורו של הנהר ברכס ההרים אשר בגבול מונטנגרו ובוסניה והרצגובינה והוא זורם מדרום לצפון בשטח בוסניה והרצגובינה, נתיבו ממשיך לסרביה עד לנהר סאווה. מקורות הנהר מצויים בהרים מָגְלִיץ' ופִּיוְוסְקָה השייכים לאלפים הדינריים ומסלול זרימתו עובר בעיקר בבוסניה והרצגובינה וסרביה. לאורך תוואי הנהר שוכנת העיר וישגראד ובתוכה גשר מהמט פשה סוקולוביץ' אשר סביבו נסובה עלילת ספרו של איוו אנדריץ' – "גשר הדרינה". במסגרת המערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה היו באזור הנהר שני קרבות משמעותיים בין הצבא האוסטרו-הונגרי לצבא הסרבי. במהלך אוגוסט נערך קרב צר ובמהלכו הדפו כוחות הצבא הסרביים את הכוחות האוסטרו-הונגריים שהתקדמו לתוך ממלכת סרביה והסבו להם אבדות כבדות. בספטמבר 1914 נערך קרב דרינה ובמהלכו הצליחו האוסטרו-הונגרים לחצות את הנהר ולבסס ראש גשר בשטחי ממלכת סרביה. מדיה וקבצים בנושא הנהר דרינה בוויקישיתוף כרמית וייס, ‏ארץ הנהרות של מערב סרביה – נהר דרינה והרי טארה, באתר GoTravel ערך זה הוא קצרמר בנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.