laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויקטור כארון

ויקטור כארון, (במקור שרבאק, בהונגרית: Wictor Charon;‏ בודפשט, טרזווארוס, 17 בספטמבר 1907 – בודפשט, 22 באוקטובר 1976) היה פילוסוף יהודי-הונגרי, מלחין, סופר, בלשן, אסטרולוג. שמו הספרותי כמלחין היה ויקטור גלנטאי פפיר. אביו אוזיאס שרבאך (1877–1911), בשם הבמה שאנדור פפיר, היה שחקן, אמו מריה קְרוֹנֵמֶר (1883–1953), ששם הבמה שלה היה מרגיט קורנאי, הייתה זמרת ושחקנית. אחותו, מריה ספש (1908–2007), הייתה דמות מכוננת בספרות האזוטרית ההונגרית. יצירותיהם של שני האחים היוו השראה זה לזה. לאחר מות אביו ב-1911, נישאה אמו בשנית ב-1915, ואביו החורג היה במאי הקולנוע בלה גלנטאי באלוג (1885–1945). בשל החוק היהודי הראשון המיר את דתו לקתולית ב-3 בפברואר 1938. הוא למד מוזיקה אצל יאנוש קושארי, אותו העריך מאוד ולאחר מכן סיים את האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. הוא למד גרמנית, אנגלית וסנסקריט בצורה מושלמת. הוא אהב את השפה האנגלית עד כדי כך שהוא כתב ספר על אנגליציזם. ויקטור כרון יצר 52 יצירות אזוטריות-ספרותיות, שהייתה להן השפעה רוחנית משמעותית על החשיבה האזוטרית והמודרנית בהונגריה ועל אסכולות רוחניות. חלק ניכר מכתביו לא התפרסמו כעת וממתינים לפרסום. הוא עקב כל הזמן אחר התפתחות ז'אנר המדע הבדיוני האמריקאי, יצירותיו עסקו בעיקר במטאפיזיקה, אך כתב גם אגדות ומיתולוגיה מודרנית. הוא היה יוצר רב-גווני ביותר. Az ember két élete / A misztikus út; Solaria, Demarest, 1986 Önmenedzselés felsőfokon; Szemtanú, Bp., 1990 Atlantiszi mágia; előszó Szepes Mária; Média, Bp., 1990 Létrás Macska kalandjai; ill. Pomaházi Anna Mária; Pacific 17, Bp., 1992 Az ember két élete; Vízöntő, Bp., 1992 (Charon könyvek) A misztikus út; Vízöntő, Bp., 1993 (Charon könyvek) Az Alkonyi Bárka misztériuma; Ecoplan Kft., Gyöngyös, 1993 (Charon könyvek) Wictor Charon–Szepes Mária: Académia Occulta; Arkánum Szellemi Iskola, Őriszentpéter, 1994 (Arkánum Szellemi Iskola könyvtára sorozat) Mária Szepes–Wictor Charon: Academia Occulta. Die geheimen Lehren des Abendlandes, 1-2.; szerk. Ralph Tegtmeier, ford. németre Gottfried Feidel; Heyne, München, 1994–1995 (Heyne Bücher. Heyne esoterisches Wissen) 1. Die Grundlagen; 1995 2. Die Praxis; 1994 Ákasha krónika. A Beszélő Fény krónikájában való olvasás tankönyve. Az F.H.R.C. mesterképző tanfolyamának titkos vezérfonala; Rockcity Kft., Bp., 1997 (Túlvilág könyvek) Az Új Eón tudománya; Rockcity Kft., Bp., 1999 (Túlvilág könyvek) Emlékezés előző életekre; Hermit, Onga, 2009 A misztériumok ezotériája; Hermit, Onga, 2011 Okkult-ezoterikus alapfogalmak; Hermit, Onga, 2012 Mágia és misztika; Hermit, Onga, 2015 הוא הותיר אחריו יותר ממאתיים אופוס מוזיקליים. כמה להיטים נולדו מהפסקולים שלו. הוא היה המלחין של כמה סרטים של אביו החורג, בלה באלוג, כמו :"העלמה הראויה" מ-1936, "הילד הקפוא" (טומי) מ-1936, "אל תשאל מי הייתי" מ-1941, בכיכובה של קטלין קארדי, וב-1943 גם עבור "ואלס האופיום". לבו של ילד (1920) - תמאס הנכה כיתה ה' (1920) - טומי הגיבן הילד הקפוא (1921) - יושקה נאג' מפולת (1921) קישור לעמוד של קרן מריה ספש סרט מדבר אתר האינטרנט הרשמי של ויקטור כארון Születése bejegyezve a Bp. VI. ker. állami születési akv. 2307/1907. folyószáma alatt. A budapesti városmajor-zugligeti r. kath. plébánia hivatal által 1938. febr. 17-én 4/1938. sz. a. kiállított keresztlevél szerint.
ואל גסט

ולמונד מוריס גרוסמן (באנגלית: Valmond Maurice Grossman;‏ 11 בדצמבר 1911 – 10 במאי 2006) היה במאי קולנוע תסריטאי ומפיק בריטי. גסט החל את הקריירה שלו כשחקן תיאטרון ובמיני תפקידים בסרטי קול בריטיים מוקדמים. במקביל הוא ניהל לבדו את משרדי העיתון "הוליווד ריפורטר" בלונדון. פגישה עם הבמאי הצרפתי מרסל ורנל (אנ') הובילה אותו לכתוב תסריטים עבור סרטי אולפני גיינסבורו (אנ'). הבמאי של סרטים אלה היה בדרך כלל ורנל. בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 החל ליצור סרטים קצרים עבור משרד ההסברה הבריטי. בין השנים 1954–1960 עבד בחברת האמר הפקות (אנ'). ב-1960 היה מועמד בשתי קטגוריות לפרס באפט"א לקולנוע על הסרט "האויב של אתמול (אנ')" (1959) וב-1961 על "הגיהנום הוא עיר (אנ') (1960). לבסוף, ב-1962 זכה בפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר עבור "היום בו עלתה הארץ באש (אנ')". ב-1967 היה מבמאי הסרט "קזינו רויאל", מסדרת סרטי ג'יימס בונד. ב-1954 התחתן עם השחקנית יולנדה דונלן (אנ'), והיה נשוי לה עד למותו במאי 2006. ואל גסט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ואל גסט, באתר AllMovie (באנגלית) ואל גסט, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ואל גסט, באתר BFI
מוניב סאבא

מוניב סאבא (בערבית: منيب سابا; נולד ב-22 באפריל 1974) הוא ראש המועצה המקומית עספיא. נולד לזידאן ועד'יה וגדל בעספיא. ולו חמישה אחים ואחות. למד בבית ספר יסודי עספיא ובבית ספר תיכון אורט רונסון. בשנת 1992 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם בחטיבת גולני. לאחר מכן התגייס לשירות קבע במשטרה ליחידת משמר הגבול במשך 13 שנים במהלכם הקים פלגה חדשה ושירת במגוון תפקידים עד למפקד פלגה. בשנת 2008 חזר שוב לצבא ושירת במשך כעשור בחיל מודיעין, במהלך השירות זכה בשני עיטורי אומץ וצל״ש מפקד האוגדה ממפקד אוגדת איו"ש גדי איזנקוט על פעילותו, בשנת 2019 השתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן. בשנת 2020 החל לעבוד במשרד ראש הממשלה כפרויקטור. בבחירות ב-2024 התמודד לראשות המועצה מול שלושה מועמדים ח'יר כיוף, ראיד מנסור ובהיג' מנסור וניצח את ראש המועצה המכהן בהיג' מנסור עם 41.51% לעומת 39.51% למנסור. סאבא בעל תואר ראשון ושני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא נשוי לרובא ואב לארבעה. מתגורר בעספיא. מוניב סאבא, ברשת החברתית פייסבוק מוניב סאבא, ברשת החברתית אינסטגרם מוניב סאבא, ביישום טיקטוק מוניב סאבא, באתר מועצה מקומית עספיא פקד מוניב סאבא, באתר הגבורה מוניב סאבא יוצא לחל"ת ממשרד ראש הממשלה, באתר פורטל הכרמל חסין חלבי, מוניב סאבא מוביל שותפות דרוזים נוצרים ומוסלמים בעוספיה, באתר פורטל הכרמל והצפון, ‏27 ביולי 2023 הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12172, התשפ"ד, 10 במרץ 2024, עמ' 4671 نتعرّف على رؤساء البلدات الدّرزيّة المنتخَبين, مجلة العمامة
פוריכיטיס נוטטוס

פוריכיטיס נוטטוס (שם מדעי: Porichthys notatus) הוא מין של דג גרם ממשפחת הקרפדגיים, החי במימי מזרח האוקיינוס השקט בטווח שבין העיר סיטקה שבאלסקה עד לבאחה קליפורניה. דג זה מגיע לאורך של עד 38 ס"מ. צבעו חום-זית עד אפור ומעט סגלגל בגוונים מתכתיים והצידיים צהבהבים-זהובים. הראש כהה אך ישנו כתם לבן מתחת העיניים הגדולות. הדג בעל סנפירי חזה רחבים ורעמת סנפיר גבית נמוכה בעוד הזנב צר אך בעל סנפירים בשרניים. ראשו עגלגל והוא בעל לסתות ארוכות וחזקות העוזרות לחטוף טרף עובר ביעילות. דג זה גם מפיק ביולומינסנציה מתאים מתחת לראשו. דג זה שוכן לרוב על קרקעית הים באזורים חוליים ובוציים עד לעומק 366 מטרים. הוא מומחה להסוואה באמצעות היקברות בחול תוך שראשו נשאר לצפות בטרף חולף. דג זה ליילי בעיקרו וביום הוא נח על הקרקעית. הטרף שלו מורכב מדגים קטנים וסרטנים החולפים מעליו, אותם הוא חוטף בלסתותיו החזקות. בעונת הרבייה דג זה מתקרב לאזור הגאות והשפל בקרבת החוף, שם הזכר מכין קן לנקבה ואז קורא לה באמצעות דחיפת שלפוחית השחייה שלו בעוצמה רבה מה שעוזר לו למשוך נקבות וגם להרתיע יריבים מקרבה לטריטוריה שלו. הנקבות גם מתקשרות כך אך על ידי צליל קצר בהרבה. למעשה הדג כל כך קולני שלהקות דגים מתרבים נשמעים לאורך החופים שבין וושינגטון לסן פרנסיסקו ושאר קליפורניה, בה אנשים חיים על סירות מתעוררים עקב הרעשים של הדגים המחזרים. דג זה משמש בתורו טרף עבור עופות מים שונים כמו שחפיים, אנפה כחולה גדולה ועיטם לבן ראש וכן לאריות ים. מדיה וקבצים בנושא פוריכיטיס נוטטוס בוויקישיתוף פוריכיטיס נוטטוס, באתר ITIS (באנגלית) פוריכיטיס נוטטוס, באתר NCBI (באנגלית) פוריכיטיס נוטטוס, באתר FishBase (באנגלית) פוריכיטיס נוטטוס, באתר GBIF (באנגלית) פוריכיטיס נוטטוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
אג'ק ריאק

אג'ק ריאק (באנגלית: Ajak Riak; נולד ב-12 בדצמבר 2000) הוא כדורגלן דרום סודאני-אוסטרלי המשחק בעמדת החלוץ בשריף טירספול. ריאק נולד במחנה פליטים בעיר ניירובי בירת קניה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לאדלייד שבאוסטרליה. ריאק התחיל לשחק כדורגל בקבוצות כדורגל מקומות בעיר ילדותו ובגיל 22 עבר לשחק בבנטלייג גרינס ממלבורן. במדיה בנטלייג הבקיע 7 שערים ב-23 הופעות ואף הבקיע בהפסד 2-1 לסידני מליגת העל האוסטרלית במסגרת שמינית גמר הגביע האוסטרלי. בנובמבר 2023 חתם בסלמאן מליגת העל האינדונזית. בקיץ 2024 חתם בשריף טירספול מליגת העל המולדובית. ב-11 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1-0 לזירה האזרית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ריאק היה זכאי לייצג את דרום סודאן, קניה ואוסטרליה. בתחילת שנת 2023 הסכים לזימון שקיבל לסגל נבחרת דרום סודאן. ב-23 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד הרפובליקה של קונגו. אג'ק ריאק, באתר Transfermarkt אג'ק ריאק, באתר Soccerway אג'ק ריאק, באתר WorldFootball.net אג'ק ריאק, באתר National Football Teams אג'ק ריאק, באתר FootballDatabase.eu
אליכם עדה קדושה

אליכם עדה קדושה היא קינה שנאמרת בליל תשעה באב ברוב קהילות נוסח הספרדים, וכן אצל יהודי תימן, שמחברה אינו ידוע. הקינה פותחת בשאלה מה נשתנה הלילה הזה מכל הלילות, שאלה המוזכרת במשנה ופותחת את נוסח ההגדה של פסח הנאמרת בליל הסדר. כל הקינה עוסקת בהשוואה בין מנהגי החירות ההודאה על הניסים והישועות שנעשים בליל הסדר לבין מנהגי האבלות שנעשים בתשעה באב. לפי לוח השנה העברי שני לילות אלה חלים בכל שנה באותו יום בשבוע, והקינה מחדדת בדרך של שאלות ותמיהות את ההבדל העצום שבין שני הלילות. בסופו של כל בית מובא מענה לשאלה ונימוק לאבל בלילה הזה, באזכור אחת מצרות הגלות והחורבן, ובאמירה שיש סיבה לאבלות רבה בגללו. כך למשל בבית הראשון: "עַל הֶרֶג הַכְּשֵׁרִים וְעַל זֶרַע יְשָׁרִים, עַל כֵּן בִּבְכִי תַּמְרוּרִים אֶשָּׂא קוֹלִי כְחוֹלוֹת". כמו קינות אחרות מסתיימת גם הקינה הזו בדברי עידוד ונחמה, הבית האחרון שלה מבטיח הרמת קרן ישראל וחזרת העבודה בבית המקדש: "הִתְנַחֲמוּ בְגָלוּת בָּנִים יוֹשְׁבִים בְּצָיוֹן, אֲרוֹמִמְכֶם מִשִּׁפְלוּת אָכִין עֲבוֹדַת צִיּוֹן, אֶבְנֶה נְוֵה אַפִּרְיוֹן אָז תִּשְׂמְחוּ בְּגִילוֹת". אצל חלק מהעדות משמשת השורה "מַה נִּשְׁתַּנָּה הַלַּיְלָה הַזֶּה מִכָּל הַלֵּילוֹת?" כרפרן שנאמר על ידי הקהל, בעוד שאר הקינה נאמרת על ידי החזן. ביום תשעה באב, אומרים הספרדים קינה דומה, הפותחת במילים "אליכם עדה נאמנה". רבי יעקב ישראל חגיז בספרו סובר שיש כמה קינות שאין ראוי לומר אותן. בין יתר הקינות שלדעתו אין לומר הזכיר את הקינה אליכם עדה קדושה, וטען שקינה זו היא בעלת אופי ילדותי מדי, השאלות שנשאלות בה מתאימות לשיח עם תינוקות ולא עם עדה קדושה. הוא הוסיף שאין כל קושי במה שעושים בתשעה באב, משום שאבלות החורבן היא הגיונית ומתאימה למצבו של עם ישראל, הקושי מתעורר דווקא בליל הסדר, שבו נוהגים כבני מלכים על אף הגלות. בשל התנגדות זו, נוהגות חלק מן העדות לדלג על הקינה הזו. הפיוט אליכם עדה קדושה, באתר הפיוט והתפילה הרב משה סוסנה, אליכם עדה קדושה, בנוסח יהדות מרוקו, באתר יוטיוב אדיר ושדי, אליכם עדה קדושה, בנוסח יהדות תימן, באתר יוטיוב נהוראי בוכריץ, אליכם עדה קדושה, בנוסח יהדות ג'רבה, באתר יוטיוב רבי אליהו מסלתון טראב, אליכם עדה קדושה, בנוסח יהדות דמשק, באתר יוטיוב בשו"ת עשה לך רב (חלק ז סימנים כז-כט) כתב שהנוסח היה "קראנו איכה וקינות", וזאת משום ש"שמיסד קינה זאת נהג לומר בקהלתו מגילת איכה לפני הקינות. ובירושלים נהגנו לתקן הנוסח ולומר "נקרא" מגילת איכה במקום קרינו", משום שהקינות נאמרות לפני מגילת איכה. שו"ת הלכות קטנות, חלק ב', סי' קלט.
גביע המדינה בכדורגל 2024/2025

גביע המדינה ווינר לעונת 2024/2025 היא התחרות ה-89 מאז היווסדה וה-72 מאז קום מדינת ישראל. משחקי התחרות יחלו ב-31 באוגוסט 2024. בסיבובים א'–ד' מתמודדות קבוצות ליגה ב' וליגה ג' מכבי עירוני קריית אתא ביאליק (ליגה א' מחוז צפון) והפועל אזור (ליגה א' מחוז דרום) העפילו ישירות לשלב השישי. יונתן גינזבורג, ‏אפשר להתחיל: הגרלת ליגה א' לעונה הקרובה, באתר ONE‏, 5 באוגוסט 2024 יונתן גינזבורג, ‏סקציה נס ציונה ירדה לליגה ב', אזור בליגה א', באתר ONE‏, 5 בספטמבר 2024
אנדריי ראציו

אנדרי פלורין ראציו (ברומנית: Andrei Florin Rațiu; נולד ב-20 ביוני 1998) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת המגן הימני בראיו ואיקאנו. ראציו נולד באיוד שברומניה ובגיל 6 עבר עם משפחתו להתגורר באראגון, ספרד. הוא התחיל לשחק בקבוצת כדורגל מקומית ממנה עבר לאנדורה ובגיל 12 הצטרף לוויאריאל. בקיץ 2016 הצטרף לויאריאל ג' וכעבור שנתיים לקבוצת המילואים. ב-4 באוגוסט 2020 הושאל לדן האג מליגת העל ההולנדית במדיה רשם 12 הופעות. ב-29 בינואר 2021 חזר לוויאריאל, אך לא רשם במדיה דקות משחק. ב-4 באוגוסט 2021 חתם לשלוש שנים בווסקה מהליגה הספרדית השנייה. ב-21 במאי 2022 הבקיע את שערו הראשון במדיה קבוצה בוגרת בניצחון 2-3 נגד ריאל סוסיאדד ב'. ב-26 באוגוסט 2023 חתם לחמש שנים בראיו ואיקאנו מהלה ליגה. ב-1 בנובמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלובקבוצה בניצחון 6–0 נגד אתלטיקו לוגונס במסגרת גביע המלך הספרדי. ארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 0-0 נגד ריאל מדריד. ב-2 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה בניצחון 0-2 נגד איסלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-26 בספטמבר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 4-1 לבוסניה והרצגובינה. נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2024. אנדריי ראציו, באתר Transfermarkt אנדריי ראציו, באתר Soccerway אנדריי ראציו, באתר BDFutbol אנדריי ראציו, באתר WorldFootball.net אנדריי ראציו, באתר National Football Teams אנדריי ראציו, באתר FootballDatabase.eu אנדריי ראציו, באתר ESPN
מנטוראס

פדרו מנואל טורס (בפורטוגזית: Pedro Manuel Torres; נולד ב-18 במרץ 1982) ידוע בשמו מנטוראס (Mantorras) הוא כדורגלן עבר אנגולי ששיחק בעמדת החלוץ. מנטוראס, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרוגרסו ובגיל 17 הצטרף לאלברקה מליגת העל הפורטוגזית. בעונת 2000/2001 רשם 10 שערים ב-31 משחקי ליגה בהם גם בניצחון 1-3 נגד ספורטינג ליסבון. בקיץ 2001 חתם בבנפיקה ליסבון. ב-11 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד וארזים בה גם בישל. ב-25 באוגוסטהבקיע שלושער בניצחון 2-3 נגד ויטוריה סטובל. בעונתו הראשונה רשם 13 שערים בקבוצה ומשך את עיניהן של ברצלונה, אינטר מילאן ומילאן. בתחילת עונת 2002/2003 נפצע בברכו בצורה שכמעט אילצה אותו לפרוש. הוא נעדר מהמגרשים כשנתיים וחצי במהלכן עבר ארבעה הליכים כירורגיים. ב-8 בינואר 2005 רשם את משחק החזרה שלו אחרי הפתיחה בהפסד 2-1 בדרבי. בסיום העונה זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו אחרי 11 שנים. למרות שלא הצליח לשחזר את היכולת שלו לפני הפתיעה, מנטוראס נשאר חביב על ידי האוהדים. בפברואר 2011 הודיע על פרישה מכדורגל, אולם כעבור כחצי שנה חזר לעונה אחרונה בפרימיירו דה אגוסטו מליגת העל האנגולית. בצעירותו, מנטוראס שיחק בנבחרות הצעירות של אנגולה ואף השתתף עמה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 שנערך בארגנטינה. בטורניר זה הגיעה אנגולה לשמינית הגמר כאשר מנטוראס הבקיע שער אחד במשחק נגד אוסטרליה. ב-3 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 0-0 נגד בורונדי. ב-17 באוגוסט 2005 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד כף ורדה. מנטוראס השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2006 לראשונה בתולדותיה. השתתף עם הנבחרת גם בגביע אפריקה לאומות 2006 וגביע אפריקה לאומות 2010. בנפיקה ליסבון ליגת העל הפורטוגזית: 2004/2005 הסופר קאפ הפורטוגזי: 2005 הגביע הפורטוגזי: 2003/2004 נבחרת אנגולה גביע אפריקה לנוער: 2001 אישיים השחקן הצעיר המצטיין של השנה באפריקה: 2001 מנטוראס, באתר Transfermarkt מנטוראס, באתר Soccerway מנטוראס, באתר WorldFootball.net מנטוראס, באתר National Football Teams מנטוראס, באתר FootballDatabase.eu
יוסף לייפר

האם התכוונתם ל... יוסף לייפר (בורשה) – (תקצ"ו~תקצ"ח – ט' בתמוז תר"פ) יוסף לייפר (טעמעשוואר) – (ז' בכסלו תרפ"ב – כ"ב בתשרי תשס"ג) יוסף לייפר (נירדהאז) – (? – א' בשבט תרפ"ז) יוסף לייפר (פיטסבורג) – (אייר תרנ"א – ט"ו באדר תשכ"ו) יוסף לייפר (ווערדאן) – (תרפ"ו – ז' בניסן תש"פ)
Warcraft: Orcs & Humans

Warcraft: Orcs & Humans (בתרגום חופשי לעברית: וורקראפט: אורקים ובני אנוש) הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת שפותח ופורסם על ידי חברת Blizzard Entertainment. המשחק יצא במקור לשווקים ב-15 בנובמבר 1994 למערכת ההפעלה MS-DOS. בתחילת 1996 יצא גרסה של המשחק למערכת ההפעלה Mac OS. זהו המשחק הראשון בסדרת משחקי וורקראפט הפופולרית. המשחק מתרחש בעולם הבדיוני של אזרות' בו השחקנים יכולים לשלוט באחד משני הצדדים שנלחמים זה בזה - או בממלכה האנושית של אזרות', או באורקים שמנסים להביס את בני האנוש. התצוגה של המשחק הייתה איזומטרית דו-ממדית. במשחק השחקן נדרש לנהל משאבים, לבנות מבנים, ולפקד על יחידות שונות של לוחמים ואיכרים שצריכים להשלים יעדים שונים. השחקנים אוספים במהלך המשחק משאבים שונים כמו זהב ועצים על מנת לבנות מבנים, להקים צבאות ולצאת להתקפות נגד יריביהם. כאשר שולטים בבני האנוש חייבים להתמקד בהגנה על הממלכה האנושית של אזרות' מפני האורקים אשר מנסים כל העת לפלוש אליה. כאשר השחקן שולט באורקים הוא צריך לפקד על עדר אורקים ולכבוש את הטריטוריות של בני האנוש. במשחק השחקנים יכולים לשלוט במגוון של יחידות, הן כאשר שולטים בבני האנוש והן כאשר שולטים באורקים, כולל חיילים רגליים, קשתים, ומכשפים (בני האנוש) או שמאנים (האורקים). במצב המשחק המיועד לשחקן יחיד השחקן צריך להתמקד בהשלמת משימות שונות אשר כוללת בדרך כלל הקמת עיירה קטנה, קצירת משאבים, הקמת כוח צבאי, ולבסוף הובלת הכוח הצבאי אל הניצחון. במשחק מרובה המשתתפים, אשר היה זמין רק ברשת המקומית, המטרה תמיד הייתה להשמיד את כוחות שחקני האויב. המשחק יצא במקור למערכת ההפעלה MS-DOS ובהמשך יצא גם לפלטפורמות אחרות, כולל Mac OS ו-Windows. המשחק זכה להצלחה מסחרית, מכר לאורך השנים מיליוני עותקים וסייע רבות להפוך בשנים הבאות את חברת בליזארד לאחת מהחברות המובילות בתעשיית משחקי הווידאו. הצלחת המשחק הובילה בין היתר לפיתוח של משחקי ההמשך "Warcraft II: Tides of Darkness", אשר יצא לשווקים בדצמבר 1995, לפיתוח של חבילת ההרחבה, "Warcraft II: Beyond the Dark Portal" שיצאה לשווקים ב-1996. ובהמשך לפיתוח של המשחק "Warcraft III: Reign of Chaos" אשר יצא לשווקים ביולי 2002. Warcraft: Orcs & Humans, באתר PCGamingWiki (באנגלית) Geryk, B. "GameSpot Presents: A History of Real-Time Strategy Games – The First Wave". ארכיון מ-20 בנובמבר 2009. נבדק ב-17 בנובמבר 2009. {{cite web}}: (עזרה) "Blizzard's 'Warcraft: Orcs and Humans' Now Available - Press Release". Blizzard Entertainment. 15 בנובמבר 1994. {{cite web}}: (עזרה)
קרל הרמן פרנק

קרל הרמן פרנק (בגרמנית: Karl Hermann Frank; ‏ 24 בינואר 1898 – 22 במאי 1946) היה מנהיג נאצי גרמני מחבל הסודטים, שתיפקד כמושל בפועל של צ'כיה לפני ובזמן מלחמת העולם השנייה. פרנק נולד ב-24 בינואר 1898 בעיר קרלסבד (כיום קרלובי וארי). אביו היה לאומן גרמני, מתומכיו של הפוליטיקאי הלאומני גאורג פון שנרר, וחינך אותו לשנאת צ'כים ולאנטישמיות מגיל מוקדם. לאחר שנכשל בלימודיו בבית-הספר למשפטים באוניברסיטה הגרמנית בפראג, פרנק התגייס לצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית בסוף מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, החל לעסוק במכירת ספרים בקרלסבד, עיר מולדתו, הצטרף למפלגה הנאצית ונבחר לפרלמנט הצ'כוסלובקי מטעמה. ב-1 באוקטובר 1938 סופח חבל הסודטים לגרמניה ופרנק מונה להיות ראש אזור - "גאולייטר" (בגרמנית: Gauleiter) של המפלגה הנאצית בצ'כולובקיה. הקיצוניות שלו מצאה חן בעיני היינריך הימלר, שמינה אותו לאס.אס.-בריגדפיהרר בנובמבר 1939. לאחר הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939 וכינון הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, מונה פרנק לכהן כמפקד המשטרה, הוענק לו תואר "מזכיר המדינה של הפרוטקטורט", והוא הועלה לדרגת אס.אס.-גרופנפיהרר (המקבילה לדרגת תת-אלוף) תחת קונסטנטין פון נויראט. למרות שהיה כפוף לנויראט, פרנק החזיק בכוח האמיתי בפרוטקטורט בזכות הכרתו המעמיקה את הצ'כים ותודות לתמיכתו של הימלר. כמזכיר המדינה ומפקד המשטרה, פרנק נקט במדיניות של רדיפת הצ'כים. הוא לחץ עד שהביא למאסרו של ראש ממשלת בוהמיה ומוראביה, אלויס אלייש, ובמקביל חתר בסתר להוריד את נויראט ממעמדו. כשנויראט הודח מעמדתו בספטמבר 1941, פרנק קיווה לקבל את תפקיד הרייכספרוטקטור אך זה הועבר לריינהרד היידריך. למרות שתחילה יחסי העבודה בין פרנק להיידריך היו עוינים, השניים שמו בצד את חילוקי הדעות ושיתפו פעולה ביניהם. גם כשנרצח היידריך ב-4 ביוני 1942 בידי אנשי המחתרת הצ'כית, תפקיד הרייכספרוטקטור לא הועבר לפרנק אלא לקורט דליגה. דליגה ופרנק עבדו ביחד בחיסול הכפרים לידיצה ולז'אקי על יושביהם כדי לנקום בצ'כים את דמו של היידריך. בתקופה זו, פרנק נודע באכזריותו במילוי תפקידו. אפילו אדולף אייכמן הגדירו כשונא יהודים "בנוסח יוליוס שטרייכר". תחת דליגה פרנק המשיך לחזק מעמדו עד כי כשוילהלם פריק קיבל את משרת הרייכספרוטקטור ב-1943, פרנק היה הקצין החזק ביותר בבוהמיה ומוראביה. באוגוסט 1942 הוא מונה ל-"מושל המדינה" בבוהמיה ומוראביה. ביוני 1943 הוא קודם לדרגת אס.אס.-אובר-גרופנפיהרר (אלוף), גנרל המשטרה וגנרל הואפן אס.אס. לאחר שנכנע לכוחות של צבא ארצות הברית בפלזן ב-9 במאי 1945, פרנק הוסגר לידי הצ'כים ונשפט בבית-המשפט העממי בפראג בין מרץ לאפריל 1946. לאחר שהואשם בפשעי מלחמה ובהריסת לידיצה, נגזר על פרנק עונש מוות. הוא נתלה בפומבי בחצר בית הכלא פנקרץ שבפראג מול קהל של 5,000 איש ב-22 במאי 1946. מדיה וקבצים בנושא קרל הרמן פרנק בוויקישיתוף קרל הרמן פרנק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) קרל הרמן פרנק, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
גריגורי רושאל

גריגורי רושאל (ברוסית: Григорий Львович Рошаль‏; 21 באוקטובר 1899 - 13 בינואר 1983) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1967 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. גריגורי רושאל נולד בשנת 1899 בנובוזיבקוב (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. לגריגורי היו אח ואחות שגם עסקו בתעשיית הקולנוע. אח נוסף היה עובד בק.ג.ב. והוצא להורג בשנת 1942. \ את ילדותו רואשל עבר בסמניבקה. הוא סיים לימודים בבית ספר בסנקט פטרבורג והחל משנת 1918 עבד במשרד החינוך של רוסיה הסובייטית. בשנת 1921 רושאל החל ללמוד בימוי אצל וסבולוד מיירהולד. בשנת 1923 הוא החל לעבוד כבמאי תיאטרון והעלה על במה מספר הצגות. בשנת 1926 רושאל החל לעבוד באולפני "מוספילם" כבמאי. בשנת 1926 הוא היה תסריטאי (ביחד עם אחותו ואשתו) של סרטו הראשון. הוא גם ביים את הסרט. בשנת 1930 רואשל ביים סרט "בחור משטטל" עם בנימין זוסקין בתפקיד ראשי. בשנת 1935 הוא היה שותף לכתיבת תסריט של סרט "ההוליבר החדש" של אלכסנדר פטושקו. בשנת 1938 רושאל היה במאי ותסריטאי של סרט "משפחת אופנהיים" על פי יצירה של לאון פויכטונגר. בסרט שיחקו יוסיף טולצ'אנוב ושלמה מיכאלס. בשנים 1950–1951 רושאל ביים וכתב תסריט לסרטים ביוגרפיים על איוואן פבלוב (פרס ברית המועצות, 1950), מודסט מוסורגסקי (פרס ברית המועצות, 1951), וניקולאי רימסקי-קורסקוב. בשנים 1957–1959 רושאל ביים סדרת סרטים ב-3 פרקים על פי רומן של אלכסיי טולסטוי "בנתיב הייסורים". את סרטו האחרון רושאל ביים בשנת 1967. בסך הכול הוא ביים כ-30 סרטי קולנוע. בשנים 1953-1964 רושאל היה מלמד במכון לקולנוע על שם גרסימוב. רושאל פרסם מספר ספרים ומאמרים על עבודת בימוי. על פעילותו בתחום הקולנוע רושאל קיבל עיטור לנין (1978) ועיטורים נוספים. הוא קיבל פעמיים פרס ברית המועצות. בשנת 1967 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות. רושאל נפטר בשנת 1983 במוסקבה ונטמן בבית העלמין קונצבסקויה, אשתו ורה סטרוייבה הייתה במאית ותסריטאית קולנוע. ביתם החלה כבמאית ועברה לכתיבה. גריגורי רושאל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) גריגורי רושאל, באתר AllMovie (באנגלית) גריגורי רושאל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ביוגרפיה (ברוסית) גריגורי רושאל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) מאמרים של רושאל בתחום הקולנוע
הנבל הכחול

תעלומת הנבל הכחול הוא סרט דרמה ומסתורין מסוגת קולנוע חרדי משנת 2002, בהפקת מוטי גל ושוקי בן פורת. זהו הסרט השלישי בטרילוגיית "חבורת הגאולה" והסרט הרביעי והאחרון של חברת פרי עץ הדעת. אפרים מ"חבורת הגאולה" מתיידד עם גיא לוי, ארכאולוג המתעד את השחתת הממצאים הארכאולוגים בהר הבית על ידי המוסלמים. למרות התנגדותם של דוד וישראל מחבורת הגאולה, מצטרף אפרים למסע בעקבות פריט נדיר מתקופת בית המקדש בשם "הנבל הכחול" המוביל לאוצרות המקדש הגנוזים בסמוך למערות קומראן. תוך כך הם מגלים כי הפריט נחשק על ידי שלוחי הוותיקן, שלא בוחלים באמצעים כדי להשיגו. אליהו בן-פורת (אפרים) אביתר לזר (גיא לוי) יוסי גרבר (פאולוס) שרגא הרפז (ארמני) מיכאל וייגל (הרב אליהו) אהוד אטון (דוד) נתן אודנהיימר (ישראל) גיל ויטס (ערבי) דניאל שירין, היוצרים של הקולנוע החרדי הנשכח, נזכרים בלהיטים הגדולים, באתר מקור ראשון הנבל הכחול, חלק א', באתר גרינטק הנבל הכחול, חלק ב', באתר גרינטק
דמידוב

האם התכוונתם ל... פרס דמידוב – פרס מדעי ברוסיה אישים: ואדים דמידוב – כדורגלן נורווגי ישראל דמידוב – שחקן ישראלי סבטלנה דמידוב – שחקנית ישראלית
יוסיף רייבסקי

יוסיף רייבסקי (ברוסית: Иосиф Моисеевич Раевский‏; 7 בינואר 1901 - 23 בספטמבר 1972) היה שחקן, במאי תיאטרון ומורה למשחק סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1968 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. יוסיף רייבסקי (גראדוס) נולד בשנת 1902 באורנבורג למשפחה יהודית. הוא התחיל לשחק בתיאטרון בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. בשנים 1922-1925 הוא למד משחק בבית ספר פרטי שאורגן על ידי שחקנים של התיאטרון האמנותי של מוסקבה. הוא סיים את הלימודים בשנת 1925, אך כבר משנת 1922 שיחק על במת התיאטרון. בשנת 1932 רייבסקי החל לביים בתיאטרון האמנותי. בנוסף הוא היה מביים בתיאטראות נוספות במיוחד בבלארוס הסובייטית (על בימוי של הצגות במינסק הוא קיבל עיטור הדגל האדום של העמל). חלק מהצגות של רייבסקי צולמו עבוד הטלוויזיה והוקרנו. רייבסקי שיחק בבמת "תיאטרון אמנותי" עד לשנת 1968 וביים עד לשנת 1970. רייבסקי היה מלמד באקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון החל משנת 1932. בשנת 1939 הוא מונה לפרופסור ובשנת 1946 לראש קתדרה. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא היה מנהל האקדמיה ומנהל אמנותי של תיאטרון האקדמיה שנתן הצגות בחזית הלחימה. בין תלמידי רייבסקי היה מארק זכרוב ואלכסנדר אבדולוב. על פעילותו רייבסקי קיבל מספר עיטורים. בשנת 1968 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות. רייבסקי נפטר בשנת 1972 במוסקבה ונטמן בפרדלקינו. יוסיף רייבסקי, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ביוגרפיה (ברוסית)
פיוטרוביצה

פיוטרוביצה (בפולנית: Piotrowice) הוא כפר במחוז המנהלי של גמינה קרצ'ב, שבנפת אוטבוצק, מחוז מזוביה, במזרח מרכז פולין. הוא שוכן כ-9 קילומטרים דרומית לעיירה קארצ'ב, 13 קילומטרים מדרום לאוטבוצק, ו-31 קילומטרים מדרום מזרח לוורשה. בשנים 1975–1998 השתייכה העיירה מבחינה מנהלית למחוז ורשה. בכפר ישנו אגם באורך של כחצי קילומטר. נוף של פיוטרוביץ פנורמה של אגם בפיוטרוביץ אגם בפיוטרוביץ חוצה במרכז פיוטרוביץ אתר האינטרנט הרשמי של פיוטרוביצה מדיה וקבצים בנושא פיוטרוביצה בוויקישיתוף "Central Statistical Office (GUS) - TERYT (National Register of Territorial Land Apportionment Journal)" (בפולנית). 2008-06-01. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פיוטרוביצה".