laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נורת'רופ A-17

נורת'רופ A-17 (מכונה גם "נומאד" - Nomad, באנגלית: "נווד") היה מפציץ דו מושבי, חד מנועי, חד כנפי, שנבנה ב-1935 על ידי חברת נורת'רופ עבור חיל האוויר של ארצות הברית. ה-A-17 היה פיתוח של מטוס המטען "נורת'רופ גמא" שפותח בתחילת שנות ה-30 על ידי חברת נורת'רופ. אב טיפוס סופק לצבא ארצות הברית למבדקים ב-6 באוקטובר 1934, ולאחר מספר שינויים החלה אספקה סדירה לחיל האוויר של ארצות הברית. ב-1935 הוזמנה אספקת 11 יחידות. המטוס יועד לשמש כמפציץ, והיה בעל אחסנה פנימית של פצצות, וכן נשא פצצות במתלים חיצוניים. לאחר שיפורים נוספים, הזמין חיל האוויר של ארצות הברית 129 יחידות נוספות. בתקופה זו נרכשה נורת'רופ על ידי חברת דאגלס איירקראפט קומפני, ולכן כונו הדגמים המאוחרים יותר, שיוצאו למדינות שונות, גם "דאגלס 8". המטוס נכנס לשירות פעיל בפברואר 1936 והוכיח עצמו כאמין ופופולרי. עם זאת, ב-1938 החליט חיל האוויר כי מטוסי התקיפה שלו צריכים להיות דו מנועיים, החלטה שגרמה לסיום השירות המבצעי של מטוס ה-A-17 החד-מנועי. לאחר מכן שימש המטוס כמטוס סיור בהגנה החופית של ארצות הברית, ולא לחם במלחמת העולם השנייה. חיל האוויר של ארצות הברית הוציא מטוסים אלו משירות בשנת 1944. צרפת ביצעה הזמנה גדולה של מטוסים אלו, אך נכבשה על ידי הנאצים בטרם סופקה ההזמנה. מטוסים אלו נמסרו לבריטניה וכונו "נומאד". הבריטים העריכו כי המטוס מיושן והעבירו אותו לדרום אפריקה לשמש כמטוס אימון. מטוסים אחרים מהזמנה זו סופקו לקנדה. עיראק הזמינה 15 מטוסים שהושמדו במהלך המלחמה האנגלו-עיראקית בשנת 1941. הולנד הזמינה 18 מטוסים שהושמדו במהלך התקיפה הנאצית בשנת 1940. נורווגיה הזמינה 36 מטוסים, אך בטרם סופקו המטוסים נכבשה נורווגיה על ידי הנאצים. מכיוון שכך הם נמסרו ליחידת טייסים נורווגיים בקנדה. הממשלה הנורווגית ניסתה למכור חלק ממטוסים אלו לפרו, אך צבא ארצות הברית הטיל אמברגו על הרכישה, ולבסוף החרים את המטוסים. ב-1943 נמכרו 18 מהמטוסים לפרו. פרו רכשה בעצמה 10 מטוסים ישירות מארצות הברית, והשתמשה בהם במלחמתה עם אקוודור ב-1941. מטוסים אלו, וכן המטוסים שרכשה פרו מנורווגיה, נותרו בשירות עד שנת 1958. שוודיה רכשה זיכיון לייצור עצמי, ובין 1938 ל-1941 ייצרה 94 מטוסים, ששימשו את חיל האוויר השוודי עד 1944, ושימשו בעיקר כמפציץ צלילה.
אליאב בן ישי

אֱלִיאָב בֶּן יִשָׁי הוא דמות מקראית בספר שמואל, בנו הבכור של ישי ואחיו של דוד המלך. המקרא מספר שהיה גבוה ויפה מראה. על פי המתואר, שמואל הנביא נצטווה למשוח את אחד מבניו של ישי למלך; כאשר ראה את אליאב אמר "אך נגד ה' משיחו", כלומר, הוא ראוי למלוכה. ה' לא הסכים עם בחירתו, ואמר לו ”וַיֹּאמֶר ה' אֶל-שְׁמוּאֵל, אַל-תַּבֵּט אֶל-מַרְאֵהוּ וְאֶל-גְּבֹהַּ קוֹמָתוֹ--כִּי מְאַסְתִּיהוּ” בפרק י"ז מתואר כי בעת המלחמה מול הפלשתים שלח ישי את שלושת ילדיו הגדולים והשאיר את דוד בנו הקטן עם הצאן. כאשר הגיע דוד אל המערכה כדי למסור לאחיו דבר מה, התרגז עליו אליאב ואמר "למה זה ירדת? ועל מי נטשת מעט הצאן, ההנה במדבר? אני ידעתי את זדנך ואת רע לבבך כי למען ראות המלחמה ירדת!". על פי המסופר, דוד לא התרשם מדבריו והחליט לצאת אל המערכה ולהילחם מול גוליית. בעקבות ניצחונו המרשים, הובסו הפלשתים במלחמה ודוד נלקח אל בית שאול המלך. חז"ל מייחסים לאליאב תכונות של כעס וקפדנות, שבגללן לא זכה להיות מלך. שם אמו לא מוזכר במקרא, אולם שם אמו של דוד (וכנראה גם אמו), מופיע בתלמוד הבבלי כנצבת בת עדאל. על פי ספר דברי הימים א פרק ב', אליאב היה בכור בין שבעה אחים: אליאב, אבינדב, שמעה, נתנאל, רדי, אצם ודוד. בנוסף היו לו שתי אחיות, צרויה (אם יואב) ואביגיל (אמו של עמשא בן יתר). בתו אביהיל נישאה לרחבעם מלך יהודה. ספר שמואל א', פרק ט"ז ספר שמואל א', פרק ט"ז, פסוק ז' ספר שמואל א', פרק י"ז תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ס"ו, עמוד ב' תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"א, עמוד א'. ספר דברי הימים א', פרק ב' ספר דברי הימים ב', פרק י"א, פסוק י"ח
צליל-חן זקס

צליל-חן זקס (נולדה ב-20 בנובמבר 1985) היא שחקנית ישראלית, במאית ומורה לתיאטרון. צליל-חן זקס נולדה וגדלה בראשון לציון. היא הקטנה מבין ארבע אחיות. במשך שנים רבות למדה קלרינט וניגנה בתזמורת הנוער הייצוגית של ראשון לציון, ובגיל 13 הצטרפה ל"תיאטרון ראשון בצוותא 2" – קבוצת תיאטרון בהנחייתה ובימויה של דבורה מילר, בה שיחקה במשך שמונה שנים (2006-1998). בצה"ל שירתה זקס כטכנאית שידור ושדרנית בגלגלצ (2004-2006), ולאחר שחרורה שידרה ב-99FM וברדיו תל אביב. אחרי שנת לימודים במרכז לאימפרוביזציה בהנחיית אלונה פרץ החלה צליל-חן את לימודי המשחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים (2010-2007). בין מוריה היו טטיאנה קנליס-אולייר, יהושע סובול, יענקל'ה יעקובסון, מיכל בת-אדם, גליה פרדקין, אבי הדרי ומנהל בית הספר איציק ויינגרטן. במהלך שנת הלימודים האחרונה שיחקה, בין השאר, בהצגות "סינדרום ירושלים", מאת ובבימוי יהושע סובול, שהמשיכה לרוץ בתיאטרון תמונע, ו"היצור" על פי שלום עליכם ובבימוי ירון אדלשטיין וטל ברנר. ההצגה, שבה שיחקה זקס בתפקיד הראשי של ילדה מוכת שיתוק מוחין, המשיכה לרוץ לאחר מכן בתיאטרון צוותא וזכתה בפרס קיפוד הזהב בקטגוריית הבימוי. הפקת הסיום שלה בסמינר, "הנער מסביליה" בבימוי טטיאנה קנליס-אולייר, הוצגה בתיאטרון המדיטק. ב-2011 טסה עם ההצגה "המזוודה של חנה" של תיאטרון הנפש לפסטיבל תרבות יהודית בפראג. בימים אלה משחקת בהצגה "מי שם?" של עידן זילברשטיין בתיאטרון תמונע, בתפקיד הזונה. ביוני 2012 טסה זקס לפסטיבל ISDF בשפילד, אנגליה, עם ההצגה "טוב" של ססיל פיליפ טיילור, בבימוי סיוון הנדלסמן. ההצגה, שהחלה את דרכה בסמינר הקיבוצים, מספרת על תהליך ההתקרנפות של פרופסור לספרות גרמנית בזמן עליית הנאצים לשלטון. זקס משחקת את אמו, את אשתו ואת המאהבת שלו. בפסטיבל, שהתקיים כחלק מאירועי האולימפיאדה, זכתה זקס בפרס השופטים לשחקנית הטובה ביותר. שחקני ההצגה זכו בצל"ש על תפקידיהם ובפרס ה-"Spirit award". כיום (2020) זקס מלמדת במגמת התיאטרון בחטיבת רעות לאמנויות בחיפה ובמקומות נוספים. בן זוגה של צליל-חן הוא השחקן יולי סקר מתגוררים בתל אביב ולהם שני ילדים. "UNDO" – סדרת אינטרנט של "וואלה!" "גולי, כך וצבי" – סדרת סרטונים לילדים באינטרנט 2009-2008 רדיו תל אביב 2008-2007 רדיו 99 2006-2004 גלגלצ ירח טל, המחזה "מי שם" – שפני ניסיונות במחזאות פסאודו-מודרנית, באתר הארץ, 20 ביוני 2012 שרית פוקס, יצור המוני: על "היצור", באתר nrg, באתר nrg מעריב, 6 בנובמבר 2010 מרב יודילוביץ', סמינר הקיבוצים כבש את פסטיבל שפילד, באתר ynet, 4 ביולי 2012 צליל-חן זקס, ברשת החברתית פייסבוק צליל-חן זקס, ברשת החברתית LinkedIn צליל-חן זקס, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
אנטולי ליאדוב

אנטולי קונסטנטינוביץ' ליאדוב (ברוסית Анато́лий Константи́нович Ля́дов‏, 11 במאי 1855 - 28 באוגוסט 1914) היה מלחין רוסי. ליאדוב נולד בסנקט פטרבורג למשפחת מוזיקאים. אביו היה המנצח של תזמורת תיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג. הוא הכיר בכישרון של בנו והחל ללמדו מוזיקה באופן לא רשמי. בשנת 1870 התקבל ליאדוב לקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג והחל ללמוד כינור ופסנתר. אחד ממוריו היה ניקולאי רימסקי-קורסקוב שנאלץ לסלק אותו מהקונסרבטוריון ב-1876 בגלל היעדרויות. כעבור שנתיים הסכים לקבלו וליאדוב סיים את לימודיו. ליאדוב לא נטר לו איבה וכאשר פוטר רימסקי קורסקוב לאחר שהשמיע דעות לא מקובלות על השלטון במהפכת 1905, היה בין המוזיקאים שהתפטרו לאות מחאה. מעשה שהביא להחזרתו של רימסקי קורסקוב לקונסרבטוריון. ליאדוב שימש כפרופסור לתזמור בקונסרבטוריון. בין תלמידיו היו סרגיי פרוקופייב, מיכאל גנסין, ניקולי מיאסקובסקי, לזר סמינסקי ועוד. בצד עבודתו כמורה ומנצח, ראה עצמו כממשיך קבוצת "החמישה". הוא ליקט ועיבד שירי עם רוסיים והוציאם במספר קבצים. יצירותיו של ליאדוב הן קצרות. ברובן מיניאטורות לפסנתר - פרלודים, מזורקות, בגטלות, וריאציות, בלדות, אינטרמצי ועוד. מהיצירות התזמרתיות של ליאדוב מנוגנות כיום: באבה יאגה - תמונה מוזיקלית אופוס 56 המתארת את המכשפה העפה באוויר על מטאטא. "האגם המכושף" - אגדה לתזמורה אופוס 62 המתארת אגם ובו נימפות המים. "קיקימורה" - אגדה לתזמורת אופוס 63. ב-1909 ביקש סרגיי דיאגילב מליאדוב לחבר מוזיקה לבלט ציפור האש. ליאדוב התעכב במתן תשובה ודיאגילב מסר את התפקיד למלחין הצעיר וחסר הניסיון אז, איגור סטרווינסקי. "תיבת הנגינה" אופוס 32 היא היצירה המפורסמת ביותר של ליאדוב. היא חוברה במקור לפסנתר אך יש גם עיבודים לתזמורת. פסנתרנים רבים נוהגים לנגן קטע זה כהדרן. בשנות ה-50 שימש קטע זה כפתיחה לתוכנית הבוקר "השעון המוזיקלי" בקול ישראל. מדיה וקבצים בנושא אנטולי ליאדוב בוויקישיתוף אנטולי ליאדוב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אנטולי ליאדוב, באתר AllMusic (באנגלית) אנטולי ליאדוב, באתר MusicBrainz (באנגלית) אנטולי ליאדוב, באתר Discogs (באנגלית) תיבת הנגינה של ליאדוב רשימת יצירותיו של ליאדוב אנטולי ליאדוב באתר "נקסוס" אנטולי ליאדוב, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אנטולי ליאדוב, באתר "Find a Grave" (באנגלית) אנטולי ליאדוב (1855-1914), דף שער בספרייה הלאומית המלחינים אלכסנדר בורודין, סזאר קואי, מילי באלאקירב,מודסט מוסורגסקי, ניקולאי רימסקי-קורסקוב, ששאפו להשתחרר מהשפעת המוזיקה האירופית וליצור סגנון של מוזיקה רוסית המושפעת ממנגינות עממיות.
1957 באסטרונאוטיקה

4 באוקטובר – שיגור לוויין ראשון ספוטניק 1 על ידי ברית המועצות. 4 בדצמבר – שיגור לוויין אמריקאי ראשון הסתיים בכישלון. במהלך השנה בוצעו מספר טיסות במסלול זה: 149 שיגורים בוצעו על ידי ארצות הברית 38 שיגורים בוצעו על ידי ברית המועצות שיגור בודד בוצע על ידי אוסטרליה שיגור בודד בוצע על ידי הממלכה המאוחדת שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. מדיה וקבצים בנושא 1957 באסטרונאוטיקה בוויקישיתוף ריכוז נתונים על השיגורים
רוזמרי אש

רוזמרי אש (באנגלית: Rosemary Ashe; נולדה ב-28 במרץ 1953) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע וזמרת אופרטות בריטית. רוזמרי אליזבת אש נולדה כבת לפיליפ סטיבן אש ולדורותי מיי, בת לבית ווטס. היא למדה בבית ספר לוסטופט ומאוחר יותר באקדמיה המלכותית למוזיקה ובמרכז לאופרה בלונדון. רוזמרי אש שיחקה ושרה במחזות זמר ובאופרטות רבים - בתפקידים קרלוטה בפנטום האופרה, מאדאם תנרדייה בעלובי החיים, פלישיה גבריאל ב"מכשפות מאיסטוויק", דרורי ליין במרי פופינס, האלמנה קורני באוליבר! כמו כן בקנדיד, מופע הקולנוע של רוקי, סיפור הפרברים, פיטר פן, גבירתי הנאווה, ובעוד הצגות וסרטים רבים. רוזמרי אש לימדה באקדמיה הסקוטית לדרמה ומוזיקה, באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, בבית הספר למשחק גילפורד ובבית הספר לתיאטרון מוזיקלי בלונדון. רוזמרי אש, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) רוזמרי אש, באתר MusicBrainz (באנגלית) רוזמרי אש, באתר Discogs (באנגלית) מרב יודילוביץ' ועוז מועלם, הסדנא מאת רוזמרי אש, באתר ynet מרב יודילוביץ' ועוז מועלם, ואני רק רציתי לשיר, באתר ynet, 28 בינואר 2008 מרב יודילוביץ' ועוז מועלם, לא על הציצים והתחת לבדם, באתר ynet, 31 בינואר 2008 מרב יודילוביץ' ועוז מועלם, תהיו בשקט, באתר ynet, 4 בפברואר 2008 מרב יודילוביץ' ועוז מועלם, שר מהלב, באתר ynet, 6 בפברואר 2008 ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תאליה

במיתולוגיה יוונית, תאליה (ביוונית: Θάλεια) הייתה אחת משלוש החאריטות, יחד עם אחיותיה אגלאה ואופרוסין. על פי המיתולוגיה, הן בנותיהם של זאוס ומנמוסינה. הסופר הסיודוס מנה תשע מוזות במיתולוגיה היוונית: תאליה, קליאו, אראטו, אוטרפה, מלפומנה, פוליהימניה, קליופה, טרפסיכורה ואוראניה. תאליה, יחד עם המוזות האחרות נחשבו כאחראיות להתפתחות האמנותית של יוון העתיקה. תאליה ידועה בתור המוזה "השמחה והפורחת" והיא אחת משתי המוזות של התיאטרון, המעוררת השראה לקומדיה, לשירה אידילית ומכשפת את עולם הטבע. תאליה מוצגת לעיתים קרובות כאישה מצחקקת, מרוממת נפש, והיא מתוארת לעיתים קרובות כנושאת כתר עשוי קיסוס ומגפיים לרגליה. פסלים רבים של האלה מציגים אותה אוחזת במטה של רועה. המיצג המוכר ביותר שלה הוא המסכה הקומית שהיא נושאת איתה. לעיתים קרובות מתוארת תאליה רוקדת במעגל עם אחיותיה. לפי המיתולוגיה, תאליה ואחיותיה התגוררו על הר ההליקון, אך למעשה הן בילו את מרבית זמנן בהר האולימפוס עם האלוהויות האחרות של הפנתיאון היווני, שם תאליה ואחיותיה שרו ורקדו במסיבות ואירועים וכן שרו קינות בהלוויות. תאליה ידועה כמנגנת בביוגל וחצוצרה. תפקידה של תאליה בהר האולימפוס היה חשוב מאוד, שכן היא סיפקה בידור לאלים של אולימפוס. ביוון העתיקה תאליה תוארה כמקור השראה לשחקנים, סופרים ומשוררים, מאחר שלפי האגדות בילתה לעיתים קרובות בין בני התמותה, והדריכה אותם. לתאליה היו שבעה ילדים מאפולו, אל המוזיקה והאור. ילדיהם של תאליה ואפולו היו ידועים בתור קוריבנטים (אנ'). לפי האגדות, הם רקדו ושרו במסגרת הפולחנים לסיבל, האם הגדולה. שמה של תאליה, בדומה לשמות שאר המוזות, ניתן לאסטרואיד 23 תאליה (אנ'), שנתגלה בשנת 1852. תאליה בגן הקיץ תאליה בפסל רומי עתיק מהמאה ה-2 בארמיטאז' תאליה בפסל רומי עתיק מהמאה ה-2 במוזיאון פיו קלמנטינו במוזיאוני הוותיקן תאליה באזולז'ו במוזיאון האז'ולז'ו הלאומי בליסבון פסל תאליה בארמון בלוודר אפולודורוס, ספריה (I, 3, 1). הסיודוס, תאוגוניה (פס' 907–909). מזמורים אורפיים (LIX על הצדקה). פאוסניאס, תיאור יוון (ט', 35, 1). פינדארוס, אודס (אולימפיאדה, 14, שוורת 1–2). Grimal, Pierre, The Dictionary of Classical Mythology, Wiley-Blackwell, 1996, ISBN 978-0-631-20102-1. "Thalia" 1. p. 442 Smith, William, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, London (1873), Thaleia מדיה וקבצים בנושא תאליה בוויקישיתוף תאליה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Hesiod, Theogony, 907 Corybantes | Mystery Cults, Rituals & Dance, בריטניקה, ‏אפריל 2013 (באנגלית)
המרכז האולימפי הלאומי לקליעה

המרכז האולימפי הלאומי לקליעה ע"ש יגאל אלון ז"ל הוא מתקן קליעה בינלאומי הממוקם בהרצליה. המטווח הוקם ב-1983 על ידי ארגון מלכ"ר על פי חזונו האישי של סגן-אלוף במיל' עמנואל בן-עמרם, מי שנחשב כאביה הרוחני של הקליעה הספורטיבית בישראל, אשר שימש כיו"ר התאחדות הקליעה בישראל במשך ארבעה עשורים וכמנכ"ל המתקן מיום פתיחתו ועד לפרישתו לפנסיה בשנת 2005. היו"ר הראשון של המתקן היה שר הביטחון דאז יצחק רבין, ששימש בתפקיד במשך שמונה שנים. המטווח בהרצליה הוא מתחם הקליעה הבינלאומי החוקי היחיד בישראל. במקום מתקיימים אימוני קליעה, של מתחרים בינלאומיים כמו גיא סטריק, סרגיי ריכטר ודורון שזירי, ושל נבחרת ישראל בקליעה, וכן אימונים ותחרויות של מועדוני הקליעה בארץ. בנוסף, מארח המקום משחקי פיינטבול, קורסי קליעה למאבטחים, קורסי קליעה לציבור ואימונים של בעלי רישיון קליעה, וכולל אודיטוריום המשמש לאירוח כנסים. מנכ"ל המתקן הנוכחי הוא אופיר בשן. המתקן ממוקם ברחוב ז'בוטינסקי 85 בהרצליה, סמוך לאצטדיון העירוני הרצליה ולקניון שבעת הכוכבים. שטחו הכולל של המתקן הוא 21 קמ"ר. ב-2010 שלחו ספורטאי ומאמני קליעה ישראלים מכתב להתאחדות הקליעה בישראל, שבו התלוננו על רמה ירודה של המתקנים האולימפיים ועל ניהול כושל. מדיה וקבצים בנושא המרכז האולימפי הלאומי לקליעה בוויקישיתוף המרכז האולימפי הלאומי לקליעה, ברשת החברתית פייסבוק מרדכי רוזנבלום, שיא השיכלול, מעריב, 10 במרץ 1988 Background, Security and Protection Training School (ארכיון האינטרנט, 3 באפריל 2014) ניר שועלי, באש ובמים ובעובש: המצב העגום של המטווח האולימפי, באתר nrg‏, 27 במרץ 2010
תינגול

תינגול (במקור: Thingol, נהגה כ"ת'ינגול") הוא דמות בלגנדריום של ג'.ר.ר. טולקין, הסילמריליון. מאבות העלפים, ומלך דוריאת שבבלריאנד. היה מלכם העליון של הסינדר, עלפי הטלרי, שלא השלימו את מסעם לולינור, ארץ הולאר. בקוניה, נקרא אלוה סינגולו, ופשר שמו הוא "אפור הגלימה". בסינדרין שמו אלו תינגול. תינגול ניעור יחד עם שאר אבות העלפים באגם קויינן שבמזרח הארץ התיכונה, יחד עם אחיו אולוה, והשתייך לשלישית מבין שלושת עדות העלפים, הטלרי. נתמנה לנציג הטלרי יחד עם אולוה לאחר שגילו הולאר את העלפים - כדי לראות את אמן, הממלכה הברוכה, יחד עם פינווה ראש הנולדור, וינגוה, ראש הוניר. כשחזה תינגול בתפארת הולאר וזוהר שני העצים, נמלא התפעמות ופליאה, ושכנע את אחיו הטלרי לצאת למסע הגדול לאמן. כך הגיעו לבלריאנד יחד עם הנולדור, והשתקעו זמנית ביערות נלדורת ורגיון. בזמן ישיבתם שם, היה תינגול יוצא רבות למושבות הזמניות של הנולדור בבלריאנד, כך אירע שפעם נקלע לבדו ליער נן אלמות, שם חזה במלין המאיא, ונמלא אהבה אליה, ושכח את אנשיו שהמתינו לו. כשלא חזר תינגול נטל אחיו אולוה את שבט מנהיגות הטלרי, אך רבים מהם, שלא רצו להפרד ממלכם, נשארו לחפשו. כאשר יצאו תינגול ומלין מהיער הכירו בו העלפים שנותרו בבלריאנד כמלכם. בתום העידן הראשון לשבי מלקור בידי הולאר, נולדה לתינגול ממליאן בתו היחידה, לותין, שהייתה היפה מכל ילדי אילובטר. כאשר נסתיים העידן השני לשבי מלקור, ומליאן אמרה לתינגול שלא לנצח ישכון שלום בארדה, נועץ תינגול בגמדאים שבבלגוסט אשר בהרים הכחולים, והם בנו לו, תמורת פנינים מבלר שנתן להם, אותם קיבל מקירדן, משכנות כמנהג עמם, חצובים בתוך הסלע, ושמם נקרא מנגרות, 'אלף המערות'. לאחר מכן גייסם תינגול גם כדי שיחשלו לו כלי נשק. כאשר שב מלקור לבלריאנד, נתרבו האורקים בצינוקי אנגבנד, ממלכת מלקור, והם תקפו את תינגול ובני עמו. בעזרת דנתור, מנהיג עלפי היער, וקירדן מעלפי הפלס, הצליח תינגול להודפם במחיר כבד. אז אסף תינגול את בני עמו ביערות נלדורת ורגיון, ומליאן נעזרה בכוחה ויצרה את מחגורת מלין שמנעה באורח קסם מכל יצור לעבור בגבול ארצו, שנקראה מאז דוריאת. הוא אף לא פתח את שערי ארצו לעלפי הנולדור ששבו מאמן, פרט לבני פינרפין אחי פאנור - פינרוד וגלדריאל - שכן אארון בתו של אולווה אחי תינגול הייתה אמם, והם לא השתתפו בטבח השארים שערכו הנולדור בטלרי ממערב ים. מאות שנים שגשגה ממלכתו של תינגול עד לבואו של ברן בן ברהיר בן התמותה, שחצה את מחגורת מליאן בזכות גורלו הייחודי, וביקש את יד בתו, לותין. תינגול, שלא אבה שבן תמותה ישא את בתו הטיל עליו משימה שאין להשלימה, כתנאי לנישואיו עם בתו - עליו להביא לו אחד מהסילמרילי שגזל מורגות. אולם, לאחר שברן הצליח במשימה, התפייס תינגול עמו, וברן אף הציל את חייו במרדף אחרי קרכרות הנורא, זאב השאול של מורגות. עקב כל אלו שינה תינגול את דעתו על בני אדם, כך שמאוחר יותר, כאשר נזקק טורין טורמבר בן הורין למחסה, העניקו לו תינגול ברצון. בשנת 505 לעידן הראשון, כאשר שוחרר הורין אבי טורין משבי מורגות, עבר בנרגותרונד החרבה, ולקח משם את זהבו המקולל של גלאורונג הדרקון. הוא הביאו לתינגול כתשורה של שגידל את בנו - טורין. אולם קללת הזהב נפלה על תינגול, ועם השפעתו המכרסמת של הסילמריל החליט לזמן את גמדאי נוגרוד שהיו בקשרי מסחר אתו, לשבץ את האבן בענק הגמדאים שנלקח מאוצר גלאורונג, הוא הנאוגלמיר. אולם תאוותם של הגמדאים ניצתה, והם רצחו את תינגול כדי לזכות בסילמריל. בסוף ארב להם ברן והרגם, והחזיר את הסילמריל לרשותו. מסופר שלאחר מותו של תינגול עזבה מלין את דוריאת, וחזרה לוולינור אשר מעבר לים.
ממלכה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מונרכיה – שיטת ממשל שבה בראש המדינה עומד שליט יחיד המכהן, מרגע מינויו, לכל ימי חייו ממלכה (טקסונומיה) – הרמה השנייה הגבוהה ביותר במבנה ההירארכי של מיון עולם הטבע ממלכה (סדרת טלוויזיה, 2013) (באנגלית: Reign) – סדרת טלוויזיה אמריקאית אודות מרי, מלכת הסקוטים ממלכה (סדרת טלוויזיה, 2014) (באנגלית: Kingdom) – סדרת טלוויזיה אמריקאית אודות משפחה המנהלת חדר כושר הממלכה (בדנית: Riget) – מיני סדרת טלוויזיה שנוצרה בידי לארס פון טרייר ב-1994 הממלכה (סרט) – סרט קולנוע משנת 2007
720 מעלות

720 מעלות הוא שמה של יצירת אמנות פיסולית, מעשה ידי המעצב והאדריכל הישראלי רון ארד שהוצגה בקיץ 2012 בגן האמנות במוזיאון ישראל שבירושלים. היצירה מורכבת ממעגל שגובהו שמונה מטרים, ממנו תלויים 5,600 חבלים עשויים סיליקון, עליהם מוקרנות יצירות וידאו ארט. הצופים יכולים להיכנס בין חבלי הסיליקון ולראות את יצירות הווידאו הן מתוך המעגל והן מצידו החיצוני (ומכאן שמו - פעמיים 360 מעלות). יצירות הווידאו המוצגות על מערך החבלים כוללות יצירות של האמנים דייוויד שירגלי מסקוטלנד, כריסטיאן מארקלי מארצות הברית, באביס אלכסיאדיס יוון והאמנים הישראלים אורי גרשט, גבי קלזמר ובתו שירה קלזמר, דניאל לנדאו והמוזיקאי הישראלי קותימאן. היצירה הוצבה כך שתשתקף בפסלי גן האמנות ובהם פסלו של הנרי מור ופסלו של אניש קאפור "היפוך העולם, ירושלים". היצירה עוצבה במיוחד עבור חלל הראונד האוס בלונדון (מבנה מעגלי המציג תערוכות), והוצגה בו בשנת 2011 תחת השם "The Curtain Call". ביצירה הוצגו יצירות וידאו של מעצב האופנה חוסיין שאלאיין ושל סטודנטים לאמנות מהמכללה המלכותית לאמנות בלונדון (הרויאל קולג'). כאשר היצירה הותאמה להצגתה במוזיאון ישראל, נוספו יצירות וידאו של שני האמנים הישראלים קותימאן ולנדאו. קמיע סמית, שני אירועי אמנות מומלצים בשבוע, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2012 720°: הצצה לפרויקט הענק של רון ארד בירושלים, באתר וואלה, 15 באוגוסט 2012
1958 באסטרונאוטיקה

במהלך שנה שוצעו 28 שיגורים אך רק 5 הסתיימו בהצלחה. 31 בינואר – ארצות הברית שגרה בהצלחה את הלוויין הראשון שלה - אקספלורר 1. 29 ביולי – הקמת נאס"א. 18 בדצמבר – שיגור לוויין תקשורת ראשון SCORE על ידי ארצות הברית. הלוויין תפקד במשך 12 ימים. 20 בדצמבר – הכרזה על תוכנית מרקורי שמטרתה לשגר אסטרונאוט לחלל. תחילת תוכנית פיוניר - תוכנית אמריקאית לחקר הכוכבים במערכת השמש על ידי לוויינים. במהלך השנה בוצעו מספר טיסות במסלול זה: כ-200 שיגורים בוצעו על ידי ארצות הברית עשרות שיגורים בוצעו על ידי ברית המועצות 6 שיגורים בוצעו על ידי הממלכה המאוחדת 5 שיגורים בוצעו על ידי אוסטרליה שיגורים שנכשלו מסומנים באדום. מדיה וקבצים בנושא 1958 באסטרונאוטיקה בוויקישיתוף ריכוז נתונים על השיגורים
יריב רוקני

יריב רוקני (נולד ב-20 בפברואר 1975) הוא כדורסלן עבר ישראלי בעמדת הסנטר. גובהו 2.02 מטרים. לאחר שסיים גיל נוער, החל יריב רוקני את הקריירה בליגה הארצית בבוגרים של הפועל יהוד בעונת 1993/1994. לאחר מכן חזר לשנתיים בקבוצת האם, הפועל חולון, בין היתר השתתף בגביע קוראץ'. בעונת 1998/1999 הגיע רוקני לקבוצת הפועל תל אביב, איתה העפיל לליגת העל. בעונה שלאחר מכן העפיל עם מכבי קריית מוצקין לליגת העל. ובעונה שלאחר מכן העפיל עם מכבי גבעת שמואל לליגת העל. בעונת 2000/01 שיחק במכבי חדרה בליגת העל וירד עימה לליגה השנייה. בעונת 2001/02 שיחק בהפועל עפולה ובעונת 2002/03 בהפועל לב השרון. לאחר עונה אחת בליגת העל במדי בני השרון, הגיע בעונת 2004/2005 לליגה הארצית לבית"ר בנימינה והעפיל איתה לליגה הלאומית, בנוסף לזכייה בגביע האיגוד. חזר לעונה אחת בבני השרון ולאחר מכן לעוד שנתיים בבנימינה הפך לאחד משחקני ההגנה הטובים ביותר בליגת המשנה. לאחר מכן בעונת 2008/2009 שיחק בקבוצת מכבי אשדוד עם המאמן רמי הדר, נתן עונה מצוינת וסיים במקום השני בתום העונה הסדירה. ונעצר רק ברבע גמר הפלייאוף. בעונת 2009/2010 חזר לקבוצת הפועל תל אביב כששיחקה בליגה הארצית. העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית. בתחילת עונת 2011/2012 נפצע באחד האימונים וסיים את העונה. בסיום עונה זו, העפילה הקבוצה לליגת העל. העפלה עם הפועל תל אביב לליגת העל בעונת 97/98 העפלה עם מכבי קריית מוצקין לליגת העל בעונת 98/99 העפלה עם מכבי גבעת שמואל לליגת העל בעונת 99/00 העפלה עם בית"ר בנימינה לליגה הלאומית וזכייה בגביע האיגוד בעונת 04/05 בחירה לשחקן ההגנה המצטיין בלאומית בעונות 2006/07 ו-2007/08 העפלה עם הפועל תל אביב לליגה הלאומית בעונת 10/11 וזכייה בגביע האיגוד פרופיל באתר מנהלת ליגת העל פרופיל באתר פיב"א אירופה אלי לוי, צמד החבובות ממכבי אשדוד עולה לריבאונד, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 19 באפריל 2009
הודו במשחקים הפאראלימפיים

הודו השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים בתל אביב (1968). לאחר שתי השתתפויות, נעדרה הודו משתי אולימפיאדות, והחל מהמשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה הודו חלק מעולם. במדליה הפאראלימפית הראשונה זכתה הודו במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) כאשר השחיין פטקאר זכה במדליית הזהב במקצה ל-50 מטרים בסגנון חופשי (קטגוריה 3) כשקבע שיא עולם של 37.331 שניות. לאחר שנעדרו משני משחקים הפאראלימפיים, חזרה הודו והשתתפה במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984). במשלחת בלט האתלט ג'וגינדר סין בדי שזכה במדליית הכסף בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה L6) עם תוצאה של 10.08 מטרים, במדליית ארד בהטלת כידון עם 34.18 מטרים, ובמדליית ארד נוספת בזריקת דיסקוס עם תוצאה של 28.16 מטרים. המשלחת ההודית נאלצה לחכות עד המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) בטרם זכתה במדליה פאראלימפית נוספת. באתונה זכתה הודו במדליית זהב בהטלת כידון ומדליית ארד בהרמת כוח. הודו במשחקים האולימפיים הודו במשחקים האולימפיים לנוער Heidelberg 1972 Paralympic Games Swimming Men's 50 m Freestyle 3 New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Athletics Men's Shot Put L6 New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Athletics Men's Javelin L6 New York / Stoke Mandeville 1984 Paralympic Games Athletics Men's Discus L6