laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
הדפנדנסיות הפדרליות של ונצואלה

הדפנדנסיות הפדרליות של ונצואלה (בספרדית: Las Dependencias Federales de Venezuela) הן ישות פדרלית בוונצואלה. הישות כוללת את מרבית האיים של ונצואלה בים הקריבי (למעט האיים הכלולים במדינת נואבה אספרטה וכן עוד כ-90 איים קטנים המסונפים למדינות השונות) הכלולים ב-12 קבוצות. האיים מיושבים בדלילות ומתגוררים בהם באופן קבע 2,155 תושבים (נכון ל-2011), וכן עוד כמה מאות דייגים הבאים לשם בעונת הדיג. ב-8 בנובמבר 1777 הוציא קרלוס השלישי, מלך ספרד צו מלכותי לפיו האיים בשליטת ספרד בדרום הים הקריבי יהיו בתחום השיפוט של הקפיטניה חנרל של ונצואלה, היחידה המנהלית הקולוניאלית של ספרד באזור ונצואלה של היום. לאחר מלחמת העצמאות של ונצואלה בשנות ה-20 של המאה ה-19 אזור ונצואלה, כמו גם האיים, הפך לחלק מרפובליקת קולומביה הגדולה. לאחר שוונצואלה הפכה למדינה עצמאית ב-1830 האיים עברו לשליטתה. ב-30 במאי 1845 נחתם הסכם שלום וידידות בין ספרד וונצואלה אשר בעקבותיו איזבלה השנייה, מלכת ספרד, הכירה רשמית בעצמאות ונצואלה ובכך שכל האיים שהיו שייכים לקפיטניה חנרל של ונצואלה שייכים כעת לוונצואלה העצמאית. לאחר שבאמצע המאה ה-19 ארצות הברית החלה לכרות גואנו באיסלה דה אבס, ונצואלה החלה לתבוע מארצות הברית את הריבונות על האי. ארצות הברית הכירה בכך באופן רשמי ב-1861. הולנד תבעה לבעלות על האיים, אך היא הכירה בבעלות ונצואלה עליהם באופן רשמי ב-1865 לאחר בוררות בינלאומית. ב-22 באוגוסט 1871, הוכרזו כל האיים של ונצואלה למעט מרגריטה, קובגואה, קוצ'ה (האיים המרכיבים את נואבה אספרטה) ואיסלה דה אבס כשייכים לטריטוריה פדרלית חדשה "קולון" על ידי נשיא ונצואלה אנטוניו גוסמאן בלנקו. ב-4 ביולי 1895, בתקופת נשיאותו של חואקין קרספו, גם איסלה דה אבס הוסף לטריטוריה. ב-16 במאי 1905 הנשיא סיפריאנו קסטרו החליט לצרף את האי קוצ'ה לטריטוריה ולהפוך את העיירה סן פדרו דה קוצ'ה שבאי לבירת הטריטוריה. ראשי מדינת נואבה אספרטה לא הסכימו למצב ובסופו של דבר האי חזר אל המדינה וכן כל הטריטוריה פורקה והאיים עברו לשליטה ישירה של הממשלה במסגרת הדפנדנסיות הפדרליות. בעשורים שלאחר מכן היו ניסיונות של בריטניה וקולומביה לתבוע בעלות על איסלה דה פטוס וארכיפלג לוס מונחס בהתאמה, אך בסופו של דבר הם הכירו בבעלותה של ונצואלה. בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 ונצואלה חתמה על הסכמים עם ארצות הברית, הולנד וצרפת שהסדירו את גבולותיה הימיים עם המדינות האלו. ב-2011, עבר חוק בוונצואלה לפיו יחל תהליך שבו יאורגנו הדפנדסיות בטריטוריות איים (territorios insulares) ובמחוזות משניים (distritos menores). הטריטוריה הראשונה והיחידה עד כה, טריטוריית האיים פרנסיסקו דה מירנדה, נוסדה בהמשך 2011 והיא כוללת את ארכיפלג לאס אבס, ארכיפלג לוס רוקס והאי איסלה לה אורצ'ילה. מדיה וקבצים בנושא הדפנדנסיות הפדרליות של ונצואלה בוויקישיתוף מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור הדפנדנסיות הפדרליות, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית). לא כלול במפה, נמצא צפונית בהרבה מתחומי המפה. במספר זה נכללים גם שני איים השייכים כעת למדינת אנסואטגי.
אלון ששון

אלון ששון (נולד ב-30 ביולי 1986) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי. התחרה בקטגוריות המשקל של עד 90 ק"ג ועד 100 ק"ג. אלוף ישראל (2005–2007, 2011, 2013–2015, 2017). ששון החל להתאמן בג'ודו כילד. בשנת 2002 במתנ"ס הקהילתי בשכונת ארמון הנציב, כשהוא בן 16, זכה במדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה בגיור שבהונגריה, בקטגוריית המשקל של עד 81 ק"ג. לאחר מכן החל להתחרות בקטגוריית המשקל של עד 90 ק"ג. בשנת 2004 היה סגן אלוף ישראל בקטגוריית משקל זו, ובשנת 2005 היה לאלוף ישראל. באותה שנה זכה באליפות אירופה עד גיל 20, שנערכה בזגרב. בשנת 2006 החל ששון להשתתף גם בתחרויות בינלאומיות לבוגרים. הישגו המשמעותי הראשון במסגרות אלו היה המקום השלישי שבו זכה בתחרות במסגרת סבב הגביע העולמי בבאקו. באותה שנה שמר על תוארו כאלוף ישראל, והוא שב וזכה באליפות ב-2007. בנוסף, זכה באותה שנה במדליית ארד בטורניר שנערך בטביליסי במסגרת סבב הגביע העולמי. ב-2008 איבד את תוארו כאלוף ישראל לוויקטור פישמן, לאחר שלוש זכיות רצופות. בעקבות מאבקים פוליטיים בתוך איגוד הג'ודו בישראל החליט לפרוש מהענף בשנת 2009. בשנת 2011 החליט ששון לחזור להתאמן, ועם שובו מונה לקפטן נבחרת הג'ודו של ישראל. באותה שנה זכה פעם נוספת באליפות ישראל, אך ב-2012, אז בחר להתמודד בקטגוריית המשקל של עד 100 ק"ג, הסתפק במקום השלישי. באליפות אירופה שנערכה בבודפשט ב-2013 סיים במקום ה-17. במספר טורנירים שנערכו באותה שנה רשם הישגים נאים: מדליית זהב בגלאזגו, מדליות ארד בבודפשט, ברייקה ובמינסק ומקום חמישי בטאלין. באותה שנה זכה באליפות ישראל במשקל של עד 100 ק"ג. ב-2014 זכה במדליית זהב בטורניר בסופיה, במדליית כסף בצ'ינגדאו ובמדליית ארד בברטיסלאבה. כן זכה באליפות ישראל במשקל עד 90 ק"ג. ב-2015 זכה במדליית ארד בטורניר בסופיה וסיים במקום החמישי בטורניר בקלוז' נאפוקה. באליפות אירופה שנערכה באותה שנה במסגרת המשחקים האירופיים בבאקו הודח בסיבוב השני. בשנת 2016, לאחר שהבין שלא יצליח להשיג את הכרטיס לאולימפיאדת ריו, הודיע על פרישה מהענף. ביוני 2022 זכה באליפות אירופה בג'ודו מעל גיל 30. בשנת 2017 התמודד בתוכנית המציאות "הישרדות פאלאוון" בערוץ 2 של רשת, ואף ניהל רומן קצר עם השורדת הדוגמנית, ניקולה וורד. אחיו הצעיר, אורי ששון, הוא ג'ודוקא שהתחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג, והראשון שזכה גם במדליית ארד אישית אולימפית בריו (2016), וגם במדליית ארד קבוצתית אולימפית בטוקיו (2020). אלון ששון באתר JudoInside אורן אהרוני, הבוגר: הקריירה החדשה של אלון ששון, באתר ynet, 21 באפריל 2014 איזי עין-דור, ג'ודו: האם גם אלון ששון בדרך לפרישה?, באתר ynet, 7 במאי 2009 ערן סויסה, נופל וקם, באתר ישראל היום, 22 ביוני 2017 אלון ששון, ברשת החברתית פייסבוק אלון ששון, ברשת החברתית אינסטגרם אלון ששון, באתר איגוד הג'ודו העולמי אלון ששון, באתר JudoInside.com אורן אהרוני, ג'ודו: אלון ששון הודיע על פרישה, באתר ynet, 29 בפברואר 2016 אורן אהרוני, ג'ודו: אלון ששון אלוף אירופה לסניורים, באתר ישראל היום, 4 ביוני 2022
הקין

הַקַּיִן הייתה עיר מקראית בנחלת שבט יהודה, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך. העיר נזכרת בספר יהושע, ברשימת ערי דרום הר חברון שבנחלת שבט יהודה: ”מָעוֹן כַּרְמֶל וָזִיף וְיוּטָּה וְיִזְרְעֶאל וְיָקְדְעָם וְזָנוֹחַ הַקַּיִן גִּבְעָה וְתִמְנָה עָרִים עֶשֶׂר וְחַצְרֵיהֶן”. לאור ההקשר הגאוגרפי שבמקרא, הזיהוי המוצע לעיר הקדומה הוא בחורבה הסמוכה לאתר "נבי יקין", כשלושה ק"מ צפונית מזרחית לתל זיף. בפפירוס נחל צאלים מס' 9 (הכתוב ארמית) ובפפירוס נחל צאלים מס' 69 (הכתוב יוונית), שמקורם כנראה במערת הסלע, ותקופתם ימי מרד בר כוכבא, נזכר מספר פעמים היישוב יקים, לצד זיף ואריסטובוליה. לאור זאת, יש הסבורים כי שם היישוב המקראי נשתנה בתקופת בית שני ל"יקים", וכי השם השתמר עד ימינו בצורה "יקין". ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים נ"ה–נ"ז. אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ז', 118. ע' ירדני, שטר מכר ממדבר יהודה: נחל צאלים 9, תרביץ, סג, תשנ"ד, עמ' 299-320. ד' עמית וח' אשל, מרד בר כוכבא בדרום הר חברון, ארץ ישראל כו, תשנ"ו, עמ' 463-469. ערך זה הוא קצרמר בנושא תנ"ך ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
יפרוק

יפרוק (באנגלית: Anabasis) הוא סוג צמחים הנמנה עם משפחת הסלקיים. בסוג יפרוק כ־30 מינים. תפוצתם כוללת את דרום מערב אירופה, צפון אפריקה ומערב אסיה ששם תפוצת המינים הגדולה ביותר ומתוכם 4 מיני יפרוק נמנים עם צמחיית הבר של מדבריות הארץ. כפי שמציין שמו, ענפי היפרוק נחלקים לפרקים, שקליפתם של כמה מהם מתייבשת והם נושרים מדי קיץ, ואת מקומם ממלאים פרקים חדשים. פריקית הגבעול מאבדים הרבה פחות מים, מה גם שהם מתייבשים בקיץ. בהתגברות על תנאי היובש מסייעים גם השורשים הארוכים, שהם בעלי כושר רב ליניקת מים מן הקרקע. לפרחי היפרוק, כמו לפרחי כל משפחת הסלקיים, אין עלי כותרת. לפרח 5 עלי גביע ירקרקים, 5 אבקנים ארוכי זירים ו־2 עמודי עלי. ההאבקה נעשית בעיקר על ידי הרוח. הפירות הקטנים עטורים כנפיים ורודות, שהן גדולות מן הפירות, והודות לצפיפותם נראים הפירות למרחוק בתחילת החורף. הכנפיים מאפשרות את הפצת הפירות בכוח הרוח. היפרוק מכיל רעל, ולכן אינו יכול לשמש צמח מרעה. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. בסוג יפרוק 29 מינים וביניהם 4 מיני יפרוק הנפוצים בטבע הארץ ישראלי: יפרוק תלת-כנפי - הוא עשב רב-שנתי. שמו נגזר משלוש הכנפיים העוטרות את הפרי. מין זה גדל כעשב רע בשדות הנגב המעובדים ה המעובדים. יפרוק המדבר - הוא בן שיח, וכמו היפרוק התלת כנפי הוא חסר עלים. באין עלים ממלאת את תפקיד ההטמעה הקליפה הירוקה של הפרקים הצעירים, המכילה כלורופיל ומסוגלת לבצע פוטוסינתזה יפרוק זיפני - ניכר בעליו המפותחים, שאורכם מגיע לס"מ אחד. זהו בן שיח נפוץ בנגב, במדבר יהודה ובדרום בקעת הירדן, והוא פורח בקיץ. יפרוק הערבות - הוא מין נדיר הגדל בנגב ובמדבר יהודה. הֶעדֶר עלים הוא אחד מגילויי ההסתגלות לתנאי האקלים השחון. העלים פולטים אדי מים מן הפיוניות המצויות בשטח פניהם, שהוא גדול יחסית. מדיה וקבצים בנושא יפרוק בוויקישיתוף הבריטניקה החדשה לנוער, שנות התשעים ערך זה הוא קצרמר בנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. יפרוק, באתר NCBI (באנגלית) יפרוק, באתר Tropicos (באנגלית) יפרוק, באתר GBIF (באנגלית) יפרוק, באתר IPNI (באנגלית)
טיילור רוצ'סטי

טיילור קמפבל רוצ'סטי (באנגלית: Taylor Campbell Rochestie; נולד ב-1 ביולי 1985) הוא כדורסלן אמריקאי-מונטנגרי-ישראלי ממוצא יהודי המשחק בעמדת הגארד בנבחרת מונטנגרו. רוצ'סטי נולד ביוסטון שבטקסס, בנם של הווארד רוצ'סטי, יהודי-אמריקאי, וקריסטינה קמפבל. למד בתיכון בסנטה ברברה שבקליפורניה והוא הקלע המוביל בכל הזמנים של בית הספר. ב-2004 החל ללמוד באוניברסיטת טוליין בלואיזיאנה ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה במשך שנה אחת. שנה לאחר מכן ביקש לעבור לאוניברסיטת המדינה של וושינגטון, בשל חוקי ה-NCAA לא שיחק עד 2006 ולאחר מכן שיחק במסגרת וושינגטון סטייט עד 2009. את הקריירה המקצועית שלו החל בעונת 2009/2010 בקבוצת גטינגן מהליגה הגרמנית הראשונה וסיים את העונה עם ממוצע של 15.1 נקודות למשחק. הוא זכה עם גטינגן ביורוצ'לנג', קלע בטורניר 14.7 נקודות בממוצע למשחק ונבחר ל-MVP של הפיינל פור. עונה לאחר מכן עבר לגלאטסראיי מטורקיה, במהלך העונה עבר לאלבה ברלין מגרמניה. בעונת 2011/2012 שיחק בלה-מאן סארת מליגת העל הצרפתית וסיים עמה במקום השני בליגה, בעונה זו קלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק. ב-2012 עבר לקאחה לבורל ויטוריה מליגת העל הספרדית אך עזב לאחר זמן קצר ובינואר 2013 הצטרף לפלקנסטרו ביאלה מליגת העל האיטלקית. את עונת 2013/2014 פתח במונטפסקי סיינה האיטלקית ובמהלך העונה עבר לניז'ני נובגורוד מרוסיה המשחקת בליגה המאוחדת של VTB. בעונת 2014/2015 היה מלך הסלים של היורוליג עם ממוצע של 18.9 נקודות למשחק, כמו כן רשם 5.7 אסיסטים למשחק. ביוני 2015 חתם בקבוצת מכבי תל אביב. לאחר כחודשיים קיבל אזרחות ישראלית מתוקף חוק השבות בזכות אביו היהודי. במהלך העונה הסדירה בליגת העל הישראלית רשם ממוצע של 9.5 נקודות למשחק. ביורוליג השיג ממוצע של 14 נקודות למשחק וביורוקאפ 10.7 נקודות בממוצע למשחק. לקראת עונת 2016/17 סיים רוצ'סטי את דרכו בקבוצה. ב-5 בספטמבר 2016 חתם רוצ'סטי בלוקומוטיב קובאן. בדצמבר 2020 חתם לשתי עונת בהפועל חיפה מליגת העל בכדורסל. רוצ'סטי קיבל אזרחות מונטנגרית ושיחק עם נבחרת מונטנגרו במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2013 ובמוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2015. טיילור רוצ'סטי, ברשת החברתית אקס (טוויטר) פרופיל, באתר Sports-Reference פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א פרופיל, באתר היורוליג פרופיל, באתר ליגת העל הספרדית בכדורסל (בספרדית) טיילור רוצ'סטי באתר אוניברסיטת המדינה של וושינגטון טיילור רוצ'סטי באתר היורוליג טיילור רוצ'סטי באתר מנהלת ליגת העל טיילור רוצ'סטי באתר פיב"א טיילור רוצ'סטי באתר אוניברסיטת טוליין אלעד זאבי, רגע לפני גיל 30, טיילור רוצ'סטי מקבל הזדמנות לשנות את התדמית, באתר הארץ, 23 ביוני 2015 אבי סגל, "מודע לשורשים היהודיים שלי מאז שאני ילד", באתר ישראל היום, 11 באוקטובר 2015 אהרל'ה ויסברג וורד כהן‏, טיילור רוצ'סטי: "אני רוצה להיות דייויד בלו החדש", באתר וואלה, 12 באוקטובר 2015 רועי גלדסטון, ‏יעשה עלייה? מכבי תל אביב ביקשה לאזרח את רוצ'סטי, באתר ערוץ הספורט, 1 בספטמבר 2015 ורד כהן‏, רכש ראשון לעונה הבאה: הגארד טיילור רוצ'סטי חתם במכבי תל אביב, באתר וואלה, 21 ביוני 2015 מערכת וואלה! ספורט‏, טיילור רוצ'סטי חתם לעונה בקובאן: "הגישות שלי ושל המועדון זהות", באתר וואלה, 5 בספטמבר 2016 חוזר לישראל: טיילור רוצ'סטי חתם אצל העולה החדשה, הפועל חיפה, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2020
קשתי

קַשְׁתִּי הוא שם משפחה עברי. האם התכוונתם ל... אור קשתי – עיתונאי ישראלי דרור קשתי – קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף יצחק קשתי – פרופסור לחינוך באוניברסיטת תל אביב מטעמה קשתי – סופרת ילדים ישראלית משה קשתי – היועץ הכספי לרמטכ"ל, מנכ"ל משרד הביטחון ומנכ"ל צים קשת (פירושונים) קשתית
התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית

התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית חוקק ב-17 בפברואר 1933, הוא התיקון אשר מבטל את התיקון ה-18, הידוע בשם "חוק היובש". Section 1 The eighteenth article of amendment to the Constitution of the United States is hereby repealed. Section 2 The transportation or importation into any State, Territory, or possession of the United States for delivery or use therein of intoxicating liquors, in violation of the laws thereof, is hereby prohibited. Section 3 This article shall be inoperative unless it shall have been ratified as an amendment to the Constitution by conventions in the several States, as provided in the Constitution, within seven years from the date of the submission hereof to the States by the Congress. סעיף 1 התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית מבוטל בזה. סעיף 2 העברה, ייבוא או צריכה של משקאות משכרים בשטח כל מדינה, טריטוריה או כל שטח אחר בבעלות ארצות הברית נאסרת אם היא עומדת בסתירה לחוקי המקום. סעיף 3 תיקון זה לא ייחשב כאילו נתקבל אלא אם כן יאושר כתיקון לחוקה על ידי ועידות במדינות השונות כמתואר בחוקה תוך שבע שנים מיום הגשתו למדינות הברית על ידי הקונגרס. התיקון ה-21 ביטל את חוק היובש ברמה הפדרלית, אך שמר את זכותן של המדינות השונות לחוקק חוקי יובש משלהן. מדינות רבות שמרו בהתחלה על זכות זו, אך בהדרגה חדלו מכך (מיסיסיפי הייתה האחרונה לבטל את חוק היובש שלה, בשנת 1966). כיום, רוב המדינות מעבירות את הסמכות לחוקק חוקי יובש לערים ולמחוזות בשטחן. התיקון ה-21 עבר בקונגרס ב-20 בפברואר 1933 ואושר על ידי שלושה רבעים מהמדינות ב-5 בדצמבר אותה שנה. תיקון זה הוא היחיד עד כה בתולדות ארצות הברית כולה אשר אושר על ידי ועידות ברחבי המדינות השונות, ולא על ידי בתי המחוקקים שלהן. מדיה וקבצים בנושא התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית בוויקישיתוף התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) National Archives: Twenty first Amendment CRS Annotated Constitution: Twenty first Amendment
עזרא מני

עזרא מני (1915 - 8 במאי 2005) היה איש מודיעין ישראלי, אלוף-משנה בצה"ל ומומחה לשפה הערבית. חתן פרס ישראל לבלשנות ערבית (תשל"ו). עזרא בן יחזקאל מני נולד בבגדאד, למד בתלמוד תורה ובבית ספר התיכון היהודי "שָמָש", שם יסד עם חבריו את "אחיעבר" – אגודה להפצת הספרות העברית ותנועת נוער. ב-1934 עלו לארץ ישראל 17 חברי האגודה, ובהם מני. הם עבדו בעמק הירדן, ולאחר זמן מה עברו לתל אביב. שנתיים עבד מני כפועל חקלאי במושבה רעננה, עד שנשלח ללמד ערבית בקיבוצי עמק הירדן. ב-1941 נהרגה אמו בפרעות הפרהוד. ב-1947 הגיעה ארצה אביבה שמש, שיועדה עוד בעיראק להיות לו לאישה ונישא לה, הם הורים ליחזקאל ותמר. במלחמת העצמאות גויס מני על ידי אברהם שרוני, חברו מ"אחיעבר", ליחידת האיסוף של צה"ל, ולה הקדיש יותר מחמישים שנה - בקבע, ואחר כך בהתנדבות. בה יצר את מפעל חייו: המילון למונחים צבאיים ערביים. ב-1976 זכה מני בפרס ישראל לבלשנות ערבית. פרופ' ששון סומך, חתן פרס ישראל לבלשנות ערבית לשנת 2005, חבר ועדת השופטים לקבלת פרס ישראל בתשל"ו, שהמליץ על מני, אמר כי מני התייחס לעבודתו בחרדת קודש, בהאמינו כי חיי אדם תלויים בכך. עזרא מני נפטר בשנת 2005 בגיל 90. אורי דרומי, תרומה כבירה להבנת הנעשה בצבאות ערב: עזרא מני, מחבר מילון מונחים צבאיים ערביים, חתן פרס ישראל, 2005--1915, באתר הארץ, 25 במאי 2005 (נקרולוג) אפרים לפיד, עמותת ש"מ 2 - "פתחו את עזרא מני", ערב עיון וזיכרון במלאת 30 לפטירתו; ציטוט מנימוקי חבר השופטים להענקת פרס ישראל, מבט מל"מ, גיליון 41, יוני 2005, עמ' 38 פרופ' ג. בר וסא"ל ע. מני – חתני 'פרס ישראל' בבלשנות ומזרחנות, דבר, 19 במרץ 1976 מחקרי אמ"ן בערבית של צבאות ערב – תרומה לבלשנות, דבר, 28 במרץ 1976 חתני פרס ישראל תשל"ו: עזרא מני, דבר, טור 1, 3 במאי 1976 עזרא מני באתר חברה קדישא ת"א–יפו. הטיפול במילונאות הערבית עובר בית, רואים מל"מ, אוקטובר 2012. פרסי ישראל תשל"ו, באתר משרד החינוך.
י' בטבת

י' בטבת הוא היום העשירי בחודש הרביעי בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשירי בחודש העשירי למניין החודשים מניסן. על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי' טבת היא ברוב השנים פרשת ויחי. אבל אם בר המצווה חל בשנה חסרה המתחילה בשבת (שנה מקביעות זחא או זחג) פרשת בר המצווה היא פרשת ויגש. צום עשרה בטבת יום הקדיש הכללי לזכר נספי השואה ג'של"ז (לפי המסורת היהודית) – תחילת המצור הבבלי על ירושלים בסוף ימי בית ראשון על ידי נבוכדנאצר מלך בבל ה'תרצ"ט – גרמניה הנאצית אוסרת על יהודים לעבוד עם גרמנים ה'תשע"ז – פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב בו נהרגו ארבעה חיילי צה"ל ה'תקצ"ז – יוסף ריבלין, מראשי היישוב היהודי בירושלים ה'תרל"ג – חיים נחמן ביאליק, מגדולי המשוררים העבריים בעת החדשה (נפטר בה'תרצ"ד) ה'תרע"ח – יגאל מוסינזון סופר ישראלי (נפטר בה'תשנ"ד) ה'תר"ף – הרב דוד חיים שלוש, רבה הראשי הספרדי של נתניה ה'תרפ"ה – עוזי נרקיס, אלוף פיקוד המרכז בעת מלחמת ששת הימים (נפטר בה'תשנ"ח) ה'תש"ד – יאיר רוזנבלום, מלחין ישראלי (נפטר בה'תשנ"ו) ה'תש"ט – דוד רותם, חבר כנסת מישראל ביתנו ה'תשנ"ד – דניאל מורשת, שחקן ומדובב ישראלי עזרא הסופר לפי כמה מסורות. ה'תר"ה – רבי נתן מברסלב תלמידו המובהק ומדפיס ספריו של רבֵּנוּ נחמן מברסלב. ה'תשי"ח – הרב שבתאי יגל ראש ישיבת סלונים. ה'תשי"ט – ליון פויכטוונגר, סופר יהודי יליד גרמניה. ה'תשכ"ח – משה צבי סגל, חוקר מקרא וספרות עברית (נולד ה'תרל"ח). ה'תשל"א – פייר פינצ'יק, חזן ומלחין יהודי ביידיש. ה'תשל"ב – מקס שטיינר, מלחין יהודי-אמריקאי ממוצא אוסטרי. ה'תשס"ז – יעקב חודורוב, שוער הכדורגל וחתן פרס ישראל (נולד ה'תרפ"ז). ה'תשע"ז – הרב משה שפירא, הוגה דעות חרדי ליטאי. ט' בטבת – י"א בטבת טבת כ-89.9% מכלל השנים. כ-10.1% מכלל השנים.
רובר

האם התכוונתם ל... רובר (חקר החלל) – תעתוק של המונח האנגלי Rover המתייחס לרובוט אשר מסוגל לנוע על גוף שמיימי אחר, כדוגמת הרובר קיוריוסיטי מארס רובר – תוכנית פעילה של נאס"א לחקר כוכב הלכת מאדים רובר (חברה) – חברת מכוניות, שממנה צמחה חברת לנד רובר לנד רובר – חברת מכוניות בריטית המתמחה בייצור רכבי שטח ריינג' רובר – אחד הדגמים של חברת לנד רובר ריינג' רובר ספורט – דגם הספורט של הריינג' רובר לה רובר – עיירה בצרפת אישים שידועים בשם הפרטי רובר: רובר הראשון, מלך צרפת – ממלכי צרפת רובר השני, מלך צרפת – ממלכי צרפת רובר החזק – אציל צרפתי, אביו של רובר הראשון רובר ממולם – קדוש נוצרי אישים ששם משפחתם רובר: אלן רובר – מטפס הרים וקירות צרפתי לואי-ניקולא רובר – חייל ומהנדס מכונות צרפתי אישים ששמם הפרטי הוא רובר
נותן ברוק

נותן ברוק הייתה תוכנית רדיו ששודרה בשנים 2009-2024 בתחנת הרדיו כאן 88 של תאגיד השידור הישראלי (בעבר בתחנת 88FM של קול ישראל רשות השידור). את התוכנית הגיש וערך השדרן בן רד. פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה ועזרו לעדכן אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא ראו דף השיחה. התוכנית עלתה לשידור ב-18 בינואר 2009, ביוזמת מנהל התחנה דאז, יובל גנור, שביקש לעשות שינויים מוזיקליים ולהכניס תכנים חדשים ומרעננים, והיא הוקדשה לרוק על כל גווניו וסגנונותיו. בתוכנית התארחו כמה מהאמנים הבינלאומיים הגדולים ברוק. כמו כן, שודרו הופעות חיות בישראל של אמנים בינלאומיים. התוכנית צברה קהל מאזינים גדול והפכה לקהילת הרוק הגדולה בישראל. עיקר פעילותה מתרכזת בארגון אירועים ומסיבות הקשורים במוזיקת רוק בינלאומית.[דרוש מקור] מאז עלייתה לאוויר, הפכה התוכנית לקהילת רוק הפועלת למען קידום הופעות ואירועי רוק בארץ. בן רד, עורך ומגיש התוכנית, שאף להחזיר את הרוק להשמעות בתחנות הרדיו, והניע הופעות של הרכבי רוק בארץ.[דרוש מקור] אתר האינטרנט הרשמי של "נותן ברוק" נותן ברוק, ברשת החברתית פייסבוק נותן ברוק, ברשת החברתית אקס (טוויטר) נותן ברוק, ברשת החברתית אינסטגרם פרל גאם כבר לא רצויים בישראל, באתר nrg‏, 13 ביולי 2014 Paul Gilbert – Tel Aviv Blues – "The Rock Show" with Ben Red at 88FM, סרטון בערוץ "Ben Red", באתר יוטיוב (אורך: 04:26) השדרן בן רד ("נותן ברוק") פורש מהרדיו אחרי כ-30 שנה, באתר ynet, 8 ביולי 2024
המאור (ברלין - תל אביב)

המאור היה כתב עת תורני שיצא לאור כירחון בברלין ובהמשך בסדרה חדשה בתל אביב בשנות ה-30 של המאה ה-20. עורך כתב העת היה הסופר מרדכי ליסמן, שעלה לארץ ישראל עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933, וחידש את הדפסת כתב העת בתל אביב. במשך שנות פעילותו פרסם כתב העת כתבי יד רבים של רבי יעקב לורברבוים (ה"נתיבות") ושל רבי עזריאל הילדסהיימר, וכתבי יד של רבנים מפורסמים אחרים. ד"ר אברהם חיים פריימן פרסם בו מתשובותיהם של מהר"ם מרוטנבורג, הרא"ה, חסדאי קרשקש וראשונים נוספים. משתתפים בולטים אחרים בגליונות כתב העת: הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב חיים העליר, הרב שמואל יצחק הילמן, פרופ' שאול ליברמן, הרב יחיאל יעקב וינברג, הרב בן ציון חי עוזיאל, הרב חיים טוביאס מקרשאנוב, הרב שלמה יוסף זוין, הרב מאיר סטולביץ, הרב אליעזר יהודה וולדנברג, ד"ר שמואל ביאלובלוצקי והרב פתחיה מנקין. הרב אבא זיונס, המאור (ברלין); יהודה רובינשטיין, המאור (תל אביב), בתוך: יצחק לוין (עורך), אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 171–173. המאור - כרך של גליונות כתב העת, בברלין ובתל אביב, החל משנה א גליון ב, ברלין - תל אביב, תרצ"ג-תרצ"ו, 1933–1936, באתר אוצר החכמה
בלומינגטון

האם התכוונתם ל... בלומינגטון (אינדיאנה) – עיר במדינת אינדיאנה שבארצות הברית בלומינגטון (מינסוטה) – עיר במדינת מינסוטה שבארצות הברית בלומינגטון (אילינוי) – עיר במדינת אילינוי שבארצות הברית בלומינגטון (קליפורניה) – עיר במדינת קליפורניה שבארצות הברית
מחוז הנפין

מחוז הנפין (באנגלית: Hennepin County) הוא מחוז במדינת מינסוטה, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של 2010 מנתה אוכלוסיית המחוז 1,152,425 תושבים, ועל כן הוא נחשב למחוז המאוכלס ביותר במינסוטה ול-34 בארצות הברית בכלל; יותר מחמישית מכלל תושבי מינסוטה מתגוררים במחוז זה. מושב המחוז שוכן במיניאפוליס, העיר המאוכלסת ביותר במדינה. המחוז נקרא על שם החוקר בן המאה השבע עשרה, לואיס הנפין (אנ'). המחוז נכלל במטרופולין הכולל את הערים סיינט פול, בלומינגטון וכן חלקים מוויסקונסין. מבחינה פוליטית, מצביע המחוז ברוב גדול למפלגה הדמוקרטית. במחוז כמות דומיננטית של תושבים ממוצא סקנדינבי. מדיה וקבצים בנושא מחוז הנפין בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מחוז הנפין (באנגלית) מחוז הנפין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
במדינת היהודים

במדינת היהודים היא תוכנית טלוויזיה תיעודית ישראלית בת אחד עשר פרקים העוסקת בתולדות ההומור היהודי בארץ ישראל. התוכנית נוצרה בשנים 2003 – 2004 ושודרה בערוץ הראשון בהנחיית מודי בר און החל מ-22 בפברואר 2004. בכל פרק מתראיינים שחקנים וקומיקאים ששיחקו והופיעו במאה ה-20 ומספרים על התקופה המדוברת. הסדרה נתנה דגש להומור החל מקום המדינה, ועד שנות ה-2000, וזאת בקטעי הומר מארכיון המדינה. הפרק הראשון זכה למדרוג (רייטינג) של 11.3%. הפרק השלישי בסדרה, "במדינת היהודים - ביידיש זה נשמע יותר טוב", הוקרן קודם לשידור בפסטיבל הקולנוע היהודי החמישי, בסינמטק ירושלים בדצמבר 2003. בספטמבר 2004, שודר הפרק האחרון, "עלילות כולנו בעיר הגדולה", שהוקדש לכוכבי ההומור בשנות ה-90. בין המתראיינים בו היו: טל פרידמן, אורנה בנאי, צביקה הדר, חברי "החמישייה הקאמרית", רמי שטרן, שמואל וילוז'ני, ירדן בר כוכבא, גיל קופטש, גיא מרוז ואחרים. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לסדרה הדוקומנטרית הטובה ביותר בשנת 2004. מלבד בערוץ הראשון שודרה הסדרה גם בערוץ כאן 11, בערוץ 24, בערוץ 8, בערוץ ההומור של שידורי קשת ובערוץ 20. מודי בר-און - מנחה ירדן בר כוכבא עידן אלתרמן אבי גרייניק גדי פור שי אביבי אבי כהן אבי מלר אבי קורן אבי קושניר אברהם הפנר אברי גלעד אהוד גרף אהרון גולדפינגר אורי אבנרי אורנה בנאי איתן צור אלי יצפאן אלי פיניש אלי תבור אליהו הכהן אסי דיין אסף אשתר אפרים סידון אפרים קישון ארז טל אריה אליאס אריק ברנשטיין אריק לביא אתגר קרת ב. מיכאל בועז דוידזון גאולה נוני גבי עמרני גדי יגיל גדעון זינגר גיא מרוז גידי גוב גיל קופטש דב נבון דובי גל דובל'ה גליקמן דודו גבע דודו טופז דודו ירדני דורון רוזנבלום דורי בן זאב דן אלמגור דן שילון דני סנדרסון דני קרמן דני רווה דניאל לפין הלל מיטלפונקט זאב רווח ז'אק כהן חיים חפר חיים טופול חיים לפיד חנה לסלאו חנוך מרמרי חנן פלד טוביה צפיר טל פרידמן יאיר ניצני יהודה אפרוני יהודה ברקן יהודה נוריאל יהונתן גפן יהורם גאון יהושע סובול יואב צפיר יואל זילברג יוני להב יוסי בנאי יוסי רונן יוסף אל דרור יעקב אגמון יעקב כהן יעקב רוטבליט יצחק שאולי ירדן בר כוכבא ירון לונדון לאורה ריבלין ליא קניג לידיה אופיר מאיר רמז מוטי קירשנבאום מוני מושונוב מייק בורשטיין מנחם גולן מנשה נוי מריאנו אידלמן משה טימור נסים דיין נעמי פולני נתן גרוס ספי ריבלין עודד קוטלר עופר קניספל עלי מוהר עמוס קינן עמי אמיר ענת גוב צביקה הדר צדוק סביר ציפי שביט קובי לוריא קובי מידן קובי ניב קרן מור ראובן שפר רבקה מיכאלי רובי דואניאס רוני סומק רינו צרור רמי הויברגר רמי שטרן שאול ביבר שלום אסייג שלמה בראבא שלמה בר שביט שמואל וילוז'ני שמוליק עצמון שמעון ישראלי ששי קשת תיקי דיין "במדינת היהודים", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "במדינת היהודים", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית ביקורות שאול סתר‏, אדוני הארץ, באתר וואלה, 22 בפברואר 2004 רוגל אלפר, תזזיתי ומפריע, באתר הארץ, 29 בפברואר 2004 רותה קופפר, מלחמות זה צחוק, באתר הארץ, 23 במאי 2004 שי רפפורט, ‏בר-און משחזר, באתר גלובס, 10 בפברואר 2004 אביבה קרול, ‏רייטינג של 11.3% לפרק הראשון בסדרה של מודי בר-און על ההומור והסאטירה בערוץ 1, באתר גלובס, 23 בפברואר 2004 שירי לב-ארי, איך זה נשמע ביידיש, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2003 רותה קופפר, געגועים לסמטוחה, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2004 מוניטין, באתר גלובס, 24 ביוני 2004 ניר קיפניס, ‏לראות או לא לראות, באתר גלובס, 17 ביוני 2015