laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
נחל כנף

נַחַל כָּנָף הוא נחל אכזב, אשר עובר במרכז רמת הגולן ונשפך לכנרת באזור מושב רמות. אורכו של הנחל כ-12 קילומטרים והוא זורם ממזרח לכיוון מערב. בחלקו המערבי הוא זורם בוואדי המגיע לעומק של כ-200 מטרים. השם כנף שעל שמו גם קרוי מושב כנף, מקורו בחורבת כנף הסמוכה. באזור מרכז הואדי מעל ערוץ הנחל נמצא מושב כנף. בנוסף, קרוב לאזור שפך הנהר ופתח הואדי נמצא מושב רמות. הנחל ניזון לאורכו ממספר מעיינות קטנים, בהם מעיין כנף הנובע בדופן המדרון הצפוני של הואדי, ליד מושב כנף. ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ושט

לחצו כדי להקטין חזרה לחצו להגדלה הוושט (בלטינית: œsophagus), הוא צינור שרירי במערכת העיכול בעל דפנות המצופות בקרום רירי המחבר את החלק התחתון של הגרון (הלוע) עם הקיבה. לאחר שהמזון נלעס בפה, הוא עובר דרך הלוע לוושט. הדפנות השריריות של הוושט דוחפות את המזון בתנועה פריסטלטית עד לקיבה, כך שתנועת המזון אינה תלויה בכבידה. אורכו של הוושט במבוגרים כ-25 סנטימטרים. בדרכו מהצוואר לקיבה, עובר הוושט דרך פתח בסרעפת. בין הוושט לקיבה אין שסתום שרירי של ממש, ורפלוקס קיבתי-ושטי נמנע על ידי הטונוס הגבוה של שריר הסרעפת דרכו הוושט בוקע. הוושט ממוקם מאחורי קנה הנשימה. כדי שלא ייכנס בטעות מזון לקנה הנשימה, מכסה הגרון סוגר את קנה הנשימה בעת האכילה. מסיבה זו טבעו חז"ל את הפתגם "אין מסיחין בסעודה, שמא יקדים קנה לושט ויבא לידי סכנה". (תענית, ה', ב') בעיות רפואיות הקשורות לוושט הם: תפקוד לקוי של השריר הסוגר העליון (Oropharyngeal Dysphagia) או התחתון של הוושט, הרס רפידת הוושט בעקבות רפלוקס קיבתי-ושטי (GERD - Gastro Esophageal Reflux Disease), גידולים והפרעות שרירים שמקשים על הבליעה (Esophageal Dysphagia), לחץ של כלי דם על הוושט, הצרות דלקתית של הוושט (Esophagitis), או הצרות של החלק התחתון של הוושט (טבעת ושטית תחתונה, Achlasia). בדיקות רפואיות הקשורות לוושט הם בדיקת בריום, מנומטריה, בדיקת pH, בדיקת ברנסטיין, ואסופאגוסקופיה (אנדוסקופיה של הוושט). מחלות והפרעות של הוושט רפלוקס קיבתי-ושטי ושט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) הערך "ושט", במיקרופדיה תלמודית, באתר ויקישיבה
אבירם זליקוביץ'

אבירם זליקוביץ' (נולד ב-5 בדצמבר 1989) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע. זליקוביץ' החל את דרכו בקבוצות הנוער של מכבי פתח תקווה ובהמשך עלה לקבוצת הבוגרים. שיחק שתי עונות בקבוצה הבוגרת בליגה א' ובליגה ארצית בזמן לימודיו בתיכון. בעונת 2009–2010 עבר להפועל בני כפר סבא מהלאומית. זליקוביץ' חתם על חוזה ל-3 שנים כחלק ממגמתו של ארז אדלשטיין להתבסס על שחקנים צעירים כזליקוביץ', בר טימור ויותם שירן. בתום העונה עקב מיעוט דקות המשחק עבר לעירוני נהריה. במדי עירוני נהריה שיחק זליקוביץ' בעמדת הגארד/פורוורד, והיה לאחד משחקני המפתח של הקבוצה לצד רמון קלמנטה ונייט מילר. ב-1 באוגוסט 2013 חתם זליקוביץ' לשנתיים בבני הרצליה תחת הדרכתו של אפי בירנבוים, לאחר שהפועל תל אביב ויתרה על האופציה לצרפו לסגל הקבוצה. בעונתו הראשונה בליגת העל נבחר לתגלית הסיבוב הראשון על ידי וואלה! ספורט. בסיום העונה זכה בפרס תגלית העונה יחד עם חברו לקבוצה עוז בלייזר. ב-3 ביוני 2016 זומן לסגל נבחרת ישראל. ב-1 במרץ 2017 חתם בהפועל ירושלים על חוזה עד לתום העונה. ב-23 בנובמבר 2017 חזר לבני הרצליה. ב-8 באוגוסט 2018 חתם זליקוביץ' לעונה במכבי עירוני רחובות. למרות הציפיות להתמודדות על עליה לליגה הראשונה נשרה הקבוצה בתום העונה לליגה השלישית. ב-8 למרץ 2020 חתם זליקוביץ' בבני הרצליה מהליגה הלאומית, אך הספיק לשחק בה משחק אחד בלבד בשל מגפת הקורונה. לאחר שהקבוצה עלתה לליגה העל בשל הפסקת הליגה, הוא חתם על הארכת חוזה בבני הרצליה לעונת 21–2020 עם אופציה לעונה נוספת. לאחר עונת 2021 שוחרר מהקבוצה. ב-2 בספטמבר 2021 הודיע זליקוביץ על פרישה מכדורסל זליקוביץ' נשוי לבר חפר, מי שהייתה נערת ישראל לשנת 2013, ואב לבת. זליקוביץ' לומד בקריה האקדמית אונו לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט. מדיה וקבצים בנושא אבירם זליקוביץ' בוויקישיתוף פרופיל, באתר eurobasket פרופיל, באתר פיב"א יאיר קלס, השוער שהפך לכדורסלן, 18 במרץ 2010, ספסל יאיר קלס, אז איפה, איפה הם, המצטיינים ההם, 18 באפריל 2012, ספסל none, ‏נערי האוצר: הצעירים הבולטים מהלאומית שיהפכו לסחורה חמה, באתר ‏מאקו‏, 7 באפריל 2013 דובי פיק, ‏עולה ליגה: אבירם זלקוביץ' סיכם בבני הרצליה, באתר ONE‏, 1 באוגוסט 2013 אורטל עמר, ‏זליקוביץ': מקווה לעשות היסטוריה ולעלות שוב ליגה, באתר ONE‏, 9 באפריל 2013 ללא הכוכבים: אדלשטיין פרסם את סגל הנבחרת, באתר ONE‏, 2 ביוני 2016 איטן דהן, ‏בגיל 31: אבירם זליקוביץ' פורש ממשחק הכדורסל, באתר ONE‏, 2 בספטמבר 2021
Kashmir

Kashmir הוא שיר בסגנון רוק כבד של להקת הרוק הבריטית לד זפלין שיצא בשנת 1975 ונכלל באלבום הכפול "Physical Graffiti". זהו אחד משיריה הנודעים ביותר של הלהקה. השיר שאורכו מעל שמונה דקות נחשב בדרך כלל על ידי עורכי הרדיו כארוך מדי, אך מאחר שהעורכים התנסו בעבר בהצלחה אדירה עם שיר אחר של הלהקה, "Stairway to Heaven", שאורכו דומה, לא הססו הפעם להשמיע את "Kashmir". הרצועה כוללת דפוסים מוזיקליים ייחודיים והשפעות מהמזרח, בה משתתפים כלים רבים אשר אינם אופייניים ללהקה, כגון: כינורות, כלי נשיפה וכלי מיתר. זהו אחד מהשירים היחידים של הלהקה שבו השתתפו גם נגנים חיצוניים. שמו הראשוני של השיר היה בתחילה "Driving to Kashmir" שמאוחר יותר קוצר. מילות השיר נכתבו מיד לאחר סיבוב ההופעות של הלהקה בארצות הברית, בעת שחברי הלהקה היו בדרכם מגולימין בדרום מרוקו, לטנטאן שבדרום-מערב מרוקו, ומכאן ההשפעות המזרחיות שבשיר. פלאנט אמר בהקשר להשפעות שבשיר: "ההשראה של השיר נוצרה כתוצאה מהדרך הארוכה שנסענו ונראתה כי היא איננה עומדת להסתיים... זו הייתה דרך ייחודית, במסלול שחוצה את המדבר... השמש קפחה על פנינו..." מכאן גם המילים הפותחות את השיר: "Oh, let the sun beat down upon my face". פלאנט גם ציין כי השיר הוא "אהוב עליו במיוחד". השיר מנוגן כמעט בכל הופעה של הלהקה, ונכלל באופן קבוע באלבומי האוסף וסרטי ההופעה שלה. פלאנט גם נוהג להפגין אלתורים רבים בעת ביצוע השיר על הבמה. מאז פרסומו, השיר זכה לתשבחות רבות מכל עבר. השיר נחשב הן בקרב חברי הלהקה והן בקרב המעריצים והמבקרים כאחת מפסגות היצירה הגדולות ביותר של הלהקה והישג מוזיקלי נדיר. ג'ון פול ג'ונס קבע כי השיר מציג את כל האלמנטים שקיימים בלהקה. פלאנט אמר שהשיר הוא אחד האהובים עליו ביותר משום שחבויים בו "כל האנרגיה והכוח שמהם עשוי לד זפלין". פייג' אף הוא קבע שהשיר הוא "בהחלט אחת מהיצירות הטובות של הלהקה". מבקר המוזיקה דייב לואיס, שנחשב כ"מומחה" ל"לד זפלין", אמר: 'קשמיר' הוא ללא ספק היצירה המרשימה ביותר ב"Physical Graffiti" והשיר הכי מתקדם ומקורי שהם אי פעם הקליטו. "קשמיר" יצרה אמינות גם בקרב מבקרי מוזיקה שעד היום היו ספקנים. לואיס אף הוסיף כי "השיר משקף את הכימיה המיוחדת שהייתה לחברי הלהקה ביניהם". השיר מופיע בדירוגים של מגזיני מוזיקה רבים: ג'ימי פייג' - גיטרה חשמלית רוברט פלאנט - שירה ג'ון פול ג'ונס - גיטרה בס, מלוטרון ג'ון בונהם - תופים במשך השנים זכה "קשמיר" לגרסאות כיסוי רבות על ידי אמנים מפורסמים, ביניהם: רוג'ר דלטרי, אנה וילסון, ג'ת'רו טאל, עפרה חזה, דייוויד גארט, אלטר ברידג', ואף על ידי התזמורת הפילהרמונית של לונדון, ועוד רבים. עד היום השיר פופולרי ביותר בקרב נגנים ובתוכניות שונות, ואף היה מטרה לתביעות משפטיות רבות בעקבות שימושים לא חוקיים בשיר, תביעות שבהן זכו חברי הלהקה. מידע על היצירה "Kashmir" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר, באתר שירונט עובדות על השיר (באנגלית) שיר זה ידוע כשיר המושמע ביותר ברדיו האמריקאי בכל הזמנים Led Zeppelin: The Definitive Biography by Ritchie Yorke רשימת 50 שירי הרוק הקלאסיים במגזין Classic Rock אוסף המוזיקה האולטימטיבי במגזין Q רשימת 100 השירים הגדולים בכל הזמנים במגזין Q שירי הרוק הכבד הגדולים ביותר במגזין VH1 רשימת 100 השירים החמים בכל הזמנים במגזין JJJ Scott Tobias, Abel Ferrara, A.V. CLUB. November 27, 2002
רעידת האדמה בסיסתאן ובלוצ'סתאן (2013)

ב-16 באפריל 2013 פגעה רעידת אדמה בדרגה 7.8 בסולם ריכטר בפרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן שבדרום-מזרח איראן, בסמוך לגבולה עם פקיסטן. הרעידה, שאירעה בעומק של כ-82 קילומטר, הורגשה היטב באזורים נרחבים של איראן ופקיסטן ובמדינות נוספת באזור. עוצמת הרעש הייתה הגבוהה ביותר שנמדדה באיראן 40 שנה, והיא באה מספר ימים בלבד לאחר רעידת האדמה במחוז בושהר ב-9 באפריל. כתוצאה מהרעש דיווחו תחילה הרשויות באיראן על 40 הרוגים ועל עוד מאות שנפצעו, אולם לאחר כמה שעות חזרו בהם והודיעו כי יש רק הרוג אחד ו-12 פצועים. מצדו הפקיסטני של הגבול דווח על 34 הרוגים ו-105 פצועים. נגרם נזק רב לרכוש. מבנים רבים באזור הרעש קרסו, וקווי תקשורת ותשתיות נוספות נפגעו קשות עד שנוצר חשש לשלמותם של בתי בוץ המצויים בכפרים בסביבה. סוכנויות הידיעות, איראן רעדה: רעש אדמה עז בעוצמה 7.8 דרגות, באתר ynet, 16 באפריל 2013 ערך זה הוא קצרמר בנושא רעידות אדמה ובנושא איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חיל רגלים כבד

חייל רגלי כבד הוא סוג של חייל רגלים המוגן בשריון כבד. השריון כלל בדרך כלל שריון גוף, מגן, קסדה ופרטי מיגון נוספים. החיילים חומשו בדרך כלל בחנית דקירה חזקה או נשק מוט אחר, מוט-גרזן וחרב. חיילים רגליים כבדים ידועים עוד מהתקופה העתיקה. החיל רגלים הכבד הופיע לראשונה בשומר. למרות כושר ההבקעה ושרידותו הרבה, צבאות הסהר הפורה לא השתמשו בחיילי חיל רגלים כבד, למעט הצבא המצרי וצבא אשור. הסיבה לכך היא מחירה הגבוה של המתכת בעולם העתיק. בהתחלה חיילי חיל רגלים כבד נלחמו בגושים גדולים שנקראים פלנקס והיו חמושים במגן גדול, חנית או רומח רגלים וחרב קצרה. הפלנקס הומצאה לראשונה בשומר והתפתחה מאוד במצרים העתיקה, אך שיאה היה ביוון הקלאסית שם היא הורכבה מחיילים שנקראים הופליטים. הצבא הספרטני היה ידוע בהופליטים המצוינים שלו ויצאו לו מוניטין ששרדו עד עצם היום הזה. חיל הרגלים הכבד קיבל תנופה רבה ברומא העתיקה והצבא הרומי השתמש במספר גדול של חיילי חיל רגלים כבד במערך הלגיון. בהתחלה, הלגיונרים היו חמושים בדומה להופליטים בחניתות, אך עם הזמן הם זנחו את החנית ואימצו את חרב הגלדיוס בתור נשקם העיקרי. בעקבות משבר המאה ה-3 האימפריה הרומית החלה לאבד מכוחה ונפלה תחת ההתקפות הברבריות. החיל רגלים הכבד פינה את מקומו לחיל הפרשים בתור הזרוע העיקרית של הצבא, אך עדיין שמר על יוקרתו במקומות שונים בעולם דוגמת שווייץ. לרוב שריונם של החיילים הרגלים היה דל יחסית לפרשים וכלל בדרך כלל מעיל מחוזק בפיסות מתחת שריון קשקשים או שרשראות. חיל הרגלים הכבד בימי הביניים היה חמוש בדומה לפרשים, תלוי במעמדם ובעושרם של החיילים בו. לעיתים, חיל הרגלים הכבד הורכב מאבירים פרשים שאיבדו את סוסם ולא יכלו לממן או להשיג סוס אחר. חיל רגלים זה היה עטוי בשריון כבד (בדרך כלל שריון שרשראות או שריון לוחות) והיה חמוש בחרב, מגן וכלי נשק ייעודי בהתאם לצורך. עם שיפור ברמת המיגון, ובייחוד עקב כניסת שריון הלוחות שסיפק הגנה טובה כנגד מרבית כלי הנשק, המגן הוקטן ואף נזנח לטובת האפשרות לתת ללוחם להשתמש בנשק דו-ידני שתוכנן במיוחד לחדירת שריון: חרב דו-ידנית כבדה וארוכה, נשקי מוט (שנועדו בעיקר כנגד פרשים משוריינים), פטיש קרב ומוט-גרזן (Pollaxe). בנוסף לכלי נשק אלה רווח השימוש באלות, פטישי קרב ואף כוכב השחר שעקפו את בעיית חדירת השריון על ידי ריסוק העצמות שמתחתיו על ידי מכות כבדות וחזקות. לוחמי החיל רגלים השווייצרי היו לבושים בשריון לוחות וחמושים בנשקי מוט (בעיקר בהאלברדות ורמחים), דבר שסייע להם בתוואי ההררי להדוף את הפרשים ההבסבורגים ויצר להם מוניטין רב באירופה. עם התפתחות כלי הירי השריון האישי איבד מיעילותו, בשל כושר החדירה הרב של קליעי כלי-ירייה, המנטרל כל שריון שפותח בחשיבה הצבאית הקונבנציונית הישנה. בשל כך, הוא נזנח בהדרגה עד שנעלם כלל.
קתלין סקוט

קתלין סקוט, הברונית קנט (באנגלית: Kathleen Scott, Baroness Kennet;‏ 27 במרץ 1878 – 25 ביולי 1947) הייתה פסלת בריטית, חברה באגודת הפסלים הבריטית המלכותית. קתלין סקוט נולדה בשם אדית אגנס קתלין ברוס בנוטינגהמשייר, הצעירה באחד-עשר ילדים. היא למדה בבית הספר לאמנות סלייד בלונדון בשנים 1900 עד 1902 ואחר המשיכה את לימודיה ב"אקדמי קולארוסי" בפריז מ-1902 עד 1906. בתקופת לימודיה שם התיידדה עם אוגוסט רודן. עם שובה ללונדון, התוודעה אל ג'ורג' ברנרד שו, מקס ברבום וג'יימס מתיו ברי. שלושה מפסלי הראש-וחזה שלה מוצגים באוסף של גלריית הדיוקנאות הלאומית בלונדון, כמו גם שלושה-עשר דיוקנאות מצולמים שם. קתלין סקוט פיסלה לפחות שני פסלים של בעלה הראשון, חוקר אנטארקטיקה רוברט פלקון סקוט, לאחר מותו. אחד הפסלים האלה ניצב בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד ואחר בכיכר ווטרלו בלונדון. לוח זיכרון לסקוט מתנוסס על הקיר החיצוני של מכון סקוט לחקר הקוטב בקיימברידג' עם פסל בשם "נעורים" (1920), שהמודל לו היה א. ו. לורנס, אחיו הצעיר של ט. א. לורנס, הוא לורנס איש ערב. קתלין סקוט יצרה גם את פסלו של אדוארד סמית, רב החובל של הטיטניק, לאחר מותו. פסל זה מוצב בבייקון פארק, ליצ'פילד, אנגליה. פסל בבית הספר אונדל, המוכתר בשם "הנני, שלחני" נחשב בטעות לדגם דמותו של פיטר סקוט. כמו כן יצרה סקוט פסלון ארד של השחקן ההודי סאבו, שנגנב ונעלם. אנדרטת זיכרון של צ'ארלס רולס מאת סקוט ניצבת על הטיילת בדובר. קתלין סקוט נישאה לחוקר יבשת אנטארקטיקה רוברט פלקון סקוט ב-2 בספטמבר 1908. כעבור שנה נולד בנם, פיטר סקוט, שהתפרסם בתחומי השידור, הצפרות, הציור, סביבתנות וספורט. בשנת 1910 ליוותה את בעלה לניו זילנד עם צאתו במשלחת טרה נובה אל הקוטב הדרומי. ביוגרף של חוקר הארצות הנורווגי פריטיוף ננסן העלה השערה חסרת ביסוס, שבהיעדר בעלה ניהלה קתלין סקוט פרשיית אהבים קצרה עם החוקר הנורווגי, מדריכו של היריב של סקוט אמונדסן. בפברואר 1913, כשהייתה שוב בדרכה לניו זילנד לקדם את פני סקוט בשובו, נודע לקתלין סקוט על מותו באנטארקטיקה במרץ 1912. ב-1922 נישאה קתלין סקוט לפוליטיקאי אדוארד הילטון יאנג. בנה השני, ויילנד הילטון יאנג (2009-1923) היה סופר ופוליטיקאי. בין נכדיה אמילי יאנג, אמנית, ולואיזה יאנג, סופרת. כשבעלה השני קיבל את התואר "ברון קנט" ב-15 ביולי 1935, הייתה קתלין סקוט לברונית קנט. A Great Task of Happiness: The Life of Kathleen Scott, ISBN 0-333-57838-4 (1995) - Louisa Young A Father for my Son (biographical play, premiered 2000) - Jenny Coverack מדיה וקבצים בנושא קתלין סקוט בוויקישיתוף Christchurch Art Gallery From "The Eye of the Wind" מתוך "עין הרוח" "The Rolls Memorial at Dover" מצבת רולס בדובר פלייט אינטרנשיונל, 4 במאי 1912
אנדרטת המערה

אנדרטת המערה מציינת מרדף בין חיילי צה"ל ומחבלים, שחדרו מירדן ב-11 במרץ 1969. בקרב נהרגו שלושה לוחמים ושבעה מחבלים. האנדרטה נמצאת ליד מעלה אפרים. דרך עפר משולטת יוצאת מזרחה לכביש 505 כ-700 מטר מדרום לצומת מעלה אפרים ומגיעה לאחר כ-300 מטר לחורשה שבה האנדרטה. מערת המרדף נמצאת כ-200 מטר מזרחית לאנדרטה, לא רחוק ממסעף דרך העפר עם כביש 505. לאחר מלחמת ששת הימים נמלטו מחבלים רבים משטחי הגדה המערבית, לירדן ובראשם יאסר ערפאת והקימו שם תשתית טרור שמרכזה העיירה כראמה. הם שלחו חוליות קטנות חמושות כדי לבצע פעולות טרור בגדה ובישראל. בתחילה הגבול היה פרוץ. צה"ל הקים את חטיבת הבקעה שבראשה עמד רפאל איתן, נסללה דרך טשטוש וצה"ל החל לפתח את טכניקת המרדף. המטרה הייתה לתפוס את המחבלים לפני שהם מגיעים לגב ההר ונטמעים באוכלוסייה הפלסטינית. שיטות הלחימה שופרו ממרדף למרדף. המחבלים ניצלו את המערות הרבות בבקעה כדי להסתתר ובתחילה גרמו לצה"ל אבדות רבות אבל לאחר שפותחו שיטות לפגוע בהם מרחוק בלי להגיע לקרב מטווח קצר, פחתו האבדות. המרדפים פסקו כמעט לחלוטין לאחר שהמלך חוסיין חיסל את תשתית המחבלים בארצו בספטמבר השחור. ב-11 במרץ 1969 עם שחר, גילו גששי צה"ל סימני חדירה מירדן. מייד הוכרז נוהל מרדף והוחל בסריקת האזור בחוליות קטנות. חוליה אחת הגיעה למערה, כ-2 ק"מ דרומית לכפר מג'דל בני פדיל. בפתח המערה ישבה בדואית נפחדת והניקה תינוק. כשנשאלה אם יש אנשים במערה השיבה בשלילה. המחבלים התחבאו בחשיכה במערה שאורכה ורוחבה מטרים ספורים. כשניסה רס"ן חנן סמסון לבדוק אם יש אנשים במערה, פתחו עליו המחבלים באש והוא נהרג במקום. רס"ן יוסי קפלן חש למקום וגם הוא נהרג וכן סמל בועז ששון. לשמע היריות הגיעו כוחות למערה ובקרב שהתפתח נהרגו שבעה מחבלים ואחד נשבה. מרדף המערה העלה שוב את סוגיית המפקדים ההולכים בראש הכוח ומסתכנים בכך בפגיעה ואת השימוש של המחבלים באזרחים כמגן אנושי. שמות השלושה חקוקים באנדרטת הבקעה. אנדרטת המערה המקורית נותצה. ב-1 באפריל 2011 הוסר הלוט מעל האנדרטה החדשה וגם היא הושחתה מספר פעמים. על שמו של חנן סמסון נקרא מחנה חנן ביריחו, שננטש בעקבות הסכמי אוסלו. כיום משמש הבסיס בית סוהר של הרשות הפלסטינית. ארץ המרדפים 1968-1970, באתר תיירות בקעת הירדן אנדרטת המערה, באתר תיירות בקעת הירדן הושחתה אנדרטת המערה בבקעת הירדן, באתר ערוץ 7, 3 באפריל 2013
בלו אויסטר קאלט

בלו אויסטר קאלט (באנגלית: Blue Öyster Cult, בתרגום לעברית: כת הצדפה הכחולה) היא להקת רוק כבד אמריקאית. הלהקה נודעת בעיקר בזכות שני הלהיטים: "(Don't Fear) The Reaper" ו- "Burnin' For You". עוד שני להיטים נודעים של הלהקה הם "Godzilla" ו "Astronomy" שלאחר מכן נעשה לו גרסת כיסוי על ידי מטאליקה. הלהקה שהחלה את דרכה בשנת 1967 בשם Soft White Underbelly נוסדה על ידי גיטריסט בשם דונלד רוזר ומתופף בשם אלברט בושארד. בשנת 1971 שינתה הלהקה את שמה לבלו אויסטר קאלט ושנה לאחר מכן הוציאה את אלבום הבכורה שלה. אלבומה הרביעי של הלהקה Agents of Fortune היה נקודת הפריצה של הלהקה לתודעת הציבור. אלבום זה הכיל את הלהיט הגדול ביותר של הלהקה, (Don't Fear) The Reaper, שהתאפיין בשימוש רב בקאמפאנה; שלושה נגנים שונים טענו לאחר מעשה שהם אחזו בכלי בעת ההקלטה, והשימוש בו הפך לבסיס למערכון ידוע של סאטרדיי נייט לייב. להיט זה נכלל לאחר מכן בסרט האימה "ליל המסכות" ובספר המתח "הנעלמים" של הרלן קובן. עם הזמן הלהקה הוציאה עוד כמה אלבומים שזכו למעמד אלבום פלטינה והחליפה הרכבים. למעשה עד היום הלהקה עדיין קיימת בהרכב שונה במקצת מההרכב המקורי של הלהקה. 1972 Blue Öyster Cult 1973 Tyranny and Mutation 1974 Secret Treaties 1975 On Your Feet Or On Your Knees (הופעה חיה) 1976 Agents of Fortune 1977 Spectres 1978 Some Enchanted Evening (הופעה חיה) 1979 Mirrors 1980 Cultösaurus Erectus 1981 Fire of Unknown Origin 1982 Extraterrestrial Live (הופעה חיה) 1983 The Revölution By Night 1984 Club Ninja 1988 Imaginos 1998 Heaven Forbid 2001 Curse of the Hidden Mirror 2002 A Long Day's Night (הופעה חיה) אתר האינטרנט הרשמי של בלו אויסטר קאלט בלו אויסטר קאלט, ברשת החברתית פייסבוק בלו אויסטר קאלט, סרטונים בערוץ היוטיוב בלו אויסטר קאלט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) בלו אויסטר קאלט, באתר אפל מיוזיק (באנגלית) בלו אויסטר קאלט, באתר ספוטיפיי בלו אויסטר קאלט, באתר Last.fm (באנגלית) בלו אויסטר קאלט, באתר AllMusic (באנגלית) בלו אויסטר קאלט, באתר MusicBrainz (באנגלית) בלו אויסטר קאלט, באתר דיזר בלו אויסטר קאלט, באתר Discogs (באנגלית) בלו אויסטר קאלט, באתר Songkick (באנגלית) בלו אויסטר קאלט, באתר Genius בלו אויסטר קאלט, באתר SecondHandSongs בלו אויסטר קאלט, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט) בלו אויסטר קאלט, באתר בילבורד (באנגלית)
תיאטרון בלגרייד

תיאטרון בלגרייד (באנגלית: Belgrade Theatre) הוא תיאטרון בקובנטרי, אנגליה. תיאטרון בלגרייד היה התיאטרון האזרחי הראשון שנבנה בבריטניה אחרי מלחמת העולם השנייה. הוא הצטרף לקתדרלה החדשה שנבנתה בעיר כסמל לאופטימיות ותרבות והיה מהפרויקטים הגדולים ביותר שבוצעו, במהלך בנייתה מחדש את העיר קובנטרי, שנהרסה כמעט לחלוטין בהפצצות הגרמנים במלחמת העולם השנייה. כיום זהו בניין רשום מדרגה שנייה. ב-1963 נרשם תיאטרון בלגרייד כעמותה ללא כוונות רווח בידי רשם העמותות (מספר 219163). התיאטרון קיבל את שמו כהכרה ותודה למתנת קורות העץ שהעניקה עיר הבירה הסרבית בלגרד (עיר תאומה של קובנטרי), שהיו מרכיב מרכזי ש לבניית האודיטוריום המכיל 858 מקומות ישיבה. מאז הפתיחה ב-1958, מיצב עצמו התיאטרון כמרכז להפקות חדשות ומקוריות. התיאטרון היה ראשון בעבודה עם ארגון "תיאטרון בחינוך" (Theatre-in-Education) בשנות השישים. התיאטרון ממשיך לעבוד עם בני נוער שנעזרים בדרמה כאמצעי לפתח את כישוריהם האישיים והחברתיים. "Acting Out", התוכנית המוצלחת ביותר של הארגון, פועלת מזה כעשר שנים בחסות רשות החינוך של קובנטרי והועתקה ברחבי הממלכה המאוחדת. התיאטרון נפתח מחדש בספטמבר 2007 אחרי שעבר שיפוץ בעלות של 12 מיליון פאונד ונוספו לו שבעה מפלסים, שמכילים אודיטוריום נוסף. הנסיך אדוארד, דוכס אדינבורו חנך רשמית את האולם 2B של התיאטרון המחודש ב-5 בפברואר 2008. היה זה גם יום השנה החמישים לפתיחת תיאטרון בלגרד, בו השתתפה הנסיכה אלכסנדרה. בשנים 2006–2008 כיהן במאי התיאטרון הישראלי גדי רול כמנכ"ל שותף ומנהל אמנותי של תיאטרון בלגרייד. הצגתו "מחלת נעורים" היא שחנכה את האולם החדש B2. מדיה וקבצים בנושא תיאטרון בלגרייד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של תיאטרון בלגרייד הרישום במנהל המקרקעין (469317) מריון מק'קלן, הנסיך אדוארד מעניק לתיאטרון בלגרד את האישור המלכותי, באתר קובנטרי טלגרף, 5 בפברואר 2008
הבחירות לנשיאות ונצואלה 2013

הבחירות לנשיאות ונצואלה התקיימו ב-14 באפריל 2013, ובהן ניצח ניקולאס מדורו שתפקד כנשיא בפועל מאז מותו של הוגו צ'אווס ב-5 במרץ. למקום השני, בפער זעיר, הגיע מועמד האופוזיציה אנריקה קפרילס רדונסקי. ב-7 באוקטובר 2012 נערכו בוונצואלה בחירות לנשיאות ובהן גבר הוגו צ'אווס על יריבו אנריקה רדונסקי, לאחר שהכריז, באופן שקרי, כי החלים ממחלת הסרטן בה היה חולה. בחודש דצמבר נסע צ'אווס לקובה לצורך קבלת טיפול במחלת הסרטן, ולאחר מכן שב לארצו להמשך טיפול בבית חולים צבאי. ב-10 בינואר לא הופיע צ'אווס למעמד השבעתו כנשיא המדינה, מה שהוביל לדרישת האופוזיציה לקיים בחירות מיידיות כמתחייב בחוק במצב בו נבצר מהנשיא לשמש בתפקידו עקב מחלה. ב-5 במרץ נפטר צ'אווס והוכרז על בחירות לנשיאות. בינתיים מונה סגן הנשיא, ניקולאס מדורו, לנשיא בפועל עד לבחירות. הנשיא בפועל ניקולאס מדורו - מקורבו של הוגו צ'אווס ומועמד מפלגתו. אנריקה קפרילס רדונסקי - המועמד הראשי של האופוזיציה, מושל מדינת מירנדה. ריינה סקרה - מנהיגת מפלגת כוח העבודה. מריה בוליבר - עורכת דין ומועמדת המפלגה הדמוקרטית לשלום ולחופש. אאוסביו מנדס - כומר נוצרי ומנהיג מפלגה עצמאית. חוליו מורה - מועמד המפלגה הדמוקרטית המאוחדת. על פי התוצאות זכה בנשיאות ניקולאס מדורו לאחר שזכה ברוב של 50.8% מן הקולות. מועמד האופוזיציה אנריקה קפרילס רדונסקי הגיע למקום השני עם 49.1% מן הקולות. שיעור ההצבעה בקרב בעלי זכות הבחירה עמד על 79.8%. תוצאות הבחירות הפתיעו רבים בגלל הישגו של רדונסקי שהצליח מעל למצופה לפי סקרי דעת הקהל. מדורו גבר על רדונסקי בהפרש של כ-1% בלבד מהקולות, לעומת צ'אווס שבבחירות 2012 הוביל על פני רדונסקי בכ-10%. לאחר פרסום התוצאות טענו רדונסקי ואנשי האופוזיציה לזיופים בתוצאות הבחירות, והודיעו כי יערערו עליהן לבית המשפט. במקביל פרצו בכמה ערים במדינה הפגנות אלימות ובעימותים עם המשטרה נהרגו 7 מפגינים ונפצעו עוד עשרות. המשטרה הודיעה גם על מעצר של מאות מפירי סדר. שבוע לאחר הבחירות, ב-20 באפריל, הושבע מדורו לנשיאות חרף המחאות על תוצאות הבחירות. מדיה וקבצים בנושא הבחירות לנשיאות ונצואלה 2013 בוויקישיתוף Venezuela's foreign minister says VP Maduro is interim president, באתר פוקס ניוז, 5 במרץ 2013 סוכנויות הידיעות, ונצואלה: יורשו של צ'אבס ניצח בקושי בבחירות, באתר ynet, 15 באפריל 2013 בעקבות הבחירות: הרוגים בוונצואלה, באתר ישראל היום, 16 באפריל 2013 סוכנויות הידיעות, ‏ונצואלה: ניקולס מדורו הושבע כנשיא החדש, באתר ‏מאקו‏, 20 באפריל 2013
חנה עמית

חנה עמית (נולדה בשנת 1951 ונפטרה בדצמבר 2022) הייתה עורכת ישראלית בתחום התרבות היהודית וההיסטוריה של עם ישראל וארץ ישראל, לשעבר עורכת כתב העת "עת־מול". נולדה בפתח תקווה ליעקב ויהודית גרשון. בין השנים 1999–2005 הייתה עורכת כתב העת "עת־מול". מאז 2006 הייתה עורכת משנה של כתב העת "דווקא". כמו כן ערכה את כתב העת של הקיבוץ הדתי "עמודים". יחד עם בעלה, ד"ר דוד עמית, הוציאה את הספרים "רחוב בירושלים: מסע בזמן מתקופת המקרא ועד היום" ו"מראי מקום – לטייל עם המקורות בצפון הארץ". כמו כן ערכה מספר ספרי אוסף של מאמרי הגות. במשך שנים התגוררה בכפר עציון, ובאחרית ימיה עברה לירושלים. אחריו – על דמות המנהיג במחשבה היהודית, הוצאת משרד הביטחון, 2000 הצד השלישי של המטבע, מאת יעקב משורר, עורכת חנה עמית, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2006 מנחה למנחם: קובץ מאמרים לכבוד הרב מנחם הכהן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008 (עם אביעד הכהן וחיים באר) מראי מקום – לטייל עם המקורות בצפון הארץ (עם דוד עמית) נחלים ומים בגולן, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2013 רחוב בירושלים: מסע בזמן מתקופת המקרא ועד היום (עם דוד עמית). צייר: יבגני ברשקוב. הוצאת כנרת, זמורה ביתן, 2013 ילדת רחוב. הוצאה עצמית, 2017 שולמית קיסרי, רחוב (מיוחד במינו) בירושלים, אתר חדשות מחלקה ראשונה, 27 בפברואר 2013 חנה עמית, דף שער בספרייה הלאומית
חלום בלהות

האם התכוונתם ל... סיוט – חלום רע ביעותי לילה – הפרעת שינה
THT

האם התכוונתם ל... טטרה-הידרו-תיאופן (אנ') – Tetrahydrothiophene, סוג של תרכובת אורגנית THT (ערוץ) – ערוץ בידור בטלוויזיה הרוסית אייר טהיטי נוי (כינוי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית: "THT") – חברת התעופה הלאומית של פולינזיה הצרפתית
קפלון

האם התכוונתם ל... אישים: אוולין קפלון – שחקנית ישראלית אריק קפלון – במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי יונדב קפלון – משורר ישראלי אחר: פרס קפלון – פרס עבור לפרסומים או מחקרים במדעי הרוח, החברה או הטבע ולקידום השלום קפלן קופל
רובינזון

האם התכוונתם ל... רובינזון קרוזו – רומן מאת הסופר דניאל דפו רובינזון קרוזו (סרט, 2016) – סרט הנפשה המבוסס באופן רופף על הרומן אי רובינזון קרוזו – אי באוקיינוס השקט מבצע רובינזון וששת – מבצע של סיירת מטכ"ל בעומק מצרים במהלך מלחמת ההתשה אישים בשם זה: אברהם רובינזון – מתמטיקאי יהודי אליעזר רובינזון – רופא אונקולוג ישראלי ג'ין איזיה רובינסון – ביולוג יהודי-אמריקאי יעקב רובינזון – דוקטור למשפטים, דיפלומט, יועץ לענייני יהודים לתובע של ארצות הברית במשפטי נירנברג ויועץ לתובע של מדינת ישראל במשפט אייכמן נתן רובינזון – מדען ישראלי אחר: רובינזון R44 – סוג של מסוק רובינסון רובינס
העתיד (כתב עת)

העתיד (בגרמנית: Die Zukunft) היה רבעון גרמני בעברית שיצא לאור משנות ה-50 של המאה ה-20 ועד 1993. הרבעון יצא במימון הממשלה הפדרלית הגרמנית, בהוצאת פרידריך ריינקה והודפס בישראל. היו לכתב העת עורכים שונים שהתחלפו, לעיתים, מגיליון לגיליון. מטרת הרבעון הייתה להנגיש את התרבות הגרמנית ואת הנעשה בגרמניה לקורא העברי, אותו קורא שנרתע מגרמניה ותרבותה בשל השואה. לשם כך הופץ הרבעון חינם תקופה ארוכה, אף שרשמית נמכר והופץ רק למנויים משלמים. שלמה שפירא, העתיד מידע על העתיד בקטלוג הספרייה הלאומית ערך זה הוא קצרמר בנושא כתבי עת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
PETRA

PETRA (ראשי תיבות של Positron-Electron Tandem Ring Accelerator) היה מאיץ חלקיקים שהיה בשימוש מ-1978 עד 1986 בסינכרוטרון האלקטרונים "דזי" (Deutsches Elektronen-Synchrotron) בהמבורג שבגרמניה. מטרת המאיץ הייתה ללמוד על התנגשויות אלקטרון-פוזיטרון. היקפו היה 2.3 ק"מ והואצו בו אלקטרונים עד 19 מיליארד אלקטרו-וולט. הגלאי TASSO(אנ') מצא במתקן זה ראיות לקיומו של הגלואון כאשר נמצאו ראיות לקיומו של מבנה תלת-סילוני במישור יחיד (single-plane three-jet structure); הסילון השלישי יוחס ליצירתו של גלואון מאחד הקווארקים שהופקו בניסוי כתוצאה מהתנגשות בין אלקטרון לפוזיטרון. את הפטרה החליף מאיץ החלקיקים HERA ‏ (Hadron-Elektron-Ringanlage או Hadron-Electron Ring Accelerator). החל ב-2007 פועל בדזי מאיץ קרינה אלקטרומגנטית (magnetobremsstrahlung) בעל רגישות גבוהה בשם PETRA-III. ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.