תומאס אוגדן

תומאס ה. אוגדן (באנגלית: Thomas H. Ogden; נולד ב-4 בדצמבר 1946) הוא פסיכואנליטיקאי וסופר יהודי-אמריקאי. כתב ספרים חשובים בתחום הפסיכואנליזה וכן ספרי סיפורת. מזוהה בעיקר עם הזרם האינטרסובייקטיבי בפסיכואנליזה. אוגדן גדל בצעירותו בפרוורי ניו יורק. אביו עבד כסדרן בקרנגי הול. לאחר סיום לימודיו בתיכון, החל בלימודי ספרות וטרום רפואה בקולג' אמהרסט במסצ'וסטס, ולאחר סיום התואר הראשון המשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת ייל, בה גם השלים התמחות בפסיכיאטריה. הוא עבד כשנה כפסיכיאטר בקליניקת טאביסטוק בלונדון. סיים את הכשרתו כפסיכואנליטיקאי במכון הפסיכואנליטי בסן פרנסיסקו, שם נשאר כחבר סגל. במשך יותר מ-25 שנים ניהל את המרכז למחקר מתקדם בפסיכוזות. הוא גם היה חבר מערכת בכתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה. אוגדן משמש כיום כמטפל ומדריך במכון הפסיכואנליטי של צפון קליפורניה. גישתו הפסיכואנליטית נחשבת אינטרסובייקטיבית ואינטגרטיבית, עם שילוב של השפעות מתאוריית יחסי אובייקט של מלאני קליין, ופסיכולוגיית האני. אוגדן זכה ב-2004 במסגרת כתב העת הבינלאומי לפסיכואנליזה בפרס המאמר החשוב ביותר של השנה; ב-2010 זכה בפרס הסקל נורמן על הישג יוצא דופן בפסיכואנליזה; ב-2012 זכה בפרס סיגורני; וב-2014 בפרס הנס לוולד על תרומה בתחום החינוך הפסיכואנליטי. אוגדן נשען במידה רבה על המודל של מלאני קליין. למודל זה הוסיף את העמדה האוטיסטית-מגעית. אוגדן מתאר את העמדה האוטיסטית-מגעית כעמדה ראשונית וגולמית בחיים, המוקדמת לכל סימבוליקה ומנגנוני הגנה פרימיטיבים והנשלטת על ידי החושים (בעיקר חוש המישוש), וקושר מעבר מוצלח של שלב זה ביכולת ליצור תיחום רגשי. מושג נוסף של אוגדן הוא השלישי האנליטי (The Analytic third), אוגדן מתאר את המושג כ"התנסות בהימצאות בו זמנית בתוך האינטרסובייקטיביות של מטפל (אנליטיקאי)-מטופל ומחוצה לה, סובייקטיביות שלישית זו, השלישי האנליטי האינטרסובייקטיבי, היא תוצר של הדיאלקטיקה הייחודית הנוצרת על ידי (בין) הסובייקטיביות הנפרדת של האנליטיקאי וזו של המטופל במסגרת האנליטית". 1982 - Projective Identification and Psychotherapeutic Technique. 1994 - Subjects of Analysis 1997 - Reverie and Interpretation: Sensing Something Human 2001 - Conversations at the Frontier of Dreaming הקצה הפרימיטיבי של החוויה (1989), תרגמו חגית אהרוני ואבנר ברגשטיין, סדרת "פסיכואנליזה", עם עובד, 2001. מצע הנפש: יחסי אובייקט והדיאלוג הפסיכואנליטי (1986), תרגמה איריס רילוב, הוצאת "תולעת ספרים", 2003. 2005 - This Art of Psychoanalysis: Dreaming Undreamt Dreams and Interrupted Cries על אי היכולת לחלום (2011), תרגמה אפרת גבאי, סדרת "פסיכואנליזה", עם עובד, 2011. 2012 - Creative Readings: Essays on Seminal Analytic Works לגלות מחדש את הפסיכואנליזה (2009), תרגם בעז שלגי, הוצאת "תולעת ספרים", 2013. 2013 - The Analyst's Ear and the Critic's Eye: Rethinking Psychoanalysis and Literature (עם בנג'מין אוגדן) להשיב חיים שלא נחיו (2016), תרגמה איריס רילוב, סדרת "פסיכואנליזה", עם עובד, 2020. הפרטים שהושמטו (2014), תרגם יואב כ"ץ, הספריה לעם, הוצאת עם עובד, 2017. לא אמא שלי (2016), תרגם יואב כ"ץ, הספריה לעם, הוצאת עם עובד, 2018. די בכך (2021), תרגם יואב כ"ץ, עם עובד, 2023. An interview with Thomas Ogden, Psychoanalytic Dialogues, 1 (3), 1991 תומאס אוגדן באתר עם עובד שמשון ויגודר, מתרגם בין שפות הפסיכואנליזה, באתר הארץ, 28 ביוני 2004 רן לוי, ביקורת על ספרו של תומאס אוגדן: This Art of Psychoanalysis, באתר פסיכולוגיה עברית, 2006 אריק גלסנר, על "הפרטים שהושמטו", של תומאס אוגדן, המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", ינואר 2017 עופרה עופר אורן, "הפרטים שהושמטו": איך נראית פרוזה שכותב פסיכואנליטיקאי, בבלוג "סופרת ספרים", 7 במרץ 2017 אמרי סדן‏, "הפרטים שהושמטו": כשהסופר עצמו הורס את העלילה, באתר וואלה, 21 במרץ 2017 נויה כוכבי, סיפור שמתחיל במציצת אצבע. ריאיון עם הפסיכואנליטיקאי תומס אוגדן, באתר הארץ, 30 במרץ 2017 שרון קנטור, "לא אימא שלי": טלנובלה על גילוי עריות, באתר ynet, 30 ביוני 2018 עופרה עופר אורן, האם לגיטימי לעודד גילוי עריות?, בבלוג "סופרת ספרים", 2 ביולי 2018 רונן טל, תומס ה' אוגדן: "למה שמישהו בכלל ירצה להיות נורמלי", באתר הארץ, 4 ביולי 2023 תומס ה. אוגדן (1946-), דף שער בספרייה הלאומית Cooper, Arnold M. (20 במאי 2008). Contemporary Psychoanalysis in America: Leading Analysts Present Their Work. p. 419. {{cite book}}: (עזרה) "PINC Members". PINC San Francisco. נבדק ב-24 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) איתמר לוי, מתוך הקדמה לספרו של אוגדן "מצע הנפש" בתרגום איריס רילוב, 2003 "2012 Sigourney Award". Sigourney Award. אורכב מ-המקור ב-2016-08-18. נבדק ב-24 בדצמבר 2016. {{cite web}}: (עזרה) [1],בטיפולנט - השלישי האנליטי מוטי פוגל, לא משמיט שום פרט, באתר הארץ, 13 באפריל 2017 איריס לעאל, "די בכך" מוכיח שפסיכואנליטיקאי מבריק הוא לעתים סופר רע, באתר הארץ, 20 ביוני 2023