laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
מחמודה ריאד

מחמודה ריאד (בערבית: محمودة رياض; 1932-2007) הייתה אקטיביסטית טרנסג'נדרית. נחשבת לטרנסג'נדרית הערבייה הראשונה בישראל. מחמודה ריאד נולדה בשנת 1932 בכפר דיר אל אסד בצפון והייתה רועת צאן בילדותה. פרטים על חייה של מחמודה ריאד ידועים בעיקר דרך כתיבתה של האקטיביסטית הטרנסג'נדרית אפרת טילמה, שעסקה בה גם בספרה האוטוביוגרפי "לזאת יקרא אישה", אשר ראה אור בשנת 2020. טילמה סיפרה כי הכירה את ריאד דרך מכרה שלה. היא אמרה לה כי ברצונה להיות אישה. טילמה טיפלה בה וליוותה אותה לטיפולים הורמונליים. ריאד עברה מספר טיפולים קוסמטיים להסרת מאפיינים גבריים ובהמשך שינתה את שמה לשם עברי, נעמי. בראיון לכתבה שהתפרסמה בידיעות אחרונות ב-1975 סיפרה ריאד על קשיי חייה, שהיו מלווים מכות, שוד ואונס. היא סיפרה למראיין שהיא חוסכת כסף לניתוח, אינה יודעת קרוא וכתוב ואוהבת את בני משפחתה (אמה ואחייניה). היא גם סיפרה על רצונה בילדים, אף שהכירה בכך שתתקשה למצוא בן זוג שירצה לחיות בזוגיות עם "קוקסינל" (מילת גנאי בשימוש בכתבה). ריאד עברה לברלין, שם אימצה את שם הבמה "להלובה" וזכתה להצלחה כרקדנית ריקוד בטן וזמרת במועדון טורקי בעיר. ריאד נרדפה כל חייה על ידי בני משפחתה, שהגיעו בעקבותיה לתל אביב ובהמשך גם לברלין, ואילצו אותה לתת להם את רווחיה מעבודתה. לאחר שעזבה את ברלין היא חזרה לישראל, ועסקה בזנות למחייתה. בשנת 2005, כשהיא בת שישים, אושפזה בבית החולים ולאחר מספר חודשים הלכה לעולמה, ללא בני משפחתה לצידה. סיפור חייה של ריאד, ודמויות אחרות, סופר בתערוכה בשם "מה יגידו השכנים? חיים קוויריים בחיפה, 2007-1932" המספרת את סיפורה של קהילת הלהט"ב בחיפה. התערוכה הוצגה במוזיאון חיפה ונוצרה בשיתוף עם פרויקט ההיסטוריה הגאה החיפאית. צפי סער, הטרנסג'נדרית הערבייה הראשונה בישראל נרדפה כל ימי חייה. כעת היא זוכה להכרה, באתר הארץ, 24 בפברואר 2022 "מה יגידו השכנים?" • סיפורה של הקהילה הגאה בחיפה • תערוכה ראשונה מסוגה בישראל - מוזיאון העיר - חי פה - חדשות חיפה, באתר חי פה - חדשות חיפה, ‏3 בינואר 2021 שירלי צ'ארלי קליינמן, קבלו אותן: 10 הטרנסג'נדריות המשפיעות בישראל, באתר ynet, 31 במרץ 2021 "לקבל מושג על המשמעות של להיות אישה טרנסג'נדרית, בלי כל הסטיגמות שהודבקו לנו", ‏4 במאי 2017 "לזאת ייקרא אישה", אפרת טילמה, באתר הספרייה הלאומית מה יגידו השכנים? חיים קוויריים בחיפה 1932–2007 - עיריית חיפה, באתר עיריית חיפה, ‏2022 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מחמודה ריאד".
איאן ברמר

איאן ארתור ברמר (באנגלית: Ian Arthur Bremmer, נולד ב-12 בנובמבר 1969 בצ'לסי, ארצות הברית) הוא מדען מדינה וסופר אמריקאי העוסק במחקר סיכון פוליטי גלובלי. הוא הנשיא והמייסד של "קבוצת אירואסיה" (אנ'), חברת מחקר וייעוץ בנושא סיכונים פוליטיים שעיקר משרדיה נמצאים בניו יורק. הוא גם מייסד חברת המדיה הדיגיטלית "GZERO Media". ברמר הוא אמריקאי ממוצא ארמני (מסבתו מצד אמו), איטלקי וגרמני. הוריו היו מריה ג'יי (לבית סקריוואנו) וארתור ברמר. אביו נלחם במלחמת קוריאה ונפטר בגיל 46 כשברמר היה בן ארבע. הוא גדל בפרויקטי דיור בצ'לסי, מסצ'וסטס, ליד בוסטון. ברמר למד בבית ספר תיכון "סנט דומיניק" סאביו במזרח בוסטון. בשנת 1989 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים בהצטיינות באוניברסיטת טוליין ודוקטורט במדעי המדינה באוניברסיטת סטנפורד ב-1994. עבודת הדוקטורט שלו הייתה תחת הכותרת "הפוליטיקה של האתניות: הרוסים באוקראינה". ברמר הקים את חברת המחקר והייעוץ לסיכון פוליטי "אירואסיה" ב-1998 במשרדי "המכון למדיניות עולמית" בניו יורק. החברה פתחה משרד בלונדון בשנת 2000, משרד בוושינגטון הבירה בשנת 2005, משרד בטוקיו בשנת 2015, משרדים בסן פרנסיסקו וסאו פאולו בשנת 2016, ומשרדים בברזיליה וסינגפור בשנת 2017. החברה התמקדה בתחילה בשווקים מתעוררים, אך התרחבה לעסוק בכלכלות חזיתיות ומפותחות וביסוס פרקטיקות המתמקדות בנושאי גיאו-טכנולוגיה ואנרגיה. ברמר היה שותף לכתיבת דו"ח הסיכונים המובילים השנתי של קבוצת אירואסיה, תחזית של 10 הסיכונים הגאו-פוליטיים העיקריים לשנה הקרובה. ברמר פרסם עשרה ספרים על עניינים גלובליים. בנוסף, ברמר הוא בעל טור לענייני חוץ ועורך כללי של מגזין Time ותורם למגזין פייננשל טיימס. ברמר מילא תפקידי מחקר ופקולטה באוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת קולומביה, מכון איסט-ווסט, המכון למדיניות עולמית, המעבדה הלאומית לורנס ליברמור, והמכון למדיניות החברה של אסיה, שם שימש כעמית המכובד הראשון של הרולד ג'יי ניומן בגאופוליטיקה מאז 2015. בשנת 2013 הוא מונה לפרופסור עולמי למחקר באוניברסיטת ניו יורק, ובשנת 2019, בית הספר לעניינים בינלאומיים וציבוריים של אוניברסיטת קולומביה הודיע כי ברמר ילמד קורס גאופוליטיקה יישומית בבית הספר. ברמר מכהן במועצת הנשיא של הקרן למזרח הקרוב, במועצת המנהיגות של פסגת קונקורדיה ובחבר הנאמנים של "Intelligence Squared". בשנת 2007, הוא מונה כ"מנהיג גלובלי צעיר" של הפורום הכלכלי העולמי, ובשנת 2010, הקים ומונה ליושב ראש מועצת האג'נדה העולמית של הפורום לסיכון גאופוליטי. בדצמבר 2015 זכה ברמר לתואר אבירות על ידי ממשלת איטליה. בשנת 2016, ייסד ברמר את "קרן קבוצת אירואסיה", ארגון צדקה ציבורי. ברמר משמש כיום כנשיא מועצת המנהלים של קרן קבוצת אירואסיה. בשנת 2017, ברמר וקבוצת אירואסיה השיקו את חברת המדיה הדיגיטלית "GZERO Media" ותוכנית טלוויזיה ציבורית לאומית בארצות הברית בשם "GZERO World". שמה של החברה מתייחס למונח שטבע ברמר בספרו "כל עם לעצמו" כדי לתאר עולם שבו לאף מדינה או קבוצת מדינות אין את המנוף הפוליטי והכלכלי להניע סדר יום בינלאומי או לספק מוצרים ציבוריים גלובליים. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. מדיה וקבצים בנושא איאן ברמר בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של איאן ברמר איאן ברמר, ברשת החברתית פייסבוק איאן ברמר, ברשת החברתית אקס (טוויטר) איאן ברמר, ברשת החברתית אינסטגרם איאן ברמר, ברשת החברתית LinkedIn איאן ברמר, ברשת החברתית Goodreads האתר הרשמי הפרופיל של ברמר באתר "קבוצת אירואסיה" דפנה מאור, "הנרקיסיזם של נתניהו פגע מאוד בישראל — הוא אחראי למצב שבו אתם נמצאים", באתר TheMarker‏, 5 בנובמבר 2023
בוקן (פירושונים)

האם התכוונתם ל... בוקן – חרב אימונים יפנית אלן בוקן – גנרל צרפתי ג'וליה לוי בוקן – שחקנית ישראלית-צרפתייה
Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA

Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA (בתרגום חופשי: "אנחנו יושבים בוונטרילו, משחקים דוטה"; נקרא גם בקיצור "DotA") הוא שיר בשוודית של המוזיקאי השוודי בסהאנטר. השיר מספר על שימוש בתוכנת המחשב Ventrilo בזמן משחק ב-DotA, מוד במשחק המחשב וורקראפט 3. השיר משלב צלילים מהמשחק עצמו. זהו הסינגל השני מאלבומו השני של בסהאנטר, LOL. הווידאו קליפ מתחיל באימו של בסהאנטר פותחת דלת ורואה את בסהאנטר יושב עם חברים מול המחשב ומתלוננת על כך שכל מה שהוא עושה זה יושב בוונטרילו ומשחק דוטה, ובתגובה בסהאנטר מתחיל לשיר את השיר. הקליפ מראה את בסהאנטר וחבריו משחקים ב-DotA, מוד במשחק המחשב וורקראפט 3. בהמשך הקליפ משלב בין צילומים של החברים המשחקים דוטה, צילום ממסיבת ריקודים במועדון, וצילומים מהופעתו של בסהאנטר במסיבת הרשת "The Gathering" בה הופיע. "Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA" (Single Version) – 3:21 "Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA" (Club Mix) – 5:43 ב-2008 בסהאנטר יצר גרסה מחודשת באנגלית בשם "All I Ever Wanted". לקראת יציאת העונה השנייה של הסדרה Dota: דם הדרקון, הוציאה Netflix בשיתוף עם בסהאנטר קליפ-טיזר המבוסס על הקליפ המקורי של השיר. בקליפ המחודש נראה בסהאנטר מסתכל על תמונת אימו שהופיעה בקליפ המקורי ונפטרה ב-2016, ובמקום לשחק ב-DotA הוא משחק ב-Dota 2. בנוסף, בקליפ משולבים קטעים מהעונה הראשונה של הסדרה. מידע על היצירה "Vi sitter i Ventrilo och spelar DotA" באתר מיוזיק בריינז Basshunter DotA (Offical Video), סרטון בערוץ "BASSHUNTER", באתר יוטיוב (אורך: 3:55) Årslista Singlar - År 2006, באתר Sverigetopplistan (בשוודית) JAAROVERZICHTEN - Single 2006, באתר Dutch Chards (בהולנדית) BASSHUNTER'S NEW TRACK....FOR REAL THIS TIME!!!!, באתר Hard2Beat, ‏17 ביוני 2008 (באנגלית) DOTA: Dragon’s Blood | Basshunter Dota Revival | Netflix, סרטון בערוץ "Netflix", באתר יוטיוב (אורך: 1:31)
ליגת העל המלגשית

ליגת העל המלגשית (בצרפתית: Pro League Championnat de Football National Division 1, מכונה גם Orange Pro League Madagascar מטעמים מסחריים), היא ליגת הכדורגל הבכירה במדגסקר, שהוקמה רשמית בשנת 1962. עד 2019 הייתה ידועה בתור "THB Champions League" על שם החברה לייצור בירה "Three Horses Beer", ומאז הספונסרית היא חברת Orange העולמית. הליגה כיום מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של מדגסקר אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). קבוצת קנאפס ספור היא הקבוצה המצליחה ביותר במדגסקר, עם 7 זכיות באליפות הליגה (מאז 2010). שאר הזכיות מתחלקות בין 28 קבוצות, 12 מתוכם מקורן בבירת מדגסקר אנטננריבו, כך שהליגה נחשבת לאחת הליגות השיוויניות, ועם זאת אחת החלשות מבחינה מקצועית באפריקה. הליגה התחילה בשנת 1962 ובתחילה כללה 24 קבוצות מ-22 מחוזות המדינה. 24 הקבוצות חולקו ל4 בתים של שש, כאשר כל קבוצה נפגשה פעם אחת עם היריבה לבית, ושלושת הראשונים מכל בית העפילו לשלב הבא. בשלב השני חולקו הקבוצות ל-2 בתים של 6 קבוצות, כאשר כל קבוצה קיימה משחק אחד שוב נגד כל היריבות בבית, ו-2 הראשונים מ-2 הבתים העפילו לשלב הגמר. בשלב הגמר שכונה "Groupe des As" שיחקו ארבעת הקבוצות אחת נגד השנייה 2 משחקים בבית ובחוץ להכרעת אלופת העונה. מ-2019 פורמט זה השתנה ומאז, הליגה צומצמה ל-12 קבוצות בלבד, המשחקות ביניהם 2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 22 מחזורים. הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) מעפילה למוקדמות ליגת האלופות האפריקאית. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בקופ דה מדגסקר באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. בעקבות השפעת התפרצות נגיף הקורונה הוחלט לבטל את העונה כך שאין אלופה ואין יורדות. RSSF מדגסקר
ליגת העל הסנגלית

ליגת העל הסנגלית (בצרפתית: Championnat du Sénégal de Ligue 1 de football, מכונה גם Ligue 1), היא ליגת הכדורגל הבכירה בסנגל, שהוקמה רשמית בשנת 1960, והפכה למקצוענית ב-2009. הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הסנגלית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF). נכון לעונת 2021/2022, בליגה 14 קבוצות. הקבוצות משחקות ביניהם 2 סיבובים בבית ובחוץ כאשר סך הכל ישנם 26 מחזורים. הליגה משוחקת מדצמבר ועד מרץ של השנה הקלנדרית העוקבת. האלופה מעפילה לתחרות המוקדמות של ליגת האלופות האפריקאית, בעוד סגניתה מעפילה לשלב המוקדמות של גביע הקונפדרציה האפריקאי. שתי הקבוצות במקום האחרון בליגה יורדות לליגת המשנה הסנגלית, "ליג 2". קבוצת דיאראף היא הקבוצה המצליחה ביותר בסנגל, עם 12 זכיות באליפות הליגה (מאז 1975), שנייה בדירוג היא קבוצת ז'אן ד'ארק עם 10 זכיות באליפות הליגה, ושלישית היא קבוצת איי אס דואנס עם 6 זכיות באליפות הליגה, ומקורן של שלושתן הוא בעיר דקר, עיר הבירה של סנגל. הליגה הוקמה בשנת 1960, לאחר שסנגל קיבלה את עצמאותה מצרפת לאחר הכיבוש הקולוניאלי שלה ברפבוליקה הסנגלית. לאחר שנים רבות שבהם שהתה הליגה בעידן החובבים, ה-CNF (ועדת הנורמליזציה של הכדורגל) החליטה להכניס מקצוענות בכדורגל הסנגלי. ליגת הכדורגל המקצועית של סנגל (LSFP) שהוא מוסד המחובר להתאחדות הכדורגל הסנגלית (ה-FSF), אחראית על הארגון, הבקרה, המעקב, ההסדרה ועמידה על ידי מועדונים בכללים הנורמטיביים של ניהול אדמיניסטרטיבי ופיננסי בכדורגל הסנגלי. במסגרת בקרה זו, המועדונים נדרשים להמציא בשבועיים הראשונים של כל חודש, תלוש המסכם את כל העסקאות הכספיות שביצע המועדון. בתום העונה, מועדונים נדרשים לשלוח את הדוחות הכספיים שלהם ל-LSFP, וכך נמנע מצב שבו קבוצות לא משלמות או חייבות לשחקנים, מה שהיווה בעיה בעידן החובבני. העונה הראשונה המקצוענית בכדורגל הסנגלי - עונת 2009 שוחקה עם 18 מועדונים מקצועיים אשר נבחרים לאחר שמועדוני הליגה הבכירה לשעבר (ה-Division 1) הגישו בקשה לאליפות מקצועית. בנוסף להיותם מזוהה באופן קבוע עם התאחדות הכדורגל הסנגלית (FSF), המועדונים שלוקחים חלק באליפויות אלו חייבים להתארגן כחברה מסחרית בע"מ (SA או SARL). מספר הקבוצות המשתתפות באליפות "ליג 1" ירד מ-18 קבוצות במהלך עונות 2009 ו-2010 ל-16 קבוצות בעונת 2010/2011. החל מעונת 2010/2011 הליגה משוחקת בבית אחד בודד בניגוד לעונות 2009 ו-2010 ששוחקו ב-2 בתים. האלופה נקבעת בתום סדרת משחקי בית וחוץ במהלכם כל מועדון פוגש את הקבוצות האחרות פעם בבית ופעם בחוץ. מאז הקמת הליגה הסנגלית המקצוענית בכל עונה זכתה קבוצה אחרת בתואר האליפות. קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בסנגל FA קאפ באותה העונה והשלימה דאבל מקומי. אתר האינטרנט הרשמי של ליגת העל הסנגלית RSSF סנגל
כרואן חלבי

כרואן חלבי (בערבית: كروان حلبي; נולדה בשנת 1995) היא אתלטית דרוזית-ישראלית ושיאנית ישראל הדרוזית הראשונה בריצת 1000 מטר. היא אלופת ישראל במרוצי שדה (2019, 2020 ו-2021), מרוצי הרים (2019), 10 ק"מ כביש (2018) ו-5 ק"מ כביש (2022). חלבי היא מהנדסת ביו-רפואית וסטודנטית לתואר שני עם תזה בטכניון. חלבי נולדה בירושלים למשפחה דרוזית, הילדה הרביעית מתוך חמישה ילדים. אביה היה קצין במשמר הגבול. גדלה בכפר דלית אל-כרמל בו למדה בבית ספר יסודי. בחטיבת הביניים החלה להתאמן בריצה. ריצת 800 מטר: 2:09.93 דקות (2021) ריצת 1000 מטר: 2:43.99 דקות (2022), שיא ישראל ריצת 1500 מטר: 4:18.92 דקות (2022) ריצת 3000 מטר: 9:19.08 דקות (2021) ריצת 3000 מטר מכשולים: 10:10.45 (2022) ריצת 5000 מטר: 16:48.27 דקות (2021) ריצת 5 ק"מ כביש: 16:20 דקות (2022) ריצת 10,000 מטר: 33:48.45 דקות (2021) ריצת 10 ק"מ: 33:53 דקות (2022) ריצת 15 ק"מ: 55:17 דקות (2021) דף שיאים ותוצאות של כרואן חלבי - loglig יאיר צוקר, ‏היסטוריה באתלטיקה: כרואן חלבי היא הדרוזית הראשונה שמחזיקה בשיא ישראלי, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 15 בפברואר 2022 יניב טוכמן‏, כרואן חלבי ניפצה שיא ישראלי בן 25 שנה בריצת 1,000 מטר, באתר וואלה, 15 בפברואר 2022 כרואן חלבי, באתר התאחדות האתלטיקה הבין-לאומית אסי ממן, הראשונה: כרואן חלבי שברה שיא ישראלי בן 25 שנה, באתר ynet, 15 בפברואר 2022 צפורה רומן, "אני האתלטית הדרוזית הראשונה שזכתה באליפות ישראל", באתר ynet, 30 ביוני 2024 אחרי 25 שנה, כרואן חלבי קבעה שיא ישראלי חדש ב-1000 מטר, באתר www.iaa.co.il (בעברית) loglig מבט למרוץ, באתר raceview.net
חדר המצב (הבית הלבן)

חדר המצב של הבית הלבן (באנגלית: White House Situation Room) המנוהל על ידי צוות של המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית הוא קומפלקס מאובטח בשטח של 5,500 מ"ר הכולל חדרי ישיבות ומשרדים בקומת הקרקע של האגף המערבי. יש להבדיל בין חדר זה לבין מרכז המבצעים הנשיאותי לשעת חירום המצוי באגף המזרחי של הבית הלבן. חדר המצב מאויש 24 שעות ביממה בקצינים בכירים של קהיליית המודיעין ויחידות הצבא. קומפלקס חדר המצב של הבית הלבן משמש את הנשיא לתדריכים עם גורמי ביטחון לאומי וקהיליית המודיעין כדי לדון בפעולות חשאיות ובעניינים ממשלתיים רגישים, מדבר עם מנהיגים זרים וניטור אירועים ומשברים בעלי חשיבות המתרחשים הן בשטח ארצות הברית והן ברחבי העולם. חדר המצב, הוקם בשנת 1962 בהוראת הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי לאחר הפלישה למפרץ החזירים שבקובה - פלישה שנכשלה בין היתר בשל חוסר מידע בזמן אמת בידי מקבלי ההחלטות שהיו בבית הלבן. ב-2006 עבר שיפוץ במסגרתו שופצו חדרי הדיונים והתבצעה חלוקת חדרים מחדש . ב-2023 חדר המצב שופץ בשנית בעלות של 50 מיליון דולר. הותקנו מעץ שנכרת בר-קיימא והותקנו בחדר מוניטורים, שרתים מהירים יותר, ציוד שמע מעודכן, אמצעי האבטחה ומחשבים חדשים. בנוסף לכך, נוספו כיסאות עור חדשים. הקירות, התקרה והרצפה עוצבו בעיצוב מודולרי שיכול לאפשר גישה נוחה לטכנולוגיה שמותקנת בתוכם. כמו כן שופץ חדר הישיבות המרכזי שבו מתנהלות ישיבות המועצה לביטחון לאומי. החדר מצויד באמצעי תקשורת המאפשרים לנשיא המשמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים לשלוט בכל יחידות הכוחות המזוינים של ארצות הברית העומדים לרשותו. אמצעי התקשורת מוסתרים מאחורי מסכי עץ המוסרים רק בעת הצורך. בחדר שלושה שעונים המציגים את הזמן בוושינגטון ובשני אתרים נוספים בעולם, בהתאם לנדרש. החדר הופיע רבות בסדרת הטלוויזיה הבית הלבן ובסדרה גבירתי הנשיא, ובסרטים שונים המציגים משברים בהם צריך להתמודד נשיא ארצות הברית כגון הסרט אייר פורס 1. בסדרה השורד המיועד מופיע חדר המצב פעמים רבות בהן מוצא עצמו הנשיא בתוך משברים בלתי צפויים. הנשיא אובמה וצוותו בשיחת היוועצות בנושא רעידת האדמה בצ'ילה מחוץ לחדר המצב. הנשיא אובמה בישיבת המועצה לביטחון לאומי בנושא הפלישה הרוסית לחצי האי קרים, 2014 תצלום מחדר המצב בו נראה ברק אובמה וצוות היועצים לביטחון לאומי בעת מבצע חנית נפטון לחיסולו של אוסאמה בן לאדן, 1 במאי 2011 הנשיא טראמפ יחד עם סגן הנשיא מייק פנס, מזכיר ההגנה מארק אספר, היועץ לביטחון לאומי אובאריין ויושב ראש המטות המשולבים מארק מילי צופים במסכי חדר המצב בעת מבצע קיילה מולר הנשיא טראמפ וצוות הביטחון הלאומי שלו בחדר המצב, בתדריך על התקפות הטילים של הרפובליקה האסלאמית של איראן על מתקנים צבאיים אמריקאים בעיראק. הנשיא טראמפ מתדרך את הנהגת הקונגרס הנשיא ג'ו ביידן בתדריך בחדר המצב, אוקטובר 2023 הנשיא ג'ו ביידן וסגנית הנשיא קמלה האריס נפגשים עם צוות ביטחון לאומי לפני שיחת טלפון עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ביום מתקפת הפתע על ישראל. "קומת הצפייה" לאחר השיפוץ ספטמבר, 2023 הנשיא ג'ו ביידן מכנס את המועצה לביטחון לאומי להערכת מצב בעת התקיפה האיראנית על ישראל, אפריל 2024 הנשיא ג'ו ביידן מקבל תדריך מצוות הביטחון הלאומי שלו על ניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ, יולי 2024 חדר המצב (תצלום) מדיה וקבצים בנושא חדר המצב בוויקישיתוף Inside the brand new White House Situation Room: Cutting-edge tech, mahogany and that new car smell, AP News, ‏2023-09-08 (באנגלית)
Boten Anna

Boten Anna (בתרגום חופשי: אנה הבוט) הוא שיר בשוודית של המוזיקאי השוודי בסהאנטר. השיר מספר על משתמשת IRC אשר הדובר מאמין שהיא בוט שהרחיקה אותו מערוץ בו הם נמצאים, אך בהמשך מגלה שמדובר באישה אמיתית. זהו הסינגל הראשון מאלבומו השני של בסהאנטר, LOL. "Boten Anna" (Radio Mix) - 3:29 Boten Anna" (Club Mix) - 5:26 ב-2007 בסהאנטר יצר גרסה מחודשת באנגלית בשם "Now You're Gone". באותה השנה יצרו חובבי ציון גרסה בעברית בשם "רוצה בנות", אשר עליה נוצרו גרסאות נוספות גם כן. אתר האינטרנט הרשמי של Boten Anna מידע על היצירה "Boten Anna" באתר מיוזיק בריינז גרסאות נוספות ל"Boten Anna" באתר SecondHandSongs Basshunter - Boten Anna (Official Video), סרטון בערוץ "BASSHUNTER", באתר יוטיוב (אורך: 3:27) Årslista Singlar - År 2006, באתר Sverigetopplistan (בשוודית) Jaaroverzichten - Single 2006, באתר Dutch Chards (בהולנדית) Top 100-Jaaroverzicht van 2006, באתר top40 (בהולנדית) Jahreshitparade Singles 2007, באתר Austrian Charts (באוסטרית) Top 100 Single Jahrescharts, באתר top40 (בגרמנית) European Hot 100 Singles, באתר Billboard (באנגלית)
מדינות חברות בנאט"ו

נאט"ו (ארגון האמנה הצפון-אטלנטית) הוא ברית צבאית בין 32 מדינות צפון אמריקה ואירופה. הארגון מממש את האמנה הצפון אטלנטית שנחתמה ב-4 באפריל 1949. הסעיף החמישי של האמנה של נאט"ו קובע כי אם מתרחשת התקפה מזוינת נגד אחת המדינות החברות בברית, כל חברי הברית יסייעו לחבר המותקף, ויהיה שימוש בכוחות מזוינים במידת הצורך. מתוך 32 המדינות החברות, 30 ממוקמות באירופה ושתיים בצפון אמריקה. לכל החברות יש צבאות, מלבד איסלנד, שאין לה צבא רגיל, אבל יש לה משמר חופים ויחידה קטנה של מומחים לפעולות בנאט"ו). שלוש מחברות נאט"ו הן מדינות בעלות נשק גרעיני: צרפת, הממלכה המאוחדת וארצות הברית. את נאט"ו ייסדו 12 מדינות, שלוש חברות נוספות הצטרפו לברית בין 1952 ל-1955, וחברה חדשה רביעית הצטרפה ב-1982. לאחר תום המלחמה הקרה, נאט"ו הוסיפה 16 חברות נוספות לברית מ-1999 עד 2024. נאט"ו הוסיפה מדינות חדשות לבריתה 8 פעמים מאז הקמתה ב-1949, ובסך הכל, יש 31 מדינות שהן חברות בבריתה. 12 מדינות לקחו חלק בהקמת נאט"ו: בלגיה, קנדה, דנמרק, צרפת, איסלנד, איטליה, לוקסמבורג, הולנד, נורווגיה, פורטוגל, הממלכה המאוחדת וארצות הברית. ב-1952 הפכו יוון וטורקיה לחברות בברית, אליהן הצטרפו מאוחר יותר גרמניה המערבית (ב-1955) וספרד (ב-1982). ב-1990, עם איחוד גרמניה מחדש, נאט"ו גדלה וכללה גם את גרמניה המזרחית. בין השנים 1994 ל-1997, הוקמו יוזמות רחבות יותר על מנת לחזק את שיתוף הפעולה של מדינות הברית, ביניהן שותפות לשלום, הדיאלוג הים-תיכוני ומועצת השותפות האירו-אטלנטית. ב-1997 הוזמנו שלוש מדינות שהשתתפו בברית ורשה: הונגריה, צ'כיה ופולין, להצטרף לנאט"ו. ב-1999, קבוצת וילנה (ברית של 10 מדינות בלטיות ומזרח אירופיות) התגבשה במאי 2000 על מנת לשתף פעולה עם נאט"ו. קבוצת וילנה התפרקה ביוני 2004 בפסגת איסטנבול 2004 והמדינות החברות בקבוצת וילנה החליטו להפוך באופן רשמי לחברות בנאט"ו. אלבניה וקרואטיה הצטרפו בשנת 2009, מונטנגרו ב-2017, מקדוניה הצפונית ב-2020, פינלנד ב-2023 ושוודיה ב-2024. הרשימה הבאה מציגה את יחס הכוח הצבאי במדינה ביחס לאוכלוסייה. הרשימה מתפרסמת מדי שנה על ידי המכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים. מדיה וקבצים בנושא מדינות חברות בנאט"ו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מדינות חברות בנאט"ו (באנגלית) מקימת הברית הכוחות הצבאיים של איטליה מורכבים מהקרביניירי וממשטרת האוצר האיטלקי. NATO, FAQ, NATO (באנגלית) תחילה, גרמניה המערבית הצטרפה לברית, אך עם איחוד גרמניה מחדש, נאט"ו גדלה וכללה גם את גרמניה המזרחית ובכך את גרמניה בשלמותה. המכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים (פברואר 2022). The Military Balance 2022. לונדון: Routledge. ISBN 978-1-032-27900-8. ISSN 0459-7222.
בחנותו של ראצ'יק

"בחנותו של ראצ'יק" (1967–1968) הוא ציור מאת אריה ארוך. הציור "בחנותו של ראצ'יק", שנוצר בין השנים 1967–1968, שייך לקבוצה של עבודות בהן חוזר האמן, בצורה מורכבת, אל ילדותו. בציור משרטט ארוך קומפוזיציה של מבנים גאומטריים-נפחים, מעין טבע דומם, בעזרת קווי קונטור שחור. אף על פי שבעבודה גוונים שונים, הרי רובה נשלט על ידי צבע כחול-אפור. צורת החרוט, המאזכרת הן את "מונומנט לאינטרנציונאל השלישי" (1919) והן גוש סוכר על דלפק החנות. על אף שארוך מתייחס בכותרת ציורו אל נקודת זמן ומקום ספציפיים, כמו בסדרת "צקפר", הרי שסגנון העבודה המופשט מצביע על תהליכים ארס פואטיים. יונה פישר כתב על עבודה זו כי "ב'חנותו של ראצ'יק' (1967/8) ו'לזכר הבחורים הטובים של התחלת המאה' (1969) מבוססות הצורות, בהכרתו של האמן, על חיפושי הצורה הדו-ממדיות והתלת-ממדיות אצל הקונסטרוקטיביסטים הרוסים בשנות העשרים. בחיפושים האלה רואה ארוך את האפשרות ליצור צורה שתהיה צורת יסוד וצורה ייחודית בעת ובעונה אחת". גדעון עפרת קשר את הציור אל העבודה "הזכוכית הגדולה" מאת מרסל דושאן. בשנים 1973-1972 יצר ארוך הדפס אבן על פי ציור זה בסטודיו של דוד בן שאול בירושלים. על פי פישר ארוך המיר את הציור המרובד ל"מבנה צורני חמור ומאופק" המנצל את טכניקה ההדפס ליצירת "שילוב תמציתי ביותר של הצורה והחומר". פישר, יונה, אריה ארוך: זמנים, מקומות, צורות, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1976 (ללא מספרי עמודים) ראו: עפרת, גדעון, בספרייתו של אריה ארוך, בבל, תל אביב, 2001, עמ' 298
יוהאן השני, רוזן אולדנבורג

יוהאן השני, רוזן אולדנבורג (בגרמנית: Johann II. Graf von Oldenburg; מת בין 1314 ל-1316) היה רוזן אולדנבורג בין השנים 1285–1315. יוהאן נולד לפני 1272 בווילדהאוזן והיה בנם של כריסטיאן השלישי, רוזן אולדנבורג ואשתו הדוויג פון אולדנבורג. לאחר מות אביו בשנים 1285–1289, יוהאן השני היה תחת האפוטרופסות של דודו אוטו השני, רוזן אולדנבורג-דלמנהורסט, שהתגורר בדלמנהורסט ואשר כנראה שימש כאפוטרופוס של בני אחיו המנוח. בתקופה שבין 1301 ל-1314 הוא שלט יחד עם אחיו כריסטיאן, שאינו מוזכר בכרוניקה של ראסטדה. מנזר ראסטדה סבל מהתקפות של יוהאן השני, ותדמיתו של הרוזן הזה במסורת המקומית שלילית בהתאם: הוא הביא את המדינה לעוני רב, חי ברסטדה, אף על פי שהיה נשוי, עם פילגש והתנהג כמו איכר. יוהאן היה מעורב בהיסטוריה של ייסוד המנזר הדומיניקני בבלנקנבורג. ארבע שנים לאחר מכן, הוא אילץ את המנזר, שהוקם תחילה בלהה ב-1290, לעבור לשפלת האנט הבלתי פרודוקטיבית מבחינה כלכלית ממזרח לאולדנבורג כדי להגביל את הנזק החומרי אשר נגרם מאובדן הטריטוריה בצדו. לקראת סוף המאה ה-13, יוהאן היה מעורב במריבות נגד הסטדינגרים וב-1292 או 1293 במתקפה הכושלת של אוטו השני על עמדת השלטון של הארכיבישופות של ברמן בצד סטדינגר לכטר. יוהאן התחתן פעמיים. נישואיו הראשונים היו לאליזבת, בתם של יוהאן, דוכס בראונשווייג-לינבורג וליוטגרד פון הולשטיין-איצהו. נישואיו השניים היו לרוזנת הדוויגה מדיפהולץ. ליוהאן היו חמישה ילדים: כריסטיאן הרביעי, רוזן אולדנבורג יוהאן השלישי, רוזן אולדנבורג, התחתן עם מכטילד (מטילדה) מברונקהורסט קונרד הראשון, רוזן אולדנבורג מוריץ מאולדנבורג (נהרג בפעולה ב-1368 ליד בלקסן), דיקן (דומדצ'נט) של קתדרלת ברמן, מנהל דיוקסיה של הארכיבישוף של ברמן (1345–1362), הארכיבישוף הנבחר של ברמן (1348) וקואדיוטור של ברמן (1348) -1360) גיזלה מאולדנבורג; התחתנה עם גרהרד השלישי, רוזן הויה http://thepeerage.com/p780.htm#i7799 The Peerage http://www.jmarcussen.dk/historie/reference/oldenburg.html Rulers of Oldenburg Adolf Hofmeister, "Adel, Bauern und Stände", in: Geschichte des Landes zwischen Elbe und Weser: 3 vols., Hans-Eckhard Dannenberg and Heinz-Joachim Schulze (eds.), Stade: Landschaftsverband der ehem. Herzogtümer Bremen und Verden, 1995 and 2008, vol. I 'Vor- und Frühgeschichte' (1995; ISBN 978-3-9801919-7-5), vol. II 'Mittelalter (einschl. Kunstgeschichte)' (1995; ISBN 978-3-9801919-8-2), vol. III 'Neuzeit' (2008; ISBN 978-3-9801919-9-9), (=Schriftenreihe des Landschaftsverbandes der ehem. Herzogtümer Bremen und Verden; vols. 7–9), vol. II: pp. 195-240, here p. 211.
סיגילריה

סיגילריה (שם מדעי: Sigillaria) הוא סוג פרהיסטורי של צמח קדום מקבוצת הליקופודים שהיה קרוב לאיזוט המודרני אך היה גבוה כמו עץ. באורח חייו דמה לזה של שרכים וטחבים. המאובנים שלו התגלו ברחבי בריטניה, ארצות הברית, קנדה, סין, קוריאה, טנזניה וזימבבואה ותוארכו לתקופות הקרבון והפרם לפני 323.2 עד 254 מיליון שנה מזמננו (בעבר נחשבו לעוד יותר מוקדמים כבר מהדבון). הסוג הקרוב ביותר לצמח זה היה הלפידודנדרון שחי בצורה דומה ובאותם אזורים. צמח קדום זה היה בעל גבעול גבוה מכוסה "קשקשים" שהגיע לגובה של עד 30 מטרים ובקצהו בלטו מעין-עלים גבוהים הקרובים לגבעול וללא ענפים. הצמח התרבה ללא זרעים, באמצעות נבגים (שנמצאו בתוך מבנים חרוטיים). מספר חוקרים הציעו, אך לא הצליחו להוכיח, שצמח זה היה בעל אורח חיים מהיר, בו גדל במהירות לגובה מרשים, הגיע לבגרות, התרבה ומת בגיל צעיר. S.alveolaris S.barbata S.bicostata S.boblayi S.brardii S.cancriformis S.cristata S.cumulata S.davreuxii S.densifolia S.elegans S.elongata S.fossorum S.hexagona S.loricata S.mammiliaris S.menardi S.micaudi S.monostigma S.orbicularis S.ovata S.pachyderma S.principes S.reticulata S.rugosa S.saulii S.schotheimiana S.scutellata S.sillimanni S.tesselata S.transversalis S.trigona S.voltzii מדיה וקבצים בנושא סיגילריה בוויקישיתוף סיגילריה, באתר GBIF (באנגלית) Hans' Paleobotany Pages - The clubmoss tree Sigillaria https://steurh.home.xs4all.nl/engsig/esigilla.html