פלקרמיק

"פלקרמיק" היה מפעל לייצור כלי קרמיקה ישראלית וחרסינה שפעל בחיפה. מפעל פלקרמיק נוסד בשנת 1934 בחוואסה על ידי בעלי הון פרטיים. בראשיתו העסיק המפעל שלושה עובדים. שמו מורכב מתחילת המילה "פלשתינה" עם "קרמיקה". מאוחר יותר עבר המפעל לחיפה, שם הוקמו מפעלים רבים ובהם מפעלי קרמיקה נוספים. בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 ייצר המפעל רכיבים קרמיים עבור תעשיית החשמל שכללו בעיקר מבודדים. עם זאת, עיקר ייצורו היה קרמיקה אמנותית שכללה כלי בית שונים וקרמיקה אמנותית ככדים. בשנת 1948 שונתה הבעלות על בית החרושת, שחולקה בין בעליו הקודמים של המפעל, ההסתדרות (באמצעות "קופת הקואופרטיבים") וקואופרטיב של עובדיו. בשנת 1951 הושקע במפעל הון על ידי ט. פישקר, יהודי תושב מקסיקו. בשנת 1960 החל בית החרושת לעשות שימוש באבנית (אנ') שנשרפה בטמפרטורה נמוכה (710 מעלות צלזיוס) וכן בפורצלן ועליו ציפוי זכוכיתי מגן (Porcelain Vitreous China). היה זה אחד המפעלים הראשונים שעשו שימוש בחומרים אלו בישראל. בנוסף, ייצר גם כלים חסיני אש מסוג "פוירפסט". למרות השקעות אלו, אופני הייצור במפעל סבלו ממחסור בהשקעות ביחס למתחריו וצבר חובות כבדים. בשנת 1965 רכשו קואופרטיב העובדים וההסתדרות את ייתרת המניות שהיו בבעלות פרטית. עם זאת, ניהולו הביא את המפעל, שמצבת עובדיו מנתה כ-150 עובדים בשלוש משמרות, אל סף פשיטת רגל, והפסדיו נאמדו בשנת 1968 בכחצי מיליון ל"י. "פלקרמיק" ייצר מגוון רחב של מוצרים בטכניקה של יציקה. בעוד חלקים מתוצרתו עוטרו בצביעה ידנית, באחרים נעשה שימוש בעיטורים בטכניקה של דקאל. דוגמאות אלו ייובאו למפעל מחוץ לישראל. בשנת 1969 זכו שתי מנורות שעיצבו לידיה זבצקי וחנה חר"ג צונץ בפרס שני ושלישי (בהתאמה) בתחרות עיצוב ונעשו ניסיונות נוספים להעלות את רמת העיצוב של מוצרי המפעל. בנוסף, הוצגו מוצרי החברה בכמה תערוכות במהלך השנים. בשנת 1951 הציג בית החרושת את תוצרתו בתערוכה בבית האמנים בחיפה. ובשנת 1958 בתערוכה בבית ציוני אמריקה בתל אביב-יפו. בשנת 1970 הוצגה מערכת כלים של בית החרושת בתערוכה "קרמיקה 70" שהתקיימה במוזיאון תל אביב. י. שביט, התעשיה במפרץ חיפה, דבר, 14 ביוני 1957 30 שנה לחלוץ התעשיה הקרמית "פלקרמיק", חיפה, הַבֹּקֶר, 17 באפריל 1964 מה מציע מפעל "פלקרמיק לכלי בית", הַבֹּקֶר, 7 ביולי 1964 ראו: חיפה: חידושו של מפעל תעשייתי, דבר, 19 בפברואר 1948 ראו: מבודדים מתוצרת הארץ, דבר, 6 בפברואר 1940 ראו: "פלקרמיק" (במפרץ) הופך לקואופ', הצופה, 19 בפברואר 1948 ראו: הון יהודי ממכסיקו הושקע ב"פלקרמיק", דבר, 5 באוקטובר 1951; וגם ג. משוטט, פלקרמיק מרחיב ומגוון את מוצריו, דבר, 5 בפברואר 1965 Vitriefid China הוא ציפוי העשוי מחומרים קרמיים, המונח על הזיגוג ומיועד להפחית שחיקה של הכלי. ראו: מכתב לאגף הייצוא, משרד המסחר והתעשייה, 18 ביולי 1960, תיק פלקרמיק, ארכיון המדינה, ISA-moital-moital-000b77o; וגם: התפתחות מענינת ב"פלקרמיק", הַבֹּקֶר, 14 במרץ 1961; וגם: מפעל הקרמיקה "פלקרמיק" בסימן התפתחות, חרות, 21 במרץ 1961 וגם: פורצלן ישראלי בעל אפיקים ישראלים, הַבֹּקֶר, 18 ביולי 1961 ראו: כלי בישול חסיני אש מחרסינה (פוירפסט), הצופה, 13 באפריל 1962 ראו: פלקרמיק לעידן חדש בשיטות ובמוצרים, דבר, 26 בדצמבר 1969 ראו: דן מירקין, הפסדי "פלקרמיק" בחיפה - כחצי מיליון ל"י, מעריב, 9 ביולי 1968; וגם: הסכמי יידע ל"פלקרמיק" עם מפעלים באיטליה וגרמניה, מעריב, 22 ביולי 1969 ראו: מרים גורן, משכית משדכת אמנים עם תעשיה: כלי קרמיקה בעיצוב רינה פלג ל'פלקרמיק' נמכרים ב'משכית', דבר, 13 בפברואר 1969; וגם: רעיה נבו, שלוש אמניות זכו בפרסים בתחרות מנורות־קרמיקה, דבר, 8 בדצמבר 1969, משה טימור, תחרות ותערוכת כנים ומנורות מקרמיקה, דבר, 26 בדצמבר 1969 ראו: תערוכה של האמנות - שבתעשייה, דבר, 23 באפריל 1951 ראו: נפתחה תערוכה של כלי קרמיקה, על המשמר, 18 בפברואר 1958 ראו: קרמיקה 70, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1970