laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
גלקסידי

גָלָקְסִידִי (ביוונית: Γαλαξίδι / Γαλαξείδι) היא עיירה באזור פוקיס במחוז מרכז יוון יוון. העיירה בנויה לאורך מפרץ טבעי לחופו המערבי של מפרץ קורינתוס. שטח העיר כ־120 קמ"ר, האוכלוסייה מונה כ־2,000 איש. בעיירה יש מסורת לפיה בחודשים מרץ–אפריל מדי שנה, התושבים משליכים זה על זה קמח צבעוני כשפניהם צבועים שחור. קיימות עדויות על היישוב במקום עוד מתקופת יוון העתיקה ועד למאה ה-2. בסוף המאה ה-10 הוא נהרס על ידי כוחות האימפריה הבולגרית הראשונה ובמהלך המאה ה-11 פעם נוספת על ידי הנורמנים. בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית מספר תושבים היה קטן. בסוף המאה ה-18 באזור התפתח נמל חשוב בו עגנו ספינות סוחר רבות. בשנת 1864 במנזר ליד העיר התגלה כרוניקה שנכתב בשנת 1703 בוא מתוארת היסטוריה של היישוב וערים נוספות באזור לרבות נפפקטוס. מדיה וקבצים בנושא גלקסידי בוויקישיתוף דניאל צ'צ'יק, מלחמת הקמח הגדולה, באתר הארץ, 20 באפריל 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא יישובים ביוון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ביזארו

ביזארו (באנגלית: Bizarro) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס סופרמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Superboy #68 מאוקטובר 1958, והיא נוצרה על ידי הכותב אוטו ביינדר והמאייר ג'ורג' פאפ. ביזארו הוא שכפול לא מוצלח של סופרמן ולרוב מופיע בתור נבל. מבחינת כוחותיו - לעיתים הוא חזק כמו סופרמן, לפעמים בעל חלק מכוחותיו ופעמים אחרות כוחותיו הפוכים לאלו של סופרמן. נתון זה משתנה בין כותב לכותב בחוברות השונות. לרוב הוא מופיע בחליפה הדומה לזו של סופרמן עם S הפוכה. עורו הוא חד וזוויתי ובעל מרקם אבני. ביזארו החל להופיע בסדרת סופרמן בסוף שנות ה-50. דמותו היא דמות טראגית. בגלל השיבוט הכושל פעולותיו ואף אמירותיו הפוכות לפעמים מהמשמעות אליה התכוון - שנאה בשבילו זו אהבה וכשהוא רוצה להציל מישהו הוא עלול לומר שהוא מבקש להרוג אותו. עקב ההיפוך המחשבתי שלו הוא מוצא עצמו בדרך כלל בעמדת הנבל. עם זאת, לפעמים הוא מצליח לאגור מספיק כוח מחשבתי ולעלות מעל הכשל הגנטי שלו ולהפוך לגיבור. דמותו של ביזארו מדורגת במקום 25 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. ביזארו הראשון נוצר בדפי סופרבוי כאשר מדען מטורף ניסה לשכפל את סופרבוי. שנים לאחר מכן, המציא לקס לות'ר "קרן שכפול" אותה הפעיל על סופרמן הבוגר, בתקווה שהסופרמן המשוכפל יעזור לו להכניע את סופרמן. הכפיל בגד בלות'ר והחליט לחקות את סופרמן המקורי, אך בשל היותו שלומיאלי ומבולבל הוא חטף את לויס ליין במחשבה שהוא צריך להציל אותה. כשהבין שהוא בעצם רק מזיק ושאנשי כדור הארץ לא מבינים אותו הוא השתמש ב"קרן השכפול" ויצר כפילה של לויס ליין. יחד איתה עזב את כדור הארץ והקים כוכב שלם ומרובע. בהתחלה, כוחותיו היו בדיוק כשל סופרמן אך בהמשך פגע בו מטאור שהפך את כוחותיו - קרני קרח במקום קרני לייזר, ראיית רנטגן שרואה רק דרך עופרת וכדומה. החולשה היחידה שהייתה לביזארו הייתה הקריפטונייט הכחול. עד היום היו ארבעה ביזארו בתקופה שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים. השניים הראשונים היו פרי פיתוחו של לקס לות'ר. בגלל חוסר הידע שלו בשיבוט התוצאות היו טראגיות והביזארוים שיצר היו בעלי קווי חיים קצרים במיוחד. לאחר "מותו של סופרמן", פרויקט קדמוס ניסה לשכפל את סופרמן וגם שם יצאה להם גרסה של ביזארו. רק לאחר הכישלון הם שכפלו את סופרבוי. המקורות של הביזארו הרביעי הנוכחי שונים מאלה של קודמיו. ביזארו הנוכחי הוא פרי יצירתו של הג'וקר, בעזרת כוחותיו של מיסטר מקסיזפטלק מהמימד החמישי. כוחותיו של ביזארו הנוכחי הם כשל סופרמן, בנוסף לעוד מספר כוחות מעורבבים ומוזרים, כמו "שמיעת רנטגן". הקריפטונייט הכחול איננו קטלני עוד. אדרבה, בפעם היחידה שביזארו התקרב לקריפטונייט הכחול הוא החל לדבר בצורה נורמלית ולחשוב בצורה קוהרנטית. עם זאת, בשל חששותיו, ביזארו אינו משתמש ביכולת הזו. בסוף העונה השישית של סדרת הטלוויזיה "סמולוויל", ביזארו בורח מאזור הפנטום יחד עם קלארק קנט, מתחבר עם ה-DNA של קלארק, משתכפל ממנו והופך להעתק מושלם של קלארק; רק שבניגוד לקלארק, הקריפטונייט הירוק מחזק אותו והשמש הצהובה מחלישה (כשהוא נחשף באופן ישיר לקרן-אור, פניו הופכות לאבן). במהלך הופעותיו בסדרה, ביזארו מכונה "הפנטום", "הפנטום האחרון" ו"ביזארו-קלארק". דף הדמות באתר הרשמי של DC קומיקס דף הדמות בפרויקט פאנדום של DC קומיקס Top 100 Comic Book Villains: #25 - Bizarro
Blurred Lines

Blurred Lines (בעברית: גבולות מטושטשים) הוא שיר של הזמר רובין ת'יק בשיתוף הראפר טי. איי. והזמר והמפיק פארל ויליאמס מתוך אלבומו של ת'יק בעל אותו השם. השיר נכתב על ידי השלושה והופק על ידי ויליאמס עצמו. השיר יצא כסינגל הראשון מאלבומו של ת'יק תחת אינטרסקופ רקורדס וסטאר טראק רקורדינגס. מבחינה לירית, ת'יק אמר כי כתב את השיר בהשראת אשתו באותה תקופה ומבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר R&B פופ בשילוב של גיטרת בס, תופים וכלי הקשה. השיר קיבל ביקורות שליליות ואף מבקרים רבים טענו שהוא מעודד אונס. אם כי השיר זכה להצלחה מסחרית אדירה כאשר הגיע למקום הראשון ב-25 מדינות שונות ולחמישייה הפותחת ב-31 מדינות שונות. בארצות הברית השיר שהה 12 שבועות במקום הראשון ובכך הפך לבין השירים ששהו הכי הרבה שבועות אי פעם במקום הראשון ולשיר שעשה זאת הכי הרבה זמן ב-2013. ביוני 2018 הוא אף קיבל מעמד יהלום במדינה. נכון ל-2021, הסינגל נמכר בכ-14.8 מיליון עותקים נקיים בעולם, מה שהופך אותו לאחד מהשירים שמכרו הכי הרבה עותקים נקיים בהיסטוריה. בנוסף, הוא גם שבר שיא של השיר שקיבל הכי הרבה מאזינים בשבוע אחד ברדיו האמריקאי. השיר היה מועמד למספר פרסים, ביניהם פרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הפופ הטוב ביותר של צמד/להקה". הקליפ לשיר בוים על ידי דיאן מרטל ושוחרר ב-20 במרץ וגרסה מצונזרת שלו שוחררה 8 ימים לאחר מכן. בקליפ השתתפו הדוגמניות אמילי רטקאוסקי, אל אוונס וג'סי מ'בנגו במספר סצנות שונות, כמו סצנה שלהן שוכבות במיטה עם ת'יק. הווידאו קליפ יצא תחילה בגרסה לא-מצונזרת שאחרי שבוע הוסרה מיוטיוב, בה נראות הדוגמניות עם חוטיני לגופן בלבד. בעקבות כך הועלתה גרסה מצונזרת של קליפ ולאחר מכן הגרסה הלא-מצונזרת הועלתה חזרה לאתר עם הגבלת גיל. המבקרים נתנו ביקורות שליליות לקליפ כאשר קראו לו מיזוגני וסקסיסטי. על מנת לקדם את השיר, הופיעו השלושה בפסטיבל iHeartRadio, בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס ובטקס פרסי MTV, ביחד עם מיילי סיירוס באותה הופעה ידועה, בה סיירוס ביצעה כלפי ת'יק תנועות מיניות. השיר סימפל את שירו את מרווין גיי "Got to Give It Up", מה שהוביל לסכסוך משפטי בין ת'יק לבין משפחתו של גיי ואף לתביעה רשמית מצד משפחתו. במרץ 2015, חבר המושבעים אישר את התביעה ושמו של ג'יי נוסף לקרדיטים של הכותבים וחלק מהרווחים של השיר הועברו לעזיבון שלו. מידע על היצירה "Blurred Lines" באתר מיוזיק בריינז מידע על השיר "Blurred Lines" באתר AllMusic מילות השיר "Blurred Lines" באתר Genius סרטון השיר "Blurred Lines" באתר יוטיוב רובין ת'יק, פארל ויליאמס, טי.איי, מרווין גיי
Hou toch van mij

"Hou toch van mij" (בעברית: "בבקשה תאהבי אותי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הבלגי בוב בני. השיר ייצג את בלגיה באירוויזיון 1959. בני ייצג את בלגיה פעם נוספת באירוויזיון 1961, עם השיר "September, gouden roos". השיר נבחר על ידי ועדה מקצועית שהוקמה על ידי רשות השידור הבלגית. "Hou toch van mij" הוא שיר תחנונים לאהובתו של בני, תוך שהוא משווה את אהבתם לאוויר לנשימה. ב-11 במרץ 1959, השיר בוצע על ידי בני באירוויזיון. בני שובץ אחרון בסדר ההופעות, אחרי הממלכה המאוחדת. השיר זכה במקום השישי עם 9 נקודות. מידע על היצירה "Hou toch van mij" באתר Discogs Hou toch van mij (English translation) EUROVISION SONG CONTEST Eurovision 1959 Results: Voting & Points BOB BENNY - HOU TOCH VAN MIJ
Be Right Back

Be Right Back (בעברית: מיד אחזור) הוא המיני-אלבום השלישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ורג'ה סמית'. המיני-אלבום יצא לאור ב-14 במאי 2021 על ידי חברת התקליטים FAMM. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים. בחודש יוני 2021, כלל בילבורד את האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 עד כה". מידע על האלבום Be Right Back באתר MusicBrainz האלבום Be Right Back באתר אפל מיוזיק Add your email here - http://jorjasmith.comBrb x, twitter (באנגלית) The 50 Best Albums of 2021 So Far: Staff Picks, בילבורד, ‏7 ביוני 2021 (באנגלית) Be Right Back by Jorja Smith (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-04-17 BE RIGHT BACK CD ALBUM (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-04-17 BE RIGHT BACK TRANSPARENT RED VINYL (באנגלית בריטית), נבדק ב-2021-04-17
עמוס גפן

עמוס גפן (24 בספטמבר 1937 – 25 בינואר 1998) היה עיתונאי, עורך, מו"ל ומתרגם ישראלי. עמוס גפן נולד למשפחה אמידה שניהלה בתי חולים פסיכיאטריים. בשנות ה־60 היה גפן קשור להוצאת "מצפן" של מתתיהו תימור. הוצאת מצפן הוציאה לאור ספרי מתח ומערבונים קלסיים מתורגמים לעברית. את הפרויקט יזם גפן שהיה גם המתרגם הראשי (תחת שמו ותחת שמות בדויים כמו "ע. תירוש") של ההוצאה. במסגרת מצפן הוא תרגם מספר ספרים מסדרת המלאך של לסלי צ'רטריס ושני קובצי סיפורי אימה ופנטסיה שנערכו בידי אלפרד היצ'קוק. במסגרת מצפן, שנת 1961 החל לתרגם ספרי מדע בדיוני מאנגלית לעברית, שהראשון בהם היה "שליטי הבובות" של רוברט היינליין (The Puppet Masters; הופיע בעברית בשם "הפלישה לכדור הארץ" ובתרגום מאוחר יותר בשם השליטים). גפן ערך את סדרת המדע הבדיוני בהוצאת "מסדה", ואף תרגם לעברית ספרי מדע בדיוני רבים, בהם של אלדוס האקסלי, פרדריק בראון, ארתור סי. קלארק, אייזק אסימוב, סמואל יוד (ג'ון כריסטופר), פרדריק פול, סיריל מ. קורנבלות', בריאן אולדיס, א. א. ון ווגט ועוד. במסגרת פעילותו כמתרגם המציא כמה תרגומים עבריים למילים שגורות בתחום המדע הבדיוני. ידועה במיוחד המלה "חייזר", תרגומו ל-"Alien". גפן היה ממייסדי האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה, והוצאת תירוש, אותה הקים וניהל, הוציאה לאור את כתב העת של האגודה, המימד העשירי, שהתפרסם מדי חודש במשך עשור. כיום מעניקה האגודה פרס על שמו - פרס גפן - לספרי וסיפורי הז'אנר המצטיינים בכל שנה, במתכונת פרס הוגו. עמוס גפן היה כתב בכתב העת בול שהיה עיתון אנטי ממסדי שעסק בפורנוגרפיה ואקטואליה. עורכי בול הסתבכו בשערורייה פוליטית ושני עורכי העיתון ישבו בכלא באשמת ריגול. בזמן שעורכי העיתון, שמואל מור ומקסים גילן ישבו בכלא, גפן הפך לעורך העיתון בפועל. לאחר שחרור העורכים, גפן נשאר עוד תקופה בעיתון ואז עבר לעבוד ככתב בעיתון המתחרה העולם הזה. עמוס גפן היה נשוי למבקרת התיאטרון שוש אביגל. דמותו מופיעה בסרט החטאים של אבי נשר, מבוסס על חייה של שוש אביגל ואחותה. גפן נפטר בעקבות ניתוח לב שהסתבך. אלי אשד, עמוס גפן: חייו של אבי החייזרים, קולמוסנט, 20 ביוני 2003 (גרסה של מאמר שהופיע ב"גלובס-פירמה" ביוני 2003) אלי אשד, ‏דיוקן, באתר גלובס, 17 ביוני 2003 עמוס גפן (1937-1998) באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטזיה, 11 בפברואר 2000 עמוס גפן, דף שער בספרייה הלאומית אלי אשד, ‏דיוקן, באתר גלובס, 17 ביוני 2003 GEFEN, kulmosnet.co.il(הקישור אינו פעיל) אודות פרס גפן | פרס גפן, באתר geffen.sf-f.org.il מתה חוקרת התרבות ומבקרת התיאטרון שוש אביגל, באתר הארץ, 8 בפברואר 2003 "״החטאים״ של אבי נשר - אחד הסרטים הטובים בקולנוע הישראלי - Good Mother". Good Mother. 2016-11-28.
מתיה מאדסה

מתיה מאדסה (בארמנית: Մատթեոս Ուռհայեցի, Matteos Uṛhayetsi; נולד במחצית השנייה של המאה ה-11 – 1144) היה היסטוריון ארמני במאה ה-12 מהעיר אדסה. מתיה היה אב המנזר של "המנזר האדום", ליד העיירה קהרמאנמרש ואיש דת בכנסייה האפוסטולית הארמנית. בכתביו הוא מספר רבות על הנסיכות הארמנית קטנה שהקים האציל הארמני פילרטוס ברכמיוס, ששימש בעברו כגנרל בצבא הביזנטי. נסיכותו של ברכמיוס קמה ב-1078 אך לקראת מותו ב-1086 התפוררה למספר ישויות מקומיות. כתביו משמשים מקור אמין לתיאור מסע הצלב הראשון ועל ההיסטוריה של אזור הגבול בין האימפריה הביזנטית לאימפריה הסלג'וקית. מתיה מאדסה מתואר במחקר המודרני כאדם בעל אמונה דתית חזקה ודיעות מוצקות באשר לכתבי הקודש ולעימותים של תקופתו בין נוצרים לכופרים – מוסלמים אך גם פלגים שונים בתוך הכנסייה הנוצרית. מעט מאוד ידוע על חייו, הוא נולד באסדה במחצית השנייה של המאה ה-11 והיה חבר בכנסייה האפוסטולית הארמנית. הוא היה מתנגד נחוש לכנסייה היוונית כמו גם לכנסייה הלטינית. הוא לא חוסך את שבט לשונו מהצלבנים ששבתקופת חייו שטפו את סוריה והקימו תוך קרבות מרים את נסיכות אנטיוכיה וממלכת ירושלים בהם הוא ראה ברברים כפויי טובה. מתיה מאדסה ראה ערב הכיבוש הצלבני של ארץ-ישראל בצלבנים כמי שבאו למלא את רצון האלוהים: "לשבור את כבלי הנוצרים, לפרוק מעל עיר-הקודש את עול הכופרים ולכבוש בכוח מיד המוסלמים את הקבר הנערץ שאסף לתוכו את האלוהים". שנים מספר מאוחר יותר הוא כתב כי האלוהים ראה צורך להתערב במישרין ולהזהיר את הפרנקים על שום שגירשו את הארמנים, את היוונים, את הסורים ואת הגיאורגים מן המנזרים. הוא נהרג, ככל הנראה כל הנראה במהלך המצור על אדסה (1144). עבודתו של מתיו ידועה בשם כרוניקל (בארמנית: Ժամանակագրություն), שכנראה החל לכתוב בשנת 1113 והשלים לפני 1140, במקור נכתבה בניב של ארמנית ומתעדת את ההיסטוריה הארמנית על פני מאתיים שנה – מהמחצית השנייה של המאה העשיריתעד המחצית השנייה של המאה ה-12 ומתבססת, ככל הנראה, על ספרים קדומים יותר אותם קרא מתיה בהיותו איש דת ובעל גישה לספריות שהוחזקו במזרים ארמניים שונים. הוא נותר המקור העיקרי היחיד למידע אודות האירועים הפוליטיים והכנסייתיים בתקופתו ובאזורו. הידע הספרותי וההיסטורי של מתיה היה מוגבל, וחלק מהנתונים הכרונולוגיים שלו שנויים במחלוקת על ידי חוקרים מודרניים. יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, א-ב, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 1963, 1973. - המחבר זכה בפרס ישראל; במהדורתו בצרפתית זכה הספר בפרס "האקדמיה הצרפתית". יהושע פראוור, הצלבנים - דיוקנה של חברה פיאודלית, ירושלים: מוסד ביאליק, 1975, 1985. Steven Runciman, A History of the Crusades, Cambridge university press, 1952 ISBN 0521061628 Christopher Tyerman. God's war: a new history of the Crusades, Harvard University Press, 2006 החברה הארץ-ישראלית בימי הצלבנים : הנוצרים - המזרחים בתוך ההיסטוריה של ארץ-ישראל הר, משה דוד (פרופ') הוצאת יד בן צבי ירושלים
לירה ביזנטית (כלי נגינה)

לירה ביזנטית או הלירה (ביוונית: λύρα, באנגלית: Byzantine lyra) היא כלי נגינה מימי הביניים שפותח באימפריה הביזנטית. בצורתה הפופולרית, הלירה הייתה כלי נגינה דמוי אגס עם שלושה עד חמישה מיתרים, שהוחזקו זקופים והפיקו צליל על ידי פריטה בעזרת האצבעות או הציפורניים. התיאור הידוע הראשון של הלירה, הוא על ידי חריטה מהתקופה הביזנטית, ששמורה במוזיאון הלאומי ברג'לו שבפירנצה. גרסאות שונות של הלירה הביזנטית עדיין קיימות בכל הארצות בהן הייתה האימפריה הביזנטית: יוון, כרתים, אלבניה, מונטנגרו, סרביה, בולגריה, צפון מקדוניה, קרואטיה, איטליה וארמניה. כלי הנגינה שממנו התפתחה הלירה הביזנטית, הוא כלי הנגינה פנדורה (אנ'). ההתייחסות הראשונה המתועדת בכתב ללירה הייתה במאה ה-9, על ידי הגאוגרף הפרסי אבן ח'ורדאדבה. בכתביו על כלי נגינה, הוא הזכיר את הלירה ככלי של הביזנטים יחד עם רבאב, הארדי גארדי, חמת חלילים, נבל פה וטרומבון. הלירה עברה ונמכרה דרך נתיבי הסחר הביזנטיים שקשרו בין אירופה, אסיה ואפריקה. במאה ה-11, הלירה התפשטה ברחבי אירופה וכתוצאה מכך, כלי קשת אירופיים שונים כגון רבק (אנ') וטלהרפה (אנ') הושפעו ממנה. דוגמה בולטת היא לירה דה ברצ'יו (אנ') האיטלקית מהמאה ה-15, שנחשבת על ידי רבים כאב טיפוס של הכינור המודרני בימנו. מוזיקת ימי הביניים לירה (כלי נגינה) מדיה וקבצים בנושא לירה ביזנטית בוויקישיתוף נגינה על לירה ביזנטית, באתר יוטיוב מידע על הלירה הביזנטית מידע על כלי קשת קדומים מדריך לכלי מיתר עתיקים, ניו יורק: אוקספורד ניו יורק, 1992. (באנגלית)
רוברטאס פושקוס

רוברטאס פושקוס (בליטאית: Robertas Poškus; נולד ב-5 במאי 1979) הוא כדורגלן עבר ליטאי ומאמן כדורגל בהווה. פושקוס התחיל את הקריירה שלו באטלאנטאס, בה שיחק עונה אחת וכעבור שנה חתם בקבוצת המילואים של המבורג ובסיום העונה חזר לקארדה קובנה, עמה זכה בגביע. בינואר 1999, פושקוס חתם בז'לגיריס וילנה, ממנה הושאל לווידזב לודז' בסיום העונה. בינואר 2001, פושקוס חתם בפולוניה ורשה. בשנת 2002, פושקוס חתם בקריליה סובייטוב סמרה הרוסית, בה שיחק שלוש וחצי עונות. ברוסיה, פושקוס שיחק גם בזניט סנקט פטרבורג, דינמו מוסקבה ורוסטוב. ב-19 בספטמבר 2008, פושקוס חתם בבני סכנין מליגת העל. ב-27 בספטמבר, פושקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 למכבי תל אביב, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בינואר 2009, פושקוס חזר לרוסיה וחתם באוראל. בהמשך הקריירה, פושקוס שיחק באינטר באקו, סימורק זאקאטאלה, סיביר נובוסיבירסק וקלייפדוס גרניטס. ב-24 ביוני 1999, פושקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בניצחון 0–1 נגד ערב הסעודית. שבוע לאחר מכן, הבקיע צמד בתיקו 2-2 נגד אינדונזיה. לזכותו של פושקוס 8 שערים בנבחרת עם 48 הופעות, והוא מדורג שביעי בטבלת כובשי השערים המצטיינים בתולדות הנבחרת, ביחד עם 3 שחקנים נוספים. בשנת 2013, פושקוס הצטרף לקלייפדוס גרינטס כמאמן-שחקן. ב-27 בפברואר 2016, פושקוס מונה למאמנה של לייטא יונאבה, ושימש בתפקיד זה עד סיום העונה. ב-27 ביוני 2017, פושקוס מונה למאמנה של הקבוצה הצעירה של אמקאר פרם. קארדה הגביע הליטאי: 1999 פולוניה ורשה הגביע הפולני: 2001 אינטר באקו ליגת העל האזרית: 2009/2010 אישיים הכדורגלן הליטאי של השנה: 2003 מדיה וקבצים בנושא רוברטאס פושקוס בוויקישיתוף רוברטאס פושקוס, באתר Transfermarkt רוברטאס פושקוס, באתר WorldFootball.net רוברטאס פושקוס, באתר National Football Teams רוברטאס פושקוס, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt דורון בן דור וחן מישל, ‏רוברטס פוסקאוס חתם לעונה בבני סכנין, באתר ONE‏, 20 בספטמבר 2008
בית הכנסת צמח צדק (צפת)

בית הכנסת צמח צדק הוא בית כנסת של חסידות חב"ד בעיר העתיקה של צפת. בית הכנסת נבנה בסביבות ה'תרכ"ד והוא מבתי הכנסת הקדומים הקיימים ברובע היהודי העתיק בצפת. בשנת תרכ"ד נפטר ר' ישעיה הורביץ, שהיה נשוי לבילא, בתה של דבורה, אחות הצמח צדק (רק מצד אביו, רבי שלום שכנא, שנישא בשנית לרבקה בת רבי אהרן הגדול מקרלין, ואחיינית זו הייתה בתם). לבני הזוג נולדו חמישה ילדים. לאחר פטירת בעלה עברה לגור בבית דודה הצמח צדק. זמן קצר אחרי זה שלח אותה הצמח צדק לצפת, ורבי אהרן מקרלין ורבי אהרן טברסקי קיבלו על עצמם לממן אותה בצפת. לאחר בואה לצפת היו מגיעים גדולי רבני צפת, ובהם הרב שמואל הלר, לבקרה ולשמוע ממנה. פעם אחת שמעה שיש בצפת מחלוקת בין חסידי חב"ד ובין חסידי פולין בגלל המנהגים השונים, ושלחה דיווח לצמח צדק. בתגובה שלח הצמח צדק סכום כסף, כדי להקים בית כנסת חב"ד. הוקם בניין בן שתי קומות. בקומה השנייה הייתה עזרת נשים ומרתף ששימש למקווה. הקמת בית הכנסת והמקווה החלו לבסס את יישוב קהילת חסידי חב"ד בצפת. בשנת תרל"ו ואילך עמד בראש עדת חסידי חב"ד בצפת בנה הרביעי של מרת בילא, ר' אשר יחזקאל, בשנת תרס"ח החל בנו הרב ישעיה הורביץ למלא תפקידו, הוא כיהן בתפקידו עד שנת תרפ"ב אז נאלץ לעזוב לצורך פרנסת משפחתו, מאז משפחות רבות עזבו, אך נשארו בקהילת חב"ד מספר משפחות מחסידי חב"ד שדאגו בין השאר גם להחזקת בית הכנסת וגם לתחזוקתו. בשנת תשכ"ג, כתב הרב ישעיהו הורוויץ לעורכי 'בטאון חב"ד' כי בית הכנסת עתיד להסגר, וכי יש לטכס עצה בנדון על מנת שהמקום יישאר. בשנת תשכ"ח, התחילה פעילות של מספר בחורים חב"דיים בעיר צפת בראשות הרב אברהם אייזנבך, כשבין פעולותיהם קיימו גם התוועדויות בבית הכנסת צמח צדק. בשנת תש"ל פקדה את צפת סופת שלגים כתוצאה ממנה נגרם נזק כבד לבית הכנסת ועיריית צפת שלחה לאגודת חסידי חב"ד באה"ק הודעה כי בית הכנסת מיועד להריסה. בהוראת הרבי פעלו עסקני חב"ד בהם הרב אפרים וולף נגד ההריסה של המבנה. באב תשל"ג נשלח על ידי הרבי מלובביץ' לישראל הרב אריה ליב קפלן. בין המשימות הראשונות שהטיל עליו הרבי היה לשקם את חורבות בית הכנסת "צמח צדק" בעיר, באופן שיהיה מוכן לתפילה לפני ראש השנה תשל"ד, הרב קפלן פנה לעירייה להשיג אישורים מתאימים, ולאחר התרוצצויות רבות כתב לרבי שעל פי החוק זה בלתי אפשרי שיהיה מוכן לראש השנה, והרב קפלן הציע שאולי יקימו במקום מאהל לתפילות, והרבי ענה: "דווקא בנין של קבע", הרב קפלן פנה לקבלן משה שלייפשטיין בבקשה לסיוע, האחרון אמר "שאם הרבי ביקש חייב להיות כך!", ובדרך לא דרך כשרבים מתושבי העיר נרתמו לעזור לשיקום, הצליחו לבנות את בית הכנסת באופן שכבר במוצאי שבת סליחות אמרו שם את הסליחות. בנוסף לזה הקים באותו זמן הרב קפלן את כולל האברכים "צמח צדק" שהתחילו ללמוד בבית הכנסת האר"י האשכנזי בעיר ועם שיקום בית הכנסת, עברו ללמוד בבית הכנסת צמח צדק. כיום מנהל את המקום שליח חב"ד הרב גבריאל מרזל, הפועל לחיזוק וביסוס המקום. מנדי שדה, נקודות ציון חב"דיות - בית הכנסת העתיק "צמח צדק" בצפת, אתר col, כ"ט בניסן תשפ"א זושא וולף, קריית חב"ד בצפת, מעמוד 38 הרב מרדכי מנשה לאופר, צפת עיר הקודש, מתוך התקשרות מס' 1147 לפי הרב ישעיה הורביץ הבית הכנסת הוקם בסביבות תר"ה מנחם רהט, סכנת התמוטטות לבית הכנסת העתיק של חסידי חב"ד, עיתון מעריב, 12 באוגוסט 1970
Let's Go Home Together

"Let's Go Home Together" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אלה הנדרסון בהשתתפות הזמר-יוצר הבריטי טום גרנן. השיר יצא לאור ב-19 בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים אסיילום רקורדס, כסינגל מתוך האלבום Everything I Didn't Say.‏ מידע על הסינגל "Let's Go Home Together" באתר מיוזיק בריינז סרטון השיר "Let's Go Home Together" באתר יוטיוב ג'יימס ארתור, אלה הנדרסון, טום פרו בארנס, פיט 'מרף' קלר, בן קון Ella Henderson & AJ Mitchell — Blame It on the Mistletoe, euphoriazine, ‏2020-12-09 (באנגלית) Blame It On The Mistletoe - Single by Ella Henderson & AJ Mitchell (באנגלית)
ג'ון מקינלי

ג'ון מקינלי (באנגלית: John McKinley;‏ 1 במאי 1780 – 19 ביולי 1852) היה סנאטור מטעם אלבמה ושופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. ג'ון מקינלי נולד במחוז קאלפפר שבווירג'יניה. בינקותו עברה משפחתו לקנטקי. הוא למד משפטים בקריאה עצמית וב-1800 התקבל ללשכת עורכי הדין של קנטקי. עם הסמכתו ועד 1819 הוא עסק בעריכת דין בפרנקפורט. לאחר מכן הוא עבר להאנטסוויל שבאלבמה. בשנים 1820–1822 שימש מקינלי כחבר בית הנבחרים של אלבמה. ב-1826 הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית, במקומו של הנרי צ'יימברס, שנפטר בעת כהונתו. הוא כיהן כסנאטור עד מרץ 1831. בשנים 1833–1835 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1837 הוא נבחר שוב לסנאט, אך כיהן רק מ-4 במרץ ועד להתפטרותו ב-22 באפריל, כאשר קיבל את מינויו של הנשיא מרטין ואן ביורן במינוי פגרה כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, כדי לאייש מושב חדש מתוך שניים בבית המשפט העליון שנוצרו על פי חוק של הקונגרס להגדלת מספר השופטים. ב-25 בספטמבר אותה שנה הוגש מינויו באופן רשמי וב-25 בספטמבר אושר המינוי על ידי הסנאט ומקינלי החל את כהונתו ב-9 בינואר 1838. מקינלי כיהן על כס השיפוט 14 שנים. הוא גם החזיק בבעלותו עבדים ובמפקד האוכלוסין של 1850 נרשמו בבעלותו 12 עבדים. ג'ון מקינלי נפטר בלואיוויל ב-19 ביולי 1852, בגיל 72. על שמו נקרא יישוב באלבמה. במלחמת העולם השנייה נקראה על שמו אחת מאוניות ליברטי. ג'ון מקינלי באתר המדריך הביוגרפי של השופטים הפדרליים (באנגלית) ג'ון מקינלי, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית) ג'ון מקינלי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון מקינלי, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Jones Construction, Brunswick GA". www.ShipbuildingHistory.com. 13 October 2010.
מצלמת גוף

מצלמת גוף היא מצלמה מסוג טכנולוגיה לבישה, המשמשת להקלטה, צילום, הסרטה וטכניקות אחרות. למצלמות גוף מגוון שימושים ועיצובים, והשימוש השכיח בהן הוא כחלק מציוד כוחות אכיפת החוק בכלל וכוחות משטרה בפרט. משטרת ישראל מגדירה מצלמת גוף כ"מצלמה הנישאת על גוף השוטר, והמתעדת התרחשויות בתיעוד חזותי וקולי". שימושים אחרים כוללים צילומים לצורכי פנאי וחברה או ספורט (כולל רכיבה על אופניים), לצד שימושים בתחומי רפואה, בריאות, מסחר, עיתונות, כמו גם פעילויות צבא ומעקב סמוי. מחקרים מתפתחים על ההשפעה של מצלמות גוף בידי רשויות אכיפת החוק מצביעים על השפעה כלשהי של נוכחות המצלמה על שימוש בכוח (אנ') ועל אמון הקהילה במשטרה. מצלמות גוף מתוכננות לרוב לנשיאה באחד משלושה מיקומים: בגו, על קסדה, או על התקן מוגדר במשקפיים. חלק מההמלצות כוללות פונקציות סטרימינג בשידור חי, ואילו אחרות מבוססות על אחסון מקומי. "המרכז הלאומי למחקר, בדיקה והערכה של צדק פלילי", גוף במכון הלאומי לצדק של מחלקת המשפטים של ארצות הברית, ערך סקר שוק, בדבר מצלמות גוף במטרה לסייע לארגונים ברכישת מצלמת הגוף הטובה ביותר. הסקר דן בפונקציונליות, באופטיקה, יכולות השמע וטכנולוגיות ה-GPS של המכשירים, לצד קטגוריות נוספות. מחירן של מצלמות אלה נע בין כ-200 לכ-2,000 דולר אמריקני. במצלמות לבישוֹת עושים שימוש משטרות וארגוני אכיפת חוק אחרים במגוון מדינות בעולם. המצלמות נועדו לשפר את האינטראקציה בין המשטרה לציבור. הדור הראשון של מצלמות גוף "מודרניות" לשימוש משטרתי הוצג בבריטניה בסביבות 2005, ומאז 2014 נעשה במצלמות אלה שימוש מסיבי בידי כוחות המשטרה ואכיפת החוק בארצות הברית, בעיקר כדי להגביר את השקיפות ואת האחריות המשטרתית. בישראל השיקו בשנת 2016 השר לביטחון הפנים גלעד ארדן ומפכ"ל המשטרה רוני אלשיך מיזם למצלמות גוף במשטרת ישראל, במהלכו הוחלט לצייד כ-8,000 שוטרים ושוטרות במצלמות גוף עד 2019. במהלך תקופת ניסיון שתמה בראשית 2017, בוצע מחקר מלווה שבחן את השפעת המצלמות על שוטרים ואזרחים. המחקר הוכיח כי בתחנות משטרה בהן חל פיילוט זה, נרשמה ירידה בת כ-35% בתלונות ציבור. בנוסף, נמצא כי מצלמות הגוף היו כלי משמעותי בשקיפות של פעילות משטרת ישראל, וגורם מרסן של כלל המעורבים בהתחככויות בין שוטרים לאזרחים ובהפחתת אלימות משטרתית. מדיה וקבצים בנושא מצלמת גוף בוויקישיתוף השימוש במצלמות גוף במשטרת ישראל, נוהל מבצעי של משטרת ישראל, עודכן לאחרונה ב-5 באפריל 2020 רן בנימיני, רואים שקוף: למה לשוטרים בהפגנות אין מצלמות גוף?, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 באוגוסט 2020 המשטרה תצמיד 1,100 מצלמות גוף לשוטרי יס"מ, באתר וואלה, 16 ביוני 2020 יובל אזולאי, ‏כ-12 אלף שוטרים יצויידו במצלמות לבישות בעשרות מיליוני שקלים, באתר גלובס, 20 בינואר 2019 השימוש במצלמות גוף במשטרת ישראל, נוהל מבצעי של משטרת ישראל, עודכן לאחרונה ב-5 באפריל 2020 ג'ניפר דוליק מאוניברסיטת וירג'יניה, Do Police Body-Worn Cameras Reduce the Use of Force?, באתר Econofact‏, 17 בנובמבר 2017 (באנגלית) ויויאן האנג וסטיבן באבין, A Market Survey on Body Worn Camera Technologies, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, 2016 (באנגלית) עמי רוחקס דומבה, מגזין ISRAEL DEFENSE, בינת תקשורת תספק מצלמות גוף למשטרת ישראל, באתר בינת מחשבים ותקשורת בע"מ 8,000 שוטרים יצוידו במצלמות גוף, באתר המשרד לביטחון פנים, 21 ביוני 2018 (באנגלית)