laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלישבע בסביץ'

אלישבע (בורשטין) בסביץ' (פינסק, רוסיה, 1856 – צידון, לבנון, 26 במאי 1936), הייתה מורה, מחנכת, עיתונאית, סופרת וממנהיגות מועצת הפועלות. אלישבע נולדה למקסימה וזלמן בורשטיין בשנת ה'תרט"ז (1856) בעיירה פינסק (באותם ימים באימפריה הרוסית). אביה שלח אותה ללמוד לימודים כלליים, אך דאג גם שתלמד עברית ויהדות. לאחר לימודיה הצטרפה לתנועת חובבי ציון ברוסיה, והייתה מראשוני חברי התנועה. היא שימשה כמורה לעברית בעיירת מגוריה, וכן בקרמנצ'וג, והייתה אחת הפעילות המרכזיות בהנחלת השפה העברית ליהודי רוסיה. בתקופה זו נישאה לשלמה בסביץ' ונולדו להם שלושה ילדים. שלמה היה חבר באגודת האלף, אשר תכננה לאגד בתוכה 1,000 חברים, ולרכוש עבורם אדמות בארץ ישראל. ואכן, בשנת ה'תרנ"א, כאשר עלתה המשפחה לארץ ישראל, הייתה מוכנה עבורם חלקת קרקע במושבה עין זיתים שליד העיר צפת. היישוב שהיה מבוסס על גידול כרמים[דרושה הבהרה] לא צלח, ובשנת ה'תרנ"ו, עברה המשפחה להתגורר במטולה. בסביץ' שראתה בהוראה (ובמיוחד בהוראת העברית) משימת חיים, החלה ללמד בבית הספר הראשון לבנות בצפת עוד בתקופת מגוריהם בעין זיתים, ועם המעבר לימדה גם במטולה, ביסוד המעלה, ובראש פינה. מאוחר יותר לימדה גם בפתח תקווה. בכל מקום בו לימדה ראתה כמטרה לא רק להעביר לתלמידים, את החומר, אלא גם לחבבו עליהם. במטולה לימדה בסביץ' עברית, תוך שיתוף פעולה עם המורים יצחק אפשטיין וחיים שמחה וילקומיץ, אשר נודעו בשיטותיהם החינוכיות הטבעיות, ובמבטא העברי הגלילי, אותו אימצו. הלימודים התקיימו בבית הספר שנבנה במיוחד למטרה זו, וכלל עשרה חדרי לימוד מסודרים בצורת האות חי"ת. באותם ימים נהגה בסביץ' לפרסם סיפורים קצרים, מחיי היישוב, בעיתוני התקופה. הקשר עם אפשטיין היה יותר מאשר קשרי עבודה, והם היו ידידים והחליפו ביניהם מכתבים גם כאשר אפשטיין גר ביפו, ובסביץ' נשארה בצפון. במסגרת המיזם שלו לעודד נשים יהודיות לשלוח ידן בכתיבה יוצרת, שכנע אליעזר בן-יהודה את בסביץ' לקחת חלק בעיתון הילדים שלו "עולם קטן", והיא אכן פרסמה מעל בימה זאת סידרה של מכתבים שכתבה, בשם "מכתבים מן הגליל". בכל אותה תקופה סובבה בסביץ' במושבות וערי הגליל, ולימדה עברית בהתנדבות. מלבד העשייה למען תחיית השפה העברית, לחמה בעוז כנגד שיטת העבודה של פקידי הברון, אותה כינתה "עריצות", למלחמתה זאת נתנה ביטוי במאמריה שפורסמו בהשקפה ובהצבי. בשנת 1926 נפטר שלמה, ובסביץ' נותרה לבדה במטולה. לאחר שנתיים בהן הידרדרה בריאותה, עברה להתגורר בבית בנה וכלתה בצידון, ובשנת 1936 נפטרה בצידון והיא בת 76. שיר היתולי שכתבה בסביץ', המראה את חדות לשונה. (מתוך: הארכיון הציוני המרכזי) בשנת הולדתה של אלישבע, הייתה פינסק, חלק מן האימפריה הרוסית דבר מגוריהם בעין זיתים מאוזכר באנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, אך במכתב הספד שנכתב למערכת עיתון הארץ לאחר פטירתה, נאמר כי בשש השנים הראשונות לאחר הגיעם לארץ, חיו משפחת בסביץ' במשמר הירדן רן אהרנסון, לכו ונלכה : סיורים במושבות העלייה הראשונה, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, ה'תשס"ד - 2004, עמוד 379 יפה ברלוביץ, להמציא ארץ להמציא עם, הוצאת הקיבוץ המאוחד, רעננה, ה'תשנ"ו - 1996, עמוד 55 יפה ברלוביץ, להמציא ארץ להמציא עם, הוצאת הקיבוץ המאוחד, רעננה, ה'תשנ"ו - 1996, עמוד 251
רצף ייחוס

רצף ייחוס או גנום ייחוס (באנגלית: Reference Genome או Reference Assembly) הוא מאגר דיגיטלי של רצף נוקליאוטידים, שמטרתו לייצג את הגנום של יצור מסוים. רצף הייחוס מורכב על ידי מדענים בצורה חישובית מרצפי ה-DNA של כמה פרטים שונים, ולכן רצף הייחוס לא משקף במדויק את הגנום של פרט בודד. במקום זאת, הרצף מייצג פסיפס של גנום הפלואידי שמקורו מהפרטים השונים. לדוגמה, רצף הייחוס האנושי GRCh37 הורכב על ידי ה- Genome Reference Consortium על בסיס רצפי הגנום של 13 תורמים שונים אנונימיים מהעיר באפלו, ניו יורק. סוג הדם המוצג ברצף הייחוס האנושי הוא O, אך ישנם אנוטוציות לשאר סוגי הדם. עם ההוזלה במחיר הריצוף ופיתוח טכנולוגיות לריצוף של גנומים שלמים, נוצרים רצפי ייחוס של יצורים חדשים, וכן גרסאות מעודכנות יותר ליצורים להם כבר קיים רצף ייחוס. רצפי הייחוס משמשים כבסיס עליו מרכיבים את הרצף שרוצף. רצף הייחוס הוא אומדן טוב לכל פרט באוכלוסייה. עם זאת, ישנם אזורים בעלי גיוון אללי, כמו ה-MHC באדם והחלבונים העיקריים בדרכי השתן בעכברים, בהם יכולים להיות הבדלים משמעותיים בין הפרט לבין רצף הייחוס. לאזורים אשר ידוע כי קיים בהם שונות גדולה באוכלוסייה יש לרוב לוקוסים אלטרנטיביים באזורים הרלוונטיים. השוואה בין גרסה 36 של רצף הייחוס האנושי לרצפו של ג'יימס ווטסון, חשף 3.3 מיליון SNPים, וכן 1.4% מהגנום שלו לא נמצאו כלל ברצף הייחוס. ניתן לגשת לרצפי ייחוס באינטרנט כקובץ טקסט, וכן בדפדפנים גנומיים, כגון הדפדפן הגנומי של אוניברסיטת קליפורניה (UCSC). רצפי הייחוס של האדם והעכבר מתוחזקים ומשופרים על ידי ה-(Genome Reference Consortium (GRC באמצעות צוות מצומצם של חוקרים מכמה מוסדות שונים (בהם European Bioinformatics Institute (EMBL-EBI), NCBI, מכון סנגר והמכון הגנומי ע"ד מק'דונל באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס). דבר זה מתבטא בעיקר בהרכבת ריצופים חדשים כדי להשלים פערים קיימים, וכן לתקן אזורים אשר לא יוצגו כיאות. הגרסה העדכנית ביותר, GRCh38, יצא לאור בדצמבר 2013. הגרסה שלפניה, GRCh37, הייתה הגרסה ה-19 שיצאה לאור. גרסה זו מכילה כ-250 פערים, לעומת 150,000~ בגרסה הראשונה. רצפי ייחוס אנושיים: רצפי הייחוס העכבריים: פרויקט הגנום האנושי ריצוף DNA עימוד רצפים מדיה וקבצים בנושא רצף ייחוס בוויקישיתוף New human genome assembly (GRCh38) released!, www.ncbi.nlm.nih.gov
א-זאפר באמר אללה

אַבּוּ מֻחַמַּד אַ-זַּאפִר בִּאַמְרִ אללַּהּ אִסְמַאעִיל בְּן אלְ-חַאפִז (בערבית: أبو محمد الظافر بأمر الله إسماعيل بن الحافظ; תרגום הלקב: המנצח במצוות האל; פברואר 1133 - 15 באפריל 1154) היה הח'ליפה ה-12 של השושלת הפאטִמית במצרים (1149–1154). א-זאפר באמר אללה נולד בשנת 1133, והיה בנו החמישי של אל-חאפז, היות שכל אחיו הבוגרים נהרגו בימי אביו, היה הוא יורשו של אביו, ולאחר מות האב עלה על כס הח'ליפות. לווזיר מינה את אבן מצאל, שהיה אז כבן 70, אולם הנציב באלכסנדריה, אבן א-סלאר, מרד באבן מצאל, ולאחר קרבות מספר הביס אותו והרגו. בלית ברירה, הכיר א-זאפר באמר אללה בווזירותו של אבן א-סלאר, ולמעשה איבד את השלטון במצרים, כשבידו נותר אך תפקיד סמלי בלבד. הנקודה הצפונית ביותר בממלכה הפאטמית הייתה העיר אשקלון, אשר הייתה נתונה להתקפות הצלבנים, כיוון שהיוותה בלם לניסיונות התפשטותם דרומה. אל מקום זה הוגלו כל אלו שהיה ספק בנאמנותם לשלטון בקהיר, וכך בשנת 1153 שלח אבן א-סלאר את בנו החורג, עבאס, שלא בטח בו, בראש תגבורת צבאית לאשקלון. עבאס, שלא היה מרוצה מהרחקתו, שכנע את בנו נצר לרצוח את א-סלאר. ב-3 באפריל 1153 רצח נצר את סבו החורג א-סלאר, והווזירות ניתנה ביד עבאס. הצלבנים, שניצלו את המצב, הטילו מצור על אשקלון וכבשוה באוגוסט אותה שנה. על פי תקדימי העבר, הרי שאויבו הגדול של א-זאפר באמר אללה היה הווזיר החדש, ואכן, א-זאפר באמר אללה ניסה עתה להסית את נצר לרצוח את אביו. א-זאפר באמר אללה ונצר היו חברים קרובים, כנראה נאהבים, אך כאן התערב אוסאמה אבן מונקד' (מחבר הספר "ניסיון חיי"), ושכנע את נצר שלא לעשות כן. אוסאמה לא הסתפק בכך, אלא הוסיף וסיפר לעבאס את הרכילות בקהיר כי הח'ליף ונצר מאהבים, ועל כן יעץ לו לרצוח את א-זאפר באמר אללה כדי למחות את החרפה ממשפחתו. בליל ה-15 באפריל 1154 הזמין נצר את א-זאפר באמר אללה לביתו, שם המתינו לו מרצחים, שהרגוהו. למחרת, הרגו נצר ועבאס את שאר אחיו של א-זאפר באמר אללה, וכן את בן דודו, ובמקומו העלה עבאס לשלטון את בנו בן החמש, אל-פאיז. לאחר מותו של זה בשנת 1160, מונה אחיו, אל-עדיד, שהודח ב-1171 ומת ב-1174, והיה הח'ליף הפאטמי האחרון. רציחתו של א-זאפר באמר אללה הגדישה את הסאה, ונשות החצר הזעיקו את טלאע אבן רוזיכ, מושל מצרים העליונה, אשר הצליח לגייס צבא ולהדיח את עבאס ובנו. השניים ניסו להימלט ממצרים לסוריה, אולם בדרכם נתקלו בכוחות צלבניים. עבאס נהרג בקרב ובנו נצר נשבה, נמכר למצרים תמורת הון רב והורד לשם בכלוב ברזל. נשותיו של א-זאפר באמר אללה כילו בו את חמתן והרגוהו בייסורים קשים. הוא נתלה בשער זוילה, והורד מן הגרדום רק במרץ 1156. אוסאמה אבן מונקד'. ניסיון חיי: זכרונותיו של אביר מוסלמי בימי מסעי הצלב. תרגום מערבית, מבוא והערות: אלה אלמגור; הוצאת עם עובד עמודים 53–63. יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך א, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005; עמודים 311–312 פרוואר זכה על ספרו בפרס ישראל ובתרגומו לצרפתית בפרס האקדמיה הצרפתית.
משה בן חנוך

רבי משה בן חנוך היה רב בן ימי הביניים ואחד מארבעת השבויים, שלפי האגדה נטל חלק מרכזי בהעתקת המרכז התורני היהודי מבבל לספרד. הוא נפטר בערך בשנת 965. בנו הוא רבי חנוך בן משה. לפי האגדה היה רבי משה בן חנוך אחד מארבעה חכמים שיצאו מסורא, מקום מושבה של ישיבה משגשגת ששקעה, במטרה לגייס תרומות למענה. במהלך מסעם מבארי (עיר), על חופה של איטליה, הם נלכדו על ידי האדמירל הספרדי-מורי איבן רומאיס, שעל פי האגדה, ראה את אשתו היפה והצעירה של רבי משה ורצה לאנוס אותה. במצוקתה, היא שאלה את בעלה בעברית האם אלו שטובעים בים יכולים לצפות גם הם לתחיית המתים, והוא ענה בפסוק מתהלים: ”אמר ה' מבשן אשיב, אשיב ממצולות ים”. היא הטילה את עצמה למצולות. רבי משה נלקח לקורדובה עם בנו הצעיר חנוך, שם נפדו בידי הקהילה היהודית, בשנת 945 או 948. במהלך שהותו שם, הלך לבית המדרש והחל לעבוד כשמש, התיישב בפינה והאזין בשקט לדרשה התלמודית של הדיין והרב נתן. באותו זמן יהודי קורדובה עדיין לא היו בקיאים בדרכי לימוד התלמוד, והסברו של רבי משה לפסקה אותה ציטט רבי נתן, השימוש שעשה בארמית ותשובותיו המוכנות לכל השאלות שהופנו אליו הדהימו את הקהל כולו. בעקבות כך פרש הדיין ר' נתן ממשרתו והחליט להיות תלמידו של רבי משה. הקהילה העשירה של קורדובה הראתה לרבי משה כבוד רב ומיד בחרה בו לרבה. חסדאי אבן שפרוט, שנכח באירוע, דחק בעבד א-רחמן השלישי לדרוש מאיבן רומאיס למחול על כופר-הנפש שהוסיף על רבי משה בעבור הכבוד שניתן לו. רבי משה הקים בית מדרש חשוב בקורדובה, שאליו באו תלמידים רבים, ועל ידו הפכה קורדובה למקום תורה. מתלמידיו היה הרב יוסף אבן אביתור. כמה מתשובותיו נכללו בקובץ גאוני מזרח ומערב על ידי יואל מילר, ברלין ה'תרמ"ח. ארבעת השבויים ספר הקבלה, מהדורת אמסטרדם, עמ' 41. דף על דמותו באתר MyTzadik. איזידור זינגר, ‏"משה בן חנוך", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
חציית הדלאוור

חציית הדלאוור הייתה צליחה צבאית של נהר הדלאוור, אשר בוצעה על ידי הצבא הקונטיננטלי בפיקודו של ג'ורג' וושינגטון בלילה שבין 25 ל-26 בדצמבר 1776 במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. הצליחה הייתה הצעד הראשון במתקפת הפתע שתוכננה על ידי ג'ורג' וושינגטון נגד חיל המצב ההסיאני בטרנטון, ניו ג'רזי בבוקר 26 בדצמבר. וושינגטון הוביל את חלקו הגדול של הצבא הקונטיננטלי על פני נהר דלאוור הקפוא בחלקו לפי תכנון סודי ומוקדם מראש, במבצע שהיה מאתגר ומסוכן מבחינה לוגיסטית. בתחילה תוכננו חציות נוספות על ידי כוחות נוספים של הצבא הקונטיננטלי, אך אלו בוטלו ברגע האחרון עקב בעיות לוגיסטיות. למרות זאת, הורה וושינגטון על המשך הפעולה, והתקיף את הכוחות ההסיאנים בטרנטון עם הכוחות שהיו בידו בלבד. התקפת הפתע הצליחה באופן מוחלט, וכמעט שני שלישים מחיל המצב ההסיאני נלקחו בשבי. עם סיום הקרב, חצה הצבא את הנהר פעם נוספת בחזרה לפנסילבניה, הפעם עם שבויים רבים כמו גם אספקה צבאית שנלקחה מטרנטון כשלל מלחמה. וושינגטון והצבא הקונטיננטלי חצו את הנהר בפעם השלישית בסוף השנה, תחת תנאים קשים יותר שנבעו בעיקר מעובי הקרח על הנהר, שהיה לא בטוח לחציה. הם הביסו את כוחות התגבורת הבריטית תחת פיקודו של לורד קורנווליס בטרנטון, ב-2 בינואר, 1777. ב-3 בינואר, הביס הצבא הקונטיננטלי את חיל המאסף הבריטי בפרינסטון, לפני שנסוג למחנה החורף שלו במוריסטאון, ניו ג'רזי. בשנת 1851 צייר הצייר עמנואל לויצה את ציורו המונומנטלי "וושינגטון חוצה את הדלאוור", בו מתוארת חציית נהר הדלאוור בידי ג'ורג' וושינגטון והצבא הקונטיננטלי. הציור שמור כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, ועותק ממנו קיים בבית הלבן. דייוויד מקאלו, "1776 - המלחמה ששינתה את ההיסטוריה של העולם המערבי", אריה ניר הוצאה לאור, 2006. מדיה וקבצים בנושא חציית הדלאוור בוויקישיתוף
בית תפילה לזכר יהודי סלוניקי

בית תפילה לזכר יהודי סלוניקי הוא בית כנסת של יוצאי סלוניקי אשר הוקם, בשכונת שפירא, תל אביב, בשנת 1937. בתחילת דרכו פעל בית הכנסת בצריף שכור ונקרא "בית תפילה". הקמת בית הכנסת נבעה מהרצון לשמר את המסורת הסלוניקאית, המשלבת לאדינו ועברית, כמו גם קידום השיתופיות והשוויון. מסיבה זו, הוחלט על איסור גביית כספים ומכירת מצוות. לפיכך כונה לעיתים בית הכנסת בשם "בית הכנסת הקומוניסטי". בית הכנסת מארח מבקרים וסיורי תלמידים, עורך תפילות חגיגיות וחגיגות בר מצווה. ספר התורה הראשון התקבל כתרומה, ובהתחלה אף לא היו כיסאות, כך שכל מתפלל נדרש היה להביא כיסא בעצמו. בין המתפללים בלט הרצון לשלב סממנים ציונים ומוטיבים לאומיים. לדברי הגבאי הנוכחי מר גבריאל ציון, החל מקום המדינה נהוג בשבוע לפני יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל להניף את דגל ישראל בחזית בית הכנסת, וביום העצמאות מקשטים את פנים בית הכנסת בדגלים. עם סיום מלחמת העולם השנייה, רוב הניצולים מקהילת סלוניקי עלו לישראל, חלקם הגדול הגיע לשכונות פלורנטין ושפירא בתל אביב, ולרוב נאלצו לבסס את אחיזתם בארץ באופן פרטי, ללא עזרה ממוסדת. עם זאת, השתלבו ניצולי המחנות במרקם החיים בשכונה ונטלו חלק פעיל בחיי העדה מבחינה חברתית, תרבותית ותורנית. בתקופה זו בית הכנסת עבר למבנה אבן, בתמיכת יהודים סלוניקאים מחו"ל, ועם הצטרפותם לבית הכנסת שונה שמו ל-"בית תפילה לזכר יהודי סלוניקי". המגרש שעליו נבנה בית הכנסת נקנה במרץ 1956. בשנת 1958 התאגדו פעילי בית הכנסת והקימו אגודה שיתופית. תכנון בית הכנסת הופקד בידיו של האדריכל משה בן שושן ותוכנית בניין הוגשה בינואר 1959. ככל הנראה הבניה החלה במהלך 1960 ורישיון בית הכנסת ניתן בדצמבר 1961. יהדות יוון יהדות סלוניקי זיכרון השואה בישראל כרם יצחק. העלייה השלוניקאית לארץ ישראל בשנות השלושים' יצחק גרשון (עורך) . שורשים במזרח יד טבנקין 2002. רבין חיים. נדבך - השכונות העבריות ומאבק עצמאותן. תל אביב: ועד השכונות העבריות, תש"ח. מדיה וקבצים בנושא בית תפילה לזכר יהודי סלוניקי בוויקישיתוף בית תפילה לזכר יהודי סלוניקי, ברשת החברתית פייסבוק צור, מוקי. רוטברד, שרון., לא ביפו לא בתל אביב, בבל, 2009 צור, מוקי. רוטברד, שרון. לא ביפו ולא בתל אביב סיפורים, עדויות ותעודות משכונת שפירא. תל אביב: בבל, 2009. רפאל, שמואל. “ב'אמוס אה פאלסטינה.” לא נשכח! שנתון (דור ההמשך להנצחת שואת יהודי יוון), מס' 14 1999 ארכיון עיריית תל אביב - אגף ההנדסה
דייוויד קלי

האם התכוונתם ל... דייוויד קלי (שחקן) – שחקן אירי (1929–2012) מתיו קלי (אנ') – נולד בשם דייוויד קלי, שחקן ואישיות טלוויזיונית אנגלי (נולד ב-1950) דייוויד פטריק קלי (אנ') – שחקן ומוזיקאי אמריקאי (נולד ב-1951) דייוויד אי קלי (Kelley) – תסריטאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי (נולד ב-1956) דייוויד קלי (שייט מבהאמה) (אנ') – שייט אולימפי מבהאמה (1932–2009) דייוויד קלי (כדורגלן אוסטרלי) (אנ') – כדורגלן אוסטרלי  דייוויד קלי (שייט אמריקאי) (אנ') – שייט אולימפי מארצות הברית (נולד ב-1955) דייוויד קלי (כדורגלן אירי) (אנ') – נולד ב-1965 דייוויד קלי (בייסבול) (אנ') – נולד ב-1967 דייוויד קלי (שחקן קריקט) (אנ') – שחקן קריקט מניו זילנד דייוויד קלי (כדורגלן) (אנ') – נולד ב-1987 דייוויד קלי (דיפלומט) (אנ') – דיפלומט בריטי (1891–1959) דייוויד קלי (מתמטיקאי) (אנ') – פרופסור למתמטיקה דייוויד קלי (מומחה לנשק) – מפקח נשק בריטי (1944–2003) דייוויד מ. קלי (אנ')
ג'ואו צ'ונפיי

הרפובליקה העממית של סין זהו שם סיני; שם המשפחה הוא ג'ואו. ג'וֹאוּ צ'וּנְפֵיי (בסינית: 周群飞, בפין-יין Zhōu qúnfēi; נולדה ב-1970) היא מיליארדרית סינית, יזמית סדרתית בתחום הטכנולוגיה, ייסדה את החברה "לנז טכנולוגיה", החברה המובילה בעולם לייצור מסכי מגע. אחרי שרשמה את החברה שלה בשוק ChiNext בשנזן במרץ 2015, בינואר 2021 הוערך הונה במעל 17 מיליארד דולר. במהלך ההנפקה של 2015, נסק הונה של ג'ואו (המחזיקה ב-87.9% מהמניות, בשווי 7.2 מיליארד) ב-452%, ובכך עקפה את צֶ'ן לִיחְווָה בטבלת עשירות סין. היא האשה העשירה בעולם שעשתה את הונה בעצמה ואחת הנשים העשירות במגזר הטכנולוגי. הונה הוערך בכ-10 מיליארד דולר, מה שהפך אותה (באופן זמני) לאישה העשירה בסין. ג'ואו צ'ונפיי נישאה למנהל שלה לשעבר במפעל, ילדה בת, והתגרשה. בשנת 2008, התחתנה עם גֶ'נְג ג'וּנְלונְג (郑俊龙), עמית מפעל ותיק שכיום נמצא בחבר במנהלים של לנז טכנולוגיה ולו 1.4% מניות בחברה. יש להם בן הגר בבית המשפחה, השווה 27 מיליון דולר, בהונג קונג. Daniel Ren (7 April 2015). Murray, Lisa (4 December 2015). "How a Chinese Billionaire Built Her Fortune". Jin Zhu (2 April 2015). 女首富周群飞首度回应传闻：我不是小三 23岁做老板. ערך זה הוא קצרמר בנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דובואה

האם התכוונתם ל... ליאו דובואה – כדורגלן צרפתי מוריס דובואה – חסיד אומות העולם משווייץ מרסל דיבואה – נזיר נוצרי-דומיניקני והוגה דעות ישראלי סרפינו דובואה – שחמטאי איטלקי פייר ז'וזף דובואה – גנרל צרפתי תאודור דובואה – מלחין צרפתי
מפלגת הפיראטים של איסלנד

מפלגת הפיראטים (באיסלנדית: Píratar, אות המפלגה: P) היא מפלגה באלת'ינגי, בית הנבחרים של מדינת איסלנד, המתבססת על רעיונות של האינטרנציונל של מפלגות הפיראטים ושל דמוקרטיה ישירה. היא קוראת לשקיפות בפוליטיקה, לאינטרנט חופשי מצנזורה ולרפורמה בתחום זכויות יוצרים. המפלגה הוקמה ב-24 בנובמבר 2012 על ידי בירגיטה יונסדוטיר ועוד מספר פעילים בולטים בתחום האינטרנט במדינה וטוענים כי אין להם מנהיג מאחר שהחלטות מתקבלות באופן ישיר. כבר בבחירות שנערכו שנה לאחר מכן זכתה המפלגה ל-5.1% מהקולות השווים לשלושה מושבים בפרלמנט האיסלנדי והייתה למפלגת הפיראטים הראשונה בעולם הנבחרת באופן דמוקרטי לפרלמנט של מדינה. במהלך שנת 2016 נאלץ ראש הממשלת איסלנד סיגמונדור דויד גונלאוגסון להתפטר מתפקידו בעקבות חשיפת מסמכי פנמה, מה שעורר תודעה ציבורית גוברת לנושאים של שקיפות ומנהל תקין. סקרים שנערכו לקראת בחירות 2016 צפו כי מפלגה זו תהיה הסיעה הגדולה בפרלמנט ואף להקים ממשלה, אך המפלגה הגיעה בסופו של יום ב בהתאם לתוצאות הבחירות רק למקום השלישי עם 15% מהקולות (לעומת 29% של הסיעה הגדולה ביותר, מפלגת העצמאות). האינטרנציונל של מפלגות הפיראטים מדיה וקבצים בנושא מפלגת הפיראטים של איסלנד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של מפלגת הפיראטים של איסלנד (באיסלנדית) מפלגת הפיראטים של איסלנד, ברשת החברתית פייסבוק מפלגת הפיראטים של איסלנד, ברשת החברתית אקס (טוויטר) מפלגת הפיראטים של איסלנד, סרטונים בערוץ היוטיוב חדשות אונליין, יו הו הו! האם מפלגות הפיראטים יכולות ליצור סדר חדש באירופה?, באתר nana10‏, 27 באוקטובר 2016 מעיין כפיר, מפלגת הפיראטים? יש דבר כזה, והיא עומדת להקים ממשלה, באתר הידברות, 26 באוקטובר 2016 מהפך: הפיראטים צפויים להשתלט על איסלנד, באתר ישראל היום, 24 באוקטובר 2016 Tilkynning um lista sem verða í framboði viðalþingiskosningar 27. apríl 2013. in http://landskjor.is/ website (באיסלנדית) סוכנויות הידיעות, אחרי הסקנדל: מפלגת הפיראטים סוחפת את איסלנד, באתר ynet, 6 באפריל 2016 Andrew Reitemeyer, Iceland has a Pirate Party, in Pirate Time website, 25 November 2012 (באנגלית) הפיראטים באים: מפלגת הפיראטים כובשת את איסלנד, בבלוג מדע אחר, 26 באוקטובר 2016. סוכנויות הידיעות, לראשונה בתולדותיה, מפלגת הפיראטים תכהן בפרלמנט לאומי, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2013 עירד צפריר, יממה לבחירות: הפיראטים בדרך לכבוש את איסלנד, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2016 רויטרס, הבחירות באיסלנד: המרכז-ימין נשאר בשלטון, הפיראטים הגיעו רק למקום השלישי, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2016
קמבור

ס.צ. קמבור-לייוורדן (בהולנדית: SC Cambuur) ובקיצור קמבור הוא מועדון כדורגל הולנדי מהעיר לייוורדן המשחק בליגת המשנה ההולנדית. המועדון הוקם ב-19 ביוני 1964 על מנת להחליף קבוצת כדורגל אחרת בעיר, וי.וי. לייוורדן, שחזרה לשחק כדורגל חובבני. צבעי המועדון כחול וצהוב. קמבור משחקת באצטדיון קמבור המכיל כ-10,500 מושבים. הקבוצה העפילה ארבע פעמים לליגת העל ההולנדית, בשנים 1992, 1998, 2013 ו-2021. סך הכל שיחקה תשע עונות בליגת הראשונה (נכון ל-2023). את רוב שנותיה עשתה בליגה הראשונה המדורגת שנייה. רק בעונה הראשונה לאחר הקמתה, שיחקה בליגה השנייה המדורגת שלישית. יאפ סטאם (1993–1995) פטר ואן דן ברך (1995–1997)[דרושה הבהרה] צ'ירון שרי (2009) רזא קוצ'אן-נז'אד (2010–2011) מרקו ביזוט (2011–2012) אלברט רוסנאק (2014) אטיין ריינן (2014–2015) דריל לחמן (2016) מרווין פירסמן (2015–2018) לאו ביינהאקר (1972–1975) מדיה וקבצים בנושא קמבור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קמבור (בהולנדית) קמבור, ברשת החברתית פייסבוק קמבור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) קמבור, ברשת החברתית אינסטגרם קמבור, ברשת החברתית טיקטוק קמבור, סרטונים בערוץ היוטיוב פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא מועדוני כדורגל ובנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
טריפה (פירושונים)

האם התכוונתם ל... טריפה – יחס-גומלין אקולוגי בו מין אחד (הנקרא טורף) ניזון מגופו של מין אחר (נטרף) טריפה (עיר) – עיירה באנדלוסיה, בקצה הדרומי של ספרד; נקודת היישוב הדרומית ביותר ביבשת אירופה טרֵפה – מונח הלכתי אנדה טריפה – זמרת אלבנית טריפה (בשר) – סוג של בשר בקר העשוי מהשריר הפנימי של בטן הפרה. (אנ') טריפה – פועַל בשפת התלמוד המתאר גבייה משיעבוד נכסים
פלוגת סיור

בצה"ל, פלוגת סיור (בראשי תיבות: פלס"ר) היא פלוגה המתמחה בסיור, ניווט, תצפית, ניתוב והכוונה, וכן בגילוי ואיתור חומרי לחימה כימיים. מטרתה המקורית לתת שירותים בתחומים אלו ברמת החטיבה, לספק מודיעין טקטי, ולהוביל כוחות לוחמים, דרגים ולוגיסטיקה מנקודה לנקודה. הפלוגה כפופה לגדוד הסיור אך לפעמים מקבלת פקודות ישירות ממפקדת החטיבה. בחי"ר הסדיר לאחר ארגון מחדש, היחידה כפופה לגדוד הסיור החטיבתי. בחה"ן, קיימות בכל גדוד מחלקות סיור (מחס"ר) כמקבילות לפלוגות הסיור בצה"ל. לכל חטיבה בחיל הרגלים קיימת פלוגה כזו. פלוגת הסיור מהווה את הכוח הלוחם האיכותי ביותר של החטיבה ומתמחה במשימות ממוקדות שבהן קיים סיכוי גבוה למפגש עם האויב. כלי הרכב של הסיור מורכב בסדיר בדרך כלל מהאמרים, ואילו במילואים בדרך כלל מרכבי שטח המיועדים לסיור. יחידות הסיור מצוידות גם באמצעי תצפית שונים, ויש להן יכולת הסוואה בשטח. כלי הרכב פתוחים כדי לאפשר יכולת תצפית על השטח, כדי להקטין את בולטותו של הרכב בשטח, וכדי לאפשר תפעול כלי נשק באופן גמיש. פלוגות סיור קיימות בחי"ר במסגרת גדוד סיור חטיבתי, המורכב גם מפלוגת נ"ט (פלנ"ט), ופלוגת הנדסה וחבלה (פלחה"ן). מסיבה זו, מסלול ההכשרה הוא ארוך ומפרך יותר מיחידות רגילות, ומכיל ניווטים, קורס טרור, קורסי סיור, אימוני לחימה מסורתיים ומורכבים ועוד. בשנות הלחימה האחרונות עוסקים חיילי הפלס"ר במלחמה בטרור. יש בצה"ל הקובלים על כך שפלס"רי החי"ר נשאבו לפעילות מיוחדת ואיכותית, ואיבדו את מטרתם המקורית לתת שירותי סיור, ניווט ומודיעין לחטיבה כולה. השירות בפלס"ר הוא התנדבותי. לפלס"ר המכונה גם סיירת בצירוף שם החטיבה, מתקבלים דרך גיבוש יחידות חטיבתיות, הנערך סמוך לגיוס. הגוף האחראי על הכשרה מקצועית ליחידות הסיור הצה"ליות, הוא בבית הספר לאיסוף קרבי (בעבר מו"ס), שם היחידות עוברות קורסים ורענונים בתחומי המודיעין והסיור. מכיוון שפלוגת הסיור מסיירת סביב החטיבה ואף נמצאת קדימה לה, רמת החיכוך שלה עם האויב גבוהה יותר מהכוחות הלוחמים, מה שמגדיל את הסיכויים של אנשיה להפגע. כך, לדוגמה, במלחמת יום הכיפורים חלק גדול מפלס"ר חטיבה 7 וקציניה נפגע, מה שהביא לפירוקה בהמשך. סיירות חטיבתיות בחטיבות חי"ר: סיירת צנחנים: פלוגת הסיור של חטיבת הצנחנים סיירת גולני: פלוגת הסיור של חטיבת גולני סיירת גבעתי: פלוגת הסיור של חטיבת גבעתי סיירת נח"ל: פלוגת הסיור של חטיבת הנח"ל סיירת חרוב: פלוגת הסיור של חטיבת כפיר סיירות חטיבתיות בחטיבות שריון (פלס"ר שריון): מחלקות סיור בגדודי חה"ן סיירות חטיבתיות שפורקו: יחידה 30: פלוגת הסיור של חטיבת הנגב פלס"ר 7: פלוגת הסיור הרגלית של חטיבה 7 פלס"ר 401: פלוגת הסיור הרגלית של חטיבה 401 סיכת סיירת צנחנים סיכת סיירת גולני סיכת סיירת גבעתי סיכת לוחם סיור שריון (פלס"ר 7) - לשעבר סיכת פלס"ר 401 - לשעבר
לאמין סאנה

לודוביק לאמין סאנה (בצרפתית: Ludovic Lamine Sané, נולד ב-22 במרץ 1987 בוילנב-סור-לו שבצרפת) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדות הבלם והקשר האחורי באוטרכט. לזכותו 35 הופעות במדי בנבחרת סנגל. לאמין סאנה הוא אחיו הגדול של הכדורגלן סאליף סאנה. סאנה החל את קריירת הבוגרים במועדון הצרפתי אגדה, ואחר כך שיחק במועדון לורמון מהליגה השישית בצרפת. בקיץ 2008 קפץ סאנה חמש ליגות כאשר חתם בבורדו מליגת העל הצרפתית. סאנה החל לשחק בקבוצת המילואים של בורדו, והרשים מאוד את מאמן הקבוצה הבכירה דאז, לורן בלאן. רק בעונת 2009/10 החל לתפוס את מקומו בקבוצה הבכירה, כאשר ערך 17 הופעות בעונה זו, והצטיין בניצחון 3-1 על אתלטיק בילבאו לפני תחילת העונה, במשחק בו נכנס כמחליף. גם בליגת האלופות ערך סאנה הופעות, כאשר נכנס כמחליף בניצחונה של בורדו 2-0 על באיירן מינכן בשלב הבתים. בניצחון 1-0 על מכבי חיפה פתח לראשונה בהרכב. לאחר שבעונה זו בעיקר שימש מחליף לאלו דיארה, תפס סאנה מקום קבוע בהרכב בורדו החל מעונת 2010/11, והנהיג את חוליית הקישור מאחור. בינואר 2010 האריך סאנה את חוזהו בבורדו עד לשנת 2014. באותה שנה הבקיע סאנה את שער הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 3-1 לאולימפיק מרסיי בגמר גביע הליגה הצרפתית. בעונת 2012/13 זכה סאנה עם בורדו בגביע הצרפתי, לאחר ניצחון 3-2 בגמר על אוויאן, בו שיחק 90 דקות. בקיץ 2016, לאחר שבע עונות בבורדו, חתם סאנה בורדר ברמן מהבונדסליגה תמורת סכום בלתי ידוע. את שער הבכורה שלו במועדון הבקיע סאנה בתיקו 2-2 מול דרמשטאדט 98 במסגרת הבונדסליגה. סאנה משחק בנבחרת סנגל החל משנת 2010. בשנת 2012 השתתף סאנה עם נבחרת סנגל בגביע אפריקה לאומות 2012, ופתח בהרכב בהפסדים לנבחרת זמביה ולנבחרת גינאה המשוונית, ולא שיחק בהפסד לנבחרת לוב. סנגל סיימה טורניר זה עם אפס נקודות. בשנת 2015 השתתף סאנה עם נבחרת סנגל בגביע אפריקה לאומות 2015, ביחד עם אחיו סאליף סאנה. סנגל פתחה טורניר זה היטב בניצחון 2-1 על נבחרת גאנה, במשחק בו לאמין סאנה שיחק 90 דקות, אך בהמשך סיימה בתיקו 1-1 מול נבחרת דרום אפריקה, והפסידה 2-0 לנבחרת אלג'יריה, וסיימה את דרכה בטורניר בשלב הבתים. גם במשחקים אלה, סאנה שיחק את מלוא הדקות. עם בורדו: הגביע הצרפתי: 2012/13 מדיה וקבצים בנושא לאמין סאנה בוויקישיתוף לאמין סאנה, באתר Transfermarkt לאמין סאנה, באתר Soccerway לאמין סאנה, באתר WorldFootball.net לאמין סאנה, באתר National Football Teams לאמין סאנה, באתר FootballDatabase.eu