יובל רבין

יובל רבין (נולד ב-18 ביוני 1955) הוא איש עסקים ישראלי. בנם של ראש ממשלת ישראל החמישי יצחק רבין ולאה רבין. נולד ליצחק וללאה רבין בתל אביב, גדל בשכונת צהלה בעיר, בתקופת כהונתו של אביו כראש אגף ההדרכה בצה"ל. אח צעיר לדליה. בנערותו שהה עם הוריו בוושינגטון די. סי. בעקבות מינויו של אביו בשנת 1968 לשגריר ישראל בארצות הברית, ושם גם עלה לתורה בבר המצווה. לאחר חזרת המשפחה לישראל בשנת 1973, סיים את לימודיו בתיכון חדש, שלימים נקרא על שם יצחק רבין. שירת בחיל הים וכקצין בחיל השריון, ולאחר כשלוש וחצי שנות שירות, עבר ליחידת ממר"ם. בעת שירותו בממר"ם היה אחראי בין היתר על מערכות המחשוב של משרד ראש הממשלה, אותו עזב אביו ב-1977. לאחר שחרורו מצה"ל, עבד רבין כארבע שנים וחצי בחברת המחשבים "דיגיטל" ולאחר מכן הצטרף לחבריו בממר"ם שעבדו בחברת "ספייאנס". במסגרת עבודתו ב"ספייאנס" עבר לעבוד במשך שנתיים בגרמניה, בעיקר בשותפות עם חברת "דויטשה איירבאס" המחזיקה במניות הממשלתיות בתעשיית התעופה במדינה. בשנת 1998 עזב רבין את ישראל ועבר לנהל את חייו ועסקיו בארצות הברית. בשנים הבאות הפך למקדם עסקים של חברות ישראליות מחוץ לישראל, ובשנת 2002 הקים יחד עם שותפים חברת ייעוץ בשם RSLB (ראשי תיבות של השותפים: רבין, שמעון שבס, אמנון ליפקין-שחק וגיל בירגר). מוקד הפעילות של החברה היה בוושינגטון די.סי., וכחצי עשור לאחר הקמתה, סיימה החברה את פעילותה, ורבין שב לארץ. בשנת 2008 הקים רבין יחד עם בן דודו יפתח יעקב ועם שני שותפים נוספים, חברה בשם "גלילה-ליין טכנולוגיות" לתיקון טלפונים סלולריים, ומוקד פעילותה היה בצפון הארץ. החברה העסיקה 30 עובדים. פעילותה של החברה הסתיימה לאחר כשנתיים בעקבות סכסוך שהתגלע בין בני הדודים, ויעקב תבע את החברה. במקביל לפעילות "גלילה-ליין טכנולוגיות" הקים רבין את חברת "אונידה" שפעלה בניגריה, יחד עם הרמטכ"ל לשעבר דן חלוץ וסגן ראש השב"כ לשעבר עופר דקל. החברה קידמה בין היתר פעילות של חברות ישראליות שעוסקות בייצוא והשבחה של מוצרים ביטחוניים. ככל הידוע, פעילות החברה הופסקה בשנת 2011 עם כניסתו של דן חלוץ לפעילות פוליטית במפלגת קדימה. בשלב הבא חזר רבין לתחום ההיי-טק וחבר לשותף אמריקאי, נד סיגל. השניים שיקמו חברה על סף פשיטת רגל בשם "אקסודיוס", העוסקת בזיהוי רגשות על בסיס קולי. רבין וסיגל בחנו השקעה בחברה, וחברו לקבוצה נוספת שהתעניינה בה, ויחד הקימו את חברת "Beyond Verbal". ברבות השנים, היה רבין שותף בלתי-פעיל בחברת "זניט" העוסקת בכריית זהב בזימבבואה. בעקבות השקעה בחברה, שנחלה כישלון, נקלע רבין לתסבוכת כלכלית ונפתח לו תיק בהוצאה לפועל. כמו כן, שימש כיו"ר חברת מיחזור הפסולת WTP בבעלות אמיר ברמלי, ופרש מתפקיד זה בשנת 2015. בנובמבר 1995 נרצח אביו, יצחק רבין, בסיומה של עצרת השלום בכיכר מלכי ישראל שנערכה בכיכר מלכי ישראל. רבין הבן, שלא היה מורגל באור המצלמות והתקשורת, הפך בן לילה לדמות מוכרת בציבוריות הישראלית, והחל להיות מעורב בעמותת "דור שלום" שהוקמה לאחר הרצח. שמו הוזכר כמי שעשוי לרוץ בראשות רשימה לכנסת ואף לראשות הממשלה, אך תרחישים אלה לא התממשו, ובבחירות לכנסת הארבע עשרה הוצב רבין במקום ה-117 ברשימת מפלגת העבודה. בפברואר 2009, ערב הבחירות לכנסת השמונה עשרה, ערך רבין מסיבת עיתונאים עם ראש האופוזיציה, בנימין נתניהו, בה תמך בכוונתו לכונן ממשלת אחדות לאחר הבחירות. עם זאת, באותו המעמד כי בכוונתו להצביע למפלגת העבודה ולא לליכוד, על אף ששקל זאת. בשנת 2018 פורסם כי רבין שוקל להתמודד לראשות עיריית חיפה, אולם לבסוף לא התמודד לתפקיד. בשנת 1976 נישא לאיילת, בתו של המיליארדר וותיק חיל האוויר בוריס סניור. לשניים בן, מיכאל (מייקי). בשנת 1997 נישא לטלי הנקין. לשניים שתי בנות, עומר ורעות. במחצית העשור השני של המאה ה-21 התגרש בשנית, ובשנת 2018 נישא לנטלי אהרון. הזוג מתגורר בחיפה. רבין הוא בוגר לימודי הנדסה. מדיה וקבצים בנושא יובל רבין בוויקישיתוף יובל רבין, בן השגריר, קרא בטקס בר־המצוה נבואת שחרור ירושלים, באתר מעריב, ‏8 באוקטובר 1968 שרה ליבוביץ-דר, ‏אני אסתבך: בנו של ראש הממשלה המנוח לא מצליח לסגור את החודש, באתר מעריב אונליין, 14 במאי 2015 שלומית לן, ‏"22 שנה אחרי הרצח, כשאני נכנס למונית אני עדיין הבן של", באתר גלובס, 22 באפריל 2017 שוקי שדה, ההסתבכות הכלכלית של יובל רבין, באתר TheMarker‏, 10 במאי 2015 גיל קליאן, ברמלי נשאר בלי יו"ר - יובל רבין התפטר מתפקידו ב-WTP, באתר כלכליסט, 7 ביולי 2015 אמנון מרנדה, יובל רבין הופיע עם נתניהו: אצביע עבודה, באתר ynet, 9 בפברואר 2009 אתר, ‏יובל רבין: "אני לא מוכן לחיות את העבר", באתר גלובס, 8 בנובמבר 2008 ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏יובל רבין בריאיון ראשון עם ארוסתו הטרייה: "עושה דברים ממקום של בשלות", באתר מעריב אונליין, 13 באפריל 2018 דו-קרבות בין האורחים בחתונת הזוג רבין-סניור, באתר מעריב, ‏19 במאי 1976 קרן אוחיון, הלכה לו המדינה, באתר מעריב, ‏25 באוקטובר 2002