laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ג'פרי באוורס

ג'פרי פ באוורס (אנגלית: Geoffrey Bowers; 29 בדצמבר 1953 – 30 בספטמבר 1987) היה התובע באחד המשפטים הראשונים בנושא אפליה על רקע איידס. באוורס נולד במסצ'וסטס. הוא קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת בראון, שם למד מדעי המדינה. הוא עבד במפעל וכן ככתב הטלוויזיה החדשות לפני שנרשם לבית הספר קרדוזו למשפטים בניו יורק בסתיו 1979. במהלך שהותו בבית הספר למשפטים, עבד במשרה חלקית, בתחילה כמגיה במשרד עורכי דין ובהמשך כחוקר וכותב במשרד פיליפס משרד עורכי דין חדש בניו יורק. לאחר סיום לימודיו הוא הצטרף לפיליפס, כעורך דין. בחודש אוגוסט 1984, הצטרף באוורס למשרד עורכי הדין הבינלאומי בייקר אנד מקנזי. באוורס ניצל לצורך תפקידו את השליטה שלו בשפות איטלקית, גרמנית, צרפתית, הולנדית וספרדית. בשנה שלאחר מכן, החל באוורס לחוש כאבי ראש ולראות כתמים צהובים על גופו. הוא אובחן כחולה בדלקת קרום המוח וסרקומת קפוסי. באפריל 1986, אובחן כחולה איידס. במאי 1986 שותפים במשרד עורכי הדין נתנו על באוורס חוות דעת משביעת רצון. חודשיים לאחר מכן, בחודש יולי, הצביעו לפטר אותו, מבלי להמתין לסיום הליכים נורמליים, כולל התייעצות עם הממונה עליו או חוות דעת מרשימה של לקוחותיו. הממונים עליו התנגדו להחלטה, ורצו לעכב את ביצועה. עם זאת, בחודש אוקטובר, 12 מתוך 15 שותפים שוב הצביעו לפטר אותו. הוא עזב את החברה ב-5 בדצמבר 1986. באוורס לאחר מכן הגיש תלונה במדינת ניו יורק בדבר זכויות האדם בטענה לאפליה. ב-14 ביולי 1987, נערכו הדיונים הראשונים בתיק, בפני השופט עמוס קרנגי. נציג החברה טען כי באוורס פוטר בגלל בעיות ביצועים, בעוד התביעה טענה שהוא פוטר מעבודתו בשל פצעי העור שהחלו להופיע על גופו ופניו. באוורס מת בספטמבר, בגיל 33, חודשיים בלבד לאחר שהדיונים החלו מסיבוכי מחלת האיידס. בן זוגו מת שנה לאחר מכן, גם מאיידס. 39 ימי דיונים התקיימו שנפרשו על פני שנתיים. לקח יותר מ-6 שנים למקרה להיפתר, כאשר בדצמבר 1993 נפסק כי המשרד ישלם 500,000 $ פיצויים. בייקר אנד מקנזי ערערו, לאחר מכן נסוגו מן הערעור. בשנת 1995 לאחר משא ומתן חסוי בו הגיעו להסדר עם משפחתו של באוורס, כשכל הידוע מן ההסכם הוא ש"ההסכם אוסר על הצדדים אי פעם לדון במקרה או בתנאי ההסכם". בשנת 1993 יצא הסרט פילדלפיה המספר את סיפורו של אנדרו בקט, עורך דין שפוטר בעקבות הידבקות באיידס, הסיפור נכתב בהשראת סיפורו של באוורס. ג'פרי באוורס, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ‏ Vindicating a Lawyer With AIDS, Years Too Late; Bias Battle Over Dismissal Proves Costly Not Only to Worker, but to Law Firm - כתבה אודות ג'פרי באוורס באתר העיתון הניו יורק טיימס, מתאריך 21/1/1994.
1823 במדע

ערך מורחב – 1823 היינריך וילהלם אולברס הציג את הפרדוקס של אולברס, בו תהה כי אפלת שמי הלילה סותרת את ההנחה של יקום סטטי אינסופי ונצחי. ג'יימס וֶדֶל (ימאי ומגלה ארצות בריטי) הגיע לנקודה 15 מעלות מדרום לקו הרוחב הדרומי 74° וזיהה שהוא נמצא בים שולי, שנקרא לאחר מכן על שמו - ים ודל. משלחת רוסית בראשות אוטו פון קוצבו לחקר האוקיינוס השקט וחצי האי קמצ'טקה יוצאת לדרך. המסע הסתיים ב-10 ביולי 1826 ויליאם סטורגאון המציא את האלקטרומגנט הראשון. עדשת פרנל מותקנת לראשונה במגדלור קרדובאן (Cardovan) בפתח דלתת נחל ז'ירונד (Gironde), וניתן היה לראות את אורו ליותר מ-30 ק"מ. מדליית קופלי מוענקת לג'ון פונד. 8 בינואר – אלפרד ראסל וולאס, ביולוג וחוקר טבע בריטי, מהוגי תורת האבולוציה וטובע המונח "דרוויניזם" (נפטר ב- 1913) 22 בדצמבר – ז'אן-אַָנרי קזימיר פָאבְּר, אנטומולוג וסופר צרפתי (נפטר ב-1915) 26 בינואר – אדוארד ג'נר, רופא בריטי (נולד ב-1749) 27 בינואר – צ'ארלס האטון, מתמטיקאי אנגלי (נולד ב-1734) מדיה וקבצים בנושא 1823 במדע בוויקישיתוף
תלמי יפה

תַּלְמֵי יָפֶה הוא מושב במישור החוף הדרומי, ליד העיר אשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון. שמו של היישוב הוא על שמו של אריה לייב יפה שהיה מראשי קרן היסוד ונהרג בהתפוצצות מכונית תופת שהחדירו ערבים לשטח בית המוסדות הלאומיים בירושלים. היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מפולין ורומניה כקיבוץ של תנועת העובד הציוני ובשנת 1961 הפך למושב שיתופי לאחר שהפסיקו להגיע אליו גרעינים מטעם תנועת העובד הציוני והיה חשש שהמקום יינטש. האישור להפיכת הקיבוץ ניתן למרות התנגדות הסוכנות היהודית, בגלל הוצאות הבינוי הכרוכות בשינוי, בגלל היות המקום יישוב ספר. בשנת 2012 קלט היישוב 28 משפחות שפונו במסגרת תוכנית ההתנתקות מהיישוב אלי סיני שהיה בצפון רצועת עזה. מדיה וקבצים בנושא תלמי יפה בוויקישיתוף עמוד המושב (אורכב 04.03.2016 בארכיון Wayback Machine) באתר המועצה האזורית חוף אשקלון עמוד המושב באתר ההתיישבות הכפרית הקמת תלמי יפה, יומני כרמל מאי 1950 (התחלה 2:44) אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 קיבוץ מבקש ליהפך למושב שיתופי, דבר, 20 בינואר 1961.
סתיו אלימלך

סתיו אלימלך (נולד ב-9 בנובמבר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי והיה קפטן קבוצת הפועל באר שבע וכיום כמאמן הפועל אשדוד. אלימלך החל את דרכו במחלקות הנוער של הפועל באר שבע. את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים של המועדון ערך בעונת 1987/1988 במשחק מול בית"ר ירושלים. הוא שיחק לאורך כל הקריירה בקבוצת נעוריו, מלבד עונת 1997/1998, בה הושאל לקבוצת בני יהודה. בשנת 1993 הופיע אלימלך במדי נבחרת ישראל, ושיחק בשלושה משחקי ידידות מול נבחרת פולין ונבחרת קפריסין. עם פרישתו שימש כעוזר מאמן הפועל באר שבע בעונת 2007/2008. בעונת 2009/2010 שימש כעוזר מאמן בקבוצת הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. בעונת 2010/2011 אימן את מכבי עירוני נתיבות מליגה א', ובאמצע העונה חזר להכח עמידר רמת גן מתחתית הליגה הלאומית, ומונה למאמן הקבוצה. לאחר כחודש פוטר עקב חילוקי דעות עם ההנהלה. ב-21 ביולי 2024 חתם באדומים אשדוד מליגה א'. כיום אלימלך משמש כמאמן ילדים ונוער במספר חוגים בבאר שבע. אלימלך לומד לתואר ראשון בחינוך וחברה עם התמקדות בהכשרות בספורט בקריה האקדמית אונו. אלימלך התחתן עם אורלי, מורה לחינוך גופני ומדריכת כושר, ולהם נולדו 3 ילדים: שובל, יובל ואופק. בערב פסח, יום שישי ה-22 באפריל 2016, מתה בתו, יובל, לאחר שנפלה ממרפסת ביתה בעת שניקתה את חלון הבית לפסח. הפועל באר שבע גביע המדינה: 1996/1997 גביע הטוטו: 1988/1989, 1995/1996 גביע ליליאן: 1988 סתיו אלימלך, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל סתיו אלימלך, באתר Transfermarkt סתיו אלימלך, באתר National Football Teams סתיו אלימלך, באתר FootballDatabase.eu דוד רוזנטל‏, סתיו אלימלך עוזר מאמן באר שבע, באתר וואלה, 24 ביולי 2007 שירי אלג'ם ויונתן יעקבזון, ‏סתיו אלימלך מונה למאמן הכח עמידר: שמח לחזור, באתר ‏מאקו‏, 27 במרץ 2011 נבו זעירא, ‏סתיו אלימלך עזב את הכח עמידר ר"ג, סומך יחליפו, באתר ONE‏, 2 במאי 2011 יונתן גינזבורג, ‏חיזוק לקווים: סתיו אלימלך חתם באדומים אשדוד, באתר ONE‏, 21 ביולי 2024 מהאצטדיון לספסל הלימודים, haifahaifa ‏4 בנובמבר 2018 יגאל ברמן, ‏אלפים ליוו את יובל אלימלך ז"ל בדרכה האחרונה, באתר ONE‏, 24 באפריל 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים ובנושא מאמני כדורגל ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משען

מַשְׁעֵן הוא מושב במישור החוף הדרומי, ליד העיר אשקלון, המשתייך למועצה אזורית חוף אשקלון. שמו של היישוב לקוח מפסוק בספר ישעיהו: ”כִּי הִנֵּה הָאָדוֹן יְהוָה צְבָאוֹת, מֵסִיר מִירוּשָׁלִַם וּמִיהוּדָה, מַשְׁעֵן, וּמַשְׁעֵנָה: כֹּל, מִשְׁעַן-לֶחֶם, וְכֹל, מִשְׁעַן-מָיִם” (ישעיהו, ג', א'). היישוב הוקם בשנת 1949 על ידי עולים מתימן. בראשית ימיו שוכנו המתיישבים באוהלים בסמוך למחנה הקבע, ונשכרו כעובדים לצורך בניית בתיהם. המושב אוכלס על ידי עולי תימן שעד היום מהווים רוב מוחלט של בעלי המשקים. בשנים הראשונות כל חברי המושב עסקו בחקלאות וגידלו סלק סוכר ירקות, והחזיקו רפת עם מספר פרות. גם כיום, באופן יחסי קיים מספר לא קטן של חקלאים, מרביתם מגדלים ירקות בשטחים פתוחים ובחממות. מספר חקלאים מגדלים ורדים בחממות. במושב נותרו שישה משקי רפת בינוניים ביחס למשק משפחתי, ושני משקי פיטום גדולים. בשנים האחרונות מעגל האוכלוסייה התרחב עם פיתוחה של שכונת ההרחבה במושב. נכון לשנת 2007, מרבית המגרשים נמכרו לבני הדור השני, והיתרה לרוכשים מחוץ למושב. במשען 84 משקים חקלאיים, 96 מגרשים בהרחבה הקהילתית, ו-16 בתים מקצועיים. כך שתוך מספר שנים תמנה אוכלוסיית המושב כ-900 תושבים. נכון ל-2020 מתגוררים במושב למעלה מ-1,000 תושבים. מדיה וקבצים בנושא משען בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של משען אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
הדודה שלי מרחוב הנביאים

הדודה שלי מרחוב הנביאים הוא ספר ילדים מאת יורם טהר-לב. הספר מספר על דודה מרחוב הנביאים אשר ילדים הם הדבר האהוב עליה. אהבתה לילדים מתבטאת לאור העובדה שהיא נשארה רגועה ואופטימית לאחר הנזקים שעשו ילדיה בבית ולאור העובדה כי במקום לכעוס היא פשוט הולידה ילדים נוספים, גם זאת ללא כעס. הילדים, אשר לכל אחד מהם ניתן שם של נביא (שהרי מדובר ברחוב הנביאים), גרמו נזק רב בבית, כל ילד בדרכו: ירמיהו קרע ספרים. ישעיהו רחץ עם אחיו באמבט בחוסר-זהירות תוך כדי משחקים בעייתיים. שמואל נהג לייבב ללא הפסק. ליחזקאל היה תיאבון יתר. אלישע ואליהו חיבלו בתקליטים והשתעשעו עם הפטיפון. "הקש ששבר את גב הגמל" היה לאחר הנזקים שגרמה דבורה, הבת היחידה בין השבעה, שיחד עם אחיה חיבלו בבגדי האם למען התאמתם למידתה. המשימה שהטילה האם על ילדיה הייתה תיקון הנזקים שגרמו. הם הסכימו לתקן בכוחות משותפים אולם למעשה הם רק החמירו את המצב. האם חשבה כי העבודה שעשו מוצלחת אולם הסתבר לה כי היא שגתה כאשר מצאה תחתונים במקרר בבואה לחלק גלידה לילדיה. היא לא ידעה כיצד להגיב עד החלטתה לנשקם וזאת מפני שניסו וזה העיקר. זוהי הוכחה נוספת כי ילדים הם הדבר האהוב ביותר על הדודה הזאת. בסוף הספר היא נותנת עצה: לתת לאם הכועסת לקרוא ספר זה ולהיווכח כי מה שעשה/עשו הילד/ילדים אינו נורא במיוחד. ובנוסף ניתנת עצה לבקש מן האם להביא אח נוסף.
חור בעלילה

חור בעלילה (באנגלית: Plot hole או plot error) הוא מונח המתאר אי-התאמה בעלילה ביחס לכיוון הראשוני שלה. למשל, אירוע שסותר מידע קודם שניתן בתחילת העלילה, התנהגות בלתי סבירה של הדמויות או בלתי מתאימה לסגנון בו הסופר יצר אותם, אירועים שקורים ללא סיבה נראית לעין או עלילה שקופצת לאירועים מאוחרים יותר בלי לתת הסבר כיצד הם התרחשו. לעיתים החור בעלילה מכוון להתפתחות העלילה בהמשך. לעיתים מניחים בטעות שמצבים בהם ישנו מידע לא מכוסה המופיע בקטעי המשך (ואינו סותר אירועים קודמים) או הנחות שמנוגדות למציאות הם חורי עלילה. דאוס אקס מכינה השעיית הספק האקדח של צ'כוב Marie-Laure Ryan, Cheap plot tricks, plot holes, and narrative design, Narrative 17, 2009, עמ' 56-75 G. Wiesen, What Is a Plot Hole?, Wise Geek Catia Shattuck, Plot Holes and How to Catch Them, The Book Cave ערך זה הוא קצרמר בנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
חושו אחים חושו

חוּשׁוּ, אַחִים, חוּשׁוּ הוא שיר מאת הרב יחיאל מיכל פינס, אשר חובר בירושלים בשנים 1882–1883, בראשית תקופת העלייה הראשונה. מילות השיר היו עיבוד ותירגום לעברית של שיר צבאי רוסי ולחן עממי. פינס חיבר את השיר לכבוד קבוצת החלוצים חברי תנועת ביל"ו, שבהם תמך ואותם עודד רעיונית וכלכלית והם עשו אותו להמנונם. השיר נעשה אהוד מאוד בתודעה היישובית, ונחשב למייצג אופייני של הרעיון והמעש החלוצי הציוני בארץ ישראל, מאז תקופת העלייה הראשונה. ונהגו לשיר אותו בחגיגות ובטקסים חגיגיים ביישוב ולאחר הקמת המדינה. זכה לביצועים רבים במאה ה-20 ובמאה ה-21. השיר עוסק במגוון הפנים של התופעה החלוצית הציונית ובתודעתם של חלוצים וחלוצות, שאותם פינס הפליא להבין ולתאר. הרעיונות והשאלות השונות שעוררה התופעה החלוצית בארצות המוצא של החלוצים, ניתנו בכל בית מהשיר: הבית הראשון, המתפקד גם כפזמון, מתאר את הקריאה אל היהודים בגולה למהר ("חוּשׁוּ") ולעוף ("טוּשׂוּ" = טוסו) לארץ ישראל, ארץ האבות; הבית השני, על מצבה המדיני, הכלכלי והיישובי של הארץ תחת שלטון עות'מאני, אשר צפן קשיים רבים לחלוצים; הבית השלישי, על אי התמיכה ואף הלגלוג שבו נתקלו הביל"ויים במקומותיהם, מקרוביהם וידידיהם, באשר לרעיונותיהם ותוכניתם בארץ, והצעתם לביל"ויים להגר לארצות העולם החדש, כגון אמריקה, כמו רוב המהגרים היהודים ממזרח אירופה באותן שנים; הבית הרביעי, תשובתם למלעיגים, כי זיכרונם בגד בהם באשר לארץ ישראל שהיא כמו אֵם, והשהות בארצות הגויים כרוכה בפרעות שעלולות לפרוץ, כפי שקרה בסופות בנגב ברוסיה בשנת 1881; הבית החמישי, הפצרותיהם של ההורים בבניהם ובנותיהם החלוצים, שלא יעזבו לארץ הרחוקה ולא ינטשו אותם לבדם לעת זיקנה, בו מעמת למעשה פינס, בין ערך האמהות הביולוגית והמשפחה לבין ערך השליחות לאומיות ש"אִמהותה" של הארץ מייצגת; הבית השישי, תשובתם של הבנים והבנות, להניח להם לעלות לארץ מבלי דאגה; הבית השביעי, שבו מסר פינס מעין תמצית של הרעיון הציוני, אשר מוּנע, לשיטתו, מהתשוקה הלאומית הקדומה לבוא ולהתיישב בארץ ישראל ובירושלים; מילותיו: "כנפי יונה", שעליה כביכול דואים וטסים החלוצים בדרכם לארץ, מבטאות את רצונם העז ותודעתם ההופכות את הדרך, שהייתה במציאות קשה ומרובת עיכובים ותלאות ביבשה ובים, לתעופה קלה ומהירה. "חושו אחים חושו" באתר בית לזמר העברי מילות השיר "חושו אחים חושו" והאזנה לו באתר זמרשת מידע על חושו אחים חושו בקטלוג הספרייה הלאומית מילות השיר "חושו אחים חושו" והאזנה לו, באתר זמרשת
ג'ונתן בורנשטיין

ג'ונתן ריי בורנשטיין (באנגלית: Jonathan Rey Bornstein; נולד ב-7 בנובמבר 1984) הוא כדורגלן יהודי אמריקאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בשיקגו פייר. בורנשטיין נולד בקליפורניה לאב יהודי ממוצא רומני ולאם נוצרית-קתולית ממקסיקו. בורנשטיין התחיל לשחק כדורגל בליגת התיכונים של ארצות הברית עם תיכון לוס אלמיטוס, שם הוא שיחק כדורגל במשך ארבע שנים, במקביל שיחק בקבוצת אירווין סטיקרס וכן בקבוצת כדורגל חופים. הוא החל את הקריירה שלו במכללת קאל פולי פונומה ושיחק שם לפני שעבר ל-UCLA. בורנשטיין השתתף במכביה ה-17 בשנת 2005 בישראל, במדי נבחרת הכדורגל של יהודי ארצות הברית, ועמה זכה במקום השני ובמדליית הכסף. בשנת 2006 נבחר בורנשטיין על ידי צ'יבאס ארצות הברית בסיבוב הרביעי של דראפט ה-MLS, במקום ה-37. בורנשטיין שיחק תחילה בתור חלוץ, אך המאמן בוב בראדלי הסיט אותו לעמדת המגן השמאלי. לאחר פציעות והשעיות נאלץ לחזור בורנשטיין לעמדת החלוץ, וב-3 ביוני הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, במשחק נגד דאלאס. הוא המשיך לשחק מצוין בחלק האחורי וגם תרם להתקפה, סיים את העונה עם שישה שערים וארבעה בישולים ונבחר לשחקן הצעיר של השנה בליגה. בשנת 2008 סבל מפציעה בברך לקראת סיום העונה. בשנת 2011 הצטרף בורנשטיין לטיגרס מהליגה המקסיקנית, ממנה הושאל לאטלנטה. בשנת 2014 הושאל לקרטרו, ולאחר מכן חתם על חוזה קבוע בקבוצה ובסך הכל שיחק במדיה ארבע שנים בליגה המקסיקנית. ב-5 ביוני 2018 חתם בורנשטיין לעונה אחת במכבי נתניה. ב-28 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב מול מכבי חיפה בגביע הטוטו, במחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–5 להפועל חיפה. ב-30 במרץ 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגה במדי מכבי נתניה בתיקו 1–1 מול בני יהודה. ב-20 ביולי 2019 שוחרר מהקבוצה. ב-22 ביולי 2019 חתם בשיקגו פייר מליגת ה-MLS. בורנשטיין זומן לראשונה לנבחרת ארצות הברית ב-20 בינואר 2007 על ידי מאמן הנבחרת בוב בראדלי שאימן אותו בצ'יבאס לקראת המשחק נגד דנמרק, במשחק זה הבקיע את שערו הראשון. בשנה זו צבר עוד 11 הופעות. הוא שיחק עבור ארצות הברית בקופה אמריקה 2007 והיה שותף לזכייה של ארצות הברית בגביע הזהב 2009. ב-14 באוקטובר 2009 הבקיע את שערו השני בנבחרת נגד קוסטה ריקה בתוספת הזמן. שער זה מנע מקוסטה ריקה להעפיל למונדיאל אוטומטית והעניק להונדורס את המקום השלישי. במהלך החגיגות בהונדורס, רבים צעקו בשמו של בורנשטיין. בורנשטיין לא שותף בשני משחקי הפתיחה של הנבחרת במונדיאל 2010, אך פתח בהרכב במשחק האחרון של שלב הבתים מול אלג'יריה ובשמינית הגמר מול גאנה. את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת ערך ב-25 ביוני 2011 מול מקסיקו בגמר גביע הזהב 2011. בסך הכל לזכותו של בורנשטיין 38 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שני שערים. בורנשטיין היה מאורס לאליזבת ריינה, אך החתונה בוטלה. מדיה וקבצים בנושא ג'ונתן בורנשטיין בוויקישיתוף ג'ונתן בורנשטיין, ברשת החברתית אקס (טוויטר) ג'ונתן בורנשטיין, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל ג'ונתן בורנשטיין, באתר Transfermarkt ג'ונתן בורנשטיין, באתר Soccerway ג'ונתן בורנשטיין, באתר WorldFootball.net ג'ונתן בורנשטיין, באתר National Football Teams ג'ונתן בורנשטיין, באתר FootballDatabase.eu פרופיל, באתר ה-MLS מוטי פשכצקי, ‏ג'ונתן בורנשטיין שוחרר ממכבי נתניה, באתר ערוץ הספורט, 20 ביולי 2019 מוטי פשכצקי, ‏ג'ונתן בורנשטיין בראיון פרידה ממכבי נתניה, באתר ערוץ הספורט, 22 ביולי 2019
קאטו טומוסאבורו

יפן זהו שם יפני; שם המשפחה הוא קאטו. קאטו טומוסאבורו (ביפנית: 加藤 友三郎;‏ 22 בפברואר 1861 - 24 באוגוסט 1923) היה קצין בצי הקיסרי היפני וראש הממשלה היפנית ה-21. קאטו החל ללמוד במחזור השביעי של האקדמיה הימית הקיסרית, וסיים ב-1884 במקום השני מתוך שלושים צוערים בכיתתו. תחום ההתמחות שלו באקדמיה היה ארטילריה ימית וניווט. לאחר קבלת דרגת הלוטננט, שירת קאטו על סיפון הקורבטה "צוקובה" ב-1887, והיה לקצין התותחנות על סיפון הסיירת "טקצ'יהו" ב-1890. במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה היה קצין התותחנות של הסיירת "יושינו." לאחר המלחמה מילא קאטו מספר תפקידי מטה, עד קבלת דרגת קומנדר ב-1897, אז התמנה לסגן מפקד אוניית המערכה "יאשימה," ושנה לאחר מכן התמנה למפקד ספינת התותחים "צוקושי." קאטו קודם לדרגת אדמירל משנה ב-1904. במהלך מלחמת רוסיה–יפן שירת קאטו במטהו של אדמירל היהאצ'ירו טוגו על סיפון אוניית המערכה "מיקאסה," ונכח בעת הניצחון היפני בקרב צושימה. קאטו התמנה לתפקיד סגן שר הימייה ב-1906, וקיבל את דרגת תת-אדמירל ב-28 באוגוסט 1908. ב-1909 קיבל את הפיקוד על בסיס הצי בקורה, וב-1913 הפך למפקד הצי היפני המשולב. מספר ימים לפני קידומו לדרגת אדמירל ב-28 באוגוסט 1915, התמנה קאטו לתפקיד שר הימייה. הוא מילא תפקיד זה בממשלותיהם של אוקומה שיגנובו, טראוצ'י מסטאקה, הארה טקאשי וטקהאשי קורקיו. תחת הארה וטקהאשי, יצג קאטו את יפן בוועידה הימית בוושינגטון יחד עם קיג'ורו שידהרה, ועידה שהולידה את אמנת וושינגטון. עם שובו ליפן, התמנה קאטו לתפקיד ראש ממשלת יפן, ב-12 ביוני 1922. את ממשלתו הרכיבו בעיקר פקידים ביורוקרטים וחברי בית האצילים של הדיאט של יפן. במהלך כהונתו ישם קאטו את הבנות אמנת וושינגטון. הוא הסיג את הכוחות היפניים משאנדונג, וסיים את ההשתתפות היפנית בהתערבות בסיביר. קאטו נכנע לסרטן המעי הגס, ונפטר ב-24 באוגוסט 1923, מעט יותר משנה לאחר כניסתו לתפקיד. יום לפני מותו קודם קאטו לדרגת אדמירל הצי, ולאחר מותו קיבל את עיטור מסדר החרצית ואת תואר הקזוקו שישאקו (ויקונט). מסדר דיית הזהב, דרגה שנייה, 1 באפריל 1906. מסדר האוצר הקדוש, דרגה ראשונה, 28 בנובמבר 1913. מסדר השמש העולה, דרגה ראשונה, 14 ביולי 1916. מסדר פרחי הפאולוניה, 7 בספטמבר 1920. מסדר החרצית, סרט גדול, 24 באוגוסט 1923. נישידה הירושי, Graduates of Naval Academy class 7th.
חצור אשדוד

חָצוֹר אַשְׁדּוֹד הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר ליד גן יבנה השייך למועצה אזורית באר טוביה. שמו של היישוב הוא כשם עיר בנחלת שבט יהודה שנקראה "חצור". התוספת "אשדוד" לחצור על שם העיר "אשדוד הפלישתית", ובשל קרבת הקיבוץ לעיר אשדוד, נועדה להבדיל מחצור הגלילית. הגרעין המייסד של הקיבוץ התגבש בשנת 1936 על בסיס גרעין ארץ-ישראלי ג' של תנועת "השומר הצעיר". חברי הגרעין שהו שנה במשמר העמק ובחול המועד פסח בשנת 1937 הקימו את הקיבוץ בראשון לציון, שם שהו תשע שנים עד שנמצא להם מקום להתיישבות קבע. במשך זמן זה הצטרפו אליהם גרעיני "השומר הצעיר" מבולגריה ב-1939 ומצפון אמריקה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה (1946).. בשנת 1943 הקימו חברי הקיבוץ את מצפה גבולות, שם שהו במשך שלוש שנים. בשנת 1946 הוחלט במוסדות המיישבים שהקיבוץ יעזוב את גבולות ויתיישב במקום הנוכחי, שנקרא אז "יסור". גבעת הכורכר שעליה הוקם הקיבוץ (גובה כ-60 מטר מעל פני הים) הייתה אז חשופה ובצידה הדרומי מחצבה נטושה. סביבה שכנו ארבעה כפרים ערביים: יסור, ברקה, בתני שרקיה ובתני ע'רביה ומחנה קסטינה של חיל האוויר הבריטי (היום בסיס חצור של חיל האוויר הישראלי). חברי הקיבוץ הגיעו למקום ביוני 1946 והשתכנו בבית האריזה בפרדס. בעקבות החבלה של האצ"ל במטוסים בריטיים במחנה הסמוך, במסגרת התקפת שדות התעופה הבריטיים, וחשש המוסדות מתגובת הצבא הבריטי, נדחתה העלייה על הגבעה במשך מספר חודשים. בספטמבר ניתן לבסוף האישור, והחברים עלו לגבעה והחלו לבנות את ביתם החדש. העברת הקיבוץ מראשון לציון הסתיימה רק בנובמבר 1947. במלחמת העצמאות היה הקיבוץ סמוך לקו החזית של הצבא המצרי, שהגיע עד סמוך לגשר עד הלום מצפון לאיסדוד. ילדי הקיבוץ פונו לבית ספר בחולון. המצרים הפגיזו את הקיבוץ, והחברים המעטים שנותרו להגן על היישוב הסתתרו בתעלות. עלון הקיבוץ שנקרא "על התל" שינה באותם ימים את שמו ל"מתחת לתל". לאחר מבצע יואב, שבו הילדים לקיבוץ וחברי הקיבוץ חזרו לעבודה החקלאית. במבצע ברק נכבשו הכפרים הערביים הסמוכים, ותושביהם הפכו לפליטים ברצועת עזה. חלק מאדמותיהם, שהוכרזו כאדמות מדינה לפי חוק נכסי נפקדים, הוחכרו על ידי מינהל מקרקעי ישראל לקיבוץ. בסמוך לקיבוץ ממוקם בסיס חצור של חיל האוויר שנקרא על שמו. בקיבוץ פועל מועדון בענף הבדמינטון, שהוא אחד ממועדוני הבדמינטון הגדולים בישראל. בעבר פעלה קבוצת כדורעף של הפועל חצור. הקבוצה הוקמה בשנים הראשונות של הקיבוץ והייתה בליגה הלאומית (הליגה הבכירה אז) עד סוף שנות ה-80. בשנת 1995 היא חזרה לליגה העליונה. הקבוצה זכתה בגביע המדינה בעונת 1999/2000. הישג השיא בליגה היה העפלה לגמר הפלייאוף באותה עונה. הקבוצה נתמכה באותה תקופה על ידי מועצה אזורית באר טוביה ושמרה על מקומה בליגת העל מ-1995 עד 2007. בעקבות צמצום התמיכה של המועצה עברה הקבוצה לחסותה של עירית אשדוד ב-2005. הקהל הביתי הלך והצטמצם במשך השנים והמעבר לאשדוד רק החמיר את המצב. ב-2007 נסגרה הקבוצה. מדיה וקבצים בנושא חצור אשדוד בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של חצור אשדוד מיכאל יעקובסון: סקירה אדריכלית על בניין חדר האוכל בקיבוץ חצור, באתר 'חלון אחורי', 21 באפריל 2015 חצור-אשדוד (ישראל), דף שער בספרייה הלאומית אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 באו עולים מאמריקה, דבר, 6 בפברואר 1946 נכבשו קאקון ויבנה, דבר, 6 ביוני 1948 מאות פגזים הוטלו על חצור לפני התחלת ההפוגה, מעריב, 21 ביולי 1948 מ.מ., ביקור בזק בחזית הדרום, מעריב, 21 בספטמבר 1948
ביצרון

בִּצָּרוֹן הוא מושב עובדים במישור החוף הדרומי (סמוך לגדרה), ושטחו הוא כ-5,000 דונם. את המושב ייסד גרעין של אסירי ציון מרוסיה בשנת תרצ"ה (1935) על שטח של היישוב הסמוך גן יבנה, ואחד מחבריו נתן לו את שמו מן הפסוק ”שׁוּבוּ לְבִצָּרוֹן אֲסִירֵי הַתִּקְוָה גַּם הַיּוֹם מַגִּיד מִשְׁנֶה אָשִׁיב לָךְ” (ספר זכריה, פרק ט', פסוק י"ב). המייסדים היו חברי הכשרת "תל-חי קרים" שהתארגנה ברוסיה ב-1929. חברי ההכשרה עלו לארץ ישראל ב-6 ביוני 1929. בשנת 1935 הגיעו לגן יבנה, עבדו שם בפרדסי המושבה ובאותה עת בנו את הבתים הראשונים של המושב וחפרו באר מים. בשנת 1935 עלו חברי המושב על אדמתם, שניתנה להם מנחלאות גן-יבנה, על פי ההסכם (כמתואר בספרו של אריה קרישק -"בוני הגן", 1993), כלל השטח 30 נחלות משק, חמישה דונם לכל נחלה. בכל משק היה בית קטן שבו חדר אחד ומטבח. השירותים היו בחצר. בעשור הראשון לקיומם סבלו ממצוקה כלכלית וחברתית קשה. בשנת 1946 הצטרף אל המושב גרעין של נוטרים משוחררים מהמושבה מזכרת בתיה. את החבורה הוביל אז אריה רוז'נסקי שגם חיבר את השיר "הורה בצרון". עד מלחמת העצמאות היה ביצרון מוקף כפרים ערבים (ברקה, בשית, קטרה). המושב היה סמוך לקו החזית עם הצבא המצרי אשר הגיע עד לגשר עד הלום, והופצץ על ידי מטוסי חיל האוויר המצרי. נשים וילדים פונו לנס ציונה וראשון לציון. הגברים נשארו להגן על המושב ולנסות להציל את התוצרת החקלאית. ב-1949, בהמלצתו של אברהם הרצפלד התיישבו במקום חיילים משוחררים חברי גרעין "בתלם", ובהמשך הגיעו לביצרון עולים חדשים בעיקר מבולגריה ורומניה והקימו משקי חלב. בשלהי המאה ה-20 וראשית המאה ה-21 נבנו במקום שכונות הרחבה, מרביתן לבני המושב. בית העם אנדרטה לחללי ביצרון מדיה וקבצים בנושא ביצרון בוויקישיתוף מיכאל יעקובסון: סיבוב בבית העם הנטוש במושב ביצרון, באתר 'חלון אחורי', 25 ביוני 2016 אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור סוף 2022. הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021 השראה מן העבר וצפייה אל העתיד, באתר מושב ביצרון, אוחזר ב-21 במרץ 2014.
ויליאם פאוול

ויליאם הורשיו פאוול (באנגלית: William Horatio Powell;‏ 29 ביולי 1892 – 5 במרץ 1984) היה שחקן קולנוע אמריקאי, אחד הכוכבים הידועים והפוריים ביותר בשנות ה-30 של המאה ה-20. בכל הקריירה שלו הופיע בכמעט 100 סרטים, מחציתם בשנות השלושים. סרטיו כוללים את ששת סרטי סדרת "האיש הרזה" לפי ספריו של דשיל האמט לצדה של מירנה לוֹי, לצידה הופיע ב-14 סרטים. היה מועמד שלוש פעמים לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידיו בסרטים "האיש הרזה" (1934), "אישי גודפרי" (1936) ו"חיי עם אבא" (1947). פאוול נולד בפיטסבורג, פנסילבניה וגדל בקנזס סיטי, מיזורי. ביתו היה סמוך לבית ילדותה של ג'ין הארלו, שתהיה לימים בת זוגו, אך לא הכיר אותה בנעוריו. בגיל 18 עבר לניו יורק על מנת ללמוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה, אותה סיים ב-1912. לאחר עשור של הופעות בוודוויל החל ב-1922 להופיע בסרטים אילמים. תפקידו הראשון היה בהפקת שרלוק הולמס בתפקיד פרופסור מוריארטי לצד ג'ון ברימור שגילם את התפקיד הראשי. הוא הופיע בלמעלה מ-30 סרטי ראינוע לפני שעבר בהצלחה את מהפכת הסרט המדבר. בשנת 1934 הופיע בתפקיד הבלש ניק צ'ארלס בסרט "האיש הרזה", הראשון בסדרה בת שישה סרטים לפי ספריו של דשיל האמט. הסרט זיכה אותו במועמדות לפרס אוסקר והחל שיתוף פעולה קולנועי פורה עם מירנה לוי, ששיחקה את אשתו. ב-1936 גילם את דמותו של פלורנץ זיגפלד בסרט זוכה האוסקר זיגפלד הגדול, שגם בו שיחקה לוי את אשתו. באותה שנה היה מועמד בשנית לאוסקר על סרטו "אישי גודפרי". ב-1935 כיכב לצידה של ג'ין הארלו בסרטו של ויקטור פלמינג "Reckless" ("פוחזת"), במהלך הצילומים הפכו השניים לזוג, אם כי לא התחתנו. מותה של הארלו, בגיל 26, קטע את יחסיהם. לאחר מותה של הארלו נכנסה הקריירה של פאוול להאטה. בשנות הארבעים הופיע במספר קטן של סרטים, אחד מהן היה "החיים עם אבא" בבימויו של מייקל קורטיז משנת 1947, לצידה של אליזבת טיילור, עליו היה מועמד לפרס האוסקר בפעם האחרונה. סרטו האחרון היה "מר רוברטס" בבימויו של ג'ון פורד משנת 1955 לצידם של הנרי פונדה, ג'יימס קאגני וג'ק למון. לאחר פרישתו לא הופיע עוד על הבד או בטלוויזיה. אתר האינטרנט הרשמי של ויליאם פאוול ויליאם פאוול, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ויליאם פאוול, באתר "אידיבי", מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי ויליאם פאוול, באתר AllMovie (באנגלית) ויליאם פאוול, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ויליאם פאוול, באתר MusicBrainz (באנגלית) ויליאם פאוול, באתר "Find a Grave" (באנגלית) ויליאם פאוול, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)