laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
כוכב לכת הליום

כוכב לכת הליום (אנגלית: Helium planet) הוא טיפוס היפותטי של כוכב לכת חוץ שמשי המורכב מהליום. כוכב לכת זה עשוי להיווצר מננס לבן קל שאיבד חלק ניכר ממסתו. בניגוד לענקי הגזים, כדוגמת צדק ושבתאי המורכבים בעיקר ממימן עם אחוז מסוים של הליום ושברי אחוז של יסודות אחרים. כוכבי לכת הליום צפויים להיות מורכבים מהליום בלבד מכיוון שהם תוצרים של כוכב ש"שרף" את המימן בתהליך של היתוך גרעיני. לפי אחד המודלים, כוכב לכת הליום יכול להיווצר מננס לבן במערכת של שני ננסים לבנים, בהם הננס המסיבי יותר ספח אליו מסה מהננס הקל יותר. מנגנון אחר שיכול ליצור כוכב לכת המורכב מהליום הוא תהליך של נידוף באור, בו מרבית המימן עוזבת את כוכב הלכת. נכון ל-2015 לא נצפה גרם שמיים מסוג זה. לפי המודלים המתמטיים, כוכב לכת הליום עשוי להיות דומה בממדיו לענקי הגזים המוכרים לנו. אך בניגוד אליהם, כוכבי לכת הליום יכולים לעלות במסתם על 13 מסות צדק מבלי להתחיל היתוך גרעיני של דאוטריום ולכן לא יהפכו לננסים חומים. Mass-Radius Relationships for Solid Exoplanets
גדעון עציון

גדעון עציון (1944 - אפריל 2015) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על עוצבת גולן. עציון, בנם של אברהם ואסתר נולד וגדל בכפר חסידים. למד במדרשית נעם בפרדס חנה. ב-1961 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וקצין בחיל התותחנים, שימש קצין בגדוד מכמ"ת 334 והדריך בביסל"ת, ב-1966 מונה למפקד סוללה בגדוד 334 ובמהלך מלחמת ששת הימים השתתף בקרבות כיבוש רמת הגולן כקצין קישור ארטילרי של גדוד 13 בחטיבת גולני. ב-1971 מונה לסגן מפקד גדוד 402, במהלך מלחמת יום הכיפורים שירת כקצין אג"ם במפקדת קצין התותחנים הפיקודי בפיקוד הצפון. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 334 ובהמשך שירת כסגן מפקד אגד ארטילרי. ב-1979 מונה למפקד אגד ארטילרי 282. למד במכללה לביטחון לאומי וב-1983 נשלח במסגרת מחלקת הנוער והחלוץ של ההסתדרות הציונית לשליחות בדרום אפריקה. השתחרר משירות הקבע ב-1986. לאחר שחרורו שירת במילואים כמפקד אגד ארטילרי 425 במשך כ-10 שנים ומפקד סיוע בגיס. כמו כן סייע בפיתוח מערכות השליטה ובקרה שמשמשות את חיל התותחנים. רס"ן (מיל') סימן טוב שגיא, ערב לכבוד של גדעון עציון, ביטאון תמיד תותחן, ספטמבר 2012
גבעת טארה

גבעת טארה היא אתר ארכאולוגי שתחילתו בתקופה הנאוליתית (3500 לפנה"ס לערך). המקום שימש בעיקר להתכנסויות, לעריכת טקסי פולחן ולקבורה. הגבעה ממוקמת סמוך לנהר בוין בין נאבן לדנשוקלין (Dunshaughlin) במחוז מית' במזרח אירלנד. האתר מלא תפקיד מרכזי בהיסטוריה ובפולקלור של אירלנד ומשמש עד היום כמרכז של מורשת רוחנית דתית ופוליטית. "אם מבקר עומד מאחורי כנסיית פטריק הקדוש במחוז מית' ומביט אל מעבר לגבעה, הוא רואה לא יותר מכמה תלוליות עפר מכוסות בשמיכה של דשא וכבשים שיצאו לרעות בשדה מאחת החוות הסמוכות. אבל אם המבקר יביט עם הלב ועם הנשמה שלו, הוא יראה את כל תפארתה העתיקה של אירלנד". באתר נמצאים מבנים עתיקים שרובם קבורים באדמה. ניתן להבחין בכיפותיהם העגולות הבולטות מעל פני הקרקע, כשהן מכוסות בדשא. על פי המסורת, היה זה מקום מושבו של המלך העליון של אירלנד ואתר קבורתם של 140 מלכים. המקום נחשב כלב הרוחניות הקלטית וכן "כמקום שבו עוצבה זהותה הלאומית של המדינה". על פי המיתולוגיה האירית (אנ'), גבעת טארה הייתה מקום משכנם של האלים ודרך כניסה לעולם הבא. בתחילת המאה ה-20, הגיעה לאתר קבוצה מבני ישראל הבריטים, שסברה כי ארון הברית נקבר במקום. לאכזבתם, התגלו בתום החפירה מטבעות רומיים ספורים. בשנת 1950, התבצעה חפירה רשמית שבה נחשפו ממצאים המצביעים על קיומם הקדום של מבנים משמעותיים במקום. 'התל של בני הערובה', (GiallDumha na nGiall' ,'Mound of the Hostages'), הוא מעבר קבורה מגליתי והמונומנט העתיק ביותר שהתגלה בגבעת טארה, המתוארך בסביבות 2500 לפני הספירה. בין השנים 1955 ו-1959, התבצעו במקום חפירות שהביאו לגילוי ממצאים רבים המלמדים על התקופה הקדומה. מעבר הקבורה נמצא בתוך תל מעגלי שקוטרו 15 מטרים וגובהו 3 מטרים. אורכו 4 מטרים, רוחבו מטר אחד וגובהו 1.8 מטרים. הוא מחולק על ידי אבני אדן לשלושה תאים שבהם התגלו מתנות קבורה שונות, כלי חרס ושרידים של למעלה מ-200 אנשים. החפירות חשפו גם שלד של נער מתבגר מתקופת הברונזה המקושט בשרשרת של אבני חן. האבנים והקירות מעוטרים בגילופי ספירלות ובגילופים הקשורים לשמש, לירח ולכוכבים. קבר המעבר תוכנן כך שאור השמש יחדור פנימה פעמיים בשנה בלבד. שמו של הקבר ניתן לו בשל מנהגם של המלכים העליונים של אירלנד להחזיק בבני ערובה מקרב האצילים, כדי להבטיח את שיתוף הפעולה של הממלכות. אחד מהמלכים האגדיים של טרה נקרא ניאל של תשעת בני הערובה כיוון שהחזיק תשעה בני ערובה מהמחוזות של אירלנד ושל בריטניה. הוא נחשב כאב המייסד של שושלת או'ניל ש-28 מבניה מלכו בטארה בין השנים 400 - 1022 לספירה. מדיה וקבצים בנושא גבעת טארה בוויקישיתוף טארה, היסטוריה ועוד (אורכב 17.11.2014 בארכיון Wayback Machine) באתר atriptoireland (באנגלית) בריאן לאוורי, עתיקות בסכנה לא רק בישראל: דיווחים מאירלנד ומיוון באתר הידען גבעת טארה, באתר אנציקלופדיית ההיסטוריה העולמית (באנגלית) טארה באתר irish-society.org בריאן לאוורי עתיקות בסכנה לא רק בישראל: דיווחים מאירלנד ומיוון- מלכי אירלנד מתהפכים בקבריהם באתר הידען אירלנד המיתית באתר mythicalireland ראו גם אוצרות אבודים - האיקס על המפה באתר מסע אחר
משפט ליוביל (אלגברה דיפרנציאלית)

משפט ליוביל הוא משפט באלגברה דיפרנציאלית, הקובע תנאי הכרחי ומספיק לקיומה של פונקציה קדומה אלמנטרית לפונקציה נתונה. את המשפט הוכיח ז'וזף ליוביל ב-1835. מהמשפט עולות דוגמאות מפורסמות לאינטגרלים לא מסוימים שאינם פונקציות אלמנטריות, כגון פונקציית השגיאה ∫ e − x 2   d x {\displaystyle \int e^{-x^{2}}\ dx} , האינטגרל הלוגריתמי ההפוך   ∫ 1 ln ⁡ x   d x {\displaystyle \ \int {\frac {1}{\ln x}}\ dx} (המוכר ממשפט המספרים הראשוניים) ו-   ∫ sin ⁡ x x   d x {\displaystyle \ \int {\frac {\sin x}{x}}\ dx} . פונקציה אלמנטרית היא פונקציה המתקבלת ממספר סופי של פעולות פשוטות על פונקציות בסיסיות. פורמלית, ניתן לבנות את הפונקציות האלמנטריות באופן אלגברי כמתואר להלן. יהי F {\displaystyle F} שדה עם פעולת גזירה a ↦ a ′ {\displaystyle a\mapsto a'} . השדה F {\displaystyle F} יחד עם הפעולה a ′ {\displaystyle a'} נקרא שדה דיפרנציאלי. אוסף האיברים F C = { a ∈ F : a ′ = 0 } {\displaystyle F_{C}=\{a\in F:a'=0\}} הוא תת-שדה של F {\displaystyle F} הקרוי שדה הקבועים של F {\displaystyle F} . אקספוננט של איבר a ∈ F {\displaystyle a\in F} הוא איבר המסומן e a {\displaystyle e^{a}} שמקיים: ( e a ) ′ = a ′ e a {\displaystyle (e^{a})'=a'e^{a}} (זהו אנלוג אלגברי של פונקציית האקספוננט). באופן דומה, לוגריתם של איבר a ∈ F {\displaystyle a\in F} הוא איבר המסומן log ⁡ a {\displaystyle \log a} שמקיים: ( log ⁡ a ) ′ = a ′ / a {\displaystyle (\log a)'=a'/a} (זהו אנלוג אלגברי של הלוגריתם הטבעי). הרחבת שדות דיפרנציאלית זהה להרחבת שדות רגילה בכפוף לתנאי שהנגזרות מזדהות על השדה הקטן. הרחבה דיפרנציאלית K / F {\displaystyle K/F} נקראת הרחבה אלמנטרית של F {\displaystyle F} אם קיימת שרשרת סופית של הרחבות F = K 0 ⊂ K 1 ⊂ K 2 ⊂ … ⊂ K n = K {\displaystyle F=K_{0}\subset K_{1}\subset K_{2}\subset \ldots \subset K_{n}=K} כך שלכל 0 ≤ i < n {\displaystyle 0\leq i<n} מתקיימת אחת מהאפשרויות הבאות: K i + 1 = K i ( a ) {\displaystyle K_{i+1}=K_{i}(a)} כאשר a אלגברי מעל K i {\displaystyle K_{i}} . K i + 1 = K i ( e a ) {\displaystyle K_{i+1}=K_{i}(e^{a})} כאשר a ∈ K i {\displaystyle a\in K_{i}} . K i + 1 = K i ( log ⁡ a ) {\displaystyle K_{i+1}=K_{i}(\log a)} כאשר a ∈ K i {\displaystyle a\in K_{i}} . יהי a ∈ F {\displaystyle a\in F} ותהי K / F {\displaystyle K/F} הרחבה אלמנטרית כך ש- F C = K C {\displaystyle F_{C}=K_{C}} , וכן קיים b ∈ K {\displaystyle b\in K} המקיים b ′ = a {\displaystyle b'=a} . אזי קיימים קבועים c 1 , … , c n ∈ F C {\displaystyle c_{1},\ldots ,c_{n}\in F_{C}} ואיברים u 1 , … , u n , v ∈ F {\displaystyle u_{1},\ldots ,u_{n},v\in F} כך שמתקיים: a = ∑ i = 1 n c i u i ′ u i + v ′ {\displaystyle a=\sum _{i=1}^{n}c_{i}{\frac {u_{i}'}{u_{i}}}+v'} במילים אחרות, לכל איבר בשדה דיפרנציאלי עם קדומה אלמנטרית יש קדומה בשדה, עד כדי סכום של מספר סופי של לוגריתמים.
אלדרשוט

אלדרשוט (באנגלית: Aldershot) היא עיירה במחוז המפשייר שבדרום-מערב אנגליה. העיירה מוכרת במיוחד ומזוהה עם מחנה אלדרשוט שהוא מבסיסי האימונים החשובים והוותיקים ביותר בצבא הבריטי, משום כך אלדרשוט לעיתים מכונה "הבית של הצבא הבריטי" ומכילה אחוז גבוה של תושבים אנשי צבא המשרתים במחנה הסמוך. מקור שם העיירה נלקח מהמונח באנגלית עתיקה; "אלדר הולט" (Alber-Holt), עץ אלנוס מת, זאת ככל הנראה בהתייחסות לעצי האלנוס הרבים המאפיינים את האזור. העיירה מוזכרת עוד במאה ה-11, ובמאה ה-17 היא מוזכרת בתור עיירת שוק, היא נותרה יחסית אלמונית עד למאה ה-19 בלב אזור רחב ושומם בלתי כשיר לעיבוד חקלאי. בשנת 1854 בזמן מלחמת קרים הוקם סמוך לעיירה מחנה אלדרשוט, שהיה לבסיס האימונים הקבוע הראשון של הצבא הבריטי. הקמת המחנה הביאה לפריחה בעיירה, כך היא גדלה מ-875 תושבים בשנת 1851 לכדי 16,000 ב-1861 (מהם כ-9,000 אנשי צבא). מאז ועד היום מזוהה העיירה במיוחד עם הצבא הבריטי אשר רבים מתושביה משרתים בו, היא אף מכונה "הבית של הצבא הבריטי". זמביה נדולה, זמביה שלט הכניסה לאלדרשוט. פאב קרים ברחוב הראשי. פסל ולינגטון המוצב על גבעה סמוכה. בתים טוריים ויקטוריאנים ברחוב קווינס. קטדרלת סינט מיכאל וסינט ג'ורג' אתר המועצה העירונית ראשמור. אתר קבוצת הכדורגל 'אלדרשוט טאון'.
שמעון בן-דוד

שמעון בן דוד (1936 - 29 באוגוסט 2016) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, פיקד על עוצבת כידון ועל הג"א בפיקוד המרכז. בן דוד נולד וגדל בלוב. עלה לישראל לאחר הקמת המדינה, ב-1955 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. שימש מפקד סוללה וסגן מפקד גדוד 402. במלחמת ששת הימים שימש סגן מפקד גדוד 871, שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 45 בקרבות בעמק דותן וברמת הגולן. במלחמת ההתשה פיקד על גדוד 403 שנלחם בגזרת קו בר-לב. ב-1972 שימש ראש ענף אימון יחידות במפקדת קצין תותחנים ראשי ומונה להקים את מתקן עבדת, שישמש כמתקן אימונים ליחידות המילואים של התותחנים. במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 436, גדוד מילואים באגד 214 שהפעיל תומ"תים 155 מ"מ. לאחר גיוס הגדוד והגעתו לחזית המצרית, שימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבה 14. במהלך הקרבות נפצע פעמיים אך סירב להתפנות עד להפסקת האש. לאחר המלחמה עוטר בצל"ש אלוף. בפברואר 1974 מונה למפקד התותחנים הפיקודי בפיקוד המרכז, ביוני 1975 מונה למפקד עוצבת כידון ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1977. לאחר לימודים באוניברסיטת בר-אילן מונה ב-1979 לראש מחלקת בירור אצל נציב קבילות החיילים. במאי 1981 מונה לסגן מפקד הג"א בפיקוד המרכז ובין ינואר 1982 לאוקטובר 1984 שירת כמפקד הג"א מרכז. לאחר מכן שירת כנספח צבאי בקניה. לאחר שחרורו שימש יועץ לגזבר הסוכנות היהודית מאיר שטרית ומנהל ועדת העזבונות במשרד המשפטים. ב-29 באוגוסט 2016 נפטר ממחלה ונקבר במושב כוכב מיכאל. מדיה וקבצים בנושא שמעון בן-דוד בוויקישיתוף סא"ל שמעון בן דוד, באתר הגבורה לילך שובל, נפגשים, עם בוא הזיכרון, באתר ישראל היום, 16 באוקטובר 2014
נפתלי הריברטו הבר

נפתלי הריברטו הבר (בספרדית: Heriberto Háber, ג' בכסלו ה'תרצ"א, 23 בנובמבר 1930 – כ"א בחשוון ה'תשס"ו, 23 בנובמבר 2005) היה פרופסור לספרות, סופר ומורה ישראלי-ארגנטינאי. נולד בשם הרברט הבר באוסטריה לקלרה ושמעון הבר. בשנת 1938 היגר עם הוריו ואחותו לארגנטינה, ימים ספורים לפני סיפוחה של אוסטריה על ידי הנאצים, ה"אנשלוס". החל ללמוד מחדש בכיתה א' בארגנטינה, ובמקביל למד בחדר. משסיים את לימודיו בבית הספר היסודי, החל ללמוד במכון ללימודי יהדות בבואנוס איירס, לימודים המקבילים ללימודים בבית ספר תיכון. לאחר תום לימודיו התיכוניים וקבלת תעודת הבגרות, החל ללמוד בסמינר למורים "המדרשה העברית" ולאחר מכן, למד מדעי הרוח (ספרות) באוניברסיטת בואנוס איירס. במסגרת עבודת הדוקטורט אף הגיע לביקור בישראל בשנת 1955. לאחר מספר שנים הוענק לו תואר פרופסור לספרות מטעם אוניברסיטת בואנוס איירס. בשנת 1958 הפך לבעל קורא בבית הכנסת "Nueva Comunidad Israelita" בבואנוס איירס; פעילות בה המשיך עד לשנת 1962. לפרנסתו עסק מאז 1948 בלימוד עברית, יהדות וספרות במספר בתי ספר בדרום אמריקה וכן הכין נערים לבר מצווה. בשנת 1962 קיבל לידיו את ניהול בית הספר היהודי בלה פאס, בירת בוליביה. שלוש שנים אחר-כך, חזר לארגנטינה עם משפחתו, וניהל במשך שנה בית ספר בעיר רוסריו. בין השנים 1966–1971 ניהל את בית הספר "הרצליה", מגדולי בתי הספר התיכוניים בקהילות היהודיות בגולה. בשנת 1971 עלה עם אשתו וילדיו לישראל וקבע את ביתו באשדוד. לימד במשך עשרים וחמש שנים ספרדית, עברית וספרות במוסד החינוכי כפר סילבר, עד פרישתו לגמלאות. כתב כמה ספרים הומוריסטיים, העוסקים בין היתר בחייהם של העולים החדשים לישראל, החיים בישראל, דרך החיים של היהודים החרדים וחייו של מורה. בנוסף כתב ספרים העוסקים בחגי ובמועדי ישראל, וכן בפרשות השבוע והפטרותיהן. בנוסף הבר עסק בתרגום ותרגם את מרטין פיירו מספרדית לעברית, את אמפיטריאון של היינריך פון קלייסט מגרמנית לעברית וכן תרגם מעברית לספרדית את חדווה ואני של אהרן מגד ואת הסידור של ראש השנה. הבר היה פעיל רבות גם בתחום העיתונות ונהג לכתוב טורים שבועיים בנושא פרשת השבוע, הפטרת השבוע והיהדות בכלל. מאמריו פורסמו במספר שפות ובמבחר מקומות על פני הגלובוס. כשנתיים לאחר פטירתו, נקראה על שמו הספרייה של התאחדות עולי דרום אמריקה (OLEI). בבואנוס איירס פגש את גרטה (גורדון) ונישא לה. לזוג נולדו שלוש בנות ובן. הבר דיבר שפות רבות, בהן עברית, אנגלית, גרמנית, ספרדית, לטינית, יוונית, איטלקית ויידיש. נפטר ביום הולדתו ה-75, ב-23 בנובמבר 2005. צ'או מורה Instantáneas de la Biblia: (בספרדית, "מראות מהמקרא" (תרגום חופשי), 1953) מרטין פיירו: (תרגום לעברית של הפואמה הלאומית הארגנטינאית, שארך עשר שנים תמימות. על עבודתו זו זכה למכתב הוקרה מנשיא ארגנטינה דאז, 1965) ספרים בסדרת "Biblioteca Popular Judia" (ספרדית, "יהדות פופולרית"): Jonas ("יונה", 1967) Rut ("רות", 1968) el Patriarca Abraham ("האב אברהם", 1968) el Patriarca Isaac ("האב יצחק", 1971) Fiestas y Tradiciones Judias: (ספרדית, "חגים ומועדים יהודיים", 1987) Cuentos de ISRABINOLANDIA: (ספרדית, "סיפורים מארץ איסורי הרבנים" (תרגום חופשי), 1991) Nuevos Cuentos de ISRABINOLANDIA: (ספרדית, "סיפורים חדשים מארץ איסורי הרבנים" (תרגום חופשי), 1991) אני אחריך (ספרדית, 1997 ; גרמנית, 2002) זהו זה! הגענו! (עברית, 2001) מדיה וקבצים בנושא נפתלי הריברטו הבר בוויקישיתוף נפתלי הריברטו הבר, ברשת החברתית Goodreads
חרב וולאס

חרב וולאס (באנגלית: Wallace Sword) היא חרב עתיקה מסוג קלאימור המיוחסת לויליאם וולאס, הגיבור הלאומי של סקוטלנד שהוביל את תנועת ההתנגדות הסקוטית נגד ממלכת אנגליה במהלך מלחמת העצמאות הסקוטית. על פי המסורת הסקוטית, שימשה החרב את וולאס במהלך קרב גשר סטירלינג בשנת 1297 ובקרב פולקירק בשנת 1298. מדובר בחרב ארוכה מסוג קלאימור. אורכה הכולל של החרב (כולל הניצב) 163 ס"מ, ואורך הלהב 132 ס"מ. עובי הלהב משתנה בין 5.7 ס"מ בבסיסו, ל-1.9 ס"מ בקצהו. משקל החרב 2.9 ק"ג. על פי המסורת הסקוטית, לאחר הוצאתו להורג של וולאס בשנת 1305, סר ג'ון דה מנטיית', מושל טירת דמבארטון קיבל לידיו את החרב. אין תעוד למסורת זו. בשנת 1505, 200 שנים לאחר מכן, ישנו תעוד לכך שג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד רכש נדן חדש המצופה משי בעלות של 26 שילינג עבור "חרב וולאס". התיעוד הבא המזכיר את החרב הוא משנת 1875, במכתב מאת משרד המלחמה הבריטי המציין שהחרב הועברה בשנת 1825 למצודת לונדון לתיקונים, ובמהלכם הורה ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון לד"ר סמיואל מייריק לבדוק את החרב. ד"ר מייריק היה מומחה לבדיקת חרבות עתיקות. מייריק קיבל לידיו את הנדן בלבד ובדק אותו, וקבע כי הנדן מקורו במאה ה-16 (כאמור, זה אכן תקופת יצירת הנדן). ב-15 באוקטובר 1888 הורה מזכיר משרד המלחמה להעביר את החרב לאנדרטת וולאס. חרב וולאס באתר הBBC נתוני החרב ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
לוך רנוך

לוך רנוך (באנגלית: Loch Rannoch, בגאלית סקוטית: Loch Raineach) הוא לוך (אגם) מים מתוקים שאורכו כ-15 ק"מ, והוא ממוקם במחוז פרת' וקינרוס שבסקוטלנד. הלוך ממוקם בכיוון - מערב - מזרח, ורוחבו הממוצע כקילומטר. בקצהו המזרחי נשפך האגם לנהר טומל. שטחו של האגם 19 קמ"ר. לחופו הדרומי של הלוך נמצא פארק יער טיי, וממערב ללוך נמצא אזור ביצת רנוך. הלוך משמש כיום לאתר תיירות ודיג. מדיה וקבצים בנושא לוך רנוך בוויקישיתוף
עוצבת אשדות

עוצבת אשדות (אגד ארטילרי 214, אגד ארטילרי 7023, אגד ארטילרי 973) הייתה אגד ארטילרי בצה"ל. העוצבה הוקמה כאגד ארטילרי 214, אגד משימתי במסגרת אוגדה 31. במלחמת ששת הימים כלל האגד בפיקודו של יהודה נאות את גדוד 822, גדוד תותחי M7 פריסט בפיקודו של עודד בונה שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 200 בגזרת סיני. במלחמת יום הכיפורים חמישה גדודים: 3 גדודי תותחים מתנייעים 155 מ"מ, גדוד מכמ"ת 160 מ"מ וגדוד מכמ"ת 120 מ"מ. האגד בפיקודו של יעקב עקנין סיפק סיוע ארטילרי לאוגדה 143 בחזית המצרית. לאחר המלחמה שונה מספר האגד לאגד 7023. בשנים 1978 עד 1981 עברו גדודי האגד הסבה לתומ"תים M-109 "רוכב". ב-1987 שונה מספר האגד לאגד 973. בסוף שנות התשעים עברו יחידות האגד הסבה לתומ"תי "דוהר" וכן נקלט תחת פיקוד האגד גדוד המפקדים של ביסל"ת. עם פירוק אוגדה 560 בעשור הראשון של המאה ה-21 פורק גם האגד הארטילרי. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. אגד ארטילרי עוצבת "אשדות" במלחמת יום הכיפורים אגד ארטילרי 973 ערך זה הוא קצרמר בנושא יחידות צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משגב (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משגב (מועצה אזורית משגב) - מועצה אזורית בגליל, ליד סכנין וכרמיאל, המורכבת מ-35 יישובים פארק תעשיות משגב (מוכר גם בשם "תרדיון") - אזור תעשייה השוכן בשטח מועצה אזורית משגב בגליל המערבי אח"י משגב – ספינת טילים שהייתה בשירות חיל הים משנת 1967 אישים אורי משגב – עיתונאי ופובליציסט ישראלי חגי משגב (מושקוביץ) - היסטוריון, חוקר של אפיגרפיה ופליאוגרפיה שמיות של המזרח הקדום חיים משגב – עורך דין, דוקטור למשפטים, המפרסם מאמרים וספרים בנושאים פוליטיים-אקטואליים
אנדרטת ולינגטון

האם התכוונתם ל... אנדרטת ולינגטון (דבלין) – אנדרטה בצורת אובליסק המוצבת בפיניקס פארק שבדבלין, אירלנד אנדרטת ולינגטון (לונדון) – אנדרטה לכבוד ניצחון הצבא הבריטי ובראשו הדוכס מוולינגטון במלחמות הנפוליאוניות, המוצבת בפארק ליין בלונדון אנדרטת ולינגטון (סאמרסט) (אנ') – אנדרטה בצורת אובליסק המוצבת במחוז סאמרסט, אנגליה
מיקאל מדר

מיקאל מדר (בצרפתית: Mickaël Madar; נולד ב-8 במאי 1968) הוא כדורגלן עבר צרפתי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ. מדר התחיל את הקריירה שלו בסושו. לאחר שנתיים הוא עבר ללאוואל ולאחר מכן חזר לסושו. בשנת 1992 הוא עבר לקאן, ובשנת 1994 חתם במונקו. בשנת 1996 הוא חתם בדפורטיבו לה קורוניה, ובאמצע העונה שבר את רגלו. אחרי שהתאושש מפציעתו, מדר עזב את ספרד לטובת אברטון. בשנת 1999 מדר עבר לפריז סן-ז'רמן, ובשנת 2001 הוא חתם בקרטיי. בשנת 2002 פרש ממשחק פעיל. מדר הבקיע שער אחד ב-3 משחקים במדי נבחרת צרפת והוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 1996. ב-17 ביולי 2015 התמנה מדר לתפקיד מאמן קבוצת קאן בה אימן עונה אחת. מיקאל מדר, באתר Transfermarkt מיקאל מדר, באתר Soccerway מיקאל מדר, באתר BDFutbol מיקאל מדר, באתר WorldFootball.net מיקאל מדר, באתר National Football Teams מיקאל מדר, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
פאסט (פירושונים)

האם התכוונתם ל... אד פאסט – פוליטיקאי קנדי הווארד פאסט – סופר יהודי אמריקני ותסריטאי לטלוויזיה יואכים פאסט – עיתונאי והיסטוריון גרמני שכתב על הרייך השלישי מלון פאסט – מלון שפעל בירושלים החל מסוף המאה ה-19 פאסט – ספקית אינטרנט ישראלית פאסט מיוזיק – חברת תקליטים עצמאית שפעלה בתל אביב
פורנייה

פורנייה (בצרפתית: Furnier) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אוון פורנייה – כדורסלן צרפתי אלן-פורנייה – סופר צרפתי וינסנט דמון פורנייה (אליס קופר) - זמר רוק אמריקאי, ממובילי מהפכת גלאם רוק בשנות השבעים פייר פורנייה – צ'לן צרפתי
עוצבת כדור האש

עוצבת כדור האש (אגד ארטילרי 9693) היה אגד ארטילרי בעוצבת האש. האגד מבוסס על יחידות המערך המוצנח של חיל התותחנים. תחילה הוקם ב-1949 גדוד 332, גדוד מרגמות כבדות שהשתייך לחטיבת גבעתי, לאחר פירוק החטיבה ב-1956 עבר הגדוד לכפיפות חטיבת הצנחנים, ונטל חלק במבצע שומרון ובמלחמת סיני. ב-1961 הוקם גדוד מוצנח נוסף, גדוד 425 שהשתייך לחטיבה 80, הגדוד פורק ב-1981. במלחמת ששת הימים לחם גדוד 332 עם חטיבה 35 וגדוד 425 עם חטיבה 55. ב-1973 הוקם גדוד מוצנח שלישי, גדוד 343. במלחמת יום הכיפורים לחם גדוד 332 עם חטיבה 35, גדוד 343 לחם עם חטיבה 55 וגדוד 425 עם חטיבה 80. כמו כן השתתפה במלחמה סוללת "נתרן" שצוידה בתותחים מסוג M-102 יבילי אוויר בקליבר 105 מ"מ, וביצעה ירי מג'בל עתקה במבצע פונטיאק, ב-1976 צורפה הסוללה לגדוד 343. לאחר הקמת עוצבת האש צורפו ב-1977 גדודים 332 (תחת המספר 7038) ו-343 (תחת המספר 7041) לאוגדה וגדוד 425 פורק ויחידות התותחנים בעוצבה אורגנו תחת מפקדת סיוע אוגדתית. גדוד 7041 עבר הסבה מתותחי D-30 לתותחי M-71. במלחמת לבנון הראשונה לחם גדוד 7038 עם חטיבה 35 וגדוד 7041 השתתף בלחימה בגזרה המערבית, נטל חלק במצור על ביירות ויחידות שלו הונחתו בשפך נהר האוואלי. ב-1983 אורגנה העוצבה לאגד מלא בפיקודו של רן כהן. בשנת 2000 פורק גדוד 7038. האגד פורק ב-2016 במסגרת תוכנית "גדעון". בין מפקדי גדוד 332/7038: חיים שפיר (1949), עמי גלעדי (1949-1950), מיכה בארי (1950), מוטי לנדאו (1956), אלכס פרג (1956-1957), יהודה נאות (1957-1961), אריה לוי (1961-1962), אלי עשת (1963-1964), משה פלד (איזנפלד) (1965-1966), מאיר דורון (1966-1968), אברהם בר דוד (1968-1969), יעקב צור (1969-1974), רן כהן (1974-1977), אבי שדמי (1977-1982), יצחק פורת (1982-1983), הלל אהרמן (1983-1987), עצמון ליפשיץ (1987-1988), דורון חרפק (1989-1992), ערן בן דוד (1995-1997), רועי סעדיה (1997-2000). בין מפקדי גדוד 425: עמוס ברעם, מאיר ציקלג, אורי אבני. בין מפקדי גדוד 343/7041: אשר דיאמנט, אורי וגמן, דוד הרמתי, גילי אברהם, אסף גזית. פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. גדוד מרגמות כבדות 332, אתר הצנחנים עשור ראשון גדוד מרגמות כבדות (גמ"כ) מוצנח 332/7038, אתר עמותה להנחלת מורשת הצנחנים. ביטאון תמיד תותחן, אפריל 2016
מעלית גונדולה

מעלית גונדולה (gondola lift) היא סוג של רכבל. הרכבל מורכב מקרוניות, המכונות גונדולות, התלויות על כבל פלדה, ומקובעות אליו בשעת הנסיעה. כבל הפלדה הוא בצורת לולאה, הנמתחת בין שתי תחנות. בנקודות הקצה, הלולאה כרוכה סביב גלגל המונע באמצעות מנוע, בדרך כלל מנוע חשמלי. סיבוב הגלגל מניע את הכבל, הקרוניות נאחזות בכבל הפלדה ונעות עם תנועתו. בדרך כלל ישנם עמודי תמיכה בין התחנות. ולעיתים המערכת מורכבת ממספר לולאות. בין הלולאות ישנה תחנת מעבר בה עוברת הגונדולה מכבל אחד למשנהו וממשיכה לתחנת הסיום. הקיבולת, העלות, והפונקציונליות של מעלית הגונדולה שונות באופן משמעותי ממקום למקום לפי תנאי השטח. להבדיל מרכבל מסוג "מסילה אווירית" (Aerial tramway) בו הקרוניות תלויות על כבל מקובע הנמתח בין שתי נקודות, וכבל נוסף מושך את הקרוניות ומניע אותם על גבי הכבל הראשי. מעלית הגונדולה מורכבת מכבל בודד שנע באופן רציף והקרוניות נתפסות בו זו אחר זו. עקב התפשטות מערכות אלה בהרי האלפים באירופה שם מקובלת המילה הצרפתית טלקאבין (Télécabine) נכנסה מילה זו לשימוש אף בשפה האנגלית. קרון גונדולה יכול להכיל בין 2 ל-16 נוסעים והוא מחובר לכבל באמצעות קפיץ המאפשר לנתק את הקרון מהכבל בעת המעבר בתחנות כדי להאט את הקצב ולאפשר לנוסעים עלייה וירידה בטוחה יותר. הדלתות בדרך כלל הן אוטומטיות ונשלטות על ידי מנוף המותקן על הגג או על ידי בליטה בדלת שנדחפת כלפי מעלה או מטה בעת הכניסה לתחנה. קווי גונדולה עבור העברת סחורות נמצאים בדרך כלל באזורי מכרות ויכולים להיות ארוכים באופן ניכר לעומת קווי הנוסעים. הגונדולה שיוצאת מהעיר מואנדה (Moanda) בגבון ומגיעה לעיר מבינדה (Mbinda) שברפובליקה של קונגו היא באורך 75 קילומטר, והגונדולה בעיר נורסיו (Norsjö) בשוודיה הגיעה לשיא של 96 קילומטר. גם באתיופיה נבנה על ידי האיטלקים קו גונדולה עבור סחורות באורך של 75 קילומטר. מעליות הסחורות יכולות להיות מופעלות באנרגיה חשמלית ולפעמים אף על ידי כוח המשיכה או הכבידה בלבד. 29 בינואר 1983 - שבעה בני אדם נהרגו בסינגפור כאשר שני קרונות צללו לתוך הים לאחר שנפגעו מנגררת אסדת קידוח. 5 בספטמבר 2005 - תשעה בני אדם נהרגו ועשרה נפצעו כאשר לבנת בטון במשקל 750 קילוגרם הושלכה בטעות על ידי מסוק בנייה בזולדן, אוסטריה. מאות נאלצו להתפנות מהמעלית. 13 ביולי 2006 - חמישה בני אדם, ביניהם ילדה בת שלוש, נפצעו לאחר ששני קרונות התנגשו ואחד התרסק אל הקרקע. התאונה התרחשה בצפון מערב סקוטלנד. לא היו הרוגים והגונדולה נחשבה כבטוחה לפעולה זמן קצר לאחר התאונה. 18 בפברואר 2007 - קרון גונדולה ירד מהכבל באתר הסקי סקי אפצ'י (Ski Apache) בניו מקסיקו התגלגל לאחור ופגע בקרון אחר, שמונה בני אדם היו מעורבים בהתרסקות, אך רק שתיים סבלו מפציעות קלות. 2 במרץ 2008 - גבר נפל מגונדולה בשאמוני ומת, כנראה אחרי שהוא ואחד מחבריו נשענו ושברו את החלון. 16 בדצמבר 2008 - עשרה בני אדם נפצעו ורבים אחרים נתקעו לזמן רב לאחר שמגדל התמיכה במעלית גונדולה התמוטט באתר הסקי וויסטלר בלאקקומב (Whistler Blackcomb) בקנדה. 31 בינואר 2011 - ילד בן 10 נפל 10–15 מטרים מגונדולה בעיר האפג'ל (Hafjell) שבנורווגיה. הוא סבל מפציעות קלות בלבד. רכבל מדיה וקבצים בנושא מעלית גונדולה בוויקישיתוף Nine killed in freak cable car crash, The Sydney Morning Herald, September 6, 2005 People injured in cable car crash, BBC News, 13 July 2006 Man falls from Ski Lift Whistler gondola accident injures 10, The Calgary Herald, December 17, 2008 Heisekran rev ned gondolvogn i Hafjell, Verdens Gang, January 31, 2011
ברנז

ברנז (Berneuse או la Berneuse) הוא הר במערב האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,045 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ. ההר הוא חלק מאחד מרכסי טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, וטור דה מאיה ומסתיים מעל עמק הרון בהרים וטור ד'אאי וברנז עצמו. על צלעו הדרומית של ההר שוכנת העיירה לזאן ומצפונו הפסגות טור ד'אאי וטור דה מאיה. בפסגתו נמצא אגם יאקה (Lac Yaka) ובסמוך לפסגה נמצא אגם ד'אאי (Lac d'Aï). ניתן להגיע עד לפסגת ההר במעלית גונדולה היוצאת מהעיירה לזאן. קיימות תוכניות שעדיין לא אושרו להאריך את קו הרכבת אגל-לזאן שיגיע עד הפסגה וכך יוכלו להגיע ישירות לפסגת ההר ללא צורך במעבר רגלי בין הרכבת לרכבל כפי שצריך היום. בימי החורף ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה[דרושה הבהרה] וניתן להמשיך ממנו ברכבלים נוספים לפסגות הסמוכות טור ד'אאי וטור דה מאיה. בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע מפסגת ההר לאגמים הרבים הפזורים סביב, וכן לרדת לעיירה לזאן. בפסגת ההר ישנה מסעדה מסתובבת (Restaurant tournant de la Berneuse) ממנה ניתן לראות את רכסי האלפים הברניים והאלפים השבליים הסמוכים וכן את אגם ז'נבה. מדיה וקבצים בנושא ברנז בוויקישיתוף Leysin אתר הרכבל לזאן-ברנז ברנז באתר Hikr אתר למסלולי הליכה