laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אלברכט השני, דוכס בוואריה

אלברכט השני, דוכס בוואריה (בגרמנית: Albrecht II. von Bayern; ‏1368 - 21 בינואר 1397), היה דוכס בוואריה-שטראובינג בשותפות עם אביו אלברכט הראשון, דוכס בוואריה. אלברכט נולד בשנת 1368, לאלברכט הראשון, דוכס בוואריה ולמרגרטה מבריג, בתם של לודוויג הראשון, דוכס בריג ואגנס מזאגן. בשנת 1340 איחד סבו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, ובנוסף לזאת שלט עם סבתו מרגרט השנייה, רוזנת אנו ברוזנויות אנו הולנד וזילנד. לאחר מות סבו בשנת 1347 שלטו אביו אלברכט הראשון, דוכס בוואריה ואחיו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין האחים, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה. בשנת 1353 חולקה בוואריה התחתונה בחוזה רגנסבורג לדוכסות בוואריה-לנדסהוט שבה שלט שטפן השני, דוכס בוואריה, ולדוכסות בוואריה-שטראובינג שבה שלטו במשותף אלברכט הראשון ווילהלם הראשון, דוכס בוואריה. אלברכט ווילהלם לא חילקו ביניהם את הנחלות, אלא וילהלם התמקד בנחלות אמם בארצות השפלה, בעוד אלברכט טיפח את השטחים בבוואריה התחתונה. בשנת 1356 מתה אמם מרגרט השנייה, רוזנת אנו, ובשנת 1357 חלה וילהלם במחלת נפש, ואלברכט השתלט גם על השטחים בארצות השפלה. בשנת 1389 הצטרף אלברכט השני לשלטון, ובעוד אביו אלברכט הראשון משקיע את עיקר זמנו בארצות השפלה, אלברכט השני התעסק בעניינים בבוואריה. אלברכט לא התערב בסכסוך של בני דודו שטפן השני, דוכס בוואריה, אולם תמך בהם במלחמתם נגד קונפדרציה של ערי שוואביה וארכיבישופות זלצבורג. בשנת 1396 ערך אלברכט מסע לארצות השפלה, וסייע לאביו במלחמתו נגד הפריזים, ולאחר המסע מת במפתיע בקלהיים ב-21 בינואר 1397. מדיה וקבצים בנושא אלברכט השני, דוכס בוואריה בוויקישיתוף
דב ברזילי

דב (דוביק) ברזילי (5 בפברואר 1930 – 16 ביוני 2022) היה עורך דין ופוליטיקאי ישראלי. כיהן כראש עיריית חדרה בשנים 1965–1978. דב ברזילי נולד בחדרה. היה חבר בגדוד הפשיטה של הפלמ"ח, ונפצע במערכה על נגבה במלחמת העצמאות. סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בשנת 1956. בשנת 1957 הקים משרד עורכי דין בחדרה. בשנת 1965 נבחר על ידי מועצת העיר לראשות עיריית חדרה כנציג גח"ל. כיהן כראש העיר 13 שנים עד לשנת 1978. לאחר שסיים את תפקידו חזר לשמש כעורך דין עצמאי. ברזילי נפטר ב-16 ביוני 2022, בגיל 92. ברזילי שימש כיו"ר המועצה הישראלית לצרכנות במשך 6 שנים. כמו כן שימש כיו"ר עמותת בית האבות בחדרה "עד 120". דוד תדהר (עורך), "דב ברזילי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5580 [1], בדלתיים פתוחות - לשכת עורכי הדין מחוז חיפה, ינואר-פברואר 2008 קראו לי דוביק - אמר עו"ד ברזילי, מעריב, 2 בדצמבר 1965 [2], הפה שהתיר: בן-גוריון, הקמת רפ"י והחרם על תנועת החרות, 2010 התפטר דב ברזילי, יו"ר המועצה הישראלית לצרכנות, מעריב, 3 בינואר 1984 חדרה: עו"ד דוביק ברזילי, ראש העיר חדרה לשעבר, הגיע לגבורות, באתר כאן נעים, 14 במאי 2010 ערך זה הוא קצרמר בנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
עונת 1923/1924 בליגה האיטלקית הראשונה

עונת 1923/1924 בליגה האיטלקית הראשונה הייתה העונה ה-24 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-7 באוקטובר 1923 והסתיימו ב-7 בספטמבר 1924. בתחרות השתתפו 45 קבוצות (לעומת 88 קבוצות לפני מספר שנים) זאת בהמשך למדיניות לצמצום הליגה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. גנואה זכתה באליפות בפעם התשיעית בתולדות המועדון וזאת העונה השנייה ברציפות. בסיום העונה 2 קבוצות מאזור הצפון ירדו לליגה השנייה. לעונה 1924/1925 לליגה הראשונה עלו 3 קבוצות מצפון ו-5 קבוצות מדרום. בתחרות השתתפו 24 קבוצות. הקבוצות אורגנו ב-2 בתים, 12 קבוצות בכל בית. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחי הבתים נפגשו לשלב נוסף שהתקיים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. גנואה ניצחה את בולוניה 1−0 ו-2−0 (המשחק במקור הסתיים ב-1−1, אך לאור האי-סדרים התאחדות החליטה על הענקת ניצחון למועדון גנואה) ובכך העפילה לגמר ארצי. בתחרות השתתפו 21 קבוצות. לאציו - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. אלבה רומא ולאציו עלו לשלב השני. מארקה - אנקונטיאנה הייתה הקבוצה היחידה והיא עלתה לשלב השני. סיציליה - התחרות התקיימה בהשתתפות 2 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. ליברטס פלרמו עלתה לשלב השני. קמפניה - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות. סבויה ונאפולי עלו לשלב השני. פוליה - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות. טרנטו ובארי עלו לשלב השני. בסיום שלב זה הקבוצות אורגנו ב-2 בתים ומנצחי הבתים נפגשו בגמר אזורי. בגמר אזורי אלבה רומא הפסידה לסבויה 1−0, 2−0 ו-2−0 במשחק הנוסף (ניצחון טכני) ועלתה לגמר ארצי. המשחקי נערכו ב-31 באוגוסט וב-7 בספטמבר, גנואה ניצחה את סבויה 3−1 ו-1−1 וזכתה באליפות. היינריך שנפלד (אוסטריה אוסטריה) מטורינו כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1923/1924 בליגה האיטלקית הראשונה בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
עונת 1924/1925 בליגה האיטלקית הראשונה

עונת 1924/1925 בליגה האיטלקית הראשונה הייתה העונה ה-25 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-5 באוקטובר 1924 והסתיימו ב-23 באוגוסט 1925. בתחרות השתתפו 43 קבוצות (לעומת 88 קבוצות לפני מספר שנים) זאת בהמשך למדיניות לצמצום הליגה. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. בולוניה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בסיום העונה 3 קבוצות מהצפון ו-2 קבוצות מהדרום ירדו לליגה השנייה. במקומן לליגה הראשונה העפילו 2 קבוצות מהצפון. בתחרות השתתפו 25 קבוצות. הקבוצות אורגנו ב-2 בתים. 12-13 קבוצות בכל בית. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחי הבתים נפגשו במפגש כפול לקביעת הקבוצה שתעלה לגמר ארצי. במפגש מנצחי הבתים גנואה נפגשה עם בולוניה 1:2 ו-2:1 בסיכום מפגש כפול. לאור כך נערכו משחקים נוספים - שתיים הסתיימו בתיקו לאחר הארכה, ובמשחק השלישי (חמישי בסך הכל) בולוניה ניצחה 2:0 ובכך העפילה לגמר ארצי. בתחרות השתתפו 16 קבוצות. לאציו - התחרות התקיימה בהשתתפות 5 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. אלבה רומא ולאציו עלו לשלב השני. מארקה - אנקונטיאנה עלתה לשלב השני. סיציליה - התחרות התקיימה בהשתתפות 2 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מסינה עלתה לשלב השני. קמפניה התחרות התקיימה בהשתתפות 4 קבוצות. סבויה וקאבזה עלו לשלב השני. פוליה - התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות. טאראנטו ובארי עלו לשלב השני. בסיום שלב זה הקבוצות אורגנו ב-2 בתים ומנצחי הבתים נפגשו בגמר אזורי. בגמר אזורי אלבה רומא ניצחה את אנקוניאטה 1−0, ו-3−1 ועלתה לגמר ארצי. משחקי הגמר נערכו ב-16 באוגוסט וב-23 באוגוסט. בולוניה ניצחה את אלבה רומא 2−0 ו-4−0 וזכתה באליפות. מריו מנוצי מליבורנו כבש 19 שערים וזכה בתואר מלך השערים. מדיה וקבצים בנושא עונת 1924/1925 בליגה האיטלקית הראשונה בוויקישיתוף נתונים מאתר rsssf
ٹ

ٹ  (ב-IPA: ‏ [ʈ]; בדוונאגרי: ट(אנ')) היא האות השמינית באלפבית של שפת האורדו. צורתה נגזרת מהאות תא (ت), כאשר הנקודות מוחלפות במעין טא (ط) קטנה המשמשת לסימון עיצור כפוף. האות מכונה לעיתים גם "ט כבדה" או "ט הודית". ערכה באבג'ד הוא 400. אם סופרים את האותיות המנושפות בפני עצמן. אם לא, זוהי האות החמישית. ערך זה הוא קצרמר בנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ירבוען

יַרְבּוֹעָן (שם מדעי Dipodomys) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הירבועניים. ירבוענים הם מכרסמים קטנים הנמצאים במערב אמריקה. כינוים הנפוץ, עכברוש קנגורו (Kangaroo rat), נובע מכך שהם קופצים באופן דומה לקנגורו. ואולם ירבוענים ומכרסמים אחרים פיתחו את אופן התנועה הקופצנית באופן עצמאי. לירבוען שתי רגליים קדמיות קצרות ושתי רגליים אחוריות ארוכות וראש גדול יחסית. ירבוען בוגר שוקל בין 70 ל-170 גרם. הזנבות של חולדות הקנגורו ארוכים יותר מגופן ומראשיהן גם יחד. מאפיין בולט נוסף שלהן הוא שקיות הלחיים הפרוותיות, המשמשות לאחסון מזון. ירבוענים חיים באזורים צחיחים וצחיחים למחצה, בעיקר בקרקע חולית או רכה, המתאימות לנחיתה. הם חיים באזורים של קרקעות מאובנות, כולל חרסית, חצץ וסלעים, אשר קשות יותר להישרדות. הם עושים זאת בין השאר על ידי הפחתת קצב חילוף החומרים שלהם, אשר מפחית אובדן מים דרך העור שלהם במערכת הנשימה. הם מקבלים מספיק מים מהחמצון המטבולי של הזרעים שהם אוכלים כדי לשרוד ולא צריכים לשתות מים בכלל. כל מיני הירבוענים רגישים לטמפרטורות קיצוניות ולכן הם נשארים במאורות שלהם בזמן מזג אוויר קיצוני. ירבוענים נטרפים על ידי זאבים, שועלים, סמורים, ינשופים ונחשים. ירבוענים אוכלים בעיקר זרעים ולעיתים גם צמחים. הם חייבים ללעוס את הזרעים במהירות כדי לחסוך באנרגיה ובמים ואז מאחסנים אותם בלחיים שלהם. כמו כן הם אוגרים מזון במאורותיהם. Dipodomys agilis Dipodomys californicus Dipodomys compactus ירבוען מדברי (Dipodomys deserti) Dipodomys elator Dipodomys elephantinus Dipodomys gravipes Dipodomys heermanni Dipodomys ingens Dipodomys merriami Dipodomys microps Dipodomys nelsoni Dipodomys nitratoides Dipodomys ordii Dipodomys panamintinus Dipodomys phillipsii Dipodomys simulans ירבוען זנב-דגל (Dipodomys spectabilis) Dipodomys stephensi Dipodomys venustus מדיה וקבצים בנושא ירבוען בוויקישיתוף ירבוען, באתר ITIS (באנגלית) ירבוען, באתר NCBI (באנגלית) ירבוען, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) ירבוען, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) ירבוען, באתר GBIF (באנגלית) ירבוען, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית DesertUSA.com, Kangaroo Rats - DesertUSA, www.desertusa.com Kangaroo Rat Fact Sheet, www.desertmuseum.org (באנגלית)
טובי פין רגבו

טובי פין רגבו (באנגלית: Toby Finn Regbo; נולד ב-18 באוקטובר 1991) הוא שחקן ומוזיקאי אנגלי, אשר ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור נמו נובודי הצעיר בסרט המדע הבדיוני "מר אף אחד" (2009), בשל תפקידו בתור פרנסואה השני, מלך צרפת בסדרת הפנטזיה ההיסטורית "ממלכה" (2017-2013) ובשל הופעתו בתור אתלרד השני, מלך מרסיה בסדרת הדרמה ההיסטורית "הממלכה האחרונה" (2020-2017). רגבו נולד ברובע האמרסמית' במערב לונדון, אנגליה. סבו מצד אמו היה קברניט של ספינת תיירים איטלקית, וסבתו מצד האם הייתה בלרינה אוסטרלית, אמו גדלה בלונדון ולו אח צעיר בשם לואי. רגבו חונך בבית הספר התיכון לטימר במערב לונדון. התעניינותו במשחק החלה בגיל צעיר במחזות בבית הספר ומאוחר יותר, הוא הצטרף לתיאטרון לשחקנים מתחילים. רגבו החל את קריירת המשחק שלו בתפקיד קטן בשנת 2006 בסרט הטלוויזיוני "האתגר של שארפ". ב-2007 גילם תפקיד של מרגל צעיר בסדרת ההרפתקאות M.I. High של רשת הטלוויזיה CBBC. הוא המשיך לטפח את קריירת המשחק שלו בשנת 2009, כאשר הוא גילם את מייקל וולטון הדרמה "Glorious 39". אחד התפקידים המוכרים ביותר שלו היה בסרט המדע הבדיוני "מר אף אחד", לראשונה בשנת 2009. הוא שיחק גם את אלבוס דמבלדור הצעיר בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 1". בתיאטרון רויאל קורט הוא שיחק כאליוט ב"Tusk Tusk", במחזה של פולי סטנהם ב-2009. בשנת 2011 רגבו שיחק את ג'יימס סווק בסרט "כאב שימושי". בשנת 2013 רגבו שיחק את ג'ון בדרמת אימה "אתה רוצה שאני אהרוג אותך?" שביים אנדרו דאגלאס והופקה על ידי בריאן סינגר. בשנים 2013–2017 רגבו כיכב בארבע עונות של סדרת הדרמה ההיסטורית של רשת The CW; "הממלכה" בדמותו של פרנסואה השני, מלך צרפת. בשנת 2017 הוא החל לשחק בסדרת הדרמה ההיסטורית "הממלכה האחרונה" מאז עונתה השנייה בדמותו של אתלרד השני, מלך מרסיה. בשנת 2019 הצטרף לקאסט העונה השלישית של סדרת הדרמה האיטלקית "מדיצ'י" בדמותו של תומאסו פרוזי. בשנת 2022 הצטרף לקאסט העונה השלישית של סדרת הפנטזיה "ליל המכשפות" ברשת Sky One; המבוססת על הטרילוגיה "כל הנשמות" מאת דבורה הרקנס. מדיה וקבצים בנושא טובי פין רגבו בוויקישיתוף טובי פין רגבו, ברשת החברתית אקס (טוויטר) טובי פין רגבו, ברשת החברתית אינסטגרם טובי פין רגבו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) טובי פין רגבו, באתר AllMovie (באנגלית) טובי פין רגבו, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) www.t75.org, IndieLondon: Treasure Island (Sky 1) - Toby Regbo interview - Your London Reviews, www.indielondon.co.uk (באנגלית) "The trickle-down effect has dried up". Evening Standard (באנגלית בריטית). 2009-04-16. נבדק ב-2017-06-06. Sharpe's Challenge (TV Movie 2006), נבדק ב-2017-06-06 "Glorious 39 Review". Contactmusic.com (באנגלית אמריקאית). 2009-11-20. נבדק ב-2017-06-06. Mr. Nobody -- Film Review, ‏2009-09-28
אברהם צור

אברהם צור (צנעני) (נולד בשנת 1943), הוא מתאגרף עבר ישראלי. אלוף ישראל בשנות השישים והשבעים ו-4 פעמים ברציפות אלוף המכביה (1961, 1965, 1969 ו-1973) במשקל זבוב. צור צנעני החל להתאמן במועדון האיגרוף של בית"ר תל אביב בהדרכתו של אשר בירנבלום בשנת 1960 בהיותו בן 16 שנה וחצי. כבר בשנת 1961 זכה לראשונה בתואר אלוף ישראל ובמדליית זהב במכביה השישית. בתחרויות האיגרוף של המכביה השביעית שנערכו בהיכל יד אליהו בשנת 1965 זכה צנעני במדליית זהב במשקל זבוב. בתחרויות האיגרוף של המכביה התשיעית שנערכו בשנת 1973 זכה צנעני במדליית זהב במשקל זבוב בפעם הרביעית ברציפות. בשנת 1968 סיים צנעני במקום חמישי בתואר ספורטאי השנה בישראל. יצחק פרגר, דרכו של הבית"רי אברהם צנעני - אלוף ישראל, אלוף המכביה, חרות, 5 בספטמבר 1961 אברהם צנעני זכה בגביע נודד ע"ש יצחק פרגר ז"ל, חרות, 27 בספטמבר 1964 כרטיס הביקור של צור?: "קפטן", עוזר המאמן באיגרוף ו..צלם, דבר, 25 במרץ 1973 שמואל טל, המתאגרף צור במכביה ה-10 כ...מאמן, דבר, 15 ביולי 1973 מתאגרפי בית"ר נטלו 6 מדליות זהב, חרות, 29 באוגוסט 1965 שמואל טל, 6 זהב לישראל באיגרוף, דבר, 13 ביולי 1973 מלמד ספורטאי השנה, דבר, 5 בינואר 1969 ערך זה הוא קצרמר בנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בול (סדרת טלוויזיה)

בול (אנגלית: Bull) היא סדרת דרמה אמריקאית בכיכובו של מייקל וות'רלי. הסדרה מתבססת על דמותו של ד"ר פיל מק'גרו, פסיכולוג ואושיה טלוויזיונית שהיה יועץ משפטי. הסדרה הופקה בשנת 2016 ושודרה החל מספטמבר 2016. ב-17 באוקטובר 2017 רשת CBS סיימה להפיק 22 פרקים בסדרה. פרק נוסף יצא ב-5 בנובמבר וב-23 במרץ חודשה הסדרה לעונה שנייה. במאי 2020, הסדרה חודשה לעונה חמישית שעלתה ב-16 בנובמבר 2020. באפריל 2021, הסדרה חודשה לעונה שישית שעלתה ב-7 באוקטובר 2021. בינואר 2022 הודיעה CBS כי עונת הסיום תעלה במאי 2022. בישראל הסדרה משודרת בערוץ yes Action. ד"ר פיל מק'גרו, עליו מבוססת הסדרה, הוא פסיכולוג, סופר ואושיית הטלוויזיה אשר יזם את הפקת הסדרה. הסדרה עוקבת אחרי עובדי חברת הייעוץ Trial Analysis Corporation) TAC), אשר בראשה עומד ד"ר ג'ייסון בול, פסיכולוג ומומחה בניתוח התנהגות. בול משתמש בכישוריו ובכישורי עובדיו לא רק לשם בחירת המושבעים בעבור לקוחותיו, אלא גם לשם סיוע לעורכי הדין של לקוחותיו להחליט אילו טיעונים יובילו לניצחון בתיק. מייקל וות'רלי כד"ר ג'ייסון בול, פסיכולוג ומחזיק בשלושה דוקטורטים בפסיכולוגיה, שונא עורכי דין אבל במהלך העונה השנייה מתברר שהוא ניגש פעמיים למבחני לשכה להיות עורך דין בטקסס ונכשל. הייתה לו ילדות קשה. פרדי רודריגז כבני קולון, גיסו לשעבר של בול, עורך הדין של TAC. היה בעבר תובע בפרקליטות ז'נבה קאר כמריסה מורגן, פסיכולוגית, עבדה בעברה במחלקה לביטחון המולדת. כריסטופר ג'קסון כצ'אנק פאלמר, מעצב אופנה, עבד ב"ווג". לשעבר שחקן פוטבול אמריקני. ג'יימי לי קירשנר כדני ג'יימס, חוקרת צוות, עבדה בעבר בבולשת האמריקנית. אנאבל אטנסיו ככייבל מקרוי, מומחית מחשבים והאקרית. מתה בתחילת העונה ה3. דינה טיילר כליברטי דייוויס, עורכת דין מנוסה שעובדת מדי פעם עם צוותו של בול. ג'יל פלינט דיאנה לינדזי, עורכת דין, עבר משותף עם ד"ר בול הן מקצועי והן רומנטי. אלייזה דושקו כג'ייפי נונלי, עורכת דין. אתר האינטרנט הרשמי של בול (באנגלית) בול, ברשת החברתית פייסבוק בול, ברשת החברתית אקס (טוויטר) "בול", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "בול", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "בול", באתר Metacritic (באנגלית) "בול", באתר אידיבי "בול", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) גילי איזיקוביץ, איך לתמרן את חבר המושבעים, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2016 Andreeva, Nellie (18 בינואר 2022). "'Bull' To End With Season 6 On CBS". Deadline.com. נבדק ב-31 בינואר 2022. {{cite web}}: (עזרה)
יאם סגול

יאם סגול (שם מדעי: Dioscorea alata; באנגלית: Purple Yam) הוא צמח פקעתי המשתייך לירקות היאם. מקורו באזורים הטרופיים של אפריקה. הפקעות של צמח זה בדרך כלל סגולות או ורודות, ומכאן בא השם הנפוץ. יש מקרים בהם הפקעת של היאם לבנה לו, מכאן בא שמה הנוסף היאם הלבן. אנשים נוטים להתבלבל בין היאם הסגול לבטטה האוקינאווית בגלל הדמיון שלהם במראה ובסביבת הגידול שלהם. היאם הסגול לא נמצא בסכנת הכחדה ואף נחשב למין פולש במדינות רבות כגון ארצות הברית. ישנם מאמצים לרסן את ההתפשטות על ידי עקירת שורשיו של היאם הסגול בסוף עונת הגידול שלו. אין מחלות ומזיקים מיוחדים שניזונים או פוגעים ביאם אם כי כנימות, נמטודות וקמחיתיים עלולים לפגוע בפקעת. מקור גידולו של היאם הסגול במרכז אפריקה, היאם גדל בעיקר באזורים טרופיים אם כי הוא גדל כיום גם באזורים שאינם טרופיים בארצות הברית. היאם בוית לראשונה כ-5,000 שנה לפני זמננו במזרח אפריקה. זמן הגידול של היאם הסגול הוא כעשרה חודשים, ומכאן בא שמו הנוסף של היאם הסגול-יאם עשרת החודשים. ניתן לגדל שתילים די קרובים זה לזה, במרווחים של 25–30 ס"מ זה מזה. ליאם דרושה השקיה מחזורית ודישון בעזרת דשן נוזלי. משתמשים ביאם הסגול כמרכיב במגוון של קינוחים: גלידה, לחמניות שווייצריות, טארט, עוגיות, מאפינס, עוגות וסוגים אחרים של מאפים. בפיליפינים הוא ידוע כשם "ube" ונאכל מבושל, אפוי או כמו פודינג ממותק שנקרא " ube halayá". הוא גם מרכיב בקינוח הקפוא הנקרא "halo-halo". במהאראשטרה צ'יפס מוקפץ מיאם סגול נאכל במהלך צום דתי. יאם סגול הוא מרכיב חיוני במאכל הנקרא "Undhiyu". יאם סגול הוא קינוח פופולרי בג'יפנה, סרי לנקה. היאם הסגול הופיע בעשור השני של המאה ה-21 במסעדות אמריקאיות, והוא משמש להכנת טראפלס, ריבת חלב, פלאן, סופגניות, עוגות ומאפים אחרים. יאם סגול הוא ירק מוערך בשל העמילן שניתן לייצר ממנו. ברפואה העממית יאם סגול משמש כמשלשל מתון וכמחסל תולעים במערכת העיכול. הוא משמש כטיפול עבור חום, זיבה, צרעת, גידולים וטחורים מודלקים. צבע הזנים סגול בשל פיגמנטים שונים של אנתוציאנין, הפיגמנטים מסיסים במים, והוצעו כצבע מאכל אפשרי. היאם הסגול משמש לנוי בגנים בשל יופיו. (מבוסס על דיאטת 2,000 קלוריות) מדיה וקבצים בנושא יאם סגול בוויקישיתוף יאם סגול, באתר ITIS (באנגלית) יאם סגול, באתר NCBI (באנגלית) יאם סגול, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) יאם סגול, באתר Tropicos (באנגלית) יאם סגול, באתר GBIF (באנגלית) יאם סגול, באתר The Plant List (באנגלית) יאם סגול, באתר IPNI (באנגלית) Purple Sweet Potato Nutrition & Incredible Health Benefits For Human, Better Than Potatoes, HealthFame.com, ‏2014 Purple Yam, Violet Yam, Ube, Ubi, Dave's Garden, ‏2005
פצחן (עוף)

פצחן (שם מדעי: Coccothraustes; מלטינית Coccos = זרע/גלעין ו-thrauo =לשבור/לרסק) הוא סוג ציפור השייכת למשפחת הפרושיים. שמו של הפצחן כי שמו כן הוא, מפצח גרעינים וגלעינים בעזרת מקורו הגדול. רוב מיני הפצחן מצויים באמריקה הצפונית מקנדה עד למקסיקו, אך המין פצחן מצוי נפוץ ברחבי אירופה ואסיה כולל בישראל. רוב המינים מצויים ביערות ובחורשות כולל באזורים ממוזגים. בסוג זה 3 מינים: פצחן מצוי (Coccothraustes coccothraustes) פצחן ערב (Coccothraustes vespertinus) פצחן הברדס (Coccothraustes abeillei) מדיה וקבצים בנושא פצחן בוויקישיתוף פצחן, באתר ITIS (באנגלית) פצחן, באתר NCBI (באנגלית) פצחן, באתר GBIF (באנגלית)
שחף צפוני

שחף צפוני (שם מדעי: Larus argentatus, נקרא בעבר שַׁחַף כַּסְפִּי שחף הרינג או שחף אטלנטי) הוא מין של שחף השייך לסדרת החופמאים. הוא נפוץ במערב, מזרח, ומרכז אירופה, באזור סקנדינביה ובאזור הבלטי. הזכר הוא באורך 60–67 ס"מ ומשקלו 1,050-1,525 גרם. הנקבה קטנה יותר: אורכה 55–62 ס"מ ומשקלה 710-1,100 גרם. מוטת הכנפיים יכולה לנוע בין 125 ל 155 ס"מ. הגוף העליון של המבוגרים הוא אפור וראשם וחלקיהם התחתונים לבנים. הכנפיים שחורות עם כתמים לבנים המכונים "מראות". המקור צהוב עם נקודה אדומה ויש טבעת של עור צהוב חשוף סביב העין. הרגליים בדרך כלל ורודות בכל הגילאים, אך הן יכולות להיות צהבהבות, במיוחד באוכלוסייה הבלטית שנחשבה בעבר כתת-מין נפרד. לנקודה האדומה הזו יש תפקיד חשוב בתקשורת עם הגוזלים ובהאכלתם. הגוזלים מנקרים בנקודה האדומה, וניקור זה מעורר את ההורים להקיא את המזון שהובא. אחד הקולות אותו משמיע השחף הצפוני מזכיר צחוק, המוכר היטב בחצי הכדור הצפוני ולעיתים קרובות נחשב כסימן ההיכר של אזורי חוף, כדוגמת הממלכה המאוחדת, ומקומות אחרים באירופה. הגוזלים של השחף הצפוני משמיעים ציוץ חוזר ונשנה, המלווה בתנועת ראש, בשעה שהם מבקשים אוכל או קוראים להוריהם. שחפים צפוניים באזורים עירוניים נוקטים בהתנהגות זו כאשר בני אדם מאכילים אותם. השחף הצפוני אוכל-כול: ניזון מטרף, אוכל אשפתות ושודד מזון מחיות אחרות; בדרך כלל הוא מלקט רכיכות, סרטנים ושיירי מזון מחופים הנחשפים בשפל. כמה שחפים צפוניים מנקים את עורו של דג שמש מגובשש המכוסה בטפילים והדג צריך להתאזן על צידו בשביל הניקוי. מדיה וקבצים בנושא שחף צפוני בוויקישיתוף שחף צפוני, באתר ITIS (באנגלית) שחף צפוני, באתר NCBI (באנגלית) שחף צפוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) שחף צפוני, באתר Internet Bird Collection (באנגלית) שחף צפוני, באתר GBIF (באנגלית) שחף צפוני, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) שחף צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN שחף כספי במילון בעלי חיים א"י (תשכ"ג), 1963, באתר האקדמיה ללשון העברית
טילנדסיה

טילנדסיה (שם מדעי: Tillandsia) הוא סוג הכולל כ-650 מינים של צמחים ירוקי עד רב שנתיים ממשפחת הברומליים שמסוגלים לשרוד וללא צורך באדמה, הם לא דורשים תחזוק רב ולכן קל מאוד לגדל אותם. השם הפופולרי בעברית של טילנדסיה הוא צמחי האוויר. הם בעלי שורשים מיוחדים, שתפקידם להתאים צורת הצמח לאובייקט בו הם מונחים. צמחי האוויר, מקורם במרכז ודרום אמריקה וישנם יותר מ-540 מיני צמחים במשפחה זו. טילנדסיים הם אפיפיט ולא זקוקים לאדמה משום שהמים והחומרים המזינים נספגים דרך העלים. התפשטות צמחי אוויר היא על ידי זרעים או על ידי נבטים הנקראים "גורים". צמח אחד יכול להניב עד תריסר גורים. לחלק טלינדסיים יש תפרחת קבועה של פרחים קטנים. הפרחים של מינים מסוימים עשויים לשנות צבעם לאורך מחזור הפריחה. רוב צמחים הם אדפטיבים ועמידים מספיק לגידול בבית עם תאורה מתאימה. רוב סוגי לא דורשים כל אדמה. צמח בוגר צריך להשקות על מספר פעמים בשבוע, לעיתים קרובות על ידי ריסוס לכיוון הצמח וכן לדשן בדשן נוזלי. רשימת מינים חלקית. משפחת הירוקים: טילנדסיה ברצ’ייקאולוס (Tillandsia brachycaulos) טילנדסיה יוננטה (Tillandsia ionantha) טילנדסיה פסאודוביילי (Tillandsia pseudobaileyi) טילנדסיה סטריקטה (Tillandsia stricta) טילנדסיה בולבוסה (Tillandsia bulbosa) טילנדסיה מלנוקרטר טילנדסיה יוסנה אויידס משפחת הכסופים: טילנדסיה אריסי טילנדסיה טילנדסיה טילנדסיה דיאגונטנסיס (Tillandsia diaguitensis ) טילנדסיה אארנטוס טילנדסיה קפוט מדוזה (Tillandsia caput-medusae) מדיה וקבצים בנושא טילנדסיה בוויקישיתוף טילנדסיה, באתר ITIS (באנגלית) טילנדסיה, באתר NCBI (באנגלית) טילנדסיה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) טילנדסיה, באתר Tropicos (באנגלית) טילנדסיה, באתר GBIF (באנגלית) טילנדסיה, באתר IPNI (באנגלית) טילנדסיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) כך תוכלו לגדל צמחי אוויר נפלאים שכלל לא זקוקים לאדמה!, באתר בא-במייל, ‏2016-06-21 Air Plants Information, plants.web-indexes.com (ארכיון)
וילהלם הראשון, דוכס בוואריה

וילהלם הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Wilhelm I. von Bayern; ‏12 במאי 1330 – 15 באפריל 1389), היה דוכס בוואריה-שטראובינג, ורוזן אנו, הולנד וזילנד. וילהלם היה קרוי גם וילם החמישי, רוזן אנו או וילם השלישי, רוזן הולנד או וילם הרביעי, רוזן זילנד. וילהלם נולד ב-12 במאי 1330 בעיר החופשית פרנקפורט, ללודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולמרגרט השנייה, רוזנת אנו, בתם של וילם הראשון, רוזן אנו וז'אן מוולואה, רוזנת אנו. בשנת 1340 איחד אביו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה מחדש, ובנוסף לזאת שלט עם אמו מרגרט השנייה, רוזנת אנו ברוזנויות אנו הולנד וזילנד. לאחר מות אביו בשנת 1347 שלטו וילהלם ואחיו בכל הנחלה במשותף, ובשנת 1349 חולקה בחוזה לנדסברגר דוכסות בוואריה מחדש בין האחים, לבוואריה העליונה ובוואריה התחתונה. בשנת 1353 חולקה בוואריה התחתונה בחוזה רגנסבורג לדוכסות בוואריה-לנדסהוט שבה שלט שטפן השני, דוכס בוואריה, ולדוכסות בוואריה-שטראובינג שבה שלטו במשותף וילהלם ואלברכט הראשון, דוכס בוואריה. החל משנת 1350 התקיימה בארצות השפלה מלחמת אזרחים בין תומכי וילהלם לתומכי אמו מרגרט השנייה, רוזנת אנו, ואף אדוארד השלישי, מלך אנגליה התערב בסכסוך לטובת אמו. בשנת 1354 הגיעו וילהלם ואמו להסכם, ולפיו יקבל וילהלם את רוזנויות הולנד וזילנד, ואילו אמו תחזיק ברוזנות אנו. כעבור שנתיים מתה אמו, ווילהלם קיבל אף את רוזנות אנו לידיו. בשנת 1352 התחתן וילהלם עם מוד, רוזנת לסטר, בתם של הנרי מגרוסמונט, דוכס לנקסטר ואיזבל מבומון, ממנה נולדה לו בת אחת שמתה בשנת 1356. בשנת 1357 חלה וילהלם במחלת נפש, והרג את אחד מאציליו ללא כל סיבה, ובעקבות כך אחיו אלברכט הראשון, דוכס בוואריה השתלט גם על השטחים בארצות השפלה. וילהלם היה מסוגר בטירת לה קסנואה, שם שהה עד מותו ב-15 באפריל 1389. מדיה וקבצים בנושא וילהלם הראשון, דוכס בוואריה בוויקישיתוף
רטופה דוגוני

רטופה דוגוני (שם מדעי: Ratufa bicolor מכונה גם סנאי גדול שחור וסנאי גדול מלזי) הוא מין של סנאי עצים גדול השייך לסוג רטופה שבמשפחת הסנאיים. הרטופה שכיחה בצפון בנגלדש, בצפון הודו, מזרח נפאל, בהוטן, דרום סין, מיאנמר, לאוס, קמבודיה, וייטנאם ומערב אינדונזיה. בנוסף למין זה, קיימים שלושה מינים נוספים השייכים לסוג רטופה. לרטופה דוגוני זנב ארוך וגוף צר. אורך הראש והגוף נעים בין 35 סנטימטרים ל-58 סנטימטרים ואורך הזנב יכול להגיע עד 60 סנטימטרים. משקלם הוא כשלושה ק"ג. צבע הגב, האוזניים והזנב הוא חום כהה עד שחור, והבטן בצבע מעט בהיר יותר. כל המינים אשר שייכים לסוג רטופה נחשבים לגדולים שבמשפחת הסנאיים. לרטופה דוגוני מגוון רחב של אזורים למחיה והמשותף להם הוא סביבה המיוערת. טווח המפלס שבו הם יכולים לחיות הוא מגובה הים ועד לפחות 1,400 מטרים. בשנים האחרונות, הרטופות הדו-צבעיות סובלות מהתערבות במחייתם על ידי התיישבות האדם (כריתת עצים, בניית בנייני מגורים וכו') שגרמה להיעלמות של 30% מאוכלוסיית הרטופות בעשר השנים האחרונות. לעומת זאת, ישנם מקומות ובהם הרטופות מוגנות מפני ציידים וחיות טורפות על ידי חוקים ומסורות. רטופה דוגוני פעיל ביום ובעיקר בצמרות העצים, ומדי פעם יורד מן העצים על מנת לאכול על האדמה. הרטופה נכנסת במקרים נדירים לשטחי מגורים של בני אדם ומעדיפה את הטבע. הרטופה ניזונה מזרעים, אצטרובלים, פירות ועלים. הרטופה חיה כמעט תמיד לבדה, ומולידה בין 1–2 צאצאים, שאותם היא מגדלת במעין קן שהיא בונה בין ענפי העצים. R. b. bicolor R. b. condorensis R. b. felli R. b. gigantea R. b. hainana R. b. leucogenys R. b. melanopepla R. b. palliata R. b. phaeopepla R. b. smithi מדיה וקבצים בנושא רטופה דוגוני בוויקישיתוף רטופה דוגוני, באתר ITIS (באנגלית) רטופה דוגוני, באתר NCBI (באנגלית) רטופה דוגוני, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) רטופה דוגוני, בבסיס הנתונים ARKive (באנגלית) רטופה דוגוני, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) רטופה דוגוני, באתר GBIF (באנגלית) רטופה דוגוני באתר הרשימה האדומה של IUCN