laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
רוקדת (אלבום)

רוקדת הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הישראלית אניה בוקשטיין. האלבום יצא לאור ב-5 בספטמבר 2017, על ידי חברת התקליטים NMC. את האלבום הפיקו מפיקים שונים, בהם יונתן גולדשטיין, עופר ניסים ובוקשטיין עצמה. מתוך האלבום שבעה סינגלים, בהם הלהיטים "הכל עוד לפני", שהגיע למקום ה-23 במצעד הפזמונים השנתי של רשת ג', ו"רוקדת", בהשתתפותו של המפיק עופר ניסים, שהגיע למקום ה-30 במצעדי הפזמונים השנתיים של כאן גימל וגלגלצ. האלבום מתאפיין בעיקר במוזיקת פופ, אך משלב בתוכו גם אלמנטים של דאנס ומוזיקה אלקטרונית. יונתן גולדשטיין, עופר ניסים, איתי צוק, סאבו וקותי, אניה בוקשטיין, רוני אלטר אניה בוקשטיין - רוקדת | Linktone, באתר www.linktone.co.il רוקדת (אלבום), באתר "פזמונט" אניה בוקשטיין, רוקדת, באתר יוסמיוסיק, ‏2017-09-17
תפוס ת'דרקון

תפוס ת'דרקון (בגרמנית: Schatz der Drachen) הוא משחק זיכרון ל-2 עד 5 משתתפים שנוצר על ידי ריינר קניציה (אנ'). המשחק תורגם ל-9 שפות, ומופץ בישראל על ידי פוקסמיינד. המשחק היה מועמד מטעם פרס משחק השנה למשחק הילדים הטוב ביותר לשנת 2004. במשחק 49 קלפים המסודרים בריבוע (7 על 7). מטרת המשחק: לזכות בכמה שיותר קלפים בתום המשחק. בכל תור כל משתתף רשאי להפוך קלפים על הלוח עד שהוא נתקל בעכביש או בדרקון. הוא רשאי לעצור את התור שלו בכל שלב ולקחת אליו את כל הסדרות שהשלים. למשל: ארבע תיבות, שתי בובות ושני כדורים הם סדרה (מספר הקלפים הדרושים להשלמת סדרה מצוין על גבי כל קלף). יהלום יחיד ודרקון יחיד נחשבים גם הם לסדרה. כל עוד לא נחשפו אוצרות, יכול השחקן לקחת דרקונים. הוא רשאי להמשיך את תורו גם לאחר חשיפת דרקון אחד ולקחת אליו מספר דרקונים בסוף התור, בתנאי שלא יחשוף אוצרות אחרים במהלך תורו. המשחק נגמר כאשר נשארים רק שלושת העכבישים. מדיה וקבצים בנושא תפוס ת'דרקון בוויקישיתוף ביקורת על המשחק בפייסבוק סרטון הסבר על המשחק Schatz der Drachen תפוס ת'דרקון, באתר פוקסמיינד Schatz der Drachen, פרס משחק השנה ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תפוס ת'דרקון".
איי רוקרי

איי רוקרי (באנגלית: Rookery Islands; מילולית: איי מושבת הקינון) הם קבוצה של איים וסלעים הבולטים מן הים במערב מפרץ הולם, באדמת מק. רוברטסון, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה. האריים מצויים מצפון לרכס דייוויד ולרכס מאסון. באיים מצויות מושבות של פינגוויני אדלי, יסעורי הכף, יסעורי שלג, יסערי ענק דרומיים (אשר אינם מתרבים בשום מקום אחר באזור), יסעורוני וילסון, וחמסנים חומים אנטארקטיים. בשל כך לעמקים אלה חשיבות מדעית יוצאת דופן, לחקר האקלים באזור. האגם והעמק מהווים יחד אזור אנטארקטי מוגן מיוחד (אזור מס' 102), המוגן תחת האמנה האנטארקטית. האיים מופו לראשונה על ידי קרטוגרפים נורווגים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת שלארס קריסטיאנסן עמד בראשה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1936–1937. בשנים 1954 ו-1955 נחקרו האיים על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה (Australian National Antarctic Research Expeditions). במפות שנעשו על בסיס תצלומי משלחת קריסטיאנסן, נקראו האיים "איי סקרי הפנימיים" (Innerskjera). המשלחות האוסטרליות שינו את שם האיים לשמם הנוכחי, על שם מושבות הקינון של פינגוויני האדלי שהם גילו על האי הגדול ביותר בקבוצת האיים (באנגלית: רוקרי הוא "מושבת קינון"). • Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No. 102, ROOKERY ISLANDS, HOLME BAY, MAC ROBERTSON LAND איי רוקרי באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית איי רוקרי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור איי רוקרי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה הפרקים הלאומיים של אנטארקטיקה איי רוקרי באתר marineregions מידע גאוגרפי והיסטורי ראו ב"לקריאה נוספת" - Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No. 102: Measure 2, Annex B
ג'ונגל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... ג'ונגל הוא מונח נפוץ ליער גשם טרופי או ליער סבוך דומה. מקומות אי הג'ונגל – פארק שעשועים במיאמי. ג'ונגל הקופים – פארק טבע לקופים בפלורידה. מסע בג'ונגל – מתקן שעשועים בדיסנילנד, קליפורניה. ספרים ספר הג'ונגל – סדרת ספרים של רודיארד קיפלינג. ג'ונגל הערים – מחזה מאת ברטולט ברכט. הג'ונגל (אנ') – ספר של אפטון סינקלר משנת 1906. סרטים ספר הג'ונגל (סרט, 1967) – סרט מ-1967 של חברת וולט דיסני ג'ונגל (סרט, 2000) – סרט הודי משנת 2000 בחזרה מטואיצ'י (סרט) – סרט מ-2017 הקרוי באנגלית Jungle. ג'ונגל סיטי – סרט מ-2006. ג'ונגל (סרט, 2012) – סרט קומדיה מ-2012. אחר חוק הג'ונגל (אנ') – חוק דמיוני שמבוסס על "ספר הג'ונגל". צומת ג'ונגל – סדרת אנימציה מ-2009. גורי הג'ונגל – סדרת אנימציה המבוססת על ספר הג'ונגל. ג'ונגל ספיד – משחק קלפים. ראו גם ספר הג'ונגל (פירושונים)
ג'ון קייג'

ג'ון מילטון קייג' (באנגלית: John Milton Cage;‏ 5 בספטמבר 1912 - 12 באוגוסט 1992) היה מלחין אמריקני אוונגרדי שחיבר מוזיקה ניסיונית, סופר ואמן חזותי. מזוהה בעיקר עם יצירתו 4′33″ (משנת 1952), ששלושת פרקיה מבוצעים מבלי לנגן ולו תו אחד. קייג' נולד בלוס אנג'לס ולמד בתיכון לוס אנג'לס. הוא ממוצא אנגלי וסקוטי. קייג' למד במכללת פומונה, ובשנה השנייה ללימודיו נשר ונסע לאירופה, שם נשאר 18 חודשים, ועבד כעוזר אדריכל. באירופה כתב את החומרים הראשונים שלו במוזיקה, אך הוא לא אהב את מה שיצר והשאיר את היצירות מאחוריו. קייג' חזר לקליפורניה ב-1931. ב-1935, נישא קייג' לאמנית אקסניה אנדריונה קאשהיורף. בסוף שנות ה-30 קייג' נרשם לבית הספר לאומניות בסיאטל, וושינגטון. קייג' היה מראשוני המלחינים שחיברו מה שהוא עצמו כינה "מוזיקת מקרה", ושאחרים החליטו אחר כך לתייגה כ"מוזיקה אליאטורית" - מוזיקה בה חלק מהאלמנטים נקבעים על פי מקריות. קייג' עשה שימוש לא-סטנדרטי בכלי נגינה ביצירותיו, בין השאר בפסנתר המותקן שהמציא ב-1940, פסנתר שצליליו עברו מניפולציה על ידי חפצים שונים שהונחו על, מתחת או בין המיתרים. קייג' היה חלוץ בחקר המוזיקה האלקטרונית. רוב יצירותיו היו שנויות במחלוקת. אף על פי כן, קייג' נחשב כיום לאחד היוצרים החשובים ביותר של תקופתו ובמיוחד בעצם נגיעתו בשאלה המהותית "מהי מוזיקה?". קייג' יישם את אמונתו הזן-בודהיסטית דרך המוזיקה. הוא תיאר את המוזיקה שלו כ"משחק ללא מטרה", אך "משחק זה הוא אישור מחדש של החיים — לא ניסיון ליצור סדר מתוך תוהו ובוהו ואף לא לנסות לשפר את הבריאה עצמה, אלא פשוט להתעורר לתוך אותם החיים ממש שאנו חיים, שהם כה מצוינים ברגע שאדם מפנה מדרכו את מחשבותיו ומאוויו ונותן להם לזרום על פי נטייתם הטבעית". קייג' היה מיקולוג (חוקר פטריות) חובב ואספן פטריות נלהב. בשותפות עם שלושה ידידים ייסד את "החברה המיקולוגית ניו יורק". קייג' היה שותף-אמנותי לטווח ארוך ובן זוגו של הכוראוגרף מרס קנינגהם. קייג' המציא את צורת השיר מזוסטיק, שיר כתוב בו משתלב אקרוסטיכון אנכי באמצע השורה ולא בתחילתה, כנהוג. קייג' נפטר ב-1992, בניו יורק, כמה שבועות לפני מסיבת יום הולדתו ה-80 שאורגנה על ידי מחבר השירים וולטר זימרמן והמוזיקולוג סטאפן סקדלר. ויליאם אנסטסי כתב ספר על ידידותו רבת השנים עם קייג'. מדיה וקבצים בנושא ג'ון קייג' בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של ג'ון קייג' (באנגלית) ג'ון קייג', ברשת החברתית Goodreads ג'ון קייג', במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) ג'ון קייג', באתר AllMovie (באנגלית) ג'ון קייג', במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) ג'ון קייג', באתר אפל מיוזיק (באנגלית) ג'ון קייג', באתר ספוטיפיי ג'ון קייג', באתר קומפוניסטן דר גגנווארט ג'ון קייג', באתר AllMusic (באנגלית) ג'ון קייג', באתר MusicBrainz (באנגלית) ג'ון קייג', באתר Discogs (באנגלית) ג'ון קייג', באתר Songkick (באנגלית) ג'ון קייג', באתר Genius עודד אסף, לוחם השחרור של המוסיקה, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2011 נעם בן זאב, מוסיקת המקרה: 20 שנה למותו של ג'ון קייג', באתר הארץ, 30 באפריל 2012 אינטרמצו עם אריק ורדי, 4′33″ של ג'ון קייג', באתר יוטיוב ג'ון קייג', באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ג'ון קייג', באתר "Find a Grave" (באנגלית) ג'ון קייג' (1912-1992), דף שער בספרייה הלאומית
Black Parade

Black Parade (בעברית: מצעד שחור) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ביונסה, כסינגל מתוך האלבום The Lion King: The Gift. השיר יצא לאור ב-19 ביוני 2020, על ידי חברת התקליטים Parkwood Entertainment. השיר נכתב על ידי ג'יי זי, ביונסה, ריקי טייס, קים קריסיוק, דניסיה אנדרוז, בריטאני קוני, אקיל קינג, דרק ג'יימס דיקסי והופק על ידי דרק ג'יימס דיקסי, ביונסה. תחילת מחאות ג'ורג' פלויד, הזמרת השתמשה שוב ושוב בפלטפורמה שלה כדי להרים את קולה כנגד אי שוויון הגזענות. מספר ימים לאחר רצח ג'ורג' פלויד, עלתה ביונסה למדיה החברתית לדרוש צדק למותו, והפצירה באוהדים ועוקבים לחתום על העצומה "צדק לג'ורג' פלויד". ב-14 ביוני 2020, פרסמה ביונסה מכתב פתוח ליועץ המשפטי לממשלה של קנטקי, דניאל קמרון, בו היא קוראת את חוסר המעצרים במקרה של ברונה טיילור, אישה שחורה לא חמושה שנורתה למוות על ידי המשטרה בביתה מהלך חודש במרץ 2020. ביונסה דרשה מדניאל קמרון "לנקוט בפעולה מהירה ומכרעת בהאשמת הקצינים". ב-20 ביוני 2020, השיקה ביונסה את אתר "דרך המצעד השחור" המתמקד בעסקים בבעלות שחורה, כמו גם באמנים ויוצרים שחורים. כמו כן חשפה כל ההכנות מהשיר יתרמו. טרם יצא הווידאו קליפ של השיר, העלתה ביונסה לערוץ היוטיוב שלה את האודיו המלא של השיר, ב-19 ביוני 2020. מידע על הסינגל "Black Parade" באתר מיוזיק בריינז מילות השיר "Black Parade" באתר Genius סרטון השיר "Black Parade" באתר יוטיוב מידע על הרצועה "Black Parade" באתר ספוטיפיי ג'יי זי, ביונסה, ריקי טייס, קים קריסיוק, דניסיה אנדרוז, בריטאני קוני, אקיל קינג, דרק ג'יימס דיקסי דרק ג'יימס דיקסי, ביונסה BLACK PARADE Beyoncé (באנגלית), נבדק ב-2020-06-13 Beyonce Drops Surprise New Song 'Black Parade' in Support of Black-Owned Businesses, usmagazine, ‏2020-06-20 (באנגלית) Beyoncé: 'We Need Justice for George Floyd, rollingstone, ‏2020-05-30 (באנגלית) Beyoncé pens open letter to Kentucky attorney general demanding justice for Breonna Taylor, edition, ‏2020-06-14 (באנגלית) Beyoncé writes open letter calling for charges in Breonna Taylor case, thehill, ‏2020-06-14 (באנגלית) Beyoncé Drops Surprise New Song ‘Black Parade’ on Juneteenth, rollingstone, ‏2020-06-20 (באנגלית) BLACK PARADE BLACK PARADE Beyoncé, נבדק ב-2020-06-13
קאזה באליו

קאזה באליו (בקטלאנית: Casa Batlló - "בית באליו") הוא בית מגורים ברובע אישמפלה בברצלונה, בירת קטלוניה שבספרד. המבנה ממוקם בשדרת גרסיה (Passeig de Gràcia) מס' 43, ומהווה חלק מגוש הבניינים המכונה "תפוח המריבה" (L'Illa de la Discòrdia), שזכה לשמו בשל העובדה ששוכנים בו בתים של מספר אדריכלים מודרניסטים. בשנת 2005 הוכרז המבנה, יחד עם מספר מבנים נוספים של גאודי ברחבי ברצלונה, כאתר מורשת עולמית. המבנה הוקם בין השנים 1875-1877 ומאוחר יותר נרכש על ידי ז'וזפ באליו אי קאסנובס (Josep Batlló i Casanovas) שעל שמו הוא קרוי. בעל הבית החדש שקל בתחילה להרוס את הבניין ולהקים מבנה אחר תחתיו, אך הוא שינה את דעתו, ופנה אל האדריכל הקטלוני אנטוני גאודי על מנת שיעצבו מחדש. העבודות התקיימו בין השנים 1904–1906. המבנה עוצב בסגנון המודרניסטה, ונותר ברשותה של משפחת באליו עד שנמכר ב-1954. הוא החליף מספר ידיים ושופץ בשנים 1970 ו-1999. ב-1984 הותקנה בחזיתו של הבניין תאורה חשמלית המאירה אותו בשעות הערב, וב-1995 נפתח חלק ממנו לציבור הרחב. גאודי התמקד בחזית, בגג ובחצר הפנימית של המבנה והוסיף לו קומה חמישית אשר נועדה עבור צוות המשרתים. מאפייניו המקוריים של המבנה הושפעו מרצונו של גאודי להאיר בתאורה טבעית את הקומה הראשונה בה התגוררו בעלי הבית. לשם כך בנה בחזיתו מרפסות נרחבות מאבן חול אשר הובאה ממונז'ואיק, ואשר עמודיהן הדקים עוצבו אגב שימוש במוטיבים מעולם הצומח. צורתן של המרפסות וקוויהם המעוגלים העניקו למבנה את אחד מכינויו - "בית העצמות" (Casa dels ossos). חלונות המרפסות עשויים בחלקם מזכוכית שעליה דוגמאות של עיגולים צבעוניים, ובין החלונות והמרפסות, קבע גאודי פיסות קרמיקה מזוגגת בצבעים שונים. גג המבנה מעוטר בסגנון המודרניסטה, ומקושט באריחי מוזאיקה בצבעי צהוב, ירוק וכחול. עליית הגג של המבנה הייתה בזמנו חידוש כאשר נבנתה חלולה ומעוקמת ורצופה בקשתות לבנות. צורת בנייה זו העניקה לקומה העליונה צורת דרקון, עובדה שהעניקה לו גם את הכינוי "בית הדרקון". לפי אחת הסברות המבנה מסמל את מאבקו של סאנט ז'ורדי (Sant Jordi - "גאורגיוס הקדוש"), הקדוש המגן של קטלוניה, בדרקון, והצלב בראשו של המבנה מסמל את חרבו של ז'ורדי הקדוש הנעוצה בדרקון. ארובות המבנה מעוקמות ומצופות באבני פסיפס צבעוניות ושקופות בחלקן המרכזי. חלקן העליון מצופה בקרמיקה והן מסתיימות בצורת חרוטים. גאודי עיצב גם את החצר הפנימית, וקירה אותה בתקרת זכוכית הנתמכת בעמודים וקשתות ברזל. גם קירותיה של החצר הפנימית כוסו באריחים בגווני לבן וכחול. מדיה וקבצים בנושא קאזה באליו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (בקטלאנית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (באנגלית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (בספרדית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (בגרמנית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (בצרפתית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (באיטלקית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (ברוסית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (בקוריאנית) אתר האינטרנט הרשמי של קאזה באליו (בסינית) דף מידע בעברית על קאזה באליו קאזה באליו באתר GreatBuildings.com תמונות של קאזה באליו קרזה באליו האתר הרשמי
מינהל הביון (קובה)

מינהל הביון (בספרדית: Dirección de Inteligencia, בראשי תיבות: DI) היא סוכנות המודיעין העיקרית של קובה. הסוכנות אחראית לכל פעילויות איסוף המודיעין ופעילויות הריגול מחוץ למדינה. הסוכנות הוקמה בסוף שנת 1961 וידועה גם תחת הקיצור G2. עד 1982 נודעה הסוכנות בשם מינהל הביון הכללי (Dirección General de Inteligencia ,DGI) אשר כפוף למשרד הפנים הקובני וכולל שישה מחלקות תחת חטיבת המבצעים וחטיבת התמיכה. מפקדו הראשון של הארגון היה מנואל פיניירו לוסאדה, ממנהיגי המהפכה הקובנית. הק.ג.ב סייע בארגון הביון הקובני, בפרט, בהכשרת קצינים של סוכנות ביון זו. לאורך כל ההיסטוריה שלה, היה הגוף פעיל בסיוע לתנועות שמאל, בעיקר באמריקה הלטינית, אפריקה והמזרח התיכון. המספר הכולל של האנשים העובדים בגוף זה מגיע על פי ההערכות ל-15,000 איש. החמישייה הקובנית מינהל הביון, באתר FAS.org הכוחות המזוינים הקובנים Foro Militar General (פורום הצבא והמודיעין הקובני) ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא קובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בית ארון מתים

בית ארון מתים (coffin house) הוא מונח ויקטוריאני שתיאר את אחד המקלטים הראשונים שנוצרו עבור חסרי בית, תושבי מרכז לונדון. המקלט הופעל על ידי צבא הישע בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה העשרים כדי לספק פתרון לילי וסיוע לחסרי הבית במזג האוויר הקר של לונדון. צבא הישע הפעיל מקלטים נוספים לחסרי בית באזור. מקלטים אלה גבו מחסרי הבית מחיר נמוך אשר השתנה בהתאם לטיב השירות הלילי שהוצע להם. המחיר הנמוך ביותר היה פני אחד, בעבורו חסר הבית קיבל אוכל והוא הורשה לשבת על ספסל כל הלילה, אך לא הורשה לישון בישיבה, אן לישון כלל. תמורת פני נוסף, חסר הבית הורשה לישון אך לא בישיבה כי אם שעון על חבל עבה בשורה עם כמה חסרי בית אחרים (מכאן האגדה האורבנית שכך נולד המושג האנגאובר). פתרון משונה זה הוזכר על ידי כמה סופרים כגון אונורה דה בלזק בספרו "הקמע, עור היחמור" משנת 1831, ב-1903 ג׳ק לונדון הזכיר את הנושא בספרו "שוכני התהום" ואפילו ג'ורג' אורוול שנים מאוחר יותר (1933) תיעד זאת בספרו דפוק וזרוק בפריז ובלונדון. בעבור ארבעה פני ניתנה לחסר הבית שמיכה גסה והוא הורשה לשכב על גבו ולישון בתוך תיבת עץ המזכירה בצורתה ארון מתים. היחוד במקלט מסוג זה היה טמון במחיר הזול (ביחס לאותה תקופה) שעדיין אפשר ללקוחותיו לשכב על הגב ולישון. צבא הישע הציע גם מקלטים המאפשרים לחסרי הבית לישון על מיטה אך במחיר גבוה בהרבה. בהשוואה לפתרונות הלנה עכשוויים לחסרי בית, מקלטים מסוג זה נחשבים כאכזריים. עם זאת באותה התקופה היוזמה נחשבה כזולה ובעלת חמלה בניסיון להתמודד עם הבעיה החדשה יחסית של מחוסרי בית. הקמיע (עור היחמור), (La Peau de chagrin, 1831) - בתרגום מנשה לוין, הוצאת עם עובד 1964 המושג Hangover, באתר worldwidewords הקמע (עור היחמור)
שרה שטיין (סדרת טלוויזיה)

שרה שטיין (בגרמנית: Der Tel-Aviv-Krimi; מילולית: "מותחן פשע תל אביבי") היא מיני-סדרת טלוויזיה גרמנית מרשת ARD. קתרינה לורנץ מגלמת פקחית במשטרת ברלין בשם שרה שטיין. לאחר שפגשה את הפסנתרן הישראלי דייוויד שפירו (איתי טיראן), היא יוצאת אחריו לתל אביב, שם נערכים אירועי הסדרה. הפרק הראשון הוקרן ב-2 יולי 2015 בבכורה בפסטיבל הסרטים במינכן ושודר בערוץ Das Erste במרץ 2016. רצח די ג'יי ישראלי המכונה תמר הופך לאתגר עבור שרה שטיין, שכמעט ולא מעוניינת בחקירת רצח בעל רקע דתי. אלא שהלחץ הציבורי לפתרון התיק הולך וגובר וקיים חשד שיכול להיות רקע פוליטי לפשע. חברו של הנרצח, ח'אלד הפלסטיני ומשפחתו עומדים במרכז החקירה. כשאביו של ח'אלד מודה ברצח, שרה שטיין נבהלת כי תיתכן תפנית ורקע נסתר יותר למקרה זה. היא חופרת עמוק יותר ובכך מזניחה את חייה הפרטיים, כולל אהובה החדש, המוזיקאי הישראלי דייוויד. אלא שהחקירה מביאה אותה עד לתל אביב. קתרינה לורנץ – שרה שטיין קתרינה מארי שוברט – אנה רודק איתי טיראן – דוד שפירו סמואל פינצי – הפקח יעקב בלוק ישי גולן גילה אלמגור נטע ריסקין עמי ויינברג גיל פרנק עידית טפרסון אלי גורנשטיין שון מונגוזה - דהיר עופרי ביטרמן - דורי אנה דוברוביצקי - איבון אמיר ח'ורי דין מירושניקוב "שרה שטיין", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "שרה שטיין", באתר אידיבי "שרה שטיין", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) "שרה שטיין", במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית שרה שטיין באתר DasErste.de שרה שטיין באתר fernsehserien.de פרק הבכורה לצפייה ישירה (בגרמנית) Sara Stein – Shalom Berlin beim Filmfest München 2015, abgerufen am 5. März 2016. Sendeplatz verloren. Kein Donnerstagskrimi mehr aus Tel Aviv In: Westfälische Nachrichten, 28. August 2018. Abgerufen am 2. Mai 2020.
יחסי אפגניסטן–טורקמניסטן

יחסי אפגניסטן–טורקמניסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן ובין טורקמניסטן. לאחר תבוסת הטליבאן ששלט באפגניסטן, החלו לנסוק הקשרים בין המדינות, כאשר החל משנת 2015 התהדקו היחסים, וכללו שורת ביקורים דיפלומטים, שיתופי פעולה כלכליים, ושיתוף שיטות מלחמה בפשע וטרור. דבר שתורם לשיתוף פעולה זה הוא הדמיון בבעיות איתן מתמודדות המדינות (המלחמה בטרור, רדיקליזם, סמים, עוני ומחסור במשרות עבודה). נשיאי שתי המדינות, גורבנגולי ברדימוחמדוב ואשרף גאני אחמדזאי, אף חתמו על מספר הסכמים לשיתוף פעולה כולל במספר רחב של נושאים (חיבור המדינות למרכז אסיה באמצעי תחבורה, גז, ייצור אנרגיה, שיתוף פעולה מדעי, קשרי תעופה ושמירה על הגבול המשותף). בין המדינות קיימים יחסים בילטרליים פוריים. בין היתר: בשנת 2018, התנהל קשר בין המדינות בנוגע לצינור גז, המחבר ארבע מעצמות באזור (הודו, פקיסטן, אפגניסטן וטורקמניסטן). טורקמניסטן מסייעת רבות לאפגניסטן, בין היתר על ידי משלחות מזון וציוד רפואי. טורקמניסטן מיוצגת באפגניסטן על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקאבול, בירת אפגניסטן. אפגניסטן מיוצגת בטורקמניסטן על ידי שגרירות שהיא מחזיקה באשגבאט, בירת טורקמניסטן. גלריית תמונות בנושא יחסי אפגניסטן–טורקמניסטן Afghanistan and Turkmenistan: A Model for Regional Economic Cooperation, thediplomat.com (באנגלית) Afghanistan-Turkmenistan Sign Strategic Partnership Agreement, TOLOnews (באנגלית) Turkmenistan wants special relations with Afghanistan, www.pajhwok.com (באנגלית) admin, Work on Afghan Section of TAPI Gas Pipeline to Begin Friday, Afghan Online Press, ‏23 בפברואר 2018 (באנגלית) Turkmenistan has released 126 Afghan Prisoners, Embassy Of Islamic Republic of Afghanistan In Turkmenistan, ‏19 במאי 2020 (באנגלית) Turkmenistan sends humanitarian aid to Afghanistan, Embassy Of Islamic Republic of Afghanistan In Turkmenistan, ‏4 במאי 2020 (באנגלית) Home | KABUL, ISLAMIC REPUBLIC OF AFGHANISTAN - EMBASSY OF TURKMENISTAN, afghanistan.tmembassy.gov.tm (באנגלית) Embassy Of Islamic Republic of Afghanistan In Turkmenistan (באנגלית)
רולנד מורנו

רולנד מורנו (באנגלית: Roland Moreno; 11 ביוני 1945 – 29 באפריל 2012) היה ממציא, מהנדס, סופר והומוריסטן יהודי-צרפתי, שהמציא את הכרטיס החכם. נולד בקהיר שבמצרים לצ'ארלס מורנו ולפרננדה בחבוט, בן למשפחה יהודית. בצעירותו, עבר עם אימו לצרפת, שם למד בבתי ספר מקומיים בפריז, והחל לעבור הסמכה אקדמית לאומית בסיום לימודיו התיכוניים, אך נשר לפני הסיום. מאז, תיאר את השכלתו כלימוד עצמי. לאחר שסיים את לימודיו, עבד מורנו במספר עבודות קטנות, בין היתר ככתב צעיר במגזין Détective. בין השנים 1970–1972 שימש מורנו כעורך במגזין הכימיה הצרפתי Chimie-Actualités. לאחר שעזב את עבודתו במגזין הכימיה, הקים מורנו את חברת Innovatron, שעסקה בשיווק רעיונות ובקניין רוחני. הוא שיווק בהצלחה תוכנה שמיזגה מילים ליצירת שמות של מוצרים או מותגים חדשים עבור חברות. לפני חשיפת הכרטיס החכם, הרעיון המקורי של מורנו היה לייצר טבעת חותם שתהיה טבעת חכמה עם שבב זעיר לקריאת מידע, והגיש על כך פטנט בשנת 1974. לאחר שהבין כי הרעיון לא מעשי, מורנו פישט את הרעיון, ובשנת 1975 הציג כרטיס פלסטיק שהכיל מיקרו-שבב, ששמו la carte à puce. בשנת 1976 הדגים מורנו כי ניתן להשתמש בכרטיס החכם שהמציא עבור עסקאות פיננסיות אלקטרוניות באמצעות מכונה. הכרטיס החכם של מורנו נחל הצלחה רבה בצרפת החל משנות ה-80 של המאה ה-20, שם היה נפוץ הרבה לפני מדינות אחרות. בשנת 1983 שילבה חברת פראנס טלקום את הכרטיס החכם בכרטיסי התשלום הטלפוניים שלה. בשנת 1992 יישמה תעשיית הבנקאות הצרכנית הצרפתית את הכרטיס החכם של מורנו בחברת התשלומים Carte Bleue. הכרטיס החכם של מורנו היווה את הבסיס לשבבים המשמשים כיום בנקים, סופרמרקטים, תחנות דלק, כרטיסי SIM, תעודות זהות ורישיונות נהיגה ביומטריים. תפוצת השימוש בכרטיס החכם הייתה איטית יותר במדינות מחוץ לצרפת, והשימוש בו החל רק בשנות ה-90 המאוחרות. עם זאת, למרות התפוצה הנרחבת של הכרטיס החכם בצרפת והתמלוגים הרבים שהרוויח מורנו, ההמצאה שלו לא זכתה להכרה בינלאומית מספקת. מורנו התעניין מאוד במוזיקה, שידור וכתיבה. הוא הקים את תחנת הרדיו האינטרנטית Radio Deliro, וגם המציא מספר מכשירים אלקטרוניים לא שגרתיים, שכללו בין היתר מחשבון, וגם מכשיר שנקרא Matapof, שביצע הדמיה אלקטרונית ומספרית של משחק הטלת מטבע. מורנו כתב מספר ספרים, בהם Théorie du Bordel Ambiant, שהוא אוסף של רעיונותיו והשקפותיו. הוא גם כתב ספרים בשם הבדוי Laure Dynateur, וגם ספר בישול בשם L'Aide-Mémoire du Nouveau Cordon-bleu שמכיל יותר מ -2,000 מתכונים. מורנו לקח חלק במספר סרטים קומיים בקולנוע הצרפתי, בהם הסרט הקומדי "Les Sous-doués en vacances" משנת 1982, בבימויו של קלוד זידי, כדמות ממציא מטורף שממציא "מחשב אהבה". מורנו נישא לסטפני סטולין בדצמבר 1976; לזוג שתי בנות, מריאן וג'וליה. הוא הלך לעולמו בפריז ב-29 באפריל 2012, בגיל 67. מדיה וקבצים בנושא רולנד מורנו בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של רולנד מורנו (בצרפתית) רולנד מורנו, באתר "Find a Grave" (באנגלית) רולנד מורנו, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
טסטודינטה

טסטודינטה (שם מדעי: Testudinata) היא קבוצה של זוחלים בני הקבוצה זאוריה, שחיה מהטריאס העליון ועד להולוקן. כיום שרדה מהקבוצה רק סדרת הצבים. ישנה מחלוקת על השיוכים לקבוצה, כאשר חלק מהחוקרים רואים בקבוצותיה חברים בקבוצות אחרות של זאוריה שאינן קרובות. בעבר שויכו לקבוצת האנאפסידה שהתבטלה. המאפיין העיקרי שלהם הוא שריון גוף גדול המכסה את הצלעות, החזה ועמוד השדרה ועוטה את כל הגוף מלמעלה. בנוסף הם בעלי לסתות חזקות, אך חסרות שיניים ובעלי נחיריים הממוקמים בחלק העליון של ראשם. עקב מבנה השריון הגפיים שלהם רחבות אך קצרות ונמוכות, מבנה המונע מהם לנוע במהירות. חלק ממינים אלה פיתחו אורח חיים ימי בדומה לצבי הים המודרניים. רוב המינים בקבוצה נכחדו עם סוף הפליסטוקן, למעט כמה סוגים כמו המיאולניה. כיום שרדו מהם רק סדרת הצבים. סוג Australochelys - נכחד סוג Chinlechelys - נכחד סוג פרוגמנוכלוס (Proterochersis) - נכחד סוג Palaeochersis - נכחד סוג Proganochelys - נכחד סוג סולנהופיה - נכחד קבוצה Mesochelydia סוג Condorchelys - נכחד סוג Eileanchelys - נכחד סוג Heckerochelys - נכחד סוג Indochelys - נכחד סוג Kayentachelys - נכחד קבוצה Perichelydia סוג Spoochelys - נכחד משפחה Helochelydridae - נכחד משפחה Kallokibotiidae - נכחד קבוצה Meiolaniformes - נכחדה משפחה מיאולניים (Meiolaniidae) משפחה Sichuanchelyidae - נכחדה סדרה צבים (Testudines) הסוג Odontochelys לעיתים משויך לקבוצה, אך כיום רואים בו חבר בענף Pantestudines - בו מצויה הקבוצה. מדיה וקבצים בנושא טסטודינטה בוויקישיתוף טסטודינטה, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית)
דודג' ראם ואן

דודג' ראם ואן (באנגלית : Dodge Ram van) הם קשת רחבה של מכוניות מסחריות אשר יוצרו על ידי חטיבת דודג' בין השנים 2003–1971 בקנדה. בין השנים 1971–1998 "דודג'" הייתה בבעלות קונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי, ובין השנים 1998–2003 בבעלות דיימלר AG דור ראשון (15-8 נוסעים) - יוצר בין השנים 1971–1978 דור שני - יוצר בין השנים 1979–1993 דור שלישי - יוצר בין השנים 1994–2003 "דודג' ראם ואן", שנת 1978 "דודג' ראם ואן", דור ראשון "דודג' ראם ואן", שנת 2001 "דודג' ראם ואן", שנת 2001 "דודג' ראם ואן", שנת 2002 "דודג' ראם ואן" "דודג' ראם ואן" "דודג' ראם ואן" "דודג' ראם ואן" "דודג' ראם ואן" "דודג' ראם ואן" - אמבולנסים קרייזלר דודג' דודג' סדרה 100 קומנדו מדיה וקבצים בנושא דודג' ראם ואן בוויקישיתוף "דודג' ראם ואן" curiositesautomobiles.blogspot.com/2013/11/dodge-ram-promaster "דודג' ראם ואן" allpar.com/trucks/b-vans דודג' b2500 afdc.energy.gov/files/pdfs/b2500
רוזמרי רוג'רס

רוזמרי רוג'רס (באנגלית: Rosemary Rogers;‏ 7 בדצמבר 1932, שרי לנקה – 12 בנובמבר 2019, מונטריי) היא סופרת אמריקאית מז'אנר הרומן הרומנטי. רוזמרי רוג'רס (יאנש) נולדה בציילון שהייתה אז בשליטת בריטניה. בבעלות הוריה שהיו ממוצא הולנדי-פורטוגזי הייתה רשת בתי ספר פרטיים. רוזמרי גדלה בבית מלא משרתים ועוזרים. היא התחילה לכתוב בגיל צעיר. רוזמרי הייתה האישה הראשונה במשפחתה שהחלה לעבוד מחוץ לבית, כאשר התקבלה כעיתונאית לעיתון מקומי. לאחר לימודים של מספר שנים באוניברסיטה המקומית היא התחתנה. בשנת 1960 היא התגרשה ועברה עם שתי בנותיה ללונדון. בהיותה באירופה היא פגשה את לרוי רוג'רס, הם התחתנו ועברו להתגורר בקליפורניה. לאחר שמונה שנים הזוג התגרש. בהיותה בקליפורניה רוזמרי רוג'רס הכירה את שירלי באסבי והן התיידדו. בעקבות ההכרות, רוזמרי רוג'רס החלה לכתוב בתחום הרומן הרומנטי וספרה הראשון התפרסם בשנת 1974. הספר זכה להצלחה רבה ונמכר במיליוני עותקים. בעקבות ההצלחה, היא המשיכה בכתיבה. בסך הכל היא כתבה כ-20 ספרים. הרומנים של רוזמרי רוג'רס מלאים באלימות, הגיבורות הראשיות בדרך כלל נאנסות מספר פעמים, נוסעות למקומות אקזוטיים ופוגשות אנשים חשובים. ביוגרפיה