laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פיגוע הדריסה בניו יורק (2017)

פיגוע הדריסה בניו יורק היה פיגוע דריסה אסלאמיסטי שהתרחש ב-31 באוקטובר 2017 במנהטן תחתית בניו יורק, ארצות הברית, ובו נרצחו 8 בני אדם. מחבל מוסלמי בן 29 דרס למוות באמצעות טנדר רוכבי אופניים בנתיב אופניים ייעודי במנהטן תחתית שבניו יורק. לאחר מכן התנגש באוטובוס תלמידים, ויצא מהרכב בקריאות "אללה אכבר" ובהנפת רובה פיינטבול ורובה אוויר. הוא נורה בבטנו והועבר לטיפול רפואי ולחקירה משטרתית. בפיגוע נרצחו 8 בני אדם ונפצעו 11. זה פיגוע הטרור החמור ביותר בניו יורק מאז פיגועי 11 בספטמבר. שעה לפני הפיגוע, שכר הרוצח טנדר בהום דיפו בניו ג'רזי, משם הגיע לגשר ג'ורג' וושינגטון ונכנס לניו יורק. הוא המשיך בנסיעה בכביש המערבי של ניו יורק, וברחוב האוסטון סטה לעבר נתיב אופניים והחל לדרוס רוכבי אופניים והולכי רגל. המחבל המשיך בדריסה לאורך מייל אחד של הכביש המערבי של ניו יורק עד לרחוב צ'אמברס בסמוך לתיכון סטויווסאנט, שם פגע באוטובוס תלמידים. אזור זה ממוקם סמוך למרכז הסחר העולמי החדש ולאנדרטה לפיגועי 11 בספטמבר. המחבל הוא סייפולו סייפוב, מוסלמי בן 29 שהיגר לארצות הברית מאוזבקיסטן בשנת 2010 באמצעות אשרת כניסה שקיבל לאחר זכייתו בהגרלת הגרין קארד. בחקירתו הודה כי ביצע את הפיגוע בשם ארגון המדינה האסלאמית. טרור בארצות הברית פיגועי דריסה אסלאמיים דומים שאירעו באירופה: פיגוע הדריסה בסטוקהולם (2017) פיגועי הדריסה בקטלוניה (2017) פיגוע הדריסה בניס (2016) מדיה וקבצים בנושא פיגוע הדריסה בניו יורק בוויקישיתוף פיגוע במנהטן: שמונה בני אדם נדרסו למוות; הנהג נורה ונעצר, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2017 AP, מהגר אוזבקי ש"נשבע אמונים לדאעש": זהו המחבל מהפיגוע בניו יורק, באתר ynet, 1 בנובמבר 2017
משה ברומברג

משה ברומברג (ברעם) (1920, פיוטרקוב טריבונלסקי, פולין – 1982, טורונטו, קנדה) היה צייר יהודי למד ציור בפולין ורוסיה, פעל כצייר וכמדריך לאומנים בישראל משנות החמישים ועד סוף שנות השבעים. יצירתו הידועה של משה ברומברג היא בתחום ציור המיניאטורות, עבודות אלו עוסקות בעיקר בסצנות מן המסורת היהודית ומן התנ"ך. בנוסף לכך צייר בציורי שמן שעסקו בעיקר בחוויות שחווה בשואה, בתמונות נוף ישראליות ובנושאים יהודיים. משה ברומברג נולד בשנת 1920 בפיוטרקוב טריבונלסקי, פולין. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 למד אמנות בבית ספר לאמנות בסוסנוביץ. לאחר מכן הוא השתלם אצל פרופ' שוחולסקי בקרקוב ובבית ספר לציור בלבוב. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלח, יחד עם אחיו, למחנות עבודה בכפייה, בה צייר מהווי המחנה. משה הצליח יחד עם אחיו להימלט ממחנה העבודה לשטח שנכבש בידי ברית המועצות. שנים רבות לאחר מכן עיצב אנדרטה לזכר הקהילה בבית הקברות בחולון. בתקופת המלחמה שהה ארבע שנים בברית-המועצות, שם המשיך בלימודיו והתרכז בלימוד טכניקות של ציור מיניאטורות מאמנים מקומיים. אחרי המלחמה הוא חזר ללודז', פולין ובתקופה שבין 1945–1950 הוא החל את הקריירה הארוכה והפורייה שלו כצייר, מורה, אמן ופסל. קבוצת היצירות הראשונה שלו הייתה של ציורי שמן ורישומים, אשר הוצגו בתערוכות שונות ברחבי פולין ותיארו את הזוועות שחווה במלחמה. בשנת 1950 עלה עם משפחתו לישראל. בתחילה התגורר בתל אביב-יפו ובשנת 1952 עבר להתגורר ברמת-גן. בישראל החל, בעידודו של נשיא המדינה השני של מדינת ישראל, יצחק בן צבי, בפרויקט חדש וארוך של ציורים מיניאטוריים ייחודיים בצבעי טמפרה, על נושאים מקראיים שונים. בשנת 2020 במסגרת שיקום ושיחזור "צריף הנשיא" ששימש כאולם קבלת הפנים של נשיא ישראל יצחק בן צבי ורעייתו רחל ינאית התגלתה קורה מעוטרת במיניאטורות שצייר עבור בית הנשיא. הקורה שוחזרה והושבה למקומה בטקס חגיגי בנוכחות בנו. מאוחר יותר, החל לעבוד בעיקר בציורי שמן, על נושאים שונים, החל בדיוקנאות של רבנים, פרטיזנים בפעולה או נוף ישראלי. בשנות ה-70 היה יועץ אמנותי של מוזיאון רמת גן. הוא הודח מתפקידו על ידי ראש העירייה, ישראל פלד, לאחר שהחתים את חותמת העירייה על גוף יצירות יקרות ערך מאוסף צייטלין. בשנת 1979 עבר להתגורר אצל משפחת בנו בטורונטו, קנדה שם המשיך בעבודתו עד פטירתו בשנת 1982. ציוריו הוצגו בתערוכות יחיד וקבוצתיות רבות בארץ ובקנדה וזכה בפרסים שונים, כיום מוצגות עבודות האמנות שלו בגלריות ובמוזיאונים שונים בארץ ובשנת 2017 נפתחה תערוכה רטרוספקטיבית של עבודתו בפולין. מדיה וקבצים בנושא משה ברומברג בוויקישיתוף משה ברומברג במרכז המידע לאומנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים אתר האומן (באנגלית) יעקב גלילי, גלגוליו של צייר, דבר, 20 ביולי 1964 איתמר אייכנר, עיטור בבית הנשיא התגלה אחרי 50 שנה, באתר ynet, 26 במאי 2020 אהרון דולב, אוסף של כמיליון דולר - נהרס ומופקר, מעריב, 16 באפריל 1984
לאנדרו קסטייאנוס

אנדרס לאנדרו קסטייאנוס סרנו (בספרדית: Andrés Leandro Castellanos Serrano) הוא כדורגלן קולומביאני במשחק בעמדת השוער בקבוצת אינדפנדיינטה סנטה פה מהליגה הבכירה. שיחק בין השנים 2000-2010 בקוקוטה דפורטיבו עם הפסקות קצרות בקבוצות פומאס דה קסנרה ודפורטיבו פריירה. ברוב הזמן שיחק כשוער מחליף והשיג את תואר האליפות הראשון שלו ב-2006 כאשר קוקוטה דפורטיבו הדהימה את כולם כשזכתה באליפות הקלאוסורה. הוא אומנם לא היה השוער הראשון של הקבוצה אלא מחליפו של רובינסון ספאטה, אבל היה חלק מהסגל שרשם הישג שיא בגביע ליברטדורס 2007 כאשר קוקוטה, תחת המאמן חורחה ברנל, הגיעה לחצי הגמר והודחה על ידי בוקה ג'וניורס. לטורניר היבשתי של 2008 כבר היה קסטייאנוס השוער הראשון של הקבוצה שסיימה את שלב הבתים במקום הראשון, אך הודחה בשמינית הגמר על ידי סנטוס. בינואר 2011 הצטרף לאמריקה קאלי והפך לשוער הבכיר לאחר שהציג יכולת נהדרת במשחקי ההכנה. לאחר כחצי שנה במדי אמריקה ולקראת טורניר הקלאוסורה, עזב קסטייאנוס את אמריקה עקב עיכוב במשכורת שלו שנבעה מהבעיות הכלכליות אליהן נקלעה הקבוצה. קסטייאנוס עזב את האדומים והצטרף ליריבה העירונית, דפורטיבו קאלי, ביולי 2011, לאחר שהשוער הפרגוואי, ויקטור סנטוריון, עזב את הקבוצה. ב-2012 עבר קסטייאנוס לשחק באינדפנדיינטה מדיין ורשם במדיה את אחד מהטורנירים הטובים בקריירה שלו. היה אחד השוערים המצטיינים בליגה בטורניר האפרטורה של 2012 וספג רק 21 שערים ב-23 הופעות, פחות משער למשחק. הצטיין גם במפגשי הקלאסיקו מול אתלטיקו נסיונל ובאחד אף הדף פנדל. קסטייאנוס הצטיין בפלייאוף והיה מהגורמים העיקריים לכך שמדיין עלתה לגמר מול מיונאריוס בו הפסידה בדו-קרב פנדלים, כאשר קסטייאנוס הודף את אחד מהפנדלים. הוא נבחר במקום השלישי בדירוג השחקן המצטיין של אותו טורניר. בינואר 2015 עבר לשחק באינדפנדיינטה סנטה פה, אך שימש שם כשוער מחליף לרובינסון ספאטה, אוו ספאטה שהיה השוער הראשון בקוקוטה דפורטיבו כאשר זו זכתה באליפות. הוא היה שותף לזכייה ההיסטורית של הקבוצה בקופה סודאמריקנה 2015 וכן בגביע סורוגה בנק 2016. בטורניר הקלאוסורה של 2016, שימש כשוער הראשון של סנטה פה ועזר לה לזכות באליפות התשיעית שלה. ב-18 בפברואר 2017 שבר קסטייאנוס את שיאו של אגוסטין חוליו, שוער עבר בסנטה פה, כאשר לא קיבל שער במשך 637 דקות בזמן שקבוצתו לא הפסידה לאורך 19 מחזורים. קסטייאנוס זומן לראשונה לנבחרת הלאומית ב-9 בנובמבר 2014 למשחקי הידידות מול ארצות הברית וסלובניה, ובנוסף הוא זומן גם למחזורי הסיום של מוקדמות מונדיאל 2018, אך בכל המשחקים הנ"ל הוא לא שותף. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, והיחידה שלו עד כה, ערך כאשר שיחק במשך 90 דקות במשחק ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית, שנערך בעיר סוואן שבקוריאה הדרומית ב-10 בנובמבר 2017. נבחרתו הפסידה בתוצאה 1:2 לנבחרת המקומית. זכה באליפות קולומביה עם קוקוטה דפורטיבו (קלאוסורה 2006) זכה באליפות קולומביה עם אינדפנדיינטה סנטה פה (קלאוסורה 2016) זכה בגביע סודאמריקנה עם אינדפנדיינטה סנטה פה (2015) זכה בגביע סורוגה בנק עם אינדפנדיינטה סנטה פה (2016) זכה בסופר קאפ הקולומביאני עם אינדפנדיינטה סנטה פה (2015, 2017) לאנדרו קסטייאנוס, באתר Transfermarkt לאנדרו קסטייאנוס, באתר Soccerway לאנדרו קסטייאנוס, באתר WorldFootball.net לאנדרו קסטייאנוס, באתר National Football Teams לאנדרו קסטייאנוס, באתר FootballDatabase.eu El Pais, 5.7.11 Castellanos renuncia al América de Cali Goal.com, 18.2.17 Castellanos rompe récord de imbatibilidad en Santa Fe ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לאנדרו קסטייאנוס".
גביע הפדרציה 1990

גביע הפדרציה 1990 הייתה התחרות ה-28 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי מרכז הטניס בנורקרוס, ארצות הברית. התחרות נערכה בחסות של NEC. התחרות החלה ב-21 ביולי בהשתתפות 47 נבחרות והסתיימה ב-29 ביולי 1990. נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ברית המועצות וזכתה בגביע בפעם ה-14 בתולדות הנבחרת. בעקבות גידול הנבחרות המשתתפות היה צורך ב-2 סיבובים מוקדמים לקביעת 32 נבחרות שישתתפו בתחרות הראשית. כמקובל היה גם סבב תנחומים בו השתתפו גם מנצחי סיבוב הראשון של המוקדמות. בנבחרת ישראל השתתפו יעל סגל, לימור זלץ ואילנה ברגר. בסיבוב המוקדם השני הן נפגשו עם אירלנד וניצחו 0:2. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם דנמרק וניצחו 0:3. בסיבוב השני הן נפגשו עם ספרד והפסידו 0:2. אתר התחרות
אלן באדל

אלן פרננד באדל (באנגלית: Alan Fernand Badel;‏ 11 בספטמבר 1923 – 19 במרץ 1982) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי. בימיו שידר גם ברדיו. קולו נחשב לבעל מרקם עשיר שתואר במילים "צליל של דמעות". באדל נולד בראשולם שבמנצ'סטר, ולמד בבית הספר התיכון ברונייג'. במלחמת העולם השנייה הוא לחם בצרפת ובגרמניה, ושירת כצנחן ב-D-Day. בתחילת הקריירה שלו שיחק באדל בתפקידים ראשיים בהם רומיאו והמלט עם להקת התיאטרון אולד ויק ולהקת התיאטרון של סטרטפורד. הופעתו הראשונה של באדל בקולנוע הייתה בתפקיד יוחנן המטביל בגרסה של המחזה "סלומה" משנת 1953 בכיכובה של ריטה הייוורת'. בגרסה זו שונה הסיפור כך שסלומה הפכה לנוצרייה שרוקדת עבור הורדוס אנטיפס כדי להציל את יוחנן. ב־1955 גילם באדל את דמותו של ריכרד וגנר בסרט הביוגרפי "Magic Fire". ב־1963 שיחק בתפקיד האמרגן קארל דני בסרט "קציר מר". באותה תקופה הופיע לצדה של ויוויאן מרצ'נט בגרסה טלוויזיונית של המחזה "המאהב" מאת הרולד פינטר, ובדמות אדמונד דנטס בעיבוד לרומן "הרוזן ממונטה כריסטו" מאת אלכסנדר דיומא האב (1964). ב־1966 שיחק באדל בתפקיד הנבל נג'ים בשראווי בסרט "ערבסק" בכיכובם של גרגורי פק וסופיה לורן. ב־1973 גילם את שר הפנים הצרפתי במותחן הפוליטי "נשיא על הכוונת (אנ')", שעוסק בניסיון התנקשות בנשיא שארל דה גול. ב־1976 הופיע באדל בדרמה הפוליטית "ביל ברנד" בתפקיד דייוויד לסט, חבר פרלמנט שקודם ל"ספסלים הקדמיים" אחרי שלושים שנה בבית הנבחרים הבריטי. ב־1980 שיחק בתפקיד ברון ניקולס דה גונסבורג בסרט "ניז'ינסקי" בהפקת סרטי פרמאונט. ב־1982 גילם באדל את הרוזן פוסקו בעיבוד טלוויזיוני של ה־BBC לרומן "האישה בלבן" מאת וילקי קולינס. הסדרה שודרה אחרי מותו. ב־1942 התחתן באדל עם השחקנית איבון אוון. הם היו נשואים עד למותו. בתם שרה באדל היא שחקנית. באדל נפטר ב־19 במרץ 1982 בצ'יצ'סטר מהתקף לב. אלן באדל, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אלן באדל, באתר AllMovie (באנגלית) אלן באדל, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אלן באדל, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אלן באדל במסד הנתונים IBDB (באנגלית) אלן באדל, באתר "Find a Grave" (באנגלית) "Alan Badel | BFI". Ftvdb.bfi.org.uk. 2015-07-02. אורכב מ-המקור ב-2012-10-21. נבדק ב-2016-01-14. "Alan F Badel". ParaData.org.uk. נבדק ב-2016-01-14. "Alan Badel". BFI Film Forever. נבדק ב-5 ביוני 2016. {{cite web}}: (עזרה)
מחנה הוואסונג

מחנה הוואסונג (בהנגול: 화성 제16호 관리소 באנגלית: Hwasŏng או Hwaseong) הוא מחנה עבודה לאסירים פוליטיים בצפון האמגיונג, שבקוריאה הצפונית. שמו הרשמי הוא קוואן-לי-סו (מושבת מחנה עבודה) מספר 16. מחנה הריכוז מתופעל כמחנה עבודה שאליו נכנסים אסירים למאסר לכל החיים, ללא אפשרות שחרור או חנינה. שטחו כ-549 קילומטרים רבועים והוא הכלא הגדול ביותר בצפון קוריאה. מספר האסירים מוערך בכ-20,000, והם מוגדרים כ"גורמים העוינים את המפלגה או את המהפכה" בגין פעולות כגון התנגדות לשלטונו של קים ג'ונג איל. אסירים רבים הם בני משפחה של חשודים בהתנגדות לשלטון. חלק מעבודות הכפייה כוללות חפירת מנהרות למתקן הניסויים הגרעיניים פונגיי-רי, המהווה מתקן תת-קרקעי (היחידי) לניסויים גרעיניים של צפון קוריאה ונמצא 2 קילומטרים בלבד מהמחנה, תוך חשיפה לקרינה רדיואקטיבית גבוהה. אותו מתקן קרס על עצמו באוקטובר 2017, לאחר מספר ניסויים גרעיניים ולאחר שאזהרות צפון קוריאה על ידי מומחים בין לאומיים שההר בו חצוב המתקן סובל מסינדרום ההר העייף ועלול לקרוס בכל רגע. 200 עובדים נהרגו באירוע. מעט הדיווחים הקיימים בנושא זכויות אדם במחנה מתארים מציאות קשה של עבודת פרך תמידית, מעט שעות שינה ותת תנאים. תיאורים קשים כוללים אסירים המוצאים להורג במכות פטיש לאחר שכרו לעצמם את קברם ונשים שנאנסות על ידי השומרים ונרצחות לאחר מכן.  מחנה קאצ'ון
גביע הפדרציה 1991

גביע הפדרציה 1991 הייתה התחרות ה-29 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי מרכז הטניס בנוטינגהאם, אנגליה. התחרות נערכה בחסות של NEC. התחרות החלה ב-18 ביולי בהשתתפות 56 נבחרות והסתיימה ב-28 ביולי 1991. נבחרת ספרד ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ארצות הברית וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת. בעקבות גידול הנבחרות המשתתפות 32 קבוצות ערכו 2 סיבובים בהם נקבעו שמונה נבחרות שיועלו לתחרות הראשית. הם הצטרפו ל-24 קבוצות שהעפילו ישירות לתחרות הראשית שהתקיימה במסגרת "הבית העולמי". בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו 4 קבוצות (ברזיל, פורטוגל, יוון ויוגוסלביה) שבגביע הפדרציה 1992 יחלו את התחרות מהתמודדות אזורית. בנבחרת ישראל השתתפו יעל סגל, לימור זלץ ואילנה ברגר. בסיבוב המוקדם הראשון הן נפגשו עם קוריאה הדרומית וניצחו 1:2. בסיבוב המוקדמות השני הן נפגשו עם ונצואלה וניצחו 0:3. בסיבוב השני הן נפגשו עם ספרד וניצחו 0:3. במשחקי הבית העולמי הן נפגשו עם איטליה והפסידו 1:2. במשחקי מבחן הן נפגשו עם ניו זילנד וניצחו 0:2. כתוצאה מכך הנבחרת המשיכה להתמודד בבית העולמי גם לעונת 1992. נתוני משחק הגמר
גביע הפדרציה 1992

גביע הפדרציה 1992 הייתה התחרות ה-30 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי מרכז הטניס בפרנקפורט. התחרות נערכה בחסות של NEC. תחרויות אזוריות החלו באפריל 1992. התחרות של הבית העולמי החלה ב-13 ביולי בהשתתפות 32 נבחרות והסתיימה ב-19 ביולי 1992. נבחרת גרמניה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ספרד וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. בעקבות גידול הנבחרות תחילה נערכו תחרויות אזוריות: בית אמריקה כלל 16 נבחרות. נבחרות מקסיקו וצ'ילה העפילו למשחקי הבית העולמי. בית אסיה/אוקיאניה כלל 8 נבחרות. נבחרת קוריאה הדרומית העפילה למשחקי הבית העולמי. בית אירופה/אפריקה כלל 16 נבחרות. נבחרת דרום אפריקה העפילה למשחקי הבית העולמי. משחקי הבית העולמי בהשתתפות 32 קבוצות נערכו בגרמניה. בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו 4 קבוצות ( דרום אפריקה, שווייץ, יוון ו פינלנד) שבגביע הפדרציה 1993 יחלו את התחרות בבית העולמי. יתר 12 קבוצות ( מקסיקו, אינדונזיה, בלגיה, הונגריה, איטליה, רומניה, ישראל, פרגוואי, ניו זילנד, בריטניה, צ'ילה ו סין) ירדו לתחרויות אזוריות. בנבחרת ישראל השתתפו יעל סגל, לימור זלץ ואנה סמשנובה. הנבחרת שיחה בבית העולמי. בסיבוב הראשון הן נפגשו עם פולין והפסידה 0:3. במשחקי הבית העולמי הן נפגשו עם איטליה והפסידו 1:2. במשחקי מבחן הן נפגשו עם שווייץ והפסידה 0:3. כתוצאה מכך הנבחרת ירדה מהבית העולמי לתחרויות אזוריות. נתוני משחק הגמר
אוסטין ג'יפסי

אוסטין ג'יפסי (באנגלית: Austin Gipsy) הוא רכב שטח, מאופיין על ידי הנעה 4x4, מתוצרת יצרנית הרכבה-בריטית "Austin Motor Company" אשר יוצר בין השנים 1958–1967. דגמי "אוסטין ג'יפסי" יוצרו ב-בריטניה ובנוסף הורכבו ב-אוסטרליה, ניו זילנד ו- קולומביה. סך הכול יוצרו 21,208 יחידות. תאוצת "אוסטין ג'יפסי" מ-0–50 מייל (80.46 ק"מ) היא 23 שניות. מרכב השלדה של דגמי ה-"אוסטין ג'יפסי" הוגדרו: "SWB :short wheel base." סדרה 1 סדרה 2 רכב שטח - גג פתוח רכב שטח - גג סגור טנדר 4x4 אוסטין ג'יפסי בתצורת טנדר אוסטין ג'יפסי בתצורת טנדר, שנת 1967 אוסטין ג'יפסי בתצורת טנדר, שנת 1967 אוסטין ג'יפסי אוסטין ג'יפסי אוסטין ג'יפסי אוסטין ג'יפסי אוסטין ג'יפסי אוסטין ג'יפסי, שנת 1963 אוסטין ג'יפסי אוסטין ג'יפסי שנת 1959 אוסטין ג'יפסי שנת 1960 אוסטין צ'אמפ אוסטין K5 אוסטין K2/Y אוסטין ג'יפסי - פרופיל (mossmotoring) מדיה וקבצים בנושא אוסטין ג'יפסי בוויקישיתוף אוסטין ג'יפסי (0:57), יו-טיוב אוסטין ג'יפסי (0:31), יו-טיוב אוסטין ג'יפסי 1958-1967 austingipsy אוסטין ג'יפסי - מפרט offroadxtreme.com/features/history/vintage-monday-british-built-austin-gipsy אוסטין ג'יפסי - מפרט טכני austinmemories.com
איבר יחידה

איבר יחידה (גם: איבר נייטרלי או איבר אדיש) הוא איבר בקבוצה שכאשר מבוצעת עליו פעולה בינארית עם איבר אחר, היא איננה משנה את האיבר האחר. כאשר נתונים קבוצה   S {\displaystyle \ S} ופעולה בינארית, שנסמנה   ⋆ {\displaystyle \ \star } , המוגדרת על איבריה, אזי: איבר   e ∈ S {\displaystyle \ e\in S} ייקרא איבר יחידה שמאלי, אם לכל   x ∈ S {\displaystyle \ x\in S} מתקיים   e ⋆ x = x {\displaystyle \ e\star x=x} . איבר   e ∈ S {\displaystyle \ e\in S} ייקרא איבר יחידה ימני, אם לכל   x ∈ S {\displaystyle \ x\in S} מתקיים   x ⋆ e = x {\displaystyle \ x\star e=x} . אם   e {\displaystyle \ e} הוא איבר יחידה שמאלי וגם איבר יחידה ימני, הוא ייקרא בפשטות איבר היחידה. נניח כי   e , e ′ {\displaystyle \ e,e^{\prime }} איברי יחידה, אז   e = e ⋆ e ′ = e ′ {\displaystyle \ e=e\star e^{\prime }=e^{\prime }} ומכאן שאם ישנו איבר יחידה, אז הוא בהכרח יחיד. נניח כי e R , e L {\displaystyle e_{R},e_{L}} איבר יחידה ימיני ואיבר יחידה שמאלי בהתאמה, אז e L = e L ⋆ e R = e R {\displaystyle e_{L}=e_{L}\star e_{R}=e_{R}} ומכאן שאם קיימים הן איבר יחידה שמאלי והן איבר יחידה ימני, אז הם אותו איבר. במבנים אלגבריים רבים, כגון חבורה, חוג ושדה, קיומו של איבר יחידה הוא אחד המאפיינים של המבנה האלגברי. בפעולת החיבור המקובלת, איבר היחידה הוא 0, משום שלכל מספר a מתקיים: a + 0 = 0 + a = a {\displaystyle a+0=0+a=a} . איבר יחידה זה קרוי איבר האפס. בפעולת הכפל המקובלת, איבר היחידה הוא 1, משום שלכל מספר a מתקיים: a × 1 = 1 × a = a {\displaystyle a\times 1=1\times a=a} . בפעולת החזקה המקובלת, איבר היחידה הימני הוא 1, משום שלכל מספר a מתקיים: a 1 = a {\displaystyle a^{1}=a} .‏ 1 אינו איבר היחידה השמאלי, 1 a = 1 {\displaystyle 1^{a}=1} , לא קיים איבר יחידה שמאלי לחזקה. בכפל מטריצות איבר היחידה הוא מטריצת היחידה   I {\displaystyle \ I} , שהיא המטריצה שרכיבי האלכסון שלה הם 1 ושאר הרכיבים אפס, המקיימת:   A ⋅ I = I ⋅ A = A {\displaystyle \ A\cdot I=I\cdot A=A} . בפעולת איחוד בין קבוצות, איבר היחידה הוא הקבוצה הריקה. בהרכבת פונקציות, איבר היחידה הוא פונקציית הזהות. איבר יחידה, באתר MathWorld (באנגלית)
איגור סימוטנקוב

איגור ויטאלייביץ' סימוטנקוב (ברוסית: Игорь Витальевич Симутенков; נולד ב-3 באפריל 1973 במוסקבה) הוא מאמן כדורגל רוסי, כדורגלן לשעבר. כיום, הוא עובד כעוזר מאמן בזניט סנקט פטרבורג. סימוטנקוב התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הסובייטית עם דינמו מוסקבה ב-1990. הוא בילה את חמש השנים הבאות עם דינמו, שלוש העונות האחרונות בליגה הרוסית, שבה התבלט כמלך שערים עם 21 שערים בעונת 1994 והוכתר לכדורגלן השנה. לאחר שעבר לסרייה א' הוא שיחק בשורות רג'אנה ובמשך חמש עונות שיחק באיטליה (האחרונה עם בולוניה), כשהוא מבקיע 23 שערים. בשנת 1999, הוא עבר למועדון הספרדי טנריף, ושיחק בה 3 עונות. הוא חתם בקנזס סיטי וויזארדס ב-2002, מליגת MLS והיה לכדורגלן הרוסי הראשון שמשחק בארצות הברית. איגור הבקיע ארבעה שערים בעונתו הראשונה (ועוד אחד בגמר), שבעה שערים בעונתו השנייה (ועוד שניים בשלבי הפלייאוף), לפני שפציעה במהלך עונתו השלישית השביתה אותו ממשחק והבקיע שער בודד. הוא הבקיע את שער הזהב בגמר של 2004 גביע ארצות הברית הפתוח, אך שוחרר על ידי הוויזארדס בעונת 2004 וחזר לרוסיה כשהוא חותם על חוזה עם רובין קאזאן. בסוף עונת 2005, הופיע 3 פעמים בלבד במדי רובין, ולבסוף הכריז על פרישתו מכדורגל מקצועי. הוא אמר שכבר אינו מסוגל לשמור על רמת משחק גבוהה בשל פציעות חוזרות ונשנות. עם זאת, ב-2006 עוד נכלל בסגל של דינמו וורונז', מהליגה השנייה. סימוטנקוב ידוע בשל פרשת סימוטנקוב שבו בית הדין האירופאי לצדק הכיר בהשפעה הישירה של הסכם השותפות בין הקהילה האירופית ורוסיה. בפסק דין זה נמצאו פריצות בחקיקה של האיחוד האירופי בעניין אזרחותו הספרדית. סימוטנקוב כבש תשעה שערים ב-20 גביעים במדי נבחרת רוסיה, ששיחקה ביורו 1996, אך הופעתו האחרונה הייתה ב-1998. ב-2007 הוא אימן קבוצה מהליגה השנייה קבוצת טורפדו-RG. מ-2007 עד סוף שנת 2009, אימן את נבחרת רוסיה שהורכבה מילידי 1993. ב-18 בדצמבר 2009, מונה לעוזר מאמן בזניט סנקט פטרבורג עם לוצ'אנו ספאלטי כמאמן ראשי. הוא נשוי ליוליה ולשניים בן בשם ואדים סימוטנקוב, שנולד להם בטנריפה, ספרד ב-4 באוגוסט 2001. הוא בוגר אקדמיית זניט סנקט פטרבורג ובעונת 2018/19 שיחק במדי זניט ב'. ב-12 ביולי 2021 צורף לרשימת שחקני זניט סנקט פטרבורג לעונת 2021/2022 בליגת העל הרוסית בכדורגל. מדיה וקבצים בנושא איגור סימוטנקוב בוויקישיתוף איגור סימוטנקוב, באתר Transfermarkt איגור סימוטנקוב, באתר BDFutbol איגור סימוטנקוב, באתר WorldFootball.net איגור סימוטנקוב, באתר National Football Teams איגור סימוטנקוב, באתר FootballDatabase.eu פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt איגור סימוטנקוב באתר RSSSF פרופיל שחקן (ברוסית) איגור סימוטנקוב באתר זניט Игроки ФК "Зенит" (14 ביולי 2021). "Симутенков Вадим Игоревич". Росссийская премьер-лига (ברוסית). {{cite web}}: (עזרה)
אוסטין FX3

אוסטין FX3 (באנגלית: Austin FX3) היא מכונית בתצורת מונית, 3 דלתות אשר יוצרה על ידי "Austin Motor Company" בממלכה המאוחדת, בשנים 1948–1958. דגמי אוסטין FX3 שירתו בעיר לונדון ובעוד ערים מרכזיות בממלכה המאוחדת. דגמי אוסטין FL1 ואוסטין FX3 שירתו בלונדון בשנים 1948–1958. מדגם אוסטין FL1 יוצרו 7,267 יחידות. מדגם אוסטין FX3 יוצרו 12,435 יחידות. אוסטין FX3, שנת 1958 (צולם בלונדון) אוסטין FX3, שנת 1958 (צולם בלונדון) אוסטין FX3 אוסטין FX3 אוסטין FX3 מונית אוסטין FX4 TX1 LTI TX1 LTI TXII TX4 מדיה וקבצים בנושא אוסטין FX3 בוויקישיתוף אוסטין FX3 אוסטין FX3‏ (1:38), באתר יוטיוב אוסטין FX3‏ (4:31), באתר יוטיוב אוסטין FX3 msummerfieldimages ההיסטוריה של המוניות בלונדון - אוסטין FX3, Taxi History – London Vintage Taxi Association אוסטין FX3 hagertyinsurance
למולדת שובי רוני

למולדת שובי רוני הוא אחד מהפיוטים הנודעים שחיבר הפייטן והמשורר אשר מזרחי, אשר מושר ונפוץ בקרב קהילות יוצאי צפון אפריקה. הפיוט חובר עת שמזרחי שהה בתוניסיה, לאחר שנמלט מארץ ישראל לאחר מאורעות תרפ"ט. מזרחי בחר לכתוב את הפיוט מפי דוֹד הפונה לרעיה במילות חיבה, וקורא לה לשוב למולדת ואל דודהּ, לשוב אל מקורה ואל עצמיותה, ולחדש ימיה כקדם. בין מילות הפיוט, שילב את שמו באקרוסטיכון. מזרחי הלביש את מילות הפיוט על הלחן של השיר הערבי "לאמוני אללי יגירו מני" של הזמר הדי ג'ואיני, המבוסס על "סיכא אספניול" מהנובה האלג'יראית. במשך השנים, זכה הפיוט לביצועים רבים, בהם של אמיל זריהן, חיים משה, ליאור אלמליח, אורית עטר, משה חבושה, מידד טסה, הפרויקט של רביבו ועוד, וכיום נפוץ בקרב יוצאי קהילות צפון אפריקה בכלל, ותוניסיה ומרוקו בפרט. הפייטן הנודע אמיל זריהן בביצוע 'למולדת שובי רוני' במשכן האופרה בתל אביב הפיוט למולדת שובי רוני, באתר הפיוט והתפילה למולדת שובי רוני, בביצועו של אמיל זריהן, באתר יוטיוב למולדת שובי רוני(הקישור אינו פעיל), באתר קהילות שרות ירושלים אשר בתוניסיה, נאמן למקור, הספרייה הלאומית
גביע הפדרציה 1993

גביע הפדרציה 1993 הייתה התחרות ה-31 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית. התחרות נערכה במגרשי מרכז הטניס בפרנקפורט. התחרות נערכה בחסות של NEC. תחרויות אזוריות החלו באפריל 1993. התחרות של הבית העולמי החלה ב-19 ביולי בהשתתפות 32 נבחרות והסתיימה ב-25 ביולי 1993. נבחרת ספרד ניצחה במשחק הגמר את נבחרת אוסטרליה וזכתה בגביע בפעם השנייה בתולדות הנבחרת. בעקבות גידול הנבחרות תחילה נערכו תחרויות אזוריות: בית אמריקה כלל 18 נבחרות. נבחרות קולומביה, אורוגוואי, פרו וצ'ילה העפילו למשחקי הבית העולמי. בית אסיה/אוקיאניה כלל 9 נבחרות. נבחרת אינדונזיה, סין וניו זילנד העפילו למשחקי הבית העולמי. בית אירופה/אפריקה כלל 24 נבחרות. נבחרת בלגיה, קרואטיה, בריטניה, ישראל ולטביה העפילה למשחקי הבית העולמי. משחקי הבית העולמי בהשתתפות 32 קבוצות נערכו בגרמניה. בסיום התחרות של הבית העולמי נערכו משחקים נוספים בהם נקבעו 8 קבוצות ( קנדה, דרום קוריאה, דרום אפריקה, קולומביה, קרואטיה, פולין, שווייץ ו גרמניה) שבגביע הפדרציה 1994 יחלו את התחרות בבית העולמי. יתר 8 קבוצות ( אורוגוואי, ניו זילנד, ישראל, אוסטריה, צ'ילה, בלגיה, בריטניה ו פרו) ירדו לתחרויות אזוריות. בנבחרת ישראל השתתפו יעל סגל, אילנה ברגר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה במוקדמות בבית אזורי אירופה/אפריקה. לאחר זכייה במקום הראשון בבית היא ניצחה אירלנד 3:0 ועלתה לבית העולמי. בסיבוב הראשון של הבית העולמי הן נפגשו עם איטליה והפסידה 0:3. במשחקי מבחן הן נפגשו עם דרום אפריקה והפסידה 1:2. כתוצאה מכך הנבחרת ירדה מהבית העולמי לתחרויות אזוריות. נתוני משחק הגמר
אוסטין FX4

אוסטין FX4 (באנגלית: Austin FX4) היא מכונית בתצורת מונית, אשר יוצרה על ידי חברת המכוניות British Motor Corporation (בשנים 1958 - 1968), קונצרן הרכב British Leyland Motor Corporation Ltd (BLMC)‎ (בשנים 1968 - 1982), וחברת המכוניות Carbodies Limited (בשנים 1982 - 1997) בממלכה המאוחדת. דגם אוסטין FX4 יוצר בשנים 1958–1997. סך הכול יוצרו כ-75,000 יחידות. דגמי אוסטין FX4 שירתו בעיר לונדון ובעוד ערים מרכזיות בממלכה המאוחדת. 4 דלתות תאוצת אוסטין FX4 בין 0 - 100 קמ"ש היא 23.7 שניות (מנוע 2,199 סמ"ק, תמסורת ידנית - 3 מהירויות, שנת 1966) תאוצת אוסטין FX4 בין 0 - 100 קמ"ש היא 26.4 שניות (מנוע 2,199 סמ"ק, תמסורת ידנית - 4 מהירויות, שנת 1966) תאוצת אוסטין FX4 בין 0 - 100 קמ"ש היא 28.3 שניות (מנוע 2,199 סמ"ק, תמסורת אוטומטית, שנת 1966) FX4R FX4Q FX4S FX4S-Plus FX4W Fairway TX1 TXII TX4 FL2 אוסטין FX4, שנת 1965 אוסטין FX4, שנת 1986 אוסטין FX4, שנת 1986 אוסטין FX4 אוסטין FX4 - מבט לתא הנהג אוסטין FX4 אוסטין FX4 אוסטין FX4, שנת 1985 מונית אוסטין FX3 TX1 LTI TXII TX4 מדיה וקבצים בנושא אוסטין FX4 בוויקישיתוף אוסטין FX4, באתר britishblackcab אוסטין FX4‏ (4:57 דקות), באתר יוטיוב אוסטין FX4‏ (5:07 דקות), באתר יוטיוב אוסטין FX4 - מפרט טכני automobile-catalog אוסטין FX4 - התפתחות Adams, Keith. "Austin FL2/FX4". www.aronline.co.uk. Retrieved 19 April 2016. אוסטין FX4 taxianglais.fr ההיסטוריה של המוניות בלונדון - אוסטין FX4 Taxi History – London Vintage Taxi Association