laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
ויקטימולוגיה

ויקטימולוגיה (באנגלית: Victimology) היא ענף בקרימינולוגיה העוסק בקורבנות של פשעים, בסיבות להיותם של אנשים מסוימים קורבנות, בנטיות, התנהגויות ומעשים הגורמים לאנשים להפוך לקורבנות, במידת אשמתו האפשרית של הקורבן במעשה הפשע, ובמערכת היחסים בינו לבין הפושע ולמערכות המשפט והחברה. המושג נטבע לראשונה ב-1938 על ידי עורך דין יהודי-רומני בשם בנימין מנדלסון. סטפן שאפר (1968) חקר סוגים שונים של אחריות לפשע הקורבן: קורבנות לא קשורים - הקורבן הוא מטרה תמימה של הפושע. קורבנות פרובוקטיביים - העבריין מגיב להתנהגות או פעולה של הקורבן. קורבנות מאיצים - הקורבנות מסכנים את עצמם על ידי הימצאותם במקומות מסוכנים, לבוש לא הולם, אמירת דברים לא נכונים ועוד. קורבנות חלשים ביולוגית - ילדים, קשישים, נכים ועוד. קורבנות חלשים חברתית - מהגרים, בני מיעוטים. קורבנות עצמיים - כל האחריות על הקורבן: זנות, סמים, הימורים וכל פעולה שיש בה שיתוף עבריין-קורבן. קורבנות פוליטיים - אנשים שהופכים לקורבנות משום שהם מתנגדים ל"ראשי השלטון". מרווינג וולפגנג (1958) עסק בתבניות רצח ויחסי קורבן עבריין, והוא זיהה מספר גורמים טיפוסיים ברצח האצת הקורבן: לקורבן ולעבריין היה קשר בינאישי קודם - בעל, אישה, חברים. כלומר יש סיכוי גדול יותר למוות בידי מישהו מוכר. מעשה רצח הוא תוצר של ויכוח קטן שיצא מכלל שליטה (בעל מכה את אשתו, הכה אותה בעבר, הוא ממשיך להכותה, היא לוקחת סכין ודוקרת אותו). אלכוהול גורם שכיח במקרה של האצת הקורבן - בהשפעת האלכוהול, אדם מאבד בלמים ומביע רגשות / התנהגויות שמעוררות תגובה, ולא מסוגל להגיב בחזרה. הנס פון הנטינג (1941) טען שהקורבן היה גורם לפעולה עבריינית ברבים מן הפשעים. המסר שלו: "אם נסתכל רק בתוצאה של הפעולה העבריינית, אנו עלולים שלא לזהות את הקורבן האמיתי". יחד עם זאת, לא כל קורבן מתגרה, אלא לעיתים התרומה לפשע קשורה למאפיינים או לעמדות חברתיות שאינן בשליטת הפרט. קורבנות משקפים חוסר יכולת להתנגד לעבריין בגלל חוסר יתרונות פיזיים / חברתיים, כגון: צעירים, נשים, זקנים, פגועים מוחית, מהגרים, מיעוטים, קורבנות לסחיטה ועוד. מנדלסון (1956), שנחשב אבי תורת הקורבן, הרכיב קטגוריות של הקורבנות על פי דרגת האשמה: קורבן תמים לחלוטין. קורבן בעל אשמה מועטה / קורבן כתוצאה מחוסר ידיעה (מהחוק למשל). קורבן אשם כמו עבריין / קורבן מתנדב (עבירות מוסר, התאבדות). קורבן אשם יותר מהעבריין - התגרות מכוונת. קורבן אשם ביותר - למשל פורץ שנורה. קורבן מדומה - העמדת פנים של קורבן. אונס אישה מוכה קרימינולוגיה סינדרום סטוקהולם ויקטימולוגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
אנטליהספור

מועדון אנטליהספור (בטורקית: Antalyaspor Kulübü) הוא מועדון כדורגל טורקי מהעיר אנטליה. המועדון הוקם בשנת 1966 והקבוצה הבכירה שלו משחקת בליגת העל הטורקית, ועורכת את משחקיה הביתיים באצטדיון אנטליה. אנטליהספור הוקמה בשנת 1966 כתוצאה מאיחודן של שלוש קבוצות מקומיות, יניקאפי סוספור, אילק אישיקספור ופרוקרומספור, בעיר החוף אנטליה. הקבוצה התחרתה בליגות הנמוכות בטורקיה בטרם עלה לסופר ליג בשנת 1982. התקופה הראשונה של הקבוצה בליגה העליונה נמשכה שנתיים, כשבתום עונת 1984/1985 ירדה הקבוצה בחזרה לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן עלתה בשנית לליגה הראשונה, אך ירדה בחזרה בתום העונה. הקבוצה התחרתה בליגה השנייה עד סוף עונת 1993/1994, אז ניצח 2–3 את איסטמבולספור לאחר הארכה בגמר של פלייאוף הקידום לליגה הבכירה. התקופה הארוכה ביותר של הקבוצה בליגה העליונה נמשכה עד שנת 2002, ובמהלכה התחרה בגביע האינטרטוטו פעמיים, ובגביע אופ"א פעם אחת. הקבוצה העפילה לגמר הגביע הטורקי בשנת 2000, אך הפסידה 3–5 לאחר הארכה לגלאטסראיי. אנטליהספור התחרתה בגביע אופ"א בעונת 2000/2001. הקבוצה ניצחה את ורדר ברמן 0-2 בחוץ, אבל במשחק השני הוא הפסידה 0–6. הקבוצה ירדה בסוף עונת 2001/2002 לליגה השנייה, לאחר שסיימה בנקודה אחת מתחת לקו האדום. הקבוצה עלתה חזרה לסופר ליג בעונת 2005/2006, לאחר שסיים במקום השני בליגה השנייה. בשנה שלאחר מכן ירדה הקבוצה בחזרה לליגה השנייה, אך הצליחה לשוב לליגה הבכירה כעבור עונה. הקבוצה סיימה במקום התשיעי בסוף עונת 2009/2010. בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגת המשנה, אך העפילה בחזרה לליגת העל לאחר עונה אחת בלבד, לאחר שניצחה במשחקי הפלייאוף את סמסונספור. סמל המועדון כולל את האותיות: A (העיר אנטליה - Antalya) ו-S (ספור - spor, תספורט בשפה ההטורקית) בהתאמה. בין האותיות מופיע "הצריח המחורץ", מינרט של מסגד עתיק מהתקופה הסלג'וקית ומסמליה של העיר אנטליה. שלוש הצורות המלבניות באיור המינרט מסמלות את שלושת המועדונים שהתאחדו והקימו יחד את אנטליהספור. מגרשה הביתי של הקבוצה עד 2015 היה אצטדיון אקדניז יוניברסיטי, והייתה לו תכולה של 7,083 מושבים. בשנת 2013 החלה אנטליהספור בבנייתו של אצטדיון חדש, אצטדיון ניו אנטליה שבו 32,539 מושבים. האצטדיון נפתח ב-25 באוקטובר 2015. נכון ל-17 בספטמבר 2023 הגביע הטורקי: סגנות (1): 2000 TFF הליגה הראשונה (ליגת המשנה): זכייה (2): 1982, 1986 סגנות (2): 2006, 2008 גביע האינטרטוטו: גביע אופ"א: מדיה וקבצים בנושא אנטליהספור בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אנטליהספור אנטליהספור, ברשת החברתית פייסבוק אנטליהספור, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אנטליהספור, ברשת החברתית אינסטגרם פרופיל, באתר אופ"א פרופיל, באתר Transfermarkt פרופיל, באתר Soccerway פרופיל, באתר WorldFootball.net Fenerbahce vs. Antalyaspor 3–2, Soccerway
יצחק ניבורסקי

יצחק (איסידורו) ניבּוֹרסקי (Isidoro Niborski; ביידיש: ניבאָרסקי) הוא חוקר יידיש, פרופסור במכון הלאומי לשפות ולתרבויות המזרח (INALCO (אנ')) בפריז. יצחק ניבורסקי נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה בשנת 1947 כבן זקונים להורים שהיגרו מכוֹזֶ'לֶה (Chorzele, כאָרזשל) שבפולין לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא התחנך בבית חילוני יידישאי. לצד חינוכו בבית ספר ממשלתי בספרדית, למד גם בבתי ספר חילוניים ביידיש. בין מוריו סופרי היידיש שמואל צסלר ושמואל רוז'נסקי. קיבל תעודת בגרות והוסמך כמורה ליידיש ולעברית בבתי ספר של הקהילה היהודית ב-1963, והחל לעבוד כמורה. ב-1965 השתלם במשך שנה אחת במכון השתלמות למורי חוץ לארץ ע"ש חיים גרינברג שעל יד הסוכנות היהודית. בשנים 1966–1979 עבד כמורה ליידיש בבתי ספר שונים והורה יידיש גם למבוגרים. הוא עבד בו-זמנית כפקיד במחלקת התרבות של הקהילה היהודית בבואנוס איירס ועבד גם כמגיה וכמתרגם. בשנים 1970–1979 עבד עם סופר היידיש, צאצא לבית ויז'ניץ, ברוך הגר, על סיפורי החסידים שלו. נישא ב-1974 ולו שלושה ילדים. בסוף שנת 1979 היגר עם משפחתו לפריז. הוא עבד בספריית מֶדֶם בפריז בשנים 1979 – 1992. לימד יידיש בפורומים שונים, Paris Diderot University - Paris 7 ובמכון לשפות ועמי המזרח. השלים דוקטורט ב-1992 בספרות יידיש ומשמש כפרופסור במכון הלאומי לשפות ולתרבויות המזרח (INALCO (אנ')) מ-1994. משנת 1984 הוא מלמד יידיש בסמינרים ובקורסי קיץ שונים בערים ובאוניברסיטאות שונות ברחבי העולם: אוקספורד, קולומביה (ניו יורק), בריסל, מוסקבה, בולוניה, ברקלי, וילנה, ירושלים ותל אביב. משמש כחבר ההנהלה של מרכז היידיש שליד ספריית מדם מאז הקמתו בשנת 2002. פרסם מאמרים בכתבי עת שונים, בהם "די גאלדענע קייט". חיבר ספרים שונים ללימוד יידיש בצרפתית (עם מורים נוספים). כמו כן הוא כותב הקדמות בצרפתית לתרגומים שונים של ספרי יידיש רבים. ייִדיש–שפּאַניש ווערטערבוך (מילון יידיש-ספרדית), בואנוס איירס, יווא, 1979 (יחד עם יעקב לרמן) אוצר מילים של הרכיב העברי ביידיש בשם: ווערטערבוך פֿון לשון–קודש–שטאַמיקע ווערטער אין ייִדיש, ספריית מדם, פריז 1997 (מהדורה שנייה מורחבת, 1999; מהדורה שלישית עם הוספות והרחבות רבות ב-2012 בשיתוף אליעזר ניבורסקי ונטליה קריניצקה). ייִדיש–פֿראַנצייזיש ווערטערבוך (מילון יידיש-צרפתית), ספריית מדם, פריז, 2002 (עם ברל ווייסברוט ושמעון נויברג). ווי פֿון אַ פּוסטן פֿאַס, פריז 1996 (שירה ופרוזה ביידיש). רשימת המאמרים של יצחק ניבורסקי באתר רמב"י יצחק ניבארסקי (1947-), דף שער בספרייה הלאומית
לפאייט (לואיזיאנה)

לפאייט (באנגלית: Lafayette) היא בירת מחוז לפאייט במדינת לואיזיאנה בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות נהר ורמיליון בחבל אקדיאנה בדרום לואיזיאנה. בעיר מתגוררים 120,623 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 273,738 תושבים (נכון ל-2010). הראשונים שיישבו את האזור בו נמצאת העיר היום היו בני שבט האטקפה. במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים באמצע המאה ה-18 אזור אקדיה (בקנדה של היום) עבר משליטת צרפת לשליטת בריטניה. הבריטים גירשו את המתיישבים ממוצא צרפתי באקדיה ואקדיאנים רבים עברו לאחר מכן לאזור מדינת לואיזיאנה של היום ובפרט לאזור לפאייט העתידית. גם כיום יש בלפאייט אוכלוסיית קייג'ון גדולה. ב-1821 ז'אן מוטון, אחד מצאצאי האקדיאנים, הקים את העיר תחת השם "סן ז'אן די ורמיליונוויל" (St. Jean du Vermilionville) שקוצר בהמשך לוורמיליונוויל. כעבור שנתיים נוצר מחוז לפאייט שוורמיליונוויל נבחרה לבירתו. המחוז נקרא על שמו של המרקיז דה לה פאייט, מפקד הכוחות הצרפתים שסייעו לאמריקאים במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הייתה תוכנית לשנות גם את שם העיר ללפאייט, אך השם היה תפוס על ידי פרוור של העיר ניו אורלינס. ב-1884 הפרוור סופח לשטחי ניו אורלינס וורמיליונוויל קיבלה את השם שהתפנה. כלכלת העיר התבססה בעיקר על חקלאות עד שבשנות ה-40 של המאה ה-20 התגלו בקרבתה מצבורי נפט וגז טבעי. בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת לואיזיאנה בלפאייט. את העיר משרת נמל התעופה האזורי לפאייט, הנמצא במרחק של 4 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר. בעיר עוברים הכבישים הבין-מדינתיים 10, המקשר בין ג'קסונוויל בפלורידה וסנטה מוניקה בקליפורניה, ו-49, המקשר בין לפאייט לעיר שריבפורט בצפון לואיזיאנה. צרפת לה קנה (אנ'), צרפת קנדה לונגיי (אנ'), קוויבק, קנדה קנדה מונקטון, ניו ברנזוויק, קנדה צרפת פואטייה, צרפת בלגיה נאמור, בלגיה חוף השנהב אניבילקרו (אנ'), חוף השנהב מדיה וקבצים בנושא לפאייט בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של לפאייט אתר American FactFinder של לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. אוכלוסייה במטרופולינים לפי מפקד 2010 והערכות אוכלוסייה ב-2011, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית.
אוביליים

אוביליים (שם מדעי: Indicatoridae; באנגלית מכונים honey birds - עופות הדבש) היא משפחת עופות קטנים מסדרת הנקראים. הם דומים בצורתם לציפורי שיר ואכן שתי הסדרות קרובות מאוד (למעט כף הרגל שמופנית אחורה אצלם). הם ידועים בעיקר עקב מנהגם לאכול חלות דבש של דבורי בר ולפשוט על כוורות, ואחד המינים - אוביל הדבש, אף קורא לעיתים לאנשים שיעזרו לו לסלק את הדבורים מהכוורות. אלו עופות קטנים, שחיים רק באזורים הטרופיים של אפריקה ושל אסיה. רובם מצויים באפריקה הטרופית. צבע גופם אפור עם כנפיים וזנב לבנים, ומקורים קטנים, והם העופות היחידים בעולם שיכולים לעכל שעווה ודונג מהכוורות (מהם עשויה הכוורת), שהם מזונם העיקרי יחד עם דבש. בנוסף הם אוכלים חרקים קטנים פרוקי רגליים שונים ולעיתים גם פירות. האוביליים ידועים בהתנהגותם הטפילית והטלת ביציהם בקיני עופות אחרים. הגוזלים המתארחים גדולים מהגוזלים המארחים ולעיתים הם שוברים את ביצי המארחים ואף משליכים גוזלים מהקן. ישנם ארבעה סוגי אוביליים: אוביל (Indicator) Indicator maculatus Indicator variegatus אוביל הדבש (Indicator indicator) Indicator archipelagicus Indicator minor Indicator conirostris Indicator willcocksi Indicator exilis Indicator pumilio Indicator meliphilus Indicator xanthonotus סוג ומין יחיד אוביל הנבל (Melichneutes robustus) אוביל דנקר (Melignomon) Melignomon eisentrauti Melignomon zenkeri אוביל גמדי (Prodotiscus) Prodotiscus zambesiae Prodotiscus regulus Prodotiscus insignis מדיה וקבצים בנושא אוביליים בוויקישיתוף אוביליים, באתר ITIS (באנגלית) אוביליים, באתר NCBI (באנגלית) אוביליים, באתר Animal Diversity Web (באנגלית) אוביליים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אוביליים, באתר GBIF (באנגלית) אוביליים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אוביליים באתר Wildlife Journal Junior אוביליים באתר globalbirding (אורכב 19.01.2016 בארכיון Wayback Machine)
נסיגה (סרט)

נסיגה (באנגלית: Regression) הוא מותחן אימה משנת 2015, שבוים והופק על ידי אלחנדרו אמנבר. בסרט משתתפים בין היתר אמה ווטסון, אית'ן הוק ודייוויד ת'יוליס. הסרט יצא לאקרנים ב-18 בספטמבר 2015. שנת 1990, מינסוטה. הבלש ברוס קנר חוקר את המקרה של אנג'לה גריי, נערה אשר מאשימה את אביה, ג'ון גריי, בביצוע פשע מחריד. כאשר ג'ון, באופן בלתי צפוי וללא זיכרון, מודה באשמה, הוא נכנס לטיפול אצל הפסיכולוג הנודע ד"ר ריינס, שעוזר לו לשחזר מחדש את הזיכרון שלו; ומה שהשניים חושפים, מביא לגילוייה של תעלומה ארצית מחרידה. אמה ווטסון - אנג'לה גריי אית'ן הוק - הבלש ברוס קנר דייוויד דנקיק - ג'ון גריי דייוויד ת'יוליס - פרופסור קנת ריינס דבון בוסטיק - רוי גריי דייל דיקי - רוז גריי ארון אשמור - ג'ורג' נסביט אדם בוטשר - ברודי קריסטיאן ברון - אנדרו לותייר בלוטיו - כומר מוריי פיטר מקניל - קליבלנד ב-31 באוקטובר 2013, הוכרז כי אית'ן הוק ישחק בתפקיד ראשי במותחן הקרוב "נסיגה", ואלחנדרו אמנאבר יביים את הסרט על פי התסריט שלו, בזמן ש-"FilmNatio Entertainment" יהיו המחזיקים בזכויות הבינלאומיות. ב-6 בנובמבר 2013, "Weinstein Company" רכשה את זכויות ההפצה בארצות הברית למותחן. ב-22 בנובמבר 2013, "Weinstein Company" הודיעו שהסרט ייצר לאקרנים ב-28 באוגוסט 2015, בארצות הברית. הצילומים העיקריים של הסרט החלו ב-15 באפריל 2014 במיסיסוגה. צילומים נוספים התבצעו בטוטנהאם (אנ') ובטורונטו בהמשך אותה שנה. ב-10 ביוני 2014, "TWC-Dimension" חשפו תמונת מבט ראשונה מתוך הסרט. ב-12 בפברואר 2015, הטריילר הראשון פורסם. ב-18 בספטמבר הוקרן הסרט לראשונה בפסטיבל סן סבסטיאן. בתחילת אוקטובר הוא יצא למסכים בבריטניה ובקנדה. הסרט זכה לביקורות רעות מאוד (6% באתר Rotten Tomatoes). "נסיגה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "נסיגה", באתר נטפליקס "נסיגה", באתר AllMovie (באנגלית) "נסיגה", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "נסיגה", באתר Box Office Mojo (באנגלית) "נסיגה", באתר Metacritic (באנגלית) "נסיגה", באתר אידיבי "נסיגה", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) הטריילר הרשמי
משה רון (פירושונים)

האם התכוונתם ל... משה רון (דנציגרקרון) – עיתונאי ועסקן עיתונות ישראלי, המזכ"ל הראשון של אגודת העיתונאים, מייסד בית סוקולוב, מזכ"ל ועדת העורכים היומיים ומזכ"ל האיגוד העולמי של עיתונאים יהודים משה רון (זינגר) - פרופסור אמריטוס לספרות אנגלית והשוואתית באוניברסיטה העברית, מתרגם ועורך ספרותי משה רון (זילברמן) (אנ') – פרופסור להנדסת חומרים בטכניון, מומחה להידרידים מתכתיים
מוריס פרידמן

האם התכוונתם ל... מוריס פרידמן (אמן) (Frydman;‏ 1928–) – אמן פלסטי יהודי צרפתי מוריס פרידמן (אנתרופולוג) (Freedman;‏ 1920–1975) (גר') – אנתרופולוג יהודי בריטי, חוקר החברה הסינית, פרופסור לאנתרופולוגיה חברתית באוניברסיטת אוקספורד מוריס פרידמן (זמר) (Friedman;‏ 1893–1962) – זמר קונצרטים יהודי אמריקאי מוריס פרידמן (מתרגם) (Frydman;‏ 1901–1977) (אנ') – תלמידו של הגורו ההודי ניסרגדתה מהאראג' והמתרגם שלו לאנגלית מוריס פרידמן (פילוסוף) (Friedman;‏ 1921–2012) – חוקר של מרטין בובר והגותו
הסכם וינה

הסכם וינה או חוזה וינה הוא כינויים של מסמכי הסכמה שונים שנחתמו בווינה במשך השנים. האם התכוונתם ל... חוזה וינה (1606) הסכם בו העניק בית הבסבורג עצמאות לטרנסילבניה, וחופש דת להונגרים בשטחי ממלכת הבסבורג עם תום המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1591–1606) הסכם וינה (1731) (אנ') – הסכם שיצר את הברית האנגלו-אוסטרית (אנ') הסכם וינה (1850) (אנ') – הסכם ספרותי שנערך בווינה ב-1850, ובו הונחו היסודות לשפה הסרבו-קרואטית הסכם וינה (תקן אירופי) (אנ') – הסכם אירופי מסוף המאה ה-20 שנועד למנוע סטנדרטי תקן סותרים הסכם וינה (JCPOA) – הסכם שנחתם בין המעצמות לאיראן ב-2015 על עתיד תוכנית הגרעין האיראנית
גורליק

גוֹרֶליק (ביידיש: גאָרעליק; בכתב לטיני: Gorelik או Gorelick; ברוסית: Горелик) הוא שם משפחה. האם התכוונתם ל... אהרן נ' גורליק (Gorelik) – מנתח לב יהודי אמריקאי זלמן (זינובי) גורליק (רו') – גיבור ברית המועצות; אחיו של שלמה גורליק ירוחם גורליק – ראש ישיבה ליטאי-אמריקאי ישראל ליב גורליק – סופר ועיתונאי עברי ויידי יהודי ארגנטינאי מרדכי (מקס) גורליק (אנ') – מעצב תפאורות יהודי אמריקאי משה גורליק – מייסד מועצה אזורית גולן וראש המועצה הראשון. נח גורליק – משורר וסופר ילדים יידי קני ג'י (קנת' גורליק) – סקסופוניסט יהודי אמריקאי שלמה (סולומון) גורליק (רו') – גיבור ברית המועצות; אחיו של זלמן גורליק שמריהו גורליק – סופר, מסאי ועיתונאי יידי ועברי שניאור זלמן גורליק – הרב הראשון של כפר חב"ד 'שלמה וזלמן גורליק – גיבורי ברית-המועצות', בתוך: יהודה סלוצקי (עורך), באָברויסק: ספר הזיכרון לקהילת בוברויסק ובנותיה, כרך ב, תל אביב: תרבות וחינוך; הוצא על ידי יוצאי בוברויסק במדינת ישראל ובארצות הברית, תשכ"ז, עמ' 738 (ספר יזכור לקהילת בוברויסק, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 758). ישראל ל. גורליק ז"ל, חרות, 20 ביולי 1956 (נקרולוג).
אסטרילדיים

אסטרילדיים (שם מדעי: Estrildidae) הם משפחה של עופות מסדרת ציפורי שיר, החיים ביערות טרופיים בעולם הישן ובאוסטרליה. יש מדענים המסווגים אותם כתת-משפחה של דרוריים והם דומים להם מאוד. האסטרילדיים הם עופות אוכלי זרעים המתקהלים בכמויות כדי לאכול אותם. בכך הם לעיתים גורמים נזקים לחקלאים והם ניצודים על ידיהם. הם דומים בממדיהם ובצורתם לדרורים, עם מקור קצר ועבה אבל מחודד והם בעלי נוצות צבעוניות המשתנות ממין אחד למשנהו. חלקם הפכו לחיות מחמד פופולריות כמו הזברה פינק ופרוש גולדיאן. בישראל יש מין אחד, כסוף מקור הודי, אשר נחשב מין פולש כיוון שברח או שוחרר מכלוביו והתרבה בטבע. מין נוסף, האורזית, ניתן לצפייה בטבע בגלל אותן סיבות אך עדיין לא הוגדר כמין פולש. אמדינה (Amadina) - בו 2 מינים אמנדווה (Amandava) (בו 3 מינים) סוג ומין יחיד אסטרליד חום (Clytospiza monteiri) Coccopygia (בו 3 מינים) Cryptospiza (בו 4 מינים) סוג ומין יחיד פרוש צבוע (Emblema pictum) Erythrura (בו 13 מינים) אסטרלידה (Estrilda) - בו 17 מינים, ביניהם אסטרלידה מצויה Euodice (בו 2 מינים) Euschistospiza (בו 2 מינים) סוג ומין יחיד מניקין פיקטורלי (Heteromunia pectoralis) Hypargos (בו 2 מינים) ארגמנית (Lagonosticta) (בו 11 מינים) סוג ומין יחיד מניקין מדגסקר (Lepidopygia nana) לונכורה (Lonchura) (בו 35 מינים) סוג ומין יחיד אסטרליד ירוק-צד (Mandingoa nitidula) Neochmia (בו 4 מינים) Nesocharis (בו 3 מינים) Nigrita (בו 4 מינים) סוג ומין יחיד כסוף-מקור אפור ראש (Odontospiza caniceps) סוג ומין יחיד אסטרליד זנוב הררי (Oreostruthus fuliginosus) סוג ומין יחיד אסטרליד שחור מקור (Ortygospiza atricollis) סוג ומין יחיד פרוש לוקוסט (Paludipasser locustella) Parmoptila (בו 3 מינים) Poephila (בו 3 מינים) Pyrenestes (בו 3 מינים) Pytilia (בו 5 מינים) Spermophaga (בו 3 מינים) Stagonopleura (בו 3 מינים, ביניהם אסטרלידה זנב-אש) Taeniopygia (בו 2 מינים) - בו הזברה פינק Uraeginthus (בו 5 מינים) מדיה וקבצים בנושא אסטרילדיים בוויקישיתוף אסטרילדיים, באתר ITIS (באנגלית) אסטרילדיים, באתר NCBI (באנגלית) אסטרילדיים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) אסטרילדיים, באתר GBIF (באנגלית) animal/weaver-finch אסטרילדיים, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
רוזה-שושנה יפה

רוזה-שושנה יפה (1864, יקטרינוסלב, אוקראינה – ינואר 1914, ארץ ישראל) הייתה מחנכת מייסדת ומנהלת בית ספר לבנות של "חובבי ציון" ביפו, שבהמשך הועבר למשכנו בנוה צדק, ניהלה את בית הספר העברי בית הספר לבנות (נווה צדק). רוזה יפה נולדה בכפר הקטן בריסטובקה שבפלך יֶקטרינוסלב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), אחות לשלוש אחיות: קלרה, ויטיה, רחל ואח אחד: הלל יפה. אביה, ירמיהו, היה סוחר משכיל ובעל אמצעים שמשפחתו באה מיהדות ליטא. השכלתם של הילדים הייתה בידיה של אמם כיוון שהאב היה לרוב בנסיעות לצורך עסקיו. בילדותה היא למדה בפנימיה בעיר ברדיאנסק, עם סיום הלימודים שם היא המשיכה ללימודים גבוהים לשלוש שנים באוניברסיטת מונפלייה שבצרפת. עם חזרתה לאימפריה הרוסית היא החלה ללמד בבית ספר יהודי בסימפרופול. ב-1892, בגיל 26, היא עלתה לארץ ישראל והתיישבה בטבריה שם גר אחיה ועבד בתור רופא. שנה לאחר מכן היא הוזמנה על ידי אליאנס להקים בית ספר לבנות ביפו. היא עברה ליפו יחד עם אמה ואחותה רחל שכמו אחותה למדה באוניברסיטת מונפלייה ועבדה בתור מורה בבית הספר החדש. בית הספר החדש נפתח בראש חודש אדר 1893, הוא מומן על ידי כי"ח וחובבי ציון מאודסה. באליאנס התעקשו כי שפת ההוראה בבית הפר החדש תהיה צרפתית, אך יפה התעלמה מדרישה זו ושפת ההוראה הייתה עברית. היא עבדה בתור מנהלת במשך 11 שנים, בתקופה זו התגלעו מספר בעיות בניהול בית הספר, בין היתר שפת ההוראה, בעיות כספיות. בעיה נוספת הייתה בכך שיפה לא שלטה בצורה שוטפת בשפה העברית, עובדי בית הספר לא ממש היו מרוצים מהעובדה כי בית הספר העברי מנוהל על ידי מישהי שאינה דוברת עברית שוטפת. ב-1904 עזבה שושנה יפה את תפקידה, עברה ליבנאל והפכה שם לחקלאית. נפטרה מגחלת בינואר 1914. רוזה שושנה יפה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית) י. גרזובסקי, העלמה יפה ז"ל, הצפירה, 10 בפברואר 1914 צפורה שחורי רובין, רוזה יפה: מורה ברוסיה, מנהלת בית-ספר ביפו, איכרה ביבניאל, דור לדור 27 (2006), עמ' 155–200. שרון גבע, אם נחכה עד שיהיה הכול מוכן, לא יהיו לנו בתי ספר לעולם, על רוזה יפה בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה רוזה שושנה יפה, באנציקלופדיה לנשים יהודיות (באנגלית)
ארבאיחר

ארבאיחאר (במונגולית: Арвайхээр) היא בירת איימאג (מחוז) אובורחאנגאי במונגוליה. בעיר ממוקמים מספר מפעלים של תעשיית המזון והטקסטיל, בעיר יש בנק ובתי מלון, בקרבת העיר ממוקם שדה תעופה, כמו כן יש תיאטרון. מדיה וקבצים בנושא ארבאיחר בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מונגוליה ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
שקי

שקי (אזרית: Şəki) היא עיר באזרבייג'ן. בין השנים 1848–1950 שמה של העיר היה נוחה. ב-2019 המרכז ההיסטורי של העיר, יוחרי בש (רו'), ובפרט ארמון חאני שקי ששירת את שליטי חאנות שקי במאות ה-18 וה-19, הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. שקי הוקמה במאה ה-8 לפנה"ס תחילה בשם סקסנה או סקה על שמו של העם סקי שהתגורר באזור. במאה ה-18 עברה העיר לידיה של האימפריה הרוסית. ב-1840 הוקם מחוז נוחה ולאחר מכן שמה של שקי שונה לנוחה. ב-1950 הוחזר לעיר שמה הקודם. שינוי אוכלוסייה של שקי לאורך השנים: בולגריה גברובו, בולגריה בלארוס סלוצק, בלארוס אוקראינה ז'מרינקה, אוקראינה מדיה וקבצים בנושא שקי בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של שקי (באזרית) המרכז ההיסטורי של שקי ביחד עם ארמון החאן באתר אונסק"ו (באנגלית) המרכז ההיסטורי של שקי ביחד עם ארמון החאן באתר אונסק"ו (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא אזרבייג'ן ובנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בוריס קופיטוביץ'

בוריס קופיטוביץ' (במונטנגרית: Boris Kopitović; נולד ב-17 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן מונטנגרי בעמדת הבלם ומגן ימני לסירוגין בג'אבור-מאטיס איוואניצה. קופיטוביץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בודוצ'נוסט פודגוריצה. ב-1 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מלאדוסט פודגוריצה. את העונה הראשונה שלו כשחקן בקבוצה הבוגרת סיים עם 12 הופעות כאשר ב-11 מתוכן הוא פתח בהרכב. בעונת 2013/2014 הפך לשחקן הרכב במועדון וסיים את העונה עם 24 הופעות. ב-30 במאי 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–3 נגד זטה. ביולי 2015 חתם בהפועל עכו הישראלית. את שער הבכורה שלו כבש בניצחון 1:0 על עירוני קריית שמונה. במאי 2016 ירד קופיטוביץ ליגה עם הפועל עכו אחרי תיקו 1:1 מול עירוני קריית שמונה, בתום העונה קופיטוביץ שוחרר מהמועדון. בקיץ 2016 חתם במלאדוסט פודגוריצה. לאחר חצי שנה עבר לצ'וקריצ'קי. באוגוסט 2019 חתם בבאטה בוריסוב. קופיטוביץ' שיחק בעברו בכל הנבחרות הצעירות של מונטנגרו. ב-28 במאי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו בהפסד 0–2 לסלובניה. מדיה וקבצים בנושא בוריס קופיטוביץ' בוויקישיתוף בוריס קופיטוביץ', באתר Transfermarkt בוריס קופיטוביץ', באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) בוריס קופיטוביץ', באתר Soccerway בוריס קופיטוביץ', באתר WorldFootball.net בוריס קופיטוביץ', באתר National Football Teams בוריס קופיטוביץ', באתר FootballDatabase.eu ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ובנושא מונטנגרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
תעלת סואץ החדשה

תעלת סואץ החדשה (בערבית: قناة السويس الجديدة) היא מיזם מצרי רחב היקף להרחבת תעלת סואץ וחפירת נתיב נוסף, המאפשר שייט דו-סטרי בין הים התיכון להים האדום. לראשונה הוצע לכרות תעלה נוספת מקבילה לתעלת סואץ הקיימת ב-1971. המיזם הושק בו זמנית עם תוכניות לבניית שש מנהרות חדשות מתחת לתעלה ולהפוך אזור של 76,000 קילומטר רבוע על שתי גדות התעלה למרכז לוגיסטי, מסחרי ותעשייתי מבחינה בינלאומית, בתקווה, מצד המצרים, "ליצור מיליון מקומות עבודה". לאחר שנשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי הודיע לראשונה על הפרויקט, מדדי המניות בבורסה המצרית עלו במהרה, אך ירדו בחדות במהלך חודש ספטמבר. ב-25 ביולי 2015 חצו ספינות ראשונות את התעלה החדשה במסגרת ניסוי. הפתיחה הרשמית של תעלת סואץ החדשה הייתה ב-6 באוגוסט 2015, בטקס שבו נחנכה על ידי נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי. מדיה וקבצים בנושא תעלת סואץ החדשה בוויקישיתוף דף הפרויקט באתר הרשמי של תעלת סואץ (באנגלית) רועי קייס, "החלום המצרי" מתגשם: תעלת סואץ 2, באתר ynet, 17 ביולי 2015 רועי קייס וסוכנויות הידיעות, ספינות ראשונות בתעלת סואץ החדשה, באתר ynet, 25 ביולי 2015 א-סיסי חנך את תעלת סואץ החדשה: "נביס את הטרור במצרים", באתר וואלה, 6 באוגוסט 2015 צבי בראל, פרשנות || תעלה אל לב הציבור המצרי, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2015 הניו יורק טיימס, מצרים חוגגת את פתיחת התעלה – אך מצב הכלכלה לא צפוי להשתפר בקרוב, באתר TheMarker‏, 9 באוגוסט 2015 companies to work on Suez Canal axis (הקישור אינו פעיל, 4 בינואר 2020) מציעים למצרים לחפור תעלת סואץ מקבילה, למרחב, 24 במרץ 1971 הבורסה המצרית (הקישור אינו פעיל, 4 בינואר 2020) רועי קייס וסוכנויות הידיעות, ספינות ראשונות בתעלת סואץ החדשה, באתר ynet, 25 ביולי 2015 ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של מצרים ובנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.