laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
טיאגו פריירה דוס סנטוס

טיאגו פריירה דוס סנטוס (בספרדית: Thiago Ferreira dos Santos; נולד ב-12 ביולי 1987) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק ביפסונאס. טיאגו התחיל את הקריירה שלו בקוריטיבה ולאחר מכן נדד בקבוצות שונות מהליגות הנמוכות בברזיל. בקיץ 2010 עזב לראשונה את ברזיל וחתם בא.א.פ. פאפוס מליגת העל הקפריסאית במדיה שיחק שנה אחת בה כבש רק שער אחד ב-13 משחקים. לקראת עונת 2012 חתם באולסן יונדאי מליגת העל של קוריאה הדרומית. לאחר עונה אחת חזר למולדתו בה שיחק לשנה אחת. בקיץ 2014 חזר לליגה הקפריסאית כאשר חתם באוטלוס אתינו והיה מלך השערים של המועדון בליגה עם 10 שערים, אך בתום העונה ירד המועדון לליגה השנייה וטיאגו עזב את המועדון. בתחילת עונת 2015/2016 חתם בלירסה מליגת העל הבלגית ובינואר 2016 חתם במכבי נתניה. אך שוחרר חודש אחרי זה. ב-1 בפברואר 2016 חתם בג'ובנטוס. ביוני 2017 חתם באובון UMT יונייטד מליגת העל התאילנדית עד לסיום העונה, בה כבש 7 שערים ב-15 משחקי ליגה. בינואר 2018 חתם בנאה סלמיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית. ב-1 ביולי 2019, טיאגו חתם באומוניה ניקוסיה. בקיץ 2021, טיאגו חתם בא.א.ק. לרנקה ובמהלך העונה הושאל לאולימפיאקוס ניקוסיה. בקיץ 2022 חזר לקדנציה שנייה בנאה סלמיס פמגוסטה. טיאגו פריירה דוס סנטוס, באתר Transfermarkt טיאגו פריירה דוס סנטוס, באתר Soccerway טיאגו פריירה דוס סנטוס, באתר FootballDatabase.eu מוטי פשכצקי, ‏יום של החתמות: פריירה ובוקרה הצטרפו לנתניה, באתר ערוץ הספורט, 4 בינואר 2016 ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טיאגו פריירה דוס סנטוס".
רדומישל (פירושונים)

האם התכוונתם ל... רדומישל – עיר במחוז ז'יטומיר באוקראינה. רדומישל ויילקי – עיירה בפרובינציית פודקרפצקיה בפולין. רדומישל על נהר סן – כפר בפרובינציית פודקרפצקיה בפולין.
גדול ורחב הוא העולם

גדול ורחב הוא העולם (במקור: Earth Is Room Enough) הוא קובץ של שבעה עשר סיפורי מדע בדיוני מאת אייזק אסימוב שראה אור ב-1957. הקובץ תורגם לעברית על ידי חיים גליקשטיין וראה אור בהוצאת מסדה ב-1976. העבר מת סוד הצלחתו של המדע הבדיוני (שיר) זכות הצבעה תחבולה שלוש מעשיה לתינוקות מקום מלא מים מרחב מחיה השדר סיפוק מלא אש גיהנום תקיעת השופר האחרונה איזה תענוג היה להם הליצן המשורר בן האלמוות ביום מן הימים יסוריי המחבר (שיר) חלום הוא עניין פרטי הספר "גדול ורחב הוא העולם", באתר "סימניה" גדול ורחב הוא העולם, באתר OCLC (באנגלית)
נובה מיאסטו (פירושונים)

נובה מיאסטו (בפולנית: Nowe Miasto) הוא שם פולני שמשמעו "עיירה חדשה" או "עיר חדשה". השם ניתן למספר יישובים ברחבי פולין ושכניה. האם התכוונתם ל... נובה מיאסטו (שמה המלא הוא "נובה מיאסטו לובאבסקי") - עיירה בפרובינציית ורמיה-מזוריה בפולין. נובה מיאסטו על הפיליצה – עיירה במחוז גרוייץ בפרובינציית מזוביה בפולין. נובה מיאסטו על הסונה – כפר במחוז פלונסק בפרובינציית מזוביה בפולין. נובה מיאסטו (מחוז לבוב) – כפר במחוז לבוב באוקראינה קהילת יהודי נובה מיאסטו נובה מיאסטו קורצ'ין - שמה הישן של העיירה נובי קורצ'ין בפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין. נובה מיאסטו - שמה הפולני של העיירה ז'מאיצ'ו נאומייסטיס במחוז קלייפדה בליטא.
ביום מן הימים

ביום מן הימים (באנגלית: Someday) הוא סיפור מדע בדיוני קצר שנכתב בידי אייזיק אסימוב בשנת 1956, ותורגם לעברית ב-1976 בקובץ 'גדול ורחב הוא העולם' ושוב ב-2009 תחת השם 'בבוא היום' בקובץ 'כתבי אייזיק אסימוב כרך 1'. הסיפור הוא חלק מסיפורי מולטיוואק. הסיפור מתרחש בעתיד בו המחשבים מהווים חלק מרכזי בחברה. בני אדם מפעילים את המחשבים, אבל המחשבים מבצעים את כל השאר. תכנות בינארי נלמד בבתי הספר, וקריאה וכתיבה נעשות מיושנות. הסיפור הוא על שני נערים שמשדרגים מחשב ישן שנועד ליצור מעשיות עבור ילדים. הנערים מורידים ספר על מחשבים לזיכרון של המחשב הפייטן כדי להרחיב את אוצר המילים שלו, אבל הפייטן פשוט משלב מחשבים לתוך המעשיות הרגילות שלו. הסיפור מסתיים לאחר שהנערים עוזבים בהתרגשות את החדר לאחר שהחליטו ללכת לספרייה כדי ללמוד כתיבה כאמצעי להעברת מסרים סודיים. כשהם עוזבים, אחד הנערים בועט בטעות במספר ומפעיל אותו. לבד בחדר, המספר מתחיל לספר סיפור על מחשב עני בשם שסובל מהתעלמות והתעללות מהאנשים החורגים שלו, שדורשים ממנו כל הזמן ליצור מעשיות. הסיפור מסתיים במילים: "המחשב הקטן ידע שהמחשבים יגדלו ויהיו חכמים וחזקים יותר ויותר; וביום מן הימים- ביום מן הימים-".
מכימוזאורוס

מכימוזאורוס (שם מדעי: Machimosaurus ) הוא סוג טקסונומי של זוחל ימי דמוי-תנין ענק שחי בתקופת היורה העליון, כ-154 עד 145 מיליון שנה לפני זמננו, בים שכיסה את אירופה וצפון אפריקה בתור היורה. מיני המכימוזאורוס היו גדולים למדי והגיעו לאורכים של 6–10 מטרים (20–33 רגל). הם היו טורפים לא בררנים שטרפו בעיקר דגים וצבי ים אך גם יצורים אחרים ואף דינוזאורים שהתקרבו מאוד לחופים. עם זאת, הם בילו כמעט את כל זמנם בים הפתוח. המכימוזאורוס דמה במראהו לתנין גדול, מכוסה בקשקשים קשים ובעל זנב שרירי ארוך. הזנב היה "המנוע" של המכימוזאורוס שדחף אותו במים ואילו רגליו הקצרות שימשו להיגוי וייצוב. המכימוזאורוס היה בעל ראש עם לסת מוארכת ובה שיניים חרוטיות חדות. חלק מהשיניים היו קהות ונמוכות ונועדו לפצח שריונות של צבי ים, שהיוו מרכיב עיקרי בתזונה של המכימוזאורוס. נמצאו מספר מאובנים של צבי ים ועליהם סימני נשיכה של מכימוזאורוס ואף שרידי שיניים שבורות. כמו כן נמצאו סימני נשיכה של מכימוזאורוס בעצם של זאורופוד אך לא ברור האם מדובר באכילת נבלה שנסחפה לחוף או בציד פעיל של דינוזאורים שהתקרב יותר מדי למים הרדודים והותקף על ידי המכימוזאורוס באופן דומה לכך שתנינאים מודרניים (ואפילו הדיינוסוכוס משלהי הקרטיקון העליון) תוקפים בעלי חיים גדולים המתקרבים אל מקווה המים. ארבעת המינים הראשונים שנתגלו חיו כולם בים הרדוד שכיסה את רוב אירופה בשלהי תור היורה, בעיקר בגילאי הקימרידג'יאן והטיתוניאן. ב-2016 נתגלה מין חדש, גדול מכל שאר המינים, שבשל גודלו זכה לשם Machimosaurus rex, "מלך המכימוזאורים". אורכו הגיע ל-9.6 מטרים (31 רגל) ומשקלו ל-3 טונות. מין זה היה מאוחר יותר משאר מיני המכימוזאורים ושרידיו מתוארכים לקרטיקון התחתון, ושרד את ההכחדה ההמונית שהייתה בסוף היורה. הוא נתגלה בתוניסיה. מדיה וקבצים בנושא מכימוזאורוס בוויקישיתוף מכימוזאורוס, באתר GBIF (באנגלית) בריאן סוויטק, Monster-Sized Marine Crocodile Discovered, נשיונל ג'יאוגרפיק, ינואר 2016 Angellis Net pdf תמונות ב- French Paleopedia
אוסטין אמוטו

אוסטין אמוטו (נולד ב-20 בפברואר 1993) הוא כדורגלן ניגרי המשחק באל-ג'נדל בעמדת החלוץ. אמוטו התחיל את הקריירה שלו במיית'י ג'טס וכבר בגיל צעיר מצא את מקומו בקבוצה הבוגרת ושבר את שיא הכיבושים לעונה של שחקן במועדון עם 18 שערי ליגה. בשנת 2011 חתם בווארי וולבס. בשנת 2012 ארסנל התעניינה בשחקן אך בסופו של דבר המעבר של השחקן לאנגליה לא יצא לפועל. באפריל 2015 הושאל לקלאנטן מליגת העל המלזית. כבר במשחק הבכורה שלו כבש את שער הבכורה שלו במועדון, אך בסופו של דבר המשחק נגמר בהפסד 3-1. בדצמבר 2015 נבחן בעירוני קריית שמונה בשתי משחקים במסגרת גביע הטוטו. ב-30 בדצמבר 2015 הבקיע צמד בניצחון 2-3 נגד בני יהודה תל אביב שהעלה את קריית שמונה לגמר המפעל ובסופו של דבר התקבלה ההחלטה להחתים את השחקן, ושער בבכורה בליגת העל בתיקו 1-1 עם הפועל חיפה. ב-31 ביולי 2016 עירוני ק"ש הודיעה על השאלתו למלאטיספור מהליגה השנייה הטורקית. את עונת 2017/2018 התחיל כשחקן חופשי ובינואר 2018 חתם בזארזיס מליגת העל התוניסאית. ב-14 במאי 2018 חזר למלזיה כאשר חתם בפהנג. ב-31 בינואר 2019 חתם באל-מסרי המצרית. ב-2 באוגוסט 2023 הושאל לאל-ג'נדל מהליגה הסעודית הראשונה עד לסיום העונה. אמוטו היה חבר בנבחרת ניגריה בכדורגל עד גיל 23. אוסטין אמוטו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל אוסטין אמוטו, באתר Transfermarkt אוסטין אמוטו, באתר Soccerway אוסטין אמוטו, באתר WorldFootball.net שלמה וייס‏, קרית שמונה: חוזהו של אמוטו הופקד בבקרה, החלוץ יחמיץ את רעננה, באתר וואלה, 7 בינואר 2016 שלמה וייס‏, אוסטין אמוטו הושאל מעירוני קרית שמונה למלאטיספור הטורקית, באתר וואלה, 31 ביולי 2016 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו. ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אוסטין אמוטו".
סולאה

סוֹלֵאָה (Soleá, ברבים: Soleáres) היא אחד מענפי הפלמנקו העתיקים והחשובים ביותר. מקור השם בהגייה האנדלוסית של המילה Soledad, שמשמעה "בדידות" בספרדית, בשל אופיו הנוגה והשקט של ענף מוזיקלי זה. הסולאה מכונה לעיתים "האמא של שירת הפלמנקו", למרות שהיא אינה הענף העתיק ביותר, בשל הכמות העצומה של שירים בסגנון זה, המבוצעים בגרסאות שונות בהתאם לעיר או לאזור באנדלוסיה בו נוצרו. הסולאה מבוצעת תמיד במשקל של 12/8, כאשר חלוקת ההטעמה הפנימית המקובלת היא: 1 2 [3] 4 5 [6] 7 [8] 9 [10] 11 [12], כלומר: 2-2-2-3-3. עם זאת, ישנן חלוקות אחרות, כגון 1 2 [3] 4 5 6 [7] [8] 9 [10] 11 [12], כלומר: 2-2-1-4-3. המלודיה הבסיסית של הסולאה מבוססת על המודוס הפריגי, שמהלך האקורדים בו מכונה "קדנצה אנדלוסית" – לה מינור (Am), סול מז'ור (G), פה מז'ור (F), מי מז'ור (E), בווריאנטים שונים (כגון E7, Fmaj7 וכדומה). הסולאה מבוססת כאמור על המודוס הפריגי העתיק, הנפוץ עד ימינו בכל מזרח אירופה ואסיה הקטנה. עם זאת, כמו רוב ענפי הפלמנקו, גם מקורה של הסולאה בצורתה הקיימת אינו ברור. התיעוד הראשון של יצירת סולאה (שנקראה אז Soledades) הוא מאמצע המאה ה-19, מאת המשורר והיוצר הספרדי גוסטבו אדולפו בֶּקֶר (Gustavo Adolfo Bécquer), וגרסאות שלה נודעו אז בעיקר בסביליה ובקאדיס. עם השנים הפכה הסולאה לפופולרית באזורים רבים באנדלוסיה, וכמה גרסאות שלה נקראו על שם ערים ידועות כגון אלקלה (Alcalá), קורדובה, חרס ועוד. עם צמיחתו של הפלמנקו המודרני, ממחצית המאה ה-20 ואילך, הפכה הסולאה לפופולרית פחות, כיוון שביצועה דרש שמרנות באופי הביצוע דבר שהקשה על שילובה עם סגנונות מוזיקליים אחרים כגון ג'אז ופופ. עם זאת, אף אמן פלמנקו המכבד את עצמו לא יוציא אלבום או ישתתף במופע ללא יצירת סולאה אחת לפחות כחלק ממנו. הסולאה מבוצעת תמיד באופן רציני המשלב כאב וכמיהה, בדרך כלל עם זמר\ת וגיטרה בודדת. הגיטרה פותחת ומגדירה את הטונליות השלטת, הזמר מצטרף בקריאה (Ayyyy) שמטרתה לסייע לו 'להתיישר' עם הטון, ואז הוא שר בית או שניים, ונענה על ידי הגיטרה, וכן הלאה. לקראת הסוף מתחלף לעיתים הסולם ממינורי למז'ורי למשך מספר תיבות, בהן הקצב מואץ במקביל אל קרשנדו הסיום. ביצוע הסולאה הוא דרמטי אך מאופק, ודורש מהזמר\ת יכולת טכנית גבוהה מאוד, המשלבת דיוק והיצמדות למשקל ולסולם, יחד עם 'סלסולים' קוליים מורכבים והבעת רגשות עזה. פרק אודות הסולאה בספר Systematic Studies for Flamenco Guitar. סקירה מפורטת של הסולאה באתר studioflamenco. מדיה וקבצים בנושא סולאה בוויקישיתוף אודות הסולאה, מתוך הסדרה הספרדית Rito y Geografïa del Cante Flamenco: פרק 1, פרק 2. סולאה טיפוסית בביצוע זמר הפלמנקו חוסה מרסה (José Mercé), ובליווי הגיטריסט מוֹראיטוֹ צ'יקו (Moraíto Chico). La Madre de Cante. מלודיה בסיסית זו מכונה por arriba (מילולית: למעלה), כיוון שאקורדים אלו מבוצעים בחלק העליון של ששת המיתרים בגיטרה. [מקאם] חיג'אז במוזיקה הערבית, סולם פריגיש במוזיקה החסידית ועוד. מסיום קצבי זה התפתחה ככל הנראה הבולריה, 'הבת' של הסולאה.
אס דה

אֵס דֵה (SD) הם ראשי תיבות שמה של סוכנות המודיעין של המפלגה הנאצית, "שירות הביטחון" (בגרמנית: Sicherheitsdienst). האס דה נוסד ב-1932 במסגרת האס אס, על ידי היינריך הימלר ובפיקודו של ריינהרד היידריך, יד ימינו. תפקידו העיקרי היה איסוף מודיעין ופיקוח על כל גורם העלול לסכן את המפלגה. במשך זמן מה, הייתה מין תחרות בין האס דה לבין ארגון נאצי מרכזי אחר - האס אה, שלבסוף הסתיימה אחרי ליל הסכינים הארוכות. תחילה התמקד האס דה בסוכנויות ממשלתיות כגון משטרת רפובליקת ויימאר וכן בפיקוח פנימי בתוך המפלגה הנאצית עצמה. כאשר עלו הנאצים לשלטון, הם הרחיבו את פעילותם כלפי כל מי שנחשב כאויב הרייך ברחבי גרמניה – שהרי המדינה והמפלגה היינו הך הן. האס דה הפעיל רשת ביון שהורכבה בעיקר ממלשינים, ובשיאה מנתה 100,000 איש. כמו כן השתמש באמצעי האזנה משוכללים לתקופתו. דוגמה למעשיו הייתה בדיקת העונים "לא" במשאלי העם של היטלר. בתקופה זו, עסק הארגון ברדיפה ומעצר של מתנגדי משטר, סוציאליסטים, קומוניסטים, עיתונאים ויהודים. הארגון תרם רבות לתהליך של סיפוח אוסטריה בידי גרמניה בשנת 1938, בעיקר באמצעות תעמולה המונית, ארגון של הפגנות המוניות, וטיפול בהתנגדויות פוליטיות, אשר לעיתים רבות הסתיימו בשליחה למחנה הריכוז מאוטהאוזן. בזמן הסיפוח, הארגון גם פעל בסתר ואסף מודיעין צבאי ברחבי צ'כוסלובקיה, ובמיוחד בחבל הסודטים, אשר אכלס 3 מיליון אזרחים ממוצא אתני גרמני- דבר שעזר מאוד לפלישה הגרמנית לחבל זה בספטמבר 1938. לאחר הסיפוח, הארגון נשאר פעיל מאוד בתחום איסוף המודיעין, דבר שהפריע לשר החוץ הנאצי יואכים פון ריבנטרופ. הוא התלונן על כך להיטלר, דבר שבפגע באמון בין הפיהרר לארגון. ב-31 באוגוסט 1939 הארגון השתתף בתקרית גלייביץ - תקרית שבה רשויות הביטחון הגרמניות ביימו השתלטות פולנית על תחנת רדיו גרמנית. דבר שהיווה תירוץ לפלישה הגרמנית לפולין ביום שלאחר מכן - ולמעשה לפרוץ מלחמת העולם השנייה. הארגון התפתח רבות עם השנים, והרחיב את פעילותו כלפי חוץ – ריגול וריגול נגדי – ועם פירוק המודיעין הצבאי של הוורמאכט (האבווהר) ב-1944 עקב השתתפותו בקשר נגד היטלר, היה לגוף היחיד בתחום זה. תחרות עזה בפעילות הביון בתוך גרמניה הנאצית שררה בין האס דה לגסטפו עקב חפיפת תחומי האחריות ביניהם, ועל אף ששניהם היו בפיקוד היידריך. התחרות לא פסקה גם בשנת 1939, עת אוחד האס דה עם משטרת הביטחון לארגון רב עוצמה בפיקודו של היידריך: "המשרד הראשי לביטחון הרייך" (RSHA). שירות הביטחון פוצל לשניים במסגרת זו – משרד III למודיעין פנים בפיקוד אוטו אולנדורף, ומשרד VI למודיעין חוץ בפיקוד היינץ יוסט. האס דה היה אחראי בשיתוף עם משטרת הביטחון על האיינזצגרופן שפעלו בשטחים הכבושים במזרח אירופה במלחמת העולם השנייה. ב-30 בינואר 1943 מונה ארנסט קלטנברונר למפקד המשרד הראשי לביטחון הרייך, אשר כלל את "משטרת הביטחון" (SIPO) ואת "שירות הביטחון", האס דה. הוא מונה במקומו של היידריך, אשר נהרג בידי פרטיזנים פטריוטים צ'כים ביוני 1942. קלטנברונר החזיק במשרה זו עד סוף המלחמה. אחרי המלחמה הארגון הוצא אל מחוץ לחוק ואנשיו נשפטו כפושעי מלחמה. רוני ברבש, לוחמה חשאית במלחמת העולם השנייה, אוריון הוצאת ספרים, 2023, עמ' 306–323. מדיה וקבצים בנושא אס דה בוויקישיתוף ערך זה הוא קצרמר בנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
השערת קולץ

השערת קולץ (Collatz) היא בעיה בתורת המספרים, הקשורה בהתייצבות של תהליך מספרי מסוים. ההשערה קרויה על-שם לותר קולץ, שפרסם אותה ב-1937, והיא ידועה גם בשמות השערת 3n+1 או השערת אולם (על שם סטניסלב אולם). מגדירים כלל, באופן הבא: מספרים זוגיים יש לחלק בשתיים, בעוד שמספרים אי-זוגיים יש להכפיל בשלוש ולהוסיף לתוצאה אחת. ההשערה היא שהפעלה חוזרת של כלל זה, על מספר טבעי כלשהו, תביא בסופו של דבר למספר 1, ואין זה משנה מהי נקודת ההתחלה. לדוגמה, הפעלת התהליך על המספר 11 מביאה ל-34, משם ל-17, ואחר-כך, לפי הסדר,   52 → 26 → 13 → 40 → 20 → 10 → 5 → 16 → 8 → 4 → 2 → 1 {\displaystyle \ 52\rightarrow 26\rightarrow 13\rightarrow 40\rightarrow 20\rightarrow 10\rightarrow 5\rightarrow 16\rightarrow 8\rightarrow 4\rightarrow 2\rightarrow 1} . בדוגמה זו, כמו במקרים רבים אחרים, מתקבלים מספרים גדולים יחסית, אך בסופו של דבר הירידות מתגברות על העליות, והתוצאה מגיעה ל-1. המשך התהליך יוצר סדרה מחזורית: 1   → 4   → 2   → 1   → . . . {\displaystyle 1\ \rightarrow 4\ \rightarrow 2\ \rightarrow 1\ \rightarrow ...} . השערה זו זכתה לתשומת לב רבה, בעיקר משום שהיא קלה לתיאור וקל מאוד לבדוק דוגמאות ספציפיות בעזרת מחשב. התהליך נבדק עבור מספרים עד סדר גודל של 2 68 {\displaystyle \,2^{68}} , ולא נמצא אף מספר שמפריך אותה (כלומר, שסדרת המספרים המתחילה בו אינה כוללת 1), אך מאידך, לא ידועה הוכחה כי הדבר נכון לכל מספר שהוא. פאול ארדש אמר על השערה זו כי "המתמטיקה עדיין לא מוכנה לבעיות כאלה", ואף הציע, כדרכו, פרס כספי בן 500 דולר למי שימצא לה הוכחה. טיעון אינטואיטיבי כרוך בהערכת סדר הגודל של המספרים המעורבים. מספר זוגי מוכפל ב-1/2; מספר אי-זוגי מכפילים ב-3, ואחר-כך (מכיוון שהתוצאה לאחר הוספת 1 היא תמיד זוגית) מחלקים ב-2, כלומר, המספר מוכפל (בקירוב) ב-3/2. אם מניחים שלשני האירועים "סיכויים שווים", הרי שבצעד ממוצע מכפילים את המספר המעורב בממוצע הגאומטרי של שני המספרים, כלומר 3 2 {\displaystyle {\frac {\sqrt {3}}{2}}} , מספר קטן מ-1, ולכן ערך הסדרה הולך וקטן. נימוק היוריסטי זה אינו מוכיח את הטענה, משום ששום דבר לא מבטיח שהסדרה תעבור דרך מספרים זוגיים באותו שעור כמו מספרים אי-זוגיים. טרנס טאו עשה צעד משמעותי נוסף בחקר השערה זו כאשר ב-2019 הוכיח את הטענה ההסתברותית שכמעט כל מסלולי קולץ משיגים ערכים כמעט מוגבלים. איאן סטיוארט, מטמון האוצרות המתמטיים של פרופסור סטיוארט, כנרת, זמורה-ביתן, 2016, הפרק "בעיית קולץ־סירקיוז־אולם", עמ' 42–45. Jeffrey C. Lagarias (editor), The Ultimate Challenge: The 3x+1 Problem, American Mathematical Society, 2010. מדיה וקבצים בנושא השערת קולץ בוויקישיתוף השערת קולץ, באתר MathWorld (באנגלית) The Simplest Math Problem No One Can Solve, סרטון באתר יוטיוב Tao, Terence (2019). "Almost all orbits of the Collatz map attain almost bounded values". arXiv:[arxiv:1909.03562|1909.03562] math.PR.
אמיטאב באצ'אן

אמיטאב באצ'אן (בהינדי: अमिताभ बच्चन, באנגלית: Amitabh Bachchan; נולד ב-11 באוקטובר 1942) הוא שחקן קולנוע, מפיק קולנוע ומנחה טלוויזיה הודי וגם פוליטיקאי לשעבר. הוא נחשב לאחד השחקנים המשפיעים ביותר בתעשיית הקולנוע ההודי. החל לשחק בשנת 1969 ומאז התפרסם והפך לגדול שחקני הקולנוע ההודי (בוליווד) בעולם כולו. אמיטב באצאן זכה בפרסים רבים במהלך הקריירה שלו, בהם השחקן הטוב ביותר, הסרט הטוב ביותר ועוד. אמיטב מחזיק בשיא מספר המועמדויות לפרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ההודי אמיטב באצאן, בנוסף להיותו שחקן קולנוע, הוא גם זמר, מפיק סרטים ומגיש בתוכניות טלוויזיה מובילות. בנוסף שימש כחבר בבית הנבחרים של הפרלמנט ההודי בין השנים 1984 - 1987. אמיטב באצאן נשוי לשחקנית ג'איה בהדורי. לזוג שני ילדים: הראשונה שוויטה נאנדה באצ'אן הנשואה לאיש העסקים ניקיל נאנדה, נכדו של השחקן ראג' קאפור. והשני אבישק באצ'אן, שגם הוא שחקן קולנוע והוא נשוי לשחקנית הקולנוע אישווריה ראי. שיחק בסרטים רבים מז'אנר סרטי הפעולה. מסרטיו: "אמאר אקבאר אנטוני", "נקמה מאוחרת","שולאי", "נקמה וחוק", "שלושה אחים", "גזר דין", "ביחד", "לב חצוי" ו"מישהו שומר עלי" עם המה מליני וסלמן חאן בשנת 2003. ב-2005 שיחק בסרט "שחור" שביים סנג`אי לילה בנסאלי יחד עם ראני מוקרג'י. והופיע במגוון הפקות קולנוע כדוגמת "פסגת האימה", "לפעמים שמח לפעמים עצוב", "דב", "מעט סוכר", "קשר משפחתי", "שוד בעיניים עצומות", "המרוץ נגד הזמן", "לעולם אל תגיד שלום", "בבול", "בוטנה", "גורל", "סארקר", "סארקר ראג", "אהבות", "ויר זארה", "גום בארבר גום", "באנטי ובבלי", "מה שהלב אומר" (2005), "נקמה" (2019) ועוד רבים אחרים. בשנת 2022 כיכב בסרט המשפחה הקומי "שלום ולהתראות"; אודות אב המשפחה (באצ'אן) המתמודד עם ההתכנסות של בני המשפחה האחרים לאחר מות האם. שיחק לצד שחקנים מפורסמים בתעשיית הקולנוע ההודי, ביניהן מספר מהשחקניות הגדולות של הודו כמו המה מליני, רקהה ורבות אחרות. מדיה וקבצים בנושא אמיטאב באצ'אן בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של אמיטאב באצ'אן (באנגלית) משה ספיר, אמיטב בצ'אן מאז ועד היום (אורכב 23.12.2010 בארכיון Wayback Machine), באתר תרבות הודו בישראל, 11 בדצמבר 2008 אופיר אמיטב, קורות חייו של אמיטב באצאן (אורכב 19.10.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר תרבות הודו בישראל, 9 באוקטובר 2012 אופיר אמיטב, טבלת סרטי אמיטב באצאן (אורכב 19.10.2013 בארכיון Wayback Machine), באתר תרבות הודו בישראל, 9 באוקטובר 2012 אייר אילישייב, האיש והאגדה – ביוגרפיה של אמיטאב בצ’אן, באתר My-Asia, ‏22 בנובמבר 2012 אמיטאב באצ'אן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) אמיטאב באצ'אן, ברשת החברתית פייסבוק אמיטאב באצ'אן, ברשת החברתית אקס (טוויטר) אמיטאב באצ'אן, ברשת החברתית אינסטגרם אמיטאב באצ'אן, סרטונים בערוץ היוטיוב אמיטאב באצ'אן, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) אמיטאב באצ'אן, באתר AllMovie (באנגלית) אמיטאב באצ'אן, באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) אמיטאב באצ'אן, במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמיטאב באצ'אן, באתר ספוטיפיי אמיטאב באצ'אן, באתר AllMusic (באנגלית) אמיטאב באצ'אן, באתר MusicBrainz (באנגלית) אמיטאב באצ'אן, באתר דיזר אמיטאב באצ'אן, באתר Discogs (באנגלית) אמיטאב באצ'אן, באתר Songkick (באנגלית)
אלסנדרו שופף

אלסנדרו שופף (בגרמנית: Alessandro Schöpf, נולד ב-7 בפברואר 1994 באומהאוזן שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בוונקובר וייטקאפס מה-MLS ובנבחרת אוסטריה בתפקיד הקשר. שופף שיחק במועדוני הנוער האוסטרים SV לנגנפלד ו-AKA טירול, ובשנת 2009 הצטרף לבאיירן מינכן בגיל 15. שופף שיחק בקבוצות הנוער של באיירן מינכן, ובקיץ 2012 עבר לקבוצת המילואים. את הופעת הבכורה ערך בליגה הבווארית האזורית מול קבוצת המילואים של אאוגסבורג, במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1. בעונת 2012/13 הופיע שופף 28 פעמים בקבוצת המילואים, וסייע לה לסיים במקום השני שאינו מקנה עליית ליגה, כשהוא מבקיע 11 שערים. בעונת 2013/14 הבקיע שופף 11 שערים ב-34 הופעות, והוביל את קבוצת המילואים של באיירן מינכן למקום הראשון בליגה הבווארית האזורית, אך הקבוצה הפסידה בפלייאוף העלייה לפורטונה קלן בשערי חוץ, ולא עלתה אל הליגה השלישית. בנובמבר 2013 הוחתם שופף על חוזה בקבוצה הבכירה של באיירן מינכן ביחד עם יוליאן גרין, אך הוא לא שיחק דקה בקבוצה הבכירה, והמשיך לשחק בקבוצת המילואים. בקיץ 2014 חתם שופף בנירנברג, שזה עתה נשרה מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה בקבוצה ערך בניצחון 0–1 על ארצגבירגה אוה במחזור הפתיחה. עם זאת, נירנברג כשלה במשימתה להעפיל בחזרה אל הבונדסליגה. סך הכול שופף שיחק בנירנברג במשך עונה וחצי, והבקיע 11 שערים ב-51 הופעות. בינואר 2016 חתם שופף על חוזה בשאלקה 04 עד ליוני 2019. בפברואר 2016 הבקיע שופף את שערו הראשון במדי שאלקה, כאשר כבש את השער השלישי בניצחון 0–3 על וולפסבורג במשחק ליגה. ב-19 ביולי 2021 חתם שופף בארמיניה בילפלד לשנתיים. שופף שיחק בכל נבחרות אוסטריה הצעירות, ב-27 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטריה בניצחון 1–2 על אלבניה. ב-31 במאי 2016 כבש את שערו הראשון עבור הנבחרת האוסטרית, בניצחון 1–2 מול מלטה במסגרת משחק ידידות שנערך בקלאגנפורט. שופף זומן לסגל האוסטרי ליורו 2016, בו הנבחרת האוסטרית הייתה מועמדת להגיע לשלבים הגבוהים, אך הודחה כבר בשלב הבתים לאחר שצברה נקודה אחת בלבד. שופף נכנס כמחליף בכל שלושת משחקיה של אוסטריה בשלב הבתים, ובמשחק האחרון הבקיע את שערה היחיד של אוסטריה בטורניר, שהיה שער שוויון זמני בהפסד 1–2 לנבחרת איסלנד. מדיה וקבצים בנושא אלסנדרו שופף בוויקישיתוף אלסנדרו שופף, באתר Transfermarkt אלסנדרו שופף, באתר Fussballdaten.de (בגרמנית) אלסנדרו שופף, באתר Soccerway אלסנדרו שופף, באתר WorldFootball.net אלסנדרו שופף, באתר National Football Teams אלסנדרו שופף, באתר FootballDatabase.eu
קוטי

קוטי (באוקראינית: Кути; בפולנית: Kuty; ברומנית: Cuturi, קוטורי; ביידיש: קיטעוו, קיטוב) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבאוקראינה, על גדת נהר צ'רמוש, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. קוטי נזכרת לראשונה בשנת 1469, ובשנת 1715 הוענקו לה זכויות עיר. עד חלוקת פולין הייתה העיירה בבעלות משפחת פוטוצקי, ובשנת 1772 נכללה גליציה שבאוסטרו-הונגריה לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. יהודים ישבו בקוטי מעת שנוסדה כיישוב עירוני, וקיבלו היתר להקים בה בית כנסת ובית עלמין. עם כינון השלטון האוסטרי באזור, הוטלו על הקהילה בעיירה מיסים כבדים, שנותרו בתוקפם עד שנת 1868. מיוצאי העיירה נודע במיוחד רבי אברהם גרשון מקיטוב, גיסו של הבעל שם טוב. וכן הרב חיים דרוקמן, מרבני הציונות הדתית, שנולד בעיירה בשנת 1933. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 3,137 יהודים, ובתקופה זו נוסדו בה מספר ארגונים ציוניים, והוקם בה בית ספר עברי. בשנים אלה היגרו רבים מיהודי העיירה לארצות הברית. במהלך מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי העיירה מהכיבושים הרוסיים ומהכיבוש הרומני של היישוב. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,900 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך קיום תנועות נוער שונות. עם כיבוש העיירה בידי הצבא האדום בספטמבר 1939 הלאימו בה הסובייטים את העסקים הפרטיים, ואסרו על פעילות ציבורית יהודית ביישוב. ב-1 ביולי 1941 נכבשה קוטי בידי הרומנים וההונגרים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות ביהודיה, תוך הטלת סכום כופר על הקהילה וגיוס יהודים לעבודות כפייה. בתקופה זו הובאו לעיירה יהודים שגורשו מקרפטורוס, ויהודי קוטי התגייסו לעזרתם. עם העברת השליטה בעיירה לידי הגרמנים, בספטמבר 1941, הגבירו אלו את הגזירות על יהודיה, חייבו אותם בענידת סרט זרוע, החרימו רכוש רב, הטילו סכומי כופר גבוהים על הקהילה, העלו את מכסות עובדי הכפייה היהודים, והטילו על היהודים מגבלות תנועה. בחורף 1942-1941 מתו רבים מיהודי העיירה ממגפת טיפוס הבהרות. מעת לעת רצחו האיכרים האוקראינים יהודים מהעיירה שניסו להשיג מזון בשדות הסביבה, או לחצות את הגבול לרומניה. ב-10 באפריל 1942 פשטו על העיירה אנשי ס"ס מקולומיאה, מלווים בשוטרים אוקראינים, והחלו בירי אקראי ביהודיה ובסריקת בתי היהודים ביישוב. במהלך האקציה העלו אלו באש את בתי היהודים, תוך שריפת יהודים רבים בחיים וירי בנמלטים מהבתים. בסך הכל נרצחו במהלך האקציה כ-950 יהודים. ב-24 באפריל 1942 הוצאה פקודת גירוש לכ-500 יהודים מהעיירה שלא היו בידיהם אישורי עבודה, ואלו נצטוו לעבור לגטו קולומיאה, כאשר רבים מהם נרצחו עוד בדרך לעיר. כ-800 היהודים שנותרו בעיירה גורשו ממנה לגטו קולומיאה ב-7 בספטמבר 1942, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר רצח 18 בעלי מלאכה יהודים שעוד הושארו בקוטי, הוכרזה העיירה באופן רשמי כ"נקייה מיהודים". עד לשחרור העיירה בידי הסובייטים המשיכו הגרמנים לערוך מצוד אחר יהודים מסתתרים בסביבתה. מבין היהודים הבודדים מהעיירה ששרדו את השואה אף יהודי לא שב להתגורר בה. מדיה וקבצים בנושא קוטי בוויקישיתוף ספר יזכור לקהילת קיטוב, בספריית העיר ניו יורק קוטי באתר מרכז מורשת יהדות פולין "קוטי", באתר השטעטל הווירטואלי "קוטי", באתר JewishGen (באנגלית)