laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
פריד אבו שקרה

פריד אבו שקרה (בערבית: فريد ابو شقرة; נולד ב-1963) הוא אמן פלסטיני רב-תחומי, מרצה במכללת אורנים, סופר, חוקר ואוצר. פריד נולד בעיר אום אל-פחם וגדל במשפחה שהצמיחה מספר אמנים חשובים כמו עאסם אבו שקרה, וואליד אבו שקרה. בשנת 1984 עבר לתל אביב כדי ללמוד בבית הספר לאמנות קלישר, וסיים את לימודיו בשנת 1988. היום הוא חי באום אל-פחם ויוצר בסטודיו שלו בתל אביב. יחד עם אחיו סעיד אבו שקרה, ייסד פריד בשנת 1996 את הגלריה לאמנות באום אל-פחם, ושימש אוצר הגלריה עד שנת 2001. בנוסף לכך, פריד נחשב לאחד ממייסדי קבוצת איבדאע (ابداع) לאמנות פלסטינית עכשווית בכפר יאסיף (1999), וממייסדי הגלריה לאמנות בנצרת ואוצר ומנהל הגלריה משנת 2009 ועד 2015. יותר משני עשורים וחצי עובד פריד כאמן ומחנך בעל השפעה גדולה על החברה הפלסטינית. עבודותיו הרבות כמו ציורים, סיפורים ופסלים, נושאות עמן זיכרונות, חלומות ופחדים שמאיימים על זהותו הפלסטינית. במסגרת עבודות אלה, משלב אבו שקרה את הציור המערבי יחד עם הערבסק המזרחי. במשך שנים ארוכות, אימץ פריד שפה ייחודית משלו, שמשלבת בין הסימבוליות הטעונה לבין הערכים המופשטים. בנוסף לכך, בתור משורר וחוקר, מתייחס פריד לקיומו כערבי פלסטיני במדינת ישראל, כחלק מן חברה שיש בה הרבה תרבויות שונות. בתערוכת "חתול רחוב" (2017), מבטא אבו שקרה את קיומו של האזרח הפלסטיני בחברה הישראלית, שממקמת אותו בחצר האחורית שלה, שייך-לא-שייך, נוכח אך דרוך בו בזמן, וזאת על ידי סדרות של עבודות ומוטיבים של אבו שקרה שנעשו במהלך עשרים השנים האחרונות. הראשונה שבניהן, היא סדרה של חתולי רחוב, שמופיעים בשילוב עם אורנמנטיקה פרחונית, דגמים של חירור או ציור בצבע אקריליק. כמו כן, בתערוכה הוצגה סדרת עבודות חדשה המשלבת דגמים מסורתיים של רקמה פלסטינית בטכניקות של תחריט ורקמה בחוטים צבעוניים. מוטיב נוסף החוזר בעבודותיו של אבו שקרה הוא תיאור המבוסס על זיכרון ילדות, בו נראים נופים חקלאיים בעמק יזרעאל כשמעליהם טס להק של מטוסי קרב. בנוסף לשאלת הזהות, התעסק פריד בנושא השלום התקוע ובחוסר היכולת לשאת ולתת בעניין הכיבוש ב-2008, בתערוכה בבית אגודת האמנים בתל אביב בשם " Dead letter office" (משרד למכתבים מתים). המסר שלו עובר דרך משרדי ענק בארצות הברית ובאירופה, שבהם נתקעים מכתבים, חלקם מאות שנים וחלקם כבר נשרפו, כי חסרה בהם כתובת הכותב או כתובת הנמען, ומכיוון שכך הם לא נפתחו מעולם ולא הגיעו ליעדם. סיטואציה שבה מסרים, גם כאלה שעשויים לפתור את הבעיות הקשות ביותר בעולם לא יגיעו ליעדם. כהוא פועל כאוצר ובין יתר היה אוצר של תערוכה של שמס הווארי זועבי. "הצבר של עאסם אבו שקרה: על הצבר, הניכוס והאירוניה" (קטע), בתוך: ניר מן (עורך), עלי זית וחרב: מפנה האימפריות, כרך י"ט, בן-שמן: מודן, משרד הביטחון והמרכז לחקר כוח המגן מייסודו של ישראל גלילי, 2019, עמ' 323–324 פריד אבו שקרה, ברשת החברתית פייסבוק פריד אבו שקרה במרכז המידע לאמנות ישראלית. פריד אבו שקרה, זהות האמן הפלסטיני: בין מסורת, תרבות, מודרנה וגלובליזציה, הגלריה לאמנות אום-פחם: הגלריה לאמנות אום אל-פחם, 2015 פתיחת תערוכת חתול חוזר הביתה לאמן פריד אבו שקרה, באתר shasha news, ‏2016 שרה פלד, חתולי רחוב בגלריה לאמנות אום אל פחם, באתר מגפון, ‏2017 מיקי הראל, בין היפה לפוצע בחיפוש אחר זהות ואמת פנימית, באתר לחם ושושנים, ‏2001
רבי יונה בוצרייא

רבי יונה בוצרייא (גם: רבי יצחק בוצריה) היה אמורא ארצישראלי בדור החמישי, בן העיר בוצרה שבחורן, הנזכר בתלמוד הירושלמי ובמדרשי חז"ל. אמרותיו של רבי יונה בוצרייא מובאות לעניין דיונים על הלכות בתחומים שונים. כך, הורה על סוגי צמחים הפטורים מהפרשת מעשר, וכך נטל חלק בדיונים לעניין הלכות נדרים. רבי יונה בוצרייא עמד בקשר עם רבי מנא מבית המדרש בטבריה, ושאל אותו לא אחת בהלכות בנושאים שונים. בנוסף עמד רבי יונה בוצרייא בקשר עם רב הונא בריה דרב יהושע מבבל, ובמסכת מועד קטן נזכר כי רב הונא התיר לרבי יונה בוצרייא למכור את ספריו במהלך חול המועד. נקרא על שם עירו, העיר הגדולה בוצרה שבחורן, בה התקיימה קהילה יהודית לאורך תקופת התלמוד. ד"ר מ' מרגליות, אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יהושע צ'צ'יק, תל אביב, כרך ב', עמודים 513–514. תלמוד ירושלמי, מסכת שביעית, פרק ב', הלכה ז'. תלמוד ירושלמי, מסכת נדרים, פרק ו', הלכה א'; תלמוד ירושלמי, מסכת נדרים, פרק ח', הלכה א'. תלמוד ירושלמי, מסכת כלאים, פרק ט', הלכה א'; תלמוד ירושלמי, מסכת יומא, פרק ה', הלכה א'. תלמוד ירושלמי, מסכת מועד קטן, פרק ב', הלכה ג'.
בריסאוס

בּריסֵאוּס (ביוונית עתיקה: Βρισεύς) או בּריסס (Βρίσης) הוא דמות במיתולוגיה היוונית, אביה של בריסאיס (היפודאמיאה (אנ')), נערה שנשבתה על ידי היוונים במלחמת טרויה, כפי שמסופר באיליאדה של הומרוס. אאוסטאתיוס מסלוניקי (אנ'), פרשן של הומרוס, אומר כי בריסאוס וכריסס היו אחים, כבניו של ארדיס (Ardys, שאינו ידוע ממקור אחר), כאשר בריסאוס מתגורר בפדסוס (אנ') וכריסס מתגורר בכריסה (אנ'); שתיהן היו עיירות בטרואדה (אנ'). על פדאסוס נאמר אצל הומרוס כי היא התיישבות ללגית (אנ'), שנשלטה על ידי המלך הללגי אלטס (אנ'). לפיכך ייתכן שבריסאוס היה גם הוא ללגי. מקורות אחרים אומרים כי בריסאוס היה כהן של לירנסוס (אנ'). על פי דיקטיס איש כרתים (אנ'), בריסאוס תלה את עצמו כאשר איבד את בתו. הגיית השם ביוונית: בריסֵאִוּס, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה); ברִיסֵס, במלעיל (ההטעמה בהברה הראשונה). דיקטיס איש כרתים, ספר 2, פסקה 17. הומרוס, איליאדה, שיר שני, 689–690. ערך זה הוא קצרמר בנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מצר טקומה

מצר טקומה (באנגלית: Tacoma Narrows) הוא מצר ים, המפריד בין שני חלקי מפרץ פיוג'יט במדינת וושינגטון שבארצות הברית. המצר הימי מפריד בין חצי האי קיטסאפ לבין העיר טקומה. מאחר שמצר הים צר, מהירות זרמי המים בו עשויים להגיע ל-6 קשרים. על המצר מצוי הגשר הכפול גשר מצר טקומה (גשר שעמד במקום זה קודם התמוטט זמן קצר לאחר שנפתח). שמו של המצר ניתן לו בשנת 1841 על ידי צ'ארלס וילקס, במהלך משלחת החקר האמריקאית. המצר מהווה אתר ספורט מים ובייחוד - שיט בקיקים. מצר טקומה מפריד בין האגן הדרומי של מפרץ פיוג'יט לבין האגן המרכזי של מפרץ פיוג'יט (בפינה הימנית התחתונה של המפה) מפה של מצר טקומה מדיה וקבצים בנושא מצר טקומה בוויקישיתוף גשר מצר טקומה - מסלול הליכה - באתר alltrails אזור העסקים של העיר טקומה, על גדת המצר תחזית מזג אוויר עדכנית עבור מצר טקומה מידע על המיצרים
מניסקותריום

מניסקותריום (שם מדעי: Meniscotherium) הוא סוג נכחד של יונק מסדרת מפריטי הפרסה או סדרת הקונדילרסים. הוא היה בן משפחת הפינקודונטיים לצד הפינקודוס והוא התגלה בחפירות באמריקה הצפונית ביוטה, קולורדו וניו מקסיקו ותוארך לתקופת האאוקן שלפני 54 עד 38 מיליון שנה מזמננו. נמצאו פרטים מתים רבים יחד, כך שכנראה היונק הקדום חי בלהקות קטנות. הוא הוגדר לראשונה ב-1874 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ. יונק זה היה דומה מעט לכלב במראהו והגיע למשקל 15 עד 20 ק"ג. במקום אצבעות הוא הכיל פרסות נמוכות והוא היה בעל לסתות נמוכות עם חוטם גדול וגולגות רחבה שדמתה לגולגולת של שפן במראה. מבנה שיניו מרמז על תזונה צמחונית, שהתבססה על עלים. עם זאת הוא היה בעל מבנה גוף של טורף ובעל זנב עבה וארוך. ככל הנראה הוא היה מסוגל לטפס על עצים אך לא לריצה מהירה, מאחר שהרגליים היו נמוכות מאוד. יונק זה בהתבסס על כמות המאובנים שנמצאו היה יונק מצליח מאוד ביערות של אמריקה הצפונית, אולי בשל חייו בקבוצות גדולות ובשל מבנה שיניו הטוחנות הגדולות שהתאימו ללעיסת צמחייה קשה שאוכלי צמחים אחרים לא יכלו לאכול. למרות זאת הוא נכחד עם סוף האאוקן לפני 38 מיליון שנה. מדיה וקבצים בנושא מניסקותריום בוויקישיתוף מניסקותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מניסקותריום, באתר GBIF (באנגלית)
קרל תאובלד

קרל ג'וליאן תאובלד (באנגלית: Karl Julian Theobald; נולד ב-5 באוגוסט 1969) הוא שחקן וקומיקאי אנגלי. הוא שיחק בסדרה "Plebs", ובתפקיד מרטין דיר בסיטקום של ערוץ 4 "מחלקה אלטרנטיבית". תאובלד נולד בעיר ירמות'. הוא גדל בלואסטופט, שם למד בבית הספר התיכון The Denes. מגיל צעיר למד בבית ספר למחול. ב-1998 סיים את לימודי המשחק ב-Drama Centre London, והחל לעבוד בתיאטרון Complicite. תאובלד היה שותף לכתיבה קומית של ראסל בראנד. בשנות התשעים של המאה העשרים הופיעו השניים כצמד בשם "תאובלד ובראנד על הקרח". בנוסף להופעותיו בסדרה הקומית "מחלקה אלטרנטיבית", כתב תאובלד קטעים קומיים עבור תוכניות הטלוויזיה "The Sketch Show" ו-"Smack the Pony". עוד הופיע תאובלד בסיטקום הרדיופוני "The Exterminating Angels". ב-2008 הצטרף תאובלד לצוות שחקני סדרת המדע הבדיוני של רשת ITV "בראשית" בתפקיד אוליבר ליק. ב-2010 הופיע בסרט "קח אותו ליווני" לצדו של בראנד, בתפקיד העוזר שלו. ב-2014 כיכב תאובלד בסרט הבריטי העצמאי "Downhill" יחד עם נד דנהי, ג'רמי סוויפט, וריצ'רד לומסדן. את הסרט ביים ג'יימס ראוס ואת התסריט כתב טורבן בטס. קרל תאובלד, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "Karl Theobald Albums: songs, discography, biography, and listening guide - Rate Your Music". נבדק ב-10 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "Ormiston Denes Academy – Karl Theobald". נבדק ב-10 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) "BBC Twenty Twelve star Karl Theobald, of Lowestoft, interviewed - What's on and things to do in Norfolk - Eastern Daily Press". אורכב מ-המקור ב-2020-01-26. נבדק ב-10 בנובמבר 2017. {{cite web}}: (עזרה) www.comedy.co.uk accessed 2010-06-17
לא לבד (שיר של קובי מרימי)

"לא לבד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי קובי מרימי. השיר יצא לאור ב-26 בינואר 2020 כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים יוניסל. השיר נכתב על ידי קובי מרימי, קיי בן סלמון וחביב ממן, הולחן על ידי בן סלמון ואייל ניסים והופק על ידי גל כהן ואיל ישי. השיר הוא בסגנון בלדה, בדומה לשירו של מרימי שייצג את ישראל באירוויזיון 2019, "Home". בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב תוך שהעניק לו שלושה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה. הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של מרימי ב-26 בינואר 2020, בסמוך לצאת הסינגל. בקליפ ניתן לראות דמות מונפשת של מרימי שרה את השיר. סרטון השיר "לא לבד" באתר יוטיוב מידע על השיר "לא לבד" באתר iTunes מידע על השיר "לא לבד" באתר ספוטיפיי מידע על השיר "לא לבד" באתר טיידל לא לבד באתר טיידל קובי מרימי - לא לבד, באתר ‏מאקו‏, 26 בינואר 2020 כבר 'לא לבד': קובי מרימי חוזר בסינגל חדש ומרגש, באתר "סרוגים", 26 בינואר 2020 חדשות כיפה, ‏"לא לבד": קובי מרימי בסינגל חדש חורפי ונוגה, באתר כיפה, 26 בינואר, 2020 10:21 רז ישראלי, מוזיקה, באתר ישראל היום, 2 בפברואר 2020 וואלה! תרבות‏, בבית, לא לבד: צפו בקליפ לשיר החדש של קובי מרימי, באתר וואלה, 26 בינואר 2020 ערוץ 7, קובי מרימי בקליפ: לא לבד, באתר ערוץ 7, 26 בינואר 2020 לא לבד, נבדק ב-2020-01-26 צפו: קובי מרימי לא לבד, באתר ישראל היום דודי פטימר, ‏"חצי קלאצ'" שמתפספס ולא מרגש: מה עובר על קובי מרימי?, באתר מעריב אונליין, 26 בינואר 2020 יוסי חרסונסקי, לא לבד, באתר יוסמיוסיק, ‏26 בינואר 2020 קובי מרימי - לא לבד (קליפ רשמי) Kobi Marimi, נבדק ב-2020-01-26
רמת קייר

רמת קייר (באנגלית: Care Heights) היא רמה הררית של פסגות המכוסות קרח, בקצה הדרומי של הרי רואן, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. הרמה נמצאת צפונית למעבר טאפטס. הרמה מתנשאת לגובה של 1,500 מטרים מעל פני הים. הרמה צולמה מן האוויר על ידי משלחת המחקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948. הרמה מופתה בשנת 1960 על בסיס תצלומים אלה על ידי ד. סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד. תצלומי אוויר נוספים צולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1966–1967; תצלומי לוויין לנדסט של ארצות הברית צולמו בינואר 1974. שמה של הרמה ניתן לה בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. הרמה נקראת על שמו של ברנרד וו. קייר (Bernard W. Care), גאולוג של הסקר האנטארקטי הבריטי, שעבד באי סטונינגטון בין השנים 1973–1975, ובאי אדלייד בין השנים 1975- 1976, ובצפון האי אלכסנדר בין השנים 1976–1977. רמת קייר באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית רמת קייר באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה רמת קייר באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה מפת אזור רמת קייר מידע גאוגרפי והיסטורי
סייקלו–קרוס

סייקלו–קרוס (באנגלית: Cyclo–cross, או בקיצור CX או cyclo–X) הוא ענף ספורט ומרוץ אופניים. המרוץ מתקיים במתכונת של הקפות (לרוב לא יותר מ-3.5 קילומטרים) ובסבב המקצועני הוא מתקיים בין חודש אוקטובר לחודש פברואר בסתיו או בחורף. הרוכבים בענף נאלצים לרכוב על דשא, בוץ, חול, גבעות תלולות, אבנים ותנאי שטח מאתגרים אחרים. כמו שאר ענפי האופניים, גם פה הסייקלו–קרוס דומיננטי בעיקר באירופה, ובפרט בהולנד, צרפת ובלגיה. עם זאת, הענף פופולרי מאוד גם בארצות הברית. ארגון ה-UCI, הוא הארגון המנהל את ענף הסייקלו–קרוס. רוב רוכבי הסייקלו–קרוס הם רוכבים עם יותר מהתמחות אחת ולכן ברוב המקרים הם גם רוכבי אופני כביש או אופני שטח. המרוץ בדרך כלל באורך של חצי שעה עד שעה. הענף איננו אולימפי. אופני סייקלו–קרוס הם סוג של הכלאה בין אופני כביש לבין אופני שטח - הם מזכירים אופני כביש במראה שלהם, בכידון, ובמשקל האופניים. הם מזכירים אופני שטח בגלגלים והצמיגים הגדולים יותר, בלמי דיסק והילוכים נמוכים יותר. לאופני סייקלו–קרוס יש מרווח צמיגים רחב יותר משל אופניים אחרים, הן אמורים להיות קלים במיוחד בשביל לאפשר נשיאה שלהם בידיים ולהיות מותאמים. ניתן להחליף אופניים באמצע מרוץ. מכיוון שהמרוצים מתקיימים בחודשי החורף או הסתיו, הביגוד הוא ביגוד חם - שרוולים ארוכים, גרביונים, מחממי גפיים. עוד סיבה שהביגוד הוא ארוך, זה בשביל למנוע התלכלכות ישירה של הגוף ומגע ישיר עם בוץ, חול ודברים אחרים. תחילה, במרוצי כביש שונים בתחילת המאה ה-20 היה נהוג לעיתים לחתוך דרך שדות איכרים ולקחת קיצורי דרך בדרכים אחרות, שכללו חול ודברים אחרים. לאחר שאוקטבה לפיז ייחס את ניצחונו בטור דה פראנס 1910 לאימוני הסייקלו–קרוס שעזרו לו, הענף תפס תאוצה והחל לכלול גם אליפויות לאומיות, באותה שנה נערכה אליפות בלגיה הראשונה בסייקלו–קרוס. ושנתיים לאחר כך אליפות שווייץ הראשונה בסייקלו–קרוס. המרוץ הבינלאומי הראשון נערך ב-1924, והתקיים בצרפת. ה-UCI החל לנהל את הענף ב-1950, ואליפות העולם הראשונה נערכה באותה השנה, בה ניצח ז'אן רוביק הצרפתי. מספר המשתתפים בתחרות נע בין עשרות, הם מוזנקים למרוץ בשורות. המרוץ מתנהל בהקפות, בין 1 ל-3.5 קילומטרים היא הקפה. במהלך המרוץ יש קטעים מאתגרים, לדוגמה מחסומים שמאלצים קפיצה מעליהם, או ירידה מהאופניים ונשיאה שלהם בידיים, פניות חדות, קטעי מדרגות ועליות תלולות. למרות זאת, המטרים האחרונים בהקפה הם מישוריים ועל אספלט רגיל. האירועים הבולטים בענף הם: אליפות העולם בסייקלו–קרוס(אנ') גביע העולם בסייקלו–קרוס(אנ') סייקלו–סופרפרסטיז'(אנ') DVV Trophy(אנ') אליפויות לאומיות מדיה וקבצים בנושא סייקלו–קרוס בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סייקלו–קרוס (באנגלית) סייקלו–קרוס, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) UCI Cyclo–cross, uci.org.com
הר קופולה (אנטארקטיקה)

הר קופולה (באנגלית: Mount Cupola; מילולית: הר הכיפה) הוא הר בצורת כיפה, המהווה את הגבול הדרומי-מזרחי של הרי רואן בחלקו הצפוני של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. גובהו של ההר 2,500 מטרים מעל פני הים. הר זה הוא ההר החמישי בגובהו באי אלכסנדר. ההר צולם מן האוויר לראשונה על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם בשנת 1937. ההר נסקר בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד. שמו של ההר ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. שם זה ניתן להר בשל צורתו (צורת כיפה - משמעו המילה "קופולה" היא "כיפה"). הר קאלה הר פריז הר ספיבי Damien Gildea, Antarctic Peninsula - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, pp. 377 הר קופולה באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית הר קופולה באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר קופולה (לפי גבהים) המרחק בין הר קופולה לאתרים סמוכים מידע גאוגרפי והיסטורי
הר קופולה

האם התכוונתם ל... הר קופולה (אנטארקטיקה) – הר בהרי רואן באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה הר קופולה (ניו זילנד) – הר באי הדרומי של ניו זילנד
אסטרטגיה (מדעי החברה)

אסטרטגיה (באנגלית: Strategy) היא תוכנית פעולה הקובעת מטרות או יעדים רצויים בהיקפים או בטווחי זמן משמעותיים, ואת עקרונות הפעולה להשגתם. אסטרטגיה אמורה להכיל תכנון של מערך מאורגן של פעולות בהתאם לאפשרויות, לאמצעים, וללוח זמנים, תוך פרוט שלבי ביצוע ועליה להיות נתונה לבקרה ולהערכה. המושג אסטרטגיה שימש בתחום הצבאי ומשם עבר גם לתחומים אחרים, כגון: ניהול, פוליטיקה, חינוך, שיווק, כלכלה ועוד. מקור המושג "אסטרטגיה" הוא מהשפה היוונית. טקטיקה, להבדיל מאסטרטגיה, עוסקת באופן ההוצאה לפועל של המהלכים הנדרשים. המונח אסטרטגיה משמש בדרך-כלל לתיאור ניהול אופן הפעולה בתמונה הכוללת (למשל, במלחמה כולה). מתוך האבחנה בין המישור האסטרטגי למישור הטקטי ייתכן ניצחון טקטי בקרב, אך כישלון אסטרטגי במלחמה, שהוא כישלון בהשגת היעדים וראיית התמונה הכוללת. מכך נגזר המונח "ניצח בקרב אך הפסיד במלחמה". שמשמעותו ניצחון טקטי, אך הפסד אסטרטגי. כך למשל, במשחק שחמט במצבים מסוימים ניתן לראות צד אחד יוזם הפסד מכוון, כישלון טקטי בקרב, על מנת להביא את המתחרה לעמדה שונה בה יוכל להשיג את מטרותיו האסטרטגיות ולנצח במשחק כולו. ישנם מספר סוגים של אסטרטגיות; רשימה חלקית: אסטרטגיה צבאית אסטרטגיה שיווקית אסטרטגיית למידה אסטרטגיות קוגניטיביות אסטרטגיה עסקית אסטרטגיה תפעולית אסטרטגיה (תורת המשחקים) נוהל מדיה וקבצים בנושא אסטרטגיה בוויקישיתוף topic/strategy-military אסטרטגיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא מדע המדינה ובנושא מדעי החברה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סינופלותריום

סינופלותריום (שם מדעי: Synoplotherium; מיוונית: "בהמה שנלחמת יחד") הוא סוג של יונק בן לסדרת המזוניכידים הנכחדת, אשר חי במשך האאוקן באמריקה הצפונית לפני 50 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בויומינג ונקראו בשנת 1872 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ, כשהחוקר עותניאל צ'ארלס מארש קרא לסוג בשם Dromocyon (מילולית: "כלב אצן"). ממצאים אלה מצויים כיום באוניברסיטת ייל שבקונטיקט והם כוללים פרט בעל שבר במרכז הלסת שכנראה התאושש מהפציעה עם עדויות לריפוי חלקי שלהם. הסינופלותריום היה טורף דומה לזאב ובעל ראש גדול יחסית לגופו ולסתות חזקות שהכילו ניבים גדולות אך גם טוחנות גדולות יחסית. הוא הגיע לאורך מטר וחצי ולמשקל ממוצע של 50 ק"ג. הרגליים שלו היו ארוכות וחזקות עם ארבע אצבעות בולטות שדמו מעט לפרסות. הוא היה בעל זנב גמיש ובעל עמוד השדרה שהתאים לריצה מהירה, הרבה יותר מקרוביו. הוא התקיים בטבע לצד קרובו המסוניקס ואולי היה בתחרות עמו. מדיה וקבצים בנושא סינופלותריום בוויקישיתוף סינופלותריום, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) סינופלותריום, באתר GBIF (באנגלית)
הרפגולסטיס

הרפגולסטיס (שם מדעי: Harpagolestes; מיוונית: "שודד מאונקל") הוא סוג של יונק נכחד מסדרת המזוניכידים, אשר חי באמצע עד סוף האאוקן במרכז ובמזרח אסיה ובמרכז ומערב אמריקה הצפונית. המאובנים שלו התגלו בסין, מונגוליה, קוריאה, קנדה וארצות הברית. הוא תואר לראשונה ב-1901 והוא כלל בערך 7 מינים שונים. ההרפגולסטיס היה יונק בגודל דוב בעל דמיון לצבוע אך בעל זנב ארוך יותר. הוא הגיע לאורך 2.1 מטר ולמשקל של עד 250 ק"ג. הלסתות שלו היו חזקות מאוד ונועדו לשבור עצמות אך מבנה הגוף הכבד בעל הרגליים הקצרות יחסית אך החזקות, מרמז שלא היה אצן גדול והוא כנראה התבסס על נבלות. הלסתות היו ארוכות בעלות שרירים רחבים מצידי הראש עם ניבים בולטים אך עם שחיקה של הטוחנות. כמו מינים דומים גם ההרפגולסטיס היה בעל פרסות בקצות רגליו, אך היה בעל 4–5 אצבעות, יותר מאשר מכפילי הפרסה האמיתיים. הוא היה שלב אמצעי בין הטורפים האמיתיים לפרסתנים האמיתיים. לצד המונגולניקס והפציהאינה ממונוגוליה הוא היה מהבדים שבבני משפחת המזוניכידיים, שהתקיימו באירואסיה ואמריקה הצפונית החל מהפלאוקן ושימשו אולי בתור הטורפים הראשיים עד להיכחדם. מדיה וקבצים בנושא הרפגולסטיס בוויקישיתוף הרפגולסטיס, באתר GBIF (באנגלית)
תיכון שש-שנתי עין-גדי

תיכון שש-שנתי עין-גדי (קרוי גם: בית ספר שש-שנתי לחינוך סביבתי עין גדי, בית ספר תיכון עין גדי) הוא בית ספר תיכון מקיף (ממלכתי על יסודי), שש שנתי (כיתות ז'-י"ב) המשותף ליישובי ים המלח, ממוקם בקיבוץ עין גדי מחנך ומלמד את כל ילדי האזור וכן קולט לשורותיו, במסגרת פנימייתית, תלמידים מרחבי הארץ. "תיכון שש-שנתי עין-גדי" מתוקצב על ידי המועצה האזורית "תמר" בית הספר נוסד בשנת 1977. בית הספר השש-שנתי שוכן לאורך חופו של ים המלח בקיבוץ עין-גדי. אוכלוסיית התלמידים מורכבת מילדי המועצות: מועצה אזורית תמר, מועצה אזורית מגילות ותלמידי הפנימייה בבית הספר 15 כיתות. כל התלמידים לומדים לבגרות במסלולים שונים. בין מגמות התיכון: אומנות פלסטית ותקשורת (רדיו/קולנוע). תוכניות פיתוח כוללות חוגי העשרה ופיתוח חשיבה. כיתות המדעים מונות כעשרה תלמידים. בית הספר מצוי תחת הפיקוח של האגף לחינוך התיישבותי במשרד החינוך. בשנת 2016 היו בבית הספר 201 תלמידים (17.2 בכיתה). אחוז הזכאים לבחינות בגרות עמד על 94.7%. אחוז המצטיינים עמד על 5.3%. 2 כיתות ז' 2 כיתות ח' 3 כיתות ט' 3 כיתות י' 3 כיתות י"א 2 כיתות י"ב קיימת הסעה קבועה לבית הספר (וממנו) מהיישובים הבאים: יישובי מגילות - ורד יריחו, בית הערבה, קדם ערבה, אלמוג, קליה, מצפה שלם, יישובי כיכר סדום (כיכר סדום והמועצה האזורית תמר) - נווה זוהר, נאות הכיכר, עין חצבה, עין תמר. תקשורת בנתיב עיוני (נכון לשנת 2016) מגמת תקשורת נסגרה ביולוגיה (נכון לשנת 2016) עין גדי (קיבוץ) בית ספר תיכון עין גדי, באתר מועצה אזורית תמר יוגב שרביט, ‏מועצה אזורית תמר - עשירה מרחוק, רחוק מעשירה, באתר גלובס, 6 ביוני 2018
מרווין (פירושונים)

האם התכוונתם ל... מרווין מרווין (אנ') – סדרה קומית אמריקאית מרווין – דמות בדיונית בסדרת המדע הבדיוני הקומית "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה", ומהדמויות הראשיות בה. חדרו של מרווין – סרט מ-1996 בהשתתפות לאונרדו דיקפריו אישים ששם משפחתם מרווין לי מרווין – שחקן קולנוע אמריקאי (1924-1987) אישים ששמם הפרטי מרווין מרווין גיי – זמר אמריקאי (1939–1984) מרווין האריס – אנתרופולוג אמריקאי. (1927-2001) מרווין האריסון – שחקן פוטבול (1972-) מרווין האמליש – מלחין יהודי-אמריקאי (1944–2012) מרווין ויליאמס – שחקן כדורסל אמריקאי (-1986) מרווין ורביט – סוציולוג אמריקאי (1936-) מרווין האייר – רב אמריקאי (1939-) מרווין פירסמן – (-1991)
אמבר (סרט)

אמבר (באנגלית: Forever Amber) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי משנת 1947 בבימויו של אוטו פרמינגר, עם לינדה דרנל וקורנל ויילד בתפקידים הראשיים. התסריט מבוסס באופן חופשי על רב המכר "לנצח אמבר" של קתלין וינזור (אנ') משנת 1941. הספר הושווה בזמנו לחלף עם הרוח של מרגרט מיטשל והיוצרים רצו לשחזור את ההצלחה של הסרט עם ויוויאן לי ולאחר חיפושים מאומצים בחרו בלינדה דרנל. סיפור המתבסס על אירועים היסטוריים כמו מהפכת מלחמת האזרחים האנגלית, המגפה הגדולה של לונדון, השרפה הגדולה של לונדון, המלך צ'ארלס השני ועוד. צעירה כפרית רוצה לעשות את כל הדרך עד למיטתו של המלך באמצעים לא כל כך מוסריים. הספר והסרט היו מוחרמים לכן זמן מה בכמה ערים בארצות הברית. הבמאי הראשון של הסרט היה ג'ון סטאהל (אנ') אך הוא הוחלף לאחר 39 ימי צילום על ידי אוטו פרמינגר. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר. הוא לא הגשים את התקוות שתלו בו. שנת 1644, מלחמת אזרחים משתוללת באנגליה לאחר עליית אוליבר קרומוול. אזרחים שנסים מהמלחמה לאזור הכפרי, משאירים תינוקת ליד אחת הבתים, עטופה בשמיכה ועליה רקום "אמבר". משפחת כפריים מאמצת את היתומה הנקראת אמבר על שום צבע הענבר של עיניה. שנת 1660, אמבר (לינדה דרנל) בת 16 ואביה המאמץ רוצה להשיא אותה לאחד מבחורי הכפר אבל היא מסרבת ושואפת לגדולות. לכפר מגיעים חיילים ובראשם הקצינים ברוס קרלטון (קורנל ויילד) וחברו, לורד אלמסבורי (ריצ'רד גרין). אמבר מבקשת מברוס שייקח אותה ללונדון אך הוא מסרב. היא מגיעה ללונדון בכוחות עצמה, נפגשת עם ברוס והם מתעלסים. ברוס עוזב אותה למחרת לעיסוקיו כפריבטיר באישור המלך. הוא משאיר לה מאתיים פאונדס אך נוכלים גוזלים ממנה את הכסף, היא נכנסת לחובות ונשפטת למאסר בכלא ניוגייט. שם היא מתוודעת לפושע בשם בלק ג'ק (ג'ון ראסל) שמתאהב בה. אמבר בהריון ומצבה קשה. הפושע בורח יחד אתה, מביא אותה למאורת עבריינים שם היא יולדת את בנה ברוס. היא עוזרת לו בשוד, מפתה אנשים עשירים ואז בלק ג'ק שודד אותם. באחת הפעולות הוא נתפס ונהרג ואמבר מצליחה להימלט. היא מוצאת מקלט אצל קפיטן רקס מורגן (רקס לנגן) שמתאהב בה, מסכים להציל אותה ולהפוך אותה לשחקנית. בהופעותיה היא מתוודעת למלך צ'ארלס השני (ג'ורג' סנדרס) שמוקף בפילגשים. ברוס חוזר ואמבר עדיין אוהבת אותם. מורגן מפתיע אותם במצב אינטימי ומזמין את ברוס לדו-קרב. ברוס נענה להזמנה והורג אותו. אמבר נשארת לבד עם המשרתת שלה נאן (ג'סיקה טנדי). מחוסר ברירה היא נענית להצעתו של הרוזן רדקליף (ריצ'רד היידן), אלמן מבוגר ומתחתנת איתו. עדיין היא מאוהבת בברוס אבל כשהיא שומעת שהוא חולה מאוד בדבר שפרץ על אנייתו, היא עוזבת את רדקליף, מטפלת בברוס הגוסס ומצילה אותו. ברוס חוזר לווירג'יניה וצ'ארלס השני מחזר אחרי אמבר למורת רוחו של רדקליף. פורצת דליקה ענקית בלונדון. רדקליף נועל את אמבר בחדרה אך משרת נזעם פורץ אל הדלת, מציל את אמבר ומשליך את רדקליף ללהבות. כעת אמבר היא אלמנה פנויה והופכת לפילגשו של צ'ארלס. ברוס חוזר לאנגליה עם אשתו קורינה וצ'ארלס מפסיק את קשריו עם אמבר. לפי רצונו של ברוס הצעיר, הוא עובר לגור עם אביו בארצות הברית. מדיה וקבצים בנושא אמבר בוויקישיתוף "אמבר", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית) "אמבר", באתר AllMovie (באנגלית) "אמבר", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית) "אמבר", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית) אמבר, באתר TCM קדימון ל"אמבר", באתר יוטיוב הנושא הראשי במוזיקה ב"אמבר", באתר יוטיוב