laion/Wikipedia-Exotic huggingface dataset:
אן דה מונמורנסי

אן דה מונמורנסי (צרפתית: Anne de Montmorency; ‏15 במרץ 1493 - 12 בנובמבר 1567) היה מפקד צבא ומדינאי צרפתי. בן לבית מונמורנסי. נולד בעיירה שאנטיאי שמצפון לפריז לאב שהיה בעל מעמד מיוחד בחצרו של לואי השנים עשר מלך צרפת. היה בן טיפוחיה של המלכה אן מברטאן, אשת המלך, שהעניקה לו את שמה (אן) כשמו הראשון. קיבל את חינוכו בחצר המלכות יחד עם פרנסואה (פרנסואה הראשון מלך צרפת לעתיד). כאשר פרנסואה הראשון עלה על כס המלוכה (1 בינואר 1515) דה מונמורנסי הפך לדמות חשובה בחצר המלכות. באותה שנה, כאשר המלך השתלט על העיר מילאנו, דה מונמורנסי התלווה אליו כשיצא עם צבאו לאיטליה, והצטיין בקרב מאריניאנו (13 - 14 בספטמבר). ב-1516 נתמנה למושל העיר נובארה שממערב למילאנו. ב-1518 היה אחד מבני הערובה שנשלחו לאנגליה להבטחת פירעון החוב של פרנסואה הראשון להנרי השמיני מלך אנגליה עבור העיר טורנה (כיום בבלגיה). ביוני 1520 היה נוכח ב- "שדה אריג הזהב" שליד העיר קאלה, שם נפגשו שני המלכים ברוב פאר והדר. אחרי כן הופקד על ניהול המשא ומתן בין שתי הממלכות. ב-1521 ארגן את ההגנה על העיר מזייה, שבגבולה הצפוני של צרפת, נגד צבא האימפריה הרומית הקדושה. באותה שנה פיקד על צבא השכירים השווייצרי שלחם לצד צרפת באיטליה. ב-1522 הובס בקרב ביקוצ'ה בצפון איטליה, אך למרות זאת זכה בתואר "מרשל של צרפת" כאות הוקרה על גבורתו. ב-1524 התלווה שוב לפרנסואה הראשון במערכה לכיבוש מילאנו, אך ב-24 בפברואר 1525 נלקח בשבי למדריד ביחד עם המלך לאחר שצבא המלך הובס בקרב פאביה בידי צבאו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. דה מונמורנסי השתתף במשא ומתן שהביא להסכם מדריד ששם קץ למלחמה הראשונה בין פרנסואה הראשון לבין קרל החמישי. ב-1536 דה מונמורנסי השתתף בהגנה על חבל פרובאנס נגד קרל החמישי שפלש עם צבאו לצרפת, אחרי שפרנסואה הראשון פלש לדוכסות סבויה. ב-1538 נתמנה דה מונמרנסי למפקד העליון של הצבא הצרפתי. הוא ניסה להביא לפשרה בין שני המלכים, אך בהשפעת אן דה פיסלה הדוכסית ד'אטאמפ, שהייתה מאהבתו של פרנסואה הראשון, סר חינו של מונמורנסי בעיני המלך, וב-1541 הוא נאלץ לפרוש מחצר המלכות. ב-1547 עם מות פרנסואה הראשון, ועם הכתרתו של אנרי השני למלך צרפת, דה מונמורנסי הפך ליד ימינו של המלך החדש. ב-1552 הוא לחם נגד צבא האימפריה הרומית הקדושה בחבל לורן, וכבש את הערים מץ, טול וורדן.אך ב-10 באוגוסט 1557 נחל מפלה בקרב סן-קנטן ונפל בשבי הספרדים. במלחמות הדת בצרפת בין הקתולים לבין הפרוטסטנטים היה דה מונמורנסי אחד מאנשי הטראומוויראט הקתולי שכלל גם את פרנסואה הדוכס מגיז ואת סנט אנדרה. דה מונמורנסי נלקח בשבי על ידי הפרוטסטנטים בקרב דרה (19 בדצמבר 1562), אך יחד עם אחיינו גאספאר דה קוליני, שהיה אחד ממנהיגי הפרוטסטנטים, השתתף בשיחות שהובילו להסכם אמבואז בין הצדדים הלוחמים (19 במרץ 1563). ב-10 בנובמבר 1567 דה מונמורנסי הוביל את צבאו לניצחון על הפרוטסטנטים בקרב סן דני שבו נפצע באופן אנוש, וכעבור יומיים מת מפצעיו בפריז. למרות היותו קתולי נתן את חסותו לברנר פּאליסי ופעל לשחרורו ממעצר. מדיה וקבצים בנושא אן דה מונמורנסי בוויקישיתוף אן דה מונמורנסי, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
נבחרת גביע דייוויס של שווייץ

נבחרת גביע דייוויס של שווייץ היא האלופה משנת 2014 של גביע דייוויס. נבחרת הטניס של שווייץ משחקת בגביע דייוויס החל משנת 1923, נכון לשנת 2014 שיחקה שווייץ מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 158 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 74, כאשר היינץ גונטארד הוא השחקן עם מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הגדול ביותר, 39 בסה"כ, לעומת זאת בעל שיא הניצחונות במשחקים, 37 במספרם הוא רוג'ר פדרר. שווייץ העפילה לשלב הגמר בבית העולמי בשנת 1992 והפסידה לארצות הברית 3:1. בשנת 2010 ירדה שווייץ לבית האזורי I. שנה לאחר מכן היא עלתה בחזרה לבית העליון. בשנים 2012 ו-2013 היא הפסידה במשחקה הראשון בבית עליון אך נצחה במשחקי הפלייאוף ונשארה בבית העליון. בשנת 2014, זכתה נבחרת שווייץ לראשונה בתולדותיה בגביע דיווייס לאחר ניצחון 3:1 בגמר על נבחרת צרפת שווייץ משחקת בצבעים אדום ולבן. הדירוג הנוכחי של נבחרת שווייץ בדירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס, הוא המקום ה-23 בעולם, נכון ל-18 בספטמבר 2024, ירידה של מקום אחד לעומת דירוג קודם. בשנת 2015 הפסידה בשמינית הגמר של הבית העליון לבלגיה 3:2 זכייה 2014 סגנית 1992 נבחרת גביע דייוויס של שווייץ - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס דירוג נבחרות הגברים של גביע דייוויס באתר הפדרציה הבינלאומית לטניס ערך זה הוא קצרמר בנושא טניס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
דגל קוריאה הצפונית

דגל קוריאה הצפונית אומץ ב-8 בספטמבר 1948. הכוכב האדום של הקומוניזם מופיע בו על דיסקה לבנה, שאולי קשורה לין יאנג - סמל המופיע רבות בתרבות הקוריאנית. הצבע האדום מסמל את הלהט האנטי-יפני, את סככת הדם האדומה של הפטריוטים הקוריאנים ואת כוחם הבלתי מנוצח של העם הקוריאני המאוחד בתמיכת הרפובליקה. הצבע הלבן מסמל את קו הדם האחיד, ארץ אחת, שפה אחת ותרבות אחת של המדינה ההומוגנית הקוריאנית. הכחול מסמל את האומץ של העם הקוריאני, את הרוח של העם הנלחם למען שלום העולם והתקדמות. הכוכב האדום מסמל את המהפיכה הקומוניסטית. דגל קוריאה הצפונית אינו חוקי בקוריאה הדרומית. סמל קוריאה הצפונית המנון קוריאה הצפונית מדיה וקבצים בנושא דגל קוריאה הצפונית בוויקישיתוף דגל קוריאה הצפונית, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל קוריאה הצפונית, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) Kim Tu Bong and the Flag of Great Extremes ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא קוריאה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
מנעלניים

מנעלניים (שם מדעי: Balaenicipitidae) היא משפחה של עופות מסדרת השקנאים ששויכה בעבר לסדרת החסידאים וכללה שלושה סוגים. שניים מהם נכחדו ונותר רק סוג בעל מין אחד - המנעלן (Balaeniceps rex). משפחה זו קרובה למשפחת הטגואניים. המשפחה הוגדרה ב-1853 על ידי החוקר הצרפתי שארל לוסיאן בונפרטה, בנו של לוסיאן בונפרטה. המנעלן בעל מקור ענקי שצורתו חריגה: הוא פונה מטה ודומה לנעל, מאפיין שהקנה לעוף את שמו. בקצה המקור יש קצה בולט מעוקל, העוזר לתפוס את הטרף. המנעלן הוא עוף גדול יחסית בגובה 1.5 מטר ומשקל של 4 עד 7 ק"ג. הוא חי סביב הביצות של אפריקה שמדרום לסהרה ובהן מחפש דגים, דו-חיים וטרף אחר אותו הוא לוכד בלסתותיו הגדולות. סוג ומין יחיד מנעלן (Balaeniceps rex) Goliathia - נכחד. ייתכן שכלול בסוג מנעלן Paludiavis - נכחד מדיה וקבצים בנושא מנעלניים בוויקישיתוף מנעלניים, באתר ITIS (באנגלית) מנעלניים, באתר NCBI (באנגלית) מנעלניים, באתר האנציקלופדיה של החיים (באנגלית) מנעלניים, באתר GBIF (באנגלית)
דגל פנמה

דגל פנמה אומץ ב-20 בדצמבר 1903 ואושר זמנית על ידי האספה המכוננת בשנת 1904. הדגל אושר רשמית רק בשנת 1925. הצרפתי פיליפ-ג'אן בונאו-וארילה היה הראשון שעיצב דגל עבור פנמה. הדגל התבסס על דגל ארצות הברית, כאשר במקום פסים אדומים ולבנים, בחר בונאו-וארילה בפסים אדומים וצהובים על מנת לסמל את הקשר בין פנמה לספרד וקולומביה שבדגליהם צבעים אלה. וארילה החליף את הכוכבים בקנטון הדגל (הרביע העליון הקרוב לניצב) בשתי שמשות מחוברות המסמלות את יבשת צפון אמריקה ויבשת דרום אמריקה המתחברות בפנמה. מועצת המהפכה של פנמה דחתה את ההצעה מאחר שוארילה היה תושב זר, והעדיפה את הצעת מאריה אוסה דה אמאדור - דגל פנמה כיום. הכחול והאדום מסמלים את המפלגות הקונסרבטיבית והליברלית בהתאמה. הלבן מסמל את השלום. הכוכב הכחול מסמל את הטוהר והיושר של החיים במדינה. הכוכב האדום מסמל את הרשויות והחוק במדינה. סמל פנמה המנון פנמה מדיה וקבצים בנושא דגל פנמה בוויקישיתוף דגל פנמה, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל פנמה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא פנמה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בישול מקדים

בישול מקדים הוא בישול המכין את חומר הגלם לקראת הבישול הסופי. בדרך כלל משתמשים בבישול מקדים כאשר רוצים ליהנות לאחר מכן מהיתרונות של בישול קצר (הקפצה או טיגון עמוק למשל), אבל חומר הגלם דורש בישול ארוך יחסית או שצבעו עלול להיפגע ולהיראות דהוי. ערך זה הוא קצרמר בנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
משה חסקין

הרב משה חסקין (תרל"ד 1872 - תש"י, 15 ביוני 1950) היה רב בליטא ובאוקראינה ולאחר מכן בירושלים. הרב משה חסקין החל ללמוד בבית־המדרש "קברנים" בקובנה שבליטא בשנת תר"ן (1890). שם הוא פגש את החפץ חיים אשר הפגיש אותו עם הרב יצחק אלחנן ספקטור שאותו שימש במשך שלוש שנים ובין השאר שוחרר בהשתדלותו מגיוס לצבא. בשנת תרנ"ו (1896) נישא לחנה בת יהודה רבינוביץ' מהעיר יורבורג. לכבוד אירוסיו וחתונותו תרם כסף למען מיישבי ארץ ישראל. חסקין המשיך ללמוד עוד שלוש שנים בקובנה. בשנת תרנ"ט (1899) עבר לווילנה ושם למד עוד שנה עד שהתמנה לרב בעיירה קרקינובה (מחוז קובנה, ליטא) שם כיהן במשך חמש עשרה שנה עד שמלחמת העולם הראשונה הביאה לגירוש היהודים מהעיירה. בשנת תרע"ב (1912) ייסד ישיבה בקרקינובה, שבה למדו כ-60 תלמידים. על פי עדותו הישיבה זכתה לשם טוב ונחשבה למכינה לישיבת סלבודקה. לפני חג השבועות תרע"ה (1915) גורש חסקין מקרקינובה ועבר לעיר פרילוקי (מחוז פולטבה, אוקראינה), שם התמנה בשנת תרע"ט (1919) לרב העיירה. בימי מלחמת האזרחים ברוסיה, עברה העיירה מיד ליד, ויהודיה עמדו בסכנת מוות ושוד, במיוחד תחת שלטונות פטליורה והצבא הלבן של אנטון דניקין. הרב חסקין סיפר שבמספר מקרים רק כפסע היה בינו לבין המוות. בלילה בו נסוג צבא דניקין מפני הצבא האדום הם רצחו 27 יהודים והרב חסקין עצמו ניצל בזכות מכר נוצרי שהחביא אותו. תחת השלטון הקומוניסטי האנטי־דתי, סבל הרב חסקין מהצקות והשפלות, כמו כוהני הדת האחרים. הוא מספר שנאלץ לטאטא את רחובות העיר עם הרב ציפרינוביץ' במטאטאיהם הפרטיים, תחת עינם הפקוחה של השוטרים. ביתו הוחרם, והוא גר עם אשתו בעזרת הנשים של בית מדרש קטן. בראשית שנת תרצ"ג נפטרה רעייתו. בערב פסח באותה שנה (1933) עלה לארץ ישראל, שבה כבר היו בנו ובתו. את הרישיון לעזוב את ברית המועצות קיבל בקושי רב, לאחר השתדלות בת שלוש שנים של קרובים וידידים ברוסיה, אמריקה וארץ ישראל. בירושלים הוא היה הגזבר של התאחדות הרבנים פליטי רוסיא ושאר ארצות. בשנת תרצ"ח (1937/8) הוציא לאור בירושלים את ספרו "כלכלת שביעית", בו קיבץ את הלכות שנת השמיטה - מן המשנה, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, הרמב"ם, ראשונים וגדולי האחרונים, וביאר אותן. כן חיבר את "אהל משה" על סדר זרעים שבתלמוד הירושלמי. נפטר ב-15 ביוני 1950 בירושלים, ונקבר בבית הקברות סנהדריה.לבנו הבכור קרא יצחק אלחנן, על שם רבו, הרב יצחק אלחנן ספקטור. נכדתו היא חנה הירש שהייתה הניצבת הראשונה במשטרה. נינו הוא מורה הדרך גלעד חסקין. מדיה וקבצים בנושא משה חסקין בוויקישיתוף הקדמת המחבר ל"כלכלת שביעית" 'חסקין, ר' משה ב"ר אפרים', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 51 (ספר יזכור לקהילת ליטא, בספריית העיר ניו יורק, תמונה 1249). ר' משה חסקין, דבר, 16 ביוני 1950 טור אמצעי, המליץ, 22 ביולי 1896 טור שמאלי, המליץ, 6 בספטמבר 1896 עדת קרקווינא, הצפירה, 8 באפריל 1900 כותבים אלינו, הצפירה, 25 במאי 1913 הרב משה חסקין, הצופה, 18 ביוני 1950 משה חסקין באתר GRAVEZ
דגל מלזיה

דגל מלזיה אומץ ב-16 בספטמבר 1963. הדגל מעוצב עם קנטון כחול ופסים אדומים ולבנים בדומה לדגל ארצות הברית, ובקנטון סהר וכוכב - סמלים מסורתיים של האסלאם. בדגל ישנם 14 פסים המסמלים את 13 המדינות המרכיבות את מלזיה, ופס אחד עבור האזורים הפדרליים. לכוכב ישנם 14 קודקודים מאותה סיבה. המלבן הכחול מסמל את אחדות אנשי מלזיה, והצהוב, צבע הסהר והכוכב, הוא צבעה של המשפחה המלכותית. ב-31 באוגוסט 1997 העניק ראש ממשלת מלזיה טון מח'טיר בין מוחמד שם לדגל - "ג'לור גמילנג" ("פסים מהוללים"). פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. דגל מלזיה עוצב על ידי מוחמד חמזה (אנ'). סמל מלזיה המנון מלזיה מדיה וקבצים בנושא דגל מלזיה בוויקישיתוף מלזיה, באתר דגלי העולם (באנגלית) דגל מלזיה, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא סמלים ובנושא מלזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
קרקר

קרקר או מַצִּיָּה הוא ביסקוויט אפוי שטוח ויבש העשוי בדרך כלל מקמח. ניתן להוסיף לבצק חומרי טעם או תבלינים, כגון מלח, עשבי תיבול, זרעים או גבינה, או לפזר מעל לפני האפייה. קרקרים ממותגים לעיתים קרובות כדרך מזינה ונוחה לצרוך מזון בסיסי או דגנים. הקרקר נחשב זול, יחסית, והוא בעל חיי מדף ארוכים. ב-1801 פתח ג'וסיה בנט מפעל אפייה במילטון, מסצ'וסטס ומכר "ביסקוויט מים" - ביסקוויט עשוי קמח ומים שישרוד במסעות ימיים ארוכים היוצאים מנמל בוסטון. המפעל מכר קרקרים ששימשו במלחמת האזרחים האמריקנית. המפעל עדיין ממוקם במילטון, ומוכר קרקרים. בצק הקרקר מחורר כדי למנוע יצירת כיסי אוויר בעת האפייה. לעיתים מוסיפים לבצק גבינה או תבלינים. את הקרקרים אוכלים כמו שהם או עם גבינה קשה, ממרח פטה, ממרח גבינה רכה ועוד. לעיתים מגישים אותם בארוחת מזנון לצד ממרחים ומטבלים שונים. בארצות הברית קיימים סוגי קרקרים המוגשים לצד מרק או בתוכו, למשל קרקרים משושים המכונים "קרקר צדפות" משום שנהוג להגיש אותם עם צ'אודר צדפות. Yoav Zitun, Cracker vs. cracker: IDF nibbles on a new biscuit, ynetnews, ‏29 במרץ 2017 Duncan Manley, Manley’s Technology of Biscuits, Crackers and Cookies, Elsevier, 2011-09-28, ISBN 978-0-85709-364-6. (באנגלית)
הר ורדה

הר ורדה (בערבית: תל ורד[דרוש מקור]) הוא תל געשי (הר געש רדום) בצפון רמת הגולן שמתנשא כ־130–140 מטרים מעל הסביבה. גובהו 1,226 מטר מעל פני הים והוא ההר הגבוה ביותר ברמת הגולן והשני בגובהו בישראל אחרי החרמון, אם כי בשל היותו תל הוא לא מוגדר כחלק משרשרת הרי ישראל ולכן בפועל ההר השני בגובהו הוא הר מירון. ההר הוא חלק מקו התלים הישראלי, והוא שוכן בין הר כרמים להר חרמונית, צפונית־מזרחית לבוקעתא. במורדותיו המזרחיים של ההר מחצבת טוף נטושה. תל אל אחמר ערך זה הוא קצרמר בנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
בישול ירוק

בישול ירוק הוא בישול של ירקות ירוקים במי מלח רותחים לזמן קצר (מחצי דקה עד 5 דקות תלוי בחומר הגלם) על מנת להכין אותו להמשך הבישול תוך שמירה על צבעו הירוק שלא ידהה. לפעמים הבישול הירוק הוא הבישול היחיד שהירק עובר. למשל, בהכנת סלטים כמו סלט ניסואז בו משתמשים בתרמילי שעועית ירוקה שנחלטו בצורה זו. המים חייבים להיות רותחים. כמו כן, ככל שהמים חמים יותר משך הריכוך יהיה קצר יותר ופחות יפגע בוויטמינים שבירק. המלחת המים נועדה להדגיש את טעם הירק. יש להעביר את הירק למי קרח על מנת לעצור את הבישול. ישנם הטוענים שהסידן שבמים פוגע בצבע הירוק ולכן ממליצים להשתמש במים מזוקקים.
מיקו בלו

מנחם (מיקו) בלו (נולד ב-26 בדצמבר 1947) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל. בלו הוא שיאן ההופעות של מכבי תל אביב בכל הזמנים. בלו היה מבכירי הכדורגלנים בתל אביב בשנות ה-60 וה-70, וזכה עם מכבי בחמש אליפויות וחמישה גביעים. כנער הצטרף למועדון בגיל 12 וערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בפברואר 1964, בגיל 16 וחודשיים בלבד, במשחק גביע המדינה נגד הפועל קריית אונו. בלו המשיך להציג יכולת גבוהה ויציבות גם בעונה לאחר מכן וסייע למכבי תל אביב להניף גביע שני ברציפות. בלו זכור כמגן שיודע לעצור שחקנים אך בדרך מדויקת והגונה וב-17 שנותיו כשחקן נשלפה לחובתו כמות מועטה מאוד של כרטיסים. כמות התארים של בלו במכבי תל אביב היא חסרת תקדים עם חמש אליפויות, חמישה גביעי מדינה ופעמיים אליפות אסיה לקבוצות. בלו היה שותף באחת התקופות הטובות והמשמעותיות בהיסטוריה של מכבי תל אביב בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. תקופה זו החלה עם גביע המדינה ב-1966/1967, המשיכה עם אליפות העונה הכפולה של 1966/1968, גביע אסיה עונה לאחר מכן, אליפות ב-1969/1970 וגביע אסיה נוסף ב-1970/1971. בלו שיחק בכל משחקי גביע אסיה הראשון בו זכו הצהובים והיה חלק מהניצחון 0-5 הבלתי נשכח בדרבי של עונת האליפות של 1969/1970. את כל הקריירה שלו עשה בלו במדי מכבי תל אביב עד אשר פרש ממשחק פעיל בשנת 1982. בלו עומד בראש טבלת ההופעות בקבוצה עם 498 משחקי ליגה ובסך הכל 603 הופעות בכל המסגרות, אולם בכל משחקיו כבש רק שער בודד, במשחק גביע נגד מכבי רמת עמידר בעונת 1977/1978. עם זאת, בלו היה ידוע בניידותו ובנטייתו לסייע למשחק ההתקפה, בתקופה בה לא הרבו מגינים לעשות זאת. ביוני 1965, בעודו בן 17 וחמישה חודשים ערך בלו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, ועד היום הוא אחד מהשחקנים הצעירים ביותר שלבשו את מדי הנבחרת. בסך הכל רשם בלו 57 הופעות בינלאומיות, בין היתר בטורניר האולימפי מקסיקו 1968, כאשר הישגו הגדול ביותר הוא השתתפות במשחקי המונדיאל במקסיקו 1970, שבהם שיתף פעולה עם חבריו לקבוצה גיורא שפיגל וצביקה רוזן. אליפויות: 5 1966/1968, 1969/1970, 1971/1972, 1976/1977, 1978/1979 גביעי מדינה: 5 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967, 1969/1970, 1976/1977 גביע אסיה: 2 1968/1969, 1970/1971 ישראל במשחקי אסיה מדיה וקבצים בנושא מיקו בלו בוויקישיתוף מיקו בלו, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל מיקו בלו, באתר Transfermarkt מיקו בלו, באתר Soccerway מיקו בלו, באתר WorldFootball.net מיקו בלו, באתר National Football Teams מיקו בלו, באתר FootballDatabase.eu עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי תל אביב שיאן ההופעות חוגג 70: מזל טוב למיקו בלו, באתר הרשמי של מכבי תל אביב, 26 בדצמבר 2017 "שחקני עבר - מועדון הכדורגל מכבי תל אביב". מועדון הכדורגל מכבי תל אביב. נבדק ב-2018-02-05.
יאיר נוסובסקי

יאיר נוסובסקי (נולד ב-29 ביוני 1937) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער. נחשב לאחד מסמליו של מועדון הפועל כפר סבא. נולד וגדל בתל אביב להורים שעלו ב-1925 מפולין ומליטא. גדל בשכונת מוצקין שליד גן מאיר והתחנך בבית הספר תל נורדאו. שיחק בקבוצת הנערים של הכח רמת גן וב-1953 עבר לקבוצת הנוער גדנ"ע יהודה. ב-1955 עבר לקבוצת הבוגרים של הפועל כפר סבא ושימש כשוער מחליף של חיים לוין ולאחר מכן כשוער מחליף של מקס ווזניאק נוסובסקי ("נוסו") שיחק במדי הפועל כפר סבא בין השנים 1955–1971, ובין השנים 1973–1977. בתווך שיחק בקבוצות הפועל באר שבע והכח רמת גן, בה היה שותף לזכייה באליפות המדינה בעונת 1972–1973, שם שיחק ברוטציה עם דני מאנו. בשנת 1975 זכה בגביע המדינה במדי כפר סבא. "נוסו" זכה להבקיע 4 שערים מעמדת השוער. בסוף עונת 1976–1977 פרש נוסובסקי ממשחק ומונה למנהל הקבוצה בהפועל כפר סבא. נוסובסקי שימש כשוער מחליף בנבחרת ישראל, והופיע במדיה שלוש פעמים: בשנת 1961 נגד נבחרת אנגליה עד גיל 23, בשנת 1965 נגד נבחרת בולגריה ובשנת 1970 נגד נבחרת אתיופיה. בנוסף, נוסובסקי היה חבר בסגל נבחרת ישראל למונדיאל 1970. נוסובסקי הוא גמלאי של חברת אגד ומתגורר כיום בהוד השרון. יש לו שני ילדים מנישואיו הראשונים ובת אחת מנישואיו השניים. בנו עופר שיחק גם הוא כשוער במדי הפועל כפר סבא. מדיה וקבצים בנושא יאיר נוסובסקי בוויקישיתוף יאיר נוסובסקי, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יאיר נוסובסקי, באתר Transfermarkt יאיר נוסובסקי, באתר National Football Teams יאיר נוסובסקי, באתר FootballDatabase.eu משחקי יאיר נוסובסקי בנבחרת ישראל, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל יאיר נוסובסקי, אתר הפועל כפר סבא ערן גולן, הכדור לא נופל רחוק מהקורה: הסיפור הבלתי ייאמן של משפחת נוסובסקי, באתר mynet‏ כפר סבא, 30 ביולי 2018 אשר גולדברג‏, יאיר נוסובסקי: "הבן שלי תמיד סבל בגללי על המגרש, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2022 אשר גולדברג‏, יאיר נוסובסקי: "הבן שלי תמיד סבל בגללי על המגרש, באתר וואלה, 4 בנובמבר 2022 שער ניצחון של בן-שמעון, למרחב 31 במאי 1971 585 העברות נרשמו בהתאחדות לכדורגל, מעריב 31 באוגוסט 1972 נוסובסקי - השיאן הלאומי, מעריב 11 במרץ 1974 "נוסו" תולה את נעליו, מעריב 12 ביוני 1977 ערך זה הוא קצרמר בנושא כדורגלנים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ספירת מכתשים

ספירת מכתשים היא שיטה להערכת גיל פני השטח של כוכב לכת או ירח. השיטה מבוססת על הנחת היסוד ששכבות חדשות על פני השטח נוצרות ללא מכתשי פגיעה, ושמכתשי הפגיעה מצטברים בקצב ידוע. כיול השיטה מסתמך על מדידות הגיל של דגימות סלעים שהובאו מהירח, במשימות אפולו. הירח מכתש פגיעה מדיה וקבצים בנושא ספירת מכתשים בוויקישיתוף Che, Xiaochao; Nemchin, Alexander; Liu, Dunyi; Long, Tao; Wang, Chen; Norman, Marc D.; Joy, Katherine H.; Tartese, Romain; Head, James; Jolliff, Bradley; Snape, Joshua F, Age and composition of young basalts on the Moon, measured from samples returned by Chang’e-5, Science, ‏7 באוקטובר 2021 ערך זה הוא קצרמר בנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
סאפוק

סאפוק (באנגלית: Suffolk) הוא מחוז במזרח אנגליה. עיר הבירה של המחוז היא איפסוויץ'. העיר לווסטופת, הנמצאת בצפון סאפוק, היא הנקודה המזרחית ביותר באנגליה. בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז כ-730,100 איש. האנגלים התיישבו באזור במאה ה-5, וסאפוק היה חלק מממלכת מזרח אנגליה. מקור השם סאפוק הוא מאנגלית עתיקה, פשוטו כמשמעו "עם דרומי" ("South Folk"), לעומתו ה"עם צפוני" ("North folk") הפך לנורפוק. עד המאה ה-17, המחוז היה מפיק חשוב של צמר. בין 1888 ו-1974 היו שלושה מחוזות; סאפוק מערב, סאפוק מזרח ואיפסוויץ'. ב-1943, מצא גורדון בוצ'ר את אוצר מילדנהול, אוצר של כלי כסף מתקופה בה האימפריה הרומית שלטה באיים הבריטיים. מדיה וקבצים בנושא סאפוק בוויקישיתוף אתר האינטרנט הרשמי של סאפוק המועצה המחוזית של סאפוק סאפוק, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) ערך זה הוא קצרמר בנושא גאוגרפיה של אנגליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
גונר נורדסטרום

גונר נורדסטרום (Gunnar Nordström‏ , 12 במרץ 1881 – 24 בדצמבר 1923), פיזיקאי פיני. בשנת 1908 השלים נורדסטרום את עבודת המחקר של לימודיו באוניברסיטת הלסינקי, ונעשה בה מרצה. בשנת 1912 פרסם תאוריית כבידה מקורית, וכעבור שנה החליפה בתאוריה חדשה שהייתה מושתתת על יחסי גומלין בשדה סקלרי. תאוריית הכבידה של נורדסטרום מעולם לא אוששה, אך במשך מספר שנים התחרתה עם תורת היחסות הכללית של איינשטיין. נורדסטרום גם שילב בה ממד חמישי, כך שכוח הכבידה לא היה אלא היבט נוסף של האלקטרומגנטיות במרחב-זמן בן חמישה ממדים. פתרון רייזנר-נורדסטרום מדיה וקבצים בנושא גונר נורדסטרום בוויקישיתוף גונר נורדסטרום, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה על כבידה ויחסיות – אווה אייזקסון (באנגלית) כבידה סקלרית וממד נוסף – פין רבנדל (באנגלית)
תאוריית קלוצה-קליין

תאוריית קלוצה-קליין הייתה הצעה להתוויית תורה מאוחדת של כוח הכבידה והכוח האלקטרומגנטי - שני כוחות היסוד שהיו ידועים למדע בראשית המאה העשרים. התאוריה שפותחה בשנת 1921 על ידי תיאודור קלוצה הייתה הרחבה של תורת היחסות הכללית, ולפיה די בכוח הכבידה כדי לתאר את כל תופעות הטבע, אלא שהוא פועל במרחב-זמן בעל חמישה ממדים. כך גם הציע גונר נורדסטרום שנים ספורות קודם לכן בתורת כבידה מקורית משלו, ואשר התצפיות סתרו את חיזויה. בשנת 1926 הציע אוסקר קליין כי המימד הרביעי שהתווסף לשלושת ממדי המרחב הוא מעגל זעיר ברדיוס R שלא ניתן לצפות בו במציאות הגשמית, ולכן נראה העולם כבעל ארבעה ממדים בלבד ובו שני כוחות יסוד. עם זאת, מכשירי מדידה עתידיים שיוכלו לנצל אנרגיות גבוהות מ-R/1 יגלו, לסברתו של קליין, כי לעולם ישנם למעשה חמישה ממדים, ובהם מגולם הכוח האלקטרומגנטי בתור כוח הכבידה. בימינו ידועים שני כוחות יסוד נוספים: הכוח הגרעיני החלש והכוח הגרעיני החזק, ועדיין עומדת בעינה ההצעה לאחד את כל הכוחות במסגרת מרחב-זמן בעל ממדים נוספים, כמו בתורת M שלפיה המרחב-זמן הוא בעל 11 ממדים. בדרך הוספת הממדים ניתן לצמצם את מספר כוחות היסוד באופן תאורטי. Theodor Kaluza, On the problem of unity in physics, Sitzungsber. Preuss. Akad. Wiss. Berlin. (Math. Phys.) 966-972 (1921) Oskar Klein, Quantum theory and five dimensional theory of relativity, Z. Phys. 37 895-906 (1926)
משוואת וילר-דה ויט

משוואת וילר-דה ויט היא משוואה העוסקת בהסתברות למצוא את היקום כולו במצב מסוים מתוך אינסוף מצבים אפשריים, ומהווה ציון דרך בפיתוח תורת כבידה קוונטית. את המשוואה פיתחו בצוותא ג'ון וילר (1911-2008) וברייס דה ויט (אנ') (1923-2004). הפירוש המקובל של המשוואה מתאר מספר אינסופי של היסטוריות אפשריות ליקום, אבל מסיבות שעדיין אינן ברורות, הסיכוי שרוב ההיסטוריות הללו תתגשמנה הוא כמעט אפסי, ורק סיכוייה של היסטוריה אחת גדולים במיוחד על מנת שתתקיים. פירוש העולמות המרובים DeWitt, B. S., Quantum Theory of Gravity. I. The Canonical Theory, כרך 160, 5, Physical Review, 1967, עמ' 1113–1148 ערך זה הוא קצרמר בנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
ארוחת ביניים

ארוחת ביניים היא ארוחה קלה הנאכלת בנוסף לארוחות המלאות. היא עשויה להאכל בין ארוחת הבוקר לארוחת הצהריים ("ארוחת עשר"), בין ארוחת הצהריים לארוחת הערב כשעת התה, או לאחר ארוחת הערב, כארוחה האחרונה של היום (ארוחת לילה). ארוחת ביניים כוללת בדרך כלל משקה חם (קפה, תה) וחטיף קל, מתוק או מלוח, כגון פרי, עוגה או דבר מאפה אחר, כריך. בתוכניות דיאטת רזון שונות, מומלצות שלוש ארוחות מלאות ושלוש ארוחות ביניים, על מנת למנוע תחושת רעב שעלולה לפגוע ביכולת להתמודד עם תפריט מופחת קלוריות. בישראל, משרד הבריאות ממליץ שתזונת הילדים והנוער תכלול 2–3 ארוחות ביניים. ארוחות ביניים מומלצות גם למי שזקוק לתוספת קלוריות כגון העוסקים בספורט ונשים מניקות וכן לנשים הרות הסובלות מבחילות או סוכרת היריון, כדי להקל על התסמינים. אוסנת הראל, רוצים לרזות? נשנשו בין הארוחות, באתר ynet, 26 באפריל 2006 תזונה נבונה, באתר משרד הבריאות אסתר גונן, מה ומתי אוכלים?, מאתר "שוונג" אורלי שולמן, יותר ויטמינים, פחות קילוגרמים, באתר תפוז אנשים טובה קראוזה, תזונה מומלצת במצב של סוכרת הריון, באתר "מאמי"
פסקואל יורדן

פסקואל יורדן (בגרמנית: Pascual Jordan‏; 18 באוקטובר 1902 – 31 ביולי 1980) היה פיזיקאי עיוני גרמני שפעל בראשית פיתוחה של מכניקת הקוונטים. בפרט תרם רבות למכניקת המטריצות ותורת השדות הקוונטית. הוא היה חבר המפלגה הנאצית משנת 1933, ולאחר מלחמת העולם השנייה היה חבר פרלמנט מטעם המפלגה הגרמנית־שמרנית CDU. יורדן למד באוניברסיטת גטינגן וניכר שם בכישרונותיו המתמטיים. הוא היה מתלמידיו של מקס בורן ונתבקש על ידי מורו לסייע בפיתוח מכניקת המטריצות של ורנר הייזנברג. בכך תרם רבות לביסוסה של תורת הקוונטים החדשה. מאוחר יותר הרחיב את מחקריו לתחומי תורת היחסות הכללית ובעקבותיה פיתח את תורת היחסות הפרויקטיבית, המבקשת לאחד את שדה הכבידה עם השדה האלקטרומגנטי במסגרת של מרחב-זמן בן חמישה ממדים. יורדן עסק גם באסטרופיזיקה ובקוסמולוגיה וחקר את התהוותו וגילו של היקום. ניסיונו למצוא מסגרת אלגברית לפורמליזם של מכניקת הקוונטים הוביל להמצאת אלגברות ז'ורדן הקרויות על-שמו. מדיה וקבצים בנושא פסקואל יורדן בוויקישיתוף פסקואל יורדן, באתר פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה פסקואל יורדן, באתר MacTutor (באנגלית) פסקואל יורדן, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית) פסקואל יורדן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)